cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ענת זלצר
ביוגרפיה
בשנת 2014 זלצר יצרה וביימה בשיתוף מודי בר און את הסדרה "כביש 90", סדרת מסע על הכביש הארוך בישראל, היחיד המקשר את המדינה מקצה לקצה. במהלך הסדרה בר-און נסע לאורכו של הכביש, ממטולה שבצפון ועד אילת, תיעד מקומות ואנשים. אחר כך יצרו את סרט התעודה "קיץ בערד", במהלכו שכר בר און בית בערד למשך חודש ותיעד את תהליך ההיכרות שלו עם העיר.
בשנת 2017 זלצר יצרה וביימה בשיתוף מודי בר און את הסדרה "עוד סיפור אחד ודי" העוסקת בספרות הילדים העברית. הסדרה שודרה ביס דוקו.
זלצר הייתה מרצה להוראת היסטוריה בסמינר הקיבוצים. ב, היא משמשת ראש המסלול לתואר שני בקולנוע ב.
תל שוקת
תל שוקת הוא תל ארכאולוגי בצפון הנגב, בין באר שבע למיתר, צמוד לכביש 60 ממזרח ולמחלף שוקת, הקרוי על שמו. כיום פעיל במקום בית קברות מוסלמי, המשרת את האוכלוסייה הבדואית באזור.
היסטוריה
כמו כן, יש המזהים במקום את היישוב 'בֵית פָּלֶט' המוזכר בספר נחמיה כאחד היישובים הדרומיים שבהם גרו אנשי יהודה בתקופה הפרסית.
במהלך המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, התמקמו בתל שוקת כ-1,100 חיילים עות'מאנים מדיוויזיית הפרשים ה-3. כאשר התקרבו כוחות אנזא"ק לכיוון תל באר שבע כהכנה לקרב באר שבע, הם נתקלו באש מסיבית מכיוון העמדות העות'מאניות המבוצרות שחלשו על הדרך מבאר שבע לחברון וירושלים.
בית הקברות
בית הקברות משמש את תושבי חורה והפזורה הבדואית באזור והוא עודנו פעיל. קבורים בו גם מספר חיילי צה"ל בני המגזר הבדואי.
מחלף שוקת
מחלף שוקת נמצא כחצי קילומטר מדרום מערב לתל, והוא מחבר את כביש 60 עם כביש 31. במקום נבנה "צומת שוקת" עם סלילתו של כביש 31, באמצע שנות החמישים, כחלק מההכנות להקמת העיר ערד, מתוך כוונה לחבר את העיר למרכז הארץ מצד אחד ולאזור ים המלח מצד שני. בספטמבר 2016 נפתח לתנועה מחלף שנבנה עם פתיחתו של כביש 6 בינו לבין מחלף לקיה.
מדרום מערב לצומת נמצאת תחנת המשטרה "העיירות", המעניקה שירותי שיטור לעיירות האזור: חורה, לקיה, מיתר, עומר וליישובי הפזורה הבדואית הסמוכים. סמוך אליה ישנה תחנת דלק. מצדו המערבי של הצומת, על כביש 31 לכיוון לקיה וכביש 6, נמצאת תחנת דלק נוספת, ועל ידה מתחם מסעדות.
Quake 3: Arena
Quake 3: Arena ("קוויק 3: הזירה", ידוע גם בתור Q3A, Q3 או Quake 3) הוא משחק פעולה בסגנון יריות גוף ראשון. המשחק פותח על ידי חברת id Software והופץ על ידי חברת Activision למחשב האישי ולמספר קונסולות שונות. המשחק, למרות היותו שייך לסדרת Quake הנודעת, אינו מהווה המשך לא למשחק ה-Quake המקורי ולא לכותר הבא אחריו (שהוא בעל עלילה שונה), אלא ממוקד במשחק מרובה משתתפים ברשת האינטרנט, בדומה למשחקים כגון Counter Strike ובמיוחד המתחרה הראשי שלו - Unreal Tournament.
המשחק זכה להצלחה רבה, והוא בין המשחקים המשוחקים ביותר בתחרויות משחקי מחשב וספורט ממוחשב כגון: Cyberathlete Professional League ו Electronic Sports World Cup. המשחק היה מאז שנת 2000 המשחק הרשמי של התחרות הגדולה ביותר בתחום הגיימינג - Cyberathlete Professional League, שם מדי שנה שחקנים התחרו ביניהם בצורה תחרותית על פרסים כספיים נכבדים. בעונה של 2004 ושל 2005 הוא הוחלף במשחק Painkiller, אך ב-2006 חזר להיות המשחק הרשמי. id, מפתחת המשחק, עורכת בכל שנה את כנס ה-QuakeCon ועורכת גם היא תחרויות במשחק במסגרת כנס זה.
יוזף קלר
יוזף קלר (17 באוקטובר 1904 – 23 באוגוסט 1988) היה פושע מלחמה נאצי. הוא שימש כמפקד סמל באס אס, מפקח במספר מחנות ריכוז והשמדה של גרמניה הנאצית ואחראי תברואה באושוויץ.
Quake 3: Arena
פרו גיימרים (אנשים המרוויחים כסף מלשחק במשחקי וידאו) רבים צמחו מתוך קהילת המשחק והם בין ותיקי המשחק, כגון: Fatal1ty (ג'ונתן וונדל), av3k, ZeRo4 ועוד.
יוזף קלר
תולדות חייו
קלר נולד בשלזיה עילית לאב ששימש כמורה. הוא עבר בחינה לנגרות ב-1921. החל משנת 1934 עבד כשוער לילה. מ-1938 היה עוזר סמל בכלא ווהלאו.
משנת 1932 קלר היה חבר במפלגה הנאצית וב-Allgemeine SS. הוא השתתף בתרגילים צבאיים בוורמאכט וקיבל הכשרה להיות חובש. זמן קצר לפני תחילת המלחמה גויס לואפן אס אס. באוגוסט 1939 הוא הועבר לבוכנוואלד כשומר, ולאחר מכן למחנה הריכוז דכאו כחלק מצוות רפואי. בינואר 1941 הועלה לדרגת אונטרשארפירר והועבר לאושוויץ, שם עבד כסדרן רפואי במרפאת האסירים.
Quake 3: Arena
משחקיות
כפי שצוין לעיל, המשחק מתמקד במשחק מרובה משתתפים ברשת האינטרנט. השחקן יכול להגדיר לעצמו שם שחקן ומראה חיצוני מתוך שלל דמויות, ששמות חלקן לקוחים ממשחקים אחרים תוצרת id. כמשחק רשת שפועל על מודל לקוח-שרת, השחקן יכול לבחור עם כניסתו למצב מרובה המשתתפים שרת משחק, כאשר לכל שרת יש את מצב המשחק שלו, וכמה משתתפים הוא מכיל. יש כמה סוגי מצבי משחק: Free For All, קרב המוני "כולם על כולם" בו המנצח הוא זה שצבר את מירב ההריגות; Team Deathmatch, בו ישנן "קבוצה אדומה" ו"קבוצה כחולה" שנלחמות זו נגד זו, בו הקבוצה המנצחת היא זו שהצליחה לצבור את מירב ההריגות; Tournament, קרב אחד על אחד; ומצב משחק "תפוס את הדגל" (Capture the Flag) שהתווסף מאוחר יותר.
יוזף קלר
תולדות חייו
החל מ-1942 קלר הרג אנשים במרפאת האסירים על ידי הזרקות פנול ללב. הוא הגה דרכים לייעל את מהירות תהליך ההרג, כמו ניסויים במיקום האסירים לפני ההזרקה.
Quake 3: Arena
משחקיות
קצב המשחק מאוד מהיר, מה שנותן דגש מאוד גדול על זריזות ידיים ומחשבה מהירה (ולעיתים חוסר מחשבה) בניגוד למשחקים כמו Counter Strike בו קצב המשחק איטי בהרבה ודורש מחשבה רבה יותר. כך למשל, שחקן עלול למצוא את עצמו מת משחקן שירה טיל לעברו כאשר הראשון עוד לא הספיק להיכנס למשחק ולבצע צעד. לכן, השחקן צריך לזוז ללא הפסקה, להשתמש עד מיצוי בארסנל כלי הנשק שלו ולדעת להתחמק מהר. כמו כן, בחלק מהמפות של המשחק גם יש חלל שצריך להיזהר מליפול לתוכו מה שמוסיף עוד אתגר למשחקיות. במשחק יש דגש גדול על עניין הגיב - השחתת גופת היריב, לכן בין השחקנים נהוג ששחקן שהרג שחקן אחר וביצע בו גיב (או שחקן ש"גיבגב" מידית שחקן אחר) יחשב כאילו השפיל אותו. הנשק והחיזוקים במשחק פזורים ברחבי המפה, חלקם קלים להשגה ואילו כלי הנשק ה"כבדים" והחיזוקים החזקים נמצאים במקומות קשים להשגה, ולכן בהרבה מקרים יתחוללו קרבות סביב אותו החפץ. כלי הנשק שעומרים בפני השחקן הם:
יוזף קלר
תולדות חייו
קלר ערך מדי פעם סלקציות בעצמו, וכשהודיעו לו שרופא המחנה אינו זמין, קבע כי "היום אני רופא המחנה". בשל תיאורים שונים שלו עומד על רקע גופות כשהוא "לובש מעיל לבן" או "סינר גומי ורוד וכפפות גומי" ו"מחזיק בידיו מזרק 20 סמ"ק עם מחט ארוכה", קלר תואר בתור "הקריקטורה האולטימטיבית של רופא אושוויץ הכל יכול". הוא התפרסם באכזריותו הסדיסטית.
לפי מה שסיפר ויטולד פילצקי "לא היו במרפאתו רק חולים או תשושים. חלקם היו כאן רק בגלל שקלר לא אהב אותם והכניס אותם ל"רשימה השחורה". קלר נהג לרצוח במחט שלו בלהט רב, עיניים מטורפות וחיוך סדיסטי, הוא הכה על הקיר לאחר הריגתו של כל קורבן. בזמני, הוא טען שהרג ארבעה עשר אלף בני אדם והוא התפאר במספר זה בכל יום בהנאה רבה".
Quake 3: Arena
מנוע המשחק ומודים
מנוע המשחק, id Tech 3, נחשב חדשני ופורץ דרך כמו רוב מנועי המשחקים תוצרת id. המנוע היה הראשון שהשתמש במערכת הצללות על ידי סקריפטים, במשטחים רב שכבתיים, שימוש במודלי md3, ובאנימציות vertex. כמו כן, היו גם חידושים על פני מנועים קודמים: שימוש בפורטלים, מראות, פגיעות קליעים וכן הציג תמיכה תאורטית במצב גוף שלישי. המנוע היה בסיס טוב לתוספים (מודים) שונים, המפורסמים מהם: Rocket Arena, Urban Terror, DeFraG ו OpenArena, שהוא רימייק בקוד פתוח המבוססת על הפצת המנוע שנקראת ioquake3. כמו כן, מפתחי משחקים רבים השתמשו במנוע זה לפיתוח משחקים עצמאיים, דוגמת Call of Duty הראשון, Medal of Honor הראשון, ועוד. אלמנטים מסוימים - כגון פקודות הConsole - עדיין משמשים סדרות משחקים רבות.
יוזף קלר
תולדות חייו
בשנת 1943 הפך קלר לאחראי תברואה באושוויץ. כמטפל בציקלון בה, משימותיו כללו לא רק חיטוי מגורים ובגדים, אלא מעורבות ישירה בשליחה המונית של אסירים להמתה בגז. הוא היה אחד האחראים להחדרת הגז. הוא גם נכח בסלקציות בהן נשלחו חסרי יכולת לעבוד לתאי הגזים.
Quake 3: Arena
מנוע המשחק ומודים
המשחק שוחרר גם לאייפון, למערכת סימביאן ולאנדרואיד עבור טלפונים סלולריים.
קוד המקור של המשחק שוחרר על ידי מפתחת המשחק בשנת 2005, תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.
אשר לאופר
אשר לאופר הוא פרופסור חבר בחוג ללשון העברית באוניברסיטה העברית בירושלים, מנהל את המעבדה הפונטית של החוג וחבר בוועד המנהל של IPA (האגודה הבינלאומית לפונטיקה).
יוזף קלר
תולדות חייו
ב-20 באפריל 1943 זכה קלר בעיטור "צלב הצטיינות במלחמה". הוא הועבר לגלייביץ בשנת 1944 שם היה ראש בית החולים לאסירים.
Quake 3: Arena
ביקורות
המשחק זכה לביקורות חיוביות מאוד. הביקורת שהתפרסמה באתר GameSpot שיבחה את המשחק על עיצוב השלבים המקורי והחדשני, הגרפיקה המתקדמת והאפקטים שנראים טוב. אתר IGN ביקר את המשחק על חוסר מקוריות, אבל התרשם לטובה מהעיצוב המושקע ומהמפות. אתר Eurogamer הגדיר את המשחק כ "מהמם" והתרשם לטובה מגרפיקת התלת מימד החדשנית, ומהמשחקיות המאוזנת והמעניינת של המשחק.
יוזף קלר
אחרי המלחמה
עם פינוי אושוויץ, שמר קלר על אסירים שהועברו למחנה הריכוז גרוס-רוזן, ולאחר מכן פיקד על ידי יחידה קרבית של האס אס. בתחילת מאי 1945 הוא נפל בשבי באוסטריה על ידי האמריקאים והוחזק עד 1948.
אשר לאופר
ביוגרפיה
משנת 1972 הוא מרצה בחוג ללשון העברית באוניברסיטה העברית וכן מנהל את המעבדה הפונטית של החוג. משנת 1999 הוא חבר בוועד המנהל של IPA וכן סגן נשיא של ISPhS.
Quake 3: Arena
ביקורות
בגלל האלימות הרבה שבו והדם הרב שנשפך, איגוד ESRB דירג את המשחק לגילאי 17+ (דירוג M) וכך עשו גם ארגוני דירוג ובקרת הורים אחרים.
יוזף קלר
אחרי המלחמה
הוא חזר למשפחתו בבראונשווייג וחזר לעבוד כנגר. באפריל 1960 הוציאה הפרקליטות של פרנקפורט צו מעצר שהוצא לפועל בספטמבר לאחר שנקבע בוודאות מקום הימצאו של קלר.
אשר לאופר
ביוגרפיה
בשנים 2000–2003 היה חבר (בשנים 2002–2003 מנהל) בצוות של עובדים ממכון לב במיזם להפיכת טקסט עברי לא מנוקד לדיבור מלאכותי (TTS).
Quake 3: Arena
Quake Live
הכותר האחרון בסדרת Quake נכון לעכשיו. זהו בעצם משחק מבוסס Quake 3 שפותח על ידי חברת id כמשחק דפדפן. הוכרז בכנס QuakeCon של שנת 2007, שוחרר ב-2010 באופן רשמי, ומציג תכונות חדשות לצד המשחקיות הישנה והטובה של Quake 3.
אשר לאופר
ביוגרפיה
משנת 2004 הוא יועץ אקדמי וחבר בצוות של מיזם "מבטא צברי", שמטרתו לשפר את ההגייה העברית באמצעות המרשתת.
יוזף קלר
אחרי המלחמה
ב-19 באוגוסט 1965 הרשיע אותו בית המשפט ברצח ב-475 מקרים לפחות, בסיוע לרצח משותף של לפחות 2730 מקרים, וגזר עליו מאסר עולם בתוספת 15 שנים. העד גלובאקי העיד בבית המשפט כי קלר הרג את נשים ששרדו את הטבח שבוצע בשאר הנשים לאחר ניסיון בריחה באמצעות הזרקת פנול.
אשר לאופר
ביוגרפיה
תחומי התמחותו הם פונטיקה ופונולוגיה בכלל ושל השפה העברית לדורותיה ולתפוצותיה בפרט. לאופר עוסק בשלושת היבטיה של הפונטיקה: החיתוכי, האקוסטי והתפיסתי. בתחום הפונטיקה החיתוכית חקר בין השאר את ההגאים הלועיים והנחציים בעברית ובערבית. עוסק גם בתופעות על-מקטעיות, כמו טעם והנגנה, וכן בדיבור מלאכותי בעזרת מחשב.
יוזף קלר
אחרי המלחמה
בזמן שהיה בכלא, קלר התראיין לעיתונאי ויוצר הסרטים אבו דמנט. כשדמנט דיבר על הכחשת שואה, קלר אמר:
ב-25 בינואר 1988 הושעה עונשו של קלר על תנאי. ב-10 ביוני, הוא נצטווה לרצות את היתרה על תנאי. לאחר שבעה חודשי חופש, הוא מת בגיל 83.
כדורסל באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
אולימפיאדת 1968 נערכה במקסיקו סיטי, מקסיקו. תחרויות הכדורסל נערכו בין ה-13 באוקטובר ל-25 באוקטובר. זו הייתה תחרות כדורסל השביעית במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 191 ספורטאים מ-16 נבחרות גברים. המשחקים נערכו ב-Palacio de los Deportes.
נבחרת ארצות הברית זכתה במדליית זהב בפעם השביעית ברציפות.
קבוצת סינופק
החברה הפטרוכימית דורגה בשנת 2019 במקום השני בדירוג החברות של כתב העת פורצ'ן, עם הכנסות של יותר מ -414 מיליארד דולר. מה שהופך אותה לחברה השנייה בגודלה בעולם מבחינת הכנסות.
חברות בת
חברת הבת העיקרית של החברה היא תאגיד הדלק והכימיקלים של סין אשר מוכרת בשם המקוצר סינופק, ונסחרת באופן דואלי בבורסה לניירות ערך בשנגחאי ובבורסה לניירות ערך בהונג קונג.
פרג'נה
פרג'נה (באיטלקית: Fregene) היא עיירה השייכת לקומונה פיומיצ'ינו עיר המטרופולין של רומא "Metropolitan City of Rome Capital" במחוז לאציו באיטליה.
פרג'נה ממוקמת לחופי הים הטירני כ-25 ק"מ מערבית לרומא. בעת העתיקה הייתה חלק מאטרוריה, שכנה בין "Alsium" לטיבר.
רקע היסטורי
העיר העתיקה הוקמה בשנת 245 לפני הספירה.
העיר המודרנית הוקמה בשנת 1928 כחלק מפרויקט ניקוז גדול לאורך חופי לאציו, כדי ליצור אתר נופש ימי. משנות ה-70 "פרג'נה" הייתה כחלק התרחבות עירונית של המטרופולין רומא. עד שנת 1992 הייתה "פרג'נה" חלק מעיריית רומא, כאשר פיומיצ'ינו הוקמה כעירייה עצמאית.
טופוגרפיה
"פרג'נה" ממוקמת 15 ק"מ צפונית לנמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י, וכ-40 ק"מ משדה התעופה Ciampino.
בהשוואה לכל הערים המרכזיות בחוף הים הטירני של צפון לאציו, "פרג'נה" אינה חוצה את "כביש המדינה 1 דרך Aurelia", אליו היא מחוברת על ידי שני צמתים: Fregene-Cesano-Testa di Lepre, שהוא הקרוב ביותר לרומא, ו- Fregene, ליד Torrimpietra. אתר הנופש נגיש ברומא עם הכביש המהיר A12 Roma-Civitavecchia דרך היציאות של Maccarese-Fregene ו Torrimpietra ומ- Via Portuense, אליו היא מחוברת דרך ויה דלה מראטלה.
ממאפייני "פרג'נה"
מבחינה מוניציפלית, העיירה "פרג'נה" מחולקת לשני חלקים, צפון ודרום, עם מגרשים גדולים המיועדים לווילות פרטיות, רחוב מרכזי הקרוי "viale Castellammare" עם נוכחות של פעילויות מסחריות שונות.
בחלק הצפוני יש את "כפר דייגים", שהוקם באופן ספונטני עם בניית צריפים, ישירות על החוף על ידי דייגים בסוף מלחמת העולם השנייה ולאחר מכן בשנות ה-50 הפך באופן בלתי חוקי למקום הבלעדי ביותר של "פרג'נה", כפר האהוב על ידי סופרים וסרטים רבים של אותה תקופה.
הבתים שנבנו משנות ה-90 בדרך כלל בני 1-3 קומות, ובחודשי הקיץ האוכלוסייה מכפילה ומשלישה את עצמה בגלל נופשים רבים.
קופה אמריקה 1942
אליפות דרום אמריקה 1942 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1942) היא המהדורה ה-17 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל. הטורניר נערך באורוגוואי בין ה-10 בינואר ל-7 בפברואר 1942, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). בטורניר הגמר השתתפו לראשונה שבע נבחרות החברות בהתאחדות. אורוגוואי זכתה בטורניר בפעם השמינית בתולדותיה.
התחרות כולה נערכה באצטדיון סנטנאריו במונטווידאו בן 65,235 המושבים, בין ינואר-פברואר 1942. חברות ה-CONMEBOL בוליביה וקולומביה פרשו מהתחרות.
נבחרות
(מארחת) (מחזיקת הגביע)
המשחקים
צ'ילה עזבה את המגרש בדקה ה-43' במחאה על השיפוט הנורא מצד השופט. על אף התיקו ארגנטינה זכתה בניצחון.
יחסי בהוטן–סין
היחסים הדו-צדדיים בין ממלכת בהוטן לבין הרפובליקה העממית של סין יחסית מתוחים והמדינות אינן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. סין חולקת גבול משותף עם צפון בהוטן, סכסוכים על הגבול של 470 ק"מ וסכסוכים טריטוריאליים הם מקור לסכסוך פוטנציאלי. מאז שנות ה-80 קיימו ממשלות מדינות אלה באופן קבוע שיחות בנושאי גבול וביטחון שנועדו להפחית את המתחים.
היסטוריה
לאורך כל תולדותיה, היו לבהוטן קשרים תרבותיים, היסטוריים, דתיים וכלכליים קרובים עם טיבט. היחסים עם טיבט הפכו מתוחים כאשר בהוטן התייצבה לצד האימפריה הבריטית במלחמתה עם טיבט. כניסתם של חיילים סיניים לטיבט בשנת 1951 גרמה למתח ניכר עם בהוטן, שחששה מהתוקפנות של סין. הגבול עם סין מעולם לא הוכר רשמית, וההתקוממויות הפופולריות בטיבט נגד סין הקומוניסטית בשנת 1959, ובריחת הדלאי לאמה להודו הפכו את ההגנה מסין לעדיפות עליונה עבור בהוטן. ההערכה היא כי למעלה מ-6,000 טיבטים ברחו לבהוטן וקיבלו מקלט מדיני.
סוגיית הגבולות
הצבא הסיני כבש שמונה מובלעות במערב טיבט תחת שלטון בהוטני. בשנת 1961 פרסמה סין מפה עם מתווה שונה של קו הגבול המסורתי, שהראה כי חלק מהשטחים של בהוטן, נפאל והמדינה ההודית - סיקים שייכים לסין. פלישתם של חיילים סינים ורועים טיבטיים לשטח בהוטאני גרמה גם למתיחות בבהוטן. בהוטן סגרה את גבולותיה ויצרה קשרים צבאיים נרחבים עם הודו. במהלך מלחמת הודו–סין בשנת 1962, הרשויות הבהוטניות אפשרו את תנועת הכוחות ההודים דרך שטחה של בהוטן. עם זאת, התבוסה של הודו עוררה את החשש ביכולתה של הודו להגן על בהוטן. לפיכך ביחסיה עם הודו דבקה בהוטן במדיניות נייטרלית. על פי הצהרה רשמית של מלך בהוטן בפרלמנט, ישנן ארבע טריטוריות שנויות במחלוקת בין בהוטן לסין. השטח השנוי במחלוקת משתרע על שטח של יותר מ-270 קמ"ר.
פיתוח מערכת יחסים
עד שנות ה-70 ייצגה הודו את האינטרסים של בהוטן במשא ומתן עם סין. בהיותה חבר באומות המאוחדות בשנת 1971, התחילה בהוטן לעבור מסלול אחר במדיניות החוץ שלה. באו"ם הצביעה בהוטן בעד סין ותמכה במדיניות "סין המאוחדת". בשנת 1974 הוזמן שגריר סין בהודו לבהוטן להשתתף באירועים לרגל הכתרתו של המלך ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק. בשנת 1983 נערך בניו יורק משא ומתן בין שרי החוץ של בהוטן וסין, בהם דנו בכינון יחסים דו-צדדיים. בשנת 1984 החלו בהוטן וסין במשא ומתן ישיר שנתי על סוגיית הגבולות.
יחסי מונגוליה–נפאל
יחסי מונגוליה–נפאל הם היחסים הדיפלומטיים בין מדינת מונגוליה והרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל.
סקירה כללית
מונגוליה ונפאל כוננו יחסים דיפלומטיים ב-5 בינואר 1961. בדרג המדיני, לשתי המדינות אין שגריר קבוע, ושגריר נפאל בבייג'ינג מוסמך לפעול בעניינים הקשורים למונגוליה, בעוד שגריר מונגוליה בניו דלהי, מוסמך לפעול בעניינים הקשורים לנפאל. אחד המאפיינים הבולטים של שתי המדינות, זה ששתיהן מדינות ללא מוצא לים ושתיהן גובלות בסין.
סת' גייבל
סת' גייבל (באנגלית: Seth Gabel; נולד ב-3 באוקטובר 1981) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי. גייבל ידוע בתפקידיו של הסוכן לינקולן לי בסדרת הטלוויזיה "פרינג'", קוטון מת'ר בסדרה "סאלם" ואדריאן מור בסדרת "ניפ/טאק".
יחסי מונגוליה–נפאל
סקירה כללית
מונגוליה ונפאל הן חברות פעילות ומשתפות פעולה בפורום המדינות הבלתי-מזדהות.
סת' גייבל
ביוגרפיה
גייבל נולד למשפחה יהודית בהוליווד, פלורידה. הוא גדל תחת שם המשפחה של אביו החורג, שאימץ אותו, "קוסנטינו". הוא סיים את בית הספר התיכון בבית הספר האוניברסיטאי של אוניברסיטת נובה סאות'ווסטרן ברובע דייווי, פלורידה בשנת 1999, ובית הספר לאמנויות טיש באוניברסיטת ניו יורק. הוא אחיינו של השחקן מרטין גייבל.
השימיה אחמדה
השימיה אחמדה (בצרפתית: Hachimiya Ahamada; נולדה ב-1976) היא במאית ויוצרת קולנוע קומורית-צרפתייה.
ביוגרפיה
אחמדה נולדה בצרפת להורים קומורים, ובעבודתה הקולנועית היא משייכת את עצמה באופן חד למדינת האיים שבאוקיינוס ההודי.
בתור נערה, השתתפה אחמדה בסדנה לווידאו, וכך החלה את צעדיה הראשונים בתור יוצרת. היא למדה קולנוע ב-INSAS (Institut National Supérieur des Arts du Spectacle et de la Diffusion) בבריסל, וסיימה את לימודיה בשנת 2004. את סרטה העלילתי הראשון, סרט קצר בשם La Résidence Ylang Ylang (בית הילאנג ילאנג), הוציאה כעבור ארבע שנים. הסרט זכה להצלחה והכרה בעשרות פסטיבלי קולנוע בינלאומיים, וכן זכה במספר פרסים. הסרט הזה הוא מעין "חלק ראשון" בטרילוגיה של היוצרת, המספרת על קומורו מתוך הסתכלות על היסטוריה וזהות. אמחמדה, שרואה את עצמה בתור "ילדה של התפוצה הקומורית", מבקשת להשוות בין החיים של אלה שעזבו את האיים לבין אלה שנשארו, וההשפעה של העזיבה ההמונית על ארץ מוצאה. ב"Ylang", למשל, אחמדה מייצרת השוואה בין הווילה המפוארת אך נטושה של מי שפעם ראה בקומורו יעד לנופש, לבין העוני המרוד של מי שעדיין חי שם, בבקתות של פח או קש.
בסרטה הבא, Ivresse d’une Oasis (שיכרות של נווה מדבר) בוחנת אחמדה את היחסים בין תושבי קומורו לבין הקומורים שבתפוצות (בעיקר צרפת), כאשר אלה חוזרים לקומורו - בעיקר בתור מבקרים בנופש. היחס המתואר בסרט הוא בעיקר אמביוולנטי; תושבי האיים רואים את ה"הגעה" ממקומות אחרים כרצון להוכיח הצלחה או עליונות, אך בה בעת הם חולמים חלומות משלהם. קומורים רבים עוזבים את האיים "רק" כדי להרוויח מספיק כדי להקל על חייהם בארצם, אך בכך הופכים את עצמם לגולים, ולחלק מהתפוצות שראו בעין לא יפה.
הסרט של אחמדה, Feu leur rêve (אפר של חלומות), הוא סרט תיעודי, אותו יצרה בסיום לימודיה. הוא מסופר תחילה בגוף ראשון יחיד, ואז עובר לגוף ראשון רבים. בסרט זה ביקשה היוצרת לחקור את קשרי המשפחה הנותרים שלה באיים, וגילתה שעל אף קשרי דם, הזמן מייצר שברים, ושהמצב של הגירה מונעת דחק כלכלי הרווח בקומורו הוא בסיס גם ליחסי תרבות ומשפחה.
אחמדה פעילה בהקמה ובקידום של פסטיבל הסרטים הבינלאומי של קומורו, אשר נוסד ב-2011, יחד עם מוחמד סעיד אומה, אשר יזם את הפרויקט, לאחר שהקים את FIFAI (פסטיבל הסרטים מאפריקה ואיי העולם - International Festival of Films from Africa and the Islands of the World) בראוניון. מטרתה היא לקדם את פיתוח הקולנוע הקומורי, תעשייה שכמעט ואינה קיימת, ואת עבודותיהם של יוצרים קומורים.
סת' גייבל
קריירה
גייבל כיכב בדרמת הנעורים "קח אותי הביתה הלילה" והופיע בסרט "צופן דה וינצ'י", משנת 2006 עיבוד לרומן של דן בראון בבימוי חמיו רון הווארד.
הוא שיחק בכמה תפקידים חוזרים ואורחים בין היתר ב"טרה", "המפענחת", "חוק וסדר: מדור מיוחד", "CSI", "סקס והעיר הגדולה". הוא כיכב בתפקיד ראשי בסדרה "כסף, דארלינג" כ"ג'רמי דרלינג", הבן המקסים והמרדן במשפחת דרלינג המיוחסת.
גייבל זכה לשבחים על גילומו של אדריאן מור, בנו המאומץ המבולבל של אווה מור (פמקה ינסן) בסדרת הטלוויזיה "ניפ/טאק".
גייבל הופיע לראשונה בסדרת הטלוויזיה "פרינג'" במהלך עונת הטלוויזיה 2010–2011. הוא היה חלק מהקאסט הראשי בעונה הרביעית.
ב-30 בינואר 2013 לוהק גייבל בפרק "ורטיגו" של הסדרה "החץ כדמות המבוססת על הרוזן ורטיגו. הוא שיחק את קוטון מת'ר בסדרת הטלוויזיה "סאלם". בשנת 2015 לוהק גייבל לתפקיד ג'פרי דאהמר בסרט אימה אמריקאית: המלון. בשנת 2019 הוא הופיע בפרק של "מיליארדים" לצד דמיאן לואיס.
חיים אישיים
הוא פגש את השחקנית ברייס דאלאס הווארד באוניברסיטת ניו יורק, והם יצאו במשך חמש שנים לפני שהתחתנו ב-17 ביוני 2006, בגריניץ', קונטיקט. יש להם שני ילדים: הבן תיאודור נורמן הווארד-גייבל (נולד ב-16 בפברואר 2007), והבת ביאטריס ז'אן הווארד-גייבל (נולדה ב-19 בינואר 2012).
יחסי מונגוליה–נפאל
ביקורים
במרץ 1995 ביקר ראש ממשלת נפאל מאנמוהאן אדהיקארי, ביקור רשמי במונגוליה.
ב-2001 בין 5 ל-7 בינואר ביקר נשיא מונגוליה נצגין באגאבנדי בנפאל. לאור הזמנתו של שר החוץ הנפאלי לשעבר, פראקאש שראן מהאט, ביקר שר החוץ המונגולי Tsend Munkh-Ogil, ביקור רשמי בנפאל בין 18 ל-20 בדצמבר 2016.
קשרים כלכליים
בין מונגוליה לנפאל קיימת מדיניות סחר חופשי. הקשרים הכלכליים בין שתי המדינות די מוגבלים. על פי נתוני היקף הסחר בין שתי המדינות, עולה כי בשנים 2015–2016, סך הייצוא והייבוא בין מונגוליה לנפאל, הסתכם ב-3.75 מיליון ו-38.03 מיליון רופי נפאלי.
קורבטנקפיטן
סימני הדרגה
סימני הדרגה של קורבטנקפיטן, המולבשים על השרוולים והכתפיים, מעל שלושה פסים זהובים (ללא הכוכב כאשר עונדים לולאות דרגה).
הדרגה מדורגת כדרגת OF-3a בנאט"ו, והיא מקבילה למיור ב-Heer, וב-Luftwaffe . הדרגה מדורגת A13 בכללי השכר של משרד ההגנה הפדרלי והיא בכירה מדרגת קפיטן-לויטננט, כמו גם מדרגת OF-2a שטאבס-קפיטן-לויטננט.
פולקסמרינה
סמל הדרגה כלל רצועת כתף ופסי שרוולים. כמו כן נענדו כותפות אשר כללו צמות כסופות מסורגות עם פס זהב אחד (כוכב) על בסיס בצבע כחול כהה.
סמל החפת הורכב משלושה פסים, ומעל כוכב ימי בעל חמש נקודות. בניגוד למסורת הצי הקיסרי-גרמני, שבה טבעות שרוולים הקיפו את החפתים התחתונים, רצועות השרוול של הפולקסמרינה הקיפו רק 40% מהחפתים.
הצי הגרמני הקיסרי והקריגסמרינה
בצי הגרמני הקיסרי ובקריגסמרינה הייתה דרגת קורבטנקפיטן דרגת הקצונה הזוטרה של קבוצת דרגות הקצינים הבכירים. סמל הדרגה כלל כותפת ופסי שרוולים. כמו כן נענדו כותפות אשר הורכבו מצמות כסופות מסורגות על בסיס בצבע כחול כהה.
סמל השרוול מורכב משלושה פסים, ומעל כוכב ימי של חמש נקודות. טבעות השרוול הקיפו את החפתים התחתונים.
טאראס בולבה (סרט, 2009)
טאראס בולבה (ברוסית: Тарас Бульба) הוא סרט דרמה היסטורי, המבוסס על הרומן טאראס בולבה מאת ניקולאי גוגול. הסרט צולם במקומות שונים באוקראינה כגון זפוריז'יה, חוטין וקמניץ-פודולסקי כמו גם בפולין. הסרט יצא לאקרנים ב-2 באפריל 2009, סמוך לציון 200 שנה להולדת גוגול.
מהדורת ה-DVD לסרט יצאה בארצות הברית תחת השם "הכובש" (The Conqueror) בשנת 2010 ובבריטניה בשנת 2011 בשם Iron & Blood: The Legend of Taras Bulba.
גוגול כתב את הרומן לראשונה ב-1835, על בסיס עובדות היסטוריות של המלחמות בין העות'מאנים, הקוזאקים והפולנים בסוף המאה ה-16. הדמויות בספר הן ספרותיות, פרי דמיונו של גוגול. המהדורה הראשונה הייתה פרו-אוקראינית, ובלחץ השלטונות הרוסים הוא פרסם גרסה שנייה ב-1841 עם מוטיבים רוסים לאומיים, עליה התבסס הסרט והופק על ידי רשת רוסיה-1 וחברת VGTRK.
הסרט יצא מחדש לאקרנים ברוסיה באפריל 2022, בהיעדר סרטים זרים מלוח ההקרנות בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
ביקורת
הסרט מומן בחלקו על ידי משרד התרבות הרוסי והוא ספג ביקורת באוקראינה על היותו חלק מתעמולה פוליטית "שדומה לתעמולה שמומנה על ידי פוטין". הבמאי ולדימיר בורטקו הצהיר גם כי הסרט נועד להראות כי "אין אוקראינה נפרדת":
הרוסים והאוקראינים הם אותם אנשים ואוקראינה היא החלק הדרומי של רוס. הם לא יכולים להתקיים בלעדינו ואנחנו לא יכולים בלעדיהם. עכשיו אנחנו שתי מדינות וגם בעבר היו תקופות כאלה. האדמה האוקראינית הייתה שייכת לדוכסות ליטא ולפולין. אבל האנשים שחיו בשני השטחים היו תמיד עם אחד. גוגול הבין זאת היטב ותמיד דיבר על כך. דעה זו מנוגדת בתוקף לדעתם של האוקראינים הלאומנים. ברוסיה היה חשש שהסרט יחמיר את המחלוקות ההיסטוריות עם אוקראינה.
הסרט נצפה בזהירות גם בפולין, שם דובר רבות על אופיו האנטי-פולני האפשרי ונבדקו גורמי התעמולה שלו. בדבר הועצם מהעובדה כי יוצרי הקולנוע הוסיפו כמה סצינות המתארות אכזריות פולנית לעלילה המקורית של גוגול. בכריכה של מהדורת ה-DVD האמריקאית מופיעה (תחת הכותרת "הכובש" – The Conqueror) כתובת: "בין אש לחרב שוכב גיבור", התייחסות אפשרית לספר הבדיוני ההיסטורי והפולני "עם אש וחרב" (פולנית: Ogniem i mieczem).
דיימלר פריליין
דיימלר פריליין (באנגלית: Daimler Freeline) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית הרכב "The Daimler Company Limited " אשר יוצר בין השנים 1951 – 1964 בבריטניה ומשנת 1960 נשלטה על ידי יצרנית המותג יגואר.
הסופר קאפ האיטלקי 2019
הסופר קאפ האיטלקי 2019 היה המהדורה ה-32 של הסופר קאפ האיטלקי. הוא נערך ב-22 בדצמבר 2019, באצטדיון אוניברסיטת המלך סעוד, שבריאד, ערב הסעודית. המשחק שוחק בין אלופת הסרייה א' לעונת 2018/19, יובנטוס, לבין מחזיקת הגביע האיטלקי של אותה העונה, לאציו. לאציו ניצחה במשחק בתוצאה 1–3, וזכתה בגביע זה בפעם החמישית בתולדותיה.
רקע
משחק זה היה המפגש החמישי בין שתי הקבוצות במסגרת הסופר קאפ האיטלקי, ובכך המפגש הפך לציוות השכיח ביותר במסגרת ההיסטוריה של המפעל, כשעקף את הציוות בין אינטר לרומא, שנפגשו ארבע פעמים. בארבעת המפגשים הקודמים, כל קבוצה ניצחה פעמיים; יובנטוס הניפה את הגביע ב-2013 וב-2015, ואילו לאציו הניפה את הגביע ב-1998 וב-2017.
אברלי
אברלי (באנגלית: Everly) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2014 בבימויו של ג'ו לינץ' ובכיכובה של סלמה הייק. הסרט יצא לראשונה באמצעות iTunes ב-23 בינואר 2015, ויצא להקרנות מוגבלות בקולנוע בפברואר 2015.
עלילה
אברלי (סלמה הייק), היא אישה שמוחזקת בכפייה למטרות זנות על ידי ראש ארגון פשע מאורגן אכזרי, טאיקו (הירויוקי ואטאנבי). כשטאיקו מגלה שאברלי יצרה קשר עם המשטרה ומשתפת עמם פעולה נגדו, הוא שולח את אנשיו להרוג אותה - אך היא מצליחה להוציא אקדח מוסתר, והורגת את המתנקשים. וכך מתחיל משחק סדיסטי של טאיקו, שצופה בה כל העת, כאשר הוא שולח מסר לזונות האחרות בבניין שיקבלו פרס ענק אם יהרגו אותה, ושולח את השוטרים המושחתים שבשירותו, וכן קבוצות אחרות שאחד אחרי האחרת, אברלי מצליחה להדוף או להרוג. אחת מחברותיה שבאה להרגה משתכנעת לחזור לסיים את העבודה מאוחר יותר, לאחר שאברלי תצליח להעביר כסף לאמה ובתה, לאחר מכן תסכים למות. בינתיים, אברלי מנסה לתקשר עם אמה אדית (לורה ספדה), בטלפון, ומורה לה להביא אליה את בתה מייזי (עיישה איימה) כדי להציל אותן מאנשיו של טאיקו שכבר על עקבותיהן, ולעזור להן לצאת מהמצב בחיים.
אברלי נתפסת על ידי "הסדיסט" (טוגו איגאווה) והוא מתחיל לענות אותה. אדית - שבינתיים השאירה את מייזי אצל שכנה - מתפרצת לחדר עם אקדח, והורגת את עוזריו של הסדיסט, אך זה לוכד אותה ומתחיל לענות גם אותה. אברלי נאבקת נואשות להשתחרר ולעזור לה. היא מצליחה לגבור על העוזר שמחזיק בה, הורגת אותו, ואז יורה בו ואז באחרון התוקפים שנותר בחיים. כשהיא רצה לעזור אדית, הסדיסט נעמד, עדיין בחיים, ומנסה להרוג את אדית, כאשר אברלי מכריחה אותו לבלוע את הרעל שייעד לאדית, אשר ממיס את המעיים שלו והורג אותו בכאבים עזים.
ככל שהסרט מתקדם, דמויות האויבים הופכות ליותר ויותר מופרכות; אם התחילו במקור פשוט כבריונים חמושים, בסופו של דבר הם מופיעים בתחפושות לפי נושא, וזוממים עינויים מורכבים.
בחזרה בדירתה של אברלי, טאיקו מתקשר ומחמיא לה על המופע שכה נהנה ממנו בשעות האחרונות. היא מבינה שהוא צופה בה מהבניין ממול, וכשהיא צועקת עליו, הצלף שלו יור באדית והורג אותה. טאיקו מגיע בעצמו כדי לסיים את המלאכה, אך כשהוא מאיים על מייזי, אברלי מוצאת את כוחותיה האחרונים והורגת גם אותו. היא זוחלת לפרוזדור, ומוצאת את מייזי, והשתיים מכירות בכך שאברלי היא אמה של מייזי. אברלי שמה את ראשה בחיקה של מייזי הקטנה, ועוצמת עיניים. המשטרה והחובשים פורצים למקום, לוקחים את מייזי, ומנסים להחיות את אברלי. הסרט מסתיים כאשר הצליל של מנטר הלב של אברלי מתחיל לצפצף, מה שמרמז שהיא תחייה למרות הכל.
הפקה
קייט הדסון הייתה אמורה לגלם את תפקיד אברלי, אך במאי 2013, החליפה אותה סלמה הייק בתפקיד הראשי.
יציאה לאקרנים
בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל פנטסטי פסט ב-20 בספטמבר 2014. הסרט יצא ב-iTunes ב-23 בינואר 2015, ויצא לתיאטראות ב-27 בפברואר 2015 על בהפצת Dimension Films.
ביקורת
אברלי קיבל ביקורות מעורבות ועד שליליות מהמבקרים. באתר Rotten Tomatoes דווח רייטינג של 29%, עם דירוג ממוצע של 4.3/10, בהתבסס על 34 ביקורות. הקונצנזוס של האתר קובע: "אברלי נהנה מבימוי המסוגנן של ג'ו לינץ' והמשחק המצטיין של סלמה הייק, אך הכתיבה רזה מידי, ומלאה באלימות סליזית מידי כדי להמליץ על הסרט באופן מלא." ב-Metacritic, אשר מקצה דירוג מנורמל מתוך 100 בהתבסס על חוות הדעת של המבקרים, לסרט יש ציון של 35 מבוסס על 16 ביקורות, המורה של "חוות דעת שליליות ככלל."
אופימץ (כדורסל)
אופימץ (ברוסית: Уфимец) הוא מועדון כדורסל רוסי לגברים מהעיר אופה. מתמודד בסופרליגה הרוסית ובגביע רוסיה.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בספטמבר 2012 על בסיס בית ספר לספורט באופה. הקבוצה התמודדה לראשונה באליפות הלאומית של המחוז הפדרלי אוראל-הוולגה בנובמבר 2014. בעונת 2014/2015 הקבוצה סיימה במקום השלישי של האליפות המחוזית.
בעונת 2015/2016 הקבוצה זכתה בגביע אוראל, שהתקיים בעיר ברזובסקי, שבמחוז סברדלובסק לזכרו של המאמן מהעיר אופה יורי מקסימוב. הקבוצה סיימה את אותה עונה ללא הפסד, כשהיא מנצחת את כל 20 המשחקים. בעונת 2016/2017 הקבוצה התמודדה לראשונה בליגות המקצועניות ברוסיה, כשהורשתה להתמודדה בסופרליגה 2, הליגה השלישית בחשיבותה במערך הליגות בכדורסל ברוסיה.
בעונת 2018/2019 העפילה לשלב 16 האחרונות אך הפסידה. בעונת 2019/2020 מתמודדת בליגה השנייה בחשיבותה במדינה, סופרליגה 1.
מארק גרין
מארק אנדרו גרין (באנגלית: Mark Andrew Green; נולד ב-1 ביוני 1960) הוא פוליטיקאי אמריקאי, כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית המייצג את המחוז ה-8 של ויסקונסין משנת 1999 ועד שנת 2007.
מארק גרין נולד בבוסטון. הוא סיים לימודי תואר JD במשפטים באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. בשנת 1992, נבחר לבית הנבחרים של ויסקונסין ושירת בו שמונה שנים. בשנת 1998, נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית והיה חבר בו במשך שלוש קדנציות עד לשנת 2007 כאשר הוחלף על ידי סטיב קייגן.
בשנת 2006, התמודד על משרד מושל ויסקונסין נגד המושל המכהן ג'ים דול והפסיד.
בשנת 2007, מונה לשגריר ארצות הברית בטנזניה. הוא סיים את תפקידו בשנת 2009 וחזר לארצות הברית.
בשנת 2017, מונה לראש הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי.
HD 93129A
HD 93129A הוא כוכב מסיווג ספקטרלי O הממוקם בקבוצת הכוכבים שדרית (קארינה). הכוכב הוא אחד הכוכבים הבוהקים בגלקסיית שביל החלב. HD 93129A הוא חבר דומיננטי בצביר הכוכבים  Trumpler 14, צביר כוכבים צעיר הממוקם ב Carina OB1.
HD 93129A בעל בהירות נראית של 7.31 ובהירות מוחלטת של 6.5-.
לאחרונה התגלה ש Trumpler 14 הוא בעצם כוכב כפול, עם כוכב עמום וחם נוסף מסיווג ספקטרלי של O3.5V. הכוכב בעל מסה של 110 מסות שמש ורדיוס של 22.5 רדיוסי שמש.
הכוכב בעל טמפרטורה של 42,500 קלווין והוא בעל עוצמת הארה גדולה פי 1,500,000 מזו של השמש.
מסתו של הכוכב הקטן יותר מבין הכוכבים הכפולים היא 70 מסות שמש.
ניטה אינג
ניטה אינג (殷琪; נולדה ב-17 במרץ 1955 בטאיפיי) היא הנשיאה הטייוואנית-אמריקאית של "חברת ההנדסה הקונטיננטלית" ויו"ר מועצת המנהלים לשעבר של חברת Taiwan High Speed Rail, החברה שבנתה ממערכת רכבת מהירה מטאיפיי לקאוסיונג. תומכת המפלגה הפרוגרסיבית הדמוקרטית, היא הייתה יועצת לנשיא לשעבר צ'ן שואי-ביאן.
הקריירה שלה כאיל בניה התרחשה ברובה בתוך חברת ההנדסה הקונטיננטלית של טייוואן, שכיהנה בה כיו"ר הדירקטוריון.
ראשית חייה
ניטה אינג גורשה מבית הספר האמריקני בטאיפיי בגלל "התנהגות סוערת" ונשלחה לפנימייה של מסצ'וסטס בשנות השבעים בהיותה נערה. לאחר מכן היא התמחתה בכלכלה באוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס (UCLA), אך גורשה מהאוניברסיטה בשל הצתת שרפה במחאה על אי שוויון נשים.
היא נישאה לזמן קצר לפול גיטלסון בשנת 1979 בלוס אנג'לס, אך התגרשה מספר שנים לאחר מכן. ילדיה היו ממערכת יחסים עוקבת. כיום היא גרה בטאיפיי, טייוואן עם שתי בנותיה, שתיהן לומדות בבית הספר האמריקאי בטאיפיי.
ברטון מלכיאל
מלכיאל הוא תומך מובהק בתאוריית השוק היעיל הטוענת שמחיר המוצרים הפומביים משקפים את כל האינפורמציה הגלויה לגביהם, למרות שטען שבשווקים מסוימים יש עדויות למחירים שאינם אקראיים.
בספרו "הליכת אקראי בוול סטריט" טען ברטון ש. טענה זו נבחנה ב-1988 על ידי Wall Street Journal שקיים תחרויות בין מומחים והציבור לתיק השקעות שנבחר בעזרת זריקת חיצים ונקרא הקוף. לאחר 100 תחרויות נמצא שהמומחים זכו רק ב-61% מהתחרויות מול הקוף. המושג תיק השקעות של הקוף הפך לשם נרדף לתיק השקעות שנבנה ללא ידע מומחה והיום בעיתונים כלכליים נהוג פעמים רבות להציג בתחרויות משקיעים תיק המייצג את המדד ונקרא קוף.
פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך
פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך (בגרמנית: Friedrich VII. von Baden-Durlach; 23 בספטמבר 1647 - 25 ביוני 1709), היה מרקיז באדן-דורלאך בין השנים 1677–1709.
ביוגרפיה
פרידריך נולד ב-23 בספטמבר 1647 באוקרמונדה, לפרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך ולכריסטינה מגדלנה מפפאלץ-צווייבריקן, בתם של יוהאן קזימיר, רוזן פפאלץ-קלבורג וקתרינה משוודיה, רוזנת פפאלץ-קלבורג.
פרידריך קיבל חינוך מעולה, ולמד מתמטיקה ואדריכלות, ואת השפות הלטינית, האיטלקית והצרפתית. בצעירותו ערך פרידריך סיורים בצרפת, איטליה, הולנד ואנגליה. פרידריך לחם במלחמת הולנד–צרפת בין השנים 1674–1675, מה שהביא לסיפוח שטחים לבאדן בהסכם ניימכן.
בשנת 1677 מת אביו פרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. במהלך מלחמת תשע השנים לחם פרידריך לצד הכוחות הקיסריים, ובהסכם רייסווייק קיבל את התואר "מרקיז בזל", על אף שמעולם לא שלט בה בפועל. בשנת 1699 התיר פרידריך את התיישבות ההוגנוטים בנחלותיו, והם הניחו את היסודות לגידול הטבק באזור הריין העליון. במלחמת הירושה הספרדית מונה פרידריך למפקד בכיר בצבא הקיסרי, וחלק מהקרבות ניטשו באדמותיו.
ב-25 ביוני 1709 מת פרידריך, ובנו קרל השלישי וילהלם, מרקיז באדן-דורלאך עלה לשלטון במקומו.
גם גמדים התחילו בקטן
גם גמדים התחילו בקטן (בגרמנית: Auch Zwerge haben klein angefangen) הוא סרטו של הבמאי הגרמני ורנר הרצוג משנת 1970.
עלילה
הסרט מספר על חברות גמדים המתגוררים בספק מוסד לחולי נפש, ספק מוסד לעבריינים, הממוקם על אי מבודד, כאשר יום אחד הם מחליטים למרוד בשליטם ובשומריו (כולם גמדים) על ידי תוהו ובוהו ומהומות אלימות. הגמדים שוברים חלונות וכלים, נוטשים משאית ללא נהג הנוסעת במעגלים, מארגנים מלחמות אוכל ותרנגולים, מבעירים ערוגות פרחים, הורגים חזיר גדול, מתעללים בגמד עיוור, ומעלים למזבח קוף.
הפקה
הסרט צולם באיים הקנריים באי הנקרא לנזרוטה. הסרט הופק בסמוך להפקתם של סרטיו האחרים של הרצוג, "Fata Morgana" ו-"The Flying Doctors Of East Africa" וישנם היבטים קולנוענים ויזואליים דומים בשלושתם. ניתן לראות שהמשקפיים אשר הגמד העיוור חבש בסרט, מופיעים מספר פעמים ב-"Fata Morgana".
במהלך הסרט הרצוג נתן הנחיות בימוי משונות כדי להוציא תגובות לא שגרתיות משחקניו. כשביים את אחד מהגמדים אשר התקשה להפסיק לצחוק, הרצוג ביקש ממנו חזור ושוב להפסיק, אך כאשר המצלמה רצה הוא עשה פרצופים מצחיקים לעברו.
כאשר צילמו את הסצנה בה המשאית נסעה ללא נהג במעגלים, אחד השחקנים נדרס על ידה, אך קם ללא פגע מיד. במהלך צילומי הבערת ערוגת הפרחים אותו שחקן העלה את עצמו באש, וורנר הרצוג רץ לעברו וכיבה את האש מעליו בעזרת חבטות. לאחר שני המקרים הללו, הרצוג הבטיח לשחקן שאם הוא יצליח לסיים את הצילומים ולהישאר בחיים הוא (הרצוג) יקפוץ אל תוך שדה של קקטוסים ויתן לשחקן לצלם אותו. הסרט הסתיים ללא כל תקריות והבמאי קיים את הבטחתו ואכן קפץ אל תוך שדה קקטוסים. הרצוג אמר, "לצאת משם היה הרבה יותר קשה מלקפוץ פנימה".
רוברט קורבים
רוברט קורבים (באנגלית: .Robert Lee Curbeam, Jr; נולד ב-5 במרץ 1962, בולטימור) הוא אסטרונאוט אמריקאי, טייס לשעבר בצי ארצות הברית. הוא טס שלוש פעמים לחלל במסגרת משימות שהות בתחנת החלל הבינלאומית.
רוברט קורבים נולד בבולטימור. לאחר סיום אקדמיה של הצי הוא הוצב במשימות שונות של הצי, לרבות משימות בים התיכון והים הקריבי ומשימות שונות על סיפון של נושאת מטוסים Forrestal.
במהלך שרות בצי הוא סיים לימודי תואר ראשון ותואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה.
בשנת 1991 רוברט קורבים סיים בית ספר לטייסי ניסוי של הצי והי המעורב בפרויקט F-14 טומקט.
בדצמבר 1994 הוא נקלט בNASA והוצב במרכז החלל ג'ונסון. רוברט קורבים השתתף ב-3 משימות חלל. בשנת 1997 במשימה STS-85 (קרטיס בראון היה מפקד צוות). המטרה העיקרית הייתה ביצוע ניסויים בעזרת CRISTA-SPAS. בשנת 2001 הוא היה מומחה משימה במשימה STS-98 של מעבורת החלל אטלנטיס (קנת קוקרל היה מפקד צוות). המטרה העיקרית הייתה להביא לתחנת החלל הבין-לאומית מודול חדש. בשנת הוא היה מומחה משימה ב-STS-116 של מעבורת החלל דיסקברי (מארק פוליאנסקי היה מפקד צוות). במשימה זו לתחנת החלל הבין-לאומית הובא מודול נוסף. במהלך משימות אלו הוא פעל מחוץ לחללית במשך 45 שעות.
בשנת 2007 רוברט קורבים עזב את NASA ועבר לעבוד במגזר הפרטי. הוא עבד מספר שנים במרכז מחקר של נורת'רופ גראמן בוירג'יניה. החל משנת 2017 הוא עובר בריית'און ומכהן כסגן-נשיא של החברה.
חביב המורה
חביב המורה (באנגלית: Teacher's Pet) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1958 בבימויו של ג'ורג' סיטון עם קלארק גייבל, דוריס דיי וגיג יאנג בתפקידים הראשיים.
גיג יאנג היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
קלארק גייבל היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי
השיר "חביב מורה" המושמע בתחילת הסרט, הפך לאחד הלהיטים הבולטים של דוריס דיי.
תקציר העלילה
ג'יימס גאנון (קלארק גייבל) הוא עורך בכיר בעיתון New York Evening Chronicle. הוא עצמו ללא השכלה אקדמאית והגיע למעמדו לאחר עבודה קשה והתנסות במקצוע בשטח. הוא מתנגד תקיף ללימודי עיתונאות במוסדות אקדמאים.
גאנון מקבל בקשה מפרופסור אריקה סטון (דוריס דיי) להרצות על עיתונאות בקולג'. הוא משיב לבקשה במכתב בוטה המפרט את דעתו על לימודי עיתונאות אבל נאלץ על ידי העורך להגיע לשם.
הוא מצטרף לתלמידים בשם ג'ים גאלגר ומתרשם מהמראה המצודד של אריקה. גאנון מתנדב לכתוב כתבה קצרה ותמציתית על דיווח רצח והמרצה מתרשמת ממנו ומקריאה אותה לשאר התלמידים, הוא הופך ל"חביב המורה".
גאנון מתאהב באריקה אך לה יש כבר בן זוג צעיר, פרופסור לפסיכולוגיה נאה ומוכשר בשם הוגו פיין (גיג יאנג).
כאשר גאנון מבלה במועדון עם חברתו הזמרת פגי לרוי (ממי וו דורן) הוא מבחין באריקה והוגו ומצטרף אליהם. הוגו יודע לתופף ולרקוד יותר טוב מגאנון. לאחר שתיית אלכוהול רבה, הוגו מתמוטט. גאנון מביא אותו לדירתו וכעת מתחזק הקשר שלו עם אריקה.
אריקה מגיעה למערכת העיתון כדי לסדר עבודה לתלמיד המוכשר אבל אז מסתבר לה שגאלאגר הוא למעשה גאנון.
היא נעלבת ומנתקת את יחסיה איתו אבל לאחר זמן הם מתפייסים למרות הבדלי ההשקפות שלהם על העיתונות.
פוסטאוטלקה
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בפוסטאוטלקה נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 501 תושבים, ובשנת 2021 רק 297 תושבים.
הכפר הוקם בשנת 1929 ונקרא תחילה אוטלקה (Ottlaka).
סמל הכפר כולל עלי טבק כסימן לגידול העיקרי שהתקיים בכפר, אריה המסמל כוח אומץ והתמדה עם צלב המעיד על תושביה הנוצרים של הכפר.
אלינור פורטסקווי-בריקדייל
אלינור פורטסקווי-בריקדייל (באנגלית: Eleanor Fortescue-Brickdale; 25 בינואר 1872 – 10 במרץ 1945) הייתה ציירת אנגלייה הידועה באיורי הספרים ובמספר עבודות בזכוכית צבעונית.
קורות חייה
פורטסקווי-בריקדייל נולדה בבית הוריה, בסארי, בתם של מתיו ושרה פורטסוקי בריקדייל. אביה היה עורך דין. היא הוכשרה תחילה בבית הספר לאמנות קריסטל פאלאס, בהנהלתו של הרברט בון ונכנסה לבתי הספר המלכותיים של האקדמיה בשנת 1896. באותה שנה הציגה גם יצירה ב, וזכתה בפרס על עיצוב קישוט לכניסה לחדר האוכל של האקדמיה. הציור הגדול הראשון שלה היה "חיוורון האהבה האמיתית" (1899). עד מהרה היא החלה להציג את ציורי השמן שלה באקדמיה המלכותית ואת צבעי המים שלה בגלריית דאודסוול, שם היו לה כמה תערוכות יחיד.
בהיותה באקדמיה, פורטסקיו-בריקדייל הייתה תחת השפעתו של ביאם שו (אנ׳) בן חסותו של ג'ון אוורט מיליי שהושפע רבות מג'ון ויליאם ווטרהאוס. כאשר ביאם שו ייסד את בית הספר לאמנות בשנת 1911, הפכה פורטסוקי-בריקדאל למורה שם.
בשנת 1909 הזמין ארנסט בראון מגלריות לסטר סדרה של 28 איורי צבעי מים לאידיליות המלך של אלפרד טניסון, שאותם ציירה פורטסקווי-בריקדייל במשך שנתיים. הם הוצגו בגלריה בשנת 1911, ו-24 מהם פורסמו בשנה שלאחר מכן במהדורה מפוארת של ארבע האידיליות הראשונות.
היא התגוררה במהלך רוב הקריירה שלה בהולנד פארק רואד, מול בית לייטון, שם קיימה תערוכה בשנת 1904.
פורטסקווי-בריקדייל הציגה בתערוכה הראשונה של החברה לאמנות גרפית בשנת 1921.
בהמשך עבדה גם עם ויטראז'ים. היא הייתה נוצרייה מאמינה ותרמה עבודות לכנסיות. בין עבודותיה הידועות ביותר הם "האורח הלא קרוי".
היא נפטרה ב־10 במרץ 1945, ונקברה בבית העלמין ברומפטון, לונדון.
קרב פנגדו
רקע
בעקבות מרד טונגהאק, פלשו כוחות יפניים וכוחות סיניים לקוריאה. הסינים קיוו לשמר את מעמדתה של קוריאה כמדינת חסות תחתיהם, ואילו היפנים שאפו להרחיב את אזור ההשפעה שלהם. לשתי המדינות היו כוחות צבאיים בקוריאה, שהגיעו לבקשתן של סיעות שונות בתוך חצי האי. בעיר אסאן, הדרומית לסיאול, חנה חיל מצב סיני שמנה כ-3,500 חיילים, והאספקה נשלחה אליהם בדרך הים. היפנים שמו להם למטרה לכתר אותם שם ולהטיל על העיר מצור.
הנהגת צבא בייאנג התחלקה בין הקיסר גוואנגשו והמדינאי לי הונגז'אנג. הראשון דרש עמידה איתנה אל מול האויב, והשני רצה להגן על הצי השלו. לפיכך, הושגה פשרה לפיה ספינות שכבר היו באזור קוריאה ילוו משלוח של תגבורת לעיר אסאן.
הקרב
על פי רישומי הקרב היפניים, בוקר ה-25 ביולי הבחינו הסיירות היפניות "יושינו," "נאניווה" ו"אקיצושימה," שהפליגו מול אסאן, בסיירת הסינית "צ'יואן" ובספינת התותחים "קוואנג-יי," שיצאו מהעיר על מנת לפגוש בספינת התותחים "צאוצ'יאנג" שליוותה את ספינת האספקה "קאושינג" בדרכה לעיר. שני כלי השיט הסיניים לא השיבו הצדעה ליפנים, כנדרש מהם לפי תקנות השיט הבינלאומיות, וכשפנו הספינות היפניות דרום-מערבה, פתחו עליהם הסינים באש.
על פי הגרסה הסינית, אכן יצאו צ'יואן וקוואנג-יי מאסאן בבוקר ה-25 ביולי, על מנת לקבל את פני צאוצ'יאנג וקאושינג. בשעה 07:45, עת חלפו בסמוך לאי הקטן פנגדו ביציאה ממפרץ אסאן, פתחו עליהן באש הסיירות היפניות אקיצושימה, יושינו ואניווה. הסינים השיבו אש בשעה 07:52.
הקרב התרחש בטווחים קרובים, וצ'יואן ספגה נזק כבד ואיבדה את יכולת ההיגוי, אך יועץ צבאי גרמני שהיה על סיפונה הצליח להשיב לספינה יכולת תמרון. לאחר חילופי אש שנמשכו מעל שעה, יצרה הגעתה של ספינת התותחים קוואנג-יי לזירה הסחת דעת שאיפשרה לצ'יואן לסגת מהאזור. הסיירת היפנית יושינו פתחה במרדף שנמשך מעל למאה מילים ימיים, אך לא השיגה אותה, ואילו קוואנג-יי עלתה על שרטון, ומחסן התחמושת שלה התפוצץ.
באותה עת הופיעו בזירה ספינת התובלה קאושינג, שהניפה דגל ימי אזרחי בריטי, וספינת התותחים צאוצ'יאנג. הנאניווה, עליה פיקד היהאצ'ירו טוגו, פקדה עליה להתלוות אליה. לאחר שהקפטן הבריטי תומאס גאלסוורת'י מחה על הפרת הנייטרליות של בריטניה, הוא הסכים להתלוות לשייטת היפנית, והדבר קומם את החיילים הסינים שהיו על סיפון הספינה, שדרשו שיפליג חזרה לסין. לאחר משא ומתן בן ארבע שעות, במהלכו איימו החיילים על חייהם של הקפטן ושל צוותו, ניצלו האחרונים הזדמנות וזינקו למים. החיילים הסינים פתחו באש, אך הקפטן ואנשי צוותו הצליחו להגיע לנאניווה ולאחר שנמשו הבריטים מהמים, פתחו היפנים באש על קאושינג וטיבעו אותה. כמחצית מ-1,100 החיילים הסינים שהיו על סיפון הספינה טבעו, והשאר נאספו על ידי ספינה צרפתית שחלפה במקום או שהגיעו לאיים בסביבה. בשעה 14:00 יירטה אקיצושימה את צאוצ'ינג, ואילצה אותה להיכנע.
תוצאות הקרב
לקרב נודעה השפעה מכרעת על המערכה היבשתית. התגבורת, שמלבד החיילים כללה גם תריסר תותחים ואספקה צבאית, נמנעה מחיל המצב הסיני באסאן. בקרב סונגהוואן שנערך ארבעה ימים מאוחר יותר הובס חיל מצב זה על ידי היפנים, שנהנו מיתרון מספרי ומאספקה רבה יותר. הכרזת המלחמה הרשמית התפרסמה רק ב-1 באוגוסט 1894, לאחר קרב זה.
הסיירת היפנית נאניווה הייתה תחת פיקודו של היהאצ'ירו טוגו. הבעלים של הקאושינג, חברת ג'רדין, מת'סון ושות' (הידועה בעיקר בשל תפקידה המרכזי בסחר האופיום בסין) הביעה מחאה על הפגיעה ברכושה, ודרשה פיצויים מממשלת יפן. האירוע גרם לתקרית דיפלומטית בין יפן לבריטניה. ביקורת נוספת הוטחה ביפנים על כך שלא נעשו כל מאמצים למשות את הניצולים הסינים מהים, אך דרישות הפיצויים על כך בוטלו לאחר שחבר מושבעים בריטי קבע שהפעולה הייתה במסגרת החוק הבינלאומי בנוגע לטיפול במורדים.
בעקבות הקרב קיבל המשפט היפני את החוק המערבי בנוגע לשלל ימי.
ב-2000 ניסתה חברת חילוץ קוריאנית למשות את שרידי הקאושינג מהים, בהבטחה שהיא מכילה מטען של מטילי זהב וכסף, אך השבר נהרס במהלך פעולות החילוץ, ולא נמשו ממנו חפצי ערך.
Faking It
Faking It (בעברית: לזייף את זה) הוא שיר של הדי ג'יי והמפיק המוזיקלי הסקוטי קלווין האריס, בהשתתפות הזמרת האמריקאית קלאני, והראפר האמריקאי ליל יאכטי. השיר פורסם כסינגל החמישי והאחרון מאלבום האולפן החמישי של האריס, Funk Wav Bounces Vol. 1. השיר נכתב על ידי האריס, ליל יאכטי וג'סי רייז, הופק על ידי האריס, ויצא לרדיו הלהיטים העכשוויים בארצות הברית ב-17 באוקטובר 2017 דרך קולומביה רקורדס. השיר יצא לרדיו הלהיטים העכשוויים בבריטניה ב-17 בנובמבר 2017 ובאיטליה ב-24 בנובמבר 2017 דרך סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
קומפוזיציה
מבחינה מוזיקלית, Faking It הוא שיר המשלב רית'ם אנד בלוז עכשווי ופופ, ומכיל אלמנטים של מיאמי בס ומוזיקת פופ משנות השמונים.
אדמו"ר האמצעי (פירושונים)
אדמו"ר האמצעי הוא כינוי שניתן במספר חסידויות לאדמו"ר השני בשושלת. התואר ניתן בדרך כלל לאחר פטירתו והכתרת בנו כאדמו"ר, אז נהפך לאדמו"ר האמצעי בחסידות.
חאמד
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פריגטנקפיטן
פריגטנקפיטן, בקצרה: FKpt / ברשימות: FK היא דרגת קצונה בקבוצת ההיררכיה הצבאית של הקברניטים של הצי הגרמני.
סימני הדרגה
סימני הדרגה של פריגטנקפיטן, המולבשים על השרוולים והכתפיים, מעל שלושה פסים זהובים עם חצי פס אחד ביניהם (ללא הכוכב כאשר עונדים לולאות דרגה).
הדרגה מדורגת כדרגת OF-4 בנאט"ו, והיא מקבילה לאוברסט-לויטננט ב-Heer, וב-Luftwaffe. הדרגה מדורגת A14 או A15 בכללי השכר של משרד ההגנה הפדרלי והיא בכירה מדרגת קורבטנקפיטן (NATO OF-3 - Commander Junior Grade).
בעוד שהדרגות המקבילות (עם אותם פסי סמל) בבלגיה ובדנמרק מתורגמים לנאט"ו כ-Commander Senior Grade, המקבילה הגרמנית נקראת בפשטות Commander.
פולקסמרינה
בפולקסמרינה של גרמניה המזרחית פריגטנקפיטן הייתה דרגת הביניים של קבוצת דרגות הקצינים הבכירים, המקבילה לקוד דרגת נאט"ו OF-4. היא הייתה הדרגה המקבילה לדרגת אוברסט-לויטננט של חיל היבשה וחיל האוויר של צבא העם הלאומי.
סמל הדרגה כלל רצועת כתף ופסי שרוולים. כמו כן נענדו כותפות אשר כללו צמות כסופות מסורגות עם שני פסי זהב (כוכבים) על בסיס בצבע כחול כהה.
סמל החפת הורכב מארבעה פסים, ומעל כוכב ימי בעל חמש נקודות. בניגוד למסורת הצי הקיסרי-גרמני, שבה טבעות שרוולים הקיפו את החפתים התחתונים, רצועות השרוול של הפולקסמרינה הקיפו רק 40% מהחפתים.
הצי הגרמני הקיסרי והקריגסמרינה
בצי הגרמני הקיסרי ובקריגסמרינה הייתה דרגת פריגטנקפיטן דרגת הקצונה האמצעית של קבוצת דרגות הקצינים הבכירים. סמל הדרגה כלל כותפת ופסי שרוולים. כמו כן נענדו כותפות אשר הורכבו מצמות כסופות מסורגות עם חריץ זהב אחד (כוכב) על בסיס בצבע כחול כהה.
סמל החפת הורכב שלושה פסים זהובים עם חצי פס אחד ביניהם, ומעל כוכב ימי בעל חמש נקודות. טבעות השרוול הקיפו את החפתים התחתונים.
מורא אב ואם
מורא אב ואם היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות, שמחייבת התנהגות של יראת כבוד כלפי האב והאם ולא לעבור על דבריהם.
פרטי המצווה
מקור המצווה:.
בכלל מצוות מורא אב ואם, איסורים שנועדו לשמור על כבודם, שלא לעשות פעולות שמביעות זלזול בהם: המצווה מטילה חובה על הצאצא (בן או בת) שלא לבזות אותם, לא לזלזל בהם, לא לסתור את דבריהם בפומבי.
ודעת הרב, "כי מצווה זו היא בכלל המצוות המסורות ללב בכך שיש לאדם לירא מורא פנימי מהוריו, ולא תלויה רק בקיום החיצוני שלה".
וזה לשון השולחן ערוך (שם): "איזה מורא? לא יעמוד במקומו המיוחד לו... לעמוד שם בסוד זקנים עם חבריו, או מקום המיוחד לו להתפלל, ולא ישב במקום המיוחד לו להסב בביתו, ולא סותר את דבריו... ולא מכריע את דבריו בפניו, אפילו לומר נראין דברי אבא, ולא יקראנו בשמו. לא בחייו ולא במותו, אלא אומר: אבא מארי. היה שם אביו כשם אחרים, משנה שמם, אם הוא שם שהוא פלאי שאין הכל רגילים לקרות בו"
מצוות זו משלימה את מצוות כיבוד אב ואם, הדורשת מהצאצא התנהגות של עזרה ויחס חיובי - "מאכיל ומשקה מלביש ומכסה מכניס ומוציא".
שתי מצוות לא תעשה כרוכות אף הן ביחס להורים: 1. איסור קללת אב ואם, 2. איסור הכאת אב ואם. איסורים אלו כרוכים בעונש מוות.
טעם המצווה וחשיבותה
שורשי המצווה הם, לפי הרמב"ם, בהכרת התודה שכל ילד צריך להרגיש כלפי הוריו על הבאתו לעולם (על פי היהדות בתהליך הלידה שותפים האב, האם והקב"ה) ועל גידולו.
על פי חז"ל, חובת מורא ההורים הוסמכה לחובת יראת שמים -.
הקדמת האם לאב בתורה
במצוות מורא אב ואם הקדימה התורה את האם: "אִישׁ אִמּוֹ וְאָבִיו תִּירָאוּ", בניגוד למצוות כיבוד אב ואם, שם הקדימה התורה את האב: “כַּבֵּד אֶת אָבִיךָ וְאֶת אִמֶּךָ”. רבי יהודה הנשיא הסביר את העניין בכך שידוע לכל (וגם לקב"ה) שילדים מכבדים את אמם יותר מאשר את אביהם, ולכן הקדים הקדוש ברוך הוא את האב, "כדי שיכבד אדם את אביו כשם שהוא מכבד את אמו". וידוע לכל (וגם לקב"ה) שילדים מתייראים מאביהם יותר מאשר מאמם, ולכן הקדים הקדוש ברוך הוא מורא האם למורא האב, "כדי שיירא אדם מאמו כשם שהוא ירא מאביו".
אומלוג'
אומלוג' (בערבית: أملج; תעתיק מדויק: אמלג') היא עיר נמל במחוז תבוכ שבמערב ערב הסעודית.
רקע כללי על העיר
העיר שוכנת על חוף ים סוף (הים האדום) בדרום מחוז תבוכ, בקו אורך (14/37) ובקו רוחב (5/25), כ-380 ק"מ דרום-מזרחית לעיר תבוכ, במרכז הדרך בין הערים ינבוע מדרום ו מצפון ונחשבת לאחד האתרים ההיסטוריים העתיקים בממלכה.
בשנים האחרונות גדלה העיר והתפתחה, עקב פתיחת הנתיב הימי בין דובא שבערב הסעודית (כ-280 קילומטר מהעיר אומלוג') לבין שבמצרים.
מול חופי אומלוג' ישנם איים רבים. המפורסמים ביותר הם ג'בל חסאן ואום סחארה. בנוסף לשני אלו ישנה קבוצה של שבעה איים הנקראת איי אלפואידה. קבוצה זאת נמצאת מעט צפונית לאומלוג'. האי סטון נמצא אף הוא מעט צפונית לאומלוג', לפני ואדי אלחמד.
העיר העתיקה של אומלוג' נחשבת לאחת מערי המסחר הגדולות אחרי מכה, אך עם הזמן חדל הסחר להתקיים בה.
בייבי מטאל
בייבי מטאל (באנגלית: BABYMETAL) הם להקת קאוואיי מטאל יפנית. הלהקה מורכבת מסוזוקה נקמוטו בתור "סו-מטאל" (ווקאלי וריקוד) ומואה קיקוצ'י  בתור "מואמטאל" (צעקה וריקוד). הלהקה מופקת על ידי קובמטל מסוכנות הכישרונות Amuse. השירה שלהם מגובה במכשור כבד מטאלי, המבוצע על ידי קבוצת נגני מושבים המכונה "להקת קמי" בהופעות.