cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מקס מנהיימר
קורות חייו
בשנת 1985 החל להקדיש את זמנו להוראת השואה ולמאבק באנטישמיות, והיה לאחד מנושאי דגל המאבק בימין הקיצוני בגרמניה. באותה שנה אף פרסם ספר זיכרונות בגרמנית בשם "יומן מאוחר" (Spätes Tagebuch), בו תיאר את קורותיו במהלך המלחמה.
במהלך השנים העביר מקס הרצאות לאלפי תלמידים וסטודנטים בבתי ספר, באוניברסיטאות ובאתרי הזיכרון במחנות. הוא עמד בראש עמותת אסירי דכאו והיה דמות מוכרת מאוד בקהילה היהודית הגרמנית ובחיי החברה והתרבות שלה. בזכות פועלו זכה מקס בפרסי הוקרה רבים, בהם "צלב הכבוד הפדרלי הגרמני" ועיטור "לגיון הכבוד" הצרפתי.
בשנת 2013 ליווה מקס את קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בביקור באתר הזיכרון במחנה דכאו, שהייתה הפעם הראשונה שבה קנצלר גרמניה מבקר במחנה. בשנת 2015 ליווה לסיור דומה את סגן נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן.
בספטמבר 2016 נפטר מנהיימר כשהוא בן 96. לאחר מותו ספדה לו קנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל והעלתה על נס את תרומתו למען שימור זיכרון השואה. נטמן בבית העלמין היהודי החדש של מינכן.
ציידי הלווייתנים
ציידי הלווייתנים (באנגלית: The Whalers) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1938 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures. עלילת הסרט, שבוים במשותף על ידי דייוויד הנד ודיק הומר, מציגה את מיקי מאוס, דונלד דאק וגופי במסע ציד של לווייתנים. המדבבים הם קלרנס נאש בתור דונלד ופינטו קולביג בתור גופי, מיקי לא מדבר בסרט זה. מוזיקת הסרט הולחנה על ידי אלברט היי מאלוט, אם כי ללא קרדיט. זהו הסרט הקצר ה-101 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והשלישי באותה השנה.
עלילה
מיקי מאוס, דונלד דאק וגופי שטים על אוניית ציד לווייתנים בחיפוש אחר לווייתנים. דונלד מנסה לאכול כריך לארוחת צהריים, אך לפני שהוא מסוגל לתת ביס להקת שחפים מתנפלים עליו בכדי לקבל את הכריך ובסופו של דבר אוכלים את רובו. בעוד דונלד עסוק במאבק בשחפים, שקנאי סמוך אוכל את שארית הכריך מידיו של דונלד. בינתיים, מיקי מנסה לשפוך דלי מים מסיפון האונייה, אבל זה ממשיך לחזור אליו, למורת רוחו.
דונלד מבחין בלווייתן ישן באופק ומאיץ בגופי לירות בו. אך מאמציו של גופי לירות בצלצל ממשיכים להיכשל עד שבשלב מסוים הוא מבעיר את הישבן שלו עצמו. לבסוף הוא מצליח לשגר מהתותח את העוגן במקום את הצלצל, אך רגלו נתפסת בחבל הקשור לעוגן וכשזה האחרון פוגע בקרחון, גופי מוצא את עצמו תלוי באוויר כשמתחתיו נם לו הלוויתן.
דונלד ממהר להציל את גופי, אך אינו מספיק להגיע בזמן וגופי נופל מהחבל, דרך פתח הנשימה של הלוויתן, היישר לחלל הפה שלו. גופי מדליק גפרור כדי שיוכל לראות טוב יותר, בלי משים לב מעיר את הלוויתן שמתחיל להשתעל מהעשן. גל נכנס דרך פיו הפתוח של הלוויתן ושוטף את גופי פנימה יותר. הוא נשלף מתוך פתח הנשימה של הלוויתן ונופל בחזרה למטה, כשהפעם ראשו נתקע בפתח הנשימה.
דונלד, שעד עתה נאבק במגף של גופי שנשאר על החבל, נופל למים ונרדף על ידי הלוויתן הזועם בחזרה אל האונייה, שם, לאחר שדונלד כמעט נטרף, הלוויתן מתנגח ומשמיד את האונייה. מיקי, דונלד וגופי עפים באוויר ונוחתים על רפסודה קטנה עשויה משברי האונייה. גופי מחזיק בידיו דג קטן, מאמין שזהו הלוויתן בכך שהוא אומר "הנה הוא, הוא בטח התכווץ!".
דמויות ומדבבים
הסרט הופץ בישראל בדיבוב עברי, כשעל מלאכת הדיבוב הייתה אחראית שפרירה זכאי.
ביקורת
המגזין Motion Picture Herald הציג חוות דעת במדור שלהם "What the Picture Did For Me" (מה הסרט עשה בשבילי), "איזו אכזבה. בדיסני בטח עבדו על פרדיננד והכינו את [סרט] זה במהלך ארוחת הערב. לא מפולפל מספיק". אחר כתב, "מצוין. מצחיק מאוד".
חסן חילו
חסן חילו (בערבית: حسن الحلو; נולד ב-25 בנובמבר 1999) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הבלם בבני סכנין.
קריירה
חילו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל סכנין ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של בני סכנין. ב-12 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד מכבי נתניה. ב-4 במאי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 3-0 להפועל תל אביב.
בעונת 2019/2020 עת ששיחקה סכנין בליגה הלאומית, הפך לשחקן הרכב בקבוצה. ב-24 בינואר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד הפועל נוף הגליל. בסיום העונה חזר סכנין לליגת העל.
בקיץ הושאל למכבי בני ריינה מהליגה הלאומית. בריינה חילו רשם 33 הופעות והיה שותף לעלייה של המועדון לליגת העל לראשונה בתולדותיה ובכך רשם עליית ליגה שנייה בקריירה. בסיום העונה, חזר לסכנין.
הלגיון הבריטי המלכותי
הלגיון הבריטי המלכותי הוא ארגון צדקה בריטי התומך בחיילים משוחררים של הכוחות המזוינים של בריטניה ובני משפחותיהם ופועל להנצחת חללי הכוחות המזוינים של בריטניה.
היסטוריה
הלגיון הבריטי המלכותי הוקם בשנת 1921, לאחר מלחמת העולם הראשונה, כאיחוד של ארבעה ארגונים שהוקמו לתמיכה בחיילים המשוחררים הרבים. דאגלס הייג שהיה מפקד חיל המשלוח הבריטי בקרב הסום ובקרבות נוספים, היה ממקימי הלגיון ושימש כנשיאו הראשון עד למותו בשנת 1928. המטרות של הארגון עם הקמתו היו לדאוג לחיילים המשוחררים, בייחוד לפצועים להשתלב בחזרה בחברה האזרחית. הארגון פעל גם לסייע לחיילים משוחררים למצוא עבודה ותמך במשפחות שאיבדו במלחמה את המפרנס שלהן. כמו כן, פעל הארגון להנצחת החללים. בהמשך התרחבה פעילות הארגון מטיפול בחיילים המשוחררים של מלחמת העולם הראשונה לטיפול בחיילים משוחררים באופן כללי.
בתחילה נקרא הארגון רק "הלגיון הבריטי", אך ב-21 במאי 1971 קיבל הארגון צ'רטר ממלכת הממלכה המאוחדת, אליזבת השנייה ומאז נוסף לשמו הכינוי "המלכותי". בעבר בארגון היו חברים רק חיילים משוחררים, אך כיום כל אזרח בריטי, לא רק חייל משוחרר של הכוחות המזוינים, יכול להיות חבר בלגיון. משרדי הארגון יושבים בלונדון.
סמל הארגון
סמל הארגון הוא פרח הפרג האדום. זהו גם הסמל של יום הזיכרון בבריטניה. מקורו של סמל זה הוא במרבדי הפרגים שצמחו בשדות הקרב של פלנדריה שבבלגיה, שם לחמו מאות אלפי חיילים בריטים במלחמת העולם הראשונה ורבבות מתוכם נהרגו בהם. הפרגים נזכרים בפואמה המפורסמת בשדות פלנדריה, שחיבר ב-1915 הרופא הצבאי הקנדי לוטננט קולונל ג'ון מק'קרי. צבעם האדום של הפרחים מסמל את שפיכות הדמים שם. הפרג האדם הוא סימן מסחרי רשום של הלגיון ודרך עיקרית שלו לאיסוף תרומות היא מכירת פרחי נייר בצורת פרג אדום לקראת יום הזיכרון הבריטי.
פעילות
הלגיון הבריטי המלכותי תומך במשפחות של חיילים משוחררים ומחלק יותר מ-30,000 קצבאות חודשיות למשפחות של ותיקי מלחמה או של נופלים שנמצאות בקשיים כלכליים. כמו כן פעילי הארגון מקיימים כ-300,000 ביקורי רווחה בשנה בבתי חיילים משוחררים. הארגון משמש גם כלובי פוליטי למען החיילים. לדוגמה, בשנת 2007, בעקבות קמפיין של הלגיון ניתנה לחיילים עדיפות במסגרת שירות הבריאות הלאומי והם לא נדרשים לחכות בתורים כמו כל האוכלוסייה. כמו כן, הארגון פעל בשנת 2008 למען נתינת אפשרות לחיילי גורקה להתיישב בבריטניה.
הלגיון פועל גם להנצחת חללי צבא בריטניה. הוא מקיים מדי שנה את פסטיבל הזיכרון בערב לפני יום הזיכרון בממלכה המאוחדת. במקור בוצע בטקס זה רקוויאם העולם של המלחין ג'ון פולדס. כיום בפסטיבל הזיכרון יש הופעות של אמנים אורחים ושל להקות צבאיות, מסדר צבאי ושתי דקות דומיה ומשתתפת בו המלכה, בני משפחת המלוכה, ראש ממשלת בריטניה ושרים בממשלה.
המנון גיברלטר
המנון גיברלטר (באנגלית: Gibraltar Anthem) הוא ההמנון הלאומי של גיברלטר. המילים והלחן נכתבו על ידי פיטר אמברלי, שאינו אזרח גיברלטר. ההמנון אומץ רשמית ב-18 באוקטובר 1994.
אף שגיברלטר מחזיקה בהמנון המלכותי "אלוהים נצור את המלך" כהמנונה הרשמי, כמו שאר הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים, יש לה המנון מקומי משלה, אשר נבחר בתחרות שנערכה בשנת 1994. ההמנון מושר ביום הלאומי של גיברלטר, החל ב-10 בספטמבר, ובאותו היום משחררים 30,000 בלונים שחורים ואדומים.
מיס תבל 1982
מיס תבל 1982 היא תחרות מיס תבל ה-31 במספר שנערכה בלימה, בירת פרו. נציגת ישראל הייתה מלכת היופי דבי הס.
כמיס תבל הוכתרה מלכת היופי של קנדה, קארן בולדווין.
סרג' קורשיא
סרג' קורשיא (נולד ב-21 באוקטובר 1958) הוא ראש מועצת כפר שמריהו, מנהל חברות, אל"ם במילואים, לשעבר קצין במשטרת ישראל.
ביוגרפיה
עם שחרורו מצה"ל שירת במשטרת ישראל כקצין. בשנת 1988 מונה לתפקיד סמנכ"ל התאחדות סוכני הנסיעות והתיירות בישראל במשך 6 שנים. בשנת 1994 מונה למנכ"ל חברת כוח אדם למשך שנתיים וחצי. בשנת 1996 מונה למנהל מפעל תכשיטים. משנת 2003 ניהל חברה פרטית הנותנת שירותי ניהול פרויקטים בתחום הנדל"ן.
בשנת 1998 החל את עשייתו הציבורית כיו"ר ועדת ביטחון במועצה המקומית כפר שמריהו בהתנדבות. נבחר כחבר מועצה מקומית כפר שמריהו וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2008. במקביל לכהונתו כיו"ר ועדת ביטחון, כיהן גם כיו"ר ועדות מכרזים, איכות הסביבה וביקורת. משנת 2014 מפקד יחידת הקישור לעיר הרצליה בפיקוד העורף.
בשנת 1998 הקים את יחידת המתנדבים של כפר שמריהו ורשפון - יחידת משמר הכפר, יחידה מבצעית 605 ופיקד על היחידה.
בשנת 2018 התמודד על ראשות המועצה המקומית כפר שמריהו וזכה ב-53.16% מקולות הבוחרים. רשימתו, "עצמאות הכפר" זכתה ל-3 מנדטים והיא הסיעה הגדולה ביותר במליאת המועצה.
יחסי איי בהאמה–צ'ילה
יחסי איי בהאמה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית איי בהאמה לבין הרפובליקה של צ'ילה. שתי המדינות חברות ב ובארגון מדינות אמריקה. כמו כן, היחסים בין שתי המדינות הם חלק מיחסי צ'ילה עם מדינות הקהילה הקריבית (Caricom).
היסטוריה
היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-4 בדצמבר 1973 ומאז הם היו לבביים והתקיימו ביניהן שיתופי פעולה. באפריל 2015 שתי המדינות חתמו על הסכם לפטור אשרות לבעלי דרכונים דיפלומטיים ורשמיים.
יחסים כלכליים
הסחר בין שתי המדינות הסתכם בשנת 2016 ב-2.8 מיליון דולר, והיווה צמיחה של 13% בחמש השנים שקודם לכן. המוצרים העיקריים שיצאה צ'ילה לאיי בהאמה היו יינות ומשטחי עץ, ואילו איי בהאמה מייצאים בעיקר סוכר קנים, רום ושקיות פלסטיק.
שייח' טוסי
אבּו ג'עפר מוחמד אבּן אל-חסן אבּן-עלי א-טוסי, הידוע כשייח' טוסי (شیخ طوسی) והמכונה גם "שייח' א-טאיפה" (בערבית ובפרסית: أبو جعفر محمد بن الحسن الطوسي, ספטמבר או אוקטובר 995 בטוס, בחבל חוראסאן - 2 בדצמבר 1067 נג'ף) היה מלומד פרסי, מלקט חדית, משפטן ותאולוג, נציג האסלאם השיעי התריסרי. היה תלמידו של שייח' מופיד. השתקע ופעל בעיראק, בח'ליפות העבאסית.
חייו
שייח' טוסי נולד בחודש הרמדאן בשנת 995 (385 אחרי הג'רה) בעיר טוס שבחוראסאן, באיראן, שהייתה אז בשליטתו החלקית של מחמוד מע'זנה. התחנך בעיקר בעיר הרב-תרבותית נישאפור. למד לא רק את תורת השיעה אלא גם המשפט השאפעי ואת ההגות של אסכולת המועתזילית מבגדאד שמצאה חסידים רבים בחוראסאן. אצל האמאם אבו חאזם אל-ניסבורי למד את "באיאן א-דין" של אבו מנצור אל-צראם. בשנים 1017–1018 התיישב טוסי בבגדאד והיה לתלמידו של שייח' אל מופיד (שמת ב-1022), ואחר כך של שריף אל-מורתד'ה. אחרי מותו של אל-מורתד'ה בשנת 1044, במושבו הקבוע שלו בחלק המערבי של העיר - אל-כּרך, הפך א-טוסי הסמכות התאולוגית החשובה ביותר בקרב השיעים התריסריים בבגדאד. הגותו ובקיאותו הרשימו מאוד את הח'ליפה אל-קאדר ששבתאום עם המנהיג מהבית הבויהים מינה אותו למורה לתאולוגיה האסלאמית כלאם ונהג לבוא לשיעוריו.
בינתיים הסלג'וקים העוינים לשיעה הרחיבו את שליטתם במרחב האסלאמי על חשבון הבוויהים הסובלניים יותר. כשאחד ממנהיגיהם, טוגריל בק, כבש את בגדאד בשנת 1056, אחד משריו, עבד אל-מליךּ, עשה טבח ברבים מהעולמא של בגדאד, שיעים וסונים כאחד. חיפשו גם את שייח' טוסי כדי להורגו אבל לא מצאו אותו. לעומת זאת העלו באש את ביתו וספרייתו. רבים מכתביו, גם מן הספרים התאולוגים החשובים ביותר, אבדו בדליקה ובהרס שאר הספריות השיעיות בעיר. א-טוסי הצליח להימלט לנג'ף אשרף, העיר בו נקבר עלי בן אבי טאלב. הוא נשאר בה עד סוף חייו והקים בה מדרסה מפורסמת הקרויה "חווזה".
הוא הלך לעולמו בדצמבר 1067 בחודש מוחרם. נקבר בבית שנהפך למסגד בהתאם לצוואתו. את מעמדו ירש בנו, אל-חסן, שנודע בשם אל-מופיד א-ת'אני ונחשב גם הוא למלומד בולט בדורו.
שייח' טוסי כתב שניים מתוך ארבעת הספרים הקאנוניים של מסורת השיעים התריסריים ("אל-כותוב אל-ארבעה"): תהד'יב אל-אחכאם ואל-אסתיבסאר פימא אחתוליפה פיהי מן אל-אחבאר
כתבים על אנשי החדית' ("ריג'אל")
ָָ* א-פהריסת (الفهرست)
היחס לבני דתות אחרות
להבדיל מהמלומדים המוסלמים הסונים הרואים בנוצרים וביהודים "ד'ימי" (אהל א-ד'ימה - אזרחים בדרגה ב' בחסות האסלאם) ובאותו זמן "עם הספר" (אהל אל-כיתאב), חכמי הדת השיעים, ובראשם אל מופיד, ותלמידו שייח' טוסי, מכריזים עליהם גם כ"כופרים באמונה" (כאפיר - כופאר). בעוד אל מופיד מגדיר גם את חסידי זורואסטר (זרדושט) כעם הספר, טוסי מבהיר כי הם אינם כאלה, אף על פי שיש להם "ספר קדוש" משלהם, אולם הם ד'ימי כופרים באמונה באותה מידה כמו הנוצרים והיהודים. כפי שכתב טוסי בספר "א-נהאיה", בני שלוש דתות אלה חייבים לשלם לרשויות מוסלמיות את מס הג'יזיה ובתמורה הם מוגנים מפני הוצאה להורג, עבדות, ונישול מנכסיהם. מי מביניהם שאינו משלם ג'יזיה, או ממיר דתו לדת אחרת מאשר האסלאם, יכולים להיהרג, להפוך לעבדים או לאבד את כל רכושם. אל-מופיד, א-טוסי ומלומדים שיעים אחרים מטילים איסורים לא רק בנוגע למגעים עם בני דתות אחרות אלא גם ביחס למוסלמים סונים הקרויים בפיהם "נסיבים". אסור להתחתן עם סונים או לאכול מאכלים שהוכנו על ידם.. אסור להתחתן עם נשים נוצריות או יהודיות, אלא במתכונת "נישואים זמניים" (מותעה) עם "ידועות בציבור".
לקריאה נוספת
''Christian-Muslim Relations. A Bibliographical History''. Volume 3 (1050-1200, עמודים 29-30
מארק אגוויר
מארק אנתוני אגוויר (באנגלית: Mark Anthony Aguirre; נולד ב-10 בדצמבר 1959) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA. אגוויר היה אחד מטובי השחקנים של דאלאס מאבריקס בה שיחק שמונה שנים, תקופה במהלכה השתתף בשלושה משחקי האולסטאר, ומאוחר יותר זכה בשתי אליפויות במדי דטרויט פיסטונס. אגוויר מדורג במקום השלישי בדירוג הקליעות של דאלאס בכל הזמנים עם 13,930 נקודות, אחרי דירק נוביצקי ורולנדו בלקמן.
ראשית הקריירה
אגוויר נולד בשיקגו שבאילינוי, ובצעירותו שיחק כדורסל במסגרת נבחרתה של אוניברסיטת דה פאול. בשלוש שנים בהן שיחק בה כיכב אגוויר במדי נבחרת האוניברסיטה לצד טרי קאמינגס, והיה אחד משחקני המכללות הבולטים בארצות הברית. הוא קלע 24.5 נקודות בממוצע למשחק בשקלול כל עונותיו באוניברסיטה.
בעונת ה"" שלו בדה פאול, 1978/1979, קלע אגוויר 24 נקודות למשחק והוביל את הקבוצה להעפלה לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות, שם הפסיד עמה לאוניברסיטת אינדיאנה שהובלה על ידי לארי בירד. ב-1980 הוא זכה בפרס נייסמית' לכדורסלן המכללות המצטיין של העונה, כמו גם בארבעה פרסים נוספים של שחקן השנה - ע"ש אוסקר רוברטסון, ע"ש אדולף רופ, מטעם Associated Press ומטעם ה-UPI. הוא קלע באותה עונה 26.8 נקודות בממוצע.
אגוויר היה חבר בסגל נבחרת ארצות הברית לאולימפיאדת מוסקבה ב-1980, אך הנבחרת לא השתתפה בסוף באולימפיאדה בשל חרם שהנהיגו האמריקאים על המשחקים. לאחר שלוש שנים באוניברסיטת דה פאול פנה אגוויר לקריירה מקצוענית בשנת 1981.
קריירה ב-NBA
במשך השנים הבאות הפגין אגוויר יכולת משחק טובה במדי דאלאס. בעונת 1982/1983 הוא השיג ממוצעים של 24.4 נקודות ו-6.3 ריבאונדים למשחק, ובכך פתח רצף של שש עונות בהן לא ירד מ-22 נקודות למשחק. הוא דורג במקום הראשון בקבוצתו בקליעות ובמקום השישי בליגה כולה. הקבוצה המשיכה במגמת השיפור שלה והשיגה מאזן של 38 ניצחונות לעומת 44 הפסדים.
בעונת 1983/1984 קלע אגוויר 29.5 נקודות בממוצע למשחק שמיקמו אותו שני בדירוג מלך הסלים של הליגה, אחרי אדריאן דאנטלי. הוא אף הוריד באותה עונה 5.9 ריבאונדים למשחק. באותה עונה השתתף אגוויר לראשונה בקריירה שלו במשחק האולסטאר של ה-NBA ובעקבות יכולתו הטובה ביסס את מעמדו כשחקן המוביל של הקבוצה לצד רולנדו בלקמן, כאשר גם בראד דייוויס ופאט קאמינגס נתנו תרומה חשובה לקבוצה. דאלאס העפילה באותה עונה לראשונה בתולדותיה למשחקי הפלייאוף עם מאזן של 39-43 וניצחה את סיאטל סופרסוניקס בסיבוב הראשון, בטרם הפסידה ללוס אנג'לס לייקרס בשלב חצי גמר המערב. סך הנקודות של אגוויר באותה עונה (2,330) הוא הגבוה לעונה אחת בתולדות המועדון.
בכל אחת משתי העונות הבאות השיגה דאלאס מאזן זהה של 44 ניצחונות ו-38 הפסדים. ב-1985 היא הודחה כבר בסיבוב הראשון של הפלייאוף, לאחר הפסד לפורטלנד טרייל בלייזרס; ב-1986 היא ניצחה את יוטה ג'אז בסיבוב הראשון, והגיעה עד לסדרה של שישה משחקים מול לוס אנג'לס לייקרס בסיבוב השני.
בעונות 1986/1987 ו-1987/1988 נבחר אגוויר שוב למשחק האולסטאר, לאחר שהשיג ממוצעי נקודות של 25.7 ו-25.1 בהתאמה. ב-1988 הוא הוביל את דאלאס לעונה של 53 ניצחונות ו-29 הפסדים ולהעפלה הראשונה בתולדותיה לגמר המערב, לאחר ניצחונות על יוסטון רוקטס ודנוור נאגטס בשני סיבובי הפלייאוף הראשונים. בגמר המערב הצליחה לגרור את הלייקרס, אלופת הליגה לאותה עת, עד לסדרה של שבעה משחקים בטרם הפסידה. הישג זה היה הגדול ביותר בתולדות המועדון, עד להעפלתו לסדרת הגמר הארצית בשנת 2006.
בפברואר 1989, אמצעה של עונת 1988/1989, הועבר אגוויר לקבוצת דטרויט פיסטונס, בתמורה לדאנטלי שהיה גם הוא אחד מהקלעים המצטיינים בליגה. עד לסיום העונה היה אגוויר שחקן חמישייה קבוע בדטרויט, בה החל לשתף פעולה עם אייזיאה תומאס, וקלע 15.5 נקודות בממוצע למשחק. הוא סייע לקבוצה לזכות באליפות ה-NBA לאחר ניצחון בסדרת הגמר על הלייקרס. בעונת 1989/1990 שימש אגוויר בעיקר כשחקן העולה מהספסל, אף שפתח בחמישייה ב-40 מהמשחקים, וקלע 14.1 נקודות למשחק בדרך לזכייה של דטרויט באליפות שנייה ברציפות. על אף היכולת הטובה שהפגין בעונותיו הראשונות בדטרויט, תפקידו בקבוצה פחת במהלך שלוש העונות הבאות בהן שיחק בה.
ב-1993 שוחרר אגוויר מדטרויט, וחתם על חוזה לעונה אחת בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס. לאחר סיום חוזהו הודיע על פרישה מכדורסל. הוא סיים את הקריירה שלו ב-NBA עם 18,458 נקודות בסך הכול, וממוצעי קריירה של 20 נקודות ו-5 ריבאונדים. כיום עובד כעוזר מאמן בקבוצת ניו יורק ניקס.
אלכסנדר הור-רות'בן, ארל גאורי הראשון
בריגדיר גנרל אלכסנדר גור ארקרייט הור-רות'בן, ארל גאורי הראשון (באנגלית: Alexander Gore Arkwright Hore-Ruthven, 1st Earl of Gowrie; 6 ביולי 1872 – 2 במאי 1955) היה איש צבא ומושל קולוניאלי בריטי והמושל הכללי העשירי של אוסטרליה. בתפקיד זה הוא שירת 9 שנים ו-7 שנים, יותר מכל המושלים הכלליים של אוסטרליה. לפני מינויו לתפקיד זה הוא שירת כקצין בצבא הבריטי במסגרת זו עוטר בצלב ויקטוריה, העיטור הצבאי הגבוה והיוקרתי ביותר שמוענק על גבורה לנוכח פני האויב בצבאות בריטניה וחבר העמים.
ראשית חייו
אלכסנדר הור-רות'בן נולד בעיר וינדזור שבמחוז ברקשייר, אנגליה, כבנם השני של וולטר הור-רות'בן, לורד רות'בן התשיעי, ושל ליידי קרוליין אנסלי גור, בתו של פיליפ גור, ארל אראן הרביעי. לאחר שבשנים 1884 – 1885 הוא למד בבית הספר וינסטון בוינצ'סטר כתלמיד פנימייה, הוא בילה את רוב שנות חינוכו באיטון קולג' ולאחר מכן בקולג' השירות האימפריאלי בהייליברי, שם הוא למד עד 1888, כאשר הוא הפסיק את לימודיו עקב בעיות ראייה ונשלח לעבוד על ידי הוריו. עבודתו הראשונה הייתה כפקיד במשרדו של סוחר תה בגלאזגו ולאחר מכן הוא נסע להודו כדי לעבוד במטע תה באסאם. ב-1892, עקב מחלת המלריה שלקה בה, הוא שב לאנגליה.
קריירה צבאית
ב-19 באוקטובר 1889 קיבל הור-רות'בן מינוי של לוטננט משנה ברגימנט הפרשים של לנרקשייר. לאחר שובו לאנגליה ב-1892 הוא הצטרף לצבא הסדיר. לאחר תום אימוניו בקולג' צבאי הוא הוסמך ב-27 באפריל 1893 כלוטננט בגדוד השלישי של רגימנט חיל הרגלים הקל של היילנד וב-18 בנובמבר 1896 הוא הועלה לדרגת קפטן. במלחמה המהדית בסודאן הוא צוין לשבח על ידי מפקדיו. לאחר מכן, ב-22 בספטמבר 1898 בפעולה צבאית באל-קדריף גילה הור-רות'בן גבורה שבעטיו עוטר בצלב ויקטוריה. בנימוקי ההחלטה להעניק לו את העיטור נכתב:
במאי 1899 הוענק להור-רות'בן גם עיטור מסדר אוסמאני, דרגה רביעית על ידי סולטאן האימפריה העות'מאנית, עבדול חמיד השני, על שירותו בסודאן. ב-17 במאי הוא קיבל מינוי קבוע כלוטננט משנה ברגימנט קמרון היילנדרס של המלכה (מינוי שהיה כרוך בירידה בשתי דרגות). בסוף נובמבר הוא היה חלק מכוח שלקח חלק בקרב שהוביל לתבוסתו של החליפה. ב-14 בדצמבר 1900 הוא הועלה לדרגת ממלא מקום לוטננט, השתתף במערכה בסומלילנד הבריטית וב-16 באפריל 1904 הוא קודם לדרגת קבע של לוטננט.
ב-1905 מונה הור-רות'בן להיות שלישו הצבאי של הלורד דדלי, הלורד לוטננט של אירלנד. ב-1908 הוא הוצב במשמר הפרשים הראשון, הוא קודם להיות ממלא מקום קפטן ב-11 באפריל, ובכך חזר לדרגתו הקודמת לאחר 9 שנים. באותה שנה מונה דדלי להיות המושל הכללי של אוסטרליה והור-רות'בן הצטרף אליו כמזכירו הצבאי. באותה שנה הוא נשא לאישה את זארה פולוק. השניים הולידו שני בנים, שאחד מהם מת בינקותו. ב-1910 הוא סיים את שירותו באוסטרליה ועבר לשרת בהודו.
ב-2 באפריל 1915 הועבר הור-רות'בן לשרת במשמר הוולשי וקודם לדרגת מייג'ור. ב-18 בינואר הוא מונה להיות קצין מטה כללי (GSO) עם דרגה זמנית של לוטננט קולונל. עוד קודם לכן, ב-1 בינואר 1919 הוא עוטר באות השירות המצוין בעקבות האירוע הבא:
ב-15 באוקטובר 1917 קודם הור-רות'בון לדרגה קבועה של לוטננט קולונל וב-26 בדצמבר מונה להיות קצין מטה בדרגה זמנית של בריגדיר גנרל. ב-1 בינואר 1918 הוענק לו תואר עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. ב-2 באפריל 1919 הוענק לו אות השירות המצוין פעם נוספת וב-3 ביוני אותה שנה הוענק לו תואר עמית מסדר האמבט.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת הור-רות'בן בצרפת ובגליפולי, שם הוא נפצע קשה וצוין לשבח חמש פעמים. הוא סיים את המלחמה בדרגת בריגדיר גנרל ופיקד על כוחות הצבא הבריטי בגרמניה בין השנים 1919 – 1920. ב-14 בדצמבר 1920 הוא מונה להיות מפקד הרגימנט, עם דרגה זמנית של קולונל וב-5 ביולי 1922 הוא קיבל מינוי קבוע של קולונל. לאחר מכן הוא מילא שורה של תפקידים בצבא וב-1 באוקטובר 1924 הוא קיבל פיקוד על בריגדה וקודם לדרגת בריגדיר גנרל. ב-24 בינואר 1928 הוענק לו תואר אביר מפקד של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש וב-14 במאי אותה שנה הוא מונה להיות מושל אוסטרליה הדרומית.
מושל אוסטרליה הדרומית
הור-רות'בן הגיע לאדלייד במאי 1928. הוא נכנס לתפקידו בהתלהבות,, ביקר באזורים רבים במדינה כשהוא משתמש במטוס דה הבילנד שהיה בבעלות שלישו הצבאי, יו גרוסונור. יחד עם אשתו, הוא היה תומך נלהב של תנועת הצופים. ליידי הור-רות'בן הייתה גם נשיאת ארגון הצלב האדום של אוסטרליה הדרומית.
בנאומו ביום אנזא"ק ב-1930, מתח הור-רות'בן ביקורת על השביתות שקיימו האיגודים המקצועיים, שגרמו לקשיים לחיילים משוחררים. בתגובה, הוא זכה לגינוי ממועצת העובדים של אוסטרליה הדרומית.
במהלך כהונתו כמושל אוסטרליה הדרומית התחולל השפל הגדול, שגרם למצב קשה במדינה. ממשלתו של ליונל היל, שנבחרה על בסיס ההבטחה להביא "עתיד מוזהב", ספגה ביקורת קשה כאשר המציאות הכלכלית אילצה אותה לנקוט בצעדי צנע. הור-רות'בן תמך בהיל כאשר זה ספג את הביקורת מצדה של מפלגת הלייבור. בנאומיו הוא ביטא לעיתים קרובות את אמונתו שראש הממשלה צריך "להתעלות מעל המפלגה". את נחישותו של היל במהלך המשבר ניתן לזקוף לזכותו של הור-רות'בן. תפקודו בזמן המשבר הייתה שיקול מכריע בהחלטה למנותו כמושל ניו סאות' ויילס.
מושל ניו סאות' ויילס
באפריל 1934 הסתיימה תקופת כהונתו של הור-רות'בן כמושל אוסטרליה הדרומית והוא שב לאנגליה. זמן קצר לאחר מכן הוא מונה להיות מושל ניו סאות' ויילס ועל פי הצעתו של ראש ממשלת אוסטרליה, ג'וזף ליונס, הוענק לו התואר ברון גאורי. הוא הגיע לסידני ב-21 בפברואר 1935. באותה עת כבר החליט המלך ג'ורג' החמישי למנותו לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה. ב-20 בדצמבר 1935 הוענק לו תואר אביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
המושל הכללי של אוסטרליה
עם עברו הצבאי ועם ניסיונו, נראה היה גאורי כבחירה הברורה לרשת את סר אייזק אייזקס כשזה פרש בתפקידו כמושל הכללי ב-1936. על פי הנוהג שהשתרש כבר, הוצעו לראש הממשלה ג'וזף ליונס כמה אלטרנטיבות. אך לליונס לא היו כוונות להמליץ על אוסטרלי נוסף לתפקיד. באותה תקופה נטו ראשי הממשלה מטעם קואליציית האנטי-לייבור להמליץ על בריטים לתפקיד. על פי חוקת אוסטרליה, מונה גאורי על ידי המלך ג'ורג' החמישי, שמת ב-20 בינואר 1936, שלושה ימים לפני שגאורי הושבע לתפקיד. לפיכך, הוא למעשה החל את כהונתו בתקופת מלכותו של אדוארד השמיני.
במהלך כהונתו כמושל כללי, היה גאורי דמות אהודה, אם כי לא מתבלטת במיוחד, בציבוריות האוסטרלית. הימים בהם למושלים הכלליים היה כוח משמעותי, או שהיה להם חלק במגעים בין ממשלות אוסטרליה ובריטניה, חלפו להם, אך גאורי קבע תקדים ב-1938, כאשר הוא ביקר באיי הודו המזרחית ההולנדים, בהזמנתם של השלטונות הקולוניאליים המקומיים. הייתה זו הפעם הראשונה בה ייצג המושל הכללי את אוסטרליה בביקור ממלכתי.
כישוריו הפוליטיים של גאורי עמדו למבחן שוב לאחר הבחירות של 1940, שבעקבותיהם נותר ראש הממשלה מטעם מפלגת אוסטרליה המאוחדת, רוברט מנזייס, תלוי בקולותיהם של שני חברי פרלמנט עצמאיים כדי להישאר בשלטון. כאשר הדיחה מפלגת אוסטרליה המאוחדת את מנזייס מכס מנהיגות המפלגה, היא נקלעה למשבר מנהיגותי, כך שמנהיג מפלגת הכפר, ארתור פאדן, מונה להיות ראש הממשלה, למרות שמפלגת אוסטרליה המאוחדת הייתה השותפה הבכירה בקואליציה. בכל אופן, שני חברי הפרלמנט העצמאיים זעמו על היחס שמנזייס זכה לו והם הצטרפו למפלגת הלייבור בהצבעה על התקציב שהגישה ממשלת פאדן והממשלה נפלה. גאורי סירב לפזר את הפרלמנט שבאותה עת מלאה שנה בלבד לבחירתו, במיוחד על רקע המצב הבינלאומי הרגיש. בכל אופן, הוא לא ראה אפשרות אחרת אם מנהיג הלייבור, ג'ון קרטין, לא יקבל מספיק תמיכה בפרלמנט. הוא זימן את שני חברי הפרלמנט העצמאיים למעונו ודחק בהם לתמוך בקרטין במידה והוא יטיל עליו להרכיב את הממשלה החדשה. העצמאיים הסכימו וקרטין מונה להיות ראש הממשלה. לאחר תקופה קצה של אי נוחות שנבעה מהניגודים בין המושל הכללי האריסטוקרט לבין מנהיג מפלגת הלייבור, החלו היחסים בין השניים לעלות על מסלול של שיתוף פעולה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ראה גאורי את חובתו לתמוך בממשלה ובאימפריה הבריטית וכן בכוחות הלוחמים. ב-1943 הוא קיים סיור בן ארבעה שבועות אצל הכוחות הלוחמים בצפון אוסטרליה ובגינאה החדשה. זמן קצר לפני סיור זה, קיבלו גאורי ואשתו את הבשורה המרה על נפילת בנם היחיד, פטריק, במערכה בצפון אפריקה. גאורי חנך באופן רשמי את אנדרטת המלחמה של אוסטרליה ב-11 בנובמבר 1941.
שנותיו האחרונות
תקופת כהונתו של גאורי כמושל הכללי הסתיימה בספטמבר 1944, כאשר הוא שב לבריטניה והוענק לו התואר ויקונט רות'בן מקנברה וארל גאורי והוא מונה להיות סגן המושל של טירת וינדזור. הלורד גאורי מת במאי 1955 בביתו שבמחוז גלוסטרשייר. הוא היה המושל הכללי היחיד של אוסטרליה שכיהן בתקופת ממשלותיהם של חמישה ראשי ממשלה, אם כי שניים מהם כיהנו תקופות קצרות.
בונה חופשי
גאורי היה חבר בבונים החופשיים עוד בהיותו בן 21 וכיהן בשורה של תפקידים, כולל הנשיא הגדול של הלשכות הגדולות של אוסטרליה הדרומית, כאשר כיהן כמושל המדינה ושל ניו סאות' ויילס כאשר כיהן כמושל המדינה וכמושל הכללי. על שמו קרויה עד היום הלשכה הגדולה של קנברה.
דניפרו-1
מועדון הכדורגל דניפרו-1 (באוקראינית: ФК Днiпро-1, ברוסית: Футбольний клуб Днепр-1) מהעיר דניפרו שבדרום מזרח אוקראינה הוא מועדון כדורגל מקצועני שהוקם בשנת 2017.
המועדון הוקם ביוזמת יורי בריוזה ובניהולם של מקסים ביריוזה והנאדי פולונסקי. יורי ביריוזה, אביו של מיכאיל, עמד בראש יחידת הימ"מ של משטרת דניפרו, "דניפרו-1" ומכאן שם המועדון ואף סמל המועדון דומה מאוד לסמל היחידה.
היסטוריה
המועדון נוסד ב-10 במרץ 2017 ביוזמת הכדורגלן רומן זוזולי ששיחק בעבר בדניפרו והפוליטיקאי האוקראיני יורי בריוזה. ב-21 ביוני הקבוצה החלה להתמודד בליגה האוקראינית השנייה כשעל הקווים ניצב דמיטרי מיכאילנקו, מאמן דניפרו לשעבר. המועדון החדש התבסס על צוות האימון של דניפרו (שהתדרדרה עד לליגה השנייה).
ב-9 ביולי 2017 נערך משחק הבכורה של הקבוצה בשלבים המוקדמים של הגביע האוקראיני, בו כבר בעונת הבכורה הקבוצה העפילה עד לשלב חצי הגמר. שנה לאחר מכן ב-9 ביוני 2018 הקבוצה הפסידה במשחק על אליפות הליגה וסיימה במקום השני ובכל זאת הצליחה להבטיח את העפלתה לליגה האוקראינית הראשונה.
בעונת 2018/2019 הקבוצה שחזרה את ההישג הקודם שלה והעפילה עד לשלב חצי גמר הגביע עונה שנייה ברציפות ובאותה זכתה גם באליפות ליגת המשנה האוקראינית כשהיא מבטיחה את העפלתה לליגת העל האוקראינית בכדורגל, לראשונה בתולדותיה.
סגל הקבוצה
נכון ל-11 באוגוסט 2022
(בהשאלה ממטאליסט חרקוב)
(בהשאלה ממטאליסט חרקוב) (בהשאלה משאפקואנסה)
(קפטן)
הישגים לפי עונה
! עונה ! ליגה ! מיקום ! משחקים ! ניצחונות ! תיקו ! הפסדים ! שערי זכות ! שערי חובה ! ניקוד !גביע !colspan=2|מפעלים אירופיים !הערות
1990 בארצות הברית
1990 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 214 שנה מיום היווסדה.
IDLE
IDLE (בעברית: אַיְדֶל; קיצור של Integrated Development and Learning Environment) היא סביבת פיתוח משולבת בשביל שפת התכנות פייתון, אשר הוצמדה למימוש ברירת המחדל של השפה, כחלק אופציונלי להתקנה. IDLE יצאה לראשונה בשנת 1998 ופותחה על ידי חידו ואן רוסום, מפתח שפת פייתון. היא נכתבה בפייתון ובערכת ממשק המשתמש הגרפי Tkinter בלבד. IDLE תוכננה על מנת להיות סביבת פיתוח משולבת בסיסית ופשוטה, אשר תתאים למתחילים, בייחוד בסביבות לימודיות. מסיבה זו, היא תוכנה חוצה פלטופרמות. לפי קובץ ה-README המצורף לתוכנה, הפיצ'רים העיקריים של IDLE הם כדלקמן:
ג'ורג' פטאקי
ג'ורג' אלמר פטאקי (באנגלית: George Elmer Pataki; נולד ב-24 ביוני 1945 במחוז וסטצ'סטר, ניו יורק) הוא פוליטיקאי אמריקאי מטעם המפלגה הרפובליקנית, שהיה מושל ניו יורק ה-53 בשנים 1995–2006. הוא נבחר לאחר שניצח את המושל המכהן מריו קואומו שרץ לכהונה רביעית. אחריו נבחר אליוט ספיצר הדמוקרט. לפני כהונתו כמושל היה חבר בבית המחוקקים של מדינת ניו יורק, בבית התחתון ובבית העליון.
במאי 2015 הכריז על התמודדותו לבחירות לנשיאות ב-2016. פטאקי הספיק לנכוח ב-5 עימותים משניים עד שהכריז על פרישתו מהמירוץ ב-29 בדצמבר באותה שנה.
הוא נשוי לליבי ואב לארבעה ילדים. הוא דובר אנגלית, הונגרית, גרמנית, צרפתית וספרדית.
יעילות תפילה
בדתות שונות בעולם נהוג לפנות לאל בתפילה ובבקשות שונות, באמונה שהאל יענה לתפילה וימלא את הבקשות. בספרות התאולוגית נדונה השאלה, האם האל שומע תפילות, ונערכים מחקרים מדעיים המנסים לענות עליה.
ביהדות
הדעה המקובלת היא שאלוהים שומע את התפילות, וכפי שניתן לראות בפסוק:  וכך גם סברו חז"ל ואף הקדישו לכך את מסכת תענית העוסקת בתעניות ותפילות לצורך ירידת גשמים.
יש מהתנאים שהפחיתו בכוחה של התפילה כך למשל נאמר בגמרא :.
בראשיתה של הפילוסופיה היהודית החלו להתעסק יותר בשאלה זו, מה שהביאם לדיון זה היה קשיים פילוסופיים במושג התפילה, הפילוסופים המעיטו בהשגחה ובידיעת האל, מה שסותר לתפילה המוכרחת להשגחה, וגדולה מזו, היאך ייתכן שאפשר לשנות את רצונו של האל ולגרום לו לעשות משהו שאינו רוצה?
הוגים יהודיים סיפקו לכך הסברים שונים. רבי יהודה הלוי סבר שתפילה היא מהות התפילה היא התקרבות אל האל, טיהור הנפש והשתלטות על הכוחות הבהמיים ועל ידי כך האל עונה לתפילות. דעה נוספת היא דעת רבי אברהם אבן עזרא, לפיה התפילה לא יכולה לשנות את גזירת האל אך מסוגלת לשנות את האדם המתפלל וכך לגרום שהגזירה לא תחול עליו.
יצחק טברסקי הצביע על דברי הרמב"ם אשר כתב שלאחר שבני ישראל במצרים דבריו לא מפורשים על תפילה אך מראים שהאל קשוב לצרות עמו.
יש שהצביעו על מקום נוסף ברמב"ם שבו כותב שההשגחה חלה אל האדם אשר מחשבתו עסוקה באל, ובהמשך דבריו כותב שהתפילה נועדה כדי להרגיל את האדם לעסוק במחשבתו על האל, אברהם סתיו סיכם את מקורות אלו וטען שיחס הרמב"ם לתפילות הוא כתרגול רוחני למחשבה על האל אשר גורמת להשגחה.
חיים קרייסל כתב שלפי הרמב"ם התפילה היא עידוד להתבוננות ולהשגת האמיתות הנשגבות על ידי המשכילים, אך בקרב העם התפילה משמשת כדרך לחזק את האמונה באל ולמעשה זהו מיתוס המיועד להמון.
רבי ניסים ממרסיי ראה בתפילה כלי פסיכולוגי להתמודדות של האדם עם צרות בחייו וכדבריו: עניין נוסף בתפילה לדבריו הוא הכנעת הלב, ריסון התאוות, ולשיפור הקשרים החברתיים אשר מסייעים לאדם להתמודד עם צרותיו.
רלב"ג סבר שהתפילה נועדה לחבר את האדם אל השכל הפועל על ידי דבקות באל, וממנה להשגחה פרטית (בדומה לרמב"ם), רלב"ג עסק בשאלה נוספת, איך תפילה שהיא פעולה של האדם עצמו מסוגלת להשפיע על אנשים אחרים, רלב"ג ענה על כך שהאדם המתפלל על חבירו מצטער בצערו והתפילה נענית - כלפיו שצערו יוסר ובכך גם צער חבירו מתבטל.
ראשוני המקובלים בימי הביניים עסקו אף בפילוסופיה וכך יצרו תורה המערבבת קבלה ופילוסופיה, בכתביהם עסקו בשאלה זו במספר מקומות, כך באגרת הקודש כותב מחברה האלמוני, כך רעיון זה הדומה לדברי הפילוסופים הופיע גם בכתבי המקובלים.
בדבריו כותב ג'יקטליה שעל ידי שהאדם מגיע לשורש ה"רצון" הוא יכול לבקש ככל העולה על ידו, גם בדבריו מופיע הרעיון של התעלות אישית ושל התחברות לאישיות נבדלת מהאל.
הגישה המקובלת היא גישתו של רבי מאיר אלדבי, בדבריו השתמש ברעיונו של האבן עזרא אך ללא הרעיון של דבקות בשכל הפועל, כלומר התפילה פועלת על ידי חוקיות קבועה של השפעת שפע לכל אדם לפי מדרגתו הרוחנית, התפילה מסייעת לשנות מדרגה זו ולעלות למדרגה גבוהה יותר וממילא לקבל שפע גדול יותר.
כך גם סברו גם בדורות מאוחרים יותר, רמח"ל טען שכך רצון האל לחסר את האדם, ועל ידי תפילתו - ישלים לו צרכו, מתוך הנחה שהאדם אינו זונח את ה'השתדלות' האנושית.
מהר"ל כתב דברים דומים:
שד"ל סבר שאין האל מאזין לתפילות ואף התפילות לא משנות כלום מגזירותיו של הבורא, לדבריו הפולחן נחוץ לטובת האדם לחינוכו לתיקונו ולנחמתו.
ישעיהו ליבוביץ סבר שתפילה אינה מיועדת לבקשות ואינה נענית, לדבריו תפילה היא רק דרך של עבודת ה', ואף על פי שבתפילה יש ניסוחים של בקשות פרטיות "חז"ל התאימו את תפילת החובה לפסיכולוגיה של האדם", הרב ד"ר מיכאל אברהם סבר אף הוא כליבוביץ וסבר שהאל אינו מתערב בנעשה בעולמנו כלל, אך סייג שהתערבות אלוהית במקרים נדירים אפשרית, ועל כן ניתן לכוון בתפילות על מקרים שאין אפשרות להינצל מהם ללא נס.
בנצרות
מספר הוגים נוצריים עסקו אף הם בשאלה זו, כך אוריגנס הציב שלושה שאלות: א. האל יודע את בקשותינו, ב. האל יודע את העתיד כך שלא יכול להיות שהעתיד יישתנה, ג. לא ייתכן שתפילת האדם מסוגל לשנות את רצון האל.
אוריגנס הסביר, שרצונו החופשי של האדם מונע על ידי הנטיות הקיימות בתוכו והן קיימות מאז ומעולם וידועות לאל מבראשית, וממילא כשהאדם מתפלל האל כבר ידע את מהלך הדברים, וסידר את המציאות בהתאם לכך, רעיון דומה מובא גם בכתבי מייסטר אקהרט.
היסטוריה
ראשיתו של מחקר התפילה היה ב-1872 אצל פרנסיס גולטון ששם לב שהעם מתפלל בכנסייה לשלומה של משפחת המלוכה, ואם כן משפחת המלוכה אמורה להיות יותר בריאה משאר העם. כשבדק את הדבר לא מצא שום הבדל סטטיסטי בין משפחת המלוכה לשאר העם. לתוצאה דומה הגיע כשהתפלל על חלקות אדמה מסוימות ונמצא שלא היה הבדל בין חלקות אלו לאחרות.
מטרת המחקר
מטרת המחקר היא לבדוק האם קיומה של תפילה שינה את המצב הבריאותי של החולים כפי שהוא מוגדר במדדים שונים כגון, טיפול בטיפול נמרץ, ימי אשפוז בבית החולים וכדומה.
מאפייני המחקר
במחקרים קלינים עם סמיות כפולה החוקרים והנחקרים כאחד אינם יודעים מי מהנחקרים משתייך לקבוצת הניסוי (שבה מחולל המדען שינוי יזום ומשמעותי) ומי לקבוצת הביקורת (שבה המדען לא עורך שינוי). במחקרי תפילה בנוסף על כך אין על החולה לדעת על המתפלל ולא על המתפלל לדעת על שם החולה. החולה לא יודע על המתפלל שכן ייתכן שעובדה זו תשפיע על מצבו הבריאותי, והמתפלל לא יודע על החולה שכן ייתכן שייבחר חולה בעל סיכויים גבוהים יותר לרפואה.
תנאי נוסף והכרחי הוא שהקצאת הנבדקים לקבוצות תהיה אקראית, ושהנבדקים בקבוצת הניסוי יהיו בעלי מאפיינים דומים לאלה בקבוצת הביקורת. מהימנות המחקר מושפעת גם מגודל המדגם, כלומר ממספר הנבדקים בכל אחת מהקבוצות.
במקרה בו אין הבדל בין הקבוצות לא לטוב ולא לרע, המסקנה היא שלא נמצא אישוש לכך שתפילות פועלות, אך לא ניתן להוכיח שהתפילה לא עובדת, זאת בשל העובדה שתמיד יהיה ניתן לטעון שאלוהים לא נענה כשמעמידים אותו למבחן, או שלא פנו לאל הנכון, (נצרות, אסלאם, יהדות וכו') או שהחולים היו בני עם מסוים, או שלא התקיימו תנאים משלימים הנדרשים כדי שהאל ישמע לתפילה.
היו שטענו שגם במקרה והניסוי הצליח והחולים הבריאו עדין לא תהיה הוכחה לכך לקיומו של האל זאת מפני שייתכן לדוגמה שכוחות מהמתפלל עוברים לחולה וכך הוא נרפא. טענה זו אינה נכונה, מיכאל אברהם הסביר את הדבר באמצעות משל, אדם ההולך באנטארקטיקה ופוגש שם אדם מטוקיו הדבר אינו אמור להפתיע יותר מאשר שייפגש שם אדם מפריז, אך אם לפני שהאדם יצא לאנטארקטיקה הוא הצהיר שייפגש שם אדם מטוקיו זה מוכיח על יכולת הניבוי שלו, אף כי מבחינה סטטיסטית האפשרויות שיפגוש אדם מפריז או אדם מטוקיו שקולות, אולם הניבוי המוקדם של האירוע מסיט את המשקל הסטטיסטי, וכך בנידון זה לפני הניסוי יש ניבוי שהתפילה מועילה כנגד לה נצבת העמדה שתפילה אינה מועילה במקרה שהמחקר הוכיח שהתפילה הועילה יש אישוש ברור לתזה הדתית.
תוצאות מחקרים שונים
כחמישה מיליון דולר מושקעים בשנה על מחקרים הבודקים את יעילות התפילה. המחקר הגדול ביותר היה מחקר שנערך במימונה של קרן טמפלטון, בהובלתו של הרברט בנסון. במחקר השתתפו כאלף שמונה מאות חולים בשישה בתי חולים. החוקרים חלקו את החולים לשלוש קבוצות: הקבוצה הראשונה קיבלה תפילות ולא ידעה על כך, הקבוצה השנייה לא קיבלה תפילות ולא ידעה על כך, הקבוצה השלישית קיבלה תפילות וידעה על כך. בכדי לשמור על החסיון הרפואי של החולים ניתן למתפללים רק השם הפרטי והאות הראשונה של שם המשפחה של החולים.
תוצאות המחקר לא מצאו הבדל בין הקבוצה שהתפללו עליה וזו שלא, אך בקרב נבדקי הקבוצה שהתפללו עליה והם ידעו על כך נצפו יותר סיבוכים רפואיים. ההסבר שניתן לממצא זה היה שקבוצה זו חששה שהסיבה שמתפללים עליהם נובעת ממצבם החמור מה שגרם לתופעה פסיכולוגית שהרעה את מצבם – אפקט הנוצבו.
מחקרים מבוקרים איכותיים עם הקצאה אקראית, סמיות כפולה ומספר גדול של נבדקים אינם נפוצים. סקירת קוקרן משנת 2009 שכללה 10 מחקרים עם 7646 נבדקים לא מצאה עדות ליעילות של תפילה על תמותה, מצב קליני כללי, אשפוז חוזר בטיפול נמרץ, או חזרה לאשפוז בבית החולים. במטא-אנליזה שנערכה בשנת 2006 וכללה 14 מחקרים מבוקרים לא נמצא אפקט של תפילה. סקירה שיטתית ומטא-אנליזה מ-2007 של 17 מחקרי תפילה עם 3713 נבדקים העלתה כי בעשרה מהם לא היו הבדלים בין קבוצת הניסוי לקבוצת הביקורת ובשבעה נמצא שיפור בעל "אפקט קטן, אך עם מובהקות סטטיסטית" בקבוצה שעבורה התפללו. עם זאת, בשלושת המחקרים האיכותיים ביותר בסקירה לא נמצא אפקט.
יעילות כאפקט פלצבו
מספר חוקרים הראו שיש בתפילה יעילות כאפקט פלצבו.
תנועת האזרח החקלאי
תנועת האזרח החקלאי (בהולנדית: BoerBurgerBeweging, בראשי תיבות: BBB) היא מפלגה פוליטית אגררית בהולנד, שמטרתה לקדם את יכולת הקיום באזורים הכפריים ובמגזר החקלאי.
היסטוריה
הולנד, על אף שטחה הקטן יחסית היא יצואנית הבשר הגדולה ביותר באירופה ויצואנית מוצרי החקלאות בכלל השנייה בגודלה בעולם (אחרי ארצות הברית). יש בה את צפיפות חיות המשק הגדולה ביותר באירופה, וחקלאות אינטנסיבית המבוססת על פיטום בעלי החיים במזון מרוכז תזונתית הגדל בעזרת דשנים עתירי חנקן. תנועת האזרח החקלאי נוסדה כיוזמה של עיתונאית בנושאי החקלאות קרוליין ואן דר פלאס, יחד עם וים חרוט קורקמפ, והנק ורמיר מסוכנות השיווק ReMarkAble, המתמקדת במגזר החקלאי. המפלגה החלה את דרכה בפלטפורמת המדיה החברתית BoerBurgerTweet ונוסדה ב-1 בנובמבר 2019, זמן קצר לאחר תחילת מחאת החקלאים נגד תוכנית הממשלה לצמצום פליטות החנקן, שכללה מגבלות מחמירות על המגזר החקלאי על מנת להפחית את פליטות החנקן והאמוניה שלהם, ביניהן שימוש בפחות דשן, הפחתת מספר בעלי החיים ומעבר לגידולים מהצומח שמזהמים פחות.
בשל אילוצי זמן, החליטה המפלגה שלא להשתתף באופן עצמאי בבחירות המקומיות ב-2022. עוד הצהירה המפלגה כי היא לא רוצה להפריע למפלגות המקומיות. עם זאת, מפלגות מקומיות יכלו להירשם כבעלי ברית. בעלי ברית של BBB הורשו להשתמש בשירותי המפלגה ועבדו תחת הלוגו שלה, עם שם הרשות המקומית. בתמורה, התחייבה המפלגה המקומית לתמוך בתוכנית הבחירות של ה-BBB וחברי המועצה שנבחרו היו צריכים להיות חברים במפלגה. בבחירות זכו בעלי ברית של BBB ב-48 מושבים ב-19 רשויות.
במרץ 2023, השתתפה המפלגה בבחירות המחוזיות ובבחירות למועצות המים. באופן חסר תקדים, השיגה המפלגה בבחירות המחוזיות מיד את מירב הקולות בכל המחוזות,. במחוזות דרנתה ואובריסל השיגה המפלגה יותר משליש מהקולות. היות שהמועצות המחוזיות בוחרות את הסנאט – הבית העליון בפרלמנט – השיגה המפלגה שישה עשר מושבים בסנאט, מה שהפך אותה מיד למפלגה הגדולה ביותר. BBB גם הפכה למפלגה הגדולה ביותר ב-13 מתוך 21 מועצות המים.
מצע
BBB טוענת לייצג את האינטרסים של תושבי האזורים הכפריים, המגזר החקלאי, דייגים וציידים.
בבחירות הכלליות ב-2021, המפלגה מיקדה את הקמפיין שלה בנושאים החשובים לבוחרים כפריים וחקלאיים, כולל הבטחה להקים את "משרד הכפריות" שימוקם לפחות 100 קילומטרים מהאג, והסרת האיסור על ניאוניקוטינואידים. המפלגה קראה לקדם את "חוק הזכות לחקלאות", שייתן לחקלאים השפעה גדולה יותר בענייני הרחבת חקלאות, בתגובה להתנגדות מקומיות לחוות חזירים ועיזים על רקע דאגה לבריאות הציבור, לסביבה ולחקלאות.
ה-BBB תומכת בהשארות באיחוד האירופי למטרות מסחר, אך רוצה לצמצם את כוחו של האיחוד האירופי ומתנגדת לפדרליזציה של האיחוד האירופי. המפלגה טוענת שיש לאפשר לכל מדינה ואזור באיחוד האירופי לשמור על זהותה ותרבותה ללא הפרעה. המפלגה גם תומכת בחברות הולנד בנאט"ו וקראה לספק לאוקראינה מטוסי F-16.
המפלגה מתוארת כשמרנית, כמפלגת מרכז, מרכז-ימין, ימנית פופוליסטית, ימנית,   אירו-סקפטית, ובענייני מדיניות מסוימים כמרכז-שמאל. למרות שאינה מפלגת ימין קיצוני בעצמה, כמה אקדמאים ועיתונאים תיארו את המפלגה כמי שנתמכת על ידי הימין הקיצוני. בנושאי הגירה ומקלט, ה-BBB תומכת בקבלת פליטים הנמלטים ממלחמות אך מעדיפה לעזור להם קרוב לאזור ממנו הם מגיעים במקום לעודד הגירה להולנד, מתוך כוונה שרוב הפליטים יחזרו לארצם לאחר שהסכסוך במדינתם יסתיים. היא גם בעד שמהגרים יהיו מועסקים ועצמאים כלכלית לפני המעבר להולנד, והם חייבים ללמוד הולנדית, לעבוד ולשלם מס בהולנד לפחות חמש שנים לפני שיהיו זכאים לתושבות קבע. המפלגה תומכת בגירוש מהגרים בלתי חוקיים.
מנהיגת המפלגה, קרוליין ואן דר פלאס, הצהירה כי המפלגה למען בעלי החיים וארגון זכויות בעלי החיים Wakker Dier הם שניים מהאויבים הגדולים של BBB, וכי המפלגה משתמשת במדיה החברתית שלה כדי לספק פרספקטיבה חלופית.
מספר חברים
מספר החברים ב-BBB גדל בחדות בשנים הראשונות לקיומה, על פי נתוני מרכז התיעוד למפלגות פוליטיות הולנדיות.
ג'ורג' אדני יול
ביוגרפיה
יול נולד בסקוטלנד למשפחה מבוססת מהמעמד הגבוה. חלק גדול מבני המשפחה היו קציני צבא, משרתי ציבור ומלומדים. הוא התחנך בפאבליק סקול וינצ'צסטר קולג', ובגיל 16 החל ללמוד הנדסה ביוניברסיטי קולג' בלונדון. לאחר ששהה בבון במשך שנה, שם עסק במחקר בפיזיקה בהדרכתו של היינריך הרץ, חזר ליוניברסיטי קולג' ב-1893, והיה למדריך לסטודנטים של קרל פירסון. פירסון החל באותה עת להתעניין בסטטיסטיקה, ויול הלך בעקבותיו. הוא התקדם לדרת עוזר פרופסור, אך עזב את האוניברסיטה לטובת משרה מכניסה יותר. ב-1902 חזר ליויברסיטי קולג' כמרצה לסטטיסטיקה, וב-1912 עבר לאוניברסיטת קיימברידג'. במהלך מלחמת העולם הראשונה יול עבד בשירות הצבא ולאחר מכן בשירות משרד המזון. התקף לב שעבר ב-1931 כפה עליו פרישה מוקדמת, אם כי המשיך לעסוק במחקר באופן חלקי. הוא נפטר ב-1951, בגיל 80. בהספד ליול כתב פרנק ייטס כי יול "צעד את הצעדים הראשונים בכיוונים רבים שלאחר מכן נשאו פירות... הוא אכן אחד החלוצים של הסטטיסטיקה המודרנית".
עבודתו המדעית
הפרסום המדעי הראשון של יול בתחום הסטטיסטיקה הופיע ב-1895, ובין השנים 1897 ו-1899 פרסם מספר מאמרים חשובים שעסקו במתאם וברגרסיה. ב-1900 החל לפתח תיאוריה כללית של קשרים בין משתנים מתוך כוונה להכליל את תיאורית המתאם למשתנים איכותיים. כאן נתגלעה מחלוקת מדעית בינו ובין מורו לשעבר פירסון. בספרו המשפיע "מבוא לתיאוריה של הסטטיסטיקה" שיצא לאור ב-1911, יול נמנע מלהמליץ לקוראיו על גישתו של פירסון למדידת עצמת הקשר בין משתנים איכותיים, וכך המחלוקת המדעית הידרדרה למריבה אישית והשמצות הדדיות. בין 1921 ל-1927 יול פרסם שלושה מאמרים משפיעים בתחום של ניתוח סדרות עתיות. ב-1925 פרסם מאמר שעסק בתיאוריה המתמטית של האבולוציה, בו הציג מודל של תהליך סטוכסטי המוביל ליצירת התפלגות חזקתית. מודל זה, המוכר גם בשם מודל העדפה קישורי, קרוי על שמו.
הכרה מקצועית ופרסים
יול היה חבר בחברה המלכותית ובחברה המלכותית לסטטיסטיקה. ב-1911 הוענקה לו מדליית הזהב על שם גאי, הפרס החשוב ביותר המוענת על ידי החברה המלכותית לסטטיסטיקה. הוא כיהן כנשיא החברה המלכותית לסטטיסטיקה בין 1924 ל-1926.
Du soleil au cœur
Du soleil au cœur (באנגלית: Sunshine in the Heart, ובעברית: שמש בתוך הלב) הוא אלבום האוסף הראשון של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום האוסף יצא לאור ב-20 בספטמבר 1983, על ידי חברת התקליטים Pathé-Marconi.
עטיפת האלבום נלקחה מהעטיפה המקורית של האלבום Les chemins de ma maison, אשר יצא באותה השנה גם כן.
רקע והפקה
מתוך האלבום יצא הסינגל "D'amour ou d'amitié", והסינגל "Mon ami m'a quittée".
מזכיר המדינה (ממלכת אנגליה)
התואר מזכיר המדינה של ממלכת אנגליה התהווה לקראת סוף שלטונה של המלכה אליזבת הראשונה (1558-1603). לפני כן, התפקיד נקרא פקיד המלך או מזכיר המלך או המזכיר הראשי.
החל מימיו של הנרי השמיני, היו 2 מזכירים שכיהנו במקביל. לאחר הרסטורציה של 1660, שתי העמדות הוגדרו והופרדו למזכיר המדינה למחלקה הצפונית ולמזכיר המדינה למחלקה הדרומית. שני נושאי המשרה עסקו בענייני פנים וחילקו את ענייני החוץ ביניהם.
היסטוריה
מתחילת המאה ה-14, הפך מזכיר המדינה לתפקיד השלישי בחשיבותו בממלכה. רוב העניינים הניהוליים עברו דרך משק בית המלוכה (המקבילה בימי הביניים לממשלת בריטניה), במיוחד דרך שר המלתחה. בסוף ימי הביניים, צווי החותם גדלו בקצב מהיר הן בכמות והן בתדירות. צווים אלו, הוצאו על ידי שר המלתחה אשר סמכותו הייתה להחתים מסמכים בשם המלך. בעת מלחמה לקח עמו את החותם בכל אשר הלך. הממונה עליו היה מזכיר המדינה שהיה אחראי על כל המשימות הצבאיות והדיפלומטיות.
לשליטי אנגליה הראשונים היה פקיד, אשר שימש כמזכיר שלהם. החובה העיקרית של משרד זה הייתה על התכתובת הרשמית של המונרך, אך בתקופות שונות שימש גם כיועץ הכתר. עד תקופת שלטונו של המלך הנרי השמיני (1509-1547), היה בדרך כלל רק מזכיר אחד בכל קדנציה, אך מאז תקופתו היו 2 מזכירים שכיהנו במקביל. בסוף שלטונה של בתו של הנרי, אליזבת הראשונה (1558-1603), המזכירים החלו להיקרא בתואר "מזכיר המדינה".
לאחר הרסטורציה של 1660, התפקיד פוצל למזכיר המדינה למחלקה הצפונית ולמזכיר המדינה למחלקה הדרומית. שני נושאי המשרה עסקו בענייני פנים וחילקו את ענייני החוץ ביניהם. האחד היה אחראי על צפון אירופה (מדינות פרוטסטנטיות) והשני על דרום אירופה. בעקבות המהפכה המהוללת של 1688, הקבינט השתלט על עניינים שהיו בעבר באחריות המועצה המלכותית, וכוחם ותחום אחריותם של שני מזכירי המדינה גדל.
רשימת נושאי המשרה
{{ארבעה טורים|
תקופת סטיוארט
}}
דייוויד פרידמן (כלכלן)
דייוויד דירקטור פרידמן (באנגלית: David Director Friedman; נולד ב-12 בפברואר 1945) הוא כלכלן, פיזיקאי, משפטן ותאורטיקן ליברטריאני יהודי-אמריקאי הנחשב לאחד מהוגי הדעות המובילים בזרם האנרכו-קפיטליזם. ידוע בכתיבתו על נושאים במיקרו-כלכלה, בהם ספרו הנודע "מנגנון החופש" ומספר ספרים נוספים העוסקים בתאוריית המחירים ובשידוך בין כלכלה ומשפט. תפיסתו האנרכו-קפיטליסטית נשענת על תועלתנות ופרגמטיות, בניגוד להוגים אחרים, כמו מארי רות'בארד, שנתמכו בגישת הזכויות הטבעיות.
ביוגרפיה
פרידמן הוא בנם של הכלכלנים מילטון פרידמן ורוז פרידמן. ב-1965 סיים תואר ראשון בכימיה ופיזיקה באוניברסיטת הרווארד ולאחר מכן השלים מאסטר ודוקטורט בפיזיקה תאורטית באוניברסיטת שיקגו ב-1971. בשלבים מאוחרים יותר בעבודתו חלה תפנית, והוא עבר לעסוק בכלכלה ובמשפטים על אף שמעולם לא לקח קורסים בנושאים אלו.
באמצע העשור השני של המאה ה-21, משמש פרידמן כפרופסור למשפטים באוניברסיטת סנטה קלרה בקליפורניה והוא עורך-שותף בכתב העת הליברטריאני "ליברטי" (Liberty).
בספרו "מנגנון החופש" (The Machinery of Freedom) משנת 1973 משרטט פרידמן מודל לקיומה של חברה אנרכו-קפיטליסטית בה כל הטובין והשירותים כולל החוק עצמו מסופקים על ידי השוק החופשי. גישה זו מתבדלת מגישתו של רות'בארד; פרידמן אינו מתעסק ביצירת קוד אתי שיוסכם על ידי כל הפרטים בחברה וכך הסדר החברתי יתפתח למסגרת אנרכו-קפיטליסטית. פרידמן תומך בשיטה הדרגתית כדי להגיע למצב הסופי של אנרכו-קפיטליזם, בו המדינה תפריט בהדרגה את השירותים שהיא מספקת. הוא מתנגד למהפיכה אנרכו-קפיטליסטית אלימה.
הוא תומך בגישה תועלתנית לאנרכו-קפיטליזם; לטענתו שיקולי רווח-הפסד נותנים יתרון למדינה בה אין ממשל מרכזי לעומת מדינה שבה קיים ממשל מרכזי.
פרידמן חבר באגודה לאנכרוניזם יצירתי. הוא חובב מדע בדיוני ואף כתב שני ספרים בסוגה זו, הארלד וסאלאמנדר. תומך במדיניות חוץ בדלנית ולא מתערבת בנושאים כלכליים וצבאיים של מדינות אחרות.
פרידמן הצהיר על עצמו כאתאיסט. בנו, פטרי פרידמן, עוסק אף הוא בליברטריאניזם ובאנרכיזם שוק, בעיקר מכיוון עתודות ים.
נימפית הבוצין
מאפיינים
מוטת הכנפיים של מין זה היא עד 3.5 סנטימטרים והוא דומה למין כתמית הדרדר (Melitaea arduinna) וכן למינים נוספים בישראל מהסוג Melitaea.
הנקבה מטילה עשרות ביצים בצבע ירקרק על גבעולי צמח הבוצין והלוענית המשמשים מזון לזחלים. מהביצה בוקע זחל שעיר שצבעו קרם שעם גדילתו צבוע הופך לשחור ועליו גבשושיות בצבע כתום שמהן יוצאים זיפים. גודלו המקסימלי של הזחל הוא עד 2.5 סנטימטרים והוא מתגלם על אבנים בקבת הצמחים שמהן הוא ניזון. חלק מן הזחלים עוברים דיאפאוזה בחורף עד ינואר. הגולם בגודל של סנטימטר וחצי והוא בעל כתמים שחורים וכתומים. תקופת הגולם היא שבועיים עד חודש.
הפרפר מקים מספר דורות בשפלה ואילו בהרים הוא מקים רק דור אחד בשנה.
מרים קוץ
מרים קוץ (נולדה ב-28 באפריל 1958) היא סופרת, עיתונאית, עורכת, מחזאית ומתרגמת ישראלית. כמה מספריה היו רבי מכר. הייתה עורכת בידיעות אחרונות במוסף ולאחר מכן בזמנים מודרניים. בהמשך גם פרסמה טורים וכתבות בעיתון. מחזה שכתבה בשם "בבושקות", קומדיה רומנטית על ארבעה דורות של נשים במשפחה, עלה בתיאטרון העברי.
ביוגרפיה
מרים קוץ נולדה בחיפה, בת לעולים מפולין. בוגרת תיכון ליאו בק, שרתה בצה"ל כקצינת קישור, וסיימה לימודי ספרות ואמנות באוניברסיטת חיפה . למדה מחזאות ב"סדנאות הבמה", בשיתוף עם "בית לסין" ולימודי תסריטאות אצל אסף ציפור וצביקה קרצנר.
מאז 2015 מלמדת סדנאות בנושא יסודות הכתיבה של קומדיה רומנטית, בין היתר במדיטק חולון, ומרצה בנושאי ספרות, שפה ותקשורת. חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים.
מתגוררת ברמת־גן ואמא לתאומים.
מזקרסטש
יהודי מזקרסטש
בעיירה התקיימה קהילה יהודית אורתודוקסית וברשותה היו בית כנסת ובית ספר עממי בו למדו כ-30 ילדים. ידוע כי בשנת 1880 הייתה הקהילה כפופה לקהילת ביקאבראן ומשנת 1930 נעשתה קהילה עצמאית.
בשנת 1940 נשללו מיהודי מזקרסטש רישיונות בתי המרזח ונאסרה מכירת טבק. בשנת 1942 הובאו למזקרסטש עובדי כפייה יהודים והועסקו בעבודות בינוי בתחנת הרכבת המקומית.
כמה שבועות אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה (מרץ 1944) נמנו בכפר 190 יהודים. מ-17 במאי רוכזו יהודי מזקרסטש במעין גטו במחסן עצים שהיה בבעלות נשיא הקהילה ועמם יהודים נוספים שהובאו מכפרי הסביבה. משם רובם הועברו בתחילת חודש יוני לגטו מישקולץ ומיעוטם לגטו דיושג'ר. מ-12 ביוני עד 15 ביוני שולחו כל יושבי הגטאות למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לעיירה כמה יהודים ששרדו, חידשו את חיי הקהילה והקימו אנדרטה לזכר הנספים בשואה. כעבור כמה שנים החלו היהודים לעזוב את המקום, רובם עלו לישראל.
קייטרנדה
לואיס קווין סלסטין (באנגלית: Louis Kevin Celestin; נולד ב-25 באוגוסט 1992), הידוע בשם הבמה קייטרנדה (Kaytranada), הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי האיטי-קנדי.
ראשית חייו
קייטרנדה נולד בשם לואיס קווין סלסטין ב-25 באוגוסט 1992 בפורט-או-פרנס, האיטי. זמן קצר לאחר שנולד, עברה משפחתו למונטריאול, שם גדל. קייטרנדה החל לתקלט בגיל 14. בשנה שלאחר מכן, בגיל 15, החל להפיק, לאחר שאחיו הכיר לו את תוכנת FL Studio.
קריירה
סלסטין החל את הקריירה שלו בשם Kaytradamus בשנת 2010. הוא פרסם שני פרויקטים בשם זה, לפני שהחליף את שמו לקייטרנדה בשנת 2012. קייטרנדה היה בסגל של HW&M רקורדינגס, חברה עצמאית המבוססת בלוס אנג'לס וטורונטו. קייטרנדה הוציא 13 פרויקטים ו-41 רמיקסים. הוא סייר ביותר מ-50 ערים קנדיות, אמריקאיות, אירופאיות ואוסטרליות.
בדצמבר 2014 חתם קייטרנדה על הסכם הקלטות בלעדי עם אקס-אל רקורדינגס. במהלך 2015, פתח קייטרנדה שתי הופעות של סיבוב ההופעות של הזמרת מדונה, Rebel Heart Tour, אחד בקנדה ואחד בארצות הברית.