cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עתר ארד
ביוגרפיה
משנת 1980 עד 1987 היה ארד חבר ברביעיית קליבלנד. הוא מופיע בפסטיבלים שונים ברחבי העולם, ביהם פסטיבל אדינבורו, פסטיבל זלצבורג, פסטיבל ישראל ועוד. כן הרבה להקליט מוזיקה עבור חברות תקליטים שונות.
מאז 1992 עוסק ארד גם בהלחנה ויצירותיו בוצעו והוקלטו.
ארד מכהן כפרופסור למוזיקה בבית הספר למוזיקה ג'ייקובס שליד אוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון, וכן הוא מלמד בבית הספר איסטמן למוזיקה ובמכון סטימס לאמנים צעירים ברוויניה שליד שיקגו. בישראל הוא מלמד נגינה בוויולה במפעל המוזיקלי "קשת אילון" שבקיבוץ אילון.
עתר ארד מנגן בוויולה מקורית של ניקולו אמאטי מסוף המאה ה-16. שמה הרשמי של הוויולה הוא "ניקולו אמאטי -ארד", משום שזה מה שעתר ארד כתב, כהלצה, על תמונת הוויולה. ההלצה התקבלה ברצינות גמורה וכך מופיעה הוויולה ברישומים עד היום.
אחיו הצעיר של עתר הוא המעצב התעשייתי רון ארד.
אתרי הופעות
ארד הופיע בפסטיבלי מוזיקה רבים:
כתבים
במאמריו בוחן ארד היבטים של קונצ'רטי לוויולה
מאמרים על קונצ'רטי של בלה בארטוק ושל ויליאם וולטון.
סטאנקו באראץ'
סטאנקו באראץ' (בקרואטית: Stanko Barać; נולד ב-13 באוגוסט 1986 במוסטר, בוסניה והרצגובינה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן קרואטי המשחק בעמדת הסנטר. גובהו 2.17 מטרים.
באראץ' החל את קריירת הכדורסל שלו בקבוצת ק.ק שירוקי מליגת העל הבוסנית. הוא נבחר במקום ה-39 על ידי מיאמי היט בדראפט 2007 והועבר לאינדיאנה פייסרס שלבסוף לא החתימה אותו על חוזה.
באוגוסט 2007 חתם באראץ' בקבוצת טאו ויטוריה מליגת העל הספרדית, וב-15 באוקטובר הושאל לולנסיה מאותה הליגה עד לסוף העונה.
אנטי-קטלניזם
אנטי-קטלניזם (בקטלאנית: anticatalanisme) הוא כינוי שניתן לאירועים ותקופות בספרד שהיו עוינות את התרבות והמסורות הקטלניות.
המונח משמש גם לביקורת של עמדות פוליטיות, המנוגדות ללאומיות הקטלנית או לעצמאות קטלנית, ביקורת אשר נמצאת בשימוש בתוך קטלוניה ומחוצה לה.
תיאור
אנטי-קטלניזם מתבטא כיחס עוין לשפה הקטלונית, לאנשים קטלונים, המסורת הקטלאנית וכל דבר אשר מזוהה עם קטלוניה, מלבד זאת בהקשר הפוליטי זה עשוי להתבטא כתגובה להתפרצות נתפסת של הלאומיות הפוליטית הקטלאנית לאזור, מלבד זאת בהקשר הפוליטי הוא מוזכר בתגובה לגילויים בולטים של הלאומיות הקטלאנית. במקרים קיצוניים נקרא לעיתים גם "קטלנופוביה", אשר מאפיינת תנועות שמחרימות מוצרים מקטלוניה.
בני נצרים
תושבי נצרים פונו בתחילה למושב יבול באופן זמני לקראת הקמת יישוב קבע בחולות חלוצה.
בבני נצרים מתגוררות כ-130 משפחות. ביישוב ישנם מעונות, גנים, בית הספר היסודי "נעם נצרים", בריכה, מדרשת נצרים - הדרכה ואירוח חלוצה - עמותה לחינוך בלתי פורמלי ולה אכסניית נוער, ישיבה תיכונית חקלאית "רגבים בנגב". יש בו גם כולל אברכים, ובאלול ה'תשע"ה הוקמה בו גם הישיבה הגבוהה בני נצרים.
תושבי היישוב עוסקים בעיקר בחינוך ובחקלאות.
חוק פאראדיי
חוק פאראדיי הוא חוק פיזיקלי הקובע שהשתנות בזמן של השטף המגנטי דרך השטח שתוחם תיל מוליך סגור, גורמת להשראת מתח חשמלי (הנקרא כוח אלקטרו-מניע או כא"מ) במוליך זה. את החוק ניסח הפיזיקאי האנגלי מייקל פאראדיי (Michael Faraday) ב-1831 כחוק אמפירי, בהסתמך על ניסויים שביצע בחשמל ומגנטיות. חוק זה הוא אחד מן החשובים שבחוקי הפיזיקה בתחום תורת האלקטרומגנטיות.
על עיקרון חוק זה מתבססות פעולתם של מכשירי חשמל רבים, שהחשובים שבהם הם כנראה הגנרטור (ואחיו הקטן, הדינמו) והמנוע החשמלי. הגנרטור משתמש בסליל מוליך, שמסתובב סביב מגנט, על מנת להפיק מתח חשמלי, כלומר לייצר אנרגיה חשמלית. לעומתו, מנוע חשמלי משתמש באנרגיה חשמלית, והופך אותה לאנרגיה קינטית, על פי אותו עיקרון, ולמעשה מבצע את הפעולה ההפוכה לזו של הגנרטור.
ניסוח מתמטי
הניסוח המתמטי של חוק פאראדיי מסתמך על אנליזה וקטורית ומהווה אחת מארבע משוואות מקסוול:
כדי לקבל את חוק פאראדיי בניסוחו המקורי (הניסוח האינטגרלי) יש לבצע אינטגרציה קווית (על שדה וקטורי – השדה החשמלי) במעגל סגור סביב משטח  ואז להשתמש במשפט סטוקס.
כאשר \ \Phi_B הוא השטף המגנטי העובר דרך המשטח S. האינטגרציה המשטחית נעשית על משטח S ואילו האינטגרציה הקווית נעשית על המסילה הסגורה שהיא השפה שלו.
עבור שדה מגנטי אחיד הקבוע במרחב, השטף המגנטי דרך משטח מישורי כלשהו ששטחו S שווה ל־ כאשר \ \theta היא הזווית בין וקטור השדה B לווקטור הניצב למשטח.
חוק לנץ
חוק לנץ הוא חוק הקובע את כיוון הכא"מ המושרה. חוק זה קובע שכא"מ מושרה תמיד יפעל נגד סיבת היווצרותו, כלומר ישאף להקטין ולהעלים את עצמו על ידי יצירת שדה מגנטי המבטל את השדה המגנטי הקיים (שהרי זרם חשמלי יוצר שדה מגנטי). שאם לא כן, הזרם המושרה יוסיף לשדה המגנטי הקיים ויגדיל את השטף המגנטי עוד יותר, וכך יושרה עוד זרם, וכך עוד ועוד ללא הפסק (משוב חיובי); במצב היפותטי זה, מתקבלת אנרגיה יש מאין, בסתירה לחוק שימור האנרגיה.
דוגמה
נתאר לעצמנו שני תיילים מוליכים מקבילים וארוכים המחוברים זה לזה בקצם השמאלי ואילו בקצם הימני מתגלגל מוט מוליך המחבר בין שניהם. בכך תיווצר מסגרת מוליכה מלבנית רחבה, שהצלע הימנית שלה חופשית. נניח שאורך המוט הוא l ושבזמן t=0 הוא היה צמוד לדופן השמאלית. כעת, נניח שהמוט נע ימינה במהירות v ושכל התהליך מתרחש כאשר פועל על המערכת שדה מגנטי קבוע B הניצב למסגרת. במקרה זה השטף המגנטי הוא: ולכן הכא"מ במעגל שנוצר הוא:
עקב הכא"מ, נוצר במוט המוליך זרם חשמלי בכיוון כזה כך שהשדה המגנטי עליו יפעיל כוח לורנץ שימשוך את המוט שמאלה, בניגוד לכיוון התנועה, ומהירותו תקטן. כלומר, הזרם זורם בכיוון השואף להקטין את השינוי בשטף המגנטי, בהתאם לחוק לנץ.
קישורים חיצוניים
Elektromagnetische Induktion
נאיר אל-סיף
נָאִיר אַל-סַיִף (מערבית نيّر السّيف - "נאיר א-סיף", הבהיר שבחרב) או ι באוריון, הוא כוכב בולט בקבוצת הכוכבים אוריון עם בהירות מדרגה 2.77 שנמצא בקצה האסטריזם שמייצג את החרב של אוריון. הכוכב נמצא כחצי מעלה מדרום לערפילית אוריון אך מרחקו ממערכת השמש הוא כמעט כפול ועומד על כ-2,300 שנות אור.
תכונות
נאיר אל-סיף הוא למעשה מערכת בת ארבעה כוכבים כאשר שניים מהם מקיפים זה את זה במרחק קטן מאוד שנע בין 0.15 יחידה אסטרונומית (כ-31 רדיוסי שמש) ליחידה אסטרונומית אחת, בזמן הקפה של 29 ימים, 3 שעות ו-12.6 דקות. בשל קרבתם הרבה לא ניתן למדוד את הבהירות של כל אחד מהם אלא רק את בהירותם המשותפת, אך באמצעות מדידות ספקטרוסקופיות ניתן לזהות את מאפייניהם. עוצמת הארתם המשותפת באור נראה היא פי 24,000 מעוצמת ההארה של השמש, אך לשניהם טמפרטורה גבוהה מאוד כך שרוב קרינתם היא בתחום העל-סגול ועוצמת ההארה הכוללת שלהם גדולה בהרבה. את הזוג מקיפים במרחק גדול בהרבה שני כוכבים נוספים, עמומים בהרבה שלא ניתנים לצפייה ללא ציוד עזר. נאיר אל-סיף הוא חלק מהצביר הפתוח NGC 1980 שמקיף אותו וזהו הכוכב הבהיר ביותר בצביר.
תכונות נאיר אל-סיף Aa
נאיר אל-סיף Aa הוא ענק כחול מסיווג ספקטרלי O9 III, מסתו גדולה מאוד ועומדת על כ-23 מסות שמש, רדיוסו למעלה מ-8 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-32,500 קלווין ומצירוף הטמפרטורה והרדיוס ניתן להעריך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 68,000 מעוצמת ההארה של השמש. בדומה לכוכבים אחרים מסוגו, גילו צעיר ומוערך בפחות מ-5 מיליוני שנים, אך הוא למעשה נמצא בשלב התפתחות מתקדם והוא בדרך להפוך לעל-ענק אדום. בשל מסתו הגדולה הוא צפוי לסיים את חייו בסופרנובה.
נאיר אל-סיף B ונאיר אל-סיף C
במרחק זוויתי של כ-11 שניות קשת מהזוג נאיר אל-סיף A, נמצא כוכב עמום עם בהירות מדרגה 7.0, שמסווג גם כן כענק כחול מסוג ספקטרלי B8 III. בשל קרבתו לנאיר אל-סיף A הבהיר בהרבה לא ידוע הרבה על תכונותיו, אך קווי הפליטה של הליום בקרינתו חלשים בהרבה מהרגיל בכוכבים מסוגו. הוא מקיף את נאיר אל-סיף A במרחק של לפחות 4,400 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 75,000 שנים.
במרחק זוויתי של כ-50 שניות קשת מהזוג נאיר אל-סיף A, נמצא כוכב עמום עוד יותר עם בהירות מדרגה 11 לא ידוע הרבה על תכונותיו, אך נראה שמדובר בכוכב הסדרה הראשית מסוג A או F. הוא מקיף את נאיר אל-סיף A במרחק של לפחות 20,000 יחידות אסטרונומיות (כ-0.3 שנות אור) ובזמן הקפה של לפחות 700,000 שנים.
מוזג הברים
מוזג הברים (באנגלית: Tapper) הוא משחק מחשב שנוצר בשנת 1983 על ידי מארווין גלאס. גיבור המשחק הוא ברמן. מטרת המשחק היא לחלק בירה ללקוחות חסרי סבלנות ולאסוף כוסות ריקות וטיפים ולהימנע מעימותים עם הלקוחות. בכל שלב עולה הקושי.
תיאור המשחק
המוזג משרת את הלקוחות על ידי כך שהוא ממלא ספל אחד באחד מארבעה ברזים. כאשר הספל מלא, השחקן משחרר את הברז ובאופן אוטומטי הספל מחליק על השולחן לכיוונו של הלקוח אשר מרים את הספל ושותה את המשקה. הלקוחות יתפסו ספלים שמחלקים בכיוונם, רק אם הם אינם עסוקים כבר בשתיית בירה. אם הלקוח לא תפס את הספל (משום שהלקוח עסוק בשתיית הספל הקודם או כי בשולחן לא קיים לקוח), אז הספל ימשיך להחליק עד קצה השולחן והספל יפול על הרצפה - דבר אשר יעלה לשחקן בניקוד. לאחר שהלקוח מסיים לשתות את הספל הוא מחליק את הספל חזרה למוזג. השחקן חייב לאסוף את הספלים הריקים לפני שהם מגיעים לסוף השולחן ונופלים לקרקע. ספל אשר נופל לקרקע עולה נקודת חיים אחת.
הלקוחות גם משאירים טיפים על השולחן למוזג. הטיפ יופיע רק לאחר מספר ספציפי של ספלים ריקים אשר נצרכו על ידי הלקוחות, ויופיעו במקום שבו עמד הלקוח כאשר סיים לשתות את המשקה שלו. לדוגמה, בכל רמות המשחק, הטיפ הראשון ניתן על ידי הלקוח אשר צרך שני משקאות וימצא במקום שבו הלקוח עמד. על ידי איסוף הטיפים, השחקן מרוויח נקודות.
כדי לסיים שלב, השחקן חייב לרוקן את כל הבר מהלקוחות.
ככל שהשלבים במשחק מתקדמים יותר, הלקוחות מהירים יותר ודורשים יותר שתייה, ובכך מצטמצם המרחק בין השחקן ללקוחות.
לאחר שמסיימים את כל 13 השלבים של המשחק, המשחק מתחיל מהשלב הראשון שוב, אשר קשה יותר מהפעם הראשונה עם וריאציות שונות.
יוסי היימן
יוסי (יוסף שלום) היימן (נולד ב-1 בדצמבר 1960, י"ב בכסלו ה'תשכ"א) תת-אלוף במילואים בצה"ל. כיהן כמפקד בית הספר לקצינים, קצין חי"ר וצנחנים ראשי, מפקד עוצבת האש וראש החטיבה האסטרטגית באגף התכנון. במשך כשנתיים וחצי היה מנכ"ל עיריית ירושלים. מקיץ 2014 מכהן כמנכ"ל ג'וינט ישראל-אשל.
שירותו הצבאי
היימן התגייס לצבא במסגרת גרעין נח"ל של תנועת בני עקיבא, ועבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. במהלך מלחמת לבנון הראשונה היה מפקד פלוגה בגדוד 906 ובהמשך מפקד פלוגה בקורס קצינים. לאחר תפקיד זה השתחרר מצה"ל, אולם כעבור שנה ב-1985, שב לשירות בחטיבת גולני ושירת כקצין אג"ם חטיבתי, לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 13 בתקופת קובי מרום ובתום התפקיד יצא ללימודים ב. ב-1990 מונה למפקד גדוד 17 (אריות הגולן). ב-1992 מונה למפקד גדוד 13 והוביל אותו בלחימה ברצועת הביטחון. לאחר תפקיד זה השתחרר בפעם השנייה מצה"ל, עבד כמנהל תפעול בחברת אורמיר וכמנהל עיתון "כל העמק והגליל" מקבוצת ידיעות תקשורת. ב-1996 חזר לשירות הקבע ומונה למפקד גדוד "גפן" בבה"ד 1. ב-1997 מונה למפקד חטיבת בנימין, במהלך פיקודו על החטיבה התגלו חילוקי דעות קשים בינו ובין המתיישבים. המתיישבים ציפו, שאף שהיימן אינו מקיים עוד אורח חיים דתי, יגלה הבנה לדרכם בשל העובדה שכמעט כל אחיו ואחייניו הם מתנחלים בעצמם.
ב-1999 מונה לראש מחלקת תורת חי"ר וצנחנים (ר' תחצ"ן) במפקדת קחצ"ר ובמקביל שימש כרמ"ח כושר קרבי, ב-2001 מונה למפקד בה"ד 1, בתקופתו עברו קורסי הקצינים של צה"ל שינוי מערכתי, אוחדו קורסי האג"ם והחי"ר לקורס אחוד, קורס קציני יבשה. ב-2003 מונה לקצין חי"ר וצנחנים ראשי. במקביל שירת כמפקד עוצבת האש של פיקוד המרכז במהלך שנת 2005. היימן היה הקצין הבכיר הראשון שערך חשבון נפש פומבי בעקבות מלחמת לבנון השנייה, כשאמר בטקס סיום תפקידו כקצין חי"ר וצנחנים ראשי: "חטאנו חלק מהזמן, ואני חלק מכך, בחטא היוהרה". בשנים 2006 עד 2007 למד לתואר שני והדריך במכללה לביטחון לאומי. ב-2007 מונה לראש החטיבה לתכנון אסטרטגי באג"ת וכיהן בתפקיד עד 2010. בסוף שנת 2010 פרש מצה"ל.
לאחר פרישתו מצה"ל
בתחילת 2011 מונה למנכ"ל עיריית ירושלים במקום יאיר מעיין. בינואר 2014 התפטר היימן מתפקידו זה. בקיץ של אותה שנה מונה למנכ"ל ג'וינט ישראל-אשל – לפיתוח שירותים למען הזקן, שותפות של ג'וינט ישראל והממשלה.
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
הבית שג'ק בנה (סרט, 2018)
תקציר עלילת הסרט
הסיפור עוקב אחר ג'ק, רוצח סדרתי אינטליגנטי מאוד, במהלך 12 שנים ומתאר את הרציחות שפיתחו באמת את ג'ק כרוצח סדרתי.
הפקה
פון טרייר פיתח תחילה את הרעיון כסדרת טלוויזיה, אבל בפברואר 2016, הוא הודיע שזה יהיה סרט. לאחר שביצע מחקר נרחב על רוצחים סדרתיים, פון טרייר השלים את התסריט עד מאי 2016. זכויות ההפצה הבינלאומית נמכרו לחברת TrustNordisk עם חברת ההפקה של פון טרייר Zentropa כמפיקה. חברת Film i Väst מימנה את הסרט, כשקרן הקולנוע של קופנהגן מימנה €1.08 מיליון יורו. הסרט הוא הפקה משותפת בין צרפת, גרמניה, שוודיה ודנמרק.
ב-2 בנובמבר 2016, פון טרייר הודיע כי מאט דילון יגלם בסרט תפקיד ראשי. בפברואר 2017 הוכרז גם על ליהוקם של ריילי קיאו וסופי גרבול עם אומה תורמן שלוהקה חודש לאחר מכן. הצילומים החלו בחודש מרץ 2017 בבנגטספורס, שוודיה, תוכנן לסיים את הצילומים בדנמרק בחודש מאי 2017. פון טרייר פיצל את הסרט לשני חלקים כדי לאפשר את ההזדמנות לערוך בין לבין, משהו שהוא מעולם לא עשה לפני כן. עבודת האפקטים הוויזואליים הייתה אמורה להסתיים לאחר הצילומים.
יציאה לאקרנים
במאי 2017, IFC רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית. במרץ 2017, פון טרייר ניהל משא ומתן לערוך את הקרנת הבכורה בפסטיבל קאן, אף על פי שבעבר נאסר להשתתפות על ידי מארגני הפסטיבל. ב-19 באפריל 2018, הסרט נבחר להקרנה בפסטיבל קאן, מחוץ לתחרות. לאחר ההכרזה, שוחרר הקדימון הראשון.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית במסגרת פסטיבל קאן ב-14 במאי 2018. דווח, כי מספר צופים יצאו במהלך הקרנת הבכורה עקב מראות מזוויעים מהסרט, אף שכמה צופים כיבדו בשש דקות עמידה ומחיאות כפיים לאחר ההקרנה.
ביקורת
באתר עגבניות רקובות, הסרט זכה לדירוג של 61%, בהתבסס על 97 מבקרים, עם דירוג ממוצע של 6.2/10.
אואן גלייברמן ממגזין Variety העניק לסרט ביקורת חיובית והצהיר "זה באמצע הדרך בין סרט חתרני טוב ותרגיל. זה נועד להיכנס מתחת לעור שלך, מה שהוא אכן עושה." דייוויד רוני מההוליווד ריפורטר כתב ש"הבית שג' ק בנה'" הוא בהחלט משהו [שכדאי] לראות. אבל מה שהכי מפתיע זה שזה בדיוק כמו [ש]לעיתים קרובות [קורה עם סרטיו של פון טרייר, זה] ריקני ומטריד."
נומרוס קלאוזוס
נומרוס קלאוזוס (לטינית: Numerus Clausus, "מספר סגור") הוא שם כולל לשיטות להגבלת מספר הסטודנטים בבתי ספר תיכוניים ובאוניברסיטאות בשל חוסר במקומות לימוד או בשל סיבות פוליטיות וחברתיות שונות.
בשימוש מודרני
כמעט בכל מדינות העולם נהוגה צורה מסוימת של נומרוס קלאוזוס, שכן מספר המתמודדים על מקומות הלימוד באוניברסיטאות גדול כמעט תמיד ממספר מקומות הלימוד. השיטה לסינון המתמודדים ורף הקבלה תלויים בהיצע מקומות הלימוד לעומת הביקוש להם, וכן באופי ההשכלה הגבוהה במקום מסוים.
בארצות הברית, למשל, מקובלים לימודים כלליים מאוד בשנת הלימודים הראשונה במכללות. סטודנטים לביולוגיה, לכימיה, לפיזיקה ולגאולוגיה, למשל, לומדים כמעט את אותם הנושאים בשנת הלימודים הראשונה, ורק לאחר מכן הם מתחילים ללמוד נושאים מהתחום שבחרו. מטעם זה קשה לקיים בארצות הברית נומרוס קלאוזוס לפי תחום הלימוד (לדוגמה, קביעת רף קבלה גבוה יותר לסטודנטים לפיזיקה מאשר לסטודנטים לכימיה), וסינון הסטודנטים מינימלי.
ברוב המדינות קיימות שתי שיטות עיקריות לסינון מועמדים לקבלה לאוניברסיטה: באמצעות ממוצע ציוני תעודת הבגרות ובאמצעות בחינות כניסה והתאמה, כגון בחינה פסיכומטרית. במקומות רבים ובהם ישראל משלבים את שתי השיטות.
מקצועות לימוד מסוימים מבוקשים במיוחד, ולכן נקבע להם רף כניסה גבוה. רשימת המקצועות הללו משתנה באופן תדיר לפי מגמות בשוק העבודה. כך, למשל, הועלה בצורה ניכרת סף הקבלה ללימודי מדעי המחשב בתחילת שנות ה-90, עם פריחתו של שוק ההיי-טק. רף הקבלה נקבע במידה מסוימת גם לפי הקושי היחסי של המקצוע, אך לעיתים ננקטת גישה של קבלת סטודנטים רבים לשנת הלימודים הראשונה וסינונם לאחר מכן, כלומר - רק הסטודנטים המצטיינים ביותר יכולים להמשיך בלימודים. לימודי הרפואה, שסף הקבלה אליהם גבוה באופן מסורתי, מהווים דוגמה לגישה הראשונה. לימודי הפיזיקה, למשל, מהווים דוגמה לגישה השנייה, שכן סף הקבלה נמוך בדרך כלל; בשנת הלימודים הראשונה פורשים סטודנטים רבים אשר אינם מסוגלים להתמודד עם רמת הלימודים.
נומרוס קלאוזוס כשיטת אפליה
לפני מלחמת העולם השנייה התייחס המושג נומרוס קלאוזוס לתופעת סינון הסטודנטים לפי דתם או שייכותם האתנית, בצורה של איסור מוחלט על קבלתם של סטודנטים בני דת או קבוצה אתנית מסוימת, או הקפדה על כך שמשקלם היחסי של סטודנטים ממיעוט מסוים לא יעלה על חלקם של בני מיעוט זה באוכלוסייה. מגבלה זו הופעלה באחדות ממדינות מזרח אירופה בעיקר ביחס לסטודנטים ממוצא יהודי.
אפליית יהודים
יהודים שחפצו בהשכלה התמודדו עם הנומרוס קלאוזוס בדרכים שונות: תשלום שוחד, המרת דת או יציאה ללימודים במדינות שבהן לא הייתה הגבלה זו. בהונגריה, למשל, עזבו 5,000 צעירים יהודים את המדינה בעקבות הנהגת נומרוס קלאוזוס. בשנת 1924 עסקה ישיבה של ועידת המיעוטים של חבר הלאומים בדיון בנושא הנומרוס קלאוזוס ונציג של ועד המשלחות היהודיות ניסה לעורר מודעות לבעיה. הלחץ שהפעיל הנומרוס קלאוזוס על הצעירים היהודים, ששאפו לרכוש השכלה, היה גורם חשוב מאוד ביוזמות להקמת מוסדות להשכלה גבוהה עבור יהודים בארץ ישראל כמו הטכניון בחיפה והאוניברסיטה העברית בירושלים.
נומרוס ולאכוס
ברומניה הוצאה שיטה נוספת, שמטרתה קידום האינטרסים של הרוב - "נומרוס ולאכוס" (numerus valachus) או "נומרוס פרופורציונליס" (numerus proportionalis). בהתאם לנומרוס ולאכוס, כל מפעל וכל מוסד היו אמורים לכלול בין המועסקים שלו מועסקים בני הרוב הרומני (ולאכים) ביחס מתאים ליחס הרומנים באוכלוסיית רומניה, יחס שנקבע לפי שנת 1930, בה היו ברומניה 71.9% רומנים. את הרעיון הזה קידמה בעיקר המפלגה החזית הלאומית (Frontul Românesc) בהנהגתו של אלכסנדרו ואידה-וויבוד. שיטת נומרוס קלאוזוס כוונה נגד חברות משפחתיות, שהיו מקובלות אצל יזמים יהודים.
אפליה כלפי קבוצות אחרות
בפולין שקמה לתחייה בתום מלחמת העולם הראשונה הופעל נומרוס קלאוזוס נגד המיעוט האוקראיני בשטחים המאוכלסים על ידי קבוצה אתנית זו. לא הותר לקבל באוניברסיטת לבוב, למשל, יותר מ-15% אוקראינים, בעוד שהמכסה לפולנים הייתה צריכה להיות לא מתחת ל-50%. מגבלות מסוג זה הוטלו גם על השחורים בארצות הברית עד לשנות ה-60 וכחלק ממשטר האפרטהייד בדרום אפריקה.
בתחילת המאה ה-21 נחקרו מספר אוניברסיטאות במערב ארצות הברית על כך שהנהיגו לכאורה נומרוס קלאוזוס בלתי-רשמי נגד סטודנטים ממדינות מזרח אסיה. במספר רב של אוניברסיטאות בארצות הברית זוכים שחורים ובני מיעוטים אחרים להעדפה בקבלה על חשבונם של סטודנטים לבנים.
עמנואל ולד
קורות חייו
עמנואל ולד נולד ב-1944 בחיפה. את שירותו הסדיר עשה בחיל השריון. הוא סיים תואר ראשון בפקולטה למדעי החברה של האוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים תואר מוסמך ודוקטורט בניתוח מערכות באוניברסיטת סירקיוז במדינת ניו יורק.
במאי 1973 חזר לישראל ושימש מרצה באוניברסיטה העברית וחוקר במרכז לחיזוי טכנולוגי שבאוניברסיטת תל אביב. בעבודתו זו ביצע עבודה לאגף התכנון של צה"ל, בעקבותיה נקרא לשירות קבע באגף ב-1975 וקיבל דרגת ייצוג של סגן-אלוף. בנובמבר 1978 מונה על ידי סגן הרמטכ"ל וראש אג"ם יקותיאל אדם לעוזרו והוענקה לו דרגת ייצוג של אלוף-משנה, תפקידו היה להציג ניתוחים בלתי תלויים לנושאים שהגיעו להתייחסות סגן הרמטכ"ל. ב-1982 החל בלימודים במכללה לביטחון לאומי והכין עבודה על לקחי מלחמת לבנון הראשונה. באוגוסט 1983 מונה לראש מחלקת תכנון לטווח ארוך באגף התכנון.
לאחר פרישתו מצה"ל, פרסם ולד את הספר "קללת הכלים השבורים" בו טען שצה"ל תפקד באופן לקוי ביותר במלחמת לבנון הראשונה ובעצם הובס ללא שעמד מולו אויב. ולד טען בספרו שצה"ל הפך ל"גוף מנופח, מנוון וחסר שרירים" ושכושרו לנצח במלחמה הולך ופוחת. בספרו הוא טען שמדינת ישראל סובלת מחולשה צבאית ומחסרון של אסטרטגיה מדינית מאוזנת, התורם לאין אונים מדיני.
ספריו
ד"ר ולד השקיע מאמץ רב בחקר הביטחון הלאומי הישראלי וכתב את תובנותיו בשפה מובנת לקהל הרחב.
התמכרות
התמכרות היא התניה בלתי נשלטת לחזור על פעולה גם אם נוגדת את רצון בעליה. היא תופעה של שימוש חוזר בכמויות הולכות וגדלות של חומר או התנהגויות הגורמות להנאה, אשר מביאים את המשתמש בהם למצב שבו מניעה של שימוש גורמת למצוקה ודחף להשתמש שוב. כלומר, זהו מצב של תלות נרכשת פסיכולוגית וגופנית, בחומר או בפעילות כלשהם.
מאפייני ההתמכרות
ההתמכרות בעיקרה היא פסיכולוגית (ובזה היא שונה מסבילות), ומתאפיינת בהתנהגות כפייתית שנועדה להשיג את אותו גירוי, אשר ממשיכה גם כאשר היא מובילה להשלכות שליליות ובאה על חשבונם של צרכים חשובים אחרים, פסיכולוגיים וגופניים כאחד (לדוגמה שינה או יחסים חברתיים). להתמכרויות יש שוני בצורת הביטוי של התופעה ובסוגי התוצאות אך הדרך שבה היא נרכשה לרוב זהה. לאורך זמן אין לאדם הסובל מהתמכרות שליטה בשימוש, וההתמכרות מנהלת את אותו אדם. התמכרות היא בעיה שמקיפה תחומים רבים, היא עלולה לפגוע בתפקודו הנורמטיבי של האדם בתחומים רבים כגון יחסים בין אישיים ותחומים כלכליים.
התמכרות היא מעין מחלה ראשונית, יש בה את כל המרכיבים של מחלה שאינה ניתנה לריפוי, אבל ניתנת לטיפול וניתן להשיג בה החלמה. התמכרות נועדה להקל על כאב אך גם גורמת לסבל וכאב שממנו המכור מנסה להשתחרר. כך נוצר לו מעגל קסמים קטלני אשר קשה מאוד לצאת ממנו פיזית ונפשית.
על פי ההיבט התאורטי, התמכרות היא פשרה פתולוגית שבאה להגן על האדם המכור מפני פגמים ופגיעות במבנה עצמי המאיים "לפורר" אותו.
המונח התמכרות משמש במקרים רבים במובן של התמכרות לסמים - תלות פיזית בחומרים פסיכואקטיביים, שהיא בעלת מספר מאפיינים ייחודיים, התמכרות לסיגריות ואלכוהוליזם. עם זאת, קיימים גם סוגים שונים של התמכרות התנהגותית. מונח זה מתייחס להתמכרות לפעילויות והתנהגויות שונות (למשל הימורים, התמכרות למין, התמכרות לאינטרנט) או לחומרים שאינם מוגדרים כסמים פסיכואקטיביים (מזון מסוגים שונים). קיימים עדיין חילוקי דעות בקרב הפסיכולוגים לגבי השימוש במונח "התמכרות" במקרים שכאלה. עם זאת, מתחילים להכיר בכך שלמרות ההבדלים הבולטים בין שני סוגי ההתמכרות, יש להם בסיס פסיכולוגי ופיזיולוגי משותף.
סוגי התמכרות
והמשותף בין כל סוגי ההתמכרויות היא התלות הנפשית או הגופנית בגורם שאליו מתמכרים, תלות גופנית - מהווה צורך להגביר את הכמות הנדרשת של החומר והגורם כדי להשיג את אותה השפעה.
תלות נפשית - מהווה תשוקה חזקה לתחושות מסוימות כמו: אושר, שלווה וכו', שאותה משיג המתמכר באמצעות חומר או התנהגות.
משלל התמכרויות אלו אנו יכולים להבחין שכל פעילות אנושית הגורמת הנאה עלולה להפוך להתמכרות.
אבחון
אבחון של אדם הסובל מהתמכרות נקבע על פי שבעה קריטריונים. אם הנבדק עומד בשלושה מתוכם, הוא מוגדר כ"אדם מכור":
סימני היתכנות להתמכרות
סימני ההתנהגות הבאים עשויים ללמד על אדם מכור :
מנגנונים של התמכרות
התמכרות באשר היא קשורה להפעלה של מערכת החיזוק במוח. זוהי מערכת של מסלולים עצביים אשר יוצרים תחושה של עונג בתגובה לגירויים חיצוניים שנתפסים כגירויים חיוביים ורצויים. הפעלת מערכת החיזוק מהווה סוג מסוים של למידה, שבעקבותיה גדלה המוטיבציה לחזור על ההתנהגות שהובילה להפעלת המערכת.
במסלול העיקרי של מערכת החיזוק, המוליך העצבי דופמין מופרש לתוך גרעין האקומבנס על ידי תאי עצב באזור שנקרא הטגמנטום הגחוני במוח האמצעי. מחקרים בבעלי חיים ובבני אדם מראים כי גם סמים פסיכואקטיביים ממכרים גורמים לרמות גבוהות של דופמין בגרעין האקומבנס.
מערכת החיזוק מהווה במצב התקין מנגנון עצבי חיוני, שמטרתו היא ככל הנראה לעודד התנהגויות שמקדמות את מטרותיו של בעל החיים. בצורה פשטנית, ניתן להסתכל על התמכרות כמעין הפעלת יתר של מערכת החיזוק, כך שגירוי מסוים (למשל צריכת קוקאין או יחסי מין) מחוזק בצורה מוגזמת וההתנהגות שמוכוונת להשגתו "משתלטת" על הפעילות המוחית. במצב עניינים זה, ההתנהגות חוזרת על עצמה בצורה קומפולסיבית וללא התחשבות בהשלכות השליליות שלה.
ההבדל הבסיסי בין התמכרות לסמים פסיכואקטיביים לבין התמכרויות אחרות הוא שסמים גורמים באופן פיזי להפעלתה של מערכת החיזוק - החומר הפסיכואקטיבי חודר את מחסום הדם-מוח ומשפיע ישירות על פעילותם של מעגלים עצביים בתוך המוח. בהתמכרויות אחרות לעומת זאת, המערכת המוחית מופעלת בתהליך טבעי בתגובה לגירויים שנתפסים כחיוביים, ללא התערבות של חומרים 'זרים' שחודרים לתוך המוח.
הגורמים להתמכרות
מחקרים מראים כי להתמכרות יש גורם גנטי. ישנן משפחות שבהן הנטייה להתמכרות (אוכל, סמים, עבודה, מין, קניות) תהיה גבוהה יותר מאשר במשפחות אחרות, ואצל אנשים מסוימים תהיה מוכנות ביולוגית גבוהה. העדר מיומנויות, התמודדות עם רגשות, מצוקות רגשיות ואירועי חיים המתעצמים גורמים לתחושת דיכאון, ייאוש ושינוי לרעה בתפקוד היומיומי. המצוקות המטלטלות האלו מביאות לשימוש בחומר הממכר כאמצעי התמודדות עמן, כדי לחוש את התחושה החיובית (הפחתת המצוקה של האדם והחרדה) הנגרמת כתוצאה מהשימוש בחומר הממכר. ישנם גורמים אישיותיים כמו: אנשים תלותיים התלויים באדם אחר שיעזור להם להתמודד וירגיעם, אנשים בעלי נטייה לדיכאון או חרדה ואנשים הסובלים מקושי בוויסות רגשות ומתקשים לשלוט במצבי הרוח שלהם, השימוש בחומר הממכר יהיה ממושך ויוביל לתהליך התמכרותי. השימוש בחומרים או בהתנהגויות הממכרות השונות, יגרום תחושת הקלה בטווח הקרוב אך לאורך זמן תתפתח אצל המשתמש תלות.
סכנות בהתמכרות
המכורים מפתחים תלות בחומר וכתוצאה מכך, אינם יכולים להפסיק לצרוך אותו. הם הופכים שבויים בידיו ונזקקים לכמויות הולכות וגדלות ממנו. על אף שהם יודעים את הנזק שההתמכרות גורמת להם - הם אינם יכולים לעצור את התלות והשימוש בו.
הגוף הולך ונהרס, כאשר החומרים הולכים ושואבים ממנו את הכוח. גם הנפש של המכור אינה שולטת יותר בחייו.
הבדל בין הרגל להתמכרות
ההבדל העיקרי בין הרגל להתמכרות הוא שהרגל אינו יוצר תלות פיזית, אין צורך בגמילה ממנו, וקל להפסיק הרגל כאשר מודעים להשלכות השליליות שלו. לעומת זאת בהתמכרות נוצרת תלות פיזית אשר מחייבת גמילה. בנוסף, התמכרות קשה לעצור גם כשמודעים להשלכותיה ההרסניות.
הרגל הופך להתמכרות כאשר נוצרת תלות כימית שהאדם אינו יכול בלעדיה (כמו באלכוהול, הימורים, סמים, קיום יחסי מין, צפייה בפורנוגרפיה ועישון). בהתמכרויות כמו וורקהוליזם (התמכרות לעבודה) קיימת תלות בחומרים הטבעיים של הגוף, כמו אדרנלין, המיוצר בעזרת לחץ, פעילות וחשיבה כפייתית ואף תשישות פיזית. בנוסף, יש נטייה של התמכרות כגון זו, להיתמך על ידי התמכרויות נוספות ולהפך. מכורי עבודה רבים, למשל, יתמודדו עם התמכרות לחומר כמו סמים, אלכוהול, אוכל ועוד.
דרכי טיפול
על מנת לטפל בבעיית התמכרות המטופל צריך להכיר בהתמכרות שלו. נוסף לכך, המטופל צריך להיות בעל רצון לשינוי ומוטיבציה.
בתחילה יש צורך באבחון הבעיה על מנת להעריך מה דרוש לתהליך הספציפי של כל מטופל.
הטיפול יכול להתקיים בכמה גישות:
ילדים בצל התמכרות
חייהם של הילדים בביתם בצל ההתמכרות אינם פשוטים. במקרים רבים חווים הילדים בושה בעקבות התנהגות ההורה המכור, אווירה של חוסר יציבות, עליות ומורדות במצבי הרוח, בדידות ותחושת חרדה. לעיתים, הדבר עלול להביא לידי ביטוי בשקרים והסתרה שיגרמו למניעת יצירת קשרים חברתיים או השתתפות באירועים המחייבים הורה מלווה. כל זאת נובע בעקבות חוסר התפקוד בבית. קיים סיכון גבוה עבור הילדים החיים בצל משפחות מכורות לעבריינות, התמכרות, תחלואה נפשית ופגיעה התפתחותית.
במשפחות מכורות קיימים סוגים שונים של ילדים:
התמכרות לסמים
סוג זה של התמכרות נוגע לצריכתם של חומרים פסיכואקטיביים שונים, מהתמכרות לסמים "קשים" כמו קוקאין, דרך אלכוהוליזם ועד להתמכרות למשקאות המכילים קפאין. בקטגוריה זו נכללת גם תלות בתרופות שונות המכילות סמים פסיכואקטיביים.
מלבד השימוש החוזר והנשנה בסם והחיפוש הכפייתי אחריו, התמכרות לסמים מזוהה עם מספר מאפיינים נוספים. שימוש חוזר ונשנה יוצר לעיתים סבילות - ירידה ברגישות לסם הגורמת למכור לצרוך מינונים גדולים יותר. ככל שהתלות הפיזית והפסיכולוגית גדלה כך גם הגמילה קשה יותר: הפסקה של נטילת החומר או ירידה במינון עלולים לגרום לתסמונת נסיגה, וגם לאחר הפסקת השימוש ישנם מקרים רבים של חזרה לסם (Relapse).
עם זאת, אופי ההתמכרות תלוי מאוד בחומר הפסיכואקטיבי שבו מדובר. סמים מסוימים (כמו הרואין וניקוטין) הם מאוד ממכרים ואילו אחרים (לדוגמה LSD) ממעטים לגרום להתמכרות. כמו כן, קיומם ועוצמתם של מאפיינים כגון סבילות או תסמונת נסיגה משתנים באופן ניכר בהתאם לסוג הסם. ההתמכרות היא תהליך שמתגבר באופן הדרגתי, והיא מתרחשת בעוצמות ובמהירויות משתנות בקרב אנשים שונים.
התמכרות התנהגותית
בתיחום ובהגדרה של התמכרות התנהגותית יש קושי להפריד בין התמכרות התנהגותית כהפרעה נפשית, הפוגעת בצורה קשה בתפקוד היומיומי של האדם המכור, לבין התמכרויות קלות או "הרגלים רעים" שהם מנת חלקם של אחוז ניכר מהאוכלוסייה.
מגוון רחב של הרגלים ופעילויות מזוהים לעיתים כהתמכרות התנהגותית, ביניהם הימור פתולוגי, אכילה כפייתית, התמכרות למין, פורנוגרפיה, משחקי מחשב, התמכרות לאינטרנט, התמכרות לעבודה, התמכרות לקניות ואף התמכרות לפעילות גופנית. במקרים קשים של התמכרות התנהגותית, לעיתים נצפות תופעות המזכירות התמכרות לסמים, כמו מאפיינים של תסמונת נסיגה, סיכונים בריאותיים ועוד.
גמילה
לרוב הדרך היחידה לגמילה, היא הפסקה מוחלטת של השימוש בחומר או בהתנהגות. כניסה למסגרת טיפולית דורשת מהמכור מחויבות ודבקות הדורשים ממנו להתנתק מאורח החיים אליו היה רגיל עד היום, והתנתקות מהסם או מההתנהגות כלומר ויתור על התחושה שאותה גורמים הסם או ההתנהגות. המסגרת האשפוזית מונעת, באופן פיזי, מהמכור גישה לחומר או להתנהגות, ומספקת השגחה רפואית טיפול רפואי במרפאה - תהליך משולב של גמילה גופנית ושיקום אינטנסיבי המיועד למטופלים אשר מגיעים מדי יום ביומו ומשתתפים בפעילויות המשלבות מעקב רפואי וטיפול פסיכו סוציאלי. טיפול על ידי גמילה פנימייתית - מוסד שבו המכור מתאשפז בדרך כלל לשבועיים-שלושה, וכאשר מדובר בבני נוער וצעירים, משך האשפוז יכול להגיע עד לשלושה חודשים. אמצעי גמילה נוסף הוא שימוש בתחליפי סם (מתדון) המקלים על תסמיני הגמילה (קריז). תמיכה של הסביבה ותמיכה תרופתית או עזרה טיפולית-פסיכולוגית עשויות גם הן לעזור בהתמודדות עם סימני הגמילה, להועיל בשמירה על הישגי הגמילה ולעזור עם הקשיים העשויים להופיע בעקבותיה, ועם זאת לצמצם את השפעת הגורמים העלולים לגרום להתמכרות נוספת. טיפול נוסף להתמכרויות הוא היפנוזה. טיפול אישי - טיפול השם את המכור במרכז ומטפל בשיטה התנהגותית קוגניטיבית, הטיפול עובד על שינוי התנהגות ודפוסי חשיבה של המטופל. טיפול בשיטה פסיכותרפית - בשיטה זו מנסים המטפלים להעמיק אל תוך נפשו ועברו של המטופל באמצעות דמיון מודרך וניסיון להתחקות אחר הגורמים שהביאו את המטופל להתמכרות. טיפול משפחתי - טיפול שבו מדרכים את המשפחה או בני הזוג כיצד לנהוג עם המכור, לספק לו תמיכה והבנה.
טיפול על ידי כפרי שיקום - בכפרי השיקום מופעל תוכנית טיפול ושיקום לטווח הארוך. בדרך כלל טיפול זה מיועד מועמדים שסיימו תהליך של גמילה גופנית. הקהילה היא סביבה חברתית ומאפשרת תהליכים קבוצתיים שמטרתם הוא טיפול וריפוי. לאחר שנה המטופל עובר להוסטל למשך שישה חודשים נוספים.
יואב צור
יואב צור (נולד ב-4 ביוני 1954) הוא עיתונאי ישראלי, עורך העיתון מעריב בשנים 2009–2010.
ביוגרפיה
יואב צור נולד בשנת 1954 בראשון לציון, בנם של דוד ופסיה צור. למד בבית הספר הריאלי בחיפה עד כיתה י' והשלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר הטכני של חיל האוויר בחיפה. שם סיים כחניך מצטיין. שירת בצה"ל במשך 5 שנים בהגנת מטוסים בסיני. צור נשוי ואב לשני ילדים.
בתחילת שנות השמונים החל לעבוד כעיתונאי והיה כתב ועורך בעיתונים מקומיים. עבד בעיתון כאן דרום באשדוד ככתב ספורט ולימים היה לעורכו. ב-1984 החל לעבוד בעיתון חדשות ככתב ספורט וככתב מקומי בראשון לציון. ב-1993 שימש כעורך המקומונים ערים ושתי ערים של רשת שוקן ושל על השרון (בבעלות ידיעות תקשורת).
ב-1998 החל צור לעבוד בעיתון מעריב, הופקד על הקמת מקומונים לעיתון והיה העורך הראשי שלהם. תחת ניהולו החלו לצאת לאור מקומונים בחיפה, חולון, בת-ים, ראשון לציון, נס ציונה ובאזור הדרום. תחתיו כיהנו ברשת המקומונים של מעריב שורה של עורכים, ביניהם מירן שפילברג, רון פלדהיים, אליענה שפר, סימון טטרו ורבים אחרים. צור ניהל את רשת המקומונים עד 2009.
באמצע 2009 מונה צור לעורך מעריב, לאחר התפטרותם מהתפקיד של דורון גלעזר ורותי יובל. הוא שימש בתפקידו עד דצמבר 2010. אז הוחלף על ידי אבי משולם ועבר לכהן כמנכ"ל חברת מעריב החזקות במקומו של עופר נמרודי עד יולי 2011.
בנובמבר 2011 מונה צור לאחראי על מוסף המגזין של מעריב ושימש גם כעורך מוסף הספורט.
בספטמבר 2012 הצטרף צור למשרד יחסי הציבור פאר&לוין תקשורת. לקראת הבחירות הכלליות ב-2015 עבד במטה הבחירות של הליכוד כראש מטה ההסברה, אך בינואר 2015 התפטר מתפקיד זה.
בנוסף לתפקידיו השונים כעיתונאי ועורך, בשנים 2005- 2012 שימש צור כמרצה בבית הספר לתקשורת במרכז הבינתחומי בהרצליה.
מאז מרץ 2015 צור הוא בעל חברה פרטית לאסטרטגיה וייעוץ תקשורתי.
בינואר 2020 מונה לדובר איגוד דוברי הרשויות המקומיות.
רן גורן
רן גורן (נולד ב-19 במרץ 1942) הוא אלוף במילואים בצה"ל, כיהן כסגן מפקד חיל אוויר וראש אגף כוח האדם. לאחר שחרור מצה"ל פעל כמנכ"ל, כדירקטור וכסופר.
קורות חייו
גורן נולד בקיבוץ מרחביה, בן לשושנה ואברהם, שניהם מורים. בגיל 14 הצטרף לגדנ"ע אוויר ועבר קורסי טיסנאות ודאייה. במסגרת זו השתתף במשלחת גדנ"ע אוויר לארצות הברית. עשה שנת שירות בסיוע לעולים חדשים ולאחריה התגייס לקורס טיס, הוכשר כטייס קרב והשתחרר משירות הקבע לאחר חמש שנים. בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים גויס לשירות מילואים כטייס ווטור בטייסת 110. טבילת האש הראשונה שלו הייתה בגיחת הפצצה בסוריה באפריל 1967. במלחמה השתתף, בין השאר, בהפצצת שדה בני סואף במצרים ובהפצצה הראשונה של שדה התעופה H-3 בעיראק במסגרת מבצע מוקד, ובסיוע אווירי בקרב אום-כתף. לאחר המלחמה שב לשירות הקבע.
במלחמת ההתשה שירת בטייסת 117 כטייס מיראז' 3, וב-8 ביולי 1969 הפיל מיג 21 סורי באמצעות טיל שפריר 2, במהלך קרב אוויר. ב-24 ביולי הפיל מטוס סוחוי-7 מצרי שחדר לסיני בניסיון לתקוף את מוצבי צה"ל. בסוף אותה שנה מונה לסגן מפקד טייסת A-4 סקייהוק והשתתף בכ-160 גיחות מבצעיות.
עבר הסבה למטוס F-4 פנטום ושירת בטייסת 69. ב-1972 מונה למפקד טייסת שלב מתקדם בבית הספר לטיסה, בהצבת חירום שירת בטייסת 107, עימה לחם במלחמת יום הכיפורים. ביום הראשון של המלחמה הפיל מסוק תובלה מדגם מיל מי-8, שהוביל לוחמי קומנדו מצרים בדרכם להתקפה על בסיס רפידים בחצי האי סיני. במהלך אחת הגיחות שעשה בימי המלחמה הבאים נאלץ לנטוש את מטוסו. לאחר המלחמה החליף את יפתח ספקטור בפיקוד על הטייסת. בהמשך שירת כסגן מפקד בסיס רמת דוד.
גורן עבר למטה החיל ושירת כראש ענף במטה חיל האוויר וראש מחלקת המבצעים. יצא ללימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת הצי האמריקאי במונטריי שבקליפורניה וסיים אותם בהצטיינות יתרה. עבודת הסמינר שלו עסקה בפיתוח מטוס הקרב העתידי של ישראל.
לאחר שובו מילא תפקידים בכירים בחיל האוויר בהם מפקד בסיס חצור, ראש להק המודיעין וראש להק האוויר. ב-1987 התמנה לראש מטה חיל האוויר וסגן מפקד החיל. בתקופתו כרמ"ט פעל להפסקת פרויקט פיתוחו של מטוס הלביא. בהמשך הוביל גורן את עבודת המטה לתכנון ומימוש תוכניות בנין הכוח החלופיות ל"לביא": רכש שתי טייסות F-16 מדגמים C ו-D, מטוסי F-15 דו-מושביים וטייסת מסוקי קרב מסוג "אפאצ'י", וכן פרויקטי פיתוח ישראליים של כטב"מים מתקדמים ופצצות מונחות. כרמ"ט הוביל גורן את תכנונו ויישומו של פרויקט פר"ח ("פריסה חדשה"), שהביא לשינוי כוללני בסדר הכוחות ובהיערכות טייסות חיל-האוויר בבסיסיו, והשיג שיפור משמעותי ביעילות וחיסכון הפעלת הכוח האווירי.
כרמ"ט וממלא מקומו של מפקד חיל-האוויר (ששהה בחו"ל) פיקד גורן על פעולת חיל-האוויר במסגרת מבצע כחול וחום (8-9 בדצמבר 1988), מבצע משולב בו השתתפו כוחות יבשה (סיירת גולני, גדוד 12 (ברק) ושייטת 13) וכן כוחות אוויר וים. מטרת המבצע הייתה פגיעה במפקדתו של אחמד ג'יבריל, מייסד ומפקד החזית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית שמוקמה במתחם מבוצר ליד העיירה נועיימה, בדרום לבנון. המבצע הקרקעי הסתבך ובמהלכו נהרג מפקד גדוד 12, סא"ל . עיקר הכוח הקרקעי חולץ על ידי זוג מסוקי יסעור שנחתו בלב מתחם האויב, אך ארבעה חיילים שהקשר איתם אבד נשארו בשטח. חיילים אלה אותרו למחרת בבוקר וחולצו במבצע שנודע כאחד ממבצעי החילוץ המורכבים והמסוכנים שבוצעו על ידי חיל-האוויר הישראלי על ידי זוג מסוקי קרב מסוג קוברה שנשאו אותם על מדפי הצד והמגלשים אל סטי"ל חיל הים.
לאורך שנות שירותו בחיל האוויר נרשמו לזכותו 4,300 שעות טיסה, 400 גיחות מבצעיות ו-3 הפלות.
ב-1989 התמנה לראש אגף כוח האדם בדרגת אלוף, תפקיד בו שימש עד 1992.
לאחר שיחרורו מצה"ל
בשנים 2000–2001 עמד בראש ועדה ציבורית שמונתה לבחון חלופות לתפעול נמל התעופה חיפה כשדה תעופה בינלאומי.
ב-2011 יצא לאור ספרו "ורטיגו", רומן מתח שעלילתו נעה בין חוויות הקרב והטראומות של לוחמי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים לבין מערכות יחסיהם האישיות המורכבות בראשית המאה העשרים ואחת. בשנת 2018 יצא לאור ספרו "נעלמים", בהוצאת ידיעות ספרים. בשנת 2022 יצא לאור ספרו השלישי, "דיווח תוצאות: אלפא", ספר אוטוביוגרפי על שירותו הצבאי של גורן כטייס קרב וכמפקד.
חיים אישיים
גורן אב לשלושה בנים, טייסי קרב, ולבת הנשואה לטייס קרב.
מתגורר ברמת השרון.
קישורים חיצוניים
מכתביו
טרויזן
טְרוֹיזֵן (ביוונית: Τροιζήν) הוא שמה הקדום של עיירה קטנה בצפון-מזרח הפלופונסוס שביוון, על מורדות הר אדרס, דרומית-מערבית לאתונה, הנקראת כיום טְרִיזִינָה (Τροιζήνα) ובטורקית דמאלה (Damala). טריזינה היה גם שמה של הרשות המקומית לשעבר (עד 2010) של אותו אזור, שמרכזה בגלאטאס (Γαλατάς) ושטחה 190 קמ"ר, אשר הפכה לרשות המקומית טריזיניה-מתאנה במסגרת היחידה האזורית האיים החדשה שבמחוז אטיקה.
העיר טרויזן במיתולוגיה היוונית
טרויזן היה בנם של פֶּלוֹפְּס והִיפּוֹדַמֵיָה ואח לפִּיתֶאוּס. שני האחים שלטו על ערים נפרדות, זה על הִיפֶּרֵיָה והאחר על אַנְתֵיָה. לאחר מות טרויזן איחד פיתאוס את שתי הערים לממלכה אחת וקרא לה על שם אחיו המת.
טרויזן נזכרת במיתולוגיה היוונית בעיקר בהקשר עם תֵסֶאוּס. כאן נולד הגיבור-המייסד של אתונה לאַייתְרָה בת פּיתֶאוּס מלך טרויזן מזרעם של האל פּוסֵיידוֹן ושל אַייגֵאוּס מלך אתונה.
בטרויזן גם גדל הִיפּוֹלִיטוֹס, בנו של תסאוס מאשתו האַמַזוֹנָה, ובה אף מצא את מותו כאשר נמלט מזעם אביו לאחר שפַיידְרָה, אמו החורגת, העלילה עליו כי אנס אותה.
על פי אחת מגרסאות המיתוס, בטרויזן ניטהר אורסטס לאחר שהרג את אמו קליטמנייסטרה וכך נפטר מרדיפת האריניות.
טרויזן הוא מקום עלילת הטרגדיה היפוליטוס של אוריפידס, המגוללת את סיפור בנו של תסאוס, שנפל קורבן לתשוקתה של פיידרה, אמו החורגת. העלם הצעיר נמלט מן העיר, ובשעת מנוסתו תקף והפך את מרכבתו שור שעלה מן הים והוא נהרג. מחזות אחרים על אותו נושא נכתבו על ידי סנקה וז'אן רסין, וגם בהם מקום העלילה הוא טרויזן.
בעיר הקדומה נבע מעיין, שנוצר על פי המסופר במקום בו ירד מן השמיים פגאסוס, הסוס המכונף.
טרויזן בתולדותיה של יוון העתיקה
בעיר התקיים פולחן, שנוצר בעקבות האגדה אודות היפוליטוס. על פי המסורת המקומית, הקדישו נערות העיר להיפוליטוס תלתל משערן קודם נישואיהן.
בעת פלישת קסרקסס מלך פרס ליוון (480 לפנה"ס), לפני קרב סלמיס, הועברו נשות האתונאים וילדיהם למקום מבטחים בטרויזן על פי הצעתו של המדינאי האתונאי תמיסטוקלס. ב-1959 נתגלה בבית קפה מקומי בטרויזן לוח שיש, ועליו כתובת המנציחה את החלטת תמיסטוקלס לפנות את אתונה מתושביה. כתובת זו מתוארכת על ידי חוקרים מודרניים לתקופה המאוחרת במאתיים שנים לקרב סלמיס, והיא קרוב לוודאי העתק של נוסח ההחלטה המקורית.
לא נפסיק לשיר
לא נפסיק לשיר היה שעשועון טלוויזיוני מוזיקלי ששודר בערוץ 2 במסגרת קשת ובהפקת טדי הפקות. שני מתחרים נדרשו לזהות שירים על פי מילים וצלילים מתוך השיר, למצוא כמה שיותר שירים על נושא מסוים, להשלים מילה בשיר וכדומה.
פורמט
על כל מתחרה, בתורו, היה למצוא ולשיר שיר בו מופיעה המילה שביקש המנחה. אם מצא שיר כזה קיבל צליל (או צליל נוסף) מהבית או הפזמון של השיר אותו יש לגלות. המתחרה שזיהה את השיר ראשון ניצח בסיבוב וכל המשתתפים היו שרים יחד את השיר. בכל תוכנית הופיע גם זמר ששר את אחד השירים שזיהו המתחרים. לכל מתחרה היו שני ידוענים כעוזרים.
המתחרה שצבר את מספר הנקודות הגבוה ביותר עלה לגמר ובו נתבקש, לפי אותה שיטה של מילים וצלילים, לזהות שיר ללא עזרה מאחרים.
בינואר 2003, פורמט התוכנית נרכש להפצה בינלאומית על ידי חברת "אקשן טיים" האירופאית, המתמחה בהפצת פורמטים ובהפקת תוכניות לשוק הבינלאומי. אך שיווקה בשוק הבינלאומי לא הצליח.
שלבים בתוכנית
תוכנית טיפוסית של "לא נפסיק לשיר" כללה מספר שלבים שונים:
שידור התוכנית
בעונה השנייה שונה שם התוכנית ל"לא נפסיק לשיר - כוכב נולד" היא שולבה עם תחרות שירה. בעונה זו התוכנית הייתה בראש טבלת רייטינג לאורך כל מהלך שידורה. תוכנית הגמר השיגה רייטינג של כ-29% וצפו בה כ-906 אלף. עבור 30 שניות של פרסומת נגבו כ-100 אלף שקל. מיד אחר כך יצא לאור דיסק הכולל 20 מהשירים ששרו משתתפי התוכנית לאורך העונה, וביניהם כל שירי הסולו של שלושת המתמודדים שהגיעו לגמר: שי גבסו, שירי מימון והזוכה נינט טייב.
בנובמבר 2003 התוכנית נבחרה לתוכנית העשור בטקס מסך הזהב. הזכייה עוררה סערה, מאחר שהתוכנית הייתה חדשה יחסית (היא שודרה לראשונה בשנה זו, כך שלא הייתה ראויה לזכות בפרס תוכנית העשור) והיא גברה על תוכניות ותיקות ממנה בערוץ דוגמת "שידור חי של דן שילון", "פספוסים", "הכספת", "רק בישראל", וה"ראשון בבידור" תוכניתו של דודו טופז.
לאחר העונה השנייה שונה שוב שם התוכנית לכוכב נולד והיא המשיכה בפורמט של תחרות שירה בלבד. העונה הבאה נקראה "כוכב נולד 2". בדצמבר 2003 כ-50 אלף נבחנים נרשמו לבחינות לעונה החדשה.
באוקטובר 2004 שודרה תוכנית ספיישל של"לא נפסיק לשיר" בשידור חי מפארק הירקון.
בשנת 2005 חודשה התוכנית לעונה נוספת בהנחיית גלית גיאת ואדם פרי ניגן על הקלידים.
בשנת 2020, בעקבות התפשטות מגפת הקורונה חודשה התכנית בגרסה מיוחדת לימים אלו ובהשתתפות ידוענים בלבד מהאולפן. ההפקה איפשרה לצופים להירשם ולהשתתף בתוכנית מהבית. הפרק הראשון של העונה שודר ב-22 באפריל בקשת 12. את הגרסה המחודשת הנחו אסי עזר ורותם סלע ובין המשתתפים היו שירי מימון (שגם השתתפה בפורמט המקורי), יהונתן מרגי, נועה קירל, הראל סקעת (גם הוא השתתף בפורמט המקורי), רן דנקר, איתי לוי, משה פרץ, קרן פלס, נטע ברזילי, מירי מסיקה, חנה לסלאו, אליעד נחום, רוני דלומי וידוענים נוספים. חוקי הפורמט זהים לגרסה המקורית.
התכנית בגרסתה המחודשת
בתוכנית הראשונה ששודרה ב-22 באפריל 2020 התחרו הזמרים: מירי מסיקה, קרן פלס, יהונתן מרגי, משה פרץ, שירי מימון ונטע ברזילי. בגרסה זו בניגוד למקורית, כל קבוצה מתחרה רק בפרק אחד. מסיקה, מרגי ומימון היו בקבוצה אחת ונקראו "ממ"ש" (על האותיות הראשונות בשמותיהם) ופלס, ברזילי ופרץ התחרו בקבוצה השנייה ונקראו "נקמה" (גם כן על האותיות הראשונות היוצרות את המילה), בגרסה זו של התכנית במשחק המשיכו הפינות: מי מכיר ת’שיר, ראש בראש, השלב המכריע ושלב הגמר, ישנן פינות שחזרו על עצמן כמה פעמים. בנוסף לאחר זיהוי השיר במשחק המרכזי, שרים כל המשתתפים את השיר, כך גם באותו משחק לאחר מציאת שיר עם מילה או כמה מילים נוספות שהוא חלק מפתרון השיר המרכזי, קבוצת נקמה (משה, קרן, נטע) העפילה לסבב הגמר ובו צריך לזהות שיר ישראלי מוכר, מי שמזהה ראשון הוא המנצח. בסוף השלב נטע ברזילי ניצחה בפרק ולפרס זכתה להעביר כסף לעמותה מועדפת, לבסוף בחרה להעביר לעמותה של הילדה המאומצת של קרן.
התכנית השנייה של הגרסה שודרה בערב ביום העצמאות והשתתפו בה: הנשיא ראובן ריבלין, ראש הממשלה בנימין נתניהו, יושב ראש הכנסת בני גנץ, סטטיק ובן אל תבורי, עברי לידר, עדן אלנה, עדן חסון, יהורם גאון, טוביה צפיר, דודו אהרון, מאיה בוסקילה, הראל סקעת, גלי עטרי, ירדנה ארזי, אילנית, איתי לוי, משה פרץ, יהונתן מרגי ושירי מימון (שהשתתפו גם בתוכנית הראשונה). בתחרות עצמה התחרו: עברי לידר, משה פרץ, שירי מימון ואיתי לוי בתחרות עצמה היו שני שלבים, בשלב הראשון השתתפו: חנה לסלאו ומיקי קם, התחרות והשלבים עבדו בשתי קבוצות: בקבוצה אחת פרץ, לידר ולסלאו ובקבוצה השנייה מימון, קם ולוי כל קבוצה עזרה ללסלאו וקם שהתחרו אחת נגד השנייה, בסוף השלב הקבוצה של חנה לסלאו זכתה בו. לאחר מכן נערך השלב השני עם הספורטאים אורי ששון ושגיא מוקי, משה ושירי עזרו לששון, בעוד לידר ולוי עזרו למוקי, בשלב זה ניצחה הקבוצה של שגיא מוקי.
התכנית השלישית של הגרסה שודרה ב-3 במאי והתחרו בה: רן דנקר, הראל סקעת, אניה בוקשטיין, איתי לוי, מיה דגן ונועה קירל. דנקר, בוקשטיין ודגן התחרו בקבוצה אחת (מכיוון ששלושתם השתתפו בסדרה השיר שלנו שקבוצתם נקראה על שמה) ולוי, סקעת וקירל התחרו בקבוצה השנייה שנקראה מנגחגנה (משלנו בתימנית, לוי השתמש בביטוי הזה בתוכנית הכוכב הבא), המשחקים בתוכנית זו היו אותם משחקים מהתוכניות הקודמות, קבוצת מנגחגנה (איתי, הראל, נועה) העפילה לסיבוב הגמר ובו הראל סקעת ניצח בפרק וזכה להעביר כסף לעמותת איגי (עמותה שבחר להעביר אליה כסף).
התכנית הרביעית שודרה ב-11 במאי והתחרו: רוני דלומי, רותם כהן, ליאור נרקיס, חן אמסלם, אליעד נחום ונסרין קדרי. דלומי, אמסלם וכהן התחרו בקבוצת “רסקין” (על שמו של המגיש ניב רסקין) וקדרי, נרקיס ונחום נקראו פאולה וליאון (על שם התכנית של פאולה רוזנברג וליאון רוזנברג), קבוצת פאולה וליאון העפילה לסיבוב הגמר ובסופו ליאור נרקיס זכה בפרק והעביר את כספו לעמותת גדולים מהחיים.
בתוכנית האחרונה ששודרה ב-21 במאי השתתפו: עדן אלנה, דודו אהרון, מאיה בוסקילה, עדן חסון, עוז זהבי ומגי אזרזר. חסון, אזרזר ואלנה התחרו בקבוצה אחת שנקראה "סנדוויץ' עדן" (מכיוון שגם חסון וגם אלנה נושאים את אותו השם) ואהרון, בוסקילה וזהבי נקראו "קבוצת ציפורה" (על שמה של אימו של אהרון) קבוצת סנדוויץ' עדן (עדן אלנה, מגי אזרזר ועדן חסון) העפילו לסיבוב הגמר ובו עדן חסון ניצח בפרק.
קישורים חיצוניים
ביקורות
מקס גרינפילד
ביוגרפיה
גרינפילד נולד וגדל בדובס פרי, ניו יורק שבארצות הברית, למשפחה יהודית, ואף חגג בר מצווה.
קריירה
קריירת המשחק של גרינפילד החלה עם סיום לימודי התיכון שלו, בשנת 1998. הוא החל לשחק בתפקידי אורח בסדרות כמו "בוסטון פאבליק", "בנות גילמור" ו-"The O.C". את התפקיד הראשי הראשון שלו קיבל בסדרה "Modern Men" שעסקה בשלושה רווקים ששוכרים מאמן כדי לעזור להם להבין ולהסתדר עם נשים. העונה שודרה למשך עונה אחת בעלת שבעה פרקים. ב-2004 שיחק בדרמה "לחצות את הברונקס" לצד ג'רי פררה. בהמשך שיחק במספר תפקידים חוזרים או קבועים ב"ורוניקה מארס", ב"בטי המכוערת", ב"גריק", ובסדרות אחרות.
החל משנת 2011 הוא מככב בסדרה "הבחורה החדשה" בתור שמידט, לצד זואי דשנל. תפקיד זה הביא לו מועמדויות למספר פרסים יוקרתיים, ביניהם פרס אמי ופרס גלובוס הזהב.
ב-2014 השתתף במספר סרטים ביניהם הקומדיה "באים ביחד" בכיכובו של פול ראד, בסרט של "ורוניקה מארס" שב לתפקידו בתור ליאו ד'אמטו מהסדרה באותו שם, ובסרט "אודות אלכס" בתור ג'וש לצד אוברי פלזה ומגי גרייס. ב-2015 שיחק בתפקיד אורח ב-3 פרקים בעונה החמישית של הסדרה "אימה אמריקאית".
ב-4 באוגוסט 2016 יצא לאקרנים הקומדיה הרומנטית "שלום, קוראים לי דוריס" שם הוא כיכב לצידן של סאלי פילד וטיין דיילי. ב-2017 השתתף בסרטים "טירת הזכוכית", "אני לא כאן" ו"מעל החוק".
בשנת 2018 הופיע בתפקיד רוני בסדרה "הרצח של ורסצ'ה" - העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "סיפור פשע אמריקאי". באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בקומדיה של CBS, "חדשים בשכונה" לצד הקומיקאי והשחקן סדריק הבדרן.
בשנת 2020 שיחק בסרט הדרמה "צעירה מבטיחה" בבימויה של אמרלד פנל ובכיכובה של קארי מאליגן. בהמשך תרם את קולו לסרט האנימציה "כלבים נגד חתולים 3: האיחוד".
חיים אישיים
בשנת 2008 נישא גרינפילד למנהלת הליהוק טס סנצ׳ז. להם בת ובן, לילי ואוזי.
NIITIAG
המכון המדעי למחקר, לתאוריה, והיסטוריה של האדריכלות ותכנון ערים ואזורים (באנגלית: Scientific Research Institute of Theory and History of Architecture and Urban Planning - NIITIAG / ברוסית: "Нау́чно-иссле́довательский институ́т тео́рии и исто́рии архитекту́ры и градострои́тельства - НИИТИАГ) הוא ארגון מדעי הפועל במסגרת "האקדמיה הרוסית לאדריכלות ומדעי הבנייה". תחום פעילותו הוא פיתוח יסודי ומחקרי של בעיות היסטוריות ותאורתיות הקשורות לאדריכלות ותכנון עירוני ברחבי רוסיה.
הארגון נוסד במוסקבה בשנת 1993 בתור מטרה לשקם ולשחזר מבנים הרוסים או נטושים ולסייע במחקר על תכנון ערים. יש לו סניפים ונציגויות בסנט פטרסבורג, וולגוגרד, קזאן, קראסנויארסק, פטרוזבודסק וחברובסק.
רוחמה
רוחמה (רֻחָמָה) הוא קיבוץ בנגב הצפוני, בתחומי מועצה אזורית שער הנגב. היישוב הוא המזרחי ביותר מבין יישובי המועצה האזורית. הוא נמצא כ־10 קילומטר מזרחית לעיר שדרות הסמוכה לרצועת עזה ומשתייך לתנועת הקיבוץ הארצי. היישוב רוחמה ההיסטורי הוא היישוב היהודי הראשון שהוקם בנגב בעת החדשה.
היסטוריה
בשנת 1911 רכשה אגודת "שארית ישראל" ממוסקבה, בראשות יחיאל צ'לנוב 3200 דונם מאדמות הכפר ג'ממה, מהשבט הבדואי אל-עטאונה, והקימה עליהן "מושבת אחוזה" בסגנון אחוזת פוריה ואחוזת שרונה. היה זה היישוב היהודי הראשון בנגב בעת החדשה. תחילה נקרא היישוב ג'ממה על שם הכפר הערבי שהיה בקרבתו. יישוב ערבי זה קם על חורבותיו של יישוב יהודי-חקלאי עתיק אשר התקיים במקום וננטש מספר פעמים בתקופה הרומית בארץ ישראל ובתקופה הביזנטית בארץ ישראל, אשר שמו לא השתמר. בהמשך הוסב השם ל"רוחמה" על פי דברי הנביא הושע: .
במלחמת העולם הראשונה התחוללו קרבות עזים בסביבות רוחמה שגרמו להחרבת המשק. היישוב ננטש ונבזז על ידי בדווים תושבי הסביבה. עם סיום מלחמת העולם הראשונה רבץ על משק רוחמה נטל חובות עצום. בנק אפ"ק תבע את רבע מיליון הפרנק שהשקיע ברוחמה בימי המלחמה, ואילו אדמתה של רוחמה על מטעיה, בנייניה ובארה, לא הוערכו באותם ימים בסכום העולה על מאתיים אלף פרנק. האדמה הופקעה בחלקה מרשות אגודת "שארית ישראל" לרשותו של הבנק ובחלקה חיכתה לבואם של בעליה הראשונים, חברי "שארית ישראל" לארץ ישראל. כאשר הגיע שמעון וליקובסקי מייסד "שארית ישראל" לארץ ישראל, פירק את האגודה ויסד חברה חדשה תחתיה, חלקות רבות עברו ליחידים, ורוחמה קמה מחדש. השקדים ועצי האקליפטוסים גדלו יפה, גידול סלק הסוכר והסלק הרגיל עלו במידה היפה ביותר, והמרעה הטבעי בימות הגשמים היה רב ומשובח. ניטעו עצי פרי ונוי חדשים, והכרם חודש. לאחר המלחמה חזרו התושבים לרוחמה ושיקמו אותה אך נאלצו לנטוש שוב במאורעות תרפ"ט (1929). ניסיון נוסף ליישב את רוחמה נעשה בשנת 1932. במקום התיישבה קבוצת פועלים, הקימה משק ונטעה פרדס. באותה שנה בקירוב רכשה "חברת גן-שלמה" כ-2,000 דונם מאדמות רוחמה, הזמינה פועלים עברים ופתחה בנטיעת פרדסים בחלק משטחיה, אולם במאורעות 1939-1936 נעזבה רוחמה בשלישית, בתיה נהרסו ומטעיה נעקרו.
בשנת 1956 חובר היישוב לרשת החשמל הארצית.
מבנים
חדר האוכל בקיבוץ תוכנן מחדש בשנת 1981, על ידי האדריכל שמואל מסטצ'קין. ייחודו של חדר אוכל זה, הוא השימוש בקשתות והקווים המעוגלים המופיעים בתוכנית הבניין.
תעסוקה
בתחילת המאה ה-21 מושתתת כלכלת הקיבוץ על המפעל התעשייתי הוותיק ליצור מברשות ("המברשת-רוחמה"), כיום "מברשות התעשייה רוחמה". בנוסף, פועלים ברוחמה ענפי חקלאות שונים: חקלאות שלחין, פרדסים ו"ייבולי גשר".
בעבר היה לקיבוץ ענף גידול דגי קרפיון. באגם שנוצר עם בניית סכר על נחל דורות. הענף נסגר בגלל גלישת המים מעל לסכר דבר שגרם לאובדן הדגים. רפת חלב שנסגרה בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.
אתרים בסביבה
בסביבות הקיבוץ: יד זיכרון, וכן שמורת הטבע בתרונות רוחמה. כמו כן חוות השקמים, ביתו של ראש ממשלת ישראל לשעבר אריאל שרון, ממוקמת סמוך לקיבוץ. בשנת 2005 צולם בקיבוץ רוחמה הסרט אדמה משוגעת.
אתר הראשונים בנגב
מניסיון ההתיישבות הראשון נותרה רק הבאר שנחפרה בשנת 1913. לידה נמצא בית בטון שנבנה בשנות ה-40 של המאה ה-20 ושימש כבית ביטחון. בשנת 1983 נפתח בבית זה מוזיאון קטן ובו מוצגים ותעודות על תולדות רוחמה. ליד הבניין יש תצוגה של כלים חקלאיים.
ליד רוחמה היה קיים כפר ערבי בשם ג'ממה (בעברית – גממה) שננטש במלחמת העצמאות. בשנת 1958 נערכה במקום חפירה ארכאולוגית שחשפה שרידי מנזר ביזנטי עם רצפת פסיפס.
הערות שוליים
...
לב גרינברג
ביוגרפיה
גרינברג נולד בארגנטינה. בנערותו, היה חניך מועדון יהודי בורגני. בזמן שבני דורו בארגנטינה עשו מהפכות, הקימו מחתרות ודוכאו באלימות, הוא עלה לישראל ממניעים ציוניים בשנת 1972.
סיים תואר ראשון דו-חוגי במדע המדינה ובסוציולוגיה, ותואר שני במדע המדינה באוניברסיטה העברית. עבודת המ.א. שלו, "המרד שלא היה: פרשת פורום 13 הוועדים הגדולים - מיקרה מבחן לקורפורטיזם הישראלי", נכתבה בהנחייתו של פרופ' מיכאל שלו, והוגשה ב-1985. המשיך לתואר שלישי באוניברסיטת תל אביב. הדוקטורט שלו, "תנועת העבודה הישראלית במשבר: הכלכלה הפוליטית של הקשרים בין מפא"י, ההסתדרות והמדינה – 1957–1970", נכתבה בהנחייתו של פרופ' יונתן שפירא, והוגשה ב-1991.
מאז 1991 הוא מלמד סוציולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון. הוא מילא שם גם תפקידי ניהול אקדמי: בין השנים 1998–2003 היה מנהל מכון המפרי למחקר חברתי, במסגרתו ייסד את כתב העת "הגר" ובין השנים 2006–2009 כיהן כראש המחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה. במקביל, לימד באוניברסיטה העברית את הקורס ב"כלכלה פוליטית" לתלמידי התוכנית המשולבת בפילוסופיה, כלכלה ומדעי המדינה. בפברואר 2020 נבחר לנשיא האגודה הסוציולוגית הישראלית.