cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'סי לינגארד
קריירה
בעונת 2014/2015 חזר לינגארד למנצ'סטר יונייטד תחת לואיס לואי ואן חאל כמאמן הקבוצה, אולם לא זכה לדקות משחק רבות. ב-2 בפברואר 2015 הושאל לדרבי קאונטי ליגת המשנה עד לסוף העונה. בעונה הבאה חזר למנצ'סטר יונייטד. ב-3 בנובמבר 2015 בישל לינגארד שער בליגת האלופות נגד צסק"א מוסקבה. שבוע לאחר מכן כבש את שערו הראשון בקבוצה מחוץ לרחבת ה-16 בניצחון הליגה של יונייטד 2-0 על וסט ברומיץ' אלביון. ב-7 בפברואר 2016 לינגארד כבש שער בתיקו 1:1 של מנצ'סטר יונייטד נגד צ'לסי בליגה. ב-21 במאי 2016, כבש לינגארד את שער הניצחון של מנצ'סטר יונייטד 1–2 על קריסטל פאלאס בגמר הגביע האנגלי.
בעונת 2019/2020 איכזב לינגארד וכבש שער אחד בלבד, שהושג רק בתוספת הזמן של המשחק האחרון של העונה (מול לסטר סיטי) ולא בישל כלל.
ב-29 בינואר 2021 הושאל לינגארד לווסטהאם יונייטד עד לסיום העונה. ב-3 בפברואר ערך הופעת בכורה בה כבש שני שערים בניצחון קבוצתו 1–3 על אסטון וילה.
ב-21 ביולי 2022 חתם בנוטינגהאם פורסט. ב-6 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בהפסד 0–2 לניוקאסל יונייטד.
נבחרת אנגליה
ב-15 בנובמבר 2015 זומן לראשונה לינגארד לנבחרת אנגליה על ידי מאמן הנבחרת רוי הודג'סון, לקראת משחק הידידות נגד. לינגארד לא נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2016. ב-8 באוקטובר 2016 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 0–2 על.
אברהם חלימה
אברהם חלימה (12 באוקטובר 1919 – 23 בינואר 2007) היה שופט בית המשפט העליון ויושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-13.
ביוגרפיה
אברהם חלימה נולד בבגדאד, עיראק, ב-1919. למד בפקולטה למשפטים בבגדאד וסיים את לימודיו ב-1941. עם סיום לימודיו עסק בעריכת דין עד לעלייתו לישראל במרץ 1951. במשך שלוש שנים התגורר במעברת תלפיות. בתחילה עבד בסלילת כבישים.
באוקטובר 1951 מונה למזכיר האולפנים במשרד החינוך והתרבות. בינואר 1952 התקבל לעבודה במשרד המשפטים ושימש כעוזר לפקיד מסדר הקרקעות של אזורי הדרום וירושלים. במהלך עבודתו במשרד המשפטים ניגש לבחינות לעורכי דין זרים, עבר אותן בהצלחה, ובמרץ 1954 קיבל רישיון לעריכת דין בישראל. ב-1955 שימש כעוזר לפרקליט מחוז תל אביב. בנוסף לתפקידו זה ייצג חלימה את היועץ המשפטי לממשלה חיים כהן בוועדות מחוזיות לתכנון ולבנייה.
ב-1960 מונה לשופט בית משפט השלום בבאר שבע ובאשקלון. בנובמבר 1962 עבר לכהן בבית המשפט השלום בפתח תקווה. בנובמבר 1968 מונה לשופט בית המשפט המחוזי. בספטמבר 1982 מונה לשופט בפועל בבית המשפט העליון לתקופה של חצי שנה, עד למרץ 1983. ביולי 1983 מונה לסגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב. תשעה חודשים לאחר מכן, ב-14 באפריל 1984 מונה לכהונת שופט בית המשפט העליון במינוי של קבע. הוא שרת בתפקיד חמש שנים ובשנת 1989 פרש לגמלאות ומונה לכהן כדירקטור בחברת הכשרת היישוב בישראל.
ב-1992 כיהן כיושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-13.
אברהם חלימה הלך לעולמו ב-23 בינואר 2007, בגיל 87.
גן (ביולוגיה)
בביולוגיה, גֵּן הוא יחידת מידע המועברת מאורגניזם לצאצאיו באמצעות החומר התורשתי (לרוב DNA ולעיתים RNA). המידע הטמון בגנים קובע את תכונותיו של האורגניזם; הגנים מכילים את "הוראות הייצור" לתוצרי הגנים בתא (חלבונים ו-RNA לא מקודד), ובכך אחראים לקביעת רובן המוחלט של תכונות האורגניזם.
מבחינה פיזית, הגנים הם מקטעים ברצף בסיסי ה-DNA (או ה-RNA), המזוהים בתוך הרצף על ידי קידוד אופייני לתחילת וסיום תרגום לשרשרת פוליפפטידית.
את המונח "גן" קבע ב-1909 הבוטנאי וילהלם יוהנסן (Wilhelm Johannsen) עבור יחידת ההורשה הבסיסית, מבחינה פיזית ותפקודית. מקורה של המילה במונח קודם שטבע דרווין, פאנגנזיס (Pangenesis), מיוונית: פאן=מכלול, גנזיס=לידה או גנוס=מקור.
מבוא
אופן התבטאות הגנים ותוצריהם בשילוב עם תנאי הסביבה הם אלו הקובעים את מכלול התכונות של כל היצורים החיים. הגנים מועברים בתורשה מכל פרט לצאצאיו. הגנים הם יחידות התורשה, והם המקור לדמיון הרב בין הורים וצאצאיהם.
כל אחד מהגנים מורכב מרצף נוקלאוטידים מסוים בתוך הגנום. הגנים משועתקים למולקולות RNA, שיכולות לתפקד כ-RNA לא מקודד או כחלבון, בעקבות תרגום ה-RNA. התוצר המיוצר משתלב בתהליכים תוך-תאיים מורכבים, וכך משפיע או קובע תכונה נתונה. לפעמים חלבון מורכב על ידי קבוצה של מספר גנים, אשר כל אחד מהם מקודד לחלק מהחלבון. לאחר תום התרגום מתאחים החלקים השונים והופכים לחלבון השלם.
תכונות מסוימות נקבעות על ידי גן בודד (למשל צבע הפרח באפונת הגינה), אולם רוב התכונות נקבעות על ידי מספר גנים יחדיו ואף בשילוב עם גורמים סביבתיים ונקראות על כן תכונות מורכבות. צבע עיניים באדם למשל, נקבע על ידי צירוף של ארבעה גנים שונים.
דוגמה
סוג הדם הוא תכונה שנקבעת בבני אדם על ידי גן יחיד. כל אדם נושא שני עותקים של הגן, שעברו אליו משני הוריו. לגן יש שלושה אללים (וריאנטים אפשריים): אלל אחד שגורם לייצור חלבון מסוג A, אלל נוסף שגורם לייצור חלבון מסוג B, ואלל שלישי שאינו גורם לייצור חלבון (ומסומן ב-O). אללים A ו-B דומיננטיים על פני O הרצסיבי, ואילו ביניהם, A ו-B קוֹ-דומיננטיים (שני החלבונים מיוצרים במקביל). במקרה שאדם נושא שני אללים זהים, כלומר יש לו גנוטיפ הומוזיגוטי AA, BB או OO – הפנוטיפ יהיה סוג דם B ,A או O, בהתאמה. במקרה שאדם נושא שני אללים שונים, כלומר יש לו גנוטיפ הטרוזיגוטי AO, BO או AB – הפנוטיפ יהיה סוג דם A, B או AB, בהתאמה.
לא תמיד הפנוטיפ משקף באופן חד-חד-ערכי את הגנוטיפ. למשל, גנוטיפים AO ו-AA מובילים שניהם לאותו פנוטיפ – סוג דם A, היות וסוג דם O רצסיבי.
גן ורצפים אחרים
אחוז ה-DNA הלא-מקודד מתוך הגנום משתנה מאוד בין יצורים שונים. אצל פרוקריוטים בעיקר האחוז שלו נמוך, בעוד שבאיקריוטים הוא גבוה, אך משתנה מאוד בין טקסונים שונים ולעיתים אפילו בין מינים קרובים. באדם הוא מהווה כ-98% עד 99% מן הגנום. רוב תוצרי הגנים הם חלבונים, ומיעוטם RNA לא מקודד.
סוגי הרצפים ב-DNA שאינם מקודדים לחלבון כוללים בין היתר:
גודלו של גנום האדם הוא כ-3 מיליארד נוקלאוטידים. היות שרק כ-1.5% ממנו מורכב מגנים המקודדים לחלבונים, ניתן לחשב שגודלו הממוצע של כל אחד מ-25,000 הגנים הוא 1,800 נוקלאוטידים (לא כולל אינטרונים). אם מורידים אזורים נוספים בגן אשר אינם מקודדים לחלבון (אזורי בקרה שונים, כגון קדם (פרומוטר)), מתקבל שהאורך הממוצע של האזור המקודד לחלבון בכל גן הוא 1,340 נוקלאוטידים. אם מכלילים את האינטרונים, מתקבל כי אורכו הממוצע של גן שלם הוא 27,000 נוקלאוטידים. היות שכל שלושה נוקלאוטידים מקודדים לחומצת אמינו אחת (ראו: הקוד הגנטי), הרי שאורכו הממוצע של פפטיד המקודד על ידי גן הוא 600 חומצות אמינו (הערה: נתונים אלו נכונים עבור הגנום האנושי בלבד).
הגנים בהיווצרות העובר האנושי
בבוא זמן הביוץ פולטת האישה ביצית לתוך החצוצרה. אם בתוך יממה יגיע זרע לאזור זה, הוא עשוי להגיע לסביבתה וליצור עימה את הזיגוטה. אם פלטה האישה שתי ביציות, ייתכן שייווצרו שתי זיגוטות וייוולדו תאומי אחווה. אם זיגוטה אחת מתפצלת לאחר יצירתה, עשויים להיוולד תאומים זהים בסופו של דבר.
בתא זיגוטה נורמלי באדם מצויים 46 כרומוזומים, שנוצרים מ-23 כרומוזומים שבזרע ו-23 כרומוזומים שבביצית. בתא מתחיל תהליך ההתפתחות העוברי. נוצרים 23 זוגות של כרומוזומים הומולוגיים, המורכב מצמדי כרומוזומים, האחד מהאב והשני מהאם.
בימי עבר האמינו שבזרעון מצוי הומונקולוס, אדם קטן שכבר התפתח במלואו. כיום יודעים שתהליך התפתחותו של העובר ברחם כרוך בהתמיינות – התאים מתפצלים ותפקידיהם הולכים ונעשים ייחודיים.
תכונות המועברות באמצעות כרומוזומי המין – תאחיזה לזוויג
קביעת מינו של העובר תלויה בצמד הכרומוזומים ה-23. האם תספק לו בהכרח כרומוזום X. אולם האב יכול להעביר לו כרומוזום X או Y. במקרה הראשון, תיוולד בת. במקרה שני, ייוולד בן. אף שהמין נקבע לאלתר ברגע ההפריה, ניתן יהיה להבחין רק בסוף החודש השני לחיי העובר בתחילתה של התפתחות שונה בבלוטות המין. אז יתחיל עובר ממין זכר להפריש הורמונים אנדרוגנים שימנעו התפתחות של איברי מין נשיים. הנקבה לא תפריש דבר. סיבות רפואיות וסביבתיות מסוימות עלולות להביא לעודף באנדרוגנים או במחסור בהם, או לגרום לאי-רגישות להם. התוצאה תהיה לידת נקבה מהבחינה הגנטית בעלת איברים זכריים או ההפך (ראו: אינטרסקס).
מכיוון שבני אדם זכרים הם בעלי כרומוזום X יחיד לא מזווג, הפנוטיפ של גן הנמצא על כרומוזום זה ייקבע על ידי אלל רצסיבי יחיד. ישנן מספר מחלות מוכרות, כמו המופיליה ועיוורון צבעים, שהן רצסיביות על כרומוזום X. לפיכך, סיכוייהן של נקבות ללקות בהן קטנים בהרבה (p^2 כאשר p מייצג את שכיחות האלל באוכלוסייה). אלל רצסיבי הנמצא על כרומוזום X לא ישפיע, אם כרומוזום ה-X השני נושא את האלל הדומיננטי לאותה תכונה. כלומר, מספיק עותק אחד של כרומוזום X "בריא" כדי להיות בריאים, ואצל נשים, שהן בעלות שני כרומוזומי X, הסיכוי לכך גדול הרבה יותר (בהנחה שהסיכוי לאלל "חולה" הוא מלכתחילה קטן באוכלוסייה).
קבוצת ג'ייקו - אלולה
קבוצת ג'ייקו אלולה (באנגלית: Team Jayco AlUla) היא קבוצת רכיבה מקצוענית, אוסטרלית השייכת לסבב העולמי של איגוד האופניים הבינלאומי. הקבוצה הוקמה ב־2012 וניצחה עם סיימון ייטס את וואלטה אספניה 2018. הקבוצה היא הקבוצה האוסטרלית הבולטת בעולם ורוב רוכביה בקבוצה מגיעים מאוסטרליה. לקבוצה יש גם קבוצת נשים וקבוצת פיתוח.
ספונסרים
הקבוצה מנוהלת על ידי חברת גרין אדג' האוסטרלית וכשקמה בשנת 2012 נקראה "גרין אדג' סייקלינג", אך בהמשך השנים שמה של הקבוצה שונה לפי ספונסרים שונים. מיולי 2020 אמורה הקבוצה לעבור להיקרא "קרן מנואלה", כשחברת קרן מנואלה הספרדית נכנסה כספונסרית הראשית של הקבוצה לאחר עסקה עם גרין אדג', עם זאת, ההסכם בוטל לאחר אי הבנות בין שני הצדדים.
בתום עונת 2020 ולקראת עונת 2021, שמה של הקבוצה שונה ל-"Team BikeExchange", כשבייקאקסצ'יינג', קמעונאית אופניים אוסטרלית, שכבר שימשה כספונסרית הראשית של הקבוצה ב-2016, חזרה למעמד הזה, אך ניהול הקבוצה נשאר בידי חברת גרין אדג' האוסטרלית. הקבוצה גם החליפה את חברת אופניים שלה ונפרדה מאופני סקוט אחרי 9 שנים, במקומה נכנסה ביאנקי האיטלקית, כשסקוט עברו ליומבו–ויסמה.
ב-2023 הפכה חברת ג'ייקו - חברה אוסטרלית לייצור קרוואנים (Motorhomes) לספונסרית הראשית לאחר שב-2022 הייתה ספונסרית משנה לבייק אקסצ'יינג'. חברת אלולה - אתר המורשת והתרבות הסעודי אל-עולא היא ספונסרית המשנה בעונת 2023.
2012
סיימון גרנס היה הרוכב שהביא לקבוצה את הניצחון הראשון בהיסטוריה שלה, כאשר ניצח את אליפות אוסטרליה באופני כביש. יומיים אחר כך, לוק דורבריג' השיג לקבוצה גם ניצחון באליפות אוסטרליה בנגד שעון. בטירנו - אדריאטיקו, ניצחה הקבוצה את נגד השעון הקבוצתי ובכך מת'יו גוס, שחצה ראשון את הקו לבש את חולצת המוביל עד הקטע השלישי. בחודש מרץ השיגה הקבוצה ניצחון ראשון במונומנט, כאשר סיימון גרנס הקדים את פביאן קנצ'לרה ואת וינצ'נזו ניבאלי בספרינט סיום במילאנו - סן רמו. מייקל אלבאסיני השווייצרי השיג לקבוצה ניצחון בוולטה אה קטלוניה, וגם ניצח את הקטע הראשון והשני. הניצחון הראשון של הקבוצה בקטע בגראנד טור, כאשר במאי, ניצח את מת'יו גוס בספרינט רב משתתפים את הקטע ה-2 של הג'ירו ד'איטליה. הקבוצה השיגה ניצחונות בקטעים במרוצים בטור דה סוויס ובדופינה ליברה עם מייקל אלבאסיני ולוק דורבריג' (בהתאמה). בוואלטה אספנייה, סיימון קלארק ניצח את הקטע הרביעי ואת דירוג המטפסים. בטור דה פואטו–שראנט, השיגה הקבוצה 3 ניצחונות מ5 קטעים אפשריים וזכתה גם בדירוג הכללי עם לוק דורבריג'. בנוסף לכך, דניאל טקלהיימנוט זכה באליפות אריתריאה גם בכביש וגם בנגד השעון, ואילו סווין טופט זכה באליפות קנדה בנגד השעון. בסופו של דבר, הקבוצה זכתה בכ-32 ניצחונות בעונה זו.
2013
בעונה זו, הקבוצה זכתה באליפות ליטא עם תומאס ואייטקוס, אליפות אוסטרליה בכביש ובנגד השעון עם לוק דורבריג', אליפות אפריקה בנגד שעון עם דניאל טלקהיימנוט, ובאליפות דרום אפריקה בנגד שעון עם דריל אימפי. בנוסף לכך, רשמה ניצחון ראשון בטור דה פראנס, ולאחר מכן גם הוסיפה ניצחון בנגד השעון הקבוצתי. אך רשמה גם תקרית לא נעימה, כאשר אוטובוס הקבוצה נתקע על קו הסיום במהלך הקטע הראשון אך הוזז בזמן. לאחר הניצחון של הקבוצה בנגד השעון הקבוצתי, הפך גרנס למוביל המרוץ ולבש את החולצה הצהובה היוקרתית. עד שבקטע ה6 הפסיד אותה לדריל אימפי, שגם הוא רוכב בקבוצה. בסופו של דבר אימפי שמר על החולצה עד הקטע ה6, בו הפסיד אותה לכריסטופר פרום, ששמר עליה עד לסיום בפריז. הקבוצה רשמה ניצחונות בקטעים בטירנו - אדריאטיקו עם מת'יו גוס, בפריז - ניס עם מייקל אלבאסיני, בקטע נגד השעון בטור דה סוויס עם קמרון מאייר. בוואלטה אספנייה, הקבוצה זכתה ב3 ניצחונות, 2 מהם עם מייקל מת'יוס ואחד מהם עם ינס קקולר. הקבוצה רשמה כ33 ניצחונות מקצועיים באותה שנה.
2014
ב-2014 החתימה הקבוצה את קיילב יואן, אדם ייטס, וסיימון ייטס. רוכבים שעם הזמן יהפכו לשלושת מהרוכבים החשובים והבולטים בקבוצה. הקבוצה שמרה על אליפות אוסטרליה באופני כביש ובנגד שעון שנה שלישית ברציפות. כאשר סימון גרנס ניצח בכביש, והפבורן ניצח בנגד שעון. מייקל אלבסיני ניצח את הקטע הראשון והשני בטור דה רומאנדי. אדם ייטס ניצח את הטור של טורקיה, אסטבן צ'אבס ניצח את הקטע ה-8 בטור דה סוויס ומייקל אלבסיני ניצח את מרוץ טרה ואלי וארזינה. בנוסף לכך, סיימון גרנס ניצח את גרנד פרי מונטריאול וגרנד פרי קוויבק. בג'ירו ד'איטליה, זכתה הקבוצה ב-2 ניצחונות כאשר ניצחה את נגד השעון הקבוצתי, ומייקל מת'יוס ניצח את הקטע 6. בוואלטה אספנייה, ניצח מייקל מת'יוס את הקטע ה-3.
2015
קמרון מאייר ניצח עבור הקבוצה את הראלד סאן טור, כשהוא גם מנצח קטע אחד וקיילב יואן מנצח שני קטעים. בטור קוריאה ניצח יואן את המרוץ וב -4 מתוך 8 קטעים אפשריים, בנוסף לכך ניצח את דירוג הנקודות במרוץ. בחודש יוני, מייקל מת'יוס השיג לקבוצה ניצחון בקטע ה-4 של טור דה סוויס. באוגוסט רשם אדם ייטס את אחד מההישגים הגדולים של הקבוצה באותה העונה ובקריירה שלו עד כה, כשניצח בקלאסיקה סן סבסטיאן. בוואלטה אספנייה, השיגה שלושה ניצחונות בקטעים (שניים עם אסטבן צ'אבס, אחד עם קיילב יואן). צ'אבס גם סיים 5 בדירוג הכללי. בג'ירו ד'איטליה, ניצחה הקבוצה 2 קטעים, את קטע נגד השעון הקבוצתי ואת הקטע ה-3 עם מייקל מת'יוס. לקראת סוף העונה ניצח צ'אבס בטור אבו דאבי, כשהוא מנצח גם בקטע ה-3 במרוץ.
2016
ב-2016, מיצ'לטון רשמה 4 ניצחונות מ-6 אפשריים בטור דאון אנדר (שניים עם קיילב יואן ושניים עם סימון גרנס). בפריז - ניס, מייקל מת'יוס ניצח את קטע הפרולוג ואת הקטע ה-2. אבל הישגו הבולט באותה שנה היה הניצחון בקטע העשירי בטור דה פראנס. באפריל רשמה הקבוצה הישג גדול וניצחון שלישי במונומנט בהיסטוריה שלה, כאשר ניצחה עם מת'יו היימן את פריז - רובה. בג'ירו ד'איטליה, ניצח אסטבן צ'אבס את הקטע ה-14 וסיים 2 כללי, אחרי וינצ'נזו ניבאלי. בוואלטה אספנייה, מיצ'לטון זכתה ב-4 קטעים (שניים עם מגנוס קורט נילסן, אחד עם ינס קקולר, ואחד עם סיימון ייטס). ורוכב הGC שלה, אסטבן צ'אבס, סיים במקום ה-3. בנוסף לכך, קיילב יואן ניצח את הקטע ה-8 בטור בריטניה ואסטבן צ'אבס, הוסיף ניצחון בקלאסיקה האיטלקית ג'ירו די לומברדיה. אדם ייטס, ניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה פראנס וסיים רביעי את המרוץ.
2017
ב-2017, נפרדה מיצ'לטון ממי שהיה אחד מרוכביה הדומיננטיים, מייקל מת'יוס שעבר לסאנווב. קיילב יואן, ניצח 4 קטעים מ-6 אפשריים בטור דאון אנדר. בנוסף לכך השיג 3 ניצחונות בטור בריטניה, קטע בטור של אבו דאבי, קטע בג'ירו ד'איטליה, וקטע בטור של פולין, ובכך הפך לאחד מהרוכבים הכי הישגיים של הקבוצה בעונה זו. מייקל אלבסיני ניצח קטע בטור דה רומאנדי, קטע בוואלטה אל פאייס ואסקו, ייטס גם הוסיף ניצחון בגראן פרמיו מיגל אינדוריאן וניצח את דירוג הצעירים בטור דה פראנס, ואת הקטע ה-6 בפריז - ניס. לוקה מזגץ ניצח עבור הקבוצה את אליפות סלובניה, בעוד סווין טופט ניצח את אליפות קנדה בנגד שעון.
2018
ב-2018 מטרותיו של סיימון ייטס לאותה העונה היו הג'ירו ד'איטליה והוואלטה אספנייה, בקטע ה-6 בג'ירו ניצח בן קבוצתו של ייטס, אסטבן צ'אבס, כשהוא חוצה לצד ייטס. בעקבות כך עבר ייטס להוביל את המרוץ ובהמשכו גם ניצח את הקטע ה-11 וה-15, אך בקטע ה-19 איבד לגמרי את ההובלה לאחר שהפסיד יותר מ-38 דקות לכריס פרום שניצח את הקטע ובסופו של דבר את המרוץ כולו, בקטע ה-20 למחרת ניצח מיקל נייבה. בקריטריום דו דופינה הקבוצה ניצחה שני קטעים, עם אדם ייטס ודריל אימפי. בטור בריטניה, קמרון מאייר ניצח את הקטע ה-2 וקיילב יואן ניצח את הקטע ה-8. כריסטופר יול ינסן ניצח את הקטע ה-4 בטור דה סוויס בוואלטה אספניה ניצח סיימון ייטס את הקטע ה-14 ועבר להוביל את המרוץ, הוא שמר על ההובלה עד הסוף והשיג לקבוצה ניצחון ראשון בהיסטוריה שלה בגרנד טור.
2019
ב-2019 נפרדה הקבוצה מקיילב יואן, שעבר ללוטו–סודאל. הקבוצה בלטה בטור דה פראנס, לאחר שניצחה ארבעה קטעים (2 עם סיימון ייטס, אחד עם דריל אימפי, ואחד עם מטאו טרנטין). בנוסף לכך ניצחה שני קטעים עם לוקה מזגץ ב. קטע בפריז - ניס של סיימון ייטס וניצחה את קטע נגד השעון הקבוצתי בטירנו - אדריאטיקו.
קבוצת הנשים
למיצ'לטון גם קבוצת נשים שהוקמה יחד עם קבוצת הגברים. שנחשבת לאחת הקבוצות החזקות והדומיננטיות בסבב.
פרשיות סמים
בעונת 2016, סיימון ייטס הושעה לארבעה חודשים לאחר שבדמו נמצאו שרידי טרבוטלין. תרופה שמשמשת לטיפול באסתמה. ייטס טען להגנתו שמדובר בטעות בירוקרטית בכך ששכח לבקש פטור רפואי לשימוש בתרופה.
ויסין ויאנדל
ויסין ויאנדל הוא צמד רגאטון פורטוריקני המורכב מוויסין ויאנדל. הם התחילו את הקריירה שלהם בסוף שנות ה-90 ומאז הם ביחד, וזכו במספר פרסים כולל פרס גראמי ב-2009. הם הפכו לאמני הרגאטון הראשונים והיחידים שזכו באחד. בסוף 2013, הם הודיעו שהם ייקחו הפסקה בקריירה שלהם כצמד, לאחר סיבוב ההופעות שלהם בלידרס. בראיון ל-People en Español ב-2014, יאנדל אישר שההרכב לא יתפרק. בפברואר 2018, לאחר הפסקה של חמש שנים, הצמד הודיע שהם יתאחדו מחדש, והם עומדים לצאת לסיבוב הופעות עולמי, כמו גם להוציא מוזיקה חדשה. הם מכרו למעלה מ-15 מיליון תקליטים. במהלך הקריירה שלהם, השתתפו במספר להיטים של אמנים בין-לאומיים שונים.
דירהוליי
דירהוליי (באיסלנדית: Dyrhólaey; בתרגום חופשי: "אי הגבעה עם החור בדלת", מוכר על ידי הימאים גם כקייפ פורטלנד) הוא לשון יבשה המתנשאת לגובה 120 מטרים, הממוקמת סמוך לחוף העיירה ויק, העיר הדרומית ביותר והגשומה ביותר באיסלנד.
לשון היבשה היא צוק ממקור געשי, ובראשה שוכן "מגדלור דירהוליי", הקיים משנת 1927. אזור הצוק הוכרז כשמורת טבע בשנת 1978.
בקיץ ישנן במקום מושבות קינון גדולות של תוכי ים אטלנטי.
יועז פנקס
יועז פנקס הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב, בתפקידו האחרון כיהן כסגן מפקד מחוז חוף.
פנקס בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.
פנקס התאלמן לאחר שרעייתו מאלי, שוטרת במשטרת ישראל, נפטרה במהלך שירותה. לזוג שני ילדים.
דרך דיפנבייקר
דרך דיפנבייקר (או דיפנבקר, כפי שמופיע על מספר שלטים בשטח) היא דרך עפר בין שער הגיא לנווה אילן, על הרכס המקביל לתוואי כביש ירושלים-תל אביב, בשטח פארק רבין.
הדרך נפרצה על ידי הקרן הקיימת לישראל בתחילת 1974, בתרומת יהדות קנדה, כחלק מפיתוח פארק קנדה, והיא נקראה של שמו של ראש ממשלת קנדה לשעבר, ג'ון דיפנבייקר, ידיד ישראל, אשר השתתף בטקס פריצת הדרך ב⁨-21 באפריל 1974⁩.
הדרך עוברת על "רכס המשלטים" ומקשרת בין משלטי מלחמת העצמאות שהגנו על קטע הכביש בתש"ח. בחלקה היא עוברת על תוואי דרך רומית ומלווה את ערוץ נחל אילן. בצד הדרך רוכזו מספר אבני מיל מן הדרך הרומית שעלתה מאמאוס לירושלים.
בצידי הדרך פזורים שלטי הסבר אודות משלטי הדרך, תנועת השיירות לירושלים ושלדי משוריינים מתקופת מלחמת העצמאות. כמו כן ניתן לערוך ממנה תצפית מערבה, לכיוון השפלה, צפונה לכיוון נטף והרי בנימין, מזרחה, אל הקסטל ושמורת המסרק ודרומה אל שואבה, שער הגיא ורכס שיירות.
סמוך לנווה אילן, במקום התחברות הדרך אל כביש ירושלים-תל אביב מצויה אנדרטת פורצי הדרך לירושלים, מעל בסיס בטון המעוטר בכתובת "למען ציון לא אחשה ולמען ירושלים לא אשקוט" מזדקרים שישה מוטות כסופים המעוצבים בדמות אצבעות המצביעות לכיוון ירושלים ומסמלים את הפריצה אל העיר במלחמת העצמאות.
עוד לצד הדרך גן יפני לזכר האב אוצוקו, מייסד אגודת בית שלום היפנית ויער נטוע על שם זבולון המר.
One Less Lonely Girl
One Less Lonely Girl (בעברית: נערה בודדה אחת פחות) הוא הסינגל השני של הזמר הקנדי ג'סטין ביבר. השיר נכתב והופק על ידי המנטור של ביבר, אשר, יחד עם אזיקיאל לויס, בלווה מוחמד של המצמד, והצמד שון המילטון והיוק שין.
השיר פורסם באופן בלעדי בחנות אייטונס, בתור הסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלו My World, ב-6 באוקטובר 2009, ולאחר מכן הוא פורסם להפצות דיגיטליות ולרדיו זמן קצר לאחר מכן.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר מציג את ביבר אשר נמשך לנערה שהוא רואה במכבסה, וכן פועל על מנת להיפגש איתה.
רקע והצלחה
השיר זכה להצלחה רבה בארצות הברית וקנדה, והגיע למקומות שש עשרה ועשר בהתאמה, אשר אלו המיקומים הגבוהים ביותר להם זכה עד ל-"Baby", ששבר את השיא בשנת 2010. הוא גם נכנס לשלושים המקומות הראשונים בפלנדריה ובגרמניה, וכן באוסטריה, אוסטרליה, ובריטניה.
ביבר ביצע את השיר במספר הופעות חיות, ביניהם ב-Fearless Tour, The Next Star וכן ב-"Dick Clark's New Year's Rockin' Eve with Ryan Seacrest".
השיר זכה לביקורות חיוביות, אשר אותו השוו המבקרים לשירי פופ-R&B אחרים של כריס בראון וריהאנה.
נתנאל פיק
נתנאל "נייט" פיק' (באנגלית: Nathaniel C. "Nate" Fick) הוא סופר, יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית.
חייו
פיק נולד וגדל בבולטימור. השלים תואר ראשון בממשל מטעם אוניברסיטת דארטמות. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים בעתודה האקדמית של חיל הנחתים של ארצות הברית והשלמה כקצין חיל רגלים. עם סיום לימודיו בשנת 1999 התגייס לנחתים ושימש כמפקד מחלקה בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים ה-1. פיק פיקד על המחלקה במהלך מלחמת אפגניסטן. עם שובו מאפגניסטן עבר לשרת כמפקד מחלקה בגדוד הסיור הראשון של הנחתים. פיקודו על המחלקה במלחמת עיראק תועד בספר ובמיני סדרה שהופקה על פיו דור מזוין. בשנת 2003 פרש מן הנחתים בדרגת קפטן והשלים תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בממשל באוניברסיטת הרווארד.
עם סיום לימודיו פנה לעסקים ומשמש כיום כמנכ"ל חברה המספקת פתרונות הגנת סייבר. פיק כתב ספר על חוויותיו מן השירות הצבאי שהיה לרב מכר.
יששכר בן מרדכי אבן סוסאן
רבי יששכר בן מרדכי אבן סוסאן היה מחכמי ארץ ישראל במאה ה-16 ומנהיג קהילת המגרבים בצפת.
רבי יששכר אבן סוסאן נולד בפאס שבמרוקו ברבע הראשון של המאה הט"ז. בצעירותו עלה לצפת ולאחר מכן עלה לירושלים בה היה מתלמידיו של רבי לוי בן חביב.
בשנת 1538 שב לצפת בה ישב כמה עשרות שנים ועמד בראש הנהגת קהילת המערבים בה, וכן שימש כנראה גם כראש ישיבת הקהל הנ"ל.
בשנת 1564 יצא חיבורו "תיקון יששכר" העוסק בענייני הלוח העברי ובמנהגי הקהילות השונות בצפת. זהו אחד המקורות הראשונים בכתב המזכירים את מנהג אכילת הפירות בט"ו בשבט.
בשנים 1571-1574 עסק בתרגום המקרא לערבית מאחר שע"פ הבנתו התרגום הנוכחי שחובר לפני מאות שנים על ידי רבי סעדיה גאון לא התאים עוד לבני זמנו. התרגום מכונה "שרח אל סוסאני".
עדעד קנרי
עדעד קנרי (שם מדעי: Limonium perezii) הוא צמח עשבוני רב-שנתי הגדל בר באיים הקנריים שבאוקיינוס האטלנטי, ונפוץ בישראל בתור צמח תרבותי, בגינות נוי פרטיות וציבוריות. פריחתו היא כחולה ובולטת ולכן יש המכנים אותו בטעות בשם "עדעד כחול", שהוא שמו של מין אחר מהסוג עדעד, הגדל בר בישראל. צריכת המים של הצמח היא נמוכה. לכן נוטים לשתול את השיח באזורי הגינה אליהם לא מגיעה בצורה סדירה השקיה: בשולי גינות או כמילוי בין שיחים צעירים בגינות חדשות. <BR> הזנים הנמכרים במשתלות שומרים על התכונות של הצמח הטבעי ועמידים ליובש ומאפשרים ריבוי עצמי, אחרי הקטיף והייבוש של התפרחות וליקוט הזרעים וניתן לזרעם בעונה הבאה.
תיאור הפרח
עלי הכותרת לבנים, עלי הגביע כחולים. הפרחים סדורים בתפרחות מטיפוס שיבולת או מכבד. הם פרחים "נכונים" מטיפוס 5, כלומר בעלי 5 עלי כותרת, 5 עלי גביע, 5 אבקנים ו־5 עלי שחלה.
ההתאמה לבית הגידול
העדעד קנרי הוא בעל תכונות דומות לצמח הבר עדעד כחול ובעל תכונות העושות אותו נוח לגידול:
שימוש
העדעד הקנרי כמו מינים אחרים של "עדעד נמכר בחנויות כ"צמח קש". הצבעים של עלי הגביע הם: כחול (הנפוץ וממנו שמו), תכול, לבן, צהוב, ורוד וקרם. הצמחים ניטעו ברוב אזורי הארץ : גליל עליון וגליל מערבי, כרמל, רמות מנשה, השומרון והשרון, מישור החוף וגוש דן.
מכונית ספורט
מכונית ספורט היא מכונית מהירה ובעלת מבנה נמוך. לרוב מדובר במכונית בעלת שני מושבים, שתי דלתות, מנוע גדול וחזק, האצה מהירה ובלימה חדה, ללא תא מטען גדול. מכוניות ספורט מתאפיינות בגוף הנבנה מחומרים קלים כמו אלומיניום, פלסטיק וסיבי פחמן אשר מעניקים למכונית מסוג זה ביצועים גבוהים ונהיגה מהנה.
מכונית הספורט קרובה למכונית המרוץ, ויצרניות רכב אשר מייצרות דגמי מכוניות ספורט לרוב מייצרות גם מכוניות מרוץ.
להלן חלק מיצרני רכבי הספורט: פורד, פורשה, פרארי, למבורגיני, לוטוס, מקלארן, אסטון מרטין, בוגאטי וקייטרהאם.
מגדלור דירהוליי
היסטוריה
המגדלור הראשון היה שלד פלדה שהובא משוודיה והוקם בשנת 1910. המגדלור הנוכחי הוקם בשנת 1927.
תיאור
המגדלור הוא מגדל בטון מרובע, צבוע בלבן עם גימור אדום. מגורי שומרים ממוקמים בצד שמאל וימין של המגדל. על גבי המגדל ממוקם בית פנס אדום מתכת. המרחק של האור הוא 118 מטרים. הגובה הכולל של המגדל הוא 13 מטרים. המגדל לא פתוח למבקרים. האור הלבן במגדל מהבהב כל עשר שניות.
איאס (סופוקלס)
איאס (מיוונית עתיקה: "Αἴαντος") היא אחת משבע הטרגדיות אשר שרדו לאורך השנים, מידי המחזאי האתונאי, סופוקלס, בן המאה ה-5 לפנה"ס. המחזה דן על סיבת מותו של הלוחם איאס לאחר האירועים המתוארים באיליאדה מאת הומרוס, אומנם זמן קצר לפני נפילת של הקריה טרויה. איאס הוא מחזה של סופוקלס העוסק בגיבור איאס המוזכרת באודיסיאה מאת הומרוס. המחזה איאס ממחיז את התנהלותו של איאס לאחר שהוא מבין כי אודיסאוס זכה בכלי הנשק של אכילס על אף שכולם ידעו כי כלי הנשק האלו היו אמורים להיות שייכים לו. המחזה מחזק את הפער בין הערכים הישנים, הקוד ההירואי (איאס) לבין הערכים החדשים שצמחו ביוון, התחמן (אודיסאוס).
עלילה
בתחילת המחזה אתנה סימאה את עיניו של איאס ובמקום לרצוח את אגממנון, אודיסאוס ומנלאוס, הוא פונה לשחוט את הצאן והמרעה. אודיסאוס מנסה לעקוב אחר איאס ולהבין אם מה ששמע כי הוא עושה אכן אמיתי. אתנה פונה אל איאס ושואלת אותו לאן הוא ממהר כל כך. אודיסאוס מספר לה על השיגעון שחטף איאס ואתנה השמחה, מתגאה במעשיה ומציע לאודיסאוס לבוא לראות איתה את "התיאטרון" אותו היא עצמה יצרה. אודיסאוס נרתע מהרעיון ואתנה מנסה להרגיע אותו, קוראת לאיאס. אודיסאוס נלחץ ובורח משם.
בשלב מסוים איאס פוקח את עיניו ומבין כי הוא נכשל במטרתו ובמקום הביא על עצמו בושה. חסר מוצא מהבושה, הוא מחליט להתאבד, מכין את האנשים סביבו ליום המחר, אחרי מותו. טקמסה, שבוית מלחמה שהפכה לפילגש של איאס פותחת בנאום ומתחננת לפניו לא למות. דואגת לעתידה ולעתיד הבן שלה אשר נולד מאיאס. איאס יוצא מבית, כביכול משוכנע מדברי טקמסה, פונה לקבור את החרב אשר קיבל מהקטור. התאבדות הקרבה נרמזה בידי הנביא קלחס, כאשר הוא מזהיר את הקהל כי אם איאס יצא היום מצריפו הוא ימות אך אם הוא יישאר בצריף במהלך היום, יוותר בחיים.
איאס נואם את נאומו האחרון וקורא לנקמה בבני אטראוס בפרט ובצבא יוון בכלל. הוא מקווה שאחיו ימצא אותו ולא אויביו (בני אטראוס). טקמסה ואחיו של איאס יוצאים לחפש את איאס. הוא נמצא על החול מת. מנלאוס מגיע ומורה לא לקברו את גופתו של איאס. עתה נפתח דיון האם מגיע לאיאס קבורה הולמת או לא. הטיעונים השונים עולים ולבסוף אודיסאוס מגיע ומחליט בהחלטה אצילית כי לאיאס מגיעה קבורה הולמת כי "אויב יכול להפוך לידיד". הוא מצהיר על ידידותו כלפי טאוקרוס ומסכים לא לקבור את איאס לבל ירגז המת על כך שאויבו נגע בו.
מה מותר להציג על הבמה
התיאטרון היווני עסק רבות בשאלה, עד כמה מציאותיים האירועים אשר מוצגים על בימת התיאטרון? היכן עובר הגבול בין מציאות לדמיון? האם שחקן שמשחק משוגע הוא משוגע? מסיבה זו, התיאטרון היווני הציב כללים ברורים של מה מותר להציג על הבמה ומה אסור. אחד מבין האיסורים הוא המחזה של רצח. לפיכך אין הקהל עד למעשי איאס. לא כיוון שהם התרחשו במאהל ויש קשיים תיאטרליים, כי אז ניתן היה להיעזר במריצה, היוצאת מהאהל אל הקהל, אלא בגלל שמדובר בהפרת הכללים התיאטרלים. כדי להימנע מכך, אודיסאוס מספר לקהל על מה שהוא רואה במאהל.
מוטיב העיוורון
הטרגדיה במחזה מתרחשת לדמות בגלל מחסור בידע. האדם חושב כי יש בידיו את הידע הדרוש להחליט החלטה, אך בטרגדיה, תמיד נרמז כי חסר לו איזה שהוא חלקיק קטן אשר משנה את כל התמונה והשתלשלות האירועים. זה למעשה, מה שמבדיל את האדם מהציר המאונך לציר המאוזן. הם לעולם לא יכלו לדעת הכל, בניגוד לאלים. זה הוא הפער, בלתי ניתן לגישור בין בני התמותה לאלים וכן ממחיש את חוסר האונים של האדם בולם הזה. מצד שני מוטיב העיוורון מזכיר מיד לקהל את תפקידו. המילה "תיאטרון" ביוונית (θέατρον) נגזרת מהפועל "אני רואה" (ὁράω) שמתקשר לפועל לדעת ומשמעותה המקום ממנו רואים.
כבר בתחילת המחזה מופיע מוטיב העיוורון. איאס חושב שהוא הורג את אודיסאוס ובני אטיראס אבל אתנה עיוורה אותו. אודיסאוס מספר לקהל כי איאס מתנהג כעיוור והעיוורון נתפס כפועלת שיגעון. שנית, אודיסאוס מגיע למאהל ואתנה פונה אליו אומרת לו כי היא רואה שהוא פונה למאהל של איאס. היא שואלת אותו מה הוא בא לראות, למרות שהיא יודעת את התשובה. אודיסאוס עונה לה ומספר על התנהלות איאס. שלישית, אתנה מציג לאודיסאוס לראות את התיאטרון שהיא יצרה. כאן כבר אנו רואים מיז-אנ-אבים (תיאטרון בתוך תיאטרון), אנו הקהל רואים מחזה ואתנה רואה בעצמה את המחזה.
הפער בין האדם לאלים
הפער בין האלים לבני האדם מתחזק כאשר אתנה מציג לאודיסאוס לראות את מעשי איאס (השחקן) ואודיסאוס מסרב. מבחינתה של אתנה, היא מציע לאודיסאוס להנאות משיגעון איאס (להפוך לצופה). היא תדאג שלא יזהה את אודיסאוס ותראה לו מה קורה לאדם החוטא בהיבריס, חצית גבול. איאס שכח את נחיתות של האדם כאשר דחה את הצעתה של אתנה לסיוע בעת הקרב. ההיבריס של איאס נרמזת במספר מקומות בעלילה, למשל אביו מאחל לו להצליח בעזרת האלים במלחמה ואיאס עונה לו. למעשה, אתנה רוצה לחזק את הטיעון כי הציר האנכי הוא הציר המרכזי בחיים, ואם אודיסאוס יהיה בסדר עם האלים (כלומר עם אתנה) יהיה לו טוב.
מצד אחד אתנה מדגישה את הקשר בין ראיה לכוח, ובין כוח להנאה. מצד שני, אומנם אודיסאוס אמור להנאות בצפייה על אויבו הסובל אך מצד שלישי, כאשר אתה הציעה לו לצפות באיאס וללעוג לו, היא למעשה מציעה לו "לעלות למעלה", אל הציר שלה ולבצע היבריס. אודיסאוס אינו מבין את עניין ההיבריס, אלא רק שהוא ואיאס נמצאים על אותו ציר ומה שקרה לאיאס יכול לקרות לו כי הציר היחיד שקיים לבני האדם הם הצירים התחתונים ולא העליונים. לא ניתן לגשר על הפער בין הצירים העליונים לתחתונים ולכן מה שחשוב הוא הקשר בין בני האדם כנגד האלים. לפיכך אודיסאוס יוצא נגד התפיסה הממוסדת של השמחה לאידו של האויב.
אתנה מצידה מציעה לאודיסאוס לבצע היבריס, היא כלל לא חושבת על התוצאות שעלולות להיגרם בעקבות היבריס זה. נניח אם היה אל נוקם באודיסאוס על ההיבריס שלו. בנוסף, אתנה אינה מבטיחה לעזור לאודיסאוס במקרה והיפגע מהיבריס זה, ממש כפי שקרה בסיפור משפט פאריס. פאריס בחר באפרודיטה כ"יפה מכולן" וזכה בתמורה בהלנה אבל הבחירה הזו הובילה אותו לבצע היבריס, כי המתנה שנתנה לו אפרודיטה הייתה האישה היפה ביותר, שבמקרה הייתה נשואה למנלאוס.
ראייה אחרי עיוורון
השיגעון הוא זמני וחלק מתהליך התפכחות הוא ההבנה העצמית של איאס שהוא היה בשיגעון. בסוף תהליך ההתפכחות, האדם נמצא במצב נורא יותר מהשיגעון כי האדם מבין שאחרים ראו אותו במצב זה. לאחר השפלה כזו מעיד איאס בעצמו שאינו יכול עוד להמשיך לחיות. הטיעון של איאס מדגיש עוד יותר את ההומניות של אודיסיאוס, שבחר לא להשתתף בהשפלה הפומבית של איאס ולצאת כנגד הקוד היווני, לשמחה לאיד.
הקוד ההירואי
מדוע איאס מתאבד? כי הקוד ההירואי מעמיד את כבוד בראש הערכים של האדם. כדי שאיאס יפסיק את הבושה הוא חייב להתאבד. שוב אנו רואים את חוסר האונים של האדם. זה הקוד המאפיין את אכילס (עקשן) ומה שאינו מאפיין את אודיסאוס (תחבולתי). איאס מודע לכך שאם הוא יתאבד הוא יגרום לסבל רב למשפחה שלו, אך כגיבור טראגי עקשן שאינו מוכן למחול על כבודו, הוא לא חוזר בו מהחלטתו.
נאומו של איאס : משמעות הזמן
איאס טוען כי הזמן יוצר היפוך בין מה שנסתר למה שנגלה כלומר, יש רובד נסתר ביחסים בין בני אדם, שבסופו של דבר נחשף. לכן האדם מתנהל בעולם עם ידע מוגבל מאוד לגביו. לכן איאס אומר שתי דוגמאות ניתנות לרעיון זה. בסוף המחזה אודיסאוס מתייחס לאיאס כידיד ולא כאויב. ומנגד חרב הקטור שנתנה מתנה בידי ידידי היא זו שהביאה למותו של איאס.
עולם הערכים החדש
המאבק הזה בין שני הערכים, הוא הבסיס לניגוד בין האודיסיה (שבה ערך ההישרדות הוא המעלה) כנגד אליאדה (ערך הכבוד) ומחזיר אותנו לתחילת העלילה. אחרי שאכילס מת, אמו ערכה משחקים לזכרו ואחד הפרסים היה כלי הנשק של אכילס. מי שאמור היה לקבלם היה צריך להיות הגיבור השני בחשיבותו במחנה היוונים. באיליאדה יש עדויות ברורות לאיש, איאס שכן הוא זה שהקטור נלחם מולו. מנגד מי שקיבל בפועל את כלי הנשק היה אודיסאוס שמתאים לעלילת המיתוס כי אודיסאוס הביא לנפילת טרויה באמצעות תחבולת הסוס הטרויאני. במילים אחרות, אם הערך החשוב ביותר במלחמה הוא הניצחון, אזהי אודיסאוס הוא הראוי ביותר. אם הערך העליון הוא הגבורה, איאס היה ראוי להיחשב כממשיכו של אכילס. זהו מאבק בין ערכי הגבורה והיושר, לבין הערמומיות וההישרדות. במחזה ניתן להבחין בכך שהעולם ההירואי "הולך ומת" (אכילס, איאס), ובמקומו עולה עולם ערכים חדש, של ערמומיות, גמישות, סתגלנות ואף נכונות לשאת השפלה, כל אלו הם מאפיינים של אודיסאוס. אודיסאוס מוכן היה לקבל את החברה בעוד שאיאס היה מוכן להרוס אותה כדי לקבל את הצדק שמגיע לו. הנקודה המרכזית היא לא האם נעשה לו עוול או לא, אלא בהינתן שנעשה ליחיד עוול, מה הוא צריך לעשות למול החברה?
הקאירוס והנבואה
קלחס מנבא כי אם איאס ישרוד את היום הזה (יום המחזה), הוא ישרוד ליתר חייו אבל איאס לא יכול היה לשאת את ההשפלה אפילו יום אחד ולכן הוא משקר לטקמסה ויוצא להתאבד. זו לא רק החמצה להציל את חיו אלא גם משהו דטרמיניסטי שנובע מהאישיות של איאס. האישיות של איאס אינה מאפשרת לו לחיות בתוך העולם. אין פה שתי השקפות מנוגדות, אלא השקפה אחת ושתי דרכי התמודדות.
הדיון על קבורה
שליש המחזה הנותר מתרחש לאחר מותה של הדמות הראשית, רעיון שמחזק את התפיסה היוונית כי החיים אינם מסתיימים במוות אלא בקבורה כדי שהנשמה תוכל להגיע לממלכת המתים. לכן גיבורים מפחדים מאי קבורה הולמת וזו הסיבה מקווה איאס כי אחיו יהיה זה שימצא אותו. פרט לבעיית הקבורה, יש בעיה נוספת והיא טקמסה והבן שלה.
קתרזיס
ביצירה זו אנו רואים קתרזיס באמצעות ביטוי הכאב של איאס, "אי, אי".
ניקולאי גרונטוויג
ניקולאי פרדריק סֶבֶרִין גְרוּנְטְוִויג (בדנית: Nikolaj Frederik Severin Grundtvig; 8 בספטמבר 1783 – 2 בספטמבר 1872) היה מורה, סופר, משורר, פילוסוף, היסטוריון, כומר ופוליטיקאי דני. יש הרואים בו את אחת הדמויות המשמעותיות בהיסטוריה הדנית, משום שמשנתו הפילוסופית העלתה צורה חדשה של לאומיות במחצית השנייה של המאה ה-19. גרוטנוויג נחשב לאבי רעיון בתי החינוך העממיים. בתקופתו הייתה שרויה דנמרק במאבקים עם פרוסיה, שהתדרדרו ב-1864 למלחמה שבה הפסידה דנמרק. גרונטוויג הבין כי חולשתה של דנמרק היא בראש ובראשונה בהיעדר לכידות חברתית. עד המלחמה הייתה ההנהגה הדנית מבוססת על מעמד בורגני קטן שהנהיג מדיניות לאומנית, בעוד שאיכרים זעירים ובינוניים היוו את מרבית העם. לאחר ההפסד במלחמה הוחלף המשטר בדמוקרטיה של איכרים. לשם כך נחוץ היה מעמד איכרים בוגר מבחינה רוחנית ומנטלית המסוגל להתמודד עם ניהול מדינה. גרונטוויג כיוון ליצירת מעמד כזה על ידי תנועת בתי החינוך העממיים שלו.
גרונטוויג וחבורתו מזוהים כמי שהשפיעו באופן הניכר ביותר על צורתה של הלאומיות הדנית המודרנית. מרטין בובר זוקף בספרו "עם ועולם" לזכותו ולזכות תנועת בתי החינוך העממיים שלו את ההישג המוסרי האדיר של העם הדני בהצלת יהודי דנמרק.
ראשית חינוכו
גרונטוויג, בנו של יוהאן אוטוסן (Johan Ottosen Grundtvig), כומר לותרני, גדל באווירה דתית מאוד, על אף שלאמו היה כבוד למסורות ולאגדות דניות עתיקות. הוא חונך ברוח עידן האורות, אבל אמונותיו הושפעו גם מהתנועה הרומנטית הגרמנית ומההיסטוריה הנורדית. ב-1791 נשלח לחיות בביתו של כומר בשם לאורידס פלד ביוטלנד, שם למד בבית הספר הקתדרלי של אורהוס משנת 1798 ועד לגמר לימודיו. ב-1800 עבר לקופנהגן על מנת ללמוד תאולוגיה. ב-1801 התקבל לאוניברסיטת קופנהגן, שם למד גם איסלנדית ואת הסאגות האיסלנדיות.
קריירה
ב-1805 קיבל משרת מלמד בבית באי לנגלנד (Langeland). בשלוש השנים הבאות ניצל את זמנו הפנוי ללימוד כתביהם של שייקספיר, שילר, פיכטה ושלינג. ב-1808 שב גרונטוויג לקופנהגן, וזכה להצלחה עם ספרו "מיתולוגיה נורדית", וב-1809 עם מחזהו "נפילת החיים ההרואיים בצפון". ב-1810 נשא את דרשתו הראשונה בעיר, ואף פרסם אותה שלושה שבועות מאוחר יותר בדפוס. הדרשה כללה ביקורת אשר הרגיזה את הכנסייה המקומית, שאף דרשה כי ייענש.
ב-1810 עבר גרונטוויג משבר דתי והפך לותרני אדוק. הוא שב אל קהילת אביו באוּדְבִּי. הרהוריו מאותה תקופה בוטאו בספרו "כרוניקה של עולם ראשון" שנכתב ב-1812, והציגו טענות בדבר התגלויותיו של האל בהיסטוריה האירופית, ואשר הכילו ביקורת על האידאולוגיה של מספר דנים בולטים. חיבור זה רכש לו כבוד וידידים, בהם בלט ההיסטוריון כריסטיאן מולבך (Molbech). לאחר מות אביו ב-1813 ביקש גרונטוויג לרשת את משרתו ככומר הקהילה אך נדחה.
בין השנים 1813–1816 ניסה גרונטוויג להקים תנועה שתתמוך בנורווגים במאבקם בשוודים. מאוחר יותר הטיף כי חולשת אמונתו של העם הדני הייתה הגורם לתבוסתה של נורווגיה לשוודיה ב-1814, בדרשה שנשא מול קהל גדול בקופנהגן. מאוחר יותר חזר בו, הואיל וחסרו לו תומכים, ומתנגדיו מטעם הכנסיות האחרות היו רבים. ב-1821 עקר לסביבה הכפרית של העיירה פְּרֶיסְטֶה (Præstø), ושם שב לדרוש דרשות קצרות, אולם שנה לאחר מכן חזר לעיר הבירה. ב-1825 נקלע גרוטנוויג לוויכוח תאולוגי עם הנריק ניקולאי קלאוסן (Clausen), פרופסור לתאולוגיה באוניברסיטת קופנהגן. במהלך הוויכוח הורשע גרונטוויג בהוצאת דיבה, נידון לקנס, והושעה על ידי הכנסייה הלותרנית מתפקידי הוראה לפרק זמן של 7 שנים. במהלך זמן זה פרסם אוסף של יצירות תאולוגית, ביקר באנגליה שלוש פעמים (1829–1831) ולמד אנגלית עתיקה. בשנת 1832 שב גרונטוויג ללמד, וב-1839 נתמנה לכומר בית התפילה של בית החולים "ורטוב" (Vartov) בקופנהגן – משרה בה החזיק עד יום מותו. בין השנים 1837–1841 כתב את ספרו "עבודת שירה עבור הכנסייה הדנית" (Sang-Værk til den Danske Kirke) – קובץ עשיר של שירי תפילה. ב-1838 הוציא מבחר גרסאות תפילה סקנדינביות מוקדמות. ב-1840 ערך את הפואמה הכתובה האנגלו-סקסונית "הפיניקס" עם תרגום לדנית, וב-1843 ביקר באנגליה בפעם השלישית.
משנת 1844 ועד תום מלחמת שלוש השנים בין דנמרק לצפון גרמניה (נקראת גם מלחמת שלזוויג-הולשטיין או מלחמת שלזוויג הראשונה) נטל גרונטוויג חלק פעיל בפוליטיקה. בשנת 1861 קיבל תואר רשמי של בישוף – ללא הסמכויות. הוא המשיך לכתוב ולדרוש בכל יום ראשון עד ימים ספורים לפני מותו. דרשותיו משכו קהל גדול, וספריו השפיעו רבות על תפיסת הכנסיות בדנמרק, שהחלו להחליף מזמורים בגרסאות של משוררים לאומיים. בחייו כתב ותרגם גרונטוויג יותר מ-1,500 שירי תפילה בשפה הדנית. בנו סבנד גרונטוויג (1824–1883) היה אף הוא אספן ועורך של בלדות דניות.
משנתו החינוכית
גרונטוויג הוא האב האידאולוגי של בתי החינוך העממיים (Folk high school). בתי חינוך אלה עסקו באוריינות וחינוך משלים למבוגרים. הוא קידם רפורמות באקדמיית סורה (Sorø Akademi), שהפכו את הלימודים הגבוהים לפופולריים יותר בקרב האוכלוסייה הדנית. הוא האמין כי האוניברסיטה, יותר משעליה לחנך חוקרים מלומדים – עליה לחנך אנשים הפעילים בחברתם וקהילתם. לכן מיומנויות שימושיות, היסטוריה ושירה לאומית צריכים לתפוס חלק ניכר מההוראה. רעיון זה היה קרוב ביותר להגשמה בתקופת שלטונו של כריסטיאן ה-8 מלך דנמרק, שאשתו, קרולינה אמאלי, הייתה תומכת נלהבת של גרונטוויג. מות המלך ב-1848 והתהפוכות הפוליטיות שבאו לאחר מכן שמו קץ לתוכניות אלו. עם זאת, אחד מתומכיו של גרונטוויג, קריסטן קולד (Kristen Kold), כבר החל באותה התקופה בהפעלת בית החינוך העממי למבוגרים הראשון – תופעה שהלכה והתפתחה עם השנים.
שאיפותיו של גרונטוויג לרפורמה בחינוך לא התמצתה בבתי החינוך העממיים למבוגרים; הוא גם חלם על הקמת האוניברסיטה של סקנדינביה הגדולה – שתהיה ממוקמת בנקודה הסמלית של ההצטלבות בין שלוש המדינות הסקנדינביות, בגוטנבורג שבשטח שוודיה. האוניברסיטה שדמיין הייתה מחולקת לשני מוסדות המכוונים לשתי אוכלוסיות בעממים הסקנדינביים: בית חינוך עממי למבוגרים תחת השם "בית הספר לחיים", שיפעל לחינוך עממי, פטריוטי ועם זאת פתוח-מחשבה, ואוניברסיטה אקדמאית תחת השם "בית הספר לתשוקה", שתפעל בסטנדרט אקדמי גבוהה בתחומים הומניים ומדעיים.
המכנה המשותף של כל מאמציו החינוכיים של גרונטוויג היה קידום רוח של חופש, שירה ויצירתיות בתוך כל ענפי החיים החינוכיים. הוא קידם ערכים כגון חוכמה, חמלה, גיבוש זהות לאומית ושוויון. הוא התנגד לאופני הערכה, כולל מבחנים המודדים ומצמצמים את רוח האדם. תחת זאת האמין גרונטוויג בפיתוח היצירתיות האנושית כהמשך ליצירתיות הגלומה בסדר האוניברסלי של החיים; לפיכך רוח של חופש, שיתוף פעולה וגילוי צריך לשירות באופן הוליסטי על יחידים, מדעים, אמנות והחברה האזרחית.
אלגברה ריבועית
במתמטיקה, אלגברה ריבועית היא אלגברה לא אסוציאטיבית (עם יחידה) A שכל איבר שלה שייך להרחבה דו-ממדית של שדה הבסיס. הדוגמה הבולטת לאלגברה כזו היא אלגברת הרכב, כגון אלגברת קווטרניונים, ובפרט אלגברת המטריצות. באופן כללי יותר, כל אלגברה המתקבלת מבניית קיילי-דיקסון היא ריבועית.
ה"ריבועיות" של אלגברה אינה תלויה בשדה הבסיס, כלומר, היא נשמרת תחת הרחבת סקלרים, ואינה נולדת מהרחבה כזו. כל אלגברה ריבועית היא אלגברה בעלת חזקות אסוציאטיביות במובן החזק.
הגדרה
כחלק מן ההגדרה, אלגברה ריבועית מצוידת במבנה נוסף: לכל איבר x\in A קיימים כך ש-. אם המאפיין של שדה הבסיס הוא 2, דורשים שהפונקציה t תהיה ליניארית. הליניאריות הזו נובעת מן ההגדרה בכל מאפיין אחר, אבל במאפיין 2, יש אלגברות בוליאניות שכל איבר שלהן שייך להרחבה דו-ממדית, אבל אינן ריבועיות (משום שלא ניתן לבחור את t כך שתהיה ליניארית). כשהמאפיין אינו 2, הפונקציה n היא תבנית ריבועית כפלית:, ואם היא אינה מנוונת, A נעשית אלגברת הרכב. אלגברה ריבועית אלטרנטיבית היא אלגברת הרכב אם ורק אם תבנית הנורמה אינה מנוונת.
נניח שהמאפיין של שדה הבסיס אינו 2. הליניאריות של t מפרקת את האלגברה לסכום ישר, כאשר הוא אוסף הווקטורים ה"טהורים" של האלגברה. יש התאמה בין אלגברות ריבועיות A = F+V לבין זוגות סדורים של פעולה בינארית אנטי-סימטרית, ותבנית ביליניארית. התאמה זו לאוסף "פרוע" של אובייקטים מראה שאין טעם לנסות למיין אלגברות ריבועיות, אלא אם הן מקיימות תכונות אלגבריות נוספות. J.M. Osborn הראה שהממד של אלגברה ריבועית שבה כל האיברים הפיכים, ושבה כל שני איברים יוצרים תת-אלגברה מדרגה 2 או 4, הוא חזקת-2.
אלגברות ריבועיות עם חילוק
יהי V מרחב וקטורי מעל שדה F. נסמן ב- את האלגברה הריבועית F+V עם פעולת הכפל, כאשר:
ב-1962 הראה Osborn שבמאפיין שונה מ-2, כל אלגברת חילוק ריבועית היא מהצורה, כאשר: גם להפך, כל אלגברה הבנויה באופן כזה היא אלגברה ריבועית עם חילוק.
האלגברה מקיימת את הזהות הגמישה אם ורק אם \xi = 0 ולכל x,y מתקיים.
או'טול
{{פירושונים|
ראו גם
}}
צ'ארלס א' וילסון
צ'ארלס ארווין וילסון ׁ(באנגלית: Charles Erwin Wilson, נולד ב-18 ביולי 1890 ונפטר ב-26 בספטמבר 1961) היה איש עסקים, מהנדס ופוליטיקאי אמריקאי אשר שימש כמזכיר ההגנה של ארצות הברית בשנים 1953–1957 תחת ממשלו של הנשיא הרפובליקני דווייט אייזנהאואר. בנוסף על כך, כיהן גם כנשיא ומנכ"ל ג'נרל מוטורס.
קורות חיים
בתחילת כהונתו התרחשה מלחמת קוריאה, שלאחריה קיצץ באופן משמעותי את תקציב הביטחון. וילסון ביצע רפורמות ייעול מעמיקות ביותר במערכות ההגנה האמריקאיות. במסגרת רפורמות אלו, העמיקה ארצות הברית את ההסתמכות על נשק גרעיני, חיזקה את כוחה האווירי, קיצצה בכוחות היבשה ויעלה אותו. מדיניות זו הייתה שנויה מאוד במחלוקת באותן השנים. בנוסף על הרפורמות, יזם חוקים כנגד ניסויים בבני אדם. הוא החליט לעזוב את תפקידו בתחילת כהונתו השנייה של אייזנהואר.
משפט גלגל העין
משפט גלגל העין הוא משפט בגאומטריה אוקלידית שמדבר על תכונה של זוג מעגלים זרים.
המשפט:
משפט גלגל העין התגלה ב-1960 על ידי המתמטיקאי הפרואני אנטוניו גוטיירז.
יורם מנדלבאום
יורם מנדלבאום (19 בינואר 1939 - 8 באוגוסט 1997) היה שחיין ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה, החזיק בשיאים הישראליים במשחים ל-100 מטר חופשי, ל-200 מטר חופשי ול-400 מטר חופשי ושיחק בנבחרת ישראל בכדורמים.
מנדלבאום היה לשחיין הישראלי הראשון ששחה 400 מטר חופשי (חתירה) מתחת ל-5 דקות.
ביוגרפיה
מנדלבאום נולד וגדל בקיבוץ גבעת חיים (לאחר הפילוג בגבעת חיים איחוד), בנם של יואל ואסתר מנדלבאום. הוא התאמן בקבוצת הפועל גבעת חיים בהדרכתו של פינדה שנפר.
שיאן ישראל
באליפות הפועל שנערכה בחדרה בסוף אוגוסט 1953 זכה מנדלבאום במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 5:23.5 דקות, שיפור לשיא הישראלי בן השנה של ישעיהו אלבאום מברית מכבים עתיד (5:27.9 דקות).
המכביה הרביעית
בתחרויות השחייה של המכביה הרביעית שנערכו בחיפה בבריכת "בת גלים" בספטמבר 1953 זכה מנדלבאום במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ראובן שנפר, עוזי רוזן ונחום בוך בשיא ישראלי חדש של 10:03.4 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 9:15.4 דקות ודרום אפריקה (9:26.7 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע במשחה ל-200 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 2:26.3 דקות, שיפור לשיא הישראלי בן ה-15 שנים של שלמה תנשמת (2:27.6 דקות).
1954
באליפות הפועל שנערכה בספטמבר 1954 קבע מנדלבאום במשחה ל-400 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 5:03.0 דקות ובמשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לנוער של 1:03.5 דקות.
אלוף ישראל
בתחרות שנערכה במסגרת ספורט הפועלים בבריסל שבבלגיה ביוני 1955, זכה מנדלבאום במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 2:21.5 דקות, שיפור לשיאו הישראלי הקודם שעמד על תוצאה של 2:26.3 דקות. ארבעה חודשים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר, הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 1:00.6 דקות, שיפור לשיאו הקודם שעמד על 1:01.5 דקות, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 2:16.5 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:56.9 דקות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון ששחה משחה זה מתחת ל-5 דקות. שבוע לאחר מכן, הוא קבע שלושה שיאים ישראלים במהלך המשחה ל-1500 מטר חופשי, במשחה ל-800 מטר חופשי (11:14.5 דקות), במשחה ל-1000 מטר חופשי (14:04.0 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי (21:07.9 דקות), לאחר ששיפר את שלושת השיאים בני השנה של חברו לקבוצה ראובן שפע.
1956
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1956, זכה מנדלבאום בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:00.4 דקות לפני עמירם טראובר ממכבי ברית מכבים עתיד (5:08.0 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.7 דקות, אחרי עוזי בק ממכבי חיפה שהשווה את השיא הישראלי בתוצאה של 1:00.6 דקות.
1959
בתחרות שנערכה בבריכת גבעת חיים באוגוסט 1959, קבע מנדלבאום במשחה ל-100 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 1:00.1 דקות, שיפור לשיא הישראלי של עוזי בק (1:00.2 דקות).
מנדלבאום נפטר בשנת 1997 ונקבר בקיבוצו.
אבן הזיכרון לחייל האוסטרלי בקריית אונו
אבן הזיכרון לחייל האוסטרלי, ברייאן טמפלר ברטון, מרגימנט הפרשים האוסטרלים הקלים השישי, שנהרג ב-3 בדצמבר 1917, היא אבן זיכרון שנמצאה במהלך שנות השבעים בגבול קריית אונו - פתח תקווה. החייל נהרג במסגרת הקרב על קו שתי העוג'ות, אשר עבר בקרבת מקום. עיריית קריית אונו הודיעה כי המצבה המקורית נהרסה. העירייה ביצעה שיחזור של המצבה. המצבה המשוחזרת נמצאת בגינה קטנה ליד תחנת הדלק פז ברחוב לוי אשכול.
סיפור אבן הזיכרון
לא ברור מתי הוצבה אבן הזיכרון ועל ידי מי. בתחילת שנות השבעים, מטיילי החברה להגנת הטבע ברמת גן, ששוטטו בין הפרדסים על גבול קריית אונו - פתח תקווה, גילו לפתע אבן גדולה בצד הדרך. מרכזם, יהושע הדר, מצא עליה כתובת באנגלית: Brian Templer Barton, Nanima, Wellington, New South Wales Fell here in  action 1917 He lies at Ramleh. Underneath are the everlasting arms. משמעות השורה האחרונה מבחינה מילולית (כפי שתרגם צבי אילן) היא "יהי האל מחסה לנפטר", ובתרגום חופשי זהו ציטוט המילים "מתחת זרועות עולם" מ.
ואכן בבית הקברות הצבאי הבריטי נמצא קברו. על הקבר כתוב: בריאן היה בן 28, בנם של צ'ארלס ואנני ברטון מניו סאות' ויילס.
מקומה המקורי של אבן הזיכרון היה בדרך כורכר שהובילה מיפו לראש העין. ניתן היה לזהות את מקומה באמצעות איתור חורשת אקליפטוסים ליד צומת הדרכים לוי אשכול ובר-אילן בקרית אונו. עם הבנייה החדשה נעלמה האבן. עיריית קריית אונו שיחזרה את אבן הזיכרון והניחה אותה בגינה קטנה ליד תחנת הדלק ברחוב לוי אשכול.
בט"ו בשבט תשע"ז (פברואר 2017) הוצב לוח זיכרון לבריאן טמפלר ברטון ליד עץ ברכיכיטון צפצפתי עתיק בגני תקווה סמוך למקום בו נמצאה אבן הזיכרון המקורית שנעלמה.
סיפורו של בריאן
אגף ההנצחה בקנברה, באמצעות שגרירות אוסטרליה בישראל, מסרה על בריאן טמפלר ברטון את הפרטים הבאים:. מקור נוסף הוא מוזיאון "זיכרון המלחמות האוסטרלי" (Australian War Memorial).
סיפורו של הקרב
יומן היחידה, המצוי במוזיאון המלחמה בקנברה, מוסר על הקרב את הפרטים הבאים:
ביום הראשון ללחימה הייתה יחידת הפרשים בגבעה הרמה ביותר באזור - נקודת גובה 84 מטר מעל פני הים. הנקודה נקראה בשם "גבעת קוזלובסקי" והיום נטוע עליה "גן העלייה השנייה" בגבעתיים. הטורקים שהיו באזור צלפו באוסטרלים ואלו נסוגו לאזור הכפר הערבי לשעבר "סלמה", היום בעיבורי רמת גן ותל אביב בקרבת  מחלף מסובים ליד רמת אפעל היום. ביום מותו של בריאן נערכה פשיטה על העמדות הטורקיות דרומה מפתח תקווה. בקרב הכידונים נהרגו 20 חיילים טורקים ומהצד האוסטרלי הקצין אוואן טות' (Lt. Owen Tooth) ובריאן. הוא נקבר במקום, הוצבה מצבה והקיפו אותה בגדר ברזל. לאחר העברתו לבית הקברות הצבאי ברמלה, צלב העץ שהיה במקום הועבר לחלקת הקברים המשפחתית בחוות נאנימה.
סלעית הבזלות
בישראל היא חורפת נדירה ביותר, כשעיקר התצפיות בה הן מדרום הערבה. בחורפים של 2016/17 ו-2019/20 נרשמו מספר תצפיות ב-6 ו-7 פרטים בהתאמה, כולן בדרום הארץ.
הגדרתה ותיאורה של סלעית הבזלות הביאו להבנה כי שתי תצפיות עבר בסלעיות נדירות, של סלעית שחורה (O. leucura) בדצמבר 1982 וסלעית הודית (O. picata, נקראת גם סלעית מזרחית) בפברואר 1986, שתיהן מאילת, היו זיהויים שגויים של סלעית בזלות, והן הוסרו מרשימת ציפורי הארץ במאמר שהתפרסם ב-2012.
טקסונומיה ואטימולוגיה
סלעית הבזלות (O. warriae) וסלעית מגרבית (O. halophila) נחשבו בעבר לתת-מינים של סלעית לבנת-כנף (בשל מידע חסר סווגה הבזלות בתחילה כמופע מלניסטי בלבד על-ידי חלק מהרשימות), אך פוצלו כמינים מובחנים על ידי איגוד האורניתולוגים הבין-לאומי (IOU) בשנת 2021.
שם הסוג Oenanthe נגזר מהמילים ביוונית העתיקה oenos (οίνος), "יין" ו-anthos (ανθός), "פרח". זה מתייחס לחזרתה של הסלעית האירופית ליוון באביב בדיוק בזמן פריחת הגפנים. השם האנגלי לסלעית "wheatear" אינו נגזר מ"חיטה" או "אוזן", אלא הוא השחתה לשונית מהמאה ה-16 של "לבן" ו"עכוז", ומתייחס לשת הלבן הבולט שנמצא ברוב המינים.
שם המין הספציפי warriae ניתן לה על-ידי האורניתולוג הישראלי הדורם שיריחי, שחקר את סלעית הבזלות והעניק לה את שמה לכבודה של Effie Warr, אוצרת אוסף הציפורים במוזיאון להיסטוריה של הטבע בטרינג שבאנגליה, שבשנותיו הראשונות כחוקר מקצועי במוזיאון עזרה לו רבות.
תפוצה ובית גידול
דוגרת במדבריות בזלת בצפון-מזרח ירדן ודרום סוריה, ונראה שנודדת דרומה בחורף לדרום ירדן ואולי אף למצרים. באפריל 2011 נצפו וצולמו זוג בחיזור בטורקיה.
תיאור
זוהי סלעית גדולה יחסית, באורך 15–16.5 ס"מ, ובעלת ראש גדול ומעוגל. בצבעי שחור מט ולא מבריק (בשונה מסלעית שחורת-בטן), עם מעט גוון חום. בעמידה בולטים קצוות בהירים לסוככות היד. בתעופה ניכר דגם הכנף מזכיר סלעית לבנת-כנף, עם בסיסים בגוון אפרפר בהיר לאברות היד הפנימיות ואברות האמה, ובנוסף בולט גם פס הזנב העבה לרוחב הזנב כולו. סוככות התת-הזנב שלה לבנות לגמרי, בשונה מסלעית לבנת-כנף. הזוויגים דומים. לעיתים מופיעות מעט נוצות לבנות במצח, שמשערים כי מקורן בגנים "פגומים" כמו לבקנות או, הנפוצים יותר באוכלוסיות קטנות ומבודדות המתרבות בתוך עצמן.
סטטוס
זוהי סלעית נדירה ביותר ונדרש מחקר נוסף על המין, אך מעריכים כי היא נתונה בסכנת הכחדה חמורה, ואחת ההערכות היא שנותרו כמאה פרטים בלבד.
אוטומט סופי לא דטרמיניסטי
אוטומט סופי לא דטרמיניסטי הוא מודל מתמטי המהווה הכללה של אוטומט סופי דטרמיניסטי בכך שהוא מאפשר בחירה בין מספר דרכי פעולה עבור קלט נתון, בניגוד לדרך הפעולה היחידה אליה מחויב אוטומט דטרמיניסטי. המודל הוצג לראשונה על ידי מיכאל רבין ודנה סקוט במאמר מ-1959.
ההכללה של האוטומט הסופי הדטרמיניסטי מתבטאת בשלוש הרחבות עיקריות:
קל לראות כי ניתן לממש את התכונות השנייה והשלישית באמצעות שימוש בתכונות שלפניהן. יתר על כן, ניתן להראות כי אם אוטומט סופי לא דטרמיניסטי מקבל שפה כלשהי, קיים אוטומט סופי דטרמיניסטי שמקבל אותה. על כן האוטומט הדטרמיניסטי שקול לאוטומט הלא דטרמיניסטי. מכיוון שלעיתים קרובות קל יותר לבנות אוטומט שמקבל שפה רגולרית נתונה אם מתירים אי דטרמיניזם, יש לאוטומט הלא דטרמיניסטי חשיבות רבה כאשר רוצים להוכיח כי שפה מסוימת היא רגולרית.
מהות אי הדטרמיניזם
ישנן שלוש דרכים עיקריות להבין את היכולות האי דטרמיניסטיות של האוטומט הלא דטרמיניסטי.