cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מקדש איראווטסווארה
מקדשים אחרים
בפינה הדרומית-מערבית של החצר נמצאת מנדפה ובה ארבעה מקדשים. באחד מהם מוצגת דמותו של (אל השאול). צמוד למקדש זה לוחות אבן גדולים המפוסלים בדמויותיהן של שבע האימהות. הקמת מקדש נפרד לדווי (לקשמי), מעט מאוחר יותר מהמקדש הראשי, מעידה על הופעתו של מקדש אמאן כמרכיב חיוני במתחם המקדש בדרום הודו.
היסטוריה
המקדש נבנה על ידי רג'ארג'ה השני, קיסר צ'ולה. הוא שלט באימפריה של צ'ולה בין השנים 1146 ל-1172. בירת האימפריה, שהוקמה על ידי קודמיו, הייתה גנגאפורי, המכונה בכתובים מסוימים גם בשם גנגאיקונדה צ'ולפורם, על שם הנהר גנגס הקדוש והאלה המייצגת אותו. רג'ארג'ה השני, לעומת זאת, בילה את מרבית זמנו בעיר הבירה המשנית אייראטלי (Ayirattali), המכונה גם פזהייאריי (Pazhaiyarai) ורג'ארג'אפורי (Rajarajapuri). מתחם עירוני זה כלל את דראסורם, אתר מקדש איראווטסווארה. הוא היה פטרון הספרות הטמילית ומימן הקמת מקדשים הינדים חדשים באימפריה, במקום שיפורים והרחבות כפי שנהגו אביו וסבו. המקדש באייראטלי, אשר זכה לכינוי מקדש איראווטסווארה בכתובים הוא אחד ממקדשים אלו.
מקדש איראווטסווארה היה גדול בהרבה ממה שהוא עכשיו. על פי הכתובות היו בו שבעה רחובות ושבע חצרות, בדומה למקדש סרירנגם. כולם נעלמו, למעט החצר האחת עם המקדש הראשי ששרד. יש חורבות של גופורם וכמה מבנים במרחק מה ממתחם המבקרים הנוכחי המאשרים שהאתר נפגע קשות בשלב כלשהו כמו שאר המקדשים הגדולים והערים השונות מתקופת צ'ולה, כולל הבירה גנגאיקונדה צ'ולפורם.
הסיבות להרס זה אינן ברורות. לדברי וסאנתי, לדברי וסאנתי, מלכי שהביסו את הקיסרים משושלת צ'ולה בשלהי של המאה ה-13 "אולי הרסו את העיר גנגאיקונדה צ'ולפורם עד היסוד" כפעולת נקמה על התבוסות הקודמות שלהם. עם זאת, לא ברור מדוע מקדשים אחרים נהרסו ומקדש זה נשאר, ומדוע, יש כעשרים כתובות מאוחרות יותר שמקורם באימפריות צ'ולה, פנדיה ואימפריית ויג'איאנגר המעידות על מתנות שונות ומענקים למקדש זה, אם בעבר הרסו את המקום הזה. תאוריה חלופית קושרת את ההרס לפשיטות, לביזה ולמלחמות, במיוחד עם הפלישה לעיר הבירה והטריטוריות של השושלת, שהיו בעבר חלק מאימפריות צ'ולה ומדוראי, על ידי צבאות סולטנות דלהי בפיקודו של המפקד המוסלמי בשנת 1311, ואחריו  בשנת 1314, ומוחמד אבן טוגלאק בשנת 1337. בתקופה אחר כך פרצו מלחמות בין המלכים ההינדים לבין הסולטאנים המוסלמים שהחליפו את הסולטנות של דלהי והקימו מדינות חדשות כמו הסמוכה (1335–1378). אימפריית ויג'איאנגר הביסה את סולטנות מדוראי בשנת 1378, ומקדש זה, יחד עם מקדשים אחרים מתקופת צ'ולה, חזרו אז לשליטתם של מלכים הינדים שתיקנו ושיקמו רבים מהם.
לקריאה נוספת
על המקדשים של צ'ולה קיימת ספרות ענפה, והרשימה להלן מכסה רק חלק ממנה. לרשימה מקיפה יותר מומלץ לעיין בערך המקביל בוויקיפדיה באנגלית.
פטר נאליץ'
פטר נאליץ' (ברוסית: Пётр Андре́евич На́лич; נולד ב-30 באפריל 1981) הוא זמר ומלחין רוסי.
ביוגרפיה
נאלץ נולד במוסקבה, הוא בוגר תואר באדריכלות ועבד שנתיים כאדריכל, ב-2007 הוא התפרסם ברוסיה כשפרסם באתר YouTube את הווידאו קליפ לשירו "גיטרה" ובנובמבר באותה שנה יצא המופע הראשון שלו. לאחר הצלחת המופע חבר למוזיקאים נוספים אשר הקימו יחד להקה בשם "השותפים המוזיקליים של פטר נאליץ'", אשר הופיעו במועדון לילה במוסקבה. הכרטיסים למופע נמכרו מראש חודשים קודם לכן. הלהקה ביצעה סיבוב הופעות במספר ערים ברחבי רוסיה וב-2008 הוציאו את אלבומם הראשון. ב-2009 הופיעו בפסטיבל ספינקס, פסטיבל מוזיקה בבלגיה.
ההרכב השתתף בתחרות הלאומית לבחירת נציג רוסיה לאירוויזיון 2010 ומתוך 25 מתמודדים זכו במקום הראשון. באירוויזיון שנערך באותה שנה בנורווגיה הם הופיעו בשם "פטר נאליץ וחברים", הם עלו לגמר ולבסוף סיימו במקום ה-11.
ג'ו-און: הטינה 2
ג'ו-און: הטינה 2 (ביפנית: 呪怨2じゅおん2) הוא סרט אימה יפני וההמשך לסרט ג'ו-און: הטינה. הסרט יצא לאקרנים ביפן בשנת 2003 וכמו קודמו, גם הוא נכתב ובוים על ידי טאקאשי שימיזו. הסרט הכניס ביפן כ-1.1 מיליארד יין, וכמעט 2 מיליון דולר בארצות הברית.
כמו בשאר הסרטים, העלילה אינה ליניארית ומחולקת לפרקים. גם סרט זה עוקב אחר הקללה שרובצת בבית משפחת סא'אקי שבטוקיו, יפן. הקללה נוצרה לאחר שטאקאו סא'אקי רצח את אשתו קיאקו ואת חתול המשפחה מר. לאחר מכן, קיאקו חוזרת כרוח נקמנית ההורגת את בנם טושיו וכן את טאקאו ומאז רוחותיהם של בני המשפחה הורגות את כל מי שנכנס אל ביתם או את אלו ששהו בקרבת אנשים שביקרו בבית. בסרט זה, קאיסוקה, במאי תוכנית טלוויזיה שמתעסקת בעל טבעי מצלם פרק בתוכנית על רצח משפחת סא'אקי ולאחר מכן כל מי שמעורב בהפקה נדבק בקללה השוררת בבית.
עלילה
העלילה המוצגת בסרט אינה ליניארית, אך פה היא תוצג לפי הסדר.
השחקנית ההרה קיוקו הרסה וארוסה מאסאשי אישיקורה נוהגים חזרה לביתם לאחר שקיוקו השתתפה בצילומי פרק בתוכנית העוסקת בעל טבעי. השניים עוברים תאונה לאחר שהם מבחינים ברוחו של טושיו סא'אקי בתוך רכבם ובעקבות התאונה מאסאשי נכנס לתרדמת וקיוקו עוברת הפלה. בזירת התאונה, קיוקו נתקלת ברוחו של טושיו המניחה את ידה על בטנה של קיוקו ונעלמת. קיוקו מספרת לאמה שהיא חושבת שרוחו של טושיו היא בעצם רוחו של בנה המת. שלושה חודשים לאחר מכן, קיוקו מופתעת לגלות שהיא בחודש השלישי להריונה. בזמן הזה אמה של קיוקו מתה בפתאומיות.
קיוקו חוזרת לאתר הצילומים במטרה לצלם פרק נוסף לתוכנית, המתרחשת בבית משפחת סא'אקי המקולל. צוות התכנית כולל את הבמאי קאיסוקה אוקוני, מנחת התכנית טוקומה מיורה והמלבישה מאגומי אובייאשי. הצילומים מתקדמים טוב מלבד כמה הפרעות טכניות שנגרמות על ידי רוחה של קיאקו. בזמן שהוא במשרד, קאיסוקה נרדם ומפספס אירוע על טבעי שמוצג במוניטור בזמן הצילומים. בחדר ההלבשה, מאגומי לפתע נופלת לרצפה, גופה משתתק והיא נהרגת על ידי קיאקו.
טומוקה שומעת רעשי דפיקות על הקיר בביתה בכל לילה בשעה 12:27. בן זוגה של טומוקה, נוריטאקה יאמאשיטה הולך לביתה של טומוקה בערב לאחר הצילומים. כשטומוקה חוזרת לביתה, היא רואה את גופתו של נורטיאקה תלויה בעזרת שיער שחור ארוך ואת טושיו דוחף את גופתו לכיוון הקיר, מה שיוצר את רעש הדפיקות שטומוקה שומעת. קיאקו תולה למוות את טומוקה בדיוק בשעה 12:27 בלילה (מה שיוצר לולאת זמן שבה טומוקה בעבר שומעת את גופתה נטרקת כנגד הקיר בעתיד). בינתיים, מאסאשי מתעורר מהתרדמת, הפך לאילם ומתנייד בעזרת כיסא גלגלים. מאסאשי מנסה לתקשר עם קיוקו ולספר לה שהעובר שבבטנה לא שלהם וכן להזהיר אותה מהרוחות, אך לא מסוגל בגלל מצבו.
קאיסוקה מסיע את קיוקו חזרה לביתה והשניים רואים את רוחה של מאגומי נכנסת אל ביתה של קיוקו ונותנת לה את היומן של קיאקו. קאיסוקה מספר לקיוקו על ההיסטוריה של הבית ולוקח את היומן במטרה לשכפל ממנו עותקים. הוא מותקף על ידי קיאקו, אך מצליח לברוח. בחזרה בבית המקולל, קיוקו חווה צירי לידה וחוזה בצ'הירו (שהופיעה בסרט הקודם בתור אחת מחברותיה של איזומי), נערה מתבגרת שבעצת חברתה הירומי, אחותו של אחד מצלמי התכנית הסכימה להשתתף בתור ניצבת. בזמן שהיא בבית משפחת סא'אקי, צ'הירו מותקפת על ידי קיאקו ובבריחתה נשאבת לתוך לולאת זמן מתמשכת שבה היא קופצת מחוץ ואל תוך בית משפחת סא'אקי עד שלבסוף היא מתה בזרועותיה של הירומי.
כמה שנים לאחר מכן, קיוקו הולכת ברחוב עם בתה, הדומה מאוד לקיאקו. הילדה דוחפת את קיוקו למוות מגשר ולאחר מכן פונה לעתיד לא ידוע עם היומן של קיאקו בידה.
הפצה ביתית
גרסת ה-DVD שוחררה ב-18 בינואר 2005.
גרסת ה-DVD הכילה שני תקליטורים ותוספות כגון קדימונים, צילומים מאחורי הקלעים, ראיונות עם שחקני הסרט וסצנות שהוסרו בעריכה.
תופעת העדר
תופעת העדר או התנהגות העדר היא התנהגות של אנשים בקבוצה, הפועלים באופן קולקטיבי ללא יעד ברור או מרכזי, תוך התנהגות כגוף אחד וויתור על מטרותיהם הנפרדות. התנהגות זו לא ניתנת להסבר במונחים אינדיבידואליסטים.
תופעת העדר מתרחשת גם אצל בעלי חיים בעדרים, להקות, להק ציפורים, להקות/קבוצות דגים וכן הלאה.
ההתנהגות העדרית בבסיסה היא חיקוי ההחלטות של אחרים תוך התעלמות ממידע רלוונטי שיש בידי מקבל ההחלטה. התנהגות חיקוי כזו היא אינה בהכרח חסרת בסיס, למשל במקרים בהם אחרים יודעים משהו שמקבל ההחלטה לא יודע, ואז החיקוי הוא כן יעיל. בהתנהגות העדר באים לידי ביטוי שני מאפיינים בסיסיים: גם החיקוי (ההליכה אחר העדר) וגם ההתעלמות ממידע קודם.
החוקרים ראפט, צ'ייטר ופרית' הציעו גישה משולבת לתופעת התנהגות העדר, המתארת שתי סוגיות מרכזיות: מנגנון של העברת המחשבות או התנהגות בין אנשים יחידים ודפוסי הקשרים ביניהם. הם הציעו כי שילוב גישות התנהגותיות-תאורטיות שונות בתחום תופעת העדר, יאירו את הקיום של המושג בתחומים רבים, החל ממדעי המוח הקוגניטיביים ועד כלכלה.
התופעה מתרחשת לעיתים בעקבות היווצרות של תחושה (או תחושה לכאורה) של סכנה משמעותית היכולה להשפיע על הישרדות הקבוצה, או כשנוצרת בקבוצה דינמיקה שמושכת את הפרטים להיות חלק מהתנהגות קבוצתית.
אצל בעלי חיים
קבוצת בעלי חיים הנמלטת מטורף מסוכן היא דוגמה לטבע של תופעת העדר. בשנת 1971, במאמר המצוטט לעיתים קרובות "גאומטריה לעדר האנוכי", הביולוג האבולוציוני ויליאם דונלד המילטון, טען כי כל פרט שהוא חלק מקבוצה בודדת מצמצם את הסכנה לעצמו, על ידי כך שהוא מתקרב ככל האפשר למרכז הקבוצה הנמלטת. כך העדר, כשהוא נע ביחד, כלפי חוץ נראה כיחידה אחת בלתי נפרדת, אך תפקודו של העדר נובע מתוך התנהגותם הבלתי מתואמת של יחידים הדואגים קודם כל לצרכים של עצמם.
ישנם מינים של בעלי חיים שגודלם ויכולותיהם כאשר הם לחוד, לא מאפשרים להם קיום עצמאי ולכן אורח חייהם הבסיסי הוא של התנהגות קולקטיבית, למשל: נמלים, דבורים, להקות ציפורים, להקות דגים ועוד. ציפורים נוהגות לעוף בלהקה מאחר שזה מקטין את הסיכוי של הטורפים לתקוף אותן. כאשר ציפור היא חלק מלהקה, היא בעצם מצמצמת את הסכנה שתיפול לטרף באמצעות תיאומים של תנועה והתחמקות המבלבלים את הטורף. קבוצות אחרות של בעלי חיים משנות צורה והתנהגות כאשר יש זיהוי מיידי של סכנה ואיום. למשל אצל חגבים: חגב בודד לרוב חי לבדו ונמנע ממגע עם בני מינו. אך במקרים בהם הסביבה משתנה והחגבים מזהים סכנה הישרדותית, הם עוברים טרנספורמציה והופכים לארבה (התאגדות של חגבים בלהקות גדולות החוצים יבשות במעופם תוך חיסול של יבולים וחיות משק). ההבדל בין חגבים בודדים לבין להקות הארבה הוא משמעותי עד כדי כך שבעבר סברו ביולוגים שמדובר בשני מינים נפרדים.
שבירת הסימטריה
מודלים תאורטיים הדגימו שבירה של הסימטריה בדומה למה שהודגם בתצפיות במחקרים אמפיריים.
מנגנונים אפשריים להסבר של ההתנהגות הזו כוללים את תאוריית העדר האנוכי של המילטון, העתקת השכנים או תוצר לוואי של תקשורת הנעשית על ידי בעלי חיים חברתיים או משוב חיובי מתגלגל.
מאפייני פאניקת הבריחה כוללים:
בחברות אנושיות
הפילוסופים סרן קירקגור ופרידריך ניטשה היו בין הראשונים שהעבירו ביקורת על מה שכינו "הקהל" (קירקגור) "מוסר העדר ו"אינסטינקט העדר" (ניטשה) בחברה האנושית. מחקר פסיכולוגי וכלכלי מודרני זיהה תופעות שונות של התנהגות העדר אצל בני אדם הנותנות הסברים לתופעה במסגרתה מספר גדול של אנשים פועלים באותה צורה באותו זמן. המנתח הבריטי וילפרד טרוטר הפך את הביטוי "התנהגות העדר" לפופולרי בספרו, אינסטינקט העדר בשלום ובמלחמה (1914). הכלכלן והסוציולוג תורסטן ובלן בספרו The Theory of the Leisure Class: An Economic Study of Institutions, מסביר התנהגות כלכלית במונחים של השפעות סוציאליות, למשל "אמולציה", במסגרת התופעה בה חברי הקבוצה מחקים חברים אחרים בקבוצה שהם בעלי מעמד גבוה יותר. בספר "המטרופולין וחיי הנפש" (1903), הסוציולוג המוקדם גאורג זימל התייחס ל"דחף לחברותיות באדם", וביקש לתאר את "צורות ההתאגדות שבאמצעותן הופכים סכום גרידא של אנשים נפרדים לחברה". מדענים ופסיכולוגים חברתיים אחרים בדקו התנהגויות שקשורות לעדריות, כמו זיגמונד פרויד (פסיכולוגיית קהל), קרל גוסטב יונג (הלא מודע הקולקטיבי), אוורט דין מרטין (התנהגות המונים) וגוסטב לה בון (המוח העממי).
ארתור ססיל פיגו, שהיה כלכלן אנגלי מתחילת המאה ה-20 שבנה את בית הספר לכלכלה באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה, והשפיע על כלכלנים רבים שלמדו שם, היה מהראשונים להסביר תנודות גדולות בשוק על ידי דינמיקה חברתית.
פיגו טען שיחידים היודעים לנתח מצבים כשהם לבד, נוטים לאבד את הביקורתיות שלהם כאשר קיימת הסכמה חברתית רחבה, גם כשקל לנבא מה עומד לקרות. תרמית פירמידה היא סוג של הונאה כלכלית המהווה דוגמה לעיקרון זה: התרמית מצליחה מאחר שבמשך תקופה ארוכה רואים שההצטרפות משתלמת.
משברי מטבע
משברי מטבע יכולים לגרום להתנהגות של תופעת העדר כאשר משקיעים זרים ומקומיים ממירים את המטבע המקומי (הממשלתי) לנכסים פיזיים (כמו זהב) או למטבעות זרים כאשר הם מבינים שהממשלה אינה מסוגלת להחזיר את חובותיה. זה נקרא התקפה ספקולטיבית, תופעה הנוטה לגרום לאינפלציה מתונה בטווח הקצר. כאשר הצרכנים יבינו כי האינפלציה של סחורות נדרשות הולכת וגוברת, הם יתחילו לאגור סחורה מסוגים שונים, דבר שעלול לגרום להיפר-אינפלציה כתוצאה מעלייה גבוהה עוד יותר בקצב האינפלציה. בסופו של דבר תהליכים אלו עלולים להביא לקריסה של המטבע המקומי ואף למהומות תושבים ולתסיסה אזרחית.
בשוק המניות
תנודות גדולות במגמות שוק המניות לרוב מתחילות ומסתיימות בתקופות של קניות בהיקפים גדולים (בועה) או מכירות (קריסה). חוקרים ומנתחים רבים מציינים את האפיזודות האלו כדוגמאות ברורות להתנהגות של תופעת העדר שאינה הגיונית ומונעת על ידי רגשות: תאוות בצע העולה בתקופת הבועה, ופחד בתקופה של קריסה. משקיעים אינדיבידואלים מצטרפים לקהל של אחרים וממהרים להיכנס או לצאת מהשוק.
כאשר נרשמות ירידות שערים חדות בבורסה, משקיעים פרטיים ומשקי בית נוטים להפסיד יותר מאשר גופים המנהלים את כספם ללא התערבות ישירה של הלקוח. חוקרים בתחום מציינים שסביר שאם משקיעים היו דבקים באפיקים קבועים, ולא נכנסים בשיא ויוצאים בשפל, סביר שהיו משיגים תשואה טובה. ייתכן ולהתנהגות לא רציונלית יש השפעה על כך שמשקיעים בניהול הפרטי משיגים תשואות נמוכות.
כמה מחסידי בית הספר לניתוח טכני של השקעות רואים בתופעת העדר התנהגות של משקיעים שמהווה דוגמה לרגשות שוק קיצוניים. המחקר האקדמי על כלכלה התנהגותית זיהה את ההתנהגות הזו באי-רציונליות הקולקטיבית של משקיעים, מה שבולט במיוחד במחקריהם של זוכי פרס נובל: הכלכלנים האמריקאיים ורנון סמית' ורוברט שילר הפסיכולוג הקוגניטיבי עמוס טברסקי, והפסיכולוג והכלכלן דניאל כהנמן.
אירוע כזה היה התנודתיות במחירים שהקיפה את בועת האורניום של 2007, שהתחילה עם שיטפון של מכרה סיגר לייק בססקצ'ואן, בשנת 2006.
בהתקהלויות
קהלים של המונים שנאספים למטרות של מחאה או תלונה בנושאים שונים, יכולים להוביל להתנהגות עדרית שהופכת לאלימה, במיוחד כאשר ממולם עומדת קבוצה אתנית או גזעית נגדית. פרעות שונות בהיסטוריה, כמו מהומות לוס אנג'לס (1992), מהומות הגיוס בניו יורק והמהומות הגזעיות בטולסה ידועות לשמצה בהיסטוריה של ארצות הברית. את הרעיון של "מוח קבוצתי" או "התנהגות האספסוף" העלו הפסיכולוגים החברתיים הצרפתיים גבריאל דה טארד וגוסטב לה בון.
Sheeple - כינוי גנאי לאנשים צייתניים הנוהגים ככבשים בעדר
המילה Sheeple באנגלית, הלחם בסיסים של "כבשים" ו"אנשים" (במקור: "sheep" ו "people" בהתאמה) הוא כינוי גנאי שמדגיש את התנהגות העדר הפסיבית של עמים הנשלטים בקלות על ידי שלטון כוח או טרנדים בשוק אשר מדמה את התנהגותם להתנהגות של כבשים, שהן חיות עדר המובלות בקלות יחסית.
המונח משמש לתיאור אנשים שמתרצים ונענים בקלות יחסית לדברים המוצעים להם, ללא הפעלת מנגנוני חשיבה כמו ספקנות, מחקר ביקורתי או חשיבה ביקורתית, בעיקר מאחר שהם מאמינים שאם הרוב הגדול הם בעלי תפיסה דומה, אז כך יש לנהוג. מילון wordspy באנגלית הגדיר את פירוש המילה: "אנשים חסרי רוח, המשתכנעים בקלות ונוטים ללכת אחרי העדר כקהל שבוי (כבשים + אנשים)" מילון ובסטר מגדיר את המונח כ"אנשים שהם צייתנים, כנועים או מושפעים בקלות: אנשים הדומים לכבשים".
אף שמקורותיה של המילה אינם ברורים, המילה שימשה את ו.ר. אנדרסון בטור שכתב Round About Radio, שפורסם בלונדון בשנת 1945: "האמת הפשוטה היא שאתה יכול להתחמק מכל דבר, בממשל. זה מכסה כמעט את כל הרעות של אותה תקופה. ברגע שנכנסים, אף אחד, ככל הנראה, לא יכול להפוך אותך. העם, כתמיד (אני מאיית את זה 'Sheeple'), יעמוד בכל דבר." שימוש מוקדם נוסף היה של ארנסט רוג'רס, שבספרו משנת 1949, דלי ההוקום הישן, היה פרק שכותרתו "אנחנו הכבשים". הוול סטריט ג'ורנל דיווח עליה לראשונה בדפוס בשנת 1984; הכתב שמע את המילה מבעל חנות ספרים. המונח נהפך לפופולרי לראשונה בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 על ידי תאורטיקן ושדרן הקונספירציה מילטון ויליאם קופר בתוכנית הרדיו שלו "שעת הזמן" ששודרה ברחבי העולם באמצעות תחנות רדיו בגלים קצרים. התוכנית זכתה למעמד פולחני בעקבות כך שרבים שאבו ממנה השראה והחלו לשדר בעצמם תוכניות רדיו ותכנים שכללו ביקורתיות כלפי הממשל האמריקאי. זה הוביל לשימוש קבוע בתוכנית הרדיו Coast to Coast AM על ידי ארט בל לאורך שנות ה-90 ותחילת שנות האלפיים. גורמים משולבים אלו הגבירו משמעותית את הפופולריות של המילה והביאו לשימוש נרחב בה.
המונח יכול לשמש גם לתיאור של מי שנראה סובלני להפליא, או מסביר פנים, למדיניות נרחבת. בטור שכותרתו "אומה של כבשים", כותב העיתונאי וולטר א. ויליאמס בטור שלו: "אמריקאים קיבלו בביישנות כל מיני שטויות של מינהל ביטחון התחבורה. בשם הביטחון, איפשרנו לקחת מאיתנו קוצצי ציפורניים, מברגי משקפיים וחיילי צעצועי לפני העלייה למטוס."
ימים טובים
{{פירושונים|
ראו גם
}}
תופעת העדר
קבלת החלטות יומיומית
עדריות נוצרת מהתנהגות של פרטים רציונליים גם בשל סיבה מבנית הנקראת מפל המידע (informational cascade). כאשר במשחק בו רוב השחקנים מחשיבים את המידע הפרטי שבידיהם כפחות אמין מזה של אחרים יכולה להיווצר תופעת התנהגות עדר. בשנת 2005 יצא לאור ספרו של ג'יימס סורוויקי: "חוכמת ההמונים". בספר מציג סורוויקי את התאוריה שלו בדבר חוכמת ההמונים. לפי הטענה, ב-91% מהמקרים, ההמונים מספקים תשובה נכונה לבעיה המוצגת בפניהם, בעוד שיעור ההצלחה של מומחים בעלי שם והשכלה רלוונטית הוא רק 65%. בספר גם נטען שקבוצות הן חכמות מכל אחד מחבריהן, מוכשר ככל שיהיה. ניתוח זה של תופעת העדר מראה עד כמה התזה רחוקה מלהיות נכונה תמיד.
בשיווק
תופעת העדר היא לרוב כלי שימושי בשיווק, כאשר משתמשים בה בצורה הנכונה, היא יכולה להביא להגדלה במכירות ולשנות את המבנה החברתי. אף על פי שהוכח כי תמריצים כלכליים גורמים לפעולה אצל כמות גדולה של אנשים, מנטליות העדר לרוב מנצחת במקרים בהם יש חשיבות ל"לשמור על קשר עם משפחת השכנים".
בהצלחות מותגים ומוצרים
טכנולוגיות תקשורת תרמו להתפשטות של עקרון התחלופה ו"כוחם של המונים" בכלכלה, בכך שכעת לצרכנים יש יותר ויותר גישה לחוות דעת של אחרים ולמידע חופשי. צרכנים כיום יכולים לקבל את המידע שלהם ממובילי דעה ומעצבי דעת קהל בפלטפורמות שיש בהן בעיקר תוכן שנוצר על ידי המשתמשים, וכך יש בידיהם בעצם יותר כלים להשלמת כל תהליך בתחומים שונים של קבלת החלטות. פופולריות נתפסת כאינדיקציה לאיכות טובה יותר, והצרכנים ישתמשו בדעות של אחרים המפורסמות בפלטפורמות הללו כמצפן רב עוצמה כדי להנחות אותם לעבר מוצרים ומותגים המתיישרים עם תפיסותיהם הקדומות וההחלטות של אחרים בקבוצות השווים שלהם.
בהתחשב בהבדלים בצרכים ובמיקומם בתהליך החיברות, החוקרים לסיג ופארק בדקו קבוצות של סטודנטים ועקרות בית ואת ההשפעה שיש לקבוצות ייחוס אלו אחת על השנייה. בדרך של מנטליות העדר, סטודנטים נטו להשפיע על דעות של סטודנטים אחרים לגבי בירות, המבורגרים וסיגריות, בעוד עקרות בית נטו לחלוק דעות בנושאים הקשורים לרהיטים ולחומרי ניקוי. אף שמחקר זה נעשה בשנת 1977, אי אפשר להתעלם מהממצאים שלו ומהביטוי שלהם גם בחברה של ימינו. מחקר שנערך על ידי בורק, לייקין, לי וז'אנג בשנת 2014 על ההשפעה החברתית על התנהגות צרכנים, מראה כי הקונים מושפעים מאינטראקציות ישירות עם מי שמלווה אותם בקניות, וככל הקבוצה גדולה יותר, כך התנהגות העדר נראית יותר בבירור. לדיונים שיוצרים התרגשות ועניין יש השפעה גדולה יותר על תדירות המגע והסבירות לרכישה גדלה עם מעורבות רבה יותר הנגרמת על ידי קבוצה גדולה. נעשה מעקב אחרי הקונים במתחם אאוטלט ספציפי במערב אמריקה ממנו עלה כי לקוחות פוטנציאליים העדיפו להיות בחנויות עם רמות תנועה מתונות. האנשים האחרים בחנות לא רק שימשו כחברה, אלא גם סיפקו נקודת הסקה שעליה יוכלו לקוחות פוטנציאליים לעצב את התנהגותם ולקבל החלטות רכישה, כמו בכל קבוצת התייחסות או קהילה.
מדיה חברתית יכולה גם להיות כלי רב עוצמה בהנצחת התנהגות העדר. כמויות התוכן הגדולות שנוצרות על ידי משתמשים משמשות פלטפורמה למובילי דעה לקבל במה להבעת דעותיהם ובכך להשפיע על החלטות רכישה, וגם המלצות מצד בני גילם והוכחות לחוויות קניה חיוביות ברשת - כל אלו הם גורמים מסייעים בתהליך שמאפשרים לצרכנים לקבל החלטות רכישה. במחקר משנת 2015 עלו מסקנות שיש השפעה חברתית חיונית במסגור עמדות כלפי מותגים, מה שמביא בתורו לכוונת רכישה. נמצא כי אנשים שהם משפיעים בתחומם ומובילי דעת קהל, קובעים ומעצבים נורמות אחריהן עוקבים העמיתים שלהם, וכאשר חברות מטרגטות את אותם אנשים מוחצנים ופונות אליהם, זה מגדיל את סיכויי הרכישה עוד יותר. הסיבה לכך היא שלרוב אנשים בעלי אישיות חזקה נוטים להיות מעורבים יותר בפלטפורמות צרכניות ובכך להפיץ מידע מפה לאוזן בצורה יעילה יותר. מותגים רבים החלו להבין את חשיבותם של שגרירי המותגים ומשפיעים, וכעת נראה בצורה ברורה יותר כי ניתן להשתמש בתופעץ העדר כדי להניע מכירות ורווחים באופן אקספוננציאלי לטובת כל מותג באמצעות בחינת מקרים אלה.
בשיווק חברתי
שיווק יכול להתעלות בקלות מעבר לשורשים מסחריים, בכך שהוא יכול לעודד אקטיביזם גם בתחומים שהם לא מסחריים גרידא, למשל: בריאות, סביבתנות והחברה בכללותה. מנטליות העדר נמצאת לעיתים קרובות בקדמת הבמה בכל הנוגע לשיווק חברתי, מה שסלל את הדרך לקמפיינים חברתיים כמו יום כדור הארץ, שלל קמפיינים נגד עישון והשמנת יתר בכל מיני מקומות בעולם ועוד. בתוך תרבויות וקהילות, על המשווקים לשאוף להשפיע על מובילי דעה שבתורם משפיעים זה על זה, מכיוון שמנטליות העדר של כל קבוצת אנשים היא זו שמבטיחה הצלחה של קמפיין חברתי. בעקבות קמפיין בספרד למאבק בהשמנה בגיל הנעורים נמצא כי קמפיינים המופעלים בבתי ספר הם יעילים יותר בגלל השפעתם של מורים ועמיתים, והניראות הגבוהה שהקמפיינים האלו מקבלים בקרב תלמידים ובמהלך האינטראקציה שלהם זה עם זה. מנהיגי דעה בבתי הספר יצרו את הלוגו והמיתוג של הקמפיין הזה והם גם אלו שקבעו את התוכן למדיה החברתית והובילו מצגות בתחום בתי הספר, כדי לעודד אינטראקציה של קהל התלמידים וליצור אצלם מעורבות בקמפיין. לכן נראה שניתן לומר שהמסקנה מהצלחת הקמפיין נעוצה בכך שאמצעי התקשורת שלו היו הקהל עצמו, מה שנתן לקהל היעד של הקמפיין תחושת בעלות והעצמה על המסרים והתכנים. כאמור, התלמידים השפיעו רבות אחד על השני ועל ידי כך שהם קיבלו עידוד וחיזוקים ממובילי הדעה, מארגני הקמפיין הצליחו להשיג את תשומת ליבם של סטודנטים אחרים שהזדהו עם קבוצת ההתייחסות.
תופעה של התנהגות העדר לא חלה רק על תלמידים בבתי ספר בהם הם נראים לעין, אלא גם בקרב קהילות בהן פעולה נתפסת ממלאת תפקיד חזק. בין השנים 2003–2004 ביצעה אוניברסיטת קליפורניה מחקר למדידת שימור האנרגיה של משקי הבית, ומה היו המוטיבציה של המשפחות לפעול כך. נמצא כי גורמים כמו שמירה על איכות הסביבה, חסכון בכסף או אחריות חברתית לא השפיעו באותה מידה על כל משק בית כמו להתנהגות הנתפסת של שכניהם. אף על פי שהתמריצים הכספיים של חסכון בכסף, ומיד לאחריו תמריצים מוסריים לשמירה על הסביבה, נחשבים לעיתים קרובות כמצפן המנחה הגדול ביותר של הקהילה, יותר משקי בית הגיבו לעידוד לחסוך באנרגיה כאשר נאמר להם כי 77% משכניהם השתמשו במאווררים במקום במיזוג אוויר לקירור, מה שהוכיח כי יש יותר סיכוי שקהילות ינהגו בצורה מסוימת אם הם חושבים שכל האחרים מסביבם בקהילה שלהם כבר מתנהגים באותה התנהגות מסוימת.
ההתנהגות שמדגימה את תופעת העדר בשני המחקרים האלו, מדגישה את העובדה כי התנהגות העדר יכולה גם להיות רב עוצמה בשיווק חברתי, ואם הוא מיושם נכון, יש לו פוטנציאל להשיג שינוי גדול. ברור שלמנהיגי הדעה ולהשפעתם החברתית יש נגיעה בהרבה אנשים בקרב קבוצות ההתייחסות שלהם ולכן הם יכולים לשמש כקולות רמים ובולטים כדי לעודד אחרים בכל כיוון קולקטיבי.
רעננה מרידור
רעננה מרידור (נולדה ב-18 בפברואר 1923) היא פרופסור חבר בדימוס בחוג ללימודים קלאסיים באוניברסיטה העברית. יקירת ירושלים לשנת תשס"ג (2003).
ביוגרפיה
מרידור נולדה ב-18 בפברואר 1923 בווינה שבאוסטריה, למרדכי אנשיל וחיה טננבלט (לבית בר). ב-4 בפברואר 1935 עלתה עם משפחתה לארץ ישראל על סיפון האונייה "פילסנה". בשנת 1939, בגיל 16, הצטרפה לבית"ר, שם פגשה לראשונה את אליהו וירז'בולובסקי (לימים מרידור), שהיה מפקד הסניף בירושלים. באוגוסט 1943 נישאו. למדה לימודים קלאסיים באוניברסיטה העברית בירושלים, ולימים הורתה תחום זה באוניברסיטה העברית. קיבלה תואר דוקטור בשנת 1979.
בשנת ה'תשס"ג (2003) קיבלה את אות יקיר ירושלים.
צאצאים
לרעננה מרידור ארבעה ילדים: סגן ראש הממשלה והשר לענייני מודיעין לשעבר דן מרידור, פרופ' חגית הורביץ, לשעבר מנהלת מחלקת הילדים בבית החולים ביקור חולים, ד"ר אביטל דרמון, מנהלת היוזמה למחקר יישומי בחינוך, וסלי, לשעבר יו"ר הסוכנות היהודית ושגריר ישראל בארצות הברית. נכדה הבכור הוא אלי הורביץ, איש חינוך ומנכ"ל קרן טראמפ, נכדה אבישי מרידור, שחקן, לשעבר נווט בחיל האוויר. נכד נוסף הוא שאול מרידור שכיהן כראש אגף התקציבים במשרד האוצר.
מערת הנחל
מערת הנחל (תרגום שמה הערבי המודרני, מע'ארת אל-ואד; ידועה במחקר בשם מערת אל-ואד) היא אתר ארכאולוגי–פרהיסטורי במערב הכרמל. האתר כולל מערה גדולה וטרסה טבעית בפתחה, ויחד עם שלוש המערות שנחקרו בקרבתה: מערת תנור, מערת גמל ומערת הגדי, הוא חלק מהאתר הפרהיסטורי נחל מערות. מערת הנחל ידועה בעיקר בזכות שכבות היישוב העשירות מן התרבות הנאטופית (כ-15,000 עד 11,700 שנים לפני זמננו, תיארוך פחמן 14 מכויל) שהיא תרבות המעבר מאורח חיים נוודי של ציידים–לקטים בתקופה הפלאוליתית לקהילות החקלאיות בתקופה הנאוליתית. במערה התגלו גם שכבות ארכאולוגיות קדומות יותר, מהתקופה הפלאוליתית התיכונה והעליונה.
מערת הנחל היא האתר הנאטופי הראשון שנחפר בהיקף נרחב, החל משנת 1928, ומחקרו נמשך עד היום. הממצא הארכאולוגי העשיר מתרבות זו באתר כולל בנייה נרחבת של בתים מאבן, בתי קברות מובחנים, תרבות חומרית עשירה וניצול אינטנסיבי של משאבי הסביבה. הגדרת התרבות הנאטופית כחברה ייחודית ומורכבת של ציידים–לקטים יושבי קבע שנמצאת על סף המעבר לאורח חיים חקלאי, התבססה בעיקרה על תוצאות החפירות במערת הנחל.
ב-29 ביוני 2012 הוכרזה המערה, יחד עם נחל המערות, כאתר מורשת עולמית.
האתר וסביבתו
ארבע המערות הפרהיסטוריות בנחל מערות (תנור, גמל, הנחל וגדי) נמצאות בשיפולי המצוק המערבי של הר הכרמל, במקום שבו מגיח הנחל למישור החוף, כ-17 קילומטרים דרומית לחיפה ו-4 קילומטרים מזרחית לקו החוף הנוכחי של הים התיכון. מערת הנחל נמצאת בגובה של כ-45 מטרים מעל פני הים הנוכחיים. זוהי המערה הגדולה ביותר בנחל מערות ואחת הגדולות בכרמל: אורכה כ-70 מטרים, שטחה כ-700 מטרים רבועים, והיא נפתחת אל טרסה טבעית רחבה הנמצאת כעשרה מטרים מעל קרקעית הנחל. מערת הנחל יושבה מאוחר יותר יחסית לשאר המערות בנחל, בערך ב-50,000 השנים האחרונות.
ירידת מפלס הים העולמי בשיא תקופת הקרח האחרונה (כ-19,000 שנים לפני זמננו) גרמה להתרחקות חוף הים התיכון ממערת הנחל ולהתרחבות מישור חוף הכרמל. מפלס הים היה עדיין נמוך משמעותית ממפלסו כיום, והיה במגמת עלייה במהלך קיומה של התרבות הנאטופית במערת הנחל (כ-15,000 עד 11,700 שנה לפני זמננו). כך, היה החוף בתחילת ההתיישבות הנאטופית נמוך בכ-60 מטרים ממפלסו בימינו, ומרוחק מהמערה כ-14 קילומטרים מהים. תושבי מערת הנחל יכלו לנצל את מישור החוף הרחב, על רכסי הכורכר והמרזבות שביניהם, וגם נהנו מגישה נוחה לבמת ההר המיוערת דרך נחל מערות. שרידי בעלי חיים וצמחים שהורבדו באתר מעידים שסביבתו, במשך זמן קיומו של היישוב הנאטופי, הייתה מורכבת מפסיפס ים-תיכוני אופייני של חורש ושטחים פתוחים, בדומה להיום.
גילוי האתר
המחקר הארכאולוגי השיטתי במערות הכרמל בכלל ובמערת הנחל בפרט החל בשנת 1928, כאשר מחלקת העתיקות המנדטורית שלחה את החוקר הבריטי צ'ארלס למברט לבדוק אם יש שרידים ארכאולוגיים במצוק נחל מערות. למברט חפר שש תעלות בדיקה גדולות בטרסה, בפתח המערה ובתוכה. בשלוש מתעלות הבדיקה – בצפון הטרסה, במרכזה ובמרכז החדר הראשון של המערה – זיהה למברט רצף שכבות פרהיסטוריות הכוללות קירות, מתקנים וקבורה, וייחס אותם נכונה לתרבות הנאטופית, אשר נחשפה באותה שנה במערת שוקבא (בנחל נטוף שביהודה) וטרם הוגדרה בשם זה. למברט מצא בתעלת הבדיקה שבמרכז הטרסה את אחד מחפצי האמנות הפרהיסטוריים הראשונים שהתגלו במזרח התיכון – ידית מגולפת מעצם, בצורת בעל חיים. בעקבות מציאת חפץ האמנות, שלח למברט מברק לירושלים המודיע על הממצא שמצא.
חפירות גארוד
הרצף הסטרטיגרפי שהתגלה בחדרים הראשונים של המערה הוא:
בטרסה התגלו רק שכבות A ו-B.
הממצאים בשכבות הקדם-נאטופיות במערה מילאו תפקיד חשוב בבניית רצף התרבויות הפרהיסטוריות של התקופה הפלאוליתית בארץ ישראל. השלבים השונים של התקופה הפלאוליתית העליונה מיוצגים ברובם בשכבות C-F בחדר הראשון של המערה. לפני חפירת גארוד לא הייתה התרבות האוריניאקית מוכרת במזרח התיכון, אף שהייתה מוכרת היטב במערב אירופה ונחשבה כמייצגת את השתלטותו של האדם המודרני על היבשת. מאז התגלו בארץ ישראל אתרים אוריניאקיים מעטים נוספים, המתוארכים ליותר מ-30,000 שנים לפני זמננו. בנוסף, הגדירה גארוד לראשונה את התרבות העתליתית על פי ממצאי שכבה C, וקראה לה על שם המושבה עתלית הסמוכה. גארוד הבחינה שבשכבה זו נמצאו כלי צור שונים במקצת יחסית לשכבות התרבות האוריניאקית שמתחתיה. שכבה C מאופיינת בנתזים רבים ולהבים מעטים, ובכלים מסוג נקר.
השכבה העשירה, העבה והנרחבת ביותר באתר היא שכבה B, בה התגלתה סדרה של התיישבויות המייצגות את כל שלבי התרבות הנאטופית. גארוד חשפה בה ריכוזים של קבורות, ארכיטקטורה ופריטי אמנות, וכן כמות גדולה של כלים ועצמות בעלי חיים. השכבה חולקה לשני חלקים לפי שינויים בשכיחות טיפוסי הכלים (השלב הקדום סומן B2, והמאוחר B1), כאשר עושר ומגוון הממצאים גדול יותר משמעותית בשלב הקדום. ממצאי החפירה בשכבות הנאטופיות במערת הנחל מילאו תפקיד מרכזי בהגדרת תרבות זאת על ידי גארוד, כשלב חשוב בין התרבויות הפלאוליתיות הנוודיות הפשוטות שלפניה, לבין התרבויות הנאוליתיות החקלאיות שלאחריה. ספרה של גארוד (שנכתב יחד עם הפלאונטולוגית הבריטית דורותיאה בייט) The Stone Age of Mount Carmel מביא תיאור מלא של חפירותיה במערת הנחל ובאתרים האחרים בנחל מערות, ואחראי לפרסום הרב של אתר נחל מערות בעולם.
המחקר המודרני
שתי חפירות בדיקה מצומצמות נערכו באתר בשנות השמונים. פרנסואה ואלה (המרכז הצרפתי למחקר בירושלים) ועופר בר-יוסף (האוניברסיטה העברית) בדקו שטח קטן בטרסת המערה בשנים 1980–1981, צפון-מזרחית לגבול חפירת גארוד בטרסה וצמוד אליה. הם בדקו את הסטרטיגרפיה הפנים-נאטופית שהוגדרה בידי גארוד, וזיהו שלב התיישבות נוסף – השלב הנאטופי הסופי, ברצף ההתיישבויות באתר.
החפירה הנוכחית באתר, פרויקט רב-תחומי המתמקד בשרידי התרבות הנאטופית, החלה בשנת 1994 ומנוהלת על ידי עברון, דניאל קאופמן וראובן ישורון, מטעם המכון לארכיאולוגיה ע"ש זינמן באוניברסיטת חיפה. שטח של כ-70 מטרים רבועים נחקר בטרסה הצפון-מזרחית של האתר, כ-5 מטרים מזרחה לגבול חפירת גארוד. בשטח זה נחשף רצף התיישבויות נאטופיות (שלב קדום, מאוחר וסופי). החפירה התמקדה בחשיפת ריכוז קברים נאטופיים מהשלב המאוחר, ובשנים האחרונות נחשף ונחקר אזור מגורים מן השלב הנאטופי הקדום.
התרבות הנאטופית במערת הנחל
שמונים שנות מחקר ארכאולוגי במערת הנחל מאפשרים לשרטט תמונה מורכבת של היישוב הנאטופי לשלביו ולשפוך אור על חיי היום-יום באחד מכפרי הקבע הראשונים.
המבנים ושלבי ההתיישבות
לפי פרסומי גארוד, מידע ארכיוני, חפירות הבדיקה של שנות השמונים ותוצאות החפירה הנוכחית, מוצע לחלק את היישוב הנאטופי באתר לארבעה שלבים ארכיטקטוניים עיקריים – שלושה שלבים מן התרבות הנאטופית הקדומה, ושלב מן התרבות הנאטופית המאוחרת והסופית. שכבות התרבות הנאטופית הקדומה עבות ועשירות בהרבה מאשר שכבות הנאטופית המאוחרת והסופית בכל חלקי האתר. ניתן, אם כן, להניח שתפקיד האתר, עוצמת היישוב בו וחשיבותו השתנו מספר פעמים במהלך זמן קיומה של התרבות הנאטופית.
הכלכלה
תושבי מערת הנחל בתקופה הנאטופית, בניגוד לקודמיהם שצדו בעיקר פרסתנים גדולים, הסתמכו על תפיסת מגוון רחב של בעלי חיים ועל עיבוד עתיר עבודה של מזון צמחי. הכלכלה הנאטופית באתר התבססה על ציד ולקט אינטנסיביים בכרמל ובמישור החוף. ניתן לזהות את מקורות המזון לפי שיירי הארוחות (בעיקר עצמות בעלי חיים) שהושארו כדרך קבע על או בסמוך לרצפות המגורים. קיימות עדויות ללכידת מגוון רחב ביותר של בעלי חיים למאכל, בעיקר צבי ארץ-ישראלי ושפע רב של חיות קטנות, כצב יבשה מצוי, ארנבת מצויה, שועל מצוי וקמטן החורש. בעלי חיים נוספים שנתפסו היו פרסתנים כיחמור פרסי, אייל הכרמל, חזיר בר ובקר בר; יונקים קטנים כגירית מצויה, סמור, דלק הסלעים, נמייה מצויה וחולד; עופות, בעיקר חוגלת סלעים, ודגים מהים התיכון. הציידים השתמשו בחץ (עם מיקרולית בראשו) וקשת לציד הפרסתנים, וייתכן שעשו שימוש נרחב במלכודות שהיו פזורות בחורש מסביב לאתר ללכידת החיות הקטנות.
המכתשים ולהבי המגל הנפוצים באתר מעידים על חשיבות המזון הצמחי בכלכלת הנאטופים. שרידי פחם-עץ וזרעים מפוחמים, גרגרי אבקת פרחים (פולן) ופיטוליתים מצביעים על שימוש במקורות צומח מגוונים, הכוללים עצים (אלון, אשל, זית והדס) לחלקיהם ועשבים לשם בנייה, דלק למדורות ואוכל. בין השאר התגלו באתר זרעי הפול הקדומים ביותר שנמצאו בעולם. ככל הנראה מדובר באב הקדום של המין שבוית לאחר מכן, בתקופה הנאוליתית.
ארגון אתר המגורים
בתוך הבתים הנאטופיים ובסביבתם התגלתה כמות עצומה של אשפת יישוב. האשפה כללה פסולת סיתות של כלי צור וכן שיירים משחיטת בעלי החיים וצריכתם, מונחים ישירות בין או על אבני הריצופים. שרידי בעלי החיים מפגינים סימנים להרס שנגרם לאחר זריקתם כשיירי מזון לאחר הארוחה, כגון סימני שרפה בלתי ישירה, רמיסה ובלייה באתרם. חלק מהעצמות נרמסו לתוך הרצפות ונשארו כך, מוגנות ושלמות יחסית. לפיכך הציעו חופרי האתר כי הנאטופים במערת הנחל לא נהגו לפנות את שיירי הפסולת מבתיהם, ולא הקצו אזורים מסוימים באתר לזריקת אשפה, לייצור כלים או לצריכת מזון. הארגון המרחבי הפשוט בתקופה זו דומה למנהגי הציידים–לקטים במחנות הארעיים של התקופה הפלאוליתית ושונה מהארגון והניקוי הקפדניים ביחס המתגלים בכפרי הקבע של התקופה הנאוליתית. זאת, למרות משך היישוב הארוך יחסית בתרבות הנאטופית הקדומה של מערת הנחל.
חיי הרוח
בתי הקברות מהתרבות הנאטופית הקדומה והתרבות הנאטופית המאוחרת באתר כוללים יותר ממאה נקברים, אשר נטמנו בדרך כלל בנפרד מאזורי המגורים או בזמנים שונים. אופי הקבורה מגוון ביותר וכולל קבורות יחיד לצד קבורות של שני אנשים או יותר; קבורות של גברים, נשים וילדים; ומגוון תנוחות – מפרקדן ועד כיווץ הגופה. בחלק מהקברים מהשלב הנאטופי המאוחר נפתח הקבר והגולגולת נלקחה לאחר שהרקמות הרכות התכלו. חלק מהנקברים מהשלב הנאטופי הקדום עוטרו במחרוזות עשויות מקונכיות ימיות, בחלקי בעלי חיים ובמנחות קבורה נוספות ככלי אבן. אחת הדוגמאות היפות של מחרוזת העשויה מקונכיות שהשתמרה צמודה לראש הנקבר היא מקבורה 25, שהעתק שלה מוצג באתר. נטען כי קיומם של פרטים שעוטרו לעומת פרטים שנקברו באופן פשוט יותר מייצג את תחילתו של ריבוד חברתי בתרבות הנאטופית, אך טענה זאת אינה מוסכמת על הכול. באתר התגלו חרוזים רבים שיוצרו מעצמות בעלי חיים, מאבן ומקונכיות, ופריטי אמנות כצלמיות וכלים מעוטרים, אשר פותחים צוהר לעולם הרוחני העשיר של תושביו.
רו אפזה
רו אפזה (באנגלית: Rooh Afza, באורדו: روح افزا, בהינדית: रूह अफ़ज़ा, בבנגלית: রূহ আফজা) הוא תרכיז פירות שאינו מכיל אלכוהול. רכיבי התרכיז הומצאו על ידי חכים חאפז עבדול מג'יד ב-1906 בעיר גאזיאבאד במדינת אוטר פרדש, אז בהודו הבריטית, ויוצר בחברות שהוא ובניו ייסדו, "מעבדות המדארד" בפקיסטן ו"מעבדות המדארד" בהודו. מאז 1948 החברה מייצרת את המוצר בהודו, פקיסטן כמו גם בבנגלדש. חברות אחרות מייצרות אותו מתכון שאינו מוגן באמצעות פטנט באותן מדינות. המתכון הספציפי של האונני של רו אפזה משלב כמה מרכיבים שהאמונה המסורתית מייחסת להם תוכנות של קרירות, כדוגמת ורד, המשמש כתרופה כנגד רוחות הלו (loo – רוחות הקיץ החמות של צפון הודו, פקיסטן ובנגלדש). המשקה מקושר בדרך כלל לחודש הרמדאן, שבו הוא נצרך בדרך כלל במהלך האפטאר. הוא נמכר באופן מסחרי כסירופ להוסיף טעם לשרבטים, משקאות חלב קרים, ברד וקינוחים קרים פופולריים כדוגמת הפאלודה. אף שהשם "רו אפזה" מתורגם לעיתים כ"מרענן הנשמה", המשמעות המדויקת אינה ידועה. נטען כי שם זה הוא המצאה של הממציא המקורי של המשקה, עם השפעות תרבותיות אפשריות.
מתאם ספירמן
מקדם המתאם של ספירמן, בסטטיסטיקה, הוא מדד קשר א-פרמטרי המודד את עוצמת הקשר בין שני משתנים, כאשר המשתנים נמדדים על ידי סולם סדר, רווח או מנה. מדד זה מעריך עד כמה טוב ניתן לתאר את הקשר בין המשתנים באמצעות פונקציה מונוטונית. המדד אומד את עוצמת הקשר בין שני משתנים, X ו-Y, על ידי דירוג התצפיות.
רו אפזה
היסטוריה
ב-1906 ייסד חכים עבדול מג'יד, רופא שהתמחה ברפואת אונני מסורתית המבוססת על צמחים, את הקליניקה שלו בעיר העתיקה של דלהי. שנה אחר-כך הוא יצר את הרו אפזה במוסד בלאל קואן (Lal Kuan) בעיר העתיקה של דלהי. בעקבות חלוקת הודו ב-1947, היגר בנו הצעיר לפקיסטן והחל מפעל המדארד נפרד משני חדרים בקראצ'י.
מתאם ספירמן
באופן מעשי נהוג להשתמש במדד זה כאשר לפחות אחד משני המשתנים נמדד בסולם סדר.
רו אפזה
היסטוריה
ב-2010 פנתה חברת "מעבדות המדארד" בהודו לשפית ניטה מהטה (Nita Mehta) ליצור משקה נטול אלכוהול חדש ומתכונים לקינוחים עבור רו אפזה, משקה הקיץ שלהם, במטרה להשתמש בהם בקמפיין שיווק חדש.
מתאם ספירמן
המדד קרוי על שמו על צ'ארלס ספירמן, ולעיתים מסומן באות היוונית ρ (רו).
הגדרה
יהיו X ו-Y שני משתנים הנמדדים בסולם סדר, רווח או מנה. נתונות N תצפיות מזווגות של שני המשתנים: .(X1, Y1), .....(Xn, Yn).
רו אפזה
חלופי
סירופ רו אפזה מוגש כשהוא מעורבב בחלב קר וקרח, המקבילה המערבית הקרובה ביותר לכך היא משקה חלב בטעם תות. רו אפזה משמש לעיתים קרובות כחלק מארוחת האפטאר (ארוחת הערב בסיום יום הצום בחודש הרמדאן) התרכיז יכול גם להיות מעורבב עם מים, צורת ההגשה הנפוצה בקיץ ההודי חם. כאשר מעורבב עם מים, המשקה הסופי הוא סוג של שרבט. סירופ רו אפזה מעורבב לעיתים קרובות בגלידת קולפי ואטריות ורמיצ'לי כדי לייצר את הגרסה ההודית של הקינוח האיראני הפופולרי פאלודה.
מתאם ספירמן
הגדרה
נגדיר את Ri להיות הדרגה של Xi (כאשר מדרגים את ערכי X מהנמוך לגבוה), ובאופן דומה את Si להיות הדרגה של Yi ואת Di להיות שווה להפרש Ri-Si.
אזי מקדם המספר של ספירמן ρ מוגדר על ידי:
למעשה המדד זה מחושב על ידי הפעלת נוסחת מקדם המתאם של פירסון על הדרגות R ו-S, והנוסחה הנתונה מתקבלת על ידי פישוט אלגברי של החישוב.
דוגמה
במבחני טעימה אנשים נתבקשו לטעום מותגים שונים של פיצה, ולדרג את הנאתם מהטעם בסולם שנע בין הערכים 1 עד 10, כאשר הערך 1 מציין "לא טעים בכלל", והערך 10 מציין "טעים מאוד". כמו כן, יש נתונים על המחיר של כל מנת פיצה בשקלים, שאינם ידועים לטועמים. לשם הפשטות, נציג כאן נתונים של 6 טועמים בלבד: שימו לב כי לשתי מנות של פיצה היה מחיר זהה של 15 שקלים. אלה היו המחירים השני והשלישי הנמוכים ביותר, ולכן לכל אחד מהם ניתנה הדרגה הממוצעת 2.5.
נסכם את ריבועי הפרשי הדרגות ונקבל כי הסכום שווה ל-24.5. נציב ערך זה בנוסחה ונקבל כי:
מסקנתנו תהיה כי יש קשר בינוני בין מחיר הפיצה והטעם שלה.
אמיר קוסטוריצה
אמיר קוסטוריצה (Немања Емир Кустурица; נולד ב-24 בנובמבר 1954) הוא במאי קולנוע, שחקן ומוזיקאי סרבי. שניים מסרטיו זכו בפרס דקל הזהב.
ביוגרפיה
קוסטוריצה נולד בסרייבו, כבן יחיד למשפחה מוסלמית חילונית ממוצא סרבי. לאחר פירוק יוגוסלביה עבר לסרביה ועתה מתגורר בכפר שבנה לצורכי הסרטים שלו כ-200 ק"מ מבלגרד.
קוסטוריצה למד באקדמיית FAMU לאומנויות הבמה בפראג והחל את הקריירה שלו כבמאי בטלוויזיה היוגוסלבית. סרטו העלילתי הראשון Do You Remember Dolly Bell?, שיצא לאקרנים בשנת 1981, זכה להצלחה כבירה וזכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה.
סרט הסטודנטים שלו "מסע העסקים של אבא" (1985) זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן, בחמישה פרסים נכבדים ביוגוסלביה ובמועמדות לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר. קוסטוריצה זכה להצלחה נוספת בשנת 1989 עם סרטו "שעת הצוענים" — מבט על תרבות הצוענים ועל ניצול ילדיהם.
קוסטוריצה המשיך ליצור סרטים בשנות התשעים. באותה תקופה הוא ביים את קומדיית האבסורד "חלום אריזונה", שהיא הופעת הבכורה שלו בקולנוע האמריקאי. "חלום אריזונה" יצא לאקרנים באירופה ב־1993, ולאקרנים בארצות הברית — ב־1994. ב־1995 יצא לאקרנים סרטו זוכה פרס דקל הזהב "אנדרגראונד" (1995), שהופץ בישראל בשם "מתחת לפני השטח". בשנת 1998 זכה קוסטוריצה באריה הכסף בפסטיבל ונציה עבור הסרט "חתול שחור, חתול לבן", קומדיה נוספת המתרחשת במושבות צוענים לאורך נהר הדנובה. המוזיקאי המוערך גוראן ברגוביץ' אחראי לפסקולים של שלושת הסרטים הללו.
בשנת 2001 ביים קוסטוריצה את Super 8 Stories. זהו סרט מסע והופעה דוקומנטרי הנותן לצופה הצצה אל מאחורי הקלעים ומסייע לקריאת הניואנסים שבין השורות.
קוסטוריצה הופיע לראשונה כשחקן בסרט "האלמנה מסנט פייר" (2000) של הבמאי פטריס לקונט. בשנת 2002 הוא הופיע בסרטו של ניל ג'ורדן The Good Thief, שבו הוא שיחק בתפקיד נגן גיטרה חשמלית שכל הזמן מנגן "ריפים" של ג'ימי הנדריקס.
בשנת 2004, לצורך צילומי הסרט "החיים הם נס", הקים קוסטוריצה את הכפר דרוונגרד בסרביה, אשר משמש עד היום ככפר נופש וכמקום המארח את פסטיבל הקולנוע השנתי בניהולו של קוסטוריצה. עוד באותה השנה, הPrix de l'Education nationale כיבדה את קוסטוריצה ואת סרטו "החיים הם נס" - הסרט ישמש כאמצעי לימוד, יחד עם קומפקט דיסק מלווה, כדי לעודד ניתוח ודיון בקרב תלמידי קולנוע.
בשנת 2010 הפיק את הסרט האיטלקי "סיפורי מוצרלה". הוא שיחק בתפקיד אורח בסרט הקולנוע הישראלי "חלום קוסטוריצה" (2013), בבימויו של איל סיבי.
קוסטוריצה פעיל גם כמוזיקאי, והוא מופיע עם ההרכב The No Smoking Orchestra המשלב רוק עם מוזיקה בלקנית. קוסטוריצה ולהקתו הופיעו בישראל כמה פעמים. המופע שלהם מבוסס על מוזיקה מסרטו " שעת הצוענים "ומקטעים מוזיקליים נוספים מסרטיו השונים. בפברואר 2015 היו להרכב שלוש הופעות נוספות בישראל. כמו כן, קוסטוריצה נתן שתי הופעות בקיסריה ובבריכת הסולטן ב-2017.
ב-2019 הופיע בהופעת קמע בסרט הרוסי "הגבול הבלקני", שבו גילם דמות של סרבי.
קישורים חיצוניים
"חתול שחור חתול לבן: בורקס צועני מלא בכל טוב": פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "פסטיבל כאן", בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת
מיס לי
לינדה קרלסון (בשוודית: Linda Karlsson; נולדה ב-21 ביולי 1982), הידועה יותר בשם הבמה מיס לי (Miss Li), היא זמרת-יוצרת שוודית.
ביוגרפיה וקריירה
מיס לי נולדה ב-21 ביולי 1982 בבורלנייה, שוודיה. מאוחר יותר, היא עבר לגור בסטוקהולם.
ב-22 בנובמבר 2006, היא הוציאה את אלבום המוזיקה הראשון שלה, Late Night Heartbroken Blues. בין הסינגלים באלבום המוזיקה, נמאא הסינגל "Don't Try to Fool Me". הסינגל הופיע בתוכנית הטלוויזיה העשב של השכן ובתוכנית הטלוויזיה האנטומיה של גריי.
השיר "Bourgeois Shangri-La", מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Dancing the Whole Way Home, הופיע בפרסומת הטלוויזיה של אייפוד נאנו 5G (אפל). השיר "Oh Boy", מתוך אלבום האולפן הראשון שלה, Late Night Heartbroken Blues, הופיע בפרסומת הטלוויזיה של וולוו C70. הסינגל "Stalker Love True", מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Dancing the Whole Way Home, הופיע בפרומו של פרק של תוכנית הטלוויזיה עקרות בית נואשות. השיר "Forever Drunk", מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Beats & Bruises, הופיע בתוכנית הטלוויזיה האנטומיה של גריי. השיר "My Heart Goes Boom", מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Tangerine Dream, הופיע במספר רב של פרסומות של חנות הרהיטים הפופולרית בבריטניה, DFS Furniture בסוף 2012, זמן קצר לאחר שהופיע בעונה השלישית של תוכנת הריאלטי השוודית, Så mycket bättre. ב-2013, השיר "Boom" הופיע בפרסומות טלוויזיה לבגדי נשים של השוק השחור של הבית הלבן. לאחר שהופיעה בסיבוב הופעות לקידום אלבום האולפן השביעי שלה, Wolves, היא פרסמה כי היא נכנסה לדיכאון. לאחר מכן, היא השתתפה במחנה כותבי שירים בלוס אנג'לס, קליפורניה. במחנה, היא שיתפה פעולה עם ריהאנה, וכתבה סינגל לאלבום האולפן השמיני של ריהאנה, Anti. למרות זאת, הסינגל ללא שם לא הופיע באלבום, אם כי מיס לי הצהירה שריהאנה רכשה את הזכויות על הסינגל.
ב-24 בנובמבר 2017, היא הוציאה את אלבום האולפן השמיני שלה, A Woman's Guide to Survival. השיר "Aqualung" שנמצא באלבום הופיע בסרטון הבכורה של וולוו XC40. השיר שלה, "I Can't Get You Off My Mind", נמצא בפרומואים לסרטי קולונע ברשת הטלוויזיה האמריקאית המשדרת בטלוויזיה בכבלים ובלוויין, Starz.
ב-22 בנובמבר 2019, היא התארחה בסינגל "Close Your Eyes" של פליקס ין ו-VIZE. הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-21 בגרמניה, למקום ה-24 באוסטריה, ולמקום ה-63 בשוודיה.
נייט טריין ליין
ריצ'רד ליין (Richard Lane; 16 באפריל 1927 – 29 בינואר 2002), אשר היה מוכר יותר בכינוי דיק "נייט טריין" ליין (Dick "Night Train" Lane), היה שחקן פוטבול אמריקאי. ליין שיחק בתפקיד מגן פינה (Cornerback) בקבוצות לוס אנג'לס ראמס, שיקגו קרדינלס ודטרויט ליונס לאורך 14 שנות קריירה מקצוענית.
חיים אישיים
ליין היה נשוי שלוש פעמים. הוא התחתן עם אשתו הראשונה, ג'רלדין דנדרידג', באפריל 1951. בני הזוג נפרדו באוגוסט 1962 והתגרשו בינואר 1963. חצי שנה לאחר מכן, הוא נישא לזמרת הג'אז דיינה וושינגטון בטקס שנערך בלאס וגאס. אלו היו הנישואים השישיים עבור וושינגטון והשניים עבור ליין. ב-14 בדצמבר 1963, ליין גילה את וושינגטון מתה בביתם בדטרויט, לאחר שנטלה מנת יתר של גלולות שינה וגלולות לדיאטה על קיבה ריקה. בשנת 1964, ליין התחתן עם מרי קאוזר, אשר בשנת 1955 הייתה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שהופיעה בפרסומת של קוקה-קולה. נולד להם בן, ריצ'רד לאדימיר ליין, שנולד ב-1965. הנישואים הסתיימו בגירושים לאחר עשר שנים.
ב-1994, ליין עבר מדטרויט חזרה לעיר הולדתו אוסטין, טקסס. בשל ניידות מופחתת כתוצאה מסוכרת ופציעות ברכיים, הוא בילה את השנתיים האחרונות לחייו במתקן לדיור מוגן בצפון אוסטין. הוא נפטר שם מהתקף לב בינואר 2002 בגיל 74. משפחתו האמינה שהוא סבל גם מאנצפלופתיה כרונית טראומטית (CTE) שנגרמה כתוצאה מפציעות הקשורות לקריירה שלו כשחקן פוטבול.
ראלף טיילר סמית'
ראלף טיילר סמית' (באנגלית: Ralph Tyler Smith; 6 באוקטובר 1915 – 13 באוגוסט 1972) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, שמונה למלא את מקומו של אוורט דירקסן בסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אילינוי במשך כשנה בין 1969–1970.
ביוגרפיה
סמית' נולד בגרניט סיטי שבאילינוי. סמית' למד במכללת אילינוי וסיים את לימודיו ב-1937. בזמן היותו סטודנט שם הוא היה חבר באחווה "החברה הספרותית פי אלפא". לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס שבמיזורי, והתקבל ללשכת עורכי הדין המדינתית בשנת 1940.
בעקבות ההתקפה על פרל הארבור, התגייס סמית' אל כוחות המילואים של צי ארצות הברית והוזעק לתפקיד פעיל ביולי 1942. סמית' קודם לדרגת נושא דגל ימי צבאי באוקטובר אותה שנה ומילא את שירותו הצבאי עד ינואר 1946. הוא שב לאוולטון שבאילינוי וחידש את עיסוקו בעריכת דין. בשנת 1954 הוא נבחר לבית המחוקקים של אילינוי.
עם מותו של אוורט דירקסן, מושל אילינוי ריצ'רד אוגילבי מינה את סמית' למלא את מקומו של דירקסן בסנאט של ארצות הברית. תקופתו בסנאט נעה בין 17 בספטמבר 1969 ל-16 בנובמבר 1970. בבחירות המיוחדות ב-1970 התמודד למילוי שארית כהונתו של דירקסן, אך הפסיד לעדלי סטיבנסון השלישי, מועמד המפלגה הדמוקרטית. כשסמית' התמודד מול סטיבנסון, הרפובליקנים בקולג' יוטה שלחו סטודנט בן 19 אנונימי בשם קארל רוב לנהל את מסע הבחירות של סמית'.
סמית' נפטר באוולטון ונטמן בבית העלמין סאנסט היל.
הר פטולמי
הר פטולמי או הר תלמי (באנגלית: Mount Ptolemy) הוא ההר הגבוה בהרי רכס קרואוזנסט. גובהו של ההר 2,813 מטרים, והוא ממוקם על קו פרשת המים של אמריקה, בגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
גאוגרפיה
ההר ממוקם 10 ק"מ דרומית מזרחית למעבר קרואוזנסט, ו-5 ק"מ צפונית  לעיר הרפאים קורבין.
ההר הוא ההר ה-57 באלברטה בהתנשאותו מעל סביבתו.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1914 על ידי ארתור או. וילר, שחשב שההר נראה דומה לאדם שיושב עם זרועותיו מצולבות על חזהו, בדומה לפרעה חנוט או למומיה. מסיבה זו נקרא ההר לעיתים הר מאמי (Mummy Mountain - הר המומיה).
לך קצ'ינסקי
לֵךְ אלכסנדר קָצִ'ינְסקי (בפולנית: Lech Aleksander Kaczyński; 18 ביוני 1949, ורשה, הרפובליקה העממית הפולנית – 10 באפריל 2010, סמולנסק, הפדרציה הרוסית) היה נשיא פולין מאז 23 בדצמבר 2005 עד מותו בהתרסקות מטוס.
אחיו התאום של ראש ממשלת פולין לשעבר ירוסלב קצ'ינסקי. האחים לך וירוסלב הקימו יחד את מפלגת חוק וצדק. במקור קצ'ינסקי היה חבר תנועת סולידריות בשנות ההתקוממות נגד השלטון הקומוניסטי בפולין, שהתנהל בחסות ברית המועצות. קצ'ינסקי היה יועץ קרוב למנהיג התנועה, לך ולנסה. בבחירות הדמוקרטיות לרשות המחוקקת ב-1989, שנערכו במקביל לסתיו העמים, נבחר לראשונה לסנאט הפולני. קודם כהונתו כנשיא נשא קצ'ינסקי במשרות נשיא משרת הביקורת העליונה (מקביל למבקר המדינה), התובע האזרחי הכללי, שר המשפטים וראש עיריית ורשה.
בין 2006 ל-2007 החזיקו התאומים קצ'ינסקי בשתי משרות ההנהגה הלאומית של פולין (לך בתור הנשיא וירוסלב בתור ראש הממשלה) והיו ראשי המדינה המקבילים היחידים שהיו אחים תאומים. בדצמבר 2008 היה קצ'ינסקי לראש המדינה הפולני הראשון לבקר בבית כנסת יהודי בוורשה והדליק נר ראשון של חנוכה. קצ'ינסקי קידם את בנייתו של המוזיאון לתולדות יהודי פולין, העניק אותות כבוד לפולנים חסידי אומות העולם , והשיב אזרחות ליהודים פולנים מגורשים.
שנותיו הראשונות
קצ'ינסקי נולד בוורשה בירת פולין בשנת 1949. הוריו היו פטריוטים פולנים מן המעמד הבינוני; אביו ריימונד קצ'ינסקי היה מהנדס ואמו ידוויגה קצ'ינסקה מורה בתיכון ופילולוגית במכון לחקר הספרות בוורשה. הוריו פעלו בתקופת מלחמת העולם השנייה בארמייה קריובה – האם כחובשת וקשרית והאב כחייל. אביו השתתף במרד ורשה. עוד בילדותם, האחים קצ'ינסקי התנגדו ללכת לגן ילדים ולמעשה הייתה זאת אמם שגידלה אותם עד שהגיעו לגיל בית ספר. עוד באותן השנים הקריאה להם אמם את הטרילוגיה של הנריק סנקביץ'. מאוחר יותר טען לך קצ'ינסקי כי הספר השפיע על אופיו ודמותו והאיר אצלו עניין בלימוד ההיסטוריה של פולין, במיוחד ההיסטוריה של האיחוד הפולני-ליטאי במאה ה-17.
ב-1961, בהיותם בני 12, כיכבו קצ'ינסקי ואחיו התאום בסרט "השניים שרצו לגנוב את הירח" (בפולנית: O dwóch takich, co ukradli księżyc), המבוסס על ספרו של סופר הילדים קורנל מקושינסקי. הם נבחרו לככב בסרט לאחר תחרות בין התאומים המועמדים במהלכה ניצחו מעל ל-70 זוגות תאומים.
לך קצ'ינסקי למד בבית ספר יסודי בוורשה, הידוע בכינויו "מספר אחת". לאחר שסיים שבע שנות לימודים, הוא ואחיו למדו בתיכון על שם יואכים ללוול, שם הגיעו שניהם לכיתה י' ולאחר מכן עבר לך לבית הספר התיכון ה-39 של חיל האוויר הפולני במחוז בילאני, בעוד ירוסלב למד בבית הספר התיכון על שם ניקולאוס קופרניקוס במחוז וולה. "הכיתה החדשה שלי הייתה מכוונת יותר לקבל ציונים טובים ככל שניתן היה להשיג, דבר שבללוול היה על סף הבלתי-אפשרי" - הוא נזכר לאחר שנים רבות.
אחרי סיום בית ספר התיכון למד משפטים ומנהל באוניברסיטת ורשה. בשנת 1971 השלים לימודי תואר שני במשפטים. בשנת 1980 הוענק לו תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת גדנסק. בעבודת הדוקטורט שלו, שנקראה "חופש המפלגות בעיצוב יחסי עובד מעביד", עסק במידת החופש של הצדדים בעיצוב תוכן יחסי העבודה. בשנת 1990 סיים הביליטציה (התואר האקדמי הגבוה ביותר באקדמיה האירופית) בתחום משפט העבודה. עם סיום לימודיו עבד כמרצה באוניברסיטת גדנסק ובאוניברסיטת הקרדינל סטפן ויז'ניצקי בוורשה.
חבר "סולידריות"
הוא כתב מאמרים עבור המגזין "עובד החוף" (Robotnik Wybrzeża) והפיץ בין עובדים עיתונים כמו "העובד" (Robotnik). באוגוסט 1980 התמנה ליועץ לוועדת השביתה הפנים-מפעלית במספנות גדנסק ובתנועת "סולידריות" שתמך בהקמתה. קצ'ינסקי הוא מחברם של מספר הוראות הכלולות בהסכם גדנסק על דיני עבודה וכן של חלק מהתקנון של האיגוד המקצועי של התנועה לגבי שביתות, סעיפים מסחריים והסכמים קיבוציים.
הוא היה ראש לשכת ההתערבות ומנהל לשכת הניתוח השוטף בוועדת השביתה הבין-ארגונית. ב-17 בספטמבר 1980 הוא תמך בעמדה של יאן אולשבסקי, ירוסלב קצ'ינסקי וקרול מודזלבסקי, שכל האיגודים המקצועיים החדשים שהוקמו צריכים להתאחד לאיגוד לאומי אחיד תחת מחנה סולידריות. בסתיו 1981 היה לחבר בוועדת התכנות של סולידריות בראש צוות האחראי על היחסים עם מפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית). בחודש דצמבר 1981, בעת שהוכרז על שלטון צבאי בפולין, הוא נעצר על ידי השלטונות שהאשימוהו בהיותו גורם אנטי-סוציאלי.
כאשר הוכרה שוב פעילותה של "סולידריות" כחוקית, בשלהי שנות ה-80, שימש קצ'ינסקי יועצו של לך ואלנסה ושל הוועדה המנהלת של המפלגה. מחודש פברואר ועד אפריל 1989 השתתף בשיחות שולחן עגול בין סולידריות וקבוצות אופוזיציה אחרות לבין ממשלת פולין, אשר בסופן הוכרה חוקיות פעילותה של "סולידריות", נקבע מוסד הנשיאות (שבו כיהן קצ'ינסקי לימים), ונקבע מוסד הסנאט.
סנאטור ושר
בבחירות שנערכו בחודש יוני 1989 נבחר קצ'ינסקי לסנאטור, וכיהן גם כסגן יושב ראש ארגון העובדים "סולידריות". בבחירות לפרלמנט בשנת 1991 נבחר כעצמאי, וזכה לתמיכת הברית האזרחית המרכזית (בפולנית: Porozumienie Obywatelskie Centrum), שהייתה קרובה בדעותיה למפלגת הסכם המרכז (Porozumienie Centrum) שבראשה עמד אחיו. לאחר שנבחר לך ואנסה לנשיא, בחודש דצמבר 1990, המשיך קצ'ינסקי להיות יועצו הראשי. ולנסה מינה את קצ'ינסקי לשר הביטחון במועצת הנשיא, אולם פיטר אותו ממשרה זו בשנת 1992, לאחר שנתגלעה ביניהם מחלוקת.