cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אליפות אירופה בכדורסל 1953
בבית המוקדם ישראל ניצחה את נבחרות  בולגריה ופינלנד וכן השיגה ניצחון טכני על לבנון שסירבה להתמודד מולה. הפסד לנבחרת יוגוסלביה לא מנע מישראל לסיים במקום הראשון בבית ולהעפיל, יחד עם נבחרת יוגוסלביה לבית הגמר.
בבית הגמר, ניצחה ישראל את נבחרות יוגוסלביה, איטליה וצ'כוסלובקיה. כמו כן השיגה ישראל ניצחון טכני על מצרים שסירבה להתמודד מולה. לצד הניצחונות, הובסה הנבחרת על ידי ברית המועצות, הונגריה וצרפת וסיימה במקום החמישי בבית הגמר עם מאזן ניצחונות זהה  לנבחרות שסיימו במקומות 2-4.
שיטת המשחקים
17 הנבחרות הוגרלו לארבעה בתים: שלושה בתים בעלי 4 נבחרות ובית אחד בעל חמש נבחרות. שתי הראשונות מכל בית העפילו לבית הגמר שנערך בשיטת ליגה בת שמונה קבוצות. הראשונה בבית הגמר זכתה באליפות. הקבוצות שלא העפילו לבית הגמר חולקו לשני בתים בני 4 ו-5 קבוצות. שתי הראשונות בכל בית העפילו למשחקי הדירוג על מקומות 9-12 והקבוצות שסיימו במקומות השלישי והרביעי בבתים התמודדו על מקומות 13-16. הקבוצה שסיימה חמישית בבית בעל חמש הקבוצות סיימה במקום ה-17. בשלבי הבתים, במידה ומספר קבוצות סיימו עם אותו מספר נקודות, הדירוג ביניהן נקבע על פי יחס הסלים שהושג במשחקים ביניהן.
כריסטיאן קואבה
כריסטיאן אלברטו קואבה בראבו (בספרדית: Christian Alberto Cueva Bravo; נולד ב-23 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן פרואני, המשחק בעמדת הקשר באל-פתח.
קריירת מועדונים
קואבה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של ראסינג דה הואמצ'וקו. באוגוסט, הצטרף לזו של אוניברסידד סן מרטין. ב-12 באפריל 2008, קואבה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–3 לאוניברסידד ססאר ואייחו. ב-16 ביולי, הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0–4, גם נגד אוניברסידד ססאר ואייחו. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, קואבה כבש שני שערים ב-18 הופעות וסייע לקבוצתו לזכות באליפות, כאשר טרם מלאו לו 18 שנים.
ב-3 באוגוסט 2012, קואבה חתם באוניברסידד ססאר ואייחו, אך בנובמבר שוחרר מהקבוצה.
ב-24 בינואר 2013, חתם באוניון אספניולה מליגת העל הצ'יליאנית.
ב-18 באוגוסט 2014, קואבה חזר לפרו וחתם באליאנסה לימה.
ב-18 ביולי 2015, קואבה חתם בדפורטיבו טולוקה מליגת העל המקסיקנית.
ב-2 ביוני 2016, קואבה חתם לארבע שנים בסאו פאולו מליגת העל הברזילאית. ב-22 בפברואר 2017, קואבה האריך את חוזהו במועדון עד.
ב-19 ביולי 2018, קואבה חתם לארבע שנים בקרסנודאר מליגת העל הרוסית.
ב-7 בפברואר 2019, קואבה חזר לברזיל כאשר הושאל לסנטוס. בספטמבר, שוחרר מהקבוצה לאחר שנתפס במועדון לילה. אמנם, בראיון שהעניק הבעלים של הקבוצה לערוץ טלוויזיה מקומי, הודיע כי ייפטר את מאמן הקבוצה על נקיטת פעולה זו.
ב-11 באוגוסט 2020, קואבה הושאל לייני מלטיאספור מליגת העל הטורקית.
בינואר, קואבה חתם באל-פתח מליגת העל הסעודית.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, קואבה שיחק בנבחרת הנוער של פרו. ב-1 ביוני 2011, קואבה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 0-0 נגד, במסגרת גביע קירין.
קואבה נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2015, ואף כבש את השער הראשון שלו בנבחרת בהפסד 1–2 ל. קואבה נכלל בנבחרת המצטיינים של הקופה.
קואבה השתתף עם הנבחרת גם בקופה אמריקה 2016, מונדיאל 2018 וקופה אמריקה 2019.
יאן אורט
יאן הנדריק אורט  (בהולנדית: Jan Hendrik Oort; 28 באפריל 1900 – 5 בנובמבר 1992) היה אסטרונום הולנדי, מחלוצי מדע הרדיו-אסטרונומיה.
חייו
אורט נולד בעיר פרנקר בפריסלנד ולמד באוניברסיטת חרונינגן. נושא הדוקטורט שלו היה The stars of high velocity. בשנים 1922–1924 עבד באוניברסיטת ייל. בשנת 1927 הוא אימת את תאוריית התנועה הסיבובית של שביל החלב. בשנת 1935 התמנה לתפקיד פרופסור במצפה הכוכבים של אוניברסיטת ליידן. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא היה בין חלוצי תחום חדש באסטרונומיה - רדיו-אסטרונומיה. בתמיכתו ובהנחיותו נבנה רדיו-טלסקופ ב-Dwingeloo שבמזרח הולנד.
בשנת 1970 נבנה רדיו-טלסקופ נוסף בווסטברוק. הוא כולל 12 טלסקופים קטנים.
בשנת 1946 הוא קיבל מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה. בשנים 1958–1961 היה נשיא האיגוד האסטרונומי הבינלאומי. בשנת 1987 קיבל את פרס קיוטו.
נפטר בליידן בגיל 92.
טיסה נעימה 2
טיסה נעימה 2 (באנגלית: Airplane II: The Sequel) הוא סרט המשך לקומדיה-סאטירה-פרודיה האמריקאית משנת 1980 "טיסה נעימה". הסרט, אשר יצא לאקרנים ב-10 בדצמבר 1982, נכתב ובוים על ידי קן פינקלמן, ומככבים בו רוברט הייז, ג'ולי הגרטי, לויד ברידג'ס, צ'אד אוורט, ויליאם שטנר, ריפ טורן, וסוני בונו.
תקציר העלילה
בעתיד הקרוב, הירח כבר מיושב. מעבורת הירח המכונה "מייפלאוור אחת" משוגרת לעבר התחנה שעל הירח, מיוסטון.
במהלך הטיסה, "מייפלאואר אחת" סובלת מקצר חשמלי, הגורם ל-ROC, מחשב רב עוצמה בעל בינה מלאכותית, לאבד את דעתו ולנווט את המעבורת אל עבר השמש, במקום אל עבר הירח. אונגר ודאן מנסים לבטל את החלטת המחשב, אבל הם נפלטים אל החלל מתוך תא הלחץ. כאשר אובר מנסה לעצור את המחשב, ROC משחרר גז שהורג אותו. קורץ נוטש את איליין ועוזב עם תא המילוט היחיד. פעם נוספת, סטרייקר נקרא להציל את המצב. אולם תחילה, עליו להבין איך לגרום למחשב לוותר על השליטה.
סטיב מק'קרוסקי (לויד ברידג'ס), פקח הטיסה, מגלה כי אחד הנוסעים - ג'ו סאלוצ'י (סוני בונו) - עלה על "מייפלאואר אחת" עם פצצה בתוך המזוודה שלו, כאשר בכוונתו להתאבד באופן כזה שאשתו לא תוכל לגבות כספי ביטוח חיים. סטרייקר מצליח להשיג את הפצצה מסאלוצ'י, ומשתמש בה על מנת לפוצץ את ROC ולהגדיר מחדש את כיוון הטיסה אל יעדה המקורי - הירח. אולם הפיצוץ שהשמיד את המחשב גרם לנזקים נלווים במעבורת, אשר גרמו לה לטוס במסלול שבו יעד הנחיתה הוא בסיס צבאי שעל הירח, במקום בטרמינל אזרחי. מפקד הבסיס הצבאי הוא באק מרדוק (ויליאם שטנר), לשעבר מפקדו של סטרייקר, שכעת רוחש לו בוז בעקבות אירועי "מאצ'ו גרנדה". למרות הזלזול הרב שיש למרדוק כלפי סטרייקר, הוא מסכים לעזור לו, והמעבורת נוחתת בבטחה על הירח. טד ואיליין מאהבים שוב זה בזו, ומתחתנים. אחרי החתונה, סאלוצ'י מסתכל אל תוך תא הטייס ומבקש את התיק שלו בחזרה.
ביקורות ותגובות
בניגוד לקודמו, הסרט טיסה נעימה 2 לא התקבל בצורה חיובית בקרב המבקרים. במגזין "וראייטי" נכתב כי "לא ניתן לומר כי טיסה נעימה 2 הוא טוב יותר או גרוע יותר מקודמו. סרט זה הרבה יותר גרוע, אולם ייתכן והיה נראה מצחיק יותר אלמלא הסרט המקורי". רוג'ר איברט (שיקגו סן טיימס) העניק לסרט שני כוכבים מתוך ארבעה, תוך ציון כי "לא ממש ברור אם זה סרט על חללית. הכול בדיחות, משחקי מילים והפניות".
הסרט זכה לביקורות פושרות ולציון 39% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 18 ביקורות.
דינוזאור ג'וניור
דינוזאור ג'וניור (באנגלית: ) היא להקת אלטרנטיב/אינדי שהוקמה בארצות הברית בשנת 1984 על ידי ג'יי מאסקיס (גיטריסט וזמר), לו ברלואו (באסיסט וזמר) ומרף (מתופף).
בסוף שנות ה-80 היה שינוי בחברי הלהקה, ולמרות שגם בלי מרף וברלואו זכתה הלהקה להצלחה ולהשמעות ברדיו, ההרכב שהקים את הלהקה נחשב עד היום "ההרכב הקלאסי".
ללהקה השפעות נויז ברורות, המתבטאות בפידבק ודיסטורשן, ועם זאת הוקפד תמיד על שירים מלודיים, ובזכות מאפיינים אלו הלהקה נחשבת לאחת מהלהקות שעזרו להתפתחות הגראנג'.
הקמת הלהקה
הלהקה קמה מחברי להקת ההארדקור פאנק Deep Wound ("פצע עמוק") על ידי מאסקיס, ברלואו ומרף שהיו חברים לאוניברסיטה. לאחר שפיטרו את צ'רלי נקאג'ימה (לשעבר סולן Deep Wound), נטל מאסקיס את תפקיד הסולן. מאסקיס אמר שמטרת הלהקה היא ליצור "מוזיקת קאנטרי הגורמת לדימום באוזן". הלהקה החדשה נקראה "דינוזאור".
1990-1984: התבססות הלהקה ב"רוק המחתרתי אמריקאי"
להקת סוניק יות', שהשפיעה רבות על הסאונד של "דינוזאור", לא התרשמה מהם מיד, אך לאחר שראו הופעה אחרת שלהם, הכריזו שהם מעריצים. הקשר ההדוק בין הלהקות המשיך, ומאסקיס התארח בהקלטות של סוניק יות'.
עם יציאת האלבום נאלצה הלהקה לשנות את שמה ל-.Dinosaur Jr מכיוון שהלהקה The Dinosaurs תבעה אותם בגין שימוש בשמם.
בשנת 1988 עם יציאת האלבום השלישי Bug החלה הלהקה לקבל יותר במה ופרסום (בעיקר באנגליה). המתחים בין חברי הלהקה, בעיקר בין מאסקיס לברלואו, החמירו עד כדי כך שמאסקיס פיטר את ברלואו מהלהקה עם סיום סיבוב ההופעות של Bug ב-1989.
1997-1991: מאסקיס מקליט תחת שם הלהקה
ב-1991 הוציאה הלהקה את האלבום הרביעי Green Mind וב-1993 את אלבומם החמישי Where You Been. שני האלבומים האלה סימנו את המשך הצלחת הלהקה, כשהם היו חתומים בחברת תקליטים גדולה והסינגל 'Start Choppin נהיה חצי-להיט. אלבומים אלו גם היוו נקודת מפנה באופן שבו נכתבים שירי הלהקה, מאסקיס למעשה כתב את כל השירים וניגן גם את רובם, כך שיצא שמרף ניגן בשלושה שירים בלבד באלבום Green Mind. בגלל קו התנהלות זה התפטר גם מרף מהלהקה ב-1993 ומאסקיס נשאר החבר הקבוע היחיד בלהקה.
ב-1994 הוציאה הלהקה את אלבומה השישי Without a Sound שזכה להצלחה המסחרית הגדולה ביותר שלהם באמריקה וב-1997 את אלבומה השביעי Hand It Over שבקושי זכה להצלחה מסחרית כלשהי. שני האלבומים לא זכו לאהדת המבקרים.
2005-היום: איחוד ההרכב המקורי
לאחר שמאסקיס קנה את הזכויות מחברת התקליטים SST לשלושת האלבומים הראשונים של הלהקה במטרה להפיץ אותם מחדש ולאחר שמאסקיס וברלואו הופיעו במופע התרמה לאוטיסטים התבשל הרעיון בקרב השניים לאחד את הלהקה ולאחר שמרף הסכים לרעיון ביולי 2006, התאחדה הלהקה באופן רשמי.
הלהקה הוציאה את אלבומה השמיני Beyond שזכה לביקורות חמות ולהצלחה מסחרית (הגיע למקום 69 במצעד 200 האלבומים של המגזין בילבורד).
הלהקה הופיעה בישראל ב-9 וב-10 ביוני 2008 במועדון הזאפה כחלק מסיבוב ההופעות העולמי של Beyond, וב-1 בספטמבר 2009 כהופעה מקדימה להופעה של פיית' נו מור בגני התערוכה בתל אביב.
חילה (נהר)
נהר חילה (באנגלית: Gila River) הוא נהר באורך 1,044 ק"מ במדינות ניו מקסיקו ואריזונה, ארצות הברית, אחד מיובליו הראשיים של נהר הקולורדו. הנהר מתחיל במערב מדינת ניו מקסיקו וזורם מערבה דרך מדינת אריזונה עד שנשפך לנהר הקולורדו ביומה שבגבול עם מדינת קליפורניה ועם מקסיקו.
חלקו המזרחי של הנהר זורם בהרים, בעיקר דרך שמורות טבע. כאשר הוא יורד מההרים לרמה מישורית דרומית לפיניקס הזרם של המים נחלש משמעותית וכמות המים יורדת, וזאת בעקבות השקיה מרובה באזור החקלאי הזה.
לחילה נשפכים יובלים רבים, החל במזלג המזרחי והמערבי של הנהר המתמזגים על מנת ליצור את גוף המים הראשי בסמוך לחילה הוט ספרינגס (Gila Hot Springs) בניו מקסיקו. לפני סטאפורד (Safford) נשפך לנהר היובל סן פרנסיסקו ונחל האכזב סן סימון. בהמשך נשפך לחילה הנהר סן קרלוס מצפון במאגר סן קרלוס. בווינקלמן (Winkelman) נשפך אליו הנהר סן פדרו ואז הנהר סנטה קרוז דרומית לקאסה גראנדה (Casa Grande). בהמשך, מעט מערבית לפיניקס, נשפך נהר סולט לנהר חילה. בעקבות מערכות השקיה המוזנות מהמים ובהיותו של הנהר מקור מים חשוב ליישובים באזור הנהר התייבש והפך לנהר אכזב בחלקו, בעיקר החל מאזור פיניקס ועד שנשפך לנהר הקולורדו. בחלקו המזרחי, באזור בו זורמים המים הנהר מגיע לעומק של כ-12 מטרים.
הסכר היחיד על הנהר הוא סכר קולידג' אשר יוצר את מאגר סן קרלוס. בנהר יש מספר מיני דגים, בהם טרוטת חילה (Oncorhynchus gilae), מין טרוטה אנדמי לנהר חילה וליובליו.
היסטוריה
לאחר חתימת הסכם גואדלופה אידלגו בין ארצות הברית למקסיקו שימש נהר חילה גבול בין שתי המדינות עד 1853, כאשר החלק הדרומי של אריזונה נרכש על ידי ארצות הברית ברכישת גדסדן.
ז'ול ורן
ביוגרפיה
ז'ול ורן נולד ב־8 בפברואר 1828 בעיר נאנט שבצרפת. הוא היה הבכור בין חמישה ילדים. ילדותו עברה עליו עם משפחתו על אי בנהר הלואר. בדידות זו חיזקה את דמיונו, ואת קשריו עם אחיו פול. בגיל 9 נשלחו ז'ול ורן ואחיו לבית ספר, שבו למד ורן לטינית (הוא השתמש בשפה זו באחד מסיפוריו הקצרים).
האגדה מספרת כי בשנת 1839, בגיל 11, ורן השיג בחשאי מקום כנער סיפון על ספינת סוחר מסוג מפרשית תלת-תרנית בשם קוראלי, תוך שהוא מתכוון להפליג להודו ולחזור עם שרשרת אלמוגים לבת דודתו קרולין. הספינה הייתה אמורה לצאת להודו באותו ערב, אבל עצרה תחילה בנמל פמבף, אליו הגיע אביו, פייר ורן, בדיוק בזמן כדי לתפוס את בנו ולגרום לו להבטיח שאת מסעותיו הבאים יערוך רק בדמיונו. כיום ידוע כי האגדה היא סיפור מוגזם (אם כי יכול להיות מבוסס על מקרה אמיתי) שהומצא על ידי אחייניתו של ורן, מרגריט, שכתבה את הביוגרפיה שלו.
בתום לימודיו עבר ורן לפריז, כדי ללמוד משפטים. בשנת 1848 החל לכתוב תמלילים לאופרטות, וכעבור זמן מה גילה את כישרונו הגדול: כתיבת סיפורי מסעות והרפתקאות, שהכנה מדעית וגאוגרפית מפורטת העניקו להם אמינות.
כאשר גילה אביו שז'ול עוסק בכתיבה ואינו לומד משפטים, הפסיק לתמוך בו כלכלית. ורן נאלץ לפרנס עצמו מכתיבה, וגילה שאין זה פשוט. בתקופה זו פגש את הסופרים אלכסנדר דיומא וויקטור הוגו, שהעניקו לו מניסיונם.
ורן נישא להונורין דוויאן, אלמנה עם שתי בנות. בעצת אביו מצא עבודה כברוקר, אך בעידודה של אשתו המשיך לכתוב. בשנת 1861 נולד לו בן, מישל ז'אן פייר.
משלב זה ואילך, במשך קרוב ל־25 שנה, פורסמו סיפוריו של ורן בהמשכים דו־שבועיים במגזין של הצל ועם תום השנה הוצאו לאור כספר. במשך אותה תקופה, לא חלפה שנה מבלי שהצל פרסם ספר מאת ז'ול ורן. המצליחים ביותר שבהם כללו את "מסע לבטן האדמה" (1864), "מהארץ לירח" (1865), "עשרים אלף מיל מתחת למים" (1869) ו"מסביב לעולם בשמונים יום" (1872).
כמו סופרים רבים מתקופתו שהתחנכו בחברה הקתולית הבורגנית, ורן נקט לעיתים בטון אנטישמי בספריו. סיווגו כאנטישמי נובע בעיקר מתיאור דמותו של היהודי יצחק החבוט מהספר "הארץ שנתלשה", אם כי בזמנו מדובר היה באנטישמיות מסורתית, ולא באנטישמיות מודרנית והמשמעות שקיבל המושג לאחר השואה.
ז'ול ורן נפטר בעקבות מחלת הסכרת ממנה סבל, באמיין, אליה עבר ב־1872, ב־24 במרץ 1905 והוא בן 77. שמו של הרחוב שהוא גר בו הוסב לשמו. בנו, מישל, המשיך לכתוב חלק מספריו שלא ראו אור טרם מותו, תוך שהוא משכתבם. כתביו המקוריים של ורן, אשר לא ראו אור, פורסמו בסוף המאה ה־20.
מורשתו
ז'ול ורן היה מבשר של ספרות המדע הבדיוני בעולם. כונה לפעמים "אבי המדע הבדיוני", ( לצד ה.ג'.ולס או הוגו גרנסבק) אחרי 1979 ורן היה הסופר המתורגם ביותר בעולם אחרי אגתה כריסטי ולפני ויליאם שייקספיר בשנות ה-2010 היה המחבר הצרפתי המתורגם ביותר בעולם.
המצאות בספריו
אחד ממאפייני ספריו של ורן הוא תיאור של המצאות בדיוניות, שהתממשו ברבות הימים. ברוב המקרים התבסס ז'ול ורן על המצאות דומות שהיו ידועות גם בתקופתו.
ספריו
(כולל תרגומיהם לעברית)
קישורים חיצוניים
- המסעות המופלאים של ז'ול ורן - תרגומים לעברית
כוכב הודו
כוכב הודו היא אבן החן מסוג ספיר הגדולה בעולם. משקלה 563.35 קרט (112.67 גרם). אבן זו היא בעלת איכות גבוהה ובלא פגמים. האבן יוצאת דופן בשל צורת הכוכב הנמצאת על שתי פניה.
היסטוריה
האבן נכרתה בסרי לנקה. בשנת 1900 תרם המילארדר ג'יי. פי. מורגן את האבן למוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע במנהטן שבעיר ניו יורק.
ב-29 באוקטובר 1964 השאירו פורצים למוזיאון את החלון באחד מחדרי השירותים פתוח, ובחסות החשיכה פרצו למוזיאון וגנבו את כוכב הודו וכן את יהלום העיט ואת אודם דה לונג. מתוך אוסף היהלומים ואבני החן של המוזיאון רק כוכב הודו היה מוגן באמצעות אזעקה אולם גם זו לא פעלה מכיוון שהסוללה החשמלית המפעילה את האזעקה נגמרה. שווי האבנים שנגנבו עלה על 400,000 דולרים.
לאחר יומיים תפסה המשטרה את הגנב - ג'ק מרפי הידוע בכינוי "מרף ד'ה סרף" יחד עם שני שותפיו לעבירה. הספיר נמצא בלוקר בתחנת אוטובוסים במיאמי, אך יהלום העיט מעולם לא נמצא.
אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
אליפות האמנים של קטר בשחמט התקיימה בין 19 בדצמבר ל-30 בדצמבר 2015. בתחרות השתתפו שחמטאי הצמרת בעולם, והייתה זו ההופעה הראשונה של אלוף עולם מכהן בתחרות פתוחה מאז השתתפותו של בוריס ספסקי באליפות פתוחה בקנדה בשנת 1971. בתחרות התקיימו תשעה סיבובים והגרלת המשתתפים נערכה בשיטה השווייצרית.
בתחרות ניצח רב אמן מגנוס קרלסן, אלוף העולם בשחמט, לאחר שבסיום התחרות חלק מקום ראשון-שני עם יו ינגי (זוכה התחרות בשנה שעברה). בדו-קרב שהתקיים על פי כללי התחרות בין שני הראשונים ניצח קרלסן 2:0.
אבישי גורדון
אבישי גורדון (נולד ב-15 בספטמבר 1977 בכפר בלום) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקלע וכיום עוזר המאמן בקבוצת הפועל גליל עליון מליגת העל. גובהו 1.92 מטר.
אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
משתתפים בתחרות
בתחרות השתתפו 132 שחקנים, מהם למעלה מ-80 רבי אמנים, כאשר הבולטים מביניהם היו רב אמן מגנוס קרלסן, אלוף העולם בשחמט המכהן והמדורג במקום הראשון בעולם בשחמט בעל 2834 נקודות במד הכושר (נכון לדצמבר 2015), רב אמן ולדימיר קראמניק, אלוף העולם בשחמט בין השנים 2000 ל-2007 בעל 2796 נקודות, אניש גירי בעל 2784 נקודות, וסלי סו בעל 2775 נקודות וסרגיי קריאקין בעל 2766 נקודות וכן חואו ייפאן בעלת 2683 נקודות שהייתה אלופת העולם לנשים בשחמט שלוש פעמים ואלכסנדרה קוסטניוק אלופת העולם בשחמט לנשים בין השנים 2008 ו-2010 בעלת 2542 נקודות.
אבישי גורדון
ביוגרפיה
גורדון התחיל לשחק בקבוצת הילדים והנוער של הפועל גליל עליון. בשנת 1996 הצטרף לקבוצת הבוגרים של המועדון הוא שיחק בקבוצה הבוגרת שלה במשך 6 עונות: משנת 1996 עד שנת 2002. ב-2002 עבר לשחק במכבי ראשון לציון לאחר שתי עונות חזר לגליל ושימש כקפטן הקבוצה, לאחר שעודד קטש החל לאמן את הקבוצה.
אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
מהלך התחרות
בתחרות שווייצרית מדורגים כל השחקנים על פי מד הכושר שלהם. בסיבוב הראשון מציבים את השחקן בדירוג הגבוה ביותר מול השחקן שממוקם כראשון מתחת לדירוג האמצעי בתחרות.
אבישי גורדון
ביוגרפיה
בשנת 2007 חתם בהפועל חולון, עמה זכה באליפות המדינה בשנת 2008. לאחר מכן חזר לגליל, שהתאחדה עם הפועל גלבוע לקבוצת הפועל גלבוע גליל. עם קבוצה זו זכה באליפות המדינה בפעם השנייה, בשנת 2010. גורדון יחד עם גוני יזרעאלי, ששיחק לצידו הן בחולון והן בגליל, וגל מקל הם הכדורסלנים הישראלים היחידים שזכו באליפות המדינה בכדורסל במדיהן של שתי קבוצות שונות שאף אחת מהן אינה מכבי תל אביב. לאחר האליפות בחולון חזר גורדון להפועל גלבוע גליל למשך ארבע שנים. בעונת זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית.
אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
סיבוב ראשון
הפתעות גדולות נרשמו בסיבוב הראשון ובראשן תיקו בין אלוף העולם המכהן מגנוס קרלסן (בלבן) מול שחקנית מגיאורגיה בשם נינו בטיאשווילי בעלת מד כושר 2498, ניצחונו של גאגרה שארדול בעל מד כושר 2470 על ויי יי בעל מד כושר 2730, ניצחונו של קסו-יינגלין עם מד כושר 2470 על ניקיטה ויטיוגוב עם מד כושר 2724 ועוד תוצאות מפתיעות נוספות.
אבישי גורדון
ביוגרפיה
בשנת 2013 חזר לשחק בגליל עליון, בליגה הלאומית. בעונת עבר לאמן את קבוצת הנשים של גליל עליון בליגה הלאומית, ושיחק בעמק יזרעאל, שסיימה במקום השני בליגה הארצית והודחה בגמר הפלייאוף באותה שנה על ידי הפועל חיפה.
אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
סיבוב שני
לאחר הסיבוב השני לתשעה שחקנים יש שתי נקודות, שמונה מהם רבי אמנים ואחד מהם אמן בינלאומי. גם בסיבוב השני נרשמו מספר הפתעות, ובראשן תיקו בין אלוף העולם לשעבר ולדימיר קראמניק (בלבן) בעל מד כושר 2796, מול שחקן מפולין בשם פיורון קספר בעל מד כושר 2637 והתיקו בין סרגיי קריאקין במד כושר של 2766 מול סאלח סאלם מאיחוד האמירויות הערביות במד כושר 2622. הפתעה נוספת - ניצחונו של האמן הבינלאומי יופה דניל מרוסיה במד כושר 2504 נגד רב אמן ויקטור בולוגן ממולדובה בעל מד כושר 2654.
אבישי גורדון
ביוגרפיה
גורדון ידוע במיוחד באחוזי הקליעה הגבוהים שלו מטווח 3 הנקודות. בעונת היה קלע השלשות הטוב בליגת העל, עם ממוצע של 53.3%.
במקביל למשחק, עוסק גורדון גם באימון ילדים.
אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
סיבוב רביעי
לאחר הסיבוב הרביעי אין שחקן שלו מלוא הנקודות. חמישה שחקנים עם 3.5 נקודות (מד כושר ממוצע 2765).
אבישי גורדון
הפרישה ממשחק פעיל והעיסוק באימון
בסוף עונת 2014/15 עזב את גליל עליון ועבר לשחק באופן חובבני בעמק יזרעאל מהליגה הארצית, במקביל מונה למאמן קבוצת הנשים של הפועל גליל עליון מהליגה הלאומית בסיום אותה עונה סימה קבוצה הנשים במקום החמישי. ביולי 2016 מונה למאמנה של הפועל גליל עליון-קריית שמונה מהליגה הלאומית, בסיום עונת 2016/17 סיימה גליל עליון במקום ה-12 כחלק מהפליאוף התחתון אך הייתה רחוקה כחמישה משחקים מהיורדות לליגה הארצית.
אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
סיבוב חמישי
לאחר הסיבוב החמישי מגנוס קרלסן אלוף העולם בשחמט היחיד עם 4.5 נקודות; דולקים אחריו 8 שחקנים עם 4 נקודות, כאשר מד הכושר הממוצע של הלוחות הראשונים בסיבוב החמישי יהיה 2797. באחד המשחקים המסקרנים גבר ולדימיר קראמניק בסיום ארוך על מטלקוב לאחר שעד קרוב למסע ה-70 הייתה עמדה קרובה לשוויון, אך טעות חמורה אפשרה לקראמניק לזכות במשחק.
אבישי גורדון
הפרישה ממשחק פעיל והעיסוק באימון
בעונתו השנייה במועדון הוביל גורדון את הגליל אל הפלייאוף העליון לאחר שהקבוצה סיימה את משחקי הליגה הסדירה של עונת 2017/2018 במקום ה-6, במשחקי רבע הגמר הודחה הקבוצה לאחר שהפסידה להפועל באר שבע בני שמעון 2-1 בסיכום של שלושה משחקים.
אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
סיבוב שישי
לאחר הסיבוב השישי מגנוס קרלסן היחיד עם 5 נקודות; דולקים אחריו 13 רבי אמנים עם 4.5 נקודות ו-17 שחקנים נוספים עם 4 נקודות. מד כושר ממוצע של משחקי הצמרת 2787. הקוריוז של הסיבוב היה משחק בן 157 מסעים בו השחור (דוד הוואל, מד כושר 2688) ניסה לזכות סיום של צריח ורץ מול צריח, אך הניסיון לא צלח בידו.
אבישי גורדון
הפרישה ממשחק פעיל והעיסוק באימון
בעונתו השלישית בגליל העליון הוביל גורדון את הקבוצה לסיים במקום ה-3 בעונה הסדירה ולגמר הפלייאוף בו הפסידה 1 - 3 למכבי חיפה.
אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
סיבוב שביעי
לאחר הסיבוב השביעי מגנוס קרלסן, שחריאר ממדיארוב מאזרבייג'ן אלוף העולם בשחמט מהיר עם מד כושר 2748 וסיגוגירוב סאנאן הרוסי מובילים את התחרות עם 5.5/7. 16 שחקנים עם 5 נקודות ו-11 שחקנים עם 4.5 נקודות. מתוך שמונה משחקי הצמרת בסיבוב השביעי שישה משחקים הסתיימו בתיקו לאחר מאבקים קשים, ורק ממדיארוב שניצח את גנגולי וסאנאן שניצח את יקובנקו זכו בנקודה שלמה. ביצועי השחקנים בצמרת עוברים את מד כושר 2800, דבר המעיד על חוזקה הרב של התחרות.
אבישי גורדון
הפרישה ממשחק פעיל והעיסוק באימון
לאחר 4 עונות בגליל עליון עזב גורדון את הקבוצה בסיום עונת 2019/20
אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
סיבוב שמיני
לאחר הסיבוב השמיני מגנוס קרלסן מובילים את התחרות עם 6.5/8. ולדימיר קראמניק ויו ינגי עם 6 נקודות ו-17 שחקנים עם 5.5 נקודות. שני משחקי הצמרת בסיבוב השמיני הוכרעו: קרלסן ניצח את ממדיארוב במשחק מבריק, בשחור, בתוך 25 מסעים בלבד וקראמניק ניצח את סאנאן.
אבישי גורדון
הפרישה ממשחק פעיל והעיסוק באימון
במהלך עונת 2020/21 מונה למאמנה של הפועל גלבוע גליל מליגת העל כמחליפו של ליאור ליובין, תחת גורדון העפילה הקבוצה לראשונה מזה עשור לגמר הפלייאוף בו הפסידה 1–2 למכבי תל אביב. בתחילת עונת 2021/2022 שב גורדון אל הפועל גליל עליון ומונה לתפקיד עוזר המאמן של ברק פלג.
אליפות האמנים של קטר בשחמט 2015
דו-קרב על המקום הראשון
בדו-קרב הביס מגנוס קרלסן את יו ינגי בשני המשחקים, כאשר במשחק השני נכנע יו ינגי, ששיחק בלבן, לאחר המסע ה-16, אירוע נדיר ביותר.
הרצאות על תולדות הפילוסופיה (הגל)
הרצאות על תולדות הפילוסופיה (בגרמנית: Vorlesungen über die Geschichte der Philosophie; באנגלית: Lectures on the History of Philosophy) הוא ספר פילוסופי המבוסס על הרצאות בתולדות הפילוסופיה שניתנו על ידי גאורג וילהלם פרידריך הגל באוניברסיטה בשנים 1819, 1820, 1825–1826, 1827–1828, 1829–1830, ו-1831. ההרצאות נערכו ופורסמו לראשונה בשנת 1833, אחרי מותו של הגל, על ידי תלמידו קרל לודוויג מישלה. גרסאות מאוחרות יותר כללו הערות שנכתבו על ידי תלמידים של הגל שנכחו בהרצאותיו.
רקע
הגל הרצה לראשונה על תולדות הפילוסופיה באוניברסיטת בינה בשנים 1805–1806, שם הוא התבסס על כתב יד שהוא הכין לקראת ההרצאות. בשנים 1816–1817 הוא הרצה באותו נושא באוניברסיטת היידלברג, שם הוא לא הסתמך על כתב יד שלם, אלא על ראשי פרקים. הוא המשיך להרצות בנושא שש פעמים, החל מ-1819, באוניברסיטת ברלין. הרצאות אלה התבססו על כתב היד מאוניבסיטת ג'נה ועל ראשי הפרקים שהכין להרצאות בהיידלברג.
גישה היסטורית להבנת הפילוסופיה הוצגה קודם לכן על ידי ויקו. עמנואל קאנט רמז על האפשרות לגישה היסטורית בעמודים האחרונים של ביקורת התבונה הטהורה, ובעקבותיו הוגים כגון פיכטה, שלינג, הרדר ווילהלם גוטליב טנמן. עם זאת, הרעיון שלפילוסופיה יש היסטוריה משלה ושניתן ללמוד אותה דרך התפתחותה ההיסטורית היה חדש יחסית בתקופתו של הגל, ולהרצאותיו, שהבהירו את גישתו בנושא, הייתה השפעה מכרעת על התפתחות הגישה ההיסטוריציסטית להבנת הפילוסופיה.
סקירה
הגל ראה את ההבנה האנושית כחלק מתהליך של התפתחות היסטורית, שבמסגרתו התבונה או הרוח האבסולוטית (Geist) מתבטאת באופן ממשי בקהילות אנושיות, בחיים האתיים (Sittlichkeit) שלהן, ברעיונות שקיימים בהן ובדרכי הפעולה המקובלות בהן. מכאן שכל צורת מחשבה, ובכלל זאת המחשבה הפילוסופית, היא תלויית הקשר היסטורי.
יכולת החשיבה של האדם מבחינה אותו מצורות חיים אחרות. עם זאת, גם בתוך עולם המחשבה קיימים הבדלים בין סוגים שונים של אופני חשיבה, כתלות באובייקט של המחשבה או תכליתה. תחום המחשבה הנעלה ביותר, כפי שהגל מסביר בפתח הרצאותיו, הוא זה שבו האובייקט של המחשבה היא המחשבה עצמה. תחום זה הוא התחום של הפילוסופיה, והגל מכנה אותו גם מחשבה "חופשית" ומחשבה "קונקרטית באופן מהותי". הפילוסופיה עוסקת באמת האבסולוטית, שהיא אחת ויחידה, באופן רציונלי.
מתוך רעיונות אלה מגיע הגל לסתירה כביכול, שקיימת בביטוי "ההיסטוריה של הפילוסופיה" או "תולדות הפילוסופיה". אם הפילוסופיה עוסקת באמת אחת ובלתי משתנה, כיצד יכולה להיות לה היסטוריה? בהרצאותיו הגל הביע הגל את השאלה באופן הבא:
דחיית הטענה שקיימת סתירה מהותית במושג "ההיסטוריה של הפילוסופיה" היא אחת המטרות המרכזיות של ההרצאות: הגל שואף להראות שניתן לחשוב על הפילוסופיה כמחשבה שתכליתה היא האמת ובאותו הזמן שיש לפילוסופיה היסטוריה. במסגרת טיעון זה, דוחה הגל מספר גישות רלטיביסטיות וספקניות לגבי הפילוסופיה. הגישה הראשונה שהגל דוחה היא זו שלפיה הפילוסופיה היא בסך הכל אוסף של דעות או טעויות שמציגות את עצמן כאמת, ושההיסטוריה של הפילוסופיה היא ההיסטוריה של התגבשות דעות וטעויות אלה. הטיעון של הגל דוחה את הגישות האלה ובאותו הזמן מאשר את העובדה שקיים ריבוי של פילוסופיות שונות. אך הריבוי הזה לא רק שאינו שולל את האפשרות לפילוסופיה כמדע שתכליתו היא אמת אחת; הוא חיוני עבור מדע זה:
כך למשל, ניתן לתאר התפתחות מהפנתאיזם והפילוסופיה של המזרח ועד להבנה האינדיבידואליסטית של מושג החופש, בתקופת הרייך הראשון, כחלק מתנועה היסטורית שבמסגרתה מתפתחת ומתקדמת ההבנה האנושית.
מבוא לתולדות הפילוסופיה (מהדורה עברית)
לעברית תורגמו ונערכו יחדיו שלושה מבואות מהרצאות שונות של הגל על תולדות הפילוסופיה, תחת הכותרת "מבוא לתולדות הפילוסופיה". המבוא מתבסס על מספר רשימות הרצאותיו של הגל על תולדות הפילוסופיה בעתות שונות, ובעיקר על הרצאות משנת 1823. על כן, ישנן בו מספר חזרות או נוסחים מקבילים. המהדורה העברית ראתה אור בהוצאת מאגנס של האוניברסיטה העברית בירושלים, לראשונה בשנת תשכ"ג (1963), והמהדורות הבאות בשנים תשל"ו (1976) ותש"ן (1990). המהדורה העברית תורגמה על ידי מרדכי בן-אשר ונערכה על ידי יעקב פליישמן, ואליה צורפו גם "מקורות וספרות לתולדות-הפילוסופיה".
במבוא, היגל מציג בעיקר את השיטה הפילוסופית שלו, כדי שניתן יהיה להבין באמצעותה את תהליך ההתפתחות של הפילוסופיה, לפני שמבינים פילוסופיות שונות בנפרד. "תחילה רוצים אנו ליצור לעצמנו מבט כללי על היער, ורק לאחר מכן נוכל להבחין בעצים הבודדים... הוא הדין ביחס לפילוסופיות... מרוב עצים לא היה רואה את היער, מרוב פילוספיות לא היה רואה את הפילוסופיה."
בפתח הדבר למהדורה העברית, מסבירים המתרגם בן-אשר והעורך פליישמן שהגל השתדל להראות בחיבור שהפילוסופיה – יצירתה, תכניה והשיטה העצמית שלה – קשורה בקשר הדוק לתקופה שבה היא נוצרה. המושג הפילוסופי מתפתח בתוך הקשר היסטורי, פוליטי, כלכלי וחברתי מסוים. הגל סבר כי הפילוסופיה נוצרת ב"רוח הזמן" (גרמנית: Zeitgeist, צַיִיטְגַיִיסְט). המושגים הפילוסופיים, לדעתו, התפתחו בהתאמה להתפתחותה של התרבות האנושית בכללה. ככל שהמודעות העצמית של האדם התפתחה, וככל שדבק האדם בערכי החופש וחירות המחשבה, כך על פי הפרשנות של בן-אשר ופליישמן "הוא ילך וייעשה אדון לגורלו ההיסטורי" ויישם חירות זו בחיי הציבור והמדינה. על פי הגל: "תולדות-הפילוסופיה הן תולדות המחשבה החופשית, הקונקרטית, של האדם. לתפיסתו, בראשית ההיסטוריה האנושית, בעת העתיקה, "תוכנה הכללי של הפילוסופיה היה מצוי בצורת דת, מיתוס". ואחר כך התפתחה התודעה האנושית בתהליך הדרגתי, שכלל רציונליזציה של המחשבה, עד העת החדשה ותקופת חייו של הגל עצמו. הוא סבר כי הפילוסופיה היא מופע עיוני מתוך החיים, ו"לא ייתכן, שלא לנקוט עמדה כלפיה". המדע הפילוספי, כלומר חקר התולדות הפילוספיה הוא גוף ידע אחד, שכולל פילוסופיות רבות שנוצרו במהלך התרבות האנושית.
קברי שושלת מינג
קברי שושלת מינג (בסינית: 明朝十三陵, פין-יין: Míng cháo shí sān líng – "13 הקברים של שושלת מינג") הם נקרופוליס הממוקם בעמק, 44 קילומטרים צפונית לבייג'ינג בירת סין. באתר קבורים שלושה עשר מתוך שישה עשר הקיסרים של שושלת מינג, עשרים ושלוש נשותיהם, פילגש בכירה אחת ותריסר פילגשים קיסריות שהועלו כקורבן. כמו כן, נמצאים באתר גם שבעה קברים לפילגשים, קבר אחד לסריס וכן מבנים נלווים כמו ארמונות עזר, חדרי תורנות לסריסים ומשרדי טקסים.
היסטוריה
את שושלת מינג יסד בן למשפחת אריסים ענייה ממזרח סין המרכזית בשם ג’וּ יוּאֶן ג’אנג (נולד ב-1328). ג'וּ עמד בראש אחת מחבורות המורדים בשלטון שושלת יואן שמוצאה ממונגוליה. בהדרגה השיג ג'וּ עליונות צבאית על קבוצות המורדים האחרות, ובסופו של דבר גם על הצבא של שושלת יואן. בשנת 1368 כבש צבאו של ג’ו יואן-ג’אנג את עיר הבירה של שושלת יואן, "חאנבליק" (בסינית דאדו, כיום בייג'ינג), ובכך בא הקץ לשושלת זו. באותה שנה (1368) יסד ג’ו יואן ג’אנג בנאנג'ינג (בסינית "הבירה הדרומית") שושלת קיסרים חדשה בשם מינג (בסינית "המזהירה") ונטל לעצמו את התואר הקיסרי "חוֹנגווּ" (洪武 - "לחימה נרחבת"). שישה עשר קיסרי שושלת מינג היו בני משפחת ג'וּ.
הקיסר חוֹנגווּ שלט במשך שלושים ואחת שנים. הוא מת בשנת 1398 ונקבר סמוך לנאנג'ינג במאוזוליאום באתר הקרוי שְׂיָאולִינְג (בפין-יין Xiaoling - קבר שְׂיָאו). לקראת מותו, לאחר שלושים שנות שלטון, הכתיר חוֹנגווּ את נכדו, בנו של בנו הבכור, ג'וּ יון־ון (Zhu Yunwen), כיורשו בשלטון. הנכד שלט כקיסר ג'יינון ארבע שנים (1398–1402) בלבד, משום שדודו, הנסיך ג'וּ די (Zhu Di), שישב בבייג'ינג, כפר בזכותו לכתר ומרד בו. ג'וּ די היה טקטיקן מעולה, כוחותיו גברו על כוחות הקיסר וכבשו את נאנג'ינג הבירה. אין יודעים בוודאות מה קרה לג'יינון, וככל הנראה הוא ואשתו מתו בשרפה שהוצתה בארמונם. לכן לא קיים אתר קבורה לקיסר מינג השני.
בשנת 1402 הוכתר ג'וּ די בנאנג'ינג כקיסר השלישי של שושלת מינג בשם הקיסר יוֹנג־לֶה (永乐 – "אושר נצחי". שלט בסין עד שנת 1424). השנים הרבות שבילה ג'וּ די בבייג'ינג לימדו אותו על היתרונות האסטרטגיים של המקום והוא החליט להעביר את בירת הקיסרות מנאנג'ינג לבייג'ינג. ארבע שנים לאחר תחילת שלטונו נשלחו כמיליון פועלים לבייג'ינג על מנת לבנות את העיר. לזכותו של יונג לה נזקפים תכנון העיר העתיקה של בייג'ינג כמו גם כמה מנקודות הציון והמונומנטים בעיר כדוגמת העיר האסורה ומקדש השמיים. שנה אחר כך (1407) מתה הקיסרית שׂוּשְׁה (XuShi). בשל הנוהג לקבור את נשות הקיסר יחד עם בעליהן ומכיוון שיונג לה לא התכוון להקים את המאוזוליאום שלו בנאנג'ינג היה צריך למצוא אתר קבורה באזור בייג'ינג. לשם כך שלח יונג לה משלחת שכללה פקידים רמי דרג, מְעוֹנְנִים ומומחים לפנג שווי לבחור מקומות בני מזל לאתר הקבורה הקיסרי. בשנה השביעית למלכותו של יונג לה (1409) בחרה המשלחת אתר קבורה בעמק פורה מוקף הרים, שסיפקו הגנה טבעית לאתר. לאחר ביקור באתר הביע הקיסר שביעות רצון מהבחירה ומכך שהמומחים לפנג שווי אישרו את המקום, והורה להקדיש שטח של ארבעים קילומטרים מרובעים לנקרופוליס. בהוראתו החלו הפועלים לבנות מאוזוליאום עבורו, צָ'אנְגלִינְג (קבר צ'אנג), הקבר הראשון באתר.
במשך למעלה ממאתיים שנים, החל בקיסר יונג לה ואילך, נקברו באתר זה 13 מ-16 קיסרי שושלת מינג. קיסר מינג הראשון קבור כאמור בסמוך לנאנג'ינג ואין יודעים מה אירע לקיסר מינג השני. גם קיסר מינג השביעי, ג'יאן־טאי אינו קבור באתר. הוא עלה לשלטון לאחר שאחיו, ג'נג טונג, קיסר מינג השישי, נפל בשבי המונגולים. אחיו שוחרר בסופו של דבר מהשבי, חזר לבייג'ינג וחזר לשלטון לאחר שכנראה גרם לרצח אחיו. ג'נג טונג טען כי אחיו עלה לשלטון בצורה בלתי חוקית ולכן הורה לקבור אותו באתר המצוי ממערב לבייג'ינג. אחרון נבנה הקבר המכונה סְה-לִינְג (Siling) ובו קבור קיסר מינג האחרון, צ'ונג ג'ן, שתלה את עצמו באפריל 1644 לאחר שבייג'ינג עמדה ליפול לידיו של המורד לי צ'ה צ'נג.
במקור אמורים היו להיקבר באחוזת הקבר רק הקיסר והקיסרית. אבל כשהקיסר ג'נג טונג מת נקברו איתו שתי פילגשיו. מנהג זה המשיך גם בזמן כהונת יורשו, הקיסר צֶ'נְחְווָה, שיחד איתו קבורות גם שלוש פילגשיו. יש הרואים בעובדה זו אחד מהסימנים להתרופפות המוסרית שחלה החל מאמצע תקופת השלטון של שושלת מינג שבה התנתקו קיסרים רבים מהטיפול השוטף בקיסרות וניהלו חיי הוללות.
בתקופת שושלת מינג היו הקברים מחוץ לתחום עבור פשוטי העם. אדם שנכנס ללא רשות היה צפוי למאה מלקות במקל. מי שנתפס לוקח אבנים או אדמה מהאזור נידון למוות. אדם שהורשה להיכנס לאתר, היה חייב לרדת מסוסו מאה צעדים לפני שער הכניסה, אחרת היה נענש. ב-1644 בזז צבאו של המורד לי צ'ה צ'נג את הקברים והעלה רבים מהם באש לפני שהמשיך הלאה וכבש את בייג'ינג באפריל של אותה שנה. בתקופת שושלת צ'ינג של בני המאנצ'ו (תושבי מנצ'וריה), שהחליפה בשלטון את שושלת מינג, נשמרו הקברים ואף נערכו במקום שיפוצים. עם זאת חקלאים התיישבו בעמק ובסוף תקופת צ'ינג הם הורשו לגדל גם על חלקות הקבורה של הפילגשים והסריסים המלכותיים, אם כי תאי הקבורה התת-קרקעיים לא ניזוקו.
בשנים 1956 עד 1958 נערכו חפירות בדִינְגלִינְג, קברו של הקיסר מינג ה-13 ואן-לי, אך נכון ל-2008 לא נערכו חפירות בשאר הקברים. קברי שושלת מינג הוכרזו כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו באוגוסט 2003. הם נוספו לצד קברי קיסרי סין נוספים לאתר מורשת הקרוי קברים קיסריים של שושלות מינג וצ'ינג.
גאוגרפיה
האתר המקורי של קברי שושלת מינג השתרע על שטח של כ-40 קמ"ר בעמק הנמצא 44 קילומטרים צפונית מערבית לגבול העירוני של בייג'ינג ברובע צָ'אנְגְפִּינְג (Changping). רכס יֵנשָׁאן (Yanshan) המשתרע בכיוון כללי של מזרח למערב מקיף את העמק משלושה צדדים ויצר בכך אגן של אדמה כהה פורייה. בעמק זורמים נחלים ויש בו אגם. דרומית מערבית לעמק קיים ברכס פתח, המהווה שער כניסה טבעי לעמק. בקצה הצפוני של העמק מתנשא הר טְיינְשְׁוֹאוּ (Tianshou – "אריכות החיים של גן העדן") שלמרגלותיו נבנה הקבר הראשון באתר, צָ'אנְגלִינְג כשהוא פונה כלפי דרום.
בתקופת שושלת מינג היה האתר מוקף חומה ואסור לכניסה שלא בתפקיד. אך החל בתקופת שושלת צ'ינג הורשתה כניסת חקלאים לעמק. ממשלת סין הגדירה שטח בן 80 קמ"ר כ"אזור החיץ של קברי מינג", ומתוכו הוגדרו 8 קמ"ר כשטח מוגן האסור בפיתוח. נכון לשנת 2003 התגוררו באזור החיץ כ-21,000 תושבים. פרט לכפרים בהם מתגוררים התושבים נבנו בעמק מתקנים שונים הקשורים לחקלאות, תחבורה ותקשורת, וב-1959 הוקם בעמק מאגר מים.
מערך הקברים
אתר הקברים הקיסריים של שושלת מינג נבחר כאמור בקפידה בהתאם לעקרונות הפנג שווי, על פיהם יש להסיט מדרכן רוחות רעות ונשמות מרושעות המגיעות מצפון. האתר הוקף חומה שאורכה 40 קילומטרים ובה עשרה שערים. לכל שער הייתה צמודה מצודה ובה שוכנו כוחות מהצבא הקיסרי ששמרו על האתר. מרבית החומה והמצודות התמוטטו, וכיום נותרו מהם כמה שרידים בלבד.
מהפתח הראשי שפנה לדרום הובילה דרך בת 7 וחצי קילומטרים עד הקבר הראשון שנבנה בעמק, צָ'אנְגלִינְג. דרך זו מכונה "נתיב הנשמות" או "הדרך הקדושה" וממנה מתפצלות דרכים משניות אל הקברים האחרים הבנויים משני צדדי העמק. כל אתר קבורה נבחר בהתאם לעקרונות הפנג שווי. קברים שנבנו למרגלות הר טְיינְשְׁווֹ פונים דרומה בעוד שהקברים שנבנו במערב העמק פונים לכיוון דרום מזרח. אתרי הקבורה הם: הקברים בנויים על פי עקרונות דומים, אם כי קיים שוני בין הקברים. חלק מהעקרונות נקבעו כבר בשושלות הקודמות, וחלקם נקבעו על ידי מייסד השושלת, הקיסר חוֹנגווּ במאוזוליאום שהקים לעצמו באתר הקרוי שְׂיָאולִינְג סמוך לנאנג'ינג. ככלל, מאוזוליאום שקיסר הקים לעצמו בחייו גדול ומפואר יותר ממאוזוליאום שהקים קיסר לקודמו שמת בטרם הכין לעצמו אתר קבורה. התבנית הכללית של אתר קבורה היא: דרך קצרה המתפצלת מנתיב הנשמות (Shendao - שׁנדָאו) העוברת על גשר אבן, שער קדמי, היכל אסטלת אבן, שער "החסד הבולט", אולם "החסד הבולט", חמישה אביזרי פולחן מקרמיקה מזוגגת (שני פמוטים, שני גביעים ומבער קטורת), מגדל שמירה (המכונה גם מגדל הנשמות - Ming lou) ובו אסטלת אבן בה חקוק שמו של הקיסר לאחר מותו, ומכלול הקבורה הקרוי בָּאוצֶ'נְג (Baocheng – עיר האוצר), המבנה שבו קבור הקיסר. מבנה אחרון זה קבור לחלוטין מתחת לתל עפר שצורתו מעגלית או סגלגלה שנועד להתמודד עם שודדי קברים. כל אתר קבורה מוקף חומה. כאמור, לא כל הקברים בנויים באופן דומה. למפוארים יותר (דוגמת צ'אנגלינג) יש שלוש חצרות פנימיות בעוד שלאתרים אחרים יש שתיים.
האתרים המרכזיים
קברי שושלת מינג הם בין אתרי התיירות הפופולריים בסין. בשנת 2003, למשל, ביקרו במקום קרוב ל-5 מיליון תיירים. נכון לשנת 2008 פתוחים בפני מבקרים:
נתיב הנשמות
הדרך קרויה בסינית שׁנדָאו (Shendao), מונח המתורגם כ"דרך קדושה" או כ"נתיב הנשמות". אורכה 7.3 קילומטר, ובהליכה לאורך הנתיב עוברים סדרה של מבנים ופסלים:
צ'אנגלינג
במרחק של כ-4 כקילומטרים משער הדרקון והפניקס מצויה אחוזת הקבר הקרויה צָ'אנְגלִינְג (40.30143°N, 116.24318°W) ובה קברם של קיסר מינג השלישי, יוּנְג לֶה ואשתו הקיסרית שׂוּשְׁה (XuShi). את אחוזת הקבר החלו לבנות ב-1409 ובנייתה הסתיימה ב-1427, שלוש שנים לאחר מותו של יוּנְג לֶה. אחוזת הקבר משתרעת על שטח של 120 דונם, והיא המאוזוליאום הגדול ביותר בין קברי שושלת מינג. המאוזוליאום עבר לא מעט שיפוצים מתקופת שושלת מינג ולכן המבנים המרכזיים בו (שער ואולם החסד הבולט) שמורים היטב.
מיד לאחר פתח הכניסה מצויה חצר פנימית ראשונה ובצדה הימני היכל אסטלת האבן. במקור הייתה האסטלה שבפנים אמורה לכלול הקדשה המפארת את הקיסר הקבור, אלא שכמו בשאר הקברים שבעמק לא חקוק עליה דבר. בקצה החצר יש גרם מדרגות ובקצהו שער "החסד הבולט" המוביל לחצר הפנימית השנייה הגדולה.
מהחצר הפנימית המרכזית מוביל שער (Ling Xing) אל החצר השלישית והאחרונה. בקצה הנגדי של החצר מצוי מבנה המכונה מגדל הנשמות (Ming lou) ובו אסטלת אבן בה חקוק שמו של הקיסר לאחר מותו. לפני המגדל מונחים חמשת אביזרי הפולחן.
מאחורי מגדל הנשמות מצוי מכלול הקבורה עצמו המכונה בָּאוצֶ'נְג (Baocheng – עיר האוצר). הבנוי ממבנה הקבורה התת-קרקעי (Xuangong) המכוסה בתל עפר צהוב המכונה בָּאודִינְג (Baoding). צורת התל היא מעגל שקוטרו 300 מטרים והוא מוקף חומה. מבנה הקבר עצמו לא נחפר.
מפרצון ודנה
מפרצון ודנה (באנגלית: Vedena Cove; בבולגרית: залив Ведена) הוא מפרצון בחוף הצפון מערבי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
רוחב פתחו של המפרצון 1.6 קילומטרים.
אורכו של המפרצון (עומק כניסתו אל תוך האי) 800 מטרים.
קרחון סאפארבו נשפך אל ראשו של המפרצון.
גילוי ומיפוי המפרצון
המפרצון מופה בשנת 2009 על ידי סוקרים בולגרים.
מקור השם
המפרצון נקרא על הנהר ודנה, שבמערב בולגריה.
קברי שושלת מינג
דינגלינג
הארמון התת-קרקעי בנוי מחמישה אולמות נרחבים: אולם הכניסה, האולם המרכזי שמשני צדדיו האולם הימני והאולם השמאלי והאולם האחורי. שטח כל האולמות 1,195 מטרים רבועים. כל הארמון בנוי מאבן והתקרה הקמורה של האולמות מכוסה ב-27 מטרים עפר מעליה. אורכם של האולמות הצדדיים 26 מטרים, רוחבם שישה מטרים וגובהם שבעה מטרים. אולם הכניסה ואולמות הצדדיים ריקים. עם זאת, במרכז האולמות הצדדיים נבנתה בימת שיש לבנה שצופתה באריחים מוזהבים שכנראה הוכנה להצבת ארון קבורה. באולם המרכזי יש שלושה כיסאות מלכות מאבן ולפני כל אחד מהם חמשת אביזרי הפולחן מקרמיקה מזוגגת (שני פמוטים, שני גביעים ומבער קטורת), כד חרסינה בצבעי לבן כחול שנועד לאחסן שמן שומשום ו"מנורה נצחית" קערת ארד שהכילה שמן שבמרכזו פתיל. במרכז האולם האחורי, האולם הגדול ביותר, נבנתה בימת שיש ועליה הונחו ארון הקבורה הצבוע אדום של הקיסר ואן-לי, לשמאלו ארון הקבורה של הקיסרית שְׂיָאו זְ'ווֵי (Xiao Rui) ולימינו ארון הקבורה של הפילגש הבכירה (ואמו של יורש העצר) שְׂיָאו גִ'ינְג (Xiao Jing). שתי הנשים מתו לפני ואן-לי. סביב כל ארון הונחו חפצי חרסינה, ירקן ותיבות עץ מצופות לכה שהכילו חפצי קבורה יקרי ערך.
כשהארכאולוגים פתחו את ארון הקבורה הם הופתעו לראות שהגופה לא נחנטה בשעווה כמקובל, ובתוך הארון היה רק שלדו של הקיסר, אם כי שערו הקשור בסיכות זהב עדיין נשמר כמו גם שרידים לזקנו. על ראש הקיסר היה כתר זהב והוא היה לבוש בגלימה מלכותית חגורה ומגפי ירקן. סך הכל נמצאו במכלול הקבורה כ-3,000 חפצי ערך: בדים, בגדים, תכשיטים מזהב וחפצים מזהב, ירקן, וחרסינה.
חלק מהחפצים מוצגים במוזיאון שנבנה בצמוד לדינגלינג ב-1959, אבל מכיוון שהטכנולוגיה לשימור לא הייתה בידי הארכאולוגים הסינים נשמרו רוב חפצי הערך בתנאים בלתי מתאימים וסבלו מפגעי מזג האוויר. משום כך, רוב מה שמוצג כיום הם העתקים של המקור. גרוע מכך, במהלך מהפכת התרבות פרצו המשמרות האדומים אל המוזיאון, השחיתו חלק מהמוצגים, הוציאו את גופותיהם של הקיסר ואן-לי ושל פילגשיו, ולאחר ש"הוקיעו" את הקיסר כבורגני (350 שנה אחרי מותו), שרפו את הגופות. כמסקנה מתוך מסכת אירועים אלו החליטה ממשלת סין כי לא יחפרו יותר אתרים ארכאולוגיים, אלא למטרות הצלה בלבד. לפי כך אין כיום שום כוונה לחפור קברים נוספים. המוזיאון הורחב בתחילת המאה ה-21 וכיום הוא מוקדש למכלול אתרי הקבורה של שושלת מינג בעמק.
חרדים ספרדים
חרדים ספרדים הם תת-ענף בתוך החברה החרדית בישראל, הכולל חרדים יוצאי ארצות האסלאם, חצי האי האברי (ספרד ופורטוגל), הבלקן ושאר דרום אירופה. הזרם החרדי-ספרדי מונה בעשור השני של המאה ה-21, על-פי הערכות – כ-400,000 נפשות – כשליש מתוך היהדות החרדית, וכמיעוט מתוך היהדות הישראלית.
חרדיות ספרדית היא תופעה שהחלה להתפתח רק לאחר קום מדינת ישראל, עם המפגש בין יהדות ארצות האסלאם (הספרדית והמזרחית) המסורתית-דתית ליהדות החרדית המזרח אירופאית (האשכנזית) במוצאה ומקורה, ומאז היא עדיין בשלבי התפתחותה, כשחרדים-ספרדים רבים עומדים על קו התפר שבין חרדים לבין דתיים או דתיים לאומיים.
כיום, במגזר החרדי, מפלגת ש"ס, מועצת חכמי התורה והראשון לציון הם דוגמאות מובהקות לקיומה ולהשתלבותה של החרדיות-הספרדית במדינת ישראל, והשפעתה ניכרת בכוחה אשר הצליחה לגרוף במשך מערכות הבחירות שבין 2020-2023 כ12 מנדטים שהם כעשירית מתושבי מדינת ישראל והמפלגה השלישית בגודלה.
רקע היסטורי
עד המאה ה-20 יהודים ספרדים התאפיינו בשמירה על מצוות היהדות תוך הפגנה של פרגמטיות והתאמת ההלכה לחיי היום-יום. בעוד שבקרב יהודי אירופה האמנציפציה הובילה לתהליך חילון וכתגובה לו לתהליך של הקצנה דתית, וליצירתה של היהדות החרדית, בקרב יהודי המזרח לא התרחשו תהליכים דומים. הייתה פתיחות רבה יותר בקרב רבנים בפני חידושי העת המודרנית, וניסיון להתאימם להלכות הדת. רבנים ספרדים מסורתיים, כגון הרב הראשי הספרדי הראשון של מדינת ישראל הרב עוזיאל, הביעו פעמים רבות עמדות מתונות בענייני החברה והדת. כך למשל הרב עוזיאל תמך בזכות הצבעה לנשים, בגיור מקל לבני זוג של יהודים ובעמדות מתונות נוספות, שהיו מנוגדות לעמדת רוב הרבנים האשכנזיים באותה תקופה. בצורה דומה, אתוס "חברת הלומדים" שהתפתח בקרב היהדות החרדית במאה ה-20 גם כן לא התקיים באופן היסטורי בקרב יהודי המזרח. בארצות רבות אפילו הרבנים שילבו בין מלאכה ללימודי הדת, ולא התקיימו ממשכורת מהקהילה, מה שלא מנע את התפתחותה של ספרות הלכתית עשירה. פרופ' מנחם אלון הביא כדוגמה נוספת למתינות הספרדית המסורתית את הוויכוח ההלכתי שהתנהל בשנות ה-50 בנוגע זכות ירושה שוויונית לנשים נשואות; באותו זמן שבו הרבנות הראשית האשכנזית בישראל קבעה שאין זכות כזו, רבני מרוקו העניקו זכות ירושה שוויונית. רבני אשכנז נהגו באופן הולך וגובר על פי הכלל חדש אסור מן התורה, עיקרון יסודי של היהדות החרדית, בעוד שרבני מרוקו נימקו את פסיקתם בצורך להתאים את ההלכה לרוח הזמן ולדרישות המשכילים. לדברי מנחם אלון:
.
התפתחות הזרם החרדי-ספרדי החלה בעיקר לאחר המפגש בין היהדות החרדית האשכנזית ליהודי המזרח בישראל. רבנים ספרדיים שחששו מפני החילוניות בישראל והזדהו עם ערכי החברה החרדית, אימצו חלק מעקרונות היהדות החרדית, אמונותיה ואף לעיתים את הלבוש המסורתי שלה שמוצאו ממזרח אירופה. התנועה הספרדית הראשונה שהייתה בעלת סממנים חרדים הייתה תנועת נאמני התורה, שהוקמה בשנות ה-60 מחוגי ישיבת פורת יוסף כדי להוות במה לדיון בסוגיות הנוגעות ליהודי המזרח בישראל. תנועה זו, באמצעות ביטאונה "קול סיני", הזהירה מפני החילוניות והדגישה את האופן שבו היא מאיימת על יהודי המזרח. בביטאון התנועה הובעה ביקורת כלפי הרבנים הספרדים בני התקופה, שלטענתה הסתגרו בלימודים תורניים שקדניים מבלי לפעול דיו כדי למנוע מהציבור הספרדי לנהות לכיוון החילוניות. "פורת יוסף" קנתה לעצמה בתוך זמן קצר יחסית מוניטין מצוינים בעולם הרבני, העמידה תלמידים רבים ואף "ייצאה" רבנים ומורי הלכה לקהילות ספרדיות שונות בגולה, בעיקר בארצות המזרח. הם טיפחו לימים דפוס תגובה חרדי מגובש, פחות או יותר, וקרוב למדי לזה של הזרם המרכזי ביהדות החרדית האשכנזית, המזוהה עם אגודת ישראל.
הקמתה של מפלגת ש"ס בשנת 1982, המייצגת המובהקת של הזרם החרדי-ספרדי, הייתה נקודת הציון המרכזית של התפתחות הזרם והנקודה בה הוא החל לחדור לשיח הציבורי. לדעת נסים לאון, החרדיות הספרדית שונה משני הזרמים החרדיים האחרים - החסידים והליטאים - לא רק במאפייניה האתניים אלא גם בהיותה 'חרדיות רכה'.
הפלג המרכזי
הפלג הגדול של החרדים ספרדים הוא ממשיך דרכן של הישיבות הספרדיות הוותיקות של היישוב הישן בירושלים, ובראשן ישיבת פורת יוסף. בראשית שנות ה-80 החלו אנשי קבוצה זו לפתח לעצמם תשתית פוליטית על רקע תלונתם אודות אפליה פנים-חרדית. זאת במקביל למחאות על קיפוח ואפליה של מזרחים בכלל, מאז קום המדינה. תחושת קיפוח זו הייתה מהסיבות העיקריות להקמת תנועת ש"ס והמסגרות החינוכיות הגדולות שלה "מעיין החינוך התורני" ו"אל המעיין".
מרביצי תורה
הפלג השני מכונה מרביצי תורה ספרדים ובראשו הרבנים ניסים טולדנו, יעקב משה הלל, אברהם סלים(אמנם בשנת תשפ"ג הוסמך לחבר מועצת חכמי התורה של ש"ס)ויהודה עדס. אנשיה הם חרדים ספרדים - ברובם בוגרי ישיבות אשכנזיות שבהן רכשו את ההשקפה ואת אורחות החיים של הציבור החרדי-אשכנזי, אשר מחזיקים בהשקפה מותאמת להשקפת הזרם החרדי ליטאי בנוגע לצורת הלימוד ולהנהגת בן תורה. פלג ה'מרביצי' לא סרו למרותו של הרב עובדיה יוסף במהלך השנים, והכפיפו את עצמם לגדולי הדור הליטאיים, הרב שך, הרב אלישיב והרב שטינמן. כיום פלג זה מחולק, יש הנשמעים לראשי מועצת גדולי התורה של דגל, יש הרואים עצמם חלק מהפלג הירושלמי, ויש שנשמעים לרבנים ספרדים שאינם נמנים עם מועצת חכמי התורה, כגון הרב משה צדקה. בפסקי הלכה הם נוהגים לפי פוסקים ספרדים אחרים ולא כפסקי הרב עובדיה, כגון הרב בן ציון אבא שאול (אף שיש עדות לכך שלא תמך בהם בשעתו). לדעתם יש לבנות את הציבור הספרדי באופן עצמאי ובלתי תלוי בציבור הליטאי, אך כן לשמר את הערכים שהנחילו גדולי הדור הליטאי. לפלג זה השפעה רבה כיום, שכן רבים מראשי הישיבות והר"מים בישיבות הספרדיות המובחרות משתייכים אליו, גם אם לא באופן רשמי.
איגוד עמלי התורה
איגוד עמלי התורה הוא גוף שהוקם ונחשב למעין גוף המשך לארגון מרביצי תורה, אך נחשב כמי שמזוהה לחלוטין עם מפלגת ש"ס, אשר כיום מרבית הציבור חש חלק מתנועת ש"ס. באיגוד עמלי התורה חברות כיום כ-60 קהילות אברכים ספרדים, והוקמו על ידו כ-18 מוסדות חינוך לבני אברכים ספרדים, תלמודי תורה ובתי ספר.
בענייני הלכה
הקבוצה השנייה הולכת לפי פסקי הרב יוסף חיים מבגדאד, כפי שהם מופיעים בספרו בן איש חי. כיום פסקי ה"בן איש חי" נהוגים בעיקר בקהילות עיראק (בבל) וארם צובא. הרב מרדכי אליהו המשיך את שיטת הפסיקה של יהודי עיראק, בעיקר על פי דרכו של הבן איש חי, שיטת פסיקה המבוססת על פי תורת הנגלה השולחן ערוך והאחרונים, וגם על פי תורת הנסתר, הקבלה, פסקי האר"י ורבי שלום שרעבי. השפעתו על החרדים קטנה יחסית בגלל קרבתו לציונות הדתית, אך הוא נחשב לפוסק מרכזי בקרב חוגים חרדים לאומיים.
קבוצה שלישית היא תלמידי הרב בן ציון אבא שאול - פוסק מוערך, אשר זכה להערכה גם מהאשכנזים.
קבוצה רביעית היא של בני העדה המרוקאית אשר לרוב נוהגת לפי ספריהם של הרב רפאל ברוך טולדנו ושל הרב שלום משאש.
קבוצה חמישית ובולטת היא זו של עולי תימן. התימנים מאז ומתמיד היו אוטונומיה בקרב עדות המזרח, ונוהגים על-פי פסיקת השתילי זיתים (זרם השאמי), ותלמידו מהרי"ץ (זרם הבלדי). פלג הדרדעים פוסקים אך ורק על-פי הרמב"ם.
יחסים עם חרדים אשכנזים
החרדים הספרדים סבלו לאורך השנים ממעמד נמוך בחברה החרדית. על פי פרופ' עוז אלמוג, הם לא הצליחו להקים מוסדות בעלי שם מכיוון שהתלמידים הספרדיים המובחרים כמעט תמיד מעדיפים להיקלט במוסדות לימוד אשכנזיים, הנראים בעיניהם כבעלי מעמד גבוה ממוסדות הלימוד הספרדיים, והמוסכמה הזאת מעכבת את התפתחות הזרם הספרדי ואת השתחררותו מהפטרונות של הזרם הליטאי.
ברוב הישיבות האשכנזיות יש מיעוט של תלמידים ספרדים. בחלקן יש מכסה של כ-30%, וישנן ישיבות שמכסתן נמוכה בהרבה ומגיעה ללא יותר מתלמידים ספרדים ספורים. דוגמה נוספת למעמדם של הספרדים בחברה החרדית היא בשידוכים - אשכנזים אינם משתדכים עם ספרדים (למעט במקרים חריגים), אף עם כאלו שאימצו לחלוטין את מנהגיהם והליכותיהם של האשכנזים.
גם בתוך עולם הישיבות החרדי ספרדי למעשה קיימים שני סוגים של ישיבות:
1. ישיבות המזוהות עם המסורת, שיטת הלימוד וצורת הפסיקה הספרדית. עם הישיבות הללו נמנות הישיבות פורת יוסף, כסא רחמים, חזון עובדיה ועוד.
2. ישיבות המשתייכות לארגון "מרביצי תורה ספרדים". ראשי הישיבה בישיבות הללו בדרך כלל מתנגדים לרב עובדיה יוסף ולש"ס. עם הישיבות הללו נמנות הישיבות, דעת חיים, קול יעקב, ברכת אפרים, משכנות התורה. ישיבות נוספות שהשתייכו בעבר לזרם זה היו, שארית יוסף, אור ברוך ועוד כמותם שכבר חלפו ונסגרו מחוסר עניין לציבור. מנגד בישיבות אלו התלמידים מזדהים לחלוטין עם ש"ס בניגוד לצוות הישיבה. חלק ניכר מראשי הישיבות הללו משתייכים למשפחת טולדנו. בשנת 2011 היו מקרים שבהם שראשי ישיבות מסוג זה עזבו חתונות של תלמידיהם בעקבות קיומם של מנהגים ספרדיים.
רבנים בולטים
הרב עובדיה יוסף היה הסמכות הרוחנית בעלת שיעור הקומה הרם ביותר בזרם החרדי-ספרדי. רבנים חרדים-ספרדים בולטים נוספים הם הרב שלום כהן, הרב שלמה משה עמאר, הרב בן-ציון מוצפי, הרב מאיר מאזוז הרב משה צדקה והרב יצחק יוסף. עם זאת, חלק ניכר מהישיבות הספרדיות היוקרתיות הן בעלות אוריינטציה ליטאית ואינן כפופות לסמכותם של הרבנים הספרדים. ראשי הישיבות וצוות הר"מים בישיבות אלו הם חניכי הזרם הליטאי ורואים עצמם כפופים לסמכות הרוחנית של הציבור הליטאי.
לבוש חרדי ספרדי
ההשפעה הליטאית על הציבור הספרדי השפיעה במידה רבה גם על צורת הלבוש המקובלת. כיום בציבור הספרדי חרדי מקובל להתלבש בסגנון ליטאי הכולל חליפה שחורה או בצבע כהה, עניבה וכובעי קנייטש.
הסכם אי-תוקפנות סובייטי–פיני
הסכם אי-תוקפנות סובייטי–פיני הוא הסכם אי-תוקפנות בין ברית המועצות לפינלנד שנחתם ב-22 בינואר 1932. ברית המועצות פרשה מהסכם זה ב-1939, אחרי שהפגיזה את הכפר הסובייטי מיינילה באירוע דגל כוזב, על מנת לספק עילה למלחמה כנגד פינלנד. הפגזה זו איפשרה לה לבטל את ההסכם, ולצאת כעבור מספר ימים למלחמה נגד פינלנד.
מגעים להסכם
בהסכם, התחייבו שני הצדדים לכבד את גבולותיהם, ושכל צד יישאר נייטרלי במקרה של סכסוך בו אחד מהצדדים יהיה מעורב. בנוסף, נקבע שהמחלוקות ייפתרו בדרכים דיפלומטיות.
באביב 1934 הציעה ברית המועצות לקבוע שתוקף ההסכמים שלה עם המדינות הבלטיות ופינלנד יוארכו לתקופה של עשר שנים. כל המדינות אישרו, כשפינלנד הייתה האחרונה. כך, ההסכם עם ברית המועצות הוארך עד סוף 1945 בטקס שנערך במוסקבה ב-7 באפריל 1934, בחתימת שר החוץ הסובייטי, מקסים ליטבינוב ושר החוץ הפיני, ארנו איריו–קוסקינן.
ביטול ההסכם
ההסכם בוטל על ידי ברית המועצות ב-28 בנובמבר 1939, יומיים לפני שפלשה לפינלנד. זאת אחרי שטענה שהפינים הפגיזו כפר סובייטי באמצעות 7 פגזי ארטילריה שנורו לעבר עמדת שמירה בסמוך לכפר, השוכן בצד הגבול הסובייטי בין המדינות. על פי הודעת הצבא האדום, 4 חיילים נהרגו ועוד 9 חיילים נוספים נפצעו. ההפגזה נצפתה על ידי 3 עמדות גבול פיניות. הטענה שהפינים ביצעו את ההפגזה התגלתה לימים כטענה שקרית שכן ברית המועצות ביצעה זאת כדי לספק לעמה עילה למלחמה. על פי ההסכם, על שני הצדדים היה להקים ועדה משותפת לחקירת נסיבות התקרית, אולם ברית המועצות סירבה לבקשתה של פינלנד לכונן ועדה מעין זו.
בלומינגטון (אינדיאנה)
בְּלוּמִינְגְטוֹן (באנגלית: Bloomington) היא עיר במדינת אינדיאנה המשמשת מושב מחוז של מחוז מונרו והעיר הגדולה ביותר בו. העיר נוסדה בשנת 1818 על ידי מתיישבים מקנטקי, טנסי, וירג'יניה, קרוליינה הצפונית והדרומית. מספר תושבי העיר היה 80,405 במפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2010. הערכת האוכלוסייה לשנת 2014 היא 83,565. שטח המטרופולין של העיר מתפרש על פני שלושה מחוזות, ואוכלוסייתו הכוללת היא 175,506 איש. בלומינגטון היא ביתה של הקמפוס הראשי של אוניברסיטת אינדיאנה. בקמפוס זה לומדים 42,630 סטודנטים נכון לספטמבר 2014.