cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שלמה זלמן אוסובסקי
כתביו
בנוסף לכך בקובץ ”כנסת ישראל” מובאים מאמרים שכתב: בדין כוחו כגופו (שבט תרצ”ח), משיחותיו של הסבא (סיון תרצ”ח) ו”עומק הלב” ניסן–אייר–סיוון תרצ”ט.
כמו כן מעת לעת, הובאו בקובצי 'בית ישראל' משיחותיו של הסבא, שכתב וערך.
בסוף ספר יד כהן, נדפס קונטרס מאת רבי זלמן אוסובסקי.
פיקוד צפון של ארצות הברית
פיקוד צפון של ארצות הברית (באנגלית: United States Northern Command ובקיצור USNORTHCOM) הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של משרד ההגנה האמריקני והכוחות המזוינים של ארצות הברית. מפקד הפיקוד הוא גנרל או אדמירל 4 כוכבים ומכהן במקביל גם כמפקד פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה. מאוגוסט 2020 מכהן בתפקיד גנרל גלן ואנהרק.
הפיקוד הוקם כפיקוד משולב ב-2002 במטרה לספק בקרה ושליטה עבור פעילות הגנת המולדת של מחלקת ההגנה של ארצות הברית ולתאם את התמיכה בפעילות זו מצד הרשויות האזרחיות.
גבולות אחריות מרחביים
הפיקוד אחראי על שטח ארצות הברית (כולל אלסקה אך לא כולל הוואי), קנדה, מקסיקו, חלק מהאיים הקריבים (איי בהאמה, פוארטו ריקו ואיי הבתולה של ארצות הברית) ואזורי המים הסובבים שטחים אלו כולל מצר פלורידה, מפרץ מקסיקו וחלק מהים הקריבי.
אסי משולם
אסי משולם (נולד ב-1975) הוא אמן ישראלי, פרופסור חבר בחוג לאומנות באוניברסיטת חיפה, שבראשו עמד בין השנים 2017-2022.
ביוגרפיה
אסי משולם נולד בחיפה. סיים לימודי תואר ראשון באמנות וארכאולוגיה בשנת 2000 ולימודי תואר שני במקרא בשנת 2019 באוניברסיטת חיפה.
משולם השתתף לאורך השנים בתערוכות רבות, בישראל ומחוצה לה, והציג במספר רב של תערוכות יחיד שעסקו בקשר שבין אמנות, דת ופולחן. עיסוקו העיקרי בשנים האחרונות, באמנות ובמחקר, הוא הפולחן הפוליתיאיסטי בהיסטוריה של עם ישראל והמזרח הקדום, ובכללו גם מנהגי הקרבת קרבנות אדם.
משולם הוא ראש החוג לאמנות באוניברסיטת חיפה החל מאוקטובר 2017, ומרצה בבית הספר לאמנות "פרדס".
מתגורר ועובד בעמק חפר.
עבודותיו
בראשית שנות האלפיים, בשנים הראשונות לפעילותו האמנותית, עסק משולם באמנות דיגיטלית, ועבודתו כללה בעיקר דיוקנאות עצמיים שעובדו בפוטושופ. כבר אז ניכר בעבודתו העניין בגבולות שבין האנושי והחייתי, ובשאלות עקרוניות על הקשר שבין אסתטיקה, אמת וזיוף. מספר שנים לאחר מכן, החל משולם לחזור לעיסוק בציור וברישום, אותם זנח עם תום לימודיו. בשנת 2005, החל ליצור אובייקטים תלת־ממדיים, ומאז הפיסול הפך לעיסוקו העיקרי. בשנת 2005, לקראת תערוכת יחיד בגלריה ג'ולי מ. בתל אביב, כתב משולם את הספר "רועכם", כחלק מן הפרויקט, שכלל גם פסלים ורישומים. ספר זה יהפוך לגורם משמעותי ובעל השפעה רבה על המשך עבודתו של משולם בשנים שלאחר מכן. הספר נכתב בשפה כמו-מקראית, והוא מתאר את קורותיו של רועכם, בן-כלאיים, תוצר של יחסים אסורים בין אדם לחיה. רועכם, שאישיותו משלבת את חכמתו האנושית יחד עם דחפיו החייתיים, גדל על התפר שבין התרבות והטבע, ומפתח לעצמו תורת-חיים שאותה הוא מעביר לתלמידיו בחלקו האחרון של הספר.
לדבריו של משולם "תהליך כתיבת הספר היה אינטנסיבי ושילב חקירה פילוסופית ותרבותית, יחד עם הקשבה לדחפים אינטואיטיביים ורגישות לתהליכים אישיים, פנימיים ותרבותיים. לאחר כתיבתו של הספר, נלמדו ופותחו הרעיונות המובאים בו, והוא שימש כר נרחב לפעילויות אמנותיות ופילוסופיות שניזונו מן ההשראה שטמונה בו. תערוכות ויצירות אמנות רבות שנעשו בעקבות הופעתו של הספר, נוצרו למעשה בהשראת רעיונותיו ומשנתו הפילוסופית".
בשנים 2007 עד 2009, שקד משולם על פרויקט המשך למה שהחל עם "רועכם", ובנה מעין מסדר דתי על בסיס הרעיונות שיוצגו בספר. "לקסיקון העיקרים של מסדר הטומאה", ספר בן כ-360 עמודים, נחשף לקהל והוצג לקריאה בתערוכה "לקסיקון העיקרים" שהוצגה בשנת 2010, אף היא בגלריה ג'ולי מ., שהייתה אז גלריית הבית של משולם. בתערוכה זו, הפך משולם את הגלריה לחלל תפילה, שבו הוזמן הקהל לשבת על ספסלי עץ, לעיין ולקרוא בספר.
קישורים חיצוניים
כתבות
ראיונות
Hallelujah (שיר של פאניק! אט דה דיסקו)
Hallelujah הוא שיר של הלהקה האמריקאית פאניק! אט דה דיסקו. השיר יצא לאור ב-20 באפריל 2015 כסינגל הראשון מאלבום האולפן החמישי של הלהקה, Death of a Bachelor. שיר זה הוא הסינגל הראשון שהוציאה הלהקה מאז עזיבתו של המתופף ספנסר סמית'. הקליפ לשיר פורסם ב-7 ביולי 2015.
השיר הגיע למקום ה-40 במצעד הסינגלים של ארצות הברית, בילבורד הוט 100, לאחר שמכר 71,000 עותקים, והיה להישג הגדול ביותר של הלהקה במצעד זה.
רקע
בריאיון עם radio.com סולן הלהקה ברנדון יורי דיבר על השיר ואמר: "רציתי לדבר על משהו שעברתי בעבר, ויחד עם זאת להראות שזה בסדר להרגיש אשם על דברים מסוימים. רק צריך לקחת אחריות על העבר שלך ועל הדברים שעשית ולקבל את זה". בנוסף אמר יורי כי את השיר כתב מיד לאחר שהודיע לו מתופף הלהקה, ספנסר סמית', על כוונתו לעזוב את הלהקה.
צדוק נאווי
צדוק נאווי (24 ביולי 1944 – 23 בדצמבר 2020) היה ראש עיריית עפולה בשנים 1991–1998.
ביוגרפיה
צדוק נאווי נולד בחיפה בשנת 1944. בוגר בית הספר אליאנס בעיר. את שירותו בצה"ל התחיל בחיל הקשר והמשיך כמפקד פלוגה בחיל השריון. סיים את שירותו בדרגת סרן. לאחר שחרורו השתלם בלימודי בנקאות וכלכלה ועבד בסניף חיפה של בנק עין חי, הבנק של תנועת המושבים. בשנת 1973 התמנה למנהל סניף עפולה של הבנק. בבחירות המוניציפליות שנערכו בשנת 1978 נבחר למועצת עיריית עפולה. בבחירות שנערכו בשנת 1983 נבחר בשנית. בשנת 1987 נבחר לתפקיד סגן ראש העיר וממלא מקומו ועזב את עבודתו בבנק.
בשנת 1991, כאשר ראש עיריית עפולה עובדיה עלי נתמנה לסגן שר הביטחון ופרש מתפקידו בעירייה, התמנה נאווי להחליפו בתפקיד ראש העירייה. בבחירות המוניציפליות שנערכו בשנת 1993 התמודד נאווי על תפקיד ראש העירייה בזכות עצמו. הוא זכה בבחירות וכיהן שנית כראש העירייה עד לשנת 1998.
פעילותו כראש העיר
בתקופת כהונתו של נאווי הגיעו למדינה גלי עלייה מחבר המדינות ומאתיופיה. כעשרים אלף מהעולים הגיעו לעפולה ונאווי פעל לקליטתם. בתקופתו נבנו כ-4,000 דירות מגורים, הוקמו ארבעה בתי-ספר חדשים, נוספו כיתות לימוד רבות בבתי הספר הקיימים, מבני בתי הספר הורחבו ונבנה מרכז יום לקשיש.
בתקופתו הורחבה מערכת התשתיות של צנרת המים, הביוב וניקוז. אגני חמצון שהיו בקרבת העיר וגרמו למטרד סביבתי בוטלו ובמקומם נבנה במרחק קילומטרים אחדים מן העיר, ליד מחנה עמוס, מכון טיהור. במקום שבו שכנו אגני החמצון לפני הסרתם הוקמה שכונת וילות.
ב-23 בדצמבר 2020 הלך לעולמו והוא בן 76.
חוק נתוני אשראי
חוק נתוני אשראי, התשע"ו-2016 הוא חוק ישראלי, שמטרתו להסדיר פתיחת מערכת נתוני אשראי, שמנוהלת על ידי בנק ישראל.
החוק מגדיר את המידע הפיננסי שנאסף על לקוחות של גופים פיננסיים ואת דרכי הפצתו, ומסדיר דרך לשיתוף בנתוני אשראי של הגופים הפיננסיים השונים. החוק נועד לקבוע הסדר לענייני האיסוף, הניהול והשימוש בנתוני האשראי.
החוק החליף את חוק שירות נתוני אשראי, התשס"ב-2002.
מאגר נתוני אשראי
מטרותיו של מאגר נתוני האשראי הן:
חוק 2002
החוק נחקק במקור במהלך כהונת הכנסת החמש עשרה, ואושר בינואר 2002. הצעת החוק הוגשה על ידי משרד המשפטים ב-1997, אך אישור החוק התעכב בגלל מחלוקת על סוגי המידע שחברות יכלו לאסוף על יכולת הפירעון של מבקשי אשראי ומוסר התשלומים שלהם, ועקב התנגדות עקרונית נגד פגיעה בפרטיות של האזרחים והסכנה שחוק יפגע בשכבות החלשות, שיקבלו דירוג אשראי נמוך ויתקשו לקבל שירותים פיננסיים. מנגד טענו תומכי החוק כי יאפשר לקבל אשראי זול יותר ויאפשר להתגונן ביתר יעילות נגד סרבני תשלום. גורם מרכזי בפעילות לחקיקת החוק הייתה משפחת פריצקר, שהייתה בעלת לשכת נתוני אשראי בארצות הברית וביקשה להקים לה סניף בישראל. החוק שנחקק לבסוף יצר רשימה שחורה רק של לווים בעייתיים. בעיקר אנשים שחשבונותיהם הבנקאיים מוגבלים לאחר שלא פרעו את חובותיהם באופן שיטתי. לרשימה היה אפשר להכניס רק נתונים שליליים, כך שהמידע התייחס רק לחלק קטן מאוד מהאוכלוסייה ולא הביא לתחרות גדולה יותר בשוק האשראי. החוק נכנס לתוקף ב-1 באוגוסט 2004. בעקבות חקיקת החוק הוקמו שתי לשכות נתוני אשראי, המופעלות על ידי חברות פרטיות: BDI (באמצעות מיזם משותף עם חברת טרנס יוניון שבבעלות משפחת פריצקר) ודן אנד ברדסטריט.
חוק 2016
החוק נחקק במהלך כהונת הכנסת העשרים, ביוזמת שר האוצר משה כחלון ושרת המשפטים איילת שקד, והחליף את החוק מ-2002. הכנסת אישרה את הצעת חוק בקריאה ראשונה באוקטובר 2015.
על פי הצעת החוק החדשה יוקם מאגר נתוני אשראי מרכזי, תחת אחריותו של בנק ישראל, אשר יכיל נתונים על משקי בית ועסקים קטנים. את הנתונים למאגר יספקו הגופים הפיננסיים וגופים ציבוריים כגון לשכת ההוצאה לפועל, כונס הנכסים הרשמי, ומערכת בתי המשפט. במטרה לפתח את שוק האשראי ולהביא לכך שדירוג אשראי של לקוחות יהווה פלטפורמה למתן אשראי זול יותר ולשיפור תנאי האשראי הניתן לאדם. בניגוד לחוק מ-2002 יאסף גם מידע חיובי, מידע הכולל נתונים על הלוואות שנלקחו ונפרעו על ידי משקי בית ועסקים קטנים ויקיף את כל אזרחי ישראל. מידע גולמי זה ימסר ללשכות נתוני האשראי, שיקמו מערכת לקביעת דירוג האשראי. בנוסף לשתי לשכות נתוני האשראי הקיימות, קיבלו שלוש חברות נוספת אישור עקרוני להפעיל לשכת אשראי.
אהרן כ"ץ (דיין)
הרב אברהם אהרון כ"ץ (נולד בי"ט באב ה'תש"ט, 14 באוגוסט 1949) הוא דיין ישראלי, כיהן כדיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים. קודם לכן כיהן כאב בית הדין באשקלון, כדיין בבית הדין הרבני בחיפה, כרב צבאי וכרב שכונה בבאר שבע.
ביוגרפיה
נולד בסלובקיה לרב אליהו כץ, רבה של ברטיסלאבה ולימים רבה של באר שבע וחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל. נקרא על שם סבו הרב אברהם אהרון כ"ץ, רבה של ניטרה ונכדו של הרב מנחם כ"ץ פרוסטיץ. למד בבית הספר היסודי בעירו והחל לימודי תיכון.
בשנת ה'תשכ"ה (1964) עלה לישראל, ובין השנים תשכ"ה-תשכ"ז למד בישיבת פוניבז' לצעירים בבני ברק אצל הרב אהרון יהודה לייב שטיינמן. בין השנים תשכ"ז-תשכ"ז למד בישיבת גרודנא באשדוד, שם נמנה עם התלמידים הראשונים, ובין השנים תשכ"ט-תשל"א בישיבת פוניבז' הגדולה. לאחר נישואיו לאווה, בין השנים תשל"א-תשל"ד למד בכולל "שבט מחוקק", מייסודו של הרב איסר יהודה אונטרמן, אצל הרב זלמן נחמיה גולדברג. לאחר מכן למד בבית המדרש הגבוה לתלמוד והוראה בנגב בבאר שבע.
רבנות
בשנת ה'תשל"ז החל הרב כ"ץ לשמש כראש כולל בית המדרש הגבוה לתלמוד והוראה בנגב. בשנת ה'תשל"ח (1978) נסמך לרבנות לרבנות בידי הרבנים רפאל כדיר צבאן, שלמה גורן, זלמן נחמיה גולדברג ודוד פוברסקי. כן נסמך מטעם הרבנות הראשית לרבנות עיר ולדיינות. בקיץ תשל"ח החליף את הרב יצחק כהן, רבה של אירלנד, בתפקידו.
החל משנת ה'תשמ"ט כיהן כרב שכונה בבאר שבע, תחת כהונתו של אביו כרב העיר, והיה אחראי על תחום המקוואות והעירובין בעיר.
דיינות
הוסמך לדיינות בשנת ה'תש"ן (1990). ב-29 ביוני 1992 התמנה לכהן כדיין בבית הדין הרבני, כיהן בבתי הדין בחיפה ובאשקלון, וב-1 ביוני 2011 מונה להיות אב בית דין באשקלון. בשנת 2014 מונה לכהן במינוי זמני בבית הדין הרבני העליון. ב-31 ביולי 2016 החל לכהן כחבר בבית הדין הרבני הגדול בירושלים. פרש מכהונתו בהגיעו לגיל הפרישה, ב-13 באוגוסט 2019.
קינאהאן קורנווליס
קינאהאן קורנווליס (באנגלית: Kinahan Cornwallis; 19 בפברואר 1883 - 3 ביוני 1959) היה דיפלומט בריטי ששירת בעיראק בתקופת מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
קורנווליס נולד בארצות הברית ב-1883. הוא בנו של המשורר והנוסע קינאהאן קורנווליס. בנערותו הצטיין בספורט.
ב-1906 הוצב בח'רטום כעוזר לגנרל רג'ינלד וינגייט ששימש אז כמושל הכללי של סודאן. ב-1911 נישא לגרטרוד דורותי בואן, ממנה התגרש בשנת 1925. ב-1914 עבר למצרים. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ב-1916 הקים מארק סייקס את "המשרד הערבי", מחלקת מודיעין של משרד החוץ הבריטי בקהיר, שיועדה לפעולות כנגד האימפריה העות'מאנית במזרח התיכון, וקורנווליס צורף לשורותיה. הוא שימש כסגנו של מפקד המחלקה דייוויד הוגארת, ארכאולוג מאוניברסיטת אוקספורד ששירת בתחילת המלחמה כקצין מודיעין בצי המלכותי. קורנווליס פעל במסגרת המחלקה עד לשנת 1920, בין היתר לצידם של לורנס איש ערב וגרטרוד בל. בתקופה זו סייע לאמיר פייסל לקבל את כס המלכות בסוריה, ולאחר שגורש משם על ידי הצרפתים, ליווה אותו קורנווליס לעיראק.
יועץ לשר הפנים העיראקי
לאחר עליית פייסל לכס המלוכה בבגדאד, ליווה אותו קורנווליס כיועץ מיוחד לשר הפנים העיראקי. עיראק הייתה, עד 1932 במעמד של שטח מנדט בריטי שכונה המנדט על מסופוטמיה. עם זאת, כבר ב-1922 נחתם הסכם אנגלו-עיראקי שהעניק לעיראק מידה רבה בהרבה של עצמאות מזו לה זכו שטחי מנדט אחרים. הפרלמנט העיראקי נדרש לאשרר את האמנה, אך השהה זאת במשך כשנתיים. הודות למאמציו של קורנווליס אושררה לבסוף האמנה, בשנת 1924. קורנווליס המשיך וליווה את עיראק בדרכה לעצמאות עד לשנת 1933. בשנה זו, אחרי קבלת עיראק לחבר הלאומים עזב את עיראק ושב ללונדון.
ב-1940 כתב קורנווליס את ההקדמה לספרה של גרטרוד בל "המלחמה הערבית" (The Arab War) שפורסם כארבע עשרה שנים לאחר מותה.
המלחמה האנגלו-עיראקית
בשנת 1941 נשלטה עיראק על ידי השושלת ההאשמית הפרו-בריטית. המלך, פייסל השני היה פעוט בן שש, שהומלך לאחר מותו של אביו, המלך ראזי בתאונת דרכים, כשנתיים קודם לכן. למלך הפעוט מונה עוצר, עבד אל-אילה, שהיה אף הוא נצר לשושלת ההאשמית, ונקט בעמדה פרו-בריטית מובהקת. עם זאת, הכוח האמיתי בעיראק היה נתון בידי חבורה של קציני צבא פרו-נאצים, בראשות סלאח א-דין א-סבאע', שחברו אל פוליטיקאים מהימין הקיצוני בראשות רשיד עאלי אל-כילאני ואל המופתי הירושלמי, חאג' אמין אל-חוסייני ששהה בגלות בבגדאד. קצינים אלו חתרו תחת ראש הממשלה המכהן, טה אל-האשמי, וניסו להעביר את עיראק לצד מדינות הציר על אף שההסכמים עם בריטניה חייבו אותם לסייע לבריטניה, להכריז מלחמה על אויביה ולהעמיד לרשותה את מתקניה האסטרטגיים של עיראק.
בסוף מרץ 1941 נראה היה כי אל-האשמי אינו עומד בלחצים. הוא שלח את שר החוץ שלו, תאופיק א-סווידי לקהיר, להיפגש שם עם שר החוץ הבריטי, אנתוני אידן. אידן דרש מעיראק כי תכריז מלחמה על גרמניה, וכי תנטרל את הגורמים הפרו-נאצים בהנהגתה. בתגובה דרש סווידי כי בריטניה, שהחזיקה במנדט על ארץ ישראל תיענה לדרישות הלאומיות של הפלסטינים, וזאת על מנת שיוכל להציג ויתורים אלו לבריטניה כהישגים במאבק הפאן-ערבי. בתגובה שלח צ'רצ'יל את קורנווליס כשגריר לבגדד, כשהוא מצויד במכתב הנוקט עמדה תקיפה בשאלת ארץ ישראל.
בתחילת אפריל 1941 פעלו קציני הצבא. הם הדיחו את אל-האשמי, מינו במקומו את אל-כילאני, והבריחו את עבד אל-אילה לגלות. הפיכה צבאית זו, המכונה מרד רשיד עאלי אל-כילאני אירעה בד בבד עם בואו של קורנווליס לבגדאד.
הממשלה העיראקית החדשה העמידה דרישה להוציא את כל החיילים הבריטים מעיראק. על פי ההסכם האנגלו-עיראקי מ-1930 הייתה עיראק מחויבת לנוכחות צבא בריטי בשני בסיסים גדולים. האחד חבניה הסמוך לבגדאד, והשני שועביה הסמוך לבצרה. מסוף אפריל החל הצבא הבריטי להזרים כוחות גדולים לבצרה. במכתב ששלח צ'רצ'יל לאידן, ב-20 באפריל, התבקש אידן להנחות את קורנווליס להסביר לאל-כילאני כי עניינו של הצבא הבריטי הוא בשמירת בסיסיו בחבניה ובבצרה, וכי אין לו עניין במתרחש מחוץ להם. ב-28 באפריל הודיע קורנווליס לאל-כילאני כי כוחות נוספים עתידים לנחות בבצרה. אל-כילאני פירש זאת כפרובוקציה, ופתח בשורת צעדים, ביניהם הטלת מצור על הבסיס הבריטי בחבניה, שהובילה לבסוף למלחמה.
הלחימה נמשכה כחודש ימים, עד להימלטותם של רשיד עאלי ואנשיו, בסוף חודש מאי, והתמוטטות ההתנגדות העיראקית. ב-31 במאי נכנעה בגדאד, וב-1 ביוני נכנס העוצר לבגדאד. בתאריך זה החלה השתוללות בת יומיים של המון אנטישמי, המכונה "הפרהוד", במסגרתה נרצחו 179 יהודים.
על פי טוני רוקה, עורך הספר "זיכרונות מעדן" (Memories of Eden), בניגוד להוראות מפורשות שקיבל מממשלת בריטניה, סירב קורנווליס לאפשר לכוחות בריטים גדולים שחנו מחוץ לבגדאד להיכנס לעיר, וזאת בשל כך שכאחד ממעצבי הלאומיות העיראקית, לא רצה לתת לעיראקים תחושה שממשלת עבד אל-אילה השבה לבגדאד היא ממשלה בחסות בריטית השבה בחסדי הצבא הבריטי. על פי אותו הספר, בעוד מעשי הטבח מתחוללים פרש למעונו ושיחק במשחק הברידג'. רק כעבור יומיים נכנסו הכוחות הבריטים לבגדאד ופיזרו את המתפרעים.
לאחר דיכוי המרד
קורנווליס נשאר בתפקיד השגריר הבריטי בעיראק למשך ארבע שנים נוספות, ועזב את עיראק ב-1945. במשך מספר שנים שימש בתפקידים שונים במשרד החוץ הבריטי. במהלך הקריירה שלו עוטר בעיטורים רבים, וביניהם מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, מסדר האימפריה הבריטית אות השירות המצוין.
קורנווליס מת בשנת 1959.
אסון המהגרים במשאית בסן אנטוניו
אסון המהגרים במשאית בסן אנטוניו התרחש ב-27 ביוני 2022 בעיר סן אנטוניו במדינת טקסס שבארצות הברית. עשרות מהגרים לא חוקיים נמצאו בתוך משאית סגורה בעיר כשהם מתים או פגועים. הם נכנסו למדינה שלא כחוק, הוסעו במשאית ונפגעו בה עקב חנק, מכת חום והתייבשות ואף צפיפות. מספר הנספים באירוע עלה לאחר חילוץ הנפגעים והגיע עד ל-53. היה זה אסון המהגרים החמור מסוגו בהיסטוריה של ארצות הברית.
האסון
הסתננות של מהגרים בלתי חוקיים לארצות הברית דרך גבולה עם מקסיקו היא תופעה מוכרת ורבת שנים. מראשית שנת 2022 נעשו בתחומי ארצות הברית שני מיליון מעצרים של חשודים בהסתננות ממקסיקו, מהם 239,416 מעצרים במהלך חודש מאי - עליה של כשליש בהשוואה לחודש מאי 2021.
העיר סן אנטוניו, המרוחקת ב-240 קילומטר מהגבול, מוכרת כנקודת מעבר מרכזית של מהגרים לא חוקיים בדרכם מהגבול אל חלקי ארצות הברית השונים. מספר רב של מבריחים עוסקים בהברחתם אל העיר וממנה באמצעות כלי רכב גדולים.
ב-27 ביוני בשעה 18:00 לערך נמצאה בשטח פתוח בסן אנטוניו משאית שאליה היה מחובר נגרר. היא נמצאה בקרבת הכביש הבין-מדינתי 35, המשתרע מדרום טקסס אל צפונה ומשמש את מבריחי המהגרים. אנשים שעבדו בקרבת מקום עצרו ליד המשאית כששמעו קריאה לעזרה וראו שדלתות הקרון הנגרר פתוחות למחצה, וכי בתוך הקרון נמצאים אנשים ללא רוח חיים, או כאלו שהיו חיים אך חלשים מכדי לצאת מהפתחים. שירותי החירום הוזעקו לאתר והחלו בחילוץ הנפגעים מהקרון ובטיפול בהם. מותם של 46 מיושבי הקרון נקבע במקום. 19 נוספים פונו לבתי חולים, ומהם מתו בהמשך עוד שבעה (לפי גרסה אחרת היו במשאית 67 אנשים). 40 מהנספים היו גברים ו-13 היו נשים. נמצא שמוצאם של 27 מהנספים היה ממקסיקו, 14 מהונדורס, שבעה מגואטמלה ושניים מאל סלוודור. בין הנפגעים באירוע ששרדו היו גם ילדים.
ניצולה מהאסון סיפרה כי הייתה בקבוצה של מהגרים שהסתתרו במחסן ליד הגבול, ומבריחים העלו אותם על המשאית לאחר שהחרימו את הטלפונים הסלולריים שלהם. לדבריה המשאית עצרה מספר פעמים ומהגרים נוספים הועלו לתוכה. עקב כך נוצרו בקרון דוחק עד כדי קושי לנשום וחום רב, כ-38 מעלות צלזיוס, לאחר שגם מערכת מיזוג האוויר שבקרון פסקה לפעול. גם נמצאה בתוכו כמות מעטה של מי שתייה, שהובאה על ידי המהגרים.
נהג המשאית שניסה לברוח מהזירה נעצר לאחר זמן קצר על ידי המשטרה. למחרת נעצרו עוד שלושה חשודים במעורבות בהסעת המהגרים שנפגעו. במסגרת חקירת האסון נמצא כי המשאית נשאה לוחיות רישוי מזויפות.
השלטונות בטקסס התקשו לזהות חלק מהקורבנות, שלא נשאו תעודות מזהות. אנשי הסגל הקונסולרי בארצות הברית מהמדינות שאזרחיהן נפגעו טיפלו בהעברת הודעות לקרובי הנפגעים ובהחזרת גופות הנספים לארצותיהם.
ב-27 ביולי 2017 התרחש בסן אנטוניו אסון דומה, שבו נספו בתוך משאית עשרה מהגרים ו-29 נפצעו. באירוע שהתרחש בטקסס ב-2003 נספו באותה צורה 19 מהגרים.
דוד ניי (זמר אופרה 1905–1945)
דוד ניי (זמר אופרה 1905–1945) (בהונגרית: Ney Dávid,; בודפשט, 18 בספטמבר 1905 – הרשינג, 1 ביוני 1945) היה זמר אופרה (טנור) הונגרי-יהודי שנספה בשואה. סבו היה דוד ניי (זמר אופרה 1905-1842) והוא נולד כ-18 ימים לאחר מות סבו, על כן ניתן לו השם דוד. דודו היה זמר האופרה ברנאט ניי, בן דודו היה הכנר טיבור ניי ואשתו זמרת האופרה (סופרן) אִיבּוֹיָה דַרְווַש (מקודם דויטש).
ביוגרפיה
לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון וקולנוע בבודפשט בשנת 1926 ניי הפך לשחקן של התיאטרון ההונגרי של פשט. בז'אנר זה לא היה לו נוח, ובשנה שלאחר מכן נרשם לחוג הזמר של האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם למד בתחילה במקביל לעבודתו בתיאטרון.
בעונת 30–1929, הוא התקבל על ידי בית האופרה במלגה, וכחבר קבוע מהעונה שלאחר מכן. הוא שר בעיקר תפקידי ואגנר, אך הרפרטואר שלו כלל הופעות רבות של קומפרימאריו (משנה).
הניו יורק טיימס, במאמרו ב־21 בנובמבר 1937 News from Hungary, מזכיר את הופעת שתי האופרות של הובאי באותו זמן, ובמאמר מוזכר גם דוד ניי:
כתוצאה מהחוק היהודי השני, הוא הורחק מהמוסד בסוף עונת 39–1938, ובאותה תקופה יכול היה להופיע רק במסגרת אומני אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. הוא גם שר באופן קבוע בבתי כנסת. הוא גויס לשירות העבודה (עבודות כפייה עבור יהודים במסגרת הצבא ההונגרי) בשנת 1944. משם הוא נלקח למחנה הריכוז גונסקירכן (מחנה הריכוז גונסקירכן, הידוע רשמית בשם וולס 2, היה אחד ממחנות המשנה הקטנים יותר של מחנה הריכוז מאוטהאוזן באוסטריה שהוקם במהלך החודשים האחרונים של מלחמת העולם השנייה). הוא חלה שם בטיפוס הבהרות ומת לאחר שחרורו בבית החולים הרשינג במחנה.
בית הדין לבוררות בספורט
בית הדין לבוררות בספורט (באנגלית: Court of Arbitration for Sport, בראשי תיבות CAS; ובצרפתית: Tribunal arbitral du sport, בראשי תיבות TAS) הוא גוף בינלאומי מעין-שיפוטי, אשר הוקם על מנת להכריע במחלוקות בנוגע לספורט. מטה בית הדין נמצא בלוזאן שבשווייץ ויש לו בתי דין גם בניו יורק שבארצות הברית ובסידני שבאוסטרליה. בנוסף מוקמים בתי דין זמניים בערים המארחות משחקים אולימפיים.
סמכות בית הדין
כל התאחדויות הספורט הבינלאומיות הכירו בסמכותו של בית הדין לפחות בקשר לסכסוכים מסוימים. מכוח המילוי אחרי הקוד הבינלאומי נגד סמים בספורט מ-2009 מכירות כל החתומות על הקוד בסמכות בית הדין בקשר להפרת הכללים בנושא זה. בפועל חלק ניכר מן התיקים המתבררים בפני בית הדין עוסקים בטענות על שימוש בסמים על ידי ספורטאים.
ערכאת הערעור על החלטות בית הדין היא בית המשפט העליון הפדרלי של שווייץ. ערעורים המוגשים לו מתקבלים לעיתים רחוקות ובדרך כלל על בסיס פגמים פרוצדורליים בהליך שבפני בית הדין ולא מנימוקים לגופו של עניין. עד מרץ 2012 התקבלו שבעה ערעורים בלבד וששה מהם התקבלו מטעמים פרוצדורליים.
תולדות בית הדין
בית הדין הוקם במסגרת הוועד האולימפי הבינלאומי בשנת 1984. בשנת 1994 נטען במסגרת ערעור שהוגש על החלטת בית הדין כי הוא איננו גוף חסר משוא פנים. בפסק הדין קבע בית המשפט הפדרלי העליון של שווייץ כי בית הדין הוא מוסד בוררות לגיטימי, ועם זאת הצביע על הקשרים המרובים בין בית הדין לבין הוועד האולימפי הבינלאומי. בעקבות זאת נעשו בבית הדין רפורמות שונות על מנת להופכו עצמאי יותר מהוועד האולימפי הבינלאומי מבחינה ארגונית ופיננסית. הרפורמה המשמעותית ביותר הייתה הקמתה של המועצה הבינלאומית לבוררות בספורט (ICAS), שקיבלה לידיה את הפעלת בית הדין במקום הוועד האולימפי הבינלאומי. עם השנים ביסס בית הדין את סמכותו והמוניטין שלו כבית הדין הבינלאומי העליון לספורט.
בית הדין ממעט להתערב בהחלטות של שופטי ספורט אודות הישגים וניקוד במהלך תחרויות ספורט, ומתערב בהן בדרך כלל רק כאשר מצויה ראיה ברורה לכך שהשופטים פעלו בחוסר תום לב.
בית הדין נדרש מדי פעם לדון בסכסוכים בעלי מרכיב פוליטי. כך, בשנת 2006 קיבל בית הדין את טענתה של גיברלטר כי היה בסיס לבקשתה להתקבל כחברה באופ"א וכפה על הארגון להעניק לה חברות זמנית. עם זאת, בקונגרס אופ"א שנערך לאחר מכן נדחתה בקשת החברות של גיברלטר ברוב גדול בעקבות מסע שתדלנות של ספרד, וזאת על אף החלטתו של בית הדין. במקרה אחר, ב-2010, הובאה בפני בית הדין טענת התאחדות הכדורגל של צפון אירלנד כנגד פיפ"א על כך שלא מנעה מהתאחדות הכדורגל של אירלנד מלקבל ספורטאים שנולדו בצפון אירלנד ולא היה להם קשר דם עם הרפובליקה האירית. בית הדין קיבל את טענת פיפ"א וההתאחדות האירית כי הן יישמו את הכללים בנדון באופן תקין.
גבעת הנסון (אנטארקטיקה)
גבעת הנסון (באנגלית: Hanson Hill) היא גבעה מכוסה שלג, הממוקמת בחצי האי טריניטי, באזור ארץ גרהאם של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
גבעת הנסון ממוקמת 7 קילומטרים דרומית-מזרחית מכף רוקמורל;
גבעת הנסון ממוקמת 3 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מגבעת זנוגה.
מיפוי הגבעה
הגבעה מופתה לראשונה, באופן גס, במרץ 1838, על ידי המשלחת הצרפתית השנייה לאנטארקטיקה, בפיקודו של ז'ול דומון ד'אורוויל.
מקור השם
המשלחת הצרפתית לא נתנה לגבעה שם.
בשנת 1946, סקר שטחי חסות איי פוקלנד (FIDS) ניסה לאתר (בלא הצלחה), לשון יבשה שגילה ד'אורוויל, לה הוא קרא "כף ת'אנארון" (קאפ ת'אנארון - Cap Thanaron). מאחר שהסקר לא גילה את הכף, ומתוך כבוד לד'אורוויל - ורצון לשמר את השם שנתן - בשנת 1948, הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה (UK-APC), קראה לגבעה בשם "גבעת ת'אנארון" (Thanaron Hill).
לימים התגלתה הכף (אותה גילה ד'אורוויל), והיא נקראת כיום "נקודת תאנארון".
בשנת 1963 החליטה הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, לקרא לגבעה על שם תומאס א. הנסון (Thomas A. Hanson), שהיה סוקר מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, ששירת בתחנת המחקר מפרץ התקווה (מפרץ הואופ), בין השנים 1957–1959.
הארמייה העשירית (האימפריה הגרמנית)
הארמייה העשירית הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית.
היסטוריה
הארמייה שכללה את הקורפוס ה-21 ואת קורפוסי המילואים ה-38 וה-39, השתתפה בפברואר בקרב השני על האגמים המזוריים. באוגוסט 1915 השתתפה הארמייה במתקפה הגדולה של מעצמות המרכז שהביאה לנסיגת הצבא הרוסי מגליציה ופולין, וכבשה את וילנה. במרץ 1916 הדפה הארמייה את מתקפת אגם נארוץ' הרוסית.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה העשירית ב-6 בינואר 1919.
26 בינואר 1915
בעת הקמתה ב-26 בינואר 1915, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
יחסי אזרבייג'ן–הממלכה המאוחדת
יחסי אזרבייג'ן–בריטניה הם יחסי החוץ בין אזרבייג'ן לבריטניה. שגרירות בריטניה באזרבייג'ן נפתחה בשנת 1992. שגרירות רפובליקת אזרבייג'ן בבריטניה נפתחה בשנת 1994. שתי המדינות חברות במועצת אירופה, הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה.
היסטוריה
היחסים בין אזרבייג'ן לבריטניה התפתחו ברובם בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. אזרבייג'ן הייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית באותה תקופה. בהקשר זה, ראשית המאה ה-20 מסומנת על ידי השקעות של 60 מיליון רובל של חברות אנגליות למפעלי הנפט בבאקו. בשנת 1904, באקו סיפק את 74% מהדרישות של אנגליה לדלק.
בראשית המאה ה-20 חתמה ממשלת אזרבייג'ן על הסכם עם חברת "קוסמוס" הבריטית. במסגרת ההסכם ארגנה החברה משלוח נפט מבאקו מנמל הים השחור לאירופה.
לינה היידריך
לינה מתילדה מנינן היידריך (14 ביוני 1911 – 14 באוגוסט 1985) הייתה אשתו של ריינהרד היידריך, ראש המשרד הראשי לביטחון הרייך, הפרוטקטור בפועל של הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה ודמות מרכזית בגרמניה הנאצית.
יחסי אזרבייג'ן–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
לאחר קרב באקו, נסוג דנוסטרפורס לפרס בספטמבר 1918. דונסטרפורס חזר לבאקו לאחר שביתת הנשק של מודרוס, אשר סיימה את הסכסוך עם האימפריה העות'מאנית בנובמבר 1918. הכוח ניהל את השטח תחת דיני הלחימה עד 1920, אז התקדמות הבולשביקים איפשרה להם להישאר.
לינה היידריך
ביוגרפיה
לינה פון אוסטן, בתו של אריסטוקרט גרמני קטין שעבד כמורה בכפר. אחיה הגדול של לינה, הנס הצטרף למפלגה הנאצית והיה חבר באס אה. הוא דיבר רבות על המפלגה בפני לינה, היא אף השתתפה בעצרת של המפלגה ב-1929 שבה נאם אדולף היטלר. זמן קצר לאחר מכן הצטרפה ואן אוסטן למפלגה הנאצית כחברה מספר 1,201,380.
יחסי אזרבייג'ן–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
במהלך תקופה זו התקיימו יחסים דיפלומטיים דה-פקטו בין הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן לבין האימפריה הבריטית באמצעות הנציב העליון הבריטי בקווקז שנמצא בטביליסי.
לינה היידריך
נישואיה לריינהרד היידריך
בגיל 19, היא השתתפה בנשף של מועדון חתירה בקיל ושם פגשה את ריינהרד היידריך, חייל הרייכסמרינה, צי המלחמה של רפובליקת ויימאר. הם התאהבו, שבועיים לאחר מכן הם כבר הודיעו על אירוסיהם ב-18 בדצמבר 1930. באפריל 1931, היידריך הודח מהצבא וזאת מאחר שהיידריך ניהל רומן קצר עם בתו של מנהל מספנה ותוך כדי התארס לואן אוסטן. השניים נישאו בכנסייה קטנה בגרוזנברודה ב-26 בדצמבר 1931.
יחסי אזרבייג'ן–הממלכה המאוחדת
יחסים דיפלומטיים
שתי המדינות מנהלות יחסים דיפלומטיים רשמיים מאז 11 במרץ 1992. עצמאות אזרבייג'ן הוכרה על ידי בריטניה ב-31 בדצמבר 1991.
לינה היידריך
נישואיה לריינהרד היידריך
לינה שכנעה את היידריך לבדוק את אס אס שהוקם באותם ימים כאופציה לקריירה חדשה. ב-1931 החל מנהיג האס אס היינריך הימלר להקים חטיבת מודיעין מסכל של האס אס. לפי עצתו של מקורבו של היידריך, קרל פון אברשטיין, הימלר הסכים לראיין את היידריך, אך ביטל את מינויו ברגע האחרון. לינה התעלמה מהודעה זו, ארזה את המזוודה של ריינהרד ושלחה אותו למינכן.
במינכן נפגש היידריך עם הימלר ערך לו ראיון קבלה קצר, שבמהלכו נשאל היידריך על תוכניותיו להקמת היחידה החדשה. להיידריך היה רושם ראשוני שמצא חן בעיני הימלר: מראה של גרמני בלונדיני צעיר וחסון, התדמית המושלמת של ארי טהור. בנוסף, היידריך, מצויד בניסיון צבאי רב, הציג תוכניות מפורטות לבניית הגוף אותו הוא מתנדב לנהל, והימלר, שלא שירת בצבא יום אחד אך העריך מאוד את הצבא הגרמני, התרשם עמוקות. לאחר כעשרים דקות התקבל היידריך לתפקיד, וצורף למפלגה הנאצית כחבר מן המניין.
יחסי אזרבייג'ן–הממלכה המאוחדת
יחסים דיפלומטיים
הביקור הרשמי הראשון של ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר באזרבייג'ן היה בספטמבר 1992.
ב-19–24 ביולי 1998, ערך הנשיא היידר אלייב את ביקורו הרשמי השני בבריטניה ונפגש עם המלכה אליזבת השנייה וראש ממשלת בריטניה טוני בלייר.
לינה היידריך
נישואיה לריינהרד היידריך
חובותיו של ריינהרד היידריך הובילו אותו לעבוד שעות ארוכות ולעיתים קרובות להיות מחוץ לבית. זה הותיר את לינה בבית עם הילדים ונאלצה לנהל את משק הבית לבד. זה הציב עומס רציני על נישואיהם שכמעט הביא לגירושים. בנם קלאוס, מת בתאונת דרכים ב-24 באוקטובר 1943. באותו יום, קלאוס רכב על אופניים עם אחיו היידר, כשיצא לרחוב פגעה בקלאוס משאית קטנה שהגיעה לכביש. קלאוס מת מפצעיו מאוחר יותר באותו אחר הצהריים וגופתו נקברה בגן האחוזה של הזוג היידריך. לינה רצתה לירות בנהג ובכל הנוסעים, אך החקירה מצאה את הנהג לא אשם.
יחסי אזרבייג'ן–הממלכה המאוחדת
יחסים דיפלומטיים
בראש קבוצת הידידות הבין-פרלמנטרית אזרבייג'ן ובריטניה בפרלמנט אזרבייג'ן עומד צ'ינגיז אסאדולייב. בראש הקבוצה הפרלמנטרית בפרלמנט בבריטניה עומד כריסטופר פינצ'ר.
יחסים כלכליים
בשורש שיתוף הפעולה הכלכלי בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבריטניה נמצא תעשיית האנרגיה. בריטניה היא המשקיעה הזרה הגדולה ביותר באזרבייג'ן. באזרבייג'ן יש כ-400 חברות בריטיות. BP משתתפת באופן פעיל בתחום חיפושי נפט וגז טבעי בפרויקטים כמו Azeri-Chirag-Guneshli, Shah Deniz ו- Shah Deniz-2.
לינה היידריך
נישואיה לריינהרד היידריך
כהוקרה על שירותו של בעלה למען המטרה הנאצית, העניק היטלר ללינה את האחוזה הכפרית של יונגפרן-ברשאן באזור בוהמיה. לינה מכרה את שאר נכסי המשפחה, כולל הבית בברלין ובית הציד ליד נאואן. היא החזיקה כמה עשרות אסירים באחוזה לצורך עבודת כפייה. המשפחה התגוררה שם עד אפריל 1945 עד שהיא וגרמנים רבים שהתגוררו שם ברחו מהאזור מאחר שהצבא האדום החל לכבוש את האזור.
יחסי אזרבייג'ן–הממלכה המאוחדת
יחסים כלכליים
ב-28 בנובמבר 1995 הוקמה לשכת המסחר והתעשייה הבריטית-אזרית. הלשכה מייצגת אינטרסים עסקיים של אזרבייג'ן ובריטניה.
לינה היידריך
לאחר מלחמת העולם השנייה
לינה היא הייתה זכאית לקצבה משמעותית מכיוון שלמעשה, בעלה היה גנרל במשטרה הגרמנית שנהרג בפעולה, עם זאת הממשלה סירבה לשלם לה את הקצבה בגלל תפקידו של היידריך בשואה. בצ'כוסלובקיה היא נשפטה שלא בפניה ונידונה למאסר עולם, אותו מעולם לא ריצתה.
יחסי אזרבייג'ן–הממלכה המאוחדת
יחסי תרבות
הבסיס לשיתוף פעולה תרבותי בין אזרבייג'ן לבריטניה הוקם ב-23 בפברואר 1994. מועד זה מסומן על ידי חתימת ההסכם לשיתוף פעולה בתחום החינוך, המדע והתרבות בין שתי מדינות. על ההסכם נחתם הנשיא היידר אלייב וראש הממשלה ג'ון מייג'ור. חתימת ההסכם השפיעה לטובה על פעילות המועצה הבריטית באזרבייג'ן.
בשנת 1997 נוסדה החברה האנגלו-אזרבייג'נית. היו"ר המשותף של החברה בלונדון הוא הלורד גרמן. יו"ר משותף של האגודה בבאקו הוא נרגיז פשייבה. האגודה משתתפת בהבנה תרבותית הדדית בין אזרבייג'ן לבריטניה, מארגנת אירועי צדקה, תומכת בכישרונות צעירים בבריטניה.
לינה היידריך
לאחר מלחמת העולם השנייה
ב-1965 היא הכירה את במאי התיאטרון הפיני מאונו מנינן בזמן שהייתה בטיול בפינלנד. בסופו של דבר, הם נישאו. היא הפכה את בית הקיץ שלה ושל היידריך למסעדה ופונדק עד שנשרף בפברואר 1969, במהלך עבודות שיפוצים של גג המבנה. מנינן מת בספטמבר 1969.
ב-1976 פרסמה ספר זיכרונות אשר נקרא "חיים עם פושע מלחמה". שם הגנה על בעלה והדפה את ההאשמות נגדו בנוגע לאחריותו לשואה ולפשעי מלחמה במלחמת העולם השנייה.
היידריך מתה בגיל 74 ב-14 באוגוסט 1985 בפהמרן.
צופי צמי"ד
צופי צמי"ד הם צופים בעלי צרכים מיוחדים הלוקחים חלק בפעילות תנועת הצופים.
בעולם, צופים בעלי צרכים מיוחדים נכנסים תחת תוכניות בשמות שונים, והנפוצה והמוכרת שבהם היא "צופיות רחבה", אשר במקור נקראה Scouts Malgré Tout, שמשמעותה בצרפתית "צופים למרות הכל". מטרתה המקורית של תוכנית זו היא לענות על המנדט ממייסד תנועת הצופים רוברט באדן-פאוול שביקש להפוך את תוכנית התנועה כך שתהיה "פתוחה לכל".
רשת הגיוון של צופי אירופה
הרשת מארגנת שני סמינרים בשנה, בכל פעם במדינה אחרת באירופה, ועוסקת במגוון רחב של נושאים, החל משילוב חניכים עם צרכים מיוחדים בתנועת הצופים ועד לשילוב אוכלוסיות שונות, כמו מהגרים, פליטים או מיעוטים.
צופים לכל
צופים לכל (Scouting for All) הוא ארגון תמיכה אמריקאי ללא מטרות רווח שמטרתו היא לקדם סובלנות ושונות בקרב צופי אמריקה לנוכח מדיניותה המחייבת את חבריה להיות הטרוסקסואלים שמאמינים באלוהים.
היסטוריה
בשנת 1997, הייתה הפעולה המשמעותית ביותר של הארגון אל מול צופי אמריקה, בה נשלח מכתב של סטיבן קוזה, חבר תנועת הצופים שבהמשך זכה באות "נשר הצופים" של אמריקה והפך למתחרה מרוצי אופניים מקצועי. הבחור הצעיר העביר ביקורת על הצופים האמריקאים בנוגע לנהלים שלהם והצביע על סתירות פוטנציאליות אל מול חוקת הצופה ושבועת הצופה. הוא קרא לצופי אמריקה לבחון מחדש את הנהלים והזמין אחרים שהסכימו איתו ליצור איתו קשר כדי לעבוד יחד לשינוי הנהלים.
אות הצופיות המשלבת / קשר הקשת של צופים לכל
אות הצופיות המשלבת שנקרא גם קשר הקשת כאשר הוא ניתן על ידי "צופים לכל", מבטא סולידריות בתוך תנועת הצופים האמריקאים. זהו תג שנתפר על מדי התנועה של צופי אמריקה בצורת קשר שטוח ומיועד לענידה מעל הכיס השמאלי של חולצת הצופים, אך זהו אינו סמל רשמי של צופי אמריקה ומעולם לא אושר באופן רשמי לשימוש על ידי מטה צופי אמריקה. הסמל משלב את החבל הסגול-לבן המייצג את תג האמונה הדתית ביחד עם צבעי דגל הגאווה.
האות הוצג בשנת 2002 על ידי רשת השילוב של צופי אמריקה (Inclusive Scouting Network), בתור אות הצופיות המשלבת, ולאחר מכן הפך לסמל של "צופים לכל".
צופי צמי"ד בישראל
בתנועת הצופים העבריים לוקחים חלק יותר מאלפיים חניכים בעלי צרכים מיוחדים ומגוונים. הפעילות נערכת בכל הארץ ב-125 שבטים שונים.
מחלקת צמי"ד בתנועת הצופים העבריים היא המחלקה המקצועית האמונה על הנגשת כלל הפעילות הצופית החל מימי פעילות בשלישי ושישי ועד טיולים, מחנות, משלחות לחו"ל ושנת שירות, כך שהפעילות תהיה פתוחה לכמה שיותר מהילדים. חניכים בעלי צרכים מיוחדים משתלבים בתנועה באפיקים שונים: קבוצות צמיד, שילוב פרטני, צופי ווראייטי ועוד. הדגש המרכזי הוא על שילוב איכותי ובלתי אמצעי תוך העמקת יכולות ומיומנויות, הבניה קבוצתית וערכית והנאה. בני נוער המדריכים חניכי צמי"ד ושילוב פרטני עוברים הכשרה משמעותית, על ידי בעלי תפקידים בוגרים ומקצועיים, המתחילה בקיץ ונמשכת לאורך השנה.
צופי וראייטי
פרויקט "צופי וראייטי", המשותף לתנועת הצופים ולעמותת וראייטי, מיועד לילדים ובני-נוער הלוקים ב-שיתוק מוחין ואין ביכולתם להגיע באופן תדיר ומסודר לשבט הצופים הקרוב לביתם. הפעילות היא למעשה פעילות חברתית של תנועת הצופים בשעות אחר הצהריים, בעיקר במרחב הווירטואלי.
מדריכי "צופי וראייטי" מקבלים הדרכה נוספת מעבר להכשרה של מדריכי צמי"ד, בדגש על בניית פעילויות המתאימות למרחב הווירטואלי.
תוכן הפעילות
החניכים עוברים פעולות צופיות המותאמות למדיום הממוחשב על פי ערכי התנועה: אחריות חברתית, זהות יהודית, קבלת השונה, חיי קבוצה ועוד. כאשר המטרה היא להקנות לילדים חוויה של תנועת נוער ותחושת שייכות לשבט הצופים ולקהילה.
ניתן דגש רב על נושא השילוב ועל כן, מפגישים דרך התוכנה בין קבוצת "צופי וראייטי" לקבוצה מאותה שכבת הגיל הפועלת בשבט. כך, כאשר יגיעו החניכים לשבט הם יעברו פעילות משותפת עם הקבוצה אותה הכירו מראש.
מבנה הפעילות
קבוצת הילדים נפגשת במרחב הווירטואלי מדי שבוע ביום ושעה קבועים. המדריכים נמצאים בשבט הצופים, כל חניך נמצא בביתו שלו והתקשורת היא באמצעות המחשב דרך האינטרנט. כל חניך יושב מול מחשב / טאבלט ונעזר במיקרופון, רמקול ומצלמה על מנת שיוכל לראות ולדבר עם יתר חברי הקבוצה. משך הפעולה כשעה-שעה וחצי ובה משתתפים 2 מדריכים קבועים וכל ילדי הקבוצה (8-5 ילדים בקבוצה). מעבר לכך, יכולים הילדים ליצור קשר אחד עם השני במהלך השבוע באמצעות דף פייסבוק ו/או מדיומים נוספים, כקבוצה סגורה.
קבוצת צופי וראייטי היא למעשה קבוצה אינטגרלית של שבט הצופים אליו היא משויכת, ועל כן החניכים מגיעים מספר פעמים בשנה לפעולות ואירועים הנערכים בשבט הצופים: יום צופה, טיול, מחנה קיץ ועוד.
פעילות משותפת לערבים ויהודים
המספר המועט של בתי הספר של החינוך המיוחד בישראל אשר מוביל ללימודים משותפים של ערבים ויהודים, הביא לכך שבקבוצות רבות של צופי צמי"ד קיים שילוב מובן מאליו בין בני-נוער ערבים לבני-נוער יהודים, בעלי צרכים מיוחדים. החניכים עוברים פעילות משותפת מיומם הראשון בצופים, מקבלים יחס שווה ואף משפיעים על שאר קבוצות החניכים בשבט.
Just as I Am (אלבום של ביל וית'רס)
Just As I Am הוא אלבום אולפן ראשון מאת ביל וית'רס, שהוקלט ויצא לאור בשנת 1971. אלבום זה מכיל להיטים רבים של ביל וית'רס, וביניהם " Ain't No Sunshine", "Grandma's Hands", "Hope She Will be Hapier" ו -"Better off Dead". האלבום מכיל גם שתי גרסאות כיסוי (קאבר), לשיר המפורסם "Let it be" מתוך האלבום 'Let it be' של להקת ה'ביטלס' ולשיר "Everybody's Talkin" של הזמר פרד נייל משנת 1966.
עובדות
האלבום מכיל 12 שירים ששניים מהם יצאו לראשונה כסינגלים. באלבום שתי גרסאות כיסוי, לשיר "Let it Be", ו-"'Everybody's Talkin". את השירים כתב לבדו ביל וית'רס בין השנים 1970 ל-1971, והם מדברים ברובם על אהבות קודמות שלו (כמו בשיר "Aint No Sunshine") או פרידות קשות (כמו בשיר "Hope She'll Be Happier"), אף על פי שישנם כמה שירים שמדברים על נושאים אחרים הקשורים לחייו של ווית'רס (כמו השיר "Grandma's Hands" שמדבר על מותה של סבתו, או השיר "Harlem" שמדבר על ילדות בשכונת הפשע הארלם שבניו יורק).
רקע
בשנת 1976 עבר ווית'רס ללוס אנג'לס במטרה לקדם הקריירה המוזיקלית שלו. שם הוא החל לבסס את מעמדו כמוזיקאי, והופיע במועדוני לילה והקליט חלק משיריו הראשונים. ב-1970 הוא חתם על חוזה ההקלטות הראשון שלו עם חברת sussex ובהפקתו של בוקר ט. ג'ונס - ולאחר עבודה של כמעט שנה הוציא ווית'רס את האלבום. בתוך כשנה מיציאת האלבום הוא נמכר כבר במיליון עותקים, וזיכה את ווית'רס ב"פרס גראמי למוזיקה" הראשון שלו, מתוך שלושה שבהם זכה בהמשך. לאחר הצלחת האלבום.
ביקורות
מלבד פרס גראמי למוזיקה שקיבל על האלבום, עיתונים רבים נתנו ביקורות חיוביות ביותר על האלבום: אתר האינטרנט Allmusic, שמדרג מיליוני אלבומים ושירים, דירג את האלבום בארבעה וחצי כוכבים מתוך חמש ; מגזין האינטרנט PopMatters דירג את האלבום ב-8 מתוך עשרה כוכבים ; המגזין הבריטי Uncut דירג אותו בחמש מתוך חמישה כוכבים.
מגזין ה'רולינג סטון' הבריטי מיקם את האלבום במקום ה-208 מתוך 500 האלבומים הטובים בכל הזמנים.
גשור הדרומית
ממלכת גְּשׁוּר הדרומית שכנה מדרום לערי הפלשתים, נזכרה בספר יהושע כאחת מן הארצות שלא נכבשו בידי יהושע.
בספר שמואל נזכר שדוד המלך בעת שבתו בצקלג כאשר קיבל עליו את חסותו של אכיש מלך גת, פשט על עריהם.
יהודה קיל בפירוש דעת מקרא ליהושע משער על פי שמה הקדום של בירת החורים שהיה גשור, כי העם הגשורי שבדרום היה שייך לחורים.
אחורני-זימים
תיאור כללי
אחורני-זימים הם חלזונות ים שבהם הזימים נמצאים בחלק האחורי של הגוף. כמו כל החלזונות, כאשר הם צעירים מאוד חל תהליך של הסתובבות בשק הקרביים בו הזימים עוברים לחלק הקדמי של הגוף, אך כאשר הם מתבגרים קצת חל היפוך נוסף והזימים חוזרים לחלק האחורי של הגוף. החוקרים סבורים שתהליך הסתובבות כפול זה נבע מאורח החיים של האחורני-זימים הראשונים שהיו בעלי חיים מתחפרים שחיו בקרקעית הים. במקרה זה, אם פתח הזימים היה ממוקם בקדמת הגוף, במהלך תהליך ההתחפרות חול היה חודר לזימים וסותם את מערכת הנשימה. מאותה סיבה גם התפתחו אונות רחבות סביב הרגל.
המאפיין הבולט ביותר של האחור-זימאים הוא קונכייה מנוונת, בדומה לחשופיות. הקונכייה התנוונה לקונכייה קטנה מאוד המכוסה בגלימה ובאונות הצד של הרגל. מאחר שהקונכייה איבדה את חשיבות הביטחונית כמבנה קשיח המספק הגנה עצמית לחילזון, האחור-זימאים עברו להגנה מבוססת-כימיה: הפרשת חומרי רעל, חומצות (כגון חומצה גופרתית חריפה) או ארס קטלני. חלקן גם יורות תאי צריבה. כדי להזהיר את הטורפים הימיים שלפניהם בעל חיים ארסי ורעיל שמוטב שלא ינסו לטרוף, הם פיתחו צבעי אזהרה בולטים, דבר המקנה להם את מראם הססגוני.
האחור-זימאים הם הרמאפרודיטיים, כמו השבלולים, כלומר: כל פרט הוא בעל מערכת רבייה הן של זכר והן של נקבה.
יחסי הממלכה המאוחדת–מולדובה
יחסי מולדובה-בריטניה הם יחסי החוץ בין מולדובה לבריטניה. שתי המדינות מקיימות יחסים שיתופיים וידידותיים.
היסטוריה
בריטניה הכירה בעצמאות מולדובה ב-31 בדצמבר 1991, יחד עם שאר מדינות האיחוד האירופי, ובשנת 2002 פתחה שגרירות בקישינב.
נציגויות דיפלומטיות
בריטניה מחזיקה במולדובה שגרירות בקישינב בלבד, ואילו מולדובה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון בלבד.
עונת 1933/1934 בלה ליגה
אתלטיק בילבאו זכתה בתואר בפעם השלישית בתולדות המועדון.
בעקבות ההחלטה להגדיל את הליגה ל-12, אף קבוצה לא ירדה לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים
בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP איסידרו לאנגרה מאוביידו כבש 26 שערים ב-18 משחקים. הוא זכה בתואר מלך השערים. בהתאם לנתוני העיתון MARCA הוא כבש 27 שערים.
גרגוריו בלסקו מאתלטיק בילבאו היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 21 שערים ב-14 משחקים. זה הייתה העונה השנייה בה בלסקו היה השוער הטוב ביותר.
החיים על פי דאג
החיים על פי דאג (באנגלית: Doug) היא סדרת טלוויזיה מונפשת שנוצרה על ידי ג'ים ג'ינקינס והופקה על ידי חברת Jumbo Pictures.
עלילת הסדרה מתמקדת בחייו של דאגלס "דאג" פאני, ילד בן 11 אשר מתאר ביומנו אירועים רבים שמתרחשים לאורך הסדרה. דאג פאני ובני משפחתו (הכוללים את הוריו תדה ופיל, אחותו ג'ודי והכלב פורקצ'ופ) עוזבים את העיר בלאטסבורג ועוברים לגור בעיר בלאפינגטון לאחר שאביו קיבל קידום בעבודה. לטענת יוצר הסדרה העיר באלפינגטון הייתה מבוססת באופן רופף על העיר האמריקנית ריצ'מונד שבמדינת וירג'יניה, שם נולד וגדל יוצר הסדרה ג'ים ג'ינקינס. הסדרה עוסקת בנושאים רבים כולל בניסיונות של בני נוער להשתלב, ביחסים אפלטוניים ורומנטיים, בהערכה עצמית, בבריונות ובמקרים של הפצת שמועות. פרקים רבים מתרכזים בניסיונותיו של דאג להרשים את חברתו לכיתה ומושא אהבתו פאטי מיונז.
הסדרה עלתה לראשונה ב-11 באוגוסט 1991 ברשת ניקלודיאון. הסדרה המקורית כללה 52 פרקים אשר שודרו במשך ארבע עונות בין שנת 1991 עד 1994. ניקלודיאון בחרה שלא לחדש את התוכנית לעונה חמישית. בשנת 1996 דיסני החלה לפתח את העונה החמישית של הסדרה לאחר שרכשה את חברת ההפקה Jumbo Pictures.
בישראל, העונות שהופקו עבור ניקלודיאון שודרו עם כתוביות בעברית בערוץ 6, תחת השם "דאג". בהמשך, הסדרה שודרה בערוץ 2 עם דיבוב בעברית במסגרת רצועת "זמן דיסני" של הזכיינית טלעד בשנות התשעים. בשנת 2022, העונות שהופקו עבור דיסני זכו לדיבוב מחודש על ידי אולפני דאבי דאב, אשר תוכנן להשתחרר בשירות הזרמת המדיה דיסני+ עם השקתו; לעומת זאת, הסדרה לא זמינה בישראל, אך זמינה בדרום אפריקה והפיליפינים עם רצועת השמע בעברית כשהיא מוסתרת בשירות.
Valonia ventricosa
Valonia ventricosa (בתעתיק: ולוניה ונטריקוסה) הוא מין אצה חד תאית המצויה ברחבי האוקיינוסים, באזור הטרופי ובאזור הסובטרופי. חד תא זה הוא מהגדולים בעולם עם קוטר עד 4 סנטימטר, ויש אף המשערים כי הוא הגדול בעולם.
ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה
ביוגרפיה
ארנסט נולד ב-25 בדצמבר 1601 בוויימאר שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, ליוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, ולדורותיאה מריה מאנהלט, בתו של יואכים ארנסט, נסיך אנהלט.
בשנת 1605 מת אביו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, ואחיו יוהאן ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה לשלטון במקומו. במהלך מלחמת שלושים השנים לחם ארנסט כקולונל בצבא השוודי, והשתתף עמו בקרבות שונים. עם פרוץ מלחמת שלושים השנים הצטרף אחיו יוהאן ארנסט לפרוטסטנטים, ואף השתתף בקרב ההר הלבן. בשנת 1620 מונה אחיו וילהלם לעוצר במקומו, ולאחר שנהרג יוהאן ארנסט בהונגריה בשנת 1626 עלה וילהלם לשלטון במקומו. לאחר מותו של גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, נשא ונתן וילהלם עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1635 חתם עמו על הסכם פראג. בשנת 1638 מת יוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך, ונחלותיו עברו ביקר לדוכסות סקסוניה-ויימאר. בשנת 1640 פוצלה הדוכסות בין שלושת האחים; וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, אלברכט הרביעי, דוכס סקסוניה-אייזנך, וארנסט, דוכס סקסוניה-גותה.
ארנסט קיבל את אזור גותה, ובשנת 1643 החל בבניית טירה למגוריו. ארנסט פעל בחוכמה, ועל אף שהפחית את המיסים, הצליח ליצור כלכלה חזקה ויציבה בדוכסות. ארנסט הגביל את העינויים בדוכסות, והפחית כמעט לחלוטין את ציד המכשפות. כמו כן אסר ארנסט על האלכימיה בדוכסות, וחוקק עונש מוות על רצח. כמו כן שיפר ארנסט את החקלאות, המסחר, החינוך, והאמנות ברחבי הדוכסות, וספרייתו הייתה מהגדולות בגרמניה. ארנסט היה דתי מאוד, ועשה כל שביכולתו על מנת לחזק את הדת הלותרנית.
לאחר מותו של פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ללא יורשים בשנת 1672, חולקה דוכסות סקסוניה-אלטנבורג בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-גותה, אולם, ארנסט קיבל את החלק הגדול יותר, מכיוון שהיה צאצא של אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג שציווה שהיא תירש את הנחלה בהיעדר יורשים זכרים.
ב-26 במרץ 1675 מת ארנסט בגותה, ושבעת בניו שלטו בדוכסות במשותף. בשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת הבנים; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד.
משפחתו
ב-24 באוקטובר 1636 התחתן ארנסט עם אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ואליזבת מבראונשווייג-וולפנביטל. ממנה היו לו 18 ילדים:
יחסי גאורגיה–הממלכה המאוחדת
יחסי גאורגיה-בריטניה הם יחסי החוץ בין גאורגיה לבריטניה. שתי המדינות מקיימות יחסים שיתופיים וידידותיים.
היסטוריה
בינואר 1919 הצבא הבריטי תפס את השליטה בבתומי, עיר נמל לחוף הים השחור, אחרי הפינוי של העות'מאנים בסוף מלחמת העולם הראשונה, והקים את הרפובליקה של בתומי. ביולי 1920 נסוגו הבריטים מאותם שטחים, והרפובליקה התפרקה והסתפחה ל, אשר ברית המועצות השתלטה עליה כעבור זמן לא רב.
נציגויות דיפלומטיות
גאורגיה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון וקונסוליה כללית בבריסטול, ואילו בריטניה מחזיקה בגאורגיה שגרירות בטביליסי בלבד.
הפקעת מחירים
הפקעת מחירים היא מצב בו נמכרים מצרכים או שירותים במחיר מעבר למותר. המחיר המותר עשוי להיקבע בחוק הקובע מחיר מקסימלי. בעיתות מחסור, או כאשר ישנו מרכיב של הונאה, קביעת מחיר גבוה ממחיר השוק עלולה להוות אף היא הפקעת מחירים.
המשפט הישראלי
לאחר הקמת מדינת ישראל, עוד בשנת 1948, נקבעה "פקודת מניעת הפקעת שערים וספסרות (שיפוט), תש"ח-1948", מכוחה הוקמו בתי דין מיוחדים לשיפוט בענייני הפקעת שערים (לצד שיפוט בענייני ספסרות). בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל, בתי דין אלו הטילו קנסות על מפקיעי שערים והופיעה במשפטים של סוחרים שהואשמו בהפקעת מחירים.
במרץ 2023 בטל בית המשפט העליון פסק דין שקיבל תביעה על גביית מחיר מופרז. בפסק הדין כתבה השופטת יעל וילנר:
דוני מיכוליאץ
דוֹנִי מִיכוֹלְיָאץ (נהגה כ: דוֹנִיִי, בקרואטית: Donji Miholjac, בהונגרית: Alsómiholjác - אלשומיהויָאץ) היא עיירה במזרח קרואטיה, השוכנת לגדות הנהר דראווה, בשטחי מחוז אוסייק-ברניה אשר בחבל סלאבוניה וסמוכה לגבול עם הונגריה.
היסטוריה
היישוב מתועד לראשונה בכתובים מאמצע המאה ה-11 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1526 נכבש האזור על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה העיר על ידי צבא ממלכת הבסבורג ונותרה בחזקת ההבסבורגים מתוקף הסכם קרלוביץ אשר חתם את המלחמה. בהמשך, עבר האזור לחזקת האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בשטחי ממלכת יוגוסלביה.
באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והעיירה דוני מיכוליאץ נכללה בשטחי מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי יוגוסלביה ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה, עברה העיירה לחזקת קרואטיה.
לנצ'ראן
לנצ'ראן (באזרית: Lənkəran) היא עיר באזרבייג'ן לחופיו של הים הכספי, כ-32 ק"מ צפונית לגבול עם איראן.
במקום נמצאו שרידים לנוכחותם של בני אדם המתוארכים לנאולית, כמו כן התקיימה כאן התיישבות בתקופת הברונזה והברזל.
בעקבות מלחמת רוסיה–פרס (1722–1723) נפלה לנצ'ראן לידיה של רוסיה, אך ב-1732 בעקבות חתימת הסכם רשת העיר חזרה לידיה של פרס. במאה ה-18 והמאה ה-19 הייתה לנצ'ראן חלק מח'אנות לנצ'ראן. בעקבות מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828) העיר שוב נפלה לידיה של האימפריה הרוסית.
מגדל עדן
מגדל עדן הוא גורד שחקים בתכנונו של האדריכל יגאל לוי המתוכנן להיבנות במרכז העיר ירושלים על שטחו של קולנוע עדן ההיסטורי, במפגש הרחובות אגריפס ועליאש. תוכניתו האדריכלית של המגדל כוללת מגדל של 28 קומות לצד מבנה נמוך יותר, ולמרגלותיהם ארקדה מסחרית המחברת בין המגדל לסביבתו המסחרית של מדרחוב אגריפס. בשטח המיועד למגדל כבר מתבצעות עבודות הכנה של חפירה ויציקת יסודות לחניון התת-קרקעי שיוקם תחת המגדל.
תכנון
קולנוע עדן נבנה בשנת 1930 בסמוך לרחוב המלך ג'ורג', אגריפס ואליעש במרכז העיר ירושלים. החל משנות ה-70 הוגשו תוכניות להריסת מבנה הקולנוע ובניית מבנה חדש במקומו. תוכניות אלו קיבלו דחיפה עם סגירת בית הקולנוע בשנת 1990, שבעקבותיה הפך מבנה הקולנוע והמגרש סביבו לחניון.
לצורך תכנון המגדל נשכר בשנת 2007 האדריכל היהודי-אמריקאי דניאל ליבסקינד בשיתוף האדריכל הישראלי רני זיס.
תוכנית הבנייה במקום עברה גלגולים רבים מתוכנית לצמד מגדלים ועד מגדל יחיד ומנעד הקומות שאושר בוועדות התכנון נע בין 24 ל-29 קומות. ב-2012 אושרה תוכנית למגדל, שכללה מגדל בגובה 26 קומות בעל צורה עקמומית מעל כמה קומות מסד. התוכנית כללה שטחים למסחר, משרדים ומלונאות.
למרות אישור התוכנית, קודמה בשנים לאחר מכן תוכנית חדשה, ולבסוף אושרה בשנת 2015 תוכנית לבניית מגדל בצורת פירמידה בגובה 108 מטרים ובו 28 קומות (אף שתוכניתו המקורית של היזם הייתה לבניית מגדל פירמידה מחודדת שגובהו 165 מטרים). הבניין צפוי היה להכיל קומות מסחריות, בית מלון יוקרתי, דירות יוקרה, מסעדה ובראשו קומת תצפית. את התוכנית למגדל הפירמידה הכין האדריכל דניאל ליבסקינד בשיתוף האדריכל יגאל לוי.
ליבסקינד התייחס לצורת הפירמידה של הבניין ואמר
על אף שהיו מתנגדים לתוכניות, הן אושרו על ידי הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה של ירושלים.
באוקטובר 2016, במהלך התהליכים הסטטוטוריים, הוצע לאפשר את הגבהת המבנה לגובה של כ-122 מטרים בתנאי שתוגש תוכנית מתוקנת על ידי היזם. אך בינואר 2017 נודע כי היזם נסוג מתוכנית הפירמידה, מכיוון שצורת הבניין לא מאפשרת לנצל באופן מיטבי את אחוזי הבנייה המותרים. במקום הפירמידה החלו בקידום תוכנית למגדל של 26 קומות על פי האישורים שנתנו לתוכניות ב-2012, תוך בחינה מחדש של עיצוב המגדל. בהמשך לכך אושרה תוכנית חדשה הכוללת 2 מבנים בגבהים שונים המחוברים ביניהם בארקדה מסחרית ומיועדים למגורים ומלון לצד שטחי מסחר. התכנון המחודש נוצר על ידי האדריכל יגאל לוי שקודם לכן היה מעורב בתוכניות "מגדל הפירמידה" על גלגוליו השונים. בנובמבר 2021, אושרה תוכנית חלופית להקמת שני בניינים (מגדל מגורים בן 28 קומות ומלון בן 12 קומות) המחוברים בארקדה.
ג'ים גפיגן
ג'יימס כריסטופר גַפִיגֶן (באנגלית: James Christopher Gaffigan; נולד ב-7 ביולי 1966) הוא סטנדאפיסט, שחקן, מדבב, סופר ומפיק אמריקאי.