cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פונקציה קמורה
הקשר בין קמירות ונגזרת שנייה
\iff הפונקציה קמורה במובן החלש \implies הפונקציה קמורה במובן החזק \implies \ 0 < f''.
פונקציה קמורה בחציה
שתי הטענות לעיל הן מקרים פרטיים של המשפט שהוכח באופן בלתי תלוי על ידי בלומברג וואצלב שרפינסקי:
פונקציה קעורה
\,f היא פונקציה קעורה אם הקו המחבר כל שתי נקודות על הגרף עובר תמיד מתחת לגרף, כלומר הפונקציה הנגדית \ -f קמורה. מכאן שהנגזרת השנייה מאפשרת להכריע בין קמירות לקעירות: בקטעים שבהם הנגזרת השנייה חיובית הפונקציה קמורה (במובן החזק), ובקטעים שבהם היא שלילית הפונקציה קעורה. הנקודות שבהן הפונקציה עוברת מקמירות לקעירות או להפך (ולכן הנגזרת השנייה מתאפסת, אם היא מוגדרת בסביבת הנקודה) נקראות נקודות פיתול.
פונקציה לוג-קמורה
פונקציה חיובית \ f המוגדרת בקטע \ I נקראת פונקציה לוג-קמורה אם \ \log f היא פונקציה קמורה בקטע \ I (\ I הוא קטע כלשהו, סופי או אינסופי). אם \ f גזירה פעמיים, תנאי זה שקול לכך ש-. לדוגמה, הפונקציות ופונקציית גמא הן לוג-קמורות.
קל לראות שפונקציה לוג-קמורה היא קמורה, אך ההפך אינו נכון. לדוגמה, הפונקציה \ f(x)=x^2 קמורה, אבל אינה קמורה.
הכללה למרחבים וקטוריים
ניתן להכליל את מונח הפונקציה הקמורה למרחב וקטורי כללי:
בהנתן מרחב וקטורי V מעל שדה הממשיים או המרוכבים, קבוצה קמורה ופונקציה, פונקציה \rho תקרא פונקציה קמורה אם ורק אם לכל x,y\in C ולכל   מתקיים אי השוויון.
במקרה שבו (מרחב המספרים הממשיים), כל קבוצה קמורה ב-\mathbb{R} היא בהכרח קטע, לכן הגדרה זו מכילה את ההגדרה בראשית הערך.
הגדרה זו של מושג הקמירות מאפשרת לקיים את תכונות הקמירות לפונקציות של כמה משתנים, לפונקציות מרוכבות ולסוגים נוספים.
קרטיס C-46 קומנדו
קרטיס C-46 קומנדו (באנגלית: Curtiss C-46 Commando) הוא מטוס תובלה אשר פותח מדגם של מטוס נוסעים, ושימש בתקופת מלחמת העולם השנייה כמטוס תובלה צבאי בשרות חילות האוויר של צבא ארצות הברית וכן על ידי צי ארצות הברית וחיל הנחתים, שם נקרא R5C. המטוס כונה על ידי טייסיו "הלוויתן", "קרטיס האסון", "סיוט השרברב" ואף "ארון המתים המעופף". מטוס ה-C-46 שימש למטרה דומה לזו של מטוס ה-DC-3 דקוטה, אולם יוצר בכמויות קטנות יותר. בעת שיוצר היה ה-C-46 המטוס הדו-מנועי הגדול בעולם והמטוס הדו-מנועי הגדול והכבד ביותר ששימש במלחמת העולם השנייה. עם תום מלחמת העולם השנייה הוסבו מספר קטן של מטוסי C-46 בחזרה למטרתם המקורית כמטוסי נוסעים, אולם שפע עודפי הצבא של מטוסי הדקוטה אשר הציפו את השוק גרמו לכך שמטוסי ה-C-46 הפכו עד מהרה בעיקר למטוסי מטען. מטוסי C-46 המשיכו לשרת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית (שהפך ב-1947 לחיל האוויר האמריקאי), בתפקידים משניים, עד לשנת 1968, אולם, עדיין ממשיכים לטוס כמטוסי מטען עמידים, גם במאה ה-21, בעיקר באזורים נידחים בצפון הארקטי ובתובלה למסלולי נחיתה מרוחקים מאזורי ישוב. מטוסי ה"קומנדו" היוו את עמוד השדרה של להק תובלה אווירית של חיל האוויר הישראלי במלחמת העצמאות.
קייט בראון
קתרין "קייט" בראון (באנגלית: Katherine "Kate" Brown; נולדה ב-21 ביוני 1960) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כמושלת מדינת אורגון. היא נתמנתה למושלת בפברואר 2015, עקב התפטרותו של המושל הדמוקרטי המכהן ג'ון קיצהבר. היא המושלת הביסקסואלית הראשונה בתולדות ארצות הברית.
ביוגרפיה
בראון נולדה במדריד שבספרד, שם אביה נכח עקב שירותו בחיל האוויר של ארצות הברית, אך גדלה במינסוטה. ב-1978 סיימה את לימודיה התיכוניים. לאחר מכן סיימה תואר ראשון בשימור סביבתי באוניברסיטת קולורדו ב-1981, וכן בתואר J.D במשפטים באוניברסיטת לואיס & קלארק (Lewis & Clark College), עם תעודת הכשרה בדין סביבתי מאוניברסיטת נורת'ווסטרן ב-1985.
ב-1991 נתמנתה לחברה בבית הנבחרים המדינתי של אורגון, כשמילאה מושב ריק שנותר עקב התפטרותו של חבר קודם. היא נבחרה לכהונה מלאה ולאחר מכן נבחרה לסנאט המדינתי של אורגון. בהמשך קודמה למנהיגת הסיעה הדמוקרטית בסנאט, ולבסוף הפכה למנהיגת הרוב ב-2004, ונהייתה לאישה הראשונה לכהן בתפקיד זה. ב-2008 נבחרה למזכירת המדינה של אורגון, ושירתה בתפקיד זה בשנים 2009–2015.
בפברואר 2015, התפטר המושל הדמוקרטי המכהן של אורגון, ג'ון קיצאהבר, בעקבות חשיפה של סקנדל שחיתות, הכולל טובות הנאה של בת הזוג הצעירה שלו. בראון החליפה אותו בתפקיד, ונכנסה רשמית לתפקידה ב-18 בפברואר.
בראון מתגוררת בפורטלנד עם בעלה (הנשוי לה מאז 1997) ושני ילדיה המאומצים. היא מזדהה כביסקסואלית, והיא הביסקסואלית הראשונה להחזיק בתפקיד ציבורי רשמי בכיר בארצות הברית וכמושל בפרט.
נחל שפירים
נַחַל שַׁפִּירִים הוא נחל אכזב, מיובליו הגדולים של נחל איילון. מוצאו באזור צריפין. הוא זורם ממזרח למערב ומתחבר לנחל איילון בשטח שנמצא בתחום פארק אריאל שרון למרגלותיו הדרומיים של הר הזבל המשוקם "חירייה".
תוואי הנחל
מוצאו של הנחל באזור צריפין. הוא זורם ממזרח למערב, עובר ליד "שכונת הרכבת" בלוד וממשיך מערבה בסמיכות למסילת הרכבת יפו–ירושלים ההיסטורית, בשטח כפר חב"ד צמוד לתחנת הרכבת בישוב, אחר כך ממשיך בסמוך לגבול הדרומי של מושב צפריה וחוצה בסמוך למחלף שפירים את כביש אור יהודה-בית דגן (כביש 412). הנחל ממשיך כמעט בקו ישר עם פיתולים קטנים מערבה ועובר לאורך קצה השדות הדרומיים של מושב חמ"ד, הנחל משמש למעשה כגבולו הדרומי של מושב חמד ומפריד כגבול טבעי בינו לכפר גנות. בהמשך חוצה הנחל במנהרת בטון את כביש גהה (כביש 4). אפיק הנחל עוקף את הר הפסולת המשוקם חירייה מצד דרום וזורם לאורך קטע של כ-2 ק"מ עד להתחברותו לנחל איילון.
שינוי תוואי הנחל באזור חירייה
ב-2012 שינו פארק אריאל שרון את תוואי הנחל באזור חירייה בעלות של 10 מיליון שקל, בגלל זליגת חומרים מהר הפסולת לנחל.
החי והצומח בנחל
נחל שפירים עשיר לאורך מקטעים רבים בצמחייה צפופה ויש בו מספר מינים של בעלי חיים כגון ברווזים וציפורים מרהיבות. אם כי, הזיהומים הרבים שאליהם נחשף לאורך השנים והבינוי סביבו צמצמו ופגעו משמעותית באיכות המים, בבתי הגידול הלחים ובעושר המגוון הביולוגי שהיה קיים בעבר בנחל ובסביבתו. בשנות ה-50 ובשנות ה-60 ואפשר שאף לפני כן, שרצו תנים בלהקות גדולות בנחל ולאורך גדותיו, בשנות ה-60 במסגרת מבצע ארצי לצמצום התנים (וכלביים אחרים) בעיקר למניעת הפצת מחלת הכלבת, פוזרו לאורך גדות הנחל והשדות שלידו פיתיונות רעילים ואוכלוסיית התנים ששרצה לאורך הנחל הושמדה כמעט לחלוטין ונדיר יחסית למצוא תנים בנחל שפירים וגם רבים מבעלי החיים שהיו בו בעבר כמו זוחלים למיניהם נעלמו מהנחל וסביבתו.
אירועי זיהום חוזרים ונשנים
נחל שפירים סבל לאורך עשרות שנים מאירועים חוזרים ונשנים של זיהום, הזרמות שפכים וכן זליגות של "מי-אשפה" (תשטיפים) מזוהמים מהר הפסולת חיריה. חברי המושבים לאורך הנחל תרמו את שלהם לזיהום נחל שפירים: הם נהגו לאורך שנים להשליך לנחל וגדותיו פגרי עופות, ברזלי כלובי תרנגולות, מוטות, חומרי בניין ואפילו גגות אזבסט. גם העיר לוד שלצידה עובר הנחל (באזור שכונת הרכבת) תרמה לאורך שנים לזיהום הנחל. בשנת 2004 שלחה מנהלת מחוז המרכז במשרד לאיכות הסביבה התראות לראשי העיר לוד, כי באזור התעשייה הצפוני של לוד, הושלכו פגרי בקר וצאן לנחל שפירים.
בסוף שנות ה-80 עם הקמת המשרד להגנת הסביבה (שלימים שונה שמו למשרד להגנת הסביבה) הוגבר הפיקוח על הנעשה בנחל שפירים. הנחל נוקה והורחב מעט בכמה מקטעיו.
אירועי הצפות חוזרים ונשנים
בעבר היו מקרים לא מעטים שבעקבות גשמים מרובים עלה נחל שפירים על גדותיו והציף השדות סביבו. בעקבות הרחבת הנחל והפעלת אמצעי תשתית ניקוז, פחתו מספר מקרים אלה. הנחל עובר לא הרחק ממסילת הרכבת סמוך למחלף שפירים ולנתב"ג. כדי שהמסילה בקו רכבת ההגנה–נתב"ג ותשתיתה לא יוצפו, הוקמו חומות ודפנות בטון לאורך נחל שפירים במקטעים הסמוכים למסילת רכבת זו. בסופה במזרח התיכון בדצמבר 2013 קרסו דפנות הנחל, והמים הציפו את המסילה ואת המנהרה והשביתו למשך שעות רבות את תנועת הרכבות בקו תל אביב ההגנה–נתב"ג.
מתיו גריי גובלר
מתיו גריי גובלר (באנגלית: Matthew Gray Gubler; נולד ב-9 במרץ 1980) הוא שחקן, קולנוען, דוגמן, צייר, מאייר וסופר אמריקאי, המוכר בעיקר בשל תפקידו בתור ד"ר ספנסר ריד (אנ') בדרמה המשטרתית "מחשבות פליליות" (2020-2005).
כלי
כלי הוא כל חפץ, טבעי או מלאכותי, המופעל באופן רצוני ומשמש לתכלית כלשהי. כלים מורכבים, ובעיקר אלו המופעלים על ידי מנוע, נקראים מכונה. האדם אינו היצור היחידי בטבע שמשתמש בכלים, אולם התאמתו הטובה לשימוש בכלים (יכולתו להשתמש בכלים כדי לבנות כלים, יכולתו לשכלל את כליו וללמוד על אודותם) היא יחידאית.
מתיו גריי גובלר
ביוגרפיה
גובלר נולד ב-9 במרץ 1980 בלאס וגאס, נבאדה; בנם של מרילין (לבית קלץ'), חוואית ויועצת פוליטית, וג'ון גובלר, עורך דין. גובלר הוא בוגר תיכון לאמנויות בלאס וגאס, שם למד משחק מכיוון שבבית הספר לא הייתה את הבחירה הראשונה שלו, יצירת סרטים. הוא בוגר בית הספר לאמנויות ע"ש טיש (אנ') של אוניברסיטת ניו יורק, שם התמחה בבימוי סרטים. במהלך לימודיו בניו יורק, גובלר התגלה על ידי סקאוט דוגמנים ולאחר מכן חתם אצל סוכנות הדוגמנים DNA מודל אייג'נסי, ודגמן בין היתר עבור טומי הילפיגר, מארק ג'ייקובס ואמריקן איגל.
קריירה
לאחר סיום לימודיו עבד עם הבמאי וס אנדרסון, שליהק אותו לתפקיד קטן בסרטו "עמוק במים" (2004). בעקבות תפקיד זה לוהק בשנת 2005 לגלם את דמותו של הפרופילאי ד"ר ספנסר ריד בסדרת הטלוויזיה "מחשבות פליליות", של רשת CBS. גובלר הוא השחקן היחיד (גבר) ששיחק בסדרה בתפקיד ראשי בכל 15 עונותיה, לאחר שתומאס גיבסון נטש את הסדרה בתחילת העונה ה-12 עקב סכסוך עם ההפקה ושמאר מור עזב את הסדרה בסוף העונה ה-11 שלה.
כלי
שימוש בכלים בקרב בעלי חיים
ישנם בעלי חיים שונים העושים שימוש בכלים - בעיקר יונקים, אך גם ציפורים (כמו העורב). ככל הידוע כיום, השימפנזה הוא בעל החיים העושה את השימוש הנרחב ביותר בכלים.
מתיו גריי גובלר
קריירה
במקביל להשתתפותו ב"מחשבות פליליות", גילם גובלר תפקידים ראשיים בסרטים "איך להיות רוצח סדרתי" (2008) ו-"Suburban Gothic" (2014). על תפקידו ב-Subrban Gothic זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל סרטי האימה סקרימפסט. כן גילם תפקידי משנה בסרטים "באק האוורד הגדול" (2008), "500 ימים עם סאמר" (2009), "חתכים" (2012).
כלי
סוגי כלים נפוצים
ניתן לחלק כלים לפי מספר מאפיינים:
מתיו גריי גובלר
קריירה
בנוסף, דיבב את דמותו של סיימון בסדרת סרטי "אלווין והצ'יפמאנקס", ומספר דמויות בסרטים נוספים.
בשנת 2014 שיחק בסרט האימה העצמאי "החיים אחרי בת'" בכיכובה של אוברי פלזה המגלמת את בת'. בהמשך השנה דיבב את נבל העל איש החידות בסרט "באטמן: מתקפה על ארקהם".
כלי
מקור כוח
כלים שונים מופעלים באמצעות מקורות כוח שונים. מקורות הכוח העיקריים הם:
מתיו גריי גובלר
קריירה
בשנת 2016 שיחק בקומדיית האימה "Trash Fire" לצידם של אדריאן גרנייה ואנ'לין מק'קורד. בשנת 2017 שיחק בדרמה הרומנטית "יחסים פתוחים" לצד ניקולס הולט, ובמותחן הקומי האפל "הריגה 68". בשנת 2018 שיחק בסרט "זואי".
קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן
קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן (בגרמנית: Großherzog Karl Friedrich. von Baden; 22 בנובמבר 1728 – 10 ביוני 1811) היה מרקיז באדן-דורלאך, ולאחר מכן ירש את מרקיזות באדן-באדן, ואיחד אותם למרקיזות באדן. בשנת 1803 קיבל תואר של נסיך בוחר, ובשנת 1806 קיבל תואר של דוכס גדול. כיהן כמונרך מאז היותו בן עשר ועד למותו בגיל 82, אחת מתקופות השלטון הארוכות ביותר בהיסטוריה.
מתיו גריי גובלר
קריירה
בשנת 2020 השתתף בסרט הדרמה "דוהרת", סרט מקורי של נטפליקס.
בימוי
במהלך צילומי "עמוק במים" ביים גובלר סרט תיעודי על הנעשה מאחורי הקלעים של הפקת הסרט, בשם " Matthew Gray Gubler's Life Aquatic Intern Journal". בעקבות זאת, ביים וכיכב בשנת 2006 במיני-סדרה המוקומנטרית "Matthew Gray Gubler: the Unauthorized Documentary", שהייתה פארודיה על הגינונים ההוליוודיים. בהמשך, ביים גם 12 מפרקי הסדרה "מחשבות פליליות".
קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן
ביוגרפיה
קרל פרידריך נולד ב-22 בנובמבר 1728 בקרלסרוהה, לפרידריך, נסיך הכתר של באדן-דורלאך ולאמליה, נסיכת נסאו-דיאץ, בתו של יאן וילם פריסו, נסיך אורנז'. בשנת 1732 מת אביו פרידריך, נסיך הכתר של באדן-דורלאך, ובשנת 1738 מת סבו קרל השלישי וילהלם, מרקיז באדן-דורלאך, וקרל פרידריך עלה במקומו לשלטון. בשנת 1746 תפס קרל פרידריך את השלטון, והחל בטיפוח האוניברסיטאות, בתי המשפט, הבירוקרטיה, הכלכלה, התרבות, והפיתוח העירוני. בשנת 1767 ביטל קרל פרידריך את העינויים במדינה, ובשנת 1783 שחרר את הצמיתים.
מתיו גריי גובלר
כתיבה
גובלר כתב ואייר את ספרו הראשון, "Rumple Buttercup: A Story of Bananas, Belonging and Being Yourself", שיצא לאור ב-2 באפריל 2019. הוא יצא לאור כספר ילדים, אבל גובלר אמר שהוא מיועד לכל הגילאים. לאחר מספר שבועות, הספר דורג במקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
חיים אישיים
גובלר מחלק את זמנו בין לוס אנג'לס, לאס וגאס וניו יורק.
קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן
ביוגרפיה
בשנת 1803 סופחו למרקיזות שטחי הבישופות של קונסטנץ, ושטחים מנסיכות הבוחר מפפאלץ, וקרל פרידריך קיבל מעמד של נסיכות הבוחר. בשנת 1805 הצטרף קרל פרידריך לנפוליאון במלחמותיו כנגד מדינות הקואליציה השלישית, וכהוקרה על כך שודרגה הנסיכות בחוזה פרסבורג למעמד של דוכסות גדולה, וסופחו אליה עוד שטחים שהשתייכו לבית הבסבורג. בשנת 1806 הצטרפה הדוכסות לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1809 קיבלה הדוכסות בשלום וינה שטחים שהשתייכו לממלכת וירטמברג.
מתיו גריי גובלר
חיים אישיים
בשנת 2009, בזמן שהצטלם לסרט "500 ימים עם סאמר" בלוס אנג'לס, גובלר פרק את ברכו בזמן שיצא לרקוד. הפציעה דרשה שלוש פרוצדורות כירורגיות ושימוש במקל הליכה במשך כמעט שנה, שנכתב בתסריט של "מחשבות פליליות".
ב-27 באוקטובר 2014, גובלר הפך לכומר מוסמך, וחיתן את חברתו מ"מחשבות פליליות", פאג'ט ברוסטר ואת המוזיקאי סטיב דמסטרה, ב-29 בנובמבר 2014.
קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן
ביוגרפיה
ב-10 ביוני 1811 מת קרל פרידריך, ובמקומו עלה לשלטון נכדו קרל.
משפחתו
ב-28 בינואר 1751 התחתן קרל פרידריך עם קרולינה לואיזה, רוזנת הסן-דרמשטדט, בתם של לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטדט ושרלוטה מהנאו-ליכטנברג, ממנה נולדו לו חמישה ילדים:
ב-24 בנובמבר 1787 התחתן קרל פרידריך עם לואיזה קרולינה פון הוכברג, בתם של לודוויג היינריך, ברון גייר פון גיירסברג ומקסימיליאנה כריסטינה פון שפונק. בעת נישואיו התחייב קרל פרידריך שנישואין אלה לא יחשבו כנישואים מורגנטיים ושבניו מאשתו השנייה יוכלו אף הם לרשת את הכתר. התחייבות זו אושררה בידי נכדו קרל ובידי אספת הנסיכים של באדן ב-1818. ממנה נולדו לו חמישה ילדים:
ארז טודרס
ארז טוֹדְרֶס (נולד ב-8 בדצמבר 1976) הוא תקליטן, אספן תקליטים, קריין, מתאר קולי ומנהל מוזיקלי. אחד ממקימי הרכב הפ'אנק "התפוחים" וממקימי הרכב הגרוב הפסיכדלי, "CRuNCH 22". מקים והבעלים של לייבל התקליטים Todres Records. בעברו שחקן, עסק בכתיבה ובימוי וכן בתחום הקופירייטינג.
ביוגרפיה
בשנת 2011 הקים יחד עם המוזיקאים תומר ברוך ודן מאיו, את הרכב הגרוב הפסיכדלי "CRuNCH 22". ההרכב, המונה שלושה נגנים: קלידן, מתופף ותקליטן, הוציא שלושה אלבומים. האלבום השני הוא פרויקט בהשראת הרפתקאות אליס בארץ הפלאות ובו משולבות בין היתר, דגימות מגרסה נשכחת של הסיפור, אותן טודרס מנגן על הפטפונים. הפרויקט זכה למימון קרן התרבות של מפעל הפיס.
טודרס לקח חלק בארבע תחרויות פריסטייל שנערכו בארץ, בשנת 2006 הגיע למקום השני.
במסגרת השקת אלבום של הצמד RadioTrip לקח חלק בחימום האומן הבינלאומי Kid Koala. בשנת 2016 היה לישראלי הראשון אשר תקלט ביריד התקליטים הגדול בעולם,
הנערך מדי שנה באוטרכט.
לצד העיסוק המוזיקלי עסק במשחק בנקודות מסוימות בחייו. בתחילת שנות האלפיים לקח חלק כשחקן וכבמאי בסיורים תיאטרליים עבור רשות הטבע והגנים. בשנת 2003 שיחק בתפקיד ראשי בהצגה "מין מפורק", לפי שירים של המשורר יצחק לאור, בתיאטרון "תמונע". שילב בין עולם המוזיקה והמשחק בפרויקט "בגן של טובה", אשר הציג עיבודי ג'אז לשירי ילדות קלאסיים. בשנים 2010–2011 שימש כעוזר במאי בתיאטרון אורנה פורת בהצגות ילדים, ובה בעת כתב והשתתף בבימוי מערכים במוזיאון בית ביאליק.
כקריין החל ב-2010 להנחות תוכנית ראיונות ברדיו "TEDER". ערך והגיש את התוכנית "תת הכרה" וכן את "בטעם ויניל" ,בה שוחח עם אספני תקליטים על התחום.
משנת 2012 משמש כקריין בספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה ועוסק בהקלטת ספרים. מ 2015 מהווה חלק מצוות המוביל את תחום התיאור הקולי (AD=Audio Description) בישראל. במסגרת זו התמחה בהנגשת סרטים וסדרות על ידי שילוב של תיאור קולי בפסקול הסרט/סדרה. בין היתר לקח חלק בהנגשת הסדרה "פאודה" וסדרות נוספות.
בשנים 2012–2013 הנחה ערבי ספרות בבית ביאליק בניהולו של המשורר יקיר בן משה.
ב 2018 הקים ארז את לייבל התקליטים הבוטיקי, Todres Records, המתמקד בפניני גרוב ייחודיות, ישנות כחדשות, באוריינטציה של פ'אנק, אפרוביט ופסיכדליה. הלייבל נפתח על מנת לחשוף דיג'ייז, אספני תקליטים בישראל ומחוצה לה, וחובבי מוזיקה באשר הם, לפניני גרוב נסתרות. בין הריליסים ניתן לציין את האלבומים האחרונים של התפוחים וקראנץ' 22, הדפסה מחודשת של חלילית הקסם מאת הקולות הגבוהים והתקליטון היחיד של זהר השביעי, להקתו של זהר הלוי ז"ל.
עוד ב-2018, יצר טודרס, בשיתוף הטלוויזיה החינוכית, את ההסכת "אבני דרך", המבקש ללמד אותנו האזנה קצת אחרת לאלבומים המהווים אבני דרך בתרבות שלנו.
Engie (אפליקציה)
Engie היא חברת הזנק ישראלית אשר הוקמה בשנת 2014 ומציעה שירות זיהוי תקלות ברכב ומידע בזמן אמת על הנסיעה דרך אפליקציה חינמית לטלפונים ניידים חכמים. האפליקציה הושקה לאנדרואיד בדצמבר 2014 ול-iOS בדצמבר 2016.
אופן השימוש
Engie מציעה למשתמש גישה למידע על רכבו באמצעות רכיב OBD 1.5 המתחבר למחשב הרכב ואפליקציה ייעודית לטלפון החכם אשר מנתחת את הנתונים המתקבלים מהרכיב, ומציגה אותם למשתמש בצורה מופשטת. רכיב ה-OBD (On-Board Diagnostic) מתחבר לשקע הדיאגנוסטיקה של הרכב, ובאמצעות תקשורת בלוטות' שולח מידע לאפליקציה אשר מאפשרת שני שירותים עיקריים: במקרה שאותרה תקלה, למשתמש ישנה אפשרות לקבל הצעות מחיר ממוסכים הקרובים אליו.
היסטוריה
Engie הוקמה בשנת 2014 על ידי שלושה שותפים; ירדן גרוס (מנכ"ל), אלון הנדלמן (סמנכ"ל מוצר ופיתוח) וגל אהרון (סמנכ"לית שיווק). השלושה נפגשו במסגרת תוכנית Zell ליזמות במרכז הבינתחומי הרצליה, המאפשרת לסטונדטים מצטיינים להקים מיזמים אמיתיים בליווי מנטורים ויזמים מהתעשייה. במסגרת זו, השלושה הכירו את המשקיע המרכזי בחברה, אורי לוין, מייסד ושותף בWaze, המשמש גם כיו"ר החברה.
ערך מוסף
המטרה של Engie היא להנגיש את תחום תקלות הרכב לציבור הנהגים ולהוות פתרון לחוסר ההבנה וחוסר הבקיאות במה שקשור לרכבם, בכך להפחית את רמת התסכול שהרבה פעמים נלווה לחוויית הביקור במוסך. מנגד, המוסכים חוסכים בזמן וכסף כיוון שהאפליקציה מבטלת את הצורך בקיום בדיקה נוספת במוסך ומראה להם מראש באיזה תקלה צריך לטפל. בנוסף, הם מרוויחים לקוחות חדשים שEngie מפנה לעסק שלהם.
העתיד
נכון לתחילת 2017, Engie משרתת כ-100,000 משתמשים ישראלים ומשתפת פעולה עם כ-200 מוסכים. החברה הצליחה לגייס 3.5 מיליון דולר בסבב ההשקעה הראשון שלה. שירותים נוספים שהחברה מתכננת להציע למשתמשים בהמשך כוללים התרעות לפני טיפולים שנתיים מתקרבים וכן הצגת הטיפולים השוטפים הצפויים לרכב, כולל מחיר ממוצע לחלפים. החל מיום 20 באפריל 2020, בעקבות משבר הקורונה, החברה נסגרה ושירותיה, לרבות האפליקציה, אינם זמינים.
מודל כלכלי
משתמשי האפליקציה משלמים רק על הרכיב הייחודי. Engie החלה לגבות רווחים דרך העמלות שהיא מקבלת על הפניית משתמשים למוסך. פן נוסף שבו יש לEngie פוטנציאל עסקי ענק הוא במגרש חוכמת ההמון והביג-דאטה שכן היא מייצרת מאגר נתונים רחב לגבי הרכבים השונים (ולא לגבי המשתמשים) הנשמר בשרתי החברה.
פרסים והוקרה
ביוני 2015 זכתה האפליקציה בתחרות Israel Mobile Summit בתואר "אפליקציית השנה".
גלעד אלפסי
גלעד אלפסי (נולד בה'תשל"ד, 1974) הוא שחקן, מחזאי ובמאי תיאטרון ישראלי המתמקד ביצירה בסוגת התיאטרון היהודי. חתן פרס תרבות יהודית ע"ש אורי אורבך, בקטגוריית התיאטרון היהודי.
ביוגרפיה
גלעד אלפסי נולד בירושלים, בוגר הישיבה התיכונית נתיב מאיר וישיבת ההסדר הר עציון. למד במגמת המשחק בבית הספר לקולנוע "מעלה" (1998-2000), בין השאר בהנחיית השחקן שולי רנד. במהלך השנים כתב, ביים ושיחק בהפקות רבות, חלקן בעלות אופי ניסיוני.
בשנת 2000 הקים את "תיאטרון תאיר" והיה לסירוגין מנהלו האמנותי עד לשנת 2011.
בשנת 2016 הקים את תיאטרון גלעד אלפסי, בו הוא משמש כמנהל אמנותי ובמאי. התיאטרון מתמקד בסוגיות חברתיות ותרבותיות והוא מעלה באופן שוטף מספר הצגות בהן אבאל'ה (2016), תבכה ילד תבכה (2016) התקלות ועבד לעם קדוש.
לצד העבודה במסגרת התיאטרון, משמש גלעד אלפסי כיוצר עצמאי וכמנהל אמנותי של מספר פרויקטים, בהם פסטיבל "יוצרים תהילים בעיר דוד", פסטיבל "נאמן למקום" ועוד.
בשנת ה'תשע"ח (2017) זכה בפרס שר החינוך לתרבות יהודית, בקטגוריית התיאטרון.
וולברום
וולברום (Wolbrom) היא עיירה במחוז אולקוש בפרובינציית פולין קטן בפולין ובה כ-9,500 תושבים.
היהודים בוולברום
בשנת 1921 נערך מפקד אוכלוסין בעיירה ונמנו בה 7,229 תושבים, מתוכם 4,276 יהודים (כ-60 אחוז).
בוולברום פעלו סניפים של רוב המפלגות היהודיות והציוניות בפולין ובהן הציונים הכלליים, המזרחי, השומר הצעיר, בית"ר, גורדוניה, אגודת ישראל והבונד. בבחירות לעיריית וולברום בשנת 1927 זכתה רשימה יהודית מאוחדת בשמונה מושבים מתוך 18 המושבים בעירייה.
יהודי וולברום למדו ב"חדרים". לאחר מלחמת העולם הראשונה נפתחה בוולברום הישיבה החסידית "כתר תורה". הישיבה התקיימה מתרומות בני הקהילה, ולמדו בה כמאה תלמידים. ספרית "קולטורה" בוולברום הכילה כ-2500 ספרים, רובם ביידיש וחלקם בפולנית, בעברית ובשפות אחרות. הספרייה התקיימה והורחבה בסיוע נשפים ואירועים נוספים.
בתקופת השואה
וולברום נכבשה על ידי הצבא הגרמני ב-5 בספטמבר 1939. באוקטובר 1939 וולברום הוכללה בגנרלגוברנמן. בעיירה הוקם יודנראט. ב-1940 החלו הגרמנים לגרש פליטים מעיירות בסביבה כמו ז'רנובייץ לוולברום. היודנראט ארגן חלוקת מזון במחיר סמלי וניהל "מחלקת תברואה" עם שני רופאים ורוקח. באביב 1942 הצטוו היהודים לעבור לגטו. רבים מהם נשלחו למחנות ריכוז ולעבודות כפייה. ב-5 בספטמבר התבצעה אקציה בעיירה. רוב היהודים נשלחו לבלז'ץ. מעטים נשלחו לפלאשוב ולמחנות עבודה אחרים. לאחר האקציה נותרו מאות יהודים בוולברום. הם הועסקו במיון חפצי הערך והרכוש שנשאר. בתחילת נובמבר התבצעה האקציה השנייה והסופית. כ-800 היהודים שנותרו בוולברום נלקחו ליער סמוך ונורו למוות.
הנצחת הקהילה
בתקופת המלחמה נהרס בית הקברות ונותרו בו מצבות ספרות בלבד. תושבי העיירה והסביבה פירקו את בניין בית הכנסת והשתמשו בלבניו לבניית בתיהם. בית מדרש אחד הפך למחסן והשני - למנזר.
התהום (סרט)
התהום (אנגלית: The deep) הוא סרט משנת 1977 בהפקת "קזבלנקה" ו-EMI ובבימויו של פיטר ייטס, העוסק בזוג נופשים צעירים מעורבים בסכסוך מסוכן עם ציידי אוצרות כאשר הם מגלים דרך אל אניית אוצר טרופה באיי ברמודה. הסרט מבוסס על רומן מאת פיטר בנצ'לי.
בסרט צילומים תת-ימיים ומבט על עולם ציידי האוצרות.
בתפקידים הראשיים ניק נולטה בתפקיד דוד סנדרס וז'קלין ביסט בתפקיד חברתו הבריטית גייל ברקה.
פרס ויטברד
פרסי הספרים של ויטברד, ולימים פרסי הספרים של קוסטה היו פרסים ספרותיים שנתיים שהוענקו בחמש קטגוריות לספרים בשפה האנגלית של סופרים תושבי בריטניה ואירלנד. הפרסים נוסדו ב־1971 על ידי חברת ויטברד, שהייתה באותה עת מבשלת בירה ובעלים בזכיינות של רשתות מסעדות כגון פיצה האט בבריטניה. בשנת 2006 שונה שם הפרסים לפרסי קוסטה, כאשר רשת קפה קוסטה, אז חברה־בת של ויטברד, העניקה את חסותה לפרסים. בשנת 2012 נוספה קטגוריה של סיפור קצר לחמש הקטגוריות הוותיקות. בשנת 2018 רכשה חברת קוקה־קולה את קפה קוסטה; בשנת 2022 הודיעה החברה על סיום חלוקת הפרס, ומאז לא חולק.
הפרסים הוענקו הן עבור ערך ספרותי גבוה, והן על קריאוּת, לספרים שמנחילים את הנאת הקריאה לקהל הרחב. ככאלה, הם נחשבו פרסים עממיים יותר מהפרס הספרותי הבריטי הוותיק, פרס בוקר.
קטגוריות הפרסים מאז ייסודו הן: ביוגרפיה, ספרות ילדים, רומן ביכורים, רומן, ושירה; מאז 2012, מחולק הפרס גם בקטגוריית הסיפור קצר.
כל אחד מהסופרים הזוכים בחמש הקטגוריות המקוריות מקבל סך 5,000 ליש"ט. במקביל, מו"לים שספריהם עומדים להיכלל ברשימה הקצרה לפרס נדרשים לשלם עמלה בסך 5,000 ליש"ט לצורכי שיווק והוצאות האירוע.
הזוכה בקטגוריית הסיפור הקצר מקבל סך 3,500 ליש"ט, וסך 1000 ליש"ט ניתן למקום השני, ו־500 ליש"ט לשלישי.
שערוריית 1989
בשנת 1989 הוכרז כי הפרס לרומן הטוב ביותר יוענק לאלכסנדר סטיוארט על הרומן The War Zone. אך אחת השופטות בוועדת הפרס, ג'יין גארדם, סברה שהספר "דוחה", ופנתה ישירות לחברת ויטברד בטענה שהענקת הפרס לרומן של סטיוארט תהפוך אותה ל"בדיחה". לאחר עשרה ימים, והדלפת הסיפור לעיתונות, שני השופטים האחרים, דייוויד קוּק ו־ואל הֶנֶסי, השתכנעו לשנות את החלטתם, וכך הוענק הפרס בסופו של דבר ללינדזי קלארק עבור הרומן The Chymical Wedding. השערורייה הייתה כה בלתי נעימה עבור קוק והנסי, ששניהם נשבעו לעולם לא לשפוט עוד בוועדת פרס.
זוכי הפרס
להלן טבלה של הזוכים בכל קטגוריה לפי שנה. הכותר המודגש בכל שנה הוא הזוכה בתואר "ספר השנה" של פרס ויטברד.
מלט בישראל
מלט משמש היום במרבית הבנייה המודרנית, כחומר המקשר בייצור בטון, ובעל שימושים רבים נוספים בבנייה.
על המלט בישראל מוטלת רגולציה חריפה, אשר גורמת לכך שהוא נשלט כולו על ידי חברת נשר, המהווה מונופול בתחום בישראל. החקיקה בישראל מונעת הקמת תחרות לנשר, הן בייצור מקומי אלטרנטיבי, והן בייבוא מלט מחו"ל, על בסיס פקודת המלט משנת 1944.
נשר מפעלי מלט ישראליים
חברת נשר הוקמה בישראל בשנת 1922, תחת המנדט הבריטי, בשם "חברת המלט צמנט פורטלנד, נשר בע"מ", על גבי שטח באזור חיפה אשר נקנה ממשפחת ח'ורי על ידי יהושע חנקין. בשנות ה-50, לאחר קום המדינה, הקימה נשר מפעל מלט נוסף, מפעל נשר רמלה, באזור השפלה.
רגולציה
בין השנים 1925–1928 הועלה המכס על מלט מ-7% ל-40%.
פקודת המלט (1944)
פקודת המלט, אשר נכתבה תחת המנדט הבריטי, מגבילה את השימוש במלט בישראל בכמה אמצעים. ראשית, מונעת הפקודה ייצור מלט שלא באישור המשרד. שנית, מגדירה הפקודה קנייה והחזקה של מלט שיוצר ללא אישור כאמור, כעבירה גם מצידו של הקונה. (ואף נקבעת זכות להחרים הן את המלט, והן את האמצעים ששימשו להובלתו על ידי המדינה) שלישית, קובעת המדינה כי גם על ייבוא מלט נדרש רישיון מיוחד, ומוטלים עליו מכס ומס בלו.
דו"ח סוארי
החל מפברואר 1996 נקבע פיקוח על מחירי מוצרים המיוצרים על ידי מונופול, וביניהם נמצא גם המלט. מדי שנה, בוחנת המדינה את אחוזי הרווח של חברת נשר, וגוזרת מכך את המחיר המרבי שהיא יכולה לגבות על המלט. נכון לשנת 2013, גובה נשר את המחיר המרבי המותר לה.
משקל השקים
באוגוסט 2013, יזם חיים כץ תיקון לפקודת המלט, אשר תדרוש מכל משווק מלט בישראל, לשווקו בשקים במשקל של 25 ק"ג, ולא במשקל 50 ק"ג בלבד, כמקובל בעולם. טענתו של חיים כץ הייתה ששקים במשקל 50 ק"ג כבדים מדי, ומזיקים לבריאות הסבלים הסוחבים אותם. הצעה זו עלתה זמן קצר לאחר שבחברת נשר התחילה העבודה על הקמת פס ייצור לשקים במשקל זה. החוק עבר בקריאה שלישית בדצמבר אותה שנה. תוצאת לוואי של חוק זה, היא הגדלת עלויות ייבוא המלט מחו"ל, כיוון שיצרני המלט בעולם מייצרים מלט בשקים במשקל 50 ק"ג בלבד. (ויבואן אשר ירצה למכור מלט מיובא בעתיד, יצטרך לארוז מחדש את המלט המיובא לפני שיווקו)
הקמה
ביולי 2011 החלה מחאה חברתית על יוקר המחיה בישראל, ובפרט על יוקר הדיור. גורמים שונים, ובכללם שר הכלכלה נפתלי בנט, האשימו את המונופול הקיים בתחום המלט במחירי הדיור הגבוהים, וכתוצאה מכך, הקים בדצמבר 2011, ראש הממשלה דאז, בנימין נתניהו, ועדה לחקר הריכוזיות בשוק המלט. דו"ח ביניים של הוועדה שוחרר בדצמבר 2012.
הקשר בין מחירי המלט למחירי הדיור
קיימות טענות רבות על כך שעל אף שבאמת מדובר במונופול, השפעתו על מחירי הדיור זניחה, כיוון שעלות המלט כולה לדירה ממוצעת היא כ-16 אלף שקלים, (כלומר, בין 1%-3% ממחיר הדירה בלבד) ומדובר בעיקר בניסיון להשגת רווח פוליטי בלי הורדה משמעותית של מחירי הדירות בארץ. משקל המלט בייצור תשתיות עירוניות, כדוגמת גשרים, משמעותי יותר, כך שייתכן שתחרותיות בתחום זה תוריד עלויות פיתוח תשתיות עבור המדינה.
כמו כן, נטען שלו היו מחירי המלט המקור למחירי הדיור הגבוהים במרכז הארץ, היו מחירי הדיור אחידים ברחבי הארץ, בעוד שבפועל, ניתן למצוא בפריפריה ובמרכז פרויקטי בנייה דומים זה לזה, כאשר מחירי הדירות במרכז גבוהים פי 2 ו-3 ממחירי הדירות המקבילות בפריפריה. מאחר שהשימוש בחומרי בנייה והעבודה הנדרשת להקמת פרויקטים במרכז הארץ ובפריפריה דומה, ניתן להסיק שהמקור למחירי הדיור אינו בחומרי הבנייה, אלא במחיר השטח עצמו. ואכן, ניתן לראות שמחירי הקרקעות במרכז הארץ, אותם נוקב מינהל מקרקעי ישראל עלו בקצב גבוה במהלך השנים האחרונות.
מסקנות הוועדה
על אף סימני השאלה ביחס להשפעת המונופול על מחירי הדיור, כללו המלצות ועדת המלט הקמת מפעל מלט נוסף, כיוון שהמפעלים הקיימים לא יספקו את צורכי ישראל עד שנת 2023, והומלץ שלא יהיה בבעלות נשר. מאחר שמדובר בתהליך הקמה ארוך, הומלץ להתחיל במהלך זה כבר בשנת 2013, ונטען שמהלך זה נמצא כבר היום בפיגור.
נתן רפפורט
נתן יעקב רפפורט (באנגלית: Nathan Rapoport; 7 בנובמבר 1911, ורשה – 5 ביוני 1987, ניו יורק) היה פסל, צייר וצלם יהודי יליד ורשה. כל בני משפחתו נספו בשואה, ויצירותיו החשובות והמוכרות ביותר עוסקות בהנצחת הנספים והלוחמים בה.
קורות חיים
נתן רפפורט נולד בשנת 1911 בעיר ורשה שבפולין הרוסית (לימים בירת הרפובליקה הפולנית) במשפחה יהודית דתית, בן לחיה לבית קופלביץ ויעקב בן שלמה זלמן, ממשפחת כהנים. למד ב"תלמוד תורה" ובבית הספר התיכון היהודי לבנים "לאור" ברחוב נָאלֶבקי (מרכז החיים היהודיים בעיר). בעקבות מחלת אביו פרש מלימודיו והחל לעזור בפרנסת המשפחה. בשנת 1927 נרשם רפפורט ללימודי פיסול בבית הספר העירוני בעיר. בשנת 1928 הצטרף לתנועת השומר הצעיר בעיר, והיה חבר בקן התנועה עד 1933. לאחר כשלוש שנים המשיך בלימודים באקדמיה לאמנות, שם זכה במלגה שבעזרתה ביקר באיטליה ובצרפת והתרשם מן המוזיאונים בהן. על אף שפסל שלו בשם "הטניסאית" זכה במקום הראשון בתחרות בשנת 1936, נשלל מרפפורט הפרס בשל העובדה שסירב לשלוח את היצירה לתערוכה בגרמניה הנאצית. בשנת 1938 זכה רפפורט במלגה נוספת, שבעזרתה למד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939 ברח רפפורט מפולין לביאליסטוק, שנמצאה בשטח שנכבש על ידי ברית המועצות. בברית המועצות פיסל אנדרטאות ופרוטומות של אנשי-שם סובייטים. כבר במהלך המלחמה התחיל לעצב את זיכרונות המלחמה לפי הבנתו, כאשר הוא מודע לתהליך חיסולו של גטו ורשה בסוף שנת 1942. בשנת 1946 הגיע ממוסקבה לוורשה והציג בפני ראשי הקהילה היהודית את מודל הגבס שלו. בשנת 1947 עיצב את העיצוב הסופי בפריז כדי לצקת את הכל מברונזה, וב-19 באפריל 1948, במלאת חמש שנים לפרוץ מרד גטו ורשה, נחנכה האנדרטה לזכר מרד גטו ורשה, המוצבת במקום שבו היה מרכז הגטו.
שנתיים מאוחר יותר עבד על פסל המגינים בקיבוץ נגבה, ואז החליט לעלות מדרגה וערך בערבים לחברי הקיבוץ הרצאות בנושאי אמנות פלסטית כדי להכין אותם טוב יותר לתהליך הבחירה. גם בנגבה ייצר שני דגמים, ועם גמר העבודה הזמין את כל חברי הקיבוץ כדי שיבחרו בפסל המתאים יותר לדעתם.
ב-1959 היגר לארצות הברית, והתאזרח בה ב-1965. התגורר לסירוגין במנהטן וברמת גן.
בשנת 1985 נחנכה בפארק ליברטי בניו ג'רזי (Liberty State Park) האנדרטה מעשה ידיו "שחרור" (Liberation). האנדרטה, המציגה חייל אמריקאי הנושא בזרועותיו ניצול של מחנה ריכוז, מסמלת את חלקו של צבא ארצות הברית בשחרור מחנות הריכוז הנאציים.
זכה במדליית הזיכרון ע"ש הרברט אדמס (Herbert Adams Memorial Medal) מטעם אגודת הפַּסלים הלאומית, על תרומתו לפיסול האמריקני.
נתן רפפורט נפטר בניו יורק בקיץ 1987, בן 75 במותו. נקבר בפתח תקווה.
הותיר גרושה, סימה לבית צ'רניאביץ (שלה היה נשוי מ-1938), בת, נינה ווֹלמַרק (Wolmark), המתגוררת בפריז, וכן נכדים ונינים.
עזבונו, הכולל מאות מכתבים מאוירים, מאות רישומים לפסלים, הדפסים, ומאות צילומים שבהם צילם את פסליו, שמור בארכיון השומר הצעיר ביד יערי.
מהירות
בפיזיקה, מהירות היא מידה לתיאור קצב תנועתו של גוף במרחב – המרחק שהוא עובר ביחידת זמן. נהוג לסמן ערך זה באות v.
נתן רפפורט
בית רפפורט
הסטודיו של רפפורט ברחוב רוקח ברמת גן, "בית נתן רפפורט", פעיל כיום כמרכז לאמנות ושמורים בו כמה פסלים קטנים של האמן וכן חלק מכלי העבודה שלו.
לקריאה נוספת
ביוגרפיה:
מהירות
המהירות כגודל פיזיקלי
נהוג להבדיל בין שני סוגים עיקריים של מהירות – מהירות ממוצעת ומהירות רגעית.
תאוצה
בפיזיקה, תאוצה היא קצב שינוי המהירות של גוף נע. בשפת הדיבור, המונח משמש בצורה דומה להגדרה הפיזיקלית: כאשר מתארים רכב כבעל תאוצה מעולה, הכוונה שביכולתו להגביר את מהירותו תוך פרק זמן קצר בהשוואה לכלי רכב אחרים. עם זאת, לתאוצה בהגדרתה הפיזיקלית יכול להיות גם ערך שלילי, שמשמעותו שהגוף מאיץ את מהירותו בכיוון הנגדי מהציר שהוגדר (הגוף מאט רק כשהתאוצה מנוגדת לכיוון המהירות בה הגוף נע). בשפת הדיבור, תאוצה נגד כיוון המהירות מכונה לעיתים רבות תאוטה.
במערכת היחידות הבינלאומית, יחידות התאוצה הן מטר חלקי שנייה בריבוע. ניתן לחשוב על היחידות גם כ־"מטר לשנייה, לשנייה", כלומר: כמה המהירות (הנמדדת במטר לשנייה) משתנה מדי שנייה.
מהירות
מהירות ממוצעת
המהירות הממוצעת באה לתאר את מהירותו של גוף נקודתי (או נקודה מסוימת על גוף) לאורך דרך מסוימת. אם גוף נקודתי עבר דרך של \ d בזמן \ t, המהירות הממוצעת שלו במשך זמן זה היא. בצורה יותר מפורטת, אם בזמן \ t_1 היה הגוף במקום \ x_1, ובזמן \ t_2 הוא היה במקום \ x_2, אז מהירותו הממוצעת היא
תאוצה
בחישובים מתמטיים, מקובל לסמן את התאוצה באות a, הרומזת למילה הלטינית accelere שמשמעותה "להאיץ".
אסף הרץ
אסף יעקב הרץ (נולד ב-13 בדצמבר 1991) הוא שחקן, מוזיקאי, רקדן וזמר ישראלי.
תאוצה
השינוי בקצב התאוצה נקרא נתירה, והוא משמעותי בהנדסת מערכות מסוימות, בעיקר במערכות מרובות טלטלות המכילות או מורכבות מגופים עדינים ושבירים.
מהירות
מהירות ממוצעת
ההגדרה לעיל משמשת להגדרת מהירות וקטורית ממוצעת, שהיא הווקטור שראשיתו בנקודה בה התחילה התנועה וקצהו בנקודה בה היא הסתיימה, המחולק במשך התנועה. הגדרה זו אינה שימושית ביותר במקרים שהתנועה אינה על קו ישר.
אסף הרץ
ביוגרפיה
הרץ הוא בוגר תיכון "היובל" בהרצליה ובוגר "להקת על הבמה" והתיאטרון של העיר.
תאוצה
תאוצה בחשבון אינפיניטסימלי
מבחינה מתמטית, אם x מתאר את המקום של גוף מסוים על קו ישר (העתק), הרי שהמהירות מתארת את קצב השינוי של המקום ביחס לזמן שחלף, כלומר, הגוף נע במהירות ממוצעת גבוהה אם תוך זמן קצר הוא עבר מרחק רב. התאוצה מוגדרת כקצב השינוי של המהירות ביחס לזמן, כלומר, גוף נמצא בתאוצה ממוצעת גבוהה אם הוא הגביר את מהירותו תוך זמן קצר.
בעזרת חשבון אינפיניטסימלי ניתן להגדיר לא רק מהירות ותאוצה ממוצעות שנמדדות בין שתי נקודות זמן, אלא גם מהירות ותאוצה ברגע מסוים. כלומר, המהירות (v) מוגדרת כנגזרת של x לפי הזמן (t), והתאוצה (a) שווה לנגזרת של המהירות לפי הזמן (ולנגזרת השנייה של המיקום לפי הזמן).
מהירות
מהירות ממוצעת
הגדרה של מהירות (סקלרית) ממוצעת במסלול מסוים (שאינו ישר בהכרח) היא אורך המסלול המחולק במשך התנועה. הגדרה זו (של מהירות ממוצעת במסלול שאינו קו ישר) שונה מן ההגדרות הקודמות של מהירות ממוצעת כגודל סקלרי המחושב על יסוד הגודל הווקטורי.
אסף הרץ
ביוגרפיה
בשנת 2012 זכה הרץ במקום הראשון בתוכנית הריאליטי "רוקדים עם כוכבים" לצד הרקדנית מאשה טרויאנסקי. באותה שנה השתתף בפסטיגל.
מהירות
מהירות ממוצעת
משמעותה של המהירות הממוצעת היא זו: אם הגוף היה נע במסלול תנועתו במהירות הממוצעת היה עובר את המסלול באותו משך זמן שלקח לו לעבור את המסלול, במהירויות בהן נע בפועל. יתרונה של המהירות הממוצעת הוא שהיא נותנת מספר אחד המאפיין את המהירות במשך פרק זמן נתון וקל יחסית לחשבה. אולם, חסרונה הוא בכך שאינה מתארת היטב את תנועת הגוף בתוך פרק הזמן.
תאוצה
תאוצה בחשבון אינפיניטסימלי
באופן פורמלי:
אסף הרץ
ביוגרפיה
בקיץ 2013 הנחה את תוכנית הקיץ של ערוץ הילדים "הבנים והבנות" לצדו של עומר דרור. באותה שנה נבחר לפרזנטור של רשת נעלי TOGO לצד עדי הימלבלוי, עם סכום של 80,000 דולר לשנה. באותה שנה השתתף בסרט הקולנוע "שש פעמים", שזכה לשבחים רבים.
מהירות
מהירות ממוצעת
למשל, אם רכב נע במהירות שלושים קילומטרים לשעה במשך חצי שעה, ואחר הגביר את מהירותו לחמישים קילומטרים לשעה באותו כיוון למשך חצי שעה נוספת, המרחק הכולל שעבר הוא ארבעים קילומטרים, ולכן מהירותו הממוצעת הייתה ארבעים קילומטרים לשעה.
תאוצה
תאוצה בחשבון אינפיניטסימלי
פעמים רבות, נתונה דווקא התאוצה כפונקציה של הזמן, \vec a(t), ונדרש לחשב (בעזרת המשפט היסודי של החשבון האינפיניטסימלי) את הקינמטיקה של הגוף:
אסף הרץ
ביוגרפיה
הוא שיחק בתיאטרון הרצליה במחזה "החתול במגפיים". כמו כן שיחק במחזות "Welcome to the 60’s", "החוש השישי", "סוד הגן הנעלם", "שמשון ודלילה", "צ'כונה", "חשמלית ושמה תשוקה", "מזריץ" ו"הנחשול". השתתף עם עומר דרור בשעשועון "כלוב הזהב" בסבב ה-V.I.P.
מהירות
מהירות ממוצעת
לעומת זאת, אם רכב נע במהירות שלושים קילומטרים לשעה במשך חצי שעה, ובחצי השעה הבאה נסע באותה מהירות לכיוון ההפוך וחזר לנקודת המוצא, הרי לפי ההגדרות של המהירות הממוצעת כגודל וקטורי (ולפי ההגדרות למהירות סקלרית ממוצעת הנגזרות מן המהירות הווקטורית הממוצעת), המרחק הכולל שעבר הוא אפס, ולכן מהירותו הממוצעת במשך השעה הייתה אפס. אולם, אם נשתמש בהגדרת המהירות הממוצע על פני מסלול (והמסלול הוא הדרך של הגוף הלוך ושוב, שאורכה 30 קילומטר) הרי המהירות הממוצעת של הרכב היא 30 קילומטר לשעה.
אסף הרץ
ביוגרפיה
בשנים 2016-2014, שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "שכונה" במשך שתי עונות בערוץ ניקלודיאון למנויי HOT אותה יצר גיורא חמיצר. בסדרה הוא מגלם את דמותו של איתן שרוני.
מהירות
מהירות רגעית
המהירות הרגעית היא המידה למהירות של גוף נקודתי (או נקודה מוגדרת בגוף) ברגע מסוים, כאשר "רגע" הוא נקודת זמן. ניתן לדמות זאת על ידי כך שנאמר שהמהירות הרגעית של רכב היא מה שמראה מד המהירות של הרכב בכל רגע.
תאוצה
תאוצה בחשבון אינפיניטסימלי
כאשר, הם תנאי ההתחלה, כלומר: מצבו של הגוף בתחילת התנועה.
אסף הרץ
ביוגרפיה
בחנוכה 2015 הופיע הרץ במחזמר "המכבים" בתפקיד שמעון, לצד לי בירן, דנה פרידר ורינת גבאי. בחנוכה 2017 גילם את אלאדין במחזמר "אלאדין והנסיכה יסמין".
מהירות
מהירות רגעית
נשים לב כי על פי הגדרה זו, המהירות היא הנגזרת של פונקציית המיקום לפי הזמן.
אסף הרץ
ביוגרפיה
בשנים 2017–2018 גילם תפקיד משני בעונות 2–3 בסדרת הטלוויזיה "ג'ינג'י".
מהירות
מהירות רגעית
אם מדובר במהירות במובנה הווקטורי (מהירות המתארת גודל וכיוון), אזי \ x(t) מציין גודל וקטורי, המתאר את מיקומה במרחב, של הנקודה שאת מהירותה מודדים, בנקודת הזמן \ t. אם מדובר במהירות במובנה הסקלרי, אזי \ x(t) הוא גודל סקלרי המתאר את המרחק שעברה אותה נקודה בפרק הזמן \ (0,t).
אסף הרץ
ביוגרפיה
בשנת 2019 גלם הרץ את דמותו של איתן שפי במחזמר המבוסס על הסרט באותו שם "אפס ביחסי אנוש" בתיאטרון בית ליסין.
ב-2022 גילם את תפקיד סולן מקהלת הרבנות הצבאית בסדרה "שישו ושמחו", ששודרה בכאן 11.
ב-2023 היה אורח בתוכנית ראשונה של "עכשיו קרוב".
תאוצה
תאוצה בחשבון אינפיניטסימלי
במקרה שבו התאוצה קבועה, מתקבלות משוואות התנועה:
תאוצה במכניקה הקלאסית
התאוצה היא וקטור, כלומר יש לה לא רק גודל אלא גם כיוון. כאשר גוף מאיץ, פירוש הדבר שמהירותו בכיוון מסוים משתנה.
החוק השני של ניוטון קובע, כי גוף שפועל עליו כוח שאינו מתבטל על ידי כוח נגדי, נע בתאוצה. כלומר, על מנת להאיץ מסה, יש להפעיל עליה כוח. כיוון התאוצה יהיה בכיוון הכוח, וגודלה יעמוד ביחס ישר לגודל של הכוח (F) וביחס הפוך למסה של הגוף (m).
באופן פורמלי:
או, בניסוח שקול:
כאשר פועלים על הגוף כמה כוחות, התאוצה תהיה מושפעת מהסכום הווקטורי של הכוחות:
או, באופן שקול:
במקרה בו מסת הגוף משתנה (למשל: בטיל שמשליך מעליו דלק), השינוי בתאוצה קשור גם לשינוי במסה:
תאוצה משיקית ותאוצה אנכית
גוף יכול להאיץ גם בכיוון שונה מהכיוון שהוא נע לעברו. ניתן לפרש את התאוצה הכוללת של הגוף ברגע נתון כשילוב של שתי תאוצות:
(כאשר
הוא וקטור יחידה בכיוון המשיק למהירות).
תאוצה רדיאלית
מקרה בולט בו ההפרדה בין שני רכיבי התאוצה היא משמעותית הוא בתנועה מעגלית קצובה: גוף נע במעגל במהירות משיקית קבועה. אמנם גודל המהירות נשאר קבוע, אך כיוון המהירות משתנה בכל רגע ורגע, ומכאן שיש לגוף תאוצה. תאוצה זו מכוונת כלפי מרכז המעגל (במקביל לרדיוס), ולכן היא קרויה "תאוצה רדיאלית". נוהגים לעיתים לסמן את התאוצה הרדיאלית בסימן a_r.
גודלה של התאוצה הרדיאלית הוא, כאשר v הוא גודלה של המהירות המשיקית, ו-r הוא רדיוס הסיבוב.
תאוצת קרקע (מקסימלית)
רעידת אדמה יוצרת תאוצות קרקע בכל אתר שאליו מגיעים הגלים הסייסמיים הנוצרים בעת התרחשותה. תאוצת קרקע קיימת בכל שלושת הרכיבים: שני רכיבים אופקיים (תנועת צפון-דרום ומזרח-מערב), ורכיב שלישי שהוא אנכי (מעלה-מטה). התאוצה האופקית גבוהה יותר בדרך כלל מהתאוצה האנכית. תאוצת הקרקע המקסימלית היא זו שבאה לידי ביטוי על ידי המשרעת המקסימלית ברישום מד התאוצה המוצב באתר. תאוצה מקסימלית זו היא חשובה מאוד, מכיוון שמבנים הבנויים באתר מגיבים לרוב לרמה זו של תאוצה באמצעות "יצירת הנזקים". על כן התקן לבנייה עמידה בפני רעידות אדמה בישראל ובעולם כולו, מתייחס לתאוצת הקרקע המקסימלית הצפויה באתר, ושכנגדה יש לתכנן את עמידות המבנה. תאוצת הקרקע באתר נתון תלויה במספר משתנים, כמו המרחק ממוקד הרעידה, התשתית הגאולוגית ועוד. תאוצת הקרקע נמדדת בערכים של חלקי כוח ג'י (ראו להלן). לתאוצת הקרקע המקסימלית קיים מתאם ברמה גבוהה למשתנה של העוצמה הסייסמית הנצפית או החזויה באתר.
כוח מדומה
החוק השני של ניוטון מתקיים אך ורק במערכת הנעה במהירות קבועה (מערכת אינרציאלית). כאשר מתבוננים על תנועתו של גוף ממערכת מואצת, נדמה כאילו פועלים עליו כוחות נוספים, מלבד הכוחות הפיזיקליים המוכרים. כוחות שכאלו נקראים כוחות מדומים (או: כוחות ד'אלמבר), והם שווים בגודלם למכפלת מסת הגוף בתאוצת המערכת, והפוכים בכיוונם לכיוונה של התאוצה.
כלומר:
דוגמה יומיומית לכוח מדומה כזה ניתן לחוש בזמן נסיעה ברכב, כאשר הוא משנה את מהירותו. כאשר הרכב מאיץ קדימה, הנוסעים מרגישים כאילו הם נדחפים אל תוך המושב, וכאשר הרכב מאט, הנוסעים מרגישים כאילו הם נדחפים קדימה. דוגמה נוספת היא הכוח הצנטריפוגלי, שניתן להרגיש כשנמצאים במערכת מסתובבת (למשל: קרוסלה). בקרוסלה, אנו מרגישים את התאוצה הרדיאלית המאפשרת את הסיבוב כאילו היא כוח שדוחף אותנו החוצה.
אלברט איינשטיין פיתח רעיון זה בתורת היחסות הכללית לעקרון השקילות, הקובע כי לא ניתן להבדיל בין תנועה בתאוצה קבועה לבין תנועה בשדה כבידה. כלומר, לפי עיקרון זה, ניתן לחשוב על מערכת שבה פועלת כבידה על גוף כעל מערכת לא-אינרציאלית, בה הכבידה היא כוח מדומה.
כוח ג'י
גופים בנפילה חופשית בהשפעת הכבידה של כדור הארץ מאיצים בקצב של כ-9.8 מטר-לשנייה-בריבוע, סמוך לגובה פני הים. נהוג להשתמש בערך זה כיחידת תאוצה ולסמנה באות g (תאוצת הכובד). לעיתים, מכנים יחידה זו בשם "כוח ג'י", על אף שהיא אינה יחידת כוח.
אסף הרץ
חיים אישיים
ביולי 2022 החל הרץ בתהליך של חזרה בתשובה. בפברואר 2023 פרסם תמונה שלו במרכז חב"ד העולמי – 770, עם כיפה וזקן.
ב-4 ביוני 2023 הרץ נישא להדר קניאל.
BBC Earth
BBC Earth הוא ערוץ טלוויזיה בריטי שהוא חלק מרשת השידור של ה-BBC. בערוץ זה משודרים תוכניות עובדתיות ודוקומנטריות ובעיקר סרטי טבע, רבים מהם הם הפקות יקרות.
הערוץ נפתח לראשונה בשנת 2015, אף על פי שניסו לפתוח אותו לראשונה כבר ב-2014.
מהירות
קישורים חיצוניים
Vitesse
BBC Earth
היסטוריה
כבר באוקטובר 2013 הודיע מנהלת ה-BBC על פתיחה של 3 ערוצי טלוויזיה חדשים: "BBC Earth" - אשר יועד לתוכניות דוקומנטריות ,"BBC First", ו-"BBC Brit". יועדו לו 30 שעות של תוכן חדש לצפייה לשנה הראשונה, בין השאר עם הסדרות עולם קפוא ו-"Wonders of the Universe". ערוץ זה יועד להחליף את הערוץ הישן: "BBC Knowledge", אך בהמשך הערוץ אשר הצליח במספר שווקים והמשיך בכל זאת לפעול.
רשת הערוץ עלתה בבריטניה ב-2015. הוא החל לשדר גם במדינות נוספות:
ניקולאס לטיפי
ניקולאס דניאל לטיפי (באנגלית: Nicholas Daniel Latifi, נולד ב-23 ביוני 1995) הוא נהג מרוצים קנדי ממוצא איראני. התחרה במשך שלוש עונות באליפות הפורמולה 1 עבור קבוצת ויליאמס.
קריירת מרוצים
לטיפי החל להתחרות בקארטינג בשנת 2009 והתחרה בענף במשך 4 שנים. בשנת 2013 עבר להתחרות במכוניות חד-מושביות והתחרה באליפות הפורמולה 3 האיטלקית עבור קבוצת BVN. את העונה סיים במקום השביעי, עם ניצחון אחד ושלושה פודיומים נוספים. בשנת 2013 התחרה במקביל באליפות הפורמולה 3 האירופאית והבריטית. בנוסף התחרה בסדרת מרוצי טויוטה רייסינג. בשנת 2014 המשיך להתחרות באופן מלא באליפות הפורמולה 3 האירופאית ובמקביל השתתף במספר מרוצים במסגרת הפורמולה רנו 3.5, אליפות ה-GP2 וערך הופעת בכורה בגרנד פרי מקאו. בשנת 2015 השתתף באופן מלא באליפות הפורמולה רנו 3.5 עם קבוצת Arden. במקביל, לקח חלק בשמונה מרוצים במסגרת אליפות ה-GP2 ושמונה מרוצים בסדרת מרוצי פורשה קררה קאפ.
בשנת 2016 הצטרף לקבוצת DAMS שהתחרתה באליפות ה-GP2, שבהמשך הפכה לאליפות הפורמולה 2. לטיפי התחרה עבור הקבוצה במשך 4 עונות. עונת 2019 הייתה עונת השיא: הוא ניצח ארבעה מרוצים, הגיע 4 פעמים נוספות לפודיום, קבע 4 פעמים את זמן ההקפה המהירה וסיים כסגנו של ניק דה פריס שזכה באליפות.
פורמולה 1
לטיפי שימש כנהג במבחן בקבוצת רנו, סהרה פורס אינדיה/רייסינג פוינט וויליאמס. בנובמבר 2019, במהלך סוף השבוע האחרון של העונה, הוכרז לטיפי כמחליפו של רוברט קוביצה בקבוצת ויליאמס החל מעונת 2020.
בגרנד פרי אוסטריה, מרוץ פתיחת העונה סיים במקום ה-11, זאת למרות שלא עקף אף נהג במהלך המרוץ. שבועיים וחצי לאחר פתיחת העונה הוחתם על הארכת חוזה לעונה נוספת.
במרוץ האחרון בסוף שנת 2021 לטיפי התנגש בקיר עם המכונית שלו וגרם למכונית הבטיחות לצאת, מה שצימצם את הפער משמעותית בין לואיס המילטון לבין מקס ורסטאפן, ובכך מקס ורסטאפן עקף את לואיס המילטון וזכה באליפות הנהגים לשנת 2021.
לקראת סיום עונת 2022 החליטה הקבוצה שלא לחדש את חוזהו של לטיפי לעונה נוספת והוא עזב את האליפות
סקוט סטיינר
סקוט קארל רכשטיינר (באנגלית: Scott Carl Rechsteiner; נולד ב-29 ביולי 1962) הידוע יותר בשם הבמה שלו, סקוט סטיינר הוא מתאבק אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון World Championship Wrestling (WCW), שבו היה פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של WCW. כמו כן, הוא התאבק עבור הארגונים Jim Crockett Promotions (JCP), World Wrestling Federation/Entertainment (WWF/WWE), Impact Wrestling ו-Extreme Championship Wrestling (ECW).
במשך השנים הוא ניהל גם קריירת יחידים מצליחה, כשהיה שלוש פעמים אלוף עולם: פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של WCW, פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של WWA ופעם אחת האלוף האוניברסלי במשקל כבד של WWC. בנוסף לכך, הוא אלוף הטריפל קראון של WCW.
חיים אישיים
רכשטיינר נישא לאשתו, כריסטה פודסדלי, ב-7 ביוני 2000. לשניים יש שני ילדים.
מקרה קנה הנשימה
ב-3 ביוני 2007, במסגרת מופע של TNA בסן חואן, פוארטו ריקו, רכשטיינר ספג בעיטה בגרונו מיריבו, אפולו. לאחר שגנח דם, הוא הובהל לבית החולים, שם הוא אובחן עם צינור קרוע בקנה הנשימה, כשנותרו לו חמש שעות לחיות. הרופאים הכניסו אותו למצב תרדמת למשך יומיים, כשהם ביצעו חתך בצלעותיו ובריאה שלו כדי לתקן את הקרע, כשאחר כך הם ניקזו את הנוזלים מצלעותיו.
שערוריות
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, האשמות על שימוש בסטרואידים החלו לצוץ עקב עודף המשקל של רכשטיינר, אישומים שהאחרון הכחיש. הוא טען שהוא עשה זאת תוך כדי אימונים עם אגדת ההיאבקות, ניק גולפיס. כשחזר לארגון ה-WWE לקראת סוף שנת 2002, הוא הוכרח לעבור בדיקת סטרואידים, כשהוא הסכים רק בתנאי שטריפל H יעבור בדיקה גם כן. הוא טען שה-WWE לא השתמשו באף אחת מבדיקות אלו.
ב-21 באפריל 1998, רכשטיינר איים על חייו של עובד משרד התחבורה של ג'ורג'יה, פול קספרין, לאחר שהאחרון הודיע לרכשטיינר על כך שאחד המחלפים בכביש סגור. לאחר מכן, הוא פגע בקספרין פעמיים עם הטנדר, פורד F-250 שלו. כתוצאה מכך, קספרין נפגע, אך לא בצורה רעה למדי. רכשטיינר נעצר בעקבות מקרה זה וב-17 במרץ 1999 הודה באשמה על תקיפה חמורה ואיומי הטרור שהטיח בפני קספרין. השופט מייקל רואץ' דן אותו לעשרה ימי מאסר, בנוסף לתקופת מבחן של שבע שנים. הוא הוכרח לשלם קנס של 25 אלף דולר, ונידון למאתיים שעות של עבודות שירות.
בדצמבר 2005, רכשטיינר, לקס לוגר ומרקוס באגוול הורדו מהטיסה ממיניאפוליס, מינסוטה לויניפג, מניטובה עקב המולה שהתרחשה במטוס. הם עוכבו לחקירה למשך כמה שעות עד שרכשטיינר ובאגוול שוחררו לחופשי. לעומת זאת, לוגר, הורשע ונכנס לכלא. רכשטיינר דיבר לאחר מכן לגבי המקרה במהלך אחד מראיונותיו, כשתיאר את עצמו כעבריין אלים.
רכשטיינר הורחק מטקס היכל התהילה של ה-WWE לשנת 2015, מכיוון שאשתו של האלק הוגאן טענה שהוא פנה אליה בשדה התעופה של סן חוזה. אשתו של הוגאן טענה שהוא איים להרוג את הזוג, טענות שרכשטיינר הכחיש.
רדיו בעולם הערבי
הרדיו בעולם הערבי הוא תת-סוג אזורי של הרדיו, המהווה חלק מעולם התקשורת הערבית. הוא מסקר תחת אמתחתו תחומים רבים בחיי תושבי אזור המזרח התיכון על המדינות שבו. לרדיו יש ערך בלתי מבוטל וחשיבות שאין להמעיט בערכה, כאשר בעשורים הראשונים של התפתחותו, עם הקמת מדינות הלאום הערביות וטרם התפתחות הטלוויזיה ואמצעי התקשורת האלקטרונית, היה בעל המעמד החשוב ביותר.
המצאת הרדיו והיסטוריה קצרה אודותיו
מכשיר זה ככלי של תקשורת המונים הומצא לראשונה על ידי גוליילמו מרקוני (Guglielmo Marconi), כאשר קשר ראשוני באמצעותו שודר בין צרפת לאנגליה ב-1899, ומאוחר יותר, בשנת 1901, בוצע ניסיון מוצלח נוסף, שחצה את האוקיינוס האטלנטי. הרדיו זכה לשגשוג בשנות העשרים של המאה ה-20, כאשר דוגמה לכוחו הייתה התסכית "מלחמת העולמות" ששודר בארצות הברית בשנת 1938, ואשר במסגרתו נודע, לכאורה, במסגרת של שידור חדשות, על פלישת חייזרים ממאדים. אירוע זה הונצח, למשל, בסרטו של וודי אלן, "ימי הרדיו". כעשור לאחר התסכית המדובר הומצא הטרנזיסטור, התפתחות שהקלה על ניידות הרדיו ועל מחירו. סוגים עיקריים של רדיו הם רדיו אנלוגי ורדיו דיגיטלי.
התפתחות הרדיו בעולם הערבי
שידורי רדיו החלו במדינות ערביות אחדות בשנות ה-20 של המאה ה-20. גידול בהיקף השידורים התרחש לאחר מלחמת העולם השנייה. החל משנת 1970, עם הקמת תחנת רדיו בעומאן, נפוצו השידורים והקיפו את כל מדינות ערב, כאשר לכל מדינה הייתה לפחות תחנת שידור אחת.
מדינה חלוצה בתחום הרדיו הייתה מצרים, שבה הוקמה בשנות ה-20 תחנת רדיו מסחרית ראשונה, אשר עליה קיבלה חברת מרקוני זיכיון שידור בשנת 1934. בשנת 1947 הולאם הרדיו המצרי והפך למונופול בידי השלטון. תחת שלטון "הקצינים החופשיים" בהנהגת גמאל עבד אל נאצר, הפך הרדיו כלי להפצת תעמולת הנאצריזם, כאשר שידורי הופעותיה של אום כולתום היו אהובות במיוחד וזכו לאחוזי האזנה גבוהים בקרב המצרים. בשנות ה-70 של המאה ה-20, הפכה מצרים למדורגת שלישית בעולם מבחינת אחוזי המאזינים לרדיו, כאשר שידרו בה 14 תחנות רדיו שונות לקהלי-יעד שונים ובשפות שונות.
לעומת מצרים, התפתחות הרדיו בחצי האי ערב הייתה איטית יותר. בסעודיה למשל החלו שידורי רדיו באזור שבין ג'דה למכה בשנת 1948, והם התפשטו למחוזות המרכז והדרום במדינה בשנות ה-60. בבחרין קמה תחנת רדיו בשנת 1955, ואילו אצל שכנותיה, איחוד האמירויות הערביות קטר, בושש הרדיו לבוא עד לשנות ה-70 וה-80.
שידורי הרדיו נפוצו במהירות בעולם הערבי (כמו-גם בעולם כולו) במהלך עשורים בודדים בלבד. כיום מוערך כי יותר מ-300 מיליון ערבים מאזינים לרדיו (לשם השוואה, יותר מ-100 מיליון ערבים צופים בתחנות הטלוויזיה השונות). אף על פי שברוב תחנות הרדיו בעולם הערבי נשלטות במידת מה על ידי השלטונות, הרי שקיימות באזור גם קרוב ל-100 תחנות רדיו פרטיות ברחבי המזרח התיכון וצפון אפריקה.
הרדיו ככלי במדינות ערב
לפי וו. א. רו (William A. Rugh), בין שנות ה-50 לשנות ה-80 של המאה ה-20, בלטה בעולם הערבי חלוקתו לשני גושים עיקריים ביחס לרדיו:
בקבוצה הראשונה, השלטון המהפכני ראה בשידורי הרדיו כלי לגיוס ההמונים ולהפצת תעמולה ממשלתית, לכן השקיע אמצעים בפיתוח ולהרחבת השידורים. מצרים, למשל, פיתחה את שידורי הרדיו באופן משמעותי במיוחד לאחר "מהפכת הקצינים החופשיים" בשנת 1952. שידורי הרדיו התאפיינו תחילה בקו תעמולתי ובהעברת מידע מעשי.
מלבד לבנון, הרדיו בקבוצה השנייה התפתח בקצב איטי יותר וסגנון התוכניות היה בעל אופי פוליטי מתון יותר. הסיבה לכך הייתה שהממשלות היו מעוניינות פחות, בהשוואה לקבוצת המדינות הראשונה, בהבניית דעת הקהל לשינויים חברתיים, לכן הן השקיעו בפרויקטים אחרים. מדינות המפרץ לא ראו ברדיו כלי תעמולתי פנימי בשירות הממשלה אלא אמצעי להעביר לעולם את תדמית הריבונות והזהות הלאומית שהיו חיוניים למדינות הקטנות האלו. עם זאת, מרכיב הלאומיות היה גם מנת חלקן של מדינות ערב אחרות, אשר היו בתחילת דרכן ורצו ליצור קהילה לאומית מגובשת ככל שניתן.
שלטון "מדינות הצנזורה" השקיעו מאמץ כדי להפוך את הרדיו לכלי להעברת מסרים פוליטיים להמונים. במצרים, לדוגמה, נעזר הנשיא גמאל עבד אל נאצר ברדיו כדי לעורר התלהבות המונית בנושאים חברתיים, כלכליים ופוליטיים שאותם רצה לקדם מצד אחד, וללבות תחושת בוז נגד אויבים מבית ומחוץ מהצד האחר. המאזינים אכן הטמיעו מסרים אלה, וידעו להבחין, למשל, בין אויבים וידידים.