cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הקורפוס ה-50 (ורמאכט)
הקורפוס ה-50 (בגרמנית: L. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
רומנית
לדוגמה: שם עצם זכר
unor copii ׳׳של ילדים׳׳ (של כמה ילדים) או ׳׳לילדים׳׳ (לכמה ילדים) מדובר בילדים כלשהם, לא ילדים ספציפיים
הקורפוס ה-50 (ורמאכט)
היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-8 באוקטובר 1940 בשם "הקורפוס ה-50", והועמד תחת פיקוד גאורג לינדמן.
במהלך המערכה בבלקן היה הקורפוס כעתודת הארמייה ה-12, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס בתחילה כעתודת קבוצת ארמיות צפון, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. באוגוסט לחם הקורפוס כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, והשתתף בקרב סמולנסק. בספטמבר לחם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות צפון, והשתתף בקרב לנינגרד, ובאוקטובר הועבר תחת פיקוד הארמייה ה-18, והשתתף בקיום המצור על העיר לנינגרד. ב-19 בינואר 1942 מונה פיליפ קלפל למפקד הקורפוס, שהיה חלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-3 במרץ פרש מתפקידו לחופשה קצרה והרברט פון בקמן מונה במקומו למפקד הקורפוס. ב-20 ביולי 1942 חזר קלפל לפקד על הקורפוס, ולחם עמו בקרבות בלנינגרד.
רומנית
שם עצם סתמי
un loc ׳׳מקום׳׳
הקורפוס ה-50 (ורמאכט)
היסטוריה
ב-17 בספטמבר 1943 מונה וילהלם וגנר למפקד הקורפוס, וב-24 בספטמבר 1944 החליפו הנס בק-בהרנס. ב-25 באוקטובר 1944 מונה פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך למפקד הקורפוס, ולחם עמו בכיס קורלנד וב-12 באפריל 1945 החליפו ארפו פון בודנהאוזן, שפיקד על הקורפוס עד סוף המלחמה, ואז הלך בראש כוחותיו לשבי הרוסי.
רומנית
שם עצם סתמי
niște locuri ׳׳כמה מקומות׳׳
הקורפוס ה-50 (ורמאכט)
המערכה בבלקן
במהלך המערכה בבלקן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
רומנית
שם עצם סתמי
unui loc ׳׳של מקום, למקום׳׳
הקורפוס ה-50 (ורמאכט)
מבצע ברברוסה
במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
רומנית
שם עצם נקבה
o masă ׳׳שולחן׳׳
הקורפוס ה-50 (ורמאכט)
8 במאי 1945
ב-8 במאי 1945 כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
רומנית
שם עצם נקבה
niște mese ׳׳כמה שולחנות׳׳
׳׳unor mese׳׳ ׳׳של כמה שולחנות׳׳ ׳׳לכמה שולחנות׳׳
היות שהתווית הלא-מיידעת אינה קיימת בעברית, ניתן לתרגם אותה בדרכים נוספות. למשל ׳׳מספר שולחנות׳׳ ׳׳מעט שולחנות׳׳ וכדומה.
כינויי סמיכות
ברומנית יש מצבים שבהם משתמשים בכינויי שייכות (של). למשל, אם רוצים לדבר על ׳׳מפת סין׳׳ אומרים hartă a chinei (מילולית) ׳׳מפה של סין׳׳. במשפט הזה תווית השייכות היא ׳׳a׳׳. הטבלה להלן מראה את כינויי השייכות ברומנית:
שמות תואר
בדומה לעברית, שמות התואר ברומנית באים אחרי שם העצם. לדוגמה:
o călatorle lungă נסיעה ארוכה
o fată frumoasă ילדה יפה
שמות התואר תואמים לשם העצם שאותו הם מתארים, במין הדקדוקי ובכמות.
עדיף לשים לב לכלל הברזל הבא: בכמות היחיד מין הזכר תואם לסתמי, ובכמות הרבים, מין הנקבה תואם לסתמי. בדרך כלל מבדילים בין 4 צורות הטיה, אבל יש גם כמה שמות תואר שיש להם 2 צורות הטיה ביחיד, ורק אחת ברבים, ויש גם שמות תואר שיש להם רק צורת הטיה אחת לכל הכמויות והמיניים הדקדוקיים. ראו את הטבלאות הבאות:
השוואת שם התואר
השוואת שם התואר ברומנית אינה קשה במיוחד. כדי להגיד ׳׳יותר׳׳ שמים את המילה mai לפני שם התואר, וכדי להגיד ׳׳הכי׳׳ שמים את המילה cel, ואחריה את המילה mai לפני שם התואר. mai bun יותר טוב (מין זכר וסתמי)
mai bună יותר טובה (מין נקבה)
cel mai buni הכי טובים (מין רבים-זכר)
cele mai bune הכי טובים (מין רבים-נקבה או רבים-סתמי)
הערות מבוא
כלל ברזל ברומנית הוא שכינויי הגוף (אני אתה את וכדומה) אמורים להישמט מהמשפט, וצריך להשתמש בהם, רק אם רוצים לקרוא למישהו.
כלל נוסף שטיפוסי לשפה הרומנית הוא החלפת העיצורים. בשל הוספת הסיומת i לשמות תואר ברבים, שמות עצם, ופעלים, עיצורים מסוימים משתנים (d, s, t) איפה שמוסיפים את הסיומת i. האות s הופכת ל-ș כשבינה לבין הסיומת i יש את האות t.
בגלל שהתופעה הזו קורית לעיתים קרובות, צריך לשלוט בה היטב. כלל נוסף חשוב הוא השמטת התנועות. אם ברומנית יש מילה שמסתיימת בתנועה ואחריה מילה אחרת שמתחילה בתנועה, המילה הראשונה מתקצרת ו׳׳נבלעת׳׳ במילה השנייה. כלל זה נפוץ בעיקר בשלילת פעלים, והוספת מילות יחס (לי, אותך) וכדומה. שתי המילים מתחברות במקף, כדלקמן:
קיצורים של הפועל a fi (להיות) מקוצרים בשפה המדוברת בגוף הראשון יחיד (אני) ובגוף השלישי יחיד (הוא היא)
שלילות כמו ׳׳אף אחד׳׳ ׳׳כלום׳׳ או ׳׳אף פעם׳׳ או ביטויים אחרים כאלה מקבלים צורה מיוחדת ברומנית. הפועל, ששוללים אותו נמצא בין המילה nu לבין למילה nimeni (אף אחד):
'''nu... nimic''' (כלום)
nu...nicăieri (בשום מקום)
nimeni nu... (אף אחד לא...)
עוד חוק הוא שכדי לחבר בין פועל ובין שם פועל, לדוגמה כדי להגיד ׳׳אני רוצה ללכת׳׳ או ׳׳אתה יכול לעשן׳׳ וכדומה, משתמשים במיילת הקישור să (מילולית - ש...- באנגלית ...-to) בונים את המשפט בכך ששמים את המילה să בין הפועל ושם הפועל שרוצים לחבר. בניגוד לעברית שני הפעלים מקבלים הטיה:
שם פועל
פעלים בנויים משורש ומסיומת, שמציינים את הזמן (הווה, עתיד, עבר) ואת האדם שעליו מדברים (אני, אתה, את...)
הסיומת של שם הפועל מחולקת ל-3 קבוצות. לצורת המקור שייכת (כמעט) תמיד מילת הבסיס a (כמו ל - בעברית במילה ׳׳לבוא׳׳ למשל) ליודעי האנגלית זה כמו במילה to-
ההטייה בזמן ההווה
בפעלים שנגמרים ב-a הגוף השלישי יחיד (הוא היא) תואמים לגוף השלישי רבים (הם הן)
פעלים שמסתיימים ב-i או ב-ă
פה יש שלוש תת-קבוצות:- 2 תת-קבוצות לפעלים שמסתיימים ב-i ותת קבוצה אחת לפעלים שמסתיימים ב-ă.
פעלים יוצאי דופן חשובים
להלן טבלת הפעלים היוצאי דופן החשובים ביותר: לפועל ׳׳a fi׳׳ יש צורת קיצור בשפת הסלנג לגוף הראשון יחיד (אני) ולגוף השלישי יחיד (הוא היא)
אני... (כמו I'm באנגלית) eu-s
הוא... (כמו he's באנגלית) el e
היא... (כמו she's באנגלית) ea e
צורת הבינוני
ברומנית, צורת הבינוני נבנית באמצעות הוספת t לשם הפועל (לא כולל a) לדוגמה:
בהמות (תנ"ך)
בספר איוב
בהמות מוזכר בתנ"ך ב:
רומנית
צורת העבר
ברומנית יש ארבע צורות שונות לזמן העבר. הצורה הנפוצה ביותר (פרפקט) נבנית באמצעות פועל העזר a avea (פועל שייכות - יש ל...)
בהמות (תנ"ך)
בספר איוב
בתנ"ך עצמו מתואר בהמות כאוכל עשב גדול וחזק, אשר שוכב בסתר בין צמחי הביצה. אך התיאור התנ"כי אינו מספיק כדי לאפשר את זיהויו, ובמהלך השנים ניתנו פרשנויות רבות, לפיהן הבהמות הוא היפופוטם (ובעקבות כך נקבע השם "בהמות" כשם עברי להיפופוטם), פיל, קרוקודיל ואפילו דינוזאור. בסמיכות לבהמות מוזכר "לויתן", שגם זהותו אינה ברורה.
רומנית
צורת העבר
ולאחר מכן הוספת צורת הבינוני שהוזכרה למעלה: דוגמה יוצאת דופן היא פעלים שמסתיימים ב-e
בהמות (תנ"ך)
בספרות חז"ל
במדרש רבה על פרשת שמיני פי"ג מסופר אודות קרב אדיר שעתיד להתחולל בין שור הבר (הנקרא במדרש "בהמות"), לבין הלוויתן הענק. מדובר בשור ולוויתן עצומי ממדים העתידים להתגלות לעתיד לבוא בלבד. בקרב זה ישחט הלוויתן את השור באמצעות סנפירו ואילו שור הבר ינגח בלוויתן וישחטו באמצעות קרניו. מבשר השור והלוויתן יעשה הקב"ה סעודה לצדיקים לעתיד לבוא.
רומנית
צורת העבר
לדוגמה:
בהמות (תנ"ך)
בספרות חז"ל
בתוספתא על מסכת כלאים פ"א מונים חמישה דברים שנאמרו על שור הבר, המזהים אותו כ"בהמה":
רומנית
זמן העתיד
את זמן העתיד אפשר לבטא בשלוש דרכים שונות:
בהמות (תנ"ך)
בספרות חז"ל
מסקנת התוספתא על שור הבר היא
רומנית
זמן העתיד
יש לשים לב שהגוף השלישי ביחיד (הוא היא) והגוף השלישי ברבים (הם הן) משתנה מהטייתו בהווה.
צורת העתיד הראשונה היא רשמית יותר, אבל הפשוטה ביותר ללימוד. צורת העתיד השנייה היא הנפוצה ביותר, והשלישית היא המסובכת ביותר, כי יש בה שני פעלים.
בהמות (תנ"ך)
בספרים החיצוניים ובנצרות
בספר חנוך א' הלוויתן, בדומה לתיאמת, שוהה מתחת לפני הקרקע בשכבת מי תהום, ואילו בהמות מוצג כייצור זכרי המסתתר מזרחית לעדן במדבריות במקום ושמו דונדין:
רומנית
ציווי
כדי לצוות משהו על מישהו, לא צריך לשנן צורה חדשה של פועל, זו כבר צורת פועל שקיימת ברומנית. משתמשים בצורת הפועל בגוף השלישי ביחיד. לדוגמה:
בהמות (תנ"ך)
בספרים החיצוניים ובנצרות
בחזון עזרא בהמות ולויתן נבראו ביום החמישי לבריאה ומאוחר יותר נפרדו כל אחד למקומו, ובחזון ברוך א' עונה אלוהים לברוך ומתאר לו את העתיד להתרחש באחרית הימים. בהמות יתגלה ובשרו ובשר הלוויתן יחולקו כשלל לראויים ביותר. חזון ברוך א' פרק כט 4: "ובהמות יגלה ממקומו ולויתן יעלה מן הים הם שני התנינים הגדולים אשר בראתי ביום החמישי לבריאה ואשמרם עד הזמן ההוא ואז יהיו מאכל לכל אשר יישארו".
רומנית
ציווי
אם מצווים משהו לאדם זר, מבוגר, או מכובד, או ליותר מאדם אחד, משתמשים בצורת גוף שני רבים:
בהמות (תנ"ך)
בספרים החיצוניים ובנצרות
בחזון יוחנן פרק 13 ניכרת השפעת מוטיבים תנכיים הקשורים באגדת בהמות ולוויתן. מפלצת אחת תצא מן הים (פרק 13 פסוק 1): "ואהי עמד על-חול הים וארא חיה עלה מן-הים", ומפלצת אחרת (בהמות) מן היבשה (פרק 13 פסוק 11): "וארא חיה אחרת עלה מן-האדמה ולה שתי קרנים כקרני השה ומדברת כתנין".
רומנית
משאלות ובקשות
הצורה המותנית של הפעלים ברומנית היא למעשה צורת הבקשה. ברומנית יש הבדל בפועל בין ׳׳הייתי עושה את זה׳׳ לבין ׳׳הייתי עושה את זה בשמחה׳׳ המשפט האחרון הוא נפוץ מאוד, כי ככה הרומנים מציינים נדיבות
בהמות (תנ"ך)
בעידן המודרני
המחקר סבור כי בדמות ניכרים הדים לאגדות מיתיות מהמזרח הקדמון, מספר פרשנים נטו להתייחס לבהמות כיצור מיתולוגי, בעוד שאחרים ביכרו לייחס ליצור תכונות של חיה מן הטבע המוכר לאדם. ההתייחסויות המודרניות לבהמות מתחלקות לשלוש קטגוריות:
רומנית
משאלות ובקשות
בניית הפעלים האלה מאוד פשוטה - צריך בשביל זה את צורת הפועל השלישית של פועל העזר avea (שייכות - יש ל...) ואת הפועל בצורת המקור (בלי a) יש 2 שינויים מהצורה השנייה של פועל זה בעבר:
בהמות (תנ"ך)
בהמות כחיה, מן הטבע המוכר לאדם
ג.ר. דריוור (1956) טען שבהמות הוא קרוקודיל, חיזוק לרעיון זה נמצא בתרגום האנגלי החדש לתנך איוב פרק 40. קוארוויאר (1975) הציע לזהותו כתאו מים.
בהמות כסמל
בהמות אינו יצור מן הטבע אלא סמל, הבא להמחיש את עוצמתו של האל. החוקר נ.ה. הבל (1985) טוען שבהמות אינו אלא קישוט ספרותי הבא לסמל את כוחות הכאוס והכפירה שהאל דואג להשאירם תחת תנאים מגבילים כמו את עבדו איוב למען לא יהרסו את בריאתו בטרם עת. וולפרס (1990) הבחין בדמיון הסמלי בין בהמות לאנשי יהודה הנסים מארצם הנכבשת בידי אשור (המאה ה-8 לפנה"ס). פרופ' נפתלי הרץ טור-סיני הניח שדמות בהמות במקרא מהווה ציטוט מסיפור בריאה קדום יותר הממוען ללויתן שייצג כוח אלוהי כביר, לעומת החיות, הטורפים, ואוכלי העשב ה"רגילים" ששמשו כמזון ליצור האלוהי מקדם עד למצב בו לוויתן הפך לאיום על שלטון הבורא עצמו.
חוקרת המזרח הקדום אסתר פוקס (1993) עמדה על האפיונים המגדריים של בהמות ולויתן, לדבריה סיפור איוב מכיל תיאור בעל שתי שכבות:
בהמות כיצור מיתי
חוקרי המאה ה-19 שמו דגש על ההיבטים המיתיים הקשורים לבהמות. התאולוג הרמן גונקל (1895) הבחין במשותף בין דימויי התנ"ך הקשורים לבהמות לבין דימויי המיתולוגיה של המזרח הקרוב. חוקר המזרח הקרוב הקדום ויליאם פרופ. הניח שקיומו של בהמות כבן לוויה של לוטן תועד כבר באסופת מיתוס אוגרית- עלילות בעל וענת שרווח בכנען, כעבור זמן מה פרופ. הוסיף והשווה בין בהמות לשור גן העדן, יציר המיתולוגיה מסופוטמית הנשחט בידי גילגמש ואנכידו.
וויקמן (1972) שיערה שישנו קשר בין השור של אל המופיע בעלילות בעל וענת ושנודע בשם ארשו-ארס "אהוב-האל". לטענתה ניתן למצוא רמזים לאל זה בשמות מן המקרא המכילים את השורש א.ר.צ, לדוגמה, : ; במדבר טז, לב: ; :. :.
בתרבות
באנגלית, משתמשים במינוח "Behemoth" כדי לציין כל חיה גדולה ורבת עוצמה. בשפות קיריליות כרוסית, אוקראינית, בלארוסית וכו', ההיפופוטם נקרא בהמות (бегемот) כשם עיקרי או משני.
בספרו של מיכאיל בולגקוב "האמן ומרגריטה" נקרא חתולו של השטן בשם "בהמות".
בעונה השלישית של הסדרה "דיג'ימון" בהמות הוא שמו של האופנוע של הדיג'ימון בלייזבומון.
בהמות הוא שמה של להקת בלאקנד דת' מטאל מפורסמת מפולין.
במשחק הנודע Heroes 3, הבהמות הוא היצור החזק ביותר בעם של הברברים.
במשחקי הדור השלישי של סדרת פוקימון: פוקימון רובי וספיר וברקת וברימייק שלהם פוקימון אומגה רובי ואלפא ספיר הפוקימון האגדי 'גראודון' מבוסס על הבהמות.
עניית אמן (הלכה)
עניית אמן היא חובת אמירה בהלכה לשומע ברכה. משמעותה היא אישור והסכמה, ולעיתים תפילה שתתקיים הבקשה שנאמרה לפניה.
בתנ"ך
בתנ"ך המילה מופיעה לראשונה בספר במדבר כחלק משבועת האישה הנחשדת בזנות תחת בעלה. האישה עונה "אמן אמן" בתשובה להקראה הנאמרת בפניה על העונש הצפוי לה אם אכן עשתה את אשר נחשדה בו, והיא בעצם מאמתת בדרך של שבועה את הדברים, כשכפילות המילה משמשת לחיזוק ההצהרה: וּבָאוּ הַמַּיִם הַמְאָרְרִים הָאֵלֶּה בְּמֵעַיִךְ לַצְבּוֹת בֶּטֶן וְלַנְפִּל יָרֵךְ וְאָמְרָה הָאִשָּׁה "אָמֵן אָמֵן".
הביטוי מופיע בין היתר גם במובן של אמונה ואמת:, ולא נמצא עוד בהוראה זו.
בפסוק, המילה באה במובן של 'לאשר ולקיים דבר נשמע'.
מילה זו מופיעה גם בסוף מזמורי תהילים: מ"א; י"ט; .,
בתלמוד
במסכת ברכות נאמר: "רבי יוסי אומר: גדול העונה אמן יותר מן המברך".
במסכת שבת מסופר בשם רבי יוסי בר יהודה: שני מלאכי השרת מלוין לו לאדם בערב שבת מבית הכנסת לביתו, אחד טוב ואחד רע, וכשבא לביתו ומצא נר דלוק ושולחן ערוך ומיטתו מוצעת מלאך טוב אומר "יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך" ומלאך רע עונה אמן בעל כרחו, ואם לאו מלאך רע אומר "יהי רצון שתהא לשבת אחרת כך" ומלאך טוב עונה אמן בעל כרחו.
מהלכות עניית אמן
חלק מכללי אמירת ה"אמן" הם:
מנהגים שונים
יש העורכים סעודת אמנים - סעודה שאומרים בה "אמן" מאה פעמים.
עונת 1977/1978 בליגת המשנה ההולנדית
עונת 1977/1978 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-22 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, מאסטריכט וזוולה העפילו לליגה הראשונה.
מבנה
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 19 קבוצות, 17 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, דה חראפסחאפ ומועדון הכדורגל איינדהובן. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 18 משחקים כל אחד - 36 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 העפילה לליגה הראשונה. הקבוצות שהעפילו לפלייאוף הדירוג התמודדו בבית פנימי והמנצחת העפילה לליגה הראשונה.
עפרוני מדבר
עפרוני מדבר (שם מדעי: Ammomanes deserti) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת העפרוניים. מין זה הוא מהנפוצים במדבריות אפריקה ואסיה. יציב בישראל והוא מצוי בנגב, בערבה ובמדבר יהודה. ניתן לעיתים לצפות בו גם באזורים הים תיכוניים.
אורך גופו של העפרוני כ־15-16.5 ס"מ. משקלו כ-25 גרם. צבע נוצותיו חום-חולי בהיר, המאפשר לו הסוואה טובה, בעת חיפוש מזון על הקרקע המדברית. על גבי החזה זרועים כתמים כהים קטנים ובקצה הזנב קיים פס כהה. מקורו בעל גוון צהוב, עבה יחסית וארוך. מזונו המועדף הוא זרעים אך הוא ניזון גם מחרקים.
עפרוניים חיים בדרך כלל בזוגות. הקינון מתבצע בגומה בקרקע סמוך לשיח או בכוכים בסלע. נקבת עפרוני מדבר, מטילה שלוש עד ארבע ביצים. הנקבה דוגרת לבדה על הביצים במשך ארבעה עד עשרה ימים. הקן מוסתר במעין בור קטן בצידו של סלע או שיח, כאשר הזכר מצפה את שפת הקן באבנים קטנות ושטוחות. ביצי עפרוני מדבר לבנות-צהבהבות ומשובצות בנקודות חומות ואפורות. הגוזלים בוקעים עיוורים עם פלומה דלילה צהבהבה. לאחר הבקיעה, גידול הגוזלים בקן נמשך בין 12 ל-14 יום.
מתי מגיעים?
מתי מגיעים? היא סדרת טלוויזיה חינוכית לילדים משנת 2007 המשודרת בערוץ הופ!.
עלילה
הסדרה עוקבת אחר צמד אחים צעירים, המטיילים בכל פרק בעולם ומשתפים את הצופים בחוויותיהם דרך כתיבת יומן מסע.
דמויות ומדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי בועז בר לוי, והופק על ידי אסנת סדן.
ארומובטיים
ארומובטיים (שם מדעי: Aromobatidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב החיים באמריקה המרכזית והדרומית והם קרובי משפחתם של הדנדרובטיים הרעילים. עם זאת הם הרבה פחות רעילים מקרוביהם ובכל זאת מכוסים בצבעי אזהרה נגד טורפים.
צפרדעים אלה סווגו במקור כחלק ממשפחת הדנדרובטיים, עד ל-2006 אז הפכו למשפחה עצמאית ע"פ כמה חלוקות. גם כשהם משויכות למשפחת הדנדרובטיים הם נכללים בתת-משפחה ייחודית.
צפרדעים אלה מתרבות כמו הדנדרובטיים, כשהראשנים בוקעים מביצים בקינים יבשתיים, והנקבה סוחבת אותם על גבם ומחפשת בריכת מים בתוך אפיפיטיים בג'ונגל הלח.
הקורפוס ה-86 (ורמאכט)
הקורפוס ה-80 (בגרמנית: LXXXVI. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
הקרב על קן
בקרב על קן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע מרקט גארדן
במהלך מבצע מרקט גארדן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
בית הכנסת אוהל רחל
בית הכנסת אוהל רחל הוא בית כנסת ספרדי בעיר שאנגחאי, סין. הוא נבנה ב-1920 על ידי סר יעקב אליאס ששון לזכר אשתו רחל, והיה בית הכנסת הגדול ביותר במזרח הרחוק, ואחד משניים שעדיין קיימים בשנגחאי. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שימש את תלמידי ישיבת חכמי לובלין ותומכי תמימים ליובאוויטש שהגיעו לעיר מרוסיה. תחת השלטון הקומוניסטי בית הכנסת הוחרם בשנת 1952 ונהרס. ב-1994 הוא נפתח מחדש באופן חד פעמי, ומאז בית הכנסת פתוח מספר פעמים בשנה עבור תפילות החגים.
מבנה בית הכנסת
בית הכנסת אוהל רחל נבנה על ידי האחים יעקב אליאס ואדוארד אליאס ששון, יהודים ממוצא בגדדי המשתייכים למשפחת ששון העשירה, שבנו מבנים היסטוריים רבים בשנגחאי. בית הכנסת החליף את קודמו, בית הכנסת בית אל, שהוקם בשנת 1887, והוא תוכנן על ידי חברת בניה בשנגחאי בבעלות רוברט בראדשו מורהד וסידני יוסף. הוא ממוקם ברחוב סיימור שברובע הצרפתי (כיום על כביש צפון שאאנשי).
הבניין נפתח במרץ 1920 ונחנך בנוכחות הרב הירש, הרב הראשון של קהילת הספרדים בשנגחאי, ב-23 בינואר 1921. בית הכנסת נקרא על שם אשתו המנוחה של יעקב ששון, רחל, אך לאחר שיעקב ששון עצמו נפטר זמן קצר לפני חנוכת בית הכנסת שלה, הוא הונצח לזכר שני בני הזוג יחד.
בית הכנסת היה הגדול ביותר בכל אסיה, והוא נועד להכיל 700 מתפללים, מספר היהודים בשנגחאי באותו זמן. בארון הקודש שכנו 30 ספרי תורה. בחזיתו הייתה גינה רחבה שבה הקימו בחג הסוכות סוכה גדולה. כן נערכו שם חופות, חתונות ושמחות אחרות. בתוך המתחם היו גם מקווה ובית-ספר יהודי.
מלחמת העולם השנייה
בשנת 1941, אלפי יהודים פולנים שברחו מהרדיפה הנאצית הגיעו לעיר קובה שביפן דרך סיביר, ובהמשך לשנגחאי. בין הפליטים היו גם 400 תלמידי ורבני ישיבת מיר ותלמידים רבים נוספים מישיבת חכמי לובלין וישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש. בעוד שתלמידי ישיבת מיר התמקמו בבית הכנסת בית אהרן שברובע "רחוב המוזיאון", תלמידי הישיבות האחרות למדו בבית המדרש המפואר אהל רחל.
הרפובליקה העממית של סין
סמוך לסיום של מלחמת האזרחים הסינית הפקיעה המפלגה הקומוניסטית של סין את בית הכנסת, כחלק מהשתלטותה על שנגחאי במהלך הקרבות על העיר. מספר חודשים אחר כך, באוקטובר 1949 הוקמה הרפובליקה העממית של סין שהתירה לקהילה היהודית בעיר להמשיך להשתמש בבית הכנסת. בשנת 1952 הוחרם בית הכנסת על ידי השלטונות והריהוט סולק. לאחר מכן הוא שימש כחלק ממתחם של ועדת החינוך בשנגחאי. במהלך המהפכה התרבותית הגדולה של ה-1960 המאוחרות, נופצו החלונות והנברשות של בית הכנסת והוא הפך לחורבה.
במסגרת ההפשרה ביחסי סין ארצות הברית בסוף שנות ה-90, זימן הנשיא הסיני ג'יאנג דזה-מין שלושה מנהיגים דתיים אמריקאים שנבחרו על ידי נשיא ארצות הברית ביל קלינטון לבקר בסין בפברואר 1998. אחד מהם, הרב ארתור שנייר, שעמד במגעים עם העירייה כבר מ-1981, הצליח לשכנע את ראש העיר של שנגחאי לשמר את בית הכנסת, לשחזר אותו ואף לפתוח אותו לציבור. לשם כך הקצתה עיריית שנגחאי 60,000 דולר, ובניהולו של הגבאי לשעבר של בית הכנסת (שעבר לאחר מכן לישראל) המבנה עבר ניקיון וצביעה מחדש, אם כי הנזק המבני לא תוקן. כמה חודשים לאחר מכן, במהלך ביקור ממלכתי שערך הנשיא ביל קלינטון בסין, לחש לאוזנו הנרי לוין, שגריר ארצות הברית במדינה, כי יהודי ארצות הברית יעריכו מאוד אם הוא יבקר בשריד בית הכנסת. הנשיא נענה לבקשה באופן חלקי ושלח את אשתו, הילרי, יחד עם מזכירת המדינה מדליין אולברייט לערוך סיור בבית הכנסת. לדברי הרב שלום גרינברג "הסינים נדהמו מבקשתו של הנשיא ושיפצו את המקום בקדחתנות. בן לילה הוצאו כל הגרוטאות, ובעבודה מהירה הפך המקום להיכל תפילה מפואר". במאורע מיוחד זה השתתפו אישים מקומיים בכירים, כולל ראש עיריית שנגחאי, והוא היה למעשה טקס חנוכה מחדש של בית הכנסת. בביקורה אמרה קלינטון כי "שיפוץ בית הכנסת מהווה דוגמה טובה לכבוד ששורר היום בסין כלפי הדתות השונות במדינה והחשיבות שממלאת האמונה בחיי האנשים, אני שמחה שזכיתי לראות זאת". לכבוד המאורע הקדיש הרב שנייר לבית הכנסת ספרי תורה שהובאו במיוחד מניו יורק, והוכנסו לבית הכנסת.
בחודש ספטמבר 1999, נערכו תפילות ראש השנה בבית הכנסת בפעם הראשונה מאז 1952. באותה שנה, זכה בית הכנסת לביקורם (בנפרד) של נשיא מדינת ישראל עזר ויצמן וקנצלר גרמניה גרהרד שרדר. שר הביטחון דאז, יצחק מרדכי, ביקר אף הוא בבית הכנסת בשנה זו וקבע מזוזה בפתחו. למרות זאת היהודים לא הורשו להתכנס בבית הכנסת בחגים כמו פורים, פסח וחנוכה.
במסגרת התערוכה העולמית "אקספו 2010" שהתקיימה בשנגחאי, בית הכנסת אוהל רחל נפתח באופן קבוע עבור תפילות שבת, זאת על אף שהיהדות המשיכה להיות דת לא מוכרת בסין. עד 2013, אוהל רחל היה פתוח רק עבור החגים העיקריים, מה שגרר מחאה מצד מנהיג סיעת הרוב בקונגרס האמריקאי, אריק קנטור, שערך ביקור רשמי בעיר מטעם הקונגרס בשנת 2014.
שימור
אוהל רחל ואוהל משה הם שני בתי הכנסת הישנים היחידים בשנגחאי שעדיין עומדים, מתוך השישה המקוריים. מאז ראשית שנות ה-90 נעשו מאמצים רבים מצד הקהילה במטרה להביא לשיפוץ ושימור בית הכנסת. ב-18 במרץ 1994 מועצת העיר שנגחאי הכריזה על אוהל רחל כמבנה בעל ציון דרך אדריכלי וכפרויקט שימור המוגן על ידי העיר. למרות זאת בית הכנסת המשיך לשמש כמשרד וכשטח אחסון עד 1998. בית הכנסת נכלל ברשימת הקרן העולמית לשימור אנדרטאות (WWF) לשנת 2002 בין האתרים שנמצאים בסיכון הרב ביותר, על מנת לספק סיוע לקהילה היהודית המקומית במאמציה לטפל בבעיות המבניות של אהל רחל, ולנסות לשקם את המראה לכפי שהיה בשנת 1920.
רוקישקיס (רשות מקומית)
רוקישקיס (בליטאית: Rokiškio rajono savivaldybė ; ביידיש ובעברית: רַקישוק) היא אחת מ-60 הרשויות המקומיות של ליטא. היא ממוקמת בצפון-מזרח המדינה על גבול לטביה, במחוז פוניבז', ובדרומה גובלת במחוז אוטנה.
לוסיאנו קוראה
לוסיאנו ריביירו קוראה (בפורטוגזית: Luciano Ribeiro Corrêa; נולד ב-25 בנובמבר 1982 בברזיליה) הוא ג'ודוקא ברזילאי המתחרה בקטגוריית המשקל של עד 100 ק"ג, לשעבר אלוף העולם בג'ודו בקטגוריה זו.
הישגים
הישגו החשוב הראשון של קוראה בזירה הבינלאומית היה כשזכה במדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים עד גיל 20 שנערכו באקפולקו בשנת 2001. בשנת 2002 זכה באליפות דרום אמריקה, באליפות אמריקה שנערכה באותה שנה בסנטו דומינגו זכה במדליית הארד, וכן הוכתר לראשונה כאלוף ברזיל. באוניברסיאדה שנערכה בטגו בשנת 2003 זכה קוראה במדליות זהב הן בקטגוריית המשקל הרגילה שלו והן בקטגוריית המשקל הפתוחה. על אף הישגיו, לא נשלח לאולימפיאדת אתונה (2004), בה ייצג את ברזיל מריו סבינו, זוכה מדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים של 2003.
בשנת 2005 זכה קוראה במדליית הזהב באליפות אמריקה שנערכה בקגואס שבפוארטו ריקו. בהמשך השנה זכה גם במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בקהיר, ובמשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו ב-2007 זכה במדליית הארד. באליפות העולם שנערכה אף היא בריו דה ז'ניירו באותה שנה רשם את הישג השיא שלו, כשהוכתר כאלוף העולם. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) היה רחוק מיכולתו באליפות העולם. הוא הפסיד כבר בקרב הראשון להולנדי הנק חרול, ובבית הניחומים גבר על אריק זאבי אך הפסיד ברבע הגמר לפולני פז'מיסלאב מתיאשק, והודח.
באליפות אמריקה שנערכה ב-2009 בבואנוס איירס זכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל הרגילה שלו, אך גם במדליית זהב בקטגוריית המשקל הפתוחה. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו ב-2011 בגואדלחרה זכה במדליית הזהב.
באולימפיאדת לונדון (2012) הודח קוראה שוב בידי הנק חרול, הפעם בשמינית הגמר. באליפות העולם שנערכה בריו דה ז'ניירו ב-2013 הודח כבר בסיבוב השני.
פוניבז' (מחוז משנה)
פוניבז' (בכתיב עברי: פּוֹנֵבֵז'; בליטאית: Panevėžio rajono savivaldybė, פָּנֵבֶזִ'יס ) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, מחוז משנה של מחוז פוניבז'.
מחוז-משנה פוניבז' משתרע על פני 2,179 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, קרוב ל-37,500 תושבים. העיר פוניבז', החמישית בגודלה בליטא ובה קרוב ל-100,000 תושבים, היא העיר הגדולה ביותר במחוז-המשנה, ומשמשת כמרכז המנהלי שלו, אך אינה משתייכת אליו בחלוקה המנהלית של ליטא; היא מוגדרת כמחוז-משנה בפני עצמה.
קמילה פאוור
קמילה פאוור (באנגלית: Camilla Power; נולדה ב-13 בנובמבר 1976) היא שחקנית אנגלייה ילידת אירלנד. היא גילמה את ג'יל פול בעיבוד הטלוויזיוני של הספר "כס הכסף" מאת ק.ס. לואיס, ואת המורה לורנה דיקי בסדרה "דרך ווטרלו" של BBC One.
ביוגרפיה
פאוור נולדה בקורק שבאירלנד. היא דודנית רחוקה של השחקן האירי טיירון פאואר. סבא רבה של פאוור, סר ג'ון פאוור, היה חבר פרלמנט מטעם וימבלדון בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה. פאוור התחילה לשחק בגיל צעיר מאוד. הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בפרסומת לנגיסי עוף.
בין התפקידים הראשונים שלה בטלוויזיה היו ב-1990 בדמות ג'יל פול בעיבוד לספר "כס הכסף"; ב-1993 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "Bonjour La Classe" וב-"Moonacre", תפקיד שכלל רכיבה על סוס. ב-1990 שיחקה בסדרה "The Manageress" בערוץ 4.
הופעת הבכורה של פאוור בתיאטרון הייתה בשנת 1998 בגרסה הבימתית של "פריחתה של מיס ברודי" בתיאטרון הלאומי. היא דיבבה את אליס בגרסה האנגלית של הסרט הצ'כי "אליס". במשך שנתיים גילמה את הדמות של ג'סיקה מקאליסטר באופרת הסבון "אמרדייל" של ערוץ יורקשייר טלוויז'ן. עוד שיחקה בסדרות הדרמה "Murder in Mind" ו-"The Brief".
ב-2006 הופיעה פאוור בסדרת הדרמה של ה-BBC "דרך ווטרלו" בתפקיד המורה לאנגלית לורנה דיקי. היא חזרה להופיע באותו תפקיד בעונה השנייה של הסדרה ב-2007, עד שהדמות שגילמה התאבדה אחרי שאובחנה כחולה בטרשת נפוצה.
ב-2008 שיחקה פאוור בפרק "From Out of the Rain" בסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד" בתפקיד פרל, כוכבת קרקס שנמלטת מתוך סרט קולנוע ישן ומבקשת נקמה.
פאוור השתתפה בסרט הפעולה הבריטי "The Tournament" בתפקיד העוזרת חסרת הרחמים של ליאם קנינגהם. ב-2012 הופיעה בשני פרקים בסדרת הדרמה "וייטצ'אפל" של ITV.
Ls
ls (באנגלית: List Directory Contents) היא פקודה במערכת הפעלה דמוית יוניקס המציגה רשימה של ספריות וקבצים במיקום נבחר.
שימוש
השימוש הסטנדרטי בפקודת, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן ויציג ספריות וקבצים בתיקייה הנוכחית:  הצגת תוכן של ספריה אחרת באמצעות פקודת  , יתבצע כדלקמן:
הצגת ספריות וקבצים מוסתרים באמצעות פקודת, יתבצע כדלקמן:
גידי וייץ
גדעון (גידי) וייץ (נולד ב-19 במרץ 1975) הוא עיתונאי ישראלי, חתן פרס סוקולוב. במהלך שנות עבודתו העיתונאית בלט בתחקירים שעשה בתחום השחיתות הציבורית, שזיכוהו באות אביר איכות השלטון.
ביוגרפיה
וייץ הוא בנו של ההיסטוריון יחיעם ויץ, הוא קרוי על שם חברו של אביו,, בעל עיטור העוז שנהרג במלחמת יום הכיפורים.
ב-1994 החל את שירותו בצה"ל ככתב בשבועון "במחנה". הוא הודח ממנו ב-1996. לאחר שירותו הצבאי עבד במשך חמש שנים בעיתון "כל העיר". ב-2002 עבר לעיתון "ידיעות אחרונות", הוא שימש תחקירן וכתב במוסף "7 ימים". ב-2006 עבר לעיתון "הארץ", וב-2010 הקים את מחלקת התחקירים בעיתון ומונה לעמוד בראשה.
בשנת 2008 העיד כי בתקופה בה הועסק בעיתון "ידיעות אחרונות", נתקל בתופעה של עיכוב פרסום תחקירים על רקע אינטרסים של המו"ל או העורך.
ב-2011 יצר יחד עם הבמאי לוי זיני, המפיק מוש דנון ונדב עשהאל את הסרט הדוקומנטרי "א' תחסל אותם" על פרשת קו 300, ששודר בערוץ 10.
ב-2013 זכה באות אביר איכות השלטון על פועלו כעיתונאי ותחקירן למען מערכת ציבורית נקייה משחיתות. ב-2015 זכה בפרס סוקולוב בתחום העיתונאות הכתובה.
באוקטובר 2015 העלה וייץ את הטענה כי משפחת נתניהו זוכה ליחס מועדף באתר וואלה!, פרשה שהפכה לחלק מתיק 4000. בפברואר 2019 הודיע היועץ המשפטי לממשלה כי הוא שוקל להעמיד את ראש הממשלה ואת בני הזוג אלוביץ' לדין באשמת שוחד, בכפוף לשימוע. ב-21 בנובמבר 2019, החליט אביחי מנדלבליט, כי נתניהו יואשם בשוחד, בכפוף לראיות שהוצגו בתיק 4000.
בדצמבר 2021 נעצר וייץ כששאל שוטרים בשעת אירוע לפשר מעשיהם, על אף שהזדהה כעיתונאי. לאחר שעות אחדות שוחרר מבלי שנחקר.
פריץ שטרן
פריץ ריצ'רד אוסקר שטרן או סטרן (2 בפברואר 1926 - 18 במאי 2016) היה היסטוריון יהודי-אמריקאי, שהתמחה בהיסטוריה גרמנית, היסטוריה של עם ישראל ובהיסטוריוגרפיה. בשנת 1938 היגר שטרן יחד עם משפחתו מגרמניה הנאצית לארצות הברית, שם רכש השכלה תיכונית ואחר כך אקדמית בתחום ההיסטוריה. הוא כיהן כפרופסור באוניברסיטת קולומביה בניו יורק ומילא תפקיד של פרו-רקטור (provost). שטרן התרכז בעבודתו ביחסים המורכבים בין הגרמנים ליהודים במאות ה-19 ו-20 ובעליית הנאציונל-סוציאליזם בגרמניה במחצית הראשונה של המאה ה-20.
גידי וייץ
חיים אישיים
לווייץ ולבת זוגו, הבמאית נטע שושני, בן משותף.
פריץ שטרן
ילדות וצעירות
שטרן נולד בשנת 1926 בברסלאו, גרמניה, (כיום ורוצלב בפולין) כילד שני בין שני ילדים של משפחה משכילה של יהודים מתבוללים שהתנצרו בדת הלותרנית בשלהי המאה ה-19 סביו ואביו היו רופאים מוערכים בזירה המקומית והבינלאומית. אביו, רודולף שטרן (1962-1895) היה רופא וחוקר, וטרן הצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה. אמו, קתה (קתרינה) לבית בריגר (1973-1894), במקור בעלת תואר דוקטור בפיזיקה, הייתה למחנכת שדגלה בחדשנות בחינוך הילדים ובהוראת המתמטיקה. עם חוג מכרי המשפחה נמנו דמויות בולטות במדע ובתרבות, לרבות אלברט איינשטיין שאיתו התיעצה לימים המשפחה בארצות הברית בנוגע לבחירת הקריירה העתידית של בנם. הכימאי פריץ הבר, חתן פרס נובל שהיה בעצמו יהודי מומר, היה סנדק הילד שנקרא על שמו בטקס הטבלה לותרני שטרן למד בגימנסייה ע"ש מריה מגדלנה בברסלאו. בעקבות סילוק אביו ממשרותיו והטרור נגד היהודים בגרמניה בספטמבר 1938 נמלטה המשפחה לארצות הברית. הם התיישבו בג'קסון הייטס ברובע קווינס בניו יורק, שם בילה שטרן את נעוריו, למד בבית ספר ציבורי ולמד אנגלית בעוד הוריו חידשו את פעילותם כל אחד בתחומו. שם למד שטרן באוניברסיטת קולומביה בניו יורק: בשנת 1946 סיים תואר ראשון ובשנת 1948 את התואר השני. עם מוריו נמנה ליונל טרילינג. ב-1953 עשה גם דוקטורט בהדרכת ז'אק ברזון.
תחומי מחקריו
שטרן התעניין במיוחד בתולדות ההיסטוריוגרפיה ובהיסטוריה התרבותית והפוליטית של אירופה המודרנית, בראש והראשונה גרמניה של המאות ה-19 וה-20. על רקע גורלו האישי כמהגר יהודי הסתקרן בסיבות נפילתה של רפובליקת ויימאר ואפיוני הנאציונל-סוציאליזם. בשנת 1953 סיים את תזת הדוקטור שלו "הפסימיזם התרבותי כסכנה פוליטית", שבדקה את הקשר בין הנאציונל-סוציאליזם למבשריו האינטלקטואליים מקרב נציגי ספרות הפסימיזם התרבותי, כגון פול דה לגארד ב"כתביו הגרמניים", יוליוס לאנגבהן בספרו "רמברנדט כמספר" וארתור מלר ואן דן ברוק בספר הרב מכר שלו "הרייך השלישי"
שטרן התחקה במיוחד אחרי התפתחות עליית הנציונל-סוציאליזם בגרמניה ואפיוניו. הוא ראה מקורותיה בתנועה הפולקיסטית של המאה ה-19. הוא סבר שהתנועה הפולקיסטית האנטישמית הארסית הייתה תוצר של "יאוש תרבותי" של אינטלקטואלים גרמנים שהתקשו להתמודד עם המודרניות. עם זאת דחה שטרן את הפירוש המדגיש את ה"ייחודיות" או "הדרך הייחודית" (Sonderweg) של ההיסטוריה הגרמנית וחשב שרעיונות התנועה הפולקיסטית הייתה פשוט "תת-זרם אפור" אחד בחברה הגרמנית של המאה ה-19.
בשנות ה-1990 היה שטרן מבקר חריף של המחבר האמריקאי דניאל גולדהאגן שספרו "תליינים מרצון בשירות היטלר" הוקע על ידו כלא מדעי ומלא בגרמנופוביה. תחום מחקר אחר ששטרן השקיע בו היה ההיסטוריה של יהדות גרמניה השפעת הגומלין בין התרבות היהודית והגרמנית. בעיני שטרן האינטראקציה בין שתי התרבויות יצרה את מה שהוא קרא לעיתים קרובות "הסימביוזה היהודית-גרמנית". לדעתו הדוגמה הטובה ביותר של סימיבוזה יהודית-גרמנית כזאת היה אלברט איינשטיין.
חייו הפרטיים
אשתו הראשונה (החל משנת 1947) של שטרן הייתה מרגרת באסט, שממנה נולדו לו שני ילדים: פרדריק שטרן וקתרין ברנן. הוא נשא שנית את המו"לית והמחברת אליזבת סטיפטון שנודעה בפעילותה בהוצאה לאור פראר, שטראוס וז'ירו, שהשתייכה אחרי שנת 1993 לקבוצת ההוצאות לאור גאורג פון הולצברינק. אליזבת סיפטון שטרן היא בתו של התאולוג ריינהולד ניבוהר שהוריו היגרו לארצות הברית מגרמניה. שטרן הוא קרוב משפחה רחוק עם הפיזיקאי אוטו שטרן, חתן פרס נובל. המשוררת והסופרת הגרמניה דגמר ניק היא דודנית בדרגה שנייה. דודתו של שטרן, שרלוטה קובראק לבית שטרן, ובעלה, המשפטן והפעיל החברתי ריכרד קובראק נרצחו באושוויץ בעוד ששלושת ילדיהם ניצלו בקינדר-טרנספורט.
פריץ שטרן נפטר בשנת 2016 בביתו במנהטן, ניו יורק. השאיר שני ילדים, שלושה בנים חורגים, 3 נכדים ו-4 נכדים חורגים, ושני נינים. אלמנתו אליזבת נפטרה בשנת 2019 בגיל 80.
מבחר כתביו
(פוליטיקת היאוש התרבותי:עיון בעליית האידאולוגיה הגרמאניסטית) עיבוד תזת הדוקטורט שלו, מסות על פול דה לגארד, יוליוס לנגבהן וארתור מלר ואן דן ברוק (כישלון האיליבירליזם:מסות על פוליטיקת התרבות של גרמניה המודרנית) ביוגרפיה כפולה של הבנקאי גרסון בלייכרדר ושל אוטו פון ביסמרק (גרמניה 1933:כעבור חמישים שנה) הרצאה לזכרו של לאו בק (עולמו הגרמני של איינשטיין) נאום לרגל קבלת הפרס לשלום של בעלי חנויות הספרים הגרמנים בפרנקפורט על נהר מיין ההיבריס הקיסרי:חורף, גרמני, 2008
פסטיבל תיאטרון קצר
פסטיבל תיאטרון קצר הוא פסטיבל תיאטרון ישראלי המתקיים בצוותא מדי שנה מאז 1995 ביוזמת השחקן שלום שמואלוב ובמטרה ליזום ולפתח מחזות קצרים. בפסטיבל בן 48 שעות, המהווה קרקע ראשונית עבור יוצרים צעירים, מועלים בבכורה כ־15 מחזות קצרים (עד 30 דקות) מקוריים. היצירות נבחרות על ידי ועדה אומנותית מתוך למעלה מ-100 מחזות קצרים בעלי מאפייני סאטירה, אבסורד ופיוטיוּת, המוגשים לפסטיבל. הוועדה גם מלווה אותם תוך התמקדות בדרכי ביטוי ונושאים המשתנים מדי שנה, לדוגמה: יחסי יהודים-ערבים, המחאה החברתית ועוד.
בשנת 2011 פרש שמואלוב ובמקומו התמנה אבי מלכה כמנהל האומנותי של הפסטיבל למשך שנתיים. בשנים 2014–2017 שימש רותם קינן כמנהל האומנותי. בשנים 2018–2020 שימשו גור קורן וארז דריגס כמנהלים אומנותים משותפים. החל משנת 2021 תמר קינן ונועה שכטר הן המנהלות האומנותיות של הפסטיבל.
פרויקט 14/48
החל משנת 2010 נוסף לפסטיבל פרויקט התיאטרון המהיר בעולם, אשר מייצר תוך 48 שעות שני אירועים המציגים בבכורה עולמית 7 מחזות חדשים באורך של 10 דקות שנכתבו, עובדו, בוימו ובוצעו תוך 48 שעות. נושא ההצגות נבחר בהגרלה על ידי משתתפי הפסטיבל והקהל.
המטרה היא לקחת 7 מחזאים, 7 במאים ו-26 שחקנים ולייצר אמנות רדיקלית בלי ועדה אמנותית או צנזורה שתבחן אותה, ולהעביר במגבלות הזמן יצירה חדשה לקהל.
אדם פינטר
אדם פינטר (בהונגרית: Ádám Pintér, נולד ב-12 ביוני 1988) הוא כדורגלן הונגרי, המשחק כקשר בקבוצת מ.ט.ק. בודפשט ובנבחרת הונגריה.
קריירת מועדונים
פינטר החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-2006, בגיל 18 בלבד, כאשר עלה לקבוצה הבוגרת של קבוצת מ.ט.ק. בודפשט. אחרי 4 עונות מוצלחות, חתם ב-2010, בריאל סרגוסה הספרדית. ב-9 באוגוסט 2013, הוחלט בין המועדון לשחקן על ביטול החוזה בין השניים, וכך הפך פינטר לשחקן חופשי. ביום האחרון של חלון ההעברות, ה-2 בספטמבר 2013, הוכרז רשמית שפינטר חתם במועדון הרוסי טום טומסק, על חוזה לעונה אחת. משחק הבכורה שלו ברוסיה, היה מול אנז'י מחצ'קלה. בסיום העונה, ב-5 באוגוסט 2014, פינטר חתם בקבוצת ליגת העל היוונית לבדיאקוס על חוזה לשנתיים. בסיום עונתו הראשונה בלבד, החוזה בין המועדון לשחקן הותר, דבר שהוביל את חזרתו של פינטר להונגריה, עת שחתם ב-19 באוגוסט 2015 בפרנצווארוש.
בינואר 2016 חתם פינטר בגרויטר פירט מהבונדסליגה השנייה.
קריירה בינלאומית
החל משנת 2010, פינטר משחק בהונגריה. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת טורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת.
Good on You
Good on You (בעברית: כל הכבוד לך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית לינדזי אל, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Heart Theory. השיר יצא לאור ב-11 במרץ 2021, על ידי חברת התקליטים סטוני קריק, כסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום העשירי במצעד שירי הקאנטרי.
משמעות
הקונספט של האלבום, עוקב אחרי תורת הלב, תוך שאותה התורה בוחנת את שבעת שלבי הצער: הלם, הכחשה, כעס, מיקוח, דיכאון, בחינה וקבלה. השיר נכלל בשלב החמישי, המדבר על כך שאל שוררת בדיכאון קשה מאוד; היא יודעת שבן זוגה לשעבר חי בשלום עם עצמו וטוב לו עם איך שהוא. דבר שגורע מהמצב הנפשי שלה ומוסיף לדיכאון הכבד בו היא שרויה.
לאחר השלב החמישי ("הדיכאון") מגיע השלב השישי ("בחינה") הכולל את שיר ההמשך, "The Other Side".
הצלחה
"Good on You" זכה להצלחה נאה במצעדי השירים. הוא דורג במקום העשירי במצעד שירי הקאנטרי והיה לשלישי מ-Heart Theory שהצליח לעשות זאת, כשקודמיו, "I Don't Love You" ו-"Want Me Back" דורגו במקום השישי והראשון, בהתאמה. עם זאת, הוא לא דורג במצעד הקאנטרי איירפליי, בשונה מקודמו.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-750,000 השמעות.
פריץ ביירליין
גנרל פריץ ביירליין (14 בינואר 1899 – 30 בינואר 1970) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
קריירה מוקדמת
ביירליין נולד ב-14 בינואר 1899 בווירצבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1917 באמצע מלחמת העולם הראשונה התגייס ביירליין לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-9. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה שנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה מונה ביירליין לראש מטה דיוויזיית הפאנצר ה-10, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין במסגרת קבוצת ארמיות צפון, ובמהלך המערכה על צרפת כחלק מהקורפוס הממונע ה-19 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט. במהלך מבצע ברברוסה היה ביירליין ראש מטה ארמיית הפאנצר השנייה, ולאחר מכן מונה לראש מטה קורפוס אפריקה. ב-5 באוקטובר 1941 קיבל ביירליין על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובמהלך קרב אל עלמיין השני פיקד ביירליין למשך שבועיים על קורפוס אפריקה. ב-6 ביולי 1943 קיבל ביירליין תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-25 באוקטובר 1943 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-3, שהייתה חלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת הארמייה השמינית. ב-10 בינואר 1944 מונה ביירליין למפקד דיוויזיית פאנצר להר, ונשלח עימה לדרום צרפת בתחילת 1944, ולאחר מכן הועבר עימה להונגריה לאימונים נוספים, שם קלטה הדיוויזיה לתוכה את רגימנט הפאנצרגרנדיר (חי"ר משוריין) ה-901. במאי חזרה הדיוויזיה לצפון צרפת, בהמתנה לפלישה הצפויה של בעלות הברית. בעת הפלישה לנורמנדי, ב-6 ביוני, פאנצר להר הייתה חלק מהעתודה האסטרטגית המשוריינת של הגרמנים במערב (קבוצת פאנצר מערב), ואחת הדיוויזיות החזקות ביותר בצבא הגרמני, וכללה 14,634 איש, 109 טנקים, 40 תותחי סער, ו-612 זחל"מים - פי שניים ממספר הזחל"מים בדיוויזיות פאנצר רגילות. ב-8 ביוני היא הובהלה לקרבות כנגד התקדמות הכוחות הבריטים והקנדים לעבר קן (הקרב על קן). פאנצר להר ספגה אבדות כבדות במערכה בנורמנדי, וכמעט שהושמדה, ועד ראשית אוגוסט 1944 כללה רק כ-20 טנקים. ב-20 ביולי 1944 קיבל ביירליין תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובספטמבר נשלחה הדיוויזיה בפיקודו לרענון ומילוי שורותיה, ובנובמבר הועברה לחבל הסאאר, שם סייעה לקבוצת ארמיות G שהייתה נתונה למתקפות כבדות מהארמייה השלישית של ג'ורג' פטון. בדצמבר נשלחה פאנצר להר צפונה, לקחת חלק במתקפה הגרמנית המתוכננת בארדנים (הקרב על הבליטה), וסופחה לארמיית הפאנצר החמישית. ערב המתקפה בארדנים, היא הייתה מתחת לתקן באנשים, בתותחים כבדים ובנגמ"שים, וכללה רק 63 טנקים ו-15 משחיתי טנקים. לאחר פתיחת המתקפה בארדנים היא תוגברה בגדוד משחיתי טנקים כבדים מדגם יאגדפנתר.
לאחר כישלון המערכה בארדנים, שם ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות, פאנצר להר נלחמה בהולנד כנגד ההתקדמות של קבוצת הארמיות ה-21. ב-24 במרץ 1945 מונה ביירליין למפקד הקורפוס ה-53, ופיקד עליו עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה
ב-2 באפריל 1947 שוחרר ביירליין מהשבי. לאחר שחרורו התגורר בירליין בווירצבורג, וכתב ספרי היסטוריה צבאית. ב-30 בינואר 1970 מת, והוא בן 71 שנים.
שרי מצרי
שרי מצרי (נולדה בשנת 1987) היא אלופת ישראל בשחייה 3 פעמים ברציפות (2002–2004), במשחה ל-200 מטר פרפר ובעלת 3 מדליות כסף מהמכביה השבע עשרה (2005).
ביוגרפיה
מצרי התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב כפר המכביה.
אלופת ישראל
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2002 זכתה מצרי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:19.76 דקות, לפני מירב פינקלשטיין מהפועל ירושלים (2:28.18 דקות) ומור פליישמן ממכבי וייסגל רחובות (2:31.30 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.43 דקות, אחרי ורד בורוכובסקי ממכבי אשדוד (1:00.39 דקות) ולפי טל שפייזר מהפועל ירושלים (1:05.51 דקות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 1:05.30 דקות.
מעבר לה פודר
מעבר לה פודר (באנגלית: La Poudre Pass) הוא מעבר הרים גבוה (3,104 מטרים) לרוחב הרי הרוקי, בצפון מדינת קולורדו בארצות הברית.
שרי מצרי
2003
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2003 זכתה מצרי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:20.25 דקות, לפני מור פליישמן (2:22.47 דקות) ויבגניה בבין מהפועל ירושלים (2:28.12 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.52 דקות, אחרי ורד בורוכובסקי (59.90 שניות) ומור פליישמן (1:05.21 דקות).
מעבר לה פודר
המעבר חוצה את קו פרשת המים של אמריקה ומפריד בין מקורות נחל מעבר לה פודר (La Poudre Pass Creek), המתנקז לנהר המיזורי ובסופו של דבר למפרץ מקסיקו שבאוקיינוס האטלנטי, לבין מקורותיו של נהר הקולורדו, הנשפך למפרץ קליפורניה שבאוקיינוס השקט. במעבר עובר קו הגבול בין המחוזות לארימר וגרנד, והוא גם הגבול הצפוני של הפארק הלאומי הרי הרוקי.
שרי מצרי
2004
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2004 זכתה מצרי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:19.16 דקות, לפני מור פליישמן (2:20.21 דקות) ורותם פלד מבני הרצליה (2:22.45 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר, אחרי רותם פלד (1:04.58 דקות) וסהר אלוני 1:05.03 דקות.
מעבר לה פודר
המעבר עצמו הוא שטח שטוח ביצתי רחב. באחו הרווי במים שדרומית לקו פרשת המים מתחיל נהר הקולורדו את מסלולו כפלג קטן. במעבר שוכנת גם תחנת שומרי הפארק הלאומי של מעבר לה פודר.
שרי מצרי
2005
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק במרץ 2005 זכתה מצרי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.87 דקות, לפני עמית עברי (1:04.24 דקות) וירדן שר (1:05.01 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:18.71 דקות, לפני מור פליישמן (2:21.72 דקות) וירדן שר (2:22.13 דקות).
מעבר לה פודר
במעבר עוברים שביל טיול, תעלת גרנד, תעלת הטיה באורך 26 קילומטרים שמעבירה מים מרכס הרי נוור סמר (Never Summer Mountains) בהרי הרוקי, שבאופן טבעי היו מתנקזים למקורות של נהר הקולורדו, לתוך נהר קש לה פודר (Cache La Poudre River) על מנת לתגבר את אספקת המים לרצועת הערים שקמו ממזרח להרי הרוקי, וכביש פרטי מגודר שנועד לתחזוקת החפירה הגדולה.
שרי מצרי
2005
בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 שנערכו ביולי אותה שנה זכתה מצרי ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.38 דקות, אחרי פייטון ג'ונסון מארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 1:02.45 דקות ולפני טל שפייזר (1:05.67 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם סיגל סימסולו, אסאלה חלאג' ומאיה פינקלר בתוצאה של 4:25.87, אחרי ארצות הברית (4:25.82 דקות) ולפני אוסטרליה (5:02.82 דקות). כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" במשחה ל-100 מטר פרפר תוצאה של 1:04.55 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:22.23 דקות, אחרי רבקה שמוק מארצות הברית (2:21.37 דקות) וירדן שר (2:22.22 דקות).
מעבר לה פודר
על מנת לבקר במעבר יש לנסוע בכביש "לונג דרואו" (Long Draw Road) דרומה מהצומת שלו עם כביש 14 של קולורדו בקניון פודר (Poudre Canyon), מעט מזרחה למעבר קמרון (Cameron Pass). כביש "לונג דרואו" הוא דרך סלולה, עבירה גם לכלי רכב פרטיים. לאחר מעבר מאגר לונג דרואו (Long Draw Reservoir) הדרך מסתיימת במגרש החניה של השביל הרגלי של מעבר לה פודר. המרחק ממגרש החניה למעבר עצמו קצר, והמעבר עצמו מזוהה באמצעות השלט לפארק הלאומי הרי הרוקי. שלט זה מסמן גם את מקומו של קו פרשת המים של אמריקה.
תיק שקנאי
תיק שקנאי (באנגלית: The Pelican Brief) הוא סרט מותחן פוליטי משנת 1993 המבוסס על ספר רב-מכר בשם דומה מאת ג'ון גרישם, בבימויו ובהפקתו של אלן ג'יי פאקולה שכתב גם את התסריט.
העלילה היא כמו ברוב ספרי גרישם: אנשים בודדים נלחמים בגופים גדולים ומושחתים תוך סיכון חייהם. סטודנטית למשפטים ועיתונאי חוקר מגלים פרשת שחיתות קשה המלווה ברציחות ומגיעה עד לנשיא ארצות הברית.
הסרט התקבל בביקורות מעורבות אך היה שובר קופות. זה סרטו האחרון של פאקולה כבמאי ומפיק ביחד.
תקציר העלילה
בפקולטה למשפט באוניברסיטת טולאן בניו אורלינס מלמד פרופסור תומאס קאלאהאן (סם שפרד) קבוצת סטודנטים. בין הסטודנטים נמצאת דרבי שו (ג'וליה רוברטס) שהיא גם המאהבת שלו. הם משוחחים על הרציחות ודארבי מתנדבת לחפש בספרייה חומר הקושר בין שתי הרציחות. היא מוצאת ששני השופטים ידועים בדעתם הסביבתית. היא מגלה שחברת נפט עומדת לבצע קידוח בלואיזיאנה במקום שבו מקננים שקנאים הנמצאים בסכנת הכחדה. בראש החברה עומד טייקון בשם ויקטור מטיס המקורב לנשיא. עניין הקידוח אמור לידון בבית המשפט העליון ולכן כנראה היה צורך לסלק את שני השופטים האלה.
היא מכנה את התיק בשם "תיק שקנאי" ומוסרת אותו לפרופסור קאלאהן בדיעה שכל זה רק השערה שלה. גם הוא לא מתייחס ברצינות לתיק ומסר אותו לחברו גאבין ורהיק העובד ב-FBI.
התיק מגיע עד מהרה לבית הלבן. מרגע זה הופכים דארבי וקאלאהאן למטרת חיסול. קאלאהאן נהרג בפיצוץ מכוניתו כאשר דארבי שנמצאה בסמוך ניצלת בנס. דארבי נמלטת ויוצרת קשר עם ורהיק אך גם הוא מחוסל.
גריי גראנתהאם (דנזל וושינגטון) הוא עיתונאי חוקר ב"וושינגטון הראלד" שהיה האחרון שראיין את השופט רוזנברג לפני הרצח. הוא מקבל שיחת טלפון מאדם המזהה את עצמו בשם "גארסיה" המודיע לו שהוא מועסק על ידי חברת הגז וגילה שחיתות גדולה בחברה.
דארבי נפגשת עם גריי ומודיעה לו על ממצאיה. הוא מאמין לה ומודיע לעורך העיתון (ג'ון לית'גו) המטיל ספק בהשערותיו ומזהיר אותו מהתוצאות החמורות העלולות להיגרם לעיתון.
דארבי וגריי מצליחים לגלות את זהותו של "גארסיה" שהוא עורך דין בשם קרטיס מורגן העובד בחברת הגז אבל כשהם באים למשרדי החברה נאמר להם כי הוא נרצח בניסיון שוד. הם ממהרים לביתו ומשכנעים את אשתו לתת להם את הכספת שלו בבנק.
הם מגיעים לבנק אך נמצאים כל הזמן במעקב. הם פותחים את הכספת שבה יש קלטת ומכתב של קרטיס. הם ניצלים מניסיון לרצחם על ידי יריות ופיצוץ מכוניתם.
הם מפרסמים את ממצאיהם בעיתון. מטיס וארבעה מעורכי הדין של החברה מועמדים לדין והנשיא מודיע שלא יציג שוב את מועמדותו. ראש ה-FBI נפגש עם גריי ואומר לו שהנשיא ביקש ממנו לא להמשיך בחקירה. גריי מבטיח לא לפרסם זאת ובתמורה מוברחת דארבי על ידי ה-FBI מחוץ לארצות הברית.
נאביס
נאביס (ביוונית: Νάβις; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מצביא ומדינאי בן ספרטה ששלט בעיר בין השנים 207 לפנה"ס - 192 לפנה"ס. והנהיג אותה בתקופת המלחמות המוקדוניות ומלחמת נאביס. היה השליט העצמאי האחרון של ספרטה טרם כיבושה בידי הליגה האכאית.
תחילת דרכו
נאביס היה בנו של דימארטוס, נצר לשושלת האאוריפונטידית. לאחר המלחמה הקלאומנית הפכה ספרטה לעיר חלשה בעלת צבא קטן, אוכלוסייה ממורמרת ומשאבים מדולדלים. אם לא די בכך המלך ליקורגוס מת, והותיר אחריו פעוט בשם פלופס. בשמו של פלופס שלט מאחאנידס כעוצר (אפימלטי), אולם הוא נדקר למוות בידי פילופוימן שליט הליגה האכאית, ונאביס הפך לעוצר במקומו. אולם נאביס לא הסתפק בכך, ובעזרת שכירי חרב ואזרחים ממורמרים ביצע הפיכה, רצח את פלופס והפך לשליט של ספרטה. לא ברור מה היה מעמדו, במטבעות הספרטנים מאותה תקופה הוא מכונה "מלך", (בזילאוס) אולם היסטוריונים מאוחרים כדוגמת פוליביוס וטיטוס ליוויוס מכנים אותו טיראן.
שליט ספרטה
שלטונו מתואר כשלטון של עריצות, אימה וטרור. הוא גרש את האזרחים העשירים והמיוחסים, ולאחר מכן ירה בהם למוות דרך חלונות בתיהם. את רכושם ונשותיהם העניק לשכירי החרב שלו. הוא הרשה לשומרי ראשו לבזוז מכל הבא ליד, ונתן מקלט לאנשים ש-"לא הורשו לדרוך בארצותיהם בשל פשעיהם נגד אלוהים ואדם". הוא מימן פיראטים ושודדים בכרתים תמורת השתתפות ברווחים, וכן שודדי דרכים ובוזזי מקדשים. הוא ניסה לחדש את הרפורמות של אגיס הרביעי וקלאומנס השלישי, אם כי בצורה אלימה וברוטלית בהרבה. הוא כינס את אספת העם, אולם היא התכנסה בפיקוח חייליו. מהאפורים והגרוסיה הוא נפטר לגמרי, כמו גם מכל מעמד האצולה. הוא ארגן שמיטת חובות שאפשרה לתושבים שהתרוששו לקבל שוב מעמד של אזרחים. הוא הניח להלוטים לפדות את עצמם, וארגן חלוקת קרקעות מחדש. הוא יצר צי מלחמתי, והקיף את ספרטה בחומות. פוליביוס אף מזכיר תכסיס מוזר שבו השתמש כדי לגבות כסף מהאזרחים. הוא יצר בובת אשה בדמות אשתו, ומתחת לשמלתה הסתיר מסמרי ברזל. כאשר הוא היה זקוק לכסף כינס את כל האזרחים סביב הבובה והסביר להם שהמדינה זקוקה לכסף עבור צבא וטקסים דתיים. כאשר מישהו סירב לשלם נאביס קרב אותו אל הבובה ודקר אותו למוות. פוליביוס מביא עוד מספר אנקדוטות אודות רשעותו ואכזריותו של נאביס, אם כי ייתכן שהגזים משום שהסתמך בעיקר על מקורות אכאיים שהתנגדו לנאביס.
מלחמת נאביס
כאשר פרצה המלחמה המוקדונית השנייה הצטרף בתחילה נאביס אל פיליפוס. אותה תקופה לפיליפוס הייתה בעיה שכן הוא כרת ברית צבאית עם ארגוס, אולם עד מהרה התברר שברית זו היא נטל עבורו ותו לא. היה באפשרותו למסור אותה לאכאים, אולם פיליפוס חשש מפני הגדלת כוחם. על כן העניק אותה באופן זמני לנאביס, והבטיח לו שבמקרה וינוצח בידי הרומאים העיר תישאר שלו, אולם במקרה שלא העיר תוחזר למוקדון. סוכם אף שבניו של נאביס ינשאו לבנותיו של פיליפוס. אולם לנאביס היו תוכניות משלו, ומיד כשקיבל את העיר לידיו ערך בה רפורמות מהסוג שערך בספרטה. לאחר מכן הוא פנה אל מפקד הכוחות הרומאיים בזירה טיטוס קווינקטיוס פלמינינוס בהצעת שלום. פלמינינוס הביא עמו למפגש גם את אטאלוס הראשון, מלך פרגמון, וניקוסטראטוס סטרטגוס האכאים. אטאלוס וניקוסטראטוס תמכו בהענקת ארגוס לאכאים, אולם פלמינינוס החליט להשאיר אותה בידיו של נאביס והבטיח לבדוק שוב את הנושא לאחר שתיגמר המלחמה בפיליפוס.
לאחר המלחמה פנו האכאים אל פלמינינוס בבקשה שיקיים את הבטחתו. פלמינינוס כינס ב-195 לפנה"ס בקורינתוס וועדה של כל נציגי הערים היווניות, מרבית הערים תמכו בסילוק נאביס מארגוס. אולם נאביס סרב, ופלמינינוס החל לארגן קואליציה בהיקף עצום נגדו. האכאים העמידו לרשותו 10,000 רגליים ו-1,000 פרשים, כמו כן הגיעו אליו עוד 1,500 מוקדונים ו-400 תסאלים. רודוס הציבה 18 ספינות מלחמה, פרגמון 30 ומרומא הגיעו 40. נאביס הובס בקלות, והכוח המשולב החל להשחית את היישובים מסביב לספרטה. נאביס הציע שלום, בעלי הברית של פלמינינוס דרשו את סילוקו הסופי של נאביס, אולם פלמינינוס הצביע להם על הקושי הרב הכרוך במצור ממושך על ספרטה והם קיבלו את דעתו. פלמינינוס דרש וויתור מלא על ארגוס ולהחזיר לעיר כל שהיה שייך לה לרבות עבדים. הצי הספרטני יפורק ויצומצם לכדי 2 ספינות קלות בלבד. יהיה על נאביס להשיב גולים ושבויים מהערים שהן בנות ברית של רומא, הוא יאפשר לנשים וילדים ספרטנים להתאחד עם אבותיהם שמחוץ לעיר. ייאסר על נאביס לבנות מבצרים או חומות אפילו בתוככי ספרטה. הוא יאלץ למסור לרומא חמישה בני ערובה ביניהם בנו, וישלם מאה כיכרות כסף מיד ועוד ארבע מאות בתשלומים שנתיים. נאביס ניסה בתחילה להתמקח, אולם כשהחיילים הרומאים החלו לזרום לתוך ספרטה נכנע מיד.
מותו
בשנת 192 לפנה"ס הציעה הליגה האיטולית ברית לנאביס. נאביס שהיה כעת שליט של ספרטה בלבד, ניצל את העובדה שדעתה של רומא מוסחת בשל המלחמה הקרבה עם אנטיוכוס השלישי מלך האימפריה הסלווקית, והסיק שבעזרת האיטולים יוכל לגבור על האכאים, הוא תקף את גיתיון עיר נמל שהייתה חיונית לו. סטרטגוס הליגה האכאית לשנה זו פילופוימן, שיגר תגבורת לגיתיון שהצליחה להדוף את התקפותיו של נאביס, ושליחים אכאים התלוננו ברומא על התוקפנות הספרטנית. נאביס הצליח להביס את האכאים בקרב ימי קטן ליד גיתיון, אולם פילופוימן הצעיד את צבאו והשמים את השדות הספרטניים. הוא אף היה יכול להטיל מצור על ספרטה עצמה, אולם בלחץ הרומאים לא עשה זאת. הרומאים הגיעו להסדר חדש עם נאביס לפיו יחזיר נאביס את כל ערי החוף שלו לאכאים. האיטולים שחששו שנאביס יפסיק את מלחמתו באכאים, שלחו גיס בן 1,000 אנשים תחת פיקודו של אלכסאמינוס לעזרתו. אולם נאביס השתהה וסירב לפתוח במלחמה חדשה, בתגובה רצחוהו האיטולים, והכריזו על עצמם כמשחררי העיר מטיראניה. מאז עברה ספרטה עוד מספר טלטלות וסופה שנכבשה בידי האכאים.
טרנטולה אדומת אחוריים מקסיקנית
טרנטולה אדומת אחוריים מקסיקנית (שם מדעי: Brachypelma vagans) היא מין של טרנטולה מסוג ברכיפלמה. אדומת האחוריים נפוצה בעיקר במקסיקו אך ניתן למצוא אותה גם דרומה יותר בבליז, יוקטן, אל סלוודור וגואטמלה. עכבישים אלה הם יבשתיים ושוכני מחילות. מקור השם "אדומת אחוריים" הן השערות האדומות הייחודיות על בטן העכביש. כמו רוב הטרנטולות גם אדומת האחוריים תיזון על כל בעל חיים שעליו תצליח לגבור, בעיקר חרקים, אך גם לטאות קטנות ומכרסמים. מוטת הרגליים של הפרט הבוגר יכולה להגיע לכ-13 ס"מ. הזכרים מעט קטנים וצנומים יותר מהנקבות. מין זה מעדיף אזורי מחיה המאופיינים בשיחים.
ב-1996 נתגלה פרט של אדומת אחוריים במחוז סנט לוסי, פלורידה. כעת נחשב המין למין יציב אך פולש במדינה. כפי הנראה שוחרר בטעות או בכוונה פרט לטבע על ידי מגדל חובב. מספרם בפלורידה הצטמצם לאחר שניזונו על חרקים נגועים בחומרי הדברה.