cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מייק בראון (פוליטיקאי)
ביוגרפיה
בראון נולד בעיר ג'ספר שבאינדיאנה. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון העירוני של ג'ספר. הוא למד במכללת וואבש, שם היה חבר באחוות "פאי דלתא תטא" כבוגר אוניברסיטה, ואחר כך למד בבית הספר לעסקים באוניברסיטת הרווארד, שם היה למוסמך אוניברסיטה. בראון היה חבר במועצת בית הספר של תיכון ג'ספר בשנים 2004–2014. ב-2014 נבחר לייצג את המחוז ה-63 בבית הנבחרים של אינדיאנה, ובתפקיד זה כיהן עד 2017. בראון התפטר מבית הנבחרים ב-1 בנובמבר 2017, כדי להתמקד במסע הבחירות שלו לסנאט של ארצות הברית.
בראון זכה במועמדות הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אינדיאנה בראשית אוגוסט 2017, כשהוא גובר על חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוזי הקונגרס ה-4 וה-6 של אינדיאנה, טוד רוקיטה ולוק מסר בהתאמה. בראון ניצח את רוקיטה ומסר בפער של למעלה מ-56,000 קולות. הוא קיבל 208,520 קולות, שהם בערך 41% מכלל אחוזי ההצבעה. במסע הבחירות התמודד כאאוטסיידר, והדגיש את הקריירה שלו בתחום העסקים. במהלך הבחירות לסנאט של ארצות הברית ב-2018, התמודד מול הסנאטור המכהן של אינדיאנה, ג'ו דונלי.
בראון מתנגד לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ("אובמה-קר") של ממשל ברק אובמה, ותמך במאמצי הקונגרס הרפובליקני לבטלו. במהלך מסע הבחירות שלו, בראון מתח ביקורת על דונלי וכינה אותו כ"מגן של האובמה-קר". בראון תמך במדיניות ההגירה של הנשיא דונלד טראמפ ובצעדיו לטיפול בהגירה הבלתי חוקית אל ארצות הברית, ובין היתר בגדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו.
בבחירות הכלליות התמודד מול הסנאטור הדמוקרטי והמכהן של אינדיאנה, ג'ו דונלי, אותו הביס וזכה במושבו. הוא הושבע לתפקידו כסנאטור בינואר 2019, עם השבעת הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
1210-1219 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1219 - 1210 לפני הספירה
הארמייה ה-12 (האימפריה הרוסית)
הארמייה ה-12 (ברוסית: ) של צבא האימפריה הרוסית, הייתה ארמייה רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה
הארמייה הוקמה במהלך מלחמת העולם הראשונה בשנת 1915, ולמפקדה מונה פאבל פלווה. בפברואר של אותה שנה הארמייה לקחה חלק בקרב השני על האגמים המזוריים, והצליחה לארגן מתקפת נגד מוצלחת שבלמה את המתקפה הגרמנית. בספטמבר 1917 היא השתתפה בקרב ריגה. הארמייה פורקה לקראת סוף שנת 1917.
החוק נגד תעמולה הומוסקסואלית
"החוק הפדרלי הרוסי למטרת הגנה על ילדים מפני מידע הדוגל בהכחשת ערכי המשפחה המסורתיים", הידוע גם בתקשורת בשפה האנגלית כ-"חוק התעמולה ההומוסקסואלי" ו-"החוק האנטי-הומוסקסואלי", היא הצעת חוק שאושרה פה אחד על ידי הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ב־11 ביוני 2013 (עם חבר פרלמנט אחד בלבד שנמנע - איליה פונומארב), ונחתמה בחוק על ידי הנשיא ולדימיר פוטין ב־30 ביוני 2013.
מטרתה המוצהרת של ממשלת רוסיה לחוק היא להגן על ילדים מפני חשיפה להומוסקסואליות בדגש על תוכן המציג הומוסקסואליות כנורמה בחברה, בטענה שהיא סותרת את ערכי המשפחה המסורתיים. החוק תיקן את חוק הגנת הילדים במדינה ואת קוד הפדרציה הרוסית לעבירות מינהליות, כדי להפליל את הפצת "תעמולה של יחסי מין לא מסורתיים" בקרב קטינים. הגדרה זו כוללת חומרים "המעוררים עניין במערכות יחסים כאלה, הגורמים לקטינים ליצור נטיות מיניות לא מסורתיות", או "רעיונות מעוותים בהווה לגבי הערך החברתי השווה של יחסים מיניים מסורתיים ולא מסורתיים" כלשון החוק. עסקים וארגונים יכולים גם להיאלץ להפסיק זמנית את פעולתם אם יורשעו על פי החוק (עד 90 יום) ולהיקנס בסך מיליון רובל. זרים עשויים להיעצר למשך עד 15 יום ולהיות מגורשים, או להיקנס בסכום של עד 5,000 רובל ולהיות מגורשים.
החקיקה הובילה על פי הדיווחים לעלייה באלימות נגד להט"ב ברוסיה. יו"ר רשת הלהט"ב הרוסית ("Russian LGBT Network"), איגור קוצ'טקוב, טען כי זהו למעשה "חוק אלימות נגד להט"בים" בעוד כי "קבוצות לאומניות מצדיקות את פעולותיהן בחוקים אלה", וזאת בתמיכה באמונתם כי הומואים ולסביות אינם "מוערכים כחלק מהחברה". על ידי הממשלה הפדרלית. דיווחים הופיעו על ידי קבוצות כמו "כיבוש פדופיליה" ו-"הורי רוסיה" שפיתו "פדופילים" לכאורה ל-"דייטים" למיקומים ספציפיים שם עונו והושפלו. באוגוסט 2013 דווח כי נער הומוסקסואלי נחטף, עונה ונרצח על ידי קבוצת ניאו נאצים רוסים. האלימות גברה גם במהלך קיומם של עצרות למען זכויות להט"ב ברוסיה. ב-29 ביולי 2013, הפגנה בשדה המאדים של סנקט פטרבורג הביאה להתנגשות אלימה בין הפעילים, מפגינים הומופובים והמשטרה. כחלק מסדרת שידורו, ערוץ 4 הבריטי שידר סרט תיעודי במהלך שבוע טקס הפתיחה של אולימפיאדת החורף בסוצ'י, Hunted, שתיעד התעללויות פיזיות וכליאות נגד חברי קהילת הלהט"ב ברוסיה בעקבות החוק.
רקע כללי
למרות העובדה כי בערים מוסקבה וסנקט פטרבורג כבר ידועה הצמיחה המשגשגת של קהילות הלהט"ב, חלה התנגדות גוברת כלפי זכויות להט"ב ברוסיה בקרב פוליטיקאים מאז 2006. העיר מוסקבה סירבה באופן פעיל לאשר מצעדי גאווה, וראש עיריית מוסקבה לשעבר, יורי לוז'קוב, תמך בסירובה של העירייה לאשר את שני אירועי הגאווה הראשונים במוסקבה, ותיאר אותם כ-"שטניים" ואת משתתפי כ-"מתרוממים" (כינוי גנאי להומוסקסואלים) בעודו האשים קבוצות מערביות בהפצת "סוג כזה של הארה" במדינה. חבר הפרלמנט מטעם רוסיה הוגנת, אלכסנדר צ'וב, התנגד גם כן לזכויות להט"ב וניסה להכניס חוק "תעמולה" דומה בשנת 2007. בתגובה, פעיל זכויות הלהט"ב הבולט ומייסד מצעד הגאווה במוסקבה ניקולאי אלכסייב חשף בתוכנית הראיונות בטלוויזיה "К барьеру!" כי צ'וב היה מעורב בפומבי במערכות יחסים חד-מיניות לפני תקופת כהונתו. בשנת 2010 נקנסה רוסיה על ידי בית הדין האירופי לזכויות אדם על רקע טענותיו של אלכסייב לפיהן ערים רוסיות מפלות אנשי להט"ב בסירובם לאשר עצרות גאווה. אף על פי שטען כי קיים סיכוי לאלימות, תמך בית המשפט בהחלטות ככאלה שתומכות בקבוצות המתנגדות לקיומם (ראו: פסק דין אלכסייב נגד רוסיה). במרץ 2012 חסם שופט רוסי את הקמתו של בית הגאווה בסוצ'י לקראת אולימפיאדת החורף 2014, וקבע כי הוא "יפגע בביטחון החברה הרוסית", וכי הוא נוגד את "המוסר הציבורי והמדיניות בתחום המשפחה, אמהות והגנת ילדות". באוגוסט 2012 אישרה מוסקבה פסק דין החוסם את בקשותיו של ניקולאי אלכסייב לאישור של 100 שנה לקיום עצרות במוסקבה מדי שנה, תוך ציון האפשרות לאי סדר ציבורי.
הצעת החוק אשר כללה את הנימוק "הגנה על ילדים מפני מידע הפוגע בבריאותם והתפתחותם" הציגה חוקים האוסרים על הפצת חומר "מזיק" בקרב קטינים אשר כולל תוכן ה-"עשוי לעורר פחד, אימה או בהלה בקרב ילדים" פורנוגרפיה, לצד חומרים המהללים אלימות, פעילויות בלתי חוקיות, שימוש בסמים או פגיעה עצמית. תיקון לחוק שהתקבל בשנת 2012 ייסד מערכת דירוג תוכן חובה לחומרים המופצים באמצעות "רשת מידע וטלקומוניקציה" (המכסה טלוויזיה ואינטרנט), והקימה "רשימה שחורה" לצנזורה אתרים המכילים פורנוגרפיית ילדים או תכנים המהללים שימוש לרעה בסמים והתאבדות.
תוכן החוק
סעיף 1 להצעת החוק תוקן בנושא הגנה על ילדים מפני מידע הפוגע בבריאותם והתפתחותם בהוראה המסווגת "תעמולה של יחסי מין לא מסורתיים" כמעמד של חומרים שאסור להפיץ בקרב קטינים. המונח מוגדר כחומרים שמטרתם "לגרום לקטינים ליצור נטיות מיניות לא מסורתיות, מושגים של אטרקטיביות של יחסים מיניים לא מסורתיים, רעיונות מעוותים לגבי הערך החברתי השווה של יחסים מיניים מסורתיים ולא מסורתיים, או הטלת מידע אודות יחסי מין לא מסורתיים אשר מעלים עניין ביחסים כאלה אם מעשים אלה אינם מסתכמים בעבירה פלילית", סעיף 2 מבצע תיקונים דומים ל-"על ערבות בסיסית לזכויות הילד בפדרציה הרוסית", המצווה על הממשלה להגן על ילדים מפני חומר כזה.
סעיף 3 להצעת החוק תיקן את קוד הפדרציה הרוסית לעבירות מנהליות בסעיף 6.21, הקובע עונשים בגין הפרות של איסור התעמולה: אזרחים רוסים שנמצאו אשמים יכולים לקבל קנסות של עד 5,000 רובל, ופקידים ציבוריים יכולים לקבל קנסות של עד עד 50,000 רובל. ארגונים או עסקים יכולים להיקנס בסכום של עד מיליון רובל ולהיאלץ להפסיק את הפעילות עד 90 יום. ניתן לעצור זרים ולעצור אותם עד 15 יום לאחר מכן לגרשם, או להטיל קנסות של עד 5,000 רובל ולגורש. הקנסות ליחידים גבוהים בהרבה אם העבירה בוצעה באמצעות מדיה המונית או באינטרנט.
תגובות
על פי סקר שנערך ביוני 2013 על ידי המרכז הרוסי לחקר דעת הקהל (הידוע גם בשם VTsIOM), לפחות כ-90 אחוז מהרוסים שנשאלו היו בעד החוק. למעלה ממאה קבוצות שמרניות ברחבי העולם חתמו על עצומה לתמיכה בחוק, כאשר לארי ג'ייקובס, מנהל הקונגרס העולמי למשפחות, תמך במטרתו "לאסור על הסברה שמטרתה לשתף קטינים באורח חיים שיפגע בבריאותם הגופנית והמוסרית". נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ענה להתנגדויות מוקדמות להצעת החוק שהוצעה אז באפריל 2013 ואמר כי "אני רוצה שכולם יבינו שברוסיה אין פגיעה בזכויות המיעוטים המיניים. הם אנשים, בדיוק כמו כולם, והם נהנים מזכויות וחירויות מלאות". בהמשך אמר כי בכוונתו לחתום על הצעת החוק משום שהעם הרוסי דרש זאת. כלשונו, "האם אתה יכול לדמיין ארגון המקדם פדופיליה ברוסיה? אני חושב שאנשים באזורים רבים ברוסיה היו מתחילים לאחוז בנשק... הדבר נכון גם לגבי מיעוטים מיניים: אני בקושי יכול לדמיין שנישואים חד מיניים יהיו מותרים בצ'צ'ניה. אתה יכול לדמיין את זה? זה היה מביא לפגיעות בבני אדם". פוטין ציין בנוסף כי הוא מודאג משיעור הילודה הנמוך ברוסיה, באומרו כי מערכות יחסים חד-מיניות אינן מייצרות ילדים. באוגוסט 2013 הגן שר הספורט הרוסי ויטאלי מוטקו על החוק, והשווה אותו להגנה על ילדים מפני "תכנים המעודדים שימוש באלכוהול או התמכרות לסמים".
גינויים
העברת החוק נתקלה בתגובה בינלאומית גדולה, במיוחד מהעולם המערבי, שכן המבקרים ראו בכך ניסיון לאסור את שיפור מעמד זכויות הלהט"ב במדינה. סעיף 19 חולק על כוונת החוק הנטענת, וסבר כי רבים מהמונחים המשמשים בתוכם מעורפלים מדי, כגון "יחסי מין לא מסורתיים", הארגון טען כי הוא "יכול להכיל באופן אפשרי על כל מידע הנוגע לנטייה מינית או זהות מגדרית שאינו תואם את מה שהמדינה רואה כמתאים ל-"מסורתי". על המונח "בקרב קטינים" נמתחה ביקורת גם כמשמעות דו-משמעית, מכיוון שלא ברור אם הכוונה היא לנוכחות קטינים, או מקום כלשהו בו קטינים יכולים להיות נוכחים. הם טענו כי "חיזוי נוכחותם של ילדים בכל מרחב, מקוון או לא מקוון, הוא בלתי אפשרי למדי והוא משתנה שתומך כל ביטוי לעיתים רחוקות יהיה בשליטה מוחלטת עליו".
החוק גונה על ידי ועדת ונציה של מועצת אירופה (בה רוסיה חברה), ועדת האו"ם לזכויות הילד, וארגוני זכויות אדם בהם אמנסטי אינטרנשיונל ומשמר זכויות האדם. מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון, מתח ביקורת עקיפה כלפי החוק.
פעילי זכויות להט"ב ופעילי זכויות אדם ומבקרים נוספים הצהירו כי הנוסח הרחב והמעורפל של החוק, שהתאפיין כאיסור על תעמולה הומוסקסואלית על ידי התקשורת, הפך אותו לפשע בהצהרות פומביות או בהפצת חומרים לתמיכה בקהילת הלהט"ב, זכויותיהם, או קיום מצעדי גאווה או הפגנות דומות, הקובעות כי מערכות יחסים הומוסקסואליות שוות לזוגיות הטרוסקסואליות, או על פי נשיא קמפיין זכויות האדם (HRC), צ'אד גריפין, "אפילו הצגת סמלי להט"ב כמו דגל הגאווה או לנשק שותף מאותו המין בציבור". המעצר הראשון שבוצע על פי החוק כלל אדם שהפגין בפומבי עם שלט ובו כיתוב התומך בקהילת הלהט"ב הרוסית. החקיקה הובילה על פי הדיווחים לעלייה באלימות נגד להט"ב ברוסיה. יו"ר רשת הלהט"ב הרוסית ("Russian LGBT Network"), איגור קוצ'טקוב, טען כי למעשה הם "חוקי אלימות נגד אזרחים להט"בים" בעוד כי "קבוצות לאומניות מצדיקות את פעולותיהן בחוקים אלה", וזאת בתמיכה באמונתם כי הומואים ולסבים אינם "מוערכים כחלק מהחברה". על ידי הממשלה הפדרלית. דיווחים הופיעו על ידי קבוצות כמו "כיבוש פדופיליה" ו-"הורי רוסיה", שפיתו "פדופילים" לכאורה ל-"דייטים" למיקומים ספציפיים שם עונו והושפלו. באוגוסט 2013 דווח כי נער הומוסקסואלי נחטף, עונה ונרצח על ידי קבוצת ניאו נאצים רוסים. האלימות גברה גם במהלך קיומם של עצרות למען זכויות להט"ב ברוסיה. ב-29 ביולי 2013, הפגנה בשדה המאדים של סנקט פטרבורג הביאה להתנגשות אלימה בין הפעילים, מפגינים הומופובים והמשטרה.
בפברואר 2014 הכריז ארגון הלהט"ב האמריקאי קוויר ניישן על מחאה מתוכננת בעיר ניו יורק מחוץ לקונסוליה הרוסית ב-6 בפברואר 2014, שתוזמן לחפוף לטקסי הפתיחה של אולימפיאדת החורף 2014. באותו יום, ארגון זכויות הלהט"ב "All Out" ריכז באופן דומה הפגנות עולמיות בערים: לונדון, ניו יורק, פריז וריו דה ז'ניירו. ב-8 בפברואר 2014 נערך פלאש-מאפ בקיימברידג באנגליה בו זוגות חד מיניים התחבקו והתנשקו, במסגרת פרויקט וידאו אשר כונה "מרוסיה באהבה".
במהלך סבב הופעותיה "The MDNA Tour" בשנת 2012, הופעותיה של הזמרת האמריקאית מדונה בלטו בנושאים הקשורים לקהילת הלהט"ב. לפני כל מופע חילקה לקהל צמידים ורודים לעידוד תמיכה בקהילה. במהלכם, ציינה את מרטין לותר קינג הבן כלוחם למען שוויון הזכויות של אפרו-אמריקאים, באומרה כי, "אני כאן כדי לומר שלקהילה הגאה וההומואים שכאן, ובכל רחבי העולם, יש את אותן הזכויות, להיות מיוחסים בכבוד, בסובלנות, בחמלה ובאהבה". לאחר מכן ביקשה מהקהל להרים עמה את צמידי היד כדי להראות את "אהבתם ותמיכתם בקהילה הגאה". היא סיכמה את דבריה באומרה כי "אנשים המצטטים את התנ"ך, ומשתמשים באלוהים כמנגנון הגנה: ישו, מוחמד, בודהה ומשה רבנו הטיפו לכך – זה בכל ספר קדוש – 'ואהבת לרעך כמוך'. אינך יכול להשתמש בדת, או שמו של אלוהים, להתייחס לרעה לאנשים אחרים. אז בואו נצא לעולם ונפיץ את מסר האהבה הזה, ונחיה את חיינו ללא פחד. אמן". אף על פי שנאומה זכה לשבחים רבים מהתקשורת, ב-17 באוגוסט הוכרז כי רוסים אנטי-הומוסקסואלים יתבעו את מדונה תמורת 10.4 מיליון דולר, בטענה כי היא מקדמת "תעמולה הומוסקסואלית" המנוגדת לחוק בעודה "העליבה את רגשותיהם כשדיברה על זכויות להט"ב במופע". לדברי אחד מעשרת הפעילים שהגישו את התביעה, "היא (מדונה) הוזהרה במילים שהיא צריכה לנהוג בהתאם לחוק והיא התעלמה מזה. אז נדבר בשפת הכסף... אולי מישהו לא רואה את הקישור אבל אחרי המופע של מדונה אולי ילד כלשהו הופך להיות הומו, איזו ילדה הופכת ללסבית, פחות ילדים נולדים כתוצאה מכך והמדינה הגדולה הזו לא יכולה להגן על גבולותיה. מבחינתי, זה גורם לסבל מוסרי". ב-12 בנובמבר. התביעות נדחו במלואן. באוגוסט 2015 דווח בשלל אזורים על כך שמדונה לעולם לא תופיע במדינה שוב לאחר המקרה. שמונה שנים לאחר האירועים, בשנת 2020, הצהירה כי "לא הייתה מודעת לגבי העובדה שזכתה בתביעות".
הסרט התיעודי "סטיבן פריי: שם" בחן את זכויות הלהט"ב וההומופוביה במדינות רבות בעולם, כולל רוסיה. במהלכו, ראיין סטיבן פריי זוג לסביות שדנות בפחדים שלהן על דבר פשוט כמו להיות עם ביתן בת ה-16 אשר כתוצאה מכך, חבריה עלולים להפר את החוק, בשל תוכן איסור החוק בו נכלל המשפט "דיווח הפצת מידע על הומוסקסואליות מתחת לגיל 18". מגזין חדשות הלהט"ב, אדבוקט תיאר את החוק כמפליל "כל דיון חיובי באנשי להט"ב, זהויות או נושאים בפורומים שעשויים להיות נגישים לקטינים. בפועל, החוק העניק למשטרה רישיון נרחב לפרש כמעט כל אזכור של להיות להט"ב - בין אם נאמר, מודפס או מסומן בהנפת דגל בצבעי הקשת - כגורם סתמי למעצר אנשי להט"ב". משרד החוץ האמריקני בדו"ח משנת 2013 על זכויות אדם ברוסיה ציין את ההבהרה מהגוף רוסקומנדזור כי "התעמולה הגאה" האסורה על פי החוק כוללת חומרים אשר "מאשרים באופן ישיר או עקיף אנשים שנמצאים בקשרים מיניים לא מסורתיים." זוג נוסף אשר התראיין במהלך סרטו של פריי הצהיר באומרו כי, "כמובן שאנחנו מפחדים כי אנחנו באמת לא יודעים מה יקרה בהמשך במדינה... אתה פשוט לא יודע אם הם יוכלו לכלוא אותך מחר בגלל משהו או לא".
בסוף שנת 2012 כאשר סבב הופעותיה "Born This Way Ball" הגיע לרוסיה, הזמרת האמריקאית ליידי גאגא הואשמה בהפרת החוק בעודה איימה במעצרה ובקנס של 50 אלף דולר לאחר הופעותיה במוסקבה וסנקט פטרבורג. גאגא שיתפה לאחר מכן ברשתותיה החברתיות את כעסה באומרה "אני נשבעת להילחם למען מעריצי הרוסים, הדיכוי יתמודד עם מהפכה, אתם לא לבד! נילחם למען חירותכם". במהלך ראיונה עם חברות ההרכב המוזיקלי ט.א.ט.ו. בשנת 2021 הביעה העיתונאית קסניה סובצ'ק (לימים המועמדת הצעירה בהיסטוריה לנשיאות רוסיה), את תמיכתה בשוויון זכויות להט"ב ברוסיה והתנגדה לחוק באומרה כי הוא "צבוע ודוחה". בנובמבר 2021 הודיעה הזמרת הבריטית ג'ייד ת'ירלוול, חברת להקת הבנות ליטל מיקס כי לא תופיע במדינה לאור קיום החוק.
מחאות
נגד החוק התקיימו הפגנות מקומיות ובינלאומיות. פעילים הפגינו מחוץ למרכז לינקולן בעיר ניו יורק בערב הפתיחה של האופרה המטרופוליטן ב-23 בספטמבר 2013, שתוצג באופרה של צ'ייקובסקי "יוג'ין אונייגין". ההפגנות התמקדו בנטייה ההומוסקסואלית של פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי עצמו ובמעורבותם של שני רוסים בהפקה' הסופרנית אנה נטרבקו והמנצח ואלרי גרגייב, שכן הם זוהו כתומכים קולניים של ממשלת פוטין.
ב-12 באוקטובר 2013, למחרת יום היציאה מהארון הבינלאומי, נערכה בסנט פטרסבורג מחאה שאורגנה על ידי לפחות 15 פעילים. אתר המחאה נכבש על ידי מספר רב של מפגינים, אשר חלקם היו לבושים ככמרים רוסים אורתודוקסים וקוזאקים. בסיום המחאה, נעצרו כ-67 מפגינים נעצרו בגין הפרת סדר.
פעילים קראו גם להחרים את הוודקה סטוליצ'נאיה, שמיתגה את עצמה באופן בולט כוודקה רוסית (אשר הרחיקה לכת ודיבבה את עצמה במשפט "אם כל הוודקות מארץ האם של הוודקה" בקמפיין פרסומי). עם זאת, לוקסמבורג, הגיבה למאמץ החרם, וציינה כי "החברה לא הייתה רוסית באופן טכני" בעוד כי הדגישה את התנגדותה לדעת הממשלה הרוסית כלפי הומוסקסואליות, ותיארה את עצמה בתור "תומכת נלהבת זכויות חברי קהילת הלהט"ב וחברה קרובה של אנשיה".
חצוצרה (פירושונים)
{{פירושונים|
החוק נגד תעמולה הומוסקסואלית
תביעות ותופעות אחרות
בינואר 2014, אלכסנדר סוטורין, העורך הראשי של עיתון העיר חברובסק, מולודוי דלנבוסטוצ'ניק, נקנס ב-50 אלף רובל (1,400 דולר) בגין פרסום ידיעה הדנה במורה אלכסנדר ירמושקין, הומוסקסואל מוצהר, שפוטר על כך שהודה כי החזיק כרזות תמיכה באנשי להט"ב ובלונים בצבעי "קשת בענן" בחברובסק עם תלמידיו, אשר כתוצאה מכך הותקף על ידי פעילי ימין קיצוני בשל נטייתו המינית. הקנס התרכז סביב ציטוט במאמרו של ירמושקין, שקבע כי עצם קיומו הוא "הוכחה יעילה לכך שהומוסקסואליות היא תקינה".
אלנה קלימובה הואשמה על פי החוק פעמים רבות בגין נפעלת קבוצת תמיכה מקוונת לבני נוער להט"ב בשירותי הרשתות החברתיות "VKontakte" ופייסבוק. הראשון מבין האישומים הללו בוטל בפברואר 2014, לאחר שבית משפט קבע בהתייעצות עם איש מקצוע בתחום בריאות הנפש כי הקבוצה "מסייעת לבני נוער לחקור את מיניותם להתמודד עם נושאים רגשיים קשים ובעיות אחרות שהם עלולים להיתקל בהם", וכי פעילויות אלה לא היווה "תעמולה של יחסי מין לא מסורתיים" כהגדרתם בחוק. בינואר 2015 קלימובה נשלחה לבית המשפט בגין אותם אישומים. הם בוטלו בערעור אך בסופו של דבר ית משפט הרשיע את קילמובה והוציא קנס של 50,000 רובל ביולי 2015, עד לערעור.
חצוצרה (פירושונים)
ראו גם
}}
החוק נגד תעמולה הומוסקסואלית
תביעות ותופעות אחרות
בנובמבר 2014, יום לאחר שמנכ"ל חברת אפל בע"מ הנוכחית, טים קוק הודיע בפומבי כי הוא גאה בהיותו הומוסקסואל כתוצאה מהשלכות החוק, דווח כי אנדרטה בצורת אייפון המכבדת את מייסדו המשותף סטיב ג'ובס, הוסרה מקמפוס אוניברסיטה בסנט פטרסבורג על ידי המתקין שלה, האיחוד הפיננסי במערב אירופה (ZEFS). נטען כי האנדרטה הוסרה עקב החוק משום שהייתה באזור בו מבקרים קטינים. בספטמבר 2015, הפכה אפל לחקירת גורמים רשמיים של מחוז בקירוב על יישום אמוג'ים במערכות ההפעלה שלה המתארות מערכת יחסים הומוסקסואלית, בשאלה האם הם עשויים לקדם יחסי מין לא מסורתיים בקרב קטינים. מאוחר יותר קבע רוסקומנדזור כי כשלעצמם, "אימוג'ים המתארים זוגות חד מיניים אינם מהווים הפרה של חוק התעמולה, שכן האם יש להם קונוטציה חיובית או שלילית תלוי בהקשר שלהם ובשימוש בפועל".
במרץ 2018 חסם רוסקומנדזור את הגישה בתוך המדינה לאתר בולט עבור קהילת הלהט"ב הרוסית, "Gayrussia.ru" בגין הפרת החוק.
השפעות על ספורט
אליפות העולם באתלטיקה 2013, שהתקיימה באצטדיון לוז'ניקי במוסקבה באוגוסט 2013, כללה הערות והפגנות נגד החוק מצד ספורטאים. לאחר שזכה במדליית כסף באירוע, הרץ האמריקאי ניק סיממונדס הצהיר כי "בין אם אתה הומו, סטרייט, שחור, לבן, לכולנו מגיעות אותן זכויות. אם יש משהו שאוכל לעשות כדי להדוף את העניין ולקדם אותו, אני אעשה, גם אם אעצר". הספורטאיות השוודיות אמה גרין וטרגארו ומואה הילמר צבעו את ציפורניהן בצבעי דגל הגאווה כמחאה סמלית. עם זאת, טרגארו נאלצה לצבוע אותן מחדש לאחר שהם נחשבו למחווה פוליטית שהפרה את כללי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית. בתגובה, היא צבעה אותם מחדש באדום כסמל של אהבה. קופצת המוט הרוסית ילנה איזינבייבה מתחה ביקורת על מחוותה של טרגארו וטענה שהיא לא מכבדת את המדינה המארחת ואמרה במסיבת עיתונאים כי "יש לנו את החוק שלנו שכולם צריכים לכבדו. כשאנחנו הולכים למדינות שונות, אנחנו מנסים לעקוב אחר הכללים שלהם. אנחנו לא מנסים לקבוע את הכללים שלנו שם. אנחנו רק מנסים לכבד" איזינבייבה הוסיף באומרה כי "אנחנו ברוסיה שונים ככל הנראה ממדינות אחרות. אנחנו אנשים נורמלים, סטנדרטיים. אצלנו גברים חיים עם נשים, בנים עם בנות". על דבריה אלו קיבלה איסינבייבה ביקורת נוקבת מקרב ספורטאי העילית בעולם, בהם האתלטים אלופים אולימפיים מייקל ג'ונסון מארצות הברית אשר הצהיר כי "לדעתי זו השקפת עולם פסולה ומעוותת. חבל שהיא משמשת כמעצבת דעת קהל לאנשים רבים ברוסיה. היום אין מקום לדעות האלו" ודניס לואיס, "איסנבייבה פשוט מנותקת משאר העולם. חבל שהמנהלים שלה לא הסבירו לה כמה נזק יכולה התבטאות כזו להסב. הדבר הזה מהווה פגיעה קשה בתדמית של איסנבייבה". השלכות החוק השפיעו על אירוחה של רוסיה בשני אירועי ספורט בינלאומיים גדולים לאחר מכן, אולימפיאדת החורף 2014 בסוצ'י (שם היו צפויות להשתתף 7 ספורטאיות להט"ב אולימפיות) ומונדיאל 2018. במקרה של המונדיאל, פיפ"א הקימה לאחרונה "צוות משימה" נגד אפליה, וספגה ביקורת על הענקת מונדיאל 2022 למדינת קטר, שם ההומוסקסואליות פלילית באוגוסט 2013 ביקשה פיפ"א מידע מממשלת רוסיה על החוק וההשפעות האפשריות שלו על טורניר הכדורגל בהתאחדות. במקרה של אולימפיאדת החורף, המבקרים ראו כי החוק אינו עולה בקנה אחד עם האמנה האולימפית, הקובעת כי "אפליה על רקע גזע, דת, פוליטיקה, מגדר או נושאים אחרים אינה מתיישבת עם השתייכות לתנועה האולימפית". באוגוסט 2013, הוועד האולימפי הבינלאומי "קיבל הבטחות מצד הרמה השלטונית הגבוהה ביותר ברוסיה כי החקיקה לא תשפיע על המשתתפים במשחקים או משתתפים בהם", וכן קיבל הודעה כי הממשלה תציית לאמנה האולימפית. הוועד האולימפי הבינלאומי (IOC) אישר כי הוא יאכוף את תקנה 50 של האמנה האולימפית, האוסרת מחאה פוליטית, נגד ספורטאים המציגים תמיכה בקהילת הלהט"ב במשחקים. הנשיא פוטין הבטיח מעשים דומים לפני המשחקים גם כן, אך הזהיר את משתתפי הלהט"ב כי הם עדיין יהיו כפופים לחוק.
אתלטים ותומכים השתמשו באולימפיאדה כמנוף למחאות נוספות נגד חוק התעמולה. מספר ספורטאים יצאו כלסביות, הומואים או ביסקסואלים כדי להפיץ את המודעות למצב זכויות הלהט"ב ברוסיה, ביניהם גולש הסנובורד האוסטרלי בל ברוקהוף, המחליק המהיר הקנדי אנסטסיה בוציס, מחליק הדמות של מדליית הזהב בריאן בויטאנו, והשחיין הפיני ארי-פקה ליוקונן. בתקופה לפני קיום האולימפיאדה ובמהלכה היו קריאות רבות להחרים את המשחקים, תוך השוואה בין אולימפיאדת הקיץ של שנת 1980 במוסקבה, בפעם האחרונה שהתקיימו האולימפיאדות על אדמת רוסיה. קמפיין המכונה עקרון 6 הוקם בשיתוף פעולה בין קבוצת ספורטאים אולימפיים, הארגונים "All Out", קבוצת הספורט "Athlete Ally" ויצרנית הבגדים אמריקן אפרל, שמכרה סחורה (בהם ביגוד) עם ציטוט מהאמנה האולימפית לתמיכה בעד ארגוני להט"ב. קופירייטר הפרסום בטורונטו, ברהם פינקלשטיין, החל לשווק גם ערכת בובות מטריושקה בצבע קשת, המכונה "בובות גאווה", שעוצבה על ידי האמן האיטלקי דנילו סנטינו, לטובת איגוד הספורט הבינלאומי "Gay and Lesbian International Sport Association".
ב-3 בפברואר 2014, הוועד האולימפי והפראלימפי של ארצות הברית (USOPC) בחסות "AT&T" פרסם הודעת תמיכה בזכויות להט"ב במשחקים, אשר הפך למפרסם האולימפי הגדול הראשון לגנות את החוקים. מספר אנשים שאינם נותני חסות גדולים גם השמיעו הצהרות למען קהילת הלהט"ב במקביל לפתיחת המשחקים: גוגל הציבה ציטוט מהאמנה האולימפית ולוגו נושא אולימפי בצבעי דגל הגאווה בעמוד הבית שלה ברחבי העולם, ואילו ערוץ 4 (המשמש כשדר הבריטי הרשמי של אולימפיאדת הנכים) אימץ לוגו בצבי דגל הגאווה ושידר פרסומת "חגיגית" ב-7 בפברואר 2014, לצד ריאיון עם שחקן איגוד הרוגבי לשעבר והפעיל בן כהן. כחלק מסדרת השידור שלו, הערוץ שידר גם סרט תיעודי במהלך שבוע טקס הפתיחה, Hunted, שתיעד התעללויות פיזיות וכליאות נגד אנשי להט"ב ברוסיה בעקבות החוק.
השפעות על משחקי וידאו
במאי 2014 נחשף כי בהתאם לחוק התעמולה, משחק המחשב "The Sims 4", אשר הופץ על ידי "Electronic Arts" המאפשר לדמויות להשתתף במערכות יחסים חד-מיניות, הוגבל לשימוש רק מגיל 18+ בלבד במערכת הדירוג הרוסית RARS, מה שמגביל את מכירתו למבוגרים בלבד ברחבי המדינה. לעומת זאת, לוח הרייטינג הפאן-אירופי דירג היסטורית את משחקי הסימס כמתאימים לבני 12 ומעלה לצד גילאי 6 בגרמניה.
בדצמבר 2016, משחק הווידאו "FIFA 17" (שיוצא לאור גם על ידי "Electronic Arts") אפשר למשתמשיו להשיג שרוכי נעליים בצבעי קשת עבור הכדורגלנים הווירטואליים שלהם, בתמיכה בקמפיין תמיכה עבור אנשי להט"ב בגיבוי ליגת העל. חברת הפרלמנט אירינה רודנינה הצהירה כי הרשויות הרלוונטיות צריכות "לאמת את האפשרות להפיץ את המשחק הזה בשטח הפדרציה הרוסית".
בדצמבר 2016, יצרנית משחקי הווידאו "Blizzard Entertainment" חסמה תוכן מהמשחק "Overwatch" ברוסיה, משום שהכילה סצנה של הדמות טרייסר, הידועה כלסבית, מנשקת את בת זוגה. "Blizzard Entertainment" ציטטה את חוק התעמולה כנימוק לחסימה אם כי המשחק עצמו לא נחסם במדינה.
ריקוד ירח
ריקוד ירח הוא אלבום גרסאות כיסוי של גידי גוב, שיצא לאור במאי 2003. למרות שהאלבום ברובו גרסאות כיסוי לשירים ישנים מהקריירה שלו, הוציא גוב שיר אחד חדש בשם "נובמבר" שכתב והלחין עבורו אביב גפן.
השירים כולם עובדו והופקו מוזיקלית מחדש לאלבום על ידי עדי רנרט. האלבום בהפקת יהודה עדר ואת המיתרים עיבד אילן מוכיח.
ספנסר דניאלס
ספנסר אלי דניאלס (באנגלית: Spencer Eli Daniels; נולד ב-23 בדצמבר 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי, המוכר בעיקר בשל תפקידו כטיילר לומאנד בסדרת הדרמה "התרסקות" (2009) ברשת Starz, בזכות הופעתו בתור לוק בסיטקום "ממי" (2016-2013) ברשת CBS, ובתור צ'רלטון בסדרת הפנטזיה "הקוסמים" (2020-2018) של ערוץ Syfy.
מרקוס ליוויוס סלינטור
מרקוס ליוויוס סלינטור (בלטינית: Marcus Livius Salinator; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מצביא רומאי שפיקד על הכוחות הרומאיים בקרב מטאורוס.
ספנסר דניאלס
ביוגרפיה
דניאלס נולד בשכונת טרזנה (אנ') בלוס אנג'לס, קליפורניה; הוא יהודי.
מרקוס ליוויוס סלינטור
ביוגרפיה
נולד ככל הנראה בשנת 254 לפנה"ס. בשנת 219 לפנה"ס בתקופת המלחמה האילירית השנייה נבחר לקונסול יחד עם לוקיוס אמיליוס פאולוס, אולם הואשם במעילה בשלל ונאלץ לחזור לרומא. הוא פרש מהחיים הציבוריים עד שנת 207 לפנה"ס, אז מונה לקונסול יחד עם גאיוס קלאודיוס נרו. אותה תקופה המלחמה הפונית השנייה השתוללה וחניבעל בזז בנחת את איטליה. אחיו של חניבעל עזרובעל חצה את האלפים ושלח שליח אל אחיו להודיע לו שהגיע. אולם השליח נפל בשבי של נרו, שלקח ממנו את המכתב ולמד על כוונותיו של עזרובעל. בחשאי הוא חמק מחניבעל והצעיד את חייליו במהירות אל מטאורוס, שם ליוויוס חנה בלי לדעת שעזרובעל חונה לא רחוק. המחנות התאחדו ובקרב מטאורוס הובס עזרובעל.
חואנגשאן
חוָאנְגְשָׁאן (סינית: 黄山; פיניין: Huángshān, מילולית: "ההר הצהוב") הוא רכס הרים בדרום מחוז אנחווי שבמזרח סין. הרכס התרומם מתוך ים קדום במהלך עידן המזוזואיקון, לפני כ-100 מיליון שנים. הפסגות ברכס גולפו על ידי פעילות קרחונים במהלך הרביעון. הרכס מיוער ברובו, כשהצמחייה על ההר עבותה עד לגובה של 1,100 מטרים, והעצים צומחים עד קו העצים בגובה 1,800 מטרים.
מרקוס ליוויוס סלינטור
ביוגרפיה
ליוויוס ונרו הוכתרו כגיבורים, ליוויוס קיבל תפקיד של פרוקונסול 206 לפנה"ס לבין 205 לפנה"ס. בתחילת שנת 204 לפנה"ס מונה למושל של גאליה קיסאלפינה, הוא המשיך להחזיק בתפקיד עד סוף המלחמה. במהלך אותה שנה הוא ונרו קיבלו תפקיד של קנסורים. הוא מת באותה שנה. בנו היה האדמירל גאיוס ליוויוס סלינטור.
חואנגשאן
רכס ההרים ידוע בשל יופי הנוף, העננים האופפים את ההר, עצי האורן האנדמיים למזרח סין והקרויים על שמו (Pinus hwangshanensis) שצורתם מיוחדת, פסגות הגרניט המעוצבות בצורה מיוחדת, והמעיינות החמים שמימיהם צלולים. חואנגשאן הוא נושא פופולרי בציור סיני ובספרות סינית מסורתיים. ההר הוכרז על ידי אונסק"ו אתר מורשת עולמית, ואף שבניגוד להרים מפורסמים אחרים בסין אין לו משמעות דתית הוא אחד מיעדי התיירות העיקריים בסין.
תיאור
רכס חואנגשאן מתרומם לגובה של מעל ל-1,700 מטרים בדרום מחוז אנחווי, דרומית לנהר היאנגצה, מעל ל-1,000 קילומטרים דרומית לבייג'ינג בירת סין, וכ-400 קילומטרים דרומית מערבית לשאנגחאי. הרכס מתפרש על שטח שאורכו 40 קילומטרים מצפון לדרום ו-30 קילומטרים ממזרח למערב, שטח בן 1,200 קילומטרים מרובעים. החלק המרכזי של הרכס משתרע על שטח של 154 קילומטרים רבועים בין קווי הרוחב מ-'01 30° ל-'18 31° צפון ובין קווי האורך מ-'01 118° עד '17 118° מזרח. ברכס חואנגשאן יש 77 פסגות בגובה מעל 1,000 מטרים, כששלוש הפסגות הגבוהות ביותר מכונות: "הבירה השמימית" (פין-יין: Tian Du Feng) שגובהה 1,829 מטרים מעל פני הים, "הפסגה המזהירה" (פין-יין: Guang Ming Ding) שגובהה 1,840 מטרים ו"פרח הלוטוס" (莲花峰, פין-יין: Lian Hua Feng), השוכנת ב-'10 30° צפון ו-'11 118 מזרח וגובהה של 1,864 מטרים, הפסגה הגבוהה ביותר בחואנגשאן. גבהים אלו מאפשרים להגדיר את ההר כ"פסגה בולטת מאוד" (Ultra Prominent Peak, בקיצור Ultra).
תהליכי הבליה והסחיפה עיצבו את הסלעים לצורת יערות של עמודי אבן ענקיים מחורצים בנקיקים עמוקים. תהליכי הבליה עצבו צורות משונות לסלעים, רבים מהם קיבלו כינויים מיוחדים (לדוגמה "נזיר בעל ראש חזיר אוכל אבטיח"). הרכס משנה את הופעתו על פי תנאי האקלים. במשך יותר מ-200 ימים בשנה הרכס אפוף בעננים כשמתוך הערפל מבצבצות הפסגות המשוננות של ההר, נוף נפוץ בציור הסיני. כשהחמה זורחת הרכס מופיע במלוא הדרו כשצבעיו משתנים על פי עונות השנה. אביב היא עונת הפריחה וההר מנומר בכתמי צבע כשריח הפרחים נישא למרחק. בקיץ ההר מלבלב בירוק. הקיץ הוא גם עונת הגשמים העיקרית ולצבע נלווה גם פכפוך פלגי המים ורעש המפלים. מי האגמים המדורגים מוסיפים לחגיגת הצבע בצבעים של כחול, טורקיז וירוק. בסתיו נצבע ההר בגוונים של אדום וארגמן שעה שעלי עצי האדר ועצים נוספים משנים את צבעם, ובחורף ההר מתכסה בלובן שלג וקרח. עצי האורן מצליחים לגדול במקום במקומות שבהם האדמה מועטה, כשהם צומחים מתוך סדקים בסלע כשהסלע והרוחות גורמים להם לגדול בצורות משונות.
אקלים
רכס חואנגשאן שוכן באזור האקלים הסובטרופי הגשום, גשמים יורדים כל השנה, כאשר הקיץ חם וגשום והחורף, הנמשך חמישה חודשים, קר ויבש יחסית (סיווג Cwa לפי שיטת קפן). הטמפרטורה הממוצעת ברכס ההר נע מ-3.1°C- בינואר עד 17.7°C ביולי, והלחות היחסית השנתית הממוצעת היא 70%. ערפילים נפוצים מאוד בהר, בממוצע כ-258 ימים בשנה. מרבית הגשמים יורדים בין מאי לאוגוסט, כאשר הממוצע הרב-שנתי הוא 2,395 מ"מ, והחודש הגשום ביותר הוא יולי שבו יש בממוצע 18 ימי גשם ויורדים בו 460 מ"מ גשם. התקופה הממוצעת בה יכול לרדת שלג על הרכס אורכת 158 יום.
צמחייה
56% משטח אתר המורשת העולמית מכוסה ביערות. מיני העצים משתנים בהתאם לגובה. בין 600 מטרים ל-1,100 מטרים מצוי יער לח שהעץ השולט בו הוא Quercus glauca סוג של אלון המכונה באנגלית "אלון כחול יפני" (Japanese Blue Oak). בין 1,100 מטרים ל-1,800 מטרים מצוי יער של עצים נשירים והעצים השולטים הם אלון מהמין Quercus stewardii (תת מין של Quercus dentata) ואשור סיני (Fagus engleriana). מעל לגובה של 1,800 מטרים יש צמחייה אלפינית בלבד. בולטים בין העצים שני סוגי אורנים: מתחת לגובה של 800 מטרים צומח Pinus massoniana, המכונה באנגלית אורן אדום סיני (Chinese Red Pine), ובין גובה של 800 מטרים לגובה של 1,800 מטרים צומח Pinus hwangshanensis – אורן חואנגשאן, עץ אנדמי למזרח סין שקיבל את שמו משום שהוא בולט בחואנגשאן בשל צורתו המיוחדת כשהוא גדל גם על המדרונות התלולים ביותר של ההר. כמה מהעצים ידועים משום שהם עתיקים באופן מיוחד, או שצורתם גרוטסקית או שהם צומחים במקומות תלולים במיוחד, ובהם אורני חואנגשאן בני 1,000 שנים, עצי גינקגו דו-אונתי, ועצי Sabina squamata - מין של ערער.
80% משטח החיץ בן 142 הקילומטרים הרבועים המקיף את אתר המורשת העולמית מכוסה צמחייה, 45% ממנו יער טבעי והשאר מטעים (בעיקר תה ירוק הידוע בסין באיכותו).
בעלי חיים
ברכס חואנגשאן נמנו 300 מיני חולייתנים הכוללים:
היסטוריה תרבותית
האזכור הכתוב הראשון של ההר הוא בספר "שָׁאנְהָאי גִ'ין" (פין-יין: "Shanhai jin" - ספר ההרים והימים) ובו הוא מכונה "סָאן-טְייֵנְדְזְה דוּ" (פין-יין: "San-tianzi Du"). שמו של ההר השתנה כמה פעמים במרוצות הדורות. ב"ספרי השנים של שושלת האן" כונה ההר " יוּאוּשָׁאן" (פין-יין: "Youshan"), וב"הערות שוליים לספר על מערכת הנהרות של סין" שהתפרסם לקראת נפילתה של שושלת האן כונה ההר יִישָׁאן (פין-יין: "Yishan"), אבל עד למאה השמינית לספירה לא היה לרכס חואנגשאן חשיבות מיוחדת בתולדות סין.
ב-17 ביוני 747 הורה הקיסר שׂוֵ'אנְדְזונְג משושלת טאנג לשנות את שם ההר לחואנגשאן ("ההר הצהוב"). השם החדש הוא ככל הנראה לכבודו של הקיסר הצהוב ("חואנג די"), דמות אגדתית שלפי האגדה הוא אבי הקבוצה האתנית של ההאן, ועל פי אחת האגדות עלה לשמים מחואנגשאן. ההכרזה של הקיסר, שהיה ידוע כטאואיסט אדוק, האדירה את הפופולריות של ההר ופתחה בכך תקופה חדשה בהיסטוריה של ההר שהפך לגורם חשוב בהיסטוריה התרבותית של סין. ייתכן שלפופולריות גם תרמה אגדה על גילוי שיקוי המעניק חיי אלמוות בהר. ההר שהיה אז מבודד משך אליו מתבודדים, משוררים וציירי נוף שהוקסמו ממראה הפסגות המציצות מבעד לים העננים. המשורר לי באי (762-701) מתקופת שושלת טאנג המכונה גם לי פו, היה בין הראשונים להלל את ההר בשיריו. על אחד הסלעים בהר חרותה הכתובת "הסלע השתוי" והיא מתייחסת לסיפור על לי באי שהיה כה נלהב מהנוף הנשקף מההר שהוא שר לסלע בהיותו שתוי שהצטרף למשורר והשתכר אף הוא. עד סוף המאה ה-13 נבנו בהר 64 מקדשים (מהם נותרו כ-20 בלבד), ובמשך 1,500 שנים נחצבו במדרונות ההר מדרגות רבות ומספרם מגיע ל-60,000.
במאה ה-16 הוביל המשורר וָאנְג שְׁגֶ'ן (王士真 פין-יין: Wang Shizhen; 1590-1526) קבוצה של מאה אנשי ספר על מדרונות ההר. בתקופת הקיסר גְ'יָאגִ'ינְג (嘉靖 פין-יין:Jiajing, שלט 1521–1567) משושלת מינג הקדישו ציירים מאסכולת שָׁאנְשְׁווֵי (山水 פין-יין: Shanshui – מילולית "הר ומים") את עצמם להעתיק בעזרת הציור את נופי רכס חואנגשאן. ב-1606 בתקפות שושלת מינג הגיע הנזיר פּוּמֶן להר ובנה את מקדש פָאהָאי למדיטציה ואת מקדש וונשו וחיבר ביניהם באמצעות מדרגות החצובות בסלע. אסכולת חואנגשאן כללה ציירים ידועים רבים, בהם: גָ'ה שְׁבְּיָאו (查士标 פין-יין: Zha Shibiao; 1698-1615), מֵיי צִ'ינְג (梅清 פין-יין: Mei Qing; 1697-1623), והנודע מביניהם שְׁה טָאו (石涛 פין-יין: Shi Tao; 1707-1642). במסה "הערות על הציורים של הנזיר דלעת מרירה" כתב שְׁה טָאו, שהיה משורר בנוסף להיותו צייר, באריכות על היחסים שנוצרו בחואנגשאן בין האדם לטבע. בסך הכל התפרסמו בתקופה החלה משושלת טאנג וכלה בשושלת צ'ינג כמה מאות מסות ומעל ל-20,000 שירים המפארים את יופי ההר.
ב-1935 נקבעו גבולות האזור המנהלי של הר חואנגשאן ואלו שימשו ב-1982 בסיס להכרזה של מועצת המדינה של הרפובליקה העממית של סין על חואנגשאן "אתר נוף יפהפה בעל ערך היסטורי." מתוך הכרה בערכי הטבע והתרבות של המקום הכריז ארגון אונסק"ו ב-1990 על חלק משטח ההר אתר מורשת עולמית.
ב-2002 לכבוד הכרזתה על ידי האו"ם כ"השנה הבינלאומית של ההרים" יזם שגריר שווייץ בשאנגחאי חתימת ברית "הרים תאומים" בין חואנגשאן לבין ההר יונגפראו, אף הוא אתר מורשת עולמית.
תיירות
חואנגשאן הוא אחד מ-66 אתרים המוגדרים על ידי מִנְהל התיירות הלאומי של סין "אזור נוף בדרגה AAAAA" (הדרגה הגבוהה ביותר), והוא אחד מאתרי התיירות החשובים בסין. ב-2007 לבדה ביקרו באתר 15 מיליון תיירים.
מוקדי המשיכה לתיירים בהר הם יופי הנוף, פסגות הגרניט המעוצבים בצורה מיוחדת, העננים האופפים את ההר יותר מ-200 ימים בשנה בהם ניתן לצפות ממעל, עצי האורן בעלי הצורה המיוחדת הצומחים במדרונות התלולים של ההר, והמעיינות החמים שמימיהם צלולים.
אל ההר ניתן להגיע בדרך האוויר או ברכבת משאנגחאי, וכן ברכבת או באוטובוס מהערים האנגג'ואו ומווּחוּ. נכון ל-1990 היו בהר מעל ל-50 קילומטרים של שבילים שאפשרו למבקרים ולאנשי הצוות של האתר גישה לאתרי הנוף. מתוך 400 אתרי הנוף שפותחו בהר, נפתחו לתיירים כ-140.
ישנן שתי דרכים עיקריות לטפס בהר "המדרגות המזרחיות" – שביל מדרגות באורך 7.5 קילומטרים ו"המדרגות המערביות" שביל מדרגות באורך 15 קילומטרים המוביל אל הפסגה הגבוהה ביותר בהר. במקביל לשתי דרכים אלו יש גם קווי רכבל, וקו רכבל שלישי מסתיים מערבית לפסגות הגבוהות.
מפסגות ההרים ניתן לצפות לעיתים קרובות בעננים מלמעלה. עקב דמיונם לים הם מכונים "ים העננים" (云海, פין-יין: yúnhǎi) או "ים חואנגשאן" או לעיתים על פי מיקומם "הים הצפוני", "הים הדרומי", "הים הצהוב" וכו'. אחד הסופרים העיר לגבי מראה העננים מחואנגשאן:
שתי תופעות הקשורות לאור מזומנות למבקרים בפסגת ההר במועדים המתאימים. הראשונה הן הזריחות המרהיבות שהן בבחינה "חובה" למי שמבקר באזור, והשנייה היא תופעה אופטית המכונה באנגלית Glory ובעברית "הילת הטייס". בסין מכונה התופעה "אור בודהה" (佛光, בפין-יין fóguāng) והיא ניתנת לצפייה בחואנגשאן בממוצע פעמיים בחודש.
יש בהר כמה מעיינות חמים, מרביתם שוכנים למרגלות "פסגת ענן הארגמן". המים נשארים בטמפרטורה של 42°C כל השנה, מכילים ריכוז גבוה של קרבונטים ומייחסים לטבילה במימיהם סגולות לריפוי מחלות ומכאובים שונים ולכן הם אתרי ספא פופולריים.
בתי הארחה ומלונות מצויים הן למרגלות ההר והן בפסגות והם מאפשרים לתיירים, שרבים מהם מטפסים על ההר, ללון בלילה, לצפות בזריחה למחרת, ולרדת בנתיב אחר. את האספקה אל בתי המלון, המסעדות והמתקנים האחרים בפסגת ההר מביאים סבלים העולים להר ברגל כשהם נושאים את מטענם על מקלות ארוכים אותם הם מאזנים על כתפיהם או גבם.
תחנת יוספטל
תחנת יוספטל היא אחת מהתחנות של הקו האדום. מיקומה הוא ברחוב הרב יצחק ניסנבוים ורחוב יוספטל בבת ים. ב-18 באוגוסט 2023, עם השקת הקו האדום, נפתחה התחנה לשימוש ציבור הנוסעים.
איש קש (פירושונים)
{{פירושונים|
תחנת יוספטל
מיקום
תחנת יוספטל שוכנת במרכז העיר בת ים, בסמוך לקניון בת ים. התחנה משרתת את תושבי שכונות רמת יוסף, רמת הנשיא ושיכון ותיקים. בקרבת התחנה ישנן תחנות אוטובוס עם קווים המגיעים אל תוך שכונות רמת הנשיא, רמת יוסף וכן אל תחנת הרכבת בת ים - יוספטל וחולון.
איש קש (פירושונים)
ראו גם
}}
פרס לסיפורת מאת נשים
פרס לסיפורת מאת נשים (באנגלית: Women's Prize for Fiction), נקרא בעבר פרס אורנג' לספרות בדיונית (באנגלית: Orange Prize for Fiction) בשנים 2008–2013, Orange Broadband Prize for Fiction בשנים 2007–2008, ופרס בייליז לסיפורת מאת נשים בשנים 2013–2017, הוא אחד הפרסים הספרותיים היוקרתיים ביותר בבריטניה.
היסטוריה
חברת אורנג' הבריטית, המפעיל הסלולרי וספקית שירותי אינטרנט לקחה על עצמה את מימון הפרס. הוא הוענק לראשונה ב-1996. חבר השופטים היה ועדה של "עיתונאים, מבקרים, סוכנים ספרותיים, מוציאים לאור, ספרנים, מוכרי ספרים" בני שני המינים, בכללם יושבת הראש הנוכחית, הסופרת והשדרנית קיית מוס.
הפרס נועד להעלות על נס את תרומתן של נשים כותבות, שמוס האמינה שנוטים לפסוח עליהן במתן פרסים חשובים.
בתגובה לרשימה הקצרה של זוכי פרס מאן בוקר ב-1991 שהייתה כולה על טהרת המין הגברי.
הזוכה בפרס מקבלת 30,000 פאונד לצד פסל ארד המכונה "בסי" (Bessie) שיצרה האמנית גרייזל ניבן (Grizel Niven), אחותו של השחקן והאמן דייוויד ניבן. בדרך-כלל מתפרסמת מדי שנה בחודש מרץ רשימת המועמדים המלאה ובחודש יוני רשימת המועמדים הקצרה, וכעבור ימים ספורים מכריזים על הזוכה. הזוכה נבחרת מדי שנה בידי צוות של "חמש נשים מובילות". ב-2005 ציינו השופטות את הספר "Small Island" של אנדריאה לוי כ-"Orange of Oranges", הרומן הטוב ביותר של העשור החולף.
ספרה של לוי משנת 2004 נמכר בקרוב למיליון עותקים (בהשוואה לפחות מ-600,000 של זוכה פרס מאן בוקר באותה שנה),
בעוד מכירות הספר A Spell of Winter של Helen Dunmore הוכפלו בארבע אחרי שהיא הייתה הזוכה הראשונה בפרס,
מכירות ספרה של ואלרי מרטין שזכתה בפרס ב-2003 עלו פי עשרה בעקבות הזכייה.
והספריות הבריטיות, הנוהגות לתמוך בפרס בדרכים שונות, דיווחו על הצלחתן בהצגת סופר חדש בפני הקוראים: "48% אמרו שהם ניסו סופר חדש בעקבות היוזמה ו-42% אמרו שינסו ספרים אחרים של הסופרים החדשים שקראו."
אולם העובדה שבפרס יכולות לזכות רק נשים מעוררת מחלוקת.
לאחר ייסוד הפרס כינה אותו אוברון וו "פרס הלימון" בעוד ג'רמיין גריר טענה שבמהרה יחלקו פרס ל"סופרים ג'ינגים".
א. ס. בייאט, הזוכה בפרס מאן בוקר לשנת 1990, כינתה אותו "הפרס הסקסיסטי", וטענה "שמעולם לא היינו זקוקים לכזה פרס"
לולה יאנג, יושבת ראש חבר השופטים, טענה ב-1999, שספרות הנשים הבריטית מתחלקת לשתי קטגוריות: "קרתנית וצרת-אופקים" או "משפחתית באופן שטחי".
לינדה גראנט הואשמה בגנבה ספרותית בעקבות זכייתה בפרס בשנת 2000,
רשימת המועמדים לשנת 2007 גונתה כנובעת מ... "פסולת רבה..." בידי יושבת ראש חבר השופטים מיוריאל גריי
בעוד סיימון ג'נקינס, העורך הקודם של הטיימס, כינה אותו "סקסיסטי".
ב-2008 כינה טים לוט את הפרס "תעלול סקסיסטי" והציע ש"פרס אורנג' הוא סקסיסטי ומפלה, וצריך להתרחק ממנו".
אף אישה לא זכתה בפרס יותר מפעם אחת, אבל מרגרט אטווד הייתה מועמדת שלוש פעמים מבלי שזכתה.
בשנת 2013, עם התחלפות המממן המסחרי של הפרס ליצרנית המשקה Baileys ("אייריש קרים"), התחלף גם שם הפרס לשמו הנוכחי.
ויקטור גולביץ'
ויקטור ולדימירוביץ' גולביץ' (בבלארוסית: Віктар Уладзіміравіч Гулевіч, ויקטר אולדזימירוביץ' הולביץ'; ברוסית: Виктор Владимирович Гулевич נולד ב-14 במאי 1969) הוא גנרל מאיור בלארוסי המשמש מאז 11 במרץ 2021 כראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של בלארוס.
ביוגרפיה
גולביץ' נולד ב-14 במאי 1969 בכפר ויאליקאיה פדר במחוז משנה סלוצק שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, נכנס לבית הספר הגבוה לפיקוד צבאי במוסקבה, אותו סיים בהצטיינות בשנת 1990.
את שירותו החל כמפקד מחלקה בכוחות הסובייטיים בגרמניה המזרחית, ולאחר מכן במחוז הצבאי של עבר הקווקז. לאחר נפילת ברית המועצות חזר לבלארוס העצמאית והתגייס לצבא בלארוס כמפקד מחלקה ולאחר מכן כמפקד גדוד בבריגדת המשמר האווירית ה-103. בשנת 2002 סיים את לימודיו עם מדליית זהב בפקולטה לפיקוד ומטה של האקדמיה הצבאית של בלארוס. הוא התקדם בסולם הדרגות ומילא תפקידי מטה שונים. בפברואר 2020 הוא מונה למפקד פיקוד המבצעים המערבי, וביוני של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל מאיור ב-11 במרץ 2021, הוא מונה לראש המטה הכללי, במקומו של אלכסנדר וולפוביץ'.
במרץ 2022, בעיצומה של הפלישה הרוסית לאוקראינה, דיווחו מקורות אוקראיניים כי גולביץ' התפטר מתפקידו בשל התנגדותו לדרישת הנשיא אלכסנדר לוקשנקו שבלארוס תצטרף למלחמה לצד רוסיה. ברשתות החברתיות התפרסם מכתב התפטרות שנשלח לכאורה בידי גולביץ' אל שר ההגנה ויקטור חרנין. ממשרד ההגנה הבלארוסי נמסר בתגובה כי המכתב מזויף וגולביץ' אינו יכול להתפטר ללא אישורו של שר ההגנה.
כדורסל באולימפיאדת הלסינקי (1952)
אולימפיאדת 1952 נערכה בהלסינקי, פינלנד. תחרויות הכדורסל נערכו בין ה-25 ביולי ל-2 באוגוסט. זו הייתה תחרות כדורסל השלישית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 294 ספורטאים מ-16 נבחרות גברים. המשחקים נערכו ב-Tennispalatsi למעט משחקי הגמר שנערכו ב-Töölö Sports Hall.
נבחרת ארצות הברית זכתה במדליית זהב בפעם השלישית ברציפות.
ישראל במשחקים האולימפיים
נבחרת ישראל בכדורסל השתתפה בשלב המקודם. בעקבות הפסד לפיליפינים (57-47) ויוון (54-52) היא לא העפילה לתחרות עצמה. בין שחקני הנבחרת היה רלף קליין
Handmade Heaven
Handmade Heaven (בעברית: גן עדן בעבודת יד) הוא שיר שהוקלט ונכתב על ידי הזמרת-יוצרת הוולשית מרינה דיאמנדיס, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Love + Fear. השיר הופק על ידי ג'ואל ליטל והיה לסינגל הסולו הראשון של מרינה לאחר ששינתה את שם הבמה שלה ב-2018. השיר יצא להורדה דיגיטלית וסטרימינג כסינגל המוביל של האלבום ב-8 בפברואר 2019, על ידי אטלנטיק רקורדס. במרץ 2019 פורסמו שתי גרסאות רמיקס לשיר, בהפקת הדי ג'יי האירי קריסטל קליר. מילות השיר נכתבו בהשראת שינויי האקלים והטבע. מרינה בחרה ברצועה להיות הסינגל המוביל כיוון שהרגישה שהסאונד שלו מיוחד ושונה משאר האלבום.
מבחינה מוזיקלית, "Handmade Heaven" היא בלדת סינת'פופ, פופ ואלקטרו שהושוותה למוזיקה של לנה דל ריי, לורד ומדונה. מספר מבקרים תיארו את השיר כשינוי מוזיקלי מהפרויקטים הקודמים שלה. השיר זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרי המוזיקה. השיר תואר כרומנטי, פואטי וחולמני. מבחינה מסחרית, השיר לא נכנס למצעד הסינגלים הרשמי בבריטניה, אך הגיע למקום ה-52 במצעד ההורדות. השיר אף נכנס למצעד הסקוטי, וכן למצעדים הדיגיטליים הרשמיים בצרפת, יוון וניו זילנד.
הופקו שני קליפים נלווים ל-"Handmade Heaven", ושניהם יצאו בפברואר 2019. הראשון בוים על ידי הבמאית האנגלית סופי מולר וצולם באסטוניה. בקליפ, חוקרת מרינה יער גדול במהלך החורף. "Handmade Heaven" נכלל ברשימת הרצועות של סיבוב ההופעות הרביעי שלה, Love + Fear Tour, ושימש כפתיח המופע. במאי 2020 יצא לאור קליפ לייב שצולם במהלך מגפת הקורונה, ובו מבצעת מרינה את השיר בפסנתר.
רקע ופרסום
ב-2018, במטרה להתחיל רשמית פרק חדש בקריירה שלה, הודיעה מרינה בטוויטר שהיא מסירה את "and the diamonds" משם הבמה שלה, ומעתה תוציא מוזיקה תחת השם הפרטי בלבד, מרינה (מסוגנן באותיות גדולות; MARINA). היא הסבירה, "לקח לי הרבה יותר משנה להבין שהרבה מהזהות שלי קשורה במי שהייתי כאמנית,... ולא נשאר הרבה ממי שהייתי". לאחר ההכרזה, הוציאה מרינה את הסינגל הראשון שלה תחת השם החדש, "Baby", עם הלהקה הבריטית קלין בנדיט. לקראת תחילת 2019, הוכרז רשמית "Handmade Heaven". הוא שימש כסינגל המוביל לאלבום האולפן הרביעי שלה, והוא סינגל הסולו הראשון שלה מאז "Blue", הסינגל החמישי והאחרון מאלבומה השלישי, Froot, ב-2015.
ב-14 בפברואר 2019, הכריזה דיאמנדיס על אלבומה הרביעי, Love + Fear, אלבומה הראשון תחת השם "מרינה". רשימת הרצועות נחשפה באותו יום, ו-"Handmade Heaven" נכלל בה כרצועה הפותחת של האלבום. Love + Fear הוא אלבום כפול, המורכב משני קטעים, כאשר כל אחד מהם בוחן את התיאוריה של הפסיכולוגית אליזבת קובלר-רוס, לפיה בני אדם מסוגלים לחוות רק את שני הרגשות הללו. השיר מופיע בחלק ה-"Love" של האלבום, המוקדש לשירים עם מילים העוסקות במחשבות ורגשות חיוביים. מרינה אף חשפה כי היא ביקשה חופש יצירתיות בכתיבת השיר מחברת התקליטים. היא נימקה את הבקשה והסבירה שלא תמיד הייתה לה שליטה יצירתית בפרויקטים הקודמים שלה, ולא רצתה שזה יחזור על עצמו ב-Love + Fear. השיר נכתב על ידי מרינה, והופק על ידי המוזיקאי הניו זילנדי ג'ואל ליטל. מרינה הקליטה את השיר באולפן ההקלטות של ג'ואל ליטל בלוס אנג'לס. את המיקסינג לשיר עשה דן גרץ' מרגווראט ב-Solar Management Limited שבלונדון, ואת המאסטרינג עשה דייב קוץ' במאסטרינג פאלאס שבניו יורק.
ב-8 בפברואר 2019 יצא "Handmade Heaven" להורדה דיגיטלית וסטרימינג במדינות שונות, על ידי אטלנטיק רקורדס. השיר שימש כסינגל המוביל מתוך Love + Fear, והיה לסינגל הסולו הראשון שלה מאז 2015. גרסת ה-CD השיווקית של השיר, המיועדת להשמעה ברדיו, הופצה באזור בנלוקס שבאירופה, על ידי אטלנטיק רקורדס וורנר מיוזיק גרופ. אטלנטיק אף הפיצה את ה-CD ברחבי פינלנד. ב-8 במרץ 2019, שתי גרסאות רמיקס שהופק על ידי התקליטן האירי קריסטל קליר יצאו להורדה דיגיטלית ולשירותי הסטרימינג. אורך הרמיקס המקורי הוא 6 דקות ו-57 שניות, והוא בלעדי לשירות הזרמת המדיה אפל מיוזיק. בספוטיפיי בארצות הברית, עלתה גרסה מקוצרת של הרמיקס, שנמשכה 4 דקות ו-10 שניות. הגרסה הארוכה יותר עלתה לחשבון היוטיוב של מרינה ב-11 במרץ 2019. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-22 מיליון השמעות.
הרכב ומילים
מבחינה מוזיקלית, "Handmade Heaven" היא בלדת סינת'פופ, פופ ואלקטרו. לפני יציאתו של "Handmade Heaven" בפברואר 2019, חשפה מרינה בטוויטר שהשיר יעניק מעט עד שום אינדיקציה לכיצד יישמעו שאר השירים ב-Love + Fear. בריטני ספנוס מהרולינג סטון ציינה את "הקול הייחודי" של מרינה, הנשמע בשיר, ואף ראתה בשיר שינוי מוזיקלי מ"הבאבלגאם פופ והחוצפה" שאפיינו את שלושת אלבומיה הראשונים. קתרין גילספי ממגזין Paper השוותה את השיר למוזיקה של לנה דל ריי ומדונה, ובפרט אלבום האולפן השביעי של האחרונה, Ray of Light. פרנב טראון מ-Consequence of Sound השווה את השיר לסגנונה של הזמרת-יוצרת הניו זילנדית לורד.
לפי אתר Musicnotes, "Handmade Heaven" מוגדר בסימן הזמן "common", והוא בעל קצב מתון של 107 פעימות לדקה. ספנוס תיארה את הקצב כמיד-טמפו, וכמשוחרר מ"עודף הפופ והחוצפה של שלושת האלבומים הראשונים שלה". באותה הצורה, כריס קלי מהוושינגטון פוסט תיאר את הרצועה כ-"שיר סינת'פופ איטי ומרגש". השיר נכתב במפתח איי מינור, כאשר המנעד הקולי של מרינה נע בין התווים F 3 ו-C 5. לאורך בתי השיר, טווח הקול שלה מתקדם לפי סדר האקורדים.
מבחינה מילית, השיר עוסק בהערצתה של מרינה את הטבע. בניגוד לשירים אחרים שלה, "Handmade Heaven" פשוט יותר ואינו עוסק באישית בדיונית או בעולם שיצרה. בראיון לאפל מיוזיק, במהלך שבוע ההוצאה של Love + Fear, חשפה מרנה כי שינויי האקלים שימשו מקור השראה עיקרי לרצועה: "אני חושבת שאנשים פתאום הופכים מודעים יותר לעולם הטבעי, שזה די מוזר ואינטנסיבי. הייתה לי תחושת געגוע, או חרטה על כך שהטבע אינו חלק גדול יותר בחיי". מרינה פותחת את השיר בקריאה: "I envy the birds high up in the trees / They live out their lives so purposefully / I envy the spiders, the squirrels, and seeds / They all find their way automatically" ("אני מקנאת בציפורים שלמעלה בעצים / הן חיות את חייהן בכוונה כה תכליתית / אני מקנאה בעכבישים, בסנאים ובזרעים / כולם מוצאים את דרכם אוטומטית". במהלך הפזמון, היא שרה לצד כמה שכבות של קולות שלה עצמה, ויוצרת אפקט של מקהלה; "In this handmade heaven, I come alive / Blue birds forever, colour the sky" ("בגן העדן בעבודת יד הזה, אני מתעוררת לחיים / ציפורים כחולות לנצח, צובעות את השמיים".
ביקורות והצלחה
"Handmade Heaven" זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, כאשר רבים מהם כתבו כי הוא חזרה ראויה למרינה מההפסקה המוזיקלית. מייק ואס מ-Idolator תיאר את השיר כמרינה "הפואטית והשלווה" וכ-"יפה עד כאב". גאב גינסברג מבילבורד שיבח את הסינגל ואת שירתה של דיאמנדיס, אותה תיאר כ-"חזרה לגוון האופרה שלה". קרולין ברנוקה, כתבת במגזין Complex, כללה את השיר בטור "המוזיקה החדשה הטובה ביותר השבוע". היא כתבה כי מרינה "נשמעת אלוהית כפי ששם הסינגל שלה מרמז" וכינתה את השיר "חלומי ורומנטי".
רובין מאריי מ-Clash התייחס לשיר כ"סינגל חדש ובולט". קייט ניקולסון, מהגרדיאן התרשמה מהשיר ותהתה האם יצליח מסחרית: "'האם אנשים אחרים אי פעם ירצו להיכנס אליו' עדיין פתוח לוויכוח, אבל תפיסת העולם החריפה שלו היא נדירה בתעשיית הפופ וראויה להישמע". בן ניסן ממגזין אטווד כתב ביקורת מעורבת על השיר, וכינה אותו אחד הרגעים ה"חזקים" ביותר באלבום. עם זאת, הוא הטיל ספק בכנותה של מרינה בנוגע למילות השיר.
הצלחה מסחרית
בממלכה המאוחדת, "Handmade Heaven" לא נכנס למצעד הסינגלים הבריטי, אם כי נכנס למצעד ההורדות במהלך השבוע של ה-15 בפברואר 2019. הוא דורג לראשונה במקום ה-52. באופן דומה, נכנס השיר למצעד המכירות הבריטי, שם גם כן הופיע לראשונה ובשיאו במקום ה-52. במצעד הסקוטי, הגיע השיר בשיאו למקום ה-46. במקומות אחרים באירופה, דורג השיר לראשונה במקום ה-92 במצעד הסינגלים הדיגיטליים היווני, מחוץ לאירופה, הגיע "Handmade Heaven" למקום ה-25 במצעד הסינגלים החמים הניו זילנדי.
וידאו קליפים
את הקליפ המקורי של "Handmade Heaven" ביימה הבמאית האנגלית סופי מולר, שמאוחר יותר ביימה גם את הקליפ ל-"Orange Trees", הסינגל השלישי מתוך Love + Fear. הקליפ הופק על ידי סופי ברוקס, וג'ולייט לארת', וצולם באסטוניה, בינואר 2019. בהכרזה הרשמית על הקליפ נחשף כי יוצג לראשונה בשעה 17:00 (GMT), ב-8 בפברואר 2019, ולאחר מכן יעלה לערוץ היוטיוב של מרינה. הקליפ נפתח כשמרינה הולכת בשביל מכוסה שלג באמצע יער, והיא לבושה בז'קט אדום וגדול. בהמשך, מביטה מרינה מול גוף מים ושרה את השיר בנוף יער אפלולי.
הופעות חיות
"Handmade Heaven" נכלל ברשימת הרצועות לסיבוב ההופעות "Love + Fear Tour" של מרינה בשנת 2019, ונבחר כשיר הפתיחה של ההופעות. במהלך השיר, רקדו לצידה מספר רקדנים. רומן גוכמן מ-Riff, שסקר את ההופעה של מרינה בסן פרנסיסקו, הרגיש כי עדיף שהיו מוזיקאים על הבמה, שכן הוא חש שקבוצת רקדני הרקע שלה לא הייתה עקבית. אימאן חלאלי מ-LA Excites, שצפתה בהופעה בלוס אנג'לס, שיבחה את הביצוע החי של "Handmade Heaven", וציינה כיצד מרינה מרגישה בנוח עם הקהל, מה שעזר לחשוף את "אישיותה המרתקת והקסומה".
לציון יום כדור הארץ בשנת 2020, מרינה הקליטה בעצמה ביצוע לייב של "Handmade Heaven" ופרסמה אותו בחשבונות המדיה החברתית השונים שלה. חודש לאחר מכן, ב-13 במאי, היא העלתה את הביצוע לערוץ היוטיוב שלה.
שיר
הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של Love + Fear.
וידאו קליפ
הקרדיטים להלן לקוחים מחשבון היוטיוב של מרינה ומ-Nafta.
יחסי דרום אפריקה–קוריאה הצפונית
יחסי דרום אפריקה–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין דרום אפריקה לבין קוריאה הצפונית.
נשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות
נשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות הוא יו"ר העצרת הכללית של האומות המאוחדות. הנשיא ממונה על ידי העצרת הכללית.