cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אס או אס אנרגיה אקספרס
לקוחות החברה הן חברות תשתיות ופיתוח, חברות עפר ופיתוח, חברות בנייה, חברות תובלה, אוטובוסים, חברות הפקה, ספקי גנרטורים, רשתות שיווק, רשויות מקומיות, תאגידי מים, בתי מלון, בנייני משרדים, מפעלים, בתי חולים, חברות טכנולוגיה, בתי מגורים ועוד.
היסטוריה
אס או אס אנרגיה אקספרס נוסדה בשנת 2002 על ידי תומר לוי. בתחילת דרכה התמחתה החברה בכריית חול ובעבודות עפר, תשתיות ופיתוח. תומר לוי הגה את רעיון תדלוק השטח בשל הצורך בתדלוק כלי צמ"ה, ועם הזמן פיתח מתדלקת קטנה מונעת 4*4, המאפשרת תדלוק בשטח, ישירות לכלי, באמצעות מונה תדלוק והפקת תעודת תדלוק. הוא החל במכלית אחת בתכנונו ותוך זמן קצר, בשל הביקוש הגדול לשירות החדש, רכש צי מתדלקות, שגדל במהלך השנים.
בשנת 2017 רכשה קרן פימי 50% ממניותיה של החברה. בעקבות הרכישה החליף ישי דוידי את איל בר־קימא בתפקיד יו"ר הדירקטוריון של החברה.
בשנת 2015 זכתה אס או אס בבלעדיות במכרז למתן שירותי תדלוק שטח לצה"ל ולמערכת הביטחון בפריסה ארצית. בשנת 2016 זכתה בבלעדיות במכרז למתן שירותי תדלוק שטח ולהספקת דלקים, שמנים ואוריאה לקרן קיימת לישראל. בשנת 2020 זכתה במכרז להספקת דלק על מוצריו בתדלוקי שטח לחברת החשמל לישראל. בשנת 2021 זכתה בבלעדיות במכרז לפינוי דלקים מזוהמים של צה"ל ומערכת הביטחון. בשנת 2022 זכתה בבלעדיות במכרז לשינוע דלקים מזוהמים מטעם משרד האנרגיה.
לאס או אס אנרגיה אקספרס הרשאה לתדלוק באמצעות מכליות כביש בכל נמלי ישראל: נמל חיפה, נמל המפרץ חיפה, נמל מספנות ישראל, נמל אשדוד, נמל הדרום קונטיינר, נמל אילת ונמל קצא"א. בנוסף הוענק לה אישור לתדלוק "דיוטי פרי" מטעם רשות המיסים. לחברה מסוף בעיר אילת, המספק את שירותיה ללקוחותיה בעיר אילת ובסביבותיה, בערבה ובים המלח.
החברה ספקית מורשית של משרד הביטחון, והוכרזה על ידי מדינת ישראל כמפעל חיוני לשעת חירום. בשנת 2018 הוכרזה כמפעל קיומי לשעת חירום.
תדלוקי השטח של החברה הביאו לכך שכיום כבר כמעט שלא מוצבים מכלי דלק באתרי העבודה בישראל. מסיבה זאת, מאז שנת 2016, מעניק המכון הבריטי לתקינה לחברה את התקן הבינלאומי לניהול סביבתי ISO14001.
בשנת 2021 זכתה אס או אס אנרגיה במכרז להקמת תחנות הגזה ניידות בגז טבעי דחוס (CNG) באתר איגוד ערים דן לתברואה (פארק חירייה). החברה קיבלה מענק בתמיכת מנהל הדלק והגז במשרד האנרגיה והתשתיות להקמת התחנות הניידות, ואלה החלו לספק גז טבעי דחוס באפריל 2022.
בשנת 2019 הכריזה רשות התחרות על אס או אס אנרגיה כבעלת מונופולין בתחום תדלוקי השטח בישראל.
אליטוס ארנה
אליטוס ארנה  (בליטאית: Alytaus arena – תעתיק מדויק: "אליטאוס ארנה") הוא מתקן ספורט רב-תכליתי הנמצא בעיר השישית בגודלה בליטא, אליטוס. אולם הכדורסל, בעל תכולה של 5,500 מקומות ישיבה, הוא החמישי בגודלו בליטא, אחרי ז'לגיריס ארנה, סימנס ארנה, שיאולאי ארנה וצידו ארנה. האולם נפתח לראשונה ב-1981 אך שופץ לקראת אליפות אירופה בכדורסל שהתקיימה בליטא בשנת 2011. המתקן החדש נחנך ב-12 בפברואר 2011.
משחקי שלב הבתים הראשון – בית ג' של אליפות אירופה בכדורסל 2011 נערכו באליטוס ארנה.
מאז שנת 2011 אליטוס ארנה משמשת כאולמה הביתי של קבוצת כדורסל מקומית 'מועדון הכדורסל סבאנוריס'.
קארל מקל
קארל ארנסט מקל ( 9 בינואר 1901 – 28 בינואר 1948) היה קצין נאצי בדרגת אובר-שטורמבנפיהרר (דרגה מקבילה לסגן-אלוף) ששימש כמנהל אדמיניסטרטיבי במחנה ההשמדה אושוויץ. הוא הועמד לדין במסגרת משפט אושוויץ הראשון, נמצא אשם ונידון למוות בתלייה.
באושוויץ
מקל שירת במחנה עד לפינוי האסירים וצעדת המוות ממנו בינואר 1945. תפקידו במחנה כלל אחריות על תקצוב מזון וביגוד לאסירים וכן רישום ומעקב על רכושם. כמו כן, האגף עליו מקל פיקד היה אחראי על ספירת ושליחת רכושם של הנרצחים, תחזוקת המחנה ובכללם אספקת הגז למשרפות ולקרמטוריום, כך שמקל הואשם גם בביצוע רצח וסיוע לפשע השואה.
בשל השלל הרב שנגזל מן האסירים (בעיקר תכשיטים ושעונים מזהב וממתכות יקרות אחרות), אנשי האס אס עמלו קשה כדי לרשום את כל הפריטים, לאמוד את שוויים ולמיין אותם. מקל הצהיר שמדי רבעון בין 15 ל-20 ארגזים נשלחו למטה המרכזי של האס אס.
משפט
מקל נשפט בפני בית הדין העליון בקרקוב, נמצא אשם בפשעי מלחמה ונידון למוות. גזר דינו בוצע בכלא מונטלופיך ב-28 בינואר 1948 והוא נתלה למוות.
בתור קצין שהחזיק בדרגת ס.ס אובר-שטורמבנפיהרר (דרגתו של מפקד מחנה אושוויץ, רודולף הס), הוא היה מהנשפטים בעלי הדרגה הגבוהה ביותר במשפט אושוויץ, יחד עם מפקדו הנוסף של המחנה ארתור ליבהנשל.
המצודה (סרט, 2017)
המְצוּדָה (באוקראינית: Сторожова́ заста́ва) הוא סרט קולנוע אוקראיני מסוגת הפנטזיה בבימויו של יורי קובאליוב, שעבורו זהו הסרט הראשון באורך מלא שהוא מביים. מבוסס על ספר באותו שם מאת סופר הילדים האוקראיני ולדימיר רוטקובסקי. הסרט הופק בשיתוף פעולה עם הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע.
במרכז העלילה, בשנת 2017 ילד בשם ויקטור מוצא עצמו נזרק 1,000 שנה אחורה, לשנת 1017 ויוצא למסע למצוא את דרכו חזרה להווה.
תקציר עלילת הסרט
שנת 2017. שקיעת השמש גורמת להפעלתו של שער זמן קסום. תלמיד בית הספר, ויקטור, עובר במקרה בשער הזה ומוצא את עצמו נזרק אחורה בזמן, לשנת 1017.
הוא מוצא את עצמו במסע מסוכן מלא חוויות, בעולם מכושף שבו הוא פוגש חברים חדשים כמו שלושת הבוגאטירים איליה מורומץ, דובריניה ניקיטיץ' ואליושה פופוביץ', אך הוא גם רוכש לעצמו אויבים רבי עוצמה.
צילומים
צילומי הסרט החלו בנובמבר 2015 כשצילומי החוץ נערכו בהרי הקרפטים ובכפר הטטרי בוצ'ה וצילומי הפנים נערכו באולפני תאגיד Film.ua. באביב 2016 נערכו גם צילומי השלמה נוספים.
הסרט היה לסרט הקולנוע הראשון של השחקנים דנייל קאמנסקי וייבה קושבאיה
את שיר הנושא לסרט ביצע אולג מיכאיליוטה, שגם גילם את דמות שומר העיר בסרט.
פוסט פרודקשן ואפקטים וויזואליים
העבודה על שלבי הפוסט פרודקשן, האפקטים הממוחשבים ועבודת СGI ו-VFX בוצעו על ידי Postmodern Postproduction.
שחרור
בפברואר 2015 ביריד הקולנוע האירופי שנערך במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי של ברלין נמכרו זכויות הפצת הסרט לחברות מצרפתי, ישראל ודרום קוריאה. במרץ 2016, במסגרת יריד קולנוע בהונג קונג הסרט נמכר להפצה גם לווייטנאם, הודו ומלזיה.
ב-29 במרץ 2016 נערך אירוע תצוגה של הסרט באולפני Film.ua, שבמסגרתו הוקרן הטיזר הרשמי.
בכורה
מסע השיווק של הסרט היה מסיבי מאוד וכלל תליית שלטי פרסום בתחבורה הציבורית ופרסומות רבות בערוצי הטלוויזיה ובאתרי אינטרנט ואף הדפסת בולי דואר מיוחדים מטעם דואר אוקראינה, שהייתה אחת החברות שמימנו את הסרט. שחקני הסרט אף נטלו חלק באירוע פלאשמוב באחת מתחנות הרכבת ובמסגרתו הם רקדו לצלילי פסקול הסרט.
גרסת הבמאי
גרסה מורחבת יותר של הסרט מיועדת לצאת בערוץ הטלוויזיה "הערוץ החדש" כמיני סדרת טלוויזיה בת ארבעה פרקים.
בית הממשלה (ברבדוס)
בית הממשלה (באנגלית: The Government House) היה מקום מגוריו הרשמי, ומשרדו של המושל הכללי של ברבדוס. המבנה ממוקם על גבעת הממשלה, בעיר ברידג'טאון, בירת ברבדוס.
במבנה מצויים חדרי שינה שהיו שמורים לשימושה של המלכה. החל מהפיכתה של ברבדוס לרפובליקה והתנתקותה מהכתר, הפך בית הממשלה למשכנה של נשיאת ברבדוס.
היסטוריה
המבנה נבנה בתקופה הקולוניאלית (שקדמה לעצמאות ברבדוס מהממלכה המאוחדת, בשנת 1966), והוא שימש את מושל ברבדוס (הקולוניאלי).
בשנת 1703 נחכר המבנה על ידי הממשל הקולוניאלי, על מנת שישמש כבית המושל.
בשנת 1755 שופץ המבנה ולמעשה נבנה מחדש, ומאז לא נעשו בו שינויים, למעט תיקון ניזקי סופות הוריקן.
ב-30 בנובמבר 2021 הפך המבנה למשכנה של נשיאת ברבדוס, עקב ביטול המלוכה.
סי. אס. לי
צ'ארלס "צ'ארלי" סאונג-הי לי (באנגלית: Charles "Charlie" Seung-hee Lee; נולד ב-30 ביוני 1971 בעיר צ'ונגג'ו בקוריאה הדרומית) הוא שחקן קוריאני-אמריקני המוכר מקצועית בשם '''סי. אס. לי (באנגלית: C. S. Lee''').
ביוגרפיה
הוא נשוי ללארה צ'ו.
קריירה
ב-2006, בעונה הראשונה של סדרת המתח "דקסטר", קיבל לי תפקיד מרכזי כווינסנט מסוקה, מדען משפטי (מז"פ) הידוע בשל חוש ההומור הגס שלו. לי שיחק גם את ד"ר בא בסדרת הדרמה של רשת HBO "הסופרנוס". בסרט המתח "The Unborn" (משנת 2009) שיחק לי את ד"ר לסטר קלדוול.
תפקידי משחק נוספים שלו כללו הופעות חוזרות בסדרת המשטרה "חוק וסדר" כאיש המז"פ טורוט, כרוקח וכקני צ'ן (בין השנים 1998-2002). לי הופיע גם בסדרה "חוק וסדר: כוונה פלילית" (Law & Order: Criminal Intent) בתור; הבלש צ'וי, הבלש מאט סח והבלש מייק לאו (בין השנים 2004-2006). הוא הופיע בתור הארי טאנג, קולגה של צ'אק, בקומדיית הריגול של רשת NBC, "צ'אק". כסגן של מונק, בפרק "מר מונק במנוסה (חלק ראשון)" בסדרה "מונק". בסדרה "היחידה" (The Unit) של רשת CBS, שיחק לי תפקיד משני כצוללן דרום קוריאני בפרק 13, עונה שנייה.
בשנת 2019 שיחק בסרט "בואו איך שאתם" את דמותו של רוג'ר. בשנת 2020 גילם את האב צ'י בסרט "ועכשיו כולם ביחד".
שדה תעופה קדמי
שדה תעופה כזה בדרך כלל אינו כולל יחידות תחזוקה ושירות של בסיס אווירי והוא מתופעל על ידי כוחות מיוחדים של חילות האוויר. הוא משמש לתובלה צבאית לקידום כוחות, לתדלוק והתחמשות, כחלק מהמהלך המלחמתי.
היתרונות בשימוש בשדות תעופה קדמיים מגוונים: תקיפות אוויריות יכולות לחדור עמוק יותר לשטח המוחזק על ידי האויב, ולהפתיע מטווח לא צפוי. כוחות אוויר המוצבים קרוב לחזית יכולים להיענות במהירות רבה יותר לצרכים של כוחות ים ויבשה ידידותיים. מטוסים פגועים יכולים לנחות בשדה התעופה הקדמי כדי להציל את הנוסעים, ואולי את המטוס. ניתן להעניק טיפול רפואי לנפגעים לפני פינוים לקבלת טיפול בעורף ועוד.
בחיל האוויר הישראלי אחראית יחידת ההנחתה הקדמית (יה"ק) על איתור, סימון והפעלת שדות תעופה קדמיים.
גאטנו דוניצטי
גאטנו דוניצטי (באיטלקית: Gaetano Donizetti; 29 בנובמבר 1797 – 8 באפריל 1848) היה מלחין איטלקי בן התקופה הרומנטית במוזיקה.
ביוגרפיה
גאטנו דוניצטי נולד בשנת 1797 בברגמו שבאיטליה למשפחה ענייה ולא מוזיקלית. בשנת 1806 גילה אותו מלחין האופרה יוהאן מאייר ולימד אותו את יסודות המוזיקה. מאוחר יותר נסע דוניצטי לבולוניה ללמוד קונטרפונקט אצל האב מטאי במשך שנתיים.
בגיל 20 חזר לעיר הולדתו, ברגמו, והלחין יצירות רבות בפרק זמן קצר מאוד. בשנת 1818 התחמק דוניצטי מגיוס לצבא בזכות פטור שקנה לו מעריץ עשיר. באותה שנה הועלתה האופרה הראשונה שלו בוונציה, שם מצא עבודה. בשנת 1822 הופקה האופרה "זוראידה" בגרנדה, בהזמנת יוהאן מאייר, מורו האהוב. אחרי הצלחת האופרה קיבל דוניצטי חוזה מבית האופרה של נאפולי להלחנת ארבע אופרות בשנה, אם כי בשלב זה עוד לא היו לו יצירות מופת. בשנת 1830 הלחין דוניצטי שתי אופרות חשובות: "אנה בולנה" (שהביאה לו את פרסומו הבינלאומי הראשון) ואת "שיקוי האהבה", אופרה קומית. הוא אף הלחין בשנת 1835 את יצירתו הגדולה ביותר: "לוצ'יה די למרמור", המבוססת על רומן מאת וולטר סקוט.
השנים הבאות היו שנים קשות לדוניצטי: עקב סכסוכו עם בית האופרה של נאפולי, ביטל דוניצטי את החוזה שלו עם בית האופרה בשנת 1832. בשנת 1834 רשויות העיר התנגדו לאופרה "מריה סטוארדה" (על פי המחזה "מרי סטיוארט" מאת שילר), אחרי שחוזהו חודש. אשתו וירג'יניה נפטרה ממחלת הכולרה, והאופרה שלו "פוליוטו" נאסרה לביצוע. בעקבות כל אלה עזב דוניצטי את נאפולי ועבר לפריז.
הפאריזאים, לעומת הנפוליטאנים, קיבלו את פניו בחמימות ואף העלו את האופרות שלו בארבעת התיאטראות בעיר. בשנים האלה חיבר דוניצטי כמה מהאופרות הטובות ביותר שלו, ובהן "דון פסקואלה", אופרה קומית.
בשנת 1843, אחרי כתיבת דון פסקואלה, גילה דוניצטי שהוא חולה בעגבת. בסופה של שנה זו חדל להלחין, ובשנת 1844 איבד את שפיותו בעקבות התפשטות מחלת העגבת אל מערכת העצבים המרכזית שלו (עגבת שלישונית). בעזרת אחיינו הוא הובא לעיר מולדתו, שם טיפלו בו ידידיו עד מותו מהמחלה.
יצירתו
דוניצטי כתב מגוון של יצירות, אך הוא הלחין בעיקר אופרות, שמספרן הגיע בסך הכול לשבעים. הוא כתב אופרות בזמן שרוסיני ובליני שלטו בכיפה באופרה האיטלקית. דוניצטי ירש מרוסיני את סגנון ה"בל קנטו", שהתבסס בעיקר על קולורטורה - בניגוד לבליני, שהעדיף קווים קוליים פשוטים ונקיים. דוניצטי היה מסוג המלחינים שהספיק לעיתים להשלים יצירה תוך יום אחד, אך הזריזות שהוא השלים בה יצירות באה על חשבון העקביות בעוצמה הדרמטית.
בין האופרות הידועות שכתב:
ועוד יצירות רבות אחרות, כגון "קונצ'רטינו לקלרינט ולתזמורת מיתרים".
בחלק מיצירותיו (למשל ב"אנה בולנה" וב"לוצ'יה די למרמור") הגיבורות נמצאות במצב נפשי קשה מאוד. פרשנים מייחסים זאת למצבו הנפשי המעורער של דוניצטי, שהשליך ממצבו אל גיבורותיו.
הרד (כפר)
כמו יישובים רבים באירופה גם בהרד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,073 תושבים ובשנת 2021 רק 1,798 תושבים.
האזור מיושב לסירוגין מתחילת המאה ה-12 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1200.
יהודי הרד
יהודים חיו בהרד במאה ה-18 ובמאה ה-19. יהודי הכפר קיבלו שירותי דת מקהילת לרינצי. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
CP/M
CP/M (ראשי תיבות באנגלית: Control Program/Monitor) היא מערכת הפעלה בסיסית אשר שימשה כתשתית התוכנה במיקרו מחשבים עד להופעתו של המחשב האישי ה-IBM PC אשר התבסס על מערכת הפעלה אחרת, MS-DOS.
מערכת CP/M פותחה ב-1973 על ידי גארי קילדל ושווקה על ידי חברת דיגיטל ריסרצ' (Digital Research) שהייתה בבעלותו.
מערכת ההפעלה CP/M הייתה מערכת קלה וקומפקטית שיועדה לעבודה על פלטפורמות שונות ובדרך כלל מבוססות מיקרו מעבדים של 8 סיביות. המערכת הייתה מבוססת על BIOS באופן שאיפשר לה לספק שירותי API לצרכני תוכנה במחשבים שונים ללא תלות בחומרה ספציפית; ארכיטקטורה זו תרמה לתפוצתה הרחבה של CP/M במגוון רחב של מחשבים קטנים ואישיים במרוצת שנות השבעים.
מערכת ההפעלה CP/M הייתה בעלת ארכיטקטורה בסיסית למדי אשר איפשרה פעולה בו זמנית של משימה אחת בלבד. CP/M חסרה את המערכות התומכות לריבוי משימות ושיתוף זמנים (Time Sharing). בבסיסה של המערכת הייתה סדרה של פונקציות שירות אשר הפניה אליהן נעשתה דרך כתובת ייחודית בזיכרון והפרמטרים הנחוצים הועברו ברגיסטרים. חלק מפונקציות השירות שימשו לניהול קבצים על גבי תקליטונים, חלקן לניהול התקנים בסיסיים במחשב (כמו מדפסת) וחלקן היו פונקציות תיווך ישירות ל-BIOS של המחשב.
עם הופעתו של המחשב האישי של IBM, המבוסס על מערכת ההפעלה DOS של מיקרוסופט, גוועה לאיטה מערכת CP/M.
סיאטל סטורם
סיאטל סטורם (באנגלית: Seattle Storm, בתרגום לעברית: "סופת סיאטל") היא קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בליגת כדורסל הנשים WNBA. הקבוצה נוסדה בשנת 2000, משחקת בבית המערבי של הליגה וזכתה ארבע פעמים באליפות הליגה. הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים באצטדיון קי ארנה אשר בסיאטל שבמדינת וושינגטון. האצטדיון שימש בעבר גם את קבוצת הכדורסל סיאטל סופרסוניקס אשר הייתה קבוצת האחות של הסטורם בליגת ה-NBA עד תחילת עונת 2009, בה החליט בעלי הסופרסוניקס להעבירם לאוקלהומה סיטי ולמכור את הסטורם.
ג'מייקה (ניו יורק)
ג'מייקה (Jamaica) היא שמה של שכונה ברובע קווינס שבניו יורק.
הקיפאון הגדול
[[קובץ:BlackHole.jpg|ממוזער|החורים השחורים העצומים האלו הם כל מה שנשאר מהגלקסיות אחרי שכל הפרוטונים ידעכו, אך אפילו הענקים האלו לא בני אלמוות הקיפאון הגדול הוא תרחיש המתקשר לעוד תרחישים רבים אשר מנבאים את [[גורל היקום]], אשר מנבאים את המשך ההתפשטות של היקום אל עבר האפס המוחלט בהתקדמות אסימפטוטית (ישרה). במילים אחרות, התפשטות היקום המואצת תוביל לבסוף לדילול ריכוז החומר ביקום, הפסקת יצירת כוכבים ולהתקררות היקום עד הטמפרטורה המינימלית.
ג'מייקה (ניו יורק)
בהתאם לנתונים ממפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2000, בשכונה מתגוררים 216,866 תושבים, אשר רובם ממוצא אפרו-אמריקני. בשכונה מתרכזות אוכלוסיות מהגרים רבות, בעיקר מהודו, מדינות ערב, רוסיה והקריביים.
הקיפאון הגדול
הגדרה
תרחיש זה בשילוב תרחיש הקריעה הגדולה מסתמן כיום כהיפותזה המובילה. תרחיש זה, בהיעדר אנרגיה אפלה, אפשרי רק ביקום בעל גאומטריה שטוחה או היפרבולית. בהינתן קבוע קוסמולוגי חיובי, תרחיש זה אפשרי גם ליקום סגור, תאוריה שאומרת שהתפשטות היקום תיעצר ותחל להתכווץ חזרה לעבר נקודה אחת. בתרחיש זה כוכבים צפויים להמשיך להיווצר ב-10^{12} עד-10^{14} השנים הבאות, לאחר מכן מלאי הגז הנחוץ להתהוות כוכבים יאזל. בעוד הדלק עבור הכוכבים קיימים הולך ואוזל, היקום יהפך בהדרגה לקר ולחשוך יותר ויותר. לבסוף חורים שחורים יהוו את רוב העצמים בחלל, אך גם הם, עקב פליטה של קרינת הוקינג, יתאדו לבסוף. תרחיש נוסף המתקשר לכך הוא מות החום, שבו היקום יגיע למצב של אנטרופיה מקסימלית שבה הכל מבוזר ואין גרדיאנט, אשר נחוצים לתהליכי עיבוד מידע אשר צורה אחת שלהם היא חיים. תרחיש זה אפשרי בכל אחד משלושת המודלים אבל מחייב שהיקום יגיע לטמפרטורה מינמלית סופית. תנודות קוונטיות אקראיות או מנהור קוונטי יכולות לייצר מפץ גדול נוסף. לאורך כמות לא מוגבלת של זמן, תתרחש הפחתה ספונטנית של האנטרופיה על ידי משפט ההישנות של פואנקרה ותנודות תרמיות במרחב.
ג'מייקה (ניו יורק)
בשטח השכונה נמצא נמל התעופה ג'ון פ. קנדי, אחד מנמלי התעופה הגדולים והחשובים בעולם.
הקיפאון הגדול
מקור התרחיש
תרחיש "הקיפאון הגדול" נובע מהחוק השני של התרמודינמיקה, חוק פיזיקלי בסיסי אשר גרסה אחת קובעת כי  אנטרופיה נוטה להתגבר במערכת מבודדת. מהשערה זו מסיקים שאם היקום יתקיים למשך מספיק זמן, הוא ימשיך בצורה אסימפוטוטית אל עבר מצב שבו כל אנרגיה בסוף תתפזר.
הניחוש שלפיו כל הגופים ביקום יתקררו, שלבסוף יהיו קרים מדי מכדי לפתח חיים, גולה על ידי אסטרונום צרפתי בשם Jean-Sylvain Bailly בשנת 1777.
על פי נקודת מבטו של ביילי, לכל כוכבי הלכת יש חום פנימי וכרגע הם נמצאים בשלב מסוים של התקררות. צדק, לדוגמה, עדיין חם מכדי שיוצרו עליו חיים, בעוד שהירח כבר קר מדי.
השלב האחרון, מנקודת מבט זו נקרא "איזון" שבו כל תנועה בכוכב הלכת מפסיקה.
היסטוריה
רעיון תרחיש "הקיפאון הגדול" נבע מדיון הנובע מיישום שני החוקים הראשונים של התרמודינמיקה בתהליכים אוניברסליים. בשנת 1851, ויליאם תומפסון (לורד קלוין) שתיאר את הרעיון הזה בהתבסס על ניסויים קודמים על תורת החום הדינמית אמר: "חום הוא לא חומר, אלא צורה דינמית של תוצאה מכנית, אנו חייבים לדעת שחייבת להיות שקילות בין עבודה מכנית לבין חום, כמו בין סיבה ותוצאה".
בשנת 1852 פרסם תומפסון כתבה על המגמה האוניברסלית בטבע של בזבוז האנרגיה המכנית שבה הוא מתאר את היסודות הראשונים של החוק השני של התרמודינמיקה, מסוכמים על ידי ההשקפה שהתנודה המכנית והאנרגיה ששימשה להיווצרות תנודה זו, יטו להתפוגג או לדעוך, באופן טבעי. הרעיונות בכתבה זו, ביחס לגילה של השמש והדינמיקה של תפעול היקום, משכו את הדמיון של וויליאם רנקיין ושל הרמן פון הלמהולץ.
אלבומין
אַלְבּוּמִין (באנגלית: Albumin) הוא החלבון הנפוץ ביותר בדם היונקים. אלבומין הוא חלבון מסיס במים המצוי בדם ובכל הרקמות. האלבומין נוצר בכבד, וחשוב לשמירה על לחץ אוסמוטי תקין של הפלזמה ואיזון מערכתי של נוזלי הגוף. אלבומין הוא בין החלבונים הארוכים ביותר.
אלבומין הוא החלבון המסיס השכיח ביותר בפלזמה ובעיקר בגופם של בעלי חוליות.
מבנה האלבומין
אלבומין הוא חלבון גלובולרי המורכב בעיקר מסלילי אלפא, בעל מסה של כ-66 קילודלטון. האלבומין הוא חלבון, חלבון האלבומין אצל בני אדם מורכב מסליל ארוך של כ-585 חומצות אמינו הנקשרות ביחד בקשרים פפטידיים חזקים.
תפקידי האלבומין
הלחץ ההידרוסטטי מניע נוזלים מתוך נימית הדם אל החלל החוץ תאי; לחץ קולואיד אוסמוטי נוטה להניע נוזלים מתוך החלל החוץ תאי לתוך הנימית כדי שתהיה תנועה אוסמוטית הממברנה צריכה להיות חדירה למחצה אידיאלית – חדירה למים ובלתי חדירה לחלוטין למומסים; נימית הדם היא מאוד חדירה ליונים, רוב המרכיבים האוסמוטיים של הדם, לכן היא לא רלוונטית מבחינה אוסמוטית – לא אידיאלית לחלוטין. הדבר היחיד שנמצא בפלאזמה של הדם בכמות ניכרת ועבורם הממברנה היא אידיאלית –חלבוני הדם המיוצרים על ידי הכבד, בעיקר אלבומין. הערך האוסמוטי של חלבונים אלו נקרא לחץ קולואיד אוסמוטי, האוסמוזה שנובעת ממולקולות גדולות]. כמות האלבומין בדם מייצר לחץ קולואיד אוסמוטי של כ-28mmHg במצב נורמלי. הלחץ ההידרוסטטי באזור העורקי שווה לכ-50mmHg, מכאן שהנטייה היא של סינון. באזור הורידי הלחץ ההידרוסטטי הוא כ-5mmHg ואילו הלחץ הקולואיד אוסמוטי לא משתנה, ולכן הנטייה היא של ספיגה. ככל שמתקדמים בנימית הדם הלחץ ההידרוסטטי הולך ויורד. יש נקודה שבה יש שוויון בין הלחץ ההידרוסטטי שווה ללחץ הקולואיד אוסמוטי – זוהי הנקודה היחידה שבה יש שיווי משקל בין הכוח המסנן לכוח הסופג. אז יש היפוך בצד הוורידי ונטייה לספיגה. איך נשמר נפח דם תקין ונוזל חוץ תאי ולא נגרמת בצקת? לפי ההיפותזה של סטרלינג הכמות שיצאה בצד העורקי שווה בדיוק לכמות שנספגה בצד הוורידי, ולכן אין חוסר של נוזל חוץ תאי ואין עודף של נוזל חוץ תאי (בצקת - אדמה). אלבומין מהווה בערך 50% מחלבוני הפלזמה. במצב נורמלי, הכבד מסנתז בערך 10 גרם ליממה. זמן החצי שלו – הוא בערך 17 יום –. האלבומין קושר מולקולות אחרות – הורמונים, בילירובין, חומצות שומן, תרופות. בנוסף, האלבומין אחראי ללחץ האונקוטי של הפלזמה, (לחץ קולאידו אוסמוטי) שהוא המתנגד העיקרי ללחץ ההידרוסטטי של הפלזמה. כאשר הכבד חולה, הוא לא מסנתז מספיק אלבומין, מה שגורם ל-hypoalbuminemia, ואז הלחץ האונקוטי יורד, ולכן יש דליפה של פלזמה, מה שגורם לבצקות. ח. שומן לא נמסות במים, כיוון שהן הידרופוביות, ולכן הן מוסעות בזרם הדם בקומפלקס יחד עם אלבומין. עקב תגובות פירוק תאי דם אדומים "תגובה המוליטית" נוצר חומר בשם בילירובין. החומר הזה בדרך כלל מסולק דרך הכליה במערכת הרינאלית, חלק ממנו נספג בחזרה וחלק יוצא מהגוף עם השתן. הבילירובין הוא חומר הידרופובי, משמע, הוא חומר לא מסיס במים. לכן הוא צריך לעבור איזה שהוא תהליך עד שיגיע לכליה ובהמשך לשתן. לאלבומין יש תפקיד מאוד משמעותי בהנעת הבילירובין הבלתי מצומדבתוך הדם אל הכבד, בכבד הוא עובר צימוד עם חומצה גלוקורונית והופך להיות בילירובין מצומד.
מחלות הקשורות באלבומין
חוסר באלבומין הנובע מאי-יכולתו של הכבד לסנתז אותו, למשל, היא תכונה מובהקת של שחמת הכבד. ערכים נמוכים של אלבומין מופיעים גם אצל חולים הסובלים ממיימת (הצטברות חולנית של מים), אצל אנשים הסובלים מכוויות נרחבות, מחלת כליות, בעיות ספיגת מזון, אצל נבדקים במצב גופני ירוד ותת-תזונה (בעיקר חסר בחלבון). במדינות העולם השלישי תת-תזונה וחוסר בחלבון במזון הן בעיות נפוצות הגורמות למיימת, המתבטאת בהתנפחות של הבטן כתוצאה מהעדר אלבומין וחוסר איזון אוסמוטי של נוזלי הגוף. היפואלבומינמיה הוא המנבא החזק ביותר לתמותה במחלת כליה סופנית. תת תזונה וחוסר של חלבונים וקלוריות יכולים להפחית סינתזת אלבומין, ההנחה העיקרית היא שהיפואלבומינמיה נגרם כתוצאה מתזונה לקויה בקרב אותם חולים. סיבות נוספות ל היפואלבומינמיה הם בעיה בסינתזה, בעיה במאגרי חומצות אמינו, או אובדן של אלבומין במערכת הרינאלית. ירידה בכמות האלבומין בזרם הדם יכולה להעיד גם על בעיה חמורה בכבד (אי ספיקת כבד, שחמת או דלקת כבד כרונית), כי הסינתזה של האלבומין מתרחשת שם בכבד. היפואלבומינמיה יכול גם להיגרם עקב תסמונת נפרוטית (כלייתית), שהחלבון מסולק דרך השתן עקב בעיה בכליה כי החלבונים אמורים להיספג בחזרה אל תוך הדם.
בדיקת כמות אלבומין
בבדיקות דם טווח הנורמה של האלבומין הוא 3.4 עד 5.4 גרם לדציליטר. ערכים נמוכים של אלבומין (היפואלבומינמיה) בבדיקות דם עלולים להצביע על מחלת כבד. המצאות של אלבומין בשתן יכולה להצביע על בעיה בתפקוד הכליות. כיוון שתרחישים קליניים רבים מתבטאים בירידה ברמת אלבומין בדם, הדרישה לבדיקה זו רלוונטית למגוון גדול של מחלות ומפגעים קליניים. מדידת אלבומין היא חלק בלתי נפרד מפאנל בדיקות כבד, כחלק בבדיקות להערכת תפקודי כליה כגון אבחון תסמונת נפרוטית, ובדרך כלל ביחד עם בדיקת prelbumin, להערכת הסטאטוס התזונתי בעיקר במצבים הנחשדים לחוסר תזונה. מדידת אלבומין תידרש במצבים של עייפות ואיבוד משקל מסיבות לא ידועות, או הופעת נפיחות סביב העיניים, בצקת בעיקר בגפיים התחתונות, פעילות יתר של בלוטת התריס, או מצבי דלקת וכן הלם. מדידת אלבומין מתבצעת בתרחישים של ספיגה לקויה (קרוהן, צליאק), או בעיקר בילדים הם חשד לאיבוד ניכר של חלבונים בצואה (protein losing enteropathy). מצבי כוויות נרחבות, מצבי אלח דם (ספסיס) או מיימת (ascites) הם תרחישים בהם יש איבוד ניכר של אלבומין מהדם, באופן המחייב ניטור רמתו. מדידת רמת אלבומין בדם מתחייבת כל אימת שנדרשת מדידת רמת סידן בדם. איבוד נוזלים מסיבי בתרחישים של התייבשות (דה-הידרציה) הם סיבה מובהקת לעלייה ניכרת ברמת אלבומין הנמדדת בנסיוב, וזו אף סיבה קריטית למדידת אלבומין במצבים אלה.
יומנה של עקרת בית עצבנית
יומנה של עקרת בית עצבנית (באנגלית: Diary of a Mad Housewife) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1970, בבימויו של פרנק פרי, עם ריצ'רד בנג'מין, קארי סנודגרס ופרנק לנגלה בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "יומנה של עקרת בית עצבנית" מאת סו קאופמן (1967).
תקציר העלילה
ג'ונתן בלסר (ריצ'רד בנג'מין) הוא עורך דין ניו יורקי. הוא נשוי לטינה (קארי סנודגרס) ולהם שתי בנות.
הוא מתייחס לאשתו כמשרתת, מעליב ומגמד אותה על מראה גופה ומבייש אותה בפני הבנות. הוא רוצה להתקדם בסולם החברתי ובטוח שיש לו כישורים רבים שלא מיצה וכי אשתו עומדת בדרכו ולא עוזרת לו.
טינה היא אישה כנועה ומקבלת בשקט ובהכנעה את כל ההשפלות של בעלה.
באחת המסיבות של החברה הגבוהה שג'ונתן משתדל להיות מוזמן, היא פוגשת את הסופר ג'ורג' פרגר (פרנק לנגלה) שמנסה להתחיל איתה אך היא דוחה אותו מפני שהיא אישה נשואה.
ג'ונתן רוצה להוכיח את כישורי המסחר שלו ומשקיע כמעט את כל כספו ביקב בצרפת וכן מתכנן בביתו מסיבה יקרה לאנשי החברה הגבוהה וממנה את טינה להיות אחראית על המוזמנים.
לטינה "נשבר" מבעלה הרודני והיא מוצאת מפלט במיטתו של ג'ורג' שמתייחס אליה כמו לכל שאר הנשים שכרוכות אחריו.
לבסוף מתוודה ג'ונתן שכל כספם הלך לאיבוד בהשקעה בכרם וכי היו לו יחסים עם אישה אחרת ומצבו הנפשי מעורער וזה משפיע על הופעותיו בבית משפט. טינה לא כועסת עליו אבל לא מגלה לו על יחסיה עם ג'ורג'. ג'ונתן מעריך זאת ורוצה לפתוח דף חדש ביחסיהם.
לבסוף רואים את טינה בטיפול קבוצתי כשכל אחד מייעץ לה אחרת. בין המייעצים גם השחקן פיטר בויל.
טליסה סוטו
שנותיה הראשונות
נולדה כמרים סוטו (Miriam Soto) בברוקלין, ניו יורק, סוטו היא הצעירה בארבעת ילדיהם של הורים ילידי פוארטו ריקו. הוריה עברו מאוחר יותר לנורת'האמפטון, מסצ'וסטס, שם גדלו ולמדו סוטו ואחיה. משפחתה של סוטו הייתה אחת מהמשפחות הפורטוריקניות המעטות שהתיישבו בשכונה. כתוצאה מכך היא חשה שלאנשים יש כלפיה דעה קדומה והיא נהייתה בודדה.
דוגמנות
בהיותה בת 15 חתמה סוטו על חוזה דוגמנות עם סוכנות קליק ועסקה בדוגמנות בחופשות הקיץ שלה מהלימודים. שבועות אחרי שחתמה על החוזה, היא נסעה לטייל בפריז שם צילם אותה ברוס וובר לווג. היא שבה לנורתהמפטון בתום הקיץ על מנת לסיים את לימודיה בבית הספר והמשיכה לדגמן לפרקים עד שהיא סיימה את בית הספר התיכון. מאוחר יותר היא הופיעה בעמודי השער של ווג האמריקאי והבריטי והמגזינים Elle, Mademoiselle, Glamour and Self.
היא גם הופיעה בקליפ המוזיקה הראשון שלה "Each Time You Break My Heart" אותו שרו חברה לשעבר ניק קיימן ביחד עם מדונה בבימויו של טוני וירומונטה. סוטו וקיימן הופיעו לעיתים כדוגמניו של ריי פטרי (Ray Petri), מעצב האופנה המנוח והיוצר של מראה "בופאלו בוי" של לונדון של שנות השמונים.
משחק
סוטו שבה לארצות הברית ב-1988, היא ערכה מבחן במה והתקבלה לתפקיד "אינדיה" בהופעת הבכורה שלה בסרט הקולנוע Spike of Bensonhurst, קומדיה בה כיכבו סשה מישל וארנסט בורגניין. ב-1989 היא לוהקה כלופה לאמורה בסרט ג'יימס בונד "רישיון להרוג" בכיכובו של טימותי דלטון וכמאריה ריברה בסרט The Mambo Kings.
סוטו השתתפה ביותר מעשרים סרטים, ביניהם "מורטל קומבט" (1995) כקיטאנה, "מרדף השמש" של מייקל צ'ימינו כאישה אינדיאנית, "Island of the Dead" כמליסה אוקיף, Piñero (2001) כסוגר, בכיכובו של בנג'מין בראט ו-Ballistic: Ecks vs. Sever (2002) וריין לצד לוסי לו ואנטוניו בנדרס. סוטו גם הופיעה בשתי הופעות אורח בסדרות הטלוויזיה C-16: FBI. ב-1995. היא שיחקה את דונה ג'וליה, אחת ממושאי האהבה הרבים של ג'וני דפ בקומדיה הרומנטית Don Juan DeMarco, דפ שיחק את דון ג'ואן. היא גם הופיעה בקליפ המוזיקלי "I Need to Know". של מארק אנתוני. ב-1996 שיחקה סוטו בסרט Vampirella, את הגיבורה עליה קרוי הסרט, המבוססת על ספר קומי. ב-1997 השתתפה בסרט הפשע "מלכודת זבובים" לצדו של רוברט לוג'יה. בשנת 2001 שיחקה בסרט "פיניירו". ב-2009 שיחקה בסרט "המשימה" לצד בנג'מין בראט. ב-2013 שיחקה בתפקיד קטן בסרט "אליסיום" בכיכובו של מאט דיימון.
עמודי שער
ב-1990 בחר המגזין פיפל בסוטו כאחת מחמישים הנשים היפות בתבל. היא הופיעה גם בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, היא דורגה במקום ה-58 בין 100 הנשים החמות ביותר לשנת 2002, לפי המגזין מקסים.
חייה האישיים
במהלך שנות השמונים יצאה סוטו עם הזמר ניק קיימן. ב-1997 סוטו נישאה לשחקן קוסטאס מנדילור והם התגרשו ב-2000.
מוקד 911 (סדרת טלוויזיה)
מוקד 911 (באנגלית: 9-1-1) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה, שנוצרה על ידי ראיין מרפי, טים מינר ובראד פלצ'וק. הסדרה עוקבת אחר חייהם של אנשי כוחות ההצלה השונים - לוחמי אש, שוטרים, פרמדיקים ומוקדנים - הן במסגרת תפקידיהם השונים והן במסגרת חייהם הפרטיים. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-3 בינואר 2018 ברשת "פוקס" במהלך עונת השידורים של שנת 18–2017 בטלוויזיה, ועונתה הראשונה כללה 10 פרקים.
ב-15 במאי 2023, הסתיימה העונה השישית, אחריה "פוקס" הודיעו כי הסדרה לא תמשיך בגלל שהיא יקרה מידי לחברה, באותו יום "ABC" הודיעו כי הסדרה תמשיך אצלם.
ליהוק
באוקטובר 2017, אנג'לה באסט, קוני בריטון, ופיטר קראוזה לוהקו לצוות השחקנים הראשי של הסדרה. מאוחר יותר באותו חודש, הוכרז כי אוליבר סטארק, עיישה הינדס, קנת' צ'וי ורוקמונד דנבר הצטרפו לצוות השחקנים הראשי.
ב-14 במאי 2018, הוכרז שג'ניפר לאב יואיט תצטרף לצוות השחקנים הראשי בעונה 2 כמאדי באקלי, אחותו של באק ומוקדנית במוקד 911. ב-23 במאי 2018, רשת "פוקס" הודיעה שראיין גוזמן יצטרף לעונה השנייה של הסדרה בתפקיד ראשי כדמותו של לוחם אש חדש ביחידה המקומית. ב-4 ביוני 2018 הוכרז כי קורין מסייה ומרקנת'וני רייס, שגילמו את דמויותיהם של מאי והארי גראנט בתפקיד משני, יקודמו לתפקיד ראשי עם עליית העונה השנייה לשידור.
סדרת בת
ב-12 במאי 2019, הוכרז שספין-אוף ששמו יהיה "מוקד 911: טקסס", יוקרן בבכורה ב-19 בינואר 2020, מיד לאחר משחק אליפות ה-NFC וימשיך בלילה הבא, ה-20 בינואר 2020. באותו יום הוכרז כי השחקן רוב לאו ישחק בתפקיד הראשי. בספטמבר הוכרזו גם ליב טיילר, רונן רובינשטיין, סיירה מקליין, ג'ים פאראק, נטשה קאראם, בריאן מייקל סמית', ג'וליאן וורקס ורפאל סילבה יככבו גם הם בסדרה.
בגלל חששות מוירוס הקורונה, ליב טיילר לא חזרה לעונה השנייה, ג'ינה טורס החליפה אותה.
ביקורות
אתר הסקירות "Rotten Tomatoes" דיווח על מדרוג של 69% עבור העונה הראשונה, בהתבסס על 26 ביקורות, עם מדרוג ממוצע של 5.19/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר כתב, "מוקד 911 נוטה מדי פעם להיות מלודרמטית, אך היא נגאלת בזכות צוות שחקנים מהשורה הראשונה, קטעי פעולה ממכרים מלאי אדרנלין, וקורטוב של 'טראש קאמפ' שמושך את הסדרה לגבול שבין ההנאה למרות תחושת הבושה לממכרת." האתר "Metacritic", שמדרג באמצעות שקלול הממוצע, הקצה לסדרה את הציון 60 מתוך 100 בהתבסס על 21 ביקורות, דבר המציין "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
בעיית הנקודה במצולע
בעיית הנקודה במצולע (PIP) היא מונח בגאומטריה חישובית ומבקשת לדעת האם נקודה נתונה במישור נחה בחלקו הפנימי, החיצוני, או על השפה של מצולע כלשהו. בעיה זו היא מקרה פרטי של בעיות מסוג אפיון המיקום של נקודה (point location problems), ויש לה יישומים במגוון תחומים שעוסקים בעיבוד מידע גאומטרי, כמו למשל גרפיקה ממוחשבת, ראייה ממוחשבת, מערכות מידע גאוגרפיות, אמצעי תכנון תנועה ברובוטים ותכנון בעזרת מחשב.
אלגוריתם מעקב קרן (Ray casting algorithm)
דרך פשוטה אחת לברר האם נקודה נמצאת מבפנים או מבחוץ למצולע פשוט היא לבדוק כמה פעמים קרן, שמתחילה בנקודה ומתקדמת בכיוון קבוע, חותכת את המצולע. אם הנקודה נמצאת מחוץ למצולע אז הקרן תחתוך את שפת המצולע מספר זוגי של פעמים. אם הנקודה בתוך המצולע אז היא תחתוך את השפה מספר אי זוגי של פעמים. עם זאת, שיטה זאת לא עובדת אם הנקודה נמצאת בדיוק על השפה של המצולע.
אלגוריתם זה ידוע לעיתים קרובות בשם אלגוריתם מספר החציות (crossing number algorithm) או אלגוריתם כלל הזוגיות (even–odd rule algorithm) והוא ממומש בעולם המחשוב כבר מ-1962. הוא מבוסס על האבחנה הפשוטה שאם נקודה נעה מהאינסוף עד לנקודה הנתונה אז היא חוצה את השפה של המצולע, לעיתים מספר רב של פעמים, כאשר בכל חציה היא עוברת מחלקו הפנימי של המצולע לחלקו החיצוני, לסירוגין. כתוצאה, אחר שתי חציות עוקבות, היא תימצא באותו תחום של המישור. אבחנה זו מבוססת מתמטית על משפט עקומת ז'ורדן, שבפשטות קובע שכל עקומה מישורית סגורה שאינה חותכת את עצמה מחלקת את המישור ל"תחום פנימי" ו"תחום חיצוני".
אם היא ממומשת על מחשב עם אריתמטיקה בעלת דיוק סופי, התוצאות עשויות להיות לא מדויקות אם הנקודה נמצאת קרוב מאוד לשפה של המצולע, זאת בשל שגיאות עיגול. זו אינה בדרך כלל בעיה רצינית, שכן המהירות חשובה בהרבה מדיוק מושלם במרבית היישומים של גרפיקה ממוחשבת. עם זאת, בשביל ליצור תוכנית מחשב נכונה פורמלית, יש להציג מספר קטן מאוד ε ולבדוק האם נקודה P נמצאת במרחק של עד ε מאחת מצלעות המצולע, כך שבמקרה זה האלגוריתם יעצור וידווח ש-"הנקודה P נמצאת קרוב מאוד לשפה".
רוב המימושים של האלגוריתם בודקים בצורה סדרתית חיתוכים של קרן עם כל אחת מצלעות המצולע. בשיטה זאת יש להתמודד עם הבעיה הבאה. אם הקרן עוברת בדיוק דרך קודקוד של המצולע, אז היא תחתוך שני מקטעים בנקודות הקצה שלהם. למרות שאין הדבר פוגם בתהליך הספירה במידה וקודקוד זה הוא נקודת החיתוך האחרונה של הקרן עם המצולע, במידה והקרן אינה יוצאת סופית מהמצולע דרך אחד מקודקודיו יש למנות את נקודת החיתוך הזו פעמיים ולא פעם אחת כדי לא לפגוע בתוצאה. בעיה דומה עולה כאשר יוצא במקרה שאחת מצלעות המצולע מתלכדת עם הקרן. בעיה זו נפתרת כדלהלן: אם נקודת חיתוך כלשהי היא קודקוד של צלע המצולע הנבחנת, אז היא נספרת רק אם קודקוד הקצה השני של הצלע אינו נמצא על הקרן.
אלגוריתם אינדקס הליפוף
אלגוריתם אחר מבוסס על חישוב אינדקס הליפוף של המצולע ביחס לנקודה. אם אינדקס הליפוף אינו אפס, אז הנקודה נמצאת בתוך המצולע. דרך אחת לחשב את אינדקס הליפוף היא לסכום את זוויות הראייה שבהן צופה המוצב על הנקודה יראה את כל אחת מצלעות המצולע. בשיטה זו יש להשתמש בפונקציות טריגונומטריות הפוכות ולכן היא צורכת כוח חישובי רב, כך שבאופן כללי אלגוריתם זה איטי יותר מאלגוריתם מעקב הקרן.
אברהם גולומב
אברהם יצחק גולומב (בכתיב יידי: גאָלאָמב; יולי 1888, תמוז תרמ"ח, סְטרָוֶוניק, פלך וילנה, רוסיה – 1982, לוס אנג'לס) היה  הוגה דעות ואידאולוג יידישיסט, ופעיל מרכזי במוסדות החינוך היידישיסטים.
שנות לימודיו
אברהם יצחק בן הרב יהודה לייב הכהן גולומב נולד בשנת 1888 בעיירה הכפרית סְטרָוֶוניק שבפלך וילנה, שבאימפריה הרוסית (כיום ליטא), ומגיל 6 גדל במיישגולה, לא הרחק מווילנה. הוא למד בישיבה בווילנה, בסמינר למורים שם ובמכללת קייב.
פעילותו כמחנך
בהיותו בווילנה, השתייך למוסד ייווא (באגף החינוך של ייווא, בראשותו של לייבוש לערער) ופעל גם ב"ליגת התרבות" היידית (קולטור-ליג). לאורך שנות העשרים (1931-1921) שימש מנהל הסמינר להכשרת מורים בווילנה, ששימש המרכז הפדגוגי העליון של רשת החינוך היידית ציש"א. הסמינר למורים שימש גם מרכז לגיבושן והפצתן של יוזמות פדגוגיות חדשות. היו אלה שנות השיא של רשת החינוך היידית כולה ובראשה הסמינר למורים בווילנה, עד שזה האחרון נסגר (כנראה בהוראת השלטונות). גולומב נותר ללא פרנסה, וחיפש את מזלו בארץ ישראל, שם שהה חלק ניכר משנות השלושים (1938-1932), ושימש מורה במקוה ישראל וכן בכפר הנוער בן שמן. לאחר מכן (1938) היגר לוויניפג, קנדה, שם ניהל את בית הספר היידי ע"ש י"ל פרץ עד לשנת 1944, אז עבר למקסיקו סיטי, ואף שם ניהל את בית הספר היידי המקומי, במשך עשרים שנה. מאז 1964 ועד מותו, השתקע (יחד עם רעייתו, רבקה סאביץ' גולומב) בלוס אנג'לס.
במשך השנים הארוכות לפעילותו החינוכית, פרסם גולומב שורה של תוכניות לימודים וספרי עזר שונים לבית הספר היידי., וגם סיפורי מדע לילדים. בעיתונות היהודית הירבה לפרסם מאמרים על בעיות היהדות בדורנו. כתביו הנבחרים פורסמו ביידיש בשישה כרכים (תש"ה, תש"ז).
הגותו
גולומב כתב מאמרים וספרים על חינוך יהודי חילוני בעידן של התבוללות, הגירה מסיבית והתפוררות הזהות היהודית המזרח אירופאית הישנה. הגותו הוקדשה לשמירת הזהות היהודית בתפוצות. בהקשר זה חלק הן על המשנה הציונית של תומכי העברית, והן על המשנה המסורתית שזיהתה את הזהות היהודית עם האמונה והמצווה הדתית, ובמקומן הטיף לחלופה יידישיסטית: פיתוחה של זהות ותרבות יהודית-יידית המקיפה ומעצבת את כלל חייו של היהודי בתפוצות, נשענת באופן חילוני ודינמי על מסורת העבר על מנת לשמר את אופיו הייחודי והנבדל של העם היהודי, אך פתוחה לשינויי המציאות בהווה. את הנוסחה הזו כינה גולומב "יהודיות אינטגרלית" (אינטעגראלע יידישקייט). גולומב התנגד להטיית התרבות היידית לכיוון אוניברסלי אירופי המטשטש את הנבדלות היהודית. בדומה להוגים אחרים ביקש גולומב לוותר על הפן הדתי של המסורת היהודית, אך לא על המנטאליות היהודית הטיפוסית. בהקשר זה הוא טען כי זהות ומנטאליות יהודית שונות בגישתן מזהות ומנטאליות מודרנית רגילה או 'אירופאית', שכן היהודי יעדיף אינטואיציה ואנושיות על פני מחקר מדעי אובייקטיבי של עובדות. היהדות התבוננה בטבע, טען גולומב, לא על מנת למדוד ולכמת אותו, אלא על מנת לשאוב ממנו השראה. מטרת החינוך היידי החילוני היא איפוא לשמר את התכונות והנטיות היהודיות המייחדות את היהודי ומכוננות את זהותו הנבדלת.
קו הספנות דיסני
קו הספנות של דיסני (באנגלית: Disney Cruise Line) הוא קו ספנות של אוניות תענוגות בבעלותה של חברת וולט דיסני. הקו מפעיל ארבע אוניות תענוגות: דיסני מג'יק ("קסם דיסני"), דיסני וונדר ("פלא דיסני"), דיסני דרים ("חלום דיסני") והדיסני פנטזי ("פנטזיית דיסני") וכן האי קאסטאווי קי שבאיי בהאמס, בו נמצא נמל לעגינת אוניות התענוגות.
אברהם גולומב
הגותו
רוב כתיבתו נותרה ביידיש, חלקה הופיע גם בעברית ורק מעט תורגם לשפות אחרות.
ליום הולדתו השמונים יצא לכבודו ספר יובל בן 916 עמודים ביידיש ובעברית - "חסד לאברהם : ספר היובל לאברהם גולומב צו זיין אכציקסטן געבוירן-יאר", לוס אנג'לס, תש"ל.
קו הספנות דיסני
היסטוריה
קו הספנות נוסד כאשר חברת וולט דיסני החליטה בשנת 1995 להפסיק להסתמך על אוניות קו הספנות פרמייר בחבילות הנופש של החברה שכללו ביקור בפארקים בדיסניוורלד ומסע ימי. חברת וולט דיסני רכשה שתי אוניות מאיטליה, והיו אלה שתי האוניות הראשונות שנבנו באופן ייעודי לחופשה של משפחות עם ילדים קטנים.
האוניות יוצאות מפורט קנברל שבפלורידה, עוצרות בקאסטאווי קי, וכן באיים נוספים באיים הקאריביים.
מספר פעמים בשנה עוברות האוניות דרך תעלת פנמה ומגיעות לקליפורניה (טיול המשלב ביקור בפארקי דיסני בדיסניוורלד ובאתר הנופש דיסנילנד.
ה"דיסני דרים" ("חלום דיסני") וה"דיסני פנטזי" ("פנטזיית דיסני") נכנסו לשירות ב-2011 ו-2012 בהתאמה.
סיפורי אימה אמריקאים
סיפורי אימה אמריקאים (באנגלית: American Horror Stories) היא סדרת אימה אנתולוגית אמריקאית, שנוצרה והופקה על ידי ראיין מרפי ובראד פלצ'ק. הסדרה הוקרנה בבכורה ב-15 ביולי 2021, ומשמשת כספין אוף לסדרה "אימה אמריקאית".
בין השחקנים מהסדרה המקורית נמנים: מאט בומר, סיליה פינקלשטיין, ג'ון קרול לינץ', נעמי גרוסמן, צ'ארלס מלטון, צ'אד ג'יימס ביוקנן, בילי לורד, קודי פרן, דילן מקדרמוט וג'יימי ברואר.
באוגוסט 2021, חודשה הסדרה לעונה שנייה.
פיתוח
ב-11 במאי 2020, מרפי חשף כי מפותחת סדרת ספין אוף בשם "סיפורי אימה אמריקאים". כל פרק יכלול סיפור אימה בפני עצמו, במקום שכל עונה תגולל סיפור חדש כמו בסדרה המקורית ב"אימה אמריקאית".
אין איש פה, פרט...
אין איש פה, פרט... הוא אסופה של ארבעה עשר סיפורים קצרים מאת הסופר אייזק אסימוב, המהווה תרגום לחלק מהסיפורים שהופיעו בקובץ Nightfall and Other Stories, שאר הסיפורים תורגמו בקובץ הסיפורים שקיעה. לכל סיפור יש הקדמה קצרה מאת אסימוב.
פנסיה תקציבית
פנסיה תקציבית היא פנסיה המשולמת מהתקציב השוטף של הגוף שבו עבד הגמלאי הזכאי לה. להבדיל מפנסיה צוברת, בפנסיה תקציבית ההפרשות להבטחת הפנסיה נעשות רק בידי המעביד (ולא בידי העובד). בפועל, יכול המעביד שלא להפריש לקרן, אלא להתחייב כי ישלם את הפנסיה על חשבונו, ובכך להפוך בעצם לגורם המבטח.
אין איש פה, פרט...
הספר יצא לאור בעברית בהוצאת "מסדה" בשנת 1980, בתרגומו של אדם שרתיאל.
פנסיה תקציבית
תוכניות הפנסיה התקציבית מסווגות גם לפי היקף הנכסים המיועדים לתשלום הפנסיות. כאשר לא קיימים נכסים ספציפיים למימון ההתחייבויות לפנסיה, תוכנית הפנסיה נקראת בלתי ממומנת. כאשר קיימים נכסים המיועדים לתשלום הפנסיה אך אינם מספיקים למימון ההתחייבות לפנסיה תוכנית הפנסיה נקראת ממומנת באופן חלקי. כאשר הנכסים מכסים את כל ההתחייבות לפנסיה תוכנית הפנסיה נקראת ממומנת במלואה.
במדינות רבות נהוגות תוכניות פנסיה (או תוכניות הטבה מוגדרת) בחסות המעסיק. לסיווג התוכניות לפי היקף מימונן יש חשיבות רבה לצורך הדוחות הכספיים של המעסיק. בארצות הברית מעסיקים משלמים פרמיית ביטוח ל-PBGC. שיעור הפרמיה נקבע בין היתר לפי מידת המימון של תוכנית הפנסיה.
ישראל
מנגנון פנסיוני מסוג זה נהוג בישראל בקרב עובדי המדינה ובגופים ציבוריים נוספים. ב-3 במרץ 1999 נחתם הסכם קיבוצי, למעבר מפנסיה תקציבית לפנסיה צוברת בשירות הציבורי. בשנת 2001 נפסקה הקליטה למסלול הפנסיה התקציבית בשירות המדינה. גם עובדים שנקלטו במסלול של פנסיה תקציבית התחילו להפריש סכומים מסוימים לקרן הפנסיה, באחוזים הולכים וגדלים (אך נמוכים במידה ניכרת מהנדרש); בצה"ל, חיילים שהתחייבו לשירות קבע החל משנת 2004, משתייכים למסלול הפנסיה הצוברת. עם זאת, גופים כמו חברת החשמל ומקורות ממשיכים להנות מהטבות פנסיוניות דומות או זהות למנגנון התקציבי.
החל משנת 2005 מחויבים העובדים המבוטחים בפנסיה תקציבית בדמי ניהול בשיעור 2% מהשכר המבוטח. זוהי השתתפות קטנה יחסית של העובד במימון הפנסיה התקציבית.
סוג נוסף של פנסיה תקציבית הוא פנסיית גישור, המשולמת על ידי המעסיק לשעבר למי שפרש בפרישה מוקדמת, מיום פרישתו ועד ליום שבו יהיה זכאי לפנסיה מקרן הפנסיה שבה הוא מבוטח. פנסיית גישור נהוגה בארגונים שבהם מקובלת פרישה מוקדמת, לפני גיל הפנסיה הנקבע בחוק, וכן היא מוצעת אד-הוק בארגונים שבהם נערכים מבצעים של פרישה מרצון.
נכון לשנת 2016, הגיעה ההתחייבות של מדינת ישראל לפנסיה תקציבית ל-746 מיליארד ש"ח, והסכום ששולם מדי שנה עמד על 21 מיליארד ש"ח. מדו"ח שפרסם החשב הכללי, רוני חזקיהו, עלה כי ההתחייבות האקטוארית לפנסיות תקציביות נכון לשנת 2019 עמדה על כ-866 מיליארדי ש"ח, לא כולל פנסיות הגישור. בדו"ח נאמד ששיא תשלומי הפנסיה יגיע בשנת 2038, בה ישולמו כ-35.7 מיליארדי ש"ח. דוחות החשב הכללי שהתפרסמו ביוני 2022 מראים כי חובות המדינה לבעלי פנסיה תקציבית חצו את רף הטריליון שקל.
שיטת ליט"ף
ליט"ף (ראשי תיבות של למידה יחידנית, טיפולית, פעילה) היא שיטה להוראת הקריאה שפותחה על ידי נירה אלטלף על בסיס הספר "מעשה ההוראה" מאת ציפורה כץ. השיטה מבוססת על שלוש רמות של שליטה: הצגה, זיהוי והכרה. השיטה מבוססת על ההנחה שהפענוח הוא המפתח להבנת הנקרא ולשם כך הילד צריך לפענח את סימני הכתב.
לשם רכישת מיומנות זו נעשה שימוש במילים ידועות ומשמעותיות המהוות בסיס לפענוח של מילים חדשות. על בסיס המילים המפוענחות אוטומטית התלמיד עושה השלכה למילים חדשות.
השיטה מבוססת על הגישה הסינתטית והגלובלית כאחד. המורה כותב את המילה, ומפרק אותה על פי שלבים מהברה לפונמה ועד לחלוקה לעיצורים ולתנועות. התלמיד לומד שמילים מורכבות מהברות. באותה הדרך התלמיד רוכש מילים שמרכיבות משפט או טקסט קצר. לשם הקניה נבחרו מילים ובאמצעותן מלמדים את תהליך הפירוק וההיגוי של העיצורים. המילים המוקנות משמשות אמצעי להקניית התהליך ולא מטרה בפני עצמן. הן בעלות משמעות וקרובות לעולמו של התלמיד. מבנה המילה יהיה תוצר של התנועות העיצורים והצירופים אותם נבחר להקנות.
השיטה מאושרת על פי אגף ספרי לימוד משרד החינוך אישור מס' 2499.
בתחילת שנת 1983 זכתה מפתחת השיטה נירה אלטלף ב"פרס החינוך" בבית הנשיא בירושלים.
מטרות השיטה
העקרונות בגישה החינוכית:
אופן ההקניה
המורה כותבת על הלוח טקסט קצר בצורה הברתית. המורה שואלת את התלמידים: "איפה כתוב..." (שלב הזיהוי) המילים בקטע נקראות הברה אחר הברה. בהמשך- מציאת מילים חדשות מההברות שנלמדו. כמו כן יינתנו הדגשים שונים למרכיבים של המלילה: הבהרה פותחת וסוגרת, עצורים מתוך הברות סגורות, עיצורים מנוקדים, פירוק של הברות פתוחות.
דרכי ההוראה
ההוראה היא פרונטלית בקבוצות קטנות. המשך ההקניה יכול להיעשות באופן אינדיבידואלי. לצורך תרגול יש חוברות המתחילות בשלבי המוכנות ומסתיימות בחוברות לביסוס קריאה אליהן מגיעים התלמידים לקראת סוף השנה. השיטה מאפשרת לכל תלמיד להתקדם בקצב אישי, ישנה ניידות בין קבוצות ההקניה. קיימים אמצעי הוראה רבים, חוברות, משחקים וספרונים. כמו כן יש מדריך למורה בו מוצעות מספר פעילויות.
יתרונות הגישה
כל ילד מתפתח על פי כישוריו הקצב שלו וסגנון הלמידה.
שיטת ההוראה מבוססת על הפעלת התלמידים באופן עצמאי כאשר:
חסרונות הגישה
אחרי התנסות בשיטה התעוררה ביקורת עליה, הן מצד מורים והן מצד הורים, על שאינה ממלאת את ייעודה בגלל:
השיטה לא מתאימה ל:
השיטה מתאימה לילדים בעלי מוכנות חזותית ושמיעתית
ראו גם
הגישה הסינתטית פונטית ללימוד קריאה
הערות שוליים
.http://cms.education.gov.il/NR/rdonlyres/CA3B40AB-8E25-4C50-9E38-200D347C996C/99429/kriaaAB.doc.
אדוארדס
{{פירושונים| אישים ששם משפחתם "אדוארדס"
ראו גם
}}
קהילת יהודי יולשווה
יולשווה (בסלובקית: Jelšava, בהונגרית: Jolsva, ביידיש: יעלשאווא) היא עיירה הנמצאת בסלובקיה בנפת רבוצה (Revúca) שבמחוז באנסקה ביסטריצה (Banská Bystrica) שבסלובקיה.<mapframe latitude="48.631037" longitude="20.245228" zoom="11" width="297" height="224" align="right" /> נוסדה במאה ה-13 כיישוב של כורי זהב ומתכות יקרות.בתקופה האימפריה האוסטרו-הונגרית יולשווה הייתה חלק מהונגריה, תושביה היו הונגרים ודיברו הונגרית.
מיקומה היה במחוז ההיסטורי גמר (סלובקית: Gemer,הונגרית: Gömör), ששויך לאזור גמר-קישהונט (Gömör-Kishont).
בשיאה, מנתה קהילת יהודי יולשווה 222 יהודים בשנת 1921, שהיוו 8% מהאוכלוסייה. המוסדות היהודים שבה שירתו כפרים וישובים נוספים בסביבה והיא נקראה "ירושלים הקטנה".
בזמן מלחמת העולם השנייה הוקם ביולשווה מחנה עבודה לגברים, אליו נשלח גם אפרים קישון (פרנץ הופמן) וממנו נמלט.
הקהילה היהודית ביולשווה התקיימה עד להשמדתה בשואה.
ראשית הקהילה
הקהילה היהודית התגבשה החל מ-1850, לאחר שבוטל האיסור על ישיבת יהודים באזורי המכרות של הונגריה דאז. בעקבות ביטול האיסור, התיישבו בה 4 משפחות יהודיות ראשונות. רישום לידה ראשון בקהילה היהודית נרשם בשנת 1852.
בית קברות יהודי הוקם, כפי הנראה (לפי הקבר המוקדם ביותר שמופה), בשנת 1860.
בשנת 1869, בה חל פילוג ביהדות הונגריה, הקהילה הצטרפה לזרם האורתודוקסי.
שנה לאחר מכן, ב-1870, היו בה כבר כ-100 יהודים. תחילה התפללו בבית פרטי ובהמשך בבית-מדרש.
הלימודים החלו בחדר שמיקומו לא היה קבוע. עם הזמן נפתח תלמוד תורה. הלימודים בחדר התקיימו לפני, במהלך ולאחר סגירת בית הספר היהודי, בשעות אחר הצהריים.
בית הכנסת
בית הכנסת ביולשווה הוקם בשנת 1895 בעלות 11,000 קרונות. בחצר בית הכנסת הוקדם מקווה, משחטה ודירה לחזן.מיקום בית הכנסת – מנישאנסקה אוליצה [= רחוב מנישאני, או בהונגרית "הרחוב העליון" (Felvég utca)], כ-350 מטר מהכיכר המרכזית בעיירה. בית הכנסת כלל עזרת נשים. רוב היהודים נהגו להתפלל בו יום יום שחרית ומנחה־מעריב. הפחות דתיים באו בימי שבת, והחילוניים (שהיו מעטים) בימים הנוראים. בחגים בלבד (בעיקר בימים הנוראים) נהגו לבוא לבית הכנסת גם מכפרי הסביבה: קוֹפְּרָאשׁ ׁ(Koprášׂ), מְנִישָׁאנִי (Mníšany) , קָאמֶנְיָאנִי (Kameňany) ועוד (היו באים יום קודם לחג ולנים אצל קרובים ומכרים בילשווה).
עם השנים נמכר שוב לאישה שתרמה אותו ל-YMCA.
המבנה והמתחם משמשים לפעילות קהילתית ולשילוב בני נוער – בעיקר מהתושבים הצוענים במקום – בקהילה.
שבר מלוחות הברית שהיו מוצבים במקום שרד לאורך השנים ושמור במתחם.
מקווה
המקווה שבחצר האחורית של המתחם הופעל באחריות השוחט ואשתו.
בפסח הגעילו את הכלים ב"בית הדוד" שבמבנה: היה שם תנור שמוט ענק שהוסק על ידי עצים. בשגרה, התנור הזרים מים רותחים למקווה.
תחילת המאה ה-20
בשנת 1901 נפתח בית ספר יהודי בו למדו בשנתו הראשונה 32 תלמידים בכיתה מעורבת של בנים ובנות, המורה היה אליהו צבי זוסמן (Elias Züszmann), רב צעיר מהעיר אגר Eger שבהונגריה.
ראש הקהילה בתקופה זו היה פרנץ שווארץ, שנבחר לתפקיד מספר פעמים ברציפות.
א' ריכטמן, השוחט, היה גם שליח ציבור ומנהיג דתי.
ארגוני סעד וצדקה פעלו בקהילה, ביניהם "אגודת נשים יהודיות" (נוסדה בסוף המאה ה-19), "ביקור חולים" ובנוסף גמ"ח.
בזמן מלחמת העולם הראשונה
במלחמת העולם הראשונה היהודים, בהתאם לקריטריונים לגיוס, השתתפו בלחימה.
שני חיילים יהודיים בני הקהילה היהודית נהרגו: יוזף זוסמן (Züszmann Jozef) ויוזף קליין (Klein Jozef).
לוח זיכרון ללוחמים מיולשווה שנהרגו במלחמת העולם הראשונה, הכולל את שמותיהם של שני היהודים, הוצב על הקירות החיצוניים של הכנסייה הקתולית בעיירה.
בין מלחמות העולם
לאחר מלחמת העולם הראשונה והקמתה של רפובליקת צ'כוסלובקיה (1918), יולשווה נהנתה משגשוג כלכלי. הוקמו בה מפעלים חדשים, ביניהם בית חרושת גדול למגנזיט, הפועל עוד היום (מיקומו – סמוך לכביש 532 המוביל לעיירה רבוצה, הנמצאת צפונית-מערבית ליולשווה).
בשנות ה-20 נוסדה ביולשווה אגודה ציונית שאספה תרומות לקרנות הלאומיות ולתעמולה. מפלגת "המזרחי" הציונית פעלה בעיירה.היו יהודים שהיו מנויים על חוברת ציונית בשם "עבר ועתיד" (Múlt és Jövő). בכל בית יהודי הייתה קופת קק"ל.
22 בתי עסק, 6 בתי מלאכה ו-2 מפעלים ביולשווה היו בבעלות יהודית. המהנדס הראשי במפעל המגנזיט ורופא הנפה היו יהודים.
בנוסף, חברי הקהילה היו בעלי מכולות, חנויות, בתי-מרזח, ועסקו ברפואה, פקידות, הנדסה ועוד.
מוסדות הקהילה בתקופה זו כללו בית כנסת, בית עלמין, מקווה טהרה, משחטת עופות עם אטליז ובית מדרש עם תלמוד תורה.
בית הספר היהודי נסגר בתקופת הרפובליקה הצ'כוסלובקית.
הילדים למדו בבתי ספר כלליים ובנוסף שיעורי דת בתלמוד תורה :
ב-1929 תרמה הקהילה 500 קרונות לנטיעת יער על שם נשיא צ'כוסלובקיה, טומאש מסריק, בארץ ישראל.
החל משנות ה-30 פעלו ביולשווה תנועות הנוער "בית"ר" ו-"צעירי המזרחי".
בתחילת נובמבר 1938, כתוצאה מבוררות וינה הראשונה, סופחה יולשווה, יחד עם דרום סלובקיה, להונגריה והיהודים הפכו לנרדפים עקב החקיקה האנטי-יהודית שהוחלה גם בהונגריה, כבעלת ברית של גרמניה.
בזמן מלחמת העולם והשואה
בניגוד לאזורים הסמוכים ליולשווה מצפון, כמו רבוצה שנשארה בתחומי סלובקיה ושתושביה היהודים גורשו למחנות ההשמדה כבר ב-1942, גורל קהילת יהודי יולשווה היה זהה לגורל יהדות הונגריה:
בשנים 1940–1941 גברים בגילאי הגיוס נלקחו כעובדי כפייה בפלוגות העבודה, לשמש ככוח עזר לצבא ההונגרי.
ביולשווה עצמה היה מחנה של עבודות כפייה. על פי עדויות התנאים בו היו סבירים יחסית, בפרט למי שכבר התנסה בעבודות כפייה במקומות אחרים.
במהלך שנת 1944 זרם לילשווה מספר רב של יהודים מגורשים, וכאן נוצר מרכז שממנו יצאו למקומות עבודה בחזית ולמחנות ההשמדה הפולניים. אלפים באו והלכו. האוכלוסייה הממוצעת הייתה 4000 איש. בתחילה שוכנו בקסרקטינים ובחצרות פרטיים. מאוחר יותר נאסר עליהם לקנות מצרכי מזון, שלא לדבר על לתמוך בהם בכל דרך שהיא. אחר כך הגיעו הבדיקות היומיות במגרש הכדורגל, וחלקם נחקר, ולבסוף הגיע הגרוע מכול: בתחילת מאי 1944 היהודים נאספו לקסרקטין ישן ששימש קודם לכן כמקום ריכוז של פלוגות העבודה.
בתאריך 19.3.1944, בו נכבשה הונגריה על ידי הגרמנים, נמנו בקהילה 52 משפחות משלמות מיסים ו-186 נפשות. יחד עם משפחות יהודיות אחרות מהאזור - 56 משפחות יהודיות, כ-210 נפשות, נשלחו בתחילת מאי 1944 לגטו פלשיווץ ׁ(Plešivec; בהונגרית פלשוץ = Pelsőc), בו שהו כשלושה שבועות. בתחילת יוני 1944 הועברו למקום ריכוז במישקולץ (Miskolc) ומשם, ב-13.6.1944 למחנה ההשמדה אושוויץ.
בהתבסס על המאגר המרכזי של שמות קרבנות השואה ביד ושם, לפחות 120 מבני הקהילה נספו בשואה.