cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הדיוויזיה השביעית (סוריה)
הדיוויזיה כיום
לפי ההערכות שונות, הדיוויזיה מורכבת מארבע חטיבות; החטיבה הממוכנת ה-58, החטיבה הממוכנת ה-68, החטיבה המשוריינת ה-78, החטיבה הממוכנת ה-121 ורגימנט ארטילריה.
תסמונת מרפן
תסמונת מרפן (מרפאן) היא מחלה גנטית תורשתית, דומיננטית אנטימורפית (אנטימורפית פירושו: גורמת לעודף פעילות של גן). התסמונת נוצרת על ידי פגיעה בגן הפיברילין ההכרחי ליצירת רקמות החיבור. התסמונת מאופיינת בפגמים בשלד כגון גפיים ארוכים מהרגיל, פגם בריאות, פגם בעיניים - בסובלוקסציה של העדשה, בלב ובכלי הדם - פרולפס של המסתם המיטרלי (עלי המסתם במעבר בין עלייה לחדר שמאל חורגים ממקומם ומפריעים לסגירה יעילה של המסתם), אבי העורקים, ביציאה מהלב, מורחב, תיתכן התפתחות של קרע באבי העורקים בגלל פגם בדופנו ופגמים נוספים.
שכיחות התסמונת
המחלה מופיעה בכל העולם, בזכרים ובנקבות. שכיחותה הממוצעת של המחלה היא 1-2:10,000 לידות. על פי ההערכה כ-25,000 איש בארצות הברית חולים בתסמונת. המחלה עשויה להתגלות בכל גיל - מלידה או בגיל מאוחר יותר, אך לרוב היא מתגלה בתקופת הנעורים ומוחמרת עם הגיל.
רקע
תסמונת מרפן היא מחלה גנטית תורשתית. התסמונת נוצרת על ידי פגיעה ברקמות החיבור. התפקיד הבסיסי של רקמות החיבור הוא לתמוך בגוף ולספק לו אפשרויות לגדילה והתפתחות. בתסמונת, נפגעות רקמות החיבור, ומאחר שבכל מקום בגוף יש רקמות חיבור, הרי שכל אברי הגוף מועדים לפגיעה עקב התסמונת, כולל השלד, העיניים, הלב וכלי הדם, המערכת העצבית, העור והריאות אך משפיעה עליהם בדרכים פחות נראות לעין. הסימנים העיקריים בתסמונת הם: קומה גבוהה, סובלוקסציה של העדשה (עדשת העין אינה במקומה). פרולפס של המסתם המיטרלי (עלי המסתם בכניסה לאב העורקים חורגים ממקומם ומפריעים לסגירה יעילה של המסתם), אב העורקים, ביציאה מהלב, מורחב, תיתכן התפתחות של קרע באב העורקים בגלל פגם בדופנו. המחלה נקראת על שם אנוטין מרפן, רופא צרפתי שתיאר אותה לראשונה ב-1896.
גורמים
התסמונת נגרמת מליקוי בגן שקובע את מבנה הפיברילין, החלבון המהווה חלק חשוב ברקמת החיבור. החולים במחלה נולדים עם התסמונת, אף אם היא לא תאובחן עד הגיעם לגיל מבוגר. הגן הפגום עובר בתורשה. לילד של חולה בתסמונת מרפן יש 50% של סיכון ללקות באותה תסמונת. לעיתים פגם גנטי חדש – מוטציה, מתרחש בתהליך יצירת תא זרע או תא ביצית, אולם לזוג הורים שאינו חולה במחלה יש סיכון של 1 ל-10,000 שיהיה להם ילד עם תסמונת מרפן.
הגם שלכל החולים בתסמונת מרפן יש אותו ליקוי בגן, לא לכל החולים יש אותם סימפטומים ובאותה דרגה של חומרה. מדענים אינם יודעים למה הפגם הגנטי הזה מופיע בצורה שונה אצל אנשים שונים, כנראה אודות לביטוי אפיגנטי
אבחון
המחלה תורשתית ב65-75% מהמקרים ונוצרת ממוטציה אישית ביתר המקרים. בנוסף, כל משפחה נושאת מוטציה ייחודית משלה, אך לאחרונה מופו המוטציות ונאספו למאגר המונה 137 מוטציות ידועות.
קיימת בדיקה גנטית לאיתור חד משמעי של אחת מ-137 המוטציות האפשריות למרפאן בכרומוזום 15. אחת הבדיקות לאיתור המוטציה מתבצעת כחלק מתהליך הפריית מבחנה (IVF). בדיקה זו נקראת "PGD" או "PreImplantation Genetic Diagnostics" ובעברית "אבחון טרום השרשה". בבדיקה לוקחים תא אחד מעובר בן עד כשלושה ימים ובו בין 4 ל-8 תאים, ובודקים אותו אל מול המוטציות הידועות, או אל מול מוטציה שנמצאה בדמו של אחד או יותר מבני משפחה.
כמו כן ניתן לבצע בדיקה בשלב מאוחר יותר של ההריון, הנקראת "בדיקת תאחיזה", linkage, gene linkage - נטייה של שני גנים סמוכים זה לזה על אותו כרומוזום לעבור יחד מהורה לילד; מדענים משתמשים בתכונה זו כדי לגלות פגמים גנטיים והעברתם במשפחה.
בנוסף הרופא או הגנטיקאי יכול לקבל את ההיסטוריה הרפואית הכוללת של המטופל, וכן מידע על כל בן משפחה שחולה בתסמונת. ניתן אז לבצע בדיקה גופנית מקיפה שתכלול הערכה של מבנה השלד והיחס שבינו לבין אורך הגפיים והאצבעות. בדיקת עיניים כולל בדיקת העדשות. בדיקה של תפקוד הלב כמו אולטרה סאונד או הולטר של הלב ואבי העורקים.
כמו כן הרופא יכול לאבחן תסמונת מרפן אם יש היסטוריה של המחלה במשפחה ובעיה מוגדרת בלפחות שני איברים. אנשים שאין להם היסטוריה של תסמונת מרפן במשפחה, יאובחנו כחולים בתסמונת אם לפחות שלושה איברי מטרה נפגעו. יתרה מזאת, שתי מערכות צריכות להציג סימפטומים ברורים של תסמונת מרפן. במקרים מסוימים, אבחון גנטי יכול להיות בעל ערך.
גם אם אין היסטוריה משפחתית של תחלואה בתסמונת, על בני משפחה של אדם שאובחן כסובל מהתסמונת להיבדק לסימפטומים של תסמונת מרפן.
טיפול
מאחר שבתסמונת נפגעות כמה ממערכות הגוף ואין בנמצא טיפול כולל לשורש המחלה, זאת אומרת לרקמת החיבור עצמה, חולה בתסמונת מרפן יכול להיות מטופל אצל מספר רופאים בעלי התמחויות שונות. רופא משפחה או רופא ילדים ינהל את הטיפול בחולה וישלח את החולה לייעוצים אצל קרדיולוג, רופא עיניים או רופאים אחרים על פי הצורך. לעיתים יהיה גם צורך בהתייעצות עם גנטיקאי.
אין תרופה מיוחדת לתסמונת. על מנת לפתח תרופה על החוקרים לזהות את השינויים בגן הספציפי שאחראי לתסמונת ולטפל בה לפני הלידה. עם זאת, מגוון של טיפולים יכולים להפחית את עוצמת הסימפטומים. המומחה יקבע עבור כל חולה בנפרד תוכנית טיפולים על פי צרכיו. הגישה בה ינקוט הרופא תלויה במערכות הגוף שנפגעו עקב התסמונת.
תוחלת חיים
למרות העובדה שאין עדיין ריפוי למחלה, יש שיפור מתמיד באיכות החיים של החולים בתסמונת. אבחון מוקדם וטכנולוגיות רפואיות חדשניות משפרות את איכות חייהם של החולים ותורמות להארכת תוחלת החיים. כאשר מקפידים על ביצוע בדיקות תקופתיות לאיתור מוקדם של בעיות רפואיות וטיפול בהן על פי הצורך, יש לחולה בתסמונת מרפן תוחלת חיים דומה לתוחלת החיים הממוצעת.
המסכה של זורו
המסכה של זורו (באנגלית: The Mask of Zorro) הוא סרט הרפתקאות אמריקאי משנת 1998 שבוים בידי מרטין קמפבל, ומככבים בו אנטוניו בנדרס, אנתוני הופקינס וקת'רין זיטה-ג'ונס בתפקידים הראשיים.
שמונים שנה מאז הפציע לראשונה בספריו של ג'ונסטון מקולי, זורו מגולם בסרט זה לראשונה בידי שחקן ספרדי (בנדרס). הסרט צולם במקסיקו ובאורלנדו, פלורידה וזכה להצלחה קופתית לאחר הקרנתו. הסרט זכה למועמדויות רבות, ביניהן לאוסקר, לפרס גלובוס הזהב ולסאטורן.
סרט זה והמשכו, "האגדה של זורו", מבוססים על ספרו של מקולי "הקללה של קפיסטראנו".
עלילה
בשנת 1821 דון דייגו דה לה וגה (אנתוני הופקינס), אציל קליפורני ממוצא ספרדי, נלחם נגד השלטון הספרדי במלחמת העצמאות של מקסיקו כשהוא מחופש לזורו, סייף מסתורי עם מסיכה, ומגן על האיכרים המקומיים והאזרחים הפשוטים של קליפורניה. המושל המושחת של קליפורניה, דון רפאל מונטרו (סטיוארט וילסון) טומן מלכודת לזורו בכך שהוא קובע הוצאה ציבורית להורג של שלושה איכרים חפים מפשע. זורו מונע את ההוצאה להורג וחייליו של מונטרו שמחכים לזורו נהדפים על ידי שני אחים יתומים, אלחנדרו וחואקין מורייטה. זורו נלחם בחיילים הספרדים שנותרים ומודה לשני האחים ומעניק לחואקין מדליון מכסף. דון מונטרו חושד בדה לה וגה ומגיע באותו הלילה עם יחידת חיילים לביתו על מנת לעצור אותו. בין השניים פורץ דו-קרב חרבות ובמהלך הקרב אשתו של דה לה וגה, אספרנצה, שבה היה דון מונטרו מאוהב, נורית למוות. דה לה וגה נלקח לכלא וביתו נשרף בעוד שמונטרו לוקח את ביתו של דה לה וגה, אלנה, לספרד, שם הוא מגדל אותה כביתו שלו.
עשרים שנים לאחר מכן אלחנדרו (אנטוניו בנדרס) וחואקין הם שני פושעים המנהלים הונאות קבועות עם פושע העונה לשם ג'ק שלוש האצבעות (ל. קיו ג'ונס) על מנת לאסוף את הפרס על ראשם ולאחר מכן לגנוב את הכספות של בסיסי הצבא המקסיקני. מבצע אחד כזה משתבש לאחר שהם נעצרים על ידי קפטן הריסון לאב (מאט לטשר), יד ימינו של מונטרו. אלחנדרו מצליח להימלט והוא נאלץ לצפות מרחוק באחיו יורה בעצמו על מנת להימנע מהוצאה להורג מידיו של לאב. לאב כורת את ראשו של חואקין ומסתלק עם הראש, ואלחנדרו לוקח לאחר מכן את המדליון מגופתו של אחיו. בינתיים דון מונטרו חוזר לקליפורניה כאזרח ביחד עם אלנה (קתרין זיטה-ג'ונס), שגדלה להיות אישה יפה שמאוד דומה לאימה המנוחה. ההופעה המחודשת של מונטרו בקליפורניה מניעה את דייגו דה לה וגה לברוח מבית הכלא. הוא נתקל באלחנדרו כשהוא שיכור לגמרי ומזהה את מדליון הכסף שהוא נתן להם בעבר. דה לה וגה מגלה שאלחנדרו מעוניין לנקום בלאב על מותו של אחיו ומסכים להפוך למורה שלו ולהפוך אותו לזורו החדש. השניים חוזרים לביתו השרוף של דה לה וגה, שם דה לה וגה מאמן את אלחנדרו במערות שמתחת לבית.
במהלך האימון שלו, אלחנדרו גונב סוס שחור מבית הכלא המקומי שהיה דומה לסוסו האגדי של זורו, טורנדו. דה לה וגה מותח ביקורת על אלחנדרו, וטוען שזורו היה משרת ההמונים ולא גנב והרפתקן. לאחר מכן הוא משכנע את אלחנדרו להעמיד פנים שהוא אציל ספרדי ולהשיג את אמונו של מונטרו. אלחנדרו מגיע למסיבה שעורך מונטרו באחוזתו כשהוא מעמיד פנים שהוא אציל העונה לשם דון אלחנדרו דל קסטילו אי גרסיה, ודייגו מתחזה למשרת שלו העונה לשם ברנרדו. במסיבה אלחנדרו מצליח למשוך את תשומת הלב של אלנה ולהשיג את אמונו של מונטרו, והוא מוזמן לפגישה סודית שמונטרו עורך ביחד עם שאר אצילי קליפורניה שהוזמנו למסיבה. שם מונטרו חושף את תוכניתו לקחת עבורו ועבור כל האצילים את קליפורניה ולהפוך אותה למדינה עצמאית בכך שהם יקנו אותה מגנרל אנטוניו לופס דה סנטה אנה, שצריך נואשות כסף על מנת לפתוח במלחמה קרובה מול ארצות הברית.
למחרת מונטרו לוקח את אלחנדרו ואת שאר האצילים למכרה זהב סודי הנקרא "אל דוראדו", שם הוא מעביד בפרך אסירים ואיכרים. מונטרו חושף את תוכניתו לקנות קליפורניה מסנטה אנה ולשלם לו בזהב שנכרה מאדמתו של סנטה אנה בעצמו. בינתיים דה לה וגה, תחת הזהות שלו כברנרדו, מתחיל להתקרב לאלנה, ממנה הוא שומע שמונטרו אמר לה שאמה מתה בלידתה. מאוחר יותר היא הולכת בשוק ופוגשת את האומנת שלה לשעבר, שמזהה אותה ומספרת לה מי הוריה האמיתיים. דה לה וגה בינתיים שולח את אלחנדרו, תחת הזהות של זורו, לגנוב את המפה של מונטרו המובילה למכרה הזהב. זורו מסתנן לאחוזה של מונטרו, נאבק במונטרו, לאב ובחיילים שלהם, ומצליח לברוח עם המפה. כאשר הוא מנסה לברוח הוא נתקל באלנה באורווה, שמנסה להחזיר בכוח את המפה, אבל השניים מנהלים ביניהם דו-קרב ארוטי ואלחנדרו מעניק לה נשיקה לפני שהוא בורח עם המפה.
מונטרו חושש שסנטה אנה ינקום בו אם יגלה שהזהב שהוא אמור לקבל מהם על קליפורניה נלקח ממנו, ובעצתו של לאב הוא מתכנן לפוצץ את המכרה ולהרוג את כל העבדים כדי לא להשאיר ראיות. דה לה וגה מורה לאלחנדרו ללכת לשחרר את העבדים כדי שהוא יוכל לנקום במונטרו. אלחנדרו יוצא למשימה כשהוא חש נבגד לאחר שהוא גילה את המטרה האמיתית של דה לה וגה. דה לה וגה מגיע לאחוזה של מונטרו וחושף את זהותו האמיתית אבל מונטרו מצליח לשות אותו ומאיים לירות בו לפני עיניה של אלנה. דה לה וגה מצליח לשכנע את אלנה שהוא אביה האמיתי והיא מסייעת לו לברוח. השניים מגיעים למכרה, שם הם מסייעים לאלחנדרו להרוג את מונטרו ולאב ועל ידי כך לנקום את מותם של אספרנצה וחואקין. במהלך הקרב דה לה וגה נפצע אנושות אבל הם עדיין מצליחים לשחרר את כל העבדים ולהימלט לפני שהמכרה מתפוצץ. בנשימותיו האחרונות מעניק דה לה וגה את ברכתו לאלחנדרו ומותיר לו להינשא לביתו.
זמן קצר לאחר מכן, אלחנדרו ואלנה נשואים ומביאים לעולם ילד העונה לשם חואקין, על שם אחיו.
ביקורת
הסרט קיבל בעיקר תגובות נלהבות, עם רייטינג של 83% באתר Rotten Tomatoes.
פוניקולר קבאטש-טקסים
פוניקולר קבאטש-טקסים (טורקית Taksim-Kabataş Funiküleri) הוא קו פוניקולר תת-קרקעי בעיר איסטנבול שבטורקיה. הקו, המסומן כ-F1, נחנך ב-29 ביוני 2006 על ידי ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן, והצטרף אל קו הפוניקולר הוותיק המכונה "טונל" (F2). אורכו של הקו 600 מטר, והוא כולל שתי תחנות בלבד, שהפרש הגבהים ביניהן 60 מטר. לאורך הקו נעות שתי רכבות המסוגלות להוביל עד 9,000 נוסעים בשעה, והן יוצאות אחת לחמש דקות במשך רוב שעות היום. משך הנסיעה הוא 110 שניות במהירות של כ-20 קמ"ש.
הקו מקשר בין תחנת כיכר טקסים, שם הוא נפגש עם קו הרכבת התחתית של איסטנבול, לבין תחנת קבאטש (Kabataş) שלחופי הבוספורוס, הסמוכה לקו החשמלית המודרנית ולרציף אוטובוס הים של קבאטש.
הקו מופעל על ידי חברת "תחבורת איסטנבול בע"מ" (İstanbul ulaşım a.ş.)
מונדיאל 1954
מונדיאל 1954 נערך בשווייץ בין ה-16 ביוני ל-4 ביולי. המונדיאל נערך בדיוק 50 שנה לאחר הקמתה של הפדרציה הבינלאומית של התאחדויות הכדורגל (פיפ"א), ושווייץ, שמשרדי הנהלת פיפ"א נמצאים בה, נבחרה לארח את המונדיאל בשנה זו.
הנבחרת המנצחת הייתה נבחרת גרמניה המערבית, שניצחה במשחק הגמר את נבחרת הונגריה בתוצאה 3–2, וזכתה בגביע לראשונה בתולדותיה. ב-26 משחקי המונדיאל הובקע ממוצע שיא של 5.4 שערים למשחק, ומאז חלה ירידה הדרגתית בממוצע השערים למשחק בכל מונדיאל. טורניר זה היה הראשון שבו נקבעה הארכה במקרה שהמשחק הסתיים בתיקו. חידוש אחר: לראשונה בכל תולדות משחקי הגביע העולמי, היה למונדיאל סיקור טלוויזיוני, ואף הונפק מטבע מיוחד לכבוד המשחקים.
מבנה הטורניר היה שונה מזה של מונדיאל 1950. 16 נבחרות העפילו לטורניר הגמר לאחר טורניר מוקדמות וחולקו לארבעה בתים של 4 נבחרות בכל בית. שתי הנבחרות הטובות ביותר מכל בית העפילו לשלב רבע הגמר. כמו כן, במונדיאל זה נוספה שיטה חדשה להגרלת משחקי רבע הגמר, שמנעה מהנבחרות שסיימו במקומות הראשונים לשחק מול הנבחרות שסיימו במקומות השניים לאורך שלבי הנוק-אאוט, עד הגמר.
באופן יוצא דופן, בכל משחק בשלב הבתים שבסיום 90 הדקות שלו התוצאה הייתה תיקו, נכנסו הנבחרות להארכה. תקנה חריגה נוספת קבעה שכל נבחרת שיחקה בשלב הבתים נגד שתיים מתוך שלוש יריבותיה. כמו כן, אם בסיום כל משחקי הבית, מספר הנקודות של הנבחרות שסיימו מקום השני והשלישי היה זהה, היו צריכות הנבחרות לשחק משחק פלייאוף מכריע שהמנצחת בו העפילה לשלב הבא, מכיוון שבאותה תקופה לא הייתה חשיבות להפרש השערים. כתוצאה מחוק זה, שוחקו שני משחקי פלייאוף: בראשון הביסה גרמניה המערבית את טורקיה בתוצאה 7–2, ובשני ניצחה הנבחרת המארחת, שווייץ, את איטליה בתוצאה 4–1.
בית ב'
גרמניה המערבית וטורקיה סיימו בשוויון נקודות ולכן נערך ביניהן משחק מכריע. במשחק זה ניצחה נבחרת גרמניה המערבית 7–2 את טורקיה ועלתה לשלב הבא.
בית ד'
שווייץ ואיטליה סיימו בשוויון נקודות ולכן נערך ביניהם משחק מכריע. שווייץ ניצחה 4–1 את איטליה ועלתה לשלב הבא.
רבע הגמר
בשלב רבע הגמר נפגשו נבחרות ברזיל והונגריה, באחד המשחקים הידועים לשמצה בהיסטוריה של הגביע העולמי, בשל משחק אגרסיבי ותקריות אלימות בין שתי הנבחרות. במשחק ניצחה הונגריה את ברזיל בתוצאה 4:2. המשחק ידוע היום כ"הקרב של ברן". בעקבות המשחק הכניסו הברזילאים את הפסיכולוגיה של הספורט לתוך שיקולי בחירת סגל הנבחרת ולליווי השחקנים לתחרויות.
כמו כן, גרמניה המערבית ניצחה את יוגוסלביה בתוצאה 2:0, ואוסטריה הפתיעה את הנבחרת המארחת, שווייץ, כשניצחה אותה לאחר משחק רב שערים בתוצאה 7:5. נכון ל-2022, זהו המשחק שהובקע בו המספר הגדול ביותר של שערים בכל תולדות הגביע העולמי.
חצי גמר
למרות ניצחונה המוחץ של גרמניה המערבית על אוסטריה 6:1, המשחק המלהיב ביותר בחצי הגמר היה המשחק בין הונגריה לאורוגוואי. שתי הנבחרות סיימו את 90 הדקות בתוצאה 2:2, ונאלצו להיכנס להארכה, שבה הבקיע ההונגרי שנדור קוצ'יש צמד שהעלה את ההונגרים לגמר, והדיח את מחזיקת הגביע, שאף הפסידה גם במשחק על המקום השלישי לאוסטריה 3:1.
גמר
במחצית השנייה החמיצה נבחרת הונגריה מספר הזדמנויות בטוחות לכיבוש, ולבסוף כבש הלמוט ראן שער נוסף, והעלה את נבחרתו ליתרון 3:2.
שתי דקות לפני סיום המשחק, פסל שופט המשחק שער לא חוקי שכבש פרנץ פושקש, אך זעמם של ההונגרים כלפי השופט היה לשווא, ולאחר מספר דקות שרק השופט לשריקת הסיום.
נבחרת גרמניה המערבית ניצחה את נבחרת הונגריה בתוצאה 3:2, וזכתה לראשונה בגביע העולם בכדורגל.
מצטיינים
נבחרת הטורניר:
בועז סנג'רו
בועז סנג'רו (נולד ב-1963) הוא פרופסור למשפטים, חבר סגל בחוג לקרימינולוגיה שבמכללה האקדמית גליל מערבי; ראש המכון לבטיחות במשפט הפלילי; וחבר סגל בבית-הספר למשפטים שבמכללה האקדמית ספיר. מומחה בדיני עונשין, בדיני ראיות ובהליך הפלילי ומשלב את שלושת התחומים בהוראה ובכתיבה אודות הרשעת חפים מפשע.
רות לורך
רות לורך (נולדה ב-1957) היא שופטת שמכהנת כנשיאת בית המשפט המחוזי מרכז.
בועז סנג'רו
ביוגרפיה
סנג'רו נולד בירושלים. למד בבתי-הספר "יפה-נוף" ו"התיכון ליד האוניברסיטה". שירת בצה"ל כקצין הסברה במדרשה לחינוך מפקדים בהר גילה, שם עסק בדמוקרטיה, בפער החברתי, בציונות, בזהות יהודית ובסכסוך הערבי-ישראלי. בשנת 1988 סיים בהצטיינות את לימודי התואר הראשון בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
רות לורך
ביוגרפיה
נולדה בישראל. למדה לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב. ב־1982 הוסמכה כעורכת דין. בשנת 1985 עבדה כתובעת בעיריית תל אביב. ב-1985 החלה לשמש כתובעת במשטרת ישראל בתפקידים שונים. בשנות התשעים למדה תואר שני במינהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ביוני 1998 מונתה לשופטת בית משפט השלום במחוז המרכז. באפריל 2004 מונתה לסגנית נשיא בתי משפט השלום מחוז המרכז. בפברואר 2008 מונתה לשופטת בית המשפט המחוזי מרכז. באוגוסט 2014 מונתה לסגנית נשיא בית המשפט המחוזי מרכז. החל מספטמבר 2018 שימשה בפועל כנשיאת בית המשפט המחוזי מרכז, ביוני 2019 מונתה במינוי קבע.
בועז סנג'רו
ביוגרפיה
שני מאמריו האקדמיים הראשונים פורסמו בכתב-העת "משפטים" בהיותו סטודנט לתואר הראשון. התמחה אצל שופט בית המשפט העליון גבריאל בך ובמשרד עורכי-הדין שמרון, מלכו, פרסקי. סיים בהצטיינות את לימודי המסלול הישיר לדוקטורט במשפטים ובשנת 1994 קיבל את התואר "דוקטור למשפטים" מהאוניברסיטה העברית. את עבודת הדוקטורט כתב בנושא ההגנה העצמית במשפט הפלילי, בהדרכת פרופ' מרדכי קרמניצר. תחילה שילב בין הוראה באוניברסיטה העברית, מחקר וכתיבה אקדמיים לבין עבודה כעורך דין. בשנת 1995 הגיש את הבקשה למשפט חוזר של משה עזריה הנאשם ברצח ישראל נולמן ובעקבות דחיית הבקשה גברה התעניינותו בהרשעתם של חפים מפשע במערכת המשפט בישראל. בשנת 1997 הצטרף לסגל המרצים של המרכז האקדמי למשפט ולעסקים. בשנת 2003 ייסד את החטיבה למשפט פלילי ולקרימינולוגיה במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ועמד בראשה תריסר שנים. בשנת 2013 אושרה לו הדרגה פרופסור מן המניין על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
רות לורך
חיים אישיים
רות נשואה ליפתח לורך (בנו של נתנאל לורך; נולד ב-1956) מנהל בתעשיית האלקטרוניקה ומתגוררת ברמות השבים.
Suave (Kiss Me)
הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקובנית-אמריקאית נאייר, בשיתוף עם הזמר מוהומבי והראפר פיטבול. השיר יצא לאור ב-2 באוגוסט 2011, על ידי חברות התקליטים מר. 305 ו-2101 רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רות לורך
תיקים מרכזיים
לורך היא ראשת ההרכב שהרשיע ב-2003 את יונתן היילו ברצח ירון איילין, אסיר משוחרר אשר תקף אותו מינית וסחט ממנו כספים. ההרכב דחה את טענות ההגנה שהעלה היילו ובפרט את טענתו להגנה עצמית, ומצא אותו אשם ברצח.
Suave (Kiss Me)
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום החמישי במצעד שבסלובקיה.
רות לורך
תיקים מרכזיים
לורך עמדה בראש ההרכב במשפט דומא, שהרשיע את עמירם בן-אוליאל וגזר עליו שלושה מאסרי עולם. בעקבות הפסיקה קיבלה איומים על חייה והוצמדה לה אבטחה.
Suave (Kiss Me)
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אלביס קרספו, רד וואן, אחראף ג'נוסי, פיטבול, טדי סקיי וג'ימי ג'וקר והופק על ידי רד וואן וג'ימי ג'וקר. לאחר שהוציאה נאייר ביחד עם פיטבול את הלהיט "Give Me Everything", אשר כבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100, הוחלט כי הם ישתפו פעולה שוב, תוך שהשיר יהיה בשפה הספרדית.
בועז סנג'רו
ביוגרפיה
בשנים 2009 – 2012 נרתם לסייע בהקמת בית-הספר למשפטים במכללה האקדמית ספיר ולימד שם במשך שלוש השנים הראשונות את קורס החובה "דיני עונשין".
Suave (Kiss Me)
רקע וכתיבה
כמה שבועות לאחר צאתו, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בדומה לשאר שירי של נאייר.
בועז סנג'רו
ביוגרפיה
בשנת 2011 מונה כחבר המועצה, בת 20 חברים מכל העולם, של The International Association of Evidence and Science.
Suave (Kiss Me)
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הראשון שהועלה ליוטיוב פורסם ב-25 באוקטובר 2011, תוך שצבר למעלה מ-190 מיליון צפיות. הקליפ השני הועלה באותו היום לערוץ היוטיוב של פיטבול, תוך שצבר למעלה מ-45 מיליון צפיות. קליפ שלישי הועלה ליוטיוב בינואר 2012, וצבר למעלה מ-30 מיליון צפיות.
בועז סנג'רו
ביוגרפיה
בשנת 2012 היה מועמד רשמי לכהונת שופט בית-המשפט העליון.
אגאו מדר
אגאו מדר (בגעז: አገው ምድር, תרגום: "ארץ האגאו") אזור בצפון אתיופיה שרוב תושביו הם אגאו.
אחת מההשערות היא שזהו האזור אשר מוזכר אצל קוסמוס אינדיקופלוסטס במאה ה-6 בשם "אגאו".
בועז סנג'רו
ביוגרפיה
בשנת 2017 הצטרף לסגל בית-הספר למשפטים שבמכללה האקדמית ספיר.
Suave (Kiss Me)
וידאו קליפ
ב-31 באוקטובר 2011, העלתה נאייר קליפ נוסף לערוץ היוטיוב שלה, אשר צבר למעלה מ-20 מיליון צפיות.
אגאו מדר
האגאו החיים באזור ובאזור השכן מתקל רואים את מוצאם משבעה אחים שהגיעו מאזורי לסתה וסוקוטה ואשר ייסדו את "שבעת בתי האגאו". לפי מסורת זו, האחים היגרו לאזור תחת הנהגתו של הקיסר המודח קאדוס חארב שהוא גם אביהם.
בועז סנג'רו
ביוגרפיה
בשנת 2018 ייסד את אתר האינטרנט "ביקורת מערכת המשפט הפלילי".
אגאו מדר
האזור, בשמו הנוכחי מוזכר לראשונה אצל נזיר אתיופי נוצרי מהמאה ה-14 שהגיע לעשות נפשות במקומיים. במרוצות המאות ה-16 וה-17 השתלטו האתיופים על האזור ונוצרו קהילות נוצריות מקומיות. בשלהי המאה ה-17 האזור היה למקום שממנו יצאו מערכות צבאיות כנגד השנקלה ובמאה ה-19 שימש כבסיס תמיכה לקאסה היילו.
בועז סנג'רו
ביוגרפיה
בשנת 2020 הצטרף לסגל החוג לקרימינולוגיה שבמכללה האקדמית גליל מערבי, במטרה להקים שם מכון לבטיחות במשפט הפלילי.
משפחתו
בועז סנג'רו נשוי בשנית לפרופ' רינת קיטאי-סנג'רו. הוא אב לשני בנים מנישואיו הראשונים ולבת מנישואיו השניים.
בתחום המשפט הפלילי המהותי
ההגנה העצמית; השידול הפלילי; איסור לשון הרע; מטרה מול מניע; הלכת הצפיות; פרשנות המשפט הפלילי; חוק מאבק בארגוני פשיעה; הענישה הפלילית; עונש המאסר. סנג'רו פיתח תאוריה חדשה באשר לרציונל ההגנה העצמית, שלפיה ההצדקה להפעלת הכוח-המגן על ידי הנתקף (או המגן על אדם אחר) מבוססת על שלושה גורמים מופשטים (שמעבר למאזן הפגיעות הפיזיות הצפויות לנתקף ולתוקף): האוטונומיה של הנתקף; אשמת התוקף; והסדר החברתי-משפטי. על בסיס רציונל חדש זה פיתח סנג'רו הסדרים מפורטים לדין הרצוי של ההגנה העצמית. ב-2020 פורסם ספרו המקיף בתחום המשפט הפלילי המהותי: "ביקורת דיני העונשין הישראליים".
בתחום הפרוצדורה הפלילית
המשפט החוזר; עונש המוות; הענישה הפלילית; המאסר; ההגנה מן הצדק; פיקוח חיצוני על עבודת הפרקליטות; הרשעה פה-אחד; עדות שותף לעבירה; עסקות-הטיעון; החקירה המשטרתית; הרשעת חפים מפשע.
בתחום דיני הראיות
הרשעה על סמך הודאה; ראיות מדעיות מול "junk science"; כלל פסילת הראיות; שימוש בתחבולות ובמדובבים בחקירות המשטרה; עדויות ראייה; הרשעת חפים מפשע. בסדרה של מאמרים הציג סנג'רו את הסכנה הממשית להרשעת חפים מפשע שבהרשעתם של נאשמים על בסיס הודאותיהם (כמעט) לבדן. הוא טען כי התוספת הראייתית שבה מסתפק בית-המשפט העליון – "דבר מה נוסף" שמשקלו עשוי להיות קל כנוצה, איננה ממלאת את תפקידה באימות ההודאה ובהבחנה בין הודאות-אמת לבין הודאות-שקר. לפיכך הניח סנג'רו בסיס תאורטי לצורך בשינוי החוק, כך שתידרש תוספת ראייתית משמעותית להודאה, מסוג "סיוע" – ראייה אובייקטיבית, עצמאית, חיצונית (שלא באה מן הנאשם המודה עצמו) המצביעה על כך שהנאשם הוא שעבר את העבירה המיוחסת לו. בכתיבה מאוחרת יותר הציע כלל שיחול על כל הראיות, שלפיו לא ניתן יהיה להרשיע על בסיס ראיה יחידה כלשהי, משום שבכל הראיות נופלות טעויות (false positive).
בתחום של בטיחות מפני הרשעת חפים מפשע
על בסיס מחקריו בשלושת תחומי המשפט הפלילי יחדיו (המהותי, הדיוני והראייתי) טען סנג'רו בכתביו כי קיימת תופעה משמעותית של הרשעת חפים מפשע, והציע שורה של המלצות לשיפור המצב, שתחילתן בהפסקת ההכחשה של התופעה. למטרה זו נכתב הספר "הרשעת חפים מפשע בישראל ובעולם: גורמים ופתרונות".
ההמלצות לשיפור המצב פותחו בספרו (SAFETY FROM FALSE CONVICTIONS 2016) - "בטיחות מפני הרשעות שווא". הספר מפתח תאוריה של בטיחות במשפט הפלילי; ומציע מגוון של דרכים לצמצום התופעה של הרשעת חפים מפשע: בתחום דיני הראיות, בתחום הפרוצדורה הפלילית, בחקיקה, בפסיקה, בדרכי החקירה של המשטרה, בדרכי עבודתם של המומחים, באופן ניהול התיק על ידי הפרקליטות ובאופן ניהול המשפט על ידי השופטים. יש השגות על טענותיו של סנג'רו על קיומם של מורשעים רבים חפים מפשע במערכת המשפט הישראלית.
בשנת 2020 ייסד, יחד עם ד"ר חגית תורג'מן וד"ר יוסף זהר, את המכון לבטיחות במשפט הפלילי. המכון פועל במכללה האקדמית גליל מערבי ומפעיל "צוות בטיחות במשפט הפלילי", בהשתתפות תובעות, סניגוריות, חוקרי משטרה, אנשי אקדמיה ועוד. הצוות דן בתקריות (כגון מקרים שבהם כמעט הורשעו חפים מפשע) לשם גיבוש המלצות לשיפור מערכת המשפט הפלילי והפיכתה לבטיחותית יותר. בשנת 2023 פורסם דוח המסכם את שתי שנות הפעילות הראשונות של המכון לבטיחות במשפט הפלילי.
תלמה ילין (בית ספר)
תֶלמה יֶלין הוא בית ספר תיכון ארצי ארבע-שנתי לאמנויות בשכונת בורוכוב בגבעתיים הקרוי על שם הצ'לנית תלמה ילין.
מגמות
בתיכון שש מגמות לאמנות: מוזיקה קלאסית, מוזיקת ג'אז, מחול, תיאטרון, אמנות חזותית וקולנוע. בשנת 2022 נפתחה בו מגמת מוזיקה חדשה של הפקה ויצירה, המתקדמת בתחום ההלחנה, הביצוע ומיומנויות הקלטה והפקה.
נוסף על לימודי החובה התאורטיים והמעשיים במגמות אלה מקיים בית הספר תוכניות אמנותיות במהלך שנת הלימודים ופסטיבל אמנויות שנתי שבו התלמידים מציגים מגוון מופעים ותערוכות. בית הספר מחייב לימודים לתעודת בגרות עיונית מלאה הכוללת 5 יחידות באחד ממקצועות האמנות.
לתלמה ילין שתי תזמורות, תזמורת סימפונית בניצוחו של גיא פדר ותזמורת ביג בנד בניצוחו של אלי בנאקוט.
בבית ספר פועלת גם מקהלה, במגמת המוזיקה הקלאסית, בניצוחו של ישי שטקלר.
מגמת המוזיקה הקלאסית פועלת כיום במתכונת שונה מיתר המגמות, בעקבות פתיחת כיתות מחוננים במוזיקה בבית הספר המוכרות ומתוקצבות על ידי משרד החינוך. תלמידי מגמת המוזיקה לומדים במתכונת המותאמת לתוכנית האגף למחוננים והפיקוח על החינוך המוזיקלי.
תלמידי מגמות התיאטרון, האמנות החזותית, הקולנוע והג'אז יוצאים מדי שנה לסמינרים אמנותיים ברחבי הארץ המשלבים סדנאות ופגישות עם יוצרים ומרצים מהבולטים בתחומם. בבית הספר מתקיימות כיתות אמן בהדרכת אמנים ידועי שם מהארץ וממדינות אחרות.
היסטוריה
בית הספר קרוי על שם הצ'לנית תלמה ילין, שהייתה מחלוצות הפעילוּת והחינוך המוזיקלי הישראלי.
הוא מוגדר כתיכון ארצי ובשל כך מקבל תלמידים מכל רחבי ישראל.
בית הספר הוקם בספטמבר 1959, על ידי מורי האקדמיה למוזיקה בתל אביב, בראשות הפרופסור עדן פרטוש ופעל בשנים הראשונות כשלוחה של האקדמיה למוסיקה. מנהלו הראשון של בית הספר היה יצחק הירשברג. הלימודים בשנה הראשונה התנהלו בדירת שלושה חדרים ברחוב בן יהודה בתל אביב. בית הספר כלל אז כיתות ט' וי'. בראשיתו, כלל בית הספר מגמה מוזיקלית בה הושקעו כ-9–10 שעות שבועיות, לצד לימודי תיכון. המטרה המוצהרת של בית הספר הייתה לגדל חובבי מוזיקה ולאפשר לתלמידים חובבי מוזיקה להמשיך לנגן ולהשתלם בתאוריה מוזיקלית לצד לימודי תיכון מלאים. בהתאם לכך היו טענות שבית הספר מיועד לבעלי כישרונות רגילים ולא לבעלי כישרון יוצא דופן. בית הספר גם התגאה בקיום מבחני כבוד ובליווי אישי של התלמידים.
בשנת 1963 העניק יהודי מנוחין את חסותו לבית הספר. בשנת הלימודים תשכ"ה נפתחו כיתות ז'-ח' בבית הספר. בשנת 1967, לאחר שבית הספר לאמנויות ׳רננים׳ נקלע למשבר כספי, השתלבו חלק גדול מתלמידיו בתלמה ילין. בעקבות כך נוספו לבית הספר מגמות לתיאטרון, מחול וציור ופיסול.
בשנות ה-80 דיווחו הורים על כתובת מגורים פיקטיבית בגבעתיים על מנת שילדיהם יוכלו ללמוד בתיכון תלמה ילין. בית הספר התגאה גם בהישגים הלימודיים הגבוהים של תלמידיו במקצועות העיוניים. בשנת 1990 הוקמה אגודת ידידים לבית הספר.
בשנת 1989 לא שולם שכר לימוד לבית הספר מעבר לתשלומים הנהוגים בבתי ספר אחרים, אולם התלמידים היו צריכים לשלם בעצמם על השיעורים הפרטיים בנגינה ועבור סדנאות מחול. בהמשך עבר בית הספר לגבות שכר לימוד יותר גבוה מהתלמידים. לאור תלונות על שכר הלימוד הגבוה בבית הספר, הורה משרד החינוך על הורדה מדורגת של שכר הלימוד בבית הספר מכ-11,000 ש"ח בשנה, ל-9,500 ש"ח בשנת הלימודים תש"פ (2019–2020) ול-8,500 ש"ח בשנה בשנת הלימודים תשפ"א. משנת הלימודים תשפ"ב שכר הלימוד עומד על 7,800 ש"ח. בעקבות זאת, וסירוב של רשויות אחרות לסייע במימון התלמידים מהרשויות שלהם בבית הספר, החליט ראש עיריית גבעתיים, רן קוניק, על שינוי מתכונת בית הספר והורה שלפחות 50% מהתלמידים יהיו מגבעתיים. החלטתו של ראש העיר בסופו של דבר לא יצאה לפועל, ובית הספר המשיך לפעול במתכונתו המסורתית, ללא שינויים במבנה הקיים ובתמהיל המאפיין את אוכלוסיית התלמידים. בדצמבר 2021 יצאה עמותת ידידי בית הספר ובוגריו לקמפיין גיוס המונים בקרב בוגרי בית הספר.
מבנה
בסוף שנת 1961 נחתם הסכם עם עיריית תל אביב שהתחייבה להקים לבית הספר מבנה בשכונת יד אליהו. בראשית 1962 הוחל בבניית המבנה וטקס הנחת אבן פינה התקיים ב-23 במרץ 1962. המבנה החדש נחנך ב-13 במרץ 1963.
בשנת 1975 עבר בית הספר באופן זמני לרחוב יגאל אלון בשכונת נחלת יצחק, שם התמקם במבנים שפינה תיכון עירוני מקצועי י"ד - ויצו צרפת. בית הספר פעל במקום בתנאים לא נוחים עד מעברו לגבעתיים.
באפריל 2015 נפתח מבנה חדש שנבנה במשך כשנתיים עבור המגמה החזותית של בית הספר. המבנה החל לשמש ללימודים סדירים החל בספטמבר 2015 ויש בו כיתות אמנות לסדנאות שונות, סטודיו למחול וכיתות לימוד רגילות.
טענות לפגיעות מיניות
בתחילת 2018 פורסמו טענות נגד 3 ממורי בית הספר לשעבר, מנחם נבנהויז, יוני לוקאס ובועז ארד, לפיהן פגעו מינית בתלמידים בזמן שלימדו בבית הספר. בעקבות טענות נוספות על הטרדה מינית שעלו נגד מורים בבית הספר הורה שר החינוך, נפתלי בנט, על בדיקה מקיפה של האירועים בבית הספר. יום לאחר פרסום הכתבה בועז ארד התאבד.
מנהל
מנהל בית הספר הנוכחי הוא ד”ר דן שגיב.
מנהל בית הספר הראשון היה יצחק הירשברג. בתחילת שנות ה-60 עבר הניהול לידי מרדכי קשתן שהמשיך לנהל את בית הספר אל תוך שנות ה-70.
בשנים 1979–2002 ניהל את בית הספר יצחק נתן. בשנת הלימודים 2002–2003 ניהלה את בית הספר יהודית גלעדי. בשנים 2003–2016 ניהל את בית הספר חיים דייטשמן.
התזמורת הסימפונית
התזמורת מונה עשרות נגנים בגילים 14 – 18, כולם תלמידי מגמת המוזיקה הקלאסית של בית הספר. המנהל המוזיקלי והמנצח של התזמורת הוא גיא פדר.
רבים מנגני התזמורת זוכים במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה - ישראל, "קרן רונן" וקרנות אחרות. רבים זוכים בתחרויות בישראל ומחוצה לה ומשתתפים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה ובתוכנית דייוויד גולדמן לנגנים צעירים מצטיינים של המרכז למוזיקה ירושלים.
ההשתתפות בתזמורת היא חלק ממערך הלימודים והבחינות במגמת המוזיקה הקלאסית. התזמורת מופיעה במקומות שונים בארץ ואחת לשנתיים יוצאת לסיור קונצרטים בארץ או בחו"ל.
על הישגיה הגבוהים זכתה התזמורת לשבחים ממבקרי מוזיקה בעיתונות וכן ממאסטרו זובין מהטה אשר גם ניצח עליה לפני מספר שנים ב"קדם קונצרט" בהיכל התרבות בתל אביב.
ביג בנד
בין בוגריו -ענת כהן, ברק מורי, אבישי כהן, אלי דגיברי, דניאל זמיר, גלעד הקסלמן, אמיר ברסלר, מאיה דוניץ, עופרי נחמיה, עמית פרידמן, אייל תלמודי, ניצן בר, תומר בר, רוני כספי, גלעד רונן, דניס לויד, שי מאסטרו ועוד
תזמורת הביג בנד ייצגה את ישראל בשנים 2004 ו-2008 בכנס השנתי של ארגון מחנכי הג'אז הבינלאומי iaje, שכלל כ-8,000 מוזיקאים מ-35 מדינות.
האגדה של זורו
האגדה של זורו (באנגלית: The Legend of Zorro, נקרא בישראל "זורו 2") הוא סרט הרפתקאות משנת 2005 שבוים בידי מרטין קמפבל, ומככבים בו אנטוניו בנדרס, קת'רין זיטה-ג'ונס ורופוס סוול בתפקידים הראשיים. זהו סרט המשך ל"המסכה של זורו" משנת 1998. הסרט, שמתרחש במחוז סאן מתאו בקליפורניה, צולם במקסיקו ובולינגטון, ניו זילנד.
בקליפורניה של שנת 1850, תושבי העיירה מצביעים עבור הצטרפותה למדינות ארצות הברית. זורו (בנדרס) נקלע לתחבולה לאחר שפרצופו האמיתי זוהה בידי סוכני פינקרטון, ונאלץ למנוע השתלטות של רודן על אדמות העיר.
הסרט לא הצליח וקיבל תגובות שליליות, בעיקר לנוכח הצלחת קודמו, עם רייטינג של 25% באתר Rotten Tomatoes.
עלילה
בשנת 1850 (תשע שנים לאחר עלילת הסרט הראשון) מצביעה קליפורניה על הצטרפותה למדינות ארצות הברית אבל כרטיסי ההצבעה נגנבים על ידי שכיר חרב בשם ג'ייקוב מק'גיבנס. זורו רודף אחריו ומצליח להשיב את הפתקים, אבל המסכה שלו יורדת והוא מזוהה על ידי שני סוכני פינקרטון. כשהוא חוזר לביתו, אשתו אלנה בטוחה שהוא יכול עכשיו, כשקליפורניה הצטרפה לאיחוד, להוריד את המסכה ולהפסיק להיות זורו. כשזורו (אלחנדרו) אומר לה שהוא רוצה להמשיך הם רבים והוא עוזב את הבית.
למחרת בבוקר הסוכנים פוגשים את אלנה, מעמתים אותה עם הידע שלהם בנוגע לבעלה ומכריחים אותה להתגרש.
שלושה חודשים אחר כך, אלחנדרו המדוכא מוזמן על ידי חברו, האב פיליפה, להשתתף במסיבה באחוזתו של רוזן חדש שהגיע לעיירה בשם ארמאנד. כשהוא מגיע למסיבה, הוא מגלה שאלנה במערכת יחסים עם הנסיך. זועם ושיכור הוא עוזב את האחוזה ורואה פיצוץ ענקי ליד האחוזה. הוא מנסה לשכנע את אלנה שתתרחק מארמאנד, אבל אלנה לא מקשיבה לו.
לאחר מכן, מק'גיבנס ואנשיו תוקפים בית של משפחת איכרים, חבריו של אלחנדרו. זורו מצליח לחלץ את האישה ובנה אבל מק'גיבנס הורג את הבעל ובורח עם שטר המכר. אלחנדרו הזועם יוצא בעקבותיו ומגלה שהוא היה צריך את הבית בשביל לבנות עליו מסילת רכבת. אלחנדרו מגיע לקניון ומגלה שבנו, חואקים, כבר שם. הוא מציל אותו ומגלה שהמטען שמעביר מק'גיבנס הוא חבילות סבון.
אוסורנו (הר געש)
גאוגרפיה
ההר שוכן בגדה הדרום-מזרחית של אגם יאנקיווה ומשקיף על אגם טודוס לוס סנטוס. הר הגעש מתנשא לגובה של 2,652 מ' מעל פני הים. אוסורנו ידוע ברחבי העולם כסמל של הנוף האזורי, וצורת החרוט שלו מזכירה את הר פוג'י שביפן.
אוסורנו הוא אחד מהרי הגעש הפעילים ביותר באנדים של דרום צ'ילה, עם 11 התפרצויות מתועדות בין השנים 1575 ו-1869. הבזלת וזרימת הלבה שנוצרו בזמן התפרצויות אלו הגיעו לאגמים שלמרגלותיו. המורדות העליונים שלו מכוסים כמעט לגמרי בקרחונים, וזאת למרות גובהו הצנוע.
הר הגעש יושב מעל הר געש עתיק בן 250,000 שנה, לה פיקדה, בעלת קלדרה ברוחב 6 ק"מ. ההתפרצות האחרונה שלו הייתה בשנת 1869.
במורדותיו של ההר פועלים בחורף אתרי סקי.
לשון הקרח טוטן
לשון הקרח טוטן או קרחון הלשון טוטן (באנגלית: Totten Glacier Tongue) היא קרחון לשון קטנה, המשתרעת לכיוון הים מקרחון טוטן בארץ וילקס בטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית, שבאנטארקטיקה.
גילוי ומיפוי לשון הקרח
לשון הקרח טוטן (וכן קרחון טוטן ומדף הקרח טוטן) מופו לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה. התצלומים צולמו בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947.
מקור השם
שמם של לשון הקרח ושל קרחון טוטן ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
לשון הקרח והקרחון, נקראים על שמו של ג'ורג' מ. טוטן (George M. Totten), פרח קצונה (מידשיפמן) ששירת בסלופ וינסנס (USS Vincennes), אשר שימשה את משלחת החקר של ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838–1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס. טוטן סייע לוילקס בהכנת המידע שנאסף על ידי המשלחת.
לקריאה נוספת
• Mouginot, Jeremie; Scheuchl, Bernd; Rignot, Eric. (2012),  Mapping of Ice Motion in Antarctica Using Synthetic-Aperture Radar Data , Remote Sens. 4, no. 9: 2753-2767. https://doi.org/10.3390/rs4092753
חנות הספרים אוסקר ויילד
חנות הספרים אוסקר ויילד (באנגלית: Oscar Wilde Bookshop) הייתה חנות ספרים אמריקאית, והראשונה המוקדשת כולה לסופרים הומואים ולסופרות לסביות. החנות הוקמה בשנת 1967 תחת השם "חנות הספרים לזכרו של אוסקר ויילד", ברחוב מרסר (Mercer) 291. בהמשך עברה החנות לרחוב כריסטופר שבגריניץ' וילג', מנהטן, ניו יורק.
בשנת 2003 הייתה החנות בסכנת סגירה עקב קשיים כלכליים. דיקון מקבין, שהיה הבעלים של חנות דומה בשם "Lambda Rising", החליט לרכוש את "חנות הספרים אוסקר ויילד" על מנת למנוע מהמוסד הוותיק להיסגר. בשנת 2006 הוחלפו הבעלים של החנות, ובשנת 2009 היא נסגרה.
המאבק הלהט"בי
את החנות הקים האקטיביסט למען זכויות להט"ב קרייג רודוול שהיה בן זוגו של הארווי מילק, ואחד האישים הבולטים בקהילה ההומו-לסבית של ניו יורק. הוא סייע, בין היתר, לארגן את מצעד הגאווה הראשון בעיר והשפעתו על המאבק לשוויון זכויות במדינה הייתה רבה. למרות המבחר הקטן יחסית של ספרים בשנותיה הראשונות של החנות והבעיות הכלכליות אשר פקדו את החנות במרוצת השנים, רודוול סירב למכור במקום מגזיני פורנוגרפיה והתמקד אך ורק ביצירות ספרות.
החנות נחשבה לחזית המאבק של תנועת השחרור הלהט"בי למען זכויות להט"ב בארצות הברית. בתקופה בה הומואים ולסביות רבים השתמשו בשמות בדויים על מנת להימנע ממעצרים, פעל בחנות חדר אחורי ששימש לצורכי מפגש והתארגנות פוליטית ובו תוכננו מאבקים, פעולות ישירות והפגנות. כחלק מאופייה האקטיביסטי, הוציאה החנות ירחון תחת השם "HYMNAL" החל ממרץ 1968. במהלך השנים ספגה החנות גילויי הומופוביה כאשר חלונות המקום נופצו, התקבלו בה איומים לפיצוץ חבלני, וכתובות גרפיטי "להרוג את המתרוממים" רוססו על קירות החנות.
ויליאם אונרו
ראשית דרכו והשכלתו
אונרו נולד בעיר ויניפג אשר בפרובינציית מניטובה בקנדה. הוא השלים תואר ראשון (B.Sc) באוניברסיטת מניטובה ב-1967, ובהמשך גם תואר מוסמך באמנות (M.A) בשנת 1969 וכן דוקטורט בשנת 1971 באוניברסיטת פרינסטון בניו ג'רזי בהנחיית ג'ון וילר.
תחומי מחקר
אונרו ביצע תרומה משמעותית להבנת תחומי הכבידה, חורים שחורים, קוסמולוגיה ושדות קוונטים במרחבים עקומים בנוסף לגילוי אפקט אונרו. בנוסף לכך, אונרו תרם לביסוס תורת הקוונטים בתחומים שונים כגון דה-קוהרנטיות קוונטית, ושאלת הזמן במכניקה קוונטית. כמו כן, הוא תרם להבנת משמעות החוסר מקומיות בתחום הקוונטים, ובאופן ספציפי את העובדה שחוסר המקומיות הקוונטית לא נובע ממשפט בל אלא שמכניקה קוונטית הי תאוריה מקומית בפני עצמה. אונרו הוא גם אחד המבקרים הגדולים של ניסוי אפשאר. אונרו עוסק גם במוזיקה ומלמד את פיזיקת המוזיקה.
אפקט אונרו
אפקט אונרו, שנהגה על ידי אונרו בשנת 1976, הוא התופעה בה צופה מאיץ יראה קרינת גוף שחור בעוד שצופה אינרציאלי לא יבחין בכזו. כלומר, צופה מאיץ ימצא עצמו בסביבה חמה, כאשר הטמפרטורה פרופורציונלית לתאוצתו. המצב הקוונטי של השדה, השווה למצב היסוד של צופה במערכת אינרציאלית, יראה כמצב התרמי לצופה המאיץ יוניפורמית. לכן, משמעות אפקט אונרו היא שעצם המושג של מצב יסוד קוונטי תלוי במסלול הצופה דרך מרחב הזמן. את האפקט ניתן לבטא בנוסחה המקשרת בין האנרגיה השקולה "kT" של חלקיק מאיץ לבין תאוצתו "a":
פינגווין הסלעים
פינגווין הסלעים (שם מדעי: Eudyptes chrysolophus) הוא מין בסוג פינגווין מצוייץ הקרוב לפינגווין המלכותי.
מאפיינים
פינגווינים אלה רבים במספרם מכל מיני הפינגווינים האחרים, כ-12 מיליון זוגות חיים. ניתן להבדילם מפינגווינים אחרים באמצעות נוצות הכותרת העליונות הצהובות-שחורות שלהם. משקלו של הפינגווין כ-3.2-6.1 קילוגרם ואורכו כ-51–77 ס"מ. בטנו לבנה, עיניו אדומות ויש לו נוצות צהובות-שחורות בחלק העליון של ראשו. ככל הפינגווינים, פינגווין הסלעים שוחה היטב, אך אינו מסוגל לעוף.
פינגווין הסלעים תועד לראשונה על ידי המדען הגרמני יוהאן פרידריך ברנדט.
מזונם של פינגוויני הסלעים מורכב בעיקר מקריל, והם צוללים לעומק של עד כ-20 מטרים בחיפושיהם אחר מזון.
פינגוויני הסלעים מקננים במחילות שהם חופרים באדמה. הנקבה מטילה בדרך כלל 2 ביצים. לרוב הביצה הראשונה קטנה יותר, וסיכוייה לבקוע נמוכים. הרבה טורפים ניזונים מביציהם של הפינגווינים. הביצים בוקעות אחרי דגירה של 34 ימים שבה מתחלקים הזכר והנקבה.
הזכר נשאר עם הגוזלים כשלושה שבועות לאחר בקיעתם, בעוד הנקבה מביאה להם מזון. בשלב הראשוני לחייהם הפינגווינים לא מגדלים נוצות, ולכן הם מתקבצים עם גוזלים אחרים כדי לחמם את גופם. נוצותיהם יגדלו כ 60–70 ימים מיום הבקיעה.
אק בארס קאזאן
אק בארס קאזאן (ברוסית: Хоккейный клуб «Ак Барс» Казань, בטטרית: Aq Bars Qazan; בתרגום מטטרית: נמר השלג), היא קבוצת הוקי קרח מהעיר קאזאן שבטטרסטן, רוסיה, המשחקת בליגת ה-KHL.
הקבוצה זכתה 5 פעמים באליפות הפדרציה הרוסית ופעמיים באליפות הרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה (ליגת משנה בתקופת ברית המועצות), ולאחר הקמת ה-KHL זכתה בשתי האליפויות הראשונות של הליגה ובאליפות שלישית בעונת 2017/2018 והיא האלופה הנוכחית של הליגה. שלוש האליפויות שלה הן גם שיא של הליגה מאז היווסדה.
הקבוצה משחקת בצבעים ירוק, אדום ולבן. קיימת מתיחות טעונה בינה לבין קבוצת סלבאט יולאייב אופה מרפובליקת בשקורטוסטן השכנה.
קלוב אספורטיו פרינקיפאט
קלוב אספורטיו פרינקיפאט (בקטלאנית: Club Esportiu Principat או בקיצור פרינקיפאט) היה מועדון כדורגל אנדורי ששיחק בליגת העל האנדורית, ומקורו בעיר אנדורה לה ולה. המועדון נוסד ב-1989 והיה אחד המועדונים המקימים והבולטים של ליגת העל האנדורית המקצוענית ב-1995, והוא זכה באליפות הליגה בשלושת העונות הראשונות של הליגה מ-1996 ועד 1999. כמו כן הוא זכה ב-5 גביעי מדינה אנדורים מ-1995 ועד 1999 ברצף. בהמשך הוא דעך וב-2015 המועדון התפרק.
היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1989, ומקור במסעדת התומכים של אוהדי קבוצת ריאל מדריד בשם: "Penya Madridista Restaurant Charlie's" (מועדון התומכים של ריאל מדריד של מסעדת צ'רלי) בתור Club Esportiu Principat. פרינקיפאט היה המועדון הראשי בעיר אנדורה לה ולה, לאחר שהשיג את שיא שלושת תוארי אליפות הליגה הראשונים ברציפות בין 1996 ל-1999 וחמישה גביעי גביע רצופים בין 1995 ל-1999.
אק בארס קאזאן
שורשי הקבוצה
הקבוצה אורגנה מחדש בשנת 1956 בשם "מאשסטרוי קאזאן" ולאחר מכן בשנת 1958 שונה שמה לשם "אוריצקי קאזאן" כשהחלו להשתתף בליגה השנייה של ברית המועצות והיה שם הקבוצה עד 1990 כאשר שונה שמה לקבוצת "איטיל" עד 1995.
קלוב אספורטיו פרינקיפאט
היסטוריה
בשנת 1997 המועדון עשה היסטוריה בהיותו המועדון האנדורי הראשון שמשתתף בתחרות אירופית מול המועדון הסקוטי דנדי יונייטד. הקבוצה העפילה שלוש פעמים למוקדמות התחרויות האירופיות (גביע אופ"א) לאורך 1997 ו-1999, אך הודחה בכל פעם בסיבוב הראשון במוקדמות, ובכך דורגה במקום האחרון בטבלת כל הזמנים של כל גביעי אירופה עם 6 הפסדים ו-48 שערים שספג.
אק בארס קאזאן
התחזקות
לאחר התפרקות ברית המועצות הקבוצה העפילה לליגה עליונה של רוסיה אך הייתה בין הקבוצות החלשות בליגה ובסופו של דבר חזרה לליגה השנייה. בשנת 1996 הצטרפה הקבוצה לסופרליגה, שמה שונה לשם "אק בארס קאזאן". דווקא לאחר הקמת ליגת העל הרוסית בשנת 1996 החל תור הזהב של קבוצת ההוקי הטטרית. הקבוצה אימצה את הנמר הלבן לסמל הקבוצה.
קלוב אספורטיו פרינקיפאט
היסטוריה
אף על פי שפרינקיפאט היה אחד המועדונים המצליחים ביותר באנדורה עד 1999 מאז, המועדון הגיע רק למקום השלישי בליגה הרגילה של עונת 2008/2009 ושש פעמים חצי הגמר של גביע המדינה במהלך העונות: 2000/2001, 2001/2002, 2003/2004, 2004/2005, 2008/2009 ו-2009/2010.
אק בארס קאזאן
התחזקות
מינויו של יורי מויסייב בשנת 1995 הצדיק את עצמו לחלוטין. תחתיו בעונת 1997/98 הקבוצה זכתה באליפות הראשונה שלה ברוסיה כשצברה 75 נקודות. לפני עונה זו, ההישג הגבוה ביותר של המועדון מקאזאן באליפות היה מקום 7 בלבד בעונות 1993/94, 1995/96. בעונה שלאחר מכן קאזאן ערכה את הופעת בכורה ביורוליג. היריבות בשלב הבתים היו מנהיים הגרמנית, הנשרים הסקוטים הבריטיים וקבוצת ליטווין הצ'כית. לאחר שהפסידו במפתיע את שני המשחקים לבריטים, אק בארס עדיין הצליח להעפיל לרבע גמר הטורניר לדרבי רוסי מול מטאלורג מגניטוגורסק, במשחק שהוכרע בדו-קרב פנדלים לטובת מגניטוגורסק.
קלוב אספורטיו פרינקיפאט
היסטוריה
מאז הקמת ליגת העל של אנדורה ב-1995 פרינקיפאט שיחקה בצמרת, עד לשנת 2014 אז הקבוצה ירדה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום השמיני בליגה הבכירה. המועדון נרשם ב"סגונדה דיוויזיון" לאחר ירידתו לליגה השנייה בסיום עונת 2013/2014 אך פרש מהתחרות במהלך הסיבוב הראשון. עם זאת, קבוצות נמוכות ונבחרות נוער המשיכו להתחרות בתחרויות שלהן. בשנת 2015 המועדון לא היה רשום בתחרות ארצית כלשהי, והתפרק.
אק בארס קאזאן
התחזקות
בעונת 1999/2000 מונה ולדימיר קריקונוב למאמן ותחתיו הקבוצה סיימה במקום השני אחרי שהפסידה לדינמו מוסקבה בסדרת הגמר. הקבוצה התחזקה משנה לשנה ובעונת 2000/01 הקבוצה שוב סיימה ראשונה בעונה הסדירה, לאחר שספגה בדיוק כמו לפני שלוש שנים, רק שבע תבוסות ושלוש נקודות יותר מאוונגרד אומסק ומטלורג מגניטוגרסק. ברם, בסדרת הפלייאוף היא הפסידה כבר בשלב רבע הגמר ללוקומוטיב יארוסלבל.
באותה תקופה נחשבה הקבוצה לאחת הקבוצות המובילות בהוקי קרח הרוסי, בה סיימה כסגנית אלופה פעמיים, בשנת 2000 ושנת 2002.
הקבוצה המשיכה להוביל את ההוקי הרוסי, זכתה באליפות בשנת 2006 וסיימה כסגנית האלופה בשנת 2007. בשנת 2008 פורקה הסופרליגה ובמקומה הוקמה ליגת ה-KHL, בה קאזאן משחקת עד היום וזכתה בשתי אליפויות הליגה ב-2008 וב-2009.
KHL
בעונת 2010, מונה מאמן חדש, ולדימיר פליושצ'וב, איתו אק בארס סיימה רביעית בעונה הסדירה וצברה 94 נקודות. כבר ברבע גמר הפלייאוף, המועדון הפסיד 2–3 לקבוצת לאדה טוליאטי, אף על פי שהוביהל בסדרה 0–2. עונת 2011 נחשבה לעונת מעבר כשבראש הקבוצה עמד המאמן הזר הראשון בתולדות המועדון - הצ'כי ולדימיר ווייטק. מכיוון שהמאמן התאים את הקבוצה לטקטיקה שלו, נרכש ואדים יפנצ'ינצב מסברסטל, שהפך בסופו של דבר למלך השערים של הקבוצה ואחד ממובילי האליפות בסטטיסטיקת השערים ובישולים. אק בארס סיימה חמישי באליפות והגיעה עד לחצי גמר סדרת הפלייאוף, אך נכשלה והפסיד בסדרה בתוצאה 1–3 למטאלורג מגניטוגרסק ובכך סיימה במקום הרביעי.
בשנת 2014 מונה זינטולה ביליאלטדינוב למאמן הקבוצה בפעם השנייה (לאחר ששימש כמאמן בשנים 2004-2011), ברם בעונת 2014/2015 הקבוצה העפילה לסדרת הגמר של גביע גגארין אך הפסידה 4:1 לסק"א סנקט פטרבורג. ביליאלטדינוב הדריך את הקבוצה עד שנת 2018 אך בקדנציה השנייה שלו הצליח להוביל את אק בארס לזכייה אחת בלבד באליפות 2017/2018, אחרי שהציגה רצף של 10 ניצחונות רצופים בפלייאוף הליגה, במה שמהווה להישג שיא בתולדות ה-KHL וזכתה בגביע גגארין השלישי שלה.
ברם, בעונת 2018/2019 התקשתה להגן על תוארה והודחה כבר בשלב הפלייאוף המוקדם של גביע גגארין ובמקומו של ביליאלטדינוב מונה דמיטרי קוורטלנוב.
יריבויות
במהלך השנים פיתחה אק בארס יריבות חזקה מול לוקומוטיב ירוסלבל והשכנה סלבאט יולאייב אופה, יריבותה עם דינמו מוסקבה נחשבה ליריבות החזקה ביותר בהוקי הרוסי בשנות ה-90.
KHL
מקרא: מש' = משחקים, נצ' = ניצחונות, נצה' = ניצחונות בהארכה, הפ' = הפסדים, הפה' = הפסדים בהארכה, נק' = נקודות, שעז' = שערי זכות, שעח' = שערי חובה.
A Public Affair
A Public Affair הוא אלבומה הרביעי של הזמרת האמריקאית ג'סיקה סימפסון. האלבום יצא לאור בשנת 2006 והוקלט בשנים 2005–2006. חודש לפני יציאתו הרשמית של האלבום הוחלפה כריכתו מסיבות שבהן דמתה הכריכה לאלבומיהן של ג'ניפר לופז-This Is Me... Then ושל פריס הילטון, Paris.
זהו האלבום הראשון שהוקלט באולפני Epic החדשים שבהם החלה לעבוד החל מאמצע 2005. אלבום זה החזיר לאור חידושים של שירים רבים משנות ה-60 בסגנון פופ חדיש. האלבום לא זכה לקידום מכיוון שלא ניתן היה לבצע הופעות איתו בגלל בעיות שירה שלקתה בהן הזמרת.
במאי 2007 ננעלו סופית מכירות האלבום ברחבי העולם אך למרות חוסר פרסומו וקידומו מכר מעל 101,000 עותקים בשבועו הראשון בארצות הברית. זהו שבוע המכירה הגרוע ביותר של סימפסון אי פעם. האלבום מכר עד ספטמבר 2007 מעל מיליון עותקים ברחבי העולם.
סינגלים וקליפים
לאלבום בסופו של דבר יצאו רק 2 וידאו קליפים כאשר רק אחד מהם הועלה לרשת הטלוויזיה והיה אמור להיות הקידום היחידי שאי פעם יצא לאלבום.
רשימת רצועות
רשימת השירים באלבום :
שירים מודחים
מספר שירים אשר הוקלטו בנוסף ל-14 השירים הקיימים אינם התקבלו לעריכה הסופית של האלבום. כפי שנאמר בכנס שנערך בחברת התקליטים Epic, אחד מהשירים הבאים יהפכו לסינגל לקראת סוף שנת 2007. השירים שהוקלטו ועברו תהליך סלקציה :
זכיות האלבום
האלבום זכה במספר זכיות עד אתה ברשת האינטרנט והתקשורת.
ריכרד שטמפל
גנרל ריכרד שטמפל (בגרמנית: Richard Stempel; 18 ביוני 1891 – 26 בינואר 1943), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, והתאבד במהלך קרב סטלינגרד.
קריירה מוקדמת
שטמפל נולד ב-18 ביוני 1891 בחמניץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1910 התגייס שטמפל לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-104 (הסקסוני המלכותי ה-5 - נסיך הכתר), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף שטמפל לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בספטמבר 1925 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-10.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה שטמפל מפקד רגימנט הרגלים ה-10, אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-4, ולחם עמו כחלק מהקורפוס הממונע ה-15 במסגרת הארמייה העשירית. ב-25 באוקטובר 1939 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-108, אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-38, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת. ב-15 באוגוסט 1940 הוא מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-14, וב-1 באפריל 1941 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. במהלך מבצע ברברוסה לחם שטמפל עם חטיבתו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-14 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, וב-5 באוקטובר 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-183 עמה לחם במהלך הקרב על מוסקבה. ב-1 באפריל 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-371, וב-11 באפריל קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה ה-17, ולאחר מכן במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. בהמשך לחמה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס ה-4 בקרב סטלינגרד במסגרת הארמייה השישית, וב-1 בדצמבר 1942 הועלה שטמפל לדרגת גנרל לויטננט. ב-26 בינואר 1943 נכנעו שרידי הדיוויזיה לכוחות הצבא האדום, וכעבור זמן קצר התאבד שטמפל.
טמפל אוף דה דוג
טמפל אוף דה דוג (באנגלית: Temple of the Dog - "מקדש הכלב") הייתה התקבצות ("סופרגרופ") של מספר מוזיקאים מסצנת הגראנג' של סיאטל. מי שליכד את הקבוצה היה כריס קורנל (סולן להקת סאונדגארדן), שקיבץ את החבורה להקלטת אלבום שהוקדש לזכרו של אנדרו ווד, סולן להקת מאת'ר לאב בון ומאלפנקשן, שמת ב-1990 ממנת-יתר. שם הלהקה נלקח מתוך אחד השירים שכתב ווד.
טמפל אוף דה דוג כללה חברים מלהקות בולטות בתחום הגראנג' מסיאטל: סאונדגארדן, גרין ריבר ומאת'ר לאב בון, שכמה מהם הקימו מיד לאחר מכן את פרל ג'אם.
רקע
ההרכב "Temple Of the Dog" החל את דרכו כאשר סולן להקת סאונדגארדן כריס קורנל, היה שותפו לחדש של אנדרו ווד, שהיה הסולן של להקת מאלפנקשן ומאת'ר לאב בון. ווד נפטר ב-19 במרץ 1990 ממנת יתר של הרואין, ביום שבו חזר קורנל מסיבוב הופעות. מספר ימים לאחר מותו של ווד, יצא שוב קורנל לסיבוב הופעות, במהלכו החל לכתוב שירים לזכרו של ווד ובהשראת העצב שמילא אותו על מות חברו הטוב. שירים אלה לבסוף נכללו באלבום של ההרכב ונקראו "Reach Down" ו"Say Hello 2 Heaven".
השירים היו איטיים ומלודיים, סגנון שלא אפיין כלל את האגרסיביות של מוזיקת הרוק הכבד הקצבי שאפיין את סאונדגארדן בה היה חבר. קורנל פנה לחברי הלהקה הקודמים של ווד - סטון גוסארד וג'ף אמנט - שחיפשו את דרכם לאחר פירוקה של מאת'ר לאב בון (שהתפרקה עקב מותו של ווד), והתכוון לשחרר את השירים שכתב על גבי סינגל. צוות ההרכב הושלם לאחר שהמתופף של סאונדגארדן מאט קמרון, והגיטריסט מייק מק'ריידי הצטרפו אליו, והם קראו לעצמם "Temple Of the Dog" כרפרנס לאחד משורות השיר "Man of Golden Words" של מאת'ר לאב בון שכתב ווד.
הלהקה החלה לבצע חזרות עם השירים "Reach Down", "Say Hello 2 Heaven" ושירים נוספים שכתב קורנל בסיבוב ההופעות האחרון שלו לאחר מותו של ווד, ובנוסף חידשו חומרי דמו ישנים שכתבו גוסארד, אמנט וקמרון. אחד מדמויים אלו הפך לשיר של ההרכב בשם "Times of Trouble" ובהמשך של להקת פרל ג'אם שנקרא בשם אחר: "Footsteps". היה בנוסף רצון לבצע קאברים לשירי סולו של ווד, אך רעיון זה נזנח לאחר זמן קצר, שההרכב הבין כי מעשה שכזה היה עשוי להראות כאילו החברים "מנצלים" את החומרים המוזיקליים שכתב ווד לצורך מסחרי שלהם. כמו כן הרצון של קורנל לשחרר את השירים כסינגלים נזנח גם הוא והוחלט על הקלטה ושחרור של אלבום מלא או מיני-אלבום. האלבום הוקלט ב-15 ימים בלבד, בהפקת הלהקה בלבד.
האלבום
האלבום היחידי שהקליט הסופרגרופ (ונקרא על שם ההרכב) יצא ב-16 באפריל 1991, והוא אלבום גראנג' קלאסי, עם שירים ארוכים ברובם ושירה אפית של כריס קורנל, שמגובה בקולו של אדי ודר, בגיטרות של מייק מקריידי וסטון גוסארד, ובבס של ג'ף אמנט ובתופים של מאט קמרון.
למרות שקיבל שבחים רבים בביקורות המוזיקה בזמן ששוחרר, הוא לא הצליח מסחרית בתחילה ומכר 70 אלף עותקים בלבד בארצות הברית. הוא קיבל הכרה בציבור רק ב-1992, לאחר שודר, אמנט, גוסארד ומק'ריידי פרצו לתודעה עם האלבום "Ten" בתור להקת פרל ג'אם. קמרון הצטרף לאחר מכן לפרל ג'אם והיה מתופף הלהקה החל מ-1998. בנוסף כריס קורנל פרץ עם האלבום "Badmotorfinger" במסגרת להקת סאונדגארדן. עד לסוף 1992 תשומת הלב שקיבל האלבום גדלה והוא נכנס למצעד הבילבורד 200 עם למעלה ממיליון מכירות, וקבלת אלבום פלטינה.
ב-1998 דורג האלבום במקום ה-58 ברשימת "100 האלבומים שאתה חייב לשמוע לפני מותך" של המגזין "!Kerrang". ב-1999 דירג אותו המגזין "Visions" הגרמני במקום העשירי ברשימת "האלבומים הכי חשובים של שנות ה-90". ב-2004 דורג האלבום במקום ה-474 ברשימה היוקרתית "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים", על ידי מגזין ה"רולינג סטון".
פונקציונל
במתמטיקה ובפרט באנליזה פונקציונלית, פונקציונל או פונקציונל ליניארי הוא העתקה ליניארית ממרחב נורמי אל שדה.
בעבר פונקציונל הוגדר כפונקציה שהתחום שלה הוא מרחב פונקציות, כלומר פונקציה שפועלת על פונקציות. הרקע להגדרה זו הוא המחקר המוקדם באנליזה פונקציונלית שעסק במרחבי פונקציות. שימוש זה במונח "פונקציונל" עדיין נפוץ בפיזיקה ובמדעי המחשב. לאחר שאומצה גישה אקסיומטית כללית לאנליזה פונקציונלית ומרחבי פונקציות זוהו כמקרה פרטי של מרחבים נורמיים, המובן של פונקציונל הפך לכללי יותר.