cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הפרויקט של רביבו
היסטוריה
ב-30 במרץ 2020, הוציאו הפרויקט קאבר לשיר 'תפילה' (שנקרא גם 'שמור נא עלינו'), של עפרה חזה ז"ל. חברי הפרויקט הסבירו את תזמון הוצאת השיר בהעלאת המורל של עם ישראל בזמן שכולם היו בסגרים בשל הקורונה. ב-2 ביוני של אותה שנה, הוציאו את מחרוזת 'רונה' אשר זכתה להצלחה רבה. ב-12 באוגוסט יצא לאור מתוך הפרויקט העתידי צמאה 6 סינגל של ניגון חב"די 'האדרת והאמונה'. ב-3 בספטמבר הוציאו את מחרוזת 'ליסה', וב-10 בדצמבר שיר מקורי בשם 'עוד מילה'.
בשנת 2021 הוציאו הפרויקט שתי מחרוזות קצביות: מחרוזת 'תני חיבוק ילדונת' ומחרוזת 'צא מזה'.
ב-31 בינואר 2022, הוציאו חידוש לשירו של נריה חובב - 'אהבה כנה', וב-18 במאי הוציאו את מחרוזת 'זר בעולם'. בספטמבר, לרגל חגיגות 30 שנות קריירה של קובי פרץ, הוציאו הפרויקט ביחד עם הזמר מחרוזת המורכבת מלהיטיו הישנים. באוקטובר, לרגל חגי תשרי, הוציאו מחרוזת המורכבת מפיוטים ושירי מסורת. בדצמבר התארחו חברי ההרכב אצל הראפר נצ'י נצ' והוציאו ביחד שיר לכבוד הראפר המפורסם קנדריק לאמאר.
בימי שישי של הקיץ באותה שנה, לרגל עשור של פעילות, השיקו חברי הפרויקט סדרה של מופעי קבלות שבת.
במרץ 2023, לרגל השקת הקמפיין של רדיו 'התחנה' (101.5FM) המשדר מוזיקה ים תיכונית מהעבר, חידשו חברי הפרויקט בשיתוף עם אסי לביא ('הג'וקר'), את "שיר מולדת" של להקת 'פנצ'ר'. כחלק מחידוש השיר, שונו מעט המילים המקוריות כך שיתאימו להווה, וצולם קליפ בהשתתפות אמנים וזמרים מיתולוגיים רבים. באפריל הוציאו הפרויקט את מחרוזת 'סמרה', בה חידשו את שיר הנושא של רובי חן ואת השיר 'בואי נא אליי' של הזמר דורון מירן. ביולי הוציאו את "מחרוזת דיכאון", שהגיע למרום ה-100 במצעד ההיטליסט.
JUnit
JUnit הוא כלי פתוח וחופשי לבדיקות יחידה בשפת התכנות Java. הכלי פותח במשותף על ידי קנט בק ואריך גמא כחלק מעבודתם בנושא פיתוח מונחה-בדיקות ופיתוח תוכנה זריז. JUnit מתבסס על עבודה מוקדמת יותר של קנט בק בכלי SUnit שיועד לשפת התכנות Smalltalk. הכלי הורחב בהמשך לשפות תכנות רבות נוספות ומהווה, נכון לשנת 2007, נדבך יסודי בעבודת התכנות של מתכנתים רבים בעולם.
JUnit מורכב משני חלקים עיקריים: ספריית פיתוח וכלי גרפי להצגת תוצאות הריצה. ספריית הפיתוח מספקת למתכנת תשתית נוחה לפיתוח בדיקות יחידה שונות. בגמר הפיתוח, המתכנת משתמש בכלי הגרפי, שבדרך כלל הוא חלק אינטגרלי מסביבת הפיתוח, כדי להריץ את הבדיקות. הכלי מספק משוב ויזואלי על תוצאות הריצה, באמצעות פס חיווי ירוק (הצלחה) או אדום (כישלון).
תמיכה מובנית בכלי הבניה Ant ו-Maven מאפשרת להריץ בקלות קבוצה של בדיקות JUnit כחלק מהליך הבנייה של המערכת הנבדקת.
דוגמה לבדיקת יחידה
הדוגמה הבאה מציגה תוכנית בדיקה פשוטה בשפת התכנות Java. התוכנית עושה שימוש בספריית הפיתוח של JUnit v4. מטרת הבדיקה היא לבדוק נכונות של ביטוי אריתמטי פשוט. בעת הרצת הבדיקה, ייצור הכלי מופע חדש של המחלקה, ויריץ את המתודות המבוארות ב-, אחת אחרי השנייה. בגמר הריצה, יציג הכלי הגרפי את תוצאות הריצה בצורה ברורה באמצעות פס החיווי.
בדיקה אם הפונקציה עברה את הבדיקה
על מנת לבדוק אם התוצאות שקיבלנו בפונקציית הבדיקה תואמות את התוצאות שציפינו לקבל נשתמש במחלקת assert. זוהי מחלקה סטטית הקובעת את תוצאת הבדיקה על ידי השוואה של תוצאת הפונקציה לתוצאה הרצויה. המחלקה קיימת גם ב-JUnit וגם ב-NUnit, כאשר השוני הוא בצורת הכתיבה. מאפשר לאמת את הקוד:
סוגים של assert שניתנים לשימוש:
השוואה בין JUnit ל-NUnit
NUnit היא שיטת בדיקה הדומה ל-Junit, כאשר השוני העיקרי ביניהן היא שפת הפיתוח שבה משתמשים. עם זאת, קיימים עוד מספר הבדלים מזעריים מבחינת תחביר ואופן הרצת הבדיקות.
לנה גרק
לנה גרק (נולדה ב-29 בפברואר 1988) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה גרמנייה.
ביוגרפיה
גרק נולדה במרבורג, לאחר גירושי הוריה היא עברה לגור עם אמה בעיירה בסקסוניה התחתונה, יש לה אחות וגם שתי אחיות למחצה מצד אביה.
ב-2006 היא ניגשה למבחני הבד עבור התוכנית "דוגמנית העל הבאה של גרמנייה" בהנחייתה של היידי קלום ושם זכתה במקום הראשון. עבור זכייתה היא קיבלה חוזה עם סוכנות IMG Models בפריז וצילום שער במגזין קוסמופוליטן הגרמני.
היא גם הופיעה במגזין האמריקאי גלאמור ובמגזין הצרפתי "Votre Beauté", בנוסף היא דיגמנה לחברת H&M, צעדה שלוש פעמים בשבוע האופנה בברלין וב-2010 הופיעה בשבוע האופנה בניו יורק.
ב-2009 החלה להנחות את התוכנית "הטופ מודל הבאה של אוסטריה".
תכנון סביבתי
תכנון סביבתי מכיל ראייה אינטגרטיבית ורב תחומית של נושאי איכות הסביבה השונים. נושאים אלה באים לידי ביטוי הן במערכת תכנון שימושי הקרקע ברמות השונות, והן בהטמעת תפיסות סביבתיות במדיניות הארצית והמקומית. הכללת שיקולים סביבתיים בשלבים הראשונים של התכנון, עשויה למנוע ו/או לצמצם יצירת קונפליקטים סביבתיים, ולחסוך משאבים וזמן יקר בהליכי התכנון ואישור תוכניות. שילוב שיקולים סביבתיים בשלבים המוקדמים של תכנון תעסוקה, נופש, מגורים ועוד, מאפשר בחירת חלופות טובות עבור היזמים והציבור. ראייה אינטגרטיבית הרגישה לזיקות ההדדיות שבין הצרכים המתגברים, ולהשפעות החברתיות, הכלכליות והסביבתיות של פיתוח מואץ, היא האתגר העומד בפני התכנון הסביבתי.
ג'וני בראבו
ג'וני בראבו (באנגלית: Johnny Bravo) היא סדרת אנימציה אמריקאית קומית שנוצרה על ידי ואן פרטיבל. הסדרה הופקה במקור עבור ערוץ Cartoon Network בין השנים 1999-1997, חודשה בשנת 2000 והסתיימה רשמית ב-2004. היא סדרת קומדיית מצבים שמיועדת גם לצעירים וגם למבוגרים.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ Cartoon Network בחברות יס והוט בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, אולם בשנת 2005 הופסקו שידורי ערוץ Cartoon Network בהוט בשל בעיות בהסדרים הכספיים. הסדרה שודרה גם בערוץ הילדים עם תרגום לעברית.
הופעות אורח
בסדרה היו מספר רב של הופעות אורח של סלבריטאים אמריקאים, כגון: דון קנטוס, ג'סיקה בל, אלק בולדווין, לוק פרי, פארה פוסט, וינדילה קירסבום, אדם וסט, מיק ג'אגר, ריצ'רד סימונס, מיסטר טי, מארק המיל, שאקיל אוניל, סת' גרין, קורטיס ארמסטרונג, צ'אק די, ג'פרי טמבור וטיה קאררי.
הופעות אורח מפורסמות נוספות היו מהדמויות של חברת האנה-ברברה כגון: סקובי-דו, פרד פלינסטון, יוגי דב, הנץ הכחול והאקלברי האונד.
היה מתוכנן לצאת סרט לא מצויר לג'וני בראבו, לתפקיד הראשי לוהק "The Rock" (דוויין ג'ונסון). תאריך היציאה המתוכנן היה נובמבר 2006 אך מסיבה לא ידועה הפקת הסרט בוטלה.
יהודה נחשוני
יהודה נחשוני (רזמיבש) (כ"ח בשבט תרע"ה, 12 בפברואר 1915 - ג' בחשוון תשמ"ג, 20 באוקטובר 1982) היה מראשי פועלי אגודת ישראל, עיתונאי, סופר ואיש הגות. שימש כעורך היומון שערים.
ביוגרפיה
נולד במחוז מרמורש שבטרנסילבניה (כיום רומניה). בעל השכלה תורנית. פרסם בחו"ל ספר שירים, וכמו כן חיבר ספרים ביוגרפיים על השל"ה והבעל שם טוב.
עלה לישראל בשנת 1950. עם בואו החל בפעילות פוליטית במסגרת פא"י והיה חבר מזכירות המפלגה. בשנות ה-50 שימש סגן העורך של ביטאון התנועה "שערים", ומשנות ה-60 ועד פטירתו, במשך כעשרים שנה, שימש כעורך העיתון.
היה בעל השקפה לאומית-חרדית. פרסם בקביעות מאמרי הגות והשקפה על מכלול הנושאים שעל סדר יומה של היהדות הדתית והחרדית בישראל. לא נמנע מלהתעמת עם דעותיהם של גדולי התורה של אגודת ישראל, ועקב כך ספג ביקורת מצד חרדים.
במשך שנים פרסם מעל גבי העיתון דברי הגות ופרשנות על פרשיות התורה. לימים הוציא את מאמריו בסדרת הספרים "הגות לפרשיות השבוע" שזכתה לתפוצה רבה.
לאחר מותו הנציחה עיריית בני ברק את זכרו בקריאת רחוב על שמו בשכונת נוה אחיעזר שהקימה פא"י, ובראשיתה הוא עצמו היה מתושביה. בית הכנסת המרכזי של פא"י במרכז העיר נקרא על שמו - "נר יהודה" (נ"ר - ראשי התיבות של שם משפחתו: נחשוני-רזמיבש).
חיים אישיים
בניו הם הרב משה נחשוני, רב שכונה בראשון לציון וראש מחלקת הכשרות בעיר, והעיתונאי יצחק נחשוני.
רבי נתן
רבי נתן, או רבי נתן הבבלי, היה תנא בבלי בדור הרביעי. מרבותיו של רבי יהודה הנשיא. מיוחסת לו חיבור מסכת אבות דרבי נתן, שהיא כעין גרסה מורחבת ומפורטת של מסכת אבות.
חייו
רבי נתן עלה בצעירותו לארץ ישראל, כ-200 שנים לאחר עליית הלל הזקן, וכיהן אב בית דין בסנהדרין שבאושא, תחת נשיא הסנהדרין, רבן שמעון בן גמליאל.
רבי נתן מוזכר במשנה רק פעמיים, בסוף מסכת ברכות ובסוף מסכת שקלים, אולם הוא מוזכר פעמים רבות בתוספתא.
לפי המסופר בתלמוד (ראו להלן), הוא השתתף בניסיון להדחתו של רבן שמעון בן גמליאל, יחד עם רבי מאיר. לאחר שהניסיון סוכל, קנס רבן שמעון את רבי נתן שלא יזכירו את שמו בבית המדרש, ואת תורתו יאמרו בשם "יש אומרים".
היה מומחה בענייני ברית מילה, והורה מתי יש להזהר מלמול את התינוק, מחשש פיקוח נפש. הוא עצמו הורה מתי למול תינוקות, אף ששני בנים ממשפחתם נפטרו לאחר ברית מילה, והסביר מתי הזמן בו יש לערוך את ברית המילה. בעקבות כך, נקראו התינוקות "נתן הבבלי" על שמו.
במדרש (קהלת ז') מובא: "טוב – זה רבי נתן, וחוטא – זה תלמידו". לאור מדרש זה נראה שהיה לו תלמיד שנעשה מין.
הניסיון להדיח את רבן שמעון בן גמליאל
בתלמוד הבבלי מסופר על קנוניה שרקמו רבי מאיר ורבי נתן כנגד הנשיא רבן שמעון בן גמליאל. הרקע למעשה היה רצונו של רבן שמעון בן גמליאל לאכוף את ההלכה המבדלת את הכבוד שמקבל הנשיא לכבוד של שאר החכמים, שנתפסו בעיני רבי מאיר כפגיעה בכבודו. רבי מאיר ורבי נתן רצו להראות את עליונותם הלמדנית על פי רבן שמעון בן גמליאל בכך שישאלו אותו שאלה במסכת עוקצין הקשה, ומשלא ידע להשיב להם יווכח לעין-כל שהם עדיפים עליו בידיעותיהם התורניות, ובכך יירשו את מקומו. תוכניתם סוכלה לאחר שחכם נוסף, רבי יעקב בן קרשי, שמע אותה והחליט לשנות את מסכת עוקצין ליד חלונו של רבן שמעון בן גמליאל, ובכך לעורר אותו לחזור עליה מבלי לביישו. רבן שמעון בן גמליאל הבין שנרקמת מזימה מאחורי גבו, וכאשר רבי נתן ורבי מאיר שאלו את שאלתם הבין כי הם ניסו לקשור כנגדו. כעונש על כך, ציווה רבן שמעון להוציאם מבית המדרש, והם היו כותבים קושיות ותירוצים על פתקים ומשליכים לבית המדרש בעד החלון. רבי יוסי התקשה לראות את גדולי החכמים בחוץ ופנה לרבן שמעון בתמיהה: "תורה מבחוץ ואנחנו מבפנים?", ולאור זאת הסכים רבן שמעון להכניסם לבית המדרש, אך קבע שלא יאמרו הלכה בשמם, אלא רבי מאיר יכונה בשם "אחרים אומרים" ורבי נתן יכונה "יש אומרים".
המתיחות בין בית הנשיא לבין שני חכמים אלו נמשכה גם בדור שלאחר מכן. רבי יהודה הנשיא, בנו של רבן שמעון בן גמליאל, לימד את שמעון בנו ובלימודם נתקלו השניים בכינוי "אחרים אומרים". לשאלת הבן מיהם אותם "אחרים", ענה לו אביו: "בני אדם שביקשו לעקור כבודך וכבוד בית אביך". לאחר דין ודברים בין השניים, השתכנע רבי יהודה, ומאז הזכירו את רבי מאיר ורבי נתן בשמם, ואכן רבי מאיר מופיע פעמים רבות במשנה של רבי יהודה הנשיא.
החוקרים חלוקים האם הסיפור משקף סיפור שאירע באמת או שהוא בעל אופי אגדתי ולא היסטורי.
נמסיס (אסימוב)
נמסיס (באנגלית: Nemesis) הוא רומן מדע בדיוני של הסופר היהודי-אמריקאי ממוצא רוסי, אייזק אסימוב. הספר יצא לאור שלוש שנים לפני מותו של אסימוב, ב-1989.
עלילת הספר קשורה באופן רופף לעלילות ספרים אחרים של אסימוב הנוגעים להיסטוריה של העתיד, אם כי הסופר מציין בהקדמה לספר כי הוא עומד בפני עצמו ואינו חלק מסדרות אחרות שכתב, אך הוא שומר לעצמו את הזכות לקשר אותו לסדרות אלו בעתיד. רעיונות שונים המופיעים בספר, כגון אינטליגנציה חייזרית פלנטארית וחלק מהמנועים המשמשים בו, הופיעו גם בספרים אחרים של המחבר.
תקציר העלילה
עלילת הספר מתמקדת ברוטור, מושבה אנושית המונה כ-60,000 תושבים, הממוקמת בתחנת חלל שהייתה הראשונה לפתח את המנוע העל-ממדי המאפשר תנועה במהירות הקרובה למהירות האור, ולפיכך הייתה הראשונה לעזוב את מערכת השמש. הרוטוריאנים עזבו למערכת חדשה אותה גילו באמצעות גשושה רחוקה שאותה פיתחו והמונעת בעזרת המנוע העל-ממדי. רוטור נמצא במסלול סביב אריתרו, ירחו של מגאס, ענק גזי שסובב שמש אדומה הקרויה נמסיס.
לאריתרו אטמוספירה המאפשרת קיום חיים, אך הרוטוריאנים אינם מתיישבים בו בשל מגפה הגורמת לאלו הנחשפים לאטמוספירה של הכוכב לאבד את שפיות דעתם. במהלך הספר מתברר כי חיידקים על פניו של הלוויין מהווים מוח כוורת בעל תודעה קולקטיבית (בדומה לגאיה מסדרת המוסד) המסוגל ליצור קשר טלפתי עם בני אנוש, אך בתוך כך גורם להם נזק מוחי בלתי הפיך. מרלנה פישר, גיבורת הספר, היא הראשונה שמצליחה ליצור קשר עם התודעה הקולקטיבית של הכוכב מבלי להיפגע, וזאת בשל מבנה מוחה הייחודי.
שלטונות כדור הארץ מגלים את יעדם של הרוטוריאנים ובתוך כך כי נמסיס נמצאת במסלול התנגשות עם מערכת השמש ועתידה לשנות את מסלולו של כדור הארץ דבר שיביא לקץ החיים על פניו. מתברר כי עובדה זו הייתה ידועה לפיט יאנוס, מנהיג רוטור, וכי יבגניה אינסיניה פישר, אימה של מרלנה, הייתה זו שגילתה זאת. יאנוס החליט לשמור את המידע חסוי על מנת שלא לגלות לכדור הארץ את יעדו של רוטור. הגילוי מביא את שלטונות כדור הארץ להאיץ את המחקר בהינע על-אורי ולפתח לבסוף מנוע שמאפשר טיסה במהירות גבוהה ממהירות האור. החללית העל אורית הראשונה נשלחת לנמסיס, כשעל סיפונה גם אביה הביולוגי של מרלנה, סוכן ביון מטעם כדור הארץ, שניהל בעבר מערכת יחסים עם אימה של מרלנה במטרה לגלות מידע על רוטור.
במהלך מסעה של החללית לכיוון נמסיס מתגלה כי במהירות גבוהה ממהירות האור מתהפכת השפעת כוח המשיכה. גילוי זה מאפשר להציל את כדור הארץ מהגורל המיועד לו.
המשרד לביטחון הציבור של קנדה
ביטחון הציבור של קנדה (אנגלית: Public Safety Canada) הוא המשרד הממשלתי בקנדה האחראי להגנת אזרחי המדינה ולביטחון החברה הקנדית. שמות הארגון היו מחלקת מוכנות חירום ובטיחות הציבור והמחלקה למוכנות חירום וביטחון הציבור של קנדה.
הארגון הוקם בדצמבר 2003 כחלק מלקחים שהופקו בעקבות פיגועי 11 בספטמבר וזוהי המקבילה הקנדית למשרד לביטחון המולדת של ארצות הברית. זוהי מחלקת ביטחון והזרוע הממשלתית לתיאום וניהול מצבי חירום בקנדה. למעשה, זוהי המקבילה הקנדית לפיקוד העורף והמשרד לביטחון הפנים.
הוראס וולפול
הוראס וולפול (באנגלית: Horace Walpole; 24 בספטמבר 1717 – 2 במרץ 1797) היה סופר ומדינאי אנגלי. נחשב כמבשר הגותיקה בספרות האנגלית ואחד מראשוני התחייה הגותית באדריכלות הבריטית.
חייו
וולפול נולד ב-1717 בלונדון, כבנו הצעיר של רוברט וולפול, ראש ממשלתה הראשון של בריטניה. בהיותו בן עשר שנים נשלח לבית הספר היוקרתי איטון, שם למד לטינית וצרפתית. ב-1734 החל ללמוד איטלקית בקינגס קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג', שם ספג לתוכו את הדאיזם. ב-1739, לפני שסיים את חוק לימודיו, יצא למסע באיטליה עם ידידו. הם התגוררו בפירנצה כאורחיו של, מיופה הכוח של בריטניה, שאִתו ניהל וולפול חליפת מכתבים שנמשכה 45 שנה.
ב-12 בספטמבר 1741, לפני שובו לאנגליה, נבחר וולפול לחבר הפרלמנט, משרה שאליה נבחר שוב ושוב במרוצת 26 שנה. בנאומיו בפרלמנט התנגד לעבדות, תמך בעצמאות ארצות הברית וחזה כי תגיע לשיאה של הציוויליזציה.
ב-1745 נפטר אביו, ווולפול זכה בכספי הירושה. ב-1747 שכר אחוזה שאותה קנה ב-1749 והפך לטירה בסגנון נאו גותי של ימי הביניים שנודעה בשם "", שבה התקין מכונת דפוס. שם הדפיס את ספריו, ומשם שלח את 3601 מכתביו ששרדו עד ימינו אלה.
החל ב-1762 פרסם את זיכרונותיו המהווים מקור חשוב להיסטוריונים של המאה השמונה עשרה. ב-1765 פרסם את הרומן "", ששימש כדוגמה לאלפי סיפורים דומים של מחברים אחרים. ב-1766 פגש בפריז את מאדאם דו דפאנד, שניהלה חוג ספרותי בביתה, ומאז התקיימה ביניהם ידידות והתכתבות שנמשכה עד מותה ב-1780.
וולפול היה שוחר שלום שהזהיר מפני השימוש בכדור פורח (שהומצא על ידי האחים מונגולפייה ב-1783) לצורכי מלחמה וכתב: "אני תקווה שמכונות אלה תשמשנה כשעשוע להולכי בטל ולמלומדים, ולא תהפוכנה לכלי מלחמה שיביאו להרס המין האנושי, כפי שקורה בדרך כלל עם תגליות מדעיות."
וולפול, שסבל ממחלת השיגרון כל ימיו, הפך בזקנתו לנכה רגליים, אך המשיך לכתוב ולשוחח עם אורחיו שבאו לראותו בטירתו. הוא נפטר בביתו בלונדון ב-1797.
בתו הייתה מרי ג'ורג'יאנה אשר נישאה למיסיונר הנודד, בנו של וולף היה.
בלדה ליוסף
בלדה ליוסף הוא סרט דרמה ישראלי קצר משנת 2015 בבימויו של ריקי שלח, עם מיקי גבע, ראג'ב אבו רוקון ואיתי שור בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי רועי רשקס ורמי רודן והוא מבוסס על המחזה "בלדה ליוסף" של רועי רשקס שהועלה בתיאטרון מ.ר.א.ה בקריית שמונה. המחזה והסרט הם בהשראת מותו של מדחת יוסף בקבר יוסף ב-1 באוקטובר 2000. מדחת יוסף מופיע בסרט בשם מופיד.
סצנות הפנים בקבר יוסף צולמו באתר אירועים לשעבר ליד כנסיית פטרוס הקדוש (אבו כביר), סצנות החוץ צולמו ברמלה.
תקציר העלילה
1 באוקטובר 2000, בעקבות עליות של אריאל שרון להר הבית מתחוללות מהומות ברחבי הגדה ובהם בקבר יוסף. קבוצת לוחמים שומרת על המקום בפיקודו של מופיד (ראג'ב אבו רוקון).
מופיד מתקשר כל הזמן בקשר עם המח"ט (פולי רשף) ומבקש שיגיעו לחלץ אותם (תוכנית "כתונת פסים"). המח"ט מורה לו להיאזר בסבלנות.
מופיד מחליט לפנות את הקבר אבל אלקנה מסרב להתפנות והמח"ט אומר שאין אפשרות לכפות זאת על אזרח. מופיד מארגן את הלוחמים לפנוי בפיקודו של סגנו לואי (מחמוד). בקבר נשארים מופיד, אלקנה, איתן החובש (איתי שור) וסובחי.
סובחי מחליט לברוח אך נתפס על ידי התוקפים ונרצח.
מופיד עולה מדי פעם לעמדה ויורה לעבר התוקפים עד שנפגע. הוא מורה לאלקנה ואיתן לצאת מהמתחם דרך מעבר נסתר, להגיע למכוניתו של אלקנה ולנסוע למפקדה לבקש עזרה. הם מצליחים להגיע למכונית אבל ברגע האחרון מתחרטים וחוזרים להיות לצד מופיד הפצוע קשה. איתן מעודד אותו שהוא שומע כבר מסוק וחיילים שמגיעים אבל מופיד מת מאיבוד דם.
אנריקו מיינרדי
חייו
בשנת 1910, כשהיה בן 13, כבר היה מיינרדי צ'לן וירטואוז, שסייר בין אולמות הקונצרטים של אירופה. בהמשך לימד בבית הספר הגבוה למוזיקה של ברלין ובאקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא. כמו כן לימד בקורסי קיץ בזלצבורג, אוסטריה ובלוצרן, שווייץ. בין תלמידיו שעשו להם שם בשנים הבאות זיגפריד פאלם, מיקלוש פרני, מיכאל שטיינקיהלר, היידי ליטשאואר וג'ואן דיקסון.
מיינרדי ייסד עם הפסנתרן אדווין פישר והכנר גיאורג קולנקמפף (שאת מקומו תפס אחר כך וולפגנג שניידרמן) שלישיית פסנתר מפורסמת. בשנת 1967 ייסד עוד שלישייה עם הפסנתרן גואידו אגוסטי והחלילן סברינו גאצלוני.
כמלחין, חיבר מיינרדי יצירות תזמורתיות, קונצ'רטו לצ'לו ומוזיקה קאמרית. הוא כתב סונאטה לצ'לו סולו בשם "סונאטה ברווה" (סונאטה קצרה), שיצאה לאור בהוצאת שוט בשנת 1942.
דניאל גורטלר
דניאל גורטלר (נולד ב-12 באפריל 1965) הוא פסנתרן ישראלי.
ביוגרפיה
גורטלר החל את לימודיו אצל נעמי כהן, ובהמשך למד באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין באוניברסיטת תל אביב ובבית הספר הגבוה למוזיקה בהנובר, בהדרכת פרופ' אריה ורדי. כמו כן למד בהדרכתו של כריסטוף אשנבאך. הוא הופיע כסולן עם תזמורות חשובות, בהן תזמורות הרדיו הסימפוניות של ברלין, בוואריה ושווייץ המערבית, התזמורת הפילהרמונית של צפון-מערב גרמניה, תזמורת העולם החדש והתזמורות הסימפוניות של אטלנטה, יוסטון, סן חוזה וסן פרנסיסקו, שם גם החליף בהתראה קצרה את מאריי פרחיה בנגינת הקונצ'רטו של שומאן בניצוח ואלרי גרגייב.
גורטלר הופיע עם כל התזמורות החשובות בארץ, לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, עם מנצחים כזובין מהטה, ואלרי גרגייב, כריסטוף אשנבאך, מייקל טילסון תומאס, יואל לוי, מנדי רודן, יורי אהרונוביץ', יואב תלמי, סטיבן סלואן ויוסטוס פראנץ. הוא השתתף בפסטיבלים של יוסטון, לוצרן, ישראל, מונפליה ושלזוויג-הולשטיין. גורטלר השתתף בהקלטת הווידאו של יצירתו של מארק נייקרוג "מבעד לוורדים" ביחד עם פנחס צוקרמן. הוא גם מופיע בקונצרטים של מוזיקה קאמרית וברסיטלים בכל רחבי העולם ומנגן בקביעות עם אמנים כמו הכנר ניקולאי זניידר, הכנר דייוויד גארת, הצ'לן סטיבן איסרליס וזמר הבריטון בו סקובהוס.
בשנת 1998 הופיע גורטלר ברסיטל הבכורה שלו בניו יורק באולם 92Y, ובו ניגן את כל מחזור השירים ללא מילים של מנדלסון, שאותו אף הקליט באלבום כפול. עוד הקליט עם הכנר ניקולאי זניידר לחברת ברטלסמן מיוזיק גרופ, ועם זמרת הסופרן שרון רוסטורף-זמיר תקליטור משירי שומאן ותקליטור משירי שוברט לחברת Romeo. כמו כן הופיע גורטלר במוזיאון המטרופוליטן ובמרכז לינקולן בניו יורק ובאולם וויגמור בלונדון. הוא הופיע עם התזמורת הפילהרמונית של לונדון ובסיורי קונצרטים בקוריאה וביפן.
גורטלר זכה בפרס הראשון בתחרות הבינלאומית בווינה דל-מר, צ'ילה (1987), ובתחרות הפסנתר הבינלאומית של ברמן (1991), בפרס השני בתחרות הבינלאומית של מינכן (1985), ובגיל 19 (1984) בפרס השלישי בתחרות הפסנתר הבינלאומית של ז'נבה. בשנת 1989 זכה בפרס ג'ינה בכאואר וכן זכה במענקי קלרמונט (1986-1984). בשנים 1977–1989 זכה במלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל.
דניאל גורטלר הוא מרצה בכיר בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, ומלמד בכיתות אמן באירופה ובארצות הברית. הוא מתגורר בניו-יורק עם בן זוגו, האדריכל צ'ארלס רנפרו.
ב-1997 הוציא אלבום מיצירותיו של מנדלסון ללא מילים. ב-2011 הוציא אלבום מיצירותיו של שומן.
מחשבת ישראל
מחשבת ישראל הוא תחום במדעי היהדות שעוסק ביצירות המופת של המחשבה והתרבות היהודית לדורותיה, הבנתה ומיפויה. התחום גם עוסק בקשר, בהקבלה ובהשפעה ההדדית בין דפוסי החשיבה היהודיים לבין הפילוסופיה הכללית.
הישיבה התיכונית מדרשית נעם הייתה הראשונה ללמד מחשבת ישראל בצורה שיטתית, על-פי תוכנית לימודים שיצר הרב שאול ישראלי. בעקבות הספר שהוציא לאחר מכן ("פרקים במחשבת ישראל") - משרד החינוך הכיר בתחום כמקצוע שאפשר להיבחן בו לתעודת בגרות כחלופה לספרות. וכיום רוב הישיבות התיכוניות מלמדות זאת.
פרופ' אליעזר שביד ומורה מצפון הארץ, יזמו שינוי רעיוני ומקצועי מקיף, שבמסגרתו אוחדו באוניברסיטה העברית "החוג לפילוסופיה יהודית וקבלה" ו"החוג לתולדות המחשבה היהודית", והוסיפו לכך גם את "המדור לספרות המחשבה והמוסר" שהיה שייך קודם לכן לחוג לספרות עברית. ביסוד שינוי זה עמדה ההכרה בצורך לחקור במכלול המחשבה היהודית מן המקרא ועד ימינו, בבחינת רצף (לעיתים שבור) אחד. הכרה זו מומשה רק בחלקה ומחשבת המקרא מעולם לא נכללה רשמית בתחומי עיסוקו של חוג זה. מאז הוקמו באוניברסיטאות נוספות חוגים בשם זה, או שתכני ההוראה באקדמיה מוגדרים בשימוש במונח.
בישיבות הגבוהות בזרם הציוני דתי מקובל ללמוד מחשבת ישראל ולרוב קוראים ללימוד זה לימוד אמונה. הלימוד כולל לימוד ספרי פילוסופיה יהודית כגון הכוזרי וחובות הלבבות, לימוד ספרי המהר"ל וכתבי הרב קוק. ההכנסה של תחום לימוד זה לתוכנית הלימוד בישיבה נעשתה על ידי הרב קוק כשהקים את ישיבת מרכז הרב.
אליעזר ממיץ
ביוגרפיה
היה תלמידם של רבנו תם והרשב״ם, ורבם של רבי אלעזר מוורמס בעל "ספר הרוקח", הראבי"ה - רבי אליעזר בן יואל הלוי מבון ומקלן, רבי ברוך בן שמואל ממגנצא ורבי שמחה בן שמואל משפירא. אין לזהותו עם רבי אליעזר בן שמואל החתום על תקנות משנת תתק"פ ותתקפ"ג.
חיבוריו
חיבר תוספות למסכתות ברכות, שבת, פסחים, נדרים, זבחים, חולין ונזיר.
ספר יראים
אחד מספריו החשובים שנתפרסמו הוא "ספר יראים". הספר כולל את דיני המצוות, על פי מניינו של רבי יהודאי גאון, וכן קצת ענייני מוסר ודרך ארץ.
רפואה בשבת
ישנם דינים מיוחדים הנוגעים לעשיית אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת לצורך ריפוי החולה, וכדומה, וכן לעניין מתי הותרו איסורי דרבנן בעבר חולה. חז"ל אף גזרו ('גזירת שחיקת סממנים') איסור על אדם בריא לקחת תרופה מכל סוג שהוא, מחשש שיבוא לעבור על ידי זה על איסור מהתורה.
סוגי חולים
חז"ל הבחינו בין שלושה מקרים עיקריים:
פיקוח נפש
במשנה מסכת יומא מובא לראשונה ההיתר לחלל שבת אף מפני ספק פיקוח נפש. כך נאמר. בנוסף בתלמוד מובא ניסיונות של תנאים ללימוד הלכה זו ממקורות שונים, לבסוף מובא בשם האמורא שמואל שיש ללמוד דין זה מהפסוק, כלומר - ראה שיהא חי וודאי בעשיית המצוות ולא יבוא מהם לידי ספק סכנה.
זריזות בפיקוח נפש, שאלת רופא, שאלת רב
במקרים של פיקוח נפש, או ספק ואפילו ספק ספקא ישנה מצווה לחלל שבת, על פי התלמוד יש לטפל בחולה במהירות האפשרית, כך שאסור להשתהות אך בשביל שאלת רב, והשואל רב במקרה זה נחשב כרוצח, בנוסף מצוין שאף על הרב מוטלת האחריות לפרסם היתר זה, וגנאי הוא לרב שנשאל על כך. בנוסף כל התחסדות מצד החולה, שלא לחלל נחשבת כחסידות של שטות, ויש להכריחו לקבל את הטיפול המתאים.מהירות ויעילות בטיפול החולה באה לידי ביטוי בכמה מישורים: לדוגמה ישנה עדיפות לחילול על ידי בני אדם גדולים ומיומנים בדווקא לדעת הרמב"ם יש עדיפות לעשות חילול זה על ידי דמות רבנית כדי לפרסם היתר זה.
דוגמה נוספת: חילול מיותר בדיעבד כלומר אם לצורך החולה נעשו חילולי שבת שבדיעבד התברר שלא נצרכו, אין שום איסור ואף נחשב כעושה מצווה, כך נאמר בתלמוד
הגבלות
במדה ואפשר, אין לגרום חילול שבת מיותר, לדוגמה אם יש צורך לתלוש מהעץ פרי לצורך רפואת חולה, עדיף לתלוש ענף שיש בו פירות מרובים יותר
דחויה או הותרה - במדה וישנה אפשרות לחלל את השבת בדרך הלכתית שחומרת החילול פחותה כמו בשינוי, על ידי גוי, מלאכה שאינה מתקיימת, על ידי שנים ועוד, ובאופו שאינו מסכן את החולה, ישנה מחלוקת רחבה בין הפוסקים. יש הסוברים שחילול שבת הותר באופן גורף, ואין צורך לנסות ולהמעיט באיסורים (=הותרה), מנגד ישנם הסבורים שיש לצמצם בחילולי שבת (=דחויה).
פעולות שאין במניעתם משום סכנה, אולם כך דרך הטיפול בחולה ביום חול, דעת השולחן ערוך להתיר אולם בספר משנה ברורה כתב שיש להחמיר באיסורי תורה.
לכל הדעות, חילול הנצרך לחולה ואינו קשור באופן ישיר לחולה, יש לבצע את המלאכות בשינוי.
אבחון
במקרה של מחלוקת בין הרופאים, יש לחלל מספק, על פי הכלל 'ספק נפשות להקל'.
באם אין רופא, אפשר לחלל את השבת על פי דעתו של אדם הטוען שמתמצא בנושא ולדבריו יש סכנה., (אפילו אם אומר שמדובר בספק), אולם אין לקבל אבחנה זו כשהיא כנגד אבחנת רופא.
סוגי מחלות שמחללים מיד
בתלמוד מובא סוגי מחלות שיש לחלל את השבת באופן מיידי, ואין צורך באבחון רופא הקובע שמדובר בסכנה, מהם:
גזירת שחיקת סממנים
שימוש בתרופות בשבת לאדם הסובל מכאבים בלבד, נאסר בתלמוד באיסור דרבנן כהרחקה מאיסור מלאכת טוחן, איסור זה נובע משימוש בתרופות שנעשו בעבר כמעט כולם על ידי שחיקה של צמחי מרפא ("גזירת שחיקת סממנים"), מחשש זה גזרו חז"ל שאין להשתמש בכל תרופה שהיא בשבת. בעקבות איסור זה כל התרופות אסורים אף בטלטול והם באיסור מוקצה.במקרה של מחלה רצינית אפילו שאין בה סכנת חיים מותר להשתמש בכל תרופה שהיא. כמו כן רפואה שאיננה נעשית על ידי סממנים, מותרת בשבת. בין הדברים המותרים יש למנות הרחת טבק להקלה במערכת הנשימה, גמיעת ביצה לצחצוח הקול, מציצת סוכריות דבש לצרידות, שתית ערק לסובל מכאב קל בשיניו,, להשתמש במד חום (כספית) אכילת מלפפון כהקלה לצרבת, תרופות להרגעה, כדורים למניעת הריון ויאגרה, ריטלין.
בין התרופות שנאסרו לשימוש תרופה לשלשול, או הגורמת להקאה, שימוש בטיפות אף ועוד. ישנם תרופות שנחלקו בהם הפוסקים אם הם בכלל הגזירה כמו השימוש באספירין. אקמול, שימוש בוויטמינים בכדורי שינה ומרץ. שימוש בסודה לשתייה מהולה במים למניעת צרבת שימוש בנרות (פתילה). שימוש בבקבוק חם או במריחת משחה על הגוף.
המועצה הארצית לתכנון ולבנייה
המועצה הארצית לתכנון ולבנייה היא, על פי חוק התכנון והבנייה, המוסד התכנוני העליון במדינת ישראל לתכנון ובנייה, ונכפות עליה רק החלטות ממשלת ישראל. במסגרת הסדרתם של תכנון ובנייה בישראל במסגרת החוק לתכנון ולבנייה, הוסדר מודל תכנוני היררכי הבנוי ממועצות לתכנון ובנייה. מתחת למועצה הארצית בהיררכיה, קיימות הוועדות המחוזיות ולמטה קיימות הוועדות המקומיות או האזוריות. המועצה הארצית לתכנון ולבנייה היא חלק ממנהל התכנון וככזה היא יושבת תחת משרד הפנים. בראש המועצה יושב נציג שר הפנים.
מבנה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה
המועצה מורכבת מ-36 חברים: 11 חברי ממשלה או נציגיהם, נציג רשות הטבע והגנים, חמישה נציגי ראשי ערים, שלושה נציגי מועצות מקומיות, שני נציגי מועצות אזוריות, נציג המהנדסים והאדריכלים, נציגת ארגוני הנשים, נציג המוסדות האקדמיים באופן מסורתי מטעם הטכניון, נציג המוסדות המיישבים, סוציולוג, נציג ארגון הגג של הארגונים הסביבתיים, נציג הדור הצעיר. כאשר בראש המועצה הארצית עומד נציג שר הפנים בהוראת שעה לחמש שנים. המועצה הארצית לתכנון ולבנייה רשאית למנות לעצמה מבין חבריה ועדות משנה לתכנון ולבנייה, ועדות קבועות או ועדות לנושאים מסוימים, וההחלטות של ועדות המשנה הם בעלות תוקף כמו של המועצה הארצית.
תפקידי המועצה הארצית לתכנון ולבנייה
תפקידי המועצה הארצית לתכנון ולבנייה הם:
בוריס ואלחו
בוריס ואלחו (בספרדית: Boris Vallejo; נולד ב-8 בינואר 1941 בלימה) הוא צייר פרואני. סגנון ציורו מאופיין בפרטים מדויקים ונושאים הכוללים פנטזיה, מדע בדיוני, עירום ולוחמה.
ביוגרפיה
ואלחו היגר לארצות הברית ב-1964 וכיום הוא גר באלנטאון שבפנסילבניה. לעיתים קרובות הוא עובד עם אשתו, ג'ולי בל, שאף היא ציירת בסגנון הדומה מאוד לשלו. לואלחו שני ילדים מנישואיו הקודמים לסופרת דוריס ואלחו. בנו, דוריאן ואלחו, גם הוא אמן פנטזיה ובתו מיה ואלחו היא צלמת.
ואלחו החל לצייר בגיל 13 ואת עבודת האיור הראשונה שלו עשה בגיל 16. סגנונות הציור של ואלחו הם פנטזיה ואירוטיקה. לאחר שהיגר לארצות הברית הוא החל לצבור מעריצים בעקבות ציוריו על טרזן, קונאן הברברי, דוק סבאג' ודמויות פנטזיה נוספות. ברבים מציוריו מופיעים אלים, מפלצות וגברים ונשים ברברים בנויים לתלפיות בעת קרב. ואלחו עצמו שימש כמודל לרבים מדמויות הגברים שאותן צייר וכך גם אשתו ג'ולי, שעסקה בעבר בפיתוח גוף, עבור דמויות הנשים בציוריו המאוחרים יותר. עבודותיו האחרונות מאופיינות באלמנטים רבים של סגנון הפנטזיה אולם נוטות יותר לארוטיקה מאשר לפנטזיה טהורה. יחד עם בל, מציג ואלחו את עבודותיו על גבי לוחות שנה ושלל ספרים.
ואלחו, שעשרות מציוריו הופיעו על כריכות של חוברות מדע בדיוני, יצר אף כרזות לסרטים רבים, ביניהם:
זיהום אוויר
בשנת 2019, הגדיר ארגון הבריאות העולמי את זיהום האוויר, כאיום הסביבתי הגדול ביותר על בריאות הציבור.
חברת מנתחת ומפרסמת מדי שנה את רשימת הערים בהם נמצאה רמת זיהום האוויר הגבוהה בעולם. מבין 100 הערים עם זיהום האוויר הרב ביותר בסוף שנת 2020, 88 נמצאות בהודו או בסין, וכל 130 הערים הראשונות ברשימה נמצאות גם הן בין המזרח הרחוק לדרום אסיה.
גורמים לזיהום אוויר
זיהום אוויר נגרם משני סוגים של מקורות: זיהום שמקורו בתופעות טבע (התפרצויות הר געש, שריפות טבעיות ועוד), וזיהום אנתרופוגני - מעשה ידי אדם, הנגרם מתיעוש, מתחבורה ועוד.
אינוורסיה
אינוורסיה היא תופעה מטאורולוגית, שמקצינה את זיהום האוויר שהאדם מייצר. זוהי תופעה אקלימית בה הטמפרטורה עולה עם הגובה, וזו מהווה קרקע פורייה להצטברות מזהמי אוויר בבסיס האינוורסיה, כלומר קרוב לקרקע. התופעה משמעותית כשהרוח חלשה, ובתקופות כמו הסתיו, והאביב, בבוקר המוקדם ובערב המאוחר.
מחקר על נזקי בריאות מחשיפה לזיהום אוויר
על-פי ארגון הבריאות העולמי, נכון לשנת 2019, זיהום האוויר גורם ל-7 מיליון מקרי מוות בשנה, כ-90% מהילדים בעולם חשופים לזיהום אוויר, וכ-80% מבין תושבי הערים שמודדות זיהום אוויר, חשופים לזיהום אשר חורג מעבר לרף אשר נקבע על ידי ארגון הבריאות כמסוכן. המצב חמור במיוחד בקרב מדינות עניות אשר סובלות ממקרים קיצוניים יותר של זיהום אוויר חמור.
מחקרים רבים הוכיחו את הקשרים הבאים:
עם זאת, לאורך המחקרים השונים, קבוצות החוקרים שבו והדגישו כי אפקטים אלו נצפו גם מתחת לרמות של התקנים, וכי אין באמת סף בטוח עבור זיהום האוויר.
בנוסף, המחקרים אשר קשרו בין רמות זיהום האוויר לתחלואה התבססו בעיקר על קורלציות בין כמות האשפוזים בבתי החולים לרמת ריכוז האוויר הנמדדת, עקב העובדה שרוב המזהמים לא מנוטרים באופן רציף בגלל העלות הגבוהה של המדידות, ואין את המידע על הריכוזים שלהם, לא ניתן לקשור את שכיחות האשפוזים לריכוז מזהם אשר לא נמדד, ולכן מזהמים שונים לא מוגדרים כמסוכנים בעקבות חוסר במדידות.
מחקרים מהעשור השני של המאה ה-21 מרמזים על קשר בין זיהום אוויר לדמנציה.
חישוב זיהום אוויר
מלבד מדידה ישירה, ניתן להעריך את מידת זיהום האוויר במקום מסוים על בסיס חישוב. ניתן למדוד את קצב יצירת מזהמי האוויר במקור הפליטה ישירות באמצעות דיגום או להעריך אותו באמצעות מקדמי פליטה ואז להשתמש במודל פיזור מזהמים כדי לחשב את התפלגות המזהמים במרחק, לאחר הסעתם ממקור הפליטה בתנאים המטאורולוגיים השונים.
חישוב פיזור המזהמים על פי מודלים
בשיטה זו ממפים את מקורות הזיהום, שיכולים להיות אנתרופוגנים (מפעלים, תחבורה ועוד) ומקורות טבעיים כמו אבק מדברי. מקורות הזיהום מוסעים לפי כיווני הרוחות ומצב היציבות אשר נלקחים ממודלי מזג אוויר או מדידות. שיטה זו יוצרת למעשה, גם תחזית של זיהום האוויר. חלק מהמזהמים עוברים גם אינטראקציות כימיות שמחושבות במודלים, כמו חלק מתחמוצות החנקן ההופכות לאוזון בנוכחות קרינת שמש.
חישוב פיזור המזהמים על פי תחנות מדידה
תחנות למדידת זיהום אוויר הפזורות ברחבי המדינה, מספקות ערכי מדידה, אותם ניתן להציג במפת ערכים. כמו-כן, ניתן לעבד את המידע ולהציג באמצעות אינטרפולציה גם את הערכים בין תחנות המדידה. בשיטה זו מציגים רק את זיהום הרקע באטמוספירה, ללא התייחסות למקורות הזיהום, כי לא ממקמים תחנות מדידה בקרבת מקורות הזיהום.
גורמים המשפיעים על ריכוז המזהמים
בגלל השונות הגדולה של ריכוזי המזהמים מציגים את הערכים הממוצעים שלהם, המיצוע יכול להיות מיצוע בזמן, למשל, מה הריכוז הממוצע בשעה מסוימת, או ביום מסוים והמיצוע יכול להיות במרחב, ממוצע של 1 ק"מ רבוע או של 9 ק"מ רבוע. ככל שיחידת המיצוע יותר קטנה, ניתן לקבל ערכים יותר גבוהים.
תקינה/תקנות
קיימות מספר מערכות תקנים למניעת זיהום אוויר: בכל תקן מוגדרת שיטת המדידה והיחידות בהן נמדדת רמת הזיהום.
זיהום כתוצאה משריפות 2021
ביולי 2021, נמדדו ערכי זיהום גבוהים במנהטן - 157, כאשר 100 הוא הגבול, שמעליו האוויר נחשב כמסוכן לבריאות. נכון לתקופה זו רק בכלכותה שבהודו ובלימה שבפרו איכות האוויר גרועה יותר. הזיהום שאפף את ניו יורק, נוצר משריפות גדולות במערב ארצות הברית, שיצרו כמויות עשן אדירות, אשר נעו למרחק אלפי קילומטרים ועטפו את המזרח באובך כבד. העשן גרם לשמיים מעורפלים ולצניחת איכות האוויר בערים נוספות, בפילדלפיה, בוושינגטון הבירה, בפיטסבורג ובטורונטו, ואף גרם לירח להיראות אדום.
ביוני 2023 דווח כי ניו יורק הגיעה לרמת "מסוכנות" ועקפה את דהלי בדירוג הערים בעלות הזיהום הגבוה בעולם, זאת בעקבות שריפות שפרצו בקנדה.
אחריות המשרד להגנת הסביבה
הרשות הממלכתית אשר פועלת בנושא בישראל היא אגף איכות האוויר שבמשרד להגנת הסביבה. המשרד להגנת הסביבה מפעיל את מערך הניטור האוויר הארצי, פורטל אינטרנטי בו ניתן ללמוד על זיהום האוויר בתחנות רבות בישראל.
בפברואר 2019, החל המשרד להגנת הסביבה לחפש טכנולוגיות חדשות לניטור האוויר, תוך התמקדות בסביבתם של מתחמים תעשייתיים. המשרד טען כי צעד זה בא על מנת לשפר את יכולת הזיהוי והניטור של פליטות עשן שחור וחומרים מזהמי אוויר ממקורות לא מוקדיים, ומתוך אי הסתפקות בטכנולוגיות, שנמצאות בשימוש בחו"ל.
זיהום אוויר בערים גדולות
זיהום האוויר בולט במיוחד בערים גדולות, עקב ריבוי כלי הרכב ומפעלי התעשייה בהן. ערים הנודעות בערפיח המכסה אותן הן לוס אנג'לס, סנטיאגו דה צ'ילה ובואנוס איירס. בישראל בולט זיהום האוויר באזור מפרץ חיפה, אך דווקא שם עיקר הזיהום נובע מהפעילות התעשייתית הענפה לרבות זיקוק נפט ויצירת חשמל. מתקני תעשייה ויצור חשמל בולטים נוספים, הם הפארק התעשייתי ברמת חובב, ליד באר שבע. מלבד אלו, קיימים גם בית הזיקוק באשדוד, שם גם מזקקים גז טבעי, וכן גם תחנות כוח כגון בחדרה, באליקים, באלון תבור, ובאשקלון.
ביום כיפור, כאשר מכוניות ומשאיות חדלות לנסוע, אכן יורדות כמויות הזיהום מה-NOX, שהם המזהמים המזוהים יותר עם תחבורה. במהלך יום הכיפורים לקראת צאת הצום ניכרת ירידה משמעותית בריכוזי הנוקסים, כך למשל, ביום הכיפורים תשע"ג (ספטמבר 2012) ריכוזי תחמוצות החנקן, שנמדדו בתחנת הניטור התחבורתית הצמודה לכביש בעיר התחתית בחיפה, עמדו על ערכים שבין 1 ל-4 חלקיקים לביליון (חל"ב) ובגוש דן עמדו ריכוזי החלקיקים על 1–9 חל"ב. ביום המחרת, יום עבודה רגיל במשק, הניטור הראה 203 חל"ב בעיר התחתית של חיפה ו-188 בגוש דן. תופעה דומה, אם כי בשיעורים נמוכים יותר, נצפית בהשוואת הזיהום בסוף השבוע מול הנתונים מימי החול.
חקיקה בישראל - חוק אוויר נקי 2008
במדינות העולם נהוגה חקיקה במטרה להגן מפני זיהום האוויר. בשנת 2008. נחקק בישראל, חוק אוויר נקי, שקודם על ידי מספר חברי כנסת ועמותת אדם טבע ודין.
יחד עם הצדדים הטובים בחוק, המסדירים את הרמות הסביבתיות המותרות ל-28 חומרים, קיימים גם חסרונות לחוק הישראלי: נעדרים בו חומרים רבים אחרים, שנחשבים למסרטנים וודאיים לאדם, על פי מדד הארגון הבריאות העולמי. אלה הוזכרו במסמך מקדים המכונה "דו"ח אלמוג", המוכר בשמו המלא: "דין וחשבון הוועדה לקביעת ערכי ייחוס סביבתיים למזהמים כימיים באוויר", שהווה בסיס לתקנות חוק אוויר נקי.
יש לזכור, כי תקנות הסביבה, שנקבעו לפי "תקני אלמוג", מדברות על כך שחשיפה למזהמים, כל אחד לחוד, ברמת התקן שהם קבעו תביא על כל 100,000 איש חשופים לאורך 70 שנה, מקרה סרטן אחד. במציאות, אין אנשים נחשפים למזהמים לחוד, אלא לכמה מזהמים יחד, וחשיפות אלו מצטרפות לחשיפותיהם התעסוקתיות והאישיות האחרות. בנוסף, תקני האוויר מבוססים על מחקרי עובדים, ואלו לא תמיד כללו בהם נשים. בנוסף, מחקרים רבים משני העשורים האחרונים מלמדים כי אין באמת רמות בטוחות למזהמים, כך שהתקנים הקיימים בישראל הם פשרה טובה יותר או פחות בין הרצוי למצוי, ולאו דווקא חומת מגן אמיתית בפני תחלואה. מלבד זאת, היישום של החוק לוקה בחסר. עם זאת, אושרה בישראל "התוכנית הלאומית למניעת זיהום אוויר", וזהו צעד חיובי בכיוון הלוחמה בזיהום האוויר.
ב-14 במאי 2014 פורסם דוח מבקר המדינה על מצב זיהום האוויר בישראל. מהדוח עולה כי חוק אוויר נקי מיושם באופן חלקי בלבד.
תחנות ניטור
תחנות הניטור (AQM - Air Quality Monitor) מודדות סוגים של מזהמי אוויר באופן רציף. התחנות מודדות את סוגי המזהמים העיקריים, שנקבעו ברגולציה של ארגוני איכות הסביבה המובילים בעולם, ושאומצה על ידי מדינת ישראל. אולם, יש מזהמי אוויר, שאינם מנוטרים בתחנות הניטור.
תחנות הניטור ממוקמות בתוך מבנים שגודלם 2.5x3.0x2.5 מטר. מיקום המבנים נקבע על ידי מומחים בנושאים איכות הסביבה וזיהום אוויר, ומשיקולים נוספים, כגון: פיזור אוכלוסין, מקורות זיהום, פיזור אוויר מסביב לתחנה ועוד.
דגימת האוויר נאספת דרך מערכת הדגימה, באמצעות סעפת היניקה השואבת אותה לתוכה. דוגמת האוויר מנותבת למדידה במכשירי ניטור מזהמי אוויר שונים בצינורות טפלון. מאגר הנתונים הממוחשב של ממוצעי הזיהום כל 5 דקות, נשלח למאגר נתונים של גוף מנטר הכפוף להנחיות מערך הניטור הארצי, כך שלאחר שמתבצעות כל המדידות, מתקבלת תמונה רחבה של זיהום האוויר באזור.
ישנם שלושה סוגים של תחנות ניטור זיהום אוויר: כלליות, תחבורתיות ותעשייתיות.
חיישני מדידה
בעשור השני של המאה ה-21, מאפשרת התקדמות הטכנולוגיה ייצור חיישנים קטנים, זולים ומגוונים, המסוגלים לבצע מדידות של זיהום אוויר.
יתרונות החיישנים וחסרונם:
חסרונם באי דיוק, ביחס לתחנות הניטור (AQM) הגדולות, היקרות, הלא מגוונות והמאוד מדויקות, ששימושן נפוץ על מנת לנטר זיהום אוויר בערים למטרות רגולציה.
אנליזה כימית
קיימת אפשרות לדגום את האוויר בשקיות מיוחדות ואותן להביא אחר כך למעבדה בה מתבצעות אנליזות כימיות של האוויר, יתרונותיה של שיטה זו היא ביכולתה למדוד סוגי מזהמים רבים והן ביכולתה למדוד ריכוזים נמוכים אולם שיטה זו היא יקרה ולכן השימוש בה הוא באופן חד פעמי ולא רציף.
ארגונים הפועלים לצמצום זיהום האוויר בישראל
ארגונים ציבוריים שונים פועלים לצמצום זיהום האוויר. בין הארגונים הישראליים המובילים שפועלים בנושא נמנים: "הקואליציה לבריאות הציבור", "מגמה ירוקה", "אדם טבע ודין" ואחרים. פעיל בולט במיוחד בתחום זיהום האוויר בישראל, היה ד"ר ג'אמס קריקון, שניהל מאבק עיקש למען תושבי מפרץ חיפה והקריות.
צעדים להגברת המודעות ולצמצום זיהום האוויר בישראל
הגידול בזיהום האוויר בחברה המודרנית המתועשת, הביא להגברת המודעות לבעיה זו, ולנקיטת צעדים לצמצומה. בישראל צעדים אלו כללו:
נתוני זיהום אוויר בישראל
לפי נתונים שנמצאו באתר "הארץ": בין 2012–2013 נמצא שהעיר המזוהמת ביותר בישראל היא פתח תקווה (57 מיקרוגרם למטר מעוקב), אחריה באר שבע (46 מיקרוגרם למטר מעוקב), ירושלים (45 מיקרוגרם למטר מעוקב), קריית מלאכי (44 מיקרוגרם למטר מעוקב) וחיפה (35 מיקרוגרם למטר מעוקב).
על כך הובאה ביקורת ציבורית נוקבת, למשל בהרצאה שעסקה גם בכך, בכנס האקולוגיה השנתי וישיבות ועדות הכנסת, ושם נטען כי זיהום האוויר במפרץ חיפה אינו נמדד כראוי וקיימים כשלים חמורים במערכות הניטור, דבר המביא להטיית פחת במדידת הניטור באזור מפרץ חיפה. בנוסף, חומרים רבים אינם מנוטרים באופן שגרתי שם. בימים אלו שוקד מבקר המדינה על דו"ח שיעסוק בכשלי הניטור והפיקוח על המפעלים המזהמים, בין היתר גם במפרץ חיפה.
בדו"חות מיפל"ס של המשרד להגנת הסביבה הוגדרה חיפה כעיר המזוהמת ביותר בפליטות של תרכובות אורגניות נדיפות, משפחת מזהמים אשר קשורה בתעשיית הנפט.
בכל הנוגע לזיהום האוויר מכלי השיט המגיעים לחופה של מדינת ישראל, על אף שאישרה המדינה את הנספחים 1–5 לאמנת מרפול, ואף את הנספח השישי לאמנה שעיקרו מניעת זיהום האוויר מכלי השיט, טרם נסתיימו הליכי החקיקה הנדרשים חרף העובדה שחלפו שנים רבות מאז שהנספח השישי נכנס לתוקף (2005), ומשכך הם אינם מיושמים בפועל בהיעדר חקיקה מתאימה.
על פי פרסום של המשרד להגנת הסביבה, זיהום האוויר גורם לכ-2,500 מקרי מוות מוקדם בשנה.
סלונה
סלונה הוא אתר נשים ובלוגים ישראלי. בסלונה פועלים 13,000 בלוגים במגוון תחומים: אוכל, זוגיות, משפחה ויחסים, אופנה ולייף סטייל, בריאות, אמנות, צרכנות נבונה ועוד. הבלוגרים שותפים מלאים ביצירת התכנים בסלונה.
זלקינד
זלקינד הוא שם משפחה.
סלונה
היסטוריה
האתר הוקם בשנת 2010 על ידי עמיר גולן, גיא בהר ואיימי עירון. באוגוסט 2011 רכשה שירה מרגלית כ- 30% מהמניות. באתר היה שותף גם משרד הפרסום מקאן תל אביב
באוקטובר 2012 חתם האתר על הסכם חילופי תוכן עם אתר החדשות האמריקאי הפינגטון פוסט.
בספטמבר 2014 פתח האתר זירת מסחר לנשים בשיתוף אתר eBay.
האתר נסגר ב-29 במרץ 2020, כעשור לאחר הקמתו, עקב המשבר הכלכלי בעקבות מגפת הקורונה. בדצמבר אותה שנה עלה האתר במתכונת מחודשת כאתר תוכן עסקי.
אפרים הראובני
אפרים הראובני (1881, נובומוסקובסק, אוקראינה – 16 באוקטובר 1953, ירושלים) היה בוטנאי, חוקר צמחיית ארץ ישראל. אפרים הראובני ייסד גישה מחקרית אשר שילבה בין מדע הטבע לבין בלשנות, מקרא ופולקלור על מנת לתאר תמונה שלמה של הצומח כחלק ממארג גאוגרפי - תרבותי - היסטורי.
תולדות חייו
ב-1906 עלה לארץ ישראל ועד שנת 1909 נדד במושבות העלייה הראשונה ולימד טבע. ב-1909 נסע ללוזאן, שווייץ והמשיך בלימודיו, לאחר מכן עבר לפראג וקיבל דוקטורט באוניברסיטה שם. ב-1914 חזר לארץ ישראל ולימד בוטניקה בבתי ספר תיכוניים ובסמינרים למורים. בשלב זה החל לגבש את שיטתו.
בשנת 1919 נשא לאישה את חנה רדובילצקי, מחנכת צעירה שעלתה מרוסיה והשתלמה בחקלאות בגרמניה. ב-1920 עברו בני הזוג להתגורר בשכונת הבוכרים בירושלים. חנה הראובני הייתה פעילה במלחמת השפות וחידשה מילים רבות בשפה העברית בתחומי החקלאות והצומח עוד לפני שחברה לאפרים במחקריו. לזוג נולדו שני ילדים שהמשיכו בדרכם, נגה (בוטנאי, חוקר טבע ומחנך) ואיילת-השחר (חוקרת בתחום היהדות והפולקלור). נגה הראובני ציין כי בכוונה נבחרו שמות כוכבים ולא צמחים כדי לא לכפות על הילדים עיסוק בתחום הבוטניקה.
שיטה וחזון
שיטתם של בני הזוג (שכונו ומכונים עד היום "הראובנים") כורכת בלשנות, ידע והיכרות עם המקורות וקשר עמוק לטבע ולצומח כדי ליצור תמונה כוללת שבה משתלבים הצמחים כמרכיב מוביל וכמפתח להבנה של תופעות במקרא ובהיסטוריה. בה בעת השתמש באותו ידע כדי לזהות את הצומח של ארץ ישראל ברוח ה"בוטניקה התלמודית" של עמנואל לב.
בחזונם ראו הראובנים שלושה מפעלים, אנציקלופדיה, מוזיאון וגן. האנציקלופדיה הבוטאנית, "אוצר צמחי ארץ ישראל", הייתה אמורה לכלול את כל צמחי ארץ ישראל, כאשר לכל אחד מהם תיאור בוטאני מדעי וכל הקשריו בתרבות ובהיסטוריה של ארץ ישראל, בדגש על הקשריו המקראיים והקשריו בפולקלור המקומי, ברפואה העממית של הערבים ועוד. עבור האנציקלופדיה יצר בין השנים 1923–1927 הצייר שמואל חרובי (שהיה גם חברם של בני הזוג), סדרה של ציורי צמחים מפורטים, שהיו מדויקים מבחינה מדעית.
המוזיאון לצמחי התנ"ך והספרות התלמודית והפולקלור היהודי והערבי אמור היה להיות הבית בו ירוכזו אוספיהם של הראובנים ובו יתקיים המחקר. עוד בשנת 1918 גיבש הראובני את הצעתו להקמת המוזיאון:
בשנת 1926 הועבר האוסף לאוניברסיטה העברית על מנת להוות בסיס למוזיאון, אך נתקל בקשיים עקב חוסר הנוחות של הקהילה הבוטנית של האוניברסיטה לקלוט את גישתו. הבוטנאים סירבו לממן את המוזיאון והציעו להעבירו למחלקה למדעי היהדות.
גן הנביאים ורז"ל היה אמור להיות גן בוטני שיכלול את כל הצומח של ארץ ישראל בהקשריו לספרות הנביאים והתורה שבעל פה. הצמחים בגן לא נועדו להינטע לפי הקשר הקרקע או האקלים שלהם, כנהוג בגנים בוטניים, אלא בהקשר המקורות. כך תוכננו בגן "מחלקת חבורת הצומח בספרותינו העתיקה", "מחלקת הסמלים" ו"מחלקת הדין", "חלקת שיר השירים", "צמחי ירמיהו ויחזקאל" ו"כרם ישעיהו". במרכז הגן עמדה, לפי התכנון, צופה אל העיר העתיקה, "גבעת המנורה", בראשה מתנוססת המנורה כסמל לאומי בו מתמזגת רוח הנביאים עם עולם הצומח (לפי מחקר של הראובני על הקשר בין המנורה לבין צמח לו קרא "מוריה"). סמוך למנורה תוכנן מקדש בו יתפלל "כל איש כלבבו בחסות סמל האור ושלום העולם".
הראובנים סייעו ללוחמי הפלמ"ח בשדאות, בלימוד אפשרויות הקיום מצמחיית הבר, וזכו שיסופר צ'יזבט על שמם, "התה של הראובני":
קבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15
קבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15 (באנגלית: U15 Group of Canadian Research Universities, בצרפתית: U15 Regroupement des universités de recherche du Canada, בקיצור: U15) היא אגודה של 15 אוניברסיטאות מחקר ציבוריות בקנדה, שממוקמת באוטווה והוקמה בשנת 1991 כדי לייצג את האינטרסים של חבריה, בעיקר כלפי ממשלות מחוזיות ופדרליות, הנוגעות לתוכניות ממשלתיות התומכות במחקר ופיתוח. המוסדות החברים בו מבצעים 80 אחוז מכלל המחקר האוניברסיטאי התחרותי בקנדה, ומייצגים מפעל מחקר המוערך ביותר מ־8.5 מיליארד דולר בשנה. יחד הם תורמים מדי שנה למעלה מ -38 מיליארד דולר למשק הקנדי ומייצרים למעלה מ־75 אחוז מכל הדוקטורטים המוענקים בקנדה. המוסדות בקבוצה מקבלים 79 אחוז ממענקי המחקר בקנדה, מחזיקים 85 אחוז ברישיונות הטכנולוגיה האוניברסיטאיים בקנדה ו -81 אחוזים מהפטנטים באוניברסיטאות בקנדה.
היסטוריה
ליבת ה- U15 החלה כאשר ראשי מנהלים של חמש אוניברסיטאות באונטריו - אוניברסיטת מקמסטר, אוניברסיטת קווין בקינגסטון, אוניברסיטת טורונטו, אוניברסיטת ווטרלו ואוניברסיטת מערב אונטריו - החלו להיפגש באופן פורמלי כדי לשקול אינטרסים הדדיים. קבוצה זו של חמש אוניברסיטאות מאונטריו הקימה אגודה באמצע שנות השמונים לקידום האינטרסים של המוסדות עתירי המחקר שלהם. בשנת 1985 פנתה קבוצת האוניברסיטאות אשר עתידה להרכיב את ליבת U15 לממשלה שנבחרה באונטריו הליברלית כדי לנסות ולהעמיד השקעה במחקר על סדר יומה. באותן השנים הושקה באונטריו תוכנית מרכזי המצוינות באונטריו. תוכנית זו הפכה למודל של התוכנית הפדרלית 'רשתות של מרכזי מצוינות בקנדה' (באנגלית: Networks of Centres of Excellence of Canada), הממשיכה לממן ולחזק מחקרים ברמה העולמית בקנדה. בשנת 1989 הצטרפו לקבוצה הראשונית סגני נשיאים מאוניברסיטאות קנדיות אחרות. לאחר פגישה באוניברסיטת קולומביה הבריטית, הם סיכמו להיפגש פעמיים בשנה כדי לחלוק אינטרסים משותפים. בשנת 1991 הקימו האוניברסיטאות קבוצה של עשרה, המורכבת מחמש האוניברסיטאות המקוריות באונטריו, יחד עם אוניברסיטת מקגיל, אוניברסיטת אלברטה, אוניברסיטת קולומביה הבריטית, אוניברסיטת מונטריאול ואוניברסיטת לאוול. הקבוצה התרחבה מאז פעמיים, פעם אחת בשנת 2006 התרחבה הקבוצה וכללה את אוניברסיטת דלהוסי, אוניברסיטת קלגרי ואוניברסיטת אוטווה, והפכה לקבוצה של שלוש-עשרה חברים. בשנת 2011 הקבוצה גדלה לגודלה הנוכחי וחברותה בתוספת אוניברסיטת מניטובה ואוניברסיטת ססקצ'ואן. הקבוצה אורגנה מחדש ושמה שונה ל- U15. בשנת 2012 הקימו ראשי המוסדות מנהלת U15 ומינו את המנכ"ל הראשון של הארגון.
ארגון
ראשי האוניברסיטאות החברות מנהלים את ה- U15, הנתמך על ידי אקדמיים ראשיים וסגני נשיא המחקר שלהם. הארגון המנהל של הקבוצה הוא הוועד המנהל, המורכב מהיו"ר ושני סגני נשיא. בתהליך של מינוי עמיתים, U15 ממנה יו"ר להנהיג את הגוף השולט. הוועדה אמורה לפעול בשם U15 בנושאים מבצעיים הקשורים למזכירות. בנוסף, הוועד המנהל של ה- U15 מפעיל מספר ועדות משנה המסייעות להנהלה בפעילותה. ועדת ההיגוי קובעת את סדר העדיפויות וממליצה על תוכניות עבודה שנתיות עבור מומחי נתוני מחקר באוניברסיטאות החברות.
קשרים בינלאומיים
לקבוצת U15 שותפים ברמה הפדרלית והבינלאומית. להלן השותפים ובעלי עניין מקומיים;
קבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15, הצטרפה בשנת 2014 לרשת הגלובלית של אוניברסיטאות מחקר, הכוללת את הארגונים הבאים: U15 (אוניברסיטאות בגרמניה) (שבסיסה בפרייבורג), קבוצת ראסל (בריטניה, שבסיסה בלונדון), איגוד האוניברסיטאות האמריקאיות (ארצות הברית של אמריקה, שבסיסה בוושינגטון די. סי.), הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר (אירופה, שבסיסה נמצא בלוון, בלגיה), איגוד אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה (יבשת סין, יפן, דרום קוריאה והונג קונג וטאיוואן), ליגת C9 (הרפובליקה העממית של סין), אוניברסיטאות מחקר RU11 (יפן) וקבוצת השמונה (שבסיסה בקנברה, בירת אוסטרליה). U15 הצטרפה לשותפיה ברשת הגלובלית בחתימה על ההצהרות הבאות:
רשימת האוניברסיטאות
קבוצת U15 של אוניברסיטאות המחקר הקנדי מונה 15 חברים, מתוכם שישה מאונטריו, שלושה מקוויבק, שניים מאלברטה, ואחד מקולומביה הבריטית, מניטובה, נובה סקוטיה וססקצ'ואן. שבע מתוך שלוש-עשרה הפרובינציות והטריטוריות של קנדה מיוצגים בקבוצה. שלוש משש האוניברסיטאות U15 שבסיסן באונטריו ממוקמות בתוך אזור גאוגרפי המכונה פרסת הזהב הגדולה, ואילו שתיים משלוש האוניברסיטאות ממוקמות בקוויבק ונמצאות במונטריאול. רשימת האוניברסיטאות, פרובינציות, עיר, (בסוגריים שנת ייסוד האוניברסיטה), שנת הצטרפות לאגודה: הערה: הנתונים ברשימה נכונים לשנת 2020.
דם כחול
דם כחול הוא ביטוי המתאר בני אצולה. מקורות הביטוי באירופה של ימי הביניים או אף קודם, עת הייתה נהוגה חלוקה מעמדית. הביטוי שימש ככינוי למעמד הגבוה - שוורידיהם השטחיים (הקרובים לעור) נראו כחולים בשל גוון עורם הבהיר והלא שזוף - להבדיל מאיכרים שהיו רוב האוכלוסייה ושעבדו במשך שעות בשמש ועל כן עורם היה שזוף יחסית, ופחות איפשר להבחין במראה הוורידים.
בספרד נעשה שימוש בביטוי Sangre azul לתיאור משפחת המלוכה הספרדית והאצולה הבכירה, שייחסו את מוצאם לעם הוויזיגותי, להבדיל מהמוּרים (כינוי נפוץ באירופה הנוצרית למוסלמים, ובפרט למוסלמים תושבי צפון אפריקה וספרד המוסלמית). באנגלית מתועד שימוש ראשון בכינוי בשנת 1811.
ההיסטוריון הבריטי רוברט לייסי תיאר כך את השתלשלות המושג של דם כחול:
אליהו לויצקי
אליהו לויצקי (כ"ג באייר תרמ"ח, מאי 1888 - ה' בחשוון תשמ"ה, 31 באוקטובר 1984) היה מאנשי העלייה השנייה, ממתיישבי עין גנים וממייסדי ירקונה.
ביוגרפיה
בבואו ארצה היה חבר "הפועל הצעיר", ולאחר יסוד "אחדות העבודה" הצטרף אליה. היה מחבורת אנשי העלייה השנייה, שרבים מהם תפסו עמדות מפתח בהנהגת היישוב ותנועת העבודה.
בשנת תרע"א (1911) נישא לשרה קושניר (נפטרה 1969), בתו של דוד קושניר, והתגורר בפתח תקווה. כעבור זמן הצטרף לחבורת החלוצים והפועלים שהתיישבה בעין גנים, ובהם א.ד. גורדון ויוסף חיים ברנר. היה חבר "ההגנה" והשתתף בהגנת פתח תקווה.
בשנת 1932 היה ממייסדי ירקונה ובמשך עשרות שנים היה מראשי המתיישבים.
היה אב לשתי בנות ושלושה בנים. בנו גואל לויצקי היה ממפקדי "ההגנה" וה'מוכתר' של קיבוץ אלונים.
נפטר ב-31 באוקטובר 1984, בגיל 96.
ירושלים וסביבותיה מהתקופה הנאוליתית ועד תקופת הברונזה
עד לתחילת המאה ה-20, כל שהיה ידוע על ירושלים נבע מכתבי הקודש, והסתכם בקורותיה של ירושלים בתקופה המקראית ואילך. חפירות ארכאולוגיות חשפו ממצאים המלמדים על קורותיה של ירושלים בתקופות שקדמו לכך. ממצאים אלו מעלים תמונה של פעילות אנושית מורכבת, הכוללת מערכות בנייה מרשימות ומערכות חברתיות מורכבות, ומאפשרים לחוקרים מדיסציפלינות מדעיות שונות לשחזר את ההיסטוריה של ירושלים ואזור ההר המרכזי ולהבין את המקור לתהליכים מורכבים שהתגבשו למכלול ההיסטוריה של עם ישראל.
בירושלים נחשפו ממצאים ארכאולוגיים המעידים על פעילות אנושית מקוטעת החל מהתקופה הפלאוליתית התחתונה, לפני מאות אלפי שנים. העיר הייתה מיושבת באופן רצוף מהתקופה הכלקוליתית (האלף הרביעי לפנה"ס) עד לתקופת הברונזה המאוחרת (1550 לפנה"ס-1200 לפנה"ס/1150 לפנה"ס) ועד בכלל. החל מתקופה הברונזה המאוחרת מופיעה ירושלים במגוון מקורות היסטוריים ובהם מכתבי אל עמארנה ממצרים העתיקה), ומקורות נוספים במקרא כמו ספר יהושע, ספר שופטים וספר שמואל.
תקופת האבן
חפירות ארכאולוגיות שנערכו החל מהמאה ה-20 - הן באתרים הנמצאים בתחום המוניציפלי של ירושלים, והן מעבר לגבולות העיר המודרנית, העלו ממצאים המעידים על פעילות אנושית מהתקופה הפלאוליתית. הממצאים כוללים בעיקר כלי אבן מסותתים ועצמות מאובנות של בעלי חיים המעידים כי בירושלים וסביבתה חיו ציידים-לקטים שהשתמשו במרבצי אבן הצור, וניזונו ממקורות מים ומזון זמינים.