cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דוכסות אקוויטניה
האימפריה האנגווינית
גיום התשיעי, דוכס אקוויטניה (נפטר ב-1127), שירש את הדוכסות ב-1087, זכה לתהילה כצלבן וכטרובדור. נכדתו, אלינור מאקוויטניה, ירשה את הדוכסות כבת בכורה ויורשתו של גיום העשירי (נפטר בשנת 1137). היא התחתנה עם לואי השביעי, מלך צרפת שלושה חודשים לאחר מות אביה, עקב החשיבה המהירה של אביו של הנסיך לואי, המלך לואי השישי, שלא רצה להשאיר טריטוריה כמו אקוויטניה הנשלטת על ידי ילדה בת שלוש עשרה. כשהמלך לואי השישי נפטר, ובעלה החדש של אלינור הפך ללואי השביעי מצרפת, עברה דוכסות אקוויטניה רשמית לשלטונו של הכתר הצרפתי, ובמשך חמש עשרה שנים החזיק לואי השביעי שטח שהתחרה בזה של הכתר האנגלי והרוזנים של טולוז. הנישואים בוטלו מאוחר יותר בטענה של קרבת משפחה על ידי בישוף ב-21 במרץ 1152, והיא שמרה על אדמותיה ותוארה כדוכסית אקוויטניה בזכות עצמה. ב-18 במאי 1152, היא נישאה להנרי פיץ-אמפרס (לימים הנרי השני מאנגליה), בנה של הקיסרית מטילדה וטוען לכס המלכות האנגלי. כאשר הביס את בן דודה של אמו, סטיבן מבלואה, בשנת 1153 והפך למלך אנגליה, אקיטן התמזגה עם הכתר האנגלי.
לאחר שדיכא מרד ברשותו החדשה, הנרי נתן אותה לבנו ריצ'רד. כאשר ריצ'רד מת ב-1199, חזרה הדוכסות לאלינור, ובמותה חמש שנים מאוחר יותר, היא נקלטה בכתר האנגלי ומכאן ואילך היה גורלה כמו שאר הטריטוריות האנגליות בצרפת, כמו נורמנדי ואנז'ו, מה שהוביל בסופו של דבר למלחמת מאה השנים בין הכתר הצרפתי והאנגלי.
אקוויטניה כפי שהגיעה למלכי אנגליה השתרעה מהלואר ועד הרי הפירנאים, אך תפוצתה הוגבלה לדרום מזרח על ידי אדמותיהם הנרחבות של רוזני טולוז. נראה שהשם גיאן, השחתה של אקוויטניה, נכנס לשימוש בערך במאה ה-10, וההיסטוריה שלאחר מכן של אקוויטניה מתמזגת בזו של גסקוניה וגיאן.
מלחמת מאה השנים
בשנת 1337, פיליפ השישי, מלך צרפת טען מחדש לזכותו על אקוויטניה (המתאים בעצם לגסקוניה) מאדוארד השלישי, מלך אנגליה. אדוארד בתורו טען לממלכת צרפת כולה כנכדו היחיד של פיליפ הרביעי, מלך צרפת. זה עורר את מלחמת מאה השנים, שבה גם בית פלנטג'נט וגם בית ולואה טענו לעליונות על אקוויטניה. בשנת 1360, שני הצדדים חתמו על הסכם ברטיני, שבו אדוארד ויתר על הכתר הצרפתי אך נשאר לורד ריבוני של אקוויטניה (ולא רק דוכס). עם זאת, כשההסכם בוטל ב-1369, התחדשו גם הטענות האנגליות הללו וגם המלחמה. בשנת 1362, המלך אדוארד השלישי, בתור לורד אקוויטניה, הפך את בנו הבכור אדוארד, נסיך ויילס, לנסיך אקוויטניה. בשנת 1390, המלך ריצ'רד השני, בנו של אדוארד, הנסיך השחור, מינה את דודו ג'ון מגונט לדוכס אקוויטניה. התואר הזה עבר לצאצאיו של ג'ון למרות שהם היו שייכים לכתר מכיוון שבנו של ג'ון מגונט, הנרי בולינגברוק, דוכס הרפורד, הצליח לגזול בהצלחה את הכתר מריצ'רד השני, ולכן 'ירש' את התואר אדון אקוויטניה מאביו, אשר הועבר לצאצאיו כשהם הפכו למלכים. בנו, הנרי החמישי, מלך אנגליה, שלט על אקוויטניה כמלך אנגליה ולורד אקוויטניה בין השנים 1400 ל-1422. הוא פלש לצרפת ויצא מנצח במצור על הארפלר ובקרב אז'נקור ב-1415. הוא הצליח להשיג את הכתר הצרפתי עבור משפחתו על ידי הסכם טרואה ב-1420. הנרי החמישי מת ב-1422, כאשר בנו הנרי השישי ירש את כס המלכות הצרפתי בגיל פחות משנה; שלטונו ראה אובדן הדרגתי של השליטה האנגלית בצרפת.
מלכי ולואה של צרפת, הטוענים לעליונות על אקוויטניה, העניקו את התואר דוכס ליורשיהם, הדופינים, במהלך השנים 1345 ו-1415: ז'אן השני (1345–1350), שארל השביעי (1392?–1401) ולואי (1401–1401). 1415). הניצחון הצרפתי הושלם עם קרב קסטיון של 1453. אנגליה וצרפת נותרו במלחמה במשך 20 שנה נוספות, אך אנגליה לא הייתה בעמדה להמשיך במערכה שלה, בגלל הסכסוכים הפנימיים המתגברים שלה. מלחמת מאה השנים הסתיימה רשמית עם הסכם פיקיני משנת 1475. עם תום מלחמת מאה השנים, חזרה אקוויטניה לשליטה ישירה של מלך צרפת ונשארה ברשות המלך. רק מדי פעם הוענק התואר "דוכס אקוויטניה" לחבר אחר בשושלת, ולאחר מכן כהבחנה נומינלית גרידא.
גאוגרפיה וחלוקות משנה
רוזנות אקוויטניה כפי שנייתה בשיא ימי הביניים, אם כן, גובלת בפירנאים מדרום ( נווארה, אראגון וברצלונה, לשעבר המארקה היספניקה) וברוזנות טולוז וממלכת בורגונדי (ממלכת ארל ממזרח). מצפון, היא גבלה עם ברטאן, אנז'ו, בלואה ובורבון, שכולם עברו לממלכת צרפת עד המאה ה-13.
הופמן לה רוש
פעילות
החברה נוסדה בשנת 1896 בבזל, שווייץ ומונה 85,000 עובדים ב-150 מדינות (2014). היא עוסקת במחקר, פיתוח, ייצור ושיווק של תרופות.
Indicator of compromise
אינדיקטור אוף קומפרומייז (אנגלית: Indicator of compromise; תעתיק מקוצר: IOC) הוא מונח בתחום אבטחת המידע וזיהוי פלילי במחשבים, המתייחס לזיהוי ומציאת ראיות דיגיטליות לאחר ביצוע פעולות סייבר התקפיות.
ניתן להזין את מזהי התקיפה במערכת לניהול אירועים (SIEM), חומת אש (Firewall), ומערכת זיהוי ותגובה (EDR) על מנת לנטר ולחסום פעילות חשודה או זדונית.
הופמן לה רוש
פעילות
כחברה ביו-טכנולוגית מהגדולות בעולם, הביאה רוש לפריצות דרך רפואיות משמעותיות והיא מובילה בתחום האונקולוגיה, המטולוגיה, ריאומטולוגיה, השתלות, אנמיה ומחלות וירליות. אסטרטגיית שירותי בריאות מותאמים-אישית (Personalized healthcare strategy) של חברת רוש מיועדת לספק תרופות וכלי אבחון אשר יאפשרו שיפור משמעותי בבריאות החולים, בהישרדותם ובאיכות חייהם. עשרים וארבע תרופות שפותחו על ידי חברת רוש כלולות ברשימות של ארגון הבריאות העולמי כתרופות חיוניות, ביניהן אנטיביוטיקה מצילת חיים, תרופות נגד מלריה וכימותרפיה.
מדעני החברה זכו בשני פרסי נובל, ולחברה הסכמי מחקר ופיתוח ובריתות אסטרטגיות עם שותפים רבים, כולל בעלות על חברת ג'ננטק ורוב בבעלות של חברת שוגאי.
בשנת 2001 רכשה חברת התרופות השישית בגדולה בעולם נוברטיס, הממוקמת אף היא בעיר בזל, 20% מהופמן לה רוש. בשנת 2018 חברת רוש רכשה את החברה Foundation Medicine המתמחה בבדיקות דם מיוחדות.
במרץ 2020 קיבלה חטיבת האבחון של החברה אישור FDA למערכת לבדיקת SARS-CoV-2 המסוגלת לאבחן בין 1,400 ל-8,800 דגימות בתוך 24 שעות.
פעילות בישראל
בישראל הוקמה נציגות של החברה בשם רוש פרמצבטיקה בע"מ בשנת 1999 והיא מעסיקה כ-100 עובדים. כמו כן השקיעה בקרן "פונטיפקס", קרן הון סיכון הגדולה בישראל לתחום מדעי החיים.
בשנת 2010, רכשה את חברת מדינגו הישראלית, שפיתחה משאבת אינסולין ממוזערת לחולי סוכרת, תמורת 170 מיליון דולר.
Imagine (אלבום)
Imagine הוא אלבום האולפן השני של ג'ון לנון שיצא לאור בסתיו 1971.
היסטוריה
כמעט שנה לאחר הוצאת אלבום הסולו הראשון שלו, "John Lennon/Plastic Ono Band", הוציא לנון את אלבומו השני, "Imagine". האלבום מתאפיין בעיקר בשירי רוק העוסקים בשלום ובאהבה. האלבום זכה להצלחה רבה מאוד, במיוחד בשיר הפותח את האלבום, Imagine, שהפך לאחד השירים הבולטים ביותר המזוהים עם הקריאה לשלום ולאחווה. השיר Jealous Guy שגם הפך ללהיט, היה אמור לצאת באלבום הלבן של הביטלס כשהוא נקרא Child Of Nature.
Gimmie Some Truth, שגם היה להיט באותה תקופה, הוא שיר מחאה שהיה אמור להופיע באלבומם האחרון של הביטלס Let It Be. השיר מנוגן בגיטרה מובילה על ידי חברו של ג'ון ללהקת הביטלס ג'ורג' האריסון וקלאוס פורמן, חברם של הביטלס מהתקופה בה הופיעו בהמבורג. שבו מתייחס לנון ברשעות לחברו ללהקת הביטלס, פול מקרטני. השיר הסוגר את האלבום Oh Yoko הוא שיר אהבה לאשתו של ג'ון, יוקו אונו. האלבום דורג במקום ה-80 ברשימת מגזין הרולינג סטון ל-500 האלבומים הגדולים בתולדות הרוק. בגלויה שצורפה לאלבום ניתן לראות את ג'ון אוחז באוזני חזיר (כתגובה לעטיפה של האלבום השני של מקרטני Ram שיצא לאור מוקדם יותר באותה שנה ובו נראה מקרטני אוחז בקרני איל).
נגנים
Plastic Ono Band: ונגנים אחרים.
קרחון מאר
קרחון מאר (באנגלית: Marr Glacier) הוא קרחון בגבעות קוקרי, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הקרחון ממוקם 4 קילומטרים ממערב לקרחון גולדמן.
הקרחון ממוקם בגובה 1,288 מטרים מעל פני הים.
גילוי ומיפוי הקרחון
אזור גבעות קוקרי (ובכללן הקרחון) התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת דיסקברי) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי סקוט.
הקרחון נקרא על שמו של ג'יימס וו. ד. מאר (James W S Marr), שהיה זואולוג במשלחת דיסקברי.
מייק דונילון
מייק דונילון (באנגלית: Mike Donilon, נולד ב-1959) הוא יועץ בכיר לנשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן. במקצוע הוא עורך דין ויועץ אמריקאי.
ביוגרפיה
דונילון הוא בנה של תרזה דונילון (לבית קונויי) שעבדה כמזכירת בית ספר ובנו של אדוארד דונילון שהיה מנהל בקרת מוצרים ויו"ר ועד בית הספר המקומי . אביו היה ממוצא אירי וסבו מצד אימו היגר לארצות הברית מאירלנד. דונילון הוא בוגר אקדמיית לה סאל השוכנת בעיר הולדתו, בירת רוד איילנד, פרובידנס . באוניברסיטת ג'ורג'טאון השלים לימודי תואר ראשון.
דונילון ייעץ למספר מועמדים בקמפיינים פולייטים. הוא שימש כיועץ במטה הבחירות של דיק ת'ורנברג בעת התמודדותו של ת'ורנברג לסנאט של ארצות הברית בפנסילבניה, הפסיד למועמד הדמוקרטי האריס וופורד. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992 עבד במטה הבחירות הנשיאותי של ביל קלינטון, ובנוסף לכך עבד דונילון עם סנאטורים רבים במהלך מסעי הבחירות שלהם לסנאטף בהם ביל נלסון, ג'ו ליברמן, מארק דייטון ג'ון קרי, אל גור, ז'אן שאהין וסנאטורים נוספים.
חיים אישיים
אחיו טום דונילון, היה היועץ לביטחון לאומי בממשלו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה בשנים 2010–2013 ולפני כן כיהן כסגנו של ג'יימס ג'ונס, היועץ לביטחון לאומי בתחילת כהונתו של ממשל אובמה.
CyberServe
סייברסרב אינטרנט ותקשורת בע"מ, הידועה במותג שלה, "CyberServe", היא חברה פרטית המקימה ומאחסנת אתרי אינטרנט. מקום מושבה בקריית ביאליק. באוקטובר 2021 נפרצו שרתי החברה על ידי קבוצת האקרים המכונה "Black Shadow", שפרצה גם לשרתי חברת שירביט כשנה קודם לכן.
היסטוריה
סייברסרב הוקמה ב-1997, ופיתחה ואחסנה שורה של אתרים, ללקוחות גדולים וקטנים כאחד. בין לקוחותיה הגדולים של סייברסרב בהווה, ניתן למנות את תאגיד השידור הישראלי, 103fm (ותחנת-הבת "צפון 104.5fm"), מוזיאון הילדים חולון, דן, קווים, מפעל הפיס, האגודה למלחמה בסרטן, רשת מכוני הכושר Space ועוד. בעבר, הקימה החברה ואחסנה גם את אתר Eco99fm, ואת אתר "ThePost", שהיה גרסה מוקדמת לאתר "מעריב", בתקופה שבה מעריב פורקה וחלק ממנה נמכר לקבוצת ישראל היום (אתר nrg עבר לבעלותה) ואילו החלק האחר, "מעריב", נמכר לידי איש העסקים אלי עזור. גם אתר Forbes ישראל באותה התקופה אוחסן ופותח על ידי סייברסרב.
לצד היותה חברה שמפתחת אתרי אינטרנט ללקוחות שונים, החברה פיתחה, אחסנה ותפעלה את האתר אטרף, שהיה בבעלותה, ופנה לקהילת הלהט"ב.
הפריצה לשרתי סייברסרב
ב-29 באוקטובר 2021 פרצה קבוצת "Black Shadow" את שרתי החברה וגרמה להשבתתם. חלק גדול מאתרי החברה ירד מהרשת ולא חזר זמן רב לאחר מכן. בין האתרים שנפרצו היה אתר "כאן בלוג" של תאגיד השידור הישראלי, אתר מכון מור, אתר חברת קווים, אתר חברת דן, אתר 103fm (ואתר התחנה-הבת 104.5fm) ואתר "אטרף".
בעוד שחלק מהאתרים שנפרצו ומידע שדלף מתוכם ולא הכיל מידע רגיש, שניים מהאתרים שמהם דלף מידע כללו מידע רגיש מאוד, כאשר במרכז האירוע ניצב אתר "אטרף", שהכיל בתוכו מידע אודות משתמשים להט"בים רבים, ובהם הרבה משתמשים שטרם "יצאו מהארון" וכאלה שסימנו כי הם חיוביים ל-HIV. לצד הדלפות המידע שפרסמה הקבוצה אודות משתמשי האתר, פרסמה הקבוצה גם הדלפות אודות לקוחות של מכון מור ומידע רפואי שלהם, וגם מידע אודות משתמשי השירות של חברת קווים. יום למחרת האירוע, ב-30 באוקטובר 2021, הגיבה החברה בעמוד הפייסבוק שלה לראשונה על התקיפה. בהמשך הפנתה סייברסרב אצבע מאשימה אל חברת "נטויז'ן", אשר לטענתה מאחסנת היא את האתרים, ולא חברת "סייברסרב". "נטויז'ן" השיבה כי סייברסרב "שכרה שירותי אירוח אתרים ללא הגנת סייבר".
ב-3 בנובמבר 2021 הודיעה הרשות להגנת הפרטיות כי פתחה בחקירה נגד "סייברסרב", והוטל איסור על חברת סייברסרב להעלות בחזרה את אתר "אטרף".
בעקבות האירוע
כשבוע לאחר מכן, חלק גדול מהאתרים שנפרצו (ובמיוחד אתר "אטרף" ואתר "מכון מור") לא שבו לפעילות, וגם לא ידוע האם ומתי ישובו לפעילות. באתר "מכון מור" זמין רק עמוד אחד - עמוד "תוצאות בדיקה" המצריך התחברות עם פרטים אישיים על מנת לצפות במידע רפואי.
ב-4 בנובמבר 2021 הוגשה בקשה לתובענה ייצוגית כנגד חברת "סייברסרב".
מושל וירג'יניה המערבית
מושל וירג'יניה המערבית (באנגלית: Governor of West Virginia) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת וירג'יניה המערבית. על המושל מוטלת החובה לאכוף את חוקי המדינה והסמכות לאשר או להטיל וטו על הצעות חוק שהועברו בבית המחוקקים של וירג'יניה המערבית, לכנס את בית המחוקקים בכל עת.
מאז קבלתה של וירג'יניה המערבית אל ארצות הברית ב-20 ביוני 1863, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, 34 גברים כיהנו כמושלי וירג'יניה המערבית. שניים מהם, ארץ' מוּר (המושל ה-28 וה-30) וססיל אנדרווד (המושל ה-25 וה-32), כיהנו כמושלים בשתי תקופות כהונה בלתי רציפות. מור היה המושל שכיהן את תקופת הכהונה הארוכה ביותר: שלוש-עשר שנות כהונתו השתרעו על פני שלוש תקופות כהונה. מושלה הראשון של המדינה, ארתור בורמן, כיהן את תקופת הכהונה הרציפה ביותר והתפטר שבוע לפני תום הקדנציה השלישית שלו. דניאל פרנסוורת' היה אז נשיא הסנאט של וירג'יניה; הוא כיהן כמושל בפועל במהלך שבעת הימים האחרונים של כהונת בורמן והיה מושל שכיהן במשך הזמן המועט ביותר.
על מנת לכהן כמושל וירג'יניה המערבית, על המתמודד למשרד המושל להיות לפחות בן שלושים שנה, ועליו להיות תושב וירג'יניה המערבית בחמש השנים שקדמו להתמודדותו. על פי החוקה הנוכחית של וירג'יניה, אשר אושרה ב-1872, המושל מתחיל את תקופת כהונתו בת ארבע השנים ביום שני הראשון שלאחר יום רביעי השני בחודש ינואר שלאחר הבחירות. החוקה המקורית של המדינה מ-1863 הגבילה את תקופת הכהונה של המושל לשנתיים בלבד.
מושל וירג'יניה הנוכחי הוא ג'ים ג'אסטיס מהמפלגה הרפובליקנית, שנכנס לתפקידו ב-16 בינואר 2017.
אוטומטיות (למידה)
אוטומטיות היא השלב המתקדם ביותר בתהליך הלמידה של רכישת מיומנות או יכולת כלשהי. פעולה אוטומטית מתבצעת באופן מהיר ומדויק באמצעות במאמץ מנטלי מזערי.
תהליכים עיבוד מידע אוטומטיים אינם מכוונים או נשלטים באופן רצוני, הם יעילים ביותר ומתרחשים מחוץ למודעות של האדם. בהתאם לכך, פעולות אוטומטיות אינן דורשות הפעלת קשב. עם זאת, האוטומטיות של פעולה מסוימת נרכשת באופן הדרגתי על ידי למידה ואימון. על כן ישנו רצף של מידת האוטומטיות בהתאם לרמת המיומנות שהושגה בתחום הרלוונטי. אפקט סטרופ מדגים כיצד שתי מיומנויות שונות של אותו האדם יכולות להיות ברמת אוטומטיות שונה.
פעולות אוטומטיות שונות עשויות לבוא לידי ביטוי במצבי הכרה מעורפלת כמו בסהרוריות (מחלת ירח) ובמצבים פתולוגיים אחרים כמו אירוע מוחי ואפילפסיה, שבהם עלול אדם ללכת ולבצע פעולות שגרתיות אוטומטיות אחרות בלא להיות מודע לכך. במשפט הפלילי קיימת הגנת העדר שליטה שעומדת לזכותו של מי שפעל באוטומטיות במצב הכרה לקוי.
תופעה אחרת של אוטומטיות, נפשית, מופיעה לעיתים אצל הסובלים מדיסוציאציה. לעיתים חווים חולים אלו מחשבות אוטומטיות שמוחם הורגל בהם כ"מישהו" או "משהו" ששולט במחשבתם, ופעולות פיזיות אוטומטיות כנשלטות בידי גורם זר. תופעות אלו נחקרו בידי הפסיכיאטרים ז'טאן ז'טיאן דה קלרמבו וויקטור קנדינסקי.
התפתחות האוטומטיות
תהליכים אוטומטיים מתפתחים מתוך התנסויות תדירות ועקביות של האדם, באופן המשקף את סדרי העולם שמסביבו ומסייע להתמודד עם עומס קוגניטיבי.
שינון הוא אחת הדרכים שבהן ניתן להגיע לאוטומציה.
מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים
קליפת המוח הקדם-מצחית חיונית לפעולת הזיכרון לטווח קצר. המידע שמוחזק בזיכרון לטווח קצר יכול במסגרת תהליך של התגבשות לעבור לזיכרון לטווח ארוך, ממנו יוכלו להישלף שוב לזיכרון לטווח הקצר לצורך שימוש עתידי. תהליכי עיבוד המידע המתרחשים במאגר הזיכרון לטווח קצר קובעים האם הוא יגיע אל מאגר הזיכרון לטווח ארוך, או יתפוגג וייעלם.
המוח הקטן מעורב בלימוד ובשימוש בתנועה מוטורית עד לשלב של רכישת מיומנות אוטומטית. ככל שהתנהגות נלמדת כלשהי נהיית יותר אוטומטית היא מועברת לגרעיני הבסיס. במהלך ביצוע של התנהגויות מורכבות גרעיני הבסיס מקבלים מידע אודות הגירויים הנוכחים בסביבה והתגובות של האדם אליהם. בתחילה הם משמשים כצופים פסיביים בלבד. במידה ומתרחשת חזרתיות של אותה ההתנהגות הם מתחילים להשתלט על רוב ההיבטים הקשורים להפעלה שלה ובכך לפנות משאבים קוגניטיביים לצרכים אחרים.
מבנים גבוהים של מערכת העצבים כמו קליפת המוח הקדם-מצחית וההסינגוליט קורטקס הקדמי קשורים לתיווך של תפקודים ניהוליים מודעים המצריכים מאמץ קוגניטיבי, כמו תכנון, בקרה, הצבת יעדים ועוד. לעומתם, אזורים נמוכים יותר כמו האמיגדלה וההיפוקמפוס מגיבים לרמזים רגשיים ונחשבים לאוטומטיים יותר.
אוטומטיות והתכווננות
תהליכים אוטומטיים רבים מתרחשים כתגובה לתפיסה של, עצמים, אנשים או אירועים בסביבה, ללא התערבות של החלטה מודעת. לכן הם יכולים להתקיים בצורה לא מכוונת ואינם תלויים בקיומו של רצון כלשהו.
סטריאוטיפ ונבואה המגשימה את עצמה הן דוגמאות לתהליכים אוטומטיים אשר יכולים להתרחש ללא רצונו של האדם ומבלי שיהיה מודע אליהם.
תיאודור החמור
תיאודור החמור (בצרפתית: Cadichon, "קדיצ'ון") היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית, שמבוססת על היצירה הספרותית "קורות חמור אחד" מאת סופי דה סגיר משנת 1860. הסדרה הופקה על ידי Juana Productions, והולחנה על ידי ג'רארד גאסטין.
לסדרה הופקו 2 עונות ו-20 פרקים באורך 13 דקות, אשר שודרו במקור בצרפת החל מ-6 בספטמבר 1986 עד שנת 1988 בערוץ +Canal במסגרת רצועת השידור Cabou Cadin. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בשנת 1993 בערוץ הילדים במסגרת רצועת השידור להתלבש עם שש.
את שיר הפתיחה של הסדרה ביצעו במקור אנני קורדי בעונה הראשונה וילדי בית האופרה של ניס בעונה השנייה, ואילו בעברית השיר בוצע על ידי חני נחמיאס על פי תרגומו של יוני חן וניהולו המוזיקלי של אורי כבירי. בשנת 1993 שיר הפתיחה של הסדרה בוצע על ידי שלומית ארנון במופע "שש על הבמה".
תקציר העלילה
תיאודור (במקור "קדיצ'ון") הוא חמור חום קטן שעבר התעללות על ידי בעליו, אשר הכה אותו ללא הפסקה. לאחר שברח ממנו, תיאודור מצא בית חם ואוהב אצל משפחה כפרית, בה התחבר לבת האנוש איזבלה (במקור "קרולין"). בפרקי העונה הראשונה תיאודור עובר בכל פרק הרפתקה חדשה יחד עם המשפחה, כאשר בפרקי העונה השנייה הוא יוצא להרפתקה מסביב לעולם שכוללות, בין היתר, את בריטניה, ספרד וגרמניה.
דיבוב מקורי
בדיבוב המקורי דיבבו מישל גרנייה בתור תיאודור, רנה טרמוני בתור דמויות גבריות וארלין קלייר בתור דמויות נשיות.
דיבוב עברי
הדיבוב העברי בוים והופק על ידי יוני חן, אשר גם דיבב בסדרה יחד עם דן תורן בתור תיאודור, עזרא דגן בתור המספר, אורלי קטן, עירית דגן ויעקב בוך.
גלנדייל (מיזורי)
גלנדייל (באנגלית: Glendale) היא עיר במדינת מיזורי שבארצות הברית. זו קהילה קטנה בין שתי הערים הגדולות קירקווד וובסטר גרובס. דרכים חשובות לעיר הן דרך מנצ'סטר הסמוכה לגבול הצפוני שלה ומערב לוקווד כגבול הדרומי. העיר שולבה רשמית במדינת מיזורי בשנת 1916, אך קיבלה את שמה מתחנת גלנדייל, תחנה בתחנת הרכבת הפסיפית.
אוכלוסייה
בשנת 2010 היו בגלנדייל 5,925 תושבים 2,273 משקי בית ו-1,686 משפחות. 96.7% לבנים 0.7% אפרו-אמריקאים 0.9% אסייתים ו-0.4% אחרים.
מכבי סקציה מעלות תרשיחא
מכבי סקציה מעלות תרשיחא הוא מועדון כדורגל מהעיר מעלות-תרשיחא המשחק בליגה ב' מחוז צפון א' (נכון לעונת 2019/2020).
היסטוריה
לכל אורך שנותיו המועדון שיחק בעיקר בליגות הנמוכות של הכדורגל הישראלי. בעונת 2004/2005, המועדון עלה בפעם הראשונה בתולדותיו לליגה א', אחרי שסיים במקום הראשון בליגה ב' צפון. את עונת הבכורה שלו בליגה א' צפון המועדון סיים במקום ה-6, אך בעונה שלאחר מכן המועדון ירד בחזרה לליגה ב'. בסוף עונת 2010/2011 המועדון עלה מליגה ב' אל ליגה א' בפעם השנייה בתולדותיו. בעונת 2011/2012 רשם המועדון את הישג השיא שלו לאורך ההיסטוריה כשסיים במקום ה-4 בליגה א' צפון. עם זאת, עונה לאחר מכן הוא ירד שוב בחזרה לליגה ב', לאחר שהקבוצה סיימה במקום האחרון בליגה.
בעונת 2013/2014 רשם המועדון הישג מרשים במפעל גביע המדינה בכדורגל בעת ששיחק בליגה ב', הליגה הרביעית בכדורגל הישראלי, אחרי שגברה הקבוצה על הפועל בקה אל גרבייה 4:2, לאחר מכן ניצחה שני מועדונים מהליגה הלאומית: הכח עמידר רמת גן בתוצאה 3-0, ואחר כך את הפועל פתח תקווה בתוצאה של 2-1, והגיע עד לרבע הגמר הגביע. ברבע הגמר הובסה הקבוצה 0-8 על ידי מכבי פתח תקווה (מליגת העל), באצטדיון המושבה. בכך הפכה מכבי סקציה מעלות תרשיחא הפכה לקבוצה הראשונה מהליגה הרביעית בישראל שמעפילה עד לשלב רבע גמר גביע המדינה.
באותה העונה בליגה, המועדון סיים במקום השלישי בליגה ב' צפון א', ועל ידי זה הוא זכה בכרטיס לפלייאוף העלייה, לאחר שנאבקה עם מועדון כדורגל אחוה כפר מנדא, הפועל שפרעם, ומכבי אחי איכסאל על הכרטיס. הקבוצה התמודדה מול הפועל דליית אל כרמל בפלייאוף העלייה, ניצחה 6-5 בפנדלים לאחר תיקו מוחלט, ועלתה לליגה א' בפעם השלישית בתולדותייה.
בעונת 2015/16 הקבוצה סיימה במקום ה-15 בליגה א' צפון וירדה לליגה ב' שוב.
ירושלים, שער החבשים
"ירושלים, שער החבשים" הוא כינויו של ציור מאת הצייר הישראלי יוסף זריצקי. הציור, עשוי בטכניקה של צבעי מים. תאריך עשייתו המשוער הוא 1923, אולם הוא נושא חתימה ותאריך משנת 1927.
הציור מתאר מבנה של שער בחומה ברחוב אתיופיה בירושלים. זריצקי יצר את התיאור בעזרת כתמי צבע היוצרים יחסים מורכבים בין מישור קדמי לאחורי. התיאור שייך לתקופה מוקדמת ביצירתו ה"ארץ-ישראלית" של זריצקי, בעיקר בהצמדות אל התיאור הפיזי הדקדקני של השער.
רפרודוקציה של הציור הופיע כעמוד הראשון בספר "סיפורה של אמנות ישראל" (1980). באותה עת הייתה היצירה מצויה באוסף שעיה יריב, בעליה של "גלריה גורדון". נכון לשנת 2011 הציור נמצא באוסף עמי בראון.
מרדכי עומר פירש בשנת 1984 את הציור כביטוי ארס-פואטי לאמנות הציור:
הציור היה בבעלות עמי בראון, שרכש אותו מגלריה גורדון. כיום נמצא הציור באוסף חברת הפניקס הישראלי.
בסיס סברומורסק
בסיס סברומורסק (ברוסית: Северомо́рск) הוא הבסיס העיקרי של הצי הצפוני של הצי הרוסי. הבסיס משמש כבסיס הבית של הצי הצפוני ובו בסיס צוללות גדול והוא ממוקם בסמיכות לעיר סברומורוסק, שבמחוז מורמנסק. סברומורסק מהווה בסיס הספינות של חטיבת ספינות הטילים ה-43.
ספינות מלחמה בבסיס
חטיבת ספינות הטילים ה-43 חטיבה 14 ללוחמת צוללות בריגדה 81 לספינות תמיכה
יוהאן הידרשטט
יוהאן איוואר הידרשטט (בשוודית: Johan Ivar Hederstedt; נולד ב-26 באוגוסט 1943) הוא גנרל שוודי בדימוס אשר שימש כמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) התשיעי של צבא שוודיה.
ביוגרפיה
ב-1988 הוא הועלה לדרגת אוברסט ונשלח ללבנון כמפקד הגדוד השוודי של יוניפי"ל. לאחר חזרתו לשוודיה, מונה למפקד בריגדה במשמר המלכותי השוודי, וכיהן בתפקיד עד 1993. לאחר מכן מונה למפקד הדיוויזיה המערבית עד 1996, אז הועלה לדרגת גנרל-מאיור ומונה למפקד המשימות הבינלאומיות של צבא שוודיה. במאי 1997, הוא הוביל תרגיל צבאי רחב היקף בגרמניה בשם "שותפות לשלום". בתרגיל השתתפו 1,900 קצינים מ-28 מדינות שונות. באותה שנה הוא מונה ליועצו הצבאי של שר ההגנה ביורן פון סידוב. במהלך שנות ה-90, הוא פיקח על הכוחות השוודיים שהשתתפו במשימות שמירת שלום בבוסניה והרצגובינה, מקדוניה הצפונית וקוסובו.
ב-30 ביוני 2000 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל). בשנת 2001 הוא שימש גם כנשיא התורן של הוועדה הצבאית של האיחוד האירופי. ב-31 בדצמבר 2003 הוא התפטר מהתפקיד ופרש מהצבא.
גבינת דאנלופ
גבינת דאנלופ (באנגלית: Dunlop) היא גבינה שמקורה בדאנלופ באיירשייר שבסקוטלנד. הגבינה דומה במרקמה לגבינת צ'דר אולם טעמה עדין יותר. הגבינה מוגשת במטבח הסקוטי כמתאבן לצד ויסקי.
היסטוריה
ראשיתה של גבינת דאנלופ בגבינה אשר יוצרה על ידי ברברה גילמור בשנת 1688 באזור זה של סקוטלנד. גילמור יצרה גבינה שונה מזו שיוצרה קודם לכן בסקוטלנד, והיא למעשה הביאה לאזור את שיטת עשיית גבינה זו. הגבינה זכתה לפופולריות רבה, ולביקוש רב, ושכניה החלו לייצר את הגבינה באותו אופן. לימים כונתה הגבינה בשם "גבינת דאנלופ". הפופולריות של הגבינה פשטה בכל רחבי סקוטלנד בשל טעמה המתוק ומרקמה הרך.
הגבינה יוצרה מחלב מלא מתוק, ויושנה במשך שישה עד שנים עשר חודשים. בכך יצרה הגבינה מענה לחלב עודף שנותר באזור דאנלופ, ולא ניתן היה להשתמש בו בשל העדר יכולת להעבירו למרחקים גדולים. עם התפתחות אמצעי הקירור והתחבורה, פחתו כמויות החלב העודף, וכן פחת ייצור הגבינה.
ייצור הגבינה פסק בשנת 1940 בשל פרוץ מלחמת העולם השנייה. ייצור מועט חודש לאחר המלחמה.
יעקב יחזקיה גרינוולד (ניו יורק)
רבי יעקב יחזקיה גרינוולד (נולד בח' בניסן ה'תש"ח, 17 באפריל 1948) הוא אדמו"ר מפאפא בארצות הברית.
ביוגרפיה
נולד באנטוורפן, בנם השני של הרב יוסף גרינוולד, רבה האחרון של פאפא לפני השואה, ושל אשתו השנייה מרים. הוא נימול בידי אביו וכסנדק כובד הרב חיים מאיר יחיאל שפירא מנארול. בילדותו היגרה המשפחה לארצות הברית שבה כונן אביו את חסידות פאפא.
נישא לברכה פרידא בתו של הרב מאיר גרינוולד אב"ד טעטש, חמיו היה בן-דודו של אביו, בנו של הרב אברהם יוסף גרינוולד ונכדו של הרב משה גרינוולד.
במשך שנים כיהן כדיין ומו"צ של חסידות פאפא, ומאז פטירת אביו הוא מכהן כאדמו"ר השלישי מחסידות פאפא.
הרב גרינוולד מתגורר בוויליאמסבורג שבברוקלין, כאשר רוב חסידיו מתגוררים בארצות הברית (בעיקר בניו יורק) ובקנדה ומיעוטם בישראל ובלונדון.
משפחתו
גיסו (חתן חמיו), הוא הרב ישעיה יעקב פורטוגל, האדמו"ר מסקולען.
ורבה (אי)
ורבה (בערבית: وربة) הוא אי לא מיושב בכווית, הממוקם במפרץ הפרסי, ליד שפך הנהר פרת. האי ממוקם כ-1.5 ק"מ צפונית לאי בוביאן.
אף על פי שהאי אינו מיושב, ממשלת כווית מחזיקה בעמדת משמר החופים, M-1 באי, שממומנת חלקית על ידי האו"ם.
היסטוריה
עד לנובמבר 1994, עיראק טענה כי שטח כווית, כמו כן שטח האי, שייכים לה. לאחר מספר התערבויות של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, עיראק קיבלה רשמית את תיחום הגבול עם כווית.
סמוך לאי, בתחילת דצמבר 2002, לקראת הפלישה לעיראק, ספינה עיראקית פתחה באש על שתי סירות סיור של משמר החופים הכוויתי, וגרמה להן להתנגש. חייל אמריקאי ושני שומרי חוף כוויתים נפצעו בתקיפה.
אמבראר E-Jets
אמבראר E-Jets (Embraer E-Jets) היא סדרת מטוסי נוסעים סילוניים מתוצרת אמבראר, צרי-גוף, בעלי שני מנועים, לטווח בינוני, המיוצרים בברזיל. סדרה זו הוכרזה לראשונה בסלון האווירי בפריז בשנת 1999, וייצורה החל בשנת 2002. מאז זכתה סדרת E-Jets להצלחה מסחרית ונכון ל-31 בדצמבר 2009 נמכרו ונמסרו 605 מטוסים מסדרה זו, וקיימות 862 הזמנות נוספות. על פי תחזיות היצרן, עד לשנת 2016 ימכרו עוד 1,112 מטוסים מסדרה זו.
איחוד יחסי
איחוד יחסי היא שיטת טיפול חשבונאית אפשרית בשליטה משותפת על חברה, על פיה החברה המחזיקה מאחדת את חלקה היחסי (על פי אחוזי ההחזקה שלה) בכל אחד מפרטי הנכסים, ההתחייבויות, ההכנסות וההוצאות של החברה המוחזקת.
אמבראר E-Jets
אלה כלי טיס חדישים מאוד יחסית לכלי טיס דומים בגודל ובטווח טיסה הקיימים היום בשוק, והם חסכוניים בדלק ומצוידים במערכות אוויוניקה מבוססות טוס-על-חוט.
ארקיע היא החברה היחידה בארץ שמפעילה, נכון לשנת 2018, מטוסים מהסדרה (שלושה מטוסים מדגם E-195 ושלושה מטוסים מדגם E-190), המשמשים אותה לטיסות לאירופה ולאילת.
איחוד יחסי
לעיתים חברה המחזיקה מניות של חברה אחרת מקיימת שיתוף חוזי מוסכם עם בעלי המניות האחרים, בשליטה על הפעילות הכלכלית של החברה המוחזקת. שיתוף זה יוצר למעשה שליטה משותפת, המתקיימת רק כאשר החלטות פיננסיות ותפעוליות אסטרטגיות, המתייחסות לפעילות, דורשות החלטה פה אחד של הצדדים ששולטים במשותף.
נציין כי על פי התקינה הישראלית ישנה חובה לבצע איחוד יחסי במקרים בהם מתקיימת שליטה משותפת. על פי התקינה הבינלאומית ניתן לבחור אם לבצע איחוד יחסי או לטפל בהשקעה על פי שיטת השווי המאזני.
אמבראר E-Jets
עיצוב ופיתוח
אף שכינויים של המטוסים בסדרה זו הוא בקידומת "E", באופן טכני הם שייכים לסדרת מטוסי הסילון האזוריים (Embraer Regional Jets, ר"ת ERJ). בשלב מוקדם בעת פרסומה של הסדרה ויתרה חברת אמבראר על הקידומת ERJ לסדרה זו. מטוסי ה-190 ו-195 דומים ביכולות הנשיאה שלהם לגרסאות הראשונות של מטוסי DC-9 ובואינג 737, אשר נחשבו תמיד למטוסי קווים ראשיים של חברות תעופה. במטוסי הנוסעים שלה פיתחה אמבראר עיצוב חדשני של "בועה כפולה" המאפשר לנוסע עמידה זקופה בתא הנוסעים. במטוסים שורות של ארבעה מושבים לרוחב המטוס.
הלקוחות הראשונים של הסדרה היו חברות תעופה צרפתיות אזוריות שהזמינו עשרה מטוסים וחמש אופציות נוספות מדגם E-170, וחברת התעופה השווייצרית קרוסאייר שהזמינה 30 מטוסים מדגם E-170 ו-30 מטוסים מדגם E-190. ההזמנה הגדולה ביותר למטוסי הסדרה באה מחברת ג'ט בלו איירווייז שהזמינה 100 מטוסי E-190 ואופציה ל-100 מטוסים נוספים. ב-6 בנובמבר 2008 קבע מטוס E-190 של חברת ג'ט בלו איירווייז שיא מרחק לדגם זה, כאשר טס ללא חניות ביניים מאנקורג' באלסקה לבאפלו ניו יורק, מרחק של 4,989 ק"מ. המטוס היה בדרכו לניו יורק, ריק מנוסעים, לאחר סיום חכירה בת חודשיים למועמדת לסגנות נשיאות ארצות הברית, שרה פיילין.
איחוד יחסי
על פי התקינה הבינלאומית IFRS 11 משנת 2013 לא ניתן יותר להשתמש בשיטת האיחוד היחסי אלא רק בשיטת השווי המאזני על פי תקן חשבונאות IAS 28.
אדריאן מורו
אדריאן מורו (בצרפתית: Adrien Moreau; 18 באפריל 1843 – 22 בפברואר 1906) היה צייר, פסל ומאייר צרפתי בנושאים.
אמבראר E-Jets
עיצוב ופיתוח
קיימות מספר חברות בעולם אשר צי המטוסים שלהן נשען משיקולי יעילות התפעול אך ורק על מטוסי סדרת E-jets, בהן החברות שאטל אמריקה וריפבליק איירווייז בארצות הברית והן חברת אזול נתיבי אוויר ברזילאיים של היזם דייוויד נילמן, אשר הקים בעבר בארצות הברית גם את ג'ט בלו איירווייז, אשר אף לה מטוסי E-jets במצבת כלי הטיס שלה.
איחוד יחסי
דוגמה
להלן תמצית מאזן חברה ב' ליום 31/12/2008:
אמבראר E-Jets
E-170/175
מטוסי E-170 היו הראשונים שיוצרו בסדרה זו. אבטיפוס ראשון הושלם ב-29 באוקטובר 2001, וטס לראשונה ב-19 בפברואר 2002. הוא הוצג לציבור בחודש מאי 2002. דגם E-175 הושלם לראשונה ביוני 2003. הלקוח הראשון שקיבל מטוס E-170 היה לוט פוליש איירליינס בחודש מרץ 2004.
אדריאן מורו
ביוגרפיה
הוא המשיך להציג עד סוף ימיו, וקיבל מדליית כסף ב-1876 על "מנוחה בחווה". הוא גם זכה במדליות כסף בתערוכות עולמיות של 1889 ו-1900 בפריז. מורו הפך לאביר לגיון הכבוד ב-1892.
פי (פירושונים)
{{פירושונים|
אדריאן מורו
ביוגרפיה
מורו צייר בשמן ובצבעי מים, ובמהלך חייו התפרסם בזכות התיאורים ההיסטוריים שלו של המעמדות העליונים הצרפתיים במאות האחרונות, אם כי באותה מידה שלט בציורי נוף ז'אנריים שהציגו איכרים וחיי היומיום שלהם. הוא סיפק איורים וציורים בצבעי מים לספרים של סופרים כמו וולטייר, ויקטור הוגו, ואונורה דה בלזק. הוא גם כתב ספר על תולדות משפחתו בשם "Les Moreau" (1893).
איחוד יחסי
דוגמה
במידה וחברה א' תיישם את שיטת האיחוד היחסי היא תיקח 50% בכל נכס והתחייבות של חברה ב' ותאחד אותם במאזנה (כמובן שבהקבלה גם תוצאות הפעילות של חברה ב' תאוחדנה במסגרת דוח רווח והפסד של חברה א').
אמבראר E-Jets
E-190/195
מטוסי E-190/195 הן גרסאות מוארכות גוף ביחס למטוסי E-170/175 אשר הותאמו להם כנפיים גדולות יותר, מנועים חזקים יותר (GE CF34-10E) בעלי כוח דחף של 82.30 קילו-ניוטון האחד. מטוסים אלה מתחרים על נתח השוק של מטוסי בומברדיה CRJ1000. כיוון שבמטוסים אלה למעלה מ-100 מושבים הם מהווים תחרות אף למטוסי קו ראשי קצר של חברות תעופה, בהם מטוסי בואינג 717-200, בואינג 737-500/600, איירבוס A318, ואיירבוס A220.
אדריאן מורו
ביוגרפיה
הוא מת בפריז בשנת 1906. יצירותיו מוצגות במוזיאונים בקרקסון, נאנט וטרואה. בשנת 1996, יצירתו "רקדן צועני" נמכרה ביותר מ-260,000 אירו במכירה פומבית, בעוד שבאמריקה, באפריל 2010, "קונצרט חובבים" נמכרה יותר מ-70,000 דולר.
פי (פירושונים)
ראו גם
}}
איחוד יחסי
דוגמה
נניח שכל מה שיש בחברה א' זה ההשקעה בחברה ב' שמומנה על ידי הלוואה בגובה 50 מ' ש"ח והון עצמי בגובה 25 מ' ש"ח (כלומר, במאזן חברה א' יוצג נכס השקעה בחברה ב' של 75 מ' ש"ח מול התחייבויות לזמן ארוך של 50 מ' ש"ח והון עצמי של 25 מ' ש"ח). כעת לאחר האיחוד היחסי, המאזן המאוחד של א' יראה כדלקמן:
אמבראר E-Jets
E-190/195
מטוס E-190 טס לראשונה במרץ 2004, ודגם E-195 המריא לראשונה בדצמבר 2004. החברה הראשונה לקבל מטוס E-190 הייתה ג'ט בלו איירווייז ואילו החברה הראשונה שהטיסה מטוס E-195 הייתה חברת Flybe הבריטית. בזכות גודלם, מטוסים אלה יפעלו כמטוסי קו ראשי בחברות תעופה רבות, למרות שייעודם המקורי היה לקווים אזוריים. כך למשל אייר קנדה מפעילה 45 מטוסי E-190 ובכל אחד מהם 9 מושבים במחלקת עסקים ו-84 מושבים במחלקת תיירים, בקווים הראשיים של החברה.
אמבראר ליניאג' 1000
ב-2 במאי 2006 הכריזה אמבראר כי בכוונתה ליצור גרסת מטוס מנהלים לדגם E-190. מבנהו יהיה זהה לזה של E-190, אולם טווח הטיסה שלו יוגדל ל-7,778 ק"מ, והוא יכיל 19 מושבים מפוארים. חיל האוויר הארגנטינאי הזמין מטוס אחד מדגם זה. ב-7 בינואר 2009 אישרה רשות התעופה הפדרלית האמריקאית את המטוס לשימוש. שני המטוסים הראשונים מגרסה זו נמסרו בחודש דצמבר 2009.
מפרט
מקור: Embraer E-jet
הפיגועים בסרי לנקה (2019)
הפיגועים בסרי לנקה הם סדרת פיצוצים שאירעו ב-21 באפריל 2019, במהלך חג הפסחא, בערים קולומבו (העיר הגדולה ביותר ומרכז העסקים של סרי לנקה), בטיקלואה, נגומבו ושני פרוורים של קולומבו. הפיצוצים התרחשו במספר כנסיות ובתי מלון, ונהרגו בהם כ-269 בני אדם וכ-500 נפצעו.
הפיגועים
מעט לפני השעה 9 בבוקר התרחשו שישה פיצוצים במקביל, בשלושה בתי מלון בקולומבו (מלון שאנגרי-לה, מלון סינמון גראנד, ומלון קינגסברי), ובשלוש כנסיות: בקולומבו (כנסיית אנטוניוס הקדוש), בנגומבו (כנסיית סבסטיאן הקדוש) ובבטיקלואה (כנסיית ציון), שבאותו זמן צוין בהן חג הפסחא. ארבע שעות מאוחר יותר התרחשו עוד שני פיצוצים בפרוורי קולומבו, באכסניה ובמתחם דיור. חלק מהפיגועים נעשו בידי מחבלים מתאבדים.
למחרת סדרת הפיצוצים פרסמה ממשלת סרי לנקה הודעה לפיה ארגון אסלאמי בשם "ג'מאעת א-תווחיד הלאומית" אחראי לפיגועים במדינה, וכי המחבלים שנטלו חלק בפיגועים הם אזרחי סרי לנקה. מידע המתריע מפני פיגוע אפשרי התקבל מספר שבועות קודם לכן, ב-4 באפריל, ואף ביום שלפני סדרת הפיצוצים וכן שעה לפני הפיצוץ הראשון. ב-23 באפריל קיבל ארגון המדינה האסלאמית אחריות על המתקפה, ופרסם תמונה של שמונת המחבלים המתאבדים.
הרוגים
מרבית הנרצחים בפיגועים הם אזרחי סרי לנקה, וכ-36 הם זרים. 3 מההרוגים הם שוטרים שפרצו אחרי הפיגועים לאחת הדירות החשודות בפרברי קולומבו, כאשר החשודים פוצצו עליהם מטען.
אליזבת מלוקסמבורג
אליזבת מלוקסמבורג (בגרמנית: Elisabeth von Luxembourg; 7 באוקטובר 1409 – 19 בדצמבר 1442), הייתה בתו של זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו של אלברכט השני, מלך גרמניה.
ראשית חייה
אליזבת נולדה בשנת 7 באוקטובר 1409 בווישגראד, לזיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולברברה מציליה, בתם של הרמן השני, רוזן ציליה ואנה משאונבורג. בשנת 1410 נבחר אביה למלך גרמניה, ובשנת 1411 הוכרזה אליזבת כיורשת העצר של ממלכת הונגריה. בשנת 1418 גורשה אמה מהחצר המלכותית בעוון ניאוף, ונכלאה בתחילה בנאד'-וואראד ולאחר מכן בשאקולקה. על אף שאליזבת הייתה נסיכת הכתר היא נשלחה לגלות עם אמה, שנמשכה עד להתפייסות הוריה בשנת 1419. באותה שנה הוכתר אביה למלך בוהמיה, לאחר מיתת אחיו וצלאב הרביעי, מלך בוהמיה.
נישואיה
ב-12 בפברואר 1422 התחתנה אליזבת עם אלברכט החמישי, דוכס אוסטריה, ולאחר הנישואים התגוררו בני הזוג בווינה.
שלטונה כמלכה
בשנת 1437 מת אביה זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולפני מותו ביקש מהאצולה הבוהמית שתבחר באלברכט כמלך. לאחר מותו של זיגיסמונד נפגשו בני הזוג עם האצולה ההונגרית, ולאחר שהתחייבו לא לשנות את הגבול בין אוסטריה להונגריה ושהם יתגוררו בהונגריה, נבחרו הזוג ב-18 בדצמבר 1437 למלכי הונגריה. לאחר מחלוקת קצרה בין ארכיבישוף אסטרגום לבישוף וספרם מי יכתיר את אליזבת כמלכה, הוחלט שבישוף וספרם יעשה זאת, וב-1 בינואר 1438 נערך טקס ההכתרה בבזיליקת סקשפהרוואר.
במרץ אותה שנה נבחר בעלה אלברכט למלך גרמניה, ובמאי אותה שנה הוא נבחר למלך בוהמיה, אולם אליזבת לא נסעה לטקס ההכתרה בפראג.
אלמנותה ומותה
ב-7 באוקטובר 1439 מת בעלה אלברכט השני, מלך גרמניה לאחר מסע קצר נגד האימפריה העות'מאנית, ואליזבת שראתה את עצמה היורשת החוקית של ממלכת הונגריה נאבקה להכתיר את בנה לאדיסלאוס למלך, אולם האצילים ההונגרים הכתירו את ולדיסלב השלישי, מלך פולין כאולסלו הראשון, מלך הונגריה. האומנת של בתה אליזבת, הלנה קוטננרין, גנבה את כתר ההכתרה של הונגריה והביאה אותו לאליזבת, וב-15 במאי 1440 הוכתר בנה כלסלו החמישי, מלך הונגריה, אולם מלחמת האזרחים במדינה נמשכה. למען ביטחונם והגנתם הועברו ילדיה לחסותו של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וב-19 בדצמבר 1442 מתה אליזבת בגיור, והועלו שמועות שהיא מתה כתוצאה מהרעלה.
משפחתה
ב-12 בפברואר 1422 התחתנה אליזבת עם אלברכט השני, מלך גרמניה, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
ואלנסיין (כדורגל)
מועדון הכדורגל ואלנסיין (בצרפתית: Valenciennes Football Club) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר ואלנסיין. המועדון, אשר נוסד בשנת 1913, משחק את משחקיו הביתיים בסטאד דה אנו, המכיל כ-25,000 מקומות ישיבה. המועדון משחק בליגה הצרפתית השנייה מעונת. המועדון מפעיל גם קבוצת נשים.
נשיא המועדון הוא ז'אן-לואי ברולו ומאמן הקבוצה הוא רג'ינלד ריי.
היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1913 ועד עונת 1934/1935 שיחק בליגה הצרפתית השנייה. בעונת 1934/1935 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת פ.צ. רואן. בסוף העונה עלה בפעם הראשונה לליגת העל הצרפתית. בעונת 1935/1936 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת סושו. בסוף העונה ירד מליגת העל הצרפתית לליגה השנייה.
המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה מעונת 1936/1937 ועד עונת 1937/1938 שבסופה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק 18 שנה ברציפות בליגה השנייה מעונת 1938/1939 ועד עונת 1955/1956. בעונות 1946/1947, 1948/1949 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצות לה הבר ואראס בהתאמה. בעונת 1950/1951 הגיע בפעם היחידה לגמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת שטרסבורג. בעונת 1951/1952 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת ניס. בסוף עונת 1955/1956 עלה מהליגה השנייה לליגה הראשונה.
המועדון שיחק 5 שנים בליגה הראשונה מעונת 1956/1957 ועד עונת 1960/1961 שבסופה ירד לליגה השנייה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה מעונת 1961/1962 ועד עונת 1974/1975. בעונת 1963/1964 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת אולימפיק ליון. בעונת 1964/1965 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת סנט אטיין. בעונת 1969/1970 הגיע לחצי גמר הגביע והפסיד לקבוצת נאנט. בעונת 1974/1975 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת מץ. בסוף העונה עלה מהליגה השנייה לליגה הראשונה.
המועדון שיחק בליגה הראשונה 7 שנים ברציפות מעונת 1975/1976 ועד עונת 1981/1982. בעונות 1975/1976, 1977/1978 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת נאנסי. בעונת 1979/1980 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת סושו. בעונת 1981/1982 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת בסטיה. בסוף העונה ירד לליגה השנייה.
המועדון שיחק בליגה השנייה 10 שנים ברציפות מעונת 1982/1983 ועד עונת 1991/1992. בעונות 1989/1990, 1991/1992 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצות סנט אטיין ואולימפיק מרסיי בהתאמה. בסוף עונת 1991/1992 עלה לליגה הראשונה ואחרי עונה אחת ירד לליגה השנייה. בעונת 1993/1994 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת נאנט. בסוף העונה ירד לליגה השלישית.
סמיואל רולס דרייבר
סמיואל רולס דרייבר (באנגלית: Samuel Rolles Driver;) היה תאולוג אנגלי וחבר באקדמיה הבריטית, אשר הקדיש את חייו למחקר הטקסטואלי והביקורתי של הברית הישנה.
ביוגרפיה
סמיואל רולס דרייבר נולד בסאות'המפטון. הוא התחנך בוינצ'סטר ובניו קולג', שם הייתה לו קריירה מכובדת, והשתתף בכיתה ראשונה ב-Literae Humaniores  בשנת 1869. הוא זכה במלגה על שם פוזי ואלרטון  בשנת 1866, ולמלגה על שם קניקוט  בשנת 1870 (שתי המלגות לחקר העברית), וכן זכה בפרס Houghton Syriac בשנת 1872. משנת 1870 הוא היה עמית מחקר, ומ-1875 גם מרצה בניו קולג'. בשנת 1883 ירש את תפקידו של אדוארד בוברי פוזי בתפקיד פרופסור לעברית באוקספורד וכקאנון של כרייסט צ'רץ'.
דרייבר היה חבר בוועדת הגרסה המתוקנת (1876–1884, עדכון לתרגום המלך ג'יימס), ובוועדת איתור לתפקיד הבישוף מסאות'וול  (1884-1904). הוא קיבל תוארי דוקטור של כבוד מאוניברסיטת דבלין (1892), ודוקטור לתאולוגיה מאוניברסיטת גלאזגו (1901) ומאוניברסיטת קיימברידג' (1905). ב-1902 נבחר לעמית האקדמיה הבריטית, וב-1908 התכבד לשאת בה את הראשונה בסדרת הרצאות שווייך.
דרייבר התחתן בשנת 1891 עם מייבל, בתו של אדמונד באר, ליד איילשם, נורפוק, ונולדו להם שני בנים ושתי בנות. הוא נפטר באוקספורד בשנת 1914.
עבודתו החשובה ביותר הייתה "מילון העברית המקראית" (A Hebrew and English Lexicon of the Old Testament ידוע כיום כ-Brown–Driver–Briggs,או BDB, בראון דרייוור ובריגס) שיצא בשנת 1906, עליו עבד יחד עם צ'ארלס אוגוסטוס בריגז תחת העורך הראשי פרנסיס בראון. מילון זה הרחיב את מילון העברית המקראית של וילהלם גזניוס בתרגום לאנגלית של אדוארד רובינסון.
נא'בית
הנא'בית היא שפה מתוכננת של החוצנים הדמיוניים הנקראים "נא'בים" מהסרט "אווטאר" של ג'יימס קמרון. את השפה יצר פרופסור פול פרומר. הנא'בית נוצרה אמנם עבור הסרט, אולם היא ממשיכה להתפתח, ופרומר ממשיך לפרסם מילים חדשות.
הגם שבתחילה רק יוצר השפה הבין את הדקדוק שלה, ניתן למצוא אתרים עם מדריכים ללימוד השפה. לנא'בית אין כתב משלה, ומשתמשים עבורה בכתב לטיני.
פיתוח
פיתוח השפה הנא'בית החל ב-2005 למטרות הסרט. השפה פותחה כך שהשחקנים יוכלו להבינה וללמוד אותה. ג'יימס קמרון ביקש שהשפה תישמע "חוצנית" אולם שעדיין תהיה נעימה לשמיעה. פרומר, יוצר השפה, היה בצילומים ועזר לשחקנים לדבר באופן נכון ואף נתן עצות כיצד להגות את המילים בשפה הנא'בית במצבי רוח שונים (ברגעי לחץ, שמחה וכדומה).
פרומר המשיך לפתח את השפה עבור המשחק "אווטאר" שיצא בדצמבר 2009. במשחק מופיעות מילים חדשות שנוצרו כדי להעשיר את המשחק. בנוסף, פרומר אף תרגם לשפה הנא'בית מספר שירים שקמרון ביקש ממנו לתרגם. שירים אלה מופיעים בפסקול של הסרט.
ביום יציאת הסרט היו בנא'בית כ-1,000 מילים.
משפט טוקיו (סרט)
משפט טוקיו הוא סרט דרמה ביוגרפי סיני שיצא בשנת 2006.
הפקה
סרט זה ביים גאו קונשו והוא עוסק בבית הדין הצבאי הבינלאומי למזרח הרחוק לאחר כניעת יפן במלחמת העולם השנייה. הסרט מציג את המשפט מנקודת מבטו של השופט הסיני מיי ג'ו-אאו.
הבמאי וצוותו השקיעו יותר משנה במחקר לסיום התסריט, המבוסס על נתונים היסטוריים. תקציבו היה 18 מיליון יואן (2.25 מיליון דולר). סרט זה שכר שחקנים מ-11 מדינות, כולל סין היבשתית, הונג קונג, יפן ומקומות אחרים, כולל שחקנים כמו קנת צאנג ודמיאן לאו. הם שיחזרו סצינות משפט מהמשפט באמיתי, בסינית, אנגלית ויפנית. הסרט הוצג בבתי קולנוע ובמאה אוניברסיטאות ברחבי סין היבשתית לציון 75 שנה לתחילת הפלישה של יפן לסין.
קבלה
לפי יומון העם, "עשרה ימים לאחר הופעת הבכורה שלו ב-1 בספטמבר, הסרט על משפט פושעי המלחמה היפניים גרף 10 מיליון יואן (1.25 מיליון דולר ארצות הברית) בקופות, למרות התחרות מצד שובר הקופות ההוליוודי אקס-מן: המפלט האחרון".
Discoteque
Discoteque (בעברית: דיסקוטק) הוא שיר שהוקלט על ידי הלהקה הליטאית דה רופ. השיר ייצג את ליטא באירוויזיון 2021.
רקע
המהדורה ה-65 של האירוויזיון התקיימה ברוטרדם, הולנד והורכבה משני חצאי גמר ב-18 במאי וב-20 במאי 2021, ומגמר ב-22 במאי 2021. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת (הולנד) וחמש המדינות הגדולות (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-17 בנובמבר 2020, נודע כי ליטא תופיע בחלקו הראשון של חצי הגמר הראשון של התחרות.
ב-15 בפברואר 2020, דה רופ ניצחו בקדם הליטאי לאירוויזיון 2020 עם השיר "On Fire". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. לאחר מכן, רשות השידור הליטאית הכריזה כי היא תערוך קדם, ודה רופ יקבלו מקום אוטומטי בגמר הקדם. ב-6 בפברואר 2021, דה רופ ניצחו בקדם, ונבחרו לייצג את ארצם באירוויזיון 2021.
באירוויזיון
ב-18 במאי 2021, הלהקה ביצעה את השיר בחצי הגמר. בתום ההצבעות, הגיעה הלהקה למקום הרביעי עם 203 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה הלהקה למקום השמיני עם 220 נקודות.
קרדיטים וצוות
הקרדיטים לקוחים מאתר טיידל.
רשות הגז הטבעי
היסטוריה
בעקבות התגלית המהותית הראשונה של שדות גז על ידי חברות ישראליות בים התיכון, בתחום המים הכלכליים של ישראל, בשנת 1999, נחקק בשנת 2002 חוק משק הגז הטבעי, המסדיר את הפעילות במשק הגז הטבעי בישראל. בעקבות החוק הוקמה רשות הגז הטבעי, ובשנת 2004 הוקמה החברה הממשלתית נתיבי הגז הטבעי לישראל (נתג"ז) העוסקת בהקמה, הפעלה ותחזוקה של מערכת ההולכה הארצית. בין השנים 2009 ל-2016 ניתנו שישה רישיונות חלוקה לחברות פרטיות וציבוריות אשר אמונות על פיתוח רשת החלוקה.
פעילות הרשות
הרשות פועלת מכוח חוק משק הגז הטבעי, המסדיר את הפעילות במשק הגז הטבעי בישראל.
דו"ח מבקר המדינה 2016
במאי 2016 הוציא מבקר המדינה דו"ח המבקר בחריפות את התנהלות הרשות בפרויקט לחלוקת גז טבעי לצרכנים, עיקר הממצאים היו:
דמויות גפרורים
דמויות גפרורים (באנגלית: Stick figures) הוא כינוי לסוג מאוד פשוט של ציור בני אדם, שמורכב ברובו מקווים ישרים ונקודות. דמויות אלו פופולריות עקב פשטות ומהירות יצירתן.
בדמויות גפרורים הראש בדרך כלל מיוצג על ידי עיגול, שלו מתווספים לפעמים פרטים נוספים, כמו פה, עיניים, שיער ועוד.
היסטוריה
דמויות גפרורים נפוצות גם בוובקומיקס, לדוגמה xkcd, באנימציות פשוטות, ובמשחק איש תלוי שבו דמות של איש תלוי נבנית במהלך המשחק. ניתן ליצור אנימציות פשוטות בעזרת Pivot Stickfigure Animator.
בונדי לוי
בונדי לוי (נולד ב-14 בינואר 1944) הוא בדרן, שחקן ושדרן רדיו ישראלי.
ביוגרפיה
לוי נולד במצרים בשנת 1944. בתקופת ילדותו נפטר אביו מסרטן, ואמו נפטרה כמה חודשים לאחר מכן עקב סיבוך רפואי בלידתה של אחותו, אשר נפטרה גם היא בגיל שנה. בגיל חמש נלקח לפנימייה נוצרית, עד שמשפחתה של אביו איתרה אותו. בגיל 13 עלה לישראל עם ארגון עליית הנוער, והתגורר בכפר הנוער מאיר שפייה.
בשנת 1962 שיחק בהצגה אמיל והבלשים בהבימה בתפקיד אלכס הגדול. בתקופה זו גם היה בדרן ומנחה על במות בידור שונות ברחבי הארץ. בשנת 1971 גילם את יורם בסרט "פישקה במילואים". בשנת 1972 החל לעבוד באולפני סרטי הבירה בירושלים, שם הפיק וביים תוכנית של שירי אהבה ובידור ששודר בערוץ הראשון. בשנות השמונים נודע בעיקר בארגון משחקי בינגו בעיר ירושלים.
החל משנת 1997 עבד לוי ברדיו ירושלים כשדרן, עיתונאי וכן תקופה כמנהל התוכניות של התחנה. שידר תוכנית מוזיקה בשם "בקצב הזמן", שהוקדשה למוזיקה משנות ה-50–80. בשנים 2005–2009 שידר (לצדה של שמירה אימבר) תוכנית יומית ברדיו ירושלים בשם "ת.ד 101", שעסקה בפניות ותלונות הציבור וכן תמיכה לקהילה.
חיים אישיים
אשתו הראשונה, הדסה מליחי, נפטרה ממחלת הסרטן. לזוג נולדו בן ובת (ענבל לוי רהב). בשנת 1989 התחתן עם אשתו השנייה, רונית, ונולד להם בן.
סוורקר יוראנסון
סוורקר יוהאן אולוף יוראנסון (בשוודית: Sverker John Olof Göranson; נולד ב-3 במאי 1954) הוא גנרל שוודי בדימוס אשר שימש כמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) ה-11 של צבא שוודיה.
נביה סאלח
נביה סאלח (בערבית: النبيه صالح) הוא אי, במחוז הבירה, בחריין, הממוקם במפרץ הפרסי ובמפרץ טובלי. האי נמצא כ-2.5 ק"מ מזרחית מהאי הגדול של בחריין.
היסטוריה
האי נקרא על שם האיים הנפרדים לשעבר, נבי וסאלח. סאלח נקרא על שמו של המלומד המוסלמי מהמאה ה-14, שייח' סאלח.
במקור, על האי, היו חוות חקלאיות ומטעי תמרים, אך כעת הוא סובל מבירוא יערות המוני. ב-2016, החלו עבודות שיפוץ באי.
אמיל טואטי
אמיל אברהם טואטי (בצרפתית: Emile Touati; 19 בפברואר 1927 בתלמסאן שבאלג'יריה - 14 באוקטובר 1995 בירושלים) היה יהודי צרפתי, מומחה עולמי בתחום השיווק והפרסום, פובליציסט, ונשיא הקונסיסטוריה היהודית של פריז.
בשנת 1984 קיבל את אות לגיון הכבוד על היותו נשיא הקהילה היהודית, על תרומתו לקהילת יהודי צרפת ועל פעילות ציבורית התנדבותית רבת שנים.
ביוגרפיה
אמיל אברהם טואטי הוא בנו של הרב חיים טואטי, רבה הראשי של תלמסאן, ושל זורה סולטאן, נצר לשושלת רבנים באלג'יריה. סב אביו היה רבי חיים בלייח, וסב סבתו היה רבי חיים קצבי. אחיו היה הרב פרופ' שרל שלום טואטי רב, חוקר ומרצה יהודי צרפתי לפילוסופיה.
בשנת 1941 גורש מבית הספר באלג'ריה בשל החלטת ממשלת פטן לגרש את כל התלמידים היהודים מבתי הספר הממלכתיים והמשיך את לימודיו מהבית באופן עצמאי. לאחר פלישת הצבא האמריקאי-אנגלי שב למסלול הלימודים בשנת 1943 וסיים בגרות בהצטיינות.
בשנת 1945 התקבל למכון ללימודים פוליטיים (Sciences Po). בשנת 1947 סיים תואר בוגר הפקולטה למשפטים ולמדעי הכלכלה והוסמך על ידי המכון הגבוה למדעי המדינה. טואטי המשיך בלימודיו הגבוהים ובשנת 1949 קיבל את התואר דוקטור לכלכלה עם הגשת עבודת דוקטורט בנושא "התקופה שלאחר המלחמה ומאזן התשלומים של צרפת" וכן תואר דוקטור למשפטים, בכך היה לאחד מהדוקטורים הצעירים בצרפת.
בתום הלימודים שב טואטי לאלג'ריה, אך חזר לפריז בשל אכזבתו, אחרי חצי שנה בלבד. עם חזרתו, התמודד נגד כלכלנים מבריקים על משרה יחידה של פקיד כלכלי בינלאומי בכיר בז'נבה. על אף שדורג במקום הראשון, מועמדתו נדחתה בשל גילו הצעיר. בשנים 1951–1952 שירת בכוחות הצבא הצרפתיים בגרמניה.
יחד עם קבוצת אינטלקטואלים צעירים ייסדו וניהלו הוצאה לאור לספרות יהודית (שלא הייתה בנמצא אחרי מלחמת העולם השנייה), סייעו לשקם את הקהילה היהודית על מוסדותיה, והשתדלו לסייע לקהילה היהודית בצרפת ובאלג'יריה באמצעות קשרים בשלטונות.
בשנת 1956 נישא לפאני שרה סמואל, ונולדו להם בפריז שלושה ילדים אשר עלו לישראל בתום לימודיהם העל-תיכוניים. טואטי ופאני עלו גם הם לישראל בשנת 1991, והתגוררו בירושלים.
בשנת 1992 הצטרף לחבר הנאמנים של אוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 1995 נפטר אמיל טואטי בירושלים בעקבות מחלה.
פעילות מקצועית
פעילותו המקצועית של טואטי הייתה מגוונת ונגעה בתחומים רבים. טואטי יצר בפעילותו סינרגיה בין עולמות השיווק, הפרסום, התקשורת והכלכלה, המחקר, ההוצאה לאור ואחרים.
הוא החל ככתב לענייני כלכלה בעיתון הצרפתי לה מונד. בהמשך חיבר מאמרים מגוונים וכתבות רבות בנושא המדיה והתקשורת, הן בזו הצרפתית והן בפרסומים זרים. בהמשך לפעילותו הספרותית הוציא לאור את "מפתחות לשוק הצרפתי", "מפתחות לשוק האירופאי", "הטלוויזיה בצרפת".
טואטי כיהן במספר משרות מפתח בתחום הפרסום. הוא היה חבר מועצת המנהלים של המרכז ללימודי תמיכות הפרסום – CESP, סגן נשיא המכון למחקר וללימודי הפרסום – IREP, מנהל העמותה "תקשורת מחר".
בתחום התקשורת שימש חבר במועצת המנהלים של יורוקום וכן הרצה רבות ב"מכון הצרפתי למדיה" – CELSA. בנוסף, ניהל את יחידת השיווק והמחקר בחברה HAVAS, חברת פרסום ותקשורת גלובאלית הפועלת בלמעלה ממאה מדינות.
בין היתר, היה מרצה אורח באוניברסיטת פריז II וב-ENA Ecole Nationale d'Administation, בית הספר הגבוה למנהל ציבורי, שבו הוכשרו רוב הפוליטיקאים הבכירים בצרפת (לרבות נשיאים, שרים וראשי ממשלה).
פעילות בקהילה היהודית
החל משנת 1970 שימש טואטי כחבר מועצת המנהלים וכן כיהן כנשיא ה-Consistoire היהודי של פריז למשך שתי קדנציות, שאליהן נבחר פה אחד בין השנים 1983–1990. בנוסף, במסגרת פעילותו בקהילה היהודית היה חבר הוועדה העליונה של כל ישראל חברים ושל הוועד הלאומי של הארגון החברתי היהודי המאוחד. במסגרת פעילותו הפילנתרופית כיהן כחבר מועצת המנהלים של עמותת קרן רוטשילד הקרויה כיום יד הנדיב. קרן זו הוקמה ביוזמת משפחת רוטשילד ופעלה בין השאר בתחום החינוך, הסביבה ומצוינות אקדמית. כמו כן כיהן טואטי כסגן נשיא ארגון הגג של הארגונים היהודיים בצרפת (קריף), כחבר הוועדה המארגנת של הקונגרס היהודי העולמי וכסגן נשיא האחווה היהודית-נוצרית בצרפת. פעילויותיו הוקדשו לשיקום וקידום הקהילה היהודית בצרפת בכלל ופריז בפרט, הפצת התרבות היהודית, קירוב בין צרפת וישראל, הגנה מתמדת על מדינת ישראל ומדיניותה, קירוב בין יהודים לנוצרים, עיסוק בתחומי החינוך, החברה, הקמת מרכזים קהילתיים ובתי כנסת.
השקפת עולמו
מגיל צעיר גדל טואטי בצל התרבות היהודית. יחד עם היותו איש מאמין ומקיים מצוות, דחה כל קנאות ואורתודוקסיה עיקשת. בעיניו סובלנות הייתה מידה בעלת חשיבות עליונה ללכידות הקהילה והעם. הוא היה מעורב בחיים היהודיים מבלי להיות מסוגר בשום גטו אינטלקטואלי או חברתי. טואטי היה בעל תרבות והשכלה רחבה מאוד, גם כללית וגם יהודית ולא ראה ביניהן סתירה.
יותר מכל, היו חשובים לו שימור והפצת הטקסטים היהודיים, התרבות היהודית הנשענת על התורה, כתבי דוד המלך, הנביא ישעיה והרמב"ם. הוא היה משוכנע כי זו המהות האמיתית של היהדות ויש לקדמה על חשבון יהדות של קמעות, אמונות טפלות וטקסיות. נהג לומר כי "מתחבר בקלות למזמורי התהילים ופחות מעניינות אותו סוגיות הלכתיות אודות קירות משותפים". טואטי לא התיימר לפרש ולהסביר הכול, ולמשל בהקשר השואה והשאלות הקשות שבאו בעקבותיה, תמך בגישתו התיאורית של פרימו לוי ודחה פרשנות של ויזל ואחרים.
החשיבות שבשירות לקהילה, לחיים יהודיים מאורגנים ומסודרים, התקבצות היהודים והשמירה עליהם מפני מפגעים רוחניים ופיזיים לתפיסתו, ההגנה על מדינת ישראל מאויביה, מפני כל אסכולה אינטלקטואלית משמאל ומימין, ביקורת חריפה על מגמות פוליטיות ואינטלקטואליות חולפות, התנגדות להתחסדויות מזויפות לתפיסתו, אהבה לירושלים והערצה למפעל הציוני - כל אלה באו לידי ביטוי בכתביו במרוצת השנים והאירועים.