cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ארטל האמנים
היווצרות ושגשוג
הראשון לעזוב את הארטל היה אלכסנדר ליטובצ'נקו, שסירב להוציא כסף כדי לפרסם פרסומות בעיתון ודומוסטי סנקט פטרבורג. האמן השני שעזב את הארטל היה קונסטנטין מקובסקי ששכר סטודיו משלו בכיכר הארמון כיוון שכבר הרוויח הרבה כסף מציוריו. חלק מעובדי הארטל שנשארו נמנעו לעיתים קרובות מלתרום כסף לקרן הכללית מהעבודות שנמכרו באופן עצמאי. הדבר הביא את קראמסקוי להסכים להצעתו של אלכסיי מרקוב לצייר את הכיפה הראשית של קתדרלת ישו המושיע תמורת 10,000 רובל. בוגדן וניג וניקולאי קושלב הפכו לעוזריו של קראמסקוי. קראמסקוי השתמש בכסף שקיבל עבור הציור כדי להעביר את הארטל לאזור טוב יותר בעיר. הוא שכר דירה בשנת 1866. בהדרגה גדלה הכנסתו של הארטל. ההכנסה המוגדלת אפשרה לקראמסקוי לצאת לאירופה על חשבונו. עד 1868, סך ההון של הארטל הגיע ל-10,000 רובל.
התפרקות
בסתיו 1870, אחד מחברי הארטל, ניקולאי דמיטרייב, הגיש בחשאי עצומה לאקדמיה הקיסרית לאמנויות לנסיעה לשלוש שנים מעבר לים, שאושרה על ידי מועצת האקדמיה. קראמסקוי זעם על העובדה שמשתתף ב"מרד הארבעה עשר" ניהל משא ומתן עם האקדמיה מאחורי גבם של חברי הארטל. הוא הגיש הצעה לארטל לגנות בפומבי את התנהגותו של דמיטרייב ב-19 באוקטובר 1870. ב-7 בנובמבר 1870 התקיימה פגישה של חברי הארטל, שבה סירבו חברי הארטל למלא את בקשתו של קראמסקוי, בטענה שדמיטרייב לא הפר רשמית שום הוראות בתקנון. קראמסקוי הגיש הצעה נוספת, והתעקש על הרחקת דמיטרייב מהארטל. החברים שוב סירבו לגנות את דמיטרייב. הוא זעם על חוסר המצפון של חברי הארטל, והגיש בקשה להסיר את חברותו מהארטל ב-24 בנובמבר 1870.
לאחר שארטל איבד את מייסדו ומנהיגו הקבוע, הארטל הלך והדרדר. הוא פורק רשמית בשנת 1871. כמה מחברי הארטל הצטרפו לאגודה החדשה של תערוכות אמנות נודדות, (הנודדים) אשר מילאה לאחר מכן תפקיד מפתח בהתפתחות האמנות הרוסית של המאה ה-19.
פרנאן מאיימבו
פרנאן מאיימבו (בצרפתית: Fernand Mayembo; נולד ב-9 בינואר 1996 בברזוויל שברפובליקה של קונגו) הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל חיפה מליגת העל הישראלית ובנבחרת הרפובליקה של קונגו.
קריירת מועדונים
מאיימבו גדל במחלקות הנוער של FC מלון, CS ברטיני, שאטורו ושאמו ניור. ב-29 באוקטובר 2016 ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הבוגרת של שאמו ניור, בניצחון 4-0 על אוסר במסגרת המחזור ה-13 בליגת המשנה הצרפתית לעונת.
ב-20 בינואר 2017 הושאל מאיימבו לגרנובל מהליגה הצרפתית הרביעית עד לתום עונת, ובתום העונה, לאחר ההעפלה של הקבוצה לליגה הצרפתית השלישית, חתם על חוזה קבוע במועדון. בסך הכל ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-1 ביולי 2018 חתם מאיימבו בלה האבר מליגת המשנה הצרפתית. הוא שיחק במועדון במשך ארבע עונות, בהן ערך 82 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-26 ביולי 2022 חתם מאיימבו באוסר מליגת העל הצרפתית. ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד לאנס במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2022/2023. בסך הכל ערך 11 הופעות ליגה במדי המועדון.
קריירה בינלאומית
ב-1 בספטמבר 2017 ערך מאיימבו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה של קונגו, בתיקו 1-1 נגד נבחרת גאנה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
שגרירות הממלכה המאוחדת בפיונגיאנג
שגרירות הממלכה המאוחדת בפיונגיאנג היא השגרירות הרשמית והנציגות הדיפלומטית של הממלכה המאוחדת בפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית. השגרירות ממוקמת במתחם מונסו-דונג, בו שוכנות מרבית השגרירויות והנציגויות הזרות בקוריאה הצפונית, למעט אלו של סין העממית ורוסיה.
היסטוריה
בין הממלכה המאוחדת לקוריאה הצפונית לא התקיימו יחסים דיפלומטיים כלשהם עד ה-12 בדצמבר 2000, כאשר הוקמו לראשונה נציגויות דיפלומטיות בלונדון ובפיונגיאנג במקביל.
במהלך תקופת הביניים שבין מיסוד היחסים הדיפלומטיים ועד מינוי שגריר רשמי, בין השנים 2002-2001, ג'יימס הואר מונה על ידי הממשלה הבריטית לתפקיד הממונה על היחסים. השגרירות הבריטית בפיוניאנג נפתחה בשנת 2001, כאשר השגריר הבריטי הראשון, דייוויד סלין, הגיע בנובמבר 2002.
השגריר הנוכחי של הממלכה המאוחדת בקוריאה הצפונית הוא אלסטייר מורגן.
תקריות חריגות
בתאריך 5 באפריל 2013, ממשלת קוריאה הצפונית מסרה הודעה רשמית לשגרירות הבריטית, כמו גם ליתר השגרירויות הזרות הפועלות במדינה, לפיה לא תוכל להמשיך ולהבטיח את ביטחונם של עובדי השגרירות לאחר ה-10 באפריל 2013. הודעה זו, המהווה חריגה מהנורמות המקובלות ביחסים הדיפלומטיים בין מדינות העולם, הייתה אחד מצעדי התגובה של ממשלת קוריאה הצפונית להחלטה 2094 של העצרת הכללית של האו"ם, ולהתדרדרות היחסים שבין קוריאה הצפונית לארצות הברית. עם זאת, בפועל לא הורגש שינוי כלשהו בשטח ביחס לנציגי ועובדי השגרירויות הזרות במדינה.
דאטום (גאודזיה)
נתוני דאטום
בהתאם לצורת כדור הארץ שהדאטום מתאר, קיימים פרמטרים שמתארים את הצורה.
מערכת גאודטית גאוצנטרית
במערכת גאוצנטרית משתמשים מערכת צירים קרטזית כאשר מגדירים את הנתונים הבאים: בהתאם לזה נקודה על כדור הארץ מתוארת על ידי שלוש נקודות (X, Y ו-Z) בהתאם לצירים אלו.
מערכת גאודטית אליפסואידית
מערכת אליפסואידית מבוססת על ספרואיד המקורב לגאואיד. הפרמטרים שמגדירים את הספרואיד הם:
מערכת קואורדינטות גאודטית
הקואורדינטות מבוססות על קואורדינטות גאוגרפיות והגובה מחושב על ידי הוקטור הנורמלי בכל נקודה.
פיטר פן וונדי
תהליך פיתוחו של הסרט החל ב-13 באפריל 2016, כשנודע שלאורי עתיד לביים ולכתוב את הסרט לצד הלברוקס, ואילו ארבע השנים הבאות יוקדשו לעיבוד ועריכת התסריט עבור הסרט. הפקת הסרט הוכרזה רשמית ב-7 בינואר 2020. הסרט עלה לשירות הזרמת המדיה "דיסני+" ב-28 באפריל 2023.
פיתוח וקדם הפקה
באפריל 2016, הוכרז כי חברת וולט דיסני עובדת על פיתוח עיבוד מחודש בלייב אקשן לסרט ההנפשה משנת 1953, "פיטר פן". במקביל להכרזה, דווח כי הבמאי דייוויד לאורי, חתם על חוזה לבימוי הסרט וכתיבת תסריט יחד עם טובי הלברוקס. הצמד עבד בעבר יחד על העיבוד המחודש בלייב אקשן לסרט "חברי הדרקון אליוט" משנת 1977. בנוסף, דווח על כך שג'ים ויטאקר ישמש כמפיק.
בפברואר 2018 הצהיר ויטאקר כי התסריט נכנס לשלבי פיתוח מוקדמים. ויטאקר הוסיף שהסרט יהיה הרבה יותר ריאלסטי, אם כי כמו הסרט עליו הוא מתבסס, יהיה גם "הרפתקה גדולה". באוקטובר 2018, הושלמה הטיוטה הרביעית של התסריט והחלה כתיבת טיוטה חמישית. לאורי הצהיר כי "העדיפות מספר אחת היא לכתוב את התסריט נכון". לאורי פירט כי הפרויקט הוא אישי עבורו, מכיוון שהוא מעריץ של הסרט המקורי. לאורי אישר כי העיבוד המודרני יצטרך לשנות אלמנטים מהסרט המקורי על מנת להימנע מהסטריאוטיפים הגזעניים הקיימים בו.
בדצמבר 2019, הצהיר לאורי כי הוא והלברוקס כבר הספיקו לכתוב תוספת של "טיוטה וחצי", והוסיף כי יהיה עליהם לכתוב עוד מספר טיוטות לפני שהסרט יהיה מוכנה לצילומים. לאורי תיאר את עבודתו על הסרט כ"מאתגרת" בשל אהבתו האישית לסרט המקורי ולפופולריות לה הסרט זכה בקרב המעריצים. לאורי ציין שהיה עליו להצדיק את קיומו של הסרט עקב פיתוח סרטי לייב אקשן אחרים על דמותו של פיטר פן, תוך השגת "צדק לחומר המקור". לאורי אף הצהיר כי "[אם] זה צריך להיעשות, זה צריך להיעשות נכון". בהשוואה בין עבודתו על הסרט ללבין העיבוד המחודש של "חברי הדרקון אליוט", לאורי הצהיר כי העבודה על "חברי הדרקון" הייתה הרבה פחות מתוחה מכיוון שהסרט המקורי היה "סרט של דיסני שנמצא מתחת לרדאר" עם מעט מעריצים, מה שאפשר לו חופש יצירתי גדול יותר. בינואר 2020, נחשף שמו הרשמי של הסרט: פיטר פן וונדי; והמפיק ג'ו רות' הצטרף לצוות ההפקה של הסרט.
ליהוק
בינואר 2020, דווח על ידי "The New Zealand Herald" כי חברת וולט דיסני מחפשת שחקן צעיר מניו זילנד שיגלם את דמותו של פיטר פן.במרץ 2020, אושר שהשחקנים אלכסנדר מולוני ואוור אנדרסון לוהקו לדמויותיהם של פיטר פן וונדי דארלינג, בהתאמה. ביולי 2020, דווח על כך שג'וד לאו נכנס לתהליכי למשא ומתן על גילום דמותו של קפטן הוק. בספטמבר 2020, אושר שלאו לוהק לצוות השחקנים של הסרט, במקביל להכרזה על ליהוקה של יארה שאהידי לגילום דמותה של טינקר בל. באוקטובר 2020 אושר שאליסה ואפאנטאק לוהקה לגילום דמותה של טייגר לילי.
הפצה ושידור
הסרט התעתד לעלות לשידור בשירות בשירות הזרמת המדיה של "וולט דיסני", "דיסני+", במקביל לעלייתו לאקרנים בבתי הקולנוע במועד מאוחר יותר. לבסוף, בדצמבר 2020, הוכרז רשמית שהסרט יעלה לשידור ב"דיסני+" באופן בלעדי. ב-19 בדצמבר יצא קליפ קצר בן 30 שניות על הסרטים שייצאו לאור ב-2023 הכולל הצצה לסרט. הסרט עלה ל"דיסני+" ב-28 באפריל 2023.
מחלף בייט
מחלף בייט הוא מחלף בירושלים, בסמוך לרמת בית הכרם ולבית החולים שערי צדק. המחלף קרוי על שם הנס בייט ומחבר את בית הכרם, ציר הרצוג וכביש בגין לכביש 16.
ביוני 2021 קרס חלק מחניון בבית החולים שערי צדק. לאחר הקריסה נחשד כי החפירות להקמת המחלף הן אלו שגרמו לקריסה.
בסוף אוגוסט 2022 נפתח המחלף עם פתיחת כביש 16.
ניקיצה ולנטיץ'
ניקיצה ולנטיץ' (בקרואטית: Nikica Valentić; 24 בנובמבר 1950 – 3 במאי 2023) היה יזם, עורך דין ופוליטיקאי קרואטי שכיהן כראש ממשלת קרואטיה החמישי בשנים 1993–1995. הוא האדם הצעיר ביותר שכיהן בתפקיד זה, לאחר שנכנס לתפקידו בגיל 42, והוא ראש ממשלת קרואטיה הראשון שנולד לאחר מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
ולנטיץ', שנולד בגוספיץ', הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת זאגרב. לפני שנכנס לפוליטיקה הוא היה פקיד בכיר בחברת INA, חברת הנפט הקרואטית.
ב-4 באפריל 1993, כחבר ב, הוא מונה על ידי נשיא קרואטיה פרניו טוג'מן לתפקיד ראש הממשלה. הוא כיהן בתפקיד זה עד 4 בנובמבר 1995.
כמה חודשים לאחר כניסתו לתפקיד הורידה ממשלתו את ערכו של הדינר הקרואטי, עצר את האינפלציה והביא יציבות כלכלית לקרואטיה בפעם הראשונה לאחר תחילת מלחמות יוגוסלביה. ביוני 1994 הוחלף הדינר הקרואטי בקונה.
בשנת 1995, במהלך כהונתו, ניהלו הצבא והמשטרה הקרואטים את מבצע סערה שהוביל בסופו של דבר לסיום המלחמה בקרואטיה ובבוסניה והרצגובינה השכנה. לאחר תום כהונתו כראש ממשלה כיהן כחבר הפרלמנט הקרואטי עד 2003.
ולנטיץ' נפטר ב-3 במאי 2023, בגיל 72, בזאגרב.
המכשפות (סרט, 2020)
הסרט עלה לשידור ב-22 באוקטובר 2020 בשירות הזרמת המדיה של HBO Max.
פיתוח
משא ומתן על עיבוד מחודש לרומן של רואלד דאל משנת 1983 "המכשפות" החל בשנת 2008, כאשר המפיק גיירמו דל טורו הביע עניין לעשות עיבוד לספר באמצעות אנימציית סטופ-מושן. למשך כעשור, לא נודעו שום פרטים חדשים על הפרויקט הפוטנציאלי לא הופיעו עד ליוני 2018, כשהבמאי רוברט זמקיס נשכר לביים ולכתוב את התסריט לסרט. דל טורו מפיק את הסרט לצדם של זמקיס ואלפונסו קוארון. על פי זמקיס, הסרט יהיה הרבה יותר קרוב לרומן המקורי מאשר לגרסת הסרט משנת 1990 בבימויו של ניקולס רוג. התסריטאי-שותף קניה באריס חשף שהסרט יתרחש באלבמה בשנות ה-60 (במקום באנגליה בשנות ה-80 כמו ברומן), ושגיבור העלילה (שבמקור הוא ילד אנגלי ממוצא נורווגי) יגולם על ידי שחקן אפרו-אמריקאי.
ליהוק
בינואר 2019, אן האת'וויי לוהקה לתפקיד המכשפה הראשית העולמית. בפברואר 2019, אוקטביה ספנסר, ג'אזיר ברונו וקודי-לי איסטיק לוהקו לסרט. במאי 2019, סטנלי טוצ'י וכריס רוק לוהקו לצוות השחקנים.
מוזיקה
ביולי 2019 הוכרז כי המלחין אלן סילבסטרי, ששיתף פעולה בעבר עם זמקיס בעבודה על סרטיו, ילחין את הפסקול עבור הסרט.
שיווק
הכרזה והטריילר הרשמיים עבור הסרט, שחשפו שהסרט עתיד לעלות לשידור בשירות הזרמת המדיה של "HBO Max" ב-22 באוקטובר 2020, הופצו לראשונה ב-2 באוקטובר 2020.
גיור (כדורגל)
גיוֹר (בהונגרית: ETO FC Győr) הוא מועדון כדורגל מקצועני הונגרי, מהעיר גיור שבהונגריה. המועדון נוסד בשנת 1904, וההישג הגדול ביותר שלו הוא הגעה לחצי גמר ליגת האלופות בעונת 1964/1965. הקבוצה משחקת את משחקי הבית שלה באצטדיון ETO פארק בגיור. אחד משחקניו הבולטים היה אַרְפַּאד אוֹרְבַּאן (בהונגרית: Orbán Árpád) יליד העיר, (1938–2008) היה כדורגלן נבחרת הונגריה הונגרי-יהודי, זוכה מדליית זהב אולימפית באולימפיאדת טוקיו (1964).
משחקי בית אירופה/אפריקה 1 של גביע הפדרציה באילת (2011)
משחקי בית אירופה/אפריקה של גביע הפדרציה באילת (2011) היו משחקי הבית האירופאי/אפריקאי של התחרות השנתית של גביע הפדרציה בטניס לנבחרות נשים. המשחקים נערכו במגרשי הטניס העירוניים בעיר אילת בשבוע הראשון של פברואר 2011, בהשתתפותן, בין היתר, של 4 מבין 11 הטניסאיות הטובות בעולם.
המשתתפות
במשחקים השתתפו 15 נבחרות אירופאיות, שחולקו לארבעה בתים.
ארבע הנבחרות שסיימו ראשונות במשחקי הבתים, שהתקיימו במשך שלושה ימים רצופים החל מ-2.2.11, קיימו ביניהן שני מפגשים ב-11 5.2, שקבעו את שתי העולות למשחקי הפלייאוף על העלייה לבית העולמי. באותו יום התקיימו גם שני מפגשים בין ארבע הנבחרות שסיימו אחרונות, ובהם נקבע מיהן שתי הנבחרות שירדו לבית אירופה/אפריקה 2.
ההכנות למשחקים
לקראת המשחקים, השקיעו קרן המשחקים של המועצה להסדר ההימורים בספורט ועיריית אילת 2.7 מיליון שקלים בשיפור מגרשי הטניס העירוניים. כחלק מהעבודות הוגדל היציע המרכזי מ–400 מושבים ל–700 מושבים קבועים, וסה"כ היו במתחם 1,700 מושבים. אלי לנקרי, סגן ומ"מ ראש העירייה, ציין שאירוח אליפויות אירופה מציב את אילת במפת הספורט הבינלאומית כחלק מתוכנית אסטרטגית לקידום ועידוד התיירות בעיר, וכחלק מתוכנית המיצוב והמיתוג החדשה של העיר.
שלב חצי הגמר
2 - 0
2 - 1
דירוג 5 - 8
2 - 1
2 - 0
שלב נגד ירידה
1 - 2
2 - 0
קאש מאני רקורדס
קאש מאני רקורדס (באנגלית: Cash Money Records) היא חברת תקליטים אמריקאית שנוסדה על ידי שני האחים רונלד "בירדמן" ויליאמס ורונלד "סלים" ויליאמס. המפיצה של חברת התקליטים היא ריפבליק, וקודם לכן הייתה יוניברסל מיוזיק גרופ. בלייבל עצמו חתומים סגל אמני היפ הופ מרוויחים, בהם ליל ויין, דרייק וניקי מינאז', מה שהוביל לכך שקאש מאני הפכה לאחת מחברות התקליטים המצליחות ביותר בתולדות ההיפ-הופ.
אמנים החתומים בקאש מאני רקורדס הוציאו סך של כ-12 אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 ושבעה שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ("Slow Motion" של ג'ובניל, "Lolipop" של ליל ויין, "Down" של ג'יי שון ו-"One Dance", "God's Plan", "Nice for What" ו-"In My Feelings" של דרייק).
מועדון הספורט אורחובו
מועדון הספורט אורחובו (ברוסית: Клуб спорта «Орехово», נודעה בכינוי "מורוזובצי"), בקיצור KSO הייתה קבוצת כדורגל רוסית שהוקמה בעיר אורחובו בפלך מוסקבה בשנת 1909 על ידי שני אחים מאנגליה, קלמנט והארי צ'ארנוק. הקבוצה התמודדה באליפות מוסקבה והייתה אחד המועדונים הראשונים שהוקמו באימפריה הרוסית. מקבוצה זו התפתחה בהמשך קבוצת זנאמיה טרודה.
מדלנה
מדלנה (במקור: Madeline) הוא ספר ילדים נודע מאת לודוויג במלמנס, אשר בהשראתו נכתבו ספרי המשך והופקו סרטים וסדרת הנפשה - מדלן.
עלילה
הסיפור מתרחש בפריז, עיר-הבירה של צרפת. בבית זה התגוררו אישה העונה לשם קלבל וחבורת ילדות אשר נוהגות להיות יחדיו בדרך קבע. כאשר ילדות אלו אכלו, צחצחו שיניים והלכו לישון הן תמיד עשו כן בשורות ישרות. רק שמה של אחת הילדות צוין בסיפור: גיבורת הסיפור, הילדה מדלנה. ילדה זו, חרף העובדה שהייתה הקטנה ביותר מבין הילדות, הייתה אמיצה מהן משמעותית (עכברים ונמרים לא הבהילו אותה). בנוסף ימים קרים היו חביבים עליה והיא הצטיינה בלעורר פחד ובלבול אצל קלבל. באחד הלילות מדלנה פרצה בבכי עקב דלקת תוספתן פתאומית. מדלנה אושפזה בבית-חולים ועוררה עצב אצל קלבל ושאר הילדות. אולם השהות בבית החולים לא הייתה עבורה דבר נוראי כלל והיא אפילו זכתה לפינוקים נחמדים. לא תואר מה נעשה לה בניתוח אבל מדלנה הציגה בפני הילדות (שבאו יחד עם קלבל לבקרה) בגאווה, את הצלקת שבבטנה. לקראת סוף הסיפור, בפעם השנייה במהלכו, הוצגה הסיטואציה שקלבל הדליקה מנורה בלילה כי משהו שלילי קרה לפתע (בפעם הקודמת כאשר מדלנה חלתה). הסתבר שהילדות קינאו מאוד במדלנה ופרצו כולן בבכי. קלבל ידעה כי זה עניין של מה בכך ותו לא והילדות שכחו במהרה מקנאתן.
רים קסיס
רים קסיס (בערבית: ريم قسيس; נולדה ב-1987) היא אשת עסקים, ומחברת ספרי בישול אמריקאית-פלסטינית. אף שהשכלתה במנהל עסקים ופסיכולוגיה, קסיס מתוארת בעיתונות הבינלאומית "פניו של המטבח הפלסטיני".
קורות חייה
קסיס נולדה למשפחה נוצרית-מוסלמית מבית חנינא ברשות הפלסטינית.
בגיל 17 היא עזבה את הרשות הפלסטינית כדי ללמוד בארצות הברית. היא למדה לתואר ראשון באוניברסיטת פנסילבניה ולתואר שני בפסיכולוגיה בוורטון. היא קיבלה בהצטיינות תואר שני נוסף מבית הספר לעסקים של לונדון.
לפני שהחלה לכתוב ספרי בישול היא הועסקה כיועצת בחברת מקינזי ושות' וכחוקרת בפורום הכלכלי העולמי.
ספריה
על עיסוקה בכתיבת ספרי בישול קסיס אמרה: מטרתה בכתיבת הספרים הייתה לחלוק את הנרטיב הפלסטיני עם העולם, במיוחד העובדה שמנות המתוארות בעולם כמטבח ישראלי, הן למעשה מתכונים מן המטבח הפלסטיני של מאכלים הנאכלים ברחבי המזרח התיכון.
בשנת 2017 ראה אור ספרה הראשון, "The Palestinian Table", בהוצאת פיידון. בהקדמה לספר היא כתבה:
ספרה "The Arabesque Table: Contemporary Recipes from the Arab World Reem Kassis" ראה אור ב-2021, אף הוא בהוצאת פיידון.
קסיס כותבת טורים בנושא אוכל, ניכוס תרבותי ועוד עבור וושינגטון פוסט, וול סטריט ג'ורנאל, לוס אנג'לס טיימס ופרסומים מקצועים אחרים.
הכרה
ספרה הראשון היה מועמד לפרס קרן ג'יימס בירד וזכה בפרס ספר הביכורים של אגודת מחברי ספרי הבישול הבריטית. הספר נבחר גם כאחד הספרים הטובים ביותר ברשימה של NPR בשנת 2017.
חייה האישיים
קסיס נשואה לאלברט (עבוד) מועד, אמריקאי ממוצא פלסטיני ומתגוררת בפילדלפיה. לזוג שתי בנות.
SDD
SDD (ראשי תיבות של: Software Design Description, תרגום: תיאור עיצוב תוכנה או Software Design Document, תרגום: מסמך עיצוב תוכנה), או סתם מסמך עיצוב (design document) הוא תיאור כתוב של מוצר תוכנה, שנכתב על ידי מעצב תוכנה (software designer או software architect), על מנת לתת למפתחי התוכנה הכוונה בנושא הארכיטקטורה של פרויקט תוכנה. מסמך SDD בדרך כלל מלווה בדיאגרמת ארכיטקטורה עם הפניות לתיאור מפורט יותר של רכיבים קטנים יותר בעיצוב. בפועל, התיאור נדרש כדי לתאם ולאחד צוות גדול תחת חזון יחיד, הוא צריך להיות הפניה יציבה, ומתאר את כל חלקי התוכנה וכיצד הם פועלים.
מסמך SDD מכיל בדרך כלל את המידע הבא:
IEEE 1016
תקן IEEE 1016-2009, שכותרתו "IEEE Standard for Information Technology—Systems Design—Software Design Descriptions, הוא תקן של IEEE המפרט "את המידע הנדרש התוכן והארגון" של SDD אולם IEEE 1016 אינו מציין את המדיום של ה-SDD; הוא "ישים עבור מסדי נתונים אוטומטיים, שפות תיאור עיצוב, אך יכול לשמש עבור מסמכי נייר, ואמצעים אחרים של תיאור."
התיקון במסמך של 2009 (הגרסה הקודמת הייתה בשנת 2000) העלה אותו מרמת פרקטיקה מומלצת, לתקן מלא.
בעקבות המודל הקונספטואלי של IEEE 1016, מסמך SDD מאורגן בפירוט ויזואלי אחד או יותר. כל תיאור עיצוב עומד באחת מהגדרות "נקודת-מבט" המתוארות בתקן לשימוש:
בנוסף, משתמשים של התקן לא מוגבלים לנקודות מבט אלו, ויכולים להרחיב ולצור נוספות משלהם.
1931 בארצות הברית
1931 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 155 שנה מיום היווסדה.
מיכה דפט
מיכה דפט (1936 - 1 ביוני 2021) היה מנהל הקריה למחקר גרעיני – נגב.
ביוגרפיה
מיכה יוסף דפט נולד ב-26.9.1936 בווינה, אוסטריה להוריו רחל ואהרון דפט-שוורעט. בשנת 1940 עלה עם הוריו באונית המעפילים פאסיפיק אשר יצאה מנמל טולצ'ה ברומניה. האוניה נתפסה בידי השלטון הבריטי ונוסעיה הועברו לאוניה פאטריה, אשר פוצצה על ידי ההגנה וטבעה. בשעת פיצוץ הפאטריה טיילו מיכה והוריו על סיפון האונייה. עם טביעת האנייה, נפל מיכה בן ה-4 למים, ושכשך בהם עד שנאסף על ידי סירה של ההגנה. המשפחה עברה למחנה המעצר בעתלית, והשתקעה בעיר חיפה. אביו אהרון היה מורה ידוע.
ב-1961 התחתן מיכה דפט עם אורה ולזוג שני ילדים.
דפט למד בבית הספר הריאלי בחיפה, ושירת בצבא בחיל חימוש. עם שחרורו למד דפט בטכניון הנדסת מכונות, ועבד שנתיים בבתי הזיקוק בחיפה.
בשנת 1962 החל דפט לעבוד בקמ"ג, ועבר להתגורר עם משפחתו בבאר-שבע. בקמ"ג היה דפט, בין השאר, מנהל יחידה, וראש אגף מחקר ופיתוח. במהלך שנותיו בקמ"ג סיים דפט לימודי תואר שני בהנדסת חומרים בטכניון. בשנים 1971–1972 השתלם דפט במסגרת שנות שבתון במעבדות הלאומיות ארגון במדינת אילינוי, ארצות הברית והתגורר בשיקגו.
בשנים 1996–2001 היה דפט מנהל קמ"ג. עם סיום תפקידו כמנהל קמ"ג והגעה לגיל פרישה, פרש לגמלאות.
לאחר פרישתו התמנה מיכה דפט לוועד המנהל של אוניברסיטת בן-גוריון וכיהן כיו"ר משותף של ועדת הכספים בשנים 2013–2015. בנוסף, שימש בהתנדבות כיועץ של גופים ממלכתיים.
מיכה דפט נפטר ב-1 ביוני 2021 והובא למנוחות בבית הקברות מנוחה נכונה בבאר שבע.
Dangerously in Love Tour
Dangerously In Love Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון של הזמרת ביונסה. סבב הופעות זה על מנת לקדם את האלבום "Dangerously In Love". בסיבוב ההופעות זה ביונסה הופיעה רק באירופה. בשנת 2004 הוציאה ביונסה לאור DVD של ההופעה בלונדון.
סטיבן סלואן
סטיבן סלואן (באנגלית: Steven Sloane; נולד ב-1958) הוא מנצח אמריקאי ישראלי.
ביוגרפיה
סלואן נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא החל להתעניין בניצוח בגיל 16. הוא למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס לתואר מוזיקולוגיה לצד נגינה בויולה. במקביל, למד ניצוח אצל יוג'ין אורמנדי, פרנקו פרארה וגארי ברתיני. סלואן חי ועבד במשך רוב שנות ה-80 בישראל.
מנהל מוזיקלי על תזמורות
משנת 1989 עד 1994 היה סלואן קאפלמייסטר ראשון באופרה של פרנקפורט. הוא היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של בוכום בין השנים 1994 - 2021. סלואן היה המנהל המוזיקלי של אופרת נורת' מ-1999 עד 2002 ומנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של סטוונגר, נורווגיה מ-2007 עד 2013.
בארצות הברית היה סלואן מנהל מוזיקלי של פסטיבל ספולטו משנת 1996 עד 2000. בנובמבר 2000 התמנה סלואן למנהל מוזיקלי של תזמורת המלחינים האמריקאים, מינוי שנכנס לתוקף בעונת 2002 - 2003. מינוי זה היה יוצא דופן בכך, שסלואן לא ניצח מעולם על התזמורת לפני מינויו, אף כי נפגש עם כמה מנגניה במהלך חיפושיהם אחר מנהל מוזיקלי לפני מינויו. סלואן ניצח על התזמורת לראשונה רק במרץ 2002 וסיים את כהונתו עם התזמורת בשנת 2006.
מנצח בישראל
משנת 1988 עד 1990 ניצח סלואן על המקהלה הפילהרמונית תל אביב. בין השנים 2019 - 2023 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית ירושלים. הוא החליף את המנהל הקודם, פרדריק שאזלן, שסיים את תפקידו לאחר שבע שנים בתפקיד.
מנצח על אופרות
סלואן ניצח על אופרות ברחבי העולם.
חייו האישיים
סלואן היה נשוי לויולנית טביאה צימרמן. לשניים בת שנולדה בשנת 2003. כיום מתגורר בישראל.
פפואה גינאה החדשה במשחקים האולימפיים לנוער
פפואה גינאה החדשה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מפפואה גינאה החדשה לא זכה במדליה אולימפית לנוער.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה פפואה גינאה החדשה עד כה ומנתה 24 ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפים. נבחרת הבנות בכדורגל שיפרה את מקומה מהאולימפיאדה הקודמת וסיימה במקום אחד לפני האחרון. עם זאת, בענפים אתלטיקה, הרמת משקולות, שחייה ושיט הגיעה הנבחרת למקומות האחרונים.
נג'ווה נימרי
נג'ווה נמרי (בספרדית: Najwa Nimri; נולדה ב-14 בפברואר 1972) היא שחקנית וזמרת ספרדייה, המוכרת בשל תפקידה בתור סולמה זאהיר בסדרה "בפנים" (2020-2015) ובשל תפקידה בתור אליסיה סיירה בסדרה "בית הנייר" (2021-2019).
ביוגרפיה
נמרי נולדה למשפחה נוצרית, לאם בסקית ואב ירדני-נוצרי בשם כראם נמרי. לנמרי גם אח בשם כארים נמרי, אח נוסף למחצה בשם אנדרה נמרי ושתי אחיות למחצה בשם שרה ונדיה נמרי. בילדותה עברה עם משפחתה לבילבאו.
קריירה
תפקידה הראשון של נמרי בסרט גדול היה בסרט Leap into the void, הסרט הראשון של הבמאי דניאל קלפרסורו (לימים בעלה). הקריירה שלה כזמרת החלה בקבוצות קטנות. בשנת 1996 הקימה את להקת "נג'ג'יין" יחד עם קרלוס ז'אן. היא גם הוציאה שלושה אלבומי סולו.
כמה מהתפקידים שלה זיכו אותה לשבחים רבים, לדוגמה: Lovers of the Arctic Circle, Sex and Lucia.
נמרי הייתה מועמדת בטקס ה-33 של פרס גויה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסרט "מי ישיר לך".
בשנת 2018 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט הדרמה הספרדי-צרפתי "מי ישיר לך?" של הבמאי קרלוס ורמוט.
בשנת 2019 החלה נמרי גילמה את אליסיה סיירה, בתפקיד שוטרת בסדרה המצליחה "בית הנייר" בחלקים 3, 4 ו-5.
בשנת 2021 החלה להנחות את תוכנית המציאות "שקר, מצלמים!" בנטפליקס, וב-2022 שבה להנחות את העונה השנייה.
בשנת 2022 החלה לככב בסדרת הדרמה "קדושת המשפחה" בנטפליקס; אודות משפחה שמסתירה סוד מזעזע מתחילה מחדש את חייהם במדריד.
בשנת 2023 תצטרף כדמות ראשית לעונתה השנייה של סדרת המסתורין "30 מטבעות" של רשת HBO אירופה, העוקבת אחר האב ורגרה (אדוארד פרננדס), מגרש שדים, מתאגרף ואסיר-לשעבר שגורש על ידי הכנסייה לעיירה נידחת בספרד.
חיים אישיים
נמרי הייתה נשואה לדניאל קלפרסורו ובשנת 2004 נולד לה בן, טאו נביל, עמו היא מתגוררת במדריד.
סטיבן אליוט
סטיבן אליוט (באנגלית: Stephan Elliott; נולד ב-27 באוגוסט 1964) הוא במאי ותסריטאי קולנוע אוסטרלי. ידוע בעיקר בשל סרטו "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר".
קריירה
אליוט החל את הקריירה שלו כעוזר במאי, בזמן שהקולנוע האוסטרלי היה בפריחה בשנות השמונים של המאה ה-20.
בשנת 1993, יצא סרטו "Frauds" (הונאות) בכיכובו של פיל קולינס, שנבחר לתחרות בפסטיבל הקולנוע בקאן. סרטו השני "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר", יצא ב-1994 וזכה להצלחה רבה. "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר" זכה בפרסי אוסקר והבאפט"א עבור התלבושות. מלבדם, זכה הסרט ב-7 פרסים ו-16 מועמדויות ברחבי העולם. מאז יציאתו לאקרנים, הפך "פריסילה מלכת המדבר" לסרט קאלט ואייקון בקהילת הלהט"ב.
סרטו "Welcome to Woop Woop", יצא ב-1997, ונבחר גם הוא לתחרות בפסטיבל הקולנוע בקאן.
בשנת 2007, אליוט עבד עם פרד נסירי כדי ליצור אחד מסרטוני המוזיקה היקרים ביותר בכל הזמנים. נורה בלמעלה מ-15 מדינות, עם שבעה במאים השיר "Love Sees No Color" שואף להפיץ מסר של שלום ואהבה. באותה שנה, אליוט עיבד את התסריט של "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר" למחזמר באותו שם. המחזמר הופק על ידי אלן סקוט בשיתוף עם Back Row Productions, מייקל צ'אג, מייקל המלין וג'ון פרוסט; ההפקה המקורית עלתה לראשונה באוסטרליה, ב-Sydney Lyric, סידני באוקטובר 2006. לאחר הצלחתו של המופע בסידני, ההפקה עברה למלבורן בשנת 2007, ולאחר מכן לניו זילנד בשנת 2008, ובחזרה לסידני לתקופה קצרה, לציון שנתיים למופע. בעקבות ההצלחה האוסטרלית, המחזמר עלה גם בוסט אנד של לונדון, ובשנת 2011, בהפקתה של בט מידלר, בברודוויי, ניו יורק.
אליוט לקח הפסקה של כ-9 שנים מבימוי סרטים בעקבות תאונת סקי קשה.
סרטו Easy Virtue, נכתב במשותף עם שרידן ג'ובינס, ומבוסס על המחזה באותו שם של נואל קאוורד. הסרט, בכיכובם של קולין פירת', קריסטין סקוט-תומאס, ג'סיקה בייל ובן בארנס יצא בשנת 2008. הסרט הופק על ידי ברנבי תומפסון עבור אולפני אילינג בבריטניה, והוקרן בבכורה פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-8 בספטמבר 2008. הוא הוקרן גם בפסטיבל ריו, פסטיבל הקולנוע ברומא ובפסטיבל פסטיבל הסרטים של לונדון.
סרטו מעט אנשים טובים בכיכובם של חאבייר סמואל ואוליביה ניוטון-ג'ון יצא בשנת 2012.
חיים אישיים
אליוט יצא מהארון במהלך הצגתו בטקס פרסי האקדמיה לקולנוע האוסטרליים (AACTA) בסידני ב-31 בינואר 2012. הוא היה במערכת יחסים עם בן זוגו, ויל בווולי, מאז סוף שנות השמונים. הם נישאו בחתונה אזרחית בלונדון בשנת 2008.
רוקטנדה
הר רוקטנדה (באינדונזית: Gunung Rokatenda) או גם הר פאלווה (Gunung Paluweh) הוא הר געש שכבתי פעיל באי פאלאוה (Palue), חלק מאיי סונדה הקטנים, צפונית לאי פלורס במחוז איי סונדה הקטנים – מזרח (Nusa Tenggara Timur) באינדונזיה. האי פאלאוה הוא אי עגול קטן, קוטרו 8 קילומטרים, שטחו 41 קמ"ר, ומתגוררים בו כ-10,000 תושבים בשמונה כפרים הרריים. אין באי כבישים או כלי רכב והקשר היחיד עם העולם החיצון הוא בשיט מהעיר מאומרה (Maumere) באי פלורס. הר הגעש הוא הנקודה הגבוהה ביותר באי, 875 מטרים מעל פני הים.
מרבית הגעשיות באינדונזיה נובעת מקשת סונדה – קשת איים שנוצרה באזור הפחתה בו חודר הלוח ההודי אל מתחת ללוח האירו-אסיאתי. קשת זו תחומה מצדה הצפון-צפון-מערבי על ידי איי אנדמן – שרשרת של איים געשיים ממקור בזלתי, וממזרח על ידי קשת בנדה – שאף היא נוצרה כתוצאה מהפחתה.
רוקטנדה הוא אחד מ-129 הרי הגעש הפעילים של אינדונזיה, חלק מטבעת האש, אזור המקיף את האוקיינוס השקט וכולל כמה מהרי הגעש הפעילים ביותר על פני כדור הארץ. האי פאלאוה נוצר עקב פעילות הר הגעש. כאמור, גובהו מעל פני הים 875 מטרים, אבל גובהו מבסיסו על קרקעית האוקיינוס הוא 3,000 מטרים. פסגת ההר כוללת סדרה של לועות חופפים שקוטרם מגיע עד 900 מטרים. התפרצויות צדדיות יצרו כמה לועות לאורך סדק שכיוונו צפון מערב.
ההתפרצות ההיסטורית הגדולה ביותר התרחשה בין ה-4 באוגוסט ל-25 בספטמבר 1928 (מדד התפרצות געשית 3) במהלכה התרחשה רעידת אדמה ונוצר צונאמי.
ב-16 בינואר 2005, היו סימנים מקדימים להתפרצות געשית שלא התממשה שגרמו לרשויות להכריז על מצב חירום. בנובמבר 2012 ההר החל להיות פעיל שוב, כשהוא פולט אפר געשי, פעילות שנמשכה לתוך 2013, תושבים שהתגוררו בסמיכות להר פונו לעיר מאומרה באי פלורס.
ב-10 באוגוסט 2013 ההר התפרץ שוב, הוא פלט עמוד התפרצות בגובה 2 קילומטרים, האפר כיסה את החוף הסמוך וגרם למותם של שישה תושבים. עקב כך, פונו מהאי כ-3,000 תושבים.
פרסי יד ושם למפעלים חינוכיים
פרסי יד ושם למפעלים חינוכיים הם פרסים המוענקים על ידי בית הספר המרכזי להוראת השואה ביד ושם. הפרסים ניתנים למפעלים חינוכיים מצטיינים שבמרכזם לימוד השואה בתחומים: תוכנית חינוכית, מפעל חיים חינוכי, עבודת גמר, וספר לילדים ולנוער. מטרתם לעודד לומדים ומלמדים לעסוק בחקר השואה והוראתה.
פירוט הפרסים
מפעל חיים חינוכי מוענק לדמות שפעלה לקידום הוראת השואה ושימור זכרה, את מקבלי הפרס מאתרת ועדת איתור, ומקבלה זוכה בפרס של 5,000 ש"ח מהקרן על שם חונו ובלימה ניימן ז"ל.
כמו כן, מוענקים פרסים לחמש עבודות גמר של תלמידי התיכונים המוקדשות לשואה, גובה כל פרס 500 ש"ח והוא מוענק על ידי הקרן על שם מארק ולובה יובילר ז"ל.
מענק ופרס ניתנים לתוכנית חינוכית המתמקדת בתולדות יהודי צרפת ויהודי צפון אפריקה בשואה. מענק ניתן לבית ספר שאת כתיבת עבודות החקר בחטיבת הביניים ניתב להיבטים של שואת יהודי צרפת, ופרס ניתן לעבודת גמר מצטיינת העוסקת בתולדות יהודי צרפת. הפרס מוענק מהקרן לזיכרון השואה בצרפת ואגודת עלומים.
Un peu de nous
Un peu de nous (בעברית: קצת מאיתנו) הוא אלבום אוסף של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום האוסף יצא לאור ב-21 ביולי 2017, בצרפת ושבוע לאחר מכן גם בוולוניה על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. האלבום מכיל אוסף שירים של דיון בצרפתית ובאנגלית בין השנים מ-1991 ועד 2016.
האלבום כולל שני דיסקים שבכל אחד מהם ישנם שירים שביצעה דיון בהופעה חיה באותה שנה בסיבוב ההופעות שלה "Celine Dion Live 2017" ודיסק נוסף אשר כולל גרסאות אינסטרומנטליות לשירים נבחרים. שם האלבום לקוח מתוך שיר בשם "Encore un soir" אשר דיון הוציאה שנה קודם לכן.
רקע והצלחה
האלבום זכה להצלחה בצרפת כאשר הגיע שם למקום הראשון במצעד האלבומים הצרפתי ואף קיבל שם מעמד זהב. בולוניה האלבום גם זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-6 במצעד האלבומים של המדינה ואף נכנס לרשימת 200 האלבומים המצליחים ביותר במדינה באותה השנה. בצרפת האלבום נכנס למקום ה-70 ברשימת האלבומים המצליחים ביותר באותה שנה.
פסיפיק רים
פסיפיק רים (באנגלית: Pacific Rim) הוא סרט מפלצות-פעולה-מדע בדיוני אמריקאי משנת 2013 שבויים בידי גיירמו דל טורו, שגם השתתף בכתיבת התסריט לצד טרוויס באכהאם.
סרט ההמשך, "פסיפיק רים: המרד", יצא לאקרנים ב-23 בפברואר 2018.
עלילת הסרט
בשנת 2020, ערי בני האדם בחופי האוקיינוס השקט מותקפות על ידי קָאייג'וּ - מפלצות ענק דמויות זוחלים המגיחות לכדור הארץ ממעבר בין-יקומי באוקיינוס. לקאיג'ו כוח ועוצמה גבוהים, והם זורעים מוות והרס סביבם. בני האדם מתקשים להילחם בקאיג'ו באמצעים הטכנולוגיים הקיימים (מטוסים וטנקים). לאחר 3 התקפות בהפרשי זמן קבועים, מתחילים הפרשי הזמן להתקצר. על מנת להילחם במפלצות, בני האדם יצרו את "פרויקט ייגר" - ייצור רובוטים ענקיים דמויי אדם וחמושים, הנשלטים על ידי שני טייסים. שני הטייסים שולטים בשני צידי הגוף של הרובוט, בעזרת "סחיפה" - העברת זיכרונות משותפת בעזרת מכונות, דבר העוזר להם לתפקד ביחד כצוות. הייגר מצליחים להילחם בקאיג'ו, ולהציל ערים רבות מאסונות.
לאחר שהתקפות הקאיג'ו מתגברות והייגר נחלשים, ממשלות העולם שנתנו מכספם לפרויקט מחליטות להפסיק את העברת הכספים ומתחילות בפרויקט חדש - בניית "חומות חיים", חומות גדולות שיגנו על הערים מהתקפות הקאיג'ו. הפרויקט מוכח כבלתי יעיל לאחר שאחד הקאיג'ו מתקיף את סידני ופורץ את החומה בקלות. מרשל סטאקר פנטקוסט (אידריס אלבה), טייס ייגר לשעבר ומפקד פרויקט ייגר, פונה לריילי באקט (צ'ארלי האנם), גם הוא טייס ייגר לשעבר, במטרה שיחזור ויטיס ייגר ישן מסוג סימן 3. טיסתו הקודמת של ריילי בייגר התרחשה בקרב בו נהרג אחיו ושותפו לייגר, יאנסי, 5 שנים לפני תחילת העלילה הנוכחית; לאחר מות אחיו, הצליח ריילי לנהוג בייגר לבדו אל החוף ולהינצל. בתחילה ריילי לא מוכן לשוב אל הפרויקט, אך כשהוא מבין שתוכנית "חומת החיים" נכשלת ושרוב הרובוטים בתוכנית ייגר נהרסים בשל התקפות הקאיג'ו המתגברות, הוא מחליט לחזור לפרויקט. המרשל לוקח את ריילי לבסיס הייגר בהונג קונג, שם הוא פוגש את הטייסת מאקו מורי (רינקו קיקוצ'י), בתו המאומצת של המרשל, שחולמת להיות טייסת ייגר כדי לנקום בקאיג'ו על הרג משפחתה. ריילי, שחש חיבור חזק עם מאקו, רוצה שהיא תהיה הטייסת השותפה שלו, אך לאחר ניסוי בסחיפה בייגר "ג'יפסי דיינג'ר", מאקו שוקעת בזכרונות וכמעט מפעילה את תותח הפלזמה במתקן.
בהתקפה כפולה של קאיג'ו, נשלחים שלושת הייגרים הנותרים חוץ מג'יפסי דיינג'ר כדי להגן על הונג קונג. אצל הייגר "סטרייקר יוריקה" נמצאת פצצה גרעינית שמטרתה לפוצץ את המעבר הבין-יקומי של הקאיג'ו. הקאיג'ו מצליחים להרוס את הייגרים צ'רנו אלפא וקרימזון טייפון ולהשבית את סטרייקר יוריקה. ג'יפסי דיינג'ר, שנכנס לקרב ברגע האחרון, מצליח להביס את שני הקאיג'ו לבדו לאחר קרב ארוך וקשה. אנשי הפרויקט מבינים על פי הקרב כי הקאיג'ו מתחזקים ויכולותיהם משתכללות (למשל הם מסוגלים לירוק חומצה או ליצור פעימה אלקטרומגנטית).
ניוטון גייזלר (צ'ארלי דיי), מדען החוקר את הקאיג'ו, מחליט לבצע סחיפה עם אחד מחלקי מוחות הקאיג'ו שהוא חוקר. הוא כמעט נהרג בסחיפה, אך מצליח לשרוד ומגלה למפקד הפרויקט שהקאיג'ו הם לא חיות פרא, אלא נשק מהונדס שנשלט על ידי גזע עליון שכובש כוכבים בעזרתם. על מנת להשלים את המחקר שלו, הוא מחפש בהונג קונג את חניבעל צ'או (רון פרלמן), סוחר איברי קאיג'ו, שבבעלותו נמצא עוד מוח. לאחר ההתקפה של שני הקאיג'ו על העיר, צ'או מגלה כי הניסוי של גייזלר משך את תשומת לבם של הקאיג'ו, והם מחפשים אותו ברחבי העיר על מנת להרוג אותו. לאחר שג'יפסי דיינג'ר הורג את שני הקאיג'ו, אנשיו של צ'או מגיעים לגופותיהם של הקאיג'ו ומתחילים לפרק אותם לאיברים כדי למכור אותם. שם הם מגלים שהקאיג'ו היה בהריון, והקאיג'ו שנולד טורף את צ'או. גייזלר מבצע סחיפה משותפת עם הקאיג'ו, לצד שותפו המדען הרמן גוטליב (ברן גודמן), בה הם מגלים שהייגרים צריכים להיכנס דרך השער הבין-יקומי כדי לפוצץ את המטען הגרעיני, ולא רק לזרוק אותו לתוכו.
שני קאיג'ו נוספים מגיחים מהאוקיינוס ומסתובבים סביב השער כדי לשמור עליו. שני הייגרים עושים את דרכם לשער על מנת להילחם בהם ולפוצץ אותו. המרשל (שגוסס ממחלה) מצטרף לצ'אק הנסון (רוברט קזינסקי) כדי להטיס במשותף את סטרייקר, והם נלחמים בקאיג'ו שלישי וגדול במיוחד שמגיח מהשער. ג'יפסי דיינג'ר, המופעל על ידי ריילי ומאקו, מצליח להרוג את שני הקאיג'ו הקטנים, אך שני טייסי הסטרייקר נאלצים להקריב את עצמם ולפוצץ את המטען כדי להרוג את הקאיג'ו השלישי. ריילי ומאקו נכנסים דרך השער בהסוואת גופת הקאיג'ו. אספקת החמצן שלהם אוזלת והתקשורת שלהם עם הבסיס מושבתת. לאחר שהם נכנסים דרך השער, ריילי נותן חמצן משלו למאקו שנפצעה והתעלפה, ומשגר אותה החוצה בתא מילוט. גם הוא מצליח להימלט מהייגר רגע לפני שהוא מפוצץ את הליבה הגרעינית שלו. השער הבין-יקומי קורס, ובכך הקאיג'ו אינם יכולים להגיע עוד לכדור הארץ. ריילי ומאקו ניצלים ונמצאים ביחד באוקיינוס השקט, בזמן שהם מחכים למטוסים שיאספו אותם.
בסצנה שלאחר כתוביות הסיום נראה צ'או כשהוא מצליח לחתוך את דרכו מחוץ לבטן הקאיג'ו שטרף אותו.
מוזיקה
את המוזיקה לסרט כתב והלחין ראמין דג'וואדי, הפסקול יצא לאור בהורדה דיגיטלית לאמזון ב-18 ביוני 2013, חודש לפני יציאת הסרט לאקרנים וב-CD (דיסק) ב-25 ביוני 2013, הגרסה הפיזית של הפסקול יצא לאור ב-9 ביולי 2013 שלושה ימים לפני שחרורו לאקרנים ברחבי ארצות הברית, המוזיקה הולחנה בידי ראמין דג'וואדי לצד מוזיקאים אורחים כגון: טום מורלו ופריסיליה אן, בנוסף התזמורת של הפסקול מורכבת ממעל ל-100 נגנים כולל מקהלה רוסית.
פסיפיק רים: פסקול הסרט המקורי
מוזיקה נוספת שמופיעה בסרט ולא כלולה בפסקול:
1 "Just Like Your Tenderness" Luo Xiaoxuan
2 "Drift" Rza feat. Blake Perlman
דוד טבלי שייאר
רבי יעקב משה דוד טבלי שייאר (1712–1782) היה רב גרמני.
ביוגרפיה
בשנת ה'תקי"ט (1759) מילא את מקומו של חותנו הרב נתן אוטיץ כרבה של במברג. התקבל גם כרב בהנאו, הנובר, וברלין, אך לא הלך.
בשנת 1763, במהלך מלחמת שלזיה השלישית, אבדו לו רבים מכתביו. במיוחד ביטא צער על אובדן כתביו על מסכת נידה.
בשנת התקכ"ח (1767) מונה לרב וראש ישיבה במיינץ. נפטר שם בשמיני עצרת ה'תקמ"ג (1782).
שו"ת שכתב בענייני עגונה נדפסו בסוף ספרו של בנו, "תורי זהב" על שיר השירים.
משפחתו
אשתו הראשונה הייתה בתו של ר' שמואל לוקא מפראג, והשניים הביאו לעולם את בנו רבי מיכל (במקורות אחדים מופיע כמיכאל), רבה של וורמייזא. אשתו השנייה הייתה בתו של רבי נתן אוטיץ, קודמו ברבנות במברג, שילדה בשנת ה'תקי"ד את רבי אברהם נפתלי הירץ שייאר שכיהן תחתיו כראש ישיבה במגנצא ולימים גם רב הקהילה. בנוסף, נולדה לו ולאשתו השנייה גם בת.
Cali & El Dandee
הצמד מיוצג על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. בשנת 2019, השתתפו בשיר "+" של איתנה.
דיסקוגרפיה
בשנת 2012 הוציאו הזמרים את הדיסק הראשון שלהם שנקרא 3A.M. הדיסק מונה 12 שירים:
קו דיסטריקט
קו דיסטריקט (באנגלית: District line) הוא קו ברכבת תחתית של לונדון. צבע הקו במפת הקווים הוא ירוק, הקו עוצר ב 60 תחנות ואורכו 64 ק"מ.
היסטוריה
בדצמבר 1868 הוקם הקו לראשונה בין דרום קנסינגטון לווסטמינסטר על ידי חברת "רכבת המטרופולין". הרכבות הראשונות היו מקרונות עץ שנגררו על ידי קטרי קיטור.
בשנת 1871 הורחב מסלול הקו עד לווסט ברומפטון, ושלוחה חדשה נבנתה אל אילינג ברודוויי. באוקטובר 1884' כחלק מהפרויקט שהשלים את קו סיקרל' הורחב גם קו דיסטריקט עד לוייטצ'אפל ולאחר מכן גם עד לאופמינסטר.
מסלול הקו
הקו פועל בין רובע אפמינסטר במזרח לונדון לבין שכונת צ'יזיק במערב לונדון, שם הוא מתפצל למספר שלוחות. שלוחה אחת מגיעה לווימבלדון שבדרום מערב לונדון; אחת מגיעה צפונה אל רחוב אדג'וור שבסיטי של וסטמינסטר; ועוד שלוחה קצרה שפועלת רק בסופי שבוע מגיעה לתחנה אחת בקנסינגטון (אולימפיה).
המסלול הראשי ממשיך מערבה - אל מארל'ס קורט; טורנהם גרין; ולאחר מכן הוא מתפצל שוב לשתי שלוחות - אל ריצ'מונד ואל אילינג ברודוויי.
צבע הקו על המפה הוא ירוק, הקו עוצר ב 60 תחנות ואורכו 64 ק"מ. בחלקו, עובר הקו מתחת לפני השטח. בשנים 2017–2018 בוצעו בקו יותר מ-208 מיליון נסיעות. קו דיסטריקט הוא העמוס ביותר מבין הקווים התת-קרקעיים בלונדון והקו החמישי העמוס ביותר מבין כל קווי המערכת.
רומן הרצוג
רומן הרצוג  (בגרמנית: Roman Herzog; 5 באפריל 1934 – 10 בינואר 2017) היה פוליטיקאי גרמני מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית, כיהן כנשיא גרמניה השביעי בין השנים 1994-1999. היה לנשיא גרמניה הראשון אשר נבחר לאחר איחודה של גרמניה בשנת 1990, והיה למנהיג השני מאז תום מלחמת העולם השנייה אשר כיהן כראש מדינת גרמניה המאוחדת.
שיער חום
שיער חום הוא צבע השיער השני בשכיחותו בין בני האדם, אחרי שיער שחור. הצבע נע מחום בהיר עד חום הנראה כמעט שחור. שיער חום מתאפיין ברמות גבוהות של הפיגמנט אומלנין (באנגלית: Eumelanin) ורמות נמוכות של הפיגמנט פאומלנין (באנגלית: Pheomelanin). אנשים בעלי שיער חום מכונים לעיתים ברונטים, מהמילה הצרפתית brun שמשמעה "חום".
רומן הרצוג
ביוגרפיה
רומן הרצוג נולד בעיר לנדסהוט במדינת בוואריה בשנת 1934. בשנת 1957 החל ללמוד משפטים במינכן. בשנת 1964 בעקבות מאמר אשר פרסם, הוענק לו התואר פרופסור. עד לשנת 1966 לימד באוניברסיטת מינכן, עת החל ללמד משפטים ומדע המדינה כפרופסור מן המניין באוניברסיטה החופשית של ברלין. בשנת 1969 קיבל תפקיד באוניברסיטה בשפייר וכיהן כנשיא האוניברסיטה בשנים 1972-1971.
שיער חום
שיער חום נפוץ בקרב אוכלוסיות בעולם המערבי, במיוחד במרכז ודרום אירופה. שיער חום נפוץ גם בקרב האבוריג'ינים באוסטרליה ובחלק מהאוכלוסיות במזרח התיכון.
רומן הרצוג
ביוגרפיה
בשנת 1973 החל את הקריירה הפוליטית שלו כנציג מדינת ריינלנד-פפאלץ במושב הבונדסטאג בבון. בשנת 1978 החל לכהן כשר התרבות והספורט בממשלת באדן-וירטמברג. בשנת 1980 נבחר ללנדטאג (Landtag; הפרלמנט המדינתי) של מדינת באדן-וירטמברג שם כיהן כשר הפנים.
Inverted minors
Inverted Minors הוא מונח המתאר מוסכמת הכרזה בברידג'. המושג נוצר במסגרת שיטת ההכרזה קפלן-שינוולד. בשיטה זו הכרזה בגובה 2 בסדרת מינור בה פתח השותף, מתארת יד חזקה עם התאמה בסדרה, בעוד הכרזה של אותה סדרה בגובה 3 מתארת יד חלשה יותר, גם כן עם התאמה בסדרה.
שיער חום
ביוכימיה
הפיגמנט אומלנין נותן לשיער החום את צבעו. בשיער חום כמות גדולה יותר של אומלנין מאשר בשיער בלונדיני, אך הרבה פחות מאשר בשיער שחור. ישנם שני סוגים שונים של אומלנין, הנבדלים זה מזה במבנה הפילמור. שני הסוגים מכונים "אומלנין שחור" ו"אומלנין חום".
רומן הרצוג
ביוגרפיה
בשנת 1983 התמנה הרצוג לשופט בבית המשפט החוקתי הפדרלי של גרמניה (Bundesverfassungsgericht) בעיר קרלסרוהה, כאשר בשנים 1994-1987 שימש בנוסף גם כנשיא בית המשפט, עד אשר נבחר לנשיא גרמניה על ידי האספה הפדרלית (Bundesversammlung) בשנת 1994. בתפקיד זה כיהן עד לשנת 1999 עת הוחלף על ידי יוהאנס ראו.
שיער חום
סטריאוטיפים
בתרבות המערבית הפופולרית, סטריאוטיפ נפוץ על ברונטיים מייחס להם יציבות, רצינות, תבונה ותחכום. מחקר בריטי על צבעי שיער ומשיכה מינית מצא ש-62% מהגברים שהשתתפו במחקר ייחסו לנשים בעלות שיער חום יציבות ויכולות גבוהות. ברונטיות תוארו כ"עצמאיות ובלתי תלותיות" על ידי 67% מהגברים, וכ"אינטליגנטיות" על ידי 81%.
רומן הרצוג
ביוגרפיה
בשנת 1994 השתתף הרצוג בטקס ההנצחה של יום השנה החמישים למרד גטו ורשה אשר התקיים בעת הכיבוש הנאצי של פולין. בנאומו שיבח רבות את הלוחמים המורדים וביקש סליחה "בעבור מה שנעשה על ידי הגרמנים".
Inverted minors
השימוש במונח Inverted, היפוך בעברית, בא לתאר את השוני בין השיטה לבין מה שהיה מקובל קודם לכן. מקובל היה להכריז בגובה 2 בסדרת השותף עם יד של 6-9 נקודות והתאמה בסדרה ולהכריז בגובה 3 עם 10-12 נקודות והתאמה בסדרה. ב Inverted Minors מתחלפות ההכרזות: הכרזה בגובה 3, מתארת יד עם 6-9 נקודות והתאמה בסדרה. הכרזה בגובה 2 מתארת התאמה בסדרה, עם 10 נקודות לפחות. הטווח העליון של מספר הנקודות בהכרזה בגובה 2, אינו מוגבל. הכרזת סדרת המיינור על ידי המשיב שוללת רביעייה בסדרת מייג'ור.
הכרזה בגובה 2
הכרזת 2 אחרי פתיחה של 1 של השותף או הכרזת 2 אחרי פתיחה של 1 של השותף מתארת יד של 10 נקודות או יותר והתאמה בסדרה. הכרזה כזו מחייבת לסיבוב הכרזה אחד.
ההכרזה השנייה של הפותח (Rebid): הכרזת סדרה אחרת בגובה 3 על ידי המשיב, מבטיחה פתיחה לפחות ועוצר בסדרה המוכרזת. הכרזת סדרת המיינור בגובה 4, על ידי המשיב שוללת עוצר באחת הסדרות.
הכרזת 3NT של המשיב אחרי הכרזת 3 של הפותח, מבטיחה עוצרים ב ובסדרת המיינור שלא הוכרזה.
הכרזה בגובה 3
הכרזת 3 אחרי פתיחה של 1 של השותף או הכרזת 3 אחרי פתיחה של 1 של השותף היא הכרזת הפרעה. המתארת התאמה בסדרה ויד של 6 עד 9 נקודות. מטרת ההכרזה היא למנוע מהיריבים מציאת התאמה בסדרה אחרת (בדרך כלל התאמה בסדרת מייג'ור). בדרך כלל תעצור השותפות בגובה 3.
ג'ו מנטל
ג'ו מנטל (באנגלית: Joe Mantell; 21 בדצמבר 1915 - 29 בספטמבר 2010) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה אמריקאי מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1955 על הופעתו בסרט "מרטי".
ביוגרפיה
מנטל נולד בברוקלין לזוג הורים שהיגרו מאוסטריה. בשנת 1955 שיחק מנטל בדרמה של דלברט מאן "מרטי" בתפקיד אנג'י חברו הטוב של הדמות הראשית מרטי פילאטי (ארנסט בורגניין). על הופעתו בסרט היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ב-1963 שיחק בסרט "הציפורים" של אלפרד היצ'קוק בתפקיד קטן. ב-1966 שיחק בתפקיד משנה בדרמה "מיסטר באדווינג". ב-1974 השתתף מנטל בדרמת הפשע של רומן פולנסקי "צ'יינהטאון" בתפקיד לורנס וולש שותפו של הבלש גיטס (ג'ק ניקולסון), עליו חזר גם בסרט ההמשך "ג'ק וג'ק".
הרכבת התחתית של מינכן
הרכבת התחתית במינכן (בגרמנית: U-Bahn München, או-באן מינכן) היא מערכת הסעת המונים חשמלית בעיר מינכן, בוואריה שבגרמניה.
המונח או-באן הוא קיצור של "אונטרגרונדבאן" - "רכבת תחתית" בגרמנית.
המערכת נפתחה בשנת 1971 וכיום היא כוללת 100 תחנות בשמונה קווים שונים שאורכם הכולל הוא 103 ק"מ.
את המערכת מפעילה ומתחזקת חברת מונשנר ורקהרסגלסלשאפט (Münchner Verkehrsgesellschaft או בקיצור MVG).
פרנסיס בייקר
פרנסיס בייקר (באנגלית: Francis Horace Baker; (1887 - ?) היה שופט בריטי שכיהן בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. ישב בדין בבית המשפט העליון המנדטורי, כאחד מהרכב שלושת השופטים שדנו בערעורו של אברהם סטבסקי מנאשמי משפט רצח ארלוזורוב, על הרשעתו בבית המשפט לפשעים חמורים, שבגינה נגזר עליו עונש מוות.
תולדות חייו
פרנסיס הוראס בייקר נולד באנגליה בשנת 1887. למד משפטים באנגליה ובשנת 1910 הוסמך ל"סוליסיטור" (תוארו של עורך דין המוסמך לעסוק בכל פעילות משפטית אך לא להופיע כטוען בבתי המשפט באנגליה, להבדיל מ"בריסטר" המוסמך להופיע ולטעון בבתי המשפט באנגליה). בייקר הגיע לארץ ישראל בראשית כיבוש הארץ על ידי הבריטים כמייג'ר – רב-סרן בצבא הבריטי, במסגרת "מינהל שטחי האויב הכבושים" ה- Occupied Enemy Territory Administration Occupied Enemy Territory Administration וכבר בשנת 1918 נתמנה לשופט. בשנת 1920 נתמנה לנשיא בית המשפט המחוזי בירושלים. בפברואר 1927 נתמנה באופן זמני לבית המשפט לערעורים. בדצמבר 1928 מילא במשך שבועיים את מקומו של זקן השופטים בעת שמייקל מקדונל היה בחופשה. בתחילת 1929 מונה לשופט בריטי שלישי בבית המשפט לערעורים.
בייקר הוכלל בהרכבים של בתי משפט מיוחדים שהורכבו לצורך דיון במשפטי רצח, ולצורך כך נשלח לבתי משפט במקומות שונים בארץ ישראל.
בייקר ישב בדין במשפטים שהסעירו את היישוב היהודי בשנות ה-30. הוא ישב, למשל, בהרכב בית הדין לערעורים שביטל את גזר דין המוות של שמחה חינקיס והיה אב בית הדין בבית המשפט לעניינים פליליים בשכם במשפטו של אבו ג'ילדה, שודד דרכים ערבי ששמו הפך למושג, שנדון עם שותפו למוות. בייקר גם ישב בהרכב השופטים בערעור של אברהם סטבסקי על הרשעתו ברצח ארלוזורוב, בו זוכה סטבסקי ב-20 ביולי 1934.
ביוני 1936 עזב השופט בייקר את ארץ ישראל ויצא לניגריה, שהייתה באותה תקופה מושבה בריטית, על מנת לכהן בה כשופט. לאחר מכן, בסוף 1955 התבקש על ידי מושל גמביה, פרסי וין-הריס, לעמוד בראש ועדת חקירה לבדיקת טענותיו של שר החינוך והרווחה פייר סאר נג'י נגד מפקד המשטרה הבריטית במושבה.
יהדות אנגולה
יהדות אנגולה היא הקהילה היהודית באנגולה המתועדת מימי הביניים ועד לתקופה המודרנית. קהילה קטנה מאוד של יהודים חיה באנגולה, ברובה בעיר הבירה לואנדה, עם קומץ המפוזר באזורים אחרים ועם חברי קהילה בעלי מוצא ורקע מעורבים. באנגולה מתגוררים גם מספר אנשי עסקים ישראלים.
פרנסיס בייקר
שיפוטו
בייקר היה בין השופטים שגילו יחס קולוניאלי אל תושבי הארץ, "הילידים" בעיניהם, ופסקו כי הדין האנגלי אינו חל בארץ ישראל. פסק דין נודע שהוציא שיקף את גישתו זאת. היה זה פסק דין שבייקר נתן בשנת 1930 בעניין ד"ר צזר חורי נ' עיריית חיפה. ד"ר חורי נפל לתוך שוחה פתוחה ונפצע. השופט בייקר פסק שאין לד"ר חורי זכות לפיצויים על פי המשפט האנגלי, מאחר שהמשפט העות'מאני אינו מכיר בפיצויים לנזקי גוף.
יהדות אנגולה
רקע כללי
אנגולה היא מדינה בדרום מערב אפריקה. מהמאה החמש עשרה החלו המושבים הפורטוגלים לסחור בה, ובמהלך המאה השש עשרה הוקם יישוב בלואנדה. פורטוגל סיפחה שטחים באזור שנשלטו כמושבה מ-1655, ואנגולה שולבה כמחוז מעבר לים של פורטוגל ב-1951. לאחר מלחמת העצמאות של אנגולה הושגה עצמאותה ב-11 בנובמבר 1975.
פרנסיס בייקר
שיפוטו
ב 7 בפברואר 1930 התפרסם בעיתון דבר מאמר מערכת בכותרת "אי אימון" ובו קבל העיתון על איפה ואיפה ביחסם של בתי המשפט המנדטוריים אל נאשמים ערבים ויהודים מנאשמי משפטי המאורעות. העיתון הביא כדוגמה את זיכויים של הנאשמים ברצח בני משפחת מקלף שנרצחו בדם קר, לעומת מעשיהם של שמחה חינקיס ויוסף אורפלי שנעשו כהגנה מפי תוקפים ונדונו למוות. היועץ המשטי לממשלת המנדט החליט להעמיד לדין את עורך העיתון ברל כצנלסון, אך מאחר שהוא שהה אז בחו"ל הועמד לדין סגן העורך זלמן רובשוב (לימים זלמן שזר נשיאה השלישי של מדינת ישראל). העבירה עליה הועמד רובשוב לדין הייתה עבירה על פקודת בזיון בית המשפט. האישום היה על "מאמרים הנוגעים בבירורים משפטיים התלויים ועומדים בבתי הדין, והעלולים להזיק לבירורים אלה ולהבזות את בתי הדין אשר לפניהם הם מתנהלים". השופטים במשפטו של רובשוב היו מייקל מקדונל ופרנסיס בייקר. פרנסיס בייקר בעל הגישה הקולוניאלית המתנשאית היה עזר כנגדו. ב-27 בפברואר 1930 הרשיעו השופטים את רובשוב, קנסו אות בשמונים לירות ארץ ישראליות, סכום כסף גדול באותה עת וחייבו את העיתון לפרסם התנצלות וכן תרגום מלא לעברית של פסק הדין. בנימוקי ההחלטה הזכירו השופטים החלטה משנת 1899 של הוועדה המשפטית של מועצת המלך בלונדון בה נאמר שבאנגליה עצמה תביעות על בזיון בית המשפט הן נדירות, אך פסקה כי:
יהדות אנגולה
ימי הביניים
מהמאה ה-16 מתיישבים יהודים עברו לאנגולה עקב רדיפות בפורטוגל. מספר היסטוריונים ציינו את נוכחותם של יהודים ספרדים במערב אפריקה הפורטוגזית על ידי מחקר רשומות מהאינקוויזיציה הפורטוגזית. אלה מראים כי הייתה נוכחות ספרדית משמעותית בתחנות הסחר של אנגולה וגינאה וכי יישובים פורטוגזיים היו חשובים בפיתוח פזורה קריפטו-יהודית מעבר לאזור האטלנטי. חלק מההיסטוריונים טוענים שפאולו דיאש דה נובאיס (1510–1589), נכדו של בארתולומיאו דיאש היה "יהודי" (שפירושו כנראה "קריפטו-יהודי" או קונוורסו מסוג כלשהו) שהפך ל"אדון" של אנגולה בשנת 1571 והביא אומנים יהודים ללואנדה, שם רב ערך תפילות בבית כנסת סודי בלואנדה. בסוף המאה השמונה עשרה הגיעו יהודים נוספים והקהילה פעלה בדונדו.
אנגולה כמרכז "יהודים"
היסטוריונים תיעדו מספר מקרים של נוצרים פורטוגזים חדשים, כמו גספר דה רובלס, שהעידו ביבשת אמריקה כי הם התוודעו ל"ייהוד" על ידי קרובי משפחה וחברים בעודם באנגולה. רבים העידו שהוצגו בפניהם "חוקי משה".
היסטוריה מודרנית מוקדמת
מריאנה פקונה הייתה אישה כהת עור מאנגולה שהועברה כשפחה בסוף המאה השבע עשרה לריו דה ז'ניירו בברזיל, קיבלה את חירותה בברזיל, והחלה במערכת יחסים עם נוצרי חדש פורטוגלי לבן ובחרה להתגייר ליהדות (ייתכן ומדובר בקריפטו-יהדות). בשנת 1711, היא "הואשמה ביהדות" ונענשה על ידי האינקוויזיציה הפורטוגזית בליסבון בשל אמונתה.
כמה מיהודי סאו טומה ופרינסיפה התיישבו מאוחר יותר בממלכת לואנגו, לאורך חופי יבשת אפריקה במה שהפך למחוז קבינדה של אנגולה, גבון והרפובליקה של קונגו.
היסטוריה מודרנית
בשנת 1886 הייתה הצעה קודמת להקים יישוב יהודי באנגולה, לאחר מספר שנים עלתה הצעה ליצור "מושבה" יהודית או התיישבות חקלאית במושבה הפורטוגלית של אנגולה עבור יהודי רוסיה ורומניה, אך מאמצים אלו לא יצאו אל הפועל. מאמץ כושל נוסף כונה "תוכנית אנגולה" עם ניסיונות מ-1907 עד 1913 על ידי הארגון הטריטוריאלי היהודי, בהשפעת ישראל זנגוויל בבריטניה, שהובילו את הרצון להקים ישות יהודית אוטונומית במערב אפריקה עם אנגולה כאפשרות בולטת.
לאחר 1910, המנהיגים הרפובליקניים החדשים של פורטוגל הציעו את אנגולה לקולוניזציה יהודית כפתרון מעשי להגדלת האוכלוסייה הלבנה וכדי לזכות בתמיכה מחוגים יהודיים ליברליים. ב-1912 נחקק בפורטוגל חוק מיוחד, שהסדיר את התיישבות היהודים באנגולה והעניק להם אזרחות פורטוגלית. לכל מתיישב הוקצה שטח של 200 דונם והוענק פטור משרות צבאי. לא הוצעה למתיישבים תמיכה כספית ובשנת 1913, גורמים רבים בארגון הטריטוריאלי היהודי בלונדון התנגדו לה לטובת יישוב ארץ ישראל ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הנושא נגנז. הצעה כושלת נוספת ליישב יהודים ממזרח אירופה באנגולה עלתה מחדש ב-1934 לאחר עליית היטלר לשלטון אך גם היא נגנזה, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.
בהמשך המאה, מרבית הקשר היהודי לאנגולה מתקיים אל מול מדינת ישראל. היחסים בין שתי המדינות החלו עוד בראשית שנות ה-60, בתקופה בה אנגולה נאבקה על עצמאותה. לאנגולה יש שגרירות בתל אביב ולישראל יש שגרירות בלואנדה. ממשלת ישראל סייעה לחזית הלאומית לשחרור אנגולה בשנים 1963 ו-1969, ובמהלך מלחמת העצמאות של אנגולה (1961–1974). היחסים בין המדינות הובילו גם לנוכחות בולטת של אנשי עסקים ישראלים, בהם ארקדי גאידמק.