cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פסח שנער
תקורת הלאומנות הערבית באפריקה הצפונית המערבית
זהו שם עבודת הדוקטורט של פסח שנער שעסקה בתנועה הלאומית הערבית בצפון אפריקה המוסלמית. הלאומנות במגרב התפתחה מתוך מגמה דתית רפורמית, ותנועה זו נקראה בראשית המאה ה-18 "סלפיה". תפישתם הייתה כי כל דת מתקלקלת בראשיתה, ויש צורך לתקן, והם התכוונו לתת דוגמה לאסלאם תקין, טהור וצודק. בלועזית הם כונו "רפורמיסטים". התנועה הרפורמית נוסדה בידי ג'מאל א-דין אל-אפגאני ועורר תנועות דומות בארצות שונות כמו איראן, טורקיה ועוד. אפגני שהה במצרים שם גייס את מוחמד עבדו, שהיה שר החינוך וראש אוניברסיטת אל-אזהר, וביקש לתקן את האסלאם מהצד החינוכי ולא הפוליטי. מוחמד עבדו היה האדם החשוב ביותר בתנועה הסלפית הזו ואת מקומו ירש מוחמד רשיד רידא שהוציא לאור כתב עת חדש בשם אל-מנאר, המגדלור בעברית. שניהם הוציאו יחדיו פירוש חדש לקוראן ברוח הסלפית, שביחד עם אל-מנאר היו אבני היסוד לתנועה שהשפעתה הגיעה לאינדונזיה במזרח ולאפריקה במערב. בקונסטנטין שבאלג'יריה קם מנהיג בשם עבד אל חמיד אבן באדיז, וקיבל את השכלתו באוניברסיטת אלזיתונה שבתוניס. הוא היה בורגני והקים תנועה שחבריה הם אנשי ממשלה ואנשי רוח והקנה לה גוון פוליטי, שם התנועה היה שיהאב, שפירושו כוכב שביט. אבן באדיז ייסד ב-1925 עיתון בשם אל מנקתד, בעברית המבקר. הצרפתים אסרו על קיום התנועה כשנה מיום היווסדה משום אופייה הפוליטי. התנועה היוותה במה לכל מנהיגי התנועה בצפון אפריקה. ב-1935 זימן אבן באדיז קונגרס פן-מוסלמי באלג'יריה, מדינה שנהייתה מוקד התנועה הלאומית הצפון אפריקאית. אבן באדיז נפטר בשנת 1940 ואת מקומו ירש אברהימי. הדוקטורט מגיע עד למרד הגדול כנגד הצרפתים בשנת 1954, שארך שמונה שנים ובסיומו הסכים שארל דה גול להעניק לאלג'יריה עצמאות במרץ 1962.
האסלאם המודרני במאגרב
ספר זה Modern Islam in the Maghrib ("האסלאם המודרני במגרב") הוא קובץ מאמרים פרי עטו של פסח שנער. שלושה מאמרים בצרפתית עוסקים ביהודי המאגרב ואילו 13 באנגלית עוסקים בנושאים מוסלמיים של מוסלמי צפון אפריקה. מאמר אחד
חוקר את חגיגות חג המולד של הנביא, שהיה חידוש באסלאם, כי יום הולדתו, להבדיל מזה של ישו, לא נחוג באסלאם, עד שהחלו בדבר במאה ה-12 בעיר אירביל. מאמר אחר
עוסק בשניים מהחשובים שבמנהיגי האסלאם. האחד עבד אל קאדר מוחיה אלדין במאגרב באלג'יריה שהקים תנועה בתגובה לכיבוש הצרפתי. השני הוא המרוקאי הריפי עבד אל קרים, שהנהיג את התנועה הלאומית המוסלמית בצפון מרוקו. מנהיגים אלו נבדלים מאוד באופיים ובמגמתם הפוליטית. עבד אל קאדר רצה להקים באלג'יריה מדינה לפי דוגמת המדינה שהקים מוחמד במדינה ואילו עבד אל קרים היה בעל מגמה פרקטית יותר ופוליטית מובהקת. הוא ביקש להקים רפובליקה (ג'ומהוריה בערבית) מוסלמית, אבל מודרנית.
ביבליוגרפיה נבחרת ומוערת של האסלאם המאגרבי בן ימינו
ספרו של פסח שנער Essai de bibliographie selective et annottee sur L'Islam Magherbin Contemporain: Maroc, Algerie, Tunisie, Libye (1830-1978) הוא סקירה ביבליוגרפית של 2005 ספרים או מאמרים העוסקים באסלאם המאגרבי. הוא הסקירה המקיפה ביותר בנושא. זהו הספר הראשון הסוקר לא רק ספרים העוסקים בחקר המאגרב, כי אם גם מאמרים. לכל מאמר או ספר מצוין נושאו ומובאת ביקורת על תוכנו.
מבוא לתולדות הספרות הערבית הקלאסית
זהו כרך מבוא כללי לספרות הערבית הקלאסית המיועד לסטודנט. הספר עוסק בשפה הערבית, התהוותה, ראשיתה, הפצתה, חלקה בתרבות הערבית וחלקה בתרבות האסלאם. הספר פורש בפני הקורא את המושגים שהיו מקובלים בחברה הבדווית, מה היו ערכיה, מה הייתה ההיסטוריה שלה מבחינת היחסים הבין שבטיים, כיצד נלחמו ועשו שלום, הדינים התרבותיים שלהם, נקמת הדם שלהם, סדרי קבורה, אמונותיהם באלים ועוד מה שנדרש להקים חברה כזו.
ספר יובל לכבודו
in honour of Pessah Shinar), Jerusalem: Hebrew University of Jerusalem, 1995 הכרך כולל מאמרים מאת בכירי החוקרים בתחום האסלאם, הערבית והמאגרב: עמיקם אלעד, גרט בוס, יהושע בלאו, סולימאן בשיר, מרים הקסטר, נחמיה לבציון, אריה לוין, אהרון ליש, חווה לצרוס-יפה, מיכאל לקר, משה פיאמנטה, יהושע פרנקל, מרים רוזן-איילון ופרנץ רוזנטל. את הכרך פותח מאמר הקדמה מאת דוד איילון הסוקר את פועלו של שנער ואת תרומתו למחקר האקדמי.
בוביסוקס!
בוביסוקס! (באנגלית: Bobbysocks!) הוא צמד פופ נורווגי הכולל את האנה קרוג הנורווגית ואליזבת אנדריאסן השוודית-נורווגית. הצמד זכה באירוויזיון 1985 עם השיר "La det swinge" ("תן לזה להתנדנד").
היסטוריה
הצמד הוקם בשנת 1983. קרוג ואנדריאסן השתתפו בעבר באירוויזיון. קרוג הופיעה שלוש פעמים, ובכולן ייצגה את נורווגיה: בשנת 1971 לבדה, בשנת 1985 עם הצמד וכחלק מ- "Just 4 Fun" בשנת 1991. אנדריאסן ייצגה את שוודיה עם קיקי דניאלסון כחלק מלהקת "הצ'יפס" ב-1982 ואחרי הזכייה בשנת 1985, החליטה אנדריאסן להתאחד עם ג'ן וורנר דניאלסן ב-1994 ולשיר סולו בתחרות האירוויזיון לשנת 1996. על פי ספרו של ג'ון קנדי או'קונור, האירוויזיון - ההיסטוריה הרשמית, אנדריאסן היא אחת מחמשת האומנים שהופיעו בתחרות ארבע פעמים, והיא גם אחת מארבעת האמנים היחידים שסיימו במקום הראשון והשני באירוויזיון (אירוויזיון 1985 ו-1996).
שירם הראשון של הצמד היה "אני לא רוצה לשבור את ליבי" בשנת 1984. הרעיון שמאחורי שיריהם של הצמד היה לקחת שירים משנות ה-50 בסגנון הסווינג, ולהוסיף להם פאן "מודרני" של שנות השמונים. רעיון זה הושם במלואו על תקליט הפטיפון הראשון שלהם, אשר היה מורכב מאוסף של קאברים ושירים חדשים.
הצמד תכנן שהסינגל הבא שלהם ייקרא "רדיו", אך התוכניות השתנו כאשר הצמד זכה בתחרות האירוויזיון. "La det swinge" טיפס למקום הראשון במצעד השירים בנורווגיה, וכמו כן גם בבלגיה. שיר זה היה באחד מעשרה המקומות הראשונים בשוודיה ובאירלנד, ובטופ 20 של הולנד ואוסטריה. הוא נכנס למצעד הסינגלים הבריטי ב-25 במאי 1985, והגיע למקום ה-44; השיר נשאר במקום זה למשך ארבעה שבועות. היא הוחדרה גם למדינות כמו גרמניה, יפן ואוסטרליה.
בשנת 1985, הודות לניצחונם בתחרות האירוויזיון, הצמד זכו בפרס פר גינט, אשר הוענק על ידי ה-סטורטינג, הפרלמנט הנורווגי.
נוסף על כך, בעקבות ניצחונם באירוויזיון, הצמד שיחררו מחדש תקליט פטיפון עם השיר "La det swinge" בתוכו. תקליט זה הגיע למעמד הזהב. האלבום הבא שלהם, "Waiting for the Morning" (מחכה לבוקר), יצא באפריל 1986. אלבום זה נושא את שמו של סינגל נוסף שלהם, בעל אותו השם. גם הסינגל וגם האלבום הגיעו להצלחה ענקית בנורווגיה בכך שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים הנורווגי ובמצעד האלבומים. האלבום "Walkin' on Air" (הולכים על האוויר) הוקלט בלוס אנג'לס בשנת 1987 והופק על ידי ביל מקסוול. אלבום זה הגיע למעמד זהב במשך ארבעה ימים והפך להיות התקליט השלישי והאחרון של הצמד. ממש לפני ששוחרר האלבום "If I Fall" (אם אפול), הסינגל במקום הראשון בנורווגיה, הצמד החליט לבצע מעשה "משוגע בצורה עדינה" ובצעו קאבר ל"Swing it, magister'n", שיר משנת 1940 שהושר במקור על ידי הזמרת השוודית והשחקנית אליס באבס. השיר שוחרר כסינגל בקיץ של 1987.
בשנת 1988, הצמד התפרק לאחר 4 שנים מוצלחות, אך עדיין קרוג ואנדריאסן המשיכו להופיע פעם אחר פעם על הבמה בנורווגיה. הן הופיעו יחדיו בשיר היובל באירוויזיון בקופנהגן, דנמרק, באוקטובר 2005.
במהלך מאי 2010, הצמד ביצעו קאמבק קצר בו חגגו 25 שנים מאז זכייתם באירוויזיון בשנת 1985, בו השיקו אלבום לקט הנקרא "Let It Swing - The Best Of Bobbysocks!" ("תן לזה להתנדנד - המיטב של Bobbysocks") אשר כלל 2 שירים חדשים שהוקלטו, אשר השיגו את המקום ה-13 במצעד האלבומים הנורווגי. השגת מקום זה סייעה ל"ייבוא מעריצים" לא רק בנורווגיה, אלא גם במדינות שונות ברחבי העולם.
Rubber Soul
Rubber Soul (בתרגום: "נשמת גומי", משחק מילים עם rubber sole, סוליית גומי) הוא אלבום האולפן השישי של להקת הביטלס. האלבום יצא לאור בדצמבר 1965. הוא הופק בידי ג'ורג' מרטין, והוקלט בארבעה חודשים בלבד, כדי להספיק לשווקו בחג המולד. האלבום מהווה את אחת מנקודות המפנה של הלהקה ממוזיקת רוק אנד רול למוזיקת רוק אומנותית, והראשון של הלהקה שמשלב סגנון פולק רוק. האלבום הוא האחרון שהביטלס הופיעו עם שיריו, עד להופעה הסופית על גג משרדי חברתם “Apple Corps”, והוא היה הישג אמנותי חשוב ביותר ללהקה, והפך להצלחה שיווקית. ב־2003 דורג האלבום במקום החמישי ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים במגזין רולינג סטון.
סגנון
סיבה נוספת לסגנונו של האלבום הייתה נכונותם של הביטלס להוציא שירים שלא בהכרח יתאימו להופעה חיה. הואיל וכך רק שני שירים מתוך האלבום, Nowhere Man ו־If I Needed Someone, בוצעו בהופעות של הלהקה. If I Needed Someone היה השיר הראשון והיחיד של ג'ורג' האריסון שביצעה הלהקה בהופעות.
תכנים
שם האלבום הוא משחק מילים: הוא נשמע כמו הצירוף rubber sole, שפירושו באנגלית הוא "סוליית גומי". פול מקרטני הסביר כי קיבל את הרעיון לשם כשקרא על נגן בלוז אמריקאי שאמר כי הרולינג סטונז וסולנם מיק ג'אגר טובים, אבל כינה את המוזיקה שלהם סול (מוזיקת נשמה) מפלסטיק. באחת ההקלטות של השיר I'm Down ביוני 1965 נשמע מקרטני, אחרי שסיים לשיר, אומר את המשפט "Plastic soul, man, plastic soul". שם האלבום אינו נזכר בשירים הכלולים בו, ובפעם הראשונה שמה של הלהקה לא נכתב על צידה הקדמי של העטיפה.
עד אלבום זה נכתבו שירי הלהקה במסורת הרוק אנד רול הקלאסי, והיו בדרך כלל שירי אהבה פשוטים. באלבום זה הופיעו לראשונה שירים על מערכות יחסים מורכבות יותר מאשר "בחור פוגש בחורה", החל בבלדה Norwegian Wood, המספרת על פגישה לילית עם בחורה מוזרה, וכלה בשיר Girl, המספר על אהבה לבחורה הגורמת לבחור רק נזק וכאב. נוסף לכך האלבום מכיל לראשונה שיר פסיכדלי פילוסופי – Nowhere Man.
ביקורת
Rubber Soul זכה להצלחה מסחרית. האלבום שהה במשך 42 שבועות במצעד הלהיטים הבריטי למִן 11 בדצמבר 1965, ובחג המולד הוא החליף את !Help, אלבומה הקודם של הלהקה, בראש טבלאות הלהיטים, עמדה שבה החזיק במשך שמונה שבועות. באלבום היה גלום זינוק אומנותי משמעותי של הלהקה, ולעיתים קרובות מציינים אותו מבקרים – כשם שעשו חברי הלהקה – כנקודה שבה סאונד המרזיביט שאפיין את הביטלס בתחילת דרכם החל להשתנות לסאונד הפופ/רוק המתוחכם שאפיין את הלהקה בהמשך דרכה. עם זאת, בקרב המעריצים התעורר חשש כבד לכיוונה המוזיקלי הלהקה בגלל שונותו של האלבום. זמן מה לאחר צאתו של Rubber Soul, אמר ג'ון לנון שזה היה האלבום הראשון של הביטלס שתוך כדי הקלטתו שלו הייתה ללהקה שליטה אמנותית מוחלטת, וגם מספיק זמן אולפן כדי לפתח ולשכלל סגנונות סאונד חדשים.
וילפריד מלרס מצביע על כך שהעובדה שבעיצומם של ימי ההופעות האינטנסיביות ותופעות הביטלמניה המטרידות הצליחו חברי הביטלס לא רק לשרוד, אלא אף לבצע קפיצת מדרגה אמנותית של ממש – מצביעה על הכישרון האדיר, בעיקר של לנון ומקרטני, ועל האופי החזק של הלהקה בשלב זה. מנגד, התקופה גם סייעה לביטלס להגיע להישגם פורץ הדרך. הניסיון ואהבת הקהל בהופעות והלגיטימציה הממסדית הקנו לחברי הלהקה ולמנהליה את הביטחון הדרוש למהלך ניסיוני.
Rubber Soul מצוין לעיתים קרובות כאחד האלבומים הגדולים ביותר בהיסטוריה של מוזיקת הרוק. בשנת 1988 דירגו אותו קוראי המגזין Q במקום ה־40 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של כל הזמנים, וב־2000 הציב אותו המגזין במקום השני ברשימת 100 האלבומים הבריטיים הגדולים ביותר אי פעם. בשנת 2001 דירג אותו הערוץ VH1 במקום השישי ברשימה דומה. ב־2003 דורג האלבום במקום החמישי ברשימת 500 האלבומים הגדולים ביותר של כל הזמנים של המגזין רולינג סטון, וב־2006 בחר בו המגזין Time כאחד ממאה האלבומים הבריטיים הטובים ביותר של כל הזמנים.
רשימת רצועות (האלבום הבריטי)
את כל השירים כתבו ג'ון לנון ופול מקרטני, אלא אם כן צוין אחרת.
משתתפים
מוזיקאים נוספים והפקה
השפעות תרבותיות
השיר Norwegian Wood נתן את ההשראה לספר הפופולרי יער נורווגי מאת הרוקי מורקמי, אך התרגום שגוי, שכן הביטלס התכוונו לעץ נורווגי (כלומר wood במשמעות של חומר גלם). האלבום Rubber Soul דרבן את בריאן וילסון, מנהיג הביץ' בויז, ליצור את האלבום Pet Sounds. וילסון העיד כמה פעמים שרצה ליצור משהו יותר טוב מ־Rubber Soul.
Bing Maps
תכונה ייחודית שיש בתוכנה בהשוואה לשירותי מיפוי מקוונים אחרים כמו גוגל מפות ו-Yahoo Maps היא היכולת להביט בתצלומי אוויר שנלקחו מזוויות שונות מ"מעוף הציפור" (Bird's eye view), אף על פי שתכונה זו זמינה לרוב רק באזורים עירוניים. נכון ל אפריל 2018, השירות עדיין לא זמין בעברית.
חוד עקב
חוד עקב הוא הר משאר שנמצא במצוק הצינים. צורת ההר חרוטית, וגובהו הוא כ-576 מטרים מעל פני הים. ההר הוא חלק מרמת עבדת.
ההר קיבל את שמו מנחל עקב ומעין עקב הסמוכים, מקור השם במילה הערבית כּעבּ (كَعْب).
מראש ההר ישנה תצפית רחבה, על נחל עקב, רמת בוקר ובקעת צין. העלייה אל ההר בצדו הצפוני דרך שביל ישראל תלולה ביותר, וכוללת טיפוס בעזרת יתדות ברזל.
Microsoft Security Essentials
Microsoft Security Essentials (שם קוד: Morro) היא תוכנת אנטי-וירוס חינמית שפותחה על ידי חברת מיקרוסופט והושקה ב-2009. התוכנה נועדה להגן נגד וירוסים, רוגלה, Rootkit, תולעים וסוסים טרויאנים, ורצה על מערכות ההפעלה Windows XP (התמיכה ב-Windows XP נפסקה באפריל 2014 ומאז אין עדכונים לגרסה זו), Vista ו-Windows 7.
פיתוח התוכנה התבצע החל בסוף 2008 במרכז המחקר ופיתוח של מיקרוסופט בישראל על ידי צוות בראשות אריאל כץ ועשרות מפתחים נוספים. התהליך והקצאת המשאבים לוו על ידי ריי אוזי, ארכיטקט התוכנה הראשי של החברה.
במבחני שנת 2018 של AV-Comparatives קיבלה התוכנה ציונים ממוצעים, ובתחום הספציפי של זיהויים שגויים (הכרזה על קובץ נקי כנגוע) ציון נמוך.
היסטוריה
כמו בתחומים אחרים (בהם דפדפן, איחוי דיסקים, שירותים הכלולים בחבילת Windows Live) הצטרפה חברת מיקרוסופט לנושא האנטי-וירוס הרבה אחרי שגופים אחרים כבר פעלו בתחום. התוכנה הראשונה שהוציאה מיקרוסופט הייתה Windows Live OneCare שיצאה לשוק ב-31 במרץ 2006, בחבילת Windows Live שהציעה מיקרוסופט. השירותים שהתוכנה הציעה למשתמש הביתי היו: סריקות אנטי-וירוס סדירות, פיקוח קבוע של חומת אש, הגנה מסוימת מפני תוכנות ריגול, גיבוי ושחזור של קבצים, מנגנון עדכון.
עבור השימוש בתוכנה מעבר ל-30 או 90 ימי ניסיון (תלוי בסוג ההרשאה) נדרש תשלום. התוכנה לא הצליחה להשיג נתח משמעותי בשוק תוכנות האנטי-וירוס והועלו נגדה טענות אמינות.
בנוסף הוציאה מיקרוסופט ב-24 באוקטובר 2006 תוכנת אנטי רוגלה חינמית בשם Windows Defender, המסייעת להגן על המחשב מפני חלונות קופצים ותוכנות ריגול.
התוכנה
בפורומים העוסקים בנושא, כולל קבוצות הדיון של מיקרוסופט עצמה, נמסר על תלונות של מספר משתמשים על תקלות שונות שנגרמו כתוצאה מהתקנת התוכנה. אחת התלונות החוזרות היא שהתקנה אחרי הורדה מ-Windows Update לא שואלת האם כבר מותקן אנטי-וירוס במחשב ואחרי ההתקנה נוצר קונפליקט בין האנטי וירוס הישן לזה של מיקרוסופט, זאת בניגוד להמלצת מיקרוסופט להסיר את האנטי וירוס הקיים לפני התקנת התוכנה.
הפצה
ביולי 2009 הושקה גרסת בטא של התוכנה בארצות הברית, סין, ישראל וברזיל, וכל 75,000 ההורדות שהקצבו לגרסה זאת אזלו תוך כיממה.
ב-28 בספטמבר 2009 הודיעה מיקרוסופט כי ניתן להוריד את התוכנה בחינם (אחרי תהליך אימות חוקיות (genuine) של מערכת ההפעלה)
מיקרוסופט הודיעה שעל אף שהתוכנה חינמית היא לא תשלב אותה במערכת ההפעלה חלונות 7 שיצאה באוקטובר 2009. כמו כן הודיעה החברה שהתוכנה לא נועדה להתחרות בחברות הגדולות בתחום, אלא להוות, עבור המשתמש הביתי הרגיל, העושה שימוש בתוכנת חלונות, תחליף מוצלח לתוכנות האנטי וירוס החינמיות, כדוגמת avg antivir, avast! antivirus.
ניקולאי אוזרוב
ניקולאי אוזרוב (ברוסית: Никола́й Никола́евич О́зеров; 11 בדצמבר 1922, מוסקבה - 2 ביוני 1997, מוסקבה) היה ספורטאי, שחקן ושדרן ספורט סובייטי. במשך עשרות שנים הוא היה הפרשן הראשי של הטלוויזיה הסובייטית. על פעילות זו הוא זכה לפופולריות כלל ארצית.
ניקולאי אוזרוב נולד במוסקבה למשפחת זמר אופרה בתיאטרון בולשוי. אחיו היה במאי קולנוע. המשפחה התגוררה בדירה שהייתה שייכת לתיאטרון.
ניקולאי היה ספורטאי מצטיין בשנת 1934 היה אלוף העיר בטניס לגילו. בשנים 1944–1957 הוא זכה 24 פעמים בתואר אלוף ברית המועצות בטניס בתחרות אישית, תחרות זוגות גברים וזוגות מעורבים.
בשנת 1941 ניקולאי אוזרוב התחיל ללמוד באקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון במוסקבה וסיים אותה שנת 1946. לאחר סיום הלימודים אוזרוב התקבל להרכב של התיאטרון האמנותי של מוסקבה ושיחק על הבמת התיאטרון מספר שנים.
ב-29 באוגוסט 1950 אוזרוב לראשונה שידר פרשנות ממשחק כדורגל ברדיו הסובייטי. הוא עבר לתחום זה ובשנים 1950–1988 היה שדרן ספורט של רדיו וטלוויזיה. במהלך הקריירה הוא שידר מ-15 משחקים אולימפיים, 30 אליפויות עולם בהוקי קרח, 8 אליפויות עולם בכדורגל ועשרות תחרויות נוספות. בסך כול הוא שידר מ-49 מדינות בעולם.
בנוסף לכך אוזרוב הצטלם בסרטי קולנוע, בדרך כלל בתפקיד שדרן ספורט.
על פעילותו ושידוריו ברדיו ובטלוויזיה הוענקו לאוזרוב מספר עיטורים ובשנת 1982 הוא קיבל את פרס ברית המועצות.
בתחילת שנות ה-90 אוזרוב חלה ועבר מספר ניתוחים. הוא נפטר בשנת 1997.
גדעון סיימון
גדעון סיימון (נולד ב-11 בינואר 1960) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי והבלם. סיימון מזוהה בעיקר עם קבוצת הפועל כפר סבא, בה שיחק במשך רוב הקריירה שלו, וזכה בתארים.
קריירה
סיימון החל את הקריירה בעונת 1978/1979 בה החל להשתלב בקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא. גדעון שימש בקבוצה כקשר אחורי ובלם, שהצטיין ביציאה להתקפות מתפרצות מהירות. עם הקבוצה זכה סיימון בתואר האליפות בישראל לעונת 1981/1982, ובעוד 2 תוארי גביע המדינה, וזכייה אחת בתואר אלוף האלופים. מאזן ההבקעות שלו עומד על 30 שערים במדי כפר סבא. השער הידוע ביותר שלו היה בגמר גביע המדינה לעונת 1989/1990, בניצחון 0:1 של כפר סבא על שמשון תל אביב. בסיום עונת 1989/1990, לאחר הזכייה בגביע המדינה, עזב סיימון את כפר סבא וחתם בהפועל רמת גן, שם שיחק עונה אחת, ולאחר מכן פרש מכדורגל.
בנו של גדעון, אלירן סיימון, שיחק גם הוא בהפועל כפר סבא והיה קפטן הקבוצה.
תארים כשחקן
ליגת העל
'''גביע המדינה
'''גביע אלוף האלופים
קוממיות
היסטוריה
קבוצת קוממיות התגבשה בשנת 1949 כקיבוץ של צעירי אגודת ישראל, והורכבה בעיקר מקבוצת לוחמים בפלוגה הדתית של אלכסנדרוני. בתחילה שהו במחנה הכשרה בנחלת יהודה, על השטח שבו הקימה צא"י מאוחר יותר את כפר הנוער שדה חמד.
בשנת 1950 עלתה הקבוצה לנקודת הקבע בה היא יושבת כיום, על אדמות קק"ל.
לקראת שנת השמיטה ה'תשי"ב (1951–1952) התושבים חיפשו רב ובהמלצתו של הרב אברהם ישעיהו קרליץ פנו אל הרב בנימין מנדלזון שהיה הרב של קריית אתא (אז כפר אתא). הרב מונה לתפקיד רב המושב. הוא החזיק במשרה זאת במשך 27 שנים.
אחרי פטירתו בשנת ה'תשל"ט הוכתר כממלא מקומו בנו, הרב מנחם מנדל מנדלזון. הוא כיהן כרב 32 שנה.
אחרי פטירתו בשנת ה'תשע"ב הוכתר כממלא מקומו בנו, הרב משה יוסף מאיר מנדלזון, לרב היישוב.
במקביל לעבודה החקלאית הוקמו במושב מספר בתי חרושת, בפרט כדי לספק פרנסה בשנת השמיטה. בין השאר הוקמו מאפייה, מחלבה ומפעל רעפים. ביישוב קיימים גם מפעל ליצור שיש, מפעל ליצור תפילין ומאפיית מצות.
בשנת ה'תש"ך המושב עלה לכותרות בקשר לפרשת יוסל'ה שוחמכר, אחרי שנתגלה שהילד הוסתר שם במשך כשבועיים. בני הזוג קוט, שהסתירו את שוחמכר בביתם, נדונו למאסר של שנה על-תנאי לאחר שטענו, שבמשך רוב שהותו בביתם לא ידעו מהי זהותו האמיתית. מספר תושבים, ובהם רב המושב, הועמדו לדין באשמת שותפות בחטיפה של אדם אחר, שטען כי נחטף בדרך דומה, אך זוכו לאחר שהתביעה חזרה בה משנתגלו העובדות.
כיום פועל ביישוב כולל אברכים בראשות הרב דוד שמידל, בו האברכים שוהים במשך כל השבוע, ושבים לביתם רק לשבתות, וכן תלמוד תורה לילדים, שתי ישיבות לנערים וצעירים ובית ספר בית יעקב יסודי לבנות.
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה היישוב מדורג במקום החמישי מהסוף במדד החברתי כלכלי לשנת 2015.
אני פרו
עדנה אן פרו (באנגלית: Edna Ann Proulx; נולדה ב-22 באוגוסט 1935) היא סופרת ועיתונאית אמריקאית.
היא זכתה בפרס פן/פוקנר לסיפורת עבור הרומן הראשון שלה, Postcards. הספר השני שלה, "חדשות הספנות" (1993), זכה גם בפרס פוליצר וגם בפרס הספר הלאומי של ארצות הברית. הספר עובד ב-2001 לסרט באותו שם. הסיפור הקצר פרי עטה "הר ברוקבק", גם עובד, ב-2005, לסרט עטור פרסים, כולל פרס האוסקר, BAFTA וגלובוס הזהב.
ביוגרפיה
פרו נולדה בשם עדנה אן פרו בנורוויץ', קונטיקט, לאם לויס נלי (לבית גיל) וג'ורג' נפוליאון פרו. היא ממוצא אנגלי וקנדי-צרפתי. מצד אמא, המשפחה הגיעה לחופי אמריקה מספר שנים אחרי המייפלאואר, בשנת 1635. היא סיימה את לימודי התיכון בפורטלנד, מיין, ולאחר מכן למדה בקולבי קולג' למשך תקופה קצרה בשנות החמישים, שם פגשה את בעלה הראשון, ה. רידג'לי בולוק, ג'וניור. לאחר הפסקה בלימודים, היא חזרה ללימודי התואר באוניברסיטת ורמונט משנת 1966 עד 1969, וסיימה בהצטיינות, ואף התקבלה לארגון המצטיינים, פי בטא קפא, תואר ראשון בהיסטוריה. את התואר השני השלימה באוניברסיטת סר ג'ורג' ויליאמס (כיום אוניברסיטת קונקורדיה) ב מונטריאול, קוויבק בשנת 1973. היא התחילה, אך לא השלימה, לימודי דוקטורט. בשנת 1999, קונקורדיה העניקה לה תואר דוקטור לשם כבוד.
פרו חייתה במשך יותר מ-30 שנה בורמונט, נישאה והתגרשה שלוש פעמים, ויש לה שלושה בנים ובת (ג'ונתן, גיליס, מורגן, וסילביה). ב-1994, היא עברה לגור בסרטוגה, ויומינג, ובילתה חלק מזמנה בצפון ניו-פאונדלנד על שפת מפרץ קטן הסמוך לל'אנס או מדוז. נכון ל-2017, פרו מתגוררת בסיאטל, וושינגטון.
קריירה
פרו החלה את הקריירה שלה כעיתונאית. בשנת 1963 פרסמה את הסיפור הקצר הראשון שלה, "The Customs Lounge" במגזין למדע בדיוני If. כעבור שנה התפרסם הסיפור "All the Pretty Little Horses", גם הוא מדע בדיוני, במגזין Seventeen, ובמשך שנות ה-70 הופיעו סיפורים נוספים, כולל אחד במגזין אסקווייר. אוסף הסיפורים הראשון שלה יצא בשנת 1988, והרומן הראשון, Postcards, בשנת 1992. באותה שנה היא קבלה מענק מהקרן הלאומית לאמנויות ובשנת 1993 זכתה במלגת גוגנהיים.
ב-1997, פרו זכתה בפרס דוס פאסוס לספרות. היא זכתה פעמיים בפרס או. הנרי לסיפור הקצר. ב-1998 היא זכתה עבור "הר ברוקבק", אשר הופיע במקור ב"הניו יורקר" ב-13 באוקטובר 1997, ופעם שנייה עבור "The Mud Below" (הבוץ מתחת), אשר הופיע גם הוא ב"הניו יורקר", ב-22 וב-29 ביוני 1999. שניהם כלולים באוסף הסיפורים של פרו משנת 1999, Close Range: Wyoming Stories. הסיפור הפותח באוסף זה, "The Half-Skinned Steer" (פר בחצי עורו), נבחר על ידי הסופר גאריסון קיילור להכללה באוסף "הסיפור הקצר האמריקאי הטוב ביותר 1998", ומאוחר יותר על ידי הסופר ג'ון אפדייק להכללה באוסף "הסיפור הקצר האמריקאי הטוב ביותר של המאה", שיצא ב-1999.
ב-2007, המלחין צ'ארלס וואורינן הציע לפרו להפוך את "הר ברוקבק" לאופרה. האופרה, שכללה לברית מאת פרו עצמה, עלתה להופעת בבכורה ב-28 בינואר 2014 בתיאטרון המלכותי במדריד.
Replay (שיר של איאז)
Replay הוא סינגל הבכורה של הזמר איאז. זהו הסינגל הראשון שיצא מאלבום הבכורה של הזמר באותו השם, שיצא בשנת 2009. הסינגל זכה להצלחה רבה. הרמיקס הרשמי כולל את הראפר האמריקאי פלו ריידה.
ביוני 2020, 11 שנים אחרי שיצא, השיר הפך שוב לוויראלי באינטרנט, ויצאו ממים רבים.
רקע כתיבה
השיר הופק על ידי ג'יי. אר. רותם.
וידאו קליפ
הקליפ הרשמי מציג את איאז עם אוזניות ומאזין למוזיקה על חוף הים. סצנות שונות אחרות מציגות את איאז שר על רקע דגל איי הבתולה הבריטיים, וחוגג על החוף במהלך הלילה. את הקליפ ביים רוק ג'ייקובס. כמו כן צולם קליפ נוסף, המציג את סצינות החוף באורך מלא עם איאז, בגילומה של הדוגמנית הפנמית אסטליטה קינטרו.
מיקומי שיא
הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. הסינגל גם היה בראש המצעדים באוסטרליה, ישראל ושווייץ והגיע לשיא ב-10 מצעדים במדינות רבות, כולל פינלנד, צרפת וארצות הברית. השיר היה לראשונה בבריטניה במקום הראשון ב-10 בינואר 2010, ונמכר ביותר מ-106,000 עותקים בשבוע הראשון שלו, המכירה הגבוהה ביותר בכל מהדורת שנה חדשה מאז מישל מקמאנוס שמכרה 118,000 עותקים של "All This Time" בשבוע המקביל בינואר 2004. זה היה גם הסינגל הראשון של שנות ה-2010 שהגיע למקום הראשון בבריטניה (לא כולל את "Bad Romance" של ליידי גאגא, שהגיע למקום הראשון גם ב-2009). לאחר שבועיים במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ושישה שבועות בראש מצעד ה-R&B בבריטניה, "Replay" הוחלף ב-"Fireflies" של Owl City ו-"Rude Boy" של ריהאנה.
בארצות הברית, "Replay" הגיע למקום השני במצעד בילבורד הוט 100 למשך שבוע אחד, אחרי "Tik Tok" של קשה. נכון לדצמבר 2012, "Replay" מכר למעלה מארבעה מיליון עותקים דיגיטליים.
סעדיה מרציאנו
סעדיה מרציאנו (1 במאי 1950 – 21 בדצמבר 2007) היה פעיל חברתי, ומראשי הפנתרים השחורים וחבר הכנסת בכנסת התשיעית.
ביוגרפיה
בבחירות המקדימות במפלגת העבודה בשנת 1996 לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה התמודד על מקום ברשימה הארצית אך הגיע למקום ה-37 מתוך 55 עם 8,213 קולות ושובץ במקום לא-ריאלי ברשימת מפלגת העבודה לכנסת ה-14. בשנים האחרונות לחייו עסק מרציאנו בפעילות למניעת התמכרות צעירים לסמים, ואף ניהל את "כפר הנוער זוהרים" על שמו של הזמר זוהר ארגוב. מצבו הבריאותי התדרדר והוא נאלץ להיעזר בכסא גלגלים. כשנה לפני מותו פנה לוועדת הכנסת וביקש סיוע כלכלי. כיוון שהיה חבר כנסת רק תקופה קצרה של כ-13 חודשים לא היה זכאי לגמלה ממנה נהנים חכ"ים אחרים.
יורם מרציאנו, ששימש חבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה, הוא קרוב משפחתו.
סעדיה מרציאנו נפטר ממחלת הסרטן בגיל 57, בי"ב בטבת ה'תשס"ח, 21 בדצמבר 2007, ונקבר בהר המנוחות. בקרן הרחובות הנביאים ושבטי ישראל, הציבה עיריית ירושלים שלט הנצחה על שמו - "פינת סעדיה מרציאנו".
לפני מותו עסק במניעת התמכרות לסמים בקרב בני נוער.
גשם-שלג
גשם־שלג (לעיתים נקרא בטעות גם: ברד; באנגלית: Sleet) הנקרא גם שלג מימי מגדיר משקע המורכב מפתיתי שלג וטיפות גשם הנופלים במעורב, בו זמנית. בשפת המטאורולוגים הוא קרוי לעיתים בשם הקיצור גמב"ש (גשם מעורב בשלג).
גשם־שלג נוצר כשיורד שלג ובדרכו מטה עובר דרך שכבת אוויר חמה יחסית הגורמת להפשרת חלק מפתיתי השלג. דבר זה מתרחש כשהטמפרטורה היא בין 1-0 מעלות צלזיוס, נקודת הקיפאון של המים. המשקע המעורב לא מצטבר על הקרקע, אך עלול ליצור קרח דק ושקוף, מאוד מסוכן לעוברי דרך, המכונה קרח שחור.
טירת צבי
טִירַת צְבִי הוא קיבוץ בעמק בית שאן, כשבעה קילומטר מדרום לבית שאן, ובסמוך לשפך נחל בזק לנהר הירדן. הוא משתייך למועצה אזורית עמק המעיינות, והוא הדרומי מבין יישוביה.
הקיבוץ נוסד בכ"א בתמוז תרצ"ז (1937) במסגרת יישובי "חומה ומגדל", בידי חברי ברית חלוצים דתיים (בח"ד) שעלו מאירופה והשתייכו לשתי קבוצות: קבוצת שח"ל וקבוצת רודגס, אליה נוספו חברים שעברו הכשרה בכפר יעבץ. הקיבוץ משתייך לתנועת הקיבוץ הדתי, שהוקמה על ידי חברי תנועת "הפועל המזרחי".
הקיבוץ קרוי על שם הרב צבי הירש קלישר, ממבשרי הציונות הדתית ומראשי "חובבי ציון", שפעל לעידוד עלייה לארץ ישראל.
שטח הקיבוץ הוא כ-8,000 דונם. בשטחו פועל מפעל "טירת צבי" לעיבוד מוצרי בשר, מדגה, מטע תמרים, גידולי ירקות ולולים.
ב-22 ביוני 1942 נרשמה בקיבוץ הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה עד כה במזרח התיכון, ההמוספירה המזרחית הכוללת את אירופה והמזרח התיכון – 54 מעלות צלזיוס.
היסטוריה
בקיץ תרצ"ז הוקם קיבוץ טירת צבי, הקיבוץ הראשון של תנועת הקיבוץ הדתי, כיישוב חומה ומגדל סמוך לעיירה ביסאן. הגרעין המייסד מנה כ-90 חברים, וכמחצית מהם באו מקבוצת רודגס. חברי המשק הדתיים איישו את כל התפקידים בקיבוץ, פרט לתפקיד המוכתר, אחראי קשרי החוץ, אותו מילא בתחילה חבר קיבוץ עין חרוד, גרשון ריטוב. הקיבוץ הדתי הצעיר רצה שגם תפקיד זה יאויש על ידי חבר דתי, הם נזכרו ביהושע ברוכי שבהיותו חבר רודגס התיידד עם הפועלים הערבים, והזמינו אותו להצטרף אליהם ולמלא את התפקיד, הדורש קשרים תדירים עם ערביי הסביבה. כעבור מס' חודשים, מינתה אותו הקרן הקיימת לישראל באופן רשמי למוכתר הקיבוץ. כמוכתר, קיים ברוכי מערכת יחסי שכנות עם ערביי בית שאן ובייחוד עם הבדואים יושבי העמק. בתוקף תפקידו, עמד בקשרים הדוקים עם השייחים ראשי השבטים והיה מרבה לבקר במאהלים שלהם והם הזמינו אותו להשתתף בשמחותיהם. כמו כן, ברוכי היה איש הקשר של הקיבוץ עם הממשל הבריטי והמשטרה. ב-1943, אחרי רצח חבר הקיבוץ שלמה שכטר תוך-כדי סכסוך עם בדואים על קרקעות, הזמין ברוכי את שבט הרוצח לטקס סולחה בקיבוץ בהתאם למנהגי הבדואים.
בתקופת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, ב-28 בפברואר 1938, כשמונה חודשים לאחר הקמתו, הותקף הקיבוץ על ידי כנופיית מחבלים ערבים חמושה ומאורגנת מצפון השומרון, שהשתייכה לפלג של מוג'אהדין. כחודש לפני כן, פשטה כנופיה זו על תחנת משטרה בריטית שנקראה תחנת חנאזיר (או חונזיר), הסמוכה לטירת צבי ושדדה את מחסן הנשק והתחמושת. התקיפה התנהלה תחת פיקודו של אחד מראשי הכנופיות הערביות בארץ דאז - שייח' עטיה. התקיפה החלה מ-22:30 בלילה ונמשכה עד חצות. תוכניתם של התוקפים הייתה לפרוץ בחשאי את גדר התיל שהקיפה את היישוב, לזחול עד לחומה, מלבני בוץ בגובה של כשני מטר, שהקיפה אותו ולנפץ את הזרקור, ומשם לתקוף את פנים היישוב.
התקיפה הצליחה בתחילתה, והלוחמים הערביים הגיעו עד לחפירה ולחומה וניפצו את הזרקור. ניסיונות האיתות ליישובים הסמוכים כשלו בתחילה בשל ניפוץ הזרקור. באמצעות פנס-איתות הצליחו לתקשר עם בית יוסף הסמוך רק ב-23:00; רכב המשמר הנע שיצא מגוש חרוד לעזרה שקע בבוץ בדרך ליישוב והגיע רק עם בוקר. אולם מגיני היישוב הצליחו להכריע את המערכה בכוחות עצמם באמצעות רימונים שהושלכו לעבר התוקפים וירי מאורגן היטב לעבר הכוחות שהמשיכו לנסות ולפרוץ לתוך היישוב. לבסוף נהדפה כנופיית הלוחמים והם נסוגו. עד סוף תקופת המאורעות לא ידעו יישובי עמק בית שאן התקפות ישירות.
גם על השלטונות הבריטיים עשתה ההגנה על טירת צבי רושם רב. הנציב העליון ארתור ווקופ שלח מברק ברכה לסוכנות, ואורד וינגייט, מפקד פלגות הלילה המיוחדות, שרק אז החל בקשירת קשריו עם היישוב היהודי, מיהר לטירת צבי כדי להיפגש עם מפקד המקום ולשמוע על הקרב.
בנובמבר 1940 הובאו לקיבוץ חומרי בנייה כדי לבנות במקום בתי קבע במקום הצריפים הדולפים ששמשו את החברים.
מלחמת העצמאות
במלחמת העצמאות, ב-ו' באדר תש"ח, 16 בפברואר 1948, עוד בטרם נכנסו צבאות מדינות ערב למלחמה, תקף "צבא ההצלה" של קאוקג'י את טירת צבי אך נהדף באבידות כבדות. היישוב היהודי בארץ ישראל שאב עידוד רב מהדיפת המתקפה.
במדינת ישראל
ביוני 1969 פגעה סופת טורנדו בטירת צבי.
במרץ 2012 הוחלט על הרחבת הקיבוץ לתושבי חוץ כחלק מתהליך ההפרטה הנהוג כיום בקיבוצים בישראל. באוגוסט 2014 נכנסו המשפחות הראשונות לבתים החדשים שנבנו דרומית למרכז הקיבוץ, בספטמבר 2015 רשומים למעלה מ-30 משפחות של תושבי חוץ.
אתרים
בשטח הקיבוץ מצויים מספר שרידים ארכאולוגיים:
שימור ותיעוד תולדות הקיבוץ: מוסדות ומיזמים של הקיבוץ:
חוקת לבנון
חוקת לבנון (בערבית: دستور لبنان) היא החוק העליון במערכת החוקים של הרפובליקה הלבנונית. החוקה שאומצה ב־23 במאי 1926, חודשה ועודכנה מספר פעמים במהלך השנים. התיקון האחרון לחוקה היה במסגרת הסכם טאיף ב־22 באוקטובר 1989 (תיקון סעיף 95 של החוקה שעוסק בחלוקת המשרות הפוליטיות בלבנון), שכלל רפורמה פוליטית נרחבת והביא לסיומה של מלחמת האזרחים הלבנונית.
חוקת לבנון מציינת במפורש שאף על פי שמרבית האוכלוסייה היא מוסלמית, הנשיא חייב להיות נוצרי.
החוקה מציינת את מראה הדגל של לבנון, מבנהו, צבעיו ופרטים רלוונטיים נוספים.
קתרינה, נסיכת פורטוגל
קתרינה מבית ברגנסה (Catarina de Bragança, 25 בנובמבר 1638 - 31 בדצמבר 1705) הייתה נסיכה פורטוגזית ואשתו של צ'ארלס השני, מלך אנגליה.
שנותיה הראשונות
קתרינה הנריקטה הייתה בתם השנייה של ז'ואאו, דוכס ברגנסה ואשתו לואיסה דה גוסמן. היא חונכה במנזר, אך אמה השגיחה מקרוב על גידולה ולימודיה.
ב-1 בדצמבר 1640 הוכתר אביה של קתרינה למלך פורטוגל בשם ז'ואאו הרביעי, מה שהפך את קתרינה לכלה מבוקשת בקרב בתי המלוכה באירופה. על מחזריה נמנו פרנסואה, דוכס בופור (בנו הממזר של אנרי הרביעי, מלך צרפת), לואי הארבעה-עשר, מלך צרפת וצ'ארלס השני, מלך אנגליה. לאחר חתימת הסכם הפירנאים בין צרפת לספרד, בו ויתרה צרפת על הברית עם פורטוגל, ושובו של צ'ארלס השני לשלטון באנגליה לאחר מלחמת האזרחים האנגלית, אורגנו נישואים בין קתרינה לצ'ארלס לשם הבטחת הברית בין אנגליה לפורטוגל.
כמלכת אנגליה
קתרינה, שהייתה קתולית, לא זכתה לאהדה רבה באנגליה הפרוטסטנטית, ונבצר ממנה להשתתף בטקסים הדתיים, ביניהם הכתרתה שלה. חוסר ידיעת השפה האנגלית, בגידותיו הרבות של בעלה והסכסוך בין האנגליקנים לקתולים הפכו את השנים הראשונות לשהותה באנגליה לקשות עבורה, אך בחלוף השנים השתפר מעמדה בקרב הציבור, שהתרשם מאופייה הצנוע ומנאמנותה ואהבתה לבעלה.
קתרינה לא זכתה ללדת ילדים לבעלה, והריונותיה הספורים נסתיימו כולם בהפלות. עקרותה בלטה לנוכח מספרם הרב של הילדים הבלתי-חוקיים שנולדו לבעלה מנשים אחרות. למרות זאת המשיך צ'ארלס לאהוב את אשתו ולתמוך בה, ודרש גם מפילגשיו להתייחס אליה בכבוד. פעמים מספר דחק הפרלמנט במלך להתגרש מקתרינה על מנת להבטיח יורש לכתר (מאחר שלא היו לו ילדים חוקיים, היורש המיועד היה ג'יימס, דוכס יורק, אחיו הקתולי והבלתי-אהוד של המלך), אך הוא סירב לכך בתוקף.
על אף שאיפתה להצניע את אמונתה הדתית ולשמור עליה כעניינה האישי, היוותה קתרינה פעמים רבות מטרה עבור מתנגדי הקתולים. ב-1678 הואשמה בידי יריביה בנטילת חלק במזימה האפיפיורית להרעלת המלך. ההגנה הפומבית לה זכתה מצד בעלה, וחשיפת העדויות לאשמתה כשקריות, לא מנעו מבית הנבחרים הבריטי ליזום הצבעה על גירוש המלכה ובני ביתה מלונדון. הצבעה זו לא צלחה, בין היתר הודות להגנתו של המלך.
שנותיה המאוחרות
ב-1685, בעת שהיה צ'ארלס השני על ערש דווי, ניסתה קתרינה לשכנעו לקבל את האמונה הקתולית. לאחר מותו של בעלה משבץ ב-6 בפברואר באותה שנה, התאבלה עליו מרות. חודשים ספורים לאחר מכן, בעקבות כישלונו של מרד מונמות' שפרץ נגד ג'יימס השני, אחיו ויורשו של צ'ארלס השני, הפצירה קתרינה במלך לחוס על חייו של מנהיג המרד, ג'יימס סקוט, דוכס מונמות' (שהיה בכור בניו הבלתי-חוקיים של צ'ארלס השני, וטען אף הוא לכתר האנגלי), אך ללא הצלחה.
במהלך תקופת מלכותו של ג'יימס השני המשיכה קתרינה לחיות באנגליה, והתגוררה בבית סומרסט. לאחר מכן, עם עלייתם של ויליאם השלישי ומרי השנייה לשלטון, נהנתה תחילה מיחסים קרובים עם המלך והמלכה, אך אמונתה הקתולית גרמה לירידת קרנה ולהידרדרות מעמדה. כתוצאה מכך שבה קתרינה ב-1692 לפורטוגל, שם נפטרה ב-31 בדצמבר 1705, בליסבון.
מכבי בנות אשדוד
מכבי "בן" בנות אשדוד היא קבוצת כדורסל ישראלית המתמודדת בליגת העל בכדורסל נשים ובטורניר היורוקאפ. אולמה הביתי של הקבוצה הוא "היכל טוטו הקריה" שבאשדוד.
היסטוריה
בשנים הראשונות שיחקה הקבוצה בליגה א' (מחוז מרכז) והתבססה על שחקניות מקומיות כגון: המאמנת/שחקנית מלכה ברש, סיגל וצהלה סוגבקר, מרי אסייג, דניאלה אילוז, הלן סדרס, גלית אזוגי, שרון בנישתי, אידית כהן, שגית בן טובים ואיריס וקסמן.
בעונת העפילה הקבוצה לליגה הארצית.
בעונת (עם המאמן טל אריה) הגיע המפנה והקבוצה התמודדה מול מכבי תל אביב על הכרטיס לליגת העל וסיימה במקום הראשון בליגה הלאומית, אך "ויתרה" על השתתפותה בליגה הבכירה עקב בעיות תקציביות של המועדון.
בעונה שלאחר מכן, עם צירופה של השחקנית ויקה רודובסקי, התמודדה הקבוצה שוב על הכרטיס הנכסף ושוב זכתה בו והפעם "אישרה" את השתתפותה, לראשונה בתולדותיה בליגת העל.
בליגת העל
ניצחון הבכורה של הקבוצה בליגת העל הגיע רק במחזור ה-9 (54-71) מול קבוצת מכבי רעננה. למרות שמונה הפסדים בפתיחת העונה, עם המאמן טל אריה שחזר מרמלה, עשתה הקבוצה את הבלתי ייאמן והעפילה לחצי גמר הפלייאוף מול אליצור רמלה אך הפסידה בסדרה זו 3-2.
בעונת עלתה הקבוצה לשלב חצי גמר גביע המדינה, שם נוצחה על ידי קבוצת אליצור רמלה 84-64.
בתחילת עונת זכתה הקבוצה בטורניר אליצור כשניצחה במשחק הגמר את קבוצת אליצור רמלה 82-84. טורניר הפותח רשמית את עונת המשחקים, אשר התקיים ביישובי עוטף עזה. הזרה האמריקנית של אשדוד נטשה לייסי נבחרה ל-MVP של משחק הגמר. בהמשך העונה סיימה הקבוצה כסגנית אלופה, ניצחה בשלב רבע הגמר את קבוצת בנות השרון (3–0), בהמשך ניצחה בשלב חצי הגמר את קבוצת אליצור רמלה (3–1) והעפילה לראשונה בתולדותיה לסדרת גמר הפלייאוף על האליפות מול אלקטרה רמת השרון, שם נוצחה (3–1).
בעונת, עם המאמן עדני דגן, סיימה הקבוצה שוב כסגנית אלופה כשהפסידה בסדרת גמר הפלייאוף לאליצור רמלה (3–0).
בעונת זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בגביע המדינה, לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת אלקטרה רמת השרון 50-63. בסיום העונה זכתה גם לראשונה באליפות ליגת העל, לאחר ניצחון (2-3) בסדרת גמר הפלייאוף מול קבוצת אליצור רמלה ובכך השלימה "דאבל היסטורי" בתולדות המועדון.
ב-7 בפברואר 2013 זכתה הקבוצה, בפעם השנייה ב"גביע המדינה", לאחר שגברה על קבוצת הפועל פתח תקווה בתוצאה 68-95. באפריל הפסידה 2-3 בסדרת הגמר את האליפות לאליצור רמלה.
בתחילת עונת, בעקבות תמיכה כלכלית של קבוצת הכדורגל מ.ס. אשדוד, שינתה הקבוצה את שמה ל"מ.ס. בנות אשדוד". כמו כן שונו צבעי התלבושת והלוגו הרשמי לצבעי צהוב ואדום. ב-23 באוקטובר 2013 זכתה הקבוצה בפעם השנייה בגביע ווינר לאחר ניצחון בגמר 70-76 מול קבוצת אליצור רמלה.
באפריל 2014 זכתה הקבוצה באליפות המדינה בפעם השנייה בתולדותיה לאחר שגברה בסדרת הגמר 1-3 על אליצור רמלה.
באמצע חודש מרץ 2015 חזרה הקבוצה למרכז הספורט מכבי לאחר שנתיים תחת השם "מ.ס", בנוסף הוחלט להנציח את זכרו של חייל צה"ל בן וענונו שנפל במבצע צוק איתן.
בתאריך 16 באפריל 2015 זכתה הקבוצה באליפות ה-3 בתולודותיה לאחר שהביסה 3–0 בסדרת הטוב מ-5 את היריבה המושבעת אליצור רמלה.
ב-18 באפריל 2016 זכתה הקבוצה באליפות ה-4 בתולדותיה (והשלישית ברציפות) לאחר שגברה 3–2 על מכבי רמת חן בסדרת הטוב מ-5 והשלימה זכייה בדאבל שני בתולדותיה.
ב-9 באפריל 2018 זכתה הקבוצה באליפות ה-6 בתולדותיה (והחמישית ברציפות) לאחר שגברה 0-3 על אליצור רמלה בסדרת הטוב מ-5 והשלימה זכייה בדאבל שלישי בתולדותיה.
ב-2020 הליגה הופסקה בשל מגפת הקורונה העולמית והקבוצה סיימה במקום השני בלבד לאחר שהליגה הוקפאה.
ב-2021 ו-2022 הגיעה הקבוצה להיות סגנית האלופה פעמיים ברצף, לאחר שהפסידה פעמיים 2-3 בגמר הליגה למכבי עירוני רמת גן ולאחר מכן לאליצור רמלה בהתאמה.
ב-19 בינואר 2023, זכתה הקבוצה בגביע המדינה החמישי שלה כאשר גברה 78:84 על מכבי חיפה, לאחר משחק דרמטי שכלל הארכה.
במפעלים האירופיים
בתחילת עונת אישרה הקבוצה את השתתפותה לראשונה בתולדותיה במפעל האירופאי, של גביע היורוקאפ ולא עברה את שלב הבתים.
ב-22 בינואר 2015 ניצחה הקבוצה 60:50 את צ'בטקה הרוסית, השלימה ניצחון כפול (לאחר 71:67 במשחק הראשון) והעפילה לראשונה בתולדותיה לרבע גמר גביע היורוקאפ. ב-11 בפברואר 2015 הביסה הקבוצה בחוץ 60:87 (137-165 בסיכום שני מפגשים) את "אוניקה שופרון" ההונגרית ועלתה לחצי גמר היורוקאפ. ב-26 בפברואר 2015 ניצחה הקבוצה בביתה את וילאנובה ליל ב-9 נקודות הפרש, כעבור שבוע ב-5 במרץ 2015 הקבוצה שיחקה בחוץ והייתה צריכה לנצח או להפסיד עד 8 נקודות. אך הקבוצה הפסידה ב-16 הפרש ובכך סיימה את דרכה בגביע היורוקאפ בשלב חצי הגמר תוך כדי שהיא זוכה למחמאות רבות מצד פוליטיקאים וגופי תקשורת רבים.
בחודש יוני 2016 הקבוצה נרשמה שוב למפעל היורוקאפ לאחר היעדרות של שנה אחת.
בדצמבר 2016 צלחה הקבוצה את שלב הבתים והבטיחה את עלייתה לשלב הבא.
אוהדים
המסע האירופאי של עונת 2014/15 בנוסף להצלחותיה הרבות של הקבוצה גרמו לה פופולריות רבה בקרב תושבי העיר אשדוד ורבים מהם מגיעים כמידי שבוע למשחקי הקבוצה, בנוסף הקבוצה היא מהבודדות בליגת העל בכדורסל נשים שאוהדיה מגיעים גם למשחקי החוץ.
סגל הקבוצה
מעודכן ל-6 במרץ 2023
מחלקת הנערות והילדות
בנוסף לכך, הקבוצה מפעילה בית ספר לכדורסל כבסיס למחלקת הנערות שמהן נבנה העתיד של המועדון.
ראו גם
גלריית תמונות
מילה (ניתוח)
מילה היא ניתוח להסרת העורלה, שהיא העור העוטף ומכסה את קצה איבר המין של הזכר. המילה מתבצעת לרוב כחלק מטקס דתי שהוא מצווה ביהדות ובאסלאם ובזרמים מסוימים בנצרות, או מסיבות רפואיות לשם מניעת מחלות ושיפור ההיגיינה. הוערך שכ-30% מכלל הגברים ברחבי העולם נימולים.
בעת העתיקה
המילה החלה להתבצע בתרבויות שונות באפריקה ובאסיה לפני האלף השלישי לפנה"ס. התיעוד ההיסטורי הראשון למילה נמצא במצרים, באיור שמציג מילת גבר מבוגר, שמתוארך ל-2400–2300 לפנה"ס. הרודוטוס, ההיסטוריון היווני בן המאה החמישית לפנה"ס, הזכיר את המילה בספרו:
הרודוטוס כותב שמטרת המילה הייתה ניקיון:, אך בין החוקרים ישנם דעות שונות בעניין טעם מנהג המילה בעת העתיקה.
בעת החדשה
בסוף המאה ה-19 החלו רופאים במדינות האנגלו-סכסיות להמליץ על מילה כאמצעי למניעת מחלות או לטיפול בהן, וכן לשם התמודדות עם אוננות, שבאותה תקופה נחשבה למזיקה לבריאות ולבלתי מוסרית. כך הרופא ג'ון הארווי קלוג הציע למול נערים שנהגו לאונן, ושהמילה תהיה ללא שיכוך כאבים. לאחר שהניתוח התקבל, בייחוד בארצות הברית כמומלץ, החלו להקדימו לינקות, על מנת להקל על ביצועו ועל הכאבים הכרוכים בו.
השינוי ביחס למילה ניכר מההבדלים בין מהדורות שונות של אנציקלופדיה בריטניקה. במהדורה שיצאה לאור ב-1876, המילה מתוארת כטקס דתי הנהוג בקרב קבוצות שונות. לעומת זאת, במהדורה שיצאה ב-1910, נכתב על המילה: "ניתוח זה, שבאופן רגיל מבוצע מסיבות רפואיות טהורות, מהווה גם טקס חניכה או טקס דתי בקרב יהודים ומוסלמים". במהדורה שיצאה לאור ב-1929 הערך כולל רק תיאור קצר של הניתוח, המבוצע "בילודים כאמצעי מנע", "בעיקר משיקולי נקיות". הקוראים מופנים לערכים העוסקים ב'השחתת איברים' ו'אובדן צורה', לדיון במילה בהקשרה הדתי.
ביהדות
מילת גברים נחשבת בדת היהודית למצווה. היא נהוגה גם בקרב יהודים חילונים. היא נזכרת בספר בראשית כמצווה שהטיל האל על אברהם, ומוסברת שם כסימן לברית שבין האל לאברהם ולצאצאיו:
על-פי ההלכה, על האב מוטלת החובה למול את בנו כשהוא בן שמונה ימים. אם האב לא מל את הבן, עוברת החובה לבית דין; ואם גם זה לא מל את הבן, לכשיגדל הוא מחויב לדאוג למילת עצמו. ברית המילה היא גם אחת החובות המוטלות על זכר שרוצה להתגייר, ואף אם הוא כבר נימול, מבצעים 'הטפת דם ברית' ממקום העורלה. מצוות המילה מוטלת גם על עבדים כנענים, ועל בני קטורה. אם במשך שנה העבד מסרב להִמול, אדונו חייב למוכרו לגוי.
ברית המילה נערכת גם בשבת, אם ביום זה התינוק נהיה בן שמונה ימים. פיקוח נפש דוחה את המצווה לגיל מאוחר יותר, או מונע אותה כליל (במקרה של מחלה כרונית כמו המופיליה).
בנצרות
בנצרות המוקדמת, ההכרעה שברית מילה לא תופסת עוד תפקיד מהותי בברית בין האדם לאל לאחר הצליבה, מילאה תפקיד חשוב הן בהיפרדות של הנצרות מן היהדות של אותה תקופה, והן בהתפשטות הדת בעולם ההלניסטי, בו נתפסה המילה היהודית כמנהג ברברי ומרתיע.
כיום, רוב הזרמים הנוצריים נייטרליים בנוגע למילת גברים המקראית, ואין בהם חיוב או איסור בנושא. בכמה כנסיות אוריינטליות, במיוחד בכנסייה הקופטית ובכנסייה האורתודוקסית האתיופית וגם בחלק מהכנסיות הפרוטסטנטיות, מילת גברים נחשבת למצווה.
מילת גברים נפוצה במיוחד בקרב הנוצרים במזרח התיכון, במדינות האסלאם, ובמדינות נוצריות באפריקה, ובכמה מדינות נוצריות כמו ארצות הברית והפיליפינים. במשפחת המלוכה הבריטית, מנהיגי הכנסייה האנגליקנית, יש מסורת ארוכה הדורשת שעל כל הילדים הזכרים להיות נימולים. עם זאת, מסורת זו נשברה בידי דיאנה, שסירבה למול את בניה ויליאם והארי.
באסלאם
המילה הייתה נפוצה בשבטי ערב עוד בתקופה הטרום אסלאמית, כבר אז שימשה המילה טקס פולחני וכנורמה לאומית (בני חצי האי ערב נקראו "אומת אל-ח'יתאן" امـّة الختان – אומת הנימולים). במאות שלאחר מות הנביא מוחמד קיבלה המילה את משמעותה הדתית בשריעה המוסלמית. אין בקוראן אזכור מפורש למילה, והמנהג מיוחס לפסוק "זכור את ניסיונות אללה את אברהם במצוות אשר מולאו" (סורת הפרה, פסוק 124), מפסוק זה נגזרת בחדית' המילה על כל הגברים. ייחוס המילה לאברהם מקבל חיזוק מקביעת החדית' שמאז ימי אברהם לא הקיף ערל את הכעבה.
כיום נהוגה המילה בקרב כמעט כל המוסלמים, ורובם רואים בה מצווה דתית. מקובל שטעמה הוא שמירה על ההיגיינה, אותה מחייב האסלאם לצורך היטהרות לתפילה. חשיבות המילה למתאסלם נובעת מכך שלפני המילה תפילתו אינה מתקבלת, הוא אינו יכול לעלות לחג', אינו יכול להעיד במשפט ואינו רשאי לשחוט בהמה למאכל.
האסלאם אינו קובע גיל למילה, אלא מחייב לערוך את המילה לפני שהילד הגיע לבגרות. המילה מבוצעת בגילאים שונים בתרבויות שונות – לרוב המילה מבוצעת בין היום השביעי ליום הארבעים ללידה, אך בחברות מסוימות, בעיקר בצפון מערב אפריקה (מגרב), המילה מבוצעת בילדים עד שנתם השביעית. על פי מסורות קדומות יש לערוך את המילה בגיל שבו עבר ישמעאל את המילה בידי אברהם – בגיל שלוש עשרה.
מילה כנוהג חברתי
בקרב עמים בדרום ומרכז אפריקה ובמקומות נוספים מקובלת מילה כנוהג חברתי. ישנן קבוצות אתניות בהן המילה מתבצעת בינקות, אך היא נפוצה יותר כטקס מעבר לבגרות. במקור טקס זה אולי שימש כמבחן לאומץ וכושר סיבולת, אך הוא עשוי להתקשר גם לגבריות, גיבוש חברתי עם נערים אחרים הנימולים במקביל, זהות עצמית ורוחניות. הסבר פסיכולוגי שניתן לצורך בטקס המעבר, הוא שאי בהירות במעמד החברתי יוצרת מתח, וטקס המעבר יוצר שיוך סימבולי לחברת הבוגרים. בתרבויות מסוימות יחידים וקבוצות שאינם נימולים סובלים מאפליה, או שהמילה אף נתפשת כחובה, ומי שמבקש להימנע ממנה נענש עד כדי מילה כפויה.
גם בחברות השבטיות וגם בחברות מודרניות, הרצון לאמץ את הסטטוס והמראה המקובל הוא גורם משמעותי במוטיבציה למול. 61% מהמשיבים בסקר שנערך בקוריאה הדרומית האמינו שילעגו להם אם לא יימולו. בישראל, למשל, ניתוחי המילה בגברים מבוגרים נעשו נפוצים בעקבות גל העלייה מרוסיה בשנות ה-90. ברוסיה המילה הייתה נדירה גם בקרב יהודים, ואילו בישראל גם עולים חדשים שאינם יהודים הביעו עניין במילה, בפרט בגיל הנעורים. סיבה נפוצה שהזכירו היא החשש ממבוכה במקלחות משותפות.
מילה למטרה רפואית
כפי שיתואר להלן, מילת גברים מתבצעת לעיתים למניעת הסיכון לבעיות רפואיות מסוימות. במקרים אחרים היא משמשת לטיפול בבעיות הקשורות ברקמת העורלה.
ב-28 במרץ 2007 פרסם ארגון הבריאות העולמי (WHO) הודעה לעיתונות שבה הוא המליץ על מילה כאמצעי להפחתת הסיכון להידבקות באיידס. הארגון בחן שלושה מחקרים פרוספקטיביים מבוקרים שתוצאותיהם פורסמו בשנת 2005. המחקרים נערכו בקניה, באוגנדה ובדרום אפריקה במימון אמריקני וצרפתי, ומהם עולה כי בקרב גברים הטרוסקסואלים החיים באזורים אלו, שכיחות ההידבקות של גברים נימולים נמוכה ב-60% מזו של גברים לא-נימולים. בשנת 2007 שלח ארגון הבריאות העולמי צוות מומחים לישראל כדי ללמוד מהניסיון הישראלי במילת אוכלוסיות רחבות. השותף הישראלי לארגון הבריאות העולמי בתחום זה הוא "פרויקט איידס ירושלים" (JAIP). בעקבות המלצת הארגון מספר מדינות אפריקניות יזמו תוכניות למילת תושביהן, בסיוע ארגון הבריאות העולמי (ראו: ניתוחי מילה באפריקה שמדרום לסהרה).
המרכז לבקרת מחלות ומניעתן בארצות הברית פרסם ב-2010 וב-2014 כי מילת תינוקות סמוך ללידתם מוסיפה להם שנים של חיים איכותיים וחוסכת הוצאות על בריאותם.
אחד מגורמי הסיכון למחלות שעלולות להיגרם בגלל העורלה הוא הִתרבות חיידקים בתוך הסמגמה. לפיכך, שמירה על היגיינה מקטינה את הסיכון הרפואי הכרוך בשמירה על העורלה. כך לדוגמה, בפרגוואי, שבה המילה אינה נהוגה וגם התנאים ההיגייניים לוקים בחסר, שכיחות סרטן הפין גדולה פי 42 מאשר בישראל. לעומת זאת בדנמרק, שגם בה המילה אינה נהוגה, אך התנאים ההיגייניים תקינים, שכיחות סרטן הפין גדולה רק פי 10 מאשר בישראל. בנוסף, שימוש נכון ועקבי בקונדום מגומי מקטין את הסיכון להעברת הנגיף ב-80%–90%.
בשנת 2016 פורסם מחקר דני בכתב העת Pediatrics, שבחן מחלות עורלה שחייבו ניתוח בבנים בגילאים 0–17. המחקר מצא כי בדנמרק הסיכון המצטבר לעבור ניתוח כלשהו בעורלה עד גיל 18 הוא 1.66%. מתוך 181 בנים שנכללו במחקר ושעברו ניתוח, 53 בנים עברו לבסוף מילה וביתר בוצעו רק ניתוחים משמרי עורלה. החוקרים הסיקו שאין להתעלם מבעיות הילדות הקשורות לעורלה בארצות שאין בהן מסורת של מילת כלל התינוקות. המחקר אינו מתייחס לאחוז הגברים הבוגרים שיזדקקו למילה או לניתוח משמר עורלה במהלך חייהם.
הליך המילה
בניתוח המילה, מסולקת העורלה מעל פני העטרה. מילה רפואית מבוצעת לרוב בבית החולים בימים הראשונים לחייו של תינוק בריא, או בבוגרים שהתעורר אצלם צורך רפואי לבצע מילה. ואילו מילה מטעמי דת מבוצעת ביום השמיני לחייו של התינוק לפי היהדות, ועד גיל 13 באסלאם.
תחילה מחטא המנתח את הפין והמפשעה כדי למנוע זיהומים. אצל תינוקות קיים מצב של פימוזיס פיזיולוגי: העורלה עדיין מחוברת לפין על ידי "גשרים" של רקמות ולכן ראשית מנותקים גשרים אלה. לאחר מכן (שלב ראשון במילת בוגרים) מהודקת העורלה על ידי מגן והעורלה מוסרת בחיתוך. שלב זה ניתן לביצוע בטכניקות שונות, שמותאמים להן סוגים שונים של מכשירים. בטכניקה היהודית המסורתית המגן הוא דיסקית מתכת שבמרכזה חריץ. המוהל מושך את העורלה מעל הפין, משחיל אותה דרך חריץ המגן, וחותך אותה מעליו באמצעות אזמל. חיתוך זה מותיר קרום דק הצמוד לראש הפין, ואותו המוהל בוצע בציפורנו, מפשיל לצדדים וחותך, בשלב הנקרא 'פריעה'. רופאים המבצעים את הניתוח נוהגים להשתמש במכשירים מורכבים יותר, המשמשים לתפיסת העורלה, ולרוב גם למעיכתה ולחיתוכה. מכשיר המילה הנפוץ ביותר בארצות הברית הוא 'תופסן גומקו' ואחריו נפוץ השימוש בתופסן מוגן או פלסטיבל. רופא המשתמש בתופסן גומקו יבצע לרוב חתך בעורלה לשם הרחקתה מהפין. לאחר מכן המכשיר יולבש בחלל שנוצר, ייסגר על העורלה יחד עם הקרום שתחתיו באמצעות סיבוב בורג, ויושאר במקומו עד לחסימת כלי הדם. בשלב זה העורלה נכרתת והמכשיר מוסר.
במרבית המקרים של מילה רפואית ולעיתים במילה מטעמי דת מבוצע אלחוש של הפין, אף שיש שהעלו נימוקים הלכתיים נגד ביצוע הרדמה לפני ברית המילה היהודית. בעבר ההשערה הרווחת הייתה שתינוקות בני יומם אינם חשים כאב. בשנת 1997 פורסם מחקר שהראה שתינוקות שנימולו במילה רפואית ללא הרדמה הראו תגובה עזה יותר לכאבים בעת חיסונים שגרתיים בחצי השנה הראשונה לחייהם, בהשוואה לתינוקות שלא נימולו, ובמידה פחותה, גם בהשוואה לתינוקות שנימולו באמצעות משחת אמלה. בשנת 1998, המליץ משרד הבריאות הישראלי שלא לבצע הרדמה מקומית לצורך מילת תינוקות בקהילה, שכן "ברית מילה בידיו של מוהל מיומן לוקחת שבע עד עשר שניות, לעומת כריתה כירורגית שלוקחת עשר דקות", ולאור תקדימים של תגובה קשה לחומרי ההרדמה. בשנת 1999 האקדמיה האמריקאית לרופאי ילדים פרסמה נייר עמדה שלפיו יש להשתמש באמצעי לשיכוך כאבים במהלך הניתוח. נייר עמדה מפברואר 2016 מזכיר אפשרות לשכך את כאבי המילה באמצעות סוכרוז, שנמצא אפקטיבי בשיכוך כאבים למשך כארבע דקות לאחר נתינתו, אולם האמצעי הנפוץ ביותר הוא צמד זריקות חסימה עצבית לבסיס הפין. בעוד שבפעוטות ומבוגרים די לרוב בהרדמה מקומית, יש אורולוגים הממליצים לנתח ילדים מעל משקל חמישה ק"ג או מעל גיל חודשיים בהרדמה מלאה ובבית חולים.
מילת מבוגרים היא ניתוח מסובך יותר ממילת תינוקות, הן בשל חוסר ההתאמה של המכשור הסטנדרטי, והן בשל הצורך בתפירת החתכים בשביל למנוע את פתיחתם בעת 'תפיחת פין לילית' או זקפה אחרת. לפי חוזר משרד הבריאות שעובד בתיאום עם הרבנות הראשית באמצעות הוועדה הבין משרדית לפיקוח על מוהלים, מוהלים שאינם רופאים אינם מוסמכים לבצע ברית של מי שעבר את גיל חצי שנה, והממונה על הבריתות ברבנות הראשית מפנה את הנימול לבתי חולים שאושרו מטעם הוועדה.
יתרונות בריאותיים
העורלה המכסה את ראש הפין הערל מפרישה סמגמה המסככת את המגע בין השניים. מעבר לכך שיש הרואים במראהּ ובריחה פגם אסתטי, הסמגמה היא מצע נוח להתפתחות זיהומים בקטריאליים וויראליים שונים, ואף להעברתם במגע מיני, ולפיכך המילה מפחיתה את רמת הסיכון למחלות מסוימות. להלן פירוט היתרונות הרפואיים שנמצאו למילה:
סיבוכים
במחקר על 66,519 ילדים ונערים שנימולו באנגליה, מצא קת'קרט (2003) ששיעור סיבוכי הדימום הוא: 0.8%, שיעור מקרי הדלקת או סיבוך אחר בטווח הקצר הוא 0.3%, ושיעור המקרים בהם נצרך ניתוח חוזר לתיקון המילה בטווח הארוך הוא 0.5%. קת'קרט גם מפנה למחקר שנערך על 136,086 ולדות שנימולו באופן שגרתי בבית חולים צבאי אמריקאי, לפיו שיעור סיבוכי הדימום הוא 0.06%, ושיעור מקרי הדלקת או סיבוך אחר הוא 0.08% (לא היו מקרים של מוות או אובדן הפין או ראשו). קת'קרט מסביר את שיעור הסיבוכים הנמוך יותר במחקר האמריקאי, בכך ששם המילה בוצעה סמוך לאחר הלידה, ולא בעקבות בעיה פתולוגית שהתפתחה בגיל מאוחר יותר, וכן בכך שהמחקר האמריקאי לא מנה סיבוכים שלא התגלו עד שהתינוק שוחרר מבית החולים.
מחקר שבוצע בבית חולים שניידר בישראל ואשר סקר 90 ילדים שפונו לחדר המיון בעקבות מילה בשנים 2009–2014, מצא שמתוכם 12 אחוז נזקקו לתפרים או לניתוח אחר, כשליש לא נזקקו לטיפול, והרוב נזקקו לחבישה בלבד. במשך אותה תקופה נולדו כ-28 אלף תינוקות זכרים בבית החולים.
בישראל, כל מקרה של פינוי תינוק לבית חולים בעקבות ברית מילה טעון דיווח למשרד הבריאות. השיעור הוא פחות מתינוק אחד מאלף. זהו גם שיעור ניתוחי המילה שבעקבותיהם מוגשות תלונות, מוצדקות ושאינן מוצדקות, לוועדה לפיקוח על המוהלים, נגד מוהלים, או למשרד הבריאות, נגד רופאים שמבצעים ניתוחי מילה.