cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סונדרבאנס
היסטוריה
האזור בהודו שבו שוכן הפארק הלאומי סונדרבאנס הוכרז כאזור הליבה של שמורת הנמרים סונדרבאנס ב-1973, וכמקלט בעלי חיים בשנת 1977. הקמת הפארק התרחשה ב-4 במאי 1984, וב-1987 הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית. סונדרבאנס הוכרז על ידי ממשלת הודו ב-1989 (ועל ידי אונסק"ו ב-2001) כשמורה ביוספרית. ב-1997 הכריז אונסק"ו על החלק הבנגלדשי של היער כאתר מורשת עולמית.
כלכלה
באזור סונדרבאנס מתגוררים כארבעה מיליון בני אדם, רובם ללא מגורי קבע.
לסונדרבאנס יש תפקיד משמעותי בכלכלת החלק הדרום-מערבי של בנגלדש, וגם למדינה כולה. האזור הוא אחד ממקורות משאבי היער הגדולים ביותר במדינה, והוא מקור לחומרי גלם רבים עבור תעשיות המבוססות על עצים. מלבד השימושים הרגילים בעץ כחומר גלם, משמש סונדרבאנס כמקור גם לחומרי סיכוך, דבש, דונג, דגים, סרטנאים, ורכיכות. הקרקעות הפוריות המישוריות של סונדרבאנס משמשות כבית גידול, אתר ייצור לנוטריינטים, טיהור מים, "מלכודת" לאגירת נוטריינטים ומשקעים, מחסום בפני סערות, ייצוב חופים וכדומה.
בבדיקות שנערכו בסונדרבאנס התברר כי ישנה ירידה בכמות של שני מיני המנגרובים העיקריים (סונדארי וגווה), בשיעור של 40% ו-45% בהתאמה בין 1959 ל-1983. כמו כן, למרות האיסור על פגיעה כלשהי בחיי הטבע מלבד דגים וחסרי חוליות אחדים מסתמנת ירידה במגוון הביולוגי של האזור.
עוצמה סייסמית
עוצמה סייסמית (באנגלית: Seismic Intensity; יש שהשתמשו בעבר במונח "עצימות סייסמית") היא הערכת תאוצת הקרקע המקסימלית באתר מסוים בעת רעידת אדמה, על בסיס חומרת האפקטים הסייסמיים שנצפו בו. העוצמה הסייסמית מוערכת באמצעות סולמות הערכה מאקרוסייסמיים, להבדיל מסולמות מיקרוסייסמיים שמודדים גודל (מגניטודה בסייסמולוגיה) רעידות אדמה באמצעות מכשירי מדידה וסייסמוגרפים, לפי סולם ריכטר, לפי המומנט הסייסמי או דומיהם.
כדור הארץ בנוי משלושה חלקים עיקריים: קרום - שעוביו כ־5 קילומטר באוקיינוסים (קרום אוקיאני) ועד כ־40 קילומטר בממוצע ביבשות (קרום יבשתי), והוא החלק המוצק של כדור הארץ; מעטפת - שעובייה כ-2,900 קילומטר ומצב הצבירה שלה משתנה מכמעט מוצק בחלק העליון לכמעט נוזלי בחלק התחתון שלה; וגלעין - שמורכב מחלק חיצוני בעובי של כ-2,200 קילומטר, וחלק פנימי בעובי של כ-1,280 קילומטר נוספים, ובעל תכונות מובהקות של נוזל, להבדיל מהחלק החיצוני. בסך הכול רדיוס כדור הארץ הוא כ-6,400 קילומטר.
קרום כדור הארץ מחולק ללוחות טקטוניים שנעים האחד ביחס למִשנהו לאורך הגבולות ביניהם בקְצָבים ובכיוונים שונים. לתנועה יחסית זו אחראים זרמי הערבול (קונבקציה) שמתחוללים במעטפת. זרמים אלו "מתחילים" עם צניחת הקרום הימי אל מתחת לקרום היבשתי כתוצאה מההתנגשות ביניהם המלווה ברעידות אדמה גדולות, וכתוצאה מההבדל בצפיפויות ביניהם: הימי צפוף יותר מהיבשתי בכ־0.3 גרם לסמ"ק בממוצע. זרמים אלו נעים במעטפת ומגיעים אל מתחת לרכס מרכז-אוקייני, שקיים במרכז האוקיינוסים, ועולים דרכו אל פני הקרום האוקיאני ויוצרים סלע וולקני חדש. תהליך זה מתקיים במחזוריות של כ-200 מיליון שנה בערך.
ההתנגשויות שמתרחשות כתוצאה מהתנועה היחסית של הלוחות הטקטוניים, משגרות לתוך קרום כדור הארץ ואל פני השטח גלים שנקראים גלים סייסמיים. גלים אלה מתחלקים לשלושה סוגים עיקריים: גלים ראשוניים המכונים גלי P (דחיסה) שהם המהירים ביותר, אך אינם הרסניים; גלים שניוניים המכונים גלי S (גזירה)  שהם בעלי רכיב אופקי בנוסף לאנכי שקיים גם בגלי ה-P, ועל כן הרסניים; וגלי שטח  שמתחלקים לשני סוגי משנה: גלי ריילי  וגלי Love. גם גלים אלה, שנוצרים רק על פני השטח, הם הרסניים. כל הגלים הללו, בהתקרבם אל פני השטח באתר כלשהו, יוצרים תאוצות קרקע שהם הגורם לאפקטים הסייסמיים שנגרמים ברעידת האדמה. על פי אפקטים סייסמיים אלה מתבצעת במכוני מחקר, כגון המכון הגיאולוגי לישראל, הערכה של העוצמה הסייסמית, ומכאן המתאם התאורטי והאמפירי בין תאוצת הקרקע המקסימלית שגורמת רעידת האדמה באתר, להערכת העוצמה הסייסמית באתר זה.
התפתחות סולמות ההערכה
בהיעדר מדידות סייסמיות ממכשירים סייסמוגרפים, שהחלו רק בסוף המאה ה־19, המיפוי נתן למאלט מידע על אזור המוקד (אפיצנטר) של רעידת האדמה ועל אודות מידת הניחות של העוצמות הללו עם התרחקות מאזור המוקד. מאז הייתה מתודולוגיה זו של הערכת העוצמה הסייסמית בשימוש גובר.
סולם רוסי-פורל שופר בשנת 1902 על ידי הוולקנולוג האיטלקי ג'וזפה מרקאלי שהוסיף לכותרות של רוסי-פורל תיאורים מפורטים יותר של האפקטים הסייסמיים. לפני כן, בשנת 1883, ניסה מרקאלי להגדיר סולם בעל 6 דרגות, אך לא נעשה בו שימוש רב. בשנת 1904 הציע האיטלקי אדולפו קָנכַּני סולם בן 12 דרגות, על ידי הוספת שתי דרגות בקצה העליון של הסקאלה של סולם רוסי-פורל: דרגה 11 (XI) ודרגה 12 (XII). בסולם זה דרגה 1 (I) סימנה מצב שרעידת האדמה כלל לא הורגשה באתר הנתון, בעוד שדרגה XII סימנה מצב של הרס טוטלי בו. גם לסולם זה הייתה מגבלה משמעותית, מכיוון שקנכני ויתר על תיאור מפורט בכל דרגה של עוצמה סייסמית, והסתפק רק בכותרות, כמו "הרס", "פחד" וכיוצא באלה, וכן הערכה של מידת תאוצת הקרקע שגרמה לאפקטים הללו.
עם זאת, אפיון איכות המבנים לסוגיהם בסולם מרקאלי המתוקן (להלן נמשיך לקרוא לו לשם הנוחיות בלבד "סולם מרקאלי") מתייחס לסוגי הבנייה השכיחים בארצות הברית. אפיונים אלה אינם מתאימים למבנים השכיחים באירופה (בעיקר מבני מגורים), ונוצר קושי להעריך עוצמות סייסמיות לרעידות אדמה באירופה בעזרת סולם מרקאלי. בעקבות קושי זה, נוסח בשנת 1964 באירופה סולם המתאים יותר לאפיוני המבנים בה (בעיקר לאלה שבמרכז אירופה). סולם זה נקרא "MSK 64". מחבריו היו שלושה סייסמולוגים ממרכז אירופה: סרגיי מדבדב (רוסי ממוסקבה), וילהלם ספונהר (מזרח גרמני) וויט קרניק (צ'כי). שלוש האותיות המופיעות בשם הסולם מבטאות את האות הראשונה של שם משפחתו של כל אחד מהם. המכון הגיאופיסי לישראל, והאגף לסייסמולוגיה בו, כגופים הממשלתיים הממונים על ניתור רעידות האדמה במדינה וסביבתה, אימצו (בזמנו) את סולם MSK 64 כסולם שעל פיו מעריכים עוצמות סייסמיות בישראל. זאת מכיוון שאופי הבנייה הסטנדרטית במרכז אירופה מתאים יותר לאופי הבנייה בישראל מאשר אופי הבנייה בארצות הברית. בשנות ה־70 שופר סולם MSK בשתי גרסאות נוספות: MSK-76, ו־MSK-78 אשר שימשו באירופה עד שנות ה־90 של המאה ה־20 (ראו להלן בפרק "סולם מודרני להערכת "עוצמה סייסמית" שמומלץ לשימוש בישראל").
הסולמות היפני והפיליפיני החריגים
בשנת 1884 הוחל בפיתוחו של סולם להערכת עוצמות סייסמיות ביפן. בתחילת קיומו של סולם זה נעשה שימוש ב־4 יחידות שינדוֹ (מיפנית: 震度, דרגת רעד) – 微 לקלושה, 弱 לחלשה, 強 לחזקה ו־烈 לאלימה. סולם שינדו המשיך להתפתח, ובשנת 1898 הפך הסולם לסולם אורדינלי מדרגה 0 עד דרגה 7. בשנת 1908 הוגדר פירוט לדרגות הרעד השונות.
כמעט במקביל, בשנת 1894 פותח סולם אומורי על ידי הסייסמולוג פוסקיצ'י אומורי - (大森房吉, 1868–1923), שכיהן כפרופסור באוניברסיטת טוקיו וניסח את חוק אומורי העוסק בתדירותן של רעידות עוקבות. סולם העוצמות שלו היה בעל 7 דרגות, והתבסס על התאוצה המרבית של הקרקע ועל התנהגותם של מבנים יפניים אופייניים. לאחר ביקור באיטליה התאים אומורי את סולם רוסי-פורל למפרטים יפניים, וציין את שרידותם של בניינים יפניים לעומת שבירותם של בניינים זרים בהקשר סייסמולוגי. הסולם פורסם בשנת 1900.
בשנת 1995, לאחר רעידת האדמה בקובה, יפן, חולקו דרגות 5 ו־6 לשתי דרגות משנה. שנה לאחר מכן, בשנת 1996 הוצג סולם JMA על ידי הסוכנות המטאורולוגית של יפן, שנמצא בשימוש עד היום. הסולם נותר בן 7 דרגות, היחיד שבשימוש היום בעולם שאינו בעל 12 דרגות, ומכאן חריגותו.
בשנת 1996, בעקבות רעידת האדמה באי לוזון בפיליפינים, שהתרחשה בשנת 1990 והייתה במגניטודה 7.7 בסולם המומנט, ייסד המכון הפיליפיני לוולקנולוגיה וסייסמולוגיה סולם עוצמות סייסמיות בן 10 דרגות, שמותאם יותר למציאות הבנייה בפיליפינים. דרגה 8 בסולם הפיליפיני כוללת בתוכה תיאורי הרס המאפיינים את דרגות VIII ו-IX בסולמות המערביים, דרגה 9 את תאורי דרגות X ו-XI ודרגה 10 את תאורי דרגה XII בסולמות המערביים. סולם זה החליף את סולם רוסי-פורל שהיה עד אז בשימוש בפיליפינים.
סולם מודרני להערכת "עוצמה סייסמית" שמומלץ לשימוש בישראל
בעקבות אימוץ סולם MSK-64 על ידי המכון הגיאופיסי לשימוש בישראל, נהגו מדעני המכון להעריך עוצמות סייסמיות ברעידות האדמה שהתרחשו במחצית השנייה של המאה ה-20 באמצעות סולם זה. מכיוון שלא התרחשו רעידות אדמה גדולות בתקופה זו, לא היה מדובר באתגר של ממש. ברם, הסולם שימש ככלי אפקטיבי בניסיון לחקור רעידות אדמה היסטוריות שהתרחשו באזור. רוב רעידות האדמה הללו נחקרו על ידי פרופ' ניקולאס אמברייזיס מהקולג' המלכותי להנדסה בלונדון. לפחות רעידת אדמה היסטורית אחת בארץ ישראל נחקרה באופן מקיף על בסיס הערכת עוצמה סייסמית על פי סולם זה. בשנת 1988 החליטו בנציבות הסייסמולוגית האירופאית על הכנת סולם מאקרוסייסמי מודרני יותר מ-MSK-64. התוצר היה סקאלה חדשה, מפורטת לאין שיעור ביחס לסקאלה משנת 1964 שהוזכרה לעיל. היא הופצה בשנת 1993, ושימשה כטיוטה להערות החברים בנציבות מכל המדינות, לרבות מישראל. בכנס הנציבות בשנת 1996 ברייקיאוויק שבאיסלנד, הוחלט על אימוץ הסקאלה הזו, והיא הופצה בשנת 1998 ונקראה European Macroseismic Scale-EMS 98. זה הסולם הראשון בהיסטוריית המחקר המאקרוסייסמי שהופץ עם הנחיות לשימוש ועם אילוסטרציות ותמונות להמחשת דרגות הנזק במבנים השונים. עדיין, הסולמות הופצו מתוך הנחה שהמשתמשים מבינים את כוונותיהם של מחברי הסולמות. גרסה זו תקפה נכון לאוגוסט 2021. בשנת 2011 המליץ המכון הגאולוגי לישראל על אימוץ סולם EMS-98 לשימוש בישראל על ידי הגופים המופקדים על ניטור רעידות.
סוגיית השיטתיות בהערכת עוצמות סייסמיות
מצב זה עשוי לעורר ספק לגבי אמינות הערכות העוצמה הסייסמית. עם זאת, אם הערכת העוצמות היא שיטתית, גם השגיאה בהערכת העוצמות הסייסמיות תהיה שיטתית, ובמצב זה הצגת המקורות ההיסטוריים ששימשו את החוקר מאפשרת ביקורת מדעית על עבודת ההערכה ושיפור שלה. המבחן לשיטתיות של ההערכה הוא בהתפלגות הסטיות (שאריות) בין הערכת העוצמה הסייסמית הנצפית לצפויה, על פי המרחק ממוקד רעידת האדמה. אם השאריות מתפלגות באופן הקרוב להתפלגות נורמלית אזי ההערכה שיטתית (ראו דוגמה באיור מצד שמאל).
הכנת מפות איזוסייסמיות
העוצמה הסייסמית משמשת בראש ובראשונה, כפי שעשה מאלט באמצע המאה ה-19, למיפוי של אזורים איזוסייסמליים. גם כיום, אף על פי שיש דרכים לחשב ישירות את גודל רעידת האדמה במרכזה, נהוג להפיק מפה איזוסייסמית לכל רעידת אדמה מודרנית. יש והמפה מופקת באמצעות מחקר מעמיק של רעידת האדמה, ויש שהיא מופקת בצורה אוטומטית וממוחשבת. ההפקה הממוחשבת ניזונה מדיווחים של עוצמה סייסמית ממקומות רבים. מיפוי איזוסייסמי אוטומטי מבוצע לעיתים על ידי מכון הסקר הגאולוגי האמריקאי על בסיס נתונים של תאוצות הקרקע המקסימליות המדווחות ממכשירים (מדי תאוצה) באזורים השונים, תוך שימוש במתאם לדרגות העוצמה הסייסמית.
מחקר רעידות אדמה היסטוריות
מחקר רעידות אדמה היסטוריות תורם להערכת סיכונים סייסמיים, ובהתאם להתכוננות לרעידות אדמה עתידיות. מחקר מעמיק של רעידות אדמה שהתרחשו לאורך ההיסטוריה מבקש להסיק על הפרמטרים הכמותיים שלהן, כמו גודל הרעידה, עומקה, אורך השבר שפעל בזמן הרעידה, כמות התזוזה היחסית (כמות ההסטה היחסית בין שני גושי השבר) וכיוצא באלה.
הערכת עוצמות סייסמיות והפקת מפה איזוסייסמית משמשות ככלי מחקר ראשון במעלה בחקר רעידות אדמה היסטוריות שהתרחשו בטרם התאפשרו המדידות המודרניות באמצעות סייסמוגרף, שכן העוצמה הסייסמית היא הפרמטר הכמעט יחיד שיש בידינו על רעידות אדמה היסטוריות.
ניתן להשוות מפות איזוסייסמיות של רעידות אדמה מודרניות, שהפרמטרים הכמותיים שלהם ידועים, למפות איזוסייסמית של רעידה היסטורית, וכך לקבוע פרמטרים נוספים של הרעידה ההיסטורית.
קביעת הפרמטרים של הרעידה ההיסטורית יכולה להיעשות ישירות, על ידי השוואת מפות איזוסיימית של רעידות אדמה מודרניות והיסטוריות מאותו אזור, והסקת הפרמטרים הכמותיים של הרעידה ההיסטורית מנתוני המכשירים של הרעידה המודרנית. בנוסף, צ'ארלס ריכטר פרסם יחסים אמפיריים בין האינטנסיטי המקסימלי ברעידות אדמה בקליפורניה לבין מגניטודת הרעידה ורדיוס חישתהּ.
עם זאת, ההשוואה יכולה להיעשות גם בעקיפין, על ידי גילוי קיומם של יחסים אמפיריים בין מרכיבי המפה השונים לפרמטרים כמותיים של רעידת האדמה. למשל (ראו באיור משמאל): קשר בין המגניטודה לעוצמה הסייסמית האפיצנטריאלית –  I0  ; קשר בין אורך הציר הארוך של האליפסה המבטאת את האזור האיזוסייסמי האפיצנטריאלי שהוא המקסימלי בדרך כלל, לבין אורך השבר שפעל ברעידת האדמה הנחקרת –  L  ; קשר בין שטחים איזוסייסמליים מסוימים –  A7  ו־ A8  (למשל) למגניטודת הרעידה; וקשר בין אורך השבר והמגניטודה לכמות ההסטה –  R2  שהתרחשה לאורך השבר שפעל בעת רעידת האדמה. .
שימוש בעוצמה סייסמית להתכוננות לרעידות אדמה עתידיות
בכל מדינות המערב מקובל, כחלק ממערך ההתכוננות לרעידת אדמה הרסנית, להכין תרחיש לרעידה זו. הרעידה שמקובל להכין לה תרחיש היא רעידת האדמה שההסתברות להתרחשותה לפחות פעם אחת ב־50 שנה היא 10%, דהיינו, רעידת אדמה שזמן המחזור הוודאי שלה הוא 475 שנה. כך גם בישראל, ותקן 413 לבנייה עמידה לרעידת אדמה מכתיב בחוק את החובה לתכנן את עמידות המבנה, כך שיעמוד בתאוצות קרקע שיתרחשו באתר ברעידת אדמה כזו. גודל הרעידה הזו משתנה מאזור לאזור בהתאם לרמה הסייסמית של כל אזור. למשל, הרמה הסייסמית בקליפורניה היא בערך פי 10 מהרמה הסייסמית בישראל. עובדה זו משפיעה גם על קושי בתחום אחר של הכנת התרחישים. בקליפורניה ובמרכז אירופה התרחשו במהלך המאה ה־20 ועד היום מספיק רעידות אדמה שנחקרו לעומק, כדי להכין תרחיש על בסיס אחת מהן שעונה על הקריטריון של רעידת אדמה שההסתברות להתרחשותה לפחות פעם אחת ב־50 שנה היא 10%. בישראל הייתה בסך הכול רעידת אדמה אחת כזו מאז תחילת המאה ה־20, וקשה להכין תרחיש מתאים שיענה על הדרישות לגבי כל אזור ואזור בארץ. הרציונל שעומד מאחורי השיטה להכנת תרחיש על בסיס מה שידוע שהתרחש ברעידת אדמה דומה בעבר הוא: שמדובר ברעידת אדמה בעלת אותו גודל ואותו מוקד או מישור שבר, וקרום כדור הארץ הוא אותו קרום, אזי, אותה כמות של אנרגיה שהשתחררה מאותו מקום בעומק הקרום, תביא לתפרושת מרחבית דומה של תאוצות הקרקע. מכיוון שיש מתאם בין תאוצות הקרקע לעוצמה הסייסמית, ניתן להעריך מה תהיה העוצמה הסייסמית בכל יישוב או שכונה של עיר גדולה, ואז, על פי מטריצות פגיעוּת מקובלות, ניתן להעריך את ההתפלגות היחסית של הנזקים במבנים על פי איכות המבנים ודרגות הנזק בכל אתר על פי העוצמה הסייסמית החזויה בו. להמחשה, ראו מטריצת פגיעות משמאל.
ההגדרה האמורה לעיל שמתייחסת לרעידת אדמה שההסתברות להתרחשותה לפחות פעם אחת ב-50 שנה היא 10%, מתייחסת בעיקר למבני מגורים סטנדרטיים, ואף לכאלה שאינם סטנדרטיים, אך הבנייה שלהם אינה מורכבת מבחינת ארכיטקטונית. על כן, השימוש בעוצמה הסייסמית שהתרחשה ברעידת האדמה ההרסנית האחרונה בישראל (1927), אינה מתאימה לחיזוי הצפוי ברעידת אדמה הרסנית בעתיד למבנים רגישים כמו בתי חולים, תחנות כוח, גשרים, מחלפים, תשתיות לאומיות מיוחדות ומבנים מורכבים אחרים. עבורם, התווספו לתקן 413 כנגד בנייה עמידה בפני רעידות אדמה, ערכי תאוצות קרקע הצפויות להתקבל מרעידת אדמה שההסתברות להתרחשותה לפחות פעם אחת ב־50 שנה היא 5% (שזמן המחזור הוודאי שלה הוא 975 שנה - כלומר רע"א גדולה יותר וערכי תאוצות קרקע גדולים יותר שכנגדן יש לתכנן את המבנה) וערכים עבור הסתברות של 2% (שזמן המחזור הוודאי שלה הוא 2,475 שנה כלומר, ערכי תאוצות קרקע גדולים שהבניין צריך לעמוד כנגדן).
עוצמה סייסמית ותאוצת קרקע מקסימלית
הוא הביא דוגמאות אינטנסיטי להצבה במשוואה כדי להציג את תקפותו של המתאם, והעיר שבדרגות הגבוהות (X ומעלה) אמינות המשוואה יורדת. קיימת גם לוגיקה תהליכית למתאם זה: רעידת האדמה משגרת גלים סייסמיים ממוקד רעידת האדמה לכל עבר; הגלים הסייסמיים הללו בהגיעם לכל אתר, גורמים לתאוצת קרקע; תאוצת הקרקע המקסימלית אחראית ליצירת וחומרת האפקטים הסייסמיים באתר; לפי האפקטים הסייסמיים הללו אנו מעריכים את העוצמה הסייסמית. על כן קיים המתאם המדובר. במהלך המחצית השנייה של המאה ה־20 התקבלו משוואות קורלציה גם לאזורים אחרים בעולם כמו: מרכז אירופה והמזרח התיכון.
השפעת התשתית הגאולוגית וגורמים אחרים על העוצמה הסייסמית
קיימים מספר גורמים המשפיעים על רמת העוצמה הסייסמית באתר נתון. מקובל לסמן אותם כפונקציה כדלקמן: (I = ƒ:(M, H, R, S1, S2, L, T, D, כאשר I היא העוצמה הסייסמית, והמשתנים שמשפיעים עליה הם: M מגניטודת (גודל) הרעידה; H עומקה; R מרחק האתר ממוקד רעידת האדמה; S1 הסטרטיגרפיה; S2 המבנה הגאולוגי (סטרוקטורה); L הליתולוגיה/המסלע; T הטופוגרפיה ו־D משך זמן הרעידה באתר. בעת הערכת העוצמה הסייסמית לאחר רעידת אדמה, כל המשתנים הללו אינם נלקחים בחשבון מכיוון שהם אינם נכללים במתודולוגיה להערכת העוצמה הסייסמית, וחלקם אף אינם ידועים, בוודאי כאשר מקיימים הערכה זו אודות רעידת אדמה היסטורית מלפני העידן הסייסמוגרפי (למשל המגניטודה ועומק רעידת האדמה). זאת להבדיל מאיכות המבנה שבהחלט נלקחת בחשבון בעת הערכת העוצמה הסייסמית, והיא אף תנאי להערכה אמינה, מכיוון שמבנים באיכות שונה יגיבו אחרת לתאוצת קרקע נתונה ואז הרס ניכר במבנה בעל איכות גרועה לא יגרום לנו להעריך עוצמה סייסמית גבוהה ולהפך, מבנה באיכות בנייה גבוהה שכמעט לא ניזוק, לא יגרום לנו להעריך עוצמה סייסמית נמוכה. זו הסיבה שאיכות המבנים אינה מהווה חלק מהמשתנים שמשפיעים על העוצמה הסייסמית, מכיוון שההערכה עצמה מגלמת בתוכה כבר את המשתנה הזה.
קיים יחס ישר בין המגניטודה ומשך הרעידה באתר למידת העוצמה הסייסמית שהתרחשה בו, ואילו יחס הפוך בינה לבין העומק והמרחק ממוקד רעידת האדמה. ניתן לבטא באופן איכותני שכזה (קיום יחס ישר) גם את היחס בין הטופוגרפיה, כאשר היא קיצונית ותלולה או שטוחה לגמרי, למידת העוצמה הסייסמית. לא כך הם פני הדברים כשמדובר בשאר הפרמטרים המשפיעים. השפעתם של אלה מורכבת הרבה יותר. באשר לסטרוקטורה, רב הנסתר על הגלוי, ותאורטית, השפעה קיצונית יכולה להתרחש כאשר התבליט הטופוגרפי, זהה לזה הסטרוקטורלי. באשר לסטרטיגרפיה ולליתולוגיה, הרי שהסטרטיגרפיה רלוונטית רק כאשר שתי תצורות הסלע העליונות הן סלעי משקע. או אז, יש משנה חשיבות לצפיפות השכבה העליונה, וצפיפות השכבה התחתונה. אם השכבה התחתונה קשה וצפופה מאוד ביחס לעליונה, אזי צפויה הגברה גדולה מאוד בתאוצות הקרקע באתר. תופעה זו קרויה תגובת אתר סייסמית, ומוסברת שם בערך בפירוט רב, לרבות הפרמטרים שקובעים את מידת הגברת תאוצות הקרקע.
האיור משמאל ממחיש את ההשפעה הזו. הגרף העליון מתאר את ניחות העוצמה הסייסמית כפונקציה של המרחק ממוקד רעידת האדמה ועל פי הערכים הנצפים ברעידת האדמה של שנת 1927 בארץ ישראל. אחוז השונות המוסברת על ידי המרחק הוא 26% ( r 2=0.26). אבל, בין 131 התצפיות שעל פיהן חושבה העקומה, קיימות גם תצפיות רחוקות מאוד כמו קהיר, דמשק ביירות ועוד, כאשר מוקד רעידת האדמה היה בצפון ים המלח. רמת העוצמה הסייסמית בתצפיות אלה הייתה נמוכה מאוד – כצפוי. עובדה זו תרמה מאוד לאחוז השונות המוסברת על ידי המרחק. ברגע שהתצפיות המרוחקות מאוד הוסרו מהאנליזה, נשארו רק 102 תצפיות, ואחוז השונות המוסברת ירד ל־18%. בשלב הבא, ע"פי מתודולוגיה מסוימת, נוטרלה השפעת המסלע על התפרושת המרחבית של העוצמות הסיימיות. אחוז השונות המוסברת על ידי המרחק, לאחר ניטרול השפעת המסלע, עלה ל־36.5% – פי 2 מאשר עם השפעת המסלע. אחוז זה עלה ל־41% כאשר ניסו לנטרל גם את שאר המשתנים.
שמואל אלישיב
קורות חיים
אלישיב נולד בשם שמואל פרידמן בשנת 1899 בעיירה פינסק שברוסיה (רוסיה הלבנה), בנם של שיינה לבית אלישיב מקובנה ושמריהו פרידמן. סבו מצד אביו היה הרב דוד פרידמן (ר' דודל) מקרלין, מגדולי הפוסקים של יהדות ליטא בזמנו (ונכדו של רבי הלל ריבלין משקלוב, חתנו של העסקן והנדבן ר' שמריה לוריא וגיסו של ר' יחיאל מיכל פינס). אמו הייתה אחותם של ישראל איסידור אלישיב ("בעל-מחשבות"), פובליציסט, עורך, מתרגם ומבקר ספרות יידי ופעיל ציוני, ושל ד"ר אסתר אלישיב, סופרת, עורכת, מרצה לפילוסופיה ולביקורת ספרות ומחנכת.
למד בתיכון בקובנה ומשפטים באוניברסיטת חרקוב, סיים דוקטורט במשפטים באוניברסיטת טולוז שבצרפת, נושא עבודת הדוקטור שלו היה "זכויות המיעוטים הלאומיים".
היה פעיל בתנועות ציוניות, כיהן כמנהל הקרן הקיימת והמשרד הארצישראלי בליטא בשנים 1924 עד 1926. חבר המפלגה הציונית-סוציאליסטית ועורך עיתונה "דאָס וואָרט". שימש ציר בהקונגרס הציוני ה-12 ב-1921 ובקונגרסים נוספים לאחר מכן, כיהן כחבר בבית הדין העליון של הקונגרס.
ב-1934 עלה לארץ ישראל. היה חבר במזכירות מועצת פועלי תל אביב, מנהל בית הספר לפעילי ההסתדרות וחבר הוועד הפועל ובית הדין של ההסתדרות.
לאחר קום המדינה הצטרף למשרד החוץ ומונה למנהל המחלקה למזרח אירופה. ביולי 1950 מונה לציר ישראל בהונגריה ובצ'כוסלובקיה. ביוני 1951 מונה לציר ישראל בברית המועצות. בתקופת כהונתו התמודד עם הידרדרות היחסים בין המדינות על רקע משפטי פראג, משפט הרופאים והפיגוע בצירות הסובייטית בתל אביב שהיה העילה לניתוק היחסים הדיפלומטים מצד ברית המועצות, ועזיבתו של אלישיב את מוסקבה יחד עם שאר נציגי הצירות בפברואר 1953. לאחר חידוש היחסים חזר למוסקבה בדצמבר 1953 והגיש מחדש את כתב האמנתו. באוגוסט 1954 הועלה לדרגת שגריר לאחר העלאת רמת היחסים בין המדינות.
היה נשוי לרחל ואב לבנימין.
אחיו מרדכי אלישיב היה מחנך עברי בליטא ובארץ ישראל, מנהלו הראשון של תיכון קוגל בחולון. אחיו יוסף פרידמן היה מפעילי "פועלי ציון" ברוסיה ובליטא, ובהמשך כימאי בפריז.
יחסי גרמניה–הפיליפינים
יחסי גרמניה–הפיליפינים הם יחסי החוץ בין גרמניה לבין הפיליפינים, אשר הם חזקים וחיוביים. ב-25 באפריל 1955 נחתם הסכם אשר הוביל לשיתוף פעולה דינמי בין שתי המדינות. גרמניה מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה וקונסוליית כבוד בסבו, מאידך, הפיליפינים מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-2 קונסוליות בפרנקפורט והמבורג. גרמניה היא שותפת הסחר של הפיליפינים מהמובילות באיחוד האירופי אחרי הולנד, צרפת ובריטניה.
היסטוריה
היחסים בין גרמניה והפיליפינים החלו במהלך המאה ה-19, אז הגיבור הלאומי חוסה ריזאל, אשר חי זמן מה בגרמניה וסיים לכתוב את הרומן המפורסם שלו אל תגע בי בזמן שגר שם, והוא פרסם את זה בסיועו של פרופסור פרדיננד בלומנטריט; הבית בו התגוררה ריזל בברלין מהווה לוח זיכרון ונעשים מאמצים לרכוש את הבניין מבעליו. פסל בגודל טבעי של חוזה ריזל עומד במזרקה בפארק קטן בווילהלמספלד, היידלברג. הגירה המונית מהפיליפינים לגרמניה החלה בשלהי שנות ה-60, כאשר מספר גדול של אחיות פיליפיניות נכנסו לעבודה בבתי חולים גרמניים; עם זאת, עם הופעת משבר הנפט בשנת 1973, נעצר גיוס האחיות במידה רבה. שכירת אחיות פיליפיניות התחילה מחדש בשנת 2013, כחלק מההסכם בין סוכנות התעסוקה הפדרלית הגרמנית לבין מינהל התעסוקה הפיליפיני בחו"ל. הגירה באמצעות נישואין החלה בשנת 1980, עם כ-1,000 נשים בשנה פנו לשגרירות הפיליפינית בבקשה לתעודת נישואין עד 1990.
יחסים דו-צדדיים
שר החוץ הפיליפיני אלברט דל רוסריו ביקר בגרמניה בדצמבר 2011. נפגש עם עמיתו שר החוץ הגרמני גידו וסטרוולה. כמו כן, שר החוץ הגרמני גידו וסטרוולה ביקר בפיליפינים בפברואר 2013 בליווי משלחת עסקים גרמנית. הוא ניהל שיחות עם הנשיא בניגנו אקינו (השלישי) ושר החוץ אלברט דל רוסריו. ההיסטוריה של גרמניה והפיליפינים חוו כמה אירועים מוזרים כמו קרב מפרץ מנילה. כפי שדווח על ידי הנשיא פידל ראמוס במהלך חנוכת תערוכת מאבוהאיי גרמניה אקספו בשנת 2008, אוניות גרמניות צפו מקרוב במהלך המצור, והמתינו לתוצאה.
פיליפינים בגרמניה
יותר מ-60,000 פיליפינים חיים בגרמניה המורכבים ממגוון אנשים ותחומי חיים, כולל מהגרי עבודה במגזר הרפואי ותעשיות מבוססות ים, וכן מספר נשים הנשואות לגברים גרמנים שפגשו באמצעות סוכנויות נישואין בינלאומיות. הפיליפינים בגרמניה הקימו יותר ממאה ארגונים אזרחיים. תחרויות קריוקי, הן סוג פופולרי במיוחד של מפגש חברתי. עבודת התנדבות מבוססת כנסייה נפוצה אף היא, והצליחה במיוחד בעידוד מעורבות חברתית של מהגרות, שמטרתה לסייע לקהילה הפיליפינית המקומית וכן לגייס כסף לפרויקטי צדקה בפיליפינים. הפיליפינים משולבים היטב בחברה הגרמנית, על ידי שכניהם הרואים עבודה קשה, מיומנת ושלווה. על פי סקר מ-1997 שנערך על ידי האוניברסיטה ההולנדית ואן טילבורך, 75% מהם מרגישים שאין להם בעיות עם התאמה תרבותית או לשונית. קשה להשיג הערכות מהימנות על מספר הפיליפינים בגרמניה. שגרירות גרמניה בפיליפינים העריכה כי 35,000 אזרחים פיליפינים עבדו בגרמניה החל משנת 2008, וכי 30,000 נוספים התאזרחו כאזרחים גרמנים. בערך 1,300 פיליפינים מקבלים אזרחות גרמנית בכל שנה. נתונים רשמיים של הלשכה הסטטיסטית הפדרלית של גרמניה הראו כי 23,171 פיליפינים מתגוררים במדינה החל משנת 2003; מספר זה לא כלל פיליפינים שהתאזרחו כאזרחים גרמנים, וגם לא את אלה שהתגוררו במדינה באופן לא חוקי. מחקר שנערך בשנת 2007 על ידי חוקרים ברשת על הגירה בפיליפינים, העלה כי מספר התושבים הבלתי חוקיים עשוי להיות גבוה כ-40,000. עם זאת, הקונסוליה הכללית של הפיליפינים טוענת כי מספר הפיליפינים המתגוררים באופן לא חוקי בגרמניה הוא קטן מאוד. כתוצאה מההגירה המוקדמת הנשלטת על ידי אחיות וכלות על פי הזמנה, הקהילה הפיליפינית בגרמניה סובלת מאיזון מגדרי, עם כמעט 3.5 נשים לכל גבר, על פי הלשכה הסטטיסטית הפדרלית של גרמניה. רק בהמבורג יחס זה הפוך.
גרמנים בפיליפינים
התיישבות גרמנית בפיליפינים החלה במהלך העידן הקולוניאלי, כאשר האימפריה הגרמנית ניסתה לרכוש את הפיליפינים. זזה מתייחס גם לאזרחים פיליפינים ממוצא גרמני טהור או מעורב השוהים כיום במדינה. בשנים האחרונות כמה עסקים גרמנים הקימו סניפים בפיליפינים, ומספר גרמנים בחרו בפיליפינים כמקום מגוריהם החדש. מאז הקמתו בינואר 1906, המועדון הגרמני בפיליפינים סיפק מקום של הפוגה ואינטראקציה לגרמנים ופיליפינים כאחד. במאה האחרונה היא עדה להיסטוריה המתפתחת של המדינה וכיום נהנית מפטרונות קבועים של חברים ואורחים במיקומה הנוכחי בכפר לגאספי בעיר מקטי.
בערך 4,000-6,000 גרמנים עובדים, לומדים או פשוט חיים בפיליפינים. 52 חברות גרמניות התבססו בפיליפינים בשנת 2009.
קתדרלת קאזאן (מוסקבה)
קתדרלת קאזאן (רוסית Казанский собор או Собор Казанской иконы Божией Матери - "קתדרלת איקונין אם האלוהים מקזאן") היא כנסייה הממוקמת בפינה הצפונית של הכיכר האדומה במוסקבה.
הקתדרלה נבנתה במהלך מחצית המאה ה-17 לכבוד האיקונין של מריה, אם ישו מקאזאן, בעקבות שחרור רוסיה מפלישת הפולנים בשנת 1612 ולזכר קורבנות המאבק. היא גם הייתה הקתדרלה הראשונה שנבנתה מחדש במוסקבה לאחר נפילת השלטון הקומוניסטי. הקתדרלה היא אחת משלוש כנסיות שנבנו בעיר לזכר ניצחונותיה הצבאיים של רוסיה. שתי האחרות הן כנסיית וסילי הקדוש שהוקמה לזכר הניצחון על הטטרים, וקתדרלת ישו המושיע לזכר ניצחון על נפוליאון.
היסטוריה
האיקונין של אם ישו מקאזאן נחשב לאחד הקדושים ברוסיה. לפי המסורת הוא התגלה ב-8 ביולי 1579 בקאזאן על ידי הכומר המקומי. לאחר שלושים שנים התמנה הכומר לראש הכנסייה הרוסית. בתקופת הצרות (תחילת המאה ה-17) הוא היה מראשי ההתנגדות הרוסית נגד הפולנים ונהרג על ידם. לפי המסורת, היה האיקונין עם הכוחות הרוסים בראשות קוזמה מינין ודמיטרי פוז'רסקי במהלך הקרבות לשחרור מוסקבה. לאחר הקרבות, בשנות ה-20 של המאה ה-17, הקים הנסיך פוז'רסקי קתדרלה מעץ והאיקונין הוצב בה. מבנה זה נשרף ובשנת 1635 הוקם המבנה הנוכחי. במהלך שלטונו של הצאר פיוטר הגדול הועבר האיקונין לקתדרלה חדשה שנבנתה בסנקט פטרבורג. בשנת 1801 נבנה בקתדרלה מגדל פעמונים חדש והוא הורחב בשנת 1865. עוד נערכו במהלך המאה ה-19 עבודות להרחבת המבנה.
במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 האדריכל פיוטר ברנובסקי שחזר את המבנה והוא שב למראהו המקורי במאה ה-17. בהמשך נסגרה הקתדרלה ובקיץ 1936 נהרסה כליל. לפני ההריסה ובמהלכה ביצע האדריכל ברנובסקי מדידות מדויקות של המבנה, דבר באיפשר את הקמתו מחדש לקראת סוף המאה ה-20. עם נפילת השלטון הקומוניסטי, החלו עבודות הקמת הקתדרלה מחדש וב-4 בנובמבר 1990 הונחה אבן הפינה. שלוש שנים לאחר מכן, הסתיימה הקמת הקתדרלה.
מבנה הקתדרלה
שטח הקתדרלה הוא 92 מ"ר בלבד. במהלך השנים היא עברה שינויים גדולים, אך במהלך שחזורה בין השנים 1925-1933, היא שבה למראה הנוכחי. המבנה מעוצב בצבעי לבן, זהב ואדום. הזהב מסמל את הזהר האלוהי, האדום את אש הטיהור ואת דמו של ישו, והלבן הוא סמל לטוהר ולקדושה. בפינה הצפון-מערבית של המבנה ניצב מגדל הפעמונים ובפינה הצפון-מזרחית שלו שוכנת קפלה קטנה.
יחסי גאורגיה–הונגריה
יחסי גאורגיה–הונגריה הם היחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה לבין הונגריה. שתי המדינות הן חברות מלאות במועצת אירופה, הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה ובארגון הסחר העולמי.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 במאי 1992. ביולי 2019 ביקר שר החוץ ההונגרי בבתומי וחשף כי הונגריה מספקת עזרה ברמות מרובות לגאורגיה בהעמקת קשריה עם האיחוד האירופי ונאט"ו. בנובמבר 2021 שר ההגנה ההונגרי טיבור בנקו עם שר ההגנה הגאורגי חואנשר בורצ'ולדזה, ואמר שממשלות גאורגיה והונגריה מייצגות ערכים אירופיים דומים, כמו גם את המטרה לתרום למאמצים לייצב את המצב הגלובלי השברירי, כולל הביטחון והיציבות של אזור הקווקז ומערב הבלקן.
פרדריק בליס
פרדריק ג'ונס בליס (באנגלית Frederick Jones Bliss; 3 בינואר 1857 - 22 ביוני 1939) היה ארכאולוג אמריקאי. לאחר תקופה שבה עבד במשלחתו של פלינדרס פיטרי במיידום במצרים, הגיע בליס בשנת 1891 לארץ ישראל וחפר במשך שנתיים בתל חסי מטעם הקרן לחקר ארץ ישראל. את החפירה באתר החל פיטרי בשנת 1890 שלאחריה חזר למצרים. בליס היה בנו של הכומר הפרוטסטנטי שייסד בביירות את הקולג' שהפך עם השנים לאוניברסיטה האמריקנית בביירות.
בארץ ישראל
בתל חסי השתמש בליס בשיטותיו של פיטרי לתיארוך בעזרת כלי חרס וכן בעקרון ההשתכבות והכרונולוגיה היחסית - סטרטיגרפיה. בליס מצא חומת לבני בוץ ומגדל הקשור לחומה. הוא מצא מכתב מהמאה ה-14 לפנה"ס שנרשם על גבי חרסים בכתב היתדות אשר דומה מאוד לכתב פרוטו-סינאי ובהם מופיעה המילה "בלע". בליס הסיר כמעט שליש מהאקרופוליס והגדיר 11 שכבות יישוב אותן חילק לשמונה "ערים". אחד הממצאים היה מבנה המשתייך לאדריכלות של "בתי מושל". המבנה תוארך על ידו לתקופת הברונזה המאוחרת.
לאחר הצלחתו בתל חסי, עבר בליס לחפור בירושלים. הוא חפר בה ביחד עם  האדריכל ארצ'יבלד דיקי (A.C. Dickie) בין השנים 1897-1894. תרומתו העיקרית הייתה הבנת הארכאולוגיה של ירושלים. בין האתרים שחפר היו בריכה וכנסייה ביזנטית בבריכת השילוח. בשנת 1898 עבר לחפור יחד עם עוזרו רוברט מקאליסטר במספר אתרים בשפלת יהודה הוא חפר באזור עד שנת 1900. האתרים שנחפרו היו במרשה, תל צפית, תל גודד ועזקה. דוחות החפירה של בליס ומקליסטר מאתרים אלה, קבעו סטנדרט חדש לחפירות העתידיות.
ב-1900 פוטר בליס מתפקידו כ"חוקר הקרן" בטענה של בריאות לקויה, אבל גם בגלל הדקדקנות הרבה שלו, שגרמה לכך שלא ייצר עבור הקרן דוחות מלהיבים, ובכך הקשה עליה לגייס תרומות לקרן. בתקופה מאוחרת יותר הצהיר אולברייט שזו הייתה שגיאה שפגעה במחקר הארכאולוגי באזור הלבנט. לאחר פיטוריו כתב בליס מונוגרפיה שעסקה בהתפתחות המחקר באזור הלבנט מתחילתה ועד שנת 1902.
מגדל תורען
דרך נוף יער תורען
דרך הנוף יער תורען מתחילה ליד הכניסה לקיבוץ בית רימון אליו אפשר להגיע מכביש 77 בדרך החוצה את בקעת תורען ומטפסת על רכס הר תורען. בתחילת הדרך יש חניון ומצפור על שם לאודרמילק. מהמצפור יש תצפית על בקעת בית נטופה ועל התעלה הפתוחה של המוביל הארצי שחוצה אותה. כן גם נצפים מצפונה רכס הרי יודפת ואזור לב הגליל. במרחק עוד צפונה ניתן לראות את רכס הרי מירון בגליל העליון. מדרום, בקעת בית רימון (תורען) שאחריה רכס הרי נצרת. בימים של ראות טובה ניתן לראות הרחק דרומה אל תוככי השומרון ובמזרח אף את הר הדרוזים שבסוריה. מהתצפית ישנה דרך נופית מצופה אספלט לאורך הצד הצפוני של רכס תורען וממנה יש תצפיות מרהיבות על הבקעה והחלקות החקלאיות שבה. הדרך מגיעה עד למגדל תורען. משם אפשר להמשיך בדרך כורכר משובשת בחלקה, עד לכביש הגישה למצפה נטופה. את דרך הנוף אפשר לעבור בשני הכיוונים.
מצפור ה-17
ב-9 באוקטובר 1999 נסעו 53 מטיילים בטיול פו"פ (פנויים ופנויות) לטיול לגליל. בכביש 65 ליד צומת נטופה החליק האוטובוס ונפל לתהום. 17 מטיילים נהרגו ו-37 נפצעו. ב-6 בדצמבר 2006 זיכה בית המשפט את הנהג וחברת האוטובוסים מהריגה בנסיבות מחמירות וקבע כי יש לראות כגורם התאונה את השפיכה של חומר ניסיוני על הכביש על ידי עובדי מע"ץ לפני התאונה. אחד מהנחקרים ממע"ץ התאבד והשני נפטר במהלך המשפט.
קווינס פארק ריינג'רס
מועדון הכדורגל קווינס פארק ריינג'רס (באנגלית: Queens Park Rangers F.C), הידוע בקיצור כ-ק.פ.ר (QPR) הוא מועדון כדורגל אנגלי מהרבעים של האמרסמית' ופולהאם שבמערב לונדון, המשחק בליגת המשנה האנגלית. הישגיה הטובים ביותר של הקבוצה היו כאשר זכתה בגביע הליגה ב-1967, כאשר סיימה במקום השני והייתה סגנית אלופת אנגליה בעונת 1975/1976, וכאשר הגיעה לגמר הגביע האנגלי ב-1982. אצטדיונה הביתה של הקבוצה הוא לופטוס רואד, וכינויו של המועדון הוא "החישוקים".
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1882 שעה שקבוצת St Jude's החובבנית התמזגה עם קבוצת Christchurch Rangers. השם שנבחר לקבוצה היה מועדון הכדורגל קווינס פארק ריינג'רס, משום שרוב השחקנים היו תושבי אזור קווינס פארק בצפון מערב לונדון. הריינג'רס, אשר הפכו מקצוענים בשנת 1889 נדדו בין 20 אצטדיונים שונים (יותר מכל מועדון אנגלי אחר) עד שלבסוף קבעו את ביתם בשנת 1917 בלופטוס רואד (Loftus Road) המהווה את אצטדיונם הביתי עד היום.
הריינג'רס, אשר נחשב למועדון קטן ומעולם לא מהמועדונים הגדולים של אנגליה, נאבקו רוב שנותיהם במטרה להגיע לליגה העליונה, אם כי היו שנים בהן הצליחו לתקוע יתד בליגה הראשונה. בשנת 1967 זכה המועדון באליפות הליגה האנגלית השלישית, אך עונה זו זכורה בעיקר בשל העובדה כי הריינג'רס זכו להיות קבוצת הליגה השלישית היחידה אשר זכתה בגביע הליגה, לאחר ניצחון בתוצאה 2–3 על וסט ברומיץ' אלביון במשחק הגמר הראשון אשר נערך באצטדיון ומבלי.
בשנת 1976 זכה המועדון בגדול הישגיו בליגה הראשונה כאשר זכתה בסגנות האליפות. הקבוצה נאבקה עד המחזור האחרון עם קבוצת ליברפול על תואר האליפות.
סגל נוכחי
(קפטן)
(בהשאלה מלידס יונייטד)
(בהשאלה מברייטון אנד הוב אלביון)
(בהשאלה ממנצ'סטר יונייטד)
(בהשאלה מאסטון וילה)
דארק (אי)
דארק  (אנגלית: Dark Island; "האי האפל") הוא אי באזור אלף האיים התחתון (המזרחי), ליד מפרץ צ'יפאווה (Chippewa Bay). אי זה הוא חלק מהעיר המונד (Hammond), במחוז לורנס סנט, בניו יורק.
מקור שם האי הוא בטירה שנקראה באותו זמן "הטירה האפלה" ("Dark Castle"). מאז שונה שמה ל"טירת זינגר" ("Singer Castle"). האי עצמו נמצא כמה מטרים בודדים מדרום לגבול קנדה-ארצות הברית, ומשתרע לאורך נהר.
צידו הדרומי של האי מרוחק כמאה מטרים בלבד מערוץ הובלה של ספינות, ועל כן ספינות משא עוברות לעיתים קרובות בסמוך אליו. ערוץ הנחל עמוק מצדו האחד ורדוד מצדו השני ולכן מתאים לדיג.
היסטוריית האי
רוב העבודה האדריכלית באי מיוחסת לאדריכל האמריקאי הידוע ארנסט פלאג (Ernest Flagg). לקוחו, בבנייה באי, היה פרדריק גילברט בורן, נשיא חברת זינגר, יצרנית מכונות התפירה. בתו, מרג'ורי בורן תייר, הרחיבה את הבנייה בשנת 1928. טירת האי הייתה האחרונה מבין רצף טירות שנבנו באלף האיים תוך זמן קצר בין השנים 1888–1905. האדריכל תכנן את הטירה בשנת 1903, כדוגמת הטירה בוודסטוק (אנגליה) שתוארה ברומן של סר וולטר סקוט. בשנת 1919, עם מותו של פרדריק בורן, ירשה בתו את הבעלות על הנכס. במותה, נרכשו האי והמבנים שעליו על ידי מסדר "האחים הנוצרים" הקתולי. לאחר שימוש מועט באי, מכרו "האחים הנוצרים", בשנת 1965 את האי בסכום של כ-30,000 דולר לארגון צדקה בעל אופי דתי נוצרי: "האיגוד האוונגליסטי הרולד מרטין".
בשנות ה-80, ותחילת שנות ה-90 של המאה העשרים, האי היה רשום למכירה. פרסומות הופיעו במגזיני נדל"ן, בדבר אי פרטי ומיוחד, אך הנכס לא נמכר עד לשנת 2001, על ידי האיגוד "דארק איילנד טורס", מיזם של איש העסקים הגרמני פרהאד ולדי ושני שותפים עסקיים אמריקאים. האיגוד התחייב לקמפיין נרחב למען שיקום האי, והכשרתו לפתיחת סיורי מבקרים. הסיורים החלו בשנת 2003. למרות הפסדים לאורך השנים, רוב ריהוט הבית של הטירה נשמר כמקור, בניגוד לאיים סמוכים בהם הריהוט היה בשימוש, ואף נהרס.
בשנת 2008, האי נרשם למכירה בתיווך הנדל"ן הבינלאומי "Sothebys" בעבור $24,500,000.
בתרבות
הטירה הופיעה בסרט "The Skulls", בפרק בסדרת הטלוויזיה "The Great Escape" והוקלט בתוכה חלק מהאלבום "Lost Channels" של להקת הפולק רוק Great Lake Swimmers.
אמיל מוריס
אמיל מוריס (בגרמנית: Emil Maurice; 19 בינואר 1897 – 6 בפברואר 1972) היה מחבריה הראשונים של המפלגה הנאצית ונמנה עם מייסדי האס אס. מוריס היה חבר של אדולף היטלר, שדאג להעניק לו מעמד "ארי לשם כבוד" על אף מוצאו היהודי החלקי.
ביוגרפיה
מוריס היה שען במקצועו, והיה חבר קרוב של היטלר; עוד משנת 1919 החלו היחסים האישיים ביניהם. עם ייסוד האס אה בשנת 1920, מוריס היה מפקדו הראשון של הארגון.
בשנת 1923, מוריס היה למפקד דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה, יחידת אס אה שהייתה אחראית על אבטחת היטלר בכנסים ובעצרות של המפלגה הנאצית. הוא נאסר יחד עם היטלר ורודולף הס בכלא לנדסברג לאחר הפוטש במרתף הבירה. בעודו כלוא העלה על הכתב את הפרקים הראשונים של הספר מיין קמפף, עד שהוחלף בהס. ב-1925, שנתיים לאחר ניסיון הפוטש הכושל, מוריס והיטלר הקימו מחדש את יחידת הלייבשטנדרטה וכן את האס אס. בזמנו, היטלר היה החבר מספר 1 באס אס וחברו נעשה למספר 2 ברשימה. מוריס קיבל דרגת אס-אס-פיהרר בארגון החדש, אם כי הפיקוד על האס אס ניתן לראשונה ליוליוס שרק. מוריס נעשה לנהגו של היטלר. היו שמועות על כך שהסיבה לכך שאיבד את המשרה לבסוף הייתה פרשת אהבים עם גלי ראובל, אחייניתו של היטלר.
כאשר האס אס התארגן מחדש והתרחב בשנת 1932, מוריס קיבל דרגת אוברפיהרר. אף כי הוא מעולם לא קיבל תפקיד בכיר באמת, הרישום שלו כמספר 2 ברשימת הארגון העניק לו יוקרה בקרב הארגון, לדוגמה, היינריך הימלר שהיה הרבה יותר בכיר ממנו, היה רק מספר 168 ברשימה.
לאחר שהימלר מונה למפקד העליון של האס אס, נאלץ מוריס לעמוד בתקנות שקבע הרייכספיהרר לטוהר הגזע של המשרתים. ב-1935, לפני שנישא, היה עליו להציג מסמכים לגבי ההיסטוריה של משפחתו. כל קציני האס אס היו צריכים להוכיח שלא היה פגם באילן היוחסין שלהם עד 1750. למוריס היו שורשים יהודיים: שארל מוריס שוורצנברגר (1896-1805), המייסד של תיאטרון תליה בהמבורג, היה אבי-סבו. מבחינה גזעית, הוא היה שמינית-יהודי. לדבר לא היו השלכות מבחינת חוקי נירנברג (שסיווגו רק רבע-יהודים ומעלה והתעלמו מפחות מכך), אולם הימלר ביקש לסלקו מהאס אס בהתאם לתקנות, יחד עם אחרים ממשפחתו. אך היטלר תמך בחברו הוותיק. במכתב חשאי שנכתב ב-31 באוגוסט 1935, היטלר הורה להימלר לחרוג מן החוקים בנוגע למוריס ולאחיו. הם הוכרזו "ארים של כבוד" והותר להם להישאר באס אס.
ב-29 במרץ נעשה לחבר ברייכסטאג מטעם המפלגה הנאצית, ובשנת 1937 מונה ליושב-ראש איגוד בעלי המלאכה במינכן. בשנים 1940 עד 1942 הוא שירת בלופטוואפה כקצין.
לאחר המלחמה בשנת 1948 הוא נידון ל-4 שנים במחנה עבודה, אך שוחרר מוקדם.
הומניזם
הומניזם (או אֱנוֹשָׁנוּת) היא גישה פילוסופית מוסרית מרכזית ומרובת ענפים, המבוססת על הרצון החופשי של האדם ומדגישה את היותו סוכן מרכזי, המשפיע על הסביבה שלו כאדם יחיד וכקבוצה אנושית. מקורה ההיסטורי של הגישה בזרם חברתי באיטליה בתקופת הרנסאנס, הידוע כ-"הומניזם של הרנסאנס". בעקבות עידן הנאורות המושג כיום מתייחס למגוון השיטות, האמונות והדעות המשלבות את השדה האנושי עם חשיבה ביקורתית, ומעדיפות חקירה שיטתית ותבוניות על פני חשיבה דוגמטית ואמונות תפלות.
יקום המראה
יקום המראה (באנגלית: The Mirror Universe או The Looking Glass) הוא יקום בדיוני מקביל אשר בו מתרחשות עלילותיהם של מספר פרקים בזיכיון מסע בין כוכבים. הוא נקרא על שם הפרק שבו הופיע יקום זה לראשונה - "מראה, מראה" (באנגלית: "Mirror, Mirror") מעונה 2 של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", אותו כתב ג'רום ביקסבי. יקום המראה הופיע שוב במספר פרקי "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" ו-"מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", וכן במספר פרקים בעונתה הראשונה של הסדרה "מסע בין כוכבים: דיסקברי". יקום זה מזכיר את היקום הבדיוני שבו מתרחשות רוב עלילות סדרות הטלוויזיה השונות של מסע בין כוכבים, אבל הוא נפרד ממנו, בדרך כלל איננו נגיש, וישנם מספר הבדלים בין היקום הרגיל ליקום המראה, אשר מניעים את עלילתם של פרקים מסוימים.
הומניזם
אטימולוגיה
קיימת הבחנה שורשית בין נשוא הערך שהוא המובן האידאולוגי של הומניזם, לבין המובן שמעודד לימוד וחקר שפות, תרבויות, וספרים קלאסיים, כגון הבחנה בין מקצועות ריאליים להומניסטיים בבתי הספר ובאוניברסיטאות.
יקום המראה
סקירה
הדמויות ביקום המראה בדרך כלל זהות לדמויות של "יקום פריים" של "מסע בין כוכבים" (לדוגמה: ביקום המראה ישנם קירק וספוק). אבל האישיות שלהן, באופן כללי, הרבה יותר אגרסיבית, חשדנית ואופרטוניסטית. בעוד היקום של "מסע בין כוכבים" מתאר, בדרך כלל, עתיד מאוד אופטימי, שבו פדרציית הכוכבים המאוחדת, הממוקמת על פני כדור הארץ, מבוססת על ערכי שלום, הבנה וחמלה, הפרקים המתרחשים ביקום המראה מציגים גלקסיה מושחתת כתוצאה מלוחמה מתמשכת. המדים של הגברים כוללים מכנסיים קצרים מדי, בעוד אלו של הנשים כוללים חולצות בטן עם מחשוף עמוק.
במאה ה-23, במהלך אירועי "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", לאחר ששעבדה עשרות עולמות זרים, האנושות יצרה את "האימפריה הארצנית" (במקום את "פדרציית הכוכבים המאוחדת" כפי שקיים ביקום הרגיל). הקצינים על סיפון ספינות החלל הם ברברים, אשר אוכפים משמעת באמצעות עינויים (ספינות החלל מצוידות ב-"תאי ייסורים"). קצינים יכולים להתקדם בסולם הדרגות על ידי הריגת הממונים עליהם, אם חשבו שהם חסרי יכולת למלא את תפקידם. הצדעות צבאיות, בסגנון רומי או נאצי, היו בשימוש על ידי כל אנשי הצוות כדי להראות נאמנות. כאשר אנשי יקום המראה נחשפו לראשונה לאנשים מהיקום הרגיל, האימפריה הארצנית כבר הייתה בעיצומה של רפורמה על מנת להפוך לטובה יותר, אולם אימפריה זו קרסה במאה ה-24 והוחלפה בברית ברברית לא פחות, של מספר מיני חייזרים, בהובלתם של הקלינגונים, הקרדאסים והבאג'ורנים, אשר ניצלו את ההיחלשות של האימפריה והצליחו לשעבד את אדוניהם לשעבר.
למרות שיקום המראה הרבה יותר אפל ואלים מהיקום הרגיל של "מסע בין כוכבים", כמה דמויות מיקום המראה הן ידידותיות יותר מאשר עמיתיהן מהיקום הרגיל. לדוגמה: קווארק של יקום המראה מעמיד את עצמו בסכנת חיים כדי לעזור לבני-אדם משועבדים להימלט לחופשי; בעוד בראנט של יקום פריים הוא אנוכי ותאב כוח, בראנט של יקום המראה הוא פרנגי אדיב ומתחשב.
הומניזם
אטימולוגיה
הומניסט הוא אדם המחזיק בגישה כללית הומניסטית אשר במרכזה האדם כמטרה וכ"סוכנות" פעילה, כלומר אדם תבוני, ואולם הומניסט הוא תמיד בן תרבות מסוימת דרכה הוא מפרש את ערכיו ההומניסטיים: הומניסט צרפתי, הומניסט ישראלי וכו'. לרוב, נעשה שימוש ב"הומניסט" כדי לתאר את מי שמלא באהבה ובכבוד לבני האדם, המביע התחשבות, וסובלנות כלפיהם ודואג לזכויותיהם. ואולם יש להבחין בין הומניסט לבין "הומני" - אדם המגלה רגישות, רחמים או אמפתיה לכל אדם או בע"ח ללא קשר להשקפת עולמו הרחבה. בנוסף - גם מי שעוסק בהומניסטיקה וקרוב למדעי הרוח והחברה מכונה הומניסט (הוראת המילה ניכרת לפי ההקשר). המילונאי ראובן אלקלעי הציע את חידושו אֱנוֹשַׁאי (תחת הומניסט). בשנת 2022, האקדמיה ללשון העברית קבעה את המונח אֱנוֹשָׁנוּת תמורת הומניזם.
יקום המראה
סקירה
יש מספר אינסופי של יקומים מקבילים בקאנון של מסע בין כוכבים (כפי שנראה בפרק "Parallels" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא"). עם זאת, יקום המראה הוא הבולט שביקומים המעורבים באירועי חציית ממדים. הביקור הראשון ביקום המראה (מבחינת מועד השידור המקורי) היא באחד מפרקי "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", בשנת 1967. בהמשך, יקום המראה הופיע בחמישה פרקים של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" (1994-1999), בשני פרקים של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז" (2005), והיווה קו עלילה משמעותי בכל עונתה הראשונה של הסדרה מסע בין כוכבים: דיסקברי. בנוסף, יקום המראה נכלל במספר רומנים של "מסע בין כוכבים" וכן במשחקי-מחשב (למשל, Star Trek: Shattered מתרחש כולו ביקום המראה).
הומניזם
מקורות ההומניזם
נהוג להתייחס לתקופת הרנסאנס כראשית ההומניזם שהתפתח עד זמננו, אך לא ניתן להגדיר את ההומניזם של הרנסאנס כתורה פילוסופית סדורה. רבים מקרב ההומניסטים אימצו עמדות, ערכים וגישות, בהשראת החיבורים הקלאסיים של יוון העתיקה אך התגלעו ביניהם לא אחת חילוקי דעות חריפים, ומעולם לא השתייכו ל"אסכולה" אחת.
יקום המראה
סקירה
לא לכל הדמויות מהיקום "הנורמלי" יש מקבילות ביקום המראה; מאחר שג'ניפר ובנג'מין סיסקו של יקום המראה נפרדו בטרם ג'ניפר הרתה, לא קיים ג'ייק סיסקו ביקום המראה. מאחר שבזמן אירועי "מסע בין כוכבים: הדור הבא" בני-האדם (המכונים "ארצנים") היו משועבדים מזה זמן רב, דאטה מעולם לא נוצר. כמו כן, מאחר שהשיתופן דקס מעולם לא התאחד אל תוך אזרי טיגאן, אין באמת דמות מקבילה ביקום המראה לאזרי דקס, אלא "רק" של אזרי טיגאן. כמו כן, מספר דמויות מיקום המראה מצאו את מותן, במהלך העלילות הקאנוניות והלא-קאנוניות המתרחשות ביקום זה, בעוד עמיתיהם מהיקום "הנורמלי" נותרים בחיים. ההפך גם נכון, למשל במקרה של בראייל אנטוס אשר עדיין חי ביקום המראה, בעוד מקבילו מהיקום "הנורמלי" הלך לעולמו; וכן במקרה של ג'ניפר סיסקו, אשר חיה שנים רבות לאחר שעמיתתה מהיקום "הנורמלי" מתה (ג'ניפר של יקום המראה מתה בעצמה, בסופו של דבר, בפרק "Shattered Mirror").
הומניזם
מקורות ההומניזם
תחילה היו ההומניסטים קבוצה של אינטלקטואלים שאינם אנשי דת שהתעניינו בתרבות הקלאסית (התרבות היוונית והרומית העתיקה) ובספרים שנכתבו בהשראתה, (בעיקר ביוון העתיקה).
יקום המראה
סקירה
הדמויות ב-"מסע בין כוכבים" מתייחסות לדמויות מיקום המראה עם מילות תואר כגון "מקביל" או "חלופי", ולא תוך שימוש במילה "מראה".
הומניזם
מקורות ההומניזם
תהליך זה, שניזון ממאבק בין ערי איטליה תוך כדי שחרורן היחסי משליטת הקיסרות והכנסייה עיצב מעמד חברתי של משפחות סוחרים אשר בהדרגה גברה התעניינותם בתרבות ביזנטיון, ביוונית ואף ב"לימודי האדם" הרומיים (Studia Humanitatis) – מדובר בלימודים הומניסטיים בדגש על התחומים שאינם "ריאליסטים" (רטוריקה, פואטיקה, דקדוק של הלטינית הרומית וכו'), וכן בפילוסופיה אתית- על פני הסכולסטיקה והתאולוגיה המסורתיים.
יקום המראה
אנטרפרייז
הפרק הכפול "In a Mirror, Darkly" של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז" משנת 2005 מתאר את ההתפתחויות המוקדמות של יקום המראה, אשר התקיימו, עלילתית, לפני האירועים המתוארים ב-"מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית".
הומניזם
מקורות ההומניזם
ההומניסטים האיטלקים התמקדו במערך חדש של לימודים, שייצג את תפיסתם החדשה. בנימין ארבל כותב:
קבר יהושע בן נון
קבר יהושע בן נון הוא מבנה שמזוהה על פי המסורת השומרונית והערבית כמקום קבורתו של יהושע בן נון (ראו בהמשך זיהויים נוספים). בסמוך נמצא קבר נוסף, המיוחס לאביו נון. הקבר נמצא בכפר הפלסטיני כיפל חארת' כק"מ צפונית מערבית לאריאל, המקום מזוהה עם תמנת חרס המקראית, המצוינת במקרא כמקום קבורת יהושע. אולם יש המזהים את תמנת חרס עם חרבת תמנה, שבאזור היישוב נווה צוף.
יהודים נוהגים לפקוד את הקבר ביום פטירתו של יהושע בן נון החל בכ"ו בניסן. ביום זה מאבטחים כוחות צבא רבים את המקום.
יקום המראה
אנטרפרייז
הפרק מתאר אירועים המתרחשים בינואר 2155: ארצ'ר גונב את ה-USS Defiant, ספינת חלל מדגם Constitution, אשר נעלמה בפרק "The Tholian Web" של "מסע בין כוכבים", ונחשבה כספינה אבודה אשר הותקפה והושמדה על ידי הת'וליאנים. הושי סאטו מרעילה את ארצ'ר, תופסת את מקומו, ומכריזה על עצמה כקיסרית האימפריה הארצנית (למרות שהפרק מסתיים לפני שמתברר אם היא מצליחה להשלים את המהלך הזה). הפרק מבשר אודות מספר אירועים עתידיים, כגון נפילת האימפריה הארצנית, אירוע שיתרחש בעוד כמה מאות שנים (כפי שניתן לראות בעלילות המוצגת בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9").
קבר יהושע בן נון
זיהוי האתר
בספר יהושע מוזכר מקום קבורתו של יהושע בו נון בתמנת סרח שבהר אפרים :
יעקב שטרנברג
יעקב שטרנברג (ביידיש: יעקבֿ שטערנבערג, נהגה: יַנקֶב שטֶרנבֶּרג; ברוסית: Яков Моисеевич Штернберг; 18 באפריל 1890, ליפקאני, בסרביה – 10 באפריל 1973, מוסקבה, ברית המועצות) היה במאי תיאטרון יידי, מורה לתיאטרון, מחזאי, משורר אוונגרדי וכותב סיפורים קצרים. ידוע במיוחד על עבודתו בתיאטרון ברומניה בין מלחמות העולם.
קבר יהושע בן נון
זיהוי האתר
בספר כפתור ופרח כתוב "ורבים משטחים שם על הקבר המיוחס ליהושע בן נון וכן נמצא בספרי המסעות הנאמנות במאות עברו". על פי מסורות יהודיות, שומרוניות ומוסלמיות, נמצאים בקרבת מקום קבריהם של יהושע בן נון, אביו - נון וכלב בן יפנה. בתוך מבנה קבר יהושע גדל עץ אלה ארצישראלית עתיק וגדול ממדים. עולי רגל מציינים כי נהגו להשתטח על הקברים משנת 1258.
יקום המראה
אנטרפרייז
מיני-סדרת ספרים בשם Star Trek: Mirror Universe מתארת את האירועים המתרחשים לאחר סיום הסיפור המתואר בפרק הסדרה הטלוויזיונית.
דיסקברי
צוות הדיסקברי משוגר ליקום המראה בשל אי-השלמת קפיצת הנבגים האחרונה. במהלך הפרק מגלים אנשי הצוות כי קפטן הדיסקברי היא טילי ואילו מייקל ברנהאם היא קפטן השנזו שנחשבה כמתה מידיו של קפטן לורקה. עוד מגלה הצוות כי הדפאיינט הגיעה ללא מנוע נבגים ליקום המראה. הדיסקברי מסתווה לספינת יקום המראה ואילו ברנהאם ולורקה משתגרים לשנזו בתור דמויותיהם ביקום המראה מתוך מטרה להשיג מידע על הדפייאנט ולנסות יחזור יחדיו ליקום פריים. בסופו של דבר מתברר שלורקה אינו לורקה מיקום פריים, אלא לורקה מיקום המראה, שמעוניין להביא איתו את ברנהאם מיקום פריים במטרה להביס יחדיו את הקיסרית השולטת באימפריה הטראנית מיקום המראה, פיליפה ג'ורג'יו.
הסדרה המקורית
יקום המראה הוצג לראשונה בפרק "Mirror, Mirror" של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" בשנת 1967. בפרק זה מצוין כי את מקומה של פדרציית הכוכבים המאוחדת, תפסה האימפריה הארצנית האכזרית, המנוהלת על ידי בני-אדם ובעלי בריתם הוולקנים. ביקום המראה, במונח "ארצן" מתייחס לבני-אדם. קירק של יקום המראה, קפטן האנטרפרייז, ספינת החלל הקיסרית, הוא רוצח המונים אשר התקדם לדרגתו לאחר שחיסל את הקפטן הקודם כריסטופר פייק.
באימפריה הארצנית, קצינים התקדמו על ידי התנקשות בממונים עליהם; הסדר נשמר על ידי שימוש במכשירי כאב בשם "Agonizer" ("מייסר"). בכמה מקרים חמורים, נעשה שימוש ב-"תא ייסורים". הבדלים אסתטיים בין יקום המראה ליקום הרגיל כללו: המדים של אני הצוות של יקום המראה היו ראוותניים יותר; הקצינים נשאו פגיונות טקסיים; סולו של יקום המראה היה קצין פוליטי דמוי גסטפו, עם צלקת גדולה על פניו; לספוק של יקום המראה יש זקן תיש (אשר הפך לאייקון בתרבות הפופולרית - "לאנשים רעים מיקומים אלטרנטיביים אפלים יש זקן תיש"); סמל פדרציית הכוכבים המאוחדת הוחלפת בסמל האימפריה הארצנית, שנראה כמו כדור הארץ, שעליו מוטלת חרב אנכית של כיבוש.
במפגש ראשון זה, קפטן קירק, ד"ר מקוי, לוטננט או'הורה והמהנדס הראשי סקוטי מגיעים אל הכוכב השלו הלקאנס, במטרה לסחור בדליתיום. התושבים המקומיים דוחים את ההצעה, שכן הם חוששים כי ייעשה שימוש בחומר זה למטרות מלחמה. בעת חזרתם לספינתם, סופה יונית משבשת את פעילות הטרנספורטר, וארבעת אנשי הצוות נשלחים אל יקום המראה, תוך שהם מתחלפים עם עמיתיהם.
קירק "הנורמלי" נאלץ להעמיד פנים שהוא עמיתו מיקום המראה, ומגלה כי ספינת החלל ISS Enterprise נמצאת במשימה דומה לזו של האנטרפרייז שלו, רק עם הבדל קטן: "האימפריה הארצנית" לא מקבלת "לא" כתשובה. כעת, הם מאיימים להפציץ את הלקאנס, אלא אם כן ירכשו את כל הדליתיום שיישלח אליהם. קירק דוחה את ההפצצה, דבר המעורר את חשדותיהם של קציניו, והמוביל לניסיון התנקשות בחייו, על שפעל נגד האינטרסים של האימפריה.
שני הספוקים מגלים האחד אודות היקום של האחר, ומתחילים לחפש דרך כדי להשיב לביתם את כל הקצינים האבודים.
לפני שהוא עוזב את יקום המראה, קירק (של יקום פריים) שואל את ספוק (של יקום המראה) מה דעתו בנוגע לחיזוי של ההלקאנס בנוגע למרד גלקטי עתידי. ספוק משיב שזה יקרה בעוד כ-240 שנה, עם נפילתה הבלתי נמנעת של האימפריה הארצנית. קירק משתמש בתגובה זו כדי לנסות ולשכנע את ספוק כי המשך תמיכה באימפריה הוא לא הגיוני, וכי אדם אחד, עם הכלי הנכון, יכול לעשות את כל ההבדל. קירק שואל אותו אם הוא מוכן להיות אותו אדם, וספוק עונה לו כי הוא מוכן לשקול את הצעתו.
חלל עמוק 9
בפרקי "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", אשר עלילותיהם מתרחשות כ-100 שנה לאחר המפגש הראשוני (של הצופים) עם יקום המראה, מוצגים שינויים דרסטיים שהתרחשו ביקום המראה, בגלל ההתערבות של קירק מהיקום הרגיל. לפני שעזב את יקום המראה, קירק דרבן את ספוק להפעיל טקטיקות אכזריות כנגד האימפריה הארצנית. קירק ציין כי ספוק הוא איש של הכבוד בשני היקומים, וספוק של יקום המראה הקשיב לעידודו של קירק לערוך רפורמה. התפקיד של ספוק של יקום המראה על האנטרפרייז איננו ברור, כמו גם גורלו של קירק של יקום המראה (נרמז כי נרצח). ספוק הפך להיות המנהיג של האימפריה הארצנית, והוציא לפועל מספר רב של רפורמות פופולריות (למשל: התפרקות מכלי נשק), שהביאו לסיום שלטון אגרוף הברזל שאפיין את האימפריה. עם זאת, הסתבר כי רפורמות אלו הקדימו את זמנן.
זמן לא רב לאחר שיצאה לדרך רפורמת הפירוז של ספוק, האימפריה הארצנית נתקלה בברית. ביקום המראה, "הברית" היא ממשלת אחדות של הקלינגונים והקרדאסים, אשר ככל הנראה הקיסר הקלינגוני נמצא בראשה. הברית כבשה את האימפריה הארצנית, שלא הייתה מוכנה לקרב, ושעבדה את הארצנים ואת הוולקנים. הארצנים הפכו להיות גזע מנודה של עבדים, הנתון לעיתים קרובות לעבודה פיזית בכפייה.
לברית אין טכנולוגית הלטה (בפרק העונה השביעית נאמר כי ביקום המראה לא קיימת הטכנולוגיה הזאת, בעוד בפרק מוקדם יותר נראית על המסך חללית המסירה את ההסוואה שלה. ההסבר לכך הוא שמדובר בשגיאה גרפית של היוצרים). עם זאת, טכנולוגיה זו הייתה קיימת במאה ה-22 על ספינת ארצנים אחת לפחות (שמקורה בספינת חלל של הסוליבאן).
הבאג'ורנים של יקום המראה היו תחת שליטתם של האימפריה הארצנית למשך זמן רב, אך מאוחר יותר בחרו לצודד בברית והפכו לאדוניהם של הארצנים המשועבדים. בין השינויים הבולטים בהם: המנהלת קירה, מקבילתה ביקום המראה של מייג'ור קירה מהיקום "הנורמלי". המנהלת היא נהנתנית חסרת רחמים וסדיסטית; היא ביסקסואלית ואגרסיבית מבחינה מינית - מאפיינים שכנראה נפוצים בקרב הנשים של יקום המראה יותר מאשר באלה של היקום הרגיל. היא מפקדת על הכוחות הצבאיים בגזרה ממקום מושבה - תחנת החלל טרוק נור.