cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יום הולדתו הרשמי של המונרך
הממלכה המאוחדת
בממלכה המאוחדת נחוג יום הולדתו הרשמי של המלך ביום השבת הראשון, השני או השלישי של חודש יוני. בלונדון נערך לכבוד האירוע מצעד הדגל (Trooping the Colour) המכונה גם "מצעד יום הולדתו של המלך".
התאריך והמצעד נקבעו לחודש יוני על ידי המלך אדוארד השביעי על מנת להגביר את הסיכויים למזג אוויר נוח בתאריך בו נערך המצעד.
ביום הולדתו הרשמי של המלך נהוג להכריז על רשימת תוארי הכבוד המחולקים על ידי המלך באותה שנה.
אוסטרליה
מדינות אוסטרליה למעט אוסטרליה המערבית חוגגות את יום הולדתה הרשמי של המונרך האוסטרלי ביום שני השני בחודש יוני.
מאחר שאוסטרליה המערבית חוגגת את יום הייסוד ביום שני הראשון של חודש יוני, קובע המושל של אוסטרליה המערבית את היום בו יחול יום הולדתו הרשמי של המלך, תוך התחשבות בחופשות בתי הספר. לרוב החג נחוג ביום שני האחרון של חודש ספטמבר או יום שני הראשון בחודש אוקטובר.
יום הולדתו הרשמי של המלך נחוג באוסטרליה מאז שנת 1788 כאשר הכריז מושל ניו סאות' ויילס ארתור פיליפ על חג לכבודו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. עד שנת 1936 נחוג החג ביום ההולדת האמיתי של המונרך, אולם לאחר מותו של ג'ורג' השלישי הוחלט לחוג את התאריך בחודשי החורף באוסטרליה (יוני – אוקטובר), ולרוב החג מסמל את התחלת עונת הסקי.
ביום הולדתו הרשמי של המלך וביום האימפריה (24 במאי) נהוג לערוך מופעי זיקוקים ברחבי המדינה.
קנדה
בקנדה נחוג יום ויקטוריה כיום הולדתו הרשמי של המלך. יום זה נחוג הן לכבודה של המלכה ויקטוריה והן לכבודו של צ'ארלס השלישי מלך קנדה הנוכחי. החג נחוג ביום שני האחרון לפני 24 במאי, או ב-24 במאי אם הוא חל ביום שני. 24 במאי היה יום הולדתה האמיתי של המלכה ויקטוריה. יום זה מסמל בקנדה את תחילת הקיץ ואת תחילת עונת הרחצה.
ניו זילנד
בניו זילנד נחוג יום הולדתו הרשמי של המלך ביום שני הראשון בחודש יוני. יום זה מציין כיום את תחילת עונת הסקי בשל האקלים הקר בניו זילנד ביחס לאוסטרליה הצפונית יותר.
טריטוריות אחרות
החג נחוג בהונג קונג עד העברתה לידי הרפובליקה העממית של סין בשנת 1997.
בפיג'י נחוג החג עד 2012, אף שפיג'י היא רפובליקה מאז 1987, משום שאליזבת השנייה הוכרה בתואר הצ'יף העליון של פיג'י. ב-2012 הוכרז על ביטול מעמדה החוקתי של מועצת הצ'יפים, והופסקה חגיגיתו הרשמית של יום ההולדת.
קרן ברגר
קרן ברגר (נולדה ב-2 בספטמבר 1980) היא שחקנית ישראלית, זוכת פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי באודסה בשנת 2011.
ביוגרפיה
נולדה בפתח תקווה לאב רופא שיניים ולאם המשמשת אוצרת במוזיאונים ברחבי העולם, בגיל עשר עברה המשפחה לתל אביב.
ברגר למדה בבית הספר לביטוי בימתי "הדרך" ומשחק מול מצלמה אצל רות דייכס. בעלת תואר ראשון בתיאטרון ותולדות האמנות בפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת תל אביב. דוברת עברית, אנגלית, צרפתית ואיטלקית שוטפת בנוסף לקצת רומנית ויידיש.
בשנת 2003, בזמן לימודיה, השתתפה בסרט טלוויזיה של אורי ענבר, "שתיקת הצופרים". עם סיום הלימודים, בשנת 2005, החלה לשחק בתיאטרון "יידישפיל". בשנת 2006 שיחקה בטלנובלה "ילדות רעות" ב"ערוץ 24", שם גילמה את דמותה של בטי - זמרת וגיטריסטית לסבית המתמודדת עם שאלות של זהות מינית. בשנת 2007 שיחקה בסדרה "אולי הפעם" ב-Yes. באותה שנה שיחקה בעונה השנייה של הטלנובלה "האלופה" בערוץ הוט 3.
בשנת 2012 השתתפה בסדרת הדרמה "קטמנדו" ושיחקה בתפקיד הראשי בסרט הקצר "העיוורת" של יואב לוסטיג שהתבסס על הסיפור הקצר העיוורת מאת יעקב שטיינברג. השתתפה גם בסדרות "יחפים" ו"אדמה". הופיעה במחזה "מחילה", בעיבוד לתיאטרון של הרומן "סיפור פשוט" ובעיבוד לתיאטרון של "פרידות", ושיחקה בתפקיד ראשי בסרטו של איתן פוקס, "בננות" משנת 2013.
השתתפה בשני סרטי קולנוע עצמאיים שצולמו באותה עת: "אף פעם לא מאוחר מדי" של עדו פלוק (2012) ו"2 בלילה" של רועי ורנר וירון ברובינסקי (2012). בראיון אמרה על צילומים אלה, כי "היו חוויה מאוד אינטנסיבית, על סף הסכיזופרנית... סיימנו לצלם בתל אביב את 2 בלילה בארבע לפנות בוקר, וב-12 בצהריים באו לקחת אותי לחיפה לצילומים של אף פעם לא מאוחר מדי. לא ישנתי במשך שלושה שבועות, זאת הייתה חוויית אקסטרים".
בשנת 2014 שיחקה בסרט הדרמה "מקום בגן עדן" בבימויו של יוסי מדמוני לצד מיכאל אלוני, רותם זיסמן-כהן, אלון אבוטבול ואחרים.
ב-7 בינואר 2015 שידר ערוץ 1 את התוכנית "איסור ונגיעה" ובה הוצג הסרט "ההפך" בבימויו של עמיחי גרינברג המבוסס על הספר "ההפך" מאת יהושע גרינברג. סיפור על אהבה בין בחור ישיבה בגילומו של איתמר רוטשילד לבין נערה חולה בסרטן בגילומה של קרן ברגר.
בשנת 2016 שיחקה בסרטו של ארז תדמור "ארץ פצועה" שזכה ב-3 פרסי אופיר. באותה שנה החלה לשחק בעונה השנייה של סדרת הנוער "כוכב הצפון" בערוץ דיסני למנויי Yes.
ב-2017 שיחקה בסרטו של מתן יאיר, "פיגומים".
בשנת 2020 שיחקה בסדרת הדרמה "הטבח".
לוסט לניאדו
לוּסֶט מטלון לניאדו (באנגלית: Lucette Matalon Lagnado; 19 בספטמבר 1956 – 10 ביולי 2019) הייתה עיתונאית וסופרת יהודייה-אמריקאית, שסיקרה את תחום הבריאות בוול סטריט ג'ורנל.
ביוגרפיה
לניאדו, ילידת מצרים, גוללה את סיפור עקירת משפחתה מארץ זו, בעקבות רדיפות המשטר הנאצריסטי, בספרה "האיש בחליפת עור הכריש הלבנה". אביה לאון, יהודי דתי אדוק, אך גם אדם עשיר, רודף שמלות ואוהב חיים טובים, שירד מנכסיו בעקבות עזיבת קהיר, לא התאושש מהפליטות שנגזרה עליו. סיפור הגירתו לארצות הברית היווה בעיניה את היפוכו של החלום האמריקני. על הספר היא קיבלה את פרס סמי רוהר לספרות יהודית לשנת 2008.
לניאדו התגוררה בניו יורק ונפטרה ב-10 ביולי 2019. הותירה אחריה בעל - העיתונאי דאגלס פיידן, שעבד עמה בעריכת המגזין היהודי האמריקני פארווערטס.
עונת 2021/2022 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 2021/2022 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה העונה ה-56 של הליגה השנייה בחשיבותה בכדורסל בישראל.
עקב ביטול עלייתה של אליצור נתניה גם בעונה זו שחקו 15 קבוצות, 11 קבוצות ששיחקו בליגה בעונה הקודמת, ואליהן הצטרפו היורדת מליגת העל, עירוני נהריה ומכבי חיפה ושתי העולות מהליגה הארצית, מכבי מעלה אדומים והפועל מגדל העמק-יזרעאל. שיטת המשחקים בעונה זו הייתה זהה לעונה הקודמת (למעט הפלייאוף) כאשר כל קבוצה נפגשה לצמד מפגשים מול כל יריבה בשיטת בית-חוץ סך הכל 28 לכל קבוצה, בסיום העונה הסדירה חולקה הליגה לשתיים, כאשר הקבוצות במקומות 1–8 העפילו לפלייאוף העליון, והקבוצות במקומות 9–15 התחרו בסיבוב פנימי נוסף בפלייאוף התחתון.
רבע הגמר
8 הקבוצות שהעפילו משלב העונה הסדירה התמודדו בסדרות לפי דירוגן בסיום העונה הסדירה (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי, מקום שלישי נגד מקום שישי ומקום רביעי נגד מקום חמישי). בסדרת הטוב מחמש, כשהקבוצה המדורגת גבוה יותר אירחה את המשחק הראשון והשלישי (במידת הצורך), המדורגת נמוך יותר אירחה את המשחק השני והרביעי (במידת הצורך).
חצי גמר
ארבע המעפילות משלב רבע הגמר התמודדו בסדרת הטוב מחמישה כשהקבוצה המדורגת גבוה יותר אירחה את המשחק הראשון והשלישי המדורגת נמוך יותר אירחה את המשחק השני והרביעי (במידת הצורך). המנצחת בסדרה הראשונה (מקום ראשון-מקום שמיני) התמודדה נגד המנצחת בסדרה הרביעית (מקום רביעי-מקום חמישי) ואילו המנצחת בסדרה השנייה (מקום שני-מקום שביעי) התמודדה נגד המנצחת בסדרה השלישית (מקום שלישי-מקום שישי)
גמר
שתי המנצחות בסדרות חצי הגמר העפילו לגמר ושם התמודדו בסדרת הטוב מחמישה כשהקבוצה המדורגת גבוה יותר אירחה את המשחק הראשון והשלישי והמדורגת נמוך אירחה את המשחק השני. עקב המחלוקות בין איגוד הכדורסל לבין מנהלת הליגה מספר העולות לליגת העל טרם ידועה.
הבית התחתון
שבע הקבוצות שסיימו את הליגה במקומות 9–15 התמודדו בסיבוב פנימי אחד בשיטת ליגה הכולל שישה משחקים לכל קבוצה, כאשר הניקוד נמשך מהליגה הסדירה, הקבוצות שסיימו במקומות 9–11 זכו לארח שלושה משחקי בית. שתים או שלוש הקבוצות האחרונות ירדו לליגה הארצית. כאשר הוועדה המקצועית של איגוד הכדורסל המליצה על כ-3 יורדות אך תקנון האיגוד וספר המשחקים של האיגוד סותרים החלטה זו.
ארמיית הפאנצר השלישית (ורמאכט)
ארמיית הפאנצר השלישית הייתה ארמיית שריון של הוורמאכט שהשתתפה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
מקורה של הארמייה בקורפוס הממונע ה-15 שהוקם בינה ב-10 באוקטובר 1938. הקורפוס נלחם במערכה בפולין ובמערכה בצרפת, וב-16 בנובמבר 1940 לקראת מבצע ברברוסה הורחב הקורפוס לכדי "פאנצרגרופה" (Panzergruppe).
בפלישה לברית המועצות, כללה הפאנצרגרופה השלישית את קורפוס הפאנצר ה-39 ואת קורפוס הפאנצר ה-57. הפאנצרגרופה השתתפה בקרבות קשים בחזית המזרחית כחלק מקבוצת ארמיות מרכז, והשתתפה בקרב ביאליסטוק-מינסק. ב-4 באוקטובר 1941 הוחלף הות בגנרל גאורג-הנס ריינהרדט, שפיקד על הארמייה בקרב ויאזמה-בריאנסק, ובקרב על מוסקבה.
ב-1 בינואר 1942 אורגנה הפאנצרגרופה מחדש, הפעם כארמיית שריון מן המניין וקיבלה את השם "ארמיית הפאנצר השלישית". הארמייה לחמה בקרבות שונים תחת פיקוד קבוצת ארמיות מרכז, ובין השאר השתתפה בקרב רז'ב השני. במרץ 1944 השתתפה הארמייה בגירוש תושבי בוריסוב, ובהעברתם לגרמניה לצורך עבודת כפייה.
הארמייה נפגעה קשות במהלך מבצע בגרטיון, וב-16 באוגוסט 1944 מונה ארהרד ראוס למפקד הארמייה, במקום גאורג-הנס ריינהרדט שמונה למפקד קבוצת ארמיות מרכז. לאחר מכן השתתפה הארמייה בנסיגה לעבר פרוסיה המזרחית, ובין השאר לחמה בקרב על ממל.
ב-10 במרץ 1945 מונה האסו פון מנטויפל למפקד הארמייה, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות ויסלה בפיקודו של גנרל גוטהרד היינריצי. תפקידו היה להגן על חזית האודר ולחסום את התקדמות הצבא האדום לעבר ברלין. הארמייה קיבלה הוראה שאסרה עליהם לסגת משום נקודה בלי אישורו של הפיקוד העליון.
הקרב על ברלין
עם פתיחת המתקפה הרוסית, ב-16 באפריל 1945 היה ברור לשני המפקדים כי המערכה אבודה, ומשום כך נקטו בעמדה של נסיגה תוך השהייה של ההתקפות כדי לאפשר לאזרחים להימלט מערבה וכדי למנוע כיתור של חיילי הוורמאכט. מול כוחותיו של פון מנטויפל פתחה החזית הבלארוסית השנייה בפיקודו של קונסטנטין רוקוסובסקי במתקפה אדירה. תוך זמן קצר נוצרו פרצות גדולות ונשקפה סכנת כיתור לכוחות הגרמנים בשטטין.
ב-25 באפריל 1945 פנה פון מנטויפל להיינריצי בבקשה לקבל אישור לסגת משטטין ולייצב את הקו. היינריצי אישר לו את הנסיגה ללא קבלת רשות מהפיקוד העליון ביודעו שהוא מסתכן בזאת. במהרה נודע הדבר לפיקוד העליון וב- 28 באפריל 1945 הורה וילהלם קייטל המפקד העליון של הוורמאכט, ה-OKW, לשני המפקדים לפגוש אותו ביער בסמוך לחזית.
פון מנטויפל הגיע למקום בלווית כמה מלווים שהסתתרו ביער והתכוננו לפעול במידה ויעצרו אותו.
קייטל יצא מרכבו בזעם והתקרב לשני הקצינים תוך שהוא מניף את שרביט הפלדמרשל שלו בעצבנות. הוא צעק על היינריצי מדוע הרשה לפון מנטויפל לסגת וכן פקד על שניהם להורות מיד לחיילים לחזור לקו החזית הקודם. כאשר היינריצי סירב באומרו כי לא יגרום לאבדות נוספות ללא תועלת, הדיח אותו קייטל מתפקידו והציע זאת לפון מנטויפל. פון מנטויפל סירב לקבל את המינוי ועוד הוסיף בהתרסה לקייטל כי "אנשי הארמייה השלישית מקבלים הוראות רק מהאסו פון מנטויפל".
פון מנטויפל נסוג עם כוחותיו מערבה לעבר כוחות בעלות הברית להם נכנע עם חייליו ב-3 במאי 1945.
לוטם זינו
לוטם זינו (נולד ב-16 במרץ 1992 בבאר שבע שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר.
קריירה
ב-17 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע, במשחק נגד הפועל רמת השרון. ב-22 במרץ 2012 הבקיע את שערו הראשון בליגת העל, שער ניצחון בדקה ה-94 מול מ.ס. אשדוד, שהסתיים בתוצאה 2–1.
ב-15 באוקטובר 2013 ערך זינו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל, בניצחון 3–1 על נורווגיה, ובסך הכל ערך ארבע הופעות בנבחרת הצעירה.
ב-3 ביולי 2014 חתם לארבע שנים בקבוצת תון מליגת העל השווייצרית, אך שמונה ימים לאחר מכן קרע את הרצועה, ולא שיחק עד תום העונה. בתחילת עונת חזר לשחק, וערך שש הופעות ליגה במדי הקבוצה.
בינואר 2016 חזר זינו לישראל, והושאל עד תום העונה להפועל תל אביב. ב-16 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כאשר נכנס כמחליף בהפסד 0–1 להפועל כפר סבא באצטדיון בלומפילד. זינו לא הצליח להשתלב בקבוצה, ועד תום עונת 2015/2016 שותף בשני משחקי ליגה.
לאחר יותר משנה שלא שיחק שוחרר זינו מתון, וב-10 בספטמבר 2017 חתם בהפועל עכו. את שערו היחיד בעונת 2017/2018 כבש בהפסד 1–3 לבית"ר ירושלים, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-17 בספטמבר 2018 חתם זינו לעונה אחת בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית.
גרנד קניון
גרנד קניון (באנגלית: Grand Canyon, בהופי: Ongtupqa ביאוואפאי: Wi:kaʼi:la, בנאוואחו: Tsékooh Hatsoh ובספרדית: Gran Cañón) הוא קניון עמוק ותלול שחצב הנהר קולורדו במדינת אריזונה בארצות הברית. הקניון כלול בתחומי הפארק הלאומי גרנד קניון, היער הלאומי קאיבאב (Kaibab National Forest), המונומנט הלאומי גרנד קניון-פראשנט (Grand Canyon-Parashant National Monument), שבט הוולאפאי, שבט הוואסופאי ואומת נאוואחו.
אורכו של הגרנד קניון הוא 446 קילומטרים, רוחבו עד 28.8 קילומטרים ועומקו המקסימלי הוא 1,857 מטרים. קרוב לשני מיליארד שנים של ההיסטוריה הגאולוגית נחשפו כאשר הנהר קולורדו ויובליו חצבו את ערוציהם תוך התחתרות בשכבות הסלעים זו אחר זו כשמקביל התרוממה רמת קולורדו. קיימת מחלוקת בין גאולוגים הן לגבי ההיסטוריה של התחתרות הקניון, והן לגבי גיל הקניון. מרבית המחקרים תומכים בהשערה שמסלולו הנוכחי של נהר הקולורדו דרך האזור נקבע לפני 5 עד 6 מיליון שנים. מאז היה הנהר קולורדו הכוח המניע מאחורי תהליכי ההתחתרות לעומק של יובליו ונסיגת הצוקים, במקביל להעמקת הקניון והרחבתו.
במשך אלפי שנים היה האזור מיושב על ידי שבטי הילידים, שבנו יישובים בתוך הקניון ובמערות הרבות שבו. עבור בני ההופי היה הקניון מקום קדוש, והם נהגו לעלות אליו לרגל. האירופים הראשונים שצפו בגרנד קניון היו הספרדים בפיקודו של גרסיה לופס דה קרדנס ב-1540, חלק ממשלחת פרנסיסקו וסקס דה קורונדו. בשלהי המאה ה-19 החלו יוזמות לשימור האתר כשנשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט היה תומך מרכזי בשימור אזור הגרנד קניון. רוזוולט הכריז על הקמת מונומנט לאומי בחלק המרכזי של האתר ב-1908, כצעד ראשון בדרך להכרזתו כפארק לאומי ב-1919. ב-1979 הכריז ארגון אונסק"ו על הפארק הלאומי גרנד קניון אתר מורשת עולמית.
את השם "גרנד קניון" (קניון ענק) טבע הקצין ומגלה הארצות האמריקני, מייג'ור ג'ון וסלי פאוול ב-1871 בעקבות מסעו הראשון בקניון.
גאוגרפיה
הגרנד קניון הוא עמק נהר ברמת קולורדו המשתרע מצפון-מזרח למערב במחוזות קוקונינו ומוהאבי בצפון מדינת אריזונה. אורכו 446 קילומטרים, רוחבו עד 28.8 קילומטרים ועומקו המקסימלי הוא 1,857 מטרים. הקניון כלול בתחומי הפארק הלאומי גרנד קניון, היער הלאומי קאיבאב (Kaibab National Forest), המונומנט הלאומי גרנד קניון-פראשנט (Grand Canyon-Parashant National Monument), ושמורות האינדיאנים של שבטי הוולאפאי, והוואסופאי ואומת נאוואחו. הוא מפריד בין חלקה הצפון-מערבי של המדינה, המכונה רצועת אריזונה, מיתר המדינה. אין גשרים מעל הגרנד קניון. הכבישים המחברים את הגדה הצפונית והדרומית של הקניון חוצים את הקולורדו מזרחית לקניון ליד ליז פרי (גשר נאוואחו) או ליד פייג' (גשר קניון גלן), או כ-400 קילומטרים מערבה בנבדה סמוך לסכר הובר (גשר מייק או'קלאהן ופט טילמן). הגדה הצפונית של הקניון ורצועת אריזונה מיושבים בדלילות כשהעיר הקרובה ביותר היא סנט ג'ורג' ביוטה. צפיפות האוכלוסייה גדולה יותר בגדה הדרומית, כשהעיר הגדולה ביותר היא פלגסטף באריזונה.
בגרנד קניון נחשפים שכבות שהתרוממו מהעידנים פרוטרוזואיקון ופלאוזואיקון והוא גם אחד מ-19 מהאזורים הפיזיו-גאוגרפיים המובחנים של פרובינציית רמת קולורדו. זה אינו הקניון העמוק בעולם (נקיק קאלי גנדקי (कालीगण्डकी खोंच) בנפאל עמוק הרבה יותר). עם זאת, הגרנד קניון ידוע בגודלו המדהים ויזואלית ונופו המורכב והצבעוני. לקניון יש חשיבות רבה מבחינה גאולוגית בשל רצף שכבות עבה של סלעים עתיקים שנשמרו היטב ונחשפו בקירות הקניון. שכבות סלע אלה מתעדות הרבה מההיסטוריה הגאולוגית המוקדמת של יבשת אמריקה הצפונית.
התרוממות טקטונית שהתרחשה אחר-כך הקשורה בבניית הרים העלתה שכבות משקעים אלו אלפי מטרים ויצרה את רמת קולורדו. אחת מהתוצאות של הגובה הרב הייתה ריבוי משקעים באגן הניקוז של נהר הקולורדו, אם כי לא בכמות מספיקה על מנת לשנות את אזור הגרנד קניון מהיותו צחיח למחצה. ההתרוממות של רמת קולורדו לא הייתה אחידה ורמת קאיבאב הנחצית על ידי הגרנד קניון גבוהה בגדה הצפונית בלמעלה מ-300 מטרים מהגדה הדרומית. כמעט כל הנגר העילי מהגדה הצפונית של הקניון, הגבוהה יותר (והמקבלת משום כך גם יותר גשם ושלג) זורם אל הגרנד קניון, בעוד שמרבית הנגר העילי על הרמה שמאחורי הגדה הדרומית זורם מהקניון והלאה (בעקבות הנטייה הכללית). עקב כך יש בצד הצפוני נחלי אכזב וקניונים עמוקים וארוכים יותר לעומת קניונים קצרים ותלולים יותר בצד הדרומי.
האזור סביב הקניון מחולק לשלושה חלקים: הגדה הדרומית (South Rim), בגובה ממוצע של 2,100 מטרים מעל פני הים, הקניון הפנימי (Inner Canyon), שבמרכזו זורם הקולורדו בגובה 760 מטרים מעל פני הים, והגדה הצפונית (North Rim), הגבוהה בכ-300 מטרים מהגדה הדרומית. הטמפרטורות על הגדה הצפונית הן בדרך כלל נמוכות יותר מאשר אלה על הגדה הדרומית משום שהיא גבוהה יותר (בממוצע 2,400 מטרים מעל פני הים). סופות גשמים מתרחשות לעיתים קרובות בשתי גדות הקניון במהלך הקיץ. בתקופת החורף אין גישה לגדה הצפונית של הקניון דרך הכביש העיקרי המוביל לקניון (כביש 67).
גאולוגיה
במשך שנים רבות הייתה הסכמה בין גאולוגים שגילו של הקניון הוא בין 5 ל-6 מיליון שנים, כאשר נהר הקולורדו התחתר לעומק במקביל להתרוממות רמת קולורדו. עם זאת, מחקרים חדשים טוענים כי הקניון עתיק הרבה יותר. ב-2008 התפרסם מחקר שתיארך באמצעות אורניום את הגיל של גבישי קלציט שמצפים קירות של מערות בתשעה אתרים שונים לאורך הגרנד קניון. על פי תוצאות הבדיקה הגיעו עורכי המחקר למסקנה כי הקניון הוא בן 17 מיליון שנים. הקלציט במערה נוצר שעה שפני המים בנהר יורדים כתוצאה מהתעמקות קרקעית הקניון, ובהתאם, ככל שהמערה הנבדקת קרובה יותר לקרקעית, כך גם הקלציט "צעיר" יותר. על פי המחקר קצב הסחיפה היה נמוך הרבה יותר במערב הקניון מאשר במזרחו. המסקנה של החוקרים הייתה שקניון אחד נוצר במערב, קניון שני נוצר במזרח והשניים נפגשו לפני שישה מיליון שנים. מחקר שהתפרסם ב-2012, שהתבסס על תיארוך באמצעות מדידת קצב התפרקות של אורניום ותוריום להליום במינרל אפטיט, הגיע למסקנה שהחלק המערבי של הקניון הגיע לעומק קרוב לעומק הקניון הנוכחי כבר לפני 70 מיליון שנים. גם מחקר זה מצא פערים בקצב הסחיפה בין הצד המערבי לצד המזרחי של הקניון. מסקנת החוקרים הייתה שבתור הקרטיקון זרם נהר קדום ממערב למזרח, הפוך לכיוונו של נהר הקולורדו כיום. הנהר החליף כיוון בשל התרוממות החלק המזרחי כשנוצרו הרי הרוקי, ובמקביל שקיעת החלק המערבי.
הקניון הוא תוצאה של סחיפה שחשפה את אחד הרצפים השלמים והנחקרים ביותר של סלעים על פני כדור הארץ. גילן של קרוב ל-40 שכבות סלעי המשקע שנחשפו בגרנד קניון ובשטח הפארק הלאומי גרנד קניון נע בין 230 מיליון שנים (אבן גיר קאיבאב) בפני השטח לקרוב ל-2 מיליארד שנים (צפחת וישנו) בקרקעית הקניון. מרביתן התגבשו במים רדודים וחמימים, בביצות, ובסמוך לחופי ים שמזמן כבר אינם קיימים, במערב אמריקה הצפונית. בין השכבות יש ייצוג בעיקר למשקעים ימיים, אבל גם למשקעים יבשתיים כדוגמת חלק מהשכבות בחבורת סופאי, או גם אבן חול קוקונינו מהפרם המייצגת דיונות מאובנות ממדבר נכחד. נתגלו לפחות 14 מקרים של אי התאמה בטור הסטרטיגרפי של שכבות סלעי המשקע באזור הגרנד קניון.
במקרה קיצוני אחד אי התאמה בין סלעי הגרניט שעברו התמרה לצפחה וגנייס מהפרקמבריון לבין סלעי אבן חול מן הקמבריון שמעליהם מייצגת את פער הזמן הגדול ביותר, המגיע במקום אחד (Blacktail Canyon) ל-1.2 מיליארד שנה. הגאולוג ג'ון וסלי פאוול כינה פער זמן זה בלוח הזמנים הגאולוגי, אותו ניתן לראות גם במקומות אחרים בעולם, אי ההתאמה הגדולה (Great Unconformity). ייתכן שהורבדו משקעים אחרים, אבל גם אם היו קיימים, הם הורחקו לחלוטין על ידי הסחיפה. אי ההתאמה הגדולה היא אחת הדוגמאות הטובות ביותר לאי התאמה סחיפתית, שבה מפריד מישור אי התאמה בין סלעי יסוד או סלעים מותמרים להרבדה חדשה.
הגורם לעומק הגדול של הגרנד קניון ובייחוד לגובה של שכבות הסלע (שמרביתם נוצרו מתחת לפני הים) הוא בהתרוממות בת ה-1,500 עד 3,000 מטרים של רמת קולורדו, שהחלה באורוגנזה הלרמידית לפני 65 מיליון שנים. התרוממות זו העמיקה את שיפוע נהר הקולורדו ויובליו. עקב כך הואצה מהירות המים הזורמים בהם ולכן גבר גם קצב הסחיפה.
תנאי מזג האוויר בעידן הקרח הגבירו את כמות המים הזורמים במערכת הניקוז של נהר הקולורדו. בשל כך העמיק הנהר הקדום את ערוצו מהר ועמוק יותר.
בין לפני 3 מיליון ל-100,000 שנים, השקיעה פעילות געשית אפר געשי ולבה על פני האזור כשמדי פעם חסמו את נהר הקולורדו סכרי לבה. סלעים געשיים אלו הם הסלעים הצעירים ביותר בקניון.
אינדיאנים
אנשי הפואבלו הקדומים היו עם אינדיאני שמרכז תרבותו היה באזור ארבע הפינות בדרום-מערב ארצות הברית. הם היו הראשונים שידוע כי חיו באזור הגרנד קניון. בקרב הארכאולוגים נפוץ הכינוי אנסאזי לתיאור קבוצה תרבותית זו, אם כי אנשי הפואבלו של ימינו שוללים שימוש במונח זה. מקור המילה "אנסאזי" בשפת הנאוואחו ופירושה "הקדמונים" או "אויב קדום".
הסינאגווה (Sinagua) היו בני תרבות ששכנו באזור דרומית-מזרחית לגרנד קניון, בין הנהרות קולורדו הקטן וסולט, בין בערך 500 ל-1425 לספירה. הסינאגווה הם קרוב לוודאי אבותיהם הקדמונים של חלק מבני שבט ההופי.
כשהאירופים הראשונים הגיעו לאזור במאה ה-16 התפתחו באזור תרבויות חדשות. הוולאפאי יישבו רצועת אדמה באורך 160 קילומטרים לאורך החלק הדרומי המכוסה בעצי האורנים של הגרנד קניון. ההוואסופאי חיו באזור קניון קטרקט מתחילת המאה ה-13, כשהם שולטים בשטח שגודלו כ-5,000 קילומטרים רבועים (כגודלה של מדינת דלאוור). הנאוואחו או הדינה (Diné), כפי שהם מעדיפים להיקרא, חיו באזור נרחב המשתרע מפסגות סן פרנסיסקו (San Francisco Peaks), מזרחה לעבר ארבע הפינות. עדויות ארכאולוגיות ולשוניות מוכיחות שהנאוואחו הם צאצאים של שבטים אתבסקיים מאזור ימת העבדים הגדולה בקנדה, שהיגרו לאזור הגרנד קניון אחרי המאה ה-11 לספירה.
חוקרי ארצות ספרדים
בספטמבר 1540 הגיע הקונקיסטאדור פרנסיסקו וסקס דה קורונדו במשלחת גדולה ממלכות המשנה של ספרד החדשה (מקסיקו של ימינו), לאזור דרום-מערב ארצות הברית של ימינו במטרה לאתר ולכבוש את שבע ערי הזהב האגדתיות. בזמן שקורונדו שהה באזור צפון-מזרח אריזונה של ימינו הוא שלח את אחד ממפקדיו, גרסיה לופס דה קרדנס, בראש משלחת שכללה קבוצה קטנה של ספרדים ומורי דרך מבני ההופי לצפון-מערב לברר את הידיעות על נהר גדול שעובר שם. המשלחת הגיעה לגדה הדרומית של הגרנד קניון בין נקודות התצפית דזרט ויו (Desert View) ומוראן פוינט (Moran Point) של ימינו. פאבלו דה מלגרוסה (Pablo de Melgrossa), חואן גאלרס (Juan Galeras) וחייל שלישי ירדו בערך שליש מהמדרון לתוך הקניון עד שהם אולצו לשוב בשל מחסור במים. הם דיווחו כי חלק מהסלעים בקניון היו "גדולים יותר מהמגדל הגדול של סביליה, החירלדה". משערים שמורי הדרך מבני ההופי הכירו את השבילים המובילים לקרקעית הקניון, אבל אולי לא רצו להוביל את הספרדים לנהר. אירופים לא ביקרו בקניון מאז במשך למעלה ממאתיים שנים.
האבות פרנסיסקו אטנסיו דומינגס וסילבסטרה ולס דה אסקלנטה היו שני כמרים ספרדים, שיחד עם קבוצה של חיילים ספרדים, חקרו את דרום יוטה של ימינו בחיפוש אחר נתיב מסנטה פה לקליפורניה ב-1776. לאחר שהחליטו לנטוש את מטרתם המקורית ולחזור לסנטה פה הם רכבו לאורך הגדה הצפונית של הקניון והקניונים גלן ומרבל במטרה למצוא נקודת חצייה. בסופו של דבר הם חצו את הנהר במקום שנקרא לכבודם אחר-כך "חציית האבות" (Crossing of the Fathers), כיום שוכן מעבר זה מתחת למימי אגם פאוול.
באותה שנה (1776) שהה המיסיונר הפרנציסקני פרנסיסקו גרסס (Francisco Garces) כשבוע בקרב ההוואסופאי, כשהוא מנסה לשווא לנצר אותם. הוא תיאר את הקניון כ"עמוק מאוד" (profundo).
חוקרי ארצות אנגלו-אמריקנים
ג'יימס אוהיו פאטי (James Ohio Pattie) עמד בראש חבורת ציידי פרוות ואנשי הרים, שהיו, ככל הנראה, האירופים הבאים שהגיעו לגרנד קניון ב-1826.
המיסיונר המורמוני ג'ייקוב המבלין נשלח על ידי נשיא הכנסייה המורמונית בריגהם יאנג בשנות ה-50 של המאה ה-19 לאתר בקניון אתרי חצייה אפשריים. להמבלין היו קשרים טובים עם האינדיאנים בני הוואלאפאי ועם המתיישבים הלבנים. הוא גילה את אתר "חציית האבות", ואת האתרים שעתידים להיקרא ליז פרי ו"פירס פרי" (Pearce Ferry – "מעבורת פירס" על שם הריסון פירס שהפעיל במקום מעבורת מ-1876), רק שני האחרונים התאימו להפעלת מעבורת. המבלין גם שימש יועץ לג'ון וסלי פאוול לפני מסעו השני בגרנד קניון, ופעל כדיפלומט בין פאוול ושבטי האינדיאנים המקומיים על מנת להבטיח את ביטחונה של המשלחת.
ב-1857 היה אדוארד פיצ'ג'רלד ביל (Edward Fitzgerald Beale) המפקח על משלחת שנועדה לסקור דרך לעגלות לאורך קו הרוחב 35 מפורט דפייאנס לנהר הקולורדו. הוא הוביל חבורה קטנה של אנשים בחיפוש אחר מים ברמת קוקונינו סמוך לגדה הדרומית של הקניון. ב-19 בספטמבר, סמוך לקניון הלאומי של ימינו הם הגיעו למה שמאי המפריז סטייסי (May Humphreys Stacey) תיאר ביומנו כ"קניון נהדר בעומק ארבעת אלפים רגל. כולם (בחבורה) הודו שמעולם לפני כן הם לא ראו משהו תואם או שווה לתופעת טבע מדהימה זו".
באותה שנה (1857) הורתה מחלקת המלחמה של ארצות הברית ללוטננט ג'וזף אייווס להוביל משלחת מחקר שתפקידה להעריך את הישימות של שיט במעלה הנהר ממפרץ קליפורניה. איווס תכנן, בנה ובדק ספינת קיטור בעצמו, ואז דאג לשנע אותה לדלתה של הקולורדו. באתר הנחיתה הקרוי Robinson's Landing הוא הרכיב מחדש את הספינה והשתמש בספינה בת 16 המטרים בשם "אקספלורר" (Explorer) למפות ולסקור את הנהר. במשלחת השתתף הגאולוג, ג'ון ניוברי (John Strong Newberry; 1892-1822) חבר מוסד הסמית'סוניאן. אייווס הוביל את המשלחת במשך חודשיים של שיט מסובך במעלה הקולורדו עד לקניון השחור של הקולורדו, שם נתקלה הספינה בסלע וננטשה. אייווס המשיך רגלית דרך הגרנד קניון ועלה לגדה הדרומית של הקניון דרך מערכת הניקוז של דיאמונד קריק (Diamond Creek) והמשיך מזרחה לפורט דפייאנס (Fort Defiance) באריזונה. אייווס דיווח על ממצאיו בספרו מ-1861 "דו"ח על נהר הקולורדו שבמערב" (Report upon the Colorado river of the West). משלחת אייווס הפיקה את אוסף המפות המוקדמות החשובות של הגרנד קניון שאוירו בידי פרדריק פון אגלופשטיין (Frederick Wilhelm von Egloffstein; 1885-1824), הטופוגרף של המשלחת.
על פי סדרת מאמרים ב"סן פרנסיסקו הרלד" מ-1853 סיירו קפטן ג'וזף ר. ווקר (Joseph R. Walker), אחיינו ג'יימס ט. ווקר ושישה אנשים נוספים במעלה הקולורדו בינואר 1851 עד הנקודה בה נשפך לנהר היובל וירג'ין, ואז המשיכו מזרחה לתוך אריזונה, לאורך הגרנד קניון וביצעו מדי פעם מסעות מחקר צדדיים. דווח שווקר אמר שהוא רצה לבקר את האינדיאנים בני המוקי (Moqui), כפי שההופי היו קרויים אז בפי הלבנים. הוא פגש ילידים אלו בקצרה בשנים קודמות, חשב שהם מעניינים בצורה יוצאת דופן ורצה להכירם טוב יותר. הכתב של ה"הרלד" ציין אז: "אנו מאמינים שקפטן ג'ו ווקר הוא האדם הלבן היחיד בארץ זו שביקר אי-פעם אנשים מוזרים אלו".
ב-1857 היה ג'ון סטרונג ניוברי (John Strong Newberry) ככל הנראה הגאולוג הראשון שביקר בגרנד קניון.
ב-1869 הוביל מייג'ור ג'ון וסלי פאוול את משלחת המחקר הראשונה במורד הקניון. מטרתו של פאוול הייתה לחקור את נהר הקולורדו ואת הגרנד קניון. במשלחתו השתתפו תשעה אנשים נוספים, ארבע סירות והוכן מזון לשהות של 10 חודשים. הוא יצא מהיישוב הקטן גרין ריוור בוויומינג ב-24 במאי. כשהם עוברים דרך סדרה של אשדות מסוכנים (או עוקפים אותם באמצעות נשיאת הסירות ביבשה) צלחה החבורה את הנהר גרין עד למפגשו עם הנהר קולורדו, סמוך לעיירה מואב של ימינו, והשלימה את המסע דרך הגרנד קניון תוך התגברות על קשיים רבים ב-13 באוגוסט 1869. ב-1871 טבע פאול את המונח "גרנד קניון" (קניון ענק), קודם לכן הוא היה קרוי "קניון גדול" (Big Canyon).
ב-1889 תכנן פרנק מ. בראון (Frank M. Brown) לבנות מסילת רכבת לאורך נהר הקולורדו על מנת לשנע פחם. הוא, המהנדס הראשי שלו, רוברט ברוסטר סטנטון (Robert Brewster Stanton) ו-14 איש נוספים החלו לחקור את הגרנד קניון בסירות מאיכות גרועה הבנוית מעץ ארז, בלי שלקחו איתם אמצעי הצלה. בראון טבע בתאונה בסמוך לקניון מרבל. סטנטון בנה סירות חדשות והמשיך לחקור את הקולורדו כל הדרך למפרץ קליפורניה.
בשלהי המחצית השנייה של החלו גם ניצנים ראשונים של התיישבות בגרנד קניון: מתבודדים, כורים, מפעילי מעבורות (דוגמת ג'ון דויל לי) ומפעילי תיירות (דוגמת רלף הנרי קמרון - Ralph Henry Cameron).
הגנה של הממשל הפדרלי
נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט ביקר בגרנד קניון ב-1903. רוזוולט, חובב נלהב של מסעות בחיק הטבע ותומך שימור מסור, הקים את שמורת הציד גרנד קניון (Grand Canyon Game Preserve) ב-28 בנובמבר 1906. במסגרת זו הוגבל המרעה בשמורה לחיות משק, וחיות טרף דוגמת פומת ההרים, עיט וזאב מצוי שחיו בשמורה הוכחדו. רוזוולט יחד עם חברים בארגון השימור שלו מועדן בון וקרוקט (Boone and Crockett Club) סייעו להקים את אגודת שימור הפארקים הלאומית (National Parks Conservation Association), שפעלה למען חקיקת חוק העתיקות של 1906 שהעניק לנשיא את הסמכות להקים מונומנטים לאומיים. מיד כשהחוק עבר צירף רוזוולט את אדמות היער הלאומי הסמוך וב-11 בינואר 1908 שינה את המעמד של השטח משמורה למונומנט לאומי. מתנגדים כדוגמת בעלי אדמות ובעלי זיכיונות לכרייה הצליחו לבלום מאמצים להגדיר מחדש את המונומנט כפארק לאומי במשך 11 שנים. הפארק הלאומי גרנד קניון נקבע לבסוף כפארק הלאומי מספר 17 בחוק של הקונגרס שנחתם על ידי הנשיא וודרו וילסון ב-26 בפברואר 1919.
בפני המנהלנים של הממשל הפדרלי המנהלים את משאבי הפארק ניצבים אתגרים רבים. אלו כוללים נושאים הקשורים להשבה לטבע של קונדור קליפורני המצוי בסכנת הכחדה, רעשים מסיורים אוויריים מעל לקניון, מחלוקות על זכויות מים עם השבטים בשמורות הגובלות בפארק, וניהול שרפות יער. ב-5 במרץ 2008 יזמו פקידי ממשל שיטפון בגרנד קניון במטרה להשיב את המערכת האקולוגית שלו. המערכת האקולוגית של הגרנד קניון השתנתה כתוצאה מבניית סכר קניון גלן ב-1963.
בין 2003 ל-2011 הוצגו 2,215 בקשות לזיכיונות כרייה בסמוך לקניון, כולל למכרות אורניום. הכרייה הושעתה מאז 2009, כאשר קן סלאזר, מזכיר הפנים של ארצות הברית החריג כ-4,000 קילומטרים רבועים מתהליך הרישוי, כפוף לבחינה של ההשפעה של הכרייה על הסביבה. המתנגדים למכרות חששו שברגע שהאורניום יכרה, הוא יחלחל למי הקולורדו ויזהם את המים בהם תלויים כ-18 מיליון איש בהמשך הנהר. התקנה של סלאזר, המכונה "ההשעיה של צפון אריזונה" (Northern Arizona Withdrawal), היא מורטוריום בן 20 שנים על הקמת מכרות חדשים, אבל היא מרשה למכרות קיימים להמשיך לפעול. ב-2012 עצרה הממשלה הפדרלית מכרות חדשים באזור, מהלך שאושר בבית המשפט המחוזי של אריזונה ב-2014. אם כי אגודת חברות הכרייה הלאומית, שנתמכה על ידי ממשלת אריזונה כמו גם על ידי ממשלות יוטה, מונטנה ונבדה הגישה ערעור שנכון לסוף 2016 טרם הוכרע.
אקלים
כמות משקעים שנתית ממוצעת בגדה הדרומית היא פחות מ-410 מילימטרים, ו-150 סנטימטרים שלג. הגדה הצפונית הגבוהה יותר מקבלת 690 מילימטרים גשם בממוצע לשנה ו-370 סנטימטרים שלג. בפנטום רנץ' (Phantom Ranch – "חוות הרפאים"), עמוק מתחת לגדת הקניון בסמוך לנהר קולורדו בגובה 762 מטרים מעל פני הים, ממוצע המשקעים לשנה הוא רק 200 מילימטרים והשלג נדיר.
הטמפרטורות משתנות באופן קיצוני במהלך השנה, כאשר הטמפרטורות המרביות בקיץ בנקיק הפנימי גבוהות בדרך כלל מ-39°C והטמפרטורות בחורף יורדת מתחת לאפס פרנהייט (17.8°C-) לאורך גדות הקניון. המבקרים מופתעים לעיתים קרובות מתנאים קיצוניים אלו, והם, יחד עם הגובה הרם של גדות הקניון, יכולים להוביל לתופעות לוואי בלתי נעימות כדוגמת התייבשות, כוויות שמש והיפותרמיה.
תנאי האקלים יכולים להשפיע מאוד על הטיולים והסיורים בקניון, ועל המבקרים מוטלת החובה לברר תחזית מדויקת בשל הסכנות הטמונות בחשיפה לטמפרטורות קיצוניות, סופות חורף ומונסונים בקיץ. אף ששירות הפארקים מציג מידע על תנאי מזג האוויר החזויים בשערי הכניסה ובמרכזי המבקרים, זהו קירוב גס בלבד, ואין להסתמך עליו בתכנון הטיול. לתחזית מדויקת של מזג האוויר בקניון צריכים המטיילים להתייעץ בדיווחי הרדיו של שירות מזג האוויר הלאומי או של מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי או באתר האינטרנט הרשמי של שירות מזג האוויר הלאומי.
לשירות מזג האוויר הלאומי יש תחנת מדידה בגדה הדרומית מאז 1903. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בגדה הדרומית הייתה 41°C ב-26 ביוני 1974, והטמפרטורה הנמוכה ביותר הייתה 29°C- ב-1 בינואר 1919, 1 בפברואר 1985 ו-23 בדצמבר 1990.
איכות האוויר
האוויר באזור הגרנד קניון הוא אחד מהצלולים ביותר בארצות הברית. עם זאת, לעיתים יכולה איכות האוויר להיות מושפעת מאוד מאירועים כמו שרפת יער או סופות חול בדרום-מערב ארצות הברית.
הגורמים המשפיעים על איכות האוויר והראות בקניון הם בעיקר סולפטים, אבק וחומרים אורגניים. מרבית הסולפטים באוויר מקורם בזיהום אוויר מהמרכזים העירוניים בדרום קליפורניה הנישא ברוחות המערביות המנשבות באזור במשך מרבית השנה, ופליטות גזים מכורי היתוך הנחושת באריזונה, הנישאים ברוחות הדרומיות או הדרום-מזרחיות במהלך עונת המונסון של אמריקה הצפונית. האבק מקורו ברוחות או מאבק הדרכים. חומרים אורגניים מקורם בפליטות מכלי רכב, ניטרטים הנישאים ברוח ממרכזים עירוניים, שריפות יער ותרכובות אורגניות נדיפות הנפלטות מהצמחייה ביערות הסמוכים.
תקנת ראות האוויר הנקי (Clean Air Visibility Rule), תוספת מ-1999 לחוק האוויר הנקי מחייבת השבת ראות לפארקים הלאומיים ולאזורי הטבע הבראשיתי (אזורים מדרגה ראשונה Class 1 areas בהגדרתם בחוק האמריקני) כדוגמת הגרנד קניון, לרמות הטבעיות עד 2064. תיקונים לתקנה שנוספו אחר-כך מפרטים את הדרישות הספציפיות על מנת להגיע למטרה בשלבים. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הראו מחקרים שפליטות של גופרית דו-חמצנית (SO2), גז המעורב ביצירת סולפטים, מתחנת הכוח נאוואחו (Navajo Generating Station) הפועלת על פחם משפיעות על הראות בקניון בייחוד בחורף, ושבקרה על הפליטה תשפר את הראות בחורף בין 2% ל-7%. כתוצאה מכך הותקנו סולקנים (scrubbers) בשלוש היחידות של תחנת הכוח בין 1997 ל-1999, והם צמצמו את פליטת ה-SO2 ביותר מ-90%. התחנה גם התקינה מבערי NOx SOFA ב-2009–2011, וצמצמה את הפליטות של NOx, משפחת גזים המעורבת ביצירת ניטרטים ב-40%. הממצאים גם הראו שפליטות מתחנת הכוח מוהאבי (Mohave Power Station) במערב משפיעות גם הן על הראות בקניון. התחנה נדרשה להתקין סולקני SO2, אבל במקום זאת היא נסגרה ב-2005, ובכך גם נפתרה לחלוטין בעיית פליטות הגזים מהתחנה.
שריפות מתוכננות מתבצעות באביב ובסתיו ביערות הסמוכים לקניון במטרה לצמצם את הפוטנציאל של שריפות יער חמורות בשל הצטברות חומר דליק (עלים וענפים יבשים) והן גורמות לעשן. אף ששריפות מתוכננות משפיעות גם הן על איכות האוויר, התנאים המבוקרים מאפשרים את השימוש בטכניקות ניהול על מנת לצמצם את השפעתן.
צמחים
בפארק הלאומי גרנד קניון גדלים 1,737 מינים ידועים של צמחים וסקולריים, 167 מינים של פטריות, 64 מינים של טחבי עלים ו-195 מינים של חזזיות. מגוון זה נובע בעיקר מהבדלי הגובה של כ-2,400 מטרים שבין נהר הקולורדו לנקודה הגבוהה ביותר בגדה הצפונית. כ-12 מיני צמחים הם אנדמיים (גדלים רק בתחומי הפארק), בעוד שרק 10% מצמחיית הפארק הם אקזוטיים. שישים ושלושה צמחים הגדלים באזור קיבלו מעמד מיוחד על ידי שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית.
מדבר מוהאבי משפיע על החלקים המערביים של הקניון, צמחיית מדבר סונורה מכסה את הקטעים המזרחיים, ויערות של אורן הזפת ואורן פיניון (כמה מינים המייצרים צנוברים אכילים) צומחים בשתי גדות הקניון.
מעיינות ומים הפורצים באופן טבעי מקירות הקניון מהווים משכן ל-11% מכל מיני הצמחים המצויים בגרנד קניון. הקניון עצמו פועל כחוליה המקשרת בין מזרח למערב בכך שהוא מהווה פרוזדור של בתי גידול לאורך מסלולו. הקניון יכול להיות גם מחסום גנטי לכמה מינים כדוגמת סנאי קאיבאב (Sciurus aberti kaibabensis).
גם לכיוון המדרון יש תפקיד חשוב במגוון הצומח הגדול בקניון. מדרונות הפונים צפונה מקבלים כשליש מקרינת השמש באזור, ולכן צמחים הגדלים על מדרונות אלו דומים לצמחים בגדלים בגובה רב יותר, או באזורים צפונים יותר. המדרונות הפונים דרומה מקבלים את מלוא קרינת השמש והם מכוסים בצמחייה הטיפוסית למדבר סונורה.
בעלי חיים
בתחומי הפארק זוהו 1,443 מינים של חסרי חוליות (חרקים, עכבישנים ורכיכות), אם כי בוודאי יש עוד חסרי חוליות שטרם זוהו. בין בעלי החוליות השוכנים בפארק יש 8 מינים של דגים, 10 מינים של דו-חיים, 41 מינים של זוחלים, 447 מינים של עופות ו-91 מינים של יונקים. בתוך מעל ל-90 מיני היונקים החיים לאורך פרוזדור הנהר קולורדו, כלולים 22 מינים של עטלפים, אחד מהריכוזים הגדולים ביותר בארצות הברית של מגוון מיני עטלפים.
אזור החיים סונורה תחתון
שלושת מיני הדו-חיים הנפוצים ביותר בחבורת הגדות הן: אילנית הסלעים (Hyla arenicolor), ומיני הקרפדות Anaxyrus punctatus (באנגלית red-spotted toad) ו-Anaxyrus woodhousii woodhousii (באנגלית Woodhouse’s Rocky Mountain toad). צפרדע האחו (Lithobates pipiens) הייתה פעם נפוצה מאוד בגרנד קניון, אבל אוכלוסייתה עברה הצטמצמות מהירה, והיא לא נראתה בקניון כבר כמה שנים. 33 מיני סרטנאים מצויים בנהר קולורדו ויובליו בתחומי הפארק הלאומי גרנד קניון, 16 מתוכם נחשבים זואופלנקטון אמיתי.
רק 48 מיני עופות מקננים בקביעות לאורך הנהר, בעוד שמינים אחרים משתמשים בנהר כפרוזדור נדידה או כבית גידול לתקופת החורף. עיטם לבן-ראש הוא אחד המינים המשתמש בפרוזדור של הנהר כבית גידול לחורף.
לוטרה צפון אמריקנית ואונדטרה נדירות מאוד. בונים מכרסמים עצי ערבות, צפצפות ושיחים למזון, ועשויים להשפיע באופן משמעותי על צמחיית הגדות. מכרסמים אחרים, כדוגמת סנאי האנטילופה (Ammospermophilus) ועכבר הכיס (Perognathus), הם אוכלי-כול, שמזונם כולל מינים רבים של סוגי צמחייה. העטלפים בגרנד קניון מקננים בדרך כלל ברמות המדבריות, אבל שוחרים אחר חרקים המצויים בשפע לאורך הנהר ויובליו. בנוסף לעטלפים, זאבי ערבות, דביבוני זנב-טבעת ובואשנים הם הטורפים הנפוצים ביותר בצמחיית הגדות ואורבים לחסרי חוליות, מכרסמים וזוחלים.
דביבונים מצויים, סמורים, שונרים מצויים, שועלים אפורים ופומות מצויים גם כן בסביבה זו, אבל הם הרבה יותר נדירים. אייל פרדי ותת-המין המדברי של כבש גדול-קרניים (Ovis canadensis nelsoni) הם פרסתנים המבקרים לעיתים קרובות בפרוזדור הנהר. מאז שסולקו כ-500 חמורים שהתפראו מהאזור בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 גדלה מאוד אוכלוסיית הכבש גדול-הקרניים. איילים פרדיים אינם תושבים קבועים לאורך הנהר, אבל יורדים אליו מגדות הקניון כאשר יש מחסור במזון ובמים.
מיני החרקים הנפוצים לאורך פרוזדור הנהר ויובליו הם: יתושים, שעירי כנף, בריומאים, גדותניים (Plecoptera), ישחוריים, אקריות, חיפושיות, פרפרים, עשים ונמלי אש. מינים רבים של עכבישים וכמה מיני של עקרבים, כולל עקרב צהוב אריזוני ועקרב מדברי שעיר (Hadrurus arizonensis) שוכנים באזור הגדות.
אחד עשר מיני רכיכות החיות במים ו-26 החיות ביבשה זוהו בפארק הלאומי גרנד קניון וסביבו. בין המינים השוכנים במים, שניים הם צדפות ותשעה חלזונות. כל המינים היבשתיים הם מינים של חלזונות.
יש 41 מינים של זוחלים בפארק הלאומי גרנד קניון. עשרה נפוצים לאורך פרוזדור הנהר וכוללים לטאות ונחשים. צפיפות הלטאות נוטה להיות הגדולה ביותר לאורך רצועת האדמה בין גדת הנהר ותחילת חבורת המדבר. שתי הלטאות הגדולות ביותר בקניון הן הלודרמה מרירית וצ'קוואלה. יש בקניון 22 מינים של נחשים, והם אינם תלויים ישירות בגישה למים. בפארק זוהו שישה מינים של עכסנים.
מעל פרוזדור הנהר גדלה חבורת שיחים מדבריים (desert scrub community) המורכבת מצמחייה של מדבריות צפון אמריקה. מינים טיפוסיים למדבר חם כדוגמת לראה משולשת, אמברוסיה שיחית (Ambrosia dumosa), Encelia farinosa (באנגלית brittlebush שיח ממשפחת המורכבים), שיטת גרג, Fouquieria splendens (באנגלית ocotillo), Parthenium incanum (באנגלית mariola), ינבוט בלוטי, מלוח מאפיר (Atriplex canescens), לענה משוננת (Artemisia tridentate), Coleogyne ramosissima (באנגלית blackbrush), ו-Ericameria nauseosa (באנגלית rubber rabbitbrush) צומחים בחבורה זו. היונקים במסגרת חבורה זו הם בעיקר מכרסמים ועטלפים. שלושה מתוך חמשת המינים של חולדה סוחרת חיים בחבורת השיחים המדבריים.
מלבד שממית מפוספסת מערבית (Coleonyx variegatus) שתחום תפוצתה הוא רק קרוב למים לאורך נהר הקולורדו, כל הזוחלים המצויים בקרבת הנהר שוכנים גם גבוה יותר אם כי בצפיפות נמוכה יותר. צב ערבות, מין המצוי בסיכון שוכן בחבורת השיחים המדבריים בקצה המערבי של הפארק.
כמה מהחרקים הנפוצים המצוי בגבהים מעל 600 מטרים הם פלכית קרולינית (Polistes carolina), דבורת הדבש, ישחוריים, נץ הטרנטולה (Pepsis),תריסיתיים, קמפונית שחורה, זנב סנונית ודנאית מלכותית. עכשובאים, מברישניים, עכבישי גינה, אלמנה שחורה אמריקאית (Latrodectus hesperus) ופרווניתיים חיים בחבורת השיחים המדבריים ובמקומות גבוהים יותר.
אזורי החיים סונורה עליון ומעבר
אזור החיים סונורה עליון כולל את מרבית הקניון הפנימי והגדה הדרומית מגובה 1,100 ל-2,100 מטרים. הצמחים הדומיננטיים באזור זה הם Coleogyne (באנגלית blackbrush), לענה ויערות ערער-אורן. הגבהים בין 1,100 ל-1,200 מטרים הם בחבורת השיחים של מדבר מואהבי (Mojave Desert Scrub community) של סונורה עליון. הצמחים הדומיננטיים בחבורה זו הם מלוח מאפיר (Atriplex canescens) ולראה משולשת. צמחים חשובים אחרים כוללים את מין האגבה Agave utahensis, ינבוט, רתניה (Krameria), שיטת גרג ומינים שונים של קקטוס.
כ-30 מינים של עופות מקננים בעיקר ברמות המדבריות ובצוקים של הקניון הפנימי. כמעט כל מיני העופות מקננים גם בבתי גידול דומים במדבריות סונורה ומוהאבי. שפע העטלפים, הסיסים, ועופות הגדה הוא מקור למזון בשפע עבור בזים נודדים, ואתרי קינון רבים שלהם מצויים לאורך הקירות התלולים של הקניון. בנוסף, קונדורים קליפורניים שהושבו לטבע ברמת קולורדו ברצועת אריזונה הקימו את ביתם בחלק המזרחי של הפארק.
יערות המחטניים מהווים בית גידול ל-52 מיני יונקים. דרבנים, חדפים, סנאי אדום, סנאי קאיבאב (Sciurus aberti kaibabensis), דוב שחור אמריקני, אייל פרדי ואייל קנדי מצויים במקומות הגבוהים בפארק ברמת קאיבאב.
מעל אזורי השיחים המדבריים ועד גובה 1,900 מטרים יש יער אורני פיניון וערער. בתחומי היערות ניתן למצוא לענה משוננת (Artemisia tridentata), Gutierrezia (באנגלית snakeweed), שרביטן, אגבת יוטה, יוקה, Krascheninnikovia (באנגלית winterfat), Oryzopsis hymenoides (באנגלית Indian ricegrass) ומדחול (Sporobolus). יש מגוון של נחשים ולטאות במקום, אבל מין אחד של לטאה, איגואנית קצרת-קוצים (Phrynosoma hernandesi) נפוץ במיוחד ביערות הערער ואורן הזפת.
יערות אורן הזפת גדלים בגבהים שבין 2,000 ל-2,500 מטרים הן על הגדה הדרומית והן על הגדה הצפונית באזור חיים "המעבר". הגדה הדרומית כולל מינים כדוגמת שועל מצוי, אייל פרדי, כבש גדול-קרניים, מין הסנאי Otospermophilus variegatus, אורן פיניון וערער יוטה (Juniperus osteosperma). אלון גמבל (Quercus gambelii), Robinia neomexicana (באנגלית New Mexican locust), צרקוקרפוס (Cercocarpus), סמבוק, מהוניה זוחלת (Mahonia repens) ובן-אפר (Festuca) זוהו ביערות אלו. סלמנדרה מנומרת (Ambystoma tigrinum) ו-חפרית האגן הגדול הם שני מינים של דו-חיים הנפוצים ביערות שעל גדות הקניון. מתוך כ-90 מיני עופות המקננים ביערות המחטניים, 51 שוכנים ביערות בקיץ ו-15 מתוכם ידועים כמהגרים מהאזור הנאוטרופי.
אזורי החיים הקנדי וההדסוני
גבהים שבין 2,500 ל-2,700 מטרים הם באזור החיים הקנדי, הכולל את הגדה הצפונית ואת רמת קאיבאב. יערות אשוחית ואשוח המאופיינים על ידי אשוחית אנגלמן, אשוחית כחולה, אשוח דאגלס, אשוח לבן, צפצפה ובן-חוזרר (Sorbus), יחד עם כמה מינים של עשב רב-שנתי, סביון, אכילאה אלף העלה, חמשן (Potentilla), תורמוס, גמאיים (Cyperaceae), ואסתר גדלים באקלים תת-אלפיני זה. בין בעלי החיים השוכנים באזור זה כלולים פומת ההרים, סנאי קאיבאב ונץ גדול.
כרי אחו הררי וחבורות שטחי עשב תת-אלפיני של אזור החיים ההדסוני נדירים ושוכנים רק על הגדה הצפונית של הקניון. שניהם מאופיינים במיני עשב רבים. כמה ממיני העשב כוללים: Bouteloua eriopoda (באנגלית black grama), Hilaria rigida (באנגלית big galleta), ממשפחת הדגניים, Oryzopsis hymenoides (באנגלית Indian ricegrass) ותלת-מלען (Aristida). באזורים הלחים צומחים מיני הגמאיים (Cyperaceae) ותלתן.
תיירות בגרנד קניון
הפארק הלאומי גרנד קניון הוא אחד האטרקציות הטבעיות המובילות בעולם, ומושך אליו כ-5 מיליון מבקרים בשנה. בסך הכול, 83% היו מארצות הברית: קליפורניה (12.2%), אריזונה (8.9%), טקסס (4.8%), פלורידה (3.4%) וניו יורק (3.2%) היו המדינות שמהם הגיע מספר המבקרים הגדול ביותר. שבעה-עשר אחוזים מן המבקרים היו מחוץ לארצות-הברית; המדינות שמהם הגיע מספר המבקרים הגדול היו בריטניה (3.8%), קנדה (3.5%), יפן (2.1%), גרמניה (1.9%) והולנד (1.2%). הגדה הדרומית פתוחה למבקרים במהלך כל השנה תלוי במזג האוויר. הגדה הצפונית פתוחה בדרך כלל מאמצע מאי עד אמצע אוקטובר.
פעילויות
עיקר התיירים המגיעים אל הגרנד קניון באים כדי לצפות בנוף המרהיב, ורובם מגיעים אל הגדה הדרומית בשטח הפארק הלאומי. לאורך הכביש הסלול על גדת הקניון יש כמה נקודות תצפית. בין הפופולריות ביותר מצויה נקודת התצפית ליפאן (Lipan Point), כף סלע בולט על הגדה הדרומית. נקודת תצפית זו שוכנת מזרחית לכפר גרנד קניון לאורך הכביש Desert View Drive. במקום יש מגרש חניה למבקרים המעוניינים לנהוג יחד עם אוטובוס השירות של הקניון שעוצר דרך קבע בנקודה זו. תחילת שביל טאנר (Tanner Trail) המוביל אל הנהר נמצאת מעט לפני מגרש החניה. מהתצפית מנקודת ליפאן ניתן לראות מגוון רחב של שכבות סלע ואת אזור נקיק אונקר (Unkar Creek) בקניון הפנימי.
פעילויות פופולריות מלבד הצפייה בנוף מהגדה הדרומית (בגובה ממוצע של 2,100 מטרים מעל פני הים) כוללות צניחה חופשית, רפטינג, מסעות רגליים, ריצה וסיורים במסוקים. "ריצת האולטרה מרתון של הגרנד קניון" (Grand Canyon Ultra Marathon) היא מרוץ לאורך 126 קילומטרים (שלוש פעמים ריצת מרתון) במשך 24 שעות. אל קרקעית העמק ניתן להגיע ברגל, על גבי פרדות, בסירה או ברפסודה משיוטים שיוצאים מליז פרי במעלה הנהר. הנהלת הפארק מזהירה בפני מסע רגלי במורד הקניון מגדת הקניון אל הנהר וחזרה ביום אחד בשל המרחק, השבילים התלולים והסלעיים, השינויים בגובה, והסיכון לתשישות חום בשל הטמפרטורות הגבוהות בקרקעית העמק. כל שנה נדרשים מאמצי חילוץ של מטיילים שנכשלים בביצוע מסע רגלי זה. עם זאת, מאות מטיילים כשירים מבחינה גופנית משלימים את הטיול כל שנה.
מחנאות על הגדה הדרומית והצפונית מוגבלת לאתרי מחנאות מסודרים ורישום מוקדם מומלץ מאוד בייחוד בגדה הדרומית העמוסה יותר. יש אתרי מחנאות גדולים זמינים לאורך חלקים רבים של הגדה הצפונית המנוהלים על ידי היער הלאומי קאיבאב (Kaibab National Forest). אתרי המחנאות בגדה הצפונית פתוחים רק באביב ובקיץ בשל סגירת הכבישים בשל תנאי מזג האוויר והצטברות שלג. כל לינה בשטח מתחת לגדה דורשת אישור מיוחד. כל שנה מתקבלים בפארק הלאומי גרנד קניון כ-30,000 בקשות מסוג זה. הפארק מנפיק כ-13,000 אישורים מדי שנה, וכ-40,000 אנשים לנים בשטח הפארק מדי לילה. המועד הראשון שבו אפשר לקבל אישור הוא ארבעה חודשים לפני מועד הלינה המתוכננת.
מבקרים המעוניינים במבט מגבוה בגרנד קניון יכולים לבצע צניחה חופשית, לטוס במסוקים או במטוסים קלים הממריאים מבולדר, לאס וגאס, פיניקס ושדה התעופה הפארק הלאומי גרנד קניון (Grand Canyon National Park Airport, כ-11 קילומטרים מהגדה הדרומית) לשם טיסה מעל לקניון. טיסות תצפית אינן מורשות להתקרב יותר מ-300 מטרים מהגדה בתחומי הפארק בשל תאונה אווירית שהתרחשה ב-1986. הסרט האחרון שצולם מתחת לגדה נעשה ב-1984. עם זאת, חלק מטיסות המסוקים נוחתות בתחומי שמורות האינדיאנים של ההוואסופאי והוואלאפי בתוך הגרנד קניון (מחוץ לגבולות הפארק).
ב-2007 הקימו בני שבט הוואלאפאי על השטח בבעלותם (מערב הגרנד קניון) את מרפסת התצפית התלויה שקרקעיתה שקופה "גרנד קניון סקייווק" (Grand Canyon Skywalk). על בניית המרפסת נמתחה ביקורת מכיוון שניתן להגיע לאתר רק בדרך עפר שאורכה כ-15 קילומטרים, הכניסה אליה עולה לפחות 85 דולר כתשלום לשמורה, לחבילת הסיור ודמי כניסה למרפסת, והעובדה שאסור לעלות למרפסת עם מצלמות או ציוד אישי אחר מחשש לנזק שיכול להיגרם לרצפת הזכוכית אם הם יפלו עליה. המרפסת שוכנת כ-400 קילומטרים בכביש מכפר הגרנד קניון בגדה הדרומית. המרפסת משכה "אלפי מבקרים מדי שנה, בעיקר מלאס וגאס".
החל מ-2016 ניתן לבצע צניחה חופשית בגרנד קניון כאשר בשדה התעופה של הגרנד קניון שבגדה הדרומית החלה לפעול חברה המפעילה צניחות חופשיות.
ב-2014 הכריז יזם על תוכניות לבנות מכלול מולטימדיה על גדת הקניון הקרוי "גרנד קניון אסקלייד" (Grand Canyon Escalade). על שטח של 1,700 דונם יהיו חנויות, אולם IMAX, מלונות ואתר לקראוונים. רכבל יאפשר גישה קלה לקרקעית הקניון שבו יהיה מכלול של מסלולי הליכה, מסעדה ומפעל לטיהור שופכין. נשיא אומת נאוואחו, בן שלי (Ben Shelly) הביע את הסכמתו, והשבט ישקיע 65 מיליון בכביש הגישה, ובמתקני מים ותקשורת עבור המכלול שעלות בנייתו כמיליארד דולר. הנאוואחו שותפים למיזם והם מצפים לקבל כתמריץ בין 8 ל-18 אחוזים מהרווח הגולמי.
הרוגים בגרנד קניון
מאז שנות ה-70 של המאה ה-19 נהרגו כ-600 איש בגרנד קניון. חלקם צלמים שהסתכנו מדי, חלקם נהרגו בתאונות אוויריות בתוך הקניון וחלקם טבעו במי הקולורדו.
מתוך 600 אלו 53 נהרגו בנפילה מגובה, 65 הרוגים כתוצאה מתנאי הסביבה, כולל מכת חום, התקף לב, התייבשות והיפותרמיה. שבעה נלכדו בשיטפונות פתע, 79 טבעו בנהר הקולורדו, 242 מתו בהתנגשות בין כלי טיס או בהתרסקותם (כולל 128 באסון של 1956 המתואר בהמשך), 25 מתו בתאונות משונות, כולל פגיעת ברקים וסלעים נופלים ו-23 היו התאבדויות.
האסון האווירי של 1956
שברי שני המטוסים נפלו לתוך החלק המזרחי של הקניון על הרי הכפתור טמפל (Temple Butte) וצ'ואר (Chuar Butte), בסמך לשפך של קולורדו הקטן לקולורדו. באסון נהרגו כל 128 הנוסעים ואנשי הצוות על סיפונם של שני המטוסים.
תאונה זו הובילה לקביעת נתיבי אוויר בגובה רב ופיקוח טיסה לאורך כל המסלול על ידי פקחי טיסה.
רמבי"ש
רשימת מאמרים שלבני הישיבות (רמבי"ש) היא אינדקס מאמרים ממוין ומקוטלג (או ביבליוגרפיה) של אלפי מאמרים תורניים בקשת רחבה של מקצועות התורה, כגון: תנ"ך, הלכה, עיון, מחשבה, הגות, תפילה, פיוט ושירה, חסידות, חינוך ועוד. המידע הכלול ברמבי"ש נאסף מתוך מאות כתבי עת תורניים וקובצי מאמרים חד-פעמיים בשפה העברית.
הקריטריונים להכללה ברמבי"ש הם שהפרסום יהיה בבמה תורנית מכובדת ברוח היהדות האורתודוקסית, וכן שיהיה בעל ערך עבור ציבור לומדי התורה.
מערכת רמבי"ש נבנתה באופן פרטי על ידי יעקב נוימן, איש מחשבים מרמת-גן, ואינה קשורה לשום גורם אוניברסיטאי או כלכלי, זאת כדי להימנע מתכתיבים הנוגדים את מטרת המאגר.
למשתמשים ברמבי"ש יש אפשרות להוסיף תגיות (Tagging), ובכך להרחיב את אפשרויות החיפוש למשתמשים אחרים.
תקופת היובש
תקופת היובש (באנגלית: Prohibition) הייתה תקופה בין השנים 1920 ועד 1933, בה נאסר בכל רחבי ארצות הברית על מכירה, ייצור, יבוא והעברה של משקאות חריפים מסיבות של בריאות ומוסר הציבור. את הנהגתו של האיסור הובילה שורת ארגונים שהיו חלק מ, בעיקר פרוטסטנטים כפריים ופרוגרסיבים במפלגה הדמוקרטית ובמפלגה הרפובליקנית, כאשר התיאום בין הארגונים בוצע על ידי. חוק היובש הונהג על פי התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית. חוק היובש הלאומי (National Prohibition Act, או כפי שהיה קרוי Volstead Act, על שמו של אנדרו וולסטד, שהוביל את חקיקתו), הגדיר את הכללים לאכיפתו של היובש והגדיר את סוגי המשקאות החריפים שנכללו באיסור. לדוגמה, שימושים דתיים ביין הותרו. החזקה ושימוש פרטי במשקאות חריפים לא הוגדרו כשימוש בלתי חוקי על פי החוק הפדרלי, אך עם זאת, באזורים רבים, החוקים המקומיים היו קשוחים יותר, כשכמה מן המדינות אסרו איסור מוחלט על החזקת משקאות חריפים. חוק היובש הארצי התבטל עם אשרורו של התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית, שהחליף את התיקון ה-18 ב-5 בדצמבר 1933.
במהלך המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 הנהגתו של איסור על משקאות חריפים היה נושא שנוי במחלוקת במיוחד. תומכי היובש (drys), הציגו את האיסור כניצחון למוסר הציבורי ולבריאות הציבור. המתנגדים ליובש (wets), מתחו ביקורת על האיסור וראו בו חדירה של האידאלים הפרוטסטנטים הכפריים לחיים העירוניים של המהגרים, שברובם היו קתולים. למרות שעל פי דעת הקהל חוק היובש נכשל, הוא הצליח להפחית את צריכת המשקאות החריפים לחצי במהלך שנות העשרים והצריכה נשארה ברמה שלפני הנהגת האיסור עד לשנות הארבעים, הווה אומר, שחוק היובש כן הצליח לשנות את ההרגלים של האוכלוסייה, לפחות באופן זמני. כמה מהחוקרים טוענים שכישלונו של החוק נבע מנסיבות היסטוריות חולפות יותר מאשר עקב מאפייני החוק עצמו. מבקרי החוק טוענים עד היום שחוק היובש הוביל שלא בכוונה לתוצאות כמו גידול בעצמתם של ארגוני פשע, ובכללם המאפיה האמריקאית שהתפתחה במיוחד בתקופה זו.
מאז ועד היום עדיין פועלים יצרני כהלים בלתי חוקיים (Moonshiners), כדוגמת מרווין סאטן לשעבר, אשר חומקים מהרשויות ופועלים בסתר, בעיקר במדינות וירג'יניה, וירג'יניה המערבית, קנטקי וטנסי.