cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
זארה לארסון
זארה מריה לארסון (בשוודית ובאנגלית: Zara Maria Larsson; נולדה ב-16 בדצמבר 1997) היא זמרת-יוצרת שוודית. היא התפרסמה לראשונה בשוודיה בגיל 10, כשזכתה במופע הכישרונות "טלנג"  בשנת 2008.
אלבום הבכורה שלה, Introducing, יצא לאור בינואר 2013. הסינגל "Uncover" הגיע למקומות הראשונים במצעדי הפזמונים בשוודיה, דנמרק ונורווגיה.
הופיעה בטקסי הפתיחה והסיום של יורו 2016 בצרפת לצד דייוויד גטה איתו ביצעה במקור את השיר הרשמי של הטורניר.
ביוגרפיה
בראיון בשנת 2015 אמרה לארסון שהתקבלה לבית ספר יוקרתי למוזיקה בשם אדולף פרדריק, אך היא דחתה את ההצעה משום שלא רצתה לשיר במקהלה.
לארסון מגדירה את עצמה כפמיניסטית.
2008–2011: תחילת הקריירה
בשנת 2008, כשהייתה בת 10, לארסון ניצחה במופע הכישרונות "טלנג" וזכתה בחצי מיליון קרונות שוודיות.
הסינגל "My Heart Will Go On", שבוצע במקור על ידי סלין דיון, יצא לאור מאוחר יותר בתור הסינגל הראשון של לארסון.
2012–2014: פריצת דרך
אלבום הבכורה של לארסון הוא מיני־אלבום שנקרא Introducing. האלבום יצא לאור ב-21 בינואר 2013.
הסינגל "Uncover" יצא לאור בתור הסינגל המוביל של האלבום. הוא הגיע למקום הראשון בשני מצעדי פזמונים בשוודיה, וכמו כן למקום הראשון בנורווגיה ולמקום השלישי בדנמרק.
2015–הווה: אלבום אולפן שני והצלחה בינלאומית
ב-5 ביוני 2015, לארסון הוציאה לאור את הסינגל "Lush Life". זהו השיר הראשון באלבום האולפן השני שלה. השיר הגיע ל-5 המקומות הראשונים במצעדי הפזמונים שבאוסטרליה, דנמרק, אירלנד, נורווגיה, הולנד, שווייץ, בלגיה, גרמניה, אוסטריה ובריטניה.
ב-22 ביולי 2015, לארסון הוציאה סינגל עם הזמר הבריטי MNEK. הסינגל נקרא "Never Forget You". השיר הגיע למקום הראשון בשלושה מצעדים בשוודיה, למקום החמישי בבריטניה ולמקום השלישי באוסטרליה.
בפברואר 2016, הראפר הבריטי טייני טמפה הוציא סינגל חדש בשם "Girls Like" יחד עם לארסון.
לארסון ביצעה את השיר הרשמי של יורו 2016, "This One's for You", מאת ה־DJ הצרפתי דייוויד גטה.
ב-1 בספטמבר 2016 לארסון הוציאה את הסינגל "Ain't My Fault", והוא יהיה חלק מהאלבום הבא שלה. ב-22 באוקטובר היא הוזכרה בטיים מגזין כאחת מ־30 הנערות המשפיעות ביותר בשנת 2016.
בנובמבר 2016 לארסון זכתה בפרס EMA. ב-2 בדצמבר העלתה לארסון סרטון כתוביות לשיר "I Would Like". ב-2 בפברואר 2017 הכריזה לארסון באינסטגרם שלה ששם אלבומה השני יקרא "So Good". ב-3 בפברואר יצא הקליפ לשיר "So Good" ששמו הוא כשם האלבום. באמצע שנת 2017, הוציאה לארסון ביחד עם קלין בנדיט את השיר "Symphony", אשר נכלל באלבומה השני.
הונדה S500
הונדה S500  (באנגלית: Honda S500) היא מכונית ספורט בתצורת קבריולה, 2 דלתות, 2 מושבים, מסוג "מכונית קיי" אשר יוצרה על ידי חברת הונדה היפנית בין השנים 1963–1964. יוצרו 1,363 יחידות.
מחיר היחידה בשנת 1963 היה 1,275 דולר.
יורש ה-"הונדה S500" היה דגם ה-"הונדה S600".
מכוניות הקיי
קבוצת מכוניות אלו מכונה ביפנית קייג'ידושה (שמשמעותו רכב קל) ובאנגלית נהוג לכנות את מכוניות הקבוצה קייקארס. מאפייני מכוניות אלו מוכתבים על ידי תקנות רישוי יפניות הנותנות הקלות באגרות רישוי, מיסוי, תנועה וחנייה ברחבי יפן.
התקנות הוצגו לראשונה ב-1949 לאחר מלחמת העולם השנייה כדי לקדם ייצור מכוניות זולות וברבות השנים הפכו לרלוונטיות בניסיון לטפל בצפיפות הגדולה בערים. התקנות הראשונות הגבילו את אורך המכונית ל-2.8 מטר ומנוע 150 סמ"ק, אך במהרה עודכנה ההגבלה ל-360 סמ"ק.
עם השנים הועלו הספים השונים והתקנות הנוכחיות מ-1998 מגבילות לנפח של 660 סמ"ק, אורך של 3.39 מטר והספק מרבי של 64 כ"ס. כיום,
דוגמה למכוניות קיי : סוזוקי ספסיה, סוזוקי פאלט.
דיוויזיית ההכשרה ה-390 (ורמאכט)
דיוויזיית ההכשרה ה-390, שהפכה ב-1944 לדיוויזיית האבטחה ה-390 (בגרמנית: 390. Feldausbildungs-Division או 390. Sicherungs-Division) הייתה דיוויזיית הכשרה של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-4 בספטמבר 1942 כדיוויזיית הכשרה עבור קבוצת ארמיות מרכז ברוסיה. ליבת הדיוויזיה הגיעה מהמחוזות הצבאיים VI, IX ו-XI, והדיוויזיה תוגברה על ידי אנשי שירות העבודה של הרייך. ב-15 בפברואר 1944, רגימנטים הגרנדירים (אימוני שדה) הוקצו לרגימנטים הגרנדירים בארמייה התשיעית.
ב-19 ביולי 1944, הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית האבטחה ה-390. הדיוויזיה לחמה בליטא ובקורלנד. ב-10 בנובמבר 1944 פורקה הדיוויזיה ושרידיה שימשו להקמת דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-79.
ג'ודו במשחקים האולימפיים
תחרויות ג'ודו נערכו לראשונה במסגרת המשחקים האולימפיים באולימפיאדת טוקיו (1964) והן נערכות בקביעות מאז אולימפיאדת מינכן (1972). טורניר ג'ודו לנשים התקיים לראשונה מחוץ למסגרת התחרותית באולימפיאדת סיאול (1988), ורק באולימפיאדת ברצלונה (1992) נוסף למשחקים באופן רשמי.
היסטוריה
בשנת 1962 נקבעה התוכנית לאולימפיאדת טוקיו (1964) שכללה תחרויות ג'ודו על פני ארבעה ימים. בשנת 1963 יחד עם הקביעה שאולימפיאדת 1968 תהיה במקסיקו, נקבע שהיא לא תכלול את הג'ודו.
שיטת התחרויות
התחרויות נערכות לפי קטגוריות משקל, וכל מדינה יכולה לשלוח ג'ודוקא אחד בלבד בכל קטגוריית משקל. הטורניר נערך בשיטת נוקאאוט, והוא כולל בין חמישה לשבעה שלבים, בהתאם למספר המשתתפים. המנצח בגמר זוכה במדליית זהב והמפסיד זוכה במדליית כסף. ארבעת המפסידים בשלב רבע הגמר ממשיכים להתחרות בשלב ניחומים, ושני המנצחים מתחרים מול שני המפסידים בחצאי הגמר. המנצחים בשני קרבות אלה זוכים במדליית ארד, כך שבג'ודו מחולקות שתי מדליות ארד.
קטגוריות המשקל
במהלך השנים היו בין 4 ל-8 קטגוריות משקל (כיום שבע), וההגדרה לכל קטגוריה השתנתה עם הזמן, כמוצג בטבלאות הבאות:
ג'ודאים ישראלים במשחקים האולימפיים
הג'ודו הוא הענף בו זכו הספורטאים האולימפיים במספר המדליות הגדול ביותר. 6 מתוך 13 המדליות בהן זכו הספורטאים הישראלים במשחקים האולימפיים הגיעו מהג'ודו.
הג'ודוקא הראשון שייצג את ישראל במשחקים האולימפיים היה יונה מלניק, שהשתתף באולימפיאדת מונטריאול (1976), והפסיד בסיבוב הראשון. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) רשם אדי קואז את ההישג הטוב ביותר במשלחת הישראלית, לאחר שסיים במקום השביעי בקטגוריית המשקל של עד 60 ק"ג. לצדו התחרה גם משה פונטי.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) לא הצליחו ארד וסמדג'ה לשחזר את הישגיהם. ארד סיימה במקום החמישי, וסמדג'ה, שהגיע פצוע, הפסיד בסיבוב הראשון. באולימפיאדת סידני (2000) בלט אריק זאבי, שסיים במקום החמישי בקטגוריית המשקל של עד 100 ק"ג. באולימפיאדת אתונה (2004) היה לג'ודוקא הישראלי השלישי שזוכה במדליה אולימפית, מדליית ארד. המשלחת הישראלית לאתונה כללה מספר שיא של חמישה ג'ודאים. פרט לזאבי התחרו גם אודי וקס, גל יקותיאל, מיכל פיינבלט ויואל רזבוזוב. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) הודח זאבי כבר בסיבוב הראשון, ואילו גל יקותיאל סיים במקום החמישי.
המשלחת הישראלית לאולימפיאדת לונדון (2012) כללה חמישה ג'ודאים: זאבי, טומי ארשנסקי, גולן פולק, סוסו פללשווילי ואליס שלזינגר. שלזינגר העפילה לרבע הגמר וסיימה במקום השביעי, בעוד חבריה למשלחת הודחו בשלבים מוקדמים יותר.
המשלחת הישראלית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) כללה שבעה ג'ודאים: שירה ראשוני, גילי כהן, ירדן ג'רבי, לינדה בולדר, גולן פולק, שגיא מוקי ואורי ששון. באולימפיאדה זו, זכתה ירדן ג'רבי במדליית הארד בקטגוריית עד 63 ק"ג ואורי ששון זכה במדליית ארד בקטגוריית מעל 100 ק"ג. שגיא מוקי הגיע למקום החמישי במשקל 73 ק"ג ולינדה בולדר הגיעה למקום השביעי במשקל עד 70 ק"ג. שירה ראשוני, גילי כהן, וגולן פולק הפסידו בסיבובים המוקדמים.
בתחרות הנבחרות המעורבות, אשר נערכה באולימפיאדת טוקיו (2020), לראשונה כחלק מהמשחקים האולימפיים, ישראל זכתה במדליית הארד.
יחיא אל-משד
יחיא אל-משד (בערבית: يحيى المشد; 1932 – 14 ביוני 1980) היה מדען גרעין מצרי שעמד בראש תוכנית הגרעין העיראקית. הוא נהרג בחדר במלון בפריז ביוני 1980, במבצע המיוחס למוסד.
חיים מוקדמים וחינוך
אל-משד נולד בבנהא שבמצרים בשנת 1932. הוא התחנך בטנטא וסיים את לימודיו במחלקה להנדסת חשמל בפקולטה להנדסה באוניברסיטת אלכסנדריה בשנת 1952. למרות שנסע ללונדון כדי להשיג את הדוקטורט בשנת 1956, בשל משבר סואץ הוא נסע בסופו של דבר למוסקבה כדי להשלים בה את לימודיו. הוא בילה כשש שנים בברית המועצות לפני שחזר למצרים בשנת 1964 כדי להפוך לפרופסור להנדסת גרעין באלכסנדריה.
קריירה
אל-משד הצטרף לרשות המצרית לאנרגיה אטומית ועבד כמהנדס גרעין עד שהוקפאה תוכנית הגרעין המצרית לאחר מלחמת ששת הימים בשנת 1967. לאחר מכן נסע לעיראק שם עמד בראש תוכנית הגרעין העיראקית ופיקח על הסכם שיתוף הפעולה הגרעיני של עיראק עם צרפת. בשנת 1980 הוא סירב לקבל משלוח אורניום מכיוון שלא עמד במפרטים המוסכמים, ולאחר מכן הצרפתים התעקשו על נוכחותו בפריז כדי לקבל את המשלוח.
התנקשות
ב-14 ביוני 1980 נמצא אל-משד מת בחדרו במלון לה מרידיאן בפריס. מקורות מסוימים הצהירו שהוא נמצא עם חתך בגרונו ופצעי דקירה מרובים, בעוד מקורות אחרים טוענים שהוא הוכה למוות. שבועות לאחר מכן, פרוצה פריזאית בשם מארי קתרין מגל, שלכאורה היה לה קשר למותו של אל-משד, נהרגה ממכונית חולפת בתאונת פגע וברח. הרשויות בצרפת חשדו בסוכנות הביון הישראלית המוסד, אך לא היו להן הוכחות. ישראל פרסמה הצהרות מיד לאחר מותו של אל-משד בטענה כי תוכנית הגרעין העיראקית הושהתה, אך הכחישה מעורבות.
ויקטור שנדרוביץ'
ויקטור אנטוליביץ' שנדרוביץ' (ברוסית: Виктор Анатольевич Шендерович; נולד ב-15 באוגוסט 1958) הוא עיתונאי רוסי וישראלי, סופר פרוזה, משורר, מחזאי, תסריטאי, מנחה טלוויזיה ורדיו, סאטיריקן, פובליציסט, פדגוג. בעל טור בכתב עת "The New Times".
בין השנים 1995–2001 שנדרוביץ' היה תסריטאי של תוכנית הטלוויזיה "בובות" בערוץ NTV.
עוד מזמן עבודתו ב-NTV, שנדרוביץ' מתח ביקורת עקבית על מדיניותו של ולדימיר פוטין כנשיא רוסיה. ב-10 במרץ 2010 הוא חתם על פניה של האופוזיציה הרוסית "פוטין חייב לעזוב".
קורנליוס גאלוס
קורנליוס גאלוס (בלטינית: Gaius Cornelius Gallus; 70 לפנה"ס בערך – 26 לפנה"ס) היה משורר ופוליטיקאי בתחילת תקופת הפרינקיפט.
ביוגרפיה
קורנליוס גאלוס נולד למשפחה לא אצילה וגדל ברומא העתיקה. הוא היה בין תומכיו של אוגוסטוס קיסר וקיבל ממנו מעמד הפרשים.
עוד בהיותו בחור צעיר התחבר עם ורגיליוס וגאיוס ולריוס קאטולוס.
הוא לקח חלק פעיל במלחמות האזרחים ברפובליקה הרומית. הוא מונה למפקד הכוחות באפריקה ופלש למצרים. הכוחות בפיקודו כבשו את מרסא מטרוח והיו להם הצלחות נוספות. על תרומתו במלחמה קורנליוס גאלוס מונה לפרפקט הראשון של מצרים. בניגוד לאזורים אחרים, הוא היה כפוף ישירות לאוגסטוס ולא לסנאט הרומי. הוא השלים את כיבוש מצרים. בכל רחבי האזור הוקמו פסלים עם דיוקנו. ככל הנראה אוגוסטוס התחיל לחשוד בנאמנותו וקורנליוס גאלוס איבד את משרתו תוך הלאמת כל רכושו. הוא חזר לרומא והתאבד במטרה למנוע את תחילת משפטו.
הוא היה נחשב למשורר ונואם בולט. עד היום שרדו רק שני נאומים שלו. ידוע שהוא פרסם מספר ספרי שירה. קיימות ביקורות חיוביות רבות, אך השירים עצמם לא שרדו. בשנת 1978 נמצא פפירוס עם קטע של שיריו. בשנת 1501 פורסמו שירים ששויכו לקורנליוס גאלוס, אך בהמשך התברר שהם נכתבו על ידי מכסימיאנוס.
סיור מיוחד
סיור מיוחד (באנגלית: Special Reconnaissance, בקיצור: SR) הוא סיור מודיעין המבוצע על ידי כוחות מיוחדים או ארגוני מודיעין צבאי, הפועלים במבצע חשאי ובמסגרת מצומצמת של לוחמים ולוחמות עמוק מאחורי קווי האויב. במונחים מודיעיניים, סיור מיוחד הוא תחום במודיעין אנושי (HUMINT). במשפט הבינלאומי הפומבי בענף הנוגע בדיני מלחמה, על פי אמנות האג משנת 1907 ואמנת ז'נבה הרביעית משנת 1949, סיור מיוחד (SR) לא נחשב לריגול, כל עוד הלוחמים לובשים מדים.
הגדרה
בכוחות צבא קונבנציונלים, ברמת הגדוד, יהיו לרוב פלוגות סיור, וברמת החטיבה גדוד סיור ומודיעין קרבי בעלי יכולות סיור מוגבלות לזירת החזית. מכאן, מכיוון שסיור הוא מיומנות צבאית בסיסית של יחידות סיור אלו כדוגמת הסיירת החטיבתית בצה"ל. "סיור מיוחד" מתייחס לאמצעי הפעילות באזור היעד הספציפי המרוחק מקו הגבול, ולאופי המשימה כמורכבת, ולפיכך אופיו של הסיור המיוחד מסובך עד מאוד. בהתאם לכך, האימונים לקראת ביצועו עלולים להימשך זמן רב, חודשים ובמקרים מסוימים אף יותר.
בתורת צבא ארצות הברית, ישנם חמישה גורמים בסיסיים המגדירים "סיור מיוחד":
מבצעים מיוחדים
הם משתמשים במסוקים, באופנועים וברכבי שטח. מאומנים בטיפוס הרים ובצלילה ובצניחה. הם מצוידים בתקשורת לווינית ארוכת טווח, אמצעים לאיסוף מודיעין אותות ואמצעים אחרים לאיסוף מודיעין טכני. לרוב מצורף אליהם כוח חילוץ הכולל פרמדיק ולעיתים מומחה תוכן.
סיור הידרוגרפי, מטאורולוגי וגאוגרפי
לתכנון מבצעי נדרשים נתוני זירה משתנים. אלה עשויים להיות הידרוגרפיים, מטאורולוגיים וגאוגרפיים. צוותי SR יכולים לאתר מכשולי עבירות ולמצוא דרכים לעקפם ולמקם מכשירי חיזוי מזג אוויר הפועלים מרחוק או מכשירים למדידת מאפייני העומק והקרקעית של גופי מים בזירה.
מודיעין חזותי
צילום בסיסי ורישום הוא בדרך כלל מיומנות חשובה לכל מי שמבצע משימות SR. טכניקת צילום מתקדמת יותר עשויה לכלול הכשרה נוספת או צרוף מומחים.
כטב"ם תצפית עשוי להיות שימושי במבצעי סיור מיוחד, תוך שהוא יכול להעביר באמצעות חיישן אחד או יותר, תמונה לצוות SR או למפקדת המשימה. חיישנים פוטנציאליים כוללים צילום מיוצב ומוגדל מאוד, טלוויזיה עם אור נמוך, הדמיה תרמית ומכ"ם קרקע. כטב"מים גדולים יותר בשליטת צוות SR, עשויים להשתמש בחיישנים נוספים כולל מערכות אקוסטיות ואלקטרו-אופטיות.
מודיעין טכנולוגי
תפיסת ציוד אויב לניתוח מודיעין טכנולוגי היא משימת SR בסיסית. היא יכולה להיות חשאית, או חלק ממבצע גדול כמו במבצע תרנגול 53.
איסוף נתונים ספציפי
משימת סיור מיוחד יכולה לכלול תצפיות, מדידות ואיסוף מידע ספציפי על מתקני אויב ומעברים הכרחיים לצורך מבצעים קרקעיים. כוחות חיל רגלים, למשל, עשויים להזדקק לכביש וגשר שנסקר כדי לדעת אם כלי רכב כבדים יכולים לחצות אותו.
היסטוריה
בעוד שסיורים התבצעו על ידי צבאות מאז ימי קדם, יחידות מתמחות במשימה זו החלו לפעול במלחמת העולם השנייה.
בשנת 1938 הקימו שירות המודיעין הסודי הבריטי (MI6) ומשרד המלחמה מחלקות מחקר מיוחדות "כדי לחקור חבלה אפשרית ודרכים אחרות לתקוף את האויב". אלה התמזגו מאוחר יותר בשנת 1940 עם יחידת התעמולה והיוו את הבסיס למנהלת המבצעים המיוחדים (SOE), שתנהל פעולות לוחמה לא סדירות באירופה הכבושה.
בשנת 1941, במהלך המערכה בצפון אפריקה, הקימו מתנדבים מבעלות הברית, בחסות הצבא הבריטי, את יחידות הקומנדו קבוצת המדבר ארוכת הטווח ושירות האוויר המיוחד.
ביוני 1942 הקימה ממשלת ארצות הברית את המשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS) שעוצב על פי ה-SOE הבריטי. לאחר סיום המלחמה OSS הפכה ל-CIA.
במהלך מלחמת וייטנאם הופעלו יחידות סיור ארוך טווח שכללו בנוסף לאיסוף מודיעין גם הכוונת סיוע אש, ובקרת אוויר קרבית.
במהלך מלחמת המפרץ 1991 נשלחו יחידות ה"כומתות הירוקות" וה-SAS מאחורי קווי האויב במטרה לאתר משגרי סקאד עיראקיים, ולסמנם לנשק מונחה. עם זאת, אם הייתה מתעכבת התקיפה האווירית, הכוחות היו ערוכים להשמיד את סוללות הסקאד בעצמם.
במהלך המלחמה בטרור החל צבא ארצות הברית לפתח מספר מצומצם של מחלקות סיור מיוחדות ברמת הגדוד של יחידות הרגלים הקונבנציונליות. מחלקות אלה היו מורכבות לרוב מלוחמי ריינג'רס שפעלו בשיתוף עם כוחות מיוחדים וסוכנויות ממשלת ארצות הברית.
ב-2005 הוקם רגימנט הסיור המיוחד (SRR) הבריטי שתמך במבצעי יחידת SAS שהוקצתה לכוח משימה בינלאומי שנלחם באל-קאעידה ואנשי משטרו של סדאם חוסיין בעיראק. הם פועלים באפגניסטן בתמיכה ל-SBS במצוד אחר יעדי טליבאן בעלי ערך גבוה.
היסטוריה בישראל
פלמ"ח - ב-1941 החליטה ממשלת בריטניה על הקמת כוחות למבצעים מיוחדים בעורף הגרמני, חלקם במסגרת הצבא הבריטי וחלקם ב"מנהלת המבצעים המיוחדים - SOE". ה-SOE גייסה קבוצת צעירים יהודיים ובמקביל, גם הצבא הבריטי החליט להקים כוח דומה בשם 'פלוגות המחץ' (פלמ"ח). ב-19 במאי 1941 יצא כוח של 23 מהמתנדבים הראשונים של ה-SOE בפיקוד קצין בריטי לפשיטה בלבנון. פעולה זו, שנכשלה, נחשבת לפעולה הראשונה של הפלמ"ח. ביוני 1941 כבר נשלחו כוחות גדולים יותר של הפלמ"ח לפעולות סיור בתוך סוריה ולבנון.
יחידת שלדג - הוקמה ב־1974 בעקבות לקחי מלחמת יום הכיפורים על מנת לספק לחיל האוויר יכולת עצמאית לתמיכה קרקעית בפעילותו, באמצעות מבצעים מיוחדים בעומק.
שלמה צופיוף
שלמה צופיוף (1876 – 1936) היה סוחר ואיש ציבור, ממנהיגי ומנכבדי העדה הבוכרית בירושלים, מייסד "בית צופיוף" בשכונת הבוכרים בעיר ומו"ל ספרי יהדות.
קורות חיים
נולד בבוכרה שבאוזבקיסטן בחודש אפריל 1876 (ניסן ה'תרל"ו) לדוד צופיוף. בצעירותו למד בתלמוד תורה ובבית ספר מקומי, ובסיום לימודיו החל לעסוק במסחר.
בשנת 1902 (ה'תרס"ב) ערך ביקור בן מספר חודשים בארץ ישראל, וייסד בירושלים יחד עם אביו מבנה הקדש לבני עדתו. בשנת 1904 (ה'תרס"ד) ביקר שוב בירושלים, בשל פטירת אביו, ושהה בעיר תקופה ממושכת. בתקופה זו ייסד בירושלים ישיבה על שם אביו, והקים בה ספרייה גדולה שרכש.
בקיץ של שנת 1906 (ה'תרס"ו) חזר לבוכרה, והתיישב בסמרקנד. בתקופת שהותו שם נחשב לאחד מסוחרי האריגים הגדולים בחבל טורקסטן. כן בנה בעיר מקווה ובית כנסת גדול, וייסד חברות ואגודות למען רווחת הציבור. כאות הוקרה על פעילותו, קיבל מספר אותות כבוד מהממשל הרוסי בשם הצאר ניקולאי השני.
בשל המהפכה הרוסית, נשללו ממנו על ידי ממשל ברית המועצות נכסיו, שכללו מבני פאר, בתי חרושת ומבנים ששימשו כמשכן לאגודות ציבוריות.
בין השנים 1906–1921, למרות שהתגורר בסמרקנד, ביקר לעיתים בירושלים, ולאחר מלחמת העולם הראשונה פעל לשקם את שכונת רחובות הבוכרים.
בשנת 1921 (ה'תרפ"א) עלה סופית לארץ ישראל והשתכן בירושלים. עם בואו שימש כאפוטרופוס הכללי של הקדשות העדה הבוכרית בעיר, ולאחר פטירת הרב שלמה מוסיוף בשנת 1922 (ה'תרפ"ב), מונה לשמש כראש קהילת יוצאי בוכרה בירושלים, וכל צורכי העדה נוהלו על ידו.
בירושלים ייסד בתי הקדש לעניים, ובתים נוספים בשכונת רחובות הבוכרים. כן ייסד במבנה שהקים ישיבה בשם "מדרש שלמה", בה למדו חכמי הבוכרים מדי יום זוהר, ספרי מוסר ועוד. במבנה הישיבה, המכונה כיום "בית צופיוף", שכנה ישיבת פורת יוסף לאחר נפילת הרובע היהודי בשנת 1948, וכיום פועלים במבנה שלושה בתי כנסת.
שימש כחבר "וועד העזרה לפליטים הבוכרים בירושלים", שהעלה עשרות משפחות מפליטי בוכרה ארצה. לצידו שימשו כחברי הוועד ארי ברוכוף, הרב אברהם אמינוף, הרב משה יצחקוף הכהן ועוד.
הלך לעולמו ב-30 באוגוסט 1936 (י"ב באלול ה'תרצ"ו).
ספרים שהוציא לאור
בשנת 1905 (ה'תרס"ה) לקח חלק בהוצאת תרגום התנ"ך לפרסית. בשנת 1912 (ה'תרע"ב) הדפיס ספר תהילים ייחודי למקובלים. בשנת 1919 (ה'תרע"ט) השתתף בהוצאת ספר חק לישראל, וגולת הכותרת של הוצאותיו הוא סידור התפילה "בית דוד ושלמה" שהוציא לאור בשנת 1934 (ה'תרצ"ד).
מחזה חלום
מחזה חלום או משחק החלומות (בשוודית: Ett drömspel) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי השוודי אוגוסט סטרינדברג. הוא נכתב ב-1901, הצגת הבכורה שלו התקיימה ב-17 באפריל 1907. זהו אחד אחד המחזות האהובים והמשפיעים ביותר של סטרינדברג, חלוצי בהצגת האקספרסיוניזם והסוריאליזם בדרמה.
תקציר העלילה
הדמות הראשית במחזה היא אגנס, בת דמותה של האלה הודית אינדרה. היא יורדת לכדור הארץ כדי לבחון את בעיותיהם של בני האדם. היא פוגשת ארבעים דמויות, חלקן בעלות ערך סמלי (כגון ארבעה דקאנים של פקולטות באוניברסיטה שמייצגים את התאולוגיה, פילוסופיה, רפואה ומשפטים). לאחר שהיא עדה לסוגי סבל שונים שחווים בני האנוש (למשל עוני, אכזריות ושגרת חיי המשפחה), בתם של האלים נוכחת לדעת שיש לרחם על בני האדם. לבסוף, היא שבה לשמיים, כשרגע זה נדמה כהתעוררות מרצף אירועים דמויי חלום.
פרשנות
השימוש בחלום מייצגת צורה עבודה תיאטרונית שפונה למחבר ריאליסטי מסורתי ובה סטרינדברג מסתייג מצורות מבע ריאליסטיות כגון מטריאליזם, מלחמת מעמדות, מאבק בין המינים, ומהרס הנישואים המסורתיים כמו (כפי שכתב במבוא):
במחזה עצמו ניכר שינוי בסגנון, שיהיה בעל השפעה רחבה על התפתחות הדרמה המודרנית. סטרינדברג שהתנזר מריאליזם, מסביר שהוא בנה את המחזה, לא בתבנית של סיבה ותוצאה שמאפיינת את "המחזה העשוי היטב", אלא בהקשרים אסוציאטיביים המצויים בחלום. תוך מעבר מיידי ממקום למקום; הזמן נע קדימה ואחורה. במהלך המחזה, טירה גדלה בגן, כאילו הייתה צמח. בסיום המחזה היא נשרפת, וחושפת חומה של פרצופים סובלים ומיואשים, ואז ניצן הפרח שעל גג הטירה נפתח והופך לכריזנטמה ענקית.
ניתן לראות את התיאור הטוב ביותר של סגנון המחזה במילותיו של סטרינדברג עצמו בהערת המחבר:
המחזה עצמו אינו סובב סביב דמות מוגדרת היטב, אלא פשוט עוקב אחרי אדם שנדמה שהוא של אנשי מקצוע שונים, כולם מבולבלים. הניגוד הנשי היא דמות בתו של אינדרה, דמוית ישו, אותה שיחקה בהפקה המקורית, הרייט בוסה, אשתו לשעבר של סטרינדברג.
הפקות ידועות
הצגת הבכורה העולמית של "מחזה חלום" התקיימה בתיאטרון השוודי באפריל 1907, שש שנים לאחר כתיבתו. הרייט בוסה, אשתו השלישית של סטרינדברג (ממנה היה גרוש באותה עת) גילמה את דמותה של אינדרה. ויקטור קסטגרן ביים את ההפקה וקרל גראבאו היה מעצב התפאורה. המבקרים של אותה עת ציינו שדרישות המחזה הפכו לכמעט בלתי אפשרית את העלאתה של הפקה משביעת רצון. סטרינדברג רצה להעלות את המחזה בתיאטרון אינטימי, אולם לבסוף הדבר לא עלה בידו.
קריל צ'רצ'יל עיבדה את המחזה, שהוצג בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון ב-2005. העיבוד הוצג במקומות נוספים כמו אנסמבל תיאטרון אדג' בסיאטל ב-2007, תיאטרון ג'ובסייט בטמפה ובדרמה סטודיו של אוניברסיטת שפילד, שפילד ב-2012.
עיבוד חדש מאת אמה ריי הועלה באוקספורד פלייהאוס ב-2011.
בתיאטרון המקצועי הישראלי
"משחק החלומות", תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 11 בדצמבר 1971
מחזה חלום, תיאטרון המעבדה, ירושלים, הצגת בכורה: 2003
יהדות מונגוליה
מונגוליה היא בין הארצות הבודדות שבהן לא התיישבו יהודים לאורך ההיסטוריה, פרט לקהילה יהודית קטנה, שישבה בה משך זמן קצר מאוד; זאת כיוון שרוב הקהילות היהודיות היו עירוניות ופרנסתן ממסחר ושירותים, ורוב אוכלוסיית מונגוליה הייתה נוודית ועד המאה ה-18 לא היו בה יישובים עירוניים.
היסטוריה
לקראת סוף המאה ה-18 הפך המנזר הגדול במונגוליה, גַאנדַאנטֶגצִ'ינלֶן, ליישוב קבע, ולאורך המאה ה-19 והמאה ה-20 התגבשה ההתיישבות סביבו ליישוב הגדול במונגוליה - הוא בירתה כיום. עיר מתהווה זו, שנקראה תחילה אִיח-חוּרֵי ("המקדש הגדול") ולאחר מלחמת העצמאות של מונגוליה, ועליית הקומוניזם בה, קיבלה את השם הנוכחי, אולן בטור ("גיבורים אדומים"), החלה למשוך סוחרים רבים מסין ומרוסיה, בנוסף לדיפלומטים וספקי שירותים נוספים.
בסוף המאה ה-19 התפתח המסחר בין רוסיה, דרך הערים הרוסיות שקמו בסיביר, ובין מונגוליה וסין, והביא להתיישבותן של מספר משפחות יהודיות באִיח-חוּרֵי ובגבול רוסיה-מונגוליה. בשנות ה-20, לאחר המהפכה הרוסית, היגרו למונגוליה יהודים נוספים שברחו ממוראות המלחמה ומחשש מרדיפות על רקע דתי ולאומי.
בשנת 1921, עם דחיקת הכוחות המתנגדים לקומוניזם מזרחה ופלישתם אל מונגוליה לאחר שהובסו במרכז-אסיה, נמחתה הקהילה היהודית. מפקד הכוחות הרוסיים האנטי-בולשביקיים, אציל רוסי ממוצא גרמני בשם רומן פון אונגרן-שטרנברג, שבתפישת עולמו האנטישמית היו היהודים תומכי הקומוניזם ואויבי המונרכיה הרוסית שאותה ביקש להשיב, הורה על הוצאתם להורג של כל היהודים במונגוליה.
לאורך התקופה בה מונגוליה הייתה חלק מגוש המדינות הקומוניסטיות ("הגוש המזרחי"), התיישבו בה לתקופות קצובות אזרחים רבים ממדינות אלה, ובהם יהודים. עם זאת, לא הוקמה בה קהילה יהודית של ממש, בין היתר כיוון שבכל המדינות הנמנות עם הגוש הסובייטי, ומונגוליה ביניהן, הפולחן הדתי נאסר. עם התמוטטות הגוש הסובייטי, שבו רוב היהודים ממונגוליה לארצות מוצאם, כמו רוב הזרים האחרים שהתיישבו בה.
חסרות תעודות אודות הקהילה היהודית במונגוליה לאורך השנים, ולכן הידוע אודותיה מועט ואף מוטל בספק - אין הערכות ברורות באשר לגודלה ודבר כמעט אינו ידוע אודות מוסדותיה, אם היו כאלה. עם זאת, ישנה הערכה כי טרם השמדתה, מנתה הקהילה כ-600 נפשות.
נכון לראשית המאה ה-21, במונגוליה אין קהילה יהודית, אך בבירתה מתגוררים אזרחים זרים, בהם ישראלים בודדים, וייתכן שאף יהודים אזרחי ארצות אחרות.
בשנת 2013 ייצג אָנְגַרַג סָנְדַג, טניסאי יהודי, את מונגוליה במשחקי המכבייה.
גיבורים (סדרת טלוויזיה ישראלית)
גיבורים היא תוכנית מציאות ישראלית מסוגת דוקו-ריאליטי העוקבת אחר חייהם של כוחות ההצלה והביטחון. שידור התוכנית החל ב-12 ביוני 2016 בערוץ 10 והסתיים ב-31 ביולי 2016.
פורמט התוכנית נמכר לצרפת וספרד, והתוכנית משודרת שם בשם "Héroes, más allá del deber". בנוסף, אופציות של הפורמט נמכרו בין היתר לארצות הברית, אנגליה ואיטליה.
עלילה
חלי לוי (שוטרת, קצינת יחידת סיור במשטרת אשדוד), אלי כהן (מפקד צוות בתחנת כיבוי אש אשקלון ודובר מחוזי), אביגיל שימונוב (אחות מתאמת טראומה במרכז רפואי איכילוב בתל אביב) וד"ר דרור סופר (ראש יחידת טראומה במרכז רפואי איכילוב בתל אביב) הם ארבעת גיבורי הסדרה. הסדרה עוקבת אחרי שגרת חייהם ומתארת את המחיר האישי שהם נאלצים לשלם בשל בחירתם במקצועות אינטנסיביים אלו.
סקירת הסדרה
העונה הראשונה עלתה לשידור ב-12 ביוני 2016 והסתיימה ב-31 ביולי 2016 וכללה 8 פרקים. פרק הבכורה הניב 18.3% רייטינג עם 496 אלף צופים. ממוצע הרייטינג של העונה עמד על 15.5% וממוצע של 426,000 צופים.ב-10 באוגוסט 2016 פורסם שהסדרה צפויה לחזור לעונה שנייה לאור הצלחתה. העונה השנייה לא עלתה וככל הנראה בוטלה טרם צילומיה.
כוריאוקרצינומה
כוריאוקרצינומה (באנגלית: Choriocarcinoma) הוא סרטן ממאיר המתפתח מתאי טרופובלסט, בדרך כלל של השליה. סרטן זה מאופיין בשליחת גרורות למספר איברים מרוחקים, במרבית המקרים אל הריאות והנרתיק, ובאחוזים נמוכים יותר מופיעות גרורות גם בכבד ובמוח. מכיוון שהגידול עשיר מאוד בכלי דם, עיקר הפיזור של המחלה הוא דרך כלי הדם כבר בשלב מוקדם של הגידול. הוא שייך לקבוצת מחלות ממאירות הקשורות להיריון (GTD). בנוסף, הוא מסווג כגידול תא נבט והוא עשוי להתעורר באשכים או בשחלה.
פתולוגיה
תכונה אופיינית היא זיהוי של תאי סינסיטוטרטפובלסט ותאי ציטוטרופובלסט הקשורים באופן אינטימי ללא התהוות שליה מסוג ווילי. מכיוון שכוריאוקרצינומה מאופיינת בהימצאות סינסיטוטרטפובלסטים (תאים מייצרי הורמון beta-HCG) נראה עלייה ברמת ההורמון גונדוטרופין כוריוני אנושי בדם.
סינסיטוטרטפובלסטים הם תאים רב-גרעיניים גדולים. בכוריאוקרצינומה הם מקיפים את הציטוטרופובלסטים, בדומה לקשר האנטומית הנורמלי שלהם בווילי כרוני. ציטוטרופובלסטים הם תאים חד-גרעיניים עם פלזמה שקופה.
אטיולוגיה ואפידמיולוגיה
כוריאוקרצינומה של השליה במהלך היריון נובע כתוצאה מקיום: לעיתים נדירות כוריאוקרצינומה מתפתחת במקומות שאינם השליה, ולעיתים רחוקות מאוד היא מתפתחת באשכים. אף על פי שתאי טרופובלסט הם רכיב משותף לגידולים של תאי נבט תאיים מעורבים, כוריאוקרצינומה באשכים בוגרים נדירה למדי. כוריאוקרצינומה טהורה של האשכים היא הסוג האגרסיבי ביותר של גידולי נבט תאיים אצל מבוגרים, סוג זה של סרטן מאופיין בפיזור המטוגני והתפשטות גרורתית דרך הלימפה כבר בשלב מוקדם. בגלל ההתפשטות המוקדמת וההתנגדות הטבועה של הגידול לתרופות נגד הסרטן, לחולים פרוגנוזה גרועה.
טיפול
תאי הגידול מכילים דנ"א ואנטיגנים אבהיים, אי לכך הגידול רגיש מאוד לכימותרפיה. לכן, אף על פי שמדובר בגידול גרורתי עם פיזור ברחבי הגוף, הפרוגנוזה של החולים טובה מאוד בהשוואה לגידולים ממאירים אחרים והסיכוי להירפא מהמחלה גבוה מאוד ונע בין 90-95%. נהוג לחלק את החולים לשתי קבוצות סיכון-חולים בדרגת סיכון נמוכה, וחולים בדרגת סיכון גבוהה.
חולים בדרגת סיכון נמוכה מוגדרים כחולים שגילוי מחלתם הייתה לפני ארבעה חודשים לכל היותר, בעלי רמות נמוכות של ההורמון beta-HCG, וגרורות לריאות ולנרתיק בלבד. חולים כאלה יטופלו במטוטרקסט-כימותרפיה חד-תרופתית.
אם הגידול הוא ברמת סיכון גבוהה, הטיפול כולל משלב של מספר תרופות כימותרפיות בניהם אתופסיד, מטוטרקסט, אקטינומיצין D, ציקלופוספמיד ווינקריסטין. לעיתים, כאשר הופיע בבדיקת אולטרה-סאונד עדות לשאריות שלייה ברחם, או כאשר רמת ההורמון Beat-HCG גבוהה במיוחד, נכון לבצע גרידה כחלק מהטיפול הראשוני במחלה. בחולות מבוגרות יותר שאין להן עניין בשימור הפוריות, אפשר לערוך ניתוח לכריתת רחם (היסטרקטומיה) כטיפול יעיל.
מכיוון שהמעקב אחר החולות נעשה באמצעות ההורמון beta-HCG, לחולות מומלץ להימנע מכניסה להריון בחודשים שלאחר הטיפול.
סעיף 377
סעיף 377 (באנגלית: Section 377) של חוק העונשין של האימפריה הבריטית הפליל את כל המעשים המיניים שהם "נגד סדר הטבע". החוק שימש להעמדה לדין בקרב אנשים העוסקים ביחסי מין הומוסקסואליים. הסעיף שימש גם להפללת אנשים בעלי מגדר שלישי, למשל אפווינט במיאנמר. הסעיף נשאר בתוקף במושבות לשעבר רבות, בעוד שאחרות ביטלו אותו.
היסטוריה
אף על פי שסעיף 377 לא כלל במפורש את המילה הומוסקסואליות, היא שימשה לדין על פעילות מינית הומוסקסואלית ופעילויות מיניות אחרות, כדוגמת זואופיליה. הסעיף הוצג על ידי הרשויות של הראג' הבריטי ב-1860, והיא הפלילה את כל מה ברחבי המושבות הבריטיות השונות.
אף על פי שמרבית המושבות מאז קיבלו עצמאות מאז יישום סעיף 377, היא נותרה בחוקי העונשין של מלזיה, סינגפור, פקיסטן, בנגלדש, מיאנמר וג'מייקה. סעיף 377 היה בחוק העונשין של הודו, עד להחלטת בית המשפט העליון של הודו ב-2018, שהוחלט כי תהיה אי-הפללה לגבי פעילות הומוסקסואלית פרטית.
ראשן ספרינג פאנץ'
ראשן ספרינג פאנץ'  (אנגלית: Russian Spring Punch, בתרגום חופשי: פונץ' רוסי אביבי) הוא קוקטייל המוכר על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. הקוקטייל מורכב מוודקה, מיץ לימון, קרם דה קסיס, סירופ סוכר ויין מבעבע. מוגש בדרך כלל בכוס גבוהה מלאה בקרח עם קשית.
היסטוריה
ראשן ספרינג פאנץ' מתועד לראשונה בשנות ה-80 של המאה ה-20. הוא הומצא בלונדון על ידי הברמן דיק ברדסל (Dick Bradsell) שסיפר שמטרת הקוקטייל הייתה שימוש ברכיבים זולים לצורך מסיבת חברים. הקוקטייל נקרא "רוסי" עקב שימוש בוודקה ו"אביבי" עקב דמיון מסוים לג'ון קולינס שנחשב לקטקטייל אביבי.
סקיאמוניס
סקיאמוניס (בליטאית: Skiemonys; בפי יהודיה: שקומיאן) היא עיירה במחוז המשנה אניקצ'ה, שבמחוז אוטנה, בצפון-מזרח ליטא.
ראשן ספרינג פאנץ'
היסטוריה
הקוקטייל נחל הצלחה רבה במסיבה ובהמשך יצא כמתכון.
סקיאמוניס
על פי מפקד האוכלוסין שנערך ב-2001, מונה אוכלוסיית העיירה 92 אנשים.
ראשן ספרינג פאנץ'
הכנה
בכזונותיו דיק ברדסל מספר:
וואריאציות
בנוסף למספר אפשרויות ליחסים שונים בין רכיבים, קיימות כמה וריאציות לקוקטייל, לדגומה החלפת קרם דה קסיס בליקר פטל אדום או שחור .
סקיאמוניס
לעיירה עבר יהודי, היה בה בית כנסת שנבנה בתרומת יהודי מהכפר בלטושובה הסמוך ובסיוע פריץ שכן, ובשנת 1921 נמנו בעיירה 150 תושבים יהודים.
יהודי העיירה נרצחו כנראה באניקשט ב-29 באוגוסט 1941, ו' באלול ה'תש"א.
NXT TakeOver: WarGames II
NXT TakeOver: WarGames II היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, השייך לארגון הפיתוח שלהם, NXT. כמו כן, האירוע שודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע נערך ב-17 בנובמבר 2018, באולם סטייפלס סנטר שבלוס אנג'לס, קליפורניה וכלל קרבות בין המתאבקים של המותג NXT עקב העלילות, שנבעו ביניהן במהלך התקופה עד לקיום האירוע. האירוע היה האירוע ה-22 בסדרת אירועי NXT TakeOver והשני בסדרת אירועי NXT TakeOver: WarGames.
חמישה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, פיט דאן, ריקושט וה-War Raiders (הנסון ורואו) ניצחו את The Undisputed Era בקרב WarGames. עוד ברשימת הקרבות, תומאסו צ'אמפה ניצח את ולווטין דרים ושמר על אליפות ה-NXT, אליסטר בלאק ניצח את ג'וני גרגאנו, ושיינה בייזלר ניצחה את קיירי סיין בקרב 2 מתוך 3 הכרעות ושמרה על אליפות הנשים של NXT.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכנית של NXT. סדרת אירועי NXT TakeOver החלה ב-29 במאי 2014, כחלק מאירועי השלם וצפה של NXT, המשמשת כליגת הפיתוח של ה-WWE, כשערכה את האירוע השני שלה שהועבר בערוץ ה-WWE Network בשם NXT TakeOver. בחודשים שלאחר מכן, הביטוי "TakeOver" הפך למותג המייצג את כל אירועי השלם וצפה של NXT. האירוע היה אירוע השלם וצפה החמישי של NXT בשנת 2018.
ב-25 ביולי בפרק של התוכנית NXT, אליסטר בלאק איבד את חגורת האליפות של NXT לאחר הפסד לתומאסו צ'אמפה בשל התערבות מצד ג'וני גרגאנו. ב-8 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT, בלאק וגרגאנו התחרו בקרב שנגמר ללא הכרעה כתוצאה מתקיפתו של צ'אמפה על שניהם. קרב משולש נקבע ביניהם על התואר באירוע NXT TakeOver: Brooklyn 4. לאחר שהתוכנית נגמרה, בלאק נמצא מחוסר הכרה במגרש החניה של אולפני הצילומים. לאחר שבלאק היה מחוץ לפעילות עקב פציעה במפשעה, הקרב שונה לקרב יחידים מסוג מי שעומד אחרון בין צ'אמפה לגרגאנו, שבו צ'אמפה ניצח ושמר בהצלחה על התואר. ב-24 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, גרגאנו נחשף כמי שתקף את בלאק במגרש החניה, מה שהפך אותו לדמות הרעה עקב מהלך זה. שבוע לאחר מכן, הג'נרל מנג'ר של התוכנית, ויליאם ריגל, נענה לדרישת בלאק וקבע קרב בינו לבין גרגאנו אשר יתרחש באירוע בקליפורניה.
ב-31 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, אדם קול ובובי פיש מקבוצת The Undisputed Era היו אמורים להתחרות נגד ה-War Raiders (הנסון ורואו) בקרב המרכזי, אך חברי קבוצת The Undisputed Era הותקפו על ידי הנסון ורואו במהלך הפרומו של הקבוצה. התקיפה נגררה לחצר של אולפני פול סייל. כשנראה ש-The Undisputed Era היו בדרך לצאת עם ידם על העליונה, ריקושט נכנס למריבה כדי לעזור להנסון ורואו. קבוצת The Undisputed Era הצליחה שוב להשתלט על העניינים, משום שהיא עדיין הייתה ביתרון מספרי, עד למצב שבו התיגרה נגררה לזירה ואז אלוף בריטניה של ה-WWE, פיט דאן הגיע כדי לאזן את הכוחות. בנקודה זו, הג'נרל מנג'ר של התוכנית, ויליאם ריגל, הצהיר ששני הצדדים יפגשו אחד את השני בקרב WarGames.
קרבות מקדימים
האירוע נפתח עם מאט רידל שדיבר על הקרב הצפוי לו נגד קסיוס אונו ביום רביעי במסגרת התוכנית NXT, ואף איתגר את אונו לקרב יחידים באותו הרגע. אונו נענה לאתגר בחיוב והקרב ביניהם נגמר כשניות בודדות לאחר שהתחיל. הקרב הסתיים לאחר שרידל קפץ על אונו עם ברך גבוהה, מה שהעניק לו את הניצחון המהיר בקרב.
לאחר מכן, שיינה בייזלר הגנה על אליפות הנשים נגד קיירי סיין בקרב 2 מתוך 3 הכרעות. בייזלר השיגה את ההכרעה הראשונה בקרב כתוצאה מכך שסיין נכנעה למהלך הקיריפודה קלאץ' לאור התערבות מצד ג'זמין דיוק ומרינה שפיר. סיין הצליחה להשוות ולהשיג את ההכרעה השנייה בקרב לאחר שביצעה על בייזלר מהחבל העליון את מהלך ה"מרפק המשוגע". סיום הקרב התנהל כך שדיוק ושפיר ניסו להפריע פעם נוספת, אך מהצד השני הגיעו המתאבקות דקוטה קאי ואיאו שיראי שהצליחו לעצור אותן; בסיום, סיין ניסתה לבצע את מהלך ה"מרפק המשוגע" פעם נוספת, אך בייזלר הצליחה לתפוס את סיין ולהפוך את מהלך זה להצמדה לספירת שלוש, שהעניקה לה את הניצחון בקרב והגנה מוצלחת על התואר.
בקרב השלישי, אליסטר בלאק התחרה נגד ג'וני גרגאנו. האחרון ביצע את מהלך הסלינגשוט DDT והצמיד את בלאק, אך ללא הצלחה. מנגד, בלאק ביצע את מהלך הדייבינג מטאורה, אך גם הוא לא הצליח להצמיד את גרגאנו לספירת שלוש מלאה. גרגאנו ביצע על בלאק את מהלך ההכנעה שלו, הגרגאנו אסקייפ, אבל בלאק הצליח לקטוע את המהלך לאחר שנגע בחבלים. בסיום, בלאק ביצע פעמיים את מהלכי הסיום שלו, המיסה השחורה, כדי לנצח בקרב.
בקרב הלפני אחרון, תומאסו צ'אמפה הגן על אליפות ה-NXT נגד ולווטין דרים. צ'אמפה ביצע על דרים את מהלך ה"פרויקט צ'אמפה" והצמיד אותו ללא הצלחה. מנגד, דרים ביצע את מהלך הפרפל ריינמייקר, אך גם ללא הצלחה. בנוסף לכך, דרים ניסה לבצע את אותו מהלך פעם נוספת על דופן הזירה, אך צ'אמפה התחמק, בעוד שדרים נפל על הרצפה מחוץ לזירה תוך כדי שהוא ספג מכה במרפק. בסיום, צ'אמפה ביצע על דרים את מהלך ה-DDT בתחום שמפריד בין שתי הזירות ולאחר מכן הצמיד את דרים לניצחון ושמר על תואר האליפות בהצלחה.
הקרב המרכזי
הקרב המרכזי של הערב היה קרב "משחקי מלחמה" (באנגלית: WarGames), שהפגיש את קבוצת The Undisputed Era (אדם קול, בובי פיש, קייל אוריילי ורודריק סטרונג) ואת הקבוצה של אלוף בריטניה של ה-WWE, פיט דאן, אלוף צפון אמריקה, ריקושט והצמד War Raiders (הנסון ורואו), כשקבוצת The Undisputed Era החזיקה ביתרון של כניסת מתאבק ראשון בכל סבב כניסות, לאחר שהשיגה זאת בפרק האחרון של התוכנית NXT לפני קיום האירוע. הקרב החל עם קול וריקושט בזירה. לאחר חמש דקות, אוריילי הצטרף לקול ולשניהם היו שלוש דקות נוספות לתקוף את ריקושט עד למצב שבו הנסון הצטרף לקרב. שלוש דקות מאוחר יותר, סטרונג הצטרף ויצר יתרון של שלושה נגד שניים. לאחר שלוש דקות נוספות, רואה נכנס אל הקרב ואיזן את מאזן הכוחות, כשהוא ביצע על אוריילי ועל סטרונג את מהלכי הפאוורסלאם והפאוור בומב, בהתאמה. לאחר שלוש דקות, פיש יצא מהכלוב שבו היה כלוא ונעל את דאן בכלוב שלו בעזרת המנעול שנעל את הכלוב של קבוצתו, כשאת המפתח של מנעול זה הוא השליך אל הקהל. לאחר מכן, פיש הגיע אל אזור הזירה, הוציא כיסאות מתחת לזירה ונתן אותם לקבוצתו. שלוש דקות לאחר מכן, השופטים ניסו לפתוח את הכלוב של דאן, אך כשלו בפתיחת המנעול השני שבו פיש נעל את הכלוב, כי מנעול הכלוב של קבוצת The Undisputed Era היה בעל מפתח שונה ממנעול הכלוב של קבוצתו של דאן. השופטים הצליחו לפתוח את מנעול הכלוב, לאחר ששברו אותו בעזרת מספריים גדולות לחיתוך מתכת. דאן עזב את הכלוב והגיע אל הזירה, בעוד שפיש ואוריילי שמרו על דלת הכלוב סגורה, אך דאן הצליח לפגוע באצבעות שלהם בעזרת מקל בקבוק. לאחר מכן, דאן הוציא מתחת לזירה כיסאות, שולחנות, פחי אשפה, שרשרת ברזל ומקלות במבוק, והכניס אותם אל הזירה כדי לעזור לקבוצה שלו. כשכל המתאבקים נכחו בזירה, קול הצליח לחמוק ממהלך הסיום של דאן, ה-Bitter End, ולהפוך אותו ל-DDT ובנוסף לבצע על דאן את מהלך ה-Last Shoot, שלא הספיקו לו כדי להצמיד את דאן לספירת שלוש. קול ניסה לבצע את מהלך זה פעם נוספת, אך דאן חמק מכך וביצע במקום את מהלך ה-Bitter End, כשריקושט הוסיף וביצע את ה-450° ספלאש. לאחר מכן, דאן וריקושט הצמידו ביחד את קול, הצמדה שהעניקה לקבוצתם את הניצחון בקרב.
אמיר גרומן
ביוגרפיה
גרומן גדל והתחנך בכפר ביאליק. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה.
לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לשב"כ ולקח חלק בפעילות מבצעית במהלך האינתיפאדה הראשונה. בהמשך מילא שורה של תפקידי פיקוד ומטה ומונה למפקד היחידה המבצעית, אותה הוביל בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש כראש חטיבת האבטחה מעבר לים וכראש אגף המבצעים בשירות.
לאחר פרישתו מהשירות הצטרף לחברה הביטחונית "USS Security VIP".
המתמחים
המתמחים היא תוכנית מציאות ישראלית מסוגת דוקו-ריאליטי, בת 4 עונות המשודרת בערוץ קשת 12 ועוקבת אחרי מתמחים בבתי חולים בישראל תוך דגש על מקרים רפואיים בהם הם צריכים לטפל. בעונתה הראשונה זכתה הסדרה ברייטינג ממוצע של 21.5% והביאה לשיפור ביחסה של דעת הקהל באשר לתנאי העסקתם של המתמחים בבתי החולים בישראל, כתוצאה בכך המשיכה הסדרה לעונה נוספת.
עונה 1
צילומי העונה נערכו למשך שנתיים בין מחלקות המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר וכללה 7 פרקים שאורכו של כל אחד הוא 60 דקות. העונה שודרה בין התאריכים 16 ביוני 2016 - 4 באוגוסט 2016.
בעונה זו השתתפו המתמחים הבאים:
עונה 2
עונה זו המשיכה ללוות את המתרחש במרכז הרפואי "שיבא" תל השומר ושודרה בחודשים יולי ואוגוסט 2017.
המתמחים המשתתפים בעונה זו הם:
עונה 3
עונה זו החלה בשידור ב-26 באוגוסט 2020 ועוקבת אחר המתמחים בבית חולים בילינסון שבפתח תקווה ובמרכז הרפואי "שיבא" תל השומר. לעונה זו התווסף, לאחר תום העונה המתוכננת, פרק מיוחד בשם "לוחמי הקורונה", אשר מתעד את המתמחים שנאבקו בהתפרצות נגיף הקורונה בישראל.
המתמחים המשתתפים בעונה זו הם:
עונה 4
עונה זו החלה ב-9 ביוני 2022.
מאכנובשצ'ינה
הטריטוריה נכבשה על ידי הצבא הלבן, תחת פיקודו של אנטון דניקין וכך נוצרה ממשלת דרום רוסיה; לעומת זאת, עד 1920 כוחותיו של דניקין הובסו על ידי הכוחות המשולבים של הצבא האדום ולוחמת הגרילה של צבא המרד המהפכני.
מאחר שהטריטוריה אורגנה בצורה אנרכיסטית התייחסות ל"שלטון" או "ממשל" שנויה במחלוקת. לדוגמה, לעיתים מתייחסים למאכנוביסטים (בהנהגת מאכנו) כשלטון, אך תפקידם היה אך-ורק צבאי, ותפקידו של מאכנו היה למעשה אסטרטג ויועץ צבאי של יחידות מליציה מקומיות חופשיות שיכלו לפעול ללא הוראותיו.
הקמה
התפקיד הצבאי שאפיין את מאכנו הוחלף במהרה לתפקיד ארגוני. בקונגרס הראשון של הקבוצות האנרכיסטיות (שנקרא נבט, Набат) הוחלטו חמש החלטות עיקריות: דחייה של כל המפלגות, דחייה של כל דיקטטורה שהיא, שלילה של רעיון המדינה, דחייה של כל "שלב מעבר" או דיקטטורה של הפרולטריון ועידוד של ניהול עצמי של העובדים דרך מועצות פועלים. עקרונות אלו היו בניגוד מוחלט לעקרונות הבולשביזם.
עכשיו טוב
"עכשיו טוב" הוא אלבום הבכורה של הזמר גלעד שגב, אשר יצא ב-20 במאי 2004.
מאכנובשצ'ינה
הקמה
הצבע שנבחר לסמן את הקבוצות האנרכיסטיות הוא שחור (הצבע המסורתי של האנרכיזם), בניגוד לכוחות הלבנים של הצאר ולכוחות האדומים של הבולשביקים. עקרונות הממשל הוצגו במניפסטו שפורסם על ידי ענף התרבות והחינוך של צבא המרד המהפכני והופצו באדיקות בקרב האוכלוסייה, עם דגש על חלוקה שלו לאיכרים.
עכשיו טוב
העבודה על האלבום נמשכה כשנה וחצי והוא מכיל עשרה שירים מקוריים שכתב והלחין שגב. בין השירים שבאלבום ניתן למצוא את "כותב לך סיפור", שיר הנושא לדרמה הטלוויזיונית "אפרסק" בכיכובם של אורנה בנאי ואורי קלאוזנר, "מותק שלי" ואת הלהיט "עכשיו טוב" שכתב שגב על אחיו הגדול שרון, אשר נהרג במהלך אימון בצה"ל. "עכשיו טוב" סיפר על יום כיף מיוחד שבילו שני האחים יחד, שבועות ספורים לפני התאונה. את השיר כתב שגב מתוך השלמה עם הכאב והאפשרות להביט קדימה. עם צאת השיר, היו רבים שפירשו את הטקסט דווקא בהקשר הומוסקסואלי, עניין שהתקבל על ידי שגב בברכה. השיר זכה להצלחה רבה במצעדים ובתואר "השיר המושמע ביותר ברדיו לשנת 2004".
מאכנובשצ'ינה
התפתחות ומאפיינים
בין נובמבר 1918 ליוני 1919 המאכנוביסטים הקימו חברה אנרכיסטית שנוהלה על ידי האיכרים והפועלים באוקראינה בטריטוריה שהשתרעה בין ברדיאנסק, דונצק, זפוריז'יה ודניפרופטרובסק.
מנהיגים בצבא המרד המהפכני של אוקראינה טוענים שהחברה אורגנה על ערכים אנרכיסטים, מה שהוביל את המאכנוביסטים להפוך את המדיניות של החברות החופשיות לרשמית ולצורה הגבוה ביותר של צדק חברתי. החינוך בוסס על העקרונות שהציג פרנסס פרר והכלכלה התבססה על החלפה חופשית בין קהילות חקלאיות ועירוניות, של מזון ומוצרים, בהתאם לתאוריות של פיוטר קרופוטקין.
המאכנוביסטים תמכו ב"מועצות חופשיות של פועלים ואיכרים" והתנגדו לממשל ריכוזי. מאכנו קרא לבולשביקים דיקטטורים והתנגד ל "צ'קה (משטרה חשאית)...ומוסדות סמכותניים וכפייתיים אחרים". הוא קרא ל"חופש הדיבור, חופש העיתונאות, חופש ההתאספות, ההתארגנות וכדומה". המאכנוביסטים ארגנו קונגרסים של מועצות, בהם כולם השתתפו, אפילו מפלגות פוליטיות - כולל הבולשביקים - בתנאי שנציגיהם נבחרו כנציגים על ידי מועצות של פועלים או איכרים. בניגוד לכך, בשטח הבולשביקי, לאחר יוני 1918, אף לא בולשביק לא הורשה להיות חבר במועצות הלאומיות ובמרבית המועצות המקומיות, שהחלטותיהן היו נתונות לווטו מצד המפלגה הבולשביקית.
הניסיון הרשמי של הבולשביקים להתנגד לכוח המאכנוביסטים החל ב-4 ביוני 1919 עם פקודה מספר 1824 של טרוצקי שאסרה על בחירת קונגרסים וניסתה להוריד מהלגיטימציה של מאכנו באומרה "הבריגדה של מאכנו נוסגת באופן קבועה מהצבא הלבן, בעקבות חוסר היכולת שלה, הנטיות הקרמינליות והבוגדנות של מנהיגיה".
מפלה
העיתונות הבולשביקית טענה, בניגוד לראיות, כי המנהיגים במאכנובשצ'ינה לא נבחרו באופן דמוקרטי אלא מונו על ידי הקליקה הצבאית של מאכנו. מעבר לכך, הם טענו, גם כן ללא ראיות, שמאכנו עצמו סירב להעביר אוכל לפועלי הרכבות והטלגרף, שחלק "מיוחד" בחוקה המאכנוויסטית אישרה הוצאות להורג חשאיות ועינויים, שכוחותיו של מאכנו ביצעו פשיטות על משלחות של הצבא האדום, גנבו כלי רכב משוריינים ושהכוחות של ה"נבט" היו אחראיים למעשי טרור רצחניים בערי רוסיה.
כיבוש צבאי נרחב התרחש; כיבוש זה דיכא את המאכנוביסטים, הלאומנים האוקראינים וכל קבוצה לא בולשביקית אחרת. הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית הוקמה, אשר שרדה עד ל-1991. עד לשנות הארבעים, נשארה באוקראינה נוכחות מחתרתית של המאכנוביסטים.
חיים ברוידא
חיים ברוידא (נולד ב-6 באוקטובר 1957) הוא ראש עיריית רעננה ועיתונאי לשעבר.
ביוגרפיה
ברוידא נולד וגדל במושבה רעננה לזלמן וחנה, ניצולי השואה מליטא שעלו לישראל והגיעו לרעננה ב-1948. הוא בוגר בית הספר ממלכתי א' (מגד).
קריירה צבאית
לצה"ל התגייס במסגרת גרעין נח"ל. שירת כצנחן בגדוד 50 של חטיבת הצנחנים. הוא בוגר קורס קציני חי"ר, השתחרר מהצבא כמפקד פלוגה. בין השאר היה מעורב בפרויקט צבאי שכונה "נערי רפול" (על שם הרמטכ"ל רפאל איתן). במלחמת לבנון הראשונה, בגיזרה המרכזית, נפצע ברוידא. לאחר תקופת שיקום חזר לשרת במילואים. סיים בהצטיינות את קורס פו"ם של פיקוד העורף והגיע לדרגת סגן-אלוף בתפקיד ראש מטה אוכלוסייה. בגיל 58 פרש משירות מילואים.
קריירה פוליטית
ב-2003 התמודד בבחירות לראשות עיריית רעננה והובס על ידי זאב בילסקי. לאחר הבחירות הייתה סיעתו באופוזיציה והוא שימש כיו"ר ועדת הספורט, יו"ר ועדת הביקורת ויו"ר הוועדה להנצחת חללי הטרור. כמו כן היה חבר בוועדת בנין עיר, בוועדת מכרזים ועדת כספים והוועדה לאיכות הסביבה.
ב-2005 התמודד שוב בבחירות מיוחדות לראשות העיר (בעקבות מינוי בילסקי לתפקיד יו"ר הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית), והפסיד לנחום חופרי בהפרש של כ-7%. בבחירות המקומיות שנערכו ב-2008 לא התמודד.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013 חבר לנחום חופרי והיה מספר שתיים בסיעתו. חופרי הובס בבחירות על ידי זאב בילסקי, וברוידא נכנס שוב למועצת העיר והיה באופוזיציה.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018 התמודד בשלישית לראשות עיריית רעננה מול ראש העיר בפועל איתן גינזבורג וזכה בסיבוב הראשון ב-33.59% מן הקולות. בסיבוב שני זכה ב-58% תמיכה וניצח את יריבו שזכה ב-42% מהקולות.
ברוידא מתנגד לתוכנית משרד התחבורה להקצות נתיב תחבורה ציבורית ברחוב אחוזה המרכזי בעיר, מחשש שהדבר יפגע בתנועת הרכב הפרטי ובמסחר. התוכנית להקמת נת"צ אושרה על ידי קודמו בתפקיד, זאב בילסקי, אך ברוידא עיכב את יישום התוכניות במכוון, נמנע מלאשר את התוכניות או להעיר עליהן הערות.
ברוידא התנגד לפרויקט המטרו בגוש דן ופעולתו הוביל לגורמי התכנון לחלק את התוואי למקטע צפוני ודרומי לגלילות ולשהות את ההתקדמות הסטטוטורית של המקטע הצפוני.
חיים אישיים
ברוידא בעל תואר ראשון במנהל עסקים.
דודו הוא דב שילנסקי, יו"ר הכנסת לשעבר.
נשוי לדוריס ואב לשלושה.
פוזור-אשור הראשון
פּוּזוּר-אשור הראשון היה המלך ה-30 ברשימת מלכי אשור. הוא מלך בסוף המאה ה-21 לפנה"ס, כנראה בסביבות שנת 2025 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה. הוא היה השליט האשורי הראשון ששמו היה אכדי וששפתו הייתה אכדית.. פוזור-אשור הראשון עלה לשלטון לאחר שאיבי-סין שליטה האחרון ממלכת אור III השומרית איבד בעקבות קריסתה של הממלכה, את שליטתו על האזור ששימש כאזור הגנה. בתקופת שלטונה של אור 3, נשלט האזור על ידי מושל ממונה שנקרא "האיש"/"המושל" של אשור. בעקבות כך הפכה אשור לעיר-מדינה עצמאית שנוהלה על ידי שליטיה. המינוי לשליט נחשב כמינוי של האל אשור.
הוא היה מייסדה של שושלת שליטים שהמשיכה להתקיים עד ארישום השני שמלך בסוף המאה ה-19 לפנה"ס. שליט זה הודח על ידי שמשי-אדד הראשון שהיה ממוצא אמורי. הוא ייסד את העיר אשור, בנה את חומת העיר ואת החומה שהגנה על המזח על נהר החידקל. שמו נכתב בתעתיק עתיק כ"אשיר".
המידע עליו הוא מועט, הוא ידוע מתוך רשימת מלכי אשור ומכתובות של יורשיו. אין מלך שמלך במסופוטמיה שזוהה כבן זמנו. הוא היה אחד המלכים אשר האפונים שלו לא ידוע. יורשו היה בנו שלים-אהום.
המלכים שקדמו לפוזור אושור הראשון
על פי רשימת מלכי אשור, קדמו לו 29 מלכים, המחולקים לשלוש קבוצות: מלכים שעל פי תיאורם "גרו באוהלים"; מלכים ששם האב שלהם ידוע; ושלושה מלכים בעלי שמות חורים. יש חוקרים שהעלו את ההשערה שהמלכים ש"גרו באוהלים" ו"המלכים ששם אביהם ידוע" לא מלכו מעולם על אשור, והם הוספו לרשימת המלכים על ידי שמשי-אדד הראשון, מלך ממוצא אמורי שהשתלט על אשור ורצה לתת לגיטימציה למלכותו. חיזוק להשערה זאת נמצא בכך ששמות מלכים אלה תואמים למדי לשמות המלכים המופיעים בגנאלוגיה של חמורבי, מלך ממוצא אמורי שמלך בתקופה הבבלית הקדומה בבבל, וזו הייתה כנראה מסורת אמורית קדומה ששני המלכים ייחסו לעצמם.
אולג בראנוב
גנרל לויטננט אולג אנטולייביץ' בראנוב (ברוסית: Оле́г Анато́льевич Бара́нов; נולד ב-16 במרץ 1969, פוטסדאם, גרמניה) הוא איש משטרה בכיר, מפקד משטרת העיר מוסקבה מאז 23 בספטמבר 2016.
ביוגרפיה
אולג נולד ב-16 במרץ 1969 בפוטסדאם (ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, מאז 1990 - גרמניה).
כבר בילדותו עברה המשפחה למוסקבה והוא החל את שירותו בגופי המשטרה בשנת 1989 כשוטר בתחנת המשטרה 173 במוסקבה. בשנת 1999 סיים את לימודיו במכון למשפטים של משרד הפנים הרוסי (כיום האוניברסיטה המוסקבאית של משרד הפנים של רוסיה).
משנת 2000 עד 2001 שימש כראש המחלק הרביעי בלשכת המבצעים והחקירות האזורית (במחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי) של המינהל האזורי המרכזי למאבק בפשע מאורגן שתחת המנהלת הראשית למאבק בפשע מאורגן של משרד הפנים. בשנים 2001—2003 היה ראש המחלק השלישי במחלקה למאבק בפשע מאורגן של משטרת המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי במוסקבה.
בשנת 2003 מונה לסגן ראש המחלקה למאבק בפשע מאורגן של משטרת המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי וכראש יחידת האיתור המבצעית הראשונה. מאז 2004 היה ראש המחלקה למאבק בפשע מאורגן של משטרת המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי. בשנת 2006 הועבר למנגנון המרכזי של משטרת העיר מוסקבה ומונה לסגן ראש המחלקה למאבק בפשע מאורגן וראש היחידה הראשונה לאיתור מבצעי. בשנת 2008 מונה לסגן ראש המחלקה לחקירה פלילית של משטרת מוסקבה.
אירנה (אלה)
אירנה היא אחת מההורות. היא בתם של זאוס ושל תמיס אלת הצדק.
אולג בראנוב
ביוגרפיה
ב-6 במאי 2011, לאחר שעבר את המבחנים המחודשים במסגרת הרפורמה במשרד הפנים, הוענקה לבראנוב דרגת "קולונל המשטרה". ביולי 2011 הוא עמד בראש המחלק הפלילי המוסקבאי ובכך קודם למעמד של חוקר בכיר. על פי צו נשיא הפדרציה הרוסית מיום 14 ביוני 2012, הוענקה לו דרגת "גנרל-מייג'ור המשטרה". ב-10 באוגוסט 2012, הוא מונה לסגן מפקד משטרת העיר מוסקבה, בעוד אלכסנדר טרושקין מונה להחליפו כראש המחלק הפלילי במוסקבה.
אירנה (אלה)
פולחנה
אירנה מתוארת לרוב באמנות כאשה צעירה ויפה, האוחזת את קרן השפע וכן שרביט ולפיד. במטבעות הנושאות את דמותה היא נראית לפעמים מחזיקה עלה זית, או עומדת ליד ערימת כלי נשק שרופים.
אולג בראנוב
ביוגרפיה
ב-23 בספטמבר 2016, מונה בצו הנשיא הרוסי למפקד משטרת העיר מוסקבה במקומו של אנטולי יאקונין. ב-10 בנובמבר 2017, הוענקה לבראנוב דרגת של "גנרל-לויטננט המשטרה".
אירנה (אלה)
פולחנה
היא הייתה נערצת במיוחד באתונה העתיקה. אחרי הניצחון של האתונאים על ספרטה בשנת 375 לפנה"ס, הוקמו לה מזבחות באתונה על חשבון הציבור. בשנת 371 לפנה"ס הונהג קרבן מדינה שנתי לכבודה. כמו כן עמד באראופגוס פסל שלה, בו היא נראית נושאת בזרועותיה את פלוטוס, אל העושר והכסף. הפסל הוכן בידי קפיסודוטוס הזקן, וזכה לפופולריות כה רבה עד שדמותו של קפיסודוטוס הונצחה על גבי מטבעות.
הפסל המקורי אבד, אולם שרדו העתקי שיש רומיים שלו. ההעתק המפורסם ביותר מוצג במוזיאון גליפטותק, במינכן שבגרמניה. בפסל נראית אירנה מביטה באהבה אימהית בפלוטוס, והוא למעשה נועד להראות לציבור כי השפע משגשג תחת חסות השלום. הפסל היה במקור באוסף של וילה אלבני ברומא, אולם נבזז בידי נפוליאון בונפרטה והובא לצרפת. לאחר מפלתו של נפוליאון, רכש את הפסל לודוויג הראשון, מלך בוואריה.
הנצחה
האסטרואיד 14 אירנה שהתגלה על ידי ג'ון ראסל הינד ב-1851, נקראה על שמה, לפי הצעתו של האסטרונום ג'ון הרשל.
גשר יבנה
גשר יבנה (מכונה לעיתים גם הגשר הקופץ או גשר הקפיצה בגלל בליטה במרכז הגשר שגרמה למכוניות לקפוץ אם נסעו במהירות ) הוא מסוג גשר קשת שנבנה על ידי הממלוכים באזור מזרח יבנה שחוצה את נחל שורק, הגשר נמצא בסמוך למתחם ספורט, גינה ציבורית וכן בסמוך לגשר חדש המשמש את כביש 410.
היסטוריה
בשנת 1244 נכבשה יבנה על ידי הממלוכים מידי הצלבנים, הממלוכים חיברו את יבנה אל דרך הדואר ולאחר מכן הקימו גשר בסמוך ליבנה.
הגשר היה אחד מסדרת של גשרים שנבנו על ידי הסולטאן בייברס במצרים וארץ ישראל. הגשר נחקר לראשונה בעידן המודרני על ידי הארכאולוג הצרפתי, שארל קלרמון-גנו. מטרתם העיקרית של גשרים אלה הייתה להקל על התנועה והמעבר של צבאותיו של בייברס בין אזור מצרים לצפון סוריה והלבנט. הגשר השני היה גשר לוד מצפון לעיר לוד.
לפי קלרמון-גנו הגשר הוקם בערך בשנת 1273.
מקס ון ברך, שבחן את הגשר בסוף המאה ה-19 ומצא כי הגשר הכיל כמות גדולה של חומרי בנייה מהתקופה הצלבנית בארץ ישראל.
ממזרח לגשר עוברת מסילת ברזל, המסילה הונחה על ידי הצבא הבריטי בדרכו ממצרים במהלך מלחמת העולם השנייה.
אורך הגשר הוא 48 מטרים והרוחב שלו הוא 11 מטרים, הגשר מורכב משלוש קשתות, כ־2 מזחים מרכזיים.