cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NFL
פלייאוף
לפלייאוף מעפילות 7 קבוצות מכל ליגה (סה"כ 14 קבוצות). ארבע הקבוצות שסיימו במקום הראשון מכל אחד מארבעת הבתים מדורגות 1-4 לפי המאזן, וכן עולות שלוש הקבוצות בעלות המאזן הטוב ביותר שלא זכו בראשות הבתים ומדורגות 5, 6 ו-7 בשבוע הראשון של הפלייאוף הקבוצה המדורגת 2 משחקת מול המדורגת 7, 3 משחקת נגד המדורגת 6 ו-4 משחקת נגד 5. הקבוצה המדורגת ראשונה אינה משחקת בשבוע הראשון ועולות ישר לשלב חצי הגמר, בו הקבוצה המדורגת 1 משחקת נגד המנצחת בסיבוב הראשון המדורגת נמוך יותר, והמדורגת 2 (אם עולה) נגד המנצחת בסיבוב הראשון המדורגת גבוה יותר. בכל משחק, המדורגת הגבוהה יותר גם תזכה ביתרון הביתי. בשבוע השלישי נערכים משחקי הגמר של הליגות בין שתי המנצחות בסיבוב השני. שבועיים אחר כך מתקיים משחק הסופרבול בו מתמודדות שתי אלופות הליגות על תואר אלופת ה-NFL.
יחסי ארצות הברית–סוריה
ארצות הברית השעתה את היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה שפרצה ב-2012.
1835-1957
היחסים החלו לראשונה כאשר ארצות הברית מינתה קונסול לחלב, שהייתה אז תחת האימפריה העות'מאנית. ב-7 בספטמבר 1946, הכירה ארצות הברית בסוריה העצמאית.
1957-1990
ב-1957, בעקבות ניסיון הפיכה כושל של ה-CIA להפיל את נשיא סוריה, שוכרי אל קוותלי, ביקשה סוריה משגריר ארה״ב, ג'יימס ס. מוס, לעזוב את דמשק. ב-1967, ניתקו שתי המדינות את היחסים לאחר מלחמת ששת הימים. ב-1974, התחדשו היחסים בין שתי המדינות ונשיא ארה״ב ריצ'רד ניקסון, ביקר בדמשק.
בראיון שנערך ב-1986 ל-CNN, אמר שר החוץ האמריקאי, אלכסנדר הייג, כשנשאל מי היא המדינה הגרועה ביותר בחסות הטרור, אמר "ללא ספק סוריה".
1990-2000
במלחמת המפרץ ב-1990 שיתפה סוריה פעולה בקואליציה תחת ארצות הברית כנגד עיראק.
סוריה שיפרה את יחסיה עם ארצות הברית על ידי הבטחת שחרורם של בני ערובה מערביים בלבנון והסרת ההגבלות על ידי יהודי סוריה.
לאורך שנות כהונתו של הנשיא ביל קלינטון, היה ניסיון לערב את הנשיא אל-אסד במשא ומתן לשלום במזרח התיכון. אלה כוללים כמה פסגות נשיאותיות בין השניים. האחרונה אירעה כאשר הנשיא חאפז אל-אסד נפגש עם ביל קלינטון במרץ 2000.
2001-2008
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר, החלה סוריה בשיתוף פעולה מוגבל עם ארצות הברית במלחמה בטרור.
התנגדותה של סוריה לפלישת הקואליציה לעיראק ב-2003 הידרדרה, שכן התעוררה מחלוקת קשה בעקבות אי הצלחת סוריה, למנוע מגורמים זרים לפלוש באמצעות גבולה לעיראק. ב-2008, ביצע ה-CIA ופיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית, פשיטה צבאית על העיירה סוכרייה באבו כמאל.
היא החזירה את השגרירה מסוריה בעקבות רצח ראש ממשלת לבנון לשעבר רפיק חרירי בשנת 2005. הוא הושב לסוריה כעבור כמה שנים.
תחת הנשיא אובמה
ממשל אובמה יזם מדיניות של התקרבות לסוריה. עם זאת, בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה בשנת 2011, היחסים הצטננו וגורמים אמריקאים שונים, כולל אובמה, קראו לנשיא סוריה בשאר אל-אסד להתפטר. ב-24 באוקטובר 2011, החזירה ארצות הברית את שגרירה מדמשק לאחר מלחמת האזרחים ובשנת 2012 היחסים בין שתי המדינות נותקו.
תחת הנשיא טראמפ
עם תחילת כהונתו, הציע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, אזורי ביטחון המיועדים כתחלופה לפליטים הסורים במקום הגירתם לארצות הברית. ב-30 בינואר 2017, הודיעה ממשלת ערב הסעודית כי היא תומכת בהקמת אזורי ביטחון בסוריה ובתימן. בתגובה, דחה נשיא סוריה אל-אסד את ההצעה, וטען כי היא "לא מציאותית בכלל".
ב-7 באפריל 2017, תקף הצבא האמריקאי את הבסיס הסורי שביצע את המתקפה הכימית בח'אן שייח'ון.
האשמות בטרור
סוריה נחשבת לדיקטטורה בה רמת זכויות האדם בה הוא ירוד. סוריה נמצאת ברשימת המדינה המצדדות לטרור של ארצות הברית מאז תחילת הרשימה, ב-1979. אמנם סוריה לא הייתה קשורה ישירות לפיגועי טרור בינלאומיים, אך היא תומכת בקבוצות התנגדות שבהן היא רואה כלגיטימיות.
סנקציות כלכליות
ממשלת ארצות הברית הטילה מספר של סנקציות כלכליות על סוריה. הצורה העיקרית של הסנקציות גורמת להכללתה ברשימת המדינות המממנות טרור.
הסנקציות
בין השאר, הסנקציות כוללות איסור על אמריקאים לעשות עסקים עם ממשלת סוריה, איסור על ייבוא נפט מסוריה ואיסור על אנשים אמריקאים להשקיע בסוריה. ב-2006, חוקקה ארצות הברית סנקציות נגד בנק המסחר של סוריה וממשל בוש חוקק חוק בשנת 2004, האוסר על ייצוא לסוריה, למעט תרופות ומזון.
מרי שלי
מַרִי ווּלסֵטוֹנקרַאפט שֶלי (באנגלית: Mary Wollstonecraft Shelley; 30 באוגוסט 1797 – 1 בפברואר 1851) הייתה סופרת אנגלייה, שחיברה בין השאר את הרומן "פרנקנשטיין". בתם של הסופרת הפמיניסטית מרי וולסטונקראפט והפילוסוף ויליאם גודווין, ואשתו של המשורר פרסי ביש שלי.
תולדות חייה
מרי וולסטונקראפט גודווין נולדה בסומרס טאון להורים ידועים - אביה היה הפילוסוף ויליאם גודווין ואמה הסופרת הפמיניסטית מרי וולסטונקראפט, מחברת "הצידוק לזכויות נשים". אמה מתה עשרה ימים לאחר לידתה מסיבוך בלידה. מרי ואחותה למחצה פאני נשארו בהשגחת אביה.
ויליאם גודווין התחתן ב-1801 עם מרי ג'יין וייל קליירמונט, וכעבור שנתיים נולד להם בן. מרי ששאפה לעצמאות פיזית ויצירתית, לא הייתה ביחסים טובים עם אמה החורגת.
מרי לא קיבלה חינוך פורמלי, אבל למדה בבית וקראה בשקיקה בספרים מספרייתו הנרחבת של אביה.
התחילה לקרוא את כתבי אמה בגיל 8, והושפעה מהם עמוקות. היא גם אהבה לכתוב ובגיל 10 פרסמה את שירה הראשון.
עקב החיכוכים עם אמה החורגת נשלחה מרי ב-1812 לסקוטלנד, לגור אצל חברו הטוב של אביה.
בסוף אותה שנה, כשחזרה לאנגליה, פגשה לראשונה את המשורר פרסי ביש שלי ואשתו הארייט, בביקורם אצל אביה של מרי. כעבור שנה נפגשו שוב, שלי היה מעריץ של גודווין ותמך בו כלכלית. הוא התארח בבית גודווין, מרי ופרסי נפגשו כמעט כל יום, והתאהבו זה בזה. גודווין רגז על הרומן ואסר על שלי לבוא לביתו. בקיץ 1814 ברחו מרי ופרסי שלי לצרפת, בלווית אחותה החורגת קלייר. בתגובה ניתק האב את הקשר עם בתו.
מרי, פרסי וקלייר טיילו באירופה, אחרי כמה שבועות חזרו ללונדון והתגוררו יחד. ב-1815 מרי ילדה בת שמתה מיד אחרי הלידה, ושנה אחר כך ילדה בן שמת בגיל 3 ממלריה. קלייר הפכה לפילגשו של המשורר לורד ביירון, שהיה חברו הטוב של שלי.
ב-1816 שלי ומרי יחד עם ביירון וחברו הטוב ג'ון פולידורי שהו בז'נבה. תחילתו של הספר "פרנקנשטיין" היה בתחרות שהציע לארבעתם ג'ורג' ביירון, כאשר כל אחד מהם נדרש לחבר סיפור אימה. סיפורה של מרי היה הבסיס לרומן שכתבה מאוחר יותר בעידודו של פרסי, והוא היחיד בין הסיפורים שלהם שהתפרסם. "פרנקנשטיין" הוא סיפורו של סטודנט גרמני שמפיח חיים באדם שיצר מחלקי גופות, ויוצר מפלצת הגורמת בסופו של דבר לאובדנו. הספר "פרנקנשטיין, או פרומתאוס המודרני" בשמו המלא יצא לאור ב-1818, והוא נחשב לרומן הראשון בז'אנר המדע הבדיוני.
ב-1817 פרסמו מרי ופרסי שלי ספר משותף המתעד את מסעותיהם באירופה, בהשראת ספר דומה שפרסמה אמה של מרי. באותה שנה ילדה מרי בת נוספת, שמתה שנה מאוחר יותר. בני הזוג עזבו את אנגליה והתיישבו באיטליה. ב-1819 ילדה את פרסי פלורנס, שהוא היחיד מילדיה שהגיע לבגרות. מרי התחילה לעבוד על ספרה "מתילדה", הנוגע ליחסיה עם אביה ועם פרסי; ספר זה פורסם ב-1959, 108 שנים אחרי מותה.
ב-1822 חיו מרי ופרסי בלה-ספציה, מרי הרתה אך איבדה את עוברה וכמעט קיפחה גם את חייה. כעבור שבועיים בעלה פרסי ביש שלי טבע במהלך הפלגה קרוב לליבורנו. הטרגדיות הרבות שפקדו את מרי גרמו כנראה לעיסוקה התמידי בנושא המוות. היא גם סבלה מתקופות ארוכות של דיכאון וערעור בריאותה הנפשית.
אחרי מות בעלה, חזרה מרי לאנגליה עם בנה. היא המשיכה לכתוב, אך שאר יצירותיה לא זכו לתהילה לה זכה ספרה הראשון. בנוסף לרומאנים כתבה מאמרים, נובלות, יומני מסע, סיפורים קצרים ושירים. כן ערכה אוספי שירים של בעלה, להם היא כתבה הקדמות והסברים.
מרי שלי מתה בלונדון בגיל 53 מגידול במוחה. היא נקברה בכנסיית סן-פיטר בבורנמות', על אף בקשתה להיקבר לצד שני הוריה בסן-פנקרס בלונדון.
רומנסה
הרומנסה (מספרדית: Romance) היא צורה עממית של שיר זמר שמקורה בספרד. ראשית תקופת היווצרותה של הרומנסה בין המאות ה-10 וה-12. הרומנסה הגיעה אל התרבות היהודית דרך הלאדינו, שפתם של יהודי ספרד ומגורשיה מסוף ימי הביניים ואילך. הרומנסה היא "אחותה" של הבלדה, ולה נקודות דמיון ושוני לבלדה.
הרומנסה היא שיר עלילתי סנטימנטלי, הנמסר ממספר לירי. חוקר הספרות שלמה הראל תיארה כ"גרסה פיוטית מוגבהת ומסוגננת של הניסיון האנושי, אודות ענייני גבורה, אהבה וכשפים". רוב עלילות הרומנסות קשורות בהווי ימי הביניים בספרד, סיפורי אבירים, פרשיות חצר, רעיות נאמנות או בוגדניות, מלחמות בין ממלכות, ועלילות השבויים במהלך מלחמת הנוצרים במורים המוסלמים. בין נושאיהן של רוב הרומנסות ששרדו בקרב צאצאי מגורשי ספרד שלקוחים מן ההווי הלא יהודי בולטות הרומנסות על נושאים תנ"כיים כמו משה על הר חורב, קינת דוד על אבשלום או רומנסה על אמנון ותמר.
בקורפוס הספרותי ניתן למצוא רומנסות מולחנות ושאינן מולחנות, ללא חריזה או עם חריזה משוכללת, קצרות או ארוכות ועוד גרסאות רבות. גם סיפור קצר יכול לענות על הקריטריונים הבסיסיים של רומנסה (4 בתים, אווירה פסטורלית, קול דובר לירי, תימה סנטימנטלית-רומנטית) ובמקרה כזה יימצאו חוקרי ספרות שיכניסו אותו לקטגוריה זו.
בין כותבי הרומנסות העבריים - שאול טשרניחובסקי, לאה גולדברג, יעקב אורלנד, נתן אלתרמן, נעמי שמר ורבים אחרים.
חוסה סוסה
חוסה ארנסטו סוסה (בספרדית: José Ernesto Sosa; נולד ב-19 ביוני 1985 בעיירה בפרובינציית סנטה פה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בקבוצת אסטודיאנטס לה פלאטה. הוא מכונה "Principito" - הנסיך הקטן בספרדית.
אלטאי (חבל מנהלי)
חבל מנהלי אלטאי (ברוסית: Алтайский край; תעתיק: אלטאיסקי קראי) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. נמצא בחלק הדרום-מערבי של המחוז הפדרלי הסיבירי. החבל גובל עם קזחסטן.
חוסה סוסה
ביוגרפיה
סוסה החל את הקריירה בקבוצת אסטודיאנטס לה פלאטה משנת 2002 אך הפך לשחקן הרכב רק החל מאפרטורה 2003. הוא הגיע לשיאו במהלך אפרטורה 2006 כשעזר לקבוצתו לזכות באליפות ארגנטינה, הראשונה מאז 1983. סוסה כבש את שער השוויון במשחק האליפות מול בוקה ג'וניורס.
אלטאי (חבל מנהלי)
החבל הוקם בשנת 1937. עד לשנת 1991 רפובליקת אלטאי הייתה חלק ממנו.
חוסה סוסה
ביוגרפיה
יכולתו במהלך הטורניר הביאה להתעניינות מועדונים מאירופה, הוא הומלץ ללאציו על ידי מאמנו באסטודיאנטס, דייגו סימאונה, אשר שיחק בקבוצה האיטלקית אך לבסוף הייתה זו באיירן מינכן שהצליחה לרכוש אותו תמורת סכום משוער של 10 מיליון אירו.
אלטאי (חבל מנהלי)
היסטוריה
התיישבות רוסית באזור החלה במחצית השנייה של המאה ה-17. לצורך הגנת הגבולות משבטים מקומיים הוקמו מבצרים. באותה תקופה התגלו מרבצי מתכות שונות (בעיקר זהב, כסף ונחושת) והוקמו מפעלים שהיו בבעלות הצאר. לקראת סוף המאה ה-19 כל המפעלים נסגרו.
חוסה סוסה
ביוגרפיה
סוסה הרשים במשחקי ההכנה של הקבוצה בקיץ 2007 אך השתלבותו בהרכב קבוצה נפגעה בשל פציעות חוזרות. אולי הנס, מראשי הקבוצה, הישווה את סוסה לסבסטיאן דייסלר ותיאר אותו כשחקן מהיר וטכני המשחק בעיקר באגף הימני.
אלטאי (חבל מנהלי)
כלכלה
כלכלת החבל מבוססת בעיקר על חקלאות. בעיר ברנאול קיימים מפעלי תעשייה משמעותיים.
חוסה סוסה
ביוגרפיה
בשנת 2011 עבר סוסה למטאליסט חרקוב האוקראינית.
אלטאי (חבל מנהלי)
דמוגרפיה
כ-54% מאוכלוסיית החבל מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - ברנאול מתגוררים כ-600 אלף תושבים. הרוסים מהווים כ-94% מאוכלוסיית החבל, הגרמנים - כ-2.1%, האוקראינים - כ-1.5%.
גרמנים הגיעו לאזור בעקבות הגירוש שבוצע בתחילת מלחמת העולם השנייה. בשנת 1959 התגוררו בחבל כ-142 אלף גרמנים והם היו כ-6% מכלל אוכלוסיית החבל. מספר גרמנים בחבל יורד בהדרגה ועתה מתגוררים בו רק 50 אלף גרמנים.
חוסה סוסה
ביוגרפיה
ב-1 בינואר 2014 הושאל השחקן לקבוצת אתלטיקו מדריד עד תום העונה. עונה לאחר מכן הושאל לבשיקטש. ב-15 באוקטובר חתם באופן קבוע בקבוצה.
ב-17 באוגוסט 2016 חתם סוסה במילאן האיטלקית. ב-8 בספטמבר 2017 הושאל לטרבזונספור הטורקית. ב-14 בינואר 2018 חתם באופן קבוע בטרבזונספור לשנתיים וחצי.
ב-21 באוגוסט 2020 חתם סוסה בפנרבחצ'ה לשנתיים.
בקיץ 2022 חזר לקבוצת נעוריו, אסטודיאנטס לה פלאטה.
נבחרת
סוסה זומן על ידי מאמן הנבחרת אלפיו באסילה לסגל השחקנים המתכונן לקופה אמריקה. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת ב-9 במרץ 2005 במשחק הידידות מול מקסיקו וערך את הופעתו השנייה במשחק הידידות מול צ'ילה ב-18 באפריל 2007. הוא היה גם בסגל הנבחרת הצעירה של ארגנטינה שסיימה רביעית במונדיאל הנוער ב-2003.
סוסה היה בסגל הנבחרת האולימפית של ארגנטינה שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג (2008).
ג'לל באייר
מהמוט ג'לל באייר (טורקית Mahmut Celâl Bayar; 16 במאי 1883 – 22 באוגוסט 1986) היה מדינאי וכלכלן טורקי, ראש ממשלת טורקיה מ-1937 עד 1939 ונשיאה השלישי מ-1950 עד 1960.
ביוגרפיה
באייר נולד בכפר סמוך לבורסה ואביו היה מורה מפלובדיב בבולגריה. הוא הצטרף למועצת האיחוד והקידמה במטרה להשיב את החוקה העות'מאנית לתוקפה. הוא עבר להתגורר באיזמיר וריכז את פעילות המפלגה בעיר. עם תחילתה של מלחמת יוון–טורקיה והפלישה היוונית לאיזמיר ב-1919 הוא השתתף בארגונה של ההתנגדות ליוונים תחת השם הבדוי גליפ הוג'ה (Galip Hoca). בסוף 1919 הוא נבחר לפרלמנט העות'מאני הרביעי והאחרון, ולאחר פיזורו ב-1920 עבר לאנקרה והצטרף לתנועה הלאומית הטורקית. הוא היה חבר באספה הלאומית הגדולה של טורקיה מטעם העיר בורסה ושימש בה כשר הכלכלה. באייר היה יועץ למשלחת הטורקית בדיוני ועדת לוזאן שניסחה את הסכם לוזאן ב-1923, ולאחר מכן כיהן באספה הלאומית כנציג העיר איזמיר. באייר היה מייסדו של "בנק העבודה" הטורקי (İş Bank), הבנק הפרטי הראשון במדינה, ב-26 באוגוסט 1924, ושימש כמנכ"ל הבנק עד 1932.
לסר
לסר (Lesser) הוא שם משפחה. {{פירושונים|
ג'לל באייר
ביוגרפיה
ב-25 באוקטובר 1937, מונה באייר כראש ממשלת טורקיה על ידי הנשיא מוסטפא כמאל אטאטורק. באייר כיהן בשתי כהונות רצופות בתפקיד זה, אך לאור חילוקי דעות בינו לבין נשיא טורקיה השני איסמט אינני אשר תפס את מקומו של אטאטורק לאחר מותו, סיים באייר את תפקידו ב-25 בינואר 1939. ב-7 בינואר 1946 ייסדו באייר ואחרים את המפלגה הדמוקרטית (Demokrat Parti), ובאייר היה ליושב ראש המפלגה. בבחירות שנערכו ב-1950 ניצחה מפלגתו, והוא היה לנשיא טורקיה. הוא שימש כנשיא המדינה משך עשר שנים, עד שהצבא תפס את השלטון ב-27 במאי 1960. באייר, ראש ממשלתו מנדרס ואחרים נעצרו ונשפטו ב-1961. מנדרס ושני אחרים נדונו למוות והוצאו להורג. באייר נדון למאסר עולם וב-1964 הוא שוחרר מהכלא בשל בריאותו הירודה. בנובמבר 1975 הותר לבאייר לחזור לחיים הפוליטיים והוא הוזמן להיות חבר הסנאט מכוח היותו נשיא הרפובליקה לשעבר, אך הוא סירב. הוא נפטר באיסטנבול ב-1986 בגיל 103.
לסר
ראו גם
}}
עמדת בית תורג'מן
שמאל|ממוזער|250px|עמדת בית תורג'מן. כיום משמש המבנה את [[מוזיאון על התפר]] עמדת בית תורג'מן הוא מבנה הממוקם ברחוב חיל ההנדסה 4, במקום בו עבר "הקו העירוני", קו הגבול בין מדינת ישראל לבין ירדן עד מלחמת ששת הימים, המסמן עד היום את המעבר בין ירושלים המערבית לירושלים המזרחית. משמש כיום את מוזיאון על התפר.
היסטוריה
עמדת ובה כוחות צה"ל או משמר הגבול ששכנה במבנה בין השנים 1948 ו-1967 והגנה על מעבר מנדלבאום הסמוך, בצומת הרחובות שמואל הנביא ודרך סנט ג'ורג' נקראה על שם המבנה.
לאחר מלחמת העצמאות מעבר מנדלבאום היה המעבר היחיד בין שני חלקי העיר ירושלים, ובשל קרבתו אל המובלעת הישראלית בהר הצופים, עברה דרכו השיירה הדו שבועית אל ההר. מבנה בית תורג'מן בוצר על מנת להגן על המעבר. במהלך השנים, נפגע המבנה מכדורים ומפגזים וסימני הפגיעות ניכרים בו עד היום.
לאחר מלחמת ששת הימים אנטון ברמכי ניסה לקבל חזרה את ביתו, אך עקב היותו נפקד מבוקשו לא ניתן לו.
בשנת 1981 שופץ המבנה והפך למוזיאון המתעד את תולדות ירושלים החצויה - תוך שימוש בעמדות הבטון שהיו במבנה.
מאיר רוזין
מאיר רוזין (תרל"ו, 1876, ויטבסק, רוסיה (רוסיה הלבנה) – י"ח באייר תרע"ז, 1917, ירושלים) היה אמן ביישוב, צייר, יצרן מזכרות, צייר שלטים, ליטוגרף ובונה מודלים של מבנים מפורסמים בירושלים. חסיד חב"ד. צייר השלטים הראשון בירושלים. נחשב לצייר הנופים הראשון בארץ ישראל.
ביוגרפיה
נולד ב-1876 בוויטבסק שברוסיה הלבנה, לחיה פרידה ושמואל רוזין, יצרן ספירט. בילדותו למד בחדרים בוויטבסק. בשנת (1891) עלה לארץ ישראל יחד עם הוריו ומשפחתו, והתגורר ביישוב הישן בירושלים. נישא לפייגה בת אליהו פישלזון, ולזוג נולדו שבע בנות ובן.
כנער צעיר החל לצייר שלטים למטרות פרסומיות ולמודעות. שלטיו הוצבו אף בביירות. למד במחזור הראשון של בית הספר לאמנויות בצלאל בתחום היציקות בגבס, במשך כשלושה חודשים. לאחר מכן הקים יחד עם הצייר שמואל מלניק את "בית מלאכה אמנותי הארצישראלי הראשון" בירושלים, שבו הוצעו ציור בתים ובתי תפילה, ציורים ויצירות אמנות מחומרים שונים. לאחר זמן קצר נפרד רוזין ופתח חנות בפאתי הרובע הארמני בירושלים לממכר מזכרות וציורים, יציקות מיניאטורות מגבס ומודלים מעץ של מבנים ירושלמים. לקוחותיו היו תיירים שביקרו בירושלים בשלהי התקופה העות'מאנית בארץ ישראל.
הִרבה לצייר בעלי-מלאכה יהודיים בעיר העתיקה בעת מלאכתם. את רוב עבודותיו עשה מחומרים שמיחזר, כגון קרטון, קופסאות פח של נפט, חפיסות סיגריות, וחומרי גלם נוספים. ציורים וגלויות רבות שעיצב הודפסו בדפוס מונזון הנודע, ולמשך זמן מה הוא אף עבד בדפוס זה. ערך מספר מסעות ברחבי ארצות הברית ואירופה, שם הוא נחשף לאמנות בינלאומית והושפע מהאמנות האקספרסיוניסטית.
בשנת 1898 יצר שנים מתוך שלושת שערי הכבוד המפוארים שליוו את ביקורו של קיסר גרמניה וילהלם השני בירושלים – אחד מטעם מועצת העירייה, ואחד נוסף, מפואר הרבה יותר, מטעם קהל היהודים, ועליו מודפסות המילים: "ברוך הבא בשם ה', ברכנוכם מבית ה', ווילהעלם השני ירום הודו".
בשנת תרע"ג-1913 הקים יחד עם ידידיו ש"ז גולדברגר ויעקב ערבליך את בית המלאכה "אמנות יהודה", שמטרתו הייתה, "לתת מלאכה לפועלים עניים, ולפתח כישרונות צעירי ירושלים באמנות הציור, רישום ובנאות".
בי"ח אייר תרע"ז (1917) נפטר ממחלה ומתת תזונה בירושלים בשלהי מלחמת העולם הראשונה.
יצירתו
בעת ששוחזר בפעם השלישית בית הכנסת החורבה, בראשית המאה ה-21, נלקחו שרטוטים לשחזור פנים המבנה מהדגם שבנה רוזין לפני חורבנו.
לצד האמנות היהודית יצר רוזין גם דגמים של מבנים כמו כנסיית הקבר, מסגד אל-אקצא, הפירמידות במצרים ועוד.
חלק גדול מציוריו ניזוקו כשנשלחו למכירה בארצות הברית ומרביתם ניזוקו מרטיבות, כשהסוורים בנמל שכחו את ארגז הציורים על החוף. מהמעט שנשאר התקיימה ב-2009 תערוכה במוזיאון חצר היישוב הישן בירושלים העתיקה, שאצר ניר פלדמן.
רז גור אריה
רז גור אריה (נולד ב-1956) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק כוח האדם בחיל האוויר.
חייו
גור אריה גדל בקיבוץ עין חרוד איחוד. שירת כלוחם בסיירת מטכ"ל ולחם במבצע אנטבה. עבר קורס קציני חי"ר בבה"ד 1 ושירת כמפקד צוות בתקופה בה פיקד נחמיה תמרי על היחידה, וכמפקד פלגה בדרגת סרן.
לאחר שחרורו החליט לחזור לשירות צבאי, התנדב לקורס טיס אותו סיים בהצלחה. עם הקמת טייסת העמק מחדש כטייסת מטוסי F-16, שירת בה כטייס קרב. בהמשך שירת כסמ"ט א' בטייסת 107, כמפקד טייסת 119 בשנים 1992 עד 1995, מפקד כנף 28 (נבטים) בשנים 1995 עד 1997, מפקד בית הספר לטיסה בשנים 1997 עד 2000, ומפקד היחידה לשיתוף פעולה. ב-2002 מונה לראש להק כוח האדם במטה חיל האוויר וכיהן בתפקיד עד 2004. במילואים המשיך לשרת כטייס F-16C/D "ברק".
גור אריה נשוי ואב לשניים, בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב (2003).
דוגמה
דּוֹגְמָה (מיוונית Δόγμα - דעה) היא אמונה, דוקטרינה או עיקרון שדוגל בהם ארגון דתי או אחר. הדוגמה נחשבת כבעלת סמכות שאין לערער עליה, גם בלא שהוכחה לוגית או אחרת. המושג הופיע לראשונה ביוון העתיקה כאשר פילוסופים "חיוביים" כונו דוגמטיקנים, להבדילם מפילוסופים ספקניים, שהטילו ספק בדברים וניסו להתמודד עם ספק זה. הפילוסוף הגרמני עמנואל קאנט כינה בשם "דוגמה" פילוסופיה מטאפיזית העוסקת בעניינים החורגים מתחום הניסיון כגון אלוהים, אלמוות ועוד. פילוסופיה זו מחזיקה באמיתות שלא ניתן להוכיחן בעזרת התבונה.
דוגמה בדת
דוגמות מצויות בדתות כגון הנצרות, האסלאם והיהדות ונחשבות לעיקרי אמונה אשר כל מאמין חייב להחזיק בהם. המונח "דוגמה" מוצמד להנחות שהן לדעת המחזיקים בהן כה בסיסיות עד אשר ערעור עליהן משמעותו כי המערער איבד את אמונתו הדתית והפך לכופר בעיקר. ניתן להבחין בין דוגמה ובין הנחה תאולוגית אחרת, בכך שניתן להבהיר את ההנחה התאולוגית או לשפר את ניסוחה, אך סטייה מהדוגמה עלולה להביא לגירוש מן הקהילה הדתית, נידוי הסוטה, ולענישה. בכנסייה הקתולית הדוגמות הן עיקרי אמונה המסתמכות על ההתגלות האלוהית ומקורן בכתבי הקודש ובמסורת הכנסייה. הכנסייה היא שקובעת את הדוגמות ומורה אותן למאמינים. הכרזת הדוגמה היא תפקידו הבלעדי של האפיפיור ולפי החלטת ועידת הוותיקן מ-1870, הכרזה זו היא חסינת טעות (אותה ועידה החליטה שהאפיפיור אינו מסוגל לטעות היות שדבריו הם דברי האל עצמו). יש לציין שרק עקרי הדת נחשבים לדוגמה. טקסי הפולחן ונוהגיו אינם נחשבים בחזקת דוגמה. בכנסייה הפרוטסטנטית הדוגמה מסתמכת על כתבי הקודש בלבד וטוענת שכל הנאמר בכתבי קודש אלו היא אמת מוחלטת.
ביהדות הרבנית, קשה לראות בשלושה עשר העיקרים של הרמב"ם כמערכת של דוגמות, מאחר שהרמב"ם הציג הוכחות לוגיות לרובן. אף מעמדה של המערכת אינו מגיע למעמדן של הדוגמות בנצרות הקתולית, ולרוב הן אינן מוכרות בנוסח שכתב הרמב"ם ובנוסף רבנים אחרים הציגו עיקרי אמונה שונים.
דוגמה מחוץ לדת
אמונות לא דתיות רבות מתוארות כדוגמות, לרוב בשדה הפוליטיקה או הפילוסופיה. המונח "דוגמטיות" נושא את המטען השלילי לפיו האדם או הארגון שמיוחס לו המונח פועל מבלי לחשוב, לפי מערכת של כללים שנקבעו מראש ובאופן קונפורמי. החשיבה הדוגמטית חוצה את תחומי הדת ונחשבת למיושמת גם בתחומים אחרים כגון המדעים.
Nothing's Gonna Change My Love for You
גרסת גלן מדירוס
מדירוס פרסם במקור את גרסת הכיסוי שלו לשיר באמצעות חברת תקליטים מקומית קטנה בהוואי (Amherst Records) בהיותו בן 16 בלבד, לאחר שזכה בתחרות כישרונות מקומית שהתקיימה במדינת מוצאו, הוואי. מנהל רדיו מפיניקס שבאריזונה, אשר ביקר באותה העת בהוואי, שמע במקרה את השיר בביצועו של מדירוס והחליט לקחת עמו עותק של הביצוע חזרה לפיניקס. בעקבות כך הפך השיר בתחילה פופולרי בפיניקס ובהמשך הפך ללהיט ברחבי ארצות הברית (הגיע למקום ה-12 במצעד הבילבורד האמריקני), ומדירוס אף ביצע את השיר בתוכנית האירוח של ג'וני קארסון בהיותו בן 17 בלבד. בהמשך הפך השיר ללהיט בינלאומי גדול אשר בין היתר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ונשאר במיקום זה במשך 4 שבועות רצופים במהלך יולי 1988.
בוידאו קליפ לשיר בביצועו של מדירוס, נראה מדירוס מטייל לאורך חוף הים עם חברתו. הווידאו קליפ מסתיים כאשר הוא מנשק את חברתו מול השקיעה.
מדירוס הקליט בהמשך גם גרסה של השיר בספרדית בשם "Nada cambiará mi amor por ti".
גרסאות כיסוי נוספות
לאורך השנים הוקלטו גרסאות כיסוי רבות לשיר, כאשר בין המבצעים הבולטים ביותר היו ריצ'רד קליידרמן, ווסטלייף, סטיבי וונדר, אנגלברט המפרדינק ולהקת הצלליות.
אני ברלינאי
"אני ברלינאי" או "אני אזרח ברלין" (בגרמנית: Ich bin ein Berliner) הוא ציטוט מפורסם מנאומו של נשיא ארצות הברית ג'ון קנדי, שאותו נשא ב-26 ביוני 1963 במערב ברלין בעיצומה של המלחמה הקרה. בקריאה "אני ברלינאי", אותה אמר בגרמנית, הדגיש קנדי את תמיכתה של ארצות הברית במערב גרמניה הדמוקרטית, זמן קצר לאחר שמזרח גרמניה, גרורתה הקומוניסטית של ברית המועצות, הקימה את חומת ברלין כמחסום פיזי למניעת מעבר מהמזרח הקומוניסטי למערב הליברלי.
רקע
מיד בתום מלחמת העולם השנייה הייתה ברלין, בירת גרמניה, נתונה עמוק בלב השטח שנכבש על ידי הצבא הסובייטי. תחילה חולקה ברלין לארבעה רבעים שכל אחד מהם נשלט על ידי אחת מארבע מעצמות בעלות הברית, ארצות הברית, בריטניה, צרפת וברית המועצות. בגבור המתיחות במהלך המלחמה הקרה, ב-1948, הטילו הסובייטים סגר על ברלין. הסגר הוקל כשמעצמות המערב החלו להעביר אספקה לעיר באמצעות רכבת אווירית.
ב-1949 הוקמה על ידי שלוש בעלות הברית המערביות הרפובליקה הפדרלית של גרמניה המערבית. בתגובה הכריזו הסובייטים על עצמאות החלק המזרחי - הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, שנקראה במערב גרמניה המזרחית. בהמשך, הפכו שלושת רובעי העיר שנשלטו בידי כוחות נאט"ו למובלעת של גרמניה המערבית, כשהיא מוקפת כולה על ידי גרמניה המזרחית. ב-1952 נסגר הגבול בין שתי הגרמניות על ידי גדר הרמטית, למעט העיר ברלין, שבין שני חלקיה לא היה גבול פיזי. מאות אלפי מזרח גרמנים ניצלו זאת וערקו למערב דרך מערב ברלין, דבר שהיווה איום כבד, כלכלי ותעמולתי, מנקודת ראותה של מזרח גרמניה.
בשנת 1961 הקימה מזרח גרמניה, תחת שלטונו של ולטר אולבריכט, גדר תיל מסביב לאזור התפר הסובב את מערב ברלין. הגדר נקראה "גדר ההגנה האנטי-פאשיסטית" (antifaschistischer Schutzwall), כשהשלטונות המזרח גרמניים טענו שמטרתה של הגדר היא למנוע ממרגלים ומגורמים מסוכנים מערב גרמנים מלחצות את הגבול לתוך מזרח אירופה. אלא שהגדר החלה להיקרא מאז חומת ברלין, והיה ברור לכול שמטרתה העיקרית הייתה למנוע בריחת מזרח גרמנים למערב. במשך מספר חודשים נבנתה הגדר מחדש, הפעם בבטון כשהיא משולבת במגדלי שמירה וכוללת את "רצועת המוות" שבה צפו שומרי הגבול המזרח גרמנים, חמושים במקלעים. יותר מ-136 אנשים נהרגו בעת ניסיון לעבור למערב, כשהמקרה המפורסם שבהם הוא זה של פטר פכטר, שב-1962 נורה בידי השומרים המזרח גרמנים, כשניסה לברוח מבעד לחומה ממזרח למערב ברלין.
המערב, כולל ארצות הברית, הואשם באי מתן מענה נחרץ והולם להקמת החומה. ב-25 ביולי 1961, כשהכישלון המהדהד של הפלישה למפרץ החזירים עדיין טרי, יצא הנשיא קנדי בשידור לאומה האמריקנית. קנדי הכריז שאמריקה תגן על ברלין, הזכיר את זכותן של מעצמות בעלות הברית על שטחים גרמניים כבושים על-פי החלטות ועידת פוטסדאם, אך הבהיר שאין אפשרות לערער על האחיזה הסובייטית במזרח גרמניה.
הנאום
קנדי נשא את נאומו ממרפסת בנין העירייה שבמערב ברלין, ובמשפטי הפתיחה של נאומו אמר:
על פי מספר מקורות, קנדי החליט לומר את המילים הללו זמן קצר לפני הנאום, ובהמשך החליט גם לומר זאת דווקא בגרמנית. על פי אותם מקורות הוא ביקש מהמתורגמן שלו, רוברט לוכנר, לתרגם עבורו לגרמנית את המשפט "I am a Berliner" רק כשהם עלו במעלה מדרגות בית העירייה. בעזרת לוכנר, תרגל קנדי את הגיית המשפט במשרדו של וילי ברנדט, אז ראש עיריית ברלין. הוא הכין לעצמו פתק תזכורת בכתב ידו, שבו כתב באנגלית את אופן ההגייה הפונטי הנכון של המשפט בגרמנית. יועצו לביטחון לאומי, מקג'ורג' בנדי, חש שקנדי הרחיק לכת בנאומו, והשניים ריככו את נוסח הנאום לקראת הצגתו באוניברסיטה החופשית בברלין בהמשך אותו יום. עם זאת, מורה לשפות במחלקת המדינה של ארצות הברית כתבה ב-1997 מאמר בו היא טוענת שפגשה את קנדי בבית הלבן מספר שבועות לפני נסיעתו לברלין, כדי לעזור לו לתכנן את הנאום וכדי ללמד אותו איך לבטא את המשפט בצורה מדויקת.
מסר ההתרסה שבמשפט כוון כנגד הסובייטים כשם שכוון לעידוד תושבי ברלין, והיה הצהרה ברורה וחד-משמעית של מדיניות ארצות הברית לנוכח הקמת חומת ברלין. למרות זאת, נמתחה ביקורת על קנדי על כך שבנאומו הכיר למעשה בסטטוס קוו שקיים בברלין כבמציאות. הסטטוס הפורמלי של ברלין באותם ימים היה שהעיר הייתה נתונה תחת כיבוש של ארבע בעלות הברית, כשלכל אחת מהן — בריטניה, צרפת, ברית המועצות וארצות הברית — ישנה אחריות על חלק אחד מבין ארבעת חלקי העיר. עד לנאום קנדי, טענה ארצות הברית שזהו אכן הסטטוס המשפטי בברלין, וזאת אף-על-פי שהמצב בשטח היה שונה באופן ניכר. נאום קנדי סימן את הפעם הראשונה שבה ארצות הברית הכירה בכך שמזרח ברלין מהווה חלק מהגוש הסובייטי, יחד עם שאר הטריטוריה המזרח גרמנית. מבקריו של קנדי חשו שקנדי נכנע, למעשה, ללחץ הסובייטי, ושהוא היה צריך להתייצב באופן נחרץ יותר נגד הסובייטים ולא לאפשר להם לשנות את המצב המשפטי בעיר באופן חד צדדי באמצעות בולדוזרים ורובים.
הנצחת זכרו של קנדי בברלין
ישנם בברלין מספר מוסדות הנושאים את שמו של הנשיא קנדי, כמו "בית הספר הגרמני-אמריקאי על-שם ג'ון פ. קנדי", ו"מכון ג'ון פ. קנדי ללימודי צפון אמריקה" באוניברסיטה החופשית של ברלין. בנוסף, הכיכר שבחזית ראטהאוס שנברג, בית העירייה שבו נשא קנדי את נאומו, נקראת על שמו - "ג'ון פ. קנדי פלאץ", ולוח המוקדש לקנדי מוצב ליד הכניסה לבניין. כמו כן קיים בעיר מזה שנים מוזיאון המתמקד בתולדותיה של משפחת קנדי.
אגדת "אני סופגנייה"
במהלך שנות ה-80 התפתחה במערב, ובמיוחד בארצות הברית, אגדה אורבנית שעל פיה מה שקנדי אמר למעשה הוא: "אני סופגנייה", מאחר ש"ברלינר" היא מעין סופגנייה הנפוצה באזור ברלין (אף ששם זה נהוג מחוץ לברלין, בעוד שתושבי ברלין מכנים אותה Pfannkuchen). הטענה הייתה שהניסוח התחבירי הנכון צריך היה להיות "Ich bin Berliner", כלומר, ללא המציין הבלתי מוגדר "ein". אלא ששני הניסוחים אפשריים מבחינה לשונית, ולמרות זאת עדיין הסיפור על אודות הפירוש השגוי "אני סופגנייה" פופולרי למדי במערב ומהווה מקור להלצות, במיוחד בארצות הברית.
בשנים שלאחר הנאום עסקו בעניין זה המגזינים הנחשבים בעולם. כתבות בנושא התפרסמו בעיתונים ובכלי תקשורת דוגמת הגארדיאן, ה-BBC, הטיים מגזין, הניו יורק טיימס ואחרים.
ואלסרברג
הוואלסרברג (בהולנדית: Vaalserberg, הר ואלס) הוא גבעה בגובה 322.4 מטר המהווה את המקום הגבוה ביותר בהולנד. הגבעה נמצאת בפרובינציית לימבורג, בנקודה הדרומית ביותר של המדינה, בשטח הרשות המקומית של ואלס, ליד עיר הנושאת את אותו שם, כשלושה קילומטרים ממערב לאאכן.
מפגש שלוש המדינות
הוואלסרברג נודע גם בזכות היותו משולש גבולות (בדומה לארבע הפינות בארצות הברית), ועל כן מכונה פסגתו Dreiländenpunt ("נקודת שלוש מדינות") או Dreiländereck בגרמנית. הגבולות שנפגשים במקום הם של הולנד, בלגיה וגרמניה. בין השנים 1839 ל-1920 הייתה זו Vierländenpunt או "נקודת ארבע מדינות"; שכן אז גבלה בנקודה גם הטריטוריה מורסנט. מפגש הגבולות הפך את המקום לאתר תיירות פופולרי בהולנד, ובבלגיה הוקם במקום מגדל (Boudewijntoren) שממנו ניתן לצפות לכל עברי הסביבה.
השיטפונות בסין (1931)
השיטפון הגדול בסין ב-1931 (במנדרינית תקנית: 1931年江淮大水) היה שיטפון שאירע ברפובליקה העממית של סין בשנת 1931. הוא נחשב בין אסונות הטבע הכבדים ביותר שתועדו אי פעם. הערכות שפורסמו על ידי המשטר הסיני ציינו 145,000 נספים, אולם מרבית המקורות המערביים העריכו כי מספרם נע בין 3.7 ל-4 מיליון.
מטאורולוגיה
השנים 1928–1930 בסין התאפיינו בבצורת ארוכה. במהלך חורף 1930 החלה פעילות מזג אוויר לא שגרתית. סופות שלגים כבדות מהרגיל נרשמו, ובאביב גשמים ארוכים אשר העלו את מפלס המים באופן חריג. הגשם התחזק משמעותית ביולי-אוגוסט 1931. במהלך 1931 הכו 9 ציקלונים באזור (לעומת ממוצע של 2).
Find You (שיר של זד)
Find You (בעברית: למצוא אותך) הוא שיר של המוזיקאי והמפיק הרוסי-גרמני זד עבור פסקול הסרט מפוצלים. הוא פורסם בתור הסינגל הראשון מתוך הפסקול ב-26 בינואר 2014.
בשיר משתתפים הזמרת השוודית מרים בריינט וזמר הפופ האמריקאי מת'יו קומה, והוא נכתב על ידי שלושת האמנים, לצד ויקטור רדסטרום, ששיתף פעולה רבות עם בריינט. קליפ המציג את מילות השיר פורסם ב-30 בינואר 2014. כמו כן, הגיע השיר לראש מצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד.
וידאו קליפ
הקליפ הנלווה ל-"Find You" הועלה לערוץ היוטיוב של זד ב-16 במרץ 2014. נכון למאי 2021, הגיע הסרטון להישג של כ-59.9 מיליון צפיות.
עטרה (הרלדיקה)
היסטוריה
בדומה למעטה, הבד המגן אשר נלבש סביב קסדת האביר, העטרה, צבועה בשני צבעים, בדרך כלל אלו אשר צבעו את המעטה. את העטרה ייצרו משני סרטים אשר נצבעו בצבעים העיקריים של המגן ולופפו האחד סביב השני.
לעיתים שימשה העטרה לייצוג מזכרת אשר ניתנה לאביר מידי גבירתו כאשר יצא למלחמה, מעין מטפחת אשר כרך מעל קסדתו על מנת להסתיר את מקום חיבור הציצה.
העטרה משמשת לעיתים גם כקישוט על חיה הרלדית ככתר או כזר סביב הצוואר.
מארק ג'קסון
מארק אנתוני ג'קסון (באנגלית: Mark Anthony Jackson; נולד ב-23 ביולי 1963 בשיקגו, אילינוי) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. את קריירת הפוטבול החל ג'קסון באוניברסיטת פרדו. לאחר שסיים את לימודיו נבחר בדראפט של שנת 1986 על ידי דנוור ברונקוס. עם הברונקוס שיחק בשלושה סופרבולים. ב-1993 עבר לשחק עבור ניו יורק ג'איינטס. ב-1994, עונתו האחרונה של ג'קסון, שיחק באינדיאנפוליס קולטס. לאחר פרישתו עבר ג'קסון לגור בעיר דנוור, בה שיחק ברוב הקריירה שלו.
הטבעה עצמית
הטבעה עצמית (באנגלית: Scuttling) היא גרימת טביעתו של כלי שיט על ידי בעליו או המפעיל שלו או בשמם, וזאת בכוונה תחילה - להבדיל מטביעה המתרחשת עקב אסון או תאונה בלתי מכוונים או עקב פעולת אויב. ההטבעה נעשית על ידי הזרמת מים לתוך כלי השיט או על ידי פגיעה בשלמות גופו המביאה לחדירת מים לתוכו עד לשקיעתו.
בעבר נעשה שימוש בהטבעה עצמית בעיקר ביחס לכלי שיט בשימוש צבאי.
מטרות ואמצעים להטבעה עצמית
הטבעה עצמית ננקטת לשם השגת שורה של מטרות אפשריות:
האמצעים השונים להטבעה עצמית של כלי שיט הם:
בנוסף ניתן לפתוח אשנבים בדפנות החיצוניות של כלי שיט ודלתות פנימיות בתוכו כדי לזרז את כניסת המים אליו.
הטבעה לשם סילוק כלי שיט וחומרים מסוכנים
כיום (שנות האלפיים) מוטבעות אוניות ישנות כשיטה להיפטר מהן, במקום להעבירן לפירוק. שיטה זו שנויה במחלוקת ובמיוחד כאשר על גבי האונייה המוטבעת מצויים חומרים מסוכנים. לעיתים נעשה הדבר בכוונה: בשנות השישים, במסגרת מבצע שכונה CHASE (ראשי תיבות של Cut Holes and Sink 'Em), הטביע הצי האמריקאי אוניות כשעליהן מטענים של גז עצבים מסוג VX, גז חרדל, פצצות אוויר, מוקשים ופסולת רדיואקטיבית. האונייה האמריקאית אוריסקני הוטבעה ב-2006 כשעליה למעלה מ-3 טון של ביפנילים עתירי כלור (PCB), ששימשו כחומר מבודד בחיווט שבה, תוך הפרת אמנת סטוקהולם למניעת זיהום אורגני. טיבוע אוניית הצי המלכותי האוסטרלי אדלייד (Adelaide) מול חופי ניו סאות' ויילס שנועד להיעשות ב-2010 עוכבה בכשנה עקב התנגדות ציבורית שנבעה מחשש מרעילות חומרים שעליה וכן חשש כי ההטבעה תשנה את משטר הגאות ונדידת החול באזור ההטבעה. האונייה הוטבעה לאחר שנעשתה עבודה נוספת לסילוק חומרים מסוכנים מגופה.
חילות ים נוהגים להטביע אוניות ישנות על ידי הפיכתן למטרות ירי במסגרת תרגילים צבאיים או ניסויים. כך הוטבעה ב-2005 נושאת המטוסים "אמריקה" לאחר פיצוצים בתוכה במסגרת ניסויים מסווגים, שנועדו לסייע בפיתוח נושאות המטוסים מסדרת ג'רלד פורד.
כלי שיט של פיראטים מול חופי סומליה מוטבעים על ידי הרשויות לאחר שנתפסו. לעומת זאת, סוחרי סמים קולומביאנים, המפעילים נרקו-צוללות לשם הברחת סמים לארצות הברית, נוהגים להטביען אם אותרו על ידי גורמי אכיפת חוק, על מנת להעלים את הראיות להברחת הסמים.
גד ליאור
ביוגרפיה
ליאור נולד בירושלים כגד ליכטנשטיין. הוא החל את דרכו העיתונאית בעיתוני נוער. בגיל 16 עבד במעריב וסיקר תחרויות ספורט. בהיותו בן 18 סיקר את ועדת עציוני לבדיקת השחיתויות בכדורגל בישראל.
בהשפעת מות רבים ממשפחתו שנספו בשואה בגרמניה, הוא עסק בקידום יחסי התרבות וההבנה בין ישראלים וגרמנים, כשהַחל משנות השישים נמנה עם מקימי התנועה שהייתה לחלוצה בחילופי-הנוער עם גרמניה. פועלו זה ניבט בהמשך דרך שותפות בכינונה של אגודת הידידות הצעירה ישראל-גרמניה ב-1987, שבמסגרתה מתקיימים חילופי משלחות חינוכיות, קבוצות השתלמות וסטודנטים בין המדינות, כשבהובלת ליאור מתקיימות הרצאות לקבוצות נוער אורחות, עיתונאים ומתנדבים.
בין פרסומיו, עריכת הספר "דיר בלאק, לוסי!" (הוצאת "גשרים"), ומגזין המנהלים "OpenU" של האוניברסיטה הפתוחה; כתב ופרסם את הלקסיקון לאירועי כלכלת ישראל ב-60 שנותיה, בהוצאת מיקסם, וראיונות בלעדיים, בין היתר עם חוסיין, מלך ירדן וגולדה מאיר.
ליאור, שנחשב כ"סקופר", הוכתר כעיתונאי מצטיין לשנת 2009. כמו כן בראשית 2010 הוענק לו פרס התקשורת הכלכלית של "האגודה לזכות הציבור לדעת".
הוא נשוי ואב לשלושה ומתגורר במבשרת ציון, בנו, אילן, עשה את שירותו הצבאי בגלי צה"ל ולאחר מכן, החל לשמש כתב ב"הארץ".
חוק הבחירות לכנסת
חוק הבחירות לכנסת [נוסח משולב], התשכ"ט-1969 הוא חוק המפרט את סדרי עריכתן וניהולן של בחירות כלליות במדינת ישראל.
היחס בין חוק הבחירות לכנסת לבין חוק יסוד: הכנסת
חוק הבחירות לכנסת נסמך על הוראות חוק יסוד: הכנסת. חוק היסוד קובע בקצרה את עקרונות שיטת הבחירות לכנסת ואת הזכות לבחור ולהיבחר. חוק הבחירות לכנסת משלים את חוק היסוד וקובע כללים מפורטים למימושן של הזכויות שנקבעו בו וליישומה בפועל של שיטת הבחירות.
למרות היותו חוק משלים לחוק היסוד, מכיל חוק הבחירות לכנסת גם הוראות מרכזיות לעניין הבחירות ותוצאותיהן, הנזכרות רק בו. אחת מהן היא גובה אחוז החסימה. אחרת היא השיטה לחלוקת המנדטים למושבים בכנסת לרשימות שהתמודדו בבחירות.
נושאי חוק הבחירות לכנסת
חוק הבחירות לכנסת דן בנושאים אלו (רשימה לא מלאה):
חוק הבחירות לכנסת מכיל מספר הוראות בנוגע לקיום תעמולת הבחירות לכנסת, אולם החוק העיקרי המשמש להסדרת נושא זה הוא חוק הבחירות (דרכי תעמולה), התשי"ט-1959.
שר הפנים הוא השר הממונה על ביצוע חוק הבחירות לכנסת. החוק מונה רשימה של נושאים שבקשר אליהם מוסמך השר להתקין תקנות, על מנת להשלים את הוראות החוק.
שינוי החוק
משום החשיבות שיש לעריכת בחירות חפשיות עבור קיומו של משטר דמוקרטי מוגן החוק משינוי על ידי תקנות שעת חירום, וקובע כי אין בכוחן לשנות את החוק, להפקיע זמנית את תקפו או לקבוע בו תנאים.
עם זאת, חוק הבחירות לכנסת ניתן לשינוי בכנסת ברוב רגיל של חבריה. עם השנים הוכנסו בו עשרות תיקונים. רבים מהם נחקקו בעקבות תיקונים שהוכנסו בנוסחו של חוק יסוד: הכנסת.
ניקולס לינדהרסט
ניקולס סיימון לינדהרסט (באנגלית: Nicholas Simon Lyndhurst; נולד ב-20 באפריל 1961) הוא שחקן טלוויזיה ותיאטרון אנגלי.
ביוגרפיה
לינדהרסט נולד באמסוורת' במחוז המפשייר שבאנגליה. כילד היה תלמיד בבית הספר לתיאטרון "קורונה". בסוף שנות השבעים של המאה העשרים הופיע בפרסומות לטלוויזיה ובסרטי ילדים. ב-1976 שודרה הסדרה "בן המלך והעני" בכיכובו, בתפקיד כפול של הנער העני טום קנטי ושל הנסיך אדוארד (הסדרה שודרה גם בישראל מספר פעמים). הוא זכה להכרה בגיל 17 כשהופיע בסיטקום "פרפרים" שכתבה קלרה ליין, בו גילם את אדם פרקינסון. אחר כך שיחק בתפקיד ריימוד פלטשר, בנו בן העשרה של נורמן סטנלי פלטשר (בגילומו של רוני בארקר) בסדרה "Going Straight". ב-1982 זכה להכרה רחבה יותר כשכיכב בתפקיד רודני טרוטר בסדרה הקומית "על שוטים ואנשים" לצידו של דייוויד ג'ייסון שגילם את האח הבכור דרק "דל בוי" טרוטר.
בתחילה הייתה הסדרה "על שוטים ואנשים" קומדיה קטנה שהחלה לצבור פופולריות בבריטניה עד שהגיעה לשיא בספיישל חג המולד של שנת 1996. לינדהרסט השתתף בסדרה מהפרק הראשון ועד לשידור הפרק האחרון בחג המולד 2003. בסקר של ה-BBC שנערך ב-2004 הגיעה הסדרה "על שוטים ואנשים" למקום הראשון מבין קומדיות המצבים הבריטיות מכל הזמנים.
בשנות התשעים של המאה העשרים הופיע לינדהרסט בסיטקום של רשת ITV בשם "The Two of Us" לצדה של ג'נט דיבלי כמו כן שיחק בסדרה "The Piglet Files" ובהופעות אחדות על במת התיאטרון.
משנת 1993 ועד 1999 שיחק לינדהרסט בתפקיד הראשי, גארי ספארו, בסיטקום הפנטזיה "Goodnight Sweetheart". באותה תקופה הופיע בפרסומות לרדיו ולטלוויזיה של רשת התקשורת "People's Phone". ב-1997 הוא דחה את ההצעה לככב בסרט "ללכת עד הסוף" בתפקיד הראשי של גארי.
מ-1997 ועד 1999 הופיע לינדהרסט בפרסומות של רשת החנויות "WH Smith", וגילם ארבע דמויות שונות של בני משפחה אחת. על משחקו בפרסומת זכה בפרס האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה (BAFTA). ב-1999 שיחק בתפקיד אוריה היפ הנבל במיני-סדרה "דייוויד קופרפילד" לצדם של דניאל רדקליף ומגי סמית'.
ב-2006 גילם את דמות הנהג של קרואלה דה ויל, רג' פרנסוורת', במופע "Children's Party at the Palace" (מסיבת ילדים בארמון).
ב-2007 חזר לינדהרסט אחרי 14 שנים לככב בסיטקום של ה-BBC. בסדרה "אחרי שהלכת" הוא מגלם אב גרוש שאשתו עוזבת את הבית כדי להתנדב כאחות במדינת עולם שלישי, והוא חוזר לגדל את בתו (דאני הרמר) ואת בנו (ריאן סמפסון) יחד עם חמותו בגילומה של סיליה אימרי.
בפריקוול ל"על שוטים ואנשים" שיחק לינדהרסט בתפקיד פרדי רודבל, הגנגסטר שהוא אביו הביולוגי של רודני טרוטר. הסדרה בת שלושת החלקים הנקראת "אבנים וחטיפים" עוקבת אחרי חייהם של דל-בוי, רודבל וג'ואן טרוטר בשנות השישים של המאה העשרים בפקהאם שבלונדון. הפרק הראשון שודר ב-24 בינואר 2010, פרק ספיישל שודר ב-29 בדצמבר 2010 והפרק האחרון שודר בחג הפסחא של 2011.
בתיאטרון שיחק לינדהרסט מעט יחסית, אך קיבל ביקורות טובות על תפקידו כנורמן במחזה "המלביש" מאת רונלד הארווד בבימויו של פיטר הול, ועל תפקידו כטרינקולו במחזה "הסערה".
חיים אישיים
לינדהרסט חי במערב סאסקס עם אשתו לוסי, רקדנית בלט לשעבר. הם התחתנו בצ'יצ'סטר שבמערב סאסקס בשנת 1999. לבני הזוג היה בן אחד, ארצ'י (2000 - 2020 ) הוא נפטר בשנתו, ככל הנראה מדימום מוחי עקב לוקמיה, ממנה סבל. בין תחביביו של לינדהרסט צלילה וטיסה.
פלישה (מקרקעין)
סקירה
ברוב המדינות העניות בעולם קיימים שיכוני עוני או עיירות פחונים נרחבות. לרוב עיירות אלו בנויית בשוליים של ערים גדולות ומורכבות כמעט אך ורק ממבנים שנבנו באופן עצמאי על ידי הדיירים על שטחי קרקע שנתפסו או נלקחו באופן בלתי חוקי. עם הזמן, עיירות אלו יכולות להפוך לחוקיות ולהדמות לשכונות נורמליות, ועם זאת הן מתחילות כפלישה למקרקעין עם תשתית מינימלית. כך, אין מערכת ביוב, יש להביא מי שתייה מספקים או לסחוב אותם מברז סמוך ואם יש חשמל, הוא נגנב בדרך כלל מכבל חשמלי קרוב.
במדינות רבות, עצם ביצוע הפלישה כשלעצמו הוא פשע; באחרות הוא נתפס רק כסכסוך אזרחי בין הבעלים לבין הפולשים. דיני קניין והמדינה העדיפו באופן מסורתי את בעלי הנכס. ועם זאת, במקרים רבים בהם לפולשים הייתה בעלות דה פקטו, שונו החוקים כדי לתת לגיטימציה למצבם. לרוב, פולשים טוענים לזכויות על המקומות בהם התיישבו בחסד ההחזקה, במקום הבעלות; במובן זה, פלישה למקרקעין דומה במקרים אלה ואף עשויה להיות תנאי הכרחי לחזקה פגומה (Adverse possession), לפיה יכול המחזיק בנכס ממשי ללא שיש לו תואר לקניין, להשיג בסופו של דבר חזקה חוקית לנכס המוחשי.
אפריקה
קיימות קהילות גדולות של פולשים (סקווטרים) בקניה כמו "קיברה" בניירובי. כתב של הבי.בי.סי תיאר זאת כך: "הדבר הראשון שמכה בך כאן היא הצחנה העשירה של כמעט מיליון אנשים שחיים בשוחה זאת - בבקתות בוץ, ללא צינורות ביוב, ללא כבישים, ללא מים, ללא בתי שימוש, למעשה ללא שירותים מכל סוג שהוא".
הערכה היא שכ-1000 איש חיים במלון ביירה (Beira) במוזמביק.
בדרום אפריקה, פולשים חיים בדרך כלל ב"יישובים לא פורמליים" או "מחנות סקווטרים" בפאתי הערים הגדולות. על פי הערכה משנת 1994, מתוך 44 מיליון התושבים של דרום אפריקה 7.7 מיליון גרים ביישובים אלה. פולשים תפסו גם מבנים רבים, במיוחד בעיר הפנימית של יוהנסבורג. בעלי הנכס או רשויות ממשלתיות יכולים בדרך כלל לפנות פולשים לאחר ביצוע של כמה פרוצדורות משפטיות.
הודו
במומבאי, יש על פי הערכה 10 עד 12 מיליון תושבים, ושישה מיליון מהם הם פולשים. הפולשים חיים במגוון דרכים. חלק מהם מתגוררים בבתים בני 2–3 קומות הבנויות מלבנים ומלט וניתן לגור בהם במשך שנים. גטה נגר (Geeta Nagar) הוא כפר לא מוכר שנמצא ליד בסיס הצי ההודי בקולבה (Colaba). ישנה מושבה סקווטרית (שנפלשה כולה) במזרח מאלד (Malad) מאז 1962 וכיום אנשים החיים שם משלמים שכר דירה למועצת העיר בסך 100 רופי הודי בחודש. דהרבי (Dharavi) היא יישוב של מיליון פולשים. החנויות והמפעלים שהוקמו שם הם ברובם הגדול בלתי חוקיים ולכן אינם נמצאים תחת פיקוח.
פולשים אחרים גרים בבקתות, הנמצאות באופן מעשי על המדרכה ליד הכביש, עם רכוש מועט מאוד בתוכן. פעילים כמו יוהכין ארפוטהם (Jockin Arputham) עובדים כדי להשיג תנאי מחיה טובים יותר עבור תושבי שכונות העוני.
ישראל
בשנת 2001 נמנו בישראל 140 כפרים בלתי-מוכרים, כולם יישובים ערביים. 110 מהם יישובים בדואים בנגב. על-פי ההערכות, ביישובים אלה חיו באותה שנה כ-100 אלף תושבים. ביישובים הבדואים הלא-מוכרים בנגב חיו כ-70 אלף תושבים, שהם כמחצית האוכלוסייה הבדואית בנגב. תושבי הכפרים הבלתי מוכרים חיים ללא חיבור לרשת החשמל הארצית, ביוב, מים או שרותי רפואה. רק חלק מהכפרים הבלתי מוכרים עונים על ההגדרה של פלישה למקרקעין (סקווטינג), היות שחלקם קיימים מזה שנים רבות וחלקם הוקמו על אדמות שבבעלות התושבים.
חלק מהבנייה בלתי חוקית של מבנים, ביישובים ערביים במשולש ובצפון, ובערים המעורבות רמלה, לוד וירושלים. היא פלישה למקרקעין בעוד שרוב הבניה הזו היא בנייה לא חוקית על אדמות שבחזקת הבונים.
בתחומי יהודה ושומרון קיימים מאחזים בלתי מורשים של מתנחלים יהודים. סוג נוסף של פלישה למקרקעין היא מדינת אכזיב. בתל אביב-יפו התקיימו מספר פלישות למקרקעין על ידי פאנקיסטים, אנרכיסטים או חסרי בית, שפונו בדרך כלל על ידי המשטרה. גם את התיישבות מפגינים והקמת אוהלי מגורים במשך זמן ממושך בכיכר הלחם ניתן לראות כפלישה למקרקעין. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוקמו אוהלי מגורים בגן הסנהדרין בסמיכות לשכונת סנהדריה המורחבת בירושלים.
אירופה
במדינות אירופאיות רבות קיימים פולשים בבתים וכן פרויקטי פלישה גדולים בהם אנשים חיים ועובדים. דוגמאות לסוג האחרון כוללות בית חולים ישן למצורעים ליד ברצלונה בשם קן מסדו (Can Masdeu) ומחנות צבא ישנים כמו העיר החופשית קריסטיאנה בדנמרק ומטלקובה (Metelkova) בסלובניה. באיטליה קיימת בוסאנה וקיה (Bussana Vecchia), עיירת רפאים בליגוריה, שננטשה ב-1887 בעקבות רעידת אדמה ועברה פלישה בשנות ה-60 של המאה ה-20.
אנגליה
באנגליה ובויילס, המונח פלישה למקרקעין (סקווטינג) מתייחס בדרך כלל להתיישבות בבית ריק בתוך העיר. בעל הבית צריך לעבור מיני הליכים משפטיים לפני שהוא יכול לפנות את הפולשים. פלישה למקרקעין נתפסת כעניין של חוק אזרחי ולא מעשה פלילי. הפולש לבית עשה זאת מבלי לעבור על החוק, כביכול. ואז בעלי הנכס חייבים להוכיח בבית משפט שיש להם זכות בנכס וכי לפולש אין זכות, בעוד שלפולש יש הזדמנות לטעון שאין הוכחה מספקת כזו, או שלא ננקטו ההליכים המשפטיים הנאותים.
בלונדון, קבוצה בשם "שרות הייעוץ לפולשים לבתים" הקימה שרות ייעוץ התנדבותי כדי לעזור לפולשים, היא מפרסמת את "ספר השימוש לסקווטר (לפולש)".
מספר הבתים הריקים הרב ביותר מבין ערי אנגליה הוא בברמינגהאם (17,490), ליברפול (15,692) ומנצ'סטר (14,017). באזור הצפון מערבי של אנגליה יש את המספר הגדול ביותר של בתים ריקים (135,106) מספר העומד על קרוב ל-5% מהבתים. המספר הנמוך ביותר של בתים ריקים באנגליה נמצא בדרום-מזרח אנגליה ובמזרחה.
גרמניה
כל העסקים במזרח גרמניה היו בבעלות הממשלה. לאחר איחוד גרמניה, נסגרו הרבה חברות ממשלתיות והותירו מאחוריהן בניינים נטושים, שרובם נתפסו על ידי פולשים. חלק מהבניינים ממוקמים במקומות מבוקשים של מרכז ברלין כמו שכונת מיטה וקרויצברג.
סמאקוויל (WWE)
סמאקוויל היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע היה בלעדי למותג סמאקדאון ונערך ב-27 ביולי 2019, באולם ברידג'סטון ארנה שבנאשוויל, טנסי.
שמונה קרבות התנהלו באירוע, כולל חמישה ששימשו כקרבות חושך (קרבות שלא שודרו בטלוויזיה). בקרב המרכזי, קופי קינגסטון ניצח את סמואה ג'ו ודולף זיגלר בקרב משולש ושמר על אליפות ה-WWE.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מהתוכנית השבועית סמאקדאון.
ב-21 במאי בתוכנית סמאקדאון, דולף זיגלר שנעדר מאז האירוע רויאל ראמבל, ערך את חזרתו המפתיעה ותקף את קופי קינגסטון. לאחר מכן, זיגלר הסביר את הסיבה לתקיפה ואמר שהוא היה אמור להיות זה שצריך לקבל את ההזדמנות להתחרות על אליפות ה-WWE ברסלמניה 35 במקום קינגסטון. בנוסף לכך, הוא אמר שהוא ינצח את קינגסטון ויזכה בתואר, ולאחר מכן הקרב ביניהם הפך לרשמי לאירוע סופר שואודאון בערב הסעודית. באירוע זה, זיגלר נוצח. באירוע סטומפינג גראונדס, זיגלר כשל בניסיונו פעם נוספת לזכות בתואר לאחר שהפסיד לקינגסטון בקרב כלוב. ב-24 ביוני בתוכנית Raw, קופי קינגסטון, ניצח את קווין אואנס וסמי זיין בקרבות יחידים שונים (קינגסטון ואואנס הופיעו בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד). לאחר קרבות אלו, קינגסטון הותקף על ידי סמואה ג'ו. באירוע חוקי אקסטרים, קינגסטון ניצח את סמואה ג'ו. ב-18 ביולי, קרב משולש על אליפות ה-WWE נקבע לאירוע סמאקוויל.
באירוע כסף בבנק, ביילי ניצחה בקרב הכסף בבנק של הנשים ומאוחר יותר באותו הערב, היא פדתה את המזוודה על אלופת הנשים החדשה של סמאקדאון, שארלוט פלייר, לאחר שניצחה דקות ספורות לפני את בקי לינץ'. ב-4 ביוני בתוכנית סמאקדאון, פלייר השתתפה בקרב משולש נגד כרמלה ונציגת Raw, אלכסה בליס, שהופיעה בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד, כדי לנסות לקבל את הקרב החוזר שלה על התואר נגד ביילי. בסופו של דבר, בקרב זה ניצחה בליס ובעקבות זאת היא זו שתתחרה מול ביילי על אליפות הנשים של סמאקדאון בסטומפינג גראונדס. באירוע זה, בליס נוצחה. באירוע חוקי אקסטרים, בליס כשלה בניסיונה פעם נוספת לזכות בתואר לאחר שהפסידה לביילי בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1, כשהצטוותה לשורות ניקי קרוס. ב-18 ביולי, קרב משולש על אליפות הנשים של סמאקדאון נקבע לאירוע סמאקוויל. מנגד, קרב זה הוסר מרשימת הקרבות ב-27 ביולי.
במופע המקדים לאירוע חוקי אקסטרים, שינסקה נקאמורה ניצח את פין באלור וזכה באליפות הבין יבשתית. קרב חוזר בין השניים נקבע לאירוע סמאקוויל. לעומת זאת, באלור הוסר מהקרב ב-27 ביולי לאחר שספג פציעה.
בנוסף לקרבות, דווח שתהיה הופעה מוזיקלית של אליאס.
זיו קורן
זיו קורן (נולד ב-13 ביולי 1970) הוא צלם עיתונות ודוקומנטרי ישראלי.
ביוגרפיה
זיו קורן נולד ברמת גן, למד אמנות פלסטית בתלמה ילין.
את דרכו כצלם החל במהלך שירותו בצה"ל כצלם צבאי.
קריירה
מיד לאחר שחרורו מהצבא, עבד כצלם בלשכת העיתונות הממשלתית.
כצלם חדשות ודוקומנטרי מתעד קורן נושאים הומניטאריים בארץ ובעולם כמו מצב העוני בישראל, הקונפליקט הישראלי-פלסטיני, אסון הצונאמי בדרום-מזרח-אסיה, אסון רעידת האדמה בהאיטי, מאבק במחלת האיידס בדרום-אפריקה ואחרים. בנוסף קורן מתעד את צה"ל וכוחות הביטחון מזה כ-20 שנה בפעילויות מבצעיות שוטפות ובמבצעים מיוחדים. בשנת 2009 תיעד קורן בפרויקט מיוחד פעולות ואימונים של הימ"מ - יחידת העילית של משטרת ישראל ללוחמה בטרור. ביולי 2021 יצא בקמפיין מימון המונים לתקצוב אלבום תמונות עם תיעוד רחב שעשה בתקופת משבר הקורונה בישראל. במרץ 2022 נסע קורן לסקר את מלחמת רוסיה–אוקראינה. ביום העצמאות ה-74 (2022) פרסם סדרת תמונות נוספת של הימ"מ, בהן נחשף רובה הערד הישראלי, שנקלט בימ"מ.
צילומיו של קורן פורסמו במגוון עיתונים בינלאומיים כולל: טיים מגזין, ניוזוויק, סאנדיי טיימס, שטרן, דר שפיגל, Paris Match, לה פיגארו מגזין וקוריירה דלה סרה.
צילומיו עטורי הפרסים של קורן נכללו במגוון תערוכות יחיד וקבוצתיות ברחבי העולם, כולל במוזיאון המטרופוליטן בטוקיו, ה-Memorial Museum בספרד והמוזיאון לצילומי מלחמה בקרואטיה ולאחרונה לקח חלק בפרויקט הצילום ההיסטורי War/Photography: Images of Armed Conflict and Its Aftermath במוזיאון לאומנות ביוסטון, ארצות הברית ובתערוכה משותפת במוזיאון MAXXI – המוזיאון הלאומי לאמנויות ברומא, איטליה.
קורן היה נושא הסרט הדוקומנטרי "More than 1000 Words..." אשר הוקרן בפסטיבלים ברחבי העולם, ואשר זכה בתריסר פרסי פסטיבל.
עד כה פרסם קורן 15 ספרים ביניהם More Than 1000 Words, Writing with Light, Milestones, Brotherhood, Heartbeat, Shalom Inshallah, Positive ואחרים.
חיים אישיים
קורן היה בן זוגה של הדוגמנית ומגישת הטלוויזיה גלית גוטמן ולהם שתי בנות. בשנת 2014 הכיר קורן את סיון גנון, אלמנתו של מאור גנון שנספה באסון הכרמל. קורן וגנון הכירו בפרויקט צילום משפחות הנספים. בשנת 2016 נולדה להם ילדה.
קישורים חיצוניים
מכתביו
דיסקוגרפיה של דוג'ה קאט
הזמרת והראפרית האמריקאית דוג'ה קאט הוציאה שלושה אלבומי אולפן, מיני-אלבום אחד, 36 סינגלים (כולל 15 שיתופי פעולה), 27 קליפים וחמישה סינגלים שיווקיים. לפי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, דוג'ה קאט מכרה 12.5 מיליון אלבומים וסינגלים בארצות הברית.
בעקבות מספר העלאות לSoundCloud כנערה משנת 2012, דוג'ה קאט הוציאה בעצמה את סינגל הבכורה שלה "So High" ב-2014, לפני שהוציאה את מיני אלבום הבכורה שלה, Purrr!, מאוחר יותר באותה שנה. אלבום האולפן הראשון שלה, Amala, יצא ב-30 במרץ 2018, לפני שהקטלוג הקיים שלה החל לזכות בתשומת לב בעקבות ההצלחה הוויראלית של השיר "Mooo!" באוגוסט 2018. זמן קצר לאחר מכן "Mooo!", "Candy", "Tia Tamera" ו-"Juicy" זכו לתשומת לב משמעותית בפלטפורמת טיקטוק, מה שהוביל ליציאת מהדורת דלוקס של האלבום ב-1 במרץ 2019. בהתבסס על הפופולריות הגוברת שלה, אלבום האולפן השני שלה Hot Pink, יצא לאור באותה שנה ב-7 בנובמבר 2019, ובסופו של דבר התברג ב-20 במקומות המובילים של מדינות כמו ארצות הברית, אוסטרליה, קנדה, נורווגיה, שוודיה, הולנד וניו זילנד, והגיע למעמד זהב בארצות הברית ובדנמרק, וכן למעמד פלטינה בניו זילנד.
Hot Pink הוליד את הסינגל פורץ הדרך "Say So", שהפך לסינגל הראשון שלה שהגיע לעשרת המקומות המובילים בבילבורד הוט 100. בתמיכת שני רמיקסים בהשתתפות ניקי מינאז', הוא הפך לשיר הראשון של דוג'ה קאט שהגיע לראש המצעד בארצות הברית. הוא קיבל תואר רב־פלטינה במדינות כמו ארצות הברית, אוסטרליה, קנדה, בריטניה וניו זילנד. בתחילת 2021, "Streets" יצא כסינגל השביעי של Hot Pink לאחר שהפך ללהיט רדום עקב אתגר טיקטוק הידוע בשם #SilhouetteChallenge הכולל קטע מהשיר "Put Your Head on My Shoulder" של פול אנקה מ-1959. אלבום האולפן השלישי שלה, Planet Her, יצא ב-25 ביוני 2021, והוליד את הסינגלים המצליחים "Kiss Me More" בהשתתפות סיזה, "Need to Know" ו-"Woman", כמו גם את שיתוף הפעולה עם דה ויקנד "You Right".
טמילית
טמילית (தமிழ் ) היא שפה דראווידית המדוברת על ידי הלאום הטמילי.