cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
צ'פלין (מחזמר)
עלילה
צ'רלי צ'פלין הוא ילד קטן שחי עם אמו בלונדון. אביו, שיכור ומתעלל, המזניח את משפחתו. אימו של צ'רלי מופיעה מדי ערב בוודוויל של פרד קארנו. ערב אחד, כשצ'פלין מגיע למקום עבודתה של אמו, היא שוכחת את המילים. צ'פלין הקטן אובד עצות ולבסוף שר במקומה, והופך לאגדה בוודווילים של לונדון. השנים חולפות וצ'פלין גדל בתיאטראו והופך לכוכב. אימו מזדקנת וחולה במחלת השכחה וצ'רלי לא מסוגל לראות אותה במצבה זה. הוא שולח אליה במקומו את אחיו, סידני. המופע מתגלגל לניו יורק, שם באחת הפעמים מבחין בצ'רלי מפיק הוליוודי מצליח, אשר מזמין את צ'רלי להוליווד כדי להופיע בסרטיו. צ'רלי מקבל את ההזמנה ופותח בדרך חדשה לתהילת עולם.
ארצות הברית
המחזמר הוצג לראשונה במסגרת פסטיבל למחזות זמר בניו יורק בשנת 2006.
לאחר מכן, המחזמר הופק ועלה שוב בסן דייגו, קליפורניה, מה-19 בספטמבר ועל ל-17 באוקטובר 2010. את הפקה זו ביימו וורן קרלייל ומייקל אונגר, עם עיצוב תפאורה מאת אלכסנדר דודג', עיצוב תלבושות מאת לינדה צ'ו, עיצוב תאורה מאת פול גאלו, עיצוב הקרנה מאת זכרי בורוביי, ועיצוב סאונד מאת ג'ון ווסטון. המנהל המוזיקלי היה בריאן פרי ועל התזמורת ניצח דגלאס בטרמן. צוות השחקנים כלל את רוב מק'קלור (צ'ארלי צ'פלין), אשלי בראון (אונה או'ניל), אל.ג'יי. בנט (סידני הצעיר), ג'ן קוללה (הדה הופר), אדי קורביץ' (פרד קרנו), ברוק סאני מורבר (מילדרד האריס), רון אורבך (מר צ'פלין), רולנד רוסינק (אלף), ג'ייק שווינק (צ'רלי הצעיר / ג'קי) ומתיו סקוט (סידני צ'פלין). צוות השחקנים כלל גם את אהרון אקוסטה, קורטני קורי, מת'יו פטריק דייוויס, ג'סטין מייקל דובל, שרה אדוארדס, בן ליברט, אליסה מארי, ג'ניפר נובל, קורט נורבי, קרלי ניקאנן, ג'סיקה ריינר-האריס, וקירסטן סקוט.
המחזמר הוצג לראשונה בברודוויי בתיאטרון אתל בארימור ב-21 באוגוסט 2012 במסגרת הצגות הרצה, עם ערב פתיחה רשמי ב-10 בספטמבר 2012. הצוות הקריאטיבי של הפקה זו כלל את וורן קרלייל (בימוי וכוריאוגרפיה), ביולף בוריט (עיצוב תפאורה), איימי קלארק ומרטין פקלידינאז (עיצוב תלבושות), קן בילינגטון (עיצוב תאורה) וג'ון דריסקול (עיצוב תאורה). צוות השחקנים כלל את רוב מק'קלור בתפקיד צ'ארלי צ'אפלין, ג'ים בורסטלמן בתפקיד אלף ריבס, ג'ן קוללה בתפקיד הדה הופר, ארין מקיי בתפקיד אונה או'ניל, מייקל מק'קורמיק בתפקיד סנט / מק'גרני / אמסי, כריסטיאן נול בתפקיד האנה צ'פלין, זכרי אונגר בתפקיד צ'רלי הצעיר / ג'קי וויין אלן ווילקוקס בתפקיד סידני צ'פלין. המחזמר רץ עד ל-6 בינואר 2013, ובסך הכל הוצג 160 פעמים (מתוכן 24 הצגות הרצה).
ישראל
בישראל, המחזמר הועלה לראשונה ביולי 2019 בתיאטרון תל אביב, בהפקה משותפת עם תיאטרון חיפה, בבימויו של שוקי וגנר על פי נוסח עברי מאת דני לשמן, עם עופרי ביטרמן בתפקיד צ'ארלי צ'פלין.
עוד משתתפים בהצגה איתי איפרגן/מתן קפלן, איתי קורן/מתן קפלן, בריאן סבסטיאן/אלון לייליב, גיא צמח, יהלי אלימלך, יוסף אלון, ליאור גלרון/ליאור בן יהודה, ליטל ממן, מריאנה סינצ'וק, נטעלי חכם/שירן לגזיאל, עידן שמעוני/מתן בן שימול, ציון חורי/גיא גבל ורותם מלר/ליאור בן יהודה בתפקידי הנשים של צ'רלי, אנשים ברחוב, רקדנים, קהל בקולנוע, צוות ההפקה של מאק סנט, שחקנים, הכפילים של צ'רלי, עיתונאים.
ביקורות ותגובות
בביקורת על ההפקה שעלתה בסן דייגו, כתב המבקר של לוס אנג'לס טיימס כי "השירים מקפיצים את הסיכום הפשטני הזה בשמלץ קליל ... הכי הרבה שאפשר לומר הוא שצוות השחקנים מודרך ביעילות והקלישאות מתקבלות בברכה ובסלחנות בזכות החיוך הצ'פליני ... ההפקה הסכמטית ... מתארת את שנותיו המוקדמות של צ'פלין כהסבר לכל דבר, פרט לנטייתו הידועה לשמצה לנערות צעירות". מבקר וראייטי כתב כי למחזמר אודות "הקריירה העצומה של אגדת הקולנוע צ'ארלס צ'פלין ... יש את הרגעים שלו אבל הוא נכשל בניסיונו לעסוק ביותר מדי [נושאים]. תוך כדי התהליך ... התוצאה הופכת לדלה ושטחית".
דניאל מייריק
דניאל מייריק (באנגלית: Daniel Myrick; נולד ב-30 בנובמבר 1962) הוא במאי קולנוע אמריקאי. זכה להכרה בעקבות הסרט "פרויקט המכשפה מבלייר", שזכה להצלחה רבה, אותו ביים עם שותפו אדוארדו סנצ'ז.
ביוגרפיה
מייריק סיים בשנת 1994 לימודים בבית הספר לקולנוע באוניברסיטת מרכז פלורידה. לאחר לימודיו נשאר בפלורידה, עסק בצילום ועריכת פרסומות ווידאו קליפים, וביים סרטים קצרים ביחד עם אדוארדו סנצ'ז. בשנת 1997 כתב וביים פרומו לפסטיבל הסרטים בפלורידה. ג'ון פירסון, מפיק סרטים עצמאי הבחין בפרומו, יצר עמו קשר, ובסופו של דבר עזר לו ולשותפו סנצ'ז בסרטם הראשון, פרויקט המכשפה מבלייר.
בשנת 2008 יצא לאקרנים סרטו "The Objective", שצולם במרוקו, והמתאר קבוצה של לוחמים אמריקאים באפגניסטן הנתקלים בתופעות על-טבעיות.
מכת ארבה
מַכַּת אַרְבֶּה היא המכה השמינית מבין עשר המכות שהכה אלוהים על מצרים, עקב סירובו של פרעה מלך מצרים לשלח את בני ישראל מארצו.
מכה זו שבאה אחרי מכת הברד גרמה לכך שכל הצמחים והיבול שהברד לא השמיד נשמדו על ידי המון החגבים שפשטו על שדות ופרדסי מצרים.
האם פגעה המכה גם בעברים
במקרא לא מבואר מפורשות שמכת ארבה פגעה במצרים בלבד, והדבר שנוי במחלוקת בין פרשני המקרא וחכמים נוספים:
לדעת רבי אברהם אבן עזרא, פשוטם של המקראות מורה כי המכות הראשונות: דם, צפרדע וכינים, וכן מכת שחין ומכת ארבה, פגעו במידה דומה בין במצרים ובין בעברים. בהתייחס למכת ארבה, מוסיף האבן עזרא שבאכילת יבולי היהודים במכת הארבה לא נגרם להם כל נזק, מאחר שהיו עתידים לצאת זמן קצר לאחר מכן ממצרים.
אך הרמב"ם סבור כי פשוטם של המקראות מורה שגם במכות דם וצפרדע, שחין וארבה, לקו המצרים בלבד ולא העברים. לגבי מכת כינים, נוקט הרמב"ם שגם במושבות העברים הופיעו הכינים אך לא ציערו אותם.
במדרשי חז"ל
במדרש מובא שהטעם למכת הארבה שנענשו בה המצרים, היא מידה כנגד מידה:
רש"י מביא מהמדרש, שהמצרים לכדו חגבים הרגו אותם ומלחו אותם לצורך אכילה, אולם כאשר המכה נסתיימה, בתפילתו של משה, וכל החגבים נישאו ברוח, הועפו אף החגבים המלוחים, ולא נשאר מהם זכר, ובלשון המדרש: "מהו לא נשאר ארבה אחד? אפילו מה שהיו בקדירות ובחביות מלוחות, פרחו והלכו להם".
הרמב"ן בפירושו מביא בשם רבינו חננאל שמאז שהתפלל משה להסיר את מכת הארבה ממצרים ועד היום הזה לא ניחתת על מצרים מכת ארבה, גם כאשר הם נמצאים באזור.
פקיד
פקיד הוא תוארו של מי שמחזיק במשרה הכרוכה בביצוע משימות משרדיות או הקשורות במכירות או קניינות.
באופן כללי, תחומי אחריותו של הפקיד כוללים תיעוד ותיוק של רשומות ומסמכים, איוש עמדת שירות, הנפקת תכתובות, וניהול מטלות אדמיניסטרטיביות שונות. בתרבויות רבות המונח פקיד מציין דרגה הייררכית נמוכה ברשות זו או אחרת של המינהל הציבורי, והמאפיין של תפקידו הוא שהוא אינו מקבל החלטות, כי אם מוציאן לפועל או מעבירן בין הדרגים השונים. עם זאת, פקידים עובדי ציבור יכולים להגיע למעמד רם.
דוגמאות לפקידוּת בישראל, הם פקידים של המשרדים הממשלתיים השונים - כפקיד שומה, פקידי רווחה: "פקיד סעד לחוק הנוער", "פקיד סעד בשירות הזקן" ועוד; נציב קבילות הציבור, פקיד היערות ועוד. בעולם הערבי, נאמן-השלטון הוא המוח'תאר, בברית המועצות - קומיסר.
בארצות דוברות אנגלית המילה לפקיד היא קלרק (Clerk) והיא נגזרת מתפקידו ההיסטורי-מסורתי של הפקיד בשרשרת משׂרות הכמורה.
פקידות קבלה היא תפקיד תומך משרדי/מנהלי שמתבצע מול קהל.
אורורה (רשת אוניברסיטאות)
אורורה (באנגלית: Aurora) היא רשת של אוניברסיטאות אירופאיות, שנוסדה באוקטובר 2016. לאורורה יש מועצה כללית המורכבת מהרקטורים / נשיאי אוניברסיטאות אורורה - או נציגיהם הרשמיים. המועצה הכללית מתכנסת פעמיים בשנה. לצד המועצה הכללית, לרשת אוניברסיטאות האורורה יש ועדה של שלושה רקטורים ונשיאים המופקדים על הנהלת הרשת. מטה הרשת ממוקם באוניברסיטת VU באמסטרדם שבהולנד. בהתאמת מצוינות אקדמית עם רלוונטיות חברתית, אורורה זיהתה ארבעה נושאים עיקריים:
נושאים נוספים הנובעים משיתוף פעולה ברשת בין־לאומית, הם:
רשימת האוניברסיטאות
להלן רשימת החברים נכון לשנת 2022:
פוטומטריה (ספר)
פוטומטריה (באנגלית: Photometria) הוא ספר על המדידה של האור שנכתב על ידי יוהאן היינריך למברט ופורסם ב-1760. הספר ביסס מערכת שלמה של גדלים פוטומוטריים ועקרונות מדידה; בספר הוא נעזר בעקרונות אלו כדי למדוד את התכונות האופטיות של חומרים, לכמת היבטים של הראייה, ולחשב עוצמות הארה.
תוכני הפוטומטריה
הספר נכתב בלטינית, וכותרתו היא מילה שלמברט הרכיב מיוונית: φῶς, φωτός (פֿוֹס, פֿוֹטוֹס) = אור ו-μετρια (מֶטְרִיָה) = מדידה. פוטומטריה היה החיבור הראשון שזיהה במדויק את רוב הרעיונות הפוטומטריים הבסיסיים, איגד אותם למערכת קוהרנטית של כמויות פוטומטריות, הגדיר את הכמויות האלה בדיוק מספיק להצגה מתמטית, ובנה מהם מערכת של עקרונות פוטומטריים. הרעיונות, הגדלים והעקרונות הללו עדיין בשימוש נרחב כיום.
בנוסף, למברט תיאר משטח שפולט אור (כמקור אור או באמצעות החזרה) בדרך כזו שצפיפות האור הנפלט (עוצמת הארה) משתנה כמו הקוסינוס של הזווית שנמדדת מהאנך המקומי למשטח. משטחים כאלה נקראים כעת "מושלמים דיפוזית" או "למברטיאנים". ראו: החזרה למברטיאנית.
למברט הדגים את העקרונות האלו בדרך היחידה שהייתה אפשרית בזמנו: באמצעות הרכבה של מערכת אופטית מתוחכמת, הוא הפך שני שדות הארה סמוכים לבהירים במידה שווה (משהו שניתן היה לקביעה רק על ידי תצפית ויזואלית), כאשר שני הגדלים הפיזיקליים שהפיקו את שני השדות היו לא שווים ושונים בכמות מסוימת (דברים שניתנים היו למדידה ישירה, כמו זווית או מרחק). בדרך זו, כימת למברט היבטים ויזואליים טהורים (כמו עוצמת מקור האור, עוצמת הארה, שקיפות ורפלקטיביות) באמצעות קשירה ביניהם לפרמטרים פיזיקליים (כמו מרחק, זווית, וצבע). כיום, שיטה זו נקראת "פוטומטריה ויזואלית". למברט היה בין הראשונים לערוך מדידות ניסויות בשילוב עם אמדים על אי וודאויות המבוססים על התאוריה של שגיאות (שלמברט היה חלוץ מוקדם שלה) ומה שהוא קבע באופן ניסויי כגבולות של הערכה ויזואלית.
חוקרים קודמים אמנם גילו את החוקים הפוטומטריים הראשון והשלישי, אבל למברט ביסס את החוק השני וחידש את מושג המשטחים המושלמים דיפוסיבית. יתרה מכך, כפי שאנדינג מצביע בתרגום הגרמני שלו לפוטומטריה - "ללמברט היו רעיונות בהירים על פוטומטריה באופן שלא היה שני לו", שבעזרתם הוא ביסס מערכת שלמה של גדלים פוטומטריים. בהתבסס על שלושת חוקי הפוטומטריה ובהנחת משטחים מושלמים דיפוסיבית, הפוטומטריה פיתחה וקבעה את הרעיונות הבאים:
1. הבדלים ניתנים להבחנה
בחלק הראשון של הפוטומטריה, למברט ביסס והדגים את חוקי הפוטומטריה. הוא עשה זאת באמצעות פוטומטריה ויזואלית וביסס את האי וודאויות המעורבות, ותיאר את הגבולות המקורבים שלה באמצעות קביעה כמה קטן השינוי בבהירות שהמערכת הוויזואלית תוכל להבחין בו.
2. מידת ההחזרה והשקיפות של זכוכית וחומרים נפוצים אחרים
באמצעות פוטומטריה ויזואלית, למברט הציג את התוצאות של קביעות ניסוייות רבות של החזרה ספקולרית ודיפוסיבית, כמו גם של השקיפות של שמשות ועדשות זכוכית. בין הניסויים המתוחכמים ביותר שערך, ניתן למנות את קביעת מידת ההחזרה של המשטח הפנימי של שמשת זכוכית.
3. מעבר קרינה בין משטחים
כשהוא מניח שהמשטחים דיפוסיביים ואת שלושת חוקי הפוטומטריה, למברט השתמש בחשבון אינפיניטסימלי כדי למצוא את מעבר האור בין משטחים בגדלים, צורות, ואוריינטציות משתנות. הוא ניסח את המונח המקורי של מעבר ליחידה של שטף בין משטחים וסיפק פתרונות בצורה המתמטית הסגורה של אינטגרלים כפולים, משולשים ומרובעים רבים, אשר סיפקו משוואות בעבור תצורות גאומטריות שונות רבות של משטחים. כיום, הגדלים היסודיים האלה נקראים View factors, פקטורי צורה (Shape factors), או פקטורי קונפיגורציה ונעשה בהם שימוש בחישובי קרינה תרמית ובגרפיקה ממוחשבת.
4. בהירות וגודל האישון
למברט מדד את קוטר האישון שלו עצמו באמצעות הבטה בו במראה. הוא מדד את השינוי בקוטרו כאשר הוא ראה חלק גדול או קטן יותר של להבת נר. זהו הניסיון הידוע הראשון לכמת את רפלקס האישון.
5. החזרה ובליעה אטמוספירית
באמצעות חוקי הפוטומטריה שניסח וגאומטריה רבה, למברט חישב את הזמנים והעומקים של שעות הדמדומים.
6. פוטומטריה אסטרונומית
מתוך ההנחה שכוכבי הלכת הם בעלי משטחי החזרה דיפוסיביים, למברט ניסה לקבוע את מידת ההחזרה שלהם, בהינתן הבהירות היחסית שלהם והמרחק הידוע שלהם מהשמש. מאה שנה מאוחר יותר, זולנר (Zöllner) חקר את ספר הפוטומטריה, ועל בסיס עבודתו של למברט הוא חולל מהפכה באסטרופיזיקה.
למברט היה הראשון לתעד את התוצאות של צבעים חיבוריים. על ידי העברת אור והחזרה סימולטנית מחתיכת זכוכית, הוא הרכיב זה על גבי זה את הדמויות של שני טלאי נייר בצבעים שונים, ותיעד את הצבע החיבורי המתקבל.
8. חישובי אור יום
מתוך ההנחה שהשמיים הם כיפה מאירה (luminous dome), למברט חישב את ההארה על ידי אור השמיים דרך חלון, ואת כמות האור שנחסם ועובר החזרות פנימיות (interreflected) על ידי הקירות ומחיצות.
אופי הפוטומטריה
הספר של למברט הוא ניסויי ביסודו. ארבעים הניסויים שמתוארים על ידי למברט בפוטומטריה נערכו על ידי למברט בין השנים 1755 עד 1760, אחרי שהוא החליט לכתוב חיבור על המדידה של אור. העניין שלו ברכישת מידע ניסויי נפרש על פני תחומים רבים: אופטיקה, תרמומטריה, פירומטריה, הידרומטריה ומגנטיות. העניין שהיה ללמברט במידע ניסויי ובאנליזה שלו, שמופיע באופן כה ברור בפוטומטריה, נראה בבירור גם במאמרים וספרים אחרים שלמברט כתב. בשביל עבודתו האופטית, רק ציוד מועט ביותר הספיק: כמה שמשות זכוכית, עדשות קמורות וקעורות, מראות, מנסרות, נייר ולוח לנייר, פיגמנטים, נרות, ואמצעים למדוד מרחקים וזוויות.
הספר של למברט הוא גם מאוד מתמטי באופיו. אף על פי שלמברט ידע שהטבע הפיזיקלי של האור עוד לא התברר (היה זה כ-150 שנה לפני שהגישה של דואליות גל-חלקיק התבססה), הוא היה משוכנע שהאינטראקציה של האור עם חומרים והאפקטים שלו על ראייה ניתנים לכימות. המתמטיקה הייתה בעבור למברט לא רק הסימן המובהק לכימות הזה אלא גם הסימן המובהק לריגורוזיות. בספר הוא השתמש באלגברה ליניארית ובחשבון אינפיניטסימלי באופן נרחב ובביטחון שלא היה נפוץ בחיבורים על אופטיקה באותה התקופה. בהיבט הזה, הספר פוטומטריה הוא מאוד לא אופייני לחיבורים מאמצע המאה ה-18.
כתיבת ופרסום הפוטומטריה
למברט החל לערוך ניסויים פוטומטריים ב-1755 ובאוגוסט 1757 היה לו מספיק חומר כדי להתחיל לכתוב. מהרפרנסים בפוטומטריה והקטלוג של הספרייה שלו שנכתב אחרי מותו, עולה בבירור כי למברט הכיר היטב את החיבורים על אופטיקה של ניוטון, בוגה, אוילר, הויגנס, סמית וקסטנר. הוא השלים את הפוטומטריה בפברואר 1760 והמדפיס הוציא לאור את הספר ביוני 1760.
השפעה מאוחרת
פוטומטריה הציגה התקדמויות משמעותיות וזה היה, ייתכן, מהסיבות הללו במיוחד שהופעתה נתקבלה באדישות יחסית. השאלה האופטית המרכזית באמצע המאה ה-18 הייתה: מהו טבע האור?, חיבורו של למברט לא היה קשור לנושא זה כלל, ולכן הפוטומטריה לא זכתה להערכה שיטתית מיידית, ולא הפכה לחלק מהזרם המרכזי של המדעים האופטיים. ההערכה הראשונה לפוטומטריה הופיעה ב-1766 בתרגום הגרמני של גאורג קלוגל לסקירה של האופטיקה שנעשתה של פרסטלי משנת 1772. פוטומטריה לא זכתה להערכה רצינית ולקריאה מעמיקה עד קרוב למאה שנה אחרי פרסומה, כאשר בעקבות התפתחות מדע האסטרונומיה והמסחר בתאורת גז התעורר הצורך בפוטומטריה. חמישים שנה מאוחר יותר, בתחום הנדסת התאורה נעשה שימוש בתוצאות של למברט כבסיס לחישובי תאורה שנלוו להתפשטות הגדולה של התאורה בתחילת המאה ה-20. חמישים שנה נוספות מאוחר יותר, בתחום הגרפיקה הממוחשבת נעשה שימוש בתוצאות של למברט כבסיס לחישובי Radiosity הדרושים כדי להפיק תצורות ארכיטקטוריות. לפוטומטריה, לפיכך, הייתה השפעה גדולה ועמוקה, אך מאוחרת ביותר על ההתפתחות של הטכנולוגיה והמסחר אחרי שהמהפכה התעשייתית התבססה, וזאת הסיבה מדוע הספר הזה היה ברשימה שנמנתה בספר Printing and the Mind of Man.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–הולנד
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים בין איחוד האמירויות הערביות לממלכת הולנד החלו ב-1972, אז מינתה ממלכת הולנד את השגריר הראשון שאינו תושב האמירויות. איחוד האמירויות מינתה את השגריר הראשון בהולנד שאינו תושב ב-1973. ב-1977 פתחה ממלכת הולנד את שגרירותה באבו דאבי.
הנציגות הדיפלומטית של איחוד האמירויות בהולנד נותרה תלויה בשגרירים שאינם תושביה עד לשנת 2002, אז נפתחה רשמית שגרירות איחוד האמירויות הערביות בהאג ב-10 בספטמבר 2002.
ההיסטוריה של היחסים בין שתי המדינות מתוארכת למאות שנים, לעידן החיפושים ההולנדיים במאות ה-15 וה-16, שבו חופי איחוד האמירויות הערביות נתפסו כתחנה לאספקת אספקה לאוניות הולנדיות בדרך להודו ולחופי אינדונזיה, והם גם יצרו קשרי סחר קשורים עם נמלים באזור.
ההיסטוריה העכשווית של היחסים הבילטרליים בין שתי המדינות, החלה בשנות ה-50 של המאה ה-19 בשלב חיפושי הנפט, שם חתמה חברת של ההולנדית על מספר חוזים לחיפוש נפט באמירות אבו דאבי. הקשר נמשך לאחר ייסוד איחוד האמירויות הערביות, ולאחר מכן עלייה בסחר בין שתי המדינות והן עסקו בפרויקטים כלכליים והשקעות, כאשר החברות ההולנדיות הן כיום אחת השחקניות הגדולות בתחומי המסחר והתעשייה, במיוחד בתחום מגזר הנפט והגז, נמלים ואיי בניין והשבת קרקעות חקלאיות באיחוד האמירויות הערביות.
יחסים כלכליים
הולנד ואיחוד האמירויות הערביות הקימו ועדה משותפת כדי לחזק עוד יותר את שיתוף הפעולה הכלכלי. בנובמבר 2021 השר ההולנדי לסחר חוץ ושיתוף פעולה לפיתוח, טום דה ברויין, ושר המדינה לסחר חוץ של איחוד האמירויות, תאני אל זייודי, חתמו על הסכם לכך בביתן הולנד באקספו 2020 בדובאי. הוועדה הכלכלית המשותפת, בראשות שני השרים, תתכנס אחת לשנתיים, יחד עם נציגי עסקים, מוסדות ידע והמגזר הציבורי מכל מדינה.
שואה גרעינית
שואה גרעינית, הידועה גם בתור אפוקליפסה גרעינית או שואה אטומית, היא תרחיש תאורטי שבו פיצוץ של נשק גרעיני גורם להרס נרחב ברחבי העולם ולנשורת רדיואקטיבית. תרחיש כזה צופה שחלקים נרחבים מכדור הארץ הופכים לבלתי ראויים למגורים עקב השפעות מלחמה גרעינית, שעלולה לגרום לקריסת הציוויליזציה ובמקרה הגרוע ביותר להכחדת האנושות או הפסקת החיים על פני כדור הארץ.
מלבד הרס מיידי של ערים על ידי פיצוצים גרעיניים, התוצאות הפוטנציאליות של מלחמה גרעינית עשויות להיות כרוכות בסופות אש, חורף גרעיני, מחלת קרינה נרחבת מנשורת או אובדן זמני (אם לא קבוע) של טכנולוגיה מודרנית עקב פעימות אלקטרומגנטיים. כמה מדענים, כמו אלן רובוק, שיערו שמלחמה תרמו-גרעינית עלולה לגרום לסיומה של הציוויליזציה המודרנית על כדור הארץ, בין השאר בשל חורף גרעיני ארוך טווח. באחד המודלים, הטמפרטורה הממוצעת בכדור הארץ יורדת במשך מספר שנים ב-7 עד 8 מעלות צלזיוס בממוצע מדי שנה, עקב מלחמה גרעינית מלאה.
החרדה מפני מלחמה גרעינית מלווה את העולם מאז התבססותו של הנשק הגרעיני. שעון יום הדין, שנוצר בשנת 1947, מנסה לאמוד את ההסתברות לפריצתה של מלחמה גרעינית. כיום (2023) השעון עומד על 90 שניות לחצות.
מחקרים בתקופת המלחמה הקרה העלו כי מיליארדי בני אדם ישרדו את ההשפעות המיידיות של פיצוצים גרעיניים וקרינה בעקבות מלחמה תרמו-גרעינית עולמית. האגודה הבין-לאומית של רופאים למניעת מלחמה גרעינית מאמינה שמלחמה גרעינית עלולה לתרום בעקיפין להכחדה אנושית באמצעות השפעות משניות, כולל השלכות סביבתיות, התמוטטות חברתית וקריסה כלכלית. ההערכה היא שחילופי מהלומות באמצעות נשק גרעיניים בקנה מידה קטן יחסית בין הודו לפקיסטן, הכוללים 100 כלי נשק בדומה לאלה שהוטלו על הירושימה (15 קילוטון), עלולים לגרום לחורף גרעיני ולהרוג יותר ממיליארד בני אדם.
האיום בשואה גרעינית ממלא תפקיד חשוב בתפיסה העממית של נשק גרעיני. הוא מופיע בדוקטרינה הצבאית של השמדה הדדית מובטחת והוא תרחיש נפוץ בשרדנות. שואה גרעינית היא מאפיין נפוץ בספרות ובקולנוע, במיוחד בז'אנרים ספקולטיביים כמו מדע בדיוני, דיסטופי ופוסט-אפוקליפטי.
מקור הביטוי
המילה האנגלית "holocaust" (שואה), שמקורה במונח היווני "holokaustos" שפירושו "שרוף לחלוטין", מתייחסת להרס רב ולאובדן חיים, במיוחד בשרפה. המילה נמצאת בשימוש זמן רב. לדוגמה, בסוף המאה ה-19 נטבע המושג "השואה הארמנית" לתיאור מקרי טבח במסגרת רצח העם הארמני.
שימוש מוקדם אחר במילה "שואה" לתיאור הרס בעקבות מלחמה גרעינית מופיע בספר מדע בדיוני של רג'ינלד גלוסופ משנת 1926 בשם "יתום החלל", שם הוא מתאר פיצוץ גרעיני שבעקבותיו "נשמעים הדים של שואה ושורר הרס אטומי".
כיום הביטוי "שואה גרעינית" הוא ביטוי שגור בדיונים אודות נשק גרעיני והשפעותיו. לדוגמה, באוגוסט 2007 נשיא ארצות הברית ג'ורג' וו. בוש הזהיר מפני שואה גרעינית במזרח התיכון עקב תוכנית הגרעין האיראנית.
סבירות למלחמה גרעינית
נכון לשנת 2021, לאנושות יש כ-13,410 כלי נשק גרעיניים. בעוד שהמלאים נמצאו במגמת ירידה לאחר סיום המלחמה הקרה, כל מדינה גרעינית עוברת מודרניזציה של הארסנל הגרעיני שלה. שעון יום הדין, שנוצר בשנת 1947, מנסה לאמוד את ההסתברות לפריצתה של מלחמה גרעינית. בשנת 2023 קודם השעון ל-90 שניות לפני חצות, שזו ההסתברות הגבוהה ביותר למלחמה גרעינית מאז נוצר השעון.
ג'ון קנדי העריך את ההסתברות שבה משבר הטילים בקובה יסלים לסכסוך גרעיני בין 33% ל-50%.
בסקר משנת 2008 שנערך בקרב מומחים בוועידת הסיכון הקטסטרופלי העולמי באוקספורד, העריך המכון לעתיד האנושות את ההסתברות להכחדה מוחלטת של בני אדם על ידי נשק גרעיני ב-1% בתוך מאה, את ההסתברות של מיליארד הרוגים ב-10% והסתברות למיליון מתים ב-30%. תוצאות אלו משקפות את הדעות החציוניות של קבוצת מומחים, ולא מודל הסתברותי.
מדענים טענו שאפילו מלחמה גרעינית בקנה מידה קטן בין שתי מדינות עלולה להיות בעלת השלכות גלובליות הרסניות, ועימותים מקומיים כאלה סבירים יותר מאשר מלחמה גרעינית בקנה מידה מלא.
הסבירות להכחדה מוחלטת של האדם
חוקרים רבים טענן שמלחמה תרמו-גרעינית עולמית עם מצבורים מתקופת המלחמה הקרה, או אפילו עם המאגרים הקטנים יותר הנוכחיים, עלולה להוביל להכחדה אנושית. עמדה זו קיבלה חיזוק כאשר מודל החורף הגרעיני הוצג לראשונה ב-1983. עם זאת, מודלים מהעשור האחרון מחשיבים הכחדה מוחלטת כבלתי סבירה, וגורסים כי חלקים מהעולם יישארו ראויים למגורים. כמו כן יכולים להיות גם סיכונים עקיפים, כמו קריסה חברתית בעקבות מלחמה גרעינית שיכולה להפוך את האנושות לפגיעה הרבה יותר לאיומים קיומיים אחרים.
ההשפעות של מלחמה גרעינית
באופן היסטורי היה קשה להעריך את המספר הכולל של הרוגים כתוצאה ממלחמה גרעינית עולמית מכיוון שמדענים מגלים ללא הרף השפעות חדשות של נשק גרעיני, וגם משפרים מודלים קיימים.
דיווחים מוקדמים התייחסו להשפעות ישירות של פיצוץ גרעיני וקרינה והשפעות עקיפות של שיבוש כלכלי, חברתי ופוליטי. בדוח משנת 1979 עבור הסנאט האמריקני, העריך המשרד להערכה טכנולוגית את הנפגעים בתרחישים שונים. עבור מלחמה גרעינית בקנה מידה מלא בין ארצות הברית וברית המועצות, חזו בין 35 ל-77 אחוזים הרוגים (70 מיליון עד 160 מיליון הרוגים באותה תקופה) בארצות הברית, ובין 20 ל-40 אחוז הרוגים מהאוכלוסייה הסובייטית.
אף על פי שדו"ח זה נערך כאשר מצבורי הגרעין היו ברמות גבוהות בהרבה ממה שהם היום, הוא גם נעשה לפני שהוצגה התיאוריה של סיכון החורף הגרעיני בתחילת שנות ה-80. בנוסף, הוא לא לקח בחשבון השפעות משניות אחרות, כגון פעימות אלקטרומגנטיות (EMP), ואת ההשלכות שיהיו להם על הטכנולוגיה והתעשייה המודרנית.
חורף גרעיני
בתחילת שנות ה-80 החלו מדענים לבחון את ההשפעות של עשן ופיח הנובעים משריפת עצים, פלסטיק ודלק בערים הרוסות מפצצה גרעינית. ההשערה הייתה שהחום העז יוביל את החלקיקים הללו לגבהים גבוהים במיוחד, שם הם יכולים להיסחף במשך שבועות ולחסום הכל מלבד חלק קטן מאור השמש.
מחקרים עדכניים יותר עושים שימוש במודלים מודרניים של תפוצה גלובלית ובכוח מחשב גדול בהרבה מזה שהיה זמין עבור המחקרים של שנות השמונים. מחקר משנת 2007 בחן את ההשלכות של מלחמה גרעינית עולמית הכוללת שימוש בחלקים מתונים עד גדולים מהמלאי הגרעיני העולמי הנוכחי. המחקר מצא שיתרחש קירור בכ-12°C – 20°C בחלק גדול מאזורי הליבה החקלאיים של ארצות הברית, אירופה, רוסיה וסין ועד 35 °C בחלקים מרוסיה בשתי עונות הגידול הראשונות של הקיץ. השפעות השינויים שמצאו היו גם ארוכים הרבה יותר ממה שחשבו קודם לכן, מכיוון שהדגם החדש שלהם ייצג טוב יותר כניסה של אירוסולים של פיח בסטרטוספירה העליונה, שם לא מתרחשים משקעים, ולכן ההתפוגגות שלהם תהיה בסדר גודל של 10 שנים.
המחברים לא דנו לעומק בהשלכות על החקלאות, אך ציינו כי מחקר משנת 1986 אשר הניח שלא יהיה ייצור מזון במשך שנה צפה כי "לרוב האנשים על פני כדור הארץ ייגמר האוכל ויגוועו ברעב עד אז" והעירו כי התוצאות שלהם מראות כי, "יש להאריך את התקופה הזו ללא ייצור מזון בשנים רבות, מה שהופך את ההשפעות של החורף הגרעיני לגרועות עוד יותר ממה שחשבו בעבר".
בניגוד למחקר שלעיל של סכסוכים גרעיניים עולמיים, מחקרים הראו שאפילו סכסוכים גרעיניים אזוריים בקנה מידה קטן עלולים לשבש את האקלים העולמי למשך עשור או יותר. בתרחיש של סכסוך גרעיני אזורי שבו שתי מדינות מנוגדות בסובטרופיות ישתמשו כל אחת ב-50 פצצות נשק גרעיני בגודל הפצצות שהוטלו על הירושימה (כ-15 קילוטון כל אחת) במרכזים מאוכלסים מרכזיים, העריכו החוקרים כי ישתחררו עד חמישה מיליון טונות של פיח, מה שיגרום להתקררות של מספר מעלות על פני שטחים נרחבים של צפון אמריקה ואירואסיה, כולל רוב אזורי גידול התבואה. ההתקררות תמשך שנים, ולפי המחקר עלולה להיות "קטסטרופלית". בנוסף, המחקר הראה ירידה של 10% במשקעים העולמיים הממוצעים.
סכסוכים גרעיניים אזוריים עלולים גם לגרום נזק משמעותי לשכבת האוזון. מחקר משנת 2008 מצא שמלחמה גרעינית אזורית יכולה ליצור חור באוזון כמעט גלובלי, לעורר בעיות בריאות ולהשפיע על החקלאות במשך עשור לפחות.
רעב גרעיני
קשה להעריך את מספר הנפגעים שייגרם כתוצאה מהחורף הגרעיני, אך סביר להניח שההשפעה העיקרית תהיה רעב עולמי (המכונה רעב גרעיני), שבו מתרחש רעב המוני עקב הפרעות בייצור והפצה חקלאית. בדו"ח משנת 2013 הגיעו למסקנה כי יותר משני מיליארד בני אדם, כשליש מאוכלוסיית העולם, יהיו בסכנת רעב במקרה של מלחמה גרעינית אזורית בין הודו לבין פקיסטן, או על ידי שימוש אפילו בחלק קטן מהנשק הגרעיני שבידי אמריקה ורוסיה.
פעימה אלקטרומגנטית
פעימה אלקטרומגנטתי (EMP) היא פרץ של קרינה אלקטרומגנטית. פיצוצים גרעיניים יוצרים פעימה של קרינה אלקטרומגנטית הנקראת EMP גרעיני או NEMP. הפרעות EMP כאלה ידועות כמשבשות או מזיקות בדרך כלל לציוד אלקטרוני.
על ידי השבתת האלקטרוניקה, פעימה אלקטרומגנטית תשבית בתי חולים, מתקני טיפול במים, מתקני אחסון מזון ואת כל צורות התקשורת האלקטרוניות. התקפות מסוימות עלולות להוביל לאובדן אנרגיה גדול במשך חודשים או שנים. נכון להיום, כשלים ברשת החשמל מטופלים באמצעות החלפה על ידי רכיבים מבחוץ. במקרה של התקפת פעימה אלקטרומגנטית, תמיכה כזו לא תתקיים ויהיה צורך להחליף את כל הרכיבים, ההתקנים והאלקטרוניקה הפגומים.
בשנת 2013, בית הנבחרים האמריקאי שקל את "חוק אבטחת תשתית מתח גבוה לחשמל מנזק קטלני" שיספק הגנה מפני נחשולי מתח לכ-300 שנאים גדולים ברחבי ארצות הברית. בעיית ההגנה על תשתיות אזרחיות מפני פעימה אלקטרומגנטית נחקרה באופן אינטנסיבי גם ברחבי האיחוד האירופי, ובפרט על ידי בריטניה. בעוד שננקטים אמצעי זהירות, ג'יימס וולסי וועדת ה-EMP ציינו שפעימה אלקטרומגנטית היא האיום המשמעותי ביותר על ארצות הברית.
על אף שהסיכון של פעימה אלקטרומגנטית, בין אם באמצעות פעילות סולארית או אטמוספירית או מתקפת אויב, לא הופרך, יש הטוענים כי נופח על ידי התקשורת. כלי הנשק במדינות סוררות עדיין קטנים מדי ולא מתואמים כדי לגרום לפעימה מסיבית, תשתית תת-קרקעית מוגנת מספיק, ויהיה מספיק זמן אזהרה מתצפיות כמו SOHO כדי להגן על שנאים על פני השטח אם תתגלה סופת שמש הרסנית.
נשורת גרעינית
נשורת גרעינית היא שארית האבק והאפר הרדיואקטיביים המתפזרים לאטמוספירה העליונה בעקבות פיצוץ גרעיני. הנשורת מוגבלת בדרך כלל לאזור הקרוב, ויכולה להתפשט למאות קילומטרים ממקום הפיצוץ רק אם הפיצוץ גבוה מספיק באטמוספירה.
סכנת הקרינה העיקרית מנשורת נובעת מרדיונוקלידים קצרי מועד חיצוניים לגוף. בעוד שרוב החלקיקים הנישאים על ידי הנשורת הגרעינית דועכים במהירות, לחלקיקים רדיואקטיביים מסוימים יהיה זמן מחצית חיים של שניות עד כמה חודשים. כמה איזוטופים רדיואקטיביים, כמו סטרונציום-90 וצסיום-137, הם בעלי חיים ארוכים מאוד וייצרו נקודות חמות רדיואקטיביות עד 5 שנים לאחר הפיצוץ הראשוני. נשורת וגשם שחור עלולים לזהם נתיבי מים, חקלאות ואדמה. מגע עם חומרים רדיואקטיביים עלול להוביל להרעלת קרינה באמצעות חשיפה חיצונית או צריכה מקרית. במינונים חריפים על פני פרק זמן קצר הקרינה תוביל לתסמונת פרודרום, מוות מח עצם, מוות של מערכת העצבים המרכזית ומוות במערכת העיכול. הסרטן הופך לסיכון הבריאותי העיקרי בחשיפות ארוכות יותר. חשיפה לקרינה ארוכת טווח יכולה להוביל גם להשפעות על התפתחות האדם ברחם ולנזק גנטי חוצה דורות.
אנקונדה צהובה
אנקונדה צהובה (שם מדעי: Eunectes notaeus) הוא מין של נחש ממשפחת החנקיים הנפוץ בדרום אמריקה.
תיאור
נחשים בוגרים ממין זה קצרים יותר מאנקונדה כהה ומגיעים בדרך כלל לאורך ממוצע של 3-3.7 מ'. אורכם המרבי קרוב לוודאי ארוך עוד יותר כאשר הנקבות גדולות מן הזכרים. עורם בצבע צהוב, זהוב-בז' או ירוק-צהוב עם סדרת כתמים בצורת אוכף בצבע שחור או חום כהה.
תפוצה ומקום מחיה
מין זה מצוי במרכז דרום אמריקה: במזרח בוליביה, בדרום ברזיל ופרגוואי ובצפון-מזרח ארגנטינה.
נחשים ממין זה הם שוכני מים ומעדיפים אזורי ביצות ונהרות בעלי זרימה איטית.
תזונה
האנקונדה הצהובה ניזונה מעופות מים, מדגים, מצבים, מקיימנים קטנים, לטאות, ביצי עופות ואף מיונקים קטנים.
שירות המודיעין של רומניה
שירות המודיעין של רומניה (, בראשי תיבות SRI) הוא שירות מודיעין העיקרי של רומניה האחראי לאסוף מידע רלוונטי הנוגע לביטחון הלאומי ותפקידו לאבטח את ממשלת רומניה, מוסד הנשיאות ושיתוף פעולה עם מחלקות אכיפת חוק וסוכנויות אחרות בתחום. השירות אוסף מודיעין באמצעות מודיעין אותות, מודיעין ממקורות גלויים ומודיעין אנושי ומהווה סוכנות למודיעין פנים.
היסטוריה
בשנת 1865 המטה הכללי הגבוה של רומניה הוקם בהשראת המטה הכללי הצרפתי ובו מחלקה 2 (Secția a II-a) שפעלה כגוף למודיעין צבאי. לקראת שנת 1925, לאחר מספר שנים של ניסיונות ומאמצים, מיכאיל מורוזוב הצליח לשכנע את המטה הכללי בנחיצות הקמתו של שירות חשאי שישתמש בצוות עובדים אזרחי לצורך איסוף מודיעין עבור הצבא ובשנת 1940 הוקם שירות הביון המיוחד (Serviciul Special de Informații), עם אֵאוּגֵ'ן קריסטסקו כמנהל הארגון.
בתקופת רומניה הקומוניסטית השירות פעל ככלי בידי המשטר כנגד האופוזיציה ומתנגדי המשטר. הסקוריטטה הייתה משטרה פוליטית שהייתה מעורבת במנגנון הדיכוי של ניקולאה צ'אושסקו.
בתקופת המהפכה הרומנית וזמן קצר לאחר שיון איליאסקו מונה לנשיא רומניה הוא חלם על צו שהכפיף את הארגון למשרד ההגנה הרומני.
ב-31 בדצמבר 1989 ראש, הסקוריטטה יוליאן ולאד נעצר יחד עם סגניו ומונה מנהל חדש לארגון. שהוביל אומנם מהלך להקמת ארגון חדש, אך הבטיח לאנשי הסקוריטטה כמעמדם לא ייפגע והם יוכלו להמשיך לעבוד גם בארגון החדש.
השירות משתף פעולה באופן הדוק עם המינהל הלאומי למלחמה בשחיתות.
ביקורת
השירות משתף פעולה עם המינהל הלאומי למלחמה בשחיתות וסופג ביקורת רבה על שיטות הפעולה שלו להשגת ראיות, באמצעות האזנות סתר לא חוקיות.
לאורה קויבשי, ראש המינהל הלאומי למלחמה בשחיתות והתובעת הכללית ברומניה, אף הודתה בספטמבר 2015 שעשרים וארבעה מתיקי החקירה שנפתחו נעשו בסיוע שירות המודיעין של רומניה.
אלינה ביקה, ראש המינהל לחקירת הפשע המאורגן (DIICOT) לשעבר, חשדה כי קצין בכיר בשירות המודיעין השפיע כי מחלקתה תעצור אנשים ספציפיים, אפילו בהיעדר ראיות, זאת חרף פגיעה בזכויות האדם והאזרח.
לכך מתווספת ביקורת ציבורית על יכולת השפעתו של הארגון על מערכת המשפט ברומניה.
סייברטות'
סייברטות' (באנגלית: Sabretooth, תורגם לעברית כ"שן חרב") הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Iron Fist #14 מאוגוסט 1977 ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר ג'ון ביירן.
על אף שסייברטות' הוצג בתחילה כרוצח סדרתי חסר כוחות, בהמשך הוא הוצג כמוטאנט בעל כוחות-על חייתיים, הכוללים יכולת ריפוי מהירה, טפרים וניבים מחודדים וחושים מפותחים. הוא מתנקש אכזרי האחראי למספר רב של מיתות, גם כרוצח שכיר וגם להנאתו האישית. וולברין מוצג כאויבו הוותיק, אף על פי שמקורות שונים וסותרים קיימים למקור האיבה. ידוע שסייברטות' ווולברין היו שניהם קורבנות לתוכנית חיילי-העל מהמלחמה הקרה, נשק אקס, וכן שסייברטות' ראה בוולברין כתחרות, וניסה להפוך את חייו לאומללים. בעוד שוולברין מדחיק את צדדיו הפראיים, סייברטות' מזלזל בכך ומתגאה בהם.
במאי 2008, מגזין וויזארד דירג את דמותו של סייברטות' במקום ה-193 ברשימת 200 דמויות הקומיקס הטובות ביותר מכל הזמנים. ב-2009 סייברטות' דורג גם במקום ה-44 ברשימת נבלי העלי הגדולים ביותר בקומיקס מכל הזמנים של האתר IGN.הדמות מופיעה במספר מדיות נוסף לקומיקס, ביניהם ב"אקס-מן: סדרת האנימציה", "אקס-מן: אבולוציה" ו"וולברין והאקס-מן". השחקן טיילר מיין מגלם אותו בסרט הלייב אקשן "אקס-מן", בעוד השחקן ליב שרייבר מגלם אותו בסרט "אקס-מן המקור: וולברין".
היסטוריה פרסומית
סייברטות' הופיע לראשונה בחוברת Iron Fist #14 מאוגוסט 1977, ונוצר על ידי כריס קלרמונט וג'ון ביירן. בתחילה הוא נוצר כיריב קבוע של איירון פיסט, בו הוא נלחם מספר פעמים. הוא עבד למשך זמן מה עם הקונסטריקטור כשותף-לפשע, ושניהם יחדיו נלחמו מספר פעמים באיירון פיסט ולוק קייג'.
בהמשך, סייברטות' הפך לאחד מהנבלים החוזרים של מארוול ונלחם בגיבורי-על שונים כספיידרמן. הדמות עלתה בחשיבותה כשכריס קלרמונט הציג אותו כאויב עבור האקס-מן, במהלך אקס-מן: טבח המוטאנטים ב-1986. סייברטות' הפך לאחד מנבלי-העל החוזרים הבולטים ביותר של מארוול, ובמיוחד כאויב קבוע של וולברין. סייברטות' הופיע גם במספר כותרים מצומצמי חוברות, הכוללות את Sabretooth and Mystique ו-Sabretooth: The Red Zone.
מקור
כריס קלרמונט התכוון בתחילה שסייברטות' יהיה אביו של וולברין, על אף שדבר זה נסתר על ידי הכותבים העתידיים של החוברות. קלרמונט, כשנשאל איך התכוון שמערכת היחסים בין וולברין לסייברטות' תראה, אמר:
ב-Wolverine Vol.2 #42, בדיקות גנטיות נערכו על ידי S.H.I.E.L.D, ואישרו שסייברטות' ווולברין אינם אב ובן.
מראיין שאל את פול ג'נקינס אם דוג לוגאן, דמות מראשית חייו של וולברין שהופיעה בחוברות Wolverine Origin, הוא סייברטות'. פול ג'נקינס אמר שהוא לא התכוון שכך יהיה, אבל אמר שלא תהיה לו בעיה שכותב אחר יעשה קישור זה בעתיד.
בסוף הסדרה הקצרה Astonishing Spider-Man & Wolverine נראה כי דוג וויקטור קריד אינם אותו אדם, כשדוג משתגר מתחילת המאה ה-20 להווה.
אקס-מן לנצח
בסדרה הקצרה "אקס-מן לנצח", המשכו של כריס קלרמונט לעלילת האקס-מן מהמזנים בהם הוא כתב (המשך לא קנוני לעלילה הרגילה, שמתרחש ביקום 161 של מארוול), סייברטות' מבוסס כאביו של וולברין. הוא תוקף את אחוזת האקס-מן, אבל מעוור על ידי סטורם.
קלרמונט ציין בראיון שבאקס-מן לנצח סייברטות' המקורי מופיע שוב לאחר הרבה זמן, ושרוב ההופעות הקודמות שלו לפני X-Men Forever #2, שפורסם מיד לאחר X-Men Vol.2 #3, היו של שיבוט חלש יותר של סייברטות' שנוצר על ידי מיסטר סיניסטר. סייברטות' המקורי והאמיתי מופיע באקס-מן לנצח בתחפושת שאוירה על ידי ג'ים לי, מה שאומר שהשיבוט החלש הופיע בתחפושת שאוירה על ידי ג'ון ביירן. קלרמונט כנראה תמיד רצה שהסייברטות' שלבד את התחפושת של ביירן שיחשף כשיבוט של סייברטות' המקורי. כך, קלרמונט אמר: "ספציפית כשמדברים על הדמויות ב"אקס-מן לנצח", דמות אחת שננטשת היא סייברטות', חלקית לאור העובדה (לפחות לפי השקפתי) שמאוד מעט באמת ידוע. בנקודה ספציפית זו בחייו, הקוראים לא באמת ראו הרבה ממנו לאורך השנים, משום שסייברטות' שהופיע למשך רוב הזמן היה שיבוט פחות מוצלח שנוצר משאריות תאים על ידי מיסטר סיניסטר."
סיפור מקור
שמו האמיתי של סייברטות', ככל הידוע כיום, הוא ויקטור קריד. זכרונותיו של סייברטות' שונו על ידי ארגונים חשאיים שונים כמו נשק אקס במידה כה רבה, עד שכל מה שנראה כעברו אינו מקור אמין. זכרונו הצלול והמוקדם ביותר של ויקטור חל בילדותו, כשהוא רוצח את אחיו לות'ר בעקבות ריב על חתיכת עוגה. עקב כך, אביו כלא אותו במרתף כחיה, והחל לעקור את ניביו המוארכים של קריד באופן שיטתי, על אף שהם צומחים כל פעם מחדש. ויקטור התחנן לאמו שתשחרר אותו, ללא הצלחה. קריד בילה שנים רבות במרתף, עד שהצליח לברוח וכנראה הרג את הוריו. בשנים מאוחרות יותר, מתגלה כי סייברטות' רצח את אביו בלבד, טיפל באמו וכלכל אותה, וביקר אותה לעיתים קרובות עד מותה.
יריבותו של קריד כלפי וולברין נובעת כנראה מאחיו ואחותו, סול וקלרה. סול קריד היה ציידף וקלרה הייתה מאלפת חיות. שניהם עזרו בחיפוש אחר אדם-פרא בשם ג'יימס "לוגאן" האולט, וולברין לעתיד, עבור קרקס מסוים. עם זאת, השניים עזרו ללוגאן להשתחרר אחרי שהם גילו שבוצעו עליו ניסויים על ידי נתניאל אסקס (מיסטר סיניסטר), והשלושה ברחו. במהלך בריחתם, לוגאן וקלרה התחבבו אחד על השנייה, וסול הרגיש שלוגאן גונב את אחותו ממנו, מה שגורם לו למסור לאסקס את מיקומם. בקרב שמתחולל אחריו גילוי מיקומם, לוגאן הורג בטעות את קלרה, על אף שיכולת הריפוי שלה מחייה אותה. סול קריד, שאינו מודע לכוחות הריפוי של אחותו, מאשים את אסקס במותה, ויחד עם לוגאן מחפש את סיניסטר. סול מגלה לבסוף שקלרה היא אחותו, אבל לוגאן מגלה שזה בגד בו, ומטביע את סול באחד ממכלי הכימיקלים של אסקס. נחרדת ממות אחיה, קלרה מבקשת מוולברין שלא יחפש אחריה לעולם, ומודיעה לאחיה ויקטור על מות אחיו.
בסיפור שקורה זמן מסוים אחרי כן, לוגאן חי בקהילה קטנה של אינדיאנים ומתיישבים. סייברטות' מחפש אחר עקבותיו בקנדה, וביום הולדתו של וולברין רוצח, למראית עין, את אהובתו של וולברין סילבר פוקס, אחרי שזאת דחתה את לוגאן. רצח זה מוביל לקרב הראשון בין רבים בין השניים, עוד לפני שהם מאוחדים כחברי צוות. קריד לבסוף מאמץ כמסורת את החיפוש אחר לוגאן ביום הולדתו, במטרה להילחם בו.
השנים הראשונות
לבסוף, קריד גויס ליחידת מבצעים סודית של ה-CIA הידועה בשם צוות אקס, יחד עם ג'ון ריית', לוגאן (וולברין), סילבר פוקס שהתגלתה בחיים ודייוויד נורת'/מאווריק. במשימות הוא שם למטרה והורג אזרחים באופן קבוע, תוך כדי הקרבות המערבים את הקבוצה הפזורה. באחת המשימות, סייברטות' הפסיכופתי הורג מדען קריטי למשימה במהלך קרב מול חייל-העל הרוסי אומגה רד. סייברטות' מתיידד עם לוגאן, ובמהלך תקופה זו מביא ילד לעולם, גריידון קריד, יחד עם משנת-הצורה המוטאנטית מיסטיק, שמתחזה למרגלת בשם לני זאובר. גריידון בעתיד יגדל ויחבור לחברי-האנושות, ארגון אנטי-מוטאנטי, ובעוד שהוא ירוץ לנשיאות ירצח על ידי מיסטיק מיקום אחר.
אחרי פירוק קבוצת אקס, לוגאן וויקטור נפגשו שוב, כחברים, כשלוגאן למד על כוחות אנטי-מוטאנטים בממשלה. ויקטור ולוגאן יוצרים קבוצה של מורדים מוטאנטים, וויקטור מתאהב במוטאנטית בשם הולו. לבסוף, קריד מתעייף מהלחימה ורוצה לעזוב עם הולו, אבל היא כבר החליטה להישאר. בקרב האחרון, הולו נפצעת אנושות, אבל לא חושפת זאת לוויקטור עד אחרי שהיא מקרינה לו תמונה על החיים השמחים שהם יכלו לחיות, עם משפחה החיה בשמחה. היא מבקשת ממנו שיזכור מה שהיא הראתה לו, ושזיכרון זה לא חייב להחשב פחות מפני שלא היה אמיתי. קריד לוקח זאת לליבו, ומאשים את לוגאן על שלקח את חייו. קריד לבסוף מוצא את לוגאן ואומר לו שהוא לא יהרוג אותו, אך יוודא שלוגאן לא ימצא שום דבר או אף אחד שיוכל לחיות למענו שוב, לפני שהוא עוזב את לוגאן כדי להתבוסס בצערו.
אחרי אירועים אלו, סייברטות' מגויס שוב לתוכנית סודית, נשק אקס, אבל לא ידוע אילו שיפורים, אם בכלל, הוא קיבל כחלק מהתוכנית. הוא חווה את שינוי הזכרונות הסטנדרטי לתוכנית, ונמצא שהוא יותר נוטה לטלפתיה מחברו וולברין. האחראי לשינוי זכרונותיו של קריד הוא המוטאנט הפסיכוטי אלדו פררו.
נבל-על
לבסוף, כשהוא מחל לעבוד כנבל בתחפושת, סייברטות' חובר לקונסטריקטור והשניים פועלים יחד כבריונים תחת ארגוני פשע גדולים. סייברטות' במהרה נלחם באיירון פיסט בפעם הראשונה ומובס קשות. סייברטות' והקונסטריקטור נלחמים שוב באיירון פיסט, לוק קייג', מיסטי נייט וקולין וינג רק כדי להפסיד שוב. יחד עם הקונסטריקטור, קריד מתחיל לעקוב אחר בני אדם ולהרוג אותם להנאתו האישית, מה שמוביל לעלייתו לכותרות העיתונות בשם "המשסף". אחרי מספר קרבות בין קריד לבין קייג', נייט ואיירון פיסט, קריד שובר את השותפות בינו לבין הקונסטריקטור, ואף כמעט הורג את האחרון בתהליך.
בפעם הבאה שסייברטות' נראה, הוא מתאחד עם הזר, שטוען כי אימן את המתנקש בעברו. סייברטות' תוקף את החתולה השחורה, נושך את רגלה וכמעט קוטע אותה עד שהוא נתקל במוט ברזל החבוי מתחת למגפה. הוא מובס על ידי ספיידרמן, ולבסוף מושפל בקרב על ידי החתולה השחורה.
כשוולברין מצטרף לאקס-מן, סייברטות' פוגש בו בקרב. לאחר זמן מה, סייברטות' פוגש בגנב בשם גמביט, והשנים נלחמים עד שהם מבינים שהם אינם בהכרח אויבים. אחרי כן, כשגמביט מגייס פושעים מוטאנטים עבור מיסטר סיניסטר, הוא מגייס גם את המשוטטים, סייברטות' ביניהם. סיניסטר משכפל כמה מהמשוטטים כדי שתהיה לו קבוצה נאמנה לאחר שהמקוריים ימותו, ומגלה כי סייברטות' אינו ניתן לשכפול.
המשוטטים משתתפים בטבח המוטאנטים של המורלוקים, מה שמציב את סייברטות' בקרב נוסף כנגד וולברין. סייברטות' והמשוטטים מצטרפים למתקפה על פולאריס, והוא נלחם בוולברין שוב במהלך ניסיון המשוטטים לתפוס את מדלין פריור במהלך אירועי "אינפרנו", סייברטות' והמשוטטים נלחמים שוב באקס-מן, וסייברטות' מותקף ומובס על ידי פסיילוק. אחרי כן, סייברטות' רדף אחר וולברין במדריפור, ומספר על קרבו הראשון לכאורה עם וולברין אחרי שרצח למראית עין את אהובתו של וולברין, סילבר פוקס.
במהלך זמנו כמתנקש, הוא מבסס את עצמו כנבל הלוחם בגיבורים כשהוא נכנס לקרבות עם גברת מארוול, לוק קייג', דרדוויל, תור, ספיידרמן והחתולה השחורה. במהלך זמן זה, ארגון הנינג'ות היד משדרג את כוחו באופן מלאכותי. סייברטות' חוזר לביבים כדי לחסל את צ'יקנגווינג וחפרפרת, חברי המורלוקים. הוא הורג את צ'יקנווינג ויוצא לרדוף אחרי חפרפרת, עד שהוא נתקל בארכנג'ל ומתחיל להילחם בו. קאליבן, אחד מהמורלוקים ששרדו, צד אחר סייברטות', שתוקף את ריקטור. בקרב אכזרי, קאליבן שובר את גבו של סייברטות', ומשאיר אותו למות. יכולת הריפוי של סייברטות' מתקנת את הנזק, אך הוא נמנע מלאתר את קאליבן המשופר גנטית ולצוד אותו. במהלך אירועים אלה סייברטות' מוצא את עצמו גם בקרב עם קייבל.
סייברטות' נלחם בוולברין, שוב כשהוא טוען להיות אביו. הוא תוקף את וולברין בכיכר טיימס, ומקבל הזיות על "הפרויקט". וולברין אז חווה זיכרון בו הוא וסייברטות' היו עמיתים כסוכנים ב-CIA. לאחריו, וולברין ממשיך להיזכר בכך שסייברטות' הרג את ג'ניס הולנבק במהלך משימתם להצילה, מה שהתחיל את הריב ביניהם. לאחר הקרב, סייברטות' חובר לפנריס ומאטסו טסוריאבה ונלחם באקס-מן ובמאווריק. סייברטות' חוזר לאויבו וולברין, והשנים מאוחדים עם צוות אקס. סייברטות' נלחם ברובוט "שיווה" השייך לנשק אקס, ונזכר בפלשבקים למשימות בוייאטנאם ובקובה עם וולברין וג'ון ריית'. וולברין וסייברטות' מגלים שסילבר פוקס למעשה חיה, אבל היא רק זוכרת שנאה עבור לוגאן. הדבר כמעט נשכח כשהטלפת אלדו פרו מחל בקרב איתם, ומשתלט על מוחו של קריד. הוא מכריח את קריד להרוג את סילבר פוקס.
במהרה, אחרי שהוא סובל מתאוות דם חמורה, סייברטות' שוכר את הטלפת המוטאנט בירדי כדי שיעזור לו לשלוט על דחפיו על ידי מה שהוא קורה לו "הזוהר", פיצוץ חושי שמשביע את רעבונו לדם ומחליש את הכאב של זכרונותיו המודחקים מהילדות, מה שמאפשר לו לשלוט על עצמו לתקופות קצרות. סייברטות' נשכר להבא על ידי מנהיג היד, מאטסו, כדי להביס את האקס-מן בעזרת אומגה רד שהוקם לתחיה מחדש. במהלך הקרב, פסיילוק משתלטת על מוחו של סייברטות' כדי לשחרר את חבריה.
בגידה באקס-מן וברית קצרה עם האקס-פקטור
זמן קצר אחרי מאורעות אלו, בירדי נהרג על ידי בנו הבוגר של סייברטות', גריידון, שגדל לשנוא מוטאנטים ובמיוחד את אביו. בלי "הזוהר", סייברטות' נשאב למסע רציחות. הדבר בשיאו מוביל להתנגשות עם מאבריק, שאותו סייברטות' מביס. הוא בורח, וטוען שרק וולברין יכול לעשות את הנדרש לקריד הפסיכוטי בעוד שהוא קופץ מהחלון. בעקבות זאת מאבריק פונה לאקס-מן ביפן ולטלפת זקן, שנמצא בתרדמת מאז הפצצת הירושימה. הטלפת מתקשר עם קריד טלפתית והקבוצה מגלה שמקור הפסיכוזה של קריד טמונה בזמנו כסוכן CIA. במשימה אחת, הוא רוצח מטרה, את אשתו (שהייתה "שברירית" מדי), וילד קטן. מאז, המבט בעיני הילד רדף את קריד. לבסוף, סייברטות' תוקף את צ'ארלס אקסבייר, מנהיג האקס-מן. כשאקסבייר חודר למוחו של קריד, הוא מגלה שקריד זוכר כל קורבן שהוא רוצח. אקסבייר מפרש זאת בביטחון כהוכחה לכך שקריד מעריך חיי אדם, ויש תקווה למוטאנט. סייברטות' נעצר, כרוצח מבוקש, בסביבה הולוגרפית מבוקרת, משום שאקסבייר לא רוצה לתת לו לשוטט באופן חופשי. סייברטות' לא מרוצה, אך נשאר עם הקבוצה במרמור. במהלך היותו אסיר, הוא עוזר בקרב כנגד הפלנקס והמוציא להורג. קאליבן, משוחרר משליטתו של אפוקליפס, חוטף את חברת האקס-מן ג'ובילי בתמורה לסייברטות'. כשסייברטות' מגיע, הוא משסף את פרצופו של קאליבן, מבריח אותו מהקרב. וולברין, שעזב את הקבוצה אחרי שהאדמנטיום הוסר משלדו על ידי מגנטו, חוזר, והנבל בורח עבור קרב. הדבר גורם לוולברין לשלוף את אחד מטופריו ישירות לתוך מוחו של סייברטות'.
סייברטות' החדש והעדין יותר מטופל על ידי חברת האקס פורס בום-בום. לבסוף הוא חושף שהוא זייף את חוסר-האונים שלו, ותוקף אותה. פסיילוק מצילה את חיי המוטאנטית הצעירה, ומשתמשת בסכין הטלפתי שלה לשיתוקו. עם זאת, מתקפה זו כבר לא עובדת משום שפציעתו מוולברין שחררה אותו מהצורך שלו ב"זוהר", מה שמגביר את עמידותו בפני מתקפות טלפתיות. סייברטות' כמעט הורג את סייברטות' כנקמה, אבל הוא נתקל באקס-מן שמצליחים להביס אותו.
סייברטות' נמסר לחסותה של דוקטור ולרי קופר, שמציידת אותו בקולר ריסון מתפוצץ ומכריחה אותו להשתתף כחבר בקבוצה הממשלתית אקס פקטור. אחרי כן, קריד מודה שהוא היה סוכן שתול במשימה להוציא להורג חברי אקס-פקטור שהממשלה לא הצליחה לרסן. סייברטות' לבסוף בורח, וחוזר שוב להיות רוצח שכיר. בדרך לא ידועה, מתכת האדמנטיום מוצמדת לשלדו של סייברטות', ונוספים לו ארבעה טופרי אדמנטיום בכל יד. סייברטות' נלכד יחד עם יריבו וולברין על ידי אפוקליפס, שמכריח את שני המוטאנטים להילחם שוב. וולברין מתעלה על סייברטות' אחרי שהוא מגלה שהמנצח בקרב יהפוך לפרש המוות החדש של אפוקליפס. אחרי תבוסתו, אפוקליפס מסיר מסייברטות' את האדמנטיום מגופו ומאחה אותו לגופו של וולברין.
ברית עם האקס-מן
בשיטוטיו, סייברטות' נתקל בקבוצת מוטאנטים הקוראת לעצמה הילדים, ומטרתה לרשת את כדור הארץ לזן המוטאנטים, אחרי חיסול כל היושבים עליו. סייברטות' רואה את הקבוצה משמידה עיר שלמה תוך כדי הפללת האקס-מן, אך חושף את עצמו והקבוצה מתחילה לרדוף אחריו. קריד בורח למחסה אצל האקס-מן, ומשתתף בקרב כנגד הילדים. שם חייו ניצלים על ידי קאנונבול, המאיים להורגו אם יבגוד בחבריו. סייברטות' מנצל את ההזדמנות הראשונה שנקרית לו ומנסה לברוח מהאקס-מן, ונזרק לאוקיינוס השקט בידי קייבל.
מוות
סייברטות' מחדש את יריבותו עם וולברין כשהאחרון חוזר לאחוזת האקס-מן. קרב נוסף מחל ביניהם, במהלכו וולברין נזכר במשפט אותו אמר לו סייברטות' לאחר שהרג כביכול את סילבר פוקס, "Quod sum eris". וולברין שואל לפשר המשפט, וסייברטות' עונה לו שמשמעותו היא "אני הוא מה שאתה תהפוך אליו." וולברין מאבד שליטה וקורא לסייברטות' משוגע לפני שהוא מציב את אגרופו מתחת לגרונו של סייברטות'. קריד אומר לו שאם הוא ישלוף את טפריו, הוא עצמו יתלוש את ליבו של לוגאן מתוכו. וולברין עונה "שיתלוש", ושולף את טפריו לתוך גרונו ומוחו של סייברטות'. לוגאן מתעורר כשהוא קשור לגג מטוס הציפור השחורה. הוא משתחרר משלשלאותיו במהרה, ומופתע לגלות שקריד מטיס את המטוס. לוגאן חודר לתא הטייס ומתחיל לחנוק את סייברטות' עם אחת השלשלאות, וגורם למטוס להתרסק.
השניים מצליחים לצאת מההריסות הבוערות, ובעוד ששניהם מחלימים מפציעותיהם הם מתחילים להילחם שוב עד אשר הם מופרדים על ידי ברק, הנוצר על ידי חברת האקס-מן לשעבר סטורם, והמלכה הנוכחית של ואקאנדה. זמן קצר לאחר מכן סייברטות' כבול בשלשלאות בארמון המלכותי של ואקאנדה, ומתלונן בפני וולברין, סטורם והפנתר השחור. סייברטות' שובר את שלשלאותיו ובורח לג'ונגל, כאשר לא רחוק מאחוריו הפנתר השחור. הפנתר השחור מצליח להדביק את הפער בינו לבין סייברטות' ומתחיל להילחם בו, כשסייברטות' במהרה גובר עליו. הוא מחזיק את הפנתר השחור מעל הקרקע בצווארו, מוכן להורגו, כשוולברין לפתע מופיע וחותך את ידו השמאלית של סייברטות'.
סייברטות' מוחזר חזרה לארמון ומוצב בתוך תא כלא עשוי ויברניום, עליו מופקדים שומרים בכל שעות היום. בארמון, וולברין והפנתר השחור דנים בשאלת אבולוציית המוטאנטים. מספר עצמות שנמצאו בבית קברות לפילים העדו על זן אחר במשפחת ההומו סאפיינס, הנקרא "לופוס סאפיינס". השניים דנים באפשרות שלא כל בני האדם התפתחו בדרך המוכרת מהקופים, אלא חלקם התפתחו מהזאבים, דרך הלופוס סאפיינס. לפי השערה זו, רומולוס הוא הראשון מזן זה. נחשף שהוא זה שעומד מאחורי התקפותיו של דאקן, והוא העומד בראשון תוכנית נשק אקס. אחרי הדיון עם הפנתר השחור, וולברין מבחין בריח דם הדומה לדמו שלו ושל סייברטות', וגם הדומה למשהו אחר. מסתבר שזהו ויילד צ'יילד אחרי שעבר שיפורים גנטיים בידי רומולוס, ועכשיו מצליח לגבור ביכולותיו גם על וולברין וגם על סייברטות'. ויילד צ'יילד תוקף את וולברין בטפרים מצופי רעל המשתקים אותו ליומיים. כשוולברין מתעורר, הוא מגלה את סאסקואץ', וולפסביין, פראל ואחותה לוסיה מוכנים ללכת איתו למתקן נשק אקס כדי שהם יוכלו לרדת לסוף עניין הלופוס סאפיינס.
כאשר החבורה מגיעה למתקן נשק אקס, וולברין מוצף בזכרונות המערבבים את העבר בהווה, כשבכולם מעורב רומולוס. וולברין נכנס למתחם לבדו, ואומר לאחרים להישאר על המטוס, אך הם לא נשמעים לו. האחיות קלסאנטוס, שחזרו למראה הזאבי שלהם על ידי רומולוס, מופרדות, וסייברטות', שמצבו המנטלי הידרדר עד להתנהגות חייתית ולא אנושית בכלל, מוצא את מריה וקורע את המעיים שלה. וולברין מצליח להציל את מריה ולהביאה למטוס, ומגלה שוולפסביין ולוסיה בהלם מהמפגש, יחד עם סאסקואץ' שהפסיד לויילד צ'יילד בקרב ואיבד את יכולתו להילחם. בדרכם חזרה, וולברין חוזר לאחוזת אקסבייר ומבקש מסייקלופס שיתן לו חזרה את חרב המורמסה שלו, אותה נתן לו למקרה שהוא עצמו יצא משליטה ויצטרכו להרוג אותו. סייקלופס אכן מחזיר לוולברין את חרבו אחרי שאמה פרוסט קוראת את מחשבותיו ורואה מה וולברין רואה בחלומותיו: הזוועות שבוצעו על ידי ויקטור קריד במהלך השנים. עם החרב בידו, וולברין יוצא בחיפוש אחר סייברטות' במטרה להורגו אחת ולתמיד.
אחריו המאורעות ב"אבולוציה", וולברין מחכה זמן מסוים בבקתה של סילבר פוקס ביערות הקנדיים. סייברטות' לבסוף מופיע ותוקף אותו מיד. בקרב וולברין חותך את ידו השמאלית של סייברטות' עם המורמסה. סייברטות', עדיין במצבו החייתי, מנסה לחבר את זרועו כדי שיכולת הריפוי תעבוד, אבל הדבר לא עובד. וולברין מסביר לקריד הפראי שהדבר קורה משום שהחרב מפריעה ליכולת הריפוי, ושהוא כאן כדי להרוג את קריד עבור מה שהוא עשה. סייברטות' מצליח לקבל שליטה חזרה על גופו, ובין נהימותיו אומר לוולברין: "עשה זאת". וולברין עורף את ראשו של סייברטות', מחסל את אויבו המר סוף כל סוף. לוגאן אז עוזב את המקום, משאיר את קריד וראשו להרקב בשלג.
בגיהנום
כאשר וולברין חוזר לגיהנום סייברטות' מופיע בפניו, קשור ברצועה ובשליטת השטן עצמו, שטוען ששבר את נפשו של ויקטור. עם זאת, ויקטור מראה התנגדות כשהוא תוקף את פרצופו של אדונו המובס אחרי שוולברין השתמש בטפרי העצם השבורות שלו כדי להצמיד את השטן לקיר. אחרי שוולברין מפריע לדיון עם אביו, נראה שוויקטור מחזיק בחרבו של השטן, אשר המחזיק בה הוא שליט הגיהנום. וולברין נלחם בוויקטור שוב, ואחרי שעורף את ראשו פעם נוספת מזכיר לו, שאין חזרה אחרי שאתה מת מהחרב. וולברין עוזב את נשמתו ערופת הראש של ויקטור בבור הגיהנום להרקב, פעם נוספת.
חזרתו
לאחר זמן מסוים, וולברין מגלה כי קריד הוקם לתחייה, ומנסה להתחיל מלחמת כנופיות ביפן. וולברין מגיע ליפן כדי לעצור את המלחמה, ולאחר קרב עם קריד ומספר מהכנופיות כיאקוזה והיד, סייברטות' בורח עם מיסטיק. מתגלה שסייברטות' נשכר בידי אזומה גודה, כדי להפוך אותו לשליט העליון והנסתר של יפן, אך לסייברטות' יש תוכניות משלו. הוא נותן לוולברין לחמוק מבעד לאבטחה של גודה, ונותן לו להרוג אותו. קריד עושה עסקה עם לורד דת'סטרייק, לפיה הם הורגים את ראשי מזרח אסיה.
לאחר הרצח סייברטות' מכריז על עצמו כשליטה העליון והנסתר של יפן, ועורך מסיבה כדי לחגוג יחד עם מספר מאויביו של וולברין. וולברין מתפרץ למסיבה ומביס את כל אורחיה, ומאחל לסייברטות' יום הולדת שמח לפני שהוא עורף את ראשו.
מאוחר יותר, כשוולברין חוקר את קברו של סייברטות' יחד עם מסווה, הוא מגלה שגופתו של קריד עדיין שם, מה שאומר שלא החיו אותו אחרי הכל. רומולוס מגיע לאזור, מסביר לוולברין שהכל היה תוכנית שלו ומחל קרב עם וולברין. וולברין ניצל בעזרת אישה מסתורית שאומר לו שהתשובות נמצאות במתקן נשק אקס.
וולברין יוצא לחקור את המתקן, ומגלה שמישהו התעסק בגנטיקה של קריד ושיבט אותו מספר פעמים. וולברין מזהה לפי הריח את סייברטות' האמיתי, ונכנס לקרב עם השיבוטים. אחרי הקרב וולברין פוגש שוב באישה המסתורית, שמתגלה כאחותו התאומה של רומולוס, רמוס. היא חושפת שכל עניין ה"לופין ספיינס" היה מתיחה אחת גדולה של אחיה, ומטרתו האמיתית היא ליצור גזע חדש של מוטנטים שישופרו גנטית בסוג חדש של אדמנטיום ו-ויברניום, תוך כדי שימוש בוולברין כמעין תבנית. וולברין מאתר את רומולס באיטליה, ונלחם בו ובסייברטות' יחד עם מסווה. הם מצליחים להביס את רומולס ולכלוא אותו בבית הכלא לעל-אנושיים, אך סייברטות' בורח.