cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קול ישראל (ההגנה)
הרקע
עם פרסומו של הספר הלבן במאי 1939 הייתה התחושה בקרב היישוב היהודי, כי חלה נסיגה מוחלטת בעמדתה של בריטניה כלפי רעיון הבית הלאומי. הספר הלבן כלל הכרזה בשלושה תחומים עיקריים: שלילת רעיון הקמת מדינה יהודית ובמקומה הקמת מדינה דו לאומית, צמצום משמעותי מאוד של עליית יהודים לארץ ישראל והגבלת מכירת קרקעות ליהודים לממדים מצומצמים ביותר. פרסומו של הספר הלבן גרר אחריו גל מחאות והפגנות ברחבי הארץ. בן-גוריון כינה אותו "ספר המעל" והוא כונה גם "הספר השחור". כחלק מצעדי המחאה נגד הספר הלבן הוחלט בין השאר להקים תחנת שידור שתהיה שופר למחאה ותביא לאוזני הציבור היהודי את המידע שלא יכול היה להיות משודר בתחנת הרדיו הממשלתית "קול ירושלים" שתכני השידור בה הוכתבו על ידי השלטונות. ההכנות לפתיחת התחנה הושלמו בספטמבר 1939 אך עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה הוחלט לדחות בינתיים את פתיחת השידורים לתחילת 1940. בפברואר 1940 פורסם חוק הקרקעות שהגביל ואף אסר את מכירתן של קרקעות ליהודים ב-95% משטחי ארץ ישראל. נוצר צורך חזק יותר מאשר קודם להשמיע את דבר המחאה לציבור היהודי והיה ברור שמחאה זו לא תוכל להיות מושמעת ברדיו הממשלתי ובשום אמצעי תקשורת אחר, כתוב או אלקטרוני. זאת עקב הצנזורה החמורה שהוטלה על הרדיו ועל העיתונים עקב פרוץ המלחמה. הייתה אף תחושה שהצנזורה הבריטית חרגה בחומרתה מעבר לתפקידה הלגיטימי של צינזור ידיעות הקשורות למלחמה והיא נוקטת בקו פעולה אנטי ציוני מובהק שבמסגרתו לא הובאו לידיעת הציבור דעותיהם של ראשי היישוב וכן הוסתרו ממנו ידיעות שהבריטים לא רצו שיפורסמו כגון צעדי המחאה, פעולות ההגנה ומבצעי ההעפלה וההתיישבות. תחנת שידור ממלכתית "קול ירושלים", הייתה כבר קיימת, כאמור, ממרץ 1936, שידרה באנגלית, עברית וערבית, הייתה כפופה ל-"שירות השידור של פלשתינה (א"י)" (The Palestine Broadcasting Service – PBS) ותכני השידור בה היו מוכתבים באופן מוחלט על ידי הוראות הצנזורה. קו המחשבה שמאחורי הקמת תחנת שידור יהודית עצמאית היה גם הרצון לשבור את האמינות והמוניטין של התחנה הממשלתית.
תקופת השידורים הראשונה
ביום 13 במרץ 1940 פתחה התחנה את שידוריה. ההודעה לציבור על פתיחת התחנה נמסרה על גבי העלון המחתרתי "במצור" שהחל לצאת לאור בחודשים הראשונים למלחמה. בעלון זה פורסם גילוי הדעת בנוגע לסיבות להקמת התחנה עקב יחסה הלא הוגן של הצנזורה הבריטית והוא נחתם במילים הבאות:
את ריכוז חומר השידורים וניסוחו נטל על עצמו איש איילת השחר, דוד כנעני. הוא נעזר בכל מיני אישים מהנהגת היישוב. בין השאר באליעזר ליבנה שהיה מראשי מחלקת ההסברה של ההגנה ובעיקר בברל כצנלסון שהגה את שם התחנה "קול ישראל" ושניסח את דברי הפתיחה ששודרו בתחנה:
התשתית הטכנית והפעלת התחנה
לצורך השידור מוקמו שני משדרים, אחד ראשי ואחד חלופי כגיבוי למקרה שאחד מהם יתגלה או יפסיק פעולתו מבחינה טכנית. המשדר הראשי מוקם בבית פיק ברחוב בן-יהודה 145 (פינת רחוב ארלוזורוב) בתל אביב. המשדר החליפי מוקם בדירתה של עובדת הסוכנות קלייר אפשטיין בבית ברחוב אנגל 8.
התשתית הטכנית להפעלת התחנה נסמכה על שירות הקשר של ההגנה, שיסודו ביוזמות פרטיות מאמצע שנות השלושים שעודדו ומומנו על ידי ההגנה. פעולותיו הראשונות של שירות הקשר היו מיסוד קשר אלחוטי עם יישובים מרוחקים שהראשונים בהם היו הקשר בין סדום לירושלים, בהמשך הקשר האלחוטי לחניתה שעלתה לקרקע בשנת 1938 ועד למועד פתיחת שידורי קול ישראל הייתה קיימת כבר רשת ענפה של תקשורת אלחוטית בין יישובים רבים ברחבי הארץ ששימשו לצורכי ביטחון ותקשורת פנימית של ההגנה.
עם התקרב המועד החדש לפתיחת השידורים במרץ 1940 התקבלו בשירות הקשר שני המשדרים שהיו תרומתו של איזידור גולדברג, תעשיין יהודי עשיר מארצות הברית. מי שהופקד על הכנת המשדרים לשידור בגלים בינוניים היה מיכאל (מישה) גורדין שהיה כבר טכנאי מנוסה בשירות הקשר וכונה "המהנדס הגדול". על תפעול המשדרים באופן שוטף היה אחראי מוניה אדם (מלך זופרנסקי) שכונה "המהנדס הקטן".
מוניה אדם עבר להתגורר באותה דירה ברחוב בן יהודה 145 יחד עם אמו ואחותו, זאת לצורך ההסוואה. אחד החדרים בדירה שימש את התחנה ובו הוקם חלל מבודד על ידי שמיכות. בחדר זה ישב הקריין ועל ידי כך נוצר בידוד בין המיקרופון לבין רעשי הרקע מהרחוב. בדירה בה שכן המשדר החלופי ישב בכוננות צוות שידור למקרה שהתחנה הראשית תתגלה ותפסיק את שידוריה. בהמשך שימשו שני האולפנים לסירוגין ולאחר מכן, כדי לשבש את ניסיונות איתור התחנה על ידי הבריטים, בוצעו השידורים גם מקיבוצים ומתוך מכוניות נוסעות. שידור ארוך במיוחד בוצע בהמשכים מאתרי שידור שונים. בנוסף, הקימה ההגנה רשת של מודיעים ותצפיתנים שתפקידם היה להזהיר את צוות השידור מפני התקרבות של כוחות המשטרה הבריטית למשדר ומפני סכנת גילויו.
גם אם איתרו הבריטים את המשדר, הספיק צוות התחנה להתקפל דקות אחדות לפני שהגיעו הבריטים למקום ומיד היה נכנס לפעולה המשדר החלופי. דרך נוספת למניעת תפיסת המשדרים וצוותי השידור על ידי הבריטים, הייתה תחלופה תמידית של השדרנים למניעת זיהוי קולם. כאשר נודע כי אחד השדרנים זוהה ו"נשרף" היה הלה נכנס לתקופת "צינון" ועבודתו בתחנה הופסקה. גם צוותי האבטחה והתצפית הוחלפו כדי למנוע זיהויים. בכרוזים שהופצו לפני השידורים, צוינו מועד השידור והתדר שלו והמאזינים התבקשו להזמין לבתיהם בשעת השידור את מכריהם ואף להציב את מקלט הרדיו על אדן החלון הפונה לרחוב כדי שתפוצת השידור תהיה מרבית. מוסדות ציבור ועסקים התבקשו גם הם להשמיע את השידור ממקלטי הרדיו שלהם.
בנוסף לדוד כנעני שהיה בעיקר איש הקשר עם ברל כצנלסון ועם אישים אחרים, היה ממונה והאחראי על פעילות התחנה משה כרמיל (צ'רבינסקי). הקריינים היו אהוביה מלכין ויהודית פקר (חכלילי) ובעמדת השידור החלופית ישבו בכוננות הטכנאי יהודה שבח והקריינית רחל צברי.
תוכן השידורים
שידורי התחנה נפתחו בשריקת השורה "עוד לא אבדה תקוותנו" מתוך התקווה על ידי הקריין או הטכנאי. תוכני השידור היו מורכבים ממידע ומדעות שהבריטים לא רצו שיגיעו לאוזני הציבור ולא יכול היה להם מקום בתחנת השידור הממלכתית ובעיתונות העברית שעבדה תחת ביקורת הצנזורה. בשידורי קול ישראל דווח על דיונים בפרלמנט הבריטי שנגעו לשאלת ארץ ישראל, על פעולות ההעפלה, על פעולות הצבא הבריטי נגד היישוב ושודרו קובצי ידיעות על הנעשה בקרב היישוב הערבי שלוקטו על ידי האגף הערבי במחלקה המדינית של הסוכנות. בנוסף לתוכן חדשותי, שודרו גם קטעי שירה ופרוזה, פרקי תנ"ך, קטעים מ וקטעי הגות מכתביהם של יוסף טרומפלדור ושל יוסף חיים ברנר. חלק מהקטעים נכתבו גם בסמוך לזמני השידור ואף נכתבו במיוחד להם על ידי אישים כמו דוד שמעונוביץ וש. שלום. אך בראש ובראשונה שימשה התחנה אמצעי להבאת דעותיהם של ראשי היישוב לאוזני הציבור. לעיתים קרובות היו התכנים הללו חתומים בשמות אנונימיים כדי למנוע את זיהויים של כותביהם וכדי לשלול את זיהויים ושיוכם לפעולות התחנה. דברים שכבר פורסמו באמצעי תקשורת חוקיים, צוטטו בשם אומריהם. זמן קצר לאחר פתיחתה של התחנה החלו בה גם שידורים באנגלית שנועדו לאוזניהם של נציגי השלטון ולמאזינים ברחבי העולם. בנוסף שודרה פינה שבועית לנוער.
סגירת התחנה
עם החרפת מצב המלחמה באירופה שהתבטא בעיקר בהצטרפותה של איטליה למלחמה לצידה של גרמניה ביוני 1940, הוחלט על ידי הנהגת היישוב למתן את פעולות המחאה נגד הבריטים. במסגרת זו הוחלט גם להפסיק את שידורי תחנת קול ישראל וב-11 ביוני שודרו דברי פרידה ושידורי התחנה נפסקו. השידור נחתם במילים:
הקמת תנועת המרי העברי
באוקטובר 1945 הוקמה לאחר משא ומתן תנועת המרי העברי שהייתה משותפת להגנה, לאצ"ל וללח"י. הרקע להקמת ארגון גג זה הייתה תחושת האכזבה של היישוב היהודי בארץ ממדיניותה של בריטניה עם תום מלחמת העולם השנייה. הבטחות שניתנו מאנשי מפלגת הלייבור לפני הבחירות שהתקיימו באותה שנה בבריטניה, כי יפעלו להקמתה של מדינה יהודית, התגלו כהבטחות סרק. יתר על כן, הממשלה החדשה המשיכה לדבוק ביתר שאת במדיניות הספר הלבן. בנוסף הייתה תחושה פנימית שהייתה משותפת לכל הפלגים ביישוב היהודי, כי עתה, עם תום המלחמה ולאחר השואה, השעה צריכה להיות שעת אחדות.
חידוש פעולתה של תחנת קול ישראל
אחת הפעולות של תנועת המרי העברי הייתה חידוש פעולתה של תחנת קול ישראל שהחלה את שידוריה ב-4 באוקטובר 1945. השידורים רוכזו על ידי כתריאל כ"ץ שהיה מנהל מחלקת ההסברה של ההגנה, ויוסף קרקובי (קריב), שהיה מנהל המחלקה היהודית של הש"י. את תוכני השידורים הם היו מביאים לאישורם של משה סנה או של ישראל גלילי. הקריין והרוח החיה מאחורי השידורים היה אלקנה גליבטר (גלי). שהיה ידוע בקולו הדרמטי ושלט גם באנגלית ובערבית. על הצד הטכני של השידורים הופקדו ישעיהו (אישי) למברגר (לביא), שהיה זה ששרק את אות הפתיחה של התחנה, השורה "עוד לא אבדה תקוותנו" מתוך התקווה, ונפתלי (נפתא) רז (רייזר).
שיטת השידורים
שיטת הפעולה של השידורים הייתה כעת שונה. האמצעים הטכניים לשידור ודרכי הארגון והאבטחה היו יותר יעילים בהשוואה לתקופת השידורים הראשונה בשנת 1940. הוכנו מספר משדרים שבאמצעות כמה שיפורים טכניים, הוכנסו עם כל אביזריהם למזוודה. לרשותו של גליבטר עמדה יחידה מיוחדת של הפלמ"ח. הללו היו מקיפים את אתר השידור, מאבטחים אותו ומודיעים למפעילי התחנה על ידי סימנים מיוחדים על התקרבותם של הבריטים. השידורים בוצעו בעיקר בתל אביב. היתרון בכך היה שקל להתנייד בתוך העיר וגם קל להיעלם במקרה שהתחנה נחשפת. הוכנה רשת של דירות של חברי הגנה נאמנים והשידור בוצע כל פעם מדירה אחרת. בנוסף הותקנו משדרים קבועים בהרצליה, ברמת השרון ובכפר סבא. כאשר הייתה סכנה שתחנה בתל אביב עלולה להיחשף, היא הייתה מפסיקה את שידוריה ועוברת לדירה אחרת. בזמן זה הייתה אחת התחנות מחוץ לעיר ממשיכה את השידורים.
ניסיונות הבריטים לאתר את שידורי התחנה
שיטת עבודה זו גרמה לבריטים לבלבול ובאותה תקופה הובא לארץ מבריטניה מומחה מיוחד, קפטן ליפסטר, שעליו הוטלה המשימה לאתר את התחנה ולחסלה. עד מהרה התגלה דבר הגעתו והוא הפך ליעד למעקב של אנשי הש"י. בשלב מסוים עלו טכנאי קול ישראל על התדר בו שידר הקפטן את הוראותיו לאנשיו ובהתאם לכך שינו את מיקומם. הגיעו הדברים לידי כך שרכבו של הקפטן נפרץ ונגנבה ממנו מפה שבה סימן את האתרים שעוררו את חשדו כמקומות שמהם שידרה התחנה. סימונים אלה התאימו להפליא למקומות השידור האמיתיים, אך עקב העובדה שהוא חיפש מקומות עם אנטנות גבוהות ולא חשד בכך שהשידור מתבצע מתוך מכשירים שמוטמנים במזוודות, לא עלה בידו לאתר את המשדרים. אנשי קול ישראל העלו רעיון להטמין לו מלכודת על ידי הקמת תחנת ממסר שתשדר מתוך פרדס מבודד ושם ימוקש המשדר, אך ביצוע הרעיון לא אושר על ידי פיקוד ההגנה. כמו בתקופת השידורים הראשונה גם עתה בוצעה תחלופה לכוחות האבטחה והתצפית של הפלמ"ח. לעיתים שותפו בכך חברות הפלמ"ח כדי לא לעורר את חשדם של אנשי הבולשת. חברי וחברות פלמ"ח הקיפו את אתרי השידור תוך כדי שהם מעמידים פני זוגות אוהבים. אחד האתרים שהיו חביבים על צוותי השידור היה בדירה ברחוב סמולנסקין 5 בתל אביב. כבישי העיר לא היו מפותחים אז והגישה למקום לרכבי הבולשת הייתה קשה. אך עד מהרה התברר כי הבריטים עלו על השידורים מאתר זה והוקמה תחנה נוספת בקיבוץ גבעת השלושה. השידור היה מתחיל בתל אביב ובשלב מסוים, כאשר הכריז הקריין את המשפט "הנכם מאזינים לקול ישראל", היה הקריין בגבעת השלושה ממשיך אותו והתחנה בתל אביב מיד הפסיקה את שידוריה ואנשיה היו מסתלקים מהמקום עם ציוד השידור. כשהתברר שהבריטים גילו זאת ונערכו בקיבוץ חיפושים מדוקדקים כולל חיפוש באמצעות מטוסים, הועבר המשדר לגבעת ברנר. התברר כי יתרונותיה של סביבה עירונית עולים לאין ערוך על סביבה כפרית שבה היה קל יותר לבריטים לגלות את מיקום המשדרים, ובשלב זה חזרו לשדר בשיטת השידור שנדד מדירה לדירה בתל אביב. בשלב מסוים התייאשו הבריטים מלאתר את התחנה והחלו בפעולות לשיבוש שידוריה. דבר זה אילץ את אנשי קול ישראל להחליף תדרים תוך כדי השידור. אתרים נוספים שמהם בוצעו השידורים היו על גג הבית ברחוב ריינס 29, ודירותיהם של אישי לביא ברחוב פרוג 32 ושל נפתא רז ברחוב וייזל 6 ששימשו אותם לשידור בתקופת העוצר הגדול בקיץ 1946. השידורים בתקופה זו היו כרוכים במאמצים רבים וקוצרו ל-5 דקות.
תוכני השידור
כמו בתקופת השידורים הראשונה ב-1940 עסקו השידורים בתכנים שלא יכלו להתפרסם בעיתונות הכתובה ובוודאי לא להיות משודרים בתחנת קול ירושלים הממלכתית. השידורים כללו דיווחים על פעולות המאבק וההעפלה ותגובות לפעולות הבריטים. לאחר אוגוסט 1946, כאשר פורקה תנועת המרי העברי, עסקו השידורים גם במאבק של ההגנה בארגוני הפורשים (האצ"ל והלח"י).
תחנות שידור ברחבי הארץ
במקביל לפעולתו של קול ישראל, שהתרכזה בעיקר בתל אביב ובסביבותיה, פעלו גם תחנות שידור מקומיות במקומות שונים בארץ על בסיס משדרים של שירות הקשר של ההגנה. בחיפה פעלה ברחוב נורדאו 27 בהדר הכרמל, בדירתו של ד"ר פרגר, תחנת "קול חיפה" שלקחה חלק בארגון המפגינים בעיר בעת גירושי מעפילים מן הנמל. האחראי על התחנה היה אפרים שמואלי שהיה פעיל בהגנה בחיפה. בתקופת מלחמת העצמאות פעלו גם תחנות בירושלים (שם שידרה התחנה מבית החלוצות) ובאיילת השחר. הכינוי של התחנה היה "תלם שמיר בועז" על פי ראשי התיבות באלפבית צלילי של "תחנת שידור במחתרת". על פי עדותו של אישי לביא שמה זה של התחנה נבחר באקראי בעת חידוש פעולתה במהלך חודש דצמבר 1947. התחנה כונתה כך כדי להסוות מפני הבולשת הבריטית את העובדה שמדובר על תחנת שידור מחתרתית. בדיעבד הוצעו ראשי התבות תלם שמיר בועז - תחנת שידור במחתרת או תלם שמיר בועז - לשכת מודיעין עברית, או סברה שאלו שמות המחתרת של ראשי ההגנה. מהדורות החדשות ששודרו בתחנה בתקופה זו שודרו פעמיים: פעם אחת בקצב הכתבה ופעם שנייה בקצב קריאה רגיל. המטרה הייתה להביא את החדשות לידי כוחות ההגנה שישבו במקומות מבודדים בארץ עקב הלחימה והם היו מדפיסים את תוכן החדשות כדי להפיצן לכוחות הלוחמים. ב-14 באפריל 1948 החליפה התחנה את שמה לקול ההגנה, חודש לפני הכרזת העצמאות.
המעבר לקול ישראל הרשמי
במסגרת ההכנות לטקס הכרזת העצמאות ב-14 במאי 1948 הותקנה תחנת שידור שעתה כבר לא הייתה מחתרתית. שידוריה נפתחו בטקס ההכרזה על ידי הקרינים מרדכי זלוטניק (אבידע) וריטה פרסיץ במילים: "האזינו לקול ישראל! תחנת השידור של מדינת ישראל!" המשדרים מוקמו ב"גבעת קוזלובסקי" בגבעתיים ותורני האנטנות הובאו ממחנה צבאי בריטי נטוש ליד רמלה. משדרים אלו שימשו את קול ישראל, תחנת הרדיו הממלכתית של מדינת ישראל עד מרץ 1950.
אם הפנינה
אם הפנינה, דַּר או צִדְפַּת הַפְּנִינִים היא חומר מרוכב אורגני ולא אורגני המיוצר על ידי מספר רכיכות. אם הפנינה היא גמישה, חזקה וססגונית. פנינים והרבדים הפנימיים של קליפת הצדפות נעשות מחומר זה.
מבנה
אם הפנינה מורכבת ממשושי טַסִּיות של ארגוניט (סידן פחמתי (CaCO3) גבישי) 10-20 מיקרומטר רוחב ו-0.5 מיקרומטר עובי המסודרים ברצף של לוחיות מקבילות.
שכבות אלו מופרדות על ידי מטריצות אורגניות מחוברות העשויות מביו-פולימרים אלסטיים. (כמו כיטין, לאסטרין וחלבונים דמויי משי). התערובת של טסיות פריכות ושכבות דקות של ביו-פולימרים דקים יוצרת חומר חזק וגמיש. העיצוב של אורכים שונים נותן לחומר קשיחות שוות ערך לזו של הצורן.
הססגוניות של אם הפנינה נובעת מכך שעובי טסיות הארגוניט הוא בר השוואה לאורך הגל של האור הנראה. כתוצאה התאבכות בונה והתאבכות הורסת של אורכי גל שונים של אור משתקפת בצבעים שונים מזוויות שונות.
היווצרות
אם הפנינה נוצרת על ידי תאי אפיתל בכמה זנים של רכיכות. אם הפנינה שקועה בתוך גלימת הצדפה, כאשר חודר טפיל או גוף זר (כמו גרגר חול) אל תוך הצדפה, על מנת למנוע נזק לרכיכה, תאי האפיתל מצפים את הגוף בשכבות של אם הפנינה, התהליך מתמשך לאורך כל חיי הרכיכה, עד להיווצרות פנינה.
מיקומו של הגוף הזר בגוף הצדפה קובע את הצורה שתהיה לפנינה. פנינה הנוצרת בתוך רקמה שרירית תהיה בעלת צורה מעוגלת. פנינה הנוצרת קרוב לדפנות הקונכייה תהיה שטוחה או פחוסה.
שימושים
אם פנינה בצבעים שונים משמשת באדריכלות. אם הפנינה הטבעית מתאימה לכל צבע. ניתן לחתוך אותה בצורות שונות ולשלבה בבסיסים שונים על מנת ליצור פסיפס או תבניות. ניתן להדביק את אם הפנינה בעזרת סיבי פיברגלס, התוצר יהיה קל-משקל ומותקן ללא תפרים. כך לא תהיה ליצירה מגבלת גודל וניתן יהיה ליצור משטחים גדולים שישמשו לציפוי מרצפות, קירות פנימיים וחיצוניים, דלתות, עמודים ועוד.
אם הפנינה יכולה להשתלב גם במוצרי אופנה כמו בגדים ואבזרי לבוש. עיטורים על כלים מוזיקליים וכדומה.
יחסי אוסטריה–בוסניה והרצגובינה
השלטון האוסטרו-הונגרי בבוסניה
ב-1867 נכללו האזורים בוסניה והרצגובינה אשר נשלטו בידי האימפריה העות'מאנית במסגרת וילאייט בוסניה. בעקבות קונגרס ברלין ב-1878, קיבלה האימפריה האוסטרו-הונגרית מנדט על השטחים, פרט לאזור הרצגובינה הישנה אשר הועבר למונטנגרו. העות'מאנים נותרו השליטים הרשמיים באזור, אולם בפועל הוא נוהל בידי האוסטרו-הונגרים. כניסת הצבא האוסטרו-הונגרי לתוך בוסניה והרצגובינה נתקלה בהתנגדות מוסלמית. המוסלמים מרדו ונוצחו סופית רק בשנת 1883. הנוצרים, שפיתחו ציפיות, התאכזבו במהרה מהשלטון החדש. הצרה הייתה שהאימפריה האוסטרו-הונגרית הייתה ממלכה דואלית אשר בה היה מקום שווה הן לאוסטריה והן להונגריה. שתי המדינות גבלו בבוסניה, ולא הצליחו להגיע להסכמה איזו מהן תספח אותה. לפיכך הוחלט ששתי המדינות ינהלו את האזור במשותף. מה שהפך את הבירוקרטיה המסובכת בלאו הכי של האימפריה, למסובכת אפילו יותר בבוסניה והרצגובינה. זכויות שונות כמו זכות החנינה, הוענקו לשר האוצר המשותף (בניגוד לרוב המשרות באימפריה, לא היו שרי אוצר נפרדים לאוסטריה ולהונגריה, אלא שר אוצר משותף אחד). מושל מטעם הצבא היה אחראי על הניהול בפועל של האזור.
באוסטריה ובהונגריה היו שיטות משפטיות שונות ובבוסניה הוחלט להפעיל את השיפוט הצבאי ולמעשה המשיכו להסתמך על המשפט העות'מאני. הממשל החדש שמר על הסדרים הישנים, כולל המיסים המיוחדים המוטלים על הנוצרים. הוחלט לשמור על מאזן קבוע בין ההוצאות וההכנסות של המחוז וכך הוגבלו אפשרויות הפיתוח. מבחינה לאומית נוצר תהליך שהביא להזדהות הקתולים עם העם הקרואטי והאורתודוקסים עם העם הסרבי, שני עמים ששכנו על גבולות בוסניה. הבוסנים המוסלמים, ששפתם הייתה סרבו-קרואטית, ניצבו בפני בעיה של זהות לאומית. במהלך השלטון העות'מאני הם ראו עצמם טורקים בוסניים, חלקם למדו טורקית, המשכילים השתמשו בטורקית, פרסית וערבית. הסרבים והקרואטים השתדלו לשכנע את הבוסנים המוסלמים לראות בעצמם סרבים או קרואטים בני דת האסלאם ומעטים השתכנעו והצטרפו למפלגות לאומיות סרביות או קרואטיות. באזור קמה תנועה חזקה ששאפה להקמת מדינה של הסלאבים הדרומיים. מרבית הבוסנים המוסלמיים תמכו בתנועה/מפלגה ששאפה להבטיח אוטונומיה תרבותית-דתית.
האוסטרו-הונגרים שאפו לספח לחלוטין את השטחים, והצליחו להגיע להבנה בנושא עם העות'מאנים, ממלכת איטליה והקיסרות הגרמנית. עם זאת סרביה ומונטנגרו היו בדעה שהשלטון האוסטרו-הונגרי בבוסניה והרצגובינה הוא זמני, וכי השטחים צריכים להתחלק ביניהן. באוקטובר 1908 נכנסו כוחות אוסטרו-הונגריים לבוסניה, מה שפתח את "משבר בוסניה". האימפריה הרוסית, בריטניה וצרפת הודיעו שהן לא מכירות בסיפוח, וסרביה ומונטנגרו גייסו את צבאן. בתחילת 1909 חזרו בהם הרוסים, הבריטים והצרפתים, בניסיון למנוע מלחמה, והפעילו לחץ מתואם על הסרבים להכיר גם הם בסיפוח. בלית ברירה נתנו הסרבים את הסכמתם. מונטנגרו רוצתה בהכרה בשליטתה המלאה בשני ערי חוף ובמתן לה היתר להקים צי.
הצלחותיה הצבאיות של סרביה במהלך, כמו גם הזעם על סיפוח בוסניה, עוררו רגשות לאומיים אצל הסלאבים הרבים שחיו באוסטרו-הונגריה ורצו להסתפח לסרביה ולהקים עמה את "יוגוסלביה". בחמש השנים שקדמו ל-1914, ביצעו לאומנים סרבים מספר רב של פעולות טרור והתנקשות כנגד הממשל האוסטרו-הונגרי בבוסניה, הרצגובינה וקרואטיה. פעולות אלו זכו לתמיכה ספוראדית וחשאית מצד סרביה. ב-1910 ניסה סטודנט צעיר בשם בוגדן ז'רייץ' לרצוח ביריות את המושל הצבאי של בוסניה, הברון ורשנין. על אף שנכשל, ותואר בעיתונות כמטורף, מעשהו עורר השראה אצל לאומנים סרבים ובוסנים רבים, במיוחד צעירים. ארגונים לאומניים רבים כמו "היד השחורה" ו"בוסניה הצעירה" פעלו באזור. ביוני 1914, רצחו לאומנים בוסנים בסרייבו את פרנץ פרדיננד יורש העצר האוסטרו-הונגרי. הרצח הוביל למשבר יולי, אשר בעקבותיו פרצה מלחמת העולם הראשונה. המלחמה הסתיימה ב-1918, ובעקבותיה פורקה האימפריה האוסטרו-הונגרית. שטחי בוסניה והרצגובינה סופחו למדינת הסלובנים, הקרואטים והסרבים ובהמשך לממלכת יוגוסלביה.
מלחמת העולם השנייה
באפריל 1941 פלשו כוחות גרמניה הנאצית, אשר אוסטריה הייתה חלק ממנה בעקבות האנשלוס, לממלכת יוגוסלביה וכבשו אותה, ואזור בוסניה צורף לקרואטיה העצמאית, שהייתה למעשה גרורה גרמנית. השלטון הגרמני נמשך בבוסניה כמעט עד סוף מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה חזרה בוסניה להיות חלק מיוגוסלביה בראשותו של טיטו.
בוסניה העצמאית
באוקטובר 1991 הכריזה בוסניה והרצגובינה על ריבונותה, אשר אושרה במשאל עם ב-5 באפריל 1992, וב-8 באפריל 1992 כוננה אוסטריה יחסים דיפלומטיים עם בוסניה והרצגובינה.
יחסים דיפלומטיים
אוסטריה מחזיקה בבוסניה והרצגובינה שגרירות בסרייבו בלבד. מאידך, בוסניה והרצגובינה מחזיקה שגרירות באוסטריה בווינה וקונסוליה כללית בגראץ.
שער הניצחון בברצלונה
שער הניצחון (בקטלאנית: Arc de Triomf) הוא שער ניצחון בברצלונה, ספרד. המבנה נבנה לכבוד התערוכה העולמית של ברצלונה (1888), כשער כניסה המרכזי אליה על ידי האדריכל ג'וזף וילסקה אי קאסנובס (Josep Vilaseca i Casanovas).
השער נבנה מלבנים אדמדמות בסגנון בנייה מורי. האפריז הקדמי מכיל פסל מאבן עם האמרה "Barcelona rep les nacions", שמשמעותה בקטלאנית: ברצלונה מברכת את האומות. האפריז האחורי מכיל כיתוב באבן בשם "Recompense".
השער ממוקם בין פסץ' דה לואיס קומפאניס (Passeig de Lluís Companys) ופסץ' דה סנט חואן (Passeig de Sant Joan), בקצה טיילת רחבה המובילה אל פארק המצודה (Park of the Ciutadella).
ג'ירולאמו מיי
ג'ירולאמו מיי (באיטלקית: Girolamo Mei; 27 במאי 1519 - יולי 1594) היה היסטוריון והומניסט איטלקי, שעשה לו שם בתולדות המוזיקה בזכות התנופה האינטלקטואלית לקמראטה הפלורנטינית, ששמה לה למטרה להחיות את הדרמה המוזיקלית של יוון העתיקה. ג'ירולאמו נולד בפירנצה ומת ברומא.
מיי היה האירופאי הראשון אחרי בואתיוס (Boethius) בן המאה השישית, שערך מחקר בתאוריית המוזיקה של יוון העתיקה. הוא כינס את ממצאיו במסה גדולה, De modis musicis antiquorum (שלא יצאה לאור בפרסום רשמי, אך נכתבה בין השנים 1568 ו-1573). רבים מממצאיו העביר אל המוזיקאי וינצ'נצו גליליי, אביו של גלילאו גליליי באמצעות תכתובת ענפה; למידע הזה היה תפקיד מכריע בגיבוש סגנון מוזיקלי חדש, שהתפתח בפירנצה בשלהי המאה ה-16, סגנון הרצ'יטאטיב החדש (stile recitativo), שממנו התפתחו המונודיה, הדרמות המוזיקליות הראשונות ובסופו של דבר האופרה. גליליי ושאר החברים בקמראטה הפלורנטינית הביו נחושים בדעתם להשיב לחיים את הסגנון המוזיקלי של הדרמה היוונית הקדומה. גם אם אפשר שטעו, בסופו של דבר, באופן שבו בוצע הדבר הלכה למעשה, עובדה היא כי פתחו, תוך שימוש ברעיונותיו של מיי, באחת המהפכות הגדולות ביותר בתולדות המוזיקה.
אוינופיון
אוינופיון (ביוונית: Οἰνοπίων; "יוצר היין"), במיתולוגיה היוונית, בנם של אריאדנה ושל דיוניסוס ואחיה של מרופה, היה המלך של כיוס.
לפי המיתולוגיה היוונית, אוריון התאהב במרופה, אך אחיה, אוינופיון, התנגד לשידוך. אוריון אנס את מרופה וכנקמה אוינופיון השקה אותו לשוכרה וניקר את עיניו. הפייסטוס ריחם על אוריון ונתן לו נער מלווה בשם סדאליון. סדאליון הוביל את אוריון מזרחה, שם קרני השמש השיבו את אור עיניו. אוריון זמם להרוג את אוינופיון, אך הפייסטוס התערב פעם נוספת ובנה לאוינופיון מבצר תת-קרקעי. לאחר שאוריון לא הצליח למצוא את אויבו, יצא אל דלוס, שם פגש את אהובתו הבאה, את אאוס.
ישעיהו זנה
ישעיהו זנה, (Sonne נכתב גם: זונה, זאנה), (1887–1960), היה היסטוריון עברי וביבליוגרף יהודי אמריקאי.
חייו ועבודתו
זנה נולד במושצ'יסקה בגליציה. שם משפחתו נגזר מהמילה Sonne, שמש בגרמנית. כמה מבני המשפחה עיברתו את השם ל"שמש" או "שמשי". בן דודו של זנה היה המשורר העברי המפורסם אברהם בן יצחק (סונה).
הוא השלים את לימודיו הגבוהים באיטליה ולמד ולימד בבית המדרש לרבנים בפירנצה (Collegio Rabbinico Italiano). מאוחר יותר ניהל את בית המדרש לרבנים ברודוס.
בשנת 1940 הוא היגר לארצות הברית, השתקע בעיר סינסינטי והיה מורה חשוב וספרן בכיר בהיברו יוניון קולג' שבעיר. הוא נפטר ונקבר בסינסינטי, בשנת 1960.
זנה עסק בעיקר בחקר בכתבי יד יהודיים ובתולדות יהודי איטליה, ונחשב לאחד החוקרים החשובים בתחום זה. הוא חקר ופרסם במספר תחומים נוספים, כגון ביבליוגרפיה עברית, היסטוריה יהודית, פילוסופיה יהודית, ספרות עברית וביוגרפיות.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
הכוח האלקטרו-חלש
במודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים הכוח האלקטרו-חלש הוא כוח המאחד שניים מהכוחות היסודיים של הטבע: הכוח החלש והכוח האלקטרומגנטי. ביקום כיום הכוחות היסודיים הם הכוח החלש והכוח האלקטרומגנטי, אולם על פי מנגנון היגס (ראו שבירת סימטריה ספונטנית) הם מתאחדים לכוח יסודי אחד, בטמפרטורות גבוהות מאוד, מסדר גודל של קלווין.
הכוח האלקטרו-חלש מתואר בתורת כיול עם סימטריה של. כאשר הסימטריה מושלמת (בטמפרטורות גבוהות) קיימים ארבעה נשאי כוח חסרי מסה. שבירת הסימטריה גורמת לשלושה מהם - נשאי הכוח החלש בוזוני W ו-Z - לקבל מסה, ולפוטון להישאר בוזון כיול חסר מסה של הכוח האלקטרומגנטי עם סימטריית כיול \ U(1) חדשה.
תיאור מנגנון הכוח האלקטרו-חלש ושבירתו היה אבן הבניין האחרונה בתאוריה של המודל הסטנדרטי של החלקיקים היסודיים, גם אם מאז נתגלו תופעות וחלקיקים רבים נוספים, והנושא נמצא בחקירה ענפה. מנגנון השבירה דורש את הימצאותו של בוזון היגס, חלקיק שב-2012 הוכרז כי בסבירות גדולה הוא התגלה בניסויים שנערכו במאיץ החלקיקים LHC שבמרכז המחקר CERN.
היסטוריה
בתחילת המאה ה-20, כשנתגלו החלקיקים הראשונים, הכוחות שפעלו עליהם סווגו בתחילה בדרך הבאה: הכוח האלקטרומגנטי, הכוח החלש והכוח החזק. ככל שעבר הזמן, הבינו פיזיקאי החלקיקים שהכוח האלקטרומגנטי והכוח החלש אחד הם.
קשה לגלות זאת באנרגיות נמוכות, אך ככל שמאיצי החלקיקים אפשרו למדענים לעבוד בתגובות אנרגטיות יותר, היה ברור שכוחות יתאחדו באנרגיות גבוהות יותר. בוזוני הכוח (או נשאי הכוח) של הכוח החלש היו בעלי מסה אדירה. נשא הכוח של הכוח האלקטרומגנטי הוא הפוטון, שלו אין מסה. כיוון שאין לו מסה, שני מטענים חשמליים יכולים להגיב ממרחק אינסופי (אם הם שני המטענים היחידים בסביבה). הכוח החלש משמעותי רק במרחקים קצרים מאוד, העומדים ביחס הפוך למסת נשאי הכוח שלו.
על תרומתם לאיחוד הכוח האלקטרומגנטי והכוח החלש קיבלו שלדון גלשאו, עבדוס סלאם וסטיבן ויינברג את פרס נובל לפיזיקה לשנת 1979.
ברכת החודש
בִּרְכַּת הַחֹדֶשׁ (ביהדות ספרד ותימן: הכרזת ראש חודש או תיקון ראש חודש) היא תפילה בה מברכים את החודש הבא ומכריזים על מועדו של ראש החודש. התפילה נאמרת בין ההפטרה לתפילת מוסף בשבת שלפני ראש חודש. שבת זו נקראת שַׁבַּת מְבָרְכִים, על שם הברכה, והיא נחשבת לשבת חגיגית יותר מהרגיל.
מקור הברכה
מהותו של מנהג זה הוא כדי שכל אדם יידע מתי יחול ראש חודש, שכן בעבר לא היו לוחות שנה כתובים ומודפסים לכולם, ולא כל האנשים היו באים לבית הכנסת בימות החול, בגלל טרדות שונות ועיסוקם במלאכה. לכן הכריזו על החודש הקרב בשבת, שכן זהו היום שבו כולם היו באים לבית הכנסת.
סדר הברכות
ברוב קהילות האשכנזים נהוג קודם הברכה לומר את תפילת רב ('יהי רצון') שמקורה ב. בתפילה זו מבקשים מהקב"ה שהחודש הבא יהיה חודש עם פרנסה, בריאות, יראת שמים ובקשות נוספות. תפילה זו לא מופיעה בסידורי אשכנז הישנים. ברוב קהילות הספרדים והתימנים, נוהגים לומר סדרת תפילות "יהי רצון". בנוסח איטליה לא אומרים לא זה ולא זה, אלא מתחילים "מי שעשה נסים", ובברכת חודש אב (ולפי מנהג המקורי גם בברכת חודש תמוז) מתחילים "כך גזרו".
לאחר מכן אומרים "מי שעשה נסים", בקשה לגאולה; בחלק מהקהילות תפילה זו נאמרת על ידי הקהל והחזן חוזר עליו, ובחלק מהקהילות נאמרת רק על ידי החזן. בחלק מהעדות, מכריז הגבאי את זמן מולד הלבנה (המולד הבא יהיה ביום, שעות - , חלקים - ; ).
ברוב הנוסחאות, אומרים מיד אחרי "מי שעשה נסים" את עיקר הברכה, והוא ההכרזה על היום או הימים בשבוע הבא שבהם יחול ראש חודש ומיד לאחר ההכרזה אומרים תפילה נוספת על החודש הבא (יחדשהו). לפי חלק מהמנהגים, בזמן הברכה מחזיק שליח הציבור בידיו את ספר התורה, שנמצא מחוץ לארון הקודש מאז הוצאתו לקריאת התורה. בנוסח איטליה, לפני ההכרזה עצמה אומרים "כך גזרו רבותינו המכובדים, שנכריז בפני הקהל הקדוש הזה, שיהיו יודעים גדולים וקטנים" וממשיכים עם ההכרזה עצמה "שיש לנו ראש חדש (פלוני) יום (פלוני) (ויום (פלוני)) בחשבון רבותינו יום (פלוני)." ובמקום יחדשהו אומרים "הרחמן ישמח אותנו, ויקבץ אותנו (מהרה) מארבע כנפות הארץ, ונאמר אמן".
בנוסח רומניא, הנוסח שונה לגמרי: אומרים פיוט המתחיל "יי אלהי ישראל ברחמיו הרבים". אחרי הפיוט אומרים לקט פסוקים, ובסופו מכריז החזן בארמית: "הקול כל עמא הבו דעתכון למשמע קל קדוש ירחא הדין כמה דגזרו מרנן ורבנן חבורא קדישא דהוו יתבין בארעא דישראל. אית לן ריש ירחא ד(פלוני) ב(כך וכך) בשבת, חושבניה ומניניה ב(כך) בשבת, מלכא דעלמא יעבדיניה לסימנא טבא לנא ולכל עמיה בית ישראל ואמרו אמן".
בנוסח פרובאנס אומרים את ארבע תפילות יהי רצון, כמו בנוסח הספרדים. אחר כך, אומרים את יקום פורקן השני, ומי שברך לקהל כמו בנוסח אשכנז (הם נאמרים בנוסח זה רק בשבת מברכים). נוסח הכרזת החודש עצמה דומה לנוסח איטליה: "כך גזרו רבותינו המכובדים שנכריז בכל קהילות הקודש, שיהיו יודעין גדולים וקטנים כשיהיה לנו ראש חודש. ראש חודש יהיה ביום ... (ויום ...) יחדשהו הקדוש ברוך הוא עלינו לששון ולשמחה, לריוח לחיים לפרנסה ולכלכלה להצלה ולהצלחה. וכן יהא רצון ונאמר אמן".
יש נוהגים לעמוד בברכה, משום שהברכה היא כעין קידוש החודש שנעשה בעמידה.
חודשים שאין מברכים בהם החודש
נוהגים שאין מברכים את חודש תשרי, שהרי זה ראש השנה, וכולם יודעים מתי יחול או מתוך אמונה כי כך השטן לא ידע את מועד יום הדין (ראש השנה), ולא יוכל לקטרג על ישראל, בשם הבעל שם טוב מובא שהחודש השביעי, שהוא החודש הראשון לחודשי השנה – ה' בעצמו מברכו בשבת מברכים בשבת האחרון של חודש אלול, ובכח זה ישראל מברכים את כל הי"א החדשים בשנה. יש מקומות שנוהגים שלא לברך את חודש אב משום שהוא חודש של פורעניות; בנוסח איטליה נוהגים שבאב מדלגים את קטע "מי שעשה נסים", ובנוסח תימן נוהגים שבאב אומרים "יהפכהו" במקום "יחדשהו".
מנהגי עדות
לפני ראש חודש אב נהוג במספר קהילות ספרדיות להשמיט את אמירת הברכה המקדימה להכרזה (יהי רצון) ותמורתה יש אומרים את סופה של הקינה "אשחר עדתי" לר' יהודה הלוי:
בדורות המוקדמים נאמרה כל הקינה, אך בדורות מאוחרים יותר, בשל ההתנגדות לאמירת קינות בשבת, הונהג לומר רק את סופה. כיום, אפילו תוספת זו הולכת ופוחתת, ובקהילות ספרדיות רבות (בעיקר בארץ ישראל) נהוג לברך את חודש אב ככל חודש אחר.
בקהילות מזרח אירופה בהן נוהגים לומר את תפילת אב הרחמים מדי שבת, נהוג שלא לומר את התפילה בשבת מברכים (ובמקומות רבים נהגו ונוהגים לאומרה בשבת מברכים אייר וסיוון בשל העובדה שבתקופה זו אירעו הגזרות בגינן נקבעה תפילת אב הרחמים. יש מקומות בהם אומרים אב הרחמים בשבת מברכים אב). אך הרב צבי יהודה הכהן קוק נהג לאחר השואה לאומרה בכל השבתות. מנהגו זה היה מנהג אישי ולא כהנהגה לכלל.
בקצת קהילות מנהג המערבי, נוהגים לדלג את המי שברך לקהל (ה"יקום פורקן" השלישי) והתפילה לשלום המלכות בשבת מברכים.
בקהלות אשכנז המערבי, משתמשים במילים "הבא עלינו ועל כל ישראל לטובה" רק בשבת (כדי שיהיה ברור שלא אומרים שהיום ראש חדש), ו"למחר" או "למחרתו" רק ביחס ליום א'. כך שאם ר"ח חל ביום א', אומרים "ר"ח (פלוני) יהיה למחר ביום הראשון". אם חל ביום ב', אומרים "ר"ח (פלוני) יהיה ביום השני"; חל ביום ב' וביום ג' "ר"ח (פלוני) יהיה ביום בשום השני וביום השלישי", וכו'. חל בשבת אומרים "ר"ח (פלוני) יהיה ביום שבת קדש הבא עלינו לטובה"; חל בשבת וביום א' אומרים "ר"ח (פלוני) יהיה ביום שבת קדש הבא עלינו לטובה ולמחרתו ביום הראשון".
שקיעת העולם
שקיעת העולם (באנגלית: Winter of the World) הוא הספר השני בטרילוגיית המאה של קן פולט על המאה העשרים. הספר ממשיך את עלילת הספר הראשון בטרילוגיה, נפילת ענקים.
הספק סוקר באופן מקיף את ראשיתה ושקיעתה של מלחמת העולם השנייה מכל ההיבטים, הגרמני, הרוסי, האנגלי והאמריקאי.
תקציר העלילה
בגרמניה משפחת אורליך משמשת כמתנגדת למשטר הנאצי. ואלתר כחבר ברייכסטאג מנסה למנוע את עליית הנאצים בכוחם בפרלמנט ומוד כעורכת בעיתון מתנגד שנסגר בתחילת שנות השלושים. בנם אריך מצטרף בתחילת המלחמה לנאצים ובהמשך לאחר שראה את מעלליהם ניסה להתנגד. בתם קרלה עוזרת לרופא יהודי ומפרסמת בגרמניה מידע על רציחתם של בעלי מוגבלויות. בתקופת המלחמה משמשת כמרגלת ומעבירה מידע לרוסיה.
אתל לקווית נמצאת בתחילת המלחמה ביחד עם בנה לויד המשמש כעוזרו של ואלתר ונעצר בהסתבכות עם המשטר וחוזר לאנגליה עם אמו ומארגנים באנגליה הפגנות נגד הקומוניסטים המקומיים, ובעת המלחמה יוצא ביחד עם שניים מחבריו לספרד להילחם בניסיון ההפיכה חבריו נהרגו כשנאשמו בעריקה. בכל אותה העת לא שכח לרגע את דייזי שראה אותה פעם אחת והתאהב בה.
באמריקה לב פשקוב (מיליונר המחזיק ברשותו בתי קולנוע, קזינו ועוד חברות) שחזר לאולגה אחרי שהרג את אביה יוצא עם שחקניות ונולד לו ממזר בשם גרג .לב מתנהג באלימות בנוגע לעסקיו וקונה בכפייה אולמות קולנוע מדייב רוזנרוך לאחר שגרם לו הפסדים רבים ובעזרת בנו ויצאנית העלילו עליו שאנסה. לאחר שש שנים פוגש גרג את היצאנית ג'קי ומתברר לו שאחרי ששכב עמה באותה תקופה נולד לו ילד והוא כבן שש. עובדיו הקומוניסטים מארגנים נגדו הפגנות בדרישה לעליה בשכרם ושומריו מתנהגים כלפיהם באלימות לאחר שגאס עוזר הנשיא ביקש ממנו בשם הנשיא לשתק אותם ובתמורה ישמש גרג כעוזרו בבית הלבן
דייזי בתו יוצאת עם צ'ארלי בן למשפחת אצולה שירדה מנכסיה. אמו מתנגדת לדייזי ולאחר שאביה הפליל את דייב אוסרת על בנה להמשיך בקשר עם דייזי. דייזי הולכת לחופשה באחוזתו של בינק וטהמפון חברו של הרוזן פיץ ועד מהרה מתחברת עם בנו של הרוזן פיץ, בוי, ובסופו של דבר מתחתנים דייזי קרועה מבפנים בין בעלה שבגד בה לבין לויד למרות שהוא ממעמד הפועלים ולויד לבסוף אומר לבוי שהוא אחיו למחצה מהרוזן פיץ וודי דויאר בנו של גאס מצטרף אל אביו ומביט על מהלכי המלחמה מקרוב ומנסה להשפיע על הנשיא לצאת למלחמה. אחיו צ'אק מעדיף להשפיע מאוניית מלחמה ומתגייס לצי. לאחר שהוריו ואחיו הגיעו לבקרו בפרל הארבור נהרגה חברתו של וודי, גואן, בהתקפה על האי.
ברוסיה וולדיה פשקוב, קצין בחיל המודיעין בצבא האדום, מקבל מגרמני בשם ורנר מידע שגרמניה שולחת מרגלים במסווה מתנדבים לספרד ונשלח כאיש מודיעין לספרד שם פוגש את לויד אחרי השירות בספרד נשלח לגרמניה שם משמש כמרגל לצבא האדום ואף מקבל מורנר מידע על תאריך תחילתו של מבצע ברברוסה. בכל אותה העת הוא מתקשה להתעלם ממנהיגותו של סטלין וחוסר אחריותו בכל המלחמה הוא יוצא עם זויה מדענית שעוסקת בהתפתחות האטום ולאחר המלחמה נושא אותה ונולד להם בן.
לאחר המלחמה בוועידת שרי החוץ שהתקיימה במוסקבה, וולדיה הממונה על המשלחת הרוסית פוגש את גרג חבר במשלחת האמריקאית ומבינים שהם קרובי משפחה זויה משתתפת בניסוי רוסי של פצצה גרעינית שנגנבה מהאמריקאים. גרג מבין שולדיה אחיו הוא זה שהשיג את המידע.
יצחק גת
ביוגרפיה
גת התגייס לצה"ל ב-1965 והתנדב לקורס טיס, את הקורס סיים כחניך מצטיין במגמת קרב ב-1967. במלחמת יום הכיפורים שימש סגן מפקד טייסת 69 הוא השתתף בגיחות הפצצה רבות ורשם שתי הפלות, אחת של מיג 17 סורי והשנייה של מיג 21 מצרי. ב-1982 פיקד על טייסת 107, טייסת פנטומים, שנטלה חלק במבצע ערצב-19, באותה מלחמה היה מעורב מבנה מהטייסת בתקרית אש כוחותינו החמורה בתולדות צה"ל, בה נהרגו 24 חיילים ונפצעו כ-100 נוספים. בהמשך מונה גת למפקד טייסת F-16 וב-1985 לראש מחלקת פיתוח אמצעי לחימה בחיל. ב-1988 מונה למפקד בסיס רמת דוד ובנובמבר 1990 מונה למפקד להק הציוד, כשהוא מחליף בתפקיד את רמי דותן, שהודח לאחר חשיפת פרשת השוחד בה היה מעורב. ב-1992 השתחרר גת מצה"ל בדרגת תת-אלוף לאחר 27 שנות שירות בחיל האוויר.
לאחר שחרורו מצה"ל
לאחר שחרורו מונה למנכ"ל הרשות לפיתוח אמצעי לחימה, אז עדיין יחידת סמך במשרד הביטחון, תקופתו התאפיינה בניסיונות לחלץ את רפא"ל מהמשבר הפיננסי בו נמצאה, גת דחף להפיכתה לחברה ממשלתית ולאחר שהדבר לא צלח ונדחה מספר פעמים, התפטר מתפקידו בסוף 1998. לקראת סוף 1999 התמנה למנכ"ל חברת פועלים תקשורת, שבתקופתו הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב במקביל שימש כיו"ר דירקטוריון חברת הבת, "שירון תקשורת לוויינים".
בנובמבר 2003 מונה לסגן נשיא קרן הון סיכון "אתגר" ובמאי 2005, התמנה למנכ"ל חברת אלישרא. בדצמבר 2007 פורסם שגת אמר בפגישה עם קבוצת עובדים צעירים באלישרא: "אני רוצה לראות בחברה עובדים צעירים עם שיער שחור, ולא אנשים עם שערות לבנות". גת פרש מתפקידו בפברואר 2013.
מיוני 2013 ועד יולי 2017 שימש כיו"ר רפאל - מערכות לחימה מתקדמות. בדצמבר 2017 מונה ליו"ר הדירקטוריון של חברת אורביט טכנולוג'יס, ומאוגוסט 2019 עד פברואר 2020 שימש גם כמנכ"ל זמני של החברה.
גת הוא בוגר הטכניון בהנדסת אווירונאוטיקה ובעל תואר שני בניהול מערכות מידע. שימש כחבר בוועד המנהל של הטכניון ויו"ר ארגון הבוגרים.
נשוי ואב לשלושה, מתגורר ברמת השרון.
אמרטו
אמרטו (מאיטלקית: Amaretto) הוא ליקר מריר-מתוק שמקורו באיטליה. על אף שהוא ידוע כליקר בטעם שקדים, לעיתים קרובות, שקדים אינם המרכיב העיקרי להכנת הליקר. כבסיס לאמרטו משמשת תערובת של חרצני משמש, אפרסק ופירות דומים; ולעיתים נוספים לה שקדים או תמצית טעם שקדים (למעשה, במותגי האמרטו היוקרתיים ביותר אין בכלל שקדים או תמצית שקדים). לתערובת מוסיפים לטובת השבחת הטעם תבלינים כמו וניל וטעמו הסופי דומה למרציפן. אחוז האלכוהול בו הוא בדרך כלל כ-25%. מקור שמו בעיבוד למילה האיטלקית "amaro", מר.
בתהליך הייצור של האמרטו מושרית עיסה של ליבתם של גלעיני המשמש באלכוהול (במקור ברנדי מענבים); ולאחר מכן נוספים לתערובת שנוצרת תבלינים וסוכר, ליצירת הטעם הסופי. על פי מיתוס לא מבוסס, מקור הליקר בפונדק בעיירה סרונו שבלומברדיה. ב-1525 השלים הצייר ברנרדינו לואיני ציור של חיי הבתולה הקדושה וקיבל את הליקר כחלק מתשורתו (על פי גרסה רומנטית יותר של האגדה: מנערת הפונדק אשר חשקה בו).
Plants vs. Zombies
Plants vs. Zombies (בתרגום חופשי: צמחים נגד זומבים) הוא משחק אסטרטגיה מסוג הגנת מגדלים שנוצר על ידי חברת PopCap Games. המשחק יועד תחילה למערכות הפעלה Mac OS X ו-Microsoft Windows ובהמשך יצא גם לאנדרואיד וiOS. במשחק השחקן נעזר בצמחים שונים על מנת להגן על ביתו מפני זומבים שרוצים לאכול את מוחו. הוא יצא לראשונה ב-5 במאי 2009.
המשחק זכה לביקורות חיוביות והיה מועמד למספר פרסים. נכון ל-2019, למשחק ארבעה משחקי המשך.
מהלך המשחק
המשחק כולל 5 סדרות, בכל סדרה 10 שלבים. בכל סדרה מגן השחקן על חלק אחר מביתו. הסדרות:
בנוסף קיימים משחקונים משולבים שאינם חלק מהשלבים הכרונולוגיים, הכוללים טיפוח צמחים בגינה נפרדת, פאזל ועוד.
Plants vs. Zombies 2: It's About Time
ב-15 באוגוסט 2013 יצא משחק ההמשך, Plants vs. Zombies 2: It's About Time. במשחק החדש יש עשרה עולמות: מצרים העתיקה, ים הפיראטים, המערב הפרוע, העתיד הרחוק, ימי הביניים, חוף הגלים הגדולים, המערות הקפואות, העיר האבודה, סיור ניאון מיקסטייפ, ביצת היורה והיום המודרני.
הצמחים:
ישנם הרבה צמחים חדשים :
מוזיקה
מוזיקת הרקע למשחק הולחנה בידי לורה שיגיהארה. היא כוללת אלמנטים מז'אנרי מוזיקת הפופ והצ'יפ מיוזיק. שיגיהארה תיארה את המוזיקה כ"מקבארית אך אידיוטית". בין היתר שיגיהארה הלחינה את המנגינות "Loonboon", "Brainiac Maniac" ו-"Ultimate Battle", האחרון הופיע גם במשחק Melolune. היא הלחינה וביצעה את שיר הסיום "Zombies On Your Lawn".
ביקורת
המשחק זכה לביקורות חיוביות, ביניהן ניקוד של 87/100 ממטֵקריטיק וציון של 88.3% מהאתר "GameRankings". ב-IGN נכתב שהמשחק כולל יותר תוכן ממרבית המשחקים באותו סגנון. לעומת זאת גרסת נינטנדו DS קיבלה ביקורת שלילית בשל גרפיות באיכות נמוכה. גם המוזיקה זכתה לעניין ושבחים.
נכון ל-2009, Plants vs. Zombies הוא המשחק הרווחי ביותר של חברת PopCap Games
המשחק היה מועמד ל-2 פרסים מטעם "Academy of Interactive Arts & Sciences" ולשלושה פרסים מטעם "Game Developers Choice Awards"
משחקי המשך
בשל ההצלחה הרבה, למשחק יצאו 5 משחקים נוספים :
אוגוסט 2013: Plants vs. Zombies 2: It's About Time לאנדרואיד ול-iOS
מאי 2013: Plants vs. Zombies Adventures משחק פייסבוק. נסגר באוקטובר 2014.
2014: Plants vs. Zombies: Garden Warfare ל-Xbox 360, Xbox One, PS4, PS3 ול-PC
2016: Plants vs. Zombies: Garden Warfare 2. ניתן לשחק בו במחשב האישי (PC), פלייסטיישן 4 (PS4) ו-Xbox One.
2016: Plants vs. Zombies Heroes לאנדרואיד ול-iOS
2019: Plants vs. Zombies: Battle for neighborville. ניתן לשחק במחשב האישי(PC), פלייסטיישן 4(PS4) ו-Xbox One.
אנטוניו ויאראיגוסה
אנטוניו ראמון ויאראיגוסה (Antonio Ramón Villaraigosa; נולד ב-23 בינואר 1953) הוא ראש העיר של לוס אנג'לס לשעבר, שכיהן בשנים 2005–2013. הלטיני הראשון בתפקיד מאז 1872.
תחילת דרכו
נולד בשכונת מהגרים במזרח לוס אנג'לס שבקליפורניה בשם אנטוניו ראמון ויאר. אביו, שהיה מהגר ממקסיקו, נהג להכות את אמו, ובסופו של דבר עזב את הבית. ויאראיגוסה למד בתיכון קתולי לנערים בלוס אנג'לס, משם סולק לאחר שהיה מעורב בקטטה. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בבית ספר ציבורי והמשיך ללימודים גבוהים במכללת מזרח לוס אנג'לס, משם עבר לאוניברסיטת קליפורניה, שם השלים תואר ראשון בהיסטוריה. לאחר מכן למד משפטים במוסד שאינו מוכר. ויאראיגוסה נכשל ארבע פעמים בבחינה של לשכת עורכי הדין, ומעולם לא קיבל רישיון לעסוק במשפטים. הוא שימש כפעיל בהתאחדות המורים של לוס אנג'לס (UTLA), משם נסללה דרכו לפוליטיקה הארצית.
קריירה פוליטית
ב-1994 נבחר ויאראיגוסה לחבר באספה הלאומית של קליפורניה. ארבע שנים לאחר מכן בחרו אותו חבריו לאספה לתפקיד יו"ר האספה. ב-2001 ניסה להתמודד על ראשות עיריית לוס אנג'לס מטעם הדמוקרטים, אך הובס על ידי ג'יימס האן, חברו למפלגה. ב-2003 התמודד על מושב במועצת עיריית לוס אנג'לס ונבחר לייצג את המחוז ה-14 של העיר. ב-2005 הדיח את ג'יימס האן, ראש העיר המכהן ממפלגתו שלו, ונבחר לראש העיר ה-41 של לוס אנג'לס. שיעור ההשתתפות בבחירות היה נמוך, וויאראיגוסה ניצח בעיקר בזכות קולות הלבנים וההיספאנים, והמיאוס מתפקודו של האן.
כהונתו כראש העיר של לוס אנג'לס
הוא החל את תפקידו ב-2005. לאחר סיום כהונתו ב-2013, ירש אותו בתפקיד אריק גרסטי.
התמודדות לתפקיד המושל ב-2018
בנובמבר 2016, הודיע כי יתמודד על תפקיד מושל קליפורניה לאחר שג'רי בראון לא יכול היה להתמודד עקב חוק הגבלת קדנציות.
בבחירות שהתקיימו בנובמבר 2018, הגיע במקום השלישי במירוץ. לתפקיד נבחר גווין ניוסם.
חייו האישיים
ב-1987 נישא ויאראיגוסה, שנקרא אז אנטוניו ויאר לקורינה ראיגוסה (Corina Raigosa) והשניים עברו להשתמש בשם משפחה שמהווה איחוד של שמות המשפחה של שניהם - ויאראיגוסה. לזוג נולדו בן ובת. ב-2007 עסקה התקשורת בהרחבה בבעיותיהן האישיות. השניים התגרשו באותה שנה. ויאראיגוסה הוא אב לשתי בנות ממערכת יחסים שקדמה לנישואיו.
להציל את חיות הבר
להציל את חיות הבר היא סדרה תיעודית העוקבת אחר בית החולים לחיות בר של הספארי ורשות הטבע והגנים ששודרה בטלוויזיה החינוכית החל מאפריל 2018 עד לסגירתה ובכאן חינוכית. פרקי הסדרה, המקוריינים באופן הומוריסטי על ידי קובי פרג', מלווים את האנשים העוסקים בהצלת מגוון חיות הבר ובהשבתן בחזרה אל הטבע. הסדרה עוקבת אחר צוות בית החולים, פקחי רשות הטבע והגנים, האזרחים המוצאים את חיות הבר הפגועות וכמובן אחר בעלי החיים בתהליך החלמתם וחזרתם הביתה אל סביבתם הטבעית. את יצירת הסדרה מובילים במאי הסדרה ארז ברנהולץ ואלעד גולדמן העורך הראשי.
באוקטובר 2020 יצאו פרקי הסדרה עם קריינות בערבית במכאן 33.
הסדרה זכתה בפרס סדרת התעודה בתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער ה-1.
אליפות ישראל באתלטיקה 1960
אליפות ישראל באתלטיקה נערכה באצטדיון המכביה בתל אביב בין התאריכים 1 - 2 ביולי 1960.
4 שיאים ישראלים חדשים נקבעו באליפות זו.
שומר סף (מינהל)
במינהל הציבורי, שומר סף הוא כינוי לנושא משרה שמתוקף תפקידו מופקד על שמירת כללי מינהל תקין, ומשמש כ"שומר הסף" שעליו למנוע משחיתות, פגיעה בטוהר המידות וחריגה מכללי מינהל תקין להיכנס במפתנו של הגוף הציבורי בו הוא מכהן, ולהתריע מפניהם. אסף חמדני הגדיר שומר סף בשוק ההון כ"כל גורם שיש ביכולתו למנוע ביצוע עבֵרה מהמבצע העיקרי של העבֵרה". עם בעלי התפקידים המהווים "שומרי סף" נמנים מבקר פנים, יועץ משפטי, רואה חשבון, חשב, וכיוצא באלה. במשמעות רחבה יותר נכללים בו גם אמצעי התקשורת (המכונים גם "כלב השמירה של הדמוקרטיה"), המתריעים על חריגה ממנהל תקין, בתי המשפט (ובפרט בית המשפט הגבוה לצדק) ועוד גופים המבקרים את פעולת הרשות המבצעת.
תפקידים של "שומר סף" קיימים גם בתאגידים במגזר הפרטי, כתפקידים פנים תאגידיים וכבעלי תפקיד שמחוץ לתאגיד. בנוסף לתפקידים הבסיסיים של יועץ משפטי ומבקר פנים הם כוללים גם קציני ציות, המפקחים על ציות התאגיד ועובדיו לחוקים ספציפיים, כגון ממונה למניעת הטרדה מינית, קצין ציות בבנקאות בתחום איסור הלבנת הון וקצין ציות בחברה בורסאית בתחום איסור שימוש במידע פנים. נשיאת בית המשפט העליון, דורית ביניש, ציינה בפסק דינה: "רואי החשבון המבקרים נמנים עם מערך שלם של גורמים מקצועיים חיצוניים לתאגיד המכונים "שומרי סף" (Gatekeepers) – עליו נמנים גם אנליסטים, חברות דירוג, חתמים ועוד – אשר תפקידם להבטיח את האינטרס של ציבור המשקיעים במידע אמין לגבי מצבו הפיננסי של התאגיד." פרופ' יוסף גרוס ציין: "על הדירקטוריון מוטלת אחריות של "שומר הסף" (Gatekeeper Liability). הדירקטור הופקד לפקח על ההנהלה, הוא מוסמך לפטר את ההנהלה ולהגביל את פעולותיה ולפיכך, משמש הוא כשומר סף של החברה. הטלת אחריות מחמירה לתגרום ,על דירקטור דירקטור לפקח על ההנהלה דאגה מתוך גם לאחריות המוטלת עליו."
קריסתם של תאגידים גדולים, ובהם אנרון, וורלדקום ופרמלט, שלוותה באי-סדרים או מעילות שהובילו לדיווחים כספיים מטעים, הביאה לרפורמות בדרישות החוקיות משומרי הסף, כגון חוק סרבנס-אוקסלי שנחקק בארצות הברית ואומץ גם על ידי גופי רגולציה בישראל.
בישראל
שומרי הסף העיקריים המפקחים על פעילותו של המגזר הציבורי הם היועץ המשפטי לממשלה (ויועצים משפטיים במשרדי הממשלה השונים) ומבקר המדינה. ברשויות המקומיות משמשים בתפקידים דומים היועצים המשפטיים ומבקרי הפנים.
אלי בכר, שהיה היועץ המשפטי של שירות הביטחון הכללי, תיאר את תפקידו של יועץ משפטי למשרד ממשלתי כשומר סף:
גופי רגולציה המפקחים על מינהל תקין במגזר העסקי מכונים אף הם שומרי סף. עם גופים אלה נמנים המפקח על הבנקים, רשות ניירות ערך ורשות שוק ההון ביטוח וחיסכון, המפקחים על מנהל תקין בתאגידים פיננסיים. השופט אליקים רובינשטיין תיאר בוחני רכב כמי "שהציבור הפקיד בידיהם את תפקיד שומר הסף לבטיחותם של כלי רכב".
לעיתים משמש הביטוי "שומר סף" במשמעות קרובה יותר למשמעותו המקורית, ומתאר גוף ממשלתי כמי שניצב בכניסה וקובע מי רשאי להיכנס. דוגמאות:
אולף קריסטרסון
אולף קריסטרסון (בשוודית: Ulf Kristersson; נולד ב-29 בדצמבר 1963) הוא ראש ממשלת שוודיה. קריסטרסון מכהן כמנהיג מפלגת המתונים והוא חבר בית הנבחרים השוודי מטעם מחוז סדרמנלנד.
ביוגרפיה
קריסטרסון נולד בלונד שבמחוז סקונה בדרום שוודיה. בשנים 1983–1984 שירת כמפקד מחלקת חי"ר בצבא שוודיה. ב-1988 סיים תואר ראשון במנהל עסקים וכלכלה באוניברסיטת אופסלה.
בשנים 1988–1992 כיהן כיו"ר צעירי מפלגת המתונים. שימש כחבר מועצת העיר סטוקהולם. ב-1994 נבחר לכהן כנציג מחוז סטוקהולם בבית הנבחרים השוודי וב-1998 נבחר לתקופת כהונה שנייה. בשנת 2000 התפטר ופרש מבית הנבחרים. ב-2002 מונה לגזבר בקומין Strängnäs וב-2006 מונה לסגן ראש עיריית סטוקהולם.
באוקטובר 2010 מונה לשר לענייני ביטחון סוציאלי בממשלתו של פרדריק ריינפלט. בבחירות הכלליות בשוודיה 2014 נבחר לנציג בית הנבחרים מטעם מחוז סטוקהולם, בעקבות מפלת מפלגת המתונים, התפטר ריינפלט וממשלתו פוזרה. קריסטרסון מונה על ידי מנהיגת המפלגה החדשה אנה קינברג בטרה לשר האוצר בממשלת הצללים שלה.
באוקטובר 2017 נבחר פה אחד באספת המפלגה, למנהיג מפלגת המתונים ולראש האופוזיציה בעקבות התפטרותה של בטרה. בבחירות הכלליות ב-2018 זכתה המפלגה בראשותו ב-70 מושבים, ירידה מ-84 המושבים במושב הקודם, בבחירות לא זכה אף גוש במספר מושבים מספק להקמה ממשלה שאינה ממשלת מיעוט. לאחר הצלחת הצבעת אי-אמון בראש הממשלה המכהן סטפן לוון, הוטלה בתחילת אוקטובר מלאכת הרכבת הממשלה החדשה על קריסטרסון, אך הוא לא צלח במשימה. במהלך הקדנציה הודיע קריסטרסון כי הוא פתוח לשיתוף פעולה עם הסיעה השוודים הדמוקרטים שהייתה עד אז מוקצת על ידי כלל הסיעות האחרות בבית הנבחרים. ב-2021 שוב צלחה הצבעת אי-אמון בראש הממשלה לוון, אך גם הפעם לא הצליח קריסטרסון להציג ממשלה חלופית.
לאחר הבחירות בשנת 2022, הקים ממשלת מיעוט המורכבת ממפלגתו, מפלגת הנוצרים הדמוקרטים והמפלגה העממית הליברלית. ממשלה זו נשענה מבחוץ על השוודים הדמוקרטים.
הוא הצהיר כי מספר מבקשי המקלט שיורשו להיכנס לשוודיה יצומצם, כמות הסיוע הבינלאומי שהמדינה תספק תקוצץ, ושאיפתה להיות פורצת דרך במעבר העולמי לאנרגיה מתחדשת תתמתן.
ב-17 באוקטובר 2022 אישר הפרלמנט השוודי את מינויו של קריסטרסון לראש הממשלה ה-35 של שוודיה, והוא הוסמך לתפקיד על ידי מלך שוודיה בארוחת צהריים חגיגית שנערכה למחרת, לאחר שהציג את ממשלתו החדשה.
קריסטרסון נשוי לבירגיטה והם הורים לשלושה ילדים מאומצים מסין.
הליגה הלאומית בכדוריד
הליגה הלאומית בכדוריד היא הליגה השנייה בכדוריד הישראלי. הליגה כוללת 11 קבוצות.
שיטת משחקי ליגת לאומית גברים
הליגה כוללת 11 קבוצות.
קבוצות הליגה בעונת 2022/2023
בליגה הלאומית בכדוריד משחקות 12 קבוצות:
SysRq
SysRq הוא מקש שנמצא ברוב המקלדות. שמו המלא הוא "System Request", והוא ממוקם בדרך כלל ביחד עם המקש Print screen. במערכות ישנות של IBM המקש היה מיועד לתת גישה ישירה ל-BIOS. ובמערכות מבוססות UNIX הוא היה מבצע Reset למחשב. (מעין צרוף המקשים CTRL+ALT+DEL במערכות DOS).
כיום רוב המערכות המודרניות לא עושות בו שימוש אלא משתמשות במקש לצורך לכידת מסך (בשל היותו ממוקם על אותו המקש יחד עם Print Screen). לעומת זאת, מערכת ההפעלה לינוקס מאפשרת להשתמש במקש לצורך ניסיון הצלת מחשב שנתקע.
נץ חלב
נֵץ חָלָב (שמו אולי על שום צבעה הלבן של ניצת הצמח; שם מדעי: Ornithogalum) הוא גאופיט בעל פרחים עם בצל שטחי בקרקע. הבצל מכיל רעל המתפוגג בצלייה.
הסוג נץ חלב כולל 275 מינים של גאופיטים הגדלים בכל היבשות. מוצא נץ החלב כנראה בדרום אפריקה ובאזור ים התטיס. בישראל גדלים בר מספר מינים של נץ החלב חלקם צעירים. מספר מינים מקובלים בגננות, כגון: . נץ החלב וחלבצין נזכרים במשנה (שביעית, עוקצין) אך לא ברור לאיזה צמח הכוונה.
השם העברי נץ חלב נקבע רשמית לסוג Ornitogalum, מפני שמשמעו של השם המדעי הוא חלב ציפורים, המתאים למשמעות של המילים נץ וחלב. יש חושבים שהצמח נזכר בתנ"ך בשם חריונים בספר מלכים ב, פרק ו פסוק כה. הסוג נקרא באנגלית בשם כוכב בית לחם ומתקשר למסורת נוצרית על בשורת לידתו של ישו.
קיר (ארם)
בתנ"ך
הנביא עמוס מציין שהארמים היו במקור מקיר, באומרו:
הנביא עמוס גם מנבא על חורבן דמשק והגליית הארמים לקיר: בספר מלכים מסופר על חורבן דמשק על ידי תגלת-פלאסר השלישי:.
בספר ישעיהו, פרק כב, מופיעים הפסוקים. יש המזהים את קיר אשר "ערה מגן" עם קיר מוצא הארמים. במיוחד, ישנם המתקנים את "אדם" ל"ארם" באופן המחזק את הקשר של "קיר" עם קיר מוצא הארמים. יש המייחסים גם את "קר" בפסוק הקודם אל קיר מוצא הארמים, ואחרים דוחים זיהוי זה.
יהושע ישעיה נויבירט
הרב יהושע ישעיה נויבירט (י"ד באדר א' תרפ"ז, 16 בפברואר 1927 – ג' בתמוז תשע"ג, 11 ביוני 2013) היה רב וראש ישיבה בירושלים, מחבר הספר "שמירת שבת כהלכתה" על הלכות שבת ויום טוב.
ביוגרפיה
בשנת ה'תש"ו עלה לארץ ישראל בעלייה בלתי-ליגאלית בספינה ביריה שיצאה ממרסיי. עם בואו ארצה נכלא במחנה המעצר בעתלית, שוחרר לאחר מספר חודשים והחל ללמוד בישיבת קול תורה בירושלים אצל הרבנים יחיאל מיכל שלזינגר וברוך קונשטט, ובהמשך אצל הרב שלמה זלמן אוירבך. הוריו עלו ארצה רק לאחר קום המדינה.
בשנותיו ב"קול תורה" התקרב אל הרב אוירבך, היה לתלמידו המובהק, והתייעץ עמו רבות בכתיבת ספרו "שמירת שבת כהלכתה". שתי מהדורותיו הראשונות של הספר נכתבו על פי פסקי הרב אוירבך. על ספר זה זכה בפרס הרב קוק לספרות תורנית. בשנת תשע"א הוציא לאור מהדורה שלישית ומורחבת שבה הכניס מאות נושאים נוספים. הספר זכה לתפוצה רבה.
לאחר שהרב שמואל אליעזרי נתמנה לדיין בשנת ה'תשי"ח, החל הרב נויבירט לשמש כרב בפועל של שכונת בית וגן. הרב נויבירט ייסד בבית וגן את הישיבה לצעירים "פני שמואל" ואת הישיבה הגבוהה חכמת שלמה (שתיהן מכונות "ישיבת הרב נויבירט") וכן את הישיבה הגבוהה 'נתיבות חכמה' שבראשה עומד גם הרב דניאל וולפסון. הרב נויבירט העביר שיעורים בקביעות בעיקר בהלכה גם בישיבת קול תורה. במשך עשרות שנים מסר שיעורי דינים במכון בית יעקב למורות.
הרב נויבירט שימש כפוסק ההלכה של המרכז הרפואי שערי צדק (משנת תשע"ג - עם הרב אשר וייס). כן שימש כרב ארגון "החובש הר נוף".
לאחר מותו, ירשו בניו את מקומו בראשות הישיבות: הרב שמחה בישיבת חכמת שלמה והרב ברוך בישיבת נתיבות חכמה.
Glamorous
Glamorous הוא סינגל של הזמרת האמריקאית פרגי בהשתתפות הראפר האמריקאי לודאקריס, מתוך אלבום הבכורה של פרגי, The Dutchess. השיר יצא לאור כסינגל השלישי מתוך האלבום, בהוצאת חברות התקליטים A&M רקורדס, ויל.איי.אם רקורדס ואינטרסקופ רקורדס.