cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כדורעף במשחקים האולימפיים
היסטוריה
מאחר ששיטת הטורניר אפשרה מצב שבו האלופה יכולה להיקבע כבר לפני מחזור הסיום, אם צברה מספיק נקודות, מה שהיה מביא לאיבוד עניין מצד הקהל, שונתה שיטת המשחקים באולימפיאדת מינכן (1972). מספר נבחרות הגברים עלה ל-12, והן חולקו לשני בתים בני שש נבחרות. בתום שלב הבתים, הנבחרות שסיימו בשני המקומות הראשונים בכל בית העפילו לשלב חצי הגמר, ושיחקו זו נגד זו בשיטת הצלבה. המנצחות העפילו לשלב הגמר, והמפסידות שיחקו על מדליית הארד. הנבחרות שסיימו במקום השלישי והרביעי בכל בית שיחקו במשחקי דירוג על מקומות 5 עד 8, הנבחרות שסיימו במקום החמישי בכל בית שיחקו במשחק דירוג על המקום התשיעי, והנבחרות שסיימו במקום השישי בכל בית שיחקו במשחק דירוג על המקום ה-11. טורניר הנשים כלל גם הפעם 8 נבחרות, אלא שבדומה לטורניר הגברים, הן חולקו לשני בתים. שתי הראשונות בכל בית העפילו לחצי הגמר, בדומה לגברים, ושתי האחרונות בכל בית המשיכו למשחקי הדירוג על מקומות 5 עד 8.
בית הקברות היהודי בסקווייז'ינה
כיום
בית הקברות משתרע על שטח של כ-2.23 דונם, אם כי ההערכה היא שהוא היה גדול בהרבה. זהו בית הקברות היהודי השני בגודלו במחוז לובוש. בית הקברות היהודי הגדול ביותר נמצא בסלוביצה - 2.35 דונם, אך הוא דל בהרבה מבחינת מספר המצבות שהשתמרו. שטח בית הקברות אינו מופרד בבירור משאר הגבעות, ולא החומה ולא הגדר שלו שרדו. נראים רק שרידי שער האבן של הנכס הגובל עם בית הקברות היהודי. האזור כולו מכוסה בעצים נשירים, בעיקר אלונים מכוסים בקיסוס. בית הקברות גובל עם בית הקברות הקתולי (האוונגליסטי לשעבר), הממוקם למרגלותיה הצפוניים של הגבעה. בית קברות ממוקם כ-2 ק"מ ממרכז העיר.
כדורעף במשחקים האולימפיים
היסטוריה
מאז אולימפיאדת מינכן נערכו שינויים מינוריים בלבד בשיטת הטורנירים. באולימפיאדות שבין אולימפיאדת מונטריאול (1976) לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) צומצם מספר נבחרות הגברים לעשר, אך הועלה מחדש ל-12 באולימפיאדת סיאול (1988). באולימפיאדת אטלנטה (1996) בוטלו משחקי הדירוג על המקום התשיעי ועל המקום ה-11. במקום זאת, ארבע הנבחרות הראשונות בכל בית עלו לשלב רבע הגמר בשיטת הצלבה, ורק לאחריו העפילו המנצחות לשלב חצי הגמר והמפסידות למשחקי הדירוג על מקומות 5 עד 8. באולימפיאדת אתונה (2004) בוטלו גם משחקי הדירוג על מקומות 5 עד 8. טורניר הנשים המשיך להתקיים במתכונת זהה עד אולימפיאדת ברצלונה (1992). מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996) עלה מספר הנבחרות המשתתפות ל-12, והטורניר נערך בשיטה זהה לטורניר הגברים, כולל השינוי שנערך באולימפיאדת אטלנטה.
בית הקברות היהודי בסקווייז'ינה
מצבות
בשנת 2007 היו 247 מצבות בבית העלמין, ידוע שלאחר מלחמת העולם השנייה נשתמרו בבית העלמין בבית הקברות שרידי בית לוויות ובאר, וכן גדר ושער. המצבה העתיקה ביותר שהשתמרה היא משנת 1736, כשסקוייז'ינה עדיין הייתה בגבולות האיחוד הפולני-ליטאי.
רוב המצבות המודרניות הן החל מגובה של כמה עשרות סנטימטרים ועד לגובה של אפילו 1.5 מטרים, והן עשויות מאבן חול אפורה או ורודה מעוטרת. מצבות העשויות גרניט נמצאות בתדירות נמוכה יותר. לרוב המצבות הן בצורת משולשים או חצאי עיגול.
כדורעף במשחקים האולימפיים
השחקן המצטיין
מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) נהוג לבחור את השחקן והשחקנית המצטיינים (MVP) בכל טורניר.
בית הקברות היהודי בסקווייז'ינה
מצבות
המצבות העתיקות ביותר, לעומת זאת, עשויות מסלעי שדה רגילים ולא מעובדים. עד לא מזמן אפשר היה לראות גם מצבות עם לוחות זכוכית שחורות, אך בשל ערכן הגבוה הן נגנבו. ניתן לראות שברים ממצבות אלו בשבילים המתפתלים בין המצבות.
כדורעף במשחקים האולימפיים
נשים
39 נבחרות כדורעף לנשים השתתפו לאורך השנים במשחקים האולימפיים. נבחרת יפן השתתפה בהם 12 פעמים, ונבחרות ארצות הברית וקוריאה הדרומית השתתפו 11 פעמים כל אחת.
גברים
37 נבחרות כדורעף לגברים השתתפו לאורך השנים במשחקים האולימפיים. נבחרת ברזיל היא היחידה שהשתתפה בכל 14 הטורנירים. נבחרות איטליה וארצות הברית השתתפו ב-11 טורנירים כל אחת.
בית הקברות היהודי בסקווייז'ינה
מצבות
על חלק מהמצבות שרידים של עיטורים צבעוניים, פוליכרומים, שלא יכלו לעמוד בפני השפעת הזמן. כמה מצבות דקורטיביות במיוחד מצוידות בקישוט אבן בחלקו העליון, הדומה לאצטרובל, קבוע עם חוט מתכת העובר בתוך פנים האבן.
אחת המצבות, ייחודית, דומה לגליל או עמוד, ומסוגננת כגזע עץ - עם קליפה מגולפת וענף קצר. לא ידוע מי קבור תחתיה. הרבה מצבות מסוג זה ניתן למצוא בבית הקברות הקתולי הישן הסמוך, מה שעשוי להיות עדות להשפעה שהייתה לאמנות הקודש הקתולית על האמנות היהודית.
המצבות העתיקות ביותר נמצאות ממש בראש הגבעה, בחלקה המערבי, לפי סדר הקבורה שנערכה בה בעבר. ראשית, אנשים נקברו בחלק הגבוה ביותר של הגבעה, יורדים מטה מחוסר מקום. בחלקו הצפון-מזרחי והמזרחי של בית הקברות ניתן למצוא את יסודות קברי הנפטרים העשירים יותר, אולי שרידי אוהל. החלק האמצעי מלא בקברי ילדים.
חלק מהמצבות מסומנות עם כתובות בעברית בחזית, וכתובת בגרמנית מאחור. היהודים שהתגוררו בשטח פרוסיה בשנות ה-30 של המאה ה-15 חויבו לציין בדרך זו. הנתונים הנפוצים ביותר המופיעים על מצבות:
סמלים
המצבות בבית הקברות היהודי בסקייז'ינה מקושטות בצורה עשירה. הקהילה המתגוררת בעיר הושפעה מאוד מיהדות גרמניה ומהנצרות הפרוטסטנטיות, השפעה שבאה לידי ביטוי באמנות הקיימת בבית הקברות היהודי. הקישוטים שנמצאו על המצבות מספרים על המתים הקבורים במקום.
אולם לא שרדה מצבה עם מוטיב של יד אוחזת בסכין - סמלו של מוהל המבצע ברית מילה, על אף שוודאי היה כזה בקהילה היהודית.
ג'יימי האוולט
ג'יימי האוולט (באנגלית: Jamie Hewlett; נולד ב-3 באפריל 1968) הוא קומיקסאי, אנימטור, מעצב, מאייר ובמאי אנגלי, הידוע בעיקר בתור היוצר של ספר הקומיקס טנק גירל וכמעצב והאנימטור מאחורי הווידאו קליפים של הלהקה הווירטואלית גורילז.
ביוגרפיה
במהלך לימודיו במכללת נורת'ברוק וורת'ינג האוולט, אלן מרטין והסטודנט פיליפ בונד החלו להפיק עלון בשם "Atomtan". בעקבות כך גילה אותו אמן הקומיקס הבריטי ברט אווינס. לאחר שסיים את לימודיו במכללה אווינס הזמין את האוולט ומרטין ליצור יחד עימו תוכן עבור המגזין Deadline אותו הוא החל להפיק בשנת 1988 יחד עם אמן הקומיקס הבריטי סטיב דילון. המגזין Deadline הציג תערובת של רצועות קומיקס שהופקו על ידי יוצרים בריטים, לצד מאמרים על מוזיקה ותרבות. במהלך תקופה זו האוולט ומרטין החלו להפיק בשיתוף פעולה את הקומיקס האנרכי טנק גירל שעוסק בהרפתקאות של נערת פאנק מתבגרת שנוהגת בטנק יחד עם חיית המחמד שלה הקנגורו בוגה. הקומיקס זכה להצלחה רבה והפף במהרה לחלק הפופולרי ביותר במגזין. סגנונו האקסצנטרי של האוולט זכה לאהדה רבה ובעקבות כך הוא החל לעבוד בשיתוף עם הלהקות Senseless Things ו-Cud אשר ביצעו באותה העת גרסאות כיסוי עבור חברות תקליטים שונות. באותה התקופה יצר האוולט גם מספר יצירות אמנות עבור המגזין Commodore User.
עד 1992 הפך האוולט לאמן קומיקס בולט בבריטניה, ולאחד מאמני הקומיקס החדשים הבודדים באותה העת שהצליחו לזכות בפרסום ופופולריות רבה בבריטניה. באותה העת האוולט הפיק ביחד עם הכותב פיטר מיליגן את הגיליונות 700 עד 707 של סדרת הקומיקס Hewligan's Haircut. האוולט היה מעורב בהמשך ביצירת הכריכות והאיורים עבור הקומיקס "Shade, the Changing Man", אותו יצר יחד עם מיליגן עבור DC Comics.
מאמצע שנות התשעים החל לקחת חלק בהפקת תוכן עבור להקות בריטיות שונות, כולל רצועת קומיקס עבור השיר "Common People" של להקת פאלפ.
<!-- המועד האחרון בוטל בסופו של דבר ב־1996 עקב נפילה במכירות בשוק השתנה ו- Hewlett התרכז לעבוד בפרסום והמעצבת עבור טלוויזיה, ובראשם סדרת הילדים בשידור החי SMTV, שמציעה נמלה & דצ. הוא גם יצר את הרצועה Get the Freebies, שהתפרסמה מדי חודש במגזין האופנה הבריטי The Face. הסיפורים, שהתרחשו כולם בלונדון, עקבו אחר מעלליו של טרי פו, הומו, בודהיסטקצין אכיפת החוק בקונג-פו ואנשי הצד החיצוני שלו, אנרכיסט צעיר חידתי עם יחס רע, כשהם מתמודדים עם יריביהם העיקריים כנופיית החופשיים. הדינמיקה בין שני הגיבורים הייתה דומה מאוד לזו של טנק גירל וחבר הקנגורו המוטנטי בוגה, עם הפרקים מנקודת מבטה של ​​הגיבורה הנשית. תפקידה העיקרי של הרצועה היה כי היולט פורק את הטחול שלו נגד אלילי התקשורת והמגמות של היום, והסיפור תפס לעיתים קרובות את המקום השני לבדיחות. [7]
בשלב זה הוא עבר לדירה עם דיימון אלברן של טשטוש לאחר שהיולט נפרד מאוליבר, ובזמן שחלק את הדירה העלה הזוג את הרעיון של גורילז, להקה וירטואלית. אלברן היה עובד על המוזיקה, ואילו היולט העלה עיצובי דמויות, ושניהם העלו רעיונות לחברי הלהקה. ה- EP הראשון של גורילאז יצא בשנת 2000 ואחריו האלבום הראשון, גורילאז בשנת 2001. בשנת 2005 יצא אלבום האולפן השני המלא שלהם, Demon Days. [8]
בינואר 2006, יצירותיו של היולט עבור גורילאז הועמדו לרשימת המועמדות לפרס מעצב השנה של מוזיאון העיצוב. במאי 2006 הוא נבחר למעצב השנה 2006. [5] [9] ב־25 במאי 2006 זכו היולט ואלברן בפרס המשותף לפזמונאי השנה בטקס פרסי איבור נובלו. [10]
בשנת 2007 הובלטו היולט ואלברן את יצירתם הגדולה הראשונה מאז גורילאז, שכותרתה " קוף: מסע למערב", עבודה מחודשת של האגדה הסינית העתיקה מסע למערב. אלברן כתב את הניקוד בזמן שהיולט עיצב את התפאורה, האנימציות והתלבושות. נכתב ועובד על ידי חן שי-ג'נג, המופע הציג 45 אקרובטים קרקסים סיניים, נזירי שאולין וסולנים סיניים. הוא הוקרן בבכורה בתיאטרון הארמון, מנצ'סטר כחלק מהפסטיבל הבינלאומי של מנצ'סטר, ב־28 ביוני 2007. [11]
שלו קבל את freebies הרצועה הותאמה על ידי ה- BBC שלוש עבור טייס הזכאי פעולת Phoo, שידור בפברואר 2008. [5]
הוא נשוי מגיש והשחקנית צרפתית Caunes אמה דה [13] ב Saint-Paul-de-Vence ב -10 בספטמבר 2011.
קמפיין קיקסטארטר 2014 גייס בהצלחה את הבירה לספר חדש של נערת טנקים בשם 21st Century Tank Girl בהשתתפות היוצרים המשותפים היולט ומרטין, כמו גם אמנים אחרים, בהם ברט פרסון, וורוויק ג'ונסון-קדוול, פיליפ בונד, ג'ים מהפוד, קרייג נואלס. וג'ונתן אדוארדס. [14]
בחודש נובמבר 2015, Hewlett לראשונה את התערוכה הראשונה שלו שנקרא Suggestionists בבית בגלריה סאצ'י ב לונדון. התערוכה אז ערך את הופעת הבכורה האמריקאית שלה בבית גלריה וודוורד ב מנהטן ב מאי 2016. -->
סוזן לינץ'
סוזן לינץ'  (באנגלית: Susan Lynch; נולדה ב-5 ביוני 1971) היא שחקנית צפון אירית.
ביוגרפיה
היא למדה בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama". באוגוסט 2004 החלה לשחק בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון במסגרת "The Night Season". ב-2008 הופיעה בתפקיד ראשי במחזה "ימיו האחרונים של יהודה איש קריות" בתיאטרון אלמידה.
בקולנוע שחקה בין השאר בסרט "יצורים יפים", בסרט "להעיר את נד" ובתפקיד ראשי בסרט "נורה".
ב-3 בדצמבר 2000 זכתה בשלושה פרסים של האקדמיה האירית לקולנוע וטלוויזיה בהם פרס השחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט "נורה".
חיים אישיים
לינץ' נשואה לשחקן קרייג פרקינסון. ב-2008 עברו לינץ' ובעלה לגור בפיינסוויק שבגלוסטרשייר. לבני הזוג יש בן אחד.
שלושה בנות
שלושה בנות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית נועה קירל יחד עם תותית, דמותה של הקומיקאית גיתית פישר. השיר יצא לאור ב-1 ביוני 2022 על ידי חברת התקליטים Session 42.
יצירת השיר
לשם יצירת השיר, שיצא לכבוד חודש הגאווה, קירל ופישר חברו למועדון "לימה לימה" שבתל אביב. השיר הופק בבית המוזיקה Session 42, על ידי ינון יהל יחד עם צמד המפיקים Sync – חן קורדובה ואביב ברנהולץ.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר, שביים דן מסר והפיק רז ממי פרודקשיין, עלה לערוץ היוטיוב של קירל ב-1 ביוני 2022. נכון לדצמבר 2022, הקליפ צבר למעלה מ-14 מיליון צפיות.
הצלחה מסחרית
השיר הופיע לראשונה במקום הרביעי במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט, עם כ-108 השמעות בתחנות הרדיו בישראל.
ביקורות
על אף הצלחתו של השיר, מבקרי המוזיקה העניקו לו ביקורות מעורבות. בביקורת באתר טיים אאוט, כתב עומרי פיינשטיין כי השיר ניסה לשחזר את ההצלחה של "טרילילי טרללה", שיר הגאווה הקודם של קירל, אך בלא הצלחה. לדבריו, "במקרה הנוכחי המילים, הלחן, ההפקה – כולם פשוט קצת פחות טובים". עוד הוא ביקר את כך ש"כלל לא ניתן לאתר מאפיינים של גאווה בשיר עצמו", כאשר גם הזמרות עצמן לא מייצגות תרבות גאה. בביקורת באתר הארץ כתב העיתונאי בן שלו כי השיר הוא "מיחזור טוטאלי של להיטים קודמים".
מחוז דרום טיפררי
מחוז דרום טיפררי (באנגלית: County South Tipperary, באירית: Contae Tiobraid Árann Theas) היה מחוז באירלנד שבוטל ב-3 ביוני 2014 ואוחד עם מחוז צפון טיפררי ליצירת מחוז טיפררי. המחוז היה ממוקם בפרובינציית מנסטר, ובירת המחוז הייתה העיר קלונמל, בו היא העיר הגדולה ביותר. המחוז נקרא על שם העיר טיפררי שהייתה בשטחו. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2011, התגוררו במחוז כ-88,433 תושבים, רובם נוצרים קתולים. המחוז גבל במחוז ווטרפורד מדרום, במחוז קילקני ממזרח, במחוז קורק מדרום מערב, במחוז לימריק ממערב ובמחוז צפון טיפררי מצפון.
על אף שנמצא באזור המישורי של אירלנד, בשטח המחוז מספר רכסי הרים. עד אמצע המאה ה-20 היה ניב ייחודי של השפה האירית מדובר במחוז דרום טיפררי, אך הוא נכחד עם דובריו האחרונים, וממנו נותרו הקלטות בלבד. המחוז ההיסטורי של טיפררי פוצל בשנת 1898 לשני מחוזות - צפוני ודרומי, עד אשר הוחלט לאחדם מחדש בשנת 2014. מחוז דרום טיפררי מהווה 52% משטח מחוז טיפררי.
הר פוסטר (איי שטלנד הדרומיים)
הר פוסטר (באנגלית: Mount Foster) הוא הר ברכס אימאון, באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,105 מטרים מעל פני הים, ההר הוא הפסגה הגבוהה ביותר בארכיפלג איי שטלנד הדרומיים, והוא ההר ה-1,081 בגובהו באנטארקטיקה.
להר פוסטר שתי פסגות. הגבוהה בהן (הדרומית) נקראת "פסגת פוסטר" (שגובהה 2,105 מטרים מעל פני הים), והצפונית - פסגת אבלוגי (שגובהה 2,090 מטרים מעל פני הים). בסמוך מצפון מצויה פסגת אנטים (שגובהה 2,070 מטרים מעל פני הים), אשר עד שנת 1996 סברו כי היא פסגה נוספת של הר פוסטר.
אוכף בשם אוכף זאבט מקשר בין הר פוסטר לבין פסגת סלאבייקוב, שמדרום מערב להר פוסטר.
פסגת פוסטר מתנשאת מעל קרחון ביסטרה שממערב לה; מעל קרחון צ'ופרנה שמצפון- צפון-מערב לה; מעל קרחון רופיטה שממזרח לה; מעל קרחון לאנדרט שמדרום-מזרח לה; ומעל קרחון דראגומאן, שמדרום - דרום-מזרח לה.
פסגת פוסטר ממוקמת 5.45 קילומטרים צפונית-מזרחית לפסגת ריגס; 2.78 קילומטרים דרומית-מזרחית לנקודת גארמן; 7.64 קילומטרים דרומית-מערבית להר פסגה; ו-3.86 קילומטרים צפונית-מערבית לנקודת איוואן אסן.
גילוי ומיפוי ההר
ההר מופה לראשונה על ידי צידי כלבי ים בשנות ה-20 של המאה ה-19. במפות אלה נקרא ההר "הר פיסקו" (Mount Pisco) או "הר פיסגה" (Mount Pisga), או "הר פיסגו" (Mount Pisgo).
האי מופה בשנית על ידי רב החובל הנרי פוסטר, שהיה מפקד אה"מ צ'נטיקליר (HMS Chanticleer), אשר חקר את איי שטלנד הדרומיים בשנת 1829, ומיפה את ההר ב-7 בינואר 1929.
ההר צולם מן האוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1956–1957.
מקור השם
פוסטר, אשר מיפה את ההר בינואר 1929, קרא להר "הר בופורט" (Mount Beaufort), על שמו של קומנדר פרנסיס בופורט (Francis Beaufort), איש הצי המלכותי הבריטי, אשר היה חבר בוועדה שתכננה את מסע המחקר של פוסטר, וכן, לימים, שימש כהידרוגרף הצי בין השנים 1829–1855, והמציא את סולם בופורט למדידת עוצמת הרוח.
לאחר שוב משלחתו של פוסטר לאנגליה (פוסטר עצמו נהרג על ידי תושבים מקומיים, בפנמה ב-5 בפברואר 1831, ולא שב לאנגליה), שונה שם ההר, וההר נקרא על שמו.
ההעפלה לפסגת ההר
הטיפוס הראשון לפסגת ההר בוצע על ידי גרג לנדרת' (Greg Landreth), ב-29 בינואר 1996. לנדרת' וצוותו החלו לטפס ב-27 בינואר והגיעו לפסגה לאחר 27 שעות של טיפוס רצוף.
לקריאה נוספת
• Damieln Gildea, Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide
• National Imagery and Mapping Agency 2002, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 95
• A. G. Findlay, A Directory for the Navigation of the Pacific Ocean, with Descriptions of it's Coasts, Islapnds etc., P 95
דליה גבריאלי נורי
דליה גבריאלי נורי (נולדה ב-20 ביולי 1963) היא חוקרת שיח מלחמה ושלום ותרבות ישראלית, חוקרת במכון טרומן לקידום השלום באוניברסיטה העברית, פרופסור חבר במכללה האקדמית הדסה ועורכת דין.
ביוגרפיה
גבריאלי נורי, נולדה בתל אביב וגדלה בחולון. נינה לד"ר ברוך יואל, יליד סלוניקי, יוון, שנספה באושוויץ, ואנג'לינה, ילידת העיר אנקונה, איטליה, שעלתה לישראל ב-1929 וחייתה בנווה צדק בתל אביב עד מותה ב-1952. נינה לעזיז נחמה, לשעבר נשיא ועד עדת הפרסים בישראל, עלה לישראל מטהראן ב-1917, לאחר הצהרת בלפור, והתיישב בשכונת הבוכרים בירושלים. ממייסדי שכונת "גבעת משה" בתל אביב (כיום מזרח שכונת שפירא) בה חי עד מותו. גבריאלי נורי היא בת דודו של פרופ' תומר אבידור-ריס (Tomer Avidor-Reiss) פרופ' לביולוגיה מולקולרית באוניברסיטה של טולדו באוהיו, האחראי על גילוי ה- PCL) Proximal centriole-like structure), מבנה חיוני בתהליך התפתחות העובר.
את שירותה הצבאי עשתה גבריאלי נורי כמאבחנת ומראיינת פסיכוטכנית. לאחר השרות הצבאי למדה משפטים באוניברסיטה העברית ובמקביל סיימה תואר בספרות עברית. ב-1989 קבלה רישיון לעסוק בעריכת דין, וב-1992 הוסמכה כתובעת עירונית בעיריית חולון. במקביל לעיסוק בעריכת דין המשיכה בלימודי תואר שני בתורת הספרות באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן סיימה תואר שני בלימודי ביטחון (בהצטיינות יתירה) באוניברסיטת תל אביב. העבודה 'המלחמה היפה - ייצוגי מלחמה בשיח הישראלי 1967-1973' זכתה בפרס ע"ש יצחק רבין לחקר ישראל לעבודת מסטר מצטיינת, ובציון לשבח מטעם האגודה הישראלית למדע המדינה. במהלך הלימודים לתואר השתתפה בקורס מערכתי מסכם (קומ"ם) בפו"ם. את עבודת הדוקטורט 'הממד התרבותי של הפתעת מלחמת יום הכיפורים –ייצוגי מלחמה בתרבות הישראלית 1967-1973', כתבה בבית הספר למדעי התרבות באוניברסיטת תל אביב בהנחיית ד"ר אורלי לובין.
ב-2006 הייתה חוקרת אורחת בחוג ללימודי המזרח הקרוב באוניברסיטת ברקלי. ב-2008 הייתה חוקרת אורחת באותה אוניברסיטה במחלקה לבלשנות. ב-2006 הצטרפה לצוות ההקמה של החוג לפוליטיקה ותקשורת במכללה האקדמית הדסה. החוג נפתח בשנת 2011 ומאז מלמדת בחוג זה.
הקומנדו הבריטי
הקומנדו הבריטי היה כוח מיוחד שהוקם במהלך מלחמת העולם השנייה ביוני 1940 לאור בקשתו של ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל, ומטרתו הייתה לבצע פשיטות על הכוחות הגרמנים באירופה הכבושה. צוותי הקומנדו הבריטי הורכבו במקורם מחיילי הצבא הבריטי אשר התנדבו לשורות הכוחות המיוחדים, אך הוסיפו וכללו בסופו של דבר חברים מכל חילות הכוחות המזוינים של בריטניה ומספר מתנדבים מארצות שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית.
חיילי הקומנדו הבריטי שירתו בכל זירות המלחמה, החל מהחוג הארקטי ואירופה וכלה במזרח התיכון והזירה הדרום-מזרח אסייתית, כשמספר הצוותים מונה כ-30 יחידות וארבע חטיבות סער. מבצעיהם נעו בין פלישה מבודדת דרך הים לבין הסתערות פלוגתית המובילה את כוחות בעלות הברית בזירות באירופה ובאסיה. לוחמי הקומנדו הבריטי חבשו לראשם כומתה ירוקה.
דליה גבריאלי נורי
חידושים מושגיים
הכחדה מטפורית (Metaphorical annihilation) – תיאור אובייקט באמצעות מטפורות המשנות את מהותו הבסיסית. למשל, תיאור 'המלחמה' כספורט, בישול או יצירה מוזיקלית.
הקומנדו הבריטי
לאחר המלחמה פורקו מרבית יחידות הקומנדו הבריטי. אולם מורשת הקומנדו נותרה בחיל הנחתים המלכותי שהגוף המתמרן העיקרי בו הוא חטיבת הקומנדו השלישית, אשר כוללת בתוכה את גדודי הקומנדו (40, 42 ,45) של החיל. ניתן ליחס את מקורם של השירות האווירי המיוחד, שירות הסירות המיוחד והרגימנט המוצנח של ימינו לקומנדו הבריטי מימי מלחמת העולם השנייה. השפעתו של הקומנדו הבריטי ניכרת גם על חילות ברחבי אירופה וארצות הברית - הקומנדו הימי של צרפת, קורפס קומנדוטרופן של הולנד, בריגדת הפאראקומנדו של בלגיה ויחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית.
דליה גבריאלי נורי
חידושים מושגיים
הכחדה באמצעות שם (Annihilative naming) – מתן שם לאובייקט באופן המשנה את מהותו הבסיסית. למשל, שמות המבצעים הצבאיים: 'אביב נעורים' ו'קשת בענן'.
הקומנדו הבריטי
לאחר מלחמת העולם השנייה יחידות הקומנדו של הצבא פורקו ונותרו יחידות הקומנדו של חיל הנחתים הפועלות עד היום. עם זאת, הצבא ממשיך לספק תמיכה טקטית בתחומים כמו ארטילריה, הנדסה קרבית ולוגיסטיקה.
ראו גם
x troop
דליה גבריאלי נורי
חידושים מושגיים
זיכרון קוסמופוליטי – עקרון תקשורתי לפיו זיכרונות קיבוציים צריכים להדגיש את המשותף לקהילה האנושית במקום להדגיש את המייחד את קבוצת הלאום. כך למשל, המשפט 'צעד גדול לאנושות' שנאמר בעת כיבוש הירח ב-1969 הוא דרך להבנות זיכרון קוסמופוליטי. לעומת זאת, הצבת דגל ארצות הברית על הירח מדגישה את הזיכרון הלאומי הלעומתי.
מיחזור נרטיבי - שימוש והטמעה של נרטיבים מתקופות קודמות בשיח הנוכחי. למשל, מוטיב 'הארץ השוממה' היה נפוץ בצילומי הקרן הקיימת לישראל בתחילת המאה העשרים. מוטיב זה שב והופיע בשיח הציבורי והתקשורתי לאחר 1967.
רדוקציה נרטיבית - צמצום השיח לכדי שלד מצומצם של סיפורים חוזרים. למשל, נושא המעברות בשיח הישראלי מצטמצם לשורת סיפורים חוזרים: הריסוס בדידיטי, ההגעה למעברה באישון לילה, החורף הקשה, ההוויה המיוחדת של החיים במעברה. הרדוקציה הנרטיבית היא צורה של הדרה שיחית משום שהיא מונעת הזדהות, והופכת את הנושא למטושטש וחסר מאפיינים ייחודיים.
הטשטוש הסמנטי שבין מלחמה לשלום - תופעה לשונית-פוליטית שמטרתה לקרב בין המושגים 'מלחמה' ו'שלום' ולטשטש את ההבחנה ביניהם. כך למשל בביטוי: 'השלום ינצח את כל אויבינו' שטבע ראש הממשלה יצחק רבין וכן המשפט שאמר: 'ידינו תהיה מושטת לשלום אך אצבעותינו תהיינה על ההדק', ו'אין שלום בלי דמעות', כמאמרו של ראש הממשלה מנחם בגין.
מיליטריזם מנכס - שימוש ביצירת תרבות או אמנות שמקורם בשדה האזרחי והעתקם אל השדה הצבאי. למשל: השיר 'ירושלים של זהב' שכתבה נעמי שמר לפסטיבל הזמר והפזמון תשכ"ז (מאי 1967) כשיר על העיר ירושלים, הפך בעקבות מלחמת ששת הימים לשיר ניצחון במלחמה ונוכס על ידי צה"ל ובמיוחד לוחמי ירושלים.
כתיבה פובליציסטית
גבריאלי נורי מפרסמת מעת לעת מאמרי דעה בעיתון הארץ בנושאים המשיקים למחקרה. בין השאר כתבה אודות המעברות, המזרחים, והצעה להכרזה על 'יום השלום'. עד לסגירת המוסף 'תרבות וספרות' של ידיעות אחרונות כתבה בו מאמרי ביקורת, ראיונות ומסות.
עיבוד תמונה מגמתי
עיבוד תמונה מגמתי, טפלול תמונה או מניפולציה של תמונה (באנגלית: Photo manipulation) הוא תהליך המבוצע על ידי אמן באמצעות כלים מתאימים כדי לקבל מן התמונה את התוצאה הרצויה. המונח מתייחס כיום בעיקר לעיבוד תמונה ממוחשב, בו ניתן לבחור מתוך יישומי תוכנה רבים ומגוונים, החל ביישומים מקצועיים ועד תוכנת הדמיה בסיסית למשתמש המזדמן.
תהליך זה היה ניתן לביצוע גם קודם לעידן המחשב, כאשר האמצעים הנפוצים ביותר היו לרוב חדר חושך, דיו, ומברשות אוויר. כיום, התהליך ניתן לביצוע על ידי תוכנות מחשב המתמחות בעיבוד תמונה; אחת מן המפורסמות שבהן היא תוכנת פוטושופ מבית אדובי מערכות. בישראל, שמה של תוכנת פוטושופ הפך לשם גנרי לכלל תהליך עיבוד התמונה, ובמדיה ההמונית מרבים לתאר את התהליך כ"עשיית פוטושופ"
סוגי העריכה הדיגיטלית המגמתית
בעריכה דיגיטלית בדרך כלל מצלמים את התמונות במצלמה דיגיטלית ואפשר לקבל את הקלט ישירות למחשב. אפשר להעביר לפורמט דיגיטלי גם שקפים, תשלילים או תמונות מודפסות, וזאת באמצעות סורק. את התמונות ניתן להשיג גם ממאגרי תמונות לצרכים ספציפיים. עם הופעתם של המחשבים, משטחים לרישום דיגיטלי והמצלמות הדיגיטליות, תחת המושג "עריכת תמונות" כוללים כיום את כל מה שניתן לבצע על הצילום, בין בחדר חושך או באמצעים ממוחשבים. לא פעם טפלול התמונה בולט ביותר, ובא לידי ביטוי לא רק בשינויים עדינים באיזון בין הצבעים או בקונטרסט, אלא אפילו ב"הלבשת" הראש על גוף שונה, בהעלמת דמויות או חלקי גוף מן התמונה או בשינוי הטקסט על גבי שלטים, לדוגמה.
תוכנת עריכת תמונות יכולה לשמש ליצירת אפקטים ועיוות תמונה עד לקבלת התוצאה הרצויה. התוצאה המתקבלת עשויה להיות דומה במעט לתמונה המקורית – ואף להיות שונה ממנה כמעט לגמרי. עיבוד תמונה מגמתי מקובל כיום כסוג של אמנות.
תת-סוגים של ריטוש תמונה דיגיטלית
עיבוד לצורך שיקום התמונה או שיפורה (התאמת צבעים / ניגודיות / איזון לבן, חדות, רעש, הסרת אלמנטים או פגמים גלויים על עור או חומרים).
משמש כסוג של אמנות או לשימוש מסחרי. בריטוש יצירתי עורכים את התמונה ליצירת תמונות מלוטשות ומעניינות יותר, לצורכי אופנה, יופי או צילום פרסומת.
אחד התחומים הבולטים ביותר בריטוש היצירתי הוא הרכבת תמונה (compositing), שבה האמן הדיגיטלי משתמש במספר תמונות כדי ליצור תמונה אחת. כיום משמשת גרפיקה ממוחשבת תלת-ממדית יותר ויותר להוספת אלמנטים או אפילו מקומות ורקעים. בסוג זה של הרכבת תמונה נעשה שימוש נרחב במקרים שבהם יהיה קשה או אפילו בלתי אפשרי מבחינה טכנית לבצע צילום קונבנציונלי באתר או אפילו בסטודיו.
Respect
Respect הוא שיר משנת 1965 של אוטיס רדינג. בשנת 1967 הפך השיר ללהיט בביצועה של הזמרת אריתה פרנקלין בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס (השיר הוקלט באולפני FAME). מנגינת השיר בשני ביצועיו הראשונים שונה באופן משמעותי ואף שהוכנסו במילות השיר רק שינויים קטנים, גוון הסיפור המסופר בו השתנה. השיר בגרסתו של אוטיס רדינג היא תחינה של אדם נואש, אשר ייתן לאהובתו כל שתבקש אם תכבדו כאשר הוא שב לביתו. לעומת זאת, שירה של פרנקלין הוא בבחינת הצהרה של אישה חזקה ומלאת ביטחון, אשר לה כל אשר בן זוגה רוצה. היא מעולם לא הזיקה לו, ותובעת "כבוד".
משיצא לאור השיר בביצועה של פרנקלין, הוא הפך לנקודת ציון לתנועה הפמיניסטית. השיר זכה להערכה רבה מצידם של מבקרי מוזיקה ודורג כאחד השירים הטובים בסוגת הרית'ם אנד בלוז ואחד השירים הגדולים בכל הזמנים. בשנת 1968 זכה השיר בביצועה של פרנקלין בשני פרסי גראמי בקטגוריות "הקלטת הרית'ם אנד בלוז הטובה" ו"ביצוע קולי נשי לשיר רית'ם אנד בלוז". בשנת 1987 הוכנס השיר להיכל התהילה של פרסי גראמי. בשנת 2002 הוסיפה ספריית הקונגרס את הקלטת השיר בביצועה של פרנקלין למרשם ההקלטות הלאומי האמריקאי, כאות הוקרה לזמרת. השיר מופיע במקום החמישי ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים שערך המגזין "רולינג סטון" בשנת 2004, במקום הראשון ברשימה מעודכנת שערך המגזין בשנת 2021, ובמקום הרביעי ברשימת "שירי המאה" בסקר שנערך בארצות הברית בשנת 2001 בין נבחרי ציבור ואנשי תעשיית המוזיקה.
בנות הים של מקו
בנות הים של מקו היא סדרת נעורים אוסטרלית בעלת שלוש עונות. ספין אוף לסדרה "H2O".
העונה הראשונה שודרה באוסטרליה מה-26 ביולי 2013 עד ה-12 בינואר 2014, בארצות הברית שוחררה כולה בנטפליקס ב-26 ביולי 2013, ובישראל שוחררה כולה ב-HOT VOD Young ב-13 באפריל 2016.
העונה השנייה שודרה באוסטרליה מה-15 בפברואר 2015 עד ה-9 באוגוסט 2015, בארצות הברית שוחרר חצייה הראשון ב-13 בפברואר 2015 וחצייה השני ב-29 במאי 2015, ובישראל שוחררה כולה ב-30 ביוני 2016.
העונה השלישית שודרה באוסטרליה מה-15 במאי 2016 עד ה-28 באוגוסט 2016, בארצות הברית שוחררה כולה ב-27 במאי 2016, ובישראל שוחררה כולה ב-30 ביוני 2016.
עלילה
שלוש בתולות ים הכניסו בטעות נער אנושי לבריכת הירח והוא הפך לבן ים. הלהקה נידתה אותן עד שימצאו דרך להיפטר מהזנב של הנער.
עונה 2
זאק מוצא חדר קסום ומיוחד של בני ים, בעונה זו מצטרף בן ים נוסף ו2 בתולות ים חדשות לאחר שהקודמות עזבו כדי לחפש אחר להקה חדשה.
עונה 3
בת הים השלישית גם עוזבת את הסדרה, בנוסף בת ים סינית מגיעה אל האי מקו ומושכת אחריה דרקון מים אימתני המאיים על האי מקו ועל כל בנות הים.
דמיטרי לליושנקו
דמיטרי דנילוביץ' לליושנקו (2 בנובמבר 1901 – 20 ביולי 1987) פיקד על כוחות שריון במהלך מלחמת העולם השנייה, ונחשב לאחד ממפקדי השריון המוכשרים ביותר בצבא האדום.
קריירה צבאית
לליושנקו נולד ב-2 בנובמבר (20 באוקטובר לפי הלוח היוליאני) 1901 בכפר במחוז רוסטוב, שהשתייך לאימפריה הרוסית. בשנת 1919 הצטרף לליושנקו לצבא האדום, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה כחלק מארמיית הפרשים הראשונה. לאחר מכן מילא לליושנקו תפקידים שונים, ובשנת 1933 מונה למפקד גדוד טנקים.
מלחמת העולם השנייה
בשנת 1939 מונה לליושנקו למפקד חטיבת הטנקים ה-39, והשתתף עמה בפלישת ברית המועצות לפולין ובמלחמת החורף. עם פלישת הכוחות הגרמניים לברית המועצות לחם לליושנקו עם חטיבתו, ובאוגוסט 1941 מונה למפקד הקורפוס הממוכן ה-21. באוקטובר אותה שנה מונה למפקד קורפוס הרובאים המיוחד של המשמר ה-1, והוטל עליו לבלום את יחידות ארמיית הפאנצר השנייה שהתקדמו לעבר מוסקבה. ב-11 באוקטובר מונה למפקד הארמייה החמישית, אולם כעבור 6 ימים נפצע באחד הקרבות. בנובמבר 1941 מונה למפקד הארמייה ה-30, והשתתף עמה במתקפת הנגד באזור מוסקבה, ושחרר עמה את העיר קלינין. בקיץ 1942 לחם לליושנקו בקרב רז'ב הראשון וספג אבדות כבדות, ובנובמבר 1942 מונה למפקד ארמיית המשמר הראשונה ולחם עמה במבצע אורנוס. לאחר מכן מונה למפקד ארמיית המשמר השלישית, ולחם עמה בקרב דנייפר ובמבצע דנייפר-קרפטי. במרץ 1944 מונה לליושנקו למפקד ארמיית הטנקים הרביעית, אשר שמה שונה במרץ 1945 לארמיית המשמר המשוריינת הרביעית, ולחם עמה במבצע לבוב-סנדומייז' ובמבצע ויסלה-אודר. במהלך הקרב על ברלין לחם לליושנקו עם הארמייה כחלק מהחזית האוקראינית הראשונה, ולאחר מכן השתתף בקרב על פראג.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה מילא לליושנקו תפקידים בכירים בצבא האדום. בשנת 1956 מונה למפקד המחוז הצבאי טרנס באיקל, ובשנת 1958 מונה למפקד המחוז הצבאי אורל. בשנת 1960 מונה לליושנקו ליו"ר ארגון ДОСААФ, ובשנת 1964 מונה ליועץ המפקח במשרד ההגנה.
ב-20 ביולי 1987 מת לליושנקו בביתו שבמוסקבה, ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה.
קרחון וב (ג'ורג'יה הדרומית)
קרחון וב (באנגלית: Webb Glacier) הוא קרחון בחלקו הדרום-מזרחי של רכס אלארדייס, באי ג'ורג'יה הדרומית, בטריטוריה בריטית שמעבר לים, איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים, שבדרום האוקיינוס האטלנטי בקרבת דרום אמריקה ואיי פוקלנד.
מוצאו של הקרחון מדרום-מזרח להר ברוקר.
מיפוי הקרחון
הקרחון מופה לראשונה במסגרת סקר ג'ורג'יה הדרומית (South Georgia Survey), שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1954–1955.
מקור השם
הראשונים שטיפסו לפסגת הר ברוקר (במוצאו של הקרחון), היו איאן מ. ברוקר (Ian M. Brooker), אדגר קלייב וב וב (Edgar Clive Webb), שהיו חברים במשלחת החקר הבריטית לג'ורג'יה הדרומית (British South Georgia Expedition), אשר חקרה את האי בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1954–1955, בפיקודו של ג'ורג' סאטון (George Sutton). הטיפוס בוצע בשנת 1955.
הקרחון נקרא על שם אדגר קלייב וב, חבר המשלחת הראשונה שטיפסה על הר ברוקר (שאף הוא נקרא על שם אחד מחברי המשלחת).
ג'יין קרקובסקי
ג'יין קרקובסקי (באנגלית: Jane Krakowski; נולדה ב-11 באוקטובר 1968) היא שחקנית וזמרת אמריקאית, ידועה בעיקר מהופעותיה כאלין ואסל בסדרה "אלי מקביל", עליה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב, וכג'נה מרוני בסיטקום של NBC "רוק 30", תפקיד עליו הייתה מועמדת שלוש פעמים לפרס אמי. בנוסף, באמתחתה פרס טוני על הופעתה בהצגת הברודוויי "nine", וכן פרס לורנס אוליבייה על הופעתה בהצגה "ברנשים וחתיכות".
ילדותה ונעוריה
נולדה בשם ג'יין קרג'קובסקי (Jane Krajkowski) בפרסיפני, ניו ג'רזי שבארצות הברית. הוריה הם ברברה (לבית בנויט), מורה לתיאטרון בקולג' והמנהלת האומנותית של "Women's Theater Company", ואד קרג'ובסקי, מהנדס כימי. יש לה אח אחד גדול. אביה ממוצא פולני, כששורשי משפחתו מקרקוב. עם זאת, קרקובסקי יודעת רק מספר מילים בודדות בפולנית, בעוד שאביה וסביה יודעים השפה באופן שוטף. בילדותה, אחד מחבריה לכיתה היה האסטרונאוט גארט רייזמן.
בעקבות אורח חייהם של הוריה, גדלה בתוך עולם התיאטרון, וטענה בריאיון כי "במקום להעסיק שמרטפים, הם לקחו אותי יחד איתם". לקחה שיעורי בלט מגיל 4, אך הפסיקה בעקבות מבנה גוף שלא מתאים לתחום, כשבמקום זה עברה לרקוד בברודוויי. למדה בתיכון לאומנויות.
כשהחלה לפעול כשחקנית, השמיטה את העיצור "ג'" משם משפחתה.
טלוויזיה
תפקידה הראשון בטלוויזיה היה בשנת 1984, באופרת הסבון "חיפוש אחרי המחר", בה גילמה דמותה של תרזה רבקה (טי.אר) קנדל, עד לסיום הסדרה ב-1986. על תפקיד זה הייתה מועמדת לשני פרסי אמי לבידור בשעות היום, בשנים 1986 ו-1987.
בשנת 1996 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "מהדורה מוקדמת", בה גילמה דמותה של ד"ר הנדלמן.
בשנת 1997 החלה לגלם דמותה של עוזרת המשרד איליין ואסל בסדרת הטלוויזיה "אלי מקביל", בה שיחקה במשך חמש עונות עד לשנת 2002. על תפקידה בסדרה זכתה במועמדות לפרס גלובוס הזהב בשנת 1999. בשנת 2003 ביצעה הופעת אורח בדרמה "אוורווד", בדמותה של הפסיכולוגית ד"ר גרטשן טרוט, מושא אהבתו של אנדרו בראון (טריט ויליאמס), וכן בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד", בתפקיד אמה ספבק, רוצחת סדרתית של נשים זקנות. ב-2006 לוהקה לסיטקום של רשת NBC "רוק 30", בו מגלמת דמותה של ג'נה מרוני, חלק מצוות השחקנים בתוכנית המערכונים הבדיונית "המופע של טרייסי ג'ורדן". בשנים 2009, 2010 ו-2011 הייתה מועמדת לפרס אמי על תפקידה בסדרה.
בשנת 2013 השתתפה באחד מפרקי הסדרה "משפחת סימפסון".
בשנת 2015 לוהקה לדמותה של ג'קלין וייט בקומדיית המצבים של רשת נטפליקס "קימי שמידט הבלתי שבירה", תפקיד שזיכה אותה במועמדות שישית במספר לפרס אמי.
קולנוע
הופעתה הראשונה של קרקובסקי על מסכי הקולנוע התרחשה בסרט "חופשה מטורפת באירופה". בנוסף, הופיעה בסרטים חיזור גורלי, "הפלינטסטונס: ויוה רוק וגאס", "מארסי x", אלפי, "גו", "מופע המוזרים: שוליית הערפד", "תרקוד איתי", "Stepping Out", "כל מה שבחורה רוצה", "קיט קיטרדג': נערה אמריקאית" ו"אמא בת 16". לוהקה במקור לסרט האימה "מחנה השינה", ממנו פרשה זמן קצר לפני תחילת הצילומים, כשלטענתה סצנת המוות הייתה אלימה מדי. שיחקה בסרט "הילד השמן בעולם", בו גילמה אמא שחפצה להיות זמרת. בשנת 2004 הכיכבה בסרט הטלוויזיה של אלן מנקן, "רוחות חג המולד". בשנת 2006 דיבבה בסרט "חברים על הכוונת".
תיאטרון
כשהיא מלמדת שירה, הופיעה קרקובסקי מספר פעמים על בימת התיאטרון. בשנת 1987, בעודה בת 18, גילמה דמותה של דינה בהפקת ברודוויי "סטארלייט אקספרס". בשנת 1989 הופיעה במחזמר "גראנד הוטל" שהציג בברודוויי, בתפקיד קלדנית שמתיימרת להיות כוכבת קולנוע. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס טוני.
בשנת 1995 גילמה דמותה של אפריל, דיילת האוויר המטורללת, ב"company", ושנה לאחר מכן כיכבה לצד שרה ג'סיקה פרקר בהצגה Once Upon a Mattress, שהציגה בברודוויי.
בשנת 2003 כיכבה בחידוש של המחזה "Nine" בברודוויי, בתפקיד קרלה, עליו זכתה בפרס טוני.
ב-2005 כיכבה לצד יואן מקגרגור בהצגה "ברנשים וחתיכות", שהציגה בלונדון, בה גילמה דמותה של מיס אדלייד. על תפקיד זה זכתה ב-2006 בפרס לורנס אוליבייה, בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר במחזמר".
באותה שנה הופיעה במופע קברט בשם "Better When It's Banned", בו בוצעו שירים משנות ה-20 וה-30.
בינואר 2007 נבחנה לתפקיד במחזמר שמבוסס על הסרט זאנאדו, כשלבסוף קרי באטלר קיבלה אותו.
בשנת 2008 כיכבה בתפקיד לולה בהפקה "הפרופסור המטורף".
ביולי 2009 גילמה את התפקיד הראשי בהקראה של המחזה "Mrs. Sharp".
גילמה את דמותה של ליאונה ריטר בהצגה "She Loves Me", המבוססת על המחזה מאת ג'רי בוק ושלדון הנריק, לצד לורה בנתי וזאקרי לוי. הצגת הבכורה התקיימה ב-17 במרץ 2016 ב"סטודיו 54". על הופעתה בהצגה זכתה ב"פרס פרד ואדל אסאייר" בתואר ה"הרקנית הטובה יותר במופע של ברודוויי" ובתואר "השחקנית הטובה ביותר במחזמר" ב"פרס מעגל המבקרים החיצוניים" וב"פרס דרמה דסק". בנוסף הייתה מועמדת על התפקיד לפרס טוני בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר במחזמר".
פעילות נוספת
בשנת 2000 קרקובסקי גילמה את דמותה של ונדה בווידאו קליפ לשיר "Goodbye Earl" של דיקסי צ'יקס, לצד דניס פרנץ ולורן הולי.
חיים אישיים
ב-2007 דווח כי קרקובסקי נמצאת במערכת יחסים עם המתעד האנגלי מארק סינגר, אותו הכירה בשנת 2006. בעבר יצאה עם ג'וליאן אובנדן.
נישאה לרוברט גודלי בשנת 2010, וב-13 באפריל 2011 נולד בנם הראשון, בנט רוברט גודלי, בניו יורק. בשנת 2013 השניים נפרדו.
גיא ויהל
גיא ויהל הוא צמד זמרים-יוצרים ישראלים המורכב מגיא מנטש ויהל דורון.
ביוגרפיה
גיא מנטש גדל בוורד יריחו ויהל דורון בן לאב המשרת בחיל האוויר ועבר בין בסיסים שונים בארץ. הם נפגשו בגיל 12 כששהו יחד בפנימיית הדסים שבשרון. השניים ניגנו יחד, גיא בתופים, ויהל בגיטרה. השיר הראשון שניגנו יחד היה "אור הירח" של הזמר אביב גפן.
בשנת 2011, הוציאו אלבום ראשון באנגלית תחת הכינוי RevelDay וכך נקרא גם שם האלבום, אותו כתבו והפיקו בעצמם. האלבום כולל גם גרסת כיסוי שביצעו לשיר "Sex on Fire" של קינגס אוף ליאון.
הצמד זכה לחשיפה משמעותית כאשר לקח חלק בעונה הראשונה של תוכנית הכישרונות The Voice בהנחיית "המנטור" אביב גפן.
בשנת 2012 השתתפו בפרויקט "עוד מעט נהפוך לשיר" והלחינו את השיר שעות של אמת שנכתב על ידי סרן עמנואל בן ישי. השיר הולחן במקור למירי מסיקה, ובסופו של דבר גיא ויהל ביצעו את השיר בעצמם.
ב-2013 הוציאו אלבום שני, בעברית, בשם "גיא ויהל" ובהפקתו של עופר מאירי. מתוך האלבום יצאו 3 סינגלים: רצים באוויר, להציל אותי ו-תראי אני אוהב. כל השירים נכנסו למצעד הישראלי השנתי תשע"ג בגלגלצ. השיר "להציל אותי" הגיע למקום ה-40, השיר "תראי אני אוהב" הגיע למקום ה-22, והשיר "רצים באוויר" הגיע למקום ה-12. סינגל נוסף שיצא הוא היא לא רוצה לחזור. באותה השנה, זכו בפרס אקו"ם על שם ענבל פרלמוטר לתגלית השנה.
בשנת 2014 הוציאו הצמד את הסינגלים "מרוב אושר", ו"שמים בוערים", כשירים ראשונים מתוך אלבום שלישי וכתבו את הפתיח לסדרה שוברי גלים.
רן לוי (סופר)
רן לוי (נולד ב-8 באוגוסט 1975) הוא סופר, מפיק ומגיש את הפודקאסט "עושים היסטוריה", העוסק בהיסטוריה של המדע והטכנולוגיה וכן המייסד והעורך הראשי הראשון של רשת הפודקאסטים בעלת אותו השם.
גיא ויהל
ביוגרפיה
בספטמבר 2015 נבחרו גיא ויהל מתוך 20 אומנים שונים להיות מופע החימום ללהקת בון ג'ובי.
רן לוי (סופר)
ביוגרפיה
לוי נולד ב-8 באוגוסט 1975 בחיפה. שירת בצבא בחיל הים כמפקד ספינת "דבור" בדרום, ומאוחר יותר כמפקד בית הספר לימאות ונשק בבה"ד חיל הים. השתחרר בדרגת סרן.
לוי מהנדס אלקטרוניקה בהשכלתו, בוגר הפקולטה להנדסת חשמל של הטכניון. בטכניון ערך וכתב את "דמיקולי", מדור ההומור והסאטירה של "קולי", עיתון הסטודנטים.
Future (אלבום)
Future הוא אלבום האולפן החמישי של הראפר האמריקאי פיוצ'ר. האלבום יצא לאור ב-17 בפברואר 2017, על ידי חברות התקליטים A1 רקורדינגס, פריבנדז ואפיק רקורדס. האלבום מכיל הפקות של מטרו בומין, זייטובן, די.ג'יי חאלד, הביט בולי, סאות'סייד, לצד הפקות של חברים אחרים בהרכב 808 מאפיה כגון DY, פיוז, טרנטינו וטרה פאונדס. האלבום נתמך על ידי שלושה סינגלים: "Draco", "Mask Off" ו-"Extra Luv".
רן לוי (סופר)
ביוגרפיה
רן לוי עבד בחברת מלאנוקס טכנולוגיות כמהנדס חשמל מספר שנים, והחליט לעבור לעבוד בחברת רפאל בעקבות הצלחת הפודקאסט. לוי עבד ברפאל עוד מספר שנים, עד שהחליט לעזוב את עבודתו כשכיר ולהתמקד ביצירת פודקאסטים.
גיא ויהל
ביוגרפיה
בנוסף, גיא ויהל כותבים ומשמשים מפיקים מוזיקליים לזמרים רבים כמו לירן דנינו, הראל סקעת, מירי מסיקה, רוני דלומי, עילי בוטנר וילדי החוץ ואחרים. בין היתר, גיא ויהל כותבים ומפיקים גם קטעים רבים לפרסומות ולסדרות טלוויזיה; בין היתר כתבו הלחינו והפיקו את שיר הפרסומת של בר רפאלי - under the water, פרסומת למפעל הפיס, ל-רנואר, כתבו את הפסקול לסדרה 'היהודים באים' בערוץ הראשון ועוד.
רן לוי (סופר)
ביוגרפיה
לוי מרצה על מגוון נושאי מדע וטכנולוגיה לקהל הרחב. כותב במגוון רחב של ירחונים ואתרים, בהם ynet, כלכליסט, הידען, אודיסאה ועוד. מפיק ומגיש את הפודקאסט "עושים היסטוריה", פודקאסט על מדע, טכנולוגיה והיסטוריה. לוי הרחיב את הפודקאסט הזה לרשת פודקאסטים בשם "רשת עושים היסטוריה" והוא העורך הראשי שלה. בשנת 2017 הקליט לוי פודקאסט נוסף באתר החינוכית המבוסס על ספרו "האוניברסיטה הקטנה של המדעים".
גיא ויהל
ביוגרפיה
ביוני 2015 יצא אלבומם השלישי "שמים בוערים".
Future (אלבום)
סינגלים
"Draco" יצא לאור כסינגל המוביל מתוך האלבום ב-21 בפברואר 2017. השיר הגיע לראשונה למקום ה-46 במצעד הבילבורד הוט 100.
רן לוי (סופר)
קישורים חיצוניים
על כתביו:
Future (אלבום)
סינגלים
"Mask Off" יצא כסינגל השני מתוך האלבום ב-18 באפריל 2017. השיר הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד הבילבורד הוט 100.
גיא ויהל
ביוגרפיה
בפברואר 2017 יצא הסינגל "השמש תזרח", שזכה במקום ה-22 במצעד השנתי של גלגלצ של שנת תשע"ז.
Future (אלבום)
סינגלים
"Extra Luv" יצא כסינגל השלישי מתוך האלבום ב-30 ביוני 2017, לאחר שנכלל כרצועת בונוס במהדורת הדלוקס של האלבום בסטרימינג. הסינגל מציג הופעת אורח של הראפר YG.
גיא ויהל
ביוגרפיה
באפריל 2018 יצא הסינגל "יהיה טוב" מתוך אלבומם הרביעי "השמש תזרח". בשנת 2020, הפיקו את השיר "אור" של אודיה, שזכה להצלחה והגיע למקום השישי במצעד הרשמי של גלגלצ.
Future (אלבום)
סינגלים
השיר "Used to This" בהשתתפות דרייק, שיצא בעבר כסינגל ב-4 בנובמבר 2016, נכלל גם הוא במהדורת הדלוקס.
גיא ויהל
ביוגרפיה
באוגוסט 2021, יצא לאור ספרו הראשון של יהל – "ביום שאמרת לי שאת אוהבת אותי".
Future (אלבום)
ביקורות
האלבום זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. באתר Metacritic קיבל האלבום ציון ממוצע משוקלל של 67 מתוך 100, בהתבסס על 15 ביקורות.
גיא ויהל
ביוגרפיה
בשנת 2022 לקח יהל חלק בכתיבת השיר "Head Up", ביחד עם אשתו נעמה כהן, אלה דורון ולירון לב, אחד משני השירים שנבחרו עבור ספיר סבן, שעלתה לגמר התוכנית, לקראת הליך הבחירה הישראלי לאירוויזיון 2022.
Future (אלבום)
הצלחה מסחרית
האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, עם 140,000 יחידות שקולות לאלבום, מתוכן 60,000 מכירות אלבום טהורות. האלבום היה לאלבומו הרביעי של פיוצ'ר שהגיע למקום הראשון במצעד, לאחר DS2, What a Time to Be Alive יחד עם דרייק ו-Evol. נכון ל-27 בספטמבר 2017, האלבום זכה ל-902,000 יחידות שקולות לאלבום. ב-14 ביולי 2017, האלבום זכה במעמד הפלטינה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, על יחידות משולבות של מיליון מכירות ויחידות שקולות לאלבום.
גיא ויהל
חיים אישיים
יהל דורון נשוי לנעמה כהן, ולהם שני ילדים. מ-2014 גיא מנטש נמצא בזוגיות עם הזמרת והשחקנית מארינה מקסימיליאן. בינואר 2022 הם התחתנו, לשניים שתי בנות.
יהודה קלאוז
יהודה קלאוז (22 בפברואר 1922 – 27 באוקטובר 1986) שירת בהגנה ובמשטרת היישובים. התגייס לצבא הבריטי ושירת בבריגדה, נלחם בצפון אפריקה ובאיטליה. התגייס לצה"ל עם קום המדינה. השתחרר כסגן-אלוף. פיקד על הקדטים בבית הספר לקציני ים עכו. עבד כמפקח במשרד החינוך עד פטירתו.
משפחה וילדות
קלאוז נולד בעיר דורטמונד, גרמניה, כבן בכור לפטר קלאוז (1925-1892) ואלזה ממשפחת הימן (1891 – 1960). ב-1924 נולדה אחותו חנה. האב נפטר בהיות יהודה בן 3 וחצי. האם נישאה בשנית לקורט פרץ (1895 – 1961) שלא היה יהודי. יחסיו של קלאוז עם אביו החורג היו מצוינים.
עם עלית הנאצים לשלטון, הוריו הבינו את אשר עתיד לקרות ושלחו את ילדיהם ללימודי עברית ולפעילות בתנועת הנוער היהודית בלאו וייס. ב-1936, בגיל 14, נשלח קלאוז ארץ ישראל וב-1939 נשלחה חנה קלאוז לשוודיה במסגרת תנועת הנוער. קלאוז נקלט בפנימייה בכפר הנוער בן שמן. בגיל 16 התגייס קלאוז להגנה ונעשה פעיל במשטרת היישובים.
המשפחה בשואה
ההורים נשארו בגרמניה. קורט פרץ היה חבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית עוד משנת 1925. עם עליית הנאציזם, הוצאה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית מחוץ לחוק וקורט פרץ פוטר מתפקידיו במשרד הפנים הגרמני בגלל אשתו אלזה היהודייה. ההורים הצליחו לחמוק מרדיפת הנאצים, בעיקר תודות לשני חברים שהודיעו מתי נערכים חיפושי יהודים. החברים נתפסו על ידי הגסטאפו והוצאו להורג.
ב-14 בדצמבר 1944, נתפסו ההורים על ידי המשטרה הנאצית. האם אלזה נשלחה למחנה ריכוז בברלין. האב קורט פרץ נשלח למחנה ריכוז בדרום גרמניה. עם תום מלחמת העולם השנייה, במאי 1945 האם השתחררה. האב קורט פרץ ברח מהמחנה ששוחרר על ידי הצבא האדום. היות שלא היו לו תעודות, הוא עשה את הדרך ברגל בלילות בלבד במשך חודש ימים. את הגבול בין הרוסים לאמריקאים עבר בזחילה של שש שעות. ההורים התאחדו בברלין. באמצע שנת 1945 כשבועיים אחרי שחזרו לביתם הגיע אליהם קלאוז במדי הבריגדה. סייע להסדיר לקורט פרץ את תעודותיו לאחר בדיקה שלא היה אף פעם בשום ארגון נאצי. קלאוז סייע להכניס את פרץ לעבודה ממשלתית.
במרץ 1949 עלו ההורים לישראל והשתכנו בקיבוץ נאות מרדכי שם התגוררה ביתם חנה שהייתה נשואה וחברת הקיבוץ. ההורים נשארו חברי קיבוץ גם לאחר שחנה עזבה. האב קורט פרץ התגייר וחי כיהודי. בשנת 1951 חזרו ההורים לדורטמונד, שם היו לחברים פעילים בקהילה היהודית.
בשנת 1961 נפטרה אלזה פרץ בהיותה בביקור בארץ והיא קבורה בבית הקברות בעכו. קורט פרץ נפטר זמן קצר לאחר מכן בגרמניה. בצוואתו ביקש קורט פרץ שגופתו תישרף בדומה לגורל ששת המיליונים, ושאפרו יפוזר באירופה. עם מותו, של פרץ מילא קלאוז בלב כבד את צוואתו. גופתו של האב נשרפה, ובעצת רב הקהילה נטמן האפר בבית הקברות היהודי בו הוטמן אפרם של היהודים שנשרפו במחנות ההשמדה. הקבר אינו נושא שום שם ושום ציון.
במדינה בדרך
בשנת 1940 התגייס קלאוז לצבא הבריטי, הוסמך לקצונה, השתתף בקרבות בצפון אפריקה. בסוף 1944 השתתף במלחמה באיטליה כקצין בבריגדה בגדוד השני.
באותה עת התקיימה תנועת הבריחה להצלת ניצולי שואה ברחבי אירופה. ה"הגנה" ארגנה אניות לעליה בלתי לגלית לארץ ישראל. קלאוז יחד עם אחרים לוקח חלק בהשגת כלי רכב צבאיים, להובלת הפליטים היהודים בדרכי אירופה למקומות ריכוז לקראת העלייה לארץ.
במקביל לפעילותו בתנועת הבריחה מצטרף קלאוז להנוקמים - קבוצת לוחמים יהודים יוצאי הצבא הבריטי והבריגדה, שחיפשו פושעים נאצים מסתתרים, כדי למצות איתם את החשבון לנקום את דם העם היהודי השפוך. איתו בקבוצה היו; חיים לסקוב, האלוף מאיר זורע -זרו, ישראל כרמי, משה קרפוביץ, צבי אהרוני, מרסל טוביאס, דב כהן.
עם שחרורו מהצבא הבריטי בשנת 1946 עבד קלאוז בחברת י' מנדלבליט. בשנת 1947 הצטרף כסגנו של חיים לסקוב שהתמנה להיות קצין ביטחון ארצי ומארגן מחדש את מערך האבטחה של חברת החשמל.
שירות בצה"ל
באביב 1947 החל דוד בן-גוריון לגייס את יוצאי הצבא הבריטי ל"הגנה" במטרה להופכה לצבא עברי סדיר. הוא כפה על צמרת ההגנה את שילובם של כמה קצינים וחיילים מצטיינים מיוצאי הבריגדה ובעיקר מיוצאי הגדוד השני כמו – חיים לסקוב, דן אבן, מרדכי מקלף, ונתן קפלן.
חיים לסקוב שימש בתפקיד סגן מפקד מנהל ההדרכה ושילב רבים מיוצאי הגדוד השני בבריגדה. ביוני 1948, מצטרף קלאוז לצה"ל, ממלא תפקידים פיקודיים, מנהליים והדרכתיים. הקים את גדוד המרגמות הכבדות בחיל התותחנים והיה אבי תורת המירגום בצה"ל. בשנת 1952 היה מפקד גדוד 12 בחטיבת גולני, בשנת 1953 השתחרר מצה"ל בדרגת סא"ל.
בית הספר לקציני ים
בשנת 1953 על פי הנחית ראש הממשלה דוד בן-גוריון, הצטרף קלאוז לבית הספר הימי בחיפה שעמד לעבור לעכו ומונה למנהל החינוכי - "מפקד הקדטים". מהות התפקיד היה חינוך הקדטים והכשרת המנהיגות הימית ובניית האופי של התלמידים כ'קדטים' הלומדים לקצונה ימית. בתפקיד זה הגדיר את הדרישות, קבע את כללי ההתנהגות הנדרשים, כיוון את עבודת המדריכים החינוכיים ואת עבודת מחנכי הכיתות ופיקח על עבודתם. קלאוז הנהיג שיטה של מעקב אישי לקדטים ובנה טבלת נקודות שליליות לציון התנהגויות חריגות מהנורמה הנדרשת.
קלאוז עמד בקשר עם הורי התלמידים ודיווח על התקדמות הבן. בנוסף לכך הכין את תוכנית העבודה השנתית של בית הספר, והיה אחראי לביצועה.
תשומת הלב וההקפדה ללא ויתורים יצרו אצל הקדטים דפוס התנהגות שיטתי, מנהיגות, יציבות במצבי לחץ ויעילות. תוצאות החינוך של יהודה באו לידי ביטוי מאוחר יותר כשמרבית הבוגרים נעשו קצינים בכירים בחיל הים הישראלי, בצי הסוחר ובתפקידים בכירים במדינה.
בסוף שנת הלמודים 1964, סיים קלאוז את תפקידו בבית הספר. את מקומו מילא סא"ל שמשון עדן.
תפקידים אזרחיים
בשנים 1964–1966 עבד קלאוז בחברת "מפעלי תובלה בע"מ", גוף בו הועסקו 350 עובדים ושימש כמנהל כוח האדם בחברה.
בשנים 1966–1970 ניהל קלאוז את פנימיית הנוער "קריית יערים".
משרד החינוך
בשנים 1970–1974 עבד קלאוז במשרד החינוך ולמד תואר ראשון ושני בחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1974 לאחר השלמת התארים בחינוך התקבל קלאוז לשמש כמפקח במשרד החינוך. היה ממקימי המחלקה לחינוך חברתי ערכי, באגף הנוער במשרד החינוך, ושימש כמפקח ארצי. תפקידו היה הכשרת מפקחים מחוזיים לתפקידם ואחראי על הכשרת רכזי החינוך החברתי-ערכי, והכשרת רכזי הכנה לצה"ל ורכזי מחויבות אישית. בחטיבות הביניים ובחטיבות העליונות. אחראי על מערך ההשתלמויות של כל בעלי התפקידים. אחראי מערך השתלמויות המחנכים. אחראי על בניית וכתיבת תוכניות החינוך החברתי המיועדים למחנכים ותלמידים. כן ביצע פקוח כולל סיורי שטח בכל הארץ.
בשנת 1984, עקב שינויים מבניים ותפיסתיים במערך משרד החינוך, עזב קלאוז את המחלקה לחינוך חברתי ערכי, והמשיך כמפקח מן המניין במשרד החינוך.
משפחה
נישא לשושנה לבית הרצברג. לזוג נולדו הבת גליה (1947), הבן ניר (1949) והבת איריס (1960).
דיון לשון הרע
קלאוז נגד מיכאל בר-זוהר - בספרו "הנוקמים" הזכיר ההיסטוריון מיכאל בר-זוהר את יהודה קלאוז והעלה גרסה כאילו אביו (שהיה לא היה יהודי) היה קצין נאצי. בדברים האחרונים לא היה כל אמת. קורט פרץ היה רחוק מאוד מהנאצים. הוא שירת בטייסת המשטרתית בגרמניה בין השנים 1919 – 1922 והיה ידוע כטייס מצטיין. היה חבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית עוד משנת 1925. עם עליית הנאציזם, המפלגה הוצאה אל מחוץ לחוק וקורט פרץ פוטר מתפקידיו במשרד הפנים הגרמני, גם בגלל אשתו אלזה היהודייה.במאי 1938 שלח קורט פרץ מכתב ליהודה קלאוז שהיה כבר בארץ. כתב שכפי הנראה יגויס לתפקידי הדרכה בטייסת קרבית בחיל האוויר הגרמני. הוא האמין באפשרות לחטוף מטוס ולברוח עם אשתו להולנד. תכנן לשלוח מברק כאשר המבצע יצליח. קלאוז הראה את המכתב למפקדו בהגנה שאישר שידוע לאנשי ההגנה על התוכנית. בסופו של דבר התוכנית לא יצאה לפועל היות שקורט פרץ גורש מחיל האוויר 3 ימים לפני ביצוע התוכנית בעקבות הלשנה. בינואר 1971 פנה יהודה קלאוז פנה באמצעות עורך דין י. קושניר למיכאל בר-זוהר שיתקן את העוול שנגרם לו ולאביו. בהסכם פשרה שניסח עו"ד יצחק טוניק, שילם בר זוהר לקלאוז 500 ל"י ישראליות כפיצוי, והתחייב להוציא במהדורות הבאות את הקטעים הרלוונטיים. קלאוז תרם את הכסף לארגון נכי רדיפות הנאצים. הנוסח הפוגעני והעוול לא תוקן גם במהדורה החדשה של הספר.
אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2000
האירוויזיון למוזיקאים צעירים 2000 הייתה התחרות ה-10 של האירוויזיון למוזיקאים צעירים. גמר התחרות נערך ב-15 ביוני 2000 ב-Grieg Hall בברגן שבנורווגיה. היא אורגנה על ידי איגוד השידור האירופי יחד עם תאגיד השידור הנורווגי (NRK). מוזיקאים משמונה מדינות השתתפו בגמר הטלוויזיוני.
סטניסלב דרז'ובייצקי מפולין זכה בתחרות, כשפינלנד ורוסיה ניצבו במקומות השני והשלישי, בהתאמה.
מיקום
האולם, שאירח גם את תחרות הזמר של האירוויזיון 1986, קרוי על שם המלחין יליד ברגן אדוורד גריג, שהיה המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של ברגן בשנים 1880–1882.
פורמט
ארליד אריקסטאד היה המנחה של התחרות. להקת הג'אז הנורווגית "The Brazz Brothers" הופיעה במהלך ההפסקה.
סיבוב מקדים
בסך הכל 18 מדינות השתתפו בתחרות, מתוכן 8 מדינות עלו לשלב הגמר. המדינות שלהלן לא הצליחו לעלות לגמר:
ענת זלצר
ענת זלצר (נולדה ב-10 בפברואר 1959) היא עורכת ובמאית של תוכניות וסדרות טלוויזיה תיעודיות עבור הערוץ הראשון, הטלוויזיה החינוכית הישראלית וערוץ 8.
ביוגרפיה
זלצר נולדה בתל אביב, אמה הייתה מבקרת התיאטרון שוש וייץ.
בין השנים 1998–2000 יצרה בשיתוף עם מודי בר-און את סדרת התוכניות "הכל אנשים", סדרה בת 20 פרקים, שהוקדשה לאישים מרכזיים בתולדות ארץ-ישראל כדוגמת דוד בן-גוריון, שייקה אופיר, אברהם (יאיר) שטרן, דוד בן הרוש, לוי אשכול, החזון איש, אריה שרון, הרב קוק ועזריאל קרליבך.
זלצר יצרה (בשיתוף עם מודי בר-און) את הסדרה התיעודית "במדינת היהודים" בת 11 הפרקים, המתעדת את תולדות הבידור וההומור הישראלי, ואשר שודרה במהלך שנת 2004 בערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בתחום התיעוד.
החל משנת 2007 זלצר יצרה וערכה את שלוש העונות של הסדרה "גיבורי תרבות" ששודרה בערוץ 8. הסדרה משלבת את מיטב הבמאים הדוקומנטריים בארץ שיצאו לתעד יוצרים מרכזיים בתרבות המקומית כמו חוה אלברשטיין, עלי מוהר, יוני רכטר, יורם קניוק, אלונה פרנקל, אוהד נהרין, זובין מהטה, מאיר ויזלטיר, רם כרמי ויהודית רביץ.
בשנת 2008 זלצר יצרה וביימה את "שישים" סדרת תעודה בת שישה פרקים, בסימן חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל. "שישים" מציגה את תמונתו הקבוצתית של דור המדינה באמצעות דיוקנם של שישה גיבורים מכל שכבות החברה. הסדרה הלכה עם הגיבורים מילדותם ועד לגיל שישים.
בשנת 2009 יצרה את הסדרה "תל אביב-יפו" יחד עם מודי בר-און וגבריאל ביבליוביץ. הסדרה מביאה את תולדותיה של העיר תל אביב מרגע הקמתה כשכונה צנועה בפאתי יפו העות'מאנית ועד ימינו בשילוב קטעי ארכיון נדירים. הסדרה שודרה בערוץ 10 ובערוץ 8 של הוט.
בשנת 2011 זלצר בשיתוף מודי בר און, יצרה וביימה את הסדרה "הקיבוץ" המספרת על התנועה הקיבוצית, הסדרה שודרה בערוץ הראשון ובערוץ 8.