cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ניזאר קבאני
אירועים שהשפיעו על שירתו
כשקבאני היה בן 15, התאבדה אחותו בת ה-25 משום שסירבה להתחתן עם גבר שלא אהבה. במהלך הלווייתה החליט קבאני להילחם בתנאים החברתיים שגרמו למותה. כשנשאל אם הוא רואה עצמו כמהפכן, ענה: "אהבה בעולם הערבי היא כמו אסירה, ואני רוצה לשחרר אותה. אני רוצה לשחרר את גופהּ ונשמתה של הנפש הערבית בעזרת השירה שלי. היחסים בין גברים לנשים בחברה שלנו אינם תקינים". קבאני היה ידוע כאחד האינטלקטואלים הפמיניסטים ביותר בזמנו.
משפחתו
לניזאר קבאני היו שלושה אחים: מועתז, רשיד וסבאח, ואחות אחת, ויסאל. סבאח קבאני היה מפורסם בזכות עצמו כמנהל הרדיו והטלוויזיה הסורית וכשגריר סוריה בארצות הברית ב-1980.
אביו של ניזאר קבאני, תאופיק, היה סורי, בעל מפעל לשוקולד, ואמו הייתה ממוצא טורקי. אביו עזר למתקוממים נגד המנדט הצרפתי על סוריה ונכלא פעמים רבות בעקבות דעותיו. כל זה השפיע, בין השאר, על דעותיו של ניזאר שהפך למהפכן בפני עצמו. דוד-רבא של קבאני, אבו ח'ליל קבאני, היה אחד מהמחדשים המובילים של הספרות הערבית.
נסיעה בין נתיבים
נסיעה בין נתיבים (באנגלית: Lane Splitting) היא נסיעה באופנוע או באופניים בין נתיבי הכביש כאשר תנועת המכוניות היא איטית עקב עומס תנועה בכל הנתיבים, וכיוון הנסיעה של המכוניות הוא אותו כיוון כמו של הרכבים הדו-גלגליים. באנגלית זה נקרא גם "נסיעה על הקו" (stripe-riding). סינון (Filtering באנגלית) הוא התקדמות של רכב דו גלגלי בין מכוניות כשהן בעצירה מוחלטת, עקב רמזור למשל.
נסיעה כזו מאפשרת לרוכבי האופניים והאופנועים לחסוך זמן, לחלוף על פני פקקי תנועה, והיא בטוחה יותר מאשר נסיעה מאחורי רכב איטי או עצירה מאחורי רכב עם מנוע פועל שאינו מתקדם.
במדינות מתפתחות
בערים במדינות מתפתחות, שבהן צפיפות האוכלוסייה היא גבוהה ויש בהן עומס תנועה, המרווח בין המכוניות, האוטובוסים והמשאיות מתמלא במגוון גדול של רכבים דו-גלגליים, לצד רכבים המונעים על ידי אדם או בעל חיים, והולכי רגל. בבנגקוק בתאילנד התפתחה תעשייה של מוניות אופנועים, הנקראות "טוקטוק". באינדונזיה, אופנוע הוא הרכב הנפוץ ביותר.
בניגוד למדינות מפותחות, שבהן יש מגוון קטן של סוגי רכבים בדרכים, בארצות מתפתחות סוגי רכבים רבים נוסעים באותם כבישים. בדלהי יש יותר מ-40 סוגי רכב, הנוסעים בקביעות בכבישים. בניו יורק יש חמישה סוגי רכב (מכוניות, מוניות, אוטובוסים, משאיות ואופנועים), ובחלקים רבים של ארצות הברית התנועה היא של מכוניות ומשאיות. לפי גיתם טיווארי מהתוכנית לחקר תחבורה ולמניעת פציעות במכון ההודי לטכנולוגיה, דלהי, שימוש מעורב בכביש מעביר כמות גדולה יותר של אנשים בהשוואה למכוניות ומשאיות הנוסעות בתוך הנתיבים בלבד.
I'll Be There for You (שיר של הרמברנדטס)
I'll Be There for You הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ רוק האמריקאית "הרמברנדטס". השיר יצא לאור ב-1 במאי 1995, כסינגל הראשון מתוך האלבום .L.P, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק ו-East West Records.
הצלחה
השיר מוקם במקום הראשון במצעדים שונים בארצות הברית,  והגיע בשיאו למקום ה-17 בבילבורד הוט 100.
השיר חווה את ההצלחה המסחרית הטובה ביותר בקנדה, שם הוא הגיע למקום הראשון במשך חמישה שבועות ברציפות והיה הסינגל הנמכר ביותר בשנת 1995.
באוסטרליה צעד השיר בסך הכל 20 שבועות בחמישים השירים המובילים במצעדים.
ביקורות
רוב הביקורות לשיר היו חיוביות, והוא אף הוגדר כ"אחד משירי הנושא הטובים ביותר".
בשנת 2009 הוגדר השיר על ידי מגזין המוזיקה "בלנדר" במקום ה-15 ברשימת "50 השירים הגרועים ביותר אי פעם".
גרסאות כיסוי
השיר זכה לגרסאות כיסוי על ידי אמנים רבים, כגון מייגן טריינור, גו גו דולס, הצ'יפמאנקס, פינק לינקולנס, Loose Chippins ועוד.
Abbey Road
Abbey Road (אבי רוד) הוא אלבום האולפן ה-12 של להקת הרוק הבריטית הביטלס שיצא ב-26 בספטמבר 1969 על ידי אפל רקורדס, חברת ההפקות של הביטלס עצמם. זהו האלבום האחרון שהוקלט בפועל על ידי הביטלס והפקתו היא היצירה האחרונה שהלהקה יצרה בשלמותה, ונחשב על ידי רבים לאלבום אייקוני וההצלחה המסחרית הכי גדולה של הלהקה, שהיווה אבן דרך בתרבות הרוק. אמנם האלבום Let It Be יצא לאור לאחר אבי רוד, אך למעשה הוא הוקלט לפניו.
הסינגל הכפול ממנו, "Come Together" לצידו של "Something", יצא באוקטובר והיה במקום הראשון בבילבורד הוט 100 בארצות הברית. האלבום דורג במקום ה-14 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין המוזיקה רולינג סטון.
גדור (שבט בנימין)
גְדוֹר הוא שמו של יישוב מקראי בנחלת שבט בנימין ושמו של אחד מראשי שבט זה, הנזכר הן בתנ"ך והן במקורות ארכאולוגיים. אין לבלבל יישוב זה עם היישוב גְדוֹר שבנחלת שבט יהודה.
גדור נזכר בתנ"ך כאחד מראשי שבט בנימין שישבו בגבעון: . בהמשך ספר דברי הימים נזכר גדור בשנית ברשימת הייחוס של בני שבט בנימין שהיו מראשוני המתיישבים בגבעון.
Abbey Road
רקע
האלבום "Let It Be", שהוקלט בתחילת 1969, נכתב בתקופת מתח רבה ולכן רובו עצוב ואינטימי והוא נגנז על ידי הלהקה עד לשלב מאוחר יותר. פול מקרטני הציע למפיק הביטלס ג'ורג' מרטין שהלהקה תחזור לעשות אלבום "בדרך שעשינו זאת פעם", בלי הקונפליקטים הרבים שהתחילו מאז הקלטות האלבום "The Beatles" (ידוע בכינויו "האלבום הלבן"). מרטין הסכים, אבל תחת התנאי המחמיר שכל הקבוצה - בייחוד ג'ון לנון - ירשו לו להפיק את התקליט באותו האופן כמו האלבומים הקודמים ושתהיה משמעת באולפן ההקלטות.
גדור (שבט בנימין)
בהמשך נזכר גדור (בצורת יידוע) כשמו של יישוב בנחלת שבט בנימין:.
Abbey Road
צד ראשון
Come Together נכתב במקור לקמפיין של טימותי לירי למושל קליפורניה נגד רונלד רייגן. השיר נחשב כבד למדי, באופן לא אופייני לביטלס, בעל חיספוס בלוזי ותפקיד גיטרה בס של מקרטני. השירה של לנון הוקלטה באמצעות אלתורי אולפן שנחשבו חדשניים אז (היום מסוגל לבצע זאת כל מכשיר אפקטים דיגיטלי).
גדור (שבט בנימין)
ברבים מחרסי גבעון, אשר מתוארכים למאה השישית לפני הספירה, נמצא השם גדר (בכתיב חסר) לצד השם גבען, תוך ציון שמות אנשים שונים. לפי הסברה, שם היישוב הקדום השתמר בשמו של הכפר ג'דירה, הנמצא כקילומטר אחד צפונית מזרחית לתל גבעון (אלג'יב), ואשר בו שרידים ארכאולוגיים מתקופות שונות.
Abbey Road
צד ראשון
השיר השני, Something, הוא בלדת אהבה שכתב ג'ורג' האריסון. לנון חשב ש-Something הוא השיר הטוב ביותר באלבום ומקרטני מחשיב אותו כשיר הטוב ביותר שהאריסון אי פעם כתב. השיר שוחרר בהמשך כסינגל כפול עם ליוויו של Come Together, מה שהופך אותו לשיר היחיד של האריסון שהיה לאיי-סייד של הביטלס. הסינגל הגיע למקום הראשון של בילבורד הוט 100 בארצות הברית ומדינות רבות אחרות.
לאחריו מגיע השיר Maxwell's Silver Hammer, שיר ילדותי ועליז של מקרטני, על אף שהוא עוסק ברוצח סדרתי מטורף. השיר נכתב אחרי הנסיעה של הביטלס להודו ב-1968 ולא נכנס לאלבום הלבן. לפי טכנאי הקול של הביטלס ג'ף אמריק, לנון אמר על השיר שהוא "עוד ממוזיקת הסבתא של מקרטני" ועזב את ההקלטות. להאריסון גם נמאס מהשיר, באומרו "היינו צריכים לנגן אותו שוב ושוב עד שפול אהב את זה. זה היה מטרד אמיתי". רינגו סטאר היה יותר סימפטתי לשיר. "זו הייתה מוזיקת סבתות", הוא הודה, "אבל היינו צריכים כזו דברים כאלו על האלבום שלנו כדי שאנשים אחרים ירצו להקשיב".
Oh! Darling הוא מחווה של מקרטני לבלדות של שנות ה-50, בה נעשה שימוש בצליל באס בסגנון מוטאון. לאחר צאת האלבום אמר לנון במספר ראיונות כי לדעתו הוא היה מבצע טוב יותר את השיר.
Octopus's Garden היא יצירתו הכתובה היחידה של רינגו סטאר באלבום והשיר השני שרינגו אי פעם כתב. השיר מספר על תמנון החי מתחת לים והוא מבוצע בקולו הליצני והעליז של סטאר, משרה תחושה מבודחת וקלילה.
השיר החותם את צידו הראשון של התקליט, I Want You (She's So Heavy), מהווה ניגוד לשירים שבאו לפניו. אורך שיר אופייני של הביטלס נע בין דקה וחצי ל-3 דקות, אך אורכו של שיר זה הוא כמעט 8 דקות. זהו שיר אפל וכבד יחסית עם תמצית קטנה של רוק כבד. בשיר הזה ניסו הביטלס להשתמש במגוון טכניקות הקלטה שבזמן ההקלטה נחשבו חדישות, כגון הקלטה בערוצים, ריבוי קולות, שימוש בכלים לא קונבנציונליים כאורגן וסינטיסייזר ועוד. השיר מורכב משני חלקים - בראשון, חוזר לנון על השורה "I want you so bad, it's driving me mad" מספר רב של פעמים, לצלילי מקצב סולידי שמזכיר לעיתים את סנטנה. בפזמון, אומר לנון בקול רם את המשפט "She's so heavy" על רקע קצב אינטנסיבי ומאיים יותר. לאחר מכן חוזר הבית במקצב שונה במקצת, ואחריו - הפזמון, שנמשך למעשה עד סוף השיר, במשך למעלה מ-3 דקות - וחוזר על עצמו פעם אחר פעם, כאשר לקראת הסוף מופיע רעש סטטי מוזר וצורם (רעש לבן), שבולע את הכלים האחרים. מי ששומע קטע זה של השיר יכול להבין שזה הרוק הכבד, שרק קיבל את צורתו באותה תקופה. לאחר 7 דקות ו-47 שניות נפסק השיר במפתיע.
צד שני
צידו השני של האלבום נפתח בחזרה לסגנון המוכר של הביטלס. אחרי הכובד המפתיע והאפל של I Want You, ולאחר ההפסקה הפתאומית של המוזיקה, נשמעים צלילים מלודיים בפתיחת השיר Here Comes The Sun, שיר אביבי ואופטימי, אחד מחיבוריו הבולטים של האריסון עבור הביטלס.
השיר הבא, Because, הוא שיר המציג את שיא ההרמוניה הווקאלית שהביטלס הגיעו אליה כלהקה. זהו שיר פילוסופי העוסק בחיים ובאהבה. בפתיחה מנוגן קטע בצ'מבלו על ידי מפיק האלבום ג'ורג' מרטין, שנשמע דומה מאוד ליצירות הקלאסיות של המאה ה-18 (ולקטע הרוק הכבד המנוגן בסוף הצד הראשון של התקליט). אכן, את ההשראה לפתיחה קיבל לנון לאחר שצפה ביוקו אונו מנגנת על פסנתר יצירה של בטהובן.
לאחריו מופיע Golden Slumbers, שיר ערש (מילולית: אלו הם קרומי השינה העוטפים את העין), המתחבר ישירות לשיר Carry That Weight. שיר זה מורכב למעשה משורה אחת ויחידה, שלאחריה מופיע בית נוסף של השיר You Never Give Me Your Money שפתח את המחרוזת, וכן אותם אקורדים שמסיימים אותו.
בין השירים Mean Mr. Mustard ו-Polythene Pam 'היה אמור להיות עוד שיר קצרצר בשם Her Majesty, למעשה 23 שניות של ליריקה מהירה של פול מקרטני. מקרטני החליט בסופו של דבר לחתוך את השיר הזה החוצה מרצף השירים והורה לטכנאי להפטר ממנו. הטכנאי, לעומת זאת, קיבל הוראות שלא לזרוק לעולם חומר מוקלט של הביטלס, ושמר את השיר הקצרצר לשימוש מאוחר יותר.
לכאורה, אין דרך מרשימה מזאת לסיים את האלבום האחרון של הביטלס. אך לחברי הלהקה הייתה הפתעה: בסוף השיר The End יש כ-20 שניות של שקט מוחלט -המטעה את המאזינים לחשוב שהאלבום הסתיים. לאחר מכן נשמע אקורד פתאומי וחזק, ולאחריו אותו שיר שנחתך על ידי מקרטני - Her Majesty. האקורד המפתיע אינו אלא סיומו של השיר Mean Mr. Mustard. לאחר 23 שניות שבהן פול מקרטני מדבר על הוד מעלתה, נקטע השיר במפתיע, בדיוק כמו בסוף השיר I Want You בצידו הראשון של האלבום.
עטיפת האלבום
עטיפת האלבום עוצבה על ידי ג'ון קוש, שבזמנו עבד באפל רקורדס. התמונה צולמה בידי איאן מקמילן. זוהי עטיפת האלבום היחידה של הביטלס בבריטניה שלא מציגה את שם הלהקה או את שם האלבום בעטיפתה הקדמית, מה שהיה רעיונו של קוש, על אף ש-EMI טענו שהאלבום לא יימכר בלי האינפורמציה הזו. מאוחר יותר, הוא הסביר "לא היינו צריכים לכתוב את שם הלהקה על העטיפה... הם היו הלהקה הכי מפורסמת בעולם".
התמונה של הביטלס על מעבר החציה הפכה לאחת התמונות המוכרות ביותר אי פעם. המעבר הוא יעד פופולרי למעריצי הביטלס, ומצלמת רשת החלה לפעול שם מ-2011. בדצמבר 2010, המעבר הפך לרשום מדרגה II על "החשיבות הפופולרית וההיסטורית שלו"; אולפני אבי רוד קיבלו סטטוס דומה מוקדם יותר באותה שנה.
עטיפת האלבום מהעטיפות המפורסמות ביותר, ופוסטר התמונה נמכר עד היום במאות אלפי עותקים. המקום בו צולמה העטיפה הפך לאתר תיירות, ואנשים רבים מגיעים להצטלם על אותו מעבר חצייה, שעליו הצטלמו הביטלס לעטיפת תקליט זה. פרודיות רבות המחקות את העטיפה התפרסמו, כגון תקליט הופעה חיה בשם "Paul is Live" משנת 1993 שהוציא מקרטני ועל עטיפתו מחווה לעטיפת "Abbey Road" בשילוב במחאה כנגד תאוריות הקשר: בעטיפה נראה אותו רחוב ובמרכזו פול רץ עם כלב.
רשימת השירים באלבום
כל השירים נכתבו בידי לנון ומקרטני, למעט אם צוין אחרת.
צד ראשון
צד שני
קפוצ'ין בלונדיני
קפוצ'ין בלונדיני (שם מדעי: Sapajus flavius) הוא מין של קוף ממשפחת הצבוסיים שהוא אנדמי בטבע ליער האטלנטי של פאראיבה, פרנמבוקו ואלגואס שבצפון-מזרח ברזיל. עקב תחום מחייתו הקטן והפגיעה ביערות בהם חי הוא נמצא בסכנת הכחדה חמורה. בטבע נותרו ככל הנראה 180 פרטים בוגרים שלו, נכון לשנת 2015. ככל הנראה הוא חי בתחום של 200 דונם בלבד, מוקף ביערות גשם ובביצות.
קפוצ'ין זה כשמו בעל שיער בצבע בלונדיני עד זהוב והוא בעל רעמה קצרה לראשו. אורכו מגיע ל-35–40 סנטימטרים ומשקלו ל-3–4 ק"ג. הוא בעל זנב ארוך היכול ללפות ענפים ובעל זרועות חזקות. הוא ניזון בעיקר מפירות, פרחים ויצורים קטנים ביער. בדומה לשאר הקפוצ'ינים הוא חי בחבורות בהם גם זכרים וגם נקבות לצד צעיריהם אשר נעים בחבורות של עד 18 פרטים.
מינרל
מינרל במינרלוגיה הוא חומר אי-אורגני שנוצר בתהליכים טבעיים, בעל הרכב אחיד, לרוב גבישי – שהאטומים שלו ערוכים בסדר גאומטרי קבוע בו, או אמורפי – חסר צורה גבישית מוגדרת, דוגמת לימוניט ואופאל. הגדרה זו חלה גם על יסודות מוצקים – למשל מתכות ומלחים – ועל נוזלים כגון מים וכספית. עם זאת האגודה הבינלאומית למינרלוגיה בהחלטתה משנת 1995 צימצמה את ההגדרה המקובלת ל"יסוד או תרכובת כימית גבישית בדרך-כלל הנוצרים כתוצאה מתהליכים גאולוגיים".
מקור המילה הלועזית "mineral" במילה הלטינית minera, שפירושה מחצב ומכרה, ומוצאה כנראה באחת השפות הקלטיות, כגון המילה הגאלית mein, שפירושה אכן "מכרה".
שמותיהם של מינרלים ניתנים באופן לא מדעי ועשויים לשקף תכונה פיזיקלית או כימית או מקום גאוגרפי בו נמצאו, וכן עשויים לשאת את שמה של דמות ציבורית או את שמו של מי שגילה אותם. לדוגמה: בנוסף לשמותיהם של מינרלים וקבוצות של מינרלים, קיימים שמות גם למגוון הסוגים של מינרל, בדרך-כלל בעלי גוון או תכונה ייחודית. שמות אלה ניתנים לרוב על ידי גמולוגים לסוגים השונים של המינרל, המשמשים אבני-חן.
מוריס 8
מוריס 8 (באנגלית: Morris Eight) היא סדרת מכוניות קטנות בתצורות שונות שכללו מכוניות משפחתיות ומכוניות קבריולה, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Morris Motors Limited אשר יוצרה בין השנים 1935 – 1948 בבריטניה ובאוסטרליה.
מינרל
על-פי האגודה הבינלאומית למינרלוגיה ידועים היום יותר מ-4,000 מינרלים – כ-100 מהם מוגדרים "נפוצים" והיתר "נדירים" בדרגות שונות – ומספר זה עולה בהתמדה.
מוריס 8
בין השנים 1940 – 1954 יוצרה סדרת "Morris Series Z" מסחריות בבריטניה וטנדרים באוסטרליה.
מינרל
היווצרות ותפוצה
מינרלים נוצרים בסביבות גאולוגיות מגוונות ובטווח רחב של תנאים כימיים ופיזיקליים כמו טמפרטורה ולחץ. קיימות 4 קטגוריות להיווצרות מינרלים:
המינרלים הנוצרים בתהליכים הללו מצויים בכל חלקי כדור הארץ, שם הם מעוצבים במשך מיליוני שנים על ידי תהליכים גאולוגיים ונחשפים על-פני קרום כדור הארץ, במקרים רבים כיוצרי סלעים. גבישי המינרלים עשויים להיות מיקרוסקופיים או להגיע לגדלים עצומים, דוגמת גבישי הסלניט שהתגלו בשנת 2000 ב"מערת גבישי הענק" במכרה נאיקה שבצפון מקסיקו, הגדול שבהם אורכו 11 מ', קוטרו 4 מ' ומשקלו כ-55 טון. גבישים אלה נוצרו בסביבה הידרותרמית לחה עשירה בגבס בטמפרטורה של כ-C° 50 לאורך כחצי מיליון שנים – משך זמן שאיפשר לגבישים מיקרוסקופיים לצמוח ללא הפרעה עד גילויים.
רקע היסטורי
מיון המינרלים בעת העתיקה נעשה על-פי רוב לפי השימוש שנעשה בהם: אבני חן, פיגמנטים, עפרות ועוד על ידי תאופרסטוס ופליניוס הזקן. הסיווג הראשון של מינרלים על-פי תכונות כגון צבע, דרגת נתיכות, חשילות ושבירה נעשה על ידי ג'אבר בן חיאן (جابر بن حيان, 721–803), מדען ואיש אשכולות פרסי שעסק בין היתר בגאולוגיה ונחשב ל"אבי הכימיה". מיון זה הורחב על ידי אבן סינא, גאורגיוס אגריקולה ואברהם גוטלוב ורנר, ושופר על ידי פרידריך מוס ב-1820.
מיון מקביל נערך על ידי קארולוס ליניאוס, שיצר מערכת היררכית של מינרלים המבוססת על המורפולוגיה החיצונית שלהם וחלוקה טקסונומית לסוג, סדרה ומחלקה. המינרלוג השוודי טורברן ברגמן (Torbern Bergman, 1735–1784) הציע שיטת מיון המבוססת על הרכב כימי בלבד, אולם גישה זו הקדימה את זמנה מאחר שיסודות רבים טרם התגלו בתקופתו ותהליכי ניתוח כימי היו בשלבי פיתוח ראשוניים. מינרלוג שוודי נוסף, אקסל קרונסטדט (Axel Fredrik Cronstedt, 1722–1765), היה כנראה הראשון שהמציא שיטת מיון המבוססת גם על הרכב כימי וגם על תכונות פיזיקליות.
מיון כימי
במהלך השנים פותחו שיטות מיון רבות ומגוונות. שתיים מהן, המבוססות על ההרכב הכימי של מינרלים, מקובלות כיום על מינרלוגים בעולם:
מיון דיינה
שיטה זו קרויה על-שם מפתחה, הגאולוג והמינרלוג האמריקאי ג'יימס דווייט דיינה (James Dwight Dana, 1813–1895). שיטה זו מחלקת את המינרלים ל-9 קבוצות:
על יסוד מיון זה פותח "מיון דיינה החדש", המחולק ל-9 קבוצות ראשיות ול-78 קבוצות-משנה.
טבלת סטרונץ
שיטה נוספת למיון מינרלים היא "הטבלה המינרלוגית" שפיתח המינרלוג הגרמני קארל הוגו סטרונץ (Karl Hugo Strunz 1910–2006) בשנת 1941, כאשר כיהן כאוצר המוזיאון המינרלוגי באוניברסיטת הומבולדט בברלין והתבקש למיין את אוסף המוזיאון על-פי הרכב כימי ומבנה גבישי. הטבלה המינרלוגית מתעדכנת תדיר, והגרסה העשירית שלה – שעודכנה על ידי ארנסט ניקל (Ernest H. Nickel) – נקראת "ניקל-סטרונץ" והיא מחולקת ל-10 קבוצות-משנה:
מיון גבישי
אמצעי נוסף למיון מינרלים הוא המבנה הגבישי שלהם: סידור האטומים בגביש המורכב מתא יחידה – מקבץ בסיסי של אטומים בעל מבנה פנימי התלוי ביסוד שלהם – החוזר באופן מחזורי בסידור תלת-ממדי המרכיב סריג גבישי.
מינרלים עשויים להיות בעלי הרכב כימי זהה אך בעלי מבנה גבישי שונה. לדוגמה: פיריט ומרכזיט הן שני מופעים מינרליים של סולפיד הברזל ונוסחתם ברזל דו-גופריתי FeS2, אולם המערך הגבישי וצורת הגביש שלהם שונים זה מזה. באותו אופן, מינרלים בעלי מבנה גבישי זהה עשויים להיות בעלי הרכב כימי שונה לחלוטין. לדוגמה: מבנה קובייתי בהליט – שהרכבו נתרן וכלור, ובגלנה – שהרכבו עופרת וגופרית.
המבנה הגביש והסימטריה של הגביש קובעים תכונות חשובות רבות של המינרל, לרבות קווי השבירה, רמת האנרגיה של אלקטרונים הזורמים בו ותכונותיו האופטיות. תכונה נוספת המושפעת מהם היא קשיות, ודוגמה טובה לכך היא ההבדל בין שני מינרלים העשויים מפחמן טהור: גרפיט – קשיות 1–2 בסולם מוס, לבין יהלום – קשיות 10 בסולם מוס.
מינרלואידים
מינרלואידים הם חומרים שיש להם כמה מתכונות המינרלים, אך אינם נחשבים מינרלים תקפים מהסיבות הבאות:
להגדרה המעודכנת של מינרל משנת 1995 נכנסו גם מינרלים אמורפיים – חומרים העונים להגדרת המינרל אך חסרים מבנה גבישי. חומרים אלה – דוגמת אופאל – נחשבו בעבר כמינרלואידים.
זיהוי מינרלים
מינרלים נבדלים זה מזה בתכונות רבות הניתנות לזיהוי באמצעים שונים. צירוף של כמה תכונות ידועות מאפשר להגדיר מינרל מסוים.
מינרלים יוצרי סלע
על אף קיומם של קרוב ל-5,000 מינרלים ידועים, רק כמה עשרות מהם מהווים שותפים חשובים בבנייתם של סלעים. המינרלים יוצרי הסלע הנפוצים והחשובים ביותר הם:
אבני-חן
מינרלים רבים מופיעים בטבע כגבישים בשלל צורות וצבעים, וקשיותם מאפשרת לעבד וללטש אותם לאבני-חן המשמשות בתכשיטים ובחפצי-נוי. לבד מהיהלום היקר והמבוקש, מינרלים רבים אחרים משמשים כאבני-חן: מינרלים מקבוצת הקוורץ דוגמת אגט, אופאל, אחלמה, עין הנמר וקרנליאן, אודם וספיר מקבוצת הקורונדום, אזמרגד ואקוומרין מקבוצת הבריל, מינרלי נחושת כגון טורקיז ומלכיט, מינרלים מקבוצת הגארנט, ספינל, סודליט, טופז, טורמלין ואחרים.
אחד האזכורים הראשונים לשימוש במינרלים כאבני-חן מופיע בספר שמות, שם מסופר על החושן, אביזר פולחני שהיה מונח על חזהו של הכהן הגדול בעת ששירת בבית המקדש, בו היו משובצות אבני-חן המיוחסות למינרלים ידועים:
שימושים נוספים
לבד מהשימוש במינרלים כאבני-חן, נעשה בהם שימוש בטווח רחב של תחומים בתעשייה, בבניין, באמנות, בקוסמטיקה, וברפואה. גם במדע נעשה שימוש במינרלים, בעיקר כמינרלי אינדקס להערכת מידת ההתמרה של סלעים מותמרים ולהבנת תהליכים פטרולוגיים אחרים היוצרים מגוון של סלעים. שימושים נוספים:
מרטין זקס
מרטין זקס (1925 - דצמבר 2019) היה רופא ישראלי, פרופסור לפתולוגיה ואחד ממייסדי בית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון. הוא ניהל את המחלקה הפתולוגית בבית חולים הדסה במשך כחמש-עשרה שנה (1960–1975) ואת המכון הפתולוגי בבית חולים סורוקה במשך כעשרים וחמש שנה (1975–2000). בשנת 1997 זכה זקס באות יקיר באר שבע.
ביוגרפיה
זקס נולד וגדל בפרטוריה, דרום אפריקה בנם של ליטה ומאיר. בצעירותו היה חבר בתנועת "הבונים". עם סיום לימודי התיכון, החל ללמוד באוניברסיטה שבעירו. בשנת 1943, בתקופת מלחמת העולם השנייה, כשנתיים לאחר שהחל ללמוד באוניברסיטה, התנדב לשרת בצבא דרום אפריקה. הוא שרת כחובש באיטליה. בתום המלחמה ביקר בארץ ישראל. את לימודי הרפואה שלו סיים בשנת 1949 והוסמך מטעם אוניברסיטת קייפטאון.
הוא עלה לישראל בשנת 1960, הן בשל ציונות והן בשל התנגדותו לאפרטהייד שהונהג אז בדרום אפריקה נגד כהי עור. עם עלייתו לישראל הוא החל לניהל את המחלקה הפתולוגית בבית חולים הדסה כ-15 שנים (1960–1975). משם עבר לבית חולים סורוקה על מנת לפתח את הבריאות בנגב.
חייו האישיים
מרטין זקס הוא אחיו של פרופ' תיאודור זקס, מנהל המחלקה למיקרוביולוגיה קלינית ולמחלות זיהומיות במרכז רפואי הדסה
המאה ה-31 לפנה"ס
המאה ה-31 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 3100 לפני הספירה והסתיימה בשנת 3001 לפני הספירה. זוהי המאה ה-31 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
כחול
צבע כחול הוא אחד משלושת צבעי היסוד. אורך הגל של האור הכחול הוא הקצר ביותר מבין שלושת צבעי היסוד (בין 450 ל-495 ננומטר) ועם התדירות הגבוהה ביותר מבין שלושת צבעי היסוד (בין 610 ל-670 טרה-הרץ).
שמים בהירים ביום שמשי יהיו כחולים בשל פיזור ריילי של אור השמש. כמות גדולה של מים נראית בצבע כחול, אך לא כן מים כבדים.
אטימולוגיה
המשמעות המודרנית של המילה כחול כתיאור לצבע הדומה לתכלת, "Blue", היא התפתחות מאוחרת, ייתכן שמימי הביניים, ואינה מתארת את המשמעות המקורית - אבקת איפור בגוון שחור; רש"י בפירושו למסכת קידושין כתב: "שחור דומה לכחול". השורש "כחל" גם דומה לשרשי מילים המתארים גוני שחור בשפות שמיות נוספות, בהן השפה האכדית. שורש זה מופיע במקרא פעם אחת בלבד, ופעמים רבות בחז"ל במשמעות של איפור לעיניים: לדוגמה: "כָּחַלְתְּ עֵינַיִךְ וְעָדִית עֶדי", וכן "לא כחל ולא שרק ולא פירכוס - ויעלת חן"..
בספורט
רבות מקבוצות מכבי הן בעלות מדים כחולים: מכבי פתח תקווה, מכבי עירוני רעננה, מכבי יפו ועוד. אצל רבות מקבוצות מכבי האחרות הכחול הוא הצבע המשני שלהן, כגון: מכבי תל אביב, מכבי הרצליה,, מכבי אום אל-פחם שצבען הראשי הוא צהוב, ועוד. גם צבעה של קבוצת הכדורגל האנגלית צ'לסי הוא כחול ולכן הקבוצה ידועה בכינוי "הבלוז" (הכחולים).
אריק אדמס (פוליטיקאי)
אריק לירוי אדמס (באנגלית: Eric Leroy Adams; נולד ב-1 בספטמבר 1960) הוא פוליטיקאי אמריקאי ושוטר לשעבר המכהן כראש עיריית ניו יורק החל מינואר 2022.
ביוגרפיה
אדמס נולד בברוקלין, ילדם הרביעי מבין שישה של דורותי ולירוי. הוא גדל עם אמו ואחיו בשכונת סאות' ג'מייקה בקווינס. בגיל 15 הוא ואחיו נעצרו והוכו קשות בידי שוטרים, אירוע שהשפיע עליו להצטרף בעתיד למשטרה ולתקן את דרכיה.
הוא למד עיבוד מידע במכללה הטכנולוגית של ניו יורק, סיים תואר ראשון במשפט פלילי מקולג' ג'ון ג'יי ותואר שני במנהל ציבורי ממרסיט קולג'. ב-1984 השלים את הכשרתו באקדמיית המשטרה העירונית. הוא שירת במשטרת התחבורה ולאחר מכן במשטרת העיר ניו יורק עם איחוד כוחות המשטרה העירוניים. הוא פרש לאחר 22 שנות שירות בדרגת קפטן. לאחר פרישתו היה ממייסדי ארגון נגד אלימות משטרתית, אפיון גזעי ולמען גיוון בין-גזעי במקומות העבודה.
ב-2006 נבחר לכהן בסנאט של מדינת ניו יורק כנציג המחוז ה-20 (שכונות במרכז ברוקלין). הוא כיהן כיו"ר הוועדה לביטחון הפנים ולנושאים צבאיים (2009–2012), יו"ר הוועדה לענייני הימורים, מרוצים ומשחקים (2009–2010) ויו"ר הוועדה לענייני הזדקנות. ב-2013 נבחר לנשיא רובע ברוקלין, תפקיד בו החל לכהן בינואר 2014 ובסוף 2017 נבחר לתקופת כהונה נוספת.
ב-2021 ניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לקראת הבחירות לראשות עיריית ניו יורק ובנובמבר אותה שנה ניצח בבחירות הכלליות. הוא נכנס לתפקיד ב-1 בינואר 2022.
אדמס אב לבן אחד. הוא מתגורר בשכונת בדפורד-סטייבסנט בברוקלין.
בפברואר 2022, נחשף סרטון מ-2019 בו אדמס התייחס לשוטרים לבנים שעבד לצידם כ"קראקרים", כינוי גנאי ללבנים ממעמד נמוך.
במאי 2023 השתתף באירוע של איגוד החינוך האורתודוקסי 'TeachNYS', והצהיר על הצורך לשכפל את המרכיבים המיוחדים של החינוך בישיבות היהודיות ולהעתיק אותם אל מערכת החינוך הציבורית בארצות הברית.
פרסקו (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי
פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי (2 ביוני 1423 - 25 בינואר 1494), היה מלך נאפולי בין השנים 1458–1494.
ביוגרפיה
בשנת 1458 מת אביו אלפונסו הראשון, מלך נאפולי, ופרדיננדו עלה לשלטון במקומו בממלכת נאפולי. האפיפיור קליקסטוס השלישי לא הכיר בזכותו של פרדיננדו, והכריז על הממלכה כנחלת הכנסייה. אולם קליקטוס השלישי מת תוך זמן קצר, ויורשו פיוס השני הכיר בזכותו של פרדיננדו לכתר. בשנת 1459 פרץ מרד כנגד שלטונו של פרדיננדו, והאצולה הציעה את הכתר לז'אן השני, דוכס לורן, בנו של רנה מאנז'ו. ז'אן הצליח לכבוש כמה עיירות בקמפאניה, ואף הביס את צבאו של פרדיננדו, אולם לא מיהר לכבוש את נאפולי. בשנת 1462 הביסו כוחותיהם של פרדיננדו ודודו חואן השני, מלך אראגון את הצי של ז'אן, ובשנת 1465 הובס ז'אן סופית ופרדיננדו חזר לשלוט בנאפולי.
בשנת 1485 מרדה האצולה הנאפוליטנית בפרדיננדו, אולם המרד דוכא על ידו, ועל אף שהבטיח חנינה כללית לכל האצילים, הוציא אותם להורג לאחר כניעתם.
בדצמבר 1491 ביקר פרדיננדו קבוצת צליינים שהונהגה על ידי וילהלם הראשון, רוזן הסן, בשובם מארץ הקודש.
בשנת 1493 החל שארל השמיני, מלך צרפת להכין את פלישתו לאיטליה לצורך כיבוש ממלכת נאפולי, בעידודו של לודוביקו ספורצה. פרדיננדו ניסה להזהיר את הנסיכים האיטלקיים ואת האפיפיור אלכסנדר השישי, באסון הנורא שיקרה אם שארל השמיני יפלוש לאיטליה, אולם לא הצליח לשכנעם. ב-25 בינואר 1494 מת פרדיננדו מותש מרוב חרדה, ובנו אלפונסו השני, מלך נאפולי עלה לשלטון במקומו, אולם עד מהרה הודח אלפונסו על ידי שארל השמיני שכבש את הממלכה.
משפחתו
בשנת 1444 התחתן פרדיננדו עם איזבל מקלרמון, בתם של טריסטאן דה קלרמון וקתרינה מטרנטו, רוזנת קופרטינו, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
בשנת 1476 התחתן פרדיננדו עם חואנה מאראגון, מלכת נאפולי, בתם של חואן השני, מלך אראגון וחואנה אנריקס, ממנה נולדו לו שני ילדים:
נוירוביולוגיה של שקר והונאה
נוירוביולוגיה של שקר והונאה עוסקת בפעילות הנוירוביולוגית המוגברת של מספר אזורים ספציפיים במוח כאשר אדם משקר, או עושה מעשה הונאה, שהם תהליכים פסיכולוגיים.
רקע
בשקרים והונאות אדם מנסה במכוון לשכנע אדם אחר לקבל כאמת מה שהראשון יודע שהוא שקר, בדרך כלל על מנת להשיג הטבה או להימנע מהפסד.
סיווג שקרים
ישנן דרכים רבות לסווג שקרים. דרך נפוצה לסווג שקרים היא לפי השלכות שקר. בעזרת שימוש בקריטריון זה ניתן לחלק את השקר לארבע קטגוריות עיקריות:
פעילות שקרים במח וזיהוייה
התחום הנחקר ביותר בקשר להונאות ושקרים הוא זיהוי השקרים, מפני שישנה התעניינות גוברת בדרכים אמינות וגלובליות לגילוי הונאות לצורך מטרות קליניות, משפטיות ומוסריות. חוקרים רבים חקרו את יעילות הפוליגרף, שיכול לפקח על מדדים פיזיולוגיים רבים, כמו קצב לב, קצב נשימה, ותגובות מוליכות חשמלית של העור. בנוסף, מחקרים אפיינו מספר רמזים לא מילוליים שקשורים להונאה, כמו שינויים עדינים בהבעה ויכולת הביטוי, צליל הקול ותנוחות גוף.
על אף מחקרים רבים בתחום, שיטות אלו של זיהוי שקרים והונאה מספקות מידע מועט לגבי המנגנונים הנוירוביולוגיים בבסיס הונאה. יש לכך שתי סיבות: אחת, ברוב המחקרים לגבי זיהוי שקרים, יש יותר התמקדות בתגובות פיזיולוגיות מוגברות, שיכולות להיגרם מתחושות של חרדה או אשמה אשר אינן בהכרח ספציפיות להונאה, מאשר התמקדות בהונאה כשלעצמה. הסיבה השנייה היא, שכדי להבהיר את הקשר העצבי להונאה, מחקרים צריכים לזהות בדיוק אילו אזורים במוח הם בעלי תפקיד ספציפי בהונאה. טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים (PET) מאפשרת למדוד פעילות מוחית הקשורה להונאה עם רזולוציה מרחבית גבוהה. בנוסף לממצאים של ה-fMRI, סיפקו מחקרים מספר עדויות חשובות שהאירו את המנגנונים העצביים והאזורים במח אשר אחראיים על הונאה, בהם גילו שהאזורים במח בהם נמצאה פעילות מוגברת בזמן אמירת שקר הם: bilateral ventrolateral prefrontal cortices, medial prefrontal and premotor cortices, and left inferior parietal and lateral premotor cortices.
בנוסף, אחד הרעיונות לגילוי שקרים הוא להשתמש בסריקת fMRI כבגלאי שקר. על פי מספר מחקרים, המכשיר מסוגל לזהות שקרים בדיוק של 95% ויותר. כאשר אדם משקר ה-fMRI מראה פעילות באזורים במוח שקשורים להונאה - קליפת המוח האורביטו-פרונטלית אשר משמשת בין היתר כ"בודק העובדות" של המוח, המזהיר אותנו כשמשהו אינו כשורה, והאזור הסופריור-מדיאלי והאזור האינפרו-לטלרלי באונה הפרה-פרונטלית, הקשורים לקוגניציה.
הונאה באונה הפרה פרונטלית
מחקרים מראים כי לאונה הפרה-פרונטלית ואזורים נוספים מסביבה יש תפקיד מרכזי בתפקודים ניהוליים (executive control) שמתייחסת לקבוצה של תהליכים קוגניטיביים גבוהים המאפשרים שינוי חשיבה והתנהגות גמישה בתגובה לשינוי הקשרים קוגניטיביים או סביבתיים. מחקר הציע לחלק בפשטות את התפקודים הניהוליים לשלושה תהליכים נפרדים:
ישנה הנחה לפיה שלושת ההיבטים הללו של השליטה הניהולית תורמים להונאה ושהיא מכילה בתוכה את שלושתם:
במטא-אנליזה בנושא נמצא כי שמונה מתוך שלושה-עשר אזורים במוח שמראים בעקביות פעילות עצבית הקשורה להונאה נמצאים באונה הפרה-פרונטלית או לידה. כמו כן, נצפתה חפיפה משמעותית בין האזורים המעורבים בהונאה לבין אלו שבבסיס התפקודים הניהוליים - מרבית האזורים (10 מתוך 13) שנמצאו קשורים להונאה, הם אזורים שמקושרים גם לזיכרון עבודה, מעבר בין משימות או שליטה בדיכוי תגובות ופעולות. תוצאה זו מצביעה על כך שהתהליכים הקוגניטיביים הללו עשויים לתרום לתופעת ההונאה.
מחקרים אודות הבסיס העצבי להונאה הראו כי באונה הפרה-פרונטלית ובפיתול החגורה הקדמי יש פעילות עצבית גבוהה הרבה יותר במהלך אמירת שקרים מאשר בזמן אמירת אמת. המחקרים הראו גם כי החלק הקדמי של האונה הפרה-פרונטלית (aPFC) ופיתול החגורה הקדמי היו פעילים במהלך הונאה שגרתית והיווצרות שקרים ספונטנית, אבל ה-aPFC הימני היה מעורב יותר בשקרים שהיו מתוכננים היטב והיוו חלק מסיפור קוהרנטי, מאשר בשקרים ספונטניים ולא מגובשים. בניסוי שנערך, היה על מתנדבים לגנוב כסף ולאחר מכן לעבור חקירה בשיטה שנקראת The Guilty Knowledge Test (GKT) שפותחה כדי לחקור אירועים שונים, בעיקר פשעים. במהלך החקירה השתמשו בשיטה בשם tDCS (גרייה מוחית בזרם ישר - Transcranial direct current stimulation) בה מניחים אלקטרודות על גבי הגולגולת של כל נבדק, אשר מגבירות או מפחיתות את הפעילות המוחית באזורים שונים במוח. בעוד שבמחקרים קודמים שעסקו בהונאה הונחו המשתתפים מתי לשקר ומתי לומר אמת, במחקר זה הנבדקים יכלו לבחור בעצמם על אילו שאלות לענות בכנות ועל אילו במרמה. החוקרים מצאו כי ההפרעה לפעילות האונה הפרה-פרונטלית לא הובילה לפגיעה בביצוע הונאה, אלא ההפך - לשיפורים משמעותיים בהתנהגות ההונאה וליכולות של שקרן מיומן, שבאו לידי ביטוי, למשל, ביכולת לשקר מהר יותר (רק בשקר, לא באמירת אמת) ובירידה בתחושת האשמה במהלך ההונאה. הממצאים מניסוי זה מהווים תמיכה נוספת לממצאים שהתקבלו במחקרי הדמיה מוחית אחרים, שמעידים על כך שלאונה הפרה-פרונטלית תפקיד דומיננטי בהונאה.
האונה הפרה-פרונטלית בקרב שקרנים פתולוגיים
חקירת המנגנונים העצביים במוחם של שקרנים פתולוגיים - אנשים אשר בכפייתיות מספרים שוב ושוב סיפורי שקר באופן הרסני לחייהם - היא נושא חשוב מאחר שהיא עשויה לעזור להגיע להבנה טובה יותר של הנוירוביולוגיה של הונאה "רגילה". באופן ספציפי, מאחר שאמירת שקר במחקרים קוגניטיביים של הונאה היא לעיתים קרובות מלאכותית, ואילו שקר פתולוגי מבוסס על התנהגויות בפועל שנראו בחיי היום-יום של שקרנים פתולוגיים, מחקר שלהם מעלה ראיות חשובות מאוד לנוירוביולוגיה של הונאה. בניסוי בו השוו בעזרת MRI בין מוחות של אנשים רגילים לאלו של שקרנים פתולוגיים, נמצא כי בקרב שקרנים פתולוגיים נראה נפח מוגדל של החומר הלבן באונה הפרה-פרונטלית וכמות פחותה באופן משמעותי של חומר אפור. במחקר מאוחר יותר התגלה גם שהחומר הלבן הפרה-פרונטלי המוגדל בקרב שקרנים פתולוגיים נראה ב-orbitofrontal cortex, oinferiorfrontal cortex, middle frontal cortex. אף על פי שלא ידוע האם הממצאים משקפים את הסיבה או התוצאה (האם האבנורמליות בחומר הלבן גרמה להונאה או שהיא נגרמה על ידה), או האם ניתן להכליל תוצאות שהתקבלו בשקרנים פתולוגיים אל שאר האוכלוסייה, ממצאים אלה מחזקים את העדויות בדבר המעורבות של האונה הפרה-פרונטלית בהונאה.
התנהגות הונאה בקרב ילדים
חוקרים רבים בפסיכולוגיה התפתחותית התייחסו לאמירת שקר או עשיית דברי מרמה כאל חלק חיוני בהתפתחות הפסיכולוגית. ילד אינו יכול לשקר עד שהתהליכים הקוגניטיביים שלו התפתחו במידה מסוימת. הילד צריך לעבור התפתחות והתבגרות ניכרת הנמשכת לאורך הילדות, על מנת להשתמש באופן אפקטיבי ביכולותיו הקוגניטיביות. אף על פי שאף מחקר בהדמיית מח לא בחן ישירות את ההתפתחות העצבית הקשורה להונאה, נצברו ראיות התנהגותיות נפרדות להתפתחות של שקרים והונאה בקרב ילדים וראיות לגבי התפתחות המח אצל ילדים. כיווני מחקר אלו סיפקו תובנות לגבי הזמן בו בני אדם הופכים לשקרנים אמינים במהלך ההתפתחות המוחית. מחקרים פסיכולוגיים הראו שאפילו ילדי גן יכולים להבין את הקונספט של הונאה. כמה וכמה מחקרים ניסו להגיע לתשובה ולתרום למחקר בתחום. לדוגמה, אחד מהמחקרים שעסקו בנושא דיווח שילדים רבים בגיל חמש, ארבע ואף כמות ניכרת של ילדים בני שלוש, יכולים להבחין בין טעויות לבין שקרים. מחקר אחר הראה כי כאשר ילדים בני שלוש עוברים על החוקים בגן ונשאלים לגבי כך, הם מסוגלים להשתמש בהונאה. מחקר נוסף הצביע על כך שילדים קטנים, כבר בגילאי שנתיים וחצי, מסוגלים למלא מגוון של אסטרטגיות מטעות ושקריות בהצלחה, אף על פי שילדים אלה אינם עדיין שקרנים מיומנים. בנוסף, חקרו כיצד מבוגרים וילדים בגילאים שונים העריכו סוגים שונים של הצהרות שקריות. הם מצאו כי ילדים בגיל חמש הבינו בבירור את הקונספט של שקרים אבל נטו לבלבל אותם עם איסורים מוסריים. החוקרים דיווחו כי 38% מהילדים בני חמש הגדירו שבועות כשקרים. בנוסף, נראה כי גם ילדי גן מרמים בעבירות קטנות, אבל יעילים פחות בהעמדות פנים. ממצאים אלה מראים שאמנם ילדי גן יכולים גם הם לרמות אחרים, אך הם לא בהכרח יודעים מהו בדיוק שקר ומכאן שאינם יכולים להשתמש בהונאה ושקרים ביעילות בהקשרים חברתיים.
המבנים המוחיים המשמשים להונאה בקרב ילדים
התפתחות מערכת העצבים מתרחשת באמצעות אינטראקציה של מספר תהליכים. חלק מהתהליכים מושלמים לפני הלידה, בעוד אחרים ממשיכים להתפתח בחיים הבוגרים. מהממצאים לגבי התנהגות הונאה בקרב ילדים, נראה כי ילדים יכולים לשקר אף על פי שהתפתחות האונה הפרה-פרונטלית אצלם טרם הושלמה. ההתפתחות התפקודית המוקדמת יחסית של אזורים אחרים במח, האחראיים על תפקודים קוגניטיביים בסיסיים יותר כגון חישה ותנועה (sensorimotor cortex) ושפה (parietal and temporal association cortex) ככל הנראה מספיקים על מנת שלילדים תהיה היכולת לשקר. העובדה שהאונה הפרה-פרונטלית בקרב ילדים עדיין לא מפותחת מספיק עשויה להיות קשורה לכך שילדים אינם מודעים למה הוא שקר או אינם מסוגלים לבצע הונאה מיומנת ולבחור באפקטיביות האם לשקר או לענות בכנות.
הבדלי הונאה בקרב נשים וגברים
הספרות המחקרית בתחום הבדלי מגדר מצביעה על כך שישנם הבדלים עקביים בין נשים לגברים בקבלת החלטות. מהספרות המחקרית בתחום משתמע כי נשים משקרות בתדירות גבוהה יותר מגברים ונוטות יותר לזייף רגשות חיוביים ולשקר שקרים מכוונים. מחקרים מראים שנשים הן יותר אלטרואיסטיות, ומסתייגות יותר מסיכונים. ישנן ראיות מצומצמות מאוד לגבי המידה בה ההבדלים הללו מונעים מביולוגיה לעומת המידה בה הם תלויי תרבות, אף על פי שמניסויים כלכליים שונים עולה כי גורמים תרבותיים עשויים להיות בעלי חשיבות ניכרת. עוד נמצא כי גברים נוטים לשקר יותר מנשים על מנת להבטיח רווח כספי. ממצאים נוספים מראים לנו כי נשים נוטות משמעותית יותר מגברים לשקר כאשר מדובר בשקרים שפוגעים במקצת במשקר אבל עוזרים לצד השני (altruistic white lies). לגבי Pareto white lie, המחקר בנושא מצביע על כך שגברים נוטים יותר לשקר סוג כזה של שקרים, אשר עוזר לשני הצדדים או לכל הפחות לא פוגע באף אחד. תוצאות אלו מראות קשר חשוב בין מגדר להעדפות חברתיות בנוגע לשקרים.
באטוומן
באטוומן (באנגלית: Batwoman, "אשת העטלף" במקור) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. במקור, הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Detective Comics #233 מיולי 1956 ונוצרה על ידי בוב קיין ושלדון מולדוף. בעידן המודרני, הדמות הומצאה מחדש בחוברת #7 52 מיולי 2006 ונוצרה על ידי הכותבים ג'ף ג'ונס, מארק וייד, גרנט מוריסון, גרג ראקה וקן לשלי.
באטוומן הראשונה היא קאתי קיין, שדמותה נכתבה כמושא אהבתו של באטמן בעקבות האשמות של הומוסקסואליות בחוברות הקומיקס של באטמן שפורסמו בספר "פיתוי התמימים" מאת פרדריק ורתהם משנת 1954. כאשר ג'וליוס שוורץ התמנה לעורך חוברות באטמן בשנת 1964, הוא הסיר מספר אלמנטים מסדרת החוברות, ביניהם את דמותה של באטוומן. מאוחר יותר נקבע רטרואקטיבית באירועי המשבר בעולמות האינסופיים שבאטוומן מעולם לא הייתה קיימת, אם כי שמה של קאתי קיין הוזכר לעיתים.
את דמותה של קייט קיין בסדרות יקום החץ "באטוומן", "החץ", "הפלאש" ו"סופרגירל" של רשת The CW מגלמת השחקנית רובי רוז, אשר הוחלפה לאחר עונה אחת בלבד בשחקנית וואליס דיי. דמות נוספת שנטלה את זהות באטוומן הוצגה בעונה השנייה בשם ריאן וויילדר, והיא מגולמת בידי השחקנית ג'וויסיה לסלי.
חגיגת שער
חגיגת שער היא פרקטיקה מקובלת, בה כובש השער חוגג את כיבוש השער.
החגיגה נעשית בדרך כלל על ידי כובש השער, ולעיתים מעורבים בה גם מבשל השער ואף חברי קבוצתו האחרים. לעיתים מעורבים בחגיגה גם צוות האימון או אוהדי הקבוצה. תוך התייחסות לפעולת חגיגת השער באופן כללי, לעיתים חגיגת השער כוללת פעולות מיוחדות, כמו הורדת החולצה, ביצוע סלטה ופעולות נוספות.
חגיגות אלו נפוצות יותר בענפי ספורט בהם בדרך כלל הניקוד הוא נמוך יחסית, כגון כדורגל והוקי קרח, בהן לכל נקודה/שער יש משמעות גבוהה יותר.
חגיגות שערים רבות הונצחו בדרכים שונות, כמו פסל (תיירי הנרי), פרסומות (רונאלדו), בול דואר (פלה), שערי מגזינים ובעיקר במשחקי וידאו.
חגיגות אסורות
על פי כללי המשחק (כלל 12):
שחקנים עלולים להיקנס גם על חשיפת חולצות המכילות מסר כלשהו המופנה אל הצופים המוסתרות מתחת לחולצת המשחק.
אי חגיגה
לעיתים, שחקנים עוברים בין מועדונים וכאשר הם מבקיעים מול מועדון הקודם שלהם, הם נוהגים לא לחגוג את השער כאות כבוד למועדון ולקהל.
פציעות
במהלך השנים היו מספר שחקנים שנפצעו בעת שחגגו כיבוש שער, ביניהם תיירי הנרי, זלאטן איברהימוביץ' ומישי בטשואיי.
Heavy Rules Mixtape
Heavy Rules Mixtape (בעברית: מיקסטייפ כללים כבדים) הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת הפינית אלמה. המיני-אלבום יצא לאור ב-2 במרץ 2018 על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ ו-PME Records.
המיני-אלבום הגיע למקום התשיעי במצעד האלבומים של פינלנד.
היתקליף (קומיקס)
היתקליף (באנגלית: Heathcliff) היא רצועת קומיקס אמריקאית שנוצרה על ידי ג'ורג גייטלי בשנת 1973, הכוללת את דמות הכותרת, שהוא חתול ג'ינג'י. נכון להיום הקומיקס נכתב ומצויר על ידי אחיינו של גייטלי, פיטר גאלגר, והוא מופץ ביותר מאלף עיתונים.
הרצועה מוצגת בדרך כלל במסגרות איסור פרסום עם פאנלים בודדים בימי חול. אולם בימי ראשון הרצועה מורחבת למספר פאנלים וכותרתה "יום ראשון עם היתקליף". תכונה קבועה ברצועות יום ראשון היא "קיטי קורנר", שם מתוארים חתולים לא שגרתיים בעולם האמיתי.
הגדרה
הרצועה מתרחשת בעיירת נמל בשם Westfinster. היתקליף כפי שנראה ברצועה נוטה מראש להרגיז את מר שולץ, מנהל חנות הדגים המקומית, חברתו של היתקליף היא חתולה בשם סוניה. הבעלים של סוניה, ג'בלונסקי, רואה את הית'קליף כמטרד במיוחד כשהוא מחזיר את סוניה הביתה מאוחר אך אשתו של ג'בלונסקי רואה את הית'ליף כחתול שאוהב באמת את סוניה ומתייחס אליה כאל מלכה. היתקליף מעורב גם במערכת יחסים קשה עם מר מושקט, הבעלים של הבית בו הוא גר. עם זאת, הוא אהוב על הנכד הצעיר.
במדיות אחרת
החל משנת 1985, מארוול קומיקס, החלה לייצר ספרי קומיקס בשם "Heathcliff".
הופקו שתי סדרות טלוויזיה מונפשות המבוססות על הרצועה. הסדרה הראשונה, "היתקליף", שודרה לראשונה בשנת 1980, והסדרה השנייה, "היתקליף", שודרה לראשונה בשנת 1984. אף על פי שהיתקליף לא דיבר בקומיקס, שתי הגרסאות המונפשות שלו דובבו על ידי מל בלאנק. היתקליף הייתה אחת הדמויות המקוריות האחרונות שבלאנק דיבב לפני מותו ב -1989.
סרט קולנוע בשם "היתקליף: החתול השובב" הופץ בבתי הקולנוע בארצות הברית בשנת 1986.
כחליל הגרניון
כַּחְלִיל הַגֵּרַנְיוֹן (שם מדעי: Aricia agestis) הוא פרפר קטן ממשפחת הכחליליים. תפוצתו היא ברחבי האזור הפלארקטי מיוטלנד שבדנמרק ומזרחה עד סיביר וטיין שאן. בישראל הוא נפוץ בעיקר בצפון הארץ, ברמת הגולן, החרמון ומזרח הגליל. תצפיות פזורות שלו נמצאו גם בירושלים, הר מירון, הרי יהודה והשומרון. בארץ תקופת התעופפותו היא מחודשי מרץ עד אוגוסט.
תיאור
מוטת הכנפיים היא כ-2.4–2.8 מ"מ. הנקבה גדולה יותר מהזכר. הכנפיים הקדמיות בצבע חום ובמרכז הכנפיים העליונות נקודה שחורה, המובלטת מעט יותר אצל הזכר. גבול לבן עבה תוחם את הכנפיים החומות ומעליו סהרונים כתומים, בכנפיים התחתונות סהרונים שחורים המוכלים בתחתית הסהרונים הכתומים.
הכנפיים האחוריות בצבע אפרפר-לבן קרמי. במרכז הכנפיים העליונות נקודה שחורה הנפרדת משורת הנקודות הקשתית. מרכז הכנפיים התחתונות אפרפר עם כתמים שחורים המוקפים בלבן. בקצה הכנפיים גבול שחור דק שלאחריו שיערות לבנות דקיקות. ליד גבול הכנף אזור בהיר יותר שבתוכו סהרונים כתומים התחומים בין שני סהרוני שחורים.
הביצה בצבע ירוק בהיר, היא שטוחה, ראשה כיפתי בעל קעירות קלה ועל פני הביצה הסתעפויות לא בולטות במיוחד. קוטר הביצה כ-0.5 מ"מ. הזחל הבוקע מהביצה בצבע ירוק-חום בהיר, ראשו שחור ואורכו כ-1 מ"מ. על גבו וצדדיו פסים סגולים דקים. במהלך גדילתו הופך הזחל לירוק יותר וגדלות עליו שיערות דקות. שיא אורכו 9–11 מ"מ ורוחבו כ-3 מ"מ. הגולם בצבע ירוק ואורכו כ-9 מ"מ. לקראת בקיאתו משתנה צבעו של הגולם לחום.
כחליל הגרניון דומה מאוד במראהו לנקבת כחליל השברק וההבחנה ביניהם קשה. קיים גם דמיון רב למין Aricia artaxerxes, שלא נפוץ בישראל.
תפוצה ומרחב מחיה
כחליל הגרניון נפוץ במרכז ודרום אירופה, מצפון ספרד, דרום אנגליה, רוסיה, טורקיה. הוא נפוץ בכל המזרח התיכון, באיראן, עיראק וסומליה בצפון אפריקה, ואסיה הממוזגת, תפוצתו הדרומית גובלת בחברון. בממלכה המאוחדת הפרפר נפוץ בעיקר באזורים הנמוכים של מרכז ודרום אנגליה עם אוכלוסיות פזורות באזורי חוף בעלי חול עשיר בסידן בויילס. הוא נעדר באירלנד.
מין זה נוטה להתעופף באזורים מגוונים, בשדות, גינות, בשבילי הליכה ומדרונות סלעיים. הוא מתעופף קרוב לקרקע ובשעות היום נח עם כנפיים פתוחות על עלים, פרחים או צבירי אדמה. הוא נוטה לישון עם כנפיים סגורות מתחת לתפרחות צמחים.
ביולוגיה
לאחר הבקיעה הזחל ניזון מתחתית העלה ומשאיר בו שכבה דקה ושקופה המדמה מעט חלונות. הוא מקיים קשר סמביוטי עם נמלים בדומה למיני כחלילים נוספים על ידי כך שהוא מפריש נוזל מתוק מפיו ממנו ניזונות הנמלים ובתמורה מגנות עליו עד להתגלמות. הגולם מתגלם על צדו התחתון של העלה.
סוכן הלילה
סוכן הלילה (באנגלית: The Night Agent) היא סדרת טלוויזיה מסוגת מותחן פעולה, בכיכובם של גבריאל באסו ולוסיאני ביוקנן. הסדרה נוצרה על ידי שון ריאן על פי רומן בעל אותו השם מאת מתיו קווירק. הסדרה עלתה לשידור בנטפליקס ב-23 במרץ 2023. בארבעת ימיה הראשונים היא הפכה לסדרה השלישית הנצפית ביותר בנטפליקס, ותוך שבוע היא חודשה לעונה שנייה, בניגוד לתכנון שתהיה זו סדרה בעלת עונה אחת.
הסדרה צולמה ברחבי קולומביה הבריטית, קנדה כשהעיר ונקובר משמשת כוושינגטון הבירה.
עלילה
פיטר סאתרלנד, סוכן FBI זוטר, מאייש את מרתף הבית הלבן במשמרות לילה. הוא נדרש לשבת ליד מכשיר טלפון השמור למקרי חירום בלבד. לילה אחד הטלפון מצלצל וסאתרלנד צולל לתוך עולם של קונספירציות פוליטיות בינלאומיות ומלאות באקשן. הוא נקלע לקונספירציה שבה מעורבת חפרפרת רוסית שהסתננה לרמות הגבוהות ביותר של ממשלת ארצות הברית. כדי להציל את האומה, הוא מתחיל במצוד נואש אחר הבוגד. כדי לעשות זאת הוא משתף פעולה עם העדה לרצח רוז לרקין ובדרך נאלץ להגן עליה מפני אנשים שרצחו את דודיה.
הפקה
ב-24 בדצמבר 2020, נחשף כי "Sony Pictures Television" אמורה להפיק את עיבוד סדרת הטלוויזיה לרומן "סוכן הלילה" של מת'יו קווירק, כאשר שון ראיין אמור לשמש כתסריטאי הסדרה. ב-21 ביולי 2021, הסדרה נרכשה על ידי נטפליקס, כאשר סת' גורדון הופקד על בימוי הפיילוט ועל הפקת 10 הפרקים עם ריאן, מרני הוכמן, ג'וליה גאן, ג'יימס ונדרבילט, וויליאם שרק, פול ניינסטין, ניקול טוסו ודייוויד בובאר.
ליהוק
ב-22 בנובמבר 2021 לוהקו לסדרה גבריאל באסו ולוסיאן ביוקנן. ב-1 בפברואר 2022, לוהקו לתפקידים הונג צ'או, די. בי. וודסייד, פולה אוונס-אקינגבולה, איב הארלו, פיניקס ראי, אנריקה מרסיאנו ושרה דז'רדן. ב-24 בפברואר 2023, לוהקה קארי מאצ'ט לתפקיד חוזר.
איילין ריגין
איילין ריגין (באנגלית: Aileen Riggin; 2 במאי 1906, ניופורט, ארצות הברית – 17 באוקטובר 2002, הונולולו, הוואי) הייתה שחיינית וקופצת למים אמריקאית, אלופה אולימפית בקפיצה למים (אנטוורפן 1920).
ביוגרפיה
ריגין נולדה בניופורט, ארצות הברית, גדלה בניו יורק סיטי ועסקה בשחייה תחרותית מגיל צעיר. בשנת 1919, גילתה כי בשנת 1920, אולימפיאדת אנטוורפן תאפשר לראשונה לנשים להתחרות בקפיצה למים. ריגין החלה להתאמן, אולם משלחת ארצות הברית סרבה תחילה לשלוח נשים לתחרות זו בטענה כי ענף זה אינו מתאים לנשים משום שהן עדינות. ריגין לבסוף התקבלה למשלחת אולם התמודדה עם התנגדויות נוספות להשתתפותה עקב גילה הצעיר. הוועד האולימפי האמריקאי סבר כי ריגין ועמיתתה לנבחרת, הלן ויינרייט, בנות ה-14 צעירות מידי כדי לייצג את ארצות הברית, אולם מאמן איגוד השחייה האמריקאי לנשים שכנע את פקידי הוועד האולימפי האמריקאי כי שתיהן לא יביכו את ארצות הברית, ולבסוף הותר להן להתחרות.
הוקרה
בשנת 1967, נבחרה להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
דייהטסו וייק
דייהטסו וייק (באנגלית: Daihatsu Wake, ביפנית: ダイハツ・ウェイク) הוא מיקרוואן ("Microvan" ) מקטגורית "Kei car", מתוצרת יצרנית הרכב היפנית דייהטסו אשר מיוצר משנת 2014 ועד היום.
אהלה ואהליבה
המשל
ה' מספר ליחזקאל על שתי אחיות שגדלו במצרים וכביכול נישאו לה'. בתחילה זנתה אהלה והעדיפה את אשור ומצרים ולכן ה' נתנה ביד אשור שהרגו אותה ולקחו לעבדים את בניה ובנותיה. לאחר מכן, ראתה אהליבה אחותה ועשתה כאהלה. גם היא העדיפה את אשור וכשדים. לכן ה' אומר לאהליבה שכל מאהביה - עמי בבל ואשור - יבואו וישפטוה, יפילו אותה בחרב, וייקחו את בניה ובנותיה לגלות וכך היא לא תוכל לזנות יותר. בנוסף הנביא אומר שכך כל הנשים תלמדנה לא לעשות כמעשיהם.
הנמשל
אהלה היא ממלכת ישראל שיש לה את האוהל (=המקדש) שלה, ואהליבה היא ממלכת יהודה שנמצא בה אהלו של ה' (=בית המקדש). ה' הוציא את שתיהן ממצרים ובחר בהן. תחילה, ממלכת ישראל בראשות ירבעם התחילה לעבוד לעגלים, ולאחר מכן, בהנהגת אחאב, גם לבעל. הנביא מזכיר גם עבירות נוספות כמו חילול שבת, שחיטת בנים ועבודה זרה בתוך המקדש שמחללת את קדושתו. לכן הנביא אומר שבבל ואשור ישפטו את ממלכת יהודה כדין נואפים ורוצחים (הריגת ילדיהם ושריפת בתיהם), ויחריבו את יהודה. כתוצאה מכך, כל העמים בעולם ידעו לא לחטוא יותר.
ככלל, המשלת עם ישראל או ממלכת יהודה לאשה והמשלת עבודה זרה לזנות של אותה אשה, היא מוטיב נפוץ בנבואות של יחזקאל ונביאים אחרים (בעיקר הושע).
שימושים מאוחרים
הכינויים אהלה ואהליבה משמשים בפי הפייטנים ככינויים לממלכת ישראל ויהודה או אף לעם ישראל סתם. לא כל שימוש כזה הוא גם שימוש במשל של יחזקאל או האנשת הדמויות, ולעיתים מדובר בכינוי סתם. כך למשל בפיוט המפורסם "אל נורא עלילה" שחיבר רבי משה אבן עזרא לתפילת נעילה ביום כיפור.
אולם, פיוטים אחרים משתמשים בכינויים אלו כהאנשה של ממלכת ישראל וממלכת יהודה, בעקבות נבואת יחזקאל. דוגמה מפורסמת לכך היא הקינה "שומרון קול תתן" שחיבר רבי שלמה אבן גבירול, המתארת "ויכוח" בין אהלה לאהליבה. ויכוח דומה, קדום יותר, מתואר בקינה של רבי אלעזר בירבי קליר המופיעה בנוסח איטליה.
פולטרגייסט (על טבעי)
בפולקלור ופאראפסיכולוגיה, פולטרגייסט (נקרא גם תעלולן או טריקסטר) היא סוג של רוח רפאים או ישות על-טבעית אחרת שככל הנראה אחראית על הפרעות פיזיקליות כדוגמת רעשים חזקים וחפצים שנעים או מושמדים. רוב התיאורים של פולטרגייסטים מתארים תזוזה או ריחוף של חפצים, כמו ריהוט וסכו"ם, או רעשים חזקים כמו נקישות על דלתות. נטען גם שפולטרגייסטים יכולים לצבוט, לנשוך, להכות ולהפיל אנשים.
הפולטרגייסטים נמצאים במספר מקומות בפולקלור, ותוארו באופן מסורתי כרוחות הרודפות אדם ספציפי, ולא מיקום ספציפי. הופעה של פולטרגייסטים מעין אלה דווחה בתרבויות ומדינות רבות כולל ארצות הברית, יפן, ברזיל, אוסטרליה ורוב המדינות האירופאיות. התיאורים המוקדמים ביותר מתוארכים למאה הראשונה.
פולטרגייסט הוא מוטיב פופולרי בספרי ובסרטי אימה.
אטימולוגיה
המילה פולטרגייסט מקורה במילים הגרמניות Poltern (לעשות רעש) ו-Geist (רוח רפאים או רוח), וניתן בתרגום חופשי לתרגם את המונח כ"רוח רפאים רועשת" או "רוח-רעש".
שם נוסף למונח הוא טריקסטר, מלשון טריק, או תעלולן מלשון תעלול.
במדע
רבים טוענים שדיווחים על פולטרגייסטים הוכחו בחקירות כמתיחות.
לפי מחקר בתחום הפסיכולוגיה האנומליסטית פעילות של פולטרגייסטים יכולה להיות מוסברת כגורמים פסיכולוגיים כגון אשליות, איבודי זיכרון זמניים וחשיבה שמתנגדת לקבל את המציאות כמו שהיא ו"המצאת" סיפור שונה ממה שקרה. מחקר של Lange and Houran מ-1998 הצביע על כך שחוויות עם פולטרגייסטים הן אשליות "שנגרמות מהדינמיקה הריגושית והקוגניטיבית של פירושו של העד לתופעה לתמריץ שנוי במחלוקת".
נעשו גם ניסיונות להסביר באופן מדעי את הפרעות הפולטרגייסטים שלא זוהו עם מתיחה או גורמים פסיכולוגיים. חוקר הפאראפסיכולוגיה גיא ויליאם למברט הציע הסבר גיאופיזי לתופעת הפולטרגייסט כתופעה הנגרמת מפעילות ותנועה של מים הנמצאים בקרקע וגורמים אחרים. לפי למברט, ניתן להתייחס לדיווחים רבים על פולטרגייסטים כמקרים שנגרמים על ידי גורמים פיזיקליים כמו "נהרות תת-קרקעיים, תבניות של גאות ושפל, גורמים ושינויים גאולוגיים בתשתית הבית ושינויי אקלים". התאוריה שלו הייתה שמסלולם של מים תת-קרקעיים עלול לזרום מתחת לבתים "רדופים" ושאחרי ירידת גשמים רבים זרימת המים עלולה לגרום לשינויים במבנה הבית, שכנראה גורמים לבית לרעוד ולחפצים לזוז.
דייוויד טרנט, כימאי פיזיקלי, הציע שכדור ברק, תופעה נוספת, עלול להיות הגורם לכך שחפצים דוממים זזים באופן לא יציב.
פקפקנים כגון מילבורן כריסטופר מצאו שבמקרים מסוימים ניתן לייחס פעילות של פולטרגייסט לזרמי אוויר לא רגילים, כמו המקרה משנת 1957 בקייפ קוד שבו זרמי אוויר מארובה לא מכוסה הפכו לחזקים מספיק כדי להפיל מראה מקיר, להפוך כיסאות ולהפיל חפצים ממדפים.
הפקפקן ג'ו ניקל אומר שלרוב מקרים שדווחו על פולטרגייסטים מסופרים על ידי "ידי שרוצה לעשות מעשה קונדס". לדבריו של ניקל:
ניקל כותב שלרוב הדיווחים מוגזמים על ידי עדי ראייה תמימים.
פאראנורמלי
לעיתים קרובות האמינו שפולטרגייסטים הם בעצם רוחות רשעות. לדבריו אלאן קרדק, מייסד הספיריטיזם, פולטרגייסטים הם התגלויות של רוחות מנותקות מהגוף מרמה נמוכה, ששייכות למחלקה השישית של המסדר השלישי. מאמינים שהם קרובות לארבעת היסודות (אש, אוויר, מים, אדמה).
הפאראפסיכולוג ויליאם רול כתב שפעילות פולטרגייסטים ניתן להסביר כפסיכוקינזיס.
אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר
היסטוריה
האוניברסיטה נוסדה ב-1851 בשם אוונס קולג' (Owens College) על שם ג'ון אוונס (John Owens), סוחר טקסטיל עשיר שהותיר עיזבון בסך 96,942 ליש"ט למטרה זו. המשכן הראשון של הקולג' היה ברחוב קוואי (Quay) במנצ'סטר בבניין שהיה קודם ביתו של התעשיין והלוחם למען סחר חופשי ריצ'רד קובדן. כשהקולג' התפתח היה המקום צר מדי ולכן תוכנן מעבר לאזור צ'ורלטון און מדלוק (Chorlton on Medlock) ב-1871. הארכיטקט הבריטי אלפרד ווטרהאוס (Alfred Waterhouse) תכנן את המבנה החדש של הקולג' מערבית לדרך אוקספורד שנפתח ב-1873. הקולג' קיבל צ'רטר מלכותי ב-1880, כקולג' הראשון באוניברסיטת ויקטוריה הפדרלית. הקולג' האוניברסיטאי של ליברפול הצטרף לאוניברסיטה ב-1884, וקולג' יורקשייר שבלידס הצטרף ב-1887.
ב-1903 עזב הקולג' של ליברפול את אוניברסיטת ויקטוריה על מנת להפוך לאוניברסיטת ליברפול העצמאית, והקולג' שבלידס החרה החזיק אחריו ב-1904 על מנת להפוך לאוניברסיטת לידס. ב-15 ביולי 1903 נוסדה אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר באמצעות צ'רטר מלכותי, וב-24 ביוני 1904 אוחדו האוניברסיטה שנותרה והקולג' בתוקף חוק שהועבר בפרלמנט.
לפני האיחוד עם UMIST ב-2004 למדו באוניברסיטה 18,000 סטודנטים במשרה מלאה (כולל 2,500 סטודנטים זרים מיותר מ-120 ארצות). היא נחשבה כאחת האוניברסיטאות הטובות ביותר בבריטניה, כשהיא מקבלה ציונים גבוהים במחקרים השוואתיים.
ב-5 מרץ 2003 הוכרז כי ב-1 באוקטובר 2004 תאוחד האוניברסיטה עם המכון למדע וטכנולוגיה באוניברסיטת מנצ'סטר (UMIST) על מנת להוות את האוניברסיטה הקונבנציונלית הגדולה ביותר בבריטניה – אוניברסיטת מנצ'סטר, וכי אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר ו-UMIST יחדלו להתקיים. האוניברסיטה החדשה נחנכה ב-1 באוקטובר 2004.