cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Under the Bridge
הופעות חיות
הופעות בולטות אחרות היו בטירת סליין באוגוסט 2003, מול 80,000 איש, ובשנת 2004 בהייד פארק בלונדון, הוערך כי לאורך 3 ימים נאספו 250,000 איש לצפות בהופעה. זאת הוקלטה, ושוחררה כאלבום ההופעות החיות הראשון של הלהקה, האירוע הפך לבעל אחת ההופעות המכניסות ביותר למרכז הופעות אחד, עם הכנסות כוללות של 17.1 מיליון דולר.
גרסאות כיסוי
השיר "Under the Bridge" זכה לגרסאות כיסוי רבות מאז יציאתו בשנת 1992. השיר בוצע ככיסוי לראשונה בשנת 1994 על ידי הא-קפלה "The Flying Pickets" מאלבומם The Original Flying Pickets: Volume 1. זמר הג'אז הידוע פרנק בנט ביצע את השיר תוך היתוך של אלמנטים של ביג בנד וביבופ, כחלק מאלבומו Five O'Clock Shadow משנת 1996. אמן היפ הופ מוס דף כלל את הבית הראשון מהשיר "Under the Bridge" בשירו "Brooklyn", באלבום משנת 1999 Black on Both Sides. מוס דף, שינה במילים את השורה "the city I live in, the City of Angels" המתייחסת לעיר לוס אנג'לס, למילים "the city I live in is beautiful Brooklyn," כדי שיתאימו לכוונת השיר. טוני האדלי ביצע את השיר באלבומו משנת 1995 Obsession. התזמורת הפילהרמונית המלכותית של בריטניה, ביצעה עיבוד תזמורתי לשיר "Under the Bridge" במספר הופעות בהן ביצעו באופן קלאסי שירי רוק.
להקת ההיפ-הופ האלטרנטיבי ג'ים קלאס הירוז ביצעו את השיר "Under the Bridge" באלבום משנת 2006 Punk Goes '90s, אלבום שקיבץ להיטים פופולריים משנות ה-90' ובוצעו בידי אמנים עכשוויים שונים. ג'ים קלאס הירוז המשיכו לבצע את השיר בסיבובי ההופעות החיות שלהם; הסולן טרווי מקוי אמר "זה שיר חסר תקופה. זה אחד מהשירים האלה שאתה שומע ואומר 'לעזאזל! איך השיר הזה יצא רק עכשיו?'" גרסת הכיסוי המוצלחת ביותר לשיר "Under the Bridge" יצאה בשנת 1998 בידי להקת הפופ הבריטית/קנדית אול סיינטס והגיע למקום ראשון בבריטניה. גרסה זו הוציאה את הבית האחרון שמילותיו מדסקסות על שימוש בסמים. אולם, חברי להקת הצ'ילי פפרס, לא היו מרוצים מגרסה זו; קידיס הרגיש כי גרסת הכיסוי איבדה מטעמה, ויחד עם 'הדחת' הבית האחרון, אבדה המשמעות האישית אליה קידיס התכוון.
מקורות
(מאנגלית)
מתיו האריס ג'ואט
מתיו האריס ג'ואט (באנגלית: Matthew Harris Jouett; 22 באפריל 1788 – 10 באוגוסט 1827) היה צייר פורטרטים אמריקני ידוע, שהתפרסם בציור דיוקנאות ובהם תומאס ג'פרסון, ג'ורג' רוג'רס קלארק ולאפייט.
ביוגרפיה וקריירה
ג'ואט היה בנם של סאלי רוברדס וג'ק ג'ואט, גיבור המהפכה האמריקאית. ג'ואט הזקן שלח את בנו לאוניברסיטת טרנסילבניה ועודד אותו ללמוד משפטים, אך מתיו השקיע זמן רב בציור. האב המתוסכל העיר "שלחתי את מתיו לקולג' כדי להפוך אותו לג'נטלמן, והתברר שהוא אינו אלא צייר שלטים ארור."
ג'ואט שירת כקצין של חיל הרגלים בקנטקי במלחמת 1812 והיה בין ניצולי הטבח בנהר רייזן בזמן מלחמה זו. כספי הגדוד בסך 6000 דולר נעלמו במהלך הטבח. ג'ואט החזיר את הכספים החסרים למיליציה, בהתבסס על רווחיו כצייר. הוא גם צייר דיוקנאות של חבריו החיילים מהזיכרון, כולל הארט וקולונל אלן.
נחום גלאצר
נחום (נוֹרְבֶּרְט) גְלַאצֶר (נכתב גם גלצר; באנגלית: Nahum Norbert Glatzer; 25 במרץ 1903, למברג, גליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 27 בפברואר 1990, טוסון, אריזונה, ארצות הברית) היה היסטוריון יהודי אמריקאי - ישראלי, חוקר במדעי היהדות.
מתיו האריס ג'ואט
ביוגרפיה וקריירה
מתיו האריס ג'ואט התחתן עם מרגרט "פגי" הנדרסון אלן מלקסינגטון, קנטקי, ב־25 במאי 1812. נולדו להם תשעה ילדים. אחד מבניהם היה ג'יימס אדוארד ג'ואט, קצין ימי. ג'יימס שירת עם האדמירל דייוויד פרגוט.
מתיו ג'ואט הועלה לדרגת קפטן במהלך מלחמת 1812. לאחר מכן למד ציורי דיוקנאות ונסע לבוסטון ללמוד אצל גילברט סטיוארט בשנת 1816.
הוא צייר בניו אורלינס בין השנים 1817 עד 1827 בעונת החורף והיה רשום במדריך ניו אורלינס בשנת 1824 כצייר פורטרטים העובד ברחוב קאנל 49. הוא הוזמן על ידי המושל בקנטקי לצייר דיוקן של המרקיז דה לה פאייט. ג'ואט גם צייר את תומאס ג'פרסון ואת קתרין קורנליה פראת'ר.
נחום גלאצר
קורות חיים
התחנך מילדותו בחינוך דתי, והמשיך בלימוד בישיבה בפרנקפורט שבגרמניה. מהישיבה עבר לאוניברסיטת פרנקפורט, וסיים את לימודיו בה בשנת 1931. לאחר לימודיו עסק בהוראה כשנתיים, ובשנת 1933 עלה לארץ ישראל. לפני עלייתו היה גלאצר גם מורה פרטי של ילדיו של שלמה זלמן שוקן, ולימים היה בין ראשוני העובדים ב"הוצאת שוקן" בניו יורק.
מתיו האריס ג'ואט
ביוגרפיה וקריירה
רק ביריד העולמי בשיקגו 1893 החלה להתבלט תהילתו כצייר. ציוריו זכו להערכה רבה מצד האוצרים והציבור הרחב. עבודתו מוערכת בהווה יותר משהייתה במהלך חייו, וזוכה למחירים גבוהים בזמני מכירה. ג'ואט הפך לאחד מציירי הדיוקנאות המוערכים ביותר בארצות הברית, וזכה בתערוכת מאה שנה גדולה במוזיאון הספיד שבמדינת מולדתו.
נחום גלאצר
קורות חיים
ספר זיכרונותיו, "זכרונות מנחום גלאצר", יצא בשנת 1997 ונערך על ידי מיכאל פישביין, שהיה תלמידו, וג'ודית' גלאצר וקסלר, בתו.
ספרים
נחום גלאצר פרסם למעלה משבעים כרכים ופרסומים באנגלית (ניתן לראותם בקטלוג הספרייה הלאומית).
דיולה גוזון
דְיוָּלה גוֹזוֹן (במקור גרוסמן, בהונגרית: Gózon Gyula, נובה זמקי, סלובקיה 19 באפריל 1885 – בודפשט, 8 באוקטובר 1972) היה שחקן יהודי-הונגרי זוכה פרס קושוט, פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול.
ביוגרפיה
הוריו של גוזון שהתגוררו באסטרגום (עיר בצפון מרכז הונגריה) והתארחו בעיירה אֵישֶקְאוּיוַואר (אז אוסטרו-הונגריה, כיום נובה זמקי בסלובקיה) אצל הורי אמו של גוזון כשהלידה החלה. כך שהוא נולד שם. הוא גדל באסטרגום וסיים את בית הספר למשחק הפרטי של סידי רקושי. החל את הקריירה שלו באוראדיה והפך מוכר רק כשאנדרה נאג' חתם אתו חוזה משחק בקברט שלו בבודפשט.
בשנת 1917 נשא לאישה את לילי ברקי, הפרימדונה של "קברט גרניום". הזוג הופיע ביחד פעמים רבות. משנת 1927 הפך גוזון לחבר בתיאטראות שונים. ליד ענף האופרטה הוא נמשך תמיד למשחק הדרמטי: לראשונה חתם אתו חוזה התיאטרון הלאומי בשנת 1935. בתקופת מלחמת העולם השנייה, כיהודי הוא לא היה יכול לשחק בשל החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי, אלא במסגרת אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. הוא הסתתר במקום מחבוא בביתו ואצל שכן. חזר לתיאטרון הלאומי רק בתום המלחמה בשנת 1945 ונשאר בצוות שלו עד סוף ימיו.
גוזון כיכב בסך הכל ב-90 סרטים (כבר היה על המסך בעידן הסרט האילם). העשיית הקולנועית שלו העלתה את הפופולריות שלו ללא ספק. הוא ואשתו קנו בית בעיירה קטנה ליד בודפשט (שהיום חלק מהעיר בודפשט רבתי) ברקושליגט, שם שרדו את מלחמת העולם השנייה. גוזון התגורר בבית הזה כמעט עד מותו.
פנחס וזה
פנחס (פיניק) וזה (13 ביוני 1914 - 8 באוקטובר 1967) היה מפקד יחידת ה"רכש" של "ההגנה" בימי טרום המדינה ובזמן מלחמת העצמאות. מוותיקי קיבוץ רוחמה וחבר בו עד סוף ימיו.
ביוגרפיה
נפטר בשנת 1967 בקיבוץ רוחמה, ונקבר בבית העלמין שבקיבוץ. היה אב לשלושה.
מתוך דברים שכתב עליו ישראל גלילי לאחר מותו:
"פיניק הי מאלה שבזכותם אנו יכולים לומר שכל שנחלנו פה וכבשנו ונצחנו לא בא בגלל נס, אלא בגלל שכאלה, בגלל הצירוף הנפלא הזה של רצינות מוסרית, מוצקות של פלדה ורוך של רעות אנושית"
סנאי ורוד
סנאי ורוד (באנגלית: Pink Squirrel) הוא קוקטייל המורכב מ-60 מ"ל ליקר קקאו בהיר, 60 מ"ל ליקר אמרטו, 60 מ"ל שמנת ודש גרנדין. את כל המרכיבים מוזגים לשייקר עם קרח, מנערים היטב ומוזגים לכוס קוקטייל.
הקוקטייל נוצר בתחילת 1940 במילווקי. טעם מתוק ומראה מהנה עשה את זה קוקטייל פופולרי מאוד במשך כמה עשורים.
מקור השם
מקור השם הוא בשל הצבע הוורד של הקוקטייל המתקבל מן הגרנדין ובשל האמרטו, שאומנם מיוצר מגלעיני משמש, אך טעמו מזכיר שקדים, דבר המרמז על הסנאי.
אסלאם - מונחים
הרשימה שלהלן מסודרת לפי סדר האלפבית העברי.
א
תומכיו של מוחמד בעיר ית'רב (כיום: אל-מדינה). בשנת 622 לספירה, היגר מוחמד מעיר הולדתו מכה לעיר ית'רב שבה היו מרוכזים תומכיו. האנסאר סייעו למוחמד במלחמתו בבני שבט קורייש שליטי מכה, אולם משכבש מוחמד את העיר מכה והתפייס עם בני שבט קורייש, השבט שהוא עצמו יצא ממנו, הוא העדיף למנות אנשים מבני קורייש כאנשי אמונו, והאנסאר נדחקו מפניהם.
ב
(ריבוי: בִדַע بـِدَع, מילולית: חידוש) היא חידוש דתי שאינו מבוסס על מסורות האסלאם, לדעת אנשי הדת. חכמי הדת המוסלמים מחלקים את מקרי הבִדְעָה לשני סוגים: "בדעה חסנה" (بدعة حسنة), כלומר "חידוש טוב", שהיא חידוש דתי שאמנם אינו מבוסס על מסורות האסלאם, אך גם אינו סותר את עקרונות האסלאם, ואף מיטיב עם דת האסלאם ומאמיניה. דוגמה לבדעה כזאת היא תפילת התראויח (التراويح) שנערכת בלילות חודש רמדאן. תפילה זו נחשבת כחידוש טוב ואף חיוני כיוון שהיא העניקה לסונים ייחוד דתי שמבדיל אותם מן השיעים. הסוג השני של מקרי בדעה הוא "בדעה סייאה" (بدعة سيـّئة), כלומר חידוש דתי בלתי-רצוי או מזיק, המוגדר לפעמים גם כחטא ומינות. דוגמה לבדעה מהסוג האחרון היא עריכת טקסים דתיים בירושלים הדומים לטקסים המיוחדים הנערכים במכה, ואשר מטשטשים לכאורה את ייחודה של מכה. יש מקרי בדעה שנויים במחלוקת. לדוגמה, החגיגות לכבוד יום הולדתו של הנביא מוחמד (אל-מולד א-נבווי) נחשבות בחלק מהזרמים המוסלמים כ"בדעה חסנה" ובחלק אחר כ"בדעה סייאה". בעת החדשה ניצלו ליברלים באסלאם את עקרון ה"בדעה חסנה" כדי להכניס למסגרת האסלאם את החידושים הטכנולוגים, וכן כדי להתאים את חוקי האסלאם למודרניזציה. שבועת אמונים לשליט או הכרה בשלטונו בכתב או בעל פה. לעיתים, כשההכרה בשלטון מתבצעת בכתב, התנאים עליהם מתחייב השליט לשמור רשומים בהסכם. לאורך ההיסטוריה המוסלמית אירעו מספר מרידות כשחלק מהנתינים סירבו להשבע לשליט חדש. לפי המסורת המוסלמית, הפעם הראשונה בהיסטוריה שהביעה נערכה הייתה לאחר מותו של הנביא מוחמד, כאשר עומר (לעתיד הח'ליף השני) הכיר ברעו אבו בכר כח'ליף הראשון, וזאת באמצעות תקיעת כף, שנקראה ה"ביעה". בחלק ממדינות ערב בימינו המונח "ביעה" מתייחס לטקס שבו ראשי הציבור נקראים להכיר בנשיא או במלך. טקסים כאלה נערכים מעת לעת ולפעמים הם מלווים במשאל-עם (אמיתי או מבוים). (מילולית: "בשם אללה הרחמן והרחום") הפסוק הראשון בקוראן, אשר חוזר לפני כל סורה, למעט הסורה התשיעית. הוא נחשב כפסוק בפני עצמו רק בפתח הסורה הראשונה. בכל היתר הוא נחשב כהקדמה, אך לא כפסוק בסורה. על מוסלמי לומר את הבסמלה לפני כל ציטוט מהקוראן, גם אם הציטוט אינו כולל סורה שלמה. כמו כן מקובל לומר את הבסמלה בפתח כל נאום ולכתוב אותה כהקדמה להודעות ומכתבים.
ג
תקופת הבערות לפני הופעת האסלאם, בה היו האנשים פוליתאיסטים. הכתבים האסלאמיים מתארים את הג'אהליה כתקופה חשוכה, בה לא ידעו בני האדם לעבוד את האל הנכון, אך עם זאת יש מסורות על דמויות מתקופת הג'אהליה שהיו להן תכונות נאצלות במיוחד, וכן יש הערכה רבה לשירה הערבית מתקופה זו. מס גולגולת שהוטל על הזכרים בקרב בני החסות הלא-מוסלמים בעולם המוסלמי. הטלת המס מצווה בקוראן (29:9), כאשר נקבע שעל הלא מוסלמים לשלם את מס הגולגולת רק כאשר הם מנוצחים ונכנעים. כך שמשמעותה של המילה צאע'רון בקוראן הייתה, מי שנכנע ומנוצח על ידי אדם אחר (סורה 7, פסוק 119). למרות זאת חלק ניכר מפרשני הקוראן בימי הביניים פירשו את הפסוק, כי על המס להינתן בעוד בני החסות מושפלים. הפרשנות החדשה הייתה על רקע התנגדותם של זרמים שונים באסלאם על התגברות כוחם הכלכלי והחברתי של הלא מוסלמים בתוך המדינה המוסלמית. בראשית האסלאם, הצטרכה המדינה המוסלמית למנות לא מוסלמים רבים למשרות כלכליות ופוליטיות בגלל שהמוסלמים היו מיעוט בקרב האולוסייה ובגלל שמרביתם של המוסלמים העדיפו לעסוק בצבא ובמסחר ולא היה להם הידע הדרוש במשרות מינהליות וכלכליות. עם התגברות כוחם הדמוגרפי של המוסלמים גבר גם רצונם לסלק את הלא מוסלמים מהמשרות המינהליות והכלכליות ולמנות מוסלמים במקומם ולשם כך התגייסו חכמי הדת איתם כאשר התחילו לפרש את תשלום מס הגולגולת על ידי נוצרים כתשלום שמעיד על מעמדם המושפל והנחות במדינה המוסלמית. בהתאם לתפיסה הזאת, מי שהשתייך למעמד נחות אינו רשאי להחזיק במישרה גבוהה. בעת החדשה, מנסים חכמי דת רפורמים לטעון, שאין צורך לשלם את מס הגולגולת כיום במטרה למשוך יהודים ונוצרים לתוך האסלאם. לעומת זאת מנצלות התנועות הפונדמנטליסטיות, את אי תשלום מס הגולגולת על ידי הנוצרים בסוריה ובמצרים כעדות על כך שהמדינות האלה מוגדרות כמדינות לא מוסלמיות.
ד
האזור הגאוגרפי בו האסלאם היא הדת השלטת. האזור הגאוגרפי הנמצא מחוץ לשליטת המוסלמים. בראיית האסלאמיסטים באזור זה מצווים המוסלמים להרחיב את שליטת האסלאם באמצעות ג'יהאד. משיח שקר מרושע (דומה לאנטיכריסט בנצרות), שיופיע בקץ הזמנים, יוליך את האנשים שולל ויסית אותם ממעשים טובים. על-פי מספר מסורות סוניות, ה"דג'אל" יהיה ממוצא יהודי, וצבא יהודים יילחם לצדו נגד המוסלמים המאמינים. (מקביל למילה "זֵכר" בעברית) - מועד המצוין פעם בשנה. כינוי למועדים שונים בלוח השנה המוסלמי שאינם נחשבים חגים של ממש. למשל: "יום המסע והעלייה לשמים" (ذكرى الإسراء والمعراج, ד'כרא אלאסראא ואלמעראג', ב-27 לחודש רג'ב). בני החסות תחת שלטון מוסלמי - מאמיני הדתות המונותאיסטיות הלגיטימיות בעיני המוסלמים - ביניהם יהודים, נוצרים וזורואסטרים. לאנשים אלו ישנה זכות לדבוק באמונתם, אולם מעמדם החוקי היה נמוך משל המוסלמים, והם הוכרחו להעלות מס גולגולת (ראו ג'זיה). (מילולית: קריאה, הזמנה) באופן מסורתי, הדעוה התייחסה להפצת האסלאם ללא-מוסלמים ברחבי העולם ("הזמנתם" לדת), באמצעים לא אלימים. כיום קיימת גם פעילות דעוה של מפלגות אסלאמיסטיות כדי לקרב מוסלמים "חילוניים" לדת. פנייה, קריאה, זימון, בקשה או תחנון.
ה
הפסקת אש, הפוגה או הפסקה (זמנית) של לחימה, על-פי הסכם. (ראה: הסכם חדיביה) הגירתו של מוחמד מעיר הולדתו מכה לעיר ית'רב (היא אל-מדינה) בקיץ של שנת 622 לספירה. מוחמד החליט לעזוב את עיר הולדתו עם כמה מתומכיו הקרובים משרבו האיומים על חייו. בעיר ית'רב, שנמצאת 320 ק"מ מצפון למכה, היו למוחמד תומכים רבים. אירוע זה נחשב באסלאם כתחילתה של ההיסטוריה המוסלמית, ולפיכך השנים בלוח המוסלמי נמנות מהשנה שבה אירעה ההיג'רה. הם הימים 13, 14, ו-15, בכל חודש בלוח השנה המוסלמי, ולפי המסורת האסלאמית הם ימים בעלי סגולות מיוחדות.
ז
עלייה לרגל שמבצעים המוסלמים לאתרים שאינם הכעבה במכה (שעלייה לרגל אליה מכונה חאג' או עוּמְרה). אתרי זיארה קשורים לחייו של הנביא מוחמד, מלוויו, צאצאיו ודמויות חשובות אחרות בהיסטוריה האסלאמית, כדוגמת האימאמים השיעים, והקדושים הסופים. האתרים השונים כוללים מסגדים, קברים, ומקומות בהם התרחשו קרבות מפורסמים. הזיארה נפוצה במיוחד בקרב השיעים, ועל ידי סונים רבים נחשבת ככפירה ו"סגידה לקברים".
ח
מונח המשמש מוסלמים לתאר את מי ששינן לחלוטין את הקוראן. עלייה לרגל לאתרים הקדושים לאסלאם במכה ובסביבותיה. העלייה לרגל היא אחת מחמש המצוות העיקריות באסלאם. היא מתקיימת בחודש "ד'ו אל-חיג'ה" (ذو الحـِجـّة, החודש האחרון בלוח השנה המוסלמי), ולפי השריעה כל מוסלמי בוגר חייב לקיימה לפחות פעם אחת בימי חייו, ובלבד שהוא מסוגל לכך מבחינה בריאותית וכלכלית, ושהדרכים למכה אינן חסומות. חלק מהסונה, אוסף של סיפורים, מסורות והלכות המתארים את חייו של מוחמד ואנשים הקרובים אליו. יחד עם הקוראן והסירה (ביוגרפיות על חייו של מוחמד), החדית' מהווים את הבסיס לפסיקה המשפטית האסלאמית. מילולית: דרשה, היא הדרשה הנשאת טרם תפילת יום השישי במסגדים, או לאחר התפילה בימי הע'יד. (מילולית: מחליף) המנהיגים שהחליפו את הנביא מוחמד בשליטתו על הקהילה המוסלמית. אספה או פגישה של מספר אנשים, אשר נועדה לשם למידת הקוראן, למידת חדית', ותכנים דתיים כאלו ואחרים. מונח שמקורו בקוראן שנועד לתאר אדם מונותאיסטי או אדם שהאמין בדת אברהם בתקופת הקדם-אסלאם. חניף הוא גם כינוי למוסלמי אדוק ואדם תמים דרך וישר.
כ
אדם שאינו מאמין באלוהים לפי האסלאם, או שולל את סמכותו, או דוחה את עקרונות האסלאם. אדם כופר, כפוי טובה. קיימת מחלוקת בקרב חכמי דת מוסלמים אם יהודים ונוצרים נופלים תחת קטגוריה זו, שכן הם נחשבים ל"אנשי הספר" (ראה: אהל אל-כיתאב) ונהנים מזכויות משפטיות מסוימות תחת שלטון מוסלמי (ראו ד'ימי).
מ
הוא שם תואר דתי הנפוץ בעיקר בקרב האסלאם השיעי. נושא התואר הוא איש דת מוסלמי המכיר את הקוראן על בוריו, בקיא בחדית' ובהלכה האיסלאמית.
גומחה בקיר מסגד המצביעה על הקִיבלה - הכיוון אל הכעבה, אליו צריכים לפנות מוסלמים בעת התפילה.
דוכן במסגד שעליו עומד האימאם כדי לשאת דרשות. המינבר מעוצב בדרך כלל כמגדל קטן בעל גג מחודד ומדרגה המובילה אליו.
מילולית - מהגרים; אלו הם המוסלמים הראשונים שהלכו אחרי מוחמד והיגרו בהג'רה ממכה לאל-מדינה. המוסלמים המוקדמים מאל-מדינה נקראים אנסאר ("עוזרים").
ע
קידומת נפוצה לשמות מוסלמיים. היא מופיעה בדרך-כלל לפני אחד מ-99 כינוייו של אללה במסורת המוסלמית, וכך יוצרת שם פרטי שמשמעותו "עבד האל". דוגמאות: عبد الله (עבד אללה - עבד לאללה), عبد الجبار (עבד אל-ג'באר - עבד לבעל הגבורה), عبد السلام (עבד א-סלאם - עבד לעושה השלום) ועוד. עלייה לרגל למכה שלא במועד החג'. עלייה לרגל כזו כוללת רק מקצת מהטקסים שנהוגים בחג', והיא אינה נחשבת כקיום מצוות החג'. עם זאת, יש לעומרה מעמד כמצווה בפני עצמה (גם אם במעמד פחות ממעמד מצוות החג'). יש הלכות מוסלמיות המאפשרות למוסלמי לקיים את העומרה תוך כדי החג' כדי שלא ייאלץ לעמוד במסע הארוך למכה פעמיים. המושג נפוץ ומוכר במובן של "פולחן", "עבודת קודש", עבודות האל (מילולית: חג, חגיגה, בעברית נכתב לפעמים גם: אִיד, אולם אין קשר למילה אֵיד מלשון חז"ל) - כינוי לשני החגים המוסלמיים העיקריים: עיד אל-פטר ("חג שבירת הצום" עם תום חודש רמדאן) ועיד אל-אדחה ("חג הקורבן", שחל בזמן העלייה לרגל למכה).
מתייחס ליקום כולו. איש דת מוסלמי בעל סמכות לפסוק בענייני השריעה - ההלכה המוסלמית. בימי הח'ליפות היו העולמא אחראים על פירוש ההלכה המוסלמית וקיומה, בעוד הח'ליף היה אחראי רק על ההיבטים החילוניים של השלטון. בימינו המילה עאלם בערבית היא רב-משמעית, ופירושה גם: מדען. (מילולית: מחסה, טוהר) הוא מונח המתאר את חסינותם של אנשים מביצוע טעויות וחטאים. המוסלמים מאמינים כי הנביא מוחמד ונביאים שקדמו לו וילדים קטנים הם חסינים מחטא. השיעים מאמינים כי 12 האימאמים השיעים, הנביא מוחמד ובתו פאטמה הם מעצומין ( معصومين ).
פ
מונח בעל משמעויות רבות בערבית, אולם השימוש העיקרי שלו כיום - במשמעות מחלוקת או מלחמת אזרחים פנים-אסלאמית.
ק
ספר הקודש של דת האסלאם, שלפיה הוא מכיל את דבר אלוהים כפי שירד למוחמד.
ת
מונח אסלאמי המתאר מונותאיזם - אמונה באל יחיד. ראו ההפך - שירכ.
עות'מאן נורי פאשא
עות'מאן נורי פאשא (בטורקית: Osman Nuri Paşa; 1832, טוקט – 5 באפריל 1900, איסטנבול, האימפריה העות'מאנית) היה קצין עות'מאני בדרגת פילדמרשל (בטורקית: Müşir) ונחשב לגיבור מלחמה בשל תעוזתו בעת המצור על פלבן, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). נורי פאשא זכה לתואר ראזי, המהווה תואר כבוד של "לוחם קודש" הניתן ללוחמים עתירי ניסיון שהוכיחו את גבורתם בקרב.
חייו
עות'מאן פאשא נולד למשפחה מיוחסת מהעיר טוקט. אביו היה פקיד ממשל עות'מאני ועם מינויו של האב לתפקיד בבירה העות'מאנית, עברה המשפחה לעיר זו. ב-1852, סיים עות'מאן פאשא סיים את האקדמיה הצבאית, הצטרף לחיל הפרשים ולחם במלחמת קרים. הוא הצטיין בתפקידו וזכה לקידום מהיר. ב-1861 פיקד על הכוחות העות'מאנים אשר דיכאו את המרד בכרתים וב-1864 טיפל במהומות בתימן. עם שובו מתימן, זכה לתואר פאשא ומונה למפקד הצבא העות'מאני בחבל שקודרה שבאלבניה. באפריל 1876 היה עות'מאן פאשא דמות צבאית מרכזית בדיכוי מרד אפריל הבולגרי, אשר בעקבותיו קודם לדרגת מושיר.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית 1877–1878, בעת המצור על פלבן, גילה עות'מאן פאשא תעוזה והקרבה אישיים כאשר בניגוד לסיכויים, ניסה לפרוץ עם כוחותיו את המצור. לאחר הצלחה ראשונית נפצע עות'מאן פאשא ממספר כדורים ברגלו, המשיך לנהל את הקרב כאשר הוא פצוע ומדמם והצליח להסיג את כוחותיו באופן מסודר יחסית, בחזרה לפלבן. ב-10 בדצמבר 1877 נכנע עות'מאן פאשא עם כוחותיו ונלקח בשבי הרוסים.
עות'מאן פאשא נלקח לחרקוב ושם הוחזק עד לסיום המלחמה. בשובו משביו, זכה עות'מאן פאשא לקבלת פנים השמורה לגיבורים כאשר קהל המונים הריע לו. מאוחר יותר העניק לו הסולטאן עבדול חמיד השני תואר כבוד של מרשל ארמון הסולטאן. בעשרים השנים הבאות, כיהן עות'מאן פאשא ארבע פעמים כשר המלחמה העות'מאני. הוא הלך לעולמו ב-5 באפריל 1900 ונקבר באיסטנבול. אחד מפרברי העיר איסטנבול (בחלק האירופי), מכונה על שמו ובעיר הולדתו טוקט, הוקמה ב-1992 אוניברסיטה הנושאת את שמו.
סולטי דוג
סולטי דוג (באנגלית: Salty Dog) (בתרגום חופשי כלב מלוח) הוא קוקטייל המורכב מ: 60 מ"ל וודקה ו 180 מ"ל מיץ אשכוליות. את המרכיבים יש למזוג במזיגה ישירה לכוס הייבול מלאה בקרח. כאשר מזמינים את הקוקטייל ללא כתר המלח, הוא נקרא גרייהאונד (באנגלית: Greyhound)
מקור השם
מקור השם הוא בשל כתר המלח שמעטר את שפת הכוס. בעגה האנגלית, כלב מלוח הוא מלח שמבלה את רוב זמנו בהפלגות בים.
ולסטימיל הורט
ולסטימיל הורט (נולד ב-12 בינואר 1944) הוא שחמטאי ממוצא צ'כי. היה אחד משחקני השחמט החזקים בעולם בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, הגיע לשלב של תחרויות המועמדים על אליפות העולם בשחמט, אך לא הצליח להעפיל ולהתמודד על התואר עצמו. הורט נולד בקלדנו והיה נתין צ'כי בחלקה הראשון של קריירת השחמט שלו. הורט זכה באליפות השחמט של צ'כיה בשנים 1970, 1971, 1972, 1975 ו-1977. הורט זכה באליפות השחמט של מערב גרמניה בשנים 1987, 1989 ו- 1991.
הורט קיבל דרגת רב אמן בשנת 1965 כאזרח צ'כי. בתקופה ששיחק עבור צ'כוסלובקיה ניצח במספר תחרויות חשובות: הייסטינגס בשנת 1967/8, סקופייה בשנת 1969 ועוד. ניצחונות אלו גרמו להכרה בו כשחקן מהחזקים בעולם שאיננו מברית המועצות. הכרה זו הובילה לשיתופו בקבוצת "שאר העולם" בתחרות שהתקיימה בין קבוצת "שאר העולם" לנבחרת ברית המועצות בשנת 1970, שם התמודד הורט בלוח הרביעי מול לב פולוגייבסקי, ניצח במשחק אחד וסיים שלושה בתיקו, תוצאה שאולי היא התוצאה המשמעותית ביותר שהשיג. תוצאה מעולה נוספת השיג בתחרות לזכר עקיבא רובינשטיין בשנת 1977 כאשר ניצח בתחרות עם 12 נקודות מ-17 משחקים.
במהלך שנות ה-80' היגר הורט למערב גרמניה, שם ניצח שלוש פעמים באליפות השחמט. למרות גילו המתקדם המשיך בפעילות תחרותית, וייצג את גרמניה המאוחדת וכן שיחק בנבחרת הוותיקים בתחרות שבינגן מול מיטב הנשים בעולם. בשנת 1982 הוא ניצח בתחרות השחמט בדורטמונד
תחרויות אזוריות ובינאזוריות
הורט השתתף במספר תחרויות אזוריות ובינאזוריות שמטרתן לקבוע את המועמדים להתמודד על התואר העולמי. תוצאותיו היו בדרך כלל טובות אך לא מספיקות כדי להעפיל לשלבים הסופיים של תחרות המועמדים, למעט בשנת 1977/8 בה העפיל לשלב המועמדים אך הודח בסיבוב הראשון בהתמודדות שקולה מול אלוף העולם לשעבר בוריס ספסקי.
להורט מוניטין ארוך בהיותו ספורטאי למופת, ומוניטין זה קיבל חיזוק באירוע שהתרחש במהלך הדו-קרב מול ספסקי. בשלבים האחרונים של הדו-קרב ספסקי חלה, ולא היה מסוגל לשחק. בתחרויות המועמדים לכל שחקן מוקצים מספר קבוע של ימי מנוחה, אותם הוא יכול לנצל כרצונו והמיועדים לפתור בעיות מסוג זה. ספסקי ניצל כבר את כל הימים החופשיים שלו, אך עדיין לא היה מסוגל להתמודד. הורט היה יכול לדרוש זכייה טכנית בדו-קרב, ומן הסתם שחקנים רבים היו עושים זאת. הורט הספורטאי, הציע לספסקי את אחד מהימים החופשיים שלו כדי שיוכל להתאושש, וספסקי קיבל את הצעתו. הדו-קרב היה שקול לגמרי, ובמשחק האחרון השיג הורט עמדת זכייה ברורה, אך שכח להתבונן בשעון השחמט והמשיך לחשוב בשעה שזמנו תם, ובכך הפך ספסקי לזוכה במשחק ובדו-קרב כולו. למחרת המשחק קבע הורט שיא עולמי במשחק סימולטני כאשר התמודד מול למעלה מ-600 שחקנים. הורט הסביר כי עשה זאת כדי להתאושש מההפסד האומלל מול ספסקי.
התחרות הבינאזורית בסוס, 1967
לאחר האמור מעלה, אירוני למדי שאחד מניצחונותיו החשובים של הורט הוא במשחק שלמעשה לא התקיים. בין משתתפי התחרות הבינאזורית בסוס היה השחקן הגדול בובי פישר, שהוליך בהפרש ניכר בתחרות. במהלך התחרות התגלעו חילוקי דעות בין פישר לבין מארגני התחרות לגבי עיתוי המשחקים, וכתוצאה מכך לא הופיע פישר למשחק נגד השחקן הסובייטי איורס גיפסליס. ישנם חילוקי דעות לגבי העובדות, אך ברור שהוא שוכנע לקיים את משחקו עם איורס גיפסליס, אך לאחר מכן לא הופיע פישר למשחק מול הורט, שנקבע כמנצח במשחק. המשא ומתן מול מארגני התחרות התדרדר, ופישר פרש מהתחרות ולא הופיע במשך תקופה לא קצרה בתחרות כלשהי. הורט סיים את התחרות במקום הרביעי-שישי משותף עם שמואל רשבסקי ולאוניד שטיין, אך לא העפיל לשלב המועמדים משום שרשבסקי זכה בתלת-קרב שהתקיים בין השלושה.
הורט במשחקים האולימפיים
בין השנים 1960 ל-1992 השתתף הורט ב-14 אולימפיאדות שחמט:
שיטת הורט לחלוקת פרסים בתחרויות
הורט פיתח שיטה שבאה לפתור מקרים של חלוקת מקום על ידי מספר שחקנים, שיטה שמגדירה את דרך הקצאת הפרסים מראש: לפי שיטה זו סוכמים את כלל הפרסים להם זכאים השחקנים שחלקו את אותו המקום, מחלקים את הסך הכולל בשתיים ומחצית הסכום מתחלקת באופן שווה בין השחקנים. המחצית השנייה מתחלקת באופן בלתי שווה על פי המיקום הפנימי לפי שיטות שונות (בוכהולץ או אחרת). להלן דוגמה:
ארבעה שחקנים חלקו את המקום הראשון בתחרות. ארבעת הפרסים בתחרות הם כמפורט:
מקום ראשון 10,000 דולר
מקום שני 8,000 דולר
מקום שלישי 6,000 דולר
מקום רביעי 4,000 דולר
סך כל הפרסים הוא איפוא 28,000 דולר, ומחצית הסכום 14,000. מכאן שכל אחד מהשחקנים יקבל 3,500 דולר (מחצית הסכום מחולקת שווה בשווה) התוספת שכל שחקן יקבל מהמחצית השנייה תהיה כך:
מקום ראשון 5,000 דולר
מקום שלישי 3,000 דולר
מקום רביעי 2,000 דולר
ובסיכומו של דבר הפרסים יראו כך:
מקום ראשון 8,500 דולר
מקום שני 7,500 דולר
מקום שלישי 6,500 דולר
מקום רביעי 5,500 דולר
שני משחקים מנותחים של הורט
לבן: הורט שחור: וסילי סמיסלוב תחרות טילברך 1979
1. ג4 ג6 2. ד4 ד5 3. פג6 פו6 4. פו3 ד:ג4 5. א4 פא6 6. ה4 רז4 7. ר:ג4 ה6 8. רה3 רב4 9. מהד3 ר:ו3 10. ז:ו3 על פי הניתוח הממוחשב המסעים פג7 או פב8 עדיפים במידה מזערית על ההמשך ששוחק על ידי סמיסלוב
העמדה לאחר המסע ה-10 של הלבן
10...מהא5 11. צג1 0-0 12. ה5 פה8 13. מה2 ר:ג3 עדיף ככל הנראה היה להמתין ולשחק צב8 14. מה:ג3 מהד8 15. מהב3 הלבן היה יכול להגדיל את יתרונו על ידי ר:א6 15... צב8 16. צז4 פאג7 17. צאז1 ב5 (המסע 17...ז6 היה מביא לעמדה שקולה, שלא ברור כיצד הלבן יוכל לפרוץ אותה) 18. א:ב5 ג:ב5 19. רד3 ו5 (נדרש ז6) 20. ה:ו6
העמדה לאחר המסע ה-20 של הלבן - ללבן כבר עדיפות ניכרת וכל כליו מאיימים על המלך השחור
20...מה:ו6 21. רה4 (עוד יותר חזק מהג2) פד5 22. רז5 מהו7 23. רח6 מח8 24. צ:ז7 פ:ז7 25. צ:ז7 מה:ז7 26. ר:ז7+ מ:ז7 27. ר:ד5 ה:ד5 28. מה:ד5 צבה8+ 29. מו1 ב4 30. מהד7+ מח8 31. מה:א7 ולאחר עוד כמה מסעים השחור נכנע.
העמדה לאחר המסע ה-31 של הלבן
הורט - בנט לארסן - באד הומבורג, 1998
1. פו3 פו6 2. ג4 ג5 3. פג3 ז6 4. ד4 ג:ד4 5. פ:ד4 פג6 6. ה4 רז7 7. פג2 (מקובל יותר לשחק רה3) ד6 8. רה2 פד7 9. רד2 0-0 10. 0-0 פג5 11. ב3
העמדה לאחר המסע ה-11 של הלבן מצביעה על יתרון מסוים לשחור, אם כי הרגלים ב-ה4 וב-ג4 עם השליטה על ד5 מעניקים ללבן יתרון קל במרחב
11... א5 12. ו3 ו5 13. ה:ו5 ר:ו5 14. פה3 א4 (ייתכן ש-ה6 היה עדיף) 15. פ:ו5 ז:ו5 16. צב1 א:ב3 17. א:ב3 מח8 18. מח1 (ייתכן ש-ב4 מייד עדיף)
העמדה לאחר המסע ה-18 של הלבן מצביעה על שוויון, וקשה להאמין שבתוך 10 מסעים תתמוטט עמדתו של השחור, שנחשב לאחד מהמומחים העולמיים להגנה זו.
18... פד4 (כנראה פה6 עדיף) 19. ב4 פא4 החילופים הצפויים לא מבשרים טובות לשחור, שכן ללבן יהיה קל יותר לתקוף את חולשות השחור, ובעיקר את מבנה הרגלים השחור הרעוע במרכז. 20. פ:א2 פ:ה2 21. מה:ה2 צ:א4 22. רז5 רו6 23. ר:ו6+ צ:ו6 24. צוה1 צו7 25. ג5 ד:ג5 26. ב:ג5 מהד4 27. צבד1 (עדיף היה מהב5) 27...מה:ג5 28. צד8+ מז7 29. מהב2+ בנקודה זו, על סף שוויון (ה5) טועה לארסן 29...מח6 30. צה6+ מח5 31. ז4+ מח4 32. צח6+ מז5 33. מהד2+ והשחור נכנע.
תחבולות של ולסטימיל הורט
{|width=100% לבן (הורט) מתחיל וזוכה - בשחור: פיכטל (אליפות צ'כיה 1960). פתרון הורט 1
לבן (הורט) מתחיל וזוכה - בשחור: לאוניד שמקוביץ', מוסקבה 1962. פתרון הורט 2 לבן (הורט) מתחיל וזוכה- בשחור: וסיה פירץ. 1965 פתרון הורט 3
{|width=100%
לבן (הורט) בשחור: ביורגסון (מוקדמות אליפות העולם 1966). פתרון הורט 4 לבן (הורט) מתחיל וזוכה - בשחור: ולדימיר סאבון, האוונה 1967. פתרון הורט 5
לבן (הורט) הכריז על מט ב-4 מסעים- בשחור: ארקי הבנסקי. 1967 פתרון הורט 6
{|width=100% לבן (הורט) הכריז על מט ב-5 מסעים - בשחור: דרגולג'וב מיניץ' הלה, 1967. פתרון הורט 7
לבן (הורט) מתחיל וזוכה - בשחור: בנט לארסן, לוגנו 1968. פתרון הורט 8 לבן (הורט) מתחיל וזוכה- בשחור: וינקוב ברטוק 1968 פתרון הורט 9
קארסטן יאנקר
קארסטן יאנקר (בגרמנית: Carsten Jancker, נולד ב-28 באוגוסט 1974 בגרבסמוהלן שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ. יאנקר מאמן כיום את קבוצת ס.וו. הורן האוסטרית.
באיירן מינכן
כשחזר יאנקר מההשאלה בראפיד וינה בקיץ 1996, חתם בבאיירן מינכן, שהתרשמה מיכולותיו בגביע המחזיקות. יאנקר שיחק בבאיירן מינכן שש עונות, זכה עמה בארבע אליפויות, שני גביעים, ארבעה סופר-קאפ, זכייה אחת בליגת האלופות בעונת 2001, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה במשחק הגמר מול ולנסיה, וזכייה אחת בטורניר הגביע הביניבשתי, לאחר ניצחון בגמר על בוקה ג'וניורס. באותן שנים, יאנקר שיתף פעולה בהתקפה של באיירן מינכן עם החלוץ הברזילאי ג'ובאני אלבר, והם יצרו ביחד חוליית התקפה אפקטיבית במיוחד. יאנקר הופיע במדי באיירן מינכן 143 פעמים, והבקיע 48 שערים.
אודינזה, קייזרסלאוטרן, שאנגחאי שנחווה ומטרסבורג
בקיץ 2002 חתם יאנקר באודינזה. יאנקר לא הסתגל לסגנון המשחק בסרייה א', והבקיע 2 שערים בלבד בשתי עונות, שבסופן עבר לקייזרסלאוטרן, שם רשם שיפור מסוים ביכולתו, ואף הבקיע שישה שערים במשחק גביע מול שונברג 95, שהסתיים בתוצאה 15-0 לטובת קייזרסלאוטרן, נתון המהווה שיא כיבושים עבור שחקן אחד במפעל הגביע הגרמני (נכון ל-2015). יאנקר ירד ליגה עם קייזרסלאוטרן בעונת 2006, ובתומה עבר לשאנגחאי שנחווה מליגת העל הסינית, שם נכשל ושוחרר אחרי שבעה משחקים. בפגרת החורף עבר למטרסבורג מהבונדסליגה האוסטרית, שם חווה עדנה מחודשת והבקיע 24 שערים ב-81 הופעות, עד לפרישתו ב-2009.
קריירה בינלאומית
יאנקר נכלל בסגל הגרמני ליורו 2000 בזכות הצלחתו בבאיירן מינכן ושיתוף הפעולה עם ג'ובאני אלבר. יאנקר לא הרשים במדי נבחרת גרמניה, ונטען כי לא הצליח להסתגל למשחק ללא אלבר כפי שנדרש בנבחרת הגרמנית. עם זאת, המשיך יאנקר להיות חלק מהנבחרת גם בטורניר מוקדמות מונדיאל 2002, בו הבקיע שער יתרון לגרמניה, במשחק בו הובסה לבסוף הנבחרת בתוצאה 5-1 על ידי נבחרת אנגליה. עם זאת, העפילה לבסוף גרמניה למונדיאל 2002. יאנקר זומן על ידי רודי פלר לסגל הגרמני לאותו מונדיאל. בטורניר זה הבקיע יאנקר שער בניצחון 8-0 על נבחרת ערב הסעודית בשלב הבתים, ופתח בכל שלושת המשחקים של גרמניה בשלב זה, אך הוחלף בכולם, ולא שיחק באף משחק בשלב הנוק אאוט, לרבות גמר מונדיאל 2002, בו הפסידה גרמניה 2-0 לברזיל. לאחר המונדיאל, יאנקר לא זומן יותר לנבחרת. ליאנקר 33 הופעות במדים הלאומיים, בהן הבקיע עשרה שערים.
קריירת אימון
יאנקר אימן לתקופה קצרה בשנת 2010 את קבוצת הנוער האוסטרית נויזיידל, ובאותה שנה החל לעבוד כמאמן הנוער עד גיל 15 של ראפיד וינה. בשנת 2013 קודם לתפקיד עוזר המאמן בראפיד וינה, תפקיד אותו מילא עד לשנת 2016. בשנת 2017 מונה כמאמן קבוצת ס.וו. הורן האוסטרית.
תארים
עם ראפיד וינה:
עם באיירן מינכן:
אלן אוסייר
אלן אוטילה אוסייר (בדנית: Ellen Ottilia Osiier; 13 באוגוסט 1890 – 6 בספטמבר 1962) הייתה סייפת יהודייה-דנית. האלופה האולימפית הראשונה ברומח לנשים.
קורות חיים
אוסייר נולדה בירינג.
באולימפיאדת פריז (1924) נערכה לראשונה במשחקים האולימפיים תחרות סיף, רומח, לנשים. בגיל 33 זכתה בתחרות אוסייר במדליית זהב לאחר שניצחה בכל חמשת הקרבות בשלב הגמר. במדליית כסף זכתה גלדיס דייוויס מבריטניה (1-4) ובמדליית ארד זכתה גרטה הקשר אף היא מדנמרק (2-3). בשלב רבע הגמר היא ניצחה בכל ששת הקרבות שלה וכן בשלב חצי הגמר היא ניצחה בכל חמשת הקרבות. היא סיימה את הטורניר עם 16 ניצחונות ללא הפסד.
בעלה איוון אוסייר בעל מדליית כסף אולימפית בסיף, השתתף ב-7 אולימפיאדות. הוא זכה ב-25 תוארי אליפות דנמרק בסייף ב-3 מכשירים.
בשנת 1962 נפטרה אוסייר בקופנהגן.
קולאק (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ריימונד אאומן
ריימונד אאומן (בגרמנית: Raimond Aumann, נולד ב-12 באוקטובר 1963 באאוגסבורג שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בבאיירן מינכן בעמדת השוער. כינויו של אאומן הוא "באלו" על שם דמותו של באלו הדוב מספר הג'ונגל.
קריירת מועדונים
אאומן שיחק בבאיירן מינכן החל משנת 1982, תחילה כשוער מחליף לז'אן-מרי פפאף, והחל משנת 1984 תפס את עמדת השוער הראשון עד שנפצע, ופפאף חזר להיות השוער הראשון, עד שפרש בשנת 1988. פרישה זו סללה לאאומן את הדרך לעמדת השוער הראשון באופן בלעדי, והוא הפך לאחד השוערים הטובים בגרמניה. עם באיירן מינכן זכה אאומן בשש אליפויות הבונדסליגה ופעמיים בגביע הגרמני. אאומן צבר 216 הופעות במדי באיירן מינכן ב-12 עונות, ושימש כקפטן הקבוצה בין השנים 1991-1994, לאחר פרישתו של קלאוס אאוגנטאלר ממשחק פעיל.
בשנת 1994 עבר אאומן לבשיקטש לעונה אחת וסייע לה לזכות באליפות, ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
נבחרת גרמניה
לאאומן 4 הופעות בנבחרת גרמניה. אאומן השתייך לסגל הנבחרת הגרמנית שזכתה במונדיאל 1990, אך לא שיחק בו.
לאחר הפרישה
אאומן מועסק כיום כקואודינטור של מועדון האוהדים של באיירן מינכן.
תארים
עם באיירן מינכן:
עם נבחרת גרמניה המערבית:
עם בשיקטש:
What a Girl Wants
What a Girl Wants (בעברית: מה שבחורה רוצה) הוא הסינגל השני שיצא מאלבום הבכורה של כריסטינה אגילרה, Christina Aguilera. השיר יצא לקראת סוף שנת 1999 והגיע למקום הראשון במצעד 100 הסינגלים המובילים בבילבורד. הסינגל הצליח להגיע למקום השלישי בבריטניה ולמקום החמישי באוסטרליה. השיר זכה לחמש מועמדויות בטקס פרסי MTV (אחת הקטגוריות: "הקליפ הנשי הטוב ביותר") ומועמדות נוספת לפרס גראמי.
חברת התקליטים של אגילרה רצתה בתחילה לשחרר כסינגל שני את הרצועה "So Emotional". אגילרה לא אהבה את הבחירה וחששה שתסיים את הקריירה עם להיט גדול אחד אם חברת התקליטים תממש את ההחלטה. הרגשת חוסר הביטחון שלה הועברה בידיה לחברת התקליטים בסופו של דבר, אבל אגילרה עדיין הייתה לא מסופקת והרגישה שהשיר צריך לעבור עיבוד, הקלטה ומיקס מחדש, מאחר שהגרסה האורגינלית שמופיעה באלבום הכילה קצב איטי ולא הותאמה לפופ הקיצבי שהתאפיין באותה תקופה. וכך היה, הגרסה החדשה המרעננת הפגינה אנרגיה, מילים חדשות, קטעים עוצמתיים חדשים שהובילו לצילום הקליפ עם הגרסה החדשה ושיחרור מהדורה מחודשת של האלבום כולו בהחלפה גרסאות חדשות לשירים ותוספת שירים ורמיקסים חדשים.
מישלן (פירושונים)
מישלן (בצרפתית: Michelin) הוא שם משפחה צרפתי.
וו וו
וו וו (באנגלית: Woo Woo) הוא קוקטייל המורכב מוודקה, שנאפס אפרסקים ומיץ חמוציות. היחסים של הרכיבים אינם קובעים. את המרכיבים יש למזוג לשייקר מלא בקרח. קיימת צורת הגשה בה הלקוחות מקבלים שייקר לצד כוסות שוט ריקות כדי שהמזמינים ימזגו לעצמם. צורת הגשה אחת היא כוס הייבול או כוס אולד פשנד עם קרח וליים לקישוט.
הקוקטייל הופיע לראשונה בשנות ה-80 של המאה ה-20. הוא מהווה מין גרסה פשוטה יותר של סקס על החוף, ללא מיץ תפוזים.
מפלגת החברה הדמוקרטית
מפלגת החברה הדמוקרטית (בטורקית: Demokratik Toplum Partisi; בראשי תיבות: DTP) הייתה מפלגה כורדית בטורקיה אשר נוסדה בשנת 2005. המפלגה הזדהתה כסוציאל-דמוקרטית והייתה בעלת מעמד של משקיפה באינטרנציונל הסוציאליסטי. המפלגה נחשבה כממשיכת דרכה של מפלגת העם הדמוקרטית. ב-11 בדצמבר 2009 החליט בית המשפט לחוקה של טורקיה לאסור על קיומה של המפלגה, וקבע כי הפכה למוקד של פעילות כנגד האחדות הבלתי ניתנת לחלוקה של המדינה, הארץ והאומה.
השתתפות המפלגה בבחירות
בעת ההכנות לבחירות הכלליות בטורקיה בשנת 2007 טענה מפלגת החברה הדמוקרטית כי אחוז החסימה הנדרש, 10% מכלל הקולות, לצורך הכנסת נציג לאספה הלאומית הגדולה של טורקיה נועד כדי למנוע את כניסת נציגיה לאספה, אף שמפלגות קטנות רבות אחרות כשלו במעבר אחוז החסימה. לאור זאת החליטה המפלגה כי נציגיה ינהלו את מסע הבחירות כעצמאים ולא כנציגי המפלגה. עשרים מחברי המפלגה (מתוך 550 חברי האספה) נבחרו לאספה הלאומית.
אקול פוליטקניק
האֶקוֹל פּוֹלִיטֶקְנִיק (בצרפתית: École Polytechnique; בעברית: בית הספר הפוליטכני) המכונה גם X, הוא היוקרתי ביותר מבין הגראנד אקול הצרפתיים להנדסה. במקור הוא הוקם ברובע הלטיני במרכז פריז, אבל ב-1976 הועבר בית הספר לפרבר פאלזו, המרוחק. סיסמת בית הספר היא "Pour la Patrie, les Sciences et la Gloire", "למען המולדת, המדעים והתהילה".
באופן מסורתי, בוגרי בית הספר הצטרפו לגופים ממלכתיים בכירים, אבל כיום רבים מהם ממשיכים ללימודים מתקדמים (תואר שני או שלישי) באוניברסיטאות צרפתיות או עולמיות.
מעמד
"אקול פוליטקניק" הוא מוסד להשכלה גבוהה הפועל תחת פיקוח משרד ההגנה הצרפתי. אף על פי שהמוסד אינו מכללה צבאית, עומד בראשו גנרל ואנשי צבא עובדים בו בתחום המנהלי, הניהולי ובאימוני ספורט. הסטודנטים, גברים ונשים כאחד, הם קציני מילואים באופן פורמלי ועוברים תקופה של אימונים צבאיים לפני תחילת לימודי ההנדסה גופא. עם זאת, ההיבט הצבאי של חיי בית הספר התעמעם עם השנים. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הפסיקו התלמידים ללבוש מדים במהלך הלימודים הסדירים. מספר הסטודנטים שבחרו להצטרף לצבא עם תום תקופת הלימודים ירד וצומצמה תקופת האימון הצבאי טרם הלימודים. באירועים חשובים, כמו הצעדה הצבאית בשאנז אליזה ביום הבסטיליה, תלמידי בית הספר לובשים את המדים שעוצבו במאה ה-19.
היסטוריה
École centrale des travaux publics הוקם ב-1794 על ידי האספה הלאומית בתקופת המהפכה הצרפתית. שנה לאחר מכן, הוא נקרא מחדש "אקול פוליטקניק". ב-1805 מעביר הקיסר נפוליון בונפרטה את בית הספר למקום מושבו של קולז' דה נוואר שניסגר ברובע הלטיני במרכז פריז וקובע את המוטו של האקדמיה הצבאית כ- "למען המולדת, המדע והתהילה". ב-1814, סטודנטים היו מעורבים בקרבות להגנת פריז מפני הצבא הפרוסי. ב-1830 השתתפו חמישים מתלמידי בית הספר במהפכת יולי 1830. גם במהלך מלחמת העולם הראשונה גויסו תלמידי בית הספר (וכ-200 מהם נהרגו בקרבות) ובניין בית הספר עצמו הוסב לבית חולים. בית הספר הושפע גם ממלחמת העולם השנייה. בין 1939 ל-1945 הועבר בית הספר לליון. יותר מ-400 מתלמידי בית הספר נהרגו במהלך המלחמה (במסגרת צבא צרפת החופשית, תנועת ההתנגדות הצרפתית, ובמחנות הריכוז של הנאצים). עם זאת, היו בין תלמידי בית הספר שבחרו לשתף פעולה עם הגרמנים. ב-1970 אוזרח ה"אקול", אם כי נותר תחת חסות משרד ההגנה.
ב-1972 נרשמו הנשים הראשונות כסטודנטיות ל"אקול". ארבע שנים מאוחר יותר עבר בית הספר לפאלזו (בערך 25 ק"מ מפריז). ב-1994 השתתף פרנסואה מיטראן בחגיגות ה-200 לבית הספר. בשנת 2000 קיים בית הספר רפורמה מקיפה בתוכנית הלימודים – המרחיבה אותה לארבע שנים ומשנה חלק ממנה.
בשנת 2018 הצטרפה לברית אוניברסיטאות יורו-טק שהיא שותפות אסטרטגית של שש אוניברסיטאות אירופאיות מובילות בתחום המדע והטכנולוגיה.
פעילויות
ב"אקול פוליטקניק" ניתן ללמוד הנדסה לתואר ראשון ולתארים מתקדמים. בנוסף, קיים בבית הספר מספר רב של מעבדות העוסקות בתחומי מחקר שונים (פיזיקה, מתמטיקה, מדעי המחשב, כלכלה, כימיה, וכו'), הפועלות ברובן תוך שיתוף פעולה עם מוסדות מחקר לאומיים. בנוסף לסגל החוקר במעבדות אלו, הן מעסיקות חוקרים ופרופסורים ממוסדות אחרים, ויוצרות סביבת לימודים מגוונת ברמה גבוהה.
מבוא
הלימודים בפוליטקניק שונים מתוכנית הלימודים הרגילה באוניברסיטאות או מכללות. אף על פי שלעיתים מתייחסים אל הלימודים כאל לימודי תואר ראשון, תוכנית הלימודים חורגת מהנלמד בלימודי תואר ראשון (ותלמידים גם מקבלים תואר "מאסטר" אחרי השנה השלישית ללימודיהם בפוליטקניק); התלמידים בדרך כלל ממשיכים ללימודי תואר "מאסטר" נוסף אחרי לימודיהם בפוליטקניק ולעיתים קרובות מגלים שהם מסוגלים להשיג אותו בפחות זמן מחבריהם ללימודים אשר למדו במוסדות "רגילים". בנוסף, התוכנית נוגעת בתחומים שבהם בדרך כלל נמנעים מלעסוק במהלך לימודי תואר ראשון, ובתחומים מעבר להתמחות של הסטודנט. ההתפשטות לתחומים רבים (לעומת בחירה בהתמקדות בתחום אחד לעומק) הייתה שנויה במחלוקת במהלך השנים, אך היא נותרה אחד ממאפייני ה"אקול". התלמידים נדרשים, לצד לימודי ההנדסה, ללמוד גם קורסים במדעי הרוח ובספורט.
תנאי קבלה
על מנת להתקבל ל"אקול פוליטקניק", צריך לעבור בחינת קבלה סלקטיבית במיוחד, ולעבור שנתיים של "לימודים מכינים" ("כיתה מכינה" - classe préparatoire) על תיכוניים. תהליך הקבלה כולל שבוע של בחינות בכתב במהלך האביב, ובחינות בעל פה במהלך הקיץ. כ400 סטודנטים צרפתיים מתקבלים כל שנה, לצד סטודנטים זרים אשר למדו אף הם שנתיים ב"כיתה המכינה". סטודנטים זרים יכולים גם להתקבל לאחר שהם כבר למדו לימודים לתואר בוגר. בכל שנה מתקבלים בערך 100 סטודנטים זרים, אשר רובם באים מברזיל, צ'ילה, אקוודור, סין, וייטנאם, איראן, רומניה ורוסיה.
תוכנית לימודים
אורכה של תוכנית הלימודים המקורית היה שלוש שנים: שנה של שירות צבאי, שנה של "לימודים כלליים" ושנה של לימודי התמחות. במסגרת רפורמה (בשם X2000), הורחבה התוכנית לארבע שנים. תוכנית הלימודים מתחילה עם 8 חודשים בהם הסטודנטים הצרפתים עוברים טירונות ולאחר מכן משלימים שירות צבאי או לאומי. בעבר, תקופת השירות הצבאי ארכה 12 חודשים והייתה חובה לכל הסטודנטים הצרפתים; ביטול גיוס החובה בצרפת הפך דרישה זו לאנכרוניסטית והשירות נקרא כעת "תקופה של עיצוב אנושי וצבאי". הסטודנטים הצרפתים מבלים חודש ביחד במרכז ללוחמת הרים בעיירה ברסלונט (בדרום צרפת). בסוף החודש, הם מוצבים בשירות לאומי או בצבא היבשה, בצי, בחיל האוויר או בז'נדרמריה. סטודנטים שמוצבים בשירות צבאי יעברו עוד חודשיים של אימונים צבאיים בבי"ס גבוה לקצונה. לאחר מכן הם מוצבים במבחר יחידות למשך חמישה חודשים. סטודנטים זרים ממדינות פרנקופוניות (וכן נתינים זרים אשר גדלו בצרפת) מוצבים בשירות לאומי. זה האחרון יכול להיות למשל בהוראה בבתי ספר באזורים "קשים".
בשלב השני מתחילים הלימודים הכלליים. באופן מסורתי, היה מדובר בשנה מאוד נוקשה, שבה הסטודנטים היו חייבים לקחת את כל הקורסים, ולהקיף את כל הדיסציפלינות. אחרי רפורמת X2000, הלימודים הכלליים מתחילים אחרי השירות הצבאי או האזרחי המקוצר וניתנת בחירה במידה מסוימת. מבחר הדיסציפלינות משתרע על פני רוב תחומי המדעים (מתמטיקה, מתמטיקה שימושית, מכניקה, מדעי המחשב, ביולוגיה, פיזיקה, כימיה, כלכלה) ומספר תחומים ממדעי הרוח (שפות זרות, לימודים כלליים במדעי הרוח). הסטודנטים צריכים גם לבחור תחום ספורט שאותו יתרגלו שש שעות בכל שבוע.
בשנה השלישית, הסטודנטים חייבים לבחור שני מקצועות עיקריים בהם הם יתמחו, וצריכים לעשות בהם מחקר והתמחות ("סטאז"). בשנה הרביעית הלימודים נוטים לכיוון המקצועי. אלה שלא מצטרפים לכוחות המהנדסים הממשלתיים מצטרפים לתוכנית ללימודי תואר מאסטר או דוקטורט, או ל"בית ספר מיוחד" (école d'application) למקצוע שאותו למדו. הסיבה לכך היא שהלימודים הכלליים בפוליטקניק מתמקדים יותר בפיתוח חשיבה מאשר בהכנה לקריירה כמהנדס. לפיכך, הסטודנטים נזקקים לרקע טכני נוסף.
דירוג
הציונים בסיום שלב הלימודים הכלליים משמשים לדירוג התלמידים. באופן מסורתי, הייתה לדירוג זה חשיבות רבה ותנאי הלימודים נועדו ליצור אווירה שווה לכל הסטודנטים. הסטודנטים הצרפתיים מדורגים כחלק מתוכנית גיוס כוח האדם של הממשל: מספר משרות פתוחות כל שנה לבוגרי הפוליטקניק. בשלב מסוים, הסטודנטים מספקים דירוג של המחלקות/משרות המועדפות על ידם, והם משובצים אל הגבוהה ביותר על פי דירוגם. מאז רפורמת X2000, חשיבות הדירוג ירדה.
שכר לימוד
הלימודים לסטודנטים צרפתיים הם בחינם, כל עוד הם משלימים את לימודיהם, והם מקבלים גם שכר כקציני מילואים. חלק מן השכר נתרם לקרן למען הסטודנטים הזרים בבית הספר, שרובם מקבלים מלגות לימודים. קיימת ציפייה מהבוגרים להשלים 10 שנות עבודה במגזר הציבורי לאחר סיום הלימודים, כדי "לשלם" על שכר הלימוד, ואלה המצטרפים לחברות פרטיות בדרך כלל משלמים את שכר הלימוד בחזרה באמצעות החברה אליה גויסו.
בי"ס ללימודים מתקדמים
לאקול פוליטקניק מספר תוכניות לתואר מאסטר, הפתוחות לציבור הרחב, לא רק לבוגרי בית הספר. לבית הספר גם תוכנית לתואר דוקטורט, לסטודנטים עם תואר מאסטר (או תואר מקביל). הדוקטורנטים עובדים במעבדות בבית הספר, או עם מוסדות חיצוניים שלא מעניקים דוקטורט.
בוגרים
בין בוגריו המפורסמים של בית הספר: אנדרה סיטרואן, אלפרד דרייפוס, ז'ורז' סורל, ז'וזף ליוביל, בנואה מנדלברוט, אנרי בקרל, אוגוסט קונט, אנרי פואנקרה, אוגוסטין לואי קושי, אנדרה מרי אמפר, ז'וזף לואי גה-ליסאק, ז'אן-בטיסט ביו, אליזבת בורן, בראנר ארנו.
בין המרצים הבולטים כיום בבית הספר הפילוסוף אלן פינקלקראוט. בין המרצים הבולטים בעבר, המתמטיקאי ז'אק אדמר.
מניפור
מניפור (הינדי: मणिपुर) היא מדינה אחת מ"שבע האחיות" של צפון-מזרח הודו וגובלת בצפון בנאגאלנד, במערב באסאם, בדרום במיזוראם ובמזרח במיאנמר (בורמה).
הקבוצה האתנית העיקרית במדינה היא המאיטי. שפתם היא מניפורית (מאיטילון), משמשת כלינגואה פרנקה במדינה והחל מ-1992 מוכרת כאחת השפות הלאומיות הרשמיות בהודו. קבוצות אתניות מרכזיות נוספות החיות במדינה הן קוקי צ'ין (שכמה עשרות מהם רואים את עצמם כבני שבט מנשה), ושבטי נאגה בצפון המדינה.
מניפור היא מולדת משחק הפולו והמקום בו החל להתפתח הריקוד הקלאסי ראסלילה, הנפוץ ברחבי צפון מזרח הודו, בכל מקום בו מעריצים את האל קרישנה - מהריקודים ההודיים הקלאסיים.
מיתולוגיה והיסטוריה רחוקה
אנשי מאיטי מאמינים שמוצא בית המלוכה שלהם הוא בטאנג-שאנג מייסד שושלת שאנג הסינית, לפני כ-3500 שנה. אחד מאנשי האצולה הסיניים ירד דרומה והקים ברכס הפאת'קאי את ממלכתו בשנת 1379 לפנה"ס, לאחר שהתחתן עם נסיכה מבני המקום.
היסטוריה כתובה מתעדת את 76 המלכים האחרונים, החל משנת 33 לספירה. תיעוד זה עשוי להיות מוטל בספק מכיוון ששלושת המלכים הראשונים מתועד שמלכו 100–120 שנה כל אחד.
התקופה הבריטית
קשרים ראשונים עם חברת הסחר הבריטית החלו ב-1764, מספר שנים קטן לאחר תחילת השליטה הבריטית על שטחים בהודו. בין השנים 1819–1826 חלה השואה הגדולה של צפון מזרח הודו בהשתלטות האלימה של הבורמים על האזור - דבר שהביא ב-1824 לתגובת הנגד ולמלחמה האנגלו-בורמית הראשונה בה לקחו חלק משמעותי גם אנשי המאיטי. באמנת ינדאבו 1826 שנחתמה בין הבורמזים לבריטים הוסכם שמלך מניפור יוכל להמשיך ולשלוט בממלכתו, אם כי מזמן החתימה, השליטה בהפועל הייתה מניפורית והשליטה בכוח בריטית. המאיטי מילאו גם תפקיד חשוב במלחמה האנגלו-בורמית השלישית, אולם לאחריה, ב-1891 מרדו המאיטי בבריטים, מאבק שנמשך כחודש ונגמר בכיבוש אימפאל ותליית הנסיך והמפקד הצבאי של המורדים. מכאן השליטה הבריטית הפכה למוחשית יותר. הבריטים התירו למלכים למלוך אך גייסו כוחות עזר למבצעי סלילה ובינוי ולחימה ככל שחפצו. בסוף המאה ה-19 החלו להגיע מיסיונרים בפטיסטים למניפור, ובהדרגה המירו את דתם של אנשי הגבעות האנימיסטים לנצרות, דבר שלא חדר לעמקי אימפאל ולוקטאק.
לאחר השחרור מהבריטים
בקבלת עצמאות הודו בשנת 1947 נותרה ממלכת מניפור לשלטון עצמי. בשנת 1948 החליט המלך להצטרף לרפובליקה ההודית, למדינת אסאם, תמורת מעמד וכסף רב לו ולמשפחתו. בינואר 1972 נפרדה מניפור מאסאם והוכרזה כמדינה באיחוד ההודי. שפתה הוכרה כאחת מהשפות ההודיות הרשמיות. אולם שתי בעיות עיקריות לא נפתרו בקבלת השלטון העצמי, והן היותה של המדינה על כביש טידים הראשי, שהפך לאוטוסטרדה של הברחות סחורות וסמים להודו, והיות כל צפון מניפור מיושבת על ידי שבטי נאגה המעדיפים להיות חלק ממדינת הנאגה השכנה. מאבקי כוח והתארגנויות של עשרות מחתרות אידאולוגיות וחומריות הפכו את המדינה לשטח בסיכון גבוה, תחת משטר צבאי אלים. ב-1992 פרצה מלחמת קוקי-נאגה שהייתה בחלקה בין מחתרות ובחלקה בין אזרחים. פשעי מלחמה רבים ומעשי לינץ' אירעו בלחימה זאת שנמשכה כעשר שנים ועדיין קיימת ברקע. בעשור השני של המאה ה-21 המדינה שקטה, ולניסיון הוסרה דרישת אשרת שטח מוגבל שנדרשה כדי להיכנס לתחומה החל מ-1873, ונותרה בתוקף גם לאחר העצמאות.
טופוגרפיה, גאוגרפיה ואקלים
שטח מניפור הכולל הוא כ- 22,347 קמ"ר. המדינה גובלת בצפון בנאגאלנד, מיזוראם מדרום, אסאם במערב וישנו גבול בנילאומי עם מיאנמר במזרח.
כלכלה
מיקומה של מניפור ליד הגבול עם מיאנמר תורם לכלכלה בכך שיש סחר רב בין שתי המדינות. עם זאת, מצב הכבישים לעיתים אינו טוב. בשנת 2010 הודיעה ממשלת הודו כי היא שוקלת להקים נתיבי תחבורה ממניפור לווייטנאם. אם מיזם מסילת הברזל הטרנס-אסיאתית אכן יבוצע, יחבר את הודו (דרך מניפור) לבורמה, תאילנד, מלזיה וסינגפור.
תחבורה
נמל התעופה הבינלאומי המקומי הוא אחד מהנמלים הגדולים בהודו, ומקושר למרבית מהערים הגדולות בהודו. מערכת הכבישים כוללת 7,170 ק"מ, ומקשרת את כל הערים והכפרים במדינה.
דת
ההינדואיזם (41% מהאוכלוסייה) נפוץ בעיקר בשבטים הגדולים. ישנו אחוז דומה של נוצרים כתוצאה ממיסיונריות שפעלה במדינה במהלך המאה ה-19. במאה ה-20 כבר נפתחו כבתי ספר נוצרים רבים. הנצרות נפוצה בעיקר באזורים ההרריים.
שכיחות הדתות בשנת 2011 הייתה כך:
תרבות
מניפור היא ערש הריקוד המניפורי. אחד מסגנונות הריקוד ההודי הקלאסי.
ג'וליאן יאו ג'וילו
ג'וליאן יאו ג'וילו (באנגלית: Giullian Yao Gioiello; נולד ב-24 בספטמבר 1992) הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי. הוא ידוע עבור גילום דמותו של גאס בסדרת הטלוויזיה "מאחורי הקלעים עם ג'ולי" של נטפליקס, דמותו של BB ב"איירון פיסט" של מארוול, ודמותו של מני ב"צעקה" של VH1.
ראשית חייו
ג'וילו נולד וגדל במנהטן, ניו יורק. יש לו אחות תאומה בשם לוסיה. הוא גדל אצל אביו, ריק ג'וילו, שנולד בברונקס. אמו, שו-פן יאו (姚淑芬), היא ממוצא טאיוואני, והיא המייסדת של להקת המחול העכשווי סנצ'ורי (Century). ג'וילו למד בבית הספר התיכון ע"ש פיורלו לה גוארדיה בניו יורק, ובשנת 2014 סיים את לימודיו לתואר ראשון באומנויות במסגרת בית הספר טיש לאמנויות באוניברסיטת ניו יורק.
קריירה
ב-13 בספטמבר 2017 נודע כי ג'וילו לוהק לעונתה השלישית של סדרת האימה האמריקאית "צעקה", בשם "הצעקה: תחיית המתים", של ערוץ הטלוויזיה VH1. ג'וילו לוהק לתפקיד מני. העונה עלתה ב-8 ביולי 2019.
בנוסף לקריירת המשחק שלו, ג'וילו עוסק במוזיקה, תחת שם הבמה טארון (Tarune). ב-16 בינואר 2019 הוציא לאור את סינגל הבכורה שלו "Goodnight Baby".
תקוות גדולות (סדרה, 1981)
תקוות גדולות (באנגלית: Great Expectations) היא מיני סדרה בת 12 חלקים משנת 1981, עיבוד טלוויזיוני של לרומן "תקוות גדולות" מאת צ'ארלס דיקנס. את הסדרה ביים ג'וליאן אמייס ואת התסריט ג'יימס אנדרו הול.
ליסה בונה
ליסה בונה (באנגלית: Lisa Bonet; נולדה ב-15 בנובמבר 1967) היא שחקנית אמריקאית-יהודייה. התפרסמה לראשונה בנעורירה כשגילמה את דניס הקסטבל בסיטקום "משפחת קוסבי".
ביוגרפיה
נולדה בשם ליסה מישל בונה (Lisa Michelle Bonet) בסן פרנסיסקו, שבקליפורניה, ארצות הברית לאלן בונה, זמר אופרה אפרו-אמריקאי ממשפחה נוצרית, ולארלן ג'ויס ליטמן (1940-1998), מורה יהודייה ממוצא אשכנזי. הוריה נפרדו סמוך לאחר לידתה ואמה עברה לעמק סן פרננדו וגידלה את בתה לבדה. לה חמש אחיות-למחצה ושני אחים-למחצה מנישואיו של אביה לדברה צ'רץ. בוגרת בית הספר התיכון בירמינגהאם שבוואן נייס, קליפורניה. מאוחר יותר, למדה משחק ב-Celluloid Actor's Studio בצפון הוליווד.
קריירה
בגיל 17 החלה לגלם את דניס האקסטבל בסיטקום "משפחת קוסבי".
חיים אישיים
בגיל 20 נישאה לראשונה, בשנים 1987–1993, למוזיקאי האמריקאי ממוצא יהודי לני קרביץ, ונולדה להם בת, השחקנית זואי קרביץ. מאז 2017 נשואה לשחקן ג'ייסון מומואה, הצעיר ממנה ב-12 שנה, ולהם בן ובת. בינואר 2022 הודיעו השניים כי הם נפרדים.
נפתלי דין
קורות חיים
נולד בבוטושן שברומניה לקלרה ואהרון דינוביצר. בשנת 1935 הגיע לישראל כעיתונאי לסיקור אירועי המכביה ונשאר בארץ. בשנת 1937 הגיע לתל מונד, שם עבד כנגר בקואופרטיב נגרי האריזה. בין השנים 1939–1945 השתתף בהקמת המחנה הצבאי הבריטי בפרדסיה ובהגנת היישובים באזור.
בשנת 1946 שימש כמרכז העבודה בלשכת העבודה ובשנת 1947 התמנה למזכיר הלשכה. במלחמת העצמאות פיקד על אזור כפר זיו (כיום חלק מכפר הס בשרון), וזכה באות ההגנה.
בשנת 1954, עם הקמת המועצה המקומית בתל מונד, התמנה לראש המועצה וכיהן בתפקיד זה עד 1970. במהלך כהונתו קבע את גבולות המושבה, העביר את רכוש המועצה מהמועצה האזורית הדר השרון, הכניס מערכת חשמל, הקים את באר המים הראשונה, קלט את העולים הרבים אשר הגיעו ליישוב ואכלס אותם בדירות קבע.
בשנת 1962 קיבל תעודת אזרח מצטיין מנשיא המדינה יצחק בן-צבי. בשנת 1980 קיבל אזרחות כבוד מטעם מועצת תל מונד. עם פרישתו, בשנת 1970, עבר קורס סוכני ביטוח והקים משרד בנתניה, שבו עבד עד יומו האחרון.
לדין שלושה ילדים ונכדים.
ב-4 במרץ 2001, בדרכו למשרדו, נפצע באורח קשה בפיגוע התאבדות במרכז נתניה. דין הובהל למרכז הרפואי הלל יפה ומת כעבור כחמש שעות מפצעיו. בת אחותו שלומית זיו, שפגש במקרה, נהרגה במקום. הובא למנוחות בבית העלמין בתל מונד. לאחר מותו, נקרא על שמו בית המועצה הראשון בתל מונד "בית נפתלי".
פילולאוס
פילולאוס איש קרוטון (ביוונית: Φιλόλαος)
(480 לפנה"ס - 405 לפנה"ס), מתמטיקאי ופילוסוף יווני קדם סוקרטי.