cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי
בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי על שם האס (באנגלית: Haas School of Business, או בקיצור בית הספר האס), הוא בית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אוניברסיטת מחקר ציבורית בברקלי, קליפורניה, ארצות הברית. בית הספר האס הוא בית הספר הראשון לעסקים במסגרת האוניברסיטאות הציבוריות בארצות הברית והוא מדורג בין בתי הספר הטובים בעולם למנהל עסקים על ידי האקונומיסט, פייננשל טיימס, US News & World Report, דירוג QS של אוניברסיטאות בעולם וביזנסוויק.
בית הספר, שנקרא על שם וולטר א. האס, שוכן בארבעה בניינים בפינה הדרום-מזרחית של הקמפוס ולומדים בו גם סטודנטים לתואר ראשון וגם לתארים מתקדמים. בנוסף על כך, בית הספר מפעיל חממת הסטארט-אפ ממערב לקמפוס.
היסטוריה
בית הספר לעסקים של האס הוקם לראשונה בתור המכללה למסחר של אוניברסיטת קליפורניה בשנת 1898. כפי שנחקק ב-23 במרץ 1868, חוק האוניברסיטה מנה בין מטרותיו מתן "קורסי הוראה מיוחדים" לסוגים רבים של "מקצועות", כולל מסחר. המכללה החדשה נוסדה ב-13 בספטמבר 1898. בכך בית הספר היה הראשון מסוגו באוניברסיטאות הציבוריות ואחד מן הראשונים באקדמיה האמריקאית. הקורסים הראשונים כללו לימודי משפטים, פוליטיקה, כלכלה פוליטית, היסטוריה כלכלית ואתיקה מסחרית.
בשנת 1943 שונה שם המחלקה לבית הספר למנהל עסקים עם התקדמות התוכניות לתואר השני. במהלך שנות ה-40 נפתחו המכון לחקר עסקים וכלכלה, המכון ליחסי תעשייה (IIR) והמרכז לנדל"ן וכלכלה עירונית. בית הספר לתואר שני במנהל עסקים נפתח בשנת 1955. בשנים שלאחר מכן נפתחו מסלולים גם ללימודי דוקטורט.
בשנת 2008 בית הספר עבר שיפוצים נוספים, והמבנים שלו היו המבנים האקדמיים הראשונים עם התקן האמריקאי לבנייה ירוקה LEED ונועדו להשיג אישור אפס פסולת עד קיץ 2018.
ברומנס
ברומנס (באנגלית: Bromance) הוא קשר קרוב מאוד ולא מיני בין שניים או יותר גברים. הקשר כולל חיבה, הומוסוציאליות ואחוות גברים. הקשר נבדל מידידות רגילה על ידי רמה גבוהה במיוחד של אינטימיות רגשית. המונח משמש מאז תחילת המאה ה-21, והוא נתפס כמוביל שינוי בתפיסה החברתית והעניין בנושא, עם פתיחות הולכת וגוברת של העולם המערבי במאה ה-21 לשקול מחדש מגבלות מגדר, מיניות ובלעדיות.
אטימולוגיה
ברומנס הוא הלחם בסיסים של המילה Bro (בעברית: אח) והמילה Romance (בעברית: רומנטיקה). העיתונאי האמריקאי, דייב קרני, טבע את המונח, כאשר היה עורך מגזין הסקייטבורד, Big Brother , בשנות ה-90 של המאה ה-20. המונח יוחס במיוחד לסוג היחסים שמתפתחים בין 2 גולשי סקייטבורד שבילו זמן רב ביחד. המונח הורחב לתחומים אחרים רק ב-2005, כאשר הנושא נעשה בולט יותר בתעשיית הקולנוע.
אפיון
ברומנס נבדק מנקודות מבט כגון היסטוריוגרפיה, חקר השיח, מחקר חברתי ותאוריה קווירית בסקירות רחבה. הופעתה של הברומנס כנושא בעשור האחרון נתפס כשינוי החברה באופן קולקטיבי את תפיסתה ואת התעניינותה בנושא.
המאפיינים העיקריים של הברומנס הם:
לדברי חן, החברה התעניינה באופן קולקטיבי בבדיקה מחודשת של כמה מהאילוצים המסורתיים בידידות גברית, ובעיצוב אפשרי מחדש של מבני המגדר, המיניות והאינטימיות. ברומנס מספקת ברומנס נבדל מהקונוטציות של ידידות רומנטית, מונח מהמאה ה-20 שתיאר בדיעבד קשרים הומוסוציאליים קרובים, שנהיו פחות נפוצים לאחר אינטימיות פיזית פוטנציאלית בין בני זוג שאינם מיניים, נחשבה כחרדה במחצית השנייה של המאה ה-19.
מצד אחד, העניין החברתי בנושא נתפס כמניע את תעשיית הקולנוע, שהחזירה אז את החברה כולה, לבחון מחדש את דעותיה, ומתייחסת לקבלה של בין אנשים. מצד שני, יש שראו את הדגש על אהבה אפלטונית כדחייה מהומוארוטיקה, או כבלבול מכוון של מערכות יחסים הומוסוציאליות והומורוטיות.
ברומנס נתפסה גם כהשתקפות של "אקספרסיביות דיסקורסיבית" גדולה יותר. חוויות הידידות והגבריות, אולי בגלל סגנונות הורות פתוחים יותר משנות ה-70 של המאה ה-20, משקפות מגמה מסוימת לפתיחות רגשית יותר ומוגברת יותר. לדברי הסוציולוג פיטר נרדי, לאחר מכן, גברים מתחתנים, אם בכלל, וזה משפיע על אחוות הגברים. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-2010, הגיל הממוצע של נישואיו הראשונים של גבר הוא 28, לעומת 23 ב-1960. גברים עם יותר השכלה ממתינים עד לגיל 30, לפני שהם מתחתנים.
סרטי קולנוע
סרטי חבר'ה הותאמו במידה מסוימת לסרטי ברומנס, אף על פי שמבקרים מבחינים בין השניים, ומציינים כי סרט חבר'ה נוטה להיות יותר אלים, יותר מפורש ופחות פתוח לגבי התכנים ההומוסקסואליים הסמויים שלו. ההבדל בין סרטי החבר'ה לבין סרטי ברומנס צוין באופן קומדי לראשונה ב-1978, כאשר המגזין האמריקאי, National Lampoon, העביר מודעת פרודיה לסרט החבר'ה, Semi-Tough , ששמו נקרא "Semi-Sweet" (בעברית: חצי מתוק) והציג איור של השחקנים ברט ריינולדס וקריס קריסטופרסון מחזיקים ידיים.
דוגמאות בולטות של קומדית ברומנס כוללים את הסרטים בתול בן ארבעים (2005) והדייט שתקע אותי (2007), סופרבאד - חרמן על הזמן (2007), לדפוק חתונה (2005), זולנדר, Funny People  (2009), I Love You, Man  (2009), בדרך לחתונה עוצרים בווגאס (2009) ואיך להיפטר מהבוס (2011).
אף על פי שהרומנים של ג'. ר. ר. טולקין קדמו ל-"עידן הברומנס", הצגת מערכות היחסים ההדוקות לאורך כל החיים בין פרודו בגינס לסמוויז גמג'י, בין מריאדוק ברנדיבאק לפרגרין טוק, ובין גימלי ללגולאס אופיינו כברומנס, כמו כן בסרטים המבוססים עליהם.
הנושא נותר פופולרי, וז'אנרים שונים מסתכלים על המושג בדרכים שונות, כמו בסרט התיעודי Best of Enemies – על היריבות בין גור וידאל וויליאם פ. באקלי הצעיר בשנות ה-60 של המאה ה-20.
טלוויזיה
גם הברומנס הופיע בטלוויזיה ונהיה נפוץ יותר. סדרת הטלוויזיה הראשונה שבה הוצג הברומנס היה The Man from U.N.C.L.E. משנות ה-60 של המאה ה-20, ובסדרת הטלוויזיה סטארסקי והאץ' משנות ה-70 של המאה ה-20, שהמפיק, אהרון ספלינג, כינה את הסדרה כ-. מבקרים מסוימים מצביעים גם על סדרת הטלוויזיה הזוג המוזר משנות ה-70 של המאה ה-20, עליו אמר המפיק הבכיר גארי מרשל,
באוקטובר 2008, העלה המגזין האמריקאי, TV Guide, כריכה שבהם גרגורי האוס (יו לורי) וג'יימס וילסון (רוברט שון לאונרד) עם הכיתוב "האם זה לא ברומנטי?".
ברודי ג'נר, שהוצג בתוכנית הריאליטי של MTV, הוליווד הילס, העלה את הנושא של ברומנסים עם ג'סטין בובי בריסקה וספנסר פראט , בסדרת הריאלטי, Bromance , ב-29 בדצמבר 2008. הסדרה, בת ששת הפרקים, הציגה את ג'נר בוחר, מבין המתחרים, מי יהיה חלק מ-"פמלייתו" של ג'נר.
בסדרת הטלוויזיה סקראבס, ג'יי. די הוא רופא רגיש בפרק אחד, הם שרו "". סדרת הטלוויזיה, החבר'ה הטובים, "מקדמת את הקשר הגברי תוך הכרה במודעות עצמית לצלילי ההומרוטי שלו." העיתון הבריטי, אינדפנדנט, ניתח את סדרת הטלוויזיה שרלוק, של ה-BBC, כברומנס, וייחס אליו כנושא. מערכת היחסים בין שרלוק הולמס לדוקטור ווטסון יוחסה כברומנס גם בכלי מדיה אחרים.
מגישי ומפיקי הטלוויזיה הבריטית, אנתוני מקפרטלין ודקלן דונלי, ידועים בידידותם הבלתי-נשברת על המסך ומחוץ למסך.
עקב איסור ממשלת סין על הצגת מערכות יחסים להט"ביות בטלוויזיה, נפוצים בסין עיבודי ברומנס לרומנים העוסקים ביחסים הומוסקסואליים, כגון "The Untamed" ו-.
אחר
המושג התרבותי לפיו הברומנס מקשר לקרבה מסוימת נלקח כנושא. הרעיון הועלה גם בביולוגיה, וכן ביצירות ניסיוניות של סרטי וידאו של מחול אקרובטי, ברומנס חוקר את
ב-2012, השיר "Bromance" של הקומיקאי, אושיית היוטיוב והשחקן האמריקאי, ריאן היגה, נהיה סרטון ויראלי.
היחסים של הפוליטיקאים דלטון מקגוינטי, ראש פוברינציית אונטריו (2003 – 2013), וז'אן צ'רסט ראש פוברינציית קוויבק (2003 – 2012), תוארו כ-. היחסים של ראש ממשלת קנדה, סטיבן הרפר (2006 – 2015), וראש ממשלת אוסטרליה, טוני אבוט (2013 – 2015), תוארו כ-. מונח זה תואר גם על יחסיהם של ראש ממשלת הודו, נרנדרה מודי, ונשיא ארצות הברית, ברק אובמה, ויחסיהם של נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, וקנצלר גרמניה, גרהרד שרדר.
בתחילת 2017, צצו מספר ממים באינטרנט אשר רמזו על יחסיו של נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, עם סגן נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, כ-"ברומנס".
ברומנס נקשר לירידה.
River (שיר של קריסטיאן אוכמן)
River (בעברית: נהר) הוא שיר באנגלית של הזמר הפולני קריסטיאן אוכמן. לאחר זכיייתו בקדם הפולני ב-19 בפברואר 2022 הוא ייצג את פולין באירוויזיון לשנת 2022, בטורינו, איטליה.
לפני האירוויזיון
ב-20 בספטמבר 2021 פתחה רשות השידור הפולנית את תקופת הגשת השירים לוועדה המקצועית שעתידה לבחור את הזוכה. היא נסגרה לאחר חודשיים, ו-TVP הצהירה כי התקבלו 150 שירים. הוועדה שהורכבה מנציג רשות השידור, איש רדיו, מומחה למוזיקה, עיתונאי ונציג של איגוד המוזיקאים הלאומי בחרו עשרה שירים שיתמודדו בקדם הפולני לאירוויזיון. הם הוכרזו ב-14 בינואר 2022 במהלך התוכנית "Pytanie na śniadanie" של ערוץ TVP2.
גמר האירוע התקיים ב-19 בפברואר 2022. עשרה מועמדים השתתפו בו, וזהות הזוכה נקבעה באמצעות שני מערכות הצבעה. שלושת השירים המובילים במערכה הראשונה העפילו לתלת-קרב האחרון, שבו כל ההצבעות אופסו והזוכה נקבע. בשתי המערכות הנקודות נאמדו באמצעות שילוב של הצבעות השופטים עם קולות הקהל. בגמר זכה "River" עם 51 אחוזים מהקולות.
באירוויזיון
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. פולין הופיעה כמדינה ה-14, אחרי רומניה ולפני מונטנגרו. ב-12 במאי 2022 ביצע אוכמן את "River" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. לאחר התחרות התברר כי הגיע למקום השישי בשלב זה. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. פולין הופיעה כמדינה ה-23, לפני סרביה ואחרי הממלכה המאוחדת. ב-14 במאי הופיע אוכמן בגמר התחרות. עם תום הקראת התוצאות הוא דורג במקום ה-12 עם 151 נקודות (46 מהשופטים ו-106 מהקהל). זהו המיקום הטוב ביותר אליו הגיעה פולין בתחרות הזמר של האירוויזיון מאז 2016 עם מיכל שפאק והשיר "Color of Your Life".
בית הספר הפרנציסקני למקרא
בית הספר הפרנציסקני למקרא (לטינית Studium Biblicum Franciscanum, ראשי תיבות SFB) הוא מוסד אקדמי איטלקי ללימודי מקרא, אשר נוסד על ידי משמורת ארץ הקודש.
תולדות בית הספר
בית הספר נפתח לראשונה במנזר סן סלוודור בירושלים בשנת 1901, וסמוך לאחר מכן הוקמו בו מוזיאון לארכאולוגיה וספרייה. ב-1902 נסגר המוסד, והוקם בשנית רק ב-7 בינואר 1924 ליד קפלת ההלקאה שברובע המוסלמי. הוא הציע תוכנית לימודים דו-שנתית ללימודי המקרא, שכללה לימודים בגאוגרפיה, היסטוריה ושפות המזרח התיכון, ובשנים הבאות החל לשתף פעולה עם בית הספר האפיפיורי "אנטוניאנום" (Antonianum) ברומא. ב-1933 ערך בית הספר את החפירה הארכאולוגית הראשונה מטעמו, שהתקיימה בהר נבו בעבר הירדן. בשנים הבאות קיים בית הספר חפירות בעין שבע, אמאוס אל-קוביבה, עין כרם, טבריה, בית לחם ובית עניה. הלימודים במוסד פסקו באופן זמני בתקופת מלחמת העולם השנייה.
ב-1951 החל בית הספר להוציא לאור את כתב העת "Liber Annuus”, הנחשב גם כיום כפרסומו החשוב ביותר. הלימודים בבית הספר חודשו, כמו גם שיתוף הפעולה עם האנטוניאנום. בית הספר העשיר את תוכנית הלימודים, החל לקבל תלמידים שאינם חברי המסדר הפרנציסקני, וערך מחקרים ארכאולוגיים בנצרת ובאתר בו קמה לימים כנסיית דומינוס פלוויט שעל הר הזיתים. בשנות ה-60 ערך בית הספר מחקר ארכאולוגי בכפר נחום, כפר כנא ובכרמל.
ב-15 במרץ 1982 אוחד "הסמינר התאולוגי בירושלים" (Studium Theologicum Jerosolymitanum) אל תוך בית הספר למקרא. הסמינר הוקם על ידי משמורת ארץ הקודש ב-1866 והסמיך נזירים. ב-1971 הוסמך הסמינר להעניק תואר ראשון בתאולוגיה ובפילוסופיה. בשנת 2001 העלה הכס הקדוש את בית הספר למעמד של פקולטה ללימודי המקרא והארכאולוגיה באנטוניאנום, שהפך בתורו, בשנת 2005, מבית ספר לאוניברסיטה אפיפיורית.
לבית הספר שלוחה בהונג קונג אשר נפתחה בשנת 1945, ובה הושלם ב-1968, תרגום התנ"ך הראשון לסינית.
המוזיאון
המוזיאון הארכאולוגי של בית הספר נוסד ב-1902 במנזר סן סלוודור, וב-1931 הוא הועבר לקמפוס בית הספר שליד קפלת ההלקאה. המוזיאון מציג ממצאים מהחפירות שערך המוסד ברחבי ארץ ישראל ועבר הירדן, אוסף מטבעות מערי הדקאפוליס ועבר הירדן, סדרת מנורות שמן ביזנטיות, אוסף חפצים ליטורגיים שהיה בשימוש בבית לחם בימי הביניים, וכן אוסף כלי קרמיקה מהמאה ה-16 עד ה-19. ממצא ייחודי במוזיאון הוא כתובת פסיפס בגאורגית, שנמצאה במנזר ביר אל-קוט ליד בית לחם, הנחשבת לכתובת הקדומה ביותר בשפה זו (המאה ה-5 או ה-6). נוסח הכתובת:
בשנת 2016 נפתח מחדש מוזיאון טרה סנטה, המוקדש לנצרות המוקדמת ולשימור המקומות הקדושים. המוזיאון מחולק לשני אגפים: התצוגה הארכאולוגית ותצוגת המולטימדיה ישוכנו בבית הספר הפרנציסקני, ואילו התצוגה ההיסטורית תמוקם במנזר סן סלוודור שברובע הנוצרי. התערוכה מציגה את תקופת חייו של ישו והמוצגים הובאו מירושלים, מן הגליל, מאזור הכנרת, מבית לחם, מההרודיון ומירדן. התצוגה מסודרת באופן נושאי: ארמונות, בתים של פשוטי העם, תכולת שווקים, אמצעי תשלום, כלי חרס וזכוכית. אחד המוצגים הבולטים ביותר בתצוגה הוא מטבע של חצי שקל עשוי כסף שיצרו המורדים בשנה הראשונה של המרד נגד הרומאים (66 לספירה). לצדו מוצגים מטבעות רומיים, כלי זכוכית ותכשיטים מעשה ידיו של אומן ירושלמי קדום.
הספרייה ופרסומים
בספריית בית הספר כ-50,000 ספרים בנושאי ארכאולוגיה, המזרח הקדום, מקרא, פטרולוגיה, יהדות מוקדמת, וכתבי עולים רגל לארץ ישראל. עוד מחזיקה הספרייה כ-420 כתבי עת.
בית הספר מפרסם מספר כתבי עת, ועימם נמנים "Liber Annuus", "Collectio Maior", "Collectio Minor", "Analecta" ו-"Museum". הפרסומים ממומנים על ידי משמורת ארץ הקודש, ויוצאים לאור בבית הדפוס וההוצאה לאור הפרנציסקנים (FPP) בירושלים ובהוצאת טרה סנטה במילאנו.
בית מורשת
בית מורשת היא עמותה חברתית העוסקת בייזום, הקמת וניהול מיזמים בתחומים המשלבים אחריות חברתית, חינוך ומורשת ישראל. העמותה הקימה ומפעילה מכינה קדם צבאית ייעודית, בתי מדרש וכולל חינוכי ייחודי, מסגרות חינוכיות משלימות ובלתי פורמליות, מענים רווחתיים לילדים, מיזמים חברתיים וקהילתיים, יחד עם שותפים מקומיים וממשלתיים. מטה העמותה שוכן בעיר מעלה אדומים. העמותה הוקמה במקור כגרעין תורני, והלכה והתפתחה במהלך השנים. בראש העמותה, נכון ל-2022, עומד מייסדה, הרב אליהו קפלן.
רקע כללי
בית מורשת החלה את דרכה בשנת 2001, כחלק מרשת הגרעינים של קרן מורשת, ביוזמת הרב אלי קפלן, תושב העיר מעלה אדומים, תלמידו של הרב צבי יהודה הכהן קוק. בשנת 2003 נרשמה כעמותה עצמאית. בראשיתה פעלה כגרעין תורני במעלה אדומים, שהתגבש בבית מדרש חינוכי שהוקם בידי העמותה. עם השנים פנתה העמותה לפיתוח מיזמים חינוכיים וחברתיים עבור כלל אוכלוסיית מעלה אדומים, תוך שיתופי פעולה עם הגופים המוניציפליים וטשטוש ההבחנה בין אוכלוסיית הגרעין לכלל האוכלוסייה ושימת דגש על צורכי הקהילה כולה. בעשור זה חיזקה בית מורשת את מעמדה במרחב המקומי מעלה אדומים.
דיוויזיית הטנקים השנייה (האימפריה היפנית)
דיוויזיית הטנקים השנייה (ביפנית: 戦車第2師団) הייתה דיוויזיית שריון של הצבא היפני הקיסרי אשר השתתפה במלחמת העולם השנייה.
בית מורשת
רקע כללי
בשנים האחרונות החלה העמותה לכוון את פעילותה להקמת והובלת מיזמים במישור הלאומי ולא רק במישור המקומי. בעשור זה חיזקה בית מורשת את קשריה עם גורמי ממשל וממסד והקימה מכינה קדם־צבאית, פיתחה מודלים לעבודה קהילתית והתמקדה ביצירת שותפויות ומיזמים בתחומי פעילותה.
דיוויזיית הטנקים השנייה (האימפריה היפנית)
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה במנצ'וקוו ב-24 ביוני 1942, והייתה כפופה לארמייה האזורית הראשונה. משימתה של הדיוויזיה הייתה אבטחת הגבול עם ברית המועצות. בפברואר 1944 אחד הרגימנטים של הדיוויזיה הועבר לאיי קוריל. עם התקדמות המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט לרעת היפנים, החליט המטה הכללי הקיסרי להציב את הדיוויזיה באיי הפיליפינים, במסגרת הארמייה האזורית ה-14. בסיסה היה בלוזון. בינואר 1945 החלו כוחות בעלות הברית לתקוף את לוזון. מפקד הכוחות בפיליפינים, הגנרל טומיוקי יאמאשיטה, החליט לא להטיל את דיוויזיות השריון לקרב מיד בתחילתו, ותחת זאת הורה להן לסגת צפונה. למרות זאת, ספגו יחידות הדיוויזיה נזקים כבדים בהפצצות אוויריות. עד שהדיוויזיה סיימה להיערך מחדש סביב סן חוסה, היא כבר איבדה כמעט מחצית מהטנקים שלה. מה שנותר מהדיוויזיה הושמד מהר מאוד בידי בעלות הברית בקרב יבשתי.
הדיוויזיה הוקמה מחדש בצפון איי קוריל, והייתה חלק מהארמייה האזורית החמישית. חיילי הדיוויזיה נאבקו בצבא האדום במהלך מבצע סערת אוגוסט. הדיוויזיה פורקה יחד עם שאר הצבא הקיסרי ב-30 בספטמבר 1945.
בית מורשת
תחומי פעילות ותוכניות
העמותה מפעילה כיום את מכינת איתן, השוכנת במישור אדומים ופונה לכלל האוכלוסייה הישראלית.
מכינת איתן הוקמה בשנת 2010 ובשנת 2015 קיבלה הכרה רשמית. במכינה כמה מסלולים כדוגמת חקלאות, בנייה ויצירה בעץ ובמתכת. במכינה לומדים גם חניכים בודדים שאין להם בית לחזור אליו. העמותה פועלת להקמת מתחם הקבע של המכינה באתר הצופה למדבר יהודה.
עמותת בית מורשת מפעילה כולל חינוכי הפועל בתוך בית הספר אמי"ת איתן, שבמסגרתו משולבים הלומדים בעשייה חינוכית מגוונת כפרחי הוראה, רבני גנים ומדריכים מיד עם תחילת לימודיהם. לצד הכולל פועלים בתי מדרש שונים לאוכלוסיות מותאמות, ובהן נשים, גמלאים וקבוצות נוספות. העמותה מפעילה כיום שתי מועדוניות לילדים, מועדונית צמ"ד לילדים עם צרכים מיוחדים ומועדונית לילדי רווחה.
מועדונית צמ"ד היא מרחב אשר נועד להעניק לילדים בעלי צרכים מיוחדים הזדמנות למפגש חברתי. כביטוי לתפיסת העמותה, המועדונית ממוקמת לכתחילה באולפנת צביה בעיר, ובמהלך השבוע עשרות נערות האולפנה חונכות ומלוות את הילדים. המועדונית לילדי רווחה מיועדת לילדים הזקוקים לאחר הלימודים למסגרת תומכת למידה, ארוחה חמה ויחס חם.
בית מורשת מפעילה מיזמים נוספים עבור האוכלוסייה הצעירה, כגון: צהרונים, קייטנות וחוגים, תוכנית רבני גנים וחנות מקוונת למוצרים חינוכיים.
סך הכול פועלת העמותה בקרב כ־30,000 נפש בכל שנה. מחזור הפעילות של העמותה בעשר השנים שבין 2011–2020 עמד על כ-33,000,000 שקלים, והוא מבוסס על מתן שירותים בתמורה, מימון ממשלתי ומקומי ותרומות.
סמל העמותה
בשנת 2020 עברה העמותה מיתוג מחדש ובמסגרתה הוחלף הלוגו שלה. הלוגו הנוכחי מציג שתי ידיים המופנות זו אל זו ומביעות תמיכה ושיתוף פעולה, וביניהן ארבעה עיגולים המסמלים את תחומי העשייה המגוונים. גם הלוגואים של התחומים השונים מבוססים על הלוגו המרכזי וצבעוניותם מביעה גיוון בעשייה. המוטו של העמותה, המופיע בשילוב עם הלוגו, גם הוא הוחלף במסגרת המיתוג המחודש: "יחד לוקחים אחריות".
ג'וש דאנקן
ג'וש דאנקן (באנגלית: Josh Duncan; נולד ב-12 במאי 1986 בסינסינטי שבאוהיו) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת אולין אדירנה מליגת העל הטורקית בכדורסל.
קריירה
דאנקן שיחק בנבחרת הכדורסל של אוניברסיטת זאוויר עד שנת 2008. שם העמיד בעונתו האחרונה ממוצעים של כ-13 נק', ולמעלה מ-5 ריבאונדים ואסיסטים למשחק.
דאנקן הגיע לשיאו בטורניר אליפות המכללות בכדורסל בו חתם את קריירת המכללות שלו. רשם 20 נק' ו-16 ריב' במשחק נגד אוניברסיטת ג'ורג'יה, אחר כך קלע שיא קריירה של 26 נק' בניצחון בהארכה על אוניברסיטת וירג'יניה המערבית.
הודח עם הקבוצה במשחק לפני הפיינל פור על ידי UCLA, בה כיכבו קווין לאב, דארן קוליסון וראסל וסטברוק.
החל את הקריירה האירופאית שלו בעונת 2008/09 בקבוצת פו אורטז מהליגה הצרפתית. דאנקן סבל מפציעה והחמיץ חלק גדול מהעונה, אך חזר לקראת סיומה וירד ליגה עם הקבוצה.
בעונה שלאחר מכן עבר לקבוצת לייז' באסקט מהליגה הבלגית (שיחק עם אדריאן בנקס), בה רשם ממוצעים של 10.9 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק. הקבוצה סיימה במקום הראשון בעונה הרגילה והגיעה לגמר הפלייאוף, בו הפסידה את האליפות לקבוצת ספירו שרלרואה.
בחודש אוגוסט 2010 חתם בקבוצת מכבי אשדוד, בה הגיע לממוצעים של 16.3 נקודות ו-7.4 ריבאונדים למשחק בעונתו הראשונה בקבוצה. בעונתו השנייה של במכבי אשדוד העמיד ממוצעים של 17.4 נקודות, 8.6 ריבאונדים ו2.6 איבודים למשחק.
לקראת עונת 2012/2013 חתם דאנקן בהפועל ירושלים, וב-, חתם בברוז במברג. בקיץ 2015 חתם שוב בהפועל ירושלים ל-2 עונות.
בקיץ 2016 שוחרר מהפועל וחתם באולין אדירנה מהליגה הטורקית השנייה בכדורסל, הוא עזר למועדון לעלות לליגת העל הטורקית בכדורסל בתום עונת 2016/2017. בעונת 2017/2018 עזר למועדון לסיים את העונה הסדירה במקום השביעי שמוביל לליגת האלופות בכדורסל ולפלייאוף בו נכנעו לטופאש בורסה.
משה הגר (שאץ ויז'ניץ)
רבי משה הגר (ה'תרכ"ג–ט' באייר ה'תרפ"ו) היה האדמו"ר הראשון בשושלת חסידות שאץ ויז'ניץ.
ביוגרפיה
נולד בוויז'ניץ שבבוקובינה לרבי ברוך הגר, האדמו"ר השני מוויז'ניץ, ולצפורה, בתו של רבי אריה ליב שפירא מזיטומיר (בן רבי שמואל אברהם אבא שפירא מסלאוויטא). נישא לחוה, בתו של רבי אברהם יהושע השיל ממז'יבוז'. עם פטירת אביו בכ' בכסלו ה'תרנ"ג החל רבי משה לכהן כאדמו"ר בעיר שאץ.
הר אוקספורד (נונאווט)
הר אוקספורד (באנגלית: Mount Oxford) הוא הר ברכס האימפריה הבריטית שבקורדילרה הארקטית. ההר ממוקם על האי אלסמיר, בטריטוריית נונאווט שבקנדה.
גובהו של ההר 2,210 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 246 מטרים מעל סביבתו.
הטיפוס על ההר ומקור שמו
הראשון שטיפס על ההר היה א. וו. מור (A. W. Moore ) ואינואיטי בשם נוקאפינגקוואק (Nukapinguaq), ב-1 במאי 1935, במסגרת משלחת החקר לחקר האי אלסמיר של אוניברסיטת אוקספורד (ומכאן שמו של ההר).
מור העריך שגובהו של ההר 2,743 מטרים מעל פני הים.
רק בשנת 1957 העפילו בשנית לפסגת ההר במסגרת השנה הגאופיזית הבינלאומית, ונמדד גובהו המדויק של ההר.
ניגון חופה
ניגון חופה הוא ניגון המושר בזמן הובלת החתן והכלה לחופה וכשהכלה מסתובבת סביב החתן מתחת לחופה (לפי מנהג אשכנז). שירת הניגון מהווה את תחילת טקס החופה, ובמגזרים מסוימים, את תחילת טקס החתונה.
בנוסף, ישנם מספר פיוטים המושרים בחופה, בהתאם למנהגי העדות.
יהדות אשכנז
הניגון הנפוץ בציבור האשכנזי הוא חלק מלחן של ר' עזריאל מנדלבוים, ממלחיני חסידות באבוב, על הפיוט לחופה "מי בן שיח שושן חוחים". לחן זה, בעל אופי פשוט ועממי אך בעל מוטיבים מרגשים. הוא כתוב במקור בסולם רומני אך כיום מושר בסולם מז'ורי, ומורכב משלושה בתים המהווים המשך אחד לשני, הראשון בנוי על שלושת התווים הראשונים בסולם ומסתיים בטוניקה. השני, הבנוי באותה מתכונת של הבית הראשון אך בתווים גבוהים יותר מסתיים במדיאנטה ה"דורש המשך", והבית השלישי הבנוי באותו מקצב, מסיים את הניגון וחוזר לטוניקה.
הערה:הניגון מופיע כאן עם מספר קישוטים שמקובלים כיום.
והבית הנוסף כפי שמושר בחסידות באבוב וחצרות גליציה
ניגון חופה בולט נוסף הוא הניגון החב"די ארבע בבות שהלחין רבי שניאור זלמן מלאדי. ניגון זה נפוץ בשנים האחרונות גם מחוץ לחב"ד.
בחצרות חסידיות רבות יש ניגון מיוחד לחופה, בדרך כלל הניגון הכי חשוב בחסידות:
חלק מהניגונים התפשטו למגזרים אחרים, ומושרים במהלך החופה בנוסף לניגון העממי.
בקהילות הליטאיות לאחר שירת ניגון החופה מושר מארש בעל שני בתים.
פיוט מי אדיר - מי בן
ביהדות אשכנז יש פיוט אחד הנהוג לזמרו בחופה:
.
מחבר הפיוט או צמד הפיוטים לא ידוע אך הפיוט מופיע כבר בסדר ברכת המזון מדפוס ונציה שנת תכ"ג (1663).
בדרך כלל נהוג לשיר את הפיוט בניגון החופה, אך ישנם גם לחנים מיוחדים לפיוט זה. אחד מהם הוא ניגון חסידי המיוחס לרבי ישכר בר מרדושיץ.
לאחר החופה
לאחר טקס החופה, בדרכם של החתן והכלה מהחופה לחדר ייחוד, מושרים בדרך כלל ניגוני שמחה על "עוד ישמע" (מתוך ברכת אשר ברא על בסיס פסוק מירמיהו). בחתונות אדמו"רים בדרך כלל שרים ניגון שמחה במילים "קול רינה וישועה באהלי צדיקים" מספר תהילים.
יהדות תימן
ביהדות תימן כשהחתן צועד למקום החופה נהוג לשיר את הפיוט "בוא לשלום חתן" עד שהחתן נעמד תחת החופה. לאחר שהחתן נעמד שרים את הפיוט "יא מחיג'ה סאלתך", פיוט בערבית של רבי שלום שבזי המתאר את הבאת רבקה ליצחק על ידי אליעזר עבד אברהם והכלה פוסעת גם היא עם אמה וחמותה אל החופה. לאחר קריאת הכתובה נהוג לשיר את הפיוט אהוב מהר המור.
מג-ג'ון בארקר
מג ג'ון בארקר (נולד-23 ביוני 1974) היא סופרת, איש אקדמיה, אקטיביסט ופסיכותרפיסטית. מרצה בכירה לפסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה בבריטניה. בארקר בעלת דוקטורט בפסיכולוגיה מאוניברסיטת נוטינגהאם והוא גם פסיכותרפיסטית מוסמכת המתמחה בטיפול מיני ובייעוץ זוגי.
ברקר כתבה וערך כמה מן האסופות האקדמיות הראשונות על אי-מונוגמיה, ביסקסואליות, מגדרים לא-בינאריים ו-BDSM. בארקר הייתה העורכת של כתב העת פסיכולוגיה ומיניות מ-2010 עד 2017, הכותב הראשי של דו"ח הביסקסואליות והמחברת של אנטי הספר והבלוג לעזרה עצמית על מערכות יחסים: לשכתב את החוקים.
בארקר מעדיפה את כינויי הגוף הם/אותם/שלהם שבאנגלית אינם בעלי מין דקדוקי. מאחר שהשפה העברית מסמנת מין דקדוקי, כדי להימנע מבחירה במין אחד, האסטרטגיה בעברית היא להשתמש במין מעורבב, כלומר זכר ונקבה לסירוגין.
ראשית דרכה
בארקר נולדה בהאל שבאנגליה, ב-23 ביוני 1974, גדלה בעיר ברדפורד, והוא בעלת תואר דוקטור בפסיכולוגיה מאוניברסיטת נוטינגהאם. לאחר שלימדה במספר מוסדות להשכלה גבוהה, בארקר התמקם באוניברסיטה הפתוחה ב-2008. הוא גם בעלת תואר מוסמך בפסיכותרפיה מאוניברסיטת שפילד. התמחתה מספר שנים במרפאת המין והזוגיות בבית החולים גיא שבלונדון מטעם שירות הבריאות העולמי.
עיסוק בשנים האחרונות
מוקד המחקר העיקרי של בארקר הוא מיניות, מגדר ויחסים רומנטיים, בדגש על חוויות של אנשים בקהילות מיניות ומגדריות מחוץ לזרם המרכזי – במיוחד קהילות פוליאמוריות, BDSM, מגדרים לא-בינאריים וקהילות ביסקסואליות. תאורטית, העבודה שלו נשענת על קונסטרוקטיביזם חברתי, אקזיסטנציאליזם ופילוסופיה בודהיסטית. בארקר, יחד עם דארן לאנגדרידג', פרסמה שתי אסופות על סאדו-מזוכיזם ועל אי-מונוגמיה וכן פרסמה ספר עבור אנשי מקצוע בתחום בריאות הנפש (בשיתוף עם כריסטינה ריצ'רדס). בארקר ייסד את כתב העת פסיכולוגיה ומיניות יחד עם לאנגברידג' בשנת 2010, והם המשיכו לערוך אותו עד 2017. בארקר ארגנה מספר סמינרים וכנסים, בניהם את סדרת הסקסולוגיה הביקורתית, פרויקט אינטרדיסיפלינארי בשיתוף עם ליסה דאונינג ורוברט ג'ילט. היא ארגן את פרויקט ה-BiReCon - כנס מחקר דו-שנתי בנושא ביסקסואליות שמתקיים לפני אירוע ה-BiCon השנתי (כנס מחקר בנוגע לביסקסואליות), ה-Pornified? - סמינר הדן במורכבות השאלה האם התרבות עוברת סקסואליזציה, ה- Sense about Sex - קבוצה של תרפיסטים, חוקרים, מורים, סופרים ופעילים העובדים יחד כדי לכונן ולהנגיש מידע אמין בנוגע למין ומיניות למדיה ולציבור הרחב.
פסיכותרפיה
בארקר מובילה את מודל הייעוץ של האוניברסיטה הפתוחה - לחוות פחד ועצב - והיא כותב עבור כתב-העת המכללה לטיפול מיני וזוגי (COSRT, הארגון הראשי בבריטניה למטפלים במין ובזוגיות). בארקר עוסק בטיפול מיני וזוגי בחבר של לונדון - ארגון לזכויות להט"ב. בארקר עוסקת בשיטת הפסיכותרפיה האקזיסטנציאליסטית והקשיבות עם ספרים על השני, תוך פיתוח גישות לטיפול של קשיבות חברתית וטיפול של קשיבות במין ובזוגיות (MSRT).
סשה קולבי
סשה קיקואוה (באנגלית: Sasha Kekauoha; נולדה ב-26 ביולי 1985), הידועה בעיקר בשם הבמה שלה סשה קולבי (באגלית: Sasha Colby), היא מלכת דראג ומתחרה בתחרויות יופי אמריקאית. ב-2012 היא זכתה בתחרות מיס קונטיננטל. ב-2023 היא זכתה בעונה ה-15 של המרוץ לדראג של רו פול.
ביוגרפיה
סשה קולבי נולדה בוויימנלו, הוואי. היא גדלה בבית שמרני של עדי יהוה.
כנערה, היא התלבשה בדראג בסתר. היא הייתה נועלת את עצמה בחדר המקלחת ולובשת את הבגדים של אחותה.
קריירה
סשה קולבי תוארה כ"מלכת יופי", "אגדת דראג" ו"אגדת תחרויות יופי". היא זכתה בתחרות מיס קונטיננטל ב-2012.
סשה קולבי ידועה גם כאקטיביסטית לזכויות טרסג'נדרים. ב-2020, היא ייצגה את הוואי בסרטון של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה אשר כלל מלכות דראג מכל 50 המדינות ו-וושינגטון די. סי במטרה לעודד בוחרים בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. לפני מגפת הקורונה, היא ארגנה אירוע חודשי כוללני לטרנסג'נדרים ב-The Chapel, בר גיי בווסט הוליווד, קליפורניה.
ב-2023, סשה קולבי לוהקה לעונה ה-15 של המרוץ לדראג של רו פול והיא זכתה בעונה. סשה קולבי היא ההוואית הילידה הראשונה שלוהקה למרוץ לדראג של רו פול והפולינזית הראשונה שזוכה בתוכנית. היא הטרנסג'נדרית הרביעית שזוכה בתוכנית אחרי וילו פיל בעונה 14, קיילי סוניק לאב באולסטארס 6 וג'ינקס מונסון באולסטארס 7.
חיים אישיים
סשה קולבי היא אישה טרנסית. היא גרה בשיקגו ובלוס אנג'לס. היא אם הדראג של קרי קולבי שהתחרתה בעונה ה-14 של המרוץ לדראג של רו פול. לקולבי יש מורשת הוואית ילידית ואירית.
מכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית
מכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית (באנגלית: United States Army Command and General Staff College, או בקיצור CGSC) היא בית ספר לתארים מתקדמים הממוקם בפורט לוונוורת', קנזס, ארצות הברית. המכללה מיועדת לקצינים בצבא ארצות הברית ואנשי כוחות הביטחון. המכללה הוקמה בשנת 1881 על ידי ויליאם שרמן כבית הספר לחיל רגלים ופרשים. בשנת 1907 הוא שינה את תוארו לבית הספר של הקו. תוכנית הלימודים התרחבה לאורך מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת קוריאה ומלחמת וייטנאם וממשיכה להתעדכן לפי הצורך.
בנוסף לקמפוס הראשי בקנזס, למכללה יש קמפוסים לווייניים בוירג'יניה, ג'ורג'יה ואלבמה. במכללה אף יש לימודים מרחוק לעיתים. המכללה מורכבת מארבעה בתי ספר : בית הספר לפיקוד ולמטכ"ל, בית הספר ללימודים צבאיים מתקדמים, בית הספר להכנה פיקודית ובית הספר למנהיגות וטקטיקה מתקדמת.בשנים 1916–1920 המכללה נסגרה ורוב צוות בית הספר נשלח לצרפת על מנת לעזור במלחמת העולם הראשונה.
טאצ'דאון
טאצ'דאון (באנגלית: Touchdown ובקיצור TD) הוא ניקוד במשחק הפוטבול. קבוצה יכולה להשיג טאצ'דאון על ידי הנעת הכדור לעבר אזור המטרה של יריבתה (אזור המכונה אנד זון) וזאת באמצעות מסירה, ריצה, החזרת בעיטה או השתלטות על איבוד כדור.
כדי להבקיע טאצ'דאון, על הקבוצה להעביר את כדור הפוטבול לאנד זון של יריבתה. טאצ'דאון נקבע ברגע שחלק מהכדור חוצה את קו השער (קו האנד זון הקדמי) והוא נמצא בשליטת השחקן. גם נגיעה של הכדור באחד העמודים המסמנים את קצהו של קו השער נחשבת כחציית הקו ולפיכך טאצ'דאון. בשונה ממשחק הרוגבי, בו על מנת להבקיע "טריי", הכדור חייב לגעת בקרקע, בפוטבול אין חובה לכך ומספיק שהכדור יחצה את מישור קו השער.
טאצ'דאון שווה שש נקודות ניקוד. לאחר השגת טאצ'דאון הקבוצה המבקיעה מקבלת הזדמנות להשיג נקודה נוספת באמצעות בעיטה או שתי נקודות באמצעות ניסיון הבקעה בריצה או במסירה.
על פי חוקי ליגת ה-NFL יכול השופט להעניק טאצ'דאון לקבוצה במקרה שהוא נמנע ממנה בעקבות מעשה לא הוגן מוחשי.
המסדר הוויקטוריאני המלכותי
המסדר הוויקטוריאני המלכותי (באנגלית: Royal Victorian Order) הוא מסדר אבירות בריטי אשר נוסד על ידי המלכה ויקטוריה ב-21 באפריל 1896 וניתן מאז בדרגותיו השונות, על ידי המונרך הבריטי לפי ראות עיניו, עבור תרומה או שירות משמעותי למונרך הבריטי או למשפחת המלוכה.
חברות במסדר ניתנת כאמור לפי ראות המונרך ללא צורך בהתייעצות או הצדקה מיוחדת. הזכאים לחברות על דרגותיה השונות הם כל נתיני המלכה וחברי ממלכות חבר העמים הבריטי, החל משנת 1936 גם נשים זכאיות לחברות במסדר. הכנסייה הרשמית של המסדר היא החל משנת 1938, קפלת סבוי, אך משום שמספר החברים במסדר גדול מכדי להתכנס בקפלת סבוי, נעשה שימוש גם בקפלת ג'ורג' הקדוש שבטירת וינדזור.
דרגות המסדר
המסדר מתחלק לחמש דרגות כאשר המונרך הבריטי משמש המונרך וראשו של המסדר, מפקדו העליון (Grand Master) היא החל משנת 2002, הנסיכה אן. מעבר לשני ראשי המסדר האלה, ישנם חמישה תפקידים נוספים במסדר; הנגיד (Chancellor), המזכיר (Secretary), הרשם (Registrar), הכומר (Chaplain) והגנאלוג.
חנניה דהן
חנניה דהן (1915 טבת תרע"ו -5 באפריל 1998 ניסן תשנ"ח) היה פעיל ציוני, סופר וחוקר יהדות מרוקו, ובפרט הפולקלור, השירה והאמנות. יו"ר ועד הקהילה בעיר סלא במרוקו בה הקים את בית הספר העברי הראשון בעיר והיה מנהלו. כן היה דהן ציר בקונגרס הציוני, חבר מרכז מפא״י, מנהל המחלקה לקליטה וארגוני עולים מטעם מפא״י, סגן חבר 'הועד הפועל הציוני, סגן חבר הוועד הפועל של ההסתדרות ומזכיר מפא"י בבת ים.
קורות חיים
דהן נולד בשנת 1915 בעיר סלא שבמרוקו. בשנת 1921 למד בחדר וקיבל חינוך מסורתי דתי. בשנת 1927 למד בבי"ס אליאנס. בשנת 1933, בגיל 17, נכלא בעקבות פעילות ציונית. בתקופת היותו מזכיר הקהילה במרוקו בשנת 1943הקים את בית הספר העברי הראשון "תלמוד תורה". זהו בית הספר הראשון שבו היה שילוב של לימודי קודש עם לימודי חול והוא שימש כמנהלו. בבית ספר למדו לימודי עברית, תורה, דקדוק, היסטוריה וספרות. בשנת 1942 נישא לאסתר.
בשנת 1943 הקים דהן מועדון ציוני חברתי בשם "בוגרי אליאנס". במועדון פעלה מקהלה לשירים בעברית. בשנת 1946 ייסד את התנועה הציונית "מזרחה" בעיר סלה והרחיב את פעילות התנועה לעיר וזאן. בשנת 1947 הפך לאסיר ציון במרוקו בעקבות פעילות התנועה. בשנים אלו דהן היה חבר בפדרציה הציונית במרוקו ושימש יו״ר תנועת הנוער בוגרי כי״ח.
בשנת 1948 עלה דהן למדינת ישראל דרך מחנה במרסיי, צרפת. משם עבר למחנה עולים ברעננה שם התמנה לסגן המחנה. עם העברת העולים ליפו, איתר אורווה נטושה והפך אותה לבית כנסת "אורחות חיים" הקיים עד היום.
פעילותו הציונית
בשנת 1949 התמנה להיות מנהל הקליטה והעלייה במפלגת מפא"י. בתפקיד זה ניהל מסע הסברה לעולים החדשים וקלט אותם עם הגעתם ליישובים שונים ברחבי הארץ. בתפקיד זה כיהן במשך 17 שנה. דהן הועמד לבחירות לכנסת השלישית בשנת 1955 בתפקיד מנהל מחלקת מרכז מפא"י. דהן שימש גם מרצה מטעם מרכז התרבות והחינוך של ההסתדרות ומטעם מחלקת ההסברה של הסוכנות היהודית. היה פקיד במחלקת הקליטה של מרכז מפא״י, מנהל המחלקה לעדות המזרח ומרכז המדור ליוצאי צפון-אפריקה. פעמיים שימש ציר לקונגרס הציוני מטעם מפא"י: ב־1956 בקונגרס ה-24, וב־1961 בקונגרס ה-25. אז גם נבחר כחבר הוועד הציוני העולמי.
דהן הקים עם הח"כ לשעבר אשר חסין את התאחדות יוצאי צפון אפריקה בישראל. בשנת 1952 הקים בקול ישראל את הערוץ לדוברי ערבית מוגרבית ובמשך עשור שידר פרשנויות שונות לאירועי השבוע בשפה זו.
בשנת 1976 נבחר למזכיר מפלגת העבודה בבת ים, תפקיד בו שירת 20 שנה. בשנת 1986 פרש לגמלאות ועסק רק בכתיבה ומחקר. ב־1989 תרם אוסף תשמישי קדושה ממרוקו למוזיאון ארץ ישראל בתל אביב אשר מוצגים בתערוכה "בפאתי מערב". בשנת 1998 נפטר והותיר אחריו חומר בעל ערך היסטורי שנתרם על ידי בני המשפחה למכון בן צבי. לאחר מותו משפחתו הוציאה לאור את הספר "עין רואה ואוזן שומעת".
ניקולאס מאסו
ניקולאס אלחנדרו מאסו פריד (בספרדית: Nicolás Alejandro Massú Fried; נולד ב-10 באוקטובר 1979), המכונה "הערפד" (בספרדית: "El Vampiro") הוא טניסאי עבר יהודי-צ'ילאני, שבשיאו דורג 9 ביחידים ו-31 בזוגות, וזכה בשתי מדליות זהב אולימפיות באולימפיאדת אתונה 2004.
כמו כן מאסו הגיע לגמר של טורניר המאסטרס במדריד ב-2003 ואף זכה בשישה תוארי יחידים בסבב ה-ATP.
שנים מוקדמות
אביו, מנואל מאסו, הוא ממוצא לבנוני ופלסטיני ואימו סוניה פריד היא יהודיה ממוצא הונגרי. למאסו ארבעה אחים. סבו, לדיסלאו פריד קליין, היה יהודי יליד הונגריה ששרד את הכיבוש הנאצי בהונגריה במסתור. וסבתו, ורוניקה (לבית ווגווארי) הייתה ניצולת שואה ששרדה את מחנה הריכוז אושוויץ.
מאסו התוודע לטניס בגיל חמש על ידי סבו. בגיל 12, החל להתאמן באקדמית הטניס ואיה דוראדו, בולפראיסו ובהמשך עבר להתאמן באקדמיה של ניק בויטיירי, בפלורידה, ארצות הברית. לצדו של הטניסאי הצ'ילאני מרסלו ריוס (שדורג 1 בעולם בשנת 1998), ובהמשך במרכז הגבוה לביצועים בברצלונה, ספרד.
נוער
מאסו הפך לטניסאי מקצועי בשנת 1997. באותה שנה, הוא זכה בטורניר הנוער היוקרתי של סוף העונה "האורנג' בול" (אנ') בטורניר הזוגות, וסיים חמישי ביחידים. הוא גם זכה בתחרויות הזוגות לנוער בווימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה, יחד עם לואיס הורנה הפרואני ובן ארצו פרננדו גונסאלס בהתאמה.
סבב ה-ATP
בחודש מאי 2000 הגיע מאסו לגמר טורניר ה-ATP הראשון שלו, באליפות החימר של ארצות הברית באורלנדו פלורידה, שם הפסיד לבן ארצו פרננדו גונסאלס. מאוחר יותר באוגוסט הוא שוב הפסיד לצ'יליאני אחר - מרסלו ריוס בהופעת הבכורה שלו בארצות הברית. בינואר 2001 הגיע מאסו לגמר טורניר ה-ATP השני שלו, באדלייד, אוסטרליה, לאחר שבחצי הגמר גבר לראשונה על מתמודד המדורג בטופ 10 העולמי טים הנמן הבריטי.
בתואר ה-ATP הראשון שלו זכה מאסו בפברואר 2002 בבואנוס איירס, שם הביס את הארגנטינאי אגוסטין קאיירי בשלוש מערכות לאחר שכבר עמד בפני נקודת משחק. בטורניר בואנוס איירס של 2003, נקם קאיירי והדיח את מאסו בסיבוב הראשון, הפסד שדחק החוצה את מאסו מהטופ 100 בדירוג ואילץ אותו לחזור להתחרות שוב בצ'לנג'רס. באפריל 2003 הגיע לגמר הצ'לנג'ר בברמודה.
בתואר ה-ATP השני שלו זכה מאסו ביולי 2003 באמרספורט, הולנד. בשבוע שלאחר מכן הוא הגיע לגמר טורניר קיצביהל, אוסטריה. ונכנס לראשונה לטופ 50 בדירוג העולמי. בספטמבר באותה שנה הגיע לשלושה גמרים ברציפות, כולל ניצחון בצ'לנג'ר ותואר ה-ATP השלישי שלו בפלרמו, איטליה. באוקטובר הגיע לגמר בטורניר סדרת המאסטרס במדריד, והפסיד לספרדי חואן קרלוס פררו. ואת שנת 2003 הוא סיים כמדורג 12 בעולם.
באמצע 2004 נפרד מאסו מהמאמן הארגנטינאי גבריאל מרקוס, אותו הוא החליף בפטריסיו רודריגס הצ'יליאני. ביולי 2004 זכה מאסו בתואר ה-ATP הרביעי שלו בקיצביהל והמשיך את שנת השיא שלו עם זכייה בשתי מדליות זהב באולימפיאדת אתונה. בזכות הביצועים שלו באולימפיאדה, בספטמבר נכנס מאסו לראשונה לטופ 10 העולמי ודורג במקום ה-9 אך בנובמבר עבר ניתוח במפשעה ולכן נכנס לעונת 2005 כשהוא מחוץ לטופ. הוא סיים את שנת 2005 עם רצף של שישה הפסדים, אולם באותה שנה הוא הצליח בפעם הראשונה להגיע לסיבוב הרביעי בטורניר גרנד סלאם באליפות ארצות הברית הפתוחה שם הפסיד לגיירמו קוריה הארגנטינאי.
בטורניר ויניה דל מאר של 2008 הודח מאסו כבר בסיבוב הראשון על ידי הארגנטינאי סרחיו רויטמן, ומכיוון שב -2007 הוא הגיע לגמר הוא לא הגן על נקודות הדירוג שלו מה שהוביל לצניחתו למקום ה-97 בעולם בשבוע שלאחר מכן. ביולי, הוא צנח עוד בדירוג עד למקום ה-138, הגרוע ביותר שלו מאז נובמבר 1999. בהמשך השנה הוא זכה בצ'לנג'ר של פלוריאנופוליס בברזיל והגיע לגמר בשני צ'לנג'רים נוספים.
מאסו החל את שנת 2009 עם אפס ניצחונות במהלך חמשת הטורנירים הראשונים שלו ואף הפסיד במשחק הפתיחה ביחידים מול קרואטיה בגביע דייוויס בתחילת מרץ. רצף ההפסדים שלו נשבר באינדיאן וולס מאסטרס כשניצח את אדוארדו שוונק הארגנטינאי בשלוש מערכות בסיבוב הראשון.
אולימפיאדה
מאסו ייצג את צ'ילה בשלוש אולימפיאדות: סידני 2000, אתונה 2004 ובייג'ינג 2008. בטקס הפתיחה של האירוע בשנת 2000, הוא אף היה נושא הדגל של המשלחת הצ'יליאנית לאחר שמרסלו ריוס לא הצליח להופיע. בסיבוב הראשון הוא ניצח את סלאבה דוסדל הצ'כי, אך הפסיד לחואן קרלוס פררו הספרדי בסיבוב הבא.
גביע דייוויס
למאסו היסטוריה ארוכה בגביע דייוויס, את ההופעה הראשונה שלו ערך בשנת 1996 מול קנדה כשהוא בן 16 שנים ו -188 יום בלבד, ובכך הפך באותה עת לשחקן הצעיר ביותר שייצג את נבחרת צ'ילה, (תואר בו החזיק עד 2012 כשכריסטיאן גרין שבר אותו). ולמעט בשנת 2003, הוא נקרא לייצג את צ'ילה בכל שנה מאז ועד פרישתו ב-2013.
מאסו שיחק 56 משחקים בסך הכל, ומחזיק במאזן חיובי של 32-24 הישגי השיא של הנבחרת כשמאסו היה חלק ממנה היו שתי הדחות ברבע הגמר בשנים 2006 ו-2010. מאסו בלט מאז ומתמיד ביכולתו להילחם במשחקים אלו, שבאה לידי ביטוי במשחקי מרתון ארוכים, והשיג לעיתים קרובות ניצחונות נגד יריבים המדורגים גבוה ממנו. למעשה, הוא מחזיק בשיא למשחק הארוך ביותר של נבחרת צ'ילה בתולדות גביע דייוויס, כשבספטמבר 2009 הכניע את סטפן קוביק האוסטרי במשחק שארך 5 שעות ו-14 דקות.
בשנת 2014, מאסו נכנס לתפקיד קפטן נבחרת גביע דייוויס של צ'ילה, עם מרסלו ריוס כמאמן. לאחר חמש שנים מאז החל לשמש כקפטן, חזרה הנבחרת לבית העליון של התחרות שמונה שנים לאחר השתתפותה האחרונה.
משחקי המכביה
מאסו ייצג את נבחרת צ'ילה במשחקי המכביה השש-עשרה שנערכו בישראל בשנת 2001.
אימון
כיום מאסו מאמן את דומיניק תים, האוסטרי זוכה אינדיאן וולס מאסטרס לשנת 2019.
סגנון משחק
מאסו היה ידוע ברוח הלחימה שלו, במיוחד כששיחק בצ'ילה, אותה הדגים באולימפיאדת 2004 ובמספר משחקי גביע דייוויס. סגנונו הקשוח הפך אותו למומחה במגרש חימר, עם משחק טוב על הקו ושליטה טובה הן בחבטות כף יד והן בחבטות גב יד.
בדידותם של המספרים הראשוניים (סרט)
עלילה
הסרט מתרחש באיטליה בשנים 1984, 1991, 2001 ו- 2009, וקופץ הלוך ושוב בזמן. מתיה ואליצ'ה (ילדים בשנת 1984 ומתבגרים בשנת 1991) עברו בילדותם טראומות, כל אחד בנפרד, ומבודדים את עצמם מהאנשים הסובבים אותם. בילדותו של מתיה, אחותו התאומה בעלת הפיגור השכלי נעלמה כאשר הוא היה אמור להשגיח עליה. מתיה הוא אינטליגנט והופך למדען מצליח, אך לעיתים חותך את עצמו במודע. אליצ'ה עברה תאונת סקי בילדותה שגרמה לה לצליעה קבועה ולצלקת משמעותית בירך. בשנות העשרה שלה היא נפלה קורבן להתעללות מצד חברותיה לכיתה. מתיה ואליצ'ה נפגשים לראשונה בשנות התיכון ומתיידדים, אך הקשר מתנתק כשמתיה מוזמן לעבוד בגרמניה. שמונה שנים לאחר מכן אליצ'ה כותבת לו מכתב קצר מאוד בו היא מבקשת ממנו לשוב לאיטליה. הוא מגיב למכתב בחיוב והם שוב נפגשים.
נקמה (סרט, 2019)
נקמה (בהינדית: Badla) הוא סרט הודי בהינדית משנת 2019, סרט בלשי ומותחן בבימויו של סוג'וי גוש בכיכובם אמיטאב באצ'אן, פאאפסי פאנו ואמריטה סינג. טוני לוק, מנב קאול וטנבר גאני הופיעו בתפקידי משנה. הסרט הופק על ידי Warner Bros. Pictures, Red Chillies Entertainment ו-Azure Entertainment והוא עיבוד רשמי לסרט הספרדי אורח בלתי נראה משנת 2016. הסיפור עוקב אחר ראיון בין עורך דין לאשת עסקים, בו האחרונה מתעקש כי היא הופללה שלא כדין ברצח אהובה.
הסרט יצא לאקרנים ב-8 במרץ 2019, והוא זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים. הוא גרף מעל 138.49 מיליון רופי ברחבי העולם אל מול תקציב הפקה של 10 מיליון רופי, שסימנו אותו כהצלחה מסחרית.
עלילה
ניינה סתי היא אשת עסקים מצליחה צעירה וממולחת עם משפחה מושלמת. עולמה מתהפך כאשר היא נעצרת על רצח אהובה הסודי, ארג'ון. עורך דינה ג'ימי שוכר את סנגורו היוקרתי בדאל גופטה כדי להגן עליה, ובמהלך ערב מאוחר אחד הם עובדים יחד כדי לברר מה קרה בפועל. בדאל מגלה שיש עד שעדותו תפליל אותה בפשע. נינה מסבירה כי היא וארג'ון נסחטו על ידי מישהו בשל הרומן מחוץ לנישואין שניהלו. הם הוזעקו למלון במקום מרוחק, שם הותקפה נינה; רק כדי להתעורר ולמצוא את ארג'ון מת וכספי הסחיטה מפוזרים. היא נעצרת אך משוחררת בערבות. המשטרה לא מוצאת זכר למישהו אחר שנכח בחדר או פורץ.
בדאל אומר לניינה שהיא לא כנה אתו. הוא שואל אותה על היעלמותו של צעיר ליד המלון. ניינה מגלה שהיא וארג'ון ערכו מפגש חשאי באזור. בדרך חזרה היא התנגשה בטעות במכונית מתקרבת. ההתרסקות הורגת את נהג המכונית השנייה, ילד צעיר בשם סאני. ארג'ון משכנע את ניינה שלא ליידע את המשטרה והם מחליטים להסיר כל זכר לפשע. הם שמו את גופתו של סאני בתא המטען של מכוניתו וניינה דוחפת את המכונית לתוך ביצה. בעוד ארג'ון מחכה לה, ראני ונירמל, זוג מקומי, פוגשים אותו ומזמינים אותו לביתם, שם הוא מגלה שהם הוריה של סאני. כאשר ראני מתקשרת לסאני, הטלפון של סאני מצלצל בכיסו של ארג'ון ששכח להיפטר ממנו. הוא מתרץ שישב על המכשיר בטעות, אבל ראני לא משתכנעת. ארג'ון וניינה בורחים אך חוששים שהם יתגלו. ראני מזהה את רכבה של ניינה, מה שהופך אותה לחשודה, אך עורך דינה של ניינה מזייף לה אליבי. המשטרה קונה את זה אבל ראני מתעמתת עם ניינה ומגלה שהיא יודעת את האמת. היא מפצירה בנינה לספר את מיקומו של סאני, אך ניינה ממשיכה לטעון לחפותה. כמה חודשים לאחר מכן יוצרים קשר עם ארג'ון וניינה הסחטן, מה שמוביל לאירועים הנוכחיים.
בדאל מחליט שלראני היה מניע להרוג את ארג'ון ויכולה הייתה לעשות זאת בקלות מאחר שאביו של סאני, נירמל, עובד במלון. התוכנית שלו היא לזכות את ניינה על ידי הפללת ראני בפשע. עם זאת, ניינה, שכעת סומכת על בדאל, חושפת סוד: סאני היה בחיים בתא המטען לפני שהיא דחפה את המכונית. עם זאת, היא נתנה לו לטבוע והחליטה לא להצילו כדי להגן על עצמה. מופתע ממעשיה הרצחניים והאנוכיים, בדאל מציע רצף אירועים חלופי בו הייתה ניינה זו שלחצה למעשה על ארג'ון להסתיר את הפשע ולא את ארג'ון. בגרסה זו ארג'ון נהיה אשם כל כך שהוא נוסע למלון כדי לחשוף את האמת בפני ראני ונירמל, מה שגורם לניינה להרוג אותו. כשהמשטרה דופקת, היא מחליטה לפצוע את עצמה ולהאשים את ראני בפשע. ניינה מכחישה זאת וטוענת שמה שבדאל הציע קודם הוא האמת.
בדאל מסרב להילחם במקרה של ניינה. כשהיא מפצירה בו לעזרה, הוא מסכים רק אם היא תאמר לו בכנות אם הרגה את ארג'ון. ניינה מודה ברצח ארג'ון, ובדאל אומר שהוא ילחם בתיק שלה. הוא מגלה כי אין עד; הוא המציא זאת כדי לגרום לניינה לומר את האמת. בדאל יוצא לרגע בזמן שניינה מקבלת טלפון מעורך דינה, ג'ימי. היא מבינה שהעט של בדאל מפריע לשיחה. כשהבדאל גופטה האמיתי מגיע, ניינה המומה מפרידה את העט של בדאל כדי לחשוף בתוכו מקליט קול שהקליט כל מילה מפגישתם, כולל הווידוי שלה על שתי הרציחות. כשהיא מציצה אל מחוץ לחלונה, ניינה יוצרת קשר עין עם בדאל וראני בבניין הדירות ממול ומבינה, כשבדאל מסיר את תחפושתו, שבדאל הוא למעשה נירמל. ראני מתקשרת למשטרה על מעצרו של ניינה כאשר נירמל מצטט את מהאבארטה, ואומר כי נקמתו של דרואפאדי (ראני) נלקח על ידי יודהישתירה (נירמל).
הפקה
הצילומים העיקריים של הסרט החלו ב-14 ביוני 2018 ונערכו במלון גלן מור ובגלאזגו, סקוטלנד.
שיווק והפצה
ב-11 בפברואר 2019, שאה רוח' ח'אן, שבית ההפקות שלו Red Chillies Entertainment הפיק את הסרט, צייץ שני כרזות של הסרט, אחת עם דמותו של באצ'אן ואחת עם פאנו. הסרט יצא ביום האישה הבינלאומי, ב-08 במרץ 2019 והוא זמין בנטפליקס. הסרט הוסמך על ידי המועצה הבריטית למיון הסרטים עם זמן ריצה של 118 דקות.
פיטר ברק
פיטר ברק (באנגלית: Ulick Peter Burke; נולד ב-16 באוגוסט 1937) הוא היסטוריון ופרופסור בריטי. נולד לאב קתולי ולאם יהודייה (שהמירה את דתה לקתוליות).
מ-1962 עד 1979 עבד בבית הספר ללימודי אירופה באוניברסיטת סאסקס ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת קיימברידג', שם הוא מכהן כפרופסור אמריטוס לתולדות התרבות ועמית ממכללת עמנואל, קיימברידג'. ברק ידוע כהיסטוריון של העת החדשה המוקדמת אשר מדגיש את הרלוונטיות של ההיסטוריה החברתית והתרבותית לנושאים עכשוויים. הוא נשוי להיסטוריונית הברזילאית מריה לוסיה גרסיה פאלארס-בורקה אשר פרסמה שני ספרים (באחד מהם שיתפה פעולה עם בעלה).
הוא למד אצל הישועים ובסנט ג'ון קולג', אוקספורד והיה מועמד לדוקטורט בסנט אנטוני'ס קולג', אוקספורד.
בורק ידוע לא רק בזכות עבודתו על העידן המודרני, אלא גם בזכות מחקריו על ההיסטוריה התרבותית על כל הקשת שלה. כפוליגלוט, הצליח מצד אחד לשלב מידע מאזורים שונים באירופה ומצד שני להשיג תפוצה רחבה של ספריו. הספרים תורגמו ליותר משלושים שפות. ב-1998 הוענק לו מדליית ארסמוס של האקדמיה האירופית, והוא דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות לונד, קופנהגן ובוקרשט.
יצירותיו
בין יצירותיו החשובות ביותר:
סינכרוליפט
סינכרוליפט (באנגלית: synchrolift או syncrolift) היא מעלית להרמת סירות וספינות אל מחוץ למים לצורכי תחזוקה או תיקונים. כלי השיט מוסע אל עריסה השקועה במים, אשר מורמת אחר כך על ידי מערכת של כננות שפעולתן מסונכרנת. את העריסה ועליה כלי השיט גוררים על גבי מסילה אל שטח התיקונים.
הסינכרוליפט הומצא במחצית העשור של 1950 על ידי ריימונד פירלסון (Raymond Pearlson), אז המהנדס הראשי של Merill Stevens, מספנה קטנה במיאמי. ב-1958 הקים חברה בשם Pearlson Engineering Company, על מנת להוסיף ולפתח את המצאתו. החברה נרכשה ב-1959 על ידי הקונצרן הבריטי Northern Engineering Industries, ובמהלך עשרים השנים הבאות התקין פירלסון את מעלית האוניות שהמציא במאות מספנות ברחבי העולם. ב-1989 נרכשה NEI על ידי הקונצרן "רולס-רויס" (Rolls-Royce plc).
ב-2002 הוענק לפירלסון פרס Elmer A. Sperry על "המצאה, פיתוח והתקנה ברחבי העולם של מערכת חדשה להרמת ספינות אל מחוץ למים לצורכי תיקונים ולהשקת כלי שיט חדשים".
ב-2015 חתמה Nekkar ASA על הסכם עם "רולס-רויס אחזקות" לרכישת הנכסים של Synchrolift. הסימן המסחרי הרשום ® Syncrolift שייך כיום ל-Syncrolift AS, חלק מקבוצת Nekkar ASA.
ב-1966 רכשה רשות הספנות והנמלים בישראל סינכרוליפט להרמת ספינות עד 1200 טון שהותקן בנמל חיפה ומשרת גם את חיל הים.
המנגיומה
הֵמַנְגיוֹמָה (באנגלית: Hemangioma ולפעמים Haemangioma) היא גידול שפיר ועדין של תאים אנדותליים, הבנוי מסֶבֶך כלי דם דקים מורחבים שאינם ממלאים תפקיד בפעילות התקינה של הגוף. היא מופיעה בדרך כלל בשבועות הראשונים של החיים וגדלה במהירות רבה במהלך ששת החודשים הראשונים. בדרך כלל, הצמיחה מסתיימת סביב שנים-עשר חודשים ומתחיל תהליך היעלמות. חצי מהמנגיומות הילדים נעלמות עד גיל חמש, 70% עד גיל שבע, ורוב היתר עד גיל שתים עשרה. במקרים חמורים יותר ההמנגיומות עלולות לגרום נזק לרקמות ולעיתים יש צורך בהתערבות כירוגית או תרופתית. בינקות, הן הגידול הנפוץ ביותר. המילה "המנגיומה" מגיעה מהמילה היוונית haema- (αίμα), "דם"; ו- angeio (αγγείο), "כלי מעביר"; -oma (-ωμα), "גידול".
סימנים וסימפטומים
המנגיומות קשורות למחזור הדם ומראן תלוי במיקום ההופעה.
המנגיומה על העור, דומות בצבען לתותים בשלים ולכן מכונות "המנגיומות תות" (באנגלית: strawberry hemangiomas). כאשר הן צמודות ומתחת לעור, הן נראות כהתנפחות כחולה. באיברים פנימיים הן נפוצות בעיקר בכבד, בבית הקול ובמעי הגס והדק. במרבית המקרים המנגיומה נעלמת לאחר כמה שנים ללא התערבות. חלקן נוצרות בהתפתחות העוברית ומכונות "המנגיומות עובריות"; הנפוצה שבהן, המנגיומה אינפנטילית, מופיעה במהלך השבועות הראשונים של החיים. פעמים רבות קורה שהמנגיומה אינפנטילית מזוהה בטעות כשריטה או חבורה, והאבחון כהמנגיומה הופך ברור עם הגדילה.
המנגיומות הם הגידול הנפוץ ביותר בקרב ילדים, ומופיע אצל כ-10% מהילדים באוכלוסיות מערביות (ופחות בקבוצות אתניות אחרות). לנקבות סיכוי של פי 3 עד 5 לפתח המנגיומה מאשר זכרים.
אצל תינוקות הן מופיעות קצת לאחר הלידה, ושונות מתופעות אחרות של כלי דם. הן מגיעות לגודלן המרבי לאחר כ-5 חדשים.
גורמים
כיום לא ידוע מה גורם להמנגיומה; אולם, מספר מחקרים מציעים אפשרות שאסטרוגן משפיע על גידול של המנגיומה. בשנת 2007, פרסום של מעבדת כירורגיית ילדים בסטנפורדהצביע על כך כי היפוקסיה מקומית של רקמה עדינה יחד עם סירקולציה מוגברת של אסטרוגן לאחר לידה עלולה להיות מאיץ להיווצרות המנגיומה אצל תינוקות.
ישנה השערה שהוצגה על ידי חוקרים באוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת ארקנסו שהשליה האימהית יוצרת תסחיף בדרמיס של העובר במהלך ההיריון, היוצר המנגיומה. עם זאת, חוקרים באוניברסיטת דיוק ערכו ניתוח גנטי של "סְנִיפּ" ברקמת המנגיומה שפירה בהשוואה לדנ"א של האם על מנת לסתור את ההשערה הזאת. מחקר נוסף נדרש כדי להבין את האופי הממאיר של גדילת המנגיומה (בזמן גדילתה המוגבל).
אבחון
תחת המיקרוסקופ, המנגיומה היא מקבץ של נימים קפילריים צפופים וסבוכים. כלי דם מלאים המופרדים על ידי רקמה מחברת דקה. החלל הפנימי שלהם עשוי להיות פקוק וסדור. לעיתים ניתן להבחין בהמוסידרין (ברזל מחומצן מגורען בגוון חום) עקב קרעים אפשריים בכלי דם קטנים. Glut1 הוא אינדיקטור אימונוהיסטוכימי מובהק להמנגיומה ומאפשר להבדילה מבעיות תפקודיות של כלי דם.
סוגים
ישנם ארבעה סוגים של המנגיומה:
סיבוכים
הרוב המכריע של המנגיומות אינן גורמות סיבוכים כלשהם. המנגיומות עלולות להיפתח על פני העור וליצור כִּיב. אם הכיב עמוק, במקרים נדירים דימום משמעותי עלול להתרחש. כיב פנימי עמוק יכול להיות כואב ובעייתי.
אם המנגיומה מתפתחת במיתרי הקול, עלולים להיות קשיי נשימה. המנגיומה יכולה לגדול ולחסום את אחת העיניים, או לגרום לעין עצלה. לעיתים רחוקות מאוד, המנגיומה גדולה מאוד יכולה לגרום אי ספיקת לב עקב כמות הדם שחייב להיות שאוב לכלי הדם העודפים. נגעים סמוכי עצם יכולים לגרום לשחיקה של העצם.
מרכיב התלונות השכיח ביותר על המנגיומות, נובע מסיבוכים פסיכו-סוציאליים: המצב יכול להשפיע על מראה האדם, ויכול לעורר תשומת לב ותגובות לא רצויות. בעיות מסוימות עלולות להתרחש אם השפתיים או האף מעורבים, שכן עיוות המנגיומי קשה לטיפול בניתוח. פוטנציאל הפגיעה הפסיכולוגית גדל מגיל בית הספר ואילך. לכן יש הממליצים לשקול טיפול לפני גיל בית ספר, אם שיפור ספונטני לא קרה עד אז.
נמואל הרוש
נמואל הרוש (בצרפתית: Nemuel Harush) הוא זמר חרדי צרפתי-ישראלי בסוגת הפופ החסידי.
המנגיומה
סיבוכים
ילדים גדולים סגמנטלי המנגיומות של הראש והצוואר יכול להיות מזוהה עם תסמונת המכונה "PHACES syndrome".
נמואל הרוש
הוא מוכר גם בשמו הפרטי, נמואל.
המנגיומה
סיבוכים
רוב ההמנגיומות נוטות להיעלם ללא טיפול, ומשאירות עקבות מינימליים או ללא סימנים גלויים כלל אחרי שנעלמו, אולם הליך ההצטמקות עלול לקחת שנים רבות. המנגיומות גדולות יכולות להשאיר שינויים בגוון ומרקם העור, הנובעים ממתיחה שלו על ידי ההמנגיומה.
נמואל הרוש
ביוגרפיה
הרוש נולד בצרפת ועלה לישראל בשנות העשרה לחייו. למד בישיבה בכפר חב"ד.
המנגיומה
סיבוכים
כאשר המנגיומות מפריעות לראייה תקינה, לנשימה, או גורמים באופן משמעותי לפגיעה קוסמטית (נגעים בפנים, בפרט באף ובשפתיים), הם בדרך כלל מטופלים. הטיפול צריך להינתן בהקדם האפשרי על מנת לקבל תוצאה מוצלחת.
נמואל הרוש
קריירה מוזיקלית
הרוש משמש כזמר פופולרי באירועים של חסידות חב"ד ומדי שנה מופיע באירוע ההקפות שניות בכפר חב"ד.