cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כנסיית אליזבת הקדושה (מרבורג)
אדריכלות
בימי קדם, החלק הקדמי של הכנסייה נשמר לאבירי המסדר הטבטוני.
היסטוריה
הבנייה החלה בשנת 1235, השנה בה אליזבת הוכרזה כקדושה. הכנסייה נחנכה ב-1238 אך המגדלים הושלמו רק ב-1340. הכנסייה הייתה רכוש המסדר הטבטוני ומספר בניינים של המסדר עדיין קיימים לצד הכנסייה, ביניהם Deutschhausgut שמאחסן את אוסף המינרלים ואת המחלקה לגאוגרפיה של אוניברסיטת פיליפס של מארבורג.
עד המאה ה-16, הגרפים של הסה נקברו בתוך הכנסייה. בתגובה למהפכת הרפורמציה, פיליפ הראשון, רוזן הסה דאג להוציא מהכנסייה את השרידים של אליזבת ובכך לקטוע את הצליינות מהעיר הפרוטסנטית של מארבורג. כיום שרידיה מוצגים במספר מקומות: מנזר אליזבת בווינה, המוזיאון העירוני בסטוקהולם ובקוסיץ'.
רוב הנזירים ששירתו בכנסייה הפכו להיות פרוטסטנטים ובעקבותיהם גם הכנסייה. לתקופה קצרה במהלך המאה ה-19 נערכו בכנסייה גם מיסות קתוליות, אך במקום אחר מהמיסות הפרוטסטנטיות.
אחרי מלחמת העולם השנייה, נשיא גרמניה לשעבר פאול פון הינדנבורג ואשתו נקברו בכנסיית אליזבתקירכה אחרי ששרידיהם הועברו מיד טאננברג במזרח פרוסיה לשעבר.
כיום נערכים מאמצים לשימור הכנסייה וחידושה. לשם כך הוקם ב-2004 קרן בשם Stiftung Heilige Elisabeth שיחד עם העירייה והכנסייה הפרוטסטנטית של הסה-קאסל וואלדק מממנת את התיקונים.
הכנסייה שימשה מודל לכנסייה האפסיקופלית של סנט מרטין ביוסטון, טקסס, שנבנתה ב-2004.
מקורות
המאמר מתבסס על תרגום המאמר מאנגלית en:Elisabeth Church (Marburg) שתורגם מהמאמר בוויקיפדיה הגרמנית Elisabethkirche (Marburg)'' שהתבסס על הספרים הבאים:
אסטר ורנקס
אסטר ורנקס (בצרפתית: Aster Vranckx; נולד ב-4 באוקטובר 2002 בארפס-קוורפס שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מילאן.
קריירת מועדונים
ורנקס החל את הקריירה המקצוענית שלו במכלן מליגת העל הבלגית. ב-20 ביולי 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–3 לראסינג גנק במסגרת הסופר קאפ הבלגי. ב-9 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד אנדרלכט במסגרת המחזור השלישי לעונת. ב-15 בפברואר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–2 על אנדרלכט במסגרת המחזור ה-26 בליגה. בסך הכל ערך 43 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-1 ביולי 2021 חתם ורנקס בוולפסבורג מהבונדסליגה. ב-16 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במודון עדון, בהפסד 0–2 לאוניון ברלין במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת עונת 2021/2022 בבונדסליגה. ב-6 בפברואר 2022 הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 1–4 על גרויטר פירט במסגרת המחזור ה-21 בליגה.
ב-1 בספטמבר 2022 הושאל למילאן.
ארץ פאלמר
ארץ פאלמר (באנגלית: Palmer Land הוא חלק מחצי האי האנטארקטי באנטארקטיקה, שנמצא דרומית לקו המחבר את כף ג'רמי עם כף אגאסי. יישום זה של "ארץ פאלמר" עולה בקנה אחד עם ההסכם משנת 1964 בין הוועדות המייעצות לשמות באנטארקטיקה של ארצות הברית ושל הממלכה המאוחדת, ועם השמות ארץ גרהאם וארץ פאלמר לקטעים הצפוני והדרומי, בהתאם.
גבולות
בקצה הדרומי שלו, נמשך חצי האי האנטארקטי מערבה, כשארץ פאלמר גובלת בסופו של דבר בארץ אלזוורת' לאורך קו האורך 80° מערב. ארץ פאלמר תחומה בדרום במפרצון קרלסון מכוסה הקרח, שלוחה של מדף הקרח רון-פילכנר, החוצה את קו 80° מערב. זהו בסיסה של גבעת סטוס.
תוואי נוף זה קרוי על שמו של קפטן נתניאל פאלמר, צייד כלבי ים אמריקאי, שחקר את אזור חצי האי האנטארקטי דרומית לאי דספשן בספינת המפרשים "הרו" בנובמבר 1820.
תווים טופוגרפיים
סלע אלדברן (-70.83333°N, -66.68333°W) הוא נונאטאק בולט במיוחד של סלע אדום בהיר, הנמצא סמוך לראש קרחון ברטראם ו-8 ק"מ צפונית-מזרחית להרי פגסוס במערב ארץ פאלמר. שמו של הסלע ניתן לו על ידי הוועדה למתן שמות אנטארקטיים של הממלכה המאוחדת, על שם אלדברן, כוכב ענק כתום, הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים שור ומן הבהירים ביותר בשמי הלילה.
תומאס הניפן
תומאס הניפן (באנגלית: Thomas Hannifan; נולד ב-19 במאי 1989), הידוע יותר בשם הבמה שלו, טום פיליפס הוא שדרן ספורט אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE. במהלך הקריירה שלו ב-WWE, פיליפס שימש כשדרן המוביל של התוכניות השבועיות Raw, סמאקדאון, NXT, NXT UK ו-205 לייב.
קריירת שידור מוקדמת
הניסיון הראשון של הניפן כחלק מצוות שידור הייתה במהלך משחק פוטבול בתיכון, שבו שימש כקריין. מאז הוא ידע שזה מה שהוא ירצה לעסוק בו בעתיד.
WWE (2012–2021)
הניפן ערך ראיונות מאחורי הקלעים לאפליקציה של ה-WWE והיה הקריין המוביל של התוכנית Superstars, Main Event וסמאקדאון, לצד ג'רי לולר וביירון סקסטון, עד שהוא הוחלף על ידי השדרן של NXT, ריץ' ברנן, ב-27 באוגוסט 2015.
הניפן כשם הבמה שלו טום פיליפס תיפקד כחלק מצוות השידור של סמאקדאון. לאחר שכריס ג'ריקו ניצח את אלוף ארצות הברית, קווין אואנס, וזכה בתואר באירוע פייבאק, ג'ריקו רשם את פיליפס ואת המראיין של Raw, מייק רום, בתוך הרשימה שלו לאחר כביכול "הפריעו לו" בפרידה מהתוכנית. הוא היה השדרן המוביל של NXT מאז 2014, אך ב-22 ביוני 2017 הוחלף על לידי מאורו רנאלו.
פיליפס היה השדרן המוביל של סמאקדאון באירוע רסלמניה 33, שהתקיים ב-2 אפריל 2017, והפך לשדרן המוביל החמישי במהלך האירוע הגדול של השנה, כשהארבעה הראשונים שקדמו לו היו וינס מקמהן, גורילה מונסון, ג'ים רוס ומייקל קול. כמו כן, פיליפס היה השדרן של 205 לייב, לפני שויק ג'וסף החליף אותו.
מרדכי זר
מרדכי זר (14 בינואר 1914 - 16 בדצמבר 1982) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י.
ביוגרפיה
נולד במשהד שבאיראן, צאצא למשפחת אנוסים מפרס (אנוסי משהד). בפרס עבדה המשפחה במשך דורות בעבודות, שכללו שימוש בחוטי זהב. על שם מלאכה זו נקראה המשפחה: 'זַר', שבפרסית פירושו חוטי זהב. עלה לארץ ישראל בשנת 1935. בשנותיו הראשונות בישראל עבד בבניין ובסלילת כבישים. בשנת 1942 עבר לעבוד בלשכת העבודה של הסתדרות העובדים הכללית.
בשנת 1946 מונה זר למנהל המחלקה לעדות המזרח בהסתדרות בירושלים. לאחר מכן, בהיותו חבר מועצת פועלי ירושלים, נבחר למנהל המחלקה לתרבות של המועצה. ביולי 1962 נבחר לחבר מזכירות המועצה.
במקביל עסק בפעילות ציבורית ונבחר לשמש יו"ר ועד העדה הספרדית בעיר ונשיא התאחדות עולי פרס בישראל. בשנת 1949 הוא הציע להקים ארגון של בני עדות המזרח בתוך מפא"י. בשנים 1955–1965 כיהן כחבר מועצת עיריית ירושלים. בשנים 1960–1963 היה יו"ר ועדת התחבורה העירונית.
הוא אביהם של השחקן דודו זר מפרפר נחמד וגידי זר מצוות הווי פיקוד הצפון. קרוב משפחתו הוא סוחר הקרקעות איש השומרון משה זר.
רחוב בשכונת פסגת זאב בירושלים נקרא על שמו.
ביל היקס
ויליאם מלווין "ביל" היקס (אנגלית: William Melvin "Bill" Hicks; 16 בדצמבר 1961 – 26 בפברואר 1994) היה סטנדאפיסט אמריקאי.
בנוסף להיותו בדרן, נחשב היקס לאחד המבקרים החברתיים והפילוסופיים הקומיים הגדולים של זמנו. כאשר בין ההשפעות הבולטות על יצירתו אפשר למנות את ריצ'רד פריור, כמו גם, את וודי אלן שהיווה השראה להיקס בנעוריו.
השנים המוקדמות
ביל היקס נולד בוולדוסטה שבג'ורג'יה, בנם של ג'ים ומארי (ריס) היקס. להיקס היו אח ואחות גדולים ממנו, סטיב ולין. המשפחה התגוררה בפלורידה, אלבמה וניו ג'רזי לפני שקבעה את מושבה ביוסטון שבטקסס, כשביל היה בן שבע. היקס סיפר שהתחנך בהשפעת האמונה הבפטיסטית הדרומית. היקס נמשך לעולם הקומדיה בגיל מוקדם, כשהוא מחקה את וודי אלן, ששימש לו השראה בגיל הנעורים. בד בבד, כתב חומרים מקוריים יחד עם חברו דווייט סלייד. היקס עצמו התייחס לעבודותיו כאל "שילוב של נועם חומסקי עם בדיחות זין."
הוריו של היקס, שהיו מודאגים מהתנהגותו, לקחו אותו לפסיכואנליסט כשהיה בן 17, אך זה לא זיהה אצל היקס שום דבר חריג.
ב-1978 נפתח ה-Comedy Workshop ביוסטון, והחבורה שמנתה את היקס, סלייד, ג'ון ס. וקווין בות' התחילה להופיע במקום. בתחילה היקס התקשה להחזיק מופעים שלמים לבדו ואף נזקק להיתר עבודה מיוחד מפאת גילו הצעיר. היקס המשיך להופיע עד הסתיו של אותה שנה, כשהוא מבסס את מעמדו בהופעה שבועית קבועה בערבי שלישי, בעודו תלמיד תיכון בבית הספר סטרטפורד שביוסטון. הופעותיו הראשונות הצליחו והוא התחיל לפתח את יכולות האלתור שלו, אף על פי שהמופע שלו בזמנו, היה עדיין מוגבל. היקס, בות', וג'יי לנו מדברים על תקופת ה-Comedy Workshop בסרט הדוקומנטרי It's Just A Ride.
שנות ה-80
בשנת הלימודים האחרונה בתיכון, עברה משפחת היקס להתגורר בליטל רוק, ארקנסו, אבל עם סיום לימודיו, באביב של 1980, עבר ביל להתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה, והתחיל להופיע ב-comedy store בהוליווד, בו הופיעו באותה תקופה בין היתר אנדרו דייס קליי, ג'יי לנו, ג'רי סיינפלד, וגארי שנדלינג. הוא למד תקופה קצרה בקולג' הקהילתי של לוס אנג'לס, חוויה אותה תיאר באלבום ההופעה Flying Saucer Tour Vol.1. הוא הופיע בפיילוט לסיטקום בולבא, ואז חזר להתגורר ביוסטון, ב-1982, שם ייסד יחד עם בות' את חברת ההפקות ACE, שהפכה בשלב מאוחר יותר ל Sacred Cow Productions, והופיע במועדונים מקומיים כמו ה-comedy workshop. גם ביוסטון נרשם היקס ללימודים באוניברסיטת יוסטון, אך עזב את הלימודים תוך זמן קצר.
ב-1983 החל להפריז בשתייה ולהשתמש בסמים. בין הסמים שבהם התנסה נכללים LSD, פסילוסיבין, קוקאין ומתאמפטמין, שסביר כי השפיעו על סגנונו הבמתי שהפך יותר ויותר זועם, משולח רסן ולעיתים אף מיזנתרופי. היקס המשיך במתקפה על החלום האמריקאי, אמונות צבועות וגישות מסורתיות ככלל. במהלך ההתנסות הראשונה שלו עם אלכוהול, היקס תקף את הקהל באכזריות. שני ותיקי מלחמת וייטנאם שנכחו בהופעה לקחו את המתקפה קשה מדי וחיכו לו מחוץ לאולם, כשלבסוף הותירו אותו עם רגל שבורה וצלע סדוקה.
הצלחתו של היקס הלכה וגדלה (יחד עם נטייתו לשימוש בסמים), וב-1984 הופיע בתוכנית הלילה של דייוויד לטרמן, שג'יי לנו היה אחד ממפיקיה בזמנו. הוא הותיר על לטרמן רושם טוב ובסופו של דבר מצא את עצמו מופיע בתוכנית אחת עשרה פעמים נוספות, כשהוא מגיש לקהל גרסאות מעודנות יותר של המופע שלו.
ב-1986, היקס מצא את עצמו מרושש אחרי שבזבז את כל כספו על מגוון סמים, ויחד עם זאת הקריירה שלו קיבלה חיזוק נוסף, כשהופיע בתוכנית הספיישל של רודני דיינג'רפילד לקומיקאים צעירים ב-1987. באותה שנה גם עבר להתגורר בניו יורק ובמהלך חמש השנים הבאות הופיע בכשלוש מאות לילות בשנה. ברם, המוניטין שלו ניזוק עקב השימוש בסמים וב-1988 טען כי אינו משתמש עוד בסמים ובכלל זה באלכוהול. על ההימנעות מאלכוהול סיפר בסרט שהופק עבור H.B.O
- One Night Stand וכן באלבום The Flying Saucer Tour Vol.1. באלבומו Relentless הוא מתבדח על ההימנעות מסמים ומסביר ש"מהרגע שלקחו אותך על עב"ם; זה משהו שדי קשה להתחרות בו", אף על פי שבמופעיו, הוא המשיך לשבח את מעלותיהם של אל. אס. די, מריחואנה, ופטריות הזיה פסיכדליות. במקום הסמים והאלכוהול היקס התמכר לסיגריות, נושא שכיכב במופעיו מכאן ואילך. ב-1989 פרסם היקס את הסרט הראשון שלו, Sane Man. אותה הופעה זכתה להוצאה מחודשת שבע עשרה שנים מאוחר יותר, ב-2006.
שנות ה-90
ב-1990 הוציא את אלבומו הראשון, Dangerous, צילם ספיישל ל-HBO בשם One Night Stand והופיע בפסטיבל Just For Laughs במונטריאול. כמו כן השתייך לקבוצת קומיקאים אמריקניים שהופיעו בווסט אנד בלונדון בנובמבר. הצלחתו בבריטניה הייתה כבירה, כמו גם באירלנד, והוא המשיך להופיע בשתי המדינות ב-1991. באותה שנה גם חזר להופיע בפסטיבל Just For Laughs והקליט את אלבומו השני, Relentless.
ב-1992 פנה לתחום המוזיקה והקליט את האלבום Marblehead Johnson. באותה שנה גם הכיר את קולין מקגאר, שהפכה לחברתו ולאחר מכן לארוסתו. בנובמבר של אותה שנה יצא היקס לסיבוב הופעות נוסף בבריטניה. בסיבוב ההופעות האמור צולמו הופעותיו, Revelations עבור ערוץ 4 הבריטי והופעה שידועה כ-Live At Oxford Playhouse and Salvation. מגזין הרולינג סטון בחר בו כ"קומיקאי סטנד-אפ לוהט" והוא שב להתגורר בלוס אנג'לס בתחילת 1993.
דעיכת הקריירה ומותו
באפריל 1993, בעודו מופיע באוסטרליה, החל להתלונן על כאבים בצדדים. ב-16 ביוני של אותה שנה, גילה שהוא סובל מסרטן הלבלב. הוא החל בטיפולי כימותרפיה שבועיים, תוך שהוא ממשיך להופיע ולהקליט את אלבומו, Arizona Bay, יחד עם קווין בות'. בנוסף, עבד יחד עם הקומיקאי פאלון וודלנד על פרק פיילוט לתוכנית אירוח חדשה, שעתידה הייתה להיקרא Counts Of The Netherworld, עבור ערוץ 4 הבריטי. הרעיון והתקציב אושרו ופרק הפיילוט צולם. הפרק שודר באירועים שציינו עשור למותו של היקס מסביב לעולם, ב-26 בפברואר 2004.
ב-9 באוקטובר 1993 היה אמור היקס להופיע בתוכניתו של דייוויד לטרמן בפעם השתים עשרה. ואולם, הופעתו כולה נחתכה בעריכה ולא עלתה לשידור – הפעם הראשונה שקטע שלם של קומיקאי הושאר מחוץ לתוכנית עד אז, לאחר שכבר הוקלט. סי. בי. אס, כמו גם מפיקי התוכנית, התנערו מאחריות. היקס הביע את תחושת הבגידה במכתב בן שלושים ותשעה עמודים, כתוב בכתב ידו. המכתב נשלח לג'ון לאר מהניו יורקר. אף על פי שלטרמן עצמו הביע חרטה לגבי הדרך בה נהגו בהיקס, היקס לא הופיע בתוכנית שוב לעולם. כתבת פרופיל של הניו יורקר שנכתבה על ידי ג'ון לאר תיארה את פרטי הפרשה, כתבה שאחר כך פורסמה בספרו של לאהר, Light Fantastic.
הופעתו האחרונה של היקס התקיימה במועדון קרוליינ'ס בניו יורק ב-6 בינואר 1994. הוא חזר להתגורר עם הוריו בליטל רוק שבארקנסו מיד לאחר מכן, וביקש מחבריו שיבואו להיפרד ממנו. הוא הפסיק לדבר ב-14 בפברואר ומת בנוכחות הוריו ב-11:20 בבוקר ה-26 בפברואר 1994 מסרטן בלבלב. הוא נקבר בשטח המשפחה בלייקסוויל מיסיסיפי.
שניים מאלבומיו יצאו לאחר מותו. היו אלה Arizona Bay ו-Rant In E Minor. שני אלבומים אלה הוצאו באישורה של אמו של היקס, מארי היקס, עבור חברת ההפקות Arizona Bay. כמו כן יצאו גם האלבומים Dangerous ו-Relentless.
המורשת של היקס
אמנים רבים שילבו אמירות של היקס ביצירות רבות. דגימות מעבודותיו של היקס אפשר למצוא בין היתר באלבומי להקת Tool, ובאלבום Maim That Tune של להקת Fila Brazilia משנת 1996, אלבום המוקדש כולו להיקס. להקת רדיוהד הקדישה את אלבומה The Bends מ-1995 לזכרו של היקס.
הזמרת הוולשית ג'ם כתבה את השיר Just A Ride בהשראת הסרט הדוקומנטרי בעל אותו השם.
הסרט Human Traffic התייחס להיקס כאל "המנוח, הדגול, ביל היקס". הדמות הראשית בסרט, ג'יפ, נהנה לצפות בקטע ממופעיו של היקס לפני יציאה לבילוי לילי כדי "להזכיר לעצמי לא לקחת את החיים יותר מדי ברצינות". היקס הופיע גם בחוברת הקומיקס Preacher וכנראה שהיווה השראה למאייר הספר, ג'סי קאסטר. כמו כן, מצוטטת הפתיחה ממופעו של היקס Revelations בגיליון האחרון של Preacher.
באוגוסט 2004 הועלה לראשונה המחזה Bill Hicks: Slight Return בתיאטרון Pleasance באדינבורו, סקוטלנד. המחזה נכתב על ידי צ'אז ארלי וריצ'רד הרסט ומתאר את חזרתו של היקס (צ'אז ארלי) מהמתים להופעה אחרונה נוספת. מאז הועלתה ההצגה בבלגיה ובפסטיבל לסטר להומור, בנוסף להצגות ברחבי בריטניה.
ב-2006 פורסם ברשת האינטרנט ריאיון עם היקס שנערך ב-1993, ושצולם בערך ארבעה חודשים לפני מותו. בסרט מדבר היקס על הטבח בווייקו מזווית הראייה שלו ועל נושאים רבים אחרים מול קהל חי. כמו כן עוסק היקס בחרם שהטיל על תוכניתו של דייוויד לטרמן.
מרלון דה חסוס
מרלון ג'ונתן דה חסוס פאבון (בספרדית: Marlon Jonathan de Jesús Pavón; נולד ב-4 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת "אל נסיונל".
קריירה
דה חסוס התחיל את הקריירה שלו במועדון אל נסיונל מאקוודור ובמהלך שנותיו בקבוצה הושאל לקבוצת ריבר פלייט הארגנטינאית וכן לגרמיו הברזילאית לתקופה של כשלושה חודשים.
בשנת 2011 עבר לקבוצת דפורטיבו קיטו, וממנה הושאל למכבי חיפה בתחילת עונת, ובינואר 2012 עבר לקבוצה האקוודורית אמלק. בספטמבר 2013 עבר לקבוצת מונטריי מליגת העל המקסיקנית.
בשנים 2008–2011 הוא היה בסגל נבחרת אקוודור בכדורגל לנועד עד גיל 20. דה חסוס שיחק מספר פעמים בנבחרת אקוודור החל מ-2010.
איגור גיאורגדזה
איגור גיאוֹרגָדזֶה (בגאורגית: იგორ გიორგაძე; נולד ב-23 ביולי 1950) הוא פוליטיקאי גאורגי לשעבר שכיהן בתפקיד השר לביטחון לאומי בגאורגיה בין השנים 1993-1995. בשנת 1995, הוא הואשם, על ידי נשיא גאורגיה באותם ימים, אדוארד שוורדנדזה, בניסיון התנקשות. ממקום מושבו ברוסיה הוא מנהל תנועה ציבורית "אנטי--סורוסית" בגאורגיה, והוא מנהיג המפלגה הפוליטית שנקראת סָמארתלוּבָּה ("צדק").
חייו
גיאורגדזה נולד בזאיסן (Зайсан) במזרח קזחסטן על גבול רוסיה-סין. אביו, הגנרל פנטלמיון גיאורגדזה היה מפקד במלחמת העולם השנייה וכיום מנהיג המפלגה הקומוניסטית המאוחדת של גאורגיה. האב שלח את בנו לרכוש השכלה צבאית. בשנת 1968 הוא התקבל לבי"ס היוקרתי של הק.ג.ב. במוסקבה. הוא סיים כבוגר החוג לתורת המשפט ושפות זרות. מלבד גאורגית ורוסית הוא דובר טורקית, צרפתית, אזרית וסרבו-קרואטית. הוא הגיע לדרגת לוטננט-גנרל וכיהן בתפקידים שונים בשירות הביטחון של גאורגיה הסובייטית. בשנים 1980-1981, הוא השתתף במלחמת אפגניסטן כחבר כח המשימה של הק.ג.ב. בקנדהאר. הוא עוטר ב-15 עיטורים ממלכתיים כולל "עיטור הצטיינות בקרב" וכן התואר "קצין של כבוד בק.ג.ב של ברית המועצות". את שירות בק.ג.ב. הוא סיים בשנת 1991.
במהלך מלחמת האזרחים של גאורגיה (1992-1993) בין חסידי הנשיא המודח גמסחורדיה, הזוויאדיסטים, ומתנגדיו, תמך גיאורגדזה בשוורדנדזה, ובשנת 1993, הוא מונה לשר לביטחון לאומי של גאורגיה. בתקופת כהונתו קידם גיאורגדזה את היחסים עם השירותים החשאיים של רוסיה, וגברה השפעתו בממשלה הגאורגית.
נפילתו
בשנת 1995 הואשם גיאורגדזה בארגון ניסיון התנקשות בשוורדנדזה ב-29 באוגוסט של אותה שנה. אולם גיאורגדזה הצליח להימלט. במכתב פתוח ששלח גיאורגדזה לשוורדנדזה באוקטובר של אותה שנה הוא הכחיש כל קשר ל. הוא האשים את שוורדנדזה כי ניסה להפטר ממנו לפני הבחירות הקרבות לנשיאות גאורגיה.
בתחילת 1995 עוד הספיק גיאורגדזה לכרות ברית עם הארגון החצי צבאי של ג'אבא יוסליאני, מחדריוני. לאחר שהאחרונה מסרה את נישקה כאות לרצון טוב ולשתוף פעולה עם ממשלו של שוורדנדזה. החשדות בדבר מעורבותו של גיאורגדזה עלו כאשר ניסיון ההתנקשות אירע זמן קצר לאחר חזרתו מביקור לא רשמי במוסקבה. הוא נמלט למוסקבה בסיוע כוח שמירת השלום הרוסי בגאורגיה לפני שהועמד למשפט.
מאוחר יותר הואשם גיאורגדזה במעורבות בשורה של התנקשויות פוליטיות, בשנים 1994-1995, והוצא נגדו צו מעצר בינלאומי שהועבר לידי האינטרפול. בקשות הסגרה רבות של גאורגיה, האינטרפול והקונגרס של ארצות הברית, נדחו על ידי רוסיה בטענה כי מערכת אכיפת החוק הרוסית לא הצליחה לאתרו. יחד עם זאת, גיאורגדזה הוא אורח קבוע בתוכניות טלוויזיה רוסיות וכפי הנראה מתגורר במוסקבה. בשנת 1999, הכריז הסנאט האמריקאי כי על הנשיא האמריקאי ופקידים בכירים אחרים, להעלות את נושא הסגרתו של גיאורגדזה בפגישותיהם הדו-צדדיים כדי שיעמוד למשפט על ניסיון ההתנקשות בשוורדנדזה.
אופוזיציה
בתחילת שנות האלפיים ניסה גיאורגדזה להיכנס שוב לזירה הפוליטית בגאורגיה. ביולי 2001 נרשמה מפלגת "סמשובלו" ("מולדת") - ברית התנועות הגאורגיות הפטריוטיות, בטביליסי. הארגון, שכלל תשע מפלגות ותנועות פופולריות, בחר בגיאורגדזה ליושב ראש המפלגה החדשה.
בשנת 2003 נוסדה המפלגה הפוליטית "סמרתלובה" ("צדק") ובשנת 2005 הפך לראש התנועה הפוליטית ה"אנטי-סורוסית", שהייתה מורכבת מברית של ארבע מפלגות אופוזיציה כולל סמרתלובה. התנועה תמכה בהידוק הקשרים הכלכליים והפוליטיים עם הפדרציה הרוסית, ומתחה ביקורת על המדיניות הפרו-מערבית של ממשל שוורדנדזה ששאפה להכלל בנאט"ו. אולם גיאורגדזה זכה לתמיכה מינימלית בלבד בגאורגיה, והואשם כי מומן, לכאורה, בידי שירותי הביטחון הרוסיים.
אף על פי ששהה מחוץ לגאורגיה ניסה גיאורגדזה לרוץ לנשיאות גאורגיה בבחירות שנערכו בשנת 2000 ובשנת 2004, אולם בכל אחד מהמקרים סירבה ועדת הבחירות המרכזית של גאורגיה לרשום אותו.
ב-6 בספטמבר 2006, עצרה המשטרה הגאורגית מעל ל-30 חברים במפלגת סמרתלובה והתנועות הנלוות אליה במהלך כנס שנערך בטביליסי ובמקומות נוספים ברחבי גאורגיה. העצורים הואשמו בקשירת קשר לביצוע הפיכה אלימה כנגד הממשלה הגאורגית בראשות מיכאיל סאקשווילי. האשמות נוספות כללו קבלת מימון בלתי חוקי ושיתוף פעולה עם שירותי הביטחון של מדינה זרה. סמרתלובה הגיבה באמצעות עורכי דינה כי מדובר ברדיפה פוליטית לקראת הסוף הקרב ובא
פעולותיו של גאורגדזה ונציגיו נתפסו בעיני הממשל הגאורגי כפעולות שנעשו בתמיכה ובמימון של השירות החשאי הרוסי יחד עם שורה של צעדים בהם נקטה מוסקבה לדיכוי הכלכלה בגאורגיה ויצירת תסיסה פוליטית, כמו האמברגו על היין הגאורגי.
נבחרת רוסיה בכדורגל חופים לנשים
נבחרת רוסיה בכדורגל חופים לנשים (ברוסית: Женская сборная России по пляжному футболу) היא הנבחרת הלאומית של רוסיה בכדורגל חופים לנשים, המנוהלת על ידי התאחדות כדורגל חופים ומשתייכת לאופ"א. הוקמה בשנת 2018.
רוסיה העפילה לשני גביעי אירופה וזכתה בשני הטורנירים בהם השתתפה.
אקליפטוס כהה קליפה
אקליפטוס כהה-קליפה (נקרא גם: Mugga, Red Ironbark, Mugga Ironbark. שם מדעי: Eucalyptus sideroxylon) הוא עץ ממשפחת ההדסיים.
תיאור העץ
אקליפטוס כהה קליפה הוא עץ שגובהו בדרך כלל נמוך עד בינוני אך לפעמים גבוה. קליפת העץ קשה ובעלת קמטים עמוקים ובעלת גוני אפור עד שחור, בענפים גבוהים ובהמשכו של הגזע כלפי מעלה הקליפה נעשית לבנבנה וחלקה.
לעלים הבוגרים יש גבעול וצורתם הצרה וחדה בקצותיהם (דמויי רומח) בגודלי 14 x 1.8 cm ובעלי צבעי כחול-ירוק (מכוסים בחומר אבקי אפרפר) או ירוק כהה. הפרחים הם בעלי צבע לבן, ורוד, אדום או צהוב חיוור המופיעים בתחילת הסתיו ועד אמצע הקיץ.
תפוצתו משתרעת באופן לא אחיד: דרום מזרח קווינסלנד, ונפוץ באופן נרחב ב-western slopes ובמישור של New South Wales דרומית בתוך צפון מזרח ויקטוריה.
משפט בנך-אלאוגלו
משפט בנך-אלאוגלו (Banach-Alaoglu theorem) הוא משפט מתמטי באנליזה פונקציונלית. משפט זה אומר שכדור יחידה במרחב הדואלי הוא קומפקטי בטופולוגיה החלשה עליה.
הטופולוגיה החלשה-* המוגדרת על המרחב הדואלי למרחב וקטורי טופולוגי
יהי X מרחב וקטורי טופולוגי נורמי (למשל מרחב בנך), ויהי \ X^* המרחב הדואלי שלו.
נשים לב כי כל מרחב X כנ"ל, משוכן באופן קנוני במרחב הדואלי למרחב הדואלי \ X^*, על ידי אופרטורי הערכה בנקודה.
כלומר לכל x \in X, נגדיר אופרטור \ T_{x} שיפעל על \ X^* באופן הבא - לכל \ f \in X^* יתקיים. קל לראות כי \ T_{x} פונקציונל ליניארי רציף, וההתאמה מהווה שיכון איזומטרי.
הטופולוגיה החלשה-* (קרי חלשה-כוכב,weak-star באנגלית) על המרחב הדואלי \ X^*, מוגדרת כטופולוגיה החלשה ביותר כך שאופרטורי הערכה בנקודה המתוארים מעלה רציפים.
באופן שקול, ניתן לכל אופרטור הערכה כזה \ T_{x} להגדיר סמינורמה על \ X^* על ידי, לכל \ f\in X^*, והטופולוגיה החלשה-* היא הטופולוגיה המושרית על ידי משפחת הסמינורמות הללו.
נשים לב כי טופולוגיה זו חלשה מהטופולוגיה המקורית, כלומר כל קבוצה פתוחה בטופולוגיה החלשה-* היא אכן פתוחה בטופולוגיה המקורית.
משפט בנך-אלאוגלו
יהי X מרחב בנך. כדור היחידה הסגור של המרחב הדואלי \ X^*, ביחס לטופולוגיה הנורמית שלו (המתקבלת מהנורמה האופרטורית), הוא קומפקטי ביחס לטופולוגיה החלשה-*.
הוכחת המשפט
לפי משפט טיכונוף K הוא קומפקט (קבוצה קומפקטית סגורה) כמכפלה של מרחבים קומפקטיים (כל אינטרוול הוא קומפקט כי מדובר בקבוצה סגורה וחסומה במרחב האוקלידי).
כדי להוכיח ש-D הוא קומפקט מספיק להראות שזו קבוצה סגורה, אך זה ברור מאחר שלינאריות היא תכונה סגורה וכל פונקציונל ניתן להגדיר על ידי חיתוך כל התנאים הסגורים מהצורה.
יחסי ספרד–צרפת
שתי הממלכות היו החזקות ביותר באירופה בעת החדשה המוקדמת, והן נלחמו ביניהן במשך 24 שנים במלחמת צרפת-ספרד (1635–1659) עד חתימת הסכם הפירנאים ב-1659. האמנה נחתמה על אי הפסיון בין שתי המדינות, אשר מאז נמצא בניהול משותף.
המדינות שיתפו פעולה נגד הקבוצה הבדלנית אט"א, אשר נלחמה על עצמאות חבל הבסקים משתי המדינות.
האימפריה הרומית וימי הביניים
גאליה והיספניה היו פרובינציות של האימפריה הרומית, אשר הושפעו רבות מהתרבות הלטינית.
קטלוניה ונווארה נשארו וסאלים של האימפריה הפרנקית עד לשנת 985. אולם, לאחר שלותר, מלך צרפת לא הצליח להגן על ברצלונה מהערבים, הפכה רוזנות ברצלונה לעצמאית, וממנה הוקמה בהמשך ממלכת אראגון. למרות היותה עצמאית מצרפת ומשולבת בכתר אראגון, ברצלונה נותרה באופן חוקי כמדינה של צרפת, ומלך צרפת שמר על זכותו דה יורה להצביע בבתי המשפט הקטלאניים במאות הבאות. מצב זה הוליד סכסוכים טריטוריאליים רבים בין שתי הממלכות על השליטה בשטחי דרום צרפת וצפון ספרד (תמיכתה של אראגון ברוזן טולוז, המוות בפרפיניאן של פיליפ השלישי, מלך צרפת שהיה נשוי לאיזבלה מאראגון, ומסע הצלב האלביגנזי, הם כמה מן הדוגמאות המפורסמות ביותר) אשר מילאו תפקיד פוליטי משמעותי במרד הקטלאני שהסתיים עם הסכם הפירנאים.
מלחמת צרפת-ספרד
בשנת 1635 פרצה מלחמת צרפת-ספרד, בשל חששותיו של לואי השלושה עשר, מלך צרפת מבית הבסבורג ששלטו הן באוסטריה ובאימפריה הרומית הקדושה והן בספרד. בשנת 1659 הסתיימה המלחמה בהסכם הפירנאים, שבו ויתרה ספרד על מחוז רוסיון לצרפת, אשר תמך בנסיכות קטלוניה במרד נגד הכתר הספרדי, ובמערב פלנדריה, על מחוז נור. אולם, כחלק מההסכם העיר לייביה נשארה תחת שלטון ספרדי, ולכן נשאר בידי ספרד עד ימינו כמובלעת בתוך צרפת. האמנה נחתמה על אי הפסיון, שהיה לא מיושב, ובעקבות כך נשאר האי תחת שלטון משותף של שתי המדינות, ובכל 6 חודשים הוא עובר מריבונות של אחת לשנייה. כמו כן, כחלק מההסכם מריה תרסה, נסיכת ספרד, בתו של פליפה השני, מלך ספרד, התחתנה עם לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.
בשנת 1700, לאחר מותו של מלך ספרד האחרון מבית הבסבורג, קרלוס השני, בית בורבון הצרפתי, בראשותו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, הציגו תביעה לכס המלוכה הספרדי, ובעקבות כך פרצה מלחמת הירושה הספרדית. המלחמה הסתיימה בשנת 1713, ופיליפ, דוכס אנז'ו הוכר כמלך ספרד, ובית בורבון נשאר על כס המלוכה הספרדי עד היום.
צרפת המהפכנית וספרד הבורבונית חתמו על אמנת סן אילדפונסו בשנת 1796 כחלק מהמאבק המשותף שלהם נגד בריטניה. היחסים בין המדינות הדרדרו לאחר התבוסה בשנת 1805 בקרב טרפלגר, ובשנת 1808 הקיסר הצרפתי נפוליאון המליך את אחיו ז'וזף בונפרטה למלך ספרד, כחלק מתוכניתו לפלוש לפורטוגל, שהייתה בעלת ברית של בריטניה. פרננדו השביעי, מלך ספרד היה כלוא על ידי נפוליאון, עד לחזרתו לכס המלכות בשנת 1813, לאחר שבריטניה ופורטוגל ניצחו (במידה רבה על ידי עזרה מחיילים ומורדים ספרדים) במלחמת חצי האי.
היחסים תחת שלטון פרנקו
כאשר הכוחות הלאומניים של הגנרל פרנסיסקו פרנקו ניצחו במלחמת האזרחים בספרד בשנת 1939, התעורר דיון על העיר לייביה, עיר ספרדית קטנה המהווה מובלעת ספרדית בצרפת, הועלתה האפשרות שהמובלעת תהיה תחת שלטון הרפובליקנים, אולם לבסוף נתנו הצרפתים ללאומנים לכבוש את העיר.
עם החזרתה של ממשלת צרפת לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, היחסים בין ספרד וצרפת נעשו מורכבים יותר. הקומוניסטים הספרדים הגולים הסתננו לצפון ספרד מצרפת דרך אזור ואל ד'ארן, אך נהדפו על ידי כוחותיו של פרנקו. הגבול בין שתי המדינות נסגר באופן זמני על ידי הצרפתים ביוני 1945, וב-1 במרץ 1946 הוא נסגר ללא הגבלת זמן, בעקבות הוצאתו להורג של לוחם הגרילה הקומוניסטי כריסטינו גרסיה בספרד. ממשלת פרנקו ביקרה את הפעולה, והעירה כי פליטים רבים מצרפת השתמשו באותו הגבול כדי להימלט למקום מבטחים בספרד במהלך המלחמה. כמה ימים לאחר סגירת הגבול, פרסמה צרפת מכתב דיפלומטי עם ארצות הברית ובריטניה וקראה להקמת ממשלה זמנית חדשה במדריד.
עם תחילתה של המלחמה הקרה, השתפרו היחסים בהדרגה, והגבול נפתח מחדש בפברואר 1948. מספר חודשים מאוחר יותר צרפת (יחד עם בריטניה) חתמו על הסכם מסחרי עם ממשלת פרנקו. היחסים השתפרו עוד יותר בשנות ה-50 כאשר ממשלת צרפת, אשר חששה מחתרנות בינלאומית, אילצו את המפלגה הקומוניסטית הספרדית לעזוב את צרפת.
היחסים בין המדינות הדרדרו, עם עלייתו לשלטון של שארל דה גול, במיוחד כאשר הגנרל הצרפתי המורד ראול סאלאן מצאו מקלט בין פלנחיסטים בספרד במשך שישה חודשים בשנים 1960–1961. עם זאת, כמה קשרים מסחריים התקיימו ושר האוצר הצרפתי ביקר במדריד באפריל 1963 וחתם שם על הסכם מסחרי חדש..
כאשר ספרד הייתה בראשות הגנרל פרנסיסקו פרנקו, הצרפתים האמינו כי מטרות מתקפות הבסקים היו הפלת הממשלה של פרנקו, ובשל כך לא סייעו לספרד במאמציה נגד המחתרת, ואף סיפקו להם מקלט בצרפת. עם זאת, כאשר ההתקפות המשיכו לאחר מותו של פרנקו, צרפת התחילה בשיתוף פעולה עם ממשלת ספרד נגד המחתרת הבסקית.
היחסים כיום
בשנים האחרונות, עקב שיפור הכלכלה בספרד, האיזון בין צרפת לספרד השתנה במקצת, וכן המצב השתנה גם בגלל הליברליזציה של החברה הספרדית מאז מותו של פרנקו ב-1975.
צרפת היא אחת משותפות הסחר הגדולות של ספרד. במרץ 2015 פליפה השישי, מלך ספרד בחר לבקר בצרפת בתור הביקור המדיני הראשון שלו, והביקור היווה אבן דרך ביחסים הדו-צדדיים בין צרפת לספרד.
G6
ספרד וצרפת יחד עם גרמניה, איטליה, בריטניה ופולין הם חברי G6, קבוצה של שש המדינות החשובות ביותר של מדינות האיחוד האירופי. דרך ה-G6, צרפת וספרד משתפות פעולה בתחומי הגנה, פיתוח כלכלי והחוקה האירופית.
Y
Y (ואי) היא האות העשרים וחמש באלפבית הלטיני.
יחסי ספרד–צרפת
חילופי תרבות
כ-122,385 אזרחים צרפתים חיים בספרד, ואילו 128,000 אזרחים ספרדים חיים בצרפת. מלחמת האזרחים בספרד והמצוקה לאחר מכן דרבנה הגירה ספרדית אל צרפת שהייתה יותר מפותחות ודמוקרטית, וסבלה ממחסור בעובדים, בעקבות מלחמת העולם השנייה. האמן הספרדי פבלו פיקאסו, היה תושב פריז מאז 1901, ועל אף שסירב לקבלת אזרחות צרפתית, נשאר בפריז עד מותו בשנת 1973.
Y
היסטוריה
האות היוונית אופסילון שימשה בתחילה לסימון ההברה שורוק, לאחר מכן ייצגה את האות י ולבסוף שימשה כחיריק. בלטינית ובאנגלית עתיקה שימשה עבור הצליל "י", מאוחר יותר הפכה שוב למשמשת כתנועת החיריק.
יחסי ספרד–צרפת
יחסים דיפלומטיים
ספרד מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, ו-16 קונסוליות בביון, בזנסון, בורדו, דיז'ון, לה רושל, לה האבר, ליון, מרסיי, מונפלייה, ניס, פו, פרפיניאן, רן, סטרסבור, טולון, טולוז. מאידך, צרפת מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ו-21 קונסוליות בא קורוניה, אלגסיראס, אליקנטה, ברצלונה, בילבאו, חיחון, גירונה, גרנדה, איביזה, לאס פאלמאס דה גראן קנריה, ליידה, מאלגה, מלייה, מורסיה, פלמה דה מיורקה, פמפלונה, סנטה קרוס דה טנריפה, סביליה, ולנסיה, ויגו וסרגוסה.
Y
היסטוריה
במכונות הדפוס אשר יובאו לארצות הברית בסביבות המאה ה־15, היה נהוג לייצג את הדיגרף th בעזרת ה־Þ|ת'ורן (Þ), הרגל אשר הוחלף עם היעלמות אות זו בייצוגו על ידי האות Y. עקב כך, נתגבשו מושגים הנחשבים מיושנים כיום והמשמשים באנגלית לכוון לייצוג ארכאי, כגון Ye, במקום The כאשר ביטוי המילה במקור היה זהה, בהתאם.
בשפה הספרדית, האות Y נהגית בצורות שונות, כתלות במדינה ואף באזור בתוך המדינה. למשל, המילה Yo ("אני"), נהגית כ-"יוֹ" במרבית שטחה של ספרד ובמדינות הצפוניות של אמריקה הדרומית, "שוֹ" במרכז ארגנטינה ובאורוגוואי, ו"ז'וֹ" או "ג'וֹ" באזור פטגוניה (דרום ארגנטינה וצ'ילה).
ייצוגים נוספים
באלפבית פונטי מייצגת את האות המילה "ינקי" (Yankee).
ב-ASCII מיוצגת על ידי 89 (Y) ו-121 (y).
בקוד מורס מיוצגת האות על ידי שני קווים נקודה וקו:
בכתב ברייל האות מיוצגת:
שרגאי
שרגאי הוא שם משפחה יהודי (שרגא בארמית הוא נר). {{פירושונים|* אוהד שרגאי – זמר ישראלי
ראו גם
}}
בתי כנסת בלוב
בתי הכנסת בלוב היוו מוסד מרכזי בחיי הקהילה היהודית בלוב. בטריפוליטנית כונה בית הכנסת בשם צְלָא.
קיומם של בתי כנסת בלוב ידוע כבר מהמאה ה-4 ומספרם גדל עם הגידול במספרם של היהודים בארץ זו. בשנת 1923 ציין אברהם אלמליח את דבר קיומם של 35 בתי כנסת בעיר טריפולי, ועל כך יש להוסיף את בתי הכנסת בכפרים, אחד או שניים בכל קהילה.
מבנה בתי הכנסת
בכל בית כנסת ההיכל היה עשוי עץ ומעליו כתר, על פי רוב שני לוחות הברית, קרני שמש (ע"פ הפסוק: "כי באורך נראה אור") או זוג כנפים פרושות (ע"פ הפסוק: "ובצל כנפיך תסתירני"). ספסלי הישיבה היו קבועים וצמודים לקירות וכן מסביב לבימה.
מנהגים בבתי הכנסת
לכל בית כנסת היה חזן קבוע לכל אחת מן התפילות בימי שבת חג ומועד וכן חזן לימי החול. במשך ימי השבוע היו מתקימים ברוב בתי הכנסת כמה מניינים ולכל מנין היה חזן קבוע.
בימי שבת וחג היה עורך הגבאי מכירה פומבית של המצוות השונות (דְלָאלָה) ובהן פתיחת ההיכל (אותה קנו לרוב אנשים שנשותיהם עמדו לפני לידה), הגבהה, ועליות לתורה, משלישי ואילך, למעט הרביעי. העלייה הרביעית כונתה "מדליק" הואיל וכל ההכנסות מעליה זו היו קודש לרכישת שמן לנר התמיד. עלייה זו נמכרה בתחילת השנה ולכל השנה.
Tornado (שיר)
Tornado (בעברית: טורנדו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הפינית אוולינה, מתוך אלבום האולפן השני שלה, SOS. השיר יצא לאור ב-1 בספטמבר 2017, על ידי חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ ואם-אייזי מיוזיק, כסינגל מתוך האלבום.
השיר זכה להצלחה רבה ובשיאו הצליח להגיע למקום השלישי במצעד השירים שבפינלנד.
רקע והוצאה
לאחר שהוציאה את "Kylmii väreitä", שנכלל באלבומה השני, SOS, הוציאה אוולינה את "Tornado", שנכלל גם הוא באלבום. את השיר כתבה אוולינה, והוא הופק על ידי מפיק אלבום הבכורה שלה 24K, אנרי לאנץ.
לשיר לא יצא ווידאו קליפ בערוץ ה-Vevo שלה, אך יצאו לו מספר רמיקסים וגרסאות כיסוי ביוטיוב.
עמוד שער
עמוד השער של ספר, עבודת תזה, יצירה מוזיקלית ושאר סוגי יצירות כתובות וכרוכות, הוא עמוד הקרוב לעטיפה הקדמית (לעיתים - העמוד הראשון), המציג בדרך כלל את כותרת היצירה ושם המחבר ולעיתים פרטים נוספים. עמוד השער הוא גלגולו המודרני של ה"קולופון" שצורף לכתבי היד (של קודקסים וכדומה), טרם המצאת הדפוס.
עמוד השער בספרים
עמוד השער הוא חלק מהמידע המקדים את גוף הספר (יחד עם הקדשה, הקדמה, תוכן עניינים) ועשוי אף לכלול כותרת הארוכה מזו שניתנה על גבי עטיפת הספר. ישנם עמודי שער הכוללים מלבד שם המחבר גם את שם המאייר ושם המתרגם.
עמוד השער עשוי לכלול מידע לגבי מהדורת הספר: מספר המהדורה, שנת הוצאה, פרטי המוציא לאור ומקום ההוצאה. בחלק מהספרים מופיע גם פירוט המהדורות הקודמות.
מידע לגבי זכויות היוצרים ומספר ISBN מודפס לעיתים על צדו האחורי של עמוד השער (המכונה "וֶרְסוֹ" - verso), או על העמוד שמולו.
הספרים המודפסים הראשונים (האינקונבולה) לא הכילו עמוד שער ולא כותרת, ולכן זוהו על פי מילות הפתיחה שלהם.
בעבר עמודי שער רבים כללו איורים, חלקם כמסגרת לטקסט שבדף. היו בהם עיטורים גרפיים כקישוט בלבד והיו עיטורים שנושאם קשור לתוכן היצירה, למחבר או למוציא לאור.
עמודי שער של ספרים:
עמוד השער בעיתונים ובכתבי עת
בעיתונים ובכתבי עת, עמוד השער הוא העמוד הראשון. עמוד זה כולל מידע טכני, לגבי ההוצאה לאור (שם כתב העת, פרטי המו"ל, פרטי העורך הראשי) ולגבי הגיליון (תאריך הגיליון, מחירו) והן תוכן.
בכתב עת מנוצל עמוד השער לעיתים להצגת מלוא תוכן העניינים של כתב העת, ופעמים אחרות הוא מוקדש בעיקר להצגת המאמר העיקרי שבכתב העת, באמצעות איור הממלא חלק ניכר מעמוד השער וכותרת של המאמר העיקרי.
לעיתים מיוחסת יוקרה מיוחדת להופעה בעמוד השער. כך, למשל, הופעה של דוגמנית בשערו של כתב עת נחשבת להישג ראוי לציון בקריירה שלה.
עמוד השער בעבודות אקדמיות
בעבודות אקדמיות ועבודות תזה עמוד השער הוא העמוד הראשון של היצירה. הוא כולל את כותרת העבודה ושם המחבר. בעבודות של סטודנטים מוצג גם שם הקורס במסגרתו נכתבה העבודה, שם המרצה, תאריך ההגשה ולעיתים שם המוסד. עמוד זה אינו ממוספר.
בעבודות תזה עמוד השער כולל כותרת מלאה של העבודה, שם המחבר ותאריו האקדמיים, שמות הפקולטה והחוג/מחלקה בהם מוגשת העבודה, שם האוניברסיטה, תאריך סיום התואר וסמל זכויות היוצרים הבינלאומי. עמוד השער אינו ממוספר; העמוד הבא אחריו, התקציר, הוא העמוד הממוספר הראשון.
במאמר מדעי לרוב אין עמוד שער, וכל המידע הרלוונטי מופיע בראש העמוד הראשון של המאמר.
המודל הצ'יליאני
המודל הצ'יליאני הוא כינוי שניתן לשיטת ניהול כספי הביטוח הפנסיוני שתוכנן ויושם לראשונה בצ'ילה החל משנות השמונים של המאה העשרים ועד ימינו, במסגרת מודל כלכלי ליברלי שהונהג במדינה. הרעיון המרכזי העומד מאחורי מודל זה הוא התאמת מידת הסיכון לגיל החוסך. כך, ככל שגיל המשקיע צעיר יותר, ערוצי ההשקעה בפנסיה הם בעלי סיכון גבוה יותר, וככל שגיל המשקיע עולה, ערוצי ההשקעה מותאמים להיות בעלי סיכון נמוך יותר. בנוסף, אם קרן פנסיה לא משיגה תשואה מינימלית המצופה מהשקעותיה, על הקרן לממן את ההפרש עד למינימום המצופה. אם אין ביכולת הקרן לממן את הפער, על המדינה להשלים את הפערים.
שיטה זו הוצגה בעולם כשיטה יעילה ואומצה על ידי חלק ממדינות ה-OECD, בהן הייתה נהוגה שיטת הפנסיה התקציבית. חלקים משיטה זו אומצו גם בישראל. בישראל מודל זה מכונה לעיתים גם מודל חכ"מ (חיסכון כספי מותאם). פתיחת שוק ההון לתחרות בין קרנות הפנסיה השונות בצ'ילה הובילה לירידה במספר קרנות הפנסיה הפרטיות, ויש הטוענים כי מודל זה פשט את הרגל וכי אינו אפקטיבי.
נשיא צ'ילה, גבריאל בוריצ', הציג ב 2.11.2022 הצעה לרפורמה מקיפה בשיטת הפנסיה הנהוגה בצ'ילה.
היסטוריה
השינוי במדיניותה הכלכלית של צ'ילה החל בשנות ה-70 של המאה העשרים והקיף תחומים רבים בכלכלת המדינה. לאורך המאה העשרים ועד אמצע שנות השבעים, נקטה צ'ילה בקו כלכלי שמרני ובירוקרטי. תקנות ונהלים רבים שהונהגו מיתנו את הצמיחה במדינה. התחום הפנסיוני נשלט בידי קבוצות לחץ שונות, כך שמספר מצומצם יחסית של חוסכים נהנה מתנאים פנסיוניים משופרים ביחס לשאר אזרחי המדינה. כל אלה הנציחו את מעמדה הכלכלי הנחות של צ'ילה בקרב מדינות אמריקה הלטינית וגרמו לרמת אינפלציה גבוהה.
החל מאמצע שנות השבעים, עברה מדיניותה הכלכלית של צ'ילה מספר שינויים, בהם השינוי בשוק הפנסיוני הנחשב לאחד מהבולטים יותר. השליטה בשוק זה הופרטה והחוסכים זכו לחופש פעולה בבחירת מסלולי השקעתם. חברות פרטיות הורשו לייצר מוצרים פנסיוניים ולשווק אותם לציבור הרחב. שינוי זה עורר את שוק ההשקעות במדינה וגרם לצמיחה מהירה בשנים שלאחר מכן, במיוחד לאורך שנות השמונים. החלק הפנסיוני של המודל יושם ב-4 בנובמבר 1980 על ידי שר העבודה והרווחה חוזה פִּינְיֵרַה.
גיל וסיכון
המודל מאמץ תפיסת עולם לפיה החוסך הפנסיוני אינו מתמצא בניהול הסיכונים הנדרשים לקבלת תשואה אפשרית בתיק ההשקעות שלו. כמו כן, שינויים במאפייני החוסך כגון עליה בגיל, דורשים את התאמת החיסכון הפנסיוני לרמת סיכון נמוכה יותר. החוסך הממוצע לא ישכיל לבצע שינויים אלו, כך שנדרשת התערבות חיצונית במערכת הפנסיונית.
על פי הנחה זו, המודל קובע כי בגיל צעיר עדיף להשקיע בקרנות בעלות רמת סיכון גבוהה יותר שכן בטווח הארוך הסיכוי לקבלת תשואה עולה. מנגד, בגיל מבוגר וככל שהחוסך מתקרב לגיל הפנסיה מסלולי ההשקעה העדיפים יהיו סולידיים יותר, כך שמובטח לחוסך (הקרוב לגיל הפנסיה) שחסכונותיו משנות עבודתו לא ייפגעו. המעבר בין המסלולים יבוצע באופן אוטומטי ללא צורך בהתערבות מצד החוסך, אך עם זאת המודל יאפשר לחוסכים המודעים לסיכון לשנות את מסלולי ההשקעה שלהם.
כללי
כל יצרן בשוק הפנסיוני הונחה לייצר מוצר אחד בלבד, כאשר לכל מוצר הוא נדרש להקצות חמישה מסלולי השקעה שונים המדורגים לפי רמת סיכון מ-A ועד E. מסלול A נחשב למסלול בעל רמת הסיכון הגבוהה ביותר, מסלול B נחשב בעל רמת סיכון גבוהה יחסית אך נמוכה מזו של מסלול A, וכך הלאה עד מסלול E, המסלול השמרני ביותר. התנאים שיצרני המוצרים הפנסיוניים נדרשו לעמוד בהם כדי להשתייך למסלול מסוים בוטאו במונחי Variable Income (אחוז ניירות ערך בעלי הכנסה משתנה במוצר): מסלול A נדרש לרצפה של 40 אחוזים ותקרה של 80 אחוזים בחשיפה להכנסה משתנה. החשיפה להכנסה משתנה בשאר המסלולים הולכת ופוחתת עד שבמסלול E הרצפה והתקרה בחשיפה זו שוות לאפס.
פירוט החלוקה למסלולים
על מנת להקטין ככל האפשר את רמות החשיפה למסלולים נועזים בגיל מבוגר, ומצד שני להגדיל ככל האפשר את הרווח בגיל צעיר, כל חוסך משויך אוטומטית למסלול שהותאם לגילו, באופן הבא:
תנאים והגבלות
המודל מתיר לחלק את כספי החיסכון לשני מסלולים לכל היותר. ניתן לעבור ממסלול שמרני למסלול שמרני יותר, בכל גיל. מעבר ממסלול נועז למסלול נועז יותר אינו פתוח לכל החוסכים ותלוי בגיל החוסך. חוסכים המשויכים לקבוצה השלישית (משויכים למסלול D כברירת מחדל) אינם רשאים לבחור במסלול A, ואילו חוסכים הנמצאים בגיל פנסיה אינם רשאים להעביר את כספם למסלול A או B
יישום המודל במדינות שונות
מדינות רבות ברחבי העולם מביעות התעניינות במודל הצ'יליאני ותוצאותיו המרשימות על כלכלת צ'ילה. בין מדינות אלו ניתן למנות את ארצות הברית ,הודו , מקסיקו בוליביה אל סלוודור, הונגריה, פולין, קזחסטן, ועוד
המודל הצ'יליאני בישראל
החל משנת 2008 גורמים שונים בשוק ההון, בהם הממונה על שוק ההון, ידין ענתבי, ואגף שוק ההון ביטוח וחיסכון במשרד האוצר, החלו בוחנים את משמעות יישומו של המודל הצ'יליאני בישראל. המודל עבר בצ'ילה שינויים רבים בתחיקה והגבלות במשך השנים, ההתייחסות בישראל לרעיונות המודל היא לגרסתו החל מחודש אוגוסט 2002, התאריך בו החל השימוש במסלולים כפי שהם מתוארים בסעיף .
משנת 2010 פרסם האוצר מספר טיוטות של תקנות בנושא יישום המודל הצ'יליאני תחת השם "המודל החכ"מ" (חיסכון כספי מותאם), אולם התקנות לא הובאו לאישור ועדת הכספים של הכנסת ומועד הביצוע נדחה מספר פעמים. מחלוקת התעוררה סביב הדרישה של חברי כנסת ושל פורום החוסכים לפנסיה בישראל להנפיק איגרות חוב מיועדות בשיעור גבוה יותר למסלולים לחוסכים המבוגרים, בעוד האוצר סירב להגדיל את הנפקתן. בנובמבר 2014 הציג משרד האוצר טיוטה עדכנית של חוזר המחיל את המודל. לאחר שנתקבלו הערות של גופים שונים, בראשם פורום החוסכים לפנסיה בישראל, פרסם משרד האוצר בפברואר 2015 הנחיה מחייבת למימוש המודל בישראל החל מינואר 2016.
ביקורת על המודל
ביקורת הובעה לגבי רעיונות המודל במספר מישורים – המודל מגביל את הזכאות לפנסיה כך שעובדים עצמאים שלא הפרישו לפחות 20 שנה לפנסיה אינם זכאים לה, מה שעלול להשאיר אותם ללא תמיכה כספית בשנות הפרישה שלהם . ביקורת נוספת על המודל טוענת כי הוא מעודד מעבר מוגבר בין מוצרים ומסלולים, באופן שגורם להוצאות יקרות ומיותרות בפרסום למוצרים השונים ודמי מעבר רבים שנגבים במעבר בין מוצר למוצר. בנוסף, המודל מאפשר ליצרנים השונים לגבות דמי תשלום שונים ומשונים, חדשות לבקרים, מה שמייקר את ההוצאה לחוסך. בישראל הביקורת העיקרית, מתייחסת להיעדרה של רשת ביטחון מורחבת, כגון איגרות חוב מיועדות בשיעור גבוה יותר, לחוסכים המבוגרים יחסית שכספם אמור להיות מושקע באופן סולידי, וגם כספם מושקע בשוק ההון.
יחסי אינדונזיה–פפואה גינאה החדשה
יחסי אינדונזיה–פפואה גינאה החדשה הם יחסי החוץ בין אינדונזיה ופפואה גינאה החדשה. שתי המדינות גובלות בגבולה הצפוני של אוסטרליה.
אינדונזיה מיוצגת בפפואה גינאה החדשה על ידי  שגרירות בפורט מורסבי והקונסוליה בעיר ואנימו.
היסטוריה
השלטון הקולוניאלי ההולנדי, ופעולות הממשלה האינדונזית על האוכלוסיות בפפואה גרמו לבעיית גבול חריפה, ולנהירת פליטים מפפואה לפפואה גינאה החדשה.
בשנת 1979 נחתם הסכם בין אינדונזיה לפפואה ניו גינאה, אשר קבע את הגבול בקו ישר, אשר נמשך בלי התחשבות בתנאי הקרקע, למעט קטע קטן באזור נהר פליי, שנקבע בשנת 1893, כדי לאפשר שיטור בריטי טוב יותר של האזור.
פליטים
בשל סכסוך גבול בין שתי המדינות, פליטים חצו את הגבול באופן קבוע.
הבעיה העיקרית של הפליטים מהסכסוך בין כוחות הביטחון האינדונזיים, ובין קבוצות שונות במערב פפואה, הם מבקשי המקלט בשטח פפואה גינאה החדשה.
אמנה הדדית
ב-27 באוקטובר 1986 נחתם הסכם של כבוד הדדי, שיתוף פעולה, וידידות בין המדינות, אשר נועד ליישב את כל המחלוקות שעלולות להתעורר ביניהן רק בדרכי שלום"
אשר חסין
אשר פרוספר חסין (7 ביולי 1918 - 27 במרץ 1995) היה מורה לעברית, ואיש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י, המערך, העבודה.
חסין נולד בשנת 1918 בקזבלנקה שבמרוקו. הוכשר להוראה בסמינר למורים במרוקו ושימש יו"ר חבר המורים העבריים במדינה. במסגרת פעילותו הציבורית היה חסין מראשי הפדרציה הציונית במרוקו ונבחר ליו"ר ארגון "חובבי השפה" להפצת השפה והתרבות העברית וליו"ר המועדון העברי בקזבלנקה.
בשנת 1948 עלה ארצה. בשנים 1959–1969 כיהן כחבר הכנסת בכנסת הרביעית, החמישית והשישית. בשנות כהונתו היה חבר בועדות הכנסת השונות. וכן עמד בראש התאחדות עולי צפון אפריקה.
מגילת היטלר
בשנת 1944 כתב חסין בעברית את "מגילת היטלר" ("מגילת היטליר" בכתיב המקורי). המגילה מתארת בשבעה פרקים את סיפור עלייתו של היטלר לשלטון, תכנון וביצוע השמדת היהודים, לחימתם של "כוחות הברית" כנגד הנאצים ונפילתו של היטלר. הכותב היה מודע לכך שהסוף במגילתו אינו חיובי כבמגילת אסתר ולכן ציין שיש לקרוא כל שנה את המגילה בכובד ראש תוך זיכרון הנרצחים. תוכנה וצורתה של המגילה כמגילה יהודית טיפוסית. התוכן בעל אופי דתי וכולל ברכות, קטעי פסוקים ואף מניין עשרת בני המן אקטואליים. אחר סופה של המגילה וברכת ״הרב את ריבנו והלוחם לוחמינו״ מופיעה פרפרזה ל ״ארור המן וברוך מרדכי״, לפיו ארורים כל הרשעים (צורת הכתיבה כבמקור): היטליר, מוסוליני, טויו, הימליר, גורניג, גובילס, היץ, דארקיי דו פילפוא, וברוכים כל הצדיקים, מקביליהם של מרדכי ואסתר: רוזווילט, סורסיל, סתאלין, דו גול, גירו, תשאנג קיי שיק, וכן "מקביל" לחרבונה: "גיניראל קאתרו זכור לטוב" המגילה המקורית הייתה מגילה של ממש, מגולגלת.
להלן פתיחת המגילה:
קדיס
קדיס (בספרדית:, מפיניקית: 𐤄𐤂𐤃𐤓 (הגדר), 𐤀𐤂𐤃𐤓 (אגדר) או גדיר), היא עיר ונמל בדרום-מערב ספרד. קדיס היא עיר הבירה של מחוז באותו השם, אחד משמונת המחוזות המרכיבים את הקהילה האוטונומית אנדלוסיה.
העת העתיקה
קדיס נוסדה בידי מתיישבים פיניקים מצור במאה ה־12 לפנה"ס,   והיה בה מקדש מפואר למלקרת. היא העיר המיושבת העתיקה ביותר במערב אירופה.
העת החדשה
העיר הייתה הנמל העיקרי של הארמדה הספרדית, לאחר עלייתו של בית בורבון בשלהי המאה ה-18. העיר היא גם ביתה של אוניברסיטת קדיס. במאה השמונה עשרה הייתה קדיס הנמל העיקרי של ספרד, ובעלת אוכלוסייה קוסמופוליטית ומגוונת. בין השנים 1810–1814 בזמן המלחמה נגד נפוליון ישבה ממשלת ספרד החופשית בקדיס, באותן שנים התכנס בה הפרלמנט המפורסם אשר נקרא בשם הקורטס של קדיס, חוקק את חוקת 1812, ביטל את האינקוויזיציה ושינה מיסודו את המשטר הספרדי. עד היום פזורים בעיר מונומנטים מאותה תקופה כגון מוזיאון הקורטס, כנסיית סן פליפה נרי שבו התכנסו המחוקקים וכן מונומנט לקורטס שנבנה בשנת 1912. לאחר שהשיגו מדינות אמריקה את עצמאותן בראשית המאה ה־19 ירדה העיר מגדולתה. בשנת 1823 במהלך המאבק בצבא הצרפתי הפולש נסוגה ממשלת ספרד הליברלית לקדיס, ושם התפרקה. בשנת 1947 גרם פיצוץ במחסן נשק לשריפה קשה בעיר.
יחסי הולנד–יפן
יחסי הולנד–יפן (ביפנית: 日蘭関係, בהולנדית: Japans-Nederlandse betrekkingen) הם היחסים הדיפלומטיים שבין ממלכת הולנד לבין יפן.
תקופת אדו
כאשר עמים נוצרים רבים ביפן החלו למרוד בשנת 1637 במסגרת מרד שימבארה, תמכה הולנד בשוגונות טוקוגאווה, הצד האנטי-נוצרי. הצבא המאוחד של שוגונות טוקוגאווה הגיע לטירת הארה שבנגסאקי והטיל עליה מצור. הכוחות היפניים הקטנים ביקשו את עזרת ההולנדים בהפחדה ודיכוי המרד. ההולנדים נתנו להם בתחילה אבק שרפה, ולאחר מכן אף תותחים. בסופו של דבר, לבקשת השוגון, שלחו ההולנדים אף ספינת מלחמה, שעגנה מול הטירה. לאחר מכן פתחו היפנים וההולנדים בהרעשה ארטילרית על הטירה במשך 15 ימים, אך המטרה לא הושגה, והטירה לא נפלה. לאחר מצור בן שבועיים נסוגה הספינה ההולנדית, לבקשת היפנים, שראו בבקשת העזרה ממדינה זרה בדיכוי מרידה פנימית פגיעה בכבודם, וגם מכיוון שמן הטירה הגיע מכתב שזילזל באומץ לבם של החיילים היפנים. לאחר לחימה נוספת שוחררה יפן וחיילי השוגון הוציאו להרג את כל המורדים, וגירשו את כל הנוצרים הזרים, כולל הפורטוגלים, אויבם המושבעים של ההולנדים.
לאחר המרד השתלטו ההולנדים על עמדות מסחר נחשקות באזור אדו ונגסאקי, הגדולה שבהן היא האי המלאכותי דג'ימה. במהלך תקופת הבידוד היפנית, הסאקוקו, הייתה הולנד אחת המדינות היחידות, והיחידה מאירופה, שקיימה יחסי מסחר עם יפן, בין היתר דרך האי המלאכותי דג'ימה.
מלחמת העולם השנייה
לאחר תקופת זמן של שקט, פרצה מלחמת העולם השנייה, ושתי המדינות נלחמו בקרב איי הודו המזרחיים.
ב-8 בדצמבר 1941, בעקבות ההתקפה על פרל הארבור, הכריזה הולנד מלחמה על יפן. היפנים ניצלו את כיבוש מלאיה כקרש קפיצה להתקפה על איי הודו המזרחיים, וב-16 בדצמבר פתחו במתקפה על האי בורנאו הבריטי. גנרל היסאיצ'י טראוצ'י הוביל את "קבוצת ארמיות המשלוח השנייה" לנחיתה בעיר הצפונית מירי, שהייתה מרכז לזיקוק נפט. בהגיעם לאזור נוכחו לדעת כי הבריטים הנסוגים העלו באש את שדה הנפט. עם זאת, המשיכו היפנים להנחית כוחות בבורנאו, בסרייה (Seria), קוצ'ינג (Kuching), ג'סלטון (כיום קוטה קינבאלו) וסנדקן (Sandakan), שם נכנעו הכוחות הבריטים ב-19 בינואר 1942. כעת פנו היפנים לכיבוש האיים השטחים ההולנדיים.
התוכנית לכיבוש איי הודו המזרחיים ההולנדיים קבעה כי המתקפה תערך משלושה כיוונים שונים, על ידי שלושה כוחות. "הכוח המזרחי" ינוע מהאי ג'ולו (Jolo) ומדבאו (Davao) שבפיליפינים דרומה, וישתלט על האיים סולאווסי, אמבון וטימור, בעודו מחפה על אגפו המזרחי של "הכוח המרכזי". הכוח המרכזי היה אמון על כיבוש האי טאראקאן (Tarakan) הסמוך לבורנאו, והעיר באליקפאפאן (Balikpapan) בבורנאו עצמו, וכמו כן על סיוע ל"כוח המערבי," ויחדיו ישתלטו על האי פלמבאנג (Palembang), על שדות הנפט ושדות התעופה שבו. המתקפה נפתחה ב-11 בינואר, עם כיבוש האי טאראקאן.
על אף איחוד הכוחות של בעלות הברית, עדיין נהנו היפנים מיתרון מספרי. הצי היפני שהשתתף בכיבוש איי הודו המזרחיים כלל את נושאות המטוסים היריו, אקאגי, קאגה סוריו וריוג'ו, ארבע אוניות מערכה, חמש סיירות כבדות, שלוש סיירות קלות ועשרים ושלוש משחתות. מולם, עמדו לרשות בעלות הברית שתי סיירות כבדות, שבע סיירות קלות, עשרים ושתיים משחתות, עשרים וחמש צוללות אמריקאיות ושש עשרה צוללות הולנדיות (שחסרו חלקי חילוף).
ב-28 בינואר, נפלה גם באליקפאפאן לידי היפנים, אך גם כאן העלו באש ההולנדים הנסוגים את שדות הנפט. אולם, עם התקדמותם דרומה, השתמשו היפנים בבסיסים שכבשו כבסיסי אוויר להוצאת מתקפות אוויריות על היעדים הבאים, וכך המשיכו בהתקדמותם. בתחילת פברואר, נפלה גם סומטרה לידי היפנים.
בימים שלאחר מכן, נחתו כוחות יפניים על האי ג'אווה, והחלו לסגור על הערים בטאוויה (כיום ג'קרטה), בה שכנה המפקדה המאוחדת, ובאנדונג, כמעט ללא התנגדות. כתוצאה מכך, ב-1 במרץ, התפרקה המפקדה המאוחדת של בעלות הברית, פחות מחודשיים מהקמתה. מפקד הכוחות ההולנדים הנותרים בשטח ידע כי לוחמת גרילה אינה אפשרית, שכן האוכלוסייה המקומית הייתה עוינת כלפי שליטיהם-לשעבר ההולנדיים, ועל כן, ב-8 במרץ, הורה לחייליו להניח את נשקם.
כניעת יפן ואילך
בסופו של דבר הפסידה יפן במלחמה והולנד כבשה מחדש את אינדונזיה, עמדת המסחר החשובה ביותר שלה בדרום מזרח אסיה, למרות זאת, עד מהרה קיבלה אינדונזיה עצמאות בלחץ ארצות הברית על ההולנדים. ב-24 באוגוסט 2009 הוציאו היפנים הדפס חדש למטבע 5 אירו כדי לחגוג 400 שנים ליחסים בין שתי המדינות.
הטרופודה דייווידבואי
הטרופודה דייווידבואי (שם מדעי: Heteropoda davidbowie) הוא מין של עכביש מהסוג הטרופודה ממשפחת המברישניים. את המין גילה החוקר פיטר יאגר במלזיה. יאגר קרא לעכביש על שם הזמר דייוויד בואי במטרה לעורר מודעות לסכנת ההכחדה בה נמצאים רבים מהמינים שגילה. הבחירה בבואי היא כנראה מחווה לאלבומו עלייתם ונפילתם של זיגי סטארדסט ועכבישי המאדים. העכביש תואר כ"גדול, שעיר וצהוב".
הדייווידבואי מאכלס אזורים במערב מלזיה, סינגפור, אינדונזיה וסומאטרה. כמו כן ניתן למצאו בחלקים שונים של דרום תאילנד.
צבע גופו של העכביש הוא אדמדם חום. הגוף מכוסה בכתמים ופסים שחורים ובשיערות כתומות בהירות. על רגליו של העכביש דוגמה טבעתית, והשערות הכתומות מכסות גם אותן. את חלקו האחורי של גוף העכביש חוצה במרכזו פס אדום בוהק המוקף בשיערות באותו הצבע. חלקו התחתון של העכביש הוא שחור, וכך גם פיו, שאינו מכוסה בשיערות. הנקבה גדולה מעט מהזכר (אורך הגוף 2.5-2.1 ס"מ לנקבה מול 1.8-1.5 ס"מ לזכר), דוגמת הטבעות שעל רגליה בולטת יותר, ובאזורים הבהירים יותר ישנם כתמים כהים.
ככל משפחת המברישניים, גם הסוג הטרופודה והמין דייווידבואי הם ציידים טובים. עיקר מזונם הוא פרוקי-רגליים אחרים. אבקועי העכבישים בוקעים מביצים הנשמרות בשק ביצים. הצעירים יגיעו לבגרות מלאה תוך 4 עד 12 נשלים.
יחסי אזרבייג'ן–מונקו
אשרה
אזרחים מונגאסקים שנוסעים לאזרבייג'ן זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעבור בביקורת הגבולות. אזרחים אזרים שנוסעים למונקו זקוקים לאשרה על מנת להיכנס לצרפת דרכה הכניסה למונקו המובלעת בשטחה.
אימאן
אימאן מוחמד עבדולמג'יד (בסומלית:  Iimaan Maxamed Cabdulmajiid, בערבית: ايمان محمد عبد المجيد, באנגלית: Iman Mohamed Abdulmajid, נולדה ב-25 ביולי 1955), הידועה בשם אימאן (משמעות המילה בערבית: "אמונה"), היא דוגמנית-על סומלית, שחקנית ויזמת. חלוצה בתחום הקוסמטיקה האתנית. ידועה גם בשל פעילות הצדקה שלה. אלמנתו של דייוויד בואי ואם בתו.
אריה גלוברזון
פרופ' אריה גלוֹבֶּרזון (11 במרץ 1925 - 18 ביוני 2014) היה חוקר מִנהל ומשאבי אנוש, יוזם ומקים החוג ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב, ממפתחי תחום הניהול ויחסי העבודה בישראל. שלמה גלוברזון הוא אחיו הצעיר.