cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רצח רעיה גולן
ב-10 בינואר 1964 ביקשה גולן לבקר את חברתה שהתגוררה בערד שאך זה נוסדה. היא הגיעה לבאר שבע ומשם עלתה לטרמפ עד למושב עומר. הנהג שהסיע אותה הספיק לראות אותה עולה על ג'יפ ומאז נעלמו עקבותיה. המשטרה פתחה בחיפושים ואף הטילה עוצר על כאלף בדואים בנגב. לאור תיאור הג'יפ נמצא כי שוכר הרכב היה בדואי. חוקרי המשטרה הגיעו לאוהלו של עג'עוג' מוחמד אל-סייד משבט אבו רקייק, ולאחר שהתכבדו בקפה ביקשו ממנו עזרה בחיפוש אחר הנעדרת. אל-סייד סיפר לחוקרים כי כשעבר ליד בור מים הבחין בתיק. הוא הוביל את החוקרים לבור המים ולאחר שאיבת חלק מהמים נתגלתה גופתה של גולן כשחבל כרוך לצווארה, והבדיקה הפתולוגית הראתה כי גולן נרצחה בחניקה. לא נתגלו סימני אונס, אך ההשערה הייתה שהרצח אירע תוך ניסיון תקיפה. מעילה של גולן נתגלה באוהל של אל-סייד בידי שכניו, והם הביאו אותו למשטרה.
בעקבות מציאת הגופה הודח מתפקידו שייח' של שבט בדואי שהתגורר בקרבת הבור בו נמצאה הגופה, בטענה שלא סייע למשטרה. ההדחה עלתה לדיון בכנסת מכיוון שהשייח' המודח היה חבר מפ"ם.
אל-סייד הואשם ברצח לפני בית המשפט המחוזי בירושלים ולאחר ניהול משפט הורשע ונידון למאסר עולם, באוקטובר 1964. במרץ 1965 נדחה ערעורו על ההרשעה על ידי בית המשפט העליון. בהמשך הומתק דינו של אל-סייד על ידי נשיא המדינה, והוא שוחרר ממאסרו בינואר 1982.
גולן נקברה בקיבוץ עין המפרץ, שם הוקמה אנדרטה לזכרה.
אנדרטה נוספת לזכרה הוקמה סמוך למקום הרצח בצומת יתיר (על כביש 31, ממזרח לצומת שוקת). גם באנדרטה זו וגם באתר הזיכרון של משרד הביטחון לא מוזכרת העובדה כי היא נרצחה. בשנת 2013, האנדרטה בכביש 31 הושחתה ונופצה, ועם הזמן הועלמה כליל. בשנת 2018 לאחר בניית מחלף חדש בצומת האנדרטה הוקמה מחדש.
OWASP
OWASP מקיימת כנסים שנתיים בינלאומיים במדינות רבות, כולל ישראל. בכנסים משתתפים באופן מסורתי תעשיות ביטחוניות שונות.
היסטוריה
OWASP נוסדה ב-9 בספטמבר 2001 על ידי מארק קוּרפֵיי. ג'ף וויליאמס, שימש בהתנדבות כיושב ראש של OWASP מסוף 2003 עד ספטמבר 2011. יושב הראש כיום הוא טוביאס גונדרום וכסגן משמש ג'וש סוֹקוֹל.
קרן OWASP (באנגלית The OWASP Foundation), ארגון ללא כוונות רווח 501(c)(3) (בארצות הברית), שנוסדה בשנת 2004, תומכת בפעילות התשתיות והפרויקטים. מאז 2011 OWASP היא גם ארגון רשום ללא כוונות רווח בבלגיה תחית השם OWASP Europe VZW.
פרסים
OWASP קיבלה את פרס SC Magazine Editors Choice award לשנת 2014.
כשהגברים רוקדים
"כשהגברים רוקדים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית ירדנה ארזי, ביחד עם הזמרת-יוצרת דנה אינטרנשיונל. השיר יצא לאור ב-7 ביולי 2012, כסינגל שלא מתוך אלבום, וכדואט הראשון של השתיים.
השיר כבש את פסגות המצעדים של רשת ג', רדיו אמצע הדרך ומדיה פורסט.
קים ג'ונג-נאם
קים ג'ונג-נאם הוגלה מקוריאה הצפונית בשנת 2003, תוך שהוא נעשה מבקר חריף של המשטר ודרש ביצוע רפורמה במדינה. הוא הורעל בשנת 2017 על ידי גז עצבים בנמל התעופה הבינלאומי של קואלה לומפור במלזיה.
כשהגברים רוקדים
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי יואב גינאי, הולחן על ידי יהודה פוליקר והופק על ידי דור דקל. על שיתוף הפעולה עם ירדנה ארזי אמרה דנה אינטרנשיונל כי: "לאורך השנים חשבתי שירדנה היא יפהפייה ומתנשאת, אבל אני חייבת להודות שהמפגש באולפן היה אחד המפתיעים שחוויתי בקריירה".
קים ג'ונג-נאם
ביוגרפיה
קים ג'ונג-נאם נולד בפיונגיאנג לאמו סונג הייה-רים (Song Hye-rim), אחת משלוש הנשים הידועות שילדו ילדים לקים ג'ונג-איל. קים ג'ונג-איל רצה לשמור את יחסיו עם סונג סודיים, לאור אי-הסכמתו של אביו, קים איל-סונג. בעקבות כך קים ג'ונג-נאם נשמר מחוץ לכותלי בית הספר. הוא עזב את קוריאה הצפונית לבקר את סבתו במוסקבה, בברית המועצות, ובילה את זמנו בבתי ספר בינלאומיים בשווייץ עד לשובו למולדת בשנת 1988.
כשהגברים רוקדים
רקע וכתיבה
יוסי חרסונסקי הפנה כלפי השיר ביקורת חיובית ואף העניק לו שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
קים ג'ונג-נאם
ביוגרפיה
ג'ונג-נאם תואר כבעל אופי דומה לשל אביו, ותואר על ידי דודתו כ"חם מזג, רגיש ומחונן באמנות". כאביו, גם הוא מצא עניין בתחום הקולנוע: מגיל צעיר כתב תסריטים לסרטים קצרים. אביו יצר עבורו אולפן סרטים קטן לצרכיו.
כשהגברים רוקדים
וידאו קליפ
טרם הוציאו השתיים את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה ירדנה ארזי לערוץ היוטיוב שלה את האודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל ואת אורכו. נכון לספטמבר 2018, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-130 אלף צפיות.
קים ג'ונג-נאם
ביוגרפיה
לאחר שובו לארצו ב-1988, הוא מונה לתפקיד בכיר במשרד לביטחון פנים הצפון קוריאני, מתוקף היותו היורש העתידי. כמו כן, דווח כי עמד בראש הוועדה הממוחשבת של קוריאה הצפונית בתפקיד פיתוח של תעשיית מערכות מידע. בינואר 2001, הוא התלווה אל אביו בביקורו לשאנגחאי, שם דן עם גורמים סיניים רשמיים בתחום מערכות המידע.
גורמים שונים דיווחו כי לקים ג'ונג-נאם היו שתי נשים, פילגש אחת לפחות, ולפחות שישה ילדים. אשתו הראשונה, שין ג'ונג-הוי, חיה כיום בפרווריה הצפוניים של בייג'ניג. אשתו השנייה, לי הייה-קיונג, חיה עם בנו קים האן-סול ובתו קים סול-הוי בדירה בבניין בן 12 קומות במקאו. פילגשו של ג'ונג-נאם, סו יונג-לה, דיילת לשעבר בחברת אייר קוריו, חיה גם היא במקאו.
התקרית ביפן
ג'ונג-נאם ערך כמה ביקורים חשאיים ביפן, שהמוקדמים בהם מתוארכים לשנת 1995. בשנת 2001 הוא נעצר בנמל התעופה הבינלאומי של נריטה, כשהוא מלווה בשתי נשים ובילד בן 4 המזוהה כבנו. הוא עשה שימוש בדרכון מזויף של הרפובליקה הדומיניקנית תחת השם הסיני פאנג שיונג (Pang Xiong). לאחר מעצרו הוא נמסר לרשויות סין, להם אמר כי כוונתו הייתה לבקר בפארק דיסנילנד בטוקיו. בשל המבוכה שנגרמה לו בעקבות התקרית, ביטל אביו קים ג'ונג-איל את ביקורו המתוכנן לסין.
מותו
ב-13 בפברואר 2017, נרצח קים ג'ונג נאם במהלך התנקשות בנמל התעופה הבין-לאומי קואלה לומפור הוא הותקף על ידי שתי נשים, דואן ת'י הונג מווייטנאם וסיטי אישאה מאינדונזיה, שלצורך ההתנקשות עשו שימוש בגז העצבים VX. קים ג'ונג-נאם הובהל לטיפול בבית חולים סמוך בפוטרג'איה, אך מת בדרכו לשם. כיוון שנסע תחת השם הבדוי קים-שול, לא זוהה בתחילה כקים ג'ונג-נאם. ייתכן כי דף פייסבוק וכתובת דואר אלקטרוני שניהל קים ג'ונג-נאם תחת אותו שם, סייעו לממשל הצפון קוריאני להתחקות אחר פעולותיו. שתי המתנקשות סיפרו לנציגים דיפלומטים מארצותיהם ששילמו להן כדי להשתתף במה שחשבו שאמור להיות חלק מתוכנית מתיחות.
ג'וזף מיפסוד
ג'וזף מיפסוד (באנגלית: Joseph Mifsud) הוא אקדמאי מלטזי, שמקושר לשירות ביון החוץ של רוסיה והיה מעורב במגעים עם ג'ורג' פפדופולוס היועץ למדיניות החוץ של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ. מאז נובמבר 2017 נעלמו עקבותיו. היה נשיאה הראשון של אוניברסיטת Euro-Mediterranean, שהוקמה בסלובקיה על ידי איחוד מדינות הים התיכון בשיתוף אוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה
מיפסוד נולד וגדל באי מלטה, סיים תואר ראשון באוניברסיטת מלטה בשנת 1982. תואר שני באוניברסיטת פדובה שבאיטליה בשנת 1989 ודוקטורט באוניברסיטת המלכה בבלפסט בשנת 1995.
בין השנים 2008–2010 היה נשיאה הראשון של אוניברסיטת Euro-Mediterranean, שהוקמה בסלובקיה על ידי איחוד מדינות הים התיכון.
בין השנים 2012–2016 ניהל את "המכללה לדיפלומטיה של לונדון"
קמפיין הבחירות של נשיא דונלד טראמפ
ב-14 במרץ 2016 נפגש ברומא עם ג'ורג' פפדופולוס, אז יועץ למדיניות החוץ של דונלד טראמפ, והציע לו להעביר התכתבויות פרטיות וחומרים מפלילים על המועמדת הדמוקרטית, הילרי קלינטון. מיפסוד הציע לפפדופולוס את המידע לפני שנודע כי רוסיה פרצה למחשבי הוועדה הדמוקרטית הלאומית (DNC), מידע שהודלף ביוני 2016 באתר DCLeaks.
ב-19 במרץ 2016 פרצה רוסיה גם לחשבון המייל של יושב-ראש הקמפיין של קלינטון, ג'ון פודסטה. מיפסוד נפגש שוב עם ג'ורג' פפדופולוס בלונדון ב-24 במרץ 2016, וב-26 באפריל. לפגישות אלו הצטרפה בחורה בשם "אולגה פולונסקיה". פפדופולוס יצר קשר עם פולונסקיה וביקש לתאם פגישה עם השגריר הרוסי בארצות הברית סרגיי קיסליאק.
ב-10 במאי 2016, ביקר ג'ורג' פפדופולוס בבר ברובע הדיפלומטי של לונדון בשכונת קנזינגטון, שוחח עם דיפלומט אוסטרלי וסיפר לו על המידע שיש לרוסים על הילרי קלינטון. לאחר שנודע ביוני 2016 כי רוסיה פרצה למחשבי הוועדה הדמוקרטית הלאומית (DNC), הדיפלומט האוסטרלי סיפר על המפגש לשירות הביון החשאי האוסטרלי שהעביר אותו לארצות הברית. המידע הוביל לפתיחת חקירת FBI ב-31 ביולי 2016.
בפברואר 2017 מחק פפדופולוס את חשבון הפייסבוק שלו, שכלל עדויות להתכתבויות בינו לבין פרופסור מיפסוד. פפדופולוס נקט צעד זה יממה לאחר שהיועץ לביטחון לאומי של טראמפ, הגנרל מייקל פלין, התפטר מהבית הלבן על רקע חקירת השיחות שקיים עם שגריר רוסיה בנוגע לסנקציות לפני כניסת טראמפ לבית הלבן.
ב-5 באוקטובר 2017 הודה פפדופולוס ששיקר לאנשי ה-FBI בחקירתו הקודמת ולא מסר מידע על מפגשים עם פרופסור מיפסוד, המקורב לקרמלין ששיתף אותו במידע על המידע המפליל לכאורה על אודות קלינטון. הוגש נגדו כתב אישום בגין מסירת תצהיר כוזב.
יוס ואן אימרסל
יוס ואן אימרסל (בפלמית: Jos van Immerseel, נולד ב-9 בנובמבר 1945) הוא נגן צ'מבלו, פסנתרן ומנצח בלגי ממוצא פלמי.
ביוגרפיה
יוס ואן אימרסל, יליד אנטוורפן, למד עוגב, פסנתר וצ'מבלו באקדמיה למוזיקה (הקונסרבטואר) באנטוורפן אצל פלור פטרס (עוגב), אז'ן טראי (Traey) (פסנתר), קנת גילברט (צ'מבלו), כמו כן אצל לוסי פראטר (פיתוח קול) ודניאל סטרנפלד (ניצוח). בין השנים 1964–1968 הוא ייסד וניצח באקדמיה על התזמורת "קולגיום מוזיקום" שהתמחתה במוזיקת רנסאנס ובארוק ובהמשך הרחיב את הרפרטואר שלו עם יצירות מן המוזיקה הקלאסית ורומנטית. היה מוזיקאי הבלגי הראשון שזכה בקונסרבטואר בפרס הראשון לשלושה כלים:פסנתר (1963),עוגב (1967) וצ'מבלו (1971).
אחרי 1972 לימד ואן אימרסל באסו קונטינואו וצ'מבלו באקדמיה למוזיקה באנטוואפרן. השתלם בהמשך בנגינת מוזיקה עתיקה בצ'מבלו אצל קנת' גילברט. כעבור שנה בתחרות הראשונה לצ'מבלו בפריז (1973), זכה בפרס הראשון, לפי החלטה בפה אחד של חבר השופטים וכמו כן בפרס הקהל. החל משנת 1982 לימד קורסים בינלאומיים באקדמיה שליד המוזיאון פלסהויס (Vleeshuis) בעיר הולדתו, שברשותו אוסף עשיר של כלי מקלדת היסטוריים. הוא לימד גם כיתות אמן בפסטיבלים בינלאומיים רבים, כולל ברוק ד'אנטרון, אוטרכט, שופרון ואנקונה.
ואן אימרסל לימד גם בקונסרבטואר של פריז (החל משנת 1992- כפרופסור) ובאקדמיה למוזיקה ע"ש סוולינק באמסטרדם אותו ניה בשנים 1985- 1981.
ואן אימרסל מבוקש גם כפסנתרן באולמות קונצרטים ברחבי אירופה כשהוא ידוע ברגישותו המעודנת להיבטים "רטוריים" של המוזיקה ובמיומנותו לאלתור. בהקלטות שלו לקונצרטים לפסנתר של בטהובן המבקרים הקדישו עניין מיוחד לקדנצות שכתב. בסיורי ההופעות בעולם נוהג האומן לנגן על כלי נגינה משלו, לרבות הפסנתר שברשותו.
בשנת 1987 הקים ואן אימרסל את האנסמבל "אנימה אטרנה ברוגה" לכלים אותנטיים שהתמחה במוזיקה משלהי המאה ה-18 ומהמאה ה-19. הופיע עם תזמורת זאת כמנצח, חבר בתזמורת וכסולן.
יחד עם הכנרת הראשית מידורי זיילר הקליט סונטות לכנור ופסנתר מאת מוצרט על דיסק שזכה בשנת 2003 בפריז בפרס "דיאפזון של השנה". בשנת 2010 הוענק לואן אימרסל פרס פסטיבל המוזיקה של ברמן.
ואן אימרסל קנה לעצמו שם בהקלטותיו את המוזיקה של מוצרט, בטהובן ושוברט בחברת הדיסקים סוני קלאסיקל.
מקורות
Alain Pâris Dictionnaire des Interprètes et de l'interprétation au XXe siècle, Bouquins, Robert Laffont, Paris 1995
Folklore (אלבום של טיילור סוויפט)
Folklore (בעברית: פוֹלקלוֹר) הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. האלבום יצא לאור ב-24 ביולי 2020 בהוצאת חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. הוא נוצר בזמן בידוד במהלך מגפת הקורונה והופק בידי ג'ק אנטונוף, ארון דסנר וסוויפט עצמה. האלבום הופץ 16 שעות לאחר ההכרזה עליו, ובכך מהווה "אלבום הפתעה". בשונה מאלבומיה הקודמים של סוויפט, הוא אינו מכוון למיינסטרים המוזיקלי, אלא מאופיין בסגנון מוזיקלי המשלב אינדי פולק, רוק אלטרנטיבי, אלקטרו-פולק וצ'אמבר פופ. האלבום זכה לתשבחות, בין היתר בשל האווירה הרוגעת ונושאי הפנטזיה שמציגים שיריו, והיו שהגדירו אותו האלבום הטוב ביותר שהוציאה סוויפט. "Cardigan" יצא כסינגל המוביל של האלבום מיד עם צאתו ב-24 ביולי 2020. השיר "Exile", שנעשה בשיתוף עם הלהקה בון איבר, והשיר "Betty", יצאו כסינגלים באוגוסט באותה השנה. באוקטובר 2020 יצא "The 1" כסינגל שיווקי רשמי מתוך מהאלבום.
האלבום שבר מספר שיאים בשירותי הסטרימינג, בהם מספר ההשמעות הגבוה ביותר ב-24 השעות הראשונות בספוטיפיי לאלבום מאת זמרת (והמקום השני בקטגוריה זו בכלל) ומספר ההשמעות הגבוה ביותר בשבוע הראשון לאלבום פופ באפל מיוזיק. בארצות הברית נמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים בשלושת ימי המכירות הראשונים, שיא לאלבום בשנת 2020. Folklore נמכר בעולם בלמעלה מ-1.3 מיליון עותקים במהלך היממה הראשונה לצאתו, והוא אחד האלבומים היחידים בהיסטוריה שעשו זאת. בשבוע הראשון לצאתו נמכר בלמעלה משני מיליון עותקים ברחבי העולם, ובכך נכלל ברשימת עשרת האלבומים הנמכרים ביותר בשבוע הראשון. בארצות הברית נמכר בלמעלה מ-846,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו (מעל לכל אלבום אחר בשנה זו) ובכך הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200, והיה לאלבומה השביעי ברציפות של סוויפט שעשה זאת. האלבום הגיע לראש מצעדי האלבומים באוסטרליה, בקנדה, בבלגיה, באירלנד, בניו זילנד, בשווייץ ובממלכה המאוחדת.
כל שש עשרה רצועות האלבום נכנסו למצעד בילבורד הוט 100, כששלוש מתוכן נכנסו לעשירייה הפותחת. הסינגל "Cardigan" הגיע למקום הראשון במצעד, והיה לשירה השישי של סוויפט שעשה זאת. סוויפט אף הייתה לאמן הראשון בהיסטוריה שהופיע במקום הראשון באותו השבוע במצעד בילבורד הוט 100 לסינגלים ובמצעד בילבורד 200 לאלבומים. בשנת 2021 זכתה סוויפט בפעם השלישית בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום השנה" עבור Folklore והייתה לאישה הראשונה והיחידה בהיסטוריה שעשתה זאת.
הרעיון לאלבום והפקתו
בשנת 2020 תכננה סוויפט לקיים את סיבוב ההופעות השביעי שלה "Lover Fest", לקידום אלבומה Lover, אך בעקבות מגפת הקורונה סיבוב ההופעות בוטל. היא סיפרה בראיון למגזין בילבורד כי הרעיון לאלבום "התחיל מתמונות, אלמנטים חזותיים שקפצו לי לראש ועוררו בי יצירותיות וסקרנות". לדבריה, "יצקתי לתוך האלבום את כל רצונותיי, חלומותיי, פחדיי והגיגיי. חיברתי והקלטתי את המוזיקה תוך כדי בידוד, אך למעשה עשיתי זאת תוך שיתוף פעולה עם כמה שותפים לדרך".
ארון דסנר, גיטריסט אינדי רוק וחבר בלהקת דה נשיונל, היה בבידוד עם משפחתו, עת שפנתה אליו סוויפט, בבקשה שיחבר עימה מספר שירים לאלבום. 11 שירים נכתבו עם דסנר במהלך החודשים שלאחר מכן והאחרים נכתבו ביחד עם ג'ק אנטונוף, ויליאם באורי ובון איבר. דסנר ציין בחשבון הטוויטר שלו כי "חשבתי שייקח זמן לכתוב את השירים בשל המרחק הפיזי ביני ובין סוויפט כתוצאה מהבידוד. עם זאת, כאשר כמה שעות לאחר תחילת העבודה סוויפט שלחה לי הודעה קולית עם שיר שהושלם, החל מומנטום שלא נפסק מאז".
האלבום עצמו יצא בהפתעה, ללא פרסום מוקדם, ובמהלך הפקתו רק מספר אנשים מצומצם היה מעורב בפרויקט וידע על קיומו.
מוזיקה ומילים
אורך המהדורה הרגילה של Folklore שעה ושלוש דקות והיא מורכבת מ-16 רצועות. מהדורת ה"דלוקס" כוללת שיר בונוס, "The Lakes", שמופיע כרצועה ה-17. להקת האינדי פולק האמריקאית בון איבר משתתפת בשיר "Exile", הרצועה הרביעית באלבום, שיצא בהמשך כסינגל השני מתוכו. את האלבום כתבו והפיקו סוויפט, דסנר ואנטונוף, תוך מתן קרדיט לוויליאם באורי לכתיבת השירים "Exile" ו-"Betty", ולג'סטין ורנון לכתיבת השיר "Exile". בשנת 2021, נחשף כי ג'ו אלווין (ויליאם באורי) השתתף בהפקת השירים "Exile", "Betty", "My Tears Ricochet", "August", "This Is Me Trying" ו-"Illicit Affairs".
סגנון מוזיקלי
המבקרים תיארו את Folklore כאלבום אינדי פולק, רוק אלטרנטיבי, אלקטרו-פולק וצ'אמבר פופ. כמו כן, סגנונו תואר כמשלב אלמנטים של אינדי רוק, מוזיקה אלקטרונית, דרים פופ וקאנטרי. באלבום אין שירי פופ קלאסיים, וכריס וילמן מווראייטי ציין אותו בשל כך כיצירה שבה נוטשת סוויפט את המיינסטרים, ש"אפיין את שאר אלבומיה ושיריה". בנוסף לכך, האלבום מורכב משירי דאון-טמפו, בהפקת לו-פיי ומנגינות "אלגנטיות" (על פי תיאורה של האנה מלריאה מ-NME) המשתלבות לכלל צליל מודרני, תוך שימוש בכלים קלאסיים כמו פסנתר, גיטרות, כלי הקשה וכלי מיתר. ניל מק'קורמיק מהדיילי טלגרף ציין כי האלבום "מאופיין בסאונד דיגיטלי, אלמנטים של סינת'פופ ומילים מתחכמות, שהפכו את סוויפט לכוכבת הפופ שהיא היום". ברולינג סטון ציינו כי האווירה של האלבום דומה לזו של "Safe & Sound", שיר זוכה פרס גראמי של סוויפט משנת 2012. כמה מבקרים ציינו כי ההפקה מתאפיינת במינימליזם ובאיפוק, באופן המבליט את קולה של סוויפט ואת מילות השירים.
נושאים עיקריים
האלבום מבטא מחד מודעות עצמית והסתכלות פנימית של סוויפט, כשהשירים בו בוחנים את חייה מכמה זוויות שונות, חלקם כתובים בגוף שלישי. מנגד, הוא גולל בפני המאזין מגוון סיפורים בדיוניים, כך שסגנון הכתיבה מתאפיין באישי ובבדיוני בו-בזמן.
קאלי אלגרים מהמגזין Insider ציינה כי כמה משירי האלבום עוסקים במוטיב הקולנוע, למשל "Exile", "This Is Me Trying" או "Hoax", הממשיל את החיים לסרט שבו "גיבור ראשי". אן פאוורס מ-NPR ציינה את הגישה המזלזלת לעיתים קרובות כלפי סוויפט, אך טענה שסוויפט - שהחלה ככוכבת פופ הנערצת על הנוער - התפתחה כאמנית ומראה באלבום זה שהיא יוצרת בוגרת ובשלה, באופן התואם לגילה (בת כשלושים בעת הוצאת האלבום); בעניין זה הדגימה כי בגיל זה או צעיר ממנו, מספר אמנים אחרים הגיעו לרמת בשלות מוזיקלית גבוהה והוציאו אלבומים המשתייכים למופת יצירתם (דוגמאות ל"אמנים בוגרים העוסקים בנושאים המעסיקים מבוגרים" לדבריה):  של הרולינג סטונז משנת 1972, Court and Spark של ג'וני מיטשל משנת 1974, Songs in the Key of Life של סטיבי וונדר משנת 1976, Either/Or של אליוט סמית' משנת 1997 ו-Stories from the City, Stories from the Sea של פי ג'יי הארווי משנת 2000.
עטיפת האלבום
הצלמת בת' גרברנט צילמה את התמונות ששימשו לאלבום. התמונות צולמו בשחור-לבן, בפילטר גוני אפור (grayscale). בעטיפה הדיגיטלית של האלבום מופיעה סוויפט ביער במזג אוויר ערפילי בשעות הבוקר, עומדת לבדה, לבושה מעיל טארטן ארוך ומתחתיה שמלה ארוכה בסגנון חלוצי (prairie skirt), מביטה אל צמרות העצים. בעטיפה האחורית של האלבום, תמונה נוספת שבה עומדת סוויפט כשגבה אל המצלמה, לבושה אריג תחרה, ז'קט ג'ינס שמוט סביב זרועותיה ושיערה קלוע בשתי צמות.
אסתטיקה
הקונספט האסתטי של Folklore ממוקד באלמנטים של טבע, בעצים ובכותנה. הווידאו קליפ של הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Cardigan", מתבסס על קו אסתטי זה ונפתח בסצנה של סוויפט יושבת ליד פסנתר וינטג' בבקתה עתיקה ביער, כשהיא לובשת כתונת לילה. בקליפ יער עם עצים מכוסי טחב ופסנתר מתוכו זורם מפל מים.
ב-Vogue כתבה אילנה קפלן כי סוויפט בחרה לאפיין את האלבום בסגנון פסטורלי המאופיין בטרנד הקוטג'קור האינטרנטי שמעודד חיבור אל הטבע ולסגנון פשוט, וממשיך את הסגנון שאפיין את הקליפ של שירה "Safe & Sound" משנת 2012. ב-Beats Per Minute ציינו כי האסתטיקה באלבום מזכירה את עבודותיהם של הציירים גרנט ווד, אנדרו וייאת' וליונל וולדן, תוך ציון הציור "אמריקן גותיק" כבעל אווירה דומה. הדימויים והביגוד באלבום הושוו לסגנונם של הסרטים "נעורי איוואן" מ-1962, "פרסונה" מ-1966, "גברים במלכודת" מ-1972, "פרויקט המכשפה מבלייר" מ-1999, "מידסומר" מ-2019 ו"נשים קטנות" מ-2019.
הוצאה לאור ופעולות קידום
ב-23 ביולי 2020 הכריזה סוויפט על צאת האלבום ברשתות החברתיות, 16 שעות לפני ההשקה הרשמית שלו. לפני הכרזה זו, לא פרסמה דבר על האלבום ולא הוציאה מתוכו אף סינגל, בניגוד לאלבומיה הקודמים. בהמשך אותו יום, פרסמה שב-24 ביולי, יום צאתו של האלבום, יתפרסם גם הקליפ של הסינגל הראשון מתוכו, "Cardigan". האלבום יצא לאור אחד עשר חודשים לאחר צאת האלבום השביעי שלה, Lover, ההפרש הקטן ביותר בין אלבומים עוקבים של סוויפט.
האלבום הופץ בכל פלטפורמות המוזיקה הדיגיטליות בחצות 24 ביולי 2020, במקביל לפרסום שמונה תקליטי ויניל עם עטיפות שונות שפורסמו והוצעו לרכישה באתר האינטרנט הרשמי של סוויפט. מהדורת הדלוקס, שהייתה זמינה תחילה בעותקים פיזיים בלבד, הכוללת את רצועת הבונוס "The Lakes", הועלתה לרשתות הזרמות המדיה ב-18 באוגוסט 2020.
בנוסף לכך, שלחה סוויפט העתקים של הקרדיגן שהיא לבשה בקליפ של "Cardigan" לחברים, ידוענים ותומכים שונים. ב-20 באוגוסט, מספר מוגבל של עותקי האלבום עם חתימתה של סוויפט הועמדו למכירה במספר חנויות תקליטים עצמאיות בארצות הברית, על מנת לעזור להן מבחינה כלכלית בעקבות מגפת הקורונה. היא הוציאה ארבעה אוספים שמורכבים משישה שירים מתוך Folklore והעלתה אותם לרשתות הזרמות המוזיקה. היא הסבירה ש"השירים ב-Folklore מחולקים לקבוצות שונות ולפרקים, בהתבסס על נושאים משותפים". האוספים: The Escapism Chapter, The Sleepless Nights Chapter, The Saltbox House Chapter ו-The Yeah I Showed Up at Your Party Chapter (ארבעתם מעוצבים באותיות קטנות) פורסמו ב-21 באוגוסט, ב-24 באוגוסט, ב-27 באוגוסט וב-21 בספטמבר 2020, בהתאמה.
סרט תיעודי, ששמו Folklore: The Long Pond Studio Sessions, הועלה ב-25 בנובמבר 2020 לשרתי דיסני+. סוויפט ביימה את הסרט ובו מתועדים ביצועיה לכל 17 הרצועות ב-Folklore, באולפן לונג פאונד, כשהיא מספרת את סיפור הרקע מאחורי השירים. בנוסף לסוויפט, בסרט מופיעים ג'ק אנטונוף וארון דסנר, בנוסף להופעת אורח של ג'סטין ורנון. הסרט הציג את הפגישה הראשונה פנים אל פנים של סוויפט, דסנר ואנטונוף לאחר שנכנסו להסגר בעקבות מגפת הקורונה. לצד בכורת הסרט, הוציאה סוויפט אלבום במסגרתו הקליטה את השירים בגרסת אולפן. אלבום זה עלה לרשתות הסטרימינג ביום צאתו של הסרט. חצי שנה לאחר צאת האלבום, הוציאה סוויפט את אלבום הסיקוול שלו, Evermore, אותו כינתה "האח הקטן של Folklore". גם הוא נחשב לאלבום הפתעה ומתוכו יצא הסינגל המוביל "Willow". שני סינגלים נוספים, "No Body, No Crime" ו-"Coney Island", יצאו לאור בינואר 2021.
סינגלים
הסינגל המוביל, "Cardigan", יצא לאור ב-24 ביולי 2020, ביחד עם האלבום עצמו. את הקליפ שלו ביימה סוויפט והפיקה ג'יל הרדין. בנוסף לצאת הקליפ, הוציאה סוויפט קליפ בנפרד לכל רצועה מהאלבום הכולל את מילותיה. השיר יצא כסינגל לתחנות רדיו פופ ולתחנות רדיו שירי פופ עכשוויים למבוגרים ב-27 ביולי. לסינגל צורף תזכיר קולי, אותו שלחה במקור לדסנר ב-27 באפריל 2020, העוסק בתהליך יצירת השיר, בתהליך הכתיבה, ההלחנה וההפקה שלו וגם בניסיונות השונים לכתוב אותו בכמה אופנים. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בשבוע צאתו והפך לסינגל השישי של סוויפט שהגיע לפסגת המצעד.
"Exile" נשלח לתחנות רדיו להיטים אלטרנטיביים עכשוויים ב-3 באוגוסט והיה הסינגל השני מתוך האלבום. השיר הגיע למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100. "Betty" נשלח לתחנות רדיו קאנטרי ב-17 באוגוסט והיה הסינגל השלישי מתוך האלבום. השיר זכה לתואר השיר שמושמע בהכי הרבה תחנות רדיו קאנטרי במדינה, הסינגל הראשון של סוויפט המשיג הישג זה מאז "Red" שיצא בשנת 2013. לאחר חודשיים שבהם לא יצאו סינגלים מהאלבום, הוחלט ש-"The 1" יישלח לרדיו הלהיטים העכשוויים שבגרמניה, שם יצא כסינגל שיווקי רשמי מתוכו.
הערכה ביקורתית
רוב שפילד מרולינג סטון שיבח את יכולת כתיבת השירים של סוויפט וטען כי "אוסף הדמויות הרחב" שהציגה, הדגים את "השנינות, החמלה והאמפתיה העמוקה ביותר שלה", ובכך הפכה את האלבום לאלבומה האינטימי ביותר. מארק סאבאג' מ-BBC סיווג את האלבום כאלבום אינדי וכ"אלבום בעל טונים נמוכים וקודרים, עם רובד של מלנכוליה עשירה שמאזנת אותו". ג'יליאן מייפס מפיצ'פורק ציינה את נקודת החוזק הגדולה של האלבום באופן שבו מסופרים בו הסיפורים, בעוד ש"המוזיקה עצמה המלווה את הסיפור ברת-שינוי", וציינה כי באלבום סוויפט "מפגישה את אומנות כתיבת השירים שלה עם דמיונה הפורה". כריס וילמן ממגזין וראייטי כתב כי "האלבום שונה מאוד מכל מה שסוויפט עשתה בעבר" והוסיף כי האלבום הוא מעין "רומן מאופק ועשיר, בו סוויפט מצליחה לבטא את עצמה באמצעות השירים והכתיבה שלהם".
האנה מילריאה מ-NME תיארה את האלבום "רענן, חושב קדימה ובעיקר כנה", וטענה כי "את מקומה של ההפקה המוזיקלית המבריקה [של סוויפט], שניכרת בשאר אלבומיה, תופסת הפקה רכה ועדינה" והוסיפה כי סוויפט "יצרה אלבום מעולה, רגוע, השזור בשירי עם מודרניים". מנגד ציינה כי לעיתים ישנה באלבום תחושה של ארכניות ואיטיות. ניל מק'קורמיק מדיילי טלגרף העניק לאלבום ציון של חמישה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול והגדיר אותו כ"אוסף מעולה של 16 שירים שעוסקים באהבה, אובדן, זיכרון, תשוקה, חברות והצורך המתמיד שלנו בקשר אנושי" והוסיף כי הוא "מציג את סוויפט כזמרת-יוצרת רצינית". לורה סנאפס מגרדיאן העניקה לאלבום חמישה כוכבים גם כן וכתבה כי "החדות הרגשית של סוויפט מעולם לא באה לידי ביטוי בצורה טובה יותר מאשר ב-Folklore" ותיארה את האלבום כ"אלבום הקוהרנטי ביותר שלה מאז הימים בהם הוציאה מוזיקת קאנטרי". אלן ג'ונסון ממגזין Paste כתבה כי האלבום הוא "שקט ומעורר מחשבה" והוסיפה כי בו "סוופיט אמיתית מתמיד וכלל לא מסתתרת, אלא רגועה ונינוחה", תוך שטענה כי "Folklore יהיה אבן דרך בעולם מוזיקת הפופ", בדומה לאלבומה Red, משנת 2012.
ג'ייסון ליפשוץ ממגזין בילבורד, כתב כי האלבום מדגים את "היקף ועומק המיומנות האמנותית של סוויפט". שרה קרסון מהעיתון i כינתה את האלבום "נצחי" וכתבה כי "הוא כולל שירים בכל הקשת של אמפתיה, צער ובושה" וזאת, תוך שהעניקה לו ציון של חמישה כוכבים מתוך חמישה בסך הכול. פיליפ קוסורס מ-Uproxx הגדיר את האלבום "היצירה הנצחית ביותר של סוויפט" וטען כי באלבום זה היא "עדיין מוצאת דרכים לעמוד בציפיות של כולם ואפילו מצליחה להתעלות מעליהן". ג'יזל אאו-ניאן נואן מ-The Sydney Morning Herald העניקה לאלבום ציון של חמישה כוכבים ותיארה אותו "רומן צלול ומאופק, החושף את הקסם שלו בכל האזנה" והעירה כי "בתור האלבום הראשון שיוצא בשנות ה-30 לחייה, הוא מוכיח כי סוויפט היא מוזיקאית בוגרת". רויסין אוקונור מאינדפנדנט טענה כי "השירה המעודנת, מלווה בנגינת פסנתר, כלל לא מאפיינת את שאר קטלוג האלבומים של סוויפט". ג'ון קרמניקה מהניו יורק טיימס שיבח את כישורי הכתיבה של סוויפט, אך ציין שהסגנון המוזיקלי שנבחר לאלבום אינו תואם את חוזקותיה של סוויפט בכתיבה ובהלחנת מלודיות, ושאם הבחירה בסגנון מוזיקלי זה באה כדי להביא את הרצינות שמגיעה, כביכול, עם רוק אינדי, אז זה רק מדגים שאותה רצינות היא למעשה "שברירית וחסרת גיוון".
בוואלה! NEWS סקרו את האלבום בחיוב, תוך שציינו כי הוא שובר את התדמית של סוויפט ומראה על שינוי כיוון מוזיקלי: "נסיכת הפופ... מכריזה על שיתוף פעולה עם ארון דסנר מהנשיונל. גיטריסט ומלחין אינדי רוק וטיילור סוויפט? אין שום דבר מלבד קורונה שיכול היה לייצר חיבור מדהים כזה. ואם כבר מדהים, האלבום החדש Folklore כולל בתוכו את "Exile", דואט עם לא פחות מאשר אושיות האינדי בון איבר... סוויפט לא גדלה בערוגת פופ, ויותר מכך: היא מעולם לא נרתעה ממהפכים מוזיקליים". גם ב-ynet הפנו כלפי האלבום ביקורת חיוביות וכתבו כי "כוכבת הפופ הוציאה אלבום אינטימי ואפל בהפתעה, אלא ש-Folklore של טיילור סוויפט הוא הכול חוץ מתעלול יחצ"ני. עם עזרה משועלי אינדי ותיקים, כתיבה אמיצה ומלנכולית והגשה נקייה - זה הדבר הטוב ביותר שקרה לה".
רשימות סיכום שנה
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2020. בפרט, האלבום הוכתר כאלבום הטוב ביותר של השנה ברשימות שפרסמו מגזין טיים ומגזין רולינג סטון.
השפעתו בעידן הקורונה
Folklore יצא במהלך ההסגר שחל כתוצאה ממגפת הקורונה. בלוס אנג'לס טיימס טענו כי הוא "מציג את סוויפט באור שונה מזה שבו הייתה מוצגת לפניו, כתוצאה מניתוק הקשר עם העולם בעקבות ההסגרים". בגרדיאן סברו כי Folklore הוא "הפוגה מהאירועים הכאוטיים של העולם, כזו שהופכת רגשות אפלים למשהו יפהפה", בעוד שבדיילי טלגרף כינו אותו "האלבום שניצח את ההסגרים". ב-NME כתבו שהאלבום ייזכר כ"אלבום ההסגר הטוב ביותר, ששימש כמזור מרגיע במהלך ההסגר. בעוד שאמנים רבים יצרו אלבומי הסגר, היה זה Folklore שליווה בצורה מושלמת את הבדידות שהייתה כרוכה בשנת 2020". ב-Insider כתבו כי Folklore יוכר כ"יצירה המופתית ביותר של ההסגרים, מתוך כל היצירות האחרות שהוציאו אמנים במהלך המגפה".
ברולינג סטון טענו שהאלבום עשוי להיכנס להיסטוריה כ"אלבום ההסגר הטוב ביותר". בבילבורד כתבו כי יוקירו אותו כ"אחד האלבומים המשפיעים ביותר של סוויפט", תוך שציינו שהוא "הצליח להתעלות מעל התקופה חסרת התקדים של מגפת הקורונה, וזאת בנוסף לכך ששחרר את המאזינים מהשגרה המונוטונית של הריחוק החברתי". ב-Uproxx ציינו כיצד Folklore שינה את כל עולם המוזיקה בשנת 2020, והוסיפו כי "לא ניתן למדוד את השפעתו על הנוף התרבותי של השנה, בשל האופן שבו העלים את הכאב, הייסורים והחרדות שבעולם". כמו כן, אמרו כי "המעריצים של סוויפט ברחו מהמציאות לרשתות החברתיות במטרה לחגוג את יציאתו". ב-Clash טענו כי "סוויפט ריככה את ההתחלה הטרגית של שנת 2020 עם אלבום זה, הביאה עימה משב רוח חורפי בקיץ וזאת כשהיא גורמת לכל אחד מאיתנו לערוך חשבון נפש, בחיינו בכלל ובפרט בחיי האהבה שלנו".
ב-Vulture הגדירו את Folklore כאלבום המשפיע ביותר בשנת 2020, וכתבו כי "האלבום עוסק בבדידות והוא עשיר בסוג המחשבות שאנו מנסים לשמור לעצמנו". בווג ציינו את האלבום לשבח גם כן, תוך שקבעו שהוא היה חלק בלתי נפרד מההסגרים וממגפת הקורונה בפרט. ב-The Week כינו אותו כ"יצירה אמנותית שנוצרה בהשראת המגפה", תוך שהוסיפו כי "הוא תוצר של ההסגר". בהמשך, כתבו כי "סוויפט הציבה סטנדרטים גבוהים לפרויקטים עתידיים אחרים שייצאו במהלך המגפה". בפייננשל טיימס נבחרה סוויפט לאחת הנשים המשפיעות ביותר בשנת 2020, תוך שכינו את Folklore כ"אלבום ההסגר הטוב ביותר", ואילו ב-Hot Press כינו אותו "האלבום הגדול הראשון של עידן ההסגרים". מבקר המוזיקה טום האל הגיע למסקנה כי "סוויפט תפסה את רוח התקופה עם שירים ארוכים, נעימים ומורכבים".
על פי SEMrush, 50 אחוזים מאלבומי ההסגר המובילים של שנת 2020 הופצו לאחר ההסגר שהתחיל במרץ, ו-Folklore היה לאחד משלושת האלבומים שחיפשו הכי הרבה בגוגל, עם למעלה מ-1.2 מיליון חיפושים חודשיים לאחר צאתו ביולי. שני האלבומים האחרים היו Colores של ג'יי באלווין ו-Rare של סלינה גומז. Folklore היה גם האלבום הפופולרי ביותר בשנת 2020 ב-Genius, כאשר כל רצועה מתוכו צברה בממוצע למעלה מ-1.174 מיליון צפיות באתר, האלבום הראשון בהיסטוריה שעשה זאת. "Cardigan", "Exile" ו-"The 1" נמנו עם 20 השירים המובילים באתר. בסך הכול, צברה סוויפט למעלה מ-31 מיליון צפיות באתר, כמות הצפיות הגדולה ביותר שהצליח אמן לצבור בשנת 2020.
פרסים ומועמדויות
במהלך טקס פרסי BreakTudo שהתקיים בשנת 2020, היה האלבום מועמד לפרס "אלבום השנה" ואילו סוויפט הייתה מועמדת לפרס "האמנית הבינלאומית של השנה". היא זכתה לשלוש מועמדויות בטקס פרסי בחירת הקהל ה-46, לרבות "האלבום של שנת 2020" עבור Folklore, ו"האמנית של שנת 2020". במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2020 זכתה לארבע מועמדויות: "אמנ/ית השנה", "אמנית נקבה אהובה – פופ/רוק", "הקליפ האהוב ביותר" (עבור "Cardigan") ו"אלבום אהוב – פופ/רוק" (עבור Folklore), וזכתה בשלוש הקטגוריות הראשונות בין אלו.
ארצות הברית
הן ברחבי העולם והן ברחבי ארצות הברית, הצליח האלבום לקבוע שיא השמעות לשבוע הראשון לאלבום אינדי/אלטרנטיבי באמזון מיוזיק. בין היתר, צבר האלבום 72 מיליון השמעות בכלל פלטפורמות הסטרימינג (ספוטיפיי, אפל מיוזיק ועוד) ביממה אחת בארצות הברית, ובכך שבר את השיא של Thank U, Next שצבר 55.9 מיליון השמעות. האלבום נמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים (מתוכם 400,000 עותקים טהורים) בשלושת הימים הראשונים לצאתו ובכך הפך לאלבום עם נתוני המכירות הטובים ביותר לימים הראשונים להוצאה בשנת 2020, כשהשיא היה שייך לאלבום Legends Never Die של ג'וס וורלד. רק על פי העותקים שנמכרו בשבוע הפתיחה שלו, הפך האלבום לאלבום הנמכר ביותר במדינה בשנת 2020. בעקבות ההגעה למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, השתוותה סוויפט לג'נט ג'קסון בתור האמנית עם הכי הרבה אלבומים שהגיעו למקום הראשון בפסגת המצעד. היא גם הייתה האמן הראשון בהיסטוריה, שעל פי נתוני הרישום של נילסן סאונדסקאן, הוציאה שבעה אלבומים שונים שכל אחד מהם נמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים בשבוע ובעקבות כך שברה את שיאו של אמינם. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האלטרנטיביים ומכירותיו בשבוע הראשון היו הטובות ביותר בהיסטוריית המצעד.
Folklore היה לאלבום הראשון והיחיד מאז האלבום Lover, שנמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים בשבוע צאתו, תוך שסוויפט הרחיבה את שיאה כאמנית עם הכי הרבה אלבומים שבשבוע צאתם נמכרו בלמעלה מ-500,000 עותקים בארצות הברית. כל אחד מאלבומי האולפן שלה, למעט אלבומה הראשון, הצליח לעשות זאת. בשבוע הוצאתו בספוטיפיי, Folklore צבר למעלה מ-166.2 מיליון השמעות בארצות הברית, והפך לאלבום שבשבוע הפתיחה שלו השיג את מספר ההשמעות השני הגבוה ביותר עבור זמרת, כשלפניו ניצב Thank U, Next של אריאנה גרנדה, שצבר 166.4 מיליון השמעות בשבוע צאתו. האלבום התייצב בעשירייה הפותחת של ספוטיפיי ארצות הברית במהלך כל השבוע הראשון לצאתו, ובכך הפכה סוויפט לאמן השני בהיסטוריה שהצליח לעשות זאת (יחד עם דרייק) ולזמרת הראשונה בהיסטוריה שעשתה זאת.
כל שש עשרה רצועות האלבום נכנסו למצעד בילבורד הוט 100, ושלוש מתוכן נכנסו לעשירייה הפותחת במצעד. הסינגל המוביל, "Cardigan", הגיע ישירות למקום הראשון ובכך היה לשירה השישי של סוויפט שעשה זאת, וגם הייתה סוויפט לאמן הראשון בהיסטוריה שנכנס הישר למקום הראשון גם עם שיר וגם עם אלבום באותו השבוע, במצעד בילבורד 200 ובילבורד הוט 200. היא הפכה לאישה הראשונה ששני שירים שלה הגיעו הישר לחמישייה הפותחת במצעד ולאמן הראשון בהיסטוריה שהכניס שלושה שירים בו-זמנית לעשירייה הפותחת במצעד. Folklore היה לאלבומה השני ברציפות של סוויפט שכל שיריו נכנסו למצעד בילבורד הוט 100. בנוסף, שברה סוויפט את שיאה של ניקי מינאז' והפכה לזמרת עם הכי הרבה שירים שנכנסו למצעד, 113 בסך הכול. שמונה משירי האלבום נכנסו לעשירייה הפותחת במצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים, ובכך הפכה סוויפט לאמן הראשון בהיסטוריה ששמונה משיריו מאותו אלבום עושים זאת. השיר "Betty" התייצב במקום השישי במצעד שירי הקאנטרי והיה לשירה הראשון שעשה זאת מאז "Highway Don't Care" שיצא בשנת 2014.
שלושה שבועות לאחר שפורסם, כלל המכירות של האלבום הסתכמו בלמעלה ממיליון עותקים בארצות הברית, ובכך הפך לאלבום המהיר ביותר בשנת 2020 שהגיע לציון דרך זה. בתחילת ספטמבר 2020 השלים האלבום רצף של שישה שבועות בצמרת מצעד בילבורד 200, והפך לאלבום היחיד שעשה זאת בשנת 2020. אז גם הוכתר לאלבום המצליח ביותר במצעד באותה השנה, על סמך משך שהותו בפסגת המצעד. בין היתר, הפך לאלבום הראשון מאז Scorpion של דרייק, שהצליח לשהות בצמרת המצעד במשך חמישה שבועות לפחות. לאחר מכן ירד מפסגת המצעד, ושבועיים לאחר מכן, הגיע לפסגה שוב. בשלושת השבועות שלאחר מכן, לא היה בפסגת המצעד אך ב-31 באוקטובר 2020 חזר לפסגת המצעד ובכך סך השבועות שלו שם עומד על שמונה; האלבום היחיד שהצליח לעשות זאת מאז Views של דרייק בשנת 2016.
שווקים נוספים
באירלנד התייצב Folklore במקום הראשון במצעד האלבומים ובכך רשם את שבוע הפתיחה המוצלח ביותר לאלבום בשנת 2020. סוויפט הפכה לאמנית הסולו הראשונה שחמישה מאלבומיה הגיעו לצמרת מצעד האלבומים של המדינה במאה ה-21. השירים "Exile", "Cardigan" ו-"The 1" הגיעו למקום השלישי, הרביעי והשביעי במצעד השירים האירי בהתאמה, ובכך צברה סוויפט סך של ארבעה עשר שירים שנכנסו לעשירייה הפותחת במצעד. Folklore הגיע למקום הראשון במצעדי האלבומים בבלגיה, בצ'כיה, בדנמרק, באסטוניה, בפינלנד, בנורווגיה ובשווייץ; לחמישייה הפותחת במצעדי האלבומים באוסטריה, בגרמניה, בהולנד, בסקוטלנד, בספרד, בשוודיה ובליטא; ולעשירייה הפותחת במצעדי האלבומים באיסלנד, באיטליה, בהונגריה וביפן.
בסין נמכר האלבום בכמעט 720,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו, והפך לאלבום המערבי הנמכר ביותר מאת זמרת בשנת 2020. במלזיה תשעה שירים מתוך האלבום נכנסו למצעד הסינגלים, שכולל 20 שירים בסך הכול. השירים שנכנסו לעשירייה הפותחת במצעד היו "Cardigan", "Exile", "The 1", "My Tears Ricochet" ו-"The Last Great American Dynasty".
Folklore אף התייצב במקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי. הוא היה לאלבום השישי של סוויפט שעשה זאת, והפך אותה לאמן היחיד שעשה זאת לאורך העשור שבין 2010 ל-2020. יתרה מזאת, כל אחת משש עשרה הרצועות של האלבום נכנסה לטופ 50 במצעד המוזיקה האוסטרלי ובכך שברה סוויפט את שיא כל הזמנים לשירים שנכללים במצעד במקביל מאותו אלבום, תוך ש-"Cardigan" הגיע לפסגת המצעד והפך לשירה השישי שעשה זאת. "Exile", "The 1", "The Last Great American Dynasty" ו-"My Tears Ricochet" נכנסו לעשירייה הפותחת במצעד, ובכך הפך Folklore לאלבום הראשון של סוויפט מאז 1989, שחמישה משיריו נכנסו למצעד. סוויפט הפכה לאמן עם הכי הרבה שירים בעשירייה הפותחת של המצעד בשנת 2020.
כלל העולם
Folklore צבר 80.6 מיליון השמעות בספוטיפיי ביום הראשון לצאתו ובכך קבע שיא גינס לאלבום עם יממת הפתיחה המוצלחת ביותר בספוטיפיי עבור אמנית אישה (ובמקום השני בין כלל האמנים - כשלפניו Scorpion של דרייק). יתר על כן, שבר את השיא של Legends Never Die של ג'וס וורלד והפך לאלבום עם שבוע הפתיחה הטוב ביותר בשירותי הסטרימינג בשנת 2020. שמונה משירי האלבום התייצבו בעשירייה הפותחת במצעד ספוטיפיי העולמי, ו-"Cardigan" הגיע לפסגת המצעד, עם 7.742 מיליון השמעות, ואף השיג את שבוע הפתיחה הטוב ביותר לשיר/סינגל בשנת 2020 בספוטיפיי. Folklore קבע שיא באפל מיוזיק בכך שצבר 35.47 מיליון השמעות ביממה אחת והפך לאלבום הפופ עם שבוע הפתיחה המוצלח ביותר בתולדות אפל מיוזיק.
בשבוע הפתיחה שלו, Folklore צבר 329.1 מיליון השמעות בספוטיפיי, שבוע הפתיחה הטוב ביותר מבחינת השמעות לאלבום בשנת 2020 ושבוע הפתיחה השני המוצלח ביותר בכל הזמנים לאלבום של אישה, כשלפניו ניצב Thank U, Next של אריאנה גרנדה, שצבר 375 מיליון השמעות. לפי ריפבליק רקורדס, האלבום נמכר בלמעלה מ-1.3 מיליון עותקים ביום צאתו, ובלמעלה משני מיליון עותקים בשבוע הראשון לצאתו. חברת התקליטים דיווחה כי שירי האלבום צברו למעלה מ-500 מיליון השמעות וצפיות ברשתות הסטרימינג השונות בשבוע הראשון לצאת האלבום. בדצמבר 2020 פורסם כי האלבום הוא האלבום השני המושמע ביותר של אישה בשנת 2020 בספוטיפיי, כשלפניו  מאת בילי אייליש.
יו מקינטייר מפורבס ציין שנראה כי Folklore "מציג ביצועי תרשים והצלחה מסחרית טובים יותר" מ-Lover בשבוע הראשון לצאתו, אף על פי שלא יצאו ממנו סינגלים לפני הוצאת האלבום ושהכרזתו נעשתה 16 שעות לפני שיצא רשמית. כמו כן הוסיף כי "ניתן לראות כי רצועות מתוך Folklore שלא היה להם קידום ספציפי, הצליחו לצבור כמות השמעות כפולה מזו של הסינגלים מ-Lover, שדווקא כן זכו לפעולות קידום".
רשימת רצועות
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מפיצ'פורק.
קרדיטים
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מפיצ'פורק.
Macromedia HomeSite
HomeSite היה עורך HTML שפותח במקור על ידי ניק בראדברי. בניגוד לעורכי HTML שהשתמשו בשיטת WYSIWYG כמו FrontPage או דרימוויבר, HomeSite הייתה בין התוכנות הראשונות שהתרכזו בכתיבת קוד "ידנית" בשפות שונות. התוכנה נקנתה בשנת 2001 על ידי מקרומדיה לאחר שיתוף פעולה מוצלח בינה לבין החברה של בראדברי, Allaire. לאחר הרכישה, החליטה מקרומדיה לשווק את HomeSite יחד עם דרימוויבר תוך כדי הטמעת אלמנטים שונים מהתוכנה אל תוך דרימוויבר.
בעקבות רכישת מקרומדיה על ידי אדובי מערכות, הודיעה החברה ב־26 במאי 2009 רשמית על הפסקת התמיכה ב HomeSite, וזאת לאחר שלא יצאה גרסה עצמאית חדשה מאז 2003.
היסטוריה
התוכנה פותחה במקור בשנת 1995 על ידי ניק בראדברי, מפתח תוכנה בוגר אוניברסיטת טנסי. ברדברי כתב את HomeSite לאחר שהשתמש בתוכנה אחרת בשם HotDog והיה מתוסכל ממנה. במרץ 1997 רכשה חברת Allaire מקיימברידג' שבמסצ'וסטס את התוכנה, ובראדברי הצטרף אליה. לאחר שעזב את אלייר בשנת 1998, ברדברי המשיך לעבוד על תוכנות נוספות כדוגמת TopStyle, עורך עיצובי HTML ו-CSS, ועל FeedDemon שהייתה תוכנה לקריאת RSS. מקרומדיה רכשה את אלייר בשנת 2001 ונרכשה על ידי אדובי בשנת 2005.
כאשר התוכנה הייתה תחת ידה של Allaire, גרסה של HomeSite נוצרה כסביבת פיתוח עבור פלטפורמת צד השרת ColdFusion (גם היא פרי פיתוחה של Allaire, וגם היא כיום נמצאת תחת ידיה של אדובי), ונמכרה תחת השם ColdFusion Studio. גרסה זו מוזגה מאוחר יותר ל-ColdFusion MX לאחר הרכישה על ידי מקרומדיה, ואז נקראה HomeSite+. פיתוח HomeSite נמשך במקביל, אם כי HomeSite עדיין נמכרה בנפרד כמוצר עצמאי.
בעוד שחברות תוכנה רבות באותה תקופה התמקדו בהפצת כלי פיתוח לווב תחת עקרון העבודה WYSIWYG (ראשי תיבות של What You See Is What You Get) שבהם לבוני האתרים כלל לא הייתה טביעת יד בקוד, בראדברי יצר מוצר ששם את פיתוח הקוד "במרכז", מוצר שהפך לפופולרי בקרב מפתחים שהעדיפו לעבוד עם הקוד ישירות. בנוסף, הוא כלל מגוון דרכים בהן המשתמשים יכלו להתאים אישית את ממשק המשתמש ולהרחיב את הפונקציונליות של התוכנה. Allaire המשיכה בתפיסה זו מכיוון שקהל היעד שלה, שהיה מורכב ממשתמשי ColdFusion, העדיפו כמובן "להתעסק" ישירות עם הקוד. מפתחי Allaire הרחיבו את יכולותיה המקוריות של התוכנה על ידי הוספת מגוון תכונות כמו סקריפטינג מובנה, צביעת קודים משופרת ועוד.
הסכם ישראל–מרוקו
הסכם ישראל–מרוקו הוא הצהרה משותפת של ארצות הברית, ישראל וממלכת מרוקו שנחתמה ברבאט ב-22 בדצמבר 2020. ב-26 בינואר 2021 פתחה ישראל משרד קישור ברבאט, וב-9 בפברואר 2021 פתחה מרוקו משרד קישור בתל אביב.
רקע
בין ישראל למרוקו התקיימו קשרים גלויים וחשאיים לאורך השנים. על אף שמרוקו שלחה כוחות צבא שנלחמו כנגד ישראל במלחמת ששת הימים ומלחמת יום כיפור היא התבלטה כמדינה ערבית מתונה ביחסה לישראל על ציר הזמן. המלך חסן השני תמך בפיוס ובפשרה בסכסוך הישראלי-ערבי ותיווך בין הצדדים בהסכם השלום בין ישראל למצרים ובמשא המתן בין ישראל לפלסטינים. בעקבות הסכם אוסלו בשנת 1995 כוננו יחסים דיפלומטיים בין המדינות בדרג של משרדי אינטרסים. אולם בשנת 2000, בעקבות אירועי האינתיפאדה השנייה, ניתקה מרוקו לחלוטין את יחסיה עם ישראל. לאחר כן התקיימו יחסים חשאיים. כניסת תיירים ישראליים למרוקו התאפשרה רק דרך מדינה שלישית, ואשרת הכניסה הונפקה בפועל רק במשרדי ביקורת הגבולות במרוקו.
Macromedia HomeSite
גרסאות
הגרסה הנוספת שהוזכרה לעיל והתמקדה בפיתוח עבור ColdFusion, בשם HomeSite+, נכללה ב- Dreamweaver MX 2004 ומעלה.
הסכם ישראל–מרוקו
רקע
בפברואר 2019 פורסם כי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו נפגש בחשאי עם שר החוץ המרוקאי, נאסר בוריטה בשולי עצרת האו"ם בניו יורק, ודן עמו בנרמול היחסים ובמאבק נגד איראן.
זמן קצר לאחר ההכרזה על הסכמי אברהם בספטמבר 2020 הוזכרה מרוקו כמדינה שעשויה להצטרף להסכמים. את התיווך בין ישראל למרוקו הובילו ג'ארד קושנר ואבי ברקוביץ'.
הדיווח על ההסכם והצעדים בדרך לחתימה
אנדרה אזולאי, יועצו של מלך מרוקו, אמר בראיון לעיתונות הישראלית כי "מדובר בהסכם רשמי עם יחסים דיפלומטיים מלאים". מאידך, מהודעת חצר המלוכה המרוקאית עלה שלפחות בשלב הראשון לא יחתמו הסכמי נורמליזציה ולא יהיו חילופי שגרירים אלא יתרחשו שני מהלכים אחרים: החזרת מערכת היחסים הפורמלית לרמתה מלפני שנת 2002 (כלומר פתיחת נציגויות ומשרדי מסחר) ואישור טיסות ישירות.
במקביל, הכירה ארצות הברית בריבונות מרוקו בסהרה המערבית. הממשל מסר שארצות הברית מאמינה שמדינה עצמאית במערב סהרה היא לא אפשרות ריאלית לפתרון הסכסוך. לטענת ממשל טראמפ, הפתרון היחיד הוא אוטונומיה תחת ריבונות מרוקאית, בדומה לעמדת מרוקו. בכך הפכה ארצות הברית למדינה היחידה במערב (פרט לצרפת) שמכירה בסהרה המערבית כחלק ממרוקו.
הקדמות
ההקדמה להסכם כוללת מספר סעיפים. אחד הוא הדגשה של הצהרת ארצות הברית בה היא: תזכורת לעמדותיו העקביות של מלך מרוקו מוחמד השישי לגבי הסכסוך הישראלי-פלסטיני ומעמדה המיוחד של ירושלים. הכרה בתפקידה ההיסטורי של מרוקו בקירוב עמי האזור ובקשרים המיוחדים של מרוקו עם הקהילה היהודית במרוקו, ברחבי העולם ובישראל. שימת לב לכך שייסוד יחסים דיפלומטיים מלאים מקדם את האינטרסים של שתי המדינות, ויקדם את השלום והביטחון באזור.
חתימת ההסכם והצעדים בעקבותיה
ב-22 בדצמבר 2020 נחתם ברבאט הסכם בין המשלחת הישראלית לנציגים המרוקנים. ההסכם כלל מסגרת לחידוש היחסים הדיפלומטים; הסכם לשיתוף פעולה בתחום המים, הסכם בריאות, והסכם כלכלי הכולל שיתופי פעולה בתחומי ההשקעות והפיננסים.
שר החוץ המרוקאי נאסר בוריטה הודיע כי בעוד שבועיים ייפתחו נציגויות דיפלומטיות בשתי המדינות. בנוסף, נחתמו שני הסכמים בין ארצות הברית ומרוקו.
ממשלת מרוקו הסכימה שההסכם יכלול פתיחה של משרדי ייצוג דיפלומטיים בלבד ברבאט ובתל אביב ולא שגרירויות מלאות. עם זאת, אחרי החתימה על ההסכם מלך מרוקו מוחמד השישי אמר בשיחת טלפון עם ראש הממשלה בנימין נתניהו כי פתיחת שגרירויות תהיה "הצעד הטבעי הבא".
ב-28 בדצמבר הגיעה לישראל משלחת מרוקנית, במטרה לקדם את הקשרים בין המדינות.
ב-21 בינואר 2021 חתמו ישראל ומרוקו על הסכם לטיסות ישירות בין המדינות, המאפשר הפעלת טיסות נוסעים ישירות בין ישראל למרוקו ללא כל הגבלה, ובנוסף מאפשר הפעלת 10 טיסות מטען שבועיות מישראל למרוקו וממרוקו לישראל.
ב-26 בינואר 2021 פתחה ישראל משרד קישור ברבאט. הדיפלומט דוד גוברין מונה לראש הנציגות.
דוקרן שארפי
דוקרן שארפי (שם מדעי: Raphicerus sharpei; מכונה גם גרייסבוק צפוני), הוא מין אנטילופה קטנה בסוג דוקרן ובשבט אנטילופות סבך החיה בדרום ומזרח אפריקה. הוא תואר לראשונה בשנת 1897 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס. מבחינה חיצונית וגנטית הוא קרוב בעיקר לדוקרן הכף שכבד יותר ממנו, והיו חוקרים שהחשיבו את דוקרן שארפי כתת-מין שלו. הוא חופף עם דוקרן הסטינבוק בחלקים גדולים מתפוצתו.
הסכם ישראל–מרוקו
חתימת ההסכם והצעדים בעקבותיה
ב-9 בפברואר 2021 פתחה מרוקו משרד קישור בתל אביב, בראשות הדיפלומט עבד א-רחים ביוד.
דוקרן שארפי
קרניים
דוקרן שארפי כקרוביו מתאפיין בזוג קרניים קצרצרות ודקיקות, והן הקטנות ביותר מכל מיני הדוקרן. המבנה שלהם אופייני לאנטילופות ננסיות אחרות: הקרן צומחת כלפי מעלה בצורת "I" ישר ומשולש - לעיתים עם זווית מועטה לאחור. מיקום הקרניים הוא בצידי המצח מעל העיניים, ובמרחק גדול מן הרגיל מהם ומהאוזניים. המרחק בין הקרניים זהה בדרך כלל לחלוטין לכל אורך הקרן, אך לפעמים כאשר הן צומחות באלכסון יש הבדל מזערי. הקרניים של דוקרן שארפי דקיקות מאוד כמחט, וכיון שהן עבות במקצת בבסיס מהקצוות הן נראות כקליע רובה. בניגוד לאנטילופות רבות קרני דוקרן זה כקרוביו חלקות לחלוטים ללא טבעות וחריצים. הקרניים חדות ביותר. צבע הקרניים כהה למדי - שחור, שחור כחלחל וחלודה כהה; הצבע אחיד בכל הקרן. הזכרים הם היחידים שמצמיחים קרניים, וזהו ההבדל היחיד בינם לבין הנקבות שנראה לעין.
מראה חיצוני
הפרווה של דוקרן שארפי גסה ועבה בייחוד בחלק האחורי, והיא נוטה להיות דלילה יותר בצוואר ובראש; באזור האחורי היא גם ארוכה יותר ונראית כשמלה, והדוקרן סומר את השערות הללו במפגש עם זכרים אחרים כדי להיראות גדול יותר. צבע הפרווה דומה מאוד לדוקרן הכף: אדמדם-ערמוני משולב בחום בגב ובצדדי הבטן העליונים, וצהבהב-זהוב או בז'-קרמי בחלקים התחתונים יותר; אין זה נדיר שהצבע אחיד לגמרי. בכל הגוף מפוזרות שערות לבנות הנותנות לפרווה מראה מחוספס ומאפיר, ומסווה אותו לגמרי בסבך עשבים ושיחים. הגחון והחזה בצבע לבנבן, והרגליים מתחלקות בין צהבהב בצד החיצוני ללבנבן-אפרפר בצד הפנימי כשהאזור הסמוך לפרסות אפרפר משני צדדיו. העכוז לבן במקצת אך זה אינו בולט בשל השערות האדמדמות והארוכות שבצדדיו. הגרון בהיר מן הרגיל ולעיתים עובר לאורכו פס לבנבן קרמי עבה - שנעדר אצל דוקרן הכף. הזנב האדמדם מתמזג עם השערות הארוכות שבאזור האחורי ומשום כך אינו בולט.
הסכם ישראל–מרוקו
חתימת ההסכם והצעדים בעקבותיה
ב-12 באוגוסט 2021 הודיע שר החוץ הישראלי יאיר לפיד על סיכום לשדרוג יחסי ישראל-מרוקו ליחסים דיפלומטיים מלאים.
דוקרן שארפי
מראה חיצוני
צבע ראשו של דוקרן שארפי צהבהב-זהוב או בז'-קרמי, ובניגוד לדוקרן הכף הוא עלול להיות אפילו בצבע אפרפר. סימוני הפנים דלילים יחסית: המצח משתנה בין אדמדם לזהוב וקרם, ובמרכזו יש שני כתמים שחורים עגלגלים שמתחברים לעיתים ויוצרים יחד צורת U; לפרטים רבים המצח מתכהה בגיל מבוגר עד חום שוקולד וכתוצאה מכך לא ניתן לראות את הכתמים הנזכרים. לדוקרן הכף אין את הכתמים הללו, וזהו סימן ההיכר העיקרי המאפשר לזיהוי קל מרחוק בין שני דוקרנים אלו. מהאף עד אמצע החוטם ישנו משולש בצבע שחרחר דהוי שאינו בולט כל כך כקרובו - דוקרן הסטינבוק. סביב העיניים יש רצועת שיער שחרחרה דהויה שמתחברת לעיתים עם המשולש השחרחר שבחוטם. מעל רצועת השיער יש גבות אפרפרות דהויות שנעדרות באופן שכיח. השפתיים והסנטר לבנבנים-אפרפרים. הריסים וחריצי בלוטות הריח בצבע שחור עמוק. צבע האוזניים הוא אפרפר בהיר וכהה בצד החיצוני ולבן בצד הפנימי, כשהקצוות שחרחרות. בצד הפנימי יש מספר קמטים ללא שערות היוצרים צורת "E" או קלשון באוזן.
מבנה ומידות גוף
גופו וצווארו של דוקרן שארפי קצרים וקומפקטים לעומת דוקרן הסטינבוק, אך ארוכים במקצת משל אנטילופת בייטס ודלקרן המושק. ראשו משולש אמנם אך קצר יותר משל הסטינבוק. הרגליים שלו דקיקות וקצרות יחסית, כשהאחוריות ארוכות מהקדמיות, ופלג גופו האחורי גבוה מהקדמי (אם כי אין זה מחויב להיות בולט לעין). אוזניו גדולות מאוד ביחס לגוף. צווארו וראשו נמצאים תמיד במצב זקוף, לעומת אנטילופת בייטס ודלקרן המושק. העיניים שלו גדולות ושחורות, והחריצים השחורים קטנים לרוב משל דוקרן הכף. האף גדול, עגלגל ושחור כשל אייל, והפה דק ושחרחר; אף על פי שיש לו לוע קצר הפתיחה של הפה גדולה למדי. ההבדל הפיזי העיקרי בין דוקרן שארפי לכף הוא, שלדוקרן שארפי יש תמיד זוג "פרסות מזויפות" מעל הקרסוליים, ואילו אצל דוקרן הכף הן נעדרות בדרך כלל. זנבו של דוקרן שארפי קצרצר מאוד כקרוביו, והוא אינו נראה כלל במבט מהצד. מלבד הקרניים ההבדל בין הזכרים לנקבות מתבטא בכך שהאחרונות גדולות במקצת.
תפוצה ובית גידול
דוקרן שארפי נפוץ בדרום מזרח ומזרח אפריקה. תפוצתו משתרעת על דרום ומרכז טנזניה, מרבית חלקי מלאווי, זמביה, מוזמביק וזימבבואה, דרום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, צפון מערב נמיביה, בוצוואנה, סווזילנד, ודרום אפריקה (פרובינציות: לימפופו ומפומלנגה).
בית גידולו של דוקרן זה הוא בעיקר יערות מיומבו וסוואנות מיוערות למחצה המאפיינים את מזרח מרכז אפריקה, עם שפע של כיסוי כשיחים נמוכים או דשא באורך בינוני. הוא מצוי גם ברמות הרריות וחוליות בגבהים של 1,500-200 מטר מעל פני הים ובחורשים דלילים, ואין זה נדיר לראותו גם במקומות שבהם יש אזורי סבך דלילים ביותר. הוא נעדר לחלוטין מאזורי החופים. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 20–30 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת היא 1,000-500 מילימטר לשנה.
התנהגות ופעילות
דוקרן שארפי הוא בעל חיים חשאי וביישן המבלה את מרבית זמנו בשכיבה בסבך הצמחייה. שיא פעילותו היא בעיקר בשעות הלילה ושעות הבוקר המוקדמות, אם כי הוא פעיל פעמים רבות גם במשך היום. הוא בעל חיים זהיר מאוד, וכאשר ישנו טורף באזור - רק לעיתים רחוקות הוא יפתח ישר בריצה, ויעדיף קודם לשכב בצמחייה ללא תזוזה עם צוואר פשוט עד שהטורף יחלוף ולא ישים לב אליו. לחלופין כאשר הטורף מתקרב יתר על המידה הוא יחכה לרגע האחרון ואז יפתח בריצת ניתורים לעומק הסבך, ותחת שיחים כדי להקשות על רודפו. בניגוד לדוקרן סטינבוק שעוצר מדי פעם כדי לבדוק עם הסכנה חלפה וחוזר אף לאותו מקום לאחר זמן קצר, דוקרן שארפי מתרחק היטב מהמקום שבו הופרע אם כי לא לאורך זמן. הוא ידוע גם כאחד שמסתתר בשעת סכנה במחילות ישנות של בעלי חיים שונים (בייחוד שנבובים).
טורפיו הידועים הם אריה, ברדלס, צבוע נקוד, צבוע חום, קרקל, תן שחור גב, תן לבן-פס, פיתוניים ועופות דורסים. דוקרן שארפי הוא בעל חיים בודד בדרך כלל, אך למרות זאת ניתן לראות זוג זכר ונקבה או נקבה עם צאצאיה בכל ימות השנה. הוא בעל חיים טריטוריאלי המסמן את שטחו תדיר ומגן עליו לבד, אולם לפעמים זוגות יכולים להגן יחד על טריטוריה אחת. המפגש בין הזכרים פחות טקסי מאנטילופות אחרות, והלחימה מתרחשת די מהר עם הליכה אחד כלי השני, ירידה על הברכיים, ודקירה עם הקרניים החדות בגוף או מפגש ראש בראש. הדוקרנים מתקשרים ביניהם על ידי ריחות מבלוטות הריח שבפנים (סימון טריטוריה), מגע עם הגוף (נקבה וצאצאיה), ותקשורת חזותית על ידי תנוחות מסוימות (מפגש בין זכרים).
תזונה ומחזור חיים
התזונה של דוקרני שארפי מבוססת בעיקר על שיחים, עשבי תיבול ועלים (כ-70%), פירות שנפלו מעצים, קליפות, ושורשים ופקעות שאליהם הוא מגיע על ידי חפירה עם פרסותיו. כקרוביו גם הוא ידוע כאחד שנוטה לחדור מדי פעם לשטחים חקלאיים ולהזיק מעט ליבולים. השיניים והלסת שלו מותאמים היטב למזון הקשה שהוא אוכל. הדוקרן אינו זקוק כלל למים ומקבל את הלחות הנדרשת לו ממזונו, אך אם יתקל במקור מים זמין הוא לא יהסס לשתות ממנו.
תוחלת החיים של דוקרן שארפי לא ידועה, אך סביר להניח שהיא 6–8 שנים בממוצע כקרוביו.
איומים ושימור
דוקרן שארפי מסווג על ידי IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל היותו מין נפוץ ללא איומים גדולים מידי העלולים לגרום לירידה משמעותית באוכלוסייה. מעמדו אינו צפוי להשתנות בעתיד הקרוב לאורך זמן רב, כל עוד הוא מיוצג משמעותית באזורים מוגנים ופרטיים. מגמת האוכלוסייה יציבה באזורים מוגנים ובמשקים פרטיים, אך יורדת בהדרגה במחוץ להם עקב לחצי ציד וגידול באוכלוסייה האנושית עם כל האיומים הנלווים אליה. עם זאת, האיומים עדיין סבירים יחסית בשל הטבע החמקמק והביישני של דוקרן שארפי המסייע לו לשרוד גם במקומות עם התיישבות אנושית גדולה.