cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרומן של מרפי
תקציר העלילה
הם עוזבים את המקום ואמה ומרפי נשארים וממשיכים את רומן האהבה ביניהם.
All I Want for Christmas Is You: A Night of Joy and Festivity
All I Want for Christmas Is You: A Night of Joy and Festivity הוא רצף הופעות של הזמרת האמריקאית מריה קארי, אשר נועדה לקדם את אלבומי חג המולד שלה Merry Christmas ו-Merry Christmas II You. מופעים אלו מתקיימים מדי שנה בנובמבר ודצמבר לכבוד חג המולד ובמהלך המופע קארי שרה שירי חג מולד מאלבומי חג המולד שלה לצד להיטים נוספים. עד שנת 2017 כל המופעים התקיימו במרכז לאומנויות הבמה בניו יורק אך החל מ-2017 נוספו גם 3 מופעים בצרפת ואנגליה. החל מ-2018 המופעים בארצות הברית נעשו גם במקומות אחרים והמופעים באירופה המשיכו למדינות נוספות. סדרת המופעים החלה ב-14 בדצמבר 2014 ונמשכת עד כה. נכון להיום בוצעו 57 מופעים בסדרה. עד כה דווח כי המופעים גרפו 12.4 מיליון דולר ע"פ נתונים שדווחו על 30 מופעים וב-18 מופעים נמכרו כל הכרטיסים בהתבסס על דיווח מ-29 הופעות.
הצלחה מסחרית
ב-2014 נקבעו תחילה 4 הופעות אך הכרטיסים להופעות אלו אזלו כבר שבוע לאחר מכן ולכן נוספו שני מופעים נוספים שגם הכרטיסים אליהם אזלו. כל המופעים גרפו סכום של 1.5 מיליון דולר. ב-2016 הופיעה קארי מול קהל של 24 אלף איש בניו יורק סיטי כאשר ל-7 הופעות מתוך ה-9 שהיו בעיר אזלו לגמרי. גם המופעים בארצות הברית ב-2017 בניו יורק סיטי אזלו לגמרי ובאותו חודש הזמרת הופיעה גם במנצ'סטר וגם לשם הכרטיסים אזלו כמעט לגמרי. בנוסף הזמרת קיימה הופעה נוספת גם בלונדון שם הופיעה מול 16 אלף איש והופעות נוספות בלאס וגאס שם הופיעה עול 17 אלף איש. ב-2018 הזמרת חזרה להופיע שוב בלונדון מול 15 אלף איש.
יחסי אתיופיה–צרפת
יחסי אתיופיה–צרפת הם היחסים הבינלאומיים בין אתיופיה וצרפת. לפני מלחמת העולם השנייה צרפת התמודדה על השפעה באתיופיה נגד הבריטים והאיטלקים.
האימפריה האתיופית
בשנת 1883 הגיעו הצרפתים לג'יבוטי המודרנית והקימו פרוטקטורט למרות שהגבול בין המושבה הצרפתית לאתיופיה לא פורסם עד 1897.
בשנת 1902 השתתף הקיסר מנליק השני בהכתרתו של אדוארד השביעי כמלך הממלכה המאוחדת ובמהלך נסיעתו שהה בפריז, צרפת, שם קיבלה אותו הממשלה.
ב-13 בדצמבר 1906 חתמו הבריטים, הצרפתים והאיטלקים על חוזה משולש בנוגע לפעילות כלכלית באתיופיה והסדירו גם את מכירת הנשק לאתיופים, שהיה חסר לה בעבר, עם סיורים בים האדום לאכיפת תקנות הנשק. בשנת 1920, הצרפתים ניסו להסיר את אמברגו הנשק, אך האיטלקים והבריטים סירבו למרות שהצרפתים הבריחו נשק מיושן דרך סומלילנד הצרפתית. בשנת 1930 חתמו שלוש המדינות על חוזה נוסף המסדיר את מכירת הציוד הצבאי לאתיופיה.
בשנת 1907 הקיסר מנליק השני העניק לצרפת את השגרירות הגדולה בעולם עם 106 דונם. בשנת 1917 הוקמה מסילת ברזל בין ג'יבוטי לאדיס אבבה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נותרה האימפריה האתיופית נייטרלית, אך עשתה ניסיונות לצדד במדינות ההסכמה שהופסקו על ידי האיטלקים. בשנת 1918 ביקש ראש ממשלת צרפת ז'ורז' קלמנסו מראש הממשלה האיטלקי ויטוריו אמנואלה אורלנדו מטעמו של הנסיך יורש העצר היילה סלאסי על קבלתם של 2,000 חיילים אתיופים להילחם במלחמה, אך אורלנדו דחתה את ההצעה.
ב-28 בספטמבר 1923 התקבלה אתיופיה לחבר הלאומים. היילה סלאסי סייר באירופה, כולל צרפת, כדי להודות להם על הכללת ארצו ולמד על דרכים למודרניזציה של אתיופיה. ב-16 באפריל 1924 עזבו סלאסי ושלושים ותשעה אנשים את אדיס אבבה ברכבת והגיעו למרסיי, צרפת ב-14 במאי. יומיים לאחר מכן הוא הגיע לפריז, שם פגש אותו הנשיא אלכסנדר מילרן וראש הממשלה רמון פואנקרה. במהלך סיורו בצרפת צפה בתרגילי אימונים צבאיים בוורסאי והעניק מדליות לשני אנשי צוות טנקים.
אתיופיה המודרנית
בשנת 2019 ביקר הנשיא עמנואל מקרון באתיופיה לאחר שנערכו תוכניות בצרפת לשלוח 100 מיליון אירו סיוע כלכלי לאתיופיה.
מדד אבראהים לממשל אפריקאי
מדד אבראהים לממשל אפריקאי (באנגלית: Ibrahim Index of African Governance; בראשי תיבות IIAG) הוא מדד לאיכות השלטון, המתפרסם מדי שנה מאז 2007 על ידי קרן מו אבראהים. המדד בוחן את איכות הממשל ביותר מחמישים מדינות ביבשת אפריקה.
המדד מיועד לספק מסגרת להתייחסות לממשלות, לאזרחים, למוסדות ולמגזר הפרטי להערכת איכות הממשל במדינות אפריקה השונות, ולקיום דיון ציבורי וקבלת החלטות בנושא זה. הוא גם משמש לקרן כדי להעריך את ההתקדמות או הנסיגה של מדינות אפריקה ושל היבשת בכללה בתחומים הנכללים במדד.
המדד
קרן מו אבראהים הוקמה על ידי איש העסקים הסודני מו אבראהים במטרה לקדם את המנהיגות והממשל ביבשת אפריקה. מדד אבראהים הוא אחד מן המפעלים המרכזיים שלה בצד הפרס שמעניקה הקרן על הישגים במנהיגות באפריקה. מטה הקרן שוכן בלונדון שבבריטניה.
נקודת המוצא של הקרן לבחינת איכות הממשל היא הטובין הפוליטיים, החברתיים והכלכליים שלאזרח יש זכות לצפות לקבל ממדינתו ושלמדינה יש את האחריות לספק אותם לאזרחיה. הגדרה זו מתמקדת בתפוקות ובתוצאות של המדיניות הננקטת בכל מדינה.
המדד שמחשבת הקרן מודד את ההתקדמות - או הנסיגה - באיכות הממשל במדינות אפריקה תחת ארבע קטגוריות מרכזיות, שלכל אחת מהן תת-קטגוריות. הציון בכל תת-קטגוריה מחושב על פי אינדיקטורים שונים - 102 בסך הכל בכל המדד - שמקורם במידע שנאסף מכ-30 מקורות עצמאיים שונים. הציון הכללי שמקבלת מדינה הוא ממוצע הציונים שלה בארבע הקטגוריות המרכזיות.
בשנת 2013 נעשה תיקון למודל שעליו מבוסס חישוב המדד, ועל כן ההשוואה בין המדדים השנתיים אמורה להיערך בין אלו שפורסמו משנה זו ואילך.
קטגוריות ומרכיבי המדד
בסוגריים מובא מספר האינדיקטורים הנכלל בכל תת-קטגוריה:
מקורות המידע
פרסומי יותר מ-30 ארגונים הם מקורות המידע לאינדיקטורים המהווים בסיס למדד. הארגונים הם, בין השאר: הבנק האפריקאי לפיתוח, האיחוד האפריקאי, איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי, תוכנית האו"ם ל-HIV/איידס, נציב האו"ם לזכויות האדם, נציב האו"ם לפליטים, OECD, קרן האו"ם לילדים, הנציבות הכלכלית של האו"ם לאפריקה, אונסק"ו, מחלקת המדינה של ארצות הברית, הבנק העולמי, ארגון הבריאות העולמי.
מדד 2018
הציון המקסימלי האפשרי למדד הוא 100.
המדד לפי מדינות
בטבלה זו מובאים:
Moscow Towers
Moscow Towers הוא גורד שחקים שנבנה במוסקבה באתר 15 במרכז העסקים הבינלאומי במוסקבה. המגדל יהיה מורכב משני מגדלים.
מגדל עיריית מוסקבה
בעבר, באתר ה-15, תוכנן לבנות מגדל של עיריית מוסקבה, שיהפוך למקום מושבה החדש של עיריית הבירה. רעיון זה עלה עוד בשנת 2002. אנטון נגאוויצין ומיכאיל חזאנוב זכו במכרז האדריכלי לעיצוב בניין העירייה במוסקבה. גורד השחקים היה אמור להיות בגובה 308 מטר ובו 72 קומות. גג גורד השחקים עוצב בסגנון האות M.
ב-7 בדצמבר 2004 פרסמה עיריית מוסקבה צו להחרמת אתר זה מהחברה המנהלת אותו. ברם, ב-24 במרץ 2006, לאחר החלטה של בית הדין לבוררות במוסקבה הצו בוטל. בשנת 2010, עקב המשבר הכלכלי במדינה, הוקפאה הבנייה ומאוחר יותר ננטש הפרויקט הזה לחלוטין.
הפרויקט המודרני
בסוף 2011 נרכש האתר על ידי גוד ניסנוב וזרח אילייב. באמצע 2012 נמשכו העבודות באתר. הפרויקט המודרני אומץ בשנת 2013, אך בשנת 2015 העבודות שוב הופסקו. בנובמבר 2017 נרכש הפרויקט על ידי גריגורי באבסקי. הוכרז מועד חדש לסיום המגדל: 2022 ובשנת 2019 התחדשה הבנייה. באביב 2022 שם המתחם שונה לשם הנוכחי - Moscow Towers.
פונקציה ממעלה שלישית
פונקציה ממעלה שלישית היא פונקציה ממשית (בדרך כלל), המתוארת על ידי משוואה מהצורה \ y = f(x), כאשר f הוא פולינום ממעלה שלישית;דהיינו:
נקודות הקיצון של הגרף נמצאות בפתרונות של המשוואה (התאפסות נגזרת הפונקציה):. לכן, יש נקודות קיצון אם ורק אם \ b^2 > 3ac. לגרף יש נקודת פיתול אחת, בנקודה ; נקודות הקיצון, אם הן קיימות, נמצאות במרחק שווה משני צידיה של נקודת הפיתול. גם העקמומיות של הגרף שווה בשתי נקודות הקיצון, וערכה. את נקודות החיתוך עם ציר ה-x אפשר למצוא על ידי פתרון משוואה ממעלה שלישית: \ f(x) = 0.
צורתו הסכימטית של גרף הפונקציה תלויה בשני גורמים: הסימן של המקדם המוביל a, וקיומן או היעדרן של נקודות קיצון. על ידי החלפת משתנים ליניארית של x ושל y (כלומר הצבת ביטוי מהצורה \ Ax + B במקום x וביטוי מהצורה \ Cy + D במקום y), אפשר להביא (מעל הממשיים) כל פונקציה ממעלה שלישית לאחת הצורות y=x^3+x (אין נקודות קיצון), y=x^3-x (שתי נקודות קיצון) ו־y=x^3 (נקודת קיצון אחת, המתלכדת עם נקודת הפיתול).
כריסטיאן רולדן
כריסטיאן רולדן (נולד ב-3 ביוני 1995) הוא כדורגלן אמריקאי שמשחק בעמדת הקשר בקבוצת סיאטל סאונדרס מה-MLS.
קריירה
ב-9 במרץ 2015, רולדאן ערך את הופעת הבכורה שלו ב-MLS בניצחון 0-3 על ניו אינגלנד רבולושן. בנובמבר 2019, הוא היה חלק מהקבוצה הבוגרת של סיאטל סאונדרס שזכו בגביע ה-MLS.
ב-10 בנובמבר 2019, שיחק רולדן עבור סיאטל בניצחון ביתי של 1-3 על טורונטו בגביע ה-MLS. באוגוסט 2022, רולדן עבר ניתוח בפרק הירך לטיפול בהרניה ספורטיבית, זו הייתה הפציעה הראשונה בקריירה המקצועית שלו. הוא חזר לקבוצה לשלושת משחקיהם האחרונים ב-MLS, כשסיאטל נכשלה להעפיל לפלייאוף.
נבחרת לאומית
ב-13 ביולי 2017, רולדאן הופיע לראשונה בנבחרת ארצות הברית, בניצחון 2-3 על נבחרת מרטיניק, במסגרת שלב הבתים של גביע הזהב 2017.
אנונימיות
אנונימיות (מן המילה היוונית: ἀνωνυμία - אנונימיה) הוא מונח שמשמעותו "בלי שם" או "ללא שם" והוא בדרך כלל מתייחס למצב של עשיית דבר מה ללא הזדהות בפני הזולת.
סיבות לאנונימיות
קיימות סיבות רבות לכך שאדם בוחר להסתיר את זהותו ולהישאר אנונימי.
כמה מסיבות אלו הן חוקיות, לגיטימיות ומקובלות מבחינה חברתית. למשל מעשי צדקה רבים מתבצעים באופן אנונימי, כאשר התורם אינו מעוניין, מסיבה כלשהי, לזכות בהכרה על פעולתו. כמו כן, אדם החש מאוים מידי מישהו אחר עלול לנסות להסתתר מאחורי אמצעים שונים של אנונימיות, למשל עד לפשע יכול לבקש להישאר אנונימי כשהוא מתלונן למשטרה ובכך נמנע ממעשה של נקמה, עיתונאי או פעיל חברתי החושף שחיטות ועוד.
ישנן גם סיבות לא חוקיות רבות להסתתר מאחורי אנונימיות. פושעים בדרך כלל מנסים לשמור על עצמם אנונימיים כדי להסתיר את העובדה שבוצע פשע או כדי לא להיתפס. האנונימיות יכולה גם להיווצר בשוגג, באמצעות אובדן של מידע מזהה עקב חלוף הזמן או אירוע הרסני.
אנונימיות בתרבות
בספרות, סופרי צללים נותרים אנונימיים על מנת שהקרדיט על כתיבת אוטוביוגרפיה או נאום יישמרו למי שמוצג רשמית ככותב.
שם עט השונה משמו האמיתי של הכותב, מאפשר לכותב המעוניין בכך לשמור על אנונימיות.
בשנות החמישים, בעת "ציד המכשפות" של הסנטור ג'וזף מקארתי, אשר רדף את מי שחשד בו כקומוניסט, ויצר "רשימה שחורה" של אנשים החשודים כקומוניסטים או כבעלי קשרים לקומוניזם, בה היו רשומים רבים מבמאי ותסריטאי הוליווד, עבדו רבים מהם תחת שם במה בדוי שאיפשר להם להישאר אנונימיים, על מנת שניתן יהיה להפיץ את הסרט שיצרו.
אנונימיות בסייבר
המונח "הודעה אנונימית" בדרך כלל מתייחס להודעה (המועברת למשל במרשתת), שאינה מזהה את השולח, לכן לא ניתן לדעת אם הודעות שונות מסוג זה נשלחו על ידי אותו השולח. חברות פרסום מסוימות יכולות לנצל לטובתן את המצב כדי להפיץ פרסומות ברבים, בתצורת ספאם.
באבטחת מידע, אימות היא הדרך לזהות את המשתמש ממנו מגיע מסר למערכת ממוחשבת, כך שתימנע אפשרות של התחזות ותסכל התקפת אדם שבתווך.
אנונימיות במתמטיקה
במתמטיקה, ביחס לאלמנט שרירותי (למשל, אדם, אובייקט, מחשב), בתוך קבוצה מוגדרת היטב (המכונה "קבוצת אנונימיות"), "אנונימיות" של האלמנט הזה מתייחסת לרכוש של האלמנט שלא מזוהה בתוך קבוצה זו. אם זה לא מזוהה, אז האלמנט מכונה "אנונימי".
מאניש דאיאל
מאניש פאטל (באנגלית: Manish Patel; נולד ב-17 ביוני 1983), הידוע יותר בשם מאניש דאיאל, הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בסדרת הנעורים 90210, בסרט מסע של מאה צעדים (2014). מאז 2018, הוא מככב בסדרת הדרמה הרפואית המתמחה.
קריירה
דאיאל התחיל את הקריירה שלו בהופעות פרסומות לאומיות עבור מקדונלד'ס, נינטנדו ודומינו'ס פיצה. שיחק במספר הצגות באוף ברודוויי ומילא תפקיד קטן שוליית הקוסם ובסרט אפקט הדומינו של פאולה ואן דר אוסט. לאחר שהתארח ב-CSI: לאס וגאס, דאיאל המשיך לשחק את האל, אנליסט מחשבים, בסדרת הטלוויזיה "רוביקון". דאיאל כיכב גם בקומדיה הרומנטית Walkaway בשנים 2010 ו-2011 שיחק את ראווי, ב-Outsourced, סדרה קומית של NBC. הוא שיחק גם סטודנט חוץ במכללה המחלים מסרטן, בעונה השלישית והרביעית של 90210. הוא כיכב בתפקיד ראשי בסרט מסע של מאה צעדים לצד הלן מירן משנת 2014. משנת 2018 הוא מככב בסדרת הטלוויזיה של פוקס, המתמחה.
ביופולימרים
ביופולימרים הם פולימרים אשר נוצרים על ידי אורגניזמים. בגלל עצם היותם פולימרים, ביופולימרים מכילים מונומרים אשר קשורים בקשר קוולנטי כדי ליצור מבנה גדול יותר. בכימיה מתחלקים הביופולימרים לשלוש קבוצות, על פי יחידות המונומר שהם מכילים ועל פי המבנה הכימי שלהם:
ננוצלולוז, או צלולוז מיקרופיברילי הוא ביופולימר המורכב ממיקרופיברילות של צלולוז בגודל ננומטרי. רוחבו הממוצע נע בין 5–20 ננומטר ואורכו נע בטווח רחב שבין עשרות ננומטרים ועד למיקרונים בודדים. חומר זה הוא פְּסֵאוּדוֹ-פלסטי ומכך תצורותיו הן מגוונות. ניתן לייצרו כקצף, אירוג'ל, כשכבות ננוצלולוז קשיחות וחזקות וכפולימרים גבישיים בלתי חדירים לגז.
ביופולימרים כנגד פולימרים
הבדל גדול אך הגדרתי ברובו, בין ביופולימרים לפולימרים אחרים ניתן למצוא במבנם. כל הפולימרים עשויים מתתי-מבנים שחוזרים על עצמם הנקראים מונומרים. ביופולימרים לרוב בעלי מבנה מוגדר, אך זו אינה הגדרה מכלילה (לדוגמה: ליגנו-צלולוז). במקרה של חלבונים, ההרכב הכימי המדויק והרצף שבו היחידות מסודרות נקרא מבנה ראשוני.
ניז'ר במשחקים הפאראלימפיים
ניז'ר השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים אתונה (2004), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה ניז'ר חלק מעולם.
הוועד לשלום הציבור
הוועד לשלום הציבור (צרפתית: Comité de salut public) היה גוף שלטוני בצרפת שפעל בעת המהפכה הצרפתית, מ-6 באפריל 1793 ועד ל-2 בנובמבר 1795. הוא תפקד כרשות המבצעת ושלט למעשה במדינה לכל אורך שלטון הטרור, והיה אחד הגורמים החשובים מאחוריו. לאחר הדחת רובספייר ב-1794 הוגבלו מאוד סמכויות הוועד, והוא פורק רשמית עם פיזור הוועידה הלאומית והקמת הדירקטוריון.
היסטוריה
ב-10 ביולי, לאחר ההפיכה נגד הז'ירונדינים ומאסר מנהיגיהם, שונה הרכב הוועד. מספר החברים הוגדל לעשרה; דנטון התשוש, שמעמדו הפוליטי היה בצלילה, ביקש שלא לחדש את חברותו. כמה מנאמניו פרשו עמו. ב-26 ביולי צורף במקומו רובספייר, שהיה עתיד להפוך לדמות המזוהה ביותר עם הוועד ועם שלטון הטרור בכלל. בספטמבר הורחב הוועד לשנים-עשר איש, והופקדו בידיו עוד סמכויות במסגרת חוקי החירום החדשים. הגוף שלט עתה במדינה כמעט ללא מיצרים, והיה כפוף רק בשם לוועידה המפוצלת והמפורדת. סמכויותיו הורחבו ללא הרף, וניתנה לו האחריות למנות מצביאים ונציגים אחרים בזרועות הממשל, ולעצור חשודים. ב-10 באוקטובר הוכרז הוועד רשמית כ"ממשלה מהפכנית", שתשלוט במדינה עד להסרת מצב החירום.
רובספייר, שהיה הדמות הדומיננטית בוועד עקב הצלחתו להתמצב כמנהיג בין המשתתפים המפולגים, היה אחד האנשים החזקים במדינה. הוועד לשלום הציבור היה אחראי לרבים מהצעדים שננקטו בעת שלטון הטרור, אך במקביל ניסה לרסן את ההתפרצות האלימה שהתעוררה בכל רחבי הארץ ואיימה על הסדר הציבורי. חוק ה-14 בפרִימֶר מ-4 בדצמבר 1793 הכפיף את כל המנגנונים בפרובינציה לפיקוח ישיר של הוועד, צעד שסימן דווקא את קץ שיא הטרור הכאוטי שנמשך מאז הקיץ. מבין תריסר החברים, רובספייר היה אחראי אישית על מדיניות החוץ והמשטרה; בעל-בריתו הקרוב לואי אנטואן דה סן-ז'וסט הופקד על תכנון המלחמה; עמיתם המונטניארדי ז'ורז' קוטון פיקח על ענייני מדיניות ומשטרה לצד רובספייר; בארר הוותיק על החינוך והרווחה, וז'אק ניקולא ביו-וארן וז'אן מארי קולו-ד'ארבואה הקיצוניים היו אחראים לקשר עם "הנציגים בתפקיד" (שליחי הוועידה לחזיתות) והמחוזות. רובר לנדה דאג לאספקת המזון, לזאר קרנו הופקד על כח האדם ואסטרטגיה צבאית, וקלוד-אנטואן דוברנואה על החימוש. בעת הטרור, אפילו חברות בוועד לא הבטיחה חסינות: מרי-ז'אן ארו-סשל, שהיה אחראי על עניינים דיפלומטיים, הוצא להורג באפריל 1794.
השליטה בוועד הייתה המפתח שאפשר לרובספייר ולבעלי-בריתו המתחלפים לחסל האברטיסטים במרץ 94', ולמגר את הדנטוניסטים פחות מחודש לאחר מכן. אבל עלייתו לבכורה פוליטית כמעט בלתי-מעורערת איחדה את כל השאר נגדו. ביולי אותה שנה נעצר רובספייר והוצא להורג. הוועידה הלאומית, שרבים מציריה הוצאו להורג במהלך מחזורי הטיהורים שהוועד היה אחראי להם ושהניצחונות במלחמה הפחיתו את הצורך שלה בגוף ממשל ריכוזי, מאסה בקיומו של מוקד הכח המתחרה והמאיים. ב-29 ביולי חויבו רבע מאנשיו לפרוש מדי חודש, וב-11 באוגוסט נשללו ממנו סמכויותיו המפליגות. הוא נותר כגוף חלש על הנייר, עד להחלת חוקה חדשה והקמת משטר הדירקטוריון ב-2 בנובמבר 95'.
אופירה הניג
אופירה הניג (נולדה ב-6 במרץ 1960) היא במאית תיאטרון ישראלית. פרופסור חבר בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה
אופירה הניג נולדה בקיבוץ רוחמה בדרום הארץ לבת עמי ונתן הניג, לה אח ואחות גדולים ממנה. אמה דיברה גרמנית ואביה הונגרית. ההורים הגיעו לישראל ב-1946. בהיותה בת שנתיים עברו הוריה לשכונת ג'סי כהן בחולון, שם גדלה. אמה לימדה ריתמיקה ואביה עבד בחברת אגרקסקו. בצבא שירתה בגרעין נח"ל בקיבוץ יפתח, אחר-כך הייתה בגרעין הנח"ל שהוצב במצפה שלם. מייד עם שחרורה מצה"ל נסעה לשנתיים לטיול באירופה, טיילה ועבדה בעבודות שונות.
היא לא נהגה ללכת לתיאטרון כילדה ונחשפה לראשונה בצורה רצינית לתיאטרון בטיול מקרי לברלין בשנות השמונים, שם גילתה תיאטרון בעל תפישה אינטלקטואלית ואסתטית ייחודית. מששבה לישראל הלכה אופירה הניג ללמוד במגמת בימוי בבית הספר לאומנויות הבמה בסמינר הקיבוצים וסיימה את לימודיה כעבור שלוש שנים בשנת 1986. שם למדה אצל חנן שניר, אסתר איזביצקי, שמעון לוי, אליקים ירון ועתי ציטרון. בשנה השלישית ללימודיה גרי בילו צפה בתרגיל בימוי שלה והזמין אותה לביים בבית צבי. בבית צבי היא ביימה כמה הצגות, בהן "בית ברנרדה אלבה" מאת פדריקו גארסיה לורקה, "הסוחר מוונציה" מאת ויליאם שקספיר ו"אקווס" מאת פיטר שאפר. בשנת 1987 השתתפה בסדנת בימוי עם הבמאי הגרמני פיטר שטיין, מטעם מכון גתה בתל אביב, בתיאטרון השאוביהנה.
בשנת 1989 השתתפה בסדנת כתיבה ובימוי בתיאטרון רויאל קורט, על מלגה מטעם הקונסוליה הבריטית. בדצמבר 1988, בפרימיירה של "אקווס" נכחו מנהל פסטיבל מוסקבה שהזמין את ההצגה לפסטיבל ועמרי ניצן שהזמינה לביים בהבימה. בגיל 28 מונתה לבמאית הבית של תיאטרון הבימה, תפקיד בו כיהנה במשך ארבע שנים (1993-1989). בו ביימה בין השאר את "ביבר הזכוכית" מאת טנסי ויליאמס, "היפוליטוס" מאת אוריפידס ואת "בשפל" מאת מקסים גורקי. בשנת 1989 לימדה הניג באקדמיה הרוסית לאומנויות התיאטרון "גיטיס" במוסקבה, ממנה הגיע הגרעין המייסד של להקת גשר. בשנת 1992 ביימה את האופרה "הבן האובד" באופרה הצעירה של מוסקבה.
אחרי הבימה ביימה כפרילאנסרית בתיאטראות שונים, בהם החאן ובאר-שבע. ב-1995 נסעה לניו יורק להשתלמות בבימוי אופרה, בסיוע מענק שניתן לה מטעם קרן שרת אמריקה ישראל. ב-1996 הייתה ממייסדי מרכז הפרינג' בתל אביב.
בשנים 1996–2001 כיהנה אופירה הניג כמנהלת אמנותית של תיאטרון החאן. שתיים מההצגות שביימה באותה עת זכו בפרס התיאטרון הישראלי: "השחף" מאת אנטון צ'כוב ו"השיבה למדבר" מאת ברנאר-מארי קולטס לשנת 2000/1.
הניג שימשה מנהלת אמנותית של פסטיבל ישראל בתחומי תיאטרון, מחול ויצירה ישראלית (2004-2001). בהמשך, שימשה מנהלת אמנותית של תיאטרון המעבדה (2006-2004).
תפקידה הניהולי האחרון היה המנהלת האמנותית של תיאטרון אנסמבל הרצליה (2011-2007). עם כניסתה לתפקיד הפכה אותו ממקום שעובד על פרויקטים לאנסמבל שחקנים קבוע. בתקופתה התיאטרון עבר מבית חיל האוויר שהיה משכנו הזמני וקיבל מבנה קבוע במרכז העיר הרצליה. בשנותיה בהרצליה עבר סגנון הבימוי שלה תמורה, היא מיעטה להשתמש בתפאורה ותלבושות והעמידה את השחקן והטקסט במרכז, בהשראתו של פיטר ברוק. ב-2011 היא נתבקשה לשנות את הקו האמנותי של הרפרטואר, בטענה שהצגותיה לא הביאו די קהל ושהן עול על הקופה הציבורית ולבסוף התפטרה.
לאורך השנים הניג לימדה בבית הספר לתיאטרון חזותי (2004-2001), בסמינר הקיבוצים (1989-1987) וברמאללה. ביימה בבתי הספר לאמנות הבמה סמינר הקיבוצים ובית צבי. היא מלמדת בימוי באוניברסיטת תל אביב ובאוקטובר 2011 התמנתה לפרופסור חבר. שיטת ההוראה של הניג מתבססת על שימוש בחומרים דוקומנטריים, עיבודם לטקסטים בימתיים דרמטיים, ביניהם, תצלומים, סצנות ללא מילים, חומרים אודיו-ויזואליים ופרוטוקולי בית משפט.
באוקטובר 2015 מונתה לתפקיד ראש המסלול לבימוי בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. באוקטובר 2021 סיימה את תפקידה, והיא ממשיכה לכהן כפרופסור חבר בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב ולעסוק בהוראה ובמחקר.
בשנים 1996- 2007 חייתה בירושלים, שם הכירה את בן זוגה לחיים, המשורר והמתרגם שמעון בוזגלו. החל משנת 2007 הם מתגוררים בתל אביב.
צורת עבודה ומקורות השפעה
אופירה הניג הושפעה במיוחד מהבמאים פיטר ברוק וטדאוש קנטור. היא מספרת על סגנון עבודתה בבימוי:
היא הוסיפה ואמרה:
היא מתארת כיצד הבמאי צריך לדעתה לפענח טקסט:
הניג אמרה בראיון:
הצגות בבימויה
פרויקטים בחו"ל
פרויקטים עצמאיים
תיאטרון חיפה
תיאטרון אנסמבל הרצליה
תיאטרון החאן
תיאטרון הבימה
תיאטרון המעבדה
תיאטרון באר-שבע
התמרת הילברט
במתמטיקה ובעיבוד אותות, התמרת הילברט היא אופרטור ליניארי, שלוקח פונקציה u(t), ומייצר פונקציה H{(u)(t)}, עם אותו התחום.
בשונה מהתמרות אחרות כדוגמת התמרת Z, התמרת פורייה, אשר מעבירות פונקציות בין מרחבים, התמרת הילברט לוקחת פונקציה במרחב הזמן, ומשאירה אותה במרחב הזמן, כאשר במרחב התדר הפונקציה החדשה מוסטת בפאזה של 90^\circ.
התמרת הילברט קרויה על שם דויד הילברט, שהיה הראשון אשר הציג את האופרטור לפתרון המקרה המיוחד של בעיית רימן-הילברט עבור פונקציה הולומורפית.
מבוא
התמרת הילברט של פונקציה u(t) היא קונבולוציה של הפונקציה u(t) עם הפונקציה.
ההתמרה מחושבת בצורה הבאה:
כאשר מבצעים התמרת הילברט פעמיים ברצף לפונקציה u, התוצאה היא u שלילית:
סימון
בעיבוד אותות, התמרת הילברט של u(t) מסומנת ע"י: . במתמטיקה, הסימון הנפוץ הוא.
ג'ורדן מוריס
ג'ורדן פרי מוריס (נולד ב-26 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן אמריקאי שמשחק בעמדת החלוץ או הקיצוני בקבוצת סיאטל סאונדרס מה-MLS.
קריירה
ב-21 בינואר 2016, מוריס חתם בסיאטל סאונדרס. הוא הצטרף למחנה האימונים החורפי של סיאטל סאונדרס באריזונה וערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-9 בפברואר 2016, במשחק ידידותי נגד סלאיה. ב-23 בפברואר 2016, מוריס ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות של CONCACAF, נגד קלוב אמריקה.
ב-22 בינואר 2021, סוונסי סיטי הודיעו כי הם צירפו את מוריס בהשאלה לעונת 2020/2021. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-30 בינואר 2021, כאשר עלה כמחליף במשחק נגד רות'רהאם יונייטד. במהלך העונה, מוריס נפצע עקב קרע ברצועה הצולבת בברך השמאלית. דבר שהוביל לביטול תקופת ההשאלה ומוריס חזר לארצות הברית לטיפולים.
נבחרת לאומית
ב-28 באוגוסט 2014, מוריס זומן לראשונה לנבחרת ארצות הברית, למשחק ידידות נגד נבחרת צ'כיה.
התעמלות אמנותית באולימפיאדת טוקיו (2020) – קרב רב אישי
תחרות ההתעמלות האמנותית באולימפיאדת טוקיו (2020) – קרב רב אישי התקיימה במרכז ההתעמלות אריאקה בטוקיו, יפן, כאשר ההכשרה התקיימה ב-6 באוגוסט והגמר התקיים למחרת, ב-7 באוגוסט.
פורמט התחרות
התחרות כללה את סבב המוקדמות ואת הגמר עצמו. לאחר שלב המוקדמות, נבחרו עשר המתעמלות דינה אוורינה, ארינה אוורינה, לינוי אשרם, אלינה הרנסקו , אנסטסיה סאלוס, מילנה בלדסארי, ניקול זליקמן, בוריאנה קליין, ויקטוריה אונופריינקו וקריסטינה פורניצ'נה להתמודד זו כנגד זו בגמר.
במהלך הגמר, ביצעו המתעמלות ארבעה מקצים (כדור, חישוק, קלאבים וסרט), והציונים נספרו וחוברו לסכום סופי.
מחלוקת ברוסיה על תוצאות הגמר
דינה אוורינה מרוסיה שהפסידה ללינוי אשרם מישראל בתחרות הקרב רב בהתעמלות האמנותית ובכך רוסיה סיימה לראשונה ללא מדליית זהב בענף זה מאז 1996, טענה לקיפוח מצד צוות השיפוט, טענה שנתמכה גם על ידי הוועד האולימפי הרוסי ומשרד הספורט הרוסי, שסירבו לקבל את הפסדה של אוורינה, בייחוד לאחר שלטענתם אשרם נכשלה בתרגיל הסרט. עם זאת, הרוסים התעלמו מהעובדה שבכל ארבעת המכשירים, דרגת הקושי בתרגילים של לינוי אשרם הייתה גבוהה יותר מאשר זו של אוורינה: 0.3+ בחישוק, 0.1 בכדור, 0.7 באלות, 0.2 בסרט. סך הכל: 1.3 נקודות. בכירים רוסיים גם טענו כי אשרם לא הייתה אמורה להגיע למדליה אחרי הפלת הסרט, אך התעלמו מהעובדה שבאליפות העולם 2018, אוורינה עצמה הצליחה לזכות בזהב עם טעות כזו: על פי הכללים החדשים (שאומצו בשנת 2017, ואחת היזמות הייתה המאמנת של אוורינה, אירינה וינר), טעות כזו אינה קריטית: אם הפריט מוחזר לידיים מבלי לעשות צעד, העונש הוא 0.5 נקודות בלבד. אם לא נדרש יותר מ־1-2 צעדים כדי להחזיר אותו, מאבדים 0.7 נקודות (אשרם הייתה בדיוק במסגרת זו) ורק כשיש 3 צעדים או יותר — נקודה אחת. לכן הטענה שאי אפשר לזכות במדליית זהב, במידה והייתה הפלת מכשיר, שקרית. על כל טעות ניתן לפצות במורכבות וביצוע, כפי שעשתה אשרם.
מוקדמות
מקור:
יובל דרור (חוקר חינוך)
יובל דרור (נולד ב-29 באוקטובר 1949) הוא פרופסור אמריטוס לתולדות החינוך באוניברסיטת תל אביב. בבית הספר לחינוך באוניברסיטה היה ראש המגמה לתכנון לימודים, ראש ההתמחות בחינוך דמוקרטי, ראש החוג למדיניות ומנהל החינוך, מופקד הקתדרה לחינוך יהודי (2020-2010), וראש בית הספר (2010-2006).
דרור מכהן כיועץ המדעי של הארכיון לחינוך יהודי באוניברסיטה, הוא נשיא האגודה הישראלית לחקר תולדות החינוך ועורך כתב העת הבין-אוניברסיטאי בתחום זה, "דור לדור".
משנת 2011/2012 הוא מלמד בחוג לחינוך במכללה האקדמית תל-חי. משנת 2019/2020 הוא ראש התוכנית לתואר שני שם.
תחומי מחקרו של יובל דרור היו ההיסטוריה של החינוך בארץ ישראל, שילוב מחקר היסטורי עם קביעת מדיניות חינוכית עכשווית, חינוך קיבוצי וחינוך בלתי פורמלי.
ביוגרפיה
דרור נולד בשכונת בורוכוב בגבעתיים והוא בוגר קן בורוכוב של תנועת הנוער העובד והלומד ותושב עמק המעיינות (עמק בית שאן) מאז השירות הצבאי בנח"ל.
במהלך שירותו הצבאי בגדוד 50 של הנח"ל המוצנח השתתף דרור במלחמת ההתשה. במילואים שירת בצנחנים והשתתף במלחמת יום כיפור. בשנת 1978 עבר קורס קצינים והיה קצין חינוך, הדריך סדרות מנהיגות וכתב חומרי הדרכה. בשנת 2001 השתחרר בדרגת רב-סרן.
דרור הוא בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות בחינוך וסוציולוגיה (בשנת 1972). בשנת 1978 סיים בהצטיינות יתרה מסלול ישיר לדוקטורט ובשנת 1985 העניקה לו האוניברסיטה העברית תואר דוקטור בחינוך.
1993-1985 ראש המחלקה לחינוך בחטיבה האוניברסיטאית של אוניברסיטת חיפה במכללת אורנים.
1997-1990 ראש אורנים, בית הספר לחינוך של התנועה הקיבוצית ואוניברסיטת חיפה.
2006-2003 ראש החוג למדיניות ומינהל בחינוך, בית הספר לחינוך ע"ש קונסטנטינר, אוניברסיטת תל אביב.
2006 נתמנה לפרופסור מן המניין.
2010-2006 ראש בית הספר לחינוך, אוניברסיטת תל אביב.
2010 -2018 ראש התמחות לתואר שני בחינוך דמוקרטי.
2010-2020 מופקד הקתדרה לחינוך יהודי באוניברסיטת תל אביב.
בנוסף היה דרור חבר ועדת הקבלה האוניברסיטאית באוניברסיטת תל אביב.
2001- מלמד בחוג לחינוך במכללת תל-חי.
2019 – ראש התכנית לתואר שני במכללה.
יובל דרור מילא תפקידים ציבוריים-חינוכיים. בין היתר לימד באולפן, עבד במחלקת ההדרכה במזכירות הנוער העובד והלומד, ריכז את החינוך החברתי (הבלתי-פורמלי) בקיבוץ ובתיכון האזורי ולימד בתיכון היסטוריה של עם-ישראל, אזרחות וקיבוץ. במקביל לימד במחלקה לחינוך באורנים, וריכז שם את הסדנא להוראת הקיבוץ ותנועת העבודה. משנת 1990 היה חבר בוועדות שונות של משרד החינוך (המזכירות הפדגוגית; המדען הראשי ועוד) ושל המועצה להשכלה גבוהה.
מחקר ופרסומים
מחקריו העיקריים הם בתחום החינוך היהודי-ציוני בישראל, בעבר ובהווה:
עריכת ספרים וגיליונות מיוחדים בכתבי עת
Journal of Moral Education, 24 (3), 1995
אליאנץ פילד
אליאנץ פילד (באנגלית: Allianz Field) הוא אצטדיון כדורגל בסיינט פול, שבמדינת מינסוטה, המשמש כאצטדיון הביתי של מינסוטה יונייטד מה-MLS. האצטדיון מכיל 19,400 מושבים, ותוכנן על ידי חברת "Populous", נפתח ב-13 באפריל 2019, במהלך העונה השלישית של מינסוטה יונייטד בליגת ה-MLS. האצטדיון ממוקם בסמוך לכביש המהיר "Interstate 94" ו"שדרת סנלינג", ומקושר לקו רכבת קלה העובר ליד האצטדיון הנקרא "הקו הירוק של המטרו" ("מטרו" הוא השם של מערכת קווי רכבת קלה במטרופולין מיניאפוליס-סיינט פול).
ב-23 באוקטובר 2015, בעלי המועדון הודיעו שמינסוטה יונייטד תבנה אצטדיון באתר מסוף האוטובוסים של סיינט פול בשטח של 35 אקרים (כ-142 דונם). האצטדיון מכיל כ-19,400 מושבים, הושלם בתחילת 2019, ומומן באופן פרטי בכ-200 מיליון דולר.
עיצוב
האצטדיון בנוי בצורת טבעת, עם תכולה של כ-19,400, שיכולה לגדול ל-24,474 בהרחבה עתידית שתמלא את ארבע הפינות. באצטדיון יש יציע עמידה בטוח עבור 2,920 אוהדים, הנקרא בשם "Wonderwall" על שם ההמנון הלא רשמי של המועדון, שנמצא מאחורי השער בקצה הדרומי. יציע Wonderwall החד-שכבתי עוצב בשיפוע של 34.9 אחוז וללא מושבים. בקצה הצפוני יש בר ומבשלת בירה (המוכרת בירה שבושלה במקום), בשם Brew Hall, ולוח תוצאות ידני ושעון אנלוגי של 45 דקות שנועדו לדמות לאביזרים שהיו באצטדיון הבית לשעבר, מרכז הספורט הלאומי בעיר בליין.
האצטדיון תוכנן על ידי Populous עם קווי ראייה מכוונים ותכנון ל"אווירה אינטימית". המגרש יושב 16 אינצ'ים (41 ס"מ) מעל שורת המושבים הראשונה והוא מורכב מ-97,000 רגל רבוע (9,000 מ"ר) של עֶשְׂבָּה (Turf) מחברת "הית' פארמס" שבויסקונסין שהותקן באוקטובר 2019 כדי להחליף את המשטח המקורי מסִיסָנִית הָאָחוּ (Kentucky bluegrass) מקולורדו שסבל מבעיות ניקוז. רשת חיצונית אובלית העשויה פולימר דמוי זכוכית מספקת לאצטדיון חזית מלוטשת. האצטדיון מחופה ב-PTFE, המכסה את מבנה הפלדה המחזיק את הגג במקומו. עם גג המכסה חלקית את כר הדשא, צורת האצטדיון צפויה להנמיך את הרעש היוצא לכיוון השכונה. נורות LED המשנות צבעים מדליקות את הרשת החיצונית באותו אופן כמו אליאנץ ארנה במינכן שבגרמניה, ואצטדיון מטלייף במזרח רד'רפורד שבניו ג'רזי. הבדיקות הראשונות של מערכת התאורה בדצמבר 2018, שבוצעו בלילה ובערפל, גררו תלונות מצד התושבים הסמוכים בגלל עוצמת הצבעים.
אתר
הוקמה תוכנית מתאר לפיתוח מחדש של האזור הרחב, כולל אתר האצטדיון ונכסים צמודים בבעלות RK Midway. התוכנית עשויה לכלול בניית שטחי מלון ומשרדים חדשים ופיתוח מחדש של מרכז הקניות הקיים. הבניינים שתפוסים בחניות: סופרמרקט Rainbow, Walgreens, Midway Pro Bowl וכמה שטחים סמוכים יהרסו. תוכנית המתאר קוראת לפיתוח המחודש להיות ידידותי יותר להולכי רגל, כדי להכיל מספר גדול של אוהדים שהולכים לתחנות התחבורה וממנה.
המחצית הדרומית של האתר הייתה בעבר מסוף אוטובוסים ששימש את "מטרו טרנזיט" עד שנהרס בשנת 2002. לאחר מכן תוכננה חנות גדולה באתר אך לא נבנתה. האתר נרכש עשרות שנים קודם לכן על ידי המועצה המטרופוליטית בעזרת מנהל התעבורה הפדרלי ולכן פיתוח האתר דרש אישור של הממשלה הפדרלית. הנכס היה Snelling Shops, בהן יוצרו ותוחזקו חשמליות עבור Twin City Rapid Transit Company. האצטדיון עצמו יושב בעיקר על מקום נכס זה.
חסות
ב-25 ביולי 2017 הוכרזה אליאנץ לייף כספונסר לאצטדיון. אליאנס לייף, חברת בת של חברת אליאנץ הגרמנית, שהמטה הראשי שלה ממוקם בעיר גולדן ואלי הסמוכה. זהו אחד משמונה מתקני ספורט ברחבי העולם שבחסות אליאנץ או החברות הבנות שלה. הסכם החסות עם אליאנץ נמשך עד סוף שנת 2028 ועולה סכום שלא פורסם.
ב-17 באפריל 2018, הכריזה מינסוטה יונייטד על שיתוף פעולה בן 10 שנים עם בנק בל, המבוסס בעיר פארגו שדקוטה הצפונית, שכלל למנות את בנק בל לספונסר שער בפינה הדרומית-מערבית של אליאנץ פילד. השותפות כרוכה גם בכך שהבנק יספק צ'ק של 1,000 דולר לשחקן בכל משחק של עונת 2019 שייתרם לצדקה לפי בחירת השחקן. בהכרזת על השותפות, בנק בל תרם 10,000 דולר לשוער מאט לאמפסון עבור קרן הצדקה שלו, LampStrong Foundation, התומכת בחולי סרטן.
בגלל הדמיון של האצטדיון לעיר הצפה בבספין ביקום מלחמת הכוכבים הבדיוני, זכה אליאנץ פילד לכינוי "Cloud City".
בנייה
תחילת בניית האצטדיון תוכננה ליוני 2016, אך זו נדחתה בזמן שהקבוצה המתינה לקבלת פטור ממס מהמדינה, בדומה לאלה שהוענקו לפרויקטים לבניית אצטדיונים אחרים לאחרונה. אף על פי שבניית האצטדיון כולה ממימון פרטי, בעלי הקבוצה הצהירו כי הפטור ממס נחוץ לצורך כדאיות הפרויקט.
בנוסף, מכיוון שבניית אצטדיון תחסל את החנות Rainbow Foods - דייר עוגן במרכז הקניות Midway - בעל המרכז, RK Midway of New York, התמודד עם סיבוכי שכירות עם הדיירים הקטנים יותר. אנליסטים בתעשייה אמרו כי התחרות האינטנסיבית בין חברת המכולת SuperValu (המפעילה את Rainbow בתוך מרכז הקניות) לבין היריבים, ובראשם Hy-Vee, גורמת לכך שלא יהיה סביר כי Rainbow תסכים להפסיק את חוזה השכירות מוקדם ללא ערבות חתומה נגד מתחרה שיעבור למרכז הקניות.
טקס התחלת הבנייה נערך ב-12 בדצמבר 2016 בהשתתפות נציב ה-MLS דון גרבר. הבנייה העיקרית באתר החלה ביוני 2017. הקמת שלד הפלדה החלה בנובמבר 2017 והבנייה הגיעה לציון חצי הדרך באמצע אפריל 2018. הבנייה באצטדיון הושלמה על ידי חברת Mortenson Construction ב-27 בפברואר 2019, לאחר 20 חודשי עבודה.
אירועים מרכזיים
המשחק הבית הראשון באצטדיון נערך ב-13 באפריל 2019, נגד ניו יורק סיטי לעיני קהל של 19,796. המשחק הסתיים בתיקו 3–3, כאשר השער הראשון נכבש על ידי אוסבאלדו אלונסו בדקה ה-13. סערה חורפית הגיעה לערים התאומות (כינוי לערים סיינט פול ומיניאפוליס) יום לפני המשחק, שחייבה את צוותי הקרקע לגרד שלג וקרח ממושבי האצטדיון ומחלקי המגרש.
פוטבול מכללות
משחק פוטבול המכללות הראשון באליאנץ פילד היה משחק יריבות בין קבוצות הפוטבול של אוניברסיטת סנט תומאס ואוניברסיטת סנט ג'ון, שהתקיים ב-19 באוקטובר 2019. סנט ג'ון ניצחה במשחק 38–20 מול קהל של 19,508 איש.
בישולי גויים
מקור וטעם
כאמור, איסור זה, מקורו בדברי חז"ל, כחלק מהלכות הרחקה מגויים. האיסור הוא חלק ממכלול איסורי האכילה, וכולל את כל המאכלים שהוכנו על ידי גויים, אם בבישול, טיגון או צלייה. ועל אף כשהגוי בישל מאכלים כשרים בכלים כשרים.
לעומת זאת מותר לאכול מאכל כשר, שהכנתו הייתה במליחה, עישון או כבישה, על ידי גוי. פת שנאפתה על ידי גוי אינה כלולה בגזירה זו, אלא באיסור פת נכרי, אשר לו דינים שונים.
כאמור, הטעם באיסור זה הוא מניעת קרבה יתרה לגוי, העלולה להביא לנישואי תערובת. בנוסף, יש שכתבו כי האיסור נגזר כדי שיהודי לא יתרגל לאכול אצל הגוי, שמא יבוא על ידי כך לאכול דברים שאינם כשרים.
מאכלים שאינם כלולים באיסור
רוב הראשונים קבעו שהלכה כשתי המימרות הללו להקל, ולכן כל מאכל שנאכל חי או שאינו עולה על שולחן מלכים – אין בו משום בישולי גויים. הרמב"ם הסביר את טעם הדבר, שמאכלים שאינם עולים על שולחן מלכים – אינם חשובים, ואין אדם מזמין את חברו כדי לאכול עמו מהם, ולכן אין חשש שאכילת מאכלים אלו שנתבשלו על ידי הגוי – תביא לידי חיתון עמו. גם דבר שנאכל כשהוא חי הותר מטעם זה, שאין כל כך חשיבות למאכל זה, ואין אדם מזמין את חברו לאכול עמו ממנו.
דבר הנאכל כשהוא חי
דברים שלא נהוג לאוכלם כשהוא חיים, כגון בשר וביצים, אורז ומיני דגן – אסורים באכילה אם נתבשלו על ידי גוי. דברים שנהוג לאוכלם כשהם חיים, כגון תפוחים ושזיפים, שנתבשלו על ידי גוי – מותרים. מעמדו של המאכל אינו נקבע על ידי כל אדם ואדם, אלא לפי מנהג האכילה המקובל באותו מקום. תבשיל שיש בו תערובת של דבר הנאכל חי ודבר שאינו נאכל חי – דינו נקבע על פי העיקר; אם העיקר הוא מדבר שנאכל חי – הוא מותר, ואם העיקר הוא דבר שאינו נאכל חי - הוא אסור. אם הדבר שנאכל חי והדבר שאינו נאכל חי שווים בכמותם ("מחצה על מחצה") – התערובת מותרת, כיוון שאיסור בישולי עכו"ם הוא איסור קל.
דבר שאינו עולה על שולחן מלכים
דברים שאין נהוג לאכלם בסעודות חשובות של אנשים חשובים – אין בהם משום איסור בישולי גויים. דין זה תלוי גם הוא במנהגי האכילה המקובלים, והוא עשוי להשתנות במהלך הזמן.
בתלמוד הבבלי וברמב"ם הוגדר התנאי השני להחלת איסור בישולי נכרים כך: "דבר העולה על שולחן מלכים ללפת בו את הפת". משמע שדבר שאין מלפתים בו את הפת, אין בו משום בישולי נכרים.
הרשב"א סייג את ההיתר וכתב שרק דבר שנועד ללפת בו את הפת, ואינו עולה על שולחן מלכים אלא על שולחן - אין בו איסור בישולי נכרים. אולם מאכל שאין אוכלים אותו כתיבול לפת אלא נאכל בפני עצמו לשביעה, שייך בו איסור בישולי נכרים גם אם אינו עולה על שולחן מלכים ללפת בו הפת אלא עולה על שולחנם כדי לשבוע ממנו.
גדולי האחרונים נחלקו האם דבר שנאכל לשם קינוח, ואין מלפתים בו את הפת, נאסר משום בישולי נכרים או לא. לדעת השולחן ערוך, אף אם אין מלפתים בו את הפת, יש בו איסור בישולי נכרים. ודעת הפרי חדש רק דבר שמלפתים בו את הפת או נועד לשביעה, יש בו איסור בישולי נכרים, אך דבר שנועד לשם קינוח ואין מלפתים בו הפת, אינו נאסר משום בישולי נכרים.
ברשות ישראל
יש שכתבו שכאשר הגוי מבשל בביתו של היהודי – אין בתבשיל איסור, משום שבאופן זה אין לחוש ליחסי חיתון; אולם רבנו תם חלק על דעה זו, מטעם לא פלוג (לא חילקו חכמים בגזירתם) או כי גם בבית הישראל ישנו חשש חיתון, וקדמו רבנו גרשום, וכך נתקבל להלכה. עם זאת, יש הסוברים שניתן לסמוך על דעה זו בדיעבד.
מחלוקת נוספת דומה היא לגבי בישולי עבדים ושפחות נוכרים המשרתים בביתם של ישראלים. לדעת הרמב"ן, מאחר שעבדים ושפחות מבשלים בעל כרחם, אין כאן חשש לקירוב הדעת. שרק בישול שנעשה מרצון טוב והתנדבות יוצר רגשי חיבה וקירוב דעת. לעומתו, רוב הראשונים סוברים שלא חילקו חכמים בגזירתם, וכל בישול של נכרי אסור.
סיוג נוסף לגזירה מופיע בשו"ת מהריט"ץ, לפיו כאשר הנכרי מבשל בסיטונאות, שלא עבור ישראלי מסוים, לא נוצר קירוב הדעת בינו ובין הישראל שקונה לאחר מכן את התבשיל, ולא גזרו בזה חכמים. ובדומה להיתר 'פת פלטר' בגזירת פת גויים. מנגד, הברכי יוסף, ואחריו רוב האחרונים, לא קיבלו היתר זה, משום שקולא זו נאמרה דווקא בפת, שהיא 'חיי נפש', אך לא ביחס לשאר בישולי גויים.
בישול על ידי גוי ויהודי
כאשר חלק מהבישול נעשה על ידי יהודי, כגון שהיהודי ערבב את התבשיל בעת בישולו, או שהיהודי הניח את התבשיל על האש (והתבשיל היה מתבשל מאליו גם ללא סיוע הגוי) – התבשיל מותר, גם אם כל שאר הבישול נעשה על ידי הגוי. במקרה שהיהודי רק הדליק את האש, ואילו הגוי הניח את התבשיל על האש ועסק בבישול עד סיומו. לדעת ראשוני ספרד, ובעקבותיהם השולחן ערוך – הדלקת האש אינה מספיקה, והתבשיל אסור (וכך נוהגים הספרדים); ואילו ראשוני אשכנז, ובעקבותיהם הרמ"א, מקלים וסוברים שהתבשיל מותר.
לשאלה זו השלכות במתן כשרות לבתי מזון בזמננו, שכן בבתי מזון רבים (אף בישראל, וכל שכן במקומות אחרים), עובדי המטבח אינם יהודים. בדרך כלל, בבתי מזון הנתונים תחת השגחה מהודרת יש משגיח בכל שעות העבודה, והוא מניח את המאכלים על האש, כדעת השולחן ערוך. לעומת זאת בהכשרים רגילים נוהגים להסתמך על הדעה המקילה – לפיה די בהדלקת האש על ידי יהודי. כמה מפוסקי זמננו הורו שניתן לתת הכשר לבית מזון שהבישול בו נעשה על ידי גויים, ורק הדלקת האש נעשית על ידי יהודי, אף שחלק מהאוכלים והקונים הם בני עדות המזרח, המחויבים לפסיקתו המחמירה של השולחן ערוך, וזאת משום שבמקרה זה ניתן לצרף שיקולים נוספים להיתר, כמו הדעה שדבר שהתבשל על ידי גוי בבית ישראל – מותר (ראו לעיל).
דין הכלים
כלים שגוי בישל בהם תבשיל נאסרים בשימוש, כמו כלים שבישלו בהם איסורים אחרים, עד שיוכשרו על ידי הגעלה. אבל בדיעבד אם עברו ובישלו בכלי בלא הכשרה, התבשיל מותר והכלי עדיין אסור. אם מדובר בכלי חרס, מאחר שמדובר באיסור שאינו מבוסס על איסור מן התורה שבכתב ניתן להכשירם על ידי הגעלה שלש פעמים, אף על פי שבאיסורים אחרים לא ניתן להכשיר כלי חרס, גם אם מקורם בדברי חז"ל, כל עוד והם מיוסדים על גבי איסור מן התורה שבכתב.
חתלתול אקוסטי
חתלתול אקוסטי היה מיזם של ה-CIA האמריקני בשנות ה-60, שבמסגרתו הוצע להשתמש בחתול כאמצעי ריגול.
בהליך שארך כשעה, וטרינר מנתח שתל מיקרופון בתעלת אוזנו של חתול, משדר רדיו קטן בבסיס גולגולתו וחוט חשמל דק אל תוך פרוותו סמוך לעמוד השדרה. ניתוח זה איפשר לחתול להקליט את סביבתו ולשדר באופן שאינו מחשיד. ויקטור מרצ'טי, סוכן CIA לשעבר, אמר שעלות פרויקט "החתלתול האקוסטי" הייתה כעשרים מיליון דולר.
המשימה הראשונה במסגרת הפרויקט, הייתה לצותת לשני אנשים בחצר מחוץ לשגרירות רוסיה בשדרת וויסקונסין שבוושינגטון. החתול שוחרר בקרבת מקום, אך כמעט מיד נדרס למוות על ידי מונית. גרסה שונה של האירועים מסר בשנת 2013 רוברט וואלאס, סוכן לשעבר של אגף הטכנולוגיה ב-CIA, שאמר שעקב קשיים באימון החתול הוחלט לבטל את הפרויקט, וכי "הציוד הוצא מגופו של החתול, החתול נתפר מחדש, וחי חיים ארוכים ושמחים אחר כך". זמן קצר לאחר מכן הפרויקט הוחשב ככישלון והוצהר כבזבוז מוחלט.
פרויקט החתלתול האקוסטי בוטל בשנת 1967. המידע עליו נחשף ב-2001, כאשר הותרו לפרסום חלק מן המסמכים של ה-CIA. במזכר סיכום (שחלקים ממנו צונזרו) נכתב שחוקרי ה-CIA האמינו שהם יכלו לאמן חתולים לנוע במרחקים קצרים, אבל ש"גורמי האווירה והבטיחות שבשימוש טכניקה זו במצבים מציאותיים הכריחו אותנו להגיע למסקנה שלמען המטרה (נמחק) שלנו, זה לא יהיה מעשי".
מרינה קושבאיה
מרינה ולדימירובנה קושבאיה (ברוסית: Марина Владимировна Кошевая; נולדה ב-1 באפריל 1960) היא שחיינית עבר סובייטית. אלופה אולימפית (מונטריאול 1976) ושיאנית עולם (1976–1978) במשחה ל-200 מטר חזה ואלופת ברית המועצות (1976) וזוכת מדליית ארד אולימפית (מונטריאול 1976) במשחה ל-100 מטר חזה.
ביוגרפיה
קושביאה נולדה וגדלה במוסקבה.
אלופת ברית המועצות
באליפות ברית המועצות שנערכה בקייב בתחילת יוני 1976 זכתה קושביאה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.04 דקות ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:37.55 דקות.
אלופה אולימפית ושיאנית עולם
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה קושבאיה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 2:33.35 דקות, לפני חברותיה לנבחרת מרינה יורצ'ניה (2:36.08 דקות) וליובוב רוסנובה (2:36.22 דקות), שיפור לשיא העולם בין השנתיים של קרלה לינקה מגרמניה המזרחית (2:34.99 דקות), שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי יוליה בוגדנובה מברית המועצות (2:33.32 דקות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 2:35.14 דקות. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.30 דקות, אחרי הנלורה אנקה מגרמניה המזרחית (1:11.16 דקות) וליובוב רוסנובה (1:13.04 דקות).
באליפות ברית המועצות שנערכה בדניפרו בשנת 1977 היא זכתה בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.3 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:37.3 דקות.
באליפות ברית המועצות שנערכה במוסקבה בשנת 1978 היא זכתה בשתי מדיות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר בתוצאה של 1:13.31 דקות ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:36.12 דקות.
דני גרנות
דני גרנות (נולד ב-21 באוקטובר 1949) הוא זמר ומלחין ישראלי, שהתפרסם כזמר מצליח בסוף שנות השישים ושנות השבעים של המאה העשרים. בין שיריו הידועים "לאהוב את החיים", "מר נרקיס", "רק על עצמי", "מי האיש", "ברברה" ו"זה חוזר".
ביוגרפיה
גרנות נולד בחיפה להרצל ושרה גרינשפון. את שירותו הצבאי עשה בלהקת פיקוד הדרום, והשתתף בתוכנית "זמר בדרום". בלהקה שר כסולן את שירם של יאיר קלינגר ויובב כץ "לאהוב את החיים". ב-1969 הופיע עם חוה אלברשטיין במופע "ערב רחל" שכלל שירים מאת רחל המשוררת, שתועד באלבום "חוה אלברשטיין ודני גרנות בשירי רחל".
ב-1970 יצא אלבומו הראשון ומתוכו הצליחו השירים "רק על עצמי" מתוך המופע "ערב שירי רחל", הלהיט "לאהוב את החיים" ושיר נוסף שכתב יאיר קלינגר "שלום". ב-1969 השתתף גרנות במחזמר "ירושלים שלי", מופע הפתיחה של תיאטרון החאן בירושלים, שכתב דן אלמגור ובין המשתתפים היו מוטי פליישר, יאיר קלינגר. הוא הלחין כמה מפזמוני המופע. כמו כן הקליט גרסאות כיסוי של השירים "בדרך חזרה" ו"על גל האבן הלבנה" מתוך פסטיבל הזמר והפזמון תשכ"ט (1969) לתקליט של הפסטיבל. ב-1970 יצא לאור גם האלבום "דני גרנות" שכלל את השירים "רק על עצמי", ו"לאהוב את החיים".
ב-1971 הקליט אלבום בשם "קרן אור" ובו שירים שהלחין בעצמו, בהפקת חברו ללהקה הצבאית, מתי כספי. ב-1972 השתתף במופע של שירי נעמי שמר בביצוע חבורת בימות בה היו חברים גם מירי אלוני, רותי בן אברהם, אלי מנטבר, אלינוער מואב ועוזי מאירי. שיר הסולו של גרנות "מר נרקיס" היה ללהיט. בשנה זו השתתף גם בפסטיבל שירי הילדים מס׳ 3 עם השיר "ככה פתאום" שכתבה דפנה אילת.
ב-1973 הופיע גרנות בפסטיבל הזמר והפזמון בשיר "מי האיש" שכתב אבי קורן. ב-1976 הוציא אלבום נוסף ומתוכו הצליחו מאוד שני שירים מתורגמים מצרפתית "זה חוזר", במקור להיט של ז'וליאן קלארק (בצרפתית: Ce n'est rien) ו"ברברה". עוד באותה שנה הקליט עם אחיו רפי גרנות אלבום של שירים וסיפורים לילדים.
ב-1974 הקליט את האלבום "שקיעות, נשים וכל השאר" בעיבודו ובהפקתו המוזיקלית של מתי כספי, חברו ללהקת פיקוד דרום. ובו השירים "זה חוזר", במקור להיט של ז'וליאן קלארק, "ברברה" שתרגם מצרפתית יעקב שבתאי, "פזמון הכוכב הרחוק", שהולחן על ידי גרנות למילותיה של לאה גולדברג, ו"אישה", שהלחין למילים של דודו ברק. באלבום זה נכלל לראשונה השיר "האמנם" של לאה גולדברג, אותו הלחין גרנות ועיבד מתי כספי. שנה לאחר מכן הוקלט השיר בגרסה שונה על ידי חוה אלברשטיין.
ב-1976 הקליט עם אחיו רפי גרנות אלבום ילדים, "לדה מה שמך?- רפי גרנות מספר...דני גרנות שר".
ב-1977 הקליט שיר לכבוד זכייתה של מכבי תל אביב בגביע אירופה לאלופות בכדורסל. השיר "זה קורה, זה קרה, מכבי ניצחה" הופיע על תקליטון יחד עם מערכון של טוביה צפיר ודובי גל.
בתחילת שנות ה-80 הוציא גרנות אלבום נוסף, "בראש צלול", ובו השירים "בעתיד" ו"בראש צלול". בתקופת מלחמת לבנון הראשונה הלחין, עיבד והפיק את הסינגל "In Beirut", שכתב אמנון ילון והקליטה באנגלית ב-1984 הזמרת קרן ברק. איש התקשורת הראשון שהתלהב מהשיר היה אייבי נתן, שהשמיעו ללא הפסקה בתחנת קול השלום וגלי צה"ל. קרן ברק מבצעת את השיר באחת מהסצינות בסרטו של יוסי זומר "רסיסים" (1989).
לגרנות שיתוף פעולה ארוך שנים עם להקת "החברים של נטאשה" וארקדי דוכין בפרט. ב־1986 הקליט באולפנו עמם את האלבום "לא כולל מ.ע.מ. תקריות לילה באמדן", בו כתב, הלחין ושר את "דרך המלך" וכתב והלחין עם ארקדי דוכין את "לך תדע".
ב-1988 הפיק את האלבום "אשה בתוך אשה" עבור הזמרת סמדר פרגר. האלבום התבסס ברובו על טקסטים של רעייתו, תרצה גרנות.
ב-1992 הלחין את פסקול הסרט "נערי החוף".
ב-1995 כתב מוזיקה לסרטים דוקומנטריים של הבמאי וצלם הישראלי-הקנדי יואל קנטור שראיין סצנות מחיי העיר תל אביב, בין המצולמים היו מאיר בנאי, יצחק קלפטר, ארקדי דוכין ודני גרנות.
ב-2002 הוציא לאור את האלבום "אשה לשעה".
ב-2004 כתב עם תרצה גרנות מחזה רוק מוזיקלי, "מוכרחים להמשיך לנסות", אותו הלחין, עיבד וביצע.
ב-2009 יצא אלבום אוסף שיריו, "זה חוזר", עם 18 שירים מתקופות שונות.
ב-2011 הוציא אלבום "שלך כל שעה".
ב-2017 יצא האלבום "דני שר תרצה גרנות", המבוסס כולו על טקסטים שחיברה רעייתו המנוחה של גרנות, תרצה. כמה משירי האלבום בוצעו בעבר באלבום "אשה בתוך אשה" על ידי סמדר פרגר.
ב-2018 השיק את המופע "ערב שירי תרצה גרנות". בדצמבר אותה שנה הוציא לאור עם ארקדי דוכין את אלבום הילדים "מר מתוק" שכתבו, הלחינו, שרו והפיקו.
ב-2019 הוציא את האלבום והמופע "גבוה יותר".
חיים אישיים
גרנות היה נשוי לאשת הפרסום תרצה גרנות, והתגרש ממנה בתחילת שנות התשעים. לשניים בן משותף. ב-2002 הוציא אלבום בהפקה עצמית שהופץ ב-1,000 עותקים בלבד. את מילות השירים באלבום "אשה לשעה" כתבה תרצה גרנות, את העטיפה עיצב בנו הראשון והפיקה בת זוגו סיגל עובד, אם בנו השני.
מתתיהו לונץ
מתתיהו לונץ (5 ביוני 1894 – 27 בספטמבר 1979) היה בנקאי ופעיל ציבור ב ובישראל.
קורות חיים
מתתיהו לונץ נולד בירושלים לאברהם משה לונץ חוקר ארץ ישראל ודבורה (לבית עקיבא ריטבסקי).
לאחר מכן הועבר לצפת על מנת לשמש מנהל הסניף המקומי של הבנק לכעשר שנים. בצפת החל בפעילות ציבורית ושימש יו"ר ועד הקהילה העברית. בזמן מאורעות תרפ"ט עמד יחד עם בנקאי אחר, אליהו קלינגר, בחזית השטח היהודי על מנת לרסן את פעילות הערבים.
ב-1930 עבר לטבריה לטובת ניהול סניף אפ"ק. גם שם שימש כיו"ר ועד הקהילה וככזה תרם למיתון הסכסוכים בין הקהילה היהודית לשכניה הערבים. מטבריה עבר לחיפה ב-1936. היו אלו ימי העלייה החמישית והעיר התפתחה במהירות. ב-1953 "הוחזר" לירושלים, אך במהרה חזר לחיפה.
גם בחיפה שימש בתפקידים ציבוריים כגון יו"ר הוועד המקומי של קרן היסוד, חבר הקוּרָטוֹרְיוֹן (חבר נאמנים) של בית הספר הריאלי העברי, נשיא לשכת המסחר העירונית, יו"ר אגודת בית שבתי לוי, יו"ר המועדון הימי והכלכלי מיסודו של החבל הימי לישראל, נשיא סניף רוטרי, יקיר העיר חיפה. משנת 1957 החל לשמש כקונסול כבוד של דנמרק בחיפה וסמלה של דנמרק התנוסס על בית המשפחה.
משפחתו
ילדיו הם דבורה גורי, שהייתה אלחוטנית ב והמשיכה אחר כך בשירות המדינה. תרזה גויסה במלחמת העצמאות לפלמ"ח שם הייתה מזכירה פלוגתית ומאוחר יותר נישאה לרב חובל עמנואל קלמפרר ורמי לונץ, תת-אלוף בחיל הים הישראלי.
חברת הרשת הפדרלית
חברת הרשת הפדרלית של מערכת האנרגיה המאוחדת (ברוסית: Федеральная сетевая компания Единой энергетической системы) היא חברת אנרגיה בבעלות המדינה הממוקמת במוסקבה, רוסיה. זוהי חברת רשת ההולכה הגדולה במדינה. החברה רשומה בבורסות מוסקבה ולונדון עם 80.13% ממניותיה שמצויים בבעלות רוס-סטי.
היסטוריה
בשנת 2001, ממשלת רוסיה ערכה רפורמה במערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה ליצירת רשת אנרגיה לאומית מאוחדת, הכוללת מערכת קווי תאגיד המאחדים את רוב האזורים במדינה. לצורך הפעלתה הוקמה חברת הרשת הפדרלית, בהחלטה שלאחר מכן אישרה הממשלה קריטריונים לזיהוי קווי ההולכה העיקריים של החשמל.
בנובמבר 2001, דירקטוריון מערכת האנרגיה המאוחדת הגדיר את שלבי יצירת החברה החדשה. זו הוקמה ב-25 בינואר 2002 כחברת בת של מערכת האנרגיה המאוחדת. תקציבה עמד על 127 מיליארד רובל. היא נרשמה ב-25 ביוני 2002.
בנובמבר 2012 הועברו רוב מניות החברה (79.55%) לחברת האחזקות בשליטת המדינה רוס-סטי.
החברה מחזיקה, מפעילה ומפקחת על של רשתות הולכת חשמל ברוסיה. היא מספקת גם שירותים לשוק החשמל הסיטונאי ברוסיה. היא מחזיקה 8.57% ממניות חברת האנרגיה אינטר RAO.
מולדובית
מולדובית הוא שמה של השפה הרומנית כאשר היא מדוברת במולדובה. אם חיפשתם ערך העוסק השפה הזו, ראו: רומנית או מולדובנית.
אסטרטגיה בזמן אמת
אסטרטגיה בזמן אמת (באנגלית: Real-time strategy, נקרא בקיצור RTS) הוא תת־ז'אנר של משחקי אסטרטגיה. במשחקים אלו כל השחקנים מבצעים פעולות בו זמנית, בשונה ממשחקי אסטרטגיה בתורות.
המשימות והאתגרים איתן השחקן צריך להתמודד הופכות מורכבות, ולכן מתאפיינים משחקים אלו בממשק משתמש מורכב. אלו מאופיינים בדרך כלל בסגנון שולחן עבודה, וכוללים תכונות כגון לחיצה וגרירה על מנת לסמן מספר יחידות באותו האזור.
אחד המשחקים הראשונים בז'אנר היה אוטופיה אך המשחק שנחשב לאבי הז'אנר הוא Dune 2. גם וורקראפט נחשב לאחד ממשחקי המפתח בז'אנר. משחק המחשב סטארקראפט זכה להצלחה גדולה, בין השאר עקב הגיוון שבו: 3 גזעים שונים עם יכולות, התפתחות וצורת פעולה שונות כמעט לחלוטין, ולא יריבי מראה כפי שהיה נהוג במשחקים הראשונים בז'אנר.
סטיפס
סטיפס (באנגלית: Stips; הלחם של המילים Short Tips; בתרגום מילולי: "עצות קצרות" ) הוא אתר אינטרנט ישראלי המיועד לנוער. האתר מאפשר לגולשים להתייעץ ולייעץ באופן אנונימי בנושאים שונים, כגון טכנולוגיה, מוזיקה, לימודים ופילוסופיה.
האתר הוקם בשנת 2006 על ידי ד"ר נדב דפני וב-2018 הושקה אפליקציה רשמית לאנדרואיד. את התוכן מנהל צוות של משתמשים המכונים "נאמנים", הבוחנים ומאשרים שאלות, מסירים עצות פוגעניות, ומדווחים על מקרים הדורשים התערבות משטרתית (אובדנות, התעללות בילדים, וכולי).
האתר מחולק לקטגוריות שונות לפי נושאים. האתר מדורג על ידי SimilarWeb במקום ה-45 ברשימת האתרים הפופולארים בישראל ובמקום הראשון ברשימת האתרים הישראלים הפופולארים בתחום תזונה וכושר.
היסטוריה
האתר הוקם בשנת 2006 על ידי ד"ר נדב דפני, יזם ומתכנת ישראלי, כאתר ישראלי שיעזור לקבל ייעוץ ותשובות לשאלות.
בעבר, האתר הכיל עוזרת וירטואלית בשם "טיפי" שפותחה באמצעות טכנולוגיית פלאש, אשר מטרתה הייתה להקל על גולשי האתר בחיפוש אחר תשובות לשאלות קודמות שנשאלו באתר. בהמשך היא הוסרה.
בשנותיו הראשונות היו פעילים באתר אנשי מקצוע כגון דיאטנים, רופאים, פסיכולוגים ועורכי דין שכונו "מומחי סטיפס" והיה אפשר אף להיוועץ איתם באופן טלפוני אך בהדרגה משקלם פחת באתר.