cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ננסי וקסלר
מציאת הגן הפגום
מאז 1985 משמשת וקסלר פרופסור לנוירופסיכולוגיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת קולומביה. בנוסף, וקסלר מכהנת כנשיאת ארגון HDF, ארגון לחקר מחלות תורשתיות ובראשן מחלת הנטינגטון.
פרסים והוקרה
וקסלר זכתה במספר רב של הוקרות ופרסים, ואף במספר תוארי דוקטור לשם כבוד.
בשנת 2007 זכתה במדליית בנג'מין פרנקלין במדעי החיים "על חלקה החיוני בגילוי הגן הגורם למחלת הנטינגטון".
רוברט מיילס
מיילס החל לתקלט במהלך אמצע שנות התשעים. כאשר הלחין וביצע את הרצועות "Children" ו"Fable" שהפכו ללהיט עולמי, בעקבותיהם התפרסם ברחבי העולם ונחשב למוזיקאי פורץ דרך בתחום.
ראשית חייו
רוברט מיילס נולד בשם רוברטו קונצ'ינה. הוא בן למהגרים האיטלקים שהשתקעו בעיר פלורייר שבשווייץ. אימו אנטואנט לאורו ואביו אלבינו קונצ'ינה.
לאחר שחזרו לאיטליה, הפך מיילס למוזיקאי בחסד כשניגן בפסנתר במהלך ילדותו בעיירה פגאגנה שבאיטליה. החל מ-1984 החל להתעסק במוזיקה, כשעבד כדי ג'יי במועדונים מקומיים באיטליה ורשת תחנת רדיו. בשנת 1990 השתמש במיטב חסכונותיו להקים חברת תקליטים פרטית ורדיו פיראטי משם התפתח בתחום המוזיקה.
הפריצה והאלבומים הראשונים (1994-1998)
ב-1994 כתב מיילס את "Children", רצועת טראנס\צ'יל אאוט ששילבה מקצב מהיר לצד קטעים שקטים מה שנחשב לחדשני מאוד בתחום, בעזרת גיטרה אקוסטית ואפקטים סינתטיים פשוטים יחסית שחשף את ז'אנר הדרים טראנס לעולם. מכירות הסינגל צברו תאוצה ובתוך שבועיים משחרורו ב-1995 מכר הסינגל יותר מ-350,000 עותקים בכל אירופה והגיע במקומות הראשונים במצעדי הדירוג בשווייץ, פינלנד, צרפת, גרמניה, איטליה, שוודיה, בריטניה והולנד, כאשר ברובם, עד לשנת 1997 מגיע הסינגל למעמד של אלבום פלטינה, זהב או כסף. הסינגל הגיע להישג מרשים כאשר כיכב בראש דירוג המצעד האירופי הרשמי אירופה הוט 100, במשך 13 שבועות רצופים. בנוסף זכה מיילס בפריצת השנה הבינלאומית בBrit Awards' (פרסי המוזיקה הבריטית), ונכון להיום האיטלקי היחיד שהצליח להיכנס לרשימה זו. עד היום, נחשב "Children" לקלאסיקת טראנס פורצת דרך שהביאה את הטראנס לתודעה הבינלאומית ותרמה רבות לכניסתה למיינסטרים.
ב-1996 שחרר מיילס סינגל נוסף שנקרא "Fable", ששימש כפסקול בטריילר של הסרט הפופולרי "Ever After" בכיכוב דרו ברימור ודאגריי סקוט והצליח מאוד גם הוא כאשר הגיע במצעדים למקומות גבוהים, ולמעמד של "אלבום כסף" בצרפת.
ב-7 ביוני 1996 שחרר מיילס את אלבום הבכורה שלו "Dreamland" תחת הלייבל "Deconstruction" הכולל את שתי הרצועות הללו בגרסאות שונים, ובנוסף את גרסת הקאבר לשיר "One and One" של זמרת העל הפולנית אדיטה גורניאק. קאבר זה צלח וכיכב גם הוא בראש המצעד האירופי בתקופת הכריסמיס למשך שישה שבועות רצופים. אלבום זה זכה לתשבחות רבות, בזכות סגנונותיו השונים והחדשניים לאותה תקופה, והגיע למעמד של אלבום פלטינה וזהב במדינות רבות באירופה ובארצות הברית וקנדה.
בנובמבר של 1997 שחרר מיילס את הסינגל "Freedom" שהיה לאחד מהרצועות הפופולריות שלו באלבום השני שלו "23am" ששוחרר באותה השנה ב 1 בדצמבר. אלבום זה שמר על הקו המוזיקלי שהחל אלבומו הראשון בעזרת קטעי הפסנתר שהפכו לסימנו המסחרי, אך עם יותר קטעי שירה שהכניסו את ז'אנר הפופ לאלבום זה.
עזיבת הלייבל והאלבומים הבאים
לאחר שעזב את הלייבל Deconstrucion/BMG בלונדון, הקים מיילס חברת תקליטים בעצמו שנקראה "S:alt Records", וב-2001 הוציא את אלבומו השלישי "Organik" תחת הלייבל, כאשר שיר הנושא של האלבום "Paths" שילב קטעי שירה. רצועות שונות מאלבום זה שימשו בסרטים "זהות כפולה", "דרידה", ו"עיר רפאים".
ב-2002 הוציא מיילס אלבום רמיקסים לאלבום זה הנקרא "Organik Remixes" שבה הוא נותן במה לאמנים אחרים שניצחו בתחרות הרמיקסים לאלבום שלו, שהוא ניהל דרך האתר הרשמי שלו.
מיילס יצר את הפסקול לסרט "The Turn of This Century" סרט המשלב תמונות חשובות מהמאה האחרונה עם המוזיקה של מיילס.
ב-2012 הקים מיילס תחנת רדיו אונליין המשמיעה מוזיקה אלטרנטיבית ומודרנית הנקראת "OpenLab", המשדרת מאיביזה.
מותו
מיילס נפטר ב-9 במאי 2017 באיביזה, והוא בן 47 בלבד, כתוצאה ממחלת הסרטן בשלב 4 שהוא נלחם בה.
מאיר אלפסי
ביוגרפיה
בנערותו שילב אלפסי את אהבתו לצילום עם שליחות לקירוב יהודים במצוותו של הרבי מליובאוויטש.
לאחר שסיים את לימודיו בישיבות חב"ד ברחובות, הישיבה בצפת ווהישיבה בברוקלין, יצא אלפסי למסעות בדרום אמריקה ובמדינות באסיה - הודו ונפאל. אלפסי ביקר ב-70 מדינות ותיעד את שגרת החיים בהן בעשרות אלפי תמונות.
אלפסי ביקר בין היתר בבית חב"ד מומבאי ותיעד את התמונות האחרונות בחייהם של הרב גבי ורבקי הולצברג, שלוחי חב"ד בעיר, שנרצחו במתקפת הטרור במומבאי.
המסע לאנטארקטיקה
בשנים האחרונות מתמקד אלפסי בצילומי אירועים ובד-בבד ממשיך לקיים מסעות צילום באתרים שונים ונדירים. בין היתר ביקר אלפסי במצרים, ירדן, ערב הסעודית המזרח הרחוק ותוניס.
ב-2014 יצא אלפסי למסע בן שלושה שבועות לאנטארקטיקה, כדי להדפיס את ספר התניא - ספר הייסוד של חסידות חב"ד. המסע כלל מספר טיסות, שיט ממושך באונייה ומסע רגלי יחד עם מדפסת שבאמצעותה הודפסו הספרים.
בשנת 2015 הושבו ספרי חב"ד האבודים שהיו בידיהם של שלטונות רוסיה לאגודת חסידי חב"ד העולמית. אלפסי הורשה להצטרף לשליחי חב"ד במוסקבה שנכחו באירוע סגור בהשתתפותו של הנשיא ולדימיר פוטין.
בשנת 2016 הגיע אלפסי למחנה הבסיס של הר האוורסט שם הדפיס עותקים נוספים של ספר התניא.
עבודתו כצלם
בשנת 2009, עם הקמת אתר האינטרנט כיכר השבת, הצטרף אלפסי לצוות האתר ושימש כצלם ראשי במשך שנים.
במקביל, שימש אלפסי כצלם של אתר האינטרנט "שטורעם" אחד מאתרי האינטרנט המובילים של תנועת חבד בישראל, ומתעד מדי שנה את כינוס השלוחים העולמי הכולל מפגש של כ-4,500 שלוחים מכל רחבי העולם למרגלות ביתו של הרבי מלובאוויטש.
אלפסי מפרסם כיום כתבות לשבועון החרדי משפחה.
תמונותיו של אלפסי הוצגו בתערוכה בכנסת ישראל במסגרת יום עיון שהתקיים לחבד ובמוזיאון היהודי במוסקבה ובמקומות יהודים בעולם.
אוטוסטרדת המידע
אוטוסטרדת המידע הוא מונח שהיה בשימוש פופולרי לאורך שנות ה-90 של המאה ה-20, המתייחס לתוכנית להקמת רשת תקשורת דיגיטלית לאומית בארצות הברית. את המונח טבע הסנאטור וסגן הנשיא האמריקאי אל גור.
הגדרה
את המונח אוטוסטרדת המידע טבע אל גור בתחילת שנות ה-90, כשם לפרויקט שהציע ועליו עבד ביחד עם נשיא ארצות הברית דאז, ביל קלינטון. הרעיון היה להקים מערכת תקשורת לאומית אליה יקושרו כל אזרחי ארצות הברית, ללא קשר לרמת הכנסתם, ובה יועבר מידע במהירות גבוהה, כאשר כל האזרחים המחוברים לרשת הם גם צרכני מידע וגם יצרני מידע פוטנציאליים.
בתחילת שנות ה-90], האינטרנט, שהיה בשימוש בעיקר בשדה האקדמי ובמשרדי הממשלה, שימש כמודל ליישום תוכנית זו. אולם עם הזמן ומהפכת ה-World Wide Web, הפך האינטרנט בעצמו להיות אוטוסטרדת המידע.
היום, המונח אוטוסטרדת המידע נחשב למונח המתאר את רשת האינטרנט.
פרויקט אוטוסטרדת המידע
על פרויקט אוטוסטרדת המידע הכריז אל גור בתחילת שנת 1994 והיא תוכננה להיות אחד הפרויקטים המתקדמים ביותר שתוכננו אי פעם בתחום התקשורת בארצות הברית. מדובר בתוכנית שאפתנית של הממשל האמריקני להקים תשתית רשתות תקשורת מחשבים שתחבר כל בית וכל אתר ציבורי ופרטי למאגרי מידע לאומיים.
הפרויקט לא מסתכם בהקמת תשתית לערוצי התקשורת, אלא ממשיך לקידום יוזמות ופרויקטים שיעשו שימוש מיטבי בתשתית זו. המידע שיעבור ברשת ישרת רשתות שיווק, מרכזי קניות, מוסדות רפואיים, בנקים, סוכנויות ממשלתיות ועוד – קהל הצרכנים יוכל להגיע אל גופים אלה דרך המחשבים האישיים שלהם ולבצע פעולות שונות מרחוק.
תחום הבידור תופס גם הוא מקום בפרויקט באמצעות טלוויזיה אינטראקטיבית אשר תתחבר לכ-500 ערוצי שידור. מכשיר הטלוויזיה יהיה חכם ויוכל להמליץ לכל צופה על ערוצים שונים לפי טעמו האישי. בנוסף, תוכל הטלוויזיה להתחבר למאגרי מידע רחבים ולמשל לרכוש עבור הצופה סרט מחנות סרטי וידאו, או כרטיסים להצגות תיאטרון.
בעת הכרזתו של אל גור על הפרויקט, רשת האינטרנט הייתה קיימת אך משתמשיה היו בעיקר חוקרים בעולם האקדמי. רשת האינטרנט של ראשית שנות ה-90 נתפסה כלא מפותחת, איטית, חסרת ריכוזיות ופיקוח ולמעשה רק שימשה כמודל מוקטן למה שתהיה בעתיד אוטוסטרדת המידע. עם התפתחות טכנולוגיית ה-World Wide Web, הפצתה בעולם וקצב גידולה המהיר, הפך האינטרנט עצמו להיות אוטוסטרדת המידע ולכלול בצורה כזו או אחרת את כל המרכיבים שתוכננו בפרויקט אוטוסטרדת המידע. בעקבות כך, השימוש במונח אוטוסטרדת המידע, מתייחס היום לתיאור רשת האינטרנט.
ביטויים מוקדמים דומים
היו שהשתמשו במונח אוטוסטרדת המידע בהקשר למערכות טלקומוניקציה מוקדם יותר מאל גור:
ב-1964, מ. ברודרטון בספרו "מייזרים ולייזרים: איך הם עובדים, מה הם עושים" בעמוד 5 כתב על קרני לייזר והשתמש במונח אוטוסטרדות לתיאור תקשורת.
ב-1974, נאם ג'ון פייק השתמש במונח אוטוסטרדה בהתייחס למערכות טלקומוניקציה, מה שהעלה את האפשרות שהוא זה שהמציא את המונח אוטוסטרדת המידע.
Team Trees
Team Trees (או TeamTrees#, תרגום חופשי: קבוצת עצים) היא פרויקט התרמה שיתופי משנת 2019 שמטרתו לנטוע 20 מיליון עצים עד שנת 2020. הפרויקט הוקם על ידי היוטיוברים האמריקאים MrBeast ומארק רובר, ונתמך בעיקר על ידי יוטיוברים. כל התרומות יעברו ל-Arbor Day Foundation, ארגון נטיעת עצים שמתחייב לנטוע עץ אחד על כל דולר אמריקאי שנתרם. נטיעת העצים מתוכננת להתחיל מינואר 2020 ולהסתיים "לא מאוחר מדצמבר 2022". מעריכים כי 20 מיליון עצים יכסו שטח של 180 קילומטר רבוע.
נכון ל-26 בדצמבר 2019, המיזם צבר מעל ל-20.6 מיליון דולרים אמריקנים (כ-71.5 מיליון שקלים חדשים), ובכך השיג את מטרתו, לנטוע 20 מיליון עצים. נכון ל-24 באוקטובר 2020, הפרויקט צבר מעל ל-22.3 מיליון דולרים אמריקאים.
רקע
הפרויקט התחיל ב-24 במאי 2019, כאשר מעריץ הציע בפוסט שהעלה לאתר רדיט ל-MrBeast שינטע 20 מיליון עצים כדי לציין את הגעתו ל-20 מיליון רשומים בערוץ היוטיוב שלו. הרעיון התפרסם ביוטיוב, רדיט, וטוויטר בעיקר בתור מימס אינטרנטיים. היוטיובר, מהנדס וממציא, מארק רובר, פנה ל-MrBeast ישירות כדי להקים את המיזם. ב-25 באוקטובר 2019, MrBeast העלה סרטון שהסביר על מיזם ההתרמה, סרטון זה הגיע למקום הראשון בעמוד הטרנדים של יוטיוב.
יוטיוברים כמו רט ולינק, Linus tech tips, פיליפ דה-פרנקו, מרשמלו, איי ג'סטין, מָרקֵס בראונלי, הסלואומו גאיז, נינג'ה, סימון גיארץ, ג'קספטיקאיי, סמארטר אברי דיי, פיודיפאי, סימפלי ניילוג'יקל, The Try Guys, אלן בקר,  וג'פרי סטאר הצטרפו לתנועה למען הקמפיין עזרו בקידומו. יזמים רבים כמו אילון מאסק, טוביאס לוטקה, סוזן ווייציצקי, וג'ק דורסי תרמו סכומים משמעותיים לקמפיין.
העצים ננטעו ב"שלל יערות בשטחים ציבוריים ופרטיים אשר נמצאים באזורים עם צורך גדול בעצים" החל מינואר 2020. המטרה היא שכולם יהיו נטועים "לא מאוחר יותר מדצמבר 2022".
תגובות
יוטיוברים רבים יצרו תוכן כדי להדגיש ולחזק את הטרנד המתגבר של Team Trees. אף על פי שקרן יום החורשה יצרה קשר רק עם כמה מאות יוצרים, 'Team Trees' עכשיו מופיעה ביותר מ-8,000 סרטונים של יותר מ-400 יוצרים עולמיים. ברחבי אינסטגרם וטוויטר יותר מ-556,000 פוסטים המזכירים את Team Trees צברו יותר מ-4.6 מיליארד צפיות. יוצרים יכלו לתת השראה למעריציהם להפוך להיות תורמים ותומכים של 'Team Trees' בעזרת מערכות היחסים שלהם עם מעריציהם.
בנוסף לאושיות רשת, סכומים גדולים נתרמו על ידי תאגידי ענק כמו ורייזון, EA, שופיפיי (המנכ"ל ומנהל טכנולוגיות ראשי מארק בניוף) וטסלה (אילון מאסק).
ערוץ דיסקאברי הפיק סרט תיעודי על המיזם בשם "TeamTrees#", סרט זה הוקרן לראשונה ב-3 בדצמבר 2019, בצירוף תרומה של 100,200 דולרים אמריקנים יום לאחר מכן.
רחוב מוספילמובסקאיה
רחוב מוספילמובסקאיה (ברוסית: Мосфильмовская улица) הוא רחוב במחוז האדמיניסטרטיבי המערבי של מוסקבה בראיון ראמנקי.
ברחוב מוספילמובסקאיה נמצאים שגרירויות של מדינות רבות ואולפני קולנוע מוספילם.
Project64
אמולטור זה הושק ב-26 במאי 2001 ובניגוד לאימולטורים רבים, מאפשר הרצה מיידית של משחקים ללא שימוש בקובצי ביוס.
קוד האמולטור משוחרר ברישיון חופשי וזמין להורדה באתר GitHub החל מאפריל 2015.
Feelings (שיר של לאוב)
Feelings הוא סינגל של הזמר-יוצר האמריקאי, לאוב, שיצא, על ידי חברת התקליטים AWAL, ב-19 בספטמבר 2019, ונכלל באלבום האולפן הראשון שלו, How I'm Feeling.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר (ויזואליזציה) הועלה לחשבון היוטיוב של לאוב ב-19 בספטמבר 2019. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ של השיר נפצה למעלה מ-16 מיליון פעמים.
הנרייטה פימנטל
הנרייטֶה הנריקס פּימֶנטֶל (בהולנדית: Henriette Henriques Pimentel; 1877–1944) הייתה יהודייה הולנדית ממוצא ספרדי, שניהלה את בית הילדים ה"קרֶש" (De Creche - "הפעוטון") באמסטרדם עד למלחמת העולם השנייה ובתקופת השואה. הצילה יחד עם ולטר סוסקינד, יוהאן ואן הולסט ואחרים, כמה מאות ילדים יהודים ונרצחה באושוויץ עם יתר הילדים, שלא הצליחה למלט מהמוות.
קורות חיים והצלת הילדים
בית הילדים De Creche, שבאמסטרדם, נוסד ב-1906 על ידי "העמותה למעונות ליונקים ופעוטים" (Vereniging zuigelingeninrichting en kinderhuis), מכספי הנדוניה של יהודייה הולנדית בשם סופי רוזנטל (Sophie Rosenthal), כמעון יום לילדים ממשפחות יהודיות שחיו במצוקה כלכלית. פימנטל החלה לנהל אותו ב-1926 והמשיכה בכך 17 שנה עד סגירתו על ידי הנאצים. הילדים שחיו בו היו יהודים ולא יהודים כאחת וגם הצוות היה מעורב. ב-1941, כשנה לאחר כיבוש הולנד על ידי הנאצים במאי 1940, סולקו מבית הילדים כל אנשי הצוות הלא-יהודים.
בערב ראש השנה תש"ד (29 בספטמבר 1943), החל גירוש יהודי הולנד למחנות ההשמדה. יהודי אמסטרדם וסביבתה רוכזו ב"תיאטרון ההולנדי" - Hollandsche Schouwburg, שהיה סמוך ל"קרש", כאשר ה"קרש" עצמו שימש גם הוא כתחנת מעבר לחלק מהילדים היהודים. פימנטל החלה להעביר את הילדים לסמינר הקלויניסטי למורים, הסמוך, שמנהלו יוהאן ואן הולסט שיתף עימה פעולה. הוא קיבל לימים אות חסיד אומות העולם בגין מעשיו. ואן הולסט שלח את הילדים לכפרים שונים מחוץ לאמסטרדם. הם נעזרו לשם כך גם באחד מאנשי היודנרט, ולטר סוסקינד, יהודי גרמני ממוצא הולנדי, ששימש כמנהל אותו מקום ריכוז יהודי בתיאטרון, וכן באנשי מחתרת הולנדים. על פעילותו של ולטר סוסקינד ומשפחתו, בהצלת יהודי הולנד, נעשה סרט הולנדי, בינואר 2012 - "סוסקינד".
פימנטל לא הספיקה להציל את כל הילדים שהסתתרו ב"קרש" ונשארה עם אלה מהם שנותרו, כשסגרו הנאצים את ה"קרש" וגירשו גם את הילדים שהיו בו. חלק מהילדים גורשו בטרנספורטים מיוחדים למחנה וסטרבורק (Westerbork) בהולנד וחלקם הנותר למחנות אחרים מחוץ למדינה. פימנטל גורשה עם האחרונים, לאושוויץ, שם נרצחה גם היא, כמותם. פימנטל הייתה בת 67 בהירצחה. היא לא הייתה נשואה ולא השאירה אחריה צאצאים, למעט הילדים שהצילה.
המשפט העממי (תורת המשחקים)
המשפט העממי (Folk theorem) הוא משפט בתורת המשחקים, המאפיין את תשלומי שיווי המשקל במשחקים חוזרים.
במשך מספר שנים משפט זה היה ידוע בקהילה המדעית אף על פי שלא פורסם באף מאמר מדעי. המשפט העממי למשחקים חוזרים סופיים הוכח על ידי Benoit and Krishna בשנת 1985. המשפט העממי למשחקים חוזרים אינסופיים הוכח בשנת 1994 על ידי אומן ושפלי.
מושגי יסוד וסימונים
המשחק הבסיסי G מוגדר על ידי קבוצת השחקנים, קבוצת הפעולות האפשריות לכל שחקן, ופונק' התשלומים של כל שחקן, כלומר: .
קבוצת וקטורי התשלומים V מוגדרת { } כאשר \bar{v_i} הוא ערך המינמקס של שחקן i באסטרטגיות מעורבות.
F = Feasible set, קבוצת התשלומים האפשריים במשחק (קמור התשלומים האפשריים) מוגדרת {( Conv { U(a.
F \cap V קבוצת וקטורי התשלומים האפשריים והסבירים פרטית.
- וקטור התשלומים לשחקנים במשחק ה-T שלבי, כאשר השחקנים משחקים את וקטור האסטרטגיות \sigma.
E_T קבוצת תשלומי שיווי המשקל במשחק ה-T שלבי.
שכן כל שחקן יכול להבטיח לעצמו לפחות את ערך המינמקס.
ניסוח המשפט למשחקים סופיים
יהי G משחק בסיסי בצורה האסטרטגית. נניח כי לכל שחקן i \in N יש שיווי משקל \beta (i) במשחק הבסיסי, המקיים
אזי לכל
קיים T_0 \in N כך שלכל T \ge T_0 ולכל וקטור תשלומים אפשרי וסביר פרטית
קיים שיווי משקל \sigma במשחק ה-T שלבי שהתשלום המתאים לו קרוב עד כדי \epsilon ל-x: \epsilon >
.
רעיון ההוכחה
לשם הבנת רעיון ההוכחה, מומלץ לעקוב בעזרת הדוגמה בהמשך דף זה.
נבחר וקטור x ב-F \cap V. מכיוון ש-x נמצא ב-F, ניתן להציג אותו כצירוף קמור של תאים במטריצה. המקדמים בצירוף הקמור יכולים להיות אי-רציונליים. ניתן לקרב כל מקדם על ידי מספר רציונלי. במילים אחרות, קיים צירוף קמור של התאים במטריצת התשלומים עם מקדמים רציונליים השווה לווקטור y הקרוב עד כדי אפסילון ל-x.
K - אורך המחזור, יהיה הכפולה המשותפת המינימלית של מכני המקדמים של המשקלות הרציונליים בהצגה הנזכרת לעיל.
R - מספר המחזורים שישוחקו.
L - מספר השלבים שישוחקו בזנב (יוסבר בהמשך).
וקטור האסטרטגיות \sigma בנוי באופן הבא:
1. במהלך RK השלבים הראשונים השחקנים משחקים בצורה מחזורית אותה סדרה של K וקטורי פעולות. בכל מחזור, מספר הפעמים ש-\sigma משחקת כל אחד מתאי המטריצה שווה למונה המתאים בצירוף הקמור שנותן את y. כך, בכל מחזור, ממוצע התשלומים קרוב עד כדי אפסילון ל-x.
2. אם שחקן סוטה באחד מ-RK השלבים הראשונים, שאר השחקנים יענישו אותו על ידי אסטרטגיית הענישה הבאה:
אם שחקן מסוים סוטה בשלב t, החל משלב t+1 שאר השחקנים ישחקו וקטור אסטרטגיות המבטיח שתוחלת התשלום של שחקן זה בכל שלב תהיה לכל היותר ערך המינמקס שלו באסטרטגיית מעורבות.
אם L קטן יחסית ל-RK, ממוצע התשלומים לפי \sigma יהיה קרוב ל-x עד כדי אפסילון.
נראה עתה שזהו ש"מ. אכן, בזנב לשום שחקן לא כדאי לסטות, כי לאורך הזנב השחקנים משחקים בכל שלב ש"מ במשחק החד-שלבי. גם לאורך RK השלבים הראשונים לא כדאי לשום שחקן לסטות, שכן על ידי סטייה יכול שחקן להרוויח לכל היותר 2KM (בכל אחד מ-K השלבים במחזור שבו השחקן סטה הוא יכול להרוויח לכל היותר M, כאשר M הוא הערך המוחלט המקסימלי של תשלום במטריצת המשחק), ולאחר מכן השחקן לא ירוויח (מכיוון שיענש על ידי השחקנים האחרים, ויקבל לכל היותר את ערך המינמקס שלו); אם הזנב ארוך דיו, ניתן לוודא שהענישה אפקטיבית ושהסטייה לא תהיה כדאית.
המשפט העממי למשחקים אינסופיים
ניסוח המשפט - בכל משחק חוזר אינסופי, קבוצת תשלומי שיווי המשקל היא F \cap V
אם x ניתן להצגה כממוצע משוקלל של וקטורי תשלומים עם מקדמים רציונליים, נגדיר תוכנית בסיסית (אינסופית) בה כל אחד מהשחקנים משחק באופן מחזורי פעולות אשר יביאו לכך שממוצע התשלומים יהיה בדיוק x. (בדוגמה - שחקן 1 ישחק באופן מחזורי את וקטור הפעולות {T,T,B,T}, שחקן 2 ישחק באופן מחזורי את וקטור הפעולות {L,L,R,R}), ונוסיף לכל אסטרטגיה את איום הענישה (בו כל השחקנים מענישים לערך המינמקס באסטרטגיות מעורבות, שחקן שסטה).
בדיקה ישירה מראה כי x הוא ש"מ במשחק האינסופי.
אם x אינו ניתן להצגה כממוצע משוקלל עם מקדמים רציונליים, נקרב את x על ידי הצגות עם מקדמים רציונליים. כלומר, לכל k טבעי, נמצא מקדמים רציונליים
כך שמתקיים:
במקרה כזה, בתוכנית הבסיסית ישחקו השחקנים בבלוקים, כאשר בבלוק ה-k יש k שלבים:
בבלוק הראשון ישחקו כדי לממש את הממוצע , בבלוק השני , וכך הלאה.
מכיוון שככל ש-k גדל ממוצע התשלומים בבלוק ה-k מתקרב ל-x, ממוצע התשלומים במשחק האינסופי מתכנס ל-x.
אם אחד השחקנים סוטה, כאמור מעלה, נעניש אותו בערך המינמקס באסטרטגיות מעורבות (כך נוודא שסטייה אינה כדאית).
בדיקה ישירה מראה כי קיבלנו שיווי משקל במשחק האינסופי.
דוגמה
נסתכל על המשחק הבא:
ערך המינמקס של משחק זה הוא (2,2) - אסטרטגיית המינמקס של שחקן 1 במשחק הבסיסי היא לשחק B, כך שחקן 2 ירוויח לכל היותר 2, אסטרטגיית המינמקס של שחקן 2 במשחק הבסיסי היא לשחק R, כך שחקן 1 ירוויח לכל היותר 2, ולכן ערך המינמקס של המשחק הבסיסי הוא (2,2).
נרצה לקחת וקטור ב- F \cap V ונראה שניתן לקרב אותו כתשלום ש"מ במשחק עבור T מספיק גדול.
נבחר את הווקטור (3.5,4.75) = (6,6)0.5 + (0,0)0.25 + (2,7)0.25
נבנה "מחזור" בן 4 שלבים, בהם נשחק את הפעולות כך שיתאימו לוקטור הנ"ל, כלומר המחזור יראה כך: נסתכל על זוג האסטרטגיות הבא, בהם השחקנים ישחקו אסטרטגיות לפי המחזור שתוכנן, כלומר:
כפי שנכתב בהוכחה, עדיין יש כדאיות סטייה בשלב ה-99 (לדוגמה - בשלב זה, שחקן 1 יחליט לשחק T במקום B, ממהלך זה ירוויח 2 לעומת 0, שחקן 2 לא יוכל להעניש אותו בשלב ה-100, שכן שחקן 1 יכול להבטיח לעצמו את ערך המינמקס באסטרטגיות מעורבות שהוא 2, כפי שהיה אמור לקבל ממילא לפי תוכנית המשחק), לכן נוסיף זנב המכיל 2 ש"מ לשחקנים, כך שיקבלו יותר מתשלום המינמקס, כלומר:
נשאר להראות כי ממוצע התשלומים (ללא סטיות) קרוב ל-(3.5,4.75), הממוצע הוא:
כלומר עבור
מרחק וקטור התשלומים מ-(3.5,4.75) קטן מ- \epsilon כנדרש.
פנלו (כדורגל)
התאחדות הכדורגל פנלו או פנלו 03 (בהולנדית: Venlose Voetbal Vereniging) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר פנלו המשחק בליגת המשנה ההולנדית. הישג השיא של המועדון הוא זכייה בודדת בגביע ההולנדי בעונת 1958/1959.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בפברואר 1903 על ידי מספר חברים ממועדון החברים "גולדן לאו". ב-1909 הצטרפו למועדון הקבוצות "טוהור" ו"פייטוס". בתחילה שיחקה הקבוצה בליגת החובבנים השנייה מכיוון שלא היו קבוצות מספיקות לליגת חובבים בכירה בדרום הולנד באותה התקופה. בשנות העשרים של המאה העשרים העפיל המועדון לאליפות הולנד שהייתה הליגה הבכירה במדינה. ב-1922 נשרה הקבוצה לליגה האזורית השנייה ולאחר מכן נעה הקבוצה בין הליגה השנייה והשלישית עד 1952 אז שבה לליגה הראשונה. בעונת 1955/1956 שהייתה עונת המבחן של אליפות הולנד סיימה הקבוצה במקום החמישי בבית א' והעפילה לעונת הבכורה של ליגת העל ההולנדית עונת 1956/1957 ובכך נמנתה בין 18 מייסדות הליגה הבכירה.
בשתי העונת הראשונות של הליגה הבכירה סיימה הקבוצה במקום ה-7. בעונתה השלישית הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה וזכתה בגביע ההולנדי לאחר שגברה בגמר 4–1 על דן האג. בעונת 1960/1961 הגיעה להישג השיא מבחינת מיקום כאשר סיימה במקום ה-3 בליגה הבכירה, אך בעונה הבאה חוותה הקבוצה משבר וסיימה במקום ה-17 וירדה לליגת המשנה, בה שיחקה ארבע עונות ובסופן ירדה לליגה השלישית. לאחר עונה בודדת הצליחה לשוב לליגת המשנה אך ירדה בסיום העונה פעם נוספת לליגה השלישית בה שיחקה שלוש עונות נוספות, עד אשר הוחלט על שינוי במבנה הליגות, ולמרות שסיימה במקום ה-11 העפילה חזרה לליגת המשנה בה שיחקה עד עונת 1975/1976, אז סיימה במקום השני ושבה לליגה הבכירה לאחר היעדרות של כ-14 עונות.
לאחר חזרתה לליגה הבכירה בילתה הקבוצה את שלוש העונות הבאות במרכז ובתחתית הטבלה אז סיימה במקום ה-18 ונשרה לליגת המשנה בה שיחקה 6 עונות בעיקר במרכז הטבלה. בעונת 1984/1985 סיימה הקבוצה פעם נוספת במקום השני ושבה לליגה הבכירה. בארבע עונתיה בליגה הבכירה הצליחה הקבוצה לסיים פעמיים במקום ה-5 כולל העפלה לשלב חצי גמר הגביע, אך בעונתה הרבעית סיימה במקום ה-17 ונשרה לליגת המשנה. לאחר שנתיים בליגת המשנה שבה הקבוצה לליגה הבכירה לאחר שסיימה במקום ה-3 וזכתה בטורניר הפלייאוף לאחר שניצחה את נאק ברדה בזכות יתרון שערי חוץ. בעונה שלאחריה עונת 1991/92 סיימה הקבוצה במקום ה-18 ונשרה לליגת המשנה אך שבה לאחר עונה בודדת לאחר שסיימה במקום הראשון ושוב בסיום העונה נשרה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום ה-17. הקבוצה שיחקה 13 עונות נוספות בליגת המשנה ואף העפילה לשלב הפלייאוף פעמיים אך כשלה בהעפלה. בעונת 2006/2007 העפילה הקבוצה לליגה הבכירה לאחר שניצחה בטורניר פלייאוף העלייה את ואלבייק בסדרת הטוב משלושה משחקים. בסיום עונת 2007/2008 נשרה הקבוצה לליגת המשנה אך הצליחה לשוב לליגה הבכירה לאחר עונה אחת בלבד. בליגה הבכירה שיחקה הקבוצה 4 עונות לפני שנשרה פעם נוספת לליגת המשנה, בה שיחקה כ-3 עונות בטרם שבה לליגה הבכירה. בעונת 2020/2021 נשרה הקבוצה לליגת המשנה לאחר 4 עונות.
אביר הוורד
אביר הוורד (בגרמנית: Der Rosenkavalier) היא אופרה קומית בשלוש מערכות מאת ריכרד שטראוס ללברית מקורי מאת הוגו פון הופמנסתאל. הצגת הבכורה שלה נערכה בזמפר-אופרה שבדרזדן, גרמניה, ב-26 בינואר 1911 תחת ניהולו של מקס רייהרדט ובניצוחו של ארנסט פון שוך.
הניסוי בסגנון תחילת המאה: האר נובו
ההיסטוריה של האמנות רואה את שנת 1892 כנקודת המוצא של האר נובו. קבוצה של אמנים במינכן: פרנץ פון שטוק, פריץ פון אוהדה, אלברט פון קלר ועוד רבים אחרים - הפנו עורף לאקדמיה, לאולמות התצוגה "המסומנים", לביקורת האמנות השמרנית ולסמכות הרשמית עצמה כדי לעמוד על הרגליהם וליצור משהו חדש שהיה האר נובו, שברוח הגירוש מגן העדן של האקדמיה, הצעיר את פני האמנות הנכה והמיושנת של המאה ה-19. האר נובו היה כמו פרח הגדל באווירת חממה שופעת - הוא היה ריחני מדי, צבעוני מדי, מדהים מדי. כל עבודות האר נובו - בין אם דובר בציור, בחפץ אמנותי אחר, במבנה, בקרמיקה, בפסל או בגרפיקה - קיבלו צבע נובו רישי מיוחד: חזיתות הבניינים התמלאו בעיטורי טיח, באריחים, ביריעות מתכת, בזכוכית, בברזל מחושל; הציורים נשזרו באיורים מתפתלים, גחמניים, ובצבעים שהבריקו בכל צבעי הקשת.
האר נובו לא עצר ולא יכול היה לעצור בין כותלי מינכן. בווינה יצר גוסטב קלימט את קבוצת האר נובו, בברלין התקבצו "המאמינים" סביב מקס ליברמן ומקס סלפוגט. את התייבשות עץ התרבות שהלך והתאדה על אף כל העלים הדקורטיביים והפרחים המלאכותיים שהיו תלויים עליו, שום דבר לא יכול היה למנוע את ירידתו והכחדתו.
האר נובו והספרות
מאפיינים האופייניים של האמנויות היפות של תחילת המאה ה-20 עברו במהירה גם לעולם האמנויות האחרות. הריבוי המהיר של קישוטים, סלסולים והופעות לא היה זר לספרות. הכלים החזקים של אמנות החממה הזו כללו גם ארוטיקה יותר ויותר לא יציבה. סופרים שמחו לדבר על נושאים שלא היו "נאים ומתאימים" לדון בהם עד אז. איך נשמעת הנשיקה הראשונה של האדון הצעיר בשקט המחניק של המטבח או בחדרה של המשרתת? (ארתור שניצלר: המחזה "המעגל" שנכתב ב-1897) וכן הפילוסופיה המיוחדת של האר נובו פרחה גם בעקבות אוסקר ויילד ופרידריך ניטשה והאר נובו הגיע כמובן גם למוזיקה.
לכתיבה בסגנון האר נובו היו כישרונות מצוינים משלה. אולי נזכיר תחילה את הוגו פון הופמנשתאל.
עלילת היצירה
לאופרה ארבע דמויות מרכזיות: אשת הגנרל האצילה (המרשאלין); אהובה הצעיר מאוד, הרוזן אוקטביאן רופראנו; בן דודו האכזרי הברון אוקס; וארוסתו העתידית של אוקס, סופי פון פאנינל, בתו של פאנינל, בורגני עשיר. בהצעת המרשאלין, אוקטביאן מתנהג כאביר הוורד (רוזנקוולייר) של אוקס על ידי הצגת וורד כסף טקסי לסופי. עם זאת, הצעירים (אוקטביאן וסופי) מתאהבים במקום ועד מהרה מתכננים תככים קומיים לחלץ את סופי מהאירוסין עם אוקס. הם משיגים זאת בעזרת המרשאלין, שאחר כך נותנת את אוקטביאן לאישה הצעירה סופי. אף על פי שזו אופרה קומית, היצירה משלבת כמה נושאים כבדי משקל (במיוחד דרך קשת הדמויות של המרשאלין), כולל בגידה, הזדקנות, טרף מיני וחוסר אנוכיות באהבה (או היעדרו).
ההצגה בישראל
אביר הוורד הועלתה לראשונה בישראל ב בשנת 2006 בבימויו של מקסימיליאן של ובעיצובו של האמן החזותי גוטפריד הלנוויין. בהפקה השתתפו התזמורת הסימפונית ראשון לציון ומקהלת "בת קול". על השחקנים נמנו חן רייס בתפקיד סופי, סבטלנה סנדלר וגיא מנהיים (אנינה וולצאקי) ואירה ברטמן ברטמן לסירוגין עם שרון דבורין (כמריאנה).
Honestly, Nevermind
Honestly, Nevermind הוא אלבום האולפן השביעי של הראפר הקנדי דרייק. האלבום יצא לאור ב-17 ביוני 2022 על ידי חברות התקליטים OVO סאונד וריפבליק רקורדס.
רקע והכרזה
ב-16 ביוני 2022, פנה דרייק לאפליקציית המדיה החברתית אינסטגרם על מנת להכריז על צאת אלבומו האולפן השביעי שלו Honestly, Nevermind, כאשר תאריך יציאה יהיה יממה למחרת ב-17 ביוני 2022. דרייק הציג לראשונה כמה שירים בתחנת הרדיו Sirius XM לפני יציאתו. האלבום יצא לאור בשירותי סטרימינג בחצות, ב-17 ביוני. האלבום עצמו מוקדש למעצב האופנה האמריקאי וירג'יל אבלו, שנפטר בשנת 2021.
לצד צאת האלבום יצא הווידאו קליפ לרצועה "Falling Back". הקליפ בוים על ידי דיירקטור X, בו ניתן לראות דרייק מתחתן עם 23 נשים שונות. שחקן הכדורסל הקנדי טריסטן תומפסון מופיע כמלווה שלו.
מנזר סן מייאן דה סוסו
מנזר סן מייאן דה סוּסוֹ (בספרדית:  Monasterio de San Millán de Suso, "סוסו" פירושו "למעלה" בספרדית עתיקה), הוא מנזר קתולי לשעבר, השוכן בתחומי המועצה המקומית בקהילה האוטונומית לה ריוחה בצפון ספרד, על מדרון ההר מעל לגדה השמאלית של הנהר קרדנס (Cárdenas). מבנה המנזר הוא חלק מהמתחם המונומנטלי של שני מנזרים, יחד עם המנזר החדש יותר של סן מייאן דה יוסו (שפירושו בספרדית עתיקה "מלמטה").
בנייתו החלה בסוף המאה ה-6, מקורו בקוינוביון ויזיגותי, שהוקם סביב קברו של הנזיר המתבודד (או אמיליאנו) הקדוש, שמת בשנת 574. לאורך המאות שלאחר מכן ועד המאה ה-12 עבר המנזר הרחבות שונות כתוצאה מהשינוי מחיים של נזירים מהתבודדות לסֶנוֹבּיוּם ומאוחר יותר לנזירות משותפת, כשסגנון הבנייה היה מוזערבי ורומנסקי. חשיבותו של המנזר אינה רק אמנותית ודתית, אלא גם לשונית וספרותית. כאן נזיר כתב את ה, שהיו הערות הסבר בשולי העמודים שנכתבו בלטינית. רישומים אלה נכתבו בשפה רומאנית. במנזר זה מופיעים ההערות הראשונות שנכתבו בבסקית, ומסיבה זו הוא נחשב לערש השפות הרומאניות של ספרד והשפה הבסקית. כאן גם התגורר, נזיר והמשורר הראשון שכתב בספרדית ששמו ידוע לנו.
כמו כן, המסורת טוענת כי הסרקופגים במסדרון המכונה "שער גונסאלו דה ברסאו" הם של מהאגדה.
התחלה
בימים הראשונים של בואם של הוויזיגותים לחצי האי האיברי, פרש ה אמיליאנוס (בלטינית Aemilianus) או (בספרדית Millán), בנו של רועה ויליד היישוב ורג'ג'יום (Vergegium), כיום, למקום נידח ומרוחק זה. כאן הוא חי כנזיר, מוגן בתא נזירים קטן, מת בגיל 101 ונקבר בקבר חצוב. הרבה ידוע על חייו משום שתולדות חייו נכתבו בלטינית בסביבות שנת 635 על ידי, שהיה הבישוף של סרגוסה. גונסאלו דה ברסאו, שהתחנך במנזר זה, תרגם ביוגרפיה זו מלטינית לפסוקים בשפה הוולגרית (כלומר העממית) או הרומאנית.
המנזר הקטן נבנה סביב תא הסלע של הנזיר. בשלב ראשון (המאה החמישית וראשית המאה השישית) נחפרו מערות תוך ניצול חללים באדמה שנחלקו לשני מפלסים לחדרים, ושניים נוספים לחדר התפילה, שם נמצאים כיום האנדרטה של מייאן הקדוש והגלוסקמה.
קוינוביון ויזיגותי
בין המאות ה-6 וה-7, חייב השינוי מחיים של נזירים מתבודדים לחיים בקוינוביון בניית בניין כדי להיפגש, וזו הייתה הבנייה הראשונה עצמה, המתאימה לשני התאים הקמורים שנמצאים בהמשך ימינה כשנכנסים למנזר הקיים, מתוכם נשמרים כיום הקירות וכמה מהקשתות הוויזיגותיות.
מבנה מוזערבי
במחצית הראשונה של המאה העשירית והחל מהמנזר הוויזיגותי, הוקם המנזר המוזערבי, אותו חנך אותו בשנת 954 המלך, המלך הראשון שהוכתר בנאחרה, שחלק גדול ממבנה זה השתמר. גלריית הכניסה ואולם התווך הראשי של הכנסייה תואמים לשלב זה, הבנוי בקמרונות בסגנון ח'ליפות וקשתות פרסה.
בשנת 1002 שרף המצביא המוסלמי את המנזר הזה, ובכך נעלמו הקישוטים והעיטורים בסטוקו המוזערביים.
הרחבה רומנסקית
בשנת 1030, לרגל הקאנוניזציה של מייאן הקדוש, שחזר והרחיב, המכונה "גרסיה מנאחרה" (García el de Nájera), את המנזר מערבה, והוסיף שתי קשתות מחודדות נוספות לקשתות הפרסה הקיימות וכיוון המזבח שונה כלפי מזרח. לבסוף, במאות ה-11 וה-12 נעשו הרחבות אחרות עם קירות וקשתות חצי עיגול מול המערות הפרימיטיביות של המבדד.
תיאור
הגישה למנזר היא דרך דלת הפרסה אל האטריום. לפני המשך הסיור יש לקחת שלושה דברים חשובים:
לאחר מכן נכנסים אל המקום המקודש דרך פתח שיש בו קשת כפרית וארכאית ללא אבן ראשה, המציינת מאפיין ויזיגותי. כתומכים יש לה עמודים תאומים עם כותרות מעניינות מאוד.
מול פתח זה אפשר לראות את שלוש המערות שנחצבו בסלע. המערה המזרחית ביותר היא ככל הנראה החלק העתיק ביותר, ומאמינים שבה התגורר מייאן הקדוש. זהו המנזר הוויזיגותי, המורכב מסדרת מערות שנחצבו בשתי קומות המחוברות על ידי באר שם נאמר כי מייאן הקדוש התגורר עד מותו בשנת 574. הוא נקבר ממש כאן, עד שב-1053 הוא הועבר למנזר סן מייאן דה יוסו למטה בעמק. במנזר סוסו נשמרה האנדרטה מעל קברו, בסגנון רומנסקי, שם מיוצג הקדוש כפסל שכוב. זו יצירה המיוחסת לאותו פסל מ בלה ריוחה.
הזיזים מתחת לקרניז הם המפוארים ביותר מבין כל הסדרות הידועות מסגנון המכונה הייחודי לצפון ספרד, בדומה לאלה שבחזית המזרחית של מסגד קורדובה. אלה עיטורים מהצורה המכונה Rinceau המבוססים על צלבי קרס קלאסיים, שושנות של כוכבים בעלי 6 פינות; תוספת משולשת שנוספה במרכז החזית הקדמית, פתוחה ומעוטרת בגלגלים ובמשולשים מפותלים. ניתן לומר כי זהו "בארוק" מוזערבי אמיתי שהתרחש במאה העשירית בלה ריוחה. בכנסייה יש שתי ספינות.
אתר מורשת עולמית
ב-4 בדצמבר 1997 הוכרזו המנזרים סן מייאן דה יוסו וסן מייאן דה סוסו אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, ויחד עם מנזר גואדלופה, אל אסקוריאל ומנזר פובלט הם שזכו לתואר זה.
מדד ה-IPC
מדד ה-Integrated Food Security Phase Classification) IPC) הוא מדד בינלאומי המשמש לקביעת מצב הביטחון התזונתי של מדינות ואזורים גאוגרפיים. הארגון האחראי על יישום ופיתוח המדד הוא האומות המאוחדות.
רקע ושיטות מיון קודמות
שיטת ה-IPC פותחה בשנת 2004 על ידי ארגון המזון והחקלאות של האו"ם (FAO), תוך מחשבה שתיושם בסומליה. על מנת להגדיל את מידת ההשפעה של השיטה ולהתאימה למדינות נוספות, חברו לארגון המזון והחקלאות מספר ארגונים לזכויות אדם, בהם CARE, מרכז המחקר המשותף, הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי, Save the Children, תוכנית המזון העולמית ועוד.
קיימות שיטות מיון נוספות לרעב. מרביתן מבוססות על ניסיונות לאתר קשיים ספציפיים בקרב מדינה כלשהי, כגון זמינות המזון, ערכו התזונתי, קונפליקטים פנימיים וחיצוניים עמם המדינה מתמודדת ומנגנוני התמודדות. שיטות אלו מצליחות לאבחן ולאתר משתנים ספציפיים באחוזי הצלחה שונים, אך לעיתים אינן מצליחות לראות את היחסים המורכבים בין המשתנים השונים. על רקע קושי זה, פותחה שיטת ה-IPC.
יישום והשפעה
כיום, מעל ל-40 מדינות ברחבי העולם אימצו את שיטת המיון של ה-IPC. ביניהן ניתן למצוא את: אפגניסטן, בנגלדש, נפאל, פקיסטן, הפיליפינים, טג'יקיסטן, אל סלוודור, האיטי, הונדורס, בורונדי, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ג'יבוטי, קניה, סומליה, דרום סודאן, סודאן, אוגנדה, תימן, לסוטו, מלאווי, מוזמביק, מדגסקר, אסוואטיני, זימבבואה ועוד.
לפי שיטת ה-IPC, המדינות אשר נמצאות במצב החמור ביותר מבחינת רעב הן הרפובליקה המרכז-אפריקאית, דרום סודאן, סומליה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אפגניסטן ותימן. פעילות ה-IPC במדינות אלו ניכרת, דוגמת אפגניסטן, בה ניתנה עזרה הומניטרית למעל ל-700,000 אנשים במצוקה. במדינות אחרות, דוגמת סומליה, התערבות ה-IPC הצליחה לשפר את מצבם הכלכלי ולצמצם את העוני. השיטה משפיעה הן על המדינות עצמן, הן על ארגונים הומניטריים בינלאומיים.
שיטה
ה-IPC מסווג כל מדינה או אזור גאוגרפי לאחד מחמשת שלבי הרעב: ביטחון תזונתי יחסי ((Generally Food Secure (שלבים 1a ו-1b), חוסר ביטחון תזונתי גבולי (Moderately / Borderline Food Insecure) (שלב 2), משבר מזון ומחייה חמור (Acute Food and Livelihood Crisis) (שלב 3), מצב חירום הומניטרי (Humanitarian Emergency) (שלב 4), רעב/ קטסטרופה הומניטרית (Famine / Humanitarian Catastrophe) (שלב 5).
בין הגורמים המשפיעים על סיווג ה-IPC, ניתן למנות את אחוז התמותה מתת-תזונה: במדינות בשלב 1a ו-1b, אחוז התמותה מתת-תזונה אינו עולה על 3%, במדינות בשלב 2, אחוז התמותה הוא בין 3% ל-10%, בשלב 3 – בין 10% ל-15%, בשלב 4 – מעל ל-15%, בשלב 5 – מעל ל-30%. בין הגורמים הנוספים נמצאים מגפות וסבירות לאסונות טבע, נגישות למזון ולמים, ביטחון אזרחי, אסטרטגיות התמודדות עם רעב, ועוד.
רותי (שיר)
רותי (מוכר גם במילותיו הראשונות: לי כל גל נושא מזכרת) הוא שיר מאת המשורר והפזמונאי הישראלי חיים חפר אשר חובר לפני 1948, ולחנו לקוח מן הלחן העממי הרוסי של השיר האנונימי: "Вот мчится тройка почтовая" - "הנה שלישיית הדואר דוהרת" (בשינויים קלים). השיר נעשה אהוב ביישוב ובחברה הישראלית, ונהוג לנגנו בכלי התקשורת בישראל בימי זיכרון, מועדים וימים טובים.
תוכן השיר
נושא השיר הוא געגועים ואהבה של מלח המפליג באנייתו אל ביתו ובמיוחד לנערה אהובה, ששמה רותי, המצפה לו במרחקים. בגרסאות המושרות יש בשיר ארבעה בתים. במקור יש בית חמישי בשיר, המתאר אפשרות של טביעת הספינה והמלח.
ביצועים
"רותי" הוא אחד משירי הים אשר חיבר חפר לחברי הפלי"ם, הזרוע הימית של הפלמ"ח. השיר נעשה אהוד אצל חברי הפלמ"ח, וזכה במשך השנים לביצועים רבים.
השיר בוצע ב-1964 על ידי יונה עטרי כחלק מערב שהוקדש לשירי ההעפלה ונקרא "ארצה עלינו... !" ונוצר במתכונת המופע "היה היו זמנים". המופע נוצר על ידי חיים חפר ועמיקם גורביץ' בבימוי של שמואל בונים ובניהול מוזיקלי של שמעון כהן.
ב-1966 בוצע השיר על יד נחמה הנדל בלווי מקהלת בית רוטשילד בחיפה בניצוחו של אפי נצר. ביצוע זה הוקלט ויצא על תקליט שנקרא "משירי חיל הים וההעפלה" והוקדש לשירי העפלה, פלי"ם, עליה ב' וחיל הים הישראלי.
ב-1966 בוצע השיר על ידי אריק איינשטיין לתקליט "אח פגישה שכזאת: משירי חיים חפר", בעיבוד מוזיקלי של אלכס וייס.
ב-1969 ביצעה להקת חיל הים את השיר (סולנית: יונה פיילר) במסגרת תוכניתה "וביום השלישי" לעיבוד מוזיקלי בעל נופך רוקי של יאיר רוזנבלום.
אריק איינשטיין בצע שוב את השיר עם חבורת לול בתוכניתם "לול 4" שהוקרנה בטלוויזיה במרץ 1973,, לעיבוד המוזיקלי של שם טוב לוי, וכלל אותו באלבומו "ארץ ישראל הישנה והטובה" שיצא לאור באותה שנה. ביצוע זה של איינשטיין הוא המושמע ביותר מבין ביצועי השיר. ביצועים נוספים לשיר הם של יהורם גאון, אברהם פררה, דודו זכאי, שימי תבורי, הדודאים, שלמה ארצי ואריק לביא. כמו כן, מבוצע השיר בהפקה הבימתית של יונה ונער על ידי אפרת בן צור כשיר המייצג את תקופת הפלמ"ח.
גלינה רומנובה
גלינה פיודורובנה רומנובה (ברוסית: Галина Фёдоровна Романова, 25 בדצמבר 1918 - 3 בנובמבר 1944) הייתה רופאה אוקראינית שגורשה על ידי הנאצים לגרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה כדי להעניק טיפול רפואי לעובדי כפייה. היא הייתה פעילת בתנועת ההתנגדות הגרמנית נגד הנאצים והוצאה להורג בכלא פלצנזה.
ביוגרפיה
רומנובה נולדה ברומניבקה, פלך יקטרינוסלב, האימפריה הרוסית. אביה היה נפח. היא למדה בבית ספר לרפואה במשך שלוש שנים והפכה לחברה בקומסומול. בשנת 1937 נעצרו הוריה על ידי המשטרה החשאית המקומית, ה-נ.ק.ו.ד והיא גורשה מהקומסומול. היא למדה רפואה במכון הרפואי בדניפרופטרובסק במשך חמש שנים, אך לא הצליחה לסיים את לימודיה בגלל המלחמה. בשנת 1942 הורשתה לסיים את לימודיה וב -1 ביולי 1942 גורשה היא ובוגרים אחרים לגרמניה הנאצית שם נאלצו לטפל בעובדי כפייה. היא עבדה כרופאה בכמה מחנות ריכוז ועבודה, תחילה בווילדאו ולאחר מכן החל בדצמבר 1942, באורניינבורג ובסביבתה, במחנה הריכוז זקסנהאוזן ובמחנות לוויין.
היא ועוזרתה התיידדו וביקשו לסייע ליהודים ולאחרים שנרדפו על ידי הרייך השלישי. היא ארגנה קבוצות התנגדות בקרב עובדי הכפייה הסובייטים ופעלה לספק להם מזון ומידע. חבר אחד חיבר אותה עם אסירים צרפתים ובלגיים ובשנת 1943 היא פגשה את גאורג גרוסקורט, רופא שבין מטופליו היה רודולף הס והוא היה ממייסדי קבוצת ההתנגדות הגרמנית, האיחוד האירופי. גרוסקורט נתן לה תרופות ועצות ותמך במאמצי ההתארגנות שלה. היא הפכה לחברה פעילה בתנועת ההתנגדות "האיחוד האירופי". בספטמבר, כאשר תנועת ההתנגדות "האיחוד האירופי" ניסתה ליצור קשר עם בעלות הברית, נעצרו גרוסקורט ואנשי מפתח אחרים בקבוצה.
רומנובה וחבריה לתנועת ההתנגדות המשיכו בעבודתם והכינו מסר שישלח לבעלות הברית. הם רק עמדו להעביר את המסר לשוודיה כשגילו אותם ונעצרו. חבר אחד, אלכסיי קליניצ'נקו, נפטר בחקירה. רומנובה נעצרה ב־6 באוקטובר 1943 ונידונה למוות ב־27 באפריל 1944. היא הוצאה להורג בגיליוטינה ב -3 בנובמבר 1944 בכלא פלצנזה.
שלדון קופר
ד"ר שלדון לי קופר (באנגלית: Sheldon Lee Cooper; נולד ב־26 בפברואר 1980) הוא דמות בדיונית בסדרת הטלוויזיה של ה-CBS "המפץ הגדול" המגולמת על ידי השחקן ג'ים פרסונס ובסדרת הבת שלה "שלדון הצעיר" (בה הוא מגולם על ידי איאן ארמיטאג').
פרסונס זכה בארבעה פרסי אמי ובפרס גלובוס הזהב על גילום דמותו של שלדון.
יצירה וליהוק
דמותו של שלדון קופר נוצרה בהשראת מתכנת מחשבים אותו הכיר ביל פארדי (אחד מיוצרי הסדרה) בעברו. הוא נקרא על שמו של השחקן והמפיק שלדון לאונרד, וחתן פרס נובל לאון קופר. במקור צ'אק לורי התכוון שג'וני גאלקי ישחק את התפקיד, אבל גאלקי חשב שהוא יהיה "מתאים יותר" לדמותו של לאונרד. לורי סיפר שכאשר ג'ים פרסונס נבחן לתפקיד, הוא היה "כל כך טוב להבהיל", שלורי "ביקש ממנו, כדי לוודא שזה לא היה במקרה", לעשות מחדש את האודישן.
ביוגרפיה בדיונית
שלדון הוא פיזיקאי תאורטי במכון הטכנולוגי של קליפורניה שגר בדירה אחת יחד עם עמיתו וחברו הטוב ביותר לאונרד הופסטטר (מגולם על ידי ג'וני גאלקי). הם גרים בצד השני של המסדרון מול מלצרית-שחקנית חברותית בשם פני (מגולמת על ידי קיילי קווקו). שלדון מתעמת איתה לעיתים קרובות בשל מנהגיה אך למרות זאת מזהה אותה בתור אחת מחבריו. שלדון מציג בסדרה הקפדה יוצאת דופן על שגרה, היעדר מוחלט של כישורים חברתיים, הבנה קלושה של ציניות, אירוניה, הומור וחוסר כללי בענווה או באמפתיה. הוא נוהג להתגאות באופן קבוע ובולט באינטליגנציה שלו, שטובה בהרבה מהסובבים אותו. מאפיינים אלו מספקים את עיקר ההומור של הדמות שלו ואת מלוא המיקוד של פרקים מסוימים בסדרה. הוא תואר פעמים רבות כדמות הפופולרית ביותר בסדרה בעיני הצופים. מבקרים ומעריצים רבים העריכו כי תכונות האישיות של שלדון עולים בקנה אחד עם האבחנה של תסמונת אספרגר או הפרעה אובססיבית כפייתית. למרות זאת, תאוריה זאת נדחתה שוב ושוב על ידי ביל פארדי, אחד מיוצרי הסדרה.
החל מהפרק העשירי בעונה החמישית החל שלדון לצאת עם איימי פארה פאולר (מגולמת על ידי מים ביאליק). בפרק הסיום של העונה ה-11 הם מתחתנים. בעונה ה12 מקבל יחד עם איימי פארה פאולר פרס נובל. בפרק פתיחת העונה הרביעית של שלדון הצעיר נחשף שלשלדון ואיימי נולד בן, לאונרד קופר, על שם לאונרד נימוי ולאונרד הופסטטר, חברו.
נעוריו
שלדון נולד וגדל בעיירה גלווסטון שבטקסס. הוא גדל יחד עם אביו (ג'ורג' קופר, האב) ואמו (מרי קופר), אחיו הבכור (ג'ורג' קופר הבן) ואחותו התאומה (מיסי קופר) ולצד סבתו (קונסטנס "קוני" טאקר). אמו היא נוצריה בפטיזתית אדוקה, והיא גידלה את שלדון על פי אמונותיה. כך לדוגמה, היא רשמה אותו בליגה לבאולינג לנוער הנוצרי ולימדה אותו להתפלל. ילדי השכונה ובני כיתתו הציקו לו, מכיוון, שלטענתו, הם "חשו מאוימים מהאינטליגנציה שלו והיו טיפשים מכדי לדעת זאת". שלדון היה ילד פלא, כפי שמעידים הישגים יוצאי דופן רבים שלו עוד בילדותו: הוא בנה סורק CAT כושל ורובוט חמוש ששרף את גבותיה של אחותו, שלדון החל ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין בגיל 11, מיד אחרי שסיים את כיתה ה'. בגיל 14 אביו מת ,והוא סיים את לימודיו בקולג' בהצטיינות יתרה, והחל בעבודת הדוקטורט כשהיה בן 14 וחצי. במקביל זכה בפרס סטיבנסון בגיל 14.5 והיה לאדם הצעיר ביותר באותה העת שקיבל את פרס סטיבנסון. בגיל 15 היה מרצה אורח באוניברסיטה בגרמניה, וקיבל את תואר הדוקטור הראשון שלו בגיל 16. כאשר שלדון היה בן שתים עשרה, הוא רצה צנטריפוגות כדי להפריד בין איזוטופים רדיואקטיביים, אך במקום זאת קיבל אופניים ממונעים שלא עניינו אותו בכלל. לדברי אמו, הוא גם ניסה להקים כור גרעיני בגיל 13 על מנת להפיק ולספק חשמל בחינם עבור תושבי עירו, אך הרעיון בוטל לאחר שסוכן ממשלתי הודיע ​​לו שזה לא חוקי לאחסן אורניום צהוב (שהוא רצה לקנות באינטרנט) במחסן. לאחר מכן הוא בילה ארבע שנים על הדיסרטציה השנייה שלו, ובתחילת הסדרה החזיקה העבודה הנוכחית שלו במשך שלוש וחצי שנים.
אישיות
שלדון מאופיין בדרך כלל כאינטליגנט במידה יוצאת דופן, מגושם מבחינה חברתית ובעל הגיון נוקשה. לעיתים קרובות נדמה כי בשל מנת המשכל הגבוהה מאוד שלו נוצר תסביך עליונות. כמו כן הוא גם בעל תכונות ילדותיות, שהוא ככל הנראה לא מודע אליהן, כמו עקשנות קיצונית וילדותיות. תכונות אלו מכשילות את שלדון והופכות אותו לקל לתימרון משום שהוא תמיד בטוח בצדקתו שלא לומר בעליונותו.
בארבעת הפרקים הראשונים של הסדרה שלדון מוצג באופן מעט לא עקבי עם אפיון אחר שלו. הוא מנסה להרשים את פני, דופק על דלתות בדרך "נורמלית" ומשתתף בריקודי סלסה. על פי פארדי, האופי שלו "החל להתפתח לאחר פרק 5 בערך". לדברי פני שלדון הוא "מזל שור טיפוסי".
מלבד התכונות הייחודיות שלו, שלדון הגיוני. הוא בעל זיכרון צילומי (כשמציינים עובדה זו לידו הוא מתקן, ומציין כי הוא בעל זיכרון אידטי) ומנת משכל של 187, אם כי הוא טוען שאת ה-IQ שלו לא ניתן למדוד באופן מדויק על ידי בדיקות רגילות. בפרקים הראשונים הוא טען שיש לו תואר שני ושני תוארי דוקטור. עם זאת, בפרק "The Love Car Displacement", רשימת הכישורים גדלה. לשלדון יש ידע כללי נרחב בצורה יוצאת דופן, והדבר מוצג על ידי הערותיו לגבי פרטים שונים של ידע אנקדוטלי, לעיתים קרובות כאשר הם אוכלים ביחד. שלדון הפגין יכולות לדבר באנגלית, פינית, שוודית, ספרדית, הינדית, לטינית, וקליגונית וככל הנראה יודע לדבר בעוד שפות.
כיוון שלא נראה שהוא מבין זאת, לשלדון יש צורך ילדותי שהכול יעשה בדרכו, גם בעניינים טריוויאלים כמו בחירת שם לקבוצה בה הוא משתתף בתחרות. הוא מנסה לממש זאת גם באמצעות דרכים עקלקלות. לדוגמה, כאשר פרייה קוטרפאלי מצליחה לבטל את הסכם השותפים שלו עם לאונרד הוא מכריח את לאונרד לחתום על חוזה שותפים חדש או שהוא ילשין להוריה של פרייה שהוא יוצא איתה. הוא זקוק לאמו (או לפני) שתטפל בו כשהוא מרגיש לא טוב (הטיפול כולל שפשוף משחה שורפת על חזהו ושירת "סופט קיטי"). שלדון מקמט את שפתיו בתסכול במצבים קשים מסוימים, כמו כשהוא נקטע, כאשר הוא צריך לשמור סוד, או כאשר הוא שומע ויכוח, (לעיתים הכיווץ בשפתיים מלווה גם בעווית בפנים בדרך כלל בצד ימין). שלדון מסתמך על חבריו שיסיעו אותו, מאז שניסיונות ההתקדמות שלו בהשגת רישיון נהיגה היו הרות אסון. הוא נענה מיד לרצונה של אמו, כיוון שבגלוי הוא מתווכח איתה.
כמו חבריו, שלדון נוטה למדעים, והוא אוהב ספרים, תלבושות קומיקס, לשחק במשחקי תפקידים, משחקי וידאו, משחקי קלפים הניתנים להתאמה אישית, דמויות פעולה, פנטזיה, מדע בדיוני, ובמיוחד בטלסטאר גלקטיקה, דוקטור הו, סטארגייט, מסע בין כוכבים, מלחמת הכוכבים ופיירפליי. הוא מאוד לא אוהב את בבילון 5. שלדון אוהב במיוחד את זיכיון מסע בין כוכבים ורואה בו מקביל לדת (הוא עונה "מסע בין כוכבים" לאחר שאיימי מנחשת "דת". הוא טוען שהוא בוגר כבוד של אקדמיית צי הכוכבים, והוא מעריץ נלהב של קצין המדע ספוק, אם כי הוא לא אוהב אותו, כשזכריה קווינטו מגלם אותו. לנרד נימוי, כמו גם קרל סייגן וסטן לי הגישו בקשה לצווי הרחקה נגד שלדון. בעבר הוא אהב את ווסלי קראשר, דמות שויל ויטון גילם, אבל לאחר שויטון ביטל במפתיע את השתתפותו בכנס במיסיסיפי, ששלדון נסע אליו במיוחד, אהבתו אליו נהפכה לשנאה יוקדת והוא נכלל ברשימת האויבים שלו. דמויות אחרות שהוא אוהב כוללות את הפקח הירוק, באטמן ופלאש. שלדון לעיתים קרובות לובש חולצות וינטאג' שמעוטרות בלוגו של גיבור-על. שלדון הוא גבוה ורזה. פני (ומאוחר יותר לאונרד) אומרים עליו שהוא נראה כמו גמל שלמה ענק, וראג' קורא לרובוט C-3PO ממלחמת הכוכבים בשם "שלדון מבריק".
בנוסף לעבודתו בתחום הפיזיקה, שלדון עוסק בוקסילולוגיה (חקר דגלים), יצר סדרת אינטרנט בשם " ד"ר שלדון קופר מציג: כיף עם דגלים" ועיצב את "הדגל הרשמי של הדירה".
שלדון נהנה לשחק Halo בכל יום רביעי ופיינטבול בסופי שבוע עם חבריו. שלא כמו לאונרד, שלדון גאה בגאוניות שלו באופן מלא, והוא לא מתבייש להודות בדברים תמהוניים במיוחד שהוא מתעניין בהם (כמו קלינגונית). הוא יכול לנגן בפסנתר ברמה גבוהה מאוד והוא גם מפגין יכולות בניגון בחליל ובטובה. ונראה כזמר טוב מאוד בשירת גרון טובאנית. שלדון טוען גם שהוא היה יכול להיות זמר טוב עוד יותר אילולא סעיף בהסכם השותפים עם לאונרד שאוסר עליו להתאמן. לשלדון יש שמיעה אבסולוטית. בסדרה שלדון הצעיר הוא מפגין יכולות גבוהות בריקוד ובשירה.
לעיתים, שלדון מפגין צד רך יותר שלו. לדוגמה, הוא הלווה כסף לפני כאשר היא הייתה זקוקה לכך ולא התחשב באפשרות שהיא לא תוכל לפרוע את החוב. תכונה זו תוארה על ידי לאונרד כמו "אחת התכונות הייחודיות שלא גורם לך לרצות, אתה יודע, לא להרוג אותו". כאשר פני נתנה לשלדון מתנה לחג המולד, הוא החל לחשוב איך גומל לה בדיוק באותה מידה. כדי לעשות זאת, הוא רכש מספר רב של חבילות שי של פריטי אמבטיה על מנת לבחור את החבילה הקרובה ביותר בשוויה למתנה שיקבל. כאשר הוא גילה שהמתנה שהיא נתנה לו היא מפית שחתומה על ידי לנרד נימוי (שהוא גם מחה בה את פיו, ועל כן יש את ה-DNA שלו עליה), הוא התרגש מאוד והעניק לה את כל החבילות וחיבוק ארוך. שלדון רואה בעצמו פרוטגוניסט וגיבור, ופני ביקשה ממנו שיסייע על סמך הערצת הגיבורים שלו, כאשר אמו של הווארד מאושפזת. הוא גם ניחם את ד"ר איימי פארה פאולר בחיבוק כשהיא הייתה נסערת. שלדון הראה גם חיבה וטוב לב כלפי בעלי חיים.
עמדותיו של שלדון כלפי כסף מעורבות. הוא אמר פעם שהוא מעדיף לחיות לבד, אבל לא יכול להרשות לעצמו את שכר הדירה. עם זאת, הוא גם מחזיק אלפי דולרים מוסתרים בדירה, והוא אומר שכל הוצאותיו הן רק 46.9% מכלל הכנסותיו לאחר ניכוי של מס הכנסה. שלדון טוען שהכסף שהוא מחזיק הוא כסף שהוא לא צריך, מכיוון שהדברים שהוא רוצה לקנות לא הומצאו עדיין. כמו שפני למדה, הוא מוכן להלוות כסף לחבריו ואינו מוטרד מכך. שלדון רוצה יותר מימון בעבודה למחקרים שלו לא מצליח להבין מדוע חבריו לא יפוטרו, כך שיותר כסף יוענק לו מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה. שלדון מוציא כסף על הנוחיות האישית של המשרד שלו, אבל הוא מסרב להוציא כסף עבור שולחן לראג'. שלדון לא בוטח בבנקים, מתוך אמונה ש"כאשר הרובוטים יקומו, כספומטים יובילו את ההסתערות".
בניגוד לאמו הדתיה האדוקה ולחינוך הנוצרי האדוק שעבר, לשלדון אין כל עניין בדת. הוא נוטה להתעלם או להביע סלידה מחגיגות דתיות, כגון חג המולד, וממהר להעלות את מקורותיו הפגאניים. עם זאת, יש לו הסכם עם אמו להיות בכנסייה אחת לשנה, והחינוך שלו גורם לו להגיד "תודה לך, אלוהים!" לאחר שהוא מצליח בבאולינג, וכאשר הוא מנסה להשיג ללא הצלחה כרטיסים לסרט החדש של מלחמת הכוכבים הוא מתפלל: "אלוהים היקר, אני יודע שמשך כל חיי לא האמנתי לך" אך באותו הרגע האוורד מצליח להשיג כרטיסים ולכן שלדון ממשיך לומר: "ואני מתכוון להמשיך".
ככל הנראה, לשלדון יש גם בעיות בהבנת חוקים חברתיים בכל עת. הוא מפיל חפצים מהחלון אל תוך התנועה ללא קשר, ובנוסף פורץ לבניינים. יש לו ניסיון עם פריצת מנעולים ופירוק מערכות אזעקה. יתר על כן, המשרד לביטחון פנים מודיע לאמו כאשר הוא פועל בניגוד לחוק הפדרלי. מאוחר יותר, שלדון מציין "כנראה שאתה לא יכול לפרוץ מחשב סודי ביותר של הממשלה ואחר כך לנסות לקנות אורניום בלי שהמחלקה לביטחון פנים תלשין עליך לאמא שלך".
עם מעט יוצאים מן הכלל, שלדון מסרב לכל הסמים, כולל אלכוהול וקפאין, מכיוון שהבטיח לאמו שלא יתמכר לסמים בקליפורניה. יין, כמות קטנה של קפה וואליום השפיעו על שלדון באופן בלתי צפוי. עם זאת, יש לו חיבה לסודה, ובמיוחד "מאונטיין דיו", ופעם תיאר את אמו כבעלת "התמכרות קלה לד"ר פפר".
מוזרויות
שלדון מציג הקפדה יוצאת דופן על שגרה, עם פעילויות ספציפיות (כמו אכילת מזונות מסוימים) בימים מסוימים של השבוע. הוא דופק על הדלת שלוש פעמים בשלוש מערכות תוך חזרה על שם האדם שהוא מחפש ("[טוק טוק טוק] פני [טוק טוק טוק] פני [טוק טוק טוק] פני" הוא הנפוץ ביותר), והוא מסיים את סדרת הדפיקות אפילו אם כבר פתחו את הדלת לפני שהוא סיים [ההסבר לכך לפיו הוא "שאנשים יספיקו לשים את המכנסיים שלהם"]. הוא עושה רעשים חזקים (או מקיש בקסילופון) בבית קולנוע לפני כל סרט, כדי לאתר את הנקודה הטובה ביותר מבחינה אקוסטית.
שלדון חייב לשבת על כרית שמאל של הספה בדירה שלו, והוא רואה במיקום שלה "נקודה אחת של עקביות בעולם המשתנה" שלו ו"מיקום ייחודי במרחב שסביבו סובב כל היקום שלי". זאת ועוד, הוא מתאר את המקום הזה בספה ש"ראשית הצירים של מערכת צירים ארבע ממדית." אהבתו למקום שלו עולה על אהבתו לאמא שלו. גם כאשר שלדון מבקר אצל אנשים אחרים (כמו פני או ראג') הוא מסתובב בחדר כדי לקבוע את המושב האופטימלי שלו.