cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מייקל ג'פרי
ראשית חייו והקריירה הצבאית
ב-1972 הועלה ג'פרי לדרגת לוטננט קולונל ובין השנים 1974 – 1975 הוא פיקד על הגדוד השני של רגימנט איי האוקיינוס השקט. בין השנים 1976 – 1977 הוא פיקד על הרגימנט האווירי המיוחד (SASR) וב-1979 הוא הועלה לדרגת קולונל ומונה להיות המפקד הראשון של כוחות הפעולה המיוחדים של הצבא. בתפקידו זה היה לו חלק משמעותי בפיתוח תפיסת ההגנה של צפון אוסטרליה ובפיתוח התפיסה והיכולות ללוחמה בטרור.
בין השנים 1982 – 1983 הוא עמד בראש הרשות הלאומית לתאום הלוחמה בטרור של אוסטרליה. ב-1985 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ובשנה שלאחר מכן הוא מונה לפקד על הדיוויזיה הראשונה של הצבא. ב-1990 הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי של הצבא וב-1991 הוא מונה להיות עוזר ראש המטה הכללי לענייני ציוד.
אף על פי שג'פרי פרש מהצבא ב-1993 הוא המשיך להיחשב לקולונל הכבוד של ה-SASR ובמסגרת תפקידו זה הוא ביצע את התפקיד הטקסי של גיוס חיילים חדשים והענקת הכומתה היחידתית.
מושל אוסטרליה המערבית
בנובמבר 1993 מונה ג'פרי להיות מושל אוסטרליה המערבית. במהלך שבע שנות כהונתו בתפקיד זה הוא השמיע כמה פעמים את דעותיו השמרניות בנוגע לנישואין, יחסי מין וחינוך. נמתחה עליו ביקורת מצדה של מפלגת הלייבור שבאופוזיציה ומצדם של גורמים בתקשורת על נקיטת עמדות פוליטיות. בין השאר, הוא מתח ביקורת על קיומו ועל סיקורו התקשורתי של המרדי גרא ההומו-לסבי של סידני. בהזדמנות אחרת הוא קישר בין חד-הוריות לבין ביצוע פשעים שונים.
המושל הכללי של אוסטרליה
בעקבות התפטרותו של פיטר הולינגוורת' מתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה, הכריז ראש ממשלת אוסטרליה, ג'ון הווארד, ב-22 ביוני 2003 על בחירתו של ג'פרי להחליפו בתפקיד. הוא מונה באופן רשמי על ידי המלכה אליזבת השנייה והושבע כמושל הכללי ב-11 באוגוסט, איש הצבא לשעבר הראשון שמונה לתפקיד זה.
מינויו של ג'פרי לתפקיד התקבל באופן כללי בברכה, אם כי נשמעו כמה ביקורות על מינויו של עוד גבר ממוצא אנגלו-אוסטרלי לתפקיד וכן הושמעו כמה הערות על השקפותיו השמרניות. עיתונאי מהעיתון The Australian כתב: "ג'פרי הוא המושל הכללי המושלם מבחינתו של הווארד. החייל לשעבר הוא שמרן קיצוני, שרוי בצבאיות ובעל דעות מסורתיות על ערכי המשפחה".
ג'פרי לא חש שום צורך להתנצל על עמדותיו הבוטות ואמר: "אני חושב שאני אוכל לדבר באופן חופשי על נושאים, על עקרונות, על ערכים ועל סטנדרטים במסגרת תפקידי כמושל הכללי". עם זאת, בעת כהונתו הוא שמר על פרופיל נמוך. גורמים בתקשורת שיערו שהוא עשה זאת על פי עצתו של הווארד. באוגוסט 2006 פורסם על ידי עיתון סקר שרק 14% מהנשאלים בו הצליחו לזהות את תמונתו של ג'פרי. דוברות מעון המושל הכללי פרסמה תגובה שדחתה את מהימנותו של הסקר.
ב-2007, במסגרת תפקידו, מונה ג'פרי לקולונל הכבוד של חיל הרפואה של צבא אוסטרליה. קודמתו בתפקיד הייתה אליזבת, המלכה האם, שהלכה לעולמה חמש שנים קודם לכן ועד היום מכהנים המושלים הכלליים של אוסטרליה בתפקיד זה.
לאחר הפרישה
מאז פרישתו מתפקיד המושל הכללי מילא ג'פרי שורה של תפקידים ושימש כפטרון של גופים שונים שעסקו בתחומי היזמות, הסביבה והחינוך.
נפטר ב-18 בדצמבר 2020 בגיל 83.
בוהק
בהלכה, בוהק הוא מראה לבן בעור בשרו של אדם, הפחות בדרגת הצבע הלבן מארבע מראות הנגעים, דומה למראה של קרום ביצת תרנגולת.
הכלל
בשונה מנגעים רגילים הבאים כתוצאה מעיפוש השבר, ה"בוהק" שהוא סוג של נגע טהור הוא כתם עור הנגרם כתוצאה מבעיות בעור ומסיבה זו אינו טמא. לפעמים, נקראים כל הנגעים בשם "בוהק" כשם מושאל.
כאשר מראה זה נתגלה בבשרו של אדם, הוא אינו טמא. ולא עוד, אלא אפילו אם נגע טמא גדל אלא שהחלק שבו התפשט הנגע הוא בצבע "בוהק" הנגע אינו טמא. הבוהק אף מקלקל את הנגע ואם הוא מפסיק בין שני חלקיו של הנגע לא ניתן לצרפם.
מצד שני, למרות שהבוהק אינו נגע, הוא גם לא נחשב "בשר חי" שעל פי ההלכה אם הוא נתגלה בצרעת הוא נחשב לסימן טהרה, ואינו בכלל האמור בתורה "ומחית בשר חי בשאת".
עונת 2022 בגביע הליגות
עונת 2022 גביע הליגות היא מהדורת משחקי ידידות של גביע הליגות, תחרות כדורגל שנתית בין קבוצות מליגת ה-MLS ומליגת העל המקסיקנית בצפון אמריקה. המהדורה כללה חמישה משחקים בין קבוצות MLS לקבוצות מקסיקניות, המשחקים נערכו באוגוסט ובספטמבר 2022. המהדורה שימשה כתחליף חד-פעמי לגביע הליגות המתוכנן לשנת 2022, שלא התקיים עקב עומס משחקים ממונדיאל 2022 של פיפ"א וגורמים אחרים.
הקבוצות
בטורניר השתתפו כ-8 מועדונים מה-MLS ומליגת העל המקסיקנית.
לחיי צוערי הצי!
לחיי צוערי הצי! (ברוסית: Виват, гардемарины!) הוא סרט טלוויזיה סובייטי משנת 1991, השני בסדרת סרטים על צוערי צי רוסים בתקופת המאה ה-18, בבימויה של סבטלנה דרוז'ינינה. זהו סרט ההמשך ל"צוערי הצי, קדימה!", והוא זכה להמשך "צוערי הצי 3".
עלילה
רוסיה, 1744. הקיסרית יליזבטה חסרת ילדים וחולה יותר ויותר. אחיינה, צארביץ' פיוטר פיודורוביץ', בנה של אנה, אחותה הגדולה של יליזבטה, ממונה ליורש. הוא בחור צעיר שמגיל צעיר התוודע לאלכוהול וטבק וכלל אינו ראוי לשלטון. על מנת לחזק את השושלת, יליזבטה מחליטה לסדר את נישואי אחיה ומציעה לו את אחת הנסיכות הגרמניות ככלה, סופי פרידריקה אוגוסטה, שמתוקף גילה הצעיר מכונה בחיבה "פיקה" (Fiquet).
סגן הקנצלר בסטוז'ב מזמן את אלכסיי קורסאק ואלכסנדר בלוב ונותן להם משימה חשובה. על החברים למסור מכתב אישי לנסיך אנהלט-זרבסט ואז לארגן את הבאתם של "פיקה" ואמה בסתר לפטרבורג. בדרך למולדתם מצטרף אליהם במפתיע ידידם השלישי, ניקיטה אולנייב, שבאותה עת למד בגרמניה. ידידי האמת, צוערי הצי שוב יחד, והם מביאים עימם מטען יקר לרוסיה הרחוקה המכוסה בשלג: אשתו לעתיד של יורש העצר ואמה.
אולם פעולה פוליטית כזו לא יכולה לזכות להתעלמות מעיני שאר בתי המלוכה באירופה. הדיפלומטיה הצרפתית מתחילה ליזום תככים נוספים, ושבאלייה דה ברילייה חוזר שוב לממש את מזימות אלה. תוך שימוש במיומנותו של דון חואן החכם, דה ברילייה צריך להפוך לאהוב ולאשת סודה של אמה של פיקט - הדוכסית יוהאנה, אישה תאווה ואקסטרווגנטית, הנתונה עד צווארה בחובות. לאחר מכן באמצעות הדוכסית, צרפת תוכל להשפיע על יורש העצר ואשתו תוך מימוש אינטרסים שלהם. דה בריליה מתגייס ליישום העבודה בלהט מכיוון שמדובר באיבה אישית עבורו. אחרי הכל, היו אלה צוערי הצי שגנבו ממנו את אנסטסיה יאגוז'ינסקאיה, נערה רוסייה יפת תואר שהצרפתי עדיין אהב מאוד ועכשיו דה ברילייה מכין מלכודת, שחייבת לכלול את צוערי הצי, את "פיקה" ואמה.
אקס-מן: סדרת האנימציה
אקס-מן: סדרת האנימציה (באנגלית: X-Men: The Animated Series) היא סדרת אנימציה אמריקאית המבוססת על סדרת הקומיקס אקס-מן מבית מארוול קומיקס. הסדרה הופקה לשידור על ידי אולפני מארוול עבור רשת Fox Kids.
הסדרה היא הארוכה ביותר של חברת מארוול קומיקס. היא שודרה במשך חמש עונות ו-76 פרקים החל מ-31 באוקטובר 1992 ועד 20 בספטמבר 1997. השנייה באורכה היא ספיידרמן: סדרת האנימציה, שנמשכה כחמש עונות ו-65 פרקים. הסדרה שודרה גם בישראל בערוץ 2 על ידי הזכיינית קשת באנגלית ובגרסה מדובבת לעברית במקביל שאותה הפיק שי זורניצר שאף מדבב בה.
בזמן שידורה, הסדרה זכתה למידרוג גבוה יחסית לסדרת אנימציה המשודרת בשבת בבוקר, וכמו באטמן - הסדרה המצוירת זכתה לשבחים על העיבודים הנאמנים לעלילות הקומיקס. בשנת 2009, סדרת האנימציה דורגה במקום ה-13 ברשימת סדרות האנימציה הגדולות של כל הזמנים לפי אתר IGN.
במרץ 2016 הוציאה חברת מארוול סדרת קומיקס המבוססת על הסדרה בשם "92 X-Men".
בשנת 2023 עתידה לצאת סדרת המשך בשם "אקס-מן 97" לדיסני+.
סקירה
סדרת האנימציה מכילה חברי אקס-מן בדומה להרכבים שנוצרו בקומיקס בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 תחת איורו של ג'ים לי. חברי הקבוצה כוללים את סייקלופס, וולברין, רוג, סטורם, חיה, גמביט, ג'ובילי, ג'ין גריי ופרופסור X, כמו גם דמות מקורית בשם מורפ. נוסף על דמויות בסיס אלו הופיעו מספר חברים בהופעות אורח כקולוסוס, נייטקרולר, אמה פרוסט, האבוק, באנשי, אייסמן, ארכאנג'ל, קוויקסילבר, פורג', קאנונבול, פולאריס, לונגשוט, סאנפייר, דאזלר, פסיילוק, קייבל ובישופ בין היתר ודמויות נוספות מיקום מארוול כדדפול, המעניש, וור משין, גוסט ריידר ותור.
מספר קשתות סיפור מפורסמות מהקומיקס מעובדות לסדרת האנימציה, כמו למשל "סאגת הפניקס האפלה", "ימי עבר עתידי", "אמנת הפלנקס" ו"וירוס הירושה". הפרק השלישי, Enter Magneto, מביא עימות בבסיס טילים ומתאר את הקרב הראשון בין קבוצת האקס-מן לנבל-העל מגנטו, כפי שנראה בחוברת הראשונה של שנת 1963. צמד פרקי Sanctuary שבעונה רביעית, שבהם מגנטו מקים מקום מפלט למוטאנטים בחלל, מבוססים על מספר עלילות בקומיקס כמו שלוש החוברות הראשונות של הכרך השני וסיפור הקרוס-אובר "משיכות קטלניות".
מעבר לעיבודן הנאמן של הדמויות והעלילות, הסדרה דנה גם בסוגיות חברתיות בוערות כמו דעה קדומה, התבודדות, עליונות גזענית וחוסר סובלנות. דעה קדומה ואפליה של תנועות אנטי-מוטאנטיות תוארה מבעד לעיניהן של דמויות שוליות וכן קבועות כמו סנטור רוברט קלי, "חברי האנושות" (FoH) וזקיפי הסנטינל הרובוטיים. משני צידי המתרס, קיים דמיון בין פרופסור צ'ארלס אקסבייר ומגנטו לבין מנהיגים כמרטין לותר קינג ומלקולם אקס, בהתאמה. בשעה שאקסבייר מגנה אלימות בשם המאבק לשוויון, מגנטו נוקט בעמדה נוקשה יותר של "כל האמצעים כשרים". חילוקי הדעות בין השניים הם מרכזה של הסדרה.
הסדרה דנה בסוגיות חברתיות נוספות, כמו גירושים (Proteus), נצרות (Nightcrawler, Bloodlines), השואה (Enter Magneto, Deadly Reunions, Days of Future Past, The Phalanx Covenant), היסטריית האיידס (Time Fugitives) ואף סאטירה על תוכניות טלוויזיה (Mojovision, Longshot).
כסדרה המיועדת לילדים, מינון האלימות בסדרה נשמר על רמה נמוכה יחסית. כלי הנשק ירו קרני אנרגיה צבעוניות במקום תחמושת חייה (כגון כדורים או פגזים) והסדרה מיעטה להראות שפיכות דמים מפורשת או הצגת מוות מפורשת, כך שבקרבות בדרך כלל הדמויות הלוחמות רק הוממו והתעלפו.
אדמונד אוסבורן
אדמונד ארצ'יבלד אוסבורן CB DSO (באנגלית: Edmund Osborne; 1885–1969) היה קצין של הצבא הבריטי, שפיקד על הקורפוס ה-2 במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
לאחר מכן הוא שירת כקצין האג"ם של הדיוויזיה ה-3 בשנת 1930. לאחר מכן הוא מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-157 (חיל הרגלים הקל היילנד) בשנת 1933, ומפקד חטיבת קהיר במצרים בשנת 1934.
הוא שירת במלחמת העולם השנייה, תחילה כמפקד הדיוויזיה ה-44 (מחוזות הבית), עימה לחם במהלך המערכה על צרפת, ולאחר מכן כמפקד הקורפוס ה-2 משנת 1940 עד שפרש מהצבא הבריטי בשנת 1941.
קרסטן ברויאר
קרסטן ברויאר (בגרמנית: Carsten Breuer; נולד ב-1 בדצמבר 1964) הוא גנרל גרמני אשר מכהן כמפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) ה-17 של הבונדסוור (צבא גרמניה).
ביוגרפיה
ברויאר נולד ב-1 בדצמבר 1964 בעיר איסרלון שבנורדריין-וסטפאליה. ב-1984 התגייס לבונדסוור והוצב בגדוד ההגנה האווירית ה-11. הוא עבר הכשרה כקצין בבית הספר להגנה אווירית ברנדסבורג. לאחר מכן החל ללמוד חינוך צבאי באוניברסיטת הבונדסוור בהמבורג. ב-1988 הוא סיים תואר ראשון בחינוך. בין השנים 1989 עד 1992 הוצב ברויאר בזיגמרינגן, בתחילה כקצין S2 (ראש המחלקה האחראית על המודיעין הצבאי בסגל הרגימנטלי) ברגימנט ההגנה האווירית ה-10. לאחר מכן הועסק כשלישו של מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-10 וכקצין נוער. לאחר מכן הוא הפך למפקד הסוללה הרביעית של גדוד האימון ה-6 של ההגנה האווירית. בין השנים 1995–1997 שימש כמדריך הגנת נ"מ בבית הספר לשריון במינסטר.
בין 1997–1999 למד באקדמיה לפיקוד ומטה של הבונדסוור. לאחר מכן הוצב במשרד ההגנה עד 2001. לאחר מכן למד במכללת הפיקוד והמטה הכללי של צבא ארצות הברית בפורט ליונוורת', קנזס. ב-2002 הוא חזר לגרמניה ומונה לראש מטה בריגדת הפאנצרגרנדיר ה-41, כמו כן הוא מונה למפקד הכוחות הגרמניים בפריזרן שבקוסובו. בשנת 2004 מונה ברויאר למפקד גדוד הנ"מ ה-12 בהרדהיים, וב-2006 מונה לשלישו של מפקד זרוע היבשה הנס אוטו בודה. בשנת 2008 הוא הוצב במטה נאט"ו בבריסל. ב-2010 חזר לגרמניה ומילא תפקידים במשרד ההגנה. ב-1 בינואר 2013 הוא מונה למפקד בריגדת הפאנצרגרנדיר ה-37. בינואר 2004 הוא מונה למנהל המבצעים של כוח הסיוע הביטחוני הבין-לאומי בקאבול. ב-1 ביולי 2016 הוא מונה לראש מחלקת המבצעים של הצבא.
ב-26 בספטמבר 2022 הוקם הפיקוד הטריטוריאלי של הבונדסוור, וברויאר מונה למפקדו הראשון. ב-17 במרץ 2023 הוא מונה למפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) ה-17 של הבונדסוור.
לואיק נוטה
"דה וויס" בלגיה
לואיק נוטה נבחן לתוכנית המציאות "דה וויס - בלגיה" עם השיר "Diamonds" של הזמרת ריהאנה, והגיע למקום השני בגמר של העונה השלישית. הוא היה חלק מהקבוצה של בוורלי ג'ו סקוט. במהלך התוכנית ביצע מספר שירים, כגון "Love Me Again" של ג'ון ניומן, "Happy" של פארל ויליאמס, "Counting Stars" של ואן ריפאבליק ועוד. בגמר עצמו ביצע את "Diamonds" של ריהאנה.
לאחר האירוויזיון
ב-2016 הוציא נוטה את הסינגל הראשון שלו, "Million eyes", וב-2017 את אלבום הבכורה שלו, "Selfocaracy", אשר הגיע למעמד פלטינה בבלגיה ובצרפת.
ב-29 במאי 2020 ייצא אלבומו השני, "Sillygomania".
אריק ברדון
אריק ברדון (באנגלית: Eric Victor Burdon; נולד ב-11 במאי 1941) הוא זמר, כותב שירים ושחקן שהתפרסם, בעיקר, כסולן להקת החיות. נחשב לאחד מהזמרים האנגלים המשמעותיים בפלישה הבריטית לארצות הברית. נודע בקולו העמוק ובסגנון הופעתו האגרסיבי. הופיע פעמיים בישראל. ב-2008 דורג במקום ה-57 ברשימת "100 הזמרים הגדולים" של מגזין רולינג סטון.
ביוגרפיה
ברדון נולד ב-1941 (תקופת מלחמת העולם השנייה) בפרבר של העיר ניוקאסל שבאנגליה למאט ורנה ברדון, אח בכור לאירן. בזכרונותיו ציין ברדון ששמו האמצעי, ויקטור, ניתן לו כחלק מעידוד פטריוטי של השלטונות לתת לילדים שמות המבטאים ניצחון. בגלל הלחות וזיהום האוויר הגבוה בניוקאסל סבל ברדון מגיל צעיר ממחלת אסתמה.
בביוגרפיה שלו מתאר ברדון את תקופת בית הספר היסודי כתקופתה בה סבל מיחס רע מצד תלמידים אחרים וצוות המורים ("אני מרגיש שנתקעתי בין בית מטבחיים למספנה על גדות הנהר. כמה מורים היו סדיסטים ואחרים העמידו פנים שהם לא שמים לב. הטרדה מינית ועונש גופני עם רצועת עור היו חלק מסדר היום").
בבית הספר התיכון הבחין אחד המורים בכישרונו המוזיקלי של ברדון והמליץ לו לעבור לבית הספר לאמנות בניוקאסל שם החל לפרוח. ברדון נפגש עם שלל מוזיקאים ואמנים והרבה לבקר במועדוני ג'אז ומוזיקת פולק בעיר. בין חבריו בתקופה זו נכללים ג'ימי הנדריקס וג'ון לנון.
להקת "החיות"
ב-1962, לאחר סיום לימודיו, הצטרף ברדון בניוקאסל ללהקת החיות (The Animals) כזמר מוביל. להקה זו הוקמה, ב-1958, על ידי אלן פרייס כלהקת רית'ם אנד בלוז ושינתה את שמה ללהקת החיות ב-1962. הלהקה כיוונה לשוק האמריקאי והייתה מהלהקות המובילות של הפלישה הבריטית. בתור הזמר המוביל של הלהקה שר ברדון מהלהיטים הידועים של הלהקה כמו:
ב-1966 התפרקה להקת החיות וב-1967 הקים ברדון, עם מתופף "החיות" בארי ג'נקינס את להקת אריק ברדון והחיות (Eric Burdon and the Animals) שהלהיט הידוע והמצליח ביותר שלה היה San Franciscan nights. ההרכב התפרק ב-1969.
ב-1975 השתתף ברדון באיחוד ההרכב המקורי של החיות שהקליט אלבום בשם Before We Were So Rudely Interrupted שיצא לאור ב-1977.
באה בקלות
באה בקלות (באנגלית: Easy A) הוא סרט קומדיית נעורים אמריקאי בבימויו של ויל גלוק ובכיכובה של אמה סטון. מוטיבים רבים מהסרט לקוחים מהספר אות השני של נתניאל הות'ורן, והספר אף נידון בשיעורי ספרות המוצגים בסרט.
אריק ברדון
להקת "החיות"
ב-1983 השתתף ברדון באיחוד השני של הלהקה שהוציא אלבום בשם Ark שכלל מספר שירים חדשים. בעקבות אלבום זה יצאה הלהקה לסיבוב הופעות שבסיומו (דצמבר 1983) ערכה הלהקה הופעה בארנה של ומבלי שבלונדון. ההקלטה של הופעה זו יצאה בתחילת 1984 בתור אלבום בשם Greatest Hits Live (Rip It to Shreds). הלהקה המאוחדת גם הופיעה בישראל במאי 1984.
באה בקלות
עלילה
אוליב (אמה סטון), תלמידת תיכון מפיצה על עצמה שמועה שהיא שכבה עם מישהו ובעקבות כך יוצא לה מוניטין של מופקרת. אוליב מסייעת לברנדון, חברה ההומוסקסואל שסובל מהצקות מתלמידי בית הספר בגלל נטיותיו המיניות, והשניים מביימים קיום יחסי מין במהלך מסיבה, כשמחוץ לחדר מאזינים תלמידי השכבה. בעקבות ההצלחה בעליית מעמדו של ברנדון, תלמידים לא מקובלים נוספים בבית הספר מבקשים את עזרתה של אוליב ובתמורה לקופונים והנחות שונות היא מסכימה שיספרו כי קיימו עמה יחסי מין מלאים או חלקיים. אוליב מאמצת את תדמית המופקרת שיצאה לה, לובשת בגדים פרובוקטיביים ועליהם תופרת אות A אדומה, בהתאם למוטיב מהספר אות השני.
אוליב מתיידדת עם מריאן (אמנדה ביינס), תלמידה נוצרית אדוקה שהייתה יריבתה הגדולה ביותר. היא מגלה כי יועצת בית הספר גברת גריפית' (ליסה קודרו), רעייתו של המורה האהוב שלה (תומאס היידן צ'רץ) מנהלת רומן עם מייקה, חברה של מריאן שאף נדבק ממנה במחלת מין, כלמידיה. מייקה מספר כי נדבק בכלמידיה מאוליב, מה שמביא לנתק בינה למריאן ולקריאות לגרשה מבית הספר.
אריק ברדון
להקת "החיות"
ב-1998 חידש ברדון את הלהקה אריק ברדון והחיות תחת השם אריק ברדון והחיות החדשות ובהרכב חדש. בשלהי 1998 הוציאה להקה זו אלבום בשם Live at the Coach House. ב-1999 הוציאו ברדון והלהקה תקליט שני בשם The Official Live Bootleg No. 2. ב-2000 הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי The Official Live Bootleg 2000.
באה בקלות
עלילה
אחד התלמידים מזמין אותה לארוחת ערב, במהלכה מנסה לנשק אותה בכוח ומתברר כי רק רצה בשירותיה המיניים. אוליב נעלבת ומבריחה אותו. טוד (פן בדג'לי) שהוא מושא אהבתה עוד מחטיבת הביניים, אוסף אותה ומסיע אותה הביתה, בדרך השניים מתוודים על אהבתם אחד לשני וטוד מספר כי ידע שאוליב אינה מופקרת באמת, לאחר שבילדותו הסכימה לספר כי נישקה אותו אף על פי שהתבייש.
אריק ברדון
להקת "החיות"
ב-2003 שינה ברדון, שוב, את הרכב הלהקה אך הרכב זה התפרק ב-2005.
באה בקלות
עלילה
אוליב מנסה לשנות את המוניטין הרע שיצא לה, אבל מגלה שכל אלו שעזרה להם מסרבים לספר את האמת, וכך גם לא יועצת בית הספר. היא חושפת את הפרשה בפני מר גריפית' שנפרד בשל כך מאשתו. לאחר שיחה מעודדת עם אמה, הוגה אוליב תוכנית לחשוף את האמת בפני כל הקהילה. בשיתוף עם טוד היא מבצעת הופעה פרובוקטיבית במופע הצגת נבחרת הכדורסל של בית הספר ומזמינה את כולם לצפות בה ובטוד בשידור חי באינטרנט בה סיפרה בפירוט את כל העלילה. במהלך השידור טוד מגיע לאוליב, ומבצע מחוות אהבה ממגוון סרטי נעורים אחרים, כמו שחלמה. אוליב מספרת לקהל צופיה, כי ייתכן ותבחר לקיים יחסי מין עם טוד בזמן הקרוב, בליל החתונה או בכל זמן אחר ושאין זה מעניינו של אף אחד אחר.
ביקורות
הסרט קיבל בסך הכל ביקורת טובה, ורבים מהמבקרים שבחו את ההופעה של אמה סטון בסרט. האתר "Rotten Tomatoes" נתן לסרט ציון של 87% בהתבסס על 157 ביקורות, ובאתר "Metacritic", המתבסס על ביקורות המיינסטרים, קיבל הסרט ציון משוקלל של 72%, בהתבסס על 34 ביקורות.
הכתב ג'ון גריפית'ס מה-Us Weekly נתן לסרט שניים וחצי כוכבים מתוך ארבעה, כשהוא משבח את סטון וקובע כי "עם קולה הצרוד ושערה הלוהט, סטון היא מרהיבה, כהד ללינדזי לוהן", אך לגבי עלילת הסרט אמר ש"הסיפור רזה, והצחוק מועט".
אריק ברדון
להקת "החיות"
ב-2016 הקים ברדון את ההרכב הנוכחי של הלהקה.
באה בקלות
פרסים
ב-14 בדצמבר 2010 הוכרזה אמה סטון כמועמדת לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר במחזמר או קומדיה.
פסקול
ב-14 בספטמבר 2010 יצא פסקול הסרט להורדה באתר iTunes, ומופיעים בו, בין היתר, הפוסיקט דולז, ואן ריפאבליק, נטשה בדינגפילד, לנקה, קרדינל אופישל וג'סי ג'יי.
אריק ברדון
להקת War
ב-1976 יצא אלבום אוסף בשם Love Is All Around שכלל שירים ממסע ההופעות שנערך ב-1970 ואחרים.
באפריל 2008 התאחדו ברדון ולהקת War בקונצרט שנערך באלברט הול. הופעה זו נוצלה על יד חברת התקליטים Rhino Records להוציא מחדש את 2 תקליטי הלהקה.
קריירה מוזיקלית עצמאית
לאחר פרישתו מלהקת War פצח ברדון בקריירת סולו. ב-1971 הקים את "תזמורת אריק ברדון" (Eric Burdon Band) והחל להופיע איתה. בשלהי אותה שנה הוציא את אלבום האולפן אשם (Guilty) אותו הקליט יחד עם הזמר ג'ימי ווית'רספון. ב-1974 הוציאו ברדון והלהקה את האלבום סודות השמש (Sun Secrets) וב-1975 הוציאו את האלבום עצור (Stop).
ב-1977 התפרקה הלהקה וברדון עבר לגרמניה שם התחבר לנגנים אחרים והקליט את האלבום ניצול (Survivor).
ב-1978 עבר ברדון לאירלנד ובעזרת מספר נגנים הקליט את אלבום האולפן חשיכה, חשיכה (Darkness Darkness) (שיצא לאור רק ב-1980).
ב-1979 הרכיב ברדון להקת נגנים חדשה ויצא איתה למסע הופעות בגרמניה והולנד. בהמשך אותה שנה בנה ברדון הרכב מוזיקלי חדש שנקרא "מחלקת כיבוי האש של אריק ברדון" (Eric Burdon's Fire Department) ובתחילת 1980 הוציאו ברדון ולהקה זו את האלבום הנסיעה האחרונה (Last Drive). על בסיס השירים בתקליט זה ערכה הלהקה מסע הופעות באיטליה ובספרד. בסיום אותה שנה התפרקה הלהקה.
ב-1981 השתתף ברדון בצילומי סרט חצי אוטוביוגרפי בשם חזור (Comeback). הסרט עקב, לאורך השנה, אחרי מסע ההופעות של ברדון והלהקה שעבר בלוס אנג'לס, צפון אמריקה, ברלין ואוסטרליה. לאורך המסע הקים ברדון מספר הרכבי ליווי מוזיקליים. ב-1982 יצא אלבום האולפן חזור (Comeback) שכלל שירים ממסע ההופעות שנערך ב-1981. ב-1983 הוציאה הלהקה אלבום המשך בשם חבורה עוצמתית (Power Company) שכלל גם הוא שירים מפרויקט חזור של 1981.
בתחילת 1984 יצא ברדון ולהקתו למסע הופעות ארוך שנמשך כשנה וכלל ביקורים באנגליה, ספרד, גרמניה, שוודיה, קנדה ואוסטרליה.
ב-1988 עבר ברדון למאליבו שבקליפורניה שם הקים להקת ליווי גדולה של 15 נגנים והוציא איתה את האלבום הייתי פעם חיה (I Used to Be an Animal).
ב-1991 הקים ברדון, יחד עם הזמר בריאן אוגר את להקת אריק ברדון-בריאן אוגר (Eric Burdon – Brian Auger Band) שהוציאה ב-1993 את האלבום גישה לכל האזורים (Access All Areas). הלהקה התפרקה ב-1994.
ב-1995 שר ברדון מחדוזת שירים בהופעת אורח אצל בון ג'ובי. באותה שנה הוציא אלבום אוסף בשם אבוד בהיכל התהילה (Lost Within the Halls of Fame) שכלל שירי עבר.
ב-1996 שיתף ברדון פעולה עם הזמר הברזילאי מרסלו נובה (Marcelo Nova) בהפקת אלבום בשם Quem É Você?.
ב-1997 הקליט ברדון מספר אלבומים שכללו שירים ישנים שלו וביניהם The Official Live Bootleg, Soldier of Fortune ,I'm Ready.
ב-2002 הפיק ברדון את האלבום חי בסיאטל (Live in Seattle).
ב-2004 הוציא ברדון את האלבום חיי הסודיים (My Secret Life) שכלל שירים חדשים שכתב ברדון. כמו כן כלל האלבום עיבודים לאנגלית לשירים שנכתבו ביחד עם הזמר הברזילאי מרסלו נובה (Marcelo Nova) עבור אלבום שהופק ב-2001.
ב-2006 הוציא ברדון את האלבום נפש האדם (Soul of a Man) אותו הקדיש לריי צ'ארלס (שנפטר ב-2004) ולג'ון לי הוקר (שנפטר ב-2001). באותה שנה גיבש סביבו צוות חדש ויצא למסע הופעות, עם שירי האלבום, שנמשך אל תוך 2007.
ב-2013 הוציא ברדון את האלבום עד שהנהר שלך יתייבש ('Til Your River Runs Dry)
קריירה קולנועית
במקבל לקריירה המוזיקלית שלו שאף ברדון לפתח גם קריירה קולנועית.
בשלהי שנות ה-60 היה בקשר עם הבמאי האיטלקי מיכלאנג'לו אנטוניוני על מנת להשתתף בסרטיו יצרים ונקודת זבריצקי אך בסופו של דבר התוכנית לא התממשה.
בהמשך השתתף ברדון בסרטים שלא זכו לתפוצה נרחבת. בחלקם הגדול של הסרטים הופיע ברדון כשחקן-זמר או שהופיע בדמות עצמו.
יעקב הכט (חוקר אינטרנט)
יעקב הכט (1935 – יולי 2022) היה חוקר עצמאי בנושאי תרבות האינטרנט ועמית במרכז לחקר האינטרנט באוניברסיטת חיפה. ניהל את האגף להכשרה מקצועית במשרד העבודה והרווחה (כיום חלק ממשרד הכלכלה) והיה מורה במגמת הייעוץ החינוכי בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה
יעקב הכט נולד בברלין בשנת 1935 ועלה לארץ ישראל עם הוריו ב-1938. למד בבתי הספר "חורב" ו"מעלה" בירושלים. השתחרר משירות מילואים בצה"ל בדרגת רב-סרן. התגורר בירושלים. היה נשוי עד לפטירתו לשופטת בית המשפט המחוזי יפה הכט, ואב לשלושה.
את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטה העברית בירושלים. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "השפעתם של מסלולי לימוד וחיברות על דפוסי ניידות בין תפקידים תעסוקתיים של גברים יהודיים בישראל בראשית דרכם", בהנחיית פרופ' ראובן כהנא.
בשנים 1961–1969 יזם ב"מכון הדסה לייעוץ" את פרסומם של מדריכים וחומר נלווה הקשורים לבחירת מקצוע עבור תלמידי בית ספר יסודי ותיכון, כמו תיאורי מקצוע וכן פרסומים כגון "הכנה לבחירת מקצוע", אוגדן מקצועות לבוגרי י"ב, מדריך לפנימיות בישראל, ומרכזי חניכות קהילתיים (מרח"ק).
במקביל לעבודתו במכון הדסה לייעוץ שימש מורה במגמה לייעוץ בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית.
בשנים 1969–1994 עסק בנושאי הכשרה וחינוך מקצועי. עמד בראש האגף להכשרה ולפיתוח כוח אדם של משרד העבודה והרווחה בשנים 1989–1994. בשנים 1961–2000 פרסם מעל שישים מאמרים ופרסומים בכתבי עת שונים בנושאי עבודה, בחירת מקצוע והכשרה מקצועית. כן הוציא בשנת 2000 בהוצאה עצמית את ספרו "תמורות בחיברות לתעסוקה: מהאתוס היישובי לאתוס הפוסטמודרני".
כיהן כיו"ר וכחבר בוועדות ציבוריות רבות כמו מועצת העיתונות, יו"ר צוות לבחינת מערך ההדרכה הכולל בשירות המדינה (נציבות שרות המדינה), יו"ר הוועדה המקצועית לעיסוקים בסוכנויות לנסיעות (משרד התיירות), חבר הוועדה לבדיקת צורכי כוח אדם במקצועות הקולנוע והטלוויזיה (מנהל התרבות והאמנות), חבר ועדת היגוי לפיתוח מקצועות התחבורה היבשתית (משרד התחבורה), חבר ועדת ההדרכה של הרשות לעסקים קטנים, חבר הוועדה לנושא הכשרת כ"א לתעשייה באזורי פיתוח (משרד המסחר והתעשייה), וחבר ועדת ערר לגמול השתלמות לדירוג העיתונאים (משרד האוצר). שימש כחבר ועדת ההשתלמות המרכזית שליד נציבות שרות המדינה.
ב-2005 הוציא ספר נוסף בהוצאה עצמית, באנגלית ובעברית: "על שמונת הדורות של משפחת הכט מפרנקוניה התיכונה, בוואריה 1762 – 2005".
תרבות האינטרנט
בין השנים 1998–2019 פרסם כחמישים מאמרים בנושאים הקשורים לתרבות האינטרנט. רובם מופיעים גם במגזין של איגוד האינטרנט הישראלי. בין מאמריו:
יחסי הודו–הונגריה
היסטוריה
מבחינה היסטורית, הונגריה והודו נהנו מיחסים קרובים וידידותיים כאשר כוננו היחסים הדיפלומטיים ב-1948. אי אפשר לשכוח את תפקידה של הודו במרד 1956 במדינה; על הצלת החיים על ידי התערבות הודו אצל ברית המועצות לגבי ד"ר ארפאד גנץ, שכיהן לאחר מכן כנשיא הונגריה בשנים 1990–2000 . נערכו ביקורים קבועים רמי דרג בין שני הצדדים. 2019–2020 הייתה שנה ראויה לציון במיוחד לאינטראקציה דו צדדית בין שתי המדינות מכיוון שנערכו שלושה ביקורי שרים בפרק זמן של שישה חודשים; ראשית, ביקורו של שר החוץ ד"ר ש. גיישנקר בהונגריה באוגוסט 2019 ; שנית, ביקורו של השר לענייני מים ההודי, מר גאנדדרה סינג שחוואט בהונגריה באוקטובר 2019, בהשתתפות בפסגת המים בבודפשט ; ושלישית, ביקורו של שר החוץ והסחר של הונגריה פטר סיירטו בהודו בינואר 2020.
יחסים כלכליים
הייצוא ההונגרי הוגבל עד כה לטכנולוגיה עתירה, מוצרים תעשייתיים, מכוניות, טלקום ו-IT, אולם ממשלתו של מר ויקטור אורבן שוקלת לפתח יצוא גם במוצרי ושירותים חקלאיים ומוצרי מזון. חברות הודיות השקיעו בהונגריה 2 מיליארד דולר, אך יש מקום להשקעות נוספות. ישנם תחומים שונים של שיתופי פעולה, כולל שיתופי פעולה בנושא מחקר ופיתוח, רכיבי רכב, שירותי בריאות, מכונות, מכונות חקלאיות, ציוד אנרגיה ואלקטרוניקה לא קונבנציונליים, אלקטרוניקה, טכנולוגיית מידע, תרופות להשכלה גבוהה, בידור וכו'. ההשקעה ההודית בהונגריה היא כמעט 2 מיליארד דולר וחברות הודיות מספקות תעסוקה ליותר מ-10,000 אנשים במדינה.
משה פישר
משה לדיסלב פישר (1945 — 23 באוגוסט 2021) היה ארכאולוג ישראלי, פרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב, חוקר התקופות הקלאסיות בארץ ישראל. תחומי מחקרו כללו את העיטור האדריכלי הפרובנציאלי-קלאסי, בכלל זה ייבוא השיש ותפוצתו באגן הים התיכון ובארץ ישראל. השתתף בסקר הדרכים הרומיות בארץ ישראל (בשיתוף בנימין איזק וישראל רול), משנת 1992 ועד למותו ב-2021 היה מנהל שותף בחפירות יבנה ים.
ביוגרפיה
משה פישר היה בוגר החוג לארכאולוגיה באוניברסיטת בוקרשט (BA, MA). בשנת 1974 התחיל את לימודי הדוקטורט שלו באוניברסיטת בזל בשווייץ, אך סיים אותו באוניברסיטת תל אביב בשנת 1980, לאחר שעלה לישראל. עבודת הדוקטורט, בהנחייתו של מרדכי גיחון, עסקה בהתפתחות הכותרת הקורינתית בארץ ישראל מתחילתה ועד שלהי התקופה הביזנטית, אשר בסיומה פרסם ספר מכונן בחקר תחום זה.
בשנים 1972-1971 שימש כמנהל שטח ומנהל חפירה שותף בחפירות עין בוקק. בשנים 1974-1973 שימש כמנהל שטח ומנהל חפירה משותף בחפירות מצד תמר. בין השנים 1977 ל-1980 חפר יחד עם מרדכי גיחון את בית המרחץ של אמאוס כחלק מפרויקט שער הגיא. בשנים 1981 ו-1983 חפר יחד עם ישראל רול ואשר עובדיה את המקדש הרומי של תל קדש בגליל. בין 1982 ל-1989 ניהל את חפירת ההצלה בחורבת זיכרין הסמוכה לראש העין. בשנים 1992–2021 עמד בראש משלחת החפירות הארכאולוגיות ביבנה ים הסמוכה לחוף פלמחים. משנת 1981 הועסק כמרצה לארכאולוגיה בחוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום באוניברסיטת תל אביב. במהלך שנות מחקרו הקים, והיה לדמות מובילה בקבוצת המחקר הבינלאומית שהוקדשה לחקר השיש ואבנים אחרות ASMOSIA. לאחר שפרש מעבודתו כמרצה עסק בפרסום העונות האחרונות של יבנה ים, אפק וחורבת עקד, העביר סמינרים והרצאות בחו"ל, חיבר מאמרים רבים וכמה ספרים והדריך טיולים ליוון ולאיטליה.
פישר נפטר ב-23 באוגוסט 2021.
הדרכים הרומיות ביהודה
זוהי עבודת סקר בשני כרכים בה תיארו ישראל רול ובנימין איזק, בהוצאה הגאוגרפית ב.א.ר. באוקספורד את מערך הדרכים הרומיות ביהודה. הכרך הראשון (Roman Roads in Judaea, I, The Scythopolis-Legio Road) מתאר את הדרכים מבית שאן. הכרך השני אותו כתבו עם פישר (Roman Roads in Judaea, ii, The Jaffa - Jerusalem Roads) מתארים פישר איזק ורול את הדרכים מיפו לירושלים בכל התקופות. בספרים מופיע תיאור מפורט של כל האתרים לאורך הדרכים וגם דיווח של מקורות עתיקים ומאוחרים יותר ופרסום כתובות.
יבנה ים
יבנה-ים או מינת רובין (בארמית: מחוזא ד'ימנין; בערבית: מאחוז יבנא; פירושם – נמל יבנה) הייתה עיר נמל עתיקה בארץ ישראל. העיר הייתה אחת מערי הנמל החשובות שמדרום ליפו, ונמלה שימש את יישובי פנים הארץ, כמעט ללא הפסקה, החל מתקופת הברונזה, אמצע האלף השני לפנה"ס ועד לימי הביניים. האתר הארכאולוגי שוכן על גבי תל בגן הלאומי חוף פלמחים. החפירות המסודרות באתר יבנה-ים הסמוך לחוף פלמחים החלו בשנת 1992, ועונת החפירה האחרונה הייתה בשנת 2011, אולם פישר ושותפיו למחקר המשיכו בעבודת השטח וסקרו את סביבתה של יבנה ים גם במהלך השנים לאחר סיום החפירה. בחפירות יבנה ים התגלו שרידים מתקופת הברזל, התקופה הפרסית, ההלניסטית, הרומית, הביזנטית והמוסלמית.
קטגוריית סיכון בהריון
קטגוריית סיכון בהריון הוא סיווג תרופתי המביע את רמת הסיכון לעובר עד כדי הפלה, אם התרופה תינטל על ידי האם במהלך היריון. נשים יכולות להתייעץ עם מרכזים טרטולוגים בזמן ההריון כדי להחליט מתי ואיזה תרופה לקחת בזמן ההריון. יש תרופות שאסורות בשלבי היריון מסוימים, ובתחילת ההריון (עד שבוע 8) מומלץ לקחת כמה שפחות תרופות בכל מקרה.
הוראות משרד הבריאות מחייבות את יצרני התרופה, לציין את סיווגה בעלון לצרכן. הספר British National Formulary שמפרסם שירות הבריאות הלאומי של הממלכה המאוחדת, הכיל רשימת תרופות האסורות לשימוש או שצריכתן אמורה להיות מוגבלת אך נספח זה הוסר והוא מופץ בצורה נפרדת.
על פי מנהל המזון והתרופות האמריקאי, סיוג הסיכון לעובר מחולק ל-5 קטגוריות:
השפעת הספיגה של התרופה דרך השליה וממנה לעובר מושפעת ממספר גורמים: מידת הקישור לחלבון, משקל מולקולרי, PH של התרופה ומידת המסיסות בשומן. בהתאם לגיל העובר והתפתחות הכבד בגופו, הוא עשוי לקלוט את התרופה.
אורוזגאן
אורוזגאן (בפרסית/דארי: اروزگان, בפשטו: اروزګان) הוא אחד מ-34 מחוזות אפגניסטן. גודלו של המחוז 12,640 קילומטר רבוע ואוכלוסייתו 333,500 איש. המחוז נמצא בקירוב למרכז המדינה ורוב אוכלוסייתו נוודית כאשר האוכלוסייה המיושבת מרוכזת ברובה בעיר תַרין כּות, המשמשת בתור בירת המחוז. בשנת 2004 פוצל השטח הצפוני של המחוז לתוך המחוז החדש של דאיכונדי.
גאוגרפיה
מחוז אורוזגאן ממוקם בדרום-מרכז אפגניסטן. הוא גובל בחלקים הצפוניים של המחוזות קנדהאר וזאבול, במזרח היא שכנתה עם ע'זני, בצפון עם דאיכונדי ועם הלמנד במערב. הטופוגרפיה מורכבת מהרים וגבעות, בייחוד בצפון ובמזרח כייצוא מרכס הינדו-כוש. בדרום חלקים מסוימים מתוך השטחים מישוריים ובהם נמצאים הנהרות המעטים בתוך מחוז אורוזגאן העוברים דרכו ונשפכים לנהר הלמנד.
הכלכלה במחוז די חלשה עקב החוסר בגידולים חקלאיים מבטיחים וחוסר בפיתוח תעשייתי לאורך השנים. מלבד הבירה המחוזית תַרין כּות כמעט ואין ערים בעלות תעסוקה תעשייתית ברחבי כל המחוז. ישנו כביש פיצול של כביש 1 העובר מסביב לאפגניסטן המחבר את מחוז אורוזגאן אל הדרך המהירה מסביב למדינה.
ביטחון
האירוע הצבאי המרכזי האחרון במלחמה בין הממשלה לארגוני הבדלנים התרחשה בספטמבר 2016, כאשר הותקפה בירת המחוז של אורוזגאן, תַרין כּות, על ידי כוחות מיליציה חמושים שנשלחו בהוראת הטליבאן. אנשי המיליציות וארגוני הטרור נקראו חזרה אל מקום מחבואם עם הגעתם של כוחות תגבורת אל האזור.
האוכלוסייה של למעלה מ-320 אלף תושבים היא בעיקר פשטונים משבט דוראני ובני הזארה ממוצא פרסי במקורם. המושל העכשווי של מחוז אורוזגאן, מוחמד נאיר חארוטי, הוא פשטוני ממוצאו ומונה למושל בספטמבר 2015. מקורו של שבט הותכּ נמצא במחוז אורזגאן ורוב אוכלוסייתו מיושבת בבירה תרין כות. השבט הוא עדת המוצא של מייסד ארגון הטליבאן, מוחמד עומאר.
לאורך שנת 2018 פעלו מיליציות בשירות הטליבאן במחוז. הם הרחיבו את פעילותם לאזורים שעד אז נחסכו מהם, כגון נפות מזרחיות. 220 תקריות הקשורות למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 - פברואר 2019 (ממוצע של 3.7 תקריות בשבוע). הלחימה, שהביאה למאות נפגעים ולאלפי עקורים, בעיקר בקרב האוכלוסייה האזרחית של בני הזארה, נמשכה כמעט ללא הרם עד סוף חודש נובמבר 2018. ישנם דיווחים על מטיילים שנחטפו ומאוחר יותר נהרגו על ידי הטליבאן. בפברואר 2019 דווח על פעולות צבאיות מתמשכות של הצבא האפגני במחוז במטרה לפנות את הכביש המהיר קנדהאר-אורוזגאן מפני מורדי הטליבאן.
חלוקה מנהלית
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז אורוזגאן ואוכלוסייתן.
אצטדיון הקרח של מאלמה
היסטוריה
המבנה נבנה ונחנך ב-1968, האולם מכיל 5,800 מקומות ישיבה.
מהקמתו ועד 2008 היה אולם הבית של קבוצת ההוקי קרח "Malmö Redhawks" אך לאחר מכן הוחלף במאלמה ארנה, עד 1972 שימש גם את קבוצת הכדורגל מאלמה.
האולם אירח את אירוויזיון 1992.
נערך בו גם גביע דייוויס 1996 ואליפות אירופה להחלקה אמנותית על הקרח ב-2003.
ב-2013 נערכו במקום שיפוצים עבור אליפות העולם בהוקי קרח לצעירים.
גדילים
מקור הגדילים התחיל כצורת קשירה של קצוות חוטי השתי באריגים, כדי שהם לא ייפרמו. ישנן שיטות שונות לקשירת קצוות השתי.
השימוש בגדילים כאמצעי עיצובי בבגדים החל כנראה באזור מסופוטמיה. עדויות לכך אפשר למצוא בפסלים, תגליפים וכתב המתוארך עד מ-3000 לפני הספירה. הגדילים כנראה שימשו את כל המעמדות, גברים ונשים כאחד, אך היו נפוצים יותר בבגדי נשים, לרוב בחצאיות או צעיפים. הגדילים היו ארוגים מצמר או פשתן ובתקופות מאוחרות יותר מכותנה ומשי. שולי החצאית או הצעיף היו מעוטרים בגדילים ישרים או קלועים בדוגמאות מורכבות. לעיתים הגדילים היו חלק מהבגד שנגזר לרצועות ולעיתים בד שנוסף על הבגד המקורי.
תרבות נוספת שעשה שימוש בגדילים הם האינדיאנים ביבשת אמריקה. ההיסטוריה של סוג ביגוד זה לא ידועה, אך כנראה שבטים מסוימים נהגו להשתמש בגדילים מעור צבי בלבוש הטקסי. לאחר התפשטות האירופאים ביבשת נדחקו האינדיאנים מאדמותיהם וקשרי המסחר בין השבטים גדלו. בתקופה זו הפופולריות של לבוש עם גדילי עור גדלה מאוד ואף אומצה על ידי הבוקרים של אותה תקופה עד שבסביבות 1980 כל פריט ביגוד בעל גדילים נחשב כבגד עם מאפיינים אינדיאניים.
נציב (עיר מקראית)
נְצִיב הייתה עיר מקראית בשפלת יהודה, בסמוך לקעילה, הנזכרת בספר יהושע:.
בתחילת המאה ה-4 לספירה ציין אוסביוס באונומסטיקון כי העיר הייתה נושבת בימיו, ושכנה במיל התשיעי בדרך שבין בית גוברין לחברון (הירונימוס תיקן כי מדובר בשבעה מיל).
האתר זוהה על ידי חוקרי הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל, ועוד קודם לכן על ידי החוקר יהוסף שוורץ, עם החורבה הנקראת עד ימינו בשם ח'רבת בית נציב, במערב הרי יהודה, כשלושה ק"מ דרומית-מזרחית לתל קילא, המזוהה עם קעילה, וכק"מ אחד צפונית לתרקומיא.
"ח'רבת בית נציב" מפוצלת לחורבה מערבית ולחורבה מזרחית, כאשר בחורבה המערבית שרידים מהתקופה הרומית והביזנטית, ובחורבה המזרחית שרידים מתקופות קדומות יותר (החל מתקופת הברזל), המחזקים את זיהויה עם העיר המקראית.
מאפיי 1
מאפיי 1, נקראת גם PGC 9892, היא גלקסיה אליפטית בקבוצת הכוכבים קסיופאה, הנמצאת במרחק של כ-9.8 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת מאפיי.
היסטוריה
לגלקסיה בהירות מדרגה 11.14 והיא התגלתה יחד עם הגלקסיה השכנה מאפיי 2 ב-29 בספטמבר 1967 על ידי האסטרונום פאולו מאפיי, בזמן שחיפש אחר כוכבי T בשור בשביל החלב בעזרת תמונות שצולמו בתחום התת-אדום. הגלקסיה נמצאת רק כחצי מעלה מתחת למישור הדיסקה של שביל החלב, כך שכוכבי שביל החלב והחומר הבין כוכבי שבה בולעים ומפזרים את האור שנפלט מהגלקסיה ומעמעמים את עוצמת ההארה שלה בכ-5 דרגות בהירות. אלמלא ההסתרה על ידי שביל החלב, הייתה מאפיי 1 בין הגלקסיות הבהירות ביותר בשמי הלילה עם דרגת בהירות סביב 6, על סף יכולת הראייה האנושית ללא ציוד עזר, וסביר שהייתה מתגלה הרבה יותר מוקדם. הגלקסיה נמצאת כ-6.4 מעלות מדרום-מזרח לכוכב סגין שבקצה המזרחי של האסטריזם בצורת W של קסיופאה וכ-4.25 מעלות מצפון-מערב לכוכב η בפרסאוס. כשני-שלישים של מעלה ממזרח לה נמצאת מאפיי 2 שגם כן שייכת לקבוצת מאפיי. כמעלה מצפון-צפון-מערב למאפיי 1 נמצאת ערפילית הלב (IC 1805) וכ-2 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאת ערפילית הנשמה (IC 1848), שתיהן ערפיליות פליטה בתוך שביל החלב במרחק של כ-7,500 שנות אור ממערכת השמש, שענני הגז שלהן מסתירים את אורה של מאפיי 1 והאור הנפלט מהן מקשה על זיהויה. בשל מיקומה של מאפיי 1 ברקע של שביל החלב, קשה מאוד לצפות בה באמצעות ציוד חובבים, למרות בהירותה.
תכונות
גודלה הזוויתי של מאפיי 1 הוא כ-23 דקות קשת, כשני שלישים מקוטרו של הירח המלא, שממרחקה שקול לקוטר של כ-66,000 שנות אור, כשני שלישים מקוטרו של שביל החלב. באור נראה היא נראית קטנה בהרבה, כ-3 דקות קשת בלבד, זאת כי החומר של שביל החלב בולע ומפזר את האור הנראה יותר מאשר אור תת-אדום. פאולו מאפיי ציין שהיא אינה נראית כלל באור כחול ובקושי ניתן להבחין בה בתמונות שצולמו באור אדום. הוא עצמו גילה אותה בתמונות שצולמו באור תת-אדום בלבד. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כחמישית ממסת שביל החלב, והיא ככל הנראה הגלקסיה האליפטית, שאינה גלקסיה ננסית, הקרובה ביותר לשביל החלב. למרות קרבתה היחסית, ההסתרה של הגלקסיה על ידי שביל החלב מקשה מאוד על התצפית בה ועל זיהוי תכונותיה. בעבר המרחק אליה הוערך בכ-6.5 מיליון שנות אור בלבד והועלתה ההשערה שהגלקסיה עברה בסמוך לגלקסיית אנדרומדה והייתה לה השפעה משמעותית על התפתחות הקבוצה המקומית. מדידות מאוחרות יותר העלו שהמרחק שלה ממרכז הקבוצה המקומית גדול בכ-50% ממה שהוערך קודם, וככל הנראה לא הייתה לה השפעה מהותית על הגלקסיות של הקבוצה המקומית.
תצפיות נוספות בתחום התת-אדום העלו שככל הנראה יש למאפיי 1 מערכת של עשרות צבירים כדוריים שמקיפים אותה. כמו כן ניתן להבחין באוכלוסייה גדולה יחסית של ענקים אדומים זקנים שמצביעה על כך שכוכבי הגלקסיה הם זקנים ולא הייתה בגלקסיה יצירת כוכבים חדשים בכמות משמעותית במיליארדי השנים האחרונות. במרכז הגלקסיה יש מקור של קרינה שאופיינית לאזור H II (Hα) ונראה שיש שם אזור בקוטר של כ-4 שנות אור שמכיל מימן מיונן עם מסה של כ-29 מסות שמש. אזורים כאלה בדרך כלל מאופיינים ביצירה של כוכבים חדשים שפולטים אור כחלחל, ואכן האזור הזה נראה מעט כחלחל יותר משאר הגלקסיה.
טדי טאומה
טדי טאומה (בצרפתית: Teddy Teuma; נולד ב-30 בספטמבר 1993 בטולון שבצרפת) הוא כדורגלן מלטזי-צרפתי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סטאד ריימס ובנבחרת מלטה.
קריירת מועדונים
טאומה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות הייר, בולון ורד סטאר מהליגות הנמוכות בצרפת.
ב-17 בינואר 2019 חתם טאומה ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת המשנה הבלגית. בתום עונת העפיל עם הקבוצה לליגת העל הבלגית.
קריירה בינלאומית
ב-3 בספטמבר 2020 ערך טאומה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מלטה, בהפסד 2–3 לנבחרת איי פארו במסגרת ליגת האומות 2020/2021. ב-29 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–2 על נבחרת כווית במשחק ידידות.
מונטריי ג'ק
מונטריי ג'ק (באנגלית: Monterey Jack, או בקיצור ג'ק, גבינה אמריקאית לבנה חצי קשה, המיוצרת מחלב פרה. מתאפיינת בטעם מתון ומתיקות קלה.
הגבינה נאכלת לבד או בשילוב עם גבינת קולבי (קולבי-ג'ק) או עם צ'דר צהוב (צ'דר-ג'ק). פלפל ג'ק הוא ווריאציה עם פלפלי צ'ילי ועשבי תיבול. ג'ק דריי היא גבינה קשה יותר עם זמן יישון ארוך יותר.
מקורות
בצורתה המוקדמת, מונטריי ג'ק נוצרה על ידי כמרים פרנציסקנים מהמאה ה-18 ממונטריי, אלטה קליפורניה. דייוויד ג'קס איש עסקים מקליפורניה מכר את הגבינה באופן מסחרי. הוא ייצר גבינה לבנה קלה שהפכה לכינוי שם "הגבינה של ג'קס" ובסופו של דבר "מונטריי ג'ק". חוואים אחרים באזור ייצרו גם כן את הגבינה, ביניהם אנדרו מולרה, שבנה פעילות חלב מוצלחת בביג סור ושמונטריי ג'ק נחשבה שם במיוחד.
יישון
אף על פי שרוב הסוגים הרכים יותר שנמצאים בסופרמרקטים אמריקאים מיושנים חודש אחד בלבד, "ג'ק יבש" הוא סוג קשה יותר המיושן עד חצי שנה.
שימושים
הגבינה משמשת בדרך כלל כגבינה מומסת פנימית לבוריטוס בסגנון קליפורניה, אך גם לבוריטוס בסגנון מקסיקני ("שעועית וגבינה"). או לכריכי גבינה בגריל. יש לו טעם עדין ואיכות התכה טובה עבור כמה מנות פסטה.
ג'ק יבש
ג'ק יבש נוצרה במקרה בשנת 1915, כאשר הסיטונאי של סן פרנסיסקו שכח מספר עיגולים של ג'ק טרי שאחסן. מלחמת העולם הראשונה התגברה ומשלוחי גבינה קשה מאירופה נקטעו, הוא גילה מחדש את העיגולים, שהתיישנו למוצר שלקוחותיו מצאו כתחליף טוב לגבינות קשות קלאסיות כמו פרמזן.
פלפל ג'ק
פלפל ג'ק היא נגזרת של מונטריי ג'ק בטעם פלפל צ'ילי חריפים, פלפלים ועשבי תיבול.
תערובות
טעם נוסף מושך מבחינה חזותית נוצר על ידי ג'ק עם קולבי או גבינת צ'דר צהובה.
כאבי ראש
בגלל תכולתו הנמוכה של טירמין, תרכובת אורגנית הנחשבת כקשורה לכאבי ראש, מומלצת מונטריי ג'ק כאחת הגבינות הבודדות שבטוח לאכול במיגרנה.
משה אגוזי (קצין)
משה אגוזי (25 במרץ 1928 - 19 באוקטובר 1973) היה קצין צה"ל שפיקד על גדוד מילואים של חרמ"ש במערכה בחזית הצפון במלחמת יום הכיפורים. בשלהי המלחמה נפל בקרב. על פעולתו בימי המלחמה עוטר אגוזי בצל"ש הרמטכ"ל.
ביוגרפיה
משה אגוזי נולד בחדרה. בילדותו חלה בדלקת קרום המוח והיה בחוסר הכרה, אך החלים. למד בבית הספר התיכון בקיבוץ מזרע, שהיה לביתו משנת 1942 ולכל יתר ימי חייו. לאחר שירותו הצבאי למד בטכניון. בקיבוצו היה לדמות בולטת. הוא ריכז את עבודות החשמל ואחר כך מונה למרכז הבנייה במשק. בשנים 1960-1963 שימש כמזכיר הקיבוץ. בהמשך שובץ לעבודה במפעל ההידראוליקה של הקיבוץ, תעמ"ל, והתקדם בו עד לתפקיד מנהל המפעל.
אגוזי היה פעיל מנעוריו בתנועת השומר הצעיר, וב-1966 הוטל עליו לעמוד בראש המטה להכנת כינוס השומריה הרביעית, תפקיד לו הקדיש כשנה. כמו כן היה חבר הוועד הפועל של השומר הצעיר מ-1965 ועד מותו.
ב-1951 נישא אגוזי לירדנה, שאותה הכיר במהלך מלחמת העצמאות. נולדו להם חמישה ילדים.
בצה"ל
אגוזי שירת בהגנה מ-1947 וגויס לצה"ל בעיצומה של מלחמת העצמאות. הוא סיים את שירותו בדרגת רב-סמל.
בשירות המילואים סיים אגוזי קורס קצינים וקורס מפקדי פלוגות בחיל הרגלים, ולאחר הסבה לחרמ"ש סיים קורס מפקדי פלוגות של חיל השריון. הוא שירת תקופות ארוכות במילואים והתקדם עד לדרגת סגן אלוף. השתתף במלחמת סיני ובמלחמת ששת הימים.
במלחמת יום הכיפורים, בגיל 45, שירת אגוזי כמפקד גדוד החרמ"ש 91 וכוח פליקס שהיה בפיקודו של פליקס חנין בחטיבת המילואים 9, אשר השתתפה בקרבות בחזית הצפון. אף על פי שגדודו היה רכוב על גבי זחל"מים מיושנים התעקש אגוזי על כך שהוא ישולב בפעילות המבצעית. לאחר פריצת צה"ל למובלעת הסורית השתתף גדודו בטיהור הכפר חאן ארנבה. ב-19 באוקטובר נקרא כוח גדודי בפיקודו להחליף גדוד צנחנים שכבש בלילה מידי הצבא הסורי את הכפר אום בוטנה שבגזרה הדרומית של המובלעת. מיד לאחר ההחלפה הותקף כוחו של אגוזי בהתקפת נגד של הסורים. במהלך ההתקפה נפגע הזחל"ם של אגוזי בפגיעה ישירה של פגז. הוא נפצע קשה והועף ממנו. התקפת הנגד הסורית נהדפה בדי עמל בסיוע טנקים. אגוזי פונה לבית החולים רמב"ם בחיפה, שם מת מפצעיו.
לאחר המלחמה הובא משה אגוזי לקבורה בקיבוצו. צעיר ילדיו היה בן חמש בנפלו. כל נכדיו נולדו אחרי מותו.
בשנת 1974 עוטר אגוזי לאחר מותו בצל"ש הרמטכ"ל, כאות הערכה לאומץ הלב שגילה והדוגמה האישית שנתן לחייליו במהלך המלחמה.
הנצחה
שמו של משה אגוזי הונצח על גבי אנדרטת יד לשריון ועל גבי אנדרטה בקיבוצו, אנדרטה בחדרה והאנדרטה לזכר נופלי התנועה הקיבוצית ביערות מנשה, וכן בהיכל הזיכרון הממלכתי לחללי מערכות ישראל.
משפחתו של אגוזי הוציאה חוברת לזכרו. דברים לזכרו נכללו בחוברת שיצאה לאור לזכר שבעת חללי קיבוץ מזרע שנפלו במלחמת יום הכיפורים. בניין המשרדים החדש של חברת תעמ"ל נקרא על שמו.
אסוד (יישוב)
אסוד (בהונגרית: Aszód) היא עיר במחוז פשט, הונגריה, מקום מושבה של נפת אסוד.
מקור השם
שם היישוב בא משם העצם "אסו" שפירושו מסלול מים עונתי – נחל ברדה הזורם בעיירה נקרא אסו בימי הביניים.
מיקום
אסוד ממוקמת לאורך הכביש הראשי מס' 3, לצד שפת הגבעות של גדלה, בעמק נהר הגאלגה, 14 ק"מ מהעיירה גדלה ו -16 ק"מ מהעיר הטוון. היישובים השכנים הם: באג, דומוני, הביזדיירק, איקלד, קרטל. תחנת הרכבת אסוד ממוקמת על קו 80A MAV קו הרכבת בודפשט-הטוון.
היסטוריה
בתחילת המאה העשרים נבנתה במקום הכנסייה האקומנית בתוך "מכון השיפור ההונגרי המלכותי" (בית סוהר/פנימייה לנוער) באסוד. הכנסייה הנאו-גותית החדשה הייתה בעלת שלושה-אולמות תפילה ונחנכה ב־20 ביוני 1906. עד 1950 קיימו כאן תפילות הקתולים, הפרוטסטנטים והיהודים וקיימו את טקסי הפולחן שלהם (כל אחד באולם נפרד). בטקסים אלה נכחו לא רק התלמידים וצוות המכון, אלא גם מאמינים שחיו באזור. בשנת 1960 נהרסה הכנסייה שלא נעשה בה שימוש. השואה השמידה את הקהילה היהודית באסוד: כמאתיים מבני הקהילה נספו במחנות ההשמדה.
דוכן הנשיקות 3
דוכן הנשיקות 3 (באנגלית: The Kissing Booth 3) הוא סרט קומדיה רומנטי לנעורים אמריקאי שבוים על ידי הבמאי וינס מרצ'לו עם תסריט שנכתב על ידו ועל ידי ג'יי ארנולד. הסרט מהווה המשכון לסרטים "דוכן הנשיקות" ו"דוכן הנשיקות 2". הסרט מבוסס על רומן ההמשך "The Kissing Booth 3: Going the Distance" מאת בת' ריקלס, ומככבים בו ג'ואי קינג, ג'ואל קורטני וג'ייקוב אלורדי.
הסרט עלה לשידור בנטפליקס ב-11 באוגוסט 2021.
עלילה
בלי לדעת שנואה ראה את מכתב הקבלה שלה לברקלי, אל הולכת למצוא אותו במקום שלהם. מודאג שהיא הולכת רק בשבילו להרווארד ושהיא תתחרט על זה, נואה נפרד מאל. שבורת לב, אל מחמיצה רשימת קטגוריות עם לי כדי לשחק ב- Dance Dance Revolution. הם מתווכחים כשלי אומר לה שהוא מעולם לא היה חשוב לאל בהשוואה לנואה, בזמן שהיא אומרת לו להתבגר ושכל ההחלטות שלה הקיץ הזה היו בניסיון לשמח את כולם. אמם של נואה ולי אומרת לאל שהיא צריכה להתחיל לחשוב על "מה זה שאתה רוצה לעשות" ולבחור מכללה על סמך זה. קלואי ואל מדברות על נואה בזמן שהם נפרדים זה מזה, כשרייצ'ל מצותתת לשיחתן. לאחר שראתה את הבעיות שהיו למערכת היחסים של אל ונואה, רייצ'ל נפרדת מלי, אף על פי שהיא מקווה שהם יתאחדו מתישהו.
שש שנים מאוחר יותר, אל מפתחת משחק משלה. היא ולי נשארו חברים קרובים, מבקרים בדוכן הנשיקות ביריד הצדקה ובקרנבל. בנוסף, לי ורייצ'ל התאחדו זה עם זה והתארסו לאחר הקולג'. זמן מה לאחר מכן, אל רואה את נואה בפעם הראשונה (ככל הנראה) מאז הפרידה שלהם, שם הוא מגלה שיש לו הצעות עבודה במשרדי עורכי דין בלוס אנג'לס ובניו יורק. נואה מציע לצאת לרכיבה על אופנוע כשהוא חוזר לעיר ואל מסכימה. דרכיהם נפרדות, אבל לא לפני שהסתכלו לאחור אחד על השני.
אל ונואה נראים נוסעים לאורך קו החוף בקליפורניה על האופנועים שלהם, צוחקים ונהנים.
הפצה
הסרט עלה לשידור ב-11 באוגוסט 2021, בכל הפלטפורמות של שירות הזרמת המדיה "נטפליקס".
ביקורת
באתר הביקורות Rotten Tomatoes, צבר הסרט דירוג של 21% על סמך 19 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 3.4/10.
נטליה וינקלמן של הניו יורק טיימס כתיארה את הסרט כ-"פינאלה הולם, אם כי תפל".
קייט ארבלנד מ- IndieWire נתנה לסרט ציון D+, תוך ביקורת על הדמויות והבימוי של הסרט, היא כתבה: "קינג ממשיכה להפיח חיים באלה, גם כשהיא מקבלת החלטות מגוחכות ולא בוגרות, בעוד שאלורדי מצטמצם להיראות מטורף עם כמה התפרצויות בכי רציניים". היא כתבה כי הסדרה כול "יכולה לספק מבוגרת יותר, מבט כנה על חיי מתבגר, אבל היא מעדיפה ללכת בדרך מיוחדת משלה".
נעמה ברנשטיין
נעמה ברנשטיין (נולדה ב-18 באוגוסט 1993) היא אתלטית ישראלית, אלופת ישראל שש פעמים ברציפות (2017, 2018, 2019,2020, 2021, 2022) ושיאנית ישראל בקפיצה במוט. בעבר, הייתה ברנשטיין חברת נבחרת ישראל בהתעמלות מכשירים.
ביוגרפיה
ברנשטיין החלה להתאמן בהתעמלות מכשירים בגיל 4 וחצי בקבוצת הפועל תל אביב. בהמשך עברה להתאמן באתלטיקה קלה. היא מתאמנת בקבוצת ע.ל.ה רעננה.
ברנשטיין התמודדה בבחירות 2018 לעיריית תל אביב-יפו ברשימת "מקומי בתל אביב" אך הרשימה לא נבחרה למועצת העיר.
2008
באליפות ישראל בהתעמלות לנערות שנערכה בשנת 2008 זכתה ברנשטיין במדליית זהב בתרגיל קפיצות ובמדליית ארד בתחרות קרב רב.
2009
השתתפה באליפות אירופה לבוגרות בהתעמלות מכשירים במילאנו, איטליה. באליפות ישראל בהתעמלות שנערכה בשנת 2009 סיימה ברנשטיין במקום רביעי בתחרות קרב רב. בתחרויות ההתעמלות של המכביה השמונה-עשרה היא זכתה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית.
2012
באליפות ישראל שנערכה ביוני 2012 זכתה ברנשטיין במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.04 מטר, אחרי ג'יליאן שוורץ (4.34 מטר) ולפני יובל מוסלי ממכבי תל אביב (2.64 מטר).
2013
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2013 זכתה ברנשטיין במדליית הזהב בקפיצה במוט בתוצאה של 3.25 מטר, לפני אלינור מדלסי ממכבי השגים ראשון לציון (3.05 מטר). בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשע-עשרה היא זכתה במדליית הכסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.40 מטר, אחרי רייצ'ל מינץ מקנדה (3.50 מטר).
2014
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2014 זכתה ברנשטיין במדליית הזהב בקפיצה במוט בתוצאה של 3.25 מטר, לפני נועה טולדו מלידר ירושלים (3.05 מטר).
2016
באליפות ישראל שנערכה ביוני 2016 זכתה ברנשטיין במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.55 מטר, אחרי אולגה דוגדקו ברונשטיין (3.65 מטר) ולפני שרון גרינברג מאתלטי לידר ירושלים (3.60 מטר).
2017
באליפות פולין באתלטיקה באולם שנערכה בטורון שבפולין בפברואר 2017 קבעה ברנשטיין בקפיצה במוט שיא ישראלי חדש של 3.90 מטר. באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש של 4.05 מטר, לפני אולגה דוגדקו ברונשטיין (3.70 מטר) ונועה טולדו (3.60 מטר).
הפרלמנט של ולוניה
הפרלמנט של ולוניה (בצרפתית: Parlement de Wallonie) הוא הרשות המחוקקת בוולוניה, האזור דובר הצרפתית בבלגיה. הוא אחד מתוך שלושה פרלמנטים פדרליים בבלגיה (יחד עם הפרלמנט הפלמי והשלטון האוטונומי בבריסל). הוא בנוי בשיטת בית מחוקקים חד-ביתי ומכיל כ-75 נציגים הנבחרים מדי 5 שנים. הפרלמנט יושב בבירת המחוז, נאמור, על נהר המז.
כל חברי הפרלמנט הם גם חברי הפרלמנט של הקהילה הצרפתית.
המפלגה הגדולה בפרלמנט היא המפלגה הסוציאליסטית הוולונית אשר לה 30 נציגים.
הבחירות האחרונות נערכו בשנת 2014, משמע שהבחירות הבאות יתקיימו בשנת 2019.
ארוכי כנף
ארוכי כנף או זְנַב-עַקְרַבָּאִים (שם מדעי: Mecoptera; מילולית: "mecos": ארוך ו-"ptera": כנף) היא סדרה של חרקים בעלי גלגול מלא הנחשבים לקרובי הזבובאים והפרעושים והם בעלי תפוצה גלובלית, אם כי נפוצים יותר לאורך אירואסיה ואפריקה יותר מאשר באמריקה ובאוסטרליה ולכמה איים כלל לא הגיעו.
ישנם יותר מ-600 מינים בסדרה, אם כי לעיתים מפרידים את בני הסדרה לקבוצות קטנות יותר. הסדרה תוארה למדע בידי החוקר אלפאוס ספרינג פקארד ב-1886.
חרקים אלה בעלי גוף מוארך עם ראשים גדולים בעלי לסתות חזקות וחרטום חד, כנפיהם גדולות ודומות לכנפי בריומאים ורגליים פסוקות ביעילות כשבקצה בטנם ישנו עוקץ כשל עקרב, אם כי ללא ארס. והם מגיעים לאורך של 2 ל-35 מ"מ ורבים מהם טורפים של פרוקי-רגליים אחרים היכולים לעוף ביעילות, אם כי חלקם גם אוכלי נבלות או יונקי צוף.
התנועה להיכחדות מרצון של האנושות
התנועה להיכחדות מרצון של האנושות (בראשי תיבות: תלמ"ה; באנגלית Voluntary Human Extinction Movement; בראשי תיבות: VHEMT) היא תנועה סביבתנית אנטי-נטליסטית הקוראת לאנשים להימנע מרבייה על מנת לגרום להיכחדות הדרגתית של המין האנושי. רעיון זה נועד למנוע את הידרדרות איכות הסביבה, ולהפחית באופן משמעותי את הסבל בעולם. תלמ"ה מצביעה על היכחדות בעלי החיים והידלדלות משאבי הטבע כעדות לנזק שנגרם על ידי פיצוץ האוכלוסין. תלמ"ה אינה תומכת בהשמדה או בהתאבדות, אלא מאחלת לכל בני האדם לחיות בבריאות עד שיבה טובה, ולמות מבלי להעמיד אחריהם צאצאים. המוטו של התנועה הוא: "מי ייתן ונחיה עד לשיבה טובה, ואז נמות".