cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פאלו אלטו
פוליטיקה
על פי הרשויות של מדינת קליפורניה, נכון ל-10 בפברואר 2019, בפאלו אלטו יש 40,040 מצביעים רשומים. מתוכם 20,857 (52.1%) הם דמוקרטים, 4,689 (11.7%) הם רפובליקנים, ו-13,520 (33.8%) סירבו להצהיר לאיזה מפלגה פוליטית הם משתייכים.
2010
במפקד ארצות הברית משנת 2010 דיווח כי בפאלו אלטו התגוררו 64,403 תושבים. צפיפות האוכלוסייה הייתה 964.3 אנשים לקילומטר מרובע. הרכב האוכלוסייה של פאלו אלטו היה: 41,359 (64.2%) לבנים, 17,461 (27.1%) אסייתים, 1,197 (1.9%) אפרו-אמריקאים, 121 (0.2%) אינדיאנים, 142 (0.2%) תושבי האוקיינוס השקט, 1,426 (2.2%) אחרים.
במפקד האוכלוסין דיווח כי 63,820 אנשים (99.1% מהאוכלוסייה) התגוררו במשקי בית פרטיים, 205 (0.3%) התגוררו בשיכונים שאינם ממוסדים, ו-378 (0.6%) בשיכונים ממוסדים.
בעיר היו 26,493 משקי בית, בתוכם 8,624 (32.6%) ילדים מתחת לגיל 18 שהתגוררו בהם, 13,975 (52.7%) היו זוגות נשואים דו מיניים החיים יחד, 1,843 (7.0%) היו נשים, בעלות בתים ללא בעלים בזמן המפקד, 659 (2.5%) היו גברים בעלי בתים ללא אישה. היו 979 (3.7%) שותפות לא-נשואות ו-188 (0.7%) זוגות נשואים או שותפויות חד-מיניות. 7,982 משקי בית (30.1%) בבעלות אנשים פרטיים, וב-3,285 (12.4%) משקי בית היה אדם שגר לבד שהיה בגיל 65 ומעלה. בעיר היו 16,477 משפחות (62.2% מכלל משקי הבית); גודל המשפחה הממוצע היה 3.04 נפשות.
2000
נכון למפקד האוכלוסין בשנת 2000, התגוררו בעיר 58,598 נפשות, 25,216 משקי בית ו-14,600 משפחות. צפיפות האוכלוסייה היה 955.8 לקילומטר מרובע. היו 26,048 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 424.9 לקילומטר מרובע. הרכב אכלוסית העיר היה 75.76% לבנים, 2.02% אפרו אמריקאים, 0.21% אינדיאנים, 17.22% אסיאתיים, 0.14% תושבי האוקיינוס השקט, 1.41% אחרים.
היו 25,216 משקי בית, מתוכם היו 27.2% ילדים תושבים מתחת לגיל 18, 48.5% היו זוגות נשואים שחיו יחד, 7.0% היו נשים בעלות בית בית ללא נוכחות בעל, ו-42.1% לא היו משפחות. 32.6% מכלל משקי הבית היו מורכבים מאנשים פרטיים בודדים, ב-10.8% גרו בודדים בני 65 ומעלה.
התפלגות הגילאים בעיר הייתה, 21.2% מתחת לגיל 18, 4.9% בגילאים בין 18 ל-24, 32.4% בגילאים מ־25 ל־44, 25.9% בין 45 ל־64, ו-15.6% שהיו בני 65 או מבוגר יותר. הגיל החציוני היה 40 שנה. על כל 100 נקבות היו 95.8 גברים. על כל 100 נשים בגיל 18 ומעלה, היו 93.6 גברים.
על פי הערכה לשנת 2007 ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה 119,046 דולר וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 153,197 דולר. לגברים הייתה הכנסה חציונית של 91,051 $ לעומת 60,202 $ לנקבות. ההכנסה לנפש בעיר הייתה 56,257 דולר. כ-3.2% מהמשפחות ו-4.8% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כש-4.0% מאלה מתחת לגיל 18 ו-5.0% מבני 65 ומעלה.
דיור
בפאלו אלטו, צפונית לכביש המהיר אורגון, יש הרבה מאוד בתים ישנים ביותר, כולל בתים שמקורם בשנות ה-90 של המאה העשרים, אך רובם נבנו בארבעת העשורים הראשונים של המאה העשרים. מדרום לכביש המהיר אורגון, בתים, רבים המעוצבים בסגנון יוסף אייכלר שנבנו בעיקר ב־20 השנים הראשונות שלאחר מלחמת העולם השנייה.
בעוד שבעיר ישנם בתים שמחירם נע בין 800,000 דולר ליותר מ־40 מיליון דולר, חלק ניכר ממלאי הדירות של פאלו אלטו הוא בסגנון פרברי של המעמד הבינוני של אמצע המאה העשרים בקליפורניה. מחיר החציוני של הבתים שנמכרו בכל פאלו אלטו היה יותר מ־1.2 מיליון דולר בשנת 2007 ו-1.4 מיליון דולר ביולי 2009. פאלו אלטו מדורגת כעיר החמישית היקרה ביותר בארצות הברית נכון לשנת 2007, כאשר מחיר המכירה הממוצע של הבתים היה 1,677,000 דולר. בשנת 2010 דורגה פאלו אלטו כעיר השנייה היקרה ביותר בארצות הברית. המחיר לבית עם ארבעה חדרי שינה, שני חדרי אמבטיה, היה בממוצע 1.48 מיליון דולר. הסיבה העיקרית למחירי שוק הדיור הגבוהים בפאלו אלטו היא מדיניות הבנייה בעיר המגבילה בנייה חדשה בעיר. כתוצאה מחוסר האיזון בין כמות מבני המגורים לבין כמות מקומות העבודה ומהמשרות האטרקטיביות ביותר. עד שנת 2020, התנגדות התושבים לבנייה חדשה למגורים הביאה לכך שעריית פאלו אלטו אפשרה רק בנייה למגורים לבעלי הכנסה נמוכה המחויבת על פי חוקי ארצות הברית, שצריכה לעמוד על 13% ממספר התושבים כמופיע במפקד הלאומי, ו-6% עבור דיור בעלי הכנסה נמוכה מאוד.
בנוסף, בתי ספר של פאלו אלטו דורגו כבעל הרמות הגבוהות ביותר באזור המפרץ. פאלו אלטו היא לפי כמה מדדים עיר המכללות היקרה ביותר בארצות הברית. רוב הסטודנטים בסטנפורד גרים בקמפוס שבעיר.
היסטוריית הדיור
שוק הדיור המוצלח והיקר של פאלו אלטו לא מתקיים במקרה. זו גם תוצאה של מדיניות הגירה לערים העשירות והלבנות שהייתה נהוגה לאורך המאה ה-20. המדיניות שהונהגה עשתה שימוש באמנות מגבילות, שאסרו על מכירת בתים לאוכלוסייה בלתי רצויה כגון אפרו-אמריקאים, אסייתים ואחרים. בנוסף נעשה שימוש באסטרטגיות שהופעלו כדי להחדיר פחד בתושבי השכונות הלבנות על מנת שהאוכלוסייה הלבנה תעזוב את האזורים בפאתי העיר. אסטרטגיה ההפחדה גרמה לכך שהמוכרים העלו את מחירי הבתים בשעה שהבינו שהמתווכים מתכוונים לרכוש בתים בשכונות הלבנות עבור רוכשים שאינם לבנים.
בפאלו אלטו, היו כמה תנועות שהתנגדו למדיניות ההדרה כגון, עמותת פאלו אלטו פייר פליי שהיו לה כמה הצלחות כנגד מדיניות הדיור המפלה בשנות החמישים. בנוסף, האדריכל והיזם ג'וזף אייכלר, שתכנן בתים רבים בפאלו אלטו, הכריז שהוא מעדיף למכור בתים למיעוטים וסירב לעמוד בהנחיות של עמותות הנדל"ן שהפלו בין התושבים.
כלכלה
פאלו אלטו משמשת מוקד כלכלי מרכזי בעמק הסיליקון, ונמצאים בה יותר מ־7,000 עסקים המעסיקים יותר מ־98,000 עובדים. חברות טכנולוגיה בולטות רבות שוכנות בפארק המחקר סטנפורד שברחוב פייג' מיל, בזמן שרחוב סנד היל הסמוך הנמצא בעיר מנלו פארק  הסמוכה היא מרכז של חברות הון סיכון. כלכלת העיר עוקבת בדרך כלל אחר המגמות הכלכליות בשאר עמק הסיליקון. חברות ידועות ומכוני מחקר שקבעו את בסיסם בפאלו אלטו כוללים:
חברות בולטות אחרות בעלות נוכחות משמעותית בפאלו אלטו כוללות:
מטות של חברות רבות בערים סמוכות בעמק הסיליקון וכבר לא רק בפאלו אלטו. חברות שהמטות שלהן היו פעם בעיר וחוו צמיחה משמעותית בפאלו אלטו ועזבו. החברות הן גוגל (עברה למאונטיין ויו), פייסבוק (עברה לפארק מנלו), ו-PayPal (עברה לסן חוזה).
המסחר הקמעונאי והמסעדות של פאלו אלטו כולל מרכז הקניות סטנפורד, הוא מרכז קניות יוקרתי באוויר הפתוח שהוקם בשנת 1955. מרכז העיר פאלו אלטו, נמצא בשדרת האוניברסיטה.
בפאלו אלטו הוקמה החנות הראשונה של אפל ברמת הרחוב, בנוסף גם חנות המיני הראשונה של אפל, החנות הראשונה של ווסט קוסט – הול פודס מרקט, והחנות הראשונה של ויקטוריה'ס סיקרט.
מעסיקים מובילים
על פי הדו"ח הכספי השנתי המקיף של העירייה לשנת 2019, המעסיקים המובילים בעיר הם:
שירותים עירוניים
לפאלו אלטו יש שירות עירוני בבעלות עיריית פאלו אלטו (CPAU), המספקים שירותי, משטרה, מים, חשמל, גז, פינוי אשפה וטיפול במערכת הביוב בגבולות העיר.
שירותי המים והגז (WGS) מפעילים את רשתות הצנרת לחלוקת גז ומים בתחומי העיר. העיר מפעילה את מדי הגז והמים וגם מתחזקת את צנרת ההפצה. מים מגיעים ממעיינות ומבארות המופעלות על ידי העיר וממערכות של מחוז סן פרנסיסקו.
בפאלו אלטו מתקיים ויכוח קהילתי מתמשך על כך שהעיר מספקת קישוריות יקרה לסיבים אופטיים לכל בית. הוצעה סדרה של תוכניות פיילוט להוזלת הקישוריות. הצעה אחת קראה להתקין בעיר סיבים כהים, שיסללו על ידי קבלן חיצוני שעלותם נמוכה בהרבה. שירותים המיוחסים באופן מסורתי לספק טלוויזיה בכבלים נמכרו לקונצרן מסחרי מוסדר. בעבר מערכת הכבלים הופעלה על ידי קואופרטיב בשם שותפות הכבלים פאלו אלטו. שירותי הטלפון בפאלו מסופקים על ידי חברת AT&T החל משנות השמונים של המאה העשרים.
במהלך הבצורת של תחילת שנות התשעים, פאלו אלטו העסיקה קציני סיור לאכיפת התקנות לחיסכון במים. הצוות, שנקרא "גוש באסטרס Gush Busters", סייר ברחובות העיר וחיפש צינורות מים דולפים ומערכות השקיה המנוהלות בצורה גרועה. נקבעו תקנות על מנת למנוע ממסעדות להגיש מים, נגר מהשקיה והשקיה במהלך היום. המטרה העיקרית של הצוות הייתה לחנך את הציבור בדרכים לחסוך במים. הדוחות לתושבים כללו גלויות תזכורת ידידותיות והודעות רשמיות יותר. כדי לקדם את מסר השימור, הצוות השתמש רק באופניים וטוסטוסים.
מחלקות כיבוי ומשטרה
שירותי כיבוי האש של פאלו אלטו הם כרגע מכבי האש היחידים במחוז סנטה קלרה שמעבירים חולים מהאזורים הכפריים. הם גם מספקים את שירותי 911 במחוז סנטה קלרה. למחלקת הכיבוי של עיריית פאלו אלטו יש חוזה עם אוניברסיטת סטנפורד לכיסוי מרבית הקמפוס. בסך הכול, בכיבוי האש של פאלו אלטו יש שש תחנות קבועות ועוד התחנה שנמצאת בפארק פוטהילס.
תחנת המשטרה שכנה במקור בבניין האבן ברחוב בראיינט 450. עם הזמן הוא הפך למרכז לאזרחים ותיקים ללא כוונת רווח, Avenidas. מטה המשטרה המודרני נמצא בבניין העירייה. במחלקת השיטור יש פחות ממאה קציני משטרה מושבעים בתוספת כעשרה קציני מילואים וצוותים מקצועיים התומכים במשטרה ובארגון השירותים לבעלי החיים.
לימודים על-תיכוניים
בפאלו אלטו נמצאים אוניברסיטת פאלו אלטו, בית ספר המתמקד לפסיכולוגיה ואוניברסיטת סטנפורד.
בתי ספר ציבוריים
בתי הספר המאוחדים של מחוז פאלו אלטו מספקים חינוך ציבורי לרוב תושבי פאלו אלטו. על פי המרכז הלאומי לסטטיסטיקה של החינוך, בפאלו אלטו היחס בין תלמידים למורים הוא מורה אחד ל־14.9 תלמידים, שהוא נמוך בהרבה מהקהילות שמסביב. בבית הספר היסודי חואנה בריונס יש יחס תלמיד / מורה של אחד ל־14.4. וועד בית הספר נפגש בימי שלישי בשעה 19:00; המפגשים פתוחים לציבור. ישיבות הוועד מועברים בשידור חי בערוץ 28. ערוץ 28 מופעל על ידי מרכז התקשורת הקהילתי בפאלו אלטו, המסונף לאיגוד הלמידה הקהילתית. תלמידי פאלו אלטו לומדים באחד משני בתי ספר תיכוניים, תיכון גאן או בתיכון פאלו אלטו. ישנן גם 3 חטיבות ביניים: JLS, גרין ופלטשר.
ספריות
לספריית העיר פאלו אלטו יש חמישה סניפים, ובסך הכול 265,000 פריטים באוספים שונים. משימת הספרייה היא לאפשר לאנשים לחקור כדי להעשיר את חייהם בידע, מידע והנאה. באתר הספרייה האינטרנטי, יכולים להשתמש בעלי כרטיס ספריה של פאלו אלטו. דף הספרייה הראשי מציע גם קישורים למאגרי מידע ראשוניים עם אוספי כתבי עת, עיתונים ומאמרים אחרים. ספריית העיר פאלו אלטו חברה גם בספריה הדיגיטלית של צפון קליפורניה, המאפשרת למחזיקי הכרטיס לדפדף ולהוריד ערכים דיגיטליים זמינים. כרטיסי הספרייה זמינים בחינם לתושבי קליפורניה. ספריית מיטשל פארק, הגדולה בפאלו אלטו, הייתה בבנייה החל משנת 2010, אך נפתחה מחדש בדצמבר 2014.
כלי תקשורת
העיתון פאלו אלטו דיילי פוסט מפרסם שישה ימים בשבוע. העיתון פאלו אלטו דיילי ניוז שהוא יחידה בתוך חדשות סן חוזה מרקורי, מתפרסם חמישה ימים בשבוע. השבועון פאלו אלטו מתפרסם בימי שישי. פאלו אלטו טיימס, עיתון יומי, שימש את פאלו אלטו וערים שכנות החל משנת 1894. בשנת 1979 הוא שינה אתה שמו והפך לטריביון טיימס של חצי האי סן פרנסיסקו. העיתון חדל להתפרסם בשנת 1993.
מרכז המדיה הקהילתי מידפנינסולה Midpeninsula Community Media Center מספק ערוצי טלוויזיה בכבלים ציבוריים, חינוכיים וממשלתיים (PEG), 26, 28, 29, 30 ו-75.
בין שאר התוכניות, מכון פאלו אלטו מפעיל פסטיבל קולנוע ייחודי, שנקרא "פסטיבל הסרטים הבינלאומי פאלו אלטו", המתמקד בדרכים בהן טכנולוגיות חדשות משפיעות ומושפעות מהמהפכה האמנותית בתקשורת.
הסרט "פאלו אלטו" משנת 2007 צולם בעיירת פאלו אלטו וברקע ניתן לראות ציוני דרך רבים של העיר.
כבישים
פאלו אלטו נגישה על ידי שני כבישים מהירים ארציים (פדרליים), – כביש 101 הארצי של מדינת ארצות הברית ו- – כביש מהיר 280, העיר מקושרת לכבישים המהירים על ידי הכביש המרכזי של חצי האי סן פרנסיסקו שעובר מצפון לדרום לאורך חצי האי סן פרנסיסקו שנקרא, אל קמינו ריאל (כביש 82 של מדינת קליפורניה  – כביש 82). העיר מקושרת בעקיפין גם על ידי הכבישים המהירים – כביש 85 ו- – כביש 84.
אין מוני חניה בפאלו אלטו, וכל החניונים העירוניים ומבני החניה הרב-מפלסיים הם בחינם, אך מוגבלים לשעתיים או שלוש בימי חול. העירייה הוסיפה במרכז העיר מגרשי חנייה חדשים רבים כדי למנוע את הצפת רחובות העיר ברכבים.
שדות תעופה
פאלו אלטו מקושרת גם על ידי שדה התעופה פאלו אלטו שבמחוז סנטה קלרה (KPAO), אחד משדות התעופה העמוסים ביותר במדינה. הוא משמש נוסעים רבים שטסים (בדרך כלל במטוסים חד-מנועים פרטיים) מבתיהם בעמק המרכזי לעבודה באזור פאלו אלטו. שדה התעופה המסחרי הקרוב ביותר הוא נמל התעופה הבין-לאומי של סן חוזה (SJC), הנמצא במרחק של כ-24 קילומטרים דרומית-מזרחית מהעיר. בקרבת מקום נמצא נמל התעופה הבין-לאומי של סן פרנסיסקו (SFO), הנמצא במרחק של כ-34 קילומטרים צפונית מהעיר.
רכבת
שירות רכבות זמין באמצעות קלטריין הנוסעת בין סן פרנסיסקו דרך סן חוזה ומגיעה עד גילרוי  בדרום. לקלטריין יש שתי תחנות קבועות בפאלו אלטו, תחנת פאלו אלטו שבמרכז העיר פאלו אלטו. תחנת פאלו אלטו הראשית היא השנייה העמוסה ביותר בכל קו הרכבת קלטריין. התחנה ממוקמת בשדרת קליפורניה. תחנה שלישית, תחנת סטנפורד, הממוקמת ליד רחוב עלמה ורחוב אמברקדרו, משמשת לאירועי ספורט מזדמנים (בדרך כלל פוטבול) באצטדיון סטנפורד.
אוטובוסים
מרכז התחבורה פאלו אלטו הסמוך לתחנת הרכבת פאלו אלטו הוא מרכז האוטובוסים המרכזי של מחוז סנטה קלרה בצפון. רשות התחבורה בעמק סנטה קלרה (VTA) מספקת שירותי אוטובוסים דרך פאלו אלטו לחלקי מפרץ סן פרנסיסקו הדרומיים ולעמק הסיליקון. רשת התחבורה החופשית של אוניברסיטת סטנפורד (מרגריט) מספקת שירותי אוטובוסים (שטלים) בין אוניברסיטת סטנפורד ומרכז פאלו אלטו, לבין רשת התחבורה החופשית של פאלו אלטו (קרוסטאון ואמברקרדרו), שמבצעת סבבים בעיר בתדירות גבוהה, ומספקת שירות לנקודות מרכזיות בפאלו אלטו, כולל הספרייה הראשית, מרכז העיר, מסלול הגולף העירוני, מרכז התחבורה פאלו אלטו ושני בתי הספר התיכוניים.
רכיבה על אופניים
רכיבה על אופניים היא אמצעי תחבורה פופולרי בפאלו אלטו. 9.5% מהתושבים רוכבים על אופניים לעבודה, האחוז הגבוה ביותר מכל עיר אחרת באזור מפרץ סן פרנסיסקו, והשלישי בגובהה בארצות הברית, אחרי דייוויס ובולדר. מאז 2003 קיבלה פאלו אלטו מעמד של "זהב" בליגה הידידותית לרוכבי אופניים בליגת האופניים האמריקאית.
השטח המישורי של העיר ורחובות מגורים השקטים והמוצלים מעצים מציעים נוחות ובטיחות לרוכבי אופניים. בנוסף, האקלים הממוזג הופך את הרכיבה לאורך כל השנה לנוחה. פאלו אלטו הייתה חלוצה בתפיסת שדרות האופניים לאורך הכבישים, כבר בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים. העירייה שיפרה את רחוב בריאנט כדי לתעדף אותו עבור רוכבי האופניים על ידי הסרת שלטי עצירה, מתן אותות תנועה מיוחדים והתקנת מעבירי תנועה וגשר אופניים / הולכי רגל מעל נחל מטדרו. עם זאת, הרחובות ועורקי התנועה העמוסים מסוכנים לרוכבי אופניים עקב נפח תנועה מהיר וחוסר בנתיבי אופניים. הכבישים אל קמינו ריאל, רחוב עלמה והכבישים Embarcadero ו-Middlefield, זוהו כבעלי "עדיפות גבוהה" להוספת מסלולי אופניים לשיפור הבטיחות על ידי תוכנית תחבורה לאופניים של פאלו אלטו משנת 2003, עדיין אינם מוכנים לרוכבי אופניים.
משטרת פאלו אלטו החליטה להפסיק להשתמש בטייזרים לעיכוב רוכבי אופניים לאחר תקרית שהייתה בשנת 2012. בה נער בן 16, שרכב על אופניים עבר תמרור עצירה מבלי לעצור, נפצע לאחר ששוטרים רדפו אחריו, ירו לעברו טייזר ופתאום בלמו את מכונית הסיור שלהם מולו, וגרמו לנער להתרסק.
מסלולי הליכה
בפאלו אלטו יש מסלולי הליכה מצוינים למעט חציית רחובות ועורקיי תנועה בעלי נפח גדול כמו אל קמינו ריאל וכביש המהיר אורגון. מדרכות זמינות כמעט בכל הרחובות העירוניים, למעט שכונת פארק ברון, שהייתה האחרונה ששולבה בעיר. רשת הרחובות של פאלו אלטו מחוברת היטב עם מעט רחובות ללא מוצא, במיוחד בשכונות הצפוניות הוותיקות בעיר. היער העירוני הנרחב, מספק צל וגיוון חזותי ומאט את תנועת כלי הרכב. 4.8% מהתושבים הולכים לעבודה.
ערים תאומות
לפאלו אלטו יש שבע ערים אחיות, כפי שמופיע ברשימת הערים האחיות הבינלאומית:
בשנת 1989 קיבלה פאלו אלטו במתנה פסל עץ גדול בשם חברים זרים (Fjärran Vänner), של גבר, אישה, כלב וציפור היושבים על ספסל בפארק, מהעיר בשוודית לינקופינג. הפסל זכה לשבחים מצד אחד, והיו שחשבו שהוא "גרוטסקי". אלה שחשבו שהוא גרוטסקי, כיסו את הפסל במעין גלויה גדולה ממוענת שכותרתה "חזרה לשולח". פרופסור לשעבר באוניברסיטת סטנפורד נעצר בגין ניסיון להדליקו באש. היו גם כאלה ששטפו אותו בצבע. בשנת 1993 כאשר נערפו ראשי הדמויות של הפסל המקוריים בליל כל הקדושים, הפך הפסל למקודש. זרי פרחים וכרטיסי ברכה הונחו עליו. בעקבות תרומה אנונימית הוחזרו הראשים. בתוך שבועות נערפו הראשים המשוחזרים שוב והפעם נעלמו. בסופו של דבר הוחלפו הראשים בראשים חדשים, בשלישית.
בשנת 2000 הפסל שאוחסן בינתיים נהרס סופית. באופן אירוני, הפסל שתוכנן לא כיצירת אמנות מתמשכת, אלא כמשהו שיש לטפס עליו באורך חיים של 10 עד 25 שנים חדל מלהתקיים כעבור 11 שנים.
תובענה ייצוגית נגד יצרני סוללות
פאלו אלטו הייתה העיר הראשונה בקליפורניה שהשתתפה בתובענה ייצוגית נגד יצרני סוללות גדולים, ומשמשת כנציגה של ערים וגופים ציבוריים שונים ברחבי המדינה. התביעה הוגשה נגד יצרנים עולמיים של סוללות ליתיום-יון, כולל פנסוניק, LG Chem, סוני, היטאצ'י וסניו.
החברות הואשמו בפרקטיקות עסקיות לא הוגנות. כי יש להם מחירים קבועים של סוללות ליתיום-יון נטענות, המשמשות בדרך כלל במחשבים ניידים, סמארטפונים ומכשירי GPS, ועיריית פאלו אלטו רכשה הרבה מכשירים כאלה.
דאדי פרייר
חייו הפרטיים
דאדי פרייר פטורסון נולד ברייקיאוויק בירת איסלנד. גדל בדנמרק עד גיל תשע, אז חזר לאיסלנד והתיישב בדרום המדינה יחד עם משפחתו. הוא סיים את לימודיו בית הספר הבין-תרבותי של דרום איסלנד בשנת 2012 וקיבל בשנת 2017 את תוארו הראשון בהנדסת אודיו והפקת מוזיקה בקולג' dbs music בברלין.
דאדי נשוי למוזיקאית ארני פיולה אסמנדסדוטיר ויחד הם מתגוררים בעיר ברלין שבגרמניה. בשנת 2019 נולדה לזוג בת, אורורה, שמהווה את ההשראה למילות השיר "Think About Things".
קריירה מוזיקלית
דאדי פרייר התחרה לראשונה בקדם האירוויזיון האיסלנדי בשנת 2017 עם שירו "Is This Love?" וסיים במקום השני לאחר סבאלה ושירה "Paper". בשנת 2020 חזר דאדי להתחרות בתחרות קדם האירוויזיון האיסלנדי, Songvakeppnin 2020. הפעם זכה דאדי בתחרות עם שירו "Think About Things" ונועד לייצג את איסלנד באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. התחרות בוטלה עקב התפרצות מגפת הקורונה, ודאדי נבחר לייצג את איסלנד באירוויזיון 2021 במקום. ב-19 במאי 2021, התגלה חולה קורונה במשלחת האיסלנדית. לאחר שאיגוד השידור האירופי דן בכך, הוחלט כי איסלנד לא תופיע בשידור חי בחצי הגמר ובגמר (אם תעלה). במקום זאת, תוקרן החזרה השנייה של איסלנד על גבי מסך הבמה. ב-20 במאי 2021, פרייר ביצע את "" בחצי הגמר השני של התחרות, והגיע למקום השני עם 288 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיע פרייר למקום הרביעי עם 378 נקודות.
במאי 2018 לאחר זכייתה של ישראל באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון, בירת פורטוגל, הביע דאדי מחאה על קיום האירוויזיון הבא בישראל, חתם על אמנה נגדו כאלפי איסלנדים נוספים וצייץ את הציוץ הבא בטוויטר: "לא אוכל לדמיין לקיחת חלק שלנו בכיף הזה שנקרא אירוויזיון עם מצפון נקי, בזמן שמדינת ישראל והצבא שלה משתמשים באלימות איומה כנגד העם הפלסטיני".
Gagnamagnið
Gagnamagnið (בעברית: כמות הנתונים) היא להקת הליווי שנוצרה כדי ללוות את דאדי באירוויזיון 2020 ובאירוויזיון 2021. בנוסף לדאדי, הלהקה כללה גם את אשתו, ארני פיולה אסמנדסדוטיר, את אחותו, סיגרון בירנה פטרסדוטיר, ושלושה חברים נוספים של דאדי: הולדה קריסטין קולברונארדוטיר, סטפן האנסון וג'והאן סיגורדר ג'והאנסון. סיגרון והולדה שימשו בלהקה כזמרות רקע לדאדי, ואילו ארני, סטפן וג'והאן שימשו כרקדנים.
קרקס
קרקס (בלעז: Circus) הוא מופע בידור, הנערך בזירה עגולה בתוך אוהל, ובדוכנים הסובבים אוהל זה, על ידי חבורת בדרנים נודדת. מופעי קרקס כוללים לעיתים סדרה של מופעים קצרים כגון לוליינות, מופעי בעלי חיים, להטוטנות וקטעי ליצנות.
התוכנית
התוכנית עשויה לכלול פעילויות רבות:
את הקרקס מלווה בדרך כלל תזמורת. המופעים המשניים בקרקס מכונים מופעי שוליים.
מקור השם
העדות הראשונה במאה 14 לשימוש במילה קרקס באנגלית מתקשר למינוח הלטיני שהוא התעתוק לאותיות הלטינית של κίρκος היווני (kirkos), שבעצמו שיכול אותיות של κρίκος היווני ההומרי (krikos), שמשמעותה "מעגל" או "טבעת".
מקורות של הקרקס
ברומא העתיקה, הקרקס היה מבנה לתצוגה של מרוצי סוסים ומרכבות, מופעי רכיבה, קרבות מבוימים, קרבות גלדיאטורים ותצוגה של התגוששות עם חיות מאולפות. בנייני הקרקס הרומיים היו מלבניים עם קצוות מעוגלים למחצה. המושבים נמוכים יותר היו שמורים לאנשים בדרגים בכירים. הקרקס היה המפגן הציבורי היחידי שבו גברים ונשים לא ישבו בנפרד. הקרקס הראשון בעיר רומא היה קירקוס מקסימוס ששימש לצורכי בידור ציבור המונים. לאחריו נבנו עוד שלוש זירות נוספות בסביבות העיר רומא.
הקרקס המודרני
הקרקס המודרני כפי שאנו מכירים אותו היום החל מהמאה ה-18 מקובל לקשר לפילי אסטלי (1742–1814) פרש מחיל הפרשים הבריטי את פיתוח התפיסה והמבנה של הקרקס כמופע בידור. לאחר שפרש מהצבא הקים אקדמיה לרכיבה והחל לארגן מופעי רכיבה במבנה ארעי שבמקור אורכו היה 19 מטר ועם הזמן הצטמצם ל 13 מטר. המבנה כלל זירה ומושבים מסביבה. מופעי הרכיבה כללו רכיבה שכללו אקרובטיקה, שיווי משקל ושילוב הופעות עם ליצנים במופע.
הקרקסים בתקופה בה אמצעי הבידור - התיאטראות, אולמות הקונצרטים ותחרויות הספורט המקצועיות - היו רק בערים הגדולות. עבור תושבי מרבית הכפרים והעיירות, הביקור השנתי של הקרקס הנודד היה אחד מאמצעי הבידור היחידים, אם לא היחיד. הגעת הקרקס הייתה מעין פסטיבל.
עם התפתחות התחבורה, אמצעי התקשורת והבידור, הקהל מאבד עניין בחלק גדל והולך מהצע הקרקס, וקטעים שבעבר נחשבו למרכזיים ולמרשימים, היום נוגדים ערכים שהונחלו לציבור במהלך השנים. הדוגמה הבולטת ביותר למופע שהיה מקובל בעבר בקרקסים ובימינו אינו קיים בהם כלל, הוא תצוגה של אנשים עם נכויות נדירות ובולטות לעין - דבר שהיום לא תקין פוליטית.
במדינות קומוניסטיות נבנו מבני קבע עבור מופעי קרקס. כך נעשה ניסיון למסד אותם כמו מיסוד של התיאטראות.
חיות בקרקס
הקרקסים התקיימו לפני שנוסדו גני חיות בעולם ובעבר הוצגו בהם חיות בשני אופנים: חיות לא מאולפות הוצגו בכלובים מחוץ לאוהל הקרקס ובאוהל עצמו היו מופעי קרקס שהרבו לכלול בעלי חיים מאולפים. אך החל מסוף המאה התשע עשרה הצגת החיות הלא מאולפות מחוץ לאוהל הקרקס הפכה למיותרת והחל מסוף המאה העשרים צומצמו, ולעיתים נאסרו, מופעים כאלה, משיקולים של זכויות בעלי חיים. בעיה נוספת עם שיתוף חיות בקרקסים נודדים היא העברה של מחלות מהן יכולות לסבול חיות חקלאיות.
בישראל התקבלו תקנות המונעות את השימוש בחיות בר בקרקסים ב-2001, בעקבות מאבק שהובילה עמותת אנימלס. בנוסף, בערים תל אביב, באר שבע והרצליה התקבל איסור גם על השימוש בבעלי חיים מבויתים בקרקסים.
מדינות נוספות בהם התקבלו איסורים או הגבלות על השימוש בחיות בר בקרקסים הן אוסטריה, איטליה, איראן, אירלנד, אל סלוודור, אנגליה, אסטוניה, אקוודור, בולגריה, בוליביה, בוסניה-הרצגובינה, בלגיה, גואטמלה, דנמרק, הודו, הולנד, הונגריה, הונדורס, טאיוואן, יוון, לבנון, לטביה, מלטה, מקדוניה, מקסיקו, נורווגיה, סינגפור, סלובניה, סקוטלנד, סרביה, פולין, פורטוגל, פינלנד, פנמה, פראגוואי, פרו, צ'כיה, קולומביה, קוסטה ריקה, קפריסין, רומניה, שוודיה, ומספר מדינות בארצות הברית.
תפעול
קרקס פועל, בדרך כלל, כגוף עסקי, ובכל מופע צופה קהל רב. לרוב הקרקס, על הסגל שלו ומתקניו, נודד ממקום למקום במטרה להגיע ליותר קהל. לעיתים סגל הקרקס מורכב ממשפחות בהן רוב המשפחה או אף המשפחה כולה עובדים בקרקס בתפקידים שונים.
הקרקסים שוכרים לרוב עובד מקומי אחד - קריין השולט היטב בשפת המקום.
נחל אבוב
נַחַל אַבּוּב הוא נחל אכזב מיובליו של נחל גורר ושמה של שמורת טבע ברכס זוהר שבדרום מדבר יהודה, כ-5 ק"מ מזרחית לערד.
שְׁמוּרַת נַחַל אַבּוּב משתרעת על שטח של 2,000 דונם לכל אורכו של הנחל. בתחום השמורה נובע מעיין עין אבוב שזכה לשמו בשל כך שמימיו נובעים מתוך צינור (אבוב) הנמצא בנקרה קארסטית. עוד שוכנים בשמורה מפל מים בגובה 20 מטרים ומצפה זוהר, הנקודה הגבוהה ביותר ברכס זוהר, שגובהה 626 מטרים מעל פני הים וממנה נוף לעבר דרום ים המלח וממלכת ירדן. בשמורה גדל הצמח הנדיר יחסית יחנוק המלחות. בנוסף צומחים במקום רותם המדבר, בלוטה גלונית, שלהבית קצרת-עלים ועוד.
ראש זוהר היא גבעה בגובה של 559 מטרים מעל פני הים וממנה תצפית לעבר ים המלח וירדן. זהו המקום ממנו יצאו בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 מסעות הפלמ"ח ותנועות הנוער למדבר יהודה. במקום שרידי מבנה בטון וגדר ששימשו כתחנת משטרה בריטית בתקופת המנדט הבריטי על ארץ ישראל, וכן לוח זיכרון לפנחס סלע שנרצח באזור בסוף שנת 1950 וגלעד לנופלים בדרכי המדבר.
נפטוגז
נפטוגז (אוקראינית: НАК Нафтогаз України) היא חברת גז ונפט ממשלתית של אוקראינה הנחשבת לחברה הגדולה ביותר באוקראינה.
בשנת 1990, הונח צינור נפט מרוסיה למערב אירופה שעבר דרך הטריטוריה האוקראינית, אז יש המייחסים את השנה להקמת החברה, שנועדה לתפעל ולפקח על תעבורת הגז והנפט בשטחי אוקראינה. בשנת 2006, נפטוגז התירה את זכות מכירת הגז באוקראינה לחברת רוסאוקראנרגו, שהוקמה בשיתוף פעולה עם גזפרום ופורקה ב-2014. במהלך אותן שנים עלו מספר יוזמות למזג את נפטוגז אל תוך תאגיד גזפרום, יוזמות אלה נזנחו לאחר שרוסיה סיפחה אליה את חצי האי קרים ופרץ המלחמה בדונבאס.
בשנת 2019 נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי חתם על צו לפיו החברה אינה מהווה חלק מתעבורת הנפט והגז הממשלתית, זאת במטרה לקדם את פירוק החברה והקמת מפעילה חדשה בתחום הנפט והגז.
דינורניטיים
דינורניטיים (שם מדעי: Dinornithiformes) המכונים גם עופות המואה הם סדרה נכחדת של עופות ענקיים שחיו בעבר בניו זילנד.
אלו היו עופות חסרי יכולת תעופה שהוכחדו בניו זילנד בתחילת המאה ה-16 על ידי המאורים. הגדול שבהם, הדינורמיס היה מבין העופות הגדולים ביותר שחיו אז על פני כדור הארץ, משקלו היה כ-250 קילוגרם וגובהו הגיע לשלושה מטרים. עוף זה נבדל משאר העופות בכך שכלל לא היו לו כנפיים. עופות המואה ניזונו מצמחים, בעיקר עלים, זרדים ופירות.
המאורים, שהיו המתיישבים הראשונים בניו זילנד, צדו את עופות המואה ואכלו את בשרם. בנוסף, השתמשו בעצמותיהם לייצור חכות וקרסים, מחטים לאריגת בגדיהם, תכשיטים בהם עיטרו את גופם ועוד. יש המשערים שעוף זה נכחד בעקבות ציד והשמדת היערות, בית המחיה של המואה, בידי המאורים.
האויב הטבעי היחיד של העופות הבוגרים, היה עיט האסטי - עיט ענק שהיה כנראה מין הדורס הגדול ביותר מעולם. הוא תפס אותם עם טפריו העצומים ושיסע את איבריהם הפנימיים עד למותם.
מיון
עופות המואה כללו 9 מינים ב־6 סוגים, 3 משפחות וסדרה אחת:
Don't Stop Believin' (שיר של Journey)
הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית Journey, שיצא במקור כסינגל השני מאלבומה השביעי, Escape. הוא הפך ללהיט והגיע למקום ה-9 בבילבורד הוט 100 ביציאתו המקורית לאחר שנכנס למצעד במקום ה-56 ב-31 באוקטובר 1981. בבריטניה, השיר לא היה ב-40 הלהיטים המובילים ביציאתו המקורית, אבל הוא הגיע למקום השישי ב-2010 בעקבות הפופולריות של גרסת כיסוי של צוות שחקני הדרמה הקומית האמריקאית Glee.
מייק דגנה מ-AllMusic תיאר את השיר כ"שיר רוק מושלם" ו"המנון", הכולל את "אחד מהריפים הפותחים של כלי המקלדת ברוק". הוא דורג במקום ה-133 ב-500 השירים הגדולים בכל הזמנים של רולינג סטון. זהו השיר הנמכר ביותר בדיגיטל מהמאה ה-20, עם למעלה משבעה מיליון עותקים שנמכרו בארצות הברית.
מבנה השיר והתייחסויות
בעוד שלרוב השירים יש פזמון שחוזר על עצמו מספר פעמים לאורך השיר, הפזמון האמיתי של השיר (כמו גם האזכור הראשון של הכותרת שלו) לא נשמע עד סוף השיר, כאשר נותרו לו רק 0:50 לסיום. כותבי השיר הגדירו את הקטעים הדומים מוזיקלית לפני הפזמון כ"פרה-פזמון"
מבנה השיר הוא:
השיר מתנגן במפתח E מז'ור בקצב של 118 פעימות לדקה. טווח הקול הוא E 3 –C# 5. התקדמות האקורדים, שמנגן הפסנתר בהקדמה ונמשכת לאורך רוב השיר, היא באורך שמונה אקורדים, בעקבות התקדמות IV-vi-IV - I - V - iii - IV.
שם השיר הגיע ממשהו שאביו של הקלידן ג'ונתן קיין אמר לו לעיתים קרובות בעודו נאבק להתפרסם כמוזיקאי וחי בשדרות סאנסט בלוס אנג'לס, כשהיה מוכן לוותר כי לא זכה להצלחה בתעשיית המוזיקה. בכל פעם שהיה מתקשר הביתה מיואש, אביו היה אומר לו:"Don't stop believing or you're done, dude" (בתרגום חופשי: "אל תפסיק להאמין או שסיימת, אחי").
בעוד המילים מזכירות את היותו "נולד וגדל בדרום דטרויט", אין מקום באזור דטרויט, מישיגן שנקרא "דרום דטרויט"; המיקום מדרום למרכז העיר דטרויט הוא למעשה העיר הקנדית ווינדזור. סטיב פרי אמר, "ניסיתי את צפון דטרויט, ניסיתי מזרח ומערב וזה לא שר, אבל דרום דטרויט נשמע כל כך יפה. אהבתי את איך שזה נשמע, רק כדי לגלות מאוחר יותר שזו בעצם קנדה." הליריקה "streetlight people living just to find emotion" (בתרגום חופשי: "אנשי אור רחוב שחיים רק כדי למצוא רגש" הגיעה מפרי שצופה באנשים הולכים ברחובות דטרויט בלילה לאחר הופעה.
ביצועים
{{עמודות
גרסת Escape Revelation - גרסת הופעה חיה
}}
בתרבות הפופולרית
בשנת 2007, השיר זכה לסיקור עיתונאי ולצמיחה חדה בפופולריות בגלל השימוש שלו בסצנת הסיום המפורסמת "Made in America" של סדרת הגמר "The Sopranos" של HBO. סטיב פרי היסס בתחילה לאשר את השימוש בשיר, אך מאוחר יותר הסכים. ההורדות הדיגיטליות של השיר זינקו בעקבות שידור הפרק והחשיפה הניעה את חברי הלהקה להתגבר על המאבקים שהיו להם באותה תקופה ולמצוא סולן מחליף לאחר עזיבתו של סולן העבר סטיב אוגרי.
השיר הושמע בדרך כלל במשך שנים במשחקי הבית של דטרויט רד ווינגס. במהלך הדקות האחרונות של ניצחונות בפלייאוף, הווליום יורד במהלך השורה "נולד וגדל בדרום דטרויט", אותו שרים במקום זאת אוהדים ביתיים. הוא הושמע בטקס הסיום של הבית הוותיק של רד ווינגס, ג'ו לואיס ארנה ב-2017. הוא משמש גם באירועי ספורט אחרים בדטרויט. הוא התנגן במהלך האינינג ה-8 של כל משחק בית של סן פרנסיסקו ג'איינטס. סטיב פרי הוא בעל כרטיס עונתי של Giants והוביל באופן בלתי נשכח את הקהל בשיר במהלך משחק באליפות העולם ב-2014.
ביצועי תרשים
השיר הגיע למקום השמיני במצעד הרוק המיינסטרים של בילבורד, ולמקום התשיעי במצעד הבילבורד הוט 100. הוא מכר למעלה ממיליון עותקים בויניל. זהו השיר ההורדה הדיגיטלית בתשלום המורד ביותר ששוחרר במקור במאה ה-20, והיה גם השיר ה-72 המורד ביותר משנת 2008, והשיר ה-84 המורד ביותר ב-2009 בחנות, למעלה מ-27 שנים לאחר יציאתו. ב-31 באוגוסט 2009 השיר הגיע לפסגת 3 מיליון ההורדות בתשלום. זהו השיר הדיגיטלי הנמכר ביותר מתקופת טרום-דיגיטל, והוא גם היה שיר הרוק הנמכר ביותר בהיסטוריה הדיגיטלית עד שעקף אותו "Radioactive" של Imagine Dragons בינואר 2014. הוא הוצב ממש מחוץ לעשרים השירים הדיגיטליים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בספטמבר 2010. השיר נמכר במעל 7 מיליון יחידות דיגיטליות בארצות הברית נכון ליולי 2017.
השיר נכנס למצעדים אחרים ברחבי העולם בשנים האחרונות, בעקבות עלייה בפופולריות. באירלנד, השיר הגיע למקום ה-4, במקום ה-25 בשוודיה לאחר ריצות רבות של מצעדים, ובמקום ה-50 במצעד ההולנדי. בשנת 2021, השיר קיבל את פרס היכל התהילה של הגראמי.
הצלחה במצעד הבריטי
השיר שוחרר בבריטניה בדצמבר 1981 והגיע לשיא רק במקום ה-62. "Don't Stop Believin' ", שמעולם לא שוחרר מחדש כסינגל פיזי בבריטניה, שמר על קהל עוקבים ונכנס מחדש למצעד הסינגלים הבריטי בפברואר 2009 במקום ה-94 עקב הורדות דיגיטליות. ב-1 בנובמבר 2009, בעקבות הופעה ב - The X Factor, נכנס השיר מחדש לטבלה כשהוא מגיע לשיא במקום ה-52, ועלה למקום ה-19 שבוע לאחר מכן. השיר נשאר במצעד במשך שלושה שבועות, לפני שנשר מ-40 הראשונים. ב-20 בדצמבר אותה שנה, נכנס מחדש למצעד במקום התשיעי לאחר שהשיר בוצע שוב באקס פקטור. השיר נשאר בטופ 10 למשך שבעה שבועות נוספים ב-2010, והגיע לשיא של במקום השישי.
בתחילת 2010, הוכרז שהשיר היה הסינגל ה-65 הנמכר ביותר של 2009, זאת כמעט שלושה עשורים לאחר יציאתו הראשונית. ובילה בסך הכל 21 שבועות לא רצופים ב-40 המובילים במהלך הריצה של נובמבר 2009 - אפריל 2010. השיר היה ב-25 רבי מכר אחר 2010, מכירת רק מעל 435,000 עותקים. הוא נכנס מחדש למצעדים ב-2011, 2012 ו-2013 ועד היום בילה 95 שבועות ב-100 המובילים. בספטמבר 2014, חברת המצעדים הרשמית רשמה את השיר כמי שנמכר במיליון עותקים בבריטניה.
גרסת קאסט Glee
"Don't Stop Believin ' הוקלט על ידי צוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה האמריקאית, Glee. הוא בוצע, כולו או חלקו, בשישה פרקים שונים של הסדרה, החל מהפרק הראשון ועד לפרק ה-120 (השני אחרון). השיר בוצע כדי לסגור את הפרק הראשון, "פיילוט" (מאי 2009). העיבוד הזה, שהפך לסינגל הראשון ששוחרר מפסקול הסדרה, "Glee: The Music, Volume 1", עובד מהגרסה של פטרה האדן.
דוד פדהצור
דוד פדהצור (13 בנובמבר 1928 - 26 בדצמבר 2007) היה עיתונאי ופובליציסט, עורך עיתון "למרחב" ומשנה לעורך "דבר". במהלך עבודתו העיתונאית פרסם מאות מאמרים חתומים ומאמרי מערכת בנושאים פוליטיים ומדיניים, חברתיים ותרבותיים – ישראליים ובינלאומיים – "הבוקר", "מעריב", "זמנים", "למרחב", "דבר" ו"דבר ראשון".
ביוגרפיה
יליד צפת (דור רביעי בארץ), בנם של שושנה ומשה פדהצור (פודהורצר) (ראש העיר היהודי הראשון של צפת). בשנים 1947-1948 היה מפקד אצ"ל בטבריה וצפת והשתתף בפעילויות צבאיות של המחתרת נגד הצבא הבריטי לפני קום המדינה. במלחמת השחרור מילא תפקיד פעיל בהגנה על צפת והגליל העליון ובשחרור הגליל המערבי. בתחילת שנות ה-50 עזב את צפת לטובת לימודי תואר ראשון בפילוסופיה וספרות כללית, באוניברסיטה העברית בירושלים.
את דרכו העיתונאית החל ב-1949 בצפת, כסופר אזורי בגליל של העיתונים: "הבוקר", "ג'רוזלם פוסט", ו"מעריב". עם המעבר לירושלים ובמקביל ללימודיו האקדמאיים, החל לעבוד בעיתון "זמנים", תחילה כעורך לילה ואחר כך כעורך פובליציסטי (1953-55). עם המעבר של "זמנים" מירושלים לתל אביב, הצטרף ל"קול ישראל" כעורך חדשות. בשנת 1957 עבר לתל אביב והצטרף לעיתון "למרחב" כעורך לילה ראשי. כעבור שלוש שנים מונה לתפקיד מזכיר המערכת (1960-1965). בשנת 1965, בהיותו בן 37, מונה לעורך הראשי של "למרחב". ב-1971 מוזגו העיתונים "למרחב" ו"דבר" והוא שימש כמשנה לעורך וממונה על החדשות. בנוסף, במשך למעלה מעשור ערך את "משא", המוסף הספרותי של "דבר". בשנותיו האחרונות בעיתון שימש בעיקר כפובליציסט בכיר ב"דבר" וב"דבר ראשון".
פעילות ציבורית-מקצועית
במקביל לעבודתו העיתונאית, עסק בשורה של תפקידים ציבוריים:
הוראה
עם יציאתו לפנסיה נתמנה לראש המגמה לתקשורת במכללה האקדמית עמק יזרעאל (1996-98)ולאחר מכן שימש כמרצה לעיתונות ואתיקה עיתונאית בבית הספר לתקשורת של המסלול האקדמי של המכללה למנהל (1999-2003).
בשנת 2001 חלה ולמרות זאת המשיך ללמד עוד מספר שנים, בצל המחלה והאשפוזים הממושכים.
דנקז
היסטוריה
מנואל דה אלמיידה דיווח כי הקיסר שהה בדנקז משך עשר עונות גשומות רצופות, וציין כי:
לדברי דה אלמיידה שכנו סביב הארמון מבנים רבים מאוד, רובם עגולים, והם שיוו לאתר מראה של הר מסולע ולא של עיר. עוד שכנה במקום כנסייה.
גם בכרוניקה של הקיסר נזכרה העובדה שבנאים אירופים הקימו עבורו שני ארמונות - האחד בדנקז והשני בגורגורה. הסתירה לכאורה בזהות הבנאים - הודים או אירופים - נובעת מהעובדה שהיו אלה כנראה אנשי מלאכה שהובאו מגואה הפורטוגזית. הכרוניקה הקיסרית מוסיפה שבמפעל הבנייה לקחו חלק גם אנשי מקצוע מקומיים ומצרים.
מבקרים שהזדמנו לדנקז בשנות ה-30 של המאה ה-19 עמדו על כך שבמקום בו שכן המתחם הקיסרי מוקף החומה ניצב מבנה הרוס.
יעקב קדמי (שופט)
יעקב קֶדְמִי (9 בספטמבר 1930 - 12 ביולי 2016) היה שופט בית המשפט העליון הישראלי בשנים 1994–2000, בשנות השבעים היה חבר המטה הארצי של משטרת ישראל ועמד בראש אגף החקירות, פרופסור למשפטים.
ביוגרפיה
בתום שירותו הצבאי החל בלימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, אותם סיים בשנת 1954. בנובמבר 1955 הוסמך כעורך דין. עבד כמורה בבית ספר ובשנת 1956 התגייס לשירות קבע כתובע צבאי. הוא שירת בשירות קבע עד 1969, תחילה כתובע בממשל הצבאי בגליל ולאחר מכן במסגרת הפרקליטות הצבאית. בתפקידו האחרון היה קדמי התובע הצבאי הראשי, בדרגת סגן-אלוף. במהלך שירותו היה שותף להקמת בית המשפט הצבאי בלוד. במחצית השנייה של 1968 ובשנת 1969 הייתה לו פינה שבועית בגלי צה"ל בו סיפר על משפטים צבאיים, במילואים קודם לדרגת אלוף-משנה.
בתום שירותו הצבאי הצטרף קדמי לפרקליטות המדינה כפרקליט מחוז תל אביב (פלילי) ולסגל האוניברסיטה העברית בירושלים ואוניברסיטת תל אביב. כפרקליט מחוז תל אביב הוביל את התביעה נגד העיתונאי יגאל לביב באשמה שתכנן לגנוב מסמכים, אשמה ממנה זוכה לביב.
באפריל 1975 מונה לראש אגף החקירות של המטה הארצי בדרגת ניצב, תפקיד בו כיהן עד שנת 1977. במהלך תפקידו עמד בראש צוות החקירה של אשר ידלין. באוגוסט 1977 ביקש קדמי לפרוש מהמשטרה. בעיתונות נטען שהפרישה נבעה מחילוקי דעות עם המפכ"ל, חיים תבורי, שקדמי היה בין המתנגדים למינויו.
מונה למשנה ליועץ המשפטי לממשלה וכיהן בתפקיד כחצי שנה, אז מונה לשופט בית המשפט המחוזי בתל אביב, וכיהן בתפקיד זה בשנים 1978–1990. לאחר חצי שנת כהונה כשופט במינוי זמני בבית המשפט העליון (1989) התמנה למנהל הנהלת בתי המשפט. בבית המשפט העליון פסק בדעת מיעוט, כנגד עשרה שופטים אחרים, שאין לבית המשפט להתערב בהוראת החוק הנותנת סמכות לשוטר צבאי לעצור חשוד עד 96 שעות ללא צו שופט
בשנים 1994–2000 כיהן כשופט בית המשפט העליון. בשנת 1996 עמד בראש ועדה ציבורית שהמליצה על כינון גוף משפטי עצמאי שבו ישולבו עובדי המנהל השיפוטי ושופטים. בשנת 1999 מונה ליו"ר ועדת החקירה הממלכתית בעניין פרשת היעלמותם של ילדים מבין עולי תימן בשנים 1948–1954, אשר פרסמה את ממצאיה בשנת 2001.
לאחר פרישתו לגמלאות, בשנת 2000, הצטרף קדמי לסגל המרכז הבינתחומי הרצליה ועמד בראש בית הספר למשפטים עד לפרישתו. נפטר ב-12 ביולי 2016, והובא למנוחות בבית העלמין "שיכון ותיקים" בנתניה.
ספריו
ספריו של קדמי יצאו מאז פרסומם במהדורות רבות ומעודכנות ומשמשים כספרי לימוד ועיון לתלמידי משפטים ולעורכי דין. בין ספריו:
מועצה אזורית חבל יבנה
מוֹעָצָה אֲזוֹרִית חֵבֶל יַבְנֶה היא מועצה אזורית במחוז המרכז בישראל, השוכנת בשפלה הדרומית, בגבול מישור החוף הדרומי. בתחומי המועצה 7 יישובים, וממוצע המרחקים ביניהם 6 ק"מ. שטח שיפוטה כ-31,000 דונם, המועצה קיבלה מעמד מוניציפלי באוגוסט 1950. תושבי המועצה ברובם חקלאים שומרי מצוות ברוח התורה והעבודה.
בתחומי המועצה 6 בתי-ספר, כפר הנוער גבעת וושינגטון, ישיבת נווה הרצוג וישיבת ההסדר כרם ביבנה.
גאוגרפיה
גבולות שטח השיפוט של המועצה הם:
היסטוריה
בתחילת מלחמת העצמאות התבססו במקום יחידות של פאוזי קאוקג'י, והאזור נכבש על ידי צה"ל לאחר שהצבא המצרי נבלם דרומה בגשר עד הלום.
לאחר המלחמה נפתח האזור להתיישבות, ויישובים רבים ביקשו לחבור לקבוצת יבנה שהייתה חלוצה באזור.
המועצה הוקמה באוגוסט 1950 ואיגדה אז את ארבעת היישובים: קבוצת יבנה, בן זכאי, בני דרום, ניר גלים ואת כפר הנוער הדתי "גבעת וושינגטון", וישיבת ההסדר "כרם ביבנה" שהייתה בתכנון. שטח המועצה היה כ-31,000 דונם, מתוכם כ-25,000 דונם שיועדו לעיבוד חקלאי. עם מתן הזיכיון לחברת אשדוד להקמת העיר, הוקצו שטחים מהמועצה האזורית לחברה, אולם הם לא הוכללו בשלב הראשון בשטח העיר. בהמשך, בשנת 1968, הורחב שטחה המוניציפלי של העיר אשדוד והועברו אליו 6000 דונם ממועצה אזורית חבל יבנה.
סנטה מריה דיי מיראקולי (ונציה)
סנטה מריה דיי מיראקולי (באיטלקית: Santa Maria dei Miracoli - מרים של הנסים) היא כנסייה ברובע קאנארג'ו בוונציה שבאיטליה.
הכנסייה מכונה "כנסיית השיש בשל חזיתה המעוטר בסגנון הרנסאנס הוונציאני.
הכנסייה ייחודית בוונציה בשל השיש הצבעוני שבה ובצורת הגמלון המעגלי שעל חזיתה - חזית המזכירה את הכנסיות בתכנונו של דונאטו בראמאנטה בפירנצה ואת חזית כנסיית סנטה מריה דל פיורה שבפירנצה.
הכנסייה נבנתה בין השנים 1481–1489 על ידי פייטרו לומבארדו על מנת להכיל איקונין של מרים אם ישו. בשנת 1484, במהלך הבנייה, שונו התוכניות והוחלט להקים מנזר עבור המסדר הקלריסטי בסמוך לכנסייה, ממזרח לה.
בכנסייה ספינה מרכזית אחת, המעוטרת בשיש. גרם מדרגות שיש מפריד בין שני דוכני תפילה המעוטרים בפסלים מעשה ידי טוליו לומבארדו, אלסאנדרו ויטוריה וניקולו די פייטרו.
1437
נולדו
רבי יצחק בן יהודה אַבְּרַבַנְאֵל נפטר בשנת 1508
Watching You, Watching Me
Watching You, Watching Me הוא אלבום האולפן השמיני והאחרון של הזמר-יוצר האמריקאי ביל וית'רס, שיצא לאור על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס בשנת 1985, שש שנים לאחר יציאת אלבומו הקודם, 'Bout Love מ-1979. לאחר יציאת אלבום זה הכריז וית'רס באופן רשמי כי יפרוש מעשיית מוזיקה פופולרית, ואכן לא הוציא עוד תקליט נוסף מעולם, למעט שיתופי פעולה מעטים מסוימים.
הקלטה ושחרור
לאחר שחרור של שבעה אלבומים ברציפות בין 1971 ל-1979, בילה וית'רס מספר שנים בכתיבת והקלטת מוזיקה מקורית שחברת האם של חברת קולומביה רקורדס CBS Records דחתה, מה שהוביל לפרק זמן של שבע שנים בין אלבום זה לאלבומו הקודם, Bout Love'. בכל פעם שהגיש וית'רס את המוזיקה החדשה שלו לחברה, זאת דחתה אותו על הסף ולא הסכימה לפרסם את גרסאותיו הנוכחיות לשירים; יחסיהם של וית'רס ומנהלי החברה התדרדרו כל כך עד כי וית'רס אף אמר באחת הפעמים כי היה רוצה להתפוצץ בתוך המטה שלהם. עם זאת, הוא נאלץ להמשיך ולשתף פעולה עם ההנהלה בסיורים שאליהם היה מחויב, כולל הופעות משותפות עם ג'ניפר הולידיי ואחרים.
רשימת רצועות והקלטותיהן
האלבום הוקלט בין השנים 1981–1985 בשלושה אולפני הקלטות: "The Complex", אולפני הקלטות R&D של ימאהה ו-אולפני ההקלטות של קונוויי. כל שלושת האולפנים נמצאים בעיר לוס אנג'לס, קליפורניה ונוהלו על ידי הפקת הסאונד ברני גרונדמן מאסטרינג שמטה נמצא בהוליווד, קליפורניה.
ביקורות
האלבום הגיע לשיא במצעד הבילבורד 200 במקום ה-143, נמוך ביחס לאלבומים דומים של וית'רס, ב-28 ביוני 1985 ואך במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ דווקא הגיע הערך למקום 42 המכובד, בו נשאר במשך לא פחות מ-25 שבועות. האלבום הצליח גם בבריטניה, שם זכה להגיע למקום 60 במצעד האלבומים הבריטי. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Oh Yeah!", שהגיע למקום 22 במצעד שירי המוזיקה השחורה, המקום ה-40 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים ולמקום ה-60 במצעד הסינגלים הבריטי ; הסינגל השני הוא "Something That Turns You On", שהגיע למקום ה-46 במצעד שירי המוזיקה השחורה.
נלסון ג'ורג', במאמר למגזין בילבורד, תיאר את האלבום כ"[אחד מ]אלבומי הרית'ם אנד בלוז הטובים ביותר" בשנת 1985, וכתב כי הוא "מלא בהנאות קטנות". שנים מאוחר יותר, זוכה האלבום בכשלושה מתוך חמישה כוכבים בסקירת אתר AllMusic. אולם הוא נתקל בביקורות פחות טובות ממאזינים באתר Original Album Classics שהגדירו את האלבום כ"מוגבל" ואת הסינגלים שבו "חסרי חשיבות".
בהספד של וית'רס שפורסם במגזין הגרדיאן בשנת 2020, לאחר מותו, כתב אלכסיס פטרידיס כי "האלבום מכיל שירים פנטסטיים" אך הסתייג והביע את חוסר מנוחתו מאיכות ההקלטה הירודה. מגזין סטריאוגום פרסם את רשימת השירים הטובים ביותר של וית'רס עם מותו וכלל בהם גם את "We Could Be Sweet Lovers", וציין כי הסינגל טוב מספיק כדי להישאר ברשימה זו עוד זמן רב, גם אם האלבום עצמו בעל טווח קצר.
צומת גבעתי
צומת גבעתי הוא צומת המחבר בין כביש 35 (אשקלון - קריית גת) לכביש 232 לא הרחק מקיבוץ נגבה, שדה יואב ומצודת יואב.
היסטוריה
הצומת מילא תפקיד חשוב במהלך מלחמת העצמאות. בחודשים יוני - יולי 1948 כבש הצבא המצרי את האזור החיוני והקים בו לכיבוש מתחם מבוצר שכלל ארבעה מוצבים: גבעה 113, גבעה 100, משלט הצומת הצפוני ומשלט הצומת הדרומי. במסגרת מבצע יואב תקף גדוד 51 מחטיבת גבעתי (הגדוד עבר ב-1956 לחטיבת גולני), עליו פיקד יהודה ואלך, את המתחם המבוצר בין ה-16 באוקטובר ל-17 באוקטובר. הקרב הקשה סימל את הבקעת הדרך לנגב הנצור ונהרגו בו 30 מחיילי גבעתי. בזכות כיבוש הצומת הוא זכה לשם החטיבה שהצליחה לכבוש אותו וגדוד 51 זכה לשם "גדוד הבוקעים הראשון".
וזול
וזול (בצרפתית: Vesoul) היא עיר במזרח צרפת. בעיר מתגוררים כ-14,973 תושבים נכון ל-2018.
היסטוריה
וזול מוזכרת לראשונה במסמך מ-899 ונקראה באותם ימים "קסטרום וסוליום", כאשר הטירה, הביצורים ומגדל השמירה של הטירה נמצאים כיום באזור שמהווה את מרכז העיר וזול. הבתים הראשונים של העיר נבנו בין כותלי הטורה ומתיישבים חדשים שבאו לאזור העיר נאלצו לבנות את ביתם מחוץ לחומות, על הגבעות שבסמוך עליהן. ב-1814 ולאחר תבוסת האימפריה הצרפתית הראשונה והדחתו של הקיסר הצרפתי, נפוליאון בונפרטה הוקמה באזור העיר מדינת חיץ.
העם השנים התפתחה העיר בהדרגה ונהפכה למרכז כלכלי אירופי אם כי בסוף ימי הביניים חווה העיר תקופה מאתגרת שכללה מגפות וסכסוכים מקומיים.
חינוך
כ-1,200 סטודנטים לומדים בעיר במספר האוניברסיטאות והמכללות, שהמרכזיות שבהן הם המכון להכשרת אחיות, בית ספר לניהול ומסחר ובתי ספר להוראה.
ראסל וילסון
ראסל קארינגטון וילסון (באנגלית: Russell Carrington Wilson; נולד ב-29 בנובמבר 1988, סינסינטי, אוהיו) הוא שחקן פוטבול אמריקני בתפקיד ה קוורטרבק המשחק בדנבר ברונקוס מליגת ה-NFL. נבחר בסיבוב השלישי (בחירה 75) בדראפט 2012 על ידי הסיאטל סיהוקס.
וילסון שיחק פוטבול מכללות באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון בשנת 2011, שם קבע שיא עונתי במדד מסירה לקוורטרבק (191.8) והוביל את נבחרתו לזכייה בליגת הביג 10 ולמשחק הרוז בול. וילסון זכה בתואר קוורטרבק השנה של הביג 10 ונבחר לאחד מעשרה השחקנים הטובים במכללות על פי Yahoo! ספורט.
וילסון שיחק פוטבול ובייסבול באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית לפני שעבר לוויסקונסין. ב-2008, הוא נבחר כרוקי השנה ב-ACC ויה הרוקי הראשון שנבחר לנבחרת השנה של ה-ACC. וילסון גם שיחק בליגה הנמוכה של הבייסבול בקבוצות טרי סיטי דווילס ב-2010 והאשוויל טוריסט ב-2011 בתפקיד שחקן הבסיס השני.
וילסון חתם בסיאטל סיהוקס ב-7 במאי 2012 לארבע שנים, בהם צפוי להרוויח 3 מיליון דולר, כבר בעונתו הראשונה נקבע להיות הקוורטרבק הפותח. ב-2012 הוביל וילסון את קבוצתו לגמר המחוזי של פלייאוף 2012 וזכה בתואר רוקי השנה ב-NFL. בשנת 2013, הוביל וילסון את הסיהוקס לזכייה בסופרבול XLVIII.
ביוגרפיה
וילסון נולד בסינסינטי וגדל בריצ'מונד וירג'יניה יש לו אחות אחת בשם אנה ואח בשם האריסון. וילסון התחיל לשחק פוטבול כבר בגיל 4.
וילסון בא ממשפחת ספורט. סבו שיחק פוטבול וכדורסל באוניברסיטת קנטקי, אביו של וילסון שיחק פוטבול ובייסבול בדארטמות' קולג' וכתופס בסן דייגו צ'רג'רס. אחיו של וילסון שיחק פוטבול וכדורסל באוניברסיטת ריצ'מונד ואחותו היא כדורסלנית מבטיחה.
אוניברסיטת המדינה של צפון קרוליינה (2010-2007)
בתחילת עונת 2008 התחלק וילסון בתפקיד הקוורטרבק הפותח עם דניאל אוונס והאריסון בק, לאחר המחזור החמישי היה הפותח הבלעדי בהרכב. וילסון הוביל את קבוצתו למאזן 5-8, כולל 4 ניצחונות רצופים בסוף העונה. במשחק נגד אוניברסיטת מזרח קרוליינה הוא זרק ל-201 יארד ו-3 טאצ'דאונים. הוא מסר בששת המשחקים האחרונים שלו שני טאצ'דאונים לפחות כל משחק.
ב-2008 במשחק נגד ראטגרס בפאפה ג'ונס בול הוא מסר ל-186 יארד, טאצ'דאון אחד ורץ 46 יארד לפני המחצית. ממש לפני המחצית נפגע וילסון במהלך תיקול קשה, ספג פציעה בברך והחמיץ את שאר המשחק. בכל השנה וילסון השלים 150 מתוך 275 זריקות מסר ל-1,955 יארד 17 טאצ'דאונים ורשם רק חטיפת כדור אחת. הוא גם רץ עם הכדור 116 פעמיים והשיג 394 יארד ו-4 טאצ'דאונים. וילסון נבחר לקבוצה הראשונה של ה-ACC והיה לרוקי הראשון שמצליח להיכנס לקבוצה הראשונה של ה-ACC.
ב-2009 וילסון שבר ב-19 בספטמבר את שיא המכללות במסירה ללא חטיפות כשזרק 325 מסירות רצופות ללא חטיפת כדור. השיא נעצר ב-379 מסירות במשחק נגד וויק פורסט ב-3 באוקטובר. וילסון החזיק את השיא עד שנשבר ב-10 בנובמבר 2012.
בשנת 2010 הוא הוביל את מכללתו למאזן 4-9 ולניצחון בצ'אמפס ספורט בול ב-2010. הוא הוביל את ה-ACC במסירות ליארדים עם (274.1) וגם הוביל את היארדים להתקפה עם (307.5). וילסון סיים עם תואר במנהל עסקים ולקח קורסים וסמסטרים במהלך עונת 2010. בינואר 2011 וילסון לא ידע מה הוא רוצה לשחק בייסבול או פוטבול מאמנו טום אובריאן של קבוצת הפוטבול רצה שווילסון יתחייב לפוטבול ופנה לסקאוטים של ה-NFL COMBINE כדי שיסתכלו אליו אך הסקאוטרים לא הזמינו את וילסון למחנה של הסקאוטרים. ב-29 באפריל, וילסון שוחרר ממכללתו אחרי שסיים את התחייבותו לקבוצת הפוטבול של המכללה.
ויסקונסין (2011)
ב-27 ביוני 2011, המאמן של אוניברסיטת ויסקונסין ברט ביילמה הכריז שווילסון התחייב לשחק פוטבול במכללתו.
בפתיחת העונה במשחק מול נבאדה, וילסון מסר ל-255 יארד ושני טאצ'דאונים בניצחון 51-17. הוא גם רץ ל-62 יארד כולל ריצה לטאצ'דאון מ-46 יארד. בסוף העונה הסדירה וילסון נבחר בידי המאמנים והתקשורת לקבוצת השנה של הביג 10, הוא גם זכה בקוורטרבק השנה בביג 10.
באליפות הביג 10 ב-3 בדצמבר, וילסון מסר 3 טאצ'דאונים והוביל את קבוצתו לניצחון 42-39 על אוניברסיטת המדינה של מישיגן. וילסון גם נבחר ל-MVP.
בדצמבר 2011, הוא נבחר לקבוצה השלישית של השנה ביאהו ספורט, והוא סיים 9 בהצבעה לשחקן הקולג' הטוב של השנה עם 52 נקודות.
ברוז בול בשנת 2012, נגד אוניברסיטת אורגון ב-2 בינואר 2012, וילסון השלים 19 מתוך 25 מסירות ל-296 יארד וריצה ל-18 יארד ב-3 טאצ'דאונים (2 במסירה 1 בריצה). אך מכללתו הפסידה 45-38.
וילסון סיים את השנה עם 33 טאצ'דאונים, שיא לטאצ'דאונים בעונה אחת והשני שמוסר הכי הרבה טאצ'דאונים בביג 10 אחרי דרו בריז שמסר 39 טאצ'דאונים בפרדיו. הוא קבע גם שיא עונתי באיכות המסירה עם (191.8) ורק 4 חטיפות כדור כל העונה.
ב-28 בינואר 2012, וילסון סיים את הקריירה שלו במכללות בסניור בול 2012.
דראפט 2012
ב-16 בינואר 2012, וילסון התחיל להתאמן במחנה הסקאוטרים של ה-NFL בברנדטון, פלורידה.
לפני דראפט 2012 וילסון הוועד להיבחר באמצע הסיבוב הראשון של הדראפט. בפברואר 2012, אמר כריס ווינקה קוורטרבק לשעבר ב-NFL שאם וילסון היה 1.90 הוא היה הבחירה הראשונה בדראפט. ב-11 באפריל 2012, אמר ג'ו גרודן פרשן מפורסם שהבעיה היחידה של וילסון היא גובה זו הסיבה שהוא לא ייבחר בסיבובים הראשונים.
ב-27 באפריל 2012, וילסון נבחר בידי הסיאטל סיהוקס בסיבוב השלישי (בחירה מספר 75) של הדראפט.
עונת הרוקי: 2012
וילסון חתם ל-4 שנים תמורת 2.99 מיליון דולר עם הסיהוקס ב-7 במאי 2012. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו במשחק טרום עונה נגד טנסי טייטאנס ב-11 באוגוסט 2012 ואת המשחק שלו כקוורטרבק פותח ב-24 באוגוסט נגד הקנזס סיטי צ'יפס. ב-26 באוגוסט 2012, וילסון נבחר כקוורטרבק הפותח במשחק הפותח של העונה הסדירה והוא התחרה על העמדה עם טראווריס ג'קסון ומאט פלין.
ב-9 בספטמבר 2012, וילסון ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 20-16 לאריזונה קרדינלס. וילסון מסר 18 השלמות מסירה מתוך 34 ניסיונות ל-153 יארד טאצ'דאון אחד וחטיפת כדור אחת. במשחק השלישי של העונה הסדירה נגד הגרין ביי פאקרס הסיהוקס ניצחו 14-12 במסירת היל מארי ל-75 יארד לגולדן טייט הטאצ'דאון היה אמור להיפסל אך השופטים המחליפים של הליגה אישרו אותו.
וילסון נבחר לשחקן השבוע של פפסי בשבוע 10 כאשר קבוצתו ניצחה 28-7 את הניו יורק ג'טס. הוא מסר 12 זריקות מתוך 19 ל-188 יארד לשני טאצ'דאונים ועם 7 ניסיונות לרוץ ל-34 יארד. וילסון נבחר גם לשחקן ההתקפה של השבוע ונבחר שוב פעם לשחקן השבוע בשבוע 13 של העונה הסדירה בניצחון על השיקגו ברס. הוא זכה ברוקי החודש לחודש דצמבר 2012 אחרי שבחודש הזה הסיהוקס היו במאזן 5-0.
וילסון סיים את העונה הסדירה מדורג 4 בדיוקי מסירה (100.0) כאשר שבר את השיא לרוקי בדיוקי המסירה שהיה שייך לבן רות'ליסברגר ב-2004 (98.1). הוא מסר ל-3,118 יארד 26 טאצ'דאונים השווה את השיא של פייטון מאנינג למסירות לטאצ'דאונים לרוקי, וגם וילסון רץ ל-489 יארד ו-4 טאצ'דאונים.
2022
זכה בפרס בראט המוענק לספורטאי שהראה דמות מרכזית והראה מנהיגות יוצאת דופן על המגרש ומחוצה לו בתרומה לקהילה, קיבל את הפרס במהלך סופרבול LVI.
ב-8 במרץ עבר בטרייד לדנבר ברונקוס.
פרדס רימונים (פירושונים)
פרדס רימונים הוא שמם של מספר ספרים בארון הספרים היהודי. מקור השם הוא בשיר השירים (ד, יג) "שלחיך פרדס רימונים עם פרי מגדים".
לבוב
לְבוֹב, ובאוקראינית לְבִיב (בפולנית: Lwów ; ברוסית: Львов (לְבוֹב); בגרמנית: Lemberg; ביידיש: לעמבערג או לעמבעריק וכן לװאָװ), היא עיר במערב אוקראינה, בירת מחוז לבוב. אוכלוסיית העיר מונה 735,000 איש. רוב התושבים אוקראינים, אך בעיר גם מיעוטים רוסי, פולני ויהודי. העיר הייתה בעבר בירת גליציה המזרחית, כחלק מחבל גליציה ההיסטורי, במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית (1772–1918) והרפובליקה הפולנית השנייה (1919–1939). היא סופחה לאוקראינה בתום מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, לאחר החלוקה מחדש של גבולות פולין.
היסטוריה
העיר נוסדה במאה ה-13 במסגרת דוכסות גליציה-ווהלין על ידי נסיך גליץ' דניאיל, ונקראה על שם בנו לב. העיר מוזכרת לראשונה ב-1256. ב-1349 נכבשה העיר על ידי מלך פולין קז'ימייז' השלישי ("הגדול"). ב-1386 הפכה לחלק מממלכת פולין, וכמה ממלכי המדינה אף הוכתרו בה.
עם חלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 הייתה לבוב העיר השנייה בחשיבותה במחוז גליציה של האימפריה האוסטרית. למרות תקופה של ניסיונות גרמניזציה מטעם השלטון ההבסבורגי, ברוב התקופה שרר באזור חופש תרבותי יחסי, ובעיר הייתה פריחה של התרבויות הפולנית, האוקראינית והיהודית. הודות לחופש יחסי זה, הייתה לבוב ערש לידתה של התנועה הלאומית האוקראינית.