cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פיצוץ סכר נובה קחובקה
אחריות
אוקראינה האשימה את רוסיה בפיצוץ, וטענה כי הפיצוץ בוצע "במטרה להעלות את מפלס המים, על מנת להציף את הגישה לגדה המערבית של נהר הדנייפר ולפגוע בתנועת הכוחות האוקראינים", זאת בניסיון למנוע את מתקפת הנגד האוקראינית שתוכננה כנגד הכוחות הרוסיים. כמו כן, משרד החוץ האוקראיני דרש לכנס דיון חירום באו"ם בעקבות פיצוץ הסכר, והפציר במדינות ה-G7 להטיל סנקציות נוספות על רוסיה. כשבוע אחרי, פורסם שרוסיה השמידה עוד 2 סכרים קטנים בקו החזית של המתקפה האוקראינית.
לעומת זאת, שר ההגנה הרוסי, סרגיי שויגו, האשים את השלטונות באוקראינה בפיצוץ, וטען כי הוא נעשה "לאחר שלא הצליחו בפעולות ההתקפיות האחרונות שלהם", והזהיר כי "למתקפה הזו יהיו השלכות סביבתיות חמורות ארוכות טווח".
מומחים מערביים העלו את האפשרות שהסכר קרס בעקבות כשל מבני שנגרם מפגיעות בגשר ועליית מפלס המים במאגר קחובקה, אולם תחקיר של הניו יורק טיימס הציג ראיות לכך שרוסיה היא זו שעומדת מאחורי הפיצוץ.
השלכות
האו"ם מסר כי פיצוץ הסכר הוא הנזק המשמעותי ביותר שאירע לתשתית אזרחית מאז תחילת הלחימה בפברואר 2022.
מאגר קחובקה גם מספק מים לכל אזור דרום אוקראינה, ויש חשש ממחסור במים לשתייה וחקלאות באזורי חצי האי קרים, חרסון, זפוריז'יה ודנייפרו. בנוסף, השיטפונות גרמו לזיהום מקורות המים והאדמות בסביבה. האומות המאוחדות העריכו כי עד כ-700,000 אנשים באזור יזדקקו למי שתייה נקיים.
הגשת סיוע
ראשי אגודת הידידות בכנסת ישראל-אוקראינה, יו"ר ועדת חוץ וביטחון יולי אדלשטיין וח"כ זאב אלקין, שלחו מכתב לנשיא אוקראינה זלנסקי, בו האשימו את רוסיה באחריות לאירוע והתחייבו לסייע במאמצי ההחלמה והשיקום. ב-12 ביוני משרד החוץ, באמצעות מש״ב, ושגרירות ישראל באוקראינה תרמו מאות אלפי ליטרים של מים ולמעלה מ-10 טון של מזון לאוקראינה, שיועברו על ידי מתנדבים לתושבי האזור.
סרג' לנדסמן
סרג' לנדסמן (ידוע גם כ"ישראל בן-ארצי", 1928 – 1998) נחשב לאבי תורת המכ"ם בישראל. זוכה פרס ביטחון ישראל ופרסים רבים נוספים.
קורות חיים
נולד בווינה להורים מתבוללים ולאחר השואה עבר לאיטליה. בשנת 1951 סיים לימודי הנדסה באוניברסיטת רומא וקבל תואר מהנדס.
ב-1952 החל לעבור בחברת מיקרולמבדה ועסק בפיתוח המכ"מים הראשונים שפיתחו האיטלקים לאחר מלחמת העולם השנייה - SGB ו-TPSID. לאחר מספר שנים הפך להיות מנהל מחלקת המחקר ופיתוח בחברה. בשנת 1959 עבר לעבוד בחברת SISPRE ובשנת 1961 היגר לצרפת והתקבל לעבודה בחברת CSF (תומפסון) כאחד ממנהלי ההנדסה של החברה. בתפקיד זה עסק בין היתר בפיתוח מכ"ם סירנו עבור מטוס המיראז' 3.
בתקופת ההמתנה שקדמה למלחמת ששת הימים חל מהפך בנפשו של לנדסמן - הוא התחבר ליהדותו וחש הזדהות עמוקה עם העם היהודי ומדינת ישראל הנלחמת על חייה. כשנה לאחר המלחמה, ב-1968, עלה לישראל והחל מיד לעבוד בחברת אלתא. בעבודתו זו התגלה כמומחה בינלאומי בתורת המכ"ם, ותרם תרומה מכרעת להתפתחות הטכנולוגית בתחום המכ"ם בחברה ובמדינת ישראל. למרות הצלחתו, הוא התקשה להסתגל לבירוקרטיה ולעבודת מטה קפדנית במפעל גדול, ובשנת 1973 פרש להקים חברה משלו - חברת מא"ל (מעבדה אלקטרונית לנדסמן). מאוחר יותר הוא הקים שתי חברות נוספות - אסטרס ואלפין. בנובמבר 1982 העביר את חברת מא"ל לחברת אלתא.
במשך כ-20 שנה (עד שנת 1993) המציא מספר רב של המצאות בתחום המכ"ם והלוחמה האלקטרונית, שחלק מהן עדיין מסווגות. במהלך השנים זכה בפרס ביטחון ישראל (1974), פרס חיל האוויר (1982), בציון לשבח של פרס ביטחון ישראל (בשנת 1984) ובפרס ראש מפא"ת לחשיבה יוצרת (בשנת 1994).
פרויקטים רבים שבשימוש מערכת הביטחון כיום, החלו ברעיונות ובפיתוחים של לנדסמן. הוא תרם תרומה מכרעת לביטחון ישראל בתחום המכ"מים הימיים (על ספינות הטילים), המכ"מים המוטסים (במטוס הכפיר ובפרויקט הלביא), מכ"מי בקרת אש, מערכות התרעה למטוסים מפני טילים (מהם צמחה מערכת ה-Flight Guard), מכ"מי סריקה אלקטרונית (Phased Array) המהווים חלק מגוף המטוס (בשימוש במטוסי הפלקון), הגנה אקטיבית על רכב קרבי (באמצעות מכ"ם) ופיתוחים רבים נוספים.
מעבר לתרומתו הטכנית מבצעית, תרם לנדסמן תרומה חשובה בטיפוח דור המשך של מהנדסים ומדענים צעירים שממשיכים כיום את דרכו ורעיונותיו.
לנדסמן התחתן עם לינה פיסטויה (רחל בן ארצי) בשנת 1957, והיה אב לשלושה ילדים, סב לשבעה נכדים.
דממה מדברת
דממה מדברת (באנגלית: Stillness Speaks) הוא ספר רוחני ופילוסופי מאת אקהרט טולה.
תוכן
הספר הוא אסופת קטעים קצרים המיועדים להגות, לקשב ולמדיטאציה. ספר זה משתמש במילים, שבמהלך הקריאה הופכות למחשבות. אך אלה אינן מחשבות רגילות - המחשבות שחוזרות על עצמן, האנוכיות, "הרועשות, הזועקות לתשומת לב". לכן טוען טולה שזה לא ספר כמו כל הספרים, כי מילים הופכות למחשבות, שהרי ספר מסוג זה מחויב למילים המבטאות מחשבות, רגשות, רצונות. אך לא מדובר בסתם מחשבות רגילות. מדובר בהתמקדות זו, בעבודה זו של "עוצמת המחשבה" אשר בזכותה מגדיל האדם את יכולותיו להגיע אל השקט הפנימי, הודות לכישוריו ולתרגוליו על-מנת להרגיע את המחשבות, הרגשות והפעולות.
טולה מנחה את הקורא למודעות, כדי לעמוד בצורה מודעת על מחשבותיו, שחוזרות על עצמן, במיוחד האנוכיות, הרועשות, הזועקות לתשומת לב. המחשבות שמפריעות לגוף ולנפש להתארגן כראוי בחיים הארציים.
טולה מתמקד בבחירת מילים מדויקות, ולאחר כל קטע, מבקש מהקורא להגות בקטע, לספוג אותו פנימה, באמצעות הסימן הזה ~. לאחר כל סימן כזה ~ יש להפסיק את הקריאה ולממש את עצותיו. טולה נחשב למורה רוחני של אנשים רבים, במיוחד בזכות ספרו: "כוחו של הרגע הזה", שם התרגול הפילוסופי עולה על הכול. שם היכולת האנושית מתמקדת בריכוז ברגע הזה, עכשיו, לא העבר ולא העתיד. בספר "דממה מדברת" טולה שואב דימויים מהתנ"ך, מתאור אליהו הנביא: "קול דממה דקה", והכוונה לנוכחותה של שתיקה מוחלטת. טולה נותן לקורא כמה אמצעים ותרגילים מעניינים. אחד מהם עולה בשאלתו: "האם הסבל באמת חשוב?" ותשובתו היא: המסר העיקרי בספר מדבר על כך שאם אדם יתחבר אל הדממה שבתוכו, יוכל להרגיע ולהשקיט את מחשבותיו ורגשותיו, יגלה שלווה, סיפוק ואפילו בהירות רבה יותר בזכות המודעות. הקורא ילמד גם כיצד להרחיב את הדממה והשקט הפנימיים למרחבים ולמעמקים של הנשמה. "המחשבות שבספר הזה אינן אומרות הביטו בי", אלא במפורש הרבה פחות אנוכיות, הן אומרות "הביטו מעבר לי", המחשבות נובעות מן הדממה ואל הדממה תשובנה. "דממה זו היא גם השקט הפנימי, היא מהות הקיום האמיתית ביותר של האדם ולכן כל אחד יוכל למצוא אותה כאן, בדממה הפנימית: "הדממה הפנימית היא זו שתושיע את העולם ותשנה אותו".
שורש 184
שורש 184, או שׁי בּוּ (בסינית: 食部, פיניין: Shí bù) הוא השורש המאה שמונים וארבעה של הכתב הסיני. פירושו "אכילה" או "מזון" והוא אחד מתוך 11 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מתשעה קווים.
במילון קאנגשי יש 403 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
בסינית מפושטת כאשר הוא שורש שמאלי בתו יופיע בצורה:饣, ובסינית מסורתית בצורה:飠.
רוח הקודש (יהדות)
רוח הקודש ביהדות היא אחד מאמצעי התקשור החשובים שנשארו כדי ליצור קשר עם האל. רוח זו איננה מוגבלת ללאום או למין מסוים, ועשויה לשירות על כל אדם על פי מעשיו.
גישות שונות ממקמות את רוח הקודש במדרג שונה, ביחס לאמצעי קשר אחרים (כגון גילוי אליהו, בת קול). אולם הגישה הקלאסית מזהה את רוח הקודש כדרגת הקשר הגבוהה ביותר, לאחר הפסקת הנבואה, הקיימת כיום. למשל נכתב בחז"ל כי הכתובים "ברוח הקודש נכתבו" מדרג זה מבדיל את הכתובים מדברי חכמה רגילים (כגון ספר בן סירא), שלא נאמרו ברוח הקודש.
בחלק מהמדרשים, רוח הקודש הוא ביטוי האנשה של האל, שלעיתים משיבה ולעיתים מופיעה ואומרת את דברה.
בכתבי קומראן יש לרוח הקודש משמעות שונה מזו שנתפסת בחז"ל, המלמדת על 'רוח טהרה' או 'רוח תשובה' האופפת את האדם להבדיל מ'רוח נִדה' הפועלת את ההפך.
רוח הקודש כנבואה
בספרות חז"ל נקשרה רוח הקודש לנבואה, כך שרוח הקודש היא דרגה פחותה בסולם הנבואה. לפי תפיסה זו, משנסתלקו נביאים אחרונים, נסתלקה עמם גם רוח הקודש, כמו כן אמרו כי רוח הקודש הייתה משמשת בבית מקדש ראשון אבל לא בבית מקדש שני שפסקה בו הנבואה. הרמב"ם כתב כי רוח הקודש היא הדרגה הנמוכה של הנבואה. ולכן האדם יכול לקבלה כאשר חושיו עדיין פועלים.
לעיתים בביטוי "רוח הקודש" הכוונה היא לנבואה, למשל על חנניה בן עזור שהיה בתחילה נביא, נאמר כי נסתלקה ממנו רוח הקודש. בחלק מהמדרשים מובא שבלעם, שנחשב כנביא אומות העולם, "נזקק לרוח הקודש". במדרש נכתבו כעשרה שמות לנבואה, כשאותם השמות נזכרים באבות דרבי נתן כשמות "רוח הקודש".
לאחר הסתלקות הנבואה
למרות הביטוי התלמודי לכך שרוח הקודש בטלה, אנו מוצאים אזכורים תלמודיים המתייחסים למציאות של רוח הקודש אף בימי התנאים והאמוראים; כך מיוחס לרבן גמליאל שימוש ברוח הקודש. לכמה תנאים יוחס שימוש וקישור ברוח הקודש, ביניהם רבי עקיבא, רבי מאיר, ורבי שמעון בר יוחאי.
התמודדות עם נקודה זו, הבהירה שקיימות רמות שונות בתוך רוח הקודש. המושג רוח הקודש מבטא רוח של קודש; הבנת מושג זה תלויה בהבנת המשל והקבלתו לנמשל. דבר האלוהים נמשל לקול הנצרך להגיע מהאל לאדם, האל אומר את דברו ויש פעמים שקולו נשמע בצורה ברורה (כך משה כתב את התורה בשמיעת הקול בצורה ברורה, בהקבלה למושג אספקלריה מאירה), אולם לא הכול שומעים את הקול בצורה ברורה, ולעיתים הם שומעים אותו בצורה מעומעמת (זה המשל שראו שאר הנביאים, וכך נכתב חלק זה בתנ"ך), אחר־כך באה הרוח ולוקחת את הקול למרחק גדול יותר. כאשר הקול נישא על־גבי הרוח, יש השומעים אותו בקרבתו, לאחר שהרוח נשאה אותו זמן מועט, ויש שהרוח נשאה את הקול זמן רב, והם שומעים אותו רק אז; זמן נשיאת הרוח הוא ההבדל שיש בין הרמות השונות של רוח הקודש. לאחר שהרוח נושאת את הקול, הקול נחבט בהרים ובמערות, ויש השומעים רק את ההד של הקול, זו הדרגה של בת קול; אחרים אינם יכולים להזקק כלל לקול האל, והם נצרכים למתווך, זהו גילוי אליהו.
דרכים להחלת רוח הקודש
מלבד האזכורים התלמודיים, המעידים על קיומה של רוח הקודש אף לאחר הפסקת הנבואה, בתלמוד הובאה הדרכה איך להגיע לדרגה של רוח הקודש:
בירושלמי גם הושם דגש על כך שרוח הקודש שורה רק "על לב שמח".
הרמח"ל בספרו מסילת ישרים קשר את המושג רוח הקודש במידת הקדושה שמגיעה לאדם לאחר שהתעלה בשמירת המצוות בחסידות ובענווה.
רוח הקודש במהלך הדורות
בימי הביניים נראה מכמה מהראשונים שהגיעו לדרגה זו של רוח הקודש:
בהשגות הראב"ד על הרמב"ם, באחד מהמקומות קודם שמשיג על הרמב"ם, כותב הראב"ד כך: . כמו כן הוא התבטא בשני מקומות שדבר מסוים "נגלה לי בסוד ה' ליראיו". חלק מהראשונים הבינו עניין זה כפשוטו, ביניהם ר' מנחם רקאנטי שכתב שהיה לראב"ד גילוי אליהו. וכן כתב מהר"י בן לב, וכתב שגם רמב"ן הבין דבריו כפשוטם, ולמרות זאת לא קבלם. אבל אחרים אמרו שאין משמעות דבריו כפשוטם, כגון החתם סופר שכתב על דברים אלו: ומהר"ם בן חביב כתב שראב"ד אמר כן בדרך גוזמא, וכן נראה שהבין המגיד משנה.
כמו כן מצינו לשונות בראשונים שכתבו בלשון "לפי מה שהורוני מן השמים".
הרב דוד כהן (הנזיר), שאף להגיע לנבואה, או לרוח הקודש, לצורך כך היה גוזר על עצמו שתיקות ארוכות, בעיקר מראש חודש אלול עד אחרי יום הכיפורים.
האדמו"ר רבי שלום דובער שניאורסון סבר כי בימינו אין לא נבואה ולא רוח הקודש. כך אמר לחסידיו:.
פרשנות
פרשנים שונים שאפו להגדיר את המושג, כך למשל, כותב הרמב"ן כשמבאר את מהות רוח הקודש: כלומר כיום הקישור הכללי לאל מתבצע בעזרת נבואת חכמים, תיקשור זה מבוסס על חכמה וידע הבאים מצד האדם ומבררים את הדברים תוך התבוננות פנימית. לפי פירוש זה רוח הקודש קיימת בתוך האדם עצמו, ואינה מהווה שדר חיצוני, אלא יש בה הבנה עמוקה של ה"חלק אלוה ממעל" הקיים באדם. על פי זה גם יובן שרוח הקודש בעצם לא חייבת להיות שדר אובייקטיבי, אלא מאז הפסקת הנבואה, היא בעיקר שדר סובייקטיבי, המגיע מסברת הלב.
כעין זה כתב הרמח"ל בספרו "דרך ה'":
ההגדרות השונות שציינו פרשנים שונים לרוח הקודש, אשר זיהו אותה כחוויה פנימית, מובילה לכך שרוח הקודש היא באופן מסוים חוויה מיסטית. לחוויה מיסטית מספר עקרונות, כשאחד מהם הוא שבלתי ניתן לבטא במילים את עומק החוויה. חוויית רוח הקודש גוררת את האדם לתחומים של הבלתי־מודע שלו עצמו; באזור זה האדם מסוגל לחשוף אמיתות מסוימות ואף תחומים שהוא אינו מודע אליהם כאשר הוא לא נמצא בהשראת החוויה. חוויה זו היא זו המתקבלת בשימוש הפופולרי לכך שאנשים בעלי הארה פנימית או תובנה בלתי מוסברת, הם בעלי רוח הקודש.
יחסי גרמניה–פינלנד
בין גרמניה לבין פינלנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ושתי המדינות חברות באיחוד האירופי.
היסטוריה
הקיסרות הגרמנית הכירה בפינלנד ב-4 בפברואר 1918, הנסיך הגרמני פרידריך קרל, נסיך הסן אף היה מועמד למלך פינלנד. במהלך מלחמת האזרחים הפינית תמכה גרמניה בכוחות הצבא הלבן ואף שלחה כוחות לסייע בכיבוש העיר הלסינקי.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוביל הסכם ריבנטרופ–מולוטוב להסכמה גרמנית בשתיקה לתביעותיה של ברית המועצות נגד פינלנד, ולפריצת מלחמת החורף. במהלך מבצע ברברוסה סייעה פינלנד לגרמניה, ופתחה במלחמת ההמשך נגד ברית המועצות. בשנת 1944 חתמה פינלנד על שלום נפרד עם הסובייטים, ובעקבות כך פתחה במלחמת לפלנד נגד הכוחות הגרמניים.
בשנת 1972 הכירה פינלנד בגרמניה המזרחית, עמה כוננה יחסים ביולי אותה שנה, ובגרמניה המערבית, עמה כוננה יחסים בינואר 1973.
בשנת 1995 הצטרפה פינלנד לאיחוד האירופי, ובנוסף היא וגרמניה חברות במועצת אירופה, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה ומועצת הים הבלטי. בנוסף, בשנת 2001 הצטרפה פינלנד לאמנת שנגן, ובעקבות כך ניתן לנסוע מגרמניה לפינלנד דרך דנמרק ושוודיה ללא ביקורת גבולות.
יחסים דיפלומטיים
גרמניה מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי, ו-10 קונסוליות ביואנסו, יובסקילה, לאפנראנטה, מרייהאמן, אואולו, ראומה, רובניימי, טמפרה, טורקו וואסה. מאידך, פינלנד מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-10 קונסוליות בברמן, דיסלדורף, פרנקפורט, המבורג, הנובר, קיל, ליבק, מינכן, רוסטוק ושטוטגרט .
שנות ה-40 של המאה ה-20
שנות ה-40 של המאה ה-20 היו העשור החמישי של המאה ה-20, החלו ב-1 בינואר 1940 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1949.
שנות ה-40 היו עשור ביניים בין שנות ה-30 המהפכניות לשנות ה-50 השמרניות, והוא מחולק לשני חלקים:
הדור שנולד במחצית הראשונה של שנות ה-40 (יחד עם ילידי שנות ה-30 וילדי המחצית השנייה של שנות ה-20) מכונה הדור השקט. הדור שנולד במחצית השנייה של שנות ה-40 (יחד עם ילידי שנות ה-50 וילידי המחצית הראשונה של שנות ה-60) מכונה דור הבייבי בום.
מלחמת העולם השנייה (1939 – 1945)
אירועים בולטים לאורך המלחמה:
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות
ההתנקשויות, החיסולים, וניסיונות ההתנקשות הבולטים ביותר במהלך העשור (לא בהכרח רק רציחות פוליטיות):
טכנולוגיה צבאית
במהלך מלחמת העולם השנייה, במחצית הראשונה של העשור, מושקעים מרבית משאבי הפיתוח והייצור של התעשייה העולמית בצורכי צבא. מסיבה זו שנות ה-40 יצרו קפיצת מדרגה משמעותית בטכנולוגיה צבאית.
קולנוע
עשור זה נחשב לחלק מעידן הזהב של הוליווד, שבשנים אלו מתפקדת בתור מרכז הפקת הקולנוע של ארצות הברית בפרט ושל העולם בכלל. סוף העשור היא תקופת דמדומים בהקשר זה, בה מתחילה לעלות הפופולריות של עולם הטלוויזיה, על חשבון הקולנוע. נקודת השיא של תעשיית הסרטים האמריקאית הייתה במהלך אמצע שנות ה-40 כאשר אולפני הקולנוע הפיקו באותה העת כ-400 סרטים בשנה אשר הוצגו בפני קהל של 90 מיליון צופים אמריקאים מדי שבוע.
מנהיגי עולם בולטים
מנהיגי עולם שנכללו במהלך העשור בצמרת רשימת אנשי השנה של המגזין "טיים":
דודי שמחה
דּוֹדִי שִׂמְחָה הוא ספר שירי ילדים של הסופר ע. הלל אשר ראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד והוצאת משכל בשנת 1964. הספר מכיל סיפורים מחורזים על מעללי הדוד שמחה.
הספר מלווה באיורים מעשה ידי רות צרפתי.
ב-1978 זכה ע. הלל בעיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער עבור הספר "דודי שמחה".
עלילה
כבר בראשית כתיבתו לילדים יצר ע. הלל את הדמות הבדיונית "דודי שמחה", גיבור ששב והופיע בעלילות רבות בספריו לאורך השנים. סיפורי הדוד שמחה כתובים בחרוזים ומתארים אותו כאדם מבולבל ומוזר מעט, האהוב על אחיינו משום שאינו נוהג ככל המבוגרים, אלא משתטה ומשתובב כילד. הילד גר בבניין בה גר גם דודו, והוא מתאר את הדוד על מגרעותיו ומעלותיו. הדוד והילד משחקים משחקים, מטפלים בחיות ויוצאים לטיולים.
הלל תיאר אותו כ"מין דוד שמח שאינו משתבץ בחיים הרגילים, אבל הוא שנותן להם טעם". סיפורי הדוד שמחה זכו למספר עיבודים בתיאטרון.
מוצרי מדיה
ב-1966 יצא תקליטון "הדוד שמחה", ובו 5 סיפורים קצרים בקריינות של שמוליק סגל, בהוצאת CBS.
ב-1977 הפיקו טדי יזמות והפקות מופע וגם תקליט בשם "דודי שמחה" ובהם נכללו מיטב יצירותיהם של סופרים ומשוררים ישראלים כגון :ע. הלל, חיים נחמן ביאליק, לוין קיפניס, לאה נאור ודן פגיס. בכיכובם של: נירה עדי, אריאל פורמן, יונית שוהם ואלי חכמון.
ב-1988 יצאה קלטת שמע של "דודי שמחה" מסדרת "גידי גוב מגיש" בהשתתפותם של גידי גוב ועפרה ויינגרטן והופקה על ידי "קלסיקלטת".
ב-1998 יצאה קלטת וידאו נוספת של דודי שמחה מסדרת "על סיפורים וילדים" בכיכובם של אריאל פורמן, ליאור כלפון, מיכל צפיר ואושרי כהן.
מיקאל לנדרו
לאנדרו הוא הכדורגלן עם מספר ההופעות הגדול ביותר בליגה הצרפתית הראשונה.
קריירה
אל מחלקת הנוער של נאנט הצטרף לאנדרו בגיל 14. ב-1996 הצטרף לקבוצה הבוגרת ובמשחקו הראשון בקבוצה, תיקו 0-0 נגד בסטיה ב-2 באוקטובר 1996, עצר בעיטת עונשין מ-11 מטרים. לאנדרו הפך לשוער הקבוע של הקבוצה ובגיל 19 מונה לקפטן. לאנדרו עמד בשער הנבחרת הצרפתית בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 של 1997. במשך עשר שנים שיחק לאנדרו בנאנט, וזכה עימה בגביע הצרפתי ב- וב-, באליפות צרפת ב- ובגביע האלופות ב- וב-. ב-2006 עבר לאנדרו לפריז סן-ז'רמן בהעברה חופשית. לאנדרו היה השוער בכל משחקי הליגה של פריס סן-זרמן בשלוש עונותיו בקבוצה, אולם הגעתו של גרגורי קופה לקבוצה ב-2009 העמידה בסימן שאלה את עתידו של לאנדרו כשוער ראשון והוא בחר לעזוב לליל. עד מהרה הפך לשוער המוביל בליל ב-3 וחצי עונותיו, כשהוא מקדים שוערים אחרים מסגל הקבוצה בתוכם וינסנט אניימה. עם ליל זכה לאנדרו בדאבל בשנת 2011.
בחלון ההעברות של ינואר 2013 עבר לאנדרו לבסטיה בחוזה לחצי שנה. במדי בסטיה שבר לאנדרו את שיא ההופעות בליגה הצרפתית הראשונה שעמד עד אז על 602 משחקים.
נבחרת לאומית
למעט גביע העולם עד גיל 20 של 1997, לאנדרו אף פעם לא הצליח לבסס את מעמדו כשוער ראשון בנבחרת הצרפתית ולאורך הקריירה שלו הקדימו אותו פביאן בארטז, גרגורי קופה והוגו לוריס. הוא עמד בשער הנבחרת בשני משחקים בגביע הקונפדרציות של 2001 בו זכתה ארצו, בשישה משחקים במוקדמות יורו 2008 ובשלושה משחקי ידידות. בסך הכל רשומות לזכותו 11 הופעות בינלאומיות.
מאמן
בשנת 2017 לנדרו מונה למאמן לוריאן מהליגה הצרפתית השנייה.
חאמס רודריגס
חאמס דויד רודריגס רוביו (בספרדית: James David Rodríguez Rubio; נולד ב-12 ביולי 1991) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בסאו פאולו מליגת העל הברזילאית בנבחרת קולומביה. רודריגס, הידוע בשמו הפרטי, חאמס, נבחר בשנת 2009 לתגלית השנה בליגה הארגנטינאית ובשנים 2012 ו-2014 לתגלית השנה בפורטוגל. ב-2014 אף הגיע למקום השני בדירוג הקשרים הטובים באירופה וכן זכה בפרס פושקש על השער שהבקיע במונדיאל 2014 מול בשמינית הגמר. הוא אף זכה בתואר המבקיע המצטיין של מונדיאל 2014 כשסיים עם שישה שערים שכבש בכל אחד ממשחקי הנבחרת, דבר שלא קרה מאז ז'אירזיניו במונדיאל 1970, והוליך את  לרבע הגמר, הישגה הטוב בהיסטוריה.
אנביגאדו
חאמס שיחק בילדותו בקבוצת הילדים של דפורטס טולימה ואף הוליך אותה לאליפות המדינה בגיל 12, כאשר משמש כקפטן ומבליט את כישרונו. מועדון אנביגאדו שעקב אחריו החליט לתת לו את ההזדמנות לשחק עם הבוגרים כשהיה בן 14 בלבד, הודות לחוק שהיה קיים בעבר וחייב כל קבוצה לרשום לפחות שחקן אחד עד גיל 18 בהרכב הפותח. רודריגס שיחק שמונה משחקים באותו טורניר, אך קבוצתו ירדה לליגה השנייה. בעונה שלאחר מכן כבר היה חלק משמעותי יותר בקבוצה שזכתה באליפות הליגה השנייה, כשחאמס כובש תשעה שערים ב-22 משחקיו. הודות להופעותיו, זומן לנבחרת קולומביה בכדורגל עד גיל 17 שהעפילה לגביע העולם ב-2007 והיה השחקן הבולט בה.
באנפילד
בקיץ עבר בהשאלה לשנתיים לקבוצה הארגנטינאית באנפילד. ב-7 בפברואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו, וב-27 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1–3 נגד רוסאריו סנטראל. בכך הפך לשחקן הזר הצעיר ביותר שערך בכורה וכבש בליגה הארגנטינאית כשהוא בן 17 בלבד. באפרטורה הפך לשחקן הרכב בקבוצה ושיחק בכל משחקי הקבוצה, וזכה עם הקבוצה באליפות ראשונה בתולדות המועדון. בכך הפך לשחקן הזר הצעיר ביותר שזוכה באליפות ארגנטינה בגיל 18. במהלך אותו טורניר כבש מספר שערים חשובים, כולל אחד מול ניואל'ס אולד בויס שהתמודדה מול באנפילד על התואר. בכך הפך חאמס לאחד מהשחקנים הטובים שלבשו את מדי המועדון והיו שותפים לזכייה ההיסטורית. בדצמבר אודינזה הציעה לבאנפילד חמישה מיליון אירו, אך באנפילד דחתה את ההצעה. ב-2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בגביע ליברטדורס, בניצחון 1–2 נגד מורליה המקסיקנית ואחר כך כבש שער מכריע בניצחון 1–4 על דפורטיבו קואנקה האקוודורית. הוא הוסיף צמד בתיקו 2-2 מול נסיונל ובסך הכול סיים הופעת בכורה טובה במפעל הבכיר של היבשת עם ארבעה שערים בגיל 19 והפך לאחד מהכישרונות הצעירים הבולטים של דרום אמריקה.
פורטו
ב-6 ביולי 2010 עבר לפורטו תמורת 5.1 מיליון אירו וחתם לארבע שנים סעיף שחרור של 30 מיליון אירו. ב-18 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד מונסלר. ב-15 בדצמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו באירופה בניצחון 1–3 נגד צסק"א סופיה. ב-18 במאי 2011 שיחקה פורטו בגמר הליגה האירופית מול ספורטינג בראגה, כשחאמס נכנס בדקות האחרונות ורואה את קבוצתו זוכה בגביע. הוא היה הקולומביאני השלישי בקבוצה, כאשר איתו שיתפו פעולה גם רדאמל פלקאו ופרדי גוארין. ארבעה ימים מאוחר יותר, בגמר הגביע הפורטוגזי מול ויטוריה דה גימארייש, הבקיע שלושער במשחק שנגמר בניצחון 2–6 של קבוצתו וזכה עם הקבוצה בגביע. כמה חודשים מאוחר יותר, אף השלים זכייה בסופר קאפ הפורטוגלי. ב-13 ביוני הוא חתם על חוזה חדש לחמש שנים עם סעיף השחרור של 45 מיליון אירו. בעונתו הראשונה זכה עם קבוצתו בשלושה תארים חשובים: אליפות, גביע, והליגה האירופית. ב-29 בספטמבר כבש את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, אך קבוצתו הפסידה לזניט סנט פטרסבורג 1–3. היה מועמד באותה עונה לפרס ה"גולדן בוי", השחקן המצטיין באירופה מתחת לגיל 21. בעונתו השנייה כבש 11 שערים ובישל 14 נוספים. לאחר עזיבתם של רדאמל פלקאו, פרדי גוארין והאלק, רודריגס קיבל יותר הזדמנויות בהרכב הפותח. הוא כבש בניצחון 0:1 נגד פריז סן-ז'רמן וסיים עם קבוצתו במקום הראשון בשלב הבתים של ליגת האלופות. בשני החודשים הראשונים של העונה זכה בתואר שחקן החודש. בסופו של דבר הפך לאחד השחקנים החשובים של הקבוצה כאשר כבש 32 שערים ובישל 39 ב-107 הופעות לאורך שלוש השנים שלו בפורטוגל.
מונקו
ב-24 במאי 2013 סוכמה העברתו של השחקן למונקו לחמש שנים תמורת 45 מיליון אירו, הסכום השני הגבוה ביותר בהיסטוריה של העברות בכדורגל הפורטוגזי וכן השחקן הקולומביאני השני הכי יקר בהיסטוריה אחרי פלקאו. הוא החל כמחליף בקבוצה שאומנה על ידי המאמן קלאודיו רניירי שטען כי לחאמס יש בעיה במנטליות של משחקו שהיה פחות הגנתי מכפי שרצה המאמן האיטלקי. לאחר מספר משחקים שבהם בלט הודות לבישולים שהכין לחבריו לקבוצה, זכה גם במקום קבע בהרכב. בעונת הבקיע תשעה שערים, בישל 14 שערים וזכה בתואר מלך הבישולים של הליגה הצרפתית. הוא סייע לקבוצתו לסיים במקום השני בליגה המוליך לשלב הבתים של ליגת האלופות. הוא אף נבחר בסיום העונה לנבחרת השנה בליגה הצרפתית כשהוא השחקן הצעיר ביותר בנבחרת, בן 22 בלבד.
ריאל מדריד
ב-22 ביולי 2014, לאחר שרשם הצלחה במונדיאל 2014 בו הוכתר למלך השערים, עזב רודריגס את הליגה הצרפתית וחתם בריאל מדריד, אלופת אירופה באותה העת, על חוזה לשש שנים. כרטיס השחקן שלו נקנה ממונקו ב-80 מיליון אירו. בעסקה זאת היה לשחקן הקולומביאני היקר ביותר בכל הזמנים. הופעת הבכורה שלו במשחק רשמי במדי ריאל הייתה במשחק הסופר קאפ האירופי שבו ניצחה הקבוצה 0–2 את סביליה, וזכתה בגביע. ב-20 באוגוסט כבש את שער הבכורה שלו במדי ריאל, במשחק הראשון של הסופרקאפ הספרדי נגד אתלטיקו מדריד. ב-16 בספטמבר כבש לראשונה במסגרת ליגת האלופות בניצחון על פ.צ. בזל 1-5. ב-20 בספטמבר כבש לראשונה במסגרת הליגה, בניצחון ריאל 2–8 על דפורטיבו לה קורוניה. ב-25 באוקטובר הופיע לראשונה במשחק הקלאסיקו מול ברצלונה ובישל שער אחד בניצחון 1–3. ב-1 בנובמבר רשם את הצמד הראשון שלו במדי ריאל בניצחון 0–4 על גרנדה. ב-20 בדצמבר הופיע בהרכב הקבוצה ששיחקה בגמר גביע העולם למועדונים מול סן לורנסו וניצחה 0–2. ב-4 בפברואר 2015, במשחק מול סביליה, נפצע רודריגס ונעדר מהמגרשים חודשיים. ב-5 באפריל חזר לשחק, ובישל שני שערים בניצחון הגדול של מדריד 1:9 על גרנדה. שלושה ימים לאחר מכן, כבש בניצחון הקבוצה 0–2 על ראיו ואיקאנו. את עונת הבכורה 2014/2015 הוא סיים בצורה נהדרת בקבוצה שכללה 17 שערים ו-18 בישולים בכל המסגרות ונכנס לנבחרת השנה של הליגה הספרדית ביחד עם חברו לקבוצה, כריסטיאנו רונלדו. חאמס גם היה הקשר שסיים עם הכי הרבה שערים ובישולים בליגה.
עונה לאחר מכן פוטר קרלו אנצ'לוטי מאימון הקבוצה וחאמס לא הסתדר עם המאמן החדש, רפאל בניטס, שבעצמו פוטר לאחר חצי עונה. את מקומו תפס זינדין זידאן, אך גם אצלו לא הצליח לתפוס מקום של קבע בהרכב על אף שסיפק הופעות טובות כשקיבל את ההזדמנות. בעונת 2016/17 הוא מיעט לשחק ועדיין סיים עם 11 שערים ו-13 בישולים, כולל שער בהפסד הביתי 2–3 לברצלונה והיה לקולומביאני הראשון שכובש בקלאסיקו.
באיירן מינכן
ב-11 ביולי 2017, לאחר זכייתו בליגת האלופות עם ריאל מדריד, הושאל לבאיירן מינכן לתקופה של שנתיים עם סעיף רכישה. חאמס כבש את שערו הראשון במדי באיירן במחזור החמישי בבונדסליגה ב-19 בספטמבר 2017 בניצחון 0–3 על שאלקה 04. למרות זאת, הוא לא הצליח להתאקלם בתחילת העונה, בה סבל מפציעות. בהמשך, עם הגעת המאמן החדש יופ היינקס במקום קרלו אנצ'לוטי שפוטר, החל לתפוס מקום של קבע בהרכב, והיה חלק חשוב בזכייתה של באיירן מינכן באליפות הבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם פרנק ריברי, אריין רובן, טיאגו אלקנטרה, ארתורו וידאל, רוברט לבנדובסקי ותומאס מולר. חאמס הגיע עם הקבוצה לחצי גמר ליגת האלופות מול הקבוצה לה הוא השתייך, ריאל מדריד. המשחק הראשון באליאנץ ארנה הסתיים בהפסד 1–2 של באיירן. בגומלין, הצטיין חאמס והבקיע את השער השני של באיירן בתיקו 2–2, ולא חגג את השער. תוצאה זו לא הספיקה לבאיירן שהודחה מהמפעל. חאמס הגיע עם הקבוצה גם לגמר הגביע הגרמני מול איינטרכט פרנקפורט. באיירן הפסידה בגמר זה בתוצאה 1–3.
אברטון
ב-7 בספטמבר 2020 חתם בשורות אברטון מהפרמייר ליג. שישה ימים לאחר מכן, ב-13 בספטמבר, ערך את הופעת הבכורה במחזור הראשון של עונת 2020/2021 בניצחון של קבוצתו 0–1 על טוטנהאם הוטספר. את שער הבכורה במדי אברטון כבש ב-19 בספטמבר, בניצחון 2–5 על וסט ברומיץ' אלביון.
א-ראיין
ב-22 בספטמבר 2021 חתם בקבוצת א-ראיין מהליגה הקטארית.
אולימפיאקוס
ב-15 בספטמבר 2022 חתם באולימפיאקוס, לאחר שהתיר את חוזהו עם א-ראיין. ב-13 באפריל 2023 שוחרר מהקבוצה בהסכמה הדדית.
סאו פאולו
ב-29 ביולי 2023 חתם לשנתיים בסאו פאולו מליגת העל הברזילאית.
נבחרת קולומביה
בצעירותו, היה רודריגס חלק מנבחרת הנוער של קולומביה והשתתף עימה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 בשנת. באוגוסט 2011 שיחק עם הנבחרת עד גיל 20 במונדיאליטו אותו אירחה קולומביה. עם שחקנים כמו סנטיאגו אריאס ולואיס מוריאל, הגיעה הנבחרת עד לרבע הגמר לפני שהודחה על ידי נבחרת מקסיקו. ב-11 באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1:2 נגד, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ב-28 במאי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות מול אותו ניצחה קולומביה 1–7. ב-3 ביוני 2012 הבקיע את שער הבכורה הרשמי שלו בנבחרת בניצחון 0–1 מול, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. בסך הכול שיחק 15 משחקים במהלך המוקדמות וכבש שלושה שערים.
הוא עזר לנבחרת לעלות למונדיאל 2014 לראשונה אחרי 16 שנים, ונכלל בסגל הנבחרת לקראת הטורניר. הוא כבש בשלושת המשחקים הראשונים של הנבחרת בטורניר, מול, מול ומול , ונבחרתו העפילה מהמקום הראשון בבית לשלב שמינית הגמר לאחר שלושה ניצחונות. במשחק שמינית הגמר נגד כבש צמד, כולל שער בבעיטה מחוץ לרחבה, ועזר לנבחרתו להעפיל לרבע גמר המונדיאל לראשונה בתולדותיה בו הודחה על ידי  בתוצאה 1–2 כשהוא כובש את השער המצמק. בסך הכול כבש שישה שערים שהכתירו אותו למלך השערים של מונדיאל 2014.
חאמס גם נכלל בסגל הנבחרת לקופה אמריקה 2015 שבו סיימה קולומביה בשלב רבע הגמר, אך הוא לא כבש. שנה מאוחר יותר, שיחק עם קולומביה בטורניר הקופה אמריקה 2016 וכבש שני שערים בשישה משחקים. קולומביה סיימה במקום השלישי בטורניר. במהלך מוקדמות מונדיאל 2018 שיחק ב-13 משחקים, כבש שישה שערים, כולל שער במחזור האחרון מול שנתן לקולומביה את הכרטיס למונדיאל, ובישל ארבעה. הוא זומן לסגל הסופי של קולומביה לקראת מונדיאל 2018 אך נפצע מספר ימים לפני תחילת הטורניר וכשירותו הייתה בספק. נכנס כמחליף במחצית השנייה מול במשחק הפתיחה שבו הפסידה קולומביה 1–2. במשחק השני מול היה בין המצטיינים כששיחק את כל המשחק ובישל פעמיים בניצחון 0–3. במשחק השלישי מול יצא במהלך המחצית הראשונה, שוב בעקבות פציעה, שגם מנעה ממנו לשחק במשחק שמינית הגמר שבו הפסידה קולומביה ל בדו-קרב פנדלים והודחה מהטורניר.
חיים אישיים
בשנת 2011 נישא לשחקנית הכדורעף דניאלה אוספינה, אחותו של שוער נבחרת קולומביה דויד אוספינה. ב-29 במאי 2013 נולדה לזוג בת בשם סלומה. ב-2017 הם התגרשו.
בשנת 2019 קיבל אזרחות ספרדית.
ב-28 באוקטובר 2019 נולד בנו השני, סמואל.
תארים
{{טורים
אישיים
}}
קנאת סופרים תרבה חכמה
קנאת סופרים תרבה חכמה היא אמרה בעברית המשבחת קנאה ותחרות אשר תוצאותיה הם השבחת התוצרת אשר היריבים מפיקים. לעיתים נקראת בקיצור קנאת סופרים.
מקור האמרה
האמרה לקוחה מדברי חז"ל במסכת בבא בתרא מהתלמוד הבבלי אשר הסבירו את תקנת עזרא הסופר שהיו מושיבים מלמד זה לצד זה ואין חוששים שהדבר יגרום להם להתרשל בעבודתם משום ופירש רש"י:.
התפתחות האמרה
לקראת סוף המאה ה-18 עם תחיית הלשון העברית החל להתפתח השימוש באמרה בהקשר של קנאה בספרות הכתובה; כך ב-31 בינואר 1861 נכתב בעיתון המליץ כי רק על ידי ריבוי כתבי עת עבריים "קנאת סופרים תרבה חכמה בישראל", וב-16 בפברואר 1865 צוין כי קיימת "קנאת סופרים בין המומחים שבמדעים השונים".
כיום משמשת האמרה לתיאור כלל היריבויות הראויות אשר תוצאותיהם הם השבחת התוצרת אשר היריבים מפיקים בשלל נושאים כגון יצירת מוזיקה, עבודת האלוהים ופוליטיקה.
קנאת סופרים ביהדות
הרב אברהם יצחק הכהן קוק כתב כי קיים חיסרון אף בקנאה נעלה זו, ולעתיד לבוא יתקיימו דברי חז"ל: - "יוחל להיות מאיר אור הנשמה של החכמה העליונה מכל קנאה, שהיא למעלה מחכמת סופרים".
רבי מנחם מנדל שניאורסון אמר כי קנאת בני יעקב ביוסף המתוארת בסיפור מכירת יוסף לא הייתה קנאה סתמית אלא קנאת סופרים שעורר בהם יעקב מתוך כוונה לשבח את עבודת האלוהים שלהם באמצעותה.
קנאת סופרים בספרות
ב-15 בפברואר 1809⁩ פורסם בכתב העת המאסף קינה בה נכתב: "אך שאנן ושקט רק בצל עמל ובקנאת סופרים יוציאו פרי".
בפברואר 2021 הוציאה הסופרת הישראלית מאיה ערד את ספרה "קנאת סופרות" אשר שמו נגזר מאמרה זו.
קנאת סופרים בספרות ההלכתית
בשנת 1830 פרסם הרב מנחם קזיס את ספרו "קנאת סופרים" העוסק בספר המצוות של הרמב"ם.
ב-1974 הוציא הרב שלמה קלוגר את ספרו "קנאת סופרים" העוסק בהלכות סת"ם.
מלחמת קבינדה
מלחמת קבינדה היא סכסוך מתמשך לעצמאות וההגדרה עצמית, בין התנועה הבדלנית מקרב תושבי המובלעת קבינדה החזית לשחרור המובלעת של קבינדה (FLEC), לבין כוחות הצבא והשלטון האזרחי של ממשלת אנגולה, השולטת במובלעת ורואה בה חלק משטחה. שורשיו של הסכסוך נטועים עמוק במשאבי הטבע ובעיקר בנפט ובהיסטוריה עוד מימי השלטון הפורטוגזי, והמשכו בתקופת עצמאות אנגולה.
גאוגרפיה ומבנה אתני
קבינדה היא מובלעת, שוכנת על החוף המערבי של אפריקה מצפון לשפך נהר הקונגו ומשתרעת על שטח של כ-7,780 קמ"ר. מצפון לה הרפובליקה של קונגו המכונה קונגו-ברזוויל, במזרחה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המכונה קונגו-קינשאסה ומדרום לה שפך נהר הקונגו, אזור של רצועת חוף תחת שליטת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המפרידה את קבינדה מארץ האם שלה אנגולה. קבינדה שייכת מבחינה פוליטית משפטית לרפובליקה של אנגולה, כפרובינציה ה-18. קבינדה היא צירוף של 3 ממלכות עתיקות קטנות: נגויה (Ngoyo); לואנגו (Loango ); קאקונגו (Kakongo או Cacongo) שהיו במקור חלק מממלכת קונגו הגדולה. היא מובלעת עשירה מאוד במשאבי טבע שונים בעיקר נפט ביבשה ובים. יש בה שפע של יערות, קרקעות לחקלאות ושדות דיג עשירים. אוכלוסייתה מונה פחות ממיליון תושבים, החיים ב-4 אזורים עירוניים מרכזיים. עיר הבירה היא קבינדה, הידועה בשם Tchiowa. השפה הרשמית היא איבינדה (Ibinda) שהיא שפת בנטו. האוכלוסייה בעיקרה שייכת מבחינה אתנית לקבוצת הבאקונגו, דוברי השפה המקורית הקיקונגו (Kikongo).
רקע היסטורי
קבינדה היא צירוף של 3 ממלכות קטנות, שהיו במקור חלק מממלכת קונגו הגדולה. כאשר בשנת 1482 גילה אותה מגלה הארצות הפורטוגזי בשם דיוגו קאו. אל הפורטוגזים הצטרפו גם הבריטים והצרפתים, בעיקר לסחר עבדים וסחורות. אחריהם הגיעה הכנסייה לעבודה מיסיונרית. ממלכת קונגו הגדולה הוקמה במאה ה-14, כמאה שנה לפני הגעת הפורטוגזים. הממלכה הייתה מאורגנת בשישה מחוזות עם מושל כפוף לשליט. לא חסרו מאבקים על שליטה וכוח. את המאבקים הפנימיים הללו ניצלו הפורטוגזים לטובתם. הפורטוגזים התמקמו במפרץ צ'יאואה שמוכר בשם קבינדה, לא הרחק משפך נהר הקונגו. יחד עם ההתיישבות, החלו גם סכסוכים בין המעצמות. הצרפתים כבשו את המפרץ בשנת 1783 לאחר מכן לטשו את עיניהם אל הנמל גם הבריטים וההולנדים. כדי להסדיר את כיבוש אפריקה בין המעצמות האירופאיות לבין עצמן ולמנוע את חילוקי הדעות וסכסוכי הגבולות בשטחי אפריקה, התכנסו (1884) המדינות בברלין לוועידת ברלין בהנהגתו של אוטו פון ביסמרק, קנצלר גרמניה המאוחדת. ועידת ברלין הסתיימה בהסכם ברלין (1885) שלמעשה חילק את אדמת אפריקה בין המדינות וקבע כללים וסדר לגבי השליטה בשטחי אפריקה. למותר לציין שתושבי אפריקה ושליטיה לא השתתפו לא בכנס ולא בהחלטות. פורטוגל, עקב חולשתה, קבלה מעט טריטוריות ובעיקר הפסידה את הריבונות על רצועת שפך נהר הקונגו. כשעל טריטוריה זו קיבל לאופולד השני, מלך הבלגים את הריבונות, לרבות הכרה בשליטתו על מדינת קונגו החופשית (מדינה שהפכה לאחר יציאת הבלגים לזאיר ואחר כך לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו). כתוצאה מכך, קבינדה הופרדה מהשטח של אנגולה ונשארה כלואה בין שתי מדינות קונגו, קונגו החופשית של לאופולד השני וקונגו הצרפתית. את אנגולה השאירה פורטוגל כקולוניה, בעוד שאת קבינדה היא הפכה לפרוטקטורט, בחתימת הסכמים שהאחרון שבהם נחתם סמוך להסכם ברלין בשנת 1885 באזור שימולאמבוקו (Treaty of Simulambuco). שלוש הממלכות שהרכיבו את קבינדה סמכו ידן על ריבונות הפורטוגזים בתמורה לשמירת התרבות, המסורת, הסמכויות ושלמות הטריטוריה.
בתחילת המאה ה-20 עברה פורטוגל מספר תהפוכות פוליטיות וכלכליות שהשפיעו גם על הטריטוריות שלה באפריקה. כך בשנת 1933 הגדירה החוקה החדשה של פורטוגל את המדינה החדשה והכריזה על אנגולה וגם על קבינדה כחלקים בלתי נפרדים של המדינה – פורטוגל. כלומר אנגולה הפכה לחלק מפורטוגל, פרובינציה במעמד משפטי. בהמשך בשנת 1965 הכניסה פורטוגל תיקונים בחוק הקולוניאלי שלה, שינתה את הסטטוס של קבינדה, והפכה אותה כנגד רצונה לפרובינציה ה-18 של אנגולה, תחת המושל הכללי של אנגולה. וזו אולי תחילתו של הסכסוך המתמשך בקבינדה, שהלך והחמיר לאחר יציאת פורטוגל מאנגולה בשנת 1975.
היסטוריה של הסכסוך – מלחמת קבינדה
שלוש תנועות לעצמאות אנגולה נלחמו במהלך השנים בפורטוגל. אנגולה, כמו גם קבינדה היא מדינה מגוונת מבחינה אתנית. כאשר, 75% מהאוכלוסייה מקורם מ-3 קבוצות. ההשתייכות לכל אחת מתנועות החופש מתקשרת לקבוצה אתנית מסוימת: - בתנועת ה- UNITA - National Union for the Total Independence of Angola – האיחוד הלאומי לעצמאות מוחלטת של אנגולה, תמכה קבוצה אתנית בשם אובימבונדו – Ovimbundu, מאזור מרכז מערב אנגולה. בתנועת ה- MPLA - People's Movement for the Liberation of Angola – התנועה העממית לשחרור אנגולה תמכה קבוצה אתנית בשם מבונדו – Mbundu מאזור לואנדה, ממלכת נדונגו - Ndongo העתיקה.- בתנועת ה- FLNA – National Front for the Liberation of Angola – החזית הלאומית לשחרור אנגולה, קבוצה אתנית בשם באקונגו – Bakongo ,שהיא גם אחת הקבוצות הגדולות בקבינדה. גם בקבינדה הוקמה תנועת חופש בשם FLEC - Frente para a Libertação do Enclave de Cabinda – החזית לשחרור המובלעת של קבינדה. תנועה זו לא נלחמה רק בפורטוגזים אלא גם בצבא ובממשל של אנגולה, וקיבלה תמיכה מצד הכנסייה הקתולית.
בשנת 1990 לאחר התפרקות ברית המועצות והפסקת התמיכה שלה באנגולה, הכריז הקונגרס של תנועת ה-MPLA על העברת אנגולה למשטר סוציאל-דמוקרטי, מבוסס על עקרונות השוק החופשי, משטר רב-מפלגתי. על הבחירות בשנת 1992 האו"ם השגיח, והכריז עליהן ככשרות ונקיות, אבל המפלגה שהפסידה, UNITA, עם המנהיג הכריזמטי שלה ז'ונאס סווימבי, לא הסכימה לקבל את התוצאות. הלחימה התחדשה במלוא עוזה והתפשטה שוב אל תוך המובלעת קבינדה, עבור מקורות הכנסה ומימון ממשאבי הטבע בעיקר נפט.
בשנת 2002 הסתיימה מלחמת האזרחים באנגולה בין ממשלת ה- MPLA ותנועת ה- UNITA, עם הריגתו של סווימבי, ונחתם הסכם בין הבכירים משני הצדדים. אנגולה החלה במאמצי שיקום שדרשו כסף, שאותו לא הצליחה להשיג בגלל חוסר השקיפות וצורת ההתנהלות שלא מצאה חן בעיני התורמים הפוטנציאלים. הארגונים הבינלאומיים ראו ברווחי הנפט אמצעים מתאימים ומספיקים כדי שאנגולה תעזור לעצמה ולא תסמוך על סוכנויות הומניטריות. כבר באותה שנה שלחה ממשלת אנגולה כוחות צבא ואבטחה לקבינדה, לרבות משמר הנשיא, במאמץ לשמור על הטריטוריות. נוצר קשר בין כוחות הצבא לבין חברות האבטחה של חברות ותאגידי הנפט האמריקאים. מלכתחילה, התנועה לעצמאות של קבינדה - ה-FLEC נחשבה סיכון עבור הפקת הנפט, בגלל הדרישה להגדרה עצמית וזכות להשתתפות ברווחי הנפט. לכן ממשלת אנגולה הפנתה את הכוחות כנגדה וכנגד התומכים בה.
לקבינדה יש היסטוריה של שלטון נפרד, לפחות לטענת התושבים והחזית לשחרור. כאמור, המובלעת לא הייתה קולוניה. מנהיגיה קבלו לאחר משא ומתן שוויוני, את השלטון הפורטוגזי כמגן. לאחר שפורטוגל הכלילה את קבינדה תחת הממשל שלה באנגולה, החל המאבק לעצמאות עם הקמת התנועה לשחרור המובלעת של קבינדה Movimento de Libertação do Enclave de Cabinda - MLEC, שייצגה את תושבי אזור החוף והתאחדה מספר שנים לאחר מכן (1963) עם אנשי היערות לתנועה חדשה מאוחדת Front for the Liberation of the Enclave of Cabinda - FLEC - החזית לשחרור המובלעת של קבינדה. בשנת 1964 הכיר הארגון לאחדות אפריקה בקבינדה כישות נפרדת מאנגולה, לבקשת מנהיגי קבינדה. אנגולה עדיין הייתה קולוניה של פורטוגל. והארגון שנוסד כשנה קודם לכן מטרתו הייתה, לסלק את הקולוניאליזם ולקדם את האחדות והסולידריות ביבשת.
לטענת ה- FLEC, דפוסי ההתנהלות של אנגולה שימרו ושירותו בעיקר את האינטרסים של השלטון האנגולי, ולא שיתפו את תושבי קבינדה. המאבקים על השליטה והרווחים משדות הנפט ומגדלי הקידוח בים של קבינדה גברו. התושבים, באמצעות תנועת החופש ה-FLEC והכנסייה הקתולית הגבירו את המאבק להגדרה עצמית ועצמאות, והוסיפו את הדרישה להשתתפות ברווחי הנפט לטובת התושבים. כך נוסף גורם הנפט למאבק להגדרה עצמית שהתחיל עוד בימי הפורטוגזים. ממשלת אנגולה נמצאה בין רצונה להגן על מה שהיא ראתה כשלה, לבין הרצון להגיע לפשרה. במהלך ההכנות לבחירות של שנת 1992, הבטיח דוס סנטוש לפתור את "בעיית קבינדה" אם הוא ינצח בבחירות. התושבים מבחינתם קיוו שהשינויים הכלכליים והפוליטיים באנגולה ישנו את המצב והם נתנו לתנועת החופש שלהם ה- FLEC את הסמכות לייצג אותם. במשא ומתן הציע דוס סנטוש אוטונומיה מוגבלת יחד עם תוכנית כלכלית שהפנתה רק 10% מרווחי הנפט, שאותם יקבלו בקבינדה, וזאת בתנאי שהוא יצליח בבחירות של שנת 1992. ההצעה נדחתה, והאלימות משני הצדדים המשיכה. קבינדה החרימה את בחירות 1992, כדי להדגיש שהיא אינה שייכת לאנגולה. שהיא אומה שחיה רחוק מאנגולה והיא שונה מבחינה אתנית, תרבותית ואפילו שפתה שונה. יש היסטוריונים שראו בחרם על הבחירות כמשאל עם לעצמאות מצד תושבי קבינדה. זאת בעוד אנגולה טוענת שמשאל עם הוא לא חוקי באנגולה.
המאבק היה והוא עדיין על השתתפות ברווחי הנפט, אך לווה באידאולוגיה של זכות להגדרה עצמית ועצמאות ששורשיה בתקופה הפורטוגזית, כאשר קבינדה הייתה מדינת חסות ולא חלק מהשלטון הקולוניאלי של אנגולה. הסכסוך והמבוי הסתום מקורו ביסודות היסטוריים, חברתיים-תרבותיים ובעיות כלכליות שאי אפשר להתעלם מהן. הטיעונים ההיסטוריים והטריטוריאליים תופסים מקום מרכזי בשיח של תנועות הפרישה. אבל הדאגה העיקרית היא כלכלית. מרבצי הנפט של קבינדה על האדמה ובים מהווים אחוז ניכר מרווחי הנפט השנתיים ואנגולה לא הייתה יכולה לוותר עליהם. תושבי קבינדה מצידם תפסו את נוכחות הצבא של אנגולה כסמל לקולוניאליזם האנגולי בקבינדה, וראו בהסכם Simulambuco את ההוכחה שתמיד הם היו ישות נפרדת, ושאנגולה כבשה והשתלטה על קבינדה כדי לנצל את המשאבים שלה.
זכויות אדם ואלימות
בשנת 2004, לאחר ביקורת קשה של ארגונים בעולם על הפרת זכויות אדם בקבינדה, הבטיחו הממשלה והצבא לשנות את האסטרטגיה של הכיבוש ולהביא ליותר אמון בין הצדדים. למרות זאת התלונות נגד הצבא נמשכו. הממשלה טענה שהצבא הביא את השקט לקבינדה, וזו תעמולה של הבדלנים והפורשים. הנשיא בביקורו בארצות הברית התעקש שאין מלחמה בקבינדה, ושתלונות התושבים הם דמיוניות ופיקטיביות. איש הכנסייה, חבר בהנהלת הארגון האזרחי בשם האב טאטי, טען שאי אפשר לומר שהמלחמה הסתיימה כל זמן שיש אי ביטחון כללי באזור, ועדיין יש התנגשויות עם הצבא. באותה שנה הושק הארגון האזרחי בשם מאפאלאבאנדה - האגודה האזרחית של קבינדה Mpalabanda ACC - Associação Cívica de Cabinda, למורת רוחה של ממשלת אנגולה. לארגון הייתה מטרה מפורשת לקדם תרבות מקומית וזכויות אדם, להגן ולייצג את תושבי קבינדה. בנוסף הציע הארגון לתמוך בפיתוח הקהילה, תוך הגנה על הסביבה והמערכת האקולוגית שנפגעו בעקבות הפקת הנפט, שנעשתה ללא חוקים ורגולציה.
בשנה ה-120 להסכם סימולמבוקו, שקבע את קבינדה כמדינת חסות של פורטוגל, נערכה צעדת מחאה משותפת של הארגון האזרחי עם החזית לשחרור קבינדה FLEC והכמורה של הכנסייה האוונגליסטית. הקואליציה של שלושת הגורמים ניסתה להשיג הפסקת אש ולהשיג לקבינדה מעמד מיוחד. מן הצד השני, ממשלת אנגולה דחפה את התוכנית שלה לאוטונומיה חלקית. מספר חודשים לאחר הצעדה, הציב הממשל המקומי של הפרובינציה קציני צבא ברחובות. חברי הארגון האזרחי ואחרים החלו לטעון שהם חשים חוסר ביטחון. לדבריהם של המנהיגים והתושבים, הצבא נטפל לכל מי שלא הראה תמיכה בממשלה ובמפלגה השלטת ה- MPLA. הקואליציה דיווחה על חטיפת גברים ונשים ועל מעצרים. אנשי העסקים טענו שיש רשימה שחורה. מנהיג הארגון האזרחי נאלץ לרדת למחתרת.
בשנת 2006 פרסם הארגון לזכויות אדם דוח ואיים לפנות לבית הדין הבינלאומי כדי שיחקרו את מעשי הזוועה של הצבא האנגולי. כל צד האשים את הצד השני במעשי זוועות וטרור.
אפשר לתאר במידה מסוימת את הדרישה של תושבי קבינדה לעצמאות והגדרה עצמית כפונקציה של משאבי הנפט של האזור. מאחר שקבינדה מספקת כ־2/3 מהפקת הנפט של אנגולה, זה יכול להיות מניע עיקרי לדרישה לפרישה, אבל ברור שזו גם הסיבה העיקרית לכך שממשלת ה- MPLA בלואנדה סירבה, מסרבת וסביר להניח שתמשיך לסרב להיפרד מהמובלעת שירשה מהשלטון הפורטוגזי הקולוניאלי. מבחינת התושבים, הממשלה מתנגשת באינטרסים שלהם. אין להם חלק ברווחי הנפט, והם מרגישים שהפרנסה שלהם מחקלאות ומדיג נפגעת בגלל פגיעה סביבתית כתוצאה מקידוחים ודליפות נפט. ממשלת אנגולה תלויה במשאב הטבע של קבינדה, ויהיה לה קשה להתקיים ללא ההכנסות ממנו. ארגוני זכויות האדם, מדווחים על כוח לא סביר, מעצרים, הוצאות להורג ועינויים, שממשלת אנגולה באמצעות הצבא, מפעילה כדי להשליט את הסדר לפי ראות עיניה.
מעמול (סדרה)
מָעַמוּל היא סדרת דרמה קומית ישראלית, ששודרה בערוץ מאיר לילדים. הסדרה מתמקדת באסי וגדי, שני בני-נוער שבזמן החופש הגדול גויסו לסוכנות הביון החשאית "מעמול". הסדרה משולבת במדע בדיוני ואמצעים טכנולוגיים משוכללים, שבראשם עומדת מכונת זמן שניתן לשנות על ידה את העבר. רובה של הסדרה עוסקת בפעולותיהם של אסי וגדי להציל את המדינה מניסיונותיה של סוכנות האויב 'פרעצל' לחבל בעברן של הציונות ומדינת ישראל.
העונה הראשונה של הסדרה שודרה בקיץ 2015, השנייה בקיץ 2016, השלישית בקיץ 2017 והרביעית בקיץ 2020.
עונה 1
בפרק הבכורה, "שלום כיתה אסי", מוזמן אסי למשרדי סוכנות מעמול, שם הוא פוגש את סוכן ר' אשר מבשר לו כי הוא התקבל לשירותי סוכנות ביון חשאית השומרת על ביטחון ישראל וכי במשך הימים הבאים יהיה עליו לעבור מבחנים ומשימות על מנת לבחון את כשירותו להפוך לסוכן מן המניין. בתחילה אסי מזלזל בכובד האחריות שהוטלה עליו אך בסוף הפרק הוא מתחיל באימונים במתחם הארגון יחד עם סוכן ג' והמתלמד הנוסף שהגיע, גדי.
במהלך תקופת ההכשרה מקבלים אסי וגדי מסוכן ר' ורחפן הבינה המלאכותית "שטרוּדל", מגוון משימות ומבחנים שיכשירו אותם להפיכתם לסוכני מעמול. בין השאר, הם נשלחים בזמן לאירועים משמעותיים בהיסטוריה של עם ישראל, מקבלים משימות פיענוח צפנים ורמזים, ועוברים קורסי הישרדות בשטח ואימוני כושר.
בפרק האחרון בעונה, "להציל את מעמול", מגיעים אסי וגדי ליום האחרון שלהם בהכשרה של מעמול, סוכן ר' מתכוון למסור להם את משימתם האחרונה אך אז נאמר לו בקשר כי סוכנות האויב "פרֶעְצֵל", מתכננת לפרוץ למפקדת מעמול ולכן הוא מטיל על אסי וגדי לשמור על הדלת הפנימית של המשרדים. לאחר שהשניים נטשו את עמדת השמירה, סוכן "קוֹקוֹ בשורוק" מוסר לאסי כי לאחר שהסתנן לסוכנות פרעצל הוא גילה כי תוכניתם היא להסתנן למפקדת מעמול על ידי שטרודל מזויף שהם בנו בשם "שטרוּצל" אשר ישלח את שטרודל לחלל החיצון. בנוסף, הוא מזהיר את אסי כי ברגע ששטרוצל יחשוד כי חשפו אותו הוא יפוצץ את כל מעמול. לאחר שאסי הצליח לשכנע את גדי כי שטרודל מזויף הצליחו השניים להקפיא אותו ולשגרו לחלל החיצון. מיד לאחר מכן, חשף סוכן ר' בפניהם כי צ'וצ'ו אשר אותו הכירו בתור מנקה המקום הוא בעצם מפקד מעמול. בעקבות הצלחתם במשימה להגן על מעמול הכריז צ'וצ'ו על גדי ואסי כסוכני ב' ו-צ'.
עונה 2
אסי וגדי מגיעים לפגישת הסוכנים הראשונה שלהם, צ'וצ'ו מתכוון להציג לסוכנים את מכונת הזמן שפיתחו במעמול אך מגלה כי היא נגנבה על ידי סוכנות פרעצל. הוא מכריז על מצב חירום "סלסה חריפה" ומורה לאסי וגדי לשמור על המפקדה. לאחר שאסי, גדי ושטרודל גילו כי סוכנות פרעצל חיבלו בהיסטוריה של ארץ ישראל וגרמו לכך שהמנדט הבריטי נשאר בארץ ישראל הם משתמשים במכונת הזמן דור 1 על מנת לחזור לעבר שם הם מגלים כי חבלן הזמן, הרובוט האישי של זומזום, התנקש בבנימין זאב הרצל ובכך הביא לסיומה של תנועת הציונות. אסי חוזר לתקופת צילום התמונה המפורסמת במרפסת מלון שלושת המלכים, מציל את הרצל מניסיון ההתנקשות ובכך מחזיר את ההווה למצבו הנוכחי.
במהלך הימים הבאים סיכלו אסי וגדי את מזימותיהם של זומזום וחבלן הזמן לחבל באירועים בהיסטוריה הציונית כגון תחיית הלשון העברית וההעפלה. לאחר שאסי הציל את ספינת המעפילים ולוס מפיצוץ, הוא גילה בתוך שאריות הפצצה את סמל מעמול, מה שהובילו למסקנה כי חבלן הזמן הוא בעצם אדם מתוך מעמול.
לאחר שצ'וצ'ו הגיע לאותה מסקנה גם כן, הוא עצר את אסי וגדי כחלק מחיפושיו אחר הבוגד. צ'וצ'ו מסכסך בין אסי וגדי אך הם משלימים ומסכלים את ניסיונו של חבלן הזמן לפגוע בהקמת תנועת המרי העברי. מיד לאחר מכן, מודיעים צ'וצ'ו וסוכן ר' כי אסי מואשם בריגול לטובת האויב וכי הוא יועמד למשפט בבית הדין הצבאי של מעמול.
לאחר שחבלן הזמן גרם לאישור תוכנית אוגנדה, שחרר גדי את אסי ממעצר ויחד הם מנעו את הרעלתו של אלפרד דרייפוס וכך שינו את דעתו של הרצל לגבי התוכנית. לאחר ששטרודל הצליח לשפר את הצילומים ממצלמות האבטחה, התגלה כי גדי היה זה שגנב את מכונת הזמן. אסי הופקד לשמור על גדי אך השתכנע לסמוך עליו שוב ויחד הם חזרו בזמן על מנת לעצור את חבלן הזמן מלחבל בפגישתו של הרב שמואל מוהליבר בה שיכנע את הברון רוטשילד לתמוך כלכלית במושבות היהודיות. פעם זו הייתה הראשונה בה הצליחו השניים לחדור למגע עם חבלן הזמן והופתעו לגלות כי פניו של חבלן הזמן דומות להפליא לפניו של גדי.
גדי מבחין כי ירושלים הפכה להיות תחת שליטת הירדנים, וסוכן ר' מודיע לאסי וגדי כי מחלקת המודיעין של מעמול יירטה מסר שהועבר בין סוכני פרעצל ולפיו הם טומנים לאסי וגדי מלכודת. גדי בתגובה מתחיל לחשוש אך אסי לעומתו מזלזל באיום. יחד הם חזרו בזמן לישיבת הממשלה בה הוחלט להורות על כיבוש ירושלים המזרחית, אך הופתעו לגלות כי הישיבה התנהלה כמתוכנן. הם גילו פצצה מנוטרלת שנפלה מקצרן הממשלה ועליה נכתב כי היא יוצרה במפקדת פרעצל בעתיד הרחוק. בעקבות כך, עוברים גדי ואסי למפקדת פרעצל בשנת 2100, שם ארב להם חבלן הזמן ויירט את שטרודל, דבר אשר גרם למנהרת הזמן להינעל ואסי וגדי נותרו תקעים במפקדת פרעצל יחד עם פצצת זמן שחבלן הזמן הטמין להם.
בעודם תקועים במפקדת פרעצל, פוגשים אסי וגדי את שטרוצל אשר טוען בפניהם כי הוא השתנה והבין את טעויותיו. בנוסף, הוא מציע כי הם ישתמשו במעבד שלו כדי להפעיל את שטרודל. הוא מפעיל כיבוי עצמי ובאמצעות המעבד שלו שטרודל אכן חזר לעבוד ומנהרת הזמן נפתחה מחדש. השלושה חוזרים למפקדת מעמול בהווה ושטרודל מגלה כי זכרונותיו של שטרוצל הועברו אליו יחד עם המעבד. הוא מגלה לשניים כי את מחברת הציונות שאסי השליך לרחוב בתחילת החופש הגדול, מצא זומזום ובגללה הוא ידע כיצד יש לפגע בהיסטוריה הציונית. בעקבות הגילוי, שאל אסי את מחברת הציונות מעופר, חברו לכיתה, וכך הבינו אסי וגדי כי היעד הבא של חבלן הזמן הוא מבצע יהלום. יחד עם שטרודל הם הצילו את מוניר רדפא מהרעלה, דבר אשר גרם לצה"ל לנצח במלחמת ששת הימים והעיר ירושלים חזרה לשליטה ישראלית.
הפרק הבא במחברת הלימודים היה מבצע אופרה, ומתוך כך הבינו אסי וגדי כי יעדו הבא של חבלן הזמן יהיה לבטל את המבצע הצבאי מתוך משרדו של ראש הממשלה מנחם בגין. אסי וגדי החליטו להקדים תרופה למכה ולארוב לחבלן הזמן מבעוד מועד. בעוד שאסי התחבא מאחורי הכורסה, גדי הסתתר בארון הבגדים של בגין, שם חיכה לו החבלן הזמן בלבושו של גדי אף הוא והקפיא את גדי בעזרת טכנולוגיה של פרעצל. כשבא זומזום לבטל את מבצע אופרה, בעוד שגדי האמיתי נשאר קפוא בארון, התחזה חבלן הזמן לגדי ויחד עם אסי, תפסו השניים את זומזום ובאמצעות מכונת הזמן דור 2 הובילו אותו למפקדת מעמול.
כשהגיעו למפקדה, החלו צ'וצ'ו וסוכן ר' בחגיגות, ובזמן שאסי יצא לקנות חטיפים הוא לקח איתו את מכונת הזמן דור 2 והחביא אותה במקרר הארטיקים במכולת של מנשה. כשחזר למפקדה, הציע חבלן הזמן להרים כוסית לחיים ובזמן שידי כולם אחזו בכוסות מיץ הפטל כיוון אליהם אקדח והכריז: "לחיי פרעצל".
אסי וגדי חוזרים בזמן לזמן שלפני גניבת מכונת הזמן ומשמידים אותה. בעקבות כך, צ'וצ'ו מפטר אותם ממעמול.
עונה 3
אחרי שאסי וגדי פוטרו ממעמול הם מקבלים הודעה מצ'וצ'ו על חזרתם לסוכנות מעמול בשל היעלמות המתכון לטוסט עמבה. לאחר שהם מוצאים את המתכון הם מגלים שסוכן ד' נחטף וזומזום ברח מכלאו. גדי הפעיל את "אזעקת הפיאסקו" בפעם ה-50, דבר שגורר ביקורת של פקיד הביטחון שומה ויצמן אשר מחליט מפטר את אסי וגדי. לאחר מכן אסי וגדי מתגנבים למפקדת מעמול במסווה של טכנאי מכונת זמן ומצילים את פתח תקווה.
עונה 4 (מיני עונה)
לאחר התפרצות מגפת הקורונה והגבלות הריחוק החברתי, השתלט זומזום על תוכנת זום אשר היוותה חלק מרכזי בתקשורת בין האנשים, כך שתמונתו תופיע על הצג והוא יכול להאזין לנאמר בה. בעקבות כך, אסי, גדי ושטרודל יוצרים קשר עם סוכן ר' שנמצא בחופשה באמצעות המעמול-נט, רשת סודית החולשת על כל העולם ומיד לאחר מכן, ראש ממשלת ישראל התחבר אף הוא למעמול- נט ומטיל על הארבעה לטפל בתקרית ההשתלטות על הזום.
זומזום צפה כי גדי ינסה לפרוץ למחשב שלו ולכן יצר מבעוד מועד משחק מחשב בתור דרך כניסה אשר בעצם היוותה מלכודת דרכה הצליח לפרוץ למעמול-נט.
אחרי שזומזום חיבל כם במשלוח החפצים דרך המעמול-נט וגרם לכך שכל העברות יגיעו אליו, אמר ר' לסוכן ד' אשר עבד בתור סוכן ל' בחנות מכולת לשלוח את החבילה אשר הייתה מיועדת אליו דרך המעמול-נט, החבילה פגעה בראשו של זומזום ועליה אותו, אך גדי חטף התקף אסתמה ולא יכל לפרוץ למחשב שלו. אסי בתגובה העביר מים במעמול-נט על מנת להעיר את גדי אך המים עברו למחשבו של זומזום והשביתו אותו. מיד לאחר מכן הודה ראש ממשלת ישראל לחמשת הסוכנים על פתרון המשבר המוצלח.
סוכנים נוספים
לרוב שמות הקוד לסוכנים בסוכנות מעמול הם שמות אותיות מהאלף-בית העברי. חוץ מהדמויות הראשיות (ר', צ', ב', ד' ו-ג') במהלך עונות הסדרה מוזכרים גם הסוכנים א', פ' (ממחלקת הפיתוח), ק' (ממחלקת הקומבינות), ט', מ' ם', ו-ת'.
הפקה ושידור
העונה הראשונה יצאה בקיץ 2015 לקראת החופש הגדול. הפרק הראשון יצא ב-20 ביולי והוא היחיד אשר פורסם במלואו באתר יוטיוב בו גרף מעל לכ-160,000 צפיות. לאחריו, במתכונת שבועית, יצאו שמונת הפרקים הנוספים של העונה.
במאי 2016 התקיימו צילומי העונה השנייה אשר מנתה עשרה פרקים. לאחר סיום השידור פורסם פרק בונוס בשם "איפה צביקה" העוסק בקצין השריון צביקה גרינגולד וכן שודר פרק פספוסים ופרק מאחורי הקלעים.
ב-23 במאי 2017 הסתיימו צילומי העונה השלישית. לפני שידור העונה השלישית יצא פרק מקדים. העונה מנתה עשרה פרקים גם היא ולאחר סיום שידורה יצא פרק פספוסים.
בין 7 ביולי ל-5 באוגוסט 2020 שודרה העונה הרביעית אשר כללה חמישה פרקים בלבד. העונה התבססה על התפרצות מגפת הקורונה בישראל והגבלות הריחוק החברתי שבאו בעקבותיה. כמו כן, עונה זו כונתה "עונת קורונה".
הצופן של גדי
"הצופן של גדי" היא סדרת חידות לשוניות שפורסמו בערוץ מאיר לילדים החל מ-25 באוקטובר 2015. החידות נוסחו בתור מסרים מגדי, במהלכם הזדקק לעזרה בפתרון משמעותם של פתגמים וביטויים שונים בעברית.