cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שלזיה החדשה
בירתה של שלזיה החדשה הייתה ב-Siewierz. עם זאת, היא הייתה אמורה להיות מנוהלת במקור מבירת שלזיה ברסלאו (ורוצלב) ומאוחר יותר נוהלה בעיקר על ידי פרוסיה הדרומית. לאחר תבוסת פרוסיה במלחמת הקואליציה הרביעית ב-1806, המחוז פורק והשטח הפך לחלק מדוכסות ורשה הנפוליאונית בהסכמי טילזיט משנת 1807.
סימאס יסאיטיס
סימאס יסאיטיס (ליטאית: Simas Jasaitis; נולד ב-26 במרץ 1982 בווילנה שבליטא הסובייטית) הוא כדורסלן ליטאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בקבוצת לוקומוטיב קובאן הרוסית ובנבחרת ליטא.
הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של סאקאלי, ובשנת 2000 החל לשחק בסגל הבוגר של הקבוצה. יכולתו הטובה זיכתה אותו בתשומת לב מהמועדון הליטאי הידוע ריטאס וילנה, והוא חתם בו כבר בשנת 2001. יסאיטיס שיחק בריטאס תחת הדרכתו של המאמן נבן ספאחיה, וכשזה עזב את ריטאס והצטרף למכבי תל אביב יסאיטיס עבר ביחד עמו.
הוא שיחק בוויטוריה במשך עונה אחת בלבד, ולאחר מכן חתם בחובנטוד בדאלונה למשך עונה עם אופציה לעונה נוספת. שכרו אמור להיות כמיליון דולרים.
ג'אנלוקה מנצ'יני
ג'אנלוקה מנצ'יני (נולד ב-17 באפריל 1996) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם ברומא ובנבחרת איטליה.
פרוג'ה
ב-11 בספטמבר 2015, מנצ'יני ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה ב' במשחק נגד פסקארה.
אטאלנטה
ב-24 בספטמבר 2017, מנצ'יני ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' בתיקו אחת נגד פיורנטינה, כשנכנס כמחליף של רפאל טולוי בדקה ה-25.
ב-4 בפברואר 2018, הוא כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 על קייבו ורונה.
רומא
ב-17 ביולי 2019, מנצ'יני הצטרף לרומא בהשאלה לעונת אחת בשווי 2 מיליון אירו, עם חובת רכישה בתום העונה בסך 13 מיליון אירו. ב-25 באוגוסט, מנצ'יני ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק הבית נגד גנואה, כשנכנס כמחליף של חואן חסוס בדקה ה-66, משחק זה נגמר בתוצאת תיקו שלוש. ב-22 בספטמבר, מנצ'יני ספג כרטיס צהוב שני בדקה ה-85 במשחק החוץ נגד בולוניה וכתוצאה מכך הורחק מהמשחק, שלבסוף נגמר בניצחון קבוצתו 1–2. את שערו הראשון בליגה במדי הג'יאלורוסי כבש ב-24 בנובמבר בניצחון הבית 0–3 על ברשה לאחר בישול של בלם אחר, כריס סמולינג.
קריירה בינלאומית
ב-15 במרץ 2019, מנצ'יני זומן לראשונה על ידי המאמן רוברטו מאנצ'יני לנבחרת איטליה לצמד משחקיה נגד נבחרת פינלנד ונבחרת ליכטנשטיין במסגרת מוקדמות יורו 2020. ב-26 במרץ, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים בניצחון 0–6 על נבחרת ליכטנשטיין. כמו כן, הוא נטל חלק באליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2019.
המטבח הפולני
המטבח הפולני (בפולנית: Kuchnia Polska) משלב מסורות קולינריות סלביות ואחרות. הוא עשיר בתפוחי אדמה ובבשר מתובל מכל הסוגים, כמו גם בסוגים שונים של אטריות וכיסונים, הידועים ביותר הם ה"פירוגי" (pierogi). הקשר של המטבח הפולני למטבחים סלאביים אחרים הוא בשימוש בכוסמת ודגנים אחרים, אבל הוא גם מושפע מאוד ממסורות קולינריות טורקיות, גרמניות, הונגריות, יהודיות וצרפתיות או ממטבחים של שליטיה הקולוניאליים לשעבר (רוסיה, אוסטריה ופרוסיה). הפולנים מקציבים לעצמם כמות נדיבה של זמן על מנת ליהנות מארוחותיהם.
ארוחת צהריים טיפוסית, הכוללת לפחות שלוש מנות, מתחילה במרק כדוגמת חמיצה (בארשץ' -barszcz) העשויה מסלק או ז'ורק (żurek - מחית של בשר וקמח שיפון), כשבמסעדות נוהגים לפעמים להגיש אחרי המרק מתאבן של סלמון או מליח (המוכנים בשמנת, שמן או חומץ). מתאבנים פופולריים נוספים כוללים בשרים שונים, ירקות או דג במקפא. המנה העיקרית יכולה להיות המאכל הלאומי, ביגוס (bigos כרוב לבן כבוש עם חתיכות של בשר ונקניק) או קותלי חזיר בפירורי לחם (קוטלט סכבובי, kotlet schabowy). הארוחה מסתיימת לעיתים קרובות בקינוח כדוגמת גלידה, מקובייץ (makowiec - עוגת פרג) או דרוז'ג'ובקה (drożdżówka - סוג של עוגת שמרים).
מאכלים פולניים ייחודיים נוספים כוללים את החלודניק (chłodnik - מרק פירות או סלק קר לימים חמים), גולונקה (golonka - מפרקי חזיר מבושלים עם ירקות), קולדוני (kołduny - כיסוני בשר), ז'אזי (zrazy - חתיכות בשר בקר), סאלצסון ופלאצ'קי (salceson ו- flaczki - מעיים). רבים מהמאכלים מכילים גבינה לבנה.
ימי הביניים
בשלהי ימי הביניים היה המטבח הפולני כבד מאוד ומתובל. שני המרכיבים העיקריים בו היו בשר (הן בשר ציד והן בשר בקר) ודגנים. מכיוון שאזור פולין היה מיוער בצפיפות, נעשה שימוש נרחב גם בפטריות מאכל, באגוזים ובדבש. הודות לקשרי מסחר קרובים עם אסיה היו מחירי התבלינים (כדוגמת ערער, פלפל שחור ואגוז מוסקט) נמוכים בהרבה בהשוואה למחירם בשאר אירופה, והרטבים המתובלים נעשו פופולריים. שני רטבים בסיסיים (יוחה צ'רבונה ויוחה שארה, jucha czerwona ו-jucha szara או "דם לבן" ו"אדום" בפולנית מודרנית) היו בשימוש נרחב לפחות עד המאה ה-18.
המשקאות הפופולריים ביותר היו בירה, כולל מי שעורה שתססו קלות, פודפיבק (podpiwek), ותמד. עם זאת, החל מהמאה ה-16 החלו בני המעמדות הגבוהים לייבא יינות מהונגריה ושלזיה. לאחר ששתיית אלכוהול מזוקק התפשטה באירופה, הפכה וודקה פופולרית, בייחוד בקרב המעמד הנמוך. העדות הכתובה הראשונה לשימוש במילה "וודקה" בפולין היא ממסמך בפולנית משנת 1405.
רנסאנס
עם הכתרתה של המלכה בונה ספורצה, אשתו השנייה של זיגמונד הראשון, מלך פולין ב-1518, הובאו טבחים רבים לפולין מאיטליה ומצרפת. אף על פי שמאכלי ירקות מקומיים היו מקובלים וחלק מהותי מהמטבח הפולני, החל בתקופה זו שימוש נרחב יותר בירקות כדוגמת חסה, כרישה, סלרי וכרוב. אפילו כיום ירקות כדוגמת כרישה, גזר וסלרי ידועים בשפה הפולנית כ"איטלקיים" (włoszczyzna).
הרפובליקה
עד חלוקת פולין הייתה פולין אחת המדינות הגדולות בעולם וכללה אזורים נרחבים בהם מסורות קולינריות ייחודיות. על המטבח הפולני השפיעו בעיקר המטבח הליטאי, המטבח הטורקי והמטבח ההונגרי. בעקבות שקיעת פולין ומשבר ייצור הדגנים שבא לאחר הפלישה השוודית לפולין, המכונה "המבול", החלו תפוחי אדמה להחליף את השימוש המסורתי בדגנים. בנוסף, בהשפעת מגעים עם האימפריה העות'מאנית, הפך קפה להיות משקה נפוץ.
חלוקות פולין
לאחר חלוקת פולין הושפע המטבח הפולני מאוד מהמטבחים של האימפריות שהשתלטו עליה. ההשפעות העיקריות היו למטבח הרוסי ולמטבח הגרמני, אבל גם למסורות הקולינריות של מרבית העמים שתחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית. בחלק שנשלט על ידי הרוסים החליף תה את הקפה כמשקה הפופולרי. תחת ההשפעה הגרמנית אומץ תהליך ייצור הנקניקייה הלבנה במחוז פולין גדול. ייתכן שההשפעה הגדולה ביותר הייתה למסורת הקולינרית של האימפריה הרב־לאומית של אוסטרו-הונגריה, שהובילה להתפתחות מטבח מרכז-אירופאי בגליציה.
במאה ה-19 הופיע ספר הבישול הפולני הראשוני והוא נכתב על ידי לוצינה צ'וויירצ'אקייוויצ'ובה (Lucyna Ćwierczakiewiczowa), שביססה את עבודתה על יומנים מהמאה ה-18 של השלאכטה (האצולה הפולנית).
לאחר מלחמת העולם השנייה
בהדרגה הובילה כלכלת המחסור (gospodarka niedoboru, כינוי לכלכלה הקומוניסטית המתוכננת של מזרח אירופה שהובילה למחסור במוצרי יסוד) למחסור כרוני בבשר, ביצים, קפה, תה, ומוצרי יסוד שבשימוש יומיומי. מצב זה הוביל להחלפה הדרגתית של האוכל הפולני המסורתי באוכל שהוכן מכל מה שהיה זמין באותו הרגע. בין המנות הפופולריות שהציעו המסעדות היה "קציצת ביצה", סוג של המבורגר עשוי מקמח וביצה טרופה. המתכונים המסורתיים נשמרו עבור ארוחת ה-Wigilia, ארוחת ערב חג המולד שעבורה ניסו רוב המשפחות להכין את 12 המנות המסורתיות.
הרפובליקה השלישית
עם סיום הקומוניזם בפולין ב-1989 החלו מסעדות להיפתח מחדש ומוצרי מאכל בסיסיים היו שוב נגישים לציבור הרחב. עובדה זו הביאה לחזרה הדרגתית למטבח הפולני המסורתי, הן במטבחים הביתיים והן במסעדות. בשל התפתחות ענף יבוא המזון בעולם, מוטסים מוצרי מזון מארצות שונות במטוסים מהירים ומגיעים לנמלי התעופה הפולניים. כתוצאה מכך מגיעים ירקות ופירות אקזוטיים למסעדות ולמרכולים, אלו מעודדים שימוש במוצרי מזון ממטבחים אחרים בעולם, ירקות ממשפחת הדלועים, קישואים וסוגים רבים של דגים. בתקופה הקומוניסטית ניתן היה להשיג דגים רק באזורים הסמוכים לים.
בואאה
בואאה (בצרפתית: Buéa) היא עיר בקמרון שמשמשת כבירת האזור הדרום-מערבי של קמרון.
גאוגרפיה
היא נמצאת כ-235 קילומטרים מיאונדה, בירת קמרון.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 16 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא פברואר (20 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (12 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,338 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (366 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (23 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה
העיר ממוקמת ליד הכביש הלאומי N8.
דיה דקת-מקור
דיה דקת-מקור (שם מדעי: Helicolestes hamatus) הוא מין יחיד של עוף דורס ממשפחת הנציים הקרוב לדיה.
דיה זו היא קרובתה של דיית החלזונות מאמריקה הדרומית ודרום אמריקה הצפונית והיא חיה באמריקה הדרומית עד למזרח פנמה, בעיקר ביערות גשם ובביצות מיוערות. היא דומה לזכרי דיית החלזונות וכמוהם בעלת נוצות שחורות עם מקור מעוקל בעל קרס בדומה לדיית החלזונות.
הדיה חיה בקרבתה לאזורי מים מתוקים והיא עפה בקרבתם ושולה מהם סרטנים, וחלזונות שונים, בעיקר מהסוג תפוחון. מקורה מותאם לשליפת חלזונות אלה מקונכיותיהם.
שחקני הקריקט של המאה ה-20 (וויסדן)
שחקני הקריקט של המאה ה-20 הם חמשת שחקני הקריקט שנבחרו כבולטים ביותר במאה ה-20 על ידי צוות של מאה מומחי קריקט שנבחרו על ידי המגזין וויסדן בשנת 2000.
השחקנים שנבחרו הם:
רבים מחברי הצוות טענו ששתי בחירות מתוך החמש יהיו בזבוז, היות שסביר להניח שהן ילכו לדונלד בראדמן או גארפילד סוברס. עורך העיתון באותם הימים, מתיאו אנג'ל, טען שהמחסור היחיד ברשימה הוא מגיש מהיר (fast bowler). הסיבה המרכזית להיעדרות מגישים מהירים מהרשימה היא שתפקיד זה הפך לדומיננטי רק משנות ה-70 ולא מאז ייסוד הקריקט.
שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת
הסרט זכה בפרסים רבים, בהם פרס אוסקר (מתוך ארבע מועמדויות), פרס סאטורן ופרס באפט"א בקטגוריית האפקטים המיוחדים בקולנוע, פרס טקס פרסי ה־MTV בקטגוריות הסרט הטוב ביותר וההופעה הטובה ביותר (ג'וני דפ).
הסרט צולם יחד עם הסרט השלישי בסדרה, "שודדי הקאריביים: סוף העולם" ושבר את שיאי ההכנסות בשלושת הימים הראשונים להקרנתו.
ביל "אוזן הנעל" טרנר
ביל "אוזן־הנעל" טרנר, איש צוותו לשעבר של ג'ק וכעת מלח בספינת הרפאים של דייווי ג'ונס, "ההולנדי המעופף", מעביר לג'ק סימן כי הגיע הזמן לשלם את חובו לג'ונס. 13 שנה קודם לכן, ג'ונס העלה את "הפנינה השחורה" ממעמקי הים ועשה את ספארו לקפטן הספינה. בתמורה, ג'ק נתן את נשמתו לג'ונס ועליו לשרת על סיפון הספינה למשך 100 שנה. אם לא יסגיר עצמו לג'ונס, הקראקן ירדוף אחריו משום שידו מסומנת ב"כתם השחור".
תחילת המסע
מודיע באיי טורטוגה מוביל את ויל לעבר אי הקניבלים פלגוסטוס היכן שספארו וצוותו נמלטו כדי להתחמק מהקראקן, אבל נשבו בידי הפלגוסטוס. ויל, ג'ק, וכמה מאנשי צוותו נמלטים משוביהם ועורכים מסעם חזרה. ויל מגלה כי ג'ק מחפש אחר מפתח מסוים, וזה מבטיח לתת לו את המצפן בתמורה לעזרתו לחפש אחר המפתח ואת החפץ אשר הוא פותח. הם מבקשים את עזרתה של טיה דאלמה, כוהנת כישוף, שמגלה להם שהמפתח פותח תיבה המכילה את ליבו הפועם של דייווי ג'ונס.
דייווי ג'ונס
ג'ונס הוא דמות מיתית בקרב יורדי ים ופיראטים, של השטן השולט בימים. השם מונצח בביטוי האנגלי המתייחס למצולות הים "Davy Jones' locker", כמקום מנוחתם האחרון של מלחים. הוא נוהג לתקוף ספינות, ולהציע למי ששרדו את מתקפתו בחירה בין מוות לבין חיי עבדות בספינתו. אלה אשר מסכימים לשרת בספינתו הולכים ונעשים דומים ליצורי ים במהלך השנים. לפי אגדה המתוארת בסרט, התאהב דייווי ג'ונס בעלמה יפהפייה כאשר היה אנושי, אך זו לא החזירה לו אהבה. מאחר שלא יכול היה לסבול את הדחייה, עקר ג'ונס את לבו, נעל אותו בתיבה והחביא אותה באי נידח, ואת המפתח שמר על גופו. באורח פלא, מעשה זה עשה אותו לבן אלמוות כך שהדרך היחידה להורגו היא למצוא את התיבה ולדקור את לבו. מי שבידו הלב שולט בדייווי ג'ונס, וכך שולט בים. ג'ונס שולט ביצור דמוי־דיונון ענק, הקראקן - יצור מיתולוגי שמטביע לפקודתו ספינות אויב. צוות "ההולנדי המעופף" נתקל בג'ק, שמנסה לשאת ולתת סחר חליפין על ויל טרנר במקומו. ג'ונס דורש את נשמותיהם של 100 אנשים תוך שלושה ימים תמורת שחרורו של ג'ק מהעסקה, והוא מחזיק בוויל בתור ערבות לכך.
בריחתם של אליזבת' ונורינגטון
בפורט רויאל, המושל וות'רבי סוואן משחרר את ביתו, אליזבת' סוואן, אשר מאלצת את הלורד בקט באיומי אקדח לחתום על רישיון מלכותי שנועד לגייס את ספארו כחייל פריבטיר. היא מתחפשת לנער ומתחבאת בספינת סוחר העורכת מסעה לכיוון טורטוגה. שם, היא פוגשת בג'ק ואנשי צוותו שמגייסים מלחים בפאב כדי לשלם את חובו, ללא ידיעתם. נורינגטון גם הוא מופיע, ומאשים את ג'ק באובדן מעמדו ודרגותיו. הוא מנסה לירות בג'ק ומצית תגרה, אך אליזבת' עוצרת בעדו ומצילה את ג'ק. במזח, ג'ק מגלה לאליזבת' את סוד המצפן, והיא משתמשת בו לגילוי הכיוון שבו התיבה ממוקמת.
באי תיבת הלב
ג'ק, אליזבת' ונורינגטון מוצאים את התיבה על אי טרופי בשם איסלה קרוז, בעוד ויל מצליח להימלט מ"ההולנדי המעופף" בעזרת אביו, ביל "אוזן־הנעל" טרנר, כשבידו המפתח הפותח את התיבה, שאותו הצליח לגנוב מדייווי ג'ונס. ויל רוצה לדקור את הלב על־מנת לשחרר את אביו מחובו לדייווי ג'ונס, בעוד ג'ק חושש שאם ג'ונס ימות מבלי שציווה על הקראקן להפסיק לרדוף אותו, הוא לעולם לא יכול לחזור לים. נורינגטון עצמו רוצה את הלב כאמצעי מיקוח תמורת מעמדו בצי המלכותי. קרב חרבות פורץ בין השלושה, אך העניינים מסתבכים כאשר למקום מגיעים מלחיו של דייווי ג'ונס. בסופו של דבר, נורינגטון נמלט כאשר הלב ומסמך הרישיון בידו, בשעה שמלחיו של ג'ונס חוזרים אל ג'ונס כשבידיהם התיבה הריקה.
הקרב האחרון
"ההולנדי המעופף" מנהלת מרדף אחרי "הפנינה השחורה", אולם זו מתחמקת מהם. ג'ונס מזמן את הקראקן. ג'ק מנסה לברוח מהספינה, אולם חוזר להציל את צוותו ופוקד על נטישת הספינה בדיוק לפני שהקראקן מתקיף. אליזבת' מבינה שהקראקן רודף אחרי ג'ק בלבד, לכן היא קושרת אותו במרמה לבסיס התורן. ג'ק מצליח להשתחרר ותוקף את הקראקן בנקודת התורפה שלו, אבל הוא וספינתו שוקעים במצולות הים.
סוף הסרט
דייווי ג'ונס מצהיר כי ג'ק שילם את חובו, אף על פי שהוא זועם לגלות את התיבה ריקה. נורינגטון מגיע לפורט רויאל ומוסר את הלב ואת מסמך הרישיון ללורד בקט. אליזבת', ויל וניצולי צוות "הפנינה השחורה" מחפשים מקלט אצל טיה דאלמה, ששואלת אותם האם הם מוכנים להציל את ג'ק ממצולות הים. לתשובתם "כן", היא שולחת אותם לסוף העולם, יחד עם קפטן המכיר את מעמקי הים – לא אחר מאשר קפטן הקטור ברבוסה שחזר מהמתים.
בקטע שאחרי הכתוביות: שבט הפלגוסטוס עורך טקס ומתכונן לצלות ולאכול את הצ'יף/אליל שלהם - פוצ'י, הכלב עם צרור המפתחות. בסרטי ההמשך מתברר שהכלב ברח חזרה.
הפקה
ההפקה החלה ביוני 2004, כאשר צוות ההפקה של הסרט היה גדול יותר מקודמו, שצולם ברובו בסנט וינסנט, כמו קודמו. הפעם נדרשו בנייתן של ספינות אמיתיות, ו"הפנינה השחורה" נבנתה על בסיס מכלית נפט. בינואר 2005, כאשר עדיין לא הושלם התסריט, אך עבודת ההפקה נמשכה, אולפני דיסני איימו לבטל את הפקת הסרט אך שינו את דעתם.
צילומים
הצילומים החלו ב־25 בפברואר 2005 בקבוצת האיים פאלוס ורדס. הצילומים הראשוניים צולמו באולפני דיסני בלוס אנג'לס, לפני שעברו לסנט וינסנט לצורך סצנות האי טורטוגה ופורט רויאל. לכך שימשו סטים שנותרו מהסרט הראשון, וארבע ספינות היוו רקע, כאשר אחת מהן הייתה תעתיק מדויק של הבאונטי – הספינה שנעשה בה שימוש בסרט הקולנוע משנת 1962.
ב־18 באפריל 2005, החלו צילומים בדומיניקה, לאחר שוורבינסקי חשב שהמיקום יעזור לתחושת הבידוד הנוצרת ממנו. הדבר היווה בעיה עבור הממשלה הדומיניקנית, שלא הייתה ערוכה לקלוט צוות צילום הוליוודי בסדר גודל שכזה, בנוסף למזג האוויר המשתנה ללא הרף. הצילומים בדומיניקה נועדו לצורך הסצנות באי פלגוסטו וקטע היערות באי הטרופי איסלה קרוז, בנוסף לצריף הרעוע של טיה דאלמה. הצילומים באי הסתיימו ב־26 במאי 2005.
הצוות עבר לאי על חופי איי בהאמה לצורך צילומי הקרבות הנוספים באיסלה קרוז, לפני שנעשו הפסקות בצילומים לצורך צילומים פנימיים של "ההולנדי המעופף" בלוס אנג'לס. משם הצילומים עברו צפונית לאיי הבהאמה, ונמשכו מ־18 בספטמבר 2005 ועד ל־7 בפברואר 2006. הסיבה לפרק זמן הצילומים הארוך הייתה עונת ההוריקנים שגרמה לנזקים באזור, במיוחד הוריקן וילמה.
אפקטים מיוחדים
טד אליוט וטרי רוזיו יצרו במקור את צוות "ההולנדי המעופף" כרוחות, אולם ורבינסקי רצה לעצבם כיצורים בשר ודם. הצורה בה היו נגועים שיקפה את מעמדם: המצטרפים החדשים היו נגועים בצורה שמאפיינת קופרוז, כאשר הנגועים ביותר דמו ליצורי ים תת־ימיים. ורבינסקי רצה לשוות להם מראה מציאותי ככל הניתן, ואפילו דחה דמות בעלת שריון צב. צוות האנימטורים מחברת ILM ראה סרטי תעודה רבים של חוקר הטבע דייוויד אטנבורו כדי ללמוד את תנועותיהם של שושנות ים וצדפות. כל הצוות הוא תוצרתה של גרפיקת תלת מימד, למעט דמותו של ביל "אוזן־הנעל" טרנר.
דמותו של דייווי ג'ונס נוצרה במקור עם תוספות סנטר, בטרם שינו המעצבים את המראה לזרועות תמנון. על הסט, השחקן ביל ניי לבש חליפת לכידת תנועה מיוחדת, שעזרה ללכוד את מבנה גופו לתוך מודל תלת־ממדי שלם. אזור פניו – למעט עיניו ופיו – סומנו בחיישני תנועה. ניי היה באיפור פרוסטתי רק פעם אחת, בסצנה בה ויל טרנר גונב את המפתח מתחת לזרועות התמנון של ג'ונס, בעת שישן.
היה קשה ליצור את תנועותיו של הקראקן, משום שלא היו לו כל התייחסויות במציאות עד כה. או אז, הצוות צפה בסרט הקולנוע "King Kong Vs. Godzilla", שבו תמנון אמיתי זחל על מיניאטורות. בסצנה שבה הקראקן תוקף את "הפנינה השחורה", השתמשו בשני צינורות המלאים ב־13 ק"ג בטון כדי לרסק את סיפון הספינה. כדי להשלים את המראה, סט מיניאטורי של תורן נבנה, ממנו נפלו אנשי פעלולים – שצולמו על רקע מסך כחול.
תקציב והכנסות
הסרט יצא לאקרנים ב־24 ביוני 2006. הבכורה הוקרנה בדיסנילנד אשר באנהיים, קליפורניה. עם תקציב של 225 מיליון דולר, הסרט שבר שיאים כבר ביומו הראשון, כשסכום הכנסותיו נאמדו על 55.8 מיליון דולר, ו־135.6 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו. בכך עבר הסרט את "מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'". בטרם נשבר שיאו בידי "האביר האפל" שיצא שנתיים לאחר מכן, הסרט היה הראשון שעבר את רף ה־300 מיליון בזמן כה קצר. סכום הכנסותיו הכולל נאמד בכ־423 מיליון דולר ברחבי ארצות הברית, ויותר ממיליארד דולר ברחבי העולם. הוא ממוקם במקום ה־26 ברשימת הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים, לאחר סרטים כמו "הנוקמים: מלחמת האינסוף" "מהיר ועצבני 7" "עלייתו של האביר האפל", "סקייפול", "שר הטבעות: שיבת המלך", "רובוטריקים 3: אפלת הירח", "הארי פוטר ואוצרות המוות חלק 2", "הנוקמים", "טיטניק" ו"אווטאר" וכו'.
ביקורות
באתר ריכוז הביקורות Rottentomatoes.com זכה הסרט לציון 53%. הכותב מייקל בות' מ־Denverpost.com ציין כי הסרט מהווה "שעתיים ועשרים דקות של אסקפיזם, שפעם נוספת הופך את הסרט לבטוח מפני הנאה חופשית מכל אשמה."
דרו מק'וויני מאתר Ain't it cool.com, השווה את הסרט ל"מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית" באפלה השוררת בסרט, כמו גם צוות "ההולנדי המעופף" והקליף האנגר בסופו. לעומתם, פול ארנדט מאתר BBC.co.uk השווה את הסרט ל"מטריקס רילודד" וציין כי העלילה מורכבת מידי והיא מתוכננת כל כולה לשם הסרט הבא שבסדרה.
בביקורת שנעשתה לסרט לאחר שיצא "שודדי הקאריביים: סוף העולם", טוד גילקרייסט ציין שהסצנות באי הקניבלים היו מיותרות לחלוטין, בעוד ריצ'רד ג'ורג' ציין שעריכה מחודשת של "תיבה של איש מת" ו"סוף העולם" הייתה משמיטה 90 דקות מהחלק השני, משלבת בינו לבין הסרט השלישי בשלמותו ואז מחלקת ביניהם.
פרס נחום גוטמן לאיור
פרס נחום גוטמן לאיור הוא פרס שמעניקה עיריית תל אביב-יפו לזכרו של נחום גוטמן.
יוזף ברגמאייר
יוזף ברגמאייר (בגרמנית: Josef Bergmaier, נולד ב-5 במרץ 1909 במינכן שבגרמניה, נפטר ב-5 במרץ 1943 באוריול שברוסיה) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעמדת החלוץ בבאיירן מינכן.
ברגמאייר החל את קריירת הבוגרים שלו בגיל 20 בבאיירן מינכן, והיה חלק מקבוצה חזקה שכללה שחקנים כמו קונראד היידקאמפ ואוסקר רוהר. ברגמאייר סייע לבאיירן מינכן לזכות באליפות גרמניה בשנת 1932, שהתנהלה אז בשיטת נוקאאוט, לאחר שהצטיין בגמר מול איינטרכט פרנקפורט. ברגמאייר שיחק בסך הכל תשע עונות בבאיירן מינכן, ובשנת 1938 חדל מלשחק.
לברגמאייר שמונה הופעות בנבחרת גרמניה בכדורגל, בהן כבש שער אחד.
ברגמאייר נשלח במלחמת העולם השנייה להילחם בחזית המזרחית, ומצא את מותו בשנת 1943 באוריול שברוסיה, ביום הולדתו ה-34. גם חברו לבאיירן מינכן פרנץ קרום מצא את מותו במלחמה באותו מקום, ארבעה ימים מאוחר יותר.
דיה מרובעת זנב
דיה מרובעת זנב (שם מדעי: Lophoictinia isura) הוא מין עוף דורס ממשפחת הנציים החי באוסטרליה וקרוב לדיה. דיה זו יחידה בסוגה.
אורך דיה זו 50-56 ס"מ, מוטת כנפיה מגיעה ל-130-145 ס"מ ומשקלה 501 גרם בזכרים ו-650 גרם בנקבות. היא בעלת נוצות כתומות וכנפיים וזנב שחורים. העיניים שחורות, הפנים בהירות ויש לה "רעמת שיער" על הראש. המקור צר ובהיר ומסתיים בקצה שחור. הזנב מרובע, ומכאן שמה.
דיה זו חיה באוסטרליה במגוון בתי גידול ביניהם ערבות עשב, שיחיות, סוואנות, יערות פתוחים, חופים וגם בפארקים עירוניים. היא מעופפת רוב הזמן וכמעט לא נוחתת על הקרקע.
היא ניזונה ממגוון יצורים קטנים לרבות עכברים, מכרסמים שונים, ציפורים קטנות, גוזלים, חרקים, רכיכות וזוחלים. היא מרחפת מעל הטרף ויורדת בהדרגה עד שהוא בטווח תפיסתה.
בוריס נמצוב
בוריס יפימוביץ' נמצוב (ברוסית: Борис Ефимович Немцов; 9 באוקטובר 1959 - 27 בפברואר 2015) היה מדינאי רוסי ממוצא יהודי, מושל מחוז ניז'ני נובגורוד בין השנים 1991–1997, סגן ראש ממשלת רוסיה בשנים 1997–1998. אחד ממנהיגי מפלגת ברית כוחות הימין, וממבקריו החריפים של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. נרצח ביריות במרכז מוסקבה ב-27 בפברואר 2015.
קורות חיים
נמצוב נולד בשנת 1959 בסוצ'י במשפחתם של הפקיד יפים נמצוב ורופאת הילדים דינה איידמן. בהיותו פעוט הוטבל לנצרות פרבוסלבית חרף התנגדותה של אמו היהודייה. בגיל שבע עבר עם משפחתו לעיר גורקי (מאז 1990 - ניז'ני נובגורוד). בין השנים 1976–1981 למד פיזיקה באוניברסיטה הממלכתית של גורקי. עד שנת 1990 עבד במקצוע במכון המחקר לרדיו-פיזיקה בגורקי. בשנת 1988 היה שותף יחד עם אימו למאבק המוצלח נגד הקמת תחנת כוח גרעינית בעיר.
קריירה פוליטית
בשנת 1989 ניסה להתמודד בבחירות לועידת נציגי העם של ברית המועצות עם מצע ליברלי-דמוקרטי. הוא תמך בחופש הביטוי ומעבר לשיטת ממשל רב־מפלגתית. מועמדותו נפסלה על ידי ועדת הבחירות. בשנת 1990 זכה בתפקיד נציג מחוז ניז'ני נובגורוד בבחירות בקונגרס צירי העם של רוסיה, והחזיק בתפקיד עד שנת 1993. בבחירות הראשונות לנשיאות רוסיה פעל במחוזו למען בחירתו של בוריס ילצין. בעקבות כך הפך נמצוב לאחד האנשים המקורבים ביותר לילצין, והחלה הנסיקה הפוליטית שלו. לאחר הפוטש של אוגוסט 1991, שבמהלכו גבר בוריס ילצין על הפלג השמרני בשלטון ברית המועצות ונסללה הדרך לפירוק המשטר הסובייטי, מונה נמצוב לנציג רשמי של ילצין במחוז ניז'ני נובגורוד, ובנובמבר של אותה שנה מונה למושל המחוז (губернатор). נמצוב היה הראשון שהחזיק בתפקיד הזה באופן רשמי מאז התפרקות ברית המועצות.
ב-1997 מינה הנשיא ילצין את נמצוב לתפקיד סגן ראש הממשלה בממשלת ויקטור צ'רנומירדין, וכן לתפקידי שר האנרגיה ונציג הממשלה בהנהלת חברת הגז הלאומית גזפרום. במרץ 1998 פוטר נמצוב יחד עם כל ממשלת צ'רנומירדין, אך הוחזר לתפקיד תחת ראש הממשלה החדש סרגיי קיריינקו. בעקבות משבר הרובל באוגוסט 1998 התפטר מהתפקיד.
בשנת 1999 הקים יחד עם סרגיי קיריינקו, אירינה חקמדה ומספר פוליטיקאים צעירים נוספים את המפלגה הליברלית "ברית כוחות הימין". בהנהגתו של קיריינקו התמודדה המפלגה בבחירות לדומה השלישית בנובמבר 1999, וזכתה ל-8 אחוזים מהקולות. נמצוב מונה לסגן יושב ראש הדומה מטעם המפלגה.
בשנת 2000 נבחר ולדימיר פוטין לנשיאות רוסיה. פוטין ביצע רפורמה בחלוקה הפנימית של רוסיה. במסגרת הרפורמה הזו מונה קיריינקו לנציגו של פוטין במחוז הפדרלי של הוולגה ועזב את הפוליטיקה המפלגתית, ואילו נמצוב הפך למנהיג המפלגה. לקראת סוף הקדנציה של הדומה השלישית כבר התקבע המשטר של פוטין בקרמלין, והתנועות הליברליות איבדו את תמיכת הנשיא, שממנה נהנו בתקופתו של ילצין. בבחירות לדומה הרביעית לא עברה מפלגת ברית כוחות הימין בהנהגתו של נמצוב את אחוז החסימה, והוא התפטר מראשות המפלגה.
בעקבות המפלה בבחירות לדומה התרחק נמצוב מהפוליטיקה, ועבד בניהול מספר עסקים פרטיים שונים, בהם מפעלי בשר ופסטה וחברת נפט. בשנת 2004 הביע תמיכה במהפכה הכתומה באוקראינה, שעקרונותיה - כלכלה חופשית, התרחקות פוליטית ממשטר פוטין והתקרבות למערב אירופה וארצות הברית - היו קרובים למשנתו הפוליטית. בעקבות הצלחת המהפכה הכתומה בשנת 2005, מינה הנשיא הנבחר של אוקראינה ויקטור יושצ'נקו את נמצוב ליועצו הפוליטי.
באותה שנה הצטרף ליוזמתו של גארי קספרוב "ועדת 2008", שמטרתה הייתה להכין את הקרקע להחלפת משטר פוטין. עם הזמן הקצין קספרוב את עמדותיו האופוזיציוניות, ונמצוב התרחק מהתארגנות זו וחזר לפעול במסגרת ברית כוחות הימין.
בבחירות של 2007 רצה המפלגה לדומה תחת הנהגתו של ניקיטה בליך עם נמצוב במקום השני ברשימה. המפלגה זכתה לפחות מאחוז אחד מהקולות ולא נכנסה לדומה. למרות המפלה הודיע נמצוב על כוונתו להתמודד על נשיאות רוסיה בשנת 2008 בתום הקדנציה של פוטין. בסוף דצמבר 2007 הודיע כי הוא מוותר על המועמדות בטענה כי הבחירות לא יהיו דמוקרטיות, כי לאף אחד ממועמדי האופוזיציה לא תהיה אפשרות לנהל תעמולה באופן הוגן, ושהמנצח ידוע מראש (כוונתו לדמיטרי מדבדב). כמו כן קרא נמצוב לשאר מועמדי האופוזיציה, גנאדי זיוגאנוב הקומוניסט ומיכאיל קסיאנוב הדמוקרטי, להסיר את מועמדותם, וקרא לתומכיו להצביע לקסיאנוב, אם זה לא יסיר את מועמדותו.
בשנת 2008 היה ממקימי מפלגת "סולידריות" וממנהיגי המפלגה הרפובליקנית של רוסיה - מפלגת החופש העממי.
ב-31 בדצמבר 2010 נעצר נמצוב במהלך עצרת מחאה, ונשפט ל-15 ימים בכלא. ארגון אמנסטי אינטרנשיונל הכריז עליו כעל אסיר מצפון.
בשנת 2014 הביע התנגדות חריפה למעורבות הרוסית הצבאית במשבר קרים ובמלחמת האזרחים באוקראינה.
רציחתו
ב-27 בפברואר 2015 נרצח ביריות במרכז מוסקבה. על פי נתוני ועדת החקירות של רוסיה הוא נורה ארבע פעמים בגבו ממכונית חולפת, כשטייל על הגשר הצופה על בניין הקרמלין שבמרכז העיר יחד עם חברתו האוקראינית, הדוגמנית אנה דוריצקאיה.
הוא נקבר בבית הקברות טרויקורובסקויה במוסקבה.
חמישה צ'צ'נים נעצרו בחשד לרצח, בהם זאור דדאייב, סגן מפקד גדוד "סבר" (גדוד הצפון) בצבאו הפרטי של נשיא צ'צ'ניה רמזן קדירוב. קדירוב טען כי דדאייב הוא מוסלמי אדוק, שהזדעזע מפרסום הקריקטורות של הנביא מוחמד בשבועון הצרפתי הסאטירי שרלי הבדו, ומתמיכתו של נמצוב בפרסומן.
בתו של נמצוב, ז'אנה נמצוב, האשימה את פוטין באחריות לרצח אביה. לדבריה, המניע לרצח היה התנגדותו העיקשת של אביה לשלטון פוטין. היא אינה מאמינה לשלטונות רוסיה כי חוליית מתנקשים צ'צ'נית עומדת מאחורי המעשה. בחודשים האחרונים לחייו הביע אף נמצוב עצמו חשש גובר מהתנקשות בחייו, ובראיון שהעניק לעיתון פייננשל טיימס ארבעה ימים לפני שנרצח, אמר כי פוטין מסוגל באופן ברור להרוג. כמה ממקורביו של נמצוב טענו כי פוטין קידם באופן מכוון את אווירת ההיסטריה והשנאה שאיפשרה את הרצח של נמצוב, ולכן האחריות המוסרית מוטלת עליו. עם זאת, גורמים רשמיים ברוסיה הכחישו את מעורבותם ברצח נמצוב, ופוטין עצמו גינה את הרצח.
לאחר מותו של נמצוב, נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו העניק לו את מסדר החירות של אוקראינה. בפברואר 2018 הכיכר שמול משרדי שגריר רוסיה בארצות הברית שבוושינגטון די. סי. נקראה על שמו. בנובמבר 2018 נקראה כך גם הכיכר שמול השגרירות הרוסית בקייב שבאוקראינה.
Preemptive bid
Preemptive bid היא הכרזה בברידג' בקפיצה לגובה שלוש או יותר עם יד חלשה ומספר קלפים רב בסדרה המוכרזת. מטרת ההכרזה היא הפרעה ליריבים במציאת החוזה המתאים למשחק. המכריז הכרזה כזו מעריך כי ייכשל בביצוע החוזה, אבל מעריך כי העונש על אי-ביצוע החוזה יהיה נמוך מהניקוד אותו יקבלו היריבים על ביצוע של החוזה המתאים להם. העיקרון בהכרזת Preemptive bid דומה לעיקרון של הכרזת Weak two bid: בשני המקרים מדובר בהכרזת הפרעה המבוססת על מספר רב של קלפים בסדרה אחת. יש המכלילים הכרזת Weak two bid תחת המושג Preemptive bid.
Preemptive bid ו-Preemptive Overcall
Preemptive bid היא הכרזה בקפיצה לפני שמישהו מהיריבים הכריז. Preemptive Overcall היא הכרזה בקפיצה לגובה שלוש או יותר, לאחר שאחד או יותר מהשחקנים הכריזו. המטרות והכללים בשני סוגי הכרזות ה-Preemptive הללו דומות: בשני המקרים מכריזים עם יד חלשה, שבה מספר רב של קלפים בסדרה אחת. בשני המקרים המטרה היא להפריע ליריבים במציאת חוזה מתאים.
כללים להכרזת Preemptive
העיקרון דומה לעיקרון של הכרזת Weak two bid.ההבדל הוא שהכרזת Preemptive נעשית בגובה גבוה יותר ועם סדרה ארוכה יותר מאשר הכרזת Weak two. מכריזים Preemptive bid עם ידיים שבהן 5 נקודות עד 10 נקודות וסדרה ארוכה.
הכללים להכרזת Preemptive הם:
בסדרה יש לפחות שני מכובדים (מכובד הוא A, K, Q, J10). למשל מכריזים 3 עם היד הבאה:
32
53
76 למשל מכריזים 4 עם היד הבאה:
-
KJ987652 למשל מכריזים 5 עם היד הבאה:
65
4
9
שיקולים בקבלת ההחלטה האם להכריז Preemptive bid
השחקן המכריז Preemptive bid מניח שבהסתברות גבוהה ייכשל בביצוע החוזה. ההחלטה האם להכריז או להימנע מהכרזה מבוססת על ההערכה: האם העונש שיקבל על כישלון בביצוע החוזה גבוה או נמוך מהפרס שיקבלו היריבים על ביצוע חוזה של משחק מלא? העונש והפרס נמדדים על פי מספר הנקודות שיקבלו היריבים.
מאיר בן מרגי
מאיר בן מרגי (נולד ב-15 ביולי 1973) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי. רוב הקריירה לבש בן מרגי את מדי הפועל חיפה. עד 2022 שימש כעוזר מאמן במועדון, ואף היה מאמן הקבוצה לזמן מסוים.
Preemptive bid
שיקולים בקבלת ההחלטה האם להכריז Preemptive bid
כלל אצבע לקבלת החלטה כזו נקרא: חוק החמש מאות, שלפיו אם העונש על אי-ביצוע החוזה צפוי להיות 500 נקודות או פחות כדאי להכריז הכרזה כזו. אחרת יש להימנע מהכרזה. במקרה של Preemptive bid ההערכה צריכה להתבצע בהנחה שאחד היריבים יכריז הכרזת כפל (באנגלית Double).
השיקולים העיקריים בקבלת ההחלטה הם: מספר זה תלוי באיכות הסדרה הארוכה של המכריז Preemptive bid. כך למשל הסדרה הארוכה ביד מספר 1: AKQT987 היא באיכות טובה יותר מהסדרה הארוכה ביד מספר 2: KJT5432. משום שביד מספר 1 אפשר להפסיד לכל היותר לקיחה אחת בסדרה ל J המלווה בשלושה קלפים אחרים בסדרה. ביד מספר 2 עלולים להפסיד שתי לקיחות ל A ול Q ובמקרים מסוימים של ארבעה או יותר קלפים בסדרה אצל אחד היריבים עלולים להפסיד גם לקיחה אחת או שתיים נוספות ל 9 ו/או ה 8.
מאיר בן מרגי
קריירת משחק
בן מרגי החל את הקריירה בקבוצת הפועל חיפה, כאשר במשחק הבכורה שלו בבוגרים הבקיע שער ניצחון שהבטיח את הישארות הפועל חיפה בליגה הארצית (בעבר הליגה השנייה בישראל). רוב קריירת המשחק של בן מרגי הייתה בקבוצה זו, מלבד עונת 1996/1997 בה הושאל לקבוצת בני יהודה תל אביב, ועונה נוספת בהפועל קריית שמונה. השחקן הוותיק, שהיה שותף לעונת האליפות של הפועל חיפה (1998/1999), זכה להערכה רבה בקרב השחקנים והאוהדים, נחשב לסמל הקבוצה, ושימש כקפטן לקראת סוף קריירת המשחק.
Preemptive bid
שיקולים בקבלת ההחלטה האם להכריז Preemptive bid
שחקן במושב השלישי לאחר שתי הכרזות Pass של השותף ואחד היריבים, עשוי להכריז Preemptive bid גם במקרים בהם היה עשוי להימנע מהכרזה כזו לו היה הראשון או השני בסדר ההכרזה.
מאיר בן מרגי
קריירת משחק
בסיום עונת 2006/2007 פרש בן מרגי ממשחק פעיל.
Preemptive bid
שיקולים בקבלת ההחלטה האם להכריז Preemptive bid
שחקן במושב הרביעי להכריז לאחר שלוש הכרזות Pass נמצא במצב של Balancing במצב זה משתנה המשמעות של הכרזה כזו והיא אינה הכרזת Preemptive bid אלא מתארת דווקא יד חזקה. אם יכריז Pass, היד לא תשוחק ותירשם תוצאה זהה לשני הזוגות. במקרה זה הכרזה בגובה 3 או יותר אינה מפריעה ליריבים.
מאיר בן מרגי
קריירת אימון
לאחר הפרישה מונה בן מרגי לעוזרו של שלומי דורה, מאמן הפועל חיפה. בעונת 2011/2012 שימש עוזרו של דורה בהפועל רמת-גן גבעתיים, ולאחר מכן מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל חיפה. בעונת 2012/2013 מונה לעוזרו של מאמן מכבי נתניה, טל בנין, וסיים את תפקידו בעקבות פיטוריו של בנין לקראת סיום העונה.
Preemptive bid
שיקולים בקבלת ההחלטה האם להכריז Preemptive bid
הטבלה הבאה מסכמת את מכלול השיקולים באמצעות הצגת התוצאות האפשריות לאחר הכרזת Preemptive bid:
הסבר הטבלה: הטבלה משווה תוצאות אפשריות במקרה של הכרזת Preemptive bid לעומת הימנעות מהכרזה כזו. במקרה של הימנעות, ההשוואה היא מול המצב השכיח בו היריבים מכריזים ומבצעים משחק מלא. בהשוואה מוצגות התוצאות שיתקבלו לטובת היריבים בכל אחד מהמקרים. המטרה היא להראות באילו מקרים התוצאה של כישלון בביצוע החוזה עדיפה על ביצוע משחק מלא על ידי היריבים. במקרים אלה כדאי לבצע הכרזת Preemptive bid.
מאיר בן מרגי
קריירת אימון
ביולי 2014 מונה למאמן בית"ר נהריה מליגה א', וכעבור חודש מונה בשנית לעוזר מאמן הפועל חיפה לצדו של ראובן עטר. לאחר פיטוריו של עטר נשאר בן מרגי בתפקידו לצד טל בנין, וכשזה פוטר בדצמבר 2015 מונה בן מרגי לראשונה למאמן ראשי בליגת העל, עד אשר הוחלף על ידי אלי כהן בפברואר 2016. בדצמבר 2016 שימש שוב בן מרגי כמאמן זמני לתקופה של כשבוע. מאז שנת 2016 משמש כעוזר מאמן בהפועל חיפה.
Preemptive bid
שיקולים בקבלת ההחלטה האם להכריז Preemptive bid
כל התאים בהם המספרים המופיעים מודגשים מתארים את המקרים בהם הכרזת Preemptive bid מביאה לתוצאה טובה יותר מאשר הימנעות מהכרזה והכרזת וביצוע משחק מלא על ידי היריבים ולכן הכרזה כזו כדאית. כל התאים בהם המספרים המופיעים אינם מודגשים מתארים מצבים בהם לאחר הימנעות מהכרזה כזו הפרס שמקבלים היריבים על ביצוע משחק מלא נמוך מהעונש שמקבל המכריז על אי-ביצוע החוזה שהכריז באמצעות Preemptive bid
העמודה הראשונה מכילה את מספר הלקיחות בהן נכשל שחקן שהכריז Preemptive bid. כל תא בטבלה החל מהשורה השלישית והעמודה השנייה, מציג שתי תוצאות: הימנית היא התוצאה של כישלון בביצוע החוזה על ידי המכריז Preemptive bid עם הכרזת כפל של היריבים והשמאלית מתארת מצב בו נמנעים מהכרזה כזו והיריבים מבצעים משחק מלא.
הכותרות של התאים המופיעות בשורה השנייה ומתייחסות לעמודה השנייה עד חמישית מתארות ארבעה מצבים שונים של פגיעות: מימין מצב הפגיעות של המכריז ושותפו ומשמאל מצב הפגיעות של יריביהם. המצבים השונים הם:
ניקח לדוגמה את התא בשורה השנייה בעמודה השנייה ואת התא החמישי בשורה השלישית בטבלה.
ניתוח התא בשורה השנייה ובעמודה השנייה: על פי העמודה הראשונה בשורה המכריז ביצע שלוש לקיחות פחות מאשר הכריז. מהכותרת של העמודה השנייה ניתן לראות שהמכריז ושותפו במצב לא פגיע. העונש על ביצוע שלוש לקיחות פחות מהחוזה במצב לא פגיע הוא 500 נקודות לטובת היריבים. מהכותרת של עמודה זו ניתן לראות שהיריבים פגיעים ולכן יקבלו במקרה של ביצוע משחק מלא לפחות 600 נקודות. המסקנה היא שבמצב כזה כדאי להכריז Preemptive bid משום שיריבים יקבלו פחות נקודות במקרה של כישלון בביצוע החוזה מאשר במקרה שיכריזו משחק מלא. מסיבה זו המספרים מופיעים בתא זה באותיות מודגשות.
ניתוח התא בשורה השלישית ובעמודה החמישית: על פי העמודה הראשונה בשורה השלישית המכריז ביצע שתי לקיחות פחות מאשר הכריז. מהכותרת של העמודה החמישית ניתן לראות שהמכריז פגיע ולכן יקבלו יריביו 500 נקודות על כך שביצע שתי לקיחות פחות מהתחייבותו על פי החוזה. מאותה כותרת ניתן לראות כי היריבים אינם פגיעים ולכן יקבלו 400 נקודות עבור ביצוע החוזה. העונש על הכישלון בביצוע החוזה גבוה מהפרס שיקבלו היריבים עבור ביצוע החוזה ולכן לא כדאי לבצע הכרזת Preemptive bid, לפיכך צמד המספרים בתא זה אינם באותיות מודגשות.
תשובות להכרזת Preemptive
Pass היא התשובה השכיחה ביותר. רק עם ידיים עם מספר נקודות רב ניתן להכריז הכרזה אחרת.
הכרזות אפשריות אחרות: KQJT987 ללא קלפים גבוהים בסדרות אחרות, ולשותפו קלף בודד בסדרה זו, היריב יזכה ב A ולכרוז לא תהיה אפשרות להיכנס לדומם על מנת לממש חמש לקיחות גבוהות בסדרת ה. כך למשל לאחר הכרזת 3 אפשר להכריז 4 עם היד הבאה:
AKQJT974
-
A2
דומיניק מונאהן
דומיניק ברנרד פטריק לוק מונאהן (באנגלית: Dominic Bernard Patrick Luke Monaghan; נולד ב-8 בדצמבר 1976) הוא שחקן גרמני-אנגלי. ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור מריאדוק ברנדיבאק בטרילוגיית "שר הטבעות" וכצ'ארלי בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "אבודים" של רשת ABC.
קריירה
הופעת הבכורה שלו הייתה בשנת 1996 כאשר לוהק לאחת הדמויות הראשיות בסדרה הטלוויזיה בכיכובה של פטרישה ראוטלדג'; "האטי וינטרופ חוקרת" של רשת BBC One, שם שיחק בתור ג'פרי שוקרוס במשך ארבעה עונות עד לסיומה של הסדרה ב-1998.
בשנת 1997 שיחק בסרט טלוויזיוני בשם "Hostile Waters" שם שיחק את סשה, מלח רוסי.
התפקיד המוכר ביותר שלו הוא מרי (מריאדוק ברנדיבאק) ההוביט בטרילוגיית "שר הטבעות" על פי סדרת ספרי הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין. כמו כן גילם את דמותו של צ'ארלי פייס בסדרת הטלוויזיה "אבודים", שם שיחק בתפקיד ראשי בעונות 1–3 ובתפקיד אורח בעונות 4 ו-6, ואת דמותו של כריס בראדלי המוטאנט בסרט "אקס-מן המקור: וולברין". מונאהן השתתף בסדרה "צ'אק" בתפקיד אורח וכמו כן שיחק את ד"ר סיימון קמפוס בסדרה "הבזק לעתיד".
בשנת 2010 השתתף, לצידה של מייגן פוקס, בקליפ של השיר "Love The Way You Lie" של אמינם וריהאנה.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה ״קוד 100״.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי במותחן הפסיכולוגי "Pet" לצידה של ג'נט מקארדי.
בשנת 2019 שיחק בתפקיד קטן בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר" שביים ג'יי ג'יי אברהמס, כחלק התשיעי והאחרון בסאגת סרטי מלחמת הכוכבים, והסרט השלישי והאחרון בטרילוגיה השלישית של הסאגה.
חיים אישיים
בשנים 2004–2007 היה בזוגיות עם השחקנית הקנדית אוונג'לין לילי (עמיתתו ל"אבודים").
קומבה (קמרון)
קומבה (בצרפתית: Kumba) היא עיירה בקמרון שנמצאת באזור דרום-מערב.
גאוגרפיה
קומבה נמצאת כ-49 קילומטרים מבואאה, בירת האזור וכ-231 קילומטרים מיאונדה, בירת קמרון.
תחבורה
העיירה ממוקמת ליד הכבישים הלאומיים N8 ו-N16.
Everyday (שיר של באדי הולי)
Everyday הוא שיר שנכתב על ידי באדי הולי ונורמן פטי, הוקלט על ידי הולי ולהקת The Crickets ב-29 במאי 1957, והופץ ב-20 בספטמבר 1957, כצד B של הסינגל "Peggy Sue". על גבי הסינגל המקורי The Crickets לא מוזכרים, אך ידוע כי הולי ניגן בגיטרה האקוסטית, המתופף ג'רי אליסון ניגן גם על כלי הקשה, ג'ו ב' מאלדין ניגן על קונטרבס, ואשתו של המפיק נורמן פטי, וי פטי, ניגנה על צ'לסטה.
אורכו של השיר הוא 2 דקות ו-5 שניות. השיר מדורג במקום 238 ברשימת המגזין "רולינג סטון" של "500 השירים הגדולים בכל הזמנים".
גרסאות כיסוי
בשנת 1958, טינה רובין הייתה הראשונה להקליט גרסת כיסוי לשיר זה, גם הוא עבור חברת התקליטים Coral Records.
בשנת 1960, בובי וי ביצע את השיר, כבי-סייד של הסינגל שלו "Rubber Ball".
ג'ון דנוור הקליט את השיר הזה עבור אלבום אולפן שלו משנת 1971 בשם "Aerie", והוציא אותו כסינגל שהגיע בשיאו למקום 81 במצעד שירי פופ של בילבורד ולמקום 21 במצעד שירי Adult contemporary music לשנת 1972.
דון מקליין הקליט את השיר הזה לאלבובו Playin' Favorites ב-1973 והוציא אותו כסינגל, שהגיע בשיאו למקום במצעדי הפזמונים של בריטניה.
זמר הפופ האנגלי ניקי ריצ'רדס הקליט את השיר כבי-סייד של הסינגל הראשון שלו ב-1978.
גרסת כיסוי שהוקלטה על ידי ג'יימס טיילור יצאה בשנת 1985, והגיעה בשיאה למקום מס' 3 במצעד בילבורד בארצות הברית ולמקום מס' 1 בקנדה. השיר נכלל באלבומו משנת 1985 "That's Why I'm Here" וכן באלבום אוסף שיריו משנת 2013.
אירייז'ר חידשה את השיר עבור האלבום שלהם משנת 2002 בשם "Other People's Songs". להקות הרוק האמריקאיות The Trashmen ממיניאפוליס ו-Rogue Wave מאוקלנד גם כן הקליטו גרסאות משלהן לשיר. פרל ג'אם ביצעה את השיר בהופעה חיה בלאבק, טקסס, עיר הולדתו של באדי הולי. גם דיפ פרפל ביצעה את השיר בהופעה חיה. בשנת 2008, להקת Hellogoodbye הקליטה את השיר עבור מיני-אלבום שלהם. פיל אוקס כלל חלק משמעותי מהשיר במחרוזת שירי באדי הולי, אותו ביצע בהופעה חיה בקרנגי הול בשנת 1974. ביצוע זה נכלל באלבום ההופעה.
אליוט מרפי הקליט את השיר הזה כמחווה צרפתית, Every Day Is a Holly Day, בשנת 1989.
ב-1990 הקליט הגיטריסט הבריטי פיטר ווייט את השיר עבור אלבומו Rveillez-Vous.
פיונה אפל הקליטה גרסת כיסוי לשיר עבור Rave On Buddy Holly - אלבום מחווה לבאדי הולי בשנת 2011.
פטריק סטאמפ תרם גרסת כיסוי לשיר עבור Listen to Me: Buddy Holly - אלבום מחווה לבאדי הולי בשנת 2011.
בשנת 2016 הזמרת-יוצרת הקנדית ג'ורדן פול פרסמה גרסת כיסוי של השיר.
בתרבות פופולרית
בשיר נעשה שימוש במספר סרטי הקולנוע, בהם "אני והחבר'ה" (1986), "סיפורי דגים" (2003), "מר אף אחד" (2009) ו-"חייבים לדבר על קווין" (2011) וכן במספר סדרות טלוויזיה, בהן "אבודים" ו-"מד מן". גרסת כיסוי של השיר נשמעת בסדרות "שולחן לחמישה" (בביצועה של נב קמפבל) ו-"נופל וקם" (בביצועה של פיונה אפל).
פטריס אברה
קריירת מועדונים
אברה נולד בעיר דקר שבסנגל. הוא עבר לצרפת עוד כשהיה ילד צעיר ושיחק בנוער של פריז סן-ז'רמן. אחרי שמיצה את הכדורגל הצרפתי, עבר פטריס לאיטליה, שם שיחק במדי מרסלה ומונצה. בשנת 2000 חזר אברה לצרפת והפעם למועדון ניס. עונת הייתה עונה מצוינת בשביל המגן הצרפתי וקבוצות רבות התעניינו בו. בסופו של דבר, קבוצת מונקו נכנסה איתו למשא ומתן כדי שהשחקן ישחק בשורותיה. דבר זה הצליח לה, והקבוצה החתימה את אברה. עם מונקו זכה אברה בגביע הצרפתי והגיע פעמיים לגמר גביע האליפות.
ב-25 בינואר 2017 חתם אברה במרסיי לשנה וחצי. ב-10 בנובמבר 2017 שוחרר השחקן מהקבוצה בעקבות תקרית אלימה במהלכה בעט באוהד הקבוצה לפני משחק בליגה האירופית. בעקבות כך הורחק על ידי פיפ"א ל-7 חודשים.
ב-7 בפברואר 2018 חתם אברה בוסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג. בתום העונה עזב את הקבוצה.
ב-29 ביולי 2019 הודיע אברה על פרישה מכדורגל בגיל 38.
נבחרת
אברה נכלל בסגל נבחרת צרפת ביורו 2016 ואף הגיע עימה עד לגמר, בו הפסידה נבחרתו 0-1 לפורטוגל בהארכה.
לורנס קסדן
לורנס אדוארד קסדן (באנגלית: Lawrence Edward Kasdan; נולד ב-14 בינואר 1949) הוא תסריטאי, במאי ומפיק סרטים אמריקאי-יהודי. קסדן היה מעורב בהפקתם של סרטים בסדרת "מלחמת הכוכבים" והיה מועמד לאוסקר על עבודתו על הסרטים "החברים של אלכס", "תייר מזדמן" ועל הסרט "גרנד קניון" שזכה בפרס דב הזהב בפסטיבל ברלין.
ביוגרפיה
קסדן נולד במיאמי למשפחה יהודית וגדל במדינת וירג'יניה המערבית. הוא למד חינוך באוניברסיטת מישיגן ולאחר שלא הצליח להשיג משרת הוראה החל לעסוק בפרסום ובמקביל כתב תסריטים. ב-1976 מכר קסדן את התסריט לסרט שומר הראש לחברת האחים וורנר. דיאנה רוס וסטיב מקווין היו אמורים לככב בתפקידים הראשיים אך הפקת הסרט התעכבה והסרט יצא לבסוף לאקרנים ב-1992 עם ויטני יוסטון וקווין קוסטנר בתפקידים הראשיים.
קסדן כתב את התסריט של הסרט "Continental Divide" שהופק ב-1981 על ידי חברת אמבלין אינטרטיינמנט בבעלותו של סטיבן ספילברג. לאחר מכן התבקש קסדן על ידי ג'ורג' לוקאס לסייע בפיתוח התסריט של הסרט "שודדי התיבה האבודה" שהיה הראשון בסדרת סרטי אינדיאנה ג'ונס. קסדן המשיך לשתף פעולה עם לוקאס בעבודתם על הסרטים "האימפריה מכה שנית" ו"שובו של הג'דיי" בסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים". בשנות ה-80 החל קסדן לעסוק גם בבימוי ובהפקת סרטים. סרטו הראשון כבמאי היה הסרט "כחום הגוף", עבורו גם כתב את התסריט. כמו כן כתב קסדן את התסריט וביים את הסרט "החברים של אלכס" שהיה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, ביניהם פרס האוסקר לתסריט ולסרט הטובים ביותר. קסדן היה מועמד לאוסקר גם על עבודתו על הסרט "תייר מזדמן" (שזיכה את ג'ינה דייוויס בפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר) ו"גרנד קניון" (שזכה בפרס דב הזהב בפסטיבל ברלין). כמו כן קסדן כתב, ביים והפיק את המערבונים "סילברדו" ו"ויאט ארפ". קסדן חזר לעבוד על סדרת סרטי "מלחמת הכוכבים" כאשר השתתף בכתיבת התסריט לסרט השביעי בסדרה, שיצא לאקרנים ב-2015. כמו כן השתתף בכתיבת התסריט לסרט "סולו: סיפור מלחמת הכוכבים". בנובמבר 2015 אמר קסדן כי איננו מתכוון להיות עוד מעורב בסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים" ולא השתתף בהפקת "הג'דיי האחרון". במאי 2018 פורסם כי במסגרת הפקה של אולפני אמזון, קסדן יכתוב ויביים סרט המבוסס על חייה של מלכת היופי והפעילה החברתית נגד זכויות הלהט"ב אניטה בראיינט. ב-2022 עלתה בדיסני+ הסדרה הדקומנטרית אור & קסם בבימויו של קסדן. הסדרה מספרת את ההיסטוריה של חברת האפקטים החזותיים לסרטי קולנוע Industrial Light & Magic (ILM).
קסדן נשוי למג, תסריטאית ואב לשני בנים, ג'ייק וג'ונתן שהם גם כן תסריטאים ובמאים. קסדן שיתף פעולה עם בני משפחתו בעבודתו.ב-2016, בפסטיבל הסרטים היהודי של אטלנטה, הוענק לקסדן פרס מיוחד על תרומתו לקולנוע.
צ'אבוסי
צ'אבוסי (בבלארוסית: Чавусы; בפולנית: Czausy, צ'אוסי) היא עיירה במחוז מוהילב שבמזרח בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-16, ובשנת 1604 הוענקו לו זכויות עיר. בשנת 1708, במהלך המלחמה הצפונית הגדולה, נפגע היישוב.
בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.
יהודי צ'אבוסי
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-2,500 יהודים, כמחצית מתושביה. בתקופה הסובייטית פעל בעיירה בית ספר יידי, והאוכלוסייה היהודית בה פחתה.
ב-15 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו תוך זמן קצר את כל היהודים שלא הספיקו להימלט ממנה בגטו שהוקם בה. ב-16 באוגוסט 1941 רצחו הגרמנים בסיוע שוטרים בלארוסים את 624 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה, בערוץ נהר דרנוחה הסמוך. בהמשך רצחו הגרמנים ילדים ממשפחות מעורבות ביישוב.
נועה בלחסן
נועה בלחסן (נולדה; 25 ביולי 1983) היא מוזיקאית, זמרת-יוצרת, מלחינה, משוררת וגיטריסטית ישראלית.
ביוגרפיה
בלחסן נולדה בשנת 1983 במושב תלמי אליהו לדוד בלחסן, היסטוריון ופעיל חברתי לחידוש תנועת הכנענים ויו"ר תנועת הדרור העברי, וללונה לבית ברוך. בילדותה עברה המשפחה ליישוב שני שבחבל יתיר. היא סיימה את תיכון מקיף ז' בשכונה ד' בבאר שבע, ובמהלך לימודיה זכתה באליפות הארץ בריצות ארוכות ושיחקה כדורגל בהפועל באר שבע. שירתה כמכונאית טנקים בבית הספר לשריון. היא בת דוד של המוזיקאים גבריאל וידידיה בלחסן.
קריירה
בשנת 2004 ביצעה עם בן דודה, המוזיקאי גבריאל בלחסן, את השיר "שלושה אביבים", שהלחינה למילים שכתב אביה. השיר נכנס לאלבומו השלישי של גבריאל, "בשדות".
בשנת 2010 החלה להופיע בתל אביב עם שירים שכתבה והלחינה. היא הופיעה בין היתר במועדון הצוזאמן, באוזןבר ובלבונטין 7.
ב-2016 יצא אלבומה הראשון, "נועה בלחסן", בהפקתה המוזיקלית של רונית שחר.בלחסן הלחינה את כל שירי האלבום וכתבה את רובם מלבד שלושה: השיר "מדבר שומם" שאת מילותיו כתב אחיה, יהונדב, השיר "להקת זאבים" של נורית זרחי והשיר "מה חיפשתי" של אגי משעול. בלחסן הופיעה עם שירי האלבום בכל רחבי הארץ והם הושמעו בתחנות רדיו רבות, בהן 88FM, גלי צה"ל ורדיו תל אביב.
בשנת 2019 הוציאה בלחסן את המיני-אלבום "אין כוח למילים", הכולל לצד יצירות מקוריות שלה גם את השיר "הים דופק בדלת", שהלחינה וכתבה למילותיה של נורית זרחי.
בלחסן כתבה עבור ריקי גל את השיר "כל עונות השנה", שהולחן על ידי יהודה פוליקר ונכנס לאלבומה של גל "ענבים כחולים".
מאז פטירתו של גבריאל בלחסן ב-2013 מופיעה נועה בלחסן בקביעות במופעים לזכרו ושרה משיריו.
חיים אישיים
בלחסן חיה בזוגיות ומתגוררת במרכז.
פולאריס (סיפור קצר)
עלילה
הסיפור נפתח בתיאור השמיים בידי המספר כפי שצפה בהם מחלונו לאורך לילות רבים חסרי שינה, ובייחוד בכוכב הצפון, פולאריס, אותו הוא מתאר כ"קורץ באימה כמו עין מטורפת המתאמצת להעביר איזה מסר מוזר, אך לא מצליחה לזכור דבר למעט זה שפעם היה לה מסר להעביר".
הוא ממשיך לתאר את הלילה ואת האורורה שמעל ביתו הנמצא בביצה, וכיצד הוא חלם על עיר הבנויה משיש הנמצאת על מישור שבין שתי פסגות כשפולאריס בוהק ביניהן באמצע השמיים. כעבור זמן-מה הוא מבחין בתנועה בבתיה של העיר ורואה אנשים יוצאים לרחובות, מדברים זה עם זה בשפה שמעולם לא שמע אך באופן מוזר מצליח להבין. לפני שהוא מספיק ללמוד עוד על טיב המקום, הוא מתעורר.
לאחר פעמים רבות בהן חלם על העיר ועל אנשיה מואס המספר בקיומו חסר הגוף כצופה, והוא מחפש דרך בה יוכל למצוא את מקומו ביניהם. באותו הזמן מתעורר בו גם הספק בנוגע לטיב חלומותיו והאם יש להם יש איזו אחיזה אמיתית במציאות.
לילה אחד מקשיב המספר-החולם לשיחותיהם של אנשי העיר כשלפתע גופו הפיזי מופיע בחלום; לא "גוף של זר", אלא גוף כמו של אחד מתושבי העיר, שכעת שמה מתגלה כאולת'ו הנמצאת על המישור סארקיס בארץ לומאר, אשר תושביה נרדפים על ידי אויב הידוע בשם "אינואיט".
בזמן שאנשי העיר ממהרים להצטרף לקרב נגד האינואיטים, נשלח המספר למגדל השמירה כדי שיוכל להתריע אם האויב מצליח לחצות את החומות. בקומה העליונה הוא מבחין בפולאריס בוהק בשמיים וחש בנוכחות מרושעת, ושומע חריזה הנדמית כאילו דוברה על ידי הכוכב עצמו:
לא בטוח לגבי משמעות השיר, נרדם המספר ובכך נכשל בחובתו להגן על אולת'ו. הוא מתעורר חזרה בביתו שבביצה, משוכנע שחייו אינם אלא חלום שממנו הוא לא יכול להתעורר.
השראה
המבקר וויליאם פולווילר כתב כי "פולאריס הוא אחד מסיפוריו האוטוביוגרפיים ביותר של לאבקרפט. הוא משקף את תחושות האשמה, התסכול וחוסר התועלת שלו במהלך מלחמת העולם הראשונה . בדיוק כמו המספר, מלאבקרפט נשללה האפשרות להיות חייל (לוחם) מפני שהיה "חלש ובעל נטייה להתקפי עילפון כשהיה נתון לקשיים או ללחץ".
בדומה לסיפוריו האחרים, נולד "פולאריס" מתוך חלום שחלם לאבקרפט אותו הוא מתאר במכתב: "לפני כמה לילות חלמתי חלום מוזר על עיר מוזרה - עיר מלאה בארמונות ובכיפות זהובות השרועה בין גבעות אפורות ונוראיות.. הייתי, כפי שאמרתי, מודע לעיר מבחינה חזותית. הייתי בתוכה ומסביבה. אך בהחלט אי אפשר לומר שהיה לי קיום גשמי".
לאבקרפט הבחין בדמיון המוזר שבין הסיפור לבין סגנונו הכללי של הלורד דנסאני, שאת עבודותיו החל לקרוא רק שנה מאוחר יותר. האנציקלופדיה של סיפוריו של ה. פ. לאבקרפט מציעה שאולי לאבקרפט ודנסאני הושפעו שניהם מספרותו של אדגר אלן פו.
פרסום
הסיפור פורסם לראשונה במהדורת דצמבר 1920 של כתב העת "הפילוסוף". לאחר מכן פורסם שנית במהדורת מאי 1926 של כתב העת "החובבן הלאומי", שוב במהדורת פברואר 1934 של "מעריץ הפנטזיה", ולבסוף במהדורת דצמבר 1937 של "סיפורים מוזרים".
וולטר קריקמר
וולטר ריימונד קריקמר (באנגלית: Walter Raymond Crickmer; 1900 – 6 בפברואר 1958) היה מאמן כדורגל אנגלי.
קריירה
וולטר קריקמר הגיע למנצ'סטר יונייטד כבר בשנת 1919, כפקיד. הוא הפך למזכיר הקבוצה בשנת 1926, ובשנת 1931 מונה למאמנה. שנה לאחר מכן הוחלף במאמן סקוט דאנקן. ב-1937, כאשר עזב דאנקן את יונייטד, מונה קריקמר לקדנציה שנייה בתור מאמן הקבוצה. בשנת 1945, כאשר מאט באזבי הגיע ליונייטד, לקח על עצמו קריקמר את תפקיד מאמן קבוצת הנוער של המועדון. בנוסף למטלות היומיומיות בתפקיד מזכיר המועדון, על קריקמר הייתה גם האחריות בפועל לאימונים ובחירת הצוות מאז שעזב סקוט דאנקן את המועדון בנובמבר 1937. בקיץ 1938, לעומת זאת, הוחלף במנהל זמני אחר: ג'ימי פורטר, האיש שעד אז שימש כעוזרו של קריקר.
קריקמר מילא תפקידים במועדון במשך כ-40 שנה, עד שמצא את מותו באסון האווירי במינכן, ב-6 בפברואר 1958.
דיית הפנינה
דיית הפנינה (שם מדעי: Gampsonyx swainsonii) הוא מין של עוף ממשפחת הנציים החי באמריקה הדרומית. עוף זה קרוב לדאה אך שייך לסוג יחידי. היא דורס היום הקטן באמריקה והקטנה שבדורסי היום מלבד כמה מינים של נצים.
מאפיינים
זוהי אחת הדיות הקטנות ביותר בעולם. אורכה 20-23 ס"מ ומשקלה 80-95 גרם בממוצע. היא בעלת נוצות כחולות כהות ובטן וחזה לבנים והראש כהה עם עיניים אדומות עזות. המקור קצר ושחור והרגליים צהובות ובעלות טפרים גדולים.
הדיה חיה ביערות טרופיים לאורך אמריקה הדרומית מוונצואלה עד ארגנטינה. ייתכן שהיא מצפינה עד קוסטה ריקה. הדיה ניזונה בעיקר מלטאות קטנות, עופות קטנים וחרקים שהיא חוטפת ברגליה.
מיכה נוימן
מיכה נוימן (נולד בשנת 1932) הוא פסיכיאטר ישראלי, פרופסור חבר בדימוס באוניברסיטת תל אביב ומנהל המרכז לבריאות הנפש שלוותה בשנים 1986–1997.
ביוגרפיה
מיכה נוימן נולד בשנת 1932 בברלין בירת גרמניה, בנם של אריך נוימן, פסיכולוג אנליטי, ויוליה נוימן, פסיכולוגית בעלת מומחיות בכירולוגיה. בשנת 1934, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, עלתה המשפחה לארץ ישראל והשתקעה בתל אביב.