cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ספנסר הייווד
קררה די ונציה
בעונה הבאה הושעה הייווד מליגת ה-NBA לעונה אחת, בעקבות השימוש בסמים אסורים, וחתם בשורות קררה די ונציה האיטלקית, בה שיתף פעולה עם חבר היכל התהילה דראז'ן דליפאגיץ'.
וושינגטון בולטס
בעונות - חזר ל-NBA כשחתם כשחקן חופשי בוושינגטון בולטס. במהלך עונת 1982/83 נחתך הייווד מסגל הבולטס והודיע על פרישה ממשחק. ממוצעי הקריירה של הייווד ב-NBA, לאורך 12 עונותיו בליגה, עומדים על 20.3 נקודות, 10.3 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים ו-1.1 חסימות למשחק.
חיים אישיים
ב-1977 נישא לדוגמנית אימאן וב-1978 נולדה להם בת. ב-1987 התגרשו.
אולימפיאדת הנוער קאנגוואן (2024)
אולימפיאדת הנוער קאנגוואן (2024) היא אולימפיאדת הנוער הרביעית במתכונת של משחקי החורף האולימפיים לנוער. האולימפיאדה היא אירוע ספורט רב-ענפי לנוער בגילאים 15–18 ברוח המשחקים האולימפיים. מחוז קאנגוואן נבחר כעיר המארחת ב-10 בינואר 2020 בכנס ה-135 של הוועד האולימפי הבינלאומי שנערך בלוזאן, שווייץ.. במחוז קאנגוואן נמצאים היכלי הקרח שאירחו את ענפי ההוקי קרח, הקרלינג וההחלקה על הקרח באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018).
מתקנים
מתקני המשחקים יחולקו בין שני אזורים: ענפי השלג יתקיימו בפיונגצ'אנג וענפי הקרח יתקיימו בקאנגוואן. הכפר האולימפי מוצע להיבנות במתחם מגורי הסטודנטים של האוניברסיטה הלאומית של גאנגנונג–וונג'ו.
טקסודיון
טַקְסוֹדִיוֹן (שם מדעי: .Taxodium Rich ) הוא סוג של עצים מחטניים עמידים מאוד לשיטפונות השייך למשפחת הברושיים הכולל בין מין אחד לשלושה מינים (כתלות בהשקפה הטקסונומית). לפי שיטת המיון העכשווי הסוג טקסודיון כולל רק מין אחד טקסודיון דו-טורי ולו 3 זנים. מקור השם המדעי של הסוג הוא שילוב בין המילה בלטינית Taxus (סוג עץ כדוגמת טקסוס מעונב) והמילה ביוונית εἶδος (איידוס) שפירושה "דומה ל". הסוגים הקרובים ביותר לסוג זה בתוך משפחת הברושיים הם Glyptostrobus וקריפטומריה.
זנים של טקסודיון גדלים באופן טבעי במקסיקו, וגואטמלה ובחלק הדרומי של יבשת אמריקה הצפונית והם נשירים בצפון וירוקי-עד למחצה בדרום. אלו הם עצים גדולים המגיעים לגובה שבין 30 ל-46 מטרים ולקוטר בגובה חזה שבין 2 ל-3 מטרים (11 מטרים במקרה יוצאי דופן). העלים דמויי מחטים שאורכם 0.5–2 סנטימטרים צומחים בצורה סלילית על הנצרים, מפותלים בבסיס כך שהם נראים כשתי שורות מכל צד של הנצר. האצטרובלים כדוריים בקוטר של 3.5 סנטימטרים, וכוללים 10–25 קשקשים כשבכל אחד זרע אחד או שניים. האצטרובלים מבשילים 7–9 חודשים לאחר ההאבקה, ואז מתפרקים על מנת לשחרר את הזרעים. האצטרובלים הזכריים (אצטרובלי האבקה) מיוצרים באשכול מטלטל, המשחרר את האבקה בתחילת האביב. מיני הטקסודיון מצמיחים שורשי אוויר המכונים ברכי ברוש, כאשר הם גדלים בתוך מים או לידם. המטרה של ברכיים אלו היא נושא למחקר מתמשך.
מינים
שלושה טקסונים מוזכרים להלן כמינים נפרדים, אם כי חלק מהבוטנאים מתייחסים אליהם כמין אחד או כשני מינים, ואחרים מתייחסים אליהם כתת-מינים של המין הראשון. האקולוגיה של שלושתם נבדלים, והם גדלים בסביבות שונות, אבל יוצרת רביית כלאיים כשהם נפגשים.
שימושים
לעצה של סוג זה יש ערך רב מכיוון שעצת הגלעין עמידה מאוד כנגד ריקבון וטרמיטים. העצה מכילה ססקוויטרפן המכונה סיפרסן (cypressene), הפועל כחומר משמר טבעי. הסיפרסן נאגר לאט במשך כמה עשורים בעץ, ולכן עצה מיער ראשוני עמידה יותר לריקבון מעצים שהתחדשו. עם זאת, ככל שהעץ מזקין כך גדלה הרגישות שלו להידבקות במין הפטרייה Lauriliella taxodii הגורמת לריקבון. הפטרייה תוקפת את עצת הגלעין של עצים חיים בדרך כלל מהצמרת מטה אל השורשים וגורמת לעצים הפגועים להפוך לחלולים ובכך חסרי ערך כחומר גלם. בעצה של טקסודיון דו-טורי היה בעבר שימוש רב בדרום-מזרח ארצות הברית לייצור רעפים. שבבים מקליפה של עצים משמשים ככיסוי לאדמה (mulch).
אבולוציה
הסוג טקסודיון היה בהיסטוריה של כדור הארץ נפוץ בחצי הכדור הצפוני הרבה יותר מבימינו. המאובנים העתיקים ביותר שנתגלו היו במרבצים מתור הקרטיקון העליון באמריקה הצפונית. בתקופת השלישון יצר הסוג יערות גדולים. העצים שרדו באירופה עד לפני כ-2.5 מיליון שנים, במהלך הפליוקן ונעלמו עם התקדמות הקרחונים באירופה, ולא צמחו שם שוב עם נסיגתם. בתוך הביצות בהן גדלו בעבר נוצרו כמויות עצומות של פחם חום.
יחסי ארצות הברית–צ'אד
יחסי ארצות הברית–צ'אד הם היחסים דו-צדדיים שבין ארצות הברית לבין צ'אד. לארצות הברית שגרירות בנג'מנה, ואילו לצ'אד שגרירות בוושינגטון.
לפי דו"ח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 81% מאזרחי צ'אד חושבים שארצות הברית היא המנהיגה העולמית, כאשר 18% מסתייגים ו-1% אינו בטוח; זהו הדירוג הרביעי בגובהו בכל מדינה שנבדקה באפריקה.
היסטוריה
במהלך שנות ה-60 וה-70 של המאה הקודמת, קיימו ארצות הברית וצ'אד קשרים כלכליים מצומצמים למדי, כולל ערבויות וסיוע, כמו גם מעורבות של חיל השלום. הבצורת בצ'אד בראשית שנות השבעים הביאה לסיוע של ארצות הברית במזון וחקלאות לאזורים מרוחקים, כולל אספקת תבואה, שירותי בריאות בעלי חיים וסיוע טכני. בתקופה זו גובשו גם הסכמים כלכליים אחרים שכללו בניית דרכים באזור אגם צ'אד ופיתוח קהילתי כפרי.
אף על פי שצ'אד הייתה חלק מתחום ההשפעה של צרפת, ארצות הברית סיפקה מידה נמוכה של סיוע צבאי עד 1977. לאור בקשתו של נשיא צ'אד פליקס מאלום מ-1978 להגדיל את הסיוע הצבאי למדינה בעת התקוממות FROLINAT במקביל לעלייה ניכרת בפעילות הסובייטית באפריקה, בעיקר באתיופיה, והגדלת משלוחי הנשק הסובייטים ללוב. יחסי ארצות הברית עם מדינות אפריקה הוגדרו מחדש בהתאם לערך האסטרטגי החדש שהוקצה לבני ברית אפריקה, ומדיניות החוץ של ארצות הברית השתנתה בהתאם. בהתאם, במהלך שנות ה-80 גבר העניין של ארצות הברית בצ'אד.
ממשל רייגן
במהלך ממשל רייגן, הפכה צ'אד למוקד המדיניות האמריקאית בצפון אפריקה כאשר מזכיר המדינה האמריקאי אלכסנדר הייג חיפש דרכים חדשות לערער את משטר קדאפי, שגרם לחוסר יציבות בחלק גדול מהאזור מבסיסו בלוב השכנה. עקב כך גובשה תוכנית לתקוף את החזית הדרומית של לוב דרך צ'אד בתקופה בה חלק גדול מחצייה הצפוני של צ'אד היה כבוש על ידי כוחות קדאפי. כחלק מהתוכנית, ה-CIA סיפק נשק לכוחות מתנגדי קדאפי בראשותו של היסן הברה. התוכנית נחלה הצלחה, וקדאפי הסיג את כוחותיו מצ'אד. הברה השתלט על צ'אד ב-1982, וזכה לתמיכה כלכלית מוושינגטון. עם זאת, בשנת 1988 החלו יועצים אמריקאים להדגיש את הצורך ליישב את הסכסוכים בין הפלגים הלוחמים ולפייס את קבוצות המורדים בצ'אד. באותן שנים, התמיכה של ארצות הברית בצ'אד כללה מספר הסכמי סיוע כלכליים וצבאיים, כולל תוכניות אימונים לשיפור יעילות ממשלת הברה, חיזוק אמון הציבור בממשלה ושיתוף פעולה מודיעיני שסייע בהתמודדות עם כוחות לוב בשנת 1987.
נכון לשנת 2020, ארצות הברית נהנית מיחסים לבביים עם ממשלתו של אידריס דבי. צ'אד הוכיחה עצמה כשותפה בעלת ערך במלחמה העולמית בטרור, ובמתן מחסה ל-200 אלף פליטים ממשבר דארפור שבסודאן בגבולה המזרחי.
סיוע חיצוני
לפני שסגרה לצמיתות את המשלחת צ'אד בשנת 1995 בגלל קיצוץ בתקציבים וחששות ביטחוניים, תוכנית הפיתוח של ארצות הברית בצ'אד התמקדה בענפי החקלאות, הבריאות והתשתיות. הדבר כלל גם פרויקטים בתחום התיקונים ותחזוקת הכבישים, בריאות האם והילד ומערכות התרעה מוקדמת על רעב. גם כיום ממשיכות לפעול בצ'אד מספר סוכנויות התנדבות אמריקאיות (בעיקר אפריקארה ו-VITA). כמו כן, באופן מסורתי הייתה לחיל השלום הבינלאומי נוכחות בצ'אד, עם מתנדבים שהגיעו בתקופה שלאחר המלחמה ב-1987, ולאחר מכן נסוגו בשנת 1998. פעולות חיל השלום התחדשו בספטמבר 2003 עם קבוצה של 20 מתנדבים. מחזור שני של 17 מתנדבים הגיע בספטמבר 2004.
אזהרות מסע
ב-24 בספטמבר 2017 הודיע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על איסור טיולים שהגביל את נסיעתם של אזרחי צ'אד לארצות הברית, תוך ציון חשש לטרור. מומחים שונים לאזור הביעו חשש כי צ'אד עשויה לצמצם את שיתוף הפעולה בהגנה ובטרור עם ארצות הברית בתגובה. ב-10 באפריל 2018, פרסמה ארצות הברית הכרזה המגדילה את מגבלות הנסיעות על צ'אד.
טפלון
טפלון (באנגלית: Teflon) הוא שם המותג של חברת דופונט לתרכובת פוליטטראפלואורואתן (או פוליטטראפלואורואתילן; Polytetrafluoroethylene, בראשי תיבות: PTFE).
התרכובת נתגלתה בשנת 1938 על ידי רוי פלנקט בעת שעבד בחברת דופונט. התרכובת הוצגה כמוצר מסחרי בשנת 1946. טפלון, נגזרת של האלקן הפשוט ביותר, אתן, מתאפיין ברמת חיכוך נמוכה במיוחד - השנייה הנמוכה ביותר מכל המוצקים הידועים לאדם (אחרי פחמן דמוי יהלום). תכונה זו מביאה לשימוש הנפוץ בו לציפוי מחבתות (וכלי בישול נוספים) כך שמתאפשר טיגון ללא שמן וללא הידבקות המזון המטוגן למחבת. טפלון הוא הידרופובי (דוחה מים) במיוחד; מעט מים הנמזגים למחבת המצופה טפלון מתפצלים ויוצרים טיפות, זאת בשל נטייתם להקטין ככל האפשר את שטח המגע עם הטפלון. חוזקו של הטפלון מאפשר לו לעמוד גם בפני חומצה פלואורואנטימונית – החומצה החזקה ביותר שידועה.
השימוש הראשון בטפלון נעשה במסגרת פרויקט מנהטן. טפלון משמש גם לציפוי של קליעי רובה, כך שמעבר הקליע בקנה נעשה תוך חיכוך מזערי.
שעות זמניות
שעות זמניות מוגדרות על ידי חלוקת היום (חלוקת זמן האור השמש שביממה) ל-12 חלקים וכן הלילה. בשונה מדרך חלוקת כל היממה ל-24 חלקים קבועים. מכאן ההבדלים באורך שעת יום ושעת לילה, וכן אורך השעה בין עונות השנה.
ביהדות
לפי ההלכה מחשבים את שעות היום על פי חלוקה של זמן האור ל-12 חלקים שווים, וכן את הלילה על פי חלוקה של שעות החשכה ל-12 חלקים שווים, כך שכל חלק מייצג שעה אחת.
דעות האחרונים בחישוב השעות
לדעת בעל התניא והגר"א היום מתחיל בזריחת השמש (="הנץ החמה") ומסתיים בשקיעתה, וזמן זה יש לחלקו ב-12 שעות, כאשר כל חלק הוא שעה זמנית. אחת מטענותיהם היא שאם נחשב את הזמן שבין עלות השחר לצאת הכוכבים יהא היום ארוך מהלילה אפילו בימי השוויון באביב ובסתיו. שהרי כדור הארץ חציו מואר וחציו חשוך ובאזור הדמדומים שהוא המקום שבחצי החשוך עדיין האטמוספירה מוארת ואם הוא חלק מהיום לא ימצאו יום ולילה שווים באורכם פעמיים בשנה אלא רק בחורף. זו גם שיטת רב שרירא גאון, רב האי גאון, רבינו חננאל, והרמב"ם, והלבוש.
לדעת המגן אברהם יש לחשב את השעות מעלות השחר, ועד פרק זמן הזהה להפרש בין עלות השחר להנץ החמה, לאחר שקיעת החמה, יש 12 שעות זמניות. שיטה זו ידועה כ"שיטת המגן אברהם", אולם המגן אברהם (נח:א) כותב כן רק לגבי מצות קריאת שמע (המתחילה מעיקר הדין בעלות השחר), ואילו לגבי שאר זמני היום, אין מסקנא ברורה במגן אברהם. ברם, יש בוודאי פוסקים אחרים הנוקטים כשיטת "המגן אברהם" גם לגבי שאר זמני היום. זו גם שיטת התוספות, הרמב"ן, הרשב"א, הריטב"א, הרא"ה,, והתרומת הדשן, וכן פסקו גם הב"ח, האליה רבה,, והפרי חדש. לפי שיטה זו השעה הזמנית ארוכה יותר. לפי שיטת החישוב של בעל ה"מגן אברהם" גם ביום השווה, שעה זמנית ארוכה משעה רגילה בכ-10 דקות, וזהו הקושי העיקרי בשיטה זו.
לפי דעת רבי נחמן מברסלב יש להחשיב את השעות הזמניות בלילה בלבד החל מהשקיעה, ואילו ביום השעות מחושבות כדעת ה"מגן אברהם".
עניינן של השעות הזמניות אינו מוזכר בתלמוד. הראשון שהתייחס אליו הוא רבי אברהם בר חייא, הרמב"ם הרחיב שיטה זו והפכה נחלת הכלל וכן סבר הרא"ש. מבין הראשונים יש שמוכח מדבריהם שהם לא גרסו חידוש זה, ולדעתם כל זמני ההלכה, כאכילת חמץ וזמן תפילה, מתייחסים לשעות רגילות. ביניהם רבי ישראל איסרלין, בעל "תרומת הדשן". כמה מהאחרונים קיבלו שיטה זו הלכה למעשה, והוכיחו כמותה מדברי ספר הזוהר ומדברי הש"ך, ביניהם רבי יעקב עמדין, הפני יהושע, בעל "משכנות יעקב", ורבי חיים אלעזר שפירא בעל "מנחת אלעזר". אך הלכה למעשה כמעט ולא התקבלה דעה זו, מלבד חסידות קומרנא הנוהגת בכך, על פי פסקו של רבם, רבי יצחק אייזיק ספרין, בספרו "שולחן הטהור" (סימן נח).
בתרבויות אחרות
המוסלמים משתמשים עד ימינו בשיטת חישוב זו לקביעת זמנן של חמש התפילות הנאמרות בכל יום. באתיופיה משתמשים בשעות זמניות עד ימינו לציון השעה. מאחר שקו הרוחב של היישובים באתיופיה סמוך לקו המשווה, משך היום והלילה משתנה בפחות משישים דקות לאורך השנה. עם זאת, מבקרים זרים באתיופיה העידו על קושי בתיאום פגישות, מאחר שהשעה שש ביום משמעה חצות היום - מועד שבשעון המערבי מצוין בשעה שתים עשרה בצהריים.
ביפן היה נהוג זמן שחושב באמצעות שעות זמניות עד שנת 1873, שבה אימצה יפן את סגנון הזמן המערבי של שעות קבועות אחידות ואת הלוח הגרגוריאני.
חישוב השעות הזמניות
בקיץ שעה זמנית תהיה ארוכה מ-60 דקות, מכיוון שזמן האור הוא יותר מ-12 שעות, ואילו בחורף השעה הזמנית תהיה קצרה יותר מ-60 דקות, מכיוון ששעות האור נמשכות פחות מ-12 שעות. ככל שנמצאים בנקודת רוחב צפונית יותר (בחצי הכדור הצפוני) ההפרשים בין השעה הזמנית והשעה הרגילה גדולים יותר. באזור קו המשווה כמעט ואין הבדלים בין השעות הזמניות לשעות הרגילות, ובכל עונות השנה אורך השעה הזמנית שם הוא כ-60 דקות.
לעומת זאת, בכל מקום שאינו על קו המשווה, רק פעמיים בשנה שעה זמנית תהיה שווה לשעה רגילה, בימי השוויון באביב ובסתיו.
שעות זמניות בהיסטוריה
בעבר, לפני המצאת השעונים המדויקים, היו השעות הזמניות השעות המקובלות. רק במאה ה-11 הומצא שעון השמש המשווני, באמצעותו ניתן למדוד שעות רגילות, ומאז החלו להסדיר את הפעולות היומיומיות בהתאם לשעות הרגילות.
עם זאת, בארץ ישראל המשיכו לנהוג על פי השעות הזמניות עד ראשית המאה ה-20, ולשעות הזמניות קראו "שעות ארצישראליות". דוגמה לשעון כזה היא מגדל השעון העות'מאני שפעל בירושלים מעל שער יפו וכלל ארבעה שעונים: שניים "רגילים" ושניים "ארצישראליים".
The Writing's on the Wall
The Writing's on the Wall (בעברית: הכתובת על הקיר) הוא אלבום האולפן השני של להקת הבנות האמריקאית, דסטיניז צ'יילד, אשר יצא לאור ב-27 ביולי 1999, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום החמישי במצעד הבילבורד 200.
מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-291 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שני גרסאות שנוצרו בעבר.
רקע
האלבום הופק בין היתר על ידי מיסי אליוט (אשר גם מתארחת באלבום), קווין "שקספר" בריגס, רודני ג'רקינס, אריק נילנט פילפס הזמרת ביונסה אשר באותה תקופה הייתה חברה בלהקה. מתוך האלבום יצאו 4 סינגלים אשר שניים מתוכם הגיעו למקום הראשון בארצות הברית ושיר נוסף הגיע למקום ה-3.
זהו היה האלבום האחרון של ההרכב המקורי של הלהקה שבהמשך השתנה. זהו גם היה האלבום הראשון בו בחרות הלהקה היו מעורבות בהכנתו בין אם זה בכתיבה או בהפקה שלו או בהפקה כאשר עבדו עם אריק נילנט פילפס וסולנית להקת אקסקייפ קנדי בורוס. "Bills, Bills, Bills" ו-"Bug a Boo" היו השירים הראשונים.
הצלחה מסחרית
האלבום הגיע בבכורה למקום ה-6 בארצות הברית עם מכירות של 132 אלף עותקים ולאחר מכן הצליח להגיע למקום ה-5, המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. בסופו של דבר האלבום זכה להצלחה רבה בארצות הברית כאשר הצליח למכור שם 6 מיליון עותקים. גם מחוץ לארצות הברית האלבום זכה להצלחה רבה ונכון להיום מכירותיו עומדות על כ-15 מיליון עותקים.
האלבום זיכה את הלהקה ב-6 מועמדויות לפרס הגראמי: שתי מועמדויות בקטגוריית: "הביצוע הווקאלי הטוב ביותר בדואט או הרכב בשיר R&B", "שיר ה-R&B הטוב ביותר" (שתי מועמדויות), תקליט השנה ושיר השנה. בסוף העשור מגזין בילבורד דירג את האלבום במקום ה-39 ברשימת 200 האלבומים הטובים ביותר של אותו עשור.
דורון רבינא
דורון רבינא (נולד ב-12 באוקטובר 1971) הוא אמן, אוצר וכותב. בין השנים 2017–2020 שימש כאוצר הראשי של מוזיאון תל אביב לאמנות.
ביוגרפיה
דורון הוא בוגר תיכון תלמה ילין והמדרשה לאמנות במכללת בית ברל.
כאמן, בשנת 2004 ייצג את ישראל בביאנלה ה-26 בסאו פאולו. זכה בפרס קיפר לאמן צעיר ובפרס שרת התרבות בתחום האמנויות לשנת 2008.
בין השנים 2009-2001 שימש כאוצר ראשי של גלריית המדרשה לאמנות בתל אביב ואצר בה עשרות תערוכות.
פרסם מאמרים רבים בכתבי עת, ספרים וקטלוגים של אמנים ישראלים ובינלאומיים. בשנת 2013 הקים את "הירקון 19", מרכז לאמנות, תרבות וחינוך בתל אביב. בין השנים 2014-2009 עמד בראש המדרשה לאמנות בבית ברל.
עין הילד
עין הילד הוא ארגון לא ממשלתי העוסק בשמירה על זכויות הילד והגנה משפטית במלאווי ובאזור אפריקה הדרומית. הארגון הוקם ב-28 בפברואר 1995 כמענה לתופעות התעללות, ניצול ואלימות כלפי ילדים המתמודדים עם עוני וחולי קשה. הארגון נודע בשל מעורבותו הפעילה בקידום זכויות ילדים במלאווי ומאבקו בתופעת אימוצי החסד הבלתי חוקיים של ידוענים מהוליווד. הארגון מנוהל כיום בידי מקסוול מאטוורא (Maxwell Matewere).
הרקע להתפתחות הארגון
מאחר שהחקלאות מהווה את עיקר כלכלת האזור, ילדים מנוצלים בגיל צעיר לצורכי עבודה בתנאים קשים ובשכר נמוך. מחקרים מצביעים על כך ששעות עבודה מרובות באיסוף משאבים מאלצות את מרבית הילדים במלאווי להיעדר מבתי הספר. בנוסף על כך, נכון לשנת 2018 חיים במלאווי כמיליון תושבים עם נגיף HIV (מקום 9 בעולם) ועל פי הערכות קיימים כ-670 אלף ילדים יתומים כתוצאה מכך. כמו כן, תוחלת החיים במלאווי, הניצבת במקום ה-163 במדד איכות החיים של האו"ם, היא 37 שנים. זאת משום שבנוסף למגפת האיידס ישנם מקורות מים מזוהמים, מחסור קבוע בתרופות ובטיפול רפואי הולם ושיעור התמותה השנתי הוא 140 תינוקות מתוך 1,000. יתומים, בהיותם אוכלוסיית ילדים פגיעה לניצול, מוגנים כיום בחוק הלאומי במלאווי על בסיס עקרון "האינטרס הטוב ביותר". לעיקרון זה 3 מאפייני מפתח :
הארגון הוקם כשנתיים לאחר הפיכתה של מלאווי ממשטר חד-מפלגתי למשטר דמוקרטי כאשר באותה העת התפתחה במלאווי התודעה המערבית לזכויות האדם והילד.
פעילות
משנת 1995 נאבקים פעילי ארגון Eye of the Child) EYC) בחטיפת ילדים לצורכי עבדות ותעשיית המין, התעללות מינית, סחר בבני אדם ומסורות אלימות נוספות כמו נישואי קטינים בכפייה. פעילי הארגון פועלים על מנת שחוקי המדינה ידאגו שילדים שעברו התעללות וניצול יקבלו טיפול, שיקום והגנה בפני האנשים שהפרו את זכויותיהם. בנוסף, דואגים הפעילים שהחוקים במלוואי הנוגעים לאימוץ והגנת הילד מתוקננים ומיושמים, זאת כדי להגן על יתומי האומה וילדיה הפגיעים.
הארגון עובד במגוון מישורים המשלבים הגנה משפטית של זכויות אדם יחד עם סיפוק שירותים חברתיים לקורבנות. הם מציעים הכשרה לקהילות ולתלמידים בנוגע לשמירה על זכויות ילדים, ביצוע עבודות משפטיות בשם ילדים מנוצלים ועבודה ישירה לשיקום ילדים שעברו התעללות.
ב-2007, EYC ארגנו אסיפות ב-26 מקומות ציבוריים שונים ברחבי המדינה בהן לימדו על הסכנה בעבדות בקרב ילדים. בנוסף, הם הכשירו כ-30 ארגונים מקומיים ויצרו וועדות שמירה קהילתיות כדי לפקח על אותם ילדים בקהילות המקומיות. בעזרת וועדות השמירה הללו, עד 2010, הצילו כמעט 300 ילדים שזוהו כקטינים בעבדות. וועדות השמירה דאגו להרחיק את הילדים ממסגרות העבודה המסוכנות והמנצלות ולהחזירם למסגרות מגינות ומקדמות. 123 ילדים הוחזרו לבתי הספר ו-164 ילדים בוגרים יותר החלו הכשרות מקצועיות במקצועות כמו נגרות, חייטות ועבודות מתכת על מנת להקל את השתלבותם בשוק העבודה מאוחר יותר. במעקב אחרי אותם ילדים 3 שנים לאחר תחילת הפרויקט, נמצא כי הישגים אלו נשמרו גם לאורך זמן – 90 אחוז מהילדים שהורחקו מהעבודות המנצלות נותרו בבתי הספר ושליש מהנערים בהכשרה המקצועית מצאו עבודה בתחומי ההכשרה שלהם.
ב-2015 הציג מנהל הארגון תוכנית דו-שנתית שנועדה לעצור את הסחר בילדים במדינה. מתוך נתונים כי קטינות רבות מובאות מאזורים כפריים לערים כדי לעבוד בפאבים, הצוות המוביל של הארגון נפגש עם מנהיגים רוחניים במחוזות שונים כדי להעלות את המודעות והרגישות של אותם מנהיגים לסחר בקטינות ובכך לנסות ולמגר את התופעה.
ב-2018 פרסם הארגון אסטרטגיית סיוע לאומי לשנים 2018–2022 שמטרתה למנוע מגורים ועבודה של ילדים ברחוב. בעיית מגורי ילדים ברחוב נותרה אחת הבעיות החברתיות הקריטיות במלאווי, ולכן התוכנית שמה דגש על התערבות מכוונת הגנה, דאגה ושילוב של ילדי הרחוב בחברות שלהם. התוכנית מציגה פלטפורמות וחלופות שונות ליצירת הרתעה שתמנע מילדים לחזור לרחובות. בנוסף, ראש הארגון, מקסוול מטוור, נבחר על ידי הממשלה להיות חלק מוועדה לאומית האחראית על פיתוח חקיקה נגד סחר בבני אדם.
כיום, ניתן לראות פעילות רבה של הארגון בדף הפייסבוק של הארגון בו הם מבקרים את הממשלה על פועלה בנושא קידום הזכויות של הילדים במלאווי ומפרסמים כתבות בנושא זכויות ילדים: חוקים שנחקקים, הצהרות פוליטיות, נתונים סטטיסטים, הצהרות והפגנות של פעילים מהארגון ועוד.
התערבות הארגון מובילה לשינויים מהותיים ברשויות האכיפה הנוגעות לענייני זכויות הילד במלאווי. הפרסומים והכתבות שמפיץ הארגון מעלות לסדר היום של ממשלת מלאווי את הנושא ומפעילות לחץ כדי לעודד אכיפה ותשומת לב לאומית. הארגון עוקב בצורה אדוקה אחרי התפתחויות משפטיות ומדיניות בנושא של זכויות ילדים וכמו כן גם בפעילויות של ארגונים לא ממשלתיים נוספים שמתמקדים בשיפור חינוך, צמצום אלימות, הדרכות והעלאת מודעות הציבור במלאווי.
אימוץ בין לאומי
מדינות רבות מטיפות מגבלות חדשות ונוקשות יותר לגבי אימוץ בינלאומי. המתנגדים לאימוץ זה טוענים כי הוא שולל את זכויות הילדים לחיות תחת המורשת שלהם ולעיתים כרוך בפעולות פוגעניות כגון הזנחה או התעללות. מדינות רבות טוענות לזכויות להחזיק בילדים בגבולות המדינה בה נולדו ואחרות תומכות בזכויות הילד לגדול במשפחות קבע שלעיתים יימצאו רק באמצעות אימוץ בינלאומי.
בשנת 1993 ועידת האג בנושא אימוץ בינלאומי הכריעה כי אימוץ מסוג זה עדיף על פני אומנה ומוסדות פנים ארציים, ובעקבות כך מספר האימוצים הבינלאומיים עלה והגיע לכדי 45,000 בשנה. עם זאת, בשנים האחרונות חלה מגמה הפוכה ומספר האימוצים צנח בצורה דרמטית. מדינות רבות סגרו או הגבילו את תוכניות האימוץ. מומחים לרווחת ילדים ומחקרים בנושא התפתחות הילד מראים כי החזקת תינוקות בטיפול מוסדי למשך יותר מכמה חודשים מציבה אותם בסיכון לנזק לכל החיים, גם אם הם מאומצים בסופו של דבר, כאשר הסיכון מוגבר באופן יחסי לאורך משך השהות. פסיכולוגים התפתחותיים מסבירים עד כמה חיוני טיפוח האינטראקציה האנושית עבור תינוקות להתפתחות תקינה. נתונים מדעיים חדשים בנוגע להתפתחות מוחית מוקדמת מדגימים עד כמה שונה המוח של ילדים שגדלו במשך שנתיים בבית יתומים לעומת מוחם של ילדים שגדלו עם הורים.
ארגוני זכויות אדם, וארגוני ילדים מקדמים את הרעיון כי יש לשמור על ילדים חסרי הורים כמעט בכל מחיר במדינת מוצאם. ארגונים אלה פועלים לתמיכה בהורים עניים, אומנה ואימוץ ביתי בתוך המדינה. מלחמתם של ארגונים אלו התעוררה בעקבות קנייה, הונאה וחטיפה של תינוקות. בנוסף הם טוענים כי אימוץ בינלאומי מהווה פגיעה בזכויות האדם ושולל מאותם ילדים מאומצים את המורשת שלהם. בשירות למען הילד ביוהנסבורג טענו כי בעבר היו יתומים כאלו נקלטים במשפחה המורחבת אך כיום, בגלל היקף הפגיעה של מחלת האיידס ביבשת, אין מי שיספק את התמיכה המסורתית הזו והיתומים מוצאים עצמם ברחובות ובבתי יתומים. עוד הם מוסיפים כי בשל מספרם המועט יחסית של תינוקות בריאים לאימוץ בעולם המערבי, והפיכת האִמהוּת החד-הורית לנפוצה יותר ויותר, הביקוש לתינוקות ממדינות מתפתחות גדל.
נקודות חיכוך
מדונה ובעלה לשעבר גאי ריצ'י אימצו בשנת 2006 ילד בשם דייוויד בנדה ממלאווי שבאפריקה, בהמשך היו עוד שני אימוצים. הילד זכה לכינוי "תינוק המריבה" משום שאימוצו עורר את התנגדותם של ארגוני זכויות האדם. עשרות ארגונים למען זכויות אדם, ובהם ארגון "עין הילד", התנגדו לשני האימוצים הראשונים של מדונה ממלאווי. 67 ארגונים הגישו תלונות בבית המשפט בנוגע לאימוץ הראשון. וועדה מייעצת לזכויות אדם, המייצגת 85 ארגוני זכויות אדם, התנגדה לאימוץ השני וטענה כי יש עדיפות לטיפול מוסדי על פני אימוץ בינלאומי. ארגון UNICEF לזכויות אדם הציג את עמדתו הרשמית כי יש לשקול אימוץ בינלאומי רק לאחר בחינת אימוץ פנים-ארצי וכאשר משפחה 'קבועה' או 'אומנה' אינן זמינות.
במלאווי, חולים באיידס כ-9.2% מכלל האוכלוסייה, ארגון הבריאות הבינלאומי (בשנת 1995) מצא כי אוגנדה ומלאווי הן המדינות בעל שיעור האיידס הגבוה ביותר. נתונים אלו מובילים לכך שמשלחות הומניטריות רבות מגיעות לאזור. "תינוק המריבה" אותו מדונה אימצה במהלך שליחות הומניטרית במלאווי מוכת האיידס, התייתם מאמו זמן קצר לאחר לידתו וכשמלא לו חודש הועבר לבית יתומים. דייוויד, אותו אימצה מדונה, הוטס ב-16 באוקטובר 2006 ללונדון מלווה בשומרי ראש ואומנת. מדונה הצהירה שתגדלו בלונדון יחד עם שני ילדיה הביולוגיים עד שהאימוץ יאושר סופית שנה וחצי לאחר מכן. פעילי "עיני הילד" שלחו מכתב למדונה בו הם מעודדים אותה למצוא דרכים חלופיות לסייע לילדים במצוקה במלאווי, זאת כחלק משאיפתן של קהילות מתפתחות לחנך את ילדיהם בסביבתם המקורית. הארגון שיבח את מאמציה ותמיכתה בהקמת מרכז טיפול ביתומים, אך עם זאת החל בתהליך משפטי לעצירת תהליך האימוץ והתקומם נגד השלטונות שכבר אישרו זמנית את האימוץ. החוק במלאווי מתנה אימוץ בשהות של שנה אחת לפחות במדינה במהלכה נבדקים ההורים המאמצים, תנאי שמדונה לא עמדה בו, ולכן הארגון טען כי לבית המשפט אין מידע מספק לגבי המסוגלות ההורית שלה, ומתן אישור האימוץ בפרק זמן קצר מעורר חשש כי בית המשפט חיפש קיצור דרך ועקף את חוק האימוץ במדינה. התביעה עוררה הדים של תגובות לגבי הקלות בה סלבריטאים מאמצים ילדים לעומת התהליך הקשה והממושך אותו עוברים אנשים 'רגילים'. ארגון "עיני הילד" טען כי הציבור עשוי לראות באימוץ המקוצר הליך זמין ומהיר, בעוד שבפועל זהו תהליך מורכב ומסועף. מנכ"ל האגודה הבריטית לאימוץ ואומנה הצטרף אל ההתנגדות והעלה חשש לגבי "אופנת" האימוץ הבינלאומי, בנוסף עלה חשש כי הסלבריטאים לא מאמצים מהסיבות הנכונות.
בית המשפט הגבוה במלאווי, שאישר את אימוצה הראשון של מדונה על אף דרישות מצד ארגונים רבים, הסתמך על חוק זכויות האדם הבינלאומי ועל אמנת אפריקה לזכויות ורווחת הילדים. בית המשפט אפשר למדונה לאמץ את דייוויד בנדה בהתבסס על התחייבותה לתת בית קבוע שלא היה זמין במלאווי.
בשנת 2017 אימצה מדונה בפעם השלישית שתי תאומות בנות 4 מאותו בית יתומים במלאווי. מדונה הגיעה בליווי עורך דינה ופגשה במקום את אביהן ודודן של הילדות, שהיו עדים לאימוץ. אמן של הבנות מתה בשנת 2012, שבוע אחד בלבד אחרי שילדה אותן. מדונה הצטרפה למספר סלבריטאים שאימצו תינוקות ממדינות עולם שלישי, בהם השחקניות אנג'לינה ג'ולי, מג ראיין ומיה פארו.
פרשה זו הביאה לדיון מחודש לגבי נושא האימוץ הבין-מדינתי – תהליך ממושך וסבוך, ברוב המקרים, בו מאמצים זוגות ממדינות המערב ילדים ממדינות עניות המאפשרות זאת. בראש הרשימה של מדינות המקור לאימוץ עומדות סין ורוסיה, שהעמידו לאימוץ יותר מ-14 אלף ילדים במהלך השנים. גם גואטמלה, דרום קוריאה ומדינות מזרח אירופה מאפשרות את התהליך בניגוד לדעותיהם של ארגוני זכויות אדם כדוגמת ארגון "עין הילד".
על פי הערכות האו"ם חיים כיום 143 מיליון יתומים. היו שקיוו כי אימוצו של התינוק דייוויד יפרוץ את הדרך ויוביל להקלה בחוקי האימוץ הבינלאומי ויאפשר לאימוץ הכרעה כסיוע הומניטרי. אולם התפיסה הרווחת בדבר טובת הילד עדיין מקשה על אימוצים מסוג זה.
בנק משכן
בנק משכן היה בנק למשכנתאות שפעל כחברה בת של בנק הפועלים עד שמוזג בשנת 2004.
היסטוריה
הבנק הוקם בתחילת שנת 1951 על ידי בנק הפועלים וחברת שיכון עובדים בשם "בנק משכנתאות לשיכון בע"מ". שנתיים לאחר הקמתו כבר נתן 9,000 הלוואות למשכנתא. בהמשך הנפיק מניות ואיגרות חוב בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 1976 רכש בנק הפועלים את חלקה של חברת שיכון עובדים בבנק. בשנת 1980 שינה הבנק את שמו ל"משכן - בנק הפועלים למשכנתאות בע"מ".
כמו בנק הפועלים עצמו, 20% מבעלות הבנק בידי אריסון השקעות של שרי אריסון והשאר בידי הציבור וגופים מוסדיים במניות הנסחרות לציבור. בשנת 2016 יו"ר מועצת המנהלים של הבנק הוא יאיר סרוסי והמנכ"ל הוא אריק פינטו.
מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים 2022
מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים 2022 הייתה תחרות כדורגל שנועדה לקבוע את זהותן של הנבחרות שישתתפו באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022.
מלבד, שהעפילה אוטומטית כמארחת, 47 מתוך 54 ההתאחדויות החברות באופ"א השתתפו בטורניר המוקדמות, כולל הופעה ראשונה לנבחרות ו.
מבנה התחרות
בשונה מטורנירים קודמים, לא התקיימו סיבובי מוקדמות ראשוניים, וכל הנבחרות המשתתפות החלו את דרכן בשלב הבתים. משחקי המוקדמות כללו שני שלבים (תקנון התחרות, סעיף 13):
שוברי שוויון
בשלב הבתים, הנבחרות דורגו לפי הנקודות שהושגו (3 נקודות לניצחון, נקודה אחת לתיקו, 0 נקודות להפסד). במידה ושתי נבחרות או יותר השיגו מספר זהה של נקודות, השוויון הוכרע על ידי שוברי השוויון הבאים (תקנון התחרות, סעיף 14.01):
השפעות מגפת הקורונה
עקב התפרצות מגפת הקורונה באירופה, הוועד הפועל של אופ"א אישר ב־28 באוגוסט 2020 את העקרונות הבאים עבור טורניר המוקדמות: ב־24 בספטמבר 2020 הודיעה אופ"א כי יתאפשרו חמישה חילופים במהלך המשחק, וחילוף שישי בהארכה (במידה ויזדקקו להארכה בשלב הפלייאוף). לכל נבחרת תינתן שלוש הזדמנויות לבצע חילופים והזדמנות רביעית בהארכה, לא כולל חילופים שיתבצעו במחצית, לפני ההארכה ובמחצית ההארכה.
לוח זמנים
המשחקים שוחקו בחלונות המשחקים הבינלאומיים לנשים של פיפ"א.  עקב מגפת הקורונה הטורניר נדחה מקיץ 2021 לקיץ 2022, ובעקבותיו נדחו גם סיבובי המוקדמות והפלייאוף.
הגרלה
הגרלת שלב הבתים נערכה ב־21 בפברואר 2019 במטה אופ"א בניון, שווייץ.
כל בית הכיל נבחרת אחת מכל חמשת קבוצות הדירוג. הבתים בני ששת הנבחרות הכילו שתי נבחרות מקבוצת הדירוג החמישית. על פי החלטתה של אופ"א, לא תוגרל יחד עם  או.
הבתים
מקור: UEFA
דירוג הנבחרות במקום השני
משחקים מול הנבחרת במקום השישי אינם נחשבים במסגרת דירוג זה.
הגרלה
ההגרלה תוכננה להתקיים ב־25 בספטמבר 2020 אך נדחתה עקב מגפת הקורונה. ההגרלה התקיימה לבסוף ב־5 במרץ 2021 במטה אופ"א בניון, שווייץ. ששת הנבחרות הוגרלו האחת כנגד השנייה ללא דירוג כלשהו, כאשר הנבחרת שעלתה ראשונה בגורל אירחה את הסיבוב הראשון. עקב הסכסוך האוקראיני-רוסי, החליטה אופ"א למנוע מ ו להיות מוגרלות האחת כנגד השנייה.
משחקים
הסיבוב הראשון התקיים ב־9 באפריל והסיבוב השני ב־13 באפריל 2021. במקור, כל שלושת המנצחות העפילו לטורניר הסופי, אך בהמשך הושעתה התאחדות הכדורגל הרוסית מאופ"א ומפיפ"א עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה, ו העפילה במקום לטורניר הסופי.
נבחרות שהעפילו
16 הנבחרות הבאות העפילו לטורניר.
סטטיסטיקה
בטורניר זה הובקעו 826 שערים ב־198 משחקים, ממוצע של שערים למשחק.
עדיין לא גן עדן
עדיין לא גן עדן הוא סרט בריטי משנת 1985.
עלילה
שישה צעירים אמריקאים ובריטים, באים לישראל לקיבוץ כפר עזרא על מנת להתנדב במקום במהלך חופשת הקיץ שלהם. זאת, על מנת לצבור חוויות ולהכיר את אורח החיים הקיבוצי המיוחד. כאשר מייק (סם רוברדס), סטודנט לרפואה מתאהב בגילה (ג'ואנה פקולה), ישראלית בת הקיבוץ, המשמשת כאחראית על עבודת המתנדבים ודיורם, הוא חייב להחליט אם הוא מעוניין להמשיך לחיות עימה או לחזור הביתה למולדתו.
סמל העיר נתניה
סמל העיר נתניה הוא הסמל הרשמי של העירייה, שמשמש את המוסדות המוניציפליים בעיר. עד שנת 2015 שימש את העיר סמל משנת 1951 שעוצב על ידי יעקב צים, ובשנת 2015 עוצב סמל נוסף שהתגלה כהעתק ובוטל, ולאחר מכן הוחלט לחזור לסמל המקורי שונה במקצת ומותג מחדש תחת הסלוגן "הריביירה של ישראל".
תיאור הסמל
רקע הסמל מעוצב בצורת מגן, על מנת לסמל את ערכה הביטחוני של נתניה (שכן 15 ק"מ מפרידים בינה לבין טול-כרם, ובלעדיה היה נוצר רצף טריטוריאלי ערבי עד לים התיכון) המוטען במרכזו איור הפרח חבצלת השרון, הצומח לאורך המצוק החופי של נתניה. בחלקו העליון של הסמל, מסמלות ארובות העשן את התעשייה המפותחת בעיר. גלי הים המופיעים בסמל מסמלים את הים שלחופיו שוכנת העיר, והיהלום במרכז מסמל את תעשיית היהלומים שהייתה מפותחת בעיר.
היסטוריה
סמלה הראשון של העיר עוצב בשנת 1951 על ידי יעקב צים ושימש את העיר עד שנת 2015. הסמל שבשימוש כיום הוא גרסה מחודשת של סמל זה, אך כלל את הצבע הכתום כדי לסמל את תעשיית הפרדסנות שהייתה בעיר. סמל זה הונצח על בול של דואר ישראל שהונפק ב-9 ביולי 1969 בערך נקוב של 0.40 ל"י בעיצוב האחים שמיר.
עיצוב סמל העיר מחדש וביטולו
ביולי 2015 המעצב דני זילברמן ממשרד WMbranding עיצב סמל חדש לעיר שהושק בטקס חגיגי לפתיחת אירועי קיץ 2015. "הייחוד של הלוגו הוא בחיבור בין לב ושמש הסובבים יחד בתנועה, ובונים סמל חדשני ותוסס, בשילוב צבעוניות סמלית. ירוק - שמורות טבע, צהוב – שמש, כחול – ים, ואדום – שמחת חיים", נאמר בעירייה. במסגרת עיצוב הסמל מחדש מותגה העיר באופן רשמי כעיר תיירות, "הריביירה של ישראל", עם זאת בתחתית הסמל נותר הסמל היישן שחודש מעט.
פרופסור אבי אברהם מהחוג לתקשורת באוניברסיטת חיפה כתב ב"ידיעות נתניה" כי-
תושבים רבים ביקרו את הסמל ברשתות החברתיות. חיים פרידריך, יושב ראש סיעת הליכוד בנתניה, טען כי מרים פיירברג איכר ניסתה להחליף את סמל העיר לכזה עם האות פ|פ' (כשמה).
כמה ימים לאחר ההשקה התגלה כי בסיס הסמל דומה מאוד ללוגו מסעדת "קוקוהאט" שבטבריה. העירייה זימנה לבירור את המעצב דני זילברמן ולאחר מכן החליטה לגנוז את הלוגו ולהפסיק את ההתקשרות עמו. בעקבות כך נגרם לעירייה נזק כלכלי.
עיריית נתניה החליטה לחזור לסמל המקורי, אך עם שינויים שיגרמו לו להיראות מודרני יותר ובצירוף הסלוגן החדש.
שימוש
הסמל מופיע כמטען מרכזי בדגלה של העירייה, לרוב על שדה כתום, כסמל לתעשיית הפרדסנות והתפוזים הגדלים בסמוך לעיר.
הלוגן
הלוגן הוא כל יסוד השייך למשפחת ההלוגנים: קבוצת יסודות אל מתכתיים (מלבד האסטטין (At) שהוא מתכת למחצה), המאכלסים את העמודה ה-7 (17/VIIB) בטבלה המחזורית. היסודות ההלוגנים הם רעילים, צבעוניים במצב צבירה גזי. מצב הצבירה שלהם בטמפרטורת החדר משתנה, הם מתמוססים במים ובעלי ריח חריף.
מקור השם "הלוגן" הוא שילוב המילים ביוונית 'הלוס' ו'גנו' שפירושן "יוצר מלחים".
יסודות ההלוגנים
פלואור (F), כלור (Cl), ברום (Br), יוד (I) ואסטטין (At).
צורת היסוד של הלוגנים טהורים היא מולקולה דו-אטומית. בטבע מופיעים ההלוגנים בתרכובות רבות, ולא ניתן למצוא אותם בצורתם הטהורה בשל פעילותם הכימית הגבוהה. כאשר הלוגן בא במגע עם מתכת, נוצר מלח.
להלוגנים יש שבעה אלקטרונים ברמת האנרגיה החיצונית (7 אלקטרוני ערכיות); דבר זה גורם להלוגנים להיות פעילים במיוחד, ולהגיב בעוצמה עם חומרים רבים. פלואור, בנוסף, הוא היסוד האלקטרושלילי ביותר בכל הטבלה המחזורית; גם עובדה זו אחראית לכך שזהו אחד היסודות הפעילים ביותר.
בשפות רבות קיימת תבנית מסוימת לשמות ההלוגנים, דבר המעיד על הקשר ההדוק ביניהם. באנגלית, למשל, מסתיימים כל שמות ההלוגנים ב-ine: כלור נכתב Chlorine, פלואור - Fluorine וכן הלאה.
תרכובות אורגניות סינתטיות רבות, כמו למשל פלסטיק, המכילות הלוגנים - ידועים בשם תרכובות הלוגניות.
בגוף האדם
יוד נצרך בכמויות קורט והוא משמש ליצירת הורמוני התירואיד (תירוקסין). בנוסף לכך מחסור ביוד יכול לגרום לפיגור שכלי.
פלואורוזה
פלואורוזה (Fluorosis), הנקראת גם רעלת פלואור, היא מחלה הנגרמת עקב חשיפה גבוהה לפלואור או נטילה מופרזת של פלואוריד. מצב זה יכול להתפתח רק בילדים עד לגיל 8, כיוון שעד לגיל זה מתפתחות מתחת לחניכיים השיניים הקבועות.
פלואורוזה מתבטאת בשינויים בצבע זגוגית השן, המשתנה בהתאם לחומרה בבהירות ובצורה.
היסטוריה
בשנת 1901 במדינת קולורדו תוארה לראשונה תופעה של "שיניים מנומרות" (mottled enamel). היה זה פגם אסתטי שהתבטא בכתמים מצבע לבן דמוי גיר עד צבע חום. בשנת 1916 פורסמו תוצאות סקרים אפידמיולוגיים שיטתיים ראשונים, שקשרו את התופעה לצריכת מי-שתייה ממקורות שונים.
בשנת 1931 נמצא שמה שאפיין את המים שניתן לייחס להם את תופעת "השיניים המנומרות", היה פלואוריד ברכוז הגבוה מ-13 חלקים למיליון (ppm). אז שונה המונח "שיניים מנומרות" ל- "פלואורוזיס". כבר במחקרים הראשונים נמצא כי קיים קשר הפוך בין פלואורוזיס לבין עששת – באזורים שניצפתה בהם תופעת הפלואורוזיס בשיני התושבים היה שיעור נמוך של תחלואה מעששת.
באותה תקופה דר' T. Dean, אמריקאי, קצין רפואת שיניים בשירותי בריאות הציבור, ערך מחקר אפידמיולוגי על קשר בין תחלואה בפלואורוזיס לבין פלואוריד במי השתייה. מסקנותיו היו הבסיס לפרקטיקה של הפלרת מי שתייה.
מאז 1945 מטפלים במדינות שונות במי השתייה: אם יש ריכוז גבוה של פלואוריד, מורידים את הריכוז כדי למנוע פלואורוזה.
רומן טוטנברג
רומן טוטנברג (באנגלית: Roman Totenberg 1 בינואר 1911 - 8 במאי 2012) היה כנר ומחנך יהודי, פולני-אמריקאי.
ילדות ונעורים
רומן טוטנברג נולד בוורשה למשפחה יהודית, לאב אדריכל. שנות ילדותו (1921-1914) עברו עליו במוסקבה, לשם עקרה משפחתו עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
טוטנברג היה ילד פלא. את לימודי הכינור החל בוורשה והופיע לראשונה כסולן עם התזמורת הפילהרמונית של ורשה בגיל 11. לאחר שזכה במדליית זהב בקונסרבטוריון שופן בוורשה, המשיך את לימודיו אצל קרל פלש בברלין, שם קיבל את פרס מנדלסון בשנת 1931, ואחר אצל ג'ורג'ה אנסקו ופייר מונטה בפריז. בשנת 1935 הופיע לראשונה בלונדון ובוושינגטון. שלוש שנים לאחר זאת היגר באופן רשמי לארצות הברית בתוכנית האשרה לאמן מצטיין.
קריירת נגינה
טוטנברג יצא למסע קונצרטים בדרום אמריקה עם ארתור רובינשטיין, וניגן ברסיטלים משותפים עם קרול שימנובסקי. הוא הופיע בסדרות קונצרטים שבהן ניגן את כל הסונאטות של בטהובן ואת כל הקונצ'רטי הברנדנבורגיים של באך. הרפרטואר המגוון שלו כלל יותר משלושים קונצ'רטי. בין היצירות המודרניות הרבות שהציג לפני הקהל נמנים הקונצ'רטו מס' 2 של דריוס מיו, הקונצ'רטו של ויליאם שומאן והקפריצ'ו של קשישטוף פנדרצקי. כמו כן ניגן בביצוע בכורה את הסונאטה במי מז'ור (1935) של פאול הינדמית, את הקונצ'רטו של סמיואל בארבר (בגרסה חדשה) ואת הסונאטה של בוהוסלב מרטינו, כמו גם ביצוע בכורה אמריקאי של הסונאטה לכינור סולו מאת ארתור הונגר. בחסות הכנר ידוע-השם יהודי מנוחין, ויחד עם הפסנתרן אדולף באלר והצ'לן גאבור רייטו, ייסד טוטנברג ב-1942–1943 את שלישיית אלמה באחוזת אלמה של מנוחין בקליפורניה.
טוטנברג הופיע עם הרבה תזמורות אמריקאיות, בהן הפילהרמונית של ניו יורק, התזמורת הסימפונית של בוסטון, תזמורת קליבלנד, תזמורת מינסוטה, התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס, הפילהרמונית של לוס אנג'לס והתזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית. באירופה ניגן עם כל התזמורות הגדולות כגון הפילהרמונית של ברלין, הפילהרמונית של לונדון ותזמורת הקונצרטחבאו באמסטרדם. הוא ניגן תחת שרביטם של מנצחים ידועי-שם, בהם סטוקובסקי, קובליק, סל, רודז'ינסקי, יוכום, מונטה ואחרים. הוא הופיע ברסיטלים בבית הלבן, בקרנגי הול, בספריית הקונגרס, במוזיאון המטרופוליטן לאמנות ובכל עיר גדולה באמריקה ובאירופה. מקומו לא נפקד בפסטיבלי המוזיקה החשובים ברחבי העולם, בהם פסטיבל זלצבורג, פסטיבל המוזיקה של אספן, טנגלווד ועוד.
טוטנברג הרבה להקליט לחברות שונות, בהן דויטשה גרמופון, טלפונקן, פיליפס ועוד.
קריירה פדגוגית
בשנת 1947 התמנה טוטנברג לראש מחלקת כלי המיתר באקדמיה למוזיקה של המערב בסנטה ברברה, קליפורניה. בשנים 1961 עד 1978 כיהן כפרופסור למוזיקה וראש מחלקת כלי המיתר באוניברסיטת בוסטון. כמו כן לימד בקונסרבטוריון פיבודי למוזיקה, בבית למוזיקה באספן, קולורדו, במאנס קולג' למוזיקה ובבית ספר לונגי למוזיקה בקיימברידג' (מסצ'וסטס), שאותו ניהל משנת 1978 עד 1985.
פרסים ואותות הוקרה
בשנת 1983 הוכרז טוטנברג "מורה אמן של השנה" מטעם האיגוד האמריקאי של מורים לכלי מיתר, וב-2007 הוענק לו תואר הכבוד של "מוזות ומורים" מטעם הרכב המיתרים של ניו אינגלנד על הישגיו הגדולים באמנות ועל תרומותיו הנכבדות להוראת הנגינה בכלי מיתר. בשנת 1988 העניקה ממשלת פולין את מדליית ההצטיינות הגבוהה ביותר לרומן טוטנברג, על מפעל חיים בתרומות לחברה הפולנית.
סטרדיוואריוס איימס
אחד הכלים החביבים על טוטנברג היה סטרדיוואריוס איימס, שאותו קנה תמורת 15,000 $ בשנת 1943. הכינור נגנב ממשרדו לאחר קונצרט במאי 1980. טוטנברג חשד בכנר שאפתן בשם פיליפ ס. ג'ונסון, אך המשטרה לא מצאה די ראיות להצדיק את מעצרו. הכלי האבוד נמצא כעבור 35 שנים, בשנת 2015, ארבע שנים לאחר מותו של ג'ונסון, כשאשתו לשעבר גילתה אותו בין חפציו והביאה אותו אל מומחה לשם הערכת שוויו.
פעולה קומוטטיבית
פעולה קומוטטיבית או פעולה חילופית היא פעולה בינארית המקיימת את התנאי \ a*b = b*a לכל a, b (כאשר * הוא הסימן לפעולה).
פעולת החיבור של מספרים, למשל, היא פעולה קומוטטיבית, משום שלכל שני מספרים a,b מתקיים \ a+b=b+a. פעולת החיסור, לעומת זאת, אינה קומוטטיבית, משום שלמשל.
קומוטטיביות (או העדרה) היא אחת התכונות הבסיסיות ביותר של מבנים אלגבריים. במבנים אלגבריים בעלי שתי פעולות בינאריות, כגון חוגים או שדות נהוג לסמן את הפעולה הקומוטטיבית הבסיסית בסימן + המשמש לחיבור מספרים. חבורה שבה הפעולה קומוטטיבית נקראת "חבורה אבלית" על שם המתמטיקאי נילס הנריק אבל שתרם לפיתוח תורת החבורות.
גם כאשר הפעולה אינה חילופית, נאמר על שני איברים כי הם מתחלפים ביחס לפעולה * אם מתקיים \ a*b = b*a.
היעדר תלות באסוציאטיביות
אין קשר ישיר בין קומוטטיביות לתכונה אחרת של פעולות בינאריות, אסוציאטיביות:
היכל הבונים החופשיים של סנטה קרוס דה טנריפה
היכל הבונים החופשיים של סנטה קרוס דה טנריפה (בספרדית: Templo Masónico de Santa Cruz de Tenerife) הוא לשכת בונים חופשיים בעיר סנטה קרוס דה טנריפה שבאיים הקנריים (השייכים לספרד). ההיכל נמצא ברחוב סן לוקאס. הבניין נבנה לשימוש על ידי הלשכה המקומית בשנים 1899–1902. הוא נחשב לאחד מהיכלי הבונים החופשיים העיקריים בספרד, והראשון באיים הקנריים.
ההיכל נחשב למייצג היכלי הבונים החופשיים בספרד.
ראג'ה קרישנאמורת'י
סאבראמניאן ראג'ה קרישנאמורת'י (באנגלית: Subramanian Raja Krishnamoorthi; נולד ב-19 ביולי 1973) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת אילינוי, מאז 2017.
ביוגרפיה
ב-1973 נולד קרישנאמורת'י למשפחה דוברת טמילית בניו דלהי, בירת הודו. משפחתו היגרה לארצות הברית והתיישבה בבאפלו שבמדינת ניו יורק כשהיה בן שלושה חודשים במטרה שאביו יוכל ללמוד לימודים גבוהים. חרף מספר קשיים כלכליים חייבו את משפחת קרישנאמורת'י להשתכן בדיור ציבורי ולקבלת סיוע מתוכנית הסיוע לתזונה משלימה (Supplemental Nutrition Assistance Program, או בשמה הידוע "Food Stamp Program") במשך תקופה מסוימת, ב-1980 עבר קרישנאמורת'י לפאוריה שבאילינוי, שם היה אביו פרופסור באוניברסיטת בראדלי והמשפחה זכתה לחיים ממוצעים ממעמד הביניים. קרישנאמורת'י למד בבית הספר הציבורי בפאוריה ואף היה מצטיין בכיתה בה למד בתיכון.
קרישנאמורת'י למד באוניברסיטת פרינסטון, שם סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת מכונות. לאחר מכן קיבל תואר דוקטור במשפטים מבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד. לאחר שסיים את לימודיו בהרווארד, היה קרישנאמורת'י עוזר משפטי של השופטת ג'ואן ב. גוטשאל. מאוחר יותר עבד במטה הבחירות של ברק אובמה למועמדות המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס הראשון של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-2004 עבד במטה הבחירות של אובמה לסנאט של ארצות הברית ב-2004 וסייע בכתיבת הנאום המרכזי שנשא אובמה בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004.
קרישנאמורת'י היה שותף במשרד עורכי הדין "קירקלנד ואליס" וכעוזר לתובעת הכללית של אילינוי ליסה מדיגן. הוא כיהן כסגן גזבר המדינה של אילינוי, אלכסיי ג'אנוליאס, בשנים 2007–2009. ב-2010 התמודד קרישנאמורת'י על מועמדות המפלגה הדמוקרטית למבקר המדינה של אילינוי. הוא הפסיד בבחירות המקדימות לדייוויד א. מילר בפער של פחות מאחוז בודד. ב-2012 התמודד על המועמדות הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס השמיני של אילינוי בבית הנבחרים אך הפסיד למועמדת תמי דקוורת'.
כאשר דקוורת' התמודדה לסנאט האמריקאי בבחירות 2016 בארצות הברית, הכריז קרישנאמורת'י שוב על מועמדותו לבית הנבחרים. הוא זכה בבחירות המקדימות במרץ 2016 עם 57% מהקולות. ביום הבחירות הכלליות בנובמבר זכה קרישנאמורת'י במרב קולות הבוחרים וגבר על יריבו מהמפלגה הרפובליקנית, לאחר מסע בחירות בו נשבע להילחם בקונגרס עבור משפחות מעמד הביניים. בראשית ינואר 2017 קרישנאמורת'י הושבע לתפקידו. קרישנאמורת'י חבר בוועדת המודיעין של בית הנבחרים וכן בוועדת הפיקוח והרפורמה הממשלתית.
ביוני 2018 צידד קרישנאמורת'י בנשיא טראמפ כאשר זה ביקר את ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו על שתקף את מדיניות הטלת המכסים של טראמפ. באוגוסט 2019 הביע קרישנאמורת'י את התנגדותו לסירובה של ממשלת ישראל להתיר את כניסתן של חברות הקונגרס האנטי-ישראליות רשידה טליב ואילהאן עומאר אל מדינת ישראל, ויצא חוצץ נגד מה שכינה "החדרת ההעדפות הפוליטיות הפנימיות של הנשיא טראמפ אל מדיניות החוץ של ארצות הברית". בד בבד, קרישנאמורת'י נמנה את חברי בית הנבחרים הדמוקרטים שביקרו את עומאר על טענותיה כי פוליטיקאים אמריקאים תומכים בישראל בגלל כסף שניתן להם בידי איפא"ק, וכינה את דבריה "חסרי רגישות ושגויים".
השתתף במשלחת האמריקאית למזרח אסיה, בראשות ננסי פלוסי, יושבת ראש בית הנבחרים, ששהתה שם בחודש אוגוסט 2022. בין 2 באוגוסט ל-3 באוגוסט המשלחת שהתה גם בטאיוואן.
ברברה הנדריקס
ברברה הנדריקס (בשוודית: Barbara Hendricks; נולדה ב-20 בנובמבר 1948 בארקנסו) היא זמרת אופרה וג'אז.
ביוגרפיה
תחילת הקריירה המוזיקלית שלה הוא בשנת 1974 כשהופיעה בבית האופרה של סן פרנסיסקו.
הנדריקס חיה באירופה משנת 1974. מתגוררת בשווייץ מאז שנת 1985.
היא אזרחית שוודית מאז נישואיה לאזרח שוודי ולהם שלושה ילדים.
השכלה
בהיותה בת עשרים סיימה לימודי תואר ראשון באוניברסיטת נברסקה-לינקולן במקצועות מתמטיקה וכימיה. הנדריקס השתתפה ולמדה בפסטיבל המוזיקה של אספן וכן למדה בבית הספר ג'וליארד למוזיקה בניו יורק. בבית ספר זה למדה עם זמרת המצו-סופרן ג'ני טוראל. ברברה למדה בכיתה בה העבירה מריה קאלאס סדרה של שיעורים בפני סטודנטים לתואר שני בבית הספר ג'וליארד, שיעורים שהפכו למקור השראה למחזה Master Class.
קריירה מוזיקלית
הופעותיה האופראיות הראשונות של הנדריקס התקיימו בשנת 1974 בפסטיבל גליינדבורן באנגליה ובבית האופרה של סן פרנסיסקו בארצות הברית.
במהלך הקריירה שלה היא הופיעה בבתי אופרה חשובים ברחבי העולם ובכלל זה: האופרה הלאומית של פריז, מטרופוליטן אופרה של ניו יורק, בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ובלה סקאלה-מילאנו.
ברברה הנדריקס הופיעה בלמעלה מעשרים תפקידים, שנים עשר מתוכם היא הקליטה.
בשנת 2007 היא הופיעה בהתנתקות, סרטו של עמוס גיתאי, יחד עם השחקנית ז'ולייט בינוש. הנדריקס הקליטה את השיר על הארץ של גוסטב מאהלר שהוא שיר הנושא של הסרט.
את צעדיה הראשונים כזמרת ג'אז היא עשתה בפסטיבל הג'אז במונטרה שבשווייץ בשנת 1994. מאז היא מופיעה בפסטיבלים חשובים לג'אז סביב העולם. הנדריקס ידועה באהבתה למוזיקה קאמרית והיא ארגנה כמה פסטיבלים לסוג זה של מוזיקה.
ב-2004 בתיאטרון המוזיקה של פאריז היא גילמה את תפקיד ANGEL בהופעת הבכורה של האופרה מלאכים באמריקה מאת פטר אטווש כעיבוד למחזה מאת טוני קושנר.
בינואר 2006 היא פרשה מ חברת ההקלטות EMI, בו היא מקליטה את שיריה באופן בלעדי.
פעילותה למען זכויות אדם
הנדריקס הקדישה חלק גדול מחייה למצוקת הפליטים מטעם נציבות האו"ם לפליטים.
בשנת 1987 היא מונתה ל"שגריר של רצון טוב של נציבות האו"ם לפליטים" והיא פעילה במשימות מיוחדות בשליחות הארגון.
ב-2002 הוענק לה תואר הכבוד "שגריר של רצון טוב לכל החיים", כאות הוקרה למעורבותה הבולטת בארגון.
בשנים 1991 ו-1993, ברברה הנדריקס הופיעה בשני קונצרטים - בדוברובניק ובסרייבו שהיו באזורי מלחמה ביוגוסלביה לשעבר. המופע בסרייבו התקיים בשיתוף מקהלת האופרה של סרייבו עם המוזיקאי אמן הג'אז, סינאן אלימנוביץ'.
ב-1998 היא ייסדה קרן בשם "מוסד ברברה הנדריקס לשלום ולפיוס", החותרת לקדם תהליכי פיוס במקומות שונים הנתונים תחת סכסוך.
בשנת 2001 הנדריקס הוזמנה על ידי קופי אנאן להופיע באוסלו בטקס בו הוענק לו פרס נובל לשלום.
שנה מאוחר יותר, בחודש מאי 2002, הנדריקס הופיעה בטקס הכרזת ההעצמאות של טימור המזרחית.
עיטורים
בשנת 1986 הוענק לה תואר מפקד (Commandeur) מטעם מסדר האמנויות והספרות. בשנת 1992 הוענק לה תואר אביר (Chevalier) מטעם לגיון הכבוד הצרפתי. בשנת 2000 זכתה בפרס נסיך אסטוריאס הספרדית. בשנת 2001 היא קיבלה פרס מטעם ליונס על תרומתה בפעילות הארגון שלה. ב-2015 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת נברסקה-לינקולן.
מאטרה R.530
מאטרה R.530 הוא טיל אוויר-אוויר מונחה מכ"ם חצי אקטיבי צרפתי שנכנס לשירות לראשונה בשנת 1962. הטיל עבר מספר שדרוגים. הדגם הנוכחי מכונה סופר R.530 ותתי-הדגמים שלו הם R.530F ו-R.530D.
בשנות ה-60 חיל האוויר הישראלי רכש טילי מאטרה R.530 יחד עם הרכש של מטוסי מיראז' 3. בשירות ישראל הטיל כונה "יהלום". הטיל, בדומה להרבה וטילי אוויר-אוויר בזמנו היה לא אמין, והושפע מחוסר האמינות של מערכת המכ"ם של המיראז' 3CJ.
דגמים מתקדמים יותר של הטיל נישאים על גבי מטוסי מיראז' F1 ומיראז' 2000.
The Platinum's on the Wall
האלבום מאגד בתוכו את כל הקליפים שהלהקה הוציאה באותה תקופה.
הצלחה מסחרית
האלבום הגיע למעמד זהב בארצות הברית עם מכירות של 50 אלף עותקים.
רשימת רצועות
הערות
All Kinds of Everything
All Kinds of Everything (בעברית: כל מיני דברים) הוא שיר מאת דרי לינדזי וג'קי סמית'. השיר בוצע בתחרות האירוויזיון של שנת 1970 על ידי הזמרת דנה, וזכה במקום הראשון. השיר "All Kinds of Everything" סימן את שובה של הבלדה לאחר זכייה של שירים קצביים יותר בשנים שלפני כן. דנה שרה על כל הדברים שמזכירים לה את אהוב לבה (כגון ברכות, פעמוני נישואים וטל בוקר), ובסוף כל בית היא אומרת "כל מיני דברים מזכירים לי אותך"). הסינגל בביצוע דנה הפך ללהיט בינלאומי.
אירוויזיון
דנה התמודדה ב-1969 בתחרות שירים של אירלנד. היא התגוררה בצפון אירלנד והייתה אזרחית של הממלכה המאוחדת, אבל באותה שנה הוחלט שהשיר לאירוויזיון ייצג את האי כולו ולא רק את הרפובליקה של אירלנד. אף על פי שב-1970 שונתה ההחלטה והשיר ייצג את הרפובליקה של אירלנד בלבד, דנה הרשימה בהופעתה בתחרות הלאומית, כך שמפיק התחרות טום מקגראת' הזמין אותה להשתתף שוב עם השיר "All Kinds of Everything".
השיר בביצועה של דנה זכה בתחרות השירים הלאומית של אירלנד, והיא נשלחה לייצג את אירלנד בתחרות האירוויזיון, שנערכה באמסטרדם ב-21 במרץ 1970. השיר הושמע אחרון בסדר השירים (אחרי השיר "Wunder gibt es immer wieder" שייצג את גרמניה בביצוע קטיה אבשטיין). אירלנד בחרה שלא לשלוח מנצח לתחרות, ולכן דולף ואן דר לינדן, מנצח של תזמורת מטרופול ההולנדית, ניצח על התזמורת שלו בביצוע השיר.
"All Kinds of Everything" זכה במקום הראשון וקיבל 32 נקודות, שבע נקודות יותר מהשיר "?Knock, Knock Who's There" של מרי הופקין שהגיע למקום השני. ב-1970 החרימו את האירוויזיון חמש מדינות, והציפייה הייתה שמרי הופקין או חוליו איגלסיאס ינצחו בתחרות. זו הייתה הפעם הראשונה שאירלנד זכתה בתחרות האירוויזיון, ומאז זכתה עוד שש פעמים. "All Kinds of Everything" היה השיר השני בשפה האנגלית שזכה לבד באירוויזיון. הראשון היה "Puppet on a String" של סנדי שו, ואילו השיר של לולו "Boom Bang-a-Bang" היה אחד מארבעה שירים שזכו יחד.
בחירתה של דנה הייתה רגישה מבחינה פוליטית, מכיוון שהיא הגיעה מדרי שבצפון אירלנד, וייצגה את אירלנד ולא את הממלכה המאוחדת. בשנה שלאחר מכן, ייצגה את הממלכה המאוחדת קלודה רודג'רס שהייתה אף היא מצפון אירלנד. אחרי הניצחון חזרה דנה לדרי ושרה את השיר במרפסת בעיר, כשהקהל מקבל אותה בתשואות.
הצלחת השיר
דנה הקליטה את השיר "All Kinds of Everything" אחרי ניצחונה בתחרות הלאומית האירית, עם המלחין פיל קולטר, שהלחין שירי אירוויזיון כגון "Puppet on a String" ו-"Congratulations". קולטר עיבד את השיר בהפקת ריי הוריקס. הסינגל יצא לאור ב-14 במרץ 1970 בחברת התקליטים רקס רקורדס, איתם הקליטה דנה לפני כן ארבעה סינגלים, והפך ללהיט גדול באירלנד עוד לפני הזכייה באירוויזיון. ב-20 במרץ 1970 הגיע הסינגל לראש מצעד הפזמונים באירלנד, ושהה בו במשך תשעה שבועות. באוקטובר 1970 הוענק לדנה תקליט זהב על מכירת 100,000 עותקים של הסינגל באירלנד. בממלכה המאוחדת היה השיר במקום הראשון בשבועות שהחלו ב-18 באפריל וב-25 באפריל 1970.
השיר הגיע למקום השני במדינה המארחת, הולנד, והגיע למקומות גבוהים במצעדים באוסטריה (7), גרמניה (4), ישראל (3), ניו זילנד (8), סינגפור (1), דרום אפריקה (7), שווייץ (3) ויוגוסלביה (4). באוסטרליה יצא השיר "All Kinds of Everything" בגרסת כיסוי של הזמרת פט קרול ממלבורן.
כלל המכירות של הסינגל בביצוע דנה מוערכים בכשני מיליון עותקים.
ב-1997 כשדנה רוזמרי סקאלון הייתה מועמדת לנשיאות אירלנד, התבקשו תחנות הרדיו והטלוויזיה להימנע מלהשמיע את השיר, בטענה שהשמעתו יקדם את הזמרת.
ב-2007 הוציאה דנה אוטוביוגרפיה בשם "All Kinds of Everything". השיר הושמע בסצנה בסרט "החפרפרת" משנת 2011.
גרסאות כיסוי
במחזה "A Skull in Connemara" מאת מרטין מקדונה, משתמש מקדונה ללא הפסקה בשיר של דנה. התקליט מתנגן בסצנה בה מרסקים שלוש גולגולות בפטישים.
גרסה מהירה יותר של "All Kinds of Everything" מופיעה במשחקי הווידאו "Magic Jewelry" ו-"Brush Roller".
גרסה אקוסטית של השיר יצאה בהונג קונג בביצוע אלברט או באלבומו "Simple Folk 2" משנת 1998.