cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קרלוס פאנס
ביוגרפיה
בשנת 2003 שיחק בסרט הקומדיה האמריקאי "לתפוס את פאפי". ב-2004 לקח חלק בדיבוב הסדרה "מאיה ומיגל".
ב-2005 שיחק בסרט "הג'יגולו מת מצחוק 2".
ב-2006 הנחה את תחרות מיס תבל לצד ננסי אודל, באותה שנה שיחק בסרט האמריקאי "אני והמזל שלי" ולקח חלק בגרסה הספרדית של המנון ארצות הברית שעוררה מחלוקת.
ב-2011 דיבב את מרסל בסרט "ריו". באותה שנה כיכב לצדה של אנאהי בטלנובלה המקסיקנית "חיים כפולים".
בשנת 2012 שיחק בסדרת הדרמה היומית של TeenNick "הוליווד הייטס" בתור אדם.
בשנים 2014–2015 כיכב בסיטקום האמריקאי "קריסטלה" של רשת ABC; שם גילם את דמותו של פליקס גונזלס, הגיס של קריסטלה, במשך שתי עונות.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד הראשי את מנואל בטלנובלה "כסף זה לא הכל" מבית רשת טלמונדו.
בשנת 2019 שיחק לצדן של גבי אספינו ומרגריטה רוסה דה פרנסיסקו בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "לשחק באש", בתפקיד של חורחה ג'ראמילו.
סרקואידוזיס
סַרְקוֹאִידוֹזִיס היא מחלה דלקתית גרנולומטוטית רב-מערכתית לא זיהומית שסיבתה אינה ידועה, המערבת בעיקר את הריאות.
שיא היארעות המחלה הוא בגילאי 20–60. שכיחותה של המחלה בארצות הברית היא 30–80 ל-100,000. המחלה שכיחה יותר בנשים, וכן נמצאה שכיחות מוגברת של המחלה בסקנדינבים, יפנים, וכן נשים איריות ואפריקאיות אמריקאיות.
הסתמנות קלינית
עד שליש מן החולים יכולים להיות א-סימפטומטיים ואצלם המחלה לא תתגלה. סימפטומים כלליים כוללים עייפות, לעיתים אף עייפות קשה, וכן חום, הזעות לילה וירידה במשקל.
תלונות כלליות ושכיחות הקשורות למחלה כוללות שיעול וקוצר נשימה. הסימפטומים הבאים בשכיחותם קשורים להפרעות עוריות ועיניות.
אטיולוגיה
ההסבר לפריצת המחלה עדיין לא ידוע. עם זאת, הוצעו מספר תאוריות בכל הנוגע לכך:
פתולוגיה
מבחינה פתולוגית, היווצרות של גרנולומה היא הסממן העיקרי במחלה. מחקרים שנעשו על סרקואידוזיס הדגימו כי הדלקת הראשונית מתחילה בתגובה לזרם של תאי T לימפוציטים מסוג T helper. בנוסף לכך, יש הצטברות של מקרופאגים פעילים. שחרור הציטוקינים בתגובה להצגת אנטיגנים לתא T מביא ליצירת גרנולומות. לגרנולומות מבנה אופייני והן יכולות להיעלם עם הזמן או ליצור מחלה כרונית על ידי יצירת רקמה צלקתית. ההבנה כי תאי T מסוג T helper מעורבים במחלה הגיעה גם מתצפיות שהראו שאנשים החסרים תאים אלו (למשל, במחלה מתקדמת של HIV) כמעט ולא מפתחים סרקואידוזיס, וכאשר הם מקבלים טיפול תרופתי הסרקואידוזיס עלולה להתפרץ כתוצאה מהשיפור הנגרם במערכת החיסון שלהם.
הגרנולומות בצורתן הכרונית מקושרות בהפרשה של אינטרלוקין 8- IL-8 וכן בהפרשת יתר של TNF.
דיאגנוזה
אבחנה של מחלת הסרקואידוזיס דורשת הן מאפיינים קליניים והן מאפיינים פתולוגיים- כלומר, נוכחות של גרנולומות בביופסיה, תלונות קליניות ספציפיות למחלה ומעורבות של איברים כאמור לעיל, וכן הדגמה של עליה בלימפוציטים בשטיפות של הסימפונות של דרכי הנשימה. אולם, יש לציין כי אין אבחנה מלאה ב-100%.
מהלך המחלה ופרוגנוזה
הסרקואידוזיס ייעלם עצמונית, כלומר ללא טיפול, אצל 50% מן החולים תוך כשנתיים. אצל 25% מן החולים תופיע לייפת (פיברוזיס), אך המחלה תעצר לאחר שנתיים. אצל יתר החולים המחלה תהיה כרונית.
באופן כללי, קשה לדעת מה תהיה הפרוגנוזה של המטופל בתחילת המחלה וקיימות למחלה צורות שונות. צורה אחת של המחלה נקראת תסמונת לופגרן ומאופיינת בפריחה מסוג אריתמה נודוסום, אדנופתיה הילארית בריאות, ואובאיטיס בעיניים. תסמונת זו מקושרת בפרוגנוזה טובה יחסית- מרביתם הגדול של החולים מחלימים בתוך שנתיים.
טיפול
הטיפול העיקרי במחלה הוא מתן סטרואידים. המינון משתנה בהתאם למחלה וחריפותה, כאשר ניתן לעיתים לתת מטוטרקסט כדרך להוריד את מינון הסטרואידים. טיפול במחלה ריאתית כרונית יכול להיעשות על ידי מתן אינפליקיסימאב שהוכיח שיפור משמעותי אצל חולים אלו במספר מחקרים שנעשו לאחרונה.
קישורים חיצוניים
אפריל - חודש המודעות העולמי לסַרְקוּאִידוֹזִיס
13.4 - יום הרשמי למחלה לסַרְקוּאִידוֹזִיס
יסמין גמליאל
יסמין גמליאל (נולדה ב-20 בפברואר 1965) היא זמרת, מדבבת ומורה לפיתוח קול ישראלית.
ביוגרפיה
בשנת 1982 התגייסה ללהקת פיקוד הצפון. שם הייתה זכורה כסולנית בשיר "עוד לא תמו כל פלאייך" הידוע גם בביצועו של רמי קליינשטיין. למדה פיתוח קול אצל רחל הוכמן, מירה זכאי ואסתר אדמון. בשנים 1988–1991 הייתה חברה בשלישיית הפופ הישראלית "מנגו", לצד מירי נבו ומיכל צפיר. במקביל למדה ברימון בית ספר למוסיקה.
מאז 1996 גמליאל היא מורה לפיתוח קול ב"רימון בית ספר למוסיקה". בנוסף לכך מופיעה בהפקות שונות כזמרת. היא חברה בשמיניית ווקאל המבצעת מוזיקה קלאסית, ובהרכב "ווטרלו", המבצע משירי להקת "אַבְּבָּא".
דיבוב
גמליאל דיבבה בעבר סרטי הנפשה בעברית. היא דיבבה את צ'רלי ואת כל הדמויות הנשיות בסדרת "האופנוברים ממאדים", עבורה גם ביצעה את שיר הפתיחה, את חואניטה ג'ורדן בסרט "ספייס ג'אם" ואת רוג ב"סדרת אקס-מן".
בשנת 1991 שרה את שיר הפתיחה והסיום של סדרת הטלוויזיה החינוכית, "אלף ואחת אמריקות" לצד חברי אף אוזן גרון.
בשנת 1994 דיבבה בסדרת הטלוויזיה המצליחה לילדים ספיידרמן: סדרת האנימציה.
בשנת 2006 דיבבה את גאסי האווזה בסרט "חוות הקסמים".
חיים אישיים
גמליאל היא בתו של המוזיקאי והכוריאוגרף אליהו גמליאל מחבר הלחן לשיר "ארץ זבת חלב ודבש".
היא נשואה ואם לשני ילדים. מתגוררת בתל אביב.
מדבר אטקמה
מדבר אטקמה (בספרדית: Desierto de Atacama) הוא רמה מישורית והררית באמריקה הדרומית, המשתרעת מהרי האנדים במזרח לאוקיינוס השקט במערב. גילו של אטקמה מוערך בכ-20 מיליון שנה והוא המדבר הצחיח בעולם. בקצהו הצפוני שוכנת העיר אריקה - העיר הצחיחה ביותר בעולם: 0.2 מ"מ משקעים בשנה בממוצע (לשם השוואה, כמות המשקעים באילת ובתל אביב: 22 ו-510 מ"מ, בהתאמה). שטחו 181,300 קילומטר רבוע ורובו נמצא בצפון צ'ילה; חלקים קטנים בקצותיו עוברים גם בדרום פרו, בבוליביה ובצפון-מערב ארגנטינה.
גאוגרפיה
מדבר אטקמה הוא המדבר הצחיח ביותר בכדור הארץ. ממוצע המשקעים במחוז הצ'ילאני אנטופגסטה הוא 1 מילימטר גשם בשנה. המדבר צחיח עד כדי כך, שאף בהרים המתנשאים לגובה של 6,885 מטר מעל גובה פני הים לא נוצרים קרחונים. ממצאים מעידים על כך שבמשך 400 שנים, בין השנים 1570 ל-1971, לא ירדה במדבר כמות משמעותית של גשם. לאזורים מסוימים במדבר מגיעה כמות מים קטנה, בצורת ערפל מהים, שמעניקה אפשרות לקיום של מיני אצות, חזזית וקקטוסים.
המדבר כה צחיח, עד שבעת ביצוע בדיקות באדמתו ב-2003, הן היו זהות לבדיקות שביצעו הגשושיות ויקינג 1 וויקינג 2 על אדמת מאדים למציאת חיים - בשתי דגימות אדמה שנלקחו לא נמצאו כל עדויות ל-DNA. מכיוון שהיה ברור למדענים כי אפילו במדבר אטקמה יש חיים (כלומר התוצאות שהם קיבלו היו שגויות), הם הסיקו כי ייתכן שהבדיקות שבוצעו על ידי גשושיות תוכנית ויקינג על אדמת המאדים לא היו רגישות מספיק.
בחלק המזרחי המדבר נמצא עמק הירח.
הסיבות להיווצרותו
לפני כעשרים מיליון שנה התנגש הלוח הפסיפי בלוח הדרום-אמריקאי. כתוצאה מכך, נפרדה היבשת הדרום אמריקאית מאנטארקטיקה, ואפשרה לזרם של מים קרים, זרם הומבולדט, לזרום לאורך החוף הצ'יליאני. זרם זה גורם להתקררות דרמטית של האוויר בקרבת החוף ולהתעבות של לחות. האוויר באטקמה, בהיותה שוכנת על רמה (עקב התנגשות הלוחות), הוא אוויר חם ויבש, שבבואו במגע עם האוויר הקר מהחוף, מונע את עלייתו של זה האחרון לתוך המדבר, בתופעה הידועה בשם אינוורסיה. תופעה זו אינה ייחודית לאטקמה, אולם צחיחותו של מדבר אטקמה מוכרעת על ידי גורם חשוב נוסף - רכס האנדים האדיר המונע, עקב גבהו הרב, כל מעבר של משקעים מיער האמזונס הלח לפנים המדבר. מדבר אטקמה, לפיכך, הוא מדבר צל גשם.
השפעת משקעים על האזור
ב-25 באוגוסט 2015, תועדה ירידת גשמים במדבר, לראשונה מזה 500 שנה. עדות שנייה לגשם נרשמה באוגוסט של אותה שנה ופעם נוספת ביוני 2017. במסגרת מחקר שפורסם בנובמבר 2018 בכתב העת Scientific Reports, ציינו החוקרים כי הגשם שירד באזור המדבר בשנים האחרונות הביא להרס נרחב של צורות החיים המיקרוסקופיות ששגשגו באדמת המדבר היבשה, בהם מספר מינים מיקרוסקופיים קדומים.
אוכלוסייה
במדבר אטקמה קיימת התיישבות אנושית, אך היא דלילה ביותר. העיירה סן פדרו דה אטקמה שוכנת בלב אטקמה בנווה מדבר ובה 1,000 תושבים קבועים. היא מהווה מוקד תיירותי בזכות אגם המלח Salar de Atacama שבקרבתה, המשמש מקום מחייתה של מושבת פלמינגו; ואל טאטיו (El Tatio), אתר הגייזרים הגבוה בעולם (הנמצא כ-4,300 מטר מעל פני הים). הכנסייה בעיירה נבנתה בשנת 1577 על ידי הספרדים, אך ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על כך שסן פדרו היה מוקד להתיישבות בתקופה הפרה-קולומביאנית שבמהלכה נבנו מבצרי אבן בהרים המקיפים את העמק.
הכביש הפאן-אמריקאי, המשתרע לאורך שתי יבשות אמריקה, עובר במדבר אטקמה.
סוכנות "המצפה האירופי הדרומי" של האיחוד האירופי מפעילה במדבר שני מצפי כוכבים, מצפה לה סילה (La Silla) ומצפה פאראנאל (Paranal), שבתוכו מערך הטלסקופ הגדול מאוד (VLT). בשנת 2013 הושלמה במדבר בניית מצפה כוכבים נוסף הנקרא Atacama Large Millimeter Array) ALMA).
עיירות קידוח נטושות
באטקמה מרבצים עשירים של פחם ושל מחצבים אחרים. במדבר נמצא מצבור המלחת הגדול ביותר בעולם, שהפקתו החלה בשנות ה-40 של המאה ה-19. עם גילוי המחצבים והבנת חשיבותם הכלכלית, התעוררו סכסוכי גבול בין בוליביה, צ'ילה ופרו, שהובילו את צ'ילה להכרזת מלחמה על בוליביה במרץ 1879, ועל פרו במאי אותה שנה. מלחמה זו, שכונתה מלחמת האוקיינוס השקט, נמשכה עד 1883, ובסיומה סיפחה צ'ילה את מרבית אזורי הכרייה של המלחת.
מאז אמצע המאה ה-20 שוכנות במדבר כ-170 עיירות רפאים, שרידי מחנות הפועלים שנבנו ליד המכרות, שננטשו כמה עשורים לאחר המצאת חנקה סינתטית בגרמניה בתחילת המאה ה-20. אחת מהעיירות הללו, צ`קאבוקו (Chacabuco), שננטשה בשנת 1938, 14 שנים אחרי הקמתה, שימשה בימי שלטונו של הרודן אוגוסטו פינושה כמחנה ריכוז למתנגדי המשטר. עד היום העיירה הנטושה מוקפת בעשרות מוקשים שהוטמנו על ידי הצבא הצ'ילאני, ומתגורר בה אדם אחד בלבד.
דייוויד גטה
גטה ייסד את "Gum productions" עם ליסה דודג'סון, והוציא את אלבומו הראשון, "Just a Little More Love", ב-2002. ב-2004 הוציא את "Guetta Blaster", ואת האלבום "Pop Life" הוציא ב-2007, אלבום שכולל שני שירים עם טארה מקדונלד.
זכה להצלחה רבה עם האלבום "One Love" שהוציא בשנת 2009, שכלל את הלהיטים "When Love Takes Over", "Gettin' Over You" ו-"Sexy Bitch", שהגיעו שלושתם למקום הראשון בבריטניה, ו-"Memories". האלבום שהוציא בשנת 2011, "Nothing but the Beat", המשיך את הצלחתו, עם הלהיטים "Where Them Girls At", "Little Bad Girl", "Without You", "Titanium", ו-"Turn Me On".
קורות חיים
גטה נולד בפריז, שבצרפת. אביו יהודי ממוצא מרוקאי ועסק במסעדנות. אמו ממשפחה נוצרית ממוצא בלגי. דרך אביו, הוא אחיו-למחצה של העיתונאי ונציגה של צרפת בפרלמנט האירופי ברנרד גטה, ואחיה-למחצה של השחקנית נטלי גטה.
קריירה
מגיל צעיר הפגין התעניינות במוזיקה, ובגיל 13 החל לתקלט בצורה לא מקצועית בביתו. ארבע שנים מאוחר יותר החל לתקלט במועדון Broad שבפריז. בתחילה ניגן בעיקר שירים פופולריים, אך מהר מאוד גילה את הסוגה המוזיקלית 'האוס' והתחיל לנגנו במסיבות. גטה קיבל ערבים שלמים שבהם היה DJ, ובשנת 1990 הוציא סינגל בשם Nation Rap. הוא המשיך להופיע גם במועדונים נודעים כגון Folies Pigalle ,Le Queen ,Palace ו־Les Bains. ב־1994 הוציא גטה לאור את הסינגל השני שלו "Up & Away" – שיתוף פעולה עם הזמר האמריקאי רוברט אוונס. השיר זכה להצלחה שולית בלבד במועדונים ולא פרץ לתודעת הקהל הרחב. מאוחר יותר באותה שנה התמנה לניהול מועדון הלילה Le Palace.
מתחילת שנות ה־90 החל ליצור מוזיקה מקורית, ובאמצע שנות ה־90 כבר תקלט במסיבות באיביזה 2003 עם צאת האלבום "Just a Little More Love" – בשיתוף עם ג'ואקים גארו. הדיסק נמכר ברבע מיליון עותקים.
באותה שנה הוא הוציא את האלבום "Fuck Me I’m Famous" ויצא עם גרסת כיסוי לשירו של דייוויד בואי "Just for one day". הרמיקס נמכר במיליון עותקים צרפת לבדה ונכנס לכל רשימות ההשמעה בתחנות הרדיו המרכזיות באירופה. באותה העת השיק גטה את ליין המסיבות הפופולרי שלו "Fuck Me I’m Famous", וכעבור שנה הוציא את אלבומו החדש "Guetta Blaster". השיר "Love Don't Let me Go" מהאלבום נוגן בשבוע האפנה של פריז בידי ג׳ון גליאנו, וההרכבים Deep Dish ו־Black Strobe יצרו ממנו רמיקסים. כמו כן היה גטה אחראי על האפטר־פארטי של מרוץ פורמולה 1 במונטה קרלו, שבו נכחו מיכאל שומאכר וז'אק וילנב.
בשנת 2005 הסינגל שלו "The World Is Mine", שהיה סימפוּל של השיר "Someone Somewhere in Summertime", הגיע לראש מצעד הפזמונים האירופאי. בעבר המילים לרוב שיריו היו מבוצעים מטעם כריס וויליס, חוץ מאשר "Baby When The Light" וכן "When Love Takes Over", שבוצעו מטעם קוזי קוסטי וקלי רולנד בהתאמה. עם זאת בשנים האחרונות התארחו אמנים אחרים בשיריו, כגון השיר "Sexy Chick", שבו מתארח אייקון.
ב-2010 זכה בשלושה פרסי "World Music Awards", בפרס ה-DJ הטוב ביותר לשנת 2010, המפיק הטוב ביותר והאמן הצרפתי הטוב ביותר. ב-2011 יצא הסינגל "Where Them Girls At", מתוך אלבומו החמישי, שנקרא "Nothing but the Beat", אלבומו החמישי יצא רשמית ב-29 באוגוסט. לאחר מכן יצאו השירים "Little Bad Girl" ו-"Titanium", "Without You" ו-"Turn Me On".
ב-26 באוגוסט 2011 יצא אלבומו החמישי, Nothing but the Beat.
בשנת 2007 דורג גטה במקום השלישי ברשימת 100 התקליטנים הטובים בעולם של המגזין הבריטי "DJ Mag", ב-2008 דורג במקום החמישי, ב-2009 חזר גטה למקום השלישי. בשנת 2010 זכה במקום השני ובשנת 2011 זכה במקום הראשון. בשנת 2012 גטה ירד למקום הרביעי ובאוקטובר 2013 ירד בעוד מקום, למקום החמישי. בשנת 2014 גטה ירד בעוד שני מקומות למקום השביעי.
ב-2013 הופיע בישראל ב"היכל מצדה" לחוף ים המלח, ב"רייב" (מסיבה) במסגרת פסטיבל התמר, לצד סטיב אנג'לו, אינפקטד מאשרום ודיג'ייז ישראלים.
ב-19 במאי 2015 יצא השיר "Hey Mama" (עם ניקי מינאז' וביבי רקסה, שיצא חלקית כבר בתחילת השנה) והוא מתוך האלבום "Listen", השיר זכה בחודשיים בלבד ביוטיוב ב90 מיליון צפיות. נכון לאוקטובר 2020 לשיר יותר מ-1 מיליארד צפיות, והוא השיר המצליח ביותר שהיה אי פעם לדייוויד גטה.
ביוני 2015 נבחר גטה ליצור את שיר הפתיחה הרשמי של יורו 2016, "This One's For You". השיר בוצע על ידי הזמרת השוודית זארה לארסון.
בחודש דצמבר 2017 יצר את השיר "So Far Away'" ביחד עם מרטין גריקס שנכון ליולי 2018, צבר 117 מיליון צפיות ביוטיוב. שנה לאחר מכן, הוציא את השיר "Mad Love", ביחד עם שון פול ובקי ג'י. במקור, השיר היה מיועד עבור הזמרת הקולומביאנית שאקירה, אשר הייתה אחת מן הכותבים שלו.
ב-22 בספטמבר 2018 הופיע גטה בפארק ראשון לציון בישראל לצד רובין שולץ ובליס.
ב-2018 דייוויד גטה החל בפרויקט חדש בו הוא מנגן ויוצר מוזיקת טכנו תחת השם "Jack Back". בשנת 2018, הוציא את אלבומו השביעי, 7. בשנת 2019, הוציא יחד עם נאטי נטשה, דדי יאנקי, דימיטרי וגאס, לייק מייק ואפרו ברוס את השיר "Instagram".
ב-28 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "Something To Hold On To" עם הדיג'יי הדני, מורטן. ב-4 באוגוסט הוציא את הסינגל "One in a Million" עם ביבי רקסה.
חיים אישיים
בשנת 1992 נישא למנהלת מועדוני לילה, קתרין אונה. לזוג נולדו בן ובת. במרץ 2014 התגרשו בני הזוג, לאחר 22 שנות נישואים. נכון לשנת 2017, מוערך הונו של גטה בכ־75 מיליון דולר.
מצר קמצ'טקה
מְצַר קַמְצַ'טְקָה (ברוסית: Камчатский пролив, באנגלית: Kamchatka Strait) הוא מצר ים במזרח הרחוק הרוסי בין האי ברינג (הגדול באיי קומנדור) לחצי האי קמצ'טקה. המצר מקשר בין ים ברינג שמצפון לו לבין האוקיינוס השקט שמדרומו.
רוחבו של המצר הוא כ-191 קילומטרים, עומקו המרבי – 4,420 מ' ואורכו למעלה מ-150 ק"מ.
לאורך המצר עובר שקע קוריל-קמצ'טקה.
סקווידו
סקווידו (או Squidoo), הוא רשת חברתית מקוונת המשמש פלטפורמה לכתיבת בלוגים. האתר הוקם ב-2006 על ידי סט גודין (Seth Godin). סקווידו היא אחת מהרשתות החברתיות הגדולות בעולם. משתמשים רשומים בסקווידו יכולים להעלות פוסטים, המכונים "עדשות" (Lens), וכוללים, תכנים, תמונות, קטעי וידאו, וקישורים. ניתן לפרסם עדשות רק במידה והן עומדות בסטנדרטים של סקווידו, הכוללים הגדרות כמותיות (עמידה בהיקף נדרש של תוכן), ואיכותיות (כולל בדיקה אוטומטית למקוריות התוכן). משתמשים בסקווידו מקבלים ניקוד ומדורגים לרמות שונות (level) בהתאם. כל עדשה שמפורסמת באתר, מקבלת אף היא דירוג, המתבסס על רמתו של הכותב, ועל משוב של משתמשים אחרים.
סקווידו מהווה מנוע משמעותי ליצירת תנועה לאתר, והוא חביב במיוחד על אנשי קידום אתרים במנועי חיפוש, שעושים בו שימוש כחלק מקמפיין קידום, להגברת התנועה לאתר.
הבחירות לדומה העירונית של מוסקבה (2019)
זו הפעם השביעית שהבחירות לפרלמנט העירוני במוסקבה מתקיימות מאז 1993. הבחירות נערכות בשיטה רובנית, שבה 45 הנציגים נבחרים בהתמודדות במחוזות בחירה. הצירים נבחרים לתקופה של 5 שנים, עד 2024.
נכון ל־1 ביולי 2019 במוסקבה היו רשומים 7,308,469 בעלי זכות בחירה. בראש ועדת הבחירות העירונית של מוסקבה עומד ולנטין גורבונוב, המכהן בתפקיד מאז 1994 (קודמו בתפקיד היה אנטולי ולנטינוביץ' פטרוב) ומאז נבחר מחדש בשנים 1999, 2003, 2007, 2011 וב-2016 וזוכה לביקורת רבה על תפקודו, בעיקר בעקבות פסילת מועמדי האופוזיציה מהתמודדות בבחירות לדומה. במסגרת הליך רישום המועמדים, מועמדים עצמאיים רבים ונציגי מפלגת החופש העממי ותנועת רוסיה של העתיד, נפסלו מהתמודדות בבחירות בתואנה כי לא עמדו במספר החתימות הנדרש להגשה לצורך רישומם כמועמדים. האופוזיציה הרוסית טענה להתנהלות לא חוקית ולא תקינת של רשויות החוק במוסקבה והאשימו את השלטון בדיכוי.
ב־20 ביולי 2019 תומכיו של איש האופוזיציה, אלכסיי נבלני (העומד בראש רוסיה של העתיד והקרן למלחמה בשחיתות) יצאו להפגנות גדולות בשדרות סחרוב במוסקבה, שהיו למחאה הפוליטית הגדולה ביותר ברוסיה מאז 2011 בערוץ RBC ברוסיה דווח כי על חקירת המחאות אחראי השירות להגנה על הסדר החוקתי של שירות הביטחון הפדרלי. ההפגנות והמחאות הגדולות היו מלווים במעצרי מנע של מאות מפגינים
אף שרוסיה המאוחדת שמרה על כוחה בתור המפלגה הגדולה ביותר, ניכרה נסיגה וירידה בתמיכה בה, תוך התחזקות מפלגות האופוזיציה.
ההכנות לבחירות
במרץ 2019 החלה מערכת הבחירות הרשמית לדומה העירונית, כאשר ועדת הבחירות העירונית המוסקבאית פתחה את הליך רישום המועמדים. הוועדה מארגנת 3,616 עמדות הצבעה מהן 3,440 על פי אזורי המגורים, 176 — עבור מאושפזים בבתי חולים, בבתי הבראה ובבתי המאסר.
על פי הארגון החברתי "גולוס" שנועד לנטר את מערכות הבחירות, נטען כי כלי התקשורת במוסקבה נוטים לסקר באופן חיובים מועמדים שנתמכים על ידי השלטון לעומת מועמדי האופוזיציה
הצבעה אינטרנטית
בתחילת מרץ 2019 לשכת החשבון העירונית הודיעה במהלך פורום "העיר שלי — האזור שלי" תוכניות פיתוח במסגרתן תחל הצבעה אלקטרונית ניסיונית בבחירות לדומה העירונית של מוסקבה אף שמספר הקלפיות שישתתפו בהצבעה שכזו הוגבל לרבע מכלל מחוזות הבחירה במוסקבה.
מחוזות הבחירה
מוסקבה מחולקת ל-45 מחוזות.
רישום מועמדים
מועמדים לבחירות חייבים לאסוף חתימות ולהגישן לוועדת הבחירות וחייבים לזכות בתמיכה של 3% מכלל מצביעי מחוז הבחירה (בין 4,500 ל-5,500 חתימות). רק מועמדים שמפלגותיהם מיוצגות בדומה הממלכתית פטורים מחובה זו (רוסיה המאוחדת, המפלגה הקומוניסטית, המפלגה הליברל-דמוקרטית, רוסיה הוגנת), מה שמאלץ רק את נציגי האופוזיציה לגייס חתימות. בתחקירים של ארגוני האופוזיציה ופעילים חברתיים פורסם כי מועמדים רבים שאינם מיוצגים בדומה אך הגישו חתימות נתמכים על ידי השלטון בשל אוריינטציה פוליטית עם נציגי הממשל. מנגד נציגי האופוזיציה נתקלים בקשיים, גם כשהם מצליחים לעמוד בתנאי ועדת הבחירות ולהגיש את המסמכים הדרושים.
דרבי (סוסים)
דרבי הוא סוג מרוץ סוסים, הקרוי על שם הדרבי של אפסום (שעדיין מתקיים במסלול אפסום באנגליה). הדרבי של אפסום נקרא בתורו על שם אדוארד סמית'-סטנלי, הרוזן ה-12 מדרבי, שהחל את מסורת המרוץ ב-1780. הסוסים המתחרים הם בני שלוש שנים ומשקל דומה. המרוץ נחשב למרוץ הקלאסי לסוסים בגודל זה, אם כי מספר מרוצי דרבי (בקנדה, בסינגפור והונג קונג) מיועדים למעשה לסוסים בני ארבע שנים.
הצפייה במרוצי דרבי באנגליה הפכה לאירוע חברתי של החברה הגבוהה, המסוקר בכלי התקשורת ברחבי העולם. אחד ממרוצי הדרבי הידועים בעולם הוא הדרבי של קנטקי בארצות הברית.
אל-מנסורה
אל-מנסורה (בערבית: المنصورة, תעתיק מדויק: אלמנצורה; בערבית מצרית: المنصوره) היא עיר הבירה של מחוז א-דקהלייה בצפון-מזרח מצרים. העיר שוכנת באזור דלתת הנילוס כ-120 ק"מ צפון-מזרחית לבירה קהיר. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2021 אוכלוסיית העיר מנתה 621,953 בני אדם והיא אחת הערים הגדולות במצרים.
היסטוריה
העיר נוסדה בשנת 1219 במהלך מסע הצלב החמישי על ידי הסולטאן המצרי האיובי אבו בכר מלכ אל-עאדל – אחיו של צלאח א-דין. שהקים בה את מחנהו. שמה של העיר, שפירושו בעברית "המנצחת", ניתן לה בשנת 1221 לאחר שצבא צלבני שיצא מדמיאט לכוון קהיר נעצר מול ביצורי העיר, נאלץ לסגת ולהיכנע בהביאו את מסע הצלב לסופו.
במסע הצלב השביעי הייתה העיר נצורה על ידי צבאו של לואי התשיעי, מלך צרפת ועם התהפכות הקערה על פיה נאלץ הצבא הצלבני צרפתי לסגת והובס קרב פארסכור. המלך הצרפתי הוחזק כאסיר מצרי בבית בעיר מנסורה שהיה שייך לפקיד מצרי בכיר. בית זה הוא המוזיאון היחיד בעיר מנסורה ובו מוצגים פריטים שונים שנתפסו כשלל לאחר תבוסת הצבא הצרפתי, כולל בית שימוש נייד ששימש את המלך הצרפתי.
בעיר התגוררה קהילה יוונית גדולה שחבריה נאלצו לעזוב את מצרים לאחר עלייתו לשלטון של גמאל עבד אל נאצר.
ב-14 באוקטובר 1973 התנהל בשמי העיר קרב אל מנצורה אחד מקרבות האוויר הגדולים של מלחמת היום הכיפורים. במסגרתו ניסה צה"ל לתקוף את בסיס חיל האוויר המצרי שמדרום לעיר. כישלון חיל האוויר הישראלי להשמיד את השדה נחשב בהיסטוריה המצרית כניצחון האווירי החשוב ביותר ויום חיל האוויר המצרי נקבע מאז ל-14 באוקטובר.
אתרים בעיר
הספרייה הלאומית של מצרים פתחה סניף בעיר בשנת 2008 על שמו של נשיא מצרים חוסני מובארכ.
האוניברסיטה של מנסורה נוסדה בשנת 1962, תחילה כשלוחה של אוניברסיטת קהיר ובשנת 1972 פועלת האוניברסיטה באופן עצמאי על פי צו נשיאותי. ושלוחה שלה פועלת בעיר דמיאט. במסגרת האוניברסיטה פועל בית חולים לילדים, ומרכז רפואי נפרולוגי הגדול מסוגו במזרח התיכון.
בעיר פועל אצטדיון בן 20,000 מושבים המשמש את קבוצת הכדורגל המקומית מועדון ספורט אל מנסורה.
קלימנטי שפטיצקי
קלימנטי שפטיצקי (באוקראינית: Климентій Шептицький) (17 בנובמבר 1869 – 1 במאי 1951) היה אב מנזר בכנסייה האוקראינית היוונית, המשתייכת לנצרות המזרחית הקתולית, אחיו הצעיר של המטרופוליט אנדריי שפטיצקי, פעיל בהצלת יהודים בלבוב בתקופת מלחמת העולם השנייה וחסיד אומות העולם.
באוגוסט 1942, כשנה לאחר תחילת הכיבוש הגרמני של אוקראינה הסובייטית, הציע שפטיצקי מקלט בביתו ליהודי בשם קורט לוין, לאחר רצח הוריו של לוין. שפטיצקי השיג ללוין תעודת הטבלה ומסמכי זהות מזויפים ושלח אותו להסתתר במנזר בעיבורי לבוב, שם שרד לוין את השואה עד שחרור לבוב בקיץ 1944. במשך כל זמן הסתתרותו של לוין במנזר שמר שפטיצקי על קשר עמו ווידא שזהותו נשמרת בסוד. עוד נתן שפטיצקי הוראות להצלתם של יהודים אחרים, יחידים ומשפחות, במספר מנזרים נוספים של הכנסייה היוונית אורתודוקסית בלבוב.
ב-1947 הוא נעצר על ידי נ.ק.וו.ד ולאחר חקירה של כשנה נשפט לשמונה שנות מאסר. הוא נפטר בכלא בעיר ולדימיר.
בשנת 1995 הכיר יד ושם בקלימנטי שפטיצקי כחסיד אומות העולם.
כ"ב בכסלו
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ב כסלו היא פרשת מקץ, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת וישב אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או שבת.
איזדורה (סרט)
התסריט הוא על חייה של הרקדנית איזדורה דאנקן והוא מבוסס על "חיי" של איזדורה דאנקן (1927), ו"איזדורה – דיוקן אינטימי" של סטיוול סטוקס (1928).
העלילה מתחילה בשנת חייה האחרונה של איזדורה והיא מתוארת בפלאשבק בצורה זיכרונות שהיא מכתיבה למזכיר שלה.
ונסה רדגרייב זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן, בפרס איגוד המבקרים האמריקני לשחקנית הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.
תקציר העלילה
1927, איזדורה דאנקן (ונסה רדגרייב), רקדנית מפורסמת בעברה שהפכה לאגדה כחדשנית של המחול המודרני, בוהמיינית בעלת טמפרמנט, עכשיו בגיל גיל 50, היא חיה בעוני במלון קטן בריביירה הצרפתית עם המלווה שלה, מרי דסטי (סינתיה האריס) והמזכיר שלה רוג'ר (ג'ון פרייזר), לו היא מכתיבה את זיכרונותיה.
כילדה צעירה בקליפורניה, איזדורה מפגינה לראשונה את הזלזול שלה בסטנדרטים חברתיים מקובלים על ידי שריפת תעודת הנישואין של הוריה ומתחייבת על מסירותה לעיסוק באמנות ויופי. ב-1896 היא מופיעה תחת השם "פפי דורה" באולם מוזיקה סוער ומכריחה בפומבי את מנהל התיאטרון לשלם לה 300 דולר כדי שתוכל לקחת את משפחתה לאנגליה, היא מדגמנת את סגנון הריקוד והתלבושות החופשי שלה ברגליים חשופות בהשפעת הקלאסיציזם היווני, היא זוכה במהירות להערכה בינלאומית.
בברלין היא פוגשת את אהבתה הראשונה, גורדון קרייג (ג'יימס פוקס), מעצב במה צעיר שמבטיח לה שיחד ייצרו עולם חדש של תיאטרון. לאחר שילדה לקרייג בת, איזדורה עוברת לפריז ופוגשת את פריס זינגר (ג'ייסון רוברדס) אחד מבניו של אייזיק סינגר, אבי מכונת תפירה. הוא קונה לה אחוזה ענקית בשבילה כדי לפתוח בית ספר למחול לילדים ונולד להם בן.
לאחר שסינגר מאשים אותה בבגידה עם הפסנתרן המלווה שלה ארמנד, (כריסטיאן דיבלייה), הם נפרדים ואיזדורה חוזרת לפריז עם שני ילדיה.
ב-1913, שני ילדיה והמטפלת שלהם, טובעים כאשר מכונית הנהג שלהם צוללת מגשר אל הסן. שבורה מהטרגדיה, איזדורה עוזבת סופית את סינגר ומסתובבת באירופה עד שבשנת 1921 היא מקבלת הצעה לפתוח בית ספר לריקוד בברית המועצות.
לא מושפעת מהעוני של המדינה, היא מפתחת קרבה חזקה עם האיכרים ומנהלת רומן נלהב עם המשורר סרגיי יסנין (איבן צ'נקו) אתו היא מתחתנת כדי שיוכל לקבל אשרה שילווה אותה לארצות הברית. עם זאת, ההתנהגות המקוממת של יסנין הופכת מסיבת עיתונאים לבלבול, והרגש האנטי-בולשביסטי בארצות הברית הופך לעוינות גלויה כאשר איזדורה חושפת את שדיה במהלך רסיטל ריקוד בבוסטון. בעקבות התפוררות נישואיה, היא חוזרת לניס כדי לכתוב את זיכרונותיה. איזדורה מוכרת את רכושה כדי לפתוח בית ספר חדש בפריז. היא הולכת לבית קפה מקומי כדי לחגוג ומבחינה בצעיר איטלקי נאה בשם בוגאטי (ולדימיר וסקובר), איטלקי נאה שהיא מעריצה כבר כמה ימים. היא יוצאת אתו לנסיעה במכונית הספורט שלו, וכשהם נוסעים במהירות לאורך כביש ליד הים, צעיף השיפון הארוך של איזדורה נתפס בחישורי הגלגל וחונק אותה במהירות.
חיים בן שחר
חיים בן-שחר (חב"ש) (נולד ב-1935 בתל אביב) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב והפקולטה למדעי החברה ונשיאהּ בשנים 1975–1983. מילא תפקידים בולטים בתחום הציבורי ובסקטור הפרטי. יו"ר הוועדה לרפורמה במיסים, שנודעה בשם "ועדת בן שחר" (1975) ויועץ לשר האוצר שמעון פרס בשנים 1986–1988. נחשב למומחה בתחומי המדיניות הכלכלית של ישראל ושוקי ההון.
ביוגרפיה
בן-שחר נולד ב-1935 בתל אביב. בנעוריו היה חבר בתנועת השומר הצעיר.
קריירה אקדמית
בן-שחר קיבל תוארי בוגר ומוסמך באוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת הדוקטור בנושאי בנקאות ומימון ציבורי סיים באוניברסיטת ניו יורק ב-1961. שימש מרצה לכלכלה באוניברסיטה העברית, ואחר כך עבר ללמד באוניברסיטת תל אביב, שבה קיבל בשנת 1967, בגיל 32, דרגת פרופסור. נבחר לדקאן הפקולטה למדעי החברה וב-1975 נבחר לנשיא אוניברסיטת תל אביב. בתום כהונתו ב-1979 נבחר לקדנציה נוספת, וכיהן בתפקיד עד 1983.
בינואר 1972 נמנה עם קבוצה של פרופסורים שפנתה לראש הממשלה גולדה מאיר, בקביעה שהממשלה טרם מיצתה את כל האפשרויות לפתיחת משא ומתן עם מצרים.
בשנת 1991 בן-שחר היה ממקימי המכון הישראלי לדמוקרטיה ועמד בראש המכון.
בן-שחר פרסם שישה ספרים בנושאים כלכליים שונים ומאמרים רבים, בעיקר בכתבי עת מדעיים, בתחומי הניהול הפיננסי, שוקי ההון, מדיניות כלכלית, נפט ואנרגיה, תכנון אזורי ועירוני ושיתוף פעולה כלכלי במזרח התיכון.
קריירה ציבורית
ב-1974 מינה שר האוצר יהושע רבינוביץ את בן-שחר ליושב ראש הוועדה לרפורמה במיסים ("ועדת בן-שחר"). במרץ 1975 הונח על שולחן הממשלה דו"ח הוועדה, והוא אומץ על ידה, כתיקון מס' 22 לפקודת מס הכנסה. הוועדה הביאה למהפכה רבתי במערכת המיסוי, שעיקריה היו חיוב כל מרכיבי ההכנסה (למעט חריגים, דוגמת קרנות ההשתלמות), כולל טובות ההנאה מהמעסיק, במס הכנסה; פישוט החישוב של מדרגות המס, הקטנת מספרן והקטנת שיעורי המס השולי הגבוה; הנהגת נקודות זיכוי לפי קריטריונים וקצבת ילדים; ביטול מלוות החובה (שנהגו אז בנוסף למס הכנסה). רוב ההצעות של ועדת בן שחר הפכו למרכיבי קבע במערכת המס.
לפני הבחירות לכנסת ב-1981 הציג אותו יושב ראש מפלגת העבודה שמעון פרס כמועמד העבודה לתפקיד שר האוצר, אף שלא היה חבר המפלגה וגם לא מועמד ריאלי לכנסת מטעמה. אחרי הקמת ממשלת בגין השנייה חזר מיד לאקדמיה. עם זאת, בזמן ממשלת האחדות השנייה שימש יועץ כלכלי חיצוני לשמעון פרס בעיקר בשנות כהונתו כשר האוצר בשנים 1986–1988.
ב-1998 היה חבר בוועדת דב לוין, שעסקה בבחינת שינוי מבנה בנק ישראל וניסוח חוק בנק ישראל חדש.
לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה במאי 1999 היה בין מנסחי המצע הכלכלי-חברתי של אהוד ברק, ואחרי הבחירות שימש יועץ לממשלת ברק, בין השאר עמד בראש ועדה לצמצום הפערים החברתיים-כלכליים בישראל ושיפור השירות הציבורי בנושאים כמו חינוך והכשרת עובדים.
בן שחר היה מבקר חריף של מדיניות ממשלות ישראל בראשות בנימין נתניהו ונחשב לתומך מובהק בפתרון של שתי מדינות לשני עמים. בתחום הכלכלי-חברתי, בן-שחר השמיע במשך שנים ביקורת נוקבת על האי-שוויון בהכנסות ועל מצב העוני בישראל. הוא תומך בהעלאת נטל המיסים על הגורמים החזקים במדינה.
בן-שחר חבר במועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל.
קריירה במגזר הפרטי
בשנת 1997 היה בן-שחר מעורב בכניסת קבוצת הפרסום הבינלאומית "פובליסיס" לישראל ורכישת משרד הפרסום "אריאלי". ואחר כך החזיק 5% ממניות קבוצת הפרסום "פובליסיס ישראל".
בשנת 2004 רכש 10% ממניות רשת בתי הקפה והמאפיות "לחם ארז", מידידו מייסד הרשת ארז קומרובסקי.
משפחתו
אשתו, יעל בן-שחר, הייתה גננת המנהלת-המייסדת של גן השלום ביפו – הגן היהודי-ערבי הראשון בישראל. במרץ 1988 רוסס הגן בכתובות נאצה על ידי אנשי תנועת "כך".
בן שחר הוא אב לשלושה. בנו הבכור, עמרי בן-שחר, הוא פרופסור מן המניין למשפטים וכלכלה באוניברסיטת שיקגו. בנו הצעיר, דני בן-שחר, הוא פרופסור חבר למימון וכלכלת נדל"ן ועומד בראש מכון אלרוב לחקר הנדל״ן בפקולטה לניהול ע״ש קולר באוניברסיטת תל אביב. בתו גילי נפטרה מסרטן בשנת 2000.
ניקולאי סמיונוב
ניקולאי סמיונוב (ברוסית: Никола́й Никола́евич Семёнов; 15 באפריל 1896 – 25 בספטמבר 1986) היה כימאי רוסי-סובייטי, אחד מאבות הכימיה הפיזיקלית, חתן פרס נובל לכימיה בשנת 1956 (ביחד עם סיריל הינשלווד) על מחקריהם של מנגנון התגובות הכימיות.
ניקולאי סמיונוב נולד בעיר סראטוב. בשנת 1913 החל את לימודיו באוניברסיטת סנקט פטרבורג וסיים אותה בשנת 1917. בשנים 1918-1920 עבד באוניברסיטת טומסק. בשנת 1920 הוזמן על ידי אברם יופה והחל משנת 1922 היה סגנו במכון הרנטגן. בשנת 1931 הקים את המכון לכימיה פיזיקלית של האקדמיה למדעים של ברית המועצות והיה למנהלו עד יום מותו.
בשנת 1969 קיבל מדליית זהב על שם לומונוסוב. בשנת 1976 זכה בפרס לנין. הוטמן בבית העלמין נובודוויצ'י במוסקבה.
מארק מינקובסקי
מארק מינקובסקי (בצרפתית: Marc Minkowski, נולד ב-4 באוקטובר 1962) הוא מנצח צרפתי ממוצא יהודי, העוסק בעיקר ביצירות מתקופת הבארוק ובמוזיקה נאוקלאסית צרפתית, בדגש על ביצוע אותנטי. מארק מינקובסקי נושא בתואר Chevalier du Mérite.
ביוגרפיה
מארק מינקובסקי נולד בפריז כבנו של רופא הילדים היהודי הידוע אלכסנדר מינקובסקי. אמו הייתה בת למשפחה אמידה קתולית אמריקאית ממוצא אנגלי. סבתו מצד האם, הייתה נשואה לאיש עסקים ממוצא צ'כי פרוטסטנטי והייתה כנרת מוכשרת. היא נאלצה להפסיק את הקריירה שלה בעקבות פציעה בזרוע בתאונה.
מינקובסקי החל את הקריירה המוזיקלית שלו כנגן בסון בהרכב קאמרי. אחרי שרכש ניסיון בניצוח מגיל צעיר בצרפת, השתלם מינקובסקי אצל שארל בריק בבית הספר על שם פייר מונטה בהנקוק, מיין, בארצות הברית. בשנת 1982 הקים את "נגני הלובר", שהיא תזמורת המנגנת בכלים אותנטיים, ששמה לה למטרה להציג יצירות מן הבארוק הצרפתי.
בנוסף לפעילותו ב"נגני הלובר", מינקובסקי מנצח גם על התזמורת הקאמרית מאהלר, הפילהרמונית של ברלין, תזמורת פריז, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, תזמורת המוצרטיאום של זלצבורג והתזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן.
רוב תקליטיו יצאו בחברת דויטשה גראמופון, אבל אפשר למצוא אותן גם באראטו וב-EMI-וירג'ין קלאסיקס.
מוספית
בבלשנות, מוּסָפִית היא מורפמה המתווספת לבסיס המילה ולאותיות השורש שלה, ובכך מתאימה את משמעותה.
בשפה העברית המוספיות של מערכת הפועל מצטרפות על פי תבנית הבניין ומציינות את הזמן ואת הגוף. לדוגמה: במילה "אכלה", לבסיס אכל מתווספת מוספית הנקבה -ה. עבור יצירת שמות העצם ותארים, המוספיות מצטרפות על פי המשקל של המילה.
סוגי מוספיות
את המוספיות נהוג לסווג על פי מיקומן במילה. הסוגים השונים של מוספית הם:
עיצורי המוספיות בעברית הם לרוב מ', ת', נ' או ה' (מתנ"ה).
אופן הצטרפות המוספיות לבסיס המילה
אפיקסציה היא התופעה של הוספת מוספית לבסיס המילה. תופעה זו נרחבת בשפות רבות בעולם, ונפוצה מאוד בעברית ובאנגלית, למשל, אך לא קיימת בכל השפות. שפות שבהן אין אפיקסציה, דוגמת וייטנאמית, נקראות "שפות מבודדוֹת".
מוספיות יכולות להצטרף בשתי צורות עיקריות: שרשור, כלומר הצמדה ליניארית של מוספיות לבסיס זו אחרי זו; או סירוג, כלומר שילוב של מורפמות זו בזו בצורה לא-ליניארית. בענף המורפולוגיה נהוג לחלק שפות בעלות מוספיות על פי שיטת צירופן.
עברית, למשל, משתמשת בשתי השיטות. לדוגמה, הפועל "אכלתי" מורכב משורש אכ"ל ותבנית התנועות של בניין קל a-a מסורגים, שיוצרים את הבסיס אכל-, ואל הבסיס מצטרפת הסופית -תי המציינת עבר-גוף-ראשון-יחיד.
המשמעות הצורנית של המוספיות
בתורת הצורות (מורפולוגיה) של השפות השמיות, בסיס המילה הוא הצורן בעל המשמעות של המילה, ללא מוספיות. כאשר נטה את הפועל על פי בניין או נגזור את שם העצם על פי משקל בלבד, עדיין ללא מוספיות, נקבל בסיס חלופי השומר עדיין על המשמעות. למשל גָּמָל הנהגה כיום [gamal] יהפוך בריבוי גמלים לצורן גְּמַל [gmal] - בהגיה של ימינו. לצורן המשתנה ללא מוספיות מצורפות אליו נכנה גְּזִיר.
לגזיר מתווספות מוספיות, המותירות את המשמעות הבסיסית על כנה ומוסיפות עליה היבטי משמעות בלבד. בדוגמה שלעיל לגזיר גמל [gmal] התווספו הנעת העיצור האחרון של הגזיר בחיריק והוספת העיצור הסופי ם, לריבוי ממין זכר, ומתקבל [gmal]-[im].
תזכורת: בתורת הצורות איננו עוסקים בכתיב, לכן לא עסקנו באם הקריאה יו"ד, אלא רק בתוספת ההגאים של הדיבור הנשמע.
מילה כתחילית וכסופית
הוספת מילה שלמה כתחילית משמשת ליצירת מושג חדש. דוגמאות: בשימוש בתחיליות מסוג זה החל מנדלי מוכר ספרים בשנת 1897, בעת שתרגם מיידיש לעברית את ספרו "בעמק הבכא" ונזקק למילה עברית לתיאור קרב בין שני אנשים. הוא יצר את המילה "דו-קרב" בעקבות הצירוף התלמודי "דו פרצופין". בעקבות התבססות פתרון זה הופיעו בעברית תחיליות נוספות, כגון "אי־" ו"רב־".
אירוויזיון הילדים 2018
תחרות הזמר אירוויזיון הילדים 2018 הייתה תחרות השירים לילדים ה-16 של ה"אירוויזיון" מטעם איגוד השידור האירופי. מארחת התחרות הייתה בלארוס, זוהי הפעם השנייה בה בלארוס מארחת את התחרות לאחר אירוויזיון הילדים 2010. התחרות התקיימה באולם "מינסק ארנה" שאירח גם את התחרות הקודמת אותה אירחה בלארוס. בתחרות זכתה זו רוקסנה ונגיאל נציגת פולין וזו הזכייה הראשונה של פולין בתחרות.
היערכות המדינה המארחת
ב-5 באוקטובר 2017, הודיע איגוד השידור האירופי (EBU) כי התחרות תתקיים בבלארוס, בדברי ההכרזה נאמר בין היתר שבלארוס נבחרה בשל כך שהיא משתתפת קבועה בתחרות מתחילתה, זו הייתה הפעם הראשונה משנת 2012 שנבחרה מארחת לפני שהתחרות הקודמת התקיימה.
ב-18 במרץ 2018, אושר באופן סופי שמינסק ארנה יארח את התחרות, האולם מכיל כ-15,000 מקומות והוא האולם התכליתי גדול ביותר בבלארוס.
הסיסמה השנה היא LightUp# שמבוסס על כוכב הבוקר עשוי על ידי גלי קול בצורה אנכית. מקור ההשראה היו המשתתפים שממלאים את הבמה באופן קסום ככוכבים בשמיים.
ב-6 ביוני 2018, הוכרז תהליך בחירת המנחים בו רשות השידור הבלארוסית חיפשה מנחים והזמינה כל אדם החפץ בכך להיבחן, הדרישות היו שליטה טובה בשפה האנגלית, יכולת אלתור ולהראות ביטחון וטבעיות על במה.
ב-2 באוקטובר 2018, התחילה מכירת הכרטיסים לתחרות ולחזרה הגנרלית שמתקיימת יום לפני, מחיר כרטיס הוא בין 6 ל-12 רובלים בלארוסים, כל 22,000 הכרטיסים לשני המופעים נמכרו תוך פחות משבוע.
ב-26 באוקטובר 2018, הוכרזו שלושת מנחי התחרות:אילינה מיראי שייצגה את בלארוס בשנה הקודמות וסיימה במקום החמישי, יוג'ין פרלין ששימש כפרשן התחרות בשנה הקודמת וכל תחרויות האירוויזיון משנת 2013 וזיניאדה קופריאנוביץ' שהשתתפה בקדם אירוויזיון הילדים הבלארוסי ב-2015 וב-2016 ולאחר התחרות ייצגה את בלארוס באירוויזיון 2019.
ב-19 בנובמבר 2018, התקיים טקס הפתיחה של התחרות בו הופיעו מנחות התחרות והנציג הבלארוסי עם השיר הנושא של התחרות השנה והופעות של פולינה, זוכת השנה שעברה ואמנים בלארוסים.
ב-20 ו-21 בנובמבר 2018 צולמו ה"גלויות" לאחר החזרה הראשונה, בגלויות סיירו המתחרים בבלארוס באמצעות קסדת מציאות מדומה.
שינויים מהשנים הקודמות
ב-25 ביולי, פרסמה EBU רשימה רשמית של המשתתפים עם 19 מדינות מתחרות.
בנוסף איגוד השידור האירופי קיבל החלטה שהחל משנה זו כל רשות שידור שהיא חברה נלוות באיגוד השידור האירופי שתהיה מעוניינת בכך תוכל להשתתף ובשל כך קזחסטן וויילס הצטרפו בפעם הראשונה לאירוויזיון הילדים, ובמקרה של קזחסטן לפורמטי האירוויזיון של איגוד השידור האירופי.
למרות הפרישה מהתחרות ב-2 ביולי 2018 עקב קשיים כלכליים, ב-2 באוגוסט 2018, הצטרפה אוקראינה לרשימת המדינות המשתתפות, בהודעת ההצטרפות המחודשת נאמר שהתחרות חשובה מידי מכדי שאוקראינה תפרוש ממנה וכולם צריכים לעזור כדי שאוקראינה תוכל להשתתף בתחרות.
לאחר שבשנים האחרונות חלק מהמדינות בחרו מקראי נקודות מהמדינה המארחת, בשנה זאת רשות השידור הבלארוסית הייתה אחראית על בחירת מקראי הניקוד מהמדינה המארחת.
פיט בסט
רנדולף פיטר בסט (באנגלית: Randolph Peter Best; נולד ב-24 בנובמבר 1941) הוא מוזיקאי בריטי, אשר עיקר פרסומו כמתופף המקורי של להקת הביטלס.
הוריו
אמו של פיט בסט, מונה, נולדה בדלהי שבהודו. פיט הוא בנה הראשון. הוא נולד בצ'נאי שבהודו הבריטית, ב-24 בנובמבר 1941. שמו של אביו אינו ידוע. מונה נישאה לג'וני בסט ב-7 במרץ 1944, בקתדרלת סנט תומאס שבבומביי, ושם נולד בנם הבכור, רורי בסט. בשנת 1945, החליטה המשפחה לעבור להתגורר בליברפול, לשם הגיעו ב-25 בדצמבר 1945.
במהלך 1961–1962, הפך ניל אספינול לחבר קרוב של בסט ועבר לגור באחד מחדרי ביתם בשכירות. במהלך אחת מנסיעות העסקים הארוכות של ג'וני בסט, התפתח בין ניל למונה קשר רומנטי אף על פי שמונה הייתה מבוגרת מניל ב-17 שנים. במהלך תקופה זו, ילדה מונה לניל בן, וינסנט "רוג", אשר נולד בסוף יולי 1962. בתעודת הלידה נרשם כי ג'ון בסט הוא אביו. מונה וג'וני נפרדו בשנות ה-60 המוקדמות.
מונה בסט הקימה במרתף של בית המשפחה את מועדון קסבה (באנגלית: Casbah Coffee Club). המועדון היה פופולרי מאוד בליברפול ומספר החברים בו הגיע אל למעלה מאלף, שם הופיעו הביטלס במספר הזדמנויות, מפתיחתו ועד לסגירתו. בסט ניגן במועדון קסבה עם להקתו הראשונה, הבלק ג'קס (באנגלית: The Black Jacks), ומאוחר יותר עם הביטלס.
החברות בלהקת הביטלס
מאחר שלביטלס לא היה מתופף קבוע וכיוון שויליאמס הבהיר לחבריה כי ללא מתופף קבוע לא יוכלו לנסוע להמבורג, החל פול מקרטני לחפש אחר מישהו שיהיה מוכן למלא תפקיד זה ולנסוע איתם. חברי הביטלס הכירו את בסט עוד מהופעותיהם במועדון קסבה כאשר הלהקה נקראה קווארימן (באנגלית: The Quarrymen) והם ידעו שהוא מנגן על התופים. מאחר שלהקתו של בסט, הבלק ג'קס, התפרקה, הוא היה באותה עת בחיפוש אחר להקה חדשה. כך, שכנע אותו מקרטני להצטרף לביטלס כמתופף הלהקה ולנסוע איתם להופעות בהמבורג, באומרו שהם צפויים להרוויח, כל אחד, 15 ליש"ט בשבוע. מאחר שבסט, בניגוד לחברי הביטלס, ג'ון לנון, פול מקרטני, ג'ורג' האריסון וסטיוארט סאטקליף, עבר את כל הבחינות בבית הספר, סיכוייו להתקבל למכללה להכשרת מורים היו גבוהים, אך הוא החליט כי קריירה מוזיקלית עם הביטלס בהמבורג היא בחירה טובה יותר. בסט עבר מבחן על ידי חברי הביטלס, ולמחרת נסע עם הלהקה להמבורג.
עם הגיעם להמבורג הופיעו הביטלס במועדון אינדרה. בסט וחבריו ללהקה שוכנו בשני חדרים קטנים ודלים מאחורי המסך של קולנוע במבי (בגרמנית: Bambi Kino), שם סבלו מהקור ומרעש הסרטים שהוקרנו במקום. מאחר שבסט היה היחידי שעבר את המבחן בגרמנית בבית הספר, הוא היה היחיד מבין חברי הביטלס שהיה מסוגל לתקשר עם בעל המועדון, ברונו קושמידר, ועם הלקוחות המועטים שפקדו את המועדון. לאחר פחות מחודשיים, עברו הביטלס להופיע במועדון נוסף שבבעלות קושמידר, הקייזרקלר (בגרמנית: Kaiserkeller), שהיה גדול ומפואר יותר.
ב-5 בדצמבר 1960 גורשו הביטלס מגרמניה בחזרה לאנגליה. קודם לכן, ב-30 בנובמבר גורש האריסון בעקבות ידיעה שהגיעה לאוזני המשטרה כי הוא בן 17 בעוד שרק לבני 18 ומעלה היה מותר לשהות באזור ריפרבהן אחרי השעה 22:00. בעקבות גירושם של השלושה שב לנון בכוחות עצמו לליברפול, בעוד סאטקליף החליט להישאר בהמבורג בחברת חברתו הגרמניה, אסטריד קירשהר.
בליברפול לא יצרו לנון, מקרטני, האריסון ובסט קשר זה עם זה במשך שבועיים. בינתיים בסט ואמו, מונה, צלצלו פעמים רבות להמבורג כדי להשיב את הציוד שהלהקה נאלצה להשאיר מאחוריה. כאשר חברי הלהקה חידשו את קשריהם והחליטו לשוב ולהופיע גייסו לשורותיה את נגן הבס של להקת בלק ג'קס שהתפרקה ובה תופף בסט, צ'אס ניובי, כדי שיתפוס את מקומו של סאטקליף. ניובי ניגן עם הלהקה במשך שבועיים בקסבה ובלית'רלנד טאון הול. הקהל הופתע מהשיפור העצום ביכולת הנגינה והשירה של הלהקה ובסגנון התיפוף החזק של בסט אשר המריץ את הלהקה לנגן בקצב ובעוצמה רבה יותר.
לאחר שהביטלס חזרו להמבורג, ב-1 באפריל 1961, לסיבוב הופעות נוסף במועדון טופ טן לצדו של הזמר הבריטי טוני שרידן, אחרי ששלטונות גרמניה שוכנעו לחדש את אשרת הכניסה שלהם ולהעניק להם רישיונות עבודה, התבקש בסט לשיר את השיר "פפרמינט טוויסט", בעוד מקרטני ניגן בתופים. עם זאת, בסט הרגיש נוח יותר בתפקיד המתופף.
אחרי החברות בלהקת הביטלס
זמן קצר לאחר שבסט הודח מחברותו בלהקת הביטלס, ניסה אפשטיין לפצות אותו והציע לו לעמוד בראש הרכב חדש, אך בסט השיב בשלילה. בסט חש אכזבה ודיכאון, הסתגר בביתו במשך שבועיים, וסירב לפגוש איש או להשיב על שאלות בקשר להדחתו. באופן דיסקרטי, פעל אפשטיין עם שותפו, ג'ו פלאנרי, לצירופו של בסט ללהקת לי קרטיס והאול סטארס, אשר מאוחר יותר, לאחר עזיבתו של לי קארטיס, שונה שמה לפיט בסט והאול סטארס. הלהקה חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים דקה, והקליטה את התקליטון "אני עומד לדפוק על דלתך", שלא זכה להצלחה רבה.
לבסוף, עבר בסט לארצות הברית יחד עם המלחינים ויין ביקרטון וטוני ודינגטון. להקתו החדשה, דה פיט בסט פור, אשר מאוחר יותר, כאשר מספר חבריה גדל מארבע לחמישה, כונתה דה פיט בסט קומבו, הופיעה ברחבי ארצות הברית וביצעה שירים משנות ה-50 יחד עם שירים מקוריים. הלהקה הקליטה עבור חברות תקליטים קטנות אך בהצלחה מועטה. בסופו של דבר, הוציאה לאור חברת התקליטים סאבאג' תקליט של דה פיט בסט קומבו והעניקו לו את השם "הטוב ביותר של הביטלס" (באנגלית: Best Of The Beatles), כמשחק מילים בין שם המשפחה של בסט לבין המילים "הטוב ביותר". התקליט התקבל באכזבה בקרב הרוכשים אשר ציפו לתקליט אוסף של הביטלס. הלהקה התפרקה זמן קצר לאחר מכן.
ב-1968 החליט בסט לעזוב את עסקי השעשועים ולנסות ולשכוח את קשריו עם הביטלס. בסט החל לעבוד בהעמסת לחם במשאיות אספקה, עבודה במשמרות שזיכתה אותו בשכר של 8 ליש"ט לשבוע. כישוריו והשכלתו סייעו לו להשיג משרה של עובד מדינה בלשכת התעסוקה של גרסטון שבליברפול, שם התקדם מעבודה של פקיד למשרת ניהול.
בשנת 1988, לאחר עשרים שנה שבהן סירב לתופף מול קהל, נעתר בסט לתופף יחד עם אחיו, רוג, מול קהל בכנס הביטלס הבינלאומי הנערך בליברפול מדי שנה. בסט החליט לשוב לעולם השעשועים והקים את להקת פיט בסט בנד.
בשנת 1995, הפיקו חברי הביטלס שנותרו בחיים את האלבום "אנתולוגיה 1" אשר כלל מספר הקלטות ובהן תופף בסט, כולל שירים מהמבחנים של הלהקה עבור חברות התקליטים דקה ופרלופון. הוא זכה, בתמורה לכך, בדמי תמלוגים שנעו בין 1,000,000 ל-4,000,000 ליש"ט. אולם הוא לא התראיין עבור הספר או סרט התעודה שהופקו במסגרת פרויקט האנתולוגיה של הביטלס. בקולאז' התצלומים שעיטר את עטיפת האלבום "אנתולוגיה 1" מוצגת תמונה של חברי הלהקה, כולל בסט, בימיה הראשונים. אולם דמותו של בסט הוסרה ממנה ובמקומה מופיעה דמותו של מחליפו, רינגו סטאר, שנלקחו מהתקליט הראשון של הביטלס, Please Please Me. בצדה השמאלי של עטיפת האלבום "אנתולוגיה 1" ניתן לראות תמונה קטנה של בסט. בסט הופיע בפרסומת של בירה קרלסברג ששודרה במהלך הפסקת הפרסומות הראשונה של הפרק הראשון של סדרת הטלוויזיה "אנתולוגיה" ששודרה בערוץ ITV בנובמבר 1995. בפרסומת הופיע הכיתוב "כנראה הלאגר הכי פיט בעולם" (באנגלית: Probably the Pete Best lager in the world) כמשחק מילים בין שם משפחתו למילה "הכי טוב" כפי שמופיעה בסיסמה הידועה של חברת קרלסברג.
כיום מופיע בסט עם אחיו הצעיר, רוג, ולהקתו, פיט בסט בנד, ברחבי העולם וב-6 ביולי 2007 נכנס בסט להיכל התהילה של המוזיקה של ליברפול (באנגלית: All You Need Is Liverpool Music Hall of Fame).
אלבומם של פיט בסט בנד, "היימנס גרין" ראה אור ב-16 בספטמבר 2008 בארצות הברית, ב-24 באוקטובר 2008 ברחבי העולם למעט בבריטניה, וב-27 באוקטובר 2008 בבריטניה והוא כולל אך ורק שירים מקומיים, רובם מתייחסים לילדותו בליברפול. דמותו של בסט שהוסרה מעטיפת האלבום "אנתולוגיה 1" מופיעה בעטיפה של האלבום "היימנס גרין".
תקליטונים
"I'm Gonna Knock on Your Door" עם "Why Did I Fall in Love with You" (Decca F 11929, 1964)
"Don't Play With Me (Little Girl)" עם "If You Can't Get Her" (Happening 405, 1965)
"If You Can't Get Her" עם "The Way I Feel About You" (Happening HA1117, 1965)
"Kansas City" b/w "Boys" (Cameo 391, 1965)
"(I'll Try) Anyway" עם "I Wanna Be There" (Original Beatles Drummer 800, 1965)
"Kansas City" עם "Boys" (Cameo 391, 1965)
אריכי נגן
Best of the Beatles (Savage BM 71, 1965) "I Need Your Lovin"; "Just Wait and See"; "Casting My Spell"; "Keys to My Heart"; "Why Did You Leave Me Baby?"; "Like My Sister Kate"; "I Can't Do Without You Now"; "I'm Blue"; "Some Other Guy"; "She's Alright"; "Nobody But You"; "Last Night"
The Beatle That Time Forgot (Phoenix PB-22, 1981)
"I'm Checking Out Now Baby"; "I'll Try Any Way"; "I Don't Know Why (I Just Do)"; "How'd You Get to Know Her Name"; "She's Not the Only Girl in Town"; "If You Can't Get Her"; "More Than I Need My Self"; "I'll Have Everything Too"; "The Way I feel About You"; "Don't Play With Me (Little Girl)"; "Rock and Roll Music"; "All Aboard"
Rebirth (Phoenix PB-44, 1981)
"I Can't Do Without You Now"; "Off the Hook"; "She's Alright"; "I Need Your Lovin'"; "Why Did You Leave Me Baby"; "High School Shimmy"; "I Wanna Be There"; "Everybody"; "Pete's Theme"; "Keys to My Heart"
The Beatle That Time Forgot (Phoenix PHX 340, 1982)
"I'll Try Anyway"; "I Don't Know Why I Do (I Just Do)"; "She's Not the Only Girl in Town"; "More Than I Need My Self"; "I'll Have Everything Too"; "I'm Checking Out Now Baby"; "How'd You Get to Know Her Name"; "If You Can't Get Her"; "Rock and Roll Music "
תקליטורים
Back to the Beat - (1995)
The Pete Best Combo: Beyond the Beatles 1964-1966 (1996)
Live at the Adelphi Liverpool 1988 - (1996)
Best (1998)
Casbah Coffee Club 40th Anniversary Limited Edition (2009)
The Savage Young Beatles (2004)
Haymans Green (2008) - (The Pete Best Band) )
סרטים
The Rocker (Cameo) DVD
Best of the Beatles DVD
Pete Best of The Beatles DVD
בתיאטרון
"בסט!" (באנגלית: !Best) הוא מחזה קומי בדיוני שנכתב על ידי מחזאי מליברפול, פרד לולס, והוצג בתיאטרון אוורימן ליברפול ובפסטיבל התיאטרון של דבלין בשנים 1995 ו-1996. ההצגה מתארת את הצלחתו העולמית של פיט בסט ככוב רוק על לאחר שהודח מלהקת הביטלס בעוד שהצלחתה מתקשה להתרומם. המחזה זכה לביקורות טובות בעיתון המקומי "ליברפול אקו" (באנגלית: Liverpool Echo) המוזכרות גם בספרו של ספנסר ליי מ-1998, "נזרק: ההדחה של פיט בסט".
קוצר נשימה
קֹצֶר נְשִׁימָה (בלועזית: דִיסְפְּנֵאָה, Dyspnea) הוא תסמין המתאר תחושה של היעדר אוויר וקושי לנשום. באופן פיזיולוגי, יכול קוצר נשימה להופיע לאחר מאמץ גופני גדול, אולם הופעתו במאמץ מתון יותר או במנוחה מהווה סממן למחלה.
קוצר נשימה יכול לנבוע ממגוון רחב של סיבות, כאשר מרבית המקרים נובעים מסיבות במערכת הנשימה ובמערכת הלב וכלי הדם. נוסף על אלה, ישנן סיבות נוירולוגיות, כאלה הקשורות למערכת השריר-שלד, אנדוקריניות, המטולוגיות ופסיכיאטריות. מבין הגורמים הריאתיים, הבולטים ביותר הם אסתמה, דלקת ריאות, מחלות ריאה אינטרסטיציאליות, מחלת ריאות חסימתית כרונית, תסחיף ריאתי וחזה אוויר. הגורמים הלבביים הבולטים הם מחלת לב איסכמית ובצקת ריאות ממקור לבבי, כגון אי-ספיקת לב.
מנגנון
תחושת הנשימה מתווכת על ידי שני מסלולים עצביים: המסלול המוציא, האֵפֵרֶנְטִי, שמקורו בקליפת המוח המוטורית, והמסלול המביא, האָפֵרֶנְטִי, שמקורו בקולטני חישה בגוף הקשורים למערכת הנשימה. המסלול המוציא אחראי על שליחת המסר העצבי המפעיל את שרירי הנשימה, תוך שליחת מסר מקביל אל קליפת המוח התחושתית, ואילו המסלול המביא מקבל את הקלט שלו משלושה סוגי קולטנים: כמורצפטורים, מכנורצפטורים ומטבורצפטורים. הפרעות בכל אחד ממסלולים אלה, כמו גם הפרעות ביחסי הגומלין ביניהם ובעיבודם במוח, גורמות לתחושה של קוצר נשימה, אשר נתפס כתחושה הוליסטית, בניגוד לכאב, שפעמים רבות ניתן לייחסו לנקודת קצה עצבית אחת.
הפרעות הקשורות בעבודת נשימה מוגברת, או לחלופין בתחושה שנדרש מאמץ גדול יותר בנשימה, יביאו לקוצר נשימה במסלול המוציא, שכן במקביל למסר העצבי הנמסר לשרירים העייפים, נשלח מסר תחושתי מקביל על עבודת נשימה מוגברת. הפרעות אלה מאפיינות התנגדות מוגברת בדרכי האוויר או היענות נמוכה ונוקשות של מערכת הנשימה. לעומת זאת, במסלול המביא כמורצפטורים בגוף עורק התרדמה ובמוח המוארך, החשים ירידה חמצן בדם (היפוקסמיה), עלייה חריפה ברמת הפחמן הדו-חמצני בדם (היפרקפניה) וחמיצות הדם (אצידמיה), יביאו לתחושת רעב לאוויר. המכנורצפטורים, כאשר מגורים על ידי עווית הסימפונות (ברונכוספאזם), מביאים לתחושה של לחץ בחזה. מכנורצפטורים מסוימים אחרים כמו קולטני J, הרגישים לבצקת ברקמת הריאה, וכמו קולטנים בכלי הדם הריאתיים, החשים שינויים חדים בלחץ הדם בעורק הריאה, תורמים לתחושת הרעב לאוויר. מכנורצפטורים אחרים החשים ניפוח יתר של הריאה מלווים בתחושה של עבודת נשימה מוגברת וחוסר יכולת לקחת נשימה עמוקה או מספקת. המטבורצפטורים מצויים בשרירי השלד ומופעלים על ידי שינויים בסביבה הביוכימית של השריר בעת מאמץ. כאשר הם מגורים הם תורמים לאי-נוחות בנשימה.
אי-התאמה בעיבוד המסלולים השונים המתווכים את תחושת הנשימה עלולה לגרום להגברת תחושת קוצר הנשימה. בנוסף, חרדה עלולה אף היא להחמיר את קוצר הנשימה על ידי שינוי בתפישה התחושתית של המסרים המתקבלים או על ידי שינוי פיזיולוגי המתרחש בעת חרדה, כגון נשימת יתר המביאה להגברת עבודת הנשימה וניפוח יתר של הריאות.
הערכה איכותית
כאמור בהגדרתו, קוצר נשימה יכול להיות ביטוי למספר סוגי תחושות נבדלות של אי-נוחות בנשימה, אשר כל אחת מהן מתפתחת במנגנון שונה. תחושת הרעב לאוויר מתעוררת לאור דחף מוגבר לנשימה, לחץ בחזה יכול להיגרם במנגנון של היצרות הסימפונות או בצקת ברקמת הריאה, תחושת מאמץ נשימה מוגבר יכולה לנבוע מחסימה בדרכי האוויר או מחולשה של שרירי הנשימה ואילו תחושה של חוסר היכולת לקחת נשימה עמוקה היא ביטוי לניפוח יתר של הריאות ונפח נשימה מוגבל. תחושת נשימה כבדה, מהירה או עודפת היא במקרים רבים ביטוי לכושר גופני ירוד.