cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
ראשית חייו
בשנת 1382 מת לודוויק, מלך פולין, אולם זיגיסמונד לא הצליח להיבחר למלך פולין, על אף תמיכתם של אצילי פולין גדול, ובמקומו נבחרו ידוויגה מהונגריה ובעלה יוגאילה מליטא.
מלך הונגריה
באותה שנה הוכתרה ארוסתו כמריה, מלכת הונגריה, ובשנת 1383 התחתנו השניים וזיגיסמונד החל לשלוט עמה בשותפות בהונגריה. בשנת 1385 טען קרלו השלישי, מלך נאפולי לזכותו על הכתר, אולם הוא מת שנה לאחר מכן ובני הזוג חזרו לשלטון.
בשנת 1387 חטף זיגיסמונד את אשתו מריה ואמה אליזבתה מבוסניה, על מנת לתפוס את השלטון בהונגריה, ובמהלך החטיפה נרצחה חותנתו, ועל כך לא סלחה לו אשתו עד מותה. ב-31 במרץ אותה שנה נבחר זיגיסמונד למלך הונגריה, לאחר שהצליח לגייס מספיק כסף על ידי מכירת נסיכות הבוחר מברנדנבורג לדודנו יושט ממורביה. במהלך תשע השנים הבאות נאבק זיגיסמונד לשמור על שלטונו, ובשל הזדקקותו לתמיכת האצילים נחלש מאוד השלטון המרכזי בממלכה. במחוזות הדרומיים של הממלכה הצליח לאדיסלאו, מלך נאפולי, בנו של קרלו השלישי, מלך נאפולי לתפוס את השליטה בתמיכת טברקטו הראשון, מלך בוסניה, עד שהובס בשנת 1395 על ידי מיקלוש השני גאראי. באותה שנה מתה גם אשתו של זיגיסמונד - מריה, מלכת הונגריה, ולא הותירה בנים אחריה.
בשנת 1396 הוביל זיגיסמונד מסע צלב נגד האימפריה העות'מאנית, לאחר שקרא לכך האפיפיור בוניפקיוס התשיעי. בנוסף לאלפי לוחמים הונגרים, הצטרפו אליו מתנדבים רבים מכל רחבי אירופה, ובכלל זה כוח גדול בראשות ז'אן מבורגונדי, בנו של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה. זיגיסמונד בראש 90,000 חיילים ו-70 גליאות יצא לעבר הטורקים, אולם ספג תבוסה מוחצת מבאיזיט הראשון בקרב ניקופול שהתרחש בין 25 ל-28 בספטמבר אותה שנה. זיגיסמונד חזר דרך הים ודרך נסיכות זטה, ומינה את דראד השני בלשיץ מושל מונטנגרו למושל האיים כבאר וקורצ'ולה כהגנה מפני העות'מאנים, ורק לאחר מותו של דראד בשנת 1403 חזרו אליו האיים.
האסון בניקופול הביא לחוסר יציבות בהונגריה, ומשום כך הפנה זיגיסמונד את מבטו לעבר גרמניה ובוהמיה, אולם בשנת 1400 הודח אחיו ונצל, מלך גרמניה מתפקידו, ורופרכט השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו, ללא שלזיגיסמונד יהיה כוח לשנות זאת.
בשל היעדרויותיו התכופות של זיגיסמונד מהונגריה, הוא הקים את משרת "פלטין הונגריה", שהיה המשנה למלך והממונה על ניהול הממלכה בעת היעדרויותיו של זיגיסמונד. בתקופת שלטונו הארוך של זיגיסמונד בהונגריה, הרחיב זיגיסמונד באופן משמעותי את ארמון בודה וחיזק את ביצוריו והוא הפך כנראה לארמון הגותי הגדול ביותר באירופה בימי הביניים המאוחרים, ובודה הייתה למרכז חשוב של האמנות הגותית. הבנייה הסתיימה ברובה בשנות ה-20 של המאה ה-14 אם כי חלק עוד נמשך עד מותו של זיגיסמונד בשנת 1437.
מלך קרואטיה
בשנת 1406 התחתן זיגיסמונד עם ברברה מצליה, בתם של הרמן השני, רוזן צליה ואנה משאונבורג. אמו של הרמן השני הייתה קתרינה קוטרומניץ', שהייתה אחותה של מריה קוטרומניץ', אמה של אליזבתה מבוסניה. הנישואים היו מוצלחים, ונולדה להם בת אחת - אליזבת מלוקסמבורג.
זיגיסמונד הצליח לבסס את שליטתו בסלאבוניה, ולא היסס להשתמש באלימות, אולם מדרום לנהר סאווה לא הייתה שליטתו אפקטיבית. בשנת 1408 הוביל זיגיסמונד מסע צלב נגד הקרואטים והבוסנים, ולאחר שניצח אותם בקרב דובור טבח ב-200 משפחות אצולה.
מלך הרומאים
לאחר מותו של רופרכט, מלך גרמניה בשנת 1410, נבחר זיגיסמונד על ידי שלושה מהנסיכים הבוחרים, בעוד ארבעה מהנסיכים בחרו בדודו יושט ממורביה. לאחר מותו של יושט ב-18 בינואר 1411, נבחר זיגיסמונד שוב ב-21 ביולי אותה שנה, וב-8 בנובמבר 1414 הוכתר באאכן למלך הרומאים.
במהלך הסכסוך בין אבירי המסדר הטבטוני לממלכת פולין, שיחדו האבירים הטבטונים את זיגיסמונד ב-300,000 דוקאטים, ובתמורה ניסה זיגיסמונד לפגוע בברית הפולנית-ליטאית. אולם מאמציו לא הועילו, וב-15 ביולי 1410 התרחש קרב גרונוולד, שבו ספגו האבירים הטבטנים מפלה מוחצת ומנהיגם אולריך פון יוגינגן נהרג במהלך הקרב. לאחר הקרב נאלצו האבירים לשלם לפולין סכום כסף עצום, וזיגיסמונד סייע להם לקבל הלוואה נוחה מוולדיסלב השני, מלך פולין.
ועידת קונסטנץ
בשנת 1414 כינס זיגיסמונד את ועידת קונסטנץ, בניסיון לפתור את הפילוג בכנסייה. בשנת 1418 החליטה הוועידה לקבל את התפטרותו של האפיפיור גרגוריוס השנים עשר, והדיחה את האנטי-אפיפיורים יוחנן העשרים ושלושה ובנדיקטוס השלושה עשר, ובחרה לאפיפיור את מרטינוס החמישי. כמו כן, במהלך הוועידה קרא זיגיסמונד ליאן הוס להרצות את טענותיו בפני הוועידה, והבטיח לו חסינות ומעבר בטוח בשטחי הממלכה. יאן הוס הגיע לוועידה, ועד מהרה נעצר על ידי אנשי הכנסייה, למרות מחאותיו של זיגיסמונד. יאן הוס הועמד למשפט על כפירה, וב-6 ביולי 1415 הועלה על המוקד. באותה שנה אף העניק זיגיסמונד לפרידריך השישי, רוזן העיר נירנברג את נסיכות הבוחר מברנדנבורג, כאות הוקרה על תמיכתו בו, ובכך הונחו היסודות לצמיחתו של בית הוהנצולרן.
לאחר התבוסה הצרפתית בקרב אז'נקור בשנת 1416, התקרב זיגיסמונד לאנגליה, וב-15 באוגוסט אותה שנה חתם על אמנת קנטרברי עם הנרי החמישי, מלך אנגליה.
המלחמות ההוסיטיות
בשנת 1419 מת אחיו וצלאב הרביעי, מלך בוהמיה, וזיגיסמונד עלה לשלטון במקומו. מאחר שזיגיסמונד נתפס בעיני הבוהמים כבוגד, משום שהפר את החסינות שנתן ליאן הוס, פרצו נגדו מרידות שהתפתחו עד מהר למלחמות ההוסיטיות ונמשכו עד לשנת 1434. את המרד הוביל המצביא יאן ז'יז'קה הנחשב לאחד המצביאים הגדולים בהיסטוריה ומהראשונים שהשתמשו בנשק חם באירופה. ז'יז'קה נחשב לגיבור לאומי עד היום ולמצביא שלא הפסיד באף קרב שבו נטל חלק. בשנת 1422 נכשלה תוכניתו של זיגיסמונד לגייס צבא שכירי חרב, בעקבות התנגדות הערים. בשנת 1424 ניסו הנסיכים הבוחרים, וביניהם פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, לחזק את כוחם על חשבון זיגיסמונד, אולם על אף שהתוכנית נכשלה, הוביל הדבר להיחלשות כוחו של זיגיסמונד בגרמניה ולהפחתת כוחו במלחמה נגד ההוסיטים. לאחר מותו של ז'יז'קה בשנת 1424, נטל את הפיקוד הצבאי פרוקופ הגדול ותחת פיקודו ההוסיטים שלטו עוד כ-10 שנים על מרכז אירופה והשליטו טרור על האזורים בהם שלטו עקב קנאותם הרבה. לאחר הקרבות הקשים ומותו של ז'ז'קה התפצלו ההוסיטים לשתי אסכולות עיקריות, האוטראקים המתונים והטאבוריטים הקיצוניים. לבסוף ניצחו האוטראקים (בעזרתם של הקתולים) את הטאבוריטים בקרב ליפאני בשנת 1434.
שנותיו האחרונות
ב-9 בדצמבר 1437 מת זיגיסמונד בזנוז'מו, ועל פי בקשתו נקבר בנאד'-וואראד על יד קברו של לסלו הראשון, מלך הונגריה. מאחר שלא היו לו בנים, נכחד במותו בית לוקסמבורג. לאחר מותו נבחר כמלך הונגריה, חתנו אלברכט השני, מלך גרמניה מבית הבסבורג.
משפחתו
בשנת 1383 התחתן זיגיסמונד עם מריה, מלכת הונגריה, בתם של לאיוש הראשון, מלך הונגריה ואליזבתה מבוסניה, ממנה נולד לו בן אחד שמת בלידה.
בשנת 1383 התחתן זיגיסמונד עם ברברה מצליה, בתם של הרמן השני, רוזן צליה ואנה משאונבורג, ממנה נולדה לו בת אחת:
ערוץ מצו
ערוץ מצו (Mezzo TV) הוא ערוץ טלוויזיה צרפתי המשדר תוכניות מוזיקה קלאסית, אופרה, בלט, ג'אז ומוזיקת עולם. הערוץ נוסד ב-1992 בשם "France Supervision", וב-1998 קיבל את שמו הנוכחי. נכון לשנת 2008 יש לו 16 מיליון מנויים ב-38 מדינות בעולם.
הערוץ משודר גם בישראל, למנויים בחברות פרטנר tv ו-HOT. בעבר שודר הערוץ גם בחברת Yes אך הערוץ ירד בסוף דצמבר 2017. HOT הודיעה על כוונתה להוריד את שני ערוצי מצו משידוריה ב-18 בספטמבר 2019. בעקבות מחאה ציבורית של צרכני מצו בישראל, HOT חזרה בה מהחלטתה.
ערוץ Mezzo Live HD
ערוץ נוסף מאותו הבית הוא "ערוץ מצו לייב", המשדר תכנים מעט שונים מהערוץ המקורי. בישראל משודר ב-HOT.
חסוס נבאס
חסוס נבאס גונסאלס (ספרדית: Jesús Navas González; נולד ב-21 בנובמבר 1985 בסביליה, אנדלוסיה, ספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקיצוני בסביליה.
קריירה
נבאס הצטרף לסביליה ב', קבוצת המילואים של סביליה, בשנת 2002 כאשר היה בן 16 בלבד. הוא שיחק בשישה משחקים בקבוצת המילואים בעונת, ולא הבקיע שער בודד. בעונה שלאחר מכן הרשים, ולכן זכה למספר רב יותר של משחקים; הוא שותף ב-22 משחקים והבקיע שלושה שערים. לאור ביצועיו הוחלט להעלות אותו לקבוצת הבוגרים, במדיה נטל חלק בחמישה משחקים עד תום העונה.
נבאס חזר לקבוצת המילואים בעונת, במטרה לצבור ניסיון נוסף. למרות זאת, כבר בתחילת העונה מאמנה של הקבוצה הבוגרת החליט שהוא בשל לשחק עם הבוגרים. הוא שותף ב-23 משחקים בלה ליגה והבקיע פעמיים. ב-4 במאי 2005 חתם נבס על חוזה חדש, עד שנת 2010. בזכות הצלחתו בקבוצה, הוא זומן לנבחרת ספרד הצעירה. בעונת מעמדו של נבאס בסביליה היה מבוסס היטב. הוא הופיע 35 פעמים במדי הקבוצה, והבקיע שני שערים. כמו כן, הוא שותף ב-11 משחקים בגביע אופ"א, ועזר לקבוצה לזכות בגביע לאחר ניצחון 0–4 במשחק הגמר מול מידלסברו. בעונה שלאחר מכן, סביליה זכתה בגביע בשנית, לאחר ניצחון על אספניול במשחק הגמר, כאשר נבאס היה אחד השחקנים הבולטים בזכייתה.
ב-10 ביוני 2013 עזב נבאס את סביליה, וב-12 ביוני 2013 חתם נבאס על חוזה לחמש שנים בקבוצת מנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג וקיבל את המספר 15. ב-1 באוגוסט 2017 חזר לקבוצת נעוריו סביליה בהעברה חופשית. ב-15.12 שבר את שיא ההופעות למשחק בסביליה.
מאלט
{{פירושונים|
אודיתא
אוֹדָּיְּתָּא (מבוטא תדיר: אוֹדִּיתָּא; בעברית: הודאה) הוא אמצעי להעברת בעלות באמצעות הודאה של הנותן שהממון הוא של המקבל. בתלמוד מובא הדין לגבי שכיב מרע (אדם הנוטה למות), שרצה להוריש את נכסיו למאן דהוא ומסיבות שונות לא יכול היה להשתמש בקניינים המקובלים.
יסודות וגדרי הדין
בתלמוד "קניין האודיתא" מוזכר בקצרה, ולא נכתב על מהותו וגדריו ההלכתיים דבר, רוב החומר שנכתב על קניין זה הוא בספרות הראשונים והאחרונים. בעקבות עמימות זו שבתלמוד, קיימת מחלוקת בסיסית בקרב הראשונים באשר לפישרו של המונח:
אודיתא כדרך קניין
לפי גישה זו, אודיתא אינה מעידה על זכות הקיימת מכבר. היא יוצרת זכות כזו, בכך שהיא מקנה אותה לזוכה מסוים: "והא דאמר הודאה בשם שניים, לא שנא במידי דמיתחייב בה ולא שנא אודי במידי דלא מיתחייב אלא דיהיב ליה במתנה, הוה ליה כמאן דאמר נתתי שדה לפלוני וקנה ...וכן דעת הגאון שכתב הודאה באחד משאר הקנאות." הווה אומר: ההודאה יוצרת הקנאה ומתווספת לדרכי הקניין הרגילות. לגישה הרואה בהודאה דרך קניין יש ביטוי בתקדים התלמודי שהוזכר לעיל. במהלך הניסיון להעביר את המעות מן הגר לבנו מוצע לו: "וליקניניהו באודיתא". נעשה כאן אפוא שימוש בפועל "קנה". גם גישתם של התוספות היא כי מדובר בקניין ככל הקניינים שאינו מוגבל לשכיב מרע בלבד, וברגע ההודאה מתרחשת העברת בעלות משפטית. אחרון בולט שתומך בגישה זו של תוספות, הוא הרב יחזקאל לנדא בספרו נודע ביהודה', ובהתאם לכך הוא מכנה את 'קניין האודיתא': "הקניין הגדול שבכל הקניינים."
אודיתא כדרך להעברת זכויות בשכיב מרע
לפי גישה זו, אודיתא היא דרך ייחודית להעברת זכויות והיא תקפה רק לשכיב מרע. בגישה זו, יש הסבורים שאודיתא היא הודאה (ראייתית) ויש הסבורים שהיא דרך קניין.
הרמב"ם סבור שאודיתא היא הודאה והיא תקפה בשכיב מרע בלבד: "שכיב מרע שהודה שיש לו לפלוני אצלו כך וכך תנוהו לו. או שאמר כלי פלוני פיקדון הוא בידי לפלוני תנוהו לו. חצר פלונית של פלוני הוא. חוב שיש לי ביד פלוני אינו שלי של פלוני הוא. בכל אילו הדברים וכיוצא בהם הודאתו הודיה...".
לדעתם של ראשונים אחרים, אודיתא היא דרך קניין, אלא שהיא חלה רק בשכיב מרע, מכח הכלל "דברי שכיב מרע ככתובים וכמסורים". לפי כלל זה, שכיב מרע, מחמת מצבו, הנוטה למות כוח מיוחד יכול להקנות באמצעות דיבור בלבד, ולא במעשה קניין. לכן, הוא יוכל להקנות גם באמצעות אודיתא.
כך סבור ר' יצחק בן אבא מרי - בעל העיטור: "ומסברא דהודאה לא מהני אלא בשכיב מרע כגון הא דאיסור משום דדברי שכיב מרע ככתובים ומסורים דמי... אבל מידי דידעינן דלאו דידיה הוא, אלא [של ה]נותן, היכי מצי למימר לאו דילי הוא אלא לפלוני הא כולי עלמא ידעו דשקר הוא ומצי למימר משטה אני בך...".
זו גם דעתם של בעלי התוספות: "שכיב מרע...שהודה שיש לפלוני מנה בידו, אף על פי שאנו מוחזקים בו שאין לו, מי אמרינן דקנו במתנת שכיב מרע ואם עמד חוזר, או דלמא קנו לגמרי, ואם עמד אינו חוזר'.
מדובר אפוא בדרך קניין, והשאלה לגביה היא אם היא דרך קניין רגילה ("קנו לגמרי") או שמא היא דרך קניין ייחודית לשכיב מרע.
האודיתא כתופעה ראייתית
לעומת גישות אלה קיימת גישה רווחת בראשונים השוללת את הגדרתה של "אודיתא" כקניין המעביר בעלות, ולפיה מדובר במונח הפשוט והרווח של הודאת בעל דין, כפי שנפסק בהלכה "אדם נאמן על עצמו כמאה עדים". לפי תפיסה זו האודיתא היא הודאה או ראיה לקיומה של זכות מן העבר והיא אינה הקנאה של הזכות מכאן ולהבא. כך סובר הרשב"א. לדבריו, האודיתא מבוססת על מהימנות הודאתו של המקנה, על אף שההודאה נוגדת את העובדות כפי שהן ידועות לנו. כיוון שלהודאה יש תוקף כראייה, העברת הזכות מכוחה תהיה תקפה רק אם שני הצדדים, המודה והמקבל, מאשרים אותה.
ניתן לראות את האודיתא כהתחייבות עתידית של המודה להעברת הזכות. לדעת הרי"ף התחייבות כזו תקפה מדין התלמוד: "דלית ליה גביה מעיקרא לא מידי [= שאין לו אצלו מתחילה ולא כלום], אלא איהו חייב נפשייה במילתא דלא היה מיחייב ביה [= אלא הוא חייב את עצמו בדבר שלא היה חייב בו]"[11] התחייבות זו באמירה בלבד תחול רק אם הייתה התחייבות ממשית קודמת בת תוקף שנוצרה בדרכים המקובלות, וכעת האיש רק מודה בקיומה.[12]
הריטב"א מתנה את תוקפה של האודיתא בכך שהצד המקבל אינו מכחיש את קיומה של הזכות.[13] לשיטתו האודיתא מבוססת על נאמנות ולכן והסייג לקבלתה הוא אמתותה: "דלא מהני אודיתא, אלא הודאת אמת, כשמודה של פלוני הוא והוא אמת. אבל הכא אודיתא של שקר שלא היו של חברו, דשלו היה, ולא מצי מקנה באודיתא".[14]
הראב"ד חולק על כך, והוא סובר כי אין צורך לדקדק כל כך במהימנות ההודאה:[15] "האומר נתתי כך וכך לפלוני, הודאה היא ולא הקנאה. ומה שהודה על עצמו שנתן, אין בודקין אחריו איך נתן". כלומר להודאה יש תוקף גם אם המקבל מכחיש.
לדעת הרא"ש כיוון שהודאה מתבססת על נאמנות, המודה אינו יכול לחזור בו מהודאתו. "מכל מקום בתר הודאתו אזלינן...והרי הודה שהיה שלו. ואם עמד אינו חוזר'.[16] כלומר, האודיתא אינה ראייה ככל הראיות אלא היא כלל משפטי מסוג "השתק". המודה נתפס בהודאתו ומנוע מלהכחישה בדיעבד.[17]
השלכה נוספת להגדרת האודיתא ככלל נאמנות היא הדרישה לכך שההודאה תינתן בפני שני עדים: "ומכאן למדו הראשונים דמאן דאודי בפני שנים באתם עדיי, לא שנא דאודי במידי דמיחייב ביה ולא שנא דאודי במידי דלא דמיחייב ביה, אלא שרצונו להקנות לו אותו דבר שקונה ותפוס... ".[18]
השימוש באודיתא
בשל מורכבותה המשפטית של האודיתא, הבהירו חכמים במהלך הדורות מתי ובאילו תנאים ניתן להשתמש בה.
הריטב"א סובר שהאודיתא תקפה לצורך הקנאה רק כאשר הנכס אינו ברשות המקנה ונמצא בפיקדון אצל אחר, שהרי אם הנכס ברשותו עומדות בפניו דרכי הקנאה פשוטות יותר.[19] הואיל ומדובר בהודאה על פיקדון ביד אחר (אדם שלישי), הנפקד ממשיך, בעל כורחו, להיות שומר על הפיקדון עבור הזוכה, עד שיגיע לקבל את הפקדון.[20]
למרות שהאודיתא נעשית בדיבור בעלמא, ולמרות שהיא מהווה הודאה על חוב קיים ואינה יוצרת חוב עתידי, יש שהציבו דרישות פורמליות שונות כתנאי לתקפותה. לפי דרישות אלו עליה להיעשות בפני בית דין או בפני עדים, בלשון הודאה ולא בלשון התחייבות. כלומר נוסח האודיתא צריך להיות "חייב אני" ולא "מתחייב אני".[21]
בנוסף, כיוון שלדעת חלק מהפוסקים אודיתא בנויה על פיקציה לפיה החיוב מתבסס כביכול על חוב קודם, אין בכוחה של אודיתא לחייב אדם לפעילות עתידית. כך, למשל, אין אדם יכול להתחייב לזון את חבירו או להקנות לו דבר שלא בא לעולם בדרך הודאה.[22]
בין האחרונים בולטות שתי מגמות ביחס לאודיתא: מהרש"ל נוטה לצמצם את השימוש באודיתא בהיותו מבוסס על מעין פיקציה: "מדוע הוצרכו לתקן מעמד שלושתן, ולא סמכו על קנין אודיתא? כי לא רצו להרגיל בקניין שיסודו בשקר כפי שנאמר: דובר שקרים לא יכון לנגד עיני".[23]
לעומתו, 'הנודע ביהודה' מרחיב את חלותה של האודיתא גם לשאר התחייבויות והקנאות: "אפילו דבר שאינו נקנה בשום קניין, נקנה בהודאה כגון דבר שלא בא לעולם ונכסי איסור יוכיחו.
הקנאה אגב קרקע
בתלמוד עולה האפשרות להקנות מיטלטלין או כסף אגב קרקע.[24] הרוצה להשתמש במנגנון זה אך אין לו קרקע, הורו הגאונים שניתן לכתוב הרשאה על קניין כזה אגב ד' אמות שיש לכל יהודי בארץ ישראל.[25] דרך אחרת להקנאה אגב קרקע, אף שלמקנה אין קרקע, היא באמצעות העברת קרקע למקנה על ידי אודיתא כדרך קניין או כהודאה:
"כיוון שמודה שיש לו קרקע וחוב הוא לו, שהרי על ידי קרקע מקנה לחבירו אפילו יש כמה עדים שמכחישים אותו, הרי הודאת בעל דין כמאה עדים דמי ולא חיישינן למיחזי כשיקרא (= ולא חוששים לכך שנראה כמשקר), כדאשכחנא (= כמו שמצינו) גבי איסור גיורא דנפק (= שיצאה) אודיתא מפי איסור ואע"ג שהיה איסור משקר".[26]
יש שהסתפקו האם אודיתא מועילה במקרה זה גם אם אנו יודעים שלמקנה אין קרקע. מלשון בעלי התוספות שלעיל נראה שאודיתא תהיה תקפה גם אם ידוע שלמקנה אין קרקע.[27] גם הרשב"א מצטרף לגישה זו:
"ואפילו לא נודע לנו שהיה לו קרקע מעולם, כל שאין אנו רגילין אצלו תמיד לדעת מה מעשיו ומה שיש לו, מן הסתם אנו אומרין קרקע יש לו שקנה או שנתן לו ונפל לו בירושה, ולא ידענוהו. אלא שאם אנו רגילין אצלו תדיר, אנו אומרין: חזקה אין לו. שאילו היה לו, אנו היינו מרגישין".[28]
אנו מאמינים למקנה גם אם דבריו נוגדים את המידע שברשותנו. עם זאת, לא תתקבל הודאה שקרית ביודעין.[29] סמ"ע חולק על כך, והוא מצמצם את האפשרות להשתמש באודיתא רק למקרה של הודאת אמת.[30]
שטר חצי זכר
אדם אינו יכול להקנות את נכסיו לאחר מותו. לכן, אחת הדרכים להעברת הנכסים ליורשים שלא על פי דין תורה עשויה להיות באמצעות אודיתא. דהיינו, המוריש-הנותן מודה טרם מותו, שממון מסוים השייך לו הוא של המקבל. בקהילות אשכנז נהוג היה להשתמש במנגנון זה במצבים בהם נערכה צוואה המבוססת על "שטר חצי זכר". שטר זה חייב את הבנים לאחר מות האב לתת לאחותם סך של חצי מהסכום שיקבל כל אחד מהם. כיוון שהאב לא יכול להקנות את רכושו לבתו לאחר מותו, הוא הודה לפני עדים שהוא חב לה (פיקטיבית) חוב גדול. נקבע כי שעת החיוב היא בעת כתיבת השטר וזמן הפירעון הוא שעה לפני מותו. עוד נקבע כי חיוב זה מותנה: האב מתנה עם הבת שבהגיע עת הפירעון תהיה ברירה ביד הבנים לפרוע לבת את החוב או לתת לה תמורתו מחצית מירושתם.[31]
"לעשות כן לכתחילה היכא דליכא (= היכן שאין) עניין של מצווה וצדקה, אני חוכך בזה, לפי שכתב בשו"ת חתם סופר (אה"ע ח"א,סי' קמז) וזה לשונו:" דדבר ידוע הוא שהחוב הוא הודאה של שקר, ולא הנהיגו חכמים כן אלא כדי לחבב האשה על בעלה, לומר כבן אני חשוב אצל חמי, שמוריש את בתו חצי חלק זכר".[32]
לעומתם יש המצדיקים שימוש במנגנון הנזכר, שכן כבר פשט המנהג להסתייע בו:[33]
"אכן נראה שכיון שפשט מנהג זה של שטר חצי זכר בישראל, הרי נתקבלה הלכה שמועיל קנין אודיתא... מכל מקום כל שנהגו כן הרבה דורות, ולא שמענו מי שפקפק... אין לטעון 'קים לי' (כנגד המנהג)".
גולדאפ
גולדאפ (בפולנית: Gołdap, בגרמנית: Goldap) היא עיר בפרובינציית ורמיה-מזוריה בפולין. העיר מונה 15,600 נפש (נכון ל-2007) והיא הוכרזה כעיר ב-1570.
מקור השם
מקור השם גולדאפ הוא בשפה הפרוסית והוא מורכב מן המילה "גלדה" שפירושו מכתש ופירוש המילה "אפ" הוא נחל.
היסטוריה
עד 1283 נשלט האזור על ידי שבטים פרוסים.
מ-1283 ועד 1525 נשלט האזור על ידי מלכים טאוטונים אשר לא הקימו כל היאחזות יציבה.
מיקומה של "גולדאפ" כ-5 קילומטרים מן הגבול עם הנסיכיות הליטית הקנה לה מעמד אסטרטגי ומסחרי חשוב בתחום הממלכה הפרוסית.
ב-1565 הוחלט על הפיכת מאחז הגבול לעיר וב-14 במאי 1570 הוכרזה כעיר.
בשנת 1709 הכתה מגפה את גולדאפ ואלפים מתושביה מתו. בין השנים 1710 ו-1740 נעשו ניסיונות שיקום.
בין 1757 ו-1763 היוותה באזור אזור התמודדות בין צבאות נפוליאון והצבא הפרוסי.
ממחצית המאה ה-19 ועד שלהי מלחמת העולם פרח האזור מבחינה כלכלית.
התקפת הצבא הנאצי על רוסיה החלה מגולדאפ ב-22 ביוני 1941 לכיוון לנינגרד. במהלך 1944 התחלף הממשל בגולדאפ פעמים רבות וב-23 בינואר 1945 נכבשה על ידי הצבא האדום ונהרסה כליל.
לאחר מלחמת העולם נכלל האזור במה שנקרא "השטחים המוחזרים" ואוכלוסייה פולנית ואוכלוסייה משטחים פולנים שהיו תחת שלטון רוסי יושבו באזור.
מאז 1989 הוכרזה גולדאפ וסביבתה כאזור סחר חופשי וכמעבר גבול חופשי בין רוסיה ופולין.
זאק בראף
זאקרי ישראל "זאק" בראף (באנגלית: Zachary Israel "Zach" Braff; נולד ב-6 באפריל 1975) הוא שחקן, במאי, תסריטאי ומפיק אמריקאי-יהודי. מוכר בעיקר בזכות גילום ד"ר ג'ון דוריאן (ג'יי. די) בסיטקום "סקראבס".
קורות חיים
בראף נולד בסאות' אורנג', ניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה יהודית קונסרבטיבית. אביו יהודי, ואימו שנולדה למשפחה פרוטסטנטית התגיירה. בראף אף חגג בר מצווה. הוריו התגרשו והתחתנו עם בני זוג אחרים כשהיה ילד. אחד מאחיו, ג'ושוע בראף, הוא סופר.כשהיה בן 10 אובחן בראף כלוקה בהפרעה טורדנית-כפייתית, והודה שהרגיש לא טוב בחברת ילדים במערכת בית הספר.
בראף רצה להיות יוצר סרטים מאז שהיה ילד והוא מתאר זאת כ"חלום חייו". הוא למד בתיכון קולומביה שבמייפלווד, ניו ג'רזי, שם עבד בתחנת הטלוויזיה של בית הספר. בראף סיים את אוניברסיטת נורת'ווסטרן עם תואר ראשון בקולנוע.
קריירה
בראף שיחק בתפקיד הראשי בסדרה הקומית "סקראבס" מאז שעלתה לאוויר ב-2001 עד ביטולה ב-2010. הוא הופיע גם בסרטו של וודי אלן "תעלומת רצח במנהטן" ובהפקות של "הלילה השנים עשר" ו"מקבת'" בתיאטרון העירוני של ניו יורק.
בראף היה מועמד לשלושה פרסי גלובוס הזהב ולפרס אמי על תפקידו בסדרה סקראבס.
הוא שיחק, ביים וכתב את הסרט גארדן סטייט שיצא ב-2004 בהפקתו של דני דה ויטו. הסרט צולם במדינת הולדתו, ניו ג'רזי. ב-2005 זכה בראף בפרס גראמי על הפסקול לסרט "גארדן סטייט". באותה שנה דיבב את הדמות הראשית, האפרוח צ'יקן ליטל, בסרט המצויר "צ'יקן ליטל" ובמשחק הווידאו שיצא לסרט.
ב-2007 יצא לאקרנים סרט הקומדיה הרומנטית "האקס המיתולוגי", בו כיכב לצד אמנדה פיט.
ב-2022 כיכב בחידוש לסרט הקומדיה המשפחתית "12 במחיר 1" (Cheaper By The Dozen), בתור אב המשפחה.
חיים אישיים
בין השנים 2009–2014 היה בזוגיות עם הדוגמנית טיילור באגלי.
בראף נחשב גם לתומך ישראל, ואף ביקר בה מספר פעמים בחייו. הראשונה מביניהן הייתה בנעוריו כמדריך נוער במחנה קיץ, וב-2009 אף פקד חתונה של זוג חברים ישראלים, אורי פפר ויעל גולדמן.
גיל כהן (שחקן)
גיל כהן (נולד ב-25 ביולי 1989) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה
גדל בעיר אשקלון והתחיל את הקריירה המקצועית בדומינו גרוס בגיל 17. בשנת 2007 השתתף בתוכנית הקאלט "פרויקט ביפ" בערוץ ביפ המיתולוגי כצלע הצעירה בשלישיית "מכים בצחוק". לאחר שחרורו מצה"ל חבר לחברתו מתיאטרון אשקלון - אנה צ'רנוב, יחד עבדו על מופע והופיעו במסגרת דומינו גרוס על במות ברחבי ישראל.
בשנת 2014 השתתף בעונה השלישית של הסדרה "נויורק" ב-yes, באותה שנה הוא שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "עיר ללא אלימות" אשר שודרה בחינוכית וערוץ 2. בשנת 2015 השתתף בעונה השנייה של הסדרה "חברות" בערוץ 10 לצד בת דודתו מגי אזרזר. מאוחר יותר באותה שנה גם שיחק בתפקיד אורח בעונה השישית של "הקלמרים".
בשנת 2016 שיחק בתפקיד פרטוק החובש בדרמה היומית המצליחה של yes - "תאג"ד". באותה שנה גם שיחק בהצגה "הסמוי" לצידם של אורי גבריאל ויונתן סבג בתיאטרון אשקלון. במאי 2016 הסרט הקצר "ג'ונדי" בכיכובו הוקרן בפסטיבל קאן 2016.
בשנת 2017 השתתף גיל בסדרה "בשבילה גיבורים עפים" בהפקת קשת 12, כמו כן לוהק לתפקיד ראשי בסרט טלוויזיה הולנדי אשר צולם באמסטרדם. מאוחר יותר באותה שנה השתתף בעונה השנייה של "כדברא" בתור דורי שכטר ואף שיחק בסדרה "מול הקיר" של חיים בוזגלו בתפקיד ראשי - סיסו אלבז.
בשנת 2018 יצר והשתתף בתפקיד ראשי בסדרה "במדינת תל אביב" יחד עם מיכאל גבעתי ולירן דוד אשר שודרה בערוץ טדי בפרטנר TV והייתה מועמדת ראשונית בטקס פרסי האקדמיה של אותה שנה בקטגוריה "סדרת הרשת הטובה ביותר".
בשנת 2019 כתב את מופע הבידור הסאטירי "דור הוואי" בתיאטרון הקאמרי יחד עם השחקנית לי מסיקה איתו הם מופיעים עד היום ברחבי הארץ. באותה שנה כתב, ביים והנחה יחד עם שותפו מיכאל גבעתי את הפורמט "power couple" - סדרת רשת שיצרו בשיתוף עם TEENK והופקה עבור סמסונג ישראל. כמו כן, לקח חלק בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "קופה ראשית".
בשנת 2020 לוהק לסרט זוכה פרסי האופיר "תמונת הניצחון" של אבי נשר.
בשנת 2022 החל לשחק בתיאטרון סיקרא באשקלון בניהולה האומנותי של חני אלימלך וכיכב בהצגות "יוסף וכותונת הפסים המשגעת" ו-"מתנה למדינה" המספרת של סיפורו של צחי איטח - חלל צה"ל שנפל בקרב על הבופור. באותה שנה לוהק לסרט "אבודים בשטחים" בבימויו של נדב שלמה גלעדי שם שיחק לצד חן מזרחי ואוראל צברי.
ירון עוז
{{פירושונים|
ראו גם
}}
דניאלי
{{פירושונים|
ראו גם
}}
לואי בלריו
לואי בלריו (בצרפתית: Louis Blériot; 1 ביולי 1872 – 2 באוגוסט 1936) היה מהנדס, ממציא וטייס צרפתי מחלוצי התעופה.
חייו
בלריו נולד בקמברה ולמד הנדסה בפריז. בשנת 1900 ניסה את כוחו בתכנון ובניית מטוס. הוא בנה מטוס שאמור היה לטוס תוך כדי נפנוף בכנפיו (אורניתופטר), אך כמו אחרים שניסו לבנות מטוס מסוג זה, הוא נכשל.
עיקר פרסומו בא לו בעקבות טיסתו מעל תעלת למאנש ב-25 ביולי 1909. טיסה זו הייתה הטיסה המאוישת המוצלחת הראשונה בכלי טיס הכבד מהאוויר (מטוס) מעל תעלת למאנש בפרט, ומעל מקווה מים גדול בכלל. את הטיסה ביצע בלריו במטוסו "בלריו-XI" מקאלה שבצרפת לדובר שבאנגליה תוך 36 דקות וחצי. לאחר שנחת בשלום בדובר הוא זכה ב-1000 ליש"ט שהוצעו כפרס על ידי הדיילי מייל לראשון שיצליח לחצות את תעלת למאנש במטוס.
זמן קצר לאחר מכן, הפנה בלריו את כל תשומת לבו להנדסת ותכנון אווירונאוטיקה, והפך לנשיא חברת SPAD. הוא הפך את SPAD ליצרנית הצרפתית הגדולה ביותר של מטוסי קרב בתקופת מלחמת העולם הראשונה. לאחר סיום המלחמה, שינה בלריו את ייעוד החברה והפך אותה ליצרנית מטוסי נוסעים.
פיליפ שיידמן
פיליפ שיידֵמן (בגרמנית: Philipp Scheidemann; 26 ביולי 1865 – 29 בנובמבר 1939) היה מדינאי גרמני, סוציאל-דמוקרט. הקנצלר השני של רפובליקת ויימאר.
ביוגרפיה
שיידמן נולד בעיר קאסל בגרמניה (אז בנסיכות הבוחר מהסן). בצעירותו עבד כפועל דפוס וכמגיה, בטרם החל לעבוד כעיתונאי.
תחילת דרכו
כאשר הכניס הנסיך מקס פון באדן את נציגי הסוציאל-דמוקרטים לממשלה, לקראת סופה של המלחמה, הצטרף אף שיידמן עמם, בתפקיד שר בלי תיק, באוקטובר 1918.
ב-9 בנובמבר 1918, הודיע פון באדן לממשלתו ההמומה על כך שהקייזר התפטר ונמלט לחו"ל, ועל התפטרותו של פון באדן עצמו מתפקיד הקאנצלר (ומסירתו לידי פרידריך אברט, הסוציאל-דמוקרט הראשון אשר שימש בתפקיד זה).
הממשלה החדשה הייתה אובדת עצות. ברור היה כי גרמניה הובסה במלחמה, ועליה לקבל את תנאי הכניעה מבעלות הברית. ברור היה כי כל ממשלה שתעשה צעדים בכיוון זה תסומן בידי חוגי הימין כבלתי לגיטימית וכ"בוגדת". הייתה זו תחילתה של אגדת תקיעת הסכין בגב לפיה השתלטו השמאל והיהודים על ממשלת גרמניה, וגרמו לכניעה מחפירה, בעוד הצבא נלחם בעוז רוח בחזית. היה זה תכסיס שקוף שנועד להטיל את האשמה כולה בכניעה על השמאל, על הדמוקרטיה ועל הליברלים. מצד שני, עוד בטרם התפטר הקייזר הכריז קורט אייזנר על "רפובליקה סוציאליסטית" בבוואריה, וברחובות ברלין התגודדו המוני פועלים ממורמרים, המונהגים בידי ארגון שמאל קיצוני המכונה "הליגה הספרטקיסטית" אשר שם לו למטרה להכריז על "רפובליקה סובייטית גרמנית" בנוסח שהיה מוכר (ומטיל אימה) מברית המועצות שזה עתה קמה. היה ברור כי אם לא תפעל הממשלה מהר ובנחישות, יהיו ימיה כימי ממשלתו של רודולף קרנסקי בברית המועצות - משטר ביניים בין מונרכיה אבסולוטית ודיקטטורה קומוניסטית. לא כך רצו אברט ושיידמן להיכנס אל דפי ההיסטוריה.
בלחץ האירועים, בעוד הממשלה מכונסת בבניין הרייכסטאג, יצא שיידמן, מבלי שנועץ באיש מחבריו אל ההמון שהתכנס מחוץ לבניין והכריז על הקמת "רפובליקה גרמנית". הכרזה היסטורית זו הייתה ערש לידתה של רפובליקת ויימאר, קצרת הימים והסוערת.
מינויו לקנצלר גרמניה
לאחר הכרזת הרפובליקה שימש שיידמן בתפקיד האחראי על האוצר בממשלת הביניים שהוקמה, ובפברואר 1919, התכנסה בוויימאר האספה הלאומית, ומינתה את אברט לנשיא, ואת שיידמן לקאנצלר. ממשלתו הראשונה של שיידמן כללה גורמים מהמפלגה הסוציאליסטית (SPD), המפלגה הדמוקרטית (DDP), ומפלגת המרכז (ZENTRUM). הממשלה החזיקה פחות מחמישה חודשים, והתמוטטה בטרם נחתם הסכם ורסאי, ששיידמן היה מראשי המתנגדים לו, ובטרם נחתמה חוקת הרפובליקה, שעל ניסוחה עבד שר הפנים בממשלה, הפרופסור הוגו פרויס. שיידמן התפטר ב 20 ביוני 1919, על מנת שלא לחתום על הסכמי ורסאי, שכגרמנים רבים ראה בהם אך השפלה והתעללות בלתי ראויה בצד המובס במלחמה. שוב לא שירת בממשלה, למרות שנותר פעיל בפוליטיקה, כראש העיר של קאסל, בין השנים 1920 עד 1925, ובמקביל כציר ברייכסטאג.
לאחר הפרישה
ב-4 ביוני 1922 ניצל שיידמן מניסיון התנקשות, שבוצע על ידי חוגי ימין קיצוני, אנשי הפרייקור לשעבר.
גלות ומוות
עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון בשנת 1933, נמלט שיידמן לדנמרק, ושם מת בגלות, בשנת 1939.
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 2011
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה נערכו ב-2 במאי 2011 על מנת לבחור את חברי בית הנבחרים של קנדה כחלק מהפרלמנט הקנדי ה-41.
הבחירות הוכרזו על ידי המושל הכללי דייוויד ג'ונסטון ב-26 במרץ. ראש הממשלה, סטיבן הרפר, המליץ למושל הכללי לפזר את הפרלמנט לאחר שהעביר הצעת אי אמון נגד הממשלה. כמה ימים קודם לכן, האופוזיציה דחתה את הצעת התקציב של ממשלת המיעוט השמרנית.
אצטדיון בילינו פולה
היסטוריה
האצטדיון נפתח בשנת 1972 כאצטדיונה הביתי של צליק זניצה.
האצטדיון אירח בנוסף שני משחקים של נבחרת יוגוסלביה בשנים 1974 ו-1985 בהתאמה. ב-24 באפריל 1996 האצטדיון אירח את משחק הבית הראשון של שהסתיים בתיקו 0-0 נגד.
בין השנים 1996 עד 2013, משחקיה הביתיים של הנבחרת התקיימו לסירוגין בסרייבו ובבילינו פולה, אך החל משנת 2013 האצטדיון מארח את משחקיה הביתיים של נבחרת בוסניה.
The Kids Are Coming
The Kids Are Coming (בעברית: הילדים באים) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת האוסטרלית טונס אנד איי. האלבום יצא לאור ב-30 באוגוסט 2019, על ידי חברות התקליטים Bad Batch רקורדס וסוני מיוזיק.
פרקסידייק
פרקסידייק (באנגלית: Praxidike, ביוונית: Πραξιδίκη) הוא אחד מירחי כוכב הלכת צדק, שהתגלה בשנת 2000 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואיי בראשותו של סקוט שפרד. בתחילה ניתן לו הסימון הזמני S/2000 J 7, ולאחר מכן היה ידוע בשם Jupiter XXVII (צדק 27). באוגוסט 2003 קיבל את השם פרקסידייק, על שם האל המעניש במיתולוגיה היוונית.
פרקסידייק מקיף את צדק במסלול שמרחקו כ-20,824,000 מיליון קילומטר, בזמן הקפה של 613.904 יממות שמש ובנטייה של 143° לקו המשווה של צדק.האקסצנטריות של מסלולו היא 0.1840. הוא שייך לקבוצת אננקה של ירחי צדק, אשר קיימת סברה כי הם רסיסים מהתפרקות אסטרואיד גדול יותר. קוטרו המוערך הוא כ-7 קילומטרים והוא השני בגודלו בקבוצה זו (לאחר אננקה).
ממשלה גולה
ממשלה גולה היא קבוצה פוליטית המתיימרת לייצג מדינה כלשהי, אך נמצאת מחוץ לגבולותיה, או לעיתים בטריטוריות מעבר לים של המדינה. ממשלות גולות מוקמות לעיתים קרובות במצבי כיבוש: למשל, במהלך מלחמת העולם השנייה פעלו מספר רב של ממשלות גולות מבריטניה, לאחר שמדינותיהן נכבשו על ידי גרמניה הנאצית. בבריטניה עצמה הוכנו תוכניות להעביר את הממשלה לקנדה ולהמשיך משם את המלחמה במקרה של פלישה גרמנית.
עילה אחרת להקמת ממשלת גולה היא סכסוך פנימי על הלגיטימציה השלטונית: במקרים מסוימים מנהיגי משטרים שהופלו בהפיכה או מהפכה ממשיכים לפעול ולטעון ללגיטימיות מחוץ לארצם, ובאחרים קבוצות מהפכניות מקימות ממשלות גולות בתואנה שהמשטר הקיים אינו מייצג את העם.
רוב הממשלות הגולות כיום אינן זוכות להכרה בינלאומית רשמית, אך במקרים מסוימים, כמו ממשלת טיבט הגולה, הן זוכות לאהדה ציבורית. ממשלת סהרה המערבית הגולה באלג'יר עקב הכיבוש המרוקאי בארצה, מוכרת רשמית על ידי מדינות רבות וחברה באיחוד האפריקאי.
קיימים מספר סוגים של ממשלות גולות:
שפות איראניות
השפות האיראניות הן קבוצת שפות המשתייכות למשפחת השפות ההודו אירופיות, תחת הגדרה זו למשפחת השפות ההודו-איראניות ותחת קבוצה זו לקבוצה נפרדת - השפות האיראניות. קבוצת שפות זו הוגדרה לאחר פירוק השפות ההודו-איראניות לקבוצות כאשר אחת מהן היא קבוצת השפות האיראניות. האזור בו מדברים לשונות איראניות גדול הרבה יותר מאיראן המדינית, ומכיל גם את טג'יקיסטן, אפגניסטן, אזורים מפקיסטן צפון עיראק, מזרח טורקיה (כורדיסטן) ועוד.
מיון השפות האיראניות
נהוג למיין את הלשונות האיראניות לשני תת-ענפים עיקריים הלשונות האיראניות המערביות והלשונות האיראניות המזרחיות. את הלשונות המערביות נהוג להמשיך ולחלק ללשונות איראניות צפון מערביות ולשונות איראניות דרום מערביות. "ארגון SIL לחקר וקידום שפות" מונה כ-84 לשונות איראניות מדוברות כיום.
עיקר ההבדלים בין הלשונות המערביות ללשונות המזרחיות הם תוצאה של מעתקי הגאים שונים מבחינה היסטורית, שהובילו למערכות פונולוגיות בעלות תכונות שונות מהבחינה הסינכרונית. כלומר, מלאי ההגאים והיחסים בינם שונים. בנוסף נהוג לתאר אובדן של הבדלים תחביריים שונים כתוצאה ממעתקים אלו. כך הלשונות האיראניות האמצעיות המזרחיות מבחינות ברובן בין מספר יחסות רב (4-6) ובין שני מינים דקדוקיים לפחות (אם לא שלושה) בעוד שהלשונות האיראניות האמצעיות המערביות, מבחינות בין שתי יחסות לכל היותר, וחלקן חסרות אבחנת מין דקדוקי (הפהלווי אינה מבחינה במין דקדוקי. מהלשונות המערביות המודרניות – הפרסית, אינה מבחינה במין דקדוקי אף היא, בעוד שהכורדית מבחינה בין שני מינים דקדוקיים). סיווג לשונות זה תלוי במבנה הלשון בלבד, ואינו קשור למיקום הגאוגרפי של דוברי הלשון או למיקום מציאת או מסירת התעודות שנשתמרו בלשון.
אי לכך אין לבלבל בין מיקומם הגאוגרפי העכשווי של דוברי לשון איראנית מסוימת לבין סיווגה כמזרחית, מערבית דרומית או מערבית צפונית. כך, הבלוצ'ית אשר מדוברת בחבל בלוצ'יסטן הדרום מערבי, היא לשון איראנית צפון מערבית. הטאטית המדוברת בדאגסטן באזור הצפון מערבי, היא לשון דרום מערבית. הטג'יקית המדוברת בטג'יקיסטן, המצויה במזרח האזור האיראני, היא לשון דרום מערבית.
ההבדלים בין תת-הענפים קיימים בחלק מתקופת הלשונות האיראניות העתיקות ביותר - לשון כתבי האווסטא- איראנית מזרחית מחד, והפרסית העתיקה (לשון האימפריה האכימנית) - לשון פרסית מערבית מאידך. בתקופת הלשונות האיראניות האמצעיות, ניתן למצוא מחד את הסוגדית והבקטרית כמייצגות את הענף המזרחי, ואת הפהלווי והפרתית כמייצגות את הענף המערבי. רוב דוברי לשון איראנית כל שהיא, בתקופה המודרנית, דוברים לשון איראנית מערבית. על הלשונות האיראניות המערביות נמנות בין השאר הפרסית שהיא לשון איראנית דרום מערבית והכורדית שהיא לשון איראנית צפון מערבית. על הלשונות האיראניות הדרום המערבית נמנות בין השאר הפשטו ולשונות הפאמיר.
הלשונות האיראניות של אזרבייג'ן
מחקרים גילו כי השפה שתושבי אזרבייג'ן דיברו בה הייתה מדוברת גם על ידי אנשי אימפריית פרס ומדי. לפי עדויות היסטוריות רבות ניתן לדעת כי תושבי אזרבייג'ן הקדומים דיברו שפה איראנית כלשהי.
ישנן עדויות כי שפה איראנית כלשהי דוברה על ידי הטורקים הסלג'וקים באזרבייג'ן. היסטוריונים אחרים אף מדווחים כי שפה איראנית דוברה בטבריז במאה ה-17. החוקרים העות'מאנים טענו כי באזרבייג'ן דיברו שפה איראנית בתחילת המאה ה-17 לפי סיוריהם באזור.
כיום אנו יודעים על לשונות איראניות רבות המדוברות באזרבייג'ן. הטאליש, לדוגמה, היא לשון איראנית צפון מערבית המדוברת באזור הים הכספי. לעומתה הטאטית המדוברת באזור צפוני יותר, הנושק לדאגסטאן היא לשון איראנית דרום מערבית.
אזכורים במקורות חיצוניים
אבן א-נדים, בספרו "אל-פהרסת" ("الفهرست") מזכיר שבכל אימפריית פרס ומדי (כולל אזרבייג'ן של היום) דוברים התושבים שפה אחת בלבד. בספרו, שהוא המקור העיקרי למידע על השפות האיראניות בזמן התקופה האיסלאמית הקדומה, הוא מצטט את הסופר הגדול עבדאללה אבן אל-מוקאפע:
הוא מוסיף בהמשך שדארי היא השפה הרשמית בח'וראסאן ובלך וכן במזרח איראן, פרסית הייתה השפה הרשמית בחבל פארס, חוזי הייתה השפה הלא רשמית של ח'וזסתאן ושסריאנית מקורה במסופוטמיה. דיווחים דומים לאילו שניתנו בכתביו של אבן א-נאדים נכתבו גם בדיווחים וכתבים של אל חואריזמי, טברי, אבן חאוקל, איסתחרי, מוקאדסי, יאגהובי, מאסודי ומוסטופי קאזויני.
OVO סאונד
OVO סאונד (באנגלית: OVO Sound) היא חברת תקליטים קנדית שנוסדה על ידי אמן ההיפ הופ דרייק, אוליבר חטיב והמפיק המוזיקלי נואה "40" שביב בשנת 2012.
היסטוריה
החברה הוקמה רשמית בשנת 2012, והראה להצלחה אדירה של אלבום האולפן השלישי של דרייק, Nothing Was the Same. האלבום היה לאלבום הראשון שיצא מהחברה, וכן לאלבום הראשון שזכה במעמד "אלבום פלטינה", מטעם החברה.
עם הקמת החברה, החתימו דרייק ו-40 מפיקים מוזיקליים, בהם בוי-1דה וטי מינוס, כמפיקים פנימיים של החברה.
ב-2013 החתים דרייק את הזמר PartyNextDoor בחברה. אלבום הבכורה שלו, PartyNextDoor Two היה לאלבום השני שיצא דרך החברה.
קורין גדעון
קורינה (קורין) גדעון (נולדה ב-18 באוגוסט 1992) היא מנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
גדעון נולדה בעיר צפת, לאמנון ולוורדה. היא גדלה בעיר רעננה ובמושב בצרה. שמה הפרטי קורינה הוא על שם סבתהּ. סבא רבא שלה היה המייסד והבעלים של "גדעון הוצאה לאור" לספרות משפטית, וסבה אלי קדוש שימש כראש עיריית צפת בשנים 1971–1973. בנעוריה למדה בבית הספר התיכון לאמנויות תלמה ילין, במגמת תיאטרון.
את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל, תחילה ככתבת לענייני משפט, אולם בעקבות אירוע משמעתי, הועברה לתפקיד עורכת חדשות.
לאחר שחרורה מצה"ל, החלה לשמש ככתבת שטח בתוכנית הבידור "ערב טוב עם גיא פינס", בערוץ 10. בתחילת 2015 קיבלה קידום ונבחרה לשמש כמחליפתה של המגישה לירון ויצמן, שיצאה לחופשת לידה. לאחר חזרתה של ויצמן מהחופשה המשיכה גדעון בהגשת הפינה לסירוגין עם ויצמן עד דצמבר 2015.
בשנים 2015–2017 הנחתה גדעון, לצד ארז טל, את העונה השביעית והעונה השמינית של "האח הגדול" בהפקת קשת.
ביוני 2016 נבחרה לשמש כפרזנטורית בקמפיין לעדשות מגע של "Alcon".
ב-2017 החלה להנחות את תוכנית המציאות "דייט ראשון" של קשת בערוץ 2.
בדצמבר 2017 נבחרה לשמש כפרזנטורית של רשת האופנה "Discreet".
החל מ-4 בפברואר 2018 היא מנחה את העונה השנייה של ריאליטי האפייה "בייק אוף ישראל", שמשודרת בקשת 12.
ב-2019 הנחתה לצד ארז טל את תוכנית הריאליטי "2025".
בנובמבר 2019 הנחתה את העצרת לזכרו של יצחק רבין בתל אביב.
גדעון היא בעלת תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב.
ב-2021 השתתפה בעונת ה-VIP של תוכנית המציאות MKR המטבח המנצח יחד עם אמה, ורדה.
מאז שנת 2021 משמשת כפרזנטורית של מותג ההלבשה התחתונה טריומף בישראל.
חיים אישים
נשואה לאיש העסקים חילי סורוצקין, עמו היא מתגוררת בתל אביב. סורוצקין הוא יוצא בשאלה בן למשפחה חרדית ליטאית אחיינו של האדמו"ר מפיטסבורג מרדכי ישכר בער לייפר, ונכדו של הרב יצחק אייזיק ליבס. על ההכנות לחתונתם יצרה גדעון את סרט הטלוויזיה "החתונה החרדית שלי", אשר שודר בערוץ 12 בפברואר 2019. לקראת הלידה שלה הוציאה את סרט הטלוויזיה "קורין גדעון מחפשת תשובה: חינוך ילדים", בו היא יוצאת למסע בין שני עולמות במטרה למצוא את הדרך שלה באמהות ובחינוך. השניים הורים לבת ובן.
איגוד היהודים הגרמנים-לאומיים
איגוד היהודים הגרמנים-לאומיים (בגרמנית: Verband nationaldeutscher Juden) היה ארגון יהודי גרמני בתקופת רפובליקת ויימאר ובשנותיה הראשונות של גרמניה הנאצית, עד שפורק ב-1935.
היסטוריה
איגוד היהודים הגרמנים-לאומיים נוסד בשנת 1921 על ידי מקס נאומן, שהיה יושב ראש האגודה עד 1926 ושוב מ-1933 עד פירוק האיגוד ב-1935. האיגוד היה מקורבת למפלגת העם הלאומית הגרמנית השמרנית והמלוכנית, אשר עם זאת סירבה להיות מתויגת עם האיגוד.
מטרת האיגוד הייתה התבוללות מוחלטת של יהודים בגרמניה, חיסול עצמי של הזהות היהודית, וגירוש מגרמניה של מהגרים יהודים ממזרח אירופה. נאומן התנגד במיוחד לציונות וליהודי מזרח אירופה. הוא ראה בציונות איום על האינטגרציה היהודית ואף כאידאולוגיה גזענית המשרתת מטרות אימפריאליות בריטיות. ואילו את היהודים ממזרח אירופה הוא ראה כנחותים מבחינה גזעית ורוחנית.
כתב העת הרשמי של האגודה היה הירחון "Der nationaldeutsche Jude" בעריכת מקס נאומן. לכתב העת הייתה תפוצה של כ-6,000 עותקים בשנת 1927. פעילות נוספת של האיגוד הייתה המאבק נגד החרם נגד גרמניה הנאצית (1933), שהחל לאחר עליית הנאצים לשלטון. היא גם הוציאה מניפסט שקבע כי יהודי גרמניה הנאצית זוכים ליחס הוגן בגרמניה הנאצית.
בשנת 1934 הצהיר האיגוד את ההצהרה הבאה: "תמיד החזקנו את טובת העם והמולדת הגרמניים (שאליה אנו מרגישים קשורים בקשר בל יינתק) מעל לרווחתנו שלנו. לכן בירכנו את התוצאות של ינואר 1933, למרות שבחירות אלו הביאו קשיים עבורנו באופן אישי."סיבה אפשרית לכך היא שחלק מיהודי גרמניה תמכו בהיטלר, משום שחשבו שהאנטישמיות שלו נועדה רק "להסעיר את ההמונים".
למרות הפטריוטיות הקיצונית של נאומן ועמיתיו, ממשלת גרמניה הנאצית לא הכילה וקיבלה את כוונתיהם. איגוד היהודים הגרמנים-לאומיים הוכרז כבלתי חוקי ופורק ב-18 בנובמבר 1935. נאומן נעצר על ידי הגסטפו באותו יום ונכלא בקולומביה האוס. הוא שוחרר לאחר מספר שבועות, ומת מסרטן במאי 1939.
טוקיו אינטרנשיונל פורום
טוקיו אינטרנשיונל פורום הוא מרכז תערוכות רב תכליתי בטוקיו, יפן.
המרכז עוצב על ידי האדריכל רפאל וינולי והושלם בשנת 1996.
במרכז 7 אולמות, שאחד מהם כולל 5,000 מושבים. וכן חלל תצוגה, לובי, מסעדה, חנויות ומתקנים אחרים.
בין האירועים שהתרחשו במרכז: הקונגרס העולמי של איחוד האדריכלים הבינלאומי בשנת 2011, המפגש השנתי של הבנק העולמי וקרן המטבע הבינלאומית (IMF) בשנת 2012, סיבוב ההופעות של אריאנה גרנדה "The Honeymoon Tour" בשנת 2015 ועוד.
מרינוס ואן דר לובה
מרינוס ואן דר לוּבֶּה (בהולנדית: Marinus van der Lubbe; 13 בינואר 1909 – 10 בינואר 1934) היה קומוניסט הולנדי צעיר שהואשם בשריפת הרייכסטאג והוצא להורג במשפט ראווה.
ביוגרפיה
מרינוס ואן דר לובה נולד למשפחה קתולית בליידן שבהולנד. את ילדותו בילה בדן בוס. בבגרותו הצטרף למפלגה הקומוניסטית ההולנדית והפך לחבר ב"חזית האדומה" המקומית. בשנת 1933, לאחר מינויו של אדולף היטלר לקנצלר גרמניה נסע ואן דר לובה לגרמניה כדי למחות על המינוי. ב-27 בפברואר 1933, זמן קצר לאחר מינויו של היטלר עלה הרייכסטאג באש, כנראה ביוזמתם של שר התעמולה יוזף גבלס ונשיא הרייכסטאג הרמן גרינג. ואן דר לובה שנמצא במקום ביחד עם עוד שלושה קומוניסטים מבולגריה ובהם גאורגי דימיטרוב, לימים ראש ממשלת בולגריה, נעצר והובא לחקירה אצל הגסטפו. לאחר חקירה קצרה הועמדו הארבעה לדין במשפט ראווה ביחד עם ארנסט טורגלר, מנהיג הסיעה הקומוניסטית ברייכסטאג. כל הנאשמים זוכו מחוסר ראיות פרט לוואן דר לובה אשר נמצא אשם והוצא להורג בעריפת ראשו ב-10 בינואר 1934, שלושה ימים לפני יום הולדתו ה-25.
בשנים שלאחר הוצאתו להורג המשיכה המערכת המשפטית בגרמניה לעסוק במשפט ובתוצאותיו; בפסק דין מ-1967, שנים לאחר מותו של ואן דר לובה, המתיק בית משפט בברלין את עונשו ל-8 שנות מאסר במקום עונש המוות; אותו בית משפט ביטל את עונשו לחלוטין בשנת 1980, אולם בית המשפט הפדרלי, כערכאה גבוהה יותר, הפך החלטה זו; ואז, ב-1981, ביטל בית משפט במערב גרמניה את גזר דינו בטענה שהיה לא שפוי בדעתו. ביטול זה לא השביע את רצון יורשיו של ואן דר לובה, שפעלו להשגת חנינה מלאה. ואכן, בשנת 2008 החליטה התביעה הכללית להעניק לוואן דר לובה חנינה מעין זו. עורך דין אנונימי הפנה את תשומת לבה של התובעת הפדרלית, מוניקה הארמס, לחוק מ-1998, שמאפשר לבטל פסקי דין שהתקבלו על ידי בתי משפט שפעלו תחת חוקי השלטון הנאצי. יש לציין כי החנינה שקיבל היא סמלית בלבד, ולא הובילה לתשלום פיצויים ליורשיו.
מכורים לחיים (מיזם חינוכי)
השפעת הסמים על המוח
החלק הראשון, המוצג באמצעות סרט תלת-ממדי, מראה איך משפיעים הסמים על המוח, ואיך הם בעצם משנים רגשות וגורמים להזיות. המידע במוח מועבר באמצעות נוירונים (קולטנים) בהם מועבר חומר בין אחד לשני. החומר מעביר את המידע לגבי הרגש שאמורים לחוש. כאשר נוטלים סם, מצטברת כמות של אותו חומר המסב אושר, והגוף מפסיק את הייצור של אותו חומר כי הוא כבר קיים במידה מספקת בגוף. בשימוש קבוע, החומר שמצטבר על הנוירון משבש את פעילותו וגורם להעברה קבועה של אותו מסר גם כשאין בו צורך. בסופו של דבר הנוירון נהרס כתוצאה מכך.
ייצור הסמים
החלק השני, גם הוא מוצג באמצעות סרט תלת-ממדי, מראה את תהליך ייצור הסמים בתעשיית הסמים, ממה הוא מורכב, על ידי מי הוא מיוצר, רווחי הייצור שלו, השימוש בכספי הסמים על ידי ארגוני טרור למימון נשק, שיטות הברחתו וכו'.
מיצג קולי
החלק השלישי, מתבצע כשהאולם חשוך לחלוטין, במהלך המיצג קיימת תאורה שמופעלת בהתאם למתרחש בהקלטה. ההקלטה מתארת סיפור אמיתי של שלושה בני נוער אשר מתנסים בסמים במהלך מסיבה במועדון. ההקלטה מציגה את ההשפעה השונה שיש על סמים על כל אדם. המקרה מסתיים בבית חולים, כאשר אחד מהחברים מתמוטט עקב השימוש בסמים. שאר החברים נמצאים בדילמה – האם לגלות שהוא צרך סמים, עקב כך שלגלות שצרכו סמים יוביל אותם למעצר משטרתי והסתרת המידע הזה עלול להוביל למותו.
טריוויה וסקר
בשלב הרביעי, המשתתפים מקבלים שלטים המאפשרים הצבעה. בחלק הטריוויה, שבו המשתתפים נבחנים על מה שלמדו מהמיצג, המשתתפים מחולקים לשתי קבוצות (על ידי בחירת ערוץ בשלט כשהם נדרשים לבצע זאת). התוצאות של כל קבוצה מוצגות על גבי מסך. בשלב הסקר, הבחירה היא חופשית בפני המשתתפים, בשאלות הקשורות למה היו עושים במקרים מסוימים. התוצאות מוצגות בדיאגרמה על גבי המסך.
אנשים יפים (סדרת טלוויזיה)
אנשים יפים היא סדרת דרמה אמריקאית, ששודרה בערוץ ABC Family (כיום Freeform) מ-8 באוגוסט 2005 עד 24 באפריל 2006. הסדרה כוללת 16 פרקים ויש לה עונה אחת בלבד. כיום, הסדרה משודרת בישראל, בערוץ 3, ובלוויין YES בערוץ 14 (Yes Stars 3)
עלילה
אמה ובנותיה עוברות מניו מקסיקו לניו יורק, כדי להתחיל את חייהם מחדש, לאחר שהאם מגלה שבעלה בוגד בה עם חברתה הטובה של בתה.
DVD
כל פרקי הסדרה יצאו ב-DVD בארצות הברית ב-8 באוגוסט 2006.
חיידקים
חַיידקים (שם מדעי: Bacteria; מכונים גם חיידקים אמתיים) הם יצורים חד-תאיים המהווים את אחת משלוש העל-ממלכות הטקסונומיות בביולוגיה (לצד איקריוטים וחיידקים קדומים). החיידקים הם מבין היצורים הראשונים שהופיעו על פני כדור ארץ ומאכלסים קשת רחבה מאוד של אזורי מחיה, כגון מים טרמליים, סלעי קרחונים, אזורים צחיחים, אזורי מחיה פוריים ודלים, וחלקם אף מתאכסנים באורגניזמים מן החי או הצומח כטפילים או כקומנסלים, ביחסים סימביוטיים שונים ומגוונים. החיידקים הראשונים התפתחו ככל הנראה לפני כ-4 מיליארד שנה. מדובר במיקרואורגניזמים פרוקריוטיים (החסרים גרעין תא ואברונים). החיידקים הם בין צורות החיים הנפוצות ביותר על פני כדור הארץ, והם יכולים להתקיים בסביבות מחיה מגוונות, ואף בסביבות קיצוניות שבהן לא הצליח להתקיים אף אורגניזם אחר.
מקור השם הלועזי "בקטריה" הוא מיוונית, ופירושו "מקלות קטנים", משום שכך נראו החיידקים בעיני החוקרים הראשונים שצפו בהם תחת מיקרוסקופ ביניהם אנטוני ואן לוונהוק, ב-1674 אשר פתחו את תאוריית המיקרואורגניזמים germ theory והובילו את החוקרים במאה התשע עשרה, לואי פסטר, רוברט קוך ו- ג'וסף ליסטר להבנה בצורך בחיטוי בתהליכים של טיפול בחולים ויולדות, ובהבנה שתהליכים של תסיסה ליצירת מזונות שונים, הם תהליכים הנגרמים על ידי מיקרואורגניזמים, ובהכרח לפסטור החלב.
השם העברי "חַיידק", פרי חידושו של אליעזר בן-יהודה, הוא הלחם של המילים חַי ודַק; משמעות שם התואר 'דק' הוא דבר קטן. שמה המדעי של על-ממלכת החיידקים האמיתיים הוא Bacteria.
התא הבקטריאלי מתאפיין בציטופלסמה מוקפת בקרום תא בנוי מפוספוליפידים וחלבון ביחס של 3:1, בעל יכולת העברה סלקטיבית של חומרים מהסביבה אל תוך התא ומן התא אל הסביבה החיצונית, וריבוזומים. לחיידקים יש תכונה משותפת עם עובש, שמרים וצמחים והיא נוכחות של דופן תא המקיף את קרום התא. הדופן המקנה עמידות בפני שינויי לחצים אוסמוטיים. לחלקם יש קפסולה המקיפה את דופן התא. הקפסולה בנויה מרב-סוכר עם בליטות של אברונים הקרויים פילי, שתפקידם להיצמד למשטחים וליצור רובדי גידול. לחלק מהחיידקים יש שוטון אחד או יותר המשמש לתנועתיות מכוונת, ונוקלאואיד המכיל את החומר התורשתי של התא.
היסטוריה של המחקר בתחום
חיידקים נצפו לראשונה על ידי האדם ב-1676, כאשר אנטוני ואן לוונהוק צפה בחיידקים בעזרת מיקרוסקופ אור שפיתח. הוא כינה את החיידקים שראה בשם אנימלקולס (animalcules) ותיאר את תצפיותיו בסדרת מכתבים לחברה המלכותית. הראשון שהשתמש במונח בקטריה כשם לחיידקים היה כריסטיאן גוטפריד אהרנברג בשנת 1838.
בשנת 1859 הדגים לואי פסטר באמצעות ניסוי כי תסיסה נגרמת מגידול של מיקרואורגניזמים, וכי המקור לגדילה זו אינו בבריאה ספונטנית. פסטר ניסה לבסס את הקשר בין חיידקים ומחלות, והיו לו הצלחות בתחום אבל הוא לא הצליח לבסס את הקשר בצורה מספקת. הרופא והחוקר הגמרני רוברט קוך, שחקר מגוון חיידקים גורמי מחלות ובהם כולרה, גחלת ושחפת, הצליח לתת אישוש מספק לתאוריה המדעית כי חיידקים אחראיים למחלות מדבקות והניח את היסודות למדע הבקטריולוגיה על פי ארבעת הקריטריונים שלו. קוך זכה בפרס נובל לרפואה ב-1905. אף על פי שכבר במאה ה-19 היה ידוע כי חיידקים אחראיים למחלות רבות, לא היו טיפולים אנטיבקטריאליים זמינים. ב-1910 פיתח פאול ארליך את החומר האנטיביוטי, וב-1908 זכה בפרס נובל על עבודתו בתחום האימונולוגיה. ארליך היה החלוץ בשימוש בצביעה לזיהוי וסיווג חיידקים, ועבודתו הייתה הבסיס לצביעת גראם ולצביעת ציל-נילסן המאפשרים לראות את הצורה המורפולוגית של חיידקים בעזרת מיקרוסקופ.
ב-1977 גילה קרל ווז כי לארכאונים (חיידקים קדומים) יש קו התפתחות אבולוציונית נפרד מזה של החיידקים האמיתיים. הטקסונומיה הפילוגנטית החדשה מתבססת על ריצוף הרנ"א הריבוזומלי 16S והביאה לחלוקה של הפרוקריוטים לשתי ממלכות, חיידקים אמיתיים (בקטריה) וחיידקים קדומים (ארכיאה).
מורפולוגיה
חיידקים הם מיקרואורגניזמים פרוקריוטים בעלי צורות מורפולוגיות שונות: מתגים, נקדים, סלילונים, ופסיקונים, בגודל שנע בין 0.5 ל־2.0 מיקרונים. עם זאת ישנם חיידקים כמו Thiomargarita namibiensis או Epulopiscium fishelsoni, המגיעים לאורך של עד חצי מילימטר ואף עשויים להיראות בעין בלתי מזוינת. חיידקים קטנים במיוחד הם החיידקים מן הסוג Mycoplasma שאורכם כ-0.3 מיקרומטרים, בדומה לנגיפים גדולים במיוחד. המתגים גדלים כבודדים או בשרשראות, ואילו הנקדים מאורגנים בצברים, בזוגות או טטראדות (רביעיות), או שמאורגנים בשרשראות.
התא הבקטריאלי מתאפיין בציטופלסמה מוקפת בקרום תא בנוי מפוספוליפידים וחלבון ביחס של 3:1, בעל יכולת העברה סלקטיבית של חומרים מהסביבה החיצונית אל התא ומן התא אל הסביבה החיצונית, וריבוזומים האחראים לבנית חלבונים. תכונה משותפת שיש לחיידקים עם עובשים, שמרים וצמחים והיא נוכחות של דופן תא קשיח המקיף את קרום התא. לחלק מהחיידקים יש קפסולה המקיפה את דופן התא. הקפסולה בנויה מרב-סוכר עם בליטות של אברונים הקרויים פילי, שתפקידם להיצמד למשטחים וליצור רובדי גידול. לחלק מהחיידקים יש שוטון אחד או יותר המשמש לתנועתיות מכוונת, ונוקלאואיד המכיל את החומר התורשתי של התא.
חיידקים מופיעים במגוון צורות שונות המושפעות משלד התא ודופן התא החיידקי: לחלק מהחיידקים יש, בנוסף לדופן התא גם מעטפת רירית הבנויה מרב-סוכר הקרויה קופסית (Capsula. שכבה זו מאפשרת לחיידקים להיצמד זה לזה וגם למשטחים וכן מסייעת לחיידקים בהתמודדות עם תאי דם לבנים.
לעיתים קרובות נצמדים חיידקים למשטחים ויוצרים שכבה הקרויה ביופילם. ביופילמים מכילים פוליסכרידים הקרויים EPS שהופרשו על ידי החיידקים השונים ומאוכלוסייה מעורבת של אותם החיידקים אשר הסתגלה לתנאי הסביבה הייחודיים שנוצרו בביופילם. הביופילמים עשוי להיות בעובי של כמה מיקרומטרים ועד לחצי סנטימטר ועשויים להכיל מינים שונים של חיידקים, פרוטיסטים וחיידקים קדומים. ביופילמים שנוצרים על פני ציוד במערכות שונות, כגון, מערכות להובלת מים, מערכות תעשייתיות שונות, עלולות להוות מקור לאילוח חוזר.
חיידקים החיים בביופילים מופיעים בסדרים מורכבים של תאים ומרכיבים חוץ תאיים, היוצרים מבנים שניוניים ובהן רשתות של תעלות המאפשרות דיפוזיה של חומרי המזון. לביופילימים חשיבות רבה ברפואה, מאחר שמבנים אלו מופיעים לעיתים בזיהומים כרוניים, וחיידקים החיים בביופילמים הרבה יותר עמידים לחומרים אנטיביוטיים ולחומרי ניקוי וחיטוי, מחיידקים החיים בחופשיות. ביופילמים עשויים להתפתח גם על ציוד ומכשור מפעלי, ובייחוד על משטחים מפותלים וקשים לגישה. בביופילמים החיידקים עשויים לבצע שינויים מורפולוגיים גדולים לדוגמה, כאשר יש מחסור בחומצות אמינו חיידקי Myxobacteria מזהים את התאים מסביב בתהליך הקרוי חישת סף (quorum sensing), נצמדים אחד אל השני ומתאמים פעילות משותפת של עד 100,000 תאים.