cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לוס קאבוס
לוס קאבוס היא אחד ממוקדי התיירות הפופולריים במקסיקו. מרבית האוכלוסייה מתרכזת בבירת המועצה סן חוסה דל קאבו, בעיר קאבו סן לוקאס ובשורה של יישובים קטנים ואתרי נופש ביניהן. בתחומי המועצה מתגוררים 238,487 תושבים (נכון ל-2010), והיא המועצה השנייה מבחינת גודל אוכלוסייתה בבאחה קליפורניה הדרומית, אחריה לה פאס.
ארצות הברית מקיימת סוכנות קונסולרית בסן חוסה דל קאבו, בנוסף לשגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי
קיי. פליי
קריסטין מרדית' פלהרטי (נולדה ב-30 ביוני 1985), הידועה בשם הבמה '''קיי. פליי (K.Flay'''), היא זמרת-יוצרת, ראפרית ומוזיקאית אמריקאית. אלבום הבכורה שלה, Life as a Dog, יצא לאור ב-2014, והגיע בשיאו למקום השני במצעד ההיטסקיטרס אלבומים של בילבורד, ולמקום ה-14 ובמצעד אלבומי הראפ של בילבורד. ב-2016, היא הוחתמה בחברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, בתור האמנית הראשונה שחתמה בנייט סטריט רקוררדס, חברת בת שמנוהלת על ידי דן ריינולדס. היא הייתה מועמדת לשני פרסים בטקס פרסי גראמי ה-60: האלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר (על Every Where Is Some Where), ושיר הרוק הטוב ביותר (על "Blood in the Cut").
ראשית חייה
קיי. פליי נולדה בשם קריסטין מרדית' פלהרטי, ב-30 ביוני 1985, בווילמט, אילינוי. היא למדה בבית הספר התיכון ניו טרייר. כשהייתה בת שבע, הוריה התגרשו ואמה נישאה שוב זמן קצר לאחר מכן, ובנתה משפחה חורגת מורחבת. קיי. פליי סיפרה שהייתה טומבוי בילדותה, שכן העדיפה בגדים רחבים יותר ודחתה את "כל הדברים של הבנות". כשהייתה בת 14 נפטר אביה, שהיה גיטריסט. רבים משיריה כוללים התייחסויות אליו. בשנת 2003, היא נרשמה לאוניברסיטת סטנפורד, והמשיכה למגמה כפולה בפסיכולוגיה וסוציולוגיה. לדברי פלהרטי, אנשים רבים שפגשה בתקופתה בסטנפורד השפיעו על הסגנון המוזיקלי שלה.
2003–2013: חומרים בהוצאה עצמית וRCA רקורדס
קיי. פליי החלה את הקריירה המוזיקלית שלה ב-2003, מתוך אמונה שרוב להיטי ההיפ-הופ ברדיו היו "פשטניים, מיזוגיניים ונוסחתיים". לאחר שהתרברבה בפני חברתה שהיא יכולה לכתוב שירים דומים, היא כתבה את "Blingity Blang Blang", אותו תיארה כ"פרודיית ראפ בתקציב נמוך שהכילה יותר מדי גסויות". לאחר שכתבה וביצעה את השיר, פלהרטי הבינה שהיא נהנית לכתוב ולהקליט מוזיקה. היא המשיכה להתנסות במוזיקה על ידי כתיבת שירים וביצוע והקלטתם במחשב שלה. ב-2005, היא הוציאה מיקסטייפ בשם Suburban Rap Queen, אותו הפיקה במחשב הנייד שלה, והחלה להופיע.
בשנת 2010, הוציאה קיי. פליי את המיני-אלבום הראשון שלה, ובשנת 2011 הוציאה באופן עצמאי את המיקסטייפ I Stopped Caring in '96, שלימים ציינה כי הוא נקודת מפנה בקריירה. ב-2012 הוחתמה קיי. פליי בחברת התקליטים RCA רקורדס, והוציאה שני מיני-אלבומים: Eyes Shut ב-2012, ו-What If It Is ב-2013. באותה השנה, היא עזבה את RCA רקורדס בעקבות חילוקי דעות. לאחר שעזבה את החברה, היא השאירה אחריה יותר מ-60 שירים שכתבה כשהיא חתומה תחתיה, אך איננה עוד בעלת הזכויות עליהם. קיי. פליי תיארה את תקופתה עם RCA רקורדס כדומה ל"נישואים לא מומלצים".
2014–2015: Life as a Dog
בסוף אפריל 2014, הכריזה קיי. פליי על יציאת אלבומה, Life as a Dog, על ידי כך שהציעה למעריצים את האפשרות לבצע הזמנה מוקדמת דרך PledgeMusic, והגיעה ל-196 אחוז מהיעד הראשוני שלה. היא רצתה שהפרויקט יתבסס על "עשה זאת בעצמך ומוטיבציה עצמית". האלבום הוקלט והופק בניו יורק, לוס אנג'לס וסן פרנסיסקו, והמיקסינג נעשה ב-Different Fur שבסן פרנסיסקו.
האלבום יצא לאור באופן עצמאי ב-10 ביוני 2014. הוא הגיע למקום ה-14 במצעד אלבומי הראפ של בילבורד, וכן למקום השני במצעד במצעד ה-Heatseekers. לאחר יציאת האלבום, יצאה קיי. פליי לסיבוב הופעות, ואף השתתפה בסיבובי הופעות של הלהקות Awolnation, Third Eye Blind ו-Dashboard Confessional. במהלך 2014 ו-2015 היא הופיעה בגרמניה, צרפת ומדינות אחרות באירופה. באותה השנה, הופיעה קיי. פליי גם בוואנס וארפד טור. בשנת 2015, שיתפה קיי. פליי פעולה עם לואיס הילד בשירו "It's Strange". הסינגל זכה לשבחים על ידי טיילור סוויפט, שציינה את "It's Strange" כאחד מרשימת ה-"שירים שיעשו את חייך מדהימים" שלה. השיר אף נכלל בפסקול המשחק FIFA 16, והגיע למקום ה-38 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד.
2016–2018: Crush Me ו-Every Where Is Some Where
ב-25 במרץ 2016 הוציאה קיי. פליי את הסינגל "FML". מאוחר יותר באותה השנה, הודיעה הזמרת שהיא חתמה באינטרסקופ רקורדס, בתור האמנית הראשונה שהוחתמה בחברת בבת "Night Street Records" של דן ריינולדס. ב-19 באוגוסט, עשרה ימים לאחר מכן, יצא לאור המיני-אלבום Crush Me. השיר "Blood in the Cut" מתוך המיני-אלבום נכלל בפסקול הסרט "XXX: הילוך גבוה" ובסדרה "בוג'ק הורסמן (עונה 4, פרק 6).
ב-7 באפריל 2017, פורסם אלבומה השני, Every Where Is Some Where. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "High Enough", יצא לאור במרץ 2017. בהמשך, החלה קיי. פליי להופיע מופעי חימום בסיבוב הופעות "Evolve World Tour" של Imagine Dragons. בספטמבר 2017, הוציאה הזמרת את הספר Crush Me, הבנוי מאוסף סיפורים ששלחו מעריציה. בשנת 2018, היה "Blood in the Cut" מועמד לפרס גראמי לשיר הרוק הטוב ביותר, ו-Every Where Is Some Where לפרס גראמי לאלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר.
2019–הווה: Solutions ו-Don't Judge a Song by Its Cover
ב-1 במרץ 2019, הודיעה קיי. פליי שהיא עובדת על אלבום האולפן השלישי שלה, ואף הוציאה קליפ מילים לסינגל הראשון, "Bad Vibes". ב-19 במרץ, פורסם הקליפ הרשמי של השיר. ב-29 באפריל, חשפה הזמרת שהאלבום החדש ייקרא Solutions, והכריז על סיבוב הופעות. האלבום יצא לאור ב-12 ביולי 2019. בדצמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה, הוציאה קיי. פליי מיני-אלבום בן שלוש רצועות בשם Don't Judge a Song by Its Cover, הבנוי מקאברים שלה לשירים "Break Stuff" של לימפ ביזקיט, "Self Esteem" של אופספרינג, ו-"Brain Stew " של גרין דיי.
2021–הווה: Inside Voices / Outside Voices
באפריל 2021, הודיעה קיי. פליי כי תוציא מיני-אלבום בן חמש רצועות בשם Inside Voices ב-11 ביוני. השיר הראשון מהמיני-אלבום, "Four Letter Words", יצא לצד וידאו קליפ נלווה ב-23 באפריל. השיר השני, "TGIF" בהשתתפות הגיטריסט טום מורלו, יצא לצד קליפ ויזואלי ב-21 במאי. בתחילת 2021, החלה הזמרת לשדר ב-Twitch. היא משתמשת בפלטפורמה על מנת ליצור אינטראקציה עם מעריצים, לארח ראיונות חיים עם מוזיקאים אחרים, וליצור ולהפיק שירים מקוריים בזמן אמת.
סגנון מוזיקלי והשפעות
קיי. פליי ציינה מגוון רחב של מוזיקאים שהשפיעו עליה, כגון רויאל בלאג, מיסי אליוט, Garbage, לורן היל, טיים אימפלה, Jeremih, מטריק, M.I.A., אאוטקאסט, ליז פייר, קאט פאוור, ו-Shlohmo. הסגנון המוזיקלי של קיי. פליי משלב ז'אנרים כדוגמת היפ הופ, היפ הופ אלטרנטיבי, אינדי ופופ רוק.
חיים אישיים
פלהרטי רמזה שהיא ביסקסואלית בשירים ובראיונות, והיא נמצאת במערכת יחסים עם עמיתה המוזיקאית מיה פוליק מאז 2018.
Green Light (שיר של לורד)
Green Light (בעברית: אור ירוק) הוא שיר של הזמרת-יוצרת הניו זילנדית לורד מתוך אלבום האולפן השני שלה, Melodrama. את השיר כתבו לורד, ג'ק אנטנוף וג'ואל ליטל, והפיקו השניים הראשונים יחד עם פרנק דוקס. השיא נשלח לרדיו ב-2 במרץ 2017, על ידי יוניברסל ניו זילנד כסינגל המוביל של האלבום. מבחינה מוזיקלית, "Green Light" הוא שיר אלקטרופופ, דאנס-פופ ופוסט-דיסקו, במילותיו נעשה שימוש במטאפורת "האור הירוק" המעניק ללורד רשות להמשיך הלאה אל העתיד.
השיר זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים, שרבים מהם שיבחו את הפקתו ואת שירתה של לורד. הוא אף זכה בפרס מגילת הכסף בטקס פרסי APRA הניו זילנדי, ונכלל ברשימות שונות של סופי שנה ועשור. בארצות הברית, הגיע הסינגל למקום ה-19 וזכה לתואר פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). באוסטרליה, קנדה וניו זילנד נכנס "Green Light" לעשיריות המובילות במצעדים וזכה לתוארי פלטינה.
את הקליפ לשיר ביים גרנט סינגר, ובו נראה לורד עוזבת מועדון לילה והולכת ברחובות העיר כשהיא מנסה להתגבר על פרידה ולהמשיך הלאה. הקליפ צולם ברובו בפארק מקארתור שבלוס אנג'לס. לורד ביצעה את "Green Light" בסאטרדיי נייט לייב ובפסטיבלי מוזיקה רבים. ב-19 במאי 2017 פורסמה גרסת רמיקס לשיר של צמד האלקטרו-פאנק הקנדי Chromeo. לורד כללה את השיר ברשימת השירים לסיבובי ההופעות Melodrama World Tour ו-Solar Power Tour
א-שרק אל-אווסט
העיתון מודפס באמצעות הלוויין בפרנקפורט, ניו יורק, קזבלנקה, קהיר, ריאד, ג'דה, דמאם, מדינה, דובאי, בגדאד, ביירות ובמקומות נוספים. הוא גם מפעיל אתר אינטרנט בערבית ואתר נוסף באנגלית. "א-שרק אל-אווסט" מסקר אירועים ברחבי העולם באמצעות רשת של כתבים הפזורים באירופה, ארצות הברית, אסיה ובעולם הערבי. בנוסף קיים שיתוף פעולה עם העיתונים וושינגטון פוסט, הניו יורק טיימס ולוס אנג'לס טיימס.
העיתון בבעלותו של פייסל בן סלמאן בן עבד אל-עזיז, בן משפחת המלוכה הסעודית. הסופר רבעי אלמדהון הוא בין עורכי העיתון.
אמינות
כמו עיתונים נוספים היוצאים לאור בלונדון, נחשב "א-שרק אל-אווסט" כעיתון אמין ונקי מצנזורה באופן יחסי. עורך העיתון, טארק חמיד, סיפר כי כתבי העיתון חשופים לאיומים ברצח, וכי גורמים המקורבים לשליטי מדינות ערב רואים בכתבי העיתון "כופרים" שמשחירים את שמם ופוגעים במעמדם. בתקופת שלטונו של סדאם חוסיין בעיראק נאסרה הפצת העיתון במדינה.
עמלים ומהפכנים: תנועת הפועלים היהודית
עמלים ומהפכנים: תנועת הפועלים היהודית, הוא קובץ מאמרים ותמונות רבות ונדירות שהופק במהדורה אלבומית, וראה אור בעריכתה של תמר מנור-פרידמן, בשנת תשנ"ד 1993, לקראת תערוכה בשם זה בבית התפוצות בתל אביב. בספר השתתפו ההיסטוריונים: משה מישקינסקי, ישראל ברטל, שמואל אטינגר, אריה גרטנר והעורכת תמר מנור-פרידמן.
ראשיתה של תנועת הפועלים היהודית המאורגנת הייתה באיסט-סייד של לונדון ועד שנת 1900 קמו בבריטניה עשרות איגודי עובדים ופועלים יהודים. רבים מהפועלים היהודים, המאורגנים ושאינם מאורגנים, היגרו ממזרח אירופה אל ארצות מערב אירופה ואמריקה. בארצות החדשות והשתתפו בארגון כלל העובדים, ובמאבק על זכויותיהם. הם הצטיינו בהקמת מסגרות רבות לעזרה הדדית: קופות עזרה הדדית, בתי כנסת, ומסגרות להקנית מקצועות שונים. ביטוי שכיח להתארגנויות המגוונות היו כתבי עת רבים שראו אור על ידי ארגוני פועלים יהודים, אשר הצטיינו במאמרים נלהבים, בהצגת "פרוגרמות" (תוכניות ומצעים רעיוניים) וכן באיורים, תמונות וקריקטורות.
הספר, כמו התערוכה, עסקו בתנועת הפועלים היהודית ברחבי עולם, בדמויות מייצגות של בעלי מלאכה ופועלים, ובארגוניהם, משלהי המאה ה-19 עד מלחמת העולם השנייה והשואה; הארגונים הגדולים והנודעים היו "הבונד" ו"פועלי ציון" במזרח אירופה, "מפלגת הפועלים הציונית-סוציאליסטית" (ס"ס) ו"מפלגת הפועלים היהודית-סוציאליסטית" ("סיימיסטים"); וכן מפלגות הפועלים בארץ ישראל: "הפועל הצעיר", ו"פועלי ציון" שהפכה ל"אחדות העבודה", ואחר כך נתאחדו ל"מפא"י".
לקראת הכנת התערוכה והספר, נאספו תמונות רבות מארכיונים ומוזיאונים ברחבי העולם, בהם: ארכיון הג'וינט וארכיון הבונד בניו יורק, הארכיון ההיסטורי הלאומי של ליטא, המוזיאון היהודי בניו יורק, המוזיאון לחיי היהודים בלונדון, הספרייה הלאומית בוורשה וספריית הקונגרס בוושינגטון, ארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג והספרייה הלאומית בירושלים.
פול רנסון
פול רנסון (בצרפתית: Paul Ranson; 29 במרץ 1864 – 20 בפברואר 1909) היה צייר וסופר צרפתי, הקשור לתנועת הנאבי.
ביוגרפיה
אמו נפטרה בלידה, והוא גדל וחונך על ידי אביו סבו וסבתו. אביו לואיס קזימיר רנסון היה פוליטיקאי שכיהן שתי קדנציות כראש עיריית לימוז'. הוא קיבל את שיעורי הציור הראשונים שלו מסבו, ז'אן ז'אק מקארט, ונרשם לבית הספר לאמנויות יפות ב-1877.
בשנת 1884, הוא התחתן עם בת דודתו הראשונה, מארי-פרנס רוסו, ולמשך זמן מה למד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות דקורטיביות, לפני שעבר לאקדמיה ז'וליאן, שם למד אצל טוני רובר-פלורי בין השנים 1886 ל-1891. בשנת 1888, הוא הפך לאחד מחמשת החברים המייסדים של "תנועת הנאבי", קבוצה שמילאה תפקיד גדול במעבר מהאימפרסיוניזם לסגנונות השונים של האמנות המודרנית. בין המייסדים היו פול סריזייה, פייר בונאר ומוריס דני.
בשנת 1891, הוא השתתף בהופעות הסימבוליסטיות בתיאטרון האמנות, שם המשורר, פול פורט, ארגן מופעים לטובת חברו המשורר, פול ורליין ופול גוגן.
הוא גם השתתף בתערוכות קבוצתיות שנערכו בין השנים 1891 ל-1895, וכן בסלון בפריז ובבריסל לאחר 1894. באותה שנה, הוא הפנה את העניין שלו להמשך חייו בתיאטרון בובות על ידי פתיחת תיאטרון כזה מעשה ידיו של ז'ורז' לקומב. עם זאת, הוא נתקל בכמה קשיים זמן לא רב לאחר מכן, כאשר מות אביו החורג, צ'ארלס רוסו, אילץ אותו ואת מארי לפנות את דירתם.
התעניינותו בתיאוסופיה, קסם ותורת הנסתר בא להבדיל אותו מחברו בתנועת הנאבי. בשנת 1898, הריונה של מארי הביא לקשיים נוספים, שכן הוא נפגע מאיבוד הדוגמנית האהובה עליו. לאחר 1899 החל מצב בריאותו להידרדר וציוריו השתנו - הוא התמקד במיתולוגיה, כישוף ונושאים אנטי ממסדיים.
בשנת 1908, כשראו אותו מתמודד עם בעיות בריאות וכסף חמורות, חבריו בתנועת הנאבי הקימו את ״האקדמיה רנסון״, והפקידו בידיו את ניהולה. מארי השתלטה עליה לאחר מותו והאקדמיה שרדה בצורות שונות, עד 1955.
הוא מת ממחלת הטיפוס ב-1909 ונקבר בלימוז'.
וילסון אודובר
וילסון סרז' אריק אודובר (בצרפתית: Wilson Serge Eric Odobert; נולד ב-28 בנובמבר 2004 במו שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת ברנלי מהפרמייר ליג.
קריירת מועדונים
אודובר גדל במחלקות הנוער של USF טרילפור ופריז סן-ז'רמן.
ב-15 ביולי 2022 חתם אודובר על חוזה לשלוש שנים בטרואה מליגת העל הצרפתית. ב-7 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-2 למונפלייה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023. ב-28 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על אנז'ה במסגרת המחזור הרביעי בליגה. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת, במהלכה ערך 32 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים.
קריירה בינלאומית
אודובר נכלל בסגל נבחרת צרפת עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023, וערך שלוש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.
בירקה היילום
בירקה היילום (באנגלית: Birke Haylom; נולדה ב-6 בינואר 2006) היא אתלטית אתיופית, אלופת העולם עד גיל 20 (קאלי 2022) בריצת 1500 מטר.
קריירה
היילום נולדה וגדלה באתיופיה.
אלופת העולם עד גיל 20 בריצת 1500 מטר
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה באוגוסט בקאלי שבקולומביה זכתה היילום במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אליפות חדש של 4:04.27 דקות.
2023
בתחרות שנערכה באוסלו שבנורווגיה ב-15 ביוני קבעה היילום שיא עולם עד גיל 20 בריצת מייל, בתוצאה של 4:17.13 דקות.
אחוה (תקליטים)
אחוה הייתה חברת התקליטים הראשונה שנוסדה בתל אביב, בארץ ישראל המנדטורית, בסוף 1933 על ידי דב מייבלט. החברה פעלה כ-8 חודשים, העסיקה שמונה עובדים והדפיסה 15 אלבומים שונים בהיקף של כמה מאות תקליטים.
דב מייבלט היה עובד בחברת התקליטים הפולנית "סירנה" והגיע לארץ ישראל כתייר בשנת 1933. באותם ימים לא היו ביישוב שידורי רדיו ומספרם של בעלי גרמופונים היה זעום. חלק מבעלי האמצעים בקרב עולי העליות הרביעית והחמישית הביאו עמם גרמופונים ותקליטים לארץ. לדבריו של אליהו הכהן, חוקר הזמר העברי, "קשה לדמיין היום עד כמה הארץ הייתה מלאה אז שירה... השירה התפתחה בעיקר מסביב למדורה, בבתי ספר, בקיבוצים, בקני תנועות הנוער". מייבלט החליט להשתקע בארץ ולייסד חברת תקליטים - הראשונה מסוגה בארץ-ישראל. כדי להקים את החברה נכנס לשותפות עם חברת אחווה, שעסקה בשאיבת בורות ספיגה, והשקיע מהונו 5,000 ליש"ט. בדצמבר 1933 הקים את חברת התקליטים באותו שם במבנה משאבת המים בפרדס (כיום צומת הרחובות דרך בגין ומזא"ה) בשולי תל אביב. מטרתו הייתה להפיק את ראשוני התקליטים לפני פתיחתו של יריד המזרח השני, באפריל 1934. הדגש של יריד המזרח היה עידוד תוצרת הארץ.
מייבלט פנה לתיאטרון "המטאטא" כדי לאתר זמר ומעבד ומצא שם את מבוקשו - משה וילנסקי בן ה-23, מוזיקאי בהכשרתו, היה פסנתרן ב"מטאטא" ועלה כשנתיים לפני כן מפולין. יוסף גולנד, מכוכבי התיאטרון, נבחר כזמר. מייבלט ווילנסקי בחרו יחד 30 שירים של מרדכי זעירא, עמנואל עמירן ווילנסקי עצמו, שהיו פופולריים באותה עת. לאחר שווילנסקי הכין להם עיבודים צריך היה למצוא אולפן הקלטות, כיוון שביישוב לא היה כזה בנמצא. לאחר שווילנסקי חיפש לשווא, בהתבססו על שמועות, אולפן בביירות ובצידון שבלבנון, הציע גולנד להקליט את השירים בברלין, כיוון שאחיו התגורר שם והיה בקשרים עם בעלי אולפן.
גולנד יצא עם עיבודיו של וילנסקי לברלין בפברואר 1934 והקליט באולפן "ארטיפון" את כל 30 השירים ביום אחד עם חלק מתזמורת היידישער קולטורבונד של ברלין. תזמורת ג'אז זו הייתה בעלת מוניטין וניצח עליה החצוצרן זיגפריד פטרושקה. במרץ שב גולנד לתל אביב עם המאסטרים (אב-טיפוס מתכתי שאותו משכפלים במפעל) וייצור תקליטי השלאק (נקראו אז בעברית "לוחות גרמופונים") החל, לאחר שמכבש ייצור הגיע למפעל. אחוה ייצרה 15 תקליטים שונים, כולם במהירות של 78 סל"ד. כל תקליט הכיל שני שירים, אחד בכל צד. על מנת לחסוך בהוצאות הופקו רוב התקליטים מקרטון שהיה מצופה בשכבה דקה מאוד של שלאק (למרות שעמידות הקרטון נודעה כבר אז כנמוכה). שלושה תקליטים יצאו גם בגרסת שלאק טהור. על התווית שבמרכז התקליטים הופיע שמו של גולנד והכיתוב "תוצרת הארץ". שמו של וילנסקי לא הופיע על התקליטים. על פי קטלוג החברה, ייצרה אחוה גם גרמופונים.
שני השירים המצליחים ביותר היו "דודה הגידי לנו כן" ו"תל אביב". שירים נוספים שהודפסו היו: מייבלט הצליח להציג את תקליטיו ביריד המזרח השני בסוף אפריל 1934 וזכה להצלחה רבה. אחוה אף הבטיחה גרמופון מתוצרתה לכל אחד שירכוש את כל 15 התקליטים. ב-20 ביולי 1934 שלחה הלשכה הראשית של קרן קיימת לישראל מזכר לשליחיה בעולם ובו שובחו התקליטים כאמצעי תעמולה יעיל וחשוב לתנועה הציונית. למרות ההצלחה והבקשה שהגיש מייבלט להעסקת עוד שלושה מומחים מגרמניה, בנוסף לשמונת עובדיו, נאלץ מייבלט להפסיק את הייצור בנובמבר אותה שנה עקב איכותם הטכנית הירודה של רוב התקליטים. תקליטי הקרטון נשברו או נשחקו בקלות, התעקמו או חוררו על ידי המחט, ציפוי השלאק התקלף או שהחור בתקליטים לא היה ממורכז.
לאחר שמייבלט סגר את מפעל אחוה הוא עזב לגרמניה וייסד שם חברת תקליטים. ככל הנראה, שב מייבלט לפולין בשנת 1937.
ליאון כהן
ליאון כהן (בסרבית קירילית: Леон Коен, בסרבית בכתב לטיני: Leon Koen וגם Leon Kojen; 1859, בלגרד, נסיכות סרביה – 15 במאי 1934, ורשאץ, ממלכת יוגוסלביה) היה צייר יהודי אשר פעל בממלכת סרביה, איש אסכולת מינכן הנחשב לראשון הציירים היהודים בסרביה שזכה לתהודה ברמה ארצית ובינלאומית.
שיא הקריירה
עם זאת, ב-1890 נקלע לסכסוך עם השלטונות הסרביים והתמיכה בו הופסקה. בעקבות האירועים לקה כהן בהתמוטטות עצבים, נשלח לבלגרד, אושפז לטיפולים במשך מספר חדשים, ואובחן כחולה בפרנויה. בשלהי 1890 שב למינכן, ובסיוע כספי של אחיו דוד המשיך את לימודיו. בתקופה זו צייר מספר פורטרטים מהנודעים שלו, ובכלל זה דיוקן עצמי. החל מ-1893 החל כהן לצייר גם מוטיבים תנ"כיים. בשנה זו זכה לפרס האקדמיה במינכן על ציורו "חלום יוסף". כן נודע ציורו "היהודי הנצחי". הוא התיידד עם האמן פרנץ פון שטוק והושפע מעבודותיו. ב-1897 זכה במדליית כסף בתערוכה הבינלאומית במינכן על ציורו "חלום יוסף". ב-1898 הציג 33 מיצירותיו בתערוכה שהוצגה בבניין הפרלמנט הסרבי בבלגרד וזכה לביקורות אוהדות במיוחד. ב-1899 זכה שוב במדליית כסף בתערוכה הבינלאומית במינכן על יצירתו "סימפוניית האביב". בשנה זו נישא לג'וזפין שמעון, בת הקהילה היהודית במינכן. ב-1900 הציג בביתן הסרבי של התערוכה העולמית בפריז. בהמשך, חבר ל"קבוצת פאלנקס וב-1902 הוצגו יצירותיו בתערוכת הקבוצה. אשפוזיו התכופים בשל בעיותיו הנפשיות אילצו את אשתו למכור רבים מציוריו כדי לממן את הטיפולים.
שלהי הקריירה ואחריתו
ב-1905 הפסיק לצייר בשל בעיותיו הנפשיות. יצירותיו הוצגו על ידי חבריו בתערוכה הבינלאומית הרביעית שנערכה בזאגרב ב-1912, אך הוא לא נכח באירוע. במהלך מלחמת העולם הראשונה נהרג אחיו דוד בעיר ניש. מותו של אחיו ומטיבו, דרדר עוד יותר את מצבו הנפשי של ליאון.
כהן השתייך לחבורת ציירים אשר כונתה "אסכולת מינכן" ועמם ניתן למנות את וילהלם לייבל, וסילי קנדינסקי, פאול קלה, גאורגיוס יאקובידיס ופרנץ מארק. לאורך הקריירה עסקו ציוריו בהיסטוריה של סרביה ובכלל זה המאבק לעצמאותה, לצד נושאים מקראיים וכן מוטיבים הקשורים לתולדות עם ישראל, כגון בציורו "אחרי הפוגרום" המוצג במוזיאון להיסטוריה יהודית בבלגרד. ליאון כהן נפטר בוורשאץ ב-1934 והוא בן 75. הוא נקבר בחלקה היהודית של בית הקברות החדש בבלגרד. בפברואר 1935, מספר חדשים לאחר מותו, הוצגה בבלגרד רטרוספקטיבה של עבודותיו ונכללו בה 63 מיצירותיו. בתקופת השואה אבדו רבות מיצירותיו במסגרת ביזת הנכסים של יהודי בלגרד. 12 מציוריו מוצגים במוזיאון הלאומי של סרביה, 3 במוזיאון להיסטוריה יהודית בבלגרד ועוד מספר ציורים באוספים פרטיים.
גבעת דרונג
גבעת דרונג (באנגלית: Drong Hill ; בבולגרית: хълм Дронг) היא גבעה סלעית בעלת פסגה כפולה, בקצה הצפון-מערבי של רמת דוספיי, בחצי האי ביירז באי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
גובהה של פסגת גבעת דרונג 179 מטרים מעל פני הים.
גבעת דרונג ממוקמת 1.52 קילומטרים ממערב לנקודת ווייטה.
גבעת דרונג ממוקמת 600 מטרים צפונית-מזרחית מנקודת קאדז'אלי.
מיפוי הנקודה
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים ספרדים בשנת 1992, ולאחר מכן, על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2009.
מקור השם
הגבעה נקראת על שם השליט הבולגרי דרונג (שלט במאה ה -6).
אזור אנטארקטי מוגן במיוחד
הגבעה היא חלק מהאזור האנטארקטי המוגן במיוחד (אזור מספר 126 - חצי האי ביירז).
מנהלת מגנ"ט
"מִנְהֶלֶת מגנ"ט" (מחקר ופיתוח גנרי טכנולוגי) היא גוף הפועל לעידוד מחקר ופיתוח באקדמיה ובתעשייה הישראלית. המנהלה פועלת תחת אחריותו ובמסגרת תקציבו של המדען הראשי במשרד הכלכלה. עיקר פעילות המנהלה הוא עידוד מו"פ גנרי – מו"פ ארוך טווח, ועידוד העברת ידע מהאקדמיה לתעשייה, בעזרת תמיכה במיזמי מחקר ופיתוח משותפים לחברות תעשייתיות ולחוקרים אקדמאיים.
תוכנית מגנ"ט הושקה על ידי המדען הראשי של משרד התמ"ת בשנת 1992. מנהלת מגנ"ט הוקמה בשנת 1994 ומטרתה העיקרית היא חיזוק התשתית הטכנולוגית התעשייתית בישראל ועל מנת לשמר את היתרון הטכנולוגי ארוך הטווח של התעשייה הישראלית אל מול השווקים הבין־לאומיים. המנהלת מנוהלת מיום הקמתה על ידי אל"ם (מיל.) אילן פלד.
מסלול מאגד
מסלול מאגד, הידוע גם כמאגד מגנט, הוא מסלול אשר מטרתו העיקרית היא עידוד פיתוח יתרון טכנולוגי תחרותי ארוך טווח של התעשייה הישראלית. מטרה זו מושגת על ידי יצירת מאגדי חברות וחוקרים אקדמאיים בתחומים בעלי חשיבות ופוטנציאל צמיחה משמעותי בשוק הבינלאומי.
מסלול מאגד פועל תחת הוראת מנכ"ל 8.5 של משרד הכלכלה
מסלול מגנ"טון
מסלול מגנטון נועד לשמש כלי לעידוד העברת טכנולוגיות (Transfer Technology) ממוסדות אקדמאים לחברות עסקיות. מטרתו העיקרית היא הגדלת נגישות התעשייה הישראלית להישגי המחקר המדעי בעלי פוטנציאל כלכלי לתאגידים תעשייתיים בישראל. עידוד שיתופי פעולה מחקריים בין חוקרים אקדמאיים לבין חברות תעשייתיות מבוצע על ידי תמיכה בתוכנית מחקר ופיתוח להוכחת יכולת המעבר של המצאה מדעית, שנחקרה במוסד המחקר, למוצר תעשייתי. בדרך כלל בכל פרויקט מעורבת קבוצת מחקר אקדמאית אחת וחברת תעשייתית יחידה.
מסלול נופר
מסלול נופר נוצר על מנת לספק תמיכה בשלבי העברת מחקר אקדמי בסיסי לשלב מחקר היישומי. המסלול מספק אפשרות לקבוצת המחקר באקדמיה להמשיך ביצוע תוכנית מחקר יישומי, שעבר את שלב המחקר הבסיסי והבאתו לכדי הוכחת היתכנות מהותית בה ניתן יהיה לזהות את הפוטנציאל העסקי של הידע המפותח.
המסלול תומך במחקרים בתחומים העיקריים הבאים:
מסלול איגוד המשתמשים פועל תחת הוראת מנכ"ל 8.7 של משרד הכלכלה.
מסלול מימ"ד
מטרת מסלול מימד היא קידום מחקר ופיתוח בתחומים אשר יכולים לספק מענה לפערים מבצעיים/ביטחוניים ולהוות הבסיס לפיתוח מוצרים מסחריים עבור השווקים הבינלאומיים.
במסגרת המסלול פועלים שלושה תתי-מסלולים:
מסלול מימד פועל תחת הוראת מנכ"ל 8.20 של משרד הכלכלה.
מסלול קמין
מסלול קמין נועד לעידוד ביצוע מחקר יישומי במוסדות המחקר בישראל. המסלול נועד לתמוך בהעברת מחקרים מהשלב הבסיסי לשלב היישומי, תוך כדי הבאתו לרמה בה חברות מסחריות יוכלו לקבל החלטה על רצונן במסחור הידע.
מסלול קמין פועל תחת הוראת מנכ"ל 8.18 של משרד הכלכלה.
מסלול איגוד משתמשים
איגוד משתמשים הוא התאגדות של מספר חברות וגופים בעלי עניין משותף בטכנולוגיות מתקדמות בתחום הפעילות שלהם. על הטכנולוגיות בהן מתמקד איגוד המשתמשים להיות טכנולוגיות קיימות (מסחריות, הזמינות בשוק) ואינן טכנולוגיות אשר הן בשלבי פיתוח או כאלו שמוגדרות כנכס אסטרטגי של חברה ספציפית. על פעילות איגוד המשתמשים להתמקד בחשיפה והתעדכנות בטכנולוגיות מתקדמות. מסלול איגוד המשתמשים פועל תחת הוראת מנכ"ל 8.5 של משרד הכלכלה.
מסלול צת"ם
מסלול צת"ם – ציוד תומך שירותי מו"פ, נועד לתמוך ברכש של ציוד תשתיתי בתחום מדעי החיים. על הציוד שנרכש בתמיכת מסגרת זו לשמש עבור מתן שירותי מו"פ בסיסיים עבור חברות הפועלות בתחום זה. המסלול תומך ברכישת ציוד בשני תחומים עיקריים: תחום התרפיה התאית ותחום הביו-רפואה.
מסלול צת"ם פועל תחת הוראת מנכ"ל 8.16 של משרד הכלכלה.
The Way I Loved You
The Way I Loved You (בעברית: הדרך בה אהבתי אותך) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השני, Fearless. השיר יצא לאור ב-11 בנובמבר 2008, בסמוך לצאת האלבום, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס.
רקע וכתיבה
סוויפט פיתחה עלילה בדיונית עבור השיר "The Way I Loved You", העוסק בהעדפת מערכות יחסים מסובכות, וביקשה לכתוב את השיר עם הפזמונאי ג'ון ריץ'. הוא היה מסוגל להזדהות עם העלילה, בשל היותו האדם המסובך הדרך כלל במערכות יחסים. השניים פנו לשיר משתי זוויות שונות תוך כדי כתיבתו.
נייתן צ'פמן שעבד עם סוויפט על מיטב שיריה כדוגמת "You Belong with Me", ו-"Love Story", הפיק עמה יחד את השיר הזה.
ביקורת
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-168 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה נאה בארצות הברית אף על פי שלא יצא כסינגל. הוא הגיע למקום ה-72 במצעד הבילבורד הוט 100, תוך שאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה, מה שהופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר מהאלבום.
כמה שנים לצאתו, הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-28 מיליון השמעות.
(בעברית: הדרך בה אהבתי אותך (גרסתה של טיילור)) היא הקלטה חוזרת של "The Way I Loved You". היא יצאה לאור על ידי סוויפט ב-9 באפריל 2021, באמצעות חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי , ההוצאה החוזרת של אלבומה משנת 2008.
עונת 2023/2024 ב-NBA
עונת 2023-2024 ה-NBA היא העונה ה-78 של ליגת ה-NBA. העונה הסדירה תחל באוקטובר 2023 וצפויה להסתיים באפריל 2024. משחק האולסטאר של ה-NBA יערך ב-18 בפברואר 2024, בבאנקרס לייף פילדהאוס באינדיאנפוליס אולמה של אינדיאנה פייסרס. פלייאוף ה-NBA יחל באפריל 2024 ויסתיים בסדרת גמר ה-NBA ביוני 2024.
דראפט 2023
דראפט ה-NBA 2023 נערך ב-22 ביוני 2023 בברקליס סנטר, אולמה הביתי של קבוצת ברוקלין נטס. בהגרלת ה"לוטרי" שנערכה ב-16 במאי, נקבע שסן אנטוניו ספרס תבחר ראשונה בדראפט (בחרה את ויקטור ומבניאמה), ובשלושת המקומות הבאים בחרו שארלוט הורנטס (ברנדון מילר), פורטלנד טרייל בלייזרס (סקוט הנדרסון) ויוסטון רוקטס (אמן תומפסון), בהתאמה. בדראפט נבחרו רק 58 שחקנים עקב שלילת בחירות סיבוב שני משיקגו בולס ופילדלפיה 76' עקב הפרת חוקי ההעברות של הליגה.
פרידריך השני, דוכס שוואביה
פרידריך השני, דוכס שוואביה (1090 – 6 באפריל 1147), המכונה בעל העין האחת, היה דוכס שוואביה משנת 1105 ועד מותו, השני משושלת הוהנשטאופן. אחיו הצעיר קונרד נבחר למלך הרומאים ב-1138.
ביוגרפיה
פרידריך השני היה בנם הבכור של פרידריך הראשון, דוכס שוואביה ואשתו אגנס מווייבלינג, בתו של הקיסר הסליאני היינריך הרביעי. הוא ירש את אביו בשנת 1105 ויחד עם אחיו קונרד המשיך בהרחבה ובאיחוד של אחוזות הוהנשטאופן. לפרידריך הוקמו טירות רבות לאורך נהר הריין ובאזור אלזס.
פרידריך ליווה את המלך היינריך החמישי במסעו נגד קלמן, מלך הונגריה ב-1108. בשנת 1110, הוא והיינריך החמישי יצאו למסע לאיטליה, שם ברומא אכף היינריך את הכתרתו על ידי האפיפיור פסקליס השני. בתורו, מינה הקיסר את קונרד לדוכס פרנקוניה ואת שני האחים לעוצרים גרמנים כשיצא למסע הבחירות השני שלו באיטליה בשנת 1116, לדכא מרד של הארכיבישוף אדלברט ממיינץ.
בערך בשנת 1120 התחתן פרידריך עם יודית מבוואריה, בתו של היינריך התשיעי, דוכס בוואריה וחברה בבית ולף החזק. בנם הראשון פרידריך נולד בשנת 1122.
עם מותו של הקיסר היינריך החמישי בשנת 1125, השושלת הסליאנית נכחדה. פרידריך השני, אחיינו של היינריך, עמד לבחירה למלך הרומאים בתמיכת אחיו הצעיר קונרד וכמה בתי נסיכות. עם זאת, הוא הפסיד בסבב הבחירות הסוער, בראשות הארכיבישוף אדלברט ממיינץ, לדוכס הסכסוני לותאר השני. פרידריך עשה תחילה כבוד למלך החדש, אולם הוא סירב לשבועה הפיאודלית והתעקש על הירושה של אחוזות משפחת סליאן לאורך הריין התיכון.
בדיאטת הופטאג ב-1125 ברגנסבורג, ביקש המלך רשמית את המסירה של רכוש סליאן. לאחר שהטיל חרם קיסרי על בני הוהנשטאופן, פרץ סכסוך בין פרידריך ותומכיו, לבין לותר: בעידודו של הארכיבישוף אדלברט וכמה נסיכים, כבש המלך את אדמות הוהנשטאופן בלורן עילית ובאלזס. עם זאת, התקפה של כוחות ולף על שטח הליבה השוואבי נכשלה, כמו המצור על נירנברג על ידי לותר ב-1127. פרידריך שחרר את המצור ויותר מכך זכה לתמיכת אחיו קונרד, שחזר זה עתה ממסע עלייה לרגל לארץ הקודש. במהלך הלחימה, פרידריך איבד עין, ולאחר מכן לא היה כשיר עוד כמלך גרמניה.
בדצמבר 1127 הכריז קונרד על עצמו כמלך הרומאים, בעוד שבשנה שלאחר מכן כבש הדוכס פרידריך השני את העיר הסאליאנית שפייר. הניסיון של היינריך העשירי, דוכס בוואריה ללכוד את גיסו פרידריך במהלך המשא ומתן נכשל. אולם לאחר מכן זכו תומכיו של לותר במספר ניצחונות הן בגרמניה והן באיטליה. שפייר (1129), נירנברג (1130) ואולם (1134) נתפסו; יתרה מכך, בת זוגו של פרידריך יודית מבוואריה מתה ב-1130. אשתו השנייה, אגנס מזארבריקן, הייתה אחייניתו של אויבו הוותיק אדלברט ממיינץ; פרידריך נישא לה בערך בשנת 1132.
לאחר שלותר הוכתר כקיסר ב-1133, ראה פרידריך את עצמו תקוע בין הכוחות הסקסונים והבוואריים. בסופו של דבר הוא נכנע לו באביב 1135 בבמברג. שניהם התפייסו לבסוף והקיסר לותר ויתר על התקפות נוספות נגד בית הוהנשטאופן. לאחר מותו של לותר ב-1137 ובחירתו של קונרד למלך הרומאים לאחר מכן, תמך פרידריך באחיו במאבק עם הוולפים. לפי אוטו מפרייזינג, פרידריך היה "אביר נאמן כל כך לריבונו וכל כך חבר מועיל לדודו, עד שבגבורה הוא תמך בכבוד המטלטל של הממלכה, ונלחם בגבריות נגד אויביו. . ."
הדוכס פרידריך השני מת בשנת 1147 באלזי. הוא נקבר במנזר הבנדיקטיני של וולבורג באלזס. בנו פרידריך ירש אותו כדוכס שוואביה ונבחר למלך גרמניה (כפרידריך ברברוסה) בשנת 1152.
משפחתו
פרידריך התחתן עם יודית מבוואריה, בתו של היינריך התשיעי, דוכס בוואריה, ממנה נולדו לו הילדים הבאים:
מדיה מוסט
מדיה מוסט (ברוסית: Медиа-Мост) הוא שמה של חברת החזקות בתחום התקשורת שהייתה קיימת בשנים 1997—2001 והוקמה על ידי האוליגרך ולדימיר גוסינסקי.
בשיאה החברה החזיקה בבעלות על חברת הטלוויזיה NTV (ערוץ הטלוויזיה הפרטי הראשון ברוסיה) ונגזרותיה כמו חברת NTV Plus, תחנת הרדיו הד מוסקבה, על ערוץ הטלוויזיה THT, עיתונים ואתרי אינטרנט כמו אתר NEWSru.com.
החברה הוקמה על ידי ולדימיר גוסינסקי ב-28 בינואר 1997 מתוך קבוצת "מוסט". גוסינסקי היה מנכ"ל החברה וניהל את כל נכסי התקשורת ונחשב לאיל התקשורת של רוסיה.
במאי 2001 החברה נרכשה על ידי גזפרום מדיה והוטמעה בתוכה.
אחזקות
בשיאה החברה החזיקה בבעלות על:
באפריל 2001 בעקבות פרשת NTV והסכסוך שפרץ בין גוסינסקי לשלטונות רוסיה, מוסט מדיה עברה לבעלות חברת גזפרום מדיה וכל נכסי התקשורת של גוסינסקי עברו לידי גזפרום., למעט ערוץ הטלוויזיה NTV-International (שבהמשך שינה את שמו — RTVI) ואתר האינטרנט ntv.ru (ששינה דומיין בהמשך, תחילה — NTVru.com, אחר כך — NEWSru.com). מוסט מדיה פורקה רשמית על ידי בית המשפט לערעורים במוסקבה, במאי 2001.
משפחת פיירלאוני
משפחת פיירלאוני, (באיטלקית: Pierleoni) כלומר "בני פיטר ליאו", הייתה שושלת אצילים איטלקית ממוצא יהודי בימי הביניים. בני המשפחה הם צאצאים של היהודי המומר ליאו דה בנדיקטו. ראשי המשפחה נשאו לעיתים קרובות את התואר "קונסול הרומאים".
בני המשפחה היו בנקאים וגיבו כלכלית את הרפורמות של האפיפיור לאו התשיעי.
כשהקיסר הנרי החמישי הגיע לרומא (1111), עמד פטרוס לאוניס בראש משלחת האפיפיור שבאה להתפייס עם הקיסר. האפיפיור פסקליס השני הפך את בנו של פיירלאוני, פיטר פיירלאוני, לקרדינל, וכן העניק את טירת סנטאנג'לו לפטרוס. ניסיונו של פיירלאוני להעמיד את אחד מבניו כנציב רומא ב-1116, אף על פי שנתמך על ידי פסקל השני, עורר התנגדות שלוותה במהומות ושפיכות דמים. פטרוס, יהפוך מאוחר יותר לאנטי אפיפיור אנקלטוס השני, ואחיו, ג'ורדנו פיירלאוני, עם תחיית הקומונה של רומא ב-1144, הפך לראש הרפובליקה כפטריק. המשפחה תמכה בדרך כלל באפיפיור וייצגה את פלג הגואלפים בעיר נגד הגיבלינים, לעיתים קרובות בהנהגתם של משפחת פרנג'יפאני.
שטח המשפחה רחב וכולל את אי הטיבר ובית מגדל נוסף ליד תיאטרון מרקלוס.
שני ענפים של משפחת פיירלאוני עדיין קיימים. הראשון הוא זה של מטליקה ופזארו במרקה והשני הוא של צ'יטה די קאסטלו באומבריה. שניהם עדיין בני האצולה האיטלקית.
ארמן איפוליט פיזו
ארמָן איפּוֹליט לואי פִיזוֹ (בצרפתית: Armand Hippolyte Louis Fizeau; 23 בספטמבר 1819 – 18 בספטמבר 1896) היה פיזיקאי צרפתי.
חייו
פיזו נולד בפריז. עבודתו המוקדמת עסקה בשיפור תהליכי צילום. מאוחר יותר היה מעורב בסדרת מחקרים על אינטרפרומטריה ועל חום. בשנת 1848 הוא חזה את ההסחה לאדום של גלים אלקטרומגנטיים.
בשנת 1849 הוא היה האדם הראשון לחשב את מהירות האור על כדור הארץ. הוא העביר קרן אור דרך גלגל שיניים, הקרן עברה 8 ק"מ עד שהגיעה למראה שהחזירה אותה, אז הקרן חזרה אותם 8 ק"מ עד לגלגל השיניים שבמשך זמן התנועה הסתובב מהר מספיק כדי שהקרן תחלוף בפער הבא של השיניים ותגיע לעינו של הצופה. באמצעות חלוקת המרחק שעברה הקרן בזמן שלוקח לגלגל השינויים "לעבור" שן אחת, חושבה מהירות האור להיות 315,000 ק"מ בשנייה, סטייה של כ-5% מהערך הנכון (כ-300,000 ק"מ בשנייה). לאחר מכן הוא פרסם תוצאות ניסיוניות ראשונות שחושבו בשיטה שפיתח למדידת מהירות האור (ראו גם מנגנון פיזו-פוקו).
ב-1864 הציע לראשונה להשתמש באורך גל של אור כיחידת מידה תקנית לאורך. הוא היה מעורב גם בגילוי של אפקט דופלר. בשנת 1853 תיאר את השימוש בקבל כאמצעי להגביר את יעילותו של משרן המבוסס על סליל. מאוחר יותר חקר את ההתפשטות התרמית של מוצקים, והציע את התופעה של התאבכות האור למדידה של התרחבות גבישים.
משנת 1860 היה פיזו חבר האקדמיה הצרפתית למדעים. בשנת 1866 זכה במדליית רמפורד. נבחר כעמית זר בחברה המלכותית של בריטניה.
Everytime We Touch (אלבום)
Everytime We Touch (בעברית: בכל פעם שאנו נוגעים) הוא אלבום הבכורה של להקת היורודאנס הגרמנייה קסקדה. האלבום יצא לאור ב-5 במרץ 2007 בבריטניה, על ידי חברות התקליטים זולנד רקורדס ורובינס אנטרטיינמנט. מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים, ביניהם הלהיט הבינלאומי "Everytime We Touch", שזכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרים המוזיקה, כאשר רובם היללו את צליל הדאנס-פופ שלו ואת הצלחתו המפתיעה בשוק המסחרי האמריקאי.
פטרישיה ברדין
פטרישיה ברדין (באנגלית: Patricia Bredin; ) הייתה זמרת, סופרת ושחקנית בריטית.
באירוויזיון
ב-12 בפברואר 1957, ברדין ניצחה בקדם הבריטי לאירוויזיון 1957, וזכתה לייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון. ב-3 במרץ 1957 היא הופיעה על בימת האירוויזיון עם השיר "All". ברדין הופיעה שלישית בסדר ההופעות, אחרי לוקסמבורג ולפני איטליה., וסיימה במקום השביעי עם שש נקודות. השיר "All" שאורכו עמד על 1.52 דקות, החזיק שנים רבות בתואר השיר הקצר ביותר שהושר באירוויזיון, עד אירוויזיון 2015, כאשר פינלנד שלחה שיר שאורכו 1:27.
לאחר האירוויזיון
בשנים שלאחר התחרות, ברדין שיחקה במספר סרטים וסדרות קומדיה בריטיים.
חיים אישיים
בשנת 1964, ברדין נישאה לזמר איבור עמנואל. הזוג התגרש לאחר שנתיים. לאחר מכן, ברדין התחתנה עם איש העסקים הקנדי, צ'ארלס מק'קאלוך, אך הוא נפטר בירח הדבש שלהם.
Eternal Devastation
Eternal Devastation הוא האלבום השני של להקת הת'ראש מטאל הגרמנית דסטרקשן. האלבום יצא לאור ביולי 1986, ונחשב לאבן דרך בהיסטוריה של המטאל.
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נובמבר-דצמבר 2022
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נערכה ברחובות ב-25 בנובמבר וב-9 בדצמבר 2022
Astronomia
Astronomia הוא סינגל של מוזיקאי ה-EDM הרוסי טוני איגי, שיצא לאור ב-13 במרץ 2010. הסינגל זכה לפופולריות בשנת 2020, בעת מגפת הקורונה, בשל ממים אינטרנטיים רבים.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של הסינגל פורסם ביוטיוב ב-21 בדצמבר 2015, ולאחר מכן נמחק ופורסם מחדש ב-9 בפברואר 2018. בקליפ נראה גבר המחופש לחייזר חוטף ילד.
רמיקס
ב-9 ביולי 2014, פורסם רמיקס רשמי לסינגל בשיתוף צמד התקליטנים ההולנדי וייסטון באתר יוטיוב, שפורסם לאחר מכן גם בפלטפורמות הזרמות המוזיקה בספטמבר 2016.
הצלחה
השיר זכה לפופולריות הראשונית שלו בשנת 2016, שנתיים לאחר שיצא הרמיקס של השיר. בפברואר 2020, במהלך מגפת הקורונה, זכה השיר לפופולריות מחודשת עקב שימוש בו במם אינטרנט בשם "Dancing Pallbearers", המציג קבוצת גנאים המחזיקים ארון מתים ורוקדים לצלילי השיר. בעקבות זאת, הגיע הסינגל למצעדי מוזיקה שונים, בהם מצעדי המוזיקה של ולוניה, צרפת, גרמניה ואיטליה, וכן להצלחה בפלטפורמת שיתוף הווידאו טיקטוק, בה נעשו מיליוני סרטונים המשתמשים בשיר, ובאתר יוטיוב, בו זכה לכ-40 מיליון צפיות תוך מספר שבועות.
נכון לנובמבר 2022, הרמיקס לשיר זכה ל-296 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
מרקו שולר
מרקו שולר (בסלובנית: Marko Šuler; נולד ב-9 במרץ 1983) הוא כדורגלן עבר סלובני ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה
שולר התחיל את הקריירה שלו בקבוצות הילדים של פרטיזן סלובני גרדץ, ובגיל 13 עבר לאוסטריה ושיחק בקבוצות הנוער של קלגנפורט וקרנטן. בשנת חתם בדרבוגרד, עמה עלה לליגת העל הסלובנית בסיום עונת. בשנת חתם בגוריצה, במדיה שיחק ארבע שנים ועמה זכה בשתי אליפויות רצופות. בינואר חתם בגנט מליגת העל הבלגית, ובעונת  זכה עם המועדון בגביע.
ב-3 בינואר 2012 הגיע שולר לישראל והושאל עד תום העונה להפועל תל אביב. שבוע לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–1 על מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ב-21 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב בניצחון 7–3 על מכבי נתניה. בסך הכל ערך 22 הופעות במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות עד תום עונת 2011/2012, וזכה עמה בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב הקבוצה בניצחון 2–1 על מכבי חיפה במשחק הגמר.
נבחרת סלובניה
שולר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה במרץ, במשחק ידידות נגד. ב-20 באוגוסט 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות נגד. שולר היה חלק מסגל הנבחרת למונדיאל 2010, ובסך הכל ערך 39 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שלושה שערים.
CompuColor II
CompuColor II המכונה גם "מכונת הרנסאנס", היה אחד מהמחשבים הביתיים הראשונים, אשר הושק לראשונה בשנת 1977 על ידי חברת Intelligent Systems.
המחשב היה בפועל גרסה מוזלת של מחשב האב CompuColor, אשר נודע בתור המחשב הביתי הראשון שהציג גרפיקה צבעונית. המחשב הכיל את כל הרכיבים למעט המקלדת בקופסה אחת.
המחשב הוכנס לתוך מארז סטנדרטי של טלוויזיה 13" מבית GE, ללא טיונר. המחשב הכיל כונן פנימי לתקליטוני "5.25 בני 53KB כל אחד. הכונן הושתל במקום טיונר התחנות שהיה בדגם הטלוויזיה המקורי.
חברת Intelligent Systems כמעט ולא כתבה כותרי-תוכנה. רוב התוכנות למחשב זה נכתבו על ידי חובבים או על ידי חברות צד-שלישי.
הט לו
הֶט לוֹ (בהולנדית Het Loo, כלומר "החורש") הוא ארמון בקרבת העיר אפלדורן בהולנד, ששימש עד 1962 כמעונם של בני משפחת המלוכה ההולנדית. הבניין הבארוקי נבנה בשנים 1684-1686 עבור וילם השלישי, סטאדהאודר של הולנד ומאוחר יותר מלך אנגליה. לאחר שיפוץ ארוך, נפתח הארמון לקהל בשנת 1984 וכיום הוא מוזיאון ממלכתי.
פייר ברזול
פייר ברזול (בצרפתית: Pierre Brésolles; נולד בשם: Claire Brésolles; 10 בנובמבר 1929 – 13 בינואר 2018) היה אתלט צרפתי, זוכה מדליית כסף באליפות אירופה (אוסלו 1946) בריצת שליחות 4x100 מטר ומדליית ארד בריצת 100 מטר לנשים. הוא נולד כאינטרסקס.
ביוגרפיה
ברזול נולד בנרבון כאינטרסקס וחי כנקבה.
באליפות אירופה שנערכה באוסלו, נורווגיה בשנת 1946 זכה ברזול בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם לאון קורלה, אן-מארי קולשן ומוניק דרישון בתוצאה של 48.5 שניות, אחרי הולנד (47.8 שניות) ולפני ברית המועצות (48.7 שניות) ומדליית ארד, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.2 שניות, אחרי יבגניה סצ'נובה מברית המועצות (11.9 שניות) וויניפרד ג'ורדן מבריטניה (12.1 שניות).
אבן מסמא
בהלכות טומאה וטהרה, אבן מסמא היא כינוי לצורה בה יש חפץ המפסיק בין גוף הגורם טומאה, זב, זבה או נידה, למונח מתחתיו, בצורה שכובד המשקל של הזב או הזבה אינו מונח על המונח מתחת לחפץ (המכונה "אבן מסמא") או (לפי פירוש אחר) שהמונח מעל ה"אבן מסמא" אינו גורם להזזת המונח מתחתיו, כך שלפי הסברא ייתכן שהיא לא מקבלת טומאה מדין טומאת משא, באופן כזה של "אבן מסמא" שהיא נדירה יותר.
המקור לטומאה
לפי רש"י מקור לכלל זה הוא בפסוק בפרשת טומאת זב:
לעומת זאת התוספות מביא מקור אחר לכלל, כמובא בתורת כהנים
התוספות מערערים על דבריו של רש"י, הן מכיוון שבספרא מובא פסוק אחר למקור טומאת אבן מסמא, והן מכיוון שלפי רש"י מדוע קובע התורת כוהנים שכלים שאינם ראויים למשכב ומושב אינם נטמאים בטומאת אבן מסמא, כמובא בתורת כהנים.
התוספות מביאים ראיה כי זה הוא המקור האמיתי של טומאת אבן מסמא, מכיוון שמפירושה של המילה מסמא לפי הרשב"ם, שמפרש שמשמעותה של המילה אבן מסמא הוא אבן גדולה וכבדה המושמת על הכלים, כלומר שעל ידי כובד האבן אין ניכר כלל הכובד המועט שנוסף על ידי משקל גופו של הזב.
לפי שיטת התוספות, החידוש באבן מסמא, לפיו, גם כאשר כובד הזב אינו ניכר מעשית על המונח מתחתיו - נגרמת לו טומאה על ידי הזב, אמורה בשני מיני טומאות: בטומאת משא - באופן שיד הטהור או רגלו מונחים תחת האבן והזב נמצא מעליה - שהזב גורם טומאה לטהור, ובטומאת משכב ומושב שבה אם יש כלים המונחים מתחת לזב והם כלים הראויים למשכב ומושב - הם נטמאים.
דם נידה, וזב וזבה או נידה שמתו
למרות שנידה שיושבת מעל אבן מטמאת את כל מה שמתחתיה, למדו חז"ל מפסוק כי דם נידה, שדינו לעניין טומאה וטהרה שווה לנידה, שהוא מטמא לח ויבש, אינו מטמא בטומאת משכב ומושב, ואינו מטמא באבן מסמא, כלומר - גם בטומאת משא אינו מטמא באופן של אבן מסמא.
כמו כן, קובעת המשנה ש, ובגמרא פורש שאין הכוונה לטומאת משא שקיימת בכל מת ולא דווקא בנידה או זב וזבה שמתו, אלא הכוונה לאבן מסמא שהיא כבדה ומתוארת בשם "משא", כאמור בספר דניאל - כלומר - הובאה אבן והושמה על פי הבור, ולמרות שנידה או זבה שמתה אינה נחשבת עוד כטמאה בטומאות אלו, גזרו חז"ל עליהן טומאה גם במותם מכיוון שחששו שמא הם יתעלפו ויחשבו שמתו ולא ישגיחו מלהניחם בצורה שיטמאו את מה שמתחתיהם בטומאת אבן מסמא, ולכן גזרו עליה טומאה "עד שימוק הבשר", ולפי שיטת רבי אליעזר - "עד שתבקע כריסו".
אבן מסמא בטומאת עבודה זרה
במשנה אחרת, מופיעה מחלוקת בין חכמים לרבי עקיבא האם קיימת טומאת אבן מסמא בטומאת עבודה זרה:
לפי המפורש במסכת שבת, למחלוקת בין חכמים לרבי עקיבא יש שתי פרשנויות, אחת מהם היא של רבה המפרש שגם חכמים וגם רבי עקיבא מודים שעבודה זרה מטמאה בטומאת משא כמו נדה, אלא שנחלקו אודות טומאת אבן מסמא, שהיא כאשר העבודה זרה אינה נושאה את האדם למרות שהיא מתחתיו, למשל כאשר הניחו אבן על יתדות ומתחתיהן ישנם כלים, שלמרות שהאדם יושב על האבן הכלים אינם נושאים את משקל גופו, כך שמדין טומאת משא לא היו הכלים נטמאים, והמחלוקת היא האם גם לעניין זה שקולה עבודה זרה כנידה, וכמו שנידה מטמאה גם באופן כזה כך גם עבודה זרה, שחכמים סוברים בניגוד לרבי עקיבא, שעל כך יש את הפסוק המדמה את העבודה זרה לשרץ כדי לומר שכמו ששרץ אינו מטמא באופן כזה (הנקרא "אבן מסמא") כך גם העבודה זרה, ואילו רבי עקיבא סבור שכמו נידה - גם עבודה זרה מטמאת אבן מסמא.
דורין רוטאריו
דורין רוטאריו (ברומנית: Dorin Rotariu; נולד ב-29 ביולי 1995 בטימישוארה שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת החלוץ והכנף.
קריירת מועדונים
רוטאריו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרומנית במדי דינמו בוקרשט, אליה הושאל מפולי טימישוארה, בחודש מרץ 2013, בגיל 17 ו-8 חודשים, נגד קונקורדיה קיאז'נה. בקיץ 2013, כאשר הסתיימה תקופת ההשאלה שלו לדינמו בוקרשט, הסתיים גם חוזהו בפולי טימישוארה, והוא הפך לשחקן חופשי. רוטאריו החליט לחתום בדינמו בוקרשט ל-6 שנים, על-אף ניסיונות להחתימו מצד ואסלוי, שם שימש דודו, יוסיף רוטאריו, כעוזר מאמן. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו עבור דינמו בוקרשט במשחק במסגרת ליגת העל הרומנית נגד ואסלוי.
ב-31 בינואר 2017, חתם רוטאריו במועדון הכדורגל הבלגי קלאב ברוז' על חוזה לשלוש וחצי שנים. בפברואר 2019 הוא עבר לאסטנה עם חוזה ל-4 שנים.
קריירה בינלאומית
לרוטאריו 14 הופעות בנבחרת רומניה הצעירה. ב-8 באוקטובר 2016 ערך רוטאריו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-68 בניצחון 0–5 על נבחרת ארמניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
מעין קרת
מעין קרת (נולדה ב-24 באפריל 1976) היא דוגמנית, יזמית, מרצה ישראלית ופעילה חברתית למען דימוי גוף בריא.
ביוגרפיה
מעין קרת נולדה בצפת, גדלה בראש פינה, בגיל 15 עברה עם משפחתה לרמת השרון. היא הילדה האמצעית במשפחה בת שלוש אחיות. אמה, דבי, היא אשת חינוך; אביה, מנשה, הוא גנן.
קריירת דוגמנות בחו"ל
קרת התפרסמה כשסגרה את תצוגותיו של איב סן-לורן, אחרי שנים רבות בהן הוא לקח דוגמנית אחרת. היא עשתה לו קמפיין איפור וכונתה בפי כלי התקשורת המוזה שלו. היא השתתפה בתצוגות אופנה של קרל לגרפלד, ניקול מילר, ז'אן פול גוטייה, דרי ואן נוטן, שאנטל תומאס, עמנואל אונגרו, מריתה ופרנסואה ז'ירבו, מארק ג'ייקובס, יוז'י ימאמוטו, פאקו רבאן, רומאו ג'יג'לי, רוברטו קוואלי, לוליטה למפיקה, קתרין הנט, כריסטיאן לקרואה, פלשו אה-למונז, דונה קארן, רוברטו ורינו וקלווין קליין. היא הצטלמה לכתבות אופנה ושערים למגזינים הבאים: "ווג", "Elle", "דפש מוד", "קוסמופוליטן", "הרפרס בזאר", "סבנטין", "גלאמור", "בלינק" ו"מארי קלייר". בין הצלמים עימם עבדה היו ג'יל בן-סימון, מייקל תומפסון, פטריק דה מרשלייה, ניק נייט ומריו טסטינו. קרת כיכבה בקמפיינים עולמיים רבים, רבים מהם לשיער, בהם ללוריאל, קליירול, טריומף, ג'ודית ליבר, בנטון, פנטן, שוורצקוף, ג'ון פרידה ולקוסט.
השיבה לישראל
בגיל 22 (בשנת 1998) קרת שבה להתגורר בישראל.
בשנים 2003–2004 יצרה כתבה והנחתה, ביחד עם איריס אייזנברג את התוכנית "צעדים ראשונים", בערוץ "טבע הדברים". התוכנית עוסקת בהורות לילדים עד גיל שנה.
ב-2006–2007 הפיקה ביחד עם יואב ודוד גורפינקל את הסרט התיעודי "החנויות של פעם", בבימויו של יואב גורפינקל, לערוץ יס דוקו.
קרת כתבה טורי דעה בעיתונים ובאתרים הארץ, ישראל היום, וואלה!, nrg מעריב ו-ynet.
פעילות חברתית בנושא דימוי גוף
בשנת 2003 ראה אור בהוצאת ידיעות אחרונות ספרה של קרת "הנשים היפות", שמאגד ארבעה עשר מונולוגים של דוגמניות, שחקניות ורקדניות, מהארץ ומהעולם על בעיות אכילה. הספר נותן מבט רחב על תופעה חברתית. קרת חשפה בספר גם את הבעיות אכילה ממנה סבלה בהיותה דוגמנית. מאז שהתפרסם הספר מעין קרת מעבירה הרצאות על דימוי גוף והשלמה עם המראה ברחבי הארץ. היא מרבה להרצות בבתי ספר. עבדה עם גופים, ארגונים ועמותות על העלאת המודעות ובניית קו חם לבנות הסובלות מבעיות אכילה ודימוי גופני נמוך.
בשנת 2013 קרת ייסדה בשותפות עם סמדר גנזי את "המסלול שלך" - מיזם לסדנאות לנערות והרצאות לנשים שמטרתו שינוי תפיסת היופי, אידיאל היופי ודימוי הגוף של כל אחת ואחת.
בשנת 2016 ייסדה קרת באופן עצמאי עסק חברתי-עסקי לשיפור דימוי גוף שנקרא Changing Model הרצאות, סדנאות, הכשרות ותוכניות התערבות ברחבי הארץ וגיוון והרחבת אידיאל היופי. במסגרת זו, פיתחה ערכת קלפים טיפוליים ״מראות״.
משחק בקולנוע
בשנת 1999 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "זאיה", בבימויו של יונתן פז. הסרט לא הופץ ונערך שוב בשנת 2016 בשם "מבחן החלב".
בשנת 2000 שיחקה בסרטו של אורון אדר "שחרר את הנסיכה".
ב-2004 שיחקה בסרטו של שמואל קלדרון "תגובה מאוחרת".
חיים פרטיים
בן זוגה של קרת הוא פז הירשמן ומתגוררים בתל אביב. למעין שני בנים מזוגיות קודמת לבמאי יואב גורפינקל.
ברנהרד הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג
ברנהרד הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Bernhard I, Herzog zu Braunschweig und Lüneburg; 1358/1364 – 11 ביוני 1434), היה הדוכס בראונשווייג-לינבורג בין השנים 1388–1434, ואשר הקים את הענף האמצעי של בית לינבורג מבית ולף.
ביוגרפיה
ברנהרד נולד בשנת 1358/1364, למגנוס השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולקתרינה מאנהלט-ברנבורג, בתם של ברנהרד השלישי, נסיך אנהלט-ברנבורג ואגנס מסקסוניה.
בשנת 1373 מת אביו מגנוס השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ובעקבות כך פרצה מלחמת הירושה של לינבורג, וכתוצאה ממנה השתלטו ונצל הראשון, דוכס סקסוניה-ויטנברג ואחיו אלברכט מסקסוניה-ויטנברג, דוכס לינבורג על שטחי הנסיכות. בשנת 1374 נחתם הסכם בין הצדדים, שברנהרד ואחיו יירשו את הנחלות לאחר מותם של ונצל ואלברכט, אולם אחיו היינריך סירב לקבל את ההסכם. בשנת 1386 התחתנו ברנהרד ואחיו פרידריך עם בנותיו של ונצל, ולאחר מותו של ונצל כתוצאה מהרעלה, ירשו שלושת האחים את הנחלות.
בשנת 1400 נרצח אחיו פרידריך הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג, וברנהרד והיינריך ירשו את נחלתו (נסיכות בראונשווייג-וולפנביטל). בתגובה על הרצח יצאו ברנהרד והיינריך למסע נקמה נגד הנסיך הבוחר ממיינץ ורוזן ולדק, אשר היו אחראים על תכנון הרצח וביצועו.
בשנת 1409 חילקו ברנהרד והיינריך את הנחלות, וברנהרד קיבל את נסיכות בראונשווייג-וולפנביטל, בעוד היינריך קיבל את נסיכות לינבורג. בשנת 1428 נערך הסכם חדש בין ברנהרד לאחייניו היינריך השליח, דוכס בראונשווייג-לינבורג ווילהלם השלישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג, והם החליפו ביניהם את הנחלות, וברנהרד קיבל כעת את נסיכות לינבורג.
ב-11 ביוני 1434 מת ברנהרד בצלה, ובניו אוטו הרביעי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ופרידריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירשו את נחלותיו.
משפחתו
בשנת 1386 התחתן ברנהרד עם מרגרטה מסקסוניה, בתם של ונצל הראשון, דוכס סקסוניה-ויטנברג וססיליה מקרארה, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
פאסווה
פסווה (בפרסית: پسوه, ידוע גם כקלעה-י פסווה) הוא כפר במחוז הכפרי לאהיג'אן-י שרקי, נפת לאג'אן, במחוז פיראנשהר, פרובינציית מערב אזרבייג'ן, איראן. במפקד ב-2006 מנתה אוכלוסייתה 2,977, ב-515 משפחות.
כיבוש המדבר
כיבוש המדבר (בספרדית: Conquista del desierto) היה מבצע צבאי בפיקודו של הגנרל חוליו ארחנטינו רוקה בשנות ה-70 של המאה ה-19, שנועד להרחיב את תחומי השפעתה של ארגנטינה באזורים שהיו מיושבים עד אז רק בתושבים ילידים, בעיקר בפטגוניה.
רקע
ב-1536 הקימו הספרדים את היישוב הראשון שלהם בשטחי ארגנטינה של ימינו, בואנוס איירס, לגדות ריו דה לה פלטה. ברבות השנים התפשטה הנוכחות הספרדית באזור הפמפס, והתושבים הילידים נדחקו בהדרגה דרומה ומערבה, עד שבמאה ה-18 שימש נהר סאלאדו גבול לא רשמי ביניהם. במשך כל התקופה, נקלעו הצדדים לעימותים צבאיים, והספרדים ביצרו את עריהם. התושבים הילידים שנותרו בשטח שכבשו הספרדים נטמעו בהם, וכך התפתחו הגאוצ'וס.
לאחר עצמאות ארגנטינה ב-1816, נקלעה המדינה הצעירה לקונפליקטים פנימיים בין האוניטריאנים (שדגלו בממשל ריכוזי בבואנוס איירס) לבין הפדרליסטים (שתמכו במתן אוטונומיה רבה יותר לפרובינציות. כך, במשך רוב המאה ה-19 עסקה ארגנטינה בגיבוש זהותה, וכמעט שלא הרחיבה את גבולותיה (חריג לכך הוא מסעו של חואן מנואל דה רוסאס באזור קוז'ו ב-1833). בתוך כך, הגבירה צ'ילה את השפעתה בפטגוניה. ב-1845 נוסדה פונטה ארנס לחופי מצרי מגלן, וב-1861 החלה צ'ילה בכיבוש אראוקניה, שבמהלכו השתלטה על שטחים מדרום לנהר ביו ביו.
ב-1872 תקפו אנשי מפוצ'ה בפיקודו של קלפוקורה את הערים חנרל אלוואר (בפרובינציית מנדוסה של ימינו), ויינטיסינקו דה מאז'ו ונואבה דה חוליו (בפרובינציית בואנוס איירס של ימינו). במהלך המתקפה נהרגו כ-300 ארגנטינאים, והתוקפים נטלו עמם כ-200 אלף ראשי בקר.
המערכה בפיקודו של אלסינה
שר המלחמה של הנשיא ניקולאס אבז'אנדה, אדולפו אלסינה, גרס כי יש ליישב את המדבר, אך תוך אינטגרציה עם התושבים הילידים. הצעדים הראשונים שנקט היו הגנתיים. הוא החל בחיבורן של המצודות המרוחקות לקו טלגרף, וחתם על הסכם שלום עם מנהיג הפואלצ'ה חואן חוסה קטריאל. הסכם זה הופר עד מהרה, כשהאחרון תקף, יחד עם נמונקורה, את הערים טרס ארוז'וס, טנדיל ואסול. אלסינה הגיב במתקפת נגד, ודחק את הילידים דרומה.