cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוסטרליה במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מוסקבה (1980)
שני זוכי המדליות הנוספים במשלחת היו האצן ריק מיטשל, שזכה במדליית כסף בריצת 400 מטר, והקיאקיסט ג'ון סומגי, שזכה במדליית כסף במקצה ל-500 מטרים. אתלטים נוספים שבלטו במוסקבה: איאן קמפבל (מקום חמישי בקפיצה משולשת), כריסטין סטנטון (מקום שישי בקפיצה לגובה), קן לוראוויי (מקום שמיני בקפיצה משולשת) וויל סוואל (מקום שמיני בהליכה ל-50 ק"מ). נבחרת הכדורמים סיימה במקום השביעי ונבחרת הכדורסל סיימה במקום השמיני.
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) שלחה אוסטרליה משלחת כפולה בגודלה, והיא כללה 240 ספורטאים. המשלחת צברה 24 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
השחיינים זכו במחצית מהמדליות, אך רק שחיין אחד ג'ון סיבן, זכה במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר, בו קבע שיא עולם חדש (1:57.04 דקות). מארק סטוקוול זכה בשתי מדליות כסף - במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה השליחים ל-100X4 מטר חופשי. גלן ברינגן זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה, ג'סטין למברג זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי, פיטר אוונס זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה, גלן ביוקנן זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר ורוב וודהאוס זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. נבחרת השליחים ל-100X4 מטר מעורב אישי, בה היו חברים גם אוונס, ביוקנן וסטוקוול, זכתה במדליית ארד, ורביעיית השליחים ל-200X4 מטר חופשי סיימה במקום הרביעי. אצל הנשים, זכתה קארן פיליפס במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר, סוזי לנדלס זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ומישל פירסון זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי. פירסון גם סיימה במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי ובמקום החמישי במשחה לחצי המרחק. רביעיית השליחות ל-100X4 מטר חופשי, בה הייתה חברה פירסון, סיימה במקום הרביעי. הישגים בולטים נוספים של השחיינים האוסטרלים בלוס אנג'לס: אנה מקוון סיימה במקום הרביעי ב-800 מטר חופשי, במקום החמישי ב-400 מטר חופשי ובמקום השמיני ב-200 מטר חופשי, ג'ורג'ינה פארקס סיימה במקום הרביעי ב-200 מטר גב, מארק קרי סיים במקום החמישי ב-100 מטר גב, ג'נט בלאד סיימה במקום החמישי ב-100 מטר פרפר, שרון קלט סיימה במקום החמישי ב-200 מטר חזה, ברט סטוקס סיים במקום השישי ב-100 מטר חזה, רון מקאון סיים במקום השמיני ב-400 מטר חופשי, ויין שילינגטון סיים במקום השמיני ב-1500 מטר חופשי ודייוויד אורבל סיים במקום השמיני ב-200 מטר גב.
דין לוקין היה למרים המשקולות האוסטרלי הראשון שזוכה במדליית זהב, ומרים משקולות נוסף, רוברט קבאס, זכה במדליית כסף. במדליית הזהב הרביעית זכתה רביעיית רוכבי האופניים במרוץ המרדף ל-4,000 מטר. רביעיית החותרים האוסטרלית זכתה במדליית כסף, ובמדליות ארד זכו שמיניית החותרים ורביעיית החותרות עם הגאית. הקלעית פטי דנץ' זכתה במדליית ארד, שהייתה הראשונה בענף זה עבור אוסטרליה. במדליות ארד נוספות זכו צמד שייטי הטורנדו וחותרי הקיאק בארי קלי וגרנט קני, במקצה ל-1,000 מטר.
שתי נבחרות ההוקי שדה סיימו במקום הרביעי. הנשים שיחקו בטורניר שכלל בית אחד, ודורגו במקום זה בסיומו, ואילו נבחרת הגברים העפילה לחצי הגמר, בו הפסידה לנבחרת פקיסטן, ובמשחק על מדליית הארד הפסידה לנבחרת בריטניה. נבחרת הנשים בכדורסל סיימה במקום החמישי, בעוד שנבחרת הגברים סיימה במקום השביעי. נבחרת הגברים בכדורמים סיימה במקום החמישי.
אולימפיאדת סיאול (1988)
באולימפיאדת סיאול (1988) השתתפו 270 ספורטאים אוסטרלים, שזכו ב-14 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
השחיינים האוסטרלים הסתפקו בשלוש מדליות. דאנקן ארמסטרונג קבע שיא עולם ב-200 מטר חופשי (1:47.25 דקות) וזכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי. ג'ולי מקדונלד זכתה במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי. מספר שחיינים אוסטרלים העפילו למשחי גמר אך לא זכו במדליות: ג'ודי קלאטוורת'י (מקום רביעי ב-200 מטר מעורב אישי ומקום שישי ב-400 מטר מעורב אישי), ג'ון סיבן (מקום רביעי ב-100 מטר פרפר), ג'אנל אלפורד (מקום חמישי ב-400 מטר חופשי ומקום שישי ב-800 מטר חופשי), ניקול ליווינגסטון (מקום חמישי ב-200 מטר גב ומקום שביעי ב-100 מטר גב), אנדרו ביילדון (מקום שישי ב-100 מטר חופשי ומקום שמיני ב-50 מטר חופשי), דייוויד וילסון (מקום שישי ב-200 מטר פרפר), רוברט ברוס (מקום שישי ב-200 מטר מעורב אישי), קארן ואן וירדום (מקום שמיני ב-50 מטר חופשי) ודונה פרוקטר (מקום שמיני ב-400 מטר מעורב אישי). רביעיית השליחים ל-200X4 מטר חופשי ורביעיית השליחות ל-100X4 מטר מעורב סיימו במקום הרביעי ורביעיית השליחים ל-100X4 מטר מעורב סיימה במקום השישי.
שתי אתלטיות אוסטרליות זכו במדליות: דבי פלינטוף-קינג זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות וליסה מרטין זכתה במדליית כסף בריצת מרתון. רצי המרתון סטיב מונגטי ורוברט דה קסטלה סיימו במקום החמישי והשמיני, בהתאמה. בנוסף, ניקול בוגמן דורגה במקום החמישי בקפיצה לרוחק, נבחרת השליחים ל-400X4 מטר סיימה במקום השישי, ההלך סיימון בייקר סיים במקום השישי במקצה ל-50 ק"מ, כריסטין סטנטון דורגה שביעית בקפיצה לגובה, ג'יין פלמינג דורגה שביעית בקרב שבע והאצנית מרי הולנד סיימה במקום השמיני בריצת 400 מטר.
נבחרת הנשים בהוקי שדה זכתה לראשונה בתולדותיה במדליית זהב, לאחר שגברה על המארחת, קוריאה הדרומית. רוכב האופניים דין וודס זכה במדליית כסף במירוץ מרדף, והיה שותף לזכייה במדליית ארד במירוץ המרדף הקבוצתי. מרטין ויניקומב זכה במדליית כסף במרוץ נגד השעון וגארי נייוונד זכה במדליית ארד בספרינט. חותר הקיאק גרנט דייוויס זכה במדליית כסף במקצה ל-1,000 מטר והצמד קלווין גראהם ופיטר פוסטר זכו במדליית ארד במקצה הזוגות לאותו המרחק. המתאגרף גראהם צ'ייני זכה במדליית כסף, והטניסאיות ונדי טרנבול ואליזבת סמיילי זכו במדליית ארד.
נבחרת הכדורסל סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת יוגוסלביה, והפסידה לנבחרת ארצות הברית במשחק על המקום השלישי. נבחרת הגברים בהוקי שדה סיימה אף היא במקום הרביעי, לאחר הפסדים לנבחרות בריטניה והולנד. נבחרת הכדורגל העפילה לשלב רבע הגמר, בו הודחה על ידי נבחרת ברית המועצות. נבחרת הגברים בכדורמים סיימה במקום השמיני.
אולימפיאדת ברצלונה (1992)
אולימפיאדת ברצלונה (1992) סימנה את שובה של אוסטרליה כמעצמה אולימפית. 290 ספורטאים אוסטרלים השתתפו במשחקים, והם זכו ב-27 מדליות, מהן 7 מדליות זהב. הישג זה הקנה לאוסטרליה את המקום העשירי בטבלת המדליות.
השחיינים האוסטרלים זכו בתשע מדליות, אך רק אחד מהם, קירן פרקינס, זכה במדליית זהב. פרקינס, שקבע שיא עולם חדש ב-1500 מטר חופשי (14:43.48 דקות) זכה גם במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי. סגנו במשחה ל-1500 מטר חופשי היה אף הוא אוסטרלי, גלן האוסמן. שחיין אוסטרלי נוסף, פיל רוג'רס, זכה במדליית ארד ב-100 מטר חזה, וסיים במקום השישי במשחה למרחק הכפול. בין השחייניות בלטה היילי לואיס, שזכתה במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי, וסיימה במקום הרביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. ניקול סטיבנסון זכתה במדליית ארד ב-200 מטר גב וסיימה במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר גב, סמנתה ריילי זכתה במדליית ארד ב-100 מטר חזה וסוזי אוניל זכתה במדליית ארד ב-200 מטר פרפר וסיימה במקום החמישי ב-100 מטר פרפר. שחיינים בולטים נוספים: איאן בראון (מקום חמישי ב-400 מטר חופשי), אלי אוברטון (מקום חמישי ב-200 מטר מעורב אישי), ג'ואן מיהאן (מקום שישי ב-100 מטר גב), מתיו דאן (מקום שביעי ב-200 מטר מעורב אישי), מרטין רוברטס (מקום שמיני ב-200 מטר פרפר) וליי האבלר (מקום שמיני ב-200 מטר גב). נבחרת השליחות ל-100X4 מעורב, בה היו חברות גם אוניל, סטיבנסון וריילי, סיימה במקום החמישי. נבחרת השליחים ל-100X4 מטר מעורב סיימה במקום השביעי ונבחרת השליחים ל-100X4 מטר חופשי סיימה במקום השמיני.
הרוכב מאט ראיין זכה בשתי מדליות זהב, בתחרות האישית, ובתחרות הקבוצתית. החותרים זכו בשתי מדליות זהב נוספות, במקצה הזוגות ובמקצה הרביעיות ללא הגאי. רוכבת האופניים קאת'י ואט זכתה במדליית זהב במרוץ אופני כביש ובמדליית כסף במרוץ מרדף ל-3,000 מטר. במדליות כסף נוספות זכו נבחרת הרוכבים במרוץ המרדף הקבוצתי, גארי נייוונד (בספרינט) ושיין קלי (במרוץ נגד השעון). במדליית הזהב השביעית זכה הקיאקיסט קלינט רובינסון, במקצה ל-1,000 מטר. חותרת הקאנו דניאל וודוורד זכתה במדליית כסף במקצה הסלאלום ורביעיית הקיאקיסטים האוסטרלית זכתה במדליית ארד במקצה ל-1,000 מטר. שייטי הטורנדו מיטש בות' וג'ון פורבס זכו במדליית ארד, וכך גם שייט הלכנר לארס קלפיץ'. במדליית ארד נוספת זכו הטניסאיות רייצ'ל מק'קילן וניקול פרוביס.
באתלטיקה הצטמצמו ההישגים לכדי שתי מדליות ארד, בהן זכו הקופץ לגובה טים פורסיית' וזורקת הדיסקוס דניאלה קוסטיאן. שון קרלין סיים במקום השמיני ביידוי פטיש וכמוהו הקופצת לגובה אליסון אינוורריטי. רביעיית השליחות ל-100X4 מטר סיימה במקום השישי ורביעיית השליחות ל-400X4 מטר סיימה במקום השביעי.
נבחרת הגברים בהוקי שדה זכתה במדליית כסף, לאחר שהפסידה לנבחרת גרמניה במשחק הגמר. נבחרת הנשים הסתפקה הפעם במקום החמישי. נבחרת הכדורגל סיימה במקום הרביעי, לאחר הפסד לנבחרת פולין בחצי הגמר ולנבחרת גאנה במשחק על המקום השלישי. נבחרת הכדורמים סיימה במקום החמישי ונבחרת הכדורסל במקום השישי.
אולימפיאדת אטלנטה (1996)
לאולימפיאדת אטלנטה (1996) שלחה אוסטרליה משלחת גדולה עוד יותר מזו ששלחה לאולימפיאדת מלבורן, אותה אירחה. המשלחת כללה 424 ספורטאים, שזכו במספר שיא של מדליות - 41, אם כי רק 9 מהן היו מדליות זהב. הישג זה הקנה לאוסטרליה את המקום השביעי בטבלת המדליות (ואת המקום החמישי לפי חישוב כולל של מספר המדליות).
השחייה הייתה הענף המוביל, עם 12 מדליות, מהן 2 מדליות זהב. קירן פרקינס שמר על תוארו במשחה ל-1500 מטר חופשי. סגנו, דניאל קובלסקי, זכה גם במדליות ארד במשחים ל-200 ול-400 מטר חופשי. סקוט מילר זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר ובמדליית ארד במשחה השליחים ל-100X4 מטר מעורב, וכן סיים במקום החמישי במשחה ל-200 מטר פרפר. שחיין נוסף, סקוט גודמן, זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר. סוזי אוניל זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר, וסיימה במקום החמישי במשחה ל-200 מטר חופשי ובמשחה ל-100 מטר פרפר. סגניתה של אוניל במשחה ל-100 מטר פרפר הייתה פטריה תומאס. שחיינית נוספת, סמנתה ריילי, זכתה במדליית ארד שנייה ברציפות ב-100 מטר חזה, וכן סיימה במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חזה. אוניל וריילי זכו גם במדליית כסף עם נבחרת השליחות ל-100X4 מטר מעורב, ואוניל הייתה שותפה גם לזכייתה של נבחרת השליחות ל-200X4 מטר במדליית הארד. שחיינים אוסטרלים נוספים שבלטו באטלנטה: מתיו דאן (מקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ומקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי), פיל רוג'רס (מקום חמישי במשחים ל-100 ו-200 מטר חזה), אלי אוברטון (מקום חמישי ב-200 מטר מעורב אישי), אמה ג'ונסון (מקום חמישי ב-400 מטר מעורב אישי), מייקל קלים (מקום שישי ב-100 מטר פרפר), שרה ריאן (מקום שישי ב-100 מטר חופשי), נאדין נוימן (מקום שישי ב-200 מטר חזה), ג'וליה גרוויל (מקום שביעי ב-200 מטר חופשי), ניקול סטיבנסון (מקום שביעי ב-100 מטר חזה). נבחרת השליחים ל-200X4 מטר חופשי סיימה במקום הרביעי, ושתי נבחרות השליחים ל-100X4 מטר חופשי סיימו במקום השישי.
נבחרת החתירה הגיעה אף היא להישגים נאים, כשצברה 6 מדליות, מהן 2 מדליות זהב. בתחרויות הגברים, זכתה רביעיית החותרים ללא הגאי במדליית זהב, דייוויד וייטמן ורוברט סקוט זכו במדליית כסף, אנתוני אדוארדס וברוס היקס זכו במדליית ארד, וכך גם רביעיית חותרים נוספת. בתחרויות הנשים, זכו קייט סלאטר ומייגן סטיל במדליית זהב, ורבקה ג'ויס ווירג'יניה לי זכו במדליית ארד.
שני קלעים זכו במדליות זהב, מייקל דיימונד בטראפ וראסל מארק בדאבל טראפ, ודזרי האדלסטון זכתה במדליית ארד בדאבל טראפ. נבחרת הרכיבה זכתה במדליית זהב, וכך גם הטניסאים טוד וודברידג' ומארק וודפורד. רוכבת האופניים מישל פריס זכתה במדליית כסף בספרינט, בראדלי מקגי זכה בשתי מדליות ארד, במרוץ מרדף אישי ובמרוץ מרדף קבוצתי, סטוארט אוגריידי זכה במדליית ארד במרוץ נקודות ולוסי טיילר-שרמן זכתה במדליית ארד במרוץ המקביל לנשים. השייטים מיטש בות' ואנדרו לנדנברגר זכו במדליית כסף בדגם טורנדו, וקולין בישל ודייוויד ג'יילס זכו במדליית ארד בדגם סטאר. הקיאקיסט קלינט רובינסון זכה במדליית ארד במקצה ל-1,000 מטר, ושני צוותי הקיאק האוסטרלים זכו במדליות ארד במקצים ל-500 מטרים: אנדרו טרים ודני קולינס בתחרות הגברים וקטרין בורצ'רט ואנה ווד בתחרות הנשים. כדורעפניות החופים קרי פוטהארסט ונטלי קוק זכו במדליית ארד, שהייתה המדליה הראשונה בענף זה. במדליית ארד נוספת זכה מרים המשקולות סטפן בוטב.
שתי אתלטיות אוסטרליות זכו במדליות כסף: קתי פרימן בריצת 400 מטר ולואיז קארי בהטלת כידון. אתלטים בולטים נוספים כללו את רוהאן רובינסון (מקום חמישי בריצת 400 מטר משוכות), ניקול בוגמן (מקום שמיני בקפיצה לרוחק), ליסה-מארי ויזאניארי (מקום שמיני בזריקת דיסקוס).
בענפי הכדור, בלטה נבחרת הנשים בהוקי שדה, שהשיבה לעצמה את התואר האולימפי, לאחר שגברה במשחק הגמר על קוריאה הדרומית. נבחרת הגברים בענף זה זכתה במדליית הארד, לאחר שגברה על נבחרת גרמניה. נבחרת הנשים בכדורסל זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לארצות הברית, וגברה על נבחרת אוקראינה במשחק על מדליית הרביעי. לעומתה, נבחרת הגברים הפסידה במשחק על מדליית הארד לנבחרת ליטא, והסתפקה במקום הרביעי. במדליות ארד נוספת זכתה, לראשונה, נבחרת הסופטבול, לאחר שגברה על נבחרת יפן במשחק על מדליית הארד. נבחרת הבייסבול סיימה במקום השביעי.
אולימפיאדת סידני (2000)
44 שנים לאחר אולימפיאדת מלבורן, שבו המשחקים האולימפיים לאוסטרליה, והפעם נערכו בסידני. כמדינה המארחת, שלחה אוסטרליה את המשלחת הגדולה בתולדותיה, משלחת שכללה 632 ספורטאים. משלחת זו גם הגיעה להישגים הטובים ביותר אי פעם - 58 מדליות, מהן 16 מדליות זהב, שהקנו לאוסטרליה את המקום הרביעי בטבלת המדליות, אחרי ארצות הברית, רוסיה וסין. המדליות הושגו בלא פחות מ-20 ענפים אולימפיים.
השחיינים האוסטרלים זכו ב-18 מדליות, מהן 5 מדליות זהב. איאן ת'ורפ, אז בן 17, זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי, עם שיא עולם חדש (3:40.59 דקות). במשחה ל-200 מטר סיים שני, לאחר פיטר ואן דן הוחנבאנד מהולנד, וזכה במדליית כסף. גרנט האקט זכה במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי, ומנע מקירן פרקינס זכייה שלישית ברציפות בתואר האולימפי, והותיר לו את הזכייה במדליית הכסף. האקט סיים גם במקום השביעי במשחה ל-400 מטר חופשי ובמקום השמיני במשחה ל-200 מטר חופשי. מאט ולש זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב. במשחה ל-100 מטר פרפר זכה מייקל קלים במדליית כסף וג'ף היוגיל זכה במדליית ארד. קלים העפיל למשחה גמר נוסף, 100 מטר חופשי, וסיים במקום הרביעי. ג'סטין נוריס זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר וסיים במקום השישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. נבחרות השליחים ל-100X4 מטר חופשי ו-200X4 מטר חופשי, בהן שחו גם ת'ורפ וקלים, שברו את שיאי העולם (3:13.67 דקות ו-7:07.05 דקות, בהתאמה). נבחרת השליחים ל-100X4 מטר מעורב, בה שחו גם היוג'יל, ולש וקלים, זכתה במדליית כסף. שחיינים בולטים נוספים כללו את ריגן האריסון (מקום רביעי ב-200 מטר חזה), ג'וש ווטסון (מקום רביעי ב-100 מטר גב), כריס פידלר (מקום שמיני ב-100 מטר חופשי) וראיין מיטשל (מקום שמיני ב-200 מטר חזה).
סוזי אוניל זכתה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר, וכן סיימה במקום השביעי במשחה ל-100 מטר פרפר. במשחה ל-200 מטר פרפר זכתה פטריה תומאס במדליית הארד, שגם סיימה במקום הרביעי במשחה לחצי המרחק. שחיינית נוספת, לייזל ג'ונס, זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב. שלוש השחייניות זכו גם במדליית כסף עם נבחרת השליחות ל-100X4 מטר מעורב, ואוניל ותומאס זכו במדליית כסף נוספת, במשחה ל-200X4 מטר חופשי. שחייניות בולטות נוספות כללו את דיינה קאלוב (מקום שביעי ב-100 מטר חופשי), טארני וייט (מקום שביעי ב-100 מטר חזה) וג'ניפר ריילי (מקום שמיני ב-400 מטר מעורב אישי). נבחרת השליחות ל-100X4 מטר חופשי סיימה במקום השישי.
השייטים האוסטרלים זכו ב-4 מדליות. שני צוותי ה-470 זכו במדליות זהב: ג'ני ארמסטרונג ובלינדה סטוול בתחרות הנשים ומארק טרנבול וטום קינג בתחרות הגברים. דארן באנדוק וג'ון פורבס זכו במדליית כסף בדגם טורנדו, ומייקל בלאקבורן זכה במדליית ארד בדגם לייזר. בנוסף, לארס קלפיץ' סיים במקום הרביעי בדגם מיסטרל, ג'סיקה קריספ סיימה במקום החמישי בתחרות המקבילה לנשים, כריס ניקולסון ודניאל פיליפס סיימו במקום השישי בדגם 49er, וקולין בישל ודייוויד ג'יילס סיימו במקום השביעי בדגם סטאר.
רוכבי האופניים האוסטרלים זכו ב-6 מדליות. ברט אייטקן וסקוט מקגרגור זכו במדליית זהב במרוץ מדיסון, גארי נייוונד זכה במדליית כסף במרוץ קיירין ובמדליית ארד במרוץ הספרינט הקבוצתי, מישל פריס זכתה במדליית כסף במרוץ נגד השעון וסיימה במקום הרביעי במרוץ הספרינט, שיין קלי זכה במדליית ארד במרוץ נגד השעון, ובראדלי מקגי זכה במדליית ארד במרוץ מרדף. רוכבי אופניים בולטים נוספים כללו את אנה וילסון (מקום רביעי במרוץ אופני כביש ובמרוץ נגד השעון), מארי גריגסון (מקום שישי במרוץ אופני הרים) וקאדל אוונס (מקום שביעי במרוץ אופני הרים).
האתלטית קתי פרימן, שהדליקה את הלפיד האולימפי, זכתה במדליית הזהב בריצת 400 מטר וכן סיימה במקום השישי בריצת 200 מטר. טטיאנה גריגורייבה זכתה במדליית כסף בקפיצה במוט וג'אי טאורימה רשם הישג דומה בקפיצה לרוחק. ויקטור צ'יסטיאקוב ודמיטרי מרקוב חלקו במקום החמישי בקפיצה במוט, מלינדה גיינספורד-טיילור סיימה במקום החמישי בריצת 200 מטר, דבורה סוסימנקו סיימה במקום החמישי ביידוי פטיש, נבחרת השליחות ל-400X4 מטר סיימה במקום החמישי, נייתן דיקס סיים במקום השישי בהליכה ל-50 ק"מ ובמקום השמיני בהליכה ל-20 ק"מ, פיטר בורג סיים במקום השישי בקפיצה לרוחק, ג'יין סאוויל סיימה במקום השביעי בהליכה ל-20 ק"מ, נבחרת השליחים ל-400X4 מטרים סיימה במקום השביעי, רץ המרתון סטיב מונגטי סיים במקום השמיני וכך גם זורקת הדיסקוס ליסה-מארי ויזאניארי.
שלושה קלעים אוסטרלים זכו במדליות: מייקל דיימונד זכה במדליית זהב בטראפ, ראסל מארק זכה במדליית כסף בדאבל-טראפ ואנמארי פורדר זכתה במדליית ארד באקדח אוויר. לורן ברנס הייתה לוחמת הטאקוונדו האוסטרלית הראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית, ודניאל טרנטון זכה במדליית כסף. ענף נוסף בו הושגה מדליית זהב ראשונה עבור אוסטרליה היה הקשתות, עם זכייתו של סיימון פיירוות'ר. נבחרת הרכיבה האוסטרלית זכתה אף היא במדליית זהב, ואחד מחבריה, אנדרו הוי, זכה במדליית כסף בתחרות היחידים. כדורעפניות החופים קרי פוטהארסט ונטלי קוק שיפרו את הישגן מאטלנטה וזכו במדליית זהב, הראשונה בענף זה, לאחר שגברו במשחק הגמר על צמד ברזילאי.
החותרים האוסטרלים זכו בחמש מדליות, אך אף אחת מהן לא הייתה מדליית זהב. שמיניית החותרים, רביעיית החותרים בסירה קלה ללא הגאי, וצמד החותרות רייצ'ל טיילור וקייט סלאטר זכו במדליות כסף, ורביעיית החותרים ללא הגאי וצמד החותרים ג'יימס טומקינס ומתיו לונג זכו במדליות ארד. חותרי הקיאק אנדרו טרים ודניאל קולינס זכו במדליית כסף במקצה ל-500 מטר וקטרין בורצ'רט זכתה במדליית ארד במקצה היחידות לאותו המרחק. בורצ'רט גם סיימה במקום השישי במקצה הזוגות, עם אנה ווד. ג'י וולאס היה למתעמל האוסטרלי הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליה אולימפית - מדליית כסף בטרמפולינה. הטניסאים טוד וודברידג' ומארק וודפורד זכו אף הם במדליית כסף, לאחר שהפסידו בשלב הגמר לצמד הקנדי סבסטיאן לארו ודניאל נסטור. ילנה דוקיץ' סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לרוסייה ילנה דמנטייבה ובמשחק על המקום השלישי לטניסאית האמריקנית מוניקה סלש. גם הטריאתלטית מישל ג'ונס זכתה במדליית כסף, ואילו לורטה הארופ סיימה במקום החמישי. בג'ודו, זכתה מריה פרלי במדליית ארד.
בקפיצה למים זכו האוסטרלים בשתי מדליות ארד. רוברט ניוברי ודין פולר רשמו את ההישג בקפיצה סינכרונית מ-3 מטרים. פולר גם סיים במקום החמישי במקצה היחידים, ואילו ניוברי סיים גם במקום החמישי בקפיצה סינכרונית מ-10 מטרים, יחד עם מתיו הלם. בקפיצת היחידים מ-10 מטרים סיים הלם במקום השמיני. אצל הנשים, זכו רבקה גילמור ולודי טורקי במדליית ארד בקפיצה סינכרונית מ-10 מטרים. טורקי גם סיימה במקום הרביעי בקפיצה סינכרונית מ-3 מטרים, יחד עם שנטל מישל. מישל עצמה דורגה במקום השביעי בקפיצה מ-3 מטרים.
בענפי הכדור, זכו נבחרות הנשים למרבית ההישגים. נבחרת ההוקי שדה זכתה במדליית זהב שנייה ברציפות, לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה. נבחרת הגברים זכתה במדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת הולנד, וגברה על נבחרת פקיסטן במשחק על המקום השלישי. גם נבחרת הנשים בכדורמים זכתה במדליית זהב, לראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה על נבחרת רוסיה בחצי הגמר, ועל נבחרת ארצות הברית בגמר. נבחרת הגברים הסתפקה במקום השמיני. בכדורסל, זכתה נבחרת הנשים במדליית כסף, לאחר ניצחון על נבחרת ברזיל בחצי הגמר והפסד לנבחרת ארצות הברית במשחק הגמר. נבחרת הגברים סיימה במקום הרביעי, לאחר הפסד לנבחרת צרפת בחצי הגמר ולנבחרת ליטא במשחק על המקום השלישי. נבחרת הסופטבול זכתה במדליית הארד, ונבחרת הבייסבול ונבחרת הגברים בכדורעף סיימו במקום השביעי.
אולימפיאדת אתונה (2004)
גם באולימפיאדת אתונה (2004) הגיעה המשלחת האוסטרלית להישגים גבוהים. 482 הספורטאים זכו ב-49 מדליות, בהן מספר שיא של מדליות זהב - 17. גם בסיומם של משחקים אלה דורגה אוסטרליה במקום הרביעי בטבלת המדליות, אחרי ארצות הברית, סין ורוסיה.
השחייה שוב הייתה הענף הבולט, עם 14 מדליות, מהן 7 מדליות זהב. ת'ורפ שמר על תוארו במשחה ל-400 מטר חופשי, ואף גבר על ואן דן הוחנבאנד ומייקל פלפס במשחה ל-200 מטר חופשי, בו קבע שיא אולימפי חדש (1:44.71 דקות). כן זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי, בו ניצח ואן דן הוחנבאנד. גם האקט שמר על תוארו במשחה ל-1,500 מטר חופשי, וכן סיים שני, אחרי ת'ורפ, במשחה ל-400 מטר, ובמקום החמישי במשחה ל-200 מטר. רביעיות השליחים, לעומתם, איבדו את תואריהן, לאחר שזכו במדליית הכסף במשחה ל-200X4 מטר חופשי, ובמשחה ל-100X4 מטר חופשי סיימה רק במקום השישי. שחיינים בולטים נוספים: מאט ולש (מקום חמישי ב-100 מטר גב), ברט הוק (מקום שישי ב-50 מטר חופשי), ג'ף היוגיל (מקום שמיני ב-100 מטר פרפר), טראוויס נידרפלט (מקום שמיני ב-400 מטר מעורב אישי) וקרייג סטיבנס (מקום שמיני ב-1500 מטר חופשי)
פטריה תומאס זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר, ובמדליית כסף במשחה למרחק הכפול. ג'ודי הנרי זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי. לייזל ג'ונס זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה. ברוק הנסון זכתה במדליית הכסף במשחה ל-100 מטר חזה וסיימה במקום השמיני במשחה ל-200 מטר חזה. שחיינית נוספת, ליבי טריקט, זכתה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי. נבחרת השליחות ל-100X4 מטר חופשי, בה התחרו גם תומאס, הנרי וטריקט, קבעה שיא עולם חדש - 3:35.94 שניות. גם נבחרת השליחות ל-100X4 מטר מעורב, בה התחרו תומאס, הנרי וג'ונס, קבעה שיא עולם חדש - 3:57.32 דקות. נבחרת השליחות ל-200X4 מטר חופשי סיימה במקום הרביעי. שחייניות בולטות נוספות: ג'סיקה שיפר (מקום רביעי ב-100 מטר פרפר), פליסיטי גאלווז (מקום חמישי ב-200 מטר פרפר), לארה קרול (מקום שישי ב-200 מטר מעורב אישי), מישל אנגלסמן (מקום שישי ב-50 מטר חופשי) ולינדה מקנזי (מקום שביעי ב-400 מטר חופשי).
גם רוכבי האופניים זכו להצלחה רבה, כשזכו ב-11 מדליות, מהן 6 מדליות זהב. ריאן ביילי זכה בשתיים מהן, בספרינט ובקיירין. סטוארט אובריאן וגראם בראון זכו במדליית זהב במרוץ מדיסון. בראון זכה במדליית זהב נוספת, במרוץ המרדף הקבוצתי. אנה מירס זכתה במדליית זהב במרוץ נגד השעון ובמדליית ארד במרוץ הספרינט, ושרה קריגן זכתה במדליית זהב במרוץ אופני כביש. במרוצי המרדף ליחידים זכו במדליות כסף בראד מקגי וקייטי מקטיאר. שיין קלי זכה במדליית ארד בקיירין וסיים במקום הרביעי במרוץ נגד השעון, ומייקל רוג'רס זכה במדליית ארד במרוץ נגד השעון. רוכבת נוספת, אואנון ווד, סיימה במקום הרביעי במרוץ אופני כביש ובמקום השישי במרוץ נגד השעון. קתרין בייטס סיימה במקום הרביעי במירוץ מרדף, והישג דומה רשמה נבחרת הגברים בספרינט.
גם בקפיצה למים נרשמה הצלחה, והקופצים זכו ב-6 מדליות, ארבע מהן הגיעו למשפחה אחת: שנטל ניוברי זכתה במדליית זהב בקפיצה מ-10 מטרים ובמדליית ארד בקפיצה הסינכרונית מ-3 מטרים (עם אירינה לאשקו). בעלה, רוברט ניוברי, זכה בשתי מדליות ארד בקפיצות הסינכרוניות - בקפיצה מ-3 מטרים עם סטיבן בארנט ובקפיצה מ-10 מטרים עם מתיו הלם. הלם זכה גם במדליית כסף בקפיצה מ-10 מטרים ליחידים. במדליה השישית, מדליית ארד, זכתה לודי טורקי, בקפיצה מ-10 מטרים. בנוסף, סיימה טורקי במקום הרביעי בקפיצה הסינכרונית מ-10 מטרים (עם לינדה פולאוהולה) ובמקום השישי בקפיצה מ-3 מטרים.
צמד החותרים דרו ג'ין וג'יימס טומקינס זכו במדליית זהב, רביעיית החותרים בסירה קלה זכו במדליית כסף, ושמיניית החותרים ורביעיית החותרות זכו במדליות ארד. הקלעית סוזאן באלוג זכתה במדליית זהב בטראפ, אדם ולה זכה במדליית ארד בתחרות המקבילה לגברים, ולורין מארק דורגה במקום הרביעי בסקיט.
באתלטיקה, זכתה נבחרת השליחים ל-400X4 מטרים במדליית כסף, וההלכים נייתן דיקס וג'יין סאוויל זכו במדליות ארד בהליכה ל-20 ק"מ. אתלטים בולטים נוספים כללו את ברונווין תומפסון (מקום רביעי בקפיצה לרוחק), ג'אנה פיטמן (מקום חמישי בריצת 400 מטר משוכות), רביעיית השליחים ל-100X4 מטר (מקום שישי), ג'סטין אנליזרק (מקום שביעי בהדיפת כדור ברזל) וקרייג מוטראם (מקום שמיני בריצת 5000 מטר).
הקיאקיסט נייתן בגאלי זכה בשתי מדליות כסף, במקצה ל-500 מטר, ובמקצה הזוגות ל-500 מטר, עם קלינט רובינסון. בנוסף, סיים במקום הרביעי במקצה ל-1,000 מטר. הצמד דניאל קולינס ודייוויד רודס סיים במקום הרביעי במקצה הזוגות ל-1,000 מטר. הטריאתלטית לורטה הארופ שיפרה את הישגה מסידני וזכתה במדליית כסף, וגרג בנט סיים במקום הרביעי. הטניסאית אלישיה מוליק זכתה במדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לצרפתייה אמלי מורסמו וגברה על הרוסייה אנסטסיה מיסקינה במשחק על המקום השלישי. בטורניר הזוגות, בו התחרתה לצדה של רנה סטאבס, הודחו השתיים ברבע הגמר. במדליית ארד נוספת זכה הקשת טים קאדיהי.
אוסטרלים נוספים שרשמו הישגים בענפים אחרים: השייטת שרה בלנק (מקום רביעי בדגם יורופ), צמדי כדורעפני החופים מארק ויליאמס וג'וליאן פרוסר וניקול סנדרסון ונטלי קוק (מקום רביעי לכל צמד), הג'ודוקא קתרין ארלוב (מקום חמישי), השייטים דאקן באנדוק וג'ון פורבס (מקום שישי בטורנדו), השייט אנתוני נוסיטר (מקום שישי בדגם פין), השייטת ג'סיקה קריספ (מקום שישי בדגם מיסטרל), נבחרת הרכיבה (מקום שישי), השייטים גארי בויד וכריס ניקולסון (מקום שביעי ב-49er), המתעמלת אלאנה סלייטר (מקום שמיני בתרגיל הקורה, השייט לארס קלפיץ' (מקום שמיני במיסטרל), המתאגרף אדם פורסיית' (רבע גמר), ונבחרת הנשים בהתעמלות מכשירים (מקום שמיני).
אולימפיאדת בייג'ינג (2008)
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) השתתפו 433 ספורטאים אוסטרלים, בכל הענפים למעט בייסבול וכדוריד. האוסטרלים סיימו עם 46 מדליות, מהן 14 מדליות זהב, ודורגו במקום השישי בטבלת המדליות.
השחיינים זכו ב-20 מהמדליות, וב-6 מדליות זהב. בעידן שלאחר פרישתו של ת'ורפ, הובילו את המשלחת בביג'ינג השחייניות, ובראשן סטפני רייס, שקבעה שני שיאי עולם, במשחים ל-200 ול-400 מטר מעורב אישי (2:08.45 דקות ו-4:29.45 דקות, בהתאמה). לייזל ג'ונס קבעה שיא אולימפי ב-100 מטר חזה (1:05.17 דקות) וזכתה במדליית כסף ב-200 מטר חזה. ליבי טריקט זכתה במדליית זהב ב-100 מטר פרפר ובמדליית כסף ב-100 מטר חופשי, וסיימה במקום הרביעי ב-50 מטר חופשי. ג'סיקה שיפר זכתה בשתי מדליות ארד, במשחים ל-100 ו-200 מטר פרפר, וקייט קמפבל זכתה במדליית ארד ב-50 מטר פרפר. בשני משחי שליחות קבעו האוסטרליות שיאי עולם: במשחה ל-200X4 מטר חופשי, בו השתתפו גם רייס ומקנזי (7:44.31 דקות) ובמשחה ל-100X4 מטר מעורב, בו השתתפו גם ג'ונס, טריקט ושיפר (3:52.69 דקות). במשחה השליחות השלישי, ל-100X4 מטר חופשי, בו השתתפו גם טריקט וקמפבל, זכתה הנבחרת במדליית ארד. שחייניות בולטות נוספות: אלישיה קוטס (מקום חמישי ב-200 מטר מעורב אישי), קיילי פאלמר (מקום שישי ב-800 מטר חופשי), טארני וייט (מקום שישי ב-100 מטר חזה), ברונטה באראט (מקום שביעי ב-200 וב-400 מטר חופשי), מייגן ניי (מקום שביעי ב-200 מטר גב), בלינדה הוקינג (מקום שמיני ב-200 מטר גב)
איימון סאליבן קבע שיא עולם ב-100 מטר חופשי בשלב חצי הגמר (47.05 שניות), אך בשלב הגמר סיים אחרי הצרפתי אלן ברנאר, והסתפק במדליית כסף. בנוסף, סיים במקום השישי במשחה ל-50 מטר חופשי. ברנטון ריקארד זכה אף הוא במדליית כסף, ב-200 מטר חזה, וכן סיים במקום החמישי במשחה ל-100 מטר חזה. לאחר שתי זכיות רצופות במשחה ל-1500 מטר חופשי, איבד גרנט האקט את תוארו לתוניסאי אוסאמה מלולי. האקט גם סיים במקום השישי במשחה ל-400 מטר חופשי. אנדרו לאוטרסטיין זכה במדליית ארד ב-100 מטר פרפר, והיידן סטוקל חלק מדליית ארד ב-100 מטר גב עם הרוסי ארקדי וייאטצ'אנין וסיים במקום השישי במשחה למרחק הכפול. שלוש נבחרות השליחים האוסטרליות זכו במדליות: נבחרת השליחים ל-100X4 מטר מעורב, שכללה את סאליבן, ריקארד, לאוטרסטיין וסטוקל, זכתה במדליית כסף. נבחרת השליחים ל-100X4 מטר חופשי, שכללה את סאליבן ולאוטרסטיין, זכתה במדליית ארד, וכך גם נבחרת השליחים ל-200X4 מטר חופשי, בה שחה גם האקט. שחיינים בולטים נוספים: אשלי קאלוס (מקום חמישי ב-50 מטר חופשי), אשלי דילייני (מקום חמישי ב-100 מטר גב) ומאט טארגט (מקום שביעי ב-100 מטר חופשי).
בשיט, זכו במדליות זהב שני צוותי ה-470 האוסטרלים, נייתן וילמוט ומלקולם פייג', וטסה פרקינסון ואליס רצ'יצ'י. צוות הטורנדו, שכלל את גלן אשבי ודארן באנדוק, זכה במדליית כסף. שרה בלנק סיימה במקום הרביעי בלייזר רדיאל, ג'סיקה קריספ סיימה במקום החמישי ב-ניל פרייד RS:X, ונייתן אאוטרידג' ובן אוסטין רשמו הישג דומה ב-49er. שני צמדי חותרים אוסטרלים זכו במדליות זהב - סקוט ברנן ודייוויד קרושיי, ודרו ג'ין ודנקן פרי, ורביעיית החותרים זכתה במדליית כסף. הקיאקיסט קן וולאס זכה במדליית זהב במקצה ל-500 מטרים ובמדליית ארד במשחה ל-1000 מטרים. קיאקיסטית נוספת, ג'קלין לורנס זכתה במדליית כסף בסלאלום, וחותר הקאנו רובין בל זכה במדליית ארד בסלאלום. רביעיית חותרות הקיאק זכתה אף היא במדליית ארד, במקצה ל-500 מטרים. שתיים מהן, האנה דייוויס ולינדזי פוגרטי, סיימו במקום השישי במקצה הזוגות. קיאקיסט נוסף, ווריק דרייפר, סיים במקום החמישי בסלאלום.
האתלטים האוסטרלים זכו ב-4 מדליות: סטיבן הוקר קבע שיא אולימפי בקפיצה במוט (5.96 מטר), ג'ארד טאלנט זכה במדליית כסף בהליכה ל-50 ק"מ ובמדליית ארד בהליכה ל-20 ק"מ, וסאלי פירסון זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר משוכות. אתלטים בולטים נוספים כללו את לוק אדמס, שסיים במקום השישי בהליכה ל-20 ק"מ), ג'רוד באניסטר שדורג שישי בהטלת כידון, יוסף עבדי שסיים שישי בריצת 3000 מטר מכשולים ונבחרת השליחים ל-400X4 מטר, שאף היא סיימה במקום השישי.
הקופץ למים מתיו מיצ'ם זכה במדליית הזהב בקפיצה מ-10 מטרים, לאחר שבקפיצה האחרונה שלו השיג את הציון הגבוה בהיסטוריה לקפיצה בודדת - 112.10 נקודות. מליסה וו ובריוני קול זכו במדליית כסף בקפיצה סינכרונית מ-10 מטרים. וו גם סיימה במקום השישי בתחרות הקפיצה ליחידות, וקול סיימה גם במקום החמישי בקפיצה הסינכרונית מ-3 מטרים, עם שרלין סטרטון. סטרטון דורגה שביעית במקצה היחידות מ-3 מטרים. מתיו הלם ורוברט ניוברי סיימו במקום הרביעי בקפיצה הסינכרונית מ-10 מטרים. הלם סיים גם במקום השישי בקפיצה מ-10 מטרים ליחידים וניוברי סיים במקום השמיני בקפיצה הסינכרונית מ-3 מטרים, עם סקוט רוברטסון.
הטריאתלטית אמה סנוסיל זכתה במדליית זהב ראשונה בענף זה, ואמה מופאט זכתה במדליית ארד. נבחרת הרכיבה זכתה במדליית כסף, ואחת מחבריה, מייגן ג'ונס, סיימה במקום הרביעי בתחרות האישית. בקליעה, זכה וורן פוטנט במדליית ארד בירי מ-50 מטר בשכיבה, מייקל דיימונד סיים במקום החמישי בטראפ וראסל מארק דורג חמישי בדאבל טראפ.
בגמר הנשים בכדורסל שוב נפגשו נבחרות אוסטרליה וארצות הברית, ובפעם השלישית ברציפות, ידיהן של האמריקניות הייתה על העליונה, ואוסטרליה זכתה במדליית הכסף. נבחרת הגברים סיימה במקום השביעי. נבחרת הגברים בהוקי שדה איבדה את תוארה לאחר שהפסידה בחצי הגמר לספרד, אך זכתה במדליית הארד לאחר ניצחון על נבחרת הולנד. הנשים סיימו במקום החמישי. נבחרת הנשים בכדורמים זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר הפסד לנבחרת ארצות הברית בחצי הגמר וניצחון על נבחרת הונגריה בזריקות הכרעה. נבחרת הגברים סיימה במקום השמיני. במדליית ארד נוספת זכתה נבחרת הסופטבול,
ספורטאים אוסטרלים נוספים שבלטו בבייג'ינג כללו את: הג'ודוקא מריה פקלי (מקום חמישי), לוחמת הטאקוונדו טינה מורגן (מקום חמישי), נבחרת הנשים בהתעמלות (מקום שישי), נבחרת השחייה הצורנית (מקום שביעי), מרימת המשקולות דבורה לאבלי (מקום שמיני), וכדורעפניות החופים טמסין ברנט ונטלי קוק (רבע גמר).
אולימפיאדת לונדון (2012)
לאולימפיאדת לונדון (2012) שלחה אוסטרליה את המשלחת הקטנה ביותר מזה 20 שנה. היא מנתה 410 ספורטאים. גם ההישגים ירדו לרמתם הנמוכה ביותר מזה 20 שנה - 35 מדליות, מהן 7 מדליות זהב, ואוסטרליה דורגה במקום העשירי בטבלת המדליות.
בשיט זכו האוסטרלים ב-3 מדליות זהב: מלקולם פייג' זכה במדליית זהב שנייה ברציפות בדגם 470, הפעם עם מתיו בלצ'ר, טום סלינגסבי ניצח בדגם לייזר, ונייתן אוטרידג' ואיאן ג'נסן ניצחו בדגם 49er. צוות האליוט 6 מטר זכה במדליית כסף. באופניים זכו האוסטרלים ב-6 מדליות. אנה מירס זכתה במדליית זהב במרוץ אופני מסלול, יחד עם קרלה מקאלוץ' זכתה גם במדליית ארד, ובמירוץ הקיירין סיימה במקום החמישי. סאם וילובי זכה במדליית כסף באופני BMX ולהישג דומה הגיעה נבחרת הגברית במרוץ מרדף. אנט אדמונדסון ושיין פרקינס זכו במדליות ארד. כמו כן, סיימו נבחרת הגברים במירוץ אופני מסלול ונבחרת הנשים במירוץ מרדף במקום הרביעי.
באתלטיקה זכו האוסטרלים ב-3 מדליות. סאלי פירסון קבעה שיא אולימפי ב-100 מטר משוכות (12.35 שניות), מיטשל ואט זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק וג'ארד טאלנט עשה זאת בהליכה ל-50 ק"מ. טאלנט סיים גם במקום השביעי בהליכה ל-20 ק"מ. בנוסף, סיימה נבחרת השליחים ל-100X4 מטרים במקום השביעי וסטיבן סולומון בן ה-19 סיים במקום השמינית בריצת 400 מטר. ענף נוסף בו זכו האוסטרלים במדליית זהב היה הקיאקים, כאשר רביעיית החותרים ניצחה במקצה ל-1000 מטר. חותרת הקיאק ג'סיקה פוקס זכתה במדליית כסף, במקצה הסלאלום. במקצה הזוגות ל-1000 מטר, הגיעו חותרי הקיאק האוסטרלים למקום הרביעי.
בחתירה זכו האוסטרלים ב-5 מדליות, אך אף אחת מהן לא הייתה מדליית זהב. הנשים זכו בשתי מדליות כסף בשני מקצי הזוגות. קים קרואו זכתה בנוסף על זכייתה במדליית כסף גם במדליית ארד במקצה היחידות. הגברים זכו במדליית כסף ובמדליית ארד במקצי הרביעיות. בריטני ברובן זכתה במדליית כסף בקפיצה למים, בקפיצה מ-10 מטר. רייצ'ל באג ולאודי ויגינס סיימו במקום הרביעי בקפיצה הסינכרונית המקבילה. בקפיצה מ-3 מטר סיימה שרלין סטרטון במקום החמישי הן במקצה היחידות והן בקפיצה הסינכרונית, יחד עם אנאבל סמית'. האלוף האולימפי מבייג'ינג, מתיו מיצ'ם, לא הצליח להעפיל לשלב הגמר. ספורטאית אוסטרלית נוספת שזכתה במדליה בלונדון הייתה הטריאתלטית ארין דנשאם, שזכתה במדליית ארד.
במספר ענפים רשמו האוסטרלים הישגים נאים אף שלא זכו במדליות: הקלע מייקל דיאמונד שקבע שיא אולימפי במוקדמות אך סיים במקום הרביעי, המתעמלת לורן מיטשל (מקום החמישי בתרגיל הקרקע), לוחמי הטאקוונדו ספוואן חליל וכרמן מרטון (מקום חמישי), קלואי אספוזיטו (מקום שביעי בקרב חמש מודרני), מרימת המשקולות סין לי (מקום שביעי) ונבחרת השחייה הצורנית (מקום שמיני). הטניסאי לייטון יואיט הודח בשמינית הגמר בידי הסרבי נובאק ג'וקוביץ'
בענפי הכדור זכו האוסטרלים ב-3 מדליות ארד. נבחרת הנשים בכדורסל זכתה במדליית הארד לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת ארצות הברית וגברה על נבחרת רוסיה במשחק על המקום השלישי. נבחרת הגברים הודחה ברבע הגמר בידי נבחרת ארצות הברית. נבחרת הגברים בהוקי שדה זכתה במדליית ארד לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת גרמניה וגברה על בריטניה במשחק על המקום השלישי. נבחרת הנשים סיימה במקום החמישי. נבחרת הנשים בכדורמים זכתה במדליית ארד נוספת, לאחר שהפסידה לארצות הברית בחצי הגמר, וגברה על הונגריה במשחק על המקום השלישי. נבחרת הגברים סיימה במקום השביעי.
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
גם במשחקים אלה הייתה השחייה הענף הפורה ביותר עבור האוסטרלים, עם 10 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. קייל צ'למרס בן ה-18 ניצח במשחה ל-100 מטר חופשי. בכל אחד מהשלבים שיפר את שיא העולם לנוער, ובמשחה הגמר העמידו על 47.58 שניות. צ'למרס היה שותף גם לזכייתם של השליחים האוסטרלים במדליות הארד במשחים ל-100X4 מטר חופשי ו-100X4 מטר מעורב. במשחה האחרון השתתף גם מיץ' לרקין, שזכה גם במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב, וסיים במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר גב. מק הורטון זכה במדליית הזהב במשחה ל-400 מטר חופשי, סיים במקום החמישי במשחה ל-1500 מטר חופשי, והיה חבר בנבחרת השליחים האוסטרלית שסיימה במקום הרביעי במשחה ל-200X4 מטר חופשי. שחיינים בולטים נוספים כללו את תומאס פרייזר-הולמס וטרוויס מאהוני, שסיימו במקומות השישי והשביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי, קמרון מקאבוי שסיים שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי ודייוויד מקאון שסיים שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי. אחותו של מקאון, אמה, זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי, הייתה שותפה לשיא העולם שקבעה נבחרת השליחות האוסטרלית ל-100X4 מטר חופשי (3:30.65 דקות) וזכתה גם בשתי מדליות כסף, במשחי השליחות ל-100X4 מטר מעורב ו-200X4 מטר חופשי. שחיינית נוספת, מדליין גרובס, זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר. לא פחות מ-11 שחייניות אוסטרליות נוספות העפילו למשחי גמר: ברונטה קמפבל (מקום רביעי ב-100 מטר חופשי ומקום שביעי ב-50 מטר חופשי), קייט קמפבל (מקום חמישי ב-50 מטר חופשי ומקום שישי ב-100 מטר חופשי), ג'סיקה אשווד (מקום חמישי ב-800 מטר חופשי ומקום שביעי ב-400 מטר חופשי), ברונטה בראט (מקום חמישי ב-200 מטר חופשי), בלינדה הוקינג (מקום חמישי ב-200 מטר גב), טיילור מקקאון (מקום חמישי ב-200 מטר חזה), אלישיה קוטס (מקום חמישי ב-200 מטר מעורב אישי), טמסין קוק (מקום שישי ב-400 מטר חופשי), אמילי סיבום (מקום שביעי ב-100 מטר גב), מדיסון וילסון (מקום שמיני ב-100 מטר גב) ובריאנה ת'רוסל (מקום שמיני ב-200 מטר פרפר).
בשיט זכו האוסטרלים בארבע מדליות. טום ברטון זכה במדליית הזהב בדגם לייזר, ושלושה צמדים זכו במדליות כסף: מתיו בלצ'ר וויליאם ראיין ב-470, ניית'ן אאוטרידג' ואיאן ג'נסן ב-49er וליסה דרמנין ווג'ייסון ווטרהאוס ב-נאקרה 17. לבלצ'ר, אאוטרידג' וג'נסון הייתה זו מדליה אולימפית שנייה, לאחר שבלונדון זכו בזהב. שייט נוסף, ג'ייק לילי, סיים במקום השמיני בדגם פין. החותרת קים ברנן שיפרה את הישגיה מלונדון, וזכתה במדליית הזהב. שתי רביעיות חותרים אוסטרליות זכו במדליות כסף. קלואי אספוסיטו זכתה במדליית זהב בקרב חמש מודרני, הראשונה בהיסטוריה של אוסטרליה, עם שיא אולימפי חדש (1372 נקודות). אחיה, מקס, סיים במקום השביעי. אלופה אולימפית נוספת הייתה הקלעית קתרין סקינר, שזכתה במדליית הזהב בטראפ.
באתלטיקה זכו האוסטרלים בשתי מדליות. ג'ארד טאלנט איבד את תוארו בהליכה ל-50 ק"מ, אך זכה במדליה האולימפית הרביעית ברציפות שלו, מדליית כסף. הלך נוסף, דיין ברד-סמית', זכה במדליית הארד במקצה ל-20 ק"מ. אתלטים אוסטרלים נוספים שרשמו הישגים גבוהים בריו כללו את אלאנה בויד (מקום רביעי בקפיצה במוט), דני סמואלס (מקום רביעי בזריקת דיסקוס), קתרין מיטשל (מקום שישי בהטלת כידון), מדליין הילס (מקום שביעי בריצת 3000 מטר מכשולים), ברוק סטראטון (מקום שביעי בקפיצה לרוחק), הנרי פריין (מקום שביעי בקפיצה לרוחק) ורביעיית השליחות ב-400X4 מטר (מקום שמיני).
נבחרת רוכבי האופניים האוסטרלית זכתה במדליית כסף במרוץ המרדף ונבחרת הרוכבות סיימה במקום החמישי. אנה מירס איבדה את תוארה מלונדון, אך זכתה במדליית ארד בקיירין וסיימה במקום הרביעי במקוץ הקבוצתי יחד עם סטפני מורטון. בספרינט סיים מתיו גלאצר במקום הרביעי ופטריק קונסטבל במקום השמיני, ושניהם סיימו במקום הרביעי בספרינט הקבוצתי. במרוץ אופני BMX סיים סאם וילוביי במקום השישי ואנתוני דין במקום השמיני. גלן או'שי סיים במקום השביעי באומניום ואנט אדמונדסון סיימה במקום השמיני במרוץ המקביל לנשים.
הקיאקיסטית ג'סיקה פוקס זכתה במדליית ארד בסלאלום, שהייתה המדליה האולימפית השנייה שלה. קן וולאס ולכלן טיים זכו אף הם במדליית ארד, במקצה הזוגות ל-1000 מטר. עבור וולאס הייתה זו המדליה האולימפית השלישית, והוא גם היה שותף למקום הרביעי אליו הגיעה רביעיית הקיאקיסטים האוסטרלית. במקצה היחידים המקביל סיים מארי סטיוארט במקום הרביעי. סטיבן ברד סיים במקום השמיני במקצה ל-200 מטר, וכך גם אליסה בול ואליס ברנט במקצה הזוגות ל-500 מטר. בקפיצה למים זכו מדיסון קיני ואנאבל סמית' במדליית הארד בקפיצות הסינכרוניות מ-3 מטר. קיני גם סיימה במקום החמישי בתחרות ליחידות, ואסתר צ'ין סיימה במקום השישי. בקפיצות מ-10 מטר סיימה מליסה וו במקום החמישי. נבחרת הרכיבה האוסטרלית זכתה במדליית ארד באיוונטינג. אחד מחבריה, סאם גריפית'ס, סיים במקום הרביעי בתחרות היחידים, וחבר אחר, כריס ברטון, סיים במקום החמישי. במדליית ארד נוספת זכתה נבחרת הקשתים. בטורניר הגולף הראשון שנערך מאז 1904, סיים מרכוס פרייז'ר במקום החמישי, ומינג'י לי סיימה במקום השביעי. הטריאתלטית אמה מופאט סיימה במקום השישי, לוחם הטאקוונדו ספוואן חליל סיים במקום השביעי ונבחרת השחייה הצורנית סיימה במקום השמיני.
בענפי הכדור, רק נבחרת הנשים ברוגבי שביעיות זכתה במדליה אולימפית, מדליית זהב, בטורניר האולימפי הראשון ברוגבי מאז 1924, לאחר ניצחון 17–24 על נבחרת ניו זילנד. נבחרת הגברים הודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת דרום אפריקה, וסיימה במקום השמיני. נבחרת הגברים בכדורסל סיימה במקום הרביעי, לאחר שהובסה בחצי הגמר 61–87 על ידי נבחרת סרביה, ונוצחה 88–89 בידי נבחרת ספרד במשחק על מדליית הארד. נבחרת הנשים סיימה את שלב הבתים ללא הפסד, אך הודחה בשלב רבע הגמר לאחר הפסד 71–73 לסרביה, וסיימה במקום החמישי. בהוקי שדה סיימו שתי הנבחרות במקום השישי. בכדורמים סיימה נבחרת הנשים במקום השישי, ואילו נבחרת הגברים הודחה בשלב הבתים. נבחרת הנשים בכדורגל הודחה בשלב רבע הגמר, בבעיטות הכרעה, לאחר שמשחקה מול המארחת, ברזיל, הסתיים בתיקו 0-0. כדורעפניות החופים לואיז באודן וטאליקווה קלנסי הודחו אף הן בשלב רבע הגמר.
אולימפיאדות החורף
רביעיית השליחים במירוץ ל-1,250X4 מטרים באולימפיאדת לילהאמר (1994) זכתה במדליית הארד הראשונה בתולדות אוסטרליה. גולשת הסקי האלפיני סאלי סטגול זכתה אף היא במדליית ארד, באולימפיאדת נאגנו (1998). סטיבן בראדבורי, שהיה שותף לזכיית השליחים במדליית ארד בלילהאמר, זכה במדליית הזהב הראשונה של אוסטרליה באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002), במירוץ ל-1,000 מטרים. הייתה זו גם הפעם הראשונה בתולדות אולימפיאדת החורף שהזוכה במדליית הזהב מגיע מחצי הכדור הדרומי. למעשה, ברדבורי זכה מן ההפקר, לאחר שארבעה מחליקים שהקדימו אותו התנגשו זה בזה ומעדו. באותם משחקים זכתה גם אליסה קמפלין במדליית זהב בסקי חופשי. קמפלין זכתה גם במדליית ארד באולימפיאדת טורינו (2006), בעוד דייל בג-סמית' זכה במדליית הזהב באותו ענף.
באולימפיאדת ונקובר (2010) עלה מספר המדליות בהן זכו האוסטרלים לשלוש. גולשת השלג טורה ברייט וגולשת הסקי החופשי לידיה לסילה זכו במדליות זהב, ואילו דייל בג-סמית' איבד את תוארו וזכה במדליית כסף.
גם באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכו האוסטרלים ב-3 מדליות, אך לראשונה מזה 16 שנה, אף אחת מהן לא הייתה מדליית זהב. טורה ברייט איבדה את תוארה בגלישת שלג וזכתה במדליית כסף, דייוויד מוריס זכה במדליית כסף בסקי חופשי, ולידיה לאסילה זכתה במדליית ארד בענף זה.
בסך הכל, צברה אוסטרליה 15 מדליות באולימפיאדות החורף, מהן 5 מדליות זהב, 5 מדליות כסף ו-5 מדליות ארד, והיא מדורגת במקום ה-25 בטבלת המדליות של כל הזמנים.
לפי אולימפיאדה
באולימפיאדות הקיץ: width="20px"|
לפי ענף
בענפי הקיץ: width="20px"|
בענפי החורף:
גביע המדינה בכדורסל 1986/1987
גביע המדינה בכדורסל לעונת 1986/1987 היא התחרות ה-27 מאז היווסדו של המפעל.
מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-23 בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל גליל עליון.
הגמר
מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-23 בתולדותיה לאחר ניצחון על הפועל גליל עליון.
גמר הגביע סיפק מהפך גדול מאוד. גליל עליון של המאמן אריה מליניאק הובילה ביתרון של 20 הפרש במחצית (39:59). במחצית השנייה, תוך פחות מ-10 דקות הגיעה מכבי ליתרון ראשון (70:69) ושמרה עליו עד לסיום.
DayZ
DayZ הוא מוד עולם פתוח מרובה משתתפים מסוג אימה-הישרדות שפותח על ידי דין הול למשחק היריות של שנת 2009 - ARMA 2 ולחבילת ההרחבה שלו ששוחררה ב-2010 - ARMA 2: Operation Arrowhead.
משחקיות
DayZ מנסה לתאר תרחיש ריאליסטי, עם סביבה בעלת השפעות שונות על השחקן. שחקן עלול לקבל שבר בעצמותיו מנזק חוזר ונשנה לרגליו, להיכנס להלם ממארבים בלתי צפויים, ללקות בזיהומים מזומבים או משחקנים חולים, או אפילו להיתעלף בפתאומיות עקב לחץ דם נמוך. צימאון ורעב חייבים להיות תחת טיפול מתמיד על ידי מציאת מזון בערים או בטבע, כשלטמפרטורת הגוף תפקיד מפתח נוסף בהישרדותו של השחקן. המשחק מתרכז בהישרדות וביסוד האנושי של אפוקליפסת זומבים על ידי הכרחת השחקן להתייחס לצרכים האנושיים הבסיסיים כמו צימאון, רעב ומחסה. יסודות שמכריחים את השחקן להיתרכז במטרות מיידיות לפני שהוא יכול לשקול אסטרטגיות ארוכות טווח.
המחבר של BuzzFeed, רוסל ברנדום, טען ש-DayZ הוא דוגמה ייחודית בז'אנר משחקי התפקידים ההמוניים ברשת בנתינת הכוח לשחקנים לפגוע אחד בשני, והחופש בצורה שבה יעשו זאת, כשהוא (ברנדום) ציטט שחקן שתיאר זאת כ"סיפורם של האנשים". המוד הושווה על ידי טינה אמיני מ-Kotaku למתים המהלכים וההתמקדות על האינטראקציות בין השחקנים כשהם מתמודדים עם מצבם הנואש, לשחקנים של DayZ המוכרחים להתמודד עם קשיים בצורות דומות המוזכרות הן בקומיקס, והן בסדרת הטלוויזיה.
צוין ש-DayZ מספק תובנה להתנהגותם של אנשים כשהם מתמודדים עם משברים אמיתיים, המדמים ניסויים מפוקחים הדומים באופיים. ביקורות בנושא כוללות מבחנים אמיתיים, שבהם המשתתפים לא מגיבים בצורה שבה היו מגיבים במציאות כי חייהם לא באמת מאוימים. על אף שהמשחק מכוון כלפי אנוכיות עוינת ותחרותית, שחקנים רבים נכנסים למשחק עם תפיסות ועדיפויות משלהם. גישות וחוויות מגוונות אלה במשחק מצביעות על שאפילו במערכת אשר תאורטית אמורה לקדם היגיון ואנוכיות, אנשים מתפקדים בצורות לא צפויות. כמו כן הועלה כי זה פוסל את הרעיון שכאוס הוא מטרה המגדירה מאפיין של המערכת, ולא כי השחקנים הם אלה שמגדירים את המאפיינים.
קבלה
DayZ זכה לשבחים רבים במדיית הגיימינג בעקבות יסודות עיצוב חדשניים שיושמו במשחק כשאתרי הביקורות Kotaku ו-Eurogamer מתארים את המשחק כמשחק הזומבים ככל הנראה הטוב ביותר שנעשה אי פעם, IGN קוראים למשחק משחק המחשב הכי פופולרי בעולם ארבעה חודשים לאחר שחרורו, וכש-PC Gamer אומרים שזהו אחד הדברים הכי חשובים שקרו ל-PC גיימינג ב-2012, כמו כן אחד מחמשת משחקי האימה הכי מפחידים אי פעם.
המוד הגיע למיליון שחקנים בארבעת החודשים ב-6 באוגוסט 2012. הוא אחראי לכך שהמשחק ARMA 2 בן השלוש שנים נכנס לטבלת המשחקים הנמכרים ביותר בסטים למשך יותר משבעה שבועות, כשברוב הזמן עמד בראש הטבלה, ולכך שיותר מ-300,000 עותקים נמכרו תוך חודשיים משחרור המשחק.
דין הול הכריז בעבר כי התכנון הוא לשחרר גרסה עצמאית של המשחק (Standalone) עד סוף שנת 2012, אך הפיתוח עוכב בשל מאורעות שונים, בהם מעצרם של שניים מחברי הקבוצה המפתחת של המשחק על ידי ממשלת יוון באשמת ריגול (השניים שוחררו בערבות ב-15 בינואר 2013), ולבסוף שוחררה הגרסה העצמאית ב-16 בדצמבר 2013.
מלחמת צ'צ'ניה הראשונה
מלחמת צ'צ'ניה הראשונה (השם הרשמי ברוסיה: המבצע להשבת הסדר החוקתי ברפובליקת צ'צ'ניה) היא מלחמה שהתרחשה בשטחי צ'צ'ניה ובאזורי צפון הקווקז בין כוחות צבא ומשטרה רוסיים לבין הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה שהכריזה על עצמה באופן חד צדדי כמדינה עצמאית בשנת 1991 ותבעה להיפרד מהפדרציה הרוסית. המבצע נועד להשתלט על המחוז הבדלני ולהשיבו לשליטת הממשלה הפדרלית.
המלחמה ארכה שנתיים ובמהלכה נהרגו אלפי חיילים רוסים ואלפי חמושים צ'צ'ניים ורבים ראו במלחמה כטיהור אתני שרוסיה ביצעה כנגד האוכלוסייה האזרחית בצ'צ'ניה לאחר שעשרות אלפי אזרחים צ'צ'נים נהרגו ומאות אלפים הפכו לפליטים. המלחמה אומנם הסתיימה בתבוסה צבאית גדולה לכוחות הרוסים שנכשלו בהשגת מטרת המבצע, אך הצבא הרוסי לא בחל באף אמצעי לזריעת הרס חסר הבחנה במחוז המורד.
רקע
בתחילת הפרסטרויקה הוקמו במספר רפובליקות בברית המועצות, לרבות הרפובליקה הצ'צ'נו-אינגושטית, תנועות לאומיות שביקשו לתבוע לעצמן יתר עצמאות. בשנת 1990 הוקמה ברפובליקה הצ'צ'נו-אינגושטית "הקונגרס הלאומי הכללי של העם הצ'צ'ני", ששם לו למטרה להפריד את צ'צ'ניה מברית המועצות ולהקים מדינה צ'צ'נית עצמאית. בראש התנועה עמד גנרל לשעבר בחיל האוויר הסובייטי דז'וחאר דודאייב.
ב-8 ביוני 1991, במהלך הישיבה השנייה של "הקונגרס הלאומי הכללי של העם הצ'צ'ני", דודאייב הכריז על עצמאות הרפובליקה הצ'צ'נית נוחצ'י-צ'ו ובכך נוצר מצב של שטח ובו שלטון כפול. במהלך הפוטש של אוגוסט דודאייב הכריז על פירוק גופי השלטון הרפובליקניים והאשים את הממשל הרוסי במדיניות קולוניאלית. יותר מ-40 חברי הפרלמנט המקומי הוכו ויושב ראש המועצה העירונית ויטאלי קוצנקו (מי שכיהן בפועל כראש עיריית גרוזני) נזרק אל מותו מחלון הבניין.
כוחות הבדלנים בראשות דודאייב השתלטו על מבנה המשטרה ומשרד הפנים בצ'צ'ניה ובניין הקג"ב וחסמו את מסילות הברזל והגישה האווירית לצ'צ'ניה. מצב החירום שילצין הכריז על המחוז בוטל כעבור 3 ימים, לאחר מגעים סוערים שניהל עם הסובייט העליון. כל כוחות המשטרה והצבא הונחו לצאת את צ'צ'ניה ולסיים את נסיגתם משם עד לקיץ 1992. במקום היחידות הנסוגות נכנסו הכוחות הבדלנים שהשתלטו על מצבורי הנשק והתחמושת שהצבא הרוסי הותיר מאחוריו בנסיגה החפוזה.
ביוני 1992 שר ההגנה של רוסיה פאבל גרצ'וב הציע להעביר לכוחותיו של דודאייב מחצית מהתחמושת הפזורה בצ'צ'ניה, זאת בעיקר לאחר שחלק נכבד מהנשק נלקח על ידי הבדלנים ולא נותרו די חיילים כדי להסיג גם את כלי הנשק.
בנובמבר 1992 היה ברור שיש צורך בהכנסת כוחות פדרליים לצ'צ'ניה על מנת לסיים את העצמאות המעשית שלה, אך כל ניסיונות שכאלה נדחו באותה עת על ידי ראש הממשלה, ייגור גאידר.
צ'צ'ניה הפכה למדינה עצמאית בפועל, לרפובליקה היה סמל, דגל, המנון, נשיא משלה, פרלמנט, ממשלה ובתי משפט, אך אף מדינה לא הכירה בה. באותה עת אף החלו בהקמת צבא וכוחות מזוינים ואפילו הוכנס הילך חוקי נפרד, הנחאר. ב-12 במרץ 1992 התקבלה חוקה נפרדת לפיה הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה (בשמה הרשמי) אופיינה כ"מדינה חילונית עצמאית". ברם, המדינה החדשה נכשלה בהשלטת סדר במחוזותיה, לאחר יציאת הכוחות הפדרליים וזרועות השיטור ואכיפה הפדרליים, רמת הפשיעה במחוז עלתה מאוד; בשנים 1992–1993 בוצעו למעלה מ-600 רציחות אלימות. רק בשנת 1993 עצמה הותקפו מסילות הברזל של צפון קווקז על ידי כנופיות חמושות ששדדו 559 רכבות ורכוש בשווי מיליארדי רובלים. בשמונת החודשים הראשונים של שנת 1994 בוצעו 120 מתקפות אלימות על הרכבות, שבמהלכן נהרגו 26 עובדי רכבת. המצב הכאוטי אילץ את משרד הרכבות של רוסיה להפסיק את תנועת הרכבות אל צ'צ'ניה, החל מאוקטובר 1994.
חטיפות תמורת כופר הפכו לשם דבר בצ'צ'ניה, בד בבד עם ירידת מעמד השלטון המרכזיולפי נתונים רשמיים, משנת 1992 נחטפו 1,790 איש בצ'צ'ניה. גם לאחר שדודאייב הורה לשלטונות צ'צ'ניה לחדול מלשלם מיסים לשלטון הפדרלי ואסר את כניסת השירותים והארגונים הפדרליים הרוסיים לצ'צ'ניה, השלטון המרכזי בצ'צ'ניה המשיך בניסיון להעברת תקציב למחוז והנפט הרוסי המשיך לזרום לצ'צ'ניה עבור ייצוא.
בסתיו 1993 פרץ משבר פוליטי בין הנשיא דז'וחאר דודאייב לפרלמנט המקומי. ב-17 באפריל 1993 הוא הכריז על פיזור הפרלמנט, בית המשפט לחוקה ומשרד הפנים. ב-4 ביוני צבאו של דודאייב בפיקודו של שאמיל בסאייב פרצו לבניין עיריית גרוזני שבו התכנס הפרלמנט ובית המשפט החוקתי. הוכנסו שינויים בכוח בחוקת צ'צ'ניה והוכרז על מצב חירום במדינה, שנמשך עד אוגוסט 1994, אז הושבו לפרלמנט סמכויותיו. לאחר שדודאייב תפס את השלטון בכוח בכל זרועות השלטון בצ'צ'ניה, במחוזות הצפוניים של צ'צ'ניה החלו להתקומם כנגד שלטונו, הוקמו ארגונים מתנגדים והחל מאבק מזוין בין אותם ארגונים לשלטונו של דודאייב. אחד מאותם ארגונים הייתה הוועדה להצלה לאומית שפתחה במספר פעולות חמושות, אך לא הייתה חזקה דיה כדי לאיים על שלטונו. במקומה הוקמה המועצה הזמנית של הרפובליקה הצ'צ'נית בראשותו של עומאר אבטורחאנוב, שהכריז על עצמו בתור השלטון החוקי היחיד בצ'צ'ניה, המועצה זכתה לגיבוי השלטונות הפדרליים שהעניקו מימון ונשק.