cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מוזיקת טראפ EDM
היסטוריה
בשנת 2012, סגנון של מוזיקת דאנס אלקטרונית (EDM) שילב אלמנטים של מוזיקת טראפ, ויצרו יחדיו "ביטים מלוכלכים ואגרסיביים ומנגינות אפלות". מפיקים של מוזיקה אלקטרונית, כגון TNGHT, באואר, אראל גריים ופלוסטרדמוס הרחיבו את הפופולריות של הסוגה המוזיקלית, והביאו תשומת לב רחבה יותר לצורות הנגזרות של מוזיקת הטראפ. סוגה מוזיקלית זו עשתה שימוש בצלילי טכנו, דאב ואלקטרו בשילוב עם דגימות התופים של רולנד TR-808 ודגימות קוליות האופייניות למוזיקת הטראפ.
קרב אמבה אלגי (1941)
בעלות הברית
מספר הכוחות הבריטיים היה 41,000, מתוכם 25,000 חיילים בריטים (הועברו מהודו) ו-16,000 אתיופים. כוחות אלו כללו גם את הדיוויזיה ההודית, חטיבה מדרום אפריקה ויחידות נפרדות נוספות. לאחר כיבושה של דסה, הצטרפה לכוחות בעלות הברית קבוצת גרילה אתיופית.
מהלך הקרב
ההתקפות הראשוניות על הגישות לאמבה אלגי על ידי כוחות בריטיים בפיקודו של מייג'ור-גנרל מיין מצפון, החלו ב-4 במאי מהצד המזרחי והמערבי.
הייתה לחימה קשה בשטח ההררי המשונן, אך לחייליו של מיין הצטרפו ב-12 במאי גם הבריגדה הדרום אפריקאית הראשונה של בריגדיר דן פיאנאר, שכבשה את חיל המצב האיטלקי של דסי (20 באפריל) שנמצא 200 מייל (320 ק"מ) דרומית לאמבה אלגי, ועד 14 במאי אמבה אלגי הייתה מוקפת לחלוטין. תקיפה סופית תוכננה למחרת, אך תקיפה של פגז ארטילריה פגעה במזבלה של דלק איטלקי, ושלחה זרם נפט למי השתייה האיטלקים האחרונים שנותרו, ואילצה את חיל המצב לסיים את התנגדותו.
המפקד האיטלקי החל במשא ומתן על הפסקת אש ב-16 במאי 1941. הדוכס מאאוסטה וחיל המצב שלו נכנעו למפקד הבריטי, לוטננט-גנרל סר אלן קנינגהם, ב-19 במאי 1941. הדוכס וחיל המצב זכו לכבוד המלחמה. כניעה זו סימנה את סופה של כל שליטה איטלקית משמעותית במזרח אפריקה, אם כי כמה כוחות מצב ימשיכו להילחם עד 1943.
תוצאות הקרב
חיילים איטלקיים נלחמו באומץ נגד הכוחות המוחלטים של בעלות הברית, אך בהיעדר אספקת מים ומזון, נאלצו להיכנע לכוחות בעלות הברית ב-17 במאי. למפקד המובס, אמדאו, נשללה הזכות לשאת נשק אישי מתוך הכרה בגבורתם של חייליו (אם כי ייתכן שהדבר נבע מהשתייכותו לשושלת המלוכה האיטלקית).
לאחר לכידתו של אמבה אלגי, הקבוצה העיקרית של החיילים האיטלקיים באתיופיה חדלה להתקיים. רק החיילים של פייטרו גאזטרי בדרום המדינה ובקונגו הבלגית (עד 6 ביולי) וגוגלילמו נאסי באזו בגונדר (עד 28 בנובמבר 1941) המשיכו להילחם בכוחות בעלות הברית. ב-5 במאי 1941, לאחר חמש שנות גלות, חזר היילה סלאסי הראשון לאתיופיה. המושל הכללי של מזרח אפריקה האיטלקית ומפקד הכוחות האיטלקיים באזור נכנעו. חלק גדול ממרכז וצפון אתיופיה שוחרר מהשלטון האיטלקי.
בתרבות הפופולרית
הסרט סיירת אמבה אלגי, שצולם ב-1953 על ידי פלאביו קאוואלארה, מהלל את ההגנה האיטלקית מול הבריטים.
השיטפון באוטראקהאנד (2021)
השיטפון באוטראקהאנד, שאירע ב-7 בפברואר 2021, היה אסון טבע ב, אוטראקהאנד, הודו. מקורו של השיטפון אינו ידוע, אך מדענים וחוקרים סבורים כי האסון נגרם כתוצאה ממפולת שלגים או שיטפון של אגם קרחוני. כתוצאה מהשיטפון, הנהרות רישיגאנה, דהאוליגאה, אלקנאדה וגנגס עלו על גדותיהם והציפו את הכפרים המקומיים.83 בני אדם מצאו את מותם בשיטפון.
גורמים
גורם השיטפון שנוי במחלוקות אצל מספר מדענים מקומיים. בשל ההתחממות הגלובלית, מספר מדענים טוענים כי השיטפון נגרם כתוצאה משבר של חלק מקרחון של ההר "נאנדה דווי ". הקרחון הכיל בתוכו אגם קרחוני גדול, ששוחרר עקב הפיצוץ. מדענים נוספים מעריכים כי השיטפון נגרם כתוצאה ממפולת שלגים אדירה.
נזק
כ-35 פועלי בנייה שעבדו על גדותיו של נהר "רישיגאנה" הוכרזו כנעדרים על ידי משטרת הודו. הרובע הצפוני "צ'אמולי" הוצף כתוצאה מהצפת נהר "דהאוליגאה". הסכר בנהר דהאוליגאה נפרץ ונשבר על ידי המים הגועשים. כ-176 פועלים אשר עבדו בפרויקט מים גדול של חברת NTPC, נלכדו בשתי המנהרות בהן עבדו. בכירים במשטר ההודי פרסמו כי בעקבות השיטפון, גשר שחיבר בין 13 כפרים באזור תפובאן, התרסק מכובד המים והשלג. כמה מדענים פרסמו כי המטרים הצפויים בחורף הקרוב עשויים להחמיר את הנזק הקיים.
ניסיונות להפחתת הנזק
כוחות ההצלה ההודיים הצליחו לפנות מספר כפרים לפני תחילת האסון. בנוסף, שני סכרים בנהר אלקנאדה חוזקו ושופצו על מנת למנוע מהשיטפון להגיע לערים הרידוואר ורישיקש. שני מטוסי לוקהיד מרטין C-130J סופר הרקולס הוקצו לחיפוש הנעדרים. מספר צוותי הצלה חילצו כ-30 פועלי בנייה שעבדו באתר הפרויקט של חברת NTPC.
הר סנדרסון (אנטארקטיקה)
הר סנדרסון (באנגלית: Mount Sanderson) הוא הר בדרום הרי רואן, שבחלקו הצפוני של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
ההר נמצא 22.5 קילומטרים ממזרח לפסגת בריז שבהרי האבר.
גילוי ומיפוי ההר
ההר נסקר לראשונה על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1975–1976.
ואסאסטן
ואסאסטן (בשוודית: Vasastan) היא שכונה במרכז העיר סטוקהולם שבשוודיה. זהו המחוז השני בגודלו בסטוקהולם הן מבחינת גודל האוכלוסייה והן מבחינת צפיפות האוכלוסין.
השכונה הוקמה במקור בשנת 1926. הסופרת השוודית הנודעת אסטריד לינדגרן, אשר חיה בואסאסטן במשך כ-60 שנים, היא מהתושבים הנודעים ביותר שחיו בשכונה.
נכון ל-2018 השכונה הכילה 62,981 תושבים. השכונה משתרעת על פני 2.94 קמ"ר.
ישנן שלוש תחנות מטרו בשכונה - Odenplan, Rådmansgatan ו-St. Eriksplan.
למידה משמעותית
למידה משמעותית הוא מושג וגישה בתחום החינוך, וכן כינוי של תוכנית לאומית במערכת החינוך הישראלית הנהוגה מאז שנת 2014 והובלה על ידי שר החינוך באותה תקופה, שי פירון. גישה זו חותרת לפדגוגיה אשר במסגרתה מעלה התלמיד שאלות, מאתר מקורות מידע, מעבד מידע ויוצר ידע חדש הרלוונטי לעולמו האישי ולחיים בעידן הטכנולוגי, במאה ה-21.
גישת הלמידה המשמעותית
למידה משמעותית היא תהליך אישי של הבניית ידע שבמהלכו הלומד מעורר שאלות, מאתר מקורות מידע, מעבד מידע ויוצר ידע חדש הרלוונטי לו בהקשר של יחסי גומלין. למידה משמעותית שואפת לערב היבטים מגוונים של התנסויות שכליות, רגשיות, חברתיות, ערכיות, גופניות, אמנותיות, יצירתיות ואחרות. השאיפה היא לאפשר לתלמיד למצות את הפוטנציאל האישי שלו ולפתח מצוינות. הלימוד אמור לספק חוויה של צמיחה והתפתחות, תוך העמקה בנושאים שמעניינים את הלומדים ונותנים מענה לצרכיהם. למידה משמעותית מתרחשת אצל הלומד והמלמד בתוך יחסי גומלין עם הסביבה, והיא מתקיימת במרחבים שונים: בגן הילדים, בבית הספר ומחוצה להם, בפינות המשחקים, בכיתה, בחצר בית הספר, בספרייה, בבית, במשפחה, בתנועת הנוער, בקהילה, באתרים שונים ובמרחב הדיגיטלי.
בתוך תהליך הלמידה המשמעותית, החוויה הפדגוגית והחוויה הפסיכולוגית של הלמידה משלימות, משפיעות ומעצימות זו את זו. כדי להבטיח למידה משמעותית ולהשיג את מטרותיה, נדרשת מכל השותפים הסתכלות מחודשת על מרכיבים רבים, ביניהם: מטרות הלמידה, אפיוני הלומדים, תהליכי הלמידה, ההוראה וההערכה, תוכניות הלימודים, ההתארגנות המערכתית והכשרת הצוותים לפני כניסתם להוראה ובתהליכי הפיתוח המקצועי במהלך חייהם המקצועיים.
מטרות הלמידה המשמעותית
לטפח לומדים בעלי כשירויות ומיומנויות הנדרשות לתפקוד במציאות המשתנה במאה ה-21.
מרכיבי הלמידה המשמעותית
למידה משמעותית מושתת על שלושה מרכיבים מרכזיים המתקיימים בו זמנית:
ערך ללומד ולחברה
למידה משמעותית נתפסת כבעלת ערך והיא חיונית לאדם ולחברה כאשר: תהליכי הלמידה והתכנים מספקים חוויה חיובית, נותנים מענים לצרכים הקוגניטיביים, הרגשיים והחברתיים, נותנים ביטוי לסגנונות למידה מגוונים, מזמנים חיזוק והזהות, מאפשרים בירור תפיסות ביחס לגורמים מקדמים או מעכבים בתהליך הלמידה, מפתחים הבנה, העמקה ויישום של הנלמד תוך שליטה במיומנויות ומניבים תוצאות חיוביות והישגים גבוהים לפרט ולחברה.
מעורבות הלומד
למידה משמעותית מערבת את הלומדים בתהליך הלמידה הקוגניטיבי, הרגשי והחברתי ומזמנת להם התנסות פעילה במעגלים שונים תוך חיזוק תחושת המסוגלות. המעורבות באה לידי ביטוי בכך שניתנת ללומדים ההזדמנות להיות שותפים פעילים בתהליך הלמידה, בהעלאת יוזמות ובביצוע תהליכי למידה, בבחירת דרכי הלמידה, בעבודה בצוות, בהצגת תוצרים, במתן משוב ובקבלתו ובהזדהות עם ערכי בית הספר.
רלוונטיות ללומד
למידה משמעותית מזמנת עיסוק בתכנים, במסרים וברעיונות מאתגרים, מסקרנים, מעוררי עניין המותאמים ללומד. היא קושרת את הנלמד לניסיון ולידע קודמים, לצורכי הלומד, לעולמו הרגשי, לכישוריו, לתחביביו ולעיסוקיו ולצרכיו כפרט וכחלק מחברה.
התייחסות המאמר לנושא: Meaningful interaction in web-based learning: A social constructivist interpretation
זיהוי משמעותיות באינטראקציות מקוונות כפי שצוין לעיל, כאשר האינטראקציה משפיעה על משמעות התלמידים ומגבירה את השפעות הלמידה, אנו יכולים לומר כי אינטראקציה היא משמעותית.
אלא שההצהרה הזאת היא קצת טאוטולוגית. איך נוכל לדעת אם האינטראקציה השפיעה על הלמידה באמצעות תהליך של אינטרסובייקטיביות, במיוחד בלמידה מבוססת סביבת אינטרנט?
שימוש במשימות אותנטיות אינו מבטיח אינטראקציה משמעותית. אם אנחנו מעצבים רשת סביבת למידה מבוססת באמצעות משימות אותנטיות, ההצלחה תלויה בגורמים רבים, כולל אופן הפעולה המוצגים, מדריכי אסטרטגיות הפיגום, האינטרסים והמוטיבציה של הלומדים, וכן הלאה.
כאשר סביבת הלמידה המקוונת מתוכננת סביב משימה אותנטית, גורמים בלתי צפויים עשויים להתגלות וכמה תוצאות צפויות לא תמיד ניתן לחיזוי. לכן, כדי להגביר אינטראקציה משמעותית לתכנן וליישם פעילויות אינטראקציה טובה יותר בסביבות למידה מבוססות אינטרנט, יש צורך לנתח ולהבין את תהליכי האינטראקציה במונחים של למידה.
עם זאת, רבים מבוססי אינטרנט מבוססי סביבות למידה באופן אוטומטי ליצור טקסט מבוסס ארכיונים או תמלילי אינטראקציות המתרחשות במהלך הלמידה המקוונת (Harasim, Hiltz, Teles, & Turoff, 1995). שונה גישות ניתוח תוכן או ניתוח השיח יכול ללכוד את העושר של האינטראקציה התלמיד כתוב Webbased סביבות למידה. ניתוח תוכן הוא שם כללי עבור מגוון רחב של ניתוחים טקסטואליים שבדרך כלל כרוך השוואות, ניגודים וקטגוריות של קבוצת נתונים (Schwandt, 1997).
ניתוח השיח הוא אנליטי מחויבות ללימוד השיח כטקסטים ולשיחה בפרקטיקות חברתיות (פוטר, 1997). ניתוח השיח שונה ניתוח תוכן במשתני תוכן אינם קבועים מראש ומתקיימים, אלא מתפתחים בקורסים איטרטיביים של הטקסט.
יחידת הניתוח מורכבת מאורך משפטים שונים, פסקאות, עמודים, ואפילו טקסטים שלמים (דייוויס וברואר,1997; פוטר, 1997). כדי לפצות על נקודות התורפה של כל שיטה, ניתוח התוכן וניתוח השיח הם המשמשים לעיתים קרובות יחד. כמה חוקרים פיתחו מודלים וכלים כדי להקל על ניתוח הנתונים המייצג אינטראקציה מקוונת (Gunawardena, Lowe, & Anderson, 1997, Henri, 1992; Johnson & Johnson, 1996).
כדי להגדיל את הלמידה ואת אינטראקציה משמעותית, מרכיבים חשובים של אינטראקציה משמעותיים שהוזכרו קודם לכן יש לבדוק במהלך הניתוח ללא קשר לגישה שנקטה. כלומר, אנחנו צריכים לנסות להבין את הדברים הבאים:
תנאים ללמידה משמעותית
למידה משמעותית זקוקה לשני סוגים של תנאים: תנאים פנימיים ותנאים חיצוניים: תנאים פנימיים הם מצבי תודעה המאפשרים למידה משמעותית, תנאים חיצוניים הם מאפיינים של הסביבה המאפשרים ומעודדים את התנאים הפנימיים ללמידה משמעותית.
התוכנית הלאומית ללמידה משמעותית
מושג הלמידה המשמעותית קשור באופן ישיר לעבודתו של הפרופסור יורם הרפז אשר קידם את החלתה במערכת החינוך בתקופתו של שר החינוך שי פירון. התוכנית ביקשה לקדם מספר רב של היבטים הנוגעים לצורת הלמידה במערכת החינוך הישראלית. במובן זה, זו נתפסת כרפורמה היחידה בעשורים האחרונים שקידם משרד החינוך ואשר נוגעת לאופן ההוראה ולא לתנאי ההוראה. היבטים מרכזיים בתוכנית נגעו ב:
פרסום והובלת התוכנית הובילו לתגובות מעורבות במערכת ומחוצה לה. לצד רוח גבית מצד גורמים שונים שהאמינו בשינוי שהתוכנית ביקשה לקדם, ניטען כי המושגים מופשטים וכלליים מדי ועל כן לא מובנים למורה, וכן שהבעיות של תחום החינוך יקבלו מענה מחזרה לערכים ולגישות הקלאסיות של החינוך. דו"ח אוחר של מבקר המדינה עסק בהובלה החפוזה של המהלך שהתרחשה ללא ניהול עירוב של הדרגים הרלוונטיים במשרד החינוך וללא מתן הכשרה לצוותי ההוראה. עם זאת, המושגים של התוכנית ממשיכים להיות מרכזיים במערכת החינוך גם לאחר כהונת פירון ומהווים חלק מתוכנית העבודה הרב שנתית של המשרד.
הספר "על למידה משמעותית והוראה משמעותית של מושגים מדעיים" מנסה לענות על השאלה למה התכוונו שר החינוך שי פירון ואנשי משרדו במושג למידה משמעותית, מעלה את הבעיות העולות מהגדרת התכנית על ידי משרד החינוך ומציג עמדה ברורה, עקבית ומבוססת באשר למשמעות הביטוי. לפי הגדרת הכותבת, למידה משמעותית היא למידה שבמהלכה הלומד בונה לו משמעות אישית של החומר הנלמד באמצעות תבניות וידע שכבר קיימים בהכרתו. הגדרה אשר נשענת על התיאוריה של הפסיכולוג החינוכי, דייוויד אוזובל, (Ausubel, 1968) אשר טבע את הביטוי כבר בשנות השישים של המאה העשרים ועל תאוריית הלמידה הקונסטרוקטוביסטית.
הספר מביא המלצות דידקטיות המבוססות על המודל לשינוי תפיסתי שפיתחו פוזנר ועמיתיו (Posner, Strik, Hewen, & Gerzog, 1982),בין ההמלצות לאסטרטגיות ללמידה והוראה משמעותית המוזכרות בספר ניתן למצוא למידה באמצעות משחוק, למידה על ידי תנועה ומטה קוגניציה, למידה על ידי שיח עמיתים, שימוש במפת מושגים ואפשרויות ללמידה והוראה משמעותית במוזאוני טבע.
טלפה
טלפה (בספרדית: Telefe, ראשי תיבות של Televisión Federal, טלוויזיה פדרלית) היא תחנת טלוויזיה הממוקמת בבואנוס איירס, ארגנטינה. התחנה נמצאת בבעלות ViacomCBS באמצעות Televisión Federal. היא גם אחת משש רשתות הטלוויזיה הלאומיות בארגנטינה והיא אחת מרשתות הטלוויזיה הפופולריות במדינה.
אולפני השידור ממוקמים במרטינס, בואנוס איירס, בסמוך למטה התאגיד ; המשדר שלו ממוקם בבניין אבל.
באזורים בארגנטינה שבהם לא ניתן לקבל שידור, היא זמינה במערכות כבלים ולוויין נבחרות. לטלפה יש גם רשת בינלאומית (Telefe Internacional) הזמינה באמריקה, אירופה, אסיה ואוקיאניה.
מוסר אדונים ומוסר עבדים
מוסר אדונים ומוסר עבדים (בגרמנית: Herren-Moral und Sklaven-Moral) הוא נושא מרכזי בספריו של פרידריך ניטשה, בפרט בספרים מעבר לטוב ולרוע ולגנאלוגיה של המוסר. ניטשה טען כי ישנם שני סוגים בסיסיים של מוסר: מוסר אדונים ומוסר עבדים. ערכי מוסר העבדים הם נדיבות, ענווה, אהדה, ואילו ערכי מוסר האדונים הם גאווה, כוח, ואצילות. מוסר האדונים שוקל את פעולותיו בקנה מידה של תוצאות טובות או רעות, בניגוד למוסר העבדים אשר שוקל פעולות בקנה מידה של כוונות טובות או רעות.
על המושג
לטענתו של ניטשה היכולת של האדם לחיות חיים טובים, מבוססת על היותו אותנטי - חי את החיים בצורה זורמת, עם חיבור לרצונותיו, ומעל הכל הרצון החזק ביותר לדברי ניטשה, הרצון לעוצמה. ניטשה ראה את רגש העוצמה כדבר העיקרי היכול לתת לאדם הרגשה טובה:
מוסר עבדים פוגע בדרישה זאת, בכך שהתלוי ברחמי האחרים, חי בצורה מושפלת וחסרת עוצמה, ובכך הוא חי בצורה מזויפת שאינה תואמת לרצונו הבסיסי של האדם. ובנוסף לכך חברה המבוססת על מוסר עבדים, מדכאת את רצונו הטבעי של האדם. אדם החייב לחמול, להיות נדיב וענו, אינו יכול לבטא את רצונותיו הוא, והוא חי בצורה מזויפת ושקרית. בשונה מכך מוסר אדונים הוא יותר קרוב לטבעו של האדם, בכך שהמוסר הזה דורש אומץ, כח, בצורה המתאימה יותר לרצון האותנטי של האדם.
מביט מהצד
"מביט מהצד" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. את השיר הוציאה לאור ב-13 בפברואר 2017 חברת התקליטים NMC, והוא נכלל כרצועה השלישית באלבום האולפן החמישי של הזמר, אחרי כל השנים.
על השיר
"מביט מהצד" נכתב והולחן אבי אוחיון ואסף צרויה. ב-6 באפריל 2017 נכנס ל במקום השביעי. ב-27 באפריל עלה למקום הראשון – שם שהה שבועיים רצופים. לבסוף, ב-22 ביוני יצא מהדירוג לאחר עשרה שבועות צעידה רצופה. כמו כן, הוא רשם את שיאו במצעד המדיה פורסט כשהגיע למקום השני. במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ואתר וואלה ושל כאן גימל דורג השיר במקומות ה-18 וה-17 בהתאמה.
פאולה ארנולד
פאולה ארנולד (בגרמנית: Paula Arnold; 8 בפברואר 1885 - 5 בספטמבר 1968) הייתה עיתונאית, צפרית וקדרית.
ביוגרפיה
פאולה ארנולד נולדה ב-1885 בווינה שהייתה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית. אביה, פרופסור ליאון קלנר, לימד באוניברסיטת וינה ספרות אנגלית והיה מראשוני הציונות ומאנשי חוגו הקרוב של הרצל. בגיל 12 פגשה לראשונה את הרצל. בגיל 13 נסעה עם הוריה לשנה לאנגליה. כשבגרה עסקה בהוראה, אך אחרי נישואיה בשנת 1910 לפרקליט ד"ר מרקוס (מקס) ארנולד עזבה מקצוע זה והחלה לכתוב בעיתונים ובכתבי עת שונים. כמו כן כתבה את הפרק שעסק באוסטריה בספר "ארצות ועמים" שהוציאה הוצאת פיטמן בלונדון. בשנת 1926 החלה ללמד בגימנסיה "חיות" בווינה. שנה אחר כך החלה לכתוב ל"בולטימור סאן" וב-1931 ל"מנצ'סטר גארדיאן". כיוון שהחלה לאבד את שמיעתה, החליטה לזנוח את חלומה ללמד אנגלית בארץ ישראל, ולמדה קדרות בבית המלאכה של הקדר האומן ממוצא רוסי, איסקרא.
בנובמבר 1933 עלתה עם בן זוגה לארץ ישראל. השניים התיישבו בבנימינה והקימו בית מלאכה לקדרות. לאחר פטירתו של מקס ב-1942 החלה פאולה ארנולד לכתוב ב-Palestine Post, שם כתבה טור קבוע של ביקורות ספרים ושל "רשימות טבע", שכונסו מאוחר יותר בספר Israel Nature Notes. בצד זאת פרסמה בעיתונים שונים בעברית, באנגלית ובגרמנית. בשנת 1960, לרגל שנת המאה להולדת הרצל, יצא תרגום מגרמנית לאנגלית מפרי עטה לספרו האוטופי של הרצל "אלטנוילנד". בשנת 1962 התפרסם המדריך מפרי עטה "צפורי הארץ" ובו איורים מאת וולטר פרגסון. ארנולד כתבה אוטוביוגרפיה שהתפרסמה בשם "זכרונות באהבה".
אחותה הצעירה של ארנולד, דורה, הייתה נשואה במשך מספר שנים לפילוסוף ולטר בנימין.
ארנולד נפטרה ב-1968.
סרג'ו אנדריגו
סרג'ו אנדריגו (באיטלקית: Sergio Endrigo; 15 ביוני 1933 – 7 בספטמבר 2005) היה זמר-יוצר איטלקי.
ביוגרפיה
אנדריגו נולד בפולה שבמחוז איסטריה שבאיטליה (כיום פולה בקרואטיה). לעיתים קרובות השוו אותו, בסגנון ובאופי, לכותבים שנקראו "האסכולה של ג'נובה", כגון ג'ינו פאולי, פבריציו דה אנדרה, לואיג'י טנקו, וברונו לאוצי.
ב-1968 זכה אנדריגו בתחרות השירים פסטיבל סן רמו עם השיר "Canzone per te" ("שיר בשבילך") אותו שר יחד עם רוברטו קרלוס.
באותה שנה ייצג את איטליה באירוויזיון של שנת 1968 עם השיר "Marianne", שסיים במקום העשירי.
להיטים נוספים שלו היו, "L'arca di Noè" ("תיבת נוח"), "Io che amo solo te" ו-"Adesso sì".
דיסקוגרפיה
אלבומים סינגלים
המרוץ לדראג של רו פול: עונה 4
העונה הרביעית של המרוץ לדראג של רו פול עלתה לשידור ב-30 בינואר 2012 בארצות הברית. הזוכה בעונה הרביעית עמדה בראש סיבוב הופעות של לוגו בהשתתפות אבסולוט וודקה, זכתה באספקה לכל החיים של מוצרי קוסמטיקה של NYX Cosmetics ובפרס כספי של 100,000 דולר.
בדומה לעונה השלישית, סנטינו רייס ובילי בראספילד חלקו את אותו המושב ליד שולחן השופטים לחלופין. בראספילד מילא את מקומו של רייס בעת הצורך.
זוהי העונה הראשונה בה מתחרה, וילאם, הודחה מהתחרות על הפרת החוקים, והעונה השנייה ברציפות בה הוחזרה מתמודדת, קניה מייקלס, להתמודד מחדש.
המנצחת של העונה הרביעית היא שרון נידלס, כשהיא מקדימה את צ'אד מייקלס ופי פי אוהרה שהגיעו למקום השני. הגמר כלל בפעם הראשונה קרב ליפ סינק בין שלוש מתחרות, במקום שתי המתחרות שהיו מתחרות בשלוש העונות הראשונות. זו הייתה העונה הראשונה בה הזוכה לא הוכתרה באולפן אלא במהלך פרק האיחוד שצולם מול קהל. זו גם הפעם הראשונה שצולמו כמה הכתרות כדי להימנע מספוילרים והזוכה התפרסמה רק בפרק הגמר.
מתמודדות
הפרטים (שמות, גילאים וערים) נכונים לזמן הצילומים.
זיין פיליפס
זיין אית'ן פיליפס (באנגלית: Zane Ethan Philips נולד: 25 בנובמבר 1993) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
זיין פיליפס, נולד בדנבר, קולורדו. בילדותו עברה המשפחה לפרדריקסברג. לאחר מכן עבר לניו יורק, שם סיים את לימודיו בתוכנית התיאטרון המוזיקלי של אוניברסיטת אילון. לאחר שסיים את לימודיו בתוכנית השתתף פיליפס במחזמר צלילי המוסיקה ושיחק במסע ההופעות של המחזמר ברחבי ארצות הברית.
קריירה
בשנת 2014 הופיע בסרט הקצר Rolling Cigarettes. שנה לאחר מכן הופיע בסרט הקצר Narcolepsy.
בשנת 2016 הופיע לראשונה על מסך הטלוויזיה בפרק בסדרת הדרמה מזכירת המדינה.
בשנת 2019 הופיע בשני סרטים קצרים. באותה שנה שיחק בסרט American Dreamin. בשנת 2021 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה מורשות.
בשנת 2022 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה המסלול לשותפות. באותה שנה שיחק בסרט הלהט"בי פייר איילנד. בסרט הוא גילם את דקס, נוכל בו נואה הדמות הראשית מתאהב.
בחודש מאי 2022 לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "גלאם".
חיים אישיים
הוא הומוסקסואל.
אחרי ש...
הסרט יצא לאקרנים ב-12 באפריל 2019, בהפצת "סרטי אווירון". במאי 2019 נמסר על המשכון, שנקרא "אחרי שהתנגשנו".
עלילה
טסה יאנג עוברת לתוך חדר המעונות שלה עם עזרה מאמא שלה, קרול, והחבר שלה, נואה. היא פוגשת את השותפה לחדר שלה, סטף, ואת החברה שלה, טריסטן. לאחר מכן, קרול טוענת כי היא לא מרוצה מהשתיים תוך שהיא אומרת לטסה שהן ישפיעו עליה לרעה. זאת בתגובה מבטיחה שלא תתפתה אחריהן.
למחרת, ביום הראשון של טסה בקולג' היא פוגשת בלנדון גיבסון וחוברת אליו. בהמשך, היא פוגשת את הרדין סקוט בחדרה, וזאת תוך שרק מגבת עוטפת את גופה, בעקבות כך שיצאה מהמקלחת. בסמוך לכך, נכנסת סטף לחדר, אשר מציעה לה לבוא למסיבה עם חבריה, אך טסה מסרבת. ביום שלאחר מכן, טסה רואה את הרדין בבית הקפה יחד עם מולי וזד. היא פוגשת בסטף שוב בספרייה והיא משכנעת אותה לבוא למסיבה שנמצאת בבית האחווה, שם היא פוגשת את החברים שלה; זד, מולי, ג'ייס והרדין. תוך שכולם עושים היכרות, ג'ייס משכנע אותה לשתות מעט ומיד מתחיל משחק של "אמת או חובה", בו טסה מתגלה כבתולה ומתבקשת להתנשק עם הרדין. זאת מסרבת, ועוזבת את המקום. היא מתקשרת לנואה, אבל הוא שופט אותה על כך שהיא שותה וחוגגת בשעות מאוחרות במקום ללמוד. תוך שהיא בסערת רגשות, היא מנתקת את השיחה ומסתובבת בבית האחווה עד שמגיעה בטעות אל חדרו של הרדין מבלי לדעת זאת. תוך כדי שהיא מתהלכת בחדר, טסה מוצאת את הספר "אנקת הגבהים" ונתקלת בהרדין שמביט בה מהצד. הרדין מפתח עמה שיחה, והם כמעט מתנשקים, אך היא במהירות הולכת.
בשיעור ספרות שהתקיים למחרת, טסה יושבת ליד לנדון ונכנסת לעימות עם הרדין על הספר "גאווה ודעה קדומה". בהמשך, מספר לה לנדון כי הוא והרדין הולכים להיות קרובי משפחה בשל אירוסיהם של אמו ואביו של הרדין. הרדין פונה אל טסה ומתעקש שיתחילו מחדש, מזמין אותה להצטרף אליו לסיבוב על שפת הנהר. זאת נענית להצעה, והשניים נכנסים בבגדים מינימליים אל הנהר, ומיד מתחילים להתנשק ולהתגפף. לאחר מכן, הם הולכים לארוחה אליה מצטרפים מולי וזד, שמכעיסים את הרדין ומבקשים מטסה לחכות ליד הבר. טסה מספרת להרדין שהיא מתכננת לספר לנואה, חבר שלה, על כל הסיפור ביניהם, אבל הרדין מצהיר בפניה שהוא מסוגל לאהוב כמה נשים בו זמנית ולא יוצא עם אחת מסוימת אז אין טעם שתעשה זאת. טסה נפגעת, יוצאת מן המקום ולמחרת מגלה כי נואה הגיע לבקר אותה בהפתעה.
לאחר מכן, נודע לטסה כי הרדין גרם לאנדרלמוסיה שלמה בביתו וכי הוא שבר ופירק חפצים. זאת ממהרת לסור לשם ומתעמתת איתו. לבסוף, השניים מתחבקים ומתנשקים. ביום שלמחרת, טסה הולכת חזרה לחדר המעונות שלה, ובדרך נתקלת בנואה שמגלה על מערכת היחסים שלה עם הרדין ופוצח איתה בריב. לקראת סיום הריב, מחליט נואה לעזוב את המקום תוך שהוא מתעלם מטסה ומודיע לאמא שלה על כל מה שקרה. זאת ממהרת לבוא אל הקולג' ומזהירה את טסה כי אם תבחר בהרדין היא תפסיק לממן אותה. טסה בוחרת בהרדין ואמה עוזבת את המקום.
בהמשך הסרט, הרדין מוצא דירה חדשה בשביל שניהם ושניהם נוכחים בחתונה של אבא של הרדין ואמו של לנדון. הרדין מגלה לטסה שאביו היה שיכור ואמו הותקפה על ידי חבריו השיכורים של אביו. טסה מנחמת אותו ושניהם חוזרים לדירתם במטרה לקיים יחסי מין. בסצנה הבאה, בזמן שהם באמבטיה ביחד, הרדין כותב על הגב של טסה "אני אוהב אותך". השניים חושבים שהם הגיעו לשקט הנפשי שלהם, אך בדיוק מקבל הרדין מסרון ממולי שקוראת לו לבוא למקום מפגש מסוים. טסה קוראת את המסרון ומוטרדת ממנו מאוד. היא מתחילה לריב עם הרדין ושואלת אותו מדוע מולי רוצה להיפגש איתו. הוא בתגובה אומר לה שהיא צריכה לסמוך עליו ולהישאר בבית. לאחר כמה דקות היא מחליטה ללכת אל מקום המפגש, שם נודע לה כי הרדין היה איתה אך ורק בגלל משחק ה-"אמת או חובה". היא מתחילה לבכות והרדין מצהיר בפניה שהוא באמת אהב אותה מעבר למשחק. טסה, המומה ושבורת לב, בורחת מהרדין. הוא עוקב אחריה ומנסה להסביר שזה היה לפני שהוא ידע מי היא ושהוא באמת אוהב אותה אבל היא לא מאמינה לו. טסה מחליטה להשלים עם אמה ועם נואה בסצנה שלאחר מכן.
בסוף הסרט, במהלך שיעור ספרות, פרופסור סוטו נותנת לטסה עבודה שהוגשה על ידי הרדין, תוך שהיא אומרת לה שהעבודה הייתה צריכה להיות מוגשת אליה. כאשר טסה קוראת את העבודה, היא הולכת בחזרה לנהר בו היא התנשקה לראשונה עם הרדין. הרדין מקריא ברקע את העבודה ואומר "פעם שאלת אותי את מי אני הכי אוהב בעולם. היום אני יכול להגיד שזאת את".
יציאה לאקרנים
הסרט "אחרי ש..." יצא לאקרנים ב-12 באפריל 2019, בהפצתם של סרטי אווירון.
בקופות
תקציב הסרט הוא 14 מיליון דולר. בארצות הברית הצליח הסרט לגרוף 6,002,349 מיליון דולר בשבוע צאתו ובכך דורג כסרט ה-8 הרווחי ביותר לאותו השבוע. שבוע לאחר מכן, ירד אל המקום ה-10 כאשר גרף סכום של כ-2,381,995 דולר. נכון לסוף אפריל 2019, הרוויח הסרט בכל העולם 44 מיליון דולר בסך הכל.
בסך הכל, הרוויח הסרט בשבוע צאתו בעולם כ-12 מיליון דולר.
מחברת הזהב
מחברת הזהב (אנגלית: The Golden Notebook) הוא ספרה הידוע ביותר של זוכת פרס נובל לספרות, דוריס לסינג, ראה אור בשנת 1962 ותורגם לשפות רבות. בשנת 1976 זכה בצרפת בפרס מדיסיס לסופר זר. זהו רומן מקיף ורב-רבדים המגולל פרק בחייה של אנה וולף, סופרת בריטית המתמודדת עם שלל בעיות: בעיות בחייה הפרטיים, ביחסיה עם גברים ונשים, ובגיבוש השקפת עולמה המוסרית והפוליטית. הוא מתרחש על רקע המאורעות המסעירים של שנות הארבעים והחמישים. הרומן נחשב בעיני חוקרים רבים לספר פמיניסטי קלאסי, אבל לא בעיני הסופרת עצמה, שלא רצתה להיות מוגדרת כסופרת פמיניסטית.
בשנת 2005, הרומן נבחר על ידי מגזין טיים כאחד מ-100 הרומנים בשפה האנגלית הטובים ביותר מאז 1923.
על הספר
מבנה הספר הוא כזה: ישנו רומן מרכזי בן ארבעה פרקים, בשם נשים משוחררות. בין פרק לפרק מפרידים קטעים של ארבע המחברות, שהם יומניה של אנה ווּלף הכותבת ארבעה יומנים בו זמנית, המַחברת השחורה, זכרונותיה של אנה ברודזיה במהלך מלחמת העולם השנייה. האדומה, חוויותיה של אנה בתור חברת המפלגה הקומוניסטית. הצהובה, רומן מתמשך אשר נכתב על בסיס הסיום הכואב של יחסי אנה עם מייקל, והכחולה, יומנה האישי של אנה שם היא רושמת את זכרונותיה, חלומותיה, ורגשותיה. כשמסכמת את כולם בסוף הספר "מחברת הזהב".
נשים משוחררות
הספר נפתח בתיאור ביקורה של אנה אצל חברתה מולי ג'ייקובס בקיץ 1957, לאחר חזרתה של מולי מטיול באירופה, תוך כדי פגישתן מצטרפים אליהן בעלה לשעבר של מולי, ריצ'רד, ובנה תומי. ריצ'רד הוא איל הון בשעה שמולי ואנה הן פעילות חברתיות, בעלות אג'נדה אנטי קפיטלסטית. ריצ'רד מנסה להציע לתומי עבודה באחד ממפעליו, ותומי דוחה את ההצעה, בטענה שזה מנוגד לחינוך שקיבל אצל אמו.
Flying Cowboys
Flying Cowboys הוא אלבום של ריקי לי ג'ונס אשר יצא בספטמבר 1989, והופק על ידי וולטר בקר מלהקת סטילי דן.
רקע
לאחר שיצא אלבומה של ג'ונס The Magazine בשנת 1984, ג'ונס יצאה לזמן מה מאור הזרקורים. היא נישאה לפסקל נבה מאייר וילדה בת - שרלוט רוז - בשנת 1988 תוך כדי עבודה על אלבום האולפן הרביעי שלה.
ג'ונס ונבה מאייר כתבו ועבדו יחד על חומר חדש במשך כמה שנים לפני שהחלו להקליט ב-1988, עם בקר בתור מפיק. ג'ונס הייתה מעריצה של עבודתם של סטילי דן, במיוחד של האלבום The Royal Scam (1976).
גרסאות פרומו של Flying Cowboys נשלחו יחד עם ראיון מוקלט עם ג'ונס. קטעים מראיון זה סומפלו ללהיט משנת 1990 "Little Fluffy Clouds" של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית The Orb.
ביקורות
Time, 23 באוקטובר 1989 – "ב-Flying Cowboys היא מניחה בפנינו סוג של וידוי מיסטי, מלא ברמיזות אוטוביוגרפיות ונונשלנטיות מהורהרת. יש בו את רוחב היריעה של ספר חשוב ואת ההשפעה הרגשית של רוק אנד רול ענק."
רולינג סטון, 2 בנובמבר 1989 (4/5) – "תוך שהוא סוקר עושר של נושאים וסגנונות מוזיקליים, האלבום מתגלה בחנו המתמשך של שיר אחד ארוך. מה שמספק אחידות לאלמנטים המגוונים של האלבום הוא הקצביות הזורמת המפתה, הסוריאליזם "מהבית" שבמילותיה של ג'ונס, הבהירות והאינטליגנציה של הפקתו של וולטר בקר, וכמובן, החושניות האלסטית של שירתה יוצאת הדופן של ג'ונס."
ניו יורק טיימס, 24 בדצמבר 1989 – הטוב ביותר של 1989 – "הלקט החדש של שירי חלומות אניגמטיים השטופים במיתולוגיה אישית של ג'ונס הוא טור דה פורס אקצנטרי, עשיר בדימויים כפי שהוא עשיר בדרמה."
מצעדים
אלבום - לוח מודעות סינגלים - לוח מודעות
משבר חוקתי
במדע המדינה, משבר חוקתי הוא מצב פוליטי בו יש מאבק בין רשויות השלטון לגבי סמכותיותהן על פי חוקת המדינה.
משבר חוקתי עשוי לנבוע ממספר סיבות. הסיבות הנפוצות למשבר חוקתי הן:
החוקה במדינות דמוקרטיות כוללת איזונים ובלמים, המגבילים את כוחה של הממשלה, ומגדירים מנגנוני בקרה שחלקם מופקד בידי מערכת המשפט. בשעת משבר חוקתי פועלת הממשלה כדי להחליש את מנגנוני הבקרה החיצוניים והפנימיים, בהם מערכת המשפט, המשטרה, ארגוני זכויות האדם ואמצעי תקשורת.
בין הדוגמאות הבולטות למשבר חוקתי בעידן המודרני נמנים המשבר החוקתי במשטר האפרטהייד בדרום אפריקה בשנות החמישים, המשבר החוקתי באוסטרליה (1975) והמשבר החוקתי ברוסיה בשנת 1990.
משבר חוקתי בדרך כלל משקף שסע חברתי. משבר כזה יכול לנבוע בשעת מחלוקת פוליטית כאשר אחד הצדדים מפר את החוקה, או מסתמך על פרשנות צרה של החוקה, שנוגדת את עמדת הצד השני.
משבר חוקתי יכול להיפתר בכמה דרכים: אפשרות אחת היא, שהמערכת הפוליטית מצליחה להחליש או לבטל את עצמאותה של הרשות השופטת, ויוצאת מן המשבר מנצחת. זה מה שקרה בטורקיה, כאשר רג'פ טאיפ ארדואן השתלט על בית המשפט החוקתי לאחר שזה ניסה להגן על צביונה החילוני של המדינה. אפשרות אחרת היא לצאת מתוך המשבר אל עבר נקודת איזון חדשה ששני הצדדים יכולים לחיות אתה בשלום, לזמן מה לפחות. כך היה בארצות הברית כאשר הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט איים לפגוע בעצמאות בית המשפט בשל ביטולים של חוקי הניו דיל שניסה להעביר. בסופו של דבר שינה בית המשפט את עמדתו והגיע לאיזון חדש עם המערכת הפוליטית, שבו הוא אינו מתערב עוד בחקיקה כלכלית, אך שומר על עצמאותו ומתערב בחקיקה שפוגעת בזכויות אזרחיות ופוליטיות. איזון זה נשמר עד היום.
במקרים משפטיים ופוליטיים שבהם החוקה איננה מספיק ברורה, פתרון של משבר חוקתי משמש בדרך כלל כתקדים לפתרון מצבים עתידיים דומים. מצב כזה קרה בארצות הברית בשנת 1841 כאשר ג'ון טיילר מונה לנשיא ארצות הברית לאחר מותו של ויליאם הנרי הריסון. חוקת ארצות הברית קבעה כי בהתפנות משרת הנשיא יעברו כל חובותיו וסמכויותיו לסגנו, אולם לא נאמר כלל שגם תואר הנשיא יעבור אליו. מקרה טיילור קבע תקדים לאירוע כזה, אך רק בשנת 1967 הוכנס רשמית התיקון ה-25 לחוקת ארצות הברית שמגדיר את הטיפול החוקתי במצבים אלה.
משבר חוקתי נחשב למצב לא-רצוי מבחינה פוליטית. בעבר משברים כאלה גרמו לאובדן הלגיטימציה הפוליטית של הממשלה, לאי-תפקוד הממשלה ולבסוף לקריסתה. במספר מקרים, כמו המשבר החוקתי ברוסיה, למשבר חוקתי נלוותה מלחמת אזרחים שגבתה קורבנות רבים.
תפקידם של עובדי ציבור בעת משבר חוקתי
בעת משבר חוקתי, כמשרתי ציבור אינם יודעים למי לציית, ההחלטה למי לציית נגזרת משני שיקולים: זיהוי הגורם המוסמך לקבוע מהו הדין, והחובה להעניק שירות שווה ומיטבי לתושבי המדינה. בישראל, נוכח מאפייני הפעולה של הממשלה בתחום החוקתי, ככלל על משרתי ציבור להשמע להוראות היועצת המשפטית לממשלה ולבג"ץ במקרים בהם פסיקתו נוגעות לפעולותיהם. קביעה זו עשויה להשתנות ככל שישתנו התנאים הקיימים ובראשם עצמאות הייעוץ המשפטי ובג"ץ.
אוסטרליה
המשבר החוקתי בשנת 1975 באוסטרליה גרם לפיזור הממשלה בראשותו של גוף ויטלם על ידי ג'ון קר, המושל הכללי של אוסטרליה, לאחר שזו לא הצליחה להעביר את חוקי התקציב בפרלמנט. משבר זה נחשב למשבר החוקתי החמור בתולדות אוסטרליה, והוא כלל התנגשות בין שני עקרונות חוקתיים בשיטת המשטר האוסטרלית (הזהה לזו הבריטית). מצד אחד ממשלה לא יכולה לתפקד ולכהן ללא תקציב. מצד שני הממשלה זקוקה לאמון הבית התחתון שאמור לייצג את רצון העם, ולא הבית העליון שנבחר בצורה פחות ייצוגית ושאין לו סמכות להפיל ממשלה. בשיאו של המשבר, ב-11 בנובמבר 1975, פיטר המושל הכללי את ויטלם ומינה במקומו את מלקולם פרייזר, ראש האופוזיציה, לראש הממשלה.
צעדו של המושל הכללי שנוי במחלוקת עד היום, מכיוון שתפקיד המושל הכללי אמור להיות תפקיד סמלי. פיטורי ויטלם עוררו זעם בקרב תומכי מפלגת הלייבור האוסטרלית שיצאו להפגין ברחובות ברחבי המדינה, אך בבחירות שנערכו לאחר מכן ספג הלייבור בראשותו של ויטלם תבוסה קשה, והקואליציה של המפלגה הליברלית של אוסטרליה והמפלגה הלאומית בראשות פרייזר נותרה בשלטון.
ארצות הברית
ארצות הברית חוותה מספר משברים חוקתיים. הראשון בהם היה חוק הבולים (1765) שהיה אחד הגורמים למהפכה האמריקאית.
בשנת 1952 פרצה שביתה של איגוד עובדי תעשיית הפלדה בארצות הברית, שדרשו העלאת שכר ושיפור בתנאי עבודתם. הנשיא הארי טרומן סירב לכך וניסה להלאים את תעשיית הפלדה במדינה על בסיס סמכויותיו כנשיא, בטענה שתעשייה זו חיונית להצלחתה של מלחמת קוריאה ולמניעת התפשטות הקומוניזם העולמי. בית המשפט העליון של ארצות הברית דחה את הצו של טרומן וקבע כי אינו חוקתי. לאחר 53 ימי שביתה נכנעה הממשלה לדרישות האיגוד.
בפרשת ווטרגייט, בין השנים 1972 ל-1974, נחשפו מספר פעולות בלתי חוקיות שנקטה ממשלתו של ריצ'רד ניקסון נגד מחאת המפלגה הדמוקרטית על מלחמת וייטנאם. החשיפה עוררה סערה ציבורית ומשפטית שהובילה להתפטרותו של ניקסון ב-9 באוגוסט 1974.
בלגיה
על פי חוקת בלגיה, מלכי בלגיה חייבים לאשר כל חוק שנחקק על ידי הממשלה. בשנת 1990 סירב המלך בודואן לאשר את חוק ההפלות. הסוגיה נפתרה (באופן חוקתי אך שנוי במחלוקת) לאחר שבודואן הכריז באופן זמני שאינו מסוגל לשלוט, ובהתאם לחוקה הוא הוחלף בידי מועצת שרים. מועצת השרים אישרה את החוק, ומיד לאחר מכן הכריז בודואן שוב על יכולתו לשלוט.
גמביה
בבחירות בשנת 2016 בגמביה הפסיד הנשיא המכהן יחיא ג'אמה, אך הוא סירב להתפטר והכריז על מצב חירום למשך 90 יום בניסיון להאריך את כהונתו. בתגובה פלשו למדינה כוחות צבא של סנגל, גאנה וניגריה. לאחר יומיים נאלץ ג'אמה לקבל את תוצאות הבחירות. הוא עזב את המדינה, והנשיא הנבחר אדאמה בארו נכנס לתפקידו.
גרמניה
בבחירות ברפובליקת ויימאר בשנת 1932 קיבלו המפלגה הנאצית והמפלגה הקומוניסטית של גרמניה את רוב המושבים בפרלמנט, מצב שבו על פי חוקת ויימאר אף מפלגה לא יכלה להרכיב ממשלה. לבסוף הצליחה המפלגה הנאצית לכונן ממשלה צרה עם מספר מפלגות שמרניות, ובהמשך הנהיגה בגרמניה משטר דיקטטורי נאצי. חוקת ויימאר לא בוטלה, אך הממשלה פשוט התעלמה ממנה והיא הפכה ללא-רלוונטית.
דנמרק
במשבר חג הפסחא של 1920 כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק, פיזר את הממשלה שנבחרה באופן דמוקרטי ושעם פעולותיה הוא לא הסכים, ובמקומה הוא מינה ממשלה על פי בחירתו. פעולה זו התאפשרה על פי החוקה, אך הייתה מיועדת לשעת חירום בלבד.
רוב חברי הפרלמנט התנגדו להתערבות פוליטית זו של בית המלוכה, והיא עוררה תרעומת רבה במדינה. עקב הביקורת הציבורית פיזר כריסטיאן העשירי את הממשלה שהוא בעצמו מינה, והכריז על מערכת בחירות חדשה. לאחר מכן חדל בית המלוכה להתערב בפוליטיקה, ומאז משמש המלך כראש מדינה באופן סמלי בלבד.
דרום אפריקה
במשבר זכויות ההצבעה במשטר האפרטהייד בדרום אפריקה בשנים 1951–1956 ניסתה ממשלת המפלגה הלאומית לשלול את זכות ההצבעה של שחורים וצבעוניים, אך בית המשפט פסק כי החלטה כזו מנוגדת לחוקת דרום אפריקה.
משבר זה נפתר בשלושה שלבים. בשלב הראשון החליטה הממשלה להרחיב את המועצה הלאומית מ-48 מושבים ל-89 מושבים, ורוב חברי המועצה היו חברי המפלגה הלאומית. לאחר מכן העבירה המועצה תיקון לחוקת דרום אפריקה, המאפשר הצבעה של שחורים וצבעוניים רק לבית נבחרים נפרד, שסמכויותיו מוגבלות והוא כפוף לאישור גורמים בממשלת המיעוט הלבן. השלב הסופי היה חוק שהרחיב את בית המשפט לחוקה ל-11 שופטים, ואפשר לממשלה למנות שישה שופטים חדשים שתמכו בעמדות המפלגה הלאומית.
הונדורס
הונדורס חוותה המשבר חוקתי במרץ 2009 לאחר שהנשיא מנואל סלאיה נכשל בניסיונו לחוקק חוקים שיצמצמו את הפערים הכלכליים במדינה. סלאיה ניסה לקיים משאל עם בנושא זה, אך הקונגרס ובית המשפט העליון קבעו שמשאל כזה אינו חוקתי. ביוני 2009 אירעה הפיכה צבאית במדינה, שבמהלכה נעצר סלאיה על ידי הצבא והוגלה לקוסטה ריקה.
הממלכה המאוחדת
בשנת 1909 דחה בית הלורדים את אישור תקציב הממשלה. פעולה זו שיתקה את הממשלה למשך שנתיים, והובילה לחקיקת חוק הפרלמנט 1911, ששלל את זכותו של בית הלורדים להטיל וטו על חוקים תקציביים.
חוף השנהב
המשבר הפוליטי בחוף השנהב פרץ בדצמבר 2010, בשל ניצחונו של אלאסן ואטארה בבחירות שגבר על הנשיא המכהן לורן גבאגבו. נשיא המדינה התכוון להכריז על תוצאות הבחירות, אך השתהה בגלל פרוץ מלחמת האזרחים השנייה בחוף השנהב ופרסם את התוצאות לאחר התאריך שנקבע בחוקת המדינה. בית המשפט לחוקה הודיע שההכרזה אינה חוקתית ופסל את תוצאות הבחירות. כתוצאה מכך סירב גבאגבו לפנות את כסאו, דבר שהחמיר את מלחמת האזרחים, שגבתה את חייהם של כ-1,500 בני אדם והסתיימה רק באפריל 2011, עם התערבות כוחות צבא צרפתיים.
מצרים
מצרים חוותה משבר חוקתי לאחר המהפכה במצרים (2011) בה הודח הנשיא חוסני מובארכ והמדינה נותרה ללא נשיא. לאחר זמן מה נבחר מוחמד מורסי לנשיא, אך לאחר מעצרו המדינה נותרה שוב ללא נשיא, עד שהנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי נכנס לתפקידו.
סרי לנקה
ב 26 באוקטובר 2018, הנשיא מייטריפלה סיריסנה מינה את הנשיא לשעבר מהינדה ראג'פקסה לראש ממשלה והדיח את ראש הממשלה המכהן רניל ויקרמסינגה. ויקרמסינגה סירב לקבל צעד זה והצהיר כי הוא בלתי חוקתי ולא-דמוקרטי. משבר זה לא נפתר, ומאז שרויה המדינה במשבר פוליטי מתמשך.
פיג'י
במשבר החוקתי של פיג'י ב-1977, המפלגה שזכתה בבחירות לא הצליחה להרכיב קואליציה, והמושל הכללי של פיג'י מינה את ראש מפלגת האופוזיציה לראש ממשלה.
פקיסטן
בשנת 1997 ניסה ראש ממשלת פקיסטן נוואז שריף להעביר מספר חוקים שנויים במחלוקת, בהם חוק המיועד למנוע הדחה של ראש ממשלה מכהן. נשיא בית המשפט העליון, סג'ד עלי שאה, פסק שהחוקים מנוגדים לחוקה, ובתגובה הורה שריף לנשיא המדינה פארוק לע'ארי להדיח את עלי שאה. לע'ארי סירב ונאלץ להתפטר. זמן קצר לאחר מכן התפטר גם עלי שאה ובכך הפך שריף לשליט החזק במדינה.
צ'ילה
בשנת 1973 האשים בית המשפט העליון של צ'ילה את הנשיא הנבחר, סלבדור איינדה, בהפרת החוקה, וחברי בית הנבחרים קראו לצבא להדיחו. הוא הודח בהפיכה הצבאית בצ'ילה (1973) והחונטה בראשותו של אוגוסטו פינושה תפסה את השלטון וביטלה את חוקת המדינה. החונטה ייסדה דיקטטורה צבאית רצחנית שזכתה לתמיכת ה-CIA וסוכנות הביון של משרד ההגנה האמריקני, ושלטה בצ'ילה עד שנת 1990.
רוסיה
המשבר החוקתי ברוסיה בשנת 1993 נבע ממחלוקת בין נשיא רוסיה בוריס ילצין לבין הפרלמנט הרוסי בראשות רוסלאן חסבולטוב. בין השניים התגלעו חילוקי הדעות בנוגע לתיחום הסמכות הפוליטית של הפרלמנט. הם הסכימו לערוך משאל עם בנושא זה באפריל 1993, אך חסבולטוב חזר בו ואילץ את ילצין להוציא צו שמרחיב את סמכויות הנשיא. ב-21 בספטמבר 1993 פיזר ילצין את הפרלמנט וקרא לבחירות חדשות. בית המשפט העליון של רוסיה קבע מיד כי הצו אינו חוקתי, ועקב כך פרצה מלחמת אזרחים בין קבוצות שתמכו בעמדת הפרלמנט לקבוצות הנאמנות לנשיא. המשבר הסתיים לאחר מצור צבאי על בניין הפרלמנט, שבמהלכו נהרגו 187 בני אדם.
פאול ארנסט פקנהיים
פאול ארנסט פקנהיים (בגרמנית: Paul Ernst Fackenheim; (1892 – ?) היה יהודי, אשר בימי מלחמת העולם השנייה שימש כמרגל של האבווהר, שירות המודיעין הצבאי של גרמניה הנאצית.
ראשית דרכו
פאול ארנסט פקנהיים היה תושב העיר לייפציג בגרמניה. הוא לחם בהצטיינות כקצין בדרגת סגן במלחמת העולם הראשונה והוענקו לו עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ודרגה שנייה. הייתה לו היכרות מסוימת עם הרמן גרינג, שהוכר כגיבור מעוטר באותה מלחמה. לאחר המלחמה עבד פקנהיים כטבח במלונות יוקרה בינלאומיים, כולל במלון "שפרד" בקהיר. עד לעליית הנאצים לשלטון ראה עצמו פקנהיים כפטריוט גרמני. בשנת 1939 נכלא במחנה הריכוז דכאו כאסיר מספר 26,336.
בשירות האבווהר
הפיקוד העליון הגרמני חשש לתוצאות המערכה בצפון אפריקה. יעד המערכה היה ליצור תנועת מלקחיים בה יתאחדו כוחותיו, שינועו מזרחה בצפון אפריקה לעבר המזרח התיכון, עם כוחותיו שינועו, במסגרת מבצע ברברוסה שתוכנן אז, לעבר דרום ברית המועצות. להבנתו אם המהלך יצלח תסתיים המלחמה בניצחונה של גרמניה. קנריס סבר כי אסיר יהודי בעל רקע צבאי, שיוצנח בארץ ישראל ויתמזג בקרב האוכלוסייה היהודית יוכל להביא מידע החיוני להצלחת המהלך, ומצא את פקנהיים כמתאים למטרה זו.
פקנהיים הוטס לברלין ולאחר מכן לבריסל ולאתונה, בהן אומן על ידי קצין האבווהר בשיטות איסוף מודיעין. הוא למד להפעיל משדר רדיו, להשתמש בצפנים, לכתוב בדיו סמויה, לזהות כלי רכב, טנקים ומשוריינים בריטיים, עבר אמוני צניחה וניתן לו השם "פאול קוך" (Paul Koch).
על רקע היריבות שבין האבווהר בפיקודו של קנריס לבין האס דה, שירות הריגול של האס אס בפיקודו של ריינהרד היידריך, ניסה האס דה לסכל את התוכנית להפעיל את היהודי פקנהיים כמרגל, אך לא הצליח בכך והתוכנית נמשכה.
גם היינריך הימלר נמנה עם מתנגדי התוכנית, ואחד מקציניו הדליף לבריטים את דבר ההצנחה המתוכננת ומסר להם מידע כוזב כי הצנחן יהיה גנרל של האס אס בשם אריך קוך, שמשימתו לחולל מרד ערבי גדול נגד שלטון המנדט הבריטי. הימלר קיווה כי כישלון התוכנית יגרום להכפשתם של קנריס והאבווהר ולהפיכת האס דה לסוכנות הריגול היחידה של גרמניה הנאצית.
בארץ ישראל
הצבא הבריטי שהמתין לו פתח בסריקות אחריו. פקנהיים שמע וראה את אורות כלי הרכב של המחפשים. בניסיון הקרבי שרכש במלחמת העולם הראשונה הצליח לחמוק מהחיילים הסורקים. בבוקר שלמחרת עלה על אוטובוס לחיפה. החיילים הבריטים חיפשו אחריו לשווא, אך פקנהיים, שהחליט עוד קודם לכן להסגיר עצמו לידי הבריטים ולזכות להבנה מצדם לסיפורו המיוחד כיהודי ששוחרר ממחנה ריכוז, נכנס למחנה צבאי בריטי והסגיר עצמו לידי אחד הקצינים. הוא סיפר לקצין כי כמו הרבה פליטים יהודים שנחלצו מידי הנאצים, הוא נחת אמש על חופי הארץ. בתחילה נשמע סיפורו מתקבל על הדעת עד שהקצין בדק את תעודותיו המזויפות בהן הופיע השם "פאול קוך", כשמו של הסוכן הנאצי אותו חיפשו הבריטים בעקבות ההדלפה המכוונת של האס דה, והוא נעצר מיד.
חקירה ומשפט
פקנהיים הוטס לקהיר והובא לחקירה בפני המודיעין הבריטי. בחקירה מסר כי הוא היה אסיר בדכאו שהסכים ליטול על עצמו את משימת ריגול עבור האבווהר, על מנת להציל את חייו. קצינים אחדים האמינו לסיפורו ואחרים היו משוכנעים שהוא קצין בכיר באס אס בדרגת אוֹבּר-גרוּפנפיהרר בשם אריך קוך.
פקנהיים הועמד לדין והיה בטוח כי הוא יוצא להורג על ידי כיתת יורים כמרגל, ולא יזכה להכרה כשבוי מאחר שבעת שהסגיר עצמו לא לבש מדים גרמניים אלא בגדים אזרחיים. הוא זכה להגנה טובה מידי עורך דין אירי שהצליח להציל את חייו כשאיתר יהודייה מירושלים שהייתה חברת נעורים של פקנהיים והעידה כי הכירה אותו בגרמניה בימים שלפני המלחמה, ועדותה נתקבלה כמהימנה על ידי השופטים שישבו בדין. את יתר תקופת המלחמה עבר פקנהיים במחנה מעצר בריטי, ושוחרר רק שנה לאחר סיומה ב-1946.
לאמו של פקנהיים, ששימשה לו כבת ערובה, לא עמד המזל. בפברואר 1943 היא נכלאה במחנה טרזיינשטט שם מצאה את מותה.
לאחר המלחמה
בשיחה מקרית ששוחח הסופר וההיסטוריון מיכאל בר-זוהר בהמבורג עם קצין לשעבר באבווהר, סיפר לו האיש כי היה ידוע לו במעורפל שיהודי נשלח על ידי האבווהר לפעולת ריגול בארץ ישראל המנדטורית, אבל הקצין לא הצליח לזכור את שמו של המרגל. בר-זוהר החל לחקור את הנושא באמצעות עיון במסמכים ושיחות עם קצינים גרמנים ובריטים לשעבר, והצליח לאתר את פקנהיים בעיירה קטנה בשם הנשטט-אולצבורג (Henstedt-Ulzburg) צפונית להמבורג ולשוחח עמו. בר זוהר לא רק ראיין את פקנהיים אלא אף קיבל ממנו גישה ליומניו. את תוצאות מחקרו העלה מיכאל בר-זוהר על הכתב בספרו "מזימה - סיפור המרגל היהודי של היטלר" שיצא לאור בשנת 1992. בר זוהר כתב כי לדברי פקנהיים הוא פעל לא למען היטלר ותלייניו, אלא למען ארץ מולדתו, חבריו והעם הגרמני שנפל קרבן לאיוולתם.
עיסוקו הידוע האחרון של פקנהיים היה כתיבת ספרות בלשית כמו כן השתתף בכתיבת סדרת סיפורי ריגול בסוגה של ספרות זולה שנקראה בשם "ג'רי קוטן". סדרה זו הופיעה בחוברות בגרמנית שנכתבו על ידי כעשרה מחברים שונים במהלך שנות החמישים ושנות השישים. פקנהיים פרסם את ספריו וסיפוריו בשם העט "פאול ארנסט" (Paul Ernest). יותר לא נודע דבר על גורלו.
אורשקה ז'ולניר
אורשקה ז'ולניר (בסלובנית: Urška Žolnir; נולדה ב-9 באוקטובר 1981) היא ג'ודוקא עבר סלובנית אשר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג, האלופה האולימפית מלונדון 2012.
קריירה
ז'ולניר השתתפה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 2004, 2008 ו-2012. באתונה 2004 היא זכתה במדליית ארד. היא התחילה בשלב שמינית הגמר בו ניצחה בניקוד יוקו את דריאוליס גונזאלס הקובנית. ברבע הגמר היא ניצחה באיפון את גלה ונדקביי הבלגית לאחר תרגיל סוקוי-נגה. בחצי הגמר ז'ולניר הפסידה לקלאודיה הייל האוסטרית ונשרה לקרב על מדליית הארד בו גברה בווזארי על מארי-הלן צ'יסולם הקנדית.
באולימפיאדת בייג'ינג 2008 היא הייתה נושאת הדגל של המשלחת הסלובנית בטקס הפתיחה. בתחרות הג'ודו היא סיימה במקום השביעי לאחר שהודחה בשלב רבע הגמר.
באולימפיאדת לונדון 2012, ז'ולניר זכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג כאשר 4 מתוך 5 ניצחונותיה היו באיפון. בסיבוב הראשון היא ניצחה את קלאודיה מלצהאן הגרמנייה, בשמינית הגמר היא ניצחה את אסטפניה גרסיה מאקוודור וברבע הגמר היא ניצחה את אליס שלזינגר הישראלית. בחצי הגמר היא ניצחה את צדבסורנגין מונקזאיה המונגולית. בגמר ז'ולניר התמודדה מול שו לילי הסינית וניצחה בווזארי לאחר תרגיל סיאו-נגי מוצלח.
ז'ולניר מחזיקה בשתי מדליות ארד מאליפויות העולם מהשנים 2005 ו-2011. באליפויות אירופה היא זכתה בארבע מדליות. מדליית זהב (2009), מדליית כסף (2007) ושתי מדליות ארד (2008 ו-2011)
במהלך הקריירה ז'ולניר זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים. ביוני 2015 היא פרשה מג'ודו תחרותי והחלה לאמן במועדון הג'ודו בו גדלה.
נקודת ריטריט (אנטארקטיקה)
נקודת ריטריט (באנגלית: Point Retreat) היא לשון יבשה בחוף סקוט בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה היא הקצה המזרחי של מישור קאר; הנקודה בולטת לנמל גרניט.
לשון היבשה היא מדף סלע שטוח, העשוי סלט דולוריט; המדף נוצר עקב פעילות קרחונית.
לשון היבשה ממוקמת 10 קילומטרים דרומית-מערבית מכף ארצ'ר; קרחון מקאיי נשפך אל הים 5.5 קילומטרים דרומית-מערבית מנקודת ריטריט.
לקריאה נוספת
• National Imagery and Mapping Agency 2002, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 162
קדקודיתיים
קדקודיתיים (שם מדעי: Bregmacerotidae) היא משפחה של דגי גרם מסדרת הבקלאים בתוכה סוג יחיד - קָדְקוֹדִית (Bregmaceros). הם נפוצים בימים ובאוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים. לעיתים הם עולים בשפכי נהרות.
אורך דגים אלה מגיע ל-11.5 סנטימטרים בלבד, והם בעלי בינים ארוכים מאוד המזכירים זקן מתחת סנטרם ומעל עורפם. סנפירי הגב גבוהים ושאר הסנפירים נמוכים. יש להם עיניים גדולות ופיות קטנים. הזנב דק מאוד.
הם צדים בעיקר סרטנים וזואופלנקטון במי החופים.
הטלוויזיה הציבורית (ארגנטינה)
הטלוויזיה הציבורית הארגנטינאית (בספרדית: Televisión Pública) היא רשת טלוויזיה ארגנטינאית בבעלות ציבורית, המהווה את גוף השידור הציבורי הלאומי.
החל לשדר בשנת 1951, כאשר ערוץ הטלוויזיה LR3 Radio Belgrano 7 בבואנוס איירס ותחנת המפתח שלה היא תחנת הטלוויזיה הראשונה במדינה ששודרה.
היסטוריה
חיימה ינקלביץ', איש עסקים ומפעיל תחנת הרדיו LR3 "רדיו בלגרנו", קיבל את אישור משפחת פרון לייבא ציוד טלוויזיה מארצות הברית. האישור הסופי הגיע מאווה פרון, שכאשר הודיעו לה על ייבוא הציוד החדש, אמרה "כן, כן, הכל טוב מאוד, אבל מה שאני רוצה שהם ישדרו את אירועי יום הנאמנות". בתמיכת שר התקשורת אוסקר לורנצו ניקוליני ובכירי רדיו בלגרנו נערכו הכנות להקמת תחנת הטלוויזיה הראשונה בארגנטינה. ינקלביץ' ייבא ציוד של בל, מצלמות DuMont ואנטנה מקוטבת אופקית שהותקנו בתחילה על בניין MOP. ב-24 בספטמבר 1951 הועמד קריין רדיו בלגרנו, פיטו סלינאס, מאחורי מצלמה, מגובה בלהקה מוזיקלית, ושידורי המבחן הראשונים החלו. בימים הראשונים הוקמו אנטנות שידור בבתי כלבו ברדיוס של 500 מטר ברחבי האתר, והמשדר הוציא 500 וואט חשמל, אך האות הועלה ל-40 הספק קילוואט. ברמת ההספק ההיא, הקליטה הייתה ברורה במשך מסביב.
לבסוף, 17 באוקטובר 1951 הגיע, ופעם נוספת, ערוץ 7 נכנס לראשונה בשם שיישא זה עשור: LR3 Radio Belgrano TV. השידור הראשון נערך ביום הנאמנות, כפי שרצתה אווה פרון, מכיכר מאי; המצלמות המרוחקות חוברו לאולפנים באמצעות קישור כבלים. 2,500 משדרי טלוויזיה היו במקום. לראשונה מזה 24 יום קמה אווה פרון ממיטתה כדי להשתתף, לבושה בשחור. מינונים של הרגעה, שניתנו על ידי שר החינוך, היו נחוצים כדי לאפשר לאווה לשאת נאום קצר, הצוואה הפוליטית האחרונה שלה, בה הזכירה את מותה שלה תשע פעמים.
ב-4 בנובמבר 1951 החלה LR3-TV בשידורי טלוויזיה מסחריים רגילים, המשודרים בין השעות 17:30 עד 22:30 בכל יום. בשנת 1957 עברו האולפנים לבניין אלאס, שם תפסו שתי קומות, הקומה הראשונה והמרתף. בשנת 1961 נפרדו תחנות הטלוויזיה והרדיו, כאשר תחנת הטלוויזיה אימצה את אות הקריאה הנוכחי שלה, LS 82 TV.
הייתה אפילו תקופה קצרה שבה הוענקה התחנה לגוף פרטי: מערכת העורך הוענקה להיינס בשנת 1954 על ידי ממשלת פרון, אך בשנה שלאחר מכן ביטלה ממשלת רבולוצ'יון ליברטורה את ההעברה, ובכך היא נותרה ערוץ לאומי בבעלות הממשלה. ארגנטינה אירחה את גביע העולם בכדורגל 1978. על מנת לאפשר את שידור האירוע בצבע ברחבי העולם, נדרשו מתקני סטודיו צבעוניים חדשים; למדינה עדיין לא היו טלוויזיות צבעוניות משל עצמה; באמצע שנות השבעים, לפני ההפיכה בשנת 1976, החלו העבודות לבניית "המזבח מארץ המולדת", שהיה אמור להיות מאוזוליאום עבור אווה וחואן פרון. מרכז טלוויזיה חדשני חדש נבנה באתר התת-קרקעי לשם מה שנקרא A78TV, מרכז הפקת הטלוויזיה למונדיאל. המתקן, הממוקם באבנידה פיגוארואה אלקורטה, היה מתקן אולפני הטלוויזיה הייעודי הראשון בארגנטינה עם מאפיינים כמו אולפנים אטומים לרעש. המרכז הצטייד בציוד צבעוני חדש של בוש פרנש, אשר ישמש במשך עשרות שנים. בין המשימות השונות שביצעה A78TV היה מסירת וידאו חי צבעוני לבתי הקולנוע באמצעות כבל קואקסיאלי וייצוא של סרטונים חיים צבעוניים לסיקור עולמי. עם זאת, משחק אחד בלבד שודר בצבע לארגנטינה עצמה - המשחק האחרון, בין ארגנטינה להולנד - תוך שימוש בתקן הצבעים PAL-N. בשנת 1979 ערוץ 7 השתלט על המתחם החדש, ואיתו הגיע שם חדש. ב-3 במאי הפכה ערוץ 7 ל-Argentina Televisora Color (בראשי תיבות ATC), שם שישמש את הערוץ למשך שארית המאה ה-20. קרלוס מונטרו עזר בתכנון זהות הערוץ החדש.
ההשקעה השתלמה, ובקצרה בראשית שנות השמונים, לפני עליית ערוץ 9 ליברטד של אלחנדרו רומאי, הובילה ATC את דירוג הטלוויזיה הלאומי, הישג שלא השיגה מאז. כרשת ממלכתית היא הביאה ידיעות על מלחמת פוקלנד בשנת 1982 לצופי הטלוויזיה הארגנטינאית בפריסה ארצית, עם כתבים וצוותי חדשות שנכנסו לאזור הסכסוך, והובילה קמפיין פרסומי לאומי לתמיכה במאמץ המלחמתי. המכונה "ארגנטינאים, לניצחון" (Argentinos, a Vencer), רשת ATC והממשלה הפיקו כמה פרסומות לקמפיין זה, וביום פתיחת המלחמה שידרו תוכנית מיוחדת המוקדשת לסכסוך ששודרה בכל תחנותיה בפריסה ארצית ולראשונה אי פעם עבור תחנת טלוויזיה ארגנטינאית, גם בארצות דרום אמריקה (למעט אורוגוואי) ובארצות הברית, באמצעות שידורי לוויין. שנות התשעים היו תקופה סוערת יותר עבור ATC. בחזית אחת, ציוד בוש פרנש, שהיה עדיין עיקר הציוד של הערוץ, התיישן ואנדיה התקשו למצוא חלקים ותיקונים חלופיים. באחרת, תחת קרלוס מנם, ATC כמעט הופרטה ובשנת 1996 אף עברה שינוי זהות חריג של חמישה חודשים ל-ATeCE, עם גישה חדשה ולאומנית יותר. תחת נשיאותו של פרננדו דה לה רואה בתחילת המאה ה-21, שינויים ארוכי טווח הגיעו ל-ATC לראשונה זה שנים. בינואר 2000 הערוץ שמט את השימוש בראשי התיבות, בשמו המלא בלבד; זאת היה בעקבות ארבעה חודשים לאחר מכן עם פרישתה של Argentina Televisora Color והשקה מחדש של "ערוץ 7 ארגנטינה". בנוסף, המערכת הלאומית למדיה ציבורית (SNMP) הוקמה כישות ניהול ומימון של הערוץ. SNMP הוחלף בקונצרן חדש, Radio y Televisión Argentina Sociedad del Estado, בחוק התקשורת האורקולית בשנת 2009.