cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מי רוצה להיות מיליונר?
גרסה ישראלית
התוכנית בישראל יצרה תקדים, כאשר בפעם הראשונה בטלוויזיה הישראלית מומש הסעיף בחוזה המשתתפים המתנה את קבלת פרס הזכייה בשידור התוכנית. מספר תוכניות אשר צולמו באולפני הרצליה לא שודרו בשל צניחת רייטינג והזוכים באותן תוכניות לא קיבלו את הפרס.
ביולי 2020, בעת התפשטות מגפת הקורונה חודשה התכנית בגרסה חדשה, העונה עלתה לשידור ב-16 ביולי בערוץ קשת 12 ומנחה אותה ארז טל.
מרמה בתוכנית
בגרסה הבריטית התברר שאחד הזוכים במיליון בספטמבר 2001, צ'ארלס אינגרם, נעזר בחברו שיחד עמו היה בין עשרת המתמודדים בשלב הראשון בתוכנית. המתחרה היה חוזר שוב ושוב על התשובות שמוצגות לו, ובכל פעם שאמר את התשובה הנכונה, החבר השתעל בכוונה. באחת השאלות הוא אף נעזר באשתו לצורך מציאת התשובה הנכונה. חקירה נפתחה בעניין, והתוכנית לא שודרה עד לאחר תום המשפט. שלושת הנאשמים טענו לחפותם, אך נמצאו חייבים בדין ונגזרו להם עונשי מאסר על תנאי. מאוחר יותר הופק סרט דוקומנטרי שהראה את התרמית, עם קטעים מצילומי התוכנית, וראיונות עם גורמי מפתח בפרשה.
שאלות עם תשובות שגויות
בגרסה הבריטית של תוכנית הטלוויזיה, הוצגה לאחד המתמודדים השאלה: "תאורטית, מהו מספר החבטות הנמוך ביותר בעזרתן ניתן לנצח מערכה במשחק טניס?". האפשרויות שהוצגו בפניו היו 12, 24, 36 ו-48. על פי חישובו של המתמודד נדרשות 4 חבטות כדי לנצח משחקון ושישה משחקונים כדי לנצח מערכה, לכן התשובה היא 24 חבטות. הוא בחר בתשובה זו וזכה ב-64,000 ליש"ט. העיתון הבריטי "דיילי מירור" פרסם למחרת כי תשובתו הייתה שגויה, כיוון שאפשר לנצח את משחקוני ההגשה של היריב מבלי לחבוט בכדור, אם הוא יבצע שגיאה כפולה בכל ניסיון הגשה. לכן, התשובה הנכונה היא 12 חבטות. על אף הטעות, המתמודד שמר את כספי הפרס.
גאיוס
בגאיוס נמצא הנמל העיקרי של האי פאקסי. גאיוס נמצאת בחוף המזרחי של האי. נקראת על שם תלמידו של שאול התרסי (השליח פאולוס), יהודי דובר יוונית שהיה מראשוני השליחים הנוצרים. גאיוס היה זה שהביא את הנצרות לאי פאקסי.
גאיוס מונה כשש מאות תושבים. העיירה בנויה בסגנון ונציאני ובה בארים, בתי קפה ומסעדות רבות. בפתח המפרץ ישנו אי קטן בשם אגיוס ניקולאס והאי פאנאגיה ובו בנוי מנזר על שם מרים הבתולה. ב-15 באוגוסט נפתחות דלתות המנזר באי והתושבים של גאיוס באים לבקר, לתרום ולכבד את המקום. בצפון העיירה מוזיאון לתרבות ובו מוצגים מההיסטוריה של הסביבה.
היסטוריה
האי פאקסי היה מיושב כנראה כבר בתקופה הפרה היסטורית. באופן מסורתי מייחסים לפיניקים את ההתיישבות הראשונה במקום ושם האי לקוח מהמילה הפיניקית פאקס. הרומאים שלטו בפאקסי מהמאה השנייה לפני הספירה. בתקופה הביזנטית ובימי הביניים פאקסי סבלה מהתקפות של פירטים. בזמן מסעי הצלב עברו במקום חיילים מצבאות הצלבנים ומסוף המאה ה-14 לספירה פאקסי כשאר האיים היוניים נשלט על ידי הרפובליקה הוונציאנית.
רקסהאם
רקסהאם (באנגלית: Wrexham, בוולשית: Wrecsam) היא עיר בוויילס והמרכז המנהלי של המחוז העירוני רקסהאם. זוהי העיר הגדולה ביותר בצפון ויילס והרביעית בגודלה בוויילס כולה.
היסטוריה
למרות ממצאים המעידים על התיישבות באזור כבר לפני 8,000 שנים, ההתיישבות המתועדת הראשונה באזור היא טירת ריסטלהאם, מספר קילומטרים ממיקום העיר כיום, בשנת 1161 לספירה. בשנת 1536 העיר שויכה למחוז דנבישייר וחולקה לשני חלקים: רקסהאם רגיס תחת משטר המלך ורקסהאם אבוט תחת מנזר הווָאלי קרוּסיס אָבִּי שליד העיירה ל'אנגול'ן. במהלך המאה ה-18 נודעה רקסהאם בתעשיית הבורסקאות שלה, ובמחצית המאה ה-18 היא החלה תהליך של תיעוש וגדילה כחלק מהמהפכה התעשייתית.
במחצית השנייה של המאה ה-20, כמו ערים ולשיות רבות, נפגעה רקסהאם מדעיכת תעשיית הפחם וסגירת מפעלים רבים, אך בשנים האחרונות היא החלה להתאושש מעט ולבסס את מעמדה כמרכז מסחרי ותרבותי אזורי, יחד עם ביסוס תעשיית היי-טק.
בעיר רקסהאם שוכנים מכללת ייל (Yale College) ובית החולים מיילור, אחד משלושת בתי החולים הראשיים של צפון ויילס. כמו כן היא משמשת מקום משכנו של שירות הבריאות הלאומי (NHS) בצפון מזרח ויילס.
קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי
קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי (בצרפתית: Construction Mecanique de Normandie) הן מספנות הפועלות בשרבורג שבצרפת. המספנות נוסדו בידי פליקס אמיו בשנת 1945, ונודעו כיצרניות של ספינות סער לחיל הים הישראלי. מאז הקמתן יצרו המספנות יותר מ-350 ספינות. משנת 2007 הן בבעלות חברת Abu Dhabi MAR שבשליטת אמירות אבו דאבי.
היסטוריה
המספנות נוסדו בידי פליקס אמיו בשנת 1945 בשרבורג שבצרפת. ב-23 ביוני 1948 הושקה ספינה ראשונה מתוצרת המספנות, ספינת דיג מעץ. בהמשך נוספו לסל המוצרים של המספנות שולות מוקשים, ספינות משמר חופים וארבות. בשנות ה-60 התמחו המספנות בבניית שולות מוקשים מעץ לחיל הים הצרפתי ולחיל הים הגרמני.
ספינות שרבורג
חיל הים הישראלי החליט לשפר את כוח הלחימה ויזם את תוכנית ספינות הסער (בצרפתית נקראה הסדרה La Combattante). מימוש התוכנית החל במספנות אחים לורסן בעיר ברמן שבגרמניה. הפרויקט הופסק בעקבות לחץ ערבי, ולאחר משא ומתן הובטח מימון לבנית הספינות במקום אחר. את המשך בניית הספינות העבירה ישראל למספנות קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי של פליקס אמיו.
אמיו, שחיבתו לטכנולוגיה ולחידושים הייתה חזקה, שמח מאוד להזדמנות לייצר ספינות לחימה מהירות. הוא מסר שיוכל לקבל את התכנון אך הבנייה תעלה קצת יותר כי למספנת שרבורג אין ניסיון קודם בעבודת ברזל בעובי דק כפי שנדרש. חוזה הבנייה נחתם ביולי 1965, משלחת ישראלית הגיעה לשרבורג והבנייה החלה. הפעילות נעשתה בדיסקרטיות הראויה לפרויקט ביטחוני בכלל והניסיון שנלמד מהלחץ הערבי בגרמניה. הספינות הוגדרו כספינות סיור מהירות שיימסרו ללא מערכות החימוש, שתוכננו להיות מורכבות בישראל.
אמיו היה מוכן לשתף פעולה ולהדריך בעלי מקצוע ממספנות ישראל. אך כאשר אלה בוששו לבוא ראה הזדמנות והציע לבנות את שש הספינות הנוספות בשרבורג וזאת בהנחה של 10% במחיר והגדלת קצב ההספקה לספינה אחת כל חודשיים. ההצעה קסמה לחיל הים וב-14 במרץ 1966 הורחבה ההזמנה לשש ספינות נוספות. הללו יקראו דגם סער 3.
ב-21 אפריל 1967 הושקה הספינה הראשונה אח"י מבטח. בזירה המדינית השתנו התנאים. הנשיא דה גול שאף הוביל את צרפת למעמד של מעצמה ושיקולים כלכליים גרמו להעדפת הערבים. ב-3 ביוני 1967 הכריז על האמברגו הצרפתי על ישראל במסגרתו נמנע מישראל לקבל ציוד צבאי שהוזמן בחוזים עם התעשייה הצרפתית אפילו שתמורתו כבר שולמה.
אמיו היה נותן העבודה השני בגודלו בשרבורג. בניית הספינות לישראל הייתה העבודה העיקרית שהוזמנה באותה עת. הפסקת הבנייה הייתה גורמת אסון כלכלי לעיר שרבורג, שמרבית אוכלוסייתה תמכה במפלגת השלטון - המפלגה הגוליסטית. אנשי העיר הצליחו להעביר דרך מרכז המפלגה בפריז הגדרה שהספינות אינן בגדר אמצעי לחימה ובנייתן נמשכה כולל העברתן לישראל. כך עד הספינה השישית, והנה ב-3 בינואר, לאחר תלונה של ממשלת לבנון על מבצע תשורה - פעולת צה"ל בשדה התעופה הבינלאומי ביירות, הכריז דה גול על הכללת הספינות בשרבורג באמברגו.
אנשי שרבורג שכנעו את ישראל להמשיך בבנייה. התשלומים בחוזה נקבעו לפי קיום אבני דרך, כך שכשליש מהתמורה ישולם ביציאת הספינה לדרכה. אמיו הגיע לפגישה עם דה גול כדי לשחרר את הספינות ונענה בשלילה. דה גול פרש מהנשיאות. ז'ורז' פומפידו שבא אחריו לא הסיר את האמברגו. הספינות לא יצאו והתשלום לא הגיע ואמיו הוציא מכיסו הפרטי את התשלומים לעובדי המספנה. מצבו הכספי של אמיו הלך ונחלש.
האלוף מרדכי לימון יזם את מילוט הספינות על ידי מכירה כביכול לצד שלישי. אמיו שיתף פעולה בחפץ לב - גם יעמוד בחוזה שחתם עם הישראלים וגם יקבל את כספו. המהלך כולו נעשה בצורה מושכלת. מיד לאחר היציאה ב-25 בדצמבר בשעה 02:30 בלילה קיבל אמיו שני צ'קים בנקאיים בסך כולל המתקרב ל-5 מיליון דולר אמריקני, התמורה המגיעה בעד בניית הספינות פחות חלקו בעמלת התיווך ששולמה לצד השלישי. אמיו יצא ברכבו לשווייץ והפקיד את הצ'קים בחשבונו.
בחקירה שנפתחה לאחר המילוט הוצגו כל החוזים שנחתמו והאישורים שהתקבלו, ולא הייתה שום טענה נגד אמיו או המספנות. באוקטובר 1973 נוכח אמיו בהצלחת הספנות שבנה בקרבות הטילים של מלחמת יום הכיפורים.
המשך פעילות
ב-21 בדצמבר 1974 נפטר פליקס אמיו בפריז. בתו מארי קריסטין ניהלה את המספנה כשנה ומכרה אותה. הפרסום הרב הביא לקוחות נוספים. מספנות שרבורג שיתפו פעולה עם חברות אחרות ומכרו 129 ספינות מדגמי קומבטנט לציים שונים.
בשנת 1992 רכש איסקנדר ספה את המספנות, ובשנת 2007 הן נמכרו לחברת Abu Dhabi MAR. במספנות מועסקים כ-400 עובדים. למספנות יכולות לבנות ספינות שאורכן עד 70 מטר.
השראנט הימי
השראנט הימי (בצרפתית: Charente-Maritime, "שראנט מריטים") הוא מחוז בצרפת בחבל אקיטן החדשה הקרוי על שם נהר השראנט. המחוז הוקם ב-4 במרץ 1790 והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית.
עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל פואטו-שראנט.
חיפוש בינארי
חיפוש בינארי (ידוע גם בשם אריה במדבר) הוא אלגוריתם לחיפוש, כלומר למציאת מקומו של איבר במערך ממוין. סוג החיפוש הנ״ל נקרא ״בינארי״ מכיוון שהאלגוריתם מחפש או בצד הימני או בצד השמאלי של המערך. ישנם רק 2 מקרים אפשריים, ולכן החיפוש "בינארי״.
מטרה
נתון מערך ממוין בגודל \ n, ויש למצוא את מקומו של איבר מסוים במערך. במעבר סדרתי על איברי המערך נמצא את מיקום האיבר בסיבוכיות \ O(n). חיפוש בינארי מאפשר למצוא את מיקום האיבר בסיבוכיות של \ O(log(n)), כלומר ביעילות גבוהה במידה ניכרת.
עקרון
נבדוק את האיבר האמצעי שבמערך הנתון (הממוין כך שהאיבר השמאלי ביותר בו הוא הקטן ביותר, והאיבר הימני ביותר הוא הגדול ביותר במערך). אם האיבר האמצעי הוא האיבר המבוקש, הרי מצאנו את שחיפשנו ונסיים כאן. אם לא, נבדוק מה יחס הסדר בין האיברים. אם האיבר המבוקש קטן יותר מאיבר זה, נבחר את חציו השמאלי של המערך (שבו כל האיברים הקטנים מהאיבר האמצעי). אם האיבר המבוקש גדול יותר, נבחר את חציו הימני של המערך (שבו כל האיברים הגדולים מהאיבר האמצעי). כעת נחזור על כל מה שעשינו עם תת-המערך שבחרנו. במקרה הגרוע ביותר, שבו באף אחד מהמקרים לא היה האיבר האמצעי האיבר אותו אנו מבקשים, נגיע לתת-מערך בעל איבר אחד, שהוא האיבר המבוקש (או שנגיע למסקנה שהאיבר המבוקש כלל אינו נמצא במערך).
מימוש מילולי
הנחות והבהרות: המערך ממוין כך שהאיבר השמאלי ביותר הוא הקטן ביותר. האיבר המבוקש נמצא במערך. גישה למקום מסוים במערך תתבצע כך: מערך[מקום_מסוים]. השמת ערך במשתנה תתבצע על ידי הסימן <- (חץ) ואילו בדיקת שוויון תתבצע על ידי הסימן = (שווה).
חיפוש_בינארי (תחילת_מערך, סוף_מערך, ערך_מבוקש)
שפת C
מימוש רקורסיבי עבור מערך בגודל N:
מימוש רגיל עבור מערך בגודל N:
פסאודו- קוד
מימוש רקורסיבי עבור מערך בגודל N: BinarySearch(a[0..N-1], x, left, right) { if (right < left) return not_found middle = floor((left + right)/2) if (a[middle] > x)    return BinarySearch(a, x, left, middle-1) else if (a[middle] < x)    return BinarySearch(a, x, middle+1, right) else return middle }
חישוב הסיבוכיות
בידינו מערך בגודל \ n כלומר יש בו \ n איברים. בכל איטרציה (הפעלת האלגוריתם) אנו מצמצמים את המערך לחצי מגודלו, שכן אנו בטוחים שהאיבר אינו בחצי המערך השני ולכן אין אנו בודקים אותו יותר. לאחר איטרציה אחת יהיה גודל המערך \frac{n}{2}, לאחר שתי איטרציות יהיה גודלו, לאחר שלוש איטרציות יהיה גודל המערך וכן הלאה. התהליך ייגמר במקרה הגרוע ביותר כאשר יישאר מערך בגודל 1. אם התהליך כולו יימשך \ k איטרציות, יהיה גודל המערך. אנו דורשים שגודל זה יהיה 1 ולכן נדרוש. נוציא \ log משני אגפי המשוואה ונקבל כי.
קיבלנו כי סיבוכיות התהליך היא \ O(log(n)). כלומר מספר הפעולות שאנו עושים קטן משמעותית (לוגריתמית) ממספר איברי המערך.
דוגמת הרצה
נסתכל על מערך המספרים: 1,1,2,3,5,8,13,21,34,55. סדרה זו ידועה בשם סדרת פיבונאצ'י, אך לצורך העניין כל שמעניין אותנו הוא עובדת היותם של מספרים אלה מסודרים בסדר עולה. כעת נסתכל על מערך שמכיל סדרה זו.
שימו לב שהערכים בשורה העליונה הם המקומות במערך (Indexes), ("מחשב" מתחיל לספור מהספרה אפס ולכן המיקום/האינדקס הראשון הוא 0 ולא 1) ואילו הערכים בשורה התחתונה הם הנתונים הנשמרים במערך (Values). לדוגמה, במקום השלישי במערך (אינדקס 2) שמור הערך 2.
ננסה לחפש כעת, באמצעות אלגוריתם אריה במדבר, האם המספר 2 מופיע במערך. במערך עשרה איברים ולכן \ n=10.
1. אמצע <- 2 / (תחילת_מערך + סוף_מערך)
תחילת_מערך הוא מספורו של התא הראשון ובמקרה זה 1 ולו סוף_מערך הוא מספורו של התא האחרון, במקרה זה 10. 10+1=11 ואם נחלק ב-2 נקבל 5 (אם אנו מעגלים כלפי מטה). אמצע כעת יהיה שקול למספר 5.
2. אם מערך[אמצע] = ערך_מבוקש
ערכו של המערך במקום החמישי הוא 5 וזה לא שווה לערך המבוקש, 2. לכן נדלג על שלב זה ונמשיך מיד לכיוון ה"אחרת".
3. אחרת,
תחילת_מערך הוא מספורו של התא הראשון ובמקרה זה 1 ולו סוף_מערך הוא מספורו של התא האחרון, במקרה זה 5. 5+1=6 ואם נחלק ב-2 נקבל 3.
2. אם מערך[אמצע] = ערך_מבוקש ערכו של המערך במקום השלישי הוא 2 וזהו בדיוק הערך שבקשנו ולכן נכנס לתנאי זה ונמלא אחר ההוראות שם.
האלגוריתם החזיר 3, משמע שהמספר 2 קיים במערך והוא נמצא בתא מספר 3 ואכן זה נכון.
מקורות השמות
השם "חיפוש בינארי" נובע מכך שהאלגוריתם בוחר בכל שלב לחפש באיבר שמחלק את תחום החיפוש לשני חלקים בגודל שווה. מקור השם "אריה במדבר" מגיע מבדיחה על הדרך שבה מחפש מתמטיקאי אריה במדבר: המתמטיקאי מסתכל על המדבר, מחלקו לשני חלקים ובודק היכן האריה. כעת הוא ניגש לחלק המתאים וחוזר על פעולותיו עד שהוא מגיע לאריה.
קברנה פרנק
קבֶּרנה פרנק (באנגלית ובצרפתית: Cabernet Franc) הוא זן ענבים אדום. הזן נפוץ ביינות מִמְסָךְ בסגנון בורדו בהם הוא מתווסף למרכיבים העיקריים קברנה סוביניון ומרלו. בנוסף, הזן משמש גם להכנת יינות זניים – למשל בעמק הלואר שבצרפת, ואף להכנת יינות קרח בקנדה ובארצות הברית.
קברנה פרנק, לצד הזן הלבן סוביניון בלאן, הם ההורים הגנטיים של הזן קברנה סוביניון.
קברנה פרנק בישראל
בישראל, במסגרת חיפושים אחרי זני ענבים המתאימים לאקלים המקומי, מספר היקבים המתנסים ביינות מבוססי קברנה פרנק עולה בשנים האחרונות. החל משנת 2001 מספר יקבים אף מייצרים יינות זניים מקברנה פרנק, בהם: יקב מרגלית, יקב ויתקין, יקב גבעות, יקב תניא, יקב טוליפ, יקבי רקנאטי, יקב תשבי, יקב בן חנה, יקבי כרמל, יקב כרם אביתר,יקבי גוש עציון ויקבים נוספים.
א-ב
א-ב היא תוכנה לעיבוד תמלילים בעברית בסביבת DOS שהייתה פופולרית בישראל בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20. א-ב פותחה על ידי עמי גרינברג, מנכ”ל חברת א-ב גרינברג מהנדסים בשנת 1984. א-ב היה מעבד התמלילים הראשון בעברית שפותח לסביבה זו.
הגרסה הראשונה נכתבה בשפת פסקל ורצה על מחשב IBM PC עם 64kb זיכרון, ללא הארד דיסק ועם שני כונני דיסקטים. א-ב היה מעבד תמלילים פורץ דרך בתקופתו, הראשון שאפשר לעשות כתיבה דו לשונית באותה שורה ומספור סעיפים אוטומטי.
בשנת 1988 הורחב המוצר ושולב בו 'משרד ממוחשב' אשר אפשר מיזוג והדפסה ניהול כרטיסיות ועוד. א-ב היה מעבד התמלילים היחידי ששולב עם 'משרד ממוחשב'.
המתחרה העיקרי של א-ב היה וורדמיל, שעבד על חומרה ייעודית ולאחר מכן עבר ל-PC. בסוף שנות ה-80 נכנסו מעבדי תמלילים פשוטים יותר שכוונו בעיקר למשתמשים ביתיים, דוגמת איינשטיין וקיוטקסט.
בשנת 1992 הנפיקה חברת א-ב גרינברג בבורסה הישראלית, והפכה לחברת התוכנה הישראלית הראשונה על PC שהונפקה בבורסה הישראלית.
התוכנה הייתה מוגנת על ידי דיסקט מוצפן בטכניקה שפותחה על ידי עמי גרינברג ושותפים בחברת דפנדיסק. בשלב מאוחר יותר עברה התוכנה להגנה בשיטת דונגל, שפותחה על ידי חברת אלדין. ההגנה על התוכנה אפשרה לא-ב לגדול ולהגיע להנפקה בבורסה שכן העתקה לא חוקית של תוכנה הייתה דבר שבשגרה בישראל של שנות ה-80.
בשנת 1995 כשהחלה חברת מיקרוסופט לשווק את מעבד התמלילים Word בעברית ב- Windows בחרה החברה אסטרטגית לא להתחרות במיקרוסופט העולמית ועברה לשתף עימה פעולה.
נכון לשנת 2010 מעבד התמלילים א-ב עדיין נמצא בשימוש במספר קטן של משרדים לצורך איחזור מידע ארכיוני שנכתב במקור ב א-ב.
ליליאן הלן מונטגיו
ליליאן (לילי) הלן מונטגיו (באנגלית: Lilian Helen "Lily" Montagu; 22 בדצמבר 1873 – 22 בינואר 1963) הייתה עובדת סוציאלית, שופטת בבית משפט לנוער בלונדון, והאישה הראשונה שפעלה באופן מרכזי והייתה הכוח המניע מאחורי היהדות הליברלית (ענף מקומי של היהדות הרפורמית) באנגליה.
ביוגרפיה
מונטגיו הייתה השישית מבין עשרת ילדיהם של אלן כהן וסמואל מונטגיו, בנקאי עשיר וחבר בבית הנבחרים הבריטי שהיה מיליונר בזכות עצמו כבר בגיל 30. מונטגיו הייתה אחותו של המדינאי אדווין מונטגיו ודודניתו של הדיפלומט הרברט סמואל. על אף שגדלה במשפחה יהודית אורתודוקסית הושפעה רבות מקלוד מונטיפיורי (Claude Montefiore), חוקר ופילנתרופ רפורמי. עד גיל 15 מונטגיו התחנכה בדורק קולג', ולאחר מכן באופן פרטי.
אביה של מונטגיו היה אדוק בדתו. על אף שבהמשך חייה דחתה את אמונותיו הדתיות, דבר שהוביל לנתק ביניהם, היותו מחובר אל אמונותיו בכנות רבה עוררו במונטגיו רושם רב ונחישות להפוך את היהדות לחלק מרכזי בחייה, בדיוק כפי שהיו בחיי אביה.
ג'ונתן תמימי
ג'ונתן תמימי סיברג (בשוודית: Jonathan Tamimi Syberg; נולד ב-12 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן שוודי-ירדני המשחק בעמדת המגן הימני בדגרפורס.
ליליאן הלן מונטגיו
ביוגרפיה
בעקבות התמודדות עם מחלה, מונטגיו החלה לכתוב סיפורים כדי לבטא את רגשותיה. ניסיונות מוקדמים אלה היוו השראה או בסיס לספרים רוחניים אוטוביוגרפים שכתבה; "Naomi’s Exodus" (ספר שמות של נעמי, 1901) ו-"Broken Stalks" (גבעולים שבורים, 1902). האוטוביוגרפיות נכתבו כרומן. בנוסף, בעזרת רבי שמעון זינגר, המנהיג הרוחני של בית הכנסת (האורתודוקסי) בווסט אנד ומי שהיה המורה שלה לתנ"ך וידיד קרוב של המשפחה, דקלמה מונטגיו בקביעות תפילה קטנה אל אלוהים בה ביקשה להפוך לאסירת תודה על ההזדמנות לשרתו. זמן קצר לאחר מכן פנתה לעבודה סוציאלית בה התאפשר לה גם לעשות את עבודת האל וגם לקבל תחושת כיוון ומטרה בחייה.
במהלך 1893 ייסדה מונטגיו את מועדון מערב מרכז לבנות יהודיות (West Central Jewish Girls Club, שלאחר מכן התמזג עם בריגדת הבנים והבנות היהודים), יחד עם אחותה מריון ובת דודתה ביאטריס פרנקלין, שלאחר מכן נישאה להרברט סמואל. המועדון אפשר לבנות יהודיות ממעמד הפועלים את ההזדמנות לפתח את עצמן מבחינה חברתית, אינטלקטואלית ורוחנית. בנוסף, מונטגיו הייתה פעילה חברתית, במיוחד בכל הנוגע לאבטלה, סדנות יזע ודיור בעייתי.
ג'ונתן תמימי
קריירת מועדונים
תמימי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של האמרבי. ב-19 בספטמבר 2013 תמימי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-3 נגד גאיס. תמימי שיחק 7 משחקים בקבוצה הבוגרת של האמרבי.
ליליאן הלן מונטגיו
ביוגרפיה
במטרה להעניק ליהדות הליברלית ביטוי מאורגן יותר, מונטגיו פרסמה מאמר בינואר 1899 הסוקר את "האפשרויות הרוחניות של היהדות כיום" בו ביקשה מכל היהודים המחויבים מבחינה דתית לסייע לה ליצור אגודה שמטרתה לחזק את חיי הדת של הקהילה האנגלו-יהודית דרך הפצת תורת היהדות הליברלית. היא ציינה כי חברות באגודה לא בהכרח תפגין נאמנות ליהדות הליברלית, אלא תכיר ביכולתה לעורר בתוך יהודים רבים תחושה של רוחניות ואחריות אישית כלפי אלוהים.
ג'ונתן תמימי
קריירת מועדונים
ב-11 בפברואר 2018 חתם בסונדסוואל. ב-30 בנובמבר 2019, תמימי שוחרר מהמועדון.
ליליאן הלן מונטגיו
ביוגרפיה
בשנים 1901–1902 ביססה מונטגיו את היסודות להקמת הברית הדתית היהודית בלונדון והאיחוד הקים את בית הכנסת הראשון של היהדות הליברלית בבריטניה ועזר לייסד בשנת 1926 את האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת.
מונטגיו סייעה בהקמת בתי כנסת רפורמיים ברחבי בריטניה, לעיתים קרובות כשהיא בתפקיד הנשיאה או היו"ר. בשנת 1928 היא הפכה לראש הקהילה היהודית הליברלית המערב מרכזית בשנת 1928, תפקיד שקיבלה באופן רשמי בנובמבר 1944 והחזיקה בו עד מותה ב 1963.
ג'ונתן תמימי
קריירת מועדונים
ב-11 ביוני 2020, תמימי חתם במייאלבי.
ב-18 בפברואר 2021, תמימי חתם בדגרפורס.
ליליאן הלן מונטגיו
ביוגרפיה
מונטגיו שהגתה את הרעיון לאיגוד העולמי בשנת 1925 הפכה למזכירתו הכללית ולממונה על ענייני היומיום משנת 1926 ועד 1959 (שבמהלכן משרדי האיגוד היו ממוקמים בביתה). היא ארגנה את הכנס העולמי בברלין בשנת 1928 ובמהלכו הייתה האישה היהודייה הראשונה (ייתכן שאף האישה הראשונה) שעמדה על דוכן הנואמים ודרשה בגרמנית על "יהדות אישית". בזכות מאמציה מספר מחוזות האיגוד גדל בהתמדה ונוצרו קהילות חדשות של יהדות ליברלית באירופה, דרום אמריקה, ישראל, דרום אפריקה ואוסטרליה.
ג'ונתן תמימי
קריירה בינלאומית
ב-25 בדצמבר 2017 תמימי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ירדן בתיקו 1-1 נגד.
ליליאן הלן מונטגיו
ביוגרפיה
בשנת 1955, בעקבות פרישתו של הנשיא השני ליאו בק, עקב בעיה בריאותית, שימשה מונטגיו, שהייתה בשנות ה-80 לחייה, במשך מספר שנים (1955-1959) כנשיאת האיגוד, וכשהמטה הועבר לארצות הברית בשנת 1959 היא מונתה לנשיאה של כבוד לכל החיים ונבחרה ליו"ר המועצה האירופאית החדשה.
עמי טיר
עמי טיר (נולד ב-1 באוגוסט 1968) הוא עורך, במאי ותסריטאי ישראלי. זוכה פרס אופיר 2010 על עריכת הסרט "המדריך למהפכה".
ח' בטבת
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בח' טבת היא ברוב השנים פרשת ויחי. אבל אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצוה היא פרשת ויגש.
עמי טיר
ביוגרפיה
בשנת 1998 ערך עבור ערוץ 2 את הסרט הדוקומנטרי "כוורת בפארק", אשר תיעד את "להקת כוורת" במהלך החזרות והאיחוד השלישי במספר של הלהקה. במהלך השנים 1997 עד 2001 שימש כעורך הסדרה "שמש", ששודרה בערוץ 2 עבור שידורי קשת. בין השנים 1999-2000 שימש כעורך של קומדיית המצבים "פאזל". בשנים 2003-2004 ביים את סדרת התעודה "במדינת היהודים" עבור הערוץ הראשון.
בשנת 2007 ביים, ערך וכתב את תסריט סדרת התעודה "אשם במותו", אשר תיעדה וחקרה תאונות צבאיות, ושודרה בערוץ 10. באותה שנה שודר באותו ערוץ הסרט הדוקומנטרי "אמא, לא הרגתי את הבת שלך", בו הוא שימש כתסריטאי, במאי ועורך. בין השנים 2008-2010 שימש כעורך סדרת הדרמה "לאהוב את אנה" בערוץ 10.
בשנת 2010 ערך את הסרט "המדריך למהפכה", סרט תיעודי, דוקו אקטיביסטי עלילתי. על עריכת הסרט הוא זכה בפרס אופיר יחד עם מאור קשת בקטגוריית "העריכה הטובה ביותר". הוא הבמאי והעורך הראשי של סדרת הדוקו-ריאליטי של הוט 3 "מחוברים". בשנת 2014 שימש כעורך התוכנית "המתנחל" המשודרת בערוץ 10 בהנחייתו של חנוך דאום.
דנב אלג'די
דֶנֶבּ אַלְגֶדִי, (בערבית: ذنب الجدي - "ד'נב אלג'די": זנב הגדי), נקרא גם δ בגדי וכן גליזה 837, הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים גדי עם בהירות נראית מדרגה 2.83. כפי ששמו מצביע, הכוכב מייצג את זנבו של הגדי.
תכונות
דנב אלג'די הוא כוכב כפול ומשתנה לוקה דומה לאלגול, שנמצא במרחק של כ-39 שנות אור ממערכת השמש והוא המשתנה הלוקה הקרוב ביותר שידוע. בשל קרבתו הוא נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים. זוג הכוכבים מקיפים זה את זה בזמן מחזור של מעט יותר מיממה אחת ובכל מחזור יורדת הבהירות פעמיים מדרגת בהירות 2.81 לדרגות בהירות 2.9 ו-3.0 כאשר הכוכבים מסתירים זה את זה. נראה שאחד הכוכבים קטן ועמום בהרבה מהשני ולכן כאשר הוא המסתיר הוא מכסה רק חלק קטן מהכוכב הבהיר וכאשר הוא מוסתר השפעת ההסתרה קטנה בשל עמימותו. המרחק בין בני הזוג קטן ועומד על מעט יותר מ-2 מיליון קילומטרים או כ-3.2 רדיוסי שמש, ומישור הסיבוב נוטה ב-17.5 מעלות ביחס לקו הראייה מכדור הארץ. המרחק הקטן והזווית הקטנה מאפשרים את הליקויים. בשל קרבתו של הכוכב למישור המלקה הוא מוסתר לפעמים על ידי הירח ולעיתים נדירות על ידי מאדים.
תכונות דנב אלג'די A
דנב אלג'די A הוא ענק לבן עם סיווג ספקטרלי A7m III, כאשר הסימון m מציין ספקטרום חריג של מתכות על פני הכוכב. על פי הקווים הספקטרלים של סידן מיונן (Ca II) הכוכב מתאים לסיווג ספקטרלי A3, בעוד שלפי הקווים של מימן נייטרלי (H I) ושל מתכות אחרות הסוג הספקטרלי צריך להיות F2, ולכן מציינים את סוגו הספקטרלי גם כ-kA5hF0mF2 III. מסתו של דנב אלג'די A מוערכת בכ-2 מסות שמש ורדיוסו בכמעט 2 רדיוסי שמש. טמפרטורת פניו כ-7,300 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 8.5 מעוצמת ההארה של השמש ואחראי ללמעלה מ-95% מעוצמת ההארה הכוללת של בני הזוג. דנב אלג'די A נמצא בשלב התפתחות מתקדם יחסית כאשר המימן שבליבתו אזל ותהליכי ההיתוך עברו לשכבותיו החיצוניות תוך כדי התנפחות והתקררות של המעטפת שלו. המשך התהליך יביא למעבר חומר ממנו אל בן זוגו.
תכונות דנב אלג'די B
דנב אלג'די B הוא ככל הנראה כוכב הסדרה הראשית כתום, אך הסיווג לא ידוע במדויק מכיוון שלא ניתן למדוד את הספקטרום של הכוכב בשל קרבתו אל דנב אלג'די A והפרש הבהירות הגדול ביניהם. מסתו כ-0.73 מסות שמש, רדיוסו כ-0.9 רדיוסי שמש וטמפרטורת פניו מוערכת בכ-4,500 קלווין שמתאימה לסוג ספקטרלי K4 V או K5 V. הוא מאיר בעוצמה של כשליש מעוצמת ההארה של השמש ותורם רק כ-3.5% מעוצמת ההארה הכוללת של בני הזוג.
כוכבים נוספים
במרחק זוויתי של כ-50 שניות קשת ושל כ-150 שניות קשת נמצאים שני כוכבים עמומים בהרבה עם דרגות בהירות 16 ו-13 התאמה. ככל הנראה הם אינם קשורים לדנב אלג'די ונמצאים במרחק גדול בהרבה ורק במקרה הם נמצאים על אותו קו ראייה.
פאוליניו
ז'וזה פאולו בזרה מסיאל ז'וניור (José Paulo Bezerra Maciel Júnior; נולד ב-25 ביולי 1988), הידוע בכינוי פאוליניו, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר באל-אהלי. פאוליניו מייצג את נבחרת ברזיל בה משמש כקפטן שני אחרי טיאגו סילבה.
קריירת קבוצות
החל את קריירת הכדורגל ב-2004 במועדון הנוער של פאו די אסוכר שבסאו פאולו, עיר הולדתו. הוא לא הצליח להגיע לקבוצת הבוגרים של המועדון, ועזב למזרח אירופה, שם שיחק במועדון וילנה שתי עונות, מ-2006. לאחר שהקבוצה ירדה לליגה השנייה בליטא, עבר פאוליניו למועדון אל קיי אס לודז' בפולין. לאחר עונה אחת בקבוצה, בה לטענתו סבל בין השאר מגזענות האוהדים, חזר פאוליניו לברזיל לקבוצת נעוריו פאו די אסוכר ב-2008. לאחר עונה מוצלחת בקבוצה, הוא עבר לקבוצת ברגנטינו ב-2009.
במהלך תקופתו בברגנטינו הוא עורר עניין בקרב אנשי מועדון הכדורגל הנודע קורינתיאנס מסאו פאולו, והוא החל לשחק בו ב-2010. בהדרגה הפך לשחקן הרכב קבוע במועדון, ותרם למשחקים חשובים בהם השתתפה הקבוצה, בין השאר במסגרת זכייתה באליפות ליגת העל הברזילאית ב-2011, בגביע ליברטדורס ב-2012, ובאליפות העולם לקבוצות כדורגל 2012. בעקבות זאת הפך לשחקן מוערך ואהוד מאוד בקרב האוהדים.
ב-29 ביוני 2015 חתם פאוליניו בגואנגג'ואו אוורגראנד הסינית.
ב-14 באוגוסט 2017 הודיעה קבוצת ברצלונה על סיכום עם גואנגג'ואו אוורגראנד על רכישתו של פאוליניו תמורת 40 מיליון אירו. ב-16 בספטמבר 2017 כבש את השער הבכורה שלו במדי ברצלונה במשחק חוץ מבישול של ליונל מסי וקבע את תוצאת הסיום, 2:1 על חאטפה. הוא הפך להיות לשחקן הרכב בקבוצה וזכה עימה בדאבל.
ב־8 ביולי 2018 הודיעה ברצלונה כי פאוליניו יושאל לשנה לגואנגג'ואו אוורגראנד, עם אופציה לרכישה בתום העונה, וירוויח כ-15 מיליון אירו. ב-1 באפריל 2019 הפעילה גואנגג'ואו את סעיף הרכישה והחתימה את פאוליניו תמורת 42 מיליון אירו.
ב-22 ביולי 2021 חתם פאוליניו באל-אהלי הסעודית.
בינואר פאוליניו חתם בקורינתיאנס.
נבחרת לאומית
פאוליניו הופיע לראשונה במדי נבחרת ברזיל בכדורגל ב-14 בספטמבר 2011, במשחק נגד נבחרת ארגנטינה במסגרת ה"הסופר-קלאסיקו של האמריקות". הוא הבקיע לראשונה במדי הנבחרת במשחק נגד ארגנטינה שנה מאוחר יותר, בסופר-קלאסיקו של 2012. הוא היה שותף פעיל בזכייתה של ברזיל בגביע הקונפדרציות 2013, ובסיום הטורניר הוענק לו תואר "כדור הארד" כשחקן השלישי הטוב ביותר הטורניר.
פאוליניו נכלל בסגל נבחרת ברזיל למונדיאל 2014, בו הגיעה למקום הרביעי.
איסקאז
איסקאז (בהונגרית: Iszkáz) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם באיסקאז מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 506 תושבים, ובשנת 2019 רק 328 תושבים.
הכפר הוקם בשנת 1947 מאיחוד של הכפרים אלשויסקאז (Alsóiszkáz), פלשיסקאז (Felsőiszkáz), קזפיסקאז (Középiszkáz).
יהודי פלשיסקאז
בפלשיסקאז חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
יהודי קזפיסקאז
בקזפיסקאז חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
אליפות אירופה בכדוריד 1998
אליפות אירופה בכדוריד 1998 היא אליפות אירופה השלישית והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים באיטליה בין ה-29 במאי ל-7 ביוני 1998. המשחקי הגמר נערכו בבולצנו ב-Palaonda שמכיל כ-7,200 מקומות.
זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות
המדינה המערכת (איטליה) והאלופה המכהנת (רוסיה) העפילה ישירות, יתר 10 נבחרות העפילו דרך המוקדמות.
הקבוצות חולקו ל-2 בתים. שתי נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשיטת פלייאוף.
בית א'
המשחקים נערכו בבולצנו ב-Palaonda שמכיל כ-7,200 מקומות.
בית ב'
המשחקים נערכו במראנו ב-Meranarena שמכיל כ-4,000 מקומות..
ישראל באליפות
נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה בבית ד' של המוקדמות. היא סיימה את הבית במקום הרביעי ולא העפילה להמשך התחרות.
לאורנטינו קורטיסו
ביוגרפיה
בין השנים 1994–2004 כיהן כחבר פרלמנט. בין השנים 2000–2001 כיהן כנשיא האספה הלאומית של פנמה. לאחר מכן כיהן כשר לפיתוח חקלאות תחת הנשיא מרטין טוריחוס, אך בשנת 2006 התפטר בעקבות התנגדותו להסכם הסחר עם ארצות הברית.
Walk Away
Walk Away הוא הסינגל החמישי (הרביעי באירופה) והאחרון של קלי קלרקסון מאלבומה השני Breakaway. הוא זכה בתוארי זהב בארצות הברית וקנדה.
רקע
השיר יצא לאור לרדיו כסינגל אחרון. לאחר שני הסינגלים הקודמים של קלרקסון, "Behind These Hazel Eyes" ו-"Because Of You", שהיו שירים עצובים, קלרקסון החליטה לגוון ולהוציא את השיר Walk Away, שהוא שיר שמח בעל מילים הומוריסטיות. אבל Walk Away לא היה הבחירה הראשונה. בהתחלה נבחר השיר "Addicted", שנפסל מהסיבה שהוא שיר עצוב. לאחר מכן בחרו בשיר "Gone", אבל הבחירה השתנתה אך ורק בגלל שחברת התקליטים פחדה שאנשים יתבלבלו בינו לבין הלהיט הענק של קלרקסון, "Since U Been Gone".
וידאו קליפ
הווידאו דורג במקום ה-30 במצעד "40 הקליפים הכי טובים של השנה" של ה-VH1 ב-2006.
היסטוריית יציאות לאור
הסינגל יצא בתקופה של 11 חודשים במקומות שונים בעולם.
פסטיבל זלצבורג
פסטיבל זלצבורג (בגרמנית: Salzburger Festspiele)הוא פסטיבל מוזיקה חשוב בעיר האוסטרית זלצבורג, מקום הולדתו של וולפגנג אמדיאוס מוצרט.
הפסטיבל נוסד בשנת 1877 אך הפסיק את פעולתו בשנת 1910.
בשנת 1918, בסוף מלחמת העולם הראשונה, חזר הפסטיבל לחיים בפועלם המשותף של הוגו פון הופמנסתאל, ריכרד שטראוס, הבמאי מקס ריינהרדט והמנצח פרנץ שאלק.
בשנת 1920 ארגנו הופמנסתאל וריינהרדט את הפסטיבל הראשון סביב מחזהו של הופמנסתאל "כל אדם" (Jedermann), על פי המחזה האלגורי מימי הביניים בעל אותו שם. ההצגה פתחה את הפסטיבל מדי שנה, חוץ מב-1922 ו-1924, שבהן פתח אותו מחזה אחר של הופמנסתאל, "התיאטרון העולמי" (Welttheater). ב-1938 (לאחר האנשלוס) הוצאה ההצגה "כל אדם" מן הרפרטואר.
בשנת 1927 נפתח הפסטשפילהאוז של זלצבורג, כבית אופרה; גם האקדמיה לרכיבה לשעבר הפכה לתיאטרון. הרפרטואר המוזיקלי התרכז במוצרט ושטראוס, אבל יצירות אחרות, כמו פלסטאף של ורדי ופידליו של בטהובן בוצעו גם הן.
בשנת 1936 הופיעו בפסטיבל זמרי משפחת טראפ, שסיפורם היה לאחר זמן למחזמר "צלילי המוסיקה" ולסרט קולנוע באותו השם.
משנת 1934 עד 1937, ניצח ארטורו טוסקניני על רבים מן המופעים, אולם אחרי האנשלוס דחה את ההזמנה להופיע בזלצבורג ב-1938. וילהלם פורטוונגלר הסכים למלא את מקומו והסכים לנצח על המייסטרזינגרים של וגנר, בתנאי שהזמר היהודי ולטר גרוסמן ישמש מחליף בתפקיד הנס זקס. בליל הפתיחה חלה קרל קאמן, שהיה אמור לגלם את התפקיד וגרוסמן שר במקומו.
פסטיבל זלצבורג נסגר למשך מלחמת העולם השנייה וחזר ונפתח בשנת 1946.
יבגני פוסטני
יבגני פוסטני (נולד ב-3 ביולי 1983, נובוסיבירסק, ברית המועצות) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב אמן, סגן אלוף ישראל בשחמט ואלוף ישראל בשחמט בזק לשנת 2018.
ביוגרפיה
יבגני פוסטני נולד בנובוסיבירסק שבברית המועצות. הוא התחיל לשחק שחמט בגיל חמש בהדרכת אביו. בשנת 1995 הוא היה אלוף רוסיה לגילו. בשנת 1999 הוא זכה במקום השני באליפות אירופה (עד גיל 18) ובמקום השלישי באליפות העולם (עד גיל 18).
בשנת 2001 הוא זכה באליפות ישראל הפתוחה.
הוא זכה במספר תחרויות: בודפשט 2002-2003, מץ 2006, ועוד.
פוסטני השתתף בגביע העולם בשחמט בשנים 2011 ו-2013 בהם הודח בסיבוב הראשון.
פוסטני היה חבר נבחרת ישראל באולימפאדות השחמט, אליפות אירופה ואליפות העולם לקבוצות.
משחק בליגה הלאומית מטעם מועדון באר שבע, והיה שותף למספר אליפויות.
יבגני פוסטני באולימפיאדת השחמט
בין השנים 2008 ל-2016 השתתף יבגני פוסטני ב-4 אולימפיאדות שחמט:
ולדימיר סטפניה
קריירה
סטפניה החל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורסל הגאורגית דינמו טביליסי ושיחק בה עד שנת 1993. לאחר מכן חתם בקבוצה הסלובנית סלובן ליובליאנה בה שיחק במשך עונה אחת, שלאחריה חתם באולימפיה ליובליאנה, ולצדו של אריאל מקדונלד, השתתף ביורוליג. בעונתו השנייה, 1997/98, רשם ממוצע של 10 נקודות למשחק ו-5.7 ריבאונדים למשחק. בשנת 1998 נבחר בדראפט בסיבוב הראשון על ידי סיאטל סופרסוניקס, אולם בגלל השבתת הליגה המשיך לשחק באולימפיה ליובליאנה עד לאמצע עונת 1998/99 ורק אז עבר ל-NBA.
סטפניה שיחק בתפקיד הסנטר בליגת ה-NBA במשך שש שנים בקבוצות סיאטל סופרסוניקס, ניו ג'רזי נטס, מיאמי היט ופורטלנד טרייל בלייזרס. העונה הטובה ביותר שלו הייתה עונת עם מיאמי היט, בה ממוצעיו למשחק עמדו על 5.6 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק. הוא קלע במהלך קריירת ה-NBA שלו 1,118 נקודות. המשחק בו קלע את מספר הנקודות הגבוה ביותר היה 19 נקודות ב-16 בנובמבר 2001 במשחק נגד השרלוט הורנטס, ובמשחק זה גם קבע את שיא חסימות אישי בקריירה, 7 במספר. ב-19 בנובמבר 2002 במשחק נגד מילווקי באקס נזקפו לזכותו 15 ריבאונדים.
Tímida
Tímida (באנגלית: Shy, ובעברית: ביישנית) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הברזילאית פאבלו ויטאאר, ביחד עם הזמרת-יוצרת המקסיקנית טליה. השיר יצא לאור ב-19 במרץ 2020, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק ברזיל, כסינגל מתוך האלבום 111.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום העשירי במצעד שירי הפופ שבצ'ילה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי רודריגו גורקי, דניאל סאנצ'ס, פבלו ביספו, זבו, גייל, ארתור מארקס ומפלדה והופק על ידי בראבו מיוזיק טים. המיקס בשיר נעשה על ידי פיליפ ניקוליק. לאחר שפאבלו ויטאאר הוציאה את "Clima Quente", כסינגל הראשון מתוך האלבום 111, הוחלט להוציא את השיר הזה כסינגל השני מתוכו.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-5 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-20 במרץ 2020, יום לאחר צאתו כסינגל. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את פאבלו ויטאאר ואת טליה רוקדות לצלילי השיר, בכמה סצנות שונות. חלק מהסצנות צולמו כאשר כל אחת נמצאת לבדה, בעוד חלק מהסצנות צולמו כשהן ביחד.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-10 מיליון צפיות.
החזית לשחרור להט"ב
החזית לשחרור להט"ב (Gay Liberation Front - GLF) הן מספר קבוצות שחרור הומוסקסואליות, שהראשונה שבהן הוקמה בעיר ניו יורק בשנת 1969, מיד לאחר מהומות סטונוול. באירוע זה תקפה המשטרה הומואים, לסביות, ביסקסואלים, טרנסג'נדרים ואנשים בעלי מגדר א-בינארי בפונדק "סטונוול אין" בגריניץ' וילג' בניו-יורק, מה שהניע התנגדות רחבה.
ארצות הברית
החזית לשחרור להט"ב של ארצות הברית (GLF) הוקמה בעקבות מהומות סטונוול. הפרעות נחשבות בעיני רבים כזרז העיקרי להקמת התנועה ולמאבק המודרני למען זכויות הלהט"ב בארצות הברית.
בתחילת יולי 1969, בעיקר בעקבות מהומות סטונוול שקרו ביוני אותה שנה, הדיונים בקהילה הגאה הובילו להקמת החזית לשחרור להט"ב. לדברי הנרי אבלאובה, הארגון נקרא Gay Liberation Front "כרמיזה פרובוקטיבית לחזית השחרור הלאומית של אלג'יריה ולחזית השחרור הלאומית הווייטנאמית". אחת הפעולות הראשונות של ה-GLF הייתה לארגן צעדה להמשך המומנטום של מרד סטונוול ולדרוש את הפסקת רדיפת ההומוסקסואלים. ל-GLF היה מצע פוליטי רחב, שהוקיע את הגזענות והכריז על תמיכה במאבקים שונים במדינות העולם השלישי ובמפלגת הפנתרים השחורים. הם נקטו עמדה אנטי-קפיטליסטית ותקפו את מבנה המשפחה הגרעינית ואת התפקידים המגדריים המסורתיים.
רוב המתגייסים הצעירים והקיצוניים לחזית היו בעבר בארון בנוגע למיניותם. הם חשו שעם הצטרפותם לחזית הם רשאים לחשוף את האמת לגבי חייהם, ושעליהם להיות אלה שאומרים את האמת על גזענות, סקסיזם ומלחמה לא צודקת - וכתוצאה מכך עליהם ליצור קואליציה פוליטית חזקה שתעצב את החברה מחדש בכללותה. החזית לשחרור להט"'ב הפכה למרחב בו יכלו חבריה להזדהות כחלק מקהילת הלהט"ב באופן גלוי ואותנטי, להתנער מהסטריאוטיפים שהדביקה להם החברה ולשבור את השתיקה שהייתה באותם ימים סביב הנושא.
ב-31 באוקטובר 1969 ערכו שישים מחברי ה-GLF, הוועדה לחופש הומוסקסואלי (CHF) וקבוצת התיאטרון Gay Guerilla מחאה מחוץ למשרדי עורך עיתון סן-פרנסיסקו, בתגובה לסדרת כתבות חדשות המזלזלות באנשים אשר בילו בברים ובמועדונים ההומוסקסואליים של סן-פרנסיסקו. המחאה השלווה נגד העורך הפכה לסוערת וכונתה מאוחר יותר "יום שישי של היד הסגולה" ו"שישי העקוב מדם של היד הסגולה". עובדי העורך "זרקו חבית דיו של מדפסות על הקהל מגג בניין העיתון", כך על פי glbtq.com. בחלק מהדיווחים נאמר כי מדובר בחבית דיו שנשפכה מגג הבניין. המפגינים "השתמשו בדיו כדי לשרבט סיסמאות על קירות הבניין ולהטיח הדפסי יד סגולים" ברחבי מרכז העיר [סן פרנסיסקו], "וכתוצאה מכך הפכה הפגנתם ל"אחת ההפגנות הגלויות ביותר של כוח הומוסקסואלי", על פי עיתון ה-Bay Area. לדברי לארי ליטל ג'ון, נשיא החברה לזכויות הפרט, "בשלב זה החוליה הטקטית הגיעה - לא כדי לעצור את העובדים שזרקו את הדיו, אלא כדי לעצור את המפגינים. מישהו יכול היה להיפגע אם הדיו הזה היה נכנס לעיניהם, אך המשטרה הפילה פעילים על הקרקע". האכזריות המשטרתית באה לידי ביטוי גם בזריקת נשים על הקרקע ובפגיעות חמורות בשיני מפגינים בהשראת שיטות סחיטה של היד השחורה והמאפיה. כמה פעילים ופעילות הומוסקסואליים ולסביות ניסו להנהיג "יד סגולה" כאזהרה, ועל מנת להפסיק התקפות נגד להט"ב, אך ללא הצלחה.
בשנת 1970, כמה נשים מ-GLF, כמו מרתה שלי, לואיס הארט, קרלה ג'יי, ומיצ'לה גריפו הקימו את "Lavender Menace", ארגון לסבי פעיל.
בשנת 1970, הקונגרס של מלכות הדראג של ה-GLF, שכלל את מרשה פ. ג'ונסון וסילביה ריברה, הטרנסיות שהובילו את מחאות סטונוול ב-1969, הקים את הקבוצה Street Transvestite Action Revolutionaries (STAR), שהתמקדה במתן תמיכה לאסירים הומוסקסואליים, שיכון לבני נוער להט"בים חסרי בית ולדרי רחוב, במיוחד "מלכות רחוב" צעירות אחרות.
שנה לאחר מהומות סטונוול התקיים מצעד הגאווה הראשון בהיסטוריה בעיר ניו יורק, ומאז מתקיים ברחבי העולם בחודש יוני.
בוב קאנט, מורה וסופר מבריטניה, כותב על החוויה שלו בניו-יורק של ראשית התנועה לשחרור להט"ב: "בקיץ 1971 נסעתי לשישה שבועות לצפון אמריקה. התוכנית שלי הייתה לחלק את זמני בין ארצות הברית לקנדה, אבל התפתיתי למדי על ידי העיר ניו יורק וביליתי שם הרבה יותר זמן ממה שהתכוונתי. היה לי חבר הומו אחד, מילטון, אמן, כשהגעתי לגריניץ 'וילג', אבל עשרות נוספים עד שעזבתי. רק שנתיים אחרי פרעות סטונוול, ואף על פי שכמעט אף אחד לא דיבר על פוליטיקה, הגברים ההומואים האלה היו מלאי חיים וביטחון עצמי... פגשתי שם את סקוט, בחור ניו זילנדי בגילי. הוא אמר לי: 'אתה תאהב את פגישות החזית לשחרור להט"ב - הם נפגשים באולם ממש ליד מקום מגוריך. הם פוליטיים מאוד ואני יודע שתיהנה מזה'; 'טוב, אולי,' עניתי בלי שום התלהבות. לא הייתי בטוח אם דברים מסוג זה הם מה שעדיין חשבתי עליו כ"פוליטיקה אמיתית". 'אתה תפגוש המון בחורים אחרים כמוך. אני בטוח שתפיק מזה הרבה'. שמעתי כמובן על GLF, אבל זה היה בעיקר משהו שקישרתי לניו-יורק ולא ללונדון. ב-21 בספטמבר הוא נפרד ממני; הייתי נסער ודי בוכה, אבל ב-22 הלכתי לפגישת ה-GLF הראשונה שלי. פגישות ה-GLF התקיימו באולם כנסיית אול סיינטס, שנמצא כחמש דקות מהדירה שלי. לא ידעתי למה לצפות, הסתובבתי בבניין כמה פעמים... הייתי בכמה מקומות עמוסים ומסובכים בניו יורק, ובהתחלה הרגשתי כך גם שם. המקום היה מלא באנשים צעירים: רובם היו גברים לבנים ורובם נראו כמו סטודנטים לשעבר שהתערבבתי איתם במסגרות אחרות; חלקם מבוגרים יותר; חלקם לובשים חליפות כאילו זה עתה מיהרו להגיע מהעיר. היו מעט מאוד נשים... היו מבטאים מכל העולם, זה מרגש להיות מוקף בגברים אחרים שאיתם אני מדמיין שאוכל להרגיש בבית. זה הומואי. אני הומו. זוהי חזית השחרור הגאה".
חברים בולטים ב-GLF בארצות הברית הם ארתור בל, ארתור אוונס, טום בראום, נא דיאמאן, ג'ים פוראט, הארי היי, ברנדה האוורד, קרלה ג'יי, מרשה פ. ג'ונסון, צ'ארלס פיטס, סילביה ריברה, מרתה שלי, ג'ים טוי, דן סי צאנג, אלן יאנג
בריטניה
החזית לשחרור להט"ב בבריטניה התקיימה בין השנים 1970–1973. התנועה הוקמה בעקבות החזית לשחרור להט"ב בארצות-הברית, תחת שם זהה, בין היתר במטרה לנרמל את הנראות הלהט"בית במרחב הציבורי. אחת הסיסמאות שאפיינו את חברי התנועה הייתה "Come out! Come out! Come out!"
הפגישה הראשונה שלה נערכה במרתף של בית הספר לכלכלה בלונדון ב-13 באוקטובר 1970. בוב מלורס ואוברי וולטר ראו את השפעת ה-GLF בארצות הברית ויצרו תנועה מקבילה המבוססת על פוליטיקה מהפכנית.
ב-1971 הוכרה ה-GLF בבריטניה כתנועה פוליטית בעיתונות הלאומית, וקיימה פגישות שבועיות של 200 עד 300 איש. באותה שנה, פורסם בלונדון המניפסט של הארגון בבריטניה:
"גאים מתווים את הדרך. במובנים מסוימים, אנחנו כבר יותר מתקדמים מאנשים סטרייטים. אנחנו כבר מחוץ למשפחה ואנחנו כבר, באופן חלקי לפחות, מתנגדים לחוקים החברתיים ה'גבריים' או ה'נשיים' שעוצבו עבורנו. בחברה שנשלטת בידי התרבות הסקסיסטית זה קשה מאוד, אם לא בלתי אפשרי, לגברים ונשים הטרוסקסואלים לברוח מהבניית התפקידים המגדריים הנוקשה שלהם/ן ומתפקיד המדכא והמדוכא. אבל הומואים לא צריכים לדכא אישה כדי למלא את צורכיהם הפסיכו-סקסואליים, ולסביות לא צריכות להיקשר מינית לזכר המדכא. בנקודה זו בזמן, מערכות היחסים החופשיות והשוויוניות ביותר קורות כנראה בין להט"ב".
בין היתר, בוצעו סדרות של פעולות ישירות בולטות, וביניהן שיבוש ההשקה של קמפיין המוסריות המבוסס על הכנסייה - פסטיבל האור. שיבוש פתיחת פסטיבל האור בשנת 1971 היה פעולת ה-GLF המאורגנת ביותר. את המפגש הראשון של פסטיבל האור ארגנה מרי וייטהאוס באולם המרכזי של המתודיסט (Methodist Central Hall). בין חברי ה-GLF שלקחו חלק במחאה זו היו הפמיניסטיות הרדיקליות, קבוצה נוספת שהשתתפה בפעולה הייתה קבוצה של דראג, שנשקו זה לזה באופן ספונטני; חלקם שחררו עכברים, השמיעו גניחות ואף חשפו את איבר מינם. בנוסף, הם השיגו את בגדי עובדי המקום, ובכך ניתנה להם גישה למרתף וכיבו את האורות.
בשנת 1974 חילוקי דעות פנימיים הובילו להתפצלות התנועה. ארגונים שהתנתקו מהתנועה כללו את "מרכזיית הלסביות וההומואים בלונדון", "חדשות להט"ב" ו"שוברי קרח". שירות המידע של החזית לשחרור הלהט"ב המשיך עוד כמה שנים במתן משאבים הקשורים ללהט"ב. סניפי חזית השחרור הגאה הוקמו בכמה עיירות בבריטניה (למשל, בברמינגהם, בברדפורד, בבריסטול, בלידס ובלסטר) וחלקן שרדו עוד מספר שנים.
העיתונים של ה-GLF נמנים עם ארכיון הול-קרפנטר (Hall-Carpenter Archives) בבית הספר לכלכלה בלונדון.
כמה מחברי ה-GLF, כולל פיטר טאצ'ל, המשיכו בקמפיין מעבר לשנות השבעים תחת ארגון OutRage !, שנוסד בשנת 1990 וחדל להתקיים בשנת 2011.
קנדה
קבוצות השחרור ההומוסקסואליות הראשונות שהזדהו עם תנועת החזית לשחרור להט"ב בקנדה היו במונטריאול ובקוויבק. החזית לשחרור להט"ב (FLH) הוקמה בנובמבר 1970, בתגובה לקריאה לקבוצות פעילים מאורגנות בעיר, שנקראה על ידי המוציא לאור Mainmise. גורם נוסף בהקמת הקבוצה, היו פעולות המשטרה נגד מוסדות להט"בים בעיר לאחר השעיית חירויות האזרח על ידי ראש הממשלה פייר טרודו בסתיו 1970. חזית השחרור הגאה פורקה לאחר שמעל 40 חברים הואשמו בגין אי רכישת רישיון משקאות חריפים באחד מאירועי הקבוצה בשנת 1972.
קבוצה שקראה לעצמה חזית השחרור הגאה בוונקובר, קולומביה הבריטית, הגיחה בשנת 1971, בעיקר מתוך פגישות של קומונה מקומית, שנקראה Pink Cheeks. הקבוצה זכתה לתמיכה מ"ג'ורג'יה סטרייט", עיתון שמאלני, פתחה מרכז תמיכה קהילתי ופרסמה עלון.
הקבוצה התקשתה לקיים קבוצת ליבה של חברים, ותחרות מצד קבוצות מקומיות אחרות, כמו הברית הקנדית לפעילים הומואים (CGAA) והברית הגאה לקראת שוויון (GATE), הביאו עד מהרה לסוף קיומה של החזית לשחרור להט"ב הקנדית.
גיטל מישקובסקי
גיטל מישקובסקי (16 ביולי 1914 – 1988) הייתה משוררת עברייה ישראלית, אשת קיבוץ אילון.
ביוגרפיה
גיטל מישקובסקי נולדה בעיר סלונים שבפולין. היא למדה ברשת החינוך העברית של "תרבות", ובגיל צעיר הצטרפה לתנועת "השומר הצעיר". ערב מלחמת העולם השנייה, בשנת 1939 עלתה לארץ ישראל כמעפילה באונייה "קולורדו". היא הייתה בין מייסדי קיבוץ אילון שבגליל המערבי, ובו חייתה כל חייה.
מישקובסקי החלה לפרסם שירים, רשימות ודברי ספרות קצרים בעיתונות בתנועה בפולין. לאחר עלייתה הייתה משתתפת קבועה בכמה כתבי עת, דבר, "דבר הפועלת", הדים של הקיבוץ הארצי ועוד. ספר שיריה הראשון, "ביקוד סלעים", יצא רק בשנת 1956, וזיכה אותה בפרס קוגל לספרות יפה. ספר שיריה השני, "לך נתהמה התכול", יצא בשנת 1987, סמוך לפטירתה.
גיטל מישקובסקי כתבה שירה נשית בזמן שנשים כמעט לא כתבו שירה. נושא שירתה העיקרי הוא כיבוש הארץ, ההתערות בין סלעי הגליל. על גיטל מישקובסקי כתבה מונוגרפיה קצרה הסופרת רבקה גורפיין. מאמרים וביקורות עליה כתבה רחל כצנלסון-שזר. מחקר מקיף עליה ועל שירתה פרסמה נורית גוברין.
ביום האחרון לחייה, בשעות אחר הצהריים, נעלמה גיטל מביתה. בגלל הקשר העמוק שלה אל נופי המקום, עליהם הרבתה המשוררת לכתוב, חברי קיבוץ אילון שיצאו לחפש אותה הניחו שהיא ירדה לנחל בצת הסמוך. החיפושים נמשכו כל הלילה ולעת בוקר היא אכן נמצאה בקרבת הנחל, ללא רוח חיים.
קישורים חיצוניים
מפרי עטה:
יאיר הירש
יאיר הירש (נולד ב-1976) הוא מנהל ישראלי. שימש כמנכ"ל משרד הפנים.
ביוגרפיה
הירש גדל בחיפה ולמד בישיבת בני עקיבא נתיב מאיר בירושלים וישיבת ההסדר שבות ישראל. הוא שירת בצה"ל כקצין בסדיר ובהמשך במילואים והגיע לדרגת אלוף-משנה. כיום הוא משמש כרמ"ט חטיבה 11.
הירש בוגר תואר ראשון ושני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן. כיהן כמנכ"ל בשתי חברות בנות בתחום המזון בקבוצת ליימן שליסל וכסמנכ"ל התפעול בקבוצת התקשורת של איש העסקים שלמה בן-צבי שכללה בין היתר את מקור ראשון, ואת החינמון ישראלי. באוגוסט 2007, פוטר מתפקידו לאחר כישלון השקת החינמון "ישראלי".
בשנים 2015–2019 כיהן כראש מטה שרת המשפטים איילת שקד. לאחר סיום תפקידו כראש מטה חזר לתחום העסקי ושימש כמנכ"ל בפועל בחברת KCR המתמחה בניהול חברות שנקלעו לקשיים תזרימיים תחת נאמן בית המשפט. בנוסף כמרכז ומוביל מדיניות ופיתוח עסקי בחברות ביטחוניות. כמו כן שימש מנכ"ל חברת משק אחיה.
לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש ב-2021 מונה למנכ"ל משרד הפנים שבראשות איילת שקד . עם כניסתו לתפקיד, מאחר שהוא מתגורר במאחז קידה במבנה שמעמדו התכנוני לא הוסדר, חתם הירש על הסדר למניעת ניגודי עניינים, בו התחייב להימנע מטיפול בנושאים הקשורים למאחז קידה ובנושאים הקשורים למקבצי בנייה שאינם מוסדרים באופן חוקי ונמצאים בתחום יהודה ושומרון, אלא באישור היועץ המשפטי של המשרד. ב-20 ביולי היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, הורה לנציבות שירות המדינה לבחון מחדש את מינויו של הירש למנכ"ל משרד הפנים, לאחר שהתברר שקיים צו הריסה נגד ביתו במאחז קידה, ולא צו להפסקת עבודות כפי שטען תחילה. בהמשך קבע מנדלבליט שניתן לאשר את מינויו של הירש למרות קיומו של צו ההריסה.
חיים אישיים
הירש נשוי ואב לשבעה, מתגורר במאחז קידה.
חזית אבחזיה במלחמת גאורגיה–רוסיה
חזית אבחזיה במלחמת גאורגיה–רוסיה בה פלש צבא של רוסיה בסיוע הבדלנים האבחזים לשטחי גאורגיה. הרוסים פתחו למעשה בחזית נוספת לאחר המהלך הצבאי של גאורגיה כנגד הבדלנים האוסטים. במהלך הפלישה כבשו הרוסים והאבחזים את קודורי עילית, החלק הגאורגי היחיד של חבל אבחזיה שנותר בשליטת גאורגיה לאחר מלחמת אבחזיה (1991-1992). הרוסים המשיכו וכבשו רצועה נוספת בתוככי גאורגיה שהגיעה עד לעיר הנמל פותי.
מהלכים מוקדמים
ב-10 באוגוסט 2008 החלו האבחזים בגיוס המילואים בצורך סילוק את הכוחות הגאורגיים מאבחזיה. נשיא הרפובליקה הבדלנית, סרגיי בגאפש, הוציא צו לגיוס מילואים כללי. יחד עם פעולות האבחזים התקדמו כוחות של הצבא הרוסי לעבר הגבול עם גאורגיה כשמטרתם היא מצד אחד לתמוך בפעולות האבחזים ומצד שני לאגף את הכוחות הגאורגים שנלחמו בדרום אוסטיה, ולתקוף אותם ממערב. המטרה המוצהרת של הכוחות הרוסיים, כפי שדווח בערוץ הטלוויזיה הרוסי NTV, לתגבר את כוחות "שמירת השלום" שכבר מוצבים באבחזיה.
יחד עם הכוחות שפעלו באבחזיה הציבו הרוסים שייטת של הצי הרוסי בים השחור והטילו למעשה מצור על נמלי הים הגאורגיים. על פי הדיווח של הצי הרוסי, יצאה, ביום ראשון ה-10 באוגוסט, קבוצת אוניות מצי הים השחור של רוסיה ובכללם ספינת הטילים "מוסקבה", ונערכה מול לחופיו המזרחיים של הים השחור, מול חופי גאורגיה. ספינת-הטילים "מוסקבה", יחד עם סירת-משמר וספינות אספקה, הגיעו מהבסיס הימי של רוסיה, סבסטופול, בחצי האי קרים האוקראיני. קודם לכן הצהיר דובר הממשל הבדלני של אבחזיה כי הממשל האבחזי וכוח "שמירת השלום" הרוסי המוצב באבחזיה, ביקשו מרוסיה לתגבר את נוכחותה הימית בחופי אבחזיה לאחר שאניית-מלחמה גאורגית ניסתה להתקרב לחופי אבחזיה.
הממשלה הגאורגית דיווחה כי היקף כוחות הקרקע הרוסיים שהגיעו לאבחזיה עולה על 4,000 חיילים. המפקד הצבאי של כוחות "שמירת השלום" הרוסי, אלכסנדר נוביצקי, העריך כי מספר החיילים הרוסים המוצבים באבחזיה הוא 9,000 צנחנים ו-350 כל רכב משוריינים. סוכנות ידיעות אי.פי. דיווחה כי נצפו 135 כלי רכב צבאיים רוסיים, כולל טנקים, המתקדמים לעבר עמק קודורי. הכוח שהתקדם כלל טנקים, נגמ"שים ושלוש יחידות של ארטילריה.
מהלך הקרב
מטוסי קרב אבחזים וארטילריה המשיכו להפגיז את העמדות הגאורגיות בקודורי גם ביום השני לתחילת פעולות האיבה באבחזיה. נשיא אבחזיה הבדלנית הצהיר כי מעורבים במבצע כנגד הכוחות הגאורגים.
פלישה לגאורגיה גופא
הכוחות הרוסיים פלשו לגאורגיה מתחום הרפובליקה הבדלנית של אבחזיה, וערכו פשיטה על העיר סנקי, כשמטרתם המוצהרת של הרוסים הייתה לאגוף את הכוחות הגאורגיים הנלחמים בדרום אוסטיה. 30 אנשים חמושים ומעל ל-20 משאיות מלאות בחיילים רוסים נכנסו לסנקי והשתלטו על הבסיס הצבאי הסמוך לעיר, שננטש בעבר על ידי הצבא הסובייטי.
עוזרו של מפקד כוחות "שמירת השלום", אלכסנדר נוביצקי, טען כי במהלך משימות הסיור של חיל האוויר הרוסי הופלו שני הליקופטרים גאורגיים, מסוג MI-24 ו-MI-8, בבסיס חיל האוויר בסנקי השייכים לחיל האוויר הגאורגי.
איליה אבולדזה
איליַה אבּוּלַדזֵה (בגאורגית: ილია აბულაძე; 24 בנובמבר 1901 - 9 באוקטובר 1968) היה פילולוג גאורגי, שייסד את המרכז הגאורגי לכתבי יד.
איליה אבולדזה נולד בשנת 1901 בכפר זמו סכרה שבחבל אימרתי, כאשר גאורגיה הייתה חלק מהאימפריה הרוסית; הוא קיבל השכלה בסיסית בבית הספר היסודי הדו-שנתי של הכפר; בשנת 1921 סיים את לימודיו בגימנסיה של כותאיסי.
בשנת 1922 אבולדזה החל ללמוד באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי; בשנת 1926 הוא סיים את לימודיו בחוג לפילולוגיה של האוניברסיטה, ואילו בשנת 1929 בחוג לבלשנות.
משנת 1933 אבולדזה עסק במחקר ובהוראה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי; הוא התמחה בספרות הגאורגית העתיקה ובפילולוגיה השוואתית תוך לימוד כתבי יד בגאורגית ובארמנית.
תגליתו הראשונה של אבולדזה הייתה דווקא מחוץ לתחום התמחותו; תגלית זו אירעה בספטמבר של שנת 1937 בספרייה של קתדרלת אצ'מיאדזין שבארמניה; בעת שאבולדזה בחן חוברת ללימוד ארמנית מהמאה ה-15, הוא גילה בה השוואה של האלפבית הארמני עם האלפבית של האלבנים הקווקזים (עם שחי בעת העתיקה בשטח אזרבייג'ן של ימינו); זאת הייתה העדות המוחשית הראשונה לכתבם של האלבנים הקווקזים בידי החוקרים המודרניים (גם אבולדזה חקר את הממצא שלו).
בשנת 1938 אבולדזה פרסם את "עינויה של שוּשַניק" - חיבור גאורגי מהמאה ה-5 בליווי סקירה לשונית-היסטורית (הספר הראשון בסדרה "יצירות הספרות ההגיוגרפית הגאורגית העתיקה" מאת אבולדזה); באותה שנה הוא זכה בתואר דוקטור לפילולוגיה.
משנת 1947 אבולדזה היה פרופסור באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי; בשנת 1958 הוא יזם את הקמת המכון לכתבי יד של האקדמיה הגאורגית למדעים, והפך למנהלו; אבולדזה עמד בראש המכון עד מותו כעבור 10 שנים (בימינו, המכון נקרא המרכז הלאומי לכתבי-יד).
במחקריו הפילולוגיים, אבולדזה גילה את ההשפעות ההדדיות בין הספרות הגאורגית והארמנית בימי הביניים; בין השאר, הוא חקר את הגרסה הארמנית ל"חיי כארתלי" - אוסף של כרוניקות היסטוריות גאורגיות מימי הביניים; אבולדזה אחראי להוצאה האקדמית לאור של החיבור הארמני.
בשנת 1961 אבולדזה זכה בתואר פעיל מדעי נכבד של גאורגיה הסובייטית; בשנים 1967-1965 הוא פרסם את המילון הגאורגי מהמאה ה-18 מאת הסופר והמילונאי הגאורגי סוּלחַן-סַבַּה אוֹרבֵּליאני (בשני כרכים, בליווי מחקר לשוני).
בשנות חייו האחרונות, אבולדזה עמל על כתיבת מילון לגאורגית עתיקה; העבודה, בשם "המילון של השפה הגאורגית העתיקה", יצאה לאור בשנת 1973 - חמש שנים אחרי מותו.
איליה אבולדזה מת בשנת 1968 בטביליסי ונקבר בפנתאון דידובה שבעיר.