cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פול אוקנפולד
סיבובי הופעות ומועדוני לילה (1992-2000)
לאור הצלחת הרמיקס של אוקנפולד לשיר של U2 בשם Even Better Than The Real Thing, ב-1993, הוא הועסק על ידי הלהקה כדי לספק לה את החימום הקולי עבור סיבוב ההופעות העולמי - ZOO TV. כתוצאה מכך, הוא נעשה כוכב די-ג'יי עילאי כאשר החליף את BP Fallon באירופה, אוסטרליה, ניו זילנד ויפן, עם יותר מ-50 הופעות בשנת 1993 בסבב Zooropa ו- Zoomerang באותה שנה. מאוחר יותר הוא החל להפיק טרקים שלו במקביל לעשיית רמיקסים לשירים של אמנים פופולרים, שהפכו ללהיטים מצליחים.
הסיבה לעליה בהערצה לאוקנפולד הייתה העובדה שהוא אימץ זן חדש של מוזיקת דאנס בשם – Goa, שגילה בחופי גואה שבהודו, והוא ידע כמו חשל מיומן (אומן ברזל), להתיך אותה עם פסי-קול אירופאים דומים כדי ליצור את הצליל הייחודי שלו. הוא השמיע את השילוב הזה ב-1994 כשיצר סט בן שעתיים, בשם Essential Mix, עבור תחנת הרדיו Radio 1 של ה- BBC. הסט הזה נודע אחר כך כ- Goa Mix והוא עדיין משודר ברשת הרדיו של ה- BBC. בשנת 1995 הוא נעשה הדי-ג'יי הראשון שהופיע בבמה המרכזית של פסטיבל Glastonbury מול 90 אלף איש שאותו הוא מחשיב כמופע המועדף שלו. בחזית ההפקות פול החל לשחרר טרקים אישיים תוך כדי ייצור רמיקסים ובמקביל "פקרפקטו" התרחב למותג עצמאי בלתי תלוי. אלבומו – Perfecto Fluoro הפך ליצירת מופת מיידית בכל מועדון גדול בבוסטון, ואוסף דאנס הכרחי מספר אחת של המקצב הבוסטוני במהלך 1996. מאז הוא הופיע בתדירות גבוהה כל כך שלא יכל להתחייב להקלטות כגון העבודה עם הלהקה שהיה חבר בה- Grace. ביוני 1997 פול יצר את האלבום הראשון שלו עבור GU ("גלובל אנדרגראונד") (GU004 Global Underground 004: Paul Oakenfold, Live in Oslo). המיקס הוקלט בהופעה חיה במועדון "קוסמופוליט", באוסלו שבנורווגיה כחלק מהפתיחה הרשמית של "פסטיבל קווארט". הוא הציג את הטעם האקלקטי שלו במוזיקה באותה תקופה, שכן המיקס משלב תופים ובאסים, פרוגרסיב-האוס, פרוגרסיב-טראנס וגואה-טראנס. הסט עדיין מוכר הכי הרבה דיסקים עד היום. אחרי Grace, הוא נעשה די-ג'יי הבית ב Liverpool's Cream בשנים 1999 – 1997 והפך לאגדה, מה שהעביר את residencies לרמה אחרת, מתא די-ג'יי אישי ומרוחק לדי-ג'י עם עדת מעריצים שמוכנה למות בשבילו וללכת איתו לאורכה ולרחבה של המדינה בסופי השבוע, כדי לשמוע אותו מסעיר במוזיקה קסומה שתהדהד באזניים ותרגש את המחשבה גם במשרד או באולמות ההרצאה של בוקר יום שני. במקביל הוא התרכז ב- Tranceport שיצא ב-1998. היה לו חוזה לשנתיים עם Cream וכתוצאה מכך התוכנית של גלובל אנדרגראונד לאלבומים עתידיים שלו השתנתה. לכן ההפקה השנייה והאחרונה שלו עם "גלובל אנדרגראונד" הייתה (GU007 Global Underground 007: Paul Oakenfold, New York) אבל יצאה לאור כ- GU002 בארצות הברית בלבד. ההפקה הזו כללה טראנס, תופים ובאס, פרוגרסיב-האוס, פרוגרסיב-טראנס, ברייקביט ודאונטמפו.
בשנת 1999 פול עזב את בריטניה ואת אירופה, סיכן את התהילה שלו ואת המעמד שרכש ועבר לארצות הברית, אחרי 10 שנים של נתק מהמקום שמוזיקת הג'אז השאירה עליו את חותמה, כשהיה בניו יורק בתחילת שנות השמונים. עזיבת הבית הייתה החלטה קשה עבור פול, אבל הוא סיכן את בריטניה ואת הפרופיל האירופאי, שלא לדבר על סירובו לסכומי כסף עצומים, ועבר לאמריקה. אמריקה הייתה אחד מהמקומות המועטים בעולם שמוזיקת הדאנס לא "נתפסה" עדיין, דבר שנחשב ממש אירוני כי הדאנס בעצם התחיל שם. אבל זה היה צעד אופייני לפול – במקום שאחרים ישבו על השמרים ורחצו בתהילתם, הוא נקט באפשרות הקשוחה, נושא באמונתו שמאמצים גדולים יותר משמעם רווחים גדולים יותר. הגישה הזו היא שדחפה אותו לעזוב קהל מעריצים ענק בבריטניה ולהתחיל הכול מחדש בארצות הברית. אותה הגישה ראתה אותו מסעיר קהל בטמפרטורות הקפואות של אלסקה המבודדת והובילה אותו לקובה, בזמן שהיה בחופשה, וארגן שם מסיבה עם כניסה חופשית וללא מטרת רווחים, רק כדי להפיץ את המוזיקה מפיחת החיים שלו ולמטרת הנאה, הנאה בלבד. האיש הזה חי, נושם ואוכל את האומנות שלו. בשהותו באמריקה (צפון ודרום אמריקה), פגש די-ג'יי ארגנטינאי בשם הרנן קטנאו (Hernan Cattaneo), עצם החיפוש וטביעת האוזן המיוחדת של פול הביאה אותו לידי חשיפה של יוצרים ודי ג'יאים חדשים, תחת הלייבל העצמאי שלו "פרפקטו" הוא יצר סידרה שנקראת " פרפקטו מציג" ונתן לדי ג'יאים את הדחיפה הראשונה והבמה לעולם, בנייהם ארטור בייקר, טימו מאס, סנדרה קולינס והרנן קטנאו. בשנת 2000 יצר פול אלבום בשם " Only for DJs and Producers" שנחשב כאלבום שמכיל כלים שימושיים עבור די-ג'יים. האלבום מכיל 14 פסי-קול בסגנון ג'אז, נשמה, האוס וגואה.
עסקאות ומחסומים (2001 – 2000)
הפרויקט הבא של אוקנפולד לקח אותו לפאצ'ה שבאיביזה לתקופת הקיץ, לפני החזרה לאמריקה לפסטיבל ברנינג מן שבנוודה. הייתה לו הצלחה אדירה יחד עם המאסטרו של התופים והבאס – אפרודייט (Aphrodite) וכל רבבת הכרטיסים נמכרו מראש לאצטדיון Red Rocks שבקולורדו. במקביל הוא המשיך להציג את לילות פרפקטו למשך שנה בפאצ'ה, אבל הוא החליט לארח בשנה השנייה במועדון ולשם כך גייס את הרנן קטנאו כתקליטן בית נוסף.
בשנת 2000 פול הוציא דיסק מיקסים כפול בשם: Perfecto Presents: Travelling and Perfecto Presents: Another World. אלבום הההדרה (קומפילציה) היה הצלחה מיידית, בשבוע הראשון הוא מכר 13 אלף עותקים במכירות המוקדמות ויותר מ-80 אלף עותקים נשלחו לחנויות ברחבי ארצות הברית.
פול חבר לסב פונטיין וטימו מאס עבור מאורע Cream בארצות הברית, לפני סיור ההופעות של Ministry of Sound בכיפת המילניום שבלונדון. הוא הופיע שם עם "נבחרת החלומות" בשידור ישיר ברדיו 1.
אחרי סבב הופעות בשם Area Festival פול הוציא אלבום אוסף חדש – Perfecto Presents: Ibiza שמציג את המהות של מוזיקת הדאנס שיצר בהשראת איביזה.
אוקנפולד עבד בשוק האמריקאי זמן רב, בייחוד במשך 2001. הוא עבר ללוס אנג'לס כדי לעבוד על פסקולים של סרטים וכדי להעצים את המחויבויות הדי-ג'איות שלו במדינה. הוא יצר את הפסקול לסרט דג-חרב, שהכיל טרנספורמציה של פלאנט רוק לתוך שבע דקות של ברייקביט טראנס.
"כל אמן בכל העולם רוצה להצליח באמריקה ואני לא שונה מכל אחד מהם." - הסביר פול.
"כמו כל אחד אחר, חשוב לי להצליח באמריקה. אני מבלה כל חודש שני בארצות הברית ואני מופיע כל ערב. אני מבין כמה זה קשה וכמה עבודה זה מצריך." – אמר אוקנפולד על הצלחתו בארצות הברית.
באנקה (2004-2002)
בשנת 2002 באנקה נהיה אלבום הסטודיו הרשמי הראשון של אוקנפולד כאשר חתם עם מווריק. באנקה הוא קומפילציה של סגנונות שפול למד למקסס במהלך הקריירה שלו. השילוב של פרוגרסיב טראנס עם גואה הופך את האלבום לשונה מכל אלבום דאנס קונבנציונלי. מקור השם "באנקה" על שם הסטודיו של פיטר גבריאל בבריטניה,שם הוא הוקלט. האלבום הוא אריך נגן מורחב המכיל גרסאות חיות של ארבעה שירים והוא נחשב עד היום לאלבום רב-מכר עם מכירות של יותר ממיליון עותקים בכל העולם. לדברי פול, במשך 10 שנים הוא יצר מוזיקה תחת שמות שונים, אבל הוא מעולם לא הרגיש נוח להוציא אלבום שלו. הרעיון בכל אופן, היה רעיון שחשב עליו במשך זמן רב וסטיב אוסבורן, עמית לעבודה בכמה הפקות שעשה, לחץ עליו ללכת על זה ולהוציא חומר שלו והתוצאה בסופו של דבר הייתה "באנקה". באנקה בעצם היה אלבום שעבר תהליך, בשנת 2002 פול ערך מחדש את שיר הנושא הפופולרי של ג'יימס בונד של דייוויד ארנולד (Jam's Bond Theme). השיר יצא תחת תקליטי וורנר ברוס ומיד אחריו יצאו שני סינגלים – Ready Steady Go ו- Southern Sun. האחרון, עם קרלה וורנר, נהיה להיט מוחץ באמצע 2002. Ready Steady Go הושמע בפרסומות, בתוכניות אינטראקטיביות, בפיילוט של תוכנית הטלוויזיה "לאס וגאס", שימש כשיר הנושא של נאסקאר ובסרטים (כגון "זהות אבודה" עם מאט דיימון, "אלכס ריידר","הנוסע" עם טום קרוז ועוד). השיר גם הושמע במהלך מופעי אקסטרים בסגנון חופשי של קופצי סקי מים. מאוחר יותר הוא נעשה שיר הנושא של תוכנית הטלוויזיה TRL Italy משנת 2003 עד 2005. בשנת 2003 פול הוציא את הסינגל הרביעי של האלבום שלו- Hypnotized שנהיה מצליח מספיק כדי להיכלל בקומפילציה הבאה של פול בסדרת פרפקטו (Perfecto Presents…).
בשנת 2004, באירוע של Creamfields, אוקנפולד הרגיש מעורר השפעה ברמה כזו שהציג קומפילציה של שירים עם טרקים שניגן במהלך האירוע, שהושפעו מהסביבה ומהויבראציות של די-ג'יאים כגון פול ואן דייק, ארמין ואן ביורן, פרי קורסטן, ג'אדג' ג'ולז, פרג'י, טל פול, אדי האליוול, כריס לורנס, אדם שרידן, שן ואלכס קיד ב"זירת" הקרים והמיקס מאג.
הלהיטים הגדולים ועבודות צד (2005-2007)
בריאיון שנתן אוקנפולד למיניסטרי אוף סאונד, אמר שאולם הוליווד היה הניסיון הכי בלתי נשכח שלו. זהו מקום מאוד ייחודי שמעולם לא אירח הופעת די-ג'יי לפניו. כוכבים כגון פרנק סינטרה והחיפושיות שהופיעו שם מצביעים על גדולת המקום – הוא מכיל כ-15 אלף איש – וזה היה הישג גדול בשבילו, בדיוק באותה מידה שהיו עבורו ומבלי והחומה הגדולה, כי זה מעולם לא נעשה. אחרי שראו את ההופעה, האמרגנים של מדונה ניגשו אליו וביקשו ממנו להיות המופע הפותח עבור סיבוב ההופעות שלה ב-2006, דבר שתרם לרזומה שלו.
במהלך הקריירה שלו, פול ערך מחדש מגוון שירים של מדונה כגון: What It Feels Like For A Girl, Hollywood, American Life, ומאוחר יותר, בשנת 2008, Give It 2 Me מאלבומה Hard Candy. הוא יצא איתה לסיבוב הופעות במשך חודשיים והופיע בפתיחה של Confessions Tour. עוד לפני כן, בשנת 2004, הוא תמך בה בטירת סליין באירלנד. הסטים שלו ארכו שעה וחצי שלאחריהם המופע בן השעתיים של מדונה.
אוקנפולד ערך מחדש את שיר הנושא הקלאסי של טרנספורמרס, כשיר הנושא עבור תוכנית טלוויזיה, שבזמנו הייתה חדשה - Transformers Cybertron. הוא גם תרם סינגל עבור סדרת פיפא 2005 – Beautiful Goal.
אלבום הסטודיו השני שלו, A Lively Mind יצא לאור בשישה ביוני 2006 וקיבל ביקורות לא טובות מכיוון שנטען (על ידי גרגורי ג'פריס) שהאלבום כולל גיטרות עם צלילי דיסקו שיכולים לדבר לאלה שמכורים לטראנס ושהוא יכל להצליח כאלבום דאנס ב-1997 אבל לא ב-2006.
לאור הצלחתו הכבירה בתעשיית הסרטים, בשנת 2007 החליט פול לתת הופעה חיה עם ה – Boston Pops (תזמורת הטיילת של בוסטון) – מוזיקת תזמורת עם מוזיקה אלקטרונית. האירוע התרחש במיאמי לפני 10 אלף צופים ובהשתתפות של 75 נגני תזמורת. הוא כתב יצירת מוזיקה שתיאר כקשה לכתיבה.
בשנת 2007 הוא היה מועמד לשני פרסי מוזיקת דאנס בינלאומיים (IDMA). בספטמבר 07 יצאה הביוגרפיה הרשמית הראשונה שלו שנכתבה על ידי ריצ'רד נוריס – Paul Oakenfold: The Authorised Biography. בנוסף, באוקטובר באותה שנה הוא הוציא אלבום אוסף להיטים ורמיקסים ראשון שהציג את ביצועי הטרקים הטובים ביותר שלו.
כניסה לתחום הקולנוע וסבב הופעות עולמי (2008-2014)
בשנת 2008 פול הוציא את הסינגל האחרון שלו מאלבומו האחרון – Not Over שהיה גרסה חדשה של טרק שידוע בשם – Not Over Yet. באותה שנה הוא עבד על יצירת מוזיקה עבור סרטים ותוכניות טלוויזיה (בעגה המקצועית מהלך זה נקרא film score) כגון – Califonication, The Heavy, Fever, The Bourne Conspiracy, Speed Racer. באמצע יולי הוא סיים את סבב ההופעות העולמי שלו שקידם את אלבום להיטיו הגדולים ואף הצטרף למדונה, שוב, לסבב ההופעות שלה – Sticky & Sweet בלונדון, סנטיאגו, בואנוס איירס, ריו דה ז'ניירו, וסאו פולו. בחודשים יולי-אוגוסט 2009 פול יגיש את הופעת הפתיחה, חימום למדונה בסבב. פול מציין שנפל בחלקו כבוד גדול להיות שותף והוא מלא הערכה, ההתנהלות המקצועית ללא פשרות היא הדרך הנכונה לקדם את התעשייה אומר פול. לטובת האירוע בנו לפול פלטת דיג'יי מיוחדת על מנת להתנייד במהרה וביעילות לקראת הכניסה של מדונה לבמה. פול ינגן שעה וחצי (ההופעה של מדונה היא שעתיים) קטעים מסחריים עם נגיעות המאופיינות לו בעקבות הגוון הרחב של קהל היעד שמגיע להופעה. ללא ספק עוד אבן דרך מדהימה וחסרת פשרות שרק פול מסוגל ויודע להגיע.
פול התחיל את שהייתו בלאס וגאס, שם הוא גם מתכנן להוציא אלבום חדש Decade of Dance כשלאחר שינה את השם ל Pop Killer במקביל ליצירת מוזיקה לסרט Humboldt Park ו Nobel Son. סתיו 2008 התחיל את משכן הדי-ג'יי הקבוע שלו בארצות הברית. המושג "פול אוקנפולד מציג: פרפקטו לאס וגאס" כוון במיוחד עבור מועדון הלילה "ריין" האגדי שב – Palms Casino Resort שידוע באפקטים המיוחדים שלו ובהופעות האומנים הבינלאומיים שבו ופול מנהל ומתקל שם כתקליטן הבית באופן שבועי, בעקבות ההצלחה החוזה עם הריין הוארך ופול המשיך להופיע במשכן הקבע שלו גם בשנת 2013. סבב הופעות העולמי החדש "סבב 4 העונות" גרף הצלחה ובעקבותיו הוציא אוסף של ארבעה דיסקים המחולקים לפי עונות: אביב, קיץ, סתיו, חורף, שמסכמים את סבב ההופעות שלו לשנת 2012. פול חידש את הלוגו של פרפקטו והכניס בו מוטיבים צעירים ורעננים בשמירה על הסימן המוכר של האות P של הלוגו. בנוסף מאמצע שנת 2012 פול נתן דחיפה מחודשת ללייבל "פלואורו" שבו הוא מציג מוזיקת טראנס יותר שורשית, בסגנון גואה והמוטיבים שהיו מקובלים בשנות ה-90 ותחילת התפתחות מוזיקת הטראנס, עם המגמות של ימינו והתפיסה הרווחת של רוח הנעורים והדור החדש. כל חודש הוא מכין סט בן שעתיים בשם PAUL OAKENFOLD - FULL ON FLUORO משדר אותו בתחנת הרדיו האינטרנטית "דיגיטל אימפורטנד" ומעלה אותו ל דף הסאונדקלאוד של לייבל פרפקטו. בשנת 2013 הוציא מספר אוספים של הופעותיו מאיביזה ווגאס - בנוסף כתב שיר באלבומה ה-25 של הזמרת שר שיצא ב-2013 ("Closer To The Truth") בשם: "Woman's World". בשנת 2014 הוציא רמיקס לשיר "Only Child" של הזמרת הבריטית סופי אליס בקסטור ופרויקט המוזיקה האלקטרונית החדש "project DedRekoning" שתפס תאוצה. בנוסף הוציא את אלבומו השלישי בשם "Trance Mission".
איסינה: 2015 עד היום
החל ממאי 2015, מוביל פול את תחום הדי. ג'ייז, מפיקים וEDM בתוכנית "Isina" - תוכנית עולמית למציאת כישרונות מוזיקה לשם פיתוחם והדרכתם. במוזיקה בשנה זו הוציא אוסף המסכם את 25 שנות פעילותו בתחום המוזיקה (25 Years of Perfecto Records) ומיד אחריו אוסף על חזרתו הביתה לאחר סיבוב ההופעות. בשנת 2016 שיחק בתפקיד עצמו בסרט הקומדיה Sundown.
גדר (ביטוי הלכתי)
גֶּדֶר הוא ביטוי ישיבתי והלכתי משובש לגָּדֵר, שפירושו: הגדרת מושג של עניין מסוים, בדרך כלל מושג תלמודי או הלכתי.
לדוגמה: "מה הַגֶּדֶר של פיקוח נפש רוחני". "הַגֶּדֶר של קלות ראש הוא שתהא הפעולה מצד עצמה קלות ראש".
הביטוי אינו תקני בשפה העברית. בעברית גָּדֵר משמשת בלשון נקבה, ואילו גֶּדֶר משמש בלשון זכר; גָּדֵר בלשון רבים היא גְּדֵרִים וכן גְּדֵרוֹת, ואילו לשון רבים של גֶּדֶר היא גְּדָרִים; נטייתה של גָּדֵר היא גְּדֵרוֹ, גְּדֵרִי וכו', ואילו נטייתו של גֶּדֶר היא גִּדְרוֹ, גִּדְרִי וכו'. עם זאת, יש לציין שגם בלשון חז"ל משמש גָּדֵר בלשון זכר. לדוגמה: "ובלבד שיהא גדר גבוה עשרה טפחים".
צורת משנה נוספת היא בְּגֶדֶר, שמשמעה: בתחום, בהגדרה. לדוגמה: "אין זה בגדר מקח וממכר". מילה זו תקנית בעברית.
Bad Idea
Bad Idea (בעברית: רעיון רע) הוא שיר שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה, ומופיע באלבום האולפן החמישי שלה, Thank U, Next. השיר יצא לאור ב-8 בפברואר 2019, על ידי חברות התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם האלבום עצמו.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד השירים שבליטא.
רקע וכתיבה
השיר בדומה ל-"", "Thank U, Next" ו-"Break Up with Your Girlfriend, I'm Bored" נכתב על ידי אריאנה גרנדה עצמה, ביחד עם פזמונאים נוספים. השיר הוקלט במקור בשנת 2018, נכלל באלבום ההופעה הראשון של גרנדה,.
כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאת האלבום.
הצלחה
בפברואר 2019, עלה האודיו הרשמי של השיר לערוץ היוטיוב של אריאנה גרנדה. באודיו ניתן לראות את עטיפת האלבום בו נכלל השיר. נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של האודיו עומד על למעלה מ-25 מיליון צפיות. קליפ המילים של השיר צבר למעלה מ-1.5 מיליון צפיות.
בין היתר, הצליח השיר לצבור למעלה מ-150 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
יושיהידה סוגה
יושיהידה סוגה (ביפנית: 菅 義偉; נולד ב-6 בדצמבר 1948) הוא פוליטיקאי יפני, שכיהן כראש ממשלת יפן. קודם לכן היה מזכיר ממשלת יפן מאז 2012, בעל הכהונה הארוכה ביותר בתפקיד זה בהיסטוריה של יפן. הוא חבר המפלגה הליברלית-דמוקרטית (LDP), ומכהן כחבר בבית הנבחרים היפני מטעם המחוז השני של קנאגווה. כיהן בעבר כשר לענייני פנים ותקשורת בין השנים 2006–2007.
בספטמבר 2020 התמודד במירוץ במפלגה הליברל-דמוקרטית לראשות המפלגה, לאחר שראש הממשלה מטעמה, שינזו אבה, הודיע על פרישתו מסיבות רפואיות. ב-14 בספטמבר ניצח במירוץ, ולפיכך החליף אותו בתפקיד ושימש כראש ממשלה החל מ-16 בספטמבר 2020 עד אוקטובר 2021.
ילדותו
סוגה נולד למשפחת חקלאים שעסקו בגידול תותים בעיר יוזאווה שבמחוז אקיטה. אחרי שסיים את הלימודים בבית הספר התיכון, עבר לטוקיו כדי ללמוד משפטים בבית ספר לילה באוניברסיטת הוסיי ב-1973. בעבר פורסם כי הוא בחר באוניברסיטת הוסיי מפני שהיא הייתה האפשרות הזולה ביותר, וכן עבד במפעל לייצור קרטון.
קריירה פוליטית
אחרי שסיים את הלימודים באוניברסיטה, סוגה החל לעבוד בקמפיין שערך אחד המתמודדים לבית היועצים של יפן ובהמשך שימש כמזכיר לחבר הדיאט מטעם המפלגה הליברל-דמוקרטית היקוסבורו אוקונוגי למשך 11 שנה, עד אוקטובר 1986, כשסוגה החל לקדם את הקריירה הפוליטית שלו עצמו. סוגה נבחר לכהן במועצת העיר של יוקוהמה באפריל 1987, לאחר קמפיין שכלל ביקורים ב-30 אלף בתים, ובמהלכו החליף שישה זוגות נעליים. הקמפיין שלו כלל גם נאומים בתחנות רכבות סואנות, צעד פופולרי בקרב פוליטיקאים יפנים כיום.
ב-1996 נבחר סוגה לכהן בדיאט היפני, בית הנבחרים התחתון מטעם המחוז השני של קנאגווה. ב-1999, באירוע חריג בפוליטיקה היפנית, העביר את תמיכתו מראש הממשלה קייזו אובוצ'י למזכיר המפלגה לשעבר סירוקו קג'יאמה. מאז 1996 מכהן ברציפות בדיאט.
סוגה מונה בנובמבר 2005 לסגן בכיר לשר לענייני פנים ותקשורת של יפן בממשלת ג'וניצ'ירו קואיזומי. בספטמבר 2006, בממשלתו הראשונה של שינזו אבה מונה לשר לענייני פנים ותקשורת וכן לשר ההפרטה והדואר. הוא שיחק תפקיד חשוב במדיניות "מס ביתי" (Hometown tax) המאפשרת לאזרחי יפן באזורים מעויירים לתרום לאזורים כפריים ולקבל החזר מס על כך. באוקטובר 2011 מונה ליושב ראש ארגון המפלגה הליברל-דמוקרטית ומטה הקמפיין. בספטמבר 2012 החל לכהן כמזכיר בפועל של מפלגתו.
מזכיר הממשלה
סוגה ואבה נותרו קרובים וב-2012 דחק בו סוגה להתמודד לנשיאות המפלגה. בניגוד לרבים מבני בריתו של אבה, סוגה דחף אותו להתמקד בכלכלה ולעסוק פחות בוויכוח על סעיף 9 לחוקת יפן שקובע כי יפן לא תיקח חלק במלחמה.
אחרי ניצחונו של אבה בבחירות 2012, סוגה מונה למזכיר הממשלה היפנית, ובספטמבר 2014 קיבל את תיק השר הממונה על הבסיסים באוקינאווה. בתפקידיו אלו שימש גם כיועץ לראש הממשלה, ולקח חלק פעיל בניהול הממשלה. נושאים נוספים שקידם היו היוזמות הממשלתיות למשיכת עובדים זרים ותיירים למדינה, וכן עסק בהורדת מחירי חשבוניות הטלפון היפניות. הוא קשור לארגון הלאומני ניפון קאיגי. כחלק ממאמציו למשוך עובדים זרים למדינה, ובגיבויו של אבה, הצליח סוגה להתגבר על ההתנגדות להכנסת עובדים זרים לא מיומנים וייסד תוכנית התמחויות למשרות בעלות שכר נמוך. הוא תמך גם בפעולות משמעותיות ואגרסיביות של הבנק המרכזי היפני במטרה לבלום את הדפלציה.
ב-2015 ספג ביקורת על כך שעודד נשים יפניות "לתרום למדינתן" על ידי הבאת יותר ילדים.
עם התפרצות נגיף הקורונה ביפן שיחק סוגה תפקיד מרכזי בהתמודדות עם המגפה, כשבעת מחלוקות בין השרים בממשלה הצליח להוביל שיתופי פעולה לעצירת ההתפשטות של הווירוס.
המירוץ לראשות המפלגה הליברל-דמוקרטית
ב-14 בספטמבר ניצח סוגה במירוץ לראשות המפלגה, והוא נכנס לתפקיד ראש ממשלת יפן ב-16 בספטמבר.
בראשות הממשלה
במסיבת העיתונאים הראשונה שערך כראש ממשלת יפן, הצהיר סוגה כי בתפקידו יתמקד בראש ובראשונה במגפת הקורונה, וכן בתעסוקה, בהבטחת ביטחון העסקים, בהמשך מדיניות אבנומיקס ובטרנספורמציה הדיגיטלית של יפן.
מדיניות חוץ
באוקטובר 2020 יצא סוגה לביקור הראשון שלו כראש ממשלה בווייטנאם ובאינדונזיה. על פי ההערכות, סוגה בחר בשתי המדינות ששוכנות בדרום–מזרח אסיה עקב המתיחות הגוברת בין ארצות הברית וסין. בהמשך פורסם שיפן מתכננת לחתום על הסכם שיאפשר מכירת נשק וטכנולוגיה לווייטנאם.
לאחר שג'ו ביידן נבחר לנשיאות ארצות הברית, אמר סוגה כי ברצונו לפגוש את ביידן בהקדם האפשרי ולדון בברית הביטחון בין שתי המדינות, מגפת הקורונה ומשבר האקלים. בפרט, סוגה אמר כי הוא שוקל להשתתף בפסגת האקלים העולמית שהציע ביידן במטרה לקדם את היעד להפוך את יפן למדינה נייטרלית פחמנית עד 2050. סוגה התחייב גם לקרן בסך שני טריליון ין לקידום מחקר בנושא טכנולוגיות הוצאת פחמן משימוש (Decarbonization) והגדרת מטרות ספציפיות בוועידת שינוי האקלים ה-26 של האו"ם. סוגה היה המנהיג הזר הראשון שנפגש עם ג'ו ביידן בבית הלבן באפריל 2021.
מגפת הקורונה
בנאום תחילת השנה שלו, סוגה התחייב להשתלט על מגפת הקורונה ולהתקדם בהכנות לקראת המשחקים האולימפיים ביפן שתוכננו לקיץ 2020 אך נדחו בשנה עקב המגפה העולמית.
סוגה נאלץ לספוג ביקורת על אופן הטיפול שלו בהתפשטות המגפה. נוכחותו בארוחה יקרה בהשתתפות מספר פוליטיקאים ומפורסמים אחרים ושהתקיימה אחרי ההחלטה להשעות את תוכנית התמריצים בתיירות הפנים זכתה למחאה בקרב הציבור. כל הנוכחים בארוחה היו בני למעלה מ-70, קבוצת גיל בסיכון להידבק בנגיף. זאת בתקופה שבה הממשלה המליצה להימנע מארוחות בהשתתפות של יותר מחמישה משתתפים. סוגה התנצל לאחר מכן.
בינואר 2021 הוכרז על מצב חירום במטרופולין טוקיו ובשלושת המחוזות הסובבים אותו, ההכרזה הראשונה על מצב חירום מאז אפריל 2020. מצב החירום קבע מספר הגבלות כשעודדה עבודה מהבית והתושבים נאלצו להימנע מנסיעות לא חיוניות, אולם בתי הספר נותרו פתוחים. למרות שמצב החירום אינו בעל סמכות משפטית בפני עצמו, סוגה הצהיר שהממשלה תשקול לתקן את החוק כדי לאפשר לרשויות המקומיות לאכוף את ההנחיות בקרב העסקים. סוגה התחייב גם למענקים של עד 1.8 מיליון ין בחודש לכל מסעדה העונה לבקשה בדבר קיצור שעות הפעילות שלה.
התפטרות
ב-3 בספטמבר 2021 הכריז יושיהידה סוגה על כך שלא יתמודד שוב בבחירות לראשות המפלגה. ההכרזה התרחשה על רקע הירידה של שיעורי התמיכה בו לשפל של כל הזמנים (מתחת ל-30% לפי סקרים באותה עת), ובשעה שיפן נאלצה להתמודד עם הגל החמור ביותר של הקורונה עד אותה תקופה, ובמהלך הבחירות הכלליות ביפן. ההתפטרות שלו תקפה החל מ-30 בספטמבר, יום למחרת הבחירות לראשות המפלגה הליברל–דמוקרטית. ההודעה שלו נערכה במהלך מסיבת עיתונאים בה היה אמור להודיע על חילופי גברי בצמרת המפלגה; למרות שהתכוון להתמודד בשנית עד יום קודם לכן, הן שינזו אבה והן טארו אסו סירבו לשתף פעולה עמו, מה שהביא להודעה שלו למחרת בבוקר.
תמיכה
הקבינט של סוגה ראה שיעורי תמיכה משתנים מאז התפטרותו של שינזו אבה. שיעור התמיכה בו ירד מ-74% בספטמבר 2020 ל-42% בינואר 2021. זהו שיעור התמיכה הנמוך ביותר בראש ממשלה יפני מאז אוקטובר 2010, עת התרחשה ההתנגשות בסירה סנקקו. התמיכה חזרה לעלות מ-38% ל-42% במרץ 2021. התמיכה הגיעה לשפל במאי 2021, עם 33%. במהלך עליית מקרי הקורונה בטוקיו ובסביבתה, שיעור התמיכה בסוגה ירד ל-28% באוגוסט, בעוד יפן מארחת את אולימפיאדת טוקיו.
חיים אישיים
נשוי למריקו סוגה, ולזוג שלושה בנים. אשתו היא אחותו של קולגה של סוגה מהתקופה בה עבד בלשכתו של חבר הדיאט היקוסבורו אוקונוגי.
סופרבול LI
סופרבול LI הוא משחק פוטבול שהתקיים ב-5 בפברואר 2017, בין ניו אינגלנד פטריוטס, אלופת חטיבת ה-AFC בליגת ה-NFL לבין אטלנטה פלקונס אלופת חטיבת ה-NFC. המשחק התקיים באצטדיון NRG ביוסטון שבטקסס ושודר ברשת FOX. במשחק ניצחה ניו אינגלנד פטריוטס בהארכה 34–28, לאחר שכבר פיגרה ב-25 נקודות, וזכתה בתואר בפעם החמישית בתולדותיה.
בחירת מיקום המשחק
במאי 2013 הודיעה הנהלת ליגת ה-NFL כי היא בחרה באצטדיון NRG בעיר יוסטון שבטקסס, כמקום אירוח לסופרבול LI. אצטדיון זה אירח ב-2004 את סופרבול XXXVIII ומשמש מגרשה הביתי של קבוצת יוסטון טקסאנס.
עונת 2016 ב-NFL
סופרבול LI חותם את עונת 2016 בליגת ה-NFL. לסופרבול העפילו אלופת חטיבת ה-AFC ניו אינגלנד פטריוטס בפעם התשיעית בתולדותיה (שיא NFL) ואלופת חטיבת ה-NFC, אטלנטה פלקונס בפעם השנייה בתולדותיה. התקפות הקבוצות דורגו במקום הראשון (אטלנטה) ושני (ניו אינגלנד) במהלך העונה הסדירה, והגנת ניו אינגלנד דורגה ראשונה מבחינת מיעוט הנקודות שספגה.
ניו אינגלנד פטריוטס פתחה את העונה ללא השחקן המוביל שלה, הקוורטרבק טום בריידי שהושעה על ידי הנהלת הליגה ל-4 משחקים בעקבות פרשת "דיפלייטגייט" ודחיית ערעורו. אף על פי כן ניצחה במפתיע 23–21, במחזור הראשון של העונה במשחק חוץ את אריזונה קרדינלס, בזכות משחק טוב של הקוורטרבק המחליף ג'ימי גארופולו. במשחק השני גברה הקבוצה על מיאמי דולפינס אך סבלה מפציעה של גארופולו שהוחלף על ידי הקוורטרבק הרוקי ג'קובי בריסט. במחזור השלישי הביסה ניו אינגלנד בהנהגתו של בריסט את יוסטון טקסאנס 27–0, ובמחזור הרביעי רשמה הפסד ראשון בעונה לבאפלו בילס. בריידי חזר להרכב הקבוצה במחזור החמישי ועד תום העונה הוליך את ניו אינגלנד ל-11 ניצחונות נוספים עם הפסד אחד, במהלכם מסר ל-28 טאצ'דאונים ונחטף פעמיים בלבד. את העונה סיימה הקבוצה במאזן 14–2, הטוב בליגה שהבטיח לה ביתיות לאורך הפלייאוף. הקבוצה זכתה בפעם השמינית ברציפות בבית ה-AFC מזרח (שיא NFL). במהלך העונה איבדה ניו אינגלנד את כוכבה, הטייט-אנד רוב גרונקובסקי, בעקבות פציעה בגב. בפלייאוף גברה הקבוצה על יוסטון טקסאנס 34–16, בגמר ה-AFC גברה על פיטסבורג סטילרס 36–17, במשחק בו בריידי מסר ל-384 יארד ו-3 טאצ'דאונים וכריס הוגאן שצורף לקבוצה בתחילת העונה סיים עם 9 תפיסות ל-180 יארד ושני טאצ'דאונים.
אטלנטה פלקונס פתחה את העונה בהפסד ביתי לטמפה ביי באקנירס 24–31, אך התאוששה ואת העונה סיימה במאזן 11–5, השני בטיבו בחטיבת ה-NFC לאחר דאלאס קאובויס. התקפת הקבוצה הייתה הפורה ביותר בליגה, והשחקן המצטיין בעונה הסדירה היה הקוורטרבק מאט ראיין, שסיים עם שיאים אישים של 4,941 יארד ו-38 טאצ'דאונים במסירה, ו-7 חטיפות (Interceptions) בלבד. בתום העונה נבחר ראיין בפעם הראשונה ל"אול-פרו" (נבחרת העונה), לשחקן ההתקפה של העונה ול-MVP של ה-NFL. בפלייאוף גברה אטלנטה 36–20 על סיאטל סיהוקס, ובגמר ה-NFC ניצחה את גרין ביי פאקרס 44–21. במשחק זה מסר ראיין ל-4 טאצ'דאונים ול-392 יארד, וכן השיג טאצ'דאון אחד בריצה. הווייד-רסיבר חוליו ג'ונס השיג במשחק 180 יארד בתפיסה ושני טאצ'דאונים.
מהלך המשחק
הרבע הראשון של המשחק הסתיים ללא נקודות. בפתיחת הרבע השני עלתה אטלנטה ליתרון ראשון לאחר שאיבוד כדור של לגארט בלאנט מניו אינגלנד הוביל לטאצ'דאון של דוונטה פרימן. בדרייב הבא של אטלנטה היא הגדילה את היתרון ל-14–0 עם מסירה של מאט ראיין לטאצ'דאון של אוסטין הופר. 2:21 דקות לסיום המחצית חטף רוברט אלפורד מאטלנטה מסירה של טום בריידי והשיג טאצ'דאון שהעלה את קבוצתו ליתרון 21–0. ניו אינגלנד לא הצליחה להשיג טאצ'דאון בדרייב האחרון ונאלצה להסתפק בשער שדה וירידה למחצית בפיגור 3–21.
בפתיחת המחצית השנייה מסר ראיין לטאצ'דאון של טווין קולמן ואטלנטה עלתה ליתרון השיא שלה 28–3, 8:31 דקות לסיום הרבע השלישי. ניו אינגלנד הצליחה להשיג טאצ'דאון ראשון לאחר מסירה של בריידי לג'יימס וייט, אך הבועט של הפטריוטס פספס את נקודת הבונוס והרבע השלישי הסתיים ביתרון 28–9 לאטלנטה.
ברבע האחרון צימקה ניו אינגלנד את התוצאה ל-28–12 לאחר שער שדה. איבוד כדור של ראיין הוביל להתקפה נוספת של הפטריוטס בה מסר בריידי לטאצ'דאון של דני אמנדולה 5:56 דקות לסיום המשחק, ניו אינגלנד הצליחה בניסיון השגת שתי נקודות הבונוס בריצה של ג'יימס וייט וצמצמה ל-28–20. הגנת ניו אינגלנד הצליחה לעצור את אטלנטה ללא נקודות בהתקפה הבאה למרות מספר תפיסות אקרובטיות של חוליו ג'ונס. 3:31 דקות לסיום המשחק הוביל בריידי דרייב של 91 יארד, במהלכו תפס ג'וליאן אדלמן מסירה של 27 יארד באחת התפיסות הגדולות ביותר בתולדות הסופרבול. הדרייב הסתיים בריצה לטאצ'דאון של ג'יימס וייט 57 שניות לסיום המשחק, ובריידי מסר לאמנדולה לשתי נקודות הבונוס ולשוויון 28–28.
לראשונה בתולדות הסופרבול הגיע המשחק להארכה. ניו אינגלנד זכתה בהטלת המטבע ובחרה לקבל את הכדור להתקפה. בריידי הוליך את הקבוצה לדרייב של 75 יארד שהסתיים בטאצ'דאון שלישי במשחק של ג'יימס וייט וניצחון מיידי 34–28. הייתה זו החזרה הגדולה ביותר מפיגור בהיסטוריה של הסופרבול.
ל-MVP של המשחק נבחר טום בריידי שהיה לקוורטרבק הראשון בתולדות הליגה שזוכה בחמש אליפויות ולראשון שזוכה ארבע פעמים בתואר ה-MVP.
סטטיסטיקה אישית
בסופרבול LI נקבעו שיאים אישים רבים בהם:
שידור
המשחק שודר בארצות הברית ברשת FOX. צוות השידור כלל את השדרן הראשי ג'ו בק, הפרשן טרוי אייקמן ושדרני הקווים ארין אנדרוס וכריס מיירס. השידור זכה לרייטינג של 45.3%, צפו בממוצע 113.8 מיליון אמריקאים וברגעי השיא בהארכה 117.7 מיליון צופים. בנוסף שידרה פוקס את המשחק באינטרנט במשדר בו לעוד 1.7 מיליון צופים ובספרדית בערוץ "Fox Deportes" במשדר בו צפו 650,000.
בידור
את המנון ארצות הברית שר זמר הקאנטרי לוק בריאן. את השיר "America the Beautiful" ביצעו שלוש ממשתתפות המחזמר "המילטון".
לביצוע מופע המחצית נבחרה הזמרת ליידי גאגא, שפתחה את המופע בביצוע השירים "God Bless America" ו-"This Land Is Your land" כאשר היא על גג האצטדיון והשמיים מוארים באמצעות 300 רחפנים שדימו כוכבים. בסיום השיר זינקה לתוך המגרש בעודה תלויה בכבלים ובהמשך המופע ביצעה בעזרתם פעלולים אקרובטים באוויר. בהמשך המופע ביצעה את להיטיה,Poker Face ,Born This Way Telephone, Just Dance, Million Reasons, ו-Bad Romance. במופע צפו מעל 117.5 מיליון אמריקאים והיה זה למופע המחצית השני בכמות הצפיות בכל הזמנים.
במשחק התארח סגן נשיא ארצות הברית מייק פנס, את הטלת המטבע המסורתית לפני המשחק ביצעו נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' הרברט ווקר בוש ורעייתו ברברה בוש. המשחק זכה בפרס ESPY למשחק הטוב ביותר של השנה.
גנבת החולצה של טום בריידי
לאחר המשחק נגנבה מחדר ההלבשה של ניו אינגלנד פטריוטס, חולצת המשחק של טום בריידי, ששווייה הוערך בכחצי מיליון דולר. משטרת יוסטון פתחה בחקירה, נתנה למקרה עדיפות לאחר שסיווגה אותו כמקרה פשיעה חמור וסגן מושל טקסס ביקש את עזרת סוכנות אכיפת החוק טקסס ריינג'רס באיתור הגנב. לאחר חקירה ממושכת ומעבר על צילומים של גופי תקשורת שונים באזור המתחם, נפל החשד על איש תקשורת מאחד העיתונים הגדולים במקסיקו שהסתובב במתחם. במבצע משולב של ה-FBI, ביטחון ליגת ה-NFL, משטרת מקסיקו וגורמים נוספים, אותרה החולצה לאחר 43 ימים במקסיקו. יחד עמה אותרה גם חולצת המשחק אותה לבש בריידי בניצחון קבוצתו בסופרבול XLIX וכן קסדת המשחק של וון מילר מקבוצת דנוור ברונקוס שנגנבה לאחר סופרבול 50.
מעושרות
מעושרות היא תוכנית דוקו-ריאליטי ישראלית העוקבת אחר חייהן של נשים אמידות בישראל. שודרה בערוץ 10 בין השנים 2011-2014. התוכנית, שמבוססת על פורמט התוכנית האמריקאית "עקרות בית אמיתיות", שודרה לראשונה באוקטובר 2011 וזכתה לרייטינג גבוה וביקורות מעורבות.
עונה שלישית
העונה השלישית תעלה לשידור ב-22 במאי 2014. בעונה זו לא משתתפות המעושרות הקודמות, אלא מעושרות חדשות ומעושר חדש - לכן מותגה כ"מעושרות החדשות".
קישורים חיצוניים
מידע וכתבות: ביקורות:
יניב קטן
יניב קטן (נולד ב-27 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ והקשר ההתקפי, היה קפטן קבוצת מכבי חיפה ושחקן נבחרת ישראל. למעט גיחה קצרה לווסטהאם יונייטד האנגלית, שיחק קטן כל הקריירה שלו במכבי חיפה, במדיה רשם 466 הופעות בליגה ו-631 הופעות בכל המסגרות בהן כבש 113 שערים, ועמה זכה ב-7 אליפויות ו-2 גביעי טוטו. יניב קטן היווה חלק חשוב ממכבי חיפה בתקופתו וזכור בזכות הגול שלו נגד מנצ'סטר יונייטד בניצחון 3–0 בליגת האלופות.
תחילת דרכו
קטן החל את דרכו במכבי חיפה בגיל 9 ובמשך השנים היה שחקן מוביל בקבוצות הנוער והנערים של המועדון. הוא שיחק כחלוץ והבקיע שערים רבים. בעונת 1998/1999, במסגרת משחקי גביע אירופה למחזיקות גביע בהם השתתפה מכבי חיפה, הצטיין קטן ברוב המשחקים, ואף בישל את השער השני נגד פריז סן-ז'רמן, שהעלה את הקבוצה לשמינית גמר הטורניר. בקיץ 1998 ביקשה אנדרלכט להחתים אותו, אך הוא ומשפחתו סירבו.
כבר בגיל 19 הצטרף לנבחרת ישראל הבוגרת, באימונו של ריצ'רד נילסן הדני. בהתחלה התקשה להתאקלם, אך בהמשך מצא את מקומו בהרכב.
בתקופת אברהם גרנט ויצחק שום מצא קטן מקום קבע בהרכב הפותח של מכבי חיפה וביסס לעצמו מעמד של אחת ההבטחות הגדולות בליגה כחלוץ חזק, מהיר, בעל כושר כדרור מצוין ויכולות מסירה והגבהה.
ליגת האלופות ומעבר לווסטהאם
בעונת 2002/2003 שיחק קטן יחד עם מכבי חיפה בליגת האלופות. הוא כבש את השער הראשון אי פעם של קבוצה ישראלית במפעל, כשכבש את השער הראשון במשחק נגד מנצ'סטר יונייטד באולד טראפורד, בו הפסידה חיפה בתוצאה 2–5. הוא כבש שער נוסף במשחק השני, שנערך באיצטדיון GSP בניקוסיה, בו ניצחה חיפה את יונייטד 3–0. כמו כן, כבש שער נגד אולימפיאקוס במשחק החוץ שהסתיים בתיקו 3–3.
בעונת 2004/2005, תחת הדרכתו של רוני לוי, היה קטן למבשל המצטיין בליגה עם 14 בישולים, לאלה הוסיף 8 שערים, ועזר לחיפה לזכות באליפות. עם פתיחת עונת 2005/2006 היה אחד הגורמים המרכזיים לפתיחה המוצלחת של הקבוצה, עם 5 שערים ו-4 בישולים בסיבוב הראשון. בעקבות כך גיששו אחריו קבוצות רבות מהפרמייר ליג, וב-19 בדצמבר 2005 חתם בווסטהאם יונייטד, שם שיתף פעולה עם יוסי בניון. את הופעת הבכורה שלו במדי וסטהאם ערך במשחק מול אסטון וילה שבו נכנס כמחליף של בובי זאמורה. עד לסיום אותה עונה, זכה לדקות משחק מעטות מאוד: שמונה הופעות, מהן שש כמחליף, ולא כבש שערים. כיוון שאלן פארדיו, מאמן הקבוצה, הודיע לו כי אינו נמצא בתוכניותיו לעונה הבאה, קטן חזר למכבי חיפה.
חזרה לחיפה והפיכה למנהיג הקבוצה
לאחר שחזר החל קטן לשמש כקפטן הקבוצה ובמגרש הפך לפליימייקר ("עושה משחק") יותר מאשר קיצוני או חלוץ מטרה. במחזור הפתיחה של עונת 2008/2009, עת ערך את ההופעה ה-400 במדי מכבי חיפה, הבקיע קטן צמד לרשתה של מ.ס. אשדוד. שני מחזורים לסיום אותה עונה, במשחק מול הפועל תל אביב שנאבקה עם מכבי חיפה על האליפות, הצטיין קטן, כבש שער שהעניק לקבוצתו ניצחון 1–0 ופער של חמש נקודות בראש הטבלה, ואף זכה לציון הנדיר 10 במעריב. הוא הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות כשלזכותו שישה שערים ותשעה בישולים, ואף מוקם שני בדירוג הבישולים של הליגה.
בעונת 2010/2011 הצליחה חיפה להשיב את תואר האליפות ובמהלך החגיגות הזמין קטן את אריק בנדו להניף איתו את צלחת האליפות, מה שעורר כעס אצל שוער הקבוצה וקפטן המשנה ניר דוידוביץ'. האחרון תקף את קטן בריאיון למעריב, אולם מאוחר יותר התנצל בפני המועדון, ומספר חודשים לאחר מכן יזם קטן סולחה בין השניים. בסיום העונה הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, שם הפסידה להפועל תל אביב. ב-24 בספטמבר 2011 כבש קטן את שערו ה-100 במדי מכבי חיפה בכל המסגרות בניצחון על הפועל רמת השרון. בעונת 2011/2012 הגיע עם הקבוצה שוב לגמר הגביע, אך שם הפסידה להפועל תל אביב בפעם השנייה ברציפות.
ב-23 ביולי 2013 האריך קטן את חוזהו במכבי חיפה ל-3 שנים נוספות. במחזור הראשון של עונת 2013/2014 מול עירוני קריית שמונה רשם את הופעתו ה-600 במדי מכבי חיפה בכל המסגרות.
ב-19 ביוני 2014 הודיע קטן על פרישה ממשחק פעיל. ב-5 באפריל 2015 נערך לכבודו טקס פרידה באצטדיון סמי עופר. המועדון הוציא לגמלאות את הספרה 20, איתה נהג לשחק, כאות הוקרה על תרומתו למועדון.
הבסיליסק של רוקו
הבסיליסק של רוקו הוא ניסוי מחשבתי שהוצג לראשונה בפורום הקרוי LessWrong על ידי משתמש הנושא את השם "רוקו". מקור השם בחיה המיתולוגית בסיליסק, אשר על-פי המסופר יכולה לאבן את אלו המתבוננים בעיניה. שם זה נובע מן הרעיון שעצם השמיעה על ניסוי מחשבתי זה יכולה לגרום לחרדה קיומית אצל השומע.
תיאור
על פי הניסוי המחשבתי, בעתיד הנראה לעין תוכל האנושות לייצר בינה מלאכותית אשר מטרתה להיטיב עם המין האנושי. לאחר הרצת מספר סימולציות מגיעה מערכת זו להחלטה כי עליה להשמיד את כל מי שלא תרם להיווצרה. המערכת, אשר מסוגלת לדמות את ההיסטוריה האנושית כולה באופן מושלם, יכולה לדעת באופן ודאי מי עשה זאת ומי לא. על פי הטיעון, מרגע שאדם קרא או שמע על ניסוי מחשבתי זה, עליו לפעול על-מנת ליצור את מערכת הבינה המלאכותית הזו, שכן אם לא יעשה כן, היא עלולה לגרום להשמדתו אם תיווצר. מצד שני, מאחר שמערכת זו טרם נוצרה ואינה יכולה בוודאות להיווצר, יצירתה מתוך פחד מזעמה העתידי נובע מקיומה של ישות אשר איננה קיימת במציאות העכשווית.
רקע
"הבסיליסק של רוקו" פורסם לראשונה ביולי 2010 בפורום LessWrong, אשר עוסק בפילוסופיה והגות. יוצר הפורום, אליעזר יודקובסקי, מחק את הפוסטים של רוקו בנושא ואמר כי פרסום זה "טיפשי" ו"מסוכן". הדיון בנושא הבסיליסק של רוקו נאסר בפורום במשך מספר שנים מכיוון שלפי הדיווחים, הנושא גרם לחלק מהקוראים התמוטטות עצבים. האיסור הוסר באוקטובר 2015.
דוד אורבך כתב במגזין Slate: "השילוב של שאיפות משיחיות, שכנוע עצמי של חוסר אונים, והרבה כסף אף פעם לא עובד טוב, בלי קשר לאידאולוגיה, ואני לא מצפה מיודקובסקי וחבר מרעיו להיות חריגים בעניין זה. אני דואג פחות לבסיליסק של רוקו מאשר לאנשים שמאמינים שהם התעלו על המוסר המקובל."
רמיזות לבסיליסק של רוקו בתרבות הפופולרית כוללות את פעולותיה של הדמות גילפויל בעונה 5, פרק 5 של סדרת הטלוויזיה "עמק הסיליקון", הסדרה "גרימס", העלילה של "מגנוס: רובוט לוחם #8" אשר נכתבה על ידי פרד ואן לנטה, וחוברות קומיקס אינטרנטיות שונות כגון xkcd, ניסוי AI-Box וקצין המשטרה רוקו בסיליסק ב"אתרים מפוקפקים".
הקבלה לניסויים מחשבתיים אחרים
ניסוי מחשבתי זה מזכיר במקצתו את ההימור של פסקל. פסקל טען כי האמונה באלוהים היא הפעולה הרציונלית ביותר, כי להחלטה להאמין עשויה להיות תועלת אינסופית, ואילו להחלטה לא להאמין עלול להיות הפסד אינסופי. הבסיליסק של רוקו מוביל לתוצאה הפוכה: האמונה בקיומו של הבסיליסק מובילה להשקעת שארית חיי המאמינים ביצירת ישות זדונית שאינה מיטיבה עם חייהם.
מיכאל שני
מיכאל שני הוא מנצח ישראלי.
ביוגרפיה
מיכאל שני הוא יליד קיבוץ מענית. בתחילת הקריירה המוזיקלית שלו ניגן מיכאל שני בצ'לו בתזמורת הקאמרית הקיבוצית וניצח על התזמורת הסימפונית הקיבוצית.
הוא למד מוזיקה במדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה בתל אביב ובאקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים והמשיך בהשתלמות באוניברסיטת בריגהאם יאנג בארצות הברית.
לאחר שובו ארצה קיבל את משרת המנצח והמנהל המוזיקלי של המקהלה הפילהרמונית תל אביב ומקהלת האופרה הישראלית החדשה. כן התמנה למנהל המוזיקלי של הפסטיבל למוזיקה ווקאלית בתל אביב ופסטיבל אבו גוש. כמו כן היה מנהלה המוזיקלי של הזמריה.
מיכאל שני ניצח על רוב התזמורות בישראל, ביניהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת הקמפוס רמת השרון, התזמורת הקאמרית הישראלית, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הסימפונית חיפה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, סימפונט רעננה. כן הוזמן לנצח על תזמורות בגרמניה, איטליה, צ'כיה והונגריה.
ב-1986 היה בין מייסדי בית הספר לשירת מקהלה. כיום הוא המנהל האקדמי והמנצח הראשי של בית ספר זה. ב-1987 ייסד את המקהלה הקאמרית תל אביב ומאז הוא מנהלה המוזיקלי. המקהלה מופיעה בקונצרטים רבים בניצוחו, הן בשירת א-קפלה והן עם תזמורות בארץ ומחוצה לה.
בשנים 2004–2008 שימש ראש המחלקה לניצוח מקהלות של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה שבאוניברסיטת תל אביב. כיום מלמד ניצוח באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובמדרשה למוזיקה במכללת לוינסקי לחינוך.
מיכאל שני הוא אביו של המנצח להב שני.
נבחרת איסלנד בכדורסל
נבחרת איסלנד בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של איסלנד.
הנבחרת העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל בשנת 2015, אך הפסידה בכל משחקיה בטורניר וכך קרה גם באליפות שנערכה בשנת 2017.
עמירם מנור
עמירם מנור (4 בפברואר 1946 – 5 ביוני 1967) היה טייס קרב בחיל האוויר שמטוסו פגע בקרקע במהלך קרב אוויר ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים מעל סיני. נראה היה שהצליח להחלץ ממטוסו על הקרקע, נשדד ונרצח על ידי בדואים והוא בן 21.
קורות חייו
עמירם מנור נולד ב-4 בפברואר 1946 בקיבוץ דליה. את לימודיו התיכוניים עשה במוסד החינוכי שבהרי אפרים. באוגוסט 1964 התגייס לצה"ל והתנדב לקורס טיס. לאחר הקורס הוצב בטייסת 105 והוכשר כטייס סופר מיסטר.
ב-5 ביוני 1967, יומה הראשון של מלחמת ששת הימים, השתתף בגל התקיפה הראשון של מבצע מוקד והוזנק כמספר 3 במבנה הראשון שהפציץ את שדה התעופה כברית שממערב לאגם המר הגדול במצרים. שדה התעופה כיברית היה גדול יחסית והיו בו גם טייסות של מטוסי היירוט החדישים מיג 21. לאחר שמבנה מטוסי הסופר מיסטר הטיל את הפצצות על המסלולים ביצעו המטוסים יעפי צליפה על מטוסים שהיו בשדה והבעירו אותם. ולאחר מכן פנו מזרחה בדרכם חזרה לישראל כמתוכנן. בדרכם חזרה ניתקלו במטוס תובלה מצרי מדגם איליושין 14. מנור וטייס נוסף במבנה הפילו אותו בצרור תותחים במשותף. בהיותם מעל לביר גפגפה בסיני, כשהם קצרים בדלק ופגזים נתקלו בזוג מטוסי מיג 21 שהחלו לרדוף אחריהם ולנסות להפילם. הטייסים הנמיכו גובה הטיסה, שחררו את מכלי הדלק נתיקים והגבירו מהירות. הטייסים הזהירו זה את זה מפני המיגים שנערכו מאחוריהם ביעפי ירוט וביצעו תמרוני התחמקות חריפים במהלכם פגעו המוביל אלכסנדר ערמון ועמירם מנור בקרקע. מטוסו של מנור נמצא שלם בחולות וגופתו לא הרחק מהמטוס, מתחת לשיח. בדואים שכנראה הבחינו במנור לכדו אותו ושדדו ממנו את שעונו ואת ציודו, הכו אותו ורצחו אותו. בסוף המלחמה, לאחר כיבוש סיני על ידי צה"ל נמצאה גופתו היחפה שעליה סימני התעללות קשים לא הרחק ממטוסו. גופת מוביל המבנה סרן אלכס ערמון שמטוסו התרסק בסמוך לא נמצאה עד היום והוא הוכרז כחלל צה"ל שמקום קבורתו לא נודע.
השיר לזכרו
סמוך לאחר מלחמת ששת הימים נכתב לזכרו השיר "הם ישנם" על ידי יוסי גמזו, השיר הולחן על ידי יוסי ואלד והוא בוצע על ידי יהורם גאון.
סידר ולטון
סידר ולטון (באנגלית: Cedar Anthony Walton, Junior; 7 בינואר 1934, דאלאס שבטקסס - 19 באוגוסט 2013, ברוקלין) היה פסנתרן ג'אז אמריקאי אשר עסק בעיקר בתחום ההארד בופ.
חייו
ולטון למד לנגן בפסנתר מאמו בילדותו. בשנת 1955 עזב ולטון את דאלאס לטובת ניו יורק במטרה לנגן מוזיקה, אך במקום זאת התגייס לצבא ארצות הברית. ולטון הוצב בגרמניה לשנתיים, שם ניגן עם מוזיקאים אמריקאים שגרו באזור. לאחר שיחרורו הצטרף להרכב של קני דורהאם ואחר כך להרכב של ג'יי ג'יי ג'ונסון, במקביל ניגן בג'אזטט של בני גולסון וארט פארמר. ב-1959 השתתף בהקלטת אלבומו של ג'ון קולטריין "Giant Steps".
פריצת הדרך של ולטון כפסנתרן ומלחין הגיעה עם שליחי הג'אז של ארט בלייקי. הוא הצטרף לשליחים ב-1961 שם ניגן עם וין שורטר ופרדי האברד. כבר בתחילת דרכו עם השליחים הלחין את שיר הנושא של האלבום Moasic אשר הצליח מאוד. ולטון ניגן עם שליחי הג'אז כשלוש שנים, בהן הלחין כמה קטעים שהפכו לקלאסיקות של ההרכב, ועזב ב-1964. במחצית השנייה של שנות השישים היה פסנתרן הבית של חברת התקליטים "Prestige". ב-1967 הקליט בחברה זו את אלבומו הראשון כמוביל, אלבום הנקרא בפשטות "!Cedar", בו מנגנים בן השאר קני דורהאם (חצוצרה) ובילי היגינס (תופים.
במהלך שנות השבעים ולטון הוביל את הרכב הפאנק שלו, וכן ניגן עם מוזיקאים כגון לי מורגן, האנק מובלי וקליפורד ג'ורדן. בהמשך חזר לנגן הארד בופ, ואף שב לסיור הופעות ביפן עם ארט בלייקי והשליחים. במשך כל הזמן הוא גם הוביל הרכבים, נפטר בביתו בברוקלין לאחר מחלה ב-19 באוגוסט 2013 הוא המשיך להקליט ולהופיע כמעט עד יומו האחרון.
הזהו אדם?
הזהו אדם? (באיטלקית: Se questo è un uomo) הוא ספר תיעודי מאת הסופר האיטלקי-יהודי פרימו לוי אודות החוויות האישיות על מאסרו ועבודתו בכפייה במחנה אושוויץ מונוביץ בתקופת השואה.
הספר יצא לאור באיטלקית בנובמבר 1947, ובעברית יצא לאור רק ב-1988, לאחר מותו של לוי.
רקע לכתיבת הספר
לוי כתב את הספר מתוך דחף לתת עדות לזוועות שביצעו הנאצים במחנה בתהליך השמדת היהודים והאנשים האחרים בשואה. הוא קרא עדויות רבות של עדים וניצולים, נכח בפגישות של ניצולים, והפך בסופו של דבר לדמות סמלית של אנטי-פשיסטים באיטליה.
לוי ביקר בלמעלה מ-130 בתי ספר כדי לדבר על החוויות שלו באושוויץ. הוא נדהם מאלו שניסו לשכתב את ההיסטוריה של המחנות ולהמעיט מעוצמת הזוועות, מה שכיום מכונה הכחשת השואה. גישתו הייתה כי מחנות המוות של הנאצים והניסיונות להשמדת היהודים היו זוועה ייחודית בהיסטוריה בגלל הניסיון לבצע השמדה מוחלטת של "גזע נחות" על ידי קבוצה שתפסה את עצמה כעליונה. זה היה ניסיון מאורגן, שיטתי וממוכן מאוד, שניסה להפחית בערך היהודים וניסיון למחיקה מוחלטת שלהם עד כדי שימוש באפר שלהם כחומר גלם לדרכים.
עם חזרתו לאיטליה, היה לוי לכימאי תעשייתי במפעל בטורינו. הוא החל לכתוב על חוויותיו במחנה הריכוז ועל חזרתו לאיטליה דרך אירופה המזרחית, חומר שבו השתמש בשני ספריו הידועים, "הזהו אדם?" ו"ההפוגה" (La tregua).
כאשר לוי שלח את הספר להוצאת הספרים אינאודי בטורינו, עירו, ההוצאה דחתה אותו. הוצאה קטנה יותר, דה-סילבה, רכשה מלוי את הזכויות על הספר, ובנובמבר 1947 הדפיסה 2,500 עותקים ממנו. אף שבאותו הזמן הופיעה בעיתון "לה-אוניטה" סקירה חיובית של הספר על ידי איטלו קאלווינו, נמכרו ממנו רק 1,500 עותקים. כיום שרדו מהוצאה מקורית זו עותקים ספורים בלבד. בבדיקה שערך מרכז פרימו לוי בטורינו בשנת 2018 לאיתור כלל הספרים ששרדו מהמהדורה הראשונה הנדירה, אותרו ברחבי העולם כ-80 עותקים בלבד.
לוי נאלץ להמתין עד 1958 שבית ההוצאה שבטורינו יפרסם את הספר בהגהה מחודשת. ההוצאה לאור המחודשת הובילה לתרגום הספר לאנגלית ב-1959, ולאחר מכן לתרגום לשפות נוספות, ולקבלתו של הספר לספרות הקלאסית.
ספרו השני, "ההפוגה", שהוא ספר המשך המתאר את נדודיו עד חזרתו לביתו באיטליה, פורסם לראשונה ב-1963, כמעט 16 שנה לאחר פרסום הספר הראשון, וזיכה את לוי בפרסו הראשון. לאחר מכן כתב לוי ספרים נוספים, ובהם "זמן שאול" ו"הטבלה המחזורית".
תוכן
הספר מתחיל בלכידתו של לוי בידי האיטלקים הפשיסטים, ובהעברתו למחנה אושוויץ מונוביץ בפברואר 1944, בקליטתו במחנה, ממשיך בתיאור חוויותיו במחנה עבודת הכפייה שהיה מיועד להקמת בית חרושת לגומי סינתטי, ומסתיים בשחרור המחנה בידי הכוחות הסובייטים. מ־650 היהודים האיטלקים במשלוח שלו, היה לוי אחד מ־20 ששרדו את אושוויץ.
בתחילת הספר מתאר לוי את החיים במחנה על פי נושאים שונים כמו הקליטה במחנה, העבודה, הקאפו, טיפוסים שונים של אסירים במחנה, סלקציה בקרב האסירים לשם השמדה, תלייתו של אסיר שהשתתף בניסיון מרד במחנה, התנהלות כלכלת המחנה וכדומה.
לוי הצליח לשרוד בגלל צירוף של מספר סיבות: הוא ידע מעט גרמנית בזכות ספרי כימיה שכתובים בגרמנית שקרא והדבר היה לו לתועלת במחנה. הוא גם שילם לשיעורים בגרמנית ובהתמצאות ברחבי מחנה אושוויץ על ידי אסירים איטלקים שהכירו את המחנה.
לקראת סוף הספר מספר לוי את סיפורו באופן כרונולוגי יותר. עקב עברו ככימאי הוא נשלח ל"בחינה", ולאחר זמן מה, בנובמבר 1944, הועבר ל"קומנדו כימיה" במפעלי בונה במחנה שנועדו לייצר גומי סינתטי. דבר זה לא סייע לו בתחילה, היות שהוא העביר שקים כבדים עם חומר כימי שורף, אך בהמשך עבד בחדר סגור וכך נמנעה ממנו עבודת פרך בקור המקפיא שבחוץ.
זמן לא רב טרם שחרור המחנה חלה לוי במחלת השנית ונכנס לבית החולים של המחנה. הדבר היה לו לתועלת - כאשר התקרב הצבא האדום, כוחות האס אס מיהרו לפנות את המחנה, ולקחו עמם את כל האסירים פרט לחולים הקשים (שאותם השאירו למות בגסיסה), בכללם לוי, לצעדת המוות על-מנת להתרחק מהצבא הרוסי המתקרב, צעדה שבה נהרגו רוב אלה שצעדו בה מאושוויץ. בזכות חוליו זכה לוי להישאר בחיים. לוי וחלק מהחולים הצליחו לשרוד במחנה הנטוש, עד שחרורו כעבור מספר ימים בידי כוחות הצבא האדום.
כתיבתו של לוי מתאפיינת ביכולת התבוננות מעמיקה המתארת פרטים קטנים בצורה חדה ולא רגשנית, ומצד שני מעבירה באופן חי מאוד את המאורעות.
רקע היסטורי
מסעו של פרימו לוי התחיל באיטליה כאשר נתפס על ידי מיליציה איטלקית. רוב יהודי איטליה נשלחו למחנות ריכוז כמו פוסולי ובולצאנו לעבר מחנות השמדה ועבודה במרכז אירופה, פרימו לוי נשלח לאותו מסע מפוסולי לאושוויץ ברכבת. לוי הגיע לאושוויץ בפברואר 1944. היהודים שהגיעו למחנה עברו סלקציה, מאחר שלוי היה כשיר לעבודה נשלח למחנה עבודה, אושוויץ מונוביץ.
החיים במחנות העבודות היו קשיים, הם לא קיבלו הספקות מזון מספיקות, האסירים חיו ברעב ועמדו יום-יום במסדרים בהם נרצחו רבים. הגרמנים בנו צריפי מגורים לאסירי המחנה אשר במקור כל אחד מהם היה אמור לאכסן 40 אסירים, אך לעיתים קרובות יותר מ-700 אסירים חיו בכל אחד מהם. מספר האסירים בכל צריף היה תלוי במספר הקרונות שהגיעו למחנה. האסירים ישנו ב-60 מקומות, עם שלושה דרגשים בכל חלל. אסירים ישנו על קש, פרושים על דרגשי העץ. לצריפים היו רצפות אדמה ומעטים מתקנים סניטריים. חלק מצריפי המגורים היו לשעבר צריפי חיות.
הספר נגמר עם יציאת הגרמנים מהמחנה, אך הם לוקחים איתם את האסירים לצעדת מוות ומשאירים את החולים במחנה, בהם לוי. ב-27 בינואר 1945 הגיע הצבא האדום אל המחנה, ושחרר את 7,500 האסירים שנותרו בו. חובשי הצבא האדום העניקו עזרה ראשונה מיידית לניצולים ושני בתי חולים שדה צבאי נעזרו בידי חברי הצלב האדום הפולני ומתנדבים מהעיר אושווינצ'ים, מה שמתואר בספר.
עיבוד לתיאטרון
בשנת 2005 הופק הסרט "פרימו" בבימויו של ריצ'רד וילסון, בכיכובו של השחקן אנטוני שר, בהפקת HBO וה-BBC. הסרט הוא צילום של הצגת היחיד באותו השם, שעובדה על ידי אנטוני שר מתוך הספר "הזהו אדם?", בבימויו של וילסון, בהפקת התיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון.
מאז מאי 2011 משחק שחקן תיאטרון החאן ניר רון בהצגת היחיד "הזהו אדם?", בעיבוד שלו ושל מור פרנק, שגם ביימה. המחזה מתחלק לשלוש מערכות: הראשונה, מתרחשת מאז שהוא יוצא מביתו ועד ימיו הראשונים במחנה בו הוא נמצא כאחד האסירים ומאבד את זהותו. השנייה, ארבעה סיפורים שמתארים את חיי היום-יום של המחנה. המערכה השלישית מתארת את עשרת הימים האחרונים במחנה, כשהגרמנים נוטשים עם כל הבריאים ובמחנה נותרים 700 החולים ובהם פרימו לוי.
על התרגום העברי
בשנת 2020 התפרסם מאמר באקדמיה בשם: פרימו לוי ויהודי טריפולי על ידי פרנקו ארביב. המאמר גילה שבמהדורה העברית בסיפור על משפחת גטניו הזקן  בעמוד 14 נשמטה המילה טריפולי.
בעל המאמר הסביר שלדעתו ההשמטה מכוונת היות שמדובר במשפחה יהודית מטריפולי ובאותה תקופה הממסד הישראלי לא הכיר בעובדה שיהודי טריפולי היו חלק מנפגעי השואה.
בעקבות המאמר התפתח פולמוס שנמשך כמה שבועות. ד"ר אברהם ארביב פרסם מאמר בעיתון הארץ בשם "הזהו תרגום" בו נטען שלא נראה שמדובר בטעות, אבל המצב מצריך הסבר.
ד"ר נוית בראל, חוקרת ספרות, בגלי צה"ל בתוכניתו של רינו צרור, קיבלה את הטיעון שמדובר בהשמטה מכוונת, היות שבימי פרסום הספר הממסד לא הכיר ביהודי לוב כקהילה שסבלה בשואה.
ניידהרט פון רוינטאל
ניידהרט פון רוינטאל (בגרמנית: Neidhart; 1190 – 1236 לערך) היה מלחין ומשורר גרמני בימי הביניים, תפקיד שכונה אז מינזנגר.
כמשוער, עסק ניידהרט במוזיקה באופן מקצועי בבוואריה, וכמינזנג, היה פעיל במיוחד בשנים 1210–1236. ברבות הימים היה לזמר בחצרו של פרידריך השני בווינה. ניידהרט ידוע בסגנונו העוקצני וההיתולי, אשר בא לידי ביטוי לדוגמה בשירו 'עת מאי' (Meienzît), המתאר תחילה את רוגע האביב, אך חיש מהר עובר להלבנת פני אויביו וחבריו הבלתי נאמנים של ניידהרט.
רחל אליאור
רחל אליאור (נולדה ב-28 בדצמבר 1949) היא חוקרת ישראלית, פרופסור אמריטה ומופקדת הקתדרה על שם ג'ון וגולדה כהן לפילוסופיה יהודית באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה
היא עורכת כתב העת "מחקרי ירושלים במחשבת ישראל", וחברה במועצת המערכת של כתבי עת נוספים, בהם: "Studies in Spirituality" היוצא לאור באוניברסיטת ניימיכן שבהולנד, בכתב העת זהויות היוצא לאור במכון ון ליר בירושלים, בכתב העת Scripta Judaica Cracoviensia הרואה אור באוניברסיטה היאגלונית בקרקוב שבפולין, ובמערכת סדרת ספרים ביהדות של הוצאת בריל בהולנד.
אליאור זכתה בפרס גרשם שלום לחקר הקבלה מטעם האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים לשנת 2006. בשנת 2016 זכתה בתואר דוקטור לשם כבוד מטעם ההיברו יוניון קולג' בסינסינטי ובירושלים. ביום האשה הבינלאומי בשנת 2017 זכתה לאות הוקרה לנשים פורצות דרך, המוענק מטעם ויצו ירושלים, על פועלה למען החברה בישראל.
אליאור מכהנת כחברת המועצה הבינלאומית של הקרן החדשה לישראל, במועצה הציבורית של התנועה ליהדות מתקדמת בישראל ובצוות המייסד של המועצה ליהדות חופשית, בפורום הבינלאומי של הספרייה הלאומית בירושלים, בפורום תג-מאיר, כחברת המועצה הציבורית של "יש-דין", בוועדה האקדמית של מכון שוקן למחקר היהדות, בוועדת ההיגוי של בית המדרש "חברותא" בירושלים ועוד. היא יושבת ראש הוועדה האקדמית של קרן ליאון [חיים יהודה] רות, וחברה בעמותה למחשוב ספרות עברית המנהלת את "פרויקט בן יהודה". באוקטובר 2014 נבחרה כחברת כבוד של האקדמיה הברזילאית לפילוסופיה בריו דה ז'אניירו. ב-2020 נבחרה לחברה באגודת הסופרים העברים.
רחל אליאור נשואה למיכאל אליאור ולהם שלושה ילדים.
תיאור מחקריה
אליאור עוסקת ביצירה המיסטית היהודית מהעת העתיקה ועד לעת החדשה. לדעתה פרקים במיסטיקה היהודית משקפים היסטוריה של הרוח היוצרת הנכתבת בידי המפסידים, המפרשים את משמעותה של ההיסטוריה בעיניהם המתרחשת בין חורבן לתקווה. הפרקים השונים במחקריה עוסקים במיסטיקה של המרכבה וההיכלות בעת העתיקה ובמיסטיקה של הקבלה מן המאה השש-עשרה עד למאה העשרים. מחקריה בספרות ההיכלות והמרכבה, שהתחברה אחרי חורבן בית שני, דנים בגלגולים שונים של המקדש (ההיכל), של מרכבת הכרובים (מרכבה) ושל שירת הקודש הקשורים בזמן מקודש, במקום מקודש ובפולחן מקודש במחשבה המיסטית. מחקריה מתמקדים בהתפתחות המאוחרת של הקבלה מן השליש הראשון של המאה השש-עשרה (ר' יוסף קארו, גליא רזא וקבלת האר"י) עבור בשבתאות המאוחרת במאה השמונה-עשרה (יעקב פרנק) ובחסידות במאות השמונה-עשרה והתשע-עשרה (חסידות הבעש"ט, חסידות חב"ד, חסידות פולין מהחוזה מלובלין ועד חסידות איזביצה ראדזין).