cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי אוסטרליה–אקוודור
יחסים כלכליים
בנובמבר 2017 התקיימה בקיטו פסגת העסקים באוסטרליה-אקוודור לקידום המומחיות והיכולת של אוסטרליה לתמוך במגזר הכרייה הגדל באקוודור. הפסגה התמקדה ביכולת האוסטרלית בחיפושי כרייה ובשלבי בנייה מוקדמים, במיוחד פיתוח מיומנויות, קידוחים וניהול משאבים אחראי כולל מים, סביבה ויחסי קהילה.
Austrade שואפת למשוך השקעות זרות ישירות לאוסטרליה. בנוסף היא גם מזהה הזדמנויות בשוק ומקדמת את היכולות של יצואנים וספקי חינוך אוסטרלים.
ממשלת אקוודור נקטה לאחרונה בצעדים לשיפור הממשל והכנסת שקיפות רבה יותר. היא הבטיחה מימון ממלווים רב-צדדיים כדי לחזק את כלכלתה.
תוצאות חיפושים מבטיחות, מקורות אנרגיה ומים זמינים בשפע והודעות מהממשלה על המשך פיתוח תחום הכרייה הפכו את אקוודור ליעד אטרקטיבי יותר ויותר עבור חברות אוסטרליות.
אקוודור פיתחה מדיניות ציבורית חדשה בתחום הכרייה כדי למשוך השקעות גדולות יותר לתחום הכרייה הלא מפותח שלה ולנצל את הגאולוגיה הטובה שלה. בנוסף קיימות הזדמנויות בתחומים קשורים, כגון שירותי חינוך.
אלברוויל
אלברוויל (בצרפתית: Albertville) היא עיירה במחוז סבואה, בחבל אוברן-רון-אלפ שבמזרח צרפת. זהו גם שמו של אתר הסקי הצמוד לעיירה. אלברוויל נמצאת על גדות נהר ארלי יובלו של נהר האיזר. היא שוכנת בגובה של 328 מטר - 2,030 מטר. אוכלוסייתה מונה כ-18,480 תושבים (נכון ל-2008).
העיר התפרסמה לאחר שאירחה את אולימפיאדת החורף (אלברוויל 1992).
חסידן
חסידן (שם מדעי: Mycteria) הוא סוג של עופות ממשפחת החסידתיים החיים באזורים טרופיים בסמוך למים והם בעלי מקור צהוב ומוארך, מעוקל בקצה. ראשם קירח ורגליים ארוכות ובעלות קרום שחייה.
החסידנים נפוצים באפריקה, דרום-מזרח אסיה ואמריקה המרכזית והדרומית ונפוצים בעיקר בביצות של מים עומדים, בשדות ובסוואנות לחות. הם מגיעים לאורך 90-100 ס"מ.
מינים
ישנם 4 מינים חיים של חסידנים:
סליף סאנה
סליף סאנה (בצרפתית: Salif Sané, נולד ב-25 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן סנגלי-צרפתי המשחק בנבחרת סנגל בעמדת הבלם.
סליף סאנה הוא אחיו הצעיר של לאמין סאנה, אף הוא כדורגלן. שניהם נולדו בצרפת להורים מהגרים מסנגל.
קריירת מועדונים
סאנה נולד בלורמון שבצרפת למשפחה ממוצא סנגלי. גדל בבורדו ביחד עם אחיו, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת בשנת 2010. סאנה לא קיבל הזדמנויות רבות בקבוצה, והושאל כעבור עונה אחת לנאנסי, ששיחקה בליגת העל הצרפתית. סאנה הפגין יכולת טובה מאוד בנאנסי בעונת 2011/12, וסייע לקבוצה לסיים במקום ה-11, כשהוא עורך 32 הופעות ליגה ומבקיע שני שערים בתום עונה זו חתם סאנה על חוזה קבוע בנאנסי, אך בעונת 2012/13 ירד ליגה עם הקבוצה, בעונה בה ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
לאחר ירידת הליגה עם נאנסי, עבר סאנה לשחק בהנובר 96 מהבונדסליגה, שם חתם על חוזה לארבע שנים. בשתי העונות הראשונות שלו בקבוצה, שיחק סאנה לסירוגין בקבוצה הבכירה ובקבוצת המילואים. בעונת 2013/14 ערך סאנה 19 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, והקבוצה סיימה במקום העשירי בבונדסליגה. בעונת 2014/15 סאנה והאנובר סיימו במקום ה-13 בבונדסליגה, כשסאנה ערך 18 הופעות והבקיע שני שערים. בעונת 2015/16 סאנה הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה הבכירה של האנובר, וערך בשורותיה 31 הופעות בהן הבקיע שני שערים, אך נשר עם הקבוצה לבונדסליגה השנייה. בעונת 2016/17 הציג סאנה יכולת טובה מאוד וסייע לקבוצה לחזור לבונדסליגה תוך עונה אחת, כשהוא עורך 28 הופעות ליגה ומבקיע שני שערים. בעונת 2017/18 סאנה והאנובר סיימו את עונת החזרה של הקבוצה לבונדסליגה במקום ה-13, כשסאנה המשיך להציג יכולת טובה ואף הבקיע ארבעה שערי ליגה.
בקיץ 2018 חתם סאנה על חוזה בשאלקה 04.
קריירה בינלאומית
בשנת 2018 השתתף סאנה עם סנגל במונדיאל 2018, ולקח חלק בשלושת משחקי הקבוצה בשלב הבתים. סנגל וסאנה ניצחו את נבחרת פולין 2-1 במשחק הראשון, נפרדו בתיקו 2-2 עם נבחרת יפן והפסידו 0–1 לנבחרת קולומביה. סאנה וסנגל הודחו מהמונדיאל בשלב הבתים, לאחר שסיימו עם מאזן זהה לחלוטין לזה של נבחרת יפן, ושובר השוויון לטובת היפנים היה עודף כרטיסים צהובים.
אריק לינקלייטר
אריק רוברט ראסל לינקלייטר (באנגלית: Eric Robert Russell Linklater; 8 במרץ 1899 – 7 בנובמבר 1974) היה סופר, מחזאי והיסטוריון צבאי סקוטי יליד ויילס. הוציא לאור בימיו 23 רומנים, שלושה כרכי סיפורים קצרים, עשרה מחזות, שלושה חיבורים אוטוביוגרפיים, 23 חיבורים היסטוריים ושלושה ספרי ילדים. בשנת 1944 זכה במדליית קרנגי עבור ספר הילדים "רוח נושבת על הירח".
תולדות חייו
נולד בדרום ויילס למשפחה שמוצאה מאיי אורקני, שם בילה את ימי בחרותו ואת רוב חייו לאחר מכן. במשך שנים רבות נרשם מקום הולדתו בטעות כדרנבי שבאורקניי. בשנים 1917–1918 שירת כצלף בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה במסגרת גדוד 3 "המשמר השחור" של הרגימנט המלכותי של סקוטלנד. את זכרונותיו ממלחמת החפירות העלה על הכתב בספרו Fanfare for a Tin Hat ("תרועה לכובע פח"), הכרך השלישי של האוטוביוגרפיה שלו, שראה אור ב-1970.
לינקלייטר למד באוניברסיטת אברדין שם חיבר כסטודנט מחזות מוזיקליים עבור תיאטרון הסטודנטים, למרות שהחל בלימודי רפואה לא סיים אותם ועבר ללימודי היסטוריה וספרות אנגלית. בשנים 1925–1927 שהה במומבאי, כיהן כסגן עורך הטיימס של הודו והרבה לנסוע בעולם. בשנים 1928–1930 כיהן כפרופסור לאנגלית באוניברסיטת אברדין ולימד כמרצה אורח גם באוניברסיטת קורנל ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בשנת 1929 החל את הקריירה שלו כסופר פורה. הרומן השלישי שחיבר, Juan in America ("חואן באמריקה"; 1931), רומן פיקרסקי אבסורדי שבה נעה דמותו של דון חואן בארצות הברית של תקופת היובש, זכה להצלחה גדולה. ב-1937 חיבר ספר בשם "חואן בסין" בו שבה לככב דמותו של חואן.
ב-1933 ניסה את כוחו בפוליטיקה של סקוטלנד. הרפתקה כושלת זו סוכמה על ידו בספר האירוני Magnus Merriman שראה אור ב-1934. ב-1939 חיבר את הספר Judas ("יהודה (איש קריות)", מילולית: בוגד) הרומז ל"מכירתה" של צ'כוסלובקיה על ידי בריטניה בועידת מינכן. בעת מלחמת העולם השנייה שירת בחיל ההנדסה המלכותי באורקניי ולאחר מכן כאחראי על דוברות במשרד המלחמה. בשנת 1945 שהה באיטליה, חוויה זו משתקפת בספרו Private Angelo ("טוראי אנג'לו"; 1946). ב-1951 שירת כהיסטוריון צבאי במלחמת קוריאה בדרגה של לוטננט קולונל זמני. ב-1952 היה ממחברי הדו"ח על המערכה באיטליה במלחמת העולם השנייה.
ב-1944 חיבר לראשונה ספר ילדים, "רוח נושבת על הירח", עלילה המשלבת פנטזיה, סוריאליזם ואבסורד הומוריסטי על רקע מדיני מומצא המזכיר את העולם בתקופת מלחמת העולם השנייה. הספר זיכה אותו במדליית קרנגי לאותה שנה. הספר תורגם לשפות רבות, בהן עברית (עם עובד, 1977). שני ספרי הילדים הנוספים שלו, The Pirates in the Deep Green Sea ("הפיראטים בים הירוק העמוק"; 1949) ו-Karina With Love ("קרינה באהבה"; 1959).
בין השנים 1945–1948 כיהן כרקטור אוניברסיטת אברדין. ב-1954 קיבל דרגת "מפקד" במסדר האימפריה הבריטית וב-1971 נבחר לחבר החברה המלכותית של אדינבורו.
חייו האישיים
ביוני 1933 נשא לאשה את מרג'ורי מקנטייר (Marjorie MacIntyre; 1909–1997), שחקנית ופעילה חברתית בתחום האמנות ואיכות הסביבה וחברת מועצת האמנות הסקוטית. שתי בנותיהם, אליסון (נולדה ב-1934) וקריסטין (נולדה ב-1936) הן שחקניות. בנם הבכור מגנוס (נולד ב-1942) הוא עיתונאי ועורך העיתון The Scotsman לשעבר. בנם הצעיר אנדרו (1944-2013) היה אף הוא עיתונאי וסופר. בנה של קריסטין, היימיש לינקלייטר, הוא שחקן קולנוע אמריקאי.
פטימה ויטברד
פטימה ויטברד-ודד, חבר (באנגלית: , Fatima Whitbread-Vedad; נולדה ב-3 במרץ 1961) היא אתלטית בריטית בעבר, היא סגנית אלופה אולימפית (סיאול 1988), זוכת מדליית ארד אולימפית (לוס אנג'לס 1984) אלופת העולם (רומא 1987), סגנית אלופת העולם (הלסינקי 1983), אלופת אירופה (שטוטגרט 1986), 8 פעמים ברציפות אלופת בריטניה (1981–1988) ושיאנית עולם (1986–1987) בהטלת כידון.
ביוגרפיה
ויטברד נולדה וגדלה בלונדון, לאמא קפריסאית טורקית ולאבא קפריסאי יווני. בראיון שנערך בשנת 2020 ב-BBC היא אמרה ששני הוריה היו מאיסטנבול. היא גדלה בבתי אומנה, ומדי פעם הושארה עם אמה הביולוגית הפוגענית. בגיל 14 היא אומצה על ידי משפחתה של מרגרט ויטברד, מאמנת הכידון שלה.
1978
במשחקי חבר העמים שנערכו באדמונטון, קנדה סיימה ויטברד במקום שישי בהטלת כידון בתוצאה של 49.16 מטר.
1980
באולימפיאדת מוסקבה (1980) סיימה ויטברד במקום 18 בהטלת כידון בתוצאה של 49.74 מטר.
1982
באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון בתחילת ספטמבר 1982 היא סיימה במקום שמיני בהטלת כידון בתוצאה של 65.10 מטר. חודש לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו בבריזביין, אוסטרליה בתחילת אוקטובר אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 58.86 מטר.
סגנית אלופת עולם
באליפות העולם הראשונה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-13 באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 69.14 מטר, אחרי טינה לילאק מפינלנד (70.82 מטר) ולפני אנה ורולי מיוון (65.72 מטר). עד להטלה השישית והאחרונה היא דורגה במקום הראשון.
1986
במשחקי חבר העמים שנערכו באדינבורו, סקוטלנד ב-31 ביולי 1986 זכתה ויטברד במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 68.54 מטר, אחרי טסה סנדרסון שקבעה שיא משחקים חדש של 69.80 מטר.
אלופת אירופה ושיאנית עולם
חודש לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה ב-28 באוגוסט 1986 זכתה ויטברד במדליית זהב בהטלת כידון בשיא עולם חדש מדהים של 77.44 מטר, לפני פטרה פלקה מגרמניה המזרחית (72.52 מטר) וביאטה פטרס מגרמניה המערבית (68.04 מטר). היא שיפרה כ-2 מטר את שיא העולם בן השנה של פטרה פלקה (75.40 מטר), שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי פטרה פלקה (78.90 מטר).
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 76.64 מטר, לפני פטרה פלקה (71.76 מטר) וביאטה פטרס (68.82 מטר).
1988
באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה ויטברד במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 70.32 מטר, אחרי פטרה פלקה שקבעה שיא אולימפי חדש של 74.68 מטר ולפני ביאטה קוך מגרמניה המזרחית (67.30 מטר).
משימות מאוישות למאדים
משימות מאוישות למאדים הן משימות ותוכניות שהוצעו להנחתת בני־אדם על כוכב הלכת מאדים. נכון להיום לא התבצעו משימות מאוישות למאדים, אולם מספר סוכנויות חלל, שעוסקות בחקר מאדים, הגו בתכנון משימות כאלה, שתתבצענה כנראה לא לפני המחצית השנייה של שנות ה־20 של המאה ה־21. משימות אלו מעמידות אתגרים קשים ורבים בפני מתכנניהן, כגון עלותן הכספית הגבוהה, הזמן הרב, לרוב שנים, שהן אורכות, סוגיות של שמירה על חיי ובריאות האסטרונאוטים שישוגרו למאדים, ואתגרים נוספים ורבים.
אתגרים
משימות מאוישות למאדים ידרשו טיסה ארוכה בחלל על מנת להגיע למאדים, ובכך הן מציבות מספר אתגרים וסיכונים שיצטרכו להילקח בחשבון במשימות שכאלו:
משימות מאוישות למאדים ידרשו כמויות דלק עצומות על מנת להגיע אל מאדים, להמריא ממנו, ולטוס בחזרה לכדור הארץ. אחת השיטות שהוצעו לחסכון משמעותי בדלק היא שימוש בתגובת סבטייה, לשם ייצור מתאן על גבי מאדים, אשר ישמש כדלק לאסטרונאוטים בשיגור מן מאדים לחלל והחזרה לכדור הארץ.
על מנת לקצר את זמן הטיסה מכדור הארץ למאדים, טיסות למאדים מתוכננות לשיגור רק כאשר כדור הארץ ומאדים קרובים זה לזה ונמצאים באותו צד של השמש. מצב כזה נוצר אחת ל־26 חודשים. תקופות כאלו מכונות "חלונות שיגור", ובהן טיסות למאדים יכולות להתבצע.
הצעות מהמאה ה־20
לאורך המאה ה־20 הוצעו מספר הצעות למשימות מאוישות למאדים והן:
הצעתו של ורנר פון בראון
המדען הגרמני־אמריקאי ורנר פון בראון היה האדם הראשון שביצע מחקר מפורט של משימה מאוישת למאדים. פרטי ההצעה שלו למשימה כזו פורסמו בספרו "Das Marsprojekt" (בתרגום חופשי: "פרויקט מאדים") ובמספר מאמרים ב"מגזין של קולינר" שפורסמו החל משנת 1952. תוכניתו של פון בראון הייתה לשגר לחלל את המרכיבים למשימה למאדים באמצעות אלף משגרים בעלי שלושה שלבים, לאחר מכן המרכיבים הרבים היו אמורים להיות מורכבים בתחנת חלל שנעה במסלול סביב כדור הארץ. הטיסה עצמה למאדים, לפי תוכניתו של פון בראון, הייתה צריכה לכלול עשר חלליות שכל אחת מאוישת בכ־70 אסטרונאוטים. החלליות היו מתוכננות להביא שלושה "מטוסים" שהיו נוחתים בנחיתה אווירית (באמצעות כנפיים). פון בראון תכנן את הנחיתה כנחיתה אווירית, מאחר שבאותה תקופה האטמוספירה של מאדים נחשבה לצפופה יותר ממה שהתגלה לאחר מכן.
ב־1956, בספר "החקר של מאדים" שנכתב על ידי פון בראון ווילי ליי, הוצעה תוכנית מתוקנת ומצומצמת יותר שדרשה "רק" 400 שיגורים, זאת על מנת לשגר למאדים שתי חלליות שינחתו בנחיתה אווירית על מאדים. גרסאות בדיוניות שהוצגו בסדרת הסרטים של דיסני "אדם בחלל", הציעו מנוע יונים המופעל באמצעות אנרגיה גרעינית וזאת לצורך הטיסה מכדור הארץ למאדים.
הצעות אמריקאיות בשנות ה־60
בשנת 1962 מספר חברות ביצעו מחקרים על פרטי משימה למאדים, וזאת כחלק מתוכנית של נאס"א. מחקרים אלו הראו שניתן לבצע משימה מאוישת למאדים (ואף טיסה לוויינית, ללא נחיתה, לכוכב הלכת נוגה) באמצעות שמונה משגרי סטורן 5 או באמצעות המשגר ההיפותטי שכונה "טרום־סטורן". אף על פי שהצעות אלו לא עברו לשלב התכנון המפורט, הן היו התוכניות הראשונות שהתבססו על חומרה וטכנולוגיה קיימת. תוכניות אלו היוו בסיס להצעות מאוחרות יותר.
בעקבות הצלחתה של תוכנית אפולו בהנחתת אדם על הירח, הציע פון בראון שמשימה מאוישת למאדים תהווה את היעד העיקרי הבא של תוכנית החלל האמריקאית. פון בראון הציע לשגר באמצעות משגר "סטורן 5" מנוע גרעיני שיטיס שתי חלליות בעלות צוות של שישה אסטרונאוטים למשימה מאוישת על פני מאדים. הצעתו של פון בראון נשקלה על ידי נשיא ארצות הברית דאז ריצ'רד ניקסון, אך נפסלה עקב העדפתה של תוכנית מעבורות החלל.
הצעות סובייטיות בשנות ה־50 ועד תחילת שנות ה־70
ההצעה הראשונה של ברית המועצות למשימה מאוישת למאדים הוצעה על ידי מהנדס החלל מיכאיל טיכונראבוב שהסתמך על מחקרים שבוצעו משנת 1952 ועד שנת 1962. התוכנית המוצעת, שכונתה "קומפלקס מוטס למאדים" (Martian Piloted Complex), התבססה על שימוש במשגר N-1, אך בסופו של דבר פיתוח המשגר בוטל.
הצעה מאוחרת יותר הציעה פיתוח של "חללית כבדה לטיסה בין־פלנטרית" שנודעה בראשי התיבות הרוסיים TMK. חללית ה־TMK יועדה לבצע משימות מאוישות למאדים ולנוגה, שלא כללו נחיתה על כוכבי לכת אלו. חללית ה־TMK יועדה לשיגור לשנת 1971 וטיסתה תוכננה לשלוש שנים ובסופה הייתה אמורה החללית להתקרב למאדים ולשחרר גשושיות מחקר. פרויקט TMK הוצע כתשובה לתוכנית אפולו של ארצות הברית, שבמסגרתה הצליחה ארצות הברית להנחית אסטרונאוטים על הירח, אולם הפרויקט לא יצא לפועל, עקב ביטול פיתוחו של טיל השיגור N-1.
תוכנית נוספת של ברית המועצות, שהוצעה בשנת 1969, כללה טיסה של חללית שמאוישת בשלושה עד שישה קוסמונאוטים למשימה למאדים, ותוכננה לארוך כ־630 ימים (כולל החזרה לכדור הארץ).
"בזכות מאדים"
בין השנים 1981 ו־1996 כונסו מספר ועידות שכונו בשם "בזכות מאדים" (תרגום חופשי מאנגלית: The Case for Mars). ועידות אלו תמכו במשימות מאוישות למאדים ופיתחו קונספטים וטכנולוגיות למשימות מאוישות למאדים. בוועידות הללו הועלו הצעות רבות למשימות מאוישות למאדים, אך הבסיס המשותף לכולן היה שימוש במשאבים שעל מאדים על מנת ליצור דלק שישמש את האסטרונאוטים במסע חזרה לכדור הארץ. בין ההצעות שהועלו בסדרת וועידות אלו הייתה הצעתם של רוברט זוברין ודייוויד בייקר, הצעה שנקראת "מארס דיירקט" (Mars Direct, בתרגום חופשי- "ישירות למאדים") והצעתו של מדען נאס"א ג'אופרי א. לאנדיס שנקראה "צעדים למאדים" (Footsteps to Mars). על פי הצעה זו יש לבצע שלבי ביניים לפני משימה מאוישת למאדים ובהם משימה מאוישת לירחו של מאדים פובוס.
יוזמת חקר החלל של נאס"א
בשנת 1989 החלה נאס"א, בעקבות יוזמה נשיאותית, לתכנן תוכנית למשימות מאוישות לירח ולמאדים כהמשך לתוכנית תחנת החלל הבינלאומית שהחלה באותה תקופה. נאס"א הציעה תוכנית לטווח ארוך, שנקראה "מחקר 90 הימים", ושכללה את בנייתה של תחנת החלל הבינלאומית "כשלב חשוב בכל מאמצינו בחלל", חזרה מאוישת לירח והקמת בסיס קבע על הירח, ולאחר מכן, ביצוע משימות מאוישת למאדים. אך התוכנית בוטלה בעקבות ביקורת רבה על כך שהייתה יקרה ושאפתנית מדי.
"מארס דיירקט"
בשנת 1990 הוצעה על ידי רוברט זוברין ודייוויד בייקר הצעה למשימה מאוישת למאדים. על פי ההצעה, שנקראה "מארס דיירקט" (Mars Direct, בתרגום חופשי - "ישירות למאדים"), ושהתבססה על הצעות שהועלו בסדרת הוועידות "בזכות מאדים", ישוגר בתחילה למאדים "רכב חזרה לכדור הארץ" (Earth Return Vehicle, או בקיצור ERV). ה־ERV, שלא יהיה מאויש, ישוגר באמצעות משגר חלליות שגודלו לא יעלה על גודלו של סטורן 5 ששיגר את חלליות אפולו לירח. לאחר ההגעה למאדים, תגובה כימית פשוטה ומוכחת שנקראת תגובת סבטייה, בין מימן (8 טונות שיסופקו מה־ERV) ובין פחמן דו־חמצני שיילקח מהאטמוספירה של מאדים, תאפשר יצירה של עד כ־112 טון של דלק העשוי מחמצן וממתאן. התהליך של יצירת הדלק יארך כעשרה חודשים. כ־96 טונות דלק נדרשים ל־ERV בחזרה לכדור־הארץ, ושאר הדלק ישמש את האסטרונאוטים בזמן שהייתם על פני מאדים.
כ־26 חודשים לאחר שיגור ה־ERV תשוגר למאדים חללית נוספת שנקראת "יחידת בית המאדים" (Mars Habitat Unit או בקיצור - MHU). החללית המאוישת תכיל צוות של ארבעה אסטרונאוטים. בזמן זה, ה־ERV כבר ישגר אותות שיאשרו כי ייצור הדלק נעשה בהצלחה. ה־MHU יגיע למאדים לאחר טיסה של כשישה חודשים. בזמן הטיסה תיווצר כבידה מלאכותית באמצעות סיבוב ה־HMU סביב צירו. עם ההגעה למאדים, יתנתק ה־MHU ממשגרו וינחת קרוב ל־ERV. לאחר ההגעה למאדים, האסטרונאוטים ישהו עליו לתקופה של כ־18 חודשים ויבצעו מגוון של מחקרים מדעיים. האסטרונאוטים ייעזרו ברכב שטח שיגיע יחד עמם באמצעות ה־HMU. הם יחזרו לכדור־הארץ באמצעות ה־ERV שישתמש בדלק בשביל להתנתק מכוח המשיכה של מאדים ובשביל הטיסה הממושכת חזרה. המחיר ההתחלתי המוערך של התוכנית הוא 55 מיליארד דולר.
ארצות הברית
ב־4 בינואר 2004 הציג נשיא ארצות הברית דאז ג'ורג' ווקר בוש את החזון לחקר החלל. חזון זה הוא הבסיס לתוכנית קונסטליישן, שלפיה נאס"א תבצע משימות מאוישות לירח עד שנת 2020, תקים עליו בסיס קבע ובהמשך תבצע משימות מאוישות למאדים. כחלק מתוכנית זו, אפיינה נאס"א משימה מאוישת למאדים, במסמך הקרוי "Design Reference Mission Architecture 5.0". בהצעה זו, שהיא איננה תוכנית של ממש והיא חסרה כל לוח זמנים או תוכניות מפורטות, יש שימוש במרכיבים שהייתה כוונה לפתח למען תוכנית קונסטליישן - החללית אוריון ומשגר החלליות והלוויינים ארס 5. אולם תוכנית קונסטליישן בוטלה על ידי ממשל הנשיא ברק אובמה בפברואר 2010, ועל כן התוכנית לא יצאה לפועל.
על פי מסמך זה, כ־26 חודשים לפני שיגור האסטרונאוטים למאדים, ארבעה משגרי ארס 5 ישגרו למסלול לווייני נמוך את כל המטען הלא־מאויש שצוות האסטרונאוטים לא ישתמש בו בזמן הטיסה למאדים. מטען זה כולל את "רכב ההתרוממות" (Ascent Vehicle) המבוסס על "רכב החזרה לכדור הארץ" מתוך תוכנית "מארס דיירקט" של רוברט זוברין. רכב זה ישתמש באטמוספירה של מאדים על מנת ליצור דלק שבאמצעותו ישגר רכב ההתרוממות בסוף המשימה את האסטרונאוטים למסלול לווייני סביב מאדים. בנוסף, המטען הלא־מאויש שישוגר בהתחלה יכלול גם את "משכן הקרקע" (Surface Habitat), שיעביר את צוות האסטרונאוטים לפני השטח של מאדים ויספק מיגון ודיור לאסטרונאוטים לתקופה של עד כ־550 ימים.
המטען עצמו ישוגר למאדים באמצעות שני רכבי חלל הנקראים "רכבי מטען" (Cargo Vehicle), אשר יונעו באמצעות שיטת ה־NTR (קיצור של Nuclear Thermal Rocket, בתרגום חופשי - "טיל גרעיני תרמי") שבה נוזל, בדרך כלל מימן, מחומם לטמפרטורות גבוהות בכור גרעיני ואז משוחרר דרך פי הצינור של הטיל ויוצר דחף. הטיסה למאדים תארך כ־350 ימים. לאחר ההגעה למאדים, ינחת "רכב ההתרוממות" על פני מאדים ויתחיל בייצור הדלק לשיגור ממנו, בעוד "משכן הקרקע" יחכה לצוות האסטרונאוטים במסלול לווייני סביב מאדים.
כ־26 חודשים לאחר שיגור המטען הלא־מאויש, ישוגר לחלל, באמצעות שלושה משגרי ארס 5, ה־MTV (קיצור ל־Mars Transit Vehicle - "רכב מעבר למאדים"), שיטיס צוות של כשישה אסטרונאוטים למאדים, גם הוא באמצעות שיטת ה־NTR. הטיסה המאוישת למאדים תארך "רק" כ־180 ימים וזאת על מנת להקטין את הסיכונים הבריאותיים שבחשיפה ממושכת לכבידה אפסית ולקרינה מייננת וקוסמית. עם ההגעה למאדים, ישתמשו האסטרונאוטים בחללית אוריון על מנת לעגון עם "משכן הקרקע" במסלול לווייני סביב מאדים, ובאמצעותו לחדור לאטמוספירה של מאדים ולנחות עליו. האסטרונאוטים ישהו על פני מאדים לתקופה של כ־500 ימים (מעט יותר מ־16.5 חודשים). לאחר סיום משימתם, יכנסו האסטרונאוטים ל"רכב ההתרוממות" שישגר אותם למסלול לווייני סביב מאדים, שם הם יתחברו עם ה־MTV שיטיס אותם בחזרה לכדור הארץ, בטיסה שתארך גם היא כ־180 ימים. עם ההגעה לכדור הארץ, ינחתו האסטרונאוטים על כדור הארץ באמצעות החללית אוריון.
לפי ההצעה ייערכו רק שלוש משימות מאוישות למאדים במתכונת המתוארת לעיל, זאת עקב העלות הגבוהה שלהם ואורכן הרב (שלוש משימות במתכונת זו יארכו כעשר שנים).
האיחוד האירופי
תוכנית אורורה (Aurora) של סוכנות החלל האירופאית כוללת כוונה לבצע משימות מאוישות למאדים עד שנת 2030. התוכנית, שהתקבלה בשנת 2001, כוללת משימות לא מאוישות למאדים, סימולציות של משימות מאוישות למאדים על מנת להוכיח את אמינות הטכנולוגיה של משימה כזו, ובסופו של דבר ביצוע משימות מאוישות למאדים. עם זאת, עיכובים שונים והתנגדותן של כמה ממדינות אירופה החברות בסוכנות החלל האירופאית עלולים לגרום לביטול המשימות המאוישות למאדים במסגרת תוכנית אורורה.
מארס ואן (2012)
בשנת 2012 חשפה קבוצת יזמים הולנדית תוכנית לגיוס מימון כדי להקים בסיס מאויש פרטי על מאדים בשנת 2023 המכונה מארס ואן (Mars One). ההבדל העיקרי בין מארס ואן לפרויקטים מוצעים אחרים הוא שמארס ואן מאורגנת כעמותה ללא כוונת רווח, והיא שואפת להשתמש בספקים בינלאומיים, ללא עירוב פוליטיקה. זו תהיה משימה חד כיוונית, כלומר לא תהיה טיסה בחזרה לכדור הארץ. מי שמבקש לטוס למאדים ולהשתקע שם, הוזמן להציג את בקשתו בהקלטות וידאו באינטרנט.
עשרות אלפי בני אדם מכל רחבי העולם הציגו את מועמדותם, ולאחר מספר סינונים, באוקטובר 2014, נותרו כ־700 מהם שיתחרו על ארבעת המושבים בטיסה הראשונה. בפברואר 2015 הודיעה החברה כי לאחר סינונים רפואיים אושרו 50 גברים ו־50 נשים מכל רחבי העולם להתמודד לתפקידי האסטרונאוטים במשימה.
לפי התוכנית, בשנת 2018 תשגר מארס ואן לוויין תקשורת שיקיף את מאדים, רכב שטח רובוטי ב־2020 ולאחר מכן רכיבי הבסיס ולבסוף - המתיישבים. את האנרגיה הדרושה לבסיס יפיקו המתיישבים ממערך קולטי שמש בשטח של 3,000 מ"ר. טיל SpaceX Heavy של חברת SpaceX הנמצאת בבעלות היזם הפרטי אילון מאסק, ישמש לשיגור הציוד. כל המבצע יצולם וישודר לכדור הארץ כאירוע מדיה, וההכנסות מזכויות השידור ישמשו למימון התוכנית. שיגור אנשי הצוות מתוכנן לשנת 2026.
בוועידה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה שהתקיימה בטורונטו, קנדה באוקטובר 2014 הציגה קבוצת חוקרים מ־MIT מחקר ובו פירוט סימולציות שערכו, מהן עולה כי בטכנולוגיה הנוכחית, המושבה לא תשרוד למעלה מ־68 ימים.
בין מבקרי מארס ואן, דוקטור ג'וזף רושה, אסטרופיזיקאי במקצועו, הטוען כי הוא בין 100 המועמדים שנותרו במשימה, אך סביר להניח כי לעולם לא ינחת על מאדים, כיוון שיישום וביצוע המשימה אינם אפשריים.
ג'וזף טוען כי: באשר לראיון, ג'וזף הוסיף ואמר: ולכן, בחירה במועמד לאסטרונאוט צריכה להיות הרבה יותר קפדנית בררנית, ומתישה.
בינואר 2019 הכריזה חברת מארס ואן על פשיטת רגל.
אפשרות ה"איש אחד, כיוון אחד"
בשנת 2006, ג'יימס מקליין, מהנדס נאס"א לשעבר, הציע לבצע בתחילה משימה מאוישת למאדים ללא חזרה לכדור הארץ, בה ישוגר רק אסטרונאוט אחד.
הצעת אגודת מאדים הגרמנית
אגודת מאדים הגרמנית הציעה לבצע משימה מאוישת למאדים באמצעות שיגור של חמישה משגרי אריאן 5 משודרגים על מנת לשגר צוות של 5 אסטרונאוטים למשימה בת 1200 ימים, יחד עם מטען במשקל של כ־120,000 קילוגרם.
ניסויים ובדיקות
במדינת הוואי בארצות הברית בוחנת נאס"א את פעילותם של צוות אסטרונאוטים בתנאי בידוד. במהלך חודש אוגוסט 2015 שישה אנשים נסתגרו בחדר מבודד ויצאו רק כשנה לאחר מכן כשהם לבושים בחליפות חלל.
במסגרת הבדיקות וההכנות לשיגור בני אדם למאדים, התבצע גם מחקר בשנת 2018 בתאומים זהים אשר אחד טס לחלל למשך שנה ומשנהו נשאר על כדור הארץ. תוצאות המחקר הצביעו על שינויים בביטוי הגנים אצל התאום ששהה בחלל.
משימות אנלוגיות
המחקר לאפשרות הקיום על מאדים, כולל משימות על כדור הארץ, המדמות משימות שונות שיתקיימו במאדים, וכן בוחנות דברים נוספים שאפשר כבר לבדוק על כדור הארץ בטרם יהיו על מאדים. במשימות אלו נחקרים תנאי הבידוד, אמצעי הקשר, ניהול משאבי האנרגיה, ניהול משאבי מים ומזון, ודימוי ניסויים שונים. אחת מהמשימות האלו D-MARS, מתקיימת מאז 2018 מדי שנה במכתש רמון, הדומה במאפייניו הגאולוגים ובבידודו היחסי לצביליזציה. בהדמיה הגדולה והמתקדמת ביותר שנערכה עד כה, ותתחיל ב-10 באפריל 2021, האסטרונאוטים יבצעו מגוון רחב של ניסויים שזכו להתקבל לפרויקט, שבו מעורבים יותר מ-200 מדענים ב-25 מדינות.
ביקורת
ישנם מדענים הטוענים שמשימות מאוישות למאדים יכולות דווקא לפגוע בחקר מדעי החלל. בשנת 2004, ועדה של "אגודת הפיזיקה האמריקאית" טענה ש"העברת סדר העדיפויות של נאס"א למשימות מסוכנות ויקרות לירח ולמאדים, משמעותה הזנחת המאמצים המבטיחים ביותר במדעי החלל"
הגדלות הרמטכ"ל
הגדלות הרמטכ"ל לפנסיה או תוספת הרמטכ"ל היא תוספת לגמלה שאותה רשאי הרמטכ"ל להעניק בתנאים שקבעה הממשלה ובשיעורים שקבעה במקרים חריגים וספציפיים, בהתאם לסמכותה בסעיף 18(ב) חוק שירות הקבע בצבא הגנה לישראל (גמלאות) [נוסח משולב], התשמ״ה–1985, המאפשרת לרמטכ"ל לחשב את תקופת שירות הקבע ששירת אותו חייל צה"ל בהיותו מעל לגיל ארבעים כתקופה גדולה משהייתה למעשה.
בסעיף 18 לחוק שכותרתו "הגדלת תקופת שירות בתנאים מסוימים" נקבע בסעיף קטן (ב)נקבע כי "הרמטכ״ל רשאי, בתנאים שהממשלה קבעה, להורות כי לצורך קביעת כל זכות של חייל פלוני לפי חוק זה תחושב תקופת שירות הקבע ששירת אותו חייל בהיותו מעל לגיל ארבעים, כולה או מקצתה, כתקופה גדולה משהייתה למעשה ובשיעור שקבעה הממשלה."
ממשלת ישראל התשיעית החליטה ב-31 ביולי 1961 (החלטת ממשלה 849) על "קביעת תנאים להגדלת תקופת שירות" שבעקבותיה לרמטכ"ל יש סמכות להגדיל את אחוזי הפנסיה התקציבית של הפורשים משירות קבע בצבא מסיבות כלכליות או אחרות, כמו כן נקבע אופן חישוב ההגדלה.
על פי חוק שירות הקבע בצבא הגנה לישראל (גמלאות) [נוסח משולב], התשמ״ה–1985 נקבע כי:
ב-9 באוגוסט 2005 החליטה ממשלת ישראל השלושים בראשות אריאל שרון (החלטה 4142) להנחות את הרמטכ"ל להגביל את התוספת.
בשנים 2013 עד 2015 עמד שיעור ההגדלה הממוצע של הרמטכ"ל לפורשים על 8.5%, כ-97% מהפורשים קיבלו תוספת רמטכ"ל, וכ-64% מהפורשים מצה"ל קיבלו הגדלת רמטכ"ל של 7% ומעלה. העלות האקטוארית בגין התוספות בשנים אלו נאמדת ב-2.9 מיליארד ש"ח.
ב-2014 מונתה הוועדה לבחינת תקציב הביטחון (ועדת לוקר) שבחנה את תקציב הביטחון, וב-2015 הגישה את מסקנותיה ונתקלה בהתנגדות של מערכת הביטחון. על פי הנתונים שהיו ידועים לוועדה ההגדלה הממוצעת נאמדה בכ-6%, אולם על פי דוח מיוחד על הסדרי הפנסיה במדינה שהגיש מבקר המדינה ב-2016 התברר כי הנתונים גדולים יותר, ונמתחה ביקורת על ההגדלה הנעשית על ידי הרמטכ"ל לכלל גמלאי הקבע, מבלי כל בחינה האם הם עומדים בתנאי זכאות וללא בחינה של ההשפעה על תקציב המדינה והחבות האקטוארית. בעקבות הדו"ח פנתה התנועה לאיכות השלטון ליועץ המשפטי לממשלה בטענה שהתוספת ניתנת בשיעור גבוה מהמותר בחוק, ובמשרד המשפטים הצטרפו לטענה כי ההגדלות חורגות מהחלטת הממשלה המקורית.
ב-2019 עתרו עמותות "צדק פיננסי" ו"רווח נקי" לבג"ץ נגד המדינה בנוגע לתוספת, שמתברר כהליך חסוי 7922/19, בטענה כי הרמטכ"ל חרג מסמכותו במתן התוספת.
בהמשך לעמדת המדינה לפיה מתן הגדלות הרמטכ"ל במתכונתן הנוכחית חורגת מסמכות הרמטכ"ל הוציא ביום 11/2/21 בית המשפט הגבוה לצדק צו על תנאי כנגד המדינה: " ליתן טעם מדוע לא יפעלו להפסקת תשלומי התוספת של "הגדלות הרמטכ"ל לפנסיה", הן לגמלאי צה"ל שכבר פרשו והן לגמלאי צה"ל העתידים לפרוש; ומדוע לא יורו על השבה של כל תוספת "הגדלות הרמטכ"ל" לפנסיה שניתנו במשך שבע השנים שקדמו להגשת העתירה;"
בהמשך לצו על תנאי ולעמדה כי אכן ההגדלות משולמות בניגוד לקבוע בחוק הודיעה המדינה כי היא מתעתדת להסדיר הנושא בחקיקה.
ביום 28/2/22 עברה הצעת חוק שירות הקבע בצבא הגנה לישראל (גמלאות) (תיקון מס' 33), התשפ"ב-2022 קריאה ראשונה על חודו של קול לאחר שבתוך הקואליציה הגיעו להסכמות על שינויו לקראת קריאה שנייה ושלישית
משה מילנר (צלם)
ביוגרפיה
משה מילנר נולד בגרמניה, לברטה ולאברהם איש המוסד לעלייה ב' ומאוחר יותר עובד ברכבת ישראל, שבמסגרת שליחותו בגרמניה לקח חלק בהברחת יהודים ניצולי השואה לארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. בשנת 1948 עלה עם משפחתו לישראל והתגורר במעברה ליד חדרה. לאחר כשנתיים במעברה עבר עם משפחתו לעיר לוד שם סיים את לימודיו בבית ספר התיכון רמלה-לוד. התגורר בלוד והיה חניך בשומר הצעיר. מילנר החל לעבוד כצלם, בתחילה שוליה לצלם חתונות לראשונה בטרם התגייס לצה"ל. בשנת 1965 התגייס לצה"ל ושובץ באגף המודיעין. במהלך השירות חלה במחלת הצהבת והועבר מתפקידו. בשל ניסיונו כצלם וכעובד מעבדה החל לשמש צלם בחטיבת דובר צה"ל. באותה תקופה תיעד מילנר בין היתר את סיוריהם הביטחוניים של הרמטכ"ל יצחק רבין ושל ראש הממשלה ושר הביטחון לוי אשכול.
זמן קצר לאחר שחרורו מצה"ל התקבל לעבודה בלשכת העיתונות הממשלתית בשנת 1967. חונכו היה צלם לשכת העיתונות פריץ כהן. ראש הממשלה הראשונה שאיתה עבד, הייתה גולדה מאיר אותה צילם בסיורים בישראל ובעבודתה במשרד ובכנסת. בשנת 1969 הצטרף מילנר לנסיעתה של ראש הממשלה גולדה מאיר לארצות הברית. בשנת 1979 מונה לראש מחלקת הצילומים בלשכת העיתונות הממשלתית במקומו של הצלם דוד אלדן. בשנת 1982 עבר לסוכנות הצילום סיגמא בצרפת בה צילם עבור כלי תקשורת בינלאומיים, ובהם גם המגזינים "טיים" ו"ניוזוויק". בסוכנות סיגמא, שבה הועסק, הוכשר גם לתפקידי כתיבה, ונשלח למשימות עיתונאיות על תקן כתב-צלם. כצלם אזרחי תיעד בין היתר את מלחמת לבנון הראשונה לעיתונים כדוגמת "לה פיגארו" הצרפתי. הוא היה עורך הצילומים בלמעלה מעשרה ספרי צילום שהבולטים שבהם "צה"ל בחילו: אנציקלופדיה לצבא ולביטחון" ו"מבט ועוד מבט על ארץ־ישראל: תצלומי־אוויר מימי מלחמת העולם הראשונה מול תצלומים בני זמננו" מאת בנימין זאב קדר.
בשנת 1995 שב ללשכת העיתונות הממשלתית כראש ענף ארכיון ממוחשב, וביחד עם הצלם יעקב סער, מנהל מחלקת הצילומים בלשכה ניהל את הקמת אוסף התצלומים הלאומי: פרויקט מיונם, סריקתם והנגשתם של תצלומי לשכת העיתונות הממשלתית לדורותיה לציבור. במקביל לניהול הפרויקט הצטרף ליתר צלמי הלשכה בתיעוד ממשלת רבין השנייה. את העצרת בכיכר מלכי ישראל בה נרצח ראש הממשלה רבין, לא תיעד משום שבאותו היום חגג את יום-הולדתו. למחרת הרצח, מזכירתו של רבין העבירה למילנר מכתב אישי שכתב לו רבין לכבוד יום הולדתו.
בין התמונות המפורסמות שצילם במהלך שנותיו כצלם ניתן למנות את תמונתם של ראש הממשלה גולדה מאיר והנשיא ריצ'רד ניקסון צוחקים בעת ביקורה בבית הלבן; צילום מבוים (שבעקבותיו לדבריו הוצמד לו מאבטח) של הנשיא אנואר סאדאת וראש הממשלה מנחם בגין בקמפ דייוויד (פגישה ראשונה בין שני האישים בהסכמי קמפ דייוויד לאחר קיפאון בשיחות שהוביל את הנשיא ג'ימי קרטר להזמינם לשם) ותמונת לחיצת היד בין ראש הממשלה נתניהו ליו"ר הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת במעבר ארז.
בשנת 2013 עזב את לשכת העיתונות ופרש לגמלאות. בסמוך לפרישתו מהלשכה עבר מילנר קורס מדריכי טיולים ואז החל להדריך קבוצות תיירים ישראלים בהודו ובפורטוגל, במקביל ליווה צלמים מחוץ לישראל בסדנאות צילום בירושלים. בשנת 2022 החל לעבוד כמדריך מבקרים במשכן הכנסת.
חיים אישיים
מילנר גרוש פעמיים ואב לחמישה. אשתו השנייה, לה היה נשוי במשך 25 שנה, היא צלמת העיתונות ועיתונאית עיתון ה-"וושינגטון פוסט" האמריקאית הוותיקה היידי לוין.
רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון
רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון היא רשות ממשלתית שאחראית להסדרה ולפיקוח בתחומי שירותים פיננסיים בישראל ובפרט בשוק החיסכון הפנסיוני, הביטוח והשירותים הפיננסיים המוסדרים. תפקידי הרשות, על פי חוק, הם להגן ולשמור על עניינם של המבוטחים והחוסכים, להבטיח את יציבותם של הגופים המוסדיים כדי שיוכלו לעמוד בהתחייבויותיהם כלפי ציבור לקוחותיהם, לקדם תחרות ולעודד חדשנות טכנולוגית.
הגופים הפיננסים הנמצאים בפיקוח הרשות:
מטרות ופעולות של הרשות
הרשות פועלת בתאום ושיתוף פעולה עם גופים נוספים האחראים להסדרת התחום הפיננסי בישראל, בהם המפקח על הבנקים, רשות ניירות ערך והממונה על התחרות.
ראשי האגף והרשות
ראשי אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון:
ראשי רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון:
יועזר איש הבירה
יועזר איש הבירה היה תנא מתלמידי בית שמאי, חי במאה הראשונה לספירה בארץ ישראל. מוזכר פעם אחת במשנה במסכת ערלה.
מקור שמו
את "בירה", יש המפרשים כמקום סמוך לירושלים ("מלאכת שלמה"), ויש מפרשים כמקום בהר הבית או הר הבית עצמו. (על פי:, , , , ).
תפארת ישראל - בחלק הפשט: "יכין", מסביר כי היה שר בכיר האחראי על בית המקדש: "איש הבירה. ר"ל היה שר בבית המקדש לצוות ולפקד בכל העניינים דבית המקדש נקרא בירה".
אמרתו
הוא מוזכר במסכת ערלה בסדר זרעים בדיון על תערובות בהן מתערבבת "תרומה" (המותרת למאכל רק לכוהנים) במאכל, בסוגיה האם "שְֹאוֹר שֶׁל חֻלִּין וְשֶׁל תְּרוּמָה שֶׁנָּפְלוּ לְתוֹךְ עִסָּה", גורמים לכך שהעיסה תהיה אסורה בשימוש. זאת, במצב בו כל סוג שאור ("חולין" או "תרומה") שאין כמות מספקת לחמץ את העיסה, אך הכמות כוללת מחמיצה את העיסה.
עדותו דומה במבנה לעדותו של דּוֹסְתַּאי, אִישׁ כְּפַר יַתְמָה.
כיוון שיועזר היה מבית שמאי ורבן גמליאל הזקן מבית הילל (היה נכדו של הלל הזקן), מעשה זה הובא לראיה "שאף מתלמידי בית שמאי קבלו מבית הלל" .
הנצחתו
על שמו קרוי רחוב ביפו.
בשביל הנשמה
בשביל הנשמה היא עמותה שמטרתה להרבות את לימוד תוכני האמונה היהודית ומחשבת ישראל. פעולתה העיקרית היא חיבור והוצאה לאור של חוברות לימוד יומי קצר לבני נוער. על פי רישומי העמותה, היא הפיצה במצטבר מאות אלפי חוברות, חלקן תוך שיתוף פעולה עם משרד החינוך שמחלק אותן בחופש הגדול לתלמידי החינוך הממלכתי דתי.
העמותה הוקמה בשנת ה'תשס"ח לעילוי נשמת נרצחי הפיגוע בישיבת מרכז הרב על ידי חבריהם לישיבה.
רקע להקמה
בליל ל' באדר א' ה'תשס"ח (6 במרץ 2008) רצח מחבל שמונה מתלמידי ישיבת מרכז הרב וישיבת ירושלים לצעירים בשכונת קריית משה בירושלים - יונדב חיים הירשפלד, רועי אהרון רוט ויונתן יצחק אלדר בפנימיית הישיבה, ושגב פניאל אביחיל, נריה כהן, יוחאי ליפשיץ, דורון מהרטה ואברהם דוד מוזס - בספריית הישיבה (שלושה מתלמידי הישיבה הגבוהה מרכז הרב וחמישה מתלמידי ישיבת ירושלים לצעירים). תשעה תלמידים נוספים נפצעו. פיגוע הירי נפסק כאשר אברך בישיבה וקצין צה"ל שלמד בישיבה ירו במחבל וחיסלוהו.
בעקבות הפיגוע ביקשו חברי הנרצחים להנציח את חבריהם על ידי המשכת לימוד התורה והעצמתו, ולשם כך הקימו קבוצת תלמידים בישיבה את מיזם בשביל הנשמה.
העמותה ומטרתה
העמותה מדפיסה חוברות לימוד יומי שמופצות באלפי עותקים, בנוסף לתפוצת מייל רחבה. החוברות בנויות בצורה של "לימוד יומי", כשהתוכן מחולק לקטעים קצרים המסודרים לפי תאריכים, כך שבתקופה של לימוד קבוע יקיפו הלומדים נושא מסוים. הרעיון הגיע מתוך דברי הראי"ה קוק שהרבה להדגיש את החשיבות שבלימוד מקיף ומעמיק בענייני האמונה, ובעקבות כך מבקשים יוצרי הפרויקט "לעודד ולהרבות לימוד אמונה בכל שדרות הציבור, והנגשת העומק האמוני של בית המדרש".
הפרויקט הוקם בראשית שנת ה'תשס"ט ובשנת ה'תשע"ב הפך לעמותה מוכרת.
את הפרויקט מלווים הרבנים אלישע אבינר, יצחק שילת ואברהם ישראל סילבצקי.
לפרויקט שתי שלוחות עיקריות: "הלימוד היומי לצעירים", ו"הלימוד היומי באמונה". על פי רישום העמותה, נכון לשנת ה'תשפ"א הופצו במסגרת הפרויקט מאות אלפי חוברות.
חוברות 'בשביל הנשמה' - לימוד יומי לנוער
תחילתה של העמותה הייתה בפרויקט זה – במסגרתו הודפסו חוברות העוסקות בנושאי הליבה של נוער דתי ו"עבודת השם" שלו, ביניהם: תפילה, צניעות, אמונה, תורה, גאולה ועוד. חוברות אלו נכתבות בסגנון אטרקטיבי ומעוצבות באופן קליל, בצורה המותאמת לבני נוער, ונוגעות בשאלות יסוד בחייהם האמוניים לאור משנתו של הרב קוק. החוברת חולקה ללימוד יומי. בכל פרק יומי ישנם כמה מדורים – קטע הלכתי סביב הנושא, ביאור של פסקה הגותית בנושא מאת אחד מגדולי הדורות, מאמר קצר של התבוננות בנושא, סיפור, שאלות ותשובות, ועוד. החוברות מחולקות לחודש לימוד אחד או חודשיים, באופן שלאחר תקופה של לימוד מתמיד יקיפו הלומדים נושא מסוים משלל זוויותיו. בשנתיים הראשונות המיזם הופעל באופן בלעדי על ידי תלמידי הישיבה שהפיצו בעצמם את החוברות בקרב הנוער, אך לאחריהן, בעקבות הפופולריות שצבר המיזם, מינהל החינוך הדתי במשרד החינוך לקח חלק בפרויקט והחל להפיץ את החוברות לכלל תלמידי החמ"ד מדי שנה לקראת החופש הגדול, בחלוקת לימוד מיוחדת לפי ימי החופשה.
לימוד יומי באמונה
לאחר מספר שנים התווסף לפרויקט מערך נוסף – לימוד יומי באמונה, שנועד להקיף את כתבי וספרי היסוד בענייני אמונה של הוגי היהדות מקרב הראשונים והאחרונים, כגון רס"ג, הרמב"ם, ריה"ל, המהר"ל ועוד. על ידי הדפסתן במהדורות נוחות המחולקות אף הן ללימוד יומי כשאליהן מצורפים ביאור קצר ובהיר. מערך זה נועד לגילאים המתקדמים יותר, וגם הוא מכוון באופן כזה שלאחר לימוד מתמיד במשך תקופה – יקיפו הלומדים את הספר הנבחר בשלמותו. בעקבות שיתוף פעולה עם אתר ישיבה ניתן למצוא את חוברות הלימוד באתר ואף להירשם ללימוד ולקבלו באימייל.
לימוד אמונה בוואטסאפ
בשנת ה'תשע"ח פתחה העמותה עשרות קבוצות וואטסאפ לבני נוער ולמבוגרים. הקבוצות מהוות בית מדרש וירטואלי, שבו אפשר לשאול שאלות, להשתתף בדיונים ולקבל תשובות לשאלות באמונה ממתנדבים בעמותה. כמו כן מדי יום נשלחים בקבוצות הלימוד קטעי לימוד לנוער וקטעי לימוד מתוך 'לימוד יומי באמונה'. חלק מהקבוצות הן ייעודיות לנושאים ספציפיים, כגון: חיזוק יומי לתקופת הקורונה, מבט אמוני על הדף היומי בגמרא, לימוד על ארץ ישראל ועוד.
מדרשה וירטואלית
בקיץ תשפ"א פתחה העמותה את המדרשה הווירטואלית לבנות 'שלהבת הנשמה'. המדרשה משלבת לימודי אמונה, חסידות ועוד, בשיעורים המועברים בפלטפורמת זום. במדרשה מסלול לבנות נוער (14–18) ומסלול לבוגרות (18 ומעלה). בין פעילויות המדרשה מתקיימים ימי עיון לקראת החגים, וכן דיונים בין התלמידות ותוכנית שאלות ותשובות עם רבני המדרשה.
מורשתו של הרב וישליצקי
הרב אלישע וישליצקי היה רבם הרוחני ומורה דרכם של כותבי התוכן בעמותה. לאחר פטירתו בכ"ה טבת ה'תשע"ט ביקשו חברי העמותה להמשיך את מורשתו של הרב. לשם כך החלו בהפצת תורתו ובהפקת דפי מקורות בסוגיות מרכזיות במשנתו של הרב. העמותה הוציאה לזכרו את חוברת 'אמת בלבבו' לנוער, ואת הספר 'בגבורתו'. מדי שבוע מפיצה העמותה הודעה שבועית עם פנינים מתורתו, סיפורים עליו ועוד, בקבוצות וואטסאפ ייעודיות.
בובספוג מכנס מרובע - הסרט
בובספוג מכנס מרובע - הסרט (מוכר גם בשם בובספוג הסרט: ספוג מחוץ למים, באנגלית: The SpongeBob Movie: Sponge Out of Water) הוא סרט קומי והרפתקאות אמריקאי בהנפשה ממוחשבת ולייב אקשן שיצא ב-2015 המהווה המשך לסרט "בובספוג: הסרט". הסרט מבוסס על סדרת הטלוויזיה הפופולרית "בובספוג מכנסמרובע". ב-11 ביולי 2013 הוכרז כי הסרט יצא לאקרנים ב-13 בפברואר 2015 אולם ביוני 2014 הוחלט להקדים את יציאת הסרט ל-6 בפברואר 2015 הסרט יצא לישראל ב-5 במרץ 2015 ובטרום בכורה בבתי הקולנוע של חברת גלובוס (גלובוס בתי קולנוע, גלובוס מקס) ב-4 במרץ 2015.
הסרט הפך לשובר קופות וללהיט עולמי כאשר הוא הצליח לגרוף ולהכניס 310 מיליון דולר ברחבי העולם לעומת תקציב הפקה די קטן של 74 מיליון דולר בלבד.
תקציר העלילה
בובספוג וחבריו צריכים לצאת למסע בעולם בני האדם בחיפוש אחר ספר מכושף אותו מצא ולקח פיראט מרושע בשם זקן-בורגר, שבכל פעם שהוא כותב בו, הוא מצליח למעשה לממש את תוכניותיו המרושעות ולשנות את המציאות, אבל זקן-בורגר צריך דבר אחד אחרון כדי להשלים את הספר וזו - הנוסחה הסודית של קציצות הסרטן. בובספוג וחבריו מגיעים אל הדף מהספר ונותנים לעצמם כוחות על והופכים לגיבורי-על חזקים (אך מטופשים). בובספוג - כוח בועות, פטריק - כוח גלידה, סקווידוויד - כוח נגינה, מר קראב - כוח רובוט, סנדי- הפכה לסנאי ענקי ופלנקטון-ענק בצבע טורקיז ואז הם ויוצאים להביס ולעצור את זקן-בורגר ולהציל את העולם שלהם.
דמויות ומדבבים
הדיבוב העברי לסרט בוים בידי נינה אמיר, והופק על ידי יעל אללוף, דן שצברג ואמי בכר באולפני וידאופילם אינטרנשיונל.
פיתוח
לאחר יציאת "בובספוג: הסרט" ב-2004 הודיע ג'וליה פיסטור, המפיק, כי יש סבירות להפקת סרט המשך. בראיון שנתן הבמאי והתסריטאי פול טיבטי לאתר Digital Spy הוא נשאל על הפקת סרט המשך וענה כי ", טיבטי אינו אמר שיציאת סרט המשך אינה אפשרית והוסיף כי . ב-2010 דווחו ניקלודיאון כי יוצרי בובספוג פנו לבקשת הפקת סרט, ניקלודיאון היו מעוניינים בהפקת סרט המשך על מנת לקדם את התוכנית לאחר ירידת אחוזי הצפייה בה. ב-4 במרץ 2011 דווח בכתבה של עיתון הניו יורק טיימס כי פרמאונט עובדים על סרט המשך. ב-28 בפברואר 2012 הודיע נשיא ומנכ"ל ויאקום, חברת האם של סרטי פרמאונט, כי סרט ההמשך נמצא בפיתוח וכי הוא יצא בסוף 2014.
ב-10 ביוני 2014 נחשף פוסטר הסרט והוכרז כי הסרט ייקרא "בובספוג מכנסמרובע - הסרט: ספוג מחוץ למים". הפקת הסרט הסתיימה בנובמבר 2014 בעוד הוא יצא לאקרנים ב-6 בפברואר 2015.
ב-30 ביולי 2014 ייצא הטיזר טריילר הראשון לסרט. וב-30 באוקטובר 2014 ייצא הטריילר השני שיצא בגרסה מדובבת גם כן.
אנימציה
אנימציית הסרט הופקה באולפני "Rough Draft Studios" שבקוריאה הדרומית. הסרט ישלב כמו קודמו הנפשה קלאסית יחד עם לייב אקשן בתוספת שימוש Computer-generated Imagery על מנת לעבד את הדמויות להנפשה ממוחשבת. בהמשך נודע כי הסרט יופק במלואו ב-CGI בשילוב קטעי לייב אקשן.
מוזיקה
ג'ון דבני הלחין וכתב את המוזיקה המקורית של הסרט, פארל ויליאמס והלהקה שלו N.E.R.D הלחינו, מבצעים וכתבו שיר נוסף לסרט שנקרא "Squeeze Me". שיר נוסף של הסרט שנקרא "Thank Gosh It's Monday" שזהו גם שיר הנושא של הסרט שמושמע במהלך כתוביות הסיום של הסרט, מבוצע בידי משתתפי הסרט.
מוזיקה מתוך בובספוג: הסרט - ספוג מחוץ למים - The EP Album
רשימת ההשמעה בובספוג: הסרט - ספוג מחוץ למים (Original Motion Picture Score)
רשימת ההשמעה
ביקורות
הסרט זכה לביקורות חיוביות עם ציון של 79% באתר rotten tomatoes.
הינטרלנד (סדרת טלוויזיה)
הינטרלנד (באנגלית: Hinterland; בוולשית: Y Gwyll) היא סדרת טלוויזיה בשפה הוולשית מסוגת סרט אפל ודרמה משטרתית, ששודרה בערוץ S4C. הדמות הראשית היא של פקד בילוש טום מתיאס בגילומו של ריצ'רד הרינגטון. ב-27 בנובמבר 2013 הוכרז על הפקת עונה שנייה של הסדרה. גרסה אנגלית של הסדרה, עם דיאלוגים קצרים בוולשית, שודרה בערוץ BBC One Wales. ב-2014 כשהסדרה שודרה ב-BBC. הייתה זו סדרת הדרמה הראשונה של ה-BBC שכללה דיאלוגים בשתי השפות. צילומי העונה השלישית של הסדרה החלו בינואר 2016, והיא עלתה לשידור בערוץ S4C ב-30 באוקטובר 2016.
הסדרה מתרחשת באבריסטווית' שבמחוז קרדיגיון בוויילס. שלוש העונות של הסדרה צולמו בעיר ובאזור הכפרי שמסביב לה.
הפקה
הסדרה נוצרה כחלק מהמחויבות של מנהל BBC Cymru Wales, רודרי טלפן דייוויס, להראות בערוצים של ה-BBC יותר מהחיים, התרבות והשפה הוולשית.
גיוס התקציב בסך 4.2 מיליון ליש"ט נמשך שנתיים וחצי.דרה קיבלו מימון של 215,000 ליש"ט מהממשלה הוולשית. העונה הראשונה צולמה באבריסטווית' וסביבותיה במחוז קרדיגיון בחוף המערבי של ויילס. הצילומים ארכו 124 ימים. הסדרה צולמה הן בוולשית והן באנגלית. משרדי המועצה של קרדגיון שימשו לצילומי החוץ של תחנת המשטרה.
כל סצנה צולמה פעמיים, באנגלית ובוולשית. פרט לסצנות שבהן דובר בוולשית בלבד והוקרנו כתוביות תרגום לאנגלית.
הגרסה הוולשית שודרה בשמונה חלקים באוקטובר 2013 בערוץ S4C. הגרסה האנגלית שודרה בארבעה חלקים בינואר 2014 בערוץ BBC One Wales, ובהמשך אותה שנה בערוץ BBC Four.
אאדה עד חוג שמים
אאדה עד חוג שמים היא קינה שחיבר רבי אלעזר הקליר הנאמרת על פי נוסח אשכנז בתשעה באב. הקינה עוסקת בצער על החורבן ובבקשה שאלוהים יגאל ויחזיר את עם ישראל לציון.
מבנה הקינה
הקינה הקודמת איכה אצת באפך משרשרת ומקשרת לקינה זו. אולם, מחרוזת מעבר זו אינה זהה בין המנהגים. בנוסח אשכנז מחרוזת המעבר היא: המילה הראשונה משתרשרת לסוף הקינה, ואחריה חתום שם המחבר 'לעזר' (קיצור מקובל בארץ ישראל לאלעזר), ועל כן סביר שהיא מקורית.
בנוסח איטליה הוחלפה מחרוזת מעבר זו במחרוזת מעבר אחרת החתומה 'שמואל':
בתי הפיוט מסתיימים בפסוק מן התנ"ך.
ג'וסלין בל ברנל
דיים סוזן ג'וסלין בל ברנל (באנגלית: Susan Jocelyn Bell Burnell; נולדה ב-15 ביולי 1943) היא אסטרופיזיקאית מצפון אירלנד. בעת לימודי הדוקטורט שלה, אותם הנחה אנתוני הייוויש, היא גילתה את פולסרי הרדיו הראשונים. עבור הגילוי זכה הייוויש בפרס נובל לפיזיקה יחד עם האסטרונום מרטין רייל, אך בל ברנל לא נכללה בין הזוכים, על אף שהיא הייתה הראשונה להבחין ולנתח את הפולסרים. אסטרונומים חשובים רבים, ביניהם סר פרד הויל, ביקרו את ההשמטה הזו.
לאורך הקריירה שלה שימשה בל ברנל, בין היתר, כנשיאת החברה המלכותית לאסטרונומיה (RAS) בשנים 2002–2004, נשיאת המכון לפיזיקה (IOP) בשנים 2008–2010 וסגנית הנשיא של אוניברסיטת דבלין. היא אף הייתה לאישה הראשונה שנבחרה לשמש כנשיאת החברה המלכותית של אדינבורו (RSE) בשנים 2014–2018. בנוסף היא זכתה במספר פרסים ומדליות.
קריירה אקדמית
ביולי 1967, כאשר בחנה את הקלטות הרדיו-טלסקופ, היא הבחינה באות שנראה שונה מאותות רדיו-אסטרונומיים רגילים. האות פעם במרווחים קבועים, של בערך פעימה אחת לשנייה. המקור לאות זכה באופן זמני לכינוי "אנשים ירוקים קטנים 1", בגלל סברה שמדובר בשידור של חוצנים אינטליגנטיים. לאחר כמה שנים החוקרים זיהו שהאות נוצר על ידי כוכב נייטרונים שמסתובב במהירות.
לאחר שסיימה את הלימודים עבדה בל באוניברסיטת סאות'המפטון, בקולג' האוניברסיטאי של לונדון ובמצפה המלכותי של אדינבורו, לפני שהפכה לפרופסורית לפיזיקה באוניברסיטה הפתוחה באנגליה. מאוחר יותר היא שימשה גם כפרופסורית אורחת באוניברסיטת פרינסטון בארצות הברית וכדיקנית המדע באוניברסיטת באת'.
כיום היא משמשת כנשיאת האגודה המלכותית של אדינבורו, כפרופסורית אורחת לאסטרופיזיקה באוניברסיטת אוקספורד, וכסגנית הנשיא של אוניברסיטת דבלין.
פרס נובל
העובדה שבל לא זכתה בהכרה בהענקת פרס נובל לפיזיקה ב-1974 היא נושא שנוי במחלוקת מאז ועד היום ודוגמה לאפקט מטילדה. היא עזרה לבנות את הרדיו-טלסקופ שבאמצעותו התגלו הפולסארים, והיא הייתה הראשונה להבחין באנומליה שהם גרמו, כתוצאה מסריקה של כמויות עצומות של מידע מדי לילה. בל ציינה מאוחר יותר שבדיווחיה על האנומליה היא נאלצה להתמודד עם סקפטיות מצד הייוויש, שהתעקש שמדובר בהפרעה מעשה אדם. ב-1977 בל הגיבה על הנושא:
הפרס לפיזיקה יסודית
בספטמבר 2018 הוענק לבל פרס פריצת הדרך המיוחד בפיזיקה יסודית (Special Breakthrough Prize in Fundamental Physics) עבור "תרומה בסיסית לגילוי של פולסרים, ותקופת חיים של מנהיגות מעוררת השראה בקהיליה המדעית". בל תרמה את הפרס הכספי שהוענק לה, 2.3 מיליון לירות שטרלינג ($US3 מיליון), לסיוע לסטודנטיות, סטודנטים המשתייכים למיעוטים אתניים ולסטודנטים מבקשי מקלט להפוך לחוקרים וחוקרות בתחום הפיזיקה.
אמונה ופעילות בקהילת הקווייקרים
בל, שגדלה כקווייקרית, פעילה בקהילה הקווייקרית מצעירותה. היא מרצה בכנסים של הקהילה ברחבי העולם, ובשנת 2013 פורסמה אחת מהרצאותיה בספר בשם "אסטרונומית קווייקרית מהרהרת: האם מדענים יכולים להיות גם דתיים?". בהרצאה היא מדברת על הדרך שבה ידע קוסמולוגי מתקשר לתנ"ך, לקווייקריזם ולאמונה הנוצרית.
נישואין
בשנת 1968, מעט לאחר התגלית שלה, בל ברנל נישאה למרטין ברנל, שהיה עובד ממשלה. הקריירה שלו דרשה מהם לעבור בין אזורים שונים באנגליה כל כמה שנים, וכתוצאה מכך הקריירה של בל ברנל נזנחה מעט. בשנת 1993 הם התגרשו. לזוג בן אחד, גאווין ברנל, פרופסור לפיזיקה של חומר מעובה באוניברסיטת לידס.
עונת 1962/1963 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל
עונת 1962/1963 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה השמינית של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-12 בספטמבר 1962 ותחרות הסתיימה ב-22 במאי 1963.
בתחרות השתתפו 30 קבוצות. נציגת אלבניה השתתפה בתחרות בפעם הראשונה.
משחק הגמר נערך באצטדיון ומבלי הישן, לונדון. התחרות הסתיימה בניצחון של מילאן בפעם הראשונה בתולדות המועדון. לראשונה מאז תחילת התחרות בשנת 1955, ריאל מדריד לא השתתפה במשחק הגמר (לפני זה היא זכתה חמש פעמים ברציפות ופעמיים הפסידה במשחק הגמר).
מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 30 קבוצות. בנפיקה ליסבון כמחזיקת הגביע קודמה ישירות לשמינית הגמר. סטאד ריימס העפילה ישירות לשמינית הגמר (הסיבוב הראשון של העונה), 28 קבוצות הנותרות חולקו לזוגות ונפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשמינית הגמר.
בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ.
גלובר
גלובר (Glover) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו יצרן כפפות.
סטרומטוליט
סטרומטוליטים (מיוונית: στρώμα, "סטרומה" (מזרן, מיטה, שכבה) ו-λίθος, "ליתוס" (סלע)) הם מבני התקבצות הבנויים בשכבות שנוצרו במים רדודים על ידי ביופילם (קרום חיידקי) של מיקרואורגניזמים, בייחוד כחוליות, הלוכדים, קושרים ומהדקים גרגירים של סלעי משקע. סטרומטוליטים מספקים את העדויות העתיקות ביותר לחיים על פני האדמה בדמות מאובנים המתוארכים לתקופה שלפני יותר מ-3.5 מיליארד שנים – הארכאיקון.
במשך כשני מיליארד שנים היו הסטרומטוליט היצורים הכמעט יחידים על פני כדור הארץ, והם שתרמו יותר מכל ליצירת האטמוספירה.
את המונח טבע הגאולוג הגרמני ארנסט קלקובסקי (Ernst Louis Kalkowski; 1938-1851) ב-1908 לאחר שהבחין במבנה באבן חול אדומה מצפון גרמניה.
מורפולוגיה
מגוון הצורות שבהן מופיעים מבני הסטרומטוליטים הוא רב וכולל חרוטים, שכבות אופקיות, מבנים מסועפים, מבנים כיפתיים ומבנה עמודים. סטרומטוליטים נפוצים מאוד במאובנים של הפרקמבריון, אבל כיום הם נדירים. מעט מאוד סטרומטוליטים מכילים חיידקים מאובנים. אף שמאפייניהם של חלק מהסטרומטוליטים מעידים על פעילות ביולוגית, מאפייניהם של סטרומטוליטים אחרים מתאימים יותר לתהליכי השקעה בלתי אורגניים. מציאת דרכים אמינות להבדיל בין סטרומטוליטים שנוצרו בתהליכים ביולוגיים לאלו שנוצרו בתהליכים אביוגנים (שאינם ביולוגיים) היא תחום מחקר פעיל כיום בגאולוגיה.
תהליך היצירה
כחוליות משתמשות במים, פחמן דו-חמצני וקרינת השמש לייצר לעצמן מזון. שכבה של ריר נוצרת לעיתים קרובות מעל מרבדים של תאי הכחוליות. במרבדי חיידקים מודרניים יכולים חלקיקים מהסביבה הקרובה להילכד בתוך הריר, ולהידבק ביחד עם סידן פחמתי על מנת ליצור דפים דקיקים של אבן גיר. במשך הזמן מצטברים דפים דקיקים אלו, תוך יצירת תבנית הפסים האופיינית לסטרומטוליטים. תצורת הכיפה האופיינית לסטרומטוליטים הביולוגים היא תוצאה של צמיחה אנכית ההכרחית על מנת לאפשר חדירת קרינת השמש שהיא קריטית לאורגניזימים לשם ביצוע הפוטוסינתזה.
ארכאיקון
כמה מתצורות הסלעים מעידן הארכאיקון מפגינים דמיון מקרוסקופי למבנים שיוצרים מיקרואורגניזמים בימינו, עובדה שהובילה להשערה שמבנים אלו מייצגים עדות לצורת חיים קדומה, כלומר סטרומטוליטים. לעומת זאת, חוקרים אחרים מייחסים תבניות אלו להשקעת חומר טבעית או למנגנון אחר, ולפיכך הם טוענים כי מבנים אלו מייצגים תהליכים אביוגנים. המדענים התומכים בהשערה כי מקורם של מבנים אלו בסטרומטוליטים מצביעים על נוכחות של צבירים כדוריים אורגניים בתוך שכבה דקה של הסטרומטוליטים, ושל גבישים זעירים של ארגוניט (שניהם מאפיינים של סטרומטוליטים בני ימינו), ועל רצף הסימנים הביולוגים המשוערים למרות השינויים בתנאי הסביבה.
בחגורת האבן הירוקה של איסואה, רצועת אבן מתקופת הארכאיקון בדרום-מערב גרינלנד, שתחילת היווצרותה מתוארכת למועד שבין 3.7 ל-3.8 מיליארד שנים, נמצאו ב-2016, בעקבות הפשרת שלגים, סטרומטוליטים בני 3.8 מיליארד שנים - המאובנים העתיקים ביותר שהתגלו בכדור הארץ, בהפרש של מאות מיליוני שנים מהמאובנים העתיקים ביותר שעליהם נודע לפני כן.
תקופה מאוחרת יותר
ייתכן שסטרומטוליטים מעידן הפרוטרוזואיקון הם האב קדמון של האצות הירוקיות. מין הסטרומטוליטים Collenia נפוץ מאוד בעדויות גאולוגיות.
הקשר בין תפוצת הסטרומטוליטים להופעת בעלי חיים אוכלי חיים מתועדת היטב בתור האורדוביק. עדויות לגידול משמעותי בכמות הסטרומטוליטים מוצאים מיד לאחר הכחדת אורדוביק-סילור ולאחר הכחדת פרם-טריאס שהכחידו בעלי חיים ימיים, ואחר-כך חזרה לרמות הקודמות לאחר שבעלי החיים הימיים התאוששו. עם זאת, ייתכן שתנודות באוכלוסיות ובמגוון היצורים הרב-תאיים לא היו הגורם היחיד בהפחתה של שפע הסטרומטוליטים. גורמים כמו הכימיה של הסביבה יכולים גם הם להיות אחראים לשינויים.
אף על פי שהאצות הכחוליות הפרוקריוטיות מתרבות באופן אל-זוויגי באמצעות חלוקה של התאים, הם תרמו לטיוב הסביבה עבור ההתפתחות האבולוציונית של אורגניזמים האיקריוטים המפותחים יותר. ההשערה המקובלת היא שהכחוליות היו אחראיות (יחד עם הגמאפרוטאובקטריה האקסטרמופילים) להגדלת כמות החמצן באטמוספירה הקדומה של כדור הארץ באמצעות פוטוסינתזה מתמשכת, אירוע המכונה אסון החמצן.