cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ניסאן מקסימה
דור שביעי (שם קוד A35)
לאחר הפסקה מהדור הרביעי או השלישי שבה המקסימה לא נמכרה בישראל חזרה המקסימה לישראל ביוני 2014, היא שווקה עם המנוע ששווק בכל העולם V6 בנפח 3.5 ליטר המספק 290 כ"ס. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 10.6 ק"מ לליטר.
מידות
אורך הדור השביעי היה 4,841 מ"מ, רוחב הדור השביעי היה 1,859 מ"מ, גובה הדור השביעי היה 1,468 מ"מ, משקל הדור השביעי היה 1,617 ק"ג, בסיס הגלגלים בדור השביעי עמד על 2,776 מ"מ.
דור שמיני (שם קוד A36)
בתערוכת הרכב הבינלאומית של אמריקה הצפונית בינואר 2014 חשפה ניסאן את מכונית הקונספט "ניסאן ספורט סדאן" אשר היוותה כמכונית הקונספט המקדימה לדור השמיני. העיצוב של הקונספט מרהיב ביותר, עם קימורים בבטן וגג משופע המעניק לדגם מראה של מכונית ספורט קופה. בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק באפריל 2015 חשפה ניסאן את הדור השמיני אשר נשאר זהה בעיצובו החיצוני והפנימי לקונספט. ניסאן הדגישה כי מתלי הדור השמיני עברו שיפורים רבים על מנת להעניק לנוסעים חווית נסיעה ספורטיבית, כמו כן ניסאן משווקת את המקסימה עם אותו מנוע של הדור השביעי אך לאחר שיפורים המנוע מספק 10 כ"ס יותר מהדור הקודם, הספק המנוע עומד על 300 כ"ס ב-6,400 סל"ד ומומנט מרבי של 36 קג"מ ב-4,400 סל"ד. תיבת ההילוכים נותרה ללא שינוי.
בישראל משווקת המקסימה מיולי 2016 עם מנוע ה-V6 בנפח 3.5 ליטר המספק 300 כ"ס ב-6,400 סל"ד ומומנט מרבי של 36 קג"מ ב-4,400 סל"ד. התאוצה אורכת 5.9 שניות והמהירות המרבית עומדת על 217 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 10.6 ק"מ לליטר. לאחר מתיחת הפנים בשנת 2018 הגיעה המקסימה החדשה לישראל ביולי 2019 עם אותו מנוע אך עם רמת גימור אחת, SL היותר יוקרתית.
בנובמבר 2018 בתערוכת הרכב הבינלאומית של לוס אנג'לס הציגה ניסאן את המקסימה 2019. מתיחת הפנים כללה עיצוב חדש לפגוש הקדמי ושיפורים בתא הנוסעים.
מידות
אורך הדור השמיני עומד על 4,897 מ"מ, רוחב הדור השמיני עומד על 1,859 מ"מ, גובה הדור השמיני עומד על 1,435 מ"מ, משקל הדור השמיני עומד על בין 1,574 ל-1,582 ק"ג, בסיס הגלגלים בדור השמיני עומד על 2,776 מ"מ.
ישיבת הנגב
ישיבת הנגב (בעבר "ישיבת עזתה") היא ישיבה גדולה חרדית שהוקמה בנתיבות, על ידי הרב יששכר מאיר.
הקמת הישיבה והתרחבותה
הרב יששכר מאיר שימש כשנתיים כר"מ בישיבת בני עקיבא כפר הרואה. בראשית שנות ה-60, הוא עבר לנתיבות עם 17 מתלמידיו ופתח שם את "ישיבת עזתה" שנקראה לימים "ישיבת הנגב", כחלק ממגמה לחיזוק הדת בדרום הארץ. בהמשך הוקצה לישיבה שטח של 34 דונם, עליו הוקמו בניני הישיבה, תלמוד תורה לבנים בית ספר וסמינר לבנות. ובנייני מגורים. תוך שנים ספורות גדלה הישיבה לכ-250 תלמידים.
בשנות ה-60 וה-70 וה-80 התחנכו בישיבה בוגרי ישיבות תיכוניות, דתיים לאומיים, ודרכה נטמעו בעולם החרדי (תופעה זו כונתה "שרפה" - הבחורים "נשרפו" על שום המעבר מכיפה סרוגה לכיפה שחורה, ולפיכך כונתה הישיבה "משרפה"). בעשורים אלה היו בין הרבנים בישיבה: רפאל יונה טיקוצ'ינסקי, יונה ברוורמן, שמחה שיף, שלמה פישר, שאול דולינגר, ואריה לייב לוי. בשנת ה'תשל"ו (1976) צרף הרב מאיר את הרב ראובן יוסף גרשונוביץ לכהן לצידו כראש הישיבה. הרב חיים פרידלנדר כיהן כמשגיח בישיבה בשנות השבעים, ומשנת ה'תשמ"א (1981) כיהן כמשגיח גם בישיבת פוניבז'. בשנות ה-90 לאחר אסון צ'רנוביל קלטה הישיבה עשרות נערים מהאזור. בהמשך שינתה הישיבה את צביונה והפכה לישיבה חרדית.
הרב הנהיג בישיבה להתפלל בנוסח ספרד ולאחר פטירתו של הרב יששכר מאיר שינו לנוסח אשכנז.
לישיבה ומוסדותיה היה חלק בהתפתחותן של קהילות חרדיות באזור. חלק מבוגריה עברו לגור בקרבת מקום לאחר נישואיהם, וילדיהם למדו במוסדותיה, לרבנים מאיר וגרשנוביץ הייתה השפעה רבה על עיצוב דמותן של קהילות אלה.
'נר זרח' - זרועה - עוצם
בקיץ ה'תשס"ו (2006) הקים הרב מאיר את ישיבת 'נר זרח' במושב זרועה הסמוך לנתיבות. אחרי פטירתו של הרב מאיר, היא נלקחה תחת חסותה של ישיבת ארחות תורה, עקב התנגדות תושבי המקום לישיבה, היא עברה למושב עוצם. בראש ישיבה זו עומדים הרב יצחק זאב פיינשטיין, והרב אליהו ברוורמן.
ישיבת הנגב היום
לאחר פטירתו של הרב יששכר מאיר נסגרה הישיבה בנתיבות, באדר ה'תשע"ב נפתחה הישיבה מחדש על ידי ישיבת בית מדרש עליון, ובסיוע אחיינו של הרב יששכר מאיר הרב שלמה פרוכטר, ונקראה "ישיבת שכר שכיר" על שם ספרו של הרב. בישיבה כמאתיים בחורים. בראשה עומדים הרב אריה לוי והרב אפרים זאב גרבוז.
עוד ישיבות במתחם -
המהומות בעקבות מצעד הגאווה בבלגרד (2010)
המהומות בעקבות מצעד הגאווה בבלגרד (בסרבית: Нереди поводом параде поноса) הייתה תקרית של אלימות נגד להט"ב שהתרחשה ב-10 באוקטובר 2010 במהלך מצעד גאווה, שאורגן לקידום זכויות הלהט"ב בסרביה . מצעד הגאווה היה הראשון בבלגרד מאז 2001; מצעד מתוכנן ב-2009 בוטל בגלל איומים לאלימות.
מפגינים אנטי-להט"בים ואנטי-ממשלתיים לחמו עם כ-5,000 שוטרים חמושים, והשליכו בקבוקי תבערה, לבנים, סלעים, בקבוקי זכוכית וחזיזים; המשטרה השתמשה בכדורי גומי ובגז מדמיע. לא היו הרוגים.
תוצאות
מהמשטרה נמסר כי 78 שוטרים ו-17 אזרחים נפצעו, ו-101 בני אדם עוכבו בשל התנהגות אלימה. המוסך של בניין המפלגה הדמוקרטית הסרבית הועלה באש, וגם בניין הטלוויזיה הממלכתית ומטה מפלגות פוליטיות אחרות נפגעו. המצעד נתפס כמבחן לממשלת סרביה, שהצהירה כי היא תגן על זכויות האדם בסרביה , כאשר היא בתהליכים לקבלת חברות באיחוד האירופי. הפוליטיקאי הסלובני, ג'לקו קאצ'ין, העומד בראש הצוות בתהליך קבלת חברות של סרביה לאיחוד האירופי, אמר כי כישלונה של סרביה לעצור את המהומה עלולה הייתה לפגוע בהצעתה להצטרף לאיחוד האירופי. במהלך ביקור בבלגרד יומיים לאחר המהומה, שיבחה מזכירת המדינה של ארצות הברית, הילרי קלינטון, את ממשלת סרביה על שמירה על זכויות האדם של משתתפי המצעד.
הדס רגולסקי
הדס רגולסקי (נולדה ב-30 ביולי 1973) היא עיתונאית, משפטנית, אשת תקשורת ואסטרטרטגיה, פעילה חברתית, ממובילות מאבק הנשים ומייסדות תנועת בונות אלטרנטיבה.
ביוגרפיה
נולדה ב-30 ביולי 1973 במושב נתיב העשרה בחולות סיני, בכורה מתוך שלושה ילדים. עם פינוי חצי האי סיני, כשהייתה בת 9 עברה עם הוריה למגורים זמניים באשקלון למשך כשנה, עד לבניית ביתם החדש במושב נתיב העשרה בעוטף עזה. בתיכון למדה בבית ספר הנרי רונסון באשקלון, והשתתפה בכיתה י"א במשלחת הסברה של משרד החוץ הישראלי לארצות הברית.
את שירותה הצבאי עשתה בדובר צה"ל, שם גם המשיכה לקצונה והייתה קצינה ודוברת מפקדת חילות שדה, עד לשחרורה בשנת 1995 בדרגת סגן.
בשנת 1996 החלה בלימודים לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב, ובמקביל עבדה ברדיו תל אביב כמפיקה ותחקירנית. בהמשך עברה לעבוד כתחקירנית בתוכנית ערב חדש, ולאחר מכן הייתה תחקירנית וכתבת במוסף לשבת של ידיעות אחרונות עד שנת 1999.
עם תום לימודי התואר הראשון עבדה כמתמחה במחלקה הפלילית של פרקליטות מחוז מרכז, ולאחר מכן נסעה ללמוד תואר שני בעיתונות בבית הספר לעיתונות של אוניברסיטת ברקלי. במסגרת לימודיה שם זכתה בפרס אמי של הסטודנטים על תוכנית שיצרה והפיקה בשם "American Journey", וכן בפרס קליבלנד לסרט הנשי הקצר הטוב ביותר על הסרט A SECOND OPINION בבימויה.
כששבה לארץ בשנת 2003 החלה לעבוד כעורכת בחדשות 10 עד 2007 בתוכניות: היום שהיה, מהדורת השבת, לונדון וקירשנבאום ותוכנית הבוקר. בשנת 2007 עברה לערוך חדשות בחדשות 2, שם ערכה, בין היתר, את התוכניות השורה התחתונה, והמוסף הכלכלי, וכן ייסדה את רצועת השידור של "מהדורה ראשונה" שערכה במשך כעשור.
החל משנת 2018 הייתה העורכת של האתר Onlife, במסגרתו כתבה וצילמה את פרויקט "SISTERS – אחיות מעבר לים" שעסק בנשים יהודיות משפיעניות בעולם.
בשנת 2005 נהרגה דנה גלקוביץ, בת זוגו של אחיה, שהייתה סטודנטית לתקשורת במכללה האקדמית ספיר, מפגיעת פגז מרגמה. לזכרה, ביקשה והתקבלה כמרצה לתקשורת, עיתונות וטלוויזיה במכללת ספיר. במסגרת זו שימשה גם העורכת הראשית של "ספירלה" אתר החדשות של הסטודנטים באותה מכללה, עד שנת 2021.
עם תחילתה קידום חוקי ההפיכה המשטרית, התגייסה באופן מלא ובהתנדבות לטובת המחאה והפכה לדוברת וראש המטה של תנועת בונות אלטרנטיבה, כשהיא נואמת באופן תדיר בהפגנות המתקיימות ברחבי הארץ ובקפלן.
רגולסקי היא עמיתה במכון גשר למנהיגות החל משנת 2017.
בנוסף, היא חברת האקדמיה לטלויזיה וקולנוע משנת 2003.
חיים אישיים
רגולסקי גרושה ואם לשלושה, גרה במרכז הארץ.
אידה דאלסר
אידה דאלסר (באיטלקית: Ida Dalser; 20 באוגוסט 1880 - 3 בדצמבר 1937) הייתה אשתו הראשונה של הרודן הפשיסטי האיטלקי, בניטו מוסוליני. היה לו ממנה בן, בניטו אלבינו מוסוליני, בו סירב להכיר. כאשר עלה לשלטון, רדף את אידה דאלסר ואת בנם המשותף, והביא לאשפוזם בכפייה במוסדות פסיכיאטריים, ואף למותה של אידה ב-1937 ורציחתו של בניטו אלבינו בשנת 1942.
ביוגרפיה
אידה דאלסר נולדה בכפר ליד טרנטו שהיה אז בתחום חבל טירול של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בתו של ראש הכפר. היא נשלחה לפריז ללמוד קוסמטיקה רפואית, וכשחזרה עברה למילאנו, שם פתחה מכון יופי בסגנון צרפתי.
הסיבות לקרע שהלך שהתגלע בין בני הזוג אינן ברורות, אך ייתכן כי הסיבה היא הרומן שלו עם אישה אחרת, רקלה לבית גאודי. כשפרצה מלחמת העולם הראשונה החליט מוסוליני להתגייס. ב-17 בדצמבר 1917, במהלך שהותו בבית החולים לאחר שנפצע בשעת אימון, התחתן מוסוליני עם רקלה גוידי. כאשר נודע הדבר לאידה דאלסר, החלה בהליכים משפטיים נגד הזוג החדש. בזמן שירותו שילמה ממלכת איטליה לדאסלר קצבת מלחמה, וכשנפצע, ביקרו אותה אנשי הקרביניירי, כוח המשטרה הצבאית של איטליה, שהודיען לה שבעלה נפצע בפעולה.
בשנת 1917 חזר מוסוליני מהמלחמה. הקריירה הפוליטית שלו התקדמה ובשנת 1919, והוא גם נבחר לבית הנבחרים. הוא פרש מן המפלגה הסוציאליסטית והצטרף לקבוצה שהקימה במילאנו את המפלגה הפשיסטית הלאומית. בשנת 1922 תפס מוסוליני את השלטון והפך לדיקטטור שהוכר רשמית על ידי בית המלוכה. מרגע שמוסוליני היה בשלטון, הועמדו אידה דלסר ובנה תחת השגחת המשטרה. היא המשיכה לתבוע את תפקידה כאשת הרודן ואף הוקיעה בפומבי את מוסוליני כבוגד ואמרה כי במהלך שנותיו במילאנו, הוא קיבל שוחד מהממשל הצרפתי, בתמורה לקמפיין פוליטי לתמיכה במעורבותה של איטליה במלחמה לצד צרפת. בסופו של דבר, היא נכלאה בבית חולים פסיכיאטרי ולאחר מכן הועברה לאי ליד ונציה בו נפטרה בשנת 1937. סיבת המוות נרשמה כדימום מוחי.
גורלו של בניטו אלבינו
בניטו אלבינו נחטף על ידי סוכני הממשלה ונאמר לו שאמו מתה. והוא אומץ כיתום בגיל 15 על ידי קצין משטרה. בתחילה התחנך במכללה ולאחר מכן התגייס לצי המלכותי האיטלקי ונשאר תמיד תחת פיקוח צמוד של הממשלה הפשיסטית. הוא התמיד בקביעתו שבניטו מוסוליני הוא אביו ובסופו של דבר נכלא ונרצח ב-26 באוגוסט 1942.
הסרט על חייה
בשנת 2009 החלה הקרנתו של הסרט האיטלקי "לנצח" ("Vincere"), בבימוי של מרקו בלוקיו, שגם כתב את התסריט, ומספר את סיפורה של אידה דאלסר.
האנק ג'ונסון
הנרי קלווין ג'ונסון הבן (באנגלית: .Henry Calvin Johnson Jr; נולד ב-2 באוקטובר 1954) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת ג'ורג'יה, ברציפות מאז 2007. ג'ונסון, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג מחוז בחירה שבסיסו בפרוורים המזרחיים של אטלנטה, כמו גם חלק מעיר הבירה עצמה. ג'ונסון נמנה בין שלושת הבודהיסטים היחידים אי-פעם ששירתו בקונגרס של ארצות הברית, לצד מזי הירונו וקולין הנבוסה, שתיהן מהוואי.
ביוגרפיה
ג'ונסון נולד וגדל בוושינגטון הבירה. אביו עבד בלשכת בתי הכלא הפדרלית והיה מנהל הסיווגים והשחרורים על-תנאי, ובעת עבודתו שם היה האפרו-אמריקאי בעל התפקיד הבכיר ביותר בלשכה. בשנת 1976 השלים ג'ונסון לימודי תואר ראשון ממכללת קלארק (אוניברסיטת קלארק אטלנטה דהיום), וב-1997 קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט ע"ש ת'ורגוד מרשל של אוניברסיטת דרום טקסס ביוסטון. הוא עסק בעריכת דין בדיקאטור (Decatur) שבג'ורג'יה במשך למעלה מ-25 שנה. בשנים 1989–2001 היה ג'ונסון שופט-עמית בבית המשפט השלום של מחוז דקאלב. בשנת 2000 נבחר למועצת מחוז דקאלב, ומילא תפקיד זה מ-2001 עד 2006.
בבחירות אמצע הכהונה ב-2006 קרא ג'ונסון תיגר על סינת'יה מקיני בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס הרביעי של ג'ורג'יה בבית הנבחרים של ארצות הברית – התחרות האמיתית בבחירות אלה, שכן מדובר במעוז דמוקרטי מובהק בעל רוב לאוכלוסייה האפרו-אמריקאית. ביום הפריימריז שאירע ב-18 ביולי נכפה על ג'ונסון ומקיני סיבוב שני לאחר שאף אחד מהם גרף לפחות 50% מהקולות: מקיני גרפה 47.1%, ג'ונסון קיבל 44.4%, ומועמד שלישי זכה ל-8.5%. ב-8 באוגוסט, יום הסיבוב המכריע, מקיני לא שיפרה את מספר הקולות שקיבלה והפסידה לג'ונסון, שנבחר למועמד מפלגה הדמוקרטית הודות ל-41,178 קולות שקיבל (49%). בנובמבר ניצח את קת'רין דייוויס, מועמדת המפלגה הרפובליקנית, ונבחר אל הקונגרס של ארצות הברית. במהלך מסע הבחירות הראשון שלו לקונגרס, עשה ג'ונסון שימוש אגרסיבי באינטרנט כדי לחזר אחר תומכים פוטנציאליים ובמטרה למשוך תשומת לב לאומית להתמודדותו בפריימריז נגד מקיני. העיתון "National Journal" כתב שמבין כל המועמדים לקונגרס ברחבי ארצות הברית ב-2006, לג'ונסון "הייתה אסטרטגיית הבלוג הייחודית ביותר ללא ספק".
בראשית ינואר 2007 ג'ונסון הושבע לתפקידו. באותה שנה התקבלה פה אחד בבית הנבחרים ובסנאט של ארצות הברית החלטה שהגה הקוראת לפתרון מלחמת האזרחים באוגנדה בדרכי שלום, המתנהלת בין ממשלת אוגנדה וצבא ההתנגדות של האל. זוהי החקיקה הראשונה שלו שצלחה בקונגרס, והוצגה במשותף עם הסנאטורים סם בראונבק וראס פיינגולד. ב-18 בנובמבר 2008 נבחר בידי עמיתיו לסיעה כמצליף אזורי ב"אזור השמיני", הכולל את ג'ורג'יה, פלורידה, מיסיסיפי, אלבמה ואיי הבתולה של ארצות הברית.
ג'ונסון ידוע כמבקר חריף של השלטון הישראלי ביהודה ושומרון, ועל אף שהוטחו בו ביקורות רבות על עמדתו האנטי-ישראלית, סירב למתן את עמדותיו בנושא ישראל. ב-25 ביולי 2016, בנאום בפילדלפיה בפני מפגינים נגד שלטון ישראל ביהודה ושומרון, אמר ג'ונסון כי עוד דווח שאמר כי "בתים פלסטינים נגנבים ומושמדים" ואף השווה את המתנחלים לטרמיטים. בעקבות הדברים יוחסו לג'ונסון עמדות אנטישמיות, ודבריו גונו בידי מספר ארגונים ואישים כגון הליגה נגד השמצה, הוועד היהודי-האמריקאי והרב דוד וולפה. לאחר מכן התנצל ג'ונסון על אמירותיו אך הוסיף כי מפעל ההתנחלויות מסכן את פתרון שתי המדינות. ג'ונסון אף נועד עם מנהיגי קהילות יהודיות והתנצל בפניהם.
בדצמבר 2021 הציג ג'ונסון ביחד עם ג'יימי רסקין חקיקה המאפשרת לאזרחים לדרוש פיצויים בגין הפרות חוקתיות שבוצעו נגדם על ידי אנשי רשויות אכיפת החוק בארצות הברית, בהן אכיפת מכס והגירה, מנהל אבטחת התחבורה (TSA), לשכת החקירות הפדרלית, מחלקת המשפטים של ארצות הברית ולשכת בתי הכלא הפדרלית.
תופים בלילה
"תופים בלילה" (בגרמנית: Trommeln in der Nacht) הוא מחזה מאת ברטולט ברכט.
ברכט כתב את המחזה בשנים 1918–1920, והוא הוצג לראשונה בשנת 1922. יחד עם המחזות "בעל" ו"ג'ונגל הערים" זיכה מחזה זה את ברכט בפרס קלייסט לשנת 1922, וכתוצאה מכך הוצג "תופים בלילה" ברחבי גרמניה.
זהו אחד ממחזותיו הראשונים של ברכט, שנכתב קודם הפיכתו של ברכט למרקסיסט, אך כבר ניכרת בו חשיבותה של מלחמת המעמדות ביצירתו של ברכט. לדברי ליון פויכטוונגר, המחזה נקרא תחילה "ספרטקוס". מנהיגי הליגה הספרטקיסטית ומרד הספרטקיסטים, קרל ליבקנכט ורוזה לוקסמבורג עונו ונרצחו על ידי אנשי הפרייקור בשנת 1919, ולמרד הספרטקיסטים מקום מרכזי במחזה.
הצגת הבכורה של המחזה, שתואר כ"קומדיה בחמש מערכות", נערכה במינכן ב-29 בספטמבר 1922. בימוי המחזה נעשה בסגנון אקספרסיוניסטי, שהיה דומיננטי בתיאטרון הגרמני של תחילת המאה העשרים. הפקה נוספת שלו הועלתה בברלין ב-20 בדצמבר 1922.
עלילת המחזה
אל הפאב מגיע גם אנדראס, אך הוריה של אנה, המשוכנעים שאנדראס, בן הפרולטריון, לא יוכל להעניק לבתם את רמת החיים שלה תזכה במחיצת מורק, הבורגני, מדברים על לבה של אנה להינשא למורק. ברקע הפאב נשמעים קולות מרד הספרטקיסטים, ודיווחים עליו מגיעים ללא הרף. אנדראס מסתלק, ואנה, הנקרעת בין אהבתה לו ובין תוכניתם של הוריה והריונה למורק, יוצאת לחפשו, על רקע מרד הספרטקיסטים.
בסצנת הסיום אנה ואנדראס מתאחדים. אנדראס, שאינו מוכן לשוב ולסכן חייו למען אידיאלים זרים, אינו מצטרף לקומוניסטים המורדים. הוא אומר: "אני לובש חולצה נקייה, העור שלי עוד עלי, את המדים שלי אני פושט, ואת המגפיים שלי אני מורח בשומן. הצעקות ייגמרו עד מחר בבוקר, אבל מחר בבוקר אני אשכב במיטה ואדאג לפרו ורבו שלי כדי שלא איעלם לנצח ... בואי!"
פרשנות
המחזה ממחיש חלק מהגורמים למחאת הספרטקיסטים: כאבם של החיילים החוזרים משדה הקרב בתחושה שלחמו לשווא, ושאף המעט שהיה להם נשדד. מורק, מתעשר המלחמה שלא התגייס, שלקח מאנדראס את אהובתו, משקף את השחיתות הפוגעת במעמד הפועלים. את מעמד הפועלים מייצגים המלצר בפאב, וזונה שמורק משתמש בשירותיה.
"המחזה נשען על נרטיב בולט במחזאות האקספרסיוניסטית של השנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה: קורותיו של החייל החוזר מן השירות בצבא הגרמני המובס ואינו מצליח להשתלב מחדש בחברה האזרחית. הוא דוחה את מערכת הערכים של החברה, ממש כפי שהיא מקיאה אותו מתוכה, בהיותו סמל של עבר שממנו היא רוצה להתנתק".
עירא אבנרי, במאי ההצגה באוניברסיטת תל אביב, אמר על המחזה: "יש בו קסם, חיות ודרמה מן הסוג שקשה למצוא במחזות המאוחרים יותר של ברכט. מדובר במחזה נעורים שקיימים בו ליקויים בכתיבה שיש להתמודד עימם בעבודת העיבוד. ... חמש המערכות במחזה הן למעשה חמישה סיפורים שונים, כשכל סיפור הוא פרק עצמאי, תחנה במסע שעוברות הדמויות".
בישראל
המחזה הוצג בישראל לראשונה בשנת 1982, בתיאטרון באר שבע, בבימויו של מיכה לבינסון. במאי 2010 הועלה במסגרת החוג לאמנות התיאטרון של אוניברסיטת תל אביב, בתרגומו של פרופ' תום לוי ובבימויו של עירא אבנרי.
קבוצת SK (ישראל)
נסקא תעשיות - אס קיי גרופ בע"מ, המוכרת בשם קבוצת SK, היא חברת החזקות ישראלית בבעלותו של סמי קצב, שבשליטתה חברות תעשייתיות אחדות שעיקר פעילותן היא בתעשיית הנשק. החברה הוקמה בשנת 2004.
הקבוצה כוללת את:
ראדי (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
לירי (נהר)
נהר הלירי (באיטלקית: Liri) הוא אחד הנהרות המרכזיים באיטליה. אורכו כ-120 ק"מ, מקורו בהר קמיצ'ולה הנמצא בהרי האפנינים ליד אברוצו וסופו בים הטירני, כולם במרכז איטליה.
במהלך הזרימה של הנהר נוצר מפל בקרבת העיר סורה, מפל לירי. המפל מגיע לאי קטן הנקרא Isola del Liri. המפל מתפצל לשני ענפים כשהגבוה מהשניים מגיע לגובה של 28 מטרים. זהו אחד המפלים הגבוהים באירופה.
הנהר מוזכר במספר פיוטים ושירים, למשל ביצירותיהם של הורציוס וסיליוס, שמתארים אותו כנהר שקט, ובמקרה אחר תואר בידי התייר ג'ון אוסטייס כנהר רחב הזורם ויורד לאיטו לים הטירני.
היימו פפייפנברגר
היימו פפייפנברגר (בגרמנית: Heimo Pfeifenberger, נולד ב-29 בדצמבר 1966 בצדרהאוס שבאוסטריה) הוא כדורגלן עבר אוסטרי ששיחק בעמדות החלוץ והקשר ההתקפי. עיקר הצלחתו של פפייפנברגר כשחקן היה בקבוצת רד בול זלצבורג האוסטרית, במדיה הוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה האוסטרית ונבחר ככדורגלן השנה באוסטריה לשנת 1994. פפייפנברגר ערך 40 הופעות במדי נבחרת אוסטריה, עמה השתתף במונדיאל 1990 ובמונדיאל 1998, והבקיע במדיה תשעה שערים. כיום פפייפנברגר הוא מאמן כדורגל, שאימן לאחרונה את וולפסברגר מהבונדסליגה האוסטרית.
קריירת מועדונים
פפייפנברגר גדל במועדון הנוער בעירו צדרהאוס, ובשנת 1987 החל לשחק בבוגרים של רד בול זלצבורג, שכונתה אז בשם קזינו זלצבורג (כיום רד בול זלצבורג). בעונת הבכורה שלו בקבוצה הבקיע 13 שערים ב-30 הופעות, ולאחר עונה אחת חתם בראפיד וינה, הדאבליסטית הטרייה והקבוצה הטובה ביותר באוסטריה באותה תקופה. פפייפנברגר שיחק בראפיד וינה במשך ארבע עונות, בהן הבקיע 42 שערי ליגה ב-117 הופעות, אך לא הצליח לזכות בתארים בתקופתו בקבוצה. בקיץ 1992 חזר פפייפנברגר לרד בול זלצבורג, והיה חלק בלתי נפרד מאחת התקופות הטובות בתולדות המועדון. בעונתו השנייה במועדון, 1993/94, זכה פפייפנברגר באליפות הבונדסליגה האוסטרית עם רד בול זלצבורג, כאשר הוא גם סיים כמלך השערים של הליגה עם 14 כיבושים, ונבחר ככדורגלן השנה באוסטריה. באותה עונה, פפייפנברגר הוביל את רד בול זלצבורג לגמר גביע אופ"א, כאשר הבקיע מספר שערים חשובים בדרך לגמר, בו פגשה רד בול זלצבורג את אינטר מילאנו למפגש גמר כפול. במשחק הראשון ניצחה אינטר בתוצאה 1-0, ופפייפנברגר קיבל כרטיס צהוב שמנע ממנו להשתתף בגומלין, שגם בו הפסידה רד בול זלצבורג בתוצאה 1-0. בעונת 1994/95 זכה פפייפנברגר באליפות שנייה ברצף עם רד בול זלצבורג. בשתי עונות אלה זכה פפייפנברגר גם במשחק הסופר קאפ האוסטרי, לאחר ניצחונות בתוצאה 1-2 על אוסטריה וינה ועל ראפיד וינה. בקיץ 1996 עזב פפייפנברגר את רד בול זלצבורג לאחר ארבע עונות, בהן הבקיע 58 שערי ליגה ב-122 הופעות, וחתם בקבוצת ורדר ברמן מהבונדסליגה הגרמנית.
פפייפנברגר שיתף פעולה בקישור של ורדר ברמן עם חברו לנבחרת אוסטריה, אנדי הרצוג, ועם שחקנים כדיטר איילטס, ינס טוט ומרקו בודה. בשתי עונותיו של פפיינברגר בקבוצה, ברמן סיימה במרכז הטבלה, כאשר בעונה השנייה פחתה כמות ההופעות של פפייפנברגר. לאחר שתי עונות, עזב פפייפנברגר את ורדר ברמן, לאחר שערך 43 הופעות והבקיע חמישה שערים, וחזר לקדנציה שלישית ברד בול זלצבורג. קדנציה זו הייתה ארוכה יותר משתי הקודמות וארכה שבע עונות, אך פפייפנברגר סבל מפציעות ולא שיחק באופן סדיר בתקופה זו, בה לא זכתה הקבוצה בתארים. בשנת 2005 פרש פפייפנברגר ממשחק פעיל, לאחר שהוסיף 15 שערים ב-91 הופעות ליגה למאזנו ברד בול זלצבורג, וסך הכל 86 שערי ליגה ב-241 הופעות בקבוצה זו בשלוש הקדנציות. בשנת 2007 חזר פפייפנברגר לשחק כדורגל, כאשר ערך הופעות בודדות בקבוצת זיקירכן 1945 ובקבוצת גרודיג.
קריירה בינלאומית
פפייפנברגר ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת אוסטריה בשנת 1989, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990 מול נבחרת איסלנד. אוסטריה ופפיינפברגר העפילו למונדיאל 1990 עצמו, בו נכלל פפייפנברגר בסגל האוסטרי, אך לא שיחק דקה, ואוסטריה הודחה מהמונדיאל לאחר שלב הבתים. פפייפנברגר ניסה להעפיל עם אוסטריה למספר טורנירים, והצליח לעשות זאת במונדיאל 1998. במונדיאל זה, אוסטריה צברה שתי נקודות, והודחה בתום שלב הבתים. פפייפנברגר פתח בכל שלושת המשחקים של אוסטריה. לאחר מונדיאל זה פרש פפייפנברגר מהנבחרת, לאחר שהבקיע במדיה תשעה שערים ב-40 הופעות.
קריירת אימון
לאחר פרישתו, עסק פפייפנברגר באימון נוער ברד בול זלצבורג, ואחר כך אימן בגרודיג. בהמשך שימש עוזר מאמן בנבחרת אוסטריה בכדורגל עד גיל 21, ומאמן ראשי במועדונים קטנים כמו אקזמס-גצנס ווינר נוישטאט. החל משנת 2015 פפייפנברגר הוא מאמנה של קבוצת וולפסברגר מהבונדסליגה האוסטרית.
בשנת 2020 החל לאמן גרודיג האוסטרית.
תארים
עם רד בול זלצבורג:
תארים אישיים:
ווסחוד (משגר)
משגר הווסחוד (ברוסית: Восход, באנגלית: Voskhod, תרגום: זריחה) היה שדרוג של הטיל הבליסטי R-7. הוא שימש לשיגור למסלול של חללית הווסחוד כחלק מתוכנית ווסחוד (התוכנית המאוישת השנייה של ברית המועצות) ולשיגור לווייני הריגול זניט. בסך הכול בוצעו כ-300 שיגורים, האחרון בוצע בשנת 1976.
בעקבות הגדלת ממדים של לווין צבאי מדגם "זניט-2" היה צורך בפיתוח משגר חדש במקום משגר ווסטוק. הבסיס לפיתוח המשגר היה משגר מדגם "מולניה" בו בוצעו שינויים נדרשים. משגר כלל שלוש שלבים. השיגור הראשון בוצע ב-16 בנובמבר 1976. ברוב השיגורים, המשגר נוצל לחלליות צילום צבאיות.
מגדלי הים התיכון
מגדלי הים התיכון בע"מ (נוסדה ב-1982) היא חברה ציבורית ישראלית שמפעילה רשת דיור מוגן לגיל השלישי. ונסחרת בבורסת תל אביב מאז 2014. ביום ההנפקה שווייה של החברה עמד על 650 מיליון ש"ח.
מבנה ובעלות
החברה מחזיקה בקרן השקעות המשקיעה בסטארטאפים הפעילים בתחום השירותים והמוצרים לבני הגיל השלישי. ב-2019 רכשה את 'קלאב 50', מועדון צרכנות ולייף סטייל לבני 50 ומעלה ומפעילה אותו מאז. בשנת 2020 שונה שם המועדון ל'ביגטיים 60+'.
נכון ל-2022, דבוקת השליטה של החברה, המחזיקה ב-46% מהבעלות בה, כוללת בעלי עסקים רבים ובהם מוטי קירשנבוים, בוריס לוין, דוד פתאל, יאיר סרוסי וחן למדן. 54% הנותרים בחברה הם בבעלות הציבור.
פעילות
הרשת מפעילה 7 בתי דיור מוגן הכוללים כ-1,680 יחידות דיור, והיא נחשבת לחברה הראשונה שהציעה בישראל בתי דיור מוגן למבוגרים עצמאיים בני הגיל השלישי, בהשוואה לבתי אבות שפעלו עד הקמת החברה, והציעו שירותי דיור וטיפול רפואי לקשישים ולחולים סיעודיים.
בתי הרשת כוללים שירותי שמירה ואבטחה, שירותי אחזקה וניקיון, לובי, שירותים רפואיים, פעילויות תרבות, ספורט וחברה.
היסטוריה
מקור שמה של הרשת הוא בית הדיור המוגן הראשון שהפעילה, אשר נמצא בעיר בת ים, בסמוך לחוף הים התיכון. בשנת 2017 הוקם הבית בגני תקווה. אשר עוצב על ידי אדריכל הפנים גד הלפרין. כיום (2022) חברת מגדלי הים התיכון מקימה בית דיור מוגן נוסף בעיר רחובות.
בזמן הנפקת החברה בבורסה ב-2014 החברה החזיקה בבעלותה חמישה בתי דיור מוגן, במקביל הודיעה החברה על רכישת מצודת ירושלים שם הוקם הבית בירושלים (הבית השישי של החברה).
קובאן (גואטמלה)
קובאן (Cobán) היא עיר במרכז גואטמלה, בירת מחוז אלטה וראפאס, כ-90 קילומטרים מצפון מזרח לגואטמלה סיטי. בשנת 2014 התגוררו בה כ-250,000 תושבים, וכ-8,000 תושבים נוספים חיו בכפרים שבתחום השיפוט שלה.
היסטוריה
העיר הוקמה על ידי נזירים דומיניקנים ב-1543, והמלך קרל החמישי העניק לה מעמד של העיר. שמה של העיר נגזר מהמילה קוב אן (Cob An) בשפת הק'אקצ'י, שפירושה "מקום מעורפל". ב-1599 הוקמה בעיר בישופות. סביב העיר התפתחו גידולי קפה, שתרמו לשגשוגה. ב-1895 נחנכה מסילת ברזל שחיברה בין העיר לבין אגם איסבאל, לשם שינוע התוצרת. מסילת הברזל פעלה עד 1963.
גידולי הקפה משכו גם מהגרים גרמנים רבים לעיר, וב-1930 מנתה הקהילה הגרמנית כ-2,000 תושבים. ב-1941 החליט נשיא גואטמלה חורחה אוביקו לגרש את התושבים הגרמנים. הסיבה הרשמית הייתה תמיכתה של גואטמלה בארצות הברית במלחמת העולם השנייה, והכרזת המלחמה שלה על גרמניה הנאצית בעקבות המתקפה על פרל הארבור (הכרזה שלא הייתה לה נפקות מעשית). עם זאת, יש הסבורים שאוביקו ניצל את המאורעות כדי להשתלט על נכסי הגרמנים וקרקעותיהם באזור. חלק מהגרמנים הועברו למחנות מעצר בטקסס, והועברו לגרמניה במסגרת עסקת חילופי שבויים.
תרבות
מדי חודש יולי מצוין בקובאן "החג הילידי הלאומי של גואטמלה" (La Fiesta Nacional Indígena de Guatemala), פסטיבל פולקלור הכולל תחרות יופי לבחירת מלכת היופי הילידית של גואטמלה.
מולראט
גרייס קת'לין אליזבת שו (נולדה ב-25 בספטמבר 1998), הידועה בשם הבמה מולראט (Mallrat), היא מוזיקאית, זמרת וראפרית אוסטרלית מבריזבן. מולראט הוציאה שלושה מיני-אלבומים, Uninvited בשנת 2016, In the Sky ב-2018, ו-Driving Music ב-2019. שיריה, "Groceries" ו-"UFO", הגיעו למקומות ה-7 וה-70, בהתאמה, במצעד הטריפל ג'יי הוטסט 100 לשנת 2018. "Charlie" ו-"Nobody's Home" הגיעו למקומות ה-3 וה-59, בהתאמה, בטריפל ג'יי הוטסט 100 לשנת 2019, ו-"Rockstar" הגיע למקום ה-13 בטריפל ג'יי הוטסט 100 לשנת 2020.
ראשית חייה
גרייס קת'לין אליזבת שו נולדה ב-25 בספטמבר 1998, בבריזבן, אוסטרליה. היא למדה בבית ספר אסקוט סטייט בין השנים 2004–2010, ובקליפילד קולג' מ-2011 ועד 2015. שו החלה לכתוב מוזיקה כתלמידת תיכון, והוציאה מוזיקה לראשונה ב-2014.
2015–2016: שנים מוקדמות
השם 'Mallrat' נגזר מהשיר "Mallrats (La La La)" של להקת הפאנק האמריקאית The Orwells, משנת 2012. ב-23 ביולי 2015, הוציאה שו, תחת השם "מולראט", את סינגל הבכורה הרשמי שלה, "Suicide Blonde", שהופק על ידי טייגרילה. מאוחר יותר, נכלל הסינגל במיני-אלבום הבכורה שלה, Uninvited, אותו הקליטה במהלך השנה האחרונה שלה בתיכון.
2017–2021: החתמה בחברות תקליטים, In the Sky ו-Driving Music
ב-2017, הופיעה מולראט בפסטיבל המוזיקה "Splendor in the Grass". מאוחר יותר, היא חתמה בחברת התקליטים הקנדית Nettwerk Records וחברת התקליטים האוסטרלית Dew Process. בתחילת 2017, ביצעה מולראט הופעות חימום בסיבוב ההופעות "Clowntown" של הצמד Peking Duk. באוקטובר 2017, הוציאה מולראט את הסינגל "Better", ולאחריו בפברואר 2018 את "UFO" בהשתתפות הראפר האוסטרלי אולדיי, וביוני 2018 את "Groceries". כל שלושת הסינגלים נכללו במיני-אלבום השני שלה, In the Sky, שיצא ביוני 2018. ב-2018–2019, ביצעה מולראט הופעות חימום ברחבי אירופה, כחלק מסיבוב ההופעות "Heard It In A Past Life" של הזמרת-יוצרת האמריקאית מאגי רוג'רס. בינואר 2019, הכריזה מולראט על סיבוב הופעות משלה. מאוחר יותר באותו החודש, הגיעו "Groceries" ו-"UFO" למקומות ה-7 וה-70, בהתאמה, במצעד הטריפל ג'יי הוטסט 100 לשנת 2018.
באוגוסט 2019 הוציאה מולראט את "Charlie", הסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום השלישי שלה, Driving Music, שיצא בספטמבר 2019. המיני-אלבום הגיע למקום ה-10 במצעד האוסטרלי. בדצמבר 2019, כללה NME את "Uninvited", שיר מתוך המיני-אלבום בעל אותו השם מ-2016, כאחד השירים הגדולים ביותר של עשור שנות ה-10, במקום ה-91. בינואר 2020, מוקמו "Charlie" ו-"Nobody's Home" בהשתתפות בסנג'י במקומות ה-3 וה-59, בהתאמה, בטריפל ג'יי הוטסט 100 לשנת 2019. בינואר 2021, הגיע הסינגל "Rockstar" למקום ה-13 בטריפל ג'יי הוטסט 100 לשנת 2020.
2022: Butterfly Blue
ב-4 בפברואר 2022 הוציאה מולראט את "Your Love". ב-2 במרץ 2022, הוציאה את השיר "Teeth", והכריזה על יציאתו של אלבום האולפן הראשון שלה, Butterfly Blue.
השפעות
מולראט תיארה את ההשפעות המוזיקליות שלה כשילוב של להקות ואמנים, בהם נמנים גריימס, סקרילקס, סופי, קורטני ברנט, והשפעתה הבולטת ביותר, הראפר האוסטרלי אולדיי.
זכריא מוחי א-דין
תולדות חייו
נולד בכפר שוכר (كفر شكر ), שבמחוז אל-קליוביה, 60 קילומטר מצפון לקהיר. ב-1936 החל ללמוד באקדמיה הצבאית המצרית ונמנה שם על מחזורם של גמאל עבד אל נאצר ושל אנואר סאדאת שסיים את לימודיו באקדמיה ב-1938. מוחי א-דין נטל חלק במלחמת העצמאות כקצין בחיל המשלוח המצרי. הוא היה מכותר יחד עם נאצר בכיס פלוג'ה ועוטר על לחימתו בזכות פעולה בה הצליח לחצות עם יחידתו את הכיתור הישראלי בין הכיס ובין רצועת עזה. לאחר המלחמה שימש כמדריך באקדמיה הצבאית ומאוחר יותר כמרצה במכללה לפיקוד ומטה. ערב מהפכת הקצינים החופשיים הצטרף מוחי א-דין לקבוצת הקצינים החופשיים שיזמה וביצעה את המהפכה. הוא נחשב כמי שהיה מבין מתכנני פרטי תוכניות ההשתלטות על מרכזי הכוח של שלטון המלך פארוק בפרוץ המהפכה, ב-23 ביולי. בין מנהיגי המהפכה היה גם בן דודו, ח'אלד מוחי א-דין, שבשנים שלאחר מכן ייצג את האגף השמאלי בחוגי השלטון המצרי, בעוד שמוחי א-דין נחשב באופן מסורתי כמייצג האגף הימני.
מוחי א-דין נחשב כמי שהתנגד ל"סוציאליזם הערבי" ולקשרים החזקים של מצרים עם ברית המועצות, אך הוא נכשל בניסיונו להטות את מדיניות נאצר בכיוון זה. בשנות כהונתו כשר הפנים צבר מוחי א-דין כוח רב בהיותו הממונה על שרותי ביטחון הפנים. גם במחצית השנייה של שנות ה-60, בהן מילא את תפקידי ראש הממשלה וסגן הנשיא, שמר על קשריו במערכת ביטחון הפנים ומנע כניסת תומכי יריביו הפוליטיים לעמדות מפתח בשירותים אלו. זיהויו עם שירותי ביטחון הפנים, שנהגו בפעמים רבות ביד קשה, יצר לו בציבור המצרי תדמית שלילית. חלק מהפרשנים הזרים טענו כי נאצר בחר בנאום ההתפטרות שלו למנות את מוחי א-דין כיורשו כדי לחזק את ההתנגדות העממית למינוי על רקע איבת ההמונים למוחי א-דין.
פעולות טרור בתל אביב
ערך זה מונה רשימת פיגועי טרור שהתרחשו בתל אביב במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
הפיגועים
__תוכן_עניינים__
עמק קאראסו
עמק קאראסו (ברומנית: Valea Carasu) הוא מבנה גאוגרפי ברמת דרום דוברוג'ה, בחבל דוברוג'ה, ברומניה, שדרכו נחפר קטע גדול של תעלת דנובה-הים השחור. העמק מפריד בין הרמות הצפוניות לבין הרמות הדרומיות של דוברוג'ה. העמק יורד מגובה 140 מטר מעל פני הים במערב ל-56 מטרים במזרח.
ב-1903 העלו Peters ו-R.Sevastos את הרעיון שעמק קאראסו היה בעבר נתיב של הדנובה או תעלה שנחפרה על ידי השלטון הרומאי - חוקרים אחרים דחו זאת. ידוע בוודאות שסירות דיג השתמשו בנתיב זה במאה ה-18. נתיב מים זה היה למעשה תעלה צנועה שנקראה Lama או Laman וחיבר את צ'רנוודה עם צפון קונסטנצה - נתיב זה נסתם בתחילת המאה ה-19.
לפני כריית התעלה בעמק היו ביצות רבות והיתושים הפיצו את המלריה.
סמל אוסטריה תחתית
סמל אוסטריה תחתית הוא סמלה הרשמי של מדינת אוסטריה תחתית שבאוסטריה.
עיצוב
הסמל היה בשימוש כבר ב-1335 על ידי דוכס אוסטריה, ליאופולד השני. בסביבות 1360 קבע יורשו, רודולף הרביעי, את הסמל כסמלה של דוכסות אוסטריה. הסמל מופיע בויטראז' מהמאה ה-14 במנזר בקלוסטרנויבורג (Klosterneuburg). בעבר היו גרסאות שונות למינם של העופות בסמל, כאשר היו שסברו שאלו עפרוניים שהיו סמלם של הלגיון הרומי ששלט באזור או תוכיים. במהלך השנים נעשו שינויים בצבעי הסמל, בסדר שבו מוצגים העיטים וגם בצורת המגן. עיצובו של המגן הנוכחי נקבעה ב-1920.
מצודת בלוגראדצ'יק
מצודת בֵּלוֹגְרָאדְצִ'יק (בבולגרית: Белоградчишка крепост, מוכרת גם בשם קָאלֵטוֹ Калето "המצודה" מהמילה הטורקית קַאלֵה) היא מבצר עתיק במחוז וידין שבצפון-מערב בולגריה, סמוך לעיירה בֵּלוֹגְרָאדְצִ'יק. ביצורי המצודה הם שילוב מיוחד של חומות בעובי עד 2 מטרים, שנבנו בתקופות שונות, יחד עם צוקי גבוהים האופייניים לאזור - "צוקי בֵּלוֹגְרָאדְצִ'יק" (Белоградчишки скали), שגובהם מגיע עד ל-70 מטרים. שטח המצודה 10.2 דונמים והיא מחולקת לשלוש חצרות, כאשר החצר השלישית היא הגבוהה והמבוצרת מכולן.
גאולוגיה - כיצד נוצרו הצוקים
תחילת היווצרותם של צוקי בלוגראדצ'יק בתור הפרם, לפני כ-230 מיליון שנה, באורוגנזה שיצרה את רכס הרי הבלקן והחלה להרים את אזור בלוגראדצ'יק. מאוחר יותר בתור הטריאס הפך האזור לקרקעיתו של ים רדוד, בו הושקעו חול, חצץ וחרסית.
ביורה התמצקו המשקעים בתהליכי דיאגנזה והם הפכו לשכבות קשות של קונגלומרט ואבן חול. שכבות אלה כוסו בתחמוצות ברזל דוגמת המטיט, שהעניקו לצוקים את צבעם האדמדם.
בראשיתו של הקימוט האלפיני החלה התרוממות של האזור מעל פני הים, ולפני כ-45 מיליון שנים נוצר קמר באזור בֵּלוֹגְרָאדְצִ'יק. תהליכי ההתרוממות והקימוט גרמו לסדיקת הסלעים בכיוונים שונים. לסדקים אלה חדרו מי נחלים ששחקו אותם ויצרו את הצוקים המוכרים.
היסטוריה של המצודה
המצודה הוקמה לראשונה בתקופת האימפריה הרומית בין המאה הראשונה והשלישית, כדי לחלוש על דרכים ראשיות שעברו באזור. באותה תקופה רוב הביצורים היו טבעיים. איוון סרצימיר, צאר וידין הרחיב את המצודה במאה ה-14, והפך אותה למצודה השנייה בחשיבותה בצארות וידין.
בשנת 1396 האזור כולו נכבש על ידי העות'מאנים, שהציבו במצודה חיל מצב, והרחיבו את הביצורים כנגד שודדים ("היידוקים") וכנגד מורדים. בתחילת המאה ה-19 הוצבו במקום תותחים, והמצודה הורחבה עוד בסגנון האדריכלות העות'מאנית, אך עם שילוב של אלמנטים אירופאים בהשפעת מהנדסים מצרפת ומאיטליה.
המצודה שימשה את הצבא העות'מאני בדיכוי מרידה אזורית בשנת 1850, ולאחר שחרור בולגריה, נעשה בה שימוש במלחמת בולגריה–סרביה (1885).
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-49
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-49 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך ב-23 באפריל 1996, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1995.
הסרט "על תבונה ורגישות" של אנג לי זכה בפרס הסרט הטוב ביותר. על תפקידן בסרט זכו אמה תומפסון בפרס השחקנית הראשית, וקייט וינסלט בפרס שחקנית המשנה. הסרט "הדוור" בבימויו של מייקל רדפורד זכה בפרס הסרט הטוב ביותר שאינו בשפה האנגלית, פרס הבימוי, ופרס המוזיקה. נייג'ל הות'ורן זכה בפרס השחקן הראשי על הופעתו בסרט "טירופו של המלך ג'ורג'". כמו כן זכה הסרט בפרס הסרט הבריטי הטוב ביותר. טים רות' זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בדמות ארצ'יבלד קנינגהם בסרט "רוב רוי".
אליפות העולם בכדורסל 1967
אליפות העולם בכדורסל 1967 היא אליפות העולם החמישית בכדורסל שנערכה על ידי פיב"א באורוגוואי בין התאריכים 27 במאי ל-11 ביוני 1967, וכללה 13 נבחרות.
שיטת המשחקים
הנבחרות חולקו לשלושה בתים בשלב המוקדם קבוצות כל אחד. שתי הראשונות מכל בית העפילו לסיבוב הגמר שנערך בשיטת ליגה בת סיבוב אחד. נבחרת אורוגוואי בכדורסל העפילה לשלב הגמר ישירות.
בית א'
המשחקים התקיימו בעיר מרסדס
בית ב'
המשחקים התקיימו במונטווידאו.
בית ג'
המשחקים התקיימו בסלטו.
ולבז'יך
ולבז'יך (בפולנית: Wałbrzych, בגרמנית: Waldenburg, בצ'כית: Valbřich או Valdenburk) היא עיר בפרובינציית שלזיה תחתית בפולין. פירוש השם בגרמנית הוא "טירת היער", השם מתייחס לטירה שנמצאת בדרום העיר. בעיר נולד המתמטיקאי היהודי אברהם רובינזון.
אטימולוגיה
לפי האתר הרשמי של ולבז'יך, משמעות שמה הקדום "לסוגרוד" ושמה הגרמני "ולדנבורג" היא "טירת היער". העיר נקראה כך על שם הטירה "נובי דבורי" (בגרמנית: בורג נויהאוז) שחורבותיה נמצאים בדרום העיר. המילה ולדנבורג היא שילוב של המילים "ולד" (יער) ו-"ברג" (טירה). השם הפולני Wałbrzych (ולבז'יך) בא מהמילה הפולנית Walbrich (ולבז'יך), שהיא שילוב של השמות הישנים "ולנברג" ו-"ולמברג".
היסטוריה
זמן הקמתה של ולבז'יך שנוי במחלוקת: יש הגורסים כי היא הייתה קיימת כבר ב-1191 בתור כפר קטן, אך יש המתארכים את זמן הקמתה לראשית שנות ה-90 של המאה ה-13.
בתקופת השואה, עקב זרימת יהודים בלתי פוסקת למחנה הריכוז גרוס-רוזן, הוקם בוולבז'יך תת-מחנה ריכוז של גרמניה הנאצית, בשם מחנה ולדנבורג. באוקטובר 1943, החלה בעיר בניית מפקדת "מתקן פרויקט ענק" של היטלר. בניית המפקדה לא הושלמה והיא לא שימשה את היטלר.
ממלחמת העולם השנייה ולבז'יך יצאה כמעט ללא פגע. לאחר המלחמה, העיר התרחבה גאוגרפית ועקב שינויי גבול שנקבעו בוועידת פוטסדאם, היא הועברה מגרמניה לפולין. רוב תושביה הגרמנים של ולבז'יך גורשו.
בתחילת שנת 1990, הוחלט לסגור את מכרות הפחם של העיר. כעבור 5 שנים, הוקם במתקנים של מכרה הפחם העתיק ביותר בעיר, מוזיאון לתעשייה ולטכנולוגיה.
שש כנפיים לאחד
שש כנפיים לאחד הוא רומן מאת הסופר הישראלי חנוך ברטוב.
ברטוב ואשתו התגוררו לאחר מלחמת העצמאות במושבה הגרמנית בירושלים. לידו שוכנו בבתים נטושים פליטי השואה מארצות שונות באירופה ועולים חדשים מארצות המזרח. כור ההיתוך הזה של אנשים שהגיעו לאחר תלאות רבות לשכונה ובקשו סוף סוף להקים להם מגורי קבע בתנאים קשים של חוסר עבודה, קשיי שפה והתעלמות המוסדות ממצוקותיהם, גרם למתחים בשכונה אבל גם ליכד לבסוף את כולם לצאת למאבק משותף מוצלח עבור משפחה אחת.
הרומן יצא לאור בשנת 1954 בספריית פועלים וזכה להצלחה רבה. הוא היה הראשון שהעמיד במרכזו את העולים החדשים ניצולי השואה, ותיאר את קשיי חייהם והתאקלמותם במדינת ישראל שזה עתה סיימה את מלחמת העצמאות שלה העקובה מדם.
גיבורי הרומן העיקריים הם:
כאן מתגייסת כל השכונה, ובראשה קלינגר ורקפת, והם פותחים בצעדת הפגנה לעבר עיריית ירושלים. לאחר שההפגנה מפוזרת והשניים נעצרים, מגיעה הבשורה שהבקשה לקונדיטוריה אושרה. בני הזוג גליק קוראים לבתם "רקפת".
שם הרומן לקוח מספר : "שש כנפיים שש כנפיים לאחד. בשתיים יכסה פניו ובשתיים יכסה רגליו ובשתיים יעופף". הפסוק נאמר כאלגוריה על מנשה: הוא אינו רוצה שהמציאות תכסה את עיניו ולא תשאיר מקום להזיה או לדמיון, הוא לא רוצה להיות מחובר ברגליו רק לאדמה אלא שואף גם לעוף, כי הרי יש לו שש כנפיים.
ב-1958 המחיז ברטוב את הרומן, וההצגה עלתה בתיאטרון הבימה עם שמואל רודנסקי בתפקיד קלינגר ועדה טל בתפקיד רקפת.
מד גובה אלקטרוני
מד גובה אלקטרוני או מד גובה אלחוטי (בראשי תיבות: מג"א) המכונה גם RA או מד גובה מכ"ם או מד גובה רדיו (מכונה באנגלית גם RADALT, ראשי תיבות של: Radar Altimeter, או LRRA, ראשי תיבות של: Low Range Radio Altimeter) הוא מד גובה מבוסס מכ"ם הפועל על בסיס גלי רדיו. מכשיר המג"א נמצא בשימוש בעיקר על מטוסים ומודד גובה מעשי מעל פני השטח (בראשי תיבות מעפ"ש) בניגוד למדידת לחץ ברומטרי (במכשיר מד גובה) שמודד לחץ יחסית לנקודת ייחוס (דאטום) מוגדרת, לרוב מוגדר לרום מוחלט מעל פני הים (בראשי תיבות: מעפ"ם). המכשיר מודד את הגובה מהקרקע ישירות תחת המטוס או החללית על ידי תזמון מסע אלומת גלי רדיו המוקרנת ומוחזרת מן הקרקע חזרה אל המטוס.
הגדרה
מנקודת מבט משפטית, אלטימטר רדיו – על פי סעיף 1.108 של "תקנות הרדיו של ה־ITU" שנכתב על ידי איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי – מוגדר כ ציוד ניווט רדיו יהיה מסווג על ידי שירות תקשורת הרדיו שבו הוא פועל באופן קבוע או זמני. השימוש באלטימטר רדיו, מוגדר כ"שירות בטיחות החיים", חייב להיות מוגן מהפרעות, ומהווה חלק חיוני בניווט. במרבית כלי הטיס הכוללים מג"א המערכת מוגדרת כמערכת בטיחות טיסה, שתקלה בה מקרקעת את כלי הטיס.
עקרון פעולה
כפי שמרמז השם, מכ"ם הוא עקרון הפעולה המרכזי של המערכת. גלי רדיו משודרים אל עבר הקרקע והזמן שלוקח להם לפגוע בקרקע ולחזור חזרה נמדד. מכיוון שמהירות, מרחק וזמן תלויים זה בזה, המשטח המחזיר ניתן לחישוב, היות שמהירות האור ולכן הזמן הנדרש לאור לעבור מסע מסוים הם גדלים ידועים.
אלטימטר מכ"ם בדרך כלל פועל בתחומי התדרים E band ו־Ka-band, או, עבור מדידות משוכללות יותר של גובה פני הים, ב־S band. המכ"ם מספק גם מקור אמין לשיטת מדידה של גובה מעל פני הים כאשר עורכים מסע על ימי ארוך. שימוש כזה הוא קריטי במסעות אל ומאסדת קידוח.
בכלי טיס לרוב מערכת מג"א תהיה מורכבת משתי אנטנות, אחת משדרת והשנייה קולטת, המותקנות בדרך כלל באזור המבנה האחורי או הזנב של כלי הטיס. שתי האנטנות יחוברו למחשב או מגבר, המחולל ומגביר את האותות שלהם וגם מקבל את ההחזר ומחשב את המרחק. המחשב או המגבר יספק את הנתון המחושב בצורה אנלוגית או דיגיטלית למערכות המטוס וכן למחוון לטייס. למערכת יכול להיות מחוון ייעודי, או שהאות יוצג לטייס על גבי צגים רב תכליתיים. הטייס יכול לקבוע גובה התראה בו המחוון או מערכת האוויוניקה תתריע לטייס בהגעה לגובה המוגדר.
אלטימטריה מוגבלת אלומה
נניח מכ"ם המקרין ממשואה הנעה כלפי מטה, אלומות שפוגעות בפני אוקיינוס שטוחים. האיור הבא מציג חתך אורך של אלומת המכ"ם
האלטימטר מודד את עצמת האלומה המוחזרת מהמשטח של פני האוקיינוס. מרווח הזמן בין הקרנת אלומת המכ"ם לבין הגעת האלומה המוחזרת נמדד ועל ידי כך מוערך המרחק בין המשטח המחזיר לאלטימטר; אי סדרים על פני השטח עשויים להיות מוערכים אף הם. על פי התשואה הצפויה הדופק יכול לנבוע מכמה שיקולים מתמטיים בסיסיים. האלומה הצפויה להיות מוחזרת ניתנת לחישוב בכמה צעדים מתמטיים פשוטים.
מהאיור של חתך אורך של אלומת המכ"ם, ניתן למצוא את רדיוס הקצה החיצוני באמצעות משפט פיתגורס:
פונקציית העצמה ניתנת לתיאור על ידי:
באמצעות המשוואה ל־rp, ונרמול על ידי נקודת שיא כוח, נקבל:
הגרף הבא ממחיש פונקציית עצמה לאלומת מכ"ם. פונקציית העצמה צריכה להיות קבועה עם הזמן, לאחר שהאלומה הגיעה במלואה לפני הים או לקרקע ב־t-to)/tp = 1), אולם העצמה למעשה תרד עם הזמן בהתאם לדפוס ההארה של המכ"ם ביחס לפני הים או לקרקע.
עיכוב דופלר (או מכ"ם מפתח סינתטי)
ההבדל העיקרי בין מכ"ם עיכוב דופלר (או מכ"ם מפתח סינתטי, באנגלית: "Synthetic Aperture Radar") ואלטימטר אלומה הוא שאלטימטריית עיכוב דופלר מסתכלת על חלק צר יותר של חתימת המכ"ם, אולם פולט מספר רב יותר של אלומות כדי לתת אפקט המכסה את אותה חתימה אך עם רזולוציה גבוהה יותר. המבט מעלה־מטה שבאיור מראה שטח חתימה נמוך של אות עיכוב דופלר.
כדי לקבוע את עצמת האות במכ"ם עיכוב דופלר כפונקציה של הזמן, נצטרך להניח שחתימת המכ"ם של מכ"ם אלומה קטן דיו כדי להיחשב כשני מרובעים ברוחב W.
אם נשתמש במשוואה לרדיוס מהמשוואה הקודמת, העצמה כנגד הזמן, מנורמלת עם הזמן ביחס להגעה של הקצה המוביל, t'=t-t_o, נותן:
המחשה של העצמה המנורמלת לזמן מוצגת להלן:
ישנם שני יתרונות מרכזיים שיטת עיכוב דופלר על אלטימטר אלומה "מסורתי". ראשית, המכ"ם מכסה שטח קטן יותר ולכן האלומה הנפלטת על ידי לוויין דורשת עצמה נמוכה יותר. היא מכסה את שטח חתימת המכ"ם בתדירות גבוהה יותר, אך בעזרת עצמה נמוכה יותר. שנית, צורת הגל המוחזר בעלת חתימה מורכבת יותר, המאפשרת לזמן ההגעה של האלומה, להיות מרוכז יותר.
מאזן שגיאות
להלן רשימה של גורמים העשויים לגרום שגיאות מדידה במערכת RA:
גאות ושפל – שינויי גאות ושפל גדולים באופן משמעותי מאשר וריאציות דינאמיות בגובה פני הים
עקב העובדה ששינויי כתוצאה מגאות ושפל יכולים להיות על בסיס יומי או תת־יומי, יכולה הגאות לדוגמה לצור שגיאה בקירוב קבועה (לטווח זמן קצר יחסית) שחייבת להיות מטופלת
שגיאה אלקטרומגנטית – ישנו מצב ימי כאשר אזור השפל (trough) של פני הגל (של הים) נוטה למקד את הגל (המוקרן מהמכ"ם ומוחזר מפני הים) חזרה לכוון המכ"ם, ואילו השיא (crest) של פני הגל נוטה לפזר את הגל המוחזר.
שגיאה יונוספירית – היונוספירה יכולה להשית עיכוב על האות החוזר למכ"ם, כאשר הפלזמה האלקטרונית מאטה את מהירות החבורה של האלומה.
צפיפות האלקטרונים ביונוספירה משתנה במשך היום, ולכן תיקון השגיאה מורכב יותר.
טרופוספירה יבשה – שבירה כתוצאה מפגיעה בשכבת גז יבש של האטמוספירה יכולה לגרום לעיכוב נוסף באות הנקלט במכ"ם. שגיאה זו ניתנת להערכה בעזרת משוואת ססטמוינן (ΔRdry= -0.02277Po*(1+0.0026cos2φ כאשר Po הוא הלחץ בגובה פני הים בפסקל (in Pascal) ו־φ הוא קו האורך.
טרופוספירה רטובה – אדי מים עשויים אף לצור עיכוב באות הקשה יותר לתיקון.
תיקון לעיכוב עבור סך עמוד המים במדידת המכ"ם יכול לפצות על חלק מהשגיאה בעזרת נתונים ממודלים מטאורולוגיים כגון ECMWF ו־NCEP.
ההמצאה
בשנת 1924, המהנדס האמריקאי לויד אספנשילד המציא את הרדיו אלטימטר.
ב־1938, מעבדות בל (כיום "מעבדות נוקיה בל") החליטו לשים את המכשיר של אספנשילד באופן שיהיה מותאם לשימוש על כלי טיס.
ב־1938 בשיתוף פעולה עם מעבדות בל, "United Air Lines" התקינה את המכ"ם בחלק ממטוסיה כמכשיר למניעת התנגשות בתוואי קרקע.
ביל פולמן
ויליאם ג'יימס "ביל" פולמן (באנגלית: William James "Bill" Pullman; נולד ב-17 בדצמבר 1953), הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. ידוע בהופעותיו בסרטים "היום השלישי", "נדודי שינה בסיאטל", "שיגעון בחלל", "בזמן שישנת" ו"כביש אבוד".
ביוגרפיה
פולמן נולד בעיר הורנל שבניו יורק שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. אימו היא ג'ואנה (לבית בלאאס) אחות רפואית, ואביו הוא ג'יימס פולמן רופא במקצועו. בתחילה, למד תיאטרון באוניברסיטת מדינת ניו יורק שבדלהי, ולאחר מכן עבר למקבילה שלה באונאונטה. הוא בוגר תואר באמנות יפה מטעם אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט. לאחר מכן לימד תיאטרון באוניברסיטה הראשונה בה למד, וגם בבית הספר לקולנוע וצילום של אוניברסיטת מדינת מונטנה.
קריירת משחק
לאחר שעבד עבור מספר חברות תיאטרון בניו יורק ובלוס אנג'לס קיבל פולמן את תפקידו הקולנועי הראשון בקומדיה "חטיפה נעימה" לצידם של בט מידלר ודני דה ויטו. התפקיד הספיק כדי להרשים את הבמאי מל ברוקס שליהק אותו לאחד התפקידים הראשיים בפרודיה שלו "שיגעון בחלל". ב-1988 שיחק לראשונה בתפקיד ראשי בסרט האימה של וס קרייבן "הסרפנט והקשת" ולראשונה בדרמת איכות, "תייר מזדמן" בתור ג'וליאן המוציא לאור של הסופר מאקון לירי (ויליאם הרט).
בתחילת שנות ה-90 התפרסם פולמן בשני סרטים לצידו של טום הנקס, בקומדיה הרומנטית "נדודי שינה בסיאטל" בדמותו של וולטר ארוסה של העיתונאית אנני ריד (מג ראיין) ובקומדיית הספורט "ליגה משלהן" בתור בוב בעלה של שחקנית הבייסבול דוטי הניסון (ג'ינה דייוויס). בהמשך שיחקבקומדיה שזכתה להצלחה בקופות "בזמן שישנת" בתור ג'ק קאלאהן, במערבון " ווייט ארפ" ובפנטזיה המצליחה " קספר" שם גילם את "פסיכולוג הרוחות" ד"ר ג'יימס הארווי שנשכר על להיפטר מהרוח הטורדנית. ב-1996 הופיע פולמן במותחן האסונות שובר הקופות של רולנד אמריך "היום השלישי" בתור נשיא ארצות הברית תומאס ויטמור. ב-1997 נבחר על ידי דייוויד לינץ' לתפקיד הראשי בסרטו "כביש אבוד" בתור נגן הסקסופון המסתורי פרד מדיסון. ב-1999 שיחק פולמן את ג'ק וולס במותחן האימה "האגם השקט".
לאחר שנעלם למספר שנים מאור הזרקורים חזר פולמן להתפרסם בקומדיה המוערכת "איגבי" בתור ג'ייסון סלוקומב אביו הסכיזופרן של הילד איגבי ובסרט האימה "הטינה" בו גילם את הפרופסור פיטר קירק, וזכור בעיקר מסצנת הפתיחה של הסרט בה מתאבד בקפיצה מתוך מרפסת ביתו. ב-2006 השתתף פולמן בפרודיית האימה של דייוויד צוקר "מת לצעוק 4" בתפקיד מנהיג הכפר הנרי הייל.
חיים אישיים
לפולמן שני בנים. אחד מהם הוא השחקן לואיס פולמן ובת אחת מאשתו תמרה הורוויץ. פולמן סובל מתתרנות כתוצאה מפציעה שעבר בתור תלמיד ושהותירה אותו בקומה במשך יומיים.
פלמני
פלמני (מרוסית: Пельмени) הם כיסונים מן המטבח הרוסי אשר עשויים מציפוי דק של בצק וממגוון מילויים שונים, בעיקר בשר טחון.
מאפיינים
בצק הפלמני מורכב מקמח ומים, ולעיתים גם ביצה. כמילוי מקובל להשתמש בבשר טחון מחזיר, בקר, טלה, דגים או פטריות. מקובל גם להשתמש במילוי שמורכב מכמה סוגי בשר. למשל המילוי המקובל בחבל הארץ אודמורטיה הוא 45% בקר, 35% טלה ו-20% חזיר. פלמני באזור פרם ממולאים באופן מסורתי בשילוב של פטריות, לפת ובצל. מקובל להוסיף למילוי תבלינים כמו פלפל שחור ובצל.
מאכלים דומים לכיסוני הפלמני נמצאים בעמים רבים. במטבח הפולני נקראים כיסונים פירוגי, במטבח האוקראיני נקראים ורניקי, ובמטבח היהודי נקראים כיסונים קרעפלאך. אולם הפלמני מאופיינים בכך שבניגוד לפירוגי או לורניקי, הבצק בהם דק ככל האפשר, בעוד שהמילוי גדול יותר. בנוסף, פלמני לעולם לא מוגשים במילוי מתוק. כמו כן, מילויי הפלמני הם בדרך כלל נאים, בעוד שבפירוגי ובורניקי הם מבושלים מראש.
השם פלמני מגיע מן המילה пельнянь, שמשמעה "בצק אוזן", בשפות פינו-אוגריות, שמדוברות על ידי העמים הילידים שבאזור סיביר. לא ידוע בדיוק מתי המאכל נהיה נפוץ בקרב עמים אלה, ומתי הוא חדר לרוסים. תאוריות מסוימות טוענות כי מקורם של הפלמני בסיביר, אליהם הגיעו מן המטבח הסיני, שם מכונים ג'יאוזי. הפלמני איפשרו לשמר בשר בצורה טובה במהלך החורף הסיבירי הקשה, בלי צורך להאכיל את הצאן.
ברנדלי קוואס
ברנדלי מק-אולין קוואס (בהולנדית: Brandley Mack-Olien Kuwas; נולד ב-19 בספטמבר 1992 בהורן שבהולנד) הוא כדורגלן קוראסאואי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת גירסונספור מליגת העל הטורקית בכדורגל.
קריירת מועדונים
קוואס נולד בהולנד וגדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים מקומיים. את הקריירה המקצועית שלו התחיל בוולנדם מליגת המשנה ההולנדית. לאחר מכן, שיחק באקסלסיור רוטרדם ובהראקלס אלמלו מליגת העל ההולנדית.
בין השנים 2019–2021 שיחק קוואס בא-נאסר מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות, כשבמחצית השנייה של עונת הוא הושאל לאל-ג'זירה, גם היא מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
קריירה בינלאומית
ב-22 במרץ 2017 ערך קוואס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוראסאו, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אל סלוודור במשחק ידידות.
1903 בארצות הברית
1903 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 127 שנה מיום היווסדה.
גאורג זאל
גאורג אדוארד אוטו זאל (בגרמנית: Georg Eduard Otto Saal; 11 במרץ 1817 – 3 באוקטובר 1870) היה צייר גרמני.
ביוגרפיה
זאל היה בנו של פקיד בעיר קובלנץ אוטו פיליפ זאל. הוא הצליח לעבוד כשרטט בשחזור חורבות מצודת סטולצנפלס ליד קובלנץ.
ציוריו הראשונים נוצרו מעט מאוחר יותר. בין השנים 1842–1846 הוא למד ציור נוף כסטודנט חופשי אצל הנס גודה באקדמיה של דיסלדורף בניהולו של יוהאן וילהלם שירמר ובשנה הראשונה בכיתת אדריכלות של רודולף ויגמן. במהלך תקופה זו נסע בגרמניה והגיע ליער השחור. סביר להניח שגודה ואנדראס אכנבאך עוררו את התעניינותו בנורווגיה.
בשנת 1847 הוא יצא לטיול לימודי בן חמישה חודשים לנורווגיה יחד עם אוגוסט לאו ואוגוסט בקר (מאוסלו ועד ברגן). ולאחר מכן וילהלם פון שדו קיבל אותו כסטודנט לתואר שני. תמונותיו על נורווגיה, נוצרו באולפן, הביאו לו תהילה והכרה.
בשנת 1848 עבר להיידלברג. בשנת 1850 הוא נסע לטיול נוסף בנורווגיה. בשנת 1852 נסע לשווייץ, בשנת 1853 לבוואריה.
הוא התחתן עם סוזן לאנג ב-16 באוקטובר 1852 איתה נולדו לו שני ילדים. ב-1852/53 עבר לבאדן-באדן, שם היה בית המגורים העיקרי שלו עד מותו. בשנת 1853 הוא קיבל את התואר צייר בית המלוכה של באדן. מאז 1857 היה לו בית שני בפריז. מכאן הוא הגיע לברביזון בשנת 1858, שם, על פי הצהרתו שלו, הוא "באמת למד לראות". נסיעתו השלישית לנורווגיה התקיימה בשנת 1854 ולקחה אותו לכף הצפוני. הוא גם נסע לסאבוי ולאנגליה בשנת 1864.
זאל נפטר משבץ מוחי. קברו נמצא בבית העלמין בעיר באדן-באדן.
יצירה
זאל ידוע בעיקר בזכות תמונותיו של נורווגיה שצוירו בסטודיו, המביעות את גדולתו של הטבע. התמונות הן פנורמיות מנקודות מבט גבוהות. מפלי מים הם מהנושאים העיקריים שלו. עבודותיו הנורדיות נמצאות באוספים ציבוריים במוזיאון סטדל בפרנקפורט, במוזיאון לאמנויות יפות בלייפציג ובמוזיאון מיטלריין קובלנץ 1854.
עם זאת, הוא צייר גם נופים מבאדן ומנסיעותיו האחרות. לעיתים קרובות הוא צייר תמונות של לילות ירח ושמש של חצות שהיו פופולריים באותה תקופה.
בתחילה, זאל הושפע מהרומנטיקה של הריין. מורו שירמר לימד אותו את הייצוג המוגזם של המציאות מבחינת התוכן הרומנטי שלה, בשילוב קומפוזיציה זהירה ופירוט מוקפד.
משנת 1854 ואילך החל זאל להתנתק מגישות המורה שלו ולפנות יותר לעבר ריאליזם. פריצת דרך הגיעה בזמן שהותו בברביזון בשנת 1858, כאשר למד להעריך ציור בחוץ, בסגנון קליל ומוטיבים לא יומרניים. עם זאת, הוא מעולם לא ויתר לחלוטין על הקישוט ועל תשומת הלב לפרטים והמשיך לצייר בצורה הקודמת, במיוחד לצורך מכירות.
בנוסף לציורי נוף, זאל עשה גם דיוקנאות רבים, תמונות בעלי חיים וציורי ז'אנר וקריקטורות.
קריית מד"א (רמלה)
קריית מד"א הוא מתחם בהקמה ברחוב הרצל שברמלה.