cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סידא
היסטוריה
בסוף המאה ה-16 חיו בסידא כ-70 משפחות ו-2 רווקים – כולם מוסלמים. התושבים שילמו שיעור מס קבוע של 33.3% על מוצרים חקלאיים הכוללים חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עצי זית, עזים וכוורות, בנוסף על הכנסות מזדמנות ומס ג'יזיה קבוע לתושבי אזור שכם. בסך הכל שילמו תושבי הכפר כ-12,160 אקצ'ות. כל ההכנסות הועברו לווקף המקומי.
במפת הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882, מתואר סידא כ"כפר קטן, עם באר במזרח על גב רכס ארוך וחשוף."
במפקד האוכלוסין של ארץ ישראל משנת 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, סיידה מנתה 252 תושבים. מספר זה גדל במפקד 1931 ל-351 איש שהתגוררו ב-75 בתים. בסטטיסטיקה של 1945 אוכלוסיית סיידה מנתה 450 נפשות, של שטח של כ-5,060 דונם. מתוך שטח זה, 1,622 דונם היו מטעים וקרקע להשקיה, 1,113 שימשו לדגנים, ואילו 11 דונם היו אדמות בנויות. בשנת 1961 מנתה האוכלוסייה 808 תושבים.
בעת המודרנית הכפר נחשב כמזוהה עם ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. בכפר התבצעה הפעולה בה נפל מפקד יחידת דובדבן אייל וייס בתאונה מבצעית.
ליגת האלופות לחירשים באירופה
ליגת האלופות לחירשים באירופה (DCL) היא תחרות ספורט שנתית רב-לאומית באירופה של מועדוני כדורגל ושל מועדוני קטרגל (כדורגל אולמות), אחרי שהתחרו ביניהם בתחרויות לאומיות, וכל שחקניהם הם חירשים וכבדי שמיעה. התחרויות השנתיות למועדוני הכדורגל ולמועדוני הקטרגל נערכות במועדים שונים, ומקור השם הוא בליגת האלופות של אופ"א.
היסטוריה
בעקבות הסיקור הרב בתקשורת של ליגת האלופות באירופה, היה לחירשים חזון להקים ליגת אלופות מקבילה למועדוני הכדורגל של החירשים. כשארמין דורפשמיד ותומאס קרמר ממועדון שטוטגרט בגרמניה היו צעירים, הם דיברו על מיזם DCL, משום ששטוטגרט היה באופן קבוע המועדון החירש החזק והמוביל בליגה הגרמנית. הם רצו לשדרג את שטוטגרט מליגה מקומית לתחרויות אירופאיות מול מועדונים חזקים אחרים, כדי למצוא את מועדון הכדורגל החירש החזק באירופה. עקב היעדר אינטרנט, ואי זמינותו של טלפון וידאו, הם התקשו למצוא מועדונים אירופיים אחרים.
במשחקיהם באולימפיאדת החירשים, באליפויות העולם ובטורנירים בינלאומיים, הם הצליחו ליצור קשרים חדשים עם אוהדי כדורגל ממדינות אחרות. כך נסע קרמר לאנגליה בשנת 2006 ודיבר עם ממנוס קוסטי ואחיו הצעיר מריוס. בחורף 2007 ביקר בגרמניה מריוס קוסטי עם חבריו, והודיע כי המועדון האנגלי סנט ג'ון, מועדון מוביל באנגליה, החליט לארח בלונדון את "ליגת האלופים החרשים" בקיץ 2008. באוגוסט 2008 השתתפו שמונה מועדונים בתחרות DCL הראשונה: סנט ג'ון מהממלכה המאוחדת; פולהאם מהממלכה המאוחדת; שטוטגרט; ספורט גלובן מאורהוס, דנמרק; סנט וינסנט מדבלין, אירלנד; פריז מצרפת; חרס מספרד, ודובניה מדנמרק. הקבוצה שזכתה הייתה ספורט גלובן.
בשנת 2009 אירחה שטוטגרט את הליגה השנייה, ב-2010 קיבלה מדריד מספרד את אירוח הליגה השלישית, ב-2011 אירחה קרלסרוהה הגרמנית את הליגה הרביעית, וב-2012 אירחה אתונה היוונית את הליגה החמישית. אחרי הצלחת הארגון של ליגת הכדורגל, נפתחה גם ליגת הקטרגל בשנת 2013, ובשנה זו החל ייצוג ישראלי. מועדון "אריות חיפה" נרשם לליגה, וזו הייתה פעם ראשונה שמועדון ולא נבחרת לאומית ייצג את ישראל בתחרות. המשחקים נמשכו 20 דקות, והתקיימו כולם באותו יום, כולל הגמר. אריות חיפה שיחקו באותו בית עם אאוגסבורג הגרמנית (0–0), ארברו השוודית (הפסידו 0–2), שרלרואה הבלגית (הפסידו 1–2) וניצחו את סנט ג'ון האנגלית (2–0).
באותה שנה מועדון אלניה הרוסי הגיע עד למקום השלישי בטורניר.
בשנת 2014 קבעה DCL את ליגת האלופות האירופאית בקטרגל, אליה יזומנו המועדונים האלופים במדינותיהם. כל מדינה שקיימים בה עד 15 מועדונים, תשלח נציג אחד. מדינה מ-16 מועדונים עד 30, תשלח 2 נציגים. מדינה מעל 30 מועדונים, תשלח 3 נציגים. מדינה שמארחת טורניר, תשלח את האלופה שלה ואת המועדון המארח.
משנת 2014 מתנהלת ליגת האלופות בקטרגל עם 24 קבוצות גברים ו-12 קבוצות נשים. אצל הגברים, מחולקות הקבוצות ל-6 בתים עם 4 קבוצות בכל בית. משך המשחק התארך ל-40 דקות בשתי מחציות. כל משחקי הבית נערכים באותו יום, והקבוצות משחקות כל ארבע-חמש שעות. מהבתים עולות הקבוצות למשחקי הגמר, והמודחות יורדות למשחקי דירוג על מקומותיהן בליגה, המקנים להן דירוג גבוה בשיבוצן בהגרלות לשנים הבאות. משחקי ההכרעה משודרים בשידור חי ביוטיוב, ומאפשרים לצופים לצפות במשחקים בזמן אמת.
בשנים 2014 ו-2015 ויתר המועדון הישראלי "זאבי יהוד" (שזכה בדאבל) על השתתפותו בליגת האלופות מסיבות כלכליות. אריות חיפה שהיו במקום שלישי ב-2015 אחרי "דולפיני אשדוד", הצליחו להגיע לליגת האלופות באמצעות תרומות וחסויות. בשנת 2016 הצליחו דולפיני אשדוד לגייס 80,000 ש"ח עבור נסיעתם לליגת האלופות שנערכה באייאמונטה בספרד, והוגרלו לבית עם ולבה, דיסלדורף ו. ברבע הגמר באייאמונטה הפסידה אשדוד לאוסלו 0:1, שהפסידה בגמר לוולבה 5:2. בשנת 2017 הגיעו דולפיני אשדוד למקום שלישי בליגת האלופות שנערכה בסביליה בספרד. בינואר 2020 השתתף ואליד מאיחוד האמירויות הערביות במועדון חיפה שהגיע למקום רביעי. ראיינה אותו אשת המדיה מוריה אלמקיאס, שהשתתפה בתחרות מיס ומר עולם החירשים בדרום אפריקה ביולי 2019.
קטרגל צעירים, ורשה, 3–5 באוקטובר 2019
קבוצת "זאבונים" ממועדון ספורט חירשים יהוד-מונוסון זכתה במקום תשיעי מתוך 14.
קטרגל גברים, שטוטגרט, 2–6 בינואר 2019
דירוג המועדונים בסיום הליגה: 1. דולפיני אשדוד, 2. ריאל סולו (איטליה), 3. פוטנצה (איטליה), 14. כרישי אשדוד ראשון לציון (קבוצת בת של דולפיני אשדוד), מתוך 20.
קטרגל, אלקלה דה אנארס, 29 בינואר–3 בפברואר 2018
התחרו עשרים מועדוני גברים ועשרה מועדוני נשים.
מרקו דל וקיו
מרקו דל וקיו (באיטלקית: Marco Delvecchio; נולד ב-7 באפריל 1973 במילאנו) הוא כדורגלן עבר איטלקי. שיחק לרוב בעמדת החלוץ, אך ניחן ביכולות משחק רב-גוניות שאפשרו לו לשחק גם בקישור.
קריירת משחק
דל וקיו החל את הקריירה בקבוצת הנוער של אינטר מילאנו. את הופעת הבכורה שלו בבוגרים רשם ב-26 בפברואר 1992, עוד לפני שמלאו לו 19, במסגרת הגביע האיטלקי מול יובנטוס. כשבוע לאחר מכן, ב-1 במרץ, רשם את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', במשחק מול פיורנטינה. לאחר שרשם הופעות בודדות בלבד עד לסיום העונה, הושאל דל וקיו עונה לאחר מכן לקבוצת ונציה מהסרייה ב', וכעבור עונה הושאל בשנית, הפעם לאודינזה מהליגה הבכירה. דל וקיו חזר לאינטר בעונת, והפך לשחקן הרכב קבוע. בדקה ה-91 של מחזור הסיום מול פדובה, כבש דל וקיו את השער שהבטיח לאינטר מקום בגביע אופ"א.
דל וקיו התחיל את עונת, ואף כבש במדיה שער ליגה, אך בנובמבר 1995, כחודשיים לאחר פתיחת העונה, הועבר לרומא במסגרת עסקת חליפין. דל וקיו שמע על המעבר בעודו נמצא עם נבחרת איטליה הצעירה. בסיבוב הראשון של העונה הוא לא זכה להופעות רבות, ושימש בעיקר מחליף לשלושת החלוצים האחרים של רומא, פרנצ'סקו טוטי, אבל באלבו ודניאל פונסקה. אמנם, עם פתיחת הסיבוב השני זכה דל וקיו למקום בהרכב הפותח, וסים את עונת הבכורה שלו ברומא עם עשרה שערי ליגה, שני בקבוצה רק לבאלבו. מעמדו של דל וקיו בקבוצה השתפר עם הגעתו של המאמן זדנק זמאן ב-1997, ולשיאו האישי בקבוצה הגיע בעונת, בה כבש 18 שערי ליגה, מתוכם שלושה שערים בשני משחקי הדרבי מול לאציו, והיה מלך השערים של קבוצתו.
בעונת הגיע לרומא המאמן פאביו קאפלו, ותפקודו של דל וקיו במגרש השתנה, כשקאפלו הציב אותו כחלוץ שני ולא כחלוץ חוד, וגם בתפקוד זה הוסיף להיות כובש דומיננטי עם 11 שערי ליגה. עונה אחר כך דל וקיו שוב תופקד במיקום אחר, הפעם יותר כשחקן כנף במערך התקפי שכלל גם את טוטי ואת גבריאל בטיסטוטה במרכז ההתקפה. השינוי הביא לירידה בתפוקת השערים של דל וקיו, שסיים את העונה עם שלושה שערי ליגה בלבד, אך דל וקיו הפגין יכולת גבוהה בתפקוד החדש, והוא שיחק היטב במשולש ההתקפי בדרך לזכייה הראשונה והיחידה שלו בקריירה בתואר אליפות.
בפתיחת עונת, חוותה רומא מספר שינויים בתפקיד המאמן. צ'זרה פראנדלי מונה במקומו של קאפלו שעזב, אך עזב בעצמו עוד בטרם פתיחת העונה והוחלף ברודי פלר. פלר התפטר כחודש אחר כך, ובמקומו מונה לואיג'י דלנרי, שלא הרכיב את דל וקיו כמעט כלל. עד לחודש ינואר 2005 צבר דל וקיו ארבע הופעות ליגה בלבד באותה עונה, והחליט להיפרד מרומא לאחר קרוב לעשר שנים במדי הקבוצה. בסך הכל רשם דל וקיו 300 הופעות בכל המסגרות במדי רומא, בהן כבש 83 שערים.
דל וקיו סיים את העונה במדי ברשה, ובסיומה נרכש על ידי פארמה, אך גם במדיה לא זכה להופעות רבות, ובסיום העונה שוחרר מהקבוצה. לקראת עונת הצטרף לקבוצת אסקולי בהעברה חופשית. כששיחק במדי אסקולי בסטאדיו אולימפיקו ברומא מול קבוצתו לשעבר, כבש את אחד השערים במשחק שהסתיים בשוויון 2-2. דל וקיו לא חגג את כיבוש השער, ובסיום המשחק אף עבר מתחת ליציע האוהדים של רומא תוך שהוא מתנצל על הכיבוש וזוכה לתשואות מאוהדיו לשעבר. בטרם סיום העונה סבל דל וקיו מפציעה בברך, ובעקבות הפציעה וירידתה של אסקולי לליגת המשנה, סיכם דל וקיו עם ראשי המועדון על פרידה משותפת.
ב-2008, לאחר כשנה מחוץ למגרשים, החליט דל וקיו בן ה-35 לפרוש מכדורגל מקצועני, ולעבור לשחק בפסקאטורי אוסטיה מהליגה המחוזית של לאציו, החמישית בדירוג באיטליה.
נבחרת איטליה
דל וקיו החל את דרכו בנבחרת הצעירה של איטליה, והשתתף בשתי אליפויות אירופה עד גיל 21 (1994 ו-1996 שהסתיימה בזכייה בתואר). הוא נכלל בסגל הנבחרת האולימפית באולימפיאדת אטלנטה, ושותף בכל שלושת משחקיה של איטליה בטורניר.
דל וקיו רשם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה תחת המאמן דינו זוף בדצמבר 1998. זוף כלל את דל וקיו בסגל לטורניר יורו 2000, וזאת על אף מאזנו טרם הטורניר שעמד על ארבע הופעות בלבד במשחקי ידידות ובטרם כבש במדי הנבחרת. הופעתו הראשונה בטורניר הייתה כמחליף בדקה ה-77 של הניצחון על בשלב הבתים. הופעתו הבאה הייתה כמחליף בדקה ה-67 של חצי הגמר מול, שהסתיים בהעפלה דרך דו-קרב פנדלים. הופעתו הראשונה בהרכב הייתה במשחק הגמר, בו פגשה איטליה את. בדקה ה-55, המשיך דל וקיו כדור רוחב של ג'אנלוקה פסוטו אל הרשת, והעלה את איטליה ליתרון עם שער הבכורה שלו במדי הנבחרת. כארבע דקות לסיום הוחלף דל וקיו, ובסיום איטליה הפסידה בתוצאה 2-1 לאחר הארכה וסיימה כסגנית אלופת אירופה.
דל וקיו הוסיף לשחק גם תחת המאמן ג'ובאני טרפטוני ואף זומן לסגל איטליה למונדיאל 2002, אך לא זכה לדקות משחק במהלך הטורניר. הופעתו האחרונה של דל וקיו בנבחרת הייתה ב-18 בפברואר 2004, במשחק ידידות ביתי מול שהסתיים בשוויון 2-2. לאחר שלא זומן לסגל הנבחרת לקראת יורו 2004, פרש דל וקיו מכדורגל בינלאומי, עם 22 הופעות וארבעה שערים.
בוליביאנו
בוליביאנו (בספרדית: Boliviano; ISO 4217: BOB) הוא ההילך החוקי הנהוג בבוליביה. המטבע שפירוש שמו בספרדית הוא גם "בוליביאני", נקרא על שמו של מטבע קדום יותר שהיה בשימוש במדינה מ-1864 ומונפק על ידי הבנק המרכזי של בוליביה.
הבוליביאנו מחולק ל-100 סנטאבוס, ובמחזור מצויים מטבעות של 10, 20 ו-50 סנטאבוס, לצד 1, 2 ו-5 בוליביאנו. שטרות במחזור הם של 10, 20, 50, 100 ו-200 בוליביאנו.
המטבע סובל מחולשה יחסית למטבעות אחרים ביבשת (בוליבר ונצואלי, פסו ארגנטינאי, ריאל ברזילאי) ושחיקתו האינפלציונית השנתית עומדת על כ-4.3% בממוצע.
יזכור (אתר אינטרנט)
יזכור הוא אתר אינטרנט המשמש להנצחת חללי מערכות ישראל והוא מכיל את רשימת חללי מערכות ישראל ובדרך כלל גם את תמונתו וסיפור חייו של כל אחד מהם. האתר נקרא בעבר "נזכור את כולם" בעקבות ציטוט מפזמון שיר "הרעות" שכתב חיים גורי. האתר כולל גם חיילי צה"ל שנפטרו ממחלה, או נהרגו בתאונה במהלך שירותם הצבאי, וכן מי שנפטרו לאחר סיום שירותם הצבאי (ולעיתים שנים רבות לאחר סיום שירותם), אך הוכרו כחללי צה"ל משום שמותם נבע מפגיעה שנפגעו במהלך שירותם. האתר הוקם ומתוחזק על ידי משרד הביטחון.
חללי מערכות ישראל הנכללים באתר הם לוחמי צבא ההגנה לישראל ושאר אנשי מערכת הביטחון שנתנו נפשם על הבטחת קיומה של מדינת ישראל, לוחמי המחתרות שנפלו למען תקומת ישראל (מאז 1860 - עת החלה היציאה מן החומות בירושלים) ולוחמי היישוב בצבא הבריטי בימי מלחמת העולם השנייה. החלל הראשון ברשימה זו הוא שנפל ב-5 בינואר 1873, ו' טבת תרל"ג.
חלקו העיקרי של האתר כולל דפי זיכרון אחדים לכל חלל:
את הנופלים ניתן לאתר לפי שמם, תאריך נפילתם והיישוב שממנו באו.
עוד מכיל האתר:
סרייבו המזרחית
סָרָיֶיבוֹ המזרחית (בסרבית, באותיות קיריליות: Источно Сарајево; באותיות לטיניות: Istočno Sarajevo) היא עיר ברפובליקה סרפסקה, אשר נושקת לעיר הבירה של בוסניה והרצגובינה כולה, סרייבו, הנמצאת מעבר לגבול האדמיניסטרטיבי - בתוך הפדרציה של בוסניה והרצגובינה. העיר, ברובה, לא הייתה מעוירת לפני מלחמת האזרחים בבוסניה. דה יורה, סרייבו היא בירתה של רפובליקה סרפסקה, אך דה פקטו, עיר הבירה היא באניה לוקה.
השם
בעבר הייתה ידועה כסרייבו הסרבית (Srpsko Sarajevo, Српско Сарајево, Serb Sarajevo), אך בית המשפט לחוקה קבע כי שמה יהיה סרייבו המזרחית.
רשויות
העיר חובקת בתוכה מספר יישובים נוספים:
גבר במלואו (מיני-סדרה)
עלילה
אינטרסים עסקיים ופוליטיים מתנגשים כאשר צ'רלי קרוקר, איל הנדל"ן מאטלנטה מגן על האימפריה שלו מפני אלה שרוצים לנצל את פשיטת הרגל הפתאומית.
בימוי
רג'ינה קינג תביים את שלושת הפרקים הראשונים.
פיתוח
ב-4 בנובמבר 2021, הוכרז כי נטפליקס נתנה אור ירורק להפקת מיני-סדרה, המבוססת על הרומן באותו שם מאת טום וולף. את התסריט כתב דייוויד אי קלי והיא בוימה על ידי רג'ינה קינג. השניים גם מפיקים יחד עם ריינה קינג ומתיו טינקר. הסדרה הופקה על ידי חברות ההפקה "Royal Ties Productions" ו-"David E. Kelly Productions".
אלי רוזנברג (איש עסקים)
אלי זכריה רוזנברג הוא איש עסקים חרדי אמריקאי-ישראלי, בעליה של חברת כנפי נשרים תעופה המחזיקה העיקרית במניות חברת אל על. בנו של קני רוזנברג.
גבר במלואו (מיני-סדרה)
ליהוק
בתחילת מאי 2022 לוהק ג'ף דניאלס. דיאן ליין לוהקה לתפקיד ראשי ביולי 2022. ויליאם ג'קסון הארפר, אמל אמיין, טום פלפרי, שרה ג'ונס, ג'ון מייקל היל, צ'נטה אדמס, לוסי לו וביל קמפ לוהקו באוגוסט 2022.
צילומים
הצילומים היו אמורים להתחיל במאי 2022. הצילומים היו צפויים להתחיל ב-8 באוגוסט 2022 באטלנטה ג'ורג'יה, ולהסתיים ב-10 בדצמבר.
אלי רוזנברג (איש עסקים)
ביוגרפיה
נולד בארצות הברית בשנת 1995. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 עלה לישראל ועבר להתגורר בשכונת רמת אשכול בירושלים.
דורן גודווין
דורן גודווין (באנגלית: Doran Godwin; נולדה ב-1 בינואר 1950) היא שחקנית בריטית.
אלי רוזנברג (איש עסקים)
ביוגרפיה
ב-21 ביולי 2020 הקים את חברת 'כנפי נשרים תעופה', שדרכה רכש לאחר מכן 42.8% ממניות חברת אל על, תמורת 360 מיליון שקלים. בכך החליף את בעלי השליטה הקודמים – כנפיים אחזקות. ברקע העסקה היה משבר הקורונה בישראל שבעקבותיו הפסידה החברה כ-500 מיליון דולר, ויצאה להנפקה. לדברי רוזנברג את הכסף קיבל כהלוואה לטווח ארוך מאביו.
זיקורת
זיקורת (באכדית: ziqquratu, מהשור ז־ק־ר – זקור, בולט), או זיגוראת, הוא מגדל בעל צריח מונומנטלי מטיפוס המיוחד למסופוטמיה (אזור עיראק המודרנית) בממלכות שומר, אכד, עילם, בבל ואשור. מבנים כאלו הוקמו החל מ־4,500 שנה לערך לפני זמננו לאורך כ־2,000 שנה.
דורן גודווין
ביוגרפיה
גודווין מוכרת בעיקר מהופעותיה בתפקיד אריקה בייליס בסדרה הבלשית הפופולרית "Shoestring" ובדמות פיליפה ייטס בסדרת הדרמה-קומית לצדו של פיטר בולס. ב-1972 שיחקה גודווין בתפקיד הראשי בדמות אמה וודהאוס במיני-סדרה "אמה", עיבוד של ה-BBC לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן. היא הרבתה להופיע בתיאטרון.
זיקורת
מקור השם
מקור השם למבנה הוא במילה האכדית ziqquratu. השורש של המילה באכדית הוא זק"ר, שפירושו "להיות גבוה, בולט" (אכדית zaqāru 'זקר') המתאים למגדל, בדומה לעברית להזדקר, זקר, זקור (באכדית zaqru). האות ת' בסוף המילה היא באכדית, כמו בכל השפות השמיות, סיומת הנקבה. תעתיק קיים נוסף לשם בעברית הוא זיקוראת, אף שבעברית אין אם קריאה א|א' לפני הוספת סיומת נקבה.
מבנה
הזיקורת בנוי מדרגות, כאשר בסיסו רחב והוא הולך וצר כלפי מעלה. חלק מהזיקורתים נבנו במבנה רבוע, כפירמידה וחלקם, בעיקר המאוחרים שבהם, במבנה עגול. העלייה לזיקורת הייתה על גבי גרמי־מדרגות שנבנו מחוץ למבנה.
זיקורתים גבוהים התנשאו לגובה של יותר מ־50 מטר. ברוב הזיקורתים היה חלל פנימי גדול, בחלקם מולא החלל בעפר.
מטרה
מטרת בניית הזיקורת הייתה פולחנית ויועדה להנציח את השליט וליצור מיזם בו היו שותפים והתגאו כל תושבי העיר. הד למטרות אלה ניתן למצוא בסיפור מגדל בבל במקרא בבחינת "נעשה לנו שם".
שרידים ותיעוד
באזור עיראק התגלו שרידי 32 זיקורתים בחפירות ארכאולוגיות, אולם טרם נמצא שריד למקדש שהיה אמור להיות בראש המגדל או בבסיסו. עם זאת נמצאו כתובות עתיקות הנוגעות לבניית זיקורתים כגון כתובת המשויכת לאביו של נבוכדראצר השני, המספרת שהאל מרדוך ציווה עליו לשקם את הריסות העיר בבל ואת מגדל א־תמנ־אנקי (בית יסוד השמים והארץ). הוא פקד להכין לבנים שרופות, להביא ביטומן ולהגיע עד לשמים. בניית אותו מגדל מונצחת, לדעת רבים מהחוקרים, באפוס הבריאה הבבלי, אנומה אליש. ייתכן שסיפור מגדל בבל מושפע ממראם המרשים של שרידי המגדל, שבנייתו הופסקה. גם שרידי המגדל היו גבוהים פי כמה מבתי התושבים שהיו בני קומה אחת.
הזיקורת הגדול ביותר שנחשף הוא הזיקורת הגדול של אור.
בתרבות
ציירים רבים דימו את מגדל בבל בדמות זיקורת, דוגמה טובה היא ציוריהם של פיטר ברויגל האב וגוסטב דורה למגדל בבל.גם מבנים שנבנו לאחר התקופה העתיקה ניסו להעתיק את מבנה הזיקורת וקיימים מבנים רבים המחקים זיקורת רבוע או מעוגל כחלק מהעיצוב. אחת הדוגמאות השאפתניות ביותר לבנות זיקורת מודרני היא התכנון לארמון הסובייטים, שלא הושלם, במוסקבה.
אלי רוזנברג (איש עסקים)
ביוגרפיה
חברת 'כנפיים אחזקות' שהייתה בעלת השליטה בחברה עד אז, טענה כי הוא משמש כאיש קש של אביו לרכישה, מאחר שרק אזרחי ישראל מורשים לשלוט בחברה, ואביו לא היה באותה עת אזרח ישראל. רוזנברג הכחיש את הדברים, וב-2 באוקטובר 2020 אושרה הרכישה על ידי הרשויות בישראל.
עלמת הערפל
"עלמת הערפל" (באנגלית: Maid of the Mist) הוא שמו של שיט תיירותי במפלי ניאגרה הפועל מאז שנת 1854. כל הספינות בהן נערכות ההפלגות נקראות "עלמת הערפל", כשלשמן נוספת ספרה רומית לזיהוי. מסלול השיט מתחיל באזור שקט של נהר הניאגרה, ליד גשר הקשת בענן, עובר ליד המפלים האמריקאיים ומפלי ההינומה, וממשיך היישר לתוך הערפל הסמיך של רסיסי מים בעיקול מפלי הפרסה (הנקראים גם המפלים הקנדיים). ניתן לצאת לשיט הן מן הצד האמריקאי של הנהר הן מצדו הקנדי ולשוב אל נקודת המוצא.
הסיורים מופעלים על ידי "חברת ספינות-הקיטור עלמת הערפל" (Maid of the Mist Steamship Company) של מפלי ניאגרה, אונטריו. מאז 1971 נשלטת החברה על ידי משפחת גלין מניו יורק. הספינות רשומות בנמל סנט קטרינס באונטריו.
בשנים 1848–2014, ספינות "עלמת הערפל" היו היחידות שהפעילו סיורים מושטים משני צידי הגבול. בפברואר 2012 איבדה חברת "עלמת הערפל" את הזיכיון להפעלת שיט תיירותי מהצד הקנדי, והוא עבר לידי חברת "הורנבלואר קנדה". החברה החדשה החלה את פעילותה באביב 2014, בעוד ספינות עלמת הערפל ממשיכות לפעול מהצד של ארצות הברית. החל משנת 2020, צי "עלמת הערפל" כולל שתי ספינות חשמליות, "ג'יימס וי. גלין" ו"ניקולה טסלה".
1846-1860
שירות המעבורות "עלמת הערפל" נחנך ב-1846 כשירות להובלת נוסעים בין הצד הקנדי לצד האמריקני של המפלים, והוא קדם בשנתיים לבניית הגשר התלוי הראשון של מפלי ניאגרה. פתיחת הגשר פגעה בעסקי החברה, וב-1854 היא שינתה את אופייה, החליפה את הספינה הקודמת במפוארת יותר ועברה להפעלת הפלגות תיירותיות במפלים. בחמש-עשרה שנותיה הראשונות הפעילה החברה שתי ספינות:
ב-1860, השנה בה פרצה מלחמת האזרחים, הלכו עסקי החברה ונחלשו, מצבה הכלכלי הורע והיא נאלצה להפסיק את פעילותה. הספינה נמכרה לחברה ממונטריאול.
1885-1955
ב-1895 חודשו באופן רשמי ההפלגות במפלים עם בנייתן והשקתן של שתי ספינות קיטור חדשות, שהופעלו על ידי שותפות חדשה בשם "חברת ספינות הקיטור עלמת הערפל".
הספינה הראשונה שטה קרוב למפלי הפרסה יותר מכל קודמותיה. שתי הספינות הוסיפו להוביל תיירים בקטע התחתון של הנהר עד 22 באפריל 1955. באותו יום, לפני עונת התיירות, פרצה בהן דליקה כתוצאה מתאונה והן נשרפו כליל.
מ-1955 עד ימינו
חודשים אחדים לאחר אובדן ספינות הקיטור הוכנסו לשירות שתי ספינות פלדה חדשות בעלות מנועי דיזל ששרדו לימינו ועדיין ניתן לראותן.
"עלמת הערפל II" נתפרסמה בשל חלקה בהצלתו של רוג'ר וודוורד, ילד בן שבע, שנסחף ונפל ב-6 ביולי 1960 ממפלי הפרסה כשלגופו אפודת הצלה; הוא נפל מסירה שבה שט ביחד עם אחותו. שני תיירים משו את אחותו בת השבע-עשרה מן הנהר מרחק 6 מטרים בלבד משפת מפלי הפרסה ליד Goat Island. דקות אחדות אחר כך נחלץ וודוורד מן המים לרגלי מפלי הפרסה לאחר שנאחז בגלגל הצלה שזרקו לעברו אנשי הספינה. ב-1983 הוצאה הספינה מן השירות והועברה אל נהר האמזונאס, שם שימשה עוד שנים אחדות כספינת מסיונרים.
ב-1894 נבנתה בצד הקנדי רכבת כבלים, שאיפשרה גישה ממפלס הרחוב במרומי המפלים אל מזח הספינות ופעלה עד 1990. בשל הגידול במספר התיירים לא יכלה יותר רכבת הכבלים לענות על הצרכים, ובפתיחת עונת התיירות של שנת 1991 הוחלפה בארבע מעליות מהירות. בצד האמריקאי ניתן להגיע אל המזח באמצעות ארבע מעליות מהירות היוצאות ממגדל התצפית של האתר.
סרט ה-IMAX Niagara: Miracles, Myths and Magic ("ניאגרה: נסים, מיתוסים וקסם") משנת 1986 מגולל בין היתר מקצת מתולדות "עלמת הערפל".
נוסעים מפורסמים
במהלך השנים הפליגו בספינות "עלמת הערפל" אישים חשובים רבים ובהם אנשי ממשל וסמלי תרבות, כמו: המלך אדוארד השביעי ב-1860, תאודור רוזוולט ב-1901, קארל מאי ב-1908, ג'ווהרלל נהרו ב-1949, מרילין מונרו ב-1952, אלכסיי קוסיגין ב-1967, פייר אליוט טרודו ב-1983, מיכאיל גורבצ'וב ב-1983, הנסיך אנדרו, דוכס יורק ושרה פרגוסון (אז הדוכסית מיורק) ב-1987, הנסיך צ'ארלס, הנסיכה דיאנה ובניהם הנסיך ויליאם והנסיך הארי ב-1991, וכן ג'ימי קרטר ואשתו רוזלין קרטר ב-1996.
נסים גאון
נסים ד' גאון (באנגלית: Nessim Gaon; בערבית: نسيم جاعون; 22 בפברואר 1922 – 10 במאי 2022) היה תעשיין, איש עסקים ונדבן יהודי שווייצרי. מן המנהיגים הבולטים בקרב יהדות אירופה. כיהן כנשיא הפדרציה הספרדית העולמית בשנים 1973–2022.
קורות חייו
גאון נולד לדוד יוסף גאון וויקטוריה לבית כהן בח'רטום, שבסודאן האנגלו-מצרית. משפחתו ממוצא יהודי-ספרדי, שהיגרה במקור מטורקיה למצרים ומשם לסודן. אביו היה פקיד רם דרג בממשל הבריטי ושימש כמושל העיר פורט סודאן.
בשנת 1940 גאון סיים לימודיו בבית הספר לכלכלה של לונדון. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא התנדב לצבא הבריטי, בו סיים שירותו ב-1946 כקצין בדרגת קפטן. במהלך המלחמה השתתף בקרבות באיטליה, בעיראק ובאיראן. עם סיומה, ניצל את קשריו כדי לסייע בהעלאת ניצולי שואה לארץ ישראל.
מ-1991 סיפקה "נגה" הלוואות לרכישת מזון וסחורות אחרות לממשלת רוסיה, שהתחייבה להחזיר את החוב בנפט, אך לא שילמה את חובה. ב-1993 הוכרז על סכסוך עסקי, שכמעט הובילה לפשיטת רגל של חברת "נגה". בוררות בבית משפט שוודי קבעה פעמיים כי רוסיה לא כיבדה את ההסכמים. היא חויבה לשלם לגאון 100 מיליון דולר. מוסקבה סירבה ובתגובה גאון הצליח להקפיא יותר מ-30 חשבונות רוסיים בלוקסמבורג ובשווייץ. הבנק המרכזי של רוסיה היה כה מזועזע עד שהעביר בחשאי חלק גדול מהעתודות שלו לאיי התעלה הבריטיים. סרגיי אלכסשנקו, אז סגן ראש הבנק המרכזי, טען שהם נבהלו עד כדי כך שהביטחון הכלכלי הלאומי של רוסיה היה על הכף.
עם השנים החוב תפח, בשנת 2001 עמד על כ-600 מיליון דולר ובשנת 2005 בכ-900 מיליון דולר. בתקשורת העולמית פורסמו צעדיו הראוותניים של גאון במספר עיקולים נגד ממשלת רוסיה. ביולי 2000 ניסה גאון לעקל את המטוס הנשיאותי של רוסיה בעת ביקור פוטין בצרפת. גאון עיקל את הספינת הצי הרוסי סדוב ועליה 11 צוערים, מה שהביא למשבר דיפלומטי ביחסי צרפת-רוסיה. הוא הביא להקפאת חשבונות הבנק של שגרירות רוסיה בצרפת. בבלגיה בוטלה תערוכה של 1,600 תכשיטים ואוצרות רוסיים, מחשש שגאון יחלט אותם. בשיא, "נגה" ניסתה ליירט תשלומים של ארצות הברית לרוסיה בעסקת אורניום גדולה מראשי נפץ סובייטיים מפורקים. העסקה התעכבה והמשבר נפתר רק לאחר התערבות נשיא ארצות הברית ביל קלינטון אשר הוציא צו מנהלי. גאון גרם לחשש רב בקרב הממשל הרוסי, וכונה "טרוריסט פיננסי" על ידי סגן שר האוצר הרוסי וכונה "האויב הגדול ביותר של פוטין" על ידי הגרדיאן הבריטי.
פעילותו במוסדות יהודיים
בשנת 1972 הקים את בית הכנסת הספרדי "היכל הנס" בז'נבה. בשנת 1973 נבחר לשמש כנשיא הפדרציה הספרדית העולמית, ונשא בתפקיד זה עד יום מותו. בנוסף, במהלך השנים שימש גאון כסגן נשיא הקונגרס היהודי העולמי וכן כנשיא המגבית היהודית וארגון הבונדס בשווייץ. בשנת 1980 תרם יחד עם הקהילה היהודית הספרדית בז'נבה לשיקום בית הכנסת שער השמים בקהיר, בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים.
פעילותו בישראל
בשנת 1973 התחייב גאון לתרום חצי מיליון דולרים לישיבת "תורה והוראה", בתנאי שמשרד האוצר יעביר למוסד סכום זהה. גאון ורעייתו תרמו סכום כסף נכבד להקמת אצטדיון הכדורגל "אצטדיון גאון" ביפו. האצטדיון הכיל כ-4,000 מקומות ישיבה, הוקם בשנת 1977 ושימש כמגרשה הביתי של מכבי יפו, ששיחקה בליגה הבכירה. ביוני 1981 גאון נפגש בפריז עם אהרן אוזן והבטיח לסייע במימון מפלגה ספרדית, ובעקבות כך הוקמה תנועת תמ"י לקראת הבחירות לכנסת בשנת 1981. באפריל 1986 נחנך בדימונה היכל ספורט בן 600 מקומות ישיבה בתרומתו של גאון. בעת ביקורו בישראל ב-1987 ביקר בצפת ותרם 100,000 דולרים להקמת מועדון לגיל הזהב. הקים את קרן רנה וניסים גאון לחקר מורשת יהודי צפון אפריקה והפצתה, את קרן ניסים גאון למלגות והקדש על שם רנה וניסים גאון.
לגאון היו יחסים חמים עם ראש ממשלת ישראל מנחם בגין. בדצמבר 1977 היה גאון אורחו האישי של מנחם בגין בביקורו באסמאעיליה, שבמהלכו נפגש עם אנואר סאדאת. בשנת 1978 אירח בביתו את בגין, כאשר זה הגיע לגייס כספים בז'נבה עבור פרויקט שיקום שכונות. בגין הצליח לגייס בביקור זה למעלה מ-8 מיליון דולרים. לפני הבחירות למשרת נשיא המדינה באפריל 1978 נפוצו שמועות שמנחם בגין שקל להעמיד אותו כמועמד לתפקיד.
פעילות עסקית
בשנת 1991 הקים גאון את חברת "אפרופים שיכון ויזום", שעסקה בבניית בתי מגורים. מנהלי החברה היו יואל הרצוג (חתנו), דוד גאון (בנו), אהרן אוזן, נציגו של גאון בארץ, ואלי גבאי. החברה הוקמה לצורך בניית כ-3000 יחידות דיור בנגב, מיזם שיזם אריאל שרון, שר הבינוי והשיכון בתקופת העליה הגדולה מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים. בעקבות איחור בבניית הדירות, ניכתה המדינה 6% מהתשלומים שלה לחברת אפרופים. בתגובה פנתה אפרופים לבית המשפט בתביעה לקבל תשלום מלא. תביעתה של אפרופים התקבלה בבית המשפט המחוזי, והמדינה ערערה לבית המשפט העליון. שם קיבלו השופטים אהרון ברק ודב לוין את ערעורה של המדינה בפסק דין אפרופים, שהפך להלכה המצוטטת ביותר בתחום דיני החוזים בישראל.
החברה פורקה בצו בסוף שנת 2001.
גאון היה ערב להתחייבויותיהם של דוד גאון ויואל הרצוג, ששימשו כדירקטורים בבנק צפון אמריקה שנוסד ב-1977 ופורק ב-1987 בעקבות מעשי מירמה בהיקפים גדולים של כמה דירקטורים אחרים. בשנת 1993 פסק בית המשפט המחוזי בירושלים שהדירקטורים התרשלו בתפקידם ועליהם לשאת באחריות לקריסת הבנק. גאון והרצוג נדרשו בפסק הדין לשלם סכום השווה לכ-160 מיליון דולר למדינה בכינוס נכסים.
גיבורים קטנים
"גיבורים קטנים" הוא סרט הרפתקאות ילדים דרמטי ישראלי לכל המשפחה, בבימויו של איתי לב, שיצא לאקרנים בשנת 2006. הסרט מגולל את מסע ההרפתקאות האמיץ אליו יוצאים ארבעה ילדים, בעקבות משימת הצלה שלקחו על עצמם לאחר שאחת מהם, שניחנה ביכולת שמיעה מיוחדת, שמעה צעקות ובכי מרוחקים של קריאה לעזרה.
במסעם ועל רקע מציאות חייהם הקשה בעיירת פיתוח, מתגבשים ארבעת החריגים החברתיים לכדי חבורה, עומדים בפני מבחן של חיים ומוות ועוברים תהליך של התגברות והתבגרות. זהו אחד מסרטי הילדים הבודדים שנעשו בישראל, והוא מתאר את המציאות הישראלית בעיירת פיתוח תוך כדי התמקדות בנושאים חברתיים אוניברסליים.
תקציר העלילה
מביתם באופקים עד לוואדי החוצה את קיבוצי הסביבה, שלושת הגיבורים עוברים מסע דרמטי גדוש בהרפתקאות ובמגוון התנסויות. הם מתגברים על גדרות היישובים, על חשכת הלילה והחרדה מחיות בר, ועל חבורת ילדי קיבוץ המנסים להפריע להם במילוי המשימה. במקביל, מתגלה היעלמותם באופקים, ובסיוע כוחות משטרתיים ואחרים יוצאת אמו של ארז למסע החיפוש אחריו, ההופך בהדרגה לאקט של התפייסות והשלמה בין האם לבנה. בסיוע של אחד מילדי הקיבוץ השכן, שלא נחשב בין ה"מקובלים" ואשר עד מהרה מצטרף לשלישייה, מצליחים ארז, לב ואליסיה להשלים את משימתם ולהגיע אל הוואדי, שם מתגלה אם יבבות העזרה ששמעה האוזן המחוננת של אליסיה היו זעקות עזרה אמתיות, ואם באמת נמצאים אנשים במצוקה בוואדי או בקרבתו.
הלוחיות על שם פייר
הלוחיות על שם פייר (Peyer), ריכוז מבנים לימפטיים במעי הדק. הלוחיות קרויות על שם האנטומיסט השווייצרי בן המאה ה-17 יוהאן קונראד פייר, שהיה הראשון שהבחין בהן.
לאורך כל רירית המעי הדק נמצאים קשרים לימפטיים; הלוחיות על שם פייר, המצויות במעי העקום (ileum; החלק האחרון של המעי הדק) גדולות עד כדי כך שניתן לראותן בעין בלתי מזוינת.
מאחר שהמעי הדק חשוף לרמה גבוהה של מזהמים וחיידקים, שמקורם בין היתר במזון, יש צורך במערכת חיסון שתדע לזהות את הפתוגנים השונים כדי להביא לתגובה חיסונית יעילה. לוחיות אלו ממלאות תפקיד חיסוני זה, בין היתר על ידי דגימה עיקרית של מולקולות שונות במעי (על ידי תאי M מיוחדים, ראו בהמשך), יצירת IgA ויצירת תגובה חיסונית ראשונית של תאי T או סבילות של תאי T, במקרה שלא נדרשת תגובה חיסונית.
מבנה הלוחיות על שם פייר
הלוחיות בנויות כמבנה הבולט ככיפה אל פני החלל, ואשר כולל שכבה של מבנים:
יחסי זמביה–ספרד
יחסי זמביה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין זמביה וספרד.
יחסים כלכליים
בשנת 2015, היצוא הספרדי לזמביה גדל ב-63.15% ואילו היבוא עלה ב-163.85% בהשוואה לשנת 2014. היצוא הסתכם בכ-15 מיליון אירו, והיבוא ל-9 מיליון אירו.
שיתוף פעולה
ספרד מחויבת לפיתוח של המדינה האפריקנית באמצעות האו"ם והקרן האירופית לפיתוח של האיחוד האירופי, אשר ספרד היא התורמת הגדולה החמישית.
רונזותריום
רונזותריום (שם מדעי: Ronzotherium) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הקרנפיים, אשר התקיים בין האאוקן לאוליגוקן באירואסיה לפני 37 עד 23 מיליון שנה מזמננו. הוא קרוי על שם "גבעת רוזדון" (hill of Ronzon), הסמוכה לעיר לה פווי-אן-ולה שבצרפת, שם התגלו ממצאיו לראשונה והסיומת הלטינית: תריום "therium" - בהמה. סוג זה תואר ב-1854 בידי החוקר הצרפתי אוגוסט איימר.
היה זה קרנף בינוני בגודלו שלא עלה על 1.5 עד 1.9 טון והיה בעל עצם זרוע ועצם ירך ארוכות יחסית והיה בעל גולגולת צרה מעט יותר עם מבנה שיניים פרימיטיבי ביחס לקרנפים, דומה יותר לשיניים של ההירקודונתיים והאמינודונטיים, הקרובים לקרנפים האמיתיים. הוא ניזון מעלים ולא מעשבים כמו קרנפים מאוחרים יותר וייתכן שיכל להגיע לעלים גבוהים יותר באמצעות גפיו וצווארו הארוכים והשפתיים המשורבבות שלו (אשר הזכירו את שפתי הקרנף צר-השפה). הממצאים מראים שהמינים המאוחרים יותר הגיעו לממדים גדולים יותר, מה שאולי גרם לקרנפים אלה להתפתח לצורות הקרובות יותר לקרנפים מודרניים, לקראת סוף האוליגוקן.
המאובנים שלו היו חלקיים והתגלו במספר ממצאים ברחבי אירופה ביניהם בבריטניה, צרפת, גרמניה, איטליה, שווייץ וצ'כיה וכנראה שגם במונגוליה.
סמל פינלנד
סמל פינלנד הוצג בעת הקבורה של גוסטב ואסה, בשנת 1560. הסמל שימש גם כסמל דוכסות פינלנד, כאשר היא הייתה חלק מהאימפריה הרוסית. הסמל מוגדר בחוק הפיני כדלקמן:
בפועל, האריה הוא סמל שושלת בית בְּיֶילְבוֹ המופיע גם בסמל שוודיה. האריה היה בשימוש גם בסמל הדוכסות של פינלנד במאה ה-14. החרבות מופיעות גם בסמלים עתיקים של חבל קרליה. החרב המעוקלת המונחת מתחת לאריה מסמלת את המתיחות ששררה במאה ה-16 בין שוודיה לרוסיה. קיימת טענה כי תשעת הוורדים מייצגים את תשעת המחוזות הקדומים של פינלנד; אך למעשה לפלנד ומחוז אוסטרובותניה לא היו חלק מפינלנד ההיסטורית. לעומת זאת, תשע ערים בדיוק היה חלק מדוכסות פינלנד בזמן עיצוב הסמל המקורי: טורקו, פורבו, ראומה, נאנטלי, פורי, ויבורג, אקנס, הלסינקי ופריוזרסק, שנכבשה מידי רוסיה בשנה קודם לכן. במהלך השנים חל שינוי במספר הוורדים, אך במאה ה-20 הוחלט לשוב לגרסה המקורית.
סמל פינלנד מופיע על הדגל הטקסי של המדינה.
דנזל דומפריס
דנזל דומפריס (בהולנדית: Denzel Dumfries; נולד ב-18 באפריל 1996) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן באינטר מילאנו ובנבחרת הולנד.
קריירה
דומפריס עבר ב-2014 ממחלקת הנוער של ברנדרכט למחלקת הבוגרים של קבוצת ספרטה רוטרדם מליגת המשנה ההולנדית, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-20 בפברואר 2015, במשחק ליגה נגד אמן. הוא היה בורג מרכזי בקבוצתו וסייע לעלייתה לליגת העל ההולנדית בסוף עונת 2015/2016. הוא גם נבחר ל"פריצת השנה" בליגה ההולנדית השנייה.
בקיץ 2017 הצטרף להירנפיין מליגת העל ההולנדית.
ביוני 2018 חתם על חוזה לחמש שנים בפ.ס.וו. איינדהובן.
ב-14 באוגוסט 2021 חתם באינטר מילאנו. הוא כבש שער בכורה ב-4 בדצמבר בניצחון 0–3 על רומא.
קריירת נבחרות
את הופעתו הראשונה במדי נבחרת הולנד ערך ב-13 באוקטובר 2018 בניצחון נבחרתו 3–0 על נבחרת גרמניה.
בשנת 2019 שיחק דומפריס 120 דקות בניצחון נבחרתו 3–1 בהארכה על נבחרת אנגליה בחצי גמר ליגת האומות, ו-90 דקות בהפסד נבחרתו 0–1 לנבחרת פורטוגל במשחק הגמר.
במשחק הפתיחה של נבחרת הולנד ביורו 2020, כבש שער בכורה והעניק לנבחרתו ניצחון 2–3 על אוקראינה. גם במשחק השני בטורניר כבש שער בניצחון 0–2 על אוסטריה, ניצחון אשר הבטיח לנבחרת הולנד את ראשות הבית ומקום בשמינית הגמר.
נכלל בסגל נבחרת הולנד בטורניר מונדיאל 2022.
קלאופטרה (אסטרואיד)
האסטרואיד נחשב לאחד האסטרואידים המסקרנים ביותר בחגורת האסטרואידים, והוא גרר התעניינות נרחבת של אסטרונומים למשך תקופה ארוכה בעשורים האחרונים (החל מסביבות שנות ה-80 של המאה ה-20), עקב בהירות נראיתו המשתנה באופן הפכפך. האסטרואיד המשיך לעורר עניין ב-2000, כשהתגלתה צורתו הייחודית - "עצם של כלב", וב-2008, עם גילוי שני ירחיו.
תיאור וכרונולגיית מחקר
האסטרואיד ממוקם בחגורת האסטרואידים בין מאדים לצדק, והוא כנראה שאריות של התנגשות קוסמית אלימה שקרתה לפני זמן רב, ואף על פי שכבר התגלה ב-1880, צורתו המפורסמת - "עצם של כלב" - לא נודעה עד למאי 2000, אז בוצעו תצפיות נאס"א. לפי אותן תצפיות, קבעו האסטרונומים של נאס"א שמידותיו הן כ-217X94X81 ק"מ - גודל החופף למידותיה של ניו ג'רזי.
קלאופטרה הוא אחד מכמה עשרות אסטרואידים שגווניהם מצביע על הרכבם המתכתי, ובמקרה של קלאופטרה, האלבדו הגבוה שהתקבל בתצפית של נאס"א, מעיד על היותו מורכב ברובו ממתכת, כשלפי נאס"א מדובר אולי בסגסוגת ניקל וברזל. לפי אותה תצפית של נאס"א, פני השטח של קלאופטרה הם נקבוביים ומגובשים באופן רופף, בדומה לפני השטח של הירח, אם כי הרכבם שונה מאלה של הירח.
באותה שנה בוצעו תצפיות אסטרונומיות במשך שלושה לילות, ובמסגרתן האסטרונומים יכלו לקבוע בוודאות את מידות האסטרואיד, צורתו, בהירות נראיתו וצפיפותו. במסגרת אותן תצפיות שבוצעו בליל 19 בספטמבר ו-5 ו-9 באוקטובר, נמדדו גם מידות הירחים ובהירותם. האסטרונומים שהשתתפו בתצפיות הללו, אשררו שקלאופטרה, עם הפיצול החד באמצעיתו, הוא אסטרואיד בעל צורה ייחודית, אך לדבריהם, צורתו דומה יותר למשקולית מאשר לעצם של כלב: שני כדורים (במקור: "lobes", "אונות") משונים בצורתם ושווים בממדיהם - 80 ק"מ מצד לצד כל אחד; והכדורים מחוברים ביניהם באמצעות גשר דק וארוך שעוביו כ-50 עד כ-65 ק"מ ואורכו כ-90 ק"מ. לפי מסקנתם, ממדי השטח שלו הם בסביבות 271 על 65 ק"מ. תמונות התצפיות האלו שהתקבלו בטכניקת אופטיקה מסתגלת מדייקות יותר מטכניקת המכ"ם ששימשה את נאס"א ב-2000, ולפיהן מסתבר שקלאופטרה צר בהרבה ממה שהראתה ההדמיה הממוחשבת של נאס"א, ולכן, סביר שהוא מתוח יותר ממה שהיו סבורים. אף על פי כן, האסטרונומים ציינו שטכניקת המכ"ם היא עדיין מדד טוב לגודלו של קלאופטרה.
פול לוי
פול פּיֶיר לוי (בצרפתית: Paul Pierre Lévy; 15 בספטמבר 1886 – 15 בדצמבר 1971) היה מתמטיקאי יהודי-צרפתי. נודע בשל תרומותיו לתורת ההסתברות, ובפרט לתאוריה של מרטינגלים.
קורות חיים
במהלך מלחמת העולם הראשונה, לוי ביצע עבודות מתמטיות עבור חיל התותחנים הצרפתי. ב-1920 מונה כפרופסור לאנליזה באקול פוליטקניק. בין תלמידיו שם היו בנואה מנדלברוט וז'ורז' מת'רון. הוא לימד שם עד פרישתו בשנת 1959, למעט הפסקה במהלך מלחמת העולם השנייה, אז ברח עקב יחס ממשלת וישי ליהודים.
לוי תרם תרומות מהותיות רבות לתורת ההסתברות וליצירת התיאוריה של תהליכים סטוכסטיים. הוא הציג את הרעיון של 'התפלגות יציבה', התפלגות השומרת צורתה תחת צירוף ליניארי, והוכיח גרסה כללית של משפט הגבול המרכזי.
לוי קיבל מספר תארים, בין השאר חברות באקדמיה הצרפתית למדעים וחברות כבוד בחברה המתמטית של לונדון.
היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
תחילת דרכו
היינריך היה בנו הבכור של היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הטבלתו לנצרות נדחתה עד חג הפסחא הקרוב להיוולדו, כדי לאפשר לאב הוגו מקלוני להיות סנדקו, אך עוד קודם לכן ניסה אביו להשפיע על האצילים להכיר בילד כיורשו. גם שלוש שנים לאחר מכן, ליתר ביטחון, כינס היינריך השלישי את האצילים שבחרו בהיינריך הצעיר להיות יורשו, וב־17 ביולי 1054 הוכתר היינריך כמלך על ידי הארכיבישוף הרמן מקלן.
כתוצאה מכך, לאחר מותו הפתאומי של היינריך השלישי ב־1056, ירש היינריך בן השש את מקומו ללא התנגדות, ואמו, אגנס מפואטייה, שימשה כעוצרת עד הגיעו לבגרות ב־1068.
באותה שנה דיכא היינריך מרד שארגנו נגדו הסקסונים בקרב לאנגנזאלצה הראשון. מרד של סקסונים החל מחדש לאחר מספר שנים. במהלך המרד היינריך ביטל מינוי של בנו ממייסן לבישוף העיר. בסופו של דבר, בשנת 1075 המרד הסתיים בניצחון של היינריך.
התנגשות עם האפיפיור
האפיפיור גרגוריוס השביעי, שביקש לערוך רפורמה (הרפורמה הגרגוריאנית) שתעמיד את סמכות האפיפיור מעל לזו של הקיסר בהיבטי מינוי והדחת בישופים חיבר מסמך בשם "דיקטטוס פפה" (התכתיב האפיפיורי). סעיף 12 בדיקטט קובע ש"מותר לו (לאפיפיור) להדיח קיסרים". היינריך הרביעי הגיב לפרסום המסמך בכינוס סינוד בוורמס בו הדיחו 24 בישופים גרמניים ושני בישופים איטלקיים את האפיפיור. בתגובה, נידה האפיפיור את היינריך ב־22 בפברואר 1076, ושחרר את הוואסאלים שלו מחובת הנאמנות כלפיו. כאשר היה האפיפיור בדרכו לוועידה באאוגסבורג, שמע כי היינריך בדרכו אליו. מאחר שחשש מהתקפה, מצא מחסה בטירת קנוסה, שהשתייכה למטילדה רוזנת טוסקנה. עם זאת, כוונתו של היינריך הייתה לבקש מהאפיפיור מחילה כדי לבטל את החרמתו. הוא שלח אליו שליחים מספר פעמים, אך האפיפיור סירב לקבלם. לבסוף בא היינריך בעצמו, בלוויית אחדים מאנשיו, אל שער הטירה, ובמשך שלושה ימים ניצב שם, בשלג, וביקש מהאפיפיור רחמים ומחילה. בסופו של דבר ניאות האפיפיור להסיר את החרם ולמחול לו, אירוע זה נודע כ"הליכה לקנוסה".
ב-1083 קרא גרגוריוס השביעי לרובר גיסקאר מנהיג הנורמנים לבוא לעזרתו נגד היינריך הרביעי שכרת ברית עם הביזנטים ואיים על רומא. ב-21 במרץ 1084 נכנס היינריך הרביעי לרומא, וכעבור עשרה ימים הוכתר לקיסר האימפריה הרומית הקדושה על ידי האנטי-אפיפיור קלמנס השלישי שמונה על ידו במקום גרגוריוס השביעי. אך ב-24 במאי של אותה שנה עלה רובר גיסקאר על רומא בראש 36,000 איש, וכעבור שלושה ימים שחרר את גרגוריוס השביעי שהיה נצור במבצר סנט אנג'לו, והיינריך הרביעי נמלט לגרמניה.
היינריך והיהודים
בשנת 1095 העניק היינריך ליהודים שבתחום שלטונו כתב זכויות, בו נאסרה בין השאר הטבלה בכפייה לנצרות. היינריך גם ניסה לסייע ליהודים שבתחום שלטונו במהלך מסעות הצלב, וזאת לא בגלל חיבה ליהודים אלא בשל הערכתו את התרומה הכלכלית החשובה של היהודים לממלכתו ובגלל מאבק כוחות מול האפיפיורות ברומא.
ב-6 בינואר 1103 נשבע הקיסר יחד עם בני ביתו שבועת שלום לאוכלוסייה במיינץ, כשבאופן חריג כלל בתוכה גם את היהודים, כנראה כתגובה למסעות הצלב. ב-1104 הוא הורה להשיב ליהודים את רכושם הגזול והתיר ליהודים שהוטבלו בכפייה במהלך מסעי הצלב לשוב לחיק היהדות – למרות התנגדות הכנסייה הקתולית, ואף קבע שיוטל קנס על המכריחים יהודי להתנצר. יש לראות גם מהלך זה כחלק ממאבקו לחיזוק כוחה של האוכלוסייה העירונית על חשבון הכנסייה והאפיפיורות. היתר זה שנתן הקיסר ליהודים, עמד בניגוד לחוק הקנוני (הכנסייתי), שקבע כי מי שהתנצר, גם בטבילה בכוח (שאינה חוקית כשלעצמה), חייב להישאר נוצרי.
גלן ג'ורדן
גלן ג'ורדן (באנגלית: Glenn Jordan; נולד ב-5 באפריל 1936) הוא במאי טלוויזיה ומפיק סרטי טלוויזיה אמריקני, זוכה ארבעה פרסי אמי.
ביוגרפיה
נולד בסן אנטוניו, טקסס. למד באוניברסיטת ייל. את סרטו הראשון, שהיה סרט טלוויזיה, ביים ב-1969, שמו היה "תן לי לשמוע אותך לוחש". מאז הפך לאחד מבמאי הטלוויזיה המוערכים והפוריים של התעשייה. ב-1974 זכה בפרס אמי הראשון שלו, כשביים את המיני סדרה "בנג'מין פרנקלין". הוא היה מועמד לאמי ארבע שנים אחר כך על סרט הטלוויזיה "עלובי החיים", אותו ביים וכמו גם על "חדרה של אמא" (1981) ו"שמלה אפורה" (1986). שנה אחר כך זכה בשני פרסי האמי על סרטו "הבטחה". הסרט קיבל 5 פרסי אמי ושני פרסי גלובוס הזהב. שנה לאחר מכן היה מועמד פעם נוספת לאמי על בימוי "הדהוד באפילה".
בשנות התשעים ביים לערוץ הולמרק את הסרט "שרה, פשוטה וגבוהה", עיבוד קולנועי לספרה של פטרישיה מקלקלן. סרט זה קיבל רייטינג גבוה. לאור ההצלחה, ביים ג'ורדן שני סרטי המשך לסרט: "העפרוני" (1993) ו"שרה פשוטה וגבוהה: סוף החורף" (1999). ב- 1993 ביים סרט הנחשב לטוב ביותר שלו (על פי IMDb). היה זה "ברברים בשער", בכיכובו של ג'יימס גארנר, שקיבל 9 מועמדויות לאמי, וזכה בקטגוריית סרט הטלוויזיה הטוב ביותר.
בתחילת שנות השמונים ביים שלושה סרטים שהוקרנו על גבי מסך הקולנוע: "רק כשאני צוחק" (1981), סרט שקיבל שלוש מועמדויות לפרס האוסקר (כולן בקטגוריות המשחק), "ידידים לעניין" (1984) ו"Mass Appeal" מאותה השנה.
המופע המשותף (אלבום של שירי מימון ושמעון בוסקילה)
"המופע המשותף" של שירי מימון ושמעון בוסקילה הוא אלבום הופעה חיה, של הופעתם שהוקלטה בדצמבר 2010 ברדינג 3 שבתל אביב. האלבום יצא ב-31 במרץ 2011. לכבוד המופע, הלחין בוסקילה שיר למילותיו של דידי שחר, הנקרא "גשם שיבוא", שיצא גם כסינגל, שהצלחתו הייתה מועטה יחסית.
רקע והפקה
בחודש אוגוסט של אותה שנה, לרגל מופע ה-100 שלהם, הוציאו סינגל נוסף, "שיר תקווה", אותו כתב מיכאל וקנין והלחין בוסקילה במקור למירי מסיקה (אשר זכה להצלחה גבוהה יותר מקודמו), ובאפריל יצא לכבוד צאת האלבום סינגל נוסף, "עד סוף העולם", אותו כתב יוסי גיספן ובוסקילה הלחין, במקור לחיים משה ויואב יצחק. סינגל נוסף שיצא מהמופע באוגוסט, אך לא נכלל באלבום הוא "ימים מאושרים", שיר מקורי שהלחין בוסקילה למילותיו של מיכאל וקנין. ב-15 במאי 2012, יצא סינגל חמישי מהמופע, "כמה אהבה", שלווה בקליפ מסע (במקור של קובי פרץ), וב-12 ביוני 2013 יצא הסינגל האחרון, "תמיד איתי", שיר מקורי שהלחין בוסקילה למילותיהם של דידי שחר וסהר חגי.
הצלחת המופע
ב-2 ביוני, 10 בספטמבר 2011, 16 ביוני 2012 ו-27 ביולי 2013 הופיעו הצמד באמפי-פארק שבקיסריה, מול כ-3500 צופים.
בספטמבר 2011, האלבום זכה למעמד אלבום זהב, לאחר שנרכש במעל 30,000 עותקים. בינואר 2013, הגיע האלבום לכדי מכירת 40,000 עותקים וזכה במעמד אלבום פלטינה.
הצמד זכה בתואר "הרכב השנה" במצעדים השנתיים הן של רשת ג' והן של גלגלצ, וכמו כן גם של תחנות הרדיו האזוריות בשנת 2011 (תשע"א).
אל-קבו
אל-קבו (בערבית القبو, פירוש המילה הוא "המרתף") היה כפר ערבי בהרי ירושלים כ-8 קילומטרים צפונית מערבית לבית לחם, מערבית לכפר בתיר, בגובה 740 מטרים מעל פני הים. הכפר היה שייך לנפת ירושלים במחוז ירושלים (1945), שטחי אדמותיו היו 3,806 דונם ובשנת 1945 מנה 260 נפשות. במלחמת העצמאות במהלך מבצע ההר ב-22 באוקטובר 1948 הכפר נכבש על ידי חטיבת הראל והתרוקן מתושביו.
היום שרידי הכפר נמצאים בפארק בגין ואזור מעיין הכפר הוא חניון לרכבים, בו נמצאים שולחנות וספסלים לבילוי בטבע והוא נקרא בשם עין קובי. אדמות הכפר משמשות את המושב מבוא ביתר.
היסטוריה
היישוב היהודי הקדום קובי (ב' צרויה ורפויה) היה על הדרך מירושלים לביתר ומשם מערבה אל פלשת. מזהים את המקום עם היישוב העברי כַּבּוֹן שבנחלת יהודה המוזכר ב. כאן שכן היישוב כַּבּוּ שהופיע ברשימות היישובים אותם כבש סנחריב מלך אשור בדרכו מלכיש לירושלים. שמו של המקום בתקופת המשנה היה קוֹבֵי,. שרידי היישוב הקדום נמצאים בחורבת קוֹבִי, מצפון למעיין.
בחורבה שרידי מבנים, מערות קבורה ומתקנים חקלאיים חצובים בסלע מהתקופה הביזנטית. במקום נמצאו שרידים של כנסייה מהתקופה הצלבנית שכוסו בעפר כדי לשמור עליהם אך לא ניתן לראותם.
ויקטור גרן שביקר במקום במחצית השנייה של המאה ה-19, ציין את הכפר הקטן קאבו, את הבוסתנים והגנים ובהם עצי תאנה, לימון, תפוז וירקות. מעיין הכפר שימש לחקלאות שלחין מסורתית וקדומה שעדיין קיימת בכפרים כמו בתיר וואדי פוכין בהרי יהודה. הכפר נכבש על ידי חטיבת הראל במבצע אל ההר בשלהי מלחמת העצמאות.
השתלשלות כתבים מהכתב הפרוטו-סינאי
נראה שמקורם של רוב סוגי האלפבית ברחבי העולם בכתב אחד או במספר מצומצם של כתבים. ההשערה השלטת במחקר ההיסטוריה של הכתב היא שרוב האלפביתים בעולם השתלשלו מהכתב הפרוטו-כנעני, שהוא האלפבית הקדום ביותר שנמצא עד כה. בין האלפביתים שמשערים כי השתלשלו ממנו: האלפבית הלטיני שממנו נגזרו אלפביתים רבים בשימוש כיום, האלפבית העברי, הערבי, הקירילי, הגרמאני, ההונגרי, האתיופי, הדוונגרי שבשימוש בהודו וכן כתבים מקומיים בפיליפינים ובאינדונזיה. לפי השערות מסוימות ובצורה מלאכותית ורופפת יותר, מאלפביתים אלה נגזרו הכתבים ההברתיים קרי בקנדה וצ'רוקי בארצות הברית.
לא כל האלפביתים השתלשלו מהאלפבית הפרוטו-סינאי, לדוגמה הכתב הקוריאני הנגול והכתב הפונטי הסיני ג'ו-יין הומצאו באחת על ידי שליט.
האלפבית בתקופת הברונזה שאלו מכתב החרטומים המצרי ועברו התאמות לשפות שהם מייצגים. הכתב הפרוטו-סינאי נגזר ברובו מכתב הציורים המצרי, שעבר הסדרה פונטית לכדי אותיות, בתהליך אקרופוניה. הכתב המרואיטי, שהוא ככל הנראה אלפבית עצמאי, נגזר גם הוא מההירוגליפים המצריים, אך בצורה רופפת יותר, ועל כן יש הסוברים שגם הוא מקורב ל"שושלת הפרוטו-סינאית".
השתלשלות כתבים
כתבים משתלשלים זה מזה באמצעות מניעים חוץ-לשוניים. המניעים הנפוצים הם:
גנאלוגיה
הרשימה הגנאלוגית-פילולוגית שלהלן מפרטת את "אילן היוחסין" של מערכות הכתב שהשתלשלו, כפי המשוער במחקר, מהאלפביתים בתקופת הברונזה, ובעיקר כתובות שנמצאו בוואדי אל-חול שבמצרים, המתוארך ל-1800 לפנה"ס, וכתובת שנמצאה בסיני.
סופרנובה 1987A
גילוי הסופרנובה
גילוי הסופרנובה התרחש במקביל במספר מקומות ב־24 בפברואר 1987, יממה לאחר שהאור שלה כבר החל להגיע לכדור הארץ. יאן שלטון צילם אותה בעזרת הטלסקופ בלאס קמפנס (LCO) שבצ'ילה, ובו בזמן צפה בה בעין בלתי מזוינת עמיתו ממצפה הכוכבים, אוסקר דואלדה. בימים 4 עד 12 במאי 1987, הסופרנובה נצפתה גם מהחלל על ידי אסטרון, תחנת חלל סובייטית בעלת טלסקופ חלל בתחום העל־סגול.
באותו לילה צפו בה גם מספר אסטרונומים חובבים: קולין הנשהאו מזימבבואה, אלברט ג'ונס מניו זילנד ורוברט מקנאוט מאוסטרליה. שני האחרונים צילמו את האזור של ערפילית טרנטולה, אשר נמצאת בענן מגלן הגדול, גם בלילה הקודם לכך (23 בפברואר), ועם פיתוח התמונות התברר כי בצילום של אלברט ג'ונס משעה 9:30 UTC, הסופרנובה עדיין לא מופיעה, ואילו בצילומו של רוברט מקנאוט, שנעשה כשעה מאוחר יותר, הסופרנובה מופיעה בבירור. כלומר, הפוטונים הראשונים מהסופרנובה הגיעו אל כדור הארץ בין השעה 9:30 לשעה 10:30.
התפוצצות הסופרנובה התרחשה במרחק של 51.4 קילופרסק מכדור הארץ, או 167,650 שנות אור, כלומר היא התרחשה לפני 167,650 שנה. היא מכונה 1987A, משום שהייתה הראשונה שהתגלתה בשנה זו.
חלקיקי נייטרינו מהסופרנובה
הפוטונים מגיבים בתגובה אלקטרומגנטית חזקה יותר, ולכן מצליחים להשתחרר מהסופרנובה רק מספר שעות מאוחר יותר, כאשר גל ההדף שמקורו במרכז מגיע אל השכבות החיצוניות. משך התפרצות חלקיקי הנייטרינו הוא מספר עשרות שניות לכל היותר והם נעים במהירות קרובה מאוד למהירות האור, משום שהם נפלטים באנרגיה גבוהה. לכן הפרש הזמנים בין יציאת חלקיקי הנייטרינו לתחילת יציאת הפוטונים צפוי להישמר גם כאשר שני סוגי החלקיקים יגיעו אל כדור הארץ.
בדיקת הרישומים של גלאיי נייטרינו שהיו מיועדים לגילוי אפשרי של התפרקות פרוטון, הראתה שכשלוש שעות לפני שהגיע האור מהסופרנובה לכדור הארץ, הגיע אליו שטף של חלקיקי נייטרינו וחלקיקי אנטי-נייטרינו שנמשך מספר שניות. בסביבת השעה 07:35 UTC התגלו עקבותיהם של 11 חלקיקי נייטרינו בגלאי סופר קמיוקנדה שביפן, שמונה ב"IMB" (אירוויין מישיגן ברוקהייבן) שבארצות הברית, וחמישה בבקסאן שברוסיה. על אף שמדובר רק ב־24 חלקיקים שנמדדו, היה זה אירוע דרמטי.
מספר חלקיקי הנייטרינו שנמדדו אף תאם את המודלים התאורטיים של סופרנובה, על פיהם כ־99% מהאנרגיה של הסופרנובה (כ־ ג'ול) מתפרצים בשטף של כ־ חלקיקי נייטרינו. הכמות הקטנה שנמדדה נובעת מכך שרק אחד מכל חלקיקי נייטרינו שנפלטים מגיע לכדור הארץ, ואחוז זעיר מתוכם מגיב עם כדור הארץ בכלל ועם הנוזל בגלאי הנייטרינו בפרט; העובדה שכולם הגיעו בו זמנית מאששת את ההנחה שמקורם באירוע קוסמי.
בתצפית זו, שהראתה כי כל חלקיקי הנייטרינו וחלקיקי האנטי־נייטרינו התגלו על פני כדור הארץ תוך פרק זמן קצר של כמה עשרות שניות, אף על פי שעברו מרחק גדול ביותר שבו היו נתונים לכוחות הכבידה הן של ענן מגלן הגדול הן של גלקסיית שביל החלב, יש משום ראיה להשפעה הזהה של כבידה על חומר ועל אנטי חומר. הדיוק של מדידת הזמן בגלאי הנייטרינו ביפן היה נמוך, וניתן לומר רק שכל החלקיקים הגיעו לכדור הארץ תוך דקה. גם הגלאי האמריקאי לא היה תקין לחלוטין באותו יום - רבע מהגלאים שבו התקלקלו ביום הקודם; אך היה זה במהלך סוף השבוע, ולכן הגלאי לא הושבת לצורך תיקונים, וכך התאפשר גילוי החלקיקים.
כוכב האם ושארית הכוכב
הכוכב שהתפוצצותו יצרה את הסופרנובה, Sanduleak -69° 202, נצפה ב־1970 על ידי האסטרונום ניקולס סנדוליק והיה לפני התפוצצותו על־ענק כחול. אחרי התפוצצותו הפכו שרידיו לנושא מחקר שמתקיים ברציפות עד ימינו. את מקום הכוכב מקיפה טבעת של חומר במצב גזי וברדיוס של כ־0.7 שנות אור, שכנראה נוצרה לפני התפוצצותו. טבעת זו החלה לזהור מספר חודשים לאחר התרחשות ההתפוצצות, אחרי שהיא עוררה על ידי שטף הקרינה שנבע ממנה, ובהדרגה זוהרה דעך. אולם, לאחר כעשר שנים החל גל ההדף מהתפוצצות הסופרנובה להגיע אל הטבעת, והיא החלה לזהור שוב. בנוסף, בשנת 1994 נתגלו על ידי טלסקופ החלל האבל שתי טבעות חיוורות יותר, שנמצאות במישורים מקבילים לטבעת הראשית מעליו ומתחתיו, כך ששלוש הטבעות יוצרות מבנה של שעון חול.
המודל המקובל של פיצוץ סופרנובה צופה, שלאחר הפיצוץ תהפוך שארית הכוכב לכוכב נייטרונים, או לחור שחור. נכון ל־2012, טרם נמצאו ראיות לגופים כאלו במרכזה של סופרנובה 1987A.
לאנסינג
לאנסינג (באנגלית: Lansing) היא עיר הבירה של מדינת מישיגן שבארצות הברית. בעיר מתגוררים 113,802 תושבים (2009). לאנסינג היא עיר הבירה המדינתית היחידה שאינה מושב מחוז. העיר ממוקמת במחוז אינגהם שבירתו היא העיר מייסון.
היסטוריה
בשנת 1825 נערך הסקר הראשון באזור לאנסינג (למטרות פיתוח הסקר). באותה עת היה האזור בו ממוקמת כיום העיר מיוער בצפיפות. בשנת 1835 נרכש השטח, במקום בו נמצאת כיום מרכז העיר, על ידי שני אחים מניו יורק והוא נקרא בשם "בידל סיטי" (Biddle City). האחים נסעו לעיירה לאנסינג שבמדינת ניו יורק ומכרו חלקות בעיר שבנו (מבלי שזו נבנתה). 16 מתושבי לאנסינג קנו חלקות ב"עיר" ורק כשנה מאוחר יותר גילו שזו הייתה תרמית. תושבים אלה, שהגיעו אל העיר, התיישבו בה והקימו יישוב בשם "לאנסינג" על שם העיירה ממנה הגיעו. בשנת 1847 נקבע בחוקת המדינה שעיר הבירה תועבר מדטרויט למרכז המדינה. אחת הסיבות להעברת הבירה היה חשש מקרבתה של העיר דטרויט לגבול ארצות הברית עם קנדה (בשנת 1812 במסגרת מלחמת 1812 נכבשה העיר דטרויט על ידי צבא הממלכה המאוחדת ששלט בקנדה).
בית הנבחרים דן בבחירת הבירה החדשה. בין הערים המוצעות היו אן ארבור, מארשל, ג'קסון וקאלומט. כל אחת מהערים הפעילה לוביסטים לבחירתה, ולבסוף, משבית הנבחרים של מדינת מישיגן לא הצליח לבחור בירה, נבחרה העיר לאנסינג, בה התגוררו באותה עת פחות ממאה תושבים, על מנת שלא לבחור אף אחת מהערים האחרות. באפריל 1848 הוכרזה לאנסינג רשמית כעיר הבירה, ועם העברת הבירה, החל הכפר לאנסינג לגדול בצורה משמעותית.
בשנת 1859 התגוררו בעיר כ-3,000 תושבים, ושטחה של העיר הגיע ל-7 קמ"ר. בשנה זו הוכרזה העיר רשמית כעיר (עד אז הייתה אמנם עיר בירה, אולם מבחינה מוניציפלית היוותה שלושה כפרים נפרדים).
קישורה של העיר לרשת מסילות הברזל הקל על התפתחות העיר. בשנת 1878 נבנה בניין הקפיטול של המדינה.
בשנת 1897 הוקמה בעיר חברה לייצור מכוניות "חברת המכוניות אולדס" (Olds Motor Vehicle Company) אשר היוותה מנוף משמעותי לפיתוח העיר והפיכתה לעיר תעשייתית. בשנת 1919 שונו גבולות העיר הגדלה להכיל את האזורים סביבה, ובשנת 1959 גדל שטחה של העיר ל-15 קמ"ר. עשר שנים לאחר יותר גדל שטח העיר לשטחה הנוכחי העומד על 33 קמ"ר.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת בדרום חצי אי שבמפגש נהר גראנד ונהר רד סידר. גובהה של העיר נע בין 890 מטרים מעל פני הים בדרומה של העיר ל-830 מטרים מעל פני הים, בסמוך לנהר גראנד. העיר שוכנת בסמוך לאגם לאנסינג (ששטחו 2 קמ"ר) המהווה אתר נופש ודיג.
בשטח העיר 9.3 קמ"ר של שטחי פארקים וגנים (מהם 7.2 קמ"ר שטחי פארקים, 1.2 קמ"ר מגרשי גולף ו-0.7 קמ"ר בתי קברות).
אקלים
בלאנסינג יש אקלים יבשתי לח מסוג dfb לפי שיטת קפן, עם חורפים קרים מאוד וקיצים חמימים אך עם ממוצע של פחות מ-C° 22.