cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ריינייר ז'סוס קראבליו
השאלה לבורוסיה דורטמונד
ב-19 באוגוסט 2020, ריאל מדריד הודיעה כי רייניר יושאל לבורוסיה דורטמונד עד ל-30 ביוני 2022. ב-27 בפברואר 2021 כבש את שערו הראשון עבור בורוסיה דורטמונד בניצחון 0–3 נגד ארמיניה בילפלד.
באוגוסט 2022 הושאל לז'ירונה, וכבש שער בכורה בקבוצה ב-9 בספטמבר באותה עונה, בניצחון 1–2 על ריאל ואיאדוליד.
קריירה בינלאומית
רייניר ייצג את נבחרת ברזיל באליפות דרום אמריקה בכדורגל עד גיל 15 בשנת 2017, ושיחק בהרכב במשחקים נגד אקוודור וונצואלה.
ב-7 במרץ 2018, מאמן נבחרת ברזיל בכדורגל עד גיל 17, פאולו ויקטור גומס, הזמין את ריינר לטורניר מונטייגו בצרפת. הוא נבחר להיות קפטן נבחרת ברזיל לאליפות דרום אמריקה בכדורגל עד גיל 17 בשנת 2019 בפרו שם פתח בכל ארבעת המשחקים בשלב הבתים וכבש שלושה שערים.
ByteDance
ByteDance Ltd. (בסינית: 字节跳动; בפין-יין: Zìjié Tiàodòng) היא חברת טכנולוגיית אינטרנט רב-לאומית סינית, שמטה החברה שלה נמצא בבייג'ינג ועל פי חוק היא שוכנת באיי קיימן.
היסטוריה
החברה, שנוסדה במרץ 2012 על ידי ג'אנג יימינג ושותפים נוספים, ייסדה את יישומון שיתוף הווידאו והרשת החברתית המקוונת "טיקטוק". היא פיתחה גם את פלטפורמת המידע והחדשות "Toutiao". נכון ליוני 2021, בפלטפורמות החברה משתמשים מעל ל-1.9 מיליארד משתמשים מדי חודש.
בשנת 2016 החברה השיקה את Douyin, הגרסה הסינית של טיקטוק, ולאחר שנה רכשה תמורת מיליארד דולר את מיוזיקלי ומיזגה אותה עם השירות הקיים.
באפריל 2018 החברה סגרה את אפליקציית שיתוף הבדיחות Neihan Duanzi, שהתמקדה בממים סאטיריים, ולהסיר באופן זמני את Toutiao מחנויות האפליקציות הסיניות בשל הוראה של רגולטור מנהל הרדיו והטלוויזיה הלאומי הסיני.
החברה זכתה לתשומת לב ציבורית בשל האשמות כלפיה כי היא פעלה להסרת וצנזור תכנים לבקשת המפלגה הקומוניסטית של סין, כולל תכנים על פעילות מחנות המעצר בשׂינְגְ'יָאנְג.
ב-27 בפברואר 2019, ועדת הסחר הפדרלית האמריקאית קנסה את טיקטוק ב-5.7 מיליון דולר בגין איסוף מידע מקטינים מתחת לגיל 13 תוך הפרה של חוק הגנת הפרטיות המקוונת של ילדים בארצות הברית. בעקבות כך, הוסיפה ByteDance בטיקטוק מצב לילדים בלבד אשר חוסם העלאת סרטונים, בניית פרופילי משתמשים, הודעות ישירות והערות על סרטונים של אחרים, תוך שהוא מאפשר צפייה והקלטה של תוכן.
בית החולים הכללי מסצ'וסטס
בית החולים הכללי מסצ'וסטס (באנגלית: Massachusetts General Hospital ובקיצור MGH) הוא בית חולים, הממוקם בבוסטון שבמדינת מסצ'וסטס בארצות הברית. בית החולים נוסד ב-1811 ופועל בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת הרווארד. הוא נמנה עם בתי החולים הטובים בעולם.
היסטוריה
החלטה על הקמת בית החולים התקבלה ב-1811, כאשר רק שני בתי חולים נוספים פעלו בארצות הברית: האחד בפנסילבניה והשני בניו יורק. מייסדיו היו ד"ר ג'ון קולינס וורן וד"ר ג'יימס ג'קסון, שקיבלו תמיכה ממחוקקי מסצ'וסטס. ב-1821 פתח בית החולים את שעריו לקבלת חולים. מתחילת פעילותו היה לבית החולים הלימודי הראשון של בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד. פריצות דרך רפואיות שהתבצעו בבית החולים היו הניתוח הראשון תחת הרדמה שהתקיים ב-1846 על ידי ויליאם מורטון וג'ון קולינס וורן, זיהוי דלקת התוספתן על ידי רג'ינלד פיץ ב-1886, וחיבור מחדש של יד שנקטעה בניתוח שבוצע על ידי רונלד מאלט ב-1962.
קלרה אסתר קלינגהופר
קלרה אסתר קלינגהופר (באנגלית: Clara Esther Klinghoffer; 18 במאי 1900 – 18 באפריל 1970) הייתה אומנית, ציירת ומאיירת יהודיה-בריטית.
קורות חיים
קלרה קלינגהופר נולדה למשפחה יהודית בשצ'ז'ץ שבפולין, תחת האימפריה האוסטרו-הונגרית. היא הגיעה לאנגליה כתינוקת בשנת 1903. המשפחה התגוררה במנצ'סטר לפני שעברה לגור באיסט אנד בלונדון, מקום מגוריהם של יהודים רבים בתקופה. קלינגהופר למדה אומנות בקולג' לאומנות על שם סר ג'ון קאס, ואחר כך, בין השנים 1919–1921 למדה בבית הספר לאומנות ואמנות (Central School of Arts and Crafts) ובסלייד (Slade School of Art).
קלרה קלינגהופר נפטרה בלונדון ב-18 באפריל 1970.
קריירה
התערוכה האישית הראשונה של קלינגהופר, שבה הוצגו שישים מעבודותיה נערכה בלונדון בשנת 1919, כשהיא רק בת 19 וקיבלה ביקורות מצוינות. כבר בגיל 14 הבחינו הוריה בכישרון הציור שלה ותמכו בה, למרות המחסור בבית, כדי שתוכל לקנות חומרים וללמוד בבית ספר לאומנות. בגיל 15 פנתה לבית הספר המרכזי לאומנות בלונדון והתקבלה גם ל-Slade, שם למדה במשך שנתיים וזכתה להערצתו של אלפרד וולמרק שבעזרתו ובעזרת האפוטרופוסים ג'קוב אפשטיין וברנרד מנינסקי הצליחה להציג את עבודותיה בגלריה בהמפסטד, לונדון. בשנת 1935 ציור שלה נרכז על ידי גלריית בן אורי והפך להיות חלק מהתצוגה הקבועה.
בשנת 1939, בעקבות הפלישה המתקרבת של הנאצים להולנד, חזרה המשפחה ללונדון לתקופה קצרה ומשם עברה לארצות-הברית. לפני שעזבו את ביתם בהולנד, אוחסן חלק מהריהוט ומעבודותיה של קלינגנופר במחסן בהארלם שממנו נגנבו הדברים בידי הנאצים.
לאחר המלחמה, בשנת 1945, חילקה קלינגהופר את זמנה בין לונדון לניו-יורק. אף על פי שהציגה בתערוכות רבות בארצות-הברית בשנות ה-40, ה-50 וה-60, סירבה להצטרף לתנועת האקספרסיוניזם האבסטרקטי שהייתה פופולרית בארצות הברית.
הנותנת
הנותנת הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2012 שכתבה וביימה הגר בן-אשר. הסרט נחשב פרובוקטיבי בעיני מבקרים שמרנים וכולל סצנות עירום נועזות.
הפקה
בסרט מככבים גם איצ'ו אביטל, יואב לוי, צחי חנן, סתיו ינאי ודריה פורמן. הצלם הוא עמית יסעור והעורך אסף קורמן. זוהי הפקה משותפת ישראלית-גרמנית (טרנספקס וזיגוטה הישראליות ורו פילמס הגרמניות) והוא נעשה במימון קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, המפיק הוא מרק רוזנבאום.
הקרנות ופרסים
הסרט הוקרן במסגרת שבוע המבקרים של פסטיבל קאן 2011. תמיכה נוספת למימוש הסרט הגיעה מפסטיבל טורינו, שם זכה התסריט בפרס הראשון, ומפסטיבל ברלין, אשר גם שם זכה בתחרות תסריטים. (פרס הבימוי בפסטיבל הקולנוע ירושלים. הסרט הוקרן בפסטיבלים הבאים: פסטיבל מינכן, פסטיבל טאלין, פסטיבל סארייבו, פסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו, פסטיבל הסרטים של מומבאיי, פסטיבל הסרטים של ריו דה ז'ניירו, פסטיבל הסרטים באיסטנבול, פסטיבל טורינו, ועוד) הסרט נמכר להפצה מסחרית בעשר מדינות, בהן: ארצות-הברית, יפן, גרמניה, אוסטריה, שווייץ, טאיוואן קנדה ועוד, והוקרן גם בישראל.
הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אופיר לשנת 2011: לשחקנית הראשית הטובה ביותר (הגר בן-אשר), הצילום הטוב ביותר (עמית יסעור) ועיצוב התלבושות הטוב ביותר (לי אלמביק).
קוקה (1983)
סרחיו קונטררס פארדו המוכר בעיקר בכינויו קוקה (בספרדית: Sergio Contreras Pardo או Koke; נולד ב-27 באפריל 1983) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה
קוקה שיחק בליגות רבות ברחבי העולם, כששיחק בספרד, צרפת, פורטוגל, יוון, ארצות הברית, אזרבייג'ן, גרמניה, בוליביה והודו, אך הוא מוכר בעיקר עקב משחקיו במדי אריס סלוניקי, בה שיחק למעלה מ-140 משחקים רשמיים במשך 6 עונות, והגיע איתה פעמיים לגמר הגביע היווני.
פילוסופיה של הכלכלה
הפילוסופיה של הכלכלה עשויה להתייחס לענף של פילוסופיה החוקר בנושאים הקשורים לכלכלה או, לחלופין, לזרם של כלכלת חוקר יסודות והסטטוס משלו כמדע מוסרי.
הגדרה אונטולוגית של כלכלה
השאלה בדרך כלל להתייחסות בשדה מחקר של הפילוסופיה (הפילוסופיה של X) היא "מהו X?" .גישה פילוסופית לשאלה "מהי כלכלה?" פחות סביר לייצר תשובה מאשר לייצר סקר של הקשיים הגדרתי וטריטוריאליים ומחלוקות. שיקולים דומים חלים וכהקדמה לדיון נוסף מתודולוגיה במקצוע. הגדרות של הכלכלה השתנו במרוצת הזמן מן המקורות המודרניים של הנושא, המשקף חששות תוכניתית והבחנות של אקספוזיטור.
שאלות אונטולוגיות בסגנון "מה היא ..." מופנות לעבר תופעות כלכליות בסיסיות, כגון "מהו ערך (כלכלי)?" או "מהו שוק?". למרות זאת, ניתן להשיב לשאלות כאלו עם הגדרות מילוליות אמיתיות, ערך הפילוסופים של הצגת שאלות כגון שואף למעשה על פרספקטיבות משתנים כולו באשר לאופי של יסודות כלכלה. במקרים הנדירים ששאלות אלו משיגות הסכמה רחבה, בגלל השפעתן העמוקה של התשובות.
בחירה רציונלית, תורת ההחלטות ותורת המשחקים
גישות פילוסופיות בדגש על תורת החלטות על ומושגי יסוד בתאורית ההחלטה -. למשל, על אופיים של בחירה או העדפה רציונליות, סיכון ואי ודאות, סוכנים כלכליים תורת משחקים משותפות בין מספר התחומים, אך בעיקר מתמטיקה, כלכלה ופילוסופיה. תורת המשחקים עדיין נדונה בהרחבה בתוך השדה של הפילוסופיה של הכלכלה. תורת המשחקים קשורה קשר הדוק לתורת ההחלטות ומאוד בין-תחומית.
אתיקה וצדק
האתיקה של מערכות עסקיות כלכליות והתמודדות עם בעיות כגון מציאת דרכים מוסריות כדי לשמור או להפיץ מוצרים כלכליים ופעילות כלכלית בקולקטיב. אתיקה וכלכלה מתייחסות לדיונים אתיים לכלכלת רווחה. נטען כי יחס הדוק יותר בין כלכלת רווחה לדיונים אתיים עשוי להעשיר את שני התחומים.
אתיקה דיסציפלינות חפיפה צדק בדרכים שונות. גישות נחשבות יותר פילוסופית כאשר הם לומדים את היסודות - למשל, ג'ון רולס, "תאוריה של צדק" (1971) לאנרכיה, מדינה ואוטופיה של רוברט נוזיק (1974). 'צדק' בכלכלה הוא תת-ענף כלכלת רווחה עם מודלים המייצגים לעיתים קרובות הדרישות האתיות-חברתיות של תאוריה נתונה.
מקורה של הגישה התועלתנית הוא עם הופעתה של המחשבה הכלכלית המודרנית. כיום, גישה זו התפשטה ואף התפצלה למספר תתי-גישות.
אידאולוגיות פוליטיות רבות היו תולדה מיידית של השתקפות על האתיקה של מערכות כלכליות. קארל מרקס, למשל, נחשב בדרך כלל בעיקר כפילוסוף, העבודה הבולטת ביותר שלו הייתה על הפילוסופיה של הכלכלה.
יונתן ריגר
יונתן ריגר (נולד ב-14 בפברואר 1975) הוא עיתונאי ואיש רדיו וטלוויזיה ישראלי, במאי, יוצר ומגיש טלוויזיה בחברת החדשות.
ביוגרפיה
ריגר נולד ב-14 בפברואר 1975 בתל אביב וגדל בפתח תקווה להורים ילידי ארצות הברית. אביו הוא שימי ריגר, מאמן ופרשן כדורסל, ואימו, ניטה ריגר, היא מורה לאנגלית. מצד אביו, הוא נינו של הרב שמחה זליג ריגר דיין מבריסק, שנרצח ב.
את לימודיו התיכוניים, העביר ריגר בתיכון תלמה ילין, במגמת תיאטרון. בין השנים 1993–1998 שירת במחלקת התרבות בגלי צה"ל ככתב, עורך ומגיש.
בשנת 1998 החל את עבודתו בתוכנית הטלוויזיה "ערב טוב עם גיא פינס" שם שימש בתחילה ככתב, תסריטאי ועורך תוכן, ולאחר מכן כשליח התוכנית לניו יורק עד לשנת 2006, תוך שבמקביל שימש כשליח גלי צה"ל לניו יורק. במהלך שהותו בניו יורק, ריאיין רבים מכוכבי הוליווד. ביניהם, ג'וליה רוברטס, ג'ורג' קלוני, לאונרדו דיקפריו ומרטין סקורסזה.
בין השנים 2006–2011 שימש במאי חברת ההפקות "ארצה הפקות" שם ביים את הסרט התיעודי "אני אוהב אותך בית"ר" "סיפור אולימפי", עבור ערוץ 10, ו"שדרג את הסלב", שתי עונות בהוט בידור ישראלי, וכן שימש ככתב בתוכנית "חדשות הבידור" באותו הערוץ.
בין השנים 2011–2016 ריגר יצר והגיש את תוכנית הטלוויזיה "סמולטוק", אשר שודרה בערוץ הוט בידור ישראלי במשך 4 עונות ובה קיים ריגר ראיונות אישיים עם מפורסמים שונים. לאחר מכן המשיך לשדר את התוכנית בפודקאסט של חברת החדשות.
לקראת סוף 2017, ריגר השתתף בקליפ של צמד הזמרים סטטיק ובן אל לשיר "נמסטה". השיר פורסם ב-1 בינואר 2018.
החל משנת 2011 משמש ריגר ככתב התרבות של "חברת החדשות" ובתוך כך, כתב "המהדורה המרכזית", מגיש ועורך פינה יומית ב"שש עם", כתב מגזין ב"אולפן שישי" עם דני קושמרו וכתב מגזין ב"חדשות סוף השבוע" עם דנה ויס.
ריגר בעל תואר ראשון בקולנוע מבית הספר לאמנות חזותית.
בספטמבר 2022 חשף ריגר כי הוא סובל ממחלה גנטית הפוגעת בראייה.
קוברה מימית קונגולזית
קוברה מימית קונגולזית (שם מדעי: Naja christyi) הוא מין של קוברה אפריקנית ממשפחת הפתניים החיה סביב אגן הקונגו. זו אחת משתי הקוברות המכונות "קוברות מים", לצד קוברת מים מפוספסת, מאותו אזור. לקוברה זו אין תת-מינים ידועים. השם המדעי של המין קרוי על החוקר האנגלי קאטברט כריסטי (Cuthbert Christy).
קוברה זו היא שוכנת מים באורך 1.1 מטר בממוצע, אך היא יכולה להגיע לאורך של 2.3 מטרים. לקוברה ראש קצר, עיניים שחורות גדולות וזנב קצר. צבעה חום כהה עם פסים חומים ושחורים לאורכה ועל הצוואר טבעות בולטות, העוזרות להרתיע את היריבים נוסף לצווארון הפרוש. הבטן בהירה עד צהובה והראש חום בהיר עם שפתיים בהירות.
הקוברה מצויה באזורי מים מתוקים כמו אגמים, נחלים ונהרות לאורך הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, דרומה של הרפובליקה של קונגו, חלק קטן מדרום-מזרח גבון ובצפון אנגולה. היא שוכנת בעיקר סביב החלק הדרומי של נהר קונגו, ביובליו וביערות גשם לאורכו.
הקוברה פעילה ביום ובלילה, כשמרבית חייה היא מצויה במים אך גם על היבשה, מתחת לסלעים או לצמחייה. הטרף העיקרי שלה הוא דגים ודו-חיים, אך היא לא תהסס לטרוף גם לטאות או מכרסמים שהיא תמצא.
במים, קוברה זו תעדיף לשחות הרחק במקרה של איום. ביבשה היא איטית יותר ותנפח את צווארה כדי להרשים את יריבה. אם זה לא יעזור היא תכיש. הכשתה בדומה למרבית הקוברות מכילה ארס רב היכול להרוג. עם זאת המפגש שלה עם אנשים נדיר וכמות ההרוגים קטנה.
ניסאן דיזל RN
ניסאן דיזל RN (ביפנית: 日産ディーゼル・RN, באנגלית: Nissan Diesel RN) הוא אוטובוס קטן, מתוצרת יצרנית האוטובוסים UD Trucks Corporation (ביפנית: UDトラックス株式会社), קרוי גם: Nissan Diesel) שהייתה בבעלות ניסאן אשר יוצר בין השנים 2003–1996 ביפן.
חי מזרחי
חי מזרחי (1936 – 24 בספטמבר 2020) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת בית"ר ירושלים בשנות ה-50 וה-60.
ביוגרפיה
מזרחי נולד בירושלים ועלה לקבוצת הבוגרים של בית"ר בסוף עונת 1953/1954.
מזרחי שיחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצה והחליף את המגן עזרא מזרחי לקראת העלייה לליגה הבכירה. נחשב למגן קשוח וחסון והיה מעורב רבות בעבירות משמעת כנגדו.
מזרחי הצטיין בייחוד בעונה הבודדת ששיחק בליגה הראשונה, 1954/1955, אשר אחריה חזרה בית"ר ירושלים לליגת המשנה ולא הצליחה עוד להעפיל לליגה הבכירה בזמן שהותו בקבוצה, עד סוף עונת 1964 אז פרש ממשחק פעיל.
שיחק בבית"ר 11 עונות, בהן ערך 229 משחקים וכבש שער אחד בלבד, בסוף עונת 1960/1961 במשחק נגד הפועל באר שבע.
מזרחי נפטר בין כסה לעשור התשפ"א, ב-24 בספטמבר 2020, בגיל 84.
פליקס אפנה-ג'יאן
פליקס אוהנה אפנה-ג'יאן (באנגלית: Felix Ohene Afena-Gyan; נולד ב-19 בינואר 2003 בסוניאני שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת קרמונזה ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים
ב-13 במרץ 2021 הצטרף אפנה-ג'יאן לרומא מהסרייה א', ממחלקת הנוער יוראפריקה FC. ב-27 באוקטובר 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-57 בניצחון 1–2 על קליארי במסגרת המחזור העשירי בליגה לעונת 2021/2022. ב-21 בנובמבר הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 0–2 על גנואה במסגרת המחזור ה-13 בליגה.
ב-29 באוגוסט 2022 חתם בקרמונזה.
קריירה בינלאומית
ב-25 במרץ 2022 ערך אפנה-ג'יאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, כששיחק 82 דקות בתיקו 0-0 נגד נבחרת ניגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
חיים סעדון
חיים סעדון (נולד ב-22 במאי 1953) הוא היסטוריון וחבר סגל בכיר במחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות באוניברסיטה הפתוחה. פרופסור סעדון מתמחה בחקר יהודי המרחב המוסלמי בעת החדשה. מחקריו מתמקדים בארצות המגרב, בדגש על הפעילות החברתית והפוליטית של היהודים, יחסי יהודים ומוסלמים, ציונות, עלייה, מלחמת העולם השנייה ועיצוב הזיכרון ההיסטורי של הקהילות היהודיות.
ביוגרפיה
סעדון נולד במושב גילת ולאחר מעבר המשפחה לקריית גת למד במערכת החינוך המקומית. הוא למד לתואר ראשון במחלקות להיסטוריה ולהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית, ולתואר שני ושלישי במכון ליהדות בת זמננו שבאוניברסיטה העברית. סעדון שב לקריית גת לאחר לימודיו ולימד בתיכון רוגוזין. הוא הצטרף לאוניברסיטה הפתוחה בשנת 1984 וכיהן בתפקידים שונים כשהחשובים שבהם היו: דיקן הסטודנטים ודיקן הלימודים האקדמיים. כמו כן לימד בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת חיפה, במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית ובמרכז אלישר באוניברסיטת בן-גוריון.
סדרת "קהילות ישראל בארצות המזרח במאות התשע-עשרה והעשרים"
פרופסור סעדון הוא העורך והמייסד של סדרת הספרים "קהילות ישראל בארצות המזרח במאות התשע-עשרה והעשרים", שמתמקדת במגמות ובשינויים בקהילות יהודיות אלו, ומטרתה להציג אותן באופן שיטתי וממצה, וליצור תשתית שתשרת את החוקרים, את מערכת החינוך ואת צורכי הציבור הרחב. הספר העוסק בקהילה היהודית באיראן ראה אור בשנת 2006. הספר העוסק בקהילה היהודית בלוב ראה אור בשנת 2007. הספר העוסק ביהודי אלג'יריה ראה אור בשנת 2011. בסדרה זו יצאו מספר ספרים נוספים העוסקים בקהילות היהודים באיטליה, אתיופיה, יוון, מצרים, סוריה, עיראק, תוניסיה, תימן, טורקיה ומרכז אסיה (בוכרה ואפגניסטן).
מרכז התיעוד והמחקר על יהודי צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה
בשנת 2006 הוא הקים את מרכז התיעוד והמחקר על יהודי צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה שבמכון בן-צבי בירושלים במטרה להעלות למודעות הציבורית את סיפורן של הקהילות היהודיות באלג'יריה, מרוקו, לוב ותוניסיה בתקופת השואה. במרכז נמצא אוסף עשיר של מידע ארכיוני, הכולל מסמכים, תצלומים, חפצים, כתבי עת, עיתונים ועדויות למיניהן, המונגש לציבור הרחב באמצעות מאגר מידע מקוון בשפות עברית, אנגלית, צרפתית וערבית.
המרכז מארגן כנסים וסדנאות מחקר, מפרסם ספרים, מפיק סרטים ותערוכות, ומפתח תוכניות לימוד כדי להטמיע את הנושא במערכת החינוך, וכדי לקדם את המחקר האקדמי בתחום.
פרסומיו
פרופסור סעדון כתב וערך ספרי מחקר והוראה רבים ועשרות מאמרים שעסקו ביהודים בארצות האסלאם, ובמיוחד בצפון אפריקה.
ספרים
בשלושת כרכי הספר "יהודי צפון אפריקה בעת החדשה", אשר ראה אור באוניברסיטה הפתוחה, הוא תיאר את ההתפתחויות שחלו בחיי היהודים בתוניסיה, באלג'יריה ובמרוקו בתקופה זו. בין השאר נידונים בספר המאבקים הציבוריים בחברה היהודית והשתקפותם בעיתונות התקופה, היחסים בין יהודים למוסלמים, הציונות ומלחמת העולם השנייה.
סעדון כתב עשרות ערכים אודות דמויות ואתרים הקשורים בקהילת יהודי צפון אפריקה באנציקלופדיה של היהודים בעולם המוסלמי (Encyclopedia of Jews in the Islamic World) בהוצאת בריל.
ב-2018 ערך יחד עם פרופסור דן מכמן את הספר: "Les Juifs d'Afrique du Nord face à l'Allemagne nazie", שהוא מהפרסומים הבודדים בשפה הצרפתית על הנושא.
ב-2020 ראה אור ספרו "הציונות בתוניסיה בין קולוניאליזם צרפתי ללאומיות מקומית" בהוצאת יד בן צבי. הספר מנתח את התפתחותה, התארגונתה ומאבקיה הפנים יהודיים ומאבקיה הציבוריים של תנועה ציונית בארץ מוסלמית הנמצאת תחת שלטון קולוניאלי צרפתי.
ב 2021 ראה אור הספר בעריכתו "לשרת את עמם בדרכם - כי"ח וקידום הקהילות היהודיות בארצות האסלאם" בהוצאת יד בן צבי. בקובץ זה (הנחשב לראשון בעיסוקו בנושא זה באקדמיה הישראלית) חושפים החוקרים את חשיבות פעילותה החינוכית והציבורית-יהודית של כי"ח בקהילות היהודיות בארצות האסלאם.
מאמרים
במאמריו הוא חקר את הקיום היהודי בקהילות כמו ספקס שבתוניסיה דרך פעילותם של אישים בולטים בקהילות אלה, כמו קלמנט חורי, מוחמד מקס רגי, מוחמד כהן, אברהם הכהן, אנדרה שוראקי, הרב כלפון משה כהן, אלפרד ולנסי ואחרים. סעדון חקר את העיתונות והספרות היהודית בתוניסיה, הציונות בצפון אפריקה, תנועות נוער ציוניות, תנועות המחתרת והתנגדות היהודית בתקופת וישי, והזיכרון ההיסטורי הקהילתי של הקהילות היהודיות בארצות האסלאם.
בין מאמריו:
דעותיו
פרופסור סעדון מסכים עם הקביעה כי יהודים יוצאי הקהילות בצפון אפריקה שהיגרו לצרפת הצליחו יותר מאשר אלה מהם שהגיעו לישראל. ההסבר טמון בדפוסי ההגירה המסיביים לישראל וקליטתם של עולים אלה בפריפריה, בעוד שבאירופה הם הגיעו בקבוצות קטנות והתיישבו בערים הגדולות.
ברסאנט צלינה
ברסאנט צלינה (נולד ב-9 בספטמבר 1996) הוא כדורגלן קוסובני המשחק בעמדת הקשר התוקף בקסימפאשה ובנבחרת קוסובו.
קריירת מועדונים
צלינה נולד בפריזרן, קוסובו, יוגוסלביה ובגיל שנתיים עזב עם משפחתו לדראמן שבנורווגיה. בגיל 11 התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של סטרומסגודסט המקומית. בגיל 16 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של מנצ'סטר סיטי.
ב-1 ביולי 2014 צלינה חתם ל-3 שנים במנצ'סטר סיטי. באותה תקופה עבר ניתוח עקב פציעה ולאחר שסיים את תהליך השיקום הצטרף לקבוצת הנוער של המועדון. בדצמבר נקרא לראשונה לסגל הקבוצה הבוגרת עקב עומס המשחקים של הקבוצה באותה העת, אך לא זכה לדקות משחק. צלינה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הסיטי במשחק ידידות נגד המבורג במהלך מחנה אימון שנערך באבו דאבי.
ב-9 בינואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הסיטי במסגרת רשמית בניצחון 0–3 נגד נוריץ' סיטי במסגרת גביע ה-FA. ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 1–3 ללסטר סיטי ואף בישל את השער היחיד של סיטי במשחק לסרחיו אגוארו.
בקיץ הושאל לטוונטה מליגת העל ההולנדית.
בקיץ הושאל לאיפסוויץ' טאון.
ב-31 ביולי 2018 חתם לארבע עונות בסוונסי סיטי תמורת 3 מיליון פאונד. ארבעה ימים לאחר החתימה, צלינה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד שפילד יונייטד.
ב-31 באוגוסט 2021 חזר לקדנציה שנייה באיפסוויץ' טאון.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, שיחק צלינה בכל נבחרות הנוער של נורווגיה. לאחר שנבחרת קוסובו קיבלה אישור מיוחד מפיפ"א לקיים משחקי ידידות נגד נבחרות החברות בה, צלינה זומן לסגל הנבחרת לקראת משחקה הראשון נגד שנערך ב-5 במרץ 2014. ב-7 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד . בינואר  חשף כי דחה זימון מנבחרת נורווגיה בטענה כי הוא מעוניין להמשיך לייצג את קוסובו. ב-13 בנובמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד.
רחל יהודית ספיר-וילצ'יק
רחל יהודית ספיר וילצ'יק (1901–1950) הייתה רופאת נשים, מנהלת מחלקת יולדות בבית החולים על שם שוויצר (1934–1948).
הראנט דינק
הראנט דינק (בארמנית: Հրանդ Տինք) (15 בספטמבר 1954 - 19 בינואר 2007) היה עורך, עיתונאי ובעל טור טורקי-ארמני.
רחל יהודית ספיר-וילצ'יק
ביוגרפיה
ספיר-וילצ'יק עבדה כרופאה בבית החולים הדסה, ומשם עברה לבית החולים הדסה בצפת.
הראנט דינק
כעורך הראשי של העיתון הדו-לשוני אגוס (Ակօս), ייצג דינק את המיעוט הארמני בטורקיה. דינק נודע בתמיכתו בפיוס בין המיעוט הארמני ושאר טורקיה, בזכויות אדם ובזכויות המיעוט; פעמים רבות הוא ביקר את מדיניות ההכחשה בה נוקטת טורקיה באשר לרצח העם הארמני ואת הקמפיין להכרה בינלאומית בתפוצת הארמנים. דינק הועמד לדין שלוש פעמים על התבטאויות נגד מדינתו, וקיבל איומים רבים על חייו מלאומנים טורקים.
בינואר 2007, התנקש בחייו לאומן טורקי בן 17 בשם אוגון סמאסט. את הרצח ביצע המתנקש ביריה, ביציאה ממשרד העיתון בו עבד דינק. ההתנקשות אירעה זמן מעט לאחר פרימיירת הסרט התיעודי "Screamers" שעסק בשואת הארמנים, בו התראיין דינק בנושא ההכחשה הטורקית ובנושא החקירה שנערכה נגדו. לאחר שנלקח סמאסט למעצר התפרסמו תמונות שלו בחברת איש משטרה ואיש הכוחות המזוינים, מול דגל טורקיה. התמונות יצרו סקנדל בטורקיה, וגרמו לגל תחקירים ולפיטורם של המעורבים.
רחל יהודית ספיר-וילצ'יק
ביוגרפיה
בין השנים 1934–1948 ניהלה ספיר-וילצ'יק את מחלקת היולדות בבית החולים ע"ש שוויצר בטבריה.
הראנט דינק
בהלווייתו יצאו 200,000 אבלים לצעדה במחאה על ההתנקשות בקריאות "כולנו ארמנים" ו"כולנו הראנט דינק". הביקורת על סעיף 301 (בו נאסרת השמצת המדינה, מוסדותיה ואנשיה) גברה לאחר הירצחו, דבר שהוביל להצעה פרלמנטרית שדרשה את ביטול הסעיף. נובר אסלניאן, ארמני המתגורר בישראל כתב פואמה לזכרו.
רחל יהודית ספיר-וילצ'יק
ביוגרפיה
לאחר נישואיה לאנדרה וילצ'יק, נולד בנה הבכור דני, בשנת 1933, ובשנת 1936 נולדה בתה אילנה.
לאחר כיבוש טבריה במלחמת העצמאות עברה המשפחה לקריית מוצקין.
ספיר-וילצ'יק נפטרה ב-1950.
משפחתה
אביה הד"ר יוסף ספיר, (1869–1935) יליד קישינוב, היה יושב ראש של האגודות הציוניות באודסה, סיים למודי רפואה במונפלייה.
בשנת 1925 עלה ספיר לארץ ישראל וניהל את מחלקת היולדות בבית חולים ביקור חולים.
אמה מתילדה הייתה פסנתרנית.
אחיה ברוך ספיר (1909–1976) היה אדריכל וחוקר ארץ ישראל. על שמו רחוב ביפו "רח' האדריכל ברוך ספיר".
בנה הפרופ' דני גור, היה כירורג לב, ובתה היא הפסלת אילנה גור.
ויליאם בייקוול
ויליאם לינקולן בייקוול (באנגלית: William Lincoln Bakewell; ) היה ממשתתפי המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית. משלחת זו פעלה בשנים 1914–1916 והייתה הראשונה שניסתה לחצות ברגל את יבשת אנטארקטיקה. המשלחת כשלה בניסיונה זה, אך הוכרה כסמל להתמדה ודבקות במטרה.
את המשלחת הנהיג סר ארנסט שקלטון ובייקוול היה האמריקאי היחיד בה. הרפתקאותיו של בייקוול, לרבות אלו שעברו עליו ב"אנדיורנס", ספינת המשלחת, מתועדות בספר זכרונותיו, "האמריקאי על האנדיורנס".
הרפתקות נעורים
בייקוול נולד בעיר ג'ולייט, אילינוי, שבארצות הברית.
חייו בייקוול לא נעדרו הרפתקאות והעזה רומנטית עוד לפני הצטרפותו למשלחת לאנטארקטיקה. כבר בגיל 11 ברח מביתו, ומצא עבודה כפועל חוה במיזורי. בגיל 15 יצא למסע נוודות ברכבות משא, שלקחוהו עד מישיגן, שם התגלה וסולק מן הרכבת. לאחר עבודה במחנה של חוטבי עצים, המשיך בדרכו אל קנדה ומשם הגיע אל חוה במונטנה.
בשנת 1914 החל את הקריירה שלו כמלח כשיר. לאחר שהספינה השנייה שבה עבד נטרפה ליד חופי מונטוידאו, המשיך בייקוול להדרים עד שהגיע אל בואנוס איירס, שם התרועע עם פרס בלקבורו, שנתקע גם הוא בנמל ללא ספינה להפליג בה, עד שהגיעה אנדיורנס. בייקוול הצטרף לצוות האנדיורנס בבואנוס איירס, ארגנטינה יחד עם בלקבורו, שאותו הגניב אל הספינה כנוסע סמוי בעזרת וולטר האו, שסבר כי צוות הספינה לוקה בחסר לאחר פיטורי כמה מן הימאים עקב הפרות משמעת. בייקוול הציג עצמו כקנדי, משום שסבר, שהספינה הבריטית תגלה יתר נכונות לקבל אותו כנתין של האימפריה הבריטית. בייקוול היה אהוד על חבריו ושקלטון ראה אותו כ"עולה על יתר המלחים...". בייקוול היה חלק מהקבוצה שנשארה באי הפיל בחורף למעלה מארבעה חודשים, בזמן ששקלטון ועוד חמישה אחרים שטו לאיי ג'ורג'יה הדרומית להזעיק עזרה.
לאחר המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית
לאחר המשלחת, עשה בייקוול תקופת-מה בניהול חוות כבשים בארגנטינה ואחר הצטרף לצי הסוחר הבריטי במלחמת העולם הראשונה. פעמיים הוטבעו ספינותיו בטורפדו ובאחת מהן שהה ימים אחדים על רפסודה בלב ים לפני שחולץ.
בשנת 1921 שב בייקוול אל עיר הולדתו ז'ולייט, שם בנה סירה שכינה "שמרוק" ועליה שייט בין ז'ולייט לשיקגו, אך כבר בסוף השנה יצא שוב לנדודיו והודיע למשפחתו במכתב על כוונתו להצטרף שוב אל שקלטון במשלחתו החדשה, אך בני משפחתו הניאוהו מכך והוא עשה את דרכו אל מדינות הדרום של ארצות הברית ואל הים הקריבי, שם עבד כימאי בצי הסוחר.
בין 1923 ל-1945 עבד בייקוול בחברות רכבות. בשנת 1925 נשא אישה והיה לאב לבת, אליזבת. ב-1945 קנו בני הזוג חוה במישיגן, שם חי ויליאם עד סוף חייו. הוא מת בשנת 1969 בגיל 80 ונקבר בבית הקברות הלותרני בסקנדיה, מישיגן.
כאשר הוענקו מדליות הקוטב לחברי המשלחת, בשנת 1918, אי אפשר היה לאתר את בייקוול, ורק בשנת 1964, כאשר הקשר עמו חודש, נוצקה מדליה מיוחדת לכבודו ונמסרה לו זמן קצר לאחר שהשתתף בחגיגת יובל החמישים להפלגת ה"אנדיורנס", שהתקיימה בלונדון, יחד עם בתו אליזבת. כמו כן היה חבר במועדון האנטארקטי של המשלחות הבריטיות ובאגודה האנטארקטית של ארצות הברית.
בייקוול נפטר בעיירה סקנדיה, שבמישיגן, בארצות הברית.
בעל גד
בעל גד הוא אל מהמיתולוגיה הכנענית שהייתה קיימת בתקופה ההלניסטית. ממצאים על האל נתגלו בחפירות ארכאולוגיות בבניאס. מקבילו של בעל גד במיתולוגיה הכנענית הוא בעל-הדד, ובאמונה השמית הוא גד.
השם גד מופיע בתנך כשמה של העיר המקראית מגדל גד, וגם כשם פרטי גדי, גדיאל, גדיהו ומשמעות השם גד – מזל. השם גד מקושר בתנ"ך לאלוהות עד לתקופת גלות בבל והחל מנקודת זמן זו החל להופיע כתוספת תיאופורית.
בספר יהושע נמסר כי בעל גד נמצא בסמוך ללבוא חמת בצפון ארץ הכנענים בהר חרמונית הוא הר א-שייך:
.
נבחרת רוסיה בפוטבול
נבחרת רוסיה בפוטבול אמריקאי (ברוסית: Сборная России по американскому футболу) היא הנבחרת הלאומית הרשמית בפוטבול של רוסיה. הוקמה בשנת 1992 לצד הליגה הרוסית בכדורגל אמריקאי.
הולדת הפוטבול בברית המועצות
הפוטבול הופיע לראשונה בברית המועצות בקיץ 1989, כאשר שתי קבוצות פוטבול תיכונים מאוקלהומה ("סטארס" ו"בומרס") שיחקו שלושה משחקי ראווה במוסקבה, לנינגרד וטאלין שבאסטוניה. משחקים אלה עוררו התרגשות רבה, שהפכה לתנופה ליצירת קבוצות פוטבול אמריקאי בברית המועצות.
טטוריאן אדגר, מייסד הקבוצות הסובייטיות, הפך למאמן נבחרת הרוגבי הלאומית של ברית המועצות. בשנת 1989 הוקמה קבוצת דובי מוסקבה וייצגה את ברית המועצות בטורניר הבינלאומי. המשחק הרשמי הראשון של נבחרת ברית המועצות התקיים מול נבחרת גרמניה (שהייתה מיוצגת על ידי שחקנים מברלין אדלר) במערב ברלין, ב-17 בספטמבר 1989. הדובים הפסידו 6–77. ברבע האחרון, אדוארד זוויגזנה רשם את הטאצ'דאון הראשון בפוטבול בתולדות ברית המועצות.
ב-10 בנובמבר 1989 הוקם איחוד הפוטבול האמריקני בברית המועצות, אולם באפריל 1990, עקב מחלוקות פנימיות, הוקם איגוד עצמאי נפרד. בשנת 1991 הצטרפו כל הקבוצות לאיגוד. באותה שנה נבחרת ברית המועצות החלה להתכונן לאליפות אירופה, בציפייה למשחק נגד נורווגיה בדצמבר, אך המשחק בוטל.
בסוף ינואר 1991, נבחרת ברית המועצות לראשונה בטורניר במוקדמות אליפות אירופה במשחק נגד הולנד, הפסידה בתוצאה 7–30.
רוסיה
לאחר קריסת ברית המועצות ב-1991, התאחדות הפוטבול האמריקני הפכה לליגה האירו-אסייתית. קבוצות מרפובליקות ברית המועצות לשעבר נכנסו לליגה.
בשנת 1994 נפתח בית הספר הראשון לפוטבול. שנה לאחר מכן התארגנה ליגת ילדים. בשנת 1996 הוקמה הפדרציה של מוסקבה לפוטבול אמריקאי.
מאז 1996 הוקמה אליפות רוסיה בקרב צעירים ובשנת 2002 אורגנה מחדש אליפות רוסיה בקרב הקבוצות הבוגרות.
תוצאות
בשנת 1998 נבחרת רוסיה עלתה לראשונה לאליפות אירופה לצעירים שנערכה בדיסלדורף, גרמניה. רוסיה סיימה במקום הרביעי. בשנת 2000 הייתה רוסיה סגנית אירופה והפסידה בגמר לגרמנים. בשנת 2002 הם זכו במדליית הזהב.
בשנת 1999, רוסיה העפילה לראשונה בגביע הליגה האירופית. דובי מוסקבה הגיעו לרבע הגמר, במקום השני רק ל"תרנגולים" של הלסינקי. בשנת 2003, הקבוצה הבוגרת זכתה באליפות ליגה "C" ועלתה לקבוצה "B".
בשנת 2004 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות אירופה בקבוצת "B". בשנת 2012 הנבחרת הושהתה. עקב היעדרות ארוכה, הנבחרת עברה לליגה "C".
לאפאפה
לאפאפה (בהונגרית: Lápafő) הוא כפר במחוז טולנה, בנפת דומבובאר.
מיקום
הכפר הזעיר ממוקם בתוך גבעות שומוג' של גבעות טרנסדנוביה, ליד נחל הלאפה. גם שם היישוב נובע מכך. הוא ממוקם בחלק המערבי של המחוז, על הגבול של מחוזות טולנה ושומוג'. מושב המחוז, סקסארד, נמצא במרחק של כ-75 ק"מ מהכפר, והעיר הקרובה ביותר, דומבובאר, נמצאת במרחק של כ-20 ק"מ מממנו.
מבצע אגרוף
מבצע אגרוף יצא לפועל בשל מחסור במפציצים ייעודיים. חיל האוויר החליט לשנות טקטיקה ולהשתמש במטוסים של להק תובלה אווירית כמפציצים. במטוסים הונחו פצצות רבות שהוטלו דרך פתחי ההעמסה של המטוס על ידי חניכי קורס טיס וחיילים נוספים. מטוסי התובלה ביצעו גיחות רבות, מהן חמש גיחות יום ו-25 גיחות לילה, ובסך הכל כ-45 שעות טיסה.
במסגרת המבצע הופצצו הערים עזה, מג'דל, אל עריש, ג'באליה, בית לאהיא, פלוג'ה, עיראק אל-מנשייה, בית ג'וברין וג'אביה.
לאפאפה
נגישות
ניתן להגיע אליו בכביש משלושה כיוונים: מהכביש הראשי 61 מ- Kocsola או מאיגל בכביש 6507 מדרום, ומכיוון קפשפולה בכביש 6517.
אין רכבת באזור, התחבורה הציבורית מסופקת על ידי אוטובוסים של וולאנבוס. תחנת הרכבת הקרובה ביותר נמצאת במרחק של כ-20 ק"מ בצומת הרכבת דומבובאר.
היסטוריה
האזכור הכתוב הראשון שלו הוא מ-1563. באותו זמן, על פי מפקד המס הטורקי (האימפריה העות'מאנית), זה היה חלק מסנג'ק קופאן. מאוחר יותר הכפר נהרס ולא היה מיושב. הוא אוכלס מחדש בשנת 1734.
ג'נטאר מנטאר (ג'איפור)
הג'נטאר מנטאר בג'איפור, בירת ראג'סטאן שבצפון-מערב הודו, הוא מצפה אסטרונומי שנבנה במחצית הראשונה של המאה ה-18, והוא כולל 19 מכשירים שונים שנועדו לתצפיות אסטרונומיות בעין בלתי מזוינת. הג'נטאר מנטאר בג'איפור נחשב לחשוב, המקיף והשמור ביותר מבין המצפים ההיסטוריים בהודו, ובשנת 2010 הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית. השם ג'נטאר מנטאר מגיע מהצירוף "יאנטרה מנטראנה" (Yantra mantrana) בסנסקריט, ופירושו "מכשיר חישוב". במצפה מכשירים הפועלים בשלוש מערכות הקואורדינטות השמימיות - מערכת הקואורדינטות המשוונית, מערכות שמישור המלקה הוא מישור המשווה שלהן, וקו האורך 0 שלהן עובר בנקודת שוויון האביב, ומערכת הקואורדינטות האקליפטית, שמרכזה בכדור הארץ.
היסטוריה
בראשית המאה ה-18, הסוואי ג'אי סינג השני שלט במדינה אוטונומית בשטח ראג'סטאן שהייתה חלק מהאימפריה המוגולית המתפוררת, והוא ייסד את העיר ג'איפור וקבע בה את בירתו. ג'אי סינג השני גילה עניין רב במתמטיקה, אסטרונומיה ואדריכלות, ובניית הג'נטאר מנטאר הייתה קשורה באופן ישיר להקמת העיר ב-1727. הוא אחראי להקמת מצפים נוספים בהודו דוגמת הג'נטאר מנטאר בדלהי ובוורנסי. המבנה נבנה באתר מישורי סמוך לארמונו של השליט והושלם ב-1738. נעשה בו שימוש במכשירים שכבר היו מוכרים לערבים, לפרסים ובעולם המערבי, דוגמת שעוני שמש, אצטרולבים וכיוצ"ב. מכשירים אלה נבנו בקנה מידה גדול במיוחד, כדי להקנות להם יכולת תצפית מקסימלית. באתר שולבו מספר מכשירים חדשניים דוגמת שעון שמש ענק שבו שתי קערות המיספריות משלימות, מערך של 12 מכשירים ל-12 סימני קבוצות הכוכבים של גלגל המזלות ועוד. במצפה הועסק צוות קבוע של כעשרים אסטרונומים שעסקו בתצפיות וערכו חישובים על פיהן. מבחינה מדעית החישובים התבססו על המודל הגאוצנטרי וערבו תצפיות בכוכבים, תחזיות לליקויים ולאירועים שמימיים וקביעה ובקרה של זמן מקומי ולוח שנה. הזמן המקומי פורסם מהמצפה באמעות תיפוף בתופים או ביריה מתותח, מנהג שנהג משך זמן רב ואשר התאפשר בשל מיקומו המרכזי של המצפה. המצפה סיפק תחזיות לרוחות וגשמים וכן להכרזת עונת המונסון, ואף מילא תפקיד אסטרולוגי. המצפה שופץ ב-1771, אך הפעילות האסטרונומית בו פסקה ב-1800 והוא סופח לבית יציקה לתותחים. במקום הוקם תנור ושניים מהמכשירים נהרסו כליל ותחתם הוקם מקדש. המצפה שופץ ב-1876 וחלק מהמכשירים שוחזרו, אך ב-1880 המקום שוב נזנח עד 1901, עת שופץ באופן מקיף בשנית. המכשירים שופצו ואלה שנהרסו נבנו מחדש. לאחר עצמאות הודו ב-1947 המצפה הושם תחת חסותה של ממשלת ראג'סטאן, וזכה למעמד של מונומנט מוגן ב-1968. ב-2010 הוכרז המבנה כאתר מורשת עולמית.
המכשירים
במתחם מוקף החומה ששטחו 18,700 מ"ר, שוכנים 19 מכשירים עיקריים המונים, יחד עם מכשירי המשנה, סך של 35 מכשירים. המבנים עשויים אבן ומצופים בסיד, בדרך כלל בגוון אדמדם עם מוטיבים בלבן, ובשיש, ומשולבים בהם פיסות מתכת דוגמת פליז וארד שנועדו בעיקר למדידים השונים. המכשירים בנויים באוריינטציה המכוונת לארבע רוחות השמיים ומחוברים ביניהם באמצעות שבילים. המכשירים נבנו בממדים גדולים במיוחד, לכאורה כדי להקנות להם דיוק, אך למרות זאת בדרך כלל הסטייה שלהם היא גדולה למדי. מעבר לכך, חוסר ניסיון בבנית מכשירים כה גדולים הביא לסטייה שנובעת, בין היתר, משקיעת האדמה ומערעור יסודות המבנים.
טוני בראוור
טוני בראוור (באנגלית: Tony Brower; נולד ב-24 במרץ 1955) הוא מוזיקאי יהודי יליד בריטניה.
קורות חיים
בראוור נולד למשפחה יהודית בריטית וגדל בעיירה הוב (Hove) בדרום אנגליה.
ב-1980 היגר לארצות הברית. הוא התגורר בברוקלין במשך 25 שנה ואחר-כך עבר למרידייל, עיירה קטנה במחוז דלוואר שבצפון מדינת ניו-יורק.
פגז אנושי
לאחר שיגורו ינחת הפגז האנושי על רשת פרוסה אופקית או על מזרן מתנפח, שמיקומיהם נקבעים על פי חישובי מכניקה קלאסית. בהופעות שאינן במתחם סגור, לעיתים ינחת האדם הנורה בגוף מים כלשהו.
תולדות הפעלול
האדם הראשון שנורה מתוך תותח היה אדי ריבֶרז, ששם הבמה שלו היה "לוּלוּ". הוא נורה מתוך תותח "פאריני" ברויאל קרמורן מיוזיק הול (Royal Cremorne Music Hall) בלונדון ב-1871.
דייוויד סמית' ג'וניור (David Smith Jr.) מחזיק בשיא הנוכחי למרחק הריחוף הרב ביותר כפגז אנושי - 59.05 מטר. את השיא קבע ב-10 במרץ 2011, במילאנו, איטליה, עת ששבר את השיא הקודם בו החזיק אביו. השיא הקודם, של אביו, דייוויד "קאנונבול" סמית' סניור (David "Cannonball" Smith Sr.), נקבע במרחק של 61.06 מטרים, ב-31 באוגוסט 2002 ביריד החינמי של מחוז סטיל (Steele Country Free Fair) במינסוטה, ארצות הברית.
במהלך תולדות הפעלול, מצאו מעל 30 "פגזים אנושיים" את מותם בעת ביצועו. כך למשל, במקרה המוות האחרון שעליו ידוע (ב-21 באפריל 2011), מת "פגז אנושי" בשל פגם ברשת הבטיחות שעליה היה אמור ליפול.
מגדל עיזים
מִגדל עיזים הוא סוג של מבנה שטות. בדרך כלל זהו מגדל צר בעל מספר מפלסים וכבש ספירלי חיצוני המאפשר לעיזים לעבור בין המפלסים.
מגדל העיזים הראשון נבנה בסוף המאה ה-19 ביקב Avelada שבפורטוגל ונקרא Torre das Cabras (פורטוגזית: מגדל העיזים). המגדל, שעדיין עומד על תילו, הוא בעל 3 מפלסים, קירותיו בנויים מסלעים הכבש מקורות עץ.
עם השנים, התפשט הרעיון ברחבי העולם, וכיום ניתן למצוא מגדלי עיזים בדרום אפריקה, נורווגיה, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת וארגנטינה.
רומן גולובצ'נקו
רומן אלכסנדרוביץ' גולובצ'נקו (בבלארוסית: Раман Аляксандравіч Галоўчанка; נולד ב-10 באוגוסט 1973, ז'ודינו, מחוז מינסק, בלארוס) הוא דיפלומט ומדינאי בלארוסי. מאז 4 ביוני 2020 הוא משמש כראש ממשלת הרפובליקה של בלארוס. בעבר כיהן כיו"ר הוועדה הממלכתית לתעשייה צבאית של הרפובליקה של בלארוס (2018–2020) ושגריר בלארוס לאיחוד האמירויות הערביות (2013–2018).
ביוגרפיה
נולד ב-10 באוגוסט 1973 בז'ודינו, מחוז מינסק.
בשנת 1996 סיים את לימודיו במכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים במשרד החוץ של הפדרציה הרוסית עם תואר ביחסים בינלאומיים ובשנת 2003 באקדמיה לניהול תחת נשיא בלארוס עם תואר בכלכלה וניהול יחסי כלכלה.
בשנים 1997—2002 היה המומחה הראשי של מזכירות המדינה של מועצת הביטחון בבלארוס. בשנים 2002–2005 היה סגן ראש מחלקת הפרקליטות הכללית של בלארוס. בשנים 2005–2006 שימש כיועץ ראשי של המחלקה למדיניות חוץ של המינהל הנשיאותי ובשנים 2006–2009 היה היועץ הראשי של המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי בביטחון והיועץ הראשי של המחלקה לביטחון בינלאומי של מזכירות המדינה של מועצת הביטחון.
מיולי 2009 עד דצמבר 2009 שימש כיועץ בשגרירות בלארוס בפולין. מדצמבר 2009 עד אפריל 2013 חזר לבלארוס וכיהן כסגן יו"ר הוועדה לתעשייה צבאית של בלארוס. החל מ-22 באפריל 2013 עד 2018 שימש כשגריר הממונה על איחוד האמירויות הערביות, שימש גם במשרה חלקית כשגריר בערב הסעודית וקטאר.
ב-4 ביוני 2020 נשיא בלארוס, אלכסנדר לוקשנקו, מינה אותו לתפקיד ממלא מקום ראש ממשלת בלארוס, עד לבחירות לנשיאות באוגוסט 2020.
חיים אישיים
הוא דובר אנגלית, ערבית, גרמנית ופולנית.
Miley Cyrus & Her Dead Petz
Miley Cyrus & Her Dead Petz (בעברית: מיילי סירוס & החיות המתות שלה) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס. האלבום יצא לאור ב-30 באוגוסט 2015.
ב-10 באפריל 2017, יצא האלבום באופן מסחרי באייטונס וספוטיפיי, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA.
רקע
ב-4 באוקטובר 2013, לאחר צאתו לאור של האלבום Bangerz, הודיעה סיירוס כי היא עובדת על אלבום המשך. לדבריה, "אני כבר בתקופה שונה מזו שהיית כשסיימתי את [Bangerz]" והייתה כל כך מרוחקת מחיי היומיום בגלל הקריירה שלה כך ש"אני צריכה משהו לעבוד עבורו". סיירוס התיידדה עם וויין קווין ולהקתו, the Flaming Lips; הם הצטרפו אליה להופעות במהלך Bangerz Tour, וסיירוס הקליטה גרסאות כיסוי של שירי הביטלס, "Lucy in the Sky with Diamonds" ו-"A Day in the Life" לאלבום האולפן ה-15 של הלהקה 'With a Little Help from My Fwends.
מוקסמת מהסגנון המוזיקלי שלהם ומהניגוד שלו לאלמנטים הממוחשבים של "Bangerz", סיירוס החלה לכתוב שירים עם Flaming Lips לאלבום האולפן החמישי שלה במאי 2014 וצפתה לסיים אותו לאחר Bangerz Tour בהמשך השנה. המפיק מייק ויל מייד איט, ששיתף פעולה עם סיירוס ב"Bangerz", רמז ביולי שהם עובדים על פרויקט חדש ואמרו בדצמבר שהם הקליטו שישה שירים לא גמורים לאלבום שלה. באותה שנה ניתקה סיירוס את הקשר האמנותי עם המפיק דוקטור לוק כדי להתמקד ב"כיוון אחר מבחינה מוזיקלית", וזמרת הפאנק רוק קתלין האנה הציעה לעזור לה עם אלבום ש"רק [סיירוס] נועזת מספיק ליצור".
השפעה
אף על פי שספג ביקורות על ידי רוב הציבור והמבקרים עם יציאתו לאור, Miley Cyrus & Her Dead Petz זכה להכרה רבה יותר עם הזמן. במאמר עבור בילבורד, טטיאנה סיריסיאנו ציינה כי על ידי הוצאתו לאור בחינם ברשת מחוץ לחוזה הרב-אלבומי שלה עם RCA רקורדס, סיירוס עשתה. הפרויקט הוכר במיוחד בשל האותנטיות שלו -.
האלבום נחשב כ.
סיבוב הופעות
בחודש נובמבר 2015 יצאה סיירוס לסיבוב ההופעות החמישי שלה - "Milky Milky Milk Tour", על מנת לקדם את האלבום.
סיירוס הכריזה על סיבוב ההופעות ב-3 באוקטובר 2015 דרך חשבון האינסטגרם שלה לאחר הופעתה בסאטרדיי נייט לייב. מכירת הכרטיסים החלה ב-7 באוקטובר.
במהלך סיבוב ההופעות לבשה סיירוס תלבושות שנויות במחלוקת, בין היתר לבשה חולצה עליה שדיים מזויפים (על למנת לתת אשליה שהיא ללא חולצה), וחגורה עם פין מפלסטיק.
רשימת שירים
רשימה זו מייצגת את המופע ב-28 בנובמבר 2015. היא אינה מייצגת את כל המופעים בסיבוב ההופעות.
הליגה הארצית בכדורגל נשים
הליגה נוסדה בשנת 2015 כליגת מאמא-רגל (או מאמא גול), ליגה חובבנית בת 4 קבוצות ששיחקו משחקים של 15 דקות למחצית, לרוחב המגרש, 8 שחקניות בקבוצה וללא מגבלת חילופים. כיום, בעונת 2019/2020 היא משוחקת על מגרש שלם, 90 דקות, 11 שחקניות בקבוצה וללא מגבלת חילופים.
הליגה נקראת "הליגה הארצית לנשים" החל מעונת 2016/2017 והחל מעונת 2019/2020 היא משוחקת כליגת כדורגל נשים רגילה כששתי הקבוצות שיסיימו ראשונות בסוף העונה יעלו לליגה הלאומית.
קבוצות הליגה לעונת 2022/2023
להלן הקבוצות המתמודדות בעונת 2022/2023 בליגה הארצית בכדורגל נשים:
ליאור כרמי
ליאור כרמי (נולדה ב-1 בנובמבר 1975) היא קיאקיסטית ישראלית. היא אלופת ישראל ובעלת מדליית ארד מאליפות העולם (גיינסוויל 2003). ייצגה את ישראל בשתי אולימפיאדות (אטלנטה 1996 וסידני 2000).
ביוגרפיה
כרמי נולדה וגדלה בקיבוץ מסדה לחניתה ולאבינועם, שנולד ב-1938 והיה לבן הראשון של הקיבוץ. היא התאמנה בשחייה בקבוצת הפועל עמק הירדן עד גיל 14 ולאחר מכן, עברה לחתור בקיאק בקבוצה המקומית.
כרמי התחרתה משנות ה-90 עד לאמצע שנות ה-2000.
באולימפיאדת אטלנטה (1996), הגיעה כרמי לשלב חצי הגמר במקצה ל-500 מטר יחיד וסיימה במקום 13 (מוקדמות - 1:57.67 דקות, חצי גמר - 1:54.89 דקות).
באליפות אירופה בקאנו/קיאק שנערכה בהונגריה בשנת 2002 סיימה כרמי במקום שישי במקצה ל-500 מטר יחיד בתוצאה של 1:51.367 דקות.
מדליית ארד עולמית
באליפות העולם בקאנו/קיאק שנערכה בגיינסוויל שבג'ורג'יה ארצות הברית ב-13 בספטמבר 2003 זכתה כרמי במדליית ארד במקצה ל-1000 מטר יחיד בתוצאה של 4:03.104 דקות, אחרי קטלין קובאץ' מהונגריה, בעלת 8 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב (4:00.955 דקות), וקטרין וגנר מגרמניה, בעל 6 מדליות אולימפיות, מהן 4 זהב (4:02.122 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שלישי בשלב המוקדמות במקצה ל-500 מטר יחיד בתוצאה של 1:56.572 דקות, אך פסלה בשלב חצי הגמר.
חיים פרטיים
לאחר שפרשה מספורט תחרותי למדה כרמי אסטרו-פיזיקה ומדעים פלנטריים באוניברסיטה, היא מתגוררת עם משפחתה ברמת גן ובעלת חברת בנייה.
במהלך הפסקות החשמל הארוכות בשל הסופה הגדולה בירושלים בדצמבר 2013 נפרצה בלילה דירתם בירושלים של הוריה של כרמי, ונגנבו ממנה המדליות של כרמי מ-20 שנות הקריירה שלה ובהן מדליות מתחרויות בינלאומיות ומדליות ההשתתפות באולימפיאדת סידני ואולימפיאדת אטלנטה.
עמוס גלילי
עמוס גלילי (5 בפברואר 1927 – 1 בינואר 1948) היה איש ההגנה, שנפל בקרבות מלחמת העצמאות. שכונת גבעת עמוס בעיר נשר נקראה על שמו.
ביוגרפיה
עמוס גלילי נולד בעיר תוניס, בן בכור לבינה ויעקב, ולו אחות צעירה ממנו. אביו היה מורה שבא מארץ ישראל לתוניסיה בשליחות בשנת 1926 כדי ללמד עברית ולארגן פעילות ציונית. ב-1929, כשהיה עמוס בן שנתיים, נשלח אביו לשליחות דומה בבגדאד שבעיראק והמשפחה הלכה עמו. הפעילות הציונית שם הייתה קשה ומוסתרת, ולבסוף נאלצו להימלט לסוריה ולהגיע משם לארץ ישראל.
המשפחה התיישבה בבנימינה, שם ניהל האב את בית הספר. מאוחר יותר עברה לשכונת בורוכוב שבגבעתיים. גלילי למד בבית הספר בשכונה ואחר כך בבית הספר "אוהל שם" ברמת-גן.
בעקבות טבח בתי הזיקוק בחיפה יצא הפלמ"ח לפעולת עונשין נגד הכפרים בלד א-שייח' וחוואסה שליד נשר. גלילי ואחרים צורפו לפעולה. לאחר סיום הפעולה, בשעות המוקדמות של 1 בינואר 1948, נפצע קשה ברגלו ואיבד דם רב. הוא הובא לבית חולים בחיפה ושם מת מפצעיו. באותה פעולה נהרגו גם שני אנשי פלמ"ח.
הנצחה
שלוש שכונות בנשר נקראו על שם הנופלים בפעולת התגמול בבלד א-שייח' וחוואסה - עמוס גלילי, חיים בן-דור וחנן זלינגר. כמו כן רחוב "עמוס" בשכונת בן דור בעיר נשר נקרא על שמו, וכן בית ספר יסודי "גלילות" בשכונת בן דור, נקרא על שמו.
שמו של גלילי הונצח על גבי מספר אנדרטאות, ובהן האנדרטה לחללי נשר במערכות ישראל, האנדרטה לחללי הטכניון, האנדרטה בגשר גדוד 22 בחיפה ואנדרטאות בבתי ספר שבהם למד. לאחר מלחמת העצמאות ניטעו לזכרו עצים ביער המגינים.
במלאת עשרים שנה לנופלו הוציא אביו לזכרו את הספר "חיי עמוס", ובו דברים עליו וטקסטים שכתב עמוס עצמו.
זבה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
המטבח הגאנאי
עם כניסתה של גאנה לתהליך הגלובליזציה, שולבו יותר ויותר יבולים כגון אורז וחיטה לתוך המטבח הגאנאי. המנות העיקריות הן:
מאכלים מתירס
ה"אפקה" (Akple), כפי שמכונה על ידי אנשי היו (Ewe) נקרא גם "בנקו" ( Banku) או "אטסה"(Etsew) בקרב אנשי הפאנטי (Fanti), מבושל מבצק תירס מותסס היכול לכלול בתוכו גם בצק קסאבה (cassava) או רק קמח תירס. קנקיי/דוקונו (Kenkey/Dokonu)- בצק תירס מותסס עטוף שנפוץ בקרב אנשי הגא ( Ga)- קראו לו קומי (komi) או לחילופן גא קנקיי (Ga kenkey).
צורה נוספת למאכל היא כשהוא עטוף בעלי בננה אשר מוסיפים לו מרקם, טעם וצבע שונים בהשוואה לגא קנקיי (Ga kenkey). צורת הגשה זו נפוצה בקרב אנשי הפאנטי ונקראת פאנטהדוקונו או לחלופין פאנטי קנקיי (Fante Dokono/Fanti Kenkey).
שתי צורות ההגשה מבושלות במשך זמן רב ומוגשות בצורת כדורים קשיחים:
מאכלי שעועית
השעועית מהווה מקור לחלבון צמחי נפוץ בקרב המנות הגאנאיות:
מרקים ותבשילים
רוב המנות הגאנאיות מוגשות עם תבשיל, מרק או תבלין חריף עשוי צ'ילי טרי ירוק או אדום, בצלים ועגבניות. התבשילים הגאנאיים מתוחכמים למדי, מאופיינים בשימוש מעודן של מרכיבים אקזוטיים, מגוון רחב של טעמים תבלינים ומרקמים. המרכיבים העיקריים במרקים הגאנאיים הם קטניות המהוות מקור חלבון עקרי במנות וירקות כגון אגוזי דקל, בוטנים עלי טארו, תרד, פטריות בר, במיה, חצילים ועגבניות. והנפוצים שבהם הם: מרק בוטנים, מרק עגבניות קל, מרק עלי טארו- קונטומיר (kontomire). מרק אגוזי דקלים ומרק במיה.
בנוסף ניתן למצוא מגוון רחב של בשרים ודגים בתבשילים ובמרקים המקומיים כגון בשר בקר, בשר חזיר ורגלי חזיר, בשר עז, בשר כבש, עופות ודגים אקזוטיים מסוגים שונים. לעיתים משלבים כמה סוגי בשרים בתוך מנה אחת. זאת ועוד, המנות יכולות להכיל פירות ים כגון סרטנים, שרימפס, חלזונות, תמנונים, צדפות וסוגי זחלים שונים.
עבור שיפור הטעם ושימור המזון, בשר, פטריות ופירות ים יכולים להיות מעושנים, מומלחים או מיובשים. ישנו שימוש נפוץ בתבלינים כגון טימין, פלפל, קארי, שום, בצל, בזיליקום, אגוז מוסקט וסומבלה (sumbala). בעלי דפנה משתמשים בעדינות כדי להשיג את הטעמים האקזוטיים והפיקנטיים המאפיינים את המטבח הגאנאי.
שמן דקלים, שמן קוקוס, חמאת שיאה, שמן גלעיני דקלים ושמן בוטנים הם שמנים חשובים המשמשים לבישול או טיגון. לחלקם אין תחליף גם לא בעקבות כניסתם של שמנים מזוקקים וייחצונם בתקשורת. כך למשל שימוש בשמן דקלים הכרחי בהכנת מנת האדום אדום, פאנטה ומנות רבות נוספות. מנגד, שמן קוקוס, שמן גלעיני דקלים וחמאת שיאה איבדו את הפופולריות שלהם במטבח הגאנאי עקב כניסתם של שמנים מזוקקים ותקשורת גאנאית שלילית כלפי שמנים אלו. השימוש העיקרי של השמנים הוא בבישול בבתים מסורתיים, אוכל רחוב ובישול על ידי ספקים מסחריים כתחליף זול לשמנים האחרים בבישולים מעודנים. שימוש נוסף לשמנים שנשאר נפוץ הוא לצורך הכנת סבונים.
ארוחות בוקר
על אף שרוב המזונות שיוצגו מוגשים לארוחת צהריים וערב בגאנה המודרנית, גם העוסקים בעבודות כפיים, בני מעמד הפועלים ומספר רב של תושבים עירוניים עדיין אוכלים את המאכלים הללו לארוחות בוקר ובדרך כלל יקנו אותם ברחוב.
בערים גדולות בגאנה, ארוחות בוקר אופייניות לבני מעמד הפועלים כוללות פירות, תה, משקאות קקאו, שיבולת שועל, דייסת אורז הנקראת אורז מים (rice water) בקרב המקומיים, קוקו (kooko)- דייסת תירס מותסס,
קוס/אקרה/מאסה (koose/akara/masa)- מאכלי אורז, תירס בננה ולביבות. מרכיבים נוספים בארוחות בוקר כוללות גריסים, טומבראון (tombrown)- דייסת תירס קלויה, ודייסת דוחן.
לחם
הלחם הגאנאי אשר ידוע באיכותו הגבוהה הוא מצרך חשוב בארוחות הבוקר הגאנאיות ובמזונות אפויים. הלחם נאפה מקמח חיטה ולפעמים מוסיפים לו קמח קסאבה (cassava) כדי לשפר את הטעם והמרקם. ישנם ארבעה סוגים עיקריים של לחם בגאנה: לחם תה הדומה בצורתו לבאגט, לחם סוכר (מתוק בטעמו), לחם חום העשוי קמח מלא ולחם חמאה. לחמים נוספים בגאנה הם לחם שיבולת שועל, שיפון ולתת.
אוכל רחוב
מזונות רחוב פופולריים בגאנה באזורים כפריים ועירוניים כאחד. רוב המשפחות הגאנאיות אוכלות לפחות שלוש פעמים בשבוע בדוכני אוכל רחוב. כמעט שאין מאכל שלא ניתן למצוא בקרב יצרני אוכל הרחוב. מאכלי רחוב נפוצים הם קנקיי ( kenkey), אדום אדום (red red), ו-וואקי (waakye) בנוסף ניתן למצוא קבב, קלח תירס מבושל ובננות מבושלות.
מאכלים מלוחים
מאכלים מקומיים מלוחים רבים נדחקו לשוליים בשל הביקוש הנמוך אליהם ותהליך ההכנה הארוך שהם מצריכים. מזונות גאנאיים מלוחים יכולים להיות מטוגנים, מבושלים, צלויים אפויים או מאודים. מזונות מלוחים מטוגנים אופייניים הם הקלוואלה (kelewele)- בננות בשלות מתובלנות חתוכות לריבועים לפעמים המנה מוגשת עם בוטנים, קוס (koose)- מאכל העשוי מפולי שעועית קלופים או האקארג'ה/אקארה (acaraje'/akara)- שעשויים מפולי שעועית שאינם קלופים, פאפ פאף (puff-puff)- פחזניות עשויות בצק המכיל קמח, שמרים, סוכר, חמאה, מלח, מים וביצים מטוגנים בשמן עמוק. קולי קולי (kuli kuli)- חטיף מטוגן העשוי בוטנים וטטלה (tatale)- לביבות העשויות בננות בשלות.
מאכלי קונדטוריה אופייניים הם פודינג קיוב או טופי קיוב ((kube/toffee kube –עוגות בעל מרקם סמיך העשויות קוקוס. עוגיות באנקי, קראקרו וגארי (bankye,krakro,gari) עשויות קסאבה, חלב מרוכז, טופי, בננות בשלות או מטוגנות ופצפוצי שוקולד. בנוסף מוגשת הווגאשי (wagashi)- גבינה חקלאית מטוגנת.
מאכל צלוי פופולרי הוא הקבב הגאנאי שיכול להיות מורכב מבשר בקר, עזים וחזיר או לחלופין גרסה צמחונית העשויה קמח סויה.
מאכלים מלוחים קלויים אחרים כוללים בננות מבושלות, בטטות, תירס וטארו. האפויים יכללו בדרך כלל לחם מתוק העשוי בננות, ופאי בשר המזכיר את קציצות הבשר הג'מייקניות ואמפנדס (empanadas).
מאכלים מאודים מלוחים כוללים תירס טרי מאודה, טובאני/מוי מוי (tubani/moimoi)- עוגת שעועית מבושלת, דוקונו (dokonu)- עוגת אורז ואסיקירה דוקונו (esujyre dikinu)- בצק תירס מותסס ממותק.
משקאות
באזורים עירוניים של המדינה, משקאות גאנה עשויים לכלול מיצי פירות, משקאות קקאו וחלב סויה, מיץ, קוקוס טרי, יוגורט, גלידה, משקאות מוגזים ומשקאות לתת שעורה. בנוסף, מזקקות בגאנה נוהגות לייצר משקאות אלכוהוליים מקקאו, לתת, קני סוכר, עשבי תיבול, צמחי מרפא מקומיים ואף מהצמחייה הגדלה על קליפות עצים. הם כוללים ביטר, ליקר, ג'ין יבש, בירה ואפריטיפים.
בחלקים שונים במדינה נפוצים משקאות שונים: בחלקה הדרומי של גאנה נהוג לשתות אסאנה (assana)- משקה תירס מותסס. יין דקלים המופק מעצי דקל נהוג להגיש לאורכו של אגם וולטה הגאנאי ומדרום. היין תוסס יחסית מהר ואז משמש כדי לזקק את האקפטשי (akpeteshie)- ג'ין מקומי. בנוסף, ניתן לזקק את הג'ין בעזרת דבשה (בלעז: molasses- סירופ סמיך כהה הנוצר כתוצאה מבישול ממושך של קנה סוכר). משקה נפוץ נוסף הוא קנקיי מוקפא  (iced kenkey)-משקא העשוי תירס מותסס. משקאות קלים הנפוצים בחלקה הצפוני של גאנה הם ביסאב/סורל (bisaab/sorrel), טוס (toose) ולאמוג'י (lamujee)- כולם משקאות מתוקים מעט פיקנטיים. מנגד, משקה אלכוהולי נפוץ בצפון המדינה הוא פיטו (pitoo)- בירה מקומית עשויה דוחן מותסס.
גדרוניים
גדרוניים (שם מדעי: Troglodytidae) הם משפחה של ציפורי שיר קטנות החיות בעולם החדש, למעט מין אחד, גדרון מצוי (Troglodytes troglodytes). משפחה זו אינה קרובה למשפחות אחרות הקרויות גדרונים: גדרוני ניו זילנד (Acanthisittidae) וגדרונים אוסטרליים (Maluridae).
מאפיינים
הגדרונים נפוצים ברחבי אמריקה מאלסקה עד ארגנטינה ובאיים השונים במרחב התפוצה. הם נמצאים במגוון בתי גידול: קרים, ממוזגים וטרופיים. כמה מינים חיים אפילו במדבר.
בישראל מצוי המין גדרון מצוי.