cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קלמן כצנלסון
ראשית דרכו
קלמן כצנלסון נולד בשנת 1907 בעיר בוברויסק שברוסיה הלבנה (כיום בלארוס), אחד מחמשת ילדיהם של רודה לבית ברקוביץ, מורה בבית ספר תיכוני לבנות, ושמואל כצנלסון, סוחר, בוגר בית ספר גבוה למסחר בלייפציג. מצד אביו היה כצנלסון אחיינם של אשת הציבור רחל כצנלסון-שזר (רעייתו של זלמן שזר, לימים נשיא מדינת ישראל); ד"ר אברהם קצנלסון, רופא ופעיל ציוני, ראש מחלקות הבריאות של הסוכנות היהודית והוועד הלאומי, חבר הוועד הפועל הציוני, ההנהלה הציונית, אספת הנבחרים ומועצת המדינה הזמנית, מחותמי מגילת העצמאות; ד"ר ראובן כצנלסון, ממניחי היסוד לרפואה הציבורית ולעבודה הסוציאלית בארץ (אשתו בת-שבע כצנלסון הייתה אשת ציבור וחברת הכנסת; בתו שולמית כצנלסון הייתה מייסדת ומנהלת אולפן עקיבא, כלת פרס ישראל למפעל חיים בחינוך; בנו שמואל תמיר היה עורך דין, חבר הכנסת ושר המשפטים); ויוסף כצנלסון, ממנהיגי התנועה הרוויזיוניסטית בשנות ה-30.
ב-1918, בימי מלחמת האזרחים ברוסיה, נפטר אביו מטיפוס הבהרות. בשנת 1921, בעקבות המלחמה, ברחו בני משפחתו לפולין, וב-1924 עלו ארץ ישראל. כצנלסון למד שלוש שנים בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, ולאחר סיום לימודיו עבד כפועל חקלאי במושבות עמק הירדן ובבנימינה. בשנת 1927 הצטרף למפלגה הרוויזיוניסטית וחבר לפלג המקסימליסטי הקיצוני שבהנהגת אב"א אחימאיר. בשנת 1929 פנה למקצוע העיתונות והשתתף בכתיבה בעיתוני הימין "דואר היום", "הירדן", "חזית העם" ו"המשקיף". הוא כתב מאמרים פובליציסטיים ובהם הביע איבה עזה לתנועת העבודה ולתנועה הקיבוצית. כך למשל כתב ב"דואר היום" ב-1930 על הצטרפותם של בני נוער לקיבוצים:
פעילותו הפוליטית
לצד פעילותו העיתונאית נטל כצנלסון חלק בפעולות הפלגים המקסימליסטיים של התנועה הרוויזיוניסטית כדוגמת סיעת "הקטרוג והאמונה", סיעת "התנערות" וסיעת "שחרור העם". בשנת 1945 נמנה עם הוועד הפועל של תנועת העם למדינה עברית.
הוא נאסר על ידי שלטונות המנדט הבריטי בשנת 1933 למשך חודש, ובשנת 1944 נכלא למשך שנה במחנה המעצר בלטרון. בשנת 1946, לאחר פיצוץ מלון המלך דוד, נעצר לתקופה של חודש ימים. באוגוסט 1947 נמנה עם עשרות ממנהיגי היישוב, בהם ראש העיר רמת גן אברהם קריניצי ראש העיר נתניה עובד בן עמי ואחרים, שנעצרו על ידי הבריטים, לאחר שבעקבות הוצאתם להורג של שלושת הנאשמים בפריצת האצ"ל לכלא עכו, יעקב וייס, אבשלום חביב ומאיר נקר, האצ"ל הוציא להורג שני סרג'נטים בריטים. הוא שוחרר מן המעצר ערב קום מדינת ישראל. לאחר הקמת המדינה המשיך בפעילותו העיתונאית בעיתון "חרות", ביטאונה של תנועת החרות, בו כתב מאמרים תחת שם העט "ק. מסתכל".
במרוצת הזמן הפכה תנועת ז'בוטינסקי בהנהגתו של מנחם בגין למתונה מדי לטעמו, והוא ביקר את מה שכינה אובדן הדרך של הימין בספריו "שקיעת התנועה הז’בוטינסקאית" ו"כובשים במצוקה". בהמשך במסגרת ספרו "אנטומיה של תנועת החרות: יצחק שמיר כונס נכסים, שמאלנים" מתח ביקורת חריפה הן על הסכם השלום עם מצרים והן על ההתנחלות בלב אוכלוסייה ערבית עוינת, והביע תמיכה ברעיון הטרנספר של רחבעם זאבי. על אף זאת, הוא שיבח את יצחק שמיר בו ראה את רה"מ הטוב ביותר שהיה לישראל מעולם, והוסיף שאם הנ"ל יפסיד בבחירות יהיה זה מאורע הרה אסון.
סערת "המהפכה האשכנזית"
בשנת 1964 חולל כצנלסון סערה ציבורית ותקשורתית בישראל, שההדים שעוררה הגיעו גם לכנסת, לראש הממשלה ולבית המשפט. היה זה עת הוציא לאור את ספרו "המהפכה האשכנזית", בהוצאת "אנך", שהייתה הוצאתו הפרטית של כצנלסון שהוציאה לאור רק את ספריו, במימונו העצמי. בספר הביע כצנלסון בגלוי השקפה גזענית, שהיוותה דעה חריגה וקיצונית ועמדה בסתירה לאתוס של מיזוג הגלויות של שנות המדינה הראשונות. התזה של כצנלסון בספר זה הייתה כי בישראל שוכנים שני עמים נפרדים, "האשכנזים" ו"הספרדים", כאשר האשכנזים הם העליונים והספרדים נחותים. לדבריו, האשכנזים הם היהודים האמיתיים, והשפה שהמדינה צריכה לאמץ היא שפתם, היידיש, שעל הספרדים ללמוד אותה כדי להתעלות.
העיתון "מעריב" פרסם ראיון נרחב עם כצנלסון, ובו חזר כצנלסון ביתר שאת על דעותיו בהשתמשו בביטויים קיצוניים:
לשאלת המראיין מה יקרה אם בנו או בתו ירצו להתחתן עם יוצאי ארצות האסלאם, השיב: "ישנם ספרדים, שמותר להתחתן בם. אלה הם ה'לאדינו', הספרדים האירופיים, כמו הבולגרים, היוונים. וגם העילית של הספרדים-המזרחיים... אבל עם האחרים?... מה פתאום?! זה ברמה שלהם? אתה חושב, שאהבה היא לגמרי עיוורת?" לדברי המראיין כי "הרי בכל אופן חיים "שני העמים" במדינה אחת וקשורים קשרי-מסחר, לימודים, נשואין", הגיב: "שיפסיקו ללמד אותם תנ"ך ועברית. זו שפה מלאכותית! שפה דלה! צריך ללמד את בני העם הספרדי יידיש. יידיש זו שפת-עולם! זו שפת-תרבות!".
הנושא הגיע גם אל היועץ המשפטי לממשלה משה בן זאב, שהחליט בדצמבר 1964 לא להעמיד את כצנלסון לדין, אם כי מבחינה משפטית ראה כי יש יסוד להאשימו בעבירה על-פי הדין שחל אז, פקודת החוק הפלילי, 1936. על החלטת היועץ המשפטי הודיע לכנסת שר המשפטים ד"ר דב יוסף, שאמר כי הספר נתקבל על ידי כל החוגים בישראל "תוך יחס של בוז גלוי ודחיה מוחלטת של הרעיונות המובעים בו. דבר זה בא לידי ביטוי בהצהרותיהם של ראש הממשלה, שרים, חברי כנסת ובמאמרים שפורסמו בעיתונים. לפיכך... מצא היועץ המשפטי, כי מוטב להימנע מהעמדתו של ק. כצנלסון לדין, מאחר ש"הבירור המשפטי היה גורם לליבוי יצרים ולחיטוט מחדש בעניין נואל זה".
הסערה שחולל לא גרמה לכצנלסון לחזור בו או להתנצל. 25 שנים לאחר מכן, זמן רב לאחר שהסערה שככה, המשיך לפרסם את משנתו בספר המשך בשם "החשבון האשכנזי: 1880–1990" שיצא לאור בשנת 1989, בו קרא להחייאת התרבות האשכנזית כתרבות של אומה העומדת בפני עצמה ודוברת בלשון משלה – היידיש, ולשחרורה ממה שקרא לו "הדיכוי המזרחי". שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1992 יצא לאור ספרו "אשכנזי זקן מסכם" בו חזר על תורתו.
חייו האישיים
נפטר בשנת 2000, בגיל 92. נקבר בבית עלמין הדרום.
ניקולאי מולר
ניקולאי מולר (בגרמנית: Nicolai Müller, נולד ב-25 בספטמבר 1987 בלוהר אם מיין שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן גרמני המשחק באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה בעמדת הקשר.
לזכותו של מולר שתי הופעות במדי נבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים
מולר החל לשחק בגיל 11 בקבוצת הנוער של איינטרכט פרנקפורט, שם שיחק עד גיל 16. בגיל זה, בשנת 2003, הצטרף לגרויטר פירט, והחל משנת 2006 החל לשחק בקבוצות הבוגרות של המועדון. תחילה שיחק מולר בעיקר בקבוצת המילואים, וערך הופעות ספורות בקבוצה הבכירה, והושאל לחצי עונה לס.ו. זנדהאוזן ששיחקה בהליגה השלישית בפעם הראשונה בתולדותיה. החל מעונת 2009/10, לאחר שהציג יכולת טובה הן בקבוצת המילואים והן בזנדהאוזן, הפך מולר לשחקן הרכב קבוע בקבוצה הבכירה של גרויטר פירט, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. בעונה זו הבקיע מולר שישה שערים, ובעונת 2010/11 הבקיע שבעה שערי ליגה. לאחר עונה זו, בה סיימה גרויטר פירט במקום הרביעי והחמיצה העפלה לבונדסליגה, הפך מולר לשחקן מבוקש, ובקיץ 2011 חתם במיינץ 05 מהבונדסליגה על חוזה לארבע שנים.
הופעת הבכורה של מולר במדי מיינץ 05 נערכה באוגוסט 2011 במשחק ליגה מול הנובר 96, אז החליף את אריק מקסים צ'ופו מוטינג. בדקה האחרונה. שלושה מחזורים אחר כך, פתח מולר לראשונה בהרכב מיינץ, במשחק ליגה מול בורוסיה דורטמונד, בו הבקיע מולר. בתום עונה זו, הבקיע מולר ארבעה שערי ליגה. שתי העונות הבאות של מולר היו טובות אף יותר, בהן הבקיע 19 שערים בכל המסגרות, וסייע למיינץ להתברג בחלק העליון של הבונדסליגה ואף לשחק במפעלים האירופיים. מולר, שאף זומן לסגל נבחרת גרמניה בתקופה זו, שיתף פעולה עם יוליאן באומגרטלינגר, אלקין סוטו, אנדראס איבנשיץ', יונוס מאלי ואדם שאלאי. בתום עונת 2013/14 נמכר מולר להמבורג, שם חתם על חוזה לארבע עונות.
את הבכורה בהמבורג ערך מולר בהפסד 0–2 להנובר 96 במחזור הפתיחה של עונת 2014/15. לאחר משחק זה פוטר מאמן המבורג מירקו סלומקה, והוחלף במאמן יוזף צינבאואר, שאיפשר למולר לפתוח בהרכב בתיקו 0-0 המפתיע מול באיירן מינכן. את שערו הראשון הבקיע מולר בהפסד 1–2 לאיינטרכט פרנקפורט בספטמבר 2014. בתום עונה זו, ניצלו מולר והמבורג מנשירה לבונדסליגה השנייה לראשונה בתולדות המועדון, לאחר שניצחו במפגש כפול את קרלסרוהה שסיימה שלישית בבונדסליגה השנייה. מולר לא שיחק במשחק הראשון בהמבורג, שהסתיים בתיקו 1-1. משחק הגומלין היה דרמטי במיוחד, כאשר קרלסרוהה הובילה עד לדקת הסיום. מולר נכנס כמחליף בדקה ה-77 במקומו של איביצה אוליץ', והיה שותף לשער השוויון של מרסלו דיאס בתוספת הזמן, שמנע ירידה מהמבורג וגרר את המשחק להארכה. בדקה ה-115 של המשחק, הבקיע מולר את שער הניצחון להמבורג והשאיר אותה בליגה. על אף זאת, עונת 2014/15 הייתה עונה חלשה יחסית עבור מולר, בה הבקיע שער אחד בלבד. בעונת 2015/16 הבקיע מולר תשעה שערי ליגה, וסייע להמבורג לסיים במקום העשירי, הרחק ממאבקי התחתית, בהם השתתפה הקבוצה באופן קבוע בעונות הקודמות. בעונת 2016/17 מולר והמבורג שוב הידרדרו למאבקי תחתית, ונשארו בליגה לבסוף, בעונה בה מולר הבקיע חמישה שערים. במחזור הראשון של עונת 2017/18 הבקיע מולר שער ניצחון כבר בדקה השמינית במשחק מול אאוגסבורג. מולר חגג את השער ובעת החגיגות התנגש בדגל הקרן, וספג פציעה ברצועה הצולבת הקדמית, שבגינה החמיץ כמעט את כל העונה. המבורג נשרה בסיום העונה לבונדסליגה השנייה לראשונה בתולדותיה, ומולר עזב את המועדון.
ביולי 2018 חתם מולר באיינטרכט פרנקפורט, אליה עבר בהעברה חופשית מהמבורג. במשחק הבכורה שלו בבונדסליגה במדי פרנקפורט, הבקיע מולר שער בניצחון של פרנקפורט 2-0 על פרייבורג. עד למחצית עונת 2018/19 ערך מולר שבע הופעות ליגה במדי איינטרכט פרנקפורט והבקיע שני שערים. בינואר 2019 הושאל מולר להנובר 96 מהבונדסליגה עד לתום העונה. מולר הבקיע שלושה שערים במדי הקבוצה, אך לא הצליח למנוע את נשירתה לבונדסליגה השנייה. בתום ההשאלה חזר מולר לאיינטרכט פרנקפורט.
קריירה בינלאומית
בזכות יכולתו הטובה בעונת 2012/13, זומן מולר לסגל נבחרת גרמניה לשני משחקי ידידות שנערכו בארצות הברית, על ידי המאמן יואכים לב. במשחק הראשון, במאי 2013, ניצחה גרמניה 2–4 את נבחרת אקוודור, כשמולר נכנס כמחליף בדקות הסיום. המשחק השני התקיים מול נבחרת ארצות הברית, שניצחה את גרמניה בתוצאה 3–4. גם במשחק זה מולר זכה לדקות בודדות. לאחר שתי הופעות אלו, מולר לא זומן עוד לנבחרת.
Hit n Run Phase One
Hit n Run Phase One (בעברית: פגע וברח שלב ראשון) הוא אלבום האולפן ה־38 של המוזיקאי האמריקאי פרינס. הוא יצא לאור ב־7 בספטמבר 2015 על ידי NPG Records, לראשונה באופן בלעדי בטיידל, וב־15 בספטמבר 2015, על גבי תקליטור.
תחילה דווח ששם האלבום יהיה "The Hit & Run Album", אך לבסוף אושר על ידי יחצני פרינס שהשם יהיה "Hit n Run Phase One".
רקע והפקה
האלבום נקרא "Hit n Run" (בעברית: "פגע וברח") על שם סיבוב ההופעות הנושא את אותו שם, שמצידו נקרא כך בשל ההתרעות הקצרות ביותר – לעיתים של כמה שעות, להופעות. ההתרעות הועברו בין המעריצים בטוויטר. לעיתים גם חברות להקת הליווי של פרינס, "3rdEyeGirl", למדו באותו אמצעי על הופעות שבהן היו צריכות להשתתף:
המפיק במשותף, ג'ושוע וולטון, השפיע רבות בתזמור, מיקסינג וביטים. וולטון הכיר את פרינס דרך אשתו, האנה וולטון־פורד, המתופפת בלהקת הליווי של פרינס, 3rdeyegirl. תחום עניין משותף נוסף שתרם להתקרבות ביניהם, היה אמונה באלוהים. וולטון סיפר על הפגישה הראשונה שלו עם פרינס: "פשוט עמדנו במטבח ודיברנו על כתבי הקודש במשך שעתיים".
וולטון תיאר את האלבום כ"אלבום פרינס ניסיוני" והוסיף, "אני יודע שיש לו סוגים שונים של בסיסי מעריצים, והאלבום הזה הוא בשביל הקולקטיב הסגול, אלה שאומרים 'לא אכפת לי מה הוא שׂם, אני פשוט אוהב אותו'".
יחס הביקורת
עם יציאתו לאור קיבל "Hit n Run Phase One" ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה. במדד מטקריטיק קיבל האלבום ציון משוקלל של 53, בהתבסס על 16 ביקורות.
המבקר בן שלו תיאר את האלבום כאחד הפחות טובים בקריירה של פרינס: שלו ציין לטובה את השיר "" וכאמור את השיר האחרון, "June".
רשימת השירים
הערה
שמואל וולף
שמואל וולף (במקור ג'רג' וולף, בהונגרית: Wolf György; 12 בפברואר 1934 – 23 בפברואר 2019) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי. זוכה פרס "קיפוד הזהב" להצגות פרינג' על מפעל חיים (2009).
ביוגרפיה
וולף נולד בבודפשט שבהונגריה לאלָדַר ומריה. אביו עסק במכירת מכונות תפירה, והתחתן בשנית לאחר שהתאלמן מהאם. במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה ב-1944 לאחר כניסת צבא גרמניה הנאצית, נרצח האב על ידי אנשי צלב החץ. הבן ואמו החורגת גורשו לגטו בודפשט, שם שוחררו על ידי הצבא האדום בינואר 1945. ב-1948 עבר וולף להתגורר במחנה של תנועת בני עקיבא בצרפת, ועלה לישראל במסגרת עליית הנוער בינואר 1949 באנייה "מרטון".
בתחילה גר בקיבוץ משואות יצחק, ולאחר שנה הצטרף לתנועת השומר הצעיר ועבר לקיבוץ כפר מסריק. הוא שירת בנח"ל וב-1959 הגיע לתל אביב.
וולף למד משחק אצל נולה צ'לטון, שיחק במשך מספר עשורים במחזות רבים בתיאטראות (ובכללם תיאטרון האוהל, תיאטרון המרתף ובימת השחקנים) ובסרטים, ונמנה עם צוות השחקנים הקבועים של תיאטרון חיפה עד שנת 2000.
ב-1970 השתתף בבכורת ההצגה "זה מסתובב", בבימוי יוסף מונדי, אותה הציג למעלה מ-2,000 פעם. כמו כן השתתף בפסטיבל תיאטרון קצר הראשון.
קיבל ציון לשבח על משחקו בהצגה 'לפעמים עוברים כאן פילים' בבימויו של איציק ג'ולי בפסטיבל עכו בשנת 2000. היה מועמד לפרס על בימוי ההצגה 'אנטומיה של הנפש' בתיאטרון 'קרוב' בטקס 'קיפוד הזהב' להצגות פרינג' בשנת 2011.
בשנת 2010, השתתף בעונה השלישית של סדרת הנוער "האי" (ששודרה בערוץ הילדים), בתפקיד הנביא סבסטיאן בין השנים 1406–1411.
וולף נפטר בפברואר 2019 לאחר מאבק במחלת ניוון רב מערכתי (MSA). נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.
חיים אישיים
בתחילה היה בן-זוגה של השחקנית מרים נבו, ובראשית שנות ה-80 נישא לשחקנית מיקי מרמור, ולהם זוג בנות תאומות. בתו, רוני וולף, יצרה ב-2017 את הסרט הדוקומנטרי "אבא בגיל של סבא" המתעד את אביה בזקנתו לצד אמה, הצעירה ממנו ב-19 שנה.
מחלק מתח
באלקטרוניקה, מחלק מתח הוא מעגל חשמלי ליניארי ופשוט אשר המתח החשמלי במוצאו (המסומן Vout) הוא רק חלק מהמתח החשמלי במבואו (המסומן Vin). המונח חלוקת מתח מתייחס לאופן שבו, על-פי חוק המתחים של קירכהוף, על כל אחד מרכיבי המעגל החשמלי נופל חלק יחסי מהמתח אשר מוזן למעגל.
שימוש נפוץ במחלק מתח הוא קבלת מתח רצוי במעגל שבו קיימים מקורות מתח קבועים. הדוגמה הפשוטה ביותר למחלק מתח היא חיבור טורי של שני נגדים. נגדים משתנים רבים מכילים 3 הדקים, כאשר 2 הקיצוניות הן קבועות, והאמצעית משתנה בהתאם לכוונון הנגד ומהווה מוצא של מחלק מתח. במעגלי זרם חילופין, מחלקי מתח מתארים הנחתת אותות כתלות בתדירות שלהם.
מחלק מתח המורכב משני נגדים
ממוזער|200px|חיבור של שני [[נגדים כמחלק מתח]] מחלק מתח פשוט מורכב משני נגדים בחיבור טורי בין מקור מתח לבין הארקה. ההתנגדות השקולה של שני הנגדים היא R1+R2. על-פי חוק אוהם, הזרם במעגל הוא: לכן המתח על הנגד R2, שהוא מתח המוצא, יהיה: לפיכך, מוצאו של מחלק המתח הוא פי מהמתח במבוא.
לדוגמה, כדי לקבל במוצא מחצית ממתח המבוא, יש להשתמש בשני נגדים בעלי התנגדות זהה:
זרם חילופין
במעגלי זרם חילופין, מתח המוצא מתחלק בין עכבות כלשהן Z1 ו-Z2 שיכולות להיות של נגדים, קבלים וסלילי השראה. במעגל כזה, הקשר בין משרעת המתח למשרעת הזרם במצב סינוסי מתמיד הוא: אם מתח המוצא הוא: ועל ידי הצבת הזרם: מתקבל מתח המוצא כתלות במתח המבוא:
מתח המוצא שווה למכפלה של מתח המבוא בגודל: זהו גודל מרוכב שתלוי בתדירות מקור המתח ונקרא פונקציית התמסורת. הערך המוחלט שלה הוא היחס בין משרעת מתח המוצא למשרעת מתח המבוא והזווית שלו בהצגה קוטבית היא הפרש המופע בין המבוא למוצא.
הנוסחאות המתארות את מחלק הזרם דומות לאלו של מחלק המתח, אך המונה מכיל את גודלה של העכבה שבין המקור למוצא (בניגוד למחלק מתח, בו המונה מכיל את העכבה שבין המוצא להארקה).
מסנן מעביר נמוכים
מעגל RC הוא דוגמה למחלק מתח המורכב מנגד וקבל. כאשר מתח המוצא הוא המתח על הקבל, מעגל זה מתפקד כמסנן המעביר תדרים נמוכים. עכבת הקבל היא: כאשר C הקיבול של הקבל, j היחידה המדומה, ו-ω התדירות הזוויתית של אות הכניסה.
היחס שנוצר במחלק המתח הוא:
היחס בין מתח המוצא למתח הכניסה תלוי בתדירות של אות הכניסה. מאחר שתדר אות הכניסה מופיע במכנה, מתח המוצא יקטן ככל שהתדר יגדל - וזהו למעשה מסנן אשר מעביר תדרים נמוכים, ומנחית תדרים גבוהים. מתח קבוע יעבור כמו שהוא למוצא, ובחיבור מקור מתח סינוסי לכניסה, מתח המוצא יהיה סינוסי באותה התדירות אך במשרעת שתלך ותקטן ככל שהתדירות גדולה יותר.
השפעת העומס
המתח שבמוצא המעגל תלוי רק במרכיבי מחלק המתח, אך כאשר מחברים רכיבים נוספים כעומס על המוצא, הם למעשה מתחברים במקביל ל-Z2 ובכך נוצרת עכבה שקולה חדשה שמחוברת כולה בטור אל Z1. לפיכך, כאשר מתכננים מחלק מתח שמיועד להתחבר אליו עומס - יש להתחשב גם בהשפעת עכבת העומס על מתח המוצא.
ג'הייבה פלויד
קריירה
לאחר שלא נבחר בדראפט 2019 חתם פלויד בריזן לודוויגסבורג מליגת העל הגרמנית. אך הוא עזב את הקבוצה לפני שישחק משחק אחד.
ב-13 ביולי 2019 חתם פלויד בלאריסה מליגת העל היוונית שם העמיד ממוצעים של: 5.1 נקודות, 5.0 ריבאונדים ו-2.2 חסימות בממוצע למשחק.
ב-30 ביולי 2020 חתם פלויד בפרומיתאס פטרס מליגת העל היוונית.
ב-12 באוקטובר 2020 חתם פלויד בהפועל גלבוע\גליל שם מעמיד ממוצעים של: 10.9 נקודות, 8.3 ריבאונדים, 1.5 אסיסטים ו-1.9 חסימות (מדורג ראשון בליגה). במחזור ה-7 קלע פלויד שיא עונתי בנקודות נגד בני הרצליה עם 20 נקודות.
מויסס קאייסדו
מויסס איסק קאייסדו קורוסו (בספרדית: Moisés Isaac Caicedo Corozo; נולד ב-2 בנובמבר 2001 בסנטו דומינגו שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת צ'לסי מהפרמייר ליג ובנבחרת אקוודור.
קריירת מועדונים
קאייסדו הצטרף למחלקת הנוער של אינדפנדיינטה דל ואיה מליגת העל האקוודורית בגיל 13, והצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2019. ב-1 באוקטובר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–1 על ליגה דפורטיבה אוניברסיטריה דה קיטו במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-1 בפברואר 2021 חתם קאייסדו על חוזה לארבע עונות וחצי בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג. ב-24 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על קארדיף סיטי במסגרת הסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג לעונת.
ב-31 באוגוסט 2021 הושאל קאייסדו למשך עונה לבירסחוט מליגת העל הבלגית. הוא ערך 12 הופעות ליגה והבקיע שער אחד במועדון. ב-12 בינואר 2022 נקרא בחזרה לברייטון אנד הוב אלביון בשל מחסור בקשרים בקבוצה.
ב-7 במאי 2022 כבש שער בכורה בפרמייר ליג בניצחון 0–4 על מנצ'סטר יונייטד.
ב-14 באוגוסט 2023 חתם קאייסדו על חוזה ל-8 עונות בצ'לסי.
קריירה בינלאומית
ב-8 באוקטובר 2020 ערך קאייסדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בהפסד 0–1 לנבחרת ארגנטינה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-13 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2–4 על נבחרת אורוגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הוא היה חלק מסגל נבחרת אקוודור בטורניר קופה אמריקה 2021, וערך חמש הופעות בטורניר.
חיותה בוסל
חיותה בּוּסֶל (תשרי תרנ"א, 1890 - ה' בחשוון תשל"ו, 10 באוקטובר 1975) הייתה אשת חינוך עברייה ופעילה ציונית וחברתית. שמשה כצירה לקונגרס הציוני העולמי, והייתה ממייסדות תנועת הפועלות ביישוב היהודי.
ביוגרפיה
בוסל נולדה בשם חיותה גַבְזֶה (גאוזה) בעיירה לאחוביץ שבקרבת העיר בָּרָנוֹבִיץ', באזור רוסיה הלבנה שבתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום במחוז ברסט בבלארוס). להוריה, אהרון למל גבזה ובלומה בת ישעיהו רבינוביץ, היו 11 ילדים שמהם 4 נפטרו בצעירותם. האב וחלק מבניו עסקו במטוויה.
בילדותה התחנכה ב"חדר" ולאחר מכן אצל מורים פרטיים. בצעירותה הצטרפה לאגודת הנוער "התחיה" ועסקה בפעילות ציונית והוראת השפה העברית לילדי הנוער העובד.
בשנת 1908 עזבה בוסל יחד עם חברהּ יוסף את עיירתם ועלתה עימו דרך אודסה לארץ ישראל באנייה של צליינים נוצרים רוסים ליפו. היא הייתה מראשוני היהודים בעיירה שעלו לישראל. תחילה ניסתה להתקבל לעבודה חקלאית, אך ללא הצלחה, לכן התפרנסה מתפירה ומאוחר יותר, בעצתו של יוסף אהרונוביץ', עבדה 6 שנים כמורה-גננת בתל אביב-יפו, חדרה וראשון לציון.
רצונה של בוסל לעסוק בעבודה חקלאית הוביל אותה לעבור לדגניה בתחילת מלחמת העולם הראשונה, שם עבדה בלול וברפת והייתה לאישה הראשונה בדגניה ובארץ שעסקה בטיפול קיבוצי בילדים, ובגן הילדים שלה התחנך משה דיין. בהמשך גם הייתה מזכירת דגניה א'.
בשנת 1917 נישאה ליוסף בוסל ועבדה בקבוצת הפועלות הראשונה בפתח תקווה שנקראו "קבוצת הגליליות". משם עברה לקבוצת כנרת ולבסוף לקבוצה במטולה. מאוחר יותר חזרה לדגניה בשל הריונה ומחלתו של בעלה, ובשנת 1919, חודשיים לאחר הולדת בתה הדסה, טבע בעלה בכנרת.
בתקופת עבודתה החקלאית עסקה בפעילות ציבורית. תחילה השתתפה בכינוס וביסוס תנועת הפועלות, הייתה חברה פעילה במזכירות המרכזית וחברה במרכז לחינוך ובמועצת הפועלות.
כמו כן, הייתה חברה בשלוש אסיפות הנבחרים במועצת ההסתדרות, הפועל הצעיר ומפא"י ושימשה כצירה בקונגרסים הציוניים בווינה (1925) ולוצרן (1935). היא נעדרה מבזל (1932) בשל מחלה.
בשנת 1961 זכתה, עם עוד שמונה ממייסדי דגניה, בפרס מיוחד במסגרת פרס קפלן.
בוסל הותירה אחריה את בתה הדסה, אשתו של יהודה ורדי. לאחר פטירתה הוצאה חוברת לזכרה "חיותה בוסל מראשוני דגניה : נולדה - תשרי תר"ן, עלתה ארצה - תרס"ח, נפטרה - ה’ חשון תשל"ו".
נכדה יוסי ורדי היה ראש מועצה אזורית עמק הירדן. נינה מואב ורדי הוא עיתונאי ועורך חדשות החוץ של כאן 11.
דודג' נאון SRT-4
דודג' נאון SRT-4 (באנגלית: Dodge Neon SRT-4) היא מכונית ספורט, קומפקטית מתוצרת חטיבת דודג' בקונצרן המכוניות דיימלר AG אשר יוצרה בין השנים 2003 – 2005 בארצות הברית.
פיקוח מחירים
פיקוח מחירים הוא מנגנון רגולציה הקובע מחיר מרבי (ולעיתים מחיר מזערי) למוצרים ושירותים. קביעת מחיר מרבי נועדה לאפשר זמינות נוחה של המוצרים שבפיקוח גם למעוטי הכנסה, למנוע הפקעת מחירים ולהאט את האינפלציה. קביעת מחיר מזערי נועדה להבטיח הכנסת מינימום לספקי מוצרים.
פעמים רבות הונהג פיקוח מחירים כחלק מחבילת צעדים רחבה יותר לייצוב המשק. אף שפיקוח מחירים על מוצרים מסוימים נהוג במדינות רבות, הוא מנוגד לגישה של כלכלת שוק, ובקרב כלכלנים רווחת הדעה שהוא אינו משיג את מטרתו, ורצוי ולהימנע ממנו, שכן פיקוח מחירים בא בד בבד עם רגולציה כבדה על המוצרים המפוקחים והגבלת תחרות, ומכאן שמחיר מפוקח יקר יותר מנקודת שיווי המשקל.
לפיקוח מחירים שורשים במשפט העברי, כשעל המדינה חלה החובה להטיל פיקוח על "מפקיעי שערים", כפי שמדינת ישראל עושה בחוק פיקוח מחירים ושירותים.
קביעת מחיר מרבי
קביעת מחיר מרבי נועדה לאפשר זמינות נוחה של המוצרים שבפיקוח גם למעוטי הכנסה, למנוע הפקעת מחירים ולהאט את האינפלציה.
דיוקלטיאנוס, קיסר האימפריה הרומית, ניסה, בסוף המאה השלישית, לקבוע מחיר מרבי לכל המוצרים, אך זכה להצלחה מועטה בלבד. בתקופות מסוימות מונה האגרונומוס לפקח על המחירים בנוסף לתפקידו בפיקוח על המידות.
בטור חושן משפט, ספר ההלכה מאת רבי יעקב בן אשר מהמאה ה-14, נפסק: "ובכל המפקיע השערים, שמוכר ביוקר יותר מן הראוי, רשאין להלקותו ולעונשו כפי הראוי לו. בד"א [במה דברים אמורים], בדברים שיש בהן חיי נפש, כגון יינות, שמנים וסולת, אבל בשאר עניינים אין פוסקין להם שער אלא ירוויחו בהן מה שירצו".
בשנת 1793, במהלך המהפכה הצרפתית, נחקק בצרפת חוק (loi du maximum général) הקובע מחיר מרבי לתבואה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הונהג בארצות הברית פיקוח על מחירי המזון. במהלך מלחמת העולם השנייה הונהג פיקוח מחירים בארצות הברית ובגרמניה הנאצית.
במסגרת תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 הונהג בישראל פיקוח מחירים נרחב. בינואר 1986 החלה הסרה הדרגתית של פיקוח זה, והוא חזר לרמתו בשנות ה-70 וה-80. עדיין מתקיים פיקוח מחירים על מוצרי יסוד אחדים בהתאם לחוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים, התשנ"ו-1996
הביקורת העיקרית נגד קביעת מחיר מרבי היא שקביעה מלאכותית של מחיר נמוך גורמת לעלייה בביקוש ללא שיהיה היצע מתאים, וכך נוצר מחסור. דוגמה לכך היא מחיר מרבי לבנזין שנקבע בארצות הברית בעת משבר האנרגיה העולמי, והוביל לכך שתחנות דלק נסגרו לאחר שאזל בהן מלאי הדלק עקב ביקוש גבוה מההיצע. המחסור דוחף ליצירת שוק שחור, שבו המחירים גבוהים מאלה שהיו נקבעים בשוק נטול פיקוח. יתרה מזאת, עם הסרת הפיקוח עלולה להיווצר עליית מחירים חדה, שלה השפעה שלילית.
בעיה נוספת בפיקוח על מחירים היא שבמקרים רבים למפקח אין יכולת לקבוע את המחיר הנכון וכך בחסות המפקח על המחירים נקבע מחיר גבוה יותר משהיה נקבע במנגנון שוק. במקרים רבים היצרנים מבקשים להכניס את מוצריהם לפיקוח כי בצורה זאת הם יודעים שהמחירים שיוכלו לגבות יהיו גבוהים יותר.
קביעת מחיר מזערי
קביעת מחיר מזערי נועדה להבטיח הכנסת מינימום לספקי מוצרים ושירותים שבהם התחרות עזה. הדוגמה המובהקת לקביעת מחיר מזערי היא קביעת שכר מינימום, שהוא מחיר מזערי לשעת עבודה. אף שהנהגתו של שכר מינימום שנויה במחלוקת, הוא נהוג במדינות רבות.
בצרפת קובע החוק מחירי מינימום לספרים כדרך לעידוד הסופרים והמו"לים, ובישראל עלתה הצעת חוק דומה.
על רב הונא מסופר שמדי יום שישי אחר הצהריים שלח לשוק שליח, שקנה את הירקות שנותרו בידי החקלאים והשליכם לנהר. צעד זה נועד להבטיח לחקלאים מחיר מינימום לתוצרתם, על מנת שימשיכו להביאה לעיר.
לחוק להגברת האכיפה של דיני העבודה מכתיב מחיר מינימום לשירותים שנותן קבלן שירות, כך שמחיר מינימום זה יכסה את כל עלויות הקבלן ויותיר בידיו רווח. דברי ההסבר להצעת החוק מלמדים שדרישה זו נועדה למנוע הפרה של זכויות העובדים על ידי הקבלן, ולהגן על קבלנים שומרי חוק מפני תחרות בלתי הוגנת.
כריסטיאן אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך
כריסטיאן אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך (בגרמנית: Christian August von Pfalz-Sulzbach; 26 ביולי 1622 - 23 באפריל 1708), היה רוזן פפאלץ-זולצבאך בין השנים 1632–1708.
ביוגרפיה
כריסטיאן אוגוסט נולד ב-26 ביולי 1622 בזולצבאך, לאוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך ולהדוויג מהולשטיין-גוטורפ, בתם של יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ ואוגוסטה מדנמרק.
בשנת 1632 מת אביו אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך, וכריסטיאן אוגוסט עלה לשלטון במקומו. כריסטיאן אוגוסט היה שליט סובלני, והתיר לכל אחד לבחור את דתו, והנהיג שוויון זכויות לקתולים ולפרוטסטנטים. כמו כן התיר כריסטיאן אוגוסט בשנת 1666, ישיבת יהודים בתחומי הרוזנות. תחת שלטונו הפכה זולצבאך למרכז אינטלקטואלי, ולמרכז תעשיית הדפוס האזורית.
כריסטיאן אוגוסט אהב מאוד את נכדתו הגדולה זיבילה, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג, אשתו של לודוויג וילהלם, מרקיז באדן-באדן, ושמר עמה על יחסים קרובים.
משפחתו
ב-27 במרץ 1649 התחתן כריסטיאן אוגוסט עם אמליה מנסאו-זיגן, בתם של יוהאן השביעי, רוזן נסאו-זיגן ומרגרטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
גן החי בפתח תקווה
גן החי בפתח תקווה, או בקיצור גן החי, הוא גן חיות קטן בפתח תקווה, הנמצא צמוד לפארק יד לבנים, ונפתח לציבור בשנת 1996. בעבר היה הגן גן חיות גדול ואכלס בעלי חיים גדולים כמו ג'ירפות, גמלים ופילים, אך עם הגידול באוכלוסייה בעיר הביאו הרעש שיצרו החיות ומחיר הקרקע לצמצום מגוון החיות בגן החי.
היסטוריה
תחילתו של גן החי בפתח תקווה הייתה בשנת 1954 כפינת חי קטנה בגן ציבורי בעיר - הידוע כיום כגן הנשיא. בהמשך הועברה פינת החי לחורשת האורנים שברחוב שרת פינת הפלמ"ח, ועם הזמן נוספו בעלי חיים חדשים ומגוונים. גן החיות התפתח עם השנים לממדים כאלו שלא היה יכול להמשיך להתקיים יחד עם האוכלוסייה העירונית שצמחה סביבו. בגן שכנו חיות גדולות כמו ג'ירפות, פילים, נמרים, אריות, צבועים, זאבים, דובים, היפופוטם וגמלים. הרעשים והריחות הפריעו לתושבי הסביבה, ולאחר התלבטויות רבות הוחלט לסגור את גן החיות הקיים ולהקים במקומו גן חי מודרני המתאים יותר לסביבה העירונית.
גן החי החדש הוקם על ידי עיריית פתח תקווה לטובת התושבים בשנת 1996. גן החי החדש הוא מודרני ומספק תנאי מחיה טובים והוגנים לבעלי החיים השוכנים בו.
מאפייני הביקור במקום
בגן החי ניתן לרכוש קופסאות אוכל לבעלי חיים ולהאכיל (לא ידנית) חלק מבעלי החיים על ידי זריקת האוכל לצינור גדול שבקצהו ארגז עץ פתוח בתוך הכלוב. בנוסף ישנה פינת ליטוף ובה ארנבונים ושרקנים הניתנים לליטוף בזמנים קבועים של גן החי.
תצוגות ובעלי החיים הגן
בנוסף לבעלי החיים בכלובים ברחבי הגן מסתובבים חופשי טווסים, תרנגולות ויונים.
הסלעייה והכלובים שמסביב
תצוגת הסלעייה היא התצוגה שבה יש את בעלי החיים הגדולים ביותר בגן. בין המינים בתצוגה נמצאים:
כלוב החוטמנים - בגן ישנו כלוב סגור ובו שלושה חוטמנים אדומים. בעבר הכלוב שימש לחוטמנים, אך עבר שיפוץ ובאופן זמני היו בכלוב עופות מסוגים כמו יונים ופסיונים. לאחר מכן החזירו את החוטמנים לכלוב. מסביב לכלוב וליד הכניסה לאוויאר נמצאים:
האגם
במרכז הגן משתרע האגם ובו ניתן לראות דגי נוי, במרכז האגם נמצא האי הגדול והמרכזי שחיים בו מיני עופות המים:
בנוסף ישנו עוד אי קטן באגם, האי הוא סגור ובעל סורגים והוא מתחבר לכלוב של קופי קפוצ'ין מצויץ.
האי כלוב נועד לתת השערה מעניינת לקופי ה הקפוצ'ין מצויץ וזווית מבט אחרת על הקופים האלו.
אוויאר הציפורים
אוויאר הציפורים עצמו הוא כלוב גדול וסגור ובתוכו מסלול הליכה, האוויאר הוא התצוגה בגן עם מספר בעלי החיים הגדול ביותר. כמו כן, מסלול ההליכה באוויאר עובר במבוכי צמחייה טרופית סבוכה, וישנו באוויאר אגם גדול שמתחבר לאגם המרכזי בגן החי ומפלים קטנים. באוויאר הציפורים ניתן למצוא עופות מים וביצה מהמינים:
כלוב המארות - בגן החי נמצאות ארבע מארות אשר עברו אל תצוגה חדשה מהכלוב הישן עם האמואים, ושהחליפה את כלובי הסורגים של התרנגולות. לצד הכלוב ישנם כלובים עם עופות כמו פרושים, אורגים, שלווים ועוד.
כלוב הננדואים - בכלוב הננדואים חיים כמה פרטים של ננדואים ושל צבי יבשה דרבניים. כמו כן בצמוד לכלוב ישנו כלוב של צבי יבשה מצויים. ליד הכלוב ישנה טריבונת ישיבה המשמשת לקהל.
מתחם הקופים
מתחם הקופים הוא מסלול הליכה מיוחד שבו המבקרים נמצאים בתוך כלוב עם מנהרה שבה עוברים המבקרים. מיני הקופים בכלוב הם קפוצ'ין מצויץ ולמור זנב-טבעת וישנה הפרדה בין הכלובים של שני המינים. בנוסף במסלול יש גג המספק צל למבקרים ואפשרות למגע ידיים בקפוצ'ינים ובלמורים דרך הסורגים.
חדר הזוחלים
בחדר הזוחלים נמצאים זוחלים וחרקים. בין בעלי החיים הנמצאים:
בית המדע והטכניקה
בית הכנסת הניאולוגי בקצ'קמט ובשמו הנוכחי בית המדע והטכניקה הוא בית כנסת ניאולוגי היסטורי מן המאה ה-19, המשמש כיום מרכז החיים התרבותיים של העיר קצ'קמט.
היסטוריה
הבניין תוכנן בשנים 1864--1868, בסגנון מורי ורומנסקי. קישוט פנים המבנה הושלם בשנת 1871 ובית הכנסת שירת את הקהילה היהודית הניאולוגית בקצ'קמט.
במקור נשענה כיפת המבנה על עמודי ברזל, אך אלו הוחלפו לאחר שברעידת האדמה שפקדה את קצ'קמט ב-8 ביולי 1911 נפלה כיפת בית הכנסת.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש המבנה כמקום מושבם של קציני האס אס בעיר. ורוב ככל יהודי העיר נספו.
חזון אחרית הימים (ישעיהו)
חזון אחרית הימים היא נבואה המופיעה ב, לפיה באחרית הימים יכירו עמים רבים באלוהי ישראל, ושבעולם ישרור שלום כללי, שיהפוך את כלי הנשק למיותרים. נוסח דומה לנבואה זו מופיע ב.
פרשנות
בקרב אלה המחלקים את ספר ישעיהו לשני נביאים, יש המייחסים את חזון אחרית הימים ל"ישעיהו השני", אף שנבואה זו נמצאת בפרקים המיוחסים ל"ישעיהו הראשון". אחרים סבורים שנבואה זו של ישעיהו נשאלה ממיכה. חוקר המקרא יאיר זקוביץ שולל דעות אלה ומציין: "דעתנו כדעת הטוענים כי מיכה הוא המצטט מספר ישעיה ולא מצאנו טעם כלשהו להפקיע את הנבואה מחזקתו של ישעיהו בן אמוץ."
לכאורה עוסקת נבואה קצרה זו בשני נושאים נפרדים: הכרה של הגויים באלוהי ישראל וחזון השלום. עמוס חכם, בפירוש "דעת מקרא" לספר ישעיהו, קושר בין שני נושאים אלה:
יאיר זקוביץ רואה את פסוק ה', כחלק בלתי נפרד מחזון אחרית הימים. בעוד שהחזון מדבר על עתיד רחוק, "אחרית הימים", שבו יאמרו הגויים, הרי בפסוק זה פונה הנביא לעם ישראל ללכת בדרך זו כבר בהווה. זקוביץ מנמק זאת: "הפנייה לבני ישראל נגזרת מקל וחומר: אם הגויים עתידים להכיר באדנותו של אלוהי יעקב, אף יחפצו להלך בדרכיו, ראוי להם לבני ישראל להקדים ולעשות כן, ויתרה מזו: בהליכתם בדרכי ה' יתוו בני ישראל לגויים את הדרך אשר ילכו בה".
יואל מציג נבואה הפוכה מזו של ישעיהו:. מיכה מציג חזון דומה מאוד לזה של ישעיהו, אך לדברי יאיר זקוביץ "עיקר טעם העתקת הנבואה בספר מיכה הוא רצונו של הנביא להתפלמס עִמה" – ישעיהו מציג תפיסה אוניברסלית ואילו מיכה מציג תפיסה בדלנית – אלוהי ישראל לעם ישראל."
בהלכה
במשנה במסכת שבת נאמר, על כלי נשק שאין לצאת אתם בשבת:
בברייתא מובא כי שאלו החכמים את רבי אליעזר, אם כלי הנשק הם נוי, מדוע לא יהיו קיימים בימות המשיח כמו שכתוב "וכתתו חרבותם לאיתים"? השיב רבי אליעזר, כי בימות המשיח כלי הנשק יהיו מיותרים, ולכן לא יהיו קיימים, ולא מפני שהם נחשבים לכלים מכוערים. אביי הוסיף והסביר את כוונתו של רבי אליעזר, בכך שכאשר הכלים יהיו מיותרים ולא יהיה בהם עוד שימוש, לא יהיה להם ערך גם כנוי, כמו שנר נחשב לחפץ מכובד ומלכותי בלילה, כאשר הוא מאיר את החשכה, ולא ביום לאור השמש.
בתלמוד הובאה גרסה אחרת, ולפיה רבי אליעזר השיב לחכמים שגם בימות המשיח לא יתבטלו כלי הזין משימוש. התלמוד מביא כי דעה זו של רבי אליעזר מתאימה עם אמרתו של שמואל שפסק "אין בין העולם הזה לימות המשיח אלא שעבוד גלויות בלבד" כלומר החידוש היחיד בהנהגת העולם בימות המשיח יהיה בכך שעם ישראל לא יהיו משועבדים לאומות העולם ויוכלו לעסוק בתורה ומצוות במנוחה, אבל העולם ינהג הלאה כמנהגו, ואילו הפסוק "לא ישא" כו' נסוב על תקופה מאוחרת יותר המכונה בתלמוד "העולם הבא". דעה זו מנוגדת לזו של רבי חייא בר אבא, שקבע כי "כל הנביאים כולם לא נתנבאו אלא לימות המשיח אבל לעולם הבא - עין לא ראתך אלהים זולתך", שכן לפי רבי חייא בר אבא הפסוק "לא ישא" כו' נסוב על ביאת המשיח שבו לא יהיו מלחמות. לעומת זאת לפי הגרסה הראשונה, דעתו של רבי אליעזר מתאימה עם זו של רבי חייא בר אבא וחלוקה על זו של שמואל.
הרמב"ם פוסק כשמואל כי: "ימות המשיח הוא העולם הזה ועולם כמנהגו הולך אלא שהמלכות תחזור לישראל וכבר אמרו חכמים הראשונים אין בין העולם הזה לימות המשיח אלא שיעבוד מלכיות בלבד".
מקשים דביקים
מקשים דביקים (אנגלית: Sticky Keys) הם סדרת קיצורי מקשים בממשק הגרפי של מערכת ההפעלה המסייעים לבעלי מוגבלויות בהקשה על שני מקשים בו זמנית.
במערכת ההפעלה חלונות מבית מיקרוסופט ובמערכת MacOs מבית אפל שירות המקשים הדביקים נקרא Sticky Keys. במערכות הפעלה יוניקס, השירות נמצא תחת תפריט הנגישות AccessX או Universal Access.
שירות המקשים הדביקים הוצג לראשונה במערכת ההפעלה Mac System 6 כחלק מתפריט הנגישות Easy Access.
בשנת 1994 הושק במערכת ההפעלה Solaris 2.4 כחלק מתפריט AccessX ובשנת 1995 במערכת ההפעלה חלונות 95.
שימוש
שירות המקשים הדביקים מסייע למשתמשים בעלי מוגבלויות בהקשה על שני מקשים בו זמנית (Ctrl + Shift) ומאפשר למשתמש במערכת לבצע פעולות שונות בעזרת לחיצה על המקשים Alt, Shift, Ctrl, Win.
לחיצה על מקש בודד אחד ומיד אחריו על המקש השני תיצור רצף הקלדה למרות ששני המקשים כלל לא נלחצו יחדיו. ניתן אף לתזמן את הלחיצה לזמן מוגבל שבו המקש יתפקד כלחוץ קבוע.
שירות המקשים הדביקים ניתן להפעלה בעזרת מספר דרכים:
בארי קיוגאן
בשנת 2021, הוא גילם את דרואיג בסרט "נצחיים" מבית היקום הקולנועי של מארוול וגילם את סקאוונג'ר בסרט הפנטזיה-אפי "האביר הירוק". בשנת 2022 הוא הופיע בתור הג'וקר בסרט גיבורי העל "באטמן" מבית DC קומיקס ושיחק בסרט "רוחות אינישרין" של מרטין מקדונה, עליו זכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה וקיבל מועמדויות לפרס גלובוס הזהב ולפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
קורות חייו
קיוגאן נולד וגדל בשכונת סאמרהיל (אנ'), דבלין, אירלנד. אמו נאבקה בהתמכרות לסמים לאורך חייה הבוגרים ומתה כשקיוגאן היה בן 12. עם אחיו אריק, הוא בילה שבע שנים באומנה, ב-13 בתי אומנה שונים לפני שגודלו על ידי סבתם, דודתם ואחותם הגדולה ג'מה.
הוא למד בבית הספר התיכון או'קונל (אנ') שם שיחק לראשונה בהצגות בית הספר. הוא מייחס את השכלתו הקולנועית להתגנבות לסרטים עם חברים. קיוגאן למד משחק ב-Bow Street Academy (אנ'), מרכז לאומנויות הבמה בדבלין וסיים את לימודיו בשנת 2013. הוא זוכר ש"אפילו לא היה לו 2.20 אירו כדי להגיע לאוטובוס למרכז" בזמנו.
קריירה
קיוגאן התחיל את קריירת המשחק שלו ב-2011 בכך שהשיב על הודעת ליהוק בחלון ראווה ברחוב שריף לסרט הפשע Between" the Canals", כשגילם את איידו בתפקיד קטן בסרט, שיצא לאקרנים ב-2011. באותה שנה הופיע באופרת הסבון האירית "Fair City".
בשנת 2013, שיחק בעונה הרביעית של הסדרה "Love/Hate" בתור וויין. התפקיד זיכה את קיוגאן בהכרה באירלנד, והוא המשיך להופיע בסרט המתח הבריטי "'71" משנת 2014 ובסרטים "Mammal" בתור ג'ו, ו-"Trespass Against Us" בתור וינדוס; שניהם מ-2016.
בשנת 2017 הוא הופיע בתור ג'ורג' מיילס בסרט המלחמה של כריסטופר נולאן "דנקרק" המתרחש בתקופת מלחמת העולם השנייה ומתמקד בפינוי דנקרק. בהמשך השנה כיכב בתור מרטין לאנג בסרט האימה הפסיכולוגי "להרוג אייל קדוש" (אנ') של הבמאי היווני יורגוס לנתימוס, לצד קולין פארל וניקול קידמן. הוא זכה בפרס הקולנוע והטלוויזיה האירי לשחקן המשנה הטוב ביותר על עבודתו בסרט ואף היה מועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנת 2018 הוא הופיע בסרט הדרמה התקופתי "47 שחור" (אנ') בתור הובסון, חייל אנגלי שהוצב באירלנד במהלך רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד. באותה השנה הוא גם כיכב בסרט הפשע "חיות אמריקאיות" (אנ'), הוא גילם את ספנסר ריינהארט בסרט, המבוסס על שוד אמיתי של ספרים נדירים מספריית אוניברסיטה. קיוגאן, שקצר שבחים עבור תפקידו בסרט, היה מועמד לפרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקן המשנה הטוב ביותר, ובאותה השנה, הוליווד ריפורטר כינה את קיוגאן כ"דבר הגדול הבא" עבור עבודתו הקולנועית בשלוש השנים הקודמות ובשנת 2019 הוא היה מועמד לפרס באפט"א לכוכב העולה.
בשנת 2019 הוא השתתף במיני-סדרה "צ'רנוביל" מבית HBO, שנוצרה ונכתבה על ידי קרייג מזין, ובבימויו של יוהאן רנק ומגוללת את אסון הגרעין בצ'רנוביל ואת מאמצי הניקוי חסרי התקדים שאחריו. באותה שנה כיכב קיוגאן בסרט הפשע "Calm with Horses" בתור מתאגרף לשעבר שעובד אצל של משפחת פשע באזורים הכפריים של אירלנד בזמן שהוא מפרנס את בנו האוטיסט. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-8 בספטמבר 2019 ושוחרר לאקרנים בבתי הקולנוע ב-13 במרץ 2020. קיוגאן קיבל מועמדות לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה לשנת 2021.
בשנת 2021 גילם את דרואיג בסרט גיבורי העל "נצחיים" הסרט ה-26 של היקום הקולנועי של מארוול, המתבסס על גזע בדיוני באותו השם המתקיים במארוול קומיקס. הוא הופיע גם באותה שנה בסרט האפוס והפנטזיה האמריקאי "האביר הירוק" בתור סקאוונג'ר.
חיים אישיים
קיוגאן הוא מתאגרף חובב.
מ-2017 עד 2020 קיוגאן היה במערכת יחסים עם שונה גרין, שאותה פגש ביום שישי הטוב בפאב בו עבדה.
בספטמבר 2021, קיוגאן החל לצאת עם אליסון קיירנס, רופאת שיניים ממחוז קאוואן. כמה חודשים לאחר מכן, ביום האם של אירלנד, ב-27 במרץ 2022, הוא הודיע כי בני הזוג מצפים לילד משותף. בנם הבכור, ברנדו, נולד ב-8 באוגוסט 2022. המשפחה עברה להתגורר בכפר ברוטי פרי (אנ'), ליד דנדי, סקוטלנד בנובמבר 2022.
במרץ 2022, פורסם כי קיוגאן הוא השגריר החדש של ארגון הצדקה לילדים "Barretstown" שהקים השחקן ההוליוודי פול ניומן.
שואן-דזונג, קיסר סין
שואן דזונג (בסינית: 唐玄宗, 8 בספטמבר 685 - 3 במאי 762), הידוע גם כקיסר מינג מטאנג (סינית: 唐明皇 פין-יין: Táng Mínghuáng), נולד בשם לי לונגיי (李隆基), ידוע גם כוו לונגיי (武隆基) בין 690 ו-705, היה הקיסר השביעי של שושלת טאנג בסין ושלט על המדינה בין 712 ל-756.
ביוגרפיה
שואן דזונג נולד בשם לי לונגז'י, כבנו של רוידזונג, הקיסר החמישי (והתשיעי) של שושלת טאנג. אימו הייתה וו דזה טיין, ובעוד שאביו היה השליט הרשמי, שלטה אימו בפועל. לאחר שסילקה את בעלה מן השלטון ב-705, נתנה וו דזה טיין את המושכות בידיו של גיסה, ג'ונְגדְזונְג, לו היא נישאה. גם נישואין אלה עלו על שירטון: וו הרעילה ב-710 את בעלה/גיסה לאחר שגילתה כי בגד בה, והעלתה את בנה, שואן דזונג לשלטון שנתיים לאחר מכן. שלטונו שארך 47 שנים היה הארוך בתולדות שושלת טאנג. הספרות ההיסטורית מתארת את המחצית הראשונה של שנות שלטונו כשנים בהן הפגין חריצות וחוכמה. בסיוע יועציו יאו צ'ונג וסונג ג'ינג, הביא את סין של תקופת טאנג לשיא תרבותי ולשיא כוחה; תקופתו גם מסמנת את נפילתה של סין של שושלת טאנג: באחרית ימיו נחשב לשליט חלש, אשר נתון לחלוטין להשפעתה של פילגשו היפה, יאנג גויפיי. הוא הואשם שהתפתה להאמין ללי לינפו, יאנג גוז'נג ואן לושאן - שהגזימו בסכנת הפלישה המונגולית על מנת לחזק את צבאם ולהובילו במרד אן לושאן נגד השושלת.
סרפד קרומי
סרפד קרומי (שם מדעי: Urtica membranacea) הוא מין צמח חד-שנתי מסוג סרפד הנפוץ בישראל, בשרון ושפלה.
מאפיינים
הסרפד הקרומי הוא צמח זקוף, המגיע לגובה כחצי מטר. הגבעול מרובע. העלים נגדיים בצבע ירוק מבריק. צורת העלה פשוטה ושפתו משוננת.
הצמח פורח מינואר עד מאי וצבע עלי הכותרת ירוק.
בישראל גדל הסרפד הקרומי בשרון בשפלה ובמישור החוף הדרומי, אך הוא נפוץ גם בכל ארצות אגן הים התיכון. הצמח חי בבתי גידול עשירים בחנקן כגון: ריכוזי אשפה, חצרות בתים, גינות מוזנחות, ומטעים נטושים.
סרפד קרומי הוא אלרגני לפי הספרות הבוטנית.
כריסטופר קראדוק
אדמירל משנה סר כריסטופר ג'ורג' פרנסיס מוריס קראדוק (באנגלית: Sir Christopher George Francis Maurice Cradock; 2 ביולי 1862 – 1 בנובמבר 1914) היה קצין בכיר אנגלי בצי המלכותי. הוא זכה למוניטין של גבורה גדולה.
הוא מונה למפקד היאכטה המלכותית, והיה מקורב למשפחת המלוכה הבריטית. לפני מלחמת העולם הראשונה, שירותו הקרבי במהלך המלחמה המהדית ומרד הבוקסרים היה כולו על החוף. הוא מונה למפקד העליון של תחנת צפון אמריקה והודו המערבית לפני המלחמה, ומשימתו הייתה להגן על ספנות סוחר של מדינות ההסכמה על ידי ציד פושטות מסחר גרמניות.
בסוף 1914 הוטלה עליו המשימה לחפש ולהשמיד את שייטת מזרח אסיה של הצי הקיסרי הגרמני כשהיא פנתה הביתה סביב קצה אמריקה הדרומית. בהאמינו שלא הייתה לו ברירה אלא להפעיל את השייטת בהתאם לפקודותיו, למרות נחיתותו המספרית והטקטית, הוא נהרג במהלך קרב קורונל מול חופי צ'ילה בנובמבר כאשר הספינות הגרמניות הטביעו את ספינת הדגל שלו.
ראשית חייו
קראדוק נולד בהרטפורת', ריצ'מונד, נורת' רידינג של יורקשייר, ב-2 ביולי 1862, והיה בנם הרביעי של כריסטופר וג'ורג'ינה קראדוק (לבית דאף). הוא הצטרף לאוניית ההדרכה לצוערים של הצי המלכותי אה"מ בריטניה ב-15 בינואר 1875 והוצב על הקורבטה המשוריינת אה"מ פאלאס של תחנת הים התיכון ב-22 בדצמבר 1876. קראדוק הועלה לדרגת פרח קצונה ב-22 בדצמבר 1877 והיה נוכח כשהבריטים כבשו את האי קפריסין בשנה שלאחר מכן. הוא הועבר לאונייה מחופת שריון אה"מ מינוטאור ב-25 ביולי 1879 ולאחר מכן לקורבטה אה"מ קלאופטרה בתחנת סין ב-24 באוגוסט 1880. קראדוק, שהועלה לתפקיד תת-לוטננט ב-21 בדצמבר 1881, חזר לאנגליה ב-6 במרץ 1882 כדי להתכונן לבחינות הלוטננט שלו שאותן עבר שנה לאחר מכן. דרגתו אושרה, לאחר מכן עבר קורסי ירי וטורפדו מאוחר יותר ב-1883.
רבי אינטראקטיב
רבי אינטראקטיב היא חברת תוכנה המייצרת כלים לשידורי טלוויזיה ומתמחה בטכנולוגיית זמן אמת. רבי אינטראקטיב פיתחה את האפליקציה ואת הטכנולוגיה עבור תוכנית הטלוויזיה "הכוכב הבא לאירוויזיון" ואת המוצרים הדיגיטליים לאירוויזיון בעבור איגוד השידור האירופי.
היסטוריה
רבי אינטראקטיב, הוקמה בשלהי 2005 על ידי גיל רבי. בשנים הראשונות לפעילותה, שיתפה החברה פעולה עם סוכנות הדוגמנות רוברטו של הסוכן רוברט בן שושן אשר קידם את החברה אל מול לקוחות הסוכנות. בשנת 2010, יזמה ופיתחה הסוכנות, קמפיין דיגיטלי ראשון מסוגו, המשלב בין האונליין לעולמות האופליין, עבור חברת בגדי הים "פלפל" ביחד עם חברת ההפקה. הקמפיין זכה להצלחה ושולב בפסטיבל קאן תחת הקטגוריה "Best Use Of Social Media".
כריסטופר קראדוק
ראשית חייו
קראדוק הוקצה לאונייה מחופת שריון אה"מ סופרב בים התיכון לאחר שסיים את קורסיו ובשנת 1884 הוצב בחטיבה הימית שהוקמה לשירות במהלך המלחמה המהדית. לאחר ששירת בתפקיד תומך במהלך המלחמה, חזר לספינתו שם הועלה לדרגת לוטננט ב-30 ביוני 1885. קראדוק הוצב אז על סירת התותחים אה"מ לינט כקצין הראשון שלה ונשאר שם עד 9 במאי 1889. הוא הוחזר לזמן קצר לתפקיד פעיל על סיפון אוניית המערכה החדשה אה"מ האו במהלך שיוט הבדיקות שלה ולהכין אותה לסקירת הצי בספיטהד באוגוסט. קראדוק בילה לאחר מכן שנה על הקורבטה אה"מ וולייג', שהשתייכה לשייטת ההדרכה. במהלך תקופה זו, הוא פרסם את ספרו הראשון, "Sporting Notes from the East", על ירי בציד.
רבי אינטראקטיב
היסטוריה
בשנת 2014, השיקה רבי אינטראקטיב מהלך דיגיטלי חדשני עבור תאגיד אורנג' לקידום טכנולוגיית 4g – בזמן שידור פרסומת הגמר של תוכנית "האח הגדול" (עונה 6), הוזנק משחק בסנכרון מלא עם זמני שידור הפרסומת, במהלכו היה על הצופים לתפוס אייקונים שהוצגו על גבי מסך הטלוויזיה באפליקציית המובייל שפותחה על ידי רבי. מהלך זה הצליח לגרום למאות אלפי צופים לשחק וכפועל יוצא לצפות בפרסומת המשודרות במהלך משדר הגמר של "האח הגדול" בקשת.
בשנת 2013, פיתחה החברה את האפליקציה והטכנולוגיה של תוכנית הטלוויזיה "הכוכב הבא", באמצעותה, בחרו הצופים ב־2018 את הזמרת נטע ברזילי לייצג של ישראל באירוויזיון וב־2019 את הזמר קובי מרימי וב-2020 את הזמרת עדן אלנה. בשיא, צפו במשדר כ-900 אלף אנשים ושיחקו באפליקציה מעל לחצי מיליון. ב־2021 נבחר באמצעות האפליקציה תמיר גרינברג וב-2022, נבחר אליאב זוהר.
כריסטופר קראדוק
ראשית חייו
ב-6 בספטמבר 1890, קראדוק מונה לקצין ראשון של סלופ מלחמתי אה"מ דולפין שהגיע לים סוף זמן קצר לאחר מכן. המלחמה המהדית התלקחה שוב והבריטים הקימו את כוח השדה של מזרח סודאן סביב חיל המצב בסואקין, על חוף הים האדום של סודאן. קראדוק הוקצה לכוח ב-1891 והשתתף בכיבוש טוקאר. לאחר מכן הוא הפך לעוזרו של קולונל צ'ארלס הולד סמית', המושל הכללי של הים האדום וקומנדנט סואקין. על שירותו במערכה זו, הוענק לו מסדר המג'ידיה של האימפריה העות'מאנית, דרגה רביעית וכוכב החדיב עם אבזם טוקאר. לאחר שחזר לדולפין, קראדוק עזר לחלץ את הצוות של הקורבטה הברזילאית אלמירנטה בארוזו, אשר נהרסה על חוף הים האדום ליד ראס זית ב-21 במאי 1893 במהלך שייט צוערים מסביב לעולם.
רבי אינטראקטיב
היסטוריה
בשנת 2015, השיקה פלטפורמה דיגיטלית עבור יום העסקים הקטנים של בנק הפועלים ואמריקן אקספרס ובנובמבר 2015, השיקה בשיתוף עם זכיינית קשת את שעשועון הטלוויזיה האינטראקטיבי TOUCH שפותח על ידי עידו רוזנבלום. השעשועון נימכר לערוץ הטלוויזיה "Caracol" שבקולומביה ושודר מדי ערב בפריים טיים של הערוץ בשידור חי יחד עם הטכנולוגיה והאפליקציה של רבי. לאחר המכירה, התברג השעשועון לרשימת עשרת הפורמטים המסקרנים ביותר לשנת 2016, בפסטיבל MIP TV בקאן שבצרפת.
בספטמבר 2016, השיקה רבי אינטראקטיב (בשיתוף עם אתר MAKO ועם זכיינית הטלוויזיה קשת), פלטפורמה באמצעותה יכולים גופי השידור ליצור פעילות במסך שני ולהפוך את הצופים לפעילים בזמן אמת. בשנת 2016, פרסמה חברת הענן של אמזון "ווב סרוויס" מקרה בוחן (באנגלית: Case Study) אודות הטכנולוגיה והיכולת לתמוך במאות אלפי משתמשים בפלטפורמה של רבי תוך צריכה של מינימום משאבים. בספטמבר 2017, השיקה עבור קשת את האפליקציה לשעשועון הטלוויזיה "מי יכול על ישראל" דרכה שיחקו הצופים בבית אל מול המתמודד באולפן בזמן אמת. במקביל פיתחה החברה עבור קשת ו-MAKO, פלטפורמה דיגיטלית בשם T5 – בשנת 2018 הייתה הפלטפורמה לאחד מהאתרים המצליחים ביותר בישראל.
רבי אינטראקטיב, הייתה לחברה הראשונה בישראל שפיתחה בשנת 2018 אפקט מציאות רבודה על גבי הפלטפורמות של אינסטגרם ופייסבוק – אפקט שאפשר לגולשים לשתף "סטורי" של עצמם, עם הקוקיות והקימונו של נטע ברזילי וברקע צלילי השיר Toy, שהתחרה באירוויזיון באותה השנה. האפקט שהושק בשיתוף "כאן 11" השפיע על דעת הקהל והעניק לשיר ולנטע ברזילי חשיפה רחבה ברחבי העולם. בין המשתמשים באפקט שהעלו סטורי של עצמם עם קוקיות והקימונו היו ראשי ערים וחברי כנסת בישראל, בניהם גם מר רון חולדאי שהזמין את הציבור בישראל לחגוג את הזכייה של נטע בכיכר תוך כדי שהוא משתמש באפקט של רבי. במהלך ימי התחרות בוצע ניסיון של מתקפת סייבר על ידי אנטי ישראלים אשר ניסו למנוע מגולשים בעולם להשתמש באפקט של נטע ברזילי.
גמר גביע אופ"א 1973
סיכום המשחקים
המשחק הראשון היה אמור להתקיים ב-9 במאי. אך עקב גשם כבד שירד בליברפול, השופט האוסטרי אריך לינמאייר החליט שהמשחק הראשון ב-9 במאי עדיין יימשך. הגשם התחזק מתחילת המשחק והשחקנים לא הצליחו להעביר את הכדור אחד לשני. השופט קיבל את ההחלטה לעצור את המשחק לאחר 27 דקות ולחדש אותו ביום למחרת.
כריסטופר קראדוק
ראשית חייו
לאחר זמן קצר על חצי שכר וקורס ירי נוסף, קראדוק הוצב על היאכטה המלכותית ויקטוריה ואלברט ב-31 באוגוסט 1894 ופרסם את ספרו השני, "קמטים בימאות" או "עזרה לסוס מלוח". הוא שירת כנושא הארון בהלוויה של הנסיך הנרי מבטנברג ב-5 בפברואר 1896. הועלה לדרגת קומנדר ב-31 באוגוסט, הוא הפך לסגן המפקד של אה"מ בריטניה. לפני תחילת מלחמת הבורים השנייה באוקטובר 1899, קראדוק הועבר לזמן קצר לספינת הקידוח פרזידנט כדי לשרת כקצין תובלה, פיקוח על העמסת חיילים ואספקה לדרום אפריקה, והורד לחצי שכר לפני תום השנה.
רבי אינטראקטיב
היסטוריה
בפברואר 2019, עלתה לאוויר תוכנית הטלוויזיה "2025" של קשת אשר לוותה על ידי טכנולוגיה של רבי ובעזרת אפליקציה שפיתחה הסוכנות הצופים השפיעו על הנעשה בתוכנית. במשדר פתיחת העונה ששודר ב-10 בפברואר, בחרו הצופים בבית בשידור חי את המתמודדים שהם מעוניינים שיכנסו לבית - בכל פעם הוזמנו לבמה שני מתמודדים והוצגו "תעודות הזהות" שלהם וקהל הצופים בבית נדרש לבחור מי יכנס לעיר. בנוסף, מדי שבוע ובכל פרק זכו המתמודדים להרוויח "כסף" על ידי בחירות הצופים שנעשו באפליקציה, כאשר בהתאם ובזמן אמת עודכנה הטבלה הגדולה שהוצגה במתחם "העיר" של 2025.
כריסטופר קראדוק
דרגת פיקוד ודגל
ב-1 בפברואר 1900 הוא מונה לפיקוד על סיירת הסדרה השלישית אה"מ אלקריטי, שהוצבה באותה שנה בתחנת סין במהלך מרד הבוקסרים. הוא פיקד על תערובת של מלחים בריטיים, גרמנים ויפנים במהלך כיבוש מבצרי טאקו ב-17 ביוני, הוביל יחידת מלחים בריטים ואיטלקים לתוך הטינטסין ב-23 ביוני, ולאחר מכן הוביל את החטיבה הימית ששחררה את חייליו של תת-אדמירל אדוארד סימור הנצורים בארסנל פיי-יאנג שלושה ימים לאחר מכן. קראדוק הועלה לדרגת קפטן החל מ-18 באפריל 1901 וקיבל גם את מסדר הכתר הפרוסי, דרגה שנייה עם חרבות על פעולותיו. אלקריטי הגיעה בחזרה לבריטניה ב-31 ביולי 1901.
רבי אינטראקטיב
היסטוריה
ביולי 2019, השיקה החברה קמפיין דיגיטלי בשם "נותנים אור" למען המלחמה בבריונות בשיתוף עם חברת פייסבוק שמימנה את הפרויקט, אתר הנוער פרוגי של ynet והרכב האולטראס. לקראת סוף יולי 2019, השיקה החברה את המוצר הדיגיטלי בעבור "מצעד העשור" של גלגלצ ואתר mako.
כריסטופר קראדוק
דרגת פיקוד ודגל
ב-24 במרץ 1902 הוא הוצב בסיירת המוגנת אה"מ אנדרומדה בתחנת הים התיכון, שם שימש מיוני אותה שנה כקפטן אוניית דגל של אדמירל משנה סר בולדווין וייק ווקר, שפיקד על שייטת הסיירות של הצי. קראדוק מונה לעמית של מסדר האמבט ב-26 ביוני. הוא קיבל את הפיקוד על הסיירת המשוריינת אה"מ בקצ'אנטה ב-20 בדצמבר כאשר וייק ווקר העביר את דגלו לספינה, ואנדרומדה חזרה הביתה. כאשר המלך אדוארד השביעי ביקר במלטה ב-2 ביוני 1903, הוא מינה את קראדוק לעמית המסדר הוויקטוריאני המלכותי. מול חופי סרדיניה, קראדוק הציל את הנסיך Vudhijaya Chalermlabha, ששימש אז כחובש בצי המלכותי, מטביעה באפריל 1904. לאחר תקרית שרטון דוגר, וייק ווקר פיקד על השייטות, כולל בקצ'אנטה, ועקב אחר הצי הבלטי הרוסי בזמן שהפליג בים התיכון באוקטובר בדרך למזרח הרחוק. ב-17 בינואר 1905 קיבל קראדוק את הפיקוד על הסיירת המשוריינת אה"מ לויתן, אך הושבת ב-17 ביוני. הוא היה בחופשת מחלה עד ספטמבר ולאחר מכן הוכנס לחצי שכר.
רבי אינטראקטיב
היסטוריה
בשנת 2019, הובילה רבי בעבור תאגיד השידור הישראלי "כאן" ואיגוד השידור האירופי (EBU), את מהלכי הדיגיטל הגלובליים של אירוע האירוויזיון במסגרתם השיקה מספר מוצרים. כלל המוצרים היו בשימוש של מיליוני משתמשים ברחבי העולם במהלך התחרות וזכו לסיקור חיובי. בין המוצרים שפיתחה החברה לאירוויזיון היו:
כריסטופר קראדוק
דרגת פיקוד ודגל
קראדוק הפך לקפטן של אוניית המערכה אה"מ סוויפטשור ב-17 ביולי 1906 והוחלף ב-6 באוגוסט 1908. הוא פרסם את ספרו האחרון, "Whispers from the Fleet", ב-1907. במהלך תקופה זו הצי המלכותי נקרע בגלל הריב בין לורד הים הראשון, האדמירל ג'קי פישר והאדמירל המסורתי צ'ארלס ברספורד וחסידיהם. אמנם עמדתו של קראדוק בסוגיות המחלקות את הצי אינה ידועה באופן חיובי, אך קטע מתוך "לחישות מהצי" עשוי להציע רמז: "... אנו דורשים – ומהר מדי – איזשהו גוף אימפריאלי חזק של גברים שיחנוק מיד את האמירות הבלתי ניתנות לריסון. של מעמד מסוים של יחידים, שלחרפתם, שואפים לשבור את הנאמנות השלמה ואת החברות הטובה הקיימת כעת בשירות בין הקצינים והגברים; ואשר מוכנים גם לבצע את הפשע הנתעב של זלזול עם חוקים קדושים של משמעת ימית". לאחר שעזב את הפיקוד, הוא שוב קיבל חצי שכר. הוא מונה לשליש הצי של אדוארד השביעי בפברואר 1909 אף על פי שנשאר בחצי שכר. ב-1 ביולי קראדוק מונה לפיקוד על בסיס הצי המלכותי בפורטסמות' והועלה לדרגת קומודור מדרגה שנייה תוך שמירה על חובותיו כשליש. אדוארד השביעי מת ב-6 במאי 1910 וקראדוק נשאר עד סוף אוקטובר כדי לסייע לבנו החדש שהוכתר, המלך ג'ורג' החמישי.