cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מקרוביוס
חייו ויצירותיו
בכתביו שואל מקרוביוס שאלות של זהות: מהי תרבות? מיהו רומאי? כיצד על הרומאי בן מעמד האצולה להתלבש ולהתנהג? בתשובותיו לשאלות אלה הוא לא רק מתאר את המציאות, אלא אף יוצר או מתווה את האידיאל החברתי תרבותי.
סאטורנליה
החיבור החשוב ביותר של מקרוביוס הוא ה"סאטורנליה", המכיל תיאור של הדיונים שנערכו בביתו של וטיוס אגוריוס פריאטקסטטוס בזמן חג הסאטורנליה. הוא כולל מגוון גדול של דיונים היסטוריים, מיתולוגיים, ביקורתיים, אנטיקווריאטיים ולשוניים. החיבור מורכב מסדרה של דיאלוגים בין אנשים משכילים במסיבה דמיונית. יש ניסיון קטן בלבד לתת אופי דרמטי לדיאלוג. בכל ספר, אחד האנשים לוקח את התפקיד הראשי, והערות האחרים משמשות רק כהזדמנויות להעלות תצוגות חדשות של בקיאות.
אנדרטת סן חסינטו
האנדרטה
על גבי צלעות בניין הבסיס מוצבים שמונה לוחות אבן, שעליהם נחרת טקסט המתאר את תולדות הקמתה של טקסס. על גבי דלתות הארד של בניין הבסיס, 4.6 מטרים גובהן, מצויים תבליטים של ששת הדגלים מעל טקסס.
מצפון-מערב לאנדרטה מצויה בריכת השתקפות באורך של 530 מטרים וברוחב של 61 מטרים.
מקרוביוס
סאטורנליה
הספר הראשון מוקדש לשאלה בדבר מקור הסאטורנליה וחגי יאנוס, מה שמוביל להיסטוריה ולדיון על לוח השנה הרומי, ולניסיון לעקוב אחר השתלשלות כל צורות הפולחן מפולחן השמש. הספר השני מתחיל באוסף של אימרות שפר, שלו תורמים כל הנוכחים, רבות מהן מיוחסות לקיקרו ואוגוסטוס; נראה שלאחר מכן התקיים דיון על מגוון הנאות, במיוחד של החושים, אולם כמעט כולו אבד. הספרים השלישי עד השישי מוקדשים לורגיליוס, ועוסקים (בהתאמה) בבקיאותו בנושאים דתיים, בכישורו הרטורי, חובו להומרוס (תוך השוואה בין השניים) ולסופרים יוונים אחרים, והשאלה כמה מכתיבתו שאול ממשוררים לטינים מוקדמים יותר. החלק האחרון של הספר השלישי עוסק בהרצאה על מותרות, וחוקי הגבלת ההוצאות שמטרתם לבלום אותה, שהוא ככל הנראה חלק משובש שזז ממקומו בספר השני. הספר השביעי מכיל ברובו את הדיון על מגוון שאלות פיזיולוגיות.
הערך העיקרי של החיבור נמצא בעובדות ובדעות המצוטטות מסופרים מוקדמים יותר. מבנה הסאטורנליה מועתק מה"סימפוזיום" (Symposium) של אפלטון והחיבור "Noctes atticae" של אולוס גליוס; בני הסמכא הראשיים (ששמותיהם לא מצוטטים) הם גליוס, סנקה, פלוטרכוס ("Quaestiones conviviales"), אתנאיוס והפרשנות של סרוויוס ואחרים לורגיליוס.
אוגוסטוס על הורדוס
בסאטורנליה מופיע אזכור יחיד בנוגע ליהודים, בקשר להורדוס, בן זמנו של אוגוסטוס. בברית החדשה מתואר הורדוס כשליט אכזר, אשר הורה על הרג כל הילדים בבית לחם. על רקע סיפור זה, כתב מקרוביוס על אוגוסטוס: "כששמע כי בין הבנים מתחת לגיל שנתיים שהורדוס מלך היהודים ציווה בסוריה להמית היה גם בנו של המלך עצמו, אמר: 'עדיף להיות חזירו (hus, ὗς) של הורדוס מאשר בנו (huios, υἱός)'". על פי תוכן האמירה עצמה המיוחסת לאוגוסטוס, נראה שהרקע המקורי לה היא דווקא העובדה שהורדוס הוציא להורג שלושה מבניו, אולם אף אחד מהם לא היה ילד כשהוצא להורג. משתמע מהאמירה כי ידוע היה שהורדוס (כיהודי) נמנע ממאכל חזיר, שהרי להבדיל מבנו, את חזירו אינו הורג. בדיחה זו מבוססת על משחק מילים ביוונית בין "חזירו" (hus, ὗς) ו"בנו" (huios, υἱός), אולם היא מאבדת את חריפותה בתרגום הלטיני. נראה כי מקרוביוס נסמך על מקור מתקופת אוגוסטוס, אולם נראה גם כי הרקע המקורי של הבדיחה עבר שינוי בהשפעת האגדה הנוצרית.
אנדרטת סן חסינטו
האנדרטה
בבניין הבסיס שוכן המוזיאון להיסטוריה של סן חסינטו, המציג את תולדות טקסס ואת תולדות הקרב שהתחולל במקום.
מקרוביוס
פרשנות על "חלום סקיפיו"
מקרוביוס הוא גם מחבר פרשנות בשני ספרים על "חלום סקיפיו" (Somnium Scipionis), שסופר על ידי קיקרו בסוף חיבורו "רפובליקה". אופיו של החלום, שבו סקיפיו הזקן מופיע בפני נכדו המאומץ ומתאר את החיים של הטובים לאחר המוות ואת חוקת העולם מנקודת השקפה סטואית ונאופלאטונית, סיפק למקרוביוס הזדמנות לדון על טבע היקום, ולהעביר פילוסופיה קלאסית רבה לימי הביניים המאוחרים יותר. באסטרונומיה, חיבור זה בולט בשל ציונו את קוטרה של השמש ככפול מקוטרו של כדור הארץ.
תמונות
תמונות מתוך כתב יד מהמאה ה-12 של "פרשנות על חלום סקיפיו" של מקרוביוס. שנת 1150 לערך.
שמות של כבוד
על שמו של מקרוביוס נקראים המכתש הירחי "מקרוביוס" ומפרץ מקרוביוס  באנטארקטיקה.
מעבר הבקעה
מעבר הבקעה הוא מעבר לכלי רכב וסחורות בין ישראל לשטחי יהודה ושומרון. המעבר ממוקם על כביש 90 באזור שדמות מחולה בצפון בקעת הירדן, ומהווה נקודת מעבר בין המועצות האזוריות ערבות הירדן ועמק המעיינות. מעבר כלי רכב מתאפשר בכל ימות השבוע, ואילו מעבר סחורות רק בימים ראשון, שלישי וחמישי. המעבר אוזרח בשנת 2008 ונמצא בפיקוח רשות מעברים יבשתיים.
בשנת 2006 פרסם ארגון "מחסום Watch" כתבה המבקרת את החיילים המתפעלים את המעבר.
צפונית מעט למעבר פועל "פונדק המעיין", המהווה נקודת התרעננות לנוסעי הכביש.
קרב נאהוונד
קרב נָאהָוונד (ערבית: معركة نهاوند) היה קרב במסגרת כיבוש האימפריה הסאסאנית על ידי הצבא של האימפריה המוסלמית שנערך בשנת 642, בסמוך לעיר נאהוונד שבמחוז המדאן באיראן של ימינו. למרות יתרון מספרי של הצבא הפרסי הסתיים הקרב בניצחון מוחלט של המוסלמים וחורבן האימפריה הסאסאנית. בהיסטוריוגרפיה המוסלמית ידוע הקרב בשם "הניצחון של כל הניצחונות". למרות חשיבות הקרב, מעט מאוד ידוע על מהלכו והמקורות המוסלמים הנותנים את עיקר התיאורים נוטים להגזמה ולתיאור חד צדדי של האירוע. על פי ההיסטוריון המוסלמי מוחמד בן ג'ריר אל- טבארי (أبو جعفر محمد بن جرير الطبري) שעבודתו ההיסטוריה של נביאים ומלכים (تاريخ الرسل والملوك) מתארת את ההיסטוריה מתחילת ימי העולם על פי הקוראן ועד לשנת 915, מנה הצבא הפרסי כ-50,000, לוחמים תחת פיקודו של אציל בשם פיירוז, והצבא המוסלמי מנה כ-20,000 לוחמים בפיקודו של נועיימן בן מוקרין (النعمان بن مقرن) מקבוצת הצחאבה.
על-פי ההיסטוריוגרפיה המוסלמית, המהלך המכריע בקרב אירע כאשר חיל הפרשים הפרסי פותה לרדוף אחר פרשים בדואים קלים אל תוך מארב מתוכנן מראש. לכודים בעמק הררי צר ומוקפים מכל עבר, הושמדו היחידות הפרסיות ומעטים הצליחו להימלט משדה הקטל.
השליט האחרון לשושלת הסאסאנית, יזדגרד השלישי איבד את מעט השליטה שהייתה נתונה בידיו ואת יכולתו לגייס צבא לקרב בלימה נוסף. הוא ברח עם אצילי החצר המעטים שנותרו לצידו ועם צבא קטן לכוון מזרח, אזור שבעבר היה חלק מהאימפריה הפרתית ועוין את השלטון הסאסאני המרכזי. הוא נרצח על ידי אלמוני בשנת 651 בעיר גאיור קלה (מרב העתיקה) בטורקמניסטן. מותו סימן את סופה של האימפריה הסאסנית ואת שלטונה בעיראק ואיראן.
לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן
לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (בגרמנית: Ludwig I. von Pfalz-Zweibrücken; 1424 - 19 ביולי 1489), היה רוזן פפאלץ-צווייבריקן בין השנים 1453–1489.
ביוגרפיה
לודוויג נולד בשנת 1424, לשטפן, רוזן פפאלץ-זימרן-צווייבריקן ואנה מוולדנץ, רוזנת פפאלץ-זימרן-צווייבריקן, בתם של פרידריך השלישי, רוזן ולדנץ ומרגרטה מנסאו-זארבריקן.
פיינס
{{פירושונים|
לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן
ביוגרפיה
בשנת 1444 מת סבו פרידריך השלישי, רוזן ולדנץ, ואביו שטפן ירש ממנו את רוזנות שפונהיים ואת רוזנות ולדנץ. באותה שנה חילק שטפן את נחלותיו לבניו, על אף שהמשיך לשלוט בהם באופן רשמי: פרידריך קיבל את רוזנות פפאלץ-זימרן ואת רוזנות שפונהיים, ואילו לודוויג קיבל את רוזנות פפאלץ-צווייבריקן ואת רוזנות ולדנץ. בשנת 1453 פרש שטפן מניהול הרוזנויות, ופרידריך ואחיו החלו לשלוט לבד בנחלותיהם.
פיינס
ראו גם
}}
לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן
ביוגרפיה
במהלך השנים 1455, 1460 ו-1470–1471 נלחם לודוויג נגד פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ, בשל טענתו של פרידריך על רוזנות ולדנץ.
ב-19 ביולי 1489 מת לודוויג, ובניו קספר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ואלכסנדר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ירשו את נחלותיו.
משפחתו
ב-20 במרץ 1454 התחתן לודוויג עם יוהנה מקרוי, בתם של אנטואן הראשון, רוזן קרוי ומרגריט מלורן-וודמון, ממנה נולדו לו 12 ילדים:
מעבר מצודת יהודה
מעבר מצודת יהודה הוא מחסום אזרחי הנמצא על כביש 316, בסמוך ליישוב בית יתיר שבמועצה אזורית הר חברון וכקילומטר וחצי מצפון לקו הירוק. המעבר אוזרח בנובמבר 2009 ונמצא בפיקוח של רשות מעברים יבשתיים. המחסום מאפשר במהלך כל ימי השבוע מעבר לתנועת כלי רכב ישראלית, של אזרחים זרים, דיפלומטים וארגונים בינלאומיים, וכן מעבר הולכי רגל המיועד לבני השבט הבדואי אבו קביטה בלבד. המעבר מקיים שיתוף פעולה עם מנהלת תיאום וקישור היושבת בחברון.
הסוציאל-דמוקרטים (דנמרק)
הסוציאל-דמוקרטים (בדנית: Socialdemokraterne או  Socialdemokratiet) היא מפלגה סוציאל-דמוקרטית דנית. המפלגה נוסדה כגוף עצמאי מתוך מספר גופים הקשורים באיגודי העובדים הדנים ב-1878, ועלתה לראשונה לשלטון בראשות תורוואלד סטאונינג ב-1924. לאחר מלחמת העולם השנייה שימשה המפלגה כמפלגת השלטון בדנמרק כמעט באופן רציף בין 1945 ל-1982. בתקופה זו ביססה המפלגה בדנמרק מדינת רווחה. המפלגה שבה לשלטון בראשות פול נירופ ראסמוסן ב-1992, אך שבה ואיבדה את השלטון ב-2001 ומאז ועד 2019 היא שימשה כמפלגת האופוזיציה הגדולה ביותר לדנמרק. בשנת 2019 גוש המרכז שמאל בראשותה ניצח בבחירות, והיא צפויה להפוך למפלגת השלטון. מנהיגת המפלגה מאז 2015 היא מדה פרדריקסן. המפלגה חברה באינטרנציונל הסוציאליסטי ובמפלגת הגג של הסוציאליסטים האירופאים מפלגת הסוציאליסטים האירופאים.
ישיבת פאר רוקאוואי
ישיבת פאר רוקאוואי (באנגלית: Yeshiva of Far Rockaway; ידועה גם כ"יְשִׁיבָה דֶרֶךְ אֵיתָן", Derech Ayson Rabbinical Seminary) היא ישיבה תיכונית חרדית-אמריקאית בפאר רוקאוויי שבקווינס, ניו יורק. בישיבה לומדים כ-160 תלמידים.
הישיבה נוסדה ב-1969 בידי ראש הישיבה הנוכחי הרב יחיאל יצחק פאר והרב נחמן בולמן (1925–2002). יחסית לישיבות תיכוניות אחרות בארצות הברית יש בה דגש על לימודי קודש. שיחות המוסר של ראשי הישיבה הן בסגנון ישיבות נובהרדוק.
צוות ובוגרים
הרב פאר הוא חתנו של הרב יהודה לייב נקריץ, חתנו של הרב אברהם יפה'ן שעל שם ספרו "דרך איתן" נקראת הישיבה. לצידו היה חבר בנשיאות הנהלת הישיבה הרב אהרן מרדכי ברפמן (אחיו הגדול של בנג'מין ברפמן). מלמדים בה גם הרב משה בצלאל בראון שמשמש גם רב קהילת 'אגודת ישראל' בווסט לורנץ, הרב אברהם קליינקופמן והרב יוסף ברונר. בצוות הישיבה התיכונית: הרב יהושע קאליש.
בין בוגרי הישיבה: הרבנים עזריאל בראון ויעקב מאייר, מייסדי וראשי הישיבה הגדולה בקרטרט (YGOC) ; היועץ אבי ברקוביץ' והמוזיקאי החסידי ארי גולדוואג.
יעל וילנר
יעל וילנר (נולדה ב-22 בספטמבר 1959) היא שופטת בבית המשפט העליון. קודם לכן כיהנה כשופטת בבית משפט השלום ובבית המשפט המחוזי בחיפה.
ראשית חייה
נולדה לרות חנה ולנחום אריאלי. היא נכדתו של הרב יצחק אריאלי ואחייניתו של הרב מרדכי אילן. למדה לימודים תיכוניים באולפנת חורב בירושלים, וסיימה את לימודיה ב-1977. בתקופה זו השתתפה בניסיון ההתנחלות הראשון של גוש אמונים בסבסטיה, שבשומרון. שירתה שנה אחת בשירות לאומי בקריית שמונה.
בשנים 1978–1982 למדה משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ותוך כדי הלימודים, בשנים 1980–1981, שימשה עוזרת פרלמנטרית לחבר הכנסת חיים קופמן מ"הליכוד". התמחתה אצל שופט בית המשפט העליון משה בייסקי ולאחר מכן אצל דורית ביניש בפרקליטות המדינה. בשנת 1983 הוסמכה כעורכת דין, ובשנים 1983–1998 עבדה כעו"ד.
קריירה
ביוני 1998 מונתה וילנר לשופטת בבית משפט השלום בחיפה. באוקטובר 2004 מונתה לרשמת ושופטת בפועל בבית המשפט המחוזי בחיפה ובינואר 2006 מונתה לשופטת בבית משפט זה.
בדצמבר 2011 הייתה מועמדת לכהונה בבית המשפט העליון, אך לא נבחרה. בפברואר 2017 נבחרה לשופטת בבית המשפט העליון, וב-30 באוקטובר 2017 החלה לכהן בתפקיד זה.
פסיקותיה
וילנר נחשבת לשופטת שאיננה נוטה באופן מובהק לשמרנות או לאקטיביזם.
אזרחי
בינואר 2019 הייתה שותפה לדעת הרוב שפושט רגל זכאי לצו הפטר גם על חוב הנובע מערבות למזונות.
נזיקין
בכל הנוגע לתביעות בנזיקין על רשלנות הרשויות בביצוע תפקידי רישוי ופיקוח כתבה:
בנובמבר 2007, כשופטת במחוזי, פסקה פיצויים בסך 937,000 ש"ח לתלמיד כיתה ה', שלאחר שהוצא מהכיתה שיחק ונפגע בעינו ונותר עם 50% לקות ראייה.
תביעות ייצוגיות
באוגוסט 2015 דחתה תובענה ייצוגית נגד רשת "ארומה" בגין אי-אכיפת החוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון בסניפיה, בנימוק שלרשת אין אחריות לאכיפת החוק, אלא רק הזכיינים אחראים לכך.
במרץ 2023 כתבה פסק דין שאושר על ידי עמיתיה, שקיבל את ערעור תנובה וקבע שלא הוכח שתנובה גבתה מחיר לא הוגן על הקוטג'. בפסק הדין כתבה:
בפסק דין אחר קבעה בהסכמת עמיתיה שנוהל של הצגת מחירים גבוהים עליהם ניתנות הנחות כדבר שבשגרה היא התנהלות מטעה המהווה עילה לתביעה. בפתח פסק הדין כתבה: באותו פסק דין גם קבעה שהצגת המחיר ללא מע"מ, תוך הדגשה שהמחיר אינו כולל מע"מ, שונה ופחות חמורה מהצגת מחיר ללא מע"מ, ללא הבהרה כזאת.
פלילי
וילנר קבעה בדעת רוב שהפיצוי לפי סעיף 80 למי שזוכה קשור קשר הדוק לדיון הפלילי ואינו יכול להנתן בתביעה אזרחית מאוחרת.
ענישה
בהתייחס לענישה כתבה השופטת וילנר על חשיבותם של שיקולי השיקום של העבריין:
מנהלי
במאי 2012, בהיותה שופטת בבית המשפט המחוזי, דחתה עתירות נגד התוכניות שייעדו את היישוב חריש לאוכלוסייה החרדית בלבד, לאחר שהתכניות תוקנו ונתנו לטענתה איזון סביר בין הצורך לספק שכונות לחרדים ובין צורכי האוכלוסיה הלא חרדית.
לוקאס מורה
לוקאס רודריגס מורה דה סילבה (בפורטוגזית: Lucas Rodrigues Moura da Silva; נולד ב-13 באוגוסט 1992 בסאו פאולו) הוא כדורגלן ברזילאי, המשחק בעמדת קשר התקפי בסאו פאלו.
קריירת מועדונים
מורה החל לשחק כנער במועדון סאו פאולו. בשנת 2010, כשהוא בן 17 בלבד, החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. כששיחק במדי הקבוצה הבוגרת זכה עמה בגביע סודאמריקנה (2012). בשנת 2013 הצטרף לקבוצת פריז סן-ז'רמן, ששילמה עבורו 45 מיליון דולרים. מורה זכה במדי פריז בארבע אליפויות וב-16 תארים בסך הכול.
ב-31 בינואר 2018 חתם מורה בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג לחמש שנים תמורת 25 מיליון ליש"ט. ב-18 באוגוסט 2018 כבש מורה את שערו הראשון במדי טוטנהאם בניצחון 1–3 על פולהאם. במחזור שלאחר מכן כבש צמד נגד מנצ'סטר יונייטד. ב-13 באפריל 2019 כבש שלושער ראשון לזכות טוטנהאם באצטדיון החדש, בניצחון 0–4 על האדרספילד טאון. ב-8 במאי 2019, כשטוטנהאם הייתה בפיגור 0–3 מול אייאקס בסיכום בתחילת המחצית השנייה, מורה כבש שלושער ששלח את טוטנהאם לגמר כל אנגלי מול ליברפול.
ב-2 באוגוסט 2023, עשור לאחר שעזב אותה, חזר מורה לסאו פאולו.
נבחרת ברזיל
מורה נכלל בסגל נבחרת ברזיל משנת 2011. הוא גם שיחק במדי הנבחרת הצעירה, וזכה עמה במדליית כסף באולימפיאדת לונדון (2012).
סופיה ריגטי
סופיה ריגטי (באנגלית: Sofia Righetti, נולדה ב-1988) היא גולשת סקי אלפיני לנכים איטלקייה. אלופת איטליה בסקי אלפיני לנכים לשנת 2014.
ביוגרפיה
ריגטי גדלה בנגרר, ורונה איטליה. היא נולדה עם מום לב מולד ובגיל חמישה חודשים עברה ניתוח. במהלך הניתוח, הרופאים לא שמו לב כי הדם שלה הפסיק לזרום לעמוד השדרה. הפסקת הדם הובילה לאיסכמיה מותנית שגרמה לשיתוק רגליה. הוריה תבעו את הרופאים בבית המשפט וזכו בתביעה. לדבריה, הנכות שלה מעולם לא נחוותה מבחינתה כבעיה.
בגיל 14 אימצה ריגטי אורח חיים צמחוני ובגיל 24 (שנת 2012), אימצה אורח חיים טבעוני. בבגרותה, החלה לעסוק בפעילות לזכויות בעלי חיים. התזה שלה, אותה כתבה במסגרת לימודי פילוסופיה באוניברסיטת בולוניה, עסקה בטיעונים נגד ניסויים בבעלי חיים. מקורות ההשראה שלה הם אנשים המצדדים במתן כבוד לחייהם של בעלי החיים דוגמת השחקן חואקין פיניקס, הזמרים אליסה וייט גלוז ומוריסי וההוגים טום רייגן וגארי פרנציון.
ריגטי מנגנת בגיטרה חשמלית בלהקות פאנק ומטאל. כמו כן, היא מנהלת בלוג ביוטיוב בו היא עוסקת באורח חיים טבעוני וספורטיבי.
בשנת 2015, נשאה נאום בוועידת TED בוורונה בו טענה כי נכות היא פוטנציאל ולא מגבלה.
ספורט
ריגטי החלה לגלוש בשנת 2012, בגיל 23. בשנת 2013, השתתפה באליפות איטלקייה לסקי אלפיני לנכים מטעם FISIP וזכתה במדליית ארד במסלול סלאלום. בשנת 2014, השתתפה שנית באליפות זו שנערכה בפרטו נבוסו. במסלול הסלאלום, היא נפלה בדרכה למטה, אך למרות הנפילה שעיכבה אותה במספר שניות, היא הגיעה למקום השני וזכתה במדליית כסף. למחרת היום, במסלול הסלאלום הענק היא הגיעה למקום הראשון וזכתה במדליית זהב. בנוסף לסקי, ריגטי עוסקת באופן חובבני גם ברכיבה על אופני יד, אימוני כושר וקרוספיט.
גארי רידג'ווי
גארי ליאון רידג'ווי (באנגלית: Gary Leon Ridgway; נולד ב-18 בפברואר 1949) הוא רוצח סדרתי אמריקאי, שנודע בכינויו רוצח הנהר הירוק. רצח עשרות נשים במדינת וושינגטון במהלך שנות ה-80 וה-90. זכה לכינויו בעקבות מציאתן של חמשת קורבנותיו הראשונים באזור הנהר הירוק.
על מנת ללכדו נעזרו חוקריו ב'דעתו המקצועית' של טד בנדי הרוצח הסדרתי שבאותו זמן (1984) ישב בכלא וחיכה למימוש גזר דין מוות, אך חוות דעתו של בנדי לא הועילה.
גדליהו לחמן
גדליהו לחמן (11 בנובמבר 1913 - 21 בפברואר 1983) היה איש חינוך ישראלי. חתן פרס החינוך הארצי מטעם משרד החינוך והתרבות לשנת 1979, מיוזמי ומייסדי הפנימייה התיכונית למחוננים ע"ש שטיינברג בכפר סבא, פעיל בארגון ההגנה, מורה, מחנך ומנהל בבית חינוך ע"ש ברל כצנלסון בכפר סבא ועורך עמית של ספר סקאלה (ספר זיכרון לקהילת יהודי סקאלה שהושמדה בשואה).
עודד קרבצ'יק
עודד קרבצ'יק (נולד ב-19 ביולי 1966) הוא מנטור, מאמן מנטלי לספורטאים וכדורסלן בעברו.
גדליהו לחמן
חייו בסקאלה
לחמן נולד כגוסטב לחמן בעיירה סקאלה פודילסקה. בשנת 1926 סיים את לימודיו בבית הספר היסודי בסקאלה. בגיל 16 הקים בסקאלה קן של תנועת "הנוער הציוני" ועמד בראשו עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. בשנת 1932 סיים בהצטיינות את הגימנסיה הפולנית בעיר בורשצ'וב, ונעשה מנהיג קן "הנוער הציוני" בעיר וחבר המועצה העליונה של "הנוער הציוני" בפולין וחבר בוועדות בחירות לקונגרסים ציוניים. שלוש שנים אחר כך, סיים סמינר פדגוגי פולני כמוסמך להוראה. ב-1936 הקים וניהל בית ספר תיכון פרטי בעיירת מולדתו, בו שימש מורה יחיד. ב-1939, לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, קיבל הסמכה למשפטים מאוניברסיטת קראקוב.
גארי רידג'ווי
במסגרת עסקת טיעון, הסכים לחשוף את מיקומן של נעדרות נוספות, וכך נמנע מעונש מוות. קיבל עונש מאסר עולם, ללא אפשרות חנינה. בהודאתו ציין כי בחר לרצוח דווקא זונות, בגלל שהיו טרף קל והוא שנא את רובן. הוא הורשע ברציחתן של 49 נשים, הודה ברצח של 71 נשים ועל פי הערכות רצח מעל ל-90 נשים.
עודד קרבצ'יק
קריירה כמנטור ומרצה
לאחר פרישה ממשחק כדורסל מקצועי, החל לעבוד בעסק המשפחתי לציוד כיבוי אש והצלה, ובמקביל השלים לימודי חינוך גופני, פסיכולוגיה ומנהל עסקים. לאחר לימודיו, החל לעבוד כמרצה לשיווק במכללת הקידמה הצפונית ולהתעניין בתחום הליווי העסקי. עודד גם פנה ללימוד הנחיית קבוצות ובהמשך החל לעבוד עם ארגונים כיועץ עסקי וכמרצה. עם התפתחותו החל עודד קרבצ'יק לנהל את בית הספר לקואצ'ינג של מרכז ההשתלמויות של אוניברסיטת בר-אילן, ולאחר מכן נבחר להקים ולנהל את בית הספר לקואצ'ינג ביחידה ללימודי חוץ של הקריה האקדמית אונו.
גדליהו לחמן
חייו בסקאלה
לחמן שכל את כל בני משפחתו בשואה. הוא עצמו שרד בבית סוהר של הגסטאפו בעיר צ'ורטקוב, במחנה לעבודות כפייה ולמעלה משנה שרד במחבוא. הוא הוסתר על ידי שתי משפחות אוקראיניות שילדיהן למדו בבית ספרו בסקאלה.
עודד קרבצ'יק
קריירה כמנטור ומרצה
במהלך עבודתו, הוא פיתח את שיטת האימון המנטלי FTC לתחומי זוגיות, ספורט ועסקים, והקים שתי קליניקות לטיפול בשיטה. לאורך השנים, עודד ליווה ארגונים כמנטור ומרצה בתחום החוסן המנטלי, ניהול, שיווק ומכירות, ביניהם בנק לאומי, שירותי בריאות כללית, בזק וצה"ל.
גדליהו לחמן
אחרי מלחמת העולם השנייה
לאחר שחרור פולין, היה פעיל בציונות המחתרתית. הוא ארגן והעביר בחשאי קבוצות של ילדים ובני נוער ניצולי שואה דרך גבולות צ'כים ופולניים למחנה העקורים בגרמניה.
עודד קרבצ'יק
קריירה כמנטור ומרצה
בשנת 2008 הצטרף לצוות המקצועי של נבחרת ישראל בכדורסל כמאמן מנטלי של הנבחרת. לאורך השנים ליווה באופן פרסונלי ספורטאים כמאמן מנטלי, בהם שחקני הכדורסל עומרי כספי, יובל זוסמן, נמרוד טשמן, דורי סהר, שחקן הכדורגל בן שהר והמתעמל, בעל מדליה אולמפית, ארטיום דולגופייט, וכן את נבחרת התעמלות המכשירים האולימפית.
גדליהו לחמן
אחרי מלחמת העולם השנייה
בין נובמבר 1945 לשנת 1946 היה מרכז ומדריך של קבוצות נוער במחנות שארית הפליטה בגרמניה, והיה חבר המועצה הארצית של שארית הפליטה, ונציג מטעמה לקונגרס הציוני ה-12. היה מפעילי וראשי תנועת נוח"ם (נוער חלוצי מאוחד) בגרמניה בשנת 1946.
עודד קרבצ'יק
קריירה כמנטור ומרצה
בשנת 2012 הוביל את תוכנית הריאליטי "להציל את הנישואים" בערוץ עשר כיועץ בתחום מערכות היחסים.
גדליהו לחמן
אחרי מלחמת העולם השנייה
בגיל 33, ביוני 1946, נבחר לחמן ליו"ר הנהלת מחנה העקורים פורנוולד בגרמניה. במחנה הזה נשא את עמליה (מלה) וייס, ניצולת שואה ילידת סטרי, פולין. במחנה נולד בנם הבכור שמעיהו (שי) לחמן.
וילה תיאנה
וילה תיאנה (איטלקית: Villa Thiene) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו באזור ונטו שבצפון איטליה, בקווינטו (Quinto), המצויה בפאתיה המזרחים של העיר ויצ'נזה. הווילה תוכננה ונבנתה לפי הזמנתם של האחים מרק-אנטוניו ואדריאני תיאנה, להם בנה פלאדיו גם ארמון בתוך ויצ'נזה עצמה. הבנייה התבצעה בשנות חמישים של המאה השש-עשרה.
גדליהו לחמן
אחרי מלחמת העולם השנייה
ב-1947 ניהל את סניף הסוכנות היהודית בפורנוולד.
וילה תיאנה
אדריכלות
תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות", והיא שונה מאוד מן הבניין ששרד. מן התוכנית שבספר עולה שפלאדיו תכנן וילה כפולה, שבה שני בתים עם מבנים נספחים המסודרים זה מול זה משני צדדיה של חצר גדולה. כל אחד מן האגפים האלה מקושר עם חצרות נוספות באמצעות סטווי עמודים ומבני משק, וכך מצביעה התוכנית על מכלול רחב ידיים. דומה שסידור כפול זה תוכנן עבור שני האחים תיאנה, שכל אחד היה אמור לתפוס מחצית ממנו. קיימת תוכנית נוספת של וילה תיאנה, השמורה באוקספורד, שבה מופיע רק בניין בודד עם נספחיו. נראה שהשינוי נעשה לאחר שאחד האחים עזב לצרפת.
גדליהו לחמן
פעילות מחתרתית
בשנים 1947 ו-1948 פעל באירופה מטעם המחתרות בארץ ישראל: הוא היה מייסד ופעיל בבית הספר החשאי של ההגנה שהוקם בחווה ליד פורנוולד ופעל בסתר כקצין הסברה של הארגון בקרב קבוצות הכשרה במחנה ובאזור, פעיל בארגון "הבריחה" (עלייה ב') בגרמניה ובצרפת ופעל להעלאה ארצה של קיבוצי ההכשרה בפורנוולד.
וילה תיאנה
אדריכלות
התאמת הבניין הקיים היום בשטח עם קטע מסוים בתוכניות אלה שנויה במחלוקת, משום שהבניין עבר שינויים מהותיים במאה התשע-עשרה. הוא משתייך, ככל הנראה, לאחד המבנים המשניים של הווילה. הבניין חשוף מן הטיח המקורי ומעבודות הכיור.
גדליהו לחמן
פעילות מחתרתית
באוקטובר 1947 בנו ואשתו עלו ארצה בעוד הוא נשאר להיות פעיל במסגרת ה"בריחה" עוד כחצי שנה בגרמניה ובמרסיי, צרפת. בפברואר 1948 הוא עלה ארצה בעלייה בלתי לגאלית והצטרף לקיבוץ אשדות יעקב, שם עבד במטעי הבננות, היה מדריך ומורה לקבוצות נוער מפורנוולד ולנוער יהודי שעלה מטורקיה. הוא השתתף במלחמת השחרור כחבר הקיבוץ, שהיה נתון להפגזות סוריות. ביולי 1948 נולדה בקיבוץ ביתו איילה לחמן. הוא היה בקיבוץ עד שנת 1950.
וילה תיאנה
אדריכלות
וילה תיאנה הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1997. המקום משמש כיום כבניין משרדים לרשות המקומית.
אודטה (תוכנית טלוויזיה)
אודטה (נקראה בעבר "הבוקר של אודטה") היא תוכנית אירוח ופנאי בהנחיית אודטה שוורץ. התוכנית עלתה ב-2 בינואר 2003 בערוץ 10 וירדה ב-19 במרץ 2007. ב-16 בינואר 2019 עלתה התוכנית מחדש בקשת 12.
גדליהו לחמן
עיסוק בחינוך
בין 1951 ל-1952 ריכז את הפנימייה בבית הספר החקלאי מקוה ישראל
אודטה (תוכנית טלוויזיה)
תוכן
התוכנית עוסקת בנושאים כגון משפחה, הורות, ילדים, אופנה, בסגנון חיים ולייף סטייל.
גדליהו לחמן
עיסוק בחינוך
לאחר מכן, עד 1955 היה מורה להיסטוריה, גאוגרפיה ומדעי החברה בבי"ס תיכון כצנלסון בכפר סבא, שהיה התיכון הראשון בשרון. בשנת 1956 נתמנה למנהל של בית הספר ונשאר בתפקיד זה עד שנת 1979.
בין השנים 1970 ו-1972 בעקבות פנייה של ראשת הממשלה להסתדרות המורים התנדב לנהל את בית הספר התיכון המקיף ע"ש רוזוולט בבית שאן, שקרס בגלל אי-סדר ונטישה של תושבים את העיר בגלל הפגזות קטיושות.
ב-1974 התמנה ליו"ר התאגדות מנהלי בית הספר העל-יסודיים. הוא כיהן בתפקיד זה עד שנת 1977. באותו שנה קיבל את פרס יקיר בית שאן כהוקרה על פועלו ועל שיקום בית הספר.
בשנת 1979 קיבל את פרס החינוך הארצי של משרד החינוך והתרבות.
בין 1980 ל-1982 היה מרצה לתולדות יוון ורומא במכללת בית ברל.
ב-21 בפברואר 1983 לחמן נפטר בכפר סבא. אשתו, מלכה, נפטרה ב-2015. הותירו מאחוריהם בן (שי) ובת (אילה).
הנצחתו
בשנת 2007 החליטה ועדת השמות של כפר סבא להיענות לבקשתו של שי לחמן לקרוא גן ציבורי על שמו של אביו גדליהו לחמן. הגן נמצא ברחוב הסנהדרין, מול מגדל המים ובקרבת בית הספר כצנלסון.
אודטה (תוכנית טלוויזיה)
תוכן
התוכנית נודעה בטיפים והעצות שניתנו בה, ובכך שהיא מכוונת לקהל יעד נשי ולעקרות בית. בתוכנית היו אורחים שונים ומשתתפים קבועים שהגישו פינות שונות.
היסטוריה
בעקבות הצלחת התוכנית אודטה שוורץ אף זכתה לחיקוי בתוכנית ארץ נהדרת.
במרץ 2007, ביקשה שוורץ מערוץ 10 לצאת לחופשה. ב-19 במרץ 2007 שודרה התוכנית ה-1,000 בערוץ 10 כאשר אחריה אודטה הייתה אמורה לצאת לחופשה. לאחר התוכנית ה-1,000 לא שבה התוכנית למרקע והיא ירדה סופית מהאוויר. התוכנית שודרה בשידורים חוזרים בין השנים 2007–2011.
ב-17 בינואר 2019 התוכנית חזרה במתכונת חדשה בקשת 12.
מחלף וינגייט
מחלף וינגייט הוא מחלף שעתיד לקום מדרום למכון וינגייט, ובסמוך לקיבוץ יקום שעל כביש 2. הכוונה להקים את המחלף פורסמה על ידי המכון וחברת נתיבי איילון ביוני 2020. בניית המחלף החלה בסוף שנת 2021 ואמורה להסתיים בדצמבר 2023. העבודות של המחלף מתבצעות על ידי חברת דניה סיבוס. כחלק מעבודות המחלף, נוספה כניסה חדשה למכון וינגייט, והיא עתידה להחליף את הכניסה הנוכחית למכון וינגייט.
המחלף אמור לאפשר יציאה לעבר הכיוונים צפון ודרום, וכן מתוכנן להיבנות גשר כניסה למכון עבור הולכי רגל. הגשר הנוכחי להולכי הרגל אמור להיות מפורק.
סרטנים נזירים
סרטנים נזירים (שם מדעי: Paguroidea) היא על-משפחה של סרטנים מסדרת מעשירי רגל. הוא נולד ללא קונכייה, ואותה עליו להשיג בכוחות עצמו: לעיתים ימצא קונכייה ריקה, ולעיתים יהרוג דייר על מנת לקחת את קונכייתו (יכול להיות חילזון או סרטן אחר). תהליך זה יכול להתרחש גם כשהסרטן מוצא קונכייה טובה יותר או כשהוא מרגיש צפיפות בקונכייה הקיימת שלו.
לסרטן הנזיר צבת אחת גדולה ואחת קטנה במקצת. הוא משתמש בצבת הגדולה כמגן כאשר הוא נכנס לקונכייה כדי להתגונן מטורפים (למעשה הצבת משמשת כמעין "מכסה"). בין המינים השונים ניתן למצוא מינים יבשתיים, אך רוב המינים שוכנים במים.
כדי להתגונן מתנאי סביבת חייו (הים) הסרטן הנזיר מבלה את רוב שעות יומו בתוך מחילה קרירה ויוצא בשעות הערב הקרירות.
אלכסנדר פיינס
אלכסנדר פיינס (נולד ב-22 ביוני 1945) הוא כימאי יהודי אמריקאי ישראלי, העוסק בתחום הספקטרוסקופיה ותהודה מגנטית גרעינית. מכהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וכמדען במעבדה הלאומית לורנס ברקלי. פיינס זכה בפרס וולף לכימיה לשנת 1991.
קורות חיים
פיינס הוא מחלוצי המחקר והיישום בתחום התהודה מגנטית גרעינית, יחד עם המנחה שלו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ג'ון וואוו, המציא את שיטת קיטוב-הביניים והסחרור בזווית-הקסם. באוניברסיטת קליפורניה בברקלי המשיך את מחקריו בתחום שסייעו לפיתוח הענף.
פיינס הוא עמית זר בחברה המלכותית הבריטית וחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
נשוי לדיצה ואב לחמישה ילדים. בעבר היה נשוי לאיילה מלאך-פיינס.
רביעי
{{פירושונים|
ראו גם
}}
שאוצ'ילונג
שאוצ'ילונג (שם מדעי: Shaochilong; מילולית: "דרקון בעל שיני כריש") הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים, שחי במזרח אסיה במשך הקרטיקון לפני 92 מיליון שנה. הממצאים שלו התגלו בתצורת אולנשוואי שבמונגוליה הפנימית בסין, אך תוארו במקור כחלק מהסוג צ'ילנטאיזאורוס, ממשפחת הנאוונאטוריים.
בדומה לשאר הקרכרודונטוזאוריים הוא היה בעל רכס שיניים משוננות דומות לשיני כרישים גדולים (כמו עמלץ לבן), ועצמות הלסת העליונה שלו היו מעט קצרות יותר, עם מבנה שנתן עוצמת נשיכה יותר גדולה. הוא היה בעל זרועות קצרות יחסית אך בעלות טפרים מחודדים גדולים. ככל הנראה היה טורף איטי שארב לטרף של דינוזאורים אחרים מסביבתו.
Leaves' Eyes
Leaves' Eyes (בעברית: ליבס' אייז) היא להקת מטאל סימפוני מגרמניה ונורווגיה, המורכבת מאלכסנדר קרול, יוריס נייאנהיס, מיקי ריכטר, אלינה סיירלה ואנדרה נאסו. הלהקה הוקמה ב-2003 בידי ליב קריסטין, לשעבר הזמרת הראשית של Theatre of Tragedy. הלהקה הוציאה שבעה אלבומי אולפן, שישה מיני-אלבומים ואלבום וידאו.
קריירה
Leaves' Eyes כללה לעיתים קרובות נושאים נטורליסטיים במוזיקה שלה מאז יציאת אלבום הבכורה שלה מ-2004, Lovelorn. לכל חבר בלהקה היה ניסיון מקצועי קודם לפני ההצטרפות ל-Leaves' Eyes, ובכך הגדירו אותה כסופרגרופ. הסולנית ליב קריסטין שרה בלהקת Theatre of Tragedy מאז הקמתה ב-1993 ועד לפיטוריה ב-2003. Leaves' Eyes הייתה מהראשונות שהציגו קול נשי בסצנת המטאל, ולהיט הדאנס שלה, "Tanz der Schatten" הפך לשם נרדף לבימוי והבעה של סוגה מוזיקלית שלמה. בנוסף לכך, ליב קריסטין נכחה בסצנת מוזיקת הפופ וביצעה את שירי הלהקה בתוכניות טלוויזיה שונות כדוגמת Tatort ו-Schimanski. בשנת 2005 יצא אלבומה השני, Vinland Saga. הסינגל המוביל מהאלבום, "Elegy", התפרסם בגרמניה במשך ארבעה שבועות רצופים. תחנת הטלוויזיה ProSieben השתמשה ב-"Elegy" כשיר הרשמי לסדרת הטלוויזיה "מספ7ים".
בנוסף לאלבום האולפן שהופץ ברחבי העולם, Leaves' Eyes יצאה לסיבוב הופעות. במהלך ארבע שנים הופיעה בארבע יבשות ו-34 מדינות וקיימה כ-222 הופעות. אלבום הווידאו, We Came with the Northern Winds: En Saga i Belgia, יצא לאור בפברואר 2009. האלבום האקסקלוסיבי הזו תיעד את הביוגרפיה של הלהקה וכלל את ההופעות בפסטיבל Metal Female Voices בשנת 2007. האלבום השלישי של הלהקה, Njord, יצא לאור בשנת 2009. הסינגל הראשון מתוכו, "My Destiny", זכה להצלחה רבה ברחבי העולם.
בשנת 2011 יצא האלבום הרביעי של הלהקה, Meredead. שנתיים לאחר מכן, יצא האלבום, Symphonies of the Night, שזכה להצלחה במצעדים ברחבי העולם. לאחר שהלהקה קיימה הופעות שונות וקידמה את שני האלבומים, הוחלט להוציא את King of Kings בספטמבר 2015. לאחר יציאתו, לקחה הלהקה הפסקה מהוצאת אלבומי אולפן, לטובת הוצאת המיני-אלבום, Fires in the North. פרק זמן לאחר מכן, יצא אלבום האולפן השביעי של Leaves' Eyes, Sign of the Dragonhead.
ב-22 בנובמבר 2019 יצא המיני-אלבום, Black Butterfly, שזכה להצלחה ברחבי העולם. באלבום נכללו הלהיטים "Black Butterfly", "Serkland" ו-"Night of the Ravens". בנוסף לכך, נכללה בו גרסת כיסוי לשיר "Silent Night". בשנת 2020 יצא האלבום, The Last Viking, בו נכללו אותם השירים פרט ל-"Silent Night". הסינגל המוביל מתוכו, "Dark Love Empress", יצא לאור באוגוסט 2020. הסינגל השני, "Chain of the Golden Horn", יצא לאור חודש לאחר מכן. "Black Butterfly" יצא לאור כסינגל ב-29 באוקטובר 2021, אך בגרסה שונה שכללה את שירתה של קלמנטין דלאוני ; הסולנית של להקת המטאל הסימפוני והפאוור מטאל האוסטרית, Visions of Atlantis.
דיסקוגרפיה
{{שני טורים
מיני-אלבומים
}}
ראילה אודינגה
ראילה אמולו אודינגה (באנגלית: Raila Amollo Odinga; נולד ב-7 בינואר 1945) הוא פוליטיקאי קנייתי, כיהן כראש ממשלת קניה בשנים 2008–2013.
ראשית חייו
אודינגה נולד בינואר שנת 1945 בעיר מאסנו במדינת בקניה. הוא בנם השני של ג'ראמוגי אוגינגה אודינגה (אשר לימים היה סגן נשיא קניה) ואשתו מארי ג'ומה. הוא משתייך לקבוצה האתנית לואו. ראילה אודינגה התחנך בבית הספר היסודי קומולו שבקיסומו השוכנת על חוף אגם ויקטוריה. לאחר מכן, למד אודינגה בבית הספר מרנדה שנמצא באזור בונדו, בו גדלו אבותיו. את השכלתו התיכונית רכש בלייפציג אז בגרמניה המזרחית. לאחר ששלט בשפה הגרמנית, הצטרף בשנת 1965 למכללת מגדבורג לטכנולוגיות מתקדמות, בה למד הנדסת מכונות. אודינגה חזר לקניה בחודש מאי 1970 והצטרף לסגל אוניברסיטת ניירובי. הוא לימד בה עד לשנת 1974 במחלקה להנדסת מכונות. במשך התקופה הזו, הקים מספר חברות קטנות העוסקות בהנדסה. חברות אלו הפכו במשך השנים לעסק המשפחתי שנקרא East Africa Standard Processing Equipment Construction & Erection (או בקיצור EA Spectra). באותה התקופה לא היה בקניה גוף שבודק סטנדרטים של מוצרים המיוצרים ברמה המקומית. תהליך זה דרש מחברות לעבור תהליך מייגע של בדיקות בחו"ל. בשל כך, אודינגה הציע הקמת רשות מתאימה שתאמץ תפקיד זה. הוא השתתף בקורסים של מכון התקנים הבריטי בלונדון, מכון התקנים בוושינגטון הבירה בארצות הברית ובאוניברסיטאות דנוור וקולורדו. הוא גם כתב מספר מאמרים בנושא. מכון התקנים של קניה החל בסופו של דבר את פעילותו בשנת 1974 דרך החלטה של הפרלמנט הקנייתי. האינטרס של אודינגה במכון והמאמצים שהשקיע להקים אותו חייבו אותו להתפטר מעבודתו באוניברסיטה והוא התמנה לסגן מנהל מכון התקנים שהקים.
קריירה פוליטית
אודינגה הגיע ממסורת עשירה של מאבק למען דמוקרטיה ו"משחק הוגן" בפוליטיקה. תפקידו החשוב והמרכזי של אביו, ג'ראמוגי אוגינגה אודינגה, בהיסטוריה הפוליטית של האומה הקנייתית חינך אותו למאבק על הצדק ושוויון. מגיל צעיר, ראילה אודינגה עצמו היה פעיל למען שחרור האומה הקנייתית מעוני, מחלות, בורות, עוני ומהממשלה המדכאת.
בסופו של דבר, בנסיבות של השינויים מרחיקי הלכת שחלו בעולם וגם ביבשת אפריקה אחרי סיום המלחמת הקרה והתפרקות הגוש הסובייטי, ב-ה-10 בדצמבר 1991 החליטה הממשלה הקנייתית לחזור לשיטה של דמוקרטיה רב מפלגתית. ראילה אודיגה חזר לקניה על מנת לקחת חלק במאבק הפוליטי. הוא לקח חלק בהקמת הפורום להחזרת הדמוקרטיה ,((Forum for the Restoration of Democracy- FORD, שבראשות אביו. בבחירות בדצמבר שנת 1992, שהיו הבחירות הרב מפלגתיות הראשונות כמעט מזה 25 שנה, נבחר ראילה אודינגה כחבר פרלמנט מטעם לנגאטה, מחוז בחירות בניירובי. אביו נבחר גם הוא לחבר פרלמנט מטעם מחוז בונדו והפך למנהיג הרשמי של האופוזיציה. אך בסופו של דבר מצב בריאותו של אודינגה האב הכריע אותו והוא נפטר בשנת 1994. בשנת 1996, בשל מאבקים רבים שהחלו לאחר מות אביו, התפטר ראילה אודינגה מהפורום להחזרת הדמוקרטיה (FORD) והצטרף למפלגה הלאומית לפיתוח קניה (National Development Party of Kenya- NDP). אודינגה נבחר כמנהיג מפלגת ה- NDP והיה המועמד מטעמה של המפלגה לנשיאות. בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 1997 המפלגה שבראשותו זכתה במקום השלישי מתוך רשימה של 15 מתמודדים. אודינגה היה חבר בפורום המנהיגות האפריקאית ובמסגרת תפקידו לקח חלק פעיל בהדרכות שונות שנעשו בחסות המכון האמריקאי הרפובליקני הבינ"ל (IRI- US International Republican Institute). הדרכות אלו כללו תכנים בנושאים שונים הקשורים לדמוקרטיה ולפתרון קונפליקטים במדינות אפריקאיות שונות כמו זימבבווה, מוזמביק, ניגריה ועוד. בשנת 2001 הבין ראליה אודינגה כי במציאות הקיימת בקניה על אף קיומן של מפלגות שונות, השלטון של המפלגה השלטת לא היה מוכן לפנות להן מקום. אודינגה אימץ בנסיבות אלה גישה חדשה והחל בתהליך של התקרבות בין מפלגתו למפלגה השלטת, קאנו (Kanu), תהליך זה הוביל לבסוף למיזוגשתי המפלגות. אודינגה נבחר למזכיר הכללי של מפלגת הקאנו המחודשת (New Kanu) ומונה גם לכהן כחבר בקבינט.
אודינגה עשה מאמצים לאחד את השורות במפלגת ה- Narc לקראת הבחירות לנשיאות בשנת 2002, כשהוא ויתר על מועמדותו שלו לנשיאות. הוא הביא להסכמה שמועמד המפלגה יהיה מוואי קיבאקי. אודינגה ושאר חברי המפלגה ניהלו מסע בחירות נמרץ בכל המדינה ובו הביעו תמיכה בקיבאקי. עקב כך, מפלגת Narc זכתה בניצחון גדול בבחירות בשנת 2002. לפני הבחירות בשנת 2002 היו קריאות רבות לשינויים חוקתיים. במסגרת הסכם פנימי במפלגת ה- Narc, הוחלט כי במסגרת החוקה החדשה תאושר הקמת תפקיד ראש ממשלה אשר לו יהיו סמכויות ביצועיות. כולם הסכימו כי האדם המתאים ביותר לתפקיד זה הוא אודינגה עצמו. תהליך ניסוח החוקה נמשך זמן רב עקב עיכובים, שינויים ואי הסכמה על נושאים מהותיים בקרב מפלגת ה- Narc. בסופו של דבר הנשיא מוואי קיבאקי ותומכיו הצליחו לאשר טיוטה של חוקה בהליך שהיה נראה לרבים במפלגה כהליך לא דמוקרטי. בכירים במפלגת ה- Narc הביעו התנגדות בטענה כי תוכנה אינו מכיל את מה שהוסכם עליו מלכתחילה. כך, בשנת 2005 העם הקנייתי נדרש להצביע על החוקה במשאל עם. בסוף שנת 2005 מספר חברי מפלגה בכירים במפלגת ה- Narc פרשו ממנה והקימו יחד את התנועה הדמוקרטית אורנג' (Orange Democratic Party- ODM) תבוסתו של קיבאקי במשאל העם הביאה למסקנה כי מוואי קיבאקי איבד את אמונו של העם הקנייתי בו. אמינותו של קיבאקי התערערה עוד יותר בשנת 2006 כאשר מספר שרים התפטרו עקב חשד לשחיתות בממשלה. לאחר ההפסד במשאל העם, הנשיא קיבאקי מינה קבינט חדש שלא כלל את אודינגה וחברי מפלגת ה- ODM. בספטמבר שנת 2007 מונה אודינגה על ידי חברי מפלגתו למועמד המפלגה ODM לבחירות לנשיאות שהתקיימו בחודש דצמבר באותה השנה.
התופעות של אלימות פוליטית
בחודש דצמבר שנת 2001 שראליה אודינגה עוד היה שר בקבינט הוא דרש שבעלי האדמות בשכונת קיברה, שהיו בעיקר בני האתניה קיקויו שתמכה ביריבו קיבאקי ובמפלגת PNU, יורידו את המחיר בו הם משכירים שטחים ודירות ב-50%. השוכרים עליהם הגן היו ברובם מהאתניה שלו, לואו, שתמכה במפלגת ODM. כחלק מהניסיון לאכוף את הדרישה של אודינגה יצאו כנופיות מקהל תומכיו הנלהב לשטח עם מצ'טות ובתקרית נהרגו 15 אזרחים. גרוע מכך, מליציות אתניות שכללו מאות לוחמי לואו הנאמנים למפלגת ODM חיפשו להרוג בני קיקויו, לשרוף את ביתם ורכושם. בתגובה בני קיקויו נעו לכיוון ערים כדוגמת ניירובי, ובזמן שהתאוששו גייסו גם הם כוחות והתארגנו לקראת הנקמה באנשי הלואו. בעוד העולם צופה באימה בזוועות ניסו שתי המפלגות משני צדי המתרס לתפוס את השלטון ולצבור כוח פוליטי. הממשלה בהנהגת מפלגת PNU מצאה באלימות שהפגינה ODM עילה לניסיונות לאכוף את השקט על ידי פתיחת אש חיה במפגיני ODM. מן הצד השני מפלגת ODM השתמשה באלימות כקלף מיקוח לקבלת הסכם הנהגה שיתופי.
היסודות למשבר הבחירות בשנת 2007
הבחירות בשנת 2007 התקיימו על רקע הגידול העצום באוכלוסיית קניה, החרפת העוני והעמקת תחושת אי השוויון. אוכלוסיית קניה אשר מתפרסת על פני 582,650 ק"מ צמחה משמונה וחצי מיליון בשנת 1963 לשלושים ושמונה מיליון בשנת 2008. חשוב לציין כי העובדה ש-80% מהאדמה היא אדמה מדברית וצחיחה או מדברית וצחיחה למחצה יוצרת תחרות בין 42 קבוצות אתניות על השטח. 75% מהאוכלוסייה מתרכזים באזורים בעלי הפוטנציאל החקלאי הגבוה המשתרעים מצפונית מערבית לעיר הבירה ניירובי עד לגבול עם מדינת אוגנדה. מרבית התושבים בקניה מסתמכים על החקלאות בעוד שהשטח החקלאי הפנוי הולך וקטן, מה שהביא לתופעת הגירת צעירים מובטלים לאזורים עירוניים כדי לחפש הזדמנויות פרנסה טובות יותר. הצעירים המובטלים היוו בשנת 2007 60% מהאוכלוסייה (לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בקניה). בנוסף, אף על פי שבקניה המגזר התעשייתי חזק יותר מאצל שכנותיה, הייצור, המסחר והכלכלה החלשה שלה יוצרים לחץ חזק על הממשלה לספק מקומות עבודה. המסקנה הברורה מכל הנתונים הדמוגרפיים שצוינו לעיל היא ש הבחירות בשנת 2007 עמדו תחת מצב טעון מאוד
הבחירות בשנת 2007 והתפרצות האלימות לאחר מכן
באופן יחסי, תהליך הבחירות עצמו היה ההוגן ביותר מאז קיבלה קניה את עצמאותה בשנת 1963, זאת עד לישורת האחרונה בתהליך הבחירות. מעל 70% מבעלי זכות ההצבעה השתתפו בבחירות (אחוז ההצבעה הגבוה ביותר עד לאותה נקודת זמן), הקלפיות נפתחו כמעט בזמן שנקבע, כמעט כל מי שהיה זכאי ורצה להצביע הצליח לעשות זאת עד למועד סגירת הקלפיות, ספירת הקולות הייתה תחת פיקוח של משקיפים מקומיים ובינלאומיים ונציגי המפלגות חתמו על ספירת הקולות בקלפיות. כולם קיוו שהשלב האחרון יתנהל טוב גם הוא תחת הפיקוח של וועדת הבחירות הקנייתית. אך במהרה תקווה זו התפוגגה ראילה אודינגה הוכרז על ידי המדינה הקנייתית כמנצח בשישה מתוך שמונה מחוזות בקניה והיה ברור שזכה בניצחון מוחץ מול המפלגה של קיבאקי, הייתה ציפייה כי אודינגה עתיד להתמנות לנשיא קניה. אך במהרה החלו להגיע דיווחים כי תהליך ספירת הקולות נגוע בשחיתות ובמקום זאת קיבאקי הוכרז כמנצח. לפי המדיה הקנייתית אודינגה הוביל ביותר מ-370,000 קולות אך לפי הכרזת וועדת הבחירות על התוצאות גילה אודינגה כי הפסיד ביותר מ-200,000 קולות. ההכרזה הוכרזה על ידי וועדת הבחירות של קניה לאחר שדיפלומטים, נציגי עיתונות, פעילים פוליטיים וגורמים בינ"ל אחרים הוצאו בכוח מהאולם בו נספרו הקולות. הם הוצאו על ידי אנשי צבא אשר השתמשו בגז מדמיע על מנת להכריח את כולם להתפנות מהאולם. חצי שעה לאחר מכן הושבע קיבאקי בצורה חפוזה כנשיא קניה. פעולות אלו הובילו למחאות אלימות שבהם רבים מתושבי קנייה איבדו את חייהם ורבים אחרים נעקרו מבתיהם. רכוש בשווי מיליוני דולרים נהרס, אתרים ארכאולוגיים נהרסו גם הם והתיירות הנכנסת לקניה נעצרה. חוקרים רבים התמקדו בהונאה בבחירות והמאבק לשליטה בין שני מנהיגים חזקים והקהלים האתניים התומכים בהם.
בני קיקויו הם הקהילה האתנית הגדולה בקניה - כ- 22% מכלל האוכלוסייה בעוד בני לואו מהווים כ-13% מכלל האוכלוסייה.כנופיות ידועות לשמצה בשכונות העוני של ניירובי, עיר הבירה של קניה, גויסו למאבק והתחלקו לקבוצות בהתאם לקשר שלהם עם הפוליטיקאים השונים. למשל לראילה אודינגה היו קשרים עם כנופיה בקיבריה, שכונת עוני בניירובי, והיה לו כבר עבר של ניצול מתחים אתניים לטובת אסטרטגיית הבחירות שלו. תומכי אודינגה הוציאו את תסכוליהם על כל מי שחשדו בו כתומך בנשיא קיבאקי. כנופיות קבוצת הלואו משכונות העוני בניירובי שרפו יותר ממאה בתים של אנשי הקיקויו, בעוד אלה מעמיסים את חפציהם על המכוניות ומנסים לברוח. מרבית העסקים בניירובי נסגרו. הדמויות היחידות שנראו ברחבי ניירובי, עיר שלרוב מאופיינת בפקקים ועומסי תנועה היו חיילים. עננים שחורים כיסו את שמי העיר ולפחות 15 אנשים נהרגו. מחנה הבחירות של אודינגה דחק בפקידי הבחירות לספור שנית את הקולות. התחזיות הראו שהפער בתוצאות ההצבעה עלול להיות קטן ובאמת קיאבקי ניצח רק בזכות 46% מול 44% של אודינגה. אבל לפי החשדות נספרו הרבה פתקי הצבעה לא חוקיים.
האיחוד האירופי הציג עדות של משקיפי בחירות מטעם האיחוד האירופי, הללו טענו כי באחת מהקלפיות הכריזו פקידי הבחירות בערב הבחירות כי הנשיא קיאבקי ניצח ב-50,145 כשכבר ביום ראשון הכריזה ועדת הבחירות כי הוא ניצח ב-75,261 קולות. קוקי מולי(Koki Muli) אחד מיו"ר של הפורום המקומי להשגחה על הבחירות סיפרה שהייתה בחדר באותו יום ראשון שוועדת הבחירות הכריזה על התוצאות. היא טענה כי ועדת הבחירות הופיעה עם עשרות גיליונות חשודים, בחלקם חסרי חתימות ואישורים מתאימים ורובם היו ממחוז השליטה החזק ביותר של הנשיא קיאבקי. היא הוסיפה וטענה כי בחלק מהאזורים יותר אנשים הצביעו עבור הנשיא קיאבקי מכמות הבוחרים הרשומה באזורים הללו. מכיוון שקניה נחשבת לבעלת ברית קרובה של ארצות הברית ניסה השגריר האמריקאי יחד עם צוות דיפלומטים מערבי לשכנע את פקידי הבחירות לספור מחדש את הקולות. אחד מאנשי הצוות טען שחברי ועדת הבחירות ידעו שהתוצאות מפוקפקות ושאם קיאבקי יוכרז כמנצח קניה עתידה להיכנס למשבר חמור ולמרות זאת לא עשו דבר. בסביבות השעה 16:00 הודיעה ועדת הבחירות כי היא מוכנה להכריז על מנצח כשבחוץ עשרות חיילים חמושים ברובים ובגז מדמיע ובחדר המולה ומנהיגים מהאופוזיציה מוחים נמרצות. הוועדה הכריזה על מוואי קיאבקי כמנצח עם 4,584,721 קולות לעומת 4,352,993 של אודינגה, הפרש של בערך כשני אחוזים. הוועדה הוסיפה כי אכן זיהתה אי סדרים בתוצאות אך אין זה מתוקף תפקידה לבדוק זאת. זמן קצר לאחר ההכרזה הושבע קיאבקי והוכתר כנשיא. בתגובה למהלכים, הכתירה האופוזיציה בטקס השבעה שנערך למחרת ביום שני את אודינגה ל"נשיא העם". גורמים רשמיים המקורבים לקיאבקי הזהירו כי מעשה זה נתפס כניסיון להפיכה
האלימות שפרצה בקניה לאחר הבחירות לא הפתיעה רבים משום שהנסיבות שהיו עוד לפני הבחירות ניבאו אלימות שכזו. סקרים הראו כי במרוץ לתפקיד הנשיאות, קיבאקי ואודינגה מאוד צמודים. אנשים רבים בקניה, ובמיוחד מנהיגים חברתיים, חששו כי אם וועדת הבחירות של קניה לא תאפשר בחירות הוגנות, שוויוניות, אשר עומדות בקנה מידה בינלאומי, הצד המפסיד של המרוץ לנשיאות על תומכיו לא יקבל את תוצאות הבחירות. ואכן, חששות אלו אכן התממשו ובערך 1000 איש מתו בפעולות האלימות שפרצו לאחר הבחירות ועוד מאות אלפי אנשים אחרים נעקרו מבתיהם. האלימות הזו שפרצה לאחר הבחירות בשנת 2007 הוכיחה כי קיבאקי אינו מסוגל לשלוט במדינה ולמרות זאת הוא הושבע לכהונה שנייה כנשיא. מעבר לכך, מפלגתו של אודינגה החזיקה ברוב גדול באספה הלאומית ביחס של 99 מושבים לעומת 43 של מפלגתו של קיבאקי.
יחסי ישראל-קניה
לישראל וקניה מערכת יחסים טובה של עזרה הדדית ושיתופי פעולה. בחודש נובמבר שנת 2011 הגיע ראש ממשלת קניה ראליה אודינגה יחד עם משלחת גדולה לישראל. מטרת ההגעה הייתה ניסיון להרחבת הסחר בין שתי המדינות, סחר שעומד כיום על שיעור יחסית נמוך. אודינגה נפגש עם שר התמ"ת שלום שמחון והציג בפניו את הצורך הדחוף של קניה בטכנולוגיות חדשות לניהול מים. צורך זה נובע מהפגיעה הקשה במקורות המים של קניה, פגיעה שנגרמה בעקבות תקופות היובש הארוכות שידעה קנייה בשנים האחרונות. במסגרת הפגישה שקיים אודינגה עם השר הוסכם כי ישראל תעזור לקניה בטכנולוגיות ניהול מים חדשניות, ביניהן פיתוחים טכנולוגיים כמו השקיה בטפטוף וטיהור מי קולחין. בנוסף, השר שמחון הציע לאודינגה ייעוץ והכוונה ישראלית ועזרה במציאת פתרונות בתחומים נוספים בהם קניה מתקשה וזקוקה לעזרה כמו ביטחון לאומי, תשתיות ועוד. בנוסף, נפגש אודינגה במהלך ביקור זה בחודש נובמבר עם יו"ר הכנסת ראובן ריבלין. בפגישה ביקש יו"ר הכנסת ריבלין מאודינגה להצטרף לגינוי הנחרץ של המדיניות האיראנית ולהצטרף לסנקציות הכלכליות המופעלות על איראן. ריבלין שיבח את אודינגה ותיאר אותו כראש ממשלה שפעל רבות למען השלום בארצו. בנוסף, הדגיש את ריבלין את יחסיה הקרובים של קניה עם ישראל וטען שהיא מערכת היחסים הטובה ביותר מבין מערכות היחסים של ישראל עם מדינות אפריקה. וציין כי למעט ניתוק הקשרים הדיפלומטים לאחר מלחמת יום הכיפורים הקשר ביניהם תמיד היה יציב. שיתוף פעולה נוסף של אודינגה עם ישראל בא לידי ביטוי בסיוע שנותנת ישראל לקניה במלחמתה נגד לוחמי המליציות האסלאמיות "אל שבאב". קניה, לראשונה מזה עשרות שנים מנהלת מלחמה מחוץ לגבולותיה עם לוחמי "אל שבאב" מסומליה וסובלת ממתקפות טרור אקראיות על אזרחים וחיילים. במהלך ריאיון לעיתון "הארץ" שנערך במהלך ביקורו בחודש נובמבר שנת 2011 סיפר אודינגה כי צה"ל העביר לקציני הצבא הקנייתי שורה של אימוני הכשרת לחימה ובנוסף העביר לקניה ציוד שישמש אותה לאיסוף מודיעין בים, באוויר וביבשה. אודינגה הוסיף ותיאר את שיתוף הפעולה עם ישראל כפורה וענף וסיפר כי שיתוף פעולה זה החל עוד בזמן שקניה הייתה מדינה צעירה מאוד שאפשרה למטוסי חיל האוויר הישראלי לנחות בשטחה בזמן שהיו בדרכם לחלץ את החטופים במבצע אנטבה בשנת 1976. אידה אודינגה, אשתו של ראילה אודינגה, הצטרפה גם היא לביקור של בעלה בישראל בנובמבר 2011. היא ביקרה בבית החולים הדסה עין כרם שם סיירה במחלקות השונות בבית החולים וביקרה במחלקת הילדים בבית החולים. אידה נפגשה עם ראש מחלקת הילדים ועם הילדים עצמם. היא התעניינה במיוחד במחלקה לטיפול במחלות זיהומיות וטיפול באיידס ואמרה כי היא תשמח ליצור שיתוף פעולה עם ישראל בנושא זה.
בחירות 2013
בשנת 2013 התקיימו בקניה בחירות בפעם הראשונה מאז הבחירות הקשות בשנת 2007. כפי שצוין לעיל לבחירות בשנת 2007 התלוותה אלימות קשה. בריאיון לעיתון הארץ שנערך בחודש נובמבר שנת 2011 הבהיר ראליה אודינגה כי לא ייתן להיסטוריה לחזור על עצמה. אודינגה הוסיף כי הוא מתכוון להתמודד לנשיאות בעצמו ואף לנצח בהן. בנוסף, ציין אודינגה שמאז שנת 2007 נוסחה חוקה חדשה ונוסחו מחדש חוקי הבחירות מה שיאפשר את עצמאותה של ועדת הבחירות ויבטיח הליך בחירות הוגן. על מנת שהבחירות בשנת 2013 לא יובילו לאותן פעולות אלימות כמו בבחירות בשנת 2007 יש צורך לחזק ולבסס בקניה את הזכויות הדמוקרטיות הבסיסיות של כל אזרחי קניה כמו הזכות להחליף ממשלה דרך בחירות חופשיות והוגנות, הזכות של כל אזרח קנייתי לרכוש משלו, הזכות להצביע ועוד. העתיד הדמוקרטי של קניה תלוי בכך שהרפורמות ייטמעו בצורה מיטבית כך שיצרו אחדות בעם שהיה כה מפולג לאחר הבחירות בשנת 2007.
בבחירות, שהתקיימו ב-4 במרץ 2013, ניצח אוהורו קניאטה, עם כמחצית מקולות הבוחרים. אודינגה קיבל כ-43% מהקולות, וסיים במקום השני.
ב-9 באפריל 2013 סיים אודינגה את כהונתו כראש הממשלה.
אזור תעשייה בוסתני חפץ
אזור תעשייה בוסתני חפץ הוא אזור תעשייה שעתיד לקום בצפון מועצה אזורית שומרון. אזור התעשייה אמור להשתרע על שטח של 980 דונם בין היישובים ענב ואבני חפץ.
הקמת אזור התעשייה אמנם הוכרזה בשנת 2018, אך התעכבה במשך זמן רב בגלל סכסוכי קרקעות עם פלסטינים מקומיים. הוועדה המקומית לתכנון ובנייה ברני שומרון אישרה את בניית האתר ביולי 2020.
אל-ואקדי
אל-ואקדי (בערבית: الواقدي; בעברית נקרא גם: אל-ואקידי), או בשמו המלא אבו עבדאללה מוחמד בן עומר בן ואקד אל-אסלאמי (أبو عبد الله محمد بن عمر بن واقد; 747 – 823), היה היסטוריון ערבי מוסלמי שפעל בסוף המאה השמינית ותחילת המאה התשיעית.
מעט ידוע על חייו של אל-ואקדי. הוא נולד והתחנך באל-מדינה ועלה לגדולה כאשר שימש כמורה דרך לח'ליף הארון א-רשיד - הח'ליף העבאסי החמישי. הוא ליווה את הח'ליף בחזרה לחצרו בבגדאד, ושם חי ועבד כקאדי עד מותו.
אל-ואקדי היה אספן בלתי נלאה של סיפורים, סיפורי עם, אגדות ומיתוסים אסלאמיים. מעבודתו הענפה נותר ספרו ספר ההיסטוריה והמלחמה – אוסף של מסורות וסיפורים המתייחסים לימים המוקדמים של האימפריה האסלאמית. היסטוריונים מוסלמים מאוחרים יותר התייחסו בביטול אל עבודתו בתור גיבוב של אגדות עם ושקרים, אך דבר זה לא מנע מהם מלהסתמך על כתביו בכתיבת ההיסטוריה של האסלאם.
אל-ואקדי היה אחד הביוגרפים הקדומים ביותר של הנביא מוחמד. ספרים של אל-ואקידי היו מקור לספרי היסטוריה שנכתבו על ידי אחמד אבן אעת'ם.
זאיה לי
ז'או זאיה (בסינית מפושטת: 赵夏;; נולדה ב-28 ביולי 1988) הידועה יותר בשם הבמה שלה, זאיה לי היא מתאבקת סינית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון. היא המתאבקת הסינית הראשונה אשר מתאבקת בארגון ה-WWE.
ביוגרפיה
לפני שהצטרפה ל-WWE, לי נלחמה באמנות הלחימה הסינית וו-שו.
ההתחלה ב-NXT (2019–2020)
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-27 בינואר 2019, לי התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר ה-11, אך הודחה לאחר ארבע דקות ו-48 שניות על ידי שארלוט פלייר. היא השתתפה בקרב הרויאל ראמבל של שנת 2020, כשנכנסה כמספר ה-24 ושהתה בו במשך עשר דקות ו-49 שניות, אך הודחה לבסוף על ידי שיינה בייזלר. לי רשמה את קרב הבכורה שלה ב-20 בפברואר 2019 בפרק של התוכנית NXT, כשהפסידה למיה יים. ב-1 במאי בפרק של התוכנית NXT, היא השיגה את הניצחון הראשון שלה, כשגברה על רייצ'ל אוורס. באמצע חודש נובמבר, היא הייתה מעורבת בפיוד עם אלייה וונסה בורן, כשהיא גברה על השתיים ב-13 וב-27 בנובמבר. לאחר הקרב שלה ב-27 בנובמבר, היא הותקפה על ידי אליפות הנשים של NXT, שיינה בייזלר, מרינה שפיר וג'זמין דיוק. תקיפה זו הובילה לקיום קרב שאינו היה על התואר בשבוע לאחר מכן, ובו לי הפסידה לבייזלר כתוצאה מהכנעה.
ב-25 במרץ 2020 בפרק של התוכנית NXT, לי הייתה אמורה להתמודד מול אלייה בקרב סולם אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT, אך היא נפצעה על ידה מאחורי הקלעים לפני שהקרב החל. לבסוף, לי השיגה נקמה, כשניצחה את אלייה ב-15 באפריל בפרק של התוכנית NXT. שלושה שבועות לאחר מכן, לי הפסידה לצ'לסי גרין, לאחר שאלייה הסיחה את דעתה. זה הוביל לקרב נוסף בין השתיים ב-17 ביוני בפרק של התוכנית NXT, כשהפעם אלייה היא זו שהשיגה את הניצחון, זאת לאחר שרוברט סטון הסיח את דעתה של לי על ידי כך שהוא הקיא בזירה.
טיאן שה (2020–2021)
ב-16 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT, היא הצטוותה לשורות ג'סי קמאה בהפסדן לקיידן קרטר וקייסי קטנזארו, ולאחר הקרב לי סירבה ללחוץ ידיים למנצחות. שבוע לאחר מכן בתוכנית, היא השתתפה בקרב באטל רויאל אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT, שבסופו קנדיס לאריי ניצחה. ב-30 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT, היא הפסידה לקיידן קרטר בקרב יחידים, כשהפעם לאחר הקרב היא דחפה את האחרונה לאחר שסירבה ללחוץ את ידה. שבוע לאחר מכן בתוכנית, היא הפסידה לשוטצי בלאקהארט; לאחר הקרב, המתאבק בואה ניגש אליה ומסר לה מכתב, ולאחר מכן היא צעדה בעקבותיו. ב-21 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, לי הפסידה בקרב יחידים נוסף, הפעם לקייסי קטנזארו. לאחר הקרב, היא תקפה אותה ואת קרטר, מה שביסס את דמותה כדמות בעל אופי רע, לראשונה בקריירה שלה ב-WWE.
ב-25 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT, החלו לשדר סרטונים של לי והמתאבק בואה, כששניהם נראו מפוחדים, הובלו לתוך מכונית אשר נסעה למקום בלתי ידוע. אותו האדם המבוגר שמסר לבואה את המכתב שבועיים קודם לכן ב-11 בנובמבר, חיכה מחוץ למבנה להגעתם. סרטונים על בסיס שבועי שודרו בפרקי התוכנית NXT, ובהם היה ניתן לראות שהשניים הוענשו על הכישלונות שלהם, כשברקע האדם המבוגר ואישה מסתורית בצבעי פנים שחור לבן השגיחו עליהם.
סמאקדאון (2021–היום)
ב-4 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw כחלק מהדראפט, לי הועברה למותג סמאקדאון. ב-10 בדצמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, היא הופיעה לראשונה במותג בתור הדמות הטובה, כשהגנה על נעמי מפני תקיפתן של סוניה דוויל, נטליה ושיינה בייזלר. ב-25 בפברואר 2022 בפרק של התוכנית סמאקדאון, לי ניצחה את נטליה. ב-10 ביוני, לי הפסידה ללייסי אוואנס בקרב העפלה לקרב הכסף בבנק של הנשים באירוע כסף בבנק.
הפארק הלאומי בנדהאווגרה
הפארק הלאומי בנדהאווגרה (באנגלית: Bandhavgarh National Park) הוא פארק לאומי הנמצא במדינת מאדהיה פרדש בהודו אשר הוקמה בשנת 1968. משמעות שם השמורה הוא על שם אחת הגבעות שבהינדואיזם ניתנה מהאל ראמה לאחיו לקשמאנה (Lakshmana) לשמש כמצודה (בסנסקריט: "Bandhavgarh" פירושו - "מצודת האח").
אזור הפארק ידוע כשטח בעל ג'ונגלים ויערות שנשמרו כגנים לאומיים כבר מאות שנים בשל החיות המרשימות והנופים הפופולרים שבהם ומפוזרים בחלקם הרבה פסלים. באזור מצוי ריכוז גדול של נמרים וטיגריסים, לרבות טיגריסים לבנים שמנהיגים הינדים לכדו כבר ב-1951. הפארק הוכר ב-1968 אך רק ב-1972 הפך כחלק מפרויקט הטיגריס לאזור מוגן שכלל רק 105 קמ"ר. כיום ישנה פגיעה ביערות הפארק הקטן, מה שמגביל את אוכלוסיית הטיגריסים.
בפארק מבקרים מעל 108,000 מבקרים בשנה אך רוב הדרכים לפארק הם באמצעות טיסה מהעיר ג'אבלפור (Jabalpur), העיר הקרובה ביותר.
החי והצומח
הפארק המצוי בקצה של רמת דקאן מכיל עמקים בעלי כרי מרעה, בעיקר סביב אזורי נהר. הפארק מוקף ביערות נשירים ויערות של עצי שאלה (Shorea robusta). בכמה אזורים הוא מוקף בסבכי במבוקים.