cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רויאל ראמבל (2020)
סמאקדאון
לאחר היעדרות של שבעה חודשים, שיימוס הופיע בקטע וידאו ב-29 בנובמבר בתוכנית סמאקדאון, כשהוא הודיע שהוא יחזור בקרוב לפעילות בזירה. במשך השבועות הבאים, קטעי וידאו נוספים שודרו, כששיימוס טען שהרוסטר של סמאקדאון נהיה יותר מדי רך בזמן היעדרו. ב-3 בינואר, בזמן ששורטי ג'י הותקף על ידי הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון), שיימוס חזר, כך שנראה שהוא נחלץ לעזרתו של שורטי ג'י. לעומת זאת, לאחר שהריבייבל עזבו את הזירה, שיימוס תקף את שורטי ג'י בעזרת מהלך הברוג קיק. שיימוס טען ששורטי ג'י לא עשה את עבודתו כראוי בסמאקדאון ואף המשיך לתקוף אותו במהלך השבועות שבאו לאחר מכן. לבסוף, קרב בין השניים נקבע למופע המקדים של אירוע הרויאל ראמבל.
מופע מקדים
שני קרבות התקיימו במהלך המופע המקדים. בקרב הראשון, שיימוס התחרה נגד שורטי ג'י. בסיום, שיימוס ביצע על שורטי ג'י את מהלך הסיום שלו, הברוג קיק, כדי לנצח בקרב.
בקרב השני, אנדרדה (שלווה לקרב על ידי זלינה וגה) הגן על אליפות ארצות הברית נגד הומברטו קאריו. סיום הקרב התנהל כך שקאריו ביצע על אנדרדה את מהלך ההוריקרנה, אך מנגד, אנדרדה הצליח להפוך זאת להצמדה מוצלחת אשר העניקה לו את הניצחון בקרב והגנה מוצלחת על התואר.
איגוד הקולנוענים הרוסי
איגוד הקולנוענים הרוסי, רשמית איגוד הקולנוענים של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Сою́з кинематографи́стов Росси́йской Федера́ции) הוא ארגון ציבורי רוסי, שהוקם ב-27 בפברואר 1990 במוסקבה כדי להגן על האינטרסים המשותפים ולהשיג את היעדים הסטטוטוריים של יוצרי הסרטים המקצועיים המאוחדים העובדים בתחום האורקולי במדינה.
רויאל ראמבל (2020)
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב ספירות בכל מקום בין רומן ריינס לבין המלך קורבין. לקראת אמצע הקרב, ריינס וקורבין נאבקו ביניהם ברחבי הקהל, שם ריינס ביצע על קורבין את מהלך הסמואן דרופ על שני שולחנות. בזמן שריינס תכנן לתקוף את קורבין בעזרת ציוד הפקה, ריינס הותקף על ידי דולף זיגלר ורוברט רוד. האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) הגיעו ונחלצו לעזרת ריינס, כשתקפו את זיגלר ורוד. לאחר מכן, ריינס השליך את קורבין אל תוך מתקן שירותים כימיים, הפך את המתקן והמשיך לתקוף את קורבין ברחבי הקהל. בסיום, ריינס ביצע על קורבין את מהלכי "אגרוף הסופרמן" והספיר כדי להצמידו לניצחון.
איגוד הקולנוענים הרוסי
האיגוד נוסד בכנס משותף של קולנוענים רוסים, שהתקיים בתאריכים 27-28 בפברואר 1990 במוסקבה. אמנת הארגון אומצה ב-9 ביולי 1992. יושב ראש האיגוד הנוכחי הוא הבמאי המוערך ניקיטה מיכאלקוב.
רויאל ראמבל (2020)
קרבות מקדימים
מאחורי הקלעים, קווין אואנס אמר לסמואה ג'ו שהוא לא יכול לחכות כדי להדיח את סת' רולינס מקרב הרויאל ראמבל ואף הוסיף שלאחר מכן הוא ינצח בקרב. מנגד, ג'ו אמר לאואנס שגם הוא רוצה לעשות את אותו הדבר לרולינס, אך אם לאחר מכן, אואנס יעמוד בדרך של ג'ו להשגת המטרה הנעלה, הוא ידיח אותו.
איגוד הקולנוענים הרוסי
פעילויות
האיגוד פועל בשטחן של יותר ממחצית הגופים המרכיבים את הפדרציה הרוסית באמצעות חטיבות מבניות שלה - ארגונים, סניפים ונציגויות. החל מ-24 במרץ 2016 היחידות האזוריות הגדולות ביותר הן הארגונים במוסקבה (3,077 חברים), סנקט פטרבורג (815 חברים), פרברי מוסקבה (173 חברים) ומחוז סברדלובסק (120 חברים).
רויאל ראמבל (2020)
קרבות מקדימים
הקרב שבא לאחר מכן היה קרב הרויאל ראמבל של הנשים אשר קבע את הטוענת לכתר לאחת מאליפויות הנשים ברסלמניה 36. אלכסה בליס וביאנקה בלאייר פתחו את הקרב כשתי המשתתפות הראשונות. במהלך הקרב, לאנה הודחה על ידי ליב מורגן עקב היריבות המתמשכת בין השתיים, כשלאחר שלאנה הודחה, היא הדיחה את מורגן מהקרב. בזמן שהיה נראה שמנדי רוז עשתה את דרכה לקראת הדחה, היא נחתה על אוטיס, ששכב על הרצפה ומנע ממנה לגעת בה. בלאייר ניסתה להדיח פעם נוספת את רוז, אך אוטיס תפס את רוז בידיו. כשבלאייר הדיחה את שותפתה של רוז, סוניה דוויל, האחרונה נפלה על רוז ואוטיס, כך שגם דוויל וגם רוז הודחו מהקרב באופן בלתי מכוון. בלאייר המשיכה ושברה את שיא ההדחות בקרב הרויאל ראמבל נשים של מישל מק'קול ושארלוט פלייר, שעמד על חמש הדחות (מקול קבעה את השיא בשנת 2018, ואילו פלייר השוותה את השיא שנה לאחר מכן). מייטי מולי, נעמי, בת' פיניקס, קלי קלי וסנטינה מארלה, כולן היו כניסות מפתיעות. שיינה בייזלר נכנסה לקרב אחרונה וסיימה יחדיו עם בלאייר עם שמונה הדחות. בסיום, שארלוט פלייר, שנכנסה כמספר ה-17, הדיחה אחרונה את בייזלר וניצחה בקרב, מה שהקנה לה את הזכות להתחרות על אליפות נשים לבחירתה ברסלמניה 36.
איגוד הקולנוענים הרוסי
פעילויות
האיגוד פועל להגנה על זכויות חברתיות, זכויות יוצרים, זכויות עבודה, קניין רוחני ואינטרסים מקצועיים של חבריו, כדי לסייע ביצירה ושיפור התנאים לפעילותם היצירתית.
רויאל ראמבל (2020)
קרבות מקדימים
לאחר מכן, ביילי הגנה על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד לייסי אוואנס. בסיום, אוואנס ניסתה לבצע על ביילי את מהלך המונסולט, מנגד, ביילי התחמקה מכך והצמידה את אוואנס לניצחון לאחר שאחזה במכנסיים של האחרונה בצורה לא חוקית. ניצחון זה של ביילי הקנה לה הגנה מוצלחת על התואר.
אז, "השד" בריי וויאט הגן על האליפות האוניברסלית נגד דניאל בריאן בקרב רצועה. "השד" שלט במחצית הראשונה של הקרב, כשהכה את בריאן בעזרת הרצועה. לפתע, בריאן החל לצבור מומנטום וביצע על "השד" את מהלך ההכנעה שלו, ה-LeBell Lock, תוך כדי שהוא משתמש ברצועה הקושרת ביניהם לטובתו. כשבריאן ניסה לבצע על "השד" את מהלך ה-Running Knee, האחרון תפס אותו וביצע עליו את מהלך "האחות אביגיל", אך בריאן הצליח לצאת מניסיון ההצמדה שבא לאחר מכן. בריאן לבסוף הצליח לבצע על "השד" את מהלך ה-Running Knee, שלא הספיק לו כדי להצמיד את האחרון לניצחון. בסיום, "השד" ביצע על בריאן את מהלך ההכנעה שלו, המנדיבל קלאו. בריאן ניסה להתחמק, אך "השד" הניף אותו באוויר וביצע עליו את מהלך הצ'וקסלאם, כשהוא עדיין המשיך לבצע את מהלך ההכנעה. לבסוף, "השד" ניצח בקרב ושמר על התואר בהצלחה. לאחר הקרב, צוות רפואי הגיע כדי לטפל בבריאן.
בקרב הלפני אחרון, בקי לינץ' הגנה על אליפות הנשים של Raw נגד אסקה (שלוותה לקרב על ידי קיירי סיין). סיום הקרב התנהל כך שאסקה ניסתה לירוק את התרסיס הירוק בפניה של לינץ', האחרונה בעטה באסקה, מה שגרם לתרסיס להתפזר באוויר ובפניה של אסקה. לינץ' ניצלה זאת כדי לבצע על אסקה את מהלך ההכנעה שלה, ה-Dis-arm-her, מה שלא הותיר לאסקה דבר מלבד להיכנע ובכך היא רשמה הגנה מוצלחת על התואר.
הקרב המרכזי
הקרב המרכזי היה קרב הרויאל ראמבל של הגברים אשר קבע את הטוען לכתר לאחת מאליפויות העולם ברסלמניה 36. אלוף ה-WWE, ברוק לסנר (שלווה לקרב על ידי פול היימן), היה הראשון בזירה כפי שהצהיר קודם לכן. אליאס נכנס כמספר השני, כשהוא ביצע קטע נגינה, ואף התגרה בלסנר עד שהאחרון רדף אחרי אליאס לזירה ובמהרה גרם להדחתו. לסנר הדיח בפחות מדקה את שלושת המתחרים שבאו לאחר מכן, אריק רואן, רוברט רוד וג'ון מוריסון. קופי קינגסטון, שאותו לסנר ניצח עבור אליפות ה-WWE בחודש אוקטובר, נכנס כמספר השישי, כאשר הכניסה הבאה בתור הייתה ריי מיסטריו, שנגדו לסנר ניהל פיוד לאחרונה. לאחר מכן, חברו של קינגסטון לקבוצת הניו דיי, ביג אי, נכנס. השלושה חברו האחד לשני נגד לסנר, אך האחרון הצליח למנוע מהם את התכנון שלהם ולהדיח את שלושתם. לאחר שלסנר ניהל איחוד קצר עם חברו לשעבר לאימונים, שלטון בנג'מין (הכניסה העשירית), לסנר הדיח אותו לאחר שהוא גרם לו לחשוב שהם ישתפו פעולה במשך שארית הקרב. אז, שינסקה נקאמורה, הודח לאחר עשרים שניות. כמספר ה-12 נכנס בהפתעה מונטל וונטביוס פורטר (שהתאבק לאחרונה ב-WWE בשנת 2010), אך גם הוא הודח בפחות מדקה על ידי לסנר. בכניסות ה-13 וה-14 נכנסו קית' לי וברון סטרומן, בהתאמה, ולראשונה בקרב היה נראה שללסנר יש אתגר משמעותי, כשהשניים שיתפו פעולה נגדו. בזמן שלי וסטרומן ניסו להדיח אחד את השני, לסנר הצליח להדיח את שניהם באותו הזמן, מה שהוביל את לסנר למספר הדחות כולל של 13 הדחות, מה שגרם לו להשוות שיא ההדחות בקרב רויאל ראמבל של ברון סטרומן (שיא שאותו קבע באירוע הרויאל ראמבל הגדול ביותר בשנת 2018).
ריקושט, שנקלע לעימות נגד לסנר בתוכנית הקודמת של Raw, נכנס כמספר ה-15, כשדרו מקינטייר נכנס אחריו. בזמן שמקינטייר הסב את תשומת ליבו של לסנר, ריקושט הכה את לסנר בעזרת מכה מתחת לחגורה (כמו שלסנר הכה אותו בתוכנית Raw), מה שאיפשר למקינטייר לבצע עליו את מהלך ה-Claymore ולהדיחו מהקרב. לאחר מכן, מקינטייר בהה בלסנר המודח, הספיק להדיח את ריקושט ואז שוב בהה בלסנר, שעשה את דרכו החוצה. חבר היכל התהילה, אדג', שנאלץ לפרוש מהיאבקות בשנת 2011 עקב פציעה בצוואר, ערך חזרה מפתיעה ונכנס כמספר ה-21. קווין אואנס (הכניסה ה-27) וסמואה ג'ו (הכניסה ה-29) פתחו בברית קצרה ביניהם נגד המתאבקים האחרים, כשאת עיקר המאמץ שלהם עשו נגד סת' רולינס (שלווה לקרב על ידי באדי מרפי, אקאם ורזאר), שנכנס לקרב אחרון. ג'ו ואואנס עזבו את הזירה והתחילו להיאבק נגד הארבעה. רולינס הצליח להדיח את ג'ו ואואנס הודות לעזרה ממרפי, אקאם ורזאר. מקינטייר, אדג', רנדי אורטון (הכניסה ה-25) ורומן ריינס (הכניסה ה-26) ביצעו על רולינס את המהלכים המזוהים עימם, כשמקינטייר התכבד והדיח אותו. לאחר איחוד זריז של הצמד Rated-RKO בין אדג' לאורטון, ולאחר שהאחרון יצר ציפייה שהוא הולך לבצע על אדג' את מהלך הסיום שלו, ה-RKO, אדג' הדיח את אורטון. בסיום, לאחר שאדג' הודח על ידי ריינס, מקינטייר ביצע על ריינס את מהלך ה-Claymore והדיח אותו כדי לנצח בקרב, מה שהקנה לו את הזכות להתחרות על אליפות עולם לבחירתו ברסלמניה 36.
Raw
מנצחת קרב הרויאל ראמבל של הנשים, שארלוט פלייר, הגיעה לזירה כדי ליצור ציפייה לשאלה "על איזו אליפות היא תתחרה ברסלמניה?". שבוע לאחר מכן, פלייר אמרה שהיא ניצחה בעבר מספר פעמים גם את אלופת הנשים של Raw וגם את אלופת הנשים של סמאקדאון. לאחר מכן, היא נקטעה על ידי ריאה ריפלי, אלופת הנשים של NXT - אליפות שפלייר החזיקה פעם אחת בקריירה. ריפלי אמרה לפלייר שהיא צריכה לאתגר אותה בטענה שפלייר לא ניצחה אותה, אלא היא ניצחה את פלייר. פלייר דחתה במתן התשובה שלה עד לקרב שבו ריפלי הגנה על התואר שלה נגד ביאנקה בלאייר באירוע NXT TakeOver: Portland. באירוע זה, ריפלי הגנה בהצלחה על התואר נגד בלאייר, כשלאחר הקרב, פלייר תקפה את ריפלי ולאחר מכן הודיעה שהיא מאתגרת את ריפלי לקרב על אליפות הנשים של NXT ברסלמניה. זו היא הפעם הראשונה שבה הזוכה בקרב הראמבל בוחר/ת לאתגר אלוף מ-NXT לקרב על התואר.
אדג' ביצע את חזרתו לתוכנית Raw ואמר שהוא פקפק ביכולת שלו לבצע חזרה לפעילות בזירה לאחר פציעה שנייה בצוואר. עוד אמר שהוא עשה זאת בזכות עבודה קשה אשר איפשרה לו לבצע את חזרתו לזירה בקרב הרויאל ראמבל כדי שהוא יוכל לפרוש בעתיד בתנאים שהוא יציב לעצמו. לאחר מכן, רנדי אורטון הגיע כדי לברך את שובו של אדג' לארגון והציע לאדג' להתאחד עימו ולשחזר את ימי הצמד Rated-RKO. מנגד, הוא ביצע עליו את מהלך הסיום שלו, ה-RKO, מה שביסס את דמותו כדמות הרעה. אורטון המשיך ותקף את צווארו של אדג' בעזרת כיסא, כשביצע עליו את מהלך ה"קונצ'יירטו" שהיה מזוהה עם אדג' בעבר.
קרב חוזר על אליפות ארצות הברית התקיים בין האלוף, אנדרדה, להומברטו קאריו, שבו קאריו ניצח כתוצאה מפסילה בשל התערבות של זלינה וגה. כחלק מהעלילה כדי להסיר את פעילותו מהטלוויזיה עקב השעייתו מהארגון ל-30 ימים בעקבות הפרת מדיניות הבריאות של ה-WWE, קאריו ביצע עליו את מהלך ההאמרלוק DDT על הרצפה החשופה מחוץ לזירה.
בעקבות האיבה בין לאנה לליב מורגן, שגרמה לכך שלאנה הדיחה את מורגן לאחר שהיא בעצמה הודחה על ידי מורגן, קרב בין השתיים נקבע לתוכנית Raw, כשהפעם בובי לאשלי ורוסב הורחקו מהזירה. בקרב זה, מורגן ניצחה את לאנה. מורגן ניצחה את לאנה פעם נוספת בקרב חוזר בשבוע לאחר מכן, כשמיד לאחר קרב זה, רובי ריוט ביצעה את חזרתה מפציעה לארגון ותקפה את מורגן.
לאחר שביצע חזרה מפתיעה בקרב הרויאל ראמבל, מונטל וונטביוס פורטר התחרה בקרב יחידים נגד ריי מיסטריו, שבו הוא הפסיד. לאחר מכן, MVP הודיע שזה הוא היה הקרב האחרון שלו ב-WWE. למרות הקרב האחרון, MVP המשיך להופיע ב-10 בפברואר, כשהוא אירח את דרו מקינטייר בפינה "MVP's VIP Lounge". הוא הותקף על ידי מקינטייר לאחר שהוא העליב את האחרון, כשרצה להיות המנהל העסקי שלו. השניים התחרו ביניהם בקרב בשבוע לאחר מכן, שבו מקינטייר יצא עם ידו על העליונה.
סת' רולינס ובאדי מרפי הגנו על אליפות הזוגות של Raw נגד קווין אואנס וסמואה ג'ו. האחרון נפצע במהלך הקרב ונלקח אל מאחורי הקלעים, מה שהוביל לכך שאואנס נאלץ להתחרות לבדו נגד אלופי הזוגות. לעומת זאת, רולינס ומרפי הצליחו להגן על חגורות האליפות לאחר שמרפי הצמיד את אואנס לניצחון. ב-7 בפברואר, ה-WWE החליטו לקצר את שם הבמה שלו למרפי. פציעתו של ג'ו התבררה כמזערית כאשר הוא חזר כבר ב-10 בפברואר כדי לעזור לאואנס וה-Viking Raiders (אריק ואיבר) נגד קבוצתו של רולינס.
סמאקדאון
בתוכנית סמאקדאון באותו השבוע, קרב שלושה נגד שלושה מהשבוע שעבר בין רומן ריינס והאוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) למלך קורבין, דולף זיגלר ורוברט רוד התקיים פעם נוספת, כשהפעם על המפסיד בקרב היה להיות מכוסה באוכל כלבים. ריינס והאוסוס ניצחו, וכתוצאה מכך הם כיסו את קורבין באוכל כלבים. שבוע לאחר מכן, קורבין איתגר את ריינס לקרב נוסף, כשהאחרון נענה לאתגר בחיוב וסוג הקרב שנקבע ביניהם היה קרב כלוב.
שיימוס ושורטי ג'י התחרו ביניהם פעם נוספת, כשגם הפעם שיימוס רשם ניצחון.
מנדי רוז הודתה לאוטיס על עזרתו בקרב הרויאל ראמבל של הנשים. לאחר עידוד מצד חברו לצמד Heavy Machinery, טאקר, אוטיס הציע לרוז לצאת עימו לדייט, כשהאחרונה הסכימה לקיומו של דייט זה ביום ולנטיין.
ביילי חגגה את ניצחונה על לייסי אוואנס, ואת ניצחונה של שארלוט פלייר בקרב הרויאל ראמבל. לאחר מכן, היא נקטעה על ידי נעמי, שיצאה חוצץ נגד טענתה של ביילי על כך שהיא ניצחה כל מתחרה אשר הציבו בפניה. ביילי תקפה את נעמי, שהשיבה בחזרה ויצאה עם ידה על העליונה במקרה זה. זה סימן את חזרתה של נעמי לסמאקדאון לאחר חצי שנה של היעדרות, כשבסופרסטאר שייק-אפ, שנערך באפריל 2019, היא הועברה ל-Raw, ומנגד, בדראפט, שנערך באוקטובר, לא צוין לאיזה מותג היא שויכה. שבוע לאחר מכן, נעמי התחרתה בקרב מרובע אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות של ביילי, שלבסוף כרמלה ניצחה בקרב זה.
היער הלאומי קלאמת
היער הלאומי קלאמת (באנגלית: Klamath National Forest) הוא יער לאומי של ארצות הברית המשתרע על שטח של 7,033 קילומטרים רבועים בהרי קלאמת ורכס קסקייד, השוכן במחוז סיסקיו בצפון קליפורניה, עם הרחבה זעירה (1.5 אחוז מהיער) לתוך דרום מחוז ג'קסון באורגון. היער מכיל חורשות רציפות של אורן הזפת, אורן ג'פרי, אשוח דאגלס, אשוח אדום, אשוח לבן, אורן מפותל,, וקלוצדרוס מפושק. על פי ההערכות, יער ראשוני מכסה כ-680 קמ"ר מאדמת היער. מטה היער ממוקם בוואיריקה בקליפורניה. ישנם משרדים מחוזיים של שומרי יערות מקומיים הממוקמים ב, הפי קמפ ו, כולם בקליפורניה. היער הלאומי קלאמת הוקם ב-6 במאי 1905. יער זה כולל את אגם קנגורו (Kangaroo Lake) המשתרע על 85 דונם, והמבנה ההיסטורי "הכנסייה הקתולית סויירס בר" (Sawyers Bar Catholic Church) שנבנתה ב-1855 והממוקמת בגבולות היער. היער מנוהל במשותף עם השטח המוגן של.
אזורי טבע בראשיתי
בתוך היער הלאומי קלאמת יש חמישה אזורי טבע בראשיתי מוכרים רשמית שהם חלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי, שניים מתוכם מתפשטים ליערות הלאומיים השכנים ואחד לתוך שטח המנוהל על ידי לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית:
אקטיביזם מקומי
בין סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ל-2010, מילא הארגון "ברית יער קלאמת" (Klamath Forest Alliance) תפקידים מרכזיים ב"מלחמות העץ" (timber wars) באזור הביולוגי של קלאמת/סיסקיו שבצפון-מערב קליפורניה ודרום-מערב אורגון (Klamath/Siskiyou Bioregion of Northwest California and Southwest Oregon), כולל ערעורים על מכירת עצים והתדיינות משפטית להגנה על אזורים חסרי כבישים, המחלוקת על לילית מנוקדת, ומאמצים להגן על יערות עתיקים באמצעות חקיקה פדרלית.
קלינגונית
קלינגונית (  ט'להינגן חול  IPA: ) היא שפה מתוכננת המדוברת בפי המין הקלינגוני בסדרות הטלוויזיה "מסע בין כוכבים". הצליל האופייני של הקלינגונית הומצא לפני השפה עצמה ונוצר על ידי ג'יימס דוהאן, המגלם את דמותו של סקוטי בסדרה, עבור הסרט הראשון בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים", בו נשמעה השפה לראשונה על המסך (1979). השפה עצמה פותחה ב-1984 על ידי מארק אוקרנד, בלשן מומחה אשר נשכר במיוחד לשם כך על ידי אולפני פרמאונט. הקלינגונית תוכננה בכוונה תחילה להיות בעלת צליל חייזרי. היא מכילה חריגות רבות מהדקדוק המקובל בשפות אנושיות, כגון משפטים בעלי מבנה של מושא-פועל-נושא, צלילים גרוניים רבים שאינם נוחים להגייה ועוד.
לשפה הקלינגונית ציבור חובבים רחב, ומספר מצומצם של מעריצי הסדרה אף הגיעו לרמה המאפשרת שיג ושיח בסיסי בקלינגונית, חברת גוגל השיקה דף בית בקלינגונית. בנוסף לכך, תורגמו כמה ספרים לשפה, כגון "המלט" (הידוע כ"המלט הקלינגוני"), "עלילות גילגמש", "רומיאו ויוליה" וכדומה. בעבר אף הייתה קיימת ויקיפדיה בשפה זו.
דקדוק
קלינגונית היא לשון מדבק, בעלת יחסות רבות, וסידור ייחודי של חלקי הדיבר שהוא מושא-נושא-נשוא (OVS). הדקדוק הקלינגוני הוא בעל מאפיינים דקדוקיים שאינם רגילים בשפות אנושיות רבות, במטרה ליצור את ההרגשה של שפה שאינה אנושית.
פונטיקה
הפונטיקה הקלינגונית פותחה כך שהצלילים יהיו לא קשים מדי להגייה אך השפה לא תשמע אנושית מדי לאוזן האנושית. בעקבות כך, בקלינגונית ישנם הרבה עיצורים גרוניים, דבר הגורם לכך שהקלינגונית נשמעת שפה קשה וגרונית, וגם צירופי הצלילים והמבנה הפונטי של השפה הוא מאוד ייחודי, בכך שנבחרה קבוצה של צלילים אשר אינה קיימת במלואה באף שפה אנושית. לדוגמה, בקלינגונית אין בכלל עיצורים שורקים ויש רק עיצור וילוניי אחד (ng).
מור אפריים
מור אפריים (נולדה ב-18 בינואר 1988) היא כדורגלנית עבר ישראלית, המשחקת כקשרית בקבוצת מ.כ רמת השרון בליגת העל בכדורגל נשים וכן בנבחרת ישראל.
ביוגרפיה
אפריים נולדה בירושלים למשפחה ממוצא אתיופי, ואומצה כתינוקת על ידי בת-שבע (לבית אברהם) ומאיר אפריים ממושב נבטים, שם גדלה. שיחקה מגיל צעיר בקבוצת הכדורסל של קיבוץ חצרים ובמקביל כדורגל במושב.
בגיל 12 הצטרפה לקבוצת הכדורגל של הפועל באר שבע ושיחקה שם עד לאחר שירותה הצבאי, אותו ביצעה בבסיס צאלים כספורטאית מצטיינת.
בנוסף, עובדת כמדריכת ערכים של ספורט בבתי ספר יסודיים בבית קמה וגבעות בר, וכן נמנית עם המרצות הבכירות במסגרת אתנה - המועצה הציבורית לקידום נערות ונשים בספורט, ומרצה בנושאים של הגשמה עצמית והשפעת הספורט על חייה.
מועדונים
בשנת 2009, לאחר שחרורה מהצבא, עברה אפריים לארצות הברית לשחק בליגת המכללות בעיירה פולסקי, טנסי, במכללת מרטין מתודיסט קולג' (Martin Methodist College), שם שיחקה ארבע עונות בהן זכתה עם הקבוצה בארבע אליפויות מחוז. בנוסף הגיעה להישגים אישיים רבים:
בעונת 2010/2011 כבשה 9 שערים ונכללה בנבחרת השחקניות הראשונה במחוז (TranSouth All conference first team).
את עונת 2011/2012 סיימה עם 19 שערים וכשחקנית השנה במחוז. במהלך העונה הוכתרה פעמיים כ"שחקנית השבוע" ובתום העונה נכללה בנבחרת השחקניות השנייה הארצית (NAIA 2nd team All American). בסיום העונה דורגה במקום ה-11 בדירוג הארצי של ממוצע עם ממוצע של 1.06 שערים למשחק.
גם את עונתה האחרונה בקולג' (2012/2013) סיימה כשחקנית השנה במחוז ועם הישגים אישיים מרשימים: מקום תשיעי בדירוג הארצי של כובשות השערים (24 שערים בסך הכל); מקום רביעי בדירוג הארצי של ממוצע הבקעת שערי ניצחון במשחק; מקום עשירי ארצי בניקוד הכללי לשחקניות הכדורגל. בסיום העונה נכללה בנבחרת השחקניות השלישית הארצית (NAIA 3rd team All American).
בשנת 2014 חזרה אפריים לישראל והצטרפה במחצית עונת 2013/2014 למ.ס קריית גת, שם שיחקה ארבע עונות, בהן שימשה גם כקפטנית הקבוצה. בעונת 2014/2015 זכתה בתואר השחקנית המצטיינת של הליגה, ובעונת 2015/2016, בה הבקיעה 10 שערים, סייעה לקבוצה לזכות לראשונה בתולדותיה בגביע המדינה.
לקראת עונת 2018/2019 עברה אפריים לשחק בשורות אס"א תל אביב. את העונה סיימה כמלכת השערים של הקבוצה עם 12 שערים, וכן סייעה לה לזכות בדאבל, כאשר היא כובשת שני שערים בחצי גמר הגביע ושער נוסף בגמר.
בעונת 2019/2020 עברה לקבוצת מ.כ רמת השרון, אולם העונה לא הגיעה לסיומה המתוכנן והופסקה לאחר 14 מחזורים בשל התפרצות נגיף הקורונה בישראל. ב-13 באפריל 2020 הוכרז על סיום הליגה והענקת האליפות לרמת השרון שצעדה במקום הראשון בהפרש של 5 נקודות מקבוצת מ.ס קריית גת שבמקום השני. בעונה זו כבשה אפריים 11 שערים שזיכו אותה בתואר מלכת שערי הקבוצה ובמקום השני בדירוג הכובשות בליגה כולה.
נבחרת ישראל
בשנת 2015 זומנה לסגל הבוגרות של נבחרת הנשים של ישראל. את הופעת הבכורה שלה ערכה ב-22 באוקטובר נגד נבחרת קזחסטן.
אברהם אורטליוס
אברהם אורטליוס, או אברהם אורטל (בהולנדית: Abraham Ortelius; 14 באפריל 1527 – 28 ביוני 1598), היה קרטוגרף וגאוגרף פלמי, שהשאיר את חותמו בתחום ההיסטוריה של הקרטוגרפיה, בעיקר הודות לאטלס המודרני הראשון, מעשה ידיו: Theatrum Orbis Terrarum (התיאטרון של העולם). האטלס יצא לאור בשנת 1570, תורגם במהלך השנים ל-7 שפות והופץ - בהמשך, ב-31 מהדורות.
בשנת 1575 אברהם מונה לגאוגרף של מלך ספרד, פליפה השני. חותם מיוחד הותירו גם המפות שצייר; מפות אלה הן פריטים מבוקשים בידי אספנים ושוויין נאמד כיום בעשרות אלפי דולרים. אורטליוס נחשב גם לאבי התאוריה הגורסת שבעבר הרחוק כל היבשות היו מאוחדות, וכי במשך הזמן התרחשה נדידתן והיפרדותן זו מזו. תאוריה זו שפותחה בהמשך על ידי אלפרד וגנר, נחשבת כאחת המהפכות המדעיות החשובות במאה העשרים.
ביוגרפיה
אורטליוס נולד כבן הבכור במשפחה קתולית בבלגיה, בעיר אנטוורפן, אז - חלק מממלכת הבסבורג, ששלטה על 17 מחוזות. משפחתו הגיעה במקור מהעיר אאוגסבורג, באותה עת עיר קיסרית עצמאית באימפריה הרומית הקדושה, לכן נהג לעיתים להציג עצמו כ-Belgo Germannus (בלגי-גרמני). אביו, ליאונרד אורטל, היה סוחר אמיד שסחר בעתיקות. עם מות האב ב-1535 נקלעה המשפחה לקשיים כלכליים; עקב כך, חזר דודו של אורטליוס -Jacobus Van Meteren מאנגליה, לסייע בטיפול בו ובאחיו הצעירים. הדוד היה איש בעל ממון ונודע כמוציא לאור של המהדורה האנגלית המוקדמת של התנ"ך. בשנת 1547, בהיותו בגיל 20 הצטרף אורטליוס, שהתמחה כבר בייצור תחריטי מפות, כמאייר מפות לאגודת האמנים של אנטוורפן - Guild of Saint Luke. הוא השלים את הכנסתו מרכישת מפות יקרות ערך, הדפסתן על בדי קנבס, צביעתן ומכירתן מחדש, וכן עסק בסחר של ספרים, הדפסים ומטבעות עתיקים. עיסוקים אלה היוו אחת הסיבות למסעותיו הארוכים ברחבי גרמניה, אנגליה, אירלנד, צרפת ואיטליה. בשנת 1554 נפגש אורטליוס ביריד הספרים השנתי של פרנקפורט עם גרארדוס מרקטור, וכמה שנים אחר כך יצאו למסעות משותפים על פני יבשת אירופה, שהובילו את אורטליוס - בעידודו של מרקטור, להקדשת זמנו לקריירה של גאוגרף וקוסמוגרף.
החל מ-1564, עם הוצאתה לאור של מפת העולם, החל אורטליוס - במקביל לפרסום מפות - לעבוד על יצירת האטלס המודרני הראשון - Theatrum Orbis Terrarum. בהמשך הוא הוציא לאור עשרות מפות, שיצר בעצמו ושיצרו אחרים, והתאימן לרוח התקופה; הוא גם שיתף פעולה עם מול"ים שונים בפרסום ספרי מפות וגאוגרפיה. ב-1575 מונה כגאוגרף של מלך ספרד פיליפ השני, בהמלצתו של אריאס מונטנוס (Arias Montanus), שערב בפני המלך על נאמנותו לקתוליות.
בתקופה מאוחרת יותר של חייו, הקדיש אורטליוס את זמנו ללימודים קלאסיים. הוא נפטר באנטוורפן בשנת 1598, ונטמן שם בכנסיית Præmonstratensian Abbey church על שם מיכאל הקדוש. על מצבתו נחקקו מילותיו של יוסטוס ליפסיוס: "Quietis Cultor sine bit, uxore, prole", שפירושן בתרגום חופשי: "שרת בצנעה, ללא אישה וללא צאצאים".
הוצאת מפות אורטליוס לאור
משנת 1570 עד 1600, הייתה אנטוורפן אחת מהמרכזים המובילים באירופה להדפסת מפות והוצאתן לאור. יתרון זה סיפק לאורטליוס את התנאים האופטימליים ליצירת מפות בפורמטים שונים. בשנת 1564, הוציא לאור את המפה הראשונה שיצר - Typus Orbis Terrarum - מפת עולם המורכבת מ-8 גליונות, שפורסמה לראשונה בפורמט מוקטן בשנת 1570, באטלס Theatrum Orbis Terrarum. מפה זו בתחילת דרכה, לא שקפה בנאמנות את קווי המתאר של יבשת אמריקה, אך היא שמשה במהלך השנים כבסיס בידי אורטליוס וקרטוגרפים רבים לשינויים שהופיעו בה לאיטם במהדורות השונות של האטלס. מיום פרסומה בשנת 1570, היא הופיעה ב-31 מהדורות במשך 43 השנים הבאות. בין השנים 1565 – 1579, הוציא לאור את מפת מצרים - 2 גליונות, את מפת אסיה - 8 גליונות ואת מפת ספרד - 6 גליונות.
גא"ז 63
גא"ז 63 (ברוסית: ГАЗ-63', באנגלית: GAZ-63) היא משאית סובייטית מתוצרת יצרנית הרכב גא"ז (גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של מפעל כלי הרכב על שם "גורקי" (Горьковский автомобильный завод, ГАЗ) אשר יוצרה בין השנים 1948–1968 בעיר ניז'ני נובגורוד בברית המועצות (כיום רוסיה).
אברהם אורטליוס
הוצאת מפות אורטליוס לאור
אורטליוס יצר קשרים באנגליה עם היסטוריונים וקרטוגרפים, ביניהם האמפרי לויד (Humphrey Llwyd), שתרם לאורטליוס את מפת אנגליה וויילס, שהופיעה במהדורה של האטלס Theatrum שיצאה לאור בשנת 1573.
Theatrum Orbis Terrarum - תיאטרון העולם
האטלס 'תיאטרון העולם', שיצא לראשונה לאור בשפה הלטינית בשנת 1570, סימן את תחילתו של תור הזהב בתחום הקרטוגרפיה הפלמית וההולנדית שהסתיים בסוף המאה ה-17. שמו מרמז כי העולם שהיה ידוע באותם זמנים, אינו ניתן רק לצפייה באטלס זה, אלא מהווה גם מעין במה לתגליות האדם. הוא היה שונה במהותו מכל ספרי המפות שיצאו לאור לפניו. בטרם יציאתו של האטלס לאור, נכרכו יחדיו במשך השנים, מסמכים שתיעדו את הגילויים של הפורטוגזים במאה ה-14 ובמאה ה-15 ומפות קיר שונות, שהופיעו בפורמטים שונים כספרי מפות, אך הם חסרו את המעוף, את המחשבה השיטתית ואת החידושים שבאו לידי ביטוי באטלס שיצר אורטליוס.
הוא העניק משקל שווה לכל האלמנטים המופיעים באטלס. הן המפות, הן הנרטיב ההיסטורי והן המקורות בהם השתמש, הוצגו באופן אחיד. הדיוק במפות היה אחד הגורמים המכריעים בבחירתן. כאשר היו בידי אורטליוס מספר מפות מאותה מדינה, הוא בחר להציג את המפות העדכניות ביותר. הוא פיתח גם גישה חדשנית בהתייחסותו ליוצרי המפות, בכך שדאג להעניק קרדיט לכל יוצר ויוצר. אם שמותיהם של יוצרים מסוימים לא אוזכרו במפות, הוא השקיע מאמצים רבים בהכנת גלופות חדשות, על-מנת לשלבם בהן ולהעניק ליוצרים את הכבוד הראוי להם. כמי שהתייחס לגאוגרפיה כאל אשנב להיסטוריה, הוסיף אורטליוס נספח לאטלס (Catalogus auctorum tabularum geographicarum), מעין מילון גאוגרפי המאזכר את שמותיהם העתיקים של המדינות והערים לצד שמותיהן המודרניים. כמו כן הוסיף לאטלס קטלוג של מפות ( tabularum geographicarum), בו מופיעים גם שמותיהם של 91 מיוצרי המפות שחיו לפני שנת 1570. אזכור שמות היוצרים בקטלוג, מהווה עד היום תרומה מכרעת להיסטוריה של הקרטוגרפיה, שכן זהו המקור היחיד לשמותיהם.
Yaki-Da
Yaki-Da היה הרכב פופ שוודי שהיה פעיל בשנים 1994–2000.
רקע
ההרכב כלל את הזמרות מארי קנוסטן ולינדה שונברג. השניים התחברו לצמד על ידי יונאס ברגרן, המפיק וחבר להקת אייס אוף בייס.
אלבומם הראשון Pride יצא לאור בשנת 1995. הוא הופק על ידי ברגרן שכתב את כל השירים בו, מלבד שניים מהם. הסינגל I Saw You Dancing מתוך האלבום הגיע למקום ה-54 במצעד בילבורד הוט 100, ולמקום ה-11 במצעד הדאנס של בילבורד. להצלחה רבה יותר זכה ההרכב באירופה, דרום אמריקה ואסיה.
אלבומה השני של הלהקה A Small Step For Love יצא לאור בשנת 1998, ובו לא שיתפו פעולה עם ברגרן.
אחד מהשירים שכתב ברגרן והפיק לאלבום הראשון Show Me Love הוקלט על ידי אייס אוף בייס והופיע באלבום שיצא בשנת 2002.
ג'ון תומפסון (ראש ממשלת קנדה)
תומפסון נודל בהליפקס, נובה סקוטיה. הוא הוכשר כעורך דין וב-1865 הוסמך. הוא נבחר לאספת הנבחרים של נובה סקוטיה ב-1877 כמנהיג המפלגה השמרנית. בשנה שלאחר מכן הוא מונה כתובע הכללי של הפרובינציה, בממשלתו של סימון הולמס, שאותו הוא החליף כראש ממשלת הפרובינציה ב-1882, אך בתפקיד זה הוא כיהן רק חודשיים עד שמפלגתו הובסה בבחירות של 1882 על ידי המפלגה הליברלית של קנדה. לאחר מכן הוא מונה כשופט בבית המשפט העליון של נובה סקוטיה.
ראשית חייו
תומפסון נולד בהליפקס שבנובה סקוטיה לאביו ג'ון ספרו תומפסון ולאמו שארלוט פוטינגר, משפחה פרוטסטנטית ממוצא אירי. לפי חלק מהמקורות הוא נולד ב-10 בנובמבר 1845, אך לפי מקורות אחרים הוא נולד ב-1844. עוד בהיותו ילד בלימודים יסודיים החליט שילך למסלול של קריירה משפטית. אביו של תומפסון לימד אותו שיטת כתיבה בקצרנות עבור תיקים משפטיים. ג'ון ספרו דייוויד תומפסון, אביו של תומפסון הבן, נפטר בשנת 1867 ובעבור זכרו אימץ תומפסון הבן את שמו האמצעי של אביו; ספרו (Sparrow). נכון לאותה העת שניים מאחיו ושתיים מאחיותיו של תומפסון נפטרו גם כן. בגיל 22 היה עליו לפרנס את משפחתו שהייתה בחובות כלכליים, אמו ואחותו נשענו עליו כלכלית.
ב-1870 הוא נשא לאישה את אנני אפלק. אנני גרה גם כן בנובה סקוטיה בשכונה ליד שכונת מגורי משפחת תומפסון. במהלך התקופה בה חיזר תומפסון אחרי אנני, הוא נאלץ לכתוב לה את מכתבי האהבה שלו בקצרנות לפי הכתב שלימד אותו אביו, בשל חוסר שביעות רצונם של הוריה של אנני מהרומן. אנני הייתה נוצרית-קתולית וזמן קצר לאחר חתונתם המיר תומפסון את דתו מפרוטסטנטיות לקתוליות. חיי המשפחה של תומפסון היו רצופים בטרגדיות. בת אחת, אנני, מתה בגיל שנה והבן הצעיר, דייוויד, מת בגיל שנתיים. שני ילדים נוספים מתו בעת לידתם, אך חמישה ילדים נוספים הגיעו לגיל בגרות. אנני תומפסון הייתה אישה עזת-רצון והייתה לה הרוח שהניעה את אגנס מקדונלד, אשתו השנייה של ג'ון אלכסנדר מקדונלד, לשבת בחזית הקטר של קו הרכבת הקנדית הפסיפית כאשר הם נסעו במסילה בשטח ההררי של קולומביה הבריטית.
בבית המשפט העליון של נובה סקוטיה
לאחר התפטרותו מהממשלה מונה תומפסון מיד כשופט בבית המשפט העליון של נובה סקוטיה על ידי ראש ממשלת קנדה, סר ג'ון אלכסנדר מקדונלד. בתפקידו זה הוא הועיל מאוד בייסוד בית הספר למשפטים דלהוסי ב-1883, שם הוא לימד בשנים הראשונות לקיומו של המוסד. היה זה באותה העת שראש הממשלה מקדונלד החל בניסיונותיו להביא את תומפסון אל הממשלה. תומפסון, הודות לגילו הצעיר, יכול היה לשמש כמשקל נגד של המפלגה השמרנית לעומת וילפריד לורייה, מנהיגה הכריזמטי הצעיר של המפלגה הליברלית. תומפסון עם זאת היה קתולי לעומת הרוב הפרוטסטנטי שהנהיג את המפלגה השמרנית בעת שההפרש הדתי השפיע רוב הזמן על הדעות הפוליטיות. נוסף על כך, עובדת מוצאו בנובה סקוטיה; אחת מהפרובינציות לחופי האוקיינוס האטלנטי, הקשתה על השגת תמיכה ציבורית והצבעות מקוויבק ואונטריו עבורו.
שר המשפטים תחת מקדונלד
ב-1885, לאחר כמה ניסיונות כושלים, עלה בידו של מקדונלד לגייס את תומפסון לפעילות בממשל הפדרלי באוטווה. באופן כללי העריך מקדונלד את תומפסון, והעיר, "התגלית הגדולה ביותר שלי הייתה תומפסון". הוא גם אמר עליו בחיבה: "תומסון חובב סאטירה יתר על המידה ויש בו יתר על המידה מתכונותיו של איש נובה סקוטיה". על כל פנים, עליית כוחו של תומפסון בממשלה הייתה ככל הנראה בשל השפעתה של לידי אברדין, רעייתו של המושל הכללי, הלורד אברדין ובשל החסות שהעניק לו מקדונלד. ליידי אברדין העריצה את תומסון והרבתה לכתוב עליו ביומנה. בספטמבר 1885 הושבע תומפסון כשר המשפטים של קנדה ובאוקטובר הוא זכה במושב בפרלמנט מטעם מחוז הבחירה של אנטיגניש.
מקדונלד שלח את תומפסון, ביחד עם צ'ארלס טאפר, אל וושינגטון די. סי. בארצות הברית במטרה להגיע להסדר עם הממשלה האמריקאית על זכויות דיג באוקיינוס האטלנטי. בסופה של הפרשה, איפה שהצליח להביא להסכם שהיטיב עם קנדה, ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת העניקה לו תואר אבירות על שירותו עבור קנדה והאימפריה הבריטית בכלל.
מעורבותו ועמדתו בפרשת לואי ריאל
כאשר הגיע תומפסון לאוטווה, היה משבר לואי ריאל בשיאו. שאלת אופן הטיפול בריאל, שנדון למוות בתליה על הנהגת המרד הצפון-מערבי, הייתה כעת בתחום אחריותו של תומפסון. על אף שתומפסון היה חולה וסבל מאבנים בכליות בעת הוצאתו להורג של ריאל, הוא נשא את הנאום החשוב הראשון שלו בפרלמנט במהלך הדיון בו נטען שמי שמעודד קנדים לפעול נגד מדינתם לא יכול להימלט מעונש. הנאום עשה רושם וסייע להגברת האהדה הציבורית כלפי תומפסון ועד מהרה הוא היה לאחד ממנהיגיה המובילים של ממשלת השמרנים.
תומפסון היה השר האחרון שראה את מקדונלד לפני שזה לקה בשבץ מוחי במאי 1891. בעקבות מותו של מקדונלד שבוע לאחר מכן, התחולל משבר ממשלתי. המושל הכללי, הלורד סטנלי מפרסטון, פנה לתומפסון וביקש ממנו להרכיב ממשלה, אך תומפסון דחה את ההצעה בשל האפליה הדתית שהייתה נהוגה אז כלפי מחזיקי האמונה הקתולית, שאליה הוא המיר את דתו עם נישואיו. תומפסון המליץ על ג'ון אבוט שבסופו של דבר מונה לתפקיד.
שם ומלכות
שם ומלכוּת הוא הכינוי הניתן לנוסח הפותח של רוב הברכות ביהדות. על מנת שברכה תחשב ברכה עליה לפתוח בהזכרת שמו של ה' - "בָּרוּך אַתָּה אֲדֹנָי, אֱלֹהֵינוּ" ובמלכותו - "מֶלֶךְ הָעוֹלָם". בשולחן ערוך נפסק על סמך דברי רב ורבי יוחנן במסכת ברכות: "כל ברכה שאין בה הזכרת שם ומלכות אינה ברכה". כלומר, אין מקיימים את חובת הברכה אם הנוסח אינו כולל את אמירת שם ה' והזכרת מלכותו.
ג'ון תומפסון (ראש ממשלת קנדה)
מעורבותו ועמדתו בפרשת לואי ריאל
הישגיו של תומפסון כשר המשפטים כללו גם את חקיקתו של ספר החוק הפלילי הראשון של קנדה.
שם ומלכות
בספרים שונים ניתן למצוא את ראשי התיבות שו"מ ל-שם ומלכות.
ג'ון תומפסון (ראש ממשלת קנדה)
ראש ממשלת קנדה
תומפסון כמעט והצליח לצרף את ניופאונדלנד אל האיחוד הקנדי, אך פרובינציה זו הצטרפה רק ב-1949.
את נאומו החשוב הראשון כראש הממשלה נשא תומפסון בינואר 1893 בטורונטו ובו הוא סקר את סוגיות הסובלנות ואת הלאומיות הקנדית בהקשר לנאמנות לכתר הבריטי. באותה עת, היה תומפסון מוטרד בנוגע לאפשרות של סיפוח קנדה על ידי ארצות הברית, יעד שבתוך קנדה לחצו לביצועו אנשי "אגודת האיחוד הקונטיננטלי" (Continental Union Association), קבוצה של ליברלים מאונטריו ומקוויבק. על אף דאגתו, הבין תומפסון בסופו של דבר שהקנוניה להפוך את קנדה לחלק מארצות הברית הייתה מוגבלת רק למיעוט קטן ורעשני בשורות מפלגת האופוזיציה.
במרץ 1893 נסע תומפסון לפריז, צרפת, כאחד מחברי חבר השופטים שמונה ליישב את המחלוקת על ציד כלבי הים בים ברינג, שהתגלעה בין ארצות הברית לבין בריטניה, שאז עדיין ניהלה את ענייני החוץ של קנדה.
שם ומלכות
טעמים לאמירת שם ומלכות
כתוב בספר "מלמד התלמידים ליום מתן תורה" בטעם הדבר שברכה היא דווקא בהזכרת "שם ומלכות" (דף קי"ט ע"ב):
ג'ון תומפסון (ראש ממשלת קנדה)
ראש ממשלת קנדה
אירועים בולטים נוספים שאירעו במהלך כהונתו של תומפסון כראש הממשלה היו הורדת המחירים ושאלת החינוך במניטובה ובטריטוריות הצפון-מערביות, שם התנהל ויכוח רציני בנוגע לתפקידי הניהול של קתולים ופרוסטסטנטים במערכת החינוך. סוגיית החינוך בטריטוריות הצפון מערביות נפתרה בסופו של דבר על פי גישתו של תומפסון, אך פתרון זה הגיע רק לאחר מותו.
שם ומלכות
טעמים לאמירת שם ומלכות
טעם נוסף: "כיון שיש בזה העזה לפנות לקב"ה שהוא עליון נורא ונשגב אנו משתמשים בתואר מלך העולם, שמעיד כי ד' מתייחס לעולמו כמו מלך שרוצה בעבדיו ועי"כ אפשר לברך ולקרוא בשמו.
ג'ון תומפסון (ראש ממשלת קנדה)
מותו בחסות המלכה
ב-12 בדצמבר 1894 מת ג'ון תומפסון באופן פתאומי מאוטם שריר הלב. הוא היה אז בן 49 והספיק לכהן כראש הממשלה שנתיים בלבד. הוא שהה אז בטירת וינדזור, בבריטניה, שם מינתה אותו המלכה ויקטוריה כחבר במועצה המלכותית זמן קצר לפני מותו. מצבו הבריאותי של תומפסון התדרדר במהלך התקופה בה כיהן בתפקידיו השונים באוטווה. בסוף חייו הוא ללא ספק סבל מעודף משקל והוא תמיד העמיס על עצמו יתר על המידה במילוי תפקידיו.
שם ומלכות
חריגים
לכלל זה קיימים כמה חריגים. ראשית, בברייתא מוזכר כי ברכה הסמוכה לחברתה לא פותחת בברוך דוגמאות לברכה כזו הן ברכות תפילת שמונה עשרה, ברכת אהבה רבה וברכת השכיבנו בברכות קריאת שמע.
ג'ון תומפסון (ראש ממשלת קנדה)
מותו בחסות המלכה
תומפסון היה אחד משני ראשי ממשלת קנדה שמתו בעת כהונתם (הראשון היה ג'ון אלכסנדר מקדונלד) והראשון מבין שלושה ראשי הממשלה שמתו מחוץ לקנדה (השניים האחרים היו צ'ארלס טאפר וריצ'רד בדפורד בנט).
שם ומלכות
חריגים
ברכות נוספות שבהם התקיים דיון בפוסקים לגבי חוסר אזכור שם ומלכות הן: ברכת אמת ויציב מברכות קריאת שמע, ברכת אלוהי נשמה, ברכת מעין שבע תפילת הדרך, נוסח ההבדלה "ברוך המבדיל בין קודש לחול" שנאמרת במוצאי שבת וברכת הזימון.
ג'ון תומפסון (ראש ממשלת קנדה)
מותו בחסות המלכה
על אף התפקידים רמי המעלה שכיהן בהם, לא הותיר תומפסון אחריו נכסים רבים, ולפיכך הקצה הפרלמנט קרן שנועדה לתמיכה באלמנתו ובילדיו. חברת הפרלמנט הקנדי, מרגרט מיטצ'ל, שמתה ב-2017, הייתה ככל הנראה אחרונת צאצאיו של תומפסון.
רופא שיניים
רופא שיניים הוא אדם העוסק ברפואת שיניים. רפואת שיניים התפתחה כהתמחות נפרדת ברפואה רק החל מתחילת המאה ה-20 (קודם לכן, רופאים כלליים טיפלו גם בשיניים).
ג'ון תומפסון (ראש ממשלת קנדה)
משפחתו
ב-1870 נשא תומפסון, אז עורך דין צעיר, לאישה את אנני אפלק, בתם של ג'ון אפלק ושל רעייתו, קתרין סאונדרס מהליפקס. אנני נולדה והתחנכה בהליפקס. לזוג נולדו תשעה ילידים, שמתוכם רק חמישה הגיעו לבגרות. לאחר התאלמנותה הוקמה קרן לקיומם של אנני וילדיה. המושל הכללי, הלורד אברדין, דאג לחינוכם של הילדים. יחד עם הליידי אברדין ייסדה אנני תומפסון את מועצת הנשים הלאומית של קנדה וכיהנה כאחת מנשיאותיה. היא גם שימשה כנציבת מסדר האחיות הוויקטוריאני.
שם ומלכות
חריגים
לעיתים, כאשר קיים ספק האם יש חובה לברך ברכה כלשהי, העדיפו הפוסקים להכריע שלא לברך, ובמקום זה הציעו לומר את נוסח הברכה ללא שם ומלכות.
רופא שיניים
בעבר נדרשו כל העוסקים ברפואת שיניים לעבור התמחות לאחר שסיימו לימודי רפואה כללית, על מנת להיקרא "רופא שיניים" (Stomatologist). במדינות מסוימות, בעיקר במזרח אירופה, היה אפשרי גם מסלול מהיר, טכני, ללא צורך בלימודי רפואה מקיפים, ובוגריו נקראו "מרפא שיניים" או "Dentist", שהיה מוסמך לבצע טיפולים פשוטים בהנחיית רופא.
שם ומלכות
חריגים
התפילה הקצרה "מודה אני..." שנאמרת בתחילת כל בוקר, אינה מכילה מילות שו"מ. הסיבה לכך, כיוון שנאמרת מיד עם היקיצה מן השינה, עוד בטרם ניטלו הידיים, שרק אז ניתן להגיד משהו שבקדושה.
רופא שיניים
רופאי שיניים בישראל
רופאי השיניים בישראל נחלקים לשתי קבוצות עיקריות:
בישראל נלמדת רפואת שיניים באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב.
רופאי השיניים בישראל פועלים במרפאות פרטיות ובמסגרת קופות החולים.
חננאל ניפי
רבי חֲנָנִאֵל רפאל חי נֵיפִּי (כונה החכם ח"ן; באיטלקית: Graziadio Nepi; ה'תק"כ, 1759 – כ"ח בטבת ה'תקצ"ו, 18 בינואר 1836) היה מרבני איטליה, רבה של צ'נטו, פוסק הלכה וחבר הסנהדרין של פריז.
ביוגרפיה
נולד בפרארה לשמואל חנניה ניפי. תחילה למד בפרארה אצל רב העיר רבי שלמה למפרונטי, בנו של רבי יצחק למפרונטי לאחר פטירת רבי שלמה בכ"ז בסיוון ה'תקמ"ב, המשיך ללמוד אצל רבי משה כהן ורבי שמואל ידידיה, מרבני העיר. בין השנים ה'תקמ"ד–ה'תקנ"ו למד בישיבתו של רבי יעקב משה עייאש, שהגיע באותה עת כשד"ר מירושלים והקים ישיבה בפרארה.
בשנים הבאות עסק בלימוד תורה לתלמידים בבתי מדרש שונים בפרארה. כן התפרסם בתקופה זו כדרשן. עם כינון הסנהדרין של פריז בידי נפוליאון, הוזמן להשתתף כאחד מחבריה ונסע לשם כך לפריז למשך כשנה.
באלול ה'תקפ"ב (1822) התמנה לכהן כמרא דאתרא בצ'נטו הסמוכה לפרארה, ושם כיהן כרב העיר עד פטירתו. ממשיכו ברבנות צ'נטו היה אחיינו וחתנו – שגם היה תלמידו וקבל ממנו סמיכה לרבנות – רבי אברהם מיכאל קארפניטי.
חיבוריו
חיבר ספר שו"ת בן שישה כרכים בשם "לוית חן", אך הספר לא הודפס ונותר בכתב יד.
חיבורו שנדפס הוא "זכר צדיקים לברכה". הספר כתוב במתכונת הספר "שם הגדולים" מאת החיד"א, ונועד להשלים את תולדותיהם של רבני איטליה לדורותיהם, שרבים מהם לא נכללו בספרו של החיד"א. את החיבור הזה חיבר כטיוטות שכתב לעצמו במשך שנות הוראתו בפרארה. משום כך, הוא לא נערך כראוי, וחסרו בו חכמים ופרטים רבים. נעשה ניסיון להדפסת הספר בידי חתנו, ר' אברהם מיכאל קארפניטי, אך הוא לא יצא לפועל. בשלב נוסף, עבר החיבור עריכה בידי תלמידו של ר"ח, רבי יצחק שמואל פינצי, שהוסיף לו מספר ערכים. רבי מרדכי שמואל גירונדי השתמש בו כבסיס לחיבורו שלו "תולדות גדולי ישראל וגאוני איטליאה", ומשום כך הדפיס את שני החיבורים זה לצד זה. לשם כך, הוא ערך מחדש את ספרו של ר"ח ניפי.
בכתב ידו נשארו גם דרשות, תפילות, ותשובות בנושאים שונים.
הרפתקה באילת
הרפתקה באילת הוא רומן לבני נוער מאת אסתר שטרייט-וורצל שפורסם בשנת 1978 בהוצאת עמיחי.
הספר מספר את קורותיהם של שלושה חברים, שיוצאים לבלות באילת ופוגשים בדרכם כמה נערים ערבים בדרכם לבצע פיגוע טרור. הספר עוסק ביחסים הסבוכים בין יהודים וערבים במדינת ישראל, ובסבל הרב המלווה את הסכסוך.
עלילה
שמוליק ויוסי מנצלים את חג הסוכות כדי לנסוע לאילת. אליהם מצטרפת חנה'לה בת דודתו של שמוליק. באותו הזמן סעד ניסה להגיע לתל אביב, אך הוא נעצר באוטובוס אגד. הוא חש מושפל, ומחליט להצטרף לחבריו ובן דודו אחמד בהתארגנות נגד היהודים. אחמד וסעד מצטרפים לדודם תופיק כדי להוציא לפועל פיגוע תופת ברחובות אילת ההומים. בדרכם לאילת נתקלים שמוליק יוסי וחנה'לה, בסעד ואחמד.
התנהלותם החשאית של סעד ואחמד, וחבילותיהם הכבדות מעוררות את חשדם של השלושה והם מדווחים על כך למשטרה. הם מחליטים יחד עם ז'קו, שוטר במשטרת אילת, לעקוב אחרי הנערים הערבים ולנסות לתפוס את כל המעורבים בפרשה. יוסי עוקב אחריהם לבדו ונלכד. תופיק מנסה להטביע את שמוליק וחנה'לה. במהלך הניסיון סעד טובע, שמוליק מציל אותו, ושניהם מובלים לבית החולים. תופיק בצעד נואש מצמיד את המטענים לבית החולים, אבל שמוליק מזעיק את יחידת החבלנים והם מצליחים להעביר את המטען לשדה סמוך ובכך למנוע הרוגים רבים. אחמד מנסה להטמין מטען בתחנת האוטובוס אבל המטען מתפוצץ מיד והורג אותו. בבית החולים נודע לסעד כי דודו ניסה לרצוח אותו יחד עם כל שאר שוכני בית החולים, שניסה להצמיד מטען אך נכשל. ז'קו מצליח לאתר את יוסי ולהצילו ממש ברגע האחרון. עאמר נתפס ומסכים להסדר טיעון. ההורים של הילדים מגיעים לאילת, ואילו ז'קו מגלה סליק סודי בכפר של סעד. הספר מסתיים בנימה של צער על הסכסוך והצער שהוא גורם לכל המעורבים בו.
נקודת מבט
הספר מסופר מנקודת מבט של כל הדמויות בסיפור. כתיבת הספר מנקודות מבט שונות, אמורה לתת לספר מידה של אובייקטיביות, זאת למרות שהסופרת מעידה על עצמה כי היא בעלת עמדה פוליטית.
סופיה מנשה
סופיה מנשה (נולדה ב-8 בינואר 1948) היא פרופסור אמריטה בחוג להיסטוריה כללית באוניברסיטת חיפה. במחקריה מתמקדת מנשה בתולדות ימי הביניים, תולדות הכנסייה והאפיפיורות, התהוותן של מדינות ושל התודעה הלאומית, תקשורת, פרופגנדה, סטריאוטיפים, וחיות מחמד (בעיקר היחס לכלבים) בימי הביניים. מנשה היא ילידת ארגנטינה, בה הייתה פעילה בתנועת נוער ציונית חלוצית, ועלתה ארצה בעקבות מלחמת ששת הימים.
קריירה אקדמית
מנשה החלה את לימודיה באוניברסיטת חיפה, בה השלימה בשנת 1970 תואר ראשון בהצטיינות בתולדות ישראל והיסטוריה כללית ובשנת 1973 סיימה תואר שני בהצטיינות יתרה בימי הביניים. בשנת 1980 הוענק לה תואר דוקטור לפילוסופיה מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים על מחקרה בנושא מעמד האפיפיורות ותדמית האפיפיורים בתקופת האביניון המוקדמת (1305–1334).
החל משנת 1973 היא נמנית עם סגל אוניברסיטת חיפה ומשנת 2000, פרופסור מן המניין עד פרישתה לפנסיה בסוף השנה האקדמאית של 2016. בין הקורסים שהנחתה פרופ' מנשה: המאבק בין הכנסייה ומדינה בימי הביניים, פוליטיקה, כלכלה, חברה וראשיתה של מדינה, עקרונות הנצרות והתפתחות הכנסייה הקתולית, מסעי הצלב על גווניהם הרבים, וביוגרפיות כמקור היסטורי. בין תפקידיה האקדמיים שימשה כראש, ראש החוג להיסטוריה כללית, ראש אקדמי של היחידה הקדם אקדמית וכדיקן ללימודים מתקדמים.
במהלך הקריירה האקדמית שלה שימשה מנשה בין השאר כיו"ר הוועדה האקדמית לפרס ישראל בהיסטוריה והייתה חברה בוועדה האקדמית לפרס יגאל אלון.
בשנת 2000 יזמה מנשה את הקמתה של המכינה הקדם-אקדמאית הראשונה במגזר החרדי בבני-ברק, מטעם אוניברסיטת חיפה. על מפעל זה קיבלה תעודת הוקרה מהממסד החרדי.
במשך שנים רבות התנדבה מנשה בתחום קליטת העלייה באוניברסיטת חיפה ומחוצה לה, ואף זכתה בשנת 2004 בתואר "יקיר קליטה" מטעם הסוכנות היהודית על פועלה.
מנשה משמשת כמנחה אקדמאית של פרויקט קרוב לבבות בין ישראלים ופלסטינים מטעם אונסק"ו, בו סטודנטים מצטיינים מכלל האוניברסיטאות בארץ ומאוניברסיטת אל-קודס שבמזרח ירושלים לומדים יחד במשך סמסטר באוניברסיטת "לה-ספיאנצה" שברומא. בתום הסמסטר מציגים הסטודנטים פרויקטים משותפים.
דוקטורט
"מעמד האפיפיורות ותדמית האפיפיורים בעידן אביניון המוקדם, 1305–1334", בהנחייתם של יהושע פראוור ואריה גראבויס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, 1981. OCLC 233305786.
הערות שוליים
דף מרצה של פרופ' סופיה מנשה, אתר אוניברסיטת חיפה.
אמלי סטאר
ביוגרפיה
סטאר נולדה בעיר לארן בבלגיה בשם מארי-כריסטין מארלס, היא התפרסמה תחילה בשם הבמה היידי אך לאחר מכן החליפה אותו לשם אמלי סטאר.
ב-1978 שיחקה בסרט טלוויזיה קצר.
ב-1980 הופיעה בפסטיבל המוזיקה הבינלאומי של טוקיו ובאותה שנה הוציאה את האלבום הראשון שלה.
היא זכתה בתחרות הגמר הלאומית של בלגיה על ייצוג המדינה בתחרות שירי האירוויזיון 1981 מתוך 36 אמנים שהשתתפו בתחרות, באירוויזיון הייתה במקום ה-13 עם השיר "Samson".
בשנת 1986 הופיעה בסרט "Springen" שהתמודד מטעם בלגיה על פרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
היא נשואה למפיק טוני וינטר להם בת.
לוק קרון
לוק קרון (בהולנדית: Luuk Kroon; 13 בדצמבר 1942 – 19 ביוני 2012) היה אדמירל בצי המלכותי ההולנדי אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של הולנד בין השנים 1998–2004.
ביוגרפיה
קרון נולד ברידרקרק ב-13 בדצמבר 1942 והתגייס לצי ההולנדי ב-1961. ב-1975 מונה למפקד שולת המוקשים Hr. Ms. Staphorst, וב-1981 הועבר לפקד על ה-Hr. Ms. Jaguar. ב-1984 הועבר למטה הכללי ומונה ליועץ לענייני הצי. ב-1989 הועבר לשמש כסגן ראש אגף התכנון שלי הצי. ב-1993 הוא מונה למפקד כוחות הצי בתחומי הולנד, ושנתיים לאחר מכן מונה למפקד כל הצי ההולנדי. ב-5 ביוני 1998 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-5 ביוני 2004. תקופתו התאפיינה בפעילות נרחבת של הצבא ההולנדי בכל רחבי העולם. חיילים הולנדים הוצבו הן ככוח שמירת שלום מטעם האו"ם, והן ככוח לוחם מטעם נאט"ו, בקוסובו, מקדוניה הצפונית, בוסניה והרצגובינה, אריתריאה, אתיופיה, אפגניסטן, ליבריה ועיראק.
ניצול כלכלי של קשישים
ניצול כלכלי של קשישים הוא אחד מסוגי ההתעללות בזקנים הנפוץ ביותר. בין שליש למחצית המקרים הקשורים בקשישים בארצות הברית ובקנדה דיווחו כי נוצלו כלכלית, לעיתים אפילו על ידי קרובים להם כמו ילדיהם או נכדיהם שלהם, וכנראה אפילו ניניהם ועוד.
היקף התופעה
ניצול כלכלי של קשישים יכול להתקיים הן על ידי זרים, כגון בעוקץ הליטאי, והן על ידי אנשים המקורבים לאותם קשישים, המכירים אותם ואת חולשותיהם, אם יש להם. בישראל, על פי נתוני סקר שפורסם בשנת 2005, 6.6 אחוז מהנחקרים דיווחו כי נוצלו כלכלית בשנה שקדמה לביצוע הסקר. הדיווחים העיקריים על ניצול כלכלי שנמצאו במחקר זה היו על הפעלת לחץ למתן כספים (46.77%), לקיחת כספים בניגוד לרצונו של הקשיש (26.1%), גרימת הוצאות כספיות מוגזמות (29.4%), החתמת הקשיש על מסמכים בניגוד לרצונו, או זיוף מסמכים (21.7%). כמו כן נמצא במחקר זה כי שכיחות הניצול על ידי בן או בת משפחה היא הגבוהה ביותר.
איתור וזיהוי מצבים של ניצול כלכלי
בחוזר מנכ"ל משרד הבריאות מפורטים הסימנים שעל פיהם ניתן לזהות ניצול כלכלי אצל קשישים. יכול להתקיים רק סימן אחד או שיתקיימו מספר סימנים או כולם.
קשיים
הקשיים באיתור וזיהוי הניצול הכלכלי של הקשיש טמונים בכך שסוג פגיעה זה אינו מעורר חשד ואינו מותיר סימנים גלויים לעין בתחילת הדרך. האדם המנצל בדרך כלל פועל בשקט, ובצורה יסודית, כולל העברת הנכס על שמו, או השתלטות על חשבון הבנק של הקשיש. הקושי בזיהוי הניצול מתגבר לנוכח העובדה שמרבית הקשישים נמנעים מלדווח על היותם קורבנות לניצול כלכלי, הן בשל תחושות של בושה ומבוכה, והן בשל החשש שמא יבולע להם על ידי הגורם המנצל, מה גם שהקשיש עצמו מתקשה להאמין שאדם הקרוב אליו או אדם שמסייע לו, רוצה ברעתו ומנצל אותו.
הקושי נובע ממספר גורמים:
הטיפול בקשיש לאחר גילוי הניצול
ברגע שמגלים כי זקן נוצל כלכלית על ידי אדם אחר, בן אם זה קרוב משפחה ובין אם איש אחר, ניתן לפעול במספר מישורים:
דרכים להתמודדות וצמצום התופעה
בדו"ח שפורסם בספטמבר 2002 על ידי הוועדה לבחינת הצרכים בתחום המניעה והטיפול בהתעללות בזקנים, ניצול והזנחתם מפורסמות ההמלצות להתמודדות עם תופעת הניצול הכלכלי של הזקנים. בשנת 1994 נחקק הגנת אי שפיות בתיקון חוק העונשין סעיף 34ח לפיו: אדם לא יישא באחריות פלילית למעשה שעשה אם בשעת המעשה מחלה פגעה ברוחו או בכושרו השכלי, והיה חסר יכולת של ממש להימנע מעשיית המעשה או להבין את אשר הוא עושה או להבין מה פסול במעשהו". דבר המעניק הגנה מפני ניצול וסחיטת כספים מקשישים באמצעי מירמה או נישואים לצורכי גירושים.
הקשר בין ניצול כלכלי והבנקים
ישנם מקרים לא מעטים שבהם הלקוח הקשיש מסתייע באדם אחר, במטפל או בבן משפחה לביצוע פעולות כספיות שונות באמצעות ייפוי כוחם שהם בדרך כלל בני משפחה מסורים המסייעים לזקן לנהל את ענייניו הכספיים בבנק. ניצול כלכלי יכול לבוא לידי ביטוי כאשר הקשיש מגיע לבנק מלווה באדם זר המאלץ אותו למשוך כספים מחשבונו ולמסור לו אותם. פעמים קורה שאותם זרים הם פשוט אנשים המנצלים את חולשתו של הזקן ומרוקנים את חשבונו בניגוד לרצונו וללא הבנתו את המצב.
התייחסות הבנקים לתופעת הניצול הכלכלי
קיימת דילמה בעניין הטלת חובת דיווח על בנקים במקרים של חשד של ניצול כלכלי של קשישים. מצד אחד יש הטוענים שלא ייתכן שתחת מעטפת הסודיות הבנקאית בנקים יתעלמו ממקרים קיצוניים של ניצול ושוד כלכלי של זקנים שאינם מסוגלים לדאוג לענייניהם בכוחות עצמם (לדוגמה, במקרים של מחלת אלצהיימר או תלות במטפלים). ואכן, בתמיכה לטיעונים אלה ניתן גם למצוא פסקי דין בהם בתי המשפט מצאו בנקים כאחראים ברשלנות אזרחית מקום שהתעלמו ב"אורות אדומים" של ניצול ועושק כלכלי של לקוחות קשישים. מצד שני, הגבלת חובת הדיווח ללקוחות זקנים בלבד, ו"תיוגם" של קשישים כ"קורבנות", או כ"חסרי ישע" או כמי שאינם מסוגלים לדאוג לעניינהם הכלכליים בכוחות עצמם, היא ביטוי קלסי לגילנות, ולהבניה חברתית שלילית של הזיקנה. על אף חובת הסודיות שחלה על הבנק, יכול הבנק לערב את פקיד סעד שיבדוק את העניין, יעקוב וישגיח שהזקן לא מנוצל כלכלית. בפרשת אבישי נ' חומידי ואח', קבע בית המשפט כי לבנק יש חובה כלפי לקוחותיו וברגע שמתרחשות פעולות לא שגרתיות (בעיקר אם לא מדובר בפעולה חד פעמית אלא בפעולות חוזרות ונשנות) בחשבונו של זקן שמתנהל בבנק, חלה חובה על הבנק לתהות ולברר את פשר פעולות אלה.
כיום לא חלה חובת דיווח על עובדי הבנק לדווח לרשויות אכיפת החוק על חשש לניצול זקן, אך לבנקים חובות שונות שמטרתן להגן על הלקוחות ובכללם זקנים חסרי ישע כמו חובת הזהירות מעוגנת בסעיף 35 לפקודת הנזיקין (נוסח חדש) התשכ"ח 1968- חובתו של הבנק כלפי לקוחו לנקוט באמצעי זהירות ראויים ולעשות ככל הניתן והראוי כדי למנוע אפשרות שפלוני ירמה את לקוחו ויגזול את רכושו. סוגיה זו נדונה בפרשת בנק ברקליס דיסקונט בע"מ נגד פרוסט קוסטמן שם נקבע כי בנק חב חובת זהירות ללקוחו. רמת הזהירות המוטלת עליו היא לנקוט כל אותם אמצעי זהירות שבנק סביר היה נוקט בנסיבות העניין. ביוזמת חברת הכנסת אורית זוארץ, הונחה על שולחן הכנסת ביום 11.6.12 הצעת חוק אשר מחייבת עובד בנק לדווח לפקיד סעד כל מקרה שיש לו חשד כי נעברה עבירה בחשבונו של קשיש חסר ישע
מקנזי בוול
סר מקנזי בוול (באנגלית: Mackenzie Bowell; 27 בדצמבר 1823 - 10 בדצמבר 1910) היה עיתונאי ופוליטיקאי קנדי שכיהן כראש ממשלת קנדה, החמישי במניין מאז איחוד קנדה, בין השנים 1894 – 1896.
בוול נולד בריקינגהול שבמחוז סאפוק, אנגליה. ב-1832 היגרו הוא ומשפחתו לבלוויל שבאונטריו. שנתיים לאחר הגעתם מתה אמו. בשנות נעוריו המוקדמות הועסק בוול כשוליה בבית הדפוס של העיתון המקומי, Belleville Intelligencer וכ-15 שנים לאחר מכן הוא היה לבעליו.
ב-1867 לאחר איחוד קנדה הוא נבחר לבית הנבחרים של קנדה מטעם המפלגה השמרנית. ב-1878 הצטרף בוול לקבינט ושירת תחת שלושה ראשי ממשלה: ג'ון אלכסנדר מקדונלד, ג'ון אבוט וג'ון תומפסון. הוא שימש במגוון תפקידים כמו שר המכס (1892-1878), שר המיליציות וההגנה (1892) ושר המסחר (1894-1892). בוול החזיק במושבו בבית הנבחרים ברציפות במשך 25 שנים, גם במהלך תקופת שלטון המפלגה הליברלית בשנות השבעים של המאה ה-19. ב-1892 התמנה בוול כחבר בסנאט ובשנה שלאחר מכן הוא היה למנהיג סיעת הממשלה בסנאט.
ראשית חייו
בוול נולד בכפר ריקינגהול (Rickinghall) שבאנגליה לאביו ג'ון בוול ולאמו אליזבת לבית מרשל. ב-1832 היגרה משפחתו לבלוויל שבקנדה העלית, שם הוא הועסק כשולייה בבית הדפוס של העיתון המקומי Belleville Intelligencer. הוא עשה חיל כפועל דפוס וכעורך בעיתון ולימים היה לבעליו. הוא היה חבר בבונים החופשיים,, אך גם חבר ב"מסדר אורנג' (Orange Order), והיה לנשיא הגדול (Grandmaster) של מסדר אורנג' בצפון אמריק הבריטים בין השנים 1870 – 1878. בשנת 1847 הוא נשא לאישה את הרייט מור ויחד הם הביאו לעולם חמישה בנים וארבע בנות.
קריירה פוליטית
בוול נבחר לראשונה לבית הנבחרים של קנדה ב-1867 כחבר המפלגה השמרנית מטעם מחוז הבחירה של צפון הייסטינגז, אונטריו. הוא המשיך להחזיק במושב זה עבור מפלגתו גם לאחר שהם נפלו מהשלטון בינואר 1874 בעקבות "השערורייה הפסיפית". ב 1878, כששבו השמרנים לשלטון, הצטרף בוול לקבינט כשר המכס. ב-1892 הוא היה לשר המיליציות וההגנה והמשיך להחזיק במושבו בבית הנבחרים במשך 25 שנים. כאיש מנהל מוכשר וחרוץ, המשיך בוול לכהן בקבינט כשר המסחר, תיק שנוצר אז, וזאת לאחר שהוא מונה באותה שנה כחבר בסנאט. ביקורו באוסטרליה ב-1893 הוביל לוועידת המנהיגים הראשונה של מושבות בריטניה שנערכה באוטווה ב-1894. ב-31 באוקטובר 1893 הוא היה למנהיג סיעת הממשלה בסנאט.
ראש ממשלת קנדה
בדצמבר 1894 מת באופן פתאומי ראש הממשלה, סר ג'ון תומפסון ובוול, כבכיר חברי הקבינט, מונה להחליפו על ידי המושל הכללי. לפיכך הפך בוול לאחד משני ראשי ממשלת קנדה, לאחר ג'ון אבוט, שכיהן בתפקידו בעודו משמש כחבר בסנאט ולא בבית הנבחרים.