cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוטה
אגם המלח הגדול
בצפון מדינת יוטה כשבירת יוטה סולט לייק סיטי, שוכנת בקרבת חופו המזרחי, נמצא אגם המלח הגדול ביותר בחצי הכדור המערבי, הנמנה עם אחד מהאגמים מהמלוחים ביותר בעולם. כינויו "ים המוות האמריקני" בגלל שרמת מליחותו פי 5 מאשר באוקיינוס, ולא מתאפשרת בו דגה.
אגם יוטה
בצפון מרכז המדינה נמצא אגם יוטה על מימיו המתוקים.
טמפרטורות
הטמפרטורות של יוטה קיצוניות, עם טמפרטורות קרות בחורף בגלל גובהה, וקיצים חמים מאוד ברחבי המדינה (למעט אזורי הרים ועמקי הרים גבוהים).טמפרטורות גבוהות בממוצע בינואר נעות בין כ-C° 1 בכמה מהעמקים הצפוניים עד כמעט C° 13 בסנט ג'ורג '.
אפשרי שיהיו טמפרטורות מתחת ל-C° 18 מדי פעם ברוב אזורי המדינה ברוב השנים, אם כי באזורים מסוימים רואים זאת לעיתים קרובות (לדוגמה, העיר רנדולף ממוצעת כחמישים יום בשנה עם טמפרטורות נמוכות). ביולי, האקלים חמים, עם זאת, הלחות הנמוכה והגובה הגבוה מובילים בדרך כלל לשונות טמפרטורות גדולות, מה שמוביל ללילות קרירים ברוב ימי הקיץ גם בימים חמים. הטמפרטורה הגבוהה לשיא ביוטה הייתה C° 48, היא נרשמה דרומית לסנט ג'ורג' ב־4 ביולי 2007, עם זאת, שי של טמפרטורה במיקום מיושב הוא – C° 45 בוודרוף ב-12 בדצמבר 1932.
סערות וטורנדו
ביוטה, כמו ברוב מערב ארצות הברית, יש כמה ימי סופות רעמים. בממוצע יש פחות מ 40 יום של סופות רעמים במהלך השנה, אם כי סערות אלה יכולות להיות קצרות בזמן שהן אכן מתרחשות. סביר להניח כי הם מתרחשים מאמצע יולי עד אמצע ספטמבר, במיוחד בדרום ומזרח יוטה. תופעות ברק יבש ומזג האוויר היבש הכללי לעיתים קרובות מצית שריפות בר בקיץ, ואילו סופות רעמים עזות עלולות להוביל להצפות בזק במיוחד בשטח המחוספס של דרום יוטה. למרות שהאביב הוא העונה הרטובה ביותר בצפון יוטה, בסוף הקיץ הוא התקופה הרטובה ביותר בחלקה הדרומי והמזרחי של המדינה. טורנדו אינו נדיר ביוטה, כאשר בממוצע שניים מכים את המדינה בשנה, לעיתים רחוקות גבוה מעוצמת ה- EF1.
עם זאת, יוצא מן הכלל היה בסולט לייק סיטי טורנדו חסר תקדים שחלף על פני מרכז העיר ב-11 באוגוסט 1999, והרג אדם אחד, פצע שישים נוספים וגרם נזק של כ -170 מיליון דולר. הפעם הנוספת שדווח על מקרה מוות בטורנדו בהיסטוריה של יוטה הייתה ילדה בת 7 שנהרגה במהלך קמפינג במחוז הפסגה ב-6 ביולי 1884. הטורנדו האחרון בעוצמת F0 מעל (E) התרחש ב-8 בספטמבר 2002, כאשר טורנדו F2 פגע במאנטי. ב-11 באוגוסט 1993, טורנדו F3 פגע בהרי אונטה שמצפון לדוכסנה בגובה של 3,200 רגל, וגרם נזק מסוים לצופים שהיו בקמפינג. זהו הטורנדו החזק ביותר שאי פעם נרשם ביוטה.
ימת המלח הגדולה
עם ירידת גובה המים הנובעת בשנים האחרונות משינויי האקלים, נכון ל-2022 התכווץ האגם כמחצית משטח פניו, הוא הופך למלוח יותר, ויש חשש שלא תהיה התפתחות מספקת של זבובים וארטמיה מהם ניזונים מיליוני ציפורים. בשל היובש, יש גם השפעה שלילית על איכות האוויר הצפויה לרדת, עקב הימצאות מרובה יותר של חלקיקי אבק וחומרי תעשייה מזהמים באויר.
ממשל ופוליטיקה
האספה המחוקקת של יוטה מורכבת משני בתים - בית הנבחרים בו יש 75 חברים הנבחרים לקדנציה של שנתיים, וסנאט בו יש 29 חברים הנבחרים לקדנציה של 4 שנים, כאשר כל שנתיים מתקיימות בחירות בכחצי מהמחוזות. אין הגבלה על מספר הפעמים שחברי שני הבתים יכולים להיבחר. האספה המחוקקת מתכנסת למושב שנתי של 45 יום בלבד.
בבית המשפט העליון של יוטה מכהנים חמישה שופטים שממונים על ידי המושל באישור הסנאט. השופטים בוחרים מתוכם את נשיא בית המשפט.
יוטה הרבה יותר שמרנית מארצות הברית כולה, במיוחד בנושאים חברתיים. בהשוואה למדינות אחרות שנשלטות על ידי הרפובליקנים במערב ההרים כמו וויומינג, לפוליטיקה של יוטה יש אופי יותר מוסרי ופחות ליברטריאני, לפי דייוויד מגלבי.
כ -80% מחקיקת המחוקקים ביוטה הם חברים בכנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים, ואילו החברים מהווים 61 אחוז מהאוכלוסייה. מאז שהפכה למדינה בשנת 1896, היו ביוטה רק שני מושלים שאינם מורמונים. בין השנים 1917 עד 1921 כיהן מושל יהודי שהיה מושל המדינה הראשון שאינו מן המורמונים.
האזורים הרפובליקנים ביותר במדינה נוטים להיות ממחוז יוטה, המהווה את ביתה של אוניברסיטת בריגהם יאנג בעיר פרובו, וכמעט כל המחוזות הכפריים. באזורים אלה ישנן בדרך כלל השקפות שמרניות חברתית בקנה אחד עם זו של הימין הדתי הלאומי. האזורים הדמוקרטיים ביותר במדינה שוכנים כיום בסולט לייק סיטי הבירה וסביבתה.
ביוטה נוטים בבחירות לתמוך ברפובליקנים והיא המדינה היחידה בארצות הברית עם תמיכה רפובליקנית בכל בחירות לנשיאות משנת 1976 עד 2004. האוכלוסייה המורמונית נוטים יותר להצביע עבור המועמד הרפובליקני מאשר לא-מורמונים.
המדינה לא הצביעה לדמוקרט לנשיא מאז 1964. באופן היסטורי, המועמדים לנשיאות הרפובליקנים משיגים את אחד משולי הניצחון הטובים ביותר שלהם כאן. יוטה הייתה המדינה הטובה ביותר של הרפובליקנים בבחירות 1976, 1980, 1984, 1988, 1996, 2000, ובשנת 2004. בשנת 1992 הייתה יוטה המדינה היחידה במדינה בה המועמד הדמוקרטי ביל קלינטון סיים מאחורי המועמד הרפובליקני ג'ורג הרברט ווקר בוש וגם אחרי המועמד העצמאי רוס פרו. בשנת 2004 זכה ג'ורג 'וו. בוש הרפובליקני בכל מחוז במדינה ויוטה העניקה לו את מרווח הניצחון הגדול ביותר של מדינה כלשהי. הוא זכה בחמש קולות הבחירות במדינה (אלקטורים) בהפרש של 46 נקודות אחוז עם 71.5% מהקולות. בבחירות לנשיאות 1996, המועמד הרפובליקני קיבל 54% יותר מהקולות ואילו הדמוקרט נתמך ב-34% בלבד.
בשנת 2008 יוטה הייתה רק המדינה עם הצד הרפובליקני ביותר השלישית בארצות הברית (לאחר ויומינג ואוקלהומה), אבל ב 2012, כאשר המועמד המורמוני מיט רומני עמד בראש המפלגה הרפובליקנית, יוטה חזרה למקומה כמדינה הרפובליקנית ביותר בארצות הברית. עם זאת, תוצאת הבחירות לנשיאות 2016 עם ניצחון דונלד טראמפ הרפובליקני במדינה (בסימן הזכייה השלוש עשרה ברציפות על ידי המועמד הרפובליקני לנשיאות במדינה) הפעם הראשונה שזה קרה מאז 1992.
למדינה 6 קולות בחבר האלקטורים. הסנאטורים המייצגים את המדינה הם מיט רומני ומייק לי הרפובליקנים.
זכויות נשים
יוטה העניקה זכות הצבעה מלאה לנשים בשנת 1870, 26 שנה לפני שהפכה למדינה. מבין כל מדינות ארצות הברית, רק וויומינג העניקה זכות בחירה לנשים קודם לכן. עם זאת, בשנת 1887 חוקק הקונגרס חוק אדמונדס-טאקר הראשון במאמץ לצמצם את השפעתו של מורמון בממשלה הטריטוריאלית. אחד מהוראות החוק היה ביטול זכות הבחירה של הנשים; זכות הבחירה המלאה לא הוחזרה עד שיוטה אושרה לאיחוד בשנת 1896.
יוטה היא אחת מ -15 המדינות שלא אישרו את תיקון שוויון הזכויות בארצות הברית.
אלכוהול והימורים
החוקים של יוטה ביחס לאלכוהול, טבק והימורים הם קפדניים ושמרניים. ליוטה מחלקת בקרת משקאות אלכוהוליים המסדירה את מכירת האלכוהול; ניתן לרכוש יין ומשקאות חריפים רק בחנויות המשקאות הממלכתיות, והחוקים המקומיים רשאים לאסור מכירת בירה ומשקאות אלכוהוליים אחרים בימי ראשון. המדינה אוסרת על מכירת משקאות אלכוהוליים פירותיים בחנויות מכולת ובחנויות נוחות. החוק קובע כי משקאות כאלה חייבים כעת להכין תוויות חדשות שאושרו על ידי המדינה בחזית המוצרים המכילים אותיות גדולות בסגנון מודגש ובולט לעין הצרכן, המודיעים לצרכנים שהמשקאות מכילים אלכוהול ובאיזו אחוז. חוק אוויר נקי מקורה ביוטה הוא איסור עישון ברחבי המדינה האוסר זאת במקומות ציבוריים רבים. יוטה והוואי הן שתי המדינות היחידות בארצות הברית שחוקקות לאסור את כל סוגי ההימורים.
עונת 1992/1993 בליגה האירופית של פיב"א
עונת 1992/1993 בליגה האירופית של פיב"א הייתה העונה ה-36 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה התחרות השנייה במתכונת של ליגה.
יוטה
נישואים חד מיניים
נישואים חד מיניים הפכו לחוקיים ביוטה ב-20 בדצמבר 2013 כאשר השופט רוברט ג'יי שלבי מבית המשפט המחוזי בארצות הברית למחוז יוטה פסק פסק דין בקיצ'ן נ 'הרברט. נכון ל-26 בדצמבר, הונפקו יותר מ-1,225 רישיונות נישואין, עם לפחות 74 אחוז, שהם 905 רישיונות, לזוגות הומואים ולסביות.
עונת 1992/1993 בליגה האירופית של פיב"א
המשחק הראשון התקיים ב-10 בספטמבר 1992 ותחרות הסתיימה ב-15 באפריל 1993. בתחרות השתתפו 42 קבוצות.
יוטה
דמוגרפיה
מפקד האוכלוסין בארצות הברית מעריך כי אוכלוסיית יוטה היה 3,205,958 נכון ל-1 ביולי 2019, גידול של כ־16.00% מאז מפקד 2010. חלק ניכר מהאוכלוסייה מתגוררת בערים ובעיירות לאורך חזית Wasatch, אזור מטרופוליני שעובר צפון – דרום כאשר הרי Wasatch מתנשאים בצד המזרחי. גם הצמיחה מחוץ לחזית Wasatch גוברת. מטרופולין סנט ג'ורג' 'הוא כיום השני בצמיחה המהירה ביותר במדינה לאחר מטרופולין לאס וגאס בעוד שהמיקרופולין Heber הוא גם השני בצמיחה המהירה ביותר במדינה (מאחורי פאלם קוסט, פלורידה ).
בשנת 2010 אוכלוסיית המדינה הייתה 50.2% גברים ו 49.8% נשים. תוחלת החיים היא 79.3 שנים.
בריאות ופוריות
ביוטה יש את שיעור הילודה הכולל הגבוה ביותר, הנמוך ביותר באחוז הלידות מחוץ לנישואין, הנמוך ביותר במספר ההפלות לנפש, והנמוך ביותר באחוז ההריונות בגיל העשרה שהופסקו בהפלה. עם זאת, נתונים סטטיסטיים הנוגעים להריונות והפלות עשויים להיות נמוכים באופן מלאכותי גם בקרב בני נוער היוצאים ממצב ההפלות בגלל דרישות ליידוע ההורים. ביוטה יש את שיעור העוני הנמוך ביותר במדינה, למרות הדמוגרפיה הצעירה שלה. על פי מדד הרווחה הגלובאלי של Gallup-Healthways החל משנת 2012, יוטה דורגה במקום הרביעי ברווחה הכללית בארצות הברית. מחקר מרשם לאומי משנת 2002 קבע כי תרופות נוגדות דיכאון "נקבעו ביוטה לעיתים קרובות יותר מאשר בכל מדינה אחרת, בשיעור כמעט פי שניים מהממוצע הארצי". הנתונים מראים כי שיעורי הדיכאון ביוטה אינם גבוהים מהממוצע הארצי.
עונת 1992/1993 בליגה האירופית של פיב"א
טוני קוקוץ' (קרואטיה) מבנטון טרוויזו נבחר לכדורסלן המצטיין של הפיינל פור בפעם השלישית.
זדרבקו רדולוביץ' מציבונה זאגרב זכה בפרס אלפונסו פורד.
יוטה
כלכלה
למדינה יש כלכלה מגוונת מאוד, עם מגזרים מרכזיים הכוללים תחבורה, חינוך, טכנולוגיות מידע ומחקר, שירותי ממשלה וכרייה ויעדים תירותיים חשובים לבילוי בחוץ. על פי מדד הכלכלה החדשה של שנת 2007, יוטה מדורגת כמדינה הבכירה במדינה בנושא דינמיות כלכלית, והיא נקבעת על ידי "המידה בה כלכלות המדינה מבוססות ידע, גלובליזציה, יזמית, טכנולוגיה, מידע ומבוססות חדשנות". בשנת 2014 דורגה יוטה במקום הראשון ברשימת "המדינות הטובות ביותר לעסקים" של פורבס. מאמר בנובמבר 2010 במגזין " ניוזוויק " הדגיש את יוטה ובמיוחד את השקפותיה הכלכליות של אזור סולט לייק סיטי, וכינה אותה "ציון הכלכלי החדש" ובחן כיצד הצליח האזור להכניס משרות בעלות שכר גבוה ולמשוך גבוה- תאגידי היי- טק לאזור במהלך מיתון. נכון לספטמבר 2014 שיעור האבטלה של המדינה היה 3. מבחינת "ידידותיות לעסקים קטנים", בשנת 2014 יוטה הופיעה כמספר 1, על סמך מחקר שנסמך על נתונים של יותר מ 12,000 בעלי עסקים קטנים.
עונת 1992/1993 בליגה האירופית של פיב"א
מתכונת התחרות
בתחילת התחרות התקיימו סיבובים מוקדמים בהם נקבעו 13 עולות לשלבים הבאים. ל-13 קבוצות אלו הצטרפו פרטיזן, בנטון טרוויזו ו-מונטיגלה בדלונה. בגלל החלטות האומות המאוחדות בעקבות מלחמת בוסניה, הקבוצות הסרביות לא הורשו להשתתף בשלב הבתים. בעקבות כך, פרטיזן והכוכב האדום בלגרד הוצאו מהתחרות. הקבוצות חולקו ל-2 בתים. עם סיום המשחקים בבתים נערך רבע הגמר בשיטת הטוב מ-3 משחקים.
מנצחות רבע הגמר נפגשו בהיכל השלום והאחווה פיראוס למשחקי פיינל פור.
יוטה
ספורט
ב-2002 התקיימה אולימפיאדת החורף בסולט לייק סיטי.
עונת 1992/1993 בליגה האירופית של פיב"א
מהלך התחרות
בשלבים המוקדמים נקבעו 13 עולות לבית הגמר.
הפועל תל אביב
הפועל תל אביב העפילה ישירות לשלב השני של המוקדמות. בשלב זה היא נפגשה עם מאס פילס מכלן הבלגית והפסידה 88:80, 76:90.
מכבי תל אביב
מכבי תל אביב העפילה ישירות לשלב השני של המוקדמות. בשלב זה היא נפגשה עם בנפיקה הפורטוגזית וניצחה אותה 89:75 ו-81–100. היא סיימה את בית הגמר במקום השביעי לא עברה לשלב הבא.
ליליאן לנטון
חייה המוקדמים
ליליאן לנטון נולדה בלסטר בשנת 1891, והייתה הבכורה למשפחה של חמישה אחים. לאחר שסיימה את לימודיה החלה ללמוד ריקוד, אך לאחר ששמעה נאום של הפעילה הסופרג'יסטית אמלין פנקהרסט, היא החליטה שברגע שתגיע לגיל 21 תצטרף לתנועה הסופרג'יסטית, ומשהגיעה לגיל 21 הצטרפה לארגון הסופרג'יסטי איגוד הנשים החברתי והפוליטי (WSPU). במרץ 1912 ניפצה יחד עם סופרג'יסטיות נוספות מהארגון חלונות של משרדים ממשלתיים ברובע וייטהול בלונדון, ונכלאה לחודשיים תחת השם הבדוי אידה אינקליי.
פעילותה כסופרג'יסטית
בתחילת שנת 1913 החלה סדרת הצתות יחד עם הסופרג'יסטית אוליב ווארי בדרישה לזכות הצבעה עבור נשים, אך נעצרה כבר בפברואר 1913, בחשד להצתת בית התה בגני קיו. מיד עם כניסתה למעצר פתחה ליליאן לנטון בשביתת רעב, ולאחר יומיים הואכלה בכפייה. היא התנגדה בכל כוחה להאכלה בכפייה, ונדרשו שבעה סוהרים ושני רופאים על מנת לרסן אותה. במהלך ההאכלה בכפייה, חדר אוכל לריאותיה והיא חלתה בדלקת אדר חמורה. לאחר שחלתה היא שוחררה במהרה, והמקרה עורר כעס רב בציבור, שהחריף כששר הפנים הבריטי דאז הכחיש שליליאן לנטון הואכלה בכפייה וטען שמחלתה נגרמה עקב שביתת הרעב שלה. אך למרות טענותיו, רישומי משרד הפנים הבריטי מראים כי ליליאן לנטון אכן הואכלה בכפייה ב-23 בפברואר 1913.
ביוני 1913 ליליאן לנטון נעצרה בשנית תחת השם הבדוי מאי דניס לאחר שנראתה בבית ריק שהוצת לאחר מכן. היא פתחה בשביתת רעב, והפעם לא היה ניסיון להאכילה בכפייה, והיא שוחררה לאחר מספר ימים. ביולי באותה שנה המשטרה הגיע לחפש אותה על מנת לעצור אותה, אך היא נמלטה ברכב מסחרי של חברת משלוחים כשהיא לבושה כנער שליח, ונסעה לסקרבורו, משם נמלטה בספינה לצרפת, ומשרד הפנים פרסם תמונה שלה והכריז עליה כעל פושעת נמלטת. ליליאן לנטון שבה במהרה לבריטניה ונעצרה שוב כשניסתה לאסוף אופניים עזובים ממחלקת האבדות בתחנת הרכבת פדינגטון. היא פתחה מיד בשביתת רעב, הואכלה בכפייה בשנית, ומצבה הבריאותי החל להתדרדר במהרה, ובעקבות כך שוחררה לחמישה ימים בהתאם לצו החתול והעכבר מאפריל 1913 בו נקבע שסופרג'יסטיות שחלו או נפצעו קשות כתוצאה מהאכלות בכפייה ישוחררו מהכלא זמנית ולרשויות תשמר האפשרות לעוצרן בשנית, אך בתום חמשת הימים היא נמלטה.
ליליאן לנטון נעצרה ב-22 בדצמבר 1913 באשמת הצתת בית בצ'לטנהאם. היא זוהתה לפי תמונת המבוקשת שלה ונשלחה לכלא, שם פתחה בשביתת רעב נוספת, שוחררה למספר ימים בבוקר שלאחר מכן, ונמלטה שוב. בתחילת מאי 1914 היא נעצרה שוב ומעצרה הוארך בזמן שחיכתה להישפט על אחת ההצתות שביצעה, היא פתחה בשביתת רעב שוב ושוחררה ב-12 במאי 1914.
מאוחר יותר כתבה ליליאן לנטון על ההצתות במאמר "זכרונות של מילטינטית" כך: "כשלא הייתי בכלא, המטרה שלי הייתה להצית שני מבנים בשבוע... המטרה הייתה ליצור מצב בלתי אפשרי במדינה, על מנת להוכיח שלא ניתן למשול ללא הסכמת הנמשלים והנמשלות"
לאחר שחרורה
במהלך מלחמת העולם הראשונה, השהו נשות איגוד הנשים החברתי-פוליטי את המאבק המיליטנטי למען זכות הצבעה לנשים כדי להשתתף במאמץ המלחמתי. סופרג'יסטיות רבות עבדו בעבודות שמסרותית היו שמורות לגברים. ליליאן לנטון התנדבה במהלך המלחמה בסרביה, יחד עם יחידת הרפואה הנשית הסקוטית, ועל כך הוענקה לה מדליה מהצלב האדום הצרפתי.
לאחר המהפכה הרוסית היא ביקרה ברוסיה יחד עם הסופרג'יסטית נינה בויל. בהמשך היא עבדה עבור השגרירות הבריטית בסטוקהולם, ובשנים 1924–1933 הייתה הדוברת ועורכת הידיעון של ליגת הנשים למען חופש, ארגון נשים שהוקם בשנת 1907 בידי יוצאות איגוד הנשים החברתי-פוליטי, והמשיך לפעול למען שוויון לנשים גם אחרי השגת זכות ההצבעה לנשים. בשנת 1933 עבדה תקופה קצרה בארגון למען רווחת בעלי חיים בסקוטלנד, ולאחר מכן הייתה למזכירת כספים באיגוד המורות הלאומי עד לשנת 1953.
בשנת 1955 היא הופיעה יחד עם סופרג'יסטיות נוספות בשידור מיוחד של ה-BBC ליד פסל של אמלין פנקהרסט בגני מגדל ויקטוריה לציון יום השנה ה-37 להשגת זכות ההצבעה לנשים. בשנת 1959 היא צולמה בשנית בידי ה-BBC בראיון על צו החתול והעכבר, ובאוקטובר 1961 צולמה בשלישית בידי ה-BBC ורואיינה על פגישתה עם הסופר דייוויד הרברט לורנס, אותו פגשה בשנת 1914 כשנמלטה מהמשטרה והסתתרה באזור האגמים.
בשנת 1970 ערכה ליליאן לנטון, שהייתה אז גזברית אחוות הסופרג'יסטיות, טקס זיכרון בוסטמינסטר שהוקדש לכל הנשים שנאבקו למען זכות הצבעה לנשים.
היא נפטרה ב-28 באוקטובר 1972.
פיסמייקר (סרט, 1997)
פיסמייקר (באנגלית: The Peacemaker ) הוא סרט פעולה משנת 1997 בבימויה של מימי לדר ובכיכובם של ניקול קידמן, ג'ורג' קלוני וארמין מילר-שטאל.
עלילה
כאשר צוות כוחות מיוחדים בפיקוד הגנרל הרוסי המושחת אלכסנדר קודורוב שודד מספר פצצות גרעין ומביים תאונת רכבות במטרה להסתיר זאת. על ד"ר ג'וליה קלי (קידמן), המנהלת בפועל של הצוות למניעת הפצת נשק גרעיני, מוטלת המשימה לאתרם בטרם יצליחו להגיע ליעדם - איראן. במרדף אחר קודורוב וצוותו נעזרת קלי בקולונל תומאס דבו (קלוני), יוצא רגימנט הריינג'רס ה-75 והכוחות המיוחדים.
שאילתות היררכיות ורקורסיביות ב-SQL
שאילתה היררכית היא שאילתת SQL שמטפלת בנתוני מודל היררכי.
על פי תקן SQL:1999 שאילתות היררכיות מיושמות באמצעות CTE רקורסיבי (Common Table Expression, ביטוי טבלה משותף), בניגוד להרחבה של אורקל שתתואר בהמשך, בדומה לאופן שיושם לראשונה ב-DB2 גרסה 2, ובהמשך ב-SQL Server, Oracle 11g Release 2, Firebird, PostgreSQL ו-Cubrid.
סינטקס חלופי הוא Connect By הלא סטנדרטי שהוצג על ידי אוראקל ב-1980. לפני גרסה 10g הוא היה שימושי רק לגרפים ללא לולאות (עצים למשל), ומגרסה זו התווסף השימוש באופרטור NoCycle הפותר את הבעיה.
Connect By
Connect By נתמך על ידי אוראקל, EnterpriseDB, Cubrid, DB2. הסינטקס: למשל: הפלט של השאילתה הנ"ל יראה כך: דוגמה נוספת - הדוגמה שלהלן תחזיר את שם המשפחה של כל עובד במחלקה 10, שרשרת הניהול מעל העובד, מספר דרגות הניהול בין המנהל לעובד, והנתיב בעץ ביניהם: בנוסף- ניתן לחולל סט בעזרת Connect By, למשל המספרים מ-1 עד 9
Common Table Expression (ביטוי טבלה משותף)
CTE הוא שם זמני לסט תוצאות של שאילתה שמתקיים במסגרת פקודת DML בודדת.
ניתן להתייחס אליו כאל שאילתת משנה או View זמני.
הם נתמכים על מספר רב של בסיסי נתונים, וביניהם DB2, SQL Server ואוראקל.
סינטקס: CTE רקורסיבי (או Recursive Subquery Factoring באוראקל) מטפל בקשרים כמו בגרפים ובעיקר עצים, וחייב שימוש רב יותר קוד מאשר אופציית ה-Connect By הנ"ל שיש בה למשל חישוב אוטומטי של רמת ההיררכיה Level וכו', אם כי מנגד יכולותיה חזקות יותר.
דוגמה לקוד ב-Transact-SQL ל"פיצוץ" עץ מוצר תוך מניעת לולאה אינסופית: דוגמה לקוד המחולל רשימת מספרים מ-1 ועד 9 ומחשב לכל אחד מהם את העצרת: כפי שניתן לראות ה-CTE מורכב משתי שאילתות המחוברות אנכית בעזרת האופרטור Union All: למעלה העוגן (anchor) ולמטה השאילתה הרקורסיבית שפונה ל-CTE (כלומר - מתוך ה-CTE ששמו Temp נעשית פניה ל-Temp עצמו).
במילים אחרות, בניגוד לרקורסיה בשפות פרוצדורליות, אין כאן רקורסיה עם תנאי עצירה, אלא עוגן ורקורסיה. תנאי העצירה בדוגמה האחרונה הוא פסוקית התנאי Where N<9 שמונעת לולאה אינסופית. במקרה של שליפה מטבלה היררכית אין בדרך כלל צורך בתנאי עצירה מכיוון שמעשית מדובר בהיררכיה סופית המיוצגת על ידי עץ, אם כי עדיין אין מניעה טכנית ליצור לולאה אינסופית.
השימוש ב-Connect By התווסף לאוראקל בשנת 1979, וב-CTE רקורסיבי ב-2009. SQL Server תומך ב-CTE רקורסיבי מ-2005.
כריס באק
כריס באק (באנגלית: Chris Buck; נולד ב-25 באוקטובר 1960) הוא במאי אמריקאי הידוע על בימויו בסרטים טרזן, תפוס ת'גלים ולשבור את הקרח. בנוסף, עבד כאנימטור משגיח בסרטים מרד החיות, ופוקהונטס.
ביוגרפיה
יליד ויצ'יטה, קנזס, באק קיבל השראה לעסוק בתחום האנימציה כילד, כאשר ראה לראשונה את הסרט פינוקיו. לבסוף משפחתו עברה לPlacentia שבקליפורניה, שם סיים ללמוד בבית הספר התיכון אל דורדו.
באק למד הנפשת דמויות בבית הספר קאלארטס, שבו הוא גם לימד מ-1988 עד 1993. בקאלארטס, באק התחבר עם ג'ון לאסיטר ומייקל גיאמו, שאיתו עבד אחרי הרבה שנים על לשבור את הקרח. הוא התחיל את הקריירה שלו כאנימטור בדיסני ב־1978.
חוץ מעבודתו כבמאי ב"טרזן" ו"לשבור את הקרח", עבודותיו האחרות בבימוי היו "פוקהונטס", "בת הים הקטנה", "ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה", "מי הפליל את רוג'ר ראביט" והיה אנימטור ב"השועל והכלבלב".
באק היה אנימטור בסרט Bebe's Kids ובאחד מפרקי תוכנית הטלוויזיה Family Dog.
באק היה במאי בסרט תפוס ת'גלים שיצא ביוני 2007.
ב-2008, חברו של באק, לאסיטר (שבתקופה זו כבר היה אחראי על האנימציה בדיסני) ביקש ממנו לחזור לדיסני. בספטמבר 2008 הציע 3 רעיונות ללאסיטר. אחד הרעיונות היה הסרט לשבור את הקרח, לאסיטר אהב את הרעיון ואישר לבאק לפתח את הסרט. לאחר שב-2010 הושהה פיתוח הסרט.,הסרט הוכרז בדצמבר 2011 תחת השם "frozen", עם תאריך יציאה- 27 בנובמבר 2013. את הסרט ביים באק יחד עם ג'ניפר לי.
בספטמבר 2014 הוכרז שבאק ולי יביימו סרט קצר המבוסס על הדמויות של הסרט לשבור את הקרח. הסרט יצא באביב 2015.
ב-12 במרץ 2015 דיסני הכריזה שבאק ולי יביימו סרט המשך ללשבור את הקרח.
חייו האישיים
באק נשוי לשלי. ונולדו להם 3 בנים.
בנם הבכור, ריידר, נפטר בגיל 23 ב-27 באוקטובר 2013, בתאונת דרכים. ריידר היה זמר וכותב שירים שהופיע עם הלהקה שלו  Ryder Buck and the Breakers, והחלים משנה שבה נלחם בסרטן האשכים שלב 4.
ב־2 במרץ 2014 לאחר שקיבל את פרס האקדמיה לסרט האנימציה הטוב ביותר על בימויו בסרט לשבור את הקרח בטקס פרסי האקדמיה ה-86, באק הקדיש את הפרס לזכר בנו ריידר.
בנו ריד דיבב את ארנולד, פינגווין קטן מהסרט תפוס ת'גלים, שבוים על ידי אביו.
פילמוגרפיה נבחרת
בימוי: אנימציה:
Preso No. 1
Preso No. 1 היא סדרת טלוויזיה פוליטית אמריקאית, שהופקה על ידי קשת אינטרנשיונל ואולפני טלמונדו גלובל על בסיס רעיון מקורי של שירה חדד ודרור משעני שהם גם מפיקים בפועל. הסדרה הוקרנה בבכורה ב-30 ביולי 2019 והסתיימה ב־27 בספטמבר 2019.
כליאתו של נשיא מקסיקו בעקבות תלונת שווא נותנת את האות לתחילתו של מאבק ארוך ומפרך לחופש ולצדק במדינה מושחתת. בסדרה מככב אריק הייסר כנשיא המדינה הכלוא כרמלו אלווארדו, יחד עם אלחנדרה אמברוסי בתפקיד הכגברת ראשונה הלא רשמית של מקסיקו קרוליינה ארטגה, אלחנדרו דה לה מדריד כבאוטיסטה פרננדס, מריאנה סואן כפיה בולאנוס, עיתונאית מושחתת, ארתורו פנישה כפדרו איסלס, הנבל הראשי, אנחליקה סלאיה כמירנדה קולינס, הגברת הראשונה השנייה שאינה רשמית, אוטו סירגו כנשיאה הרשמי של מקסיקו, גילרמו קווינטנילה כאיגנסיו מאיורגה, אל"ם מושחת, פביולה גוחארדו כקרולינה הצעירה, לואיס פליפה טובאר כהוגו פינה, מפקד משטרה מושחת, רוברטו סוסה כרעמסס קוטה, סוחר הסמים שכרמלו הסגיר לארצות הברית ודמיאן אלקאזר כסלבדור פראגה, הבעלים של העיתון " אל פלוראל".
אף על פי שטלמונדו לא חידשה את הסדרה לעונה שנייה, פרק הסיום של הסדרה הסתיים עם סיום פתוח אפשרי להפקת עונה שנייה.
העונה הראשונה של הסדרה הפכה זמינה לסטרימינג ב-10 בדצמבר 2019 בנטפליקס. ברשת נטפליקס יש בסדרה 64 פרקים בסך הכל.
עלילה
כרמלו אלברדו הוא בן 45. הוא נולד למשפחה כפרית בצפון מקסיקו. אמנצ'יו אלוואראדו, אביו של כרמלו, הגיע ממשפחה צנועה במדינת צ'יאפס. כשאמו של אמנצ'יו נפטרה, הוא הלך לחפש אותה, בלי לדעת שהחיפוש ייפסק באמצע הסכסוך בזאפטיסטה, שם ימות. כרמלו ראה את תמונתו של אביו בעיתון והחליט לחפש את גופתו. הוא היה אז בן 20 ומעולם לא מצא את אביו.
כך התחיל המסע של כרמלו, הצעיר הכפרי שהגיע לעבוד בטלוויזיה ואשר בזכות אופיו ותבונתו, הפך למנהיג ובהמשך, למועמד העצמאי לנשיאות ואף על פי שהוא לא חיפש זאת ולא רצה זאת, הוא השיג את המשרה הנחשקת. כרמלו קיבל את הנשיאות כששתי סיעות לחצו עליו: גברים עשירים שביקשו להשפיע עליו וסוחרי הסמים. כנשיא, כרמלו הקשיח את נאומו במטרה פשוטה להיות מועיל "במדינה נהדרת שיכולה לספק לכולם, את מה שהיא מתכחשת לו כמעט כלפי כולם."
הונאה של מיליונרים נחשפה על ידי העיתונאים פיה בולאנוס, שלה תומכים רבים שדואגים לפרסום הסיפור השגוי, הדבר מביא לטלטלה בממשלה ומוביל את התובע להחליט להאשים רשמית את נשיא רפובליקה. התלונות מצטברות והנשיא נלקח למעצר במתקן פדרלי. אולם מאסרו של כרמלו מביא לתפניות חדות בחברה; אנשיו מגיבים בכעס ויוצאים להגנת נשיאם, שנכלא כעת. בכך הופך כרמלו למסוכן יותר לאויביו. כרמלו עכשיו צריך להילחם על חייו, על חירותו ולנקום במי שקושר קשר נגדו.
לוס אנג'לס אצטקס
הלוס אנג'לס אצטקס (באנגלית: Los Angeles Aztecs) היא קבוצת כדורגל מהעיר לוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, אשר שיחקה בליגת הNASL בין השנים 1973-1981. הקבוצה היא אחד מהמייסדות של ליגת הכדורגל הלאומית (NSL) שאמורה להתחיל ברחבי צפון אמריקה לפני מונדיאל 2026. האצטקים התחרו בליגת הNASL מ-1974 עד 1981. בקבוצה שיחקו אגדות כדורגל אירופאיות כמו: ג'ורג' בסט ויוהאן קרויף, הזמר האנגלי אלטון ג'ון היה חלק מהבעלים של המועדון.
היסטוריה
בינואר 1974, הודיעה ליגת הכדורגל של צפון אמריקה (NASL) על לוס אנג'לס כאחת משש ערים שקיבלה קבוצת התרחבות לעונת 1974. ד"ר ג'ק גרגורי, רופא מקומי ומשקיע נדל"ן שילם את דמי הזיכיון ושימש כבעלים של הצוות. לאחר ששיחקו סדרה של משחקי ידידות לפני העונה מול קבוצות ממקסיקו, האצטקים פתחו את עונתם הראשונה עם ניצחון 1-2 על סיאטל סאונדרס. האצטקים סיימו את העונה עם שיא של אחד עשר ניצחונות, שתי תוצאות תיקו ושבעה הפסדים וממוצע של 5,098 אוהדים למשחק, וזכו במקום הראשון בליגה המערבית.
לאחר עונת 1975, הזמר האנגלי אלטון ג'ון רכש חלק מהקבוצה וקיבל אישור מהליגה לשבת על הספסל במהלך המשחקים. כמה שבועות לאחר מכן, הקבוצה הודיעה על כוונתה להחתים את זוכה כדור הזהב לשנת 1968, ג'ורג' בסט, ששוחרר על ידי מנצ'סטר יונייטד. ג'ורג' בסט הגיע ללוס אנג'לס ב-20 בפברואר 1976.
לאחר העונה, הקבוצה נרכשה על ידי קבוצה בראשות אלן רוטנברג, כאשר שחקן לוס אנג'לס לייקרס לשעבר רודי לרוסו מונה למנהל מקצועי.
ב-14 בנובמבר 1978, נשיא הקבוצה, לארי פרנד, הודיע כי רינוס מיכלס התקבל לעבודה כמאמן הראשי של המועדון. מישל שינה את הסגל של הקבוצה כשרק ארבעה שחקנים מקבוצת האצטקים של עונת 1978 נותרו בסגל לעונת 1979. האצטקים פתחו את העונה עם שיא של חמישה ניצחונות בשבעה משחקים כאשר ב-22 במאי 1979, הודיעה הקבוצה על החתמתו של זוכה כדור הזהב יוהאן קרויף, שחתם על חוזה של 1.4 מיליון דולר ל-2 עונות, מה שהפך את קרויף לאתלט בעל השכר הגבוה ביותר בדרום קליפורניה. האצטקים סיימו את העונה במקום השני עם שיא של שמונה עשר ניצחונות ושנים עשר הפסדים. לפני החתמתו של קרויף, האצטקים עמדו על ממוצע של 7,500 אוהדים למשחק, אך סיימו את העונה עם ממוצע נוכחות של 14,333. קרויף זכה ב-MVP של הליגה ולארי הולסר נבחר לרוקי השנה לעונת 1979.
ב-9 בדצמבר 1981, לאחר עונת 1981, בטלוויזיה פורסמה הצהרה לפיה הקבוצה לא תשחק בעונת 1982 וכי כל חוזי השחקנים שנותרו במועדון יימכרו.
ב-2022, היזם האנגלי וסוכן הכדורגל סקוט מייקלס, הודיע בפומבי שהוא וקבוצתו השיקו מחדש את האצטקים באזור המטרופולין של לוס אנג'לס.
ללנינגרד, העיר הגיבורה
ללנינגרד, העיר הגיבורה (ברוסית: Городу-герою Ленинграду) הוא אובליסק הניצב בעיר סנקט פטרבורג (לשעבר לנינגרד) שברוסיה. האובליסק נחנך במאי 1985, לציון מלאת ארבעים שנה לניצחון ברית המועצות על גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה.
לנינגרד הייתה הראשונה לקבל את התואר הסובייטי "עיר גיבורה" ב-1945, לאחר תום המלחמה, שבמהלכה עמדה במצור הקטלני ביותר בהיסטוריה האנושית, שהוטל עליה על ידי הצבא הגרמני והצבא הפיני (1941-1944).
האובליסק ניצב בכיכר ווֹסטאניה (Восстания; כיכר ההתקוממות). גופו עשוי גרניט, שנכרה ממחצבה הסמוכה לעיר. חתך האובליסק בשליש התחתון שלו הוא מחומש, ולחלקו הגבוה יותר יש חתך של כוכב מחומש.
בראש האובליסק קבוע כוכב מחומש מפלדת אל-חלד. גוף האובליסק מוקף בחלקו התחתון בזר ארד מעוגל. מתחתיו הוצמדו לפאותיו תבליטי ארד, המתארים את הגנת לנינגרד בימי המצור, וכן תבליט של אות מסדר לנין.
גובה האובליסק הוא 36 מטרים, מהם 9 מטרים בבסיס, 22.5 מטרים בחלקו המרכזי ו-4.5 מטרים בחלקו העליון (הכוכב והתורן שתחתיו). הוא ניצב על גבי בסיס עגול בקוטר של 9 מטרים. קוטר הכוכב שבראשו הוא 1.8 מטרים. משקלו כולל הבסיס הוא כ-750 טון.
האובליסק עוצב על ידי האדריכלים ולדימיר סרגייביץ' לוקיאנוב וא"א אלימוב.
השמלה (סרט)
השמלה הוא סרט קולנוע ישראלי, משנת 1969, שביים יהודה ג'אד נאמן וזהו סרטו הראשון כבמאי. הסרט השתתף בפורום "השבועיים של הבמאים" בפסטיבל קאן 1969.
"השמלה" מקבץ שלושה סרטים קצרים, המתארים שלושה סיפורי אהבה תל אביביים: "השמלה", "המכתב" ו"תומאס חוזר".
עלילה
גיבורת הסרט הראשון, "השמלה", היא ספרנית בספרייה ציבורית (לאורה ריבלין) שפוגשת בחור צעיר הבא לשאול ספרים (אסי דיין) ומתאהבת בו. השניים עוברים בביתה של הספרנית לפני שהם יוצאים לבילוי, ופוגשים בשותפתה לדירה (ג'וזי כץ), מוזיקאית שמככבת בסרטי פרסומת. כשהשותפה מבקשת למדוד את שמלתה החדשה של הספרנית, היא לוכדת את תשומת לבו של הבחור והספרנית נותרת לבדה.
גיבור הסרט השני, "המכתב", הוא בחור צעיר (מוטי ברכאן) שמפרסם מודעה בעיתון: "מכוער מחפש יפהפייה". בתגובה הוא מקבל מכתב עם תצלום של צעירה מקסימה (רינה גנור) ומחליט לחפש אחריה. כשהוא מוצא אותה הוא נוכח לדעת שהיא כבר תפוסה ואיננה מעוניינת בחבר חדש.
בסרט השלישי, "תומאס חוזר", בחור צעיר (יאיר רובין), תומאס, חוזר לחייה של אשתו לשעבר, אילנה (גבי אלדור) החיה בדירה יחד עם בן זוגה גדי (אמיר אוריין). תוך כדי ניסיונות החיזור של תומאס אחרי אילנה, כל אחד מבין השלושה חווה את טעם הבדידות. בסיום הסרט תומאס עוזב את אילנה וגדי.
משפט חוקתי בישראל
משפט חוקתי הוא הענף המשפטי העוסק בחוקים יסודיים, השולטים בתחום הכוחות והסמכות של רשויות הממשל השונות, ביחס לחקיקה וליישום של חוקים אחרים בידי הממשלה. חוקה מחייבת את הממשלה, ומגבילה את המצבים שבהם ניתן לחוקק, לפרש חוקים ולהחיל כוח.
עם הקמתה של מדינת ישראל נעשה ניסיון לחוקק חוקה על ידי האספה המכוננת (שקדמה לכנסת הראשונה) אבל ניסיון זה לא צלח, ולכן התקבלה "החלטת הררי" שקבעה כי המדינה תאשר חוקי יסוד, אשר לבסוף יקובצו כולם לחוקה אחת. לאורך העשורים הראשונים לקיומה של המדינה לא ניתן לחוקי היסוד מעמד גבוה יותר מאשר לחוקים רגילים והם נחשבו לשווי ערך להם (למעט לעניין "שריונם" בפני שינוי).
המצב השתנה בשנת 1992, עם חקיקת שני חוקי יסוד חדשים: חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו וחוק יסוד: חופש העיסוק. על בסיס חוקים אלו החליט בית המשפט העליון בשנת 1995 (בפסק דין בנק המזרחי), שחוקי היסוד כולם הם במדרגה עליונה מעל לחוקים רגילים ולמעשה ההתייחסות לכלל חוקי היסוד תהיה התייחסות כאל חוקה.
גם קודם לחקיקתם של חוקי היסוד ניתנו בישראל פסקי דין המבססים זכויות יסוד חוקתיות, בין השאר על פי מגילת העצמאות. צעד ראשון מסוג זה נעשה בבג"ץ קול העם משנת 1953, שבו נבחנו בישראל גבולותיו של חופש הביטוי כשהוא מתנגש עם ביטחון המדינה ושלום הציבור. בפסק דין מנומק ביסס השופט שמעון אגרנט את חופש הביטוי כזכות עילאית במשפט החוקתי בישראל, וקבע בזאת לממשיכי דרכו מאז את הדרך שבה ניתן להגן על זכויות האזרח וחופש הביטוי, כאשר הם מתנגשים עם אינטרסים אחרים, נוגדים.
המשפט החוקתי בישראל, עד 1992
חוקי היסוד שנתקבלו מאמצע שנות השבעים ועד ל-1992 היו חוקים מוסכמים אשר שיקפו את כללי המשטר הקיימים. בחוקי יסוד אלה לא נוספו הוראות שִריון, והם לא שינו את המציאות החוקתית. עם זאת, במהלך שנות השבעים עלו לסדר היום סוגיות כמו מגילת זכויות אדם, ביקורת שיפוטית, נוקשות ועליונות חוקי היסוד וקבלתו של חוק יסוד: החקיקה.
להלן ציוני דרך במשפט החוקתי בישראל:
משנת 1992 ואילך
בשנת 1992 חוקקה הכנסת לראשונה חוקי יסוד "מהותיים" (כלומר, עוסקים ב"זכויות אדם" ולא "חוקים מוסדיים"): תחילה נחקק חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו ולאחר מכן נחקק חוק יסוד: חופש העיסוק.
בשנת 1994 קבע בג"ץ לראשונה את סמכותו לפסול חקיקה ראשית של הכנסת אם היא סותרת חוק יסוד ואינה עומדת בפיסקת ההגבלה של אותו חוק יסוד, בכך קבע למעשה את מעמד חוקי היסוד כחוקה. בפסק דין בנק המזרחי (1994) אשר עסק בסעיף מפורש בחוק ההסדרים שצמצם את חובות החקלאים לבנקים, בהסתמך על חוק: יסוד כבוד האדם וחרותו שמבהיר ש"אין פוגעים בקניינו של אדם", זאת אף שלגופה של עתירה נמנע בג"ץ מלבטל את החוק כיוון שסבר שהוא עומד בפיסקת ההגבלה. בפסק הדין בחנו שופטי ההרכב לראשונה סוגיות חוקתיות רבות הנובעות מכינון חוקי היסוד החדשים - "כבוד האדם וחירותו" ו"חופש העיסוק", לדוגמה: סמכות הכנסת לחוקק חוקים ולכונן חוקה, המדרג הנורמטיבי של החקיקה, סמכות הביקורת השיפוטית של בית המשפט על חקיקה רגילה, והדרך לבחינת חוקתיותו של חוק רגיל אשר פוגע בזכות המעוגנת בחוק יסוד.
ב-1997 עתרה לבג"ץ "לשכת מנהלי ההשקעות בישראל", נגד חוק שחייב את יועצי ההשקעות להתאגד, להעמיד הון עצמי, להימנע מטיפול בניירות ערך שלהם או של קרובים (למנוע ניגוד עניינים) ולעבור מבחני הסמכה. לטענת העותרים כל אחת מהדרישות היא פגיעה בחופש העיסוק, גם כלפי יועצים חדשים ובפרט כלפי יועצי ותיקים שעסקו בתחום פחות משבע שנים. בג"ץ קבע בפסק הדין שההוראה בחוק לחייב יועצים ותיקים לעבור בחינות הסמכה כתנאי להמשך עיסוקם בייעוץ, במתכונתה הנוכחית, אינה חוקתית. בהתאם לכך ביטל בג"ץ את החלטת הכנסת.
מאוחר יותר, בפסק דין הנדלמן ביטל בית משפט השלום את החקיקה שאסרה על יועץ שאינו רשום בפנקס יועצי המס להציג עצמו כ"יועץ מס", מפני שפגעה בחופש העיסוק בצורה לא מידתית. הדבר עורר מחלוקת חריפה בשל ההרחבה המשמעותי של הביקורת השיפוטית כל החקיקה כך שאינה מוגבלת רק לבית המשפט העליון. בדיון בערעור העיר בית המשפט המחוזי לבית משפט השלום על שלא נקט איפוק מספיק בבואו לבטל חקיקה ראשית של הכנסת.
ליגת הרוגבי הקונטיננטלית למועדונים
ליגת הרוגבי הקונטיננטלית למועדונים (ברוסית: Континентальная Клубная Регбийная Лига) היא ליגת רוגבי מקצוענית, שהוקמה בדצמבר 2019 בחסות פדרציית הרוגבי הרוסית ונועדה להוות לליגה הבכירה בענף במזרח אירופה. משתתפים בה מועדונים מרוסיה, רומניה וגרמניה.
ג'ו רגלבוטו
ג'ו רגלבוטו (באנגלית: Joe Regalbuto; נולד ב-24 באוגוסט 1949) הוא שחקן ובמאי אמריקאי.
ליגת הרוגבי הקונטיננטלית למועדונים
עונת הבכורה תוכננה לצאת לדרך באפריל 2020 (אך נדחתה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה) כאשר תקציב הליגה יעמוד על 2 מיליארד רובלים. מטרת הטורניר היא להגדיל את רמת המשחק של המועדונים, מה שיוביל לעלייה ברמת המשחק של הנבחרות הלאומיות. בהמשך, בהתאם לרמת הפופולריות, תורחב הליגה וכמות המשתתפים בה, כאשר נחתמו הסכמים מקדימים עם מועדוני רוגבי בגאורגיה, ספרד, פורטוגל, הולנד, בלגיה ומדינות נוספות.
ג'ו רגלבוטו
ביוגרפיה
בשנת 1979 עבר לקליפורניה ושיחק בסדרה The Associates.
ליגת הרוגבי הקונטיננטלית למועדונים
פורמט
בעונה הראשונה יתקיים הטורניר במתכונת פלייאוף. רבע הגמר וחצי הגמר בשני משחקים - בבית ומשחק חוץ, הגמר ומשחק אפשרי על המקום השלישי - יהיה משחק הכרעה בודד.
ג'ו רגלבוטו
ביוגרפיה
בשנת 1982 שיחק בסרט נעדר. באותה שנה שיחק גם בסרט המדע בדיוני The Sword and the Sorcerer, ובשלושה פרקים בסדרה Mork & Mindy. בשנים 1984–1986 שיחק בסדרה נוטס לנדינג. ב-1984 שיחק בסרט הטלוויזיה Invitation to Hell, וב-1985 שיחק בסרט הטלוויזיה "אהבה חיה" לצד כריסטין לאטי.
ליגת הרוגבי הקונטיננטלית למועדונים
פורמט
מועדונים ממדינה אחת לא יוכלו לפגוש זה את זה בסיבוב הראשון, במטרה לעורר יותר עניין בקרב הצופים.
ג'ו רגלבוטו
ביוגרפיה
בשנת 1986 שיחק בסדרה Street Hawk ששודרה ברשת ABC, ובסרט "עסקה ללא רחמים". בשנת 1988 שיחק בסדרה בנות הזהב.
רגלבוטו גילם את העיתונאי פרנק פונטנה בסדרה "מרפי בראון" בין השנים 1988 ל-1998. על תפקיד זה היה מועמד לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר בקומדיה בשנת 1989. הוא ביים 21 מפרקי הסדרה. ביים גם פרקים בסדרות "טיטוס", "ג'ורג' לופז", "המכשפים מווייברלי פלייס" וסדרות אחרות.
ליגת הרוגבי הקונטיננטלית למועדונים
פורמט
העיקרון להכנסת קבוצות לליגה הוא הופעה מוצלחת באליפות המדינה. כלומר, מועדונים חלשים שברור שייכנעו ליריבות לא יצורפו לליגה. כמו כן, על המועדון לעמוד במספר קריטריונים לרבות תכולת המושבים בהיכל הבייתי, תקינות חדרי הלבשה, אותות וידאו ושידור ודוכנים.
ג'ו רגלבוטו
ביוגרפיה
בשנת 2002 הופיע בפרק של הסדרה "אלי מקביל". כן שיחק בתפקידי אורח בסדרות "הלוחשת לרוחות", "מחשבות פליליות" ו-NCIS. ב-2012 שיחק בסדרה "סאות'לנד" בתפקיד משני. בשנת 2015 שיחק בתפקיד אורח בסדרה Major Crimes.
בשנת 2018 שבה הסדרה "מרפי בראון" למרקע, בהשתתפות רגלבוטו וכוכביה הוותיקים, לאחר היעדרות של 20 שנה. במאי 2019 לאחר עונה אחת, הוחלט שלא להמשיך לצלם את הסדרה.
רגלבוטו נשוי לרוזמרי ולהם שלושה ילדים והם מתגוררים בסנטה מוניקה.
פרידריך מיכאל, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד
ביוגרפיה
פרידריך מיכאל נולד ב-27 בפברואר 1724 בריבוויל שהשתייכה לממלכת צרפת, לכריסטיאן השלישי, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, ולקרולינה, רוזנת נסאו-זארבריקן, בתו של לודוויג קראפט, רוזן נסאו-זארבריקן.
פרידריך מיכאל התגייס לצבא האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1758 הועלה לדרגת גנרלפלדמרשל. פרידריך מיכאל לחם כנגד פרוסיה במהלך מלחמת שבע השנים, ואף פיקד על הכוח שלחם בפרידריך הגדול בקרב רוסבאך. בסתיו 1758 פיקד פרידריך מיכאל על הכוחות שפלשו לנסיכות הבוחר מסקסוניה, ובשנה שלאחריה כבש את דרזדן, לייפציג, טורגאו וויטנברג. לאחר מכן מונה פרידריך מיכאל למושל הכללי בבוהמיה, וב-15 באוגוסט 1767 מת בשווצינגן, שהשתייכה לדוכסות פפאלץ-צווייבריקן.
משפחתו
ב-6 בפברואר 1746 התחתן פרידריך מיכאל עם מריה פרנצסקה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך, בתו של יוזף קרל, רוזן פפאלץ-זולצבאך. ממנה היו לו 5 ילדים:
גרג אבוט
גרג אבוט (באנגלית: Greg Abbott; נולד ב-13 בנובמבר 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, מכהן כמושל טקסס החל מינואר 2015.
ביוגרפיה
אבוט נולד בעיר ויצ'יטה פולס בטקסס וגדל בדאנקנויל. ב-1981 סיים תואר ראשון בניהול באוניברסיטת טקסס באוסטין וב-1984 קיבל תואר JD במשפטים מאוניברסיטת ואנדרבילט. זמו קצר לאחר סיום הלימודים נפגע כאשר עץ נפל עליו ומחץ את גבו. הוא נזקק להשתלת מוטות פלדה שייצבו את עמוד השדרה שלו ונותר משותק בפלג גופו התחתון.
הוא עבד כעורך דין במשך שמונה שנים בפירמת עורכי הדין Butler and Binion LLP. ב-1993 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי של טקסס. ב-1996 נבחר לכהן כשופט בבית המשפט העליון של טקסס, ב-2001 התפטר במטרה להתמודד על משרת סגן מושל טקסס, בעקבות התפטרותו של ג'ון קורנין שכיהן כתובע הכללי של טקסס, החליט אבוט להתמודד על התפקיד שהתפנה ונבחר ב-2002 ברוב גדול. הוא נבחר לכהונות נוספות בתפקיד ב-2006 וב-2010.
אבוט נשוי למקסיקנית אמריקאית, ואב לבת. הוא המושל הראשון בארצות הברית המשתמש בכיסא גלגלים מאז ג'ורג' וולאס.
ההסכם האנגלו-עיראקי (1930)
ההסכם האנגלו-עיראקי משנת 1930 נחתם בין ממשלת בריטניה ששלטה בעיראק מכוח מנדט חבר הלאומים (המנדט הבריטי על מסופוטמיה), ובין ממשלת עיראק. ההסכם נועד להחליף הסכם קודם שנחתם בין הצדדים בשנת 1922.
היסטוריה
לאחר קבלת המנדט של חבר הלאומים על עיראק, המליכה בריטניה על עיראק את המלך פייסל איבן חוסיין מן השושלת ההאשמית. בריטניה רצתה להעניק למדינה החדשה מידה של עצמאות, אך לשמור על האינטרסים הצבאיים והאסטרטגיים שלה באזור, ועל שליטה בתעשיית הנפט. הלאומנים העיראקים, מאידך, חפצו בעצמאות מלאה.
בשנת 1922 חתם הנציב הבריטי סיר פרסי קוקס על ההסכם האנגלו-עיראקי ולפיו הכירה בריטניה בריבונות עיראק, אך זו, מצידה, הותירה את ניהול יחסי החוץ שלה וכלכלתה לבריטניה. מלכתחילה לא ראו העיראקים את ההסכם בעין יפה, והוא אושרר על ידי הפרלמנט העיראקי בשנת 1924.
לאחר חתימת ההסכם אירעו מספר התפתחויות, שהעיקרית שביניהן היא גילוי שדות נפט גדולים, והענקת הזיכיון להפקת הנפט לחברת הנפט העיראקית, תאגיד בשליטה בינלאומית ובריטית. הסדר המנדט, שלא בוטל במפורש על ידי ההסדר משנת 1922, נראה מיושן. הצדדים החלו בסוף שנות ה-20 במשא ומתן לכריתת הסכם חדש בין הממשלה הבריטית ובין ראש הממשלה הפרו בריטי נורי סעיד.
ב-1930 נחתם ההסכם החדש. ההסכם ביטל את המנדט, והעניק לעיראק עצמאות מלאה. על פי ההסכם היה על בריטניה לפעול לקבלת עיראק כמדינה עצמאית לחבר הלאומים, והדבר אכן בוצע בשנת 1932. ההסכם כולל ברית צבאית בין עיראק ובין בריטניה, לפיה במקרה של מלחמה תסייענה זו לזו, ומעניק לבריטניה את הזכות להחזיק צבא בבסיס חיל האוויר בחבניה ובבסיס בשם אל שועייבה באזור בצרה, וכן להחזיק כוחות צבא במקומות נוספים למשך חמש שנים, ובתמורה תאמן את הצבא העיראקי. כן תעמיד עיראק לרשות הבריטים במקרה מלחמה את השימוש במסילות הברזל, הנמלים, ושדות התעופה. תוקף ההסכם - 25 שנה, והוא נכנס לתוקף ביום בו תתקבל עיראק לחבר הלאומים.
כאשר דן חבר הלאומים בקבלת עיראק כחברה, לא היה די לו בהוראות החוזה, והוא דרש ערבות לשוויון זכויות למיעוטים. לאחר שזו ניתנה, התקבלה עיראק כחברה, בשנת 1932 וההסכם נכנס לתקפו.
מלכתחילה התנגדו הלאומנים העיראקים להסכם. עיראק של שנות ה-30 הייתה מדינה לא יציבה, בה היו מרידות של מיעוטים ומעשי טבח, השושלת ההאשמית השלטת הייתה שנואה על העם ונתפסה כגורם חיצוני שהומלך על המדינה בלחץ המעצמות, והפיכות צבאיות זיעזעו את המדינה.
כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה, בעוד ההסכם בתוקף, לא פעלה ממשלת עיראק על פי הוראות ההסכם. היא ניתקה את היחסים עם גרמניה הנאצית, אך לא הכריזה עליה מלחמה. משנכנסה איטליה הפשיסטית למלחמה, לא טרחה ממשלת עיראק אף לנתק איתה את היחסים. באפריל 1941 עלתה לשלטון בהפיכה צבאית ממשלה פרו נאצית בראשות רשיד עאלי אל-כילאני. הממשלה גירשה את העוצר הפרו בריטי עבד אל-אילה, ששלט בשמו של המלך פייסל השני שהיה פעוט. לאחר מכן דרשה את ביטול ההסכם, ואת סילוק הצבא הבריטי משטחי עיראק. במאי 1941 פרצה המלחמה האנגלו-עיראקית בה פלשו צבאות בריטניה ובעלות בריתה לשטחי עיראק, הביאו לסילוק אל-כילאני והחזירו את השושלת ההאשמית לשלטון. הבריטים שלטו בעיראק שלטון צבאי, למעשה, במשך יתר ימי המלחמה.
הסכם פורטסמות' 1948
ב-1948 חתמו הצדדים על הסכם פורטסמות' 1948, שנועד להחליף את ההסכם מ-1930. ההסכם אמור היה לבסס מחדש את יחסיהם, להסדיר את נסיגתם הכוללת של כוחות הצבא הבריטיים מעיראק תוך הותרת מעמדם הכלכלי והפוליטי המיוחד של הבריטים על כנו, לחמש את הצבא העיראקי ולסכם את עמדת הצדדים בשאלת ארץ ישראל. בבגדד פרצו מהומות דמים בהובלתה של המפלגה הקומוניסטית העיראקית בעידודה של ברית המועצות. עוצר עיראק עבד אל-אילה נסוג בתוך שבוע מההסכם.
הצטרפותה של בריטניה לברית בגדאד ב-1955 העמידה את היחסים עם עיראק על בסיס אזורי, רב צדדי. לאחר מהפכת הקצינים החופשיים ב-1958 ורציחתו של פייסל השני, בוטל ההסכם כליל.
צמאה
צמאה הוא פרויקט מוזיקלי של ניגוני חב"ד המבוצעים על ידי אמנים ישראלים בעיבודים עכשוויים, שבמסגרתו יצאו לאור שישה אלבומים מוזיקליים וכמה סינגלים. ביצועי הניגונים בדרך כלל הם בהגייה ישראלית ובגרסאות כיסוי. חלק קטן מהם הוא בהגייה אשכנזית וללא גרסאות כיסוי.
האלבום הראשון יצא בשנת 2015, והאלבום האחרון יצא לאור ב-2021. ב-2022 יצא לאור סינגל אחד מתוך אלבום עתידי, שביעי במספר. השם צמאה הוא על שם שני השירים צמאה לך נפשי של הרבי מלובביץ' שבוצעו באלבום הראשון של הפרויקט. מטרת הפרויקט היא להנגיש ולהפיץ את ניגוני חב"ד בקרב קהל יהודי שאינו בהכרח דתי או חסידי.
המפיק המוזיקלי של הפרויקט הוא הקונטרבסיסט והמעבד נאור כרמי. האלבומים יוצאים ביוזמת ארגון תורת חב"ד לבני הישיבות ומנהלו הרב משה שילת, בחברת התקליטים NMC והגיעו למעמד של אלבומי זהב ופלטינה. באלבומים השתתפו יוצרים וזמרים ישראלים מוכרים, דתיים וחילונים, ביניהם אברהם פריד, אביתר בנאי, ברי סחרוף, שי צברי, ישי ריבו, שולי רנד, אריאל זילבר, רמי קלינשטיין, אהוד בנאי, עמיר בניון, דוד ד'אור, יונתן רזאל, קובי אפללו, קובי אוז, שלמה גרוניך ואחרים.
כחלק מאירועי י"ט בכסלו הנערכים בבנייני האומה, מתקיימים מדי שנה מאז 2014 מופעי "צמאה" בהם מופיעים אמנים שהשתתפו באלבום.
בניסן תשפ"ב השיקו צמאה את פודקאסט שנקרא "הללו" בו בכל פרק מובא סיפור אחר של הניגון מתוך ניגוני צמאה, הדמויות שמאחוריו והתוכן שמסתתר מאחוריו.
צמאה - אמנים שרים את ניגוני הרבי מלובביץ'
צמאה - אמנים שרים את ניגוני הרבי מלובביץ' הראשון בסדרת האלבומים, כולל 10 ניגונים שלימד הרבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד את חסידיו מתוך 14 ניגוני הרבי מלובביץ', וכן ניגון נוסף המיוחס לאביו הרב לוי יצחק שניאורסון. האלבום יצא ב-2015. כל השירים באלבום הם גרסאות כיסוי מלבד "ניגון לרבי לוי יצחק" ו"שאמיל".
צמאה 3 - אמנים שרים ניגוני חב"ד לתהילים
צמאה 3 - אמנים שרים ניגוני חב"ד לתהילים כולל 12 ניגונים למילים מספר תהלים שהולחנו על ידי אמנים שונים מחסידות חב"ד, מתוכם 9 ניגונים שהולחנו לכבוד ימי ההולדת של הרבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד במשך השנים. האלבום יצא בדצמבר 2016. כל השירים באלבום הם גרסאות כיסוי מלבד השיר "שובה".
האלבום לווה בחוברת ובה מילות המזמורים עם פירוש הרב עדין אבן ישראל, איורים מאת האמן ברוך נחשון ופניני חסידות מלוקטים על ידי דובי לברמן מתוך מהדורת התהילים של הוצאת קורן.
צמאה 4 - אמנים שרים תפילה
צמאה 4 - אמנים שרים תפילה כולל 12 ניגונים למילים מהתפילה שהולחנו על ידי אמנים שונים ומושרים בחסידות חב"ד.
האלבום יצא בספטמבר 2017. כל השירים באלבום הם גרסאות כיסוי.
צמאה 5 - אמנים שרים נשמה
צמאה 5 - אמנים שרים נשמה כולל 13 ניגונים למילים שהולחנו על ידי חסידי חב"ד שונים במשך השנים. האלבום יצא בדצמבר 2019. כל השירים באלבום הם גרסאות כיסוי מלבד "ניגון לשבת קודש" ו"ניגון מפולטבה".
צמאה 7 - אלבום עתידי
צמאה 7 הוא אלבום עתידי שהחלו לעבוד עליו ב-2022, בפברואר אותה שנה יצא סינגל אחד של ניגון חב"די, בביצוע עדי גיבסון, הסינגל מבוצע כגרסאות כיסוי. השם שצמאה קראו לשיר הוא "תשכון תתגדל ותתקדש" ביחד עם המילים מתפילת קדושה - קטע "ממקומך מלכנו" אך הניגון החב"די במקורו הוא ללא מילים, רק שבקהילת חב"ד לפעמים ששרים ב"ממקומך" עם המנגינה הזו.
ווריק (רוד איילנד)
ווריק (באנגלית: Warwick) היא עיר במחוז קנט שברוד איילנד, ארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010, אוכלוסיית ווריק מונה 82,672 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה במדינה. העיר ממוקמת בערך 19 קילומטרים דרומה מפרובידנס, 101 קילומטרים דרום-מערבה מבוסטון, ו-275 קילומטרים צפון-מערבה מניו יורק. ווריק נחשבת לחלק ממטרופולין פרובידנס.
אוניברסיטת וורוויק קולטת מעל 180 סטודנטים מצפון אמריקה מדי שנה, הלומדים מתוכנית הקרן לתארים המחקריים שלנו. כיום יש לנו 130 סטודנטים מארצות הברית שלומדים בקמפוס.
בעיר נמצא נמל התעופה טי. אף. גרין, נמל התעופה המרכזי ברוד איילנד.
דמוגרפיה
ווריק היא חלק ממטרופולין פרובידנס המונה 1,600,852 תושבים נכון למפקד התושבים מ-2010. בעיר חיים כ-80,000 תושבים, וצפיפות האוכלוסין בה היא 933.3 תושבים לקמ"ר. 95.21% מאוכלוסיית העיר לבנים, 1.16% אפרו-אמריקאים, 0.25% אינדיאנים ו-1.49% אסיאתיים.
ליליה סקלה
לילה סקלה (באנגלית: Lilia Skala; 28 בנובמבר 1896 - 18 בדצמבר 1994) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית- אוסטרית מועמדת פרס אמי, שני פרסי גלובוס הזהב ופרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1963 על תפקידה בסרט "חמש נזירות וגבר אחד".
ביוגרפיה
נולדה בשם לילה סופר בווינה. אמה קתרין סקלה הייתה קתולית ואביה היה ג'וליוס סופר היה יהודי. סקלה היא בוגרת מגמות אדריכלות והנדסה מ"אוניברסיטת דרזדן". נאלצה לברוח ממולדתה בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 עם בעלה היהודי אריק ושני בניה הקטנים מפני הכיבוש הנאצי. סקלה אף הצליחה לשחרר את בעלה מהכלא הנאצי כשנעצר לאחר שהצליחה לשחד את שומרי הכלא. לצורך ההמלטות השתמשה בשם משפחתה של אמה "סקלה" והיגרה לאנגליה ומשם לארצות הברית. מיד לאחר שהיגרה לניו יורק החלה סקלה ללמוד אנגלית במטרה לפתח קריירת משחק מקצוענית.
סקלה מתה מנסיבות טבעיות ב-18 בדצמבר 1994 בכפר ביי שור שבניו יורק.
נכדתה השחקנית ליבי סקלה נוהגת מדי שנה להעלות מופע ביוגרפי יחיד לזכרה בשם "לילה!".
קריירה
סקלה החלה את דרכה בבימות תיאטרון באוסטריה ובהופעות קטנות בסדרות טלוויזיה. התגלתה לראשונה בשנות ה-50 של המאה ה-20 בסרט המוזיקלי "קרא לי מאדאם" בו שיחקה בתפקיד קטן ובסדרות "אלפרד היצ'קוק מגיש" ו"Kraft Television Theatre" בהן שיחקה כשחקנית אורחת. ערכה את הופעתה הזכורה והמפורסמת ביותר בשנת 1963 בדרמה של ראלף נלסון "חמש נזירות וגבר אחד" בתפקיד האם מריה הנזירה אשר הקנה לה מועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב. שיחקה בסרט נוסף של נלסון "צ'ארלי" בתפקיד ד"ר אנה סטראטוס ההופכת את המוגבל צ'ארלי גורדון (קליף רוברטסון) לגאון.
את הופעותיה המשמעותיות האחרונות עשתה סקלה בשנת 1983 בדרמה המוזיקלית המצליחה "פלאשדאנס", בה שיחקה בתור חנה לונג - המורה לריקוד והמנטורית של אלכס אוונס (ג'ניפר בילס), ובשנת 1987 במותחן הפסיכולוגי "שם המשחק".
פוליופטילים
פוליופטילים (שם מדעי: Polioptilidae) היא משפחת ציפורי שיר, הנפוצה באמריקה הדרומית ובאמריקה הצפונית, רובם באזורים הטרופיים והסובטרופיים, למעט המין Polioptila caerulea החי בקנדה ונודד דרומה בחורף.
ציפורים קטנות ועדינות אלה מזכירות במראם את הגדרוניים או את סבכי העולם החדש. הם נחשבים כמשפחה עצמאית. צבעם העיקרי אפור עם ראשים שחורים, והמקורים עדינים ודקים אשר מותאמים לחטיפת חרקים מהאוויר או לצורך נקירת עצים. לחלקם יש זנב ארוך ומפוספס בשחור-לבן, ולחלק מהמינים גוף חום וזנבות קצרים יחסית.
רבים מהם חיים בחופות היערות של דרום אמריקה (למעט באזור הרי האנדים), וחיים גם ביערות, אזורים לחים, ערבות שיחים וחורשים, שם הם נפוצים בעיקר בצפון אמריקה.
אגיתיניות
אגיתיניות (שם מדעי: Aegithinidae) היא משפחת עופות מסדרת ציפורי שיר החיים בתת-היבשת ההודית ובדרום-מזרח אסיה. במשפחה סוג אחד - איורה (Aegithina) ובו ארבעה מינים. ציפורים אלה הם קרובות משפחה של משפחת ציפורי עלים ושל התכלתיים.
חורבת קציון
<mapframe latitude="33.043148918178005" longitude="35.53013960212701" zoom="12" width="400" height="300"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": {}, "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 35.530139602127075,         33.0431489181782        ]      }    }  ] }
חורבת קציון (ח'רבת קציון במקור) היא אתר ארכאולוגי במזרח הגליל העליון, בו שכנה לפי הסברה העיר מתקופת המשנה והתלמוד קציון הנזכרת במקורות חז"ל.
אגיתיניות
מאפיינים
אלו ציפורים קטנות עד בינוניות (יחסית לציפורי השיר). אורכם 11–15 ס"מ והם בעלי מקור אפור-ירקרק וצבע נוצותיהם ירוק בהיר. הם בעלי רגליים דקות המותאמות לתפיסת ענפים והם מזכירים במראם בולבוליים אך ירקרקים יותר. הזכרים בעלי צבעים מעט יותר בולטים מהנקבות.
ציפורים אלה חיים באזור הטרופי של דרום-מזרח אסיה בין הצמחים והענפים. הם אוכלים חרקים ועכבישים אותם הם חוטפים בזריזות מהזלזלים.
חורבת קציון
החורבה שוכנת כשניים וחצי ק"מ ממערב למושב שדה אליעזר, על גבעה ברום של כ-400 מטרים מעל פני הים, ומצפון לה עובר נחל קציון, המתחבר לנחל דישון.
אגיתיניות
מאפיינים
הם מונוגמיים והזכרים עוזרים לנקבות לבנות את הקן ולטפל בביצים.
חורבת קציון
השם "קציון" נזכר בתלמוד הירושלמי כמקום מושבו של רבי יוחנן דקציון, הן במסכת ביצה (ה, ד) והן במסכת ברכות (ח, ז).
במרכז האתר שרידי בריכה גדולה, ולצדה מבנה ציבורי גדול (20 על 37 מ"ר), אשר נחקר עוד בידי ראשוני חוקרי הארץ במאה ה-19. במבנה ולצדיו פזורות אבני גזית גדולות ומעוצבות, וכן משקופים מעוטרים, כותרות ועמודים.
בשנת 1860 נתגלתה באתר אבן הקדשה ביוונית לכמה מקיסרי רומא החתומה בידי יהודים. על בסיס שמות הקיסרים שנמנו בכתובת היא תוארכה לשנת 197 לספירה.
לקריאה נוספת
חנה ודוד עמית, מראי מקום - לטייל עם המקורות בצפון הארץ, יד יצחק בן-צבי, עמ' 174-173.
קישורים חיצוניים
סיור בחורבת קציון באתר Inature
אדוארד פרנקפורט
אדוארד סלומון פרנקפוֹרט (בהולנדית: Eduard Salomon Frankfort; 21 ביוני 1864 – 19 באוגוסט 1920) היה צייר יהודי-הולנדי שפעל במחצית השנייה של המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20.
ביוגרפיה
פרנקפורט נותר באמסטרדם עד שנת 1905, ויצר בה. רבים מציוריו עסקו בנושאים דתיים-יהודיים, הוא זכה להערכה רבה ובשנת 1903 זכה במדליית זהב של החברה המלכותית לאמנות "Arti et Amicitiae" (מלטינית: אמנות ורֵעות), בעקבות ההערכה לה זכה, נקרא ללמד בבתי ספר לציור. כמו אמנים אחרים בני התקופה נמשך פרנקפורט לעיירה לארן ועבר להתגורר בה למשך תקופה קצרה. ב-1905 נסע בעקבות אחותו לביקור בדרום אפריקה ובמהלך סיוריו שם המשיך בציור דיוקנאות. מדרום אפריקה חזר לאמסטרדם, שם נישא ב-1911 לקלרה קלוטס. לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים.
פרנקפורט המשיך לנהל קריירה מכובדת כצייר עד מותו בגיל 56 ב-19 באוגוסט 1920. המוזיאון להיסטוריה יהודית באמסטרדם מחזיק באוסף עבודותיו של פרנקפורט שנותרו בידי המשפחה, יתר עבודותיו מבוקשות ברחבי העולם בידי אספנים פרטיים.
פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון לאלבום האהוב ביותר
פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון לאלבום האהוב ביותר הוא פרס בקטגוריית המוזיקה של הטקס, אחד מארבעת החלקים. ניתן על ידי צופי ניקלודיאון המורכב מקהל ילדים הבוחרים את הזוכים בתחומים השונים, והזוכה בטקס מקבל פסלון כתום בצורת ספינת אוויר (בלימפ), שהייתה לוגו הערוץ במשך רוב התקופה שבין השנים 1984–2009, והוא אף משמש כגלילור (חלול במרכז) עבור אלבום מוזיקה.