cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עידו שבת
עידו שבת (נולד ב-11 בפברואר 1999) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת מכבי ראשון לציון מהליגה הלאומית.
ביוגרפיה
שבת נולד בגבעון החדשה משחק במועדון הכדורסל של עירוני נס ציונה מכיתה ג בקט-סל ועד קבוצת הבוגרים.
קריירה
שבת החל את פעילותו במועדון עירוני נס ציונה בכיתה ג' ועבר דרך כל הקבוצות הצעירות של המועדון. עם קבוצת הילדים זכה באליפות ילדים א. בתיכון למד בגימנסיה הריאלית ובכיתה י"א זכה עם נבחרת בית הספר באליפות התיכונים לעונת 2015/16. במשחק הגמר נגד תיכון בליך רמת-גן קלע 25 נקודות, נתן 8 אסיסטים וקלט 7 ריבאונדים. שבת ערך הופעת הבכורה בקבוצת בוגרים בעונת 2016/17. בעונה זו עירוני נס ציונה עלתה מהליגה הלאומית בכדורסל אל ליגת העל בכדורסל. בעונת 2017/18 שיחק במכבי שוהם מהליגה הארצית בכדורסל כחלק מ "שחקן אמיתי". בעונת 2018/19 שיחק במסגרת הכרטיס הכפול בהפועל כפר סבא וב עירוני נס ציונה. בעונת 2019/20 שיחק בעירוני נס ציונה. לקראת עונת 2020/21 חתם בקבוצת אליצור יבנה.
לקראת עונת 2022/2023 חתם במכבי מעלה אדומים מהליגה הלאומית בכדורסל.
באוגוסט 2023 חתם במכבי ראשון לציון גם היא מהליגה הלאומית
בנבחרות הלאומיות
שבת, שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל. ב-2015 שיחק תחת המאמן רמי הדר באליפות אירופה דרג א' לנבחרות עד גיל 16 בטורניר שנערך בליטא. בשנים הבאות המשיך להיות חלק מסגל של נבחרת הנוער, אולם נעדר מטורנירי אליפות אירופה עקב פציעות. ביולי 2018 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל תחת מאמן הנבחרת אריאל בית הלחמי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בגרמניה. בקיץ של השנה שלאחר מכן השתייך לנבחרת העתודה אך פספס את מרבית ההכנה לאליפות עקב פציעה ונופה רגע לפני תחילת האליפות.
אוריון אקספרס
אוריון אקספרס (ברוסית: Орион-Экспресс) הוא כינויה של קבוצת החברות "אוריון" (ברוסית: Группа компаний "Орион") המהווה חברת תקשורת וכבלים פדרלית רוסית, המספקת שירותי טלוויזיה לכלל רוסיה. החברה נמצאת כיום בבעלות קבוצת "אוריון" ונכון ליוני 2019 לשירות הטלוויזיה של החברה 3.15 מיליון מנויים, ההופכים אותה לאחת מהחברות הגדולות בתחומה במדינה.
החברה החלה את פעילותה ב־2005 עם 152 אלף מנויים ועד 2011 כבר צמחה ל-537 אלף מנויים. כיום לחברה למעלה מ-3 מיליון מנויים והיא אחת מהחברות הטלוויזיה בלוויין הגדולות ברוסיה.
יהודה שביט
יהודה שביט (11 באוגוסט 1951 - 12 באוקטובר 2013) היה ראש המועצה האזורית מטה אשר.
ביוגרפיה
יהודה שביט נולד בשנת 1951 במעברת כורדני, קריית ביאליק, לפלה ושמואל שבקובסקי. אביו היה פרטיזן ואמו ניצולת שואה שהכירו בישראל אחרי מלחמת העולם השנייה. שביט הוא בנם הצעיר לאחר אחיו אריה וחנה. מגיל צעיר היה פעיל בתנועת המחנות העולים בקריות. בגיל 15 הצטרף כילד חוץ לקיבוץ כברי בו חי כל שנותיו.
ליאם ג'יימס
ליאם ג'יימס (באנגלית: Liam James; נולד ב-7 באוגוסט 1996) הוא שחקן קנדי. ידוע בזכות תפקידו בתור נואה קרטיס בסרט האסונות של רולנד אמריך "2012", בתור הדמות הראשית דנקן בסרטו של ג'ים ראש "העולם על פי דנקן", בתור שון ספנסר הצעיר בסדרת טלוויזיה "בניחוש חוקר" של רשת USA, בתור ג'ק לינדן בסדרה "ההריגה" של רשת AMC ולאחר מכן בתפקידו בראשיים בסדרות "המשפחה" של רשת ABC ו"כיתה קטלנית" של רשת Syfy.
קורות חיים
ג'יימס נולד בוונקובר, קולומביה הבריטית שבקנדה. הואע נולד עם הטרוכרומיה, עין ירוקה אחת וכחולה אחת.
יהודה שביט
ביוגרפיה
שביט שירת בחיל האוויר. לקראת סוף שירותו הצבאי, התחתן עם נעמי. שימש כגזבר במחנות העולים ולאחר חזרתו לקיבוץ כברי מילא כל השנים תפקידים מרכזיים בקיבוץ. במשך השנים שימש כגזבר קיבוצו ובהמשך כגזבר "אגודה שיתופית משקי המפרץ" והמפעלים האזוריים. בשנים 1988 ועד שנת 1993 שימש כגזבר מפעלי מילואות.
ליאם ג'יימס
קריירה
בשנת 2006, כאשר היה בן עשר החל ג'יימס לשחק בסדרת הטלוויזיה "בניחוש חוקר" ברשת הטלוויזיה האמריקאית USA, את גרסתו הצעירה של הדמות הראשית, שון ספנסר, אותו מגלם השחקן ג'יימס רודיי. ג'יימס שיחק בסדרה במהלך ארבעת העונות הראשונות ובתחילת העונה החמישית עד שהוחלף על ידי השחקן סקיילר ג'יסונדו.
יהודה שביט
ביוגרפיה
הותיר אחריו אשה, נעמי, ושלושה ילדים. הובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ מגוריו, כברי.
ליאם ג'יימס
קריירה
בשנת 2007 שיחק במספר סרטי קולנוע, בין היתר שיחק תפקיד קטן בסרט הקומדיה "גוד לאק צ'אק", גילם את דייב בסרט הדרמה "דברים שאבדו לנו באש" מאת הבמאית סוסנה ביר ובכיכובם של האלי ברי ובניסיו דל טורו, שיחק בסרט הפנטזיה "פרד קלאוס" את דמותו הצעירה של וינס ווהן, ובסוף השנה גילם את סם בנסון בסרט האימה "הנוסע השמיני נגד הטורף 2"; אשר משלב בין שני זיכיונות אימה פופולרים "הנוסע השמיני" ו"הטורף".
בשנת 2009 שיחק בסרט האסונות המצליח "2012" שביים וכתב רולנד אמריך. ג'יימס גילם בסרט את דמותו של נואה קרטיס, בנם של הדמויות הראשיות, אותם גילמו ג'ון קיוזאק ואמנדה פיט.
יהודה שביט
קריירה פוליטית
החל מ-1994, נבחר שביט לראשות המועצה האזורית מטה אשר תפקיד שהחזיק בו עד ליום מותו.
ליאם ג'יימס
קריירה
בשנת 2011 החל לגלם את ג'ק לינדן, בנה של הדמות הראשית בסדרת הדרמה והפשע "ההריגה" של רשת AMC. שנה לאחר מכן, דמותו קודמה לקאסט השחקנים הראשי והוא שיחק בסדרה במשך כל ארבעת עונותיה של הסדרה.
בשנת 2013 שיחק בתפקיד הראשי בסרט ההתבגרות "העולם על פי דנקן" שביימו וכתבו נאט פקסון וג'ים ראש. הסרט מדבר על נער בן 14 היוצא עם אמו, בן זוגה המפוקפק ובתו לחופשת קיץ בלתי נשכחת, שם הוא מפתח ידידות מעניינת עם מנהל של פארק המים השכונתי.
יהודה שביט
קריירה פוליטית
יהודה עסק בפיתוח יישובי המועצה האזורית ובקליטת התושבים החדשים להרחבות. בראש מעייניו היו מערכת החינוך וחיי התרבות במועצה האזורית. תחום נוסף בו עסק היה פיתוח תשתיות ושמירה על איכות הסביבה וקידום המודעות להפרדת הפסולת בתחומי היישובים במועצה.
ליאם ג'יימס
קריירה
בשנת 2016 שיחק בסדרת הטלוויזיה "המשפחה" של ערוץ הטלוויזיה ABC, את דמותו של אדם וורן, בנה הצעיר של קלייר (ג'ואן אלן), שחוזר לאחר שנחטף 10 שנים קודם לכן. רשת ABC ביטלה את הסדרה לאחר עונה אחת.
יהודה שביט
הנצחה
ב-2014 נחנך על שמו "מצפור שביט" ביער חניתה.
ליאם ג'יימס
קריירה
בשנת 2019 גילם את אחת הדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה "כיתה קטלנית" ברשת הטלוויזיה Syfy. את הסדרה יצרו האחים רוסו והיא מבוססת על קומיקס באותו השם.
בחודש מאי 2021, לוהק ג'יימס למיני-סדרה חדשה מסוגת דרמה-פוליטית מבית רשת HBO "The White House Plumbers", שם יגלם את סיינט ג'ון האנט לצד שחקנים כמו וודי הרלסון, ג'סטין ת'רו, דונל גליסון ולנה הידי.
יוהנה קירשנר
יוהנה "חנה" קירשנר (לבית סטונץ; 24 באפריל 1889 – 9 ביוני 1944) הייתה פעילה בתנועת ההתנגדות למשטר הנאצי.
ביוגרפיה
יוהנה סטונץ באה ממשפחה סוציאל-דמוקרטית מפרנקפורט, בפרובינציית הסן-נסאו. סבה היה אחד מראשוני הסוציאל-דמוקרטים הראשונים של פרנקפורט. בגיל 14 הצטרפה לתנועת הנוער העובד הסוציאליסטי ובגיל 18 הייתה חברה במפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. היא עבדה בשקיקה בתנועת הנשים בפרנקפורט.
פעילותה
במהלך מלחמת העולם הראשונה, קירשנר, שהייתה אם לשתי בנות, עסקה ברווחה קהילתית והתמסרה לרווחת נשים וילדים נזקקים. לאחר מכן עבדה בארגון רווחת העובדים ("Arbeiterwohlfahrt": "AWO"), שהקימה יחד עם מארי יוצ'אץ' בשנת 1919. הארגון שהקימה דאג לאוכלוסייה מתקשה כתוצאה מהמלחמה והאינפלציה הנרחבת שפקדה את גרמניה מאוחר יותר. רבים מהילדים בהם טיפל הארגון סבלו מבעיות בריאות ומצמיחה מעוכבת. ילדותם נלקחה מהם על ידי אירועים שלא הייתה להם שליטה עליהם. קירשנר לקחה רבים מהילדים הללו לשווייץ כדי להיטיב עם בריאותם. במהלך "הרוהרקמפף", מלחמת אזרחים קצרה בגרמניה בשנת 1920, סייעה קירשנר בפינוי אלפי ילדים מחבל הרוהר, ובשלוחם להתארח אצל משפחות בהסן.
בשנת 1933 עלה אדולף היטלר לשלטון, והיא נאלצה לרדת למחתרת, כאשר נודעה עזרתה בשחרור פעיל אנטי-נאצי מידי הגסטפו, מה שסיכן אותה. היא ברחה, ללא משפחתה, לזארבריקן, שהייתה אז תחת ממשל חבר הלאומים. שם עבדה בעבודות מטבח וכמלצרית, וגם טיפלה במהגרים גרמניים, בין השאר, בוועדת הסיוע האנטי - הפאשיסטית.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939, ברחה קירשנר לפורבאך ולמץ (שתיהן באלזס-לורן, צרפת), ואז לבסוף בפריז. גם בזמן שהותה בחו"ל סייעה לתנועת ההתנגדות בגרמניה. היא הנהיגה את ועד פליטי אזור הסאר ("Saarflüchtlingskommitee"), ערכה תוכניות ודיווחים למנהלת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בגולה, הפיקה והפיצה עלונים בלתי חוקיים.
קירשנר השתייכה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית והיא ואלאונור וולף ידידתה עסקו בעבודה בלתי חוקית גם עבור המפלגה הקומוניסטית של גרמניה (KPD), בעיקר באזור חבל הסאר, כאשר ארגנו את הגירתם של פקידים רבים של תנועת העובדים אל מחוץ לרייך. מאזור זה הם גם פרסמו עלון, תחת מערכת ההוצאה לאור של וולפגנג אבנדרוט "die Einheit der Arbeiterbewegung in der antifaschistischen Arbeit" ("אחדות תנועת העובדים בעבודה אנטי-פשיסטית").
Helter Skelter
Helter Skelter הוא שיר רוק של להקת הביטלס מהאלבום The Beatles (האלבום הלבן), 1968. השיר נכתב על ידי פול מקרטני (הקרדיט ניתן גם לג'ון לנון). השיר דורג במקום ה-52 במגזין הרולינג סטון ברשימת 100 השירים הטובים ביותר של הביטלס. רבים רואים בשיר את התחלתו של ההבי מטאל.
יוהנה קירשנר
פעילותה
בשנת 1942, קירשנר נעצרה על ידי המשטר בוישי והועברה לידי הגסטפו. היא נידונה לעבודות פרך של עשר שנים בגין בגידה. בשנה הראשונה בה שהתה בתא בכלא בקוטבוס, חלקה תא עם כמה מחברות בקבוצת ההתנגדות התזמורת האדומה, שמטרתה הייתה לזרז את קריסת השלטון הנאצי. הסולידריות בין הנשים עזרה מאוד לקירשנר להתגבר על קשיי המאסר. עם זאת, המקרה של קירשנר הוחזר לדיון לפני "בית הדין העממי" בשנת 1944. הפעם גזר עליה רולנד פרייזלר, השופט הראשי הידוע לשמצה, גזר דין מוות. ראשה נערף בגיליוטינה בכלא פלצנזה בברלין.
Helter Skelter
מקרטני הושפע בכך שקרא את המגזין Guitar Playing Magazine בו היה ריאיון עם גיטריסט המי, פיט טאונסנד כשהוא מתאר את שירם, "I Can See For Miles". לבסוף מקרטני כתב את השיר. שם השיר היה סלנג למילה "אי-סדר". השיר תיאר טירוף, רצח, עצבים, כעס ועוד. בשיר יש הרבה מעברים פסיכדליים שעוברים בהארד רוק. יש צלילים של חריקות מתכת ועצירה בשיר. אחד המאפיינים הבולטים בשיר הוא הסוף, שבו המתופף רינגו סטאר צועק את המשפט, "I've got blisters on my fingers". טייק מוקדם של השיר נמשך כ-27 דקות ו-11 שניות.
יוהנה קירשנר
פעילותה
"זכרו את דבריו של גתה", כתבה קירשנר במכתב לילדיה ביום מותה, "למות ולהיות". אל תבכו בשבילי. אני מאמינה בעתיד טוב יותר עבורכם."
Helter Skelter
השיר שימש מקור השראה לצ'ארלס מנסון לביצוע מעשיו.
יוהנה קירשנר
הנצחה
מאז שנת 1990, העיר פרנקפורט, עיר הולדתה של קירשנר, מעניקה מדי שנה את "מדליית יוהנה קירשנר" לאלה שנלחמים נגד דיכוי, ופועלים נגד טרור, עינויים ורצח.
Helter Skelter
נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-34 מיליון.
אנדריי לייטרסדורף
ביוגרפיה
לייטרסדורף נולד בברטיסלאבה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (בירת סלובקיה של ימינו), ואת לימודיו התיכוניים סיים בבית הספר הריאלי בפראג. את הכשרתו כאדריכל וכמהנדס רכש באוניברסיטה הטכנית הגרמנית בפראג. לאחר מכן המשיך ועבד כאדריכל בחברת הבנייה Vereinigte Bau AG בברטיסלאבה. ב-1930 פתח משרד עצמאי, ובמסגרת זו תכנן בעיקר בתי מגורים.
בשנת 1936 נשא את לאדולפינה (פיני) לייטרסדורף שהייתה בהמשך לאחת ממעצבות האופנה הבולטות בישראל. לאחר לידת בנם תומאס (טומי) (לימים אדריכל בפני עצמו) והפלישה של גרמניה הנאצית לצ'כיה, היגרה המשפחה ב-1939 לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. הוא הצטרף למחלקת התכנון של הצבא הבריטי. אמו, עדה, ואחיו, אויגן, גורשו בשנת 1942 למחנה ההשמדה מיידנק, שם נספו. בסביבות 1945 הצטרף כשכיר למשרדו של האדריכל זאב רכטר שם הכיר את האדריכל איליה בלזיצמן, עמו הקים ב-1946 שותפות במשרד אדריכלים מצליח. בשנת 1948 נישא בשנית לרגינה (גינה) לבית רפפורט. לשניים נולדו שני בנים - גיורא וערן.
המשרד התמחה בתכנון מבנים עבור הסתדרות העובדים להם תכננו שורה ארוכה של מבני משרדים, בריאות, שירותים, חינוך, מסחר ותרבות בערים רבות בישראל כמו פתח תקווה, תל אביב, ראשון לציון, רעננה, הרצליה, רמלה וכפר סבא. חוץ מאלה תכננו עבור גופים ממשלתיים ורשויות מבני חינוך, זיכרון, בריאות, תרבות ומגורים, כשהבולטים בהם אלה בתי "יד לבנים" שתכננו בפתח תקווה (הראשון שהוקם בארץ), רמת גן וגדרה ובית התרבות "יד למגינים" בקיבוץ רמת הכובש, וכן בית חולים בית רבקה בפתח תקווה ומבנים שונים בבית חולים תל השומר. משרדם גם תכנן מבני תעשייה כשהבולט בהם הוא מפעל סוגת בקריית גת. לאורך השנים התמחו גם בתכנון מבני אקדמיה. עבור התנועה הקיבוצית תכננו בשלבים במהלך שנות ה-50 וה-60 את קמפוס מכללת אורנים ובהמשך תכננו את "בניין שרת" המשמש את בית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב. בסך הכל תכנן המשרד כ-500 עבודות.
אנדריי לייטרסדורף נפטר מדום לב בגיל 65. בשנת 2020, ובמלאת יובל שנים לפטירתו, הקימה המשפחה אתר אינטרנט המוקדש ליצירתו.
Long, Long, Long
Long, Long, Long הוא שיר פסיכדלי של להקת הביטלס מהאלבום The Beatles (האלבום הלבן הכפול), 1968. השיר נכתב על ידי גיטריסט הלהקה, ג'ורג' האריסון. כשר אהבה. זהו שיר שכל הלהקה מבצעת ללא ג'ון לנון בשיר יש קטע פסיכדלי. השיר דורג במקום ה-99 במגזין הרולינג סטון בתואר 100 השירים הטובים ביותר של הביטלס. זהו השיר המסיים את הצד השלישי בתקליט הויניל.
Plan B (שיר)
Plan B (בעברית: תוכנית ב') הוא שיר של הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון, אותו ביצעה בהופעתה בפסטיבל המוזיקה והאמנויות של עמק קואצ'לה. השיר יצא רשמית לאור שבוע לאחר מכן, ב-22 באפריל 2022.
רקע והרכב
שבוע לפני פסטיבל קואצ'לה, הכריזה די סטליון על השיר בפוסט בטוויטר, וספרה כי מתכננת לבצע אותו בקואצ'לה בפעם הראשונה, לפני שתוציא אותו רשמית. בזמן שהייתה על הבמה בקואצ'לה, חשפה די סטליון כי השיר "מאוד אישי עבורה". על פי שמועות, אמור היה השיר להיקרא "Letter to My Ex", אם כי הזמרת הכחישה זאת בציוץ נוסף.
רבים האמינו כי השיר נכתב על הראפר הקנדי טורי ליינז, שירה בדי סטליון בשנת 2020. עם זאת, הזמרת אישרה בטוויטר שהשיר מתייחס למערכות היחסים שלה בעבר באופן כללי, ולא לאדם ספציפי.
פטר בקוני
פרופ' פטר בקוני (במקור בוכוולד, בהונגרית: Bakonyi Péter; נולד ב-17 בפברואר 1938 בבודפשט) הוא סייף יהודי-הונגרי בעבר, פרופ' למחשבים ונשיא איגוד הסיף של הונגריה בעבר. זוכה שתי מדליות ארד מהמשחקים האולימפיים (מקסיקו 1968 ומינכן 1972) ואלוף עולם (1966) בחרב קבוצתי ופעמיים אלוף הונגריה (1965 ו-1971) בחרב אישי.
ביוגרפיה
בקוני בן למשפחה יהודית, אביו היה עורך דין וסבו מהנדס. במלחמת העולם השנייה המשפחה הייתה בגטו בודפשט (הגטו הקטן) באחד הבתים המוגנים. אנשי מפלגת צלב החץ פשטו על הבית וכל המשפחות היהודיות נלקחו להוצאה להורג. הוא ובני משפחתו ניצלו בנס בזכות אחיו בן השנה מאחר שחסו עליהם כדברי בקוני.
בקוני סיים את בחינות הבגרות בשנת 1956 בגימנסיה הטכנולוגית אוטו בלאתי, ולארח שלא התקבל לאוניברסיטה החל לעבוד כעוזר חשמלאי בחברת החשמל של בודפשט. בשנים 1960 עד 1965 היה סטודנט באוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט, שם השלים תואר בהנדסת חשמל. הוא קיבל את הדוקטורט בשנת 1969 ואת התואר למרצה בכיר בשנת 1974. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו במכון לחקר האוטומציה של האקדמיה ההונגרית למדעים, שם שימש כסגן מנהל מדעי החל משנת 1982. בין 1986 ל-1999 הוביל את התוכנית הלאומית לתשתיות מידע, שהקימה את שירותי רשת המחשבים בהונגריה, וכך הניח את היסודות להקמת האינטרנט בהונגריה. בשנת 1987 לימד כפרופסור אורח באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. בשנת 2002 הוא שוב היה סגן מנהל האקדמיה ההונגרית למדעים. משנת 2011 היה היועץ הבכיר של האוניברסיטה הטכנולוגית של בודפשט, בין 2004 ל-2008 היה חבר במועצה הלאומית לתקשורת ואינפורמטיקה שמונתה על ידי הממשלה. הוא פרופסור ודיקן של האוניברסיטה. הוא נשוי ואב לשני ילדים.
קריירת ספורט
בקוני התחיל לעסוק בסייף בגיל צעיר, ומגיל צעיר היה סייף הנבחרת הלאומית לנוער במועדון של חברת החשמל של בודפשט. אלוף עולם (קבוצתי) (1966), מדליית ארד באליפות העולם (אישי) (1969). זכה ארבע פעמים במדליית זהב באוניברסיאדה ובמדליית ארד אולימפית פעמיים עם נבחרת חרב הגברים (1968, 1972). הוא היה אלוף הונגריה שלוש פעמים. בשנת 1968 הוענק לו מדליית הזהב בזכות הישגיו בספורט. בין 1977 לבין 1989 היה נשיא איגוד הסיף ההונגרי. בשנת 2000 זכה באליפות העולם לוותיקים.
סטייסי מרטין
סטייסי מרטין (באנגלית: Stacy Martin; נולדה ב-20 במרץ 1990) היא שחקנית קולנוע צרפתייה. התפרסמה בזכות תפקידה פורץ הדרך כבת דמותה הצעירה יותר של שארלוט גינסבורג, ג'ו, בסרטו של לארס פון טרייר "נימפומנית".
קורות חיים
סטייסי מרטין נולדה ב-20 במרץ 1990 לאב צרפתי ואם בריטית. בילתה את ילדותה המוקדמת בפריז אך עברה ליפן כשהייתה בת שבע, שם חיה עם אביה עד שהייתה בת שלוש-עשרה. לאחר מכן, חזרה לצרפת. לאחר סיום לימודיה, היא עברה ללונדון, בעקבות חלומה להפוך לשחקנית, והחלה לדגמן כדי לפרנס את עצמה. כמו כן, גם השתמשה בכסף שהרוויחה כדי לממן שיעורי משחק פרטיים ובנוסף גם למדה את טכניקת מייזנר למשחק ב"מקדש השחקנים" (Actors’ Temple).
קריירה
ב-2013 מרטין כיכבה כג'ו הצעירה בין גילאי 15–31, בסרטו הדרמטי של לארס פון טרייר, נימפומנית. לצורך תפקיד זה בסרט, שכלל סצינות סקס אמיתיות ובחלק מהמקרים אף פורנוגרפיה, נעזרה מרטין ב"כפילת פורנו" ואף עשתה שימוש בפרוטזה של וגינה. עבור התפקיד הייתה מועמדת לפרס בודיל הדני, לשחקנית הראשית הטובה ביותר.
ביוני 2014 הוכרז שמרטין תשחק את תפקיד פיי בסרטו הבא של בן וויטלי, "גורד שחקים". תפקידה הבא הוא בסרט הפנטזיה של מטאו גרונה, "אגדת האגדות" , המבוסס על הספר פנטמרונה של גיאמבטיסטה בסילה , שבו משחקת מרטין את תפקיד דורה הצעירה.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה "יוצא מן הכלל" של הבמאי מישל הזנוויציוס, לצד ברניס בז'ו ולואי גארל, וכן בסרטים: "רוזי"  ו"התמונה האחרונה".
חיים אישיים
ממרץ 2014, מתגוררת מרטין בלונדון עם בן זוגה, המוזיקאי דניאל בלומברג מהלהקות "יאק"  וקייז'ן דאנס פרטי.
בוב תיל
רוברט "בוב" תיל (באנגלית: Robert "Bob" Theil, נולד ב-2 באוקטובר 1951, סקוטלנד) הוא מוזיקאי וזמר-יוצר פולק-רוק סקוטי.
ביוגרפיה
בוב תיל נולד בחווה בצפון-מזרח סקוטלנד וגדל והתבגר בעיירה הסקוטית מאריקירק. בתחילת שנות ה-70 עבר ללונדון, שבה החל בהדרגה לפתח את הקריירה המוזיקלית שלו. בסוף שנות התשעים עבר להתגורר באנטוורפן שבבלגיה.
תיל הושפע רבות מהזמרים והמוזיקאים שהובילו את הפולק-רוק של שנות ה-70 (רוי הארפר, מייקל צ'אפמן, ריצ'רד תומפסון) ובעיקר מהסקוטים ברט יאנש, אל סטיוארט וג'רי ראפרטי.
תיל שר, יוצר וכותב בסגנון מוזיקת הפולק-רוק הבריטית, ועושה בדרך כלל שימוש בגיטרה אקוסטית או חשמלית בת 12 מיתרים.
אן מארי טרוליאן
אן-מארי בלינדה טרוליאן (באנגלית: Anne-Marie Trevelyan; נולדה ב-6 באפריל 1969) היא פוליטיקאית בריטית המכהנת כשרת התחבורה בקבינט של ליז טראס. קודם לכן כיהנה כמזכירת המדינה לענייני סחר בינלאומי, שימשה כמזכירת המדינה לפיתוח בינלאומי בשנת 2020. חברת המפלגה השמרנית, וחברת הפרלמנט של בריטניה מאז 2015.
סאחה (שפה)
סאחה, הידועה גם בשם יקוטית ,יאקוט או סאקה (ביקוטית: саха тыла) היא שפה טורקית עם כ-450,000 דוברי שפת אם. בנוסף לרוסית, היא שפה רשמית ברפובליקת סאחה-יקוטיה שבסיביר, המהווה חלק מהפדרציה הרוסית. שפה זו שונה מכל השפות הטורקיות האחרות בנוכחות מילים שמקורן לא ברור (אולי פליאו-סיבירי). מילים רבות בשפה זו שאולות מהמונגולית ומרוסית.
תפוצה גאוגרפית ומקור השם
סאחה מדוברת בעיקר ברפובליקת סאחה-יקוטיה. היא בשימוש גם על ידי יקוטים אתניים באזור חברובסק ובפזורה קטנה בחלקים אחרים של רוסיה, טורקיה וחלקים אחרים של העולם. דולגאנית, קרובת משפחה של יאקוט, הנחשבת לעיתים לניב של יקוטית, מדוברת על ידי דולגנים באזור קרסנויארסק. סאחה נמצאת בשימוש נרחב בתור לינגואה פרנקה על ידי מיעוטים אתניים ברפובליקת סאחה-יקוטיה.
הגיית השפה וכתיבתה
ישנם 4 שלבים בהיסטוריה של מערכות הכתיבה של סאחה:
מארש טורקי (בטהובן)
היסטוריה
המארש פורסם לראשונה ב-1808, כחלק מיצירתו של בטהובן "שש ווריאציות על נושא מקורי" (אופוס 76). ב-1811 בטהובן כתב את יצירתו "חורבות אתונה" (אופוס 113). היצירה, הכוללת אוברטורה ומוזיקת ליווי למחזה "חורבות אתונה" מאת המחזאי הגרמני אוגוסט פון קוצבו, קרויה על שם המחזה. המארש הטורקי מופיע בפרק הרביעי של מוזיקת הליווי. המחזה יחד עם מוזיקת הליווי הועלו לראשונה ב-1812 לרגל פתיחתו של תיאטרון חדש בעיר פשט. למרות שהמארש פורסם לראשונה לפני המחזה רבים מזהים אותו עם מוזיקת הליווי של המחזה.
מבנה
המארש כתוב בסגנון הטורקי שהיה נפוץ באותה תקופה. היצירה כתובה בסולם סי במול מז'ור, במפעם Vivace ובמקצב 2/4. היצירה נפתחת בפיאניסימו, עוברת ל-poco a poco, עולה לשיא בפורטיסימו ולבסוף חוזרת לפיאניסימו בקודה. שינויים אלה בדינמיקה יוצרים תחושה של צפייה בתהלוכה צבאית שמתקרבת ולאחר מכן מתרחקת. בניגוד ליצירות אחרות של בטהובן שנכתבו לתזמורת, הכלים הדומיננטיים ביצירה זו הם כלי נשיפה מעץ ולא כלי מיתר.
ג'וש בריגס
ג'ושוע ברונס (באנגלית: Joshua Bruns; נולד ב-5 במרץ 1993) הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'וש בריגס הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT. כמו כן, הוא הופיע בארגון ההיאבקות Evolve, שבו הוא היה אלוף Evolve האחרון בתולדות הארגון.
תחילת קריירת ההיאבקות
ברונס שיחק פוטבול עבור קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת מסצ'וסטס.
WWE (2020–היום)
ב-31 באוגוסט 2020, דווח שבריגס חתם על חוזה ב-WWE, לאחר קניית חברת Evolve בחודש יולי. ב-7 באוקטובר, הארגון הודיע שהוא נשלח למתחם האימונים של ה-WWE Performance Center, לצד חמישה מתאבקים אחרים מארגון ההיאבקות Evolve. ב-6 ביולי 2021, בריגס הוכרז כאחד המשתתפים בטורניר הפריצה של NXT לשנת 2021. לעומת זאת, הוא הודח על ידי הזוכה בטורניר, כרמלו הייס כבר בקרב של הסיבוב הראשון, שהתקיים ב-27 ביולי. ב-14 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, בריקס וברוקס ג'נסן הפסידו בקרב זוגות לאימפריום (פביאן אייכנר ומרסל ברטל). ב-23 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, בריקס וג'נסן השיגו ניצחון על Grizzled Young Veterans (ג'יימס דרייק וזאק גיבסון). ב-7 בדצמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, השניים ניצחו את האחים קריד (ברוטוס קריד וג'וליוס קריד). ב-18 בינואר 2022 בפרק של התוכנית NXT 2.0, בריגס וג'נסן השתתפו בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס; לעומת זאת, הם הודחו כבר בסיבוב הראשון על ידי הזוכים בטורניר, האחים קריד. ב-12 באפריל, הם השתתפוו בקרב גונטלט מחומש על אליפות הזוגות הפנויה של NXT, מנגד, הם כשלו במטרתם. ב-23 ביוני בפרק של התוכנית NXT UK, בריגס וג'נסן גברו על דייב מסטיף וג'ק סטארז, מארק אנדרוז וויילד בור ודי פימליה (תיאומן ורוהאן ראג'ה) בקרב הדחות מרובע וכתוצאה מכך זכו באליפות הזוגות הפנויה של NXT UK. זכייה זו הפכה אותם לצמד הלא אירופאי הראשון אשר זוכה באליפות הזוגות של NXT UK. ב-19 ביולי בפרק של התוכנית NXT 2.0, השניים הצליחו לשמור על התואר מול פריטי דדלי (אלטון פרינס וקיט וילסון). באירוע Worlds Collide, שנערך ב-4 בספטמבר, הצמד הפסיד את חגורות האליפות לפריטי דדלי בקרב הדחות זוגות מרובע אשר כלל בנוסף את האחים קריד וגאלוס (מארק קופי וולפגנג) ולמעשה איחד את אליפות הזוגות של NXT ואת אליפות הזוגות של NXT UK.
What Would You Do? (שיר של טייט מקריי)
(בעברית: מה היית עושה?) הוא שיר של הזמרת האמריקאית טייט מקריי, מתוך אלבום הבכורה שלה, I Used to Think I Could Fly. השיר יצא לאור ב-13 במאי 2022, כסינגל הרביעי של האלבום.
רקע ופרסום
החל מה-28 בפברואר, העלתה מקריי מספר סרטונים אשר כללו קטעים מתוך השיר לחשבון הטיקטוק שלה. השיר הוא הרצועה הרביעית באלבום, והוא נכתב על ידי מקריי, אלכסנדר גלנץ, צ'ארלי פות' ובלייק סלטקין, והופק על ידי שלושת האחרונים. בריאיון לאפל מיוזיק, הסבירה מקריי על יצירת השיר:
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 במאי 2020.
משה עמאר (פרופסור)
הרב פרופ' אמריטוס משה עמאר (נולד ב-1946) הוא מומחה לפאליאוגרפיה עברית של ימי-הביניים ויושב ראש מכון "אורות יהדות המגרב".
ביוגרפיה
נולד במרוקו בשנת 1946 ועלה לישראל בשנת 1963. בעל השכלה תורנית וכללית רחבה. בוגר ישיבות גבוהות בחוץ-לארץ ובארץ. מוסמך לרבנות ובעל כושר לרב עיר מטעם הרבנות הראשית לישראל. בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן בפילוסופיה, בתלמוד ובתולדות עם ישראל. מומחה לפאליאוגרפיה עברית של ימי הביניים. נמנה גם עם חוקריה של אוניברסיטת בר-אילן במסגרת המכון לחקר היהדות במזרח. משמש גם מרצה בכיר במכללה האקדמית אשקלון.
בנוסף חבר בוועדות אקדמיות וציבוריות של ארגונים ומוסדות העוסקים ביהודי ספרד, ארצות המזרח וצפון אפריקה.
מיוזמי הקמת בית-המדרש 'מרחב' שליד 'ממזרח שמש' בירושלים, ונמנה עם המרצים בתחומי ההלכה ותולדות הפסיקה והפוסקים.
ההדיר ספרים מכתבי יד, ופרסם מחקרים ומאמרים רבים בתחומי התמחותו.
נשוי ואב לשבעה.
קישורים חיצוניים
מהרצאותיו:
מרתה לינדן
מרתה לינדן (באנגלית: Marta Linden; נולדה מרתה לפלר, באנגלית: Marta Leffler; 24 באוקטובר 1903 – 13 בדצמבר 1990) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית.
ביוגרפיה
לינדן נולדה בניו יורק, בת להורים שוודים. בשנות ה-20 של המאה ה-20 היא התחתנה עם איש העסקים אלברט שמיד, שהפסיד את הונו בתקופת השפל הגדול.
לאחר שבעלה איבד את הונו, לינדן מצאה עבודה בקיוסק. בסופו של דבר היא החליטה שההזדמנות מחכה בהוליווד, אז המשפחה עברה לשם. תפקידיה בתיאטרון הקהילתי בפסדינה הובילו לתפקידים ראשיים בהמשך. חשיפה זו, הובילה להתעניינות מצד בכירי הקולנוע באותה עת.
קריירה
בשנת 1942 הוחתמה לינדן על חוזה ארוך טווח עם אולפני מטרו גולדווין מאייר. הסרטים בהם הופיעה כללו את "המקצוע הצעיר ביותר" (1943), "יאנקי באיטון" (1942), "מייסי הולכת לרינו" (1944), ו-"Stand By for Action" (1942).
בשנת 1954 הופיעה לינדן באופרת הסבון "אישה עם עבר" ברשת CBS
ב-13 בדצמבר 1990 נפטרה לינדן מדלקת ריאות בבית החולים לנוקס היל בגיל 87.
ולד (דרום אפריקה)
ולד (באנגלית ובאפריקאנס: Veld; משמע: "שדה") הוא סוג של תוואי נוף הקיים באפריקה הדרומית. בעיקרון, מדובר בשטח מפלסי מכוסה בדשא או בעשביה נמוכה, הנמצא במדינות דרום אפריקה, לסוטו, אסוואטיני, זימבבואה ובוטסואנה. השם ניתן לסוגים שונים של תוואי שדות פתוחים בדרום אפריקה המשמשים למרעה וחקלאות. עבור רוב החקלאים הדרום אפריקאים כיום, ה'ולד' מתייחס לקרקע החקלאית שעליה הם עובדים.
ניתן להבחין בסוגים שונים של שדות, בהתאם למאפיינים מקומיים כגון גובה, חקלאות ואקלים. לפיכך, יש ולד גבוה, ולד בינוני, ולד נמוך, ולד קוצים, ולד עשב ובושוולד. הגבול בין זני הוולדים השונים הללו מעורפל לעיתים קרובות, ולכולם מתייחסים בדרך כלל במונח הכללי 'ולד' על ידי מקומיים. מטעמי נוחות, האזורים העיקריים - ולד נמוך, בינוני וגבוה - מובחנים על בסיס גובה.
במטרה לשמר את מיני בעלי החיים באזור, ממשלות דרום אפריקה וזימבבואה הקדישו שטחים רחבי ידיים כשמורות טבע, הגדולה והמפורסמת שבהן היא הפארק הלאומי קרוגר. בין היונקים המוגנים המוכרים בסביבת שמורות הטבע של הוולד נמצאים אריה קרוגר, נמר אפריקאי, ברדלס ערבות, ג'ירף דרומי, פיל סוואנה אפריקני, ראם הצבי, קודו גמלוני, אילנד מצוי דרומי, אנטילופת סוס שחורה ואנטילופת סוס קצרת-קרן. היונקים הקטנים יותר, רוב הזוחלים וכמעט כל העופות - מלבד היען המצוי, שלמעשה נכחדה מהוולד - עדיין נמצאים בטבע.
יאנקי באיטון
יאנקי באיטון (באנגלית: A Yank at Eton) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית משנת 1942 בבימויו של נורמן טאורוג, עם מיקי רוני, פרדי ברת'ולומיו ופיטר לופורד בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על תלמיד בקולג' אמריקאי שעובר ללמוד באיטון קולג' היוקרתי בבריטניה ומתקשה להסתגל לחוקים הנוקשים שם. למרות השם של הסרט, הוא צולם כולו בארצות הברית בגלל המצב במלחמת העולם השנייה.
תקציר העלילה
טימותי (טים) דניס (מיקי רוני) לומד בקולג' באוניברסיטת נוטרדאם היוקרתית בארצות הברית. הוא מצטיין במשחק הפוטבול ומאמנו חוזה לו עתיד מזהיר במשחק זה כמו לאביו המנוח.
אימו ויניפרד נמצאת בלונדון ומודיעה לו ולאחותו כי היא עומדת להתחתן עם רוג'ר קרלטון, אלמן עשיר, ומבקשת שטים ואחותו ג'יין יעברו לגור איתם. טים נפרד בצער מחבריו ונוסע עם אחותו וידידתו פלוסי (טינה ת'אייר), באונייה קווין מרי.
בבריטניה הם נפגשים עם האם והאב החורג שמודיע לטים כי יתחיל ללמוד באיטון קולג' יחד עם בנו פיטר (פרדי ברת'ולומיו).
טים לא מסתגל ללבוש ולנוהלים באיטון ומתנגש מדי פעם עם התלמידים ובראשם פרדי (פיטר לופורד). הוא לא מקבל את הזובור שעושים התלמידים הוותיקים לחדשים וכן גם לעונש המלקות. הוא לוקח תחת חסותו את התלמיד הצעיר והקטן "אינקי".
בעת נשף שנערך בבית ההורים הוא רוצה לעשות רושם על פלוסי ומשחרר ללא רשות את סוס המירוץ "לוחם". הסוס דוהר, שובר את רגלו ורוג'ר קרלטון נאלץ להרוג אותו ביריית אקדח.
רוג'ר לא נוזף בו אך טים נכנס לדיכאון בגלל זה, אורז את חפציו ורוצה לחזור לארצות הברית. רוג'ר תופס אותו ברגע האחרון ובשיחה ארוכה משכנע אותו להישאר.
טים חוזר לאיטון וחל מהפך בהתנהגותו. הוא הופך לתלמיד שקדן וחרוץ ומצטיין במשחק רוגבי שהחליף את הפוטבול.
פרדי מחזר אחרי פלוסי וכדי להרשים אותה הוא גונב את הרכב של המחנך (אדמונד גוון) ונוסע עם פלוסי לבר כדי להשתכר. פיטר מבחין בו וגם טים שמוצא מטפחת של פיטר וחושב שהוא הגנב. המחנך מבחין בטים.
פיטר משתכר ב-Willow Club ופלוסי חוזרת לבדה במונית. פרדי השיכור נוהג בפזיזות והרכב מתהפך. המחנך משוכנע שטים הוא הגנב והוא לא מכחיש כי הוא חושב שפיטר הוא האשם. אחותו ג'יין וילדים נוספים מגיעים לרכב ההפוך ומוצאים שם תפריט של ה- Willow Club. הם מזעיקים את טים וילדים נוספים שמגיעים לבר ומבקשים מהעובדים שיגיעו לזהות את מי שביקר שם. העובדים מסרבים והילדים מתנפלים עליהם ומכריחים אותם בכוח לנסוע איתם לאיטון. הם מזהים את פרדי שמגורש מאיטון וטים זוכה במקום ראשון בריצת משוכות.
כעת טים מרוצה, נבחר להיות בראש התלמידים בעוד שפיטר עומד לעבור לאוניברסיטת נוטרדאם בארצות הברית.
Revolution 1
Revolution 1 הוא גרסת בלוז רוק לסינגל של הביטלס, Revolution. השיר ה"בלוזי", מופיע באלבום The Beatles (האלבום הלבן הכפול) משנת 1968. שיר זה נכתב למהפכה בצרפת שהתרחשה באותה שנה. בטייק ה-20 של השיר, השיר נמשך 10 דקות עם קטעים מהקטע האוונגרדי, Revolution 9.
דרישות פונקציונליות לרשומות ביבליוגרפיות
דרישות פונקציונליות לרשומות ביבליוגרפיות (FRBR) (Functional Requirements for Bibliographic Records) (מבוטא fɜrbər) הוא מודל ישויות קשרים שפותח על ידי הפדרציה הבינלאומית של ארגוני ספריות ומוסדות (IFLA) המתייחס למשימות של המשתמש באחזור וגישה בקטלוגים מקוונים ומאגרי מידע ביבליוגרפיים מנקודת המבט של המשתמש. היא מייצגת גישה הוליסטית לאחזור וגישה לנתונים כיחסים בין ישויות המספקות קישורים אתם אפשר לנווט דרך ההיררכיה של הֶקשֵרים. המודל הוא משמעותי משום שהוא שונה מתקנים מפורטים של קִטלוג כמו כללי הקטלוג האנגלו-אמריקאים ( Anglo-American Cataloguing Rules AACR2) או מהתקן הבינלאומי לתיאור פריטי מידע (International Standard Bibliographic Description)
ישויות FRBR
ישויות של קבוצה א' הן הבסיס של מודל FRBR:
כל עותק של תקליט שהודפס ב-1996 של אותה הקלטה הוא פריט. כאשר אנחנו אומרים "שני העותקים של הביצוע של הפילהרמונית הלונדונית לסימפוניה התשיעית הושאלו מהספרייה המקומית בה אני עובד" אנחנו מתכוונים, בדרך כלל לפריטים.
הקשרים
FRBR בנוי על הקשרים (Relationships) בין ובתוך ישויות. "הקשרים משמשים כמכשיר לשרטוט הקשר בין ישות אחת למשנייה ובכך כאמצעי לעזור למשתמש ל'נווט' בעולם המוצג בפניו בביבליוגרפיה, קטלוג או מאגר מידע ביבליוגרפי.
הקשרים אקוויוולנטיים
הקשרים אקוויוולנטיים מתקיימים בין עותקים זהים של גילויים זהים של יצירה או בין פריט מקורי ושעתוקים שלו, כל זמן שהתוכן האינטלקטואלי והמקור נשמרים. דוגמאות: שעתוקים כמו עותקים, גליונות, פקסימילים ותדפיסים, צילומים ומיקרופילמים.
הקשרים נגזרים
הקשרים נגזרים (Derivative relationships) מתקיימים בין יצירה ביבליוגרפית ויצירות אחרות המבוססות עליה. דוגמאות:
הקשרים תיאוריים
הקשרים תיאוריים (Descriptive relationships) מתקיימים בין ישות ביבליוגרפית ותיאור, ביקורת, הערכה או סקירה של אותה ישות. כמו בין יצירה וביקורת ספרותית המתארת אותה. הקשרים תיאוריים כוללים גם מהדורות מוערות, יומן טיפולים, פרשנויות וביקורות של יצירה קיימת.
מיאקו קוואקמי
מיאקו קוואקמי (ביפנית: 川上未映子; נולדה ב־29 באוגוסט 1976) היא סופרת ומשוררת יפנית מאוסקה. עבודתה זכתה בפרסי ספרות יפניים יוקרתיים בכמה ז'אנרים, ביניהם פרס האקוטגוואה ה-138 על הנובלה שלה שדיים וביציות , פרס טניזאקי לשנת 2013 על אוסף הסיפורים הקצרים שלה חלומות של אהבה וכו' , ופרס נקהארה צ'ויה לשנת 2008 לשירה עכשווית.
קריירה
קוואקמי עבדה כמארחת בר וכפקידה בחנויות ספרים לפני שהתחילה בקריירת שירה. קוואקאמי הוציאה שלושה אלבומים ושלושה סינגלים כזמרת, אך פרשה מקריירת השירה שלה בשנת 2006 כדי להתמקד בכתיבה.
קרלוס קניאס
קרלוס קניאס (בספרדית: Carlos Cañas; 3 בספטמבר 1924 – 14 באפריל 2013) היה אחד הציירים החשובים ביותר של אל סלבדור, וחלוץ באמנות מופשטת באזור מרכז אמריקה. הוא הוגדר כ"מרכיב יחיד ויסודי באמנות הסלבדורית, חלוץ שבדרך כמעט הרואית, הציג אמנות מודרנית בחברה פרובינציאלית". הוא למד אמנות ותיאוריה בבית הספר לאמנויות של אל סלבדור. בשנת 1950, הוא קיבל מלגה ללימודי אמנות, היסטוריה, אסתטיקה וספרות במדריד באקדמיה ריאל דה בלאס ארטס דה סן פרננדו. קניאס הציג בביאנלה הראשונה של אמריקה הלטינית, ספרד (1951); בביאנלה הרביעית של התחריט, יפן (1964); בגלריה סאטון, EUA (1979) שבאדינבורו ועוד. בשנת 2012, הוא קיבל את הפרס הלאומי לתרבות, "Premio Nacional de Cultura", של אל סלבדור.
מיאקו קוואקמי
קריירה
הרומן הראשון באורך מלא של קוואקמי, גן עדן, זכה בפרס מורסאקי שיקיבו לספרות לשנת 2010. בשנת 2012 הופיע תרגום לאנגלית לסיפור קצר שלה באוסף של מאמרים וסיפורים על רעידת האדמה והצונאמי בטוהוקו בשנת 2011.
בשנת 2016 היא נבחרה כ - "Granta Best" של הסופרים היפנים הצעירים לסיפור הקצר שלה "הוכחת האהבה של מארי".
בשנים 2015–2017 ערכה קוואקמי סדרת ראיונות עם הרוקי מורקמי, בהם שאלה אותו על נשים ועל מיניות ברומנים שלו. הכרך הערוך של הראיונות הללו, שכותרתו "הרוקי מורקמי: ראיון ארוך, ארוך", ראה אור בשנת 2017.
הרומן של מיאקו קוואקמי, "Ms Ice Sandwich", הגיע לרשימה המקוצרת של המהדורה לשנת 2018 של הגרנד פרי של עמותות ספרותיות.
בשנת 2020 פורסם שדיים וביציות ב-Europa Editions וזכה לשבחים רבים. הניו יורק טיימס ניהל את הסקירה המעולה על ספרה על ידי קייטי קיטמורה ביום הפרסום ובו נכתב "מיאקו קוואקמי כותבת בחוסר סנטימנטליות תומכת, במיוחד כשהיא מתארת את חייהן של נשים".
סגנון כתיבה
כתיבתה של קוואקמי משתמשת לעיתים קרובות באוסקה-בן, ניב יפני ייחודי המדובר באוסקה ובערי הסביבה. היא משלבת גם שפה ניסיונית ופואטית בסיפורים הקצרים והרומנים שלה, ומציינת את לידיה דייוויס וג'יימס ג'ויס כהשפעות ספרותיות. הסופר היפני הידוע הרוקי מורקמי קרא לה "הסופרת הצעירה והאהובה עליו" ותיאר את כתיבתה כ-"צומחת ומתפתחת ללא הפסקה".
הגברת השנייה של ארצות הברית
הגברת השנייה של ארצות הברית (באנגלית: Second Lady of the United States ובקיצור SLOTUS) הוא התואר הלא רשמי הניתן לאשת סגן נשיא ארצות הברית על בסיס התואר הגברת הראשונה של ארצות הברית הניתן כמעט תמיד לאשת נשיא ארצות הברית. במונח "הגברת השנייה" נעשה ככל הנראה שימוש לראשונה על ידי ג'ני הוברט, רעייתו של סגן הנשיא גארט הוברט, סגנו של הנשיא ויליאם מקינלי. בהמשך יצא תואר זה מהאופנה, אך השימוש בו התחדש בשנות ה-80 של המאה ה-20. בשנות התשעים נזנח שוב השימוש בתואר זה, לטובת התואר "אשת סגן נשיא ארצות הברית" (wife of the Vice-President), אך הוא הושב לתחייה בתקופת ממשלו של הנשיא ברק אובמה. עם בחירתה של קמלה האריס לסגנית נשיא ארצות הברית בנובמבר 2020, התפקיד אויש לראשונה על ידי גבר - בעלה של האריס, דאגלס אמהוף, נקרא האדון השני של ארצות הברית (באנגלית: Second Gentleman of the United States ובקיצור SGOTUS). אמהוף הוא גם היהודי הראשון המכהן בתפקיד.
במשך השנים עברה מידת חשיפתה הציבורית של הגברת השנייה תהליך של התפתחות. בעוד שתפקידה של הגברת הראשונה כמארחת של הבית הלבן החל להיות מקובל החל מראשית ההיסטוריה של ארצות הברית ובדרך כלל שימשה בתפקיד זה בת משפחה אחרת של הנשיא במקרה שזה היה אלמן או רווק, עד לסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 לא משכו נשות סגני הנשיאים את תשומת הלב של אמצעי התקשורת.
בוועידת המפלגה הדמוקרטית ב-2016 אמרה ביידן: "הרשו לי לפתוח בדברי תודה כלפיכם על כך שאפשרתם לי לשרת כגברת השנייה של ארצות הברית בשמונה השנים האחרונות. היה זה כבוד גדול עבורי". הייתה זו הפעם הראשונה שנעשה שימוש בתואר בלתי רשמי זה על ידי הגברת השנייה בוועידה ארצית.
עד לכניסתו לתפקיד של אמהוף כיהנו בו 38 נשים, 11 מתוכן כיהנו בהמשך בתפקיד הגברת הראשונה. במשך השנים היו 17 תקופות בהן לא שימשה בתפקיד הגברת השנייה אף אחת (במקרים בהם לא היה סגן נשיא מכהן כלל, או שזה היה אלמן או רווק). התקופה הארוכה ביותר הייתה 16 השנים בין כהונתם של בני זוגן של אביגייל אדמס ושל אן תומפסון גריי. האחרונה מבין תקופות אלו הייתה 132 הימים ב-1974 מיום כניסתו לתפקיד נשיא ארצות הברית של ג'רלד פורד (שהיה קודם לכן סגן הנשיא ורעייתו בטי פורד שימשה כגברת השנייה), לבין תחילת התקופה בה שימשה בתפקיד הפי רוקפלר, רעייתו של סגנו של פורד, נלסון רוקפלר.
ווזדויז'נקה
ווזדויז'נקה (ברוסית: Воздвиженка) הוא רחוב במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה בראיון ארבאט.
רחוב ווזדויז'נקה, כמו סמטת קרסטובוזדביז'נסקי בקרבת מקום, נקרא על שם מנזר העלאת הצלב הקדוש.
Honey Pie
Honey Pie הוא שיר של להקת הביטלס מהאלבום The Beatles (האלבום הלבן הכפול), 1968. השיר נכתב על ידי פול מקרטני (הקרדיט ניתן גם לג'ון לנון). השיר מדבר על אישה שהפכה לשחקנית מצליחה בארצות הברית, והמאהב שלה שרוצה להצטרף אליה באנגליה. השיר הוקלט בראשון לאוקטובר ולשיר הוקלט רק טייק אחד שהוקלט ביום הראשון.
השיר בוצע מחדש על ידי אמנים שונים, ביניהם ברברה סטרייסנד, רביעיית גולדן גייט וזמרי המלך.
יחסי סין–פקיסטן
יחסי סין–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה העממית של סין לבין פקיסטן, אשר כוננו בשנת 1951. מאז, שתי המדינות הקדישו תשומת לב רבה לקיום יחסי ידידות. שתי המדינות מחליפות בקביעות ביקורים רמי דרג בעת חתימת הסכמים שונים. סין מעניקה עזרה כלכלית, צבאית וטכנית לפקיסטן, ושתי המדינות רואות זו את זו כבעלות ברית אסטרטגיות. שיתוף הפעולה הצבאי בין המדינות החל בשנת 1966, ברית אסטרטגית נוצרה בשנת 1972, שיתוף הפעולה הכלכלי החל בשנת 1979. סין היא ספקית הנשק הגדולה ביותר לפקיסטן ושותפת הסחר השנייה בגודלה. סין סיפקה לפקיסטן סיוע בפיתוח תוכנית הגרעין האזרחית שלה. קיום יחסים קרובים עם סין הוא חלק מרכזי במדיניות החוץ של פקיסטן. סין תמכה בעמדה של פקיסטן בנוגע להתערבות של ברית המועצות במלחמת האזרחים באפגניסטן. סין רואה בפקיסטן מאזן אזורי לאינטרסים של נאט"ו וארצות הברית. סין תומכת בעמדתה של פקיסטן לגבי קשמיר, ואילו פקיסטן תומכת בעמדתה של סין לגבי שינג'יאנג, טיבט וטאיוואן. שיתוף הפעולה הצבאי התרחב עם השקת פרויקטים לייצור נשק משותף, מיצירת טילים מונחים לפריגטות לייצור משותף של מטוסי קרב. סין משקיעה בפיתוח תשתיות פקיסטניות, כולל נמל המים העמוקים בגוואדר. שתי המדינות חתמו על הסכם סחר חופשי. פקיסטן משמשת כגשר הראשי עבור סין בשיתוף עם מדינות מוסלמיות. פקיסטן מילאה גם תפקיד חשוב בגישור הפער בין סין למערב בכך שהקלה על ביקורו של ריצ'רד ניקסון בסין בשנת 1972. אורך הגבול בין המדינות הוא 523 ק"מ.
היסטוריה
לפקיסטן יש יחסים ידידותיים וחזקים עם סין. הקשרים ארוכי השנים בין המדינות היו תמיד מועילים הדדית; אחדות הדעות והאינטרסים ההדדיים נותרו נקודת המגע המרכזית של היחסים הדו-צדדיים. לאחר סיום מלחמת הודו–סין בשנת 1962, פקיסטן סיפקה תמיכה לסין ברוב הסוגיות הפוליטיות, כמו שליטתה בטאיוואן, טיבט ובשינג'יאנג, ותמכה במדיניות סין בנושא זכויות אדם.
ההנהגה הסינית מכירה בהמשך התמיכה של פקיסטן בסוגיות מפתח. פקיסטן עזרה לסין ליצור קשרים רשמיים עם המערב, שהוחזרו לאחר ביקורו של ריצ'רד ניקסון בשנת 1972. פקיסטן משתפת פעולה עם סין בפרויקטים צבאיים וכלכליים גדולים, מכיוון שהיא רואה בסין משקל נגד למדיניות של הודו וארצות הברית. פקיסטן מסייעת לסין להרחיב את הקשרים הדיפלומטיים בין העולם המוסלמי. סין מספקת גם תמיכה עקבית לפקיסטן בפתרון סוגיות אזוריות. בשנת 2008, במהלך העימות בין פקיסטן להודו, סין אמרה שהיא תתמוך בפקיסטן אם תפרוץ מלחמה. סין מספקת ציוד לתוכנית הגרעין של פקיסטן ותומכת בה בפיתוח טכנולוגיה גרעינית.
יחסים דיפלומטיים
ב-21 במאי 1951 כוננו יחסים דיפלומטיים בין פקיסטן לבין סין, זמן קצר לאחר שהרפובליקה של סין איבדה את אחיזתה ביבשת בשנת 1949. למרות שלילת האידאולוגיה הקומוניסטית, פקיסטן החלה ליצור קשרים הדוקים עם סין בתקווה ליצור משקל נגד להשפעה ההודית באזור. ראש הממשלה ההודי ג'ווהרלל נהרו גם קיווה לכונן יחסים קרובים עם הסינים. עם זאת, עם המתח ההולך וגובר בגבול שהביא למלחמה בין סין להודו בשנת 1962, סין ופקיסטן החלו לעבוד יחד. שנה לאחר סיום המלחמה בין סין להודו, פקיסטן מסרה את אזור עבר קארקוראם לסין, בתקווה לסיים את סכסוכי הגבול ושיפור היחסים הדיפלומטיים. מאז, ברית בלתי פורמלית בין המדינות, שהייתה בתחילה דחייה משותפת של הפוליטיקה ההודית, צמחה למערכת יחסים ארוכת שנים שהיטיבה עם שתי המדינות והשפיעה על התרחבותם של קשרים דיפלומטיים, כלכליים וצבאיים. סין החלה להעניק סיוע כלכלי ופוליטי נרחב לפקיסטן.
בשנות ה-70 היה הצבא הפקיסטני תלוי לחלוטין בסיוע ובחימוש אמריקני, שהוגבר במהלך התמיכה הסודית של ארצות הברית במיליציות האסלאמיות במהלך מלחמת ברית המועצות באפגניסטן. בשנות ה-90, לאחר נסיגת הכוחות הסובייטים מאפגניסטן וקריסת ברית המועצות, התרחקה ארצות הברית מפקיסטן והחלה לחזר אחר ביסוס קשרים חזקים יותר עם הודו הפוסט-סובייטית. בשנת 1990, תיקון פרסלר שהועבר על ידי הקונגרס האמריקני השעה את כל הסיוע הצבאי של ארצות הברית וכל סיוע כלכלי לפקיסטן, מחשש כי פקיסטן מנסה ליצור נשק גרעיני. בהתחשב בתמיכה שנתנה פקיסטן לאמריקנים במהלך המלחמה הסובייטית באפגניסטן, פקיסטנים רבים ראו בגידה בשלב זה וכי האמריקנים בחרו בהודו. בנוסף, העובדה שהאמריקאים תפסו באופן שלילי את תוכנית הגרעין הפקיסטנית, והגיבו באופן נייטרלי לתונית הגרעין של הודו אף היא השפיעה על היחסים בין המדינות. לאחר אירועים אלה בחרה פקיסטן בברית גאו-פוליטית עם סין, ומנהיגי פקיסטן הצהירו כי על ידי הסינים תתאזן ההשפעה האמריקנית באזור. בשנת 2001, עם פרוץ מלחמת אפגניסטן, הנהגת פקיסטן שוב הגיעה למסקנה שעדיף חברות עם סין מאשר עם ארצות הברית. לאחר הפיגועים ב-11 בספטמבר 2001 קיבלה פקיסטן תמיכה כלכלית וצבאית נרחבת מצד הסינים. לפיכך, סין מקווה לחזק את פקיסטן כלכלית וצבאית כמשקל נגד להשפעה אמריקאית והודית באזור.
יחסי צבא
שיתוף פעולה צבאי חזק הוקם בין המדינות. ברית צבאית זו מבקשת להתמודד עם ההשפעה ההודית והאמריקאית באזור, וכבר בעבר הופנתה נגד מדיניות ברית המועצות. מאז 1962, סין הייתה מקור קבוע לאספקת ציוד צבאי לצבא הפקיסטני, והיא העניקה סיוע בבניית מפעלים צבאיים, וסיפקה סיוע טכנולוגי ומודרניזציה של מתקנים צבאיים קיימים בפקיסטן.
פקיסטן היא הקונה העיקרי של מטוסי קרב צ'נגדו J-10 הסינים, והעדיפה את המטוסים הללו על פני מטוסי הקרב האמריקאים. סין ופקיסטן משתתפות במספר פרויקטים משותפים של מערכות נשק, כולל: ייצור מטוסי קרב JF-17 רעם; מטוסי אימון Hongdu JL-8 ו-Hongdu L-15; טנקי MBT 2000. בנוסף, סין ופקיסטן עורכות תרגילים צבאיים משותפים קבועים.
סין היא המשקיעה הגדולה ביותר בפיתוח נמל הים העמוק בגוואדר, שנמצא במוצא החשוב האסטרטגי של מיצר הורמוז. ארצות הברית והודו מביטות בעין רעה על השתתפותה של סין בפרויקט זה, מכיוון שבעתיד הוא עשוי להוביל להקמת בסיס צבאי סיני בגוואדר ולהתפרסמות של צוללות וספינות מלחמה סיניות ב. עם זאת, הקמת הנמל בגוואדר נדחתה כעת ללא הגבלת זמן בגלל עימות דיפלומטי רב-צדדי בו היו מעורבות ממשלות פקיסטן וסינגפור.
סין מילאה תפקיד חשוב בפיתוח התשתית הגרעינית של פקיסטן, במיוחד לאחר שהונהגה בקרות יצוא חמורות במדינות המערב כדי להקשות על פקיסטן לרכוש חומרים וציוד העשרת אורניום. סין גם סיפקה לפקיסטן ציוד לקידום תוכנית הנשק הגרעיני, וסייעה גם בבניית כור גרעיני בחושאב, שממלא תפקיד מפתח בייצור הפלוטוניום הפקיסטני. חברת בת של התאגיד הלאומי הגרעיני של סין תרמה למאמציה של פקיסטן להרחיב את יכולות העשרת האורניום שלה באמצעות אספקת 5,000 מגנטים טבעתיים בהתאמה אישית, שהם אחד המרכיבים העיקריים של מיסבים התורמים למהירויות סיבוב צנטריפוגות גבוהות. סין מספקת גם תמיכה טכנית וחומרית להשלמת בניית מתחם האנרגיה הגרעינית בשאשמה. בנוסף, סין סיפקה טכנולוגיות טילים לפקיסטנים. כל אלה אפשרו לפקיסטן להפוך למדינה גרעינית עם כמאה ראשי נפץ גרעיניים החל משנת 2011.
סין חוששת מההשפעה הגוברת של אל-קאעידה בפקיסטן ומבקשת להקים בסיסים צבאיים בשטחה של המדינה השכנה כדי לעזור לה להתמודד עם בעיית הטרור.
יחסי כלכלה
האינטראקציה הכלכלית בין פקיסטן לסין צומחת במהירות, ולאחרונה נחתם הסכם סחר חופשי. פעולות צבאיות וטכנולוגיות ממשיכות לשלוט ביחסים הכלכליים בין המדינות, אם כי בשנים האחרונות סין הצליחה להגדיל משמעותית את השקעותיה בכלכלת פקיסטן ובפיתוח התשתיות שלה. בין היתר, סין מסייעת בפיתוח התשתיות של פקיסטן באמצעות הקמת תחנות כוח, כבישים ומרכזי תקשורת. שתי המדינות מעוניינות לחזק את הקשרים הכלכליים והבטיחו להרחיב את צמיחת הסחר החוצה גבולות. הצהרה זו הובילה להשקעה סינית במגזר הפיננסי והאנרגיה בפקיסטן. מאידך, פקיסטן קיבלה אזור סחר חופשי בסין. הקשר הכלכלי בין פקיסטן לסין מורכב בעיקר מהשקעה סינית בכלכלה הפקיסטנית. העלייה בכוח הכלכלי של סין אפשרה ליישם מגוון רחב של פרויקטים בפקיסטן. ההשקעה הפקיסטנית בסין נותרה נמוכה. בשנת 2011 חברת קינגו גרופ הסינית מסיבות בטיחותיות סיימה את ההסכם העיקרי למיצוי משאבי טבע בפקיסטן.
על פי ספר העובדות של ה-CIA, סין מהווה 19.8% מייבוא פקיסטן (מקום ראשון בקרב שותפות הסחר) וכ-10.9% מהיצוא (מקום שני בקרב שותפות הסחר). נכון לשנת 2013 מחזור המסחר בין המדינות הוא 12 מיליארד דולר, מה שהופך את סין לשותפת הסחר השנייה בגודלה של פקיסטן.
House of Memories
House of Memories (בעברית: בית הזיכרונות) הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית פאניק! אט דה דיסקו. השיר יצא לאור ב-15 בינואר 2016, כרצועה העשירית באלבום האולפן החמישי של הלהקה, Death of a Bachelor. השיר זכה לפופולריות באפריל 2022, והתברג במצעדי מדינות שונות באירופה, בהן אוסטריה, גרמניה, הולנד, נורווגיה, פורטוגל, שוודיה ושווייץ.
ביקורות
עם יציאתו בשנת 2016, זכה השיר לביקורות חיוביות עד מעורבות מצד המבקרים. נייט צ'ין מהניו יורק טיימס תיאר אותו כ"שיר על להיות בודד בזמן שאתה מאוהב". בן קופישבסקי מ-Sputnikmusic כלל את השיר ברשימת הרצועות המומלצות שלו מתוך אלבום. עם זאת, ליסה הנדרסון מ-Clash סברה שהשיר "לא ממוקם נכון", מה שגרם לאלבום להסתיים "בנימה מעט מרתיעה".
הסופר קאפ הספרדי 2020/2021
עונת 2020/2021 היא המהדורה ה-37 במסגרת הסופר קאפ הספרדי. הטורניר היה אמור להיערך כמו האחרון גם כן בערב הסעודית, אך בעקבות נגיף הקורונה הוחלט שישוחק בספרד. אתלטיק בילבאו זכתה בטורניר בפעם ה-3 שלה בהיסטוריה עם ניצחונות על ריאל מדריד וברצלונה בחצי הגמר ובגמר בהתאמה.
הקבוצות המשתתפות הן ריאל מדריד (זכתה בלה ליגה), ברצלונה (סגנית אלופת הליגה), אתלטיק בילבאו וריאל סוסיאדד שהעפילו לגמר הגביע הספרדי.
In the Arms of God
In the Arms of God (בידיו של אלוהים) הוא אלבום של להקת המטאל האמריקאית Corrosion of Conformity שיצא בשנת 2005 על ידי הלייבל Sanctuary Records.
רקע
"In the Arms of God" הוא אלבום האולפן השביעי של להקת המטאל Corrosion of Conformity שיצא ב -5 באפריל 2005. נכון ל-2020, הוא האלבום היחיד של הלהקה שלא השתתף בו המתופף ריד מולין והאחרון שבו פפר קינן  ניגן בגיטרה ושר בתפקיד הראשי עד אלבומם No Cross No Crown שיצא ב-2018. את התופים באלבום ביצע סטנטון מור, מתופף להקת Galactic. בשנת 2005 דורג האלבום במספר 330 ברשימת 500 אלבומי הרוק והמטאל הגדולים בכל הזמנים מאת מגזין הארד רוק. האלבום דורג במקום ה-108 מתוך רשימת בילבורד 200 של אותה שנה. בשנת 2005 היה האלבום ה-196 נמכר ביותר בצרפת, האלבום ה-41 הכי נמכר בשוודיה והאלבום ה-147 הכי נמכר בממלכה המאוחדת.
אפי זיו
אפי (אפרים) זיו הוא סופר, מרצה ומדריך טיולי אמנות בחו"ל. עוסק בהוראה ובכתיבה של תולדות האמנות, הנצרות והמיתולוגיה היוונית.
קורות חייו
זיו נולד בברטיסלבה, צ'כוסלובקיה. בגיל שנתיים עלה עם הוריו לישראל והתיישב עימם בעיר חיפה. אביו, שמחה זיו, עבד כמנהל חשבונות בבית חולים רמב"ם ואמו, חנה זיו, עסקה בהוראה שנים רבות והייתה מנהלת בית ספר.
את לימודיו התיכוניים סיים בישיבה התיכונית, מדרשית נעם בפרדס חנה. ב-1965 התגייס לחיל השריון וסיים את שירותו הצבאי בתפקיד סמ"פ בדרגת סרן. במלחמת יום הכיפורים, בעת שירותו במילואים, נפצע קשה באזור תעלת סואץ.
זיו עבד כמה שנים במשרד הביטחון. לאחר מכן פנה לעסקי הביטוח וכיהן שנתיים כנשיא לשכת אביב של הבונים החופשיים.
משנות התשעים הוא עוסק במתן הרצאות בכל רחבי הארץ בנושאים: היסטוריה של האמנות, המיתולוגיה היוונית, האמנות הנוצרית ותרבות המערב. מרצה במכללות וקתדרות, מוזיאונים, במוסדות תרבות שונים ובקורסים להכשרת מדריכי טיולים בישראל ובעולם, מטעם משרד התיירות וחברות נסיעות. זיו מרצה בהתנדבות בפני חיילי צה"ל בבסיסים השונים.
נשוי ואב לארבעה.
ספריו
הספר "מיתולוגיה עכשיו" הוא לקסיקון. הספר מאגד בתוכו כ-200 מונחים ומושגים מהמיתולוגיה היוונית אשר נמצאים בשימוש בשפה היומיומית. השפה העברית המתחדשת הושפעה אף היא מאוצרות התרבות המיתולוגית ואימצה לחיקה עשרות מושגים ומונחים מעולמה. הספר משבץ צילומי יצירות אמנות מתקופות שונות.
הספר משלב את הרבדים האטימולוגיים של השמות והמונחים, בשימושים העכשוויים שלהם ובסיפורי המיתולוגיה עצמם. בין המושגים: פאניקה, נרקיסיזם, אולימפוס, אהבה עיוורת, תיבת פנדורה, עקב אכילס, מוזה, קשר גורדי.
"מיתולוגיה עכשיו" נכלל ברשימת רבי המכר של העיתון הארץ. הספר היחידי בעברית, הסוקר את המשחקים האולימפיים ביוון העתיקה והאולימפיאדות, שהתקיימו מדי שנה לאורך כ-1200 שנה ומשבץ בהם את סיפורי המיתולוגיה היוונית הקשורים לתחרויות. בספר מובאים תצלומי יצירות אמנות שיצרו גדולי האמנים לאורך ההיסטוריה, בהשראת התחרויות והספורטאים שהתחרו במשחקים. מובא תיאור ענפי הספורט השונים, הספורטאים הידועים, הפרסים שהוענקו למנצחים, משחקי הנשים והמשחקים שהתקיימו מחוץ לאולימפיה. יש בספר גם התייחסות למשחקים האולימפיים היום ועל הדומה והשונה בין העבר למשחקים המודרניים. בספר פרק שלם לכל אל והוא משלב בין יצירות האמנות לסיפורי המיתולוגיה. הספר מציג מאות יצירות אמנות שנוצרו בהשראת המיתולוגיה. בספר ניתנים כללים פשוטים אשר על פיהם ניתן לזהות את הדמויות ואת הסיפור המיתולוגי עצמו בתוך היצירה. כמו כן הספר משלב את המיתולוגיה הרומית ומבאר כיצד ניתן להבדיל ביניהן, תוך כדי הסברים על הפולחן והדת. הספר עוסק בשאלה כיצד לפענח יצירות אמנות העוסקות בתנ"ך ובנצרות. מטרתו לאפשר לצופה לזהות ולהבין את יצירת האמנות שמולה הוא ניצב במוזיאון או בכנסייה. הספר סוקר את התפתחות האמנות הנוצרית, הכוללת יצירות על התנ"ך, תוך כדי הצגת הדמויות החשובות ותיאורן ביצירות אמנות.
הספר מתאר את האירועים והדמויות בתנ"ך מנקודת המבט של יצירות האמנות שעוסקות בהם. בספר כללים פשוטים אשר על פיהם אפשר ללמוד לזהות את הדמויות ואת הסיפור בכל יצירה העוסקת בנושא.
הספר ערוך לפי נושאים, עם אינדקס אטריבוטים. הוא מכיל למעלה מ-600 תמונות.
ספר זה הוא ספר המשך ל"סודות אלי האולימפוס". בין הפרקים – מלחמת טרויה, אודיסאוס, הראקלס, פרסאוס, מסע הארגונאוטים ועוד. גם בספר זה ממשיך זיו להסביר כיצד לזהות כל אחד מהגיבורים המוזכרים בו בתוך יצירות אומנות שונות מרחבי העולם. בספר למעלה מ-250 יצירות אמנות שונות.
מרגריטה אורטגה
מרגריטה אורטגה ולדס (בספרדית: Margarita Ortega Valdés; סונורה, 1871 - מקסיקלי, 23 בנובמבר 1913) הייתה מומחית כלי נשק, צלפית, אחות, שליחה ומרגלת מקסיקנית, והחיילת המגוניסטית הידועה ביותר. אורטגה נולדה למשפחה עשירה במדינת סונורה במקסיקו, להורים דולורס ולדס ופבלו אורטגה. המשפחה עברה לבאחה קליפורניה בשנת 1891, שם כעבור שנה, בטקאטה (Tecate), אורטגה נישאה לפסקואל גורטר. לזוג נולדה בת, רוסאורה גורטרי אורטגה, זמן קצר לפני מותו של פסקואל. אורטגה נישאה בשנית, למנואל דמארה, בנו של אנטוניו דמארה.
ב-1911, אורטגה הצטרפה לשורות המפלגה הליברלית המקסיקנית, ונלחמה - עם בתה רוסאורה לצידה - עם המהפכנים במרד נגד פורפיריו דיאס.. לזמן קצר המורדים אך הצליחו לקבל שלטיה על עיירת הגבול מקסיקלי. הלחימה באזור נמשכה ובשנת 1913, מרגריטה אורטגה נלכדה בשבי המיליציה המקסיקנית. הן נאלצו לצאת לצעדה ארוכה במדבר, והושארו שם ללא אוכל או מים. השתיים הצליחו להגיע למקום מקלט בפיניקס שבאריזונה, אך רוסאורה מתה מפצעיה לאחר זמן קצר. כשאורטגה יצאה למשימה נוספת בסונורה, היא נלכדה שוב, והפעם העמידו אותה בכלוב בכיכר הכפר, שם הכו אותה והשפילו. אך היא סירבה לבגוד בחבריה למהפכה, וכעבור ארבעה ימי עינויים, הוצאה להורג.
שארל מאליכ
שארל מאליכ (1906–1987 באנגלית: Charles Malik ) היה דיפלומט, הוגה, פילוסוף וסופר לבנוני.
ילדות
בשנת 1945 מונה מאליכ לשגריר לבנון בארצות הברית ומול האו"ם.
צפון (פירושונים)
{{פירושונים|* צפון – אחת מארבע רוחות השמים
שארל מאליכ
שגריר באו"ם
מאליכ שימש כשגריר לבנון כשהאו"ם הוקם. בשנת 1948 ונטל חלק מכתיבת ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, ומילא את תפקידו כשגריר עד שנת 1955.
צפון (פירושונים)
ראו גם
}}
העיתון
העיתון (באנגלית: The Post) הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-2017 בבימויו של סטיבן ספילברג. הסרט מבוסס על פרשת מסמכי הפנטגון ומככבים בו מריל סטריפ וטום הנקס.