cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טוני יאנגר
החזרה למשחק וקבלת האזרחות
בקיץ 2017 חתם בהפועל באר שבע בני שמעון מהליגה הלאומית.
באוקטובר 2018 חתם הפועל חיפה
בינואר 2019 חתם באליצור יבנה
בסיום עונת 2019/20 פרש ממשחק פעיל והצטרף לצוות האימון של מכבי ראשון לציון
בקיץ 2022 הצטרף לעירוני נס ציונה בתפקיד עוזר המאמן.
חיים אישים
יאנגר נשוי לשני ואבא לשניים, מתגורר בראשון לציון. בעל תואר ראשון בתקשורת ממכללת ספרינג היל.
אורי עופר
אורי עופר (נולד ב-14 ביוני 1937) הוא יועץ תיאטרון ומפיק מופעי תרבות, לשעבר המנהל הכללי של התיאטרון הקאמרי, ומיוזמי ומייסדי האופרה הישראלית החדשה והמשכן לאמנויות הבמה בתל אביב ומנהלם הראשון.
ביוגרפיה
נולד בירושלים למשפחת הירש. התחנך ולמד בירושלים בבית הספר היסודי בית הכרם ובבית חינוך תיכון. התגייס לנח"ל והיה חבר קיבוץ יזרעאל. בשנים 1963–1967 היה סגן מנהל מרכז ההסברה במשרד ראש הממשלה. בשנים 1967–1986 היה המנהל האדמיניסטרטיבי והמנהל הכללי של התיאטרון הקאמרי. בתקופתו עלתה הרמה המקצועית של התיאטרון לרמה של טובי התיאטרונות בעולם. היה שותף להפקה של מחזותיו של אחד מגדולי מחזאי ישראל בכל הזמנים - חנוך לוין - ביניהם מלכת האמבטיה 1970, יעקובי ולידנטל 1972 וסוחרי גומי 1972, יסורי איוב 1981, הזונה הגדולה מבבל 1982. בשנים 1986–1996 הקים וניהל את האופרה הישראלית החדשה ואת המשכן לאמנויות הבמה בתל אביב. במקביל היה המנהל הכללי של המשכן לאומנויות הבמה. הוא כתב את הפרוגרמה להקמת המשכן וניהל את הקמתו ותפעולו בשנתו הראשונה. שמש כיו"ר ועדת הפרסים של האקדמיה הישראלית לתיאטרון.
מאז שנת 1996 יועץ תיאטרון ומפיק מופעי תרבות. בתפקידו כיועץ תיאטרון סייע בין השאר להקמה והתחדשות: אולמי התיאטרון בבית ציוני אמריקה, בית שמואל בירושלים, התיאטרון הקאמרי החדש; היכלי התרבות בראשון לציון, באשקלון, יבנה, מעלות, טבריה; המשכן לאמנויות הבמה בבאר שבע; היכל אומנויות הבמה בהרצליה. הוא עוסק עתה בין השאר בייעוץ להקמת היכלי התרבות באשדוד, ביבנה, ברחובות, בטבריה, בצפת, בכפר סבא, במעלות ועוד. משמש כיועץ תיאטרון למפעל הפיס.
מאז שנת 1996 השתתף בהפקת מופעי אומנות גדולים כמו עלובי החיים בשנת 1999 בשיתוף עם המשכן לאמנויות הבמה; פורגי ובס 2001 ונבוקו 2003 בשיתוף עם האופרה הישראלית. הוא השתתף במסגרת צמח/עופר הפקות בע"מ בהבאה לישראל של הופעות של להקת בוריס אייפמן מסנקט פטרסבורג (2000-2013), להקת המחול של מרתה גרהם מניו יורק, להקת המחול אלווין איילי (2008–2012), מאמה מיה 2007, סיפור הפרברים 2009, המחזמר קורוס ליין 2011 ואחרים.
במאי 2013 הוענק לו פרס הוקרה על תרומה מיוחדת לתיאטרון הישראלי והאופרה. בשנת 2017 הוענק לו תואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
חייו האישיים
אורי עופר נשוי ואב לשלושה.
הורדה בדרגה
הורדה בדרגה היא צעד חריג, במסגרתו אדם הנמצא במסגרת הירארכית מקבל דרגה נמוכה מדרגתו הנוכחית, בדרך כלל כעונש.
בצבאות הורדה בדרגה של חייל, לעיתים עד להורדה לדרגת טוראי, היא בדרך כלל צעד הננקט כעונש קיצוני וחריג בבית דין צבאי על עבירה חמורה. בנוסף, בעבירות חמורות במיוחד עשוי בית דין צבאי לגזור על נאשם גירוש מהצבא, עונש הכולל שלילת כל דרגה צבאית.
הורדה בדרגה בארגון אזרחי היא לעיתים תוצאה של העמדה לדין משמעתי של עובד, ולעיתים עקב ביצועים ירודים של העובד וכתחליף לפיטוריו. הורדה בדרגה אפשר שתהיה לתקופה מוגבלת ואפשר שתהיה ללא שנקבעה לה הגבלת זמן.
להורדה בדרגה יש השפעה מיידית על מעמדו של מי שהורד בדרגה, ובפרט על השכר שמקנה הדרגה. כאשר הדרגה משפיעה גם על זכויות פנסיוניות, להורדה בדרגה יש משמעות כספית ניכרת, עד סוף ימיו של מי שהורד בדרגה ואף לאחר מכן, בזכויות שאיריו.
המסגרת הנורמטיבית
חוק השיפוט הצבאי מגדיר מספר אפיקים מוגדרים בהם ניתן לנקוט על-מנת להוריד חייל בדרגה. הורדה בדרגה יכולה להיות אחד מהבאים:
לפי הוראת הפיקוד העליון 3.0249, הורדה בדרגה של חייל, קצין או מי שמשרת בשירות מילואים, מוגבלת לרשימה סגורה של מקרים. לפי אותה הוראה, המקרים הם פסק דין של בית דין צבאי, החלטה של הרמטכ"ל שהתקבלה על פי, פסק דין של קצין שיפוט או החלטה של ועדה הפועלת לפי בגין עבירה שיש עמה קלון. בנוסף, לפי אותה הוראת פיקוד עליון, לרמטכ"ל סמכות לחון חייל שהורדה דרגתו.
לתחימה זו של אפשרות ההורדה בדרגה שני חריגים בולטים. ראשית, חיילים הנשפטים בהליך של דין משמעתי, כלומר שלא לפני בית דין צבאי, מוגבלת ההורדה בדרגה להורדה של חוגרים בלבד (חיילים שאינם קצינים והם עודם בשירות חובה), במקרים נדירים במיוחד. שנית, אף שברגיל הורדה בדרגה היא עונש חריג וקיצוני, אשר בית הדין הצבאי לערעורים שב ומבהיר כי יש לנקוט בו במשורה ורק במקרים חמורים במיוחד, עתודאים שלא השלימו קורס קצינים ומוצאים ממסלול העתודה מופשטים מדרגות הקמ"א שהם עונדים, אף בהיעדר כל פגם משמעתי. הנימוק הרשמי לחריג זה הוא רצון "לשמור על יוקרת דרגת הקמ"א", חרף העובדה שעל-פי מדיניות הצבא עתודאים שהשלימו את קורס הקצינים וההשלמה החילית אינם מופשטים מדרגותיהם (ומכאן שהקשר בין יוקרת הדרגה לבין האפשרות להסירה הוא למעשה הפוך מבנימוק הצבא). עוד לשיטת הצבא, מדובר ב"ביטול תוקף דרגה" גרידא, משדרגת הקמ"א אינה דרגה "רגילה". כמו-כן, לעיתים נדירות מתקבלת ההחלטה לאפשר לעתודאי להמשיך ולשמור על דרגתו לאחר שהוצא ממסלול העתודה, אף כאשר יציאתו מהמסלול אינה בשל מגבלה רפואית.
בפסיקת בית הדין הצבאי לערעורים
בפסיקת בתי הדין הצבאיים ניכרת המגמה להימנע מהורדת דרגתו של חייל, ובמיוחד כשמדובר בדרגת קצונה. בתי הדין מרבים לצטט את קביעת בית הדין הצבאי לערעורים בעניינו של תת-אלוף משה תמיר, אשר הורשע בהתנהגות שאינה הולמת:
בתי הדין מרבים לצטט אמירה נוספת, מעניין ע/153/03 סא"ל שגיא נ' התובע הצבאי הראשי, מפסקה 23 (2004), שם נקבע כי הפגיעה בדרגה עלולה להיות:
כך, בעניין ע/7/11 סרן רועי בן חמו נ' התובע הצבאי הראשי מ-2011, הלה הורד לדרגת סג"ם, הגם שפעמיים ביצע מעשים מגונים שעל-פי טיבם היו מעשים מגונים ללא הסכמה, והורשע בעבירות התנהגות שאינה הולמת. בע/3/08 סרן אלירן וקנין נ' התובע הצבאי הראשי (2009), דובר על מי שלאחר שביצע תאונת דרכים ניסה להניא את נפגעי התאונה מלפנות לבית החולים והציע להם כסף בתמורה. הלה הורד לדרגת סגן בלבד, כאשר שופט המיעוט ביקש להימנע מפגיעה בדרגתו בכלל. בע/193/01 התובע הצבאי הראשי נ' סג"ם יוגב (2002), דובר על קצין בדרגת סג"ם, אשר הורשע בעבירות של שימוש בסם מסוכן, בקבלו את ערעור התביעה על קולת העונש, נמנע בית-הדין לערעורים מלפגוע בדרגתו, באשר משמעות הפגיעה הייתה שלילת דרגות קצונה ממנו. בית הדין נמנע מלפגוע בדרגת הקצונה אף בעניין ע/32/06 התובע הצבאי הראשי נ' סג"ם דקל בר (2006), שהורשע בהתנהגות שאינה הולמת ונידון ל-60 ימי מאסר בפועל, בגין התנהגות שעל-פי אופייה היא גניבה, בשלוש הזדמנויות. בעניין צפון (מחוזי) 284/18 התובע הצבאי נגד סמ"ר גביראל אלברז פשקו, דובר על מי שהורשע בהיעדרות מילואים למשך 757 יום, וקיבל 12 יום מאסר על תנאי. בית הדין ניהל דיון בשאלה האם להוריד את דרגתו, וקבע כי אין לפגוע בדרגותיו, אף שלא היה מדובר על דרגות קצונה. בע/13/18 התובע הצבאי הראשי נ' רב"ט ע' ג' (2018), נמנע בית הדין הצבאי מלהוריד את דרגתו של רב"ט, אף שכיוון את נשקו הצבאי במהלך חופשה לעבר צבי, ורק התערבות של רב-סרן שעבר במקום מנעה את הירי. בסמוך לאחר מכן, התכוון החייל לירות בנשקו על שני רועי צאן, אך חברו הניא אותו מלעשות כן. לבסוף, ירה החייל מספר יריות בשטח פתוח. בצפון (מחוזי) 462/18 התובע הצבאי נ' רב"ט נדיר אבראהים (2020), נמנע בית הדין מלהוריד את דרגתו של רב"ט, אף שדחף את חברו מספר פעמים, תפס אותו בחולצתו ואיים להכותו, ורק התערבות של חיילים אחרים מנעה את התגרה. בהמשך, איים על חברו שלוש פעמים בירי, דקירה והמתה, והורשע בהתנהגות פרועה.
בעניין 112/79 סא"ל ש' נ' התובע הצבאי הראשי (1979), הפחית הרמטכ"ל את עונש הפגיעה בדרגתו של סא"ל ש' חרף מעורבותו בהריגת מחבל שנעצר על ידי כוחות צה"ל, והלה הורד בדרגה אחת בלבד, לדרגת רס"ן. בעניין תא"ל אופק בוכריס (מ/6/16 התובע הצבאי הראשי נ' תא"ל בוכריס (2016)), הוזכר כי עבירת ההתנהגות שאינה הולמת, בנסיבות של הטרדה מינית או בעילה אסורה בהסכמה שביצע קצין בכיר, מביאה ברגיל לפגיעה בדרגה אחת לכל היותר (וראו גם עניינו של סא"ל לירן חג'בי, אל"ם שלמה ישי ואל"ם אברג'יל (מ/ 2/15 התובע הצבאי הראשי נ' סא"ל חג'בי (2015), ע/ 1/15 התובע הצבאי הראשי נ' אל"ם אברג'יל (2015), ע/123/02 שלמה ישי נ' התובע הצבאי (2004)), וכן הרשעות בהתנהגות שאינה הולמת בנסיבות אחרות, חמורות אף הן, ובהן עניינו של תא"ל תמיר לעיל וכן מ/7/16 התובע הצבאי הראשי נ' אל"ם ברגר (2016). בעניין לירן חג'בי, הלה אף לא היה מוכן להתנצל בפני קורבנו). בעניין תא"ל אופק בוכריס, הסביר הרמטכ"ל אביב כוכבי, שבאותו הזמן מונה לשמש כסגן הרמטכ"ל, כי "... לאור הנסיבות, הורדה בדרגה היא עונש קשה לקצין. ראוי לקחת בחשבון את מכלול זכויותיו ולשקלל אותם בהכרעת בית הדין". הפרקליטות נקשרה בהסדר טיעון אף מול סא"ל שלום אייזנר (מ/1/13 התובע הצבאי נ' סא"ל שלום אייזנר (2013)), במסגרתו הורשע בחריגה מסמכות והתנהגות שאינה הולמת בגין הכאה באמצעות נשק M-16 שני פעילי שמאל ואזרח פלסטיני והביא לפציעתם (שניים מהם נזקקו לטיפול רפואי). בית הדין הצבאי המיוחד כיבד את ההסדר ונמנע מלפגוע בדרגתו של סא"ל אייזנר, בין היתר נוכח ביטול מינויו לסגן מפקד בה"ד 1. בעניין מ/1/10 התובע הצבאי הראשי נ' סרן איתי ונה, הוגש כתב אישום משותף נגד סא"ל אטיאס וסרן ונה, בגין עבירה של גניבה ביד עובד ציבור, על שנטלו רכוש צבאי יחד עם אזרח בשווי כ-130 אלף ש"ח. בית הדין הרשיע את סא"ל אטיאס והוריד אותו בדרגה אחת, בהתאם לעתירת התביעה.
בעניין האלוף יצחק מרדכי, הוועדה התחשבה בעברו הצבאי, ונמנעה מלהורידו בדרגה למרות הרשעות במעשים מגונים. ההכרעה אושרה בבית הדין הצבאי לערעורים. בעניין ע/36,38/11 רס"ב אליהו רחימי נגד התובע הצבאי הראשי (2011), איש הקבע רב-סמל בכיר אליהו רחימי, שקיבל 40,000 דולר במרמה ממשלחת משרד הביטחון בארצות הברית, סיים את משפטו הצבאי בהורדה בדרגה אחת בלבד לדרגת רס"ם ועבודות צבאיות.
אף בדרגות פיקוד נמוכות יותר, עדיין ניתן לזהות את המגמה של הימנעות מהורדה בדרגה. כך, למשל, בעניין ע/171/69 סמ"ר שושני נ' התובע הצבאי הראשי (1969) התערב הרמטכ"ל בגזר דינו של בית הדין הצבאי לערעורים, והקל בעונשו של הסמ"ר, והורה על הורדתו בדרגה אחת בלבד, חרף העובדה שביצע סחיטה מינית באיומים.
הורדה בדרגה עקב לחץ חיצוני
הורדה בדרגה היא בדרך כלל החלטה פנימית של הארגון שהעניק את הדרגה. מקרה חריג מבחינה זו הוא מקרהו של אל"ם אביאם סלע. סלע שירת כטייס בחיל האוויר ונחשב קצין מבטיח במיוחד. בעת שהייתו בלימודים בארצות הברית שימש כמפעילו של המרגל יונתן פולארד. לאחר חזרתו לישראל שירת כמפקד בסיס רמון של החיל, ואף הוחלט על מינויו למפקד בסיס תל נוף וקידומו לדרגת תת-אלוף. הוא נכנס לתפקיד מפקד הבסיס ולאחר חמישה שבועות, באופן חסר תקדים, בלחץ אמריקני כבד בוטל המינוי, והוא נאלץ לפרוש מחיל האוויר בדרגת אלוף-משנה לאחר שנתיים בהן הדריך במכללה לביטחון לאומי.
במגזר הציבורי בישראל
חוק שירות המדינה (משמעת), תשכ"ג-1963, המסדיר את ענייני המשמעת של עובדי המדינה, מאפשר עונש של הורדה בדרגה בידי שני גורמים:
חוק הרשויות המקומיות (משמעת), תשל"ח-1978, המסדיר את ענייני המשמעת של עובדי הרשויות המקומיות, מסמיך את בית הדין למשמעת של עובדי הרשויות המקומיות להטיל עונש של הורדה בדרגה.
חוק המשטרה, תשס"ו-2006, מסמיך את בית הדין למשמעת של משטרת ישראל להטיל עונש של הורדה בדרגה.
מרכז המודיעין הלאומי (ספרד)
מרכז המודיעין הלאומי (בספרדית: Centro Nacional de Inteligencia, בראשי תיבות: CNI) היא סוכנות המודיעין הרשמית של ספרד, הפועלת כסוכנות הביון והביטחון. המטה שלה ממוקם בכביש המהיר A-6 ליד מדריד. המרכז הוא יורשו של המרכז הגבוה למודיעין והגנה והמרכז הגבוה למודיעין הביטחוני ומהווה מיזוג של שני גופים אלה. אזורי היעד העיקריים של המרכז הם צפון אפריקה ודרום אמריקה והוא פועל ביותר מ-80 מדינות. התקציב הרשמי של CNI לשנת 2018 הוא כ-282,000,000 אירו. המרכז מהווה חלק של קהילת המודיעין הספרדית.
מטרות ומשימות
המטרה המרכזית של המרכז היא לספק לממשלת ספרד את כל המידע הדרוש כדי למנוע ולהימנע מכל סיכון או איום המשפיעים על עצמאותה או שלמותה של ספרד, האינטרסים הלאומיים שלה, מוסדותיה ושלטון החוק בה. באותו אופן, החוק קובע כי המטרות הספציפיות של CNI ייקבעו ויאושרו מדי שנה על ידי מועצת השרים. מטרות אלה יכללו במסמך סודי המכונה "הנחיות המודיעין".
מלבד שליטה גופית זו של המרכז על ידי מועצת השרים, קיימת גם בקרה של הרשות השופטת, בהתחשב בעובדה שפעילויות מסוימות מחייבות התערבות כזו. שליטה זו מתבצעת על ידי שופט של בית המשפט העליון הספרדי, שנבחר ברוב מיוחס. במובן זה, פעולות הדורשות אישור קודם של בית המשפט הן אלה הנוגעות לאיסור על תקשורת, כניסה ורישום בבית או בכתובות של ארגונים, או כל פגיעה אחרת בזכויות היסוד שניתנו על ידי החוקה הספרדית של 1978.
היסטוריה
שירות המודיעין הספרדי הראשון נוצר בשנת 1935, אך מלחמת האזרחים בספרד שיתקה את ההתפתחות בתחום זה. מרד הסטודנטים בסוף שנות ה-60 הניע את הקמתו של ארגון ארצי לאיסוף מודיעין, והוקם השירות המרכזי לתיעוד (Servicio Central de Documentación, SECED), שהוקם בשנת 1972 והיה לגוף מודיעין וביטחון. בשנת 1976 הוקם המרכז הגבוה למודיעין והגנה (Centro Superior de Información de la Defensa ,CESID) שפורק ב-1977 ומוזג עם ה-SECED והפיקוד העליון של שירות המודיעין הצבאי (הספרדית: Servicio de Información del Alto Estado Mayor ,SIAEM).
בשנת 2002 הוקם מרכז המודיעין הלאומי כגוף אזרחי לענייני ביון.
לאוטרו בלנקו
לאוטרו עמנואל בלנקו (בספרדית: Lautaro Emanuel Blanco; נולד ב-19 בפברואר 1999 ברוסאריו שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אלצ'ה מלה ליגה.
קריירת מועדונים
בלנקו גדל במחלקת הנוער של רוסאריו סנטראל. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הארגנטינאית. ב-8 באוגוסט 2022 חתם בלנקו באלצ'ה מלה ליגה, והושאל בחזרה לרוסאריו סנטראל עד לתום עונת. בסך הכל ערך בלנקו 84 הופעות ליגה ברוסאריו סנטראל.
ב-3 בינואר 2023 ערך בלנקו את הופעת הבכורה שלו באלצ'ה, בהפסד 0–1 לסאוטה במסגרת גביע המלך הספרדי. ב-6 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, בהפסד 0–1 לסלטה ויגו במסגרת המחזור ה-16 לעונת 2022/2023.
מיקאל מדר
מיקאל מדר (בצרפתית: Mickaël Madar; נולד ב-8 במאי 1968) הוא כדורגלן עבר צרפתי-יהודי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן קבוצת קאן מהליגה הצרפתית הרביעית.
קריירה
מדר התחיל את הקריירה שלו בסושו. לאחר שנתיים הוא עבר ללאוואל ולאחר מכן חזר לסושו. בשנת 1992 הוא עבר לקאן, ובשנת 1994 חתם במונקו. בשנת 1996 הוא חתם בדפורטיבו לה קורוניה, ובאמצע העונה שבר את רגלו. אחרי שהתאושש מפציעתו, מדר עזב את ספרד לטובת אברטון. בשנת 1999 מדר עבר לפריז סן-ז'רמן, ובשנת 2001 הוא חתם בקרטיי. בשנת 2002 פרש ממשחק פעיל.
מדר הבקיע שער אחד ב-3 משחקים במדי נבחרת צרפת והוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 1996.
ב-17 ביולי 2015 התמנה מדר לתפקיד מאמן קבוצת קאן.
אייר זימבבואה
החברה חברה באיגוד יאט"א חברות התעופה האפריקאיות מאז 1981. החל משנת 2014 החברה עברה לבעלות ממשלת זימבבואה.
היסטוריה
ב-1 בספטמבר 1967 הקימה ממשלת רודזיה את תאגיד אייר רודזיה. ב-1978 היא הפכה לאייר זימבבואה רודזיה ובאפריל 1980 לאייר זימבבואה קצרת הימים ב-1978, ולבסוף עם הקמת זימבבואה ל"אייר זימבבואה" באפריל 1980.
עד מרץ 1985 היו לאייר זימבבואה 1,443 עובדים וצי שכלל 5 מטוסי בואינג 707-320B ו-7 מטוסי ויסקונט 700.
בשנת 2017 הוערכו חובות החברה ב-330 מיליון דולר. כתוצאה מהחובות הכבדים החברה אינה יכולה לטוס למרבית יעדיה וזאת מחשש לעיקול המטוסים.
האיחוד האירופי
במאי 2017 נוספה אייר זימבבואה לרשימת חברות התעופה האסורות באיחוד האירופי כתוצאה מאי עמידה בתקני הבטיחות של האיחוד האירופי.
יעדים
נכון למרץ 2018 החברה מפעילה טיסות ליעדים הבאים:
מכאן 33
מַכַּאן 33 (בערבית: مكان 33, ידוע גם כ: ערוץ מַכַּאן בערבית: قناة مكان) הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי ממלכתי בישראל מטעם תאגיד השידור הישראלי המיועד לציבור הערבי.
הערוץ הושק ב-15 במאי 2017 והוא מחליף את ערוץ 33 שקדם לו. הערוץ משדר כל יום בין השעות 06:00–24:00, ובשאר הזמן משודרים בערוץ שידורי רדיו מַכַּאן על רקע שקופית שידור.
פירוש המילה "מַכַּאן" בערבית הוא "מקום".
סגירת רשות השידור והקמת תאגיד השידור
כחלק משידורי רשות השידור פעל גם ערוץ 33 שיועד לצופים בערבית, ואשר כחלק מסגירת רשות השידור הפסיק את שידוריו ב-10 במאי 2017.
מאז תחילת שידורי תאגיד השידור
ב-15 במאי 2017 בשעה 17:30 החל ערוץ מכאן 33 בשידוריו, כערוץ הציבורי המיועד לקהל דוברי הערבית במדינת ישראל. הערוץ מופעל על ידי החטיבה בערבית של תאגיד השידור.
ב-14 ביוני 2018 החל הערוץ לשדר את המונדיאל בערבית, בפעם הראשונה במדינת ישראל. בעבר נעשה ניסיון מצד רשות השידור לשדר את המונדיאל בערבית בשנת 2010, אך לאחר איום בתביעה מצד אל-ג'זירה, ברשות השידור ויתרו על הרעיון. כמו כן, בתקופת המונדיאל החל הערוץ לשדר באיכות HD באמצעות מערך עידן פלוס. ב-29 ביולי 2018 שידורי הערוץ בעידן פלוס באיכות HD הופסקו.
לאחר תקופת שידורי המונדיאל ב-15 ביולי 2018 הערוץ השיק לוח שידורים חדש בהשקעה של כ-20 מיליון ש"ח.
ביולי 2019 הושבת ערוץ היוטיוב של הערוץ, בטענה לריבוי הפרות זכויות יוצרים.
במאי 2020, הערוץ זכה לביקורת שלילית מצד גורמים אנטי-ציונים, בראשותם BDS, בטענה לכך שהערוץ מהווה תעמולה ישראלית.
ביולי 2020, חשבון היוטיוב חזר לפעילות.
תכנים
מדע
סדרות
סדרות מקור של תאגיד השידור הציבורי
ספורט
שעשועונים
פנאי וסגנון חיים
מוזיקה
ילדים ונוער
Sober (שיר של לורן)
"Sober" (בעברית: "פיקחית") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת השוודית לורן. הוא יצא לאור ב-12 בספטמבר 2011, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ, כרצועה השמינית מתוך אלבום הבכורה שלה, Heal. הוא נכתב על ידי לורן, מו דנבי, עלי פאיימי וביורן דיופסטרן, שגם הפיק אותו. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-2.3 מיליון השמעות. לשיר לא הופק וידאו קליפ רשמי, אך קטע אודיו שלו פורסם בערוץ היוטיוב של לורן ב-2011.
אנטה טומיץ'
אנטה טומיץ' (בקרואטית: Ante Tomić; נולד ב-17 בפברואר 1987 בדוברובניק, קרואטיה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן קרואטי שמשחק בעמדת הסנטר בנבחרת קרואטיה.
קריירה
טומיץ' החל לשחק כדורסל בעיר הולדתו, דוברובניק וב-2004, עת שהיה בן 17, חתם טומיץ' ב-KK זאגרב. טומיץ' היה שותף לזכייתה של KK זאגרב בגביע קרשימיר צ'וסיץ' ב-2008, ונבחר ל-MVP של הליגה האדריאטית שנה לאחר מכן. ב-2008 החליט טומיץ' לגשת לדראפט ה-NBA ונבחר בבחירה ה-44 על ידי יוטה ג'אז. לאחר שנבחר בדראפט, החליט טומיץ' להמשיך בזאגרב עוד עונה ולא להצטרף ליוטה ג'אז כיוון שהרגיש כי יכולתו לא מספיק טובה לליגת ה-NBA. בינואר 2010, חתם טומיץ' בריאל מדריד לשלוש שנים. בעונתו הראשונה העמיד טומיץ' ממוצעים של 8 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק ב-16 משחקים בעונה הסדירה של הליגה הספרדית, 9.5 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק בפלייאוף ו-11 נקודות ו-3.6 ריבאונדים למשחק ביורוליג. בעונתו השנייה בריאל מדריד קלע טומיץ' 10 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית העונה של ה-ACB. בעונת 2011/12, היה שותף טומיץ' לזכייתה של ריאל מדריד בגביע הספרדי, לאחר ניצחון על ברצלונה בגמר. זו גם הייתה עונתו האחרונה במועדון לאחר שהחליט לא להאריך את חוזהו שנגמר.
ב-5 ביולי 2012 חתם טומיץ' בברצלונה ל-3 שנים עם אופציה לעונה נוספת. בעונתו הראשונה העמיד ממוצעים של 11.7 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית העונה ביורוליג ובפעם השנייה לחמישיית העונה של ה-ACB. בעונת 2013/14, הפך טומיץ' לשחקן הראשון שזוכה בתואר שחקן החודש ביורוליג פעמיים ברציפות ובחודש מאי נבחר בפעם השנייה ברציפות לחמישיית העונה של היורוליג. בעונה זו היה שותף טומיץ' לעלייתה של ברצלונה לפיינל פור, אך קבוצתו הפסידה 100-62 לריאל מדריד, וסיימה במקום השלישי עם ניצחון 93-78 על צסק"א מוסקבה. ביולי 2020 עזב טומיץ' את ברצלונה אחרי 8 עונות.לאחר ששוחר מברצלונה, טומיץ' חתם בחובנטוד בדאלונה קבוצתו של שון דאוסון הישראלית.
טומיץ' הוא שחקן מפתח בנבחרת קרואטיה, איתה זכה במדליית הזהב במשחקי הים התיכון של שנת 2009.
נווה חיים
נווה חיים היא שכונה בצפון-מערב חדרה, שנוסדה ב-1933.
גאוגרפיה
נווה חיים שוכנת בחלק הצפון מערבי של חדרה. היא גובלת בכביש חיפה-תל אביב הישן וסמוכה לבית חולים הלל יפה, למתחם הקניון מול החוף ולכביש 2. צמודים אליה שכונת יצחק מצפון, שכונת ויצמן ממערב, ושיכון הפועל המזרחי מדרום.
השכונה מורכבת מבתים פרטיים בלבד.
היסטוריה
בשנת 1933 הקימה מועצת פועלי חדרה ועדת שיכון שהחלה לרכוש קרקע במטרה לשכן בה פועלים מחדרה שהתקשו למצוא מגורים במושבה. לשם כך נרכשו 500 דונם, בעזרת חברת "ניר" וקופת מלווה של העובדים במושבה חדרה. הקרקע נרכשה מפיק"א על שטח "ערב אל פוקרה", שנקרא כך על שם כפר ערבי ששכן בסמוך. לכל יחידה הוקצה דונם וחצי והיא כללה משק עזר.
על פי החלטת הקרן הקיימת אליה נמסרה הקרקע, ועדת השיכון מסרה רבע מהקרקע לארגונים אחרים שאינם חברי ההסתדרות. השכונה הוקמה ב-1935 ונרשמה כאגודה שיתופית. ב-1936 נכנסו המתיישבים הראשונים שקודם לכן גרו בצריפים, לבתיהם שנבנו עבורם. חלק מהמתיישבים היו עולים מגרמניה. השכונה נקראה על שם חיים ארלוזורוב, איש תנועת העבודה שנרצח בשנת 1933.
בשנים הראשונות התקשו התושבים בהשגת עבודה קבועה, ונעשו ניסיונות שונים למצוא פתרונות לכך. בין היתר ביוזמת תושבים בשכונה נפתחו בה מספר חנויות, החל בה ייצור בלוקים, לבנים ורעפים, נעשה ניסיון להקמת אגודת דייגים ועוד. בשנת 1937 הקימו תושבי השכונה את קואופרטיב "הזיפזיף" שעסק בכריית חומרי בנייה בחוף הים של חדרה. חברי הקבוצה נעזרו תחילה בגמלים לשם הובלת הזיפזיף, וכן בעגלות רתומות לפרדים. בהמשך נעזרה הקבוצה במיכון להובלה ולכרייה. ב-1945 רכשה הקבוצה משאית לשימושם.
נשות השכונה עבדו במשקי העזר, והיו מהן שעבדו בסלילת כבישים ובעבודות אחרות.
זמן קצר לאחר הקמת השכונה הופעלה בה צרכניה, גן ילדים שמנה 15 מילדי השכונה וספריה. ילדים בגיל בית ספר למדו בבית ספר בחדרה. בשכונה נוסד "בית בוגר" ששימש לפעילות תרבותית. בשנת 1947 נחנך בית קולנוע שהיה בנוי ללא גג וכלל 300 מקומות ישיבה. הקולנוע היה בבעלותם של האחים משה ויוסף שחר, והוא פעל עד לשנת 1958.
אנשי השכונה התארגנו מבחינה ביטחונית ורכשו נשק כהגנה מפני ערביי האזור.
שמות הרחובות בשכונה ניתנו על שם מנהיגים והוגי דעות שהשתייכו לתנועת העבודה בהם רחוב על שם יוסף אהרונוביץ', רחוב על שם מנחם אוסישקין, משה בלינסון, א.ד. גורדון, יוסף חיים ברנר ואוסקר כהן, מראשי הקהילה בגרמניה שתרם ספרים לספרייה בשכונה.
בתחילת שנות ה-40 החלה סלילת כבישים בשכונה. הרחוב הראשון שנסלל היה שדרות אהרונוביץ'.
עקב המרחק מחדרה לחצו התושבים להקים בית ספר בשכונה. ב-1944 נפתחו הכיתות הראשונות בשכונה לילדי כיתה א' וב'. בית הספר סונף לבית החינוך במושבה. שרר בו מחסור בכיתות לימוד וילדים משנתנונים שונים למדו יחד. משגדלה השכונה נחנך בה בית הספר "ניצנים" הקיים עד היום.
בשכונה הוקם מחנה עולים. ב-1946 התיישבו בשכונה ראשוני העולים במחנה.
עם קום המדינה צורפה השכונה לשטח השיפוט של חדרה. נכסי השכונה ובהם מכון המים, הבאר ומגדל המים שנבנו בכספי המתיישבים הועברו מאוחר יותר לידי העירייה.
בשכונת פועל בית הספר הממלכתי "ניצנים" ופנימיית תלפיות לילדים בסיכון. בשכונת יצחק השכנה פועל בית הספר הממלכתי-דתי "מוריה".
חצי האי אפשרון
חצי האי אפשרון או אבשרון (באזרית, בכתב לטיני: Abşeron yarımadası), עליו נמצאת באקו, בירת אזרבייג'ן והעיר הגדולה בה, כמו גם העיר השנייה בגודלה, סומגאיט, נמצא בצידו המערבי של הים הכספי.
מקור השם
מקור השם בביטוי בשפה הפרסית 'אב סוראן', שפירושו 'מים מלוחים'.
גאוגרפיה
אוכלוסיית חצי האי מונה כ-3.4 מיליון נפש, כמעט כולם בבאקו ובפרבריה. הערים הגדולות ממוקמות האחת, באקו, בחוף הדרומי, והשנייה, סומגאיט, בחוף הצפוני.
אקלים
חצי האי אפשרון מתאפיין באקלים צחיח למחצה, כ-200 מ"מ משקעים בשנה, אשר הופכים אותו לאזור היבש ביותר באזרבייג'ן כולה. הקיץ חם ויבש, כאשר המשקעים יורדים ביתר העונות, ואילו החורף קר ולפרקים גשום. לאורך כל השנה מנשבות במקום רוחות חזקות, כתוצאה ממפגש בין רוח צפונית קרה מהים הכספי (Khazri) ורוח דרומית חמה (Gilavar). תנאי אקלים אלה אינם מאפשרים חקלאות בעל אלא חקלאות שלחין בלבד.
נפט
מאז שנות ה-70 של המאה ה-19 היווה חצי האי אפשרון מקור חשוב לנפט, אחד הראשונים בעולם, ועד לימינו בולטות בנופו בארות נפט נטושות, שכן נראה כי משאבי הנפט באזור קרובים למיצוי. מבחינה היסטורית, היוו אותם שדות נפט יעד חשוב בשתי מלחמות העולם. במקביל להפקת הנפט, התפתחו במקום תעשיות נלוות, כמו זיקוק נפט או מפעלי תעשייה פטרוכימית. אלה, מצדן, יוצרות בעיות סביבתיות לא פשוטות, אשר השפעתן מחמירה עקב נוכחות אוכלוסייה גדולה בסמוך לגורמי הזיהום.
ענפים כלכליים אחרים
בחוף הצפוני של חצי האי נמצאים חופי רחצה, אך אלה לא מפותחים דיים, ומשמשים בעיקר תושבים מקומיים. כן מתקיימת במקום חקלאות, בין היתר גידול חזירים, תות (עץ) ועוד.
קישורים חיצוניים
Geography of Azerbaijan Short Documentary about pollution from chemical and oil industries on the peninsula
שמורת שער פולג
שְׁמוּרַת שַׁעַר פּוֹלֵג היא שמורת טבע בשרון, השוכנת בין היישובים יקום מדרום, אודים מצפון, וכביש 2 ומכון וינגייט ממערב. השמורה הוכרזה ב-23 במרץ 1967 ושטחה הורחב ב-29 במאי 1997. שטחה 136.5 דונם ולמרות ממדיה הצנועים היא מצטיינת בצמחייה עשירה בבתי גידול שונים.
רכס הכורכר ו"שער פולג"
השמורה מקיפה את רכס הכורכר השני מבין שלושה רכסים המלווים את קו החוף בשרון הדרומי. בתקופת הברונזה (תחילת האלף ה-3 לפנה"ס) קם על הרכס יישוב כנעני בגובה של 20 עד 25 מטרים מעל פני הים, המוכר כיום כתל פולג. החל במאה ה-19 לפנה"ס נחפר חפיר בצידו הצפוני של התל, וזה הורחב בתקופה הרומית, עת החל ייבוש הביצות באזור. בחפיר זה עובר אפיקו של נחל פולג, ועל שמה של פרצה זו ברכס כינו הצלבנים את הנחל בשם "נחל הסלע המבותר". בערבית כונה הנחל "ואדי פאליק", היינו "החוצה", וגם שמו העברי של הנחל - "פולג" מלשון "מפלג" - ניתן לו על שמה של הפרצה. הממלוכים הזניחו את מפעל הייבוש, וממזרח לרכס נוצרה ביצה גדולה בשטח של 4,000 דונם. לאחר שאדמות האזור נרכשו על ידי המוסדות העבריים ב-1935, הועמקה הפרצה שוב, והביצה נוקזה. רוחבה של הפרצה כיום הוא 10 מטרים בבסיסה ו-20 מטרים בחלקה העליון.
שרידי אודים
בחלקה הצפון-מערבי של השמורה שוכנים שרידיו של מושב אודים אשר הוקם במקום בשנת 1948, כחודש לאחר הכרזת העצמאות. במושב הוקמו מספר אוהלים וצריפים, ומערות שנחפרו בכורכר שימשו לו כרפתות. בשנת 1950 עבר המושב למיקומו הנוכחי מצפון לשמורה, ומספר מבנים, בהם מבנה המזכירות, שרדו במקום. עוד ניטעה במקום בעת הקמת היישוב חורשת עצי אורן ירושלים ובה אנדרטה שהקימו התושבים לזכרם של שלושה מבני המושב אשר נפלו על הגנתו. בחורשה הוכשרה פינה לעריכת פיקניקים.
המחצבה, שלולית החורף, ופארק יקום
ממערב לרכס מחצבת כורכר נטושה, שהכרייה בה עת הייתה פעילה, גרמה להרס חלקים ניכרים מהרכס ומהתל. קרקעיתה החרסיתית של המחצבה סמוכה למפלס מי התהום, ומקשה על מי התהום העולים על פני השטח בעונת הגשמים, והיוצרים שלולית חורף, לשוב ולחלחל לקרקע. בשלולית החורף מתקיימים מינים שונים של דו-חיים הזקוקים למים מתוקים, ואף לתוך תקופת הקיץ נשמרת בה ביצה קטנה שקרקעיתה עשירה בצמחי מים. לחופה הדרומי של הבריכה ומחוץ לשטח השמורה, שוכן פארק יקום ובו חניון מטיילים, מדשאות ושטחים מוצלים.
השטח הביצתי
ממזרח לתל משתרע אזור ביצתי עשיר בצמחיית קנה מצוי, המשמש כבית גידול לצבי ביצה וכאתר קינון לעופות.
הצומח
בשמורה ריכוז של גאופיטים דוגמת חצב מצוי, נרקיס, סתוונית היורה, חבצלת קטנת-פרחים, רקפת, אירוס ארץ-ישראלי, אירוס הארגמן, כלנית, נורית אסיה ועוד. עוד צומחים במקום אשחר ארץ ישראלי, אלת המסטיק, שרביטן, מתנן שעיר, אלון מצוי, אלה ארץ ישראלית, דבורנית צהובה, פטל קדוש, טיון דביק, שוש, תורמוס ארצישראלי, קידה שעירה, בן-חצב יקינתוני ועוד.
בתיה קולטון
בתיה קוֹלְטוֹן (נולדה ב-1 בינואר 1967) היא אמנית, מאיירת ספרי ילדים, קומיקסאית ומרצה לאיור ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה בפתח תקווה לבית של ניצולי שואה. למדה פיסול וציור בתיכון עירוני מקצועי י"ד - ויצו צרפת בתל אביב. למדה איור בבית הספר לעיצוב "ויטל". עבדה מספר שנים כארט דירקטורית בעיצוב באינטרנט ובאנימציה. כיום מלמדת איור ומאיירת בעיקר לעיתונות ולאינטרנט. הצטרפה לאקטוס טרגיקוס ב-1995. מתגוררת בתל אביב. אם לבן ולבת.
איור עטיפה
סדרת הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, הוצאות מודן ואוקיינוס
I'm Ready (שיר)
I'm Ready  (בעברית: אני מוכן) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר/ת הבריטי/ת סם סמית', ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית דמי לובאטו. השיר יצא לאור ב-16 באפריל 2020 על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס, כסינגל מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Love Goes. לאחר מכן השיר נכלל גם באלבומה השביעי של לובאטו Dancing with the Devil... the Art of Starting Over.
השיר הגיע למקום ה-36 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע והפקה
ב-9 באפריל שותפה על ידי סמית' תמונה יחד עם לובאטו באולפן הקלטות, עם הכיתוב "S + D 4 EVA"; קיצור של "סם + דמי", מה שהוביל לכך שצצו שמועות על שיתוף פעולה ביניהם. ב-13 באפריל, סמית׳ ולובאטו פרסמו באופן רשמי את השם של הדואט ואת תאריך היציאה שלו, דבר שאושש את השמועות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר יצא לאור ב-17 באפריל 2020. הוא בוים על ידי ג'ורה פרנציס הידועה בעיקר בשל בימוי הקליפ של "Money", של קארדי בי, משנת 2019. בקליפ, סמית' נמצא/ת באולם היאבקות ולובאטו בבריכה עם שחיינים רבים. בסוף הקליפ, שניהם מופיעים במשותף בטקס הענקת מדליות. לפני צאת הקליפ, סמית' ולובאטו דיברו ביוטיוב על מהלך כתיבת השיר.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-42 מיליון צפיות.
רוטב סויה
רוטב סויה (בסינית: 酱油, פין-יין: Jiàngyóu; ביפנית: しょうゆ, קאנג'י: 酱油, רומאג'י: shōyu) הוא שמו של רוטב מותסס המיוצר באופן מסורתי מפולי סויה, דגנים קלוים (לרוב חיטה), מים ומלח, המותססים על ידי עובש מהמינים Aspergillus sojae או Aspergillus oryzae הידועים גם בשם קוׂג'י ביפנית (רומאג'י: kōji, קאנג'י: 米麴菌) או צ'וּ בסינית (סינית: 麹, פין-יין: Qū). ישנם גם רטבי סויה שאינם מותססים באופן ביולוגי, אלא מיוצרים בתהליך של הידרוליזה של חלבוני סויה, אך אלו שונים למדיי בטעמם ונחשבים רטבים באיכות נמוכה ביחס לרטבים המסורתיים.
ניתן למצוא גרסאות מקומיות של הרוטב בכל רחבי מזרח אסיה, שם הוא מוגש כמעט בכל ארוחה בדומה למלח במערב ומשמש גם לבישול ולהקפצה. בשיטת ההכנה המסורתית משרים בתמלחת בשיעור של 1.5%, פולי סויה צהובים, גרעיני חיטה סדוקים ונבגים של קוג'י - שלאורך חודשים מפרקים את חלבוני הדגנים לחומצות אמינו לסוכרים ולאלכוהול.
היסטוריה
מקורו ככל הנראה ברוטב דגים סיני מתקופת שושלת ג'ואו שהותסס עם מחית סויה. בתקופת שושלת האן הופרדו שני המרכבים לשני רטבים שונים- רוטב דגים ורוטב סויה.
סוגי רוטב
באזורים שונים במזרח אסיה התפתחו צורות שונות להפקת הרוטב וטעמים שונים. כיום טבחים רבים במזרח ובמערב נוהגים להחזיק מספר סוגים של רוטב סויה המשמשים למטרות שונות. המתכון לרוטב הסויה נדד ליפן כשהוא מכיל דגים, אך עם התפשטות הבודהיזם ביפן הוצאו הדגים מהמתכון.
רטבי סויה יפנים
המטבח היפני הוא כנראה המטבח עם מגוון רטבי הסויה הגדול ביותר, כשבמחוזות שונים של המדינה נהוג לייצר ולאכול רוטב סויה באופנים שונים. ובכל זאת נוהגים היפנים לחלק את רוטב הסויה, המכונה שוֹיוּ (קאנג'י: 醤油, רומאג'י: shōyu), לארבע קטגוריות על בסיס כמות הסויה והחיטה בתוצר הסופי.
רוטב סויה יפני כהה
רוטב זה, המכונה ביפנית קוׂיקוּצ'י (קאנג'י: 濃口), הוא רוטב הסויה הנפוץ ביותר בעולם. רטבים אלו עשויים מחיטה קלויה, סויה ומלח ומאופיינים בטעם עשיר ומורכב אך פחות מלוח מהרוטב היפני הבהיר. הרטבים מקטגוריה זו נחשבים לרוטב רב תכליתי, ומשמשים לתיבול, בישול, הקפצה, השריה ולהעמקת הצבעים בתבשילים.
תמרי
רוטב תמרי (היראגאנה: たまり) מותסס ללא חיטה כלל או עם כמות מזערית של חיטה, והוא במקור תוצר לוואי של התססת המיסו. בגלל אחוז הסויה הגבוה, לרוטב התמרי הטעם החזק ביותר מבין השלושה והוא משמש לרוב כמטבל. כיום הוא רואה עליה בתפוצה ובשימוש בגלל המודעות הגוברת לאלרגיות לגלוטן והטרנד הבריאותי להמעיט בשימוש בחיטה.
רוטב סויה לבן
בניגוד לרוטב התמרי, שמורכב מאחוז גבוה של פולי סויה, הרוטב הלבן (רומאג'י: shiro, קאנג'י: 白, מילולית "לבן") עשוי מאחוז גבוה של חיטה. טעמו עדין וצבעו בהיר יותר מכל שאר רטבי הסויה. הוא משמש בעיקר לתיבול סשימי העשוי דגים לבנים, שטעמם וצבעם עדין ורטבים חזקים וכהים עשוים להאפיל עליו.
מעבר לארבעת הסוגים הללו של רטבי סויה מיוצרים ביפן גם רטבי סויה כימיים (המיוצרים בתהליך הידרוליזה ולא בתסיסה טבעית) ורטבי סויה מופחתי נתרן, אך אלו נחשבים נחותים לרטבים המותססים באופן טבעי.
רטבי סויה סינים
רטבי סויה סינים (בסינית: 醬油, פין-יין: jiàng yóu) מכילים פחות דגן מהרטבים היפנים (למעט התמרי). בדומה לרטבים היפנים, גם בסין נהוג לאפיין את הרטבים לפי צבעם.
רוטב סויה סיני כהה
הרוטב הסיני הכהה מאופיין בטעם עשיר, מליחות מופחתת ומתיקות עדינה וסמיכותו גבוהה משל שאר רטבי הסויה. המתיקות מגיעה מדבשה המתווספת לרוטב אחרי תסיסתו. לרוב הוא משמש לבישול.
רוטב סויה סיני בהיר
הרוטב הסיני הבהיר פחות סמיך בהשוואה לרוטב הכהה ואינו מתוק כלל. הוא הרוטב הנפוץ ביותר בסין.
רוטב שרימפס
רוטב סויה זה מופק בהתססה, אך לאחר ההתססה מבשלים ברוטב שרימפס, סוכר, משקה אלכוהולי מזוקק סיני בשם באי ג'וׂ ותבלינים שונים. רוטב זה מיוצר בעיקר בסוג'ואו שבסין.
רטבי סויה קוריאנים
בקוריאה רוטב סויה נקרא גאנג'אנג (קוריאנית: 간장, מילולית "רוטב תיבול") וניתן לחלק אותו לשתי קטגוריות- האנסיק (מסורתי) ו- גַאֶר-יאנג (מודרני). השם גאנג'אנג משמש גם כדי לתאר רוטב דגים (אֵאוׂה-גאנג'אנג).
קלשון (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פורנייה
פורנייה (בצרפתית: Furnier) הוא שם משפחה.
פיג'ו 605
פיג'ו 605 היא מכונית צרפתית מתוצרת פיג'ו שיוצרה בשנים 1989–1999. המכונית תוכננה על בסיס סיטרואן מדגם XM, ונחשבת לדגם ההמשך של פיג'ו 604.
קישורים חיצוניים
.
עדי רותם
קורות חייה
עדי רותם נולדה וגדלה בהרצליה. מאז היותה ילדה קטנה אהבה לצפות בסרטים של אמנויות לחימה ולחקות מול הטלוויזיה את תנועות השחקנים. בגיל ארבע אִמה שלחה אותה ללמוד בלט, אבל עדי התלהבה מהחוג להישרדות שנערך מעברו השני של הקיר. בגיל חמש הצטרפה לדניס הישרדות. כשהייתה בת שלוש עשרה הגיעה לחגורה שחורה אצל דניס, בהמשך הגיעה לחגורה שחורה דאן שלוש. במשך שבע שנים רצופות הייתה אלופת ישראל במשקל חופשי בג'ו ג'וטסו, קרטה וג'ודו. בצה"ל שירתה כמדריכת קרב מגע והדריכה טירונים של הצנחנים.
בתום שירותה הצבאי יצאה לטיול במזרח, בתחילה להודו וכשהגיעה לתאילנד התאמנה באיגרוף תאילנדי. עם שובה לישראל התחילה להתאמן באיגרוף תאילנדי אצל אבנר שלום. היא סיירה במדינות שונות על מנת להתחרות וללמוד אצל טובי המאמנים בתחום - לארצות הברית ואוסטרליה (באוסטרליה התאמנה אצל ג'ון ווין פאר (John Wayne Parr) ואשתו אנג'לה פאר) ופעמים רבות לתאילנד, בה למדה במועדון טייגר מואה תאי (Tiger Muay Thai) בפוקט ובמועדון סופר פרו סאמוי בקו סאמוי. בתאילנד למדה אצל הישראלי שוקי רוזנצווייג שזכה באליפות העולם באיגרוף תאילנדי והתחרתה פעמיים מול אלופת תאילנד.
בארץ הייתה מקום ראשון בקיקבוקס בשנים 2005–2008. ב-2006 הייתה מקום שלישי באירופה ב-WAKO. ב-2007 הייתה מקום שמיני בעולם. ב-2008 הפכה לסגנית אלופת אירופה בליגת K-1 (ליגה מקצוענית לקיקבוקס ואיגרוף תאילנדי) למשקל עד 52 ק"ג, בתחרות שנערכה בפורטוגל, השייכת לארגון WAKO.
באוקטובר 2009 התחרתה לראשונה באליפות העולם ב-K-1 חובבני שנערכה בווינה. בחצי הגמר ניצחה מתמודדת טורקית. בגמר ניצחה את הרוסיה אבניה סיווירי. והוכתרה לאלופת העולם בארגון WAKO, תואר בו החזיקה במשך שלוש שנים 2009–2011. באוקטובר 2009 זכתה במדליית ארד באליפות אירופה בקיקבוקסינג עד 52 ק"ג שנערכה באזרבייג'ן. באוקטובר 2010 השתתפה בתחרות IWC מקבוצת "דוג פייט", שנערכה באצטדיון הטניס, רמת השרון. יריבתה הייתה ההולנדית לינדה אומס ורותם ניצחה. אומס ערערה על התוצאה ובערעור הפכו את ההחלטה.
בנובמבר 2013 הצטלמה לפרק בסדרת הפעולה האינטרנטית "המכסחים", בבימויו של ליאור חפץ.
בספטמבר 2014 השתתפה רותם בתוכנית ראליטי Enfusion reality. התוכנית היא הפקה הולנדית של ארגון Enfusion ובראשה עומד אדווין ואן אוס, במסגרתה 18 מתאגרפים בצמרת העולמית מתמודדים זה מול זה. בעונה הזו לראשונה הם שינו את הקונספט ובמקום גברים הם ליהקו 18 מתאגרפות בצמרת העולמית. התוכנית צולמה בסופר פרו סמוי בקו סמוי, תאילנד. התוכנית תשודר במדינות רבות בעולם וכמו כן ניתן יהיה לראותה באינטרנט החל מ-2015.
כיום (2022) מאמנת Thaiboxing / אגרוף תאילנדי בקבוצות ובאימונים אישיים. בעלת זיכיון Vos Gym בתל אביב ישראל.
קישורים חיצוניים
כתבות וראיונות
יחסי בלארוס–צ'כיה
יחסי בלארוס–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בלארוס לבין הרפובליקה הצ'כית. המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהם בינואר 1993.
לבלארוס יש שגרירות בפראג, ולצ'כיה יש שגרירות במינסק. שתי המדינות חברות בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
טליה שפירא
טליה שפירא (6 באוגוסט 1946 – 24 בינואר 1992) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, קומיקאית, סטנדאפיסטית וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה
שפירא נולדה לפאניה, ציירת, ולשמואל, חשמלאי, למשפחה בת שני ילדים. שפירא גדלה בשכונת תל גנים ברמת גן. היא למדה בתיכון רננים והופיעה בתיאטרון לנוער "שחרית". אמה נפטרה מסרטן כשהייתה בת 16.
שירתה בלהקת גייסות השריון יחד עם דורי בן זאב, תיקי דיין ואבי טולדנו. לאחר מכן, החלה לשחק בתיאטרון הקאמרי, התיאטרון העממי, תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער ותיאטרון חיפה.
ב-1969 השתתפה בתוכנית "צץ וצצה", הפקה משירי נתן אלתרמן. כמו כן, שפירא נמנתה עם חברי "חבורת לול" והשתתפה במערכון המפורסם "לה מרמור".
הוציאה שני תקליטים עם סיפורי ילדים: "סיפורים לפני השינה" ב-1985 ו"עוד סיפורים לפני השינה" ב-1987.
בשנת 1987 אובחנה כחולה בסרטן והחלה לעבור טיפולים.
ב-1988 העלתה הצגת יחיד קומית פרי עטה בשם "אחת העם", בה גילמה דמויות סטריאוטיפיות של פולניה, מנחת סדנאות ניו אייג' ועוד.
במהלך חייה השתתפה שפירא בסרטים: "ארבינקא" (1967), "שבלול" (1969), "חדווה ושלומיק" (1971), "הבלש האמיץ שוורץ" (1973), "עיניים גדולות" (1974), "חגיגה בסנוקר" (1975), "חגיגה לעיניים" (1975), "יופי של צרות" (1976), "לופו בניו יורק" (1976), "סרט וארוחת בוקר" (1977), "בלפר" (1978), "ישו" (1979), "טרנזיט" (1980), "לא לשידור" (1981), "מונולוג של אשה צעירה" (1988) ו"סיפורי תל אביב" (1992).
על משחקה בסרט "חגיגה לעיניים", זכתה שפירא בפרס השחקנית הטובה בקולנוע ב-1975 בפסטיבל הסרטים בצפת. בתחילת שנות השמונים השתתפה שפירא בתפקיד "ביש" בתוכנית הטלוויזיה הלימודית "חשבון פשוט".
ב-1984 השתתפה בסדרה "קרובים קרובים" בטלוויזיה החינוכית בתור האסטרולוגית תיאודורה בלפור. ב-1987 השתתפה בסדרת הילדים "הופה היי" לצד ספי ריבלין, יגאל בשן ועוזי חיטמן.
שפירא הייתה נשואה פעמיים. בעלה הראשון היה איש העסקים יורם בן טובים, ובעלה השני מפיק הקולנוע יעקב ליפשין (בעלה לשעבר של הילה אלפרט).
היא נפטרה ממחלת הסרטן ב-24 בינואר 1992, בגיל 45, ונטמנה בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
טרם מותה הקדיש לה חברה הקרוב, שלום חנוך, את שירו "את מביאה הכל לידי דמעות". היא הותירה אחריה שני בנים. בנה הבכור, יוני בן-טובים, היה לימים הבאסיסט של להקת הרוק "זקני צפת". בנה השני, אורי ליפשין, הוא דוקטור לפסיכולוגיה.
ב-2015 הוקרן הסרט התיעודי "17 התחלות על טליה" במסגרת פסטיבל דוקאביב, שביים בנה, יוני בן-טובים. בן-טובים עבד על הסרט במשך עשר שנים, והוא עוסק בפן הפחות מוכר ביצירתה של שפירא - הכתיבה, ומבוסס על יומנים וסיפורים קצרים שכתבה בחייה.
גדת קרסנופרסננסקאיה
גדת קרסנופרסננסקאיה (ברוסית: Краснопресненская набережная) היא גדה הממוקמת על הצד השמאלי של גדת נהר מוסקבה  ברובע פרסננסקי במוסקבה. עוברת מתחת לגשר בגרטיון וגשר נובוארבטסקי.
הרפיה (מיתולוגיה)
במיתולוגיה היוונית, ההָרְפִּיוֹת (ביוונית: ἅρπυια; תעתיק יחיד: הָרְפִּיַה; "שודדות") היו נשים מכונפות יפיפיות. ההרפיות היו אחיותיה של איריס והאאורות (נימפות משבי הרוח הרגועים), ובנותיהם של אלקטרה ותאומאס (אחד מאלי הים היווניים). מאוחר יותר, הפכו לשדות מכונפות בעלות טופרי ציפור חדים ושימשו לענישת אויבי האלים, אותם חטפו מפני האדמה, ועינו אותם בדרכם לטרטרוס. ההרפיות היו נימפות משבי הרוח האלימים.
לפי הספר "בית הספר לטוב ולרע" הרפיות הן נשים בעל גוף ציפור וראש של אישה אשר ניזונות מילדים.
אחלאם מוסתע'אנמי
אחלאם מוסתע'אנמי (בערבית: أحلام مستغانمي; בתעתיק מדויק: אחלאם מסתע'אנמי) היא סופרת ומשוררת אלג'יראית מהמפורסמות ביותר הכותבת בערבית.
קורות חיים
אחלאם מוסתע'אנמי היא בתו של מוחמד שריף, ממנהיגי המהפכה באלג'יריה. בוגרת הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת אלג'יר, (1973). סיימה לימודי דוקטורט בתחום הסוציולוגיה באוניברסיטת סורבון (1982). נישאה לעיתונאי לבנוני ועברה לגור עמו בבירות. שם הקימה בשנת 2003 הוצאת ספרים בשם פרסומי אחלאם מוסתע'אנמי (מנשוראת אחלאם מסתע'אנמי). היא פרסמה שישה ספרים, בהם טרילוגיה נודעת, המורכבת מזיכרון הגוף (ד'אכרת אל-ג'סד) 1993, שיכרון חושים (פודא אל-חואס) 1998, ממיטה למיטה (עאבר סריר) 2003. קובץ שיריה הראשון, על עוגן הימים (עלא מרפא אל-איאם), יצא לאור בשנת 1973. קובץ שיריה האחרון, כזבי דג (אכאד'יב סמכה), יצא לאור בשנת 1993.
הספר זיכרון הגוף זכה להצלחה רבה והיא קיבלה עבורו את מדליית נגיב מחפוז לספרות בשנת 1998. הרומן תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2019 בסדרת מכתוב. נכון ל-2011, מוסתע'אנמי פרסמה כשלושה ספרי פרוזה וארבעה ספרי שירה.
דורון זהבי
דורון זהבי (נולד ב-1960 בערך) הוא יועץ לענייני ערבים במשטרת ירושלים, בדרגת סגן ניצב. התפרסם בעת היותו חוקר שבויים בכיר בדרגת רב-סרן, תחת הכינוי "קפטן ג'ורג'", ביחידה 504 בצה"ל. השתתף בחקירת מוסטפא דיראני, שנועדה לחלץ ממנו מידע הנוגע לגורלו של הנווט הישראלי השבוי, רון ארד, שהוחזק על ידו.
רקע לפרשת דיראני
מוסטפא דיראני ייסד את ארגון "ההתנגדות המאמינה", הזרוע הצבאית של אמל בלבנון. ב-1986 לכדו אנשיו של דיראני את הנווט רון ארד, אשר נטש את מטוסו לאחר תקלה טכנית בעת תקיפת מחנה פליטים סמוך לצידון. בין אוקטובר 1986 למאי 1988 היה דיראני אחראי לכליאתו ולהחזקתו של ארד. בשנת 1994 דיראני נחטף לישראל על ידי סיירת מטכ"ל, בתקווה שיוכל להשלים פערים מודיעיניים על גורלו של ארד ומתוך רצון להשתמש בו כקלף מיקוח בהסכם חילופי שבויים עתידי. הוא הוחזק במעצר מינהלי במשך שמונה שנים במתקן 1391 בלא שהתאפשר לו להיפגש עם נציגי הצלב האדום, במטרה ללחוץ על שוביו של ארד. דיראני נחקר באינטנסיביות מיד עם הבאתו למעצר בישראל. אחד מחוקריו היה זהבי, שכונה "קפטן ג'ורג". דיראני שוחרר ב-2004 במסגרת עסקת חילופי השבויים עם חזבאללה.
תביעתו של דיראני
בשנת 2000 תבע דיראני את מדינת ישראל, בטענה שעבר שני מקרים של התעללות מינית מצד חוקריו. בין השאר, טען כי רב-סרן ביחידה 504, המכונה "קפטן ג'ורג'", החדיר אלה לפי הטבעת של דיראני. לטענת דיראני, במהלך חקירתו עבר עינויים, הכוללים טלטולים, השפלות, מכות, מניעת שינה, וקשירתו בתנוחת כריעה למשך שעות ממושכות, ולשם השפלתו נחקר כשהוא עירום. בית המשפט דחה את התביעה.
שחרורו מצה"ל של זהבי
בספטמבר 2001 המליץ הפרקליט הצבאי הראשי לשקול את שחרורו של זהבי, לאחר כמעט עשרים שנה בשירות, בנימוק שהפעיל בחקירת דיראני שיטות פעולה פסולות. זהבי עתר פעמים אחדות לבג"ץ כדי למנוע את הפסקת שירותו. בעתירה הראשונה טען שחקר את דיראני עם אחרים בהתאם לנהלים ודרש מהמדינה את הקלטות החקירה כדי שיוכל להוכיח את צדקתו. בעקבות כך הועמדו לרשותו 46 קלטות. מפקדיו של זהבי החליטו על שחרורו, ולטענת המדינה הדבר נעשה ללא קשר להמלצת הפצ"ר. זהבי הגיש קבילה בעניין זה לנציב קבילות החיילים והגיש עתירה נוספת שבה ביקש להשהות את שחרורו למשך חודשיים עד לסיום בירור הקבילה, ובהמשך לכך ביקש להורות על ביטול ההחלטה לא להאריך את שירותו. שחרורו של זהבי לא עוכב והוא שוחרר מצה"ל ביוני 2002. באוקטובר 2002 הגיש זהבי עתירה שלישית שהופנתה נגד הפצ"ר ובה ביקש להעמידו לדין פלילי בגין העבירות שיוחסו לו בחוות דעת הפצ"ר. גם עתירה זו נדחתה.
המשך העיסוק במעשי "קפטן ג'ורג'" ותביעותיו של זהבי
על חשיפת זהותו של "קפטן ג'ורג'" הוטל צו איסור פרסום. באפריל 2010 פרסמה האגודה לזכויות האזרח טענות נגד התנהלותו של היועץ לענייני ערבים במחוז ירושלים, דורון זהבי. ביולי 2010 פרסם העיתון "הארץ" ש"קפטן ג'ורג'" מונה ליועץ לענייני ערבים במחוז ירושלים. בלוגרים אחדים, ובראשם ריצ'רד סילברסטיין בבלוג "תיקון עולם", קישרו בין שתי הידיעות ופרסמו שזהבי הוא "קפטן ג'ורג'".
ב-18 בדצמבר 2011 פרסם העיתון "הארץ", דברים שסיפר קצין בכיר ביחידה 504, אל"ם (מיל') ח', על התנהלות אלימה של "קפטן ג'ורג'" כלפי נחקרים. בהמשך חזר בו ח' מעיקרי הדברים. שבוע לאחר מכן נחשפה בתוכנית הטלוויזיה "עובדה" הקלטה מחקירתו של דיראני (שלא נכללה בקלטות שנמסרו לזהבי) שבה ניתן לראות כי שלושה חוקרים, בהם אל"ם ס', מפקד יחידה 504 וקפטן ג'ורג', משפילים, מפשיטים את דיראני ומאיימים להפיץ את התמונה. נוסף על כך, אל"ם ס' מאיים להחדיר אלה לפי הטבעת של דיראני.
בעקבות חשיפת הקלטת הנוספת תבע זהבי מהמדינה, בינואר 2012, פיצוי בסך 5.5 מיליון ש"ח בגין נזקים שנגרמו לו לדבריו, וטען שלא נפל רבב בהתנהלותו כחוקר, כי הופקר לגורלו והמדינה בחרה להתנער ממנו ולשחררו מצה"ל. תביעתו נדחתה באפריל 2013 בבית המשפט המחוזי בשל התיישנות. זהבי ערער על כך לבית המשפט העליון, וזה דחה את תביעתו לפיצוי על נזקי גוף, והורה שיתרת התביעה תוחזר אל בית המשפט המחוזי כדי שידון בה על פי כתב תביעה מתוקן שיגיש זהבי. באוקטובר 2018 נקבע שזהבי יקבל בפשרה 800 אלף ש"ח וכן הוצאות משפט בסך 159 אלף ש"ח.
בדצמבר 2013 לבקשתו של זהבי, התיר בית המשפט המחוזי בתל אביב לפרסם את זהותו, לצורך ריאיון שלו ב"עובדה". הראיון שודר בינואר 2014.
בינואר 2020 הגיש זהבי תביעת דיבה נגד ערוץ 13 בסכום של 100 אלף ש"ח, על כך שבדיון שהתקיים באולפן, בדבר עינויים שעבר לכאורה פלסטיני שנחקר בפרשת רצח רינה שנרב, אמר הפרשן הצבאי אלון בן דוד: "אין פה סיפורי קפטן ג'ורג', אין פה חוקר שעושה מה שמתחשק לו".
חטיבת עודד
חטיבת עודד או חטיבה 9 היא חטיבת חי"ר במילואים הכפופה לאוגדת הבשן, אוגדה מרחבית בפיקוד הצפון. בעברה הייתה אחת משלוש החטיבות שהוקמו בצפון הארץ בתש"ח, בזמן מלחמת העצמאות. עם הקמת צה"ל הפכה לחטיבה 9. החטיבה מורכבת מיוצאי חטיבת גולני.
סמל החטיבה כולל "אַיָּלָה שלוחה" - סמלו של שבט נפתלי. כיום חטיבת עודד היא חטיבת חי"ר מילואים ובסיס הקבע שלה נמצא במחנה פילון ליד ראש פינה צפונית למושב אליפלט.
מלחמת העצמאות
בפקודת המבנה הארצי מנובמבר 1947 החליט דוד בן-גוריון להקים מתוך גדודי ופלוגות החי"ש בערים ובמחוזות ארבע חטיבות סדירות, אשר הפכו בהמשך לשש, ולהתחיל בגיוס כל הכוח המסוגל ללחימה. בצפון הקימה מפקדת ההגנה את חטיבת לבנוני, שנקראה בתוכניות המוקדמות "חטיבת הצפון" וכללה את כל המרחב שמזכרון יעקב וצפונה. מפקדה של החטיבה היה משה כרמל והיא כללה את כל כוחות החי"ש במרחב.
גדודי חטיבת עודד במלחמת העצמאות
בקיץ 1948 החטיבה קיבלה לזמן מה (כחודש) לפיקודה האופרטיבי את גדוד 23 של חטיבת כרמלי. בנוסף, למשך זמן קצר, באוקטובר - נובמבר 1948, נעשה ניסיון להקמת גדוד נוסף, גדוד 93, של עולים ושל מתנדבי מח"ל מאמריקה הלטינית, אלא שהגדוד פורק עד מהרה.
בשנות החמישים הפכה החטיבה לחטיבת מילואים.
מבצע קדש
במלחמת סיני כללה החטיבה בפיקוד אל"ם אברהם יפה (אחיו של אורי יפה) 3 גדודי חי"ר: גדוד 91 בפיקוד סא"ל עוזי צייזלינג, גדוד 92, וגדוד 11 בפיקוד רס"ן זאב איילון (שהועבר תחת פיקוד חטיבה 27), יחידת סיור בפיקוד רס"ן אריה נחמקין, גמ"כ (גדוד מרגמות כבדות) 335 בפיקוד רס"ן חיים ביגון, גד"ש 402 מוקטן בפיקוד רס"ן ברוך רודקין וגונדת נ"ט 837 בפיקוד סרן טוביה לורבר, כמו כן תוגברה החטיבה בגדוד 121 מחטיבה 8. החטיבה נעה מאזור אילת דרומה, לאורך חופו המזרחי של חצי האי סיני, בציר שהתגלה במבצע ירקון, עד שארם א-שייח'. ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון כתב איגרת לחיילי חטיבת עודד, לרגל מסדר הניצחון של החטיבה שנערך בשארם א-שייח' ב-6 בנובמבר 1956. את האיגרת מסר לידי הרמטכ"ל רב-אלוף משה דיין, שקרא אותה במסדר: באיגרתו כתב בן-גוריון:
מלחמת ששת הימים
במלחמת ששת הימים, החטיבה, בפיקוד אהרן אבנון, הייתה בתהליך הסבה לחטיבה ממוכנת וכללה 3 גדודים: גדוד 91 בפיקוד עוזי צייזלינג וגדוד 11 בפיקוד זאב איילון, שכבשו את העיר ג'נין, וגדוד 93 שהועבר למרחב אילת.
מלחמת יום כיפור
במלחמת יום הכיפורים כללה החטיבה, בפיקוד מוטקה בן-פורת, את גדוד 377 - גדוד טנקי סופר שרמן בפיקוד בן ציון פדן, ו-2 גדודי חרמ"ש: גדוד 11 בפיקוד דב אלפנבוים, וגדוד 91 בפיקוד משה אגוזי. ב-7 באוקטובר בשעות הצהריים עלתה החטיבה לדרום רמת הגולן ותפסה את אזור אל-על. תחת פיקודה הועבר גדוד 278 מחטיבה 179, שהגיע לאזור אל-על בשעות הבוקר. החטיבה השאירה את גדודי החרמ"ש שלה באזור הכנרת ופעלה כחטיבת שריון עם שני גדודי טנקים (377 ו-278). החטיבה הועברה לפיקודה של אוגדה 146 ולחמה עמה מול הסורים בדרום רמת הגולן במסגרת הקרב על חושניה. בהמשך לחמה החטיבה גם בקרבות במובלעת הסורית.
ממלחמת יום כיפור עד מלחמת לבנון השנייה
החטיבה לא השתתפה במבצע שלום הגליל אך גויסה ונערכה להגנה ברמת הגולן. במהלך האינתיפאדה השנייה ביצעה החטיבה תעסוקה מבצעית ביהודה ושומרון ולקחה חלק בלחימה בטרור הפלסטיני.
מלחמת לבנון השנייה
במלחמת לבנון השנייה לחמה החטיבה, בפיקוד אנואר סעב, בגזרה המזרחית כחלק מאוגדה 366 ולקחה חלק בקרבות על מרג' עיון ואל-ח'יאם. במהלך הקרבות איבדה החטיבה לוחם אחד, דוד שמידוב מגדוד 9211, שנהרג ב-9 באוגוסט בקרב בכפר קליעה.
החטיבה כיום
כיום כוללת החטיבה 3 גדודי חי"ר, גדודים 7006, 9204 ו-9211, והיא כוללת בעיקר לוחמים בוגרי חטיבת גולני.
ז'אן ז'אק פלאטרס
ז'אן ז'אק פלאטרס (בצרפתית: Jean-Jacques Flatters; 1786, קרפלד – 1845, פריז) היה פסל צרפתי.
ביוגרפיה
פלאטרס עבר לפריז מוסטפאליה ללמוד פיסול וציור. למד אצל ז'אן אנטואן אודון ואצל ז'אק-לואי דויד, החל להציג בסלון ב-1810, זכה ב-1813 במקום השני לפיסול בפרס רומא ושירת בצבא הצרפתי משנת 1814 עד לסוף הקיסרות הראשונה.
במשך הרסטורציה הצרפתית התפרנס מיצירת פרוטומות של אישים, ביניהם גתה ולורד ביירון.
משפחתו
בנו לוטננט קולונל פול פלאטרס הוביל משלחות מחקר שהיו מעורבות בתכנון מסילת הרכבת חוצת סהרה
טרנד מיקרו
טרנד מיקרו (באנגלית: Trend Micro, ביפנית: Torendo Maikuro Kabushiki-Gaisha ;トレンドマイクロ株式会社) היא חברת אבטחת מידע אמריקאית-יפנית העוסקת פיתוח תוכנת אנטי-וירוס ומערכות הגנה מפני נוזקות, רוגלות, דואר זבל ואיומים אפליקטיבים.
טרנד מיקרו מחזיקה מספר חברות בנות ברחבי העולם ומעסיקה כ-7000 עובדים ב-50 מדינות שונות.
היסטוריה
חברת טרנד מיקרו הוקמה בשנת 1988, על ידי אווה צ'אן (Eva Chen), סטיב צ'אנג (Steve Chang) וג'ני צ'אנג (Jenny Chang) במטרה לפתח פתרון להגנה על מחשבים מפני וירוסים.
בשנת 1993, החלה חברת נובל לשלב את מערכות ההגנה של טרנד מיקרו במערכת ההפעלה שלה.
בשנת 1998, החלה להיסחר בבורסה לניירות ערך בטוקיו והחל מחודש יולי 1999, בבורסת הנאסד"ק שבארצות הברית.
בחודש מאי 2005, רכשה את חברת Braintree האמריקאית תמורת 15 מיליון דולר.
בחודש יוני 2005, רכשה את חברת Kelkea, שפתחה פתרונות הגנה נגד איומים והונאות בדואר האלקטרוני.
בחודש מרץ 2007, רכשה זכויות על תוכנת HijackThis, שהייתה פתרון הגנה מפני רוגלות.
בחודש אוקטובר 2007, רכשה את חברת Mountain View האמריקאית, שספקה פתרונות למניעת אובדן נתונים.
בחודש פברואר 2008, רכשה את חברת Identum, שעסקה בהצפנות הודעות דואר אלקטרוני.
בחודש יוני 2012, רכשה את חברת AffirmTrust, ששמשה כספק תעודות SSL תמורת סכום שלא פורסם.
בחודש אוקטובר 2012, רכשה את חברת BroadWeb Digital האוסטרלית.
בחודש אוקטובר 2015, רכשה מחברת HP את חברת TippingPoint, תמורת 300 מיליון דולר.
בחודש נובמבר 2017, רכשה את חברת IMMUNIO, שספקה פתרונות להגנה על שירותי ענן.
חברות בת
לטרנד מיקרו כ-18 חברות בת ברחבי העולם: טאייוואן, ארצות הברית, דרום קוריאה, איטליה, גרמניה, אוסטרליה, ברזיל, צרפת, סין, מקסיקו, בריטניה, אירלנד, סינגפור, ניו זילנד, מלזיה ותאילנד.
TrendLabs
בשנת 2014, הקימה בפיליפינים את TrendLabs במטרה שתשמש מערך המודיעין שלה ולצורך פיתוח ומחקר של איומי סייבר. בחברה מועסקים כ-1200 מומחי סייבר ומהנדסים האחראים על הנושאים הבאים :
טכנולוגיות ומוצרים
מוצרים למגזר הפרטי ומשרדים ביתיים
מוצרים המיועדים למגזר העסקי