cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרסים ומועמדויות של שאקירה
בשנת 1996, זכתה שאקירה בשני הפרסים הראשונים שלה. האחד ניתן לה על אלבומה השלישי Pies Descalzos, והשני על היותה כותבת שירים. לאחר כמה זמן זכתה בפרס גראמי הראשון שלה, עבור אלבום ההופעה הראשון שלה, MTV Unplugged, בקטוגריית - "אלבום הפופ הלטיני הטוב ביותר". בשנת 2011, זכתה שאקירה בפרס מיוחד מטעם טקס פרסי גראמי הלטיניים על תרומתה לתעשיית המוזיקה, ובנוסף, בשנה זו היא גם קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. במקור היא הייתה צריכה לקבל כוכב כבר בשנת 2004 אך היא דחתה את ההצעה.
לאחר מכן, בשנת 2017, הועמדה הזמרת בטקס פרסי גראמי הלטיני ה-18 בשש קטגוריות שונות, וזכתה בקטגוריית - "אלבום הפופ העכשווי-ווקאלי הטוב ביותר". בסמוך לכך זכתה בפרס המוזיקה האמריקאית החמישי שלה בקטגוריית "האמן הלטיני של השנה", הועמדה תשע פעמים בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית הלטיני, זכתה בשני פרסים, הועמדה פעמיים בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד, ולבסוף קיבלה מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-60, בקטגוריית "אלבום הפופ הלטיני הטוב ביותר".
ALMA Awards
פרסי ה-ALMA, או פרסי אלמה הוא טקס פרסים לטיני. הטקס עוסק בתחום הבידור, והמוזיקה. בסך הכל הועמדה שאקירה בטקס זה 7 פעמים, מתוכם זכתה ב-5 פרסים.
American Music Awards
טקס פרסי המוזיקה האמריקאית הוא טקס פרסים שנתי שנוסד על ידי דיק קלארק בשנת 1973. שאקירה קיבלה חמישה פרסים מתוך 8 מועמדויות. בטקס של שנת 2017, זכתה שאקירה בפרס החמישי שלה, והפכה לאמן השני אחרי אנריקה איגלסיאס, עם מספר הזכיות המרובות ביותר בקטגוריה זו.
BET Awards
טקס פרסי ה-BET, הוא טקס אשר נוסד בשנת 2001, על ידי רשת הבידור הבריטית. מטרתו היא לחגוג את הישגיהם של אמנים אפריקאים אמריקאים, ומיעוטים אחרים בתחום המוזיקה, המשחק, הספורט ותחומי הבידור האחרים. שאקירה הועמדה לפרס אחד בטקס בעקבות שיתוף הפעולה שלה עם הזמרת ביונסה.
Billboard Music Awards
טקסי פרסי המוזיקה של בילבורד ממומנים על ידי מגזין בילבורד ונערכים מדי שנה בחודש מאי. שאקירה זכתה ב-7 פרסים מתוך 22 מועמדויות.
BMI Awards
ה-BMI הוא אחד משלושת ארגוני זכויות היוצרים שבארצות הברית, יחד עם ASCAP ו-SESAC. הארגון גובה כספים מכותבי שירים, מלחינים ומוציאים לאור ומזכיר אותם בתמלוגים, לאחר שאותה יצירה הוצאה. שאקירה זכתה בכ-23 פרסים בטקס זה, מתוך 23 מועמדויות.
Brit Awards
טקס הפרסים הבריטי הוא טקס פרסים אשר מחלק פרסים לאמנים ממוצא בריטי בעיקר. שאקירה הייתה מועמדת פעמיים בטקס זה על תקן אמן בין-לאומי.
Crystal Award
טקס פרסי הקריסטל נערך אחת לשנה בדאבוס, שווייץ. שאקירה קיבלה את הפרס במסגרת עבודתה ההומניטרית של העמותה שלה "Barefoot Foundation", המספקת חינוך איכותי לילדים במצוקה בקולומביה ובכל רחבי העולם. פרס זה מזהה את מחויבותה להתפתחות בגיל הרך.
Echo Awards
פרס האקו הוא פרס המוזיקה הגרמנית המוענק מדי שנה תחת חסותו של דויטשה פונו-אקדמיה (איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני). הזוכה נקבע על פי כמות המכירות שלו. שאקירה הועמדה תשע פעמים בטקס זה, ואף זכתה פעם אחת.
Fonogram Awards
טקס פרסי פונוגראם הוא טקס פרסים הונגרי, המתקיים מדי שנה מאז 1992, תחת חסותם של "מאהס". שאקירה הועמדה פעמיים בטקס זה.
Fortune World's Greatest Leader
מגזין הון עתק הוא מגזין המדרג אנשים העוסקים בתחומים שונים כגון, עסקים, ממשלה, פילנתרופיה ואמנויות. על פי המגזין, האנשים והנשים האלה משנים את העולם ומעוררים אחרים לעשות את אותו הדבר. שאקירה נכללה ברשימה פעם אחת, בשנת 2017, והייתה לאמן היחידי שנכלל בה.
Golden Globe Awards
טקס פרסי גלובוס הזהב הוא טקס בו מחולקים פרסי הוקרה בתחום הטלוויזיה והקולנוע. המועמדויות והזכיות נקבעות על ידי ועדה מיוחדת של 93 אנשים. שאקירה היא הקולומביאנית היחידה שהייתה מועמדת אי פעם בטקס זה.
Grammy Awards
פרס גראמי הוא פרס הניתן על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ולמדעי ההקלטה של ארצות הברית עבור הישג יוצא דופן בתעשיית המוזיקה. גראמי הוא פרס שנתי. טקס הענקת הפרס נערך בדרך כלל בסטייפלס סנטר בלוס אנג'לס בחודש פברואר, ומשודר בארצות הברית ברשת הטלוויזיה CBS. שאקירה הועמדה בטקס זה 5 פעמים, ואף זכתה בשלושה פרסים.
Groovevolt Music Awards
פרס ה-Groovevolt, עוסק בעיקר בתחום האופנה והמוזיקה. שאקירה קיבלה פרס אחד מתוך ארבע מועמדויות.
Harvard Foundation Artist of the Year
בשנת 2011 נבחרה שאקירה ל-"אמנית השנה", ואלן קונטר, מנהל הקרן אמר על זכייתה כי: "תרומתה למוזיקה ולהיסטוריה מכובדת מאוד, יצירותיה זכו לתשואות רבות בקרב אנשים ברחבי העולם, ובנוסף לכך, היא זוכה להערכה רבה ברחבי העולם על מאמציה ההומניטריים בקרב העמותה שלה".
Heat Latin Music Awards
טקס פרסים זה נוסד בשנת 2015, על ידי רשת המוזיקה HTV. הוא נועד לתגמל ולהעריך את המוזיקה הלטינית.
International Dance Music Awards
פרסי המחול הבינלאומי למוזיקה נוסד בשנת 1985. הטקס נערך בחורף, מדי שנה, ומעניק פרסים שונים בתחום המוזיקה. שאקירה קיבלה שני פרסים מתוך 9 מועמדויות.
Juno Awards
טקסי פרסי ג'ונו נערכים מדי שנה, ובהם מעניקים לאמנים מוזיקליים ולהקות קנדיות פרסים בקטגוריות שונות, על מנת להכיר ולהעריך את ההישגים האמנותיים והטכניים שלהם בכל תחומי המוזיקה. שאקירה קיבלה עד היום מועמדות אחת בטקס זה.
Latin American Music Awards
טקסי פרסי המוזיקה האמריקאית הלטיניים נוסדו בשנת 2015. טקס זה נועד בשביל להעריך את המוזיקה הלטינית, בשונה מהפרס המוזיקה האמריקאית, שלא נוהגים לעשות זאת. שאקירה קיבלה 12 מועמדויות, ואף זכתה בשני פרסים בטקס זה עד היום.
Lo Nuestro Awards
טקס פרסי ה-Lo Nuestro הוא טקס פרסים בשפה הספרדית המציג את מיטב המוזיקה הלטינית. הטקס נוסד בשנת 1989, ובסך הכל זכתה שאקירה בכ-25 פרסים בטקס זה.
Los Premios MTV Latinoamérica
בדומה לטקס פרסי המוזיקה האמריקאית הלטיני התואם ל-AMA, טקס זה תואם לVMA, אך בגרסה לטינית. שאקירה קיבלה שנים עשר פרסים מתוך שמונה עשרה מועמדויות.
Latin Billboard Music Awards
טקס פרסים זה תואם לטקס פרסי המוזיקה של בילבורד, אך בגרסה לטינית גם כן. שאקירה זכתה בכ-39 פרסים, ו-76 מועמדויות.
Latin Grammy Awards
פרס גראמי הלטיני הוא פרס הניתן על ידי האקדמיה הלטינית הלאומית לאמנויות ולמדעי ההקלטה של ארצות הברית עבור הישגים יוצאי דופן בתעשיית המוזיקה. גם לפרס גראמי וגם לפרס גראמי הלטיני ישנם תהליכי הצבעה דומים, כאשר הבוחרים הם שופטים הקשורים לתעשיית המוזיקה. בסך הכל זכתה שאקירה בכ-11 פרסים בטקס זה.
Mnet Asian Music Awards
טקס פרסי ה-Mnt הוא טקס פרסים אסיאתי הנערך בדרום קוריאה, מדי שנה.
MuchMusic Video Awards
טקס פרסי ה-MuchMusic הוא טקס פרסים הנערך על ידי ערוץ המוזיקה הקנדית MuchMusic. מטרתו היא לכבד את מיטב קטעי הווידאו של השנה. שאקירה קיבלה שני פרסים מתוך שלוש מועמדויות.
MTV Asia Awards
טקס פרסי ה-MTV של אסיה מעניק פרסים בתחומים שונים כגון, קולנוע, אופנה, בידור, ומוזיקה. שאקירה הועמדה בסך הכל שלוש פעמים, אך לא זכתה באף אחד מהן.
MTV Europe Music Awards
טקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה הוא טקס מוזיקה של חברת MTV האירופאית, אשר מתקיים מדי שנה (בחודש נובמבר) במדינה אחרת באירופה, החל משנת 1994. מדי שנה בוחר הקהל את האמנים ואת השירים הטובים ביותר לאותה שנה, באמצעות שליחת SMS או דרך אתר האינטרנט. הטקס נחשב לאחד מהחשובים במוזיקה המודרנית וזוכה למדרוג גבוה מדי שנה.
MTV Video Music Awards Japan
טקס פרסים זה תואם ל-VMA, אך בשונה ממנו, נערך ביפן.
MTV Millennial Awards
טקס פרסים זה נערך מדי שנה, ומעניק פרסים בתחומים שונים כגון בידור, אופנה, מוזיקה, וכולי.
MTV Italian Music Awards
טקס פרסים זה עוסק בוידאו קליפ, בדומה לטקסי פרסי רבים אחרים.
MÜ-YAP Turkish Phonographic Industry Society Awards
טקס פרסים זה נערך בטורקיה, ומעניק פרסים עבור אלבומים יוצאי דופן שזכו להצלחה רבה במדינה.
NAACP Image Awards
טקס פרסי ה-NAACP הוא טקס פרסים שנערך מדי שנה על ידי האגודה הלאומית האמריקנית לקידום "אנשים צבעוניים".
Nickelodeon Kids' Choice Awards
טקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון הוא טקס פרסים אמריקאי הנערך מדי שנה ומשודר בערוץ ניקלודיאון, במהלכו מוענקים פרסים להישגים הגדולים ביותר של השנה החולפת בתחומים טלוויזיה, קולנוע, מוזיקה וספורט. צופי ניקלודיאון, שמורכבים בעיקר מקהל הילדים, הם שמצביעים ובוחרים את הזוכים בתחומים השונים, והזוכה בטקס מקבל פסלון כתום בצורת ספינת אוויר (בלימפ), שהייתה לוגו הערוץ במשך רוב התקופה שבין השנים 1984–2009, והוא אף משמש כגלילור (חלול במרכז).
Nickelodeon Kid's Choice Awards Colombia
בדומה לטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון, טקס זה עוסק בדיוק באותו תחום, אך נערך בקולומביה.
Nickelodeon Kid's Choice Awards Argentina
בדומה לטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון, טקס זה עוסק בדיוק באותו תחום, אך נערך בארגנטינה.
NRJ Music Awards
טקס פרסי המוזיקה של NRJ, נוסד בשנת 2000 על ידי תחנת הרדיו NRJ ,בשיתוף עם רשת הטלוויזיה TF1. שאקירה קיבל שבעה פרסים מתוך 15 מועמדויות.
Ordre des Arts et des Lettres
מסדר האמנויות והספרות הוא מסדר כבוד צרפתי, אשר נוסד ב-2 במאי 1957 על ידי משרד התרבות בצרפת, והוכר בשנת 1963 כחלק ממסדר הכבוד הצרפתי הלאומי על ידי הנשיא שארל דה גול. מטרת המסדר להכיר באישים התורמים תרומה משמעותית לאמנויות ולספרות, או להפצתן. בשנת 2012, זכתה שאקירה באות כבוד מטעמם.
Orgullosamente Latino Awards
טקס פרסים זה נערך מדי שנה, ונוסד בשנת 2004. הציבור הוא זה שבוחר את הזוכים.
People's Choice Awards
פרס בחירת הקהל הוא טקס פרסים אמריקאי המוענק מדי שנה להוקרתם של אמנים בתחום התרבות הפופולרית, לפי הצבעת הקהל. הטקס הראשון, שודר בשנת 1975.
Los 40 Music Awards
טקס פרסים זה הוא טקס פרסים ספרדי, הנערך מדי שנה ומעניק פרסים בקטגוריות מוזיקה שונות.
Premios Juventud
Premios Juventud הוא טקס פרסים שנועד עבור דוברי ספרדית, וידוענים בתחומים של סרטים, מוזיקה, ספורט, אופנה, ותרבות הפופ. שאקירה קיבל 15 פרסים מתוך ארבעים ושש מועמדויות.
Premios Tu Mundo
טקס פרסים זה נערך תחת חסותם של טלמונדו. רשת טלוויזיה השוכנת בארצות הברית.
Premios Lo Nuestro
Premios Lo Nuestro הוא טקס פרסים המכבד את מיטב המוזיקה הלטינית. הטקס משודר בחסות, יוניוויז'ן. שאקירה קיבלה עשרים וארבעה פרסים מתוך ארבעים ושתיים מועמדויות.
!Premios Oye
טקס פרסי "היי!", מוצג מדי שנה על ידי האקדמיה הלאומית למוזיקה במקסיקו, עבור הישגים יוצאי דופן בתעשיית התקליטים המקסיקנית. שאקירה קיבל תשעה פרסים מתוך 15 מועמדויות.
Radio Disney Music Awards
שאקירה זכתה בפרס הראשון שלה בשנת 2014, בטקס זה. בטקס המעריצים הם אלו שמצביעים, ובוחרים את הזוכה.
Shock Awards
פרס ה-"שוק", נערך מדי שנה בקולומביה.
Swiss Music Awards
טקס פרסים זה, הוא טקס פרסים שנערך בשווייץ, מאז שנת 2008. שאקירה זכתה בפרס אחד בקטגוריית - "השיר הבינלאומי של השנה".
Teen Choice Awards
טקס פרסי בחירת הנוער הוא טקס פרסים אמריקאי הנערך מדי שנה, במהלכו מוענקים פרסים להישגים הגדולים ביותר של השנה החולפת בתחומים מוזיקה, קולנוע, ספורט, טלוויזיה, אופנה ועוד. הטקס משודר בערוץ פוקס וקהל הנוער הוא שמצביע ובוחר את הזוכים בתחומים השונים. בניגוד לטקסים רבים בהם הזוכה מקבל פסלון, בטקס זה הזוכה מקבל גלשן עבודת יד בגודל מקורי המקושט בלוגו של הטקס, אותו מעצבים מחדש מדי שנה.
Urban Music Awards
טקס פרסי המוזיקה האורבנית הוא טקס פרסים בריטי, אשר הושק בשנת 2003. שאקירה הועמדה בו פעם אחת.
Virgin Media Music Awards
בטקס זה הועמדה שאקירה פעם אחת, ואף זכתה באותה פעם.
VEVOCertified Awards#
פרסים אלו הם פרסים הניתנים לכל אמן מטעם Vevo (בתנאי שהוא בערוץ שנפתח תחת חסותם, או שהקליפ יצא תחת חסותם). כאשר אחד הסרטונים של האמן מגיע ל-100 מיליון צפיות, פרס זה ניתן לו, ולעיתים מחולק באירוע מיוחד עבור האמן, שאותו מארגנים קבוצת המעריצים שלו. נכון להיום לשאקירה יש 30 סרטונים שהגיעו להישג זה בערוץ ה-Vevo שלה, ארבעה שעברו את רף המיליארד צפיות, ושלושה עשר שעברו את רף ה-400 מיליון צפיות.
World Music Awards
טקס פרסי מוזיקת העולם, כשמו הוא טקס פרסים המעניק אותם בתחומים שונים, לזמרים מכל רחבי העולם. זכייתה האחרונה של שאקירה בטקס הייתה בשנת 2014, שם זכתה בקטגוריית "האמן הלטיני הנמכר ביותר".
יוסיפ יוראנוביץ'
יוסיפ יוראנוביץ' (בקרואטית: Josip Juranović; נולד ב-16 באוגוסט 1995 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אוניון ברלין מהבונדסליגה ובנבחרת קרואטיה.
קריירת מועדונים
יוראנוביץ' גדל במחלקות הנוער של נ.ק. דוברבה וקרואטיה ססבט. הוא ערך 36 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של נ.ק. דוברבה במסגרת הליגה הקרואטית השלישית, בהן הבקיע 14 שערים.
ב-26 בינואר 2015 חתם יוראנוביץ' על חוזה לשלוש עונות וחצי בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית. הוא ערך 136 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-31 ביולי 2020 חתם יוראנוביץ' בלגיה ורשה מליגת העל הפולנית. הוא ערך 28 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. הוא זכה עם המועדון באליפות פולין.
ב-21 באוגוסט 2021 חתם יוראנוביץ' על חוזה לחמש עונות בסלטיק מליגת העל הסקוטית. בעונתו הראשונה במועדון ערך 26 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים, וזכה עם המועדון באליפות סקוטלנד ובגביע הליגה הסקוטית.
קריירה בינלאומית
ב-14 בינואר 2017 ערך יוראנוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת סין במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת קרואטיה בטורניר יורו 2020 בשנת 2021, וערך שתי הופעות בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022.
קסם אישי שטחי
קסם אישי שטחי (או קסם מלאכותי) הוא תכונת אישיות המתארת אדם דַּבְּרָן, נחפז ופזיז, שהוא בעל יכולות ורבליות שוטפות וקלילות, המתוארות בצביעות, קסם אישי ושטחיות. אדם עם תכונת אישיות זאת בדרך כלל מתואר על ידי הסובבים אותו כאדם מעניין וכבעל שיחה מבדר, מצויד בתשובות מהירות ומבריקות, בעל יכולת לספר סיפורים, אשר אינם בהכרח סבירים בהתחשב במה שידוע עליו, אך משכנעים מאוד, שממקמים אותו באור הזרקורים וגורמים לו או לה להיראות טוב. אדם עם תכונת אישיות זאת עשוי לטעון כי הוא בר סמכא בתחומים רבים: סוציולוגיה, פסיכיאטריה, רפואה, פסיכולוגיה, פילוסופיה, שירה, ספרות, אמנות ומשפט, והוא משתמש באופן מקרי (כביכול) במונחים טכניים וז'רגון אפקטיבי מספיק כדי להרשים אנשים. אם יישאל שאלות עמוקות בנושא, הפסאדה תיכשל ויתגלה שהידע הממשי שלו שטחי ביותר. היבט נוסף של התכונה הוא דברנות. פסיכופתים לעיתים קרובות מדברים במהירות, בקול רם, ומפריעים לקצב השיחה באמצעות נאומים ארוכים, לא עקביים ונמרצים שהמאזינים יכולים להתקשות לעקוב אחריהם ולעבד אותם בזמן אמת. על כן, ברושם ראשוני, אדם עם תכונת אישיות זאת בדרך כלל מצטייר כבעל שיחה מבדר, כאדם "חלקלק", ובעזרת ההתנהגות הייחודית שלו מצליח לגרום לאנשים להאמין לו, ואפילו לגרום להם לחבב אותו.
הביטוי מופיע לעיתים בספרו של של הייר "ללא מצפון", ובספרו של הרווי מ' קלקלי "מסכת השפיות" על מנת לתאר את אישיותם של פסיכופתים. בוחנים זהירים עשויים לקבל את הרושם שהאדם משחק בהצגה (Showmanship), ו"וקורא את השורות" באופן מכני. לפי רוברט הייר, אדם עם קסם פסיכופתי אינו ביישן, אינו חושש לומר דבר, אינו חושש להיתפס, ואינו בעל מודעות עצמית.
במסגרת הטיפול תכונה זאת מובילה לשטחיות ולמשחק תפקידים של המטופל במקום לשיתוף פעולה אמיתי והיא תבלוט יותר בריאיון לא מובנה מאשר בשאלות סגורות.
הסברים
הסבר פסיכואנליטי להתנהגות זאת הוא שעל ידי הצגת עצמי כוזב משכנע, עונה אדם עם פסיכופתיה על צרכיו הנרקיסיסטיים ופנטזיות של דומיננטיות חברתית, ו"שליטה אומניפוטנטית" על האחר. הסבר חלופי הוא התעוזה המאפיינת את הפסיכופת. העוררות הנמוכה של הפסיכופת מאפשרת לו לתמרן אחרים ללא חשש ומובילה אותו לחיפוש אחר ריגושים באמצעות הונאה. הפסיכולוגיה החברתית מסבירה תכונה זאת באופן חלקי באמצעות תאוריית ניהול הרושם לפיה האדם מנסה לשלוט ברשמים של אחרים לגביו כדי לזכות בהערכה חברתית ולקדם את מטרותיו.
שפה
כמו קלינאים רבים ומשפיעים אחרים, קלקלי היה המום מהשפה שבה השתמשו המטופלים שלו, משום שהיא נראתה לעיתים קרובות נטולת אפקט ולעיתים קרובות חסרת לכידות. קלקלי הציע כי פסיכופתיה קשורה להפרעה סמנטית עמוקה, שבה המרכיבים הלשוניים והרגשיים של השפה אינם משולבים היטב בדיבור. תמיכה אמפירית ראשונה לכך נמצאה במחקר האמפירי "לכידות וקוהרנטיות בנרטיבים של עבריינים עם פסיכופתיה", ווילאימסון (1991) מצא כי פסיכופתים אמרו הרבה משפטים לא עקביים וסותרים מבחינה לוגית, שינו נושאים במהירות, והגיבו לשאלות בתשובות מפותלות, לא קשורות, ארוכות, וחלקיות.
פורטר ואח' (2013) מצאו כי פסיכופתים משתמשים יותר בתיאורי סיבה ותוצאה (למשל, "because", "since"), התמקדו יותר בצרכים חומריים (מזון, שתייה, כסף), והתייחסו פחות לצרכים חברתיים (משפחה, דת, רוחניות). צורת הדיבור שלהם גם הכילה תדירות גבוהה יותר של הפרעות בדיבור כאשר הם נדרשו לתאר אירועים רגשיים בעלי עוצמה, דבר המעיד על כך כי ייתכן ופסיכופתים מתקשים לתאר אירועים רגשיים לאדם אחר. לבסוף, פסיכופתים השתמשו יותר בפעלים בזמן עבר, דבר המעיד על ניתוק פסיכולוגי ורגשי גדול מהאירועים בחייהם.
תיאור מקרה
בספרו של קלקלי 'מסיכת השפיות' ו'ללא מצפון' של רוברט הייר קיימים תיאורי מקרה רבים המתארים את תכונת האישיות המדוברת, להלן אחד מהם:
ציפי רובין
צפורה (רוזנבאום) רובין (נולדה בשנת 1946) היא ספורטאית ישראלית, אלופה ושיאנית עולם פאראלימפית לשעבר.
היא הספורטאית המעוטרת ביותר מישראל בספורט הנכים. היא השתתפה ב-8 אולימפיאדות בהן זכתה ב-30 מדליות פאראלימפיות בארבעה ענפי ספורט שונים, מהן 15 זהב, 8 כסף ו-7 ארד (23 מדליות באתלטיקה, 5 מדליות בכדורסל, מדליית כסף בשחייה ומדליית ארד בטניס שולחן) היא מדורגת במקום רביעי בעולם בכל הזמנים בצבירת המדליות בסך הכל ובמקום 13 בעולם בכל הזמנים בצבירת מדליות הזהב.
ביוגרפיה
נולדה בתל אביב לזוג הורים ואחות גדולה. בגיל 4 וחצי חלתה בפוליו, ונותרה עם רגל שמאל משותקת עם התקן. לאורך ילדותה, העידה, שסבלה מיחס משפיל מצד חבריה, אך מצאה מפלט בגיל 14, כשפנתה לספורט למספר ענפים: זריקה לסל, הדיפת כדור ברזל, כדור טניס שולחן, והטלת כידון באימונה של האתלטית עדנה מדליה.
ב-1963, למרות חששות המעסיקים, התקבלה לעבודה בבנק, ובכך פתחה שער להעסקת נכים נוספים במקום עבודתה.
הישגים
באולימפיאדת הנכים טוקיו (1964) זכתה ב-5 מדליות מהן 1 זהב, 1 כסף ו-3 ארד. מדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא עולם חדש של 5.16 מטר, מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 1:25.2 דקות, אחרי בתיה משעני מישראל (1:07.8 דקות) ו-3 מדליות ארד בזריקת דיסקוס (13.57 מטר), הטלת כידון (13.28 מטר, במדליית זהב זכתה משעני בשיא עולם חדש של 15.50 מטר) וכן במשחק טניס שולחן זוגות נשים עם משעני.
באולימפיאדת הנכים תל אביב (1968) זכתה ב-5 מדליות, מהן 4 זהב בהטלת כידון בשיא עולם חדש של 16.80 מטר, בקרב חמש (3435 נק'), בהדיפת כדור ברזל פעם שנייה ברציפות בשיא עולם חדש של 6.97 מטר ובתחרות זריקת אלה (27.44 מטר), ומדליית כסף בזריקת דיסקוס (16.22 מטר, 2 ס"מ פחות מאירן מונקו מאיטליה). נוסף לכך היא סיימה במקום חמישי במירוץ 60 מטר בכיסא גלגלים (18.3 שניות), במקום שמיני בסללום (1:22.1 דקות) ובמקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 49.2 שניות.
באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972) זכתה ב-2 מדליות, מדליית זהב בהטלת כידון בשיא עולם חדש של 18.50 מטר פעם שנייה ברציפות ומדליית כסף בהדיפת כדור ברזל (6.81 מטר). נוסף לכך היא סיימה במקום רביעי בזריקת דיסקוס (18.00 מטר), במקום רביעי בסלאלום (69.6 שניות), במקום חמישי במירוץ שליחות 4x40 מטר בכיסאות גלגלים 51.8 שניות ובמקום תשיעי במירוץ 60 מטר בכיסא גלגלים (19.9 שניות). הייתה שותפה לזכיית נבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים במדליית ארד.
באולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) זכתה ב-5 מדליות, מהן 3 מדליות זהב בהטלת כידון (16.93 מטר) פעם שלישית ברציפות, קרב חמש (5307 נק') והדיפת כדור ברזל (6.71 מטר) ומדליית כסף בזריקת דיסקוס ( 15.20 מטר). הייתה שותפה לזכיית נבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים במדליית זהב.
באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) זכתה רובין ב-2 מדליות, מדליית זהב בפעם הרביעית ברציפות בהטלת כידון (18.24 מטר) ומדליית ארד בהדיפת כדור ברזל (7.08 מטר). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בזריקת דיסקוס (16.84 מטר). הייתה שותפה לזכיית נבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים במדליית כסף.
באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכתה במדליות זהב בתחרויות זריקת דיסקוס (19.38 מטר) והטלת כידון (15.76 מטר) ובמדליות כסף כחברה בנבחרת ישראל בכדורסל נשים ובתחרויות הדיפת כדור ברזל (6.75 מטר) וקרב חמש.
באולימפיאדת הנכים סיאול (1988) זכתה ב-3 מדליות, מדליית זהב בהטלת כידון בפעם החמישית בשיא אישי חדש של 18.94 מטר ושתי מדליות ארד בהדיפת כדור ברזל (6.60 מטר) ובקרב חמש (2822.40 נק') לפני גאולה סירי מישראל (2390.20 נק'). נוסף לכך היא סיימה במקום חמישי בזריקת דיסקוס (16.66 מטר)
חיים פרטים
בפעילותה במרכז הספורט, פגשה בספורטאי הנכה, אריה רובין, השניים נישאו ונולדו להם שלושה ילדים. לאחר שנות נישואים ארוכות הם התגרשו.
יואן גאורגה קאראג'ה
יואן גאורגה קאראג'ה (ברומנית: Ioan Gheorghe Caragea; ביוונית Ιωάννης Καρατζάς - יואניס קאראדזאס, 1754, איסטנבול - 1844) היה שליט ולאכיה בין השנים 1812–1818, מנציגי הפנריוטים.
על פי דיווחי השגריר הצרפתי בקונסטנטינופול יואן גאורגה קאראג'ה קנה מהשער הנשגב את השלטון בוולאכיה תמורת 8,000 צרורות של מטבעות זהב (כ-4 מיליון לאי זהב). עם בואו לבוקרשט, בלילה הראשון לשהותו בארמון המלכותי פרצה שרפה חזקה שכילתה את הארמון. לאחר זמן לא רב, בשנת 1813, אחד מבני לווייתו חלה בדבר והמחלה התפשטה והייתה למגפה שבגללה מתו בוולאכיה 70,000 בני אדם, 40,000 מביניהם בבוקרשט. קאראג'ה עצמו שהה בתקופת המגפה במנזר קוטרוצ'ן, אך המגפה נקראה על שמו - "הדבר של קאראג'ה". קאראג'ה התפרסם גם בקובץ החוקים שפרסם בשנת 1818, תקנון הקרוי על שמו. על פי תקנון זה הוטלו מיסים פאודליים על האיכרים והנשים נודו מהחיים הפוליטיים.
ביום 26 במרץ 1814 קאראג'ה העניק במתנה לבנו קוסטאקה את העיר פלוישט, מעשה שגרר שביתת מסחר בעיר. קאראג'ה הגיב בתקיפות וכלא את ראשי המרידה, אך שינה את החלטתו לאחר שנודע לו שאחד מהם היה נתין רוסי.
בשנת 1816 נקשר קשר להפלתו, קשר שמנהיגיו נתפסו והוצאו להורג, כולל שני נתינים אוסטרים. כמה בויארים כולל הלוגופט הגדול גריגורה גיקה והוורניק קונסטנטין בלצ'אנו הוגלו לאחוזותיהם. קאראג'ה התעשר מאוד מהכנסות שהפיק בגביית מיסים, הענקת זיכיונות לגביית מכס ובמכירת 4,762 תוארי בויאר שרק עבורם קיבל כ-20 מיליון מטבעות טורקיים (פיאסטר).
בשנת 1818, בחששו מכך שהרוסים בתמיכת הבויארים עומדים להפילו, ברח מוולאכיה בחסותם של 300 שכירי חרב אלבנים. לפני בריחתו העביר סכומי כסף עצומים לשווייץ ובריטניה הגדולה. הוא קבע את מושבו בפיזה, איטליה וחי שם בעושר גדול. הוא תרם סכומי כסף לארגון היווני פיליקי אטריה.
אחשביה
בהלכה, אחשביה (תרגום לעברית: החשיבו) הוא מושג בשפה הארמית שמשמעותו היא: נתן לו חשיבות. מובנו ההלכתי של הכלל הוא שכאשר ישנו דבר חסר חשיבות, שעל ידי מעשה מסוים הוענקה לו חשיבות - חוזר מעמדו להיות כדבר חשוב. דוגמה לדבר היא מאכל שנפסל מאכילת אדם, שמן התורה אינו אסור, אם בכל זאת יאכלוהו בפני עצמו, יעבור האוכלו על איסור מדברי חכמים הואיל והוכיח שהוא חשוב בעיניו.
מקור המושג
המושג 'אחשביה' נזכר מספר פעמים בתלמוד הבבלי כנימוק להחמרה על אדם מסוים שגילה בדעתו שדברים שאחרים אינם מייחסים להם חשיבות, ובהתאם לכך דינם קל יותר, חשובים בעיניו, ועל כן דינו לגביהם חמור יותר.
דוגמה לדין זה מובאת בתלמוד הבבלי במסכת שבת, שם מבואר שעל אף שרוב העולם לא היו נוהגים לסחוט רימונים לשם שתיית המשקה המופק מהם, ועל כן אם סחטו אותם בשבת לא עברו על מלאכת דש, משפחת בית מנשיא כן היו נוהגים לסוחטם, וכיוון שהוכיחו שסחיטת רימונים חשובה בעיניהם, אם יעשו כן בשבת יעברו על איסור זה ויתחייבו בקרבן:
חצי שיעור
באיסורים רבים בתורה ישנו שיעור מינימלי הנדרש להחלת חיוב העונש הקצוב עליהם בתורה.
המשאיות (אלבום)
המשאיות הוא שמו של אלבומם הראשון והיחיד של להקת המשאיות, "להקת הבת" של משינה. האלבום יצא בשנת 1993 על ידי חברת התקליטים הליקון בהפקת איתן גדרון.
כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי הלהקה עצמה, פרט לשיר "הארגז" אשר נכתב והולחן בשיתוף עם גיטריסט משינה, שלומי ברכה. האלבום הציג רוק מלודי וההשפעה של משינה ניכרת לכל אורכו. למרות הגב מלהקת האם, האלבום הושמע מעט ברדיו ופחות משנה לאחר צאתו, הלהקה התפרקה.
אחשביה
נפסל מאכילת אדם
מאכל שנפסל מאכילת אדם, נחלקו התנאים רבי מאיר ורבי שמעון אם מותר לאוכלו או אסור. הראשונים נחלקו אם הלכה כרבי מאיר ואסור, או כרבי שמעון ומותר.
אמנם מוסכם באחרונים שעל אף שלדעת רבי שמעון אין איסור תורה במאכל שנפסל, ובפועל גם לדעת רבי מאיר אין איסור תורה לאכול מאכל שנפסל משום שזו אכילה שלא כדרך הנאתו, מכל מקום ישנו איסור מדברי חכמים לאכול מאכל זה בפני עצמו, כי באכילה זו האוכל מראה שהוא מחשיב את האיסור למאכל.
בונדסוור
בונדסוור (בגרמנית: Bundeswehr, "הצבא הפדרלי" ) הוא שמו הרשמי של הצבא של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, המורכב מהכוחות המזוינים המאוחדים של המדינה, המנהל האזרחי ורשויות הרכש. מדינות גרמניה אינן רשאיות לנהל מערכה צבאית משלהן, משנכנסה חוקת גרמניה לתוקף, בה נקבע כי ענייני הביטחון ניטלים לאחריותה הבלעדית של הממשלה הפדרלית.
הכוח כולל צבא יבשה (Heer), צי ("דויטשה מרינה") חיל אוויר ("לופטוואפה"), חיל רפואה ("צנטרלר זניטטסדינסט") ומפקדת קישור בין-שירותית ("שטרייטסקרפטבאזיס"). בזמני שלום, מפקד הצבא הוא שר ההגנה הגרמני. בעתות חירום, הקנצלר מקבל לידיו את הפיקוד על הבונדסוור.
היסטוריה
לאחר מלחמת העולם השנייה, בדומה ליפן, נאסר על גרמניה להחזיק כוח מזוין למטרות התקפיות.
לאור התפתחות המלחמה הקרה, החלו כבר ב-1949 דיונים על גיוס חיילים בגרמניה המערבית, לשאת בנטל ההגנה על המערב מפני פלישה סובייטית. תחילה הועלה הרעיון להקים "צבא בינלאומי" או "צבא אירופי" בו ישרתו חיילים מגרמניה המערבית. בינואר 1952, לאור כישלון השיחות על צבא אירופי, הוחל בדיונים על הקמה מחדש של צבא גרמני במערב גרמניה. בתחילת 1955 עברו הדיונים לפסים מעשיים ובגרמניה החלו בהכנת הצעות לתיקון החוקה באופן שיאפשר הקמת צבא. ב-9 במאי 1955 צורפה מערב גרמניה לנאט"ו וקונראד אדנאואר הודיע כי נרשמו מעל 120,000 מתנדבים לגיוס לצבא גרמני וכי הוא פועל לאישור החוקים שיאפשרו הקמת צבא מערב גרמני עד סוף יולי 1955. באוקטובר 1955 אושר בקריאה ראשונה חוק להקמת צבא של חצי מיליון חיילים. ב-2 בינואר 1956 גויסו 2000 חיילים, נוסף על 1000 חיילים שגויסו קודם לכן, להכנת בסיסי הדרכה לקליטת חיילי הצבא המערב גרמני. בתחילת מרץ 1956 אושר החוק המאפשר הקמת צבא של 150,000 חיילים. הקמת הצבא הייתה ביטוי להכרה המערבית בחיוניתה של מערב גרמניה עבור מערך ההגנה שהוקם באירופה על מנת להגן עליה מפני ברית המועצות. יציבותה הפוליטית ופריחתה הכלכלית של מערב גרמניה אף הם תרמו להחלטה זו.
ב-22 בפברואר 1956 הוחלט לקרוא לצבא המערבי גרמני "בונדסוור".
ב-2011 בוטל חוק זה. במהלך המלחמה הקרה היה הבונדסוור מעמודי התווך של מערך ההגנה הקונבנציונלי של נאט"ו במרכז אירופה. הוא כלל אז 495,000 חיילים ומפקדים בנוסף לכ-170,000 עובדי צוות אזרחיים. הצבא מנה בתקופה זו שלושה קורפוסים בני 12 דיוויזיות האחד, מגובים בפלוגות ים ונגמ"שים. האווירייה כללה מספר גדול של מטוסי קרב ומפציצים טקטיים, והייתה חלק ממערך ההגנה האווירית של נאט"ו (נאטינא"ד, NATINAD). הצי הגרמני נצטווה להגן על הים הבלטי ולהכיל את הצי הסובייטי ששט בו.
לאחר איחוד גרמניה ב-1990, התאחד הבונדסוור עם חלקים שונים של צבא גרמניה המזרחית, אשר חדל להתקיים לאחר מכן.
מלחמת נאט"ו ביוגוסלביה (1999) הייתה העימות הבלתי-הגנתי הראשון שבו השתתף הבונדסוור באופן פעיל. למעשה, הייתה זו הפעם הראשונה מאז 1945 בו נטלו כוחות צבא גרמניים חלק בפעולה התקפית.
בשנת 2000, בעקבות פסיקת בית הדין האירופי לצדק, נפתחו תפקידים רבים בבונדסוור גם לנשים, ששירתו עד אז רק בחילות הרפואה או המוזיקה.
ב-11 בדצמבר 2019 הודיעה שרת ההגנה של גרמניה, אנגרט קראמפ-קארנבאואר, על ההחלטה להחזיר את תפקיד הרב הראשי לצבא גרמניה.
מבנה
נכון להיום, הבונדסוור מונה כ-250,000 אנשי צבא ועוד כ-100,000 אזרחים. צבא היבשה מאורגן בחמש דיוויזיות קרביות, וכולל מנגנון פיקודי שהוא בחלקו רב-לאומי (ברמת הקורפוס). הלופטוופה מחולק לשלוש דיוויזיות, והצי – לשתיים. חיל הרפואה ומפקדת הקישור הבין שירותית מאורגנים בארבעה פיקודים אזוריים. לכל זרועות הצבא יש מטות נפרדים לאימונים, לוגיסטיקה, טכנולוגיה, כוח אדם, מבצעים ועוד.
המפקח הכללי של הבונדסוור
המפקח הכללי של הבונדסוור הוא גנרל המחזיק בדרגה הבכירה ביותר ומפקד על כלל הצבא (מקביל לראש המטה הכללי בישראל).
רשימת המפקחים הכלליים מאז 1957:
יעד
תפקידו של הבונדסוור, כפי שהוא מתואר בסעיף 87 א' לחוקה הגרמנית, הוא הגנתי לחלוטין. ואולם כיום, התפיסה היא כי הכוונה איננה רק להגנה על גבולות גרמניה, אלא גם לפתרון משברים ולמניעת סכסוכים באופן כללי יותר, או לשמור על הביטחון הגרמני במובנו הרחב. הדבר מאפשר לבונדסוור ליטול חלק במשימות מעבר לגבולות גרמניה, כחלק מכוחות נאט"ו או תחת מנדט האומות המאוחדות.
החל משנות התשעים, ובאופן הולך וגובר בשנים האחרונות, הבונדסוור משתתף במשימות בינלאומיות ביוגוסלביה לשעבר ובסביבותיה, אך גם באזורים מרוחקים יותר בעולם כמו קמבודיה או סומליה. לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001, הוצבו כוחות גרמנים בכל הזירות הקשורות מלבד עיראק. (עם זאת, כחלק משיקומה של עיראק, מקיימת נציגות הבונדסוור אימונים לכוחות הביטחון העיראקיים מחוץ לעיראק, כמו באיחוד האמירויות הערביות ובגרמניה). נכון ל-27 ביוני 2022, חיילי הבונדסוור מוצבים במקומות הבאים (במסגרות שונות):
חיל האוויר
כלי הטיס בחיל האוויר הגרמני בסך הכל: 714.
בהם 75 טורנדו, 141 טייפון, 24 מטוסי טורנדו לוחמה אלקטרונית, 37 מטוסי איירבוס A400M לתובלה, 78 מסוקי תובלה כבדים סיקורסקי CH-53 ו-15 מסוקי יורוקופטר EC145.
הצי
בסך הכל יש בצי הגרמני כ-81 ספינות זמינות. בהן 11 פריגטות מסוגים שונים, 5 קורבטות (הקורבטות מסדרת בראונשווייג), 2 שולות מוקשים, 10 ציידות מוקשים, 6 צוללות, 11 ספינות אספקה ו-20 ספינות עזר שונות. התפוסה של כלי חיל הים עומדת על 220,000 טון.
צבא היבשה
בצבא יש 432 טנקים קרביים. יש לציין שבעת צורך בהולנד, הצבא מחויב להעביר 18 מהטנקים לידי הולנד.
ומספרם של הרכבים הקרביים המשוריינים הם: 4,620
יהודים בצבא הגרמני
נכון ל-2021, משרתים בצבא הגרמני כ-300 חיילים יהודים. כמעט 90 שנה לאחר שסולקו החיילים היהודים מהצבא, וביוזמת שרת ההגנה, אנגרט קרמפ-קרננבאואר, הוקם גוף רבנות בצבא גרמניה ובו עשרה רבנים, מהם חמישה רבנים אורתודוקסים וחמישה רבנים רפורמים. הרב זולט בלה רבה של לייפציג, הוא הרב הראשון שנבחר לשמש כרב צבאי ומשכך אף משמש דה-פקטו כרב הראשי לצבא גרמניה. בתפקידם, טיפול אישי בחיילים היהודים, ובפעולות להעלאת המודעות לאנטישמיות ולמניעתה.
טבעת הגנים
טבעת הגנים, המכונה גם טבעת B (ברוסית: Садо́вое кольцо́ או "кольцо́ "Б) היא שדרה אחת מבין ארבעת כבישי הטבעת של מוסקבה בעיר מוסקבה, בירת רוסיה.
השדרה מורכבת למעשה מ-17 שדרות מחוברות, ו-15 כיכרות.
אורכה של השדרה 16 ק"מ ורוחבה נע בין 18 נתיבי תנועה (בכיכר זובווסקאיה) ל-6 נתיבים במקטע הצר ביותר (בגשר קרים).
הסקורודום והזמליאנוי ואל
במקום בו ניצבת כיום טבעת הגנים, ניצב בעבר ה"סקורודום" (Скородом - "מבנה מהיר") וה"זמליאנוי ואל" (Земляной Вал - "סוללת העפר").
סוללת העפר, שהייתה חלק מביצורי העיר, נבנתה במהירות (ומכאן שמה) בהוראת הצאר פיודור הראשון, בעקבות ביזת העיר מוסקבה על ידי ראזי גיראי השני, בשנת 1591.
אמנם העיר לא נכבשה, אולם הביצורים נבנו במטרה למנוע מהטאטארים של קרים לבזוז בעתיד את העיר.
בתום תקופת הצרות נבנו מחדש הביצורים ונקראו "זמליאנוי ואל" על פי מהותם. סוללה זו הייתה גבוהה מהסקורודום, ועבודות הבניה נמשכו בין השנים 1630–1638. שמה של הסוללה נשתמר בשמו של רחוב זמליאנוי ואל של ימינו.
בסוללה היו 34 שערים, ולא היו בה מגדלים. כחלק ממבני ההגנה נבנו התיישבויות (סלובודה) של יחידות סטרלצים בסמוך לשלושה מהשערים, בעיקר בשכונות יאקימאנקה וז'אמוסקוורצ'יה הדרומיות.
הסטרלצים הגנו על העיר מפני הפושטים הטאטארים אולם בעקבות מרידת הסטרלצים בשנת 1698 הורה פיוטר הראשון על הוצאה להורג של רבים מהם על סוללות האפר, ותלה אותם על כל אחד משערי הסוללה.
בין השנים 1683–1718 שימשה הסוללה כגבול העיר, וכקו המכס שלה. סוחרים אשר רצו לפטור עצמם ממכסי הכניסה לעיר הקימו שווקים מחוץ לשערי העיר (האחרון שבשווקים אלה - שוק זאצפה, נסגר בשנות ה-70 של המאה ה-20). פיוטר הראשון ביטל את המכסים לזמן קצר, אולם בשנות ה-30 של המאה ה-18 הם הוטלו מחדש.
הסוללות איבדו את חשיבותן האסטרטגית במהלך המאה ה-18, ועל רבים מהסוללות נבנו בתים פרטיים. מבנים אלה נשרפו בשריפת מוסקבה בשנת 1812 במהלך כיבוש העיר על ידי נפוליאון בונפרטה, ונותר שטח פתוח המקיף את העיר ומאפשר את פיתוחה.
המאה ה-19
במקום לבנות מחדש את סוללת העפר, שטחה עירית מוסקבה את הסוללה בין השנים 1818–1826. לאורך תוואי הסוללה נבנו רחובות בהתאם לאופי השכונות הסמוכות. בחלקה המערבי של הסוללה, אשר עברה בסמוך לבתי משפחות אצולה עשירות, נבנתה שדרה רחבה, שלצידה רחובות צידיים רחבים (שדרות בעצמן). בחלקים אחרים נבנו רחובות צרים יותר (בין 22 - 43 מטרים), בהם נדרשו תושבי השכונה להקים גנים לאורך הרחובות על חשבונם. בשנות ה-50 של המאה ה-19, צמחו גנים עבותים משני צידי הרחובות, והרחובות אכן עברו בתוך גנים.
מסילות לקרונות המונעים על ידי סוסים (שנקראו קונקה - конка) הותקנו בשדרות החל משנת 1872, ובשדרה הותקנו מסילות בשנת 1891. בשנים 1907–1910 הותקנה בשדרת הגנים קו חשמלית. קו מעגלי זה נקרא קו "B".
בתקופה זו נבנו מבנים בני 4 - 5 - 6 קומות משני צידי השדרה במקום המבנים הנמוכים שהיו בה. כמו כן נבנה "גורד השחקים" הראשון של העיר - בניין אפרמוב, שהיה מבנה בן 8 קומות בסגנון אר נובו, הוקם רחוב סאדוואיה- ספאסקאיה בשנת 1904.
המאה ה-20
בשנת 1927 נהרס השער האדום (שער ניצחון). בשנת 1934 נהרס מגדל סוחארב לצורך הרחבתה של השדרה למרות התנגדויות רבות.
בהתאם לתוכניתו של יוסיף סטלין הורחבה השדרה בשנת 1935 לרוחב של 30- 40 מטרים, תוך הריסת מבנים רבים בקצוות השדרות על מנת לבנות כיכרות רחבות.
על פי התוכניות היו אמורים להיבנות מבנים רבים בסגנון סטליניסטי בכיכרות השונים של השדרות. במסגרת בניית הרכבת התחתית של מוסקבה אשר אחד מקוויה עובר מתחת לשדרה, הוסרו קווי החשמלית.
בשנת 1941 נפגעו מבנים רבים לאורך השדרה בהפצצות גרמניות, ובין המבנים שנהרסו היה בית משפחת גאגראין שבשדרת נווינסקי, וכן שוק זאצפה. ב-17 ביוני 1944 נערך בשדרה מצעד של שבויי מלחמה גרמניים, שנתפסו במהלך מבצע בגרטיון.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה נבנו מבנים רבים בסגנון סטליניסטי לצידי השדרה. הידועים שבהם הם שלושת גורדי השחקים של משרד החוץ של רוסיה.
הצילו! אני לא יודע לבשל
רקע כללי
עשרה ידוענים שכישורי הבישול שלהם לוקים בחסר נכנסים יחד לבית ספר לבשלנים מתחילים ולומדים כיצד לבשל. הידוענים יגורו יחד במשך 21 ימים במלון כרמים בסמוך לירושלים, ומדי יום ילמדו את רזי הבישול בהדרכתו של השף ניצן רז יחד עם מנהל מטבח בית הספר, פוטיל'ה. בסוף כל שיעור מתאספים הידוענים בחדר הטעימות ובוחרים את המנה הטובה ביותר. התלמיד שהכין אותה יקבל כוכב, והמנה שלו תיבחר למנה המצטיינת. במקרה של תיקו בהצבעות, השף ניצן רז שובר את השוויון ובוחר את המנה המצטיינת, מבין המנות שקיבלו אותו מספר קולות ועמדו בראש הטבלה של אותו היום. התלמיד שלאורך התוכנית יצבור הכי הרבה כוכבים יוכרז כזוכה.
קישורים חיצוניים
מידע וכתבות:
ביקורות:
רד בויז דיפרדנג'
רד בויז דיפרדנג' (באנגלית: Football Association Red Boys Differdange, בתרגום: התאחדות הספורט רד בויז דיפרדנג'; בקיצור כונה רד בויז) היה מועדון כדורגל לוקסמבורגי מהעיר דיפרדנג' שבדרום-מערב לוקסמבורג. צבעי הקבוצה היו אדום ולבן, ואצטדיון הבית של המועדון היה סטאד דו ת'ילנברג. הקבוצה נחשבה לאחת הקבוצות הוותיקות ביותר בכדורגל הלוקסמבורגי, כאשר היא זכתה בעברה ב-6 אליפויות הליגה, וב-15 גביעי מדינה לוקסמבורגים. בשנת 2003 הקבוצה התמזגה עם יריבתה העירונית AS דיפרדנג', וביחד הן יצרו מועדון חדש ששמו דיפרדנג' 03.
היסטוריה
קבוצת רד בויז דיפרדנג' נוסדה בשם "SC Differdange" בשנת 1907, שנה לאחר הקמת מועדון הכדורגל הראשון בלוקסמבורג, פולה אש. למרות מוצא המועדונים, ההופעה הראשונה שלו בליגה של לוקסמבורג כרד בויז דיפרדנג' הגיעה רק ב-1919 (ולאחר מכן, רק בליגת המשנה).
במהלך שנות ה-20 וה-30, רד בויז התחרו עם ספורה לוקסמבורג על הדומיננטיות של הכדורגל הלוקסמבורגי. רד בויז היה דווקא המצליח יותר מבין השניים, וזכה בשלושה עשר גביעים בין השנים 1923 ל-1936. למרות התחרות האיתנה (ספורה זכתה ב-8 גביעים באותה תקופה), שיא זה מעולם לא הושווה. למרות דעיכתו לאחר מלחמת העולם השנייה, רד בויז נותרה אחת הקבוצות הגדולות והמצליחות ביותר בכדורגל הלוקסומבגי. השיא של דיפרדנג' היה המרשים ביותר בגביע לוקסמבורג, בו זכה המועדון יותר מכל קבוצה אחרת (15). בשנת 2003, המועדון התמזג עם היריבה העירונית AS Differdange והפך ל- FC Differdange 03 (דיפרדנג' 03).
הים של דיראק
רקע
שורשי המחשבה אודות "הים של דיראק" נטועים בספקטרום האנרגיה של משוואת דיראק, שהיא הגרסה היחסותית של משוואת שרדינגר עבור פרמיונים, שניסח דיראק לראשונה בשנת 1928. הנוסחה התגלתה כמוצלחת במיוחד בחיזוי הדינמיקה של האלקטרון, אך טמנה בחובה תכונה מוזרה: לכל מצב קוונטי בעל אנרגיה E, ישנו מצב מנוגד בעל אנרגיה -E. דבר זה אינו מהווה קושי רב כאשר מתבוננים באלקטרון מבודד, משום שאנרגיה זו נשמרת ואנחנו יכולים שלא להציג אלקטרון בעלי אנרגיה שלילית. אף על פי כן, מקרה האנרגיה השלילית הופך מורכב יותר כאשר מאפשרים לאלקטרון להיות באינטראקציה עם שדה אלקטרומגנטי. במקרה זה האלקטרון יכול לרדת לרמות אנרגיה נמוכות יותר ויותר על ידי פליטת פוטונים, ומכיוון שאין חוסם תחתון לאנרגיות השליליות, התהליך יכול להימשך עד אינסוף. אולם, במציאות אלקטרונים בבירור אינם מתנהגים כך.
הפתרון שהציע דיראק
הפתרון של דיראק לבעיה התבסס על עקרון האיסור של פאולי, הקובע כי שני אלקטרונים אינם יכולים לחלוק מצב קוונטי זהה. דיראק הניח שהדבר אליו אנו מתייחסים כ"ריק", הוא למעשה מצב שבו כל רמות האנרגיה השליליות התמלאו, אך אף רמה אנרגיית חיובית לא. לפיכך, אם אנו רוצים להציג אלקטרון בודד אנו יכולים להניח כי הוא במצב אנרגיה חיובי, בזמן שכל מצבי האנרגיה השליליים כבר תפוסים. לכן, אפילו אם האלקטרון יאבד אנרגיה על ידי שחרור פוטונים רמת האנרגיה שלו אינה יכולה לרדת מתחת לאפס (או אפילו לא מתחת לאנרגיית המנוחה שלו mec2), משום שהרמות השליליות תפוסות (ואין רמות מותרות בין mec2- ל mec2).
אנטי חומר
אולם דיראק ציין כי יכול להתקיים מצב בו כל רמות האנרגיה השליליות תפוסות, מלבד אחת. "חור" זה בים של אלקטרונים שליליים אמור להגיב לשדות חשמליים כאילו היה חלקיק חיובי. תחילה חשב דיראק "חור" זה לפרוטון, אולם רוברט אופנהיימר הצביע על כך שאלקטרון ו"חורו" אמורים לעבור איון: האלקטרון יורד לרמת האנרגיה של החור תוך שחרור עודף האנרגיה (ששווה לכל הפחות ל 2mec2) כפוטונים אנרגטיים; אם חורים אלו היו פרוטונים, אטומים יציבים לא היו קיימים כלל. הרמן וייל ציין כי חור אמור להתנהג כאילו הייתה לו אותה מסה כשל אלקטרון, בעוד מסתו של פרוטון גדולה פי 1800 מזו של אלקטרון. העניין נפתר לבסוף בשנת 1932 כאשר התגלה הפוזיטרון על ידי קארל דייוויד אנדרסון, אשר קיים את התכונות שנחזו ל"חור" של דיראק. את יצירת הפוזיטרון בתהליך שנקרא "יצירת זוג", בו פוטון אנרגטי הופך לזוג של אלקטרון ופוזיטרון. אפשר לראות זאת כמקרה בו פוגע פוטון אנרגטי באלקטרון שנמצא בים דיראק, ומעלה אותו לרמה חיובית, תוך כדי יצירת חור.
בעיות במודל ופתרונן
למרות הצלחתו, רעיון הים של דיראק אינו נתפס כאלגנטי במיוחד. קיומו של ים דיראק מצביע על קיומו של מטען חשמלי שלילי אינסופי הממלא את כל המרחב. כדי לפתור את הבעיה במקרה זה, יש להניח שהאלקטרונים בים אינם מייצרים שדה חשמלי כלשהו או תורמים לאנרגיה הכללית ולתנע הזוויתי של המערכת. כמו כן, הם אינם יכולים להגיב אחד עם השני, אחרת התגובות יהיו חזקות מכדי לשמר את מסקנות משוואת דיראק עבור האלקטרון.
הפיתוח של תורת השדות הקוונטית בשנת 1930 איפשר לנסח מחדש את משוואת דיראק בדרך אשר תתאר פוזיטרון כ"חלקיק אמיתי" ולא כ"חוסר בחלקיק", ובכך להפוך את הריק למצב בו שום חלקיק אינו נמצא, במקום ים אינסופי של חלקיקים. מחד גיסא, תמונה זו נחשבת למשכנעת יותר, בייחוד משום שהיא מאששת את כל תחזיותיו של מודל הים של דיראק, כדוגמת איון האלקטרון-פוזיטרון. מאידך גיסא, הניסוח החדש לא פתר את כל הקשיים אשר הופיעו בתאוריית הים של דיראק, ובמיוחד את בעיית האנרגיה האינסופית של הריק, אלא רק "מטאטא אותה אל מתחת לשטיח".
רעיונו של דיראק מתקיים במלואו בפיזיקה של מצב מוצק, כאשר מתייחסים לפס הערכיות במוצק כ"ים אלקטרונים". חורים בים אכן מתקיימים והם חשובים במיוחד על מנת להבין תכונות של מוליכים למחצה, אף על פי שלעולם לא מתייחסים אליהם כפוזיטרונים. שלא כמו בפיזיקה של חלקיקים, ישנה שכבה של מטען חיובי – המטען של סריג יוני – המבטל את השפעות השדה החשמלי של הים.
דויד סילבה
דויד חוסואה חימנס סילבה (בספרדית: David Josué Jiménez Silva; נולד ב-8 בינואר 1986 בארגינגין) הוא כדורגלן עבר ספרדי.
קריירת מועדונים
סילבה החל את דרכו בקבוצת הנוער של ולנסיה. בתחילת עונת הוא עלה לקבוצה הבוגרת, ובמהלך העונה הוא הושאל עד סיומה לאייבר מהליגה השנייה על מנת לצבור ניסיון. בקיץ 2005 הוא הושאל שוב, הפעם לסלטה ויגו. לפני פתיחת עונת סילבה חזר לוולנסיה מההשאלה, וחתם לשבע שנים.
עונת 2006/2007 הייתה מוצלחת עבורו ועבור ולנסיה – הקבוצה נאבקה על האליפות בספרד והגיעה לרבע גמר ליגת האלופות. במשחק הראשון מול צ'לסי ברבע הגמר, סילבה כבש שער בבעיטה ממרחק בתיקו 1-1, אך ולנסיה הודחה לאחר הפסד 1–2 בגומלין. בחודש פברואר 2007 הוא נבחר לנבחרת החודש מטעם מגזיני הספורט האירופיים.
מנצ'סטר סיטי
במהלך שנותיו האחרונות בוולנסיה היה סילבה מבוקש על ידי מספר מועדונים בכירים מרחבי אירופה, ובסופו של דבר עבר בקיץ 2010 למנצ'סטר סיטי האנגלית, תמורת סכום של 32 מיליון אירו.
הוא ערך את הבכורה שלו במדי סיטי בתיקו 0-0 מול טוטנהאם ב-14 באוגוסט 2010. הוא היה שחקן חשוב בעונת 2010/11 של הסיטי והיה חלק משמעותי בזכייה בגביע ה-FA באותה עונה.
בעונה השנייה שלו בסיטי שמר סילבה על יכולתו הטובה מהעונה הקודמת, כבש שישה שערים בפרמייר ליג והיה מלך הבישולים בעונה, דבר שנתן לו מקום בנבחרת העונה של 2011/12. בנוסף, בישל את שער השוויון של אדין דז'קו בניצחון 2–3 על קווינס פארק ריינג'רס, שעזר לסיטי לזכות באליפות אנגליה אחרי 44 שנים.
בעונת 2013/14 זכה עם סיטי בפעם השנייה באליפות הפרמיירליג וכבש שבעה שערים באותה עונה, בנוסף לזכייה בגביע הליגה האנגלי.
עונת השיא שלו במדי סיטי הייתה עונת 2014/15, בה כבש 12 שערים. ב-30 בנובמבר 2017 האריך את חוזהו במנצ'סטר סיטי עד 2020, באותה עונה סילבה היה דומיננטי בזכייתה של מנצ'סטר סיטי באליפות שלישית שלו עם הקבוצה. סילבה כבש תשעה שערים באותה עונה תחת המאמן פפ גוארדיולה, וזכה למקום בנבחרת העונה של הפרמייר ליג. בעונת 2018/2019 סיפק עוד עונה טובה כאשר מנצ'סטר סיטי זכתה באליפות שנייה ברציפות ובנוסף בגביע האנגלי ובגביע הליגה והשלימה טרבל מקומי. לקראת עונת 2019/2020 מונה לקפטן של מנצ'סטר סיטי בעקבות עזיבתו של וינסנט קומפני את המועדון, בתום עונת 2019/2020 עזב את המועדון לאחר עשר שנים. הוא נחשב על ידי רבים לאחד מגדולי שחקני מנצ'סטר סיטי בכל הזמנים.
ריאל סוסיאדד
ב-17 באוגוסט 2020, עבר סילבה בהעברה חופשית לריאל סוסיאדד. ב-1 בנובמבר כבש שער בכורה בניצחון של סוסיאדד 1–4 על סלטה ויגו.
ב-27 ביולי 2023, לאחר שקרע את הרצועה הצולבת במהלך אימון קבוצתו, הודיע על פרישה מכדורגל בגיל 37.
קריירה בינלאומית
בצעירותו היה סילבה מהשחקנים הבולטים בנבחרות הצעירות השונות של ספרד, וכבש עבורן שערים רבים. בגביע העולם עד גיל 17 2003, בו השתתף יחד עם ססק פברגאס, זכה ב"כדור הארד" של השחקן השלישי המצטיין בטורניר. ב-2004 זכה באליפות אירופה עד גיל 19.
בשנת 2006 זומן לראשונה לנבחרת ספרד, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-15 בנובמבר נגד רומניה בהפסד 0–1. עד מהרה הפך לאחד מהשחקנים הבכירים בנבחרת ספרד, וסייע לה לצלוח את מוקדמות יורו 2008. סילבה זומן על ידי המאמן לואיס אראגונס לסגל הנבחרת גם לטורניר היורו עצמו, ובמשחק חצי הגמר של הטורניר, מול נבחרת רוסיה, כבש שער בניצחון 0–3 וסייע לנבחרתו לזכות בטורניר לאחר ניצחון בגמר על נבחרת גרמניה.
זומן לסגל הנבחרת גם למונדיאל 2010, על ידי המאמן ויסנטה דל בוסקה. הוא קיבל בטורניר זה דקות משחק מועטות יותר, אך היה שותף לזכייה הראשונה בתולדות הנבחרת במונדיאל.
לסילבה היה חלק משמעותי בזכייתה של ספרד ביורו 2012 ואף כבש את אחד השערים בגמר בניצחון 0–4 על איטליה.
ב-13 באוגוסט 2018 הודיע על פרישה מנבחרת ספרד. סילבה נחשב לאחד השחקנים הבכירים בהיסטוריה של נבחרת ספרד והיה שותף בזכייה במונדיאל 2010 וביורו 2008 ויורו 2012.
המנון ניו זילנד
אל, הגן על ניו זילנד (באנגלית: God Defend New Zealand) או ניו זילנד (במאורית Aotearoa) הוא ההמנון הלאומי של ניו זילנד לצד ההמנון אל, נצור המלכה. אף שלשני ההמנונים מעמד זהה בחוק, נעשה שימוש רק בראשון כעניין שבשגרה. להמנון שתי גרסאות – האחת באנגלית והשנייה במאורית – ומשמעות מילותיהן אינה זהה. לכל אחת מהגרסאות חמישה בתים, וככלל מושמעים רק הבית הראשון במאורית והבית הראשון באנגלית, ולפי סדר זה.
מילותיו של ההמנון באנגלית נכתבו בשנות ה-70' של המאה ה-19 על ידי המהגר האירי תומאס בראקן (Thomas Bracken). ב-1876 נערכה תחרות נושאת פרס לבחירת מילים לנעימה, ובה זכה ג'ון ג'וזף וודס (John Joseph Woods). ב-1878 נכתבו לנעימה מילים במאורית. הנעימה צברה פופולריות בתחילת המאה ה-20, וב-1940 רכשה ממשלת ניו זילנד את זכויות היוצרים עבורה, וקבעה אותה כ"נעימה לאומית" (national hymn). הנעימה שימשה את ניו זילנד במספר אירועים בינלאומיים החל משנת 1950, אך היא הושמעה לראשונה באופן רשמי רק באולימפיאדת מינכן בשנת 1972. בעקבות כך החלו להשמע דרישות להנהגת הנעימה כהמנונה הלאומי של המדינה, וב-1976 הוגשה לפרלמנט עתירה בעניין. באישורה של אליזבת השנייה, מלכת בריטניה, אומצה הנעימה כהמנונה השני של ניו זילנד ב-21 בנובמבר 1977.
מציץ סורי
מָצִיץ סוּרִי (שם מדעי: Podonosma orientalis), הוא עשבוני רב שנתי, הצומח מקירות, סדקי סלעים ומצוקים.
מציץ סורי יוצר גוש מארך, אשר אורכו עד כ-40 סנטימטר. המציץ הסורי מכוסה כולו בשערות זיפניות. חודשי הצמיחה שלו זה מאפריל-נובמבר. צבע הכותרת עדין, והוא נע בין לבן צהבהב לתכלת. לעיתים אפשר לראות צמחים בודדים הפורחים משך כל השנה. משרעת התפוצה של המציץ הסורי היא מזרח ים-תיכונית, ומערב אירנו- טורנית. המציץ הסורי מצוי מאוד בקניונים במדבר יהודה, וניתן למצוא אותו גם בסדקים בכותל המערבי.
לודוויג סקוטי
לודוויג דראנגאדאגה סקוטי (באנגלית: Ludwig Derangadage Scotty; נולד ב-20 ביוני 1948) היה נשיא נאורו פעמיים, בשנת 2003 ובין השנים 2004 ו-2007.
חייו
סקוטי למד משפטים באוניברסיטת דרום האוקיינוס השקט בפיג'י. הוא נבחר לראשונה לפרלמנט ב-1983, ובמקביל לכהונתו שימש גם כיושב ראש הבנק של נאורו וכחבר במועצת המנהלים של חברת התעופה "אייר נאורו".
במהלך שנות ה-90 וראשית שנות האלפיים שימש סקוטי כיושב ראש הפרלמנט, כשר הבריאות וכשר המשפטים.
הוא נבחר לראשונה לנשיא ב-29 במאי 2003, אך ממשלתו נפלה בהצעת אי אמון כבר ב-8 באוגוסט אותה שנה. עריקה של אחד מ-18 חברי הפרלמנט אפשרה את חזרתו לשלטון ב-2004.
ב-19 בדצמבר 2007, סקוטי הודח שנית בהצעת אי אמון. הוא המשיך לכהן בפרלמנט, ונבחר לכהונה נוספת כחבר הפרלמנט בשנת 2008.
פטר נאדאש
פטר נאדאש (בהונגרית: Nádas Péter; נולד ב-14 באוקטובר 1942 בבודפשט) הוא סופר, מחזאי, מסאי יהודי-הונגרי זוכה פרס קושוט כן פרס אטילה יוז'ף. הוא עבד גם כצלם עיתונות וכעיתונאי. נאדאש הוא חבר מייסד של "האקדמיה הדיגיטלית לספרות" וחבר ב"אקדמיה סצ'ניי לספרות ואמנות" מאז שנת 2000. פטר נאדאש הוא נכדו של העיתונאי, עורך דין וחבר פרלמנט היהודי-הונגרי מור מזאי.
ביוגרפיה
פטר נאדאש בשנת 1942 בבודפשט למשפחת יהודית. אמו הייתה קלרה טאובר, פועלת, ואביו לאסלו נאדאש, טכנאי ומכשירן טלפונים. לאחר ששרדו את השואה, משנת 1945 ואילך, הוריו הפכו למנהיגי מפלגה קומוניסטים בכירים ולמנהלי חברות.
בין השנים 1956–1958 נאדאש היה תלמיד של "הטכניקום לכימיקלים לאיוש פטריק", ואחר כך למד מקצוע: בין השנים 1958–1961 היה חניך ללימודי צילום. בשנת 1961 סיים את לימודיו והמשיך בבית הספר לעיתונות של "האיגוד הלאומי של העיתונאים ההונגרים" (MÚOSZ) במשך שנתיים. בין השנים 1965–1967 למד במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת הערב למרקסיזם-לניניזם, אך לא ניגש לבחינת גמר ממלכתית.
ב-13 ביוני 2006 נבחר לחבר ב"אקדמיה לאמנות של ברלין". הוא גם חבר בחבר הנאמנים של "פרס בלשה פטר" מאז אותה שנה. בשנת 2007 הוענקה לו אזרחות כבוד של רובע 13 של בודפשט. בשנת 2015, ביום הדרמה ההונגרית, הוענק על מפעל חייו "פרס ארנה ספ".
חייו הפרטיים
בשנת 1990 התחתן עם מגדה סולומון, כיום גר בגומבושסג (Gombosszeg), כפר של 37 תושבים בלבד, שבמחוז זאלה.
מרקו מטראצי
מרקו מטראצי (נולד ב-19 באוגוסט 1973) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הבלם. היה שותף לזכייתה של נבחרת איטליה במונדיאל 2006 ולזכייתה של אינטר מילאנו בליגת האלופות בעונת 2009/2010.
קריירת מועדונים
את שנותיו הראשונות ככדורגלן החל במועדונים קטנים בליגות הנמוכות באיטליה. ב-1995 חתם בפרוג'ה מהסרייה ב' ממנה הושאל לעונה אחת לקבוצת קארפי.
בעונת 1998/99 שיחק באנגליה במדי אברטון, ולאחר עונה אחת באי הבריטי חזר לפרוג'ה, הפעם בסרייה א'. בעונת 2000/01 כבש במדיה 12 שערים ובכך שבר את שיאו של דניאל פסארלה למספר השערים הגבוה ביותר לשחקן הגנה בעונה אחת בסרייה א'. הישג זה בפרט, והעונות הטובות בפרוג'ה בכלל, הביאו לרכישתו בעונת 2001/02 על ידי אינטר מילאנו תמורת 10 מיליון אירו. במדי אינטר היה שותף לארבע זכיות בגביע האיטלקי ו-5 אליפויות.
מדרשה
המונח מִדְרָשָׁה משמש בישראל לתיאור מגוון רחב של מוסדות חינוך העוסקים, בדרך כלל, בחינוך בלתי פורמלי ומתמחים בתחום מסוים.
מרקו מטראצי
קריירת מועדונים
בתקופתו בפרוג'ה התבלט מטראצי בזכות יכולותיו הטכניות הגבוהות ביחס לבלם, שהתבטאו בבעיטות חופשיות מצוינות ברגל שמאל, ובמסירות ארוכות מדויקות לעבר שחקני ההתקפה.
אזיאוטרופ
כדי להגיע בכל זאת להפרדה באחוזים גבוהים יותר, כלומר להעשיר את הנוזל למרות האזיאוטרופ, ישנן מספר שיטות שבהן ניתן להיעזר:
מדרשה
מקור המילה במילה מִדְרָשׁ, שפרושה: עיון, לימוד ומחקר, ובמונח "בית מדרש".מקבילה דומה קיימת בערבית, המילה مَدْرَسَة (מֵדְרַסַה) שמשמעותה בית ספר.
מרקו מטראצי
קריירת מועדונים
מאז הגיע לאינטר היה מטראצי מעורב בכמה תקריות אלימות במהלך משחקים, ובאחת מהם אף הורחק לתקופה של חודשיים מהמגרשים. תקריות אלו הוציאו לו שם של שחקן קשוח ולעיתים אף אלים ו"מלוכלך", אם כי עונש ההרחקה הנ"ל והתברגותו כגורם מרכזי בקבוצה גרמו לו לעדן מעט את סגנון משחקו.
מדרשה
בין השאר משמשת המילה לתיאור:
מרקו מטראצי
קריירת מועדונים
בעונת 2009/10 זכה מטראצי בטרבל היסטורי עם אינטר, ואף זכה להשתתף כמחליף בגמר ליגת האלופות כשנכנס בדקות האחרונות של המשחק והחליף את דייגו מיליטו.
מטארצי פרש ממשחק פעיל ביולי 2011.
בספטמבר 2014 חזר השחקן למשחק פעיל כאשר שימש כמאמן-שחקן של קבוצת צ'נל טיטנס בהודו, ואחרי עונת 2016 פרש סופית.
מונדיאל 2006
למונדיאל 2006 הגיע מטראצי כמחליף על ספסל הנבחרת, אך לאחר פציעתו של אלסנדרו נסטה עלה בהרכב במשחק השני בשלב הבתים נגד. באותו משחק כבש שער ראשון במדי הנבחרת, אך במשחק הבא הורחק ונעדר ממשחק שמינית הגמר מול. הוא שב להרכב במשחק רבע הגמר והגיע עם הנבחרת עד הגמר, תוך שהוא נוטל חלק בחצי הגמר מול המארחת.
במשחק הגמר מול השווה מטראצי ל-1:1 לאחר יתרון צרפתי מפנדל מוצלח של זינדין זידאן. תוצאה זו נשמרה עד תום 90 הדקות והמשחק המשיך להארכה. בתום 120 דק' נותרה התוצאה 1:1 ומשחק הגמר הגיע לבעיטות הכרעה מ-11 מטר וגם שם כבש מטראצי כשהיה הבועט השני של האיטלקים. החמצה של דויד טרזגה ובעיטה מוצלחת של פאביו גרוסו הביאו לניצחון איטלקי ולזכייה רביעית של נבחרת איטליה בגביע העולם. מטראצי היה הנציג היחיד של אינטר בנבחרת.