cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תקנות סדר הדין האזרחי
התקנות הנוכחיות
באפריל 2020 ניצת פולמוס סביב מועד כניסתן לתוקף של התקנות בין שופט בית המשפט העליון יצחק עמית לבין ראש לשכת עורכי הדין אבי חימי. הפולמוס גרר ביקורת מצד עורכי הדין. באמצע יולי 2020 קבע ניסנקורן, חרף התנגדות של לשכת עורכי הדין, שתקנות סדר הדין האזרחי, ייכנסו לתוקף בתחילת 2021, וכך קרה.
עיקר השינויים בתקנות הוא קציבת מספר העמודים בכתבי הטענות, כללים לניסוח כתבי טענות, הגשת רשימת בקשות ביניים מראש על ידי הצדדים, צמצום מספר השאלות בשאלונים, ביטול תובענות בסדר דין מקוצר והמרצת פתיחה, המצאה בדואר אלקטרוני, צמצום ישיבות קדם-משפט, ומינוי מגשר מהו"ת (מידע, היכרות ותיאום) ללא תשלום בתביעות העולות על 40,000 ש"ח.
לקריאה נוספת
התקנות הקודמות:
התקנות הנוכחיות:
ועידת הרבנים בקאסל
ממוזער|250px|שמאל|מראה העיר [[קאסל, שבה נועדו הרבנים הגרמנים]] ועידת הרבנים בקאסל הייתה כינוס של 24 רבנים מבני יהדות גרמניה בשנת 1868, בעיר קאסל במדינת הסן שבגרמניה.
רקע ההתכנסות
באמצע שנות השישים של המאה ה-19 הורגשה באווירה בגרמניה רצון לפנייה לכיוון ליברלי יותר. בקרב הציבור הנוצרי קמה "אגודה פרוטסטנטית" חדשה, שתבעה התחדשות דתית שתתאים את הנצרות לתרבות המודרנית. הדוגלים בכך רצו בהשתלבות של האינטלקטואלים, הנוצרים מהשורה וחוגי הכמורה לשם יצירת הדרך החדשה וערכו ועידות לשם כך.
בציבור היהודי הגרמני, בין חסידי הרפורמה, נוצרה תחושה דומה, ולשם כך, בדומה לוועידות הנוצריות, התכנסה ועידת הרבנים הגרמנים.
החלטות הוועידה
ועידת הרבנים קיבלה כמה החלטות בנושא תפילות, אך עיקר פועלהּ היה בהכנת סינוד שיערך תוך שנה בלייפציג – סינוד ליברלי באופיו, אף שהרפורמה ביהדות לא צוינה במפורש במטרותיו. המטרה המוצהרת של הסינוד המתוכנן הייתה מאבק בפירוד הדתי בתוך הקהילה היהודית והבטחת המשך קיום היהדות.
ביפי קליירו
ביפי קליירו היא להקת רוק סקוטית שכוללת את סיימון ניל (גיטרה, שירה ראשית), ג'יימס ג'ונסטון (שירה, בס) ובן ג'ונסטון (שירה, תופים). לאחר שלושה אלבומים הגדילה הלהקה את מעריציה משמעותית עם יציאת אלבומם הרביעי, Puzzle בשנת 2007. האלבום קיבל תקליט זהב באנגליה. הפופולריות שלה עלתה עוד בשנים 2008 ו 2009 עם יציאת הסינגלים "Mountains" ן "That Golden Rule", ששניהם הגיעו לעשרת הגדולים במצעדי הסינגלים באנגליה. אלבומם "Only Revolutions", הגיע למקום שלישי במצעדים באנגליה וקיבל תקליט זהב ימים ספורים לאחר יציאתו ב-2009 לאחר מכן קיבל אלבום פלטינה בשנת 2010 והיה מועמד לפרס מרקורי.
הקמתה ושנים מוקדמות: 1995-2000
הגלגול הראשון של מה שתהפוך להיות ביפי קליירו נוסדה ב-1995 על ידי הגיטריסט בן ה15 סיימון ניל שחבר לבן ג'ונסטון כדי להקים את להקה בשם Screwfish. בן גייס את ג'יימס ג'ונסטון, אחיו התאום, והשלושה בילו את השנתיים הבאות בחזרות, כתיבת שירים וכיסויים של שירים. סיימון ניל הגיב על התקופה הזאת ואמר:
"בנקודה זו סביר להניח שנשמענו כמו כל להקה אחרת שאי פעם שמעה את נירוונה. רק התחלנו לגלות את דוושת הדיסטורשן. ואז הלכנו בכיוון יותר פאנקי לתקופה. אני מניח שלוקח קצת זמן להבין מה אתה באמת רוצה. בהתחלה אתה רוצה להישמע כמו הלהקות האהובות עליך ואחרי זמן מה אתה מבין שאולי אתה יכול להפוך להיות הלהקה האהובה עליך."
ב-31 בינואר 1995 הם הופיעו את ההופעה הראשונה שלהם תחת השם Screwfish כלהקת חימום של להקה בשם Pink Kross. ב-1997 השלישייה עברה לגלאזגו אשר בה ניל הלך לאוניברסיטת גלאזגו והתאומים הלכו לסטאו קולג'. הם למדו אלקטרוניקה במוזיקה והנדסת אודיו.
לאחר כמה הופעות ברחבי גלאזגו וקבלת ביקורות טובות מהקהל ראה את הלהקה די בהאל, שבמהרה הפך להיות אמרגן הלהקה. בהאל הציע להם להוציא סינגל עצמאי. "Iname" יצא ב-28 ביוני 1999. השחרור הראשון הוביל לכך שחברת התקליטים של הקולג' בה למדו התאומים בחרה בהם להוציא אלבום "thekidswhopoptodaywillrocktomorrow" יצא ב-12 ביוני 2000. כמה ימים לפני יציאת האלבום נצפתה הלהקה בבמת הלהקות הלא חתומות בפסטיבל T in the Park 2000 על ידי נציגים של חברת התקליטים העצמאית Beggars Banquet. זמן קצר לאחר מכן הלהקה חתמה עם חברת תקליטים זו.
חברת התקליטים (Beggars Banquet (2001-2005
ב-9 באפריל 2001 יצא סינגל חדש "27". ב-1 באוקטובר 2001 הוקלט שיר מהאלבום שהוציאו עצמאית ויצא כסינגל, "Justboy". מעשה זה חזר על עצמו פעם נוספת ב-4 בפברואר 2002 עם יציאת הסינגל "57". ב-11 במרץ 2002 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, Blackened Sky. אלבום זה קיבל בכללי תגובות טובות. בתקופה זו הלהקה החלה לצאת לסיבוב הופעות, בנוסף לכך היו מופע החימום של הלהקה וויזר במרץ של אותה שנה. ב-15 ביולי יצא הסינגל הרביעי, "Joy.Discovery.Invention" שיצא כאיי סייד כפול עם שיר חדש לגמרי "Toys, Toys, Toys, Toys, Toys, Toys, Choke" שאחרי זה הופיע באלבומם השני The Vertigo of Bliss
בשנת 2003 נכנסו השלישייה לאולפן באנגליה כדי להקליט את אלבומם השני. ב-24 במרץ יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "The Ideal Height" אחריו יצא ב-26 במאי סינגל נוסף, "Questions and Answers". אלבומם השני של הלהקה The Vertigo of Bliss יצא ב-16 ביוני לביקורות טובות שהתמקדו על הצד הניסיוני של האלבום לעומת אלבומם הראשון והצגת החלק של נגני כלי המיתר באלבום.
לאחר סיבוב הופעות ארוך הלהקה חזרה לאולפן להקליט את אלבומם השלישי. כבאלבומים הקודמים יצאו שני סינגלים לפני צאת האלבום עצמו. "Glitter and Trauma" ו "My Recovery Injection" ב-9 באוגוסט וה-20 בספטמבר, בנוסף לזה יצאה הורדה דיגיטלית של השיר "There's No Such Thing As A Jaggy Snake" ב-31 במאי. ב-4 באוקטובר יצא האלבום השלישי של הלהקה Infinity Land וב-14 בפברואר 2005 יצא הסינגל האחרון מהאלבום "Only One Word Comes To Mind". פרויקט צד של סיימון ניל, Marmaduke Duke גם כן הוציאו אלבום בשנת 2005 ויצאו לסיבוב הופעות יחד עם האחים ג'ונסון.
אלבום רביעי – Puzzle והצלחת מיינסטרים
בשנת 2006 עזבה ביפי קליירו את חברת התקליטים שלה וחתמה עם חברת בת של וורנר מיוזיק גרופ. בספטמבר טסה הלהקה להקליט את האלבום בקנדה. מההקלטות הראשוניות יצא הסינגל "Semi-Mental" כסינגל דיגיטלי להורדה ב-25 בדצמבר. ב-5 במרץ 2007 יצא הסינגל "Saturday Superhouse"והגיע למקום ה13 במצעדי הסינגלים של אנגליה. המקום גבוה ביותר של הלהקה במצעדים בזמנו.
Puzzle יצא ביוני וקיבל תשואות מהמבקרים והביא ללהקה את המקום הגבהה ביותר שלהם במצעדים עד לאותו זמן. האלבום הגיע למקום השני במצעדי האלבומים בשבוע הראשון ליציאתו. אלבום זה נקרא האלבום הטוב ביותר של 2007 על ידי מגדין קראנג. האלבום הגיע גם למקום 17 באירלנד ומקום 39 בצעדי העולם. האלבום הגיע לאלבום זהב באנגליה. נכון לפברואר 2009 אלבום זה מכר כ-300 אלף עותקים.
מופעי חימום ללהקות מפורסמות כמו מיוז באצטדיון ומבלי החדש, המי, רד הוט צ'ילי פפרז והאבנים המתגלגלות עזרו להגדיל את בסיס המעריצים של הלהקה. הם הופיעו גם בפסטיבלים כגון, Download 2007, גלסטנבורי 2007, פסטיבל רדינג ולידס ו T in the Park הפעם בבמת הלהקות החתומות. ב-25 באוגוסט פורסם שהסינגל הבא מהאלבום יהיה "Machines" ויצא ב-8 באוקטובר. הלהקה חיממה את לינקין פארק בסיבוב הופעות האירופאי שלהם בינואר 2008. הם חיממו להקות נוספות כמו Queens Of The Stone Ageובון ג'ובי.
אלבום חמישי (2011-Only Revolutions (2009
הלהקה הוציאו סינגל נוסף ששמו "Mountains" ביולי 2008 שהגיע למקום ה 5 במצעד הסינגלים הבריטי. המקום הגבוה ביותר לסינגל של הלהקה עד היום. סינגל זה שבמקור יצר כסינגל עצמאי בסוף נוסף לאלבום. שם אלבומם החמישי הוא Only Revolutions באפריל 2009 סיפור סיימון ניל שהם יכנסו לאולפן ההקלטות ב-1 במאי ויקליטו בלוס אנג'לס
מגזין קרנג פרסם ביולי 2009 שהלהקה מצלמת את הקליפ לסינגל הראשון מהאלבום "That Golden Rule". השיר הושמע לראשונה בתוכניתו של זיין לאו ברדיו BBC One ב-8 ביולי ושם פורסם שהסינגל יצא ב-23 באוגוסט. השיר הגיע למקום ה10 במצעדי הסינגלים הבריטי. "The Captain" יצא ב-26 באוקטובר 2009. שגם כן נשמע לראשונה בתוכניתו של זיין לאו ב-8 בספטמבר ושם אישרו שיחממו את מיוז ב 14 מההופעות בסיבוב ההופעות האירופאי שלהם. Only Revolutions יצא ב-9 בנובמבר 2009. בפברואר 2010 זכה הסינגל "The Captain" בפרס של מגזין NME לקליפ הטוב ביותר. ביפי קליירו הופיעו על הבמה המרכזית בפסטיבלים T in the Park, Oxegen, פסטיבל רדינג ולידס בשנת 2010. הם גם הופיעו שוב כמופע החימום המרכזי של מיוז באצטדיון ומבלי בלונדון ב-11 בספטמבר 2010. הם יצאו לסיבוב הופעות נוסף שכולל הופעה משל עצמם באצטדיון ומבלי בתחילת דצמבר 2010. הם גם העלו את כך שהם מתכננים להקליט את אלבומם הבא בזמן חג המולד.
אלבום שישי (היום-2011)Opposites
במגזין NME, הכריזה הלהקה שב-2012 הם יוציאו שני אלבומים, The Land at the End of Our Toes ו The Sand at the Core of Our Bones. מ-17 במאי 2012 איפשרה הלהקה למעריצים לצפות בעשיית האלבומים דרך מצלמת אינטרנט אשר חוברה לאתר הרשמי של הלהקה. ב-8 ביוני 2012, בהופעה של הלהקה במרכז סווינסון אואזיס ניגנו ארבעה שירים חדשים. 'Modern Magic Formula', 'Sounds Like Balloons', 'Victory Over The Sun' ו 'The Joke's on Us'. ב-13 ביוני 2012 פרסם NME שהלהקה לא תשתמש בשמות The Land at the End of Our Toes ו The Sand at the Core of Our Bones כשמות לאלבומים שלהם. ב-30 ביוני 2012, הכריזה הלהקה דרך חשבון הטוויטר שלהם שהבכורה לשיר חדש ששמו 'Stingin' Belle' תהיה באנגליה אצל שדרן הרדיו זיין לאו. ב-31 ביולי 2012, ברדיו 1 של הBBC אצל זיין לאו, הכריז סולן הלהקה סיימון ניל ששם האלבום החדש יהיה Opposites. בכורת הסינגל הראשון 'Black Chandelier' נעשתה ברדיו 1 של הBBC ב-19 בנובמבר 2012. Opposites הוא האלבום השישי של להקהת הרוק האלטרנטית הסקוטית, ביפי קליירו, האלבום יצא לאור ב-28 בינואר 2013. באירלנד יצא לאור האלבום ב-25 בינואר 2013. ביום ראשון ה-3 בפברואר 2013, Opposites הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. זוהי הפעם הראשונה שאלבום של ביפי קליירו הצליח להגיע למקום הראשון במצעד זה.
שם
"Mon the Biffy!" היא קריאה מוכרת על ידי מעריצי הלהקה שבדרך כלל שומעים בהופעות בין שירים או לפני שהלהקה עולה על הבמה. הלהקה מעולם לא גילתה מה מקור השם 'ביפי קליירו'. יש להם מספר סיפורים לדרך הגעתם לשם. סיפור אחד הוא ששם הלהקה מגיע בשחקן כדורגל סקוטי. הם גם הודו שהם ממציאים סיפורים על איך הגיעו לבחור את שם הלהקה כי משעמם להם מלענות על השאלה הזאת שוב ושוב. סיפור נוסף הוא שלאחד מחברי הלהקה היה עט ששמו Cliff Richard שקיצורו הוא "Cliffy Biro" שבלילה של שכרות הפכו את האותיות לBiffy Clyro. סיימון ניל כנראה אישר את סיבה זו כנכונה בראיון ב-2010 ואמר שזהו שם טיפשי שלפעמים לא נעים להסביר את מקורו בתחילת דרכה של הלהקה שאף אחד לא הכיר אותם.
פרסים ומועמדויות
פרסי Bandit Rock
פרסי קראנג!
פרסי NME
שלמה בן חסדאי
שלמה בן חיסדאי (או: שלמה הראשון) שימש ראש הגולה משנת 730 עד 761. הוא היה בנו של חסדאי הראשון.
כתוצאה ממחסור בראשי ישיבה, הוא העמיד חכם מפומבדיתא כראש ישיבת סורא, בניגוד למסורת הנהוגה לפיה לכל ישיבה מתמנה ראש ישיבה משורותיה. לפי צבי גרץ, הממונה לראשות הישיבה היה מר בן שמואל; לדברי אייזיק הירש וייס, מדובר במר רב יהודה בן רב נחמן.
העובדה ששלמה בן חסדאי היה חשוך ילדים (לאחר שבנו דניאל מת) אפשרה את עליית ההשפעה של אחיינו ענן בן דוד, מייסד הכת הקראית. בהתאם לזאת, בתביעתו הגנאלוגית של ענן בן דוד להיותו ראש הגולה, מושמט שלמה.
פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה הם פרסים המוענקים על ידי הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (GLAAD) מדי שנה לסרטים, סדרות, כתבות מגזין, מאמרים ותחומי מדיה אחרים על כך שעסקו או הציגו סוגיות הקשורות לקהילת הלסביות, הביסקסואלים, הטרנסג'נדרים וההומואים (להט"ב) באופן הגון ומדויק. פרס ההוקרה מוענק לאיש או אשת תקשורת המשתייכים לקהילה, אשר תרם לייצוג התקשורתי שלה תרומה משמעתית.
הזוכים נבחרים בתהליך המערב יותר מ-700 מצביעים ומתנדבים מטעם הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה ומוערכים ב-4 קריטריונים: ייצוג הוגן, מדויק וכוללני של קהילת הלהט"ב, נועזות ומקוריות הפרויקט, השפעה תרבותית משמעותית על תרבות המיינסטרים ואיכותו הכללית של הפרויקט. תוצאות ההצבעה מועברות לפאנל מומחים הקובע מי הזוכים הסופיים בהתבסס על תוצאות ההצבעה ועל חוות הדעת המקצועיות שלהם.
יצירות ישראליות שזכו בפרס הן סרטיו של איתן פוקס, "יוסי וג'אגר" ו"הבועה" ואף הסרט "ללכת על המים" היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר בהפצה מוגבלת.
הטקס
מדי שנה מוכרזים הזוכים בפרסים בטקס הנערך בדרך כלל בערים ניו יורק, לוס אנג'לס וסן פרנסיסקו ובו מוענקים פרסים על הישגים שהושגו בין ה-1 בינואר ועד 31 בדצמבר בשנה שקדמה לשנה בה נערך הטקס. מנחי הטקסים נבחרים בדרך כלל מבין הזוכים לשעבר בפרס, סלבריטאים ואנשי ציבור הידועים בתרומתם לקהילת הלהט"ב.
טקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה הראשון נערך בשנת 1990, והשתתפו בו 34 מועמדים שהתחרו ב-7 קטגוריות שונות. בשנת 2014 כלל הטקס 93 מועמדים ב-20 קטגוריות באנגלית ועוד 37 מועמדים ב-9 קטגוריות בספרדית.
יחס גלישה
יחס גלישה הוא מנה המבטאת את שיעור איבוד הגובה (כתוצאה מגרר והשפעת הכבידה) של עוף או כלי טיס בלתי ממונע, ביחס למרחק האופקי שאותו הוא עובר. ליחס זה נודעת חשיבות רבה בקביעת יעילות התעופה של עופות או כלי טיס חסרי מנוע, כגון דאונים ומצנחי רחיפה. כך למשל, יחס גלישה של 10:1 ("עשר לאחת") משמעו שכלי הטיס, למשל, עובר 10 מטרים בקו אופקי על כל מטר שהוא מנמיך בקו אנכי (קוטנגנס זווית הגלישה).
כאשר L מציין את כוח העילוי ו-D את כוח הגרר. ככל שהגוף בנוי באופן יעיל יותר, ומפיק עילוי רב יותר ביחס למשקלו, יחס הגלישה גדל וניתן לעבור מרחק רב יותר עד הנחיתה על הקרקע.
כיוון שיחס גלישה גדול הוא דבר רצוי, נובעת מכך דרישה על כלי הטיס לייצר גרר (D) מינימלי.
שט אל-ג'ריד
שט אל-ג'ריד (בערבית: شط الجريد) הוא אגם מלח הממוקם בדרום־מערב תוניסיה.
גאוגרפיה
האגם חולש על השקה שבין נווה המדבר של טוזר מצד מערב סמוך לגבול אלג'יריה ובין הערים קבילי ולדוז בקצה מדבר סהרה ממזרח. זה אגם המלח הגדול במדבר סהרה. האגם משתרע על שטח של למעלה מ־5,000 קמ"ר, אורכו 250 ק"מ ורוחבו 20 ק"מ. עומקו רדוד במיוחד. ממדים אלה משתנים משמעותית לפי עונות השנה, עד כדי התייבשות מוחלטת בשיא הקיץ. כמות המשקעים באזור לרוב לא עולה על 100 מ"מ והטמפרטורה מגיעה לעיתים עד מעל ל־50 מעלות צלזיוס. האגם הוא הנקודה הנמוכה ביותר בתוניסיה – 17 מטר מתחת לפני הים.
הגשמים המועטים של האזור היורדים מעת לעת ממיסים את הקרום וגורמים למלח לעלות אל פני השטח, והאידוי האינטנסיבי גורם להתגבשות מהירה שלאחריה הרוח מכסה את גבישי המלח בחול. דבר זה גורם לשינויים בצבע האגם ללא הרף.
אפשרויות תחבורה
את האגם חוצה כביש אספלט המוגבה על ידי סוללת עפר, המחבר בין טוזר וקבילי.
עם זאת ניתן גם לחצות את האגם ברכב ואפילו ברגל, אך הדבר מסוכן מאוד מאחר שקרום המלח אינו תמיד יציב. בחורף שהאגם מלא ניתן לעשות זאת עם סירה.
החי באגם
אוכלוסיות שרידים של תנין מערב-אפריקני נצפו בשט אל-ג'ריד עד תחילת המאה ה-20. פלמינגו ורודים משתמשים בחופי האגם כאתרי קינון באביב.
הקרפנטרז
הקרפנטרז (The Carpenters) היו צמד מוזיקלי אמריקני שהורכב מהאחים קארן וריצ'רד קרפנטר. בשנות ה-70 של המאה ה-20, בתקופה שבה סגנון הרוק המהיר הפך פופולרי, הצמד יצר סגנון מוזיקלי רך וייחודי, ובזכותו הם הפכו להיות בין האמנים הרווחיים ביותר בכל הזמנים. אלבומי הקרפנטרז נמכרו בכ-100 מיליון עותקים.
במהלך ארבע-עשרה שנות הקריירה שלהם הוציאו הקרפנטרז 11 אלבומים, 31 סינגלים, 5 מופעים טלוויזיוניים וסדרת טלוויזיה אחת. היו להם מספר סיבובי הופעות בינלאומיים, בהם הופיעו בין השאר בארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה, יפן, בלגיה והולנד. הקריירה המשותפת של הצמד הסתיימה עם מותה של קרן קרפנטר ב-4 בפברואר 1983 מדום לב שנבע מסיבוכים של אנורקסיה נרבוזה. סיקור חדשותי נרחב של מותה ושל נסיבותיו הוביל להגברת מודעות הציבור להפרעות אכילה.
ילדות
האחים ריצ'רד לין וקרן אן קרפנטר נולדו בניו הייבן, קונטיקט, הוא ב-1946 והיא ב-1950. ריצ'רד היה ילד שקט שבילה את מירב זמנו בהאזנה לתקליטים ובנגינה בפסנתר. קרן, לעומתו, הייתה חברותית ואהבה משחקי ספורט, ולצד זאת אהבה גם היא להאזין למוזיקה.
ביוני 1963 עברה המשפחה לדאוני, פרבר של העיר לוס אנג'לס שבקליפורניה, כדי לקרב את ריצ'רד לאחד ממוקדי תעשיית המוזיקה וכדי להתרחק מהחורפים של ניו אינגלנד, שהיו שנואים על קרן ועל אביה. בסתיו של 1963 החל ריצ'רד ללמוד בבית הספר התיכון של דאוני, שם החליט לעבור מלימודי חינוך גופני ללהקת בית הספר. המורה שלו למוזיקה, ברוס גיפורד, זיהה את כישורי נגינתו בפסנתר כאשר ניגן את היצירה "רפסודיה בכחול". בשנה שלאחר מכן למד ריצ'רד באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בלונג ביץ', שם פגש את ג'ון בטיס, שותפו לעתיד לכתיבת פזמונים כמו "Top of the World" ו-"Only Yesterday"; את וסלי ג'ייקובס, שבהמשך ניגן על גיטרה בס ועל טובה ב"טריו ריצ'רד קרפנטר" ואת פרנק פולר, איתו כתב בהמשך את שיר חג המולד "Merry Christmas Darling" ב-1966.
קרן החלה ללמוד בבית הספר התיכון של דאוני בסתיו 1964. למרות שהייתה אתלטית, ביקשה מריצ'רד לנצל את קשריו כדי לעזור לה לעבור מלימודי חינוך גופני ללהקת בית הספר. בלהקה נתן לה המורה ברוס גיפורד לנגן על גלוקנשפיל, כלי הקשה שהיא לא אהבה. מעט יותר מאוחר הציע לה פרנקי צ'אבז, חברה ללהקה, לנגן על תופים. לעיתים קרובות השתמשה קרן במערכת התופים של צ'אבז שלימד אותה לנגן עליה. כשקיבלה מהוריה מערכת תופים בהמשך אותה שנה, כבר ניגנה עליהם באופן מקצועי.
שלישיית ריצ'רד קרפנטר וספקטרום
ב-1965, לאחר שקרן התאמנה בנגינה על תופים במשך שנה וריצ'רד שכלל את טכניקות הנגינה שלו על פסנתר עם המורה פרנק פולר, החליטו השניים להקים שלישיית ג'אז שתיקרא "שלישיית ריצ'רד קרפנטר". הם צירפו אליהם את הבסיסט ונגן הטובה וס ג'ייקובס ובשנת 1966 נרשמו לתחרות "Battle of the Bands" שנערכה בהוליווד בול, בה ניגנו את "הנערה מאיפנמה" ואת יצירתם המקורית "Iced Tea". הם ניצחו בתחרות והוחתמו בחברת התקליטים "RCA Records", ותחת חסותה הקליטו שירים כמו "Every Little Thing" של הביטלס ו-"Strangers in the Night" של פרנק סינטרה. מאוחר יותר, לאחר שהטילה ספק בפוטנציאל המסחרי של ההרכב, החליטה החברה לא להפיץ את השירים באופן מסחרי וביטלה את החוזה עם השלישייה.
ב-1966 באה קרן לצפות בג'אם סשן באולפן הביתי של הבסיסט ג'ו אוזבורן בלוס אנג'לס, שם ליווה ריצ'רד נגן חצוצרה במבחן בד. קרן התבקשה להצטרף בשירה ואוזבורן התלהב מקולה. הוא החתים אותה על חוזה בחברת התקליטים המתחילה שלו, "מג'יק למפ רקורדס", והיא הקליטה עבורו סינגל בו נכללו שני שירים מאת ריצ'רד, "Looking for Love" ו-"I'll Be Yours". מעט אחר כך נסגרה חברת התקליטים הקטנה, אך אוזבורן נתן לקרן ולריצ'רד להקליט קלטות דמו עד 1969, אז קיבלו השניים הצעה מהחברה "A&M Records".
ב-1967 יצרו צמד האחים יחד עם עוד ארבעה נגנים שלמדו באוניברסיטת קליפורניה בלונג ביץ' הרכב קצר ימים בשם "הסאמרצ'יימז", שבמהרה שינה את שמו ל"ספקטרה" ואחר כך ל"ספקטרום". ההרכב הופיע לעיתים קרובות במסעדת "The Jolly Knight Steak House" ובמועדון ה"וויסקי א-גו גו". בהרכב זה ניגן ריצ'רד לראשונה עם ג'ון בטיס, איתו עתיד היה לכתוב יצירות רבות עד למותה של קרן ב-1983.
הקרפנטרז
ריצ'רד וקרן נדחו על ידי חברות התקליטים מכיוון שהיה להם צליל עדין ובאותה תקופה שגשגו אמני רוק כמו ג'ימי הנדריקס, הביטלס, ג'ניס ג'ופלין והרולינג סטונז. הם המשיכו לשלוח קלטות דמו לחברות תקליטים עד שהחצוצרן והזמר הרב אלפרט, שהיה אחד השותפים בחברת A&M Records, שמע את השניים וחיבב את צלילם העדין. ב-22 באפריל חתמו האחים על חוזה עם החברה. מכיוון שקרן הייתה בת 19 וטרם הגיעה לגיל החתימה, הוריה חתמו עבורה. השניים בחרו להיקרא "קרפנטרז", בלי ה' הידיעה, כי הם חשבו שזה נשמע יותר טוב.
אלבום הבכורה של הצמד, שנקרא Offering, יצא ב-1969 וכלל מספר שירים שנכתבו על ידי ריצ'רד לבדו ועם שותפים בתקופת ההרכב "ספקטרום". עם זאת, השיר הבולט באלבום היה גרסת בלדה לשיר "Ticket to Ride" של הביטלס, שהגיע בגרסתו החדשה למקום ה-54 במצעד 100 הלהיטים של הבילבורד ול-20 המובילים במצעד המוזיקה למבוגרים. הצלחת השיר הביאה להוצאה מחדש של האלבום ב-1970 בשם "Ticket to Ride".
לאחר הישגיו הפעוטים של "Ticket to Ride", זכה הצמד להצלחה גדולה עם השיר "‎(They Long to Be) Close to You", שנכתב על ידי ברט בכרך והל דייוויד ויצא ב-15 במאי 1970. בשבוע הבכורה של השיר במצעד 100 הלהיטים של הבילבורד הוא הגיע למקום ה-56. ב-22 ביולי באותה שנה הגיע השיר למקום הראשון במצעד ונשאר בו למשך 4 שבועות. השיר השיג שני פרסי גראמי, ו-RIAA העניק לו מעמד של סינגל זהב, מעמד אליו הגיע גם הסינגל הבא, "We've Only Just Begun".
הסינגל "We've Only Just Begun" יצא ב-21 באוגוסט 1970. השיר נכתב על ידי פול ויליאמס ורוג'ר ניקולס עבור פרסומת לבנק. ריצ'רד ראה את הפרסומת והחליט להקליט את השיר מחדש. הסינגל הגיע למקום השני במצעד 100 הלהיטים של הבילבורד. ב-22 באוגוסט יצא האלבום "Close to You" שכלל את השירים "‎(They Long to Be) Close to You" ו-"We've Only Just Begun". האלבום הגיע למקום ה-175 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
בסוף 1970 הוציא הצמד את שיר חג המולד "Merry Christmas Darling" שכתב ריצ'רד עם פרנק פולר. השיר הגיע למקומות גבוהים במצעדי החגים של 1970 והופיע בהם שוב בשנים הבאות.
"For All We Know", הלהיט הבא של הלהקה, הוקלט לאחר שריצ'רד שמע אותו בביצוע לארי מרדית' בסצנת חתונה בסרט "Lovers and Other Strangers" מ-1970. הסינגל יצא ב-1971 והגיע למעמד סינגל זהב. "Rainy Days and Mondays" היה הלהיט השני שנכתב על ידי פול ויליאמס ורוג'ר ניקולס ובוצע על ידי הקרפנטרז. הוא הגיע למקום השני במצעד 100 הלהיטים של הבילבורד ולמעמד סינגל זהב. גם הסינגל הבא, "Superstar", הגיע למקום השני במצעד. האלבום השלישי של הלהקה, שנקרא "Carpenters" ויצא ב-1971, היה אחד האלבומים הנמכרים ביותר של הלהקה והגיע למעמד פלטינה מרובעת. הוא זכה בפרס גראמי והיה מועמד לשלושה נוספים.
יש הטוענים כי ריצ'רד קרפנטר יצר את בלדת הפופ הראשונה שכללה סולו של גיטרה חשמלית. "Goodbye to Love" היה הסינגל השני של הקרפנטרז ב-1972 והגיע למקום השביעי במצעד 100 הלהיטים של הבילבורד. ההשראה לשיר הגיעה מסרט בשם "Rhythm on the River" מ-1940, שבו הופיעה דמות של כותב שירים שהתפרסם בכך שכתב את השיר היפה בהיסטוריה: "Goodbye to Love". לטענת ריצ'רד, השיר לא נשמע בסרט אבל הוא זכר את שמו עד שכתב שיר בשם זה עם בטיס ב-1972. השניים מצאו את הגיטריסט טוני פלוסו, והוא ניגן בשיר. לאחר מכן נשאר פלוסו חלק מהלהקה עד סוף דרכה. עם זאת, לא כל המעריצים אהבו את סולו הגיטרה החשמלית באלבום של הלהקה, וחלקם כעסו על ריצ'רד וקרן ושלחו להם מכתבי נאצה על כך.
בתחילת 1973 יצא השיר "Top of the World" מאת ריצ'רד קרפנטר וג'ון בטיס בגרסתה של זמרת הקאנטרי לין אנדרסון. קרן וריצ'רד התווכחו אם להוציא את גרסתם לאותו שיר כסינגל. גיל פריזן מחברת A&M טען שהם כבר הוציאו יותר מדי סינגלים מאלבומם &lrm;"A Song for You"&lrm; (הם הספיקו להוציא את השירים "Hurting Each Other", "Goodbye to Love", "It's Going to Take Some Time" ו-"I Won't Last a Day Without You"). למרות זאת הם הוציאו את השיר כסינגל במאי 1973 עקב דרישת הציבור. הסינגל התקבל על ידי הקהל באהדה עצומה. הוא היה הסינגל השני של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעד 100 הלהיטים של הבילבורד, ועד היום הוא מפורסם ברחבי העולם.
שם אלבומה החמישי של הלהקה, "Now & Then", ניתן לו על ידי אמם של האחים קרפנטר, אגנס קרפנטר. האלבום כלל את השיר "Sing" שבוצע במקור בתוכנית "רחוב סומסום" ואת השיר הנוסטלגי "Yesterday Once More". "Yesterday Once More" הוא הסינגל הנמכר ביותר של הלהקה בבריטניה וביפן.
אלבום האוסף הראשון של הלהקה יצא בסוף 1973 ונקרא "The Singles: 1969-1973". הוא הגיע לפסגת המצעדים בארצות הברית ובבריטניה, והיה לאחד האלבומים הנמכרים בעשור ההוא. עד היום נמכר האלבום ביותר מ-7 מיליון עותקים.
שנות השבעים המאוחרות
הקרפנטרז לא הוציאו אלבום חדש ב-1974. לדברי ריצ'רד, לא היה זמן להפיק אלבום חדש והוא לא היה במצב רוח מתאים. במרץ אותה שנה הוציאה הלהקה גרסה מחודשת לשיר של ויליאמס וניקולס, "I Won't Last a Day Without You", שהופיע באלבומם "A Song For You" מ-1972. גרסה זו הגיע למקום ה-11 במצעד 100 הלהיטים של הבילבורד. באותה השנה הוציאה גרסת כיסוי קצבית לשיר "Jambalaya (On the Bayou)‎" של הנק ויליאמס. הסינגל, שלא הופץ בארצות הברית, זכה להצלחה נאה ביפן, בריטניה ועוד מספר מדינות. לקראת סוף 1974 הוציאה גרסת כיסוי בסגנון ג'אז לשיר חג המולד "Santa Claus Is Coming to Town".
בסוף 1974 הוציאה הלהקה את הסינגל "Please Mr. Postman", שיר שבוצע במקור ב-1961 על ידי המרוולטס. הסינגל הגיע בינואר 1975 לפסגת מצעד 100 הלהיטים של הבילבורד והשיג מעמד סינגל זהב לאחר שנמכר בכמות שיא של 12 מיליון עותקים בארצות הברית. הסינגל הבא היה "Only Yesterday" שנכתב על ידי ריצ'רד קרפנטר וג'ון בטיס והגיע למקום הרביעי במצעד של הבילבורד. קרפנטר ובטיס התערבו מול רוג'ר יאנג שהסינגל לא יגיע לאחד מחמשת המקומות הראשונים במצעד, וכל אחד מהם הפסיד 1,000 דולר. ב-1975 הוציאו גרסת כיסוי לשיר "The End of the World" של סקיטר דייוויס.
"Please Mr. Postman" ו-"Only Yesterday" הופיעו באלבום האולפן החמישי של הלהקה, "Horizon", שיצא ב-1975 וכלל גם את גרסתם ל-"Desperado" של האיגלס ואת גרסתם ל-"Solitaire" של ניל סדקה, שזכתה להצלחה נאה באותה שנה. האלבום קיבל מעמד של אלבום פלטינה, אך מכיוון שיצא אחרי שהצלחת הלהיטים שככה הוא לא הגיע למעמד גבוה יותר.
אלבומם הבא, "A Kind Of Hush" שיצא ב-11 ביוני 1976 הגיע למעמד אלבום זהב. תחנות הרדיו, שהתקדמו עם השינויים בטעם הקהל, הפחיתו את ההשמעות של שירי אמנים שיצרו מוזיקה רכה כמו הקרפנטרז. הסינגל הכי מצליח של ההרכב באותה שנה היה גרסת הכיסוי לשיר "There's a Kind of Hush (All Over the World)" של הרמנ'ז הרמיטס. שהגיעה למקום ה-12 במצעד 100 הלהיטים של הבילבורד. הסינגל הבא, "I Need to Be in Love", הגיע למקום ה-25 אך הגיע כמו קודמו למקום הראשון במצעד הלהיטים למבוגרים. זה היה הסינגל ה-14 של הלהקה שהגיע לפסגת המצעד.
הקרפנטרז היו בין האמנים האמריקניים הראשונים שהפיקו קליפים לשיריהם. בתחילת 1975 הם צילמו ביצוע משעשע ל-"Please Mr. Postman" בדיסנילנד וקליפ ל-"Only Yesterday" בגינות הנטינגטון, בו נראתה קרן בריאה עדיין. היה הבדל גדול בהופעתה בין קליפ זה לבין הקליפ ל-"There's a Kind of Hush (All Over the World)" שנה מאוחר יותר.
אלבום האולפן השמיני של ההרכב, "Passage", היה אלבום נסיוני בו ניסתה הלהקה לגוון את סגנונה. הוא הושפע ללא ספק מסוגת המדע הבדיוני שזכתה לעדנה בתקופה זו וכלל בין השאר שירים בסגנונות רוק לטיני ("B'wana She No Home"), קליפסו ("Man Smart, Woman Smarter") ופופ ("I Just Fall in Love Again", "Two Sides"). מהאלבום יצאו הסינגלים "All You Get from Love Is a Love Song", "Calling Occupants of Interplanetary Craft" ו-"Sweet, Sweet Smile". השירים הבולטים בו הם "Calling Occupants of Interplanetary Craft" שבוצע במקור על ידי קלאטו ו-"Don't Cry for Me, Argentina" מתוך אופרת הרוק "אוויטה", שלוו שניהם על ידי תזמורת ומקהלה. "Calling Occupants of Interplanetary Craft" היה להיט גדול בבריטניה אך הגיע רק למקום ה-32 במצעד הבילבורד. האלבום נמכר בפחות מ-500,000 עותקים בארצות הברית ולכן לא הגיע למעמד אלבום זהב.
בתחילה 1978 הגיע במפתיע השיר "Sweet, Sweet Smile" למקום השביעי במצעד להיטי הקאנטרי של הבילבורד. אוסף שני של ההרכב, "The Singles: 1974-1978", יצא בבריטניה ובארצות הברית יצא אלבום חג המולד "Christmas Portrait" שהגיע למעמד אלבום פלטינה.
דעיכת הפופולריות
ב-1979 נכנס ריצ'רד למוסד בטופיקה לגמילה מהסם מתקוולון אליו התמכר. קרן החליטה להקליט בניו יורק אלבום סולו עם המפיק הנודע פיל רמון. היא בחרה ליצור מוזיקה המיועדת יותר למבוגרים ובסגנון דיסקו-דאנס ולשנות את תדמיתה. תוצר עבודתה נתקל בתחילת 1980 בתגובות צוננות מצד ריצ'רד ובכירים ב-A&M. כשהפרויקט נגנז, חובות ההפקה שעמדו על יותר מחצי מיליון דולר נגבו מתמלוגי הקרפנטרז.
קרן החליטה להקליט אלבום סולו חדש עם אחיה, שסיים את תהליך הגמילה. האלבום, שנקרא "Karen Carpenter", יצא רק באוקטובר 1986. ארבעה שירים ממנו יצאו בגרסה שונה ב-1989 ב-"Lovelines", אלבום הלהקה השני שיצא אחרי מותה של קרן.
ב-1980 נישאה קרן לטום בריס בחתונה מפוארת אחרי רומן קצר וחזרה למשקל גוף בריא. באותה שנה הצטלם צמד האחים להופעת הטלוויזיה האחרונה שלו, "Music, Music, Music!‎", בה התארחו אלה פיצג'רלד וג'ון דייווידסון. רשת השידור ABC לא הייתה מרוצה מההופעה מכיוון שכללה רק שירים ברצף.
אלבומה הבא של הלהקה, "Made in America", יצא ב-16 ביוני 1981. האלבום נכשל מבחינה מסחרית ונמכר ב-200,000 עותקים בלבד עד מותה של קרן ב-1983. למרות זאת השיר "Touch Me When We're Dancing" שנכלל באלבום הגיע למקום ה-16 במצעד 100 הלהיטים של הבילבורד. זה היה גם השיר ה-15 של ההרכב שהגיע למקום הראשון במצעד הלהיטים למבוגרים. באלבום הופיע גם השיר "Because We Are In Love" שביצעה קרן לראשונה בחתונתה שנה קודם לכן.
הופעתה החיצונית של קרן השתנתה בצורה דרסטית בשנה שלאחר חתונתה. בקליפים שצולמו לשירים מהאלבום "Made In America" היא נראתה חולנית. נישואיה לבריס לא החזיקו מעמד והזוג נפרד בסוף 1981. ב-1982 פנתה קרן לטיפול אצל הפסיכותרפיסט הנודע סטיבן לבנקרון בבית חולים בניו יורק ובנובמבר שבה לקליפורניה נחושה להחיות את הקריירה שלה ולחתום את גירושיה. באותה תקופה נטלה מדי יום פי עשרה מהמנה היומית של תרופה לטיפול בבעיות בבלוטת התריס על מנת לזרז את חילוף החומרים בגופה. תרופה זו, בשילוב עם תרופה משלשלת, החלישה את לבה.
מותה של קרן
במהלך שהותה בת החודשיים בבית החולים בניו יורק עלה משקלה של קרן בכ-13.6 קילוגרם. העלייה המהירה במשקל הכבידה על לבה, שניזוק במהלך שנות מחלתה. בבוקר יום שישי ה-4 בפברואר 1983 לקתה בדום לב בבית הוריה בדאוני והובהלה לבית החולים הקהילתי של דאוני, שם הוכרז מותה לאחר 20 דקות. באותו יום התכוונה לחתום על מסמכי הגירושין שלה.
בנתיחה שלאחר המוות נקבע כי מותה של קרן נבע מנזק ללב כתוצאה מאנורקסיה נרווזה. בדו"ח הנתיחה מצוינת גם קכקסיה, מצב של משקל נמוך, חולשה והידרדרות פיזית כללית. כמו כן, הדו"ח מציין שהנזק ללב נגרם על ידי החומר אמטין. זה עשוי להעיד על כך שקרן צרכה את התרופה איפקק שנועדה לגרום להקאה אצל אנשים שבלעו רעל, אם כי אין ראיות לכך שצרכה אותה.
טקס הלוויה נערך ב-8 בפברואר 1983 בכנסייה המתודיסטית המאוחדת בדאוני. גופתה של קרן הונחה בארון לבן, לבושה בוורוד. אלפי אבלים חלפו על פני הארון, ביניהם ידידותיה דורות'י המיל, אוליביה ניוטון-ג'ון, פטולה קלארק, קריסטינה פררה ודיון וורוויק.
מותה של קרן הפנה את תשומת לב התקשורת לאנורקסיה נרווזה ולבולימיה. מספר ידוענים גילו כי הם סובלים מהפרעות אכילה, ביניהם דיאנה, הנסיכה מוויילס והשחקנית טרייסי גולד. פניות לבתי חולים בנוגע להפרעות אכילה אלה הלכו וגברו. הציבור ידע מעט על הפרעות אלה לפני מותה, ולכן הזיהוי והטיפול בהן היו קשים.
בדצמבר 2003 הוצאו גופותיהם של קרן ושל הוריה מקבריהם בבית העלמין פורסט לון שבסייפרס, קליפורניה והועברו לבית העלמין פירס בראדרז ואלי אוקס בווסטלייק וילג', קליפורניה.
לאחר הקרפנטרז
לאחר מותה של קרן המשיך ריצ'רד להפיק הקלטות של הצמד, ביניהן מספר אלבומים שנגנזו ומספר אלבומי אוסף. "Voice of the Heart", אלבום שכלל מספר שירים גמורים שהוקלטו עבור Made In America ואלבומים קודמים אך בסוף לא נכללו בהם, יצא בסוף 1983 והגיע למעמד אלבום זהב. שני סינגלים יצאו מתוך האלבום: "Make Believe It's Your First Time", גרסה שנייה לשיר שהקליטה קרן לאלבום הסולו שלה ושהיה ב-1979 להיט בביצוע בובי וינטון ו-"Your Baby Doesn't Love You Anymore". הסינגלים הגיעו למקומות ה-7 וה-12 בהתאמה במצעד המוזיקה למבוגרים. ריצ'רד התחתן עם מרי רודולף ב-19 במאי 1984 ולזוג נולדו 4 בנות ובן. לבתו השלישית קרא ריצ'רד מינדי קרן, על שם דודתה המנוחה.
ריצ'רד ספג ביקורת במהלך השנים על כך שהתעקש לפקח על כל פרויקט שתיעד או המחיז את הסיפור של הלהקה בניסיון לשמר את תדמית הלהקה. ב-1987 פעל להגבלת ההפצה של הסרט הקצר "Superstar: The Karen Carpenter Story" של טוד היינז, בו נעשה שימוש בבובות ברבי כדי לתאר את מותה של קרן. למרות שמבקרים חשבו שדמותה של קרן מצוירת בסרט באופן סימפתי, הסרט מציג את משפחת קרפנטר באור לא מחמיא. בסוף הצליח ריצ'רד למנוע את הפצת הסרט בטענה שנעשה בו שימוש בשירים של הקרפנטרז ללא רשות. סרט דרמה טלוויזיוני משנת 1989 בשם "The Karen Carpenter Story" הופק בשיתוף ריצ'רד, קיבל תגובות אוהבות והגיע לקהל רחב. בשבועות הראשונים לאחר שידור הסרט, אזל מלאי תקליטי הקרפנטרז בחנויות תקליטים רבות.
אלבום הסולו של קרן, שנקרא "Karen Carpenter", יצא באוקטובר 1996. בחוברת שצורפה לתקליטור כתב ריצ'רד מדוע החליטה חברת התקליטים A&M לגנוז את האלבום ב-1980. השירים באלבום הם בסגנונות רבים, בהם רוק ("Making Love in the Afternoon" בו מתארח הזמר פיטר סטרה) ובלוז ("Last One Singing the Blues"). את האלבום הפיק פיל רמון, שהפיק גם שירים רבים ללהקתו הקודמת של סטרה, שיקגו.
ב-1995 יצא ביפן, בה זכתה הלהקה להצלחה יוצאת דופן, אלבום אוסף של הקרפנטרז שהרכיב ריצ'רד. האלבום הגיע לראשי המצעדים ונמכר ב-2 מיליון עותקים. לכבוד יום השנה העשירי לצאתו יצא האוסף במהדורה חדשה.
נכון ל-2008 ריצ'רד קרפנטר חי עם אשתו וילדיהם בת'אוזנד אוקס, קליפורניה. הזוג פעיל במספר מיזמים לעידוד אמנות. ב-2004 הוא תרם לקרן לעידוד אמנות בת'אוזנד אוקס 3 מיליון דולר לזכר קרן קרפנטר.
סגנון ותדמית
אחד הגורמים הייחודיים במוזיקה של הקרפנטרז היה שירתה של קרן קרפנטר בקול נמוך. אף על פי ששירה כזאת הייתה קיימת בסגנונות הג'אז והקאנטרי, היו מעט זמרות אלטו בעולם המוזיקה הפופולרית של התקופה. עם זאת, לקרן היה מנעד קולי שהשתרע על פני כשלוש אוקטבות אך קולה הנמוך, אותו כינתה "basement" ("מרתף"), היה עשיר יותר, לדברי ריצ'רד. משום כך עיבד עבורה שירים מקוריים וגרסאות כיסוי בסולמות מתאימים לה, ובעיקר בסולמות רה, מי, פה וסול.
ריצ'רד היה לרוב המעבד של שירי הקרפנטרז וזכה על כך לתשבחות ממבקרים רבים. רוב עיבודיו הם בסגנון קלאסי, עם כלי מיתר רבים ולעיתים עם כלי נשיפה. בהקלטת השיר "Calling Occupants of Interplanetary Craft", למשל, השתתפו יותר מ-160 זמרים ונגנים. מבקר המוזיקה הנחשב דניאל לוויטין כתב במגזין "Electronic Musician" ש"אחד מהמעבדים המחוננים ביותר שהופיעו במוזיקה הפופולרית הוא ריצ'רד קרפנטר".
הפופולריות של הקרפנטרז הפתיעה לעיתים קרובות את המבקרים. לעיתים קרובות מבקרים התייחסו בביטול למוזיקה של הלהקה, שהתמקדה בבלדות ובפופ איטי, בטענה שהיא תפלה וסכרינית. ב-"The Carpenters: The Untold Story" מאת קולמן, ריצ'רד מדגיש שהוא לא אהב את התדמית הנקייה מדי שמנהלי A&M יצרו ללהקה, ואת הביקורות על הלהקה שהתמקדו בתדמית שלה ולא במוזיקה.
קידום מכירות והופעות
בתחילת דרכם, לאחר צאת אלבומם הראשון, היו הקרפנטרז להקת החימום של ברט בכרך. בהופעה במלון בלאס וגאס בשנת 1974 הסבירה קרן: "ערב אחד הופענו בסעודת צדקה לאחר בכורת "הלו, דולי!", וברט בכרך ניגש אלינו ושאל אותנו אם נרצה לפתוח את המופע שלו בסעודה נוספת שבה הוא אמור להופיע בהמשך השנה. והוא ביקש מאיתנו לעשות משהו שהפך למאוד, מאוד מיוחד עבורנו." ריצ'רד המשיך את דבריה: "הוא רצה שנרכיב מחרוזת משיריו. כל שיר שלו שרצינו לנגן, וזה לקח לנו מספר חודשים. בסוף הגענו ל-8 שירים". המחרוזת קוצרה והוקלטה לאלבומם "Carpenters" שיצא ב-1971. השיר קוצץ מכמעט 13 דקות ל-5 דקות בלבד.
במאי 1973 הופיעו הקרפנטרז בבית הלבן מול הנשיא ריצ'רד ניקסון וקאנצלר מערב גרמניה וילי ברנדט.
לפי רשימותיו של ריצ'רד, בין השנים 1971–1975 ביצעה הלהקה יותר מ-100 הופעות בשנה, וב-1974 הגיעה כמות ההופעות ליותר מ-200. כמות ההופעות ושעות האולפן העצומה הייתה מהגורמים לקשיים המקצועיים והאישיים של חברי ההרכב במחצית השנייה של שנות השבעים. באמצע הופעה בלאס וגאס ב-1975 התמוטטה קרן כתוצאה מאנורקסיה נרבוזה שפיתחה. בעקבות זאת נאלצה לבטל סיבובי הופעות בפיליפינים, בבריטניה וביפן. ריצ'רד אמר שהוא מתחרט על שבועות העבודה שנמשכו 6 ואף 7 ימים בתקופה זו, והוסיף שאילו ידע אז מה שהוא יודע כיום הוא לא היה מסכים לכך. ריצ'רד פיתח התמכרות לסם מתקוולון שבסוף שנות השבעים התחיל להשפיע על תפקודו והוביל לבסוף להפסקת ההופעות החיות של הלהקה.
חמישה משדרים טלוויזיוניים מיוחדים של הלהקה שודרו בשנים 1976–1980 והשיגו נתוני מידרוג נאים. הראשון בהם, "The Carpenters' Very First Television Special", הגיע למקום השישי בטבלת נילסן. משדרים אלה כללו לרוב קטעי משחק בין השירים, אותם רק קרן חיבבה וריצ'רד לא נהנה מהם. במשדר האחרון של הקרפנטרז, "Music, Music, Music!‎" לא נכללו קטעי משחק והתארחו בו מנחה הטלוויזיה ג'ון דייווידסון והזמרת הנודעת אלה פיצג'רלד שהצטרפו ללהקה בביצוע השירים. רבים מהשירים שבוצעו בו הופיעו על גבי התקליטור "As Time Goes By" שיצא ב-2004. ABC, הרשת ששידרה את המשדר, לא אהבה את החלטת הלהקה להופיע עם שירים בלבד.
מורשת
בשנות ה-90 של המאה ה-20 ובתחילת שנות האלפיים נוצרו מספר סרטים תיעודיים אודות הקרפנטרז בארצות הברית, בבריטניה וביפן. בזכות המוזיקה וסיפור חייה של קרן קרפנטר צברה הלהקה מעריצים חדשים. להקות וזמרים כגון בויז טו מן, כריסטינה אגילרה, גוון סטפני, שנאיה טוויין, אנסטסיה, מרי ג'יי בלייג', אלישה קיז וליאן ריימז ציינו את הלהקה כבעלת השפעה על הקריירות שלהם.
ב-1994 יצא אלבום מחווה לקרפנטרז בשם "If I Were a Carpenter", בו ביצעו אמנים שונים שירים של הלהקה בסגנון רוק אלטרנטיבי. על האמנים שניגנו באלבום נמנים שריל קרואו, הקרנבריז, 4 נון בלונדס וסוניק יות'. במהלך השנים אמנים רבים ביצעו גרסאות כיסוי נוספות לשירי הלהקה.
השירים "We've Only Just Begun" ו-"‎(They Long to Be) Close to You" קיבלו את פרסי היכל התהילה של גראמי עבור שירים בעלי איכות הניכרת גם כעבור שנים או בעלי חשיבות היסטורית.
מיון בסיס
מיון בסיס (Radix sort) הוא אלגוריתם מיון של מספרים המסתמך על כך שמספר הספרות בייצוג המספרים חסום על ידי קבוע. (למשל: מספר הספרות בייצוג המספר 1234567 הוא 7).
ניתן לממש מיון בסיס כמיון יציב, כלומר מיון ששומר על הסדר הפנימי בין שני ערכים זהים.
מיון הבסיס מתבצע בדרך כלל בזמן ריצה של, כאשר n הוא גודל הקלט ו-k הוא מספר הספרות המקסימלי בכל מספר.
Evolution
Evolution היא תוכנת דואר אלקטרוני וניהול מידע אישי של GNOME. התוכנה כוללת דואר אלקטרוני, לוח שנה, פנקס כתובות וממשק לרשימת משימות. התוכנה פותחה במקור על ידי חברת Ximian שסימלה הוא קוף, ומכאן השם. בשנת 2003 נקנתה החברה על ידי חברת נובל וזו המשיכה להיות המפתחת העיקרית. היא הפכה להיות תוכנת הדואר הרשמית של סביבת העבודה גנום בגרסה 2.8 בספטמבר 2004. התוכנה עצמה פותחה עם רישיון חופשי (GPL), אולם התוסף Ximian Connector, שאיפשר חיבור לשרתי Microsoft Exchange היה תוכנה קניינית. רק בעקבות קנייתה של Ximian (ושל הפצת הלינוקס סוזה) על ידי נובל שוחרר גם התוסף ברישיון GPL.
מיון בסיס
מהלך האלגוריתם
הדוגמה הבאה מתייחסת למספרים המיוצגים בבסיס 10, כך שכל ספרה קטנה מ-10. ניתן להכליל זאת בקלות לבסיס d כלשהו:
Evolution
ממשק המשתמש של Evolution דומה לזה של מיקרוסופט אאוטלוק. תכונותיו כוללות אינדקסציה של הדואר הנכנס, מסנני דואר זבל חזקים (לזמנם) הכתובים בשפת Scheme, ותמיכה ב-icalander (פורמט קובץ המאפשר שליחת בקשות פגישה ומשימות למשתמשים אחרים על גבי הרשת).
מיון בסיס
דוגמת הרצה
נביט ברשימה הלא ממוינת הבאה:
נמיין את הרשימה לפי הספרה הכי פחות משמעותית, ספרת האחדות:
נמיין את הרשימה לפי הספרה הבאה, ספרת העשרות:
לבסוף, נמיין את הרשימה לפי הספרה המשמעותית ביותר:
חשוב להבין שכל אחד מהצעדים המופיעים מעלה מצריכים רק מעבר אחד על הנתונים, מכיוון שכל פריט יכול להיות ממוקם בסל הנכון מבלי להיות מושווה עם פריטים אחרים.
זמן ריצה
עקרונית, זמן הריצה של האלגוריתם הוא, כאשר n הוא כמות המספרים בקלט, k הוא מספר הספרות המקסימלי בכל מספר ו-d הוא הבסיס בו המספרים נתונים. עם זאת, לרוב המספרים נתונים בבסיס ידוע, כך שלכל בסיס שהוא מתקיים \ d = O(1) ולכן זמן הריצה יהיה.
אם גודל הקלט, כלומר מספר המספרים שיש למיין, הוא בסדר גודל גדול מזה של מספר הספרות (או: k זניח ביחס ל-n), כלומר \ k = o(n), זמן הריצה יהיה, כאשר זמן הריצה המינימלי למיון \ n מספרים ללא הנחות ידועות על היחס בין גודל הקלט למספר הספרות המקסימלי כלשהן הוא.
חשוב לשים לב שלא בכל המקרים, והדבר תלוי ביחס שבין גודל הקלט למספר הספרות בכל מספר (לדוגמה, שני מספרים בעלי 10 ספרות עשרוניות ימוינו מהר יותר במיון מיזוג מאשר במיון בסיס).
יחסי מלטה–ספרד
יחסי מלטה–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלטה לבין ממלכת ספרד.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלטה לבין ממלכת ספרד כוננו ב-1977. שתי המדינות הן חברות מלאות ב ובאיחוד מדינות הים התיכון.
ב-2009 נשלחה קבוצה ממשטרת ספרד למלטה על מנת להילחם בהגירה הבלתי חוקית למלטה של ספרדים. במלטה קיים בית תרבות ספרדית-מלטזית בעיר בלזן. בינואר 2007 נחתמה ונכנסה לתוקפה אמנת מס בין מלטה לבין ספרד.
פוינט מישל
פוינט מישל (באנגלית: Pointe Michel) היא בירת מחוז סנט ליוק שבדומיניקה. העיירה שוכנת על חופו הדרום-מזרחי של האי מדרום לבירה, רוזו. פוינט מישל ידועה כמקום לידתה של יוג'יניה צ'ארלס, שהייתה האישה הראשונה (והיחידה עד כה) שכיהנה בתפקיד ראש ממשלת דומיניקה.
גולגולת קריסטל
גולגולת קריסטל (בדולח) הוא השם שניתן לגבישי קווארץ שקופים שגולפו בדמות גולגולת אדם. במאה התשע עשרה ובמחצית הראשונה של המאה העשרים סברו כי כמה מגולגלות הקריסטל הן אצטקיות ומקורן בתקופה הפרה־קולומביאנית במרכז אמריקה. גולגולות קריסטל הוצגו, בין השאר, במוזיאון הבריטי שבבריטניה ובסמיתסוניאן שבארצות־הברית. בחינה מדעית בכלים ובמכשירים מודרניים העלתה כי כל גולגולות הקריסטל הן זיופים מאוחרים יותר, שנוצרו בסיוע גלגל השחזה וחומר ליטוש מקורונדום או מצורן קרביד, שלא עמדו לרשות התרבויות הפרה־קולומביאניות. לאורך השנים הועלו טענות כאילו בגולגולות הבדולח טמונים כוחות על טבעיים של אנרגיה או כישורי חיזוי או ניבוי עתידות.
גולגולת מיטשל־הדג'ס
הגולגולת המפורסמת ביותר התגלתה, בשנת 1926 בידי אנה לה־גילון מיטשל הדג'ס, בתו המאומצת של הארכאולוג פרדריק אלברט מיטשל־הדג'ס. לדברי מיטשל־הדג'ס נמצאה הגולגולת קבורה תחת מזבח שקרס במקדש בלובאאנתון (עיר קדומה של בני המאיה) בבליז. לטענה זאת אין ביסוס וככל הנראה הגולגולת נרכשה על ידי פרדריק אלברט מיטשל־הדג'ס במכירה פומבית. בחינה במיקרוסקופ הצביעה על־כך שהגולגולת לוטשה באמצעות גלגל השחזה, מה שהבהיר כי היא זיוף. ליטושה המושלם של הגולגולת הפך אותה מוקד לאמונות טפלות שונות. גולגולת הקריסטל, על אף היותה תרמית, זכתה למקום של כבוד בסרט הרביעי בעלילות אינדיאנה ג'ונס, הנקרא אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח. הגולגולת אוזכרה לפרקים גם בסדרות מדע בדיוני ובספרות מיסטית.
אגיינסט אול אודס (2009)
אגיינסט אול אודס (2009) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-8 בפברואר 2009, באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע החמישי בסדרת אירועי אגיינסט אול אודס. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מתוכניות Impact.
פסק דין קורמאטסו נגד ארצות הברית
פסק דין קורמאטסו נגד ארצות הברית (Korematsu v. United States) (מראה מקום: 323 U.S. 214 1944) הוא מפסקי הדין הידועים ביותר של בית המשפט העליון של ארצות הברית. בית המשפט העליון נדרש לשאלה האם חרגו הנשיא והקונגרס מסמכותם בפגיעתם בזכויות היסוד של אזרחי ארצות הברית ממוצא יפני במהלך כליאת היפנים בארצות הברית.
בדעת רוב של שישה שופטים מול שלושה, הסכימו השופטים עם עמדת הממשל וקבעו כי כליאתם של כל האזרחים של ארצות הברית ממוצא יפני בלא משפט, היא חוקית. פסק הדין, שנכתב על ידי השופט הוגו בלאק, קובע כי הצורך להגן על המדינה מפני מרגלים גובר על הזכות האישית של אזרח ממוצא יפני כי יישמרו זכויות האזרח שלו.
החלטה זו נהפכה רק ב-10 בנובמבר 1983, לאחר שקורמאטסו הגיש לבית המשפט בקשה לצו קוראם נוביס. במסגרת הצו קבע שופט בית המשפט המחוזי הפדרלי של המחוז הצפוני של קליפורניה כי ההחלטה בעניין קורמאטסו בטלה משום שבאותו מקרה הוגש לבית המשפט מידע שקרי על ידי הממשל. מאחר שצו זה דן רק בבקשה האישית של קורמאטסו, הכלל שנקבע בשנת 1944 עדיין עומד בתוקפו, ומאפשר לממשלת ארצות הברית לכלוא כל קבוצת אזרחים ממוצא מסוים בזמן מלחמה.
רקע
כליאת היפנים בארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה נבעה מהחשש כי היפנים המתגוררים בארצות הברית עלולים להוות גיס חמישי ולסייע למדינת מוצאם, שלאחר המתקפה על פרל הארבור הפכה לאויבת ראשונה במעלה של האמריקנים. צו נשיאותי 9066 וחקיקת הקונגרס אפשרו לצבא להוציא אזרחים ממוצא יפני מאזורים החשובים לביטחון האומה, ונמצאים בסכנת ריגול.
במהלך המלחמה נכלאו בין 112,000 ל-120,000 אזרחי מדינות הציר או אנשים ממוצא זה במחנות עקורים. בכך הופרו באופן גורף זכויות אדם כגון הזכות לחופש תנועה והזכות להליך משפטי.
מספר פסקי דין בעניין זה הגיעו לבית המשפט העליון: פסק דין יאושי נגד ארצות הברית, פסק דין היראבאיאשי נגד ארצות הברית ופסק דין במעמד צד אחד אנדו, וכן פסק דין קורמאטסו.
פרד קורמאטסו היה אזרח אמריקני ממוצא יפני, אשר החליט להתנגד לצו הרחקה מספר 34 של הצבא האמריקני, ולהישאר בעיר מגוריו - סן ליאנדרו, מאחר שלא רצה להיפרד מחברתו, שהייתה ממוצא לבן. הוא נאסר והורשע בהפרת הצו. באף הליך לא נדונה מידת נאמנותו לארצות הברית.
בית המשפט לערעורים אישר את פסיקת הערכאה קמא, ובית המשפט העליון התיר דיון נוסף בנושא.
החלטת השופטים
בית המשפט מסתמך על תקדים היראבאיאשי נגד ארצות הברית (20 U.S. 81) שבו תמך בית המשפט בהרשעה של אדם שהפר את חוקי העוצר אשר הוטלו אך ורק על אזרחים יפניים, וקבע כי עוצר על קבוצת מיעוט הוא חוקי כאשר המדינה נמצאת במלחמה עם מדינת קבוצת המיעוט.
בית המשפט דחה את הטענה כי החוקים הם חוקים גזעניים, בהסתמכו על הצדקה ביטחונית:
השופט בלק מצדיק את הקשיים המוטלים על האזרחים ממוצא יפנים הנכלאים במצוות השלטון כחלק מהקשיים שכל אזרח נוטל על עצמו במסגרת תקופת מלחמה:
בלאק קובע כי גזענות וכן כליאת אזרחים מסיבות גזעניות אסורה על פי החוקה, אולם יש לראות אם אכן מדובר בהחלטה גזענית או בהחלטה מוצדקת ממניעים צבאיים. בלאק קובע כי במקרה האזרחים היפניים, אכן מדובר במקרה בו הזמן קצר והסכנה מפני מרגלים גדולה.
השופט פליקס פרנקפורטר מסכים עם עמדת בלאק, וקובע כי בית המשפט לא צריך להתערב בהחלטות המלחמתיות של הקונגרס.
דעות המיעוט
השופט אוון ג'. רוברטס, בדעת המיעוט טען כי שגה בית המשפט בכך שבדק רק את שאלת הכנסת האזרחים למחנות ריכוז, ולא ראה את התמונה בכללותה שהיא גזענית ובלתי חוקית.
השופט פרנק מרפי, בדעת המיעוט, טען כי דעת הרוב מהווה היתר לגזענות מכוח חוק. לדבריו התוכנית היא גזענית, וסיים: "כל תושבי מדינה זו שייכים בקשרי דם למדינה זרה כלשהי, יחד עם זאת הם מהווים חלק מהתרבות החדשה של ארצות הברית. יש להתייחס לכל האזרחים כאל היורשים של החוויה האמריקנית, ויש לשמור בכל עת על זכויותיהם והחופשים המוענקים להם מכוח החוקה."
השופט רוברט ה. ג'קסון, בדעת המיעוט טען כי הכנסת האזרחים ממוצא יפני היא בלתי חוקתית והסכמת בית המשפט לכך מהווה מכה עמוקה לחירות. הוא חשש כי ההסדר ישרוד את מצב החירום וימשיך להתקיים גם לאחריו.
תוצאות פסק הדין
כיום רואים את ההחלטה לכלוא את כל אזרחי ארצות הברית ממוצא יפני, כמו גם את פסק הדין, כמעשי גזענות.
כאמור לעיל, קורמאטסו תקף את ההחלטה בבית המשפט וזו נהפכה בשנת 1983. ממשלת ארצות הברית שילמה בשנות ה-80 של המאה ה-20 פיצויים בגובה 1.2 מיליארד דולר ליפנים שנכלאו. בשנת 1992 חתם הנשיא ג'ורג' בוש (האב) על חוק המעניק 400 מיליון דולר נוספים.
בשנת 1998 העניק נשיא ארצות הברית ביל קלינטון לפרד קורמאטסו את מדליית החירות הנשיאותית.
קורמאטסו נפטר במרץ 2005 בגיל 86.
חרב עות'מאן
חרב עות'מאן (טורקית עות'מאנית: Taklid-i Seyf, טורקית: Osman Kılıcı) הייתה חרב טקסית אשר נחגרה סביב מותניו של יורש העצר העות'מאני במהלך טקס הכתרתו לסולטאן האימפריה העות'מאנית. החרב נקראה על שם הסולטאן עות'מאן הראשון, מייסד השושלת העות'מאנית, ואשר החל מטקס הכתרתו, בו קיבל את החרב ממורהו וחמו שיח' אדבאלי, נשתרשה המסורת.
טקס חגירת חרב עות'מאן היה מחייב והתרחש תוך שבועיים ממועד עלייתו של הסולטאן הטרי לשלטון במתחם מסגד איופ שעל קרן הזהב בקונסטנטינופול (איסטנבול כיום), שלפי המסורת קבור בו אבו איוב אל-אנסארי, שותפו של הנביא מוחמד, שמת בעת המצור הערבי הראשון על קונסטנטינופול. העובדה כי הטקס התרחש במקום שנחשב קדוש, הייתה אמורה לחבר בין הסולטאן החדש לבין אבותיו ואף לנביא מוחמד עצמו.
במהלך הטקס חרב עות'מאן הייתה נכרכת סביב מותניו של הסולטאן הטרי על ידי השריף של קוניה, דרוויש ממסדר המבלבים (מסדר מהזרם הסופי שנוסד במאה ה-13), שזומן לקונסטנטינופול למטרה זו. הזכות להעניק את החרב הייתה שמורה למסדר עוד מ-1299, השנה בה קבע עות'מאן הראשון את מקום מושבו בקוניה, טרם העברת עיר הבירה העות'מאנית לבורסה ובהמשך לקונסטנטינופול.
עד שלהי המאה ה-19, הכניסה למסגד איופ והצפייה בטקס הייתה אסורה על לא-מוסלמים. הפעם הראשונה בה נשברה מסורת זו הייתה טקס הכתרתו של מהמט החמישי ב-1909, אשר היה פתוח למאמיני כל הדתות, ונכחו בו נציגים מכל דתות האימפריה, בהם השייח' אל-אסלאם, הפטריארך היווני-אורתודוקסי, הרב הראשי של איסטנבול (החכם באשי) ונציג הכנסייה האפוסטולית הארמנית. היכולת להשתתף בטקס ללא-מוסלמים אפשרה לעיתון הניו יורק טיימס לתאר את הטקס בהרחבה בעיתון. מספר שנים לאחר מכן הטקס אף הוסרט בעת עלייתו לשלטון של הסולטאן האחרון של האימפריה, מהמט השישי.
ליקויי החמה המלאים של המאה ה-21
במהלך המאה ה-21 היו ויהיו בסך 224 ליקויי חמה, כאשר מתוכם 68 הם ליקויי חמה מלאים.
דגל מניטובה
דגל מניטובה הוא שלט האצולה שמופיע במרכז סמלה של מניטובה, על גבי נס אדום - דגל מושבות בריטניה.
דגל זה הפך לדגל הפרובינציה בעקבות חוק שעבר ב-11 במאי 1965 ואושר על ידי המלכה אליזבת השנייה באוקטובר 1965. הדגל הוכרז רשמית כדגל הפרובינציה ב-12 במאי 1966. ההחלטה להחליף את הדגל נעשתה לאחר שממשלת קנדה החליפה את דגל הקודם - נס קנדה האדום לדגל הנוכחי של קנדה בו מופיע עלה האדר.
קו צואן ואן
קו צואן ואן (באנגלית: Tsuen Wan Line; בסינית: 荃灣綫) הוא אחד מעשרת הקווים של הרכבת התחתית של הונג קונג. הקו מסומן במפות הרכבת התחתית בצבע אדום.
תחנת המוצא של הקו היא תחנת סנטרל באזור סנטרל שבאי הונג קונג. הקו חולף במנהרה מתחת לנמל ויקטוריה, עובר דרך מערב חצי האי קאולון ומגיע לדרום מערב הטריטוריות החדשות של הונג קונג. תחנת הקצה של הקו היא תחנת צואן ואן.
לקו 16 תחנות ומשך הנסיעה לאורכו כ-30 דקות.
מאחר שתחנת המוצא, תחנת סנטרל נמצאת במרכז העסקים של הונג קונג, והקו חולף מתחת לדרך נייתן - דרך ראשית בהונג קונג המהווה מרכז מסחרי ותיירותי, קו זה הוא העמוס בקווי הרכבת התחתית של הונג קונג.
היסטוריה
קו צואן ואן הוא אחד הקווים הראשונים של רשת הרכבות התחתיות של הונג קונג. מהלך הקו המקורי המתוכנן שונה במקצת מהקו שהוקם לבסוף, בעיקר בחלק הקו המצוי בתחום הטריטוריות החדשות - וזאת בשל שינויים במיקום השכונות שנבנו לאור הקו.
המסלול הנוכחי של הקו אושר בשנת 1975 ועבודות הבנייה החלה זמן קצר לאחר מכן. חלק הקו המצוי מתחת לדרך נייתן בחצי האי קאולון הושלמו בשנת 1979. חלק המסילה המגיע לצואן ואן החל לפעול ב-10 במאי 1982.
בעת הקמת הקו נקראו תחנת סנטרל, תחנת יאו מא טיי ותחנת מונג קוק על שם הרחובות העוברים מעליהם: צ'רטר (Chater Road), ווטרלו (Waterloo Road) וארגייל (Argyle Street) בהתאמה. לאחר הקמת הקו שונו שמות התחנות לשמות האזורים בהן הם נמצאות.
תחנת מיי פו נקראה בעת הקמתה "תחנת צ'אנוג שא וואן" (Cheung Sha Wan) ותחנת צ'אונג שא וואן נקראה בשם סו אוק.
תחנת קוואי פונג נקראה בעת פתיחתה בשם לאפ סאפ וואן על שם המפרץ הסמוך לה, ותחנת קוואי הינג נקראה בעת הקמתה קוואי צ'ונג.
מכבי עירוני רמת גן (כדורסל גברים)
מכבי עירוני רמת גן היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר רמת גן המשחקת בליגת העל בכדורסל.
הקבוצה מורכבת מאיחוד של הקבוצות מכבי רמת גן, ששיחקה עשרות שנים ברציפות בליגה הבכירה, ובית"ר רמת גן, מועדון ששיחק בליגת העל בשנים 1993–1995. סך הכל שיחק המועדון בליגה הבכירה 43 עונות עד לחזרתו ב-2023/24.