cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סימנים (הלכה)
סימנים בהלכה הם אמצעי בירור במקום ספק. ניתן לסמוך לא רק על עדים, אלא גם על סימנים המוכיחים דבר מסוים.
חרדים מודרניים
יחס למודרנה
המודרנה משפיעה על כלל הציבור החרדי, אך במידה משתנה בין הקהלים השונים שלו. הזרם החרדי המרכזי אינו רואה פסול בשימוש באבזרים ובמכשירים טכניים וטכנולוגים מודרניים, בתנאי שאין בהם תכנים פסולים והשפעה של התרבות המערבית שמציעה המודרנה. לפיכך, הוא מסתייג בשימוש בחדושים כמו אינטרנט, למשל. לעומת זאת, החרדים המודרניים מצדדים בשילוב המודרנה כחלק בלתי נפרד מאורח החיים החרדי, זאת אף שיש לנקוט בגישה סלקטיבית השואפת לשאוב את האלמנטים החיוביים שמציעה המודרנה, תוך דחיית האלמנטים השליליים שבה.
חרדיות מודרנית קיימת בקרב כל תתי-המגזר החרדי: הליטאים, החרדים הספרדים, והחסידים.
סימנים (הלכה)
במשנה שבמסכת בבא מציעא, נפסק כי ניתן להשיב אבידה לבעליה על פי סימנים. אם אדם בא ונותן סימנים המוכיחים שהחפץ שלו, מכיוון שלא יכול היה לדעת שהחפץ שלו לולי היה החפץ ברשותו לפני כן, ניתן להחזיר לו את האבדה.
חרדים מודרניים
ההתנגדות מצד הזרם החרדי המרכזי
לפי גישת הזרם החרדי המרכזי, לא תיתכן חשיפה לעולם החילוני ולתרבות המערבית מבלי להיות מושפע מהם בכיוון מנוגד לעמדות החרדיות המסורתית. לפי גישה זו, קיים מתאם בין מידת המודרניות לבין הרמה הדתית והרוחנית (החרדים-המודרניים מכונים גם "חרדים לייט"), ובחלק מהמקרים הדבר מוביל להידרדרות דתית ואף ליציאה בשאלה.
סימנים (הלכה)
מהתורה או מדברי חכמים
חכמי הגמרא הסתפקו, האם מדובר בדין מהתורה או מדין חכמים. השאלה היא בעצם, האם ניתן לסמוך על כך גם באיסורים - כמו בהשבת גט לאשה על פי סמנים ובכך להתירה לנישואין, או שמא מדובר בדין התקף רק בהלכות אבידה ומציאה, וזאת על פי הסברא האומרת, כי כל אדם מסכים, שכאשר תאבד לו אבדה, יחזירו אותה למי שיתן סימנים; שהרי לולי כן, לעולם לא יוכל הוא עצמו לתבוע את האבדה ממוצאה.
מסקנת הגמרא היא אמרת רבא, שסימנים הם מהתורה, ונדרשים מהפסוק, כלומר דרוש אם הוא אכן האובד או לא.
חרדים מודרניים
הבדלים בין חרדים מודרניים לזרם החרדי המרכזי
קיימים הבדלים השקפתיים ומעשיים בין הזרם החרדי המרכזי לבין החרדים המודרניים. בציבור הליטאי, רוב הגברים החרדים לומדים לאחר נישואיהם בכולל במשך מספר שנים, ולאחר מכן חלקם פונים למשרות תורניות ואחרות. הם מחנכים את ילדיהם ב"חדרים" בעלי קו שמרני, המותאם למשפחות אברכים ושכולל לימודי חול ברמה בסיסית. לאחר הלימודים ב"חדר" נשלחים הבחורים ללימודים בישיבה קטנה ולאחר מכן בישיבה גבוהה, שבהן נלמדים לימודי קודש בלבד. לעומת זאת, חלק מהחרדים המודרניים מחנכים את ילדיהם במוסדות ליברליים יותר הכוללים לימודי חול וחלקם אף נבחנים בבחינות הבגרות. בין מוסדות אלו ניתן למצוא את מוסדות הזרם הממלכתי החרדי (ממ"ח),ישיבות תיכוניות חרדיות כגון: היישוב החדש, נהורא, נהרדעא, ומערבא כמוסדות לבנים, לצד תיכון לוסטיג, בית שרה, ודרכי שרה לבנות. רוב החרדים המודרניים ממשיכים ללמוד מספר שנים בישיבות גבוהות מן הזרם המרכזי. לא קיימות ישיבות גבוהות של הזרם המודרני, אך יש ישיבות הנחשבות 'פתוחות' המקבלות אל שורותיהן בחורים בעלי רקע מודרני, ובהן ישיבת איתרי וישיבת עטרת ישראל, ישיבת קול תורה וישיבת חברון. לרוב, לאחר החתונה משתלבים הגברים בשוק העבודה הכללי לאחר לימודים באקדמיות החרדיות ולעיתים אף באוניברסיטאות כלליות.
לרוב, ציבור החרדים המודרניים הוא במעמד כלכלי גבוה יותר מהממוצע החרדי. הוא צורך תרבות פנאי ובילויים, הכוללים נופש בבתי מלון, מסעדות, טיולים ונופשים בחו"ל.
סימנים (הלכה)
סימנים באיסורים
בחולין, הגמרא משווה לכך דין אחר. ישנה מחלוקת האם פרד - בעל חיים הבא מכלאיים של חמור וסוס - מתייחס אחר אמו, או גם אחר אביו הביולוגי. קיימת דעה, כי הוא מתייחס רק אחר אמו, ולפי דעה זו, אסור להנהיגו יחד עם בעל חיים מהמין השני מהדין לא תחרוש בשור וחמור יחדיו ביד חכמים מקובלים סמנים כדי לבדוק האם אביו הביולוגי הוא חמור או סוס. בגופו: אם אוזניו ארוכות וזנבו קצר, סימן הוא כי אמו אתון, ובקולו: אם קולו עבה סימן כי אמו אתון, ואם קולו צלול סימן כי אמו סוסה האמורא רבי אבא היה נוהג לסמוך על הסימנים כאשר היה לוקח פרד כדי להנהיג את עגלתו, והיה אומר לשמשו שיבדוק ששני הפרדים יהיו ממין אחד. מכאן מסיקה הגמרא כי סימנים הם מהתורה.
חרדים מודרניים
הבדלים בין חרדים מודרניים לזרם החרדי המרכזי
באופן יחסי לסטנדרטים החרדיים, חרדים מודרניים צורכים את תרבות המערב, ניזונים מהתקשורת החילונית, גולשים באינטרנט, רבים מהם מחזיקים מכשירים סלולריים שאינם כשרים וחלקם מחזיקים מכשיר טלוויזיה, אם כי לא בסלון.
סגנון לבושם של החרדים המודרניים פתוח יותר יחסית לאנשי הזרם המרכזי, המקפידים על הופעה המזוהה כחרדית. הסממן העיקרי שהם משמרים הוא כיפה שחורה מקטיפה, למרות שמיעוטם חובש כיפות קטיפה בצבעים אחרים, כיפות עור (אמריקאית) וכיפה סרוגה שחורה, המבדילה בינם לבין הדתיים לאומיים החובשים כיפה סרוגה מכל הצבעים.
סימנים (הלכה)
סימנים כדי לחייב אדם מיתה
לעומת זאת, בניגוד לטביעת עין, אין להרוג אדם, על סמך סימנים, ולמשל אם באו שני עדים והעידו שפלוני העיד על פי סימנים בגופו - אין הוא מחויב מיתה על סמך עדות כזו. במסכת בבא מציעא, נפסק כי ניתן להתיר אשה לנישואין כאשר מוצאים גט ברחוב והיא נותנת את סימניו, אך בעלי התוספות מבהירים, כי אם תזנה האשה עם גבר זה לאחר שנישאה לגבר שני, בעוד שהבעל הראשון כבר מת, לא ניתן להרוג אותה ואת הבועל על סמך סימני הגט, שכן אין סימנים בירור גמור עד שניתן להרוג על פיו אדם.
חרדים מודרניים
הבדלים בין חרדים מודרניים לזרם החרדי המרכזי
יש בקרב ציבור זה מי שרואים בחיוב את גיוסם לצה"ל או הצטרפותם לשירות אזרחי של חלק מבני הישיבות שאינם מתאימים ללימוד תורה. יש המבקשים לאמץ ערכים אוניברסליים לצד הערכים היהודיים או נותנים משקל גבוה יותר לאינדיבידואל, לעומת הקולקטביזם.
רבנים והנהגה פוליטית
חרדים מודרניים רואים את עצמם פחות מחויבים לציות לרבנים בהשוואה לחרדים אחרים. אין דמות רבנית מובהקת שמשמשת כמנהיג לזרם. עם זאת ישנם רבנים המזוהים איתם, בהם הרב דוד לייבל ראש מוסדות אחוות תורה, הרב בצלאל כהן ראש ישיבת חכמי לב, הרב דוד בלוך מקים הנח"ל החרדי, הרב רפאל קרויזר ראש כולל "למען דעת" ועוד.
סימנים (הלכה)
סימנים במשפט העברי
אף על פי שבהשבת אבידה, מחזירים אבדה על פי סימנים, לא ניתן להוציא ממון מחזקתו על פי סימנים. סימנים יכולים להועיל רק כאשר הם לא נגד חזקת ממון, כמו בהשבת אבדה, או למשל כאשר ידוע שאדם הפקיד אצל חבירו דבר מסוים, אלא שלא ידוע מה הוא, והוא בא ונותן את סימניו, או למשל סימנים מועילים בשודא דדייני כדי שהדיין יפסוק כמו מי שהביא סימנים.
חרדים מודרניים
רבנים והנהגה פוליטית
מפלגת "טוב" שהתמודדה בבחירות מונציפאליות בירושלים, בבית שמש ובביתר עילית זוהתה עם החרדים המודרניים. בבית שמש היא הצליחה להכניס את הזמר אלי פרידמן למועצת העיר. חלק מן החרדים המודרניים מצביעים גם עבור מפלגות שאינן חרדיות. קיימות מסגרות פוליטיות במפלגות חילוניות שמיועדות לחרדים מודרניים, בהן התא החרדי במפלגת העבודה וקבוצת חרדים בליכוד שהכניסו למועצת העיר בני ברק את יעקב וידר. התארגנות קטנה יותר קיימת גם במפלגת ימינה בעבר והציונות הדתית-עוצמה יהודית של סמוטריץ׳ ובן גביר. חרדים מודרניים סייעו לבחירתה של עליזה בלוך לראשות העיר בית שמש.
קבוצות בפייסבוק
חרדים מודרניים פעילים ברשתות החברתיות. בפייסבוק ישנן כמה קבוצות המזוהות איתם, בהן קבוצת חי"ש - חרדים ישראלים שקמה על ידי עו"ד יחזקאל רוזנבלום בשנת 2014. מטרת הקבוצה לחזק את הקשר בין כל החרדים המאמינים "שעל הציבור החרדי להיות יותר מעורב ויותר דומיננטי בקביעת סדר היום הציבורי בישראל, בכל ההיבטים, יחד עם שמירה על ייחודו והערכים המרכזיים שלו". חרדים מודרניים עורכים מפגשים חברתיים, אירועים ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ופעילים למען מוסדות מזרם הממ"ח. בקבוצה כ-4,000 חברים ומסונף לה גם בית מדרש וירטואלי. קבוצות נוספות הן The Torah Hub (תורה האב) שנועדה לדון בעניינים הקשורים לחברה החרדית הישראלית המבקשת להתחדש.
תפוצה
תופעה דומה נפוצה בארצות הברית ובמערב אירופה, שם החשיפה לתרבות החוץ ועיסוקים מפרנסים מצויים בשיעור גבוה, והנוטים לכך מהווים חלק גדול מרוב הקהילות (אין לבלבל אותם עם בני אורתודוקסיה מודרנית). העלייה הגדולה של קהל חרדי כזה מארצות הברית, קנדה ובריטניה לישראל מאז שנות ה-90, והצטרפותם של צעירים רבים מבניהם לסמינרים ולישיבות המקומיות, תרמה להתפשטות התופעה גם בישראל. גם קליטה של חוזרים בתשובה מרובים וחלקם בני עדות המזרח הגדילה את החשיפה לאורח חיים פתוח יותר.
בישראל, במחקר שנעשה על ידי המכון הישראלי לדמוקרטיה, 11% מהחרדים הגדירו את עצמם כ"חרדיים מודרניים", ו29% כ"חרדים עם נגיעות מודרניות". החרדים המודרניים פזורים בקרב הציבור כולו כמו גם באזורים חילוניים. הם מעדיפים שכונות חרדיות הנחשבות 'פתוחות' יותר, כמו הר נוף והגבעה הצרפתית בירושלים, ובפאתי בני ברק. כמו כן קיימים ריכוזים של חרדים מודרניים באלעד, בית שמש ביתר עילית ופתח תקווה. בשתי הערים האחרונות אף הוקמה רשימה פוליטית בשם "טוב". בביתר מיוצגת קבוצה זו במועצת העיר.
אוגדן
אוגדן (בסומלית: Ogaadeen) הוא אזור גאוגרפי צחיח, החופף את גבולותיה של מדינת סומלי שבאתיופיה. ידוע גם בשם סומלילנד האתיופית, ותושביה קוראים לה בשם אוגדניה; ארגונים בדלניים סומליים משתמשים בשם סומליה המערבית מסיבות פוליטיות. האזור נקרא על שם שבט סומלי הנקרא "שבט אוגדן", שרוב תושביו שייכים אליו. שבטים סומליים נוספים באזור הם גדבארסי, שאיקהאל, האוויי ומארהן.
אוגדן היא רמה ושטחה מוערך בכ-200,000 קמ"ר. האזור גובל במחוזות האתיופים אורומיה דירה דאווה ועפר במערב, בג'יבוטי בצפון ובסומליה בצפון במזרח ובדרום ובקצה הדרום מערבי בקניה.
הערים החשובות באזור הם: דאגהבר (בסומלית דהאגאקסבאאר), גוד (גודאי), ג'יג'יגה (ג'יגג'יגה), קאברי דאהאר (קאברידאהאר), שילאוו (שילאאבו) וווארדאר (ווארדהיר).
היסטוריה
האזור סופח לתוך אתיופיה על ידי הקיסר מנליק השני במשך הרבע האחרון של המאה ה-19, וגבולה עם סומלילנד הבריטית היה אחד הגבולות הראשונים של אתיופיה שנקבעו על ידי אמנה.
החוקר י.מ. לוויס מפרש בצורה שונה את האמנה הזו, "האדמות שאתיופיה סיפחה בהאאד היו חלק מסומלילנד הבריטית אך הבריטים וויתרו לאתיופיה ולא טענו על בעלות".
הלכה למעשה, אתיופיה שלטה בצורה מנהלית על אזור קטן מזרחית לעיר ג'יג'יגה, עד 1934 כאשר האמנה האנגלו אתיופית הגדירה את הגבול באזור, וסיפחה את האזור סופית לאתיופיה.
אחרי כיבושה של מזרח אפריקה האיטלקית במהלך המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה על ידי בעלות הברית, הבריטים התלבטו האם לספח את האזור בשנית לאתיופיה, או לאחדו עם "סומלילנד הבריטית וסומלילנד האיטלקית וליצור סומליה יותר גדולה". בוועידת לונדון של בעלות הברית, אתיופיה ניסתה באופן לא מוצלח לגרום לסיפוחם של אוגדן ואריתריאה לתוכה ב-1945, התעמולה העקשנית של אתיופיה השתלמה והאזור סופחה אליה בשנת 1948 אך לא סומלילנד האיטלקית, ג'יבוטי, ואזור ליד בהאאד ליד הגבול עם ג'יבוטי שבסופו של דבר סופחה אליה סופית ב-1954.
בעבר ואף כיום משמש אזור אוגדן כמוקד לסכסוך בין אתיופיה לסומליה, שהגיע עד כדי מלחמה בשנות ה-70 - מלחמת אוגדן.
ארמית שומרונית
ארמית שומרונית, או שומרונית, הייתה ניב מניבי השפה הארמית ששימשה את השומרונים בכתבי הקודש והספרות שלהם. אין לבלבל אותה עם השפה העברית השומרונית של כתבי הקודש. הארמית השומרונית החליפה את העברית השומרונית העתיקה בשימוש היום-יומי, רק שאחר כך חדלה להיות שפה מדוברת בעצמה בין המאות ה-10 וה-12 והוחלפה על ידי השפה הערבית וליתר דיוק על ידי הניב של הערבית הפלסטינית השומרונית.
בצורתו היא מזכירה את הארמית של התרגומים, וכתובה באלפבית השומרוני.
יצירות חשובות שנכתבו בשפה זאת כוללות את התרגום השומרוני ותיבת מרקה. ישנם גם טקסטים משפטיים, פרשניים וליטורגיים, אם כי יצירות מאוחרות מאותו סוג נכתבו לעיתים קרובות בערבית.
שיאה של השפה היה במאות הרביעית והחמישית, בה חיברו השומרונים פיוטים על טהרת הארמית, ללא שימוש כמעט בעברית.
לאחר הכיבוש הערבי של ארץ ישראל במאה השביעית, החלה הערבית דוחקת את רגלי הארמית, ובמקביל החלה חזרה בחיבורים הדתיים אל העברית השומרונית.
לצאת מהארון (סרט)
לצאת מהארון (בצרפתית: Le placard) הוא סרט צרפתי משנת 2001.
עלילה
פרנסואה פיניון הוא גרוש, אשר אשתו לשעבר ובנו המתבגר מתנכרים כלפיו, כאשר הוא מגלה שבהנהלת המפעל בו הוא עובד עומדים לפטר אותו, הוא מחליט בעצת שכנו להפיץ שמועה על היותו הומוסקסואל ובכך למנוע את פיטוריו, שכן סגל המפעל אינו מעוניין להיות מואשם בהומופוביה. מכאן מתחילה קומדייה של טעויות, ולאחר מכן הוא מתחיל לנהל מערכת יחסים עם אחת מעובדות המפעל.
קישורים חיצוניים
ביקורות
המועצה הכללית של העמקים
[[קובץ:2011 Andorra Parliament Structure.png|שמאל|ממוזער|250px|הרכב הפרלמנט של אנדורה בחלוקה מפלגתית.
כחול (20): דמוקרטים למען אנדורה;
אדום (6): המפלגה הסוציאל-דמוקרטית;
ירוק (2): איחוד לורידיאנה.]] המועצה הכללית של העמקים (בקטלאנית: Consell General d'Andorra) היא הגוף המחוקק של אנדורה הבנוי מבית אחד - פרלמנט המונה 28 חברים. החברים נבחרים ישירות על ידי העם, 14 מהם ממחוז הבחירה היחיד של המדינה ו-14 מייצגים כל אחד מ-7 מחוזות אנדורה - 2 מכל מחוז; הנבחרים מכהנים במשך ארבע שנים.
דמוקרטים למען אנדורה
דמוקרטים למען אנדורה, היא מפלגת השלטון באנדורה ואחת משתי המפלגות העיקריות בה. כיום (2011) יש למפלגה רוב במועצה הכללית של העמקים - היא הפרלמנט של אנדורה. אפיונה הפוליטי של המפלגה הוא מרכז-ימין.
שורשי המפלגה נטועים באיחוד של המפלגה הליברלית, מפלגת מרכז חדש ואלמנטים שונים מהמפלגה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בנוסף, המפלגה זכתה לתמיכתה של מפלגת איחוד לורידיאנה.
עד בחירות ב-2011 באנדורה, היא הייתה מפלגת האופוזיציה המרכזית במדינה. בבחירות אלו, התחרתה המפלגה בעיקר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית, אותה היא ניצחה וזכתה ב-20 מושבים בפרלמנט, הנתון הגבוה ביותר מאז תחילת תקפותה של חוקת אנדורה, בשנת 1993.
כיום, עומד בראש המפלגה שאווייר אספוט זמורה, המכהן גם כראש ממשלת אנדורה.
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אנדורה
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אנדורה, היא מפלגת האופוזיציה באנדורה ואחת משתי המפלגות העיקריות בה. כיום (2011) יש למפלגה מיעוט במועצה הכללית של העמקים - היא הפרלמנט של אנדורה. אפיונה הפוליטי של המפלגה הוא מרכז-שמאל.
ראשית המפלגה בשנת 2000, עת הוקמה המפלגה.
בבחירות שנערכו באפריל 2005 באנדורה, זכתה המפלגה ב-38.1% מקולות בחורים וב-11 מושבים בפרלמנט (מתוך 28); בכך הפסידה המפלגה את השלטון למפלגה הליברלית. בבחירות שנערכו ארבע שנים מאוחר יותר, באפריל 2009, זכתה המפלגה ב-45.03% מקולות בחורים וב-14 מושבים בפרלמנט; בכך ניצחה המפלגה, וזכתה בשלטון במדינה. לאחר שנתיים (אפריל 2011), נערכו בחירות בשלישית, ובהם הפסידה המפלגה את השלטון לטובת מפלגת דמוקרטים למען אנדורה; בבחירות אלו זכתה המפלגה ל-34.80% מקולות בחורים וב-6 מושבים בפרלמנט.
כיום, עומד בראש המפלגה ז'אומה ברטומאו קסאני, אשר כיהן בעבר בשנים 1010–2009 כראש ממשלת אנדורה.
הבחירות באנדורה
אחת לארבע שנים, מתקיימות בחירות כלליות למועצה הכללית של העמקים, הפרלמנט של אנדורה.
סטנלה אטלנטית
סטנלה אטלנטית (שם מדעי: Stenella frontalis) הוא מין לווייתן ממשפחת הדולפיניים החי באוקיינוס האטלנטי באזור זרם הגולף. דולפין זה מזוהה בזכות העור המנומר שלו על רקע גוף כחול כהה עד לבן.
אורכו של דולפין זה 2.26 מ' אצל זכרים ו-2.29 מ' בנקבות ומשקלו 140 ק"ג בזכרים ו-130 ק"ג בנקבות. הצעירים נולדים באורך 35-43 ס"מ.
הצעירים אפורים-לבנים או לבנים לגמרי וללא כתמים, כשהבוגרים (מגיל 3–4) בעלי גוף אפור, קצה אפור כהה בגב ובזנב והבטן לבנה. הם גם מנוקדים בכתמים. הם בעלי לסתות מוארכות, סנפיר גב קטן וזנב ארוך.
דולפינים אלה חברתיים ומשתמשים בקולות רבים כדי לתקשר ביניהם באמצעות שריקות גבוהות. הם נוטים לקפוץ לגובה מחוץ למים ולפתל את הגוף. הם נוטים להתגודד ליד ספינות ואופנועי ים ושוחים בהרבה מקרים ליד מינים אחרים של סטנלות וגם מינים אחרים של דולפינים כמו הדולפינן. באזורים כמו איי בהאמה הדולפינים גם ידידותיים לאנשים וצוללים יחד איתם.
כל שנה אלפי דולפינים נתפסים בצלצלי דיג שהורגים אותם, אבל הפגיעה אינה משפיעה על רוב הדולפינים שלא נמצאים בטווח הרשתות אל הרחק מהחופים.
אנדוני גויקוצ'יאה
אנדוני גויקוצ'יאה "גויקו" אולסקואגה (ספרדית: Andoni Goikoetxea "Goiko" Olaskoaga; נולד ב-23 במאי 1956 באלונסוטגוי, ביסקאיה) הוא מאמן כדורגל ספרדי, שבעבר היה גם כדורגלן. גויקוצ'יאה שיחק עבור הקבוצות אתלטיק בילבאו ואתלטיקו מדריד, וכן בנבחרות ספרד וחבל הבסקים. עקב סגנון המשחק הקשוח שלו, שכלל תיקולים חזקים, כונה גויקוצ'יאה  "הקצב מבילבאו".
קריירה
גויקוצ'יאה החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנערים של ארבויו, לפני שהצטרף לקבוצת אתלטיק בילבאו ב-1974. לפני שביסס את מעמדו בקבוצה הוא שיחק למשך תקופת מסוימת בבילבאו אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון. בשנות ה-80 הוא היה אחד מהשחקנים הבולטים באתלטיק בילבאו, שמאמנה היה חאבייר קלמנטה. שחקנים ידועים נוספים בהרכב הקבוצה באותה תקופה היו מנואל סרביה, דאני ואנדוני זוביזרטה. המועדון זכה ב-1983 באליפות הלה ליגה, וב-1984 המועדון השיג דאבל לאחר שזכה באליפות הלה ליגה ובקופה דל ריי.
גויקוצ'יאה זכור בעיקר על התיקול שביצע על דייגו מראדונה מאחור, שגרם לפציעתו הקשה של הכוכב הארגנטינאי. גויקוצ'יאה גרם גם לפציעתו החמורה של שחקן ברצלונה ברנד שוסטר, לאחר שפגע בברכו הימנית. פציעה זו גרמה לפגיעה תמידית בכושרו של שוסטר, בניגוד למראדונה שהחלים באופן מלא. בעקבות האירועים הללו גויקוצ'יאה זכה לכינוי "הקצב מבילבאו". בסך הכל הוא הופיע במדי בילבאו ב-369 משחקים וכבש 44 שערים. לאחר שעזב את בילבאו ב-1987 הוא עבר לשחק עבור אתלטיקו מדריד למשך שלוש עונות, וב-1990 הוא פרש ממשחק פעיל.
המזרחי (עיתון)
המזרחי היה כתב עת עברי שיצא לאור בפולין בין 10 בדצמבר 1918 עד 29 במאי 1924 במתכונת של שבועון, מטעם תנועת המזרחי בפולין.
אנדוני גויקוצ'יאה
קריירה
גויקוצ'יאה שיחק במדי נבחרת ספרד 39 פעמים, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד נבחרת הולנד ב-16 בפברואר 1983. הוא ייצג את ספרד ביורו 1984 ובמונדיאל 1986. במהלך המונדיאל הוא כבש שער אחד נגד נבחרת דנמרק. כמו כן, הוא הופיע פעמיים במדי נבחרת חבל הבסקים (1979 ו-1988).
המזרחי (עיתון)
היסטוריה
העיתון קם בשנת 1918, לאחר כינוס הוועד הפועל של תנועת המזרחי בפולין בכ"ט-ל' בכסלו תרע"ט, במסגרתו דן הוועד בשאלות הנוגעות לעם היהודי בכלל, ולהתארגנות תנועת המזרחי בפולין בפרט. בסיכום הוועידה נכתב כי יש "לגשת מיד להוציא שבועון עברי בשם 'המזרחי'". עורך העיתון לאורך כל שנות פרסומו היה יצחק ניסנבוים, רב ודרשן מהוגי המזרחי שגם שימש כנשיא תנועת המזרחי בפולין. מטרת העיתון הייתה לשמש כביטאון המרכזי של התנועה, במיוחד לקראת וועידת התנועה העולמית אשר עמדה להתכנס.
אנדוני גויקוצ'יאה
קריירה
מאז פרישתו ממשחק פעיל הוא אימן מספר קבוצות בלה ליגה ובליגת המשנה, כולל סלמנקה (1996–1998, ), קומפוסטלה, נומנסיה , ראסינג סנטאנדר וראיו ואיקאנו. כשאימן את סלמנקה בעונת הוא הצליח להעפיל איתה לליגת העל, לאחר שהקבוצה סיימה במקום השני של הליגה השנייה. כמו כן, הוא היה עוזרו של מאמן נבחרת ספרד חאבייר קלמנטה במהלך מונדיאל 1994 שנערך בארצות הברית. בשנים 2013 עד 2015 היה מאמן נבחרת גינאה המשוונית בכדורגל.
המזרחי (עיתון)
היסטוריה
העיתון עסק בעניינים הנוגעים לעם היהודי. מדור אחד הביא חדשות מארץ ישראל, מדורים אחרים דיווחו על החלטות הוועד הפועל של התנועה בפולין, וכן פעילויות התנועה. מדור נוסף בשם "בציונות" עסק בפעילות התנועה הציונית בפולין. המדורים לא היו קבועים, והשתנו במרוצת השנים.
העיתון שימש ככלי פוליטי-מפלגתי, ושיקף את פעילות התנועה והאידאולוגיה שלה.
דרכון יפני
דרכון יפני (ביפנית: 日本国旅券) הוא דרכון המונפק לאזרחי יפן, לצורך מעבר בין מדינות. נכון לשנת 2020, דרכונים יפניים פטורים מאשרה בכניסה ל-193 מדינות, מה שהופך את הדרכון לדרכון החזק בעולם.
היסטוריה
מסמכי הנסיעה הראשונים לאזרחי יפן הוצגו בשנת 1866, סמוך לסוף תקופת שוגונת טוקוגאווה. מסמכים היו כמו "מכתב בקשה" המאפשר לאזרחים יפנים לנסוע מעבר לים למטרות עסקים וחינוך. המונח "דרכון" הוכנס רשמית לשפה היפנית בשנת 1878, ובשנת 1900 נכנסו לתוקף התקנים הראשונים המסדירים את השימוש בדרכונים יפניים. הצורה המודרנית של הדרכון היפני נוצרה לראשונה בשנת 1926, והדרכונים היפנים הראשונים הניתנים לקריאה במכונה נוצרו בשנת 1992.
סוגי דרכונים
כל הדרכונים היפנים שהונפקו לאחר 20 במרץ 2006 הם דרכונים ביומטריים.
בדרכונים יפניים יש את החותם הקיסרי של יפן, במרכז הכריכה הקדמית, כאשר התווים היפניים 日本国旅券 כתובות מעל, ומתחת לכיתוב כתוב JAPAN PASSPORT (דרכון יפן). דרכונים רגילים התקפים לחמש שנים הם בצבע כחול כהה, ואלו התקפים לעשר שנים כוללים כיסויים בצבע אדמדם. בנוסף, צבע הדרכונים רשמיים הוא ירוק כהה, וצבע הדרכונים דיפלומטיים חומים כהים.
דף נתונים
דף המידע מסתיים באזור הניתן לקריאה במכונה.
תמונה בדרכון יפני צריכה לעמוד בדרישות מסוימות:
הדרכונים מכילים הערה מהמדינה המנפיקה, המופנית לרשויות של שאר המדינות, המזהה את נושא הדרכון כאזרח של אותה מדינה, ומטרתו לאפשר לו לעבור ולהתייחס אליו על פי נורמות בינלאומיות. ההערה בתוך הדרכונים היפנים מציינת:
ביפנית:
באנגלית:
שפה
דרכונים יפניים מודפסים במלואם גם ביפנית וגם באנגלית, למעט ההערה שנמצאת בסוף הדרכון, המודפסת רק ביפנית. הערה זו מכילה מידע על מה שעל נושא הדרכון לדעת כאשר הוא נתקל במצבים שונים במדינה זרה.
שם המשפחה, השם הפרטי ופרטים אחרים (כמו מקום מגורים) מצוינים רק באותיות לטיניות. שמות יפניים נכתבים על פי שיטת הרומנטיזציה של הפבורן, אך מקרים יוצאים מן הכלל ניתנים במקרים מסוימים, בעיקר כאשר השם הוא תעתיק קאטאקאנה של שם לועזי (בן זוג יפני או ילד יפני של אזרח מדינה זרה), ובמקרה זה ניתן להשתמש באלפבית הלטיני.
דרישות אשרה
דרישות ויזה לאזרחים יפנים הן הגבלות הכניסה המנהליות על ידי הרשויות של מדינות אחרות המוטלות על אזרחי יפן. נכון ל-6 באוגוסט 2022, לאזרחים יפנים הייתה גישה ללא ויזה או ויזה בהגעה ל-193 מדינות וטריטוריות, מה שדירג את הדרכון היפני כדרכון החזק בעולם מבחינת חופש הנסיעה לפי מדד הנלי לדרכונים. בנוסף, מדד הדרכונים של ארטון קפיטל מדרג את הדרכון היפני במקום הרביעי בעוצמתו בעולם עם ציון ניידות של 172 נכון ל-6 באוגוסט 2022.
נכון לשנת 2022, הדרכונים של יפן, ברוניי, סינגפור וסן מרינו הם היחידים שמאפשרים כניסה ללא ויזה או אשרה בדואר אלקטרוני לארבע המדינות בעלות הכלכלה הגדולה בעולם, כלומר סין, הודו, האיחוד האירופי וארצות הברית.
כיפת ברזל (סדרת טלוויזיה)
שידורה של העונה הראשונה החל ב-17 באוקטובר 2017 בערוץ 2 במסגרת הזכיינית "קשת", וב-1 בנובמבר 2017 עבר שידורה לקשת 12, עד לסיומה ב-14 בדצמבר 2017. העונה השנייה כללה חמישה פרקים ושידורה החלה כבר ב-30 בדצמבר 2017. עונה זו הסתיימה ב-27 בינואר 2018 כשהתסריטאי הראשי שלה הוא יוסי מדמוני.
שיר הנושא של הסדרה, "גם כי אלך", הוא לחן מקורי על מילים מספר התהילים. הלחן נכתב ובוצע על ידי אליסף בשארי ויקיר ששון, הרכב האתנו-גרוב הישראלי "רבע לאפריקה".
עונה 1
בתחילת 8 הפרקים הראשונים מראים קטעים מתוך התרגיל הלילי שבו גור אריה נעלם ובהמשך עוברים שלושה חודשים לפני כן - הזמן שבו החיילים החרדים התגייסו והחלו את הטירונות. בסיס היחידה וסביבתו הוא מקום ההתרחשות העיקרי של העלילה, ולעיתים עוברת העלילה למקומות שמחוץ לבסיס, ובפרט לבני ברק, עיר מגוריהם של יעקב ועמרם.
עמרם אלקיים (רועי ניק) וחברו שימי אלבז (עדי אלון) נמלטים משני גברים שרדפו אחריהם בסמטאות פרדס כץ בעקבות גנבת צרור יהלומים המוסתר בתוך מזוזה והיו שייכים לעבריין אביגדור (אורן כהן). במהלך המרדף עולה עמרם לאוטובוס, שמתגלה לו כאוטובוס המסיע חרדים לבקו"מ, ושם הוא מתגייס. יעקב אנילביץ' (דולב מסיקה) מגיע לבקו"מ מלווה על ידי אמו הדואגת (דוית גביש).
כאשר יעקב יוצא לחופשת שבת, אביו מסרב להכניסו לביתו, ושולח אותו לישון אצל סבתו. לפני כניסת השבת יעקב ועמרם, בלבוש אזרחי אך עם רוביהם על כתפיהם, נתקלים בחבורת צעירים חרדים, ובהם אחיו של יעקב, ובתגרה שמתפתחת גונבים החרדים את הרובים של יעקב ועמרם והללו מתלוננים למפקדיהם. הרובים מוחזרים למפקד פלוגת הטירונים על ידי אחד מהגונבים אך ללא עונש. יעקב ועמרם מחליטים לנקום בתוקפיהם ועמרם גונב רימונים מהבסיס, אך אלישבע (יעל פולמן), קצינת הת"ש, משכנעת אותו לא לפעול נגד החוק ועמרם מחליט להחזיר את הרימונים אך נתפס בדרך. יעקב משכנע את חבריו למחלקה להפגין למען שחרורו של עמרם, ובסופו של דבר מפקד המחלקה, אלכסיי (איליה ציבולסקי), הוא שפונה לאלוף הפיקוד ומביא לשחרורו של עמרם.
לאחר שחרורו עמרם נמצא בקשר עם אלישבע. כשהמחלקה משתחררת לשבת עמרם מחליט לנסוע לאפרת - היישוב בו אלישבע מתגוררת. עמרם מפספס את האוטובוס חזרה ואמה של אלישבע מזמינה את עמרם להישאר אצלם בשבת, למורת רוחו של בנג'י (עופרי ביטרמן), אחיה של אלישבע, והסמל ביחידה של עמרם. במהלך השבת יונתן (יובל שבח), אחיה הקטן של אלישבע ועמרם פורצים למזכירות היישוב ויונתן גונב משם אייפון. במוצאי שבת, בנג'י מתעדכן בפריצה ולאחר שמוצא את האייפון במיטתו של עמרם, הוא מאשים אותו בגנבה ועמרם יוצא מביתם בכעס ומכה בחור שהקניט אותו. אלישבע מבינה שעמרם לא אשם ורצה להתנצל אחריו. בהמשך היא מבררת על עברו ועל אביו שאיננו בקשר עמו (אייל רוזלס) וכן על כך שאמו לא מתה כפי שסיפר.
במקביל מתפתח קשר מהוסס ברשת הקשר בין יעקב לבין הסמלת תמר (סוזאנה פפיאן). תמר משקרת ליעקב וטוענת שהיא בלונדינית ואחרי מספר לילות של דיבורים בקשר הם מחליפים ביניהם ספרים. יעקב מחליט להחזיר לתמר את הספר אך מתבלבל בינה לבין חברתה הבלונדינית ותמר נפגעת ממנו. לאחר שהיא עוזרת לו בריאיון לתקשורת הוא מתנצל. ואולם בגלל היותה חילונית יעקב מחליט גם לבדוק שידוך שארגן לו הרב אריה ערבליך (יהודה בארקן), ראש ישיבת ויזניץ' והוא מחליט להתארס. עקב כך הוא בוחר לפרוש מהצבא, אך תמר מגיעה לבקר אותו בבני ברק, שומעת שהוא מאורס והשמועה שהוא נפגש איתה מגיעה להוריו. יעקב מבטל את האירוסין וחוזר לצבא.
גור אריה (אבי מצליח), מתנחל שהשתייך לנוער הגבעות ומתגייס במפתיע, נתון ללחץ של איש השב"כ ספי (רותם קינן) שמאיים "להעיף אותו" ומבקש ממנו למסור מידע והוא מלשין על הרימונים של עמרם ללא ידיעתו. הוא הוטרד מינית בילדותו על ידי הרב ישראל מנשה (ישי גולן), חברו של אביו, שלימד אותו וגרם לו לבטל אירוסין, להתגייס ולעזוב את הישיבה. הוא כמעט שורף לרב את המשרד אך מתגלה על ידו. הוא אומר לספי שיש לרב בנזין בארונית והוא שולח בחורים להצית מסגדים, וגורם למעצרו. בתרגול המחלקה סביב קריית ארבע, רב המחלקה אליהו גרנות (דני שטג) מאשר לרב מנשה להשמיע להם שיחה אך גור אריה לא מצליח להישאר בפנים ונאלץ לגלות לרב על מה שעבר. מיואש הוא פונה לאחד החיילים ומספר שהוא הלשין על עמרם ובלילה כשהם בשטח, עמרם שהיה חברו לפני כן, נותן לו מכות ומבריח אותו מהקבוצה.
אלכסיי והטירונים חוזרים על עקבותיהם כדי למצוא אותו, ומגלים פלסטיני שגור אריה הרג, ואילו גור אריה מתבצר במסגד סמוך ולא מסכים לצאת. בזמן שאלכסיי והמ"פ מנסים להוציאו משם, מתקרבת אל קבוצת החיילים חבורה של פלסטינים צעירים ומיידה אבנים לעברם. המחלקה תופסת עמדות אך עמרם ויעקב מתחמקים בניסיון לחלץ את גור אריה בדיבורים. למקום מגיעה יחידת ימ"מ ובזמן שהם נערכים אלכסיי תופס את עמרם ויעקב מתחמקים אך מצטרף אליהם. הם פורצים למסגד ומנסים לשכנע את גור אריה לצאת אך הוא צורח עליהם לצאת. אלכסיי לא מקשיב לו וגור אריה יורה לו ברגל ומפיל אותו.
גור אריה מבקש להביא את הרב מנשה למסגד וכשהוא מגיע הוא מבקש ממנו לדבר לבד. גור אריה שואל אותו למה הוא פגע בו והרב אומר שהוא פיתה אותו ושהוא יעזור לו לתקן את מה שגרם לו. דברי הרב גורמים לגור אריה להתאבד, אך אף אחד לבד מהנוכחים בחדר יודע על כך וחושבים שהוא פלט כדור בשגגה.
יעקב מוצא הקלטה של השיחה האחרונה של גור אריה ומעביר אותה לרב גרנות. למחרת המחלקה מגיעה לשבעה של גור אריה ומוצאים שם את הרב מנשה. כשהוא רואה את יעקב ועמרם הוא מחליט לברוח אך הם עוצרים אותו מחוץ לבית. הרב גרנות מגיע, משמיע לרב מנשה את ההקלטה ומזמין לו משטרה. בינתיים אלכסיי מודח מהמחלקה, בנג'י מחליף אותו ורודה בטירונים שמחליטים לנקום בו ומפילים אותו מאלונקה. הוא מחליט לפעול לסגירת המחלקה. אלכסיי הפורש מגיע להיפרד מעמרם.
שימי כמעט נתפס על ידי אביגדור ומעביר לעמרם את המזוזה שמותקנת בבסיס. הוא מנסה למכור אותה מהר אך הלקוח מתברר כעובד של אביגדור. בהמשך אביגדור לוכד את שימי ומאיים עליו אך שימי מבטיח להחזיר לו למחרת את היהלומים, ועמרם אכן מחזיר אותם בבקשה שיעזוב את שימי. שימי משקר על עמרם שאביגדור לוחץ אותו להעביר שקית קנאביס דרך הצבא, אך יעקב תופס במקרה את השליח. לאחר ריב עם עמרם הוא מעביר את השקית לאלכסיי. שימי שורף את מכוניתה של אלישבע ואומר לעמרם שהוא ייתן לו עוד צ'אנס אם יגנוב עבורו כלי נשק. עמרם פותח לשימי את שער הבסיס בלילה וזה מתגנב לנשקיה וגונב כלי נשק אחד יותר ממה שסוכם. עמרם מתווכח איתו והוא מכה אותו ועמרם מתעלף. הוא לוקח את הרובה של עמרם ובורח, מה שמחשיד את השומר שקורא לאלישבע הקצינה. אלישבע מגלה שנעלמו רובים ומדווחת לקצינים, מה שגורר חקירה רצינית. אלישבע מבינה שזה קשור לעמרם ומסרבת לדבר איתו.
עמרם מבקש מאביגדור לעזוב אותם, וזה מחליט לסגור חשבון עם שימי. עמרם מבין מה קרה, מוצא את שימי במחבוא ומחפש את הרובים. שימי שולף את אחד הרובים הגנובים ומאיים עליו אך יעקב מגיח מאחוריו במפתיע ויורה לשימי ברגל. כשהם מתרחקים אביגדור מגיע לסגור עם שימי חשבון.
בסוף העונה הראשונה הקצינים העליונים מוצאים את הרובים הגנובים על המיטה של עמרם ומשטרה צבאית מגיעה ולוקחת את עמרם באזיקים.
עונה 2
לאחר כחצי שנה בכלא הצבאי, עמרם משתחרר בעקבות עסקה שחתם עם השב"כ ונשלח להשלים את הטירונות הצבאית שלו באותה המחלקה, לצד טירונים חדשים. הוא מתיידד במהירות עם הטירונים החדשים ביניהם יונתן, אחיה של אלישבע ואליהו, חסיד ויז'ניץ מהקהילה של יעקב שהתגייס לצבא כדי להתנתק מהנורמות החרדיות ולצאת בשאלה.
בינתיים, יעקב תופס את מקומו של בנג'י והופך לסמל המחלקה. עד מהרה היחסים בין יעקב ועמרם מתערערים, כשיעקב מבקש מעמרם להתרחק מאליהו ומתייחס אליו בקרירות כאל כל הטירונים האחרים, בעוד עמרם מסרב לציית לפקודות מהמפקד החדש שלו. בעונה זו מתגלה כי הקשר בין יעקב לתמר לא הצליח להתקדם, ונפרדו כמכרים.
אליהו נתפס מחלל שבת והוא מבקש לעבור ליחידה חילונית. יעקב מסרב לקבל את בחירתו ומשכנע את אליהו לצאת להתבודדות בטבע. השניים יוצאים מן הבסיס, אך יעקב מגלה את אליהו שוכב חסר הכרה, ובטרם יספיק להגיב הוא עצמו חוטף מכות ומוצא את עצמו כלוא בחדר קטן, ידיו אזוקות ושק לראשו.
חיפושים מתחילים אחרי השניים. תחילה מסיירים סביב הבסיס, אך לאחר שמתקבל מידע מרב הבסיס שהיה חשש לתקיפה מצד חסידי ויז'ניץ, מתמקדת החקירה בהם. נסיונותיו של עמרם לשכנע את כוחות הביטחון שכיוון חקירה זה מטופש וחסר סיכוי - עולים בתוהו. אמו של יעקב מתחרטת על התנכרותה אליו ופונה בתקיפות אל ראש הישיבה, אך הוא משכנע אותה שאינו יודע דבר.
בינתיים מצליח יעקב לשחרר את ראשו מן השק ואת ידיו מן האזיקים, המתגלים כאזיקון פלסטיק פשוט.
עמרם פונה לחוקר השב"כ ג'ו (אלון חמאווי) שעמרם מרגל בשבילו ולכן שוחרר מהכלא, ומבקש ממנו שיחפש בשבילו את חברו לשעבר, יעקב, ובתמורה ידווח על החייל שאיתו - אלחנן (יהונתן וילוז'ני), פעיל נוער גבעות לשעבר. עמרם נקשר לאלחנן ומגלה שמאז רצח אחיו הוא נטש כל חלק בפעילות של נוער הגבעות והוא טיפוס מסתגר שנמנע מפעילות.
במקביל, עמרם מבטא באוזני אלישבע את אכזבתו מכך ולא ביקרה אותו ולא השיבה להודעותיו בכל ימי מאסרו. אלישבע נפגעת. עמרם מנסה לחדש את הקשר עמה, אך היא מגיבה בקרירות. בחיר לבה, המ"מ של הפלוגה החרדית, מציע לה נישואין והיא מקבלת. עמרם שומע את הבשורה מאחיה, יונתן, המשרת עמו באותה פלוגה, ונותר המום ומבולבל.
יעקב מנסה להיחלץ מהחדר - הנראה כמין מחסן מבולגן - אך אינו מצליח. מישהו נותן לו עוגה - שהצופה מזהה אותה כעוגה שנאפתה זמן קצר קודם לכן לכבוד יום ההולדת של יונתן - מונחת על גבי נייר צה"לי. בתחילה, יעקב חושד שעמרם כלא אותו אך בהמשך מתבררת האמת המרה. אליהו התקוטט עם יונתן וחברו הלל (מיכאל גבעתי) והם פגעו בו פגיעה אנושה והרגו אותו. הם ראו את יעקב מתקרב והבינו בטעות שהוא יודע משהו. כדי שיעקב לא ילשין עליהם, הם כלאו את יעקב והשאירו את אליהו לגורלו. לאחר מכן, כאשר יונתן פתח את החלון על מנת לשחרר את יעקב, האחרון זיהה אותו ולכן הוא כלא אותו שוב. הם התווכחו מה לעשות עם יעקב - האם לשחרר אותו תוך סיכון של הלשנה או להניח לו למות.
בסופו של דבר מתגלית גופתו של אליהו וחוקרי מצ"ח חוקרים את חיילי היחידה, עמרם מגלה את מעורבותו של יונתן במקרה ומעדכן בכך את אחותו - אלישבע. במקביל מנסה להציל את יעקב וכופה על יונתן להוביל אותו למקום המסתור שבו מוחזק יעקב, אך כשהם מגיעים לשם הם מגלים שהלל החליף את המנעולים ולא ניתן לפתוח את המקלט.
עמרם גורר את יונתן למשרדה של אלישבע ושם הוא מספר הכל. אלישבע מבקשת מעמרם לשתף פעולה עם תוכניתו של הלל להוציא את יעקב בלילה ולהשליכו ליד כפר ערבי. עמרם מסכים ואף משביע את יעקב שלא יספר על יונתן והלל.
אחרי השבעה עמרם ואלישבע נפגשים. אלישבע מתנצלת על שכמעט סיבכה את עמרם ואומרת לו שהיא עוזבת את הבסיס. יעקב חוזר לחיק משפחתו, שכעת מקבלת אותו באהבה, ולאחר מכן גם לפקד על כיתת הטירונים ועל עמרם שחוזר להיות חברו.
משה מורו
משה מוּרוֹ (Murro; 1888, מינסק, רוסיה הלבנה (האימפריה הרוסית) – 3 במאי 1957, ירושלים) היה צייר ופסל ישראלי, ממשיך דרכם של בוריס שץ וזאב רבן. הקים את בית המלאכה "הקמיע" בבצלאל בירושלים ועסק ביצירת קמיעות בשן ובאבן ותבליטים.
פעילותו
בינואר 1921 נבחר מורו להיות חבר ועד "אגודת בית הספר בצלאל", שבו זכה שץ להיות נשיא של כבוד.
מורו ייסד קבוצה בבצלאל שיצרה תכשיטים וקמיעות למדליונים, וסיכות ומיניאטורות לטבעות. בעלי מוטיבים יהודיים, תוך העתקה של יצירות מאמנים שמרביתם יהודים.
מיצירותיו המפורסמות: לוחית נחושת שיצר עבור אליעזר בן-יהודה. בן יהודה העניק לו תמונה של הלוחית בחזרה בצירוף הקדשה:.
יצירות נוספות הן; "סביבון מעוטר בדימוי יהודה השבויה ויהודה המשוחררת" (1929), התבליט "אליעזר ורבקה" 1929 המבוסס על רישום של זאב רבן ומתארת את הסיפור התנ"כי של אליעזר, עבדו של אברהם, שנשלח על ידו להביא כלה עבור בנו יצחק, ובמהלך אותה השליחות הוא פוגש את רבקה בסמוך לבאר.
"בִּירוּשָׁלֵם" לוחית נחושת עם דמות של יהודי תימני על רקע העיר העתיקה של ירושלים, מחזיק ספר ביד אחת ומקל באחרת.
משה מורו נפטר ב-3 במאי 1957 ונקבר בהר המנוחות.
מזהירי שבת
מזהירי שבת הוא שם ששימש ארגונים רבים לעידוד שמירת השבת.
היסטוריה
על ארגונים בשם "מזהירי שבת" דווח בהצפירה כבר בשנות ה-80 של המאה ה-19. בדצמבר 1882 מסופר על חברת מזהירי שבת שהוקמה בלומז'ה:
בספטמבר 1889 תוארה החברה בביאליסטוק:
הרב ישראל מאיר הכהן יצא בקריאה להקים בכל מקום יישוב חברת "מזהירי שבת" וכתב: "אם יהיו מפקחים על זה יצילו הרבה נפשות קדושות מעוון חילול שבת החמור" וחזר על בקשתו זו שוב ושוב במכתביו.
בשנות ה-20 פעלו חברות של מזהירי שבת במקומות רבים ברחבי פולין וליטא.
בשנות ה-30 הוקמו חברות מזהירי שבת במספר יישובים בארץ ישראל. דב סוקולובסקי הקים חברת מזהירי שבת בירושלים וחברות פעלו גם בחדרה ובבני ברק.
דרכי פעולה
עיקר מטרת חברת מזהירי שבת במכתבי החפץ חיים היה להוכיח את בעלי החנויות לסגור אותם בזמן.
חברות מזהירי שבת חפשו דרכים מגוונות לעודד את שמירת השבת. בסלונים הם הביאו להסכמת מובילי הסחורות והסבלים שסחורות שהגיעו לעיר במוצאי שבת או בשבת יובלו לאחר השבת בחצי המחיר הרגיל, כדי למנוע את הובלת הסחורות בשבת עצמה.
בירושלים, החברה פעלה אצל שלטונות המנדט בדרישה לחייב את סגירת החנויות ביום שישי לפני כניסת השבת. החברה זקפה לזכותה את העובדה שבתי הקולנוע בירושלים היו סגורים בשבת. ראשי החברה גייסו מאות מתנדבים שארגנו פעולות מחאה וניהלו מאבק נגד פתיחת עסקים וחילולי שבת בירושלים. בין המשתתפים המפורסמים בפעילות החברה בירושלים היו הרבנים: אריה לוין, דב סוקולובסקי שבתי יודלביץ, חייקל מילצקי, מרדכי אליהו וישראל יעקב פישר. סוקלובסקי נהג לשלוח מכתבים לאנשים שנראו מחללים שבת שבהם ביקש מהם שלא לחלל שבת.
בחדרה פעלה החברה לחקיקת חוק שיצמצם את חילול השבת.
אופי הפעילות בירושלים ובני ברק
בנטורי קרתא הציגו את ההבדל, לשיטתם, בין מזהירי שבת בירושלים לבין שאר החברות:
בספר על החזון אי"ש מתוארת פעילות מזהירי השבת בבני ברק:
הר סולימאן
הר סולימאן (בקירגיזית: Сулаймантоо; באוזבקית: Sulaymon tog) הוא הר המתנשא בליבה של העיר אוש שבעמק פרגנה במערב קירגיזסטן. ההר ידוע גם בכינויים "כס סולימאן", "סלע סולימאן" או "כתר סולימאן", על שמו של הנביא סולימאן, הוא המלך שלמה, שלפי המסורת קבור בו. לפי מסורת נוספת הנביא מוחמד התפלל במקום. בשנת 2009 הוכרז הר סולימאן כאתר מורשת עולמית.
גאוגרפיה
סולימאן הוא הר סלעי וצחיח שצורתו בבסיסו היא כשל מעוין. אורכו של ההר ממזרח למערב הוא קילומטר וחצי, ורוחבו מצפון לדרום הוא 800 מטרים. ההר בן חמש הפסגות מתנשא לגובה של 1,175 מטר מעל פני הים, והוא צופה על העיר שמסביבו מגובה של כ-250 מטר. כביש סלול מטפס אל חלקו המרכזי של ההר.
היסטוריה
ההר היה למקום עלייה לרגל כבר לפני 1500 שנים, דהיינו זמן רב לפני הגעת האסלאם לאזור, והפולחן הנוהג במקום מערב יסודות מוסלמים עם יסודות קדם-מוסלמים. על ההר קמו שבעה-עשר מקומות פולחן הנמצאים עדיין בשימוש והמחוברים זה לזה בשבילים, ומקומות נוספים רבים שננטשו. מכיוונים מסוימים מזכיר ההר אשה הרה כורעת, וייתכן שדימוי זה הוליד את המסורת כי נשים שלא הצליחו ללדת, יזכו בילד אם יפקדו את המקום. עוד גורסת המסורת כי נשים הרות ילדו ילד בריא אם יבקרו בו. נוסף על סגולות אלה, יוחסה להר הקדוש היכולת לרפא כאבי ראש וכאבי גב ולהעניק אריכות ימים.
האתר הידוע ביותר על ההר הוא "מסגד תח'ת-א סולימאן" ("כס שלמה") או "בית באבור", שראשיתו בשנת 1497, כאשר באבור, מלך פרגנה ולימים מייסד האימפריה המוגולית, הקים לעצמו בקתה ומסגד פרטי על פסגתו המזרחית של ההר (מסומן על ידי הדגל על הפסגה הימנית שבתמונה בתבנית). עם השנים השתלבו המסורות אודות סולימאן ובאבור. המבנה חרב ברעידת אדמה בשנת 1853 אך נבנה מחדש. בשנות ה-60 של המאה העשרים נהרס המבנה בהתפוצצות מסתורית, שיש המייחסים אותה למשטר הסובייטי שביקש להילחם במעמדו הקדוש של ההר, והוקם שוב לאחר עצמאות קירגיזסטן ב-1991. בנוסף שוכן על ההר מוזיאון להיסטוריה ולתרבות שנחצב בדופן ההר (הפסגה השנייה משמאל בתמונה בתבנית) בתקופה הסובייטית (הכביש העולה להר מוביל אליו ושם הוא מסתיים).
למרגלותיו המזרחיות של ההר שוכנים בית קברות מוסלמי, מוזיאון לתולדות דרך המשי, המאוזוליאום של אסף בן ברכיה (יועץ למלך שלמה, לפי המסורת המוסלמית) ומסגד רבאט עבדוללה ח'אן.
משלוח מיוחד
משלוח מיוחד הוא אלבום האולפן השני והאחרון של צמד הראפ פלד ואורטגה. את האלבום הוציאה לאור ב-4 בדצמבר 2010 חברת התקליטים היי פייבר הפקות בפורמט תקליטור בלבד. באלבום נכללו אחד-עשר רצועות, כולן מושרות בשפה העברית. הוא כולל קו מוזיקלי המשלב בין סוגות הראפ וההיפ הופ.
רודולפו נרי-ולה
רודולפו נרי-ולה (בספרדית:  Rodolfo Neri Vela) (נולד ב-19 בפברואר 1952, צ'ילפנסינגו) הוא מדען מקסיקני ואסטרונאוט מטעם נאס"א. הוא היה המקסיקני הראשון שטס לחלל.
ביוגרפיה
רודולפו נרי-ולה נולד בשנת 1952 בצ'ילפנסינגו למשפחה בעלת שורשים מאיטליה. לאחר סיום בית הספר הוא למד באוניברסיטה במקסיקו סיטי וסיים אותה בשנת 1975 עם תואר בבניית מכונות וחשמל. בשנת 1976 הוא קיבל תואר שני בטלקומוניקציה מאוניברסיטת אסקס. בשנת 1979 הוא קיבל תואר שלישי מאוניברסיטת ברמינגהאם עבור מחקר בתחום קרינה אלקטרומגנטית.
לאחר סיום הלימודים נרי-ולה חזר מקסיקו ועבד במספר מוסדות ממשלתיות בתחום חשמל וטלקומוניקציה. בשנת 1983 הוא התחיל לעבוד בפרויקט לוויין מקסיקני Morelos במשרד התקשורת.
בסוף שנת 1982 נחתם הסכם לפיו בעקבות שיגור מספר לוויינים מקסיקנים, המדינה קיבלה אפשרות לשלוח אסטרונאוט לחלל. בחירת המועמדים החלה רק בשנת 1985 וביוני נשלחו שלושה נבחרים לקורס בנאס"א.
לאחר סיום קורס הכנה רודולפו נרי-ולה נכלל בצוות STS-61-B שנשלח לחלל על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס בנובמבר 1985. במהלך הטיסה בין היתר שוחרר לוויין תקשורת Morelos-B.
בשנים 1989–1990 נרי-ולה שהה בהולנד ועבד בסוכנות החלל האירופית. בהמשך הוא חזר למקסיקו ותקופה ארוכה הוא מלמד באוניברסיטה במקסיקו-סיטי כפרופסור בפקולטה לבניית מכונות.
נרי-ולה פרסם מספר ספרים ומספר רב של מאמרים מדעים.
יחסי טורקיה–סרביה
יחסי טורקיה–סרביה הם יחסי החוץ בין סרביה לטורקיה. סרביה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול. מאידך, טורקיה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד. שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה, בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (OSCE), בהסכם הסחר החופשי במרכז אירופה (CEFTA) ובארגון השיתוף הכלכלי בים השחור (BSEC).
הסכמים
ביוני 2009 חתמו שתי המדינות על הסכם סחר חופשי.
יחסים מודרניים
שר ההגנה הטורקי וג'די גונול ושר ההגנה הסרבי דראגן שוטנובץ נפגשו באנקרה ב-12 במאי 2009 כדי לחתום על הסכם שיתוף הפעולה הביטחוני. גונל הצהיר כי "למרות שאין לנו גבול משותף, אנו רואים בסרביה שכנה", ו"טורקיה רוצה לשמור ולשפר את קשריה עם סרביה בצורה הטובה ביותר, בין כל מדינות הבלקן האחרות." שוטנובץ אישר כי "יש הרבה דברים לעשות בתחום זה", "אנו חושבים לקחת כמה יוזמות בענף הביטחון ביחד, כמו הייצור המשותף בטורקיה או סרביה."
נשיא טורקיה עבדוללה גול ביקר בסרביה ב-26 באוקטובר 2009, והיה לנשיא טורקיה הראשון שביקר בסרביה מאז 1986.
נאומו של ארדואן בקוסובו
באוקטובר 2013 גינה משרד החוץ של סרביה את הצהרתו של ראש ממשלת טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, שנשא במהלך ביקור בקוסובו. ארדואן אמר בנאומו: "אל תשכחו שקוסובו היא טורקיה וטורקיה היא קוסובו". הוא הוסיף כי הוא "מרגיש בבית" בכל פעם שהוא מבקר בקוסובו. משרד החוץ הסרבי הגיב באומרו כי דבריו של ארדואן "לא יכולים להתקבל כידידותיים", וכי העיירה פריזרן, בה נאם את הנאום, "היא ככל הנראה המקום הכי פחות מתאים להצהרות כאלה" בגלל היותה מקום הקבורה הראשוני של קיסר סרביה מימי הביניים של סרביה דושאן האדיר.
פוליטיקאים סרבים שונים, ביניהם ראש הממשלה איוויצה דאצ'יץ' ויו"ר הפרלמנט נבוזה סטפנוביץ', דחו את נאום ראש הממשלה הטורקי. יתרה מזאת, שגריר טורקיה בבלגרד זומן על ידי משרד החוץ הסרבי לתת הסברים ב-26 באוקטובר, והנשיא טומיסלב ניקוליק הודיע על נסיגת סרביה משיחות משולשות שכללו את טורקיה ובוסניה באותו יום, בדרישת התנצלות מטורקיה על השערורייה." את ההצהרות גינו גם היינץ כריסטיאן שטראכה, מנהיג מפלגת החירות האוסטרית, שהאמין כי אירופה צריכה לקום נגד ראש הממשלה הטורקי. שטראצ'ה הצהיר כי "היומרות הטריטוריאליות שלו באירופה הן במרחק פסיעה משיקום האימפריה העות'מאנית שארדואן רוצה".
עם זאת, שר החוץ הטורקי אחמט דבוטוגלו אמר במהלך ראיון בערוץ TRT כי דבריו של ארדואן לא הובנו כהלכה. "דברים שנחתכו מהנאום הפכו לטענה שאיננו רוצים בה. אנו גם שואפים לקיים יחסים טובים עם סרביה. טורקיה שומרת על מרחק שווה לכל מדינות הבלקן, "הדגיש דבוטוגלו.
היחסים לאחר 2013
היחסים בין שתי המדינות התאוששו במהירות לאחר נאום 2013, עם עלייה ניכרת במספר הטיסות בין נמל התעופה בלגרד ניקולה טסלה ושדות תעופה באיסטנבול וכניסה של חברות טורקיות כמו Halkbank לשוק הסרבי. במרץ 2016 בריאיון לטלוויזיה N 1, שגריר טורקיה בבלגרד מחמט כמאל בוזז' הצהיר כי לדיפלומטיה של שתי המדינות יש שיתוף פעולה מצוין ללא קשר לעמדות שונות בשאלת הכרזת העצמאות של קוסובו 2008. תוך שהיא מציינת כי טורקיה תומכת במשא ומתן של בלגרד–פרישטינה. בשולי ועידת 2016 בנושא תחבורה ברת-קיימא גלובלית באשגבאט, טורקמניסטן, שר הכרייה והאנרגיה של סרביה, אלכסנדר אנטיק, הצהיר כי יחסים טובים בין סרביה לטורקיה תורמים ליציבות האזור כולו. השר קבע גם כי לחידוש הכביש המהיר A4 תהיה השפעה חיובית ישירה על טורקיה שכן הכביש המהיר משמש לאזרחים טורקים (בעיקר נהגי משאיות) שנוסעים בין ארצם למרכז ומערב אירופה. במהלך פגישתו עם מקבילו הטורקי Mevlüt Çavuşoğlu באנקרה באוקטובר 2016, שר החוץ הסרבי איוויצה דאצ'יץ' הצהיר כי היחסים הבילטראליים הם מכריעים לאזור וכי סרביה הוכיחה את הידידות עם טורקיה במהלך ניסיון ההפיכה הטורקי של 2016 כאשר בלגרד הביעה במפורש התנגדות לכל ניסיון של השתלטות אלימה והביעה תמיכה בממשלת טורקיה שנבחרה באופן דמוקרטי. הוא גם הזמין את נשיא טורקיה ומלבוט קבואוזלו לבקר בבלגרד. בדצמבר 2016 השתתף סגן יו"ר הפרלמנט הסרבי, ולדימיר מרינקוביץ', בפתיחת הבניין המחודש של שגרירות טורקיה בבלגרד ובאותה הזדמנות הצהיר כי היחסים הפוליטיים בין המדינות טובים מאוד. הוא הביע תמיכה מלאה של כל מוסדות המדינה של סרביה בטורקיה בתהליך ההתגברות על מצב ניסיון ההפיכה הטורקי לאחר 2016, וכי סרביה רוצה לראות את טורקיה היציבה שיש לה חשיבות רבה לכל האזור.
כאן גרים בכיף
כאן גרים בכיף היא קומדיית מצבים ששודרה החל מ־14 ביוני 2010 ועד לסיומה ב־29 ביוני 2012 בערוץ 10 במשך 3 עונות ו־50 פרקים. ומבוססת על הסדרה הקנדית דוברת הצרפתית Les parents ("ההורים"). זו הסדרה המתוסרטת הארוכה ביותר של ערוץ 10, אחרי "החברים של נאור". העונה הראשונה שודרה בקיץ 2010, זכתה להצלחה, וחודשה לשתי עונות נוספות.
רקע כללי
הסדרה מתארת משפחה ישראלית ממוצעת – אבא, אמא ושלושה ילדים. כל פרק בסדרה מתאר כ־ 15-20 סצנות קומיות קצרות (בין 1–4 דקות לסצנה) הסובבות סביב נושא אחד. הפרקים אינם המשכים של פרקים קודמים, ואינם מתקשרים אחד אל השני באופן ישיר. הסדרה מתרכזת באירועים הלקוחים לכאורה מחיי היום־יום של משפחה ממוצעת בישראל ורוב הסצנות מתרחשות בבית משפחת שלו.
שידור הסדרה
העונה השנייה כוללת 23 פרקים ששודרו בימי שישי ושבת. למרות הנתונים הבינוניים של פרקי העונה, חודשה הסדרה לעונה נוספת משום שהסדרה משרה אווירה משפחתית.
שידורה של העונה השלישית החל ביולי 2011 והיא כללה 14 פרקים. שידור עונה זו הופסק באוקטובר 2011 והמשיך שוב רק בחודש יוני 2012. בסוף אותו החודש הסתיים שידור פרקי העונה האחרונה של הסדרה.
בראשית 2015 החל שידור כל פרקי הסדרה בערוץ הילדים. באותה השנה, קיבלה הסדרה מועמדות לטקס נבחרי הילדים לסדרת השנה, וכל זאת שלוש שנים לאחר סיום הסדרה.
ב־1 בינואר 2017 החלו שידורים חוזרים של הסדרה בערוץ זום, תוך צנזור חלק מהפרקים בסדרה שאינם מתאימים לילדים, כדוגמת הפרק "סקס" בעונה הראשונה, וגם הפרקים שמשודרים בערוץ עוברים צנזור של ניבולי פה וסינון של קטעים שאינם מתאימים לילדים.
סטנלת קליימן
סטנלת קליימן (שם מדעי: Stenella clymene) הוא מין של דולפין מהסוג סטנלה החי במרכז האוקיינוס האטלנטי. מין זה התגלה בשנת 1846 ונחשב לתת-מין של סטנלה ארוכת-חרטום ובהמשך לתת-מין של סטנלה מפוספסת, עד שהפך עצמאי בניתוחי DNA התגלה זה הוא תוצר של כלאיים בין סטנלה ארוכת-חרטום וסטנלה מפוספסת אשר קרו לפני כ-5000 שנה מאז סטנלת קליימן נהייתה עצמאי בעקבות הפוריות של בני הכלאיים והתפתחה עצמאי.
מאפיינים
תפוצת הסטנלה בטבע הוא באוקיינוס האטלנטי הרחק מהחופים. הם חיים באזורים הטרופיים והממוזגים מניו ג'רזי עד ריו דה ז'ניירו במערב התפוצה וממרוקו עד אנגולה במזרח התפוצה. הם נצפו גם במפרץ מקסיקו אך לא בים התיכון.
הוא צולל עד עומק 100 מטר, לאורך השכבות העליונות של האוקיינוס ושם מחפש בקבוצות גדולות את טרפו הכולל להקות דיונונים ודגים. הם פעילים ביום ובלילה.
הם חיים בחבורות גדולות ומלוכדות העוזרות אחד לשני ומטפלים גם בצעירים.
דולפינים אלה יודעים לזנק מעל פני המים ולפתל את גופם בצורה מיוחדת.
משכיות
מַשְׂכִּיּוֹת היא התנחלות בצפון בקעת הירדן. זהו יישוב קהילתי, דתי ומאוגד כאגודה שיתופית חקלאית. הוא שוכן על חלקו הצפוני של כביש אלון.
היסטוריה
ב-2004 הקים ללא אישור הרב שלמה אזואלוס, רבה של מועצה אזורית עמק המעיינות, מכינה קדם צבאית בהיאחזות הנטושה, בה למדו כ-50 תלמידים. במקביל להקמת המכינה, עלו לקרקע 2 משפחות, אולם לאחר כחודש וחצי נותרה במקום רק משפחה אחת, משפחת אידלברג (לילך וצביקה) אשר הגיעה להיאחזות הנטושה מהיישוב איתמר והתגוררה במקום קרוב לשנה, עד להגיעו של גרעין משפחות אברכים מישיבת ההסדר בשדמות מחולה. עוד עלה למשכיות, גרעין נח"ל של תנועת בני עקיבא אותו ריכזה לילך אידלברג. בינואר 2004 נולד הילד הראשון במשכיות, איתמר שאול אידלברג, בן שני ללילך וצביקה אידלברג, אח לאביתר אברהם אידלברג. במהלך ביצוע תוכנית ההתנתקות, בספטמבר 2005, הודיעו תושבי ההתנחלות שירת הים ממפוני גוש קטיף שהחליטו להתיישב במקום. בחודש דצמבר 2006, נתן שר הביטחון, עמיר פרץ, אישור להקמת יישוב במקום ובו כ-30 בתים צמודי קרקע. זו הייתה הפעם הראשונה מאז 1995 שמדינת ישראל הקימה התנחלות חדשה. ההחלטה קוממה את מחלקת המדינה האמריקנית, ואת האיחוד האירופי, אשר מיהרו לפרסם הודעות המבקרות את ההחלטה. ההחלטה בוטלה לבסוף לבקשת הממשל האמריקני. בתקופת ממשלת אהוד אולמרט, ביולי 2008, אישר שר הביטחון אהוד ברק את הקמתם של 50 יחידות דיור ביישוב.
במאי 2009 פרסמה המועצה האזורית מכרז לבנייה במקום וערכה סיור קבלנים. בספטמבר 2009 החלו במקום עבודות לבניית 20 בתי קבע.
בעשור השני של המאה ה-21 הוקמו שני מאחזי לווין סמוך למשכיות, משכיות דרום וחוות בינתיים בין השאר בבסיס צבאי נטוש, סמוך לכפר אל עקבה, כ-2 ק"מ ממערב למשכיות. הקמת המאחזים הביא לעימותים עם הפזורה הבדואית עין אל־חילווה ואום ג'מאל, שמצפון וממערב למשכיות, בהם מתגוררים כ-300 תושבים. בנובמבר 2017 הוציא צה"ל צווי פינוי לפזורות אלו.
ממזרח ליישוב משכיות נמצאת חוות המשארת ממנה משווק לחם לרחבי הארץ.
אתרים בקרבת היישוב
בקרבת היישוב ישנם מספר מעיינות הנובעים כל השנה. בסמוך ליישוב, מצפון לו שוכן 'תל חילו' (אלישע) - במקום אתר ארכאולוגי ותצפית על נחל אל-מאליח ועל האזור כולו. על פי חלק מהחוקרים תל זה הוא אבל מחולה המקראי בו התגורר הנביא אלישע ושם פגש בו אליהו הנביא לראשונה. תושבי היישוב סללו שביל היוצא משער היישוב אל עבר התל.
ההרפתקה האמריקאית
ההרפתקה האמריקאית (באנגלית: The American Adventure) הוא אחד הביתנים באזור תצוגת העולם של פארק השעשועים אפקוט שבאתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו, פלורידה.
הביתן נועד להציג את ההיסטוריה, התרבות, המטבח והאופי של ארצות הברית.
הביתן נפתח לציבור ב-1 באוקטובר 1982, עם פתיחת פארק השעשועים.
תיאור הביתן
הביתן כולל מבנה אחד, שחזיתו פונה לעבר הלגונה שבמרכז פארק השעשועים. המבנה בנוי בסגנון קולוניאלי אמריקאי, ונראה שמדובר במבנה בן שלוש קומות. המבנה מכיל את מופע "ההרפתקה האמריקאית" ותערוכה המציגה את דגלי ארצות הברית לאורך ההיסטוריה. בנוסף מצויה בבניין מסעדה הנקראת "פונדק החרות" בה נמכר מזון אמריקאי מסורתי (צ'יזבורגרים והוט דוג).
מופע "ההרפתקה האמריקאית" הוא מופע המשלב בובות אודיו אנימטרוניקס לצד הקרנה על מסך שגובהו שש קומות. לצורך המופע נדרש הביתן להיות בגובה שבע קומות. על מנת להסתיר עובדה זו מהמבקרים במבנה, נבנה המבנה תוך שימוש בפרספקטיבה כפוייה. הדרך המובילה אל המבנה משופעת ולמעשה המבקרים המגיעים אל המבנה עולים בדרכם אליו למפלס שגובהו קומה ומחצה מעל מפלס הפארק. שלוש קומות המבנה הנראות לצופים הן למעשה כשש קומות, כאשר גובה הקומה הראשונה הוא שלוש קומות, וגובה הקומה השנייה שתי קומות, אף שהדבר לא נראה לעין למתבונן מבחוץ.
ההרפתקה האמריקאית
ההרפתקה האמריקאית (The American Adventure) הוא מופע המתאר את ההיסטוריה של ארצות הברית. את הצופים במופע מארחות דמויותיהם של בנג'מין פרנקלין ומארק טוויין. במהלך המופע מומחזים על הבמה, באמצעות בובות אודיו אנימטרוניקס אירועים מההיסטוריה של ארצות הברית, ובהם אירועים מהמהפכה האמריקאית, מלחמת האזרחים האמריקנית, התרחבות ארצות הברית מערבה, והשפל הכלכלי הגדול. המופע מסתיים בהקרנת קטעי קולנוע המתארים אירועים בעלי חשיבות בהיסטוריה של ארצות הברית מתום מלחמת העולם השנייה ועד ימינו. משך המופע כ-28 דקות, ונעשה בו שימוש ב-53 בובות אודיו אנימטרוניקס.
תיאטרון הגנים של אמריקה
למול הביתן, ולחוף האגם הממוקם במרכז הפארק, ממוקם תיאטרון הגנים של אמריקה (the America Gardens Theatre). בתיאטרון זה נערכים קונצרטים ומופעים של להקות מכל רחבי העולם. בשנת 1999 נערכה בתיאטרון הופעה מיוחד של להקת "לורד אוף דה דאנס" שנערכה במיוחד עבור פארק השעשועים.
מדי שנה, בסמיכות לחג המולד נערכת בתיאטרון תהלוכת נרות המבוצעת על ידי מקהלות השרות משירי חג המולד.
כתם
כתם הוא לכלוך בצבע או דהייה של צבע המובחנים בבירור על פני משטח או חומר. כתמים נוצרים עקב אינטראקציה כימית או פיזיקלית בין שני חומרים.
כתמים יכולים להיווצר בכוונה, למשל כטכניקה אמנותית, צביעת בגדים בשיטת בטיק או Tie-dye (קשירה וצביעה), "יישון" רהיטים בשיטות של צביעה בשכבות ושפשוף להסרה מכוונת של חלק מהצבע להשגת "מראה עתיק".
ישנם כתמים הנוצרים בתהליך טבעי, כמו חלודה על ברזל או פטינה על ברונזה. כתמים נוצרים גם בשגגה כגון התזת קטשופ על החולצה או כתמי איפור על בגדים. ילדים, במיוחד תינוקות ופעוטות, נוטים להכתים את בגדיהם ועצמים אחרים בסביבתם בקלות בשלל פעולות: משחק בבוץ, צביעה, אכילה.
סוגי משטחים ועצמים שונים עשויים להיות מוכתמים על ידי חומרים שונים. יכולת דחיית כתמים היא מאפיין חשוב בהנדסת טקסטיל מודרנית.