cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרנקלין קרמייקל
שנים מוקדמות
בשנת 1911 החל לעבוד כשוליה בחברת גריפ בע"מ. בסוף השנה, לורן האריס וג'יימס האריס מקדונלד החלו לצייר יחד, ועד מהרה הצטרפו קרמייקל ועמיתיו בחברת הגריפ, כולל ארתור ליסמר, טום תומסון ופרנק ג'ונסטון. בשנת 1913 הם עשו טיולים שכללו גם את פרדריק וארלי וא. ג'קסון.
קרמייקל עבר לאנטוורפן, בלגיה בשנת 1913 כדי ללמוד ציור באקדמיה רויאל דה ביו-ארטס. עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא קיצר את לימודיו וחזר למולדתו אונטריו בספטמבר 1914, והצטרף לתומסון, מקדונלד, ליסמר, וארלי וג'ונסטון. הם שהו בטורונטו במהלך המלחמה, ונאבקו לקיום.
במהלך סתיו 1914 עבר לגור בבניין הסטודיו וחלק חלל עם טום תומסון במהלך החורף.
קרמייקל וחברי הקבוצה היו מתוסכלים מהניסיונות הראשוניים שלהם לתעד את נוף קנדה ה"פראי" שלא נגעה בו יד אדם. כאשר את המאפיינים המיוחדים של הארץ קשה לייצג בעזרת מסורת הציור האירופית. ג'קסון כתב כי "אחרי שציירתי באירופה שבה הכל היה מרוכך על ידי זמן ואסוציאציות אנושיות, מצאתי בעיה לצייר ארץ במראה פראי".
רק לאחר שהקבוצה גילתה את ציורי הנופים הסקנדינבים הם התחילו לנוע בכיוון הנכון. תומסון הזמין את קרמייקל למסע רישומים לפארק אלגונקווין בסתיו 1915. קרמייקל לא יכול היה לצאת בגלל נישואיו ב-15 בספטמבר לעדה ליליאן ונט.
קבוצת השבעה (1920–1932)
באפריל 1920 הוקמה קבוצת השבעה על ידי ג'קסון, האריס, מקדונלד, ליסמר, וארלי, ג'ונסטון וקרמייקל. הקבוצה קיימה את תערוכתה הראשונה בגלריה לאמנות של אונטריו בטורונטו בין התאריכים 7–27 במאי 1920.
בשנת 1922 הצטרף קרמייקל למשרד סמפסון-מתיוס, שעסק בהדפסה. סביר להניח שהוא עבד כמעצב האמנותי הראשי.
מאמנות מסחרית להוראה
בשנת 1932 עזב קרמייקל את התחום המסחרי ולימד כראש המחלקה לעיצוב גרפי ואמנות מסחרית במכללת אונטריו עד למותו בשנת 1945. בעקבות התפרקות קבוצת השבעה בשנת 1933, סייע קרמייקל בהקמת קבוצת הציירים הקנדית, אליה יצטרפו מאוחר יותר כמה מחברי קבוצת השבעה.
קרמייקל נפטר לפתע מהתקף לב כשחזר הביתה ממכללת אונטריו באוניברסיטה ב-24 באוקטובר 1945.
הוא נקבר בבית העלמין סנט אנדרו וסנט ג'יימס באוריליה, אונטריו.
סגנון ועבודות
פריצת הדרך האמנותית של קרמייקל הגיעה לאחר חזרתו לקנדה בשנת 1914, כשהתגורר אצל תומסון בבניין הסטודיו. בחורף של אותה שנה הוא צייר בחיק הטבע והפיק את אחת העבודות הגדולות הראשונות שלו, A Muskoka Road. הסצנה המתוארת בציור היא של דרך מושלגת, הממחישה את הטיפול הרחב שלו ואת עבודות המכחול הנועזות. ניתן לראות את השפעתו של תומסון בניסיונות הראשוניים של קרמייקל לצייר עננים ושלג. מאמציו המוקדמים מראים שהוא עדיין לא הבין קומפוזיציה וצבע באותה רמה כמו תומסון.
הציור האחרון של קרמייקל, צויר בשנת 1945 והיה היצירה המופשטת היחידה שלו. זה היה הבד הגדול הראשון שלו מאז 1942. האמנית קריסטין מורן כתבה על הציור הזה שמעיד "על רצונו של קרמייקל לעבוד מחוץ לאילוצי סגנון הנוף הפוסט-אימפרסיוניסטי שקבוצת השבעה הייתה ידועה."
רוזמרי קנדי
רוז מארי "רוזמרי" קנדי (13 בספטמבר 1918 – 7 בינואר 2005) הייתה ילדתם השלישית ובתם הבכורה של ג'וזף פ. קנדי האב ורוז פיצג'רלד קנדי. היא הייתה אחותם של הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי והסנאטורים רוברט קנדי וטד קנדי.
את רוב חייה בילתה רוזמרי קנדי במוסד סיינט קולטה שבג'פרסון, ויסקונסין. במשך שנים רבות לאחר ניתוח הלובוטומיה, נמנע מרוזמרי מגע או מפגש עם האחים שלה ומשפחתה המורחבת, וסיפורה נשמר כסוד משפחתי במשך עשורים רבים.
משפחה וחיים מוקדמים
רוז מארי קנדי נולדה בבית הוריה שבברוקליין, מסצ'וסטס. היא הייתה הילדה השלישית והבת הראשונה שנולדה לג'וזף פ. קנדי האב ורוז פיצג'רלד. שמה ניתן לה על שם אימה, אך בילדותה נהגו לכנות אותה רוזמרי או רוזי. בעת לידתה לא היה רופא זמין, בגלל התפרצות מגפת השפעת הספרדית. לכן, הורתה האחות לרוז קנדי שתשאיר את רגליה סגורות בעודה מחכה לרופא, מה שאילץ את ראשה של התינוק להישאר בתוך תעלת הלידה למשך שעתיים. פעולה זו גרמה לאובדן מזיק של חמצן עבור התינוקת. כשרוזמרי החלה לגדול, הבחינו הוריה בכך שהיא אינה עומדת בצעדים ההתפתחותיים הבסיסיים המצופים מאדם. כשהייתה בת שנתיים התקשתה לשבת, לזחול וללמוד ללכת.
נקודות ניסיון
במשחקי תפקידים, נקודות ניסיון (בראשי תיבות: נק"ן, באנגלית: Experience Points או XP) הן מדד לניסיונה ויכולתה של הדמות, וככל שמספר הנק"ן גבוה יותר - כך עוצמתה של הדמות גבוהה יותר והיא זוכה ליותר יכולות. נקודות ניסיון ניתנות בדרך כלל בסוף הפגישה (של המנחה עם השחקנים) או בסוף ההרפתקאה כפרס על הישגי הדמויות ופעולות מוצלחות שלהן (כגון הריגת מפלצות, פתרון בעיות, שימוש מוצלח במיומנויות ואף משחק תפקידים טוב) ובאות לשקף את הניסיון שצברה הדמות ולהגדיל את עוצמתה ויכולותיה.
רוזמרי קנדי
משפחה וחיים מוקדמים
סיפורים על חייה של רוזמרי העידו על כך שהייתה מוגבלת שכלית, אולם הועלו שאלות לגבי האופן בו תוארה המוגבלות על ידי משפחת קנדי, ולגבי היקף מוגבלותה. ביוגרפיה שנכתבה העלתה טענה כי רוז קנדי מעולם לא סיפרה לחברותיה על מוגבלותה של רוזמרי ואף העמידה פנים שביתה מתפתחת כרגיל, וכי אף אחד מלבד המשפחת קנדי הגרעינית לא ידע על דיווח ה-IQ הנמוך של רוזמרי. למרות עזרה ממורים פרטיים, רוזמרי התקשתה ללמוד קורא וכתוב. בגיל 11 נשלחה לפנימייה בפנסילבניה לבעלי מוגבלויות שכליות.
נקודות ניסיון
במשחק התפקידים מבוכים ודרקונים נקודות הניסיון נצברות על מנת לעלות דרגה (level). כל דרגה שעולה הדמות מעניקה לה שדרוג ביכולות (כגון יותר נקודות פגיעה המייצגות את כמות הנזק שהדמות יכולה לספוג ולהישאר החיים) ואף יכולות חדשות. את נקודות הניסיון מעניק שליט המבוך בהתאם להישגיה של הדמות במהלך ההרפתקאה. כך למשל, במהדורה הראשונה של מבוכים ודרקונים לוחם היה זקוק ל-2000 נק"ן כדי להעלות לדרגה שנייה ו-4000 נק"ן לדרגה שלישית, 8000 נק"ן לדרגה רביעית וכן הלאה. כל דרגה העניקה לו עוד 1ק8 נקודות פגיעה ושיפור ביכולות הלחימה שלו (יותר התקפות בסיבוב, בונוס לסיכויי הפגיעה וכו').
רוזמרי קנדי
משפחה וחיים מוקדמים
בגיל 15, רוזמרי נשלחה למנזר הלב הקדוש ברוד איילנד. שם למדה רוזמרי עם גברת ניוטון, מורה מיוחדת, ושתי נזירות, והופרדה משאר התלמידים. כישורי הכתיבה שלה דווחו אז ברמה של כיתה ד'. כהכרת תודה על המאמץ, קיבל בית הספר מגרש טניס חדש ממשפחת קנדי. במהלך תקופה זו, אמה סידרה שאחיה הגדול של רוזמרי, ג'ון, ילווה אותה מסיבת ריקוד ותה. בזכותו, נראתה רוזמרי "לא שונה בכלל" מהבנות האחרות במסיבה.
נקודות ניסיון
בשיטות משחק אחרות כגון GURPS נק"ן משמשות את השחקן ל"רכישת" מיומנויות חדשות ושדרוגים לדמותו.
רוזמרי קנדי
משפחה וחיים מוקדמים
על אף יכולת הקריאה המעוטה שלה, אהבה לקרוא פו הדוב. יומנים שנכתבו על ידה בסוף שנות ה-30, ופורסמו בשנות ה-80, חושפים אישה צעירה שחייה היו מלאים ביציאות לאופרה, למסיבות ריקוד-תה, מדידות שמלות ופעילויות חברתיות נוספות. קנדי ליוותה את משפחתה להכתרת האפיפיור פיוס ה-12 ברומא ב-1939. היא גם ביקרה בבית הלבן. בני הזוג קנדי סיפרו למגזין Woman's Day שרוזמרי לומדת להיות גננת, ולמגזין Parents נמסר כי רוזמרי מתעניינת בעבודת רווחה חברתית, ושכמיהתה הסודית היא לעלות על במה. כאשר עיתון ה-Boston Globe הגיש בקשה לראיון עם רוזמרי, עוזרו של אביה כתב תגובה שהיא העתיקה בעמל רב:
נקודות ניסיון
שחקנים המשחקים רק בשביל להגדיל את עוצמת הדמות שלהם נקראים נק"ניסטים בגלל המרדף האובססיבי שלהם אחרי נק"ן. זהו תרגום עברי למונח האנגלי "מנצ'קין".
רוזמרי קנדי
משפחה וחיים מוקדמים
"תמיד היו לי שאיפות רציניות ואני מבינה כי החיים לא ניתנו לנו רק לשם הנאה. כבר זמן מה אני לומדת את השיטה הפסיכולוגית הנפוצה אצל ד'ר מריה מונטסורי, ובשנה שעברה סיימתי תואר בהוראה."בשנת 1938הוצגה קנדי למלך ג'ורג' השישי ולאשתו המלכה אליזבת בארמון בקינגהאם. בתקופה זו, אביה שירת כשגריר ארצות הברית בבריטניה. לכבוד האירוע, תרגלה קנדי את השתחבותה במשך שעות, ובאירוע עצמו מעדה וכמעט נפלה. רוז קנדי מעולם לא דנה בתקרית והתייחסה להופעת הבכורה כאל ניצחון. הקהל לא הגיב, והמלך והמלכה חייכו כאילו כלום לא קרה.
לובוטומיה
לפי אחותה של רוזמרי, יוניס קנדי שריבר, מצבה של רוזמרי החמיר כאשר המשפחה חזרה לארצות הברית. שרייבר אמרה כי רוזמרי נהייתה "יותר עצבנית וקשה" בגיל 22. רוזמרי החלה לחוות פרכוסים לעיתים קרובות, וקיבלה התקפי זעם בהם הייתה מרביצה לאחרים ואף פוצעת אותם. לאחר שגורשה ממחנה קיץ ושהתה קצרות בפנימייה בפילדלפיה, נשלחה רוזמרי לבית ספר מנזרי בוושינגטון הבירה. בזמן שלמדה בפנימיית המנזר, החלה רוזמרי לברוח ממנו בלילות, מה שהוביל את הנזירות לחשוב כי רוזמרי מקיימת יחסי מין עם מספר בני זוג, שייתכן שתחלה במחלת מין או שתיכנס להיריון. התנהגותה הפרועה של רוזמרי תסכלה את הוריה, ואביה בפרט דאג שהתנהגות זו תבייש את המשפחה ותפגע בקריירות הפוליטיות שלו ושל בניו.
כשרוזמרי הייתה בת 23, אמרו רופאים לאביה כי ניתוח הנקראלובוטומיה יעזור להרגיע את מצבי הרוח שלה ולעצור את ההתפרצויות האלימות שלה. ג'וזף קנדי החליט שרוזמרי צריכה לעבור את הניתוח, אך לא סיפר על כך לאשתו עד שהתהליך הושלם, בנובמבר 1941. בביוגרפיה שכתב רונלד קסלר תיאר הרופא ג'יימס ו. ווטס, ממבצעי הניתוח, את התהליך:
ווטס אמר לקסלר שלדעתו לרוזמרי לא היה "פיגור שכלי" אלא זן של דיכאון. סקירה של המסמכים שנכתבו על ידי הרופאים אימתה את הצהרה זו. למעשה, כל החולים שעליהם ביצע ווטס לובוטומיה אובחנו כסובלים מהפרעה נפשית כלשהי. ברטראם ס. בראון, מנהל המכון הלאומי לבריאות הנפש ועוזר לשעבר לנשיא קנדי מסר לקסלר שג'ו קנדי התייחס לבתו כבעלת פיגור שכלי ולא כחולת נפש, זאת על מנת להגן על המוניטין של בנו ג'ון כמועמד לנשיאות. בראון עוד טען כי חוסר התמיכה של משפחת קנדי ברעיון של מחלות נפש היה חלק מהכחשתה בשושלת המשפחתית.
כישלון הלובוטומיה התברר במהרה, ויכולותיה המנטליות של רוזמרי פחתו לכאלה של ילדה בת שנתיים. היא איבדה את היכולת לדבר בצורה מובנת וחוותה בריחת שתן.
חייה לאחר הניתוח
לאחר ניתוח הלובוטומיה רוזמרי הועברה היישר להתגורר במוסדות. תחילה התגוררה מספר שנים בבית קרייג, בית חולים פסיכיאטרי פרטי מחוץ לעיר ניו יורק. ב-1949 הועברה לג'פרסון, ויסקונסין, שם גרה עד סוף חייה בשטחי בית הספר סיינט קולטה לילדים מיוחדים. הנזירות העובדות במקום כינו את ביתה של רוזמרי the Kennedy Cottage. רוזמרי טופלה על ידי שתי נזירות, האחיות מרגרט וליאונה. בנוסף, נעזרה בסטודנטית ובמורה לקרמיקה שלימדה אות השלושה לילות בשבוע. לרוזמרי הייתה גם מכונית משלה, שבאמצעותה ניתן היה לצאת איתה לנסיעות, וכלב איתו הייתה יוצאת לטיולים.
בתגובה למצבה, הוריה של רוזמרי הפרידו אותה משאר המשפחה. רוז קנדי לא ביקרה אותה במשך עשרים שנה, וגיוסף לא ביכר כלל את בתו במוסדות בהם התגוררה. בספרה Rosemary: The Hidden Kennedy Daughter מתארת ההיסטוריונית קייט קליפורד לרסון כי לאחיה של רוזמרי לא נודע מיקומה או פרטים על ניתוח הלובוטומיה. כאשר ג'ון קנדי החל בקמפיין לסנאט ב-1958, משפחת קנדי הסבירה את היעדרותה בטענה שהייתה מתבודדת. המשפחה לא סיפרה את האמת אודות רוזמרי באופן פומבי עד שנת 1961, לאחר שג'ון נבחר כנשיא. במקום לספר לציבור על הלובוטומיה, החליטו למסור כי רוזמרי הייתה "מפגרת שכלית". עוד באותה השנה, לאחר שלקה ג'וזף קנדי בשבץ, מיקומה של רוזמרי נודע לאחיה ואחיותיה. ניתוח הלובוטומיה לא התגלה לציבור עד שנת 1987.
שנים מאוחרות
רוזמרי קנדי נפטרה מסיבות טבעיות בגיל 86, ב-7 בינואר 2005, בבית החולים בפורט אטקינסון שבויסקונין. אחיותיה ג'ין, יוניס, ופטרישיה ואחיה טד היו לצידה. היא נקברה לצד הוריה בבית הקברות של ברוקליין, מסצ'וסטס.
הקס (משחק)
הקס הוא שמו של משחק לוח המתנהל על לוח מרוצף משושים. המשחק הומצא באמצע המאה ה-20, ומשום פשטותו רכש פופולריות רבה במהירות. למרות החוקים הפשוטים, המשחק מורכב מאוד ומכיל אפשרויות רבות.
חוקים
המשחק מתנהל על לוח המרוצף משושים, כמצויר באיור, שגודלם לרוב 11x11 או 13x13. בכל תור, אחד השחקנים צובע משבצת ריקה באדום או בכחול, לסירוגין (מקובל שצבעו של השחקן הראשון - אדום). מטרתו של כל שחקן היא לקשר את צידי הלוח המסומנים בצבע שלו, בשרשרת רצופה של משושים בצבע זה. השחקן הראשון המצליח במשימה, ומונע בכך מן השחקן השני להשלים שרשרת משלו, מנצח.
היסטוריה
בשנת 1952 החלה חברת המשחקים האחים פארקר לשווק את המשחק תחת השם "הקס", הגזור מן המלה האנגלית Hexagon - משושה (לא ידוע איך נודע לחברה על המשחק). היום קיימות למשחק גם גרסאות מחשב ורשת.
המשחק התפרסם בין היתר לאחר שמרטין גרדנר כתב עליו בטורו בסיינטיפיק אמריקן.
לוחות שונים לאותו משחק
מבחינה מהותית תלוי המשחק רק בקשרים שבין משבצות סמוכות, ולא בגודלן או בצורתן. הגרסה המוזכרת כאן, שבה הלוח משושה, מיוחסת להיין. אצל נאש היה הלוח משובץ משבצות ריבועיות, כאשר זוג משבצות מקושרות אם הן חולקות צלע משותפת, או אם אחת מהן נמצאת משמאל ומעל השנייה. באותה מידה ניתן לשחק את המשחק על גרף, שבו נקודות מציינות את המשבצות, והשחקנים מניחים דיסקיות מעל הנקודות, כמו בתמונה השלישית.
משחק המיתוג של שנון
משחק המיתוג של שנון היא הכללה של הקס. המשחק מוגדר על גרף כלשהו עם שני צמתים ייחודיים s ו-t. כמו בהקס, כל שחקן בתורו בוחר צומת. מטרת השחקן הראשון היא ליצור מסלול של צמתים מ-s ל-t שנבחרו על ידו ומטרת השחקן השני למנוע זאת. גרסה אחרת של המשחק היא שהשחקנים בוחרים קשתות ולא צמתים. המשחק מיוחס לקלוד שנון.
כל משחק הקס מסתיים בניצחון
במשחק הקס לא תיתכן תוצאת תיקו. כדי להראות זאת, מספיק להוכיח שאם כל המשבצות מסומנות, אז זהו מצב מנצח לשחקן הראשון או לשחקן השני. באופן אינטואיטיבי זה נראה מובן מאליו שכן הדרך היחידה בשביל השחקן הכחול למנוע גשר של משושים אדומים משני הקצוות האדומים היא ליצור גשר של משושים כחולים משני הצדדים המסומנים בכחול. הוכחת הטענה יכולה להתבסס על טיול דמיוני המתבצע על הצלעות של המשושים בלוח. מתחילים בפינה העליונה והכלל של הטיול הוא שבכל מהלך ממשיכים לצלע שנמצאת בין אזור אדום לאזור כחול (אפשר להראות כי תמיד יש כזאת). הטענה היא שהטיול יכול להסתיים רק באחת מהפינות האחרות של הלוח, ואם הוא מסתיים בפינה השמאלית אזי יש ניצחון לכחול, ואם הוא מסתיים בפינה הימנית אזי יש ניצחון לאדום (אם הוא מסתיים בפינה התחתונה אז שני הצדדים מנצחים, וזה בלתי אפשרי בשל גרסה בדידה למשפט ז'ורדן).
דייוויד גייל (David Gale) הראה כי הטענה שאחד הצדדים מנצח שקולה למשפט נקודת השבת של בראואר. כדי להוכיח שאם אחד הצדדים מנצח אז לכל פונקציה רציפה f מריבוע היחידה לעצמו יש נקודת שבת, מספיק להוכיח שלכל n יש נקודה x_n שעבורה, משום שלפי הקומפקטיות של ריבוע היחידה תהיה לסדרת הנקודות תת-סדרה מתכנסת, וגבולה הוא נקודת שבת. שוב בגלל הקומפקטיות, הפונקציה רציפה במידה שווה, ולכן קיים m כך שאם \|x-y\|<1/m אז. מחלקים את ריבוע היחידה למשבצות שצלען 1/m. נצבע באדום את המשבצות שהפונקציה מזיזה את נקודת המרכז שלהן בלפחות 1/n ימינה או שמאלה. המשבצות האדומות שעל הצלע הימנית, אם יש כאלה, הוזזו שמאלה, ואילו אלו שעל הצלע השמאלית הוזזו ימינה. השחקן האדום אינו יכול לחבר במסלול רציף את הצדדים ימין ושמאל, משום שלשם כך צריכות להיות משבצות אדומות סמוכות, שאחת מהן זזה ימינה והשנה זזה שמאלה, באופן הסותר את אי-השוויון של הרציפות במידה שווה. מאותה סיבה, אם נצבע בכחול את המשבצות שהפונקציה מזיזה את נקודת המרכז שלהן בלפחות 1/n למעלה או למטה, השחקן הכחול לא יוכל לחבר את הצלעות המנוגדות מעלה-מטה. אם כל המשבצות היו צבועות, אחד השחקנים היה מנצח - ומכאן שיש משבצת שאינה צבועה כלל, ונקודת המרכז שלה היא הנקודה המבוקשת.
גנבה של אסטרטגיה
אחת הפנינים של תורת המשחקים הקומבינטורית היא ההוכחה שבמשחק הקס לשחקן הראשון יש אסטרטגיה המבטיחה לו ניצחון. כלומר, במידה וישחק משחק מושלם, הוא בהכרח ינצח. ההוכחה, שמקורה בנאש, משתמשת בשיטה הנקראת גנבה של אסטרטגיה, שניתן להשתמש בה במגוון רחב של משחקים נוספים, כגון בווריאציות שונות של איקס עיגול.
על פי משפט צרמלו, בכל משחק סופי שאינו יכול להסתיים בתיקו או שיש לשחקן הראשון אסטרטגיה המבטיחה לו ניצחון (כלומר יש דרך שבה הוא יכול לנצח לא משנה מה עושה השחקן השני), או שיש לשחקן השני אסטרטגיה כזאת. בהקס לא תיתכן תוצאה של תיקו, כפי שראינו, ולכן נותר להוכיח שלשחקן השני אין אסטרטגיה המבטיחה לו ניצחון. נניח בשלילה שיש לו כזו, אז השחקן הראשון יכול לסמן בתור הראשון משושה כלשהו, ואחר כך להשתמש באסטרטגיה של השחקן השני, בשביל להבטיח לעצמו ניצחון. אם, תוך כדי המשחק, האסטרטגיה אומרת לו לסמן את המשושה שהוא סימן כבר במהלך הראשון (או במהלכים אחרים), אזי הוא מסמן משושה פנוי כלשהו. בכל מצב בו השחקן הראשון הוא המנצח, אם חלק מהמשושים עוברים מהשחקן השני לראשון נשאר מצב מנצח לראשון. מכאן מקבלים שאם יש לשחקן השני אפשרות לכפות ניצחון, אז גם לראשון יש אפשרות כזו.
סיבוכיות
בעוד שידוע כי במצב ההתחלתי הריק לשחקן הראשון יש אסטרטגיה מנצחת, הרי הבעיה הכללית, בהינתן לוח בגודל כלשהו, כשחלק מהמשושים כבר מסומנים כשייכים לשחקנים, להחליט לאיזה שחקן יש אסטרטגיה מנצחת, היא בעיה שלמה ל-PSPACE. הדבר הוכח בתחילה למשחק המיתוג של שנון על ידי שמעון אבן ורוברט טרג'אן ואחר כך בפרט להקס על ידי שטפן רייש.
ניתוח
ניתוח (באנגלית: Operation, Surgery) ברפואה הוא השם שניתן לפעולה רפואית פולשנית, במסגרתה מתבצע חיתוך של רקמות חיות בגוף אדם או איחוי של חתך שכזה אשר נעשה או התרחש קודם לכן, לשם הטבת מצבו הרפואי או הנפשי של המנותח.
כיום, יש ונערכים ניתוחים לשם הטבת מצבו הרפואי של אדם שאיננו המנותח עצמו – למשל ניתוח של נטילת איבר להשתלה מתורם חי.
במהלכה של פעולה ניתוחית ייעשה חתך או ניסור ברקמותיו של אדם, ואפשר שייערכו שינויים ותיקונים שונים במבנים אנטומיים בגופו. לעיתים יוסרו רקמות מגופו של המנותח – החל מפיסת רקמה זעירה ועד להסרת איבר פנימי או חלקו או כריתת גפה. לעיתים יוחדרו לתוך גופו של המנותח רכיבים מלאכותיים או ביולוגיים שונים - החל בחוטי תפירה וסיכות ניתוחיות, עבור ברשתות אשר נועדו לתיקון בקעים שונים בחלל הבטן, בברגים לתיקון שבר בעצם ובמסתם לבבי מכני או מסתם ביולוגי שנלקח מגופו של בעל חיים, ועד לאיבר פנימי שלם, שנלקח מתורם ומושתל בגופו של המנותח.
התחום הרפואי העוסק בביצוע ניתוחים הוא הכירורגיה. סוגים רבים של פעולות ניתוחיות פותחו במסגרת ענפי המשנה של הכירורגיה ומבוצעים בעולם באופן שגרתי והמוני.
הבחנה בין ניתוחים והמשותף להם
ניתן להבחין בין ניתוחים לפי היבטים שונים:
הצדדים המשותפים לכל הפעולות הניתוחיות הם:
טכניקות גישה ניתוחיות
ניתוחים הנעשים ברקמות שמתחת לפני העור מצריכים יצירת פתח גישה אל רקמות אלו, לשם צפייה בהן וטיפול בהן באמצעות ציוד ניתוחי.
בגישה ניתוחית שמרנית חותך הרופא המנתח חתך ניתוחי גדול יחסית דרך העור ושכבות הרקמה שתחתיו על מנת לפתוח את פתח הגישה.
טכניקות של פולשנות מינימלית (המוכרות בין השאר בכינויים לפרוסקופיה, טורקוסקופיה) מאפשרות גישה אל הרקמות שבתוך גוף המנותח באמצעות מכשירי ניתוח, המורכבים בקצותיהן של זרועות. אלו מוחדרות לגוף המנותח מבעד למספר חתכים קטנים בדופן גופו של המנותח. מכשירי הניתוח מופעלים על ידי המנתח מחוץ לגופו של המנותח. מצלמה המוחדרת גם היא לחלל גופו של המנותח מאפשרת תצפית על הרקמות ועל הטיפול הכירורגי בהן. טכניקה זו מאפשרת את הקטנת הטראומה הניתוחית לחולה. בשנים האחרונות הוחל בשימוש בציוד זה במסגרת טכניקות ניתוחיות של גישה לאתר הניתוח דרך חללים טבעיים בגופו של המנותח - לדוגמה הוושט או הנרתיק.
הצוות המשתתף בניתוח
הצוות המשתתף בניתוח כולל רופא מרדים (אלא אם מדובר בניתוח קל המצריך הרדמה מקומית בלבד), רופא מנתח – אחד או יותר – ואחיות או אחים המסייעים לרופאים במהלך הניתוח.
בנוסף, עשויים להשתתף בניתוח רופאים המפעילים מכשירי הדמיה במהלך הניתוח - (כמו מכשיר אולטרה סאונד, או מכשיר MRI בניתוחי מוח ומערכת העצבים המרכזית), וכן טכנאים, המפעילים ציוד הנדרש במהלך הניתוח – מכשירי הדמיה, מכונת לב-ריאה (בניתוח לב פתוח) או רובוט רפואי.
כל אנשי הצוות המשתתפים בניתוח לובשים בחדר הניתוח מדי ניתוח שהונפקו להם. הם משתמשים באביזרים שונים לשם הבטחת הסטריליות של הניתוח: כיסויים לנעליים, כפפות שעברו תהליך של עיקור (סטריליזציה) - המיועד להשמיד כל מחולל-מחלה העשוי להימצא עליהם, כיפות המכסות את שערם ומסכות המכסות את הפה והאף, שעברו כולם עיקור גם כן. אנשי הצוות הבאים במגע ישיר עם השדה הניתוחי (כלומר החתך הניתוחי ורקמות בתוך גופו של החולה) רוחצים ומחטאים את ידיהם לפני הניתוח בסבון וחומרי חיטוי מתאימים ולובשים גם גלימות ניתוח סטריליות.
ציוד הניתוח וחיטויו
הציוד הרפואי המשמש בניתוחים שונה מניתוח לניתוח על פי מאפייניו של זה. רבים מפריטי הציוד משותפים לכל סוגי הניתוחים, אך לסוגים שונים של ניתוחים פותחו עם השנים מכשירי ניתוח ייעודיים המשמשים במסגרתם.
כל ציוד הניתוח עובר לפני השימוש בו תהליך של עיקור. פריט ציוד אשר יש חשד שהזדהם לפני הניתוח או במהלכו – למשל אם הוא בא במגע עם משטח שלא עבר חיטוי – יוחלף מיד בפריט מעוקר דומה.
חדרי הניתוח מקבלים ממחלקה ייעודית בבית החולים אספקה שוטפת של ערכות מכשירי ניתוח, אשר עברו עיקור, ומחזירים אליה לטיפול את הערכות המשומשות.
ניתוח רגיל
הפעולות הניתוחיות נערכות כולן במסגרת מתקן רפואי, החל מבית חולים כללי וכלה במרפאות של רופאים. בתוך מתקן זה, נערך הניתוח בחדר ניתוח, שהוא חלל אשר הותאם מבחינת מבנהו וציודו לביצוע הפעולה הניתוחית על כל הפעולות הכרוכות בה.
לאחר שהתקבלה החלטה על ביצוע ניתוח ולפני המועד שנקבע לו עובר המנותח תהליך הכנה לניתוח בהתאם לצורכי הפעולה הניתוחית הספציפית. תהליך זה כולל בדיקה גופנית וביצוע בדיקות מעבדה והדמיה שונות. לקראת הניתוח עשוי המנותח לקבל תרופות מסוימות או להתבקש להימנע מנטילתן, וכן יידרש – אם מדובר בניתוח המערב את המעיים – לפעולה של ניקוי המעיים באמצעות חומרים משלשלים. בדרך כלל הוא יהיה בצום בשעות שלפני מועד הניתוח, על מנת להקטין את הסיכוי של שאיפת תוכן הקיבה לריאות לאחר הקאה לקראת הניתוח ובמהלכו. מנות דם ומוצרי דם לעירוי מוזמנים עבור המנותח מבנק הדם של בית החולים.
המנותח מגיע אל חדר הניתוח במועד שנקבע לפי תוכנית הניתוחים שהוכנה לאותו יום. הוא מגיע אליו ממחלקת אשפוז אשר ערכה את ההכנות המיידיות הנדרשות לניתוח שיעבור, ואשר אליה ישוב בדרך כלל להשגחה לאחר הניתוח. לפני כניסתו לחדר הניתוח עצמו ימתין המנותח לתורו בחדר המתנה הנמצא בסמוך לחדרי הניתוח.
המנותח מוכנס לחדר הניתוח כשלגופו כותונת בית חולים בלבד, לשם שמירה על הסטריליות. שם הוא מושכב על גבי מיטה, הנקראת שולחן ניתוחים, בתנוחה הנדרשת לצורך אותו ניתוח. המנותח מחובר למכשירי ניטור רפואיים. אלו מאפשרים מעקב שוטף אחרי קצב הלב, הפעילות החשמלית של הלב, לחץ הדם, קצב הנשימה, חום הגוף, ריוויון החמצן בדם ורמות הגזים בדם.
למנותח נעשית הרדמה על ידי הרופא המרדים – הרדמה כללית או אזורית, על פי החלטת הצוות הרפואי. אם נערכה למנותח הרדמה כללית, מוכנס בדרך כלל צינור (Tube) להנשמה לקנה הנשימה שלו (פעולה הקרויה אינטובציה) לשם אבטחת נתיב האוויר שלו במהלך הניתוח, והצינור מחובר למכונת הנשמה. בדרך כלל גם מוחדר לגופו של המנותח צנתר לניקוז שתן משלפוחית השתן.
צוות חדר הניתוח עורך רחיצה וחיטוי חיצוני של גוף המנותח באתר הניתוח המיועד, על פי הנהוג לגבי אותו סוג ניתוח, ומבודד אותו מסביבתו על ידי פרישת בדים סטריליים סביבו.
הרופא המנתח מבצע את הפעולה הניתוחית באמצעות ציוד הניתוח המתאים, בסיוע האחיות והטכנאים. במקביל לעבודת הרופא המנתח עוקב הרופא המרדים אחרי התפקודים הבסיסיים של המנותח באמצעות ציוד הניטור, מפקח על מכונת ההנשמה ומעניק למנותח טיפול תומך לפי תוכנית הניתוח והצרכים המתעוררים במהלכו.
לאחר תום הפעולה הניתוחית ולאחר שהחתך הניתוחי נסגר ונחבש, מופסק תהליך ההרדמה והמנותח מוצא מחדר הניתוח ומועבר ליחידת התאוששות, שהיא יחידה לטיפול נמרץ הנמצאת בשכנות לחדרי הניתוח ומשרתת אותם. שם שוהה המנותח במשך מספר שעות עד להתפוגגות ההרדמה שניתנה לו והתייצבות מצבו הרפואי, ואז יועבר חזרה למחלקת האשפוז להשגחה. לעיתים מועברים מנותחים ישירות מחדר הניתוח ליחידת טיפול נמרץ (לא ליחידת ההתאוששות), בהתאם למצבם הרפואי.
תפרים וסיכות ששימשו לסגירת החתך הניתוחי מוסרים בדרך כלל לאחר 7 עד 10 ימים.
ניתוח קל
בניתוח קל – כזה שאינו מצריך אשפוז (ניתוח אמבולטורי) - מגיע המנותח למרפאה המכינה אותו לניתוח ואליה הוא שב לאחר סיומו. מהלך הניתוח דומה למתואר לעיל, אך בניתוחים שכאלו אין נעשית למנותח אלא הרדמה מקומית, בדרך כלל ללא השתתפות של רופא מרדים בניתוח ואין מוחדר לגופו צנתר לניקוז שתן ואינו מחובר למכונת הנשמה. הוא משתחרר לביתו בתוך שעות ספורות לאחר תום הניתוח (הרדמה כללית בניתוח איננה נעשית בדרך כלל ללא אשפוז של המנותח במחלקת אשפוז להשגחה לאחר הניתוח).
תיעוד מהלך הניתוח
במהלך הניתוח מתעדים אנשי צוות חדר הניתוח בכתב את פרטי הטיפול הרפואי במנותח, על פי הנהוג באותו בית חולים. לאחר סיום הניתוח יכתוב אחד הרופאים המנתחים פרוטוקול ניתוח, שהוא סיכום מפורט של הפעולה הכירורגית שנעשתה.
ניתוחים מסוימים, בדרך כלל אלו שיש בהם מרכיב חדשני, מצולמים ומוקלטים באמצעות ציוד וידאו. לעיתים יועבר צילום הווידאו של הניתוח בשידור חי אל קהל צופים שנאסף מראש באולם באותו בית חולים, או באתר אחר (באותה מדינה, במדינה אחרת או אף ביבשת אחרת).
בטיחות הפעולה הניתוחית
בשל מורכבותה של הפעולה הניתוחית ומספרם הרב של אנשי הצוות ושל פריטי הציוד המעורבים בה, קיים סיכון גבוה של התרחשות טעויות ושגיאות במהלכה, הגורמות לסיבוכים ולמוות בקרב המנותחים.
בחלק מבתי החולים הגדולים בעולם הוקמו יחידות לבטיחות החולה, העוסקות בפעילות לצימצום מספר הטעויות בניתוחים ובהתויית תוכניות פעולה לשם כך. כך למשל, לקראת סיום כל ניתוח נהוג לערוך מיפקד של פריטי הציוד ששימשו במהלכו, על מנת לוודא שאף אחד מהם לא נשכח בתוך חלל גופו של המנותח.
ארגון הבריאות העולמי פתח בשנת 2007 במיזם שמטרתו הגברת הבטיחות בניתוחים (Safe Surgery saves lives). במרכזו של המיזם עומדת הטמעת השימוש בבתי חולים בעולם של רשימת שאלות בטיחות קצרה (Checklist), הנשאלת בנוכחות אנשי הצוות המשתתפים בניתוח לפני הניתוח ובמהלכו. בניסוי (Pilot) שערך ארגון הבריאות העולמי בשימוש ברשימה זו בין 2007 ל-2008 בבתי חולים בשמונה ערים באזורים שונים בעולם התברר, שהשימוש בה הוריד את שיעור מקרי המוות והסיבוכים בעקבות ניתוח ביותר משליש בכל בתי החולים שהשתתפו בניסוי.
היבטים משפטיים ואתיים של ניתוח
ככל פעולה רפואית מצריכה עריכת ניתוח מתן הסכמה מצד המנותח לביצועו. בישראל מחייב חוק זכויות החולה מתן הסכמה מדעת של המטופל לניתוח המוצע לו – כלומר הסכמה שניתנה לאחר שניתן לו על ידי רופא הסבר על מצבו הרפואי, הצורך בניתוח, הסיכונים הכרוכים בו, סיכויי השגת המטרה הניתוחית והחלופות הטיפוליות הקיימות לניתוח. כאשר אדם המיועד לניתוח איננו כשיר לתת את הסכמתו לניתוח בשל מצבו הגופני או הנפשי, יש לקבל את ההסכמה מידי האפוטרופוס שמונה לו כדין.
לעיתים ניתן לערוך ניתוח ללא הסכמת המנותח או אפוטרופסו, וזאת במצב חירום רפואי ועל פי הוראות חוק זכויות החולה.
ביצוע ניתוח אשר ללא מתן הסכמה מדעת של המנותח או תחליף לו עלול להוות עבירה פלילית של תקיפה מצד אנשי הצוות הרפואי. הוא עשוי גם להעמיד למנותח עילה לתביעה אזרחית לפיצויים.
פעולות ניתוחיות מהוות לא פעם נושא לתביעות לפיצויים בגין טענה לרשלנות רפואית במהלך ביצוע הניתוח.
ההחלטה על עצם ביצועו של ניתוח והיקפו מערבת לא פעם שיקולים אתיים, במיוחד בכל הנוגע להצדקת הסיכון למוות או לגרימת נכות הכרוך בניתוח מול התועלת המקווה ממנו.
ניתוחים מסוימים מהווים טיפול ניסיוני, המצריך את קבלת הסכמת המנותח לביצוע ניסוי רפואי בגופו בנוסף להסכמה לניתוח עצמו. יש לקבל אישור לניתוח הניסיוני גם מידי ועדת הלסינקי של המוסד הרפואי בו מתבצע אותו ניתוח.
הפועל דלית אל-כרמל
הפועל דלית אל-כרמל, הידועה גם כהפועל מועין דלית אל-כרמל על שמו של שחקן העבר מועין רשאד חלבי שנהרג במלחמת יום כיפור, היא קבוצת כדורגל ישראלית מהיישוב הדרוזי דלית אל-כרמל, המשחקת, נכון לעונת 2022/2023, בליגה ג (יזרעאל).
היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1972 והגיעה לשיאה כששיחקה שנתיים בליגה הארצית (הליגה השנייה דאז) בתחילת שנות התשעים, כאשר נתמכה כלכלית על ידי המועצה המקומית, שבראשה עמד פהמי חלבי (אחיו של מועין), מה שאפשר לקבוצה להשקיע שחקני חיזוק רבים. בעונת 1993/1994 הורשעה במתן שוחד בניסיון להטות תוצאת משחק לטובתה, במהלך העונה הקודמת, בניסיון להישאר בליגה הארצית. לקבוצה הופחתו חמש נקודות ליגה, ובסיום העונה היא נשרה לליגה א'. במהלך השנתיים הבאות הקבוצה הידרדרה שתי ליגות נוספות, ובכך רשמה ירידה של שלוש ליגות רצופות בשלוש שנים מהליגה הארצית אל ליגה ג' (הליגה הנמוכה בישראל).
בשנת 1997, שנה לאחר שהקבוצה רשמה את ירידת הליגה השלישית ברציפות שלה, הצליחה להעפיל חזרה לליגה ב', ומאז שיחקה ברציפות בליגה ב' עד עונת 2009/2010. בעונת 2008/2009 סיימה הקבוצה את העונה במקום השני והתמודדה על העלייה לליגה א'. במשחקי המבחנים לעליה לליגה א' ניצחה הקבוצה את משחקה הראשון כשגברה על קבוצת אחווה חיפה מליגה ב' צפון א', אך הפסידה למכבי כפר קרע שנשארה בליגה א' צפון, והשאירה את הפועל דלית אל-כרמל לעוד שנה בליגה ב'.
במרץ 2010 הבטיחה הפועל דלית אל-כרמל את עלייתה לליגה א' אחרי 15 שנות היעדרות, לאחר ניצחון 5–0 על הפועל ערערה. בסיום עונת 2013/2014 נשרה הקבוצה בחזרה לליגה ב', לאחר הפסד למכבי מעלות מליגה ב' במסגרת משחקי המבחן.
בסיום עונת 2018/19 נשרה הפועל דליית אל כרמל לליגה ג' אחרי שהפסידה במשחק מבחן למכבי אום אל-פחם שעלתה במקומה לליגה ב'.
שנתיים מאוחר יותר חזרה הפועל דליית אל כרמל לליגה ב.
חדר ניתוח
חדר ניתוח (באנגלית: Operating Room, Operating Theatre) הוא חלל במתקן רפואי, שבו נערכים ניתוחים.
חדר הניתוח מותאם מבחינת מבנהו, גודלו והתנאים הסביבתיים השוררים בו לשם ביצוע ניתוח בתנאים של סטריליות מלאה, ומרוכז בו כל הציוד הרפואי הדרוש לשם ביצוע הניתוח תוך שמירה על בטיחות החולה.
יש להבחין בין:
חדר ניתוח כללי
בבתי חולים כלליים יש בדרך כלל מספר חדרי ניתוח, ובבתי חולים גדולים – כעשרה עד עשרים חדרי ניתוח.
חדרי הניתוח הכלליים משרתים את כל המחלקות בבית החולים העורכות ניתוחים. עם זאת, בדרך כלל אין כל המחלקות משתמשות בכל חדרי הניתוח, אלא כל מחלקה משתמשת רק באחדים מהם, אשר בהם מרוכז הציוד הדרוש לאותה מחלקה לשם ביצוע הניתוחים שבתחום מומחיותה.
החללים הנוספים כוללים:
מבנה חדר ניתוח וציודו
חדרי ניתוח הם חדרים מרווחים דיים כדי להכיל את כל אנשי הצוות ופריטי הציוד הנדרשים לצורך ביצועם של ניתוחים. בצורתם המודרנית הם מוארים היטב, ובנייתם וסידורם הפנימי נעשו באופן המקל על ניקוים. לחדרים אלו אין בדרך כלל חלונות. הם ממוזגים והטמפרטורה בהם מבוקרת. לעיתים מקוים בהם לחץ אוויר העולה במקצת על לחץ האוויר שמחוץ להם – זאת על מנת למנוע חדירת חלקיקים ומחוללי-מחלה שונים לתוכם. למערכת החשמל של חדר ניתוח יש מערכת גיבוי, המבטיחה את המשך אספקת החשמל במקרה של תקלה.
המיטה עליה שוכב המטופל בחדר הניתוח מכונה שולחן ניתוחים. שולחן זה ניתן לכיוון באופן שיתאים לממדיו של כל מנותח, ויאפשר לשנות את תנוחת גופו של המנותח על פי הנדרש לצורכי הניתוח. שולחן הניתוחים מוצב במרכזו של החדר ומעליו, בתקרת החדר, קבועות מנורות הניתנות לכיוון, המאפשרות למנתחים ליצור תאורה טובה של שדה הניתוח.
הציוד הרב המצוי בחדר ניתוח מאוחסן בו בארונות קבועים, כמו גם בארוניות ציוד ניידות, ונערך על גבי שולחנות לפי צורכי כל ניתוח.
הציוד בחדר הניתוח כולל:
צוות חדר הניתוח
לאגפי חדרי הניתוח הכלליים יש מנגנון ניהול נפרד וצוות עובדים קבוע. הצוות הקבוע של חדרי ניתוח הוא אחיות או אחים, המשתתפים במהלך הניתוח, וכן טכנאים, המפעילים פריטי ציוד מסוימים הנדרשים בו.
אל האחיות והטכנאים מצטרפים בעת ניתוח רופא מרדים, אשר שובץ לאותו ניתוח על ידי מחלקת ההרדמה של בית החולים, ורופא מנתח – אחד או יותר – ששובץ לניתוח מטעם המחלקה הכירורגית העורכת אותו. בנוסף, עשויים להשתתף בניתוח רופאים מתחומי ההדמיה הרפואית, המפעילים מכשירי הדמיה במהלך הניתוח.
מקובל שאחות אחת לפחות תעבור רחיצה וחיטוי בדומה למנתח ותלבש גלימת ניתוח על מנת שתוכל להגיש לו את המכשירים להם יצטרך מתוך ערכות של מכשירים מעוקרים. זוהי "אחות רחוצה". תפקידה של אחות נוספת – "אחות מסתובבת" – הוא לנוע בתוך חדר הניתוח, על מנת לאסוף ולסדר בו ציוד כנדרש ולקרבו אל שולחן הניתוח.
על מי שאיננו נמנה עם סגל בית החולים אסורה הגישה לחדרי הניתוח, לשם שמירת הסטריליות של חדר הניתוח ובטיחות ההליך הניתוחי בכלל. עם זאת, בניתוחים הנערכים לילדים מקובל לאפשר לאחד ההורים ללוות את הילד אל תוך חדר הניתוח, ובניתוחים קיסריים מורשה לעיתים בן הזוג של היולדת לשהות לידה בעת הניתוח.
חדר ניתוח מחלקתי
בבתי חולים גדולים מצויים לעיתים קרובות חדרי ניתוח נוספים על חדרי הניתוח הכלליים. אלו שוכנים בצמוד למחלקות מסוימות או למרפאות אותן מחלקות - למשל מחלקות לרפואת עיניים או מחלקות לכירורגיה פלסטית - ומשמשים את אותן מחלקות לעריכת ניתוחים נוספים.
חדר ניתוח מרפאתי
חדר ניתוח מרפאתי הוא חדר ניתוח קטן, המיועד לניתוחים קטנים וקלים, הנערכים בהרדמה מקומית בלבד – בדרך כלל ניתוחי כירורגיה פלסטית. הם מצויים בסניפים של ארגוני בריאות כמו קופות חולים, או במרפאות פרטיות של רופאים. לעיתים חדר הקבלה של הרופא במרפאה משמש אותו גם כחדר ניתוח ומצויד בהתאם. הצוות הפועל בחדרי ניתוח אלו הוא בדרך כלל של רופא אחד בלבד, ולעיתים עוזרים לידו אח או אחות.
חדר ניתוח בבית חולים שדה
חדרי ניתוח בבתי חולים שדה פעלו ופועלים במתקנים שכאלו, אשר נפרסים על ידי יחידות צבא במסגרת עימותים צבאיים ועל ידי גופים בינלאומיים וארגוני מתנדבים באזורי סכסוכים ואתרי אסון.
חדר ניתוח בבית חולים שדה שוכן בדרך כלל באוהל (שפתחיו נסגרים לרוב ביריעות על מנת לשפר את שמירת הסטריליות בתוכו) או במבנים קשיחים ניידים, כגון קרונות ומכולות.
איוש חדר ניתוח בבית חולים שדה, ציודו ופעולתו הם דומים לאלו של חדר ניתוח כללי, אך על כל ציודו להיות נייד וניתן לאריזה ולהעתקה למיקום אחר בתוך פרק זמן קצר. כמו כן, פעולתו של חדר ניתוח שכזה, כמו גם ציודו, מתמקדים בטיפול בפציעות טראומה, האופייניות למצבי מלחמה ואסונות טבע.
תקוף, תעשה פיגועים
תקוף, תעשה פיגועים (בערבית: زلزل أمن اسرائيل, זַלְזֶל אַמְן אִסְרַאאִיל, "זעזע את ביטחון ישראל") הוא שיר תעמולה שהופק על ידי גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של חמאס. השיר, שנכתב במקורו בערבית ופורסם בשנת 2012, התפרסם בגרסה העברית במהלך מבצע צוק איתן בקיץ 2014. הוא הפך בציבור הישראלי ללהיט קומי וגרסאות כיסוי היתוליות ופארודיות רבות הופקו בישראל כתגובה.
הגרסה העברית לשיר פורסמה על ידי חמאס במהלך העימות ברצועת עזה כחלק מהמאבק הפסיכולוגי והתעמולתי של הארגון. גרסה זו מושרת על ידי זמרים עזתיים ומילותיה קוראות ומעודדות לבצע פיגועים בישראל וביושביה. בחירת המילים בתרגום לעברית מליצית והגיית הזמרים מעט משובשות. הקליפ המלווה אותו מציג תעמולה מיליטנטית. מסיבות אלו ובשל הלחן הקליט הפך השיר ללהיט הומוריסטי בקרב הישראלים ובהמשך הוקלטו לו גרסות כיסוי ופארודיה רבות, והוא אוזכר בתוכניות טלוויזיה ישראליות. גם ברשתות החברתיות בלט השיר כמקור ונושא לבדיחות. כך למשל הסטנדאפיסט שלום אסייג ביצע את השיר כמערכון בו הוא מגלם מתמודד באודישן לתוכנית The Voice ישראל.
השיר הוסר מערוץ היוטיוב של חמאס משום שתויג כהפרת המדיניות של יוטיוב האוסרת על דברי שטנה, אך עותקים שלו הועלו לאתר.
מבנה השיר
ניתן לראות במשפט "כקורי עכביש הם מתגלים" הֶרמז לנאום קורי העכביש.
השיר משתמש במשלב מוגבה (כמו בביטוי "אבד עליו הכלח") לצד שיבושים בלתי-תקניים בתחביר ובאוצר מילים.
נקודות פגיעה (משחקי תפקידים)
במשחקי תפקידים, נקודות פגיעה (באנגלית: Hit Points או Health Points) ובראשי תיבות נק"פ (HP) הן מדד המאפיין את חוסנה ובריאותה של הדמות. ככל שלדמות מספר נקודות פגיעה גבוה יותר, כך היא חסונה יותר, בריאה יותר ומסוגלת לספוג יותר נזק ועדיין להישאר בחיים. ישנם שני סוגי נק"פ:
לדוגמה, במבוכים ודרקונים, לוחם חסון ומנוסה בדרגה 9 הוא בעל 9ק8 נק"פ: הוא התחיל עם 8 נקודות פגיעה, כאשר כל פעם שהוא עולה בדרגה הוא מטיל קובייה בת 8 פאות (נקראת ק8) ומקבל 1–8 נק"פ, אם נניח שבכל ההטלות קיבל את התוצאה המקסימלית יהיה לו נק"פ קבוע של 72; לעומת זאת, לקוסם מתחיל - המקדיש את כל מרצו ללימודי אמנות הנסתר והקסום ומזניח את גופו - בדרגה 1 יהיו רק 4 נק"פ. לכן, כמות נזק שתהרוג בקלות את הקוסם המתחיל (כגון מכת חרב ארוכה) רק תפצע את הלוחם החסון והמנוסה.
יוצרי מבוכים ודרקונים הסבירו את השימוש בשיטת הנק"פ המופשט על גבי נזק מציאותי בכך שהיא מאפשרת לדמויות להילחם בהרבה מפלצות, להיתקל בסכנות ומלכודות, לספוג נזק ובכל זאת להאריך ימים, בעוד שאם היו מתארים נזק על ידי קטיעות איברים ומומים תמידיים, מהר מאוד הדמויות (בייחוד אנשי הקרבות) היו הופכות לנכות והיו יוצאות מן המשחק עקב חוסר יכולת להילחם או לבצע פעולות הרפתקניות אחרות (טיפוס, ריצה וכו').
הקונספט של נקודות הפגיעה השפיע גם על משחקי המחשב והווידאו ועל משחקי הקלפים, שם הוא לעיתים נקרא "נזק", "מד בריאות", "מד חיים", "בריאות" או "פסילות". לדוגמה: במשחק הנסיך הפרסי, בו נסיך עם חרב מטפס במבוכים ונלחם בשומרים, שיקויים מסוימים מעלים את הנק"פ הקבוע של הנסיך, בעוד ששיקויים אחרים רק מרפאים אותו ומחזירים לו נק"פ משתנה שאבד. עיקרון הנק"פ קיים בכל משחקי התפקידים הממוחשבים ובפרט אלה המתבססים על מבוכים ודרקונים.
ז'ורז' לואנז'ה
ז'ורז' לוּאַנזֶ'ה (בעברית מתועתק השם לעיתים בצורה לואנז'ר; 29 באוגוסט 1910 – 28 בדצמבר 2018) היה לוחם מחתרת יהודי-צרפתי במלחמת העולם השנייה. על פעילותו זכה בשלל אותות הוקרה, בהם אביר לגיון הכבוד הצרפתי ומסדר הכבוד הגרמני.
ביוגרפיה
ז'ורז' לואנז'ה נולד בשנת 1910 בשטרסבורג, אז חלק מהקיסרות הגרמנית (כיום בצרפת), בן לסולומון לואנז'ה ולמינה ורצברג, יהודים אורתודוקסים. בזמן מלחמת העולם הראשונה גדל אצל דודתו, אמו לעתיד של מרסל מרסו. בשנת 1925 הצטרף לתנועת הנוער הציונית "התקווה", שם פגש את אשתו לעתיד פלורה הלנה רוזנצוויג. התבלט בפעילותו הספורטיבית.
לאחר סיום לימודיו בשנת 1929 עבד בחברת ספנות שפעלה בנהר הריין. בשנת 1932 החל ללמוד חינוך גופני, וב-1935 החל לעבוד כמורה בתחום זה. בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה קלט ילדים יהודים מגרמניה לנכס של משפחת רוטשילד.
בתחילת מלחמת העולם השנייה נלחם נגד גרמניה הנאצית, ובשנת 1940 נפל בשבי. בהמשך אותה שנה נמלט ממחנה השבויים והצטרף לרזיסטאנס.
באפריל 1943 הצטרף למפעל הסיוע לילדים אוז"ה (Œuvre de Secours aux Enfants), אשר לפי רישומי הארגון הציל חמשת אלפים ילדים יהודים שהוריהם נרצחו או נשלחו למחנות. לואנז'ה עצמו סייע להציל את חייהם של מאות ילדים יהודים בדרכים יצירתיות: במסווה של שיעור ספורט בשטח פתוח סמוך לגבול צרפת-ושווייץ, כאשר הכדור עף אל מעבר לגבול הילדים רצו אחריו ולא חזרו. עוד נהג לשלוח אותם לבית קברות בגבול צרפת-שווייץ, שם הלבישם במדי קברנים וציידם בסולם אשר שימש קברנים במלאכתם. בדרך זו הציל 350 ילדים. לפעילותו זו הוא צירף אליו את מרסל מרסו ,בן דודו.
במסגרת פעילותו בחר ילדים פגיעים במיוחד שנשלחו לבתים חדשים באזור נפת שבלה, או בקבוצות של 6 עד 10 ילדים לשווייץ. באוגוסט 1943, מספר פלוגות ההברחה הוגדל ממרכזי מגורי הפינוי בסן-ז'רווה ומז'ב. עד ספטמבר 1943 החזיק את הגבול באזור כוח איטלקי. עם כניעת איטליה לבעלות הברית הוא הוחלף בכוח גרמני, והמשימה הפכה לקשה יותר. ארגון פלוגות ההברחה לשווייץ הופקד בידי לואנז'ה. הברחת הילדים כמעט נעצרה לאחר מעצרים רצופים של אנשי הארגון החל מנובמבר 1943 ובמרץ 1944 התחדשה בקצב מואץ.
לאחר המלחמה סייע לעלייה של ניצולי השואה לארץ ישראל, ובין השאר מילא תפקיד חשוב בארגונה של אוניית המעפילים אקסודוס. שימש כמנהל חברת הבת הצרפתית של חברת הספנות הישראלית "צים" ועמד בראש איגוד המחתרת היהודית בצרפת (ARJF).
נפטר בפריז ב-28 בדצמבר 2018, בגיל 108.
ספריו
לואנז'ה כתב ספרים אחדים על תקופת מלחמת העולם השנייה:
משפחתו
ז'ורז' לואנז'ה נולד למשפחה שבה שבעה ילדים. נולדו לו שני בנים. בן דודו הוא הפנטומימאי מרסל מרסו, ובת אחותו היא הזמרת ירדנה ארזי.
ארתור מסואקו
ארתור מסואקו (בצרפתית: Arthur Masuaku; נולד ב-7 בנובמבר 1993) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המשחק בעמדת המגן השמאלי בבשיקטש ובנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
קריירה בינלאומית
מסואקו התחיל את הקריירה שלו בקבוצות הילדים של "ליל OM.S פייבס", לאנס ובגיל 15 הצטרף לואלנסיין. ב-10 באוגוסט 2013 מסואקו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד טולוז. ב-29 בינואר 2014 מסואקו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 נגד אולימפיק מרסיי.
ביולי מסואקו חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית. מסואקו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון נגד ניקי וולוס. שני מחזורים לאחר מכן, בישל שני שערים בניצחון 0–3 נגד OFI כרתים. שלושה ימים לאחר מכן, מסואקו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בניצחון 2–3 נגד אתלטיקו מדריד, בו גם כבש את שער הבכורה שלו.
ב-2 באוגוסט 2022 הושאל לבשיקטש לעונה אחת.
נבחרות
בצעירותו, מסואקו שיחק בנבחרות הנוער של צרפת. באוגוסט זומן לראשונה לסגל נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
ב-13 באוקטובר 2018 מסואקו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–2 ל. ב-15 ביוני 2019 מסואקו כבש את שערו הראשון בנבחרת בתיקו 1-1 נגד.
מרטין שקרטל
מרטין שקרטל (בסלובקית: Martin Škrtel; נולד ב-15 בדצמבר 1984 בהנדלובה) הוא כדורגלן סלובקי, המשחק בעמדת הבלם בספרטק טרנבה ולשעבר בנבחרת סלובקיה.
קריירה
שקרטל גדל ברז'טוצ'נו והחל לשחק כדורגל כבר בגיל 6, בדומה לאביו שהיה גם הוא כדורגלן. הוא החל דרכו בכדורגל בתפקידי הקיצוני השמאלי והחלוץ, אך בגיל 16, הוא הוסט לעמדת הבלם כאשר זומן לשחק בנבחרת הנוער של סלובקיה. הוא המשיך לשחק בתפקיד זה לאורך כל הקריירה שלו.
שקרטל החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון הכדורגל הסלובקי א.ס. טרנצ'ין בשנת 2001. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא סייע לה לסיים במקום החמישי בליגת העל הסלובקית. הוא סיים עמה במקום הזה, אחד פחות מהמקום שהוביל לגביע האינטרטוטו, גם בעונת. בסך הכול הוא שיחק 48 פעמים וכבש שמונה שערים במדי טרנצ'ין, בשלוש שנים בהן שיחק בקבוצה.
בינואר 2008 עבר שקרטל לליברפול האנגלית, תמורת 6.5 מיליון לירות שטרלינג. עד לסיום העונה הוא שותף על ידי המאמן רפאל בניטס ב-14 משחקי ליגה והפגין יכולת טובה, ואף נבחר לשחקן המצטיין בניצחון 0–1 על אברטון. בעונת הוא הפך לשחקן הרכב קבוע בליברפול, ועל אף פציעה בחודש אוקטובר שגרמה לו להיעדר למשך כחודשיים, הוא שיחק ב-21 משחקים וסייע לליברפול לסיים במקום השני בפרמייר ליג. בעונה שלאחר מכן, 2010/11, קבע שקרטל הישג יוצא דופן כאשר שותף בכל דקה ממשחקי הקבוצה בליגה, תוך שהוא כובש שני שערים. בעונתו האחרונה בקבוצה העפיל עם קבוצתו לגמר הליגה האירופית 2016. הוא לא שותף במשחק, אך ספג בו כרטיס צהוב בעקבות ויכוחים עם השופט לאחר שערה השלישי של סביליה.
ב-14 ביולי 2016 עזב את ליברפול אחרי שמונה שנים וחתם בפנרבחצ'ה. ב-9 באוגוסט 2019 חתם שקרטל באטאלנטה לעונה אחת. הוא התקשה להסתגל לסביבה החדשה ולשיטות האימונים ולאחר שלושה שבועות בוטל חוזהו בהסכמה הדדית בין הצדדים. למחרת השחרור חתם בקבוצת איסטנבול בשאקשהיר עמה זכה באליפות היסטורית, הראשונה בתולדותיה בסיום עונת 2019/2020.
ב-14 באוגוסט 2021 חזר שקרטל לאחר 17 שנה לסלובקיה וחתם בספרטק טרנבה. במאי 2022 עזר לקבוצתו לזכות בגביע סלובקי שביעי וראשון מזה 24 שנים.
נבחרת לאומית
בצעירותו שיחק שקרטל בנבחרות הנערים והנוער של סלובקיה. הוא שיחק לראשונה בנבחרת הלאומית של סלובקיה בשנת 2004. הוא נחשב לאחד מהשחקנים המצטיינים בנבחרת כיום.
במשחקי המוקדמות למונדיאל 2006 שקרטל לרוב לא נכלל בסגל הנבחרת, אך פתח בהרכב במשחק האחרון של המוקדמות מול נבחרת רוסיה, שבעקבותיו השיגה סלובקיה מקום בפלייאוף על ההעפלה לגביע העולם. הוא פתח בהרכב גם בשני משחקי הפלייאוף מול נבחרת ספרד, ולא מנע את הדחתה של נבחרתו.
שקרטל הפך לשחקן קבוע בנבחרת סלובקיה במהלך מוקדמות יורו 2008. על אף ששיחק בתפקידי הגנה, הוא היה סגן מלך השערים של נבחרתו בקמפיין, במשותף עם מארק צ'ך, לאחר שכבש שלושה שערים. אף על פי כן, הוא לא הצליח לעזור לנבחרתו להעפיל ליורו. במוקדמות מונדיאל 2010, לעומת זאת, כבש שקרטל שער אחד בשישה משחקים, וסייע לסלובקיה להעפיל למונדיאל לראשונה בתולדותיה.
בר יוחאי (יישוב)
בַּר יוֹחַאי הוא יישוב קהילתי דתי לאומי השוכן באזור הצפון ליד הר מירון ושייך למועצה אזורית מרום הגליל ולארגון המושבים של הפועל המזרחי. היישוב נקרא על שמו של רבי שמעון בר יוחאי, הקבור לפי המסורת בהר מירון הסמוך ליישוב.
היסטוריה
היישוב מונה, נכון לשנת 2015, כ-1,000 תושבים – מבוגרים וילדים.
היישוב ממוקם בבקעת איילה הסמוכה להר מירון, וגובל ביער ביריה שמזרחית לו. הגובה הממוצע ביישוב הוא כ-720 מטר מעל פני הים. הנוף הנשקף מבתי התושבים הוא הנוף של הרי הגליל העליון. בשל הגובה הרב היישוב מושלג לעיתים בחורף. היישוב נכון לשנת 2022 מתפתח מיום ליום וכעת עם עוד שתי שכונות חדשות, גדולות ומפותחות ועם גנים חדשים ועוד גן מוזיקלי לילדים עם בעיית קשב.
סייפה טיבה
סייפה טיבה (באנגלית: Saipa Tiba) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב האיראנית SAIPA (שם מלא: "Saipa Motor Corporation"), אשר מיוצרת משנת 2009
בלון
בלון הוא כלי העשוי בדרך כלל מגומי ומשמש לקישוט, למשחק, לפרסום אירועים מיוחדים ולמטרות אחרות. בלונים נמכרים במגוון גדלים, צורות וצבעים, ואף בדמותן של חיות, מותגים ושל גיבורי ילדים.
שימושים
בלונים משמשים בעיקר כקישוט בימי הולדת ואירועים חגיגיים אחרים. ניתן לקשור מספר בלונים יחד בעזרת הפיות שלהם, לשזור אותם על חוטים למחרוזת בלונים הנתלית על קירות או מעל ראשי החוגגים ואף לעצב בעזרתם מבנים כגון חופה בחתונה.
בדרך כלל ממולא הבלון באוויר המוכנס לתוכו בנשיפה בפה או בעזרת משאבה. אפשר גם למלא בלונים בגז הליום כדי שירחפו באוויר.
בלון מים מכיל מים ומשמש בדרך כלל בקרבות מים, או כאמצעי למתיחות ותעלולים.
אמנות בלונים היא פעולת קיפול, סיבוב ועיצוב בלונים ארוכים לצורות מגוונות, לרוב של חיות. לעיתים נעשה שימוש בבלונים עגולים ובצורות שונות כמו לבבות ופרחים כדי לשפר את היצירה. היצירה יכולה להכיל בתוכה בלון אחד מעוצב בדרכים שונות או מספר בלונים יחדיו ליצירת צורות גדולות ומורכבות יותר.
הפרחת בלונים מלווה אירועים וחגיגות, בין השאר טקסים ומסעות בחירות.
בלונים משמשים גם לפרסום. בינואר 2007 נחתו בלבנון בלוני פרסום של עיתון העיר, והטלוויזיה של חזבאללה טענה שהם מכילים גז רעיל.
ייצור
הבלונים מיוצרים בדרך כלל משרף ההוואה הברזילאית - לטקס. בתהליך הייצור, מוסיפים ללטקס חומרים מייצבים, שמנים, מים ופיגמנטים המקנים לבלונים את צבעם. לאחר מכן התערובת מועברת למכל פתוח שבו תבניות מיוחדות נטבלות בתערובת ומקנות לבלון את צורתו הסופית. לפני הטבילה בלטקס התבניות מצופות בחומר מעבה הגורם ללטקס להצמד לתבנית. החומר מורכב מחנקת סידן וממס על בסיס מים או כוהל. כדי ליצור בלון איכותי עובי דופן הבלון צריך להיות שווה בכל חלקיו. על מנת להבטיח זאת, הבלון משנה את כיוון ראשו כמה פעמים ומסתובב על צירו כדי לשמור על אחידות עובי הדופן.
סימון הבלון
לכל בלון ארוך יש סימון שמגדיר את גודלו ואת החברה שמייצרת אותו. הסימון מורכב מאות ומספר, לדוגמה: "260Q" - הספרה הראשונה היא הקוטר של הבלון באינצ'ים כאשר הבלון מנופח, בדוגמה שלעיל קוטר הבלון הוא שני אינצ'ים (בערך 5 ס"מ). שתי הספרות הבאות מייצגות את אורך הבלון באינצ'ים כאשר הבלון מנופח לכל אורכו, בדוגמה אורך הבלון הוא 60 אינצ'ים (בערך 152.4 ס"מ). האות שבאה אחרי הספרות היא האות הראשונה בשם החברה שייצרה את הבלון, בדוגמה האות Q מתייחסת לחברת Qualatex.
סימון חבילת בלונים
בתחילתו של כל סימון מופיע סימון סוג הבלון. בדוגמה שלעיל אחרי הסימון מופיע סוג החבילה והצבעים בה, במקרה שלעיל מופיע הכיתוב tradtional asst ה- traditional (מסורתי) מעיד שהצבעים בחבילה הם הצבעים הרגילים וה-asst. הוא קיצור של המילה assortment (אוסף), משמע, החבילה היא אוסף של הצבעים הרגילים. בסוף הסימון מופיע כיתוב המעיד על כמות הבלונים בחבילה - 100ct, ה-ct הוא קיצור המילה count (ספירה) והמספר לפניו הוא מספר הבלונים בחבילה. הסימון בדרך כלל מופיע על ריבוע לבן בחבילה.
גדלים נפוצים
הגדלים של הבלונים הארוכים (הנקראים גם בלוני צורות) מסומנים בספרות, כאשר הספרה הראשונה היא הרוחב של הבלון באינצ'ים, ואילו שתי הספרות האחרונות מתארות את האורך של הבלון באינצ'ים (כל המידות מתייחסות למצב שבו הבלון מנופח עד הסוף): גם בלונים עגולים נמדדים באינצ'ים, ומשם גם מגיע השם שלהם. למשל, בלון עגול בגודל של חמישה אינץ' יקרא "בלון חמישה אינץ'".
היסטוריה
כבר בתרבויות הפרהקולומביאניות באמריקה ובתרבות הסינית העתיקה אנו רואים סוג עתיק של בלון שעשוי מעור וממולא באוויר. בלון זה היה דומה יותר לכדור כיוון שלא היה לו חוט. הציוויליזציות האלו: יפן, סין ותרבויות אמריקה הקדומות היו הראשונות להמציא ולפתח את הבלון. יותר מאוחר הומצא בלון הגומי הראשון שנקרא הבלון של פאי וב-1709 הוצג לראשונה לחצר המלכות הפורטוגזית. בלוני הגומי המודרניים הראשונים שבתיעוד הוכנו על ידי מייקל פאראדיי בשנת 1824. הוא השתמש בהם בכדי להכיל גזים לצורך ניסויים, במיוחד מימן. ב-1847 הומצא בלונדון על ידי ג'י. ג'יי. אינגרם בלון שרף הגומי המודרני (לטקס). ייצורם ההמוני של הבלונים החל ב-1930.
הפרחת בלונים
כשהבלון המופרח לאוויר מתפוצץ הפלסטיק ממנו עשוי הבלון גורם לזיהום סביבתי ולפגיעה קטלנית בחיות הבר. הבלונים המטפסים מעלה והמשייטים באטמוספירה, מגיעים לעיתים לגובה של 5 ק"מ ויותר. לחץ האוויר והטמפרטורה לרוב מפוצצים את הבלון לרסיסי פלסטיק. רסיסים אלו חוזרים אל הקרקע או אל קרקעית הים.
רסיסי גומי אלו מהווים כמות אדירה של אשפה פלסטית שאינה מתכלה. מלבד הפגיעה בנוף, מדובר בהשלכות קריטיות על חיות הבר: בעלי חיים רבים אוכלים את פיסות הפלסטיק בשוגג. כך למשל צבי הים, הסבורים שמדובר במזונות אותם הם רגילים לצרוך – פלנקטון ומדוזות. פסולת זו גורמת פעמים רבות לסתימת מערכת העיכול, לנמקים, לפציעות פנימיות ועוד.
בישראל, נמצא כי בחמש נתיחות לאחר המוות של צבי ים שעשה המרכז להצלת צבי ים של רשות הטבע והגנים, סיבת המוות הייתה פסולת פלסטיק מעין זו. מדובר בפרטים ממין צב ים גלדי – מין המצוי בסכנת הכחדה קריטית עולמית.
פסולת פלסטיק וחלקי בלונים נמצאו גם במערכות העיכול של דגים שונים, כרישים, דולפינים, לווייתנים ועופות מים רבים, שמצאו את מותם בייסורים קשים.
במאה ה-21, עם התגברות המודעות לנזקים הסביבתיים של הפרחת הבלונים, כמה מהיצרניות הבלונים הבולטות החלו להמליץ להימנע מהפרחת בלונים, ולהעדיף קשירתם של בלונים באמצעות משקולות שימנעו מהבלון לרחף אל על. המלצות אלו אומצו גם על ידי חלק מאנשי התעשייה שעובדים עם בלונים לעיצוב או לבידור.
הרכב הבלון
באופן מסורתי בלונים היו בדרך כלל מיוצרים מפלסטיק. עם העלייה במודעות העולמית לשמירה על הסביבה, החלו חלק מחברות הבלונים לייצר בלונים מתכלים לחלוטין, שעשויים מ-100% עץ גומי טבעי ומתכלה, וללא תוספות של חומרים נלווים משלימים. תהליכי הייצור של בלונים אלו שומרים על מצבו הטבעי של החומר באופן שיאפשר לו להתכלות במהירות יחסית. חלק מהחברות מתחייבות להשתמש רק בעצי גומי הממוקמים במטעים שקיבלו את תו התקן של ארגון ברית יערות הגשם, שנציגיו מבצעים בדיקות קבועות במטעים על מנת לוודא שהחקלאים עומדים במספר קריטריונים, לפיהם נשמר המגוון הביולוגי באזור, ואין ניצול של עובדים או משאבי טבע לצורך הפקת חומר הגלם.
בתחילת המאה ה-21 נושא מיחזור הבלונים או ניצולם כחומר גלם למטרות נוספות היו ראשוניים מאוד, אולם נכון לשנת 2020 כבר פיתחו חלק מיצרניות הבלונים שיטות המאפשרות סילוק של פסולת בלונים בצורה אפקטיבית, וחלק מהיצרניות משתמשות בבלונים ממוחזרים כדי לייצר מוצרים נוספים, דוגמת צעצועים לחיות מחמד.
מתקפת הטיטאנים
מתקפת הטיטאנים (באנגלית: Attack on Titan, ביפנית: 進撃の巨人; תעתיק: שִינְגֶקִי נוֹ קיוֹגִ'ין) היא סדרת מנגה ואנימה יפנית שנכתבה על ידי האג'ימה איסיאמה (Hajime Isayama). הסדרה עוקבת אחר ארן יגר, ושני חברי הילדות שלו, מיקאסה וארמין, שגרים בעולם אפוקליפטי מוקף בטיטאנים, יצורים מסתוריים טורפי אדם.
ב-14 ביולי 2015 יצא סרט הוליוודי המבוסס על הסדרה, אורכו כשעה וחצי.
הפרק הראשון של העונה הראשונה של האנימה יצא באפריל 2013. העונה הרביעית והאחרונה של האנימה החלה ב-7 בדצמבר 2020 - והיא מחולקת ל-3 חלקים. החלק השלישי והאחרון ישודר בשני חצאים; המחצית הראשונה עלתה לאקרנים במרץ 2023 והמחצית השנייה והאחרונה תעלה בסתיו 2023.
רקע העלילה
עלילת הסדרה מתחילה בשנת 845. אחרי כמאה שנים להופעתם המסתורית הראשונה של הטיטאנים, בהם חיים בני האדם בבטחה מוקפים בחומות גבוהות בגובה של 50 מטרים, מוגנים מפני הטיטאנים, המגיעים לכל היותר לגובה של 15 מטרים, הופיע לפתע טיטאן ענק בגובה של 60 מטרים ופורץ את השער למחוז שיגאנשינה הצמוד לחומה החיצונית - חומת מריה. ברגע שהטיטאן יצר פתח בשער המחוז, הטיטאנים הטהורים הרגילים שהקיפו בהמוניהם את השער פרצו פנימה והחלו לטרוף את בני האדם. הניצולים ניסו לסגת אל פנים חומת מריה, אולם במהלך סגירת השער לחומה הופיע לפתע טיטאן משוריין שרץ לעבר השער ושבר אותו ובכך פרץ לחלוטין פתח בחומת מאריה ולשטחם של בני האדם. האנשים הנותרים נאלצו לסגת אל החומה הפנימית יותר - חומת רוז, הנמצאת במרחק של כ-100 קילומטרים מחומת מאריה. בשל כך שבני האדם איבדו אדמות רבות עם פריצת חומת מאריה, משאביהם פחתו באופן משמעותי ולא יכלו להספיק לכלכל את כלל האנשים. לכן החליט המלך לשלוח את הניצולים להילחם ולכבוש חזרה את האדמות שנכבשו מהם, מתוך מטרה לדלל את כמותם ובכך להציל את שאר בני האדם שבחומות הפנימיות. מאה אנשים בלבד שרדו את הקרבות שנחלו כישלון, כצפוי.