cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דארת' ויידר
מראה ותיאור פיזי
כלורד סית', הקשתיות בעיניו של אנאקין רושפות בצהוב כאשר הוא מתרכז בעוצמה בצד האפל, לעומת זאת: כאשר הוא כיפר על מעשיו וחזר בתשובה עיניו חוזרות לצבען הרגיל. אחרי שנלחם באובי ואן איבד אנאקין את רוב גפיו וגופו הושחת בצורה רצינית עקב כוויות חום ושריפת העור בלבה רותחת. העשן של הלבה וזחילתו על הקרקע גרמו לו לפציעה קשה בריאות וקשיי נשימה חמורים. מצילומים ישנים של השלד שלו, מסתבר שכנראה וויידר נפצע קשות גם בחוליות העליונות של הצוואר, דבר הגורם לשיתוק חמור ואף מונע שליטה עצבית על מערכת הנשימה. הקיסר פלפטין מציל את אנאקין ושולח אותו לניתוח שבו מותקנות בו מערכות החייאה ותמיכה קיברנטיות-ביוניות, המסייעים לאבריו הפגועים לתפקד. חוליות הצוואר הפגועות שלו מוחלפות בתותבות ביוניות ובהן מעגלים חשמליים המחליפים את מערכת העצבים שנפגעה. על ריאותיו מותקנות ריאות מלאכותיות, המופעלות באמצעות מכונת הנשמה המותקנת בתוך השריון שלו. על ראשו הותקנה קסדה עם מכשירי הנשמה על מנת להגן על פניו החרוכים ולאפשר לו לנשום. הקסדה שומרת על לחץ אוויר גבוה ובכך מקלה על נשימתו. בנוסף הקסדה מסייעת לו בראייה (על ידי הגנה על עיניו) ושמיעה (מכשירי שמיעה מתחברים לאוזניו הפגועות). הקסדה גם כוללת מיקרופון שמפיק את הקול הנמוך, הקר והמאיים המזוהה עם דארת' ויידר. ויידר חייב ללבוש את השריון שלו כל הזמן, למעט הזמן שבו הוא מבצע מדיטציה, מחלים בתא הבידוד בלחץ גבוה שלו או טובל במיכל בקטה המכיל נוזל בעל סגולות רפואיות, שמטפל בעורו החרוך ובגדמי הגפיים של ויידר.
השריון השחור הפך את ויידר לדמות מפחידה. הוא מתנשא עמו לגובה של 2.02 מטרים ומכונת ההנשמה שבקסדתו מפיקה רעשי נשיפה מפחידים, המקפיאים את דמם של אויבו ומבשרים את בואה של נוכחותו המרושעת. ויידר מטיל פחד רב הן באויביו והן בפקודיו. שריונו שחור לגמרי, כאשר קסדתו וכתפיו מכוסים במעטה פלסטי מבהיק וגבו בגלימת בד שחורה משחור. קשיי הנשימה של ויידר גורמים לו לתסכול וסבל רב, דבר זה מסביר את אכזריותו ושנאתו הגדולה כלפי כולם ואת נטייתו להוציא להורג פקודים כושלים באמצעות "חניקת כוח". ברשת האינטרנט מסתובבת שמועה שעל לוח הבקרה בשריונו של ויידר יש כתוביות בעברית, שאומרות: "אין מעשיו נמחלים עד שזכה". מספר תמונות שנפוצו באינטרנט מראות כיתוב דומה לעברית על לוח הבקרה, ודיון ער מתנהל בשאלה האם אכן מדובר בכתובית עברית בעלת משמעות ששובשה בטעות על ידי יוצרי הסרט או בסתם כתב רונות מסוגנן המשתמש באותיות עבריות.
אחרי שכיפר על מעשיו, כאשר הוא מימש לבסוף את הנבואה העתיקה של הג'דיי בהורגו את הקיסר ובהשמידו את הסית', משאלתו של אנאקין היא לראות את בנו לוק סקייווקר, "בעיניו שלו". לוק נענה לבקשתו ומסיר את הקסדה והמסכה המפחידות שכלאו את פניו של אביו במשך 23 שנה. המראה שנחשף הוא מראה מדכא ועצוב: פניו של אנאקין חוורות כרוח רפאים, אחרי שבמשך כשני עשורים לא נחשפו לאור שמש; אף על פי שהוא רק בשנות הארבעים המאוחרות שלו, פניו מלאות קמטים ועייפות; הוא קרח וללא גבות; פניו עדיין נושאים צלקות מהקרבות שניהל ומשרפתו בלבה. עיניו העייפות בולטות מתוך שקעים אפלים, מביטות בערגה בבנו אך גם בחיים מלאי צער וטרגדיות, מביעות חרטה. הן זורחות בפעם האחרונה בכחול, כאשר אנאקין סקייווקר משלים עם ה"כוח" ומצטרף אליו כאשר הוא הולך לעולמו.
מראהו של אנאקין כרוח רפאים של הכוח תלוי בגרסאות השונות של הסרט "שובו של הג'דיי". בגרסה המקורית הוא מופיע כגבר מזדקן (מגולם על ידי סבסטיאן שאו) בעל שיער מכסיף. בגרסת ה-DVD שהופקה אחרי הסרט "נקמת הסית'" הוא נראה ממש כפי שנראה בשנות צעירותו, לפני שפנה לצד האפל.
אופי ואישיות
כדארת' ויידר הוא היה מחושב יותר, אך עדיין יהיר ומלא זעם. הוא היה מלא ברגשות זעם ותסכול על גורלו המר ובעיקר על מותה של אשתו, וניסה ללא הרף להתחזק בצד האפל על מנת שיוכל להשיבה לחיים. רגשות האשם, חוסר הצלחתו בהחזרת פאדמה לחיים, העינוי הפיזי המתמשך שבקיומו (פציעתו האנושה במוסטאפר והתותבים הביוניים מסבים לו כאב פיזי רב) והתסכול המתמשך שלו גורמים לו להיות אכזר ביותר ולפרוק את כאבו באמצעות גרימת סבל ומוות לכל מי שמסביבו, כולל קצינים בכירים בצבא האימפריה הגלקטית.
דארת' ויידר הוא אכזרי וחסר רחמים, ושולט באמצעות הטלת פחד וטרור על פקודיו, כולל הוצאות להורג (לרוב באמצעות חניקת ה"כוח") של מי שנכשל במילוי פקודותיו וביצוע המשימות שוויידר הטיל עליו. הוא בעל אופי ציני ונוהג לתבל את הריגותיו באמרות סרקסטיות. ויידר גאה ובטוח בעצמו, ונוהג להביע זאת בקול רם וברור כדי להרתיע את אויביו.
כישרונות ומיומנויות
דארת' ויידר הוא איש מלחמה מצטיין, כמעט בכל היבט אפשרי:
ויידר הוא גם מהנדס וממציא מחונן. בין השאר הוא תכנן את משחתת הכוכבים הראשית Executor וכן חללית קרב TIE מתקדמת, שאותה הוא מטיס באופן אישי. עוד כילד הוא בנה את דרואיד הטקס C3PO.
לצד כישרונות "אנושיים" אלה, לוויידר יש יכולת גדולה הן ב"כוח" והן ב"צד האפל" שלו. כבר מצעירותו הכוח היה חזק עמו בצורה שבלתי-תאמן והוא נחשב ל"נבחר" שיממש את הנבואה העתיקה של הג'דיי.
סיף
ויידר נחשב גם לסייף מומחה וכישוריו בחרב-האור הם אגדיים. הטכניקה שלו מבוססת על הגנה יציבה והתקפה חזקה ואגרסיבית. אובי ואן קנובי אימן אותו בשיטה מספר 5 של סיוף, Form V - Shien, שמאמצת עקרונות הגנתיים של שיטה 3 ומפתחת אותם למהלכים התקפיים. אנאקין למד את השיטה מהר יותר מכל פדוואן בתולדות המסדר. אחרי הפסדו הראשון לדוקו, אנאקין עבד קשות לשפר את כישוריו בסיוף, כולל התמחות בשיטת Djem So המהווה תוספת לשיטה 5. השימוש בשיטות אלה, ששמות דגש על אגרסיביות ושליטה, חיזק את נטייתו של אנאקין לצד האפל והוא ניצל את הזעם שבו מספר פעמים כדי להביס אויבים במהלך מלחמת המשובטים. כעבור שלוש שנים מאז איבד את ידו, הוא הצליח להביס בקרב חרבות את הרוזן דוקו, שהיה בזמנו אחד הסייפים הטובים ביותר בגלקסיה ושיכל אפילו ליודה. למרות זאת, מאוחר יותר הפסיד אנאקין בדו-קרב לאובי ואן קנובי בגלל תמרון כושל, שנבע מזעם וחוסר ריכוז. אנאקין נהיה מתוסכל מחוסר הצלחתו לחדור את סגנונו ההגנתי של קנובי, ומרוב זעם והצפת רגשות שיפוטו נהיה לקוי. השיפוט הלקוי מנע ממנו להתרכז בכוח וגרם לו לבצע טעות קריטית, אותה אובי ואן ניצל כדי לכרות את גפיו.
אחרי שנהפך לדארת' ויידר בשריון השחור, הוא שינה את סגנונו ונטש את הביצועים האקרובטיים המסוגננים ותחת זאת העדיף לשלב את שיטה 5 עם שיטה מספר 2, Makashi, אותה אימץ כנראה בהשראת הרוזן דוקו. הוא התמחה בשיטה 6, Niman. הוא התבגר ולמד לשלוט ברגשותיו בעת הקרב, וכן לזמן את הכוח האפל לצידו מבלי להיכנס לאיבוד עשתונות זועם שמערפל את שיפוטו. השריון והתוספים הקיברנטיים פגעו בניידות ובזריזות שלו, אך ויידר פיצה עליהן בהגנה וכוח עדיף, גם ביד אחת הוא שיגר אבחות חזקות למדי. הניסיון והריכוז הוכיחו את עצמם, ולמרות אובדן היכולות האקרובטיות, ויידר נהפך ללוחם מאיים עוד יותר - שמנצל פחד ולוחמה פסיכולוגית כנגד יריביו, ונלחם באופן מחושב על מנת להרוג. הוא הביס יריבים רבים וחזקים בדו-קרב (בהם לא מעט אבירי ג'דיי) וסייע לביסוס שלטון האימפריה ברחבי הגלקסיה. כדארת' ויידר הוא חמוש בחרב אור בעלת להב אדום האופייני לסית'.
בסוף הסרט "רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים" מופיעה סצנה ובה נראה ויידר מביס בקלות מחלקה של מורדים באמצעות חרב האור שלו, בה הוא משתמש הן להדוף את מטחי הלייזר שהם יורים עליו, והן לחתוך למוות את המורדים מטווח קרוב.
שליטה ב"כוח"
ויידר חזק מאוד ב"כוח" ובעיקר בצד האפל שלו.
בפרק 1: אימת הפנטום נאמר שאצל אנאקין נמדדה הכמות הגדולה ביותר שנראתה אי פעם של מידי-כלוריאנים, שעלתה אפילו על זאת של יודה ודארת' סידיוס. ג'ורג' לוקאס אמר שבגלל פציעותיו הקשות על כוכב הלבה מוסטאפר, בהן איבד את רוב גפיו וכמעט הרס לגמרי את מערכת הנשימה שלו, כמות המידי-כלוריאנים בגופו של אנאקין ירדה והוא בעל עוצמה של רק כ-80% מעוצמתו של הקיסר, ואם הוא לא היה נפצע קשה באותו קרב, הוא היה חזק כפליים ממנו. אחרי פציעתו האנושה ויידר מנצל את הכאב הפיזי הרב שהוא חווה כדי להתחזק בצד האפל של ה"כוח" ולצבור עוצמה. השריון הקיברנטי שלו מסב לו כאב גופני שמחזק את הסבל והכעס שלו, וכתוצאה מכך את עוצמתו בצד האפל. ויידר מודע לכך ולכן נמנע מלשדרג את השריון שלו ולשפר את הנוחות שלו.
עם זאת, באגדות דארת' סידיוס ציין פעם שמגבלותיו בכוח של ויידר לא נובעים מפציעותיו אלא מן הבעיות הפסיכולוגיות שלו, והאמין לחלוטין שאם ויידר יתמודד עם בחירותיו וינער את עצמו מיאושו הפנימי שנמצא בו מאז שעבר לצד האפל, הוא יוכל להחזיר את כוחותיו העוצמתיים שקדמו לפציעותיו. זה נראה נכון חלקית משום שכאשר ויידר החזיר לעצמו את מרבית הביטחון העצמי שאבד לו הוא הפך לאחד אדוני הסית' החזקים ביותר אי פעם. עם זאת, הוא מעולם לא קיבל את עצמו לחלוטין ולכן כוחו נשאר מדולל חלקית.
לפי רוב הגרסאות, ויידר איננו יכול לירות ברקי כוח, ככל הנראה הוא היה יכול לעשות זאת, אך מעשה זה היה גורם לקצר חשמלי בחליפתו ומעמיד את חייו בסכנה. המהלך המזוהה ביותר עם דארת' ויידר היא "חניקת הכוח" בו הוא משתמש ב"כוח" כדי לחנוק את אויביו ואת מי שמעז לחלוק על דעתו או מאכזב אותו. יש הרואים בשימוש הרב של ויידר ב"חניקת הכוח" ביטוי לתסכול שלו הנובע מקשיי הנשימה שלו המאלצים אותו לעטות כל הזמן את קסדתו המלאה שבה נמצא מכשיר הנשמה שמאפשר לו לשרוד.
בקומיקס הקנוני Darth Vader של מארוול קומיקס בשיתוף לוקאס פילם וחברת וולט דיסני מוצגת יכולתו הגדולה של ויידר ב"כוח". הוא מצליח להרים סלעים גדולים ושברי חלליות כדי לרסק בעזרתם חלליות קרב של האויב, הוא משתמש ב"כוח" כדי לשחרר את נצרות רימוני היד של חיילי המורדים ובכך להשמיד גדוד שלם. בנוסף הוא משתמש ב"כוח" כדי ליידות את חרב האור שלו על מטרות ולהשתמש בה כקליע הגורם נזק רב ולאחר מכן הוא מושך אותה בחזרה אל ידו לשימוש נוסף. בחוברת האחרונה ויידר משתמש ב"כוח" כדי להחזיק את גופו בחיים ולהניע את עצמו אחרי שהשריון הקיברנטי שלו וכל אמצעי ההחייאה וההנשמה שלו הושבתו מכנית. בסדרת הקומיקס החדשה ויידר משתמש ב"כוח" כדי לתקן את השריון והגפיים הביוניות שלו אחרי שנשברו, הוא עושה זאת פעם אחת בתנאי שדה באמצעות חלקי חילוף שהוא תולש מדרואיד, ובפעם השנייה במבצר שלו בשעה שהוא טובל במיכל בקטה.
טייס קרב
אנאקין סקייווקר הוא טייס מצטיין מלידה, ומשתמש ב"כוח" כדי לשפר את ביצועיו כטייס וטייס קרב. את כישרונו הוא הראה עוד בגיל 10 כאשר ניצח בתחרות פודים בכוכב הבית שלו, טטואין, ובהמשך הוא הוכיח את עצמו במלחמת המשובטים. גם אחרי שנפצע ונהפך לאביר סית' הוא שמר על כושר טיסה גבוה - בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה הוא הצליח כמעט לבדו להפיל את רוב חלליות הקרב של המורדים שניסו להשמיד את כוכב המוות והיה מצליח אף להפיל את לוק לולא ההתערבות של האן סולו. בסדרה "מלחמת הכוכבים: המורדים" ויידר מטיס קרבית TIE ניסיונית מתקדמת X1 ומצליח לבדו להפיל טייסת שלמה של המורדים ואף להשמיד את ספינת הפיקוד הגדולה שלהם. בקומיקס Star Wars: Vader Down מתואר כיצד דארת' ויידר נקלע למארב של שלוש טייסות X-Wing של המורדים ומצליח להשמיד את רובן עד שהוא מתנגש חזיתית בחללית של לוק סקייווקר.
כישורים נוספים
במלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית דארת' ויידר חסם בידו הימנית את יריות הלייזר מאקדחו של האן סולו. הסבר אחד מציע שדארת' ויידר השתמש ב"כוח" אך ספר בסדרת "היקום המורחב של מלחמת הכוכבים" (Expanded Universe) טוען שכפפתו הימנית של דארת' ויידר הייתה בלתי ניתנת להשמדה. ההסבר המקובל הוא שהחליפה שוויידר לובש היא גם שריון גוף המקנה לו הגנה מפני מטחי לייזר של בלאסטרים, אקדחים ורובים קטנים, ואף מפני מכות שטחיות של חרבות אור. עם זאת, לוק סקייווקר הצליח לכרות את ידו הימנית של ויידר לאחר מכות מרובות בחרב האור שלו, ולמעשה, מרבית החליפה נעשתה מחומר שאיננו מקנה הגנה מרובה משום שוויידר חושש שיעשה מרושל אם השריון יספק לו את כל ההגנה הנדרשת בקרב.
ויידר הוא בעל כוח פיזי רב, אותו הוא הדגים בפתיחתה וחתימתה של הטרילוגיה המקורית:
משפחת סקייווקר
אנאקין סקייווקר נולד לשמי סקייווקר, לדברי אימו, ללא אב. הוא אומץ על ידי אובי ואן קנובי שנהפך למורו והכשיר אותו להיות אביר ג'דיי. כשהתבגר התחתן אנאקין עם פאדמה אמידאלה וקצת אחרי שהרתה עבר לצד האפל בניסיון להצילה ממוות. פאדמה ילדה זוג תאומים לפני שמתה: לוק וליאה. לוק וליאה הופרדו קצת אחרי לידתם והוסתרו מאביהם, שהפך בינתיים ללורד הסית' דארת' ויידר.
קומיקס הקאנון
בעקבות רכישת מארוול קומיקס, זיכיון מלחמת הכוכבים ולוקאס פילם על ידי חברת וולט דיסני, החלה החברה לתכנן הוצאת קומיקסים חדשים על מלחמת הכוכבים. ראשית הוחלט למחוק את כל עלילות היקום המורחב של מלחמת הכוכבים ולשכתב מחדש את העלילה אחרי סוף הסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי". היקום המורחב הפך ל"אגדות מלחמת הכוכבים" ומעמדו הקנוני בוטל, כלומר: לכל המתואר בו אין השפעה על יקום מלחמת הכוכבים והעלילה. הקאנון החדש מורכב מהסרטים המקוריים (פרקים 1–6), מהטרילוגיה החדשה (פרקים 7–9) ומסדרת מלחמת הכוכבים: המורדים. כמו כן הוחלט שמארוול קומיקס תוציא קומיקסים חדשים של מלחמת הכוכבים והם יהוו חלק מהקאנון. במקביל לפרסום הכותר הראשי Star Wars הוחלטו לפרסם גם כותרים לחלק מהדמויות הראשיות. דארת' ויידר זכה אף הוא לכותר משלו. במסגרת הכותר יצאו שתי קשתות סיפור:
עיצוב החליפה
את החליפה והשריון יצר הפסל בריאן מויר. הקסדה של ויידר מזכירה קסדת קאבוטו יפנית, שתואמת את האווירה הכמו-סמוראית של הסרטים עם זוג מסדרי "סמוראים" בעלי פילוסופיות חיים מנוגדות ודו-קרב חרבות אור המזכיר את הקנדו. על שריונו נכתב באותיות עבריות, אך חלקן הפוכות וחלקן מסובבות ולא ניתן להרכיב מהן מילים או משפט קוהרנטי.
מקור השם
בחזותו האפלה, דארת' ויידר הוא יד ימינו של הקיסר פלפטין ונושא את תואר "Dark Lord Of The Sith", וכמו לורדים אחרים של הסית', השם Darth הוא מעין תואר אצולה. יש הסוברים שמקור השם הוא תואר אצולה גרמני, או שהוא ראשי התיבות של התואר הרשמי Dark Lord of the Sith, אך לסברות אלה אין הוכחה. המילה Darth מזכירה את Death ו-Dread (מוות ורעדה), מילים המבטאות היטב את התחושה שדארת' ויידר משרה.
יש המוצאים בשם Darth Vader סמליות רבה ואלגוריה, והם סבורים שמשמעות זו היא שהביאה לבחירת השם. לטענתם, השם Darth Vader משמעותו היא בעצם Dark Father (שכן Vader היא המילה ל"אב" בהולנדית), דבר המתאים למצב השורר בין אביר הג'דיי לוק סקייווקר לדארת' ויידר, אביו.
מקור שמו הפרטי, אנאקין, הוא הבמאי קן אנאקין, חברו הטוב של ג'ורג' לוקאס.
שחקנים
בסרטים המקוריים שיחקו את דארת' ויידר שני שחקנים: דייוויד פראוז (Prowse) התמיר הניע את החליפה (בגובה 2.02 מטרים) ואילו ג'יימס ארל ג'ונס סיפק את הקול הנמוך והמאיים המזוהה עם הדמות. בחלקים מסוימים ב"שובו של הג'דיי", מי שגילם את דארת' ויידר היה הפעלולן והסייף בוב אנדרסון, שהחליף את פראוז. בסוף הסרט "שובו של הג'דיי" גילם סבסטיאן שוֹ את אנאקין סקייווקר הזקן כשהסיר את המסיכה לאחר שנגאל מהצד האפל. שו גילם גם את הרוח של אנאקין המתבוננת בלוק יחד עם יודה ואובי ואן בסוף הסרט, אבל בגרסה הדיגיטלית של פרק 6 החליף את שו בתפקיד זה היידן כריסטנסן, בנימוק שעם חזרתו לצד הבהיר של הכוח חזרה רוחו של אנאקין להיות כפי שהוא נראה בחייו לפני פנייתו לצד האפל.
בסרט הראשון, "אימת הפנטום", בהיות אנאקין ילד קטן, מגלם אותו ג'ייק לויד. בסרט השני, "מלחמת המשובטים", ובשלישי, "נקמת הסית'", השחקן היידן כריסטנסן מגלם את אנאקין בתור איש צעיר. בסוף הפרק, כשהקיסר מלביש את ויידר בבגדיו הביוניים, מספק שוב ג'יימס ארל ג'ונס את קולו של ויידר.
את ויידר גילמו גם מספר פעלולנים, שבעיקר התמקדו בלהניע את החליפה. הבולט שבהם הוא מדריך הסיף בוב אנדרסון, שגילם את ויידר בקטעי הדו-קרב בסרטים "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית" ו"מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי".
בנוסף, אנשים שונים הניעו את החליפה באירועי קידום מכירות שונים בהם הופיעו דמויות "מלחמת הכוכבים".
בגרסה היפנית דיבב אותו הקריין טורו אוהירה.
בשנת 2022 הודיע ג'יימס ארל ג'ונס שהוא פורש מדיבוב דארת' ויידר, וחתם על חוזה עם חברת לוקאספילם במסגרתו חברת סטארט-אפ מאוקראינה תסנתז את קולו באמצעות בינה מלאכותית. בטכנולוגיה זו נעשה שימוש בסדרה "אובי ואן קנובי".
מחוות, אנקדוטות וטריוויה
דארת' ויידר הוא אחת מדמויות הקולנוע והתרבות הפופולרית המזוהות והמפורסמות ביותר. בשל מעמד זה הוא זכה לאזכורים תרבותיים רבים, מחוות ופרודיות. להלן מספר דוגמאות לכך:
בלוטנית אפריקנית
בַּלּוּטָנִית אַפְרִיקָנִית (שם מדעי: .Commicarpus plumbagineus (Cav.) Standl ) היא שיח בר או מטפס ממִשְׁפַּחַת הַלֵּילָנִיִּים (Nyctaginaceae), שפרחיו הקטנים והלבנים נישאים על עוקצים ארוכים. העטיף פשוט, כותרתי, דמוי משפך, צינור העטיף ארוך מאוד ובתחתיתו תבליט המדמה גביע. חלקו התחתון של העטיף, שמעורה בשחלה, עוטף את הזרע לעת ההבשלה וחלקו העליון מפתח בלוטות דביקות, המסייעות בהפצת הזרעים, על ידי הדבקות הפרי השלם לגופם של בעלי חיים (יונקים וציפורים).
טיפוס תפוצתו של מין זה הוא סודני ועל פי רוב הוא גדל בבתי גידול מוצלים במדבר, אבל גם באזורים אחרים.
העלווה קיימת בכל השנה. הפריחה מאמצע ספטמבר עד תחילת יולי. הפצת הזרעים מתחילת ינואר ועד אמצע יולי.
שני צמחי נוי עיקריים ממשפחת הלילניים אוזרחו בישראל. המוכר שבהם הוא צמח ה''בּוּגֶנְוִילֵאָה שגדל בצידי כבישים ועל גדרות. הוא נבדל מבלוטנית אפריקנית בשלושת החפים הגדולים והצבעוניים שלה .''
מאפיינים
בַּלּוּטָנִית אַפְרִיקָנִית היא שיח קירח, סבוך וגדול בקוטר 1 עד 2 מ' או מטפס, קירח דליל עד סבוך הנשען על עצמים וצמחים אחרים.
השורש מסוג קנה שורש.
הגבעולים עגולים, ארוכים, דקים, גמישים, קירחים ובקרבת הבסיס הם מעוצים. הענפים, שאורכם עד 2 מטרים שרועים או מטפסים (בעל כושר פיתול וכריכה) לעיתים רחוקות זקופים. הפטוטרות קצרות ומחוסרי לוואים.
העלים, שאורכם 3 עד 6 ס"מ ורוחבם 1 עד 4 ס"מ, בעלי צורה ושפה מגוונות. צורתם דמוית ביצה רחבה עד דמוית לב מחודד בקצה, ושפתם תמימה עד מפורצת.
החפים קטנים ירוקים ונושרים מהרה (בשונה מחפים של בוגנווילאה). עוקצי הפרחים קירחים, אורכם 1 עד 5 מ"מ וארוכים ממחצית אורך הפרח.
הפרחים נכונים, דו-מיניים, בעלי עטיף פשוט, כותרתי, דמוי משפך ואורכו 8 עד 15 מ"מ. העטיף הפשוט עשוי דור אחד של 5 עלים, דמוי עלי כותרת, שמאוחים לצינור צר וארוך וירקרק שבתחתיתו תבליט המדמה גביעו, ובחלקו העליון אוגן רחב של 5 אונות לבנות בקוטר 6 עד 8 מ"מ. חלקו התחתון של צינור העטיף, שמעורה בשחלה, עוטף את הזרע, ובקצהו העליון בלוטות דביקותן.
השחלה עילית ומורכבת מעלה שחלה יחיד, היוצר מגורה אחת שבה ביצית אחת ועמוד עלי אחד ארוך ועדין, אורכו כאורך האבקנים או יותר ובראשו צלקת דמוית כיפה.
האבקנים בולטים מאוד, מספרם 3, והם ערוכים לסירוגין בין עלי העטיף. הזירים מפורדים, ואינם מחוברים לעטיף הפרח או לשחלה ואורכם אינו שווה זה לזה בדרך כלל. המאבקים בעלי 2 לשכות, שמשחררות אבקה, דרך סדקי אורך כלפי מרכז הפרח. בבסיס האבקנים מצוי צופן טבעתי.
הפרי גליל מוארך, מעט מצולע (חרוץ מעט לאורכו), אורכו 8 עד 9 מ"מ, בעל בלוטות יושבות על פי רוב (לא נישאות על עוקץ) סביב חלקו העליון. הבלוטות בולטות ודביקות, ומכאן שם הסוג בעברית ובלטינית שפירושו פרי עם דבק. דביקות הפרי מסייעת בהפצתו על ידי הדבקתו לבעלי חיים הנושאים את הזרעים למרחקים. הפרי מסוג אנטוקרופ (anthocarp), שמורכב מעטיף הפרח משתייר ומתפרה והוא ייחודי למינים ממשפחת הלילניים.
הזרע אינו נפתח (אגוזית) ומכיל מעט אנדוספרם. העובר ישר, או כפוף ולו 2 פסיגים דמויי עלים קטנים.
העלווה קיימת בכל השנה. הפריחה מאמצע ספטמבר עד תחילת יולי. הפצת הזרעים מתחילת ינואר ועד אמצע יולי.
בית גידול ותפוצה
בלוטנית אפריקנית גדלה באזורי מעיינות, ואדיות, נאות מדבר וצל עצים במדבר החם, אך לא במדבר קיצוני, וגם בצידי דרכים וגנים וליד מקווי מים באזורים אחרים. מין זה מצוי בנאת עין גדי, פזור צפונה לאורך ים המלח והבקעה עד לבקעת כנרות ונדיר מאוד וכתמי בערבה, בנגב ואף מופיע באוכלוסיות מקוטעות במישור החוף. מין זה אותר וצולם בקריית שמונה ביום 8/11/2022. תפוצתו העולמית משתרעת בספרד ובישראל ונמשכת מחצי האי ערב הסעודית ועד הודו ולאזורים הטרופיים היבשים של אפריקה.
בלוטנית אפריקנית היא אחת המטפסים הנפוצים במעיינות של מים מתוקים (סביבת עין גדי, אך לא רק) בבקעת ים המלח יחד עם דמיה לבידה מחומש לולייני, אחי-חרגל אפריקני וסהרון משולשל. היא מתלווה אל חברת זוגן-השיח בגבעות של חלוקי אבן צור המתחממים בקלות באזור מרכז הנגב.
בלוטנית אפריקנית משמשת כצמח נוי של אור מלא, רגיש לקרה, עמיד ביובש ובמליחות. ומעדיף קרקעות מנוקזים. הריבוי באמצעות זרעים באביב.
טקסונומיה ושמות
הסוג בלוטנית נכלל בעבר בסוג בורהביה (שמה הקודם בּוּרָבִיָּה). שמה של בלוטנית אפריקנית היה בעבר בורביה עופרתית והיא נחשבה כצמח, שצומח בנקל ובשפע בכל מיני קרקעות, ועל כן משמשת כצמח נוי לכיסוי גדרות ומבנים.
הבוטנאים הישראלים משייכים את בלוטנית אפריקנית לסוג בלוטנית (Commicarpus), אבל, לעת עתה ישנה עדיין אי-הסכמה, ואחרים ממשכים לכלול אותה ומינים נוספים בסוג בּוּרְהַבְיָה (Boerhavia). בין כך ובין כך, בלוטנית אפריקנית נמנית עם משפחת הלילניים שמונה כ-32 סוגים ו-446 מינים וכוללת עשבים, שיחים מטפסים ועצים וביניהם שני צמחי נוי: בּוּגֶנְוִילֵאָה שמוצאה ברזיל ולילנית רב-גונית (מלכת הליל) שמוצאה מאמריקה הטרופית ופרחיה הצבעוניים נפתחים לעת ערב.
מיני בר ממשפחת הלילניים
לפי הבוטנאים הישראליים, הסוג בורהביה מיוצגת בישראל אך ורק על ידי בּוּרְהַבְיָה זוֹחֶלֶת (Boerhavia repens. L), שהיא מין נדיר מאוד ובסכנת הכחדה בישראל, ותפוצתה באזורים הטרופיים של אפריקה ואסיה עד האוקיינוס השקט, ובישראל: בעמק בית שאן, בבקעת הירדן, במדבר יהודה ובים המלח.
''בישראל, מלבד בלוטנית אפריקנית, גדלים שלושה מיני בלוטנית נוספים שפריחתם ורודה:
גאוגרפיקה
הגאוגרפיקה (יוונית Γεωγραφικά) נכתבה בין השנים 7 עד 23 לספירה על ידי סטראבון, גאוגרף, היסטוריון ופילוסוף יווני, והיא מאגדת ב-17 כרכים את הידע הידוע בתחום הגאוגרפיה באותה תקופה. למעט מספר חלקים בכרך השביעי, נשתמרה היצירה כולה עד ימינו בכשלושים כתבי יד, כמעט כולם נכתבו בימי הביניים כהעתקים של העתקים מוקדמים יותר. עם זאת נמצאו מספר שיירים הכתובים על נייר פפירוס, ואלה ככל הנראה נכתבו במאה ה-2 או במאה ה-3. בין 2002 ל־2011 התפרסם בפרסום מדעי הנוסח היווני המקורי עם תרגום לגרמנית.
ביקורת מודרנית
למרות שמדובר ביצירה מקיפה, התעקש סטראבון לראות בהומרוס מקור אמין למידע שבגאוגרפיקה, דבר שהביאו להתעלם ממקורות מאוחרים יותר, שלעיתים היו עדי ראייה להתרחשויות, כמו הרודוטוס. בנוסף לכך הוא מתעמת ביצירה עם חוקרים אחרים, לעיתים על קטנות, וככלל הוא מחפש לתרץ עובדות על בסיס של היסק הגיוני. עם זאת, גם מ"פגמים" אלה מסיקים חוקרים בני זמננו מידע רב אודות מדע הגאוגרפיה בזמנו של סטראבון ואודות גאוגרפים קדומים לו שיצירתם לא נשמרה.
אוסקר דוארטה
אוסקר דוארטה (בספרדית: Óscar Esaú Duarte Gaitán; נולד ב-3 ביוני 1989) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשמש כמגן בקבוצת אל וואחדה ובנבחרת קוסטה ריקה.
קריירה
דוארטה החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של דפורטיבו סאפריסה ועלה לבוגרים בעונת 2008. הוא הושאל בעונת 2010 לקבוצת פונטרנס מהליגה העליונה בקוסטה ריקה וב-2013 עבר לשחק בקלאב ברוז'. ב-27 בינואר 2016 חתם באספניול הספרדית. ב-1 באוגוסט 2019 חתם לשנתיים בלבאנטה.
דוארטה שיחק לראשונה בנבחרת הבוגרת של קוסטה ריקה ב-2010. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 והבקיע את שערו הראשון בנבחרת במשחק הראשון של קבוצתו במונדיאל 2014.
נכלל בסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 2022.
המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן
המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן (באנגלית: The Corinne Mamane Museum of Philistine Culture) הוא מוזיאון לארכאולוגיה המתמקד בתרבות הפלשתים בעיר אשדוד. המוזיאון נפתח לראשונה בשנת 1990 והיה המוזיאון הראשון שנפתח בעיר. בשנת 2012 נסגר המוזיאון לצורך שיפוץ והרחבה ונפתח לאחר שנה תוך כדי שהוא נותן ביטוי לרב תרבותיות המאפיינת את העיר אשדוד לאורך ההיסטוריה.
בשנת 2014 קיבל המוזיאון הכרה ממשרד התרבות והספורט.
המוזיאון
המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן הוקם ב-1990 לזכרה של קורין ממן, שנולדה בעיר קזבלנקה במרוקו ונהרגה בשנת 1984 בתאונת דרכים בצרפת במהלך לימודיה באוניברסיטה. מקימיו הראשונים של המוזיאון היו אריה אזולאי, רנה סיוון וגילה אזולאי - ששימשה כמנהלת המוזאון בשנותיו הראשונות. אוצרת המוזיאון מיום הקמתו הייתה יעל ויזל, שהלכה לעולמה ב-2019. בשנותיו הראשונות היה המוזיאון עם תצוגה ארכאולוגית מצומצמת שרוב מוצגיו היו רפליקות, בשילוב יצירות אמנות של אמנים בני העיר אשדוד.
לאחר פתיחתו המחודשת ב-2013, חללי המוזיאון וכן התצוגה השתנו לחלוטין והוא המוזיאון היחיד, בישראל ומחוצה לה, המוקדש לתרבות הפלשתית.
התערוכות במוזיאון
במוזיאון שלושה חללים:
חוג עם חילוק
חוגים עם חילוק מופיעים באופן טבעי באלגברה (האסוציאטיבית) בזכות הלמה של שור: חוג האנדומורפיזמים של מודול פשוט הוא חוג עם חילוק. תוצאה זו היא המפתח לתורת המבנה של ארטין-ודרברן, המוכיחה בין השאר שכל חוג ארטיני פשוט הוא חוג של מטריצות מעל חוג עם חילוק (משפט ודרברן-ארטין).
בחקירת המבנה של חוגים עם חילוק, נקודת המוצא היא העובדה שהמרכז של חוג עם חילוק הוא שדה, ולכן החוג מהווה אלגברה מעל המרכז שלו. חוגים עם חילוק בעלי ממד סופי מעל המרכז, שהוא שדה, נלמדים יחד עם שאר האלגברות הפשוטות המרכזיות מעל אותו שדה. אחד הכלים המרכזיים לחקירת אלגברות חילוק מעל שדה נתון הוא חבורת בראואר של השדה.
גם בתאוריה של אלגברות לא אסוציאטיביות, המיון של אלגברות עם חילוק תופס מקום יסודי בתורת המבנה של כל מחלקה חשובה. תיאור מלא של אלגברות עם חילוק מממד סופי ידוע עבור אלגברות אלטרנטיביות, אלגברות ז'ורדן ואלגברות ריבועיות.
מקדחיים
מקדחיים (שם מדעי: Terebridae) היא משפחת חלזונות שצורת קונכייתם היא כשל קונוס מוארך, וזאת בשל הצריח הבורגי הגבוה שלה. הסוגים שבמשפחה זו נבדלים על-פי הדוגמה הקיימת על קונכייתם.
חוג עם חילוק
הקשר למחלקות אחרות של חוגים
בחוג עם חילוק אין אידיאלים חד-צדדיים, ולכן כל חוג כזה הוא פשוט (ולכן פרימיטיבי, ולכן ראשוני). ישנם חוגים פשוטים שאינם חוגים עם חילוק (החוגים M_n(D), כאשר D חוג עם חילוק, הם פשוטים, אבל יש בהם מחלקי אפס). כל תת-חוג של חוג עם חילוק הוא תחום, ולכן חוג ראשוני. במקרה הקומוטטיבי, כל תחום שלמות מוכל בשדה. טענה זו אינה נכונה במקרה הלא-קומוטטיבי: ישנם תחומים לא-קומוטטיביים, שאינם ניתנים לשיכון בחוג עם חילוק (Malcev, 1938). כל חוג פרימיטיבי צפוף בחוג האנדומורפיזמים של מודול מעל חוג עם חילוק (זהו משפט הצפיפות של ג'ייקובסון). לפי משפט Cartan-Brauer-Hua, אין לחוג עם חילוק תת-חוגים הנשמרים תחת הצמדה (פרט לחוג עצמו, ולתת-החוגים המוכלים במרכז שלו).
מנקודת מבט נאיבית אפשר לראות בחוגים עם חילוק הכללה של שדות למקרה הלא קומוטטיבי, שהרי כל חוג קומוטטיבי עם חילוק הוא שדה. ואכן, חוג עם חילוק נקרא גם "שדה מעוות" (skew field) או אפילו סתם "שדה" (עם זאת, יש מחלקות טבעיות אחרות של חוגים לא קומוטטיביים שחיתוכן עם מחלקת החוגים הקומוטטיביים הם בדיוק שדות). לכל חוג קומוטטיבי (עם יחידה) יש חוגי מנה שהם שדות, ובאופן אנלוגי לזה, לכל חוג יש חוגי מנה פשוטים, אבל לאו דווקא מנות עם חילוק. לחוג אידיאלים חופשיים למחצה יש "שדה אוניברסלי", שהוא חוג מנה, עם חילוק, שיש הצבה (specialization; הצבה היא הטלה מתת-חוג מקומי שהגרעין שלה הוא האידיאל המקסימלי שלו) ממנו לכל מנה אחרת עם חילוק. מאחר שהאלגברה החופשית הקומוטטיבית היא חוג פולינומים, ניתן לראות באלגברה זו אנלוג לא-קומוטטיבי לשדה הפונקציות הרציונליות. עם זאת, לא כל איבר באלגברת החילוק הגנרית הוא מהצורה fg^{-1}, והצורה הכללית של איברים באלגברה הגנרית היא מסובכת בהרבה (רק לחוגים המקיימים את תנאי אורה יש שיכון בחוג חילוק, שבו כל איבר הוא מנה של איברים מן החוג המקורי).
מקדחיים
בישראל החלזונות ממשפחה זו קיימים בצורה בולטת בחופי מפרץ אילת. ביניהם ידועים המינים מקדחה ברודה המגיעה עד לאורך של כ-25 ס"מ, מקדחה מגובששת (Terebra crenulata), מקדחה חגורה (כ-15 ס"מ) וחודן חלק.
חוג עם חילוק
הקשר למחלקות אחרות של חוגים
לפי משפט גלפנד-מזור, אלגברות בנך מרוכבת שהיא אלגברת חילוק איזומורפית (איזומורפיזם איזומטרי) ל-\mathbb{C} עצמו.
חוגים עם חילוק בגאומטריה לא-קומוטטיבית
ההאובייקט המרכזי שנחקר בגאומטריה פרויקטיבית לא-קומוטטיבית הוא סכמות פרויקטיביות לא-קומוטטיביות, המוגדות באמצעות תחומים מדורגים, נותריים, בעלי ממד גלפנד-קירילוב סופי (ותכונות רגולריות נוספות). בדומה למתרחש בגאומטריה אלגברית קומוטטיבית, מועיל למיין יריעות עד כדי שקילות בירציונלית. לשם כך נחוץ 'שדה פונקציות' לא קומוטטיבי, שהוא חוג עם חילוק המתקבל באופן הבא: כאשר הופכים את אוסף האיברים ההומוגניים (השונים מאפס), מתקבל חוג חדש ורחב יותר, המדורג על ידי \mathbb{Z}, והמרכיב ההומוגני שלו מדרגה אפס הוא חוג עם חילוק - זהו שדה הפונקציות הרציונליות הלא-קומוטטיבי של היריעה, המגדיר את מחלקת השקילות הבירציונלית שלה.
אלגברות חילוק סגורות אלגברית
אומרים כי אלגברת חילוק D מעל שדה מרכזי F היא סגורה אלגברית אם לכל פולינום מוכלל (דהיינו, איבר במכפלה החופשית של D עם F[x]) שונה מאפס ישנו פתרון, כלומר קיים  כך ש-f(\alpha)=0. למשל, שדה הוא אלגברת חילוק סגורה אלגברית אם ורק אם הוא שדה סגור אלגברית. בניגוד למתרחש בעולם הקומוטטיבי, לא כל אלגברת חילוק משוכנת באלגברת חילוק סגורה אלגברית. בפרט, את אלגברת הקווטרניונים של המילטון לא ניתן לשכן באלגברת חילוק בה ישנו פתרון למשוואה ix-xi=1. ממילא, לטובת בניית אלגברת חילוק סגורה אלגברית לא ניתן להפעיל שיטה דומה לאופן שבו בונים סגור אלגברי, בהוספת שורשים 'בזה אחר זה' (באמצעות אינדוקציה טרנספיניטית).
מקר-לימנוב בנה את הדוגמה הראשונה לאלגברת חילוק סגורה אלגברית שאינה שדה והסיק כי כל אלגברה לא קומוטטיבית מעל שדה ממאפיין אפס המוגדרת על ידי יחס בודד (one relator algebra) היא לא טריוויאלית.
חוגים לא אסוציאטיביים עם חילוק
סעיף זה מטפל באלגברות לא אסוציאטיביות. חוג עם חילוק הוא חוג שבו כל אופרטור כפל מימין או משמאל הוא הפיך (כאופרטור), כלומר, לכל משוואה ax=b או xa=b (עם a שונה מאפס) יש פתרון יחיד. כמו במקרה האסוציאטיבי, המרכז הוא שדה, וכל חוג עם חילוק הוא אלגברה (מעל המרכז שלו). בניגוד למקרה האסוציאטיבי, לחוג עם חילוק שאינו אסוציאטיבי לא מוכרח להיות איבר יחידה (באלגברת חילוק מממד סופי שהיא בעלת חזקה אסוציאטיבית בהחלט, יש איבר יחידה; כל אלגברת חילוק איזוטופית לאלגברת חילוק עם יחידה). כל חוג עם חילוק הוא פשוט. אם A אלגברה מממד סופי, אז היא אלגברה עם חילוק אם ורק אם אין לה מחלקי אפס; לכן, בממד סופי, אם כל אופרטורי הכפל משמאל הפיכים, אז A חוג עם חילוק.
בחוג עם חילוק (עם יחידה) כל האיברים הפיכים מימין ומשמאל. איבר x הוא הפיך אם יש y כך ש-xy=yx=1. ההנחה ש-x הפיך אינה שקולה לכך שאופרטורי הכפל מימין או משמאל ב-x יהיו הפיכים. עם זאת, באלגברה אלטרנטיבית התכונות כן שקולות זו לזו, ואלגברה אלטרנטיבית שבה כל האיברים הפיכים היא אלגברה עם חילוק.
חוג עם חילוק סופי שהוא בעל חזקה אסוציאטיבית בהחלט, ממאפיין שונה מ-2, הוא שדה (זוהי הכללה של המשפט הקטן של ודרברן).
מעל הממשיים
תשומת לב מיוחדת הוקדשה לאלגברות חילוק מממד סופי מעל הממשיים, משום שחבורת האוטומורפיזמים של אלגברה כזו היא חבורת לי (שאלגברת לי הצמודה לה היא אלגברת הנגזרות של האלגברה המקורית).
באופן כללי הממד של אלגברה עם חילוק מממד סופי מעל שדה נתון אינו חסום (יש אלגברות חילוק מעל הרציונליים מכל ממד ריבועי). מעל הממשיים, לעומת זאת, המצב שונה בתכלית. פרובניוס הוכיח ב-1878 שיש רק שלוש אלגברות אסוציאטיביות עם חילוק בעלות ממד סופי מעל הממשיים: הממשיים עצמם, המרוכבים ואלגברת הקווטרניונים של המילטון. מקס צורן הראה ב-1931 שיש רק ארבע אלגברות אלטרנטיביות עם חילוק בעלות ממד סופי מעל הממשיים: שלוש האלגברות האסוציאטיביות, ואלגברת האוקטוניונים (-1,-1,-1); כל אלה הן אלגברות קיילי-דיקסון . אלגברת החילוק היחידה מממד 2 מעל הממשיים היא שדה המספרים המרוכבים. מכאן נובע שאלגברת חילוק עם חזקה אסוציאטיבית מעל הממשיים היא ריבועית. לבסוף הוכיח היינץ הופף, בעזרת שיטות מתחום הטופולוגיה האלגברית, שהממדים המותרים לאלגברת חילוק (לא אסוציאטיבית) מעל הממשיים הם אך ורק 1,2,4,8 (השווה למשפט גלפנד-מזור ולמשפט Bott-Milnor).
גראמן G-44 וידג'ן
גראמן G-44 וידג'ן (אנגלית: Widgeon, סוג של ברווז) הוא מטוס אמפיבי קל, דו מנועי, בעל חמישה מקומות, מתוצרת חברת גראמן, ארצות הברית. סימול המטוס בצי ארצות הברית ובמשמר החופים של ארצות הברית היה J4F. ב ובחילות האוויר של צבא ארצות הברית זכה המטוס לסימול OA-14. בזרוע האוויר של הצי המלכותי הבריטי כונה המטוס "גוסלינג" (אנגלית: Gosling, אפרוח של ברווז).
תכנון ופיתוח
המטוס תוכנן בתחילה עבור השוק הפרטי והיה למעשה גרסה מוקטנת של מטוס אחר של חברת גראמן, G-21 גוס, שיוצר כמה שנים לפני הווידג'ן. אב הטיפוס של המטוס המריא לראשונה ב-1940 והמטוס יוצר, על גרסאותיו השונות, בין השנים 1941–1955. ב-1945 אושרה לייצור גרסה משופרת, G-44A. המטוסים שייצרה גראמן בגרסה זו שופרו באמצעות העמקת תצורת ה-V בקדמת הגוף, כדי לשפר את תכונות השיט של המטוס. במטוס המשופר ניתן היה לשאת ששה נוסעים (כולל הטיס), לעומת חמישה בדגם הקודם. שיפור נוסף שנעשה לאחר המלחמה היה החלפת מנועי המטוס מדגם ריינג'ר, שהיו בעלי הספק של 200 כוח סוס, והמדחפים שהיו עשויים מעץ ובעלי פסיעה קבועה. לאחר המלחמה היו זמינים למטוסים בשוק הפרטי מנועים קלים יותר ובעלי עוצמה רבה יותר, ובמטוסים שעברו לשוק הפרטי הותקן מגוון של מנועים כאלה. בסך הכל יוצרו 276 מטוסי וידג'ן, מהם 176 עבור הכוחות המזוינים השונים. 76 מן המטוסים שיוצרו היו מגרסה G-44A. המטוס האחרון מגרסה זו סופק בינואר 1949.
גרסה נוספת של המטוס יוצרה ברישיון בצרפת על ידי סוסייטה דה קונסטרוקסיון איירונאוול (Société de construction aéronavale, SCAN), וסומלה SCAN-30. בסך הכל יוצרו 41 מטוסים מגרסה זו, שרובם הגיעו בסופו של דבר לשוק הפרטי בארצות הברית. חברת מקינון אנטרפרייזז (McKinnon Enterprises) מאורגון הסבה יותר מ-70 מטוסי וידג'ן לגרסה שנקראה "סופר וידג'ן". במסגרת ההסבה הוחלפו המנועים למנועי אברו לייקומינג G0-480-B1D, בעלי ששה צילינדרים והספק של 270 כוח סוס, הותקנו מערכות אוויוניקה חדישות, מדחפים בעלי שלושה להבים, חלונות גדולים יותר, אטימה טובה יותר בפני רעש, יציאות חירום, ומשקל המראה מוגדל. החברה איפשרה כאופציה תוספת של מצופים מתקפלים בקצות הכנפיים.
שירות מבצעי
מטוס וידג'ן של פטרול האוויר האזרחי (Civil Air Patrol) טען להטבעת צוללת ב-11 ביולי 1942.
לאחר המלחמה
כאמור, לאחר המלחמה השיקה גראמן דגם משופר של הווידג'ן. השיפורים כללו תכנון מחודש של גוף המטוס, כך שיכולות השיוט במים שופרו. למטוס נוסף מושב נוסף, ומספר הנוסעים עלה לשישה (כולל הטייס). בתחילת המאה ה-21 עדיין מהווה הווידג'ן מטוס פופולרי בשוק האזרחי בארצות הברית. במינהל התעופה האזרחית (FAA) רשומים 118 מטוסי וידג'ן, 26 מתוכם באלסקה.
בחיל האוויר הישראלי
במלחמת העצמאות תרם המיליונר ההולנדי וים ואן ליר שני מטוסי וידג'ן לחיל האוויר הישראלי המתגבש. חיל האוויר השתמש במטוס לתובלה אווירית בין הבסיסים, בעיקר כמטוסי יבשה רגילים. באחת הנחיתות הנדירות במים, ב-7 בדצמבר 1948 ב, התרסק אחד המטוסים. בהתרסקות נהרגו שלושה אנשי מח"ל וחייל נוסף שטס כנוסע. המטוס השני הוצא משירות ב-1949 ונמכר לארצות הברית ב-1952.
תרצה טנאי
תרצה טנאי (2 ביולי 1920 – 1 ביולי 2009) הייתה מאיירת וציירת ישראלית.
ביוגרפיה
תרצה טנאי נולדה בהולנד ליהושע ברנדשטטר ורחל קטינקא. כשהייתה בת שנה וחצי חזרה המשפחה לארץ ישראל ועלתה על אדמת קיבוץ בית אלפא. בגיל 10 עברה עם משפחתה לתל אביב. היא למדה ציור אצל דוד הנדלר, משה קסטל ומשה מוקדי (בן-דודתה), וכן למדה פיסול אצל משה ציפר. משנת 1940 למדה בבצלאל במשך שנתיים ואחר כך למדה ציור בפריז באקדמיה ואצל דוֹבּרַנסקי (Dobrinsky).
החל משנת 1940 החלה לאייר ספרי ילדים, והמשיכה בעיסוק זה עד שנת 1990. איירה יותר מ-250 ספרי ילדים, וכן ציירה לעיתוני הילדים "דבר לילדים" ו"משמר לילדים".
טנאי איירה את ספריהם של הסופרים והמשוררים קדיה מולודובסקי, אהרן זאב, מרים ילן-שטקליס, אנדה עמיר-פינקרפלד, משה שמיר, שלמה טנאי, אוריאל אופק, אפרים תלמי, מיכאל דשא, בנימין טנא, מתתיהו שלם, זרובבל גלעד, דבורה עומר, גלילה רון־פדר-עמית ואחרים. פעמים רבות חתמה בשם "תרצה" בלבד.
בשנת 1956 זכתה בפרס יציב לספרות הילדים מטעם דבר לילדים. בשנת 1995 הנפיק השירות הבולאי סדרת בולי ספרי ילדים ובהם בול הכולל איור של תרצה טנאי לעטיפת הספר אצו רצו גמדים מאת מרים ילן-שטקליס.
טנאי הציגה שתי תערוכות יחיד של יצירותיה בצבעי שמן ובצבעי מים.
הייתה נשואה למשורר שלמה טנאי עד פטירתו בשנת 2000, ואיירה ספרים רבים משלו. הייתה אם לבת ובן.
אחותה הצעירה, הגר ברץ, נישאה לעמוס ברץ, בנם של מרים ויוסף ברץ. אחיה למחצה הצעיר, עמוס מוקדי (בנו של אביה ומרגוט קלאוזנר) הוא פעיל חברתי ויוצר. טנאי היא אחייניתה (בת אחיה) של הציירת רבקה ריגר קפלן ודודניתה של בתה, הציירת ויוצרת ההדפסים שלומית הבר-שיים; דודניתו (בת אחיו של אביו) של הצייר משה מוקדי; ודודנית שנייה (מצד אביה) של הצייר מיכאל ארגוב (זינגר) ומהנדס האווירונאוטיקה פרופ' יוסף זינגר.
דיורי גדולה בקטנה ואין דיורי קטנה בגדולה
בהלכה, הכלל דיורי גדולה בקטנה ואין דיורי קטנה בגדולה הוא כלל האומר כי כאשר יש שטח קטן הסמוך לשטח גדול ואין ביניהם מחיצות - שכך שללא הכלל היינו אמורים להחשיב את שני החלקים כשטח אחד גדול, ומחדש הכלל שלשטח הגדול יש השפעה על השטח הקטן, אך לשטח הקטן לא תהיה השפעה על השטח הגדול.
מקור
המקור לכלל זה נלמד ממשנה במסכת עירובין המתייחסת לחצר גדולה שמחיצתה נפרצה לקטנה בפרצה של עשר אמות ונחשבת כפתח, שהחצר הגדולה מותרת בטלטול, כי אינה פרוצה למקום האסור לה במילואה, אך החצר הקטנה אסורה בטלטול כי היא נחשבת ל"חצר שנפרצה במלואה למקום האסור לה", כלומר מכיוון שאין כל מחיצה בינה לחצר השנייה (שהרי המחיצה של החצר הגדולה היא רק מחוץ לשטח החצר הקטנה) נחשבת החצר הקטנה כמחוברת לחצר הגדולה, ומכיוון שתושביה לא עירבו יחד עם תושבי החצר הגדולה, אוסרים תושבי הגדולה את הטלטול בחצר הקטנה, אך ההפך - לא; אין תושבי החצר הקטנה נחשבים כמתגוררים בחצר הגדולה.
בבית מדרש שבו ישבו רבה, רבי זירא ורבה בר רב חנן - מגדולי האמוראים של הדור הרביעי, ולפניהם ישב אביי - מי שעתיד להיות גדול האמוראים בדור החמישי וראש ישיבת פומבדיתא, הם למדו ממשנה זו, כי "דיורי גדולה בקטנה ואין דיורי קטנה בגדולה".
דוגמאות
לכלל זה השפעה על הלכות רבות:
כלאיים
אסור לזרוע חרצן ענבים עם שני מיני זרעים אחרים של תבואה, קטניות או ירקות, וכן אסור לזרוע בסמוך לגפן או לכרם זרעים אחרים של תבואה, קטניות או ירקות. אם זרע שני מיני זרעים במקום אחד, ללא גדר מפסיק ביניהם, נאסרים הזרעים, וכאמור בפסוק: "פן תקדש המליאה", והם טעונים שרפה.
ההלכה אומרת, שאם יש גדר בין הזרעים לגפן, אין הדברים נחשב לכלאיים, ואין נאסרים הפירות. השאלה היא מה תהיה ההלכה אם יש חלקת שדה קטנה הסמוכה לחלקת שדה גדולה, במקרה כזה, לפי כלל זה, אם יהיו גפנים בשטח הגדול, אסור יהיה לזרוע זרעים בחצר הקטנה, שכן נחשב הדבר כאילו בקטנה ישנן גפנים יחד עם זרעים, ואם זרע הזרעים אסורים, והגפנים מותרים, שכן אין בכוח השטח הקטן להשפיע על השטח הגדול, וכאשר ההתייחסות היא אל הגפנים שבשטח הגדול אין לזרעים שבשטח הקטן השפעה עליהם.
תפילה
ההסבר לכך מוסבר בפירוש רש"י לתלמוד, שלפי כלל הרוב לא ייתכן שתהיה השפעה לרוב על המיעוט, ומכיוון שכך לעולם לא יהיה ניתן להחשיב את הציבור כאילו נמצא בשטח שבו נמצא השליח ציבור, אלא דווקא ההפך. מכיוון שכך, כאשר הציבור נמצא בשטח הקטן, לא יהיה ניתן לומר שהציבור נמצא כביכול בשטח הרחב יחד עם שליח ציבור, מהסיבה המוזכרת. וגם לא ניתן לומר שהשליח ציבור נמצא בקטן, כי אין לשטח הקטן השפעה על השטח הגדול לפי הכלל "דיורי גדולה בקטנה" וכו'. ודווקא כאשר הציבור בשטח הקטן, ניתן לומר כאילו השליח ציבור נמצא גם הוא יחד עם הקהל בשטח הגדול, שהרי "דיורי גדולה בקטנה".
כך גם נפסק להלכה ברמב"ם, ובשולחן ערוך.
אמיל האכה
אמיל דומיניק יוזף האכה (בצ'כית: Emil Hácha; 12 ביולי 1872- 26 ביוני 1945) היה משפטן ופוליטיקאי צ'כי, הנשיא השלישי של צ'כוסלובקיה והנשיא הראשון והיחיד של הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה.
כנשיא צ'כוסלובקיה
בעקבות הסכם מינכן התפטר הנשיא אדווארד בנש. ב-30 בנובמבר 1938 נבחר האכה לנשיא על ידי האספה הלאומית. הוא היה אז בן שישים ושש וחולה. הוא נבחר בעיקר משום שלא היה חבר בממשלה בתקופת הסכם מינכן.
אדולף היטלר לא היה מרוצה מתוצאות הסכם מינכן. הוא התבטא כי נוויל צ'מברלין לקח ממנו את האפשרות להיכנס לפראג כפי שעשה בווינה באנשלוס. מיד לאחר חתימת ההסכם הוא הורה לווילהלם קייטל להתכונן לכיבוש צבאי של צ'כוסלובקיה, אך הוא העדיף לעשות זאת במניפולציות פוליטיות ולא בכוח צבאי. בשלב ראשון הוחלט "לקרוע" את סלובקיה מהרפובליקה. בסלובקיה הייתה ממשלה פרו-נאצית ברשות יוזף טיסו' שהודיעה על שאיפותיה לעצמאות. בשלב זה החליט האכה להתערב. ב-9 במרץ 1939 פיטר את ממשלת סלובקיה ופקד לשים במאסר בית את טיסו. במעשה זה הגדיש האכה את הסאה אצל היטלר. טיסו הוטס לברלין ושם חתם על הסכם על "עצמאות" סלובקיה ובקשה כי גרמניה תקבל עליה את הגנת המדינה החדשה. האכה נשאר כעת נשיא על מה שנשאר מצ'כוסלובקיה, דהיינו מחוזות בוהמיה ומוראביה. גבלס ארגן פרובוקציות של סוכנים גרמנים בערי צ'כיה והעיתונים בגרמניה התמלאו בהודעות מרעישות על דיכוי לכאורה של המיעוט הגרמני שם. כל זאת כדי להכין את דעת הקהל בגרמניה ובעולם על הצורך לכבוש את צ'כיה.
כנשיא הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה
צ'כיה הפכה למדינת חסות תחת שלטון גרמני ונקראה מעתה "הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה", והאכה מונה לנשיאה. היה זה מינוי חסר משמעות ששירת רק את הגרמנים. לראש הפרוטקטורט מונה קונסטנטין פון נויראט ואחריו וילהלם פריק. תחת פיקודם בוצעו מעשי דיכוי נוראים נגד האוכלוסייה הצ'כית בכלל, והיהודית בפרט, על ידי ריינהרד היידריך וקורט דליגה. האכה, שהיה זקן וחלוש, מדי פעם השמיע התנגדות לפעולות הגרמניזציה של הצ'כים, והיה בקשר סודי עם אדווארד בנש, נשיא הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה בלונדון.
ב-11 במאי 1945 נפלה פראג בידי הצבא האדום. ב-14 במאי 1945 נעצר האכה והועבר לבית החולים בבית הסוהר, שם נפטר כעבור מספר שבועות. הוא נקבר בפראג. שנים רבות לא היה שום כיתוב על מצבתו. רבים עדיין רואים בהאכה כמשתף פעולה בגלל הסכמתו לשמש בתפקיד ששימש לגרמנים כעלה תאנה לפשעים שביצעו בצ'כיה. אחרים רואים בו דמות טרגית. הוא היה זקן וחולה ולא היה יכול לעשות דבר שישנה את פעולות הנאצים בצ'כיה.
לגליזציה
לגליזציה מוחלטת או מבוקרת
לגליזציה עשויה להיות מוחלטת, דהיינו מצב בו האיסור מוסר באופן מוחלט וללא שום סייג, או מבוקר, דהיינו האיסור מוסר באופן מחושב ושקול כביכול. הבחירה בתהליך מסוים כרוכה בגורמים רבים ובבדיקת כל מקרה לגופו.
סיבות לביצוע לגליזציה
ללגליזציה של פעולות שהיו אסורות בעבר יכולות להיות סיבות שונות, ביניהן: לעיתים לגליזציה נובעת מכמה מהסיבות יחד: לגליזציה של סמים קלים לדוגמה, שהונהגה בכמה מדינות, קשורה גם בהכרה בחוסר יעילות החוק וגם בשינוי בערכי החברה.
שאלת הלגליזציה קשורה פעמים רבות בסוגיות ערכיות הנתונות לוויכוח ציבורי. המתנגדים ללגליזציה של סמים קלים למשל טוענים שהיא מעדיפה את הפרט על חשבון הכלל, ושהשימוש בסמים פוגע לא רק במשתמש אלא גם במשפחתו וחבריו. אחרים לעומתם טוענים לחירות וחופש הפרט, וגורסים שאין לממשלה סמכות מוסרית לנטילת חופש זה כאשר האדם אינו פוגע בסביבתו. ליברטנים תומכים בליברליזציה של מה שמוגדר בעיניהם כ"פשעים חסרי-קורבנות", כגון שימוש בסמים מכל סוג, שימוש בנשק למטרות הגנה עצמית, וזנות.
לגליזציה ודה-קרימינליזציה
יש להבחין בין לגליזציה לבין דה-קרימינליזציה, שמסירה את ההיבט הפלילי מעבירה מסוימת, אך אינו הופכת את העבירה לחוקית לגמרי. לדוגמה בישראל זנות אינה מהווה עבירה פלילית, אך סרסרות כן. גם שימוש בסמים קלים אינו נאכף במדינות רבות בעולם, אך הסוחר בהם יענש בחומרה.
יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו
יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו (בגרמנית: Johann Georg II. von Anhalt-Dessau; 17 בנובמבר 1627 – 7 באוגוסט 1693) היה נסיך גרמני מבית אסקניה, אשר שלט בנסיכות אנהלט-דסאו בין השנים 1660–1693. כמו כן, הוא היה חבר באגודה מניבת הפירות, ואף שימש כגנרל-פלדמרשל של ברנדנבורג-פרוסיה.
ראשית חייו
יוהאן גאורג נולד ב-17 בנובמבר 1627 בדסאו, ליוהאן קזימיר, נסיך אנהלט-דסאו ולאגנס מהסן-קאסל, בתם של מוריץ, רוזן הסן-קאסל ויוליאנה מנסאו-דילנבורג.
ב-9 בספטמבר 1659 התחתן יוהאן גאורג בחרונינגן עם הנרייטה קתרינה מנסאו, בתם של פרדריק הנדריק, נסיך אורנז' ואמליה מזולמס-בראונפלס, ממנה היו לו עשרה ילדים.
שלטונו
בשנת 1660 מת אביו, ויוהאן גאורג עלה לשלטון במקומו. הוא גם ירש את תביעת המשפחה על אשרסלבן, אשר הייתה בשליטת ברנדנבורג-פרוסיה מאז 1648.
יוהאן גאורג עשה את הקריירה הצבאית שלו בשירות הצבא הפרוסי, ובשנת 1670 העלה אותו פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג לדרגת גנרל-פלדמרשל. אחרי שצרפת פלשה לדוכסות קלווה, שהשתייכה לפרידריך וילהלם, ניהל יוהאן גאורג ביוני 1672, משא ומתן בווינה בין לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ופרידריך וילהלם, שבו התחייב כל אחד לספק 12,000 חיילים לשמור על גבולות שלום וסטפליה מפני תוקפנות הצרפתים. יוהאן גאורג נבחר להוביל את המערכה, אשר ברובה לא הייתה מוצלחת, ואף הובילה את גאורג פון דרפלינגר להתפטר באופן זמני כמחאה.
במהלך המערכה נגד הצרפתים על השליטה אלזס בשנת 1674, רוב הצבא הפרוסי נכנס למחנות חורף בשוויינפורט הפרנקונית. כמשנה לשליט (סטאדהאודר), יוהאן גאורג פיקד על החיילים הנותרים בברנדנבורג. לואי הארבעה עשר, מלך צרפת שכנע את קרל האחד עשר, מלך שוודיה לפלוש לברנדנבורג, אותה לא הצליח יוהאן גאורג למנוע עם כוחותיו הדלים, אולם בקיץ 1675 הוא לחם בקרב פהרבלין, שבו הביסו הפרוסים את השוודים.
בשנת 1683 יוהאן גאורג נסע לפסאו, כביכול על מנת לדון במעורבות ברנדנבורג במלחמה נגד העות'מאנים עם הקיסר לאופולד, למרות שמטרתו העיקרית הייתה לייעץ נגד מלחמה נוספת עם צרפת. בנוסף, הנסיך חזר ואישר את הברית של ברנדנבורג עם אוסטריה.
מותו
ב-7 באוגוסט 1693 מת יוהאן גאורג בברלין, ובנו לאופולד הראשון, נסיך אנהלט-דסאו עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-9 בספטמבר 1659 התחתן יוהאן גאורג בחרונינגן עם הנרייטה קתרינה מנסאו, בתם של פרדריק הנדריק, נסיך אורנז' ואמליה מזולמס-בראונפלס, ממנה היו לו עשרה ילדים:
הלן גריינר
הלן גריינר (אנגלית: Helen Greiner; ) היא מהנדסת רובוטים. ייסדה את חברת iRobot, שמייצרת רובוטים כמוצרי צריכה. היא יצרה את ה"iRobot Roomba Vacuum". היא קיבלה הרבה פרסים בהם "Entrepreneur of the Year" של "Good Housekeeping". גריינר תרמה רבות לשדה המחקר שלה והיצירות שלה ידועות בכל העולם.
קורות חיים
הלן גריינר נולדה בלונדון לאבא הונגרי ואמא בריטית. כשהייתה בת חמש, היא ומשפחתה עברו לניו יורק. כילדה, הלן קינאה באחיה הגדול מכיוון שהיו לו מכוניות עם שלט רחוק וצעצועים רובוטיים אחרים, אך היא הבינה את הרצון שלה לעבוד עם רובוטים, אחרי שראתה את הסרט "מלחמת הכוכבים". גריינר הבינה שרובוטים יכולים לעשות טוב לעולם, כמו R2-D2. היא הייתה מאוד משועשעת כשלמדה ש-R2D2 הוא פשוט בן אדם בתחפושת מפלסטיק. כל הילדות שלה היא רצתה לבנות רובוט כמו R2D2 אבל ההורים שלה לא חשבו שזה יקרה.
ב-1990 הקימה את חברת "iRobot" עם רודני ברוקס וקולין אנגל. החברה ייצרה רובוטים חדשים ומכרה אותם לצרכנים פרטיים. גריינר הייתה אחת מהיוצרות של ה-iRobot Roomba Vacuum, שואב אבק שמנקה בעצמו. היא הייתה הנשיאה של החברה עד 2004, ויו"ר עד 2008. ב-2008 גריינר הקימה חברה שנקראת "CyPhy" אשר עובדת עם רחפנים חכמים והיא עזבה את החברה ב-2018. ב-2018 היא הלכה לעבוד כראש צוות רובוטיקה בשביל הצבא האמריקאי, וב-2020 היא מונתה למנכ"לית של חברה חקלאית טכנית בשם"Tertill".
פרסים
מהלך כל השנים שגריינר עבדה ברובוטיקה, היא קיבלה הרבה פרסים ותארים. ב-2003 היא קיבלה את התואר של אחת מה- "Top Ten Creators" של כתב העת "פורצ'ן". באותה השנה, היא וקולין אנגל קיבלו את התואר של "Ernst and Young New England Entrepreneurs" .“Good Housekeeping” קרא לגריינר "Entrepreneur of the Year” ו-"Kennedy School של אוניברסיטת הרווארד in Conjunction with the US News & World Report" קרא לה אחת מהמנהיגות טובות ביותר בארצות הברית. גריינר קיבלה את ה-"Pioneer Award" מה-"Association of Unmanned Vehicle Systems Institute (AUVSI) " ב-2006. ב-2007 גריינר הוכנסה ל-"Women in Technology Hall of Fame".
בנוסף, יש לה תואר כבוד מ-"Worcester Polytechnic Institute (WPI)" ותואר כבוד נוסף מ-Clarkson University. "
דייוויד גריפין
דייוויד גריפין (באנגלית: David Griffin; נולד ב-16 בנובמבר 1973) הוא מנהל קבוצות כדורסל אמריקאי, אשר משמש כ"נשיא לענייני כדורסל" של קבוצת ניו אורלינס פליקנס מליגת ה-NBA. בין השנים 2014–2017 שימש כג'נרל מנג'ר של קליבלנד קאבלירס, אשר זכתה באליפות ה-NBA בעונת.
ראשית חייו
גריפין נולד בפיניקס, אריזונה, ובין השנים 1991–1995 למד מדעי המדינה באוניברסיטת המדינה של אריזונה. במהלך לימודיו היה עוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של "המכללה הקהילתית בסקוטסדייל".
פיניקס סאנס
בשנת 1993 החל לעבוד כמתמחה במחלקת התקשורת של קבוצת פיניקס סאנס, ובשנת 1997 עבר למחלקה הניהולית כעוזר של ג'נרל מנג'ר הקבוצה, בראיין קולנג'לו. בשנת 2007 קוּדם לעמדת "סגן הנשיא לענייני כדורסל" (Vice president of basketball operations), תחת סטיב קר, ונשאר בתפקיד זה במשך 3 שנים.
קליבלנד קאבלירס
בספטמבר 2010 הצטרף גריפין לצוות הניהולי של קליבלנד קאבלירס, ולאחר כ-3 שנים וחצי מונה לג'נרל מנג'ר של הקבוצה, במקומו של כריס גרנט. בקיץ הראשון שלו כמנהל הקבוצה ביצע פעולות משמעותיות רבות, ביניהן מינוי דייוויד בלאט למאמן הקבוצה במקומו של מייק בראון, החתמתו של לברון ג'יימס, בחירת אנדרו ויגינס בבחירה הראשונה של דראפט 2014, והעברתו למינסוטה טימברוולבס בתמורה לקווין לאב. כמו כן במהלך אותה עונה צירף בטריידים את אימאן שאמפרט, ג'יי. אר. סמית' וטימופיי מוזגוב. קליבלנד סיימה את העונה עם המאזן השני בטיבו באזור המזרחי (53–29), והעפילה לגמר ה-NBA בפעם השנייה בתולדותיה, אך הפסידה בסדרת הגמר מול גולדן סטייט ווריורס (2–4). בהצבעות לפרס מנהל השנה ב-NBA סיים גריפין במקום השני, אחרי הזוכה בוב מאיירס.
לקראת עונת האריך גריפין את חוזיהם בקבוצה של לאב, ג'יימס, שאמפרט, סמית', מת'יו דלאבדובה וטריסטן תומפסון, ובינואר 2016 פיטר את בלאט מתפקיד המאמן ומינה במקומו את עוזרו טיירון לו. בפלייאוף 2016 העפילו הקאבלירס בשנית לגמר הליגה, גברו על הווריורס בתוצאה 4–3, ובך זכו באליפות ה-NBA הראשונה בתולדות המועדון. בפלייאוף הקאבלירס והווריורס התמודדו אחת מול השנייה בגמר ה-NBA בפעם השלישית ברציפות, והפעם ידה של גולדן סטייט הייתה על העליונה, כאשר ניצחה בתוצאה 1–4. ביוני 2017 עזב גריפין את הקאבלירס, ואת מקומו כג'נרל מנג'ר תפס עוזרו קובי אלטמן.
ניו אורלינס פליקנס
באפריל 2019 הוצג גריפין כ"נשיא לענייני כדורסל" של ניו אורלינס פליקנס. על אף שטרייג'ן לנגדון משמש כג'נרל מנג'ר הרשמי של הקבוצה, גריפין הוא האחראי בפועל על פעולות הכדורסל של הפליקנס.
משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד
משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד (באנגלית: Falkland Islands and Dependencies Aerial Survey Expedition, או בקיצור: FIDASE) הייתה סקר אווירי (צילום אווירי) של שטחי חסות איי פוקלנד, ושל חצי האי האנטארקטי, שבוצע בעונות המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1955, ו-1957–1956.
הסקר מומן על ידי משרד המושבות של בריטניה, ונוהל על ידי פיטר מוט (Peter Mott).
הסקר בוצע על ידי חברת האנטינג אירוסורווייז בע"מ (Hunting Aerosurveys Ltd), ממפקדת הסקר שבאי דספשן, באמצעות שתי סירות מעופפות מסוג קנסו, ומספר מסוקים.
הצילומים כוללים צילומים מקיפים של איי שטלנד הדרומיים ושל מערב חצי האי האנטארקטי.
אוסף הצילום הועבר לידי הסקר האנטארקטי הבריטי - האחראי על מפוי אנטארקטיקה מטעם בריטניה.
האוסף כולל כ-12,800 תצלומים המכסים שטח של 26,700 קמ"ר.
קרב עשר
קרב עשר (נקרא גם דקאתלון; באנגלית: Decathlon) הוא מקצוע אולימפי ואחד מתחרויות הקרב רב. הוא מתחלק ליומיים של תחרויות. היום הראשון, שעיקרו כוח מתפרץ ומהירות, כולל חמש תחרויות: ריצת מאה מטר, קפיצה לרוחק, הדיפת כדור ברזל, קפיצה לגובה, וריצת 400 מטר. היום השני עומד בסימן טכניקה וסבולת, ונכללות בו חמש תחרויות אחרות: ריצת 110 מטר משוכות, זריקת דיסקוס, קפיצה במוט, הטלת כידון, וריצת 1500 מטר.
שיטת הניקוד
שיטת הניקוד השתנתה במהלך השנים, אך היא מבוססת על ניקוד מצטבר בכל מקצוע. מאז שנת 2001, שיטת הניקוד שקבעה התאחדות האתלטיקה הבינלאומית היא כזו: כאשר: A,B,C הם פרמטרים הלקוחים מהטבלה הנמצאת מטה. P הוא משתנה המייצג את תוצאת האתלט, הנמדדת בשניות בענפי הריצה, במטרים בענפי ההטלה ובסנטימטרים בענפי הקפיצה. משמעות ה-INT היא שכל הספרות שלאחר הנקודה מושמטות.
דינמיקה קוונטית
דינמיקה קוונטית היא תחום פיזיקלי העוסק בהתפתחות בזמן של מערכת קוונטית.