cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שון גילדר
ביוגרפיה
הוא ידוע בעיקר מהופעותיו בתפקיד פאדי מגווייר בסדרה "לגדול בלי בושה" בשנים 2005 עד 2010, ובתפקיד סטיילס בסדרה "הורנבלואר - ימאי וג'נטלמן". גילדר שיחק בדמות מנהיג הסיקורקס בסדרת הדע בדיוני "דוקטור הו". עוד השתתף בסדרה "סדר חדש", בסרט "כנופיות ניו יורק" וב-2004 בסרט "המלך ארתור". ב-2001 גילם את אחד העיתונאים בסרט הסאטירי "מייק באסט: מנהל את אנגליה".
במרץ 2008 הופיע גילדר בדמות נואל, אחיו הגיי של פאדי, בסדרה "לגדול בלי בושה", בקרדיטים לפרק נרשם שמו ניל גרייד (Neil Grades אנגרמה של שמו Sean Gilder). ב-3 באפריל 2008 הופיע בתוכנית "המופע של פול או'גריידי" לצדה של אליס בארי שכיכבה אף היא ב"לגדול בלי בושה".
בינואר 2014 גילם גילדר את בוסולה במחזה "הדוכסית ממאלפי" לצדה של ג'מה ארטרטון בתיאטרון סם ואנאמייקר.
ביוני 2017 הופיע גילדר בעונה השלישית של סדרת הדרמה של ה-BBC "פולדארק" בתפקיד ת'ולי טרגירלס.
חיים אישיים
גילדר נשוי לשחקנית רובין ויבר ולהם שני ילדים, בן בשם תומאס ובת בשם ויולט.
רישום שיכונים ציבוריים
רישום שיכונים ציבוריים - האופן בו נרשמות זכויותיהם של רוכשי הדירות בדיור הציבורי במרשם המקרקעין בישראל.
רקע היסטורי
לאחר קום מדינת ישראל נפתחו שערי הארץ לעלייה חופשית ואוכלוסיית המדינה הוכפלה תוך שלוש שנים והמשיכה לגדול. המדינה שבשנת קיומה הראשונה עמדה במערכה הכבדה של מלחמת העצמאות, ולאחר סיום המלחמה עברה תקופה של מחסור וצנע, צריכה הייתה למצוא פתרון לבעיית הדיור והשיכון ההמוני של מאות אלפי העולים. חלק מן העולים היו ניצולי השואה שבאו מאירופה וחלקם האחר היו עולים ממדינות ערב, שנאלצו להשאיר כל כספם ורכושם בארצות מוצאם. בתנאים אלה לא היה פתרון לבעיית שיכון העולים בדרך של יזמה חופשית. מה גם שמלאי הקרקעות הפנויות הזמין הגדול ביותר היה בידי המדינה.
המדינה החלה ביישוב עולים במסגרת הדיור הציבורי, בראשונה בבתים ודירות בערים כיפו, חיפה, באר שבע, עכו טבריה, בית שאן וצפת, שהיו רכושם של ערביי ארץ ישראל שעזבו את הארץ במלחמת העצמאות, ועברו לניהולו של האפוטרופוס לנכסי נפקדים ולאחר מכן במעברות, מחנות פחונים ואוהלים שקמו בכל רחבי המדינה. בשנת 1950 הוקמה חברת עמידר, שבמהלך שנות החמישים בנתה בבניה זולה ומהירה בכל רחבי המדינה, שיכונים שנועדו חלקם להשכרה בדמי שכירות סוציאליים וחלקם נמכרו למשתכנים בסיבסוד בעזרת משכנתאות לטווח ארוך. במהלך שנות החמישים והשישים הקימה מדינת ישראל ערי הפיתוח כקריית שמונה, חצור הגלילית, מגדל העמק, ירוחם ודימונה, שאף בהן חלק מן הדירות הושכר למשתכנים וחלק מהן נמכר להם. בשלוש הערים הגדולות הוקמו חברות עירוניות לשיכון שקמונה בחיפה, חלמיש בתל אביב וחברת פרזות בירושלים. כמו כן עסקו בהקמת שיכונים ציבוריים לשם מכירת הדירות שבהם (ולא למטרת השכרתן) חברת השיכון ההסתדרותית שיכון עובדים וחברת שיכון ופיתוח לישראל. בשנת 1972 עברו חלק משהשכונות שבשיכון הציבורי מניהולה של עמידר לניהולה של עמיגור חברת הדיור של הסוכנות היהודית.
החברות שמכרו את הדירות למשתכנים, הן במכירה ישירה והן בהעברה משכירות למכר, התחייבו כי בבוא היום, כשהתנאים יאפשרו זאת, הן תרשומנה את זכויותיהם של המשתכנים בלשכת רישום המקרקעין. כל משתכן, בין זה שרכש את הדירה ישירות מן החברה ובין זה שרכש אותה ממשתכן קודם חתם על ייפוי כוח נוטריוני לפקודת החברה המשכנת, שיאפשר לה לרשום את זכויותיו בלשכת רישום המקרקעין בבוא העת. במשרדי החברות התנהל רישום זמני של זכויות המשתכנים והן הפכו למעין לשכות רישום מקרקעין ("טאבו" בלשון העם, כשמן של הלשכות בימי השלטון העות'מאני). בשנות השישים היה כבר הזמן בשל להתחיל במבצע רישום זכויות המשתכנים בלשכות רישום המקרקעין ולצורך כך חוקקה הכנסת את חוק רישום שיכונים ציבוריים (הוראת שעה), התשכ"ד-1964.
המצב הנוכחי
החל מראשית שנות התשעים, עם גל העלייה הגדול מברית המועצות לשעבר ניתן על ידי משרד הבינוי והשיכון מעמד של חברה ציבורית משכנת לחברות בניה פרטיות רבות, שהתחייבו לבנות שיכונים לעולים על אדמות מדינה, והמשרד מקפיד על קיום חובותיהן של החברות הללו לבצע רישום החלקות עליהן נבנו הבתים כבתים משותפים על מנת שיתאפשר רישום זכויות רוכשיהן.
נכון לשנת 2006 נרשמו על פי חוק רישום שיכונים ציבוריים מאות אלפי דירות בישראל על שמות רוכשיהן. הרישום הסיר מעל החברות את הנטל לנהל את הרישומים הנוגעים לדירות; העברת זכויות בהן, מתן התחייבויות לרישום משכנתאות לבנקים, חתימה על תוכניות בניה וכיוצא באלה, ומאידך היקנה למשתכנים זכויות רשומות בלשכת רישום המקרקעין על כל היתרונות שמקנות זכויות רשומות.
בשנות התשעים, בעקבות החלטת ועדה ממשלתית שנקראה "ועדת רונן", מועברת זכות בעלות (העדיפה על זכות חכירה) לשמו של המשתכן, בעת רישום זכויותיו על ידי החברה המשכנת. זאת בהתקיים שלושה תנאים:
הרפורמה שנתקבלה
ימים אחדים לאחר מכן אישרה ממשלת ישראל את החלטת המינהל לאימוץ החלטת "ועדת גדיש". הממשלה הסירה את המחסום האחרון שעמד בפני רישום בעלות על שמותיהם של כל רוכשי הדירות, והוא המניעה שהייתה לרישום זכויות בעלות על שמותיהם של המשתכנים שדירותיהם הוקמו על אדמות הקרן הקיימת לישראל. הממשלה בהחלטתה אישרה הסכם בין הנהלת המינהל לבין הקק"ל, לפיו הקק"ל תעביר לבעלות מדינת ישראל את כל הקרקעות שאינן קרקעות חקלאיות (ובכללן: קרקעות לבנייה, תעשייה, מסחר ותיירות). בתמורה תעביר מדינת ישראל לקק"ל מקרקעין בסדר גודל זהה, שאינם מיועדים כיום לפיתוח, רובם בנגב ומיעוטם בגליל. במסגרת זו יוכלו גם בעלי הדירות, השוכנות על אדמה שהיא כיום אדמת קק"ל, ליהנות מן הרפורמה ולקבל זכויות בעלות על דירותיהם.
אורנג' (קליפורניה)
אורנג' (באנגלית: Orange) היא עיר במחוז אורנג', קליפורניה, ארצות הברית הממוקמת כ-4.8 ק"מ מצפונית לסנטה אנה. אוכלוסיית העיר נאמדה בשנת 2016 בכ-140,000 תושבים.
דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-136,416 איש בכ-43,367 משקי בית כאשר צפיפות היא כ-2,139 נפש לקמ"ר. 11.8% מהאוכלוסייה חיה מתחת לקו העוני הפדרלי. מבחינה גזעית, החלוקה היא: 67.1% לבנים, 11.3% אסייתים, 1.6% אפרו-אמריקאים, 0.7% אינדיאנים, 15.4% מגזעים אחרים וכ-4% משני גזעים או יותר.
פיורדלנד
רוב השטח מכוסה על ידי הרים גבוהים, פסגות מושלגות, אגמים עמוקים ועמקים צרים. הפיורדים הרבים הפזורים ברחבי האזור הקנו למקום את שמו. מקור המילה "פיורד" (fjord) בשפה הנורווגית, ופירושה הוא עמק שהועמק על ידי קרחון יבשתי או רעש אדמה, בדרך כלל עם שוליים תלולים, שממשיך מתחת לפני הים.
עקב פני השטח התלולים, כמויות הגשמים הרבות והצמחייה הצפופה רוב השטח הפנימי של הפיורדלנד איננו נגיש. כתוצאה מכך החבל ידע התיישבות ופעילות אנושית מזערית למדי. הקמת יישובים, סלילת דרכים, ציד ודיג, כריתת עצים וכריית מחצבים נעשו באופן מוגבל בלבד. על כן פיורדלנד מהווה דוגמה לאזור טבע בראשיתי יוצא דופן המעוטר בשורה של מינים אנדמיים הייחודיים לאזור, חלק מצויים בסכנת הכחדה.
בפיורדלנד שוכנים כמה פיורדים יודעים, המכונים באופן מסורתי "סאונד" (Sound) אף שגאוגרפית הם אינם כאלו (ככלל, סאונד רחב יותר מפיורד). מתוך שנים עשר הפיורדים העיקריים שבחוף המערבי של החבל אל האוקיינוס, המילפורד סאונד הוא המוכר, הנגיש והפופולרי ביותר לתיירות. דרומה משם מצוי פיורד ידוע נוסף, הדאוטפול סאונד, אשר גדול בהרבה מהמילפורד אך פחות נגיש ומתוייר ממנו. באזור נמצאים גם שני מפלים בולטים, בראון וסאת'רלנד, מאות מטרים גובהם. שני מפלים אלו הם מהגבוהים בניו זילנד בכלל ובעולם בפרט. לצדם החבל מתגאה גם בשלושת האגמים העמוקים במדינה: אגם טה אנאו, אגם האורוקו ואגם מאנאפואורי. טה אנאו הוא גם האגם השני בגודלו בניו זילנד, ולצידו מצוי בחבל גם האגם הרביעי בגודלו במדינה, אגם ואנקה.
Pure Pwnage
Pure Pwnage היא סדרת רשת שרצה בשנים 2004 עד 2008. הסדרה המצולמת בקנדה, טורונטו כפרודיה על חנונים אשר מגדירים את עצמם "שחקני מחשב מקצוענים" (בסלאנג "פרו-גיימרים"). בשנת 2010 הוקרנה הסדרה גם בערוץ הטלוויזיה הקנדי Showcase.
הסדרה
קייל הוא סטודנט לקולנוע, המצלם את הסדרה כפרויקט במגמתו. הסדרה עוקבת אחרי ג'רמי, אחיו של קייל. שחקן משחקי אסטרטגיה ברשת. ג'רמי רוצה להיות מאסטר (ראו התנהגות בעקבות הסדרה), בדרכו לפיסגה הוא עובר משברים שונים, נלחם באופן הומוריסטי ב"כוח מרושע" שמנסה לעצור בעדו ולומד את אומנות ה'"Über Micro". במהלך הסדרה הוא פוגש באנשים רבים הקשורים לעולם המחשב כמו דאג ואנסטאסיה או אנשים שלא קשורים, המתייחסים אליו כ'פריק'. בנוסף, לכל אורך הסדרה מלווה אותו דייב, חברו הסיני אשר מחשיב את עצמו כ"פרו-מבשל", הוא מוצג כדמות משנית עד לפרק 9 בו מוצג עברו של דייב.
ג'רמי
הגיבור הראשי בסדרה, בן 23, מתמחה במשחקי אסטרטגיה. דמות אגוצנטרית אשר לא מייחסת משמעות יתרה לסביבתה האנושית, מעבר לכך ג'רמי נוהג להתבודד בחדר אפלולי עם מחשב ואף מסוגל לשחק שעות רבות ללא הפסקה. לג'רמי מטרה אחת בחיים והיא להיות מאסטר או לחלופין לשלוט באומנות ה"Über Micro" ולנצח את כולם בכל משחק מחשב אפשרי. מדי פעם נוהג ג'רמי לכנות כ"נוב" כלומר, שחקן גרוע במשחקי מחשב ברמת מתלמד.
כינוי רשת: teh_pwnerer
קייל
אחיו הקטן של ג'רמי, סטודנט לקולנוע, אשר מצלם את הסדרה בסימן חייו של אחיו, כפרויקט דוקומנטרי במגמה שלו. דמותו, או פרצופו של קייל לא נחשפת לאורך כל הסדרה. והדמות מזוהה כצלם אשר תמיד נמצא ברקע אך משפיע על הגיבור כדמות משנה ולא כדמות רקע.
דאג
חבר ילדות של ג'רמי. יש הטוענים שמשחקי הפעולה הרבים ששיחק הפכו אותו לפסיכופת. כשהיו ילדים היו נוהגים לשחק ביחד במשחק שונים, אך כיום התפצלו דרכיהם והוא משחק במשחקי פעולה. אך בזמנו הפנוי נוהג לשהות אצל ג'רמי. כאשר ג'רמי מנסה "לכבוש" גם את עולם הפעולה, דאג מאמן ומכין אותו לקראת זה.
כינוי רשת: fps_doug
המאסטרר
הגיימר הטוב ביותר בקנדה ומורו של ג'רמי. דמות מסתורית אשר לא מסופר עליה הרבה, במהלך הסדרה המאסטרר עוזר לג'רמי להתגבר על המכשולים והאתגרים הניצבים בפניו. הוא האיש אשר מלבה את הרצון האמביציוני והשאפתני של ג'רמי להיות הטוב מכולם.
כינוי רשת: teh_masterer
אנסטאסיה
חברתו של ג'רמי, וסביר להניח גם אהבתו הראשונה. היא הכירה לג'רמי את עולם ה-MMORPG (משחקי תפקידים ברשת), ותמכה בו ברגעי המשבר.
כינוי רשת: mmogrrl
פירוש השם
התאוריה הנפוצה ביותר למתן השם לסדרה היא שהמילה pure פירושה באנגלית טהור, והמונח Pwn נובע מתקרית במשחק הרשת של Warcraft, כאשר אחד מהשחקנים רצה להשתמש בסלאנג: "Own" (לשלוט - בסלנג: "לקרוע מישהו") אך יצא לו בטעות "Pwn" מכיוון והמקש 'P' נמצא בסמוך למקש ה'O'. מאז מרבים שחקני המחשב להשתמש במילה "Pwn" כביטוי לניצחון על מישהו. במטרה למצוא שם עצם לפועל הקיים, יוצרי הסדרה הוסיפו את האותיות 'a,g,e' ליצירת המילה: "Pure Pwnage" - "ניצחון טהור".
מונחים שנוצרו בעקבות הסדרה
הסדרה מציגה מספר רב של מונחים המוכרים יותר ומוכרים פחות בעולם ממשחקי הרשת, המונחים הללו נהפכו לשפה של גיימרים אשר מדוברת בכל פרקי הסדרה. בעקבות הפופולריות הרבה של הסדרה בקרב גולשי האינטרנט, רוב משתתפי הסדרה נוהגים להשתמש ב"l337 5p34k" או elite speak שפה שמבוססת על קיצורי מילים ונוצרה במירבה עקב הצורך בשימוש במילים קצרות בזמן התכתבות עם שחקנים אחרים במשחקי זמן אמת (משחקי פעולה, ומשחקי אסטרטגיה בזמן אמת). תרמו גם להתפתחות השפה פורומים שונים בעולם במהלך שנות התעצמות האינטרנט והדפדפן האינטרנטי.
התנהגות בעקבות הסדרה
הסדרה מעודדת התנהגות חנונית או התנהגות גיימרית, אשר בסביבת הציבור הלא מודע לעולם הסדרה או המשחקים, תראה כתמוהה ומוזרה. אחד המוטיבים בסדרה שיצרו את התרבות הזו הוא ה"Über Micro". מונח זה, אשר מבטא "סקיל" (Skill) או יכולת במשחקי אסטרטגיה בזמן אמת מורכב מ-2 מילים. Uber ו-Micro. המילה Uber לקוחה גם היא מ "l337 speak" ופירושה "סופר, חזק, טוב, איכותי" המילה השנייה בהקשר זה Micro לקוחה מעולם ה-RTS אשר במשחקים מסוג זה פירוש המילה Micro או To micro הוא שליטה על יחידות בודדות במשחק כדי ליצור יתרון על האויב, גם במקרים אשר הינך נמצא בעמדת מיעוט מבחינת כח האש. ובדומה לאמנויות לחימה צריך ללמוד ולתרגל אותה בעזרת מורה המכונה מאסטר, המאסטר הוא תואר של אדם שהצליח להשיג מיומנויות בכל ז'אנר אפשרי במשחקי המחשב. מאסטר ניחן בקואורדינציה מעל לממוצע והוא מסוגל להניע את אצבעותיו במהירות ותאום מופלא. ניתן לראות ברחבי האינטרנט או בקהילות שחקני מחשב ברחבי העולם אנשים אשר מחקים את התנהגות הזו בצורה הומוריסטית, ומנסים להתנהג כ"מאסטרים".
סיון ארבל (זמרת)
סיון ארבל (נולדה ב-1990) היא מלחינה ומעבדת, מורה למוזיקה ופיתוח קול ישראלית ומבצעת עולמית בסצנת הג'אז הבינלאומית. כמה מההופעות האחרונות שלה התקיימו בפסטיבל הג'אז במינסק, "פסטיבל ימי הג'אז" בברטיסלאבה, מרכז לינקולן בניו יורק, פסטיבל הג'אז של בוסטון, פסטיבל 4020 באוסטריה, ואחרים.
ביוגרפיה
מאז שעברה לניו יורק ב-2014 הוציאה סיון שני אלבומים: "Broken Lines" (2016) ו-"Change of Light" (2019), שנבחר על ידי תחנת הרדיו העולמית Jazz2K כדיסק הווקאלי הטוב ביותר של 2019.
ארבל נולדה בירושלים וגדלה ולמדה בכפר אוריה. למדה מחול ופיתוח קול במרכז יד חריף לאמנות בישראל. לאחר מכן למדה ברימון בית הספר למוזיקה, והתמחתה במחלקת ביצועי הג'אז. בין 2013 ל-2014 למדה ארבל במרכז ניופארק למוזיקה בדבלין, אירלנד; היא נבחרה כנציגת בית הספר באיגוד הבינלאומי השנתי ה-24 של בתי הספר לג'אז שהתקיים בדרום אפריקה.
היא הופיעה כזמרת ורקדנית ברחבי העולם, ביניהן ישראל, טורקיה, בולגריה וארצות הברית. בשנת 2016 השתתפה במופע המוזיקלי הישראלי "אם יכולתי לשכתב את העולם" (Rewrite the World). ארבל מלמדת גם מוזיקה ופיתוח קול ברחבי העולם, כולל Saint Music College ברומא, וגם ב- Anton Bruckner Private University בלינץ ואף ב- The Musicianship בוושינגטון די. סי..
ארבל הופיעה בפסטיבל הג'אז במונטריאול בשנת 2016 כחלק מסדרת מלחיני הג'אז. בשנת 2019 השתתפה ארבל בפסטיבל ימי הג'אז בברטיסלבה, בפסטיבל הג'אז בבוסטון ובפסטיבל הג'אז בפורט גרין פארק.
גנאיוס סרוויליוס קאיפיו (קונסול בשנת 203 לפנה"ס)
גנאיוס סרוויליוס קאיפיו (בלטינית: Gnaeus Servilius Caepio; ? - 174 לפנה"ס) היה פוליטיקאי רומאי ששימש קונסול בשנת 203 לפנה"ס יחד עם גאיוס סרוויליוס גמינוס.
ביוגרפיה
גנאיוס היה נצר למשפחת הסרוויליי הפטריקית. הוא היה ככל הנראה בנו או נכדו של פוליטיקאי בעל אותו השם, אשר שימש כקונסול בשנת 253 לפנה"ס. בשנת 213 לפנה"ס הוא מונה כפונטיפקס (תפקיד דתי חשוב). הוא נזכר כאיידיל קוריולי של שנת 207 לפנה"ס יחד עם סרוויוס קורנליוס לנטולוס, וכמי שארגן את המשחקים של אותה שנה. בשנת 207 לפנה"ס מונה כפראיטור.
בשנת 203 לפנה"ס נבחר כקונסול יחד עם גאיוס סרוויליוס גמינוס. בהתאם למנהג חלוקת הפרובינקיות נפלה ברוטיום בחלקו. בתקופה זו כבר עמדה זירת חצי האי האפניני במלחמה הפונית השנייה בפני סיום, וחניבעל החל להתכונן לנסיגה מלאה. טיטוס ליוויוס מצטט היסטוריון בשם ולריוס אנטיוס הטוען שסרוויליוס ניהל קרב נגד חניבעל באזור קרוטון ובקרב זה נהרגו כ-5,000 איש. טיטוס ליוויוס מטיל ספק באמיתות הטענה. ליוויוס עצמו מעלה טענה לא אמינה בעליל על פיה לאחר שחניבעל נטש את איטליה, רדף אחריו סרוויליוס מתוך כוונה להביס אותו באפריקה או בדרך לשם, אולם כאשר הגיע לסיציליה קיבל הוראה מהדיקטטור לחזור. במשך שארית השנה עסק סרוויליוס בהכרעת שרידי האימפריה שהותיר חניבעל מאחוריו. כל הערים שבגדו ברומא אולצו לחזור לברית עמה.
בשנת 195 לפנה"ס נזכר סרוויליוס כאחד משלושה לגאטים (שליחים דיפלומטיים) שיצאו בשליחות הסנאט אל קרתגו. משימתם הייתה לבדוק אם נכונות טענות יריביו הפוליטיים של חניבעל, כי הוא רקם קשר עם המלך אנטיוכוס לצאת במלחמה נוספת נגד רומא. השליחות הסתיימה כאשר חניבעל נמלט מקרתגו. בשנת 192 לפנה"ס הוא יצא לשליחות דיפלומטית נוספת במהלך מלחמת אנטיוכוס בניסיון לשכנע מספר פולייס יווניות לעבור לצד רומא.
הוא מת בשנת 147 לפנה"ס. בנו, שנקרא אף הוא גנאיוס סרוויליוס גמינוס נבחר כקונסול בשנת 169 לפנה"ס.
רצף הופעות
רצף הופעות (באנגלית: Concert residency;   מוכר כסיבוב הופעות קבוע או סדרת הופעות) הוא סדרת הופעות, בדומה לסיבוב הופעות. עם זאת, בניגוד אליו הוא מתקיים במיקום אחד קבוע. רצפי הופעות מתקיימים בעיקר בלאס וגאס ועשרות אמנים ואמניות קיימו רצפי הופעות במקום זה. דוגמאות בולטות לכך הן בריטני ספירס ו-"Britney: Piece of Me", ג'ניפר לופז ו-"Jennifer Lopez: All I Have" ומריה קארי ו-"Number 1 to Infinity".
על פי בילבורד, "" של סלין דיון הוא רצף ההופעות הרווחי ביותר בכל הזמנים, עם רווחים של למעלה מ-385 מיליון דולר.
רקע
על פי הגרדיאן, הרעיון של רצף הופעות נהגה על ידי הפסנתרן והזמר ליברצ'ה שעשה את הופעת הבכורה שלו ב-1944 בלאס וגאס. כמעט עשר שנים מאוחר יותר, ליברצ'ה קיים רצף הופעות משלו במלון ובקזינו של ריביירה, שלפי הדיווחים הרוויח בסביבות 50,000 דולרים לשבוע. לאחר שנים רבות בהן הוציא פרויקטים שונים, הוא חזר לקיים רצפי הופעות בלאס וגאס והרוויח כ-300,000 דולר לשבוע, עד שמת מאיידס ב-1987. סי-לו גרין קיים את רצף ההופעות "CeeLo Green Presents Loberace", כמחווה לליברצ'ה.
הזמרת הצרפתייה-קנדית סלין דיון הובילה להצלחה מחודשת של רצפי ההופעות בלאס וגאס, כאשר קיימה בין שנת 2003 לשנת 2007 את רצף ההופעות "" שלימים הפך לרצף ההופעות הרווחי ביותר בכל הזמנים. במהלך הרצף, התקיימו 717 הופעות בסך הכול. בשנת 2013, קיימה בריטני ספירס את רצף ההופעות המצליח "Britney: Piece of Me".
איסר הראל
ילדות ונעורים
נולד כישראל נתנוביץ הלפרין, בשנת 1911 בעיר ויטבסק שבתחום המושב של האימפריה הרוסית (בלארוס של ימינו), הילד הרביעי למשפחה יהודית אמידה. אביו, הרב נתן-נטע הלפרין היה בוגר ישיבת וולוז'ין הליטאית, ואמו יוכבד (לבית לוין) הייתה עקרת בית, בתו של תעשיין יהודי עשיר בן המקום. תאריך לידתו המדויק אינו ידוע. התאריך נרשם בספר הגמרא של אביו, אך זה אבד עקב טלטלות המהפכה הרוסית ומלחמת העולם הראשונה. למשפחת הלפרין הצעירה היה בית חרושת לחומץ בוויטבסק, מתנת הסב, אבי האם, שהיה בעל זיכיון לייצר חומץ בחלקים גדולים של רוסיה הצארית.
כשהיה איסר הלפרין בן חמש פרצה מלחמת האזרחים ברוסיה, ועירו ויטבסק עברה פעמים אחדות מיד ליד, מן הלבנים לאדומים. פעם אף נכח בנאום של לאון טרוצקי בעירו. המשטר הסובייטי החרים את רכושה של המשפחה, והילד ומשפחתו סבלו מרעב.
בשנת 1922 עזבה המשפחה את ברית המועצות ועקרה לעיר דאוגבפילס שבלטביה העצמאית. בדרך שדדו חיילים סובייטים את מזוודותיהם ובהן יתרת רכוש המשפחה. בדאוגבפילס למד הראל לימודים מסודרים, סיים את בית הספר היסודי והחל בלימודים בבית הספר התיכון. הוא מתאר בספרו "ביטחון ודמוקרטיה" מאורע שהסעיר את כל העיר וקשור לרב מאיר שמחה הכהן שכיהן אז כרבה של העיר: הוא כותב כי בחורף אחד גשום מאוד עלה הנהר המקומי על גדותיו והייתה סכנה גדולה שהמים יפרצו את הסכר ויציפו את העיר. הרב מאיר שמחה, התפלל לאלוהים וביקש רחמים על תושבי העיר. כעבור זמן קצר החלו המים לשקוע, והעיר ניצלה.
ככל שהתבגר התעוררה בו ההכרה הלאומית היהודית והוא הצטרף לתנועת נוער ציונית. בגיל 16 יצא הראל להכשרה לקראת עלייתו לארץ. במשך שנת ההכשרה עבד בחקלאות ושאיפתו הייתה להצטרף לקיבוץ. בשנת 1929, בפרוץ מאורעות תרפ"ט, החליטו חבריו להכשרה להקדים את עלייתם ארצה כתגבורת ליישוב. להראל שהיה בן 17 הוכנו מסמכים מזויפים שהעידו עליו כבן 18 ובגינם ניתן לו "סרטיפיקט" (אישור כניסה לארץ ישראל) על ידי הבריטים. בראשית שנת 1930 עלה ארצה, לאחר שחצה את אירופה מצפון לדרום ובג'נובה עלה על ספינה שהפליגה לארץ ישראל כשברשותו אקדח אותו הטמין בתוך כיכר לחם.
בארץ ישראל
בארץ הצטרף הראל לפלוגת הקיבוץ המאוחד שהקימה את קיבוץ שפיים. בתחילה עבד כחלוץ בפרדסי השרון ובבית אריזה, ובתקופה זו נשא לאישה את רבקה חברתו לקיבוץ. בשנת 1935 החליטו הראל ואשתו להעלות את משפחותיהם לארץ. הראל נטל הלוואות ומימן את עליית שתי המשפחות, שבאו להתגורר עמם בקיבוץ. הראל ביקש מהקיבוץ שיעזור לו בפירעון ההלוואות ובקשתו נדחתה. על רקע זה עזבו שלוש המשפחות את הקיבוץ ועקרו להרצליה. הם חיו חיי שיתוף בצריף רעוע והתפרנסו מעבודה כפועלי אריזה. במרוצת הזמן החל הראל לעבוד כקבלן להתקנת צינורות השקיה בפרדסים והמשפחה נחלצה מן המצוקה. מנישואיהם של איסר ורבקה נולדה בת.
במודיעין של המדינה שבדרך
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה חש הראל כי אינו יכול להמשיך בעבודתו הרווחית בעוד חבריו מגויסים לצבא הבריטי או לפלמ"ח. בשנת 1942 פנה הראל לארגון "ההגנה" בהרצליה וביקש להתנדב. הדבר היה בתקופת התקרבות גייסות הגנרל הגרמני ארווין רומל לארץ ישראל (תקופה שכונתה בשם מאתיים ימי חרדה). אנשי "ההגנה" סברו כי בעת הזו יש לתת עדיפות להגנת הארץ ושלחו את הראל לקורס מ"כים של "ההגנה". כשחזר מהקורס הוצב למשמר החופים במדים בריטיים, אך עיקר עיסוקו היה במסגרת הש"י – "שירות הידיעות", שירות המודיעין של ההגנה. הראל הועבר מתפקידו במשמר החופים לאחר שהכה קצין בריטי מושחת שהתבטא בביטויים אנטישמיים והוצב למשטרת היישובים העבריים (הנוטרים) ובמקביל המשיך בתפקידו בש"י.
בשנת 1944 הוזמן הראל אל ישראל עמיר (זבלודובסקי) מפקד הש"י, אשר הודיע להראל כי הוא מוצב לשרת במטה הש"י בתל אביב. בזאת החלה דרכו רבת השנים של הראל בתפקידי פיקוד במודיעין של המדינה שבדרך ובהמשך בקהיליית המודיעין של מדינת ישראל.
הראל החל לעבוד במטה הש"י בתל אביב בסוף שנת 1944, כמזכיר "המחלקה היהודית". בראש המחלקה עמד יוסף קריב והראל היה עוזרו. תפקיד המחלקה היה ביטחון פנים והיא עסקה, בין היתר, באיסוף מידע על ארגוני מחתרת אחרים, שלא קיבלו את מרות המוסדות הלאומיים, כגון האצ"ל והלח"י וכן על פעילותם של קומוניסטים יהודים. חודשים אחדים לאחר תחילת עבודתו כמזכיר המחלקה מונה הראל לעמוד בראשה.
ב-1947 הגיע שמו של הראל לדוד בן-גוריון. הוא הוצג בפניו ודיווח לו על פעולות מחלקתו. באותה שיחה החליט בן-גוריון לשנות את שם המחלקה מ"המחלקה היהודית" ל"המחלקה הפנימית". הראל הצליח בתפקידו והפך לדובר לא רשמי של הש"י. הוא שמר על קיום יחסים הוגנים עם אנשי ארגוני המחתרת האחרים שהיו נתונים למעקב מחלקתו.
במטה הש"י זכה הראל לכינוי "איסר הקטן", הן מפאת היותו נמוך קומה והן כדי להבדיל בינו לבין "איסר הגדול" – איסר בארי (בירנצוויג), שצורף למטה הש"י ב-1947, אשר בניגוד להראל, היה גבה קומה. לימים הפך איסר בארי לראש המודיעין הצבאי, והודח עקב פרשת עלי קאסם.
בשנת 1947 מונה הראל כמפקד מחוז תל אביב של הש"י, שהיה אחראי על איסוף מודיעין מיפו הערבית. הייתה זו תקופה קשה לש"י, לאחר השבת השחורה ועקב ירידת מספר המודיעים הערביים, שנבע מההתעוררות הלאומית של ערביי יפו לקראת מלחמת העצמאות. הראל נקט צעדים לגיוס מקורות חדשים והצליח בכך. לקראת הכרזת המדינה הפעיל הראל סוכן ערבי שיצא בשליחותו לעמאן כדי לעמוד על כוונות הירדנים ולבדוק האם בכוונתם לצאת למלחמה. הסוכן מסר ידיעה שבכוונת הירדנים להצטרף למלחמה והראל נחפז להודיע על כך לבן-גוריון.
במודיעין של מדינת ישראל
הראל היה צריך לבנות את השירות מן היסוד ולקבוע את עקרונותיו, ארגונו ודרכי פעולתו. לדבריו, הכלל הבסיסי שקבע היה כי עובדי הארגון חייבים להיות עובדי מדינה לכל דבר, בדירוג, במשכורת ובתנאים הסוציאליים, ללא הטבות מיוחדות וזכויות יתר, הנהוגות לגבי אנשי השירותים החשאיים במדינות בלתי דמוקרטיות. עיקרון אחר שנקבע על ידי הראל היה כי עובדי הארגון חייבים להיות בעלי רמה מוסרית גבוהה ללא עבר פלילי וללא נטיות הרפתקניות (כלל שלא ננקט באותה עת במודיעין הצבאי, ובגין כך נגרמו פרשות אברי אלעד ומרדכי קידר).
כן החליט הראל להפיל את כל המחיצות המפלגתיות והפוליטיות שמלפני קום המדינה ולהעסיק בשירות, ללא הבחנה, אנשי הגנה, פלמ"ח, אצ"ל ולח"י לשעבר. כך הועסקו במסגרת השב"כ ולאחר מכן במסגרת "המוסד" אנשים כיצחק שמיר, בעברו מפקד הלח"י ולימים ראש ממשלת ישראל. ראייה רחבה זו של המערכת הפוליטית, ומתן לגיטימציה לאנשי הימין, הייתה בתקופה שבה שררה מדיניות, כפי שביטא אותה בן-גוריון, "בלי חרות ומק"י" ובה ראו רבים את אנשי הימין הפוליטי כמוקצים, והעסקתם במוסדות הממשלתיים לא הייתה מקובלת.
במהלך מלחמת העצמאות עסק השירות רק בביטחון פנים. לאחר המלחמה הוקמה בו גם מחלקה לריגול נגדי ונמסר לו גם הטיפול בנושאים מודיעיניים הקשורים בערביי ישראל.
בתקופה זו חלה התקרבות בינו לבין ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון. חלק גדול מהמידע שמסר לו הראל סביב שנת 1951, עסק בנושא חתרנות נגד המדינה, אולם לצד הדיווחים בעלי האופי הממלכתי, סיפק גם מידע בעל אופי מפלגתי, שכלל המלצות למהלכים מצד מפא"י ומצד בן-גוריון עצמו כלפי מפלגתו, ודיווחים על המתרחש בתוך מפלגות האופוזיציה.
בשנת 1951 הוקם המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים (הידוע בכינוי "המוסד") ובראשו עמד ראובן שילוח. בספטמבר 1952 התפטר שילוח מתפקידו והציע לדוד בן-גוריון למנות את איסר הראל במקומו.
הממונה על שירותי הביטחון
ב-22 בספטמבר 1952 נכנס הראל לתפקידו כראש המוסד. מאז מינויו כראש המוסד ועד התפטרותו בשנת 1963 היה הראל, בנוסף לתפקידו כראש המוסד, גם האחראי כלפי ראש הממשלה על פעולותיו של השב"כ, כאשר ראש השב"כ כפוף להנחיותיו. בכפל תפקידים זה זכה הראל לתואר "הממונה על שירותי הביטחון", וכדי להדגיש היררכיה זו נקרא אז המוסד בשם "המוסד המרכזי למודיעין וביטחון" (לימים הוחלף שמו ל"מוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים"). עם התפטרותו של הראל ב-1963 בוטל תפקיד "הממונה" ולא חודש מאז. איסר הראל היה לאדם היחיד בתולדות מדינת ישראל אשר החזיק בתפקיד המרכז את מודיעין הפנים ומודיעין החוץ של המדינה, תפקיד שהעניק לו עוצמה חסרת תקדים. הראל השתתף בישיבות של הנהגת מפלגת השלטון מפא"י ובין היתר סיפק בהן מידע על הנעשה במפלגות האופוזיציה.
אחת-עשרה שנים מילא הראל את תפקיד הממונה על שירותי הביטחון. בשנים אלה התגבשו ועוצבו המבנה ושיטות הפעולה של הארגונים. שנים אלה היו גם שנים של הישגים בתחום המודיעין והביטחון. שירות הביטחון הצליח לחשוף בשנת 1953 מחתרת של הימין הקיצוני שכונתה בשם מחתרת צריפין ולגרום להעמדת חבריה לדין. עם זאת היו שטענו כי התנהגותו של איסר כוחנית והוא נוטה להתעלם מהחוק במידת הצורך, כך למשל כאשר החליט להעלים את גופתו של קצין ישראלי שנחשד במכירת סודות צבאיים למצרים ונהרג בטעות בזמן הניסיון להביאו לדין במבצע ברן.
מלון רויאל ביץ' אילת
מלון רויאל ביץ' אילת הוא מלון יוקרה שממוקם על החוף הצפוני שבעיר אילת. המלון מנוהל על ידי רשת ישרוטל. רויאל ביץ' מדורג ב-5+ כוכבים על פי משרד התיירות. מלון רויאל ביץ' כולל 363 חדרים וסוויטות.
המרכז הרפואי הלל יפה
המרכז הרפואי הלל יפה הוא בית חולים ממשלתי השוכן במבואותיה המערביים של העיר חדרה, ומשרת אוכלוסייה של כ-450 אלף תושבים, במרחב המשתרע מזכרון יעקב בצפון, עד נתניה בדרום, מחוף הים התיכון במערב ועד כפר קרע במזרח. המרכז נקרא על-שם ד"ר הלל יפה, רופא מושבות האזור בתקופת העלייה הראשונה. בשנת 2016 מונה המרכז הרפואי כ-506 מיטות אשפוז בתקן.
איסר הראל
הממונה על שירותי הביטחון
בשנות ה-50, בעיצומה של המלחמה הקרה, הכריע בן-גוריון כי האוריינטציה של ישראל תהיה פרו-מערבית. בתוך זמן קצר הפכה ברית המועצות מידידתה של ישראל, ליריבתה הגדולה. היו אלו ימיו האחרונים של הרודן סטלין, אשר באחרית ימיו הפנה את הפרנויה שממנה סבל אל היהודים, והחל במהלך אנטישמי במסגרתו הואשמו רופאים יהודים כי קשרו קשר לרציחתו. "משפט הרופאים", אשר הידיעות אודותיו החלו להתפרסם בינואר 1953, הביא עד מהרה להידרדרות היחסים בין ברית המועצות לבין ישראל, ולאחר שפצצה הושלכה לחצר שגרירות ברית המועצות בתל אביב, אף נותקו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות.
בלב הראל התעורר חשש כי מפלגות פרו-סובייטיות בישראל יפעלו נגד האינטרסים של מדינת ישראל ויעמדו לצד ברית המועצות אם תתלקח מלחמה בין-גושית. על המפלגה הקומוניסטית הישראלית מק"י (בגלגולה הקודם כפ.ק.פ) הוטל מעקב על ידי הש"י עוד בתקופת המנדט, ומעקב זה נמשך על ידי שירות הביטחון בתקופת המדינה. בדינמיקה זו נסחף איסר וביצע פעולה שזכתה לגינוי בזמנה ונחשבת גם בימינו ככתם על יוקרתו, והיא הטלת מעקב על מפלגה ציונית ממסדית, מפ"ם, מפלגתם של אנשי השומר הצעיר והקיבוץ הארצי. הראל, שחשש מפעולתם של משה סנה וקבוצתו במפ"ם, שדגלו במדיניות פרו-סובייטית קיצונית, הורה להטמין מתקן האזנה במשרדו של מנהיג מפ"ם מאיר יערי. ב-28 בינואר 1953 לכדו אנשי מפ"ם שניים מאנשי שירות הביטחון, בעת שהללו התקינו את המתקן בחדרו של מאיר יערי. הדבר עורר סערה בארץ. אנשי סנה פרשו ממפ"ם כעבור זמן לא רב, לאחר שהצהירו על אמונתם באשמתם של נאשמי משפטי פראג ומשפט הרופאים, והקימו את "סיעת שמאל".
המרכז הרפואי הלל יפה
הקמת בית החולים
בשנת 1952 יזמה קופת חולים כללית הקמת בית חולים בשכונת בית אליעזר. היוזמה התעכבה, למרות תמיכת העירייה, בגלל התנגדות מסיבות ביטחוניות למיקום בשכונת בית אליעזר. לאחר זמן מה, הודיע מנכ"ל משרד הבריאות, שמעון בטיש, שבכוונת המדינה להקים בית חולים בעיר, והעירייה החליטה להעדיף את הצעת משרד הבריאות על פני זאת של קופת חולים. בשנת 1954 החל משרד הבריאות בבניית מבנה לבית חולים בחדרה, אולם הבנייה הופסקה בראשיתה. במקום זאת, החליטה העירייה על שדרוג בית החולים ליולדות של קופת חולים כללית. ראש העיר, יצחק וידרקר טען שהעיכוב היה בגלל שמשרד הבריאות חזר בו בגלל קשיים תקציביים, והפנייה לקופת חולים נבעה מחוסר ברירה. גורמים בימין טענו, לעומת זאת, שההקפאה נבעה מלחץ של קופת חולים כללית אשר בקשה שבית החולים באזור יוקם על ידה. בסוף 1957 החליטה קופת חולים כללית לקחת על עצמה את בניית בית החולים לאור נסיגת הממשלה מכוונתה לבנות את בית החולים ולהתחיל בבניית בית היולדות. מיד לאחר מכן הודיעה הממשלה, בפברואר 1958, שהיא תבנה את בית החולים ותכלול בו בית יולדות גדול. לבסוף נחנך בית החולים במאי 1959, עת נחנך מחלקת הילדים ששוכן בצרפים שוודיים והונחה אבן פינה לבניין של מחלקת היולדות. בית החולים נקרא על שם הרופא הלל יפה, כחלק ממגמה לקרוא לבתי חולים על שמות אנשי רפואה מההיסטוריה של העם היהודי.
מלון רויאל ביץ' אילת
היסטוריה
המלון נפתח בשנת 1993 כמלון ישרוטל רויאל ביץ'. בשנת 2012 המלון הוכלל תחת מותג חדש של ישרוטל למלונות היוקרה שלה הנקרא Isrotel Exclusive Collection. עקב כך חדל המלון מלנשוא את השם ישרוטל בו ולוגו המלון השתנה יחד עם שני מלונות נוספים של הרשת אשר הוכנסו למותג זה בעת יצירתו.
המרכז הרפואי הלל יפה
התפתחות
בתחילת 1963 נחנכה מחלקת היולדות בה שולבו כל העובדים מבית היולדות של קופת חולים, שנסגר, וזמן לא רב לאחר מכן נחנך המבנה החדש של המחלקה שהוקם בשיתוף מפעל הפיס. בסוף 1964 נחנכו המחלקה הכירורגית והמחלקה הפנימית, ובתחילת 1965 נפתחו מחלקה אורתופדית ומחלקת עיניים. בסוף 1969 הופעלו בבית החולים שלוש מכונות דיאליזה. בשנת 1970 הוקמה מלונית שנועדה לאפשר להורים לשהות בבית החולים ליד ילדיהם.
בנובמבר 1970 הונח אבן פינה למבנה חדש לבית החולים שיחליף את הצריפים ומכרזים הוצאו בשנת 1972. סולל בונה זכה במכרז והחל בבנייה בינואר 1973. המבנה החדש נחנך באוגוסט 1980. אולם מחלקת היולדות נותר בשנות ה-80 בבניין הישן שלא התאים לצרכים. בשנת 2010 אוכלס בניין אשפוז ב' אליו הועברו המחלקות פנימית א' ו-ב', המערך הכירורגי, מחלקת הילדים ומלר"ד ילדים, מחלקת נשים והריון בסיכון, היחידה לא.א.ג, היחידה לכלי דם, היחידה להפריה חוץ גופית ומלר"ד נשים. בין השנים 2011–2016 שופצו, שודרו וחודשו מבנים נוספים בבית החולים- ביניהם הספרייה הרפואית המדעית, מתחם חדרי הניתוח, הוקמה יחידה ל- MRI ויחידה לדימות שד כוללני, חודשו חדרי הלידה, מחלקת יולדות ומחלקת יילודים ועוד. כמו כן, נוספו מחלקות ויחידות חדשות בבית החולים, כגון מחלקה פנימית ד' (2010), יחידה אונקולוגית (2012), יחידה לגינקו-אונקולגיה (2015) ועוד.
איסר הראל
הממונה על שירותי הביטחון
להראל הייתה יד במעצרו של אהרן כהן, ממנהיגי מפ"ם ומראשי הקיבוץ הארצי, שהורשע באשמת מסירת מידע לסוכן זר ונידון לארבע שנות מאסר, לאחר שנפגש עם דיפלומט סובייטי בשנת 1958. מאסרו של כהן, שכונה "אהרונצ'יק", הכה בתדהמה את אנשי מפ"ם, מכיוון שהיה מדובר במנהיג פוליטי מן הזרם המרכזי במפלגה שייצגה אז זרם מרכזי בציבוריות הישראלית. הראל טען, בתקופה שבה נערך משפטו ובשנים שלאחריו, כי פעילותו של כהן עברה את גבול המפגש הלגיטימי וחרגה אל התחום הפלילי.
מלון רויאל ביץ' אילת
היסטוריה
במלון קיימות שלוש מסעדות: מסעדת ויסטה, מסעדת ראנץ' האוס ומסעדת לה קוצ'ינה. כמו כן, המלון כולל שתי בריכות שחייה, בריכת פעוטות, שירות ספא, חדר כושר, בר, טרקלין עסקים VIP, חדר ישיבות, בית כנסת, אולמות כנסים, מועדון ילדים וחדר משחקי וידאו. בנוסף, המלון כולל חוף פרטי. במלון זה קיים ספא "יערות הכרמל" היוקרתי, המציע למעלה מ-70 טיפולי גוף, בריאות ויופי
המרכז הרפואי הלל יפה
התפתחות
ב-13 אוקטובר 2021 בית החולים נפל קורבן למתקפת סייבר מסוג כופרה, ששיתקה את מערכות המחשוב של בית החולים לימים רבים, ואילצה את צוות בית החולים לתפקד ללא מחשוב, תוך דחייה של ניתוחים אלקטיביים והפניית חולים לבתי חולים אחרים.
המבנים
פעילות בית החולים מתפרסת על פני מספר מבנים:
הפקולטה לרפואה ע"ש ברוך רפפורט
המרכז הרפואי הלל יפה מוכר להתמחות במרבית מחלקותיו ומומחיו נמנים עם סגל הפקולטה לרפואה של הטכניון בחיפה. מדי שנה מאושרות ומבוצעות במרכז הרפואי כ-60 עבודות מחקר באישור ועדת הלסינקי. המרכז הרפואי מקיים ימי עיון וכנסים מקצועיים ברמה הארצית וברמה הבינלאומית.
בית הספר האקדמי לסיעוד ע"ש פט מתיוס
בית הספר האקדמי לסיעוד ע"ש פט מתיוס שליד המרכז הרפואי הלל יפה בחדרה, נוסד ב-1967. הקורס הראשון בבית הספר נפתח בנובמבר אותה שנה, ומאז ועד היום הכשיר בית הספר מאות אחים ואחיות מוסמכים, המתפקדים במרכזי הבריאות השונים ברחבי הארץ, ביניהם עולים חדשים רבים. כיום לומדים בבית הספר כ-285 סטודנטים. מורי בית הספר כולם הם אנשי מקצוע מנוסים, בעלי הכשרה אקדמית גבוהה בתחומי הסיעוד, הרפואה, מקצועות הבריאות ומדעי החיים והחברה, אשר מלווים את התלמידים באופן אישי במהלך לימודיהם. בשנת 2000 סונף בית הספר לחוג לסיעוד בבית הספר למקצועות הבריאות באוניברסיטת תל אביב. סטודנטים המסיימים את תוכנית הלימודים האקדמית בהצלחה מקבלים תואר בוגר אוניברסיטת ת"א B.A בסיעוד, וזכאים לקבלת תעודת אח/ות מוסמך/ת לאחר הצלחה במבחן רישוי ממשלתי. בשנת 2009 הוענק לבית הספר תו תקן ISO 9001/2008 מטעם מכון התקנים הישראלי בתחום הכשרת סטודנטים למקצוע אח/ות מוסמך/ת ולקידום מקצוע הסיעוד. בבית הספר קיימות שלל תוכניות לימוד: תוכנית בוגר בסיעוד של אוניברסיטת תל אביב, תוכנית הסבת אקדמאים, תוכנית 7 יחידות ומרכז העשרה לאחים ואחיות מוסמכים. עד היום נוהל בית הספר על ידי ארבע מנהלות: 1967 עד 1975 גב' תמר אלשטיין, 2005 עד 1976 גב' נירה אשל, 2005 עד ספטמבר 2010 גב' גאולה בונשטיין, אוקטובר 2010 עד היום מירב בן נתן.
מנהלי בית החולים
מ-1963 ניהל את בית החולים ד"ר אברהם פארי. מ-1965 ניהל את בית החולים ד"ר חיימוב. בשנת 1974 מונה למנהל בית החולים ד"ר יהודה פלבניק. בשנות ה-80 ניהל את בית החולים ד"ר שמואל משיח. פרופ' מאיר אורן, כיהן בתפקיד מ-1989 עד 2015. משנת 2016 מנהל את בית החולים ד״ר מיקי דודקביץ, אשר היה המנהל בפועל מאז פרישתו של אורן.
איסר הראל
הממונה על שירותי הביטחון
פעולה שזכתה בזמנה לגינוי נגעה לשבועונו של אורי אבנרי, "העולם הזה". השבועון היה כלי ביטוי אנטי-ממסדי קיצוני וביקר בחריפות את שלטונו של דוד בן-גוריון ושל מפלגתו מפא"י. בה בעת היה אבנרי בשבועונו מבין הראשונים שקראו למתן זכויות לעם הפלסטיני. השבועון צבר פופולריות רבה בארץ וזכה לתפוצה גבוהה. השבועון היה לצנינים בעיני הממסד של מפא"י באותם הימים, וכונה "השבועון המסוים". הראל, אשר מחמת עודף חשש של איש ביטחון סבר כי השבועון מהווה מקור להסתה חתרנית, מימן בשנת 1956 מתקציב השירותים, הוצאה לאור של שבועון מתחרה, בשם "רימון", בעל נימה סנסציונית, המודפס בצבע (דבר נדיר בעיתונות העברית באותה תקופה), במטרה ששבועון זה יגרום לנטישת הקוראים את "העולם הזה" ונדידתם ל"רימון". הדבר לא צלח והשבועון נסגר תוך זמן קצר. הדבר היה נקודת שפל בקריירה של הראל.
מלון רויאל ביץ' אילת
היסטוריה
נכון לשנת 2019, זהו המלון הפעיל הגבוה באילת.
סאאב 2000
סאאב 2000 הוא מטוס נוסעים בעל מנועי טורבו פרופ המסוגל לשייט במהירות של 665 קמ"ש (360 קשר)
איסר הראל
הממונה על שירותי הביטחון
השירותים זכו בתקופת הראל להישגים גדולים ותדמיתם בציבור הישראלי הייתה בשיאה. גם בעולם הכירו בערכו של "המוסד" כאשר הצליח להבריח למערב את נאומו הסודי של ניקיטה חרושצ'וב, שנישא ב-24 בפברואר 1956 בוועידה ה-20 של המפלגה הקומוניסטית הסובייטית, ובו הוקיע את פשעי סטלין. הייתה זו תפנית חדה במדיניותה של ברית המועצות, כאשר מנהיג המדינה הודה בפשעיו של סטלין ולאחר עשרות שנות תעמולה התנער מן הסטליניזם. על אף שתוכן הנאום היה ידוע בצורה כללית, ראו גורמים במערב חשיבות עליונה בהשגת נוסחו המדויק. מאמצי ארגוני מודיעין בעולם להשיג את הנאום נכשלו, אולם עיתונאי יהודי פולני בשם ויקטור גרייבסקי השיג עותק של הנאום והעביר אותו לשגרירות ישראל בוורשה, וזו העבירה אותו למטה השב"כ בארץ, ולאחר בדיקת תוכנו, הועבר הנאום על ידי נציגי המוסד לידי ה-CIA. העברת הנאום העלתה את קרנו של המוסד בעיני השירותים החשאיים האחרים, והביאה להכרה העולמית כי המדובר בארגון חשאי המשתווה ואף עולה ביכולותיו על ארגונים ותיקים ומנוסים ממנו.
סאאב 2000
פיתוח ועיצוב
חברת סאאב החליטה לייצר את המטוס בדצמבר 1988 עקב דרישות רבות למטוס טורבו פרופ שמסוגל להגיע למהירות קרובות למהירות של מטוס סילון אך עם היתרונות של מנועי טורבו פרופ. הסאאב 2000 טס לראשונה ב-26 במרץ 1992 ונכנס לשירות בשנת 1994.
איסר הראל
הממונה על שירותי הביטחון
הישג שהיה בעל ממדים היסטוריים וייזכר לדורות הוא גילוי מקום הימצאו של אדולף אייכמן, ראש המדור היהודי באס אס, איש הביצוע בארגון השמדת יהודי אירופה שהצליח להימלט ולהיעלם בתום מלחמת העולם השנייה למשך חמש עשרה שנה. אייכמן נתגלה על ידי המוסד בארגנטינה, נלכד בפעולה נועזת של המוסד בפיקודו האישי של הראל בשטח ב-11 במאי 1960. והובא לארץ ב-21 במאי 1960 כדי לעמוד לדין במשפט אייכמן ההיסטורי, שבו נדון למוות, והוצא להורג בתלייה ב-31 במאי 1962. מאמצים דומים שהשקיע המוסד באיתורו של יוזף מנגלה, "רופא המוות" ממחנה אושוויץ, עלו בתוהו, ומקום הימצאו בברזיל התפרסם רק לאחר מותו.
סאאב 2000
פיתוח ועיצוב
מוטת הכנפיים של סאאב 2000 הייתה גדולה ב 15% מסאאב 340 וארוך יותר ב - 7.5 מטר ממנו כך שהיה ניתן להסיע בו 58 נוסעים. סאאב 2000 היה המטוס הראשון שהשתמש במנועי טורוב פרופ מסוג AE 2100 של חברת Rolls-Royce שלאחר מכן ייוצרו על ידי חברת Alison, המנוע נבנה במיוחד עד 6 להבים בכל מנוע כדי שיפעל בסל"ד נמוך יותר וכך יהייה שקט יותר. המנועים הורכבו רחוק יותר מגוף המטוס מאשר במטוס סאאב 340.
איסר הראל
הממונה על שירותי הביטחון
תפיסת אייכמן הייתה שיא הקריירה של הראל. לימים יכתוב הראל על מבצע זה את ספרו רב המכר "הבית ברחוב גריבלדי", אשר תורגם לשפות רבות ואף היה לסרט בכיכובו של חיים טופול (בסרט שיחק השחקן היהודי מרטין בלסם את תפקידו של הראל). סרט נוסף על לכידת אייכמן יצא בשנת 2018 בנטפליקס בשם מבצע פינאלה, את הראל בסרט מגלם השחקן ליאור רז. על אף ששמו ותפקידו נותרו חסויים מעיני הציבור, העניקה תפיסתו של אייכמן לשירותים בראשם עמד הראל מעמד ציבורי, מוניטין ויוקרה.
סאאב 2000
היסטוריה
נתוני המכירות של המטוס לא היו גבוהים. החברה הראשונה שהפעילה כמות גדולה של המטוס היא חברת קורסאייר, חברה אזורית שהייתה בבעלות חברת סוויסאייר. קורסאייר הזמינה 34 מטוסים והפעילה אותם עד שנת 2005. עקב דרישה נמוכה למטוס חברת סאאב הפסיקה את ייצורו בשנת 1999. עד שנת 2000, 58 מטוסים נשארו בשירות פעיל, הסיבה העיקרית לכך שהמטוס נכשל מבחינה מסחרית היא המטוסים החדשים שנבנו בעלי מנוע סילון כמו הבומברדייה CRJ והאמבראר ERJ 145, שסיפקו נתונים טובים יותר ונוחות טובה יותר לנוסע באותו המחיר.
איסר הראל
הממונה על שירותי הביטחון
הישג נוסף של שירות הביטחון היה חשיפתו ב-1961 של ד"ר ישראל בר, סגן-אלוף (במילואים) ופרשן צבאי נודע המקורב לצמרת הביטחונית, כמרגל סובייטי. כן נחשף בשנה זו קורט סיטה, אשר שימש כפרופסור לפיזיקה בטכניון, כמרגל של המודיעין הצ'כי. לא היה מדובר בפרשה בסדר גודל של עניינו של בר, אשר היה בשר מבשרו של הממסד הביטחוני של אותם הימים.
סאאב 2000
היסטוריה
ביוני 2006, פקיסטן השלימה את הרכישה של 6 מטוסי סאאב 2000 המצוידים במכ"ם מתוצרת סאאב-אריקסון, אך עקב אילוצים קיבלו רק 5 שמתוכם ארבעה מצוידים במכ"ם.
איסר הראל
הממונה על שירותי הביטחון
למוסד היה הישג בפרשה שהסעירה את הארץ בראשית שנות ה-60, הפרשה של יוסל'ה שוחמכר, ילד שנחטף בינואר 1960 על ידי סבו החרדי, נחמן שטרקס, מידי הוריו החילוניים, הוברח לארצות הברית כדי לגדלו כחרדי וכל החיפושים אחריו עלו בתוהו. הפרשה הביאה לקיטוב ולאיבה רבה בין דתיים וחילוניים (וזכורה "קריאת הקרב" שנקראה אחר חרדים בעוברם ברחוב - "איפה יוסל'ה"). הפרשייה צברה תאוצה עד כדי כך שראש הממשלה הטיל על המוסד לאתר את יוסל'ה. המוסד הצליח במשימה, וביולי 1962 גילה את הילד בשכונה חרדית בניו יורק. הילד שב לחיק הוריו, דבר שזכה לתגובה נלהבת של דעת הקהל.
פרישה
בפרשת המדענים הגרמנים במצרים, גרס הראל שהסכנה מוחשית והפעיל את המוסד באירופה לפגיעה במדענים והרתעתם מעבודה במצרים. לאחר ששני סוכני מוסד נעצרו בשווייץ על איומים כלפי בתו של אחד המדענים, הורה ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון, על הפסקת פעילות המוסד נגד המדענים. במקום זאת פתח הראל במסע תעמולה נגד גרמניה המערבית, במטרה ללחוץ עליה להביא את המדענים לשוב לגרמניה. בן-גוריון, לעומת זאת, על סמך הערכת אמ"ן סבר שהסכנה אינה כה גדולה ולא כדאי בגללה לפגוע ביחסים עם גרמניה שסיפקה לישראל סיוע בהלוואות ובנשק. בפגישה ביניהם לקראת סוף מרץ 1963 דחה בן-גוריון את הערכתו של הראל וזה הודיע על התפטרותו. בעיתונות נטען שהראל חשש שבן-גוריון ינטרל את החלטת הכנסת והצהרת גולדה מאיר נגד הגרמנים. על פי אחד מהתיאורים, הראל התפטר לאחר שבן-גוריון הוכיח אותו על שטען שממשלת גרמניה המערבית רצתה בפעילות המדענים הגרמנים במצרים, כי היא עצמה לא יכלה לפתח נשק להשמדה המונית בגרמניה. על פי טענות אחדות, נבעה התפטרותו מהתנגדותו להוראה שקיבל מבן-גוריון לחדול מן הפעילות נגד המדענים הגרמנים במצרים. יש אומרים כי הסכסוך האמיתי אשר הביא לשנים של יחסים עכורים ולהשמצות הדדיות היה עם ראש אמ"ן, האלוף מאיר עמית.
באיסר הראל תמכו אנשי מפלגת אחדות העבודה - פועלי ציון, אנשי מפ"ם וגם כמה מראשי מפא"י ובהם שרת החוץ גולדה מאיר. לעומת זאת, אנשי רפ"י תמכו בנחרצות בבן-גוריון.
גרסה אחרת מדברת על כך שפרס הגיע להסכם חשאי עם שטראוס, שר ההגנה הגרמני, שגרמניה תעביר לישראל את כל המידע על המדענים ולכן "המוסד" לא יצטרך לטפל בזה יותר. איסר הראל התנגד. הוא ראה במדענים הגרמנים את אחד האיומים הגדולים ביותר על מדינת ישראל, ובהסכם של פרס ראה ניסיון למדר אותו מפעילות בנושא. אחרי שההתנגדות שלו לא התקבלה התפטר הראל מראשות "המוסד".
בראייה היסטורית התברר כי עמדתו של דוד בן-גוריון, שהתבססה על דו"ח אמ"ן, הייתה הנכונה, ולא זו של הראל ו"המוסד": נשק השמדה המונית לא נמצא בידי המצרים בשתי המלחמות בינה לבין מדינת ישראל שהתחוללו לאחר מכן, מלחמת ששת הימים בשנת 1967 ומלחמת יום הכיפורים בשנת 1973.
פעילותו הציבורית
לאחר משבר המדענים, התפטר במפתיע בן-גוריון מראשות הממשלה, ב-16 ביוני 1963, ובמקומו התמנה לוי אשכול.
בחודש ספטמבר 1965, על רקע הפילוג במפא"י והקמת רפ"י, מפלגה המתחרה במפא"י ומונהגת על ידי בן-גוריון (ובהשתתפות אישים בעלי תדמית "ביטחונית", כשמעון פרס ומשה דיין) הזמין ראש הממשלה לוי אשכול את הראל להיות לו ליועץ לענייני מודיעין וביטחון. כוונת אשכול הייתה לגייס לצדו, במאבקו בדוד בן-גוריון, אדם רב מוניטין שהיה "בר פלוגתא" לדוד בן-גוריון. כשנתברר הדבר להראל הוא פרש מתפקיד זה ב-28 ביוני 1966 וטען שעשה זאת משום שלא ניתנו לו סמכויות של ממש.
בדצמבר 1966 יצא הראל בדרישה כי מזכירות מפא"י תדון במניעים שהביאו אותו להתפטר מתפקיד היועץ. דרישתו זו נדחתה ואז יצא בקריאה להעביר את ראש הממשלה אשכול ואת ראש המוסד עמית מתפקידיהם, בטענה כי היו מעורבים במעשים חמורים ואינם ראויים יותר למלא את תפקידיהם. בחודש אפריל 1967, במהלך משפט שנערך בצרפת בקשר לפרשת בן ברקה, בו הועמדו לדין אנשים מן העולם התחתון של צרפת באשמת חטיפתו ורציחתו של מהדי בן ברקה, מנהיג אופוזיציה מרוקני, הועלתה הטענה כי אנשי השירותים החשאיים של צרפת ביחד עם אנשי המוסד הם האחראים למעשה. נרמז בעיתונות על כך שדרישתו של הראל להדיח את אשכול נבעה מטענתו של הראל כי ראש המוסד מאיר עמית הטעה את אשכול והוציא ממנו במרמה אישור להשתתפות המוסד בחטיפת ורצח בן ברקה, ולדרישתו שנדחתה כי עמית יתפטר מתפקידו.
בשנת 1969 לאחר שרפ"י חברה בשנית למפא"י במסגרת המערך, נותר דוד בן-גוריון, שסירב להתפייס עם לוי אשכול, מחוץ למערך וחסידיו הקימו את הרשימה הממלכתית שהורכבה מאנשי רפ"י שלא הצטרפו למערך ומאישים אחרים. הראל התפייס עם דוד בן-גוריון, הצטרף לרשימה הממלכתית ונבחר מטעמה כחבר הכנסת בכנסת ה-7, שבה כיהן בשנים 1969–1974. בכנסת שימש הראל כחבר בוועדת הכנסת והיה פעיל בחוגי התנועה למען ארץ ישראל השלמה. בין השנים 1971–1985 פרסם עשרה ספרים, מהם שני ספרים עלילתיים ושמונה ספרי זיכרונות על פעילותו רבת השנים והעלילה בשירותי המודיעין של מדינת ישראל.
איסר הראל נפטר ב-18 בפברואר 2003 (טז' באדר-א' ה'תשס"ג), בגיל 91.
מורשתו
בספרו "הממונה" כותב מיכאל בר-זוהר: "פחות מחמש שנים מהיום בו נתוודע לדוד בן-גוריון, החזיק בידו עוצמה אדירה, שכמוה לא הוענקה לאיש לפניו וגם לא לאיש אחריו בתולדות מדינת ישראל".
רחובות שנקראו על שמו של הראל קיימים בערים פתח תקווה ונתניה ובהרצליה.
רכבת לילה לליסבון
רכבת לילה לליסבון הוא רומן פילוסופי מאת הסופר פסקל מרסיה.
הספר פורסם בשנת 2004, היה לרב-מכר עולמי ונבחר לספר השנה בשווייץ בשנת 2004. הספר תורגם לאחת עשרה שפות ונמכר ביותר משני מיליון עותקים.
הספר עובד בשנת 2013 לסרט קולנוע מצליח בשם "רכבת לילה לליסבון", בכיכובו של ג'רמי איירונס.
הספר נכתב בשפה הגרמנית, ותורגם לעברית על ידי טלי קונס, בשנת 2008.
תוכן
הספר מתאר את מסעו של ריימונד גרגוריוס, מורה ללימודים קלסיים בברן שבשוויץ, לליסבון שבפורטוגל, בעקבות אמדאו דה פראדו, רופא מליסבון שחי בימי שלטונו של הדיקטטור אנטוניו דה אוליביירה סלזר.
אמדאו דה פראדו, הוא אדם חושב, המעלה על הכתב, בספר, מכתבים, מסמכים ופתקים, את מחשבותיו, חקירותיו הפילוסופיות על חיי האדם, התלבטויותיו, ייסוריו וקורותיו, יחסיו עם משפחתו והקרובים אליו. גרגוריוס נתקל במקרה בספרו של אמדאו דה פראדו, בחנות ספרים בעיר מגוריו, ברן בשווייץ, והוא נוסע בעקבותיו לליסבון.
בליסבון הוא מתוודע לאנשים קרובים לאמדאו דה פראדו, המספרים לו על דמותו וקורותיו, ומשתפים אותו במכתבים ודפים שכתב אמדאו דה פראדו. גרגוריוס נשאב לדמותו של אמדאו דה פראדו, למחשבותיו, דעותיו, ומכאוביו. מהקשרים הנרקמים בין הדמויות השונות הקרובות לאמדאו, ולגרגורגיוס, נוצרת תמונה רבת ממדים של אמדאו דה פראדו, המרתקת בעוצמתה ובמידותיה.
המסע הפיסי והרוחני של גרגוריוס בעקבות אמדאו דה פראדו, גורם לשינוי משמעותי בחיי הדמויות וכן בחייו של גרגוריוס.
הסופר
פסקל מרסיה הוא שם העט של פטר בירי, פרופסור לפילוסופיה, יליד ברן, שחי בברלין. זהו ספרו הרביעי.
תמה
בהקדמה לספר מצוטטים אמרות סופרים ואנשי הגות, המבטאים את התמה של הספר:
חורחה מנריקה: "חיינו הם הנהרות הזורמים אל הים וזהו המוות".
מישל דה מונטן:"אכן האדם כולו עשוי קרעים קרעים, המחוברים באופן משובש, נטול צורה ורבגוני כל כך, שכל קרע וקרע עושה מעשה לעצמו כל רגע ורגע. ורב ההבדל בין אדם לבין עצמו ממש כהבדל בין אדם ובין זולתו".
פרננדו פסואה:"כל אחד מאיתנו הוא כמה, הוא רבים, הוא מערך סדור של עצמויות. לכן מי שבז לסביבה אינו אותו אדם ששמח בה או סובל ממנה. במושבה הגדולה של הוויותינו יש בני אדם מסוגים רבים, החושבים ומרגישים באופנים שונים".
טובה (רפובליקה)
רפובליקת טוּבָה או טִיבָה (ברוסית: Республика Тыва (Тува); בטובאנית: Тыва Республика) היא אחת מהרפובליקות המרכיבות את הפדרציה הרוסית. שטחה 168,600 קמ"ר ומספר תושביה לפי מפקד שנערך ב-2021 היה כ-330 אלף. היא ממוקמת בחלק הדרומי ביותר של סיביר, וגובלת ברפובליקת אלטאי ממערב, רפובליקת חאקסיה, מחוז קרסנוירסק ומחוז אירקוטסק מצפון, רפובליקת בוריאטיה ממזרח, ומונגוליה מדרום. בירתה היא קיזיל.
היסטוריה
טובה, הידועה גם כטאנו אוריאנחי (Tannu Uriankhai), נשלטה על ידי המונגולים מהמאה ה-13 ועד המאה ה-18, ואז על ידי שושלת צ'ינג הסינית מ-1757 ועד 1911. בחלקה השני של המאה ה-19 החלה חדירה של רוסים לאזור, תחילה כסוחרים ואחרי כן כתושבי קבע. במהלך מהפכת 1911 בסין, טיפחה האימפריה הרוסית תנועת בדלנות בין בני טובה ושטחם הפך עצמאי לכאורה, לפני שנעשה שטח חסות של רוסיה ב-1914.
התוהו ובוהו ששרר לאחר המהפכה הרוסית של 1917 אפשר לבני טובה להכריז שוב על עצמאותם. ב-1921 ייסדו הבולשביקים את "הרפובליקה העממית של טובה", שכונתה "טאנו טובה" (Tannu Tuva). הסובייטים הגבירו בהדרגה את שליטתם במדינה העצמאית לכאורה, בתהליך שהסתיים בסיפוחה המלא לברית המועצות ב-1944 כאזור אוטונומי וראשת המדינה לשעבר חרטק אנצ'ימה-טוקה השתלבה במנגנון השלטון החדש. ב-1961 ניתן לטובה מעמד של רפובליקה אוטונומית. הרפובליקה שותפה לחתימה על ההסכם מה-31 במרץ 1992 שיצר את הפדרציה הרוסית.
הרפובליקה הסינית מעולם לא הכירה רשמית בתביעה הרוסית לשטח, ומפות המודפסות בטאיוואן כוללות את טובה כמו גם את "מונגוליה החיצונית" (מונגוליה) כחלק מסין, אך כיום אין מתייחסים ברצינות לתביעה זו.
גאוגרפיה
האזור הוא אגן הררי בגובה ממוצע של 600 מ', מוקף ברכסי ההרים שיאן וטאנו-לה. החלק המזרחי גבוה יותר ומיוער והמערבי הוא שפלה יבשה. האזור כולל את חלקו העליון של הנהר יניסיי. באזור קיימים כמה אגמים, תוצאה של הפשרת קרחונים.
דמוגרפיה
בני טובה (או טיבה), קבוצה אתנית טורקית, מהווים כ-82% מן התושבים, ע"פ מפקד האוכלוסין מ-2010. כ-16% מן התושבים הם רוסים. מלבדם קיימים מיעוטים קטנים של חאקסים, בני עם טורקי הקרוב לבני טובה מבחינה אתנית, קומי, וקבוצות נוספות.
שיעורם היחסי של הרוסים באוכלוסייה ירד ברציפות בעשורים האחרונים, ומספרם אף קטן בערכים מוחלטים מהמצב בעת מפקד האוכלוסין הקודם, ב-1989. הרוסים מרוכזים כמעט כולם באזורים העירוניים, בעיקר בבירה קיזיל. הקטנת האוכלוסייה הרוסית היא תוצאה ממעברה לשטחי רוסיה ורמת ילודה נמוכה.
פורמולה 1 עונת 1989
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1989 נערכו 16 מרוצים. באליפות העולם זכה הצרפתי אלן פרוסט ובאליפות היצרנים זכתה קבוצת מקלארן-הונדה.
טובה (רפובליקה)
דמוגרפיה
בניגוד למרבית העמים הטורקיים, ובדומה למונגולים, בני טובה משתייכים לדת הבודהיסטית, שיחד איתה הם מקיימים פולחנים שמאניים מקומיים.
פורמולה 1 עונת 1989
בעונה זו, היו פרוסט ואיירטון סנה חברים לקבוצת מקלארן, אולם יריבים מרים האחד לשני. באמצע העונה, הוביל פרוסט בכעשרים נקודות על סנה, אך משלב זה, סנה החל לצמצם את הפער. כשלושה מרוצים לסיום, היה סנה זקוק לניצחונות בשלושת המרוצים כדי לשמור על סיכוייו. הוא ניצח בראשון מהשלושה, אך המרוץ הלפני אחרון נחקק בזכרונם של אוהדי פורמולה 1 רבים: סנה ופרוסט זינקו מהשורה הראשונה כשסנה היה בראש. פרוסט עקף אותו מיד עם הזינוק ופתח פער קטן. לאחר כשלושים הקפות, הוביל פרוסט בכחמש שניות על סנה. אולם תוך מספר הקפות נוסף, צימצם סנה את הפער ונצמד לפרוסט. בהקפה ה-47, ניסה סנה לעקוף את פרוסט. פרוסט "סגר" את כיוון העקיפה, המכוניות נתקלו זו בזו והחליקו קדימה לכיוון חוץ למסלול (בפניית "שיקיין"). מנועי המכוניות נכבו ופרוסט יצא מהרכב. אולם סנה חיכה לנציגי המרוץ, אלה דחפו אותו, הוא חזר למסלול ובתצוגת נהיגה מרשימה, הצליח סנה לעקוף את אלה שהיו שוב לפניו ולסיים את המרוץ במקום הראשון. אלא שבסיום המרוץ, החליט נשיא ה-הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) (האגודה האחראית בין השאר על מרוצי פורמולה 1) לפסול את סנה כיוון שלא השלים את פניית ה"שיקיין" בזמן ההתנגשות. נהגים רבים טענו לאחר מכן שנסיעה לכיוון הפניה כדי להשלים אותה הייתה מחייבת את סנה לנסיעה נגד כיוון התנועה דבר שהיה מסכן מאוד את כל הנהגים. המרוץ האחרון היה גשום ביותר ופרוסט פרש לאחר הקפה אחת מסיבות בטיחותיות. סנה הוביל במהלך רוב המרוץ, אך התנגש ב'סמן אחורי' (מכוניות המפגרות ביותר מהקפה שלמה) ונאלץ לנטוש. הוא קיווה לזכות במרוץ ושערעור הקבוצה על פסילתו במרוץ הקודם יתקבל. בכך איבד למעשה סנה כל סיכוי לאליפות ופרוסט הוכתר לאלוף.
טובה (רפובליקה)
דמוגרפיה
טובאנית (טיבאנית), שפה טורקית עם השפעות ממונגולית ומרוסית, היא השפה הרשמית ברפובליקה, לצד רוסית. השפה נכתבת כיום באלפבית קירילי.
פורמולה 1 עונת 1989
בעונה זו, בוצעו מספר שינויים תקנוניים לצורך שיפור הבטיחות וכן נאסר על שימוש במנועים בעלי מגדש טורבו.
טובה (רפובליקה)
דמוגרפיה
חלק מבני טובה מקיימים עד היום אורח חיים נוודי למחצה.
שונות
טובה הדפיסה בולים בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. פילטליסטים רבים ובהם הפיזיקאי הידוע ריצ'רד פיינמן הוקסמו על ידי טובה הרחוקה והמסתורית בשל בולים אלה.
פורמולה 1 עונת 1989
בעונה זו נלקחו בחשבון רק 11 התוצאות הטובות ביותר של כל נהג.
טובה (רפובליקה)
שונות
טובה היא מרכז חשוב של שירה גרונית. הסרט "ג'ינגיס בלוז" עוסק בסוג שירה זה ומתרחש ברובו על רקע נופי טובה.
פורמולה 1 עונת 1989
דירוג נהגים סופי
עוד 18 נהגים סיימו ללא נקודות אליפות.
טובה (רפובליקה)
תחבורה
טובה טרם חוברה לרשת מסילות הברזל הרוסית. העבודות להקמת קו רכבת שיחבר את הרפובליקה עם מחוז קרסנויארסק (רכבת קוראגינו - קיזיל, ברוסית: Железная дорога Курагино — Кызыл) באורך של כ-411 ק"מ החלו בשנת 2012 ומתוכננות להסתיים בשנת 2020.
פורמולה 1 עונת 1989
דירוג נהגים סופי
הערה: התוצאה בסוגריים מציינת את סך הנקודות שצבר הנהג. התוצאה בלא סוגריים מציינת את הנקודות שנלקחו בחשבון עבור האליפות בהתאם לתקנון.
דירוג קבוצות סופי
4 קבוצות נוספות השתתפו באליפות אך לא זכו באף נקודת אליפות.
טובה (רפובליקה)
תחבורה
דרך הגישה היבשתית היחידה לרפובליקה הוא הכביש הפדרלי "יניסיי" מספר Р-257 שבדצמבר 2017 שינה מספרו ל-М-54.
The Good Food Guide
The Good Food Guide הוא מדריך היוצא מדי שנה למסעדות הטובות ביותר בבריטניה, והוא רואה אור בידי Which?books.
המדריך ראה אור לראשונה ב-1951 בידי (Raymond Postgate), אנין טעם שנחרד מאמות המידה של המסעדנות בת זמנו. הוא גייס צוות של מתנדבים שביקרו בחשאי במסעדות והעריכו אותן על בסיס האמונה ש: "אתה יכול להשחית אדם אחד. אתה אינך יכול לשחד צבא." פוסטגייט ייסד עוד קודם לכן, ב-1949, את Good Food Club.