cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Walk Like an Egyptian
מגבלות על שידור הקליפ
"Walk Like an Egyptian" היה אחד השירים שנטען שנאסר להקרנה על ידי ערוץ קליר בעקבות פיגועי 11 בספטמבר. אתר סנופס חקר טענה זאת, ומצא כי הרשימה הייתה פשוט הצעה לגבי שירים שעלולים להיות רגישים בעת ההחלטה על מה לנגן. השיר נכלל גם ב"רשימת השירים שיש להימנע מהן" שערך ה-BBC במהלך מלחמת המפרץ.
ססטרי לבנטה
ססטרי לבנטה (באיטלקית: Sestri Levante, בלטינית Segesta Tiguliorum) היא קומונה ועיר קיט בנפת ג'נובה במחוז ליגוריה, בצפון מערב איטליה. העיירה שוכנת על חופו הצפוני של הים התיכון, כ-56 ק"מ מדרום מזרח לג'נובה, ומספר תושביה הוא 18,626 נפש. בעברה הייתה כפר דייגים, ובמאה ה-20 הפכה לעיירת נופש הפופולרית בעיקר בקרב האיטלקים.
גאוגרפיה
ססטרי לבנטה נמצאת בערך באמצע הדרך בין שתי עריה המרכזיות של ליגוריה: לה ספציה וג'נובה. היא נמצאת בקצהו המזרחי של מפרץ טיגוליו (שקצהו המערבי נמצא בפורטופינו). בגבולותיה המוניציפליים ישנם מספר מפרצים קטנים. המפרצים המרכזיים הם Baia delle Favole ("מפרץ האגדות", על שם הסופר הדני הנס כריסטיאן אנדרסן ששהה בעיירה לתקופה קצרה ב-1833) שבצפון. ו-Baia del Silenzio (מפרץ הדממה) שבדרום. על לשון היבשה שבין שני המפרצים נמצא חלקה העתיק של העיירה. אל מפרץ האגדות נשפך נחל קטן בשם גרומולו.
היסטוריה
ב-1133, משפחת פיאסקי - משפחת אצולה מלוואניה (Levagna) תקפה את מפרץ טיגוליו שלחופו שוכנת העיר. הם נהדפו על ידי הרפובליקה של ג'נובה, דבר שהביא להצטרפותה של ססטרי לבנטה לרפובליקה, לצורכי הגנה. ב-1145 כנסיית סן קולמבאנו שבעיר נרכשה על ידי הג'נובזים והפכה מאוחר יותר למצודה.
מופיעה בשם ססטרי בקומדיה האלוהית מאת דנטה (תחילת המאה ה-14), בקנטון ה-19 בקנטיקה השנייה "בכור המצרף - הפורגטוריום".
מ-1797 ועד 1805 השתייכה לרפובליקה הליגורית, מדינת חסות קצרת שנים שהוקמה על ידי נפוליאון בונפרטה, ומ-1805 ועד 1814 לקיסרות הראשונה. ב-1815 צורפה, על פי החלטות קונגרס וינה, לממלכת סרדיניה, וב-1861 לממלכת איטליה.
אוכלוסייה
תושבי העיר נקראים ססטרזי. אוכלוסיית העיר עלתה בהדרגתיות, מרמה של כ-7,600 נפש בשנת 1861 עד לשיא של כ-21,500 נפש ב-1981. מאז החל תהליך ירידה ונכון ל-2015 מונה אוכלוסיית העיר כ-18,500 נפש. באותה עת, היו 1,280 מתוך תושבי העיר (6.87%) מהגרים. מדינות המוצא הבולטות הן: רומניה (243), אקוודור (241), אלבניה (166) ומרוקו (117).
כלכלה
הודות ליופים הטבעי של חופיה, מהווה התיירות מרכיב חשוב בכלכלת ססטרי לבנטה; הן תיירות מקומית והן תיירות זרה. התיירות ממוקדת בעיקר בשני החופים של העיר.
בעבר, הייתה בעיר נוכחות חזקה של תעשייה. המספנות השוכנות בסמוך לריבה טריגוסו הוקמו בסוף המאה ה-19 וחיש מהר הפכו לבעלות חשיבות רבה באיטליה. לאחר מלחמת העולם השנייה, הודות לקרבתה למשולש המסחרי הבולט: ג'נובה-טורינו-מילאנו, התמקמו בססטרי לבנטה תעשיית בניית הספינות ושרשרת האספקה שלה ומפעל גדול לצינורות פלדה (F.I.T). מפעל הצינורות נסגר בחלקו ב-1982 בעקבות משבר בענף, ורוב שטחו הוסב לשטח מסחרי ובהמשך גם למגורים. רק מתקן ייצור הפלדה של המפעל ממשיך להיות פעיל.
בריבה טריגוסו נמצאת מספנה בבעלות תאגיד המספנות הגדול, פינקנטיירי (הגדול בענף באירופה והרביעי בגודלו בעולם). מספנה זו מתמחה בבניית כלי שיט צבאיים, בעיקר עבור הצי האיטלקי, כולל בניית נושאת המטוסים "קאבור", כלי השיט הגדול בצי האיטלקי, שהושקה ב-2004. ב-1982, בעקבות משבר כלכלי כללי באיטליה, פוטרו עובדים רבים מהמספנות וב-2008 היה משבר נוסף כלכלי נוסף שגם הוא הביא לפיטורים נרחבים.
ענף הדיג שהיה בעל חשיבות מסורתית, פחת בצורה ניכרת בעשורים האחרונים. דיג האנשובי, שתפס מקום מרכזי והביא לקיומו של פסטיבל בניון (מרק מדגי אנשובי) בריבה טריגוסו, עדיין ממשיך בהיקף נמוך ונהנה ממיתוגו במסגרת מעמד גאוגרפי מוגן כ"אנשובי מומלח מהים הליגורי".
גירוש יהודי מצרים
בשנת 1956, גירשה ממשלת מצרים כ-25,000 מאזרחיה היהודים, ועצרה כ-1,000 יהודים נוספים. העילה לפעולה הייתה מלחמת סיני. ב-23 בנובמבר 1956, הכריז מנשר ממשלתי כי "כל היהודים הם ציונים אויבי המדינה", והבטיח את גירושם. המגורשים הורשו לקחת עמם מזוודה אחת וסכום כסף קטן, ונאלצו לחתום על הצהרה שתעביר את כל רכושם כתרומה לממשלת מצרים. משקיפים זרים מאותה עת דיווחו כי בני משפחה של משפחות יהודיות נלקחו כבני ערובה, במטרה למנוע מהמגורשים מלנקוט בצעדים כנגד ממשלת מצרים.
רקע
לאחר מהפכת הקצינים החופשיים נשיא מצרים מוחמד נגיב ביקר בבית הכנסת הקראי בעבאסיה. הוא הבטיח ליהודים כי לא יאונה להם כל רע בדבריו: "הדת היא לאלוהים, ומִצְרַיִם לכל המִצְרִים". אולם שלטונו של נגיב לא האריך ימים ובמהרה החליפו גמאל עבד אל נאצר.
אבי רחמים
אבי רחמים הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש סגן מפקד עוצבת הפלדה. קודם לכן שימש מפקד חטיבת שגיא, קצין אג"ם של עוצבת אדום, סגן מפקד חטיבת גבעתי ומפקד גדוד שקד.
שירות צבאי
רחמים התגייס לצה"ל ושובץ בחטיבת גבעתי. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבה ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. לאחר מכן מונה למפקד פלוגת החוד של גדוד צבר, והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני ברצועת עזה. בדצמבר 2003 לאחר נפילת מפקד פלוגת החוד, חגי ביבי, קטע את לימודיו ושב לפקד זמנית על הפלוגה. לאחר מכן שירת כסגן ראש ענף חי"ר במא"ש במל"י. בהמשך שימש כסגן מפקד גדס"ר גבעתי. לאחר מכן מונה לסגן מפקד יחידת דובדבן.
ב-15 באוגוסט 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד שקד, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. בהמשך שימש כסגן מפקד חטיבת גבעתי בין השנים 2012–2013. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של עוצבת אדום, ושימש בתפקיד בין השנים 2014–2016. ב-23 באוגוסט 2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שגיא, ושימש בתפקיד עד 22 באוגוסט 2018. בשנת 2018 מונה לסגן מפקד עוצבת הפלדה.
רחמים הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במשאבי אנוש.
ישראל באליפות העולם בפוקר
החל משנת 2010 פרצו השחקנים הישראלים בסבב אליפות העולם בפוקר, ובשמונה שנים בלבד זכו ב־14 צמידים. שנת השיא הייתה 2018 בה בלבד זכו בחמישה צמידים. הישגי השחקנים הישראלים בסבב נחשבים גדולים במיוחד שכן הפוקר בישראל אינו חוקי.
בשנת 2013 סיים אמיר להבות במקום השלישי באירוע המרכזי וזכה בפרס של 3.7 מיליון דולר. ובשנת 2015 סיים צבי שטרן במקום החמישי וזכה ב-1.9 מיליון דולר. בשנת 2021 בתחרות שנערכה און-ליין טל הרצוג זכה ב-923 אלף $. ביולי 2022 סיים צור לוי במקום ה-19 מתוך 8,663 שחקנים וזכה ב-$323,100.
גרף כמות הצמידים לישראלים בחתך לשנים
{	"version": 2, "width": 800, "height": 100, "data": [ { "name": "table", "values": [ { "x": 1990, "y": 0 }, { "x": 1994, "y": 1 }, { "x": 1998, "y": 1 }, { "x": 2002, "y": 3 }, { "x": 2006, "y": 4 }, { "x": 2012, "y": 8 }, { "x": 2016, "y": 12 }, { "x": 2018, "y": 19 } ] }	],	"scales": [ { "name": "x", "type": "linear", "range": "width", "zero": false, "domain": { "data": "table", "field": "x" } }, { "name": "y", "type": "linear", "range": "height", "nice": true, "domain": { "data": "table", "field": "y" } }	],	"axes": [ { "type": "x", "scale": "x" }, { "type": "y", "scale": "y" }	],	"marks": [ { "type": "line", "from": { "data": "table" }, "properties": { "enter": { "x": { "scale": "x", "field": "x" }, "y": { "scale": "y", "field": "y" }, "y2": { "scale": "y", "value": 0 }, "interpolate": { "value": "monotone" }, "stroke": { "value": "steelblue" }, "strokeWidth": { "value": 3 } } } }	],	"padding": { "top": 30, "bottom": 30, "left": 50, "right": 50 } }
הונאת אינטרנט
הונאת אינטרנט היא הונאה העושה שימוש ברשת האינטרנט. הונאה זו, ככל הונאה, עושה שימוש ברמייה של אדם אחר עבור רווח אישי אלא שהרמייה בהונאה זו עושה שימוש באינטרנט.
שיטות להונאה באינטרנט
קיימות שיטות רבות להונאה העושות שימוש ברשת האינטרנט. השיטות כוללות בין השאר שיטות להוצאת כספים או מידע מגולשים, הונאה לצורך חילוץ מידע עסקי ועוד.
גנבת זהות והתחזות
גנבת זהות היא הונאה, המתבצעת בהתחזות של אדם לזהות של אדם אחר. אדם מתחזה להיות אדם אחר לצורך שימוש בנכסיו, זהותו, יתרונותיו והטבותיו של האחר. בתחום הפלילי, גנבת הזהות עלולה לאפשר לבצע פשע בשם אדם אחר אשר יקשה עליו מאוד להוכיח כי לא הוא ביצע. בתחום האזרחי, פגיעה כלכלית (גנבה של נכסים וכספים), פגיעה בשם הטוב ובמערכות יחסים של הקורבן עם מכריו.
לעיתים נעשית גנבת הזהות תוך שימוש בגופים שלהם יש גישה למידע אישי או על סמך פרסומיהם. דוגמה לכך היא שימוש במידע אשר פורסם על ידי רשויות ציבוריות כדוגמת רשימות בוחרים. אמצעי נוסף הוא התחזות לצורך יצירת קשר עם אנשי שירות לקוחות, תמיכה טכנית ונציגי חברות במטרה לגרום להם למסור מידע אישי על לקוח. גם כאשר מאגרי המידע של גופים מוגנים, עשויה להתבצע גנבת זהות בין היתר על ידי שימוש לרעה של עובדים באפשרות שלהם לגישה לחומר רגיש של המעסיק, חדירה למאגרים של חברות גדולות אשר מחזיקות מידע רב על אנשים וחדירה לרשתות תקשורת ובסיסי נתונים באמצעות האקרים על מנת לאסוף מידע בכמויות גדולות. הנדסה חברתית מאפשרת לגרום לעובד חברה למסור מידע בשוגג או אף לאדם עצמו.
לאחר שנגנבה הזהות ניתן להשתמש בה ברשת האינטרנט על מנת לרכוש מוצרים על חשבון אדם אחר, הונאת חברים ומכרים של זה שזהותו נגנבה כביכול המכר מבקש מהם העברת כסף או מידע ועוד.
דיוג
באבטחת מידע, דִּיּוּג או פישינג (באנגלית: Phishing) הוא ניסיון לגנבת מידע רגיש על ידי התחזות ברשת האינטרנט. המידע עשוי להיות, בין היתר, שמות משתמש וסיסמאות או פרטים פיננסיים. פישינג מתבצע באמצעות התחזות לגורם לגיטימי המעוניין לקבל את המידע. לרוב שולח הגורם המתחזה הודעת מסר מיידי או דואר אלקטרוני בשם אתר אינטרנט מוכר, בה מתבקש המשתמש ללחוץ על קישור. לאחר לחיצה על הקישור מגיע המשתמש לאתר מזויף בו הוא מתבקש להכניס את הפרטים אותם מבקש המתחזה לגנוב.
הונאת חנות מקוונת
בהונאת חנות מקוונת יוצרים העבריינים חנות אינטרנטית הנראית לגיטימית כך שלקוחות עורכים רכישה מקוונת באתר, ואז הם אינם מספקים את ההזמנה או שמספקים מוצר נחות, ולוקחים לכיסם את ההפרש. לפעמים פלטפורמת המסחר תקינה אך מוכרים עושים בה שימוש לרעה ואינם מספקים את השירות או המוצר שנרכש. שימוש נוסף בהונאה מסוג זה הוא שימוש בפרטי כרטיס האשראי על מנת למשוך ממנו כספים שלא אושרו.
הפצת מידע כוזב
פייק ניוז או חדשות כזב (באנגלית: Fake news; בעברית ביחיד נאמר יְדִיעַת כָּזָב), הידועות גם בכינוי ברווז עיתונאי, הן ידיעות המופצות באמצעי התקשורת, ברשתות החברתיות ובאתרי אינטרנט באופן דומה לחדשות אמיתיות, אך הן למעשה בדיות או הסחות דעת, המשמשות לתעמולה ולדיסאינפורמציה. בחדשות כזב הכנסת המידע השגוי נעשית בכוונה תחילה, לשם הטעיית הקורא, או על ידי תיעדוף חדשותי שמציג חדשות סלקטיביות וחוטא לחשיבות הציבורית האמיתית של הידיעות. אחת ההגדרות המדעיות המקובלות לפייק ניוז היא "כתבות חדשותיות שקריות במכוון שניתן לוודא את שקריותן והן עלולות להטעות את הקוראים". ישנן שתי מוטיבציות מרכזיות לייצור והפצה של פייק ניוז: כלכלית ואידאולוגית.
תרמית זכייה בפרס
תרמית זכייה בפרס היא תרמית נפוצה המופיעה בווריאציות שונות, שמטרתה הוצאת כסף במרמה. תרמיות כאלה לפעמים זוכות בתקשורת הישראלית לכינוי "העוקץ הניגרי" על שמו של תרגיל עוקץ מפורסם מסוג אחר. תרמית זו ברשת מתחילה לרוב ביצירת קשר עם קורבנות אפשריים של התרמית, באמצעות אתר אינטרנט, בשליחת הודעה בדואר אלקטרוני, ברשתות חברתיות או בדרך אחרת. בעת יצירת הקשר מבשרים לקורבן שהוא כביכול אחד הזוכים בפרס כספי גדול (בדרך כלל כמה מאות אלפי דולרים ואף יותר) למשל, בהגרלת הפאוורבול האמריקאית או בהגרלות שונות אחרות, או בסכום כספי גדול בירושה. לעיתים בהודעה מפורטים נתונים אודות תאריך ההגרלה והמספרים הזוכים שהם כביכול המספרים של הנמען. בשלב הבא "הזוכה" מתבקש למסור פרטים אישיים כדי לאמת את זכייתו, מתבקש למסור את פרטי חשבון הבנק שלו לצורך העברת הכסף כביכול, וכן הוא מתבקש לשלם מראש סכום מסוים אשר יוכל לאפשר את קבלת כספי הזכייה לאחר מכן. העברת התשלום מראש מהקורבן אל הפונים אליו היא מטרת התרמית, ולרוב לאחר ביצוע העברת הכספים מהקורבן ייפסק הקשר עם איתו, ומבצעי העוקץ יטשטשו את עקבותיהם על ידי ניתוק או ביטול אמצעי התקשורת שבאמצעותו תיקשרו עם הקורבן, והעברת הכסף שהתקבל מהקורבן בצורה שלא מאפשרת את איתורו והחזרתו. ההסבר שניתן לקורבנות העוקץ היא שהעברת הכספים אל מבצעי העוקץ נדרשת כתשלום מס בגין הזכייה, או תשלום לעורך דין שכביכול אמור לטפל בהעברת הכסף ל"זוכה", או למטרה דומה.
תרמית אחרת היא להבטיח באינטרנט, בהודעות טקסט, או ברשתות חברתיות פרס צנוע יותר, כגן כרטיס טיסה חינם, וזאת כדי לעודד משתמשים ללחוץ על קישור לאתר אחר, שמטרתו לשאוב פרטים אישיים של המשתמש, או לשתול אצלו קוד זדוני, או אפילו לבקש ממנו כופר כסף.
בסוף יולי 2019 התחזה אתר אינטרנט בגנדיה בספרד לחברה סלולרית ישראלית, פנה לגולשים ישראליים באמצעות אתר אינטרנט קופץ והציע להם סמסונג גלקסי S10 או אייפון XS, עבור דמי משלוח של דולר אחד, תמורת מילוי סקר צרכני בדף שעשה שימוש בצבעים ובלוגו של החברה הסלולרית הישראלית, והשאלות בדף היו באנגלית. אחרי מילוי הסקר, חיוב הלקוח בדולר אחד בדף שלא היה שייך לחברה הסלולרית, ומסירת מען הלקוח לקבלת הסמארטפון, הועבר ה"זוכה" למסלול מנוי חודשי של 35 דולר ללא מועד סיום. אחרי פנייה לספק התשלומים של הלקוח, בוטל החיוב בדולר.
מכתב שרשרת
מכתב שרשרת הוא מכתב הכולל הודעה הקוראת לנמען ליצור מספר העתקים של המכתב ולהעבירם הלאה לנמענים נוספים. שיטות נפוצות המשמשות במכתבי שרשרת כוללות מניפולציות רגשיות באמצעות סיפורים קורעי לב, תרמיות פירמידה להתעשרות מהירה וניצול של אמונות טפלות כדי לאיים על הנמען במזל רע, אלימות או אף מוות אם יעז "לשבור את השרשרת" ולא לשלוח הלאה את המכתב.
מכתבי שרשרת משמשים לעיתים גם להשגת מטרה חיובית הדורשת תפוצה נרחבת, לדוגמה: השבת אבידה, החתמה על עצומה, או גיוס תרומה. שימוש במחקר במכתבי שרשרת נעשה בחקר תופעת העולם הקטן. לעיתים, מכתבי השרשרת אינם נכונים אך גם אינם הרי אסון, למשל, הודעה שאומרת שהעברת המכתב תעניק תרומה לארגון כלשהו. בישראל מפעיל חנן כהן אתר בשם 'לא רלוונטי' בו הוא מדרג מכתבי שרשרת על פי השקפת עולמו והעובדות.
כיום מועברים מרבית מכתבי השרשרת באמצעות מערכות מסרים מיידיים, רשתות חברתיות ודואר אלקטרוני.
פרדוקס הסבא
פרדוקס הסבא הוא פרדוקס של מסע בזמן האומר "אתה נוסע לאחור בזמן והורג את סבך לפני שזה פגש את סבתך. בכך מנעת את לידתו של אחד מהוריך, ובהכרח גם את לידתך, אם כן - כיצד יכולת להרוג את סבך?".
היסטוריה
הפרדוקס הופיע בשנות ה-40 בסיפור של סופר והעיתונאי הצרפתי רנה בארז'אבל "Le Voyageur Imprudent" (בתרגום חופשי: הנוסע הפזיז).
מאז, השימוש בפרדוקס בקרב יוצרי המדע הבדיוני נעשה נפוץ מאוד בספרות ובסרטים, בווריאציות שונות. כאשר אולי הדוגמה המפורסמת מכולן היא טרילוגיית הסרטים "בחזרה לעתיד", בה מועלת השאלה - האם ניתן כלל לשנות את העבר? מוטיב אשר חוזר ונשנה בהרבה מהיצירות שעוסקות בנושא.
הפתרון המקובל לפרדוקס הוא שלילה של האפשרות למסע אחורה בזמן.
הפתרון של עולמות מקבילים
אחד הפתרונות לפרדוקס זה נעוץ בתפיסת יקומים מקבילים. אם אתה חוזר אחורה בזמן והורג את סבך, אתה עושה את זה ביקום מקביל בלי שהתוצאה תשפיע עליך. בכל מקרה קיומך לא נמחק מהיקום המקורי שלך. הסיפור הקצר של אלפרד בסטר "האיש שהרג את מוחמד" משתמש בהנחת היסוד הזאת. לפי פירוש העולמות המרובים של תורת הקוונטים בכל נקודת זמן במהלך ההיסטוריה רצף המרחב-זמן מתפצל וכך מתקיימים אינסוף עולמות מקבילים. על פי פירוש זה, אם הרגת את סבך שאמור להיות המסובב שיביא אותך לעולם, ופגעת במהלך ההיסטוריה, בעצם אתה נכנס למרחב-זמן חדש שבו סבך מת ואי לכך אתה לא נולדת.
חדאת'א
חדאת'א (בערבית: حداتا) הוא כפר בנפת בינת ג'בייל במחוז אל-נבטיה בדרום לבנון.
היסטוריה
בשנת 1838, אדוארד רובינסון ציין את ביקורו בכפר כחלק ממסעותיו בארץ ישראל.
בעקבות מלחמת לבנון הראשונה הפכה חדאת'א לחלק מרצועת הביטחון שבשליטת ישראל. ב-24 בפברואר 1989 נורה למוות חייל יוניפי"ל אירי על ידי חיילי צבא דרום לבנון הנתמך על ידי ישראל. באותו זמן שירתו ביוניפי"ל 600 חיילים אירים.
במהלך מלחמת לבנון השנייה הפציץ חיל האוויר הישראלי בשוגג בית בחדאת'א עם 6 אזרחים בגילאי 50 עד 80, כולם נהרגו.
קלייר היגינס
קלייר פרנסס אליזבת היגינס (באנגלית: Clare Frances Elizabeth Higgins; נולדה ב-10 בנובמבר 1955) היא שחקנית אנגלייה. שיחקה בסרטים "מעורר השאול" (1987), "מעורר השאול 2" (1988), "Small Faces" (1996) ו"מצפן הזהב" (2007).
ביוגרפיה
היגינס, בת שנייה במשפחה של חמישה ילדים, נולדה בברדפורד שבמחוז מערב יורקשייר לפולה ססיליה וג'יימס סטיבן היגינס. הוריה היו ממעמד הפועלים ומרקע אירי קתולי, שניהם עבדו בהוראה. כבר מילדותה התעניינה היגינס במשחק. בגיל 17 אחרי שגורשה מהמנזר, בית הספר שבו למדה, ברחה היגינס מהבית. בגיל 19 ילדה בן ומסרה אותו לאימוץ כי לא יכלה לגדל אותו.
בגיל 23 הגשימה היגינס את חלומה להיות שחקנית, כשסיימה את לימודיה באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון. בשנות השמונים של המאה העשרים הייתה לשחקנית תיאטרון פעילה הן בלונדון והן בברודוויי, כולל הופעת בכורה במחזה "משאלות נסתרות" מאת דייוויד הר. ב-1995 זכתה בפעם הראשונה בפרס אוליבייה. ב-1983 כיכבה בתפקיד כריסטין מנסון לצידו של בן קרוס בעיבוד של ה-BBC ל"המצודה" של א. ג'. קרונין. על מסך הקולנוע שיחקה היגינס בדמות ג'וליה קוטון בסרטו של קלייב בארקר "מעורר השאול". הסרט יצא לאקרנים ב-1987 והוא מבוסס על ספרו של בארקר "The Hellbound Heart". היא חזרה לגלם את אותה דמות ב-1988 בסרטו של טוני רנדל (במאי) "מעורר השאול 2". הסרט היה סרט המשך מוצלח ל"מעורר השאול" ונחשב לסרט אימה אכזרי שזעזע את הקהל ברחבי העולם, ועם זאת קיבל ביקורות טובות. הופעות נוספות שלה בקולנוע היו בסרט "Bad Behaviour" מ-1993 ובסרט הסקוטי "Small Faces" משנת 1996.
ב-2004 היה להיגינס הופעת קמע בסרט "המין היפה" עם קלייר דיינס ובילי קרודופ. ב-2007 גילמה היגינס את "מא קוסטה" בסרטו של כריס וייץ "מצפן הזהב" בכיכובם של ניקול קידמן ודניאל קרייג. ב-2008 שיחקה בסרט אביב 41 בבימויו של אורי ברבש.
בתיאטרון הלאומי הופיעה היגינס בתפקיד יוקסטה במחזה "אדיפוס המלך" לצידו של רייף פיינס. ב-2009 מאפריל ועד מאי, שיחקה במחזה "The Fever" מאת וואלאס שון בתיאטרון רויאל קורט. מספטמבר 2009 הופיעה בתפקיד הרוזנת של רוסִייוֹן במחזה "סוף טוב הכל טוב" בתיאטרון הלאומי.
ב-2012 הופיעה היגינס בפרק בעונה השלישית של הסדרה "אחוזת דאונטון". היא שיחקה בתפקיד גברת ברטלט, חברתה של גברת בייטס, ומי שבסופו של דבר עזרה לשחרר את מר בייטס מהכלא.
בנובמבר 2014 השתתפה היגינס בפרק קצר שנעשה לציון 50 שנה לסדרה "דוקטור הו" בשם "לילו של הדוקטור" בכיכובו של פול מקגאן בתפקיד הדוקטור השמיני. בפרק שקדם לשידור פרק הספיישל "יומו של הדוקטור", היגינס גילמה את אוהילה, חברה באחוות קארן, שעוזרת לדוקטור להתחדש לגלגול הבא שלו. היגינס משתתפת בחלק השני של הסיפור שישודר בעונה התשיעית של הסדרה בסתיו 2015.
ספופן
ספופן (בספרדית: Zapopan), היא עיר ומועצה אזורית במדינת חליסקו במקסיקו. העיר היא חלק מהמטרופולין של גוודלחרה, בירת חליסקו. בספופן מתגוררים 1,243,756 תושבים (נכון ל-2010), מה שהופך אותה לעיר השנייה מבחינת גודל אוכלוסייתה בחלסיקו.
מקור השם
מקור השם ספופן הוא בשם המקום בשפת נאוואטל "צפופן". משמעות השם היא "מקום עצי הספוטה", שם כולל למספר מיני עצים הכלולים במשפחת הספוטיים.
היסטוריה
ב-1530 הקונקיסטאדור נוניו דה גוסמאן כבש את האזור, ובשנים שלאחר מכן הכפר ננטש לחלוטין. ב-1541 אנקומנדרו מקומי בשם פרנסיסקו דה בובדייה הביא כ-150 מהילידים תחת אחריותו ליישב מחדש את ספופן, שבהמשך היו מהפועלים שבנו את גוודלחרה הקרובה. כמו כן הובא לספופן פסל של מרים, אם ישו, שזכה לכינוי "גבירתנו של ספופן". בהמשך נבנתה בזיליקת גבירתנו של ספופן אשר נועדה להכיל את הפסל והיא הפכה לאתר לעלייה לרגל.
ספופן נותרה התיישבות קטנה יחסית עד המאה ה-19. ב-1824, לאחר קבלת העצמאות של מקסיקו והקמת מדינת חליסקו, הוענק לספופן מעמד רשמי של עיירה.
כלכלה
הכלכלה המקומית מסתמכת על תעשייה, גידול מקנה, וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול תירס, דורה, עגבניות, חמצה ומנגו.
חינוך
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם קמפוסים של האוניברסיטה האוטונומית של גוודלחרה ואוניברסיטת עמק אטמחק.
Microsoft Expression Web
Microsoft Expression Web הייתה תוכנה לבניית אתרי אינטרנט ועורך HTML שפותחה על ידי מיקרוסופט. התוכנה, שהחלה כממשיכת דרכן של FrontPage ו-SharePoint Designer 2007, הייתה בתחילה תוכנה קניינית אשר שווקה עם חבילת התוכנות Expression Studio, אך ב-20 בדצמבר 2012 הכריזה מיקרוסופט על הפסקת פיתוחה וסיום התמיכה בה, ומאז מופצת התוכנה כתוכנה חינמית (Freeware).
בעזרת Expression Web, ניתן לעצב דפי אינטרנט הן על ידי כתיבת קוד מקור והן על ידי עיצוב חזותי בשיטת WYSIWYG, תוך שימוש בטכנולוגיות HTML5, CSS3, ASP.NET, PHP, JavaScript, XML+XSLT ו-XHTML. לצורך הצגה ויזואלית של הדפים, משתמשת התוכנה במנוע פריסת תצוגה משלה ולא ב-Trident של אינטרנט אקספלורר.
היסטוריה
התוכנה פותחה בהתחלה על בסיס Microsoft FrontPage שהייתה חלק מחבילת אופיס, וגרסת הקדם-בטא שלה (שנקראה "Community Technology Preview" או בקיצור CTP) הוצגה לציבור ב-14 במאי 2006. גרסת הבטא הראשונה שלה הוצגה בספטמבר אותה השנה. בגרסה זו הוסרה התמיכה ביצירת רכיבי אינטרנט קנייניים ולא תקניים ששימשו באופן בלעדי את FrontPage והיו מוכרים אך ורק על ידי שרתים שהותקנה בהם תמיכה ב-FrontPage Server Extensions, לטובת רכיבי אינטרנט בטכנולוגיות מוכרות כ-ASP.NET. הגרסה המלאה הראשונה של התוכנה יצאה לאור ב-4 בדצמבר 2006, ושנה מאוחר יותר, בדצמבר 2007, יצאה ערכת השירות הראשונה והיחידה לגרסה זו.
הגרסה השנייה של התוכנה יצאה לאור ב-2008 וכללה תמיכה מלאה ב-PHP ובטכנולוגיית Silverlight של מיקרוסופט.
בדצמבר 2012 הכריזה מיקרוסופט על הפסקת הפיתוח של תוכנות חבילת Expression Studio והפסקת השיווק שלהם כמוצרים עצמאיים. כתוצאה מכך, הפכה גרסתה הרביעית של Expression Web לתוכנה חינמית. מיקרוסופט הכריזו על המשך התמיכה בלקוחות אשר רכשו קודם לכן את התוכנה כחלק מחבילת Expression, אך הצהירה כי לא תתקיים תמיכה עבור לקוחות שהורידו את התוכנה בחינם, וכן כי לא מתוכננות עוד גרסאות חדשות או עדכונים וערכות שירות לגרסה הקיימת.
חנקני הקוקייה
חנקני הקוקייה (שם מדעי: Campephagidae) היא משפחה של ציפורי שיר הקרובה לחנקניים וקרוביהם וגם לזהבניים.
אלו הם עופות בינוניים החיים ברחבי אפריקה, אסיה ואוסטרליה. הם קרובי החנקניים, אך מראם מזכיר דווקא את הקוקיות שאינן שייכות למשפחה זו. הם בעלי נוצות צבעוניות או שחורות-לבנות וראשיהם בדרך כלל כהים עם מקורים נוקשים. גודלם משתנה מ-16–35 סנטימטרים ומשקלם מ-6 עד 150 גרם. זנבותיהם ארוכים וגופם מעט מוארך.
הם חיים ביערות פתוחים או בשיחים וחורשים. מין אחד מצוי אפילו באזורים יבשים באוסטרליה. הם מצויים על ענפי העצים וצדים חרקים - בעיקר זחלים שעירים, פירות, זרעים ואף חולייתנים קטנים.
חלק ממינים אלה הם מונוגמיים וחיים בקבוצות קטנות. אחרים חיים בלהקות רעשניות.
ג'ון סקופילד (איש צבא)
ג'ון מק'אליסטר סקופילד (באנגלית: John McAllister Schofield; 29 בספטמבר 1831 – 4 במרץ 1906) היה איש צבא אמריקאי שמילא תפקידים פיקוד בכירים במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. בהמשך הוא כיהן כמזכיר ההגנה של ארצות הברית בממשליהם של נשיאי ארצות הברית אנדרו ג'ונסון ויוליסס ס. גרנט והיה הגנרל המפקד של צבא ארצות הברית.
ראשית חייו
ג'ון מק'אליסטר סקופילד נולד ב-29 בספטמבר 1831 בעיירה גרי שבמחוז שאטוקווה שבמדינת ניו יורק. הוא היה בנו של הכומר ג'יימס סקופילד ושל רעייתו קרוליין סקופילד לבית מק'אליסטר. אביו, שהיה כומר בפטיסטי בסינקליירוויל קיבל על עצמו שליחות מיסיונרית ועבר עם משפחתו (שאז מנתה שישה ילדים ובהמשך תכלול עשרה ילדים שהגיעו לבגרות) לבריסטול, אילינוי. כאשר מלאו לג'ון 12 שנים, הם התיישבו לבסוף בפריפורט, אילינוי, שם היה אביו הכומר הבפטיסטי הראשון של העיירה ב-1845 ושם הוא נקבר לבסוף ב-1888.
כנער צעיר התחנך ג'ון סקופילד בבתי ספר ציבוריים וסייע למשפחתו בעבודות החווה ובבניית הבית. לאחר מכן הוא עבד במדידת קרקעות בצפון ויסקונסין לפני שעבד שנה כמורה בבית ספר באונקו הסמוכה לפריפורט. הוא קיבל המלצה מחבר חבר בית הנבחרים תומאס ג'.טרנר ללימודים באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט. הוא מכר חלקת אדמה לטובת מימון הוצאות הנסיעה ונכנס לאקדמיה ב-1 ביוני 1849. בשנתו האחרונה באקדמיה הצבאית, בעודו משמש כעוזר הוראה במתמטיקה, הוא הואשם בכך שהתיר לצוערים אחרים להיכנס לכיתה, לספר בדיחות פוגעניות ולקשקש על לוח הכיתה. הוא הודח מווסט פוינט, אך לאחר פגישה שקיים עם הסנאטור מאילינוי סטיבן דגלאס, פנה זה האחרון למזכיר המלחמה שביקש להחזיר את המקרה לוועדת חקירה באקדמיה. רוב חברי הוועדה הצביעו בעד ביטול ההדחה של סקופילד, אך אחד משני הקצינים שהצביעו בעד השארת ההדחה על כנה, מדריך לוחמת הפרשים והארטילריה, לוטננט ג'ורג' הנרי תומאס, היה לימים מפקדו של סקופילד במהלך מלחמת האזרחים. אף על פי שסקופילד לא הזכיר את תומאס בזיכרונותיו בנוגע לדיוני וועדת ההדחה, ייתכן שהביקורת שהוא מתח על תפקודו של תומאס לאחר המלחמה התבססה על מקרה זה. סקופילד סיים את הכשרתו בווסט פוינט ב-1853 במקום השביעי בכיתתו והוצב כקצין בדרגת ייצוג של לוטננט משנה בחיל התותחנים.
בתותחנים שירת סקופילד שנתיים. תפקידו הראשון היה בפורט מולטרי שבקרוליינה הדרומית, שלימים שימשו תותחיו להפגזת פורט סאמטר בפרוץ מלחמת האזרחים. לאחר מכן הוא שירת במגוון מקומות בפלורידה במהלך שביתת הנשק עם שבטי הסמינול, אך חלה קשות ופונה משם (בסיועו של מי ששימש לימים כגנרל בצבא הקונפדרציה א. פ. היל) ועבר תקופת החלמה בקלפפר, וירג'יניה.
לאחר החלמתו שב סקופילד לווסט פוינט כדי לשמש כעוזרו של אחד המרצים שם בין השנים 1855 – 1860. נראה היה שהקריירה הצבאית שלו נכנסה לקיפאון ולפיכך הוא נטל חופשה של שנתיים כדי ללמד פיזיקה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס.
מלחמת האזרחים
ב-21 בנובמבר 1861 קודם סקופילד לדרגת בריגדיר גנרל וב-29 בנובמבר 1862 לדרגת מייג'ור גנרל. בין השנים 1861 – 1863 הוא שימש במגוון תפקידי פיקוד בזירה הטרנס-מסיסיפית, רוב הזמן בפיקוד על ארמיית הספר. בסופו של דבר הוא שוחרר מתפקידיו במערב, על פי בקשתו, בשל סכסוכים עם הממונה עליו, סמואל קרטיס.
ב-17 באפריל 1863 קיבל סקופילד את הפיקוד על הדיוויזיה השלישית של הגיס ה-14 של ארמיית קמברלנד. במאי 1863 הוא שב למיזורי כדי לשמש כמפקד "מחלקת מיזורי". על תפקיד פיקוד זה של סקופילד העיבה מחלוקת בנוגע לטבח בלורנס, קנזס, כאשר סקופילד אפשר לכוח לרדוף אחר לוחמים אל תוך מיזורי. תומכי האיחוד במיזורי שיגרו באוקטובר משלחת לוושינגטון כדי לעתור בפני הנשיא לינקולן שידיח את סקופילד על האהדה שרחש כלפי לוחמי גרילה מטעם הקונפדרציה שתקפו את אזרחי האיחוד הנאמנים. לינקולן העניק לסקופילד גיבוי, וייחס את הטבח למצב המלחמה ולא לחוסר כשירותו של המפקד והנחה את סקופילד לכבד את חירויות האזרח, אלא אם כן יהיו כאלה שיגרמו לנזק מוחשי לפעולות הצבא.
ב-1864, כמפקד ארמיית אוהיו, לקח סקופילד חלק במערכת אטלנטה, תחת פיקודו של מייג'ור גנרל ויליאם שרמן. בסוף יולי הציב אותו שרמן כמפקד המבצע לניתוק מסילות הרכבת. סקופילד היה מעורב במחלוקת נוספת עם מפקד גיס המתנדבים ה-14, מייג'ור גנרל ג'ון פלמר, שהעדיף להתפטר ולא לשרת תחת סקופילד, שהוא החשיב אותו כבעל דרגה נמוכה, אך שזכה לגיבוי של גנרל שרמן, בקרב יוטוי קריק. הייתה זו ההתפטרות היחידה בהיסטוריה של ארצות הברית במהלך קרב חשוב, אף על פי שפלמר הוצב מחדש מיד בקנטקי ועזר לשמור על השליטה של הממשלה הפדרלית על מדינות הגבול במשל שלוש שנים. סקופילד עם הגיסות ה-23 וה-14 שלו בילה את החודש מול אטלנטה ואיסט פוינט ללא תוצאות של ממש. שרמן נזקק לתנועת איגוף כדי להביס את צבא הקונפדרציה. סקופילד נשלח כדי לנתק את תנועת הנסיגה שלהם בג'ונסבורו אך כשל בכך. שוב הוא היה מעורב במחלוקת כאשר הוצב לפקד על הגיס הרביעי תחת פיקודו של גנרל סטנלי ב-30 באוגוסט 1865.
לאחר נפילתה של אטלנטה לקח שרמן את רוב כוחותיו לטובת הצעדה אל הים. ארמיית אוהיו של סקופילד סופחה למייג'ור גנרל ג'ורג' הנרי תומאס בטנסי. כאשר פלש לטנסי גנרל הקונפדרציה ג'ון בל הוד וכמעט וניתק את שרשרת הפיקוד של סקופילד בספרינג היל, פעולת התקיפה המהירה של הוד להשגת המומנטום בקרב פרנקלין שבא אחר כך, גרמה לתבוסה קשה. ב-15 – 16 בדצמבר לקח סקופילד חלק בניצחון המפואר של תומאס בקרב נאשוויל, בו ארמיית טנסי של הוד נחלה תבוסה קשה ולמעשה חדלה לתפקד ככוח לוחם עד תום המלחמה. בכל אופן, במהלך ההכנות לקרב זמם סקופילד נגד תומאס, והזין את גרנט במידע שגוי במטרה להחליף את תומאס. ב-30 בנובמבר 1864 הועלה סקופילד לדרגת בריגדיר גנרל בצבא הסדיר על תפקודו בקרב פרנקלין וב-13 במרץ 1865 הוא קיבל דרגת ייצוג של מייג'ור גנרל.
סקופילד הצטווה לפעול יחד עם שרמן בקרוליינה הצפונית והוא הוביל את כוחותיו באמצעות רכבת ובדרך הים אל פורט פישר תוך 17 ימים, כבש את וילמינגטון ב-22 בפברואר 1865 לחם בקרב וייס פורק ב-10 במרץ וב-23 במרץ הוא חבר לשרמן בגולדסבורו.
תקופת השיקום
לאחר המלחמה הטיל הנשיא אנדרו ג'ונסון על סקופילד שליחות דיפלומטית בצרפת שמטרתה הייתה שכנוע הצרפתים להוציא כוחות צבא שלהם ממקסיקו. סקופילד גם הצטרף אל "המסדר הצבאי של הלגיון הנאמן של ארצות הברית", אגודה צבאית שעל חבריה נמנו קצינים של צבא האיחוד וצאצאיהם. לאחר שפרש משירות פעיל, כיהן סקופילד כמפקד העליון של המסדר בין השנים 1899 – 1903.
לאחר המלחמה
ב-4 במרץ 1869, היום בו הושבע יוליסס ס. גרנט כנשיא ארצות הברית, קודם סקופילד לדרגת מייג'ור גנרל. לאחר מכן הוא שירת במשך שנה כראש מחלקת מיזורי.
בעקבות מותו של תומאס, קיבל סקופילד במקומו את הפיקוד על הדיוויזיה הצבאית של האוקיינוס השקט.
ב-1873 הוטלה על סקופילד משימה סודית על ידי מזכיר המלחמה ויליאם בלקנאפ לחקור את ההיתכנות האסטרטגית של נוכחות אמריקאית באיי הוואי. בדוח שהגיש המליץ סקופילד שארצות הברית תקים בסיס ימי בפרל הארבור.
בין השנים 1876 – 1881 שימש סקופילד כמפקד האקדמיה הצבאית של ארצות הברית. מטרה ראשית שבה התמקד סקופילד בתפקיד זה הייתה צמצום העונשים המשפילים והעלאת הרמה המקצועית באקדמיה. ב-1878 עורר סקופילד את זעמם של הרפובליקנים הרדיקליים כאשר ביקש ממנו הנשיא רתרפורד הייז לפתוח מחדש את המקרה של מייג'ור גנרל פיץ ג'ון פורטר, שהורשע על ידי בית דין צבאי על פחדנות ואי ציות לפקודה בקרב בול ראן השני. ועדת הבדיקה של סקופילד עשתה שימוש בעדויות חדשות של גנרלים של צבא הקונפדרציה שהשתתפו בקרב ומצאה שפורטר הורשע שלא בצדק ושמעשיו הצילו את כל צבא האיחוד מתבוסה מוחלטת שעלולה הייתה להיגרם מאי-יעילותם של מייג'ור גנרל ג'ון פופ ומייג'ור גנרל אירווין מקדואל.
לאחר מכן שירת סקופילד ב"מחלקת המפרץ" (1882-1881) ב"דיוויזיה הצבאית של האוקיינוס השקט" (1883-1882) ב"דיוויזיה הצבאית של מיזורי" (1886-1883) וב"דיוויזיה הצבאית של האוקיינוס האטלנטי" (1888-1886). הוא גם יצא לצרפת כדי לצפות שם בתמרונים צבאיים. הוא גם היה הנשיא הראשון של "מועדון הצבא והצי".
ב-2 ביולי 1892 הוענקה לסקופילד מדליית הכבוד. במהלך שביתת פולמן שימש סקופילד כיועץ דיסקרטי של הנשיא גרובר קליבלנד. ב-5 בפברואר 1895 קודם סקופילד לדרגת לוטננט גנרל. ב-29 בספטמבר אותה שנה, עם הגיעו לגיל פרישת חובה של 64, סיים סקופילד את שירותו הצבאי.
לאחר פרישתו הוא נותר פעיל בענייני הממשל. הוא העניק סיוע לאליהוא רוט, העיד בפני ועדות הקונגרס לצורך תמיכה ב"חוק הארגון מחדש של הצבא של 1901" ובחוק משנת 1903 שייסד את המשמר הלאומי של ארצות הברית.
מותו ומורשתו
לפני מותו היה סקופילד לאחרון חברי הקבינט של אנדרו ג'ונסון שנותר בחיים. ספר זכרונותיו "46 שנים בצבא" (Forty-six Years in the Army) יצא לאור ב-1897. הוא היה עמית כבוד ב"מסדר הצבאי של המלחמות הזרות"
ג'ון סקופילד נפטר בסיינט אוגוסטין, פלורידה. הוא נטמן בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. על שמו קרוי מחנה צבאי בהוואי.
כיום זכור סקופילד בשל ציטוט ארוך שלקוח מנאומו מטקס הסיום של מחזור 1879 של ווסט פוינט ושאותו מחויבים לשנן כל הצוערים באקדמיה הצבאית בווסט פוינט, בבית הספר למועמדים לקצונה בפורט בנינג ובאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית:
פיטר יאן לסינק
פיטר יאן לסינק (בהולנדית: Pieter Jan Leusink; נולד ב-5 באפריל 1958 באלבורח, חלדרלנד) מנצח ונגן עוגב.
ביוגרפיה
לסינק למד לנגן בעוגב בבקונסרבטוריון העירוני בזוולה והשתלם בניצוח בהוראת גוטפריד ון דר הורסט (הולנדית: Gottfried van der Horst).ב-1981 ייסד את "מקהלת ילדי העיר אלבורח" (הולנדית: Stadsknapenkoor Elburg), ושלשה אירועי מוזיקה מקומיים אחד פסטיבל לימוד מזמורי חג המולד בכנסיית הקדוש ניקולאס בעיר, ביצוע המתאוס פסיון בחג הפסחא ופסטיבל בחודשי חופשת הקיץ, יולי ואוגוסט.
ב-1984 נתמנה למנהל המוזיקלי של "מקהלת הבנים של הולנד" (Holland Boys Choir). ב-1994, ייסד את "תזמורת באך לסינק" (The Leusink Bach Orchestra) ושנה לאחר מכן את "מקהלת באך של הולנד" (Bach Choir of the Netherlands) תזמורת זמרים בוגרים מעורבת. מאוחר יותר התזמורת והמקהלה אוחדו למוסד אחד, יחד איתן הקליט ב-1999–2000, מהלך חמישה עשר חודשים, את כל הקנטטות הדתיות מאת באך, כמו כן ביצעו ברחבי אירופה והקליטו יצירות קוליות נוספות מאת באך, הנדל, מוצארט, פורה וויולדי.
בשנת 2004 קיבל תואר אביר ב"מסדר האריה של ארצות השפלה".
סולם ג'אז
סולם ג'אז הוא כל סולם מוזיקלי שנעשה בו שימוש במוזיקת ג'אז. הרבה "סולמות ג'אז" הם סולמות נפוצים שמקורם במוזיקה הקלאסית, כולל הדיאטוני, סולם הטונים השלמים, הסולם האוקטטוני (או הסולם המוקטן) והמינור המלודי. כל הסולמות האלה היו בשימוש נפוץ בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 על ידי מלחינים כגון רימסקי-קורסקוב, דביסי, ראוול וסטרווינסקי, לעיתים קרובות באופנים דומים מאוד לאלה ששימשו מאוחר יותר במוזיקת הג'אז. סולמות ג'אז מסוימים, כגון סולם הביבופ, נוצרים על ידי הוספת צלילים עוברים כרומטיים לצלילי סולם דיאטוני מוכר.
אחת התכונות החשובות של הג'אז היא מה שתאורטיקנים מכנים "תאימות אקורד-סולם": הרעיון כי רצף אקורדים יוצר רצף תואם של סולמות. במוזיקה הקלאסית, האקורדים בדרך כלל שייכים לסולם בו כתובה היצירה (לדוגמה, במהלך ההרמוני ii-V-I בדו מז'ור ייעשה שימוש בדרך כלל רק בתווי הסולם דו מז'ור). בג'אז, לעומת זאת, מהלך הרמוני המורכב מארבעה אקורדים עשוי לעשות שימוש בארבעה סולמות שונים, לעיתים קרובות כתוצאה של אלטרציות שונות. לדוגמה, בסולם דו מז'ור, מלחין ג'אז עשוי לשנות את האקורד V (סול-סי-רה-פה) באמצעות הנמכת הדרגה החמישית (סול-סי-רה♭-פה)♭. המאלתר יכול לבחור סולם המכיל את ארבעת התווים הללו, כגון סולם הטונים השלמים (סול-לה-סי-דו♯♯-רה♯♯-פה), סולם אוקטטוני (סול-לה♭♭-סי♭♭-סי-דו♯♯-רה-מי-פה), רה מינור מלודי (סול-לה-סי-דו♯-רה-מי-פה) או לה♭ מינור מלודי (סול-לה♭♭-סי♭♭-דו♭♭-רה♭♭-מי♭♭-פה). בכל אחד מהמקרים הללו, הסולם מכיל את צלילי האקורד סול-סי-רה♭-פה, ולכן הוא "מתאים" לאקורד. רעיון זה של "תאימות אקורד-סולם" מהווה הבדל מהותי בין ההרמוניה של הג'אז להרמוניה המסורתית הקלאסית.
סולמות ביבופ
סולם ביבופ נוצר על ידי הוספת תו עובר כרומטי לסולם רגיל בן 7 צלילים (מודוס יוני או מיקסולידי). יחד עם התו שנוסף, נוצר סולם בן 8 צלילים אשר מאפשר תנועה ריתמית רציפה של תווים באורך שמיניות על פני תיבות באורך 4/4 - תכונה שימושית לצורך תרגול סולמות. כאשר מתחילים לנגן סולם ביבופ בשמיניות כך שתו השייך לאקורד (שורש, 3, 5 או 7♭) נופל על הפעמה, שאר תווי האקורד ייפלו על הפעמה גם הם. כתוצאה מכך, כל התווים בסולם שאינם שייכים לאקורד נופלים בין הפעמות ("off-beat"), ומנוגנים כתווים עוברים.
ישנם שתי צורות נפוצות של סולמות ביבופ:
סולם ביבופ על הדומיננטה, בו נוסף צליל למודוס המיקסולידי: בעליה: 1 2 3 4 5 6 ♭♭7 7 (8) בירידה: 8 ♭♭7 6 ♭♭6 5 4 3 2 (1)
הערה: סולם ביבופ על הדומיננטה יכול להתאים היטב למהלך ii-V כולו.
מודוסים של סולם המינור המלודי
לסולם המינור המלודי חשיבות רבה בהתפתחות ההרמוניה של הג'אז. סולם זה הוא למעשה סולם מז'ור דיאטוני עם דרגה שלישית מונמכת, לדוגמה: דו רה מי♭ פה סול לה סי. כמו בכל סולם אחר, יצירת מודוסים על ידי שינוי השורש של הסולם מגלה סדרה חדשה של סולמות ג'אז.
מודוסים הנובעים מסולם דו מינור מלודי בעליה: יצוין כי שמות המודוסים הנובעים מסולם המינור המלודי הם וריאציות של חלק משמות המודוסים הנובעים מהסולם המז'ורי. לדוגמה, פריגי ♮6 (המודוס השני של המינור המלודי) נקרא כך כי הוא זהה למודוס הפריגי (המודוס השלישי בסולם המז'ורי) מלבד התו השישי המוגבה (♮♮6).
סולם סימטרי מוקטן/אוקטטוני
ישנם שני סוגים של סולמות סימטריים מוקטנים. סולמות אלה נקראים לפעמים סולמות אוקטטוניים כי הם מכילים שמונה צלילים. הם מבוססים על סדרה של סקונדות גדולות וקטנות לסירוגין. הסוג הראשון מתחיל עם סקונדה קטנה (ק-ג-ק-ג-ק-ג-ק-ג), והשני מתחיל עם סקונדה גדולה (ג-ק-ג-ק-ג-ק-ג-ק). [ק = סקונדה קטנה, ג = סקונדה גדולה]
מכיוון שהתבנית של סדר המרווחים בסולמות אלו חוזרת על עצמה בכל שני תווים, כל תו בסולם יכול להיות השורש של סולם סימטרי מוקטן אחר. לדוגמה, הסולם הסימטרי המוקטן על דו שמתחיל עם סקונדה קטנה, מורכב מאותם צלילים של אותו סוג סולם המתחיל מהתו מי♭♭, ושל הסולם רה♭♭ המתחיל מסקונדה גדולה:
דו סימטרי (ק, ג)מוקטן: דו רה♭♭ מי♭♭ מי פה♯♯ סול לה סי♭♭
מי♭♭ סימטרי (ק, ג) מוקטן: מי♭♭ מי פה♯♯ סול לה סי♭♭ דו רה♭♭♭
רה♭♭ סימטרי (ג, ק) מוקטן: רה♭♭ מי♭♭ מי פה♯♯ סול לה סי♭♭ דו♭
כל השלושה מורכבים מאותה קבוצת תווים: דו רה♭♭ מי♭♭ מי פה♯♯ סול לה סי♭.♭
למעשה, כל הסולמות הסימטריים המוקטנים מורכבים משלוש קבוצות תווים בלבד:
דו רה מי♭♭ פה פה♯♯ סול♯♯ לה סי
רה♭♭ רה מי פה סול לה♭♭ סי♭♭ סי
סולם הטונים השלמים
סולם הטונים השלמים, המורכב אך ורק מסקונדות גדולות, משמש לעיתים קרובות על אקורד V7+5 (לדוגמה, +G7).
סולמות פנטטוניים
שני סולמות פנטטוניים נפוצים בג'אז הם הסולם הפנטטוני המז'ורי והסולם הפנטטוני המינורי. כל אחד מהם הוא מודוס של השני.
הסולם הפנטטוני המז'ורי בנוי מהסולם המז'ורי ללא הדרגות הרביעית והשביעית. סולם דו מז'ור הוא ( דו, רה, מי, פה, סול, לה, סי ), ולכן הסולם דו פנטטוני מז'ורי הוא ( דו, רה, מי, סול, לה ) : הסולם הפנטטוני המינורי משתמש באותם תווים כמו הסולם הפנטטוני המז'ורי, אך מתחיל מהדרגה השישית של הסולם המז'ורי. בהמשך לדוגמה לעיל, התו לה הוא הדרגה השישית בסולם דו מז'ור, ולכן סולם לה פנטטוני מינורי יהיה ( לה, דו, רה, מי, סול ):
נגני ג'אז, בפרט בסיסטים וגיטריסטים, משתמשים בסולמות אלה במספר דרכים מעניינות. לדוגמה, על האקורד B♭♭Maj7#11, ניתן להשתמש בפנטטוני מז'ורי המבוסס על הדרגה השנייה של B♭♭b (דו, רה, מי, סול, לה) התואם לדרגות 9, 3, ♯♯11, 13, ו-7. באופן דומה, עבור אקורד F♯♯7 (בהקשר המתאים לסולם altered) ניתן להשתמש באותו סולם פנטטוני, הפעם מבוסס על דרגת הטריטון (דו, רה, מי, סול, לה), התואם לדרגות ♭♭5, ♭♭13, ♭♭7, ♭♭9, ♯♯9.
סולם בלוז
סולמות הבלוז גם הם מתחלקים למז'ור ומינור.
סולם לה בלוז מינורי הוא ( לה דו רה רה♯♯ מי סול ) בעליה או ( לה סול מי מי♭♭ רה דו ) בירידה. ההבדל בין ירידה לעליה מתבטא רק באנהרמוניה, כלומר בשמו של התו מי♭♭/רה♯♯.
סולם דו בלוז מז'ורי הוא (דו רה רה♯♯ מי סול ) בעליה או ( דו לה סול מי מי♭♭ רה ) בירידה.
יצוין כי בדומה לסולמות הפנטטוניים, הסולם דו בלוז מז'ורי והסולם המינורי היחסי שלו, לה בלוז מינורי, מכילים אותם תווים. הם נבדלים רק בבחירת התו המהווה את שורש הסולם.
גיטריסטים משלבים לעיתים קרובות את הסולמות הפנטטוניים המז'ורי והמינורי באותו רגע מוזיקלי, וכן את סולמות הבלוז או את המודוסים הדורי והמיקסולידי.
סולם מינור הרמוני
סולם המינור ההרמוני גם הוא מהווה חומר רב ערך עבור מאלתרים רבים, מכיוון שהוא מציע גוון שונה עבור מהלכים הרמוניים נפוצים. לדוגמה, סולם דו מינור הרמוני ( דו-רה-מי♭♭-פה-סול-לה♭♭-סי ) יכול לשמש על אקורדים ביצירה הכתובה בסולם דו מינור, בפרט על המהלך ההרמוני ii-V7-i.
סולם Altered
הסולם altered מתאים לאקורדים דומיננטיים המכילים ♯11 ו-♭13. הדרגה הראשונה, הדרגה שלישית המז'ורית (כרביעית מוקטנת) והדרגה השביעית הדומיננטית שומרות על הצבע הדומיננטי של הסולם.
הסולם יכול להיות מובן גם כמודוס על הדרגה השביעית של סולם מינור מלודי עולה, כפי שהודגם לעיל.
סולם זה נקרא גם "סופר לוקרי", מכיוון שהוא זהה למודוס הלוקרי מלבד הדרגה הרביעית המונמכת, אם כי הוא נחשב בדרך כלל כבעל צבע מז'ורי.
שם נוסף לסולם הוא "מוקטן - טונים שלמים" מכיוון שהטטרקורד הראשון שלו דומה לסולם המוקטן (ק, ג) בעוד הטטרקורד השני שלו שייך לסולם הטונים השלמים.
הסקה בייסיאנית
הסקה בייסיאנית (אנגלית: Bayesian inference, על שמו של תומאס בייס) היא שיטת הסקה סטטיסטית המבוססת על נוסחת בייס. הנוסחה משמשת לעדכון ההסתברות לקיום הנחה על ידי הוספת מידע נוסף. שיטה זו חשובה בסטטיסטיקה, במיוחד במקרים של מידע המתעדכן באופן דינמי. שיטה זו מצאה שימוש נרחב במדע, הנדסה, רפואה ודין. שיטה זו מוצגת לפעמים כשיטה מתחרה להסקה שכיחותנית.
חוק בייס
נוסחת בייס מסיקה הסתברות פוסטריורית בהינתן הסתברות פריורית ופונקציית נראות שנתונים על ידי המודל הסטטיסטי. ההסתברות נתונה על ידי הנוסחה: כאשר:
הסבר אינטואיטיבי
במקרה והראיה סותרת את ההשערה, אז ההשערה שגויה. ומצד שני, אם ההשערה לא סבירה אפריורי (כלומר ללא מידע על הראיה), אז ניתן לפסול השערה זו גם אם כעיקרון הראיה תומכת בה.
כך, הנקודה החשובה בהסקה בייסיאנית שהיא מאפשרת להחשיב ראיות חדשות, תוך כדי הסתמכות על אמונות וידע קודם, תוך שימוש בחוק בייס. זאת לעומת הסקה שכיחותנית, המסיקה מסקנות על סמך ראיות, ללא שימוש בידע קודם.
נוסף על כך, חוק בייס יכול לשמש באופן איטרטיבי. כלומר, לאחר קבלת ראיה, ההסתברות האפוסטריורית יכולה לשמש כהסתברות אפריורית לחקירת הראיה הבאה. ולאחר קבלת ראיה חדשה ההסתברות האפוסטריורית תשמש לאיטרציה הבאה. שיטה זו נקראת לפעמים "עדכון בייסיאני" (Bayesian updating).
פוסי ריוט
פוסי ריוט (באנגלית: Pussy Riot) היא להקת פאנק רוק פמיניסטית רוסית. הלהקה נוסדה באוגוסט 2011, ומנתה כ-11 נשים בגיל בין 20 ל-33 (נכון לשנת 2012). חברות הלהקה נוהגות לערוך מיצגים מאולתרים ופרובוקטיביים מבחינה פוליטית במוסקבה, בנושאים כמו ליברליזם, מעמד האישה, חברה פטריארכלית ומחאות נגד הנשיא ולדימיר פוטין, בין היתר על רקע מערכת הבחירות שלו לנשיאות, ובזמן שכיהן כראש ממשלת רוסיה. הנושאים אותם מקדמת הלהקה כוללים פמיניזם, זכויות להט"ב, התנגדות לשחיתות ולנשיא פוטין ומדיניותו בהם תעמולות וקשריו להנהגת הכנסייה האורתודוקסית הרוסית.
הלהקה זכתה להכרה עולמית כאשר חמש מחברותיה העלו הופעה פוליטית בתוך כנסיית קתדרלת ישו המושיע במוסקבה ב-21 בפברואר 2012. ההופעה הופסקה על ידי גורמי הביטחון. הנשים טענו כי מחאתן מכוונת נגד תעמולת התמיכה של מנהיגי הכנסייה האורתודוקסית בפוטין במהלך מערכת הבחירות שלו. ב-3 במרץ 2012 נעצרו שתיים מחברות הקבוצה, נאדז'דה טולוקוניקובה ומריה אליוקינה, והואשמו בחוליגניזם. חברה שלישית, יקטרינה סמוצביץ', נעצרה ב-16 במרץ. שלוש הנשים הוחזקו במעצר עד תום ההליכים עד סוף חודש יולי. ב-17 באוגוסט 2012 הורשעו ב-"חוליגניזם המונע משנאה דתית", וכל אחת מהן נידונה לשנתיים מאסר. ב-10 באוקטובר, לאחר ערעור, שוחררה סמצביץ' על תנאי ועונשה קוצר. עם זאת, גזר דינן של טולוקוניקובה ואליוקינה התקבל.
המשפט וגזר הדין של חברות הלהקה עוררו תשומת לב בינלאומית וביקורת ממדינות המערב. הנשים תוארו כ-"שבויות מצפון" על ידי ארגוני זכויות אדם בהם אמנסטי אינטרנשיונל, וכן זמרים, שחקנים ובדרנים בולטים בעולם. לאחר שריצו כ-21 חודשים ממאסרן, שוחררו טולוקוניקובה ואליוקינה ב-23 בדצמבר 2013, לאחר שהדומא אישרה עבורן חנינה. אליוקינה וטולוקוניקובה היו בין חברות הלהקה שהופיעה כפוסי ריוט במהלך אולימפיאדת החורף בסוצ'י, שם הותקפו בשוטים ותרסיסי פלפל על ידי קוזאקים שהועסקו כמאבטחים. ב-6 במרץ 2014 הותקפו ורוססו בצבע ירוק על ידי בני נוער מקומיים בניז'ני נובגורוד.
סגנון מוזיקלי, הופעות חיות ולבוש
בריאיון ל-"Gazeta.ru" תיארה חברת הלהקה את הופעותיהן כאמנות פרפורמנס, שיצרו מיצגים של "מחאה טהורה" בהם "גיבורי על בבלקלאוות וגרביונים בהירים משתלטים על המרחב הציבורי במוסקבה". חברה נוספת, שזכתה לשם הבדוי גאראדז'ה, סיפרה לעיתון "מוסקובסקי נובוסטי" כי הלהקה פתוחה לנשים בעלות כישרונות מוזיקליים מוגבלים. לדבריה, "את לא צריכה לשיר טוב. זה פאנק. את פשוט צורחת הרבה". תלבושות הלהקה כללו בדרך כלל שמלות וגרביונים בצבעים בהירים ופנים מכוסות בכובעי בלקלאווה.
חברי הלהקה ציינו את להקות הפאנק רוק "Angelic Upstarts", "Cockney Rejects", "Sham 69" ו-"The 4-Skins" כהשפעות המוזיקליות העיקריות שלהן. חברות הלהקה טענו שגם להקת הפאנק רוק האמריקאית ביקיני קיל, אמנית הביצועים קארן פינלי והתנועה הפמיניסטית ריוט גירל של שנות התשעים היוו עבורן השראה. לטענתן:
נאדז'דה טולוקוניקובה הסבירה את סגנון הלהקה ופעולותיה באומרה, "אפשר להתייחס להופעות של פוסי ריוט כאומנות ממחאה או צורה של פעולה פוליטית שעוסקת בצורות של אומנות. כך או כך, ההופעות שלנו הן סוג של פעילות אזרחית בתוך מערכת פוליטית תאגידית דכאנית המכוונת את כוחה כנגד זכויות אדם בסיסיות וחירויות אזרחיות ופוליטיות".
חברות הלהקה
טולוקוניקובה נתפסת כפנים של הלהקה. היא נולדה בנורילסק ולמדה באוניברסיטת מוסקבה. משנת 2007 טולוקוניקובה ובעלה פיוטר ורזילוב היו חברים בקבוצת האומנות "וויינה", ובמהלך שנה זו הם היו מעורבים במופעי אמנות פרובוקטיביים. אליוקינה היא אם חד הורית ומשוררת, שהייתה מעורבת באקטיביזם סביבתי. היא הייתה סטודנטית במכון לעיתונות וכתיבה יוצרת במוסקבה. סמוצביץ' הצטרפה לקבוצת "וויינה" בשנת 2008. היא מתכנתת והייתה חברה בבית הספר "ברודצ'נקו" לצילום ומולטימדיה במוסקבה. גזר דינה של סמוצביץ' הושתק, ולאחר שחרורה היא נעלמה מעיני הציבור.
בשנת 2015 דרכיהן של טולוקוניקובה ואליוקינה נפרדו, ועל אף שהן עדיין פעילות בתחומים דומים ושומרות על קשר, פוסי ריוט מזוהה בעיקר עם טולוקוניקובה. אליוקינה יצרה תוכנית משלה בשם "Pussy Riot: Riot Days", שעוסקת בחייה כפעילה רוסית ומופיעה בפסטיבלים שונים של אומנות שוליים. במהלך גמר מונדיאל 2018 ברוסיה, שלושה אנשים המזוהים עם הלהקה פלשו למגרש בעודם לבושים במדי משטרה, במחאה נגד מעצרים לא חוקיים. הפולשים היו פיוטר ורזילוב (בן הזוג של טולקוניקובה), ורוניקה ניקולשינה, שהייתה סטודנטית לכלכלה, העיתונאית אולגה קורצ'יובה ואולגה פאכטוסובה.
זכויות להט"ב
חברי פוסי ריוט התבטאו בתמיכתם בזכויות להט"ב, ובראיון שנערך בשנת 2012 אישרו כי הלהקה כללה לפחות אחד מחברי הקהילה הגאה. טולוקוניקובה וסמוצביץ' השתתפו במצעד הגאווה במוסקבה בשנת 2011, שהתקיים על אף שהרשויות אסרו לקיימו, והן נעצרו לזמן קצר לאחר שהמצעד הופסק על ידי המשטרה.
בראיון בשנת 2018 דיברה טולוקוניקובה על החשיבות של זכויות טרנסג'נדרים ללהקה, והסבירה כי היא דוחה את הגישה המהותנית כלפי מגדר. היא אמרה, "אנחנו מאמינות שאת לא באמת צריכה נרתיק או דגדגן כדי להיות אישה, וקיומו לא בהכרח הופך אותך לכזאת... אנחנו תמיד אומרות שכל אחד יכול להיות חבר בפוסי ריוט, ואנחנו באמת מתכוונות לזה".
פמיניזם
הלהקה נוסדה בחלקה בגלל כעס על מה שחברותיה ראו כמדיניות ממשלתית מפלה כלפי נשים. חברות הלהקה ציינו במיוחד חקיקה ש"מציבה הגבלות על הפלות חוקיות". בראיון שנערך בפברואר 2012 למגזין Vice, כינתה חברת פוסי ריוט "סרפימה" את השפעותיה הפמיניסטיות העיקריות, בהן סימון דה בובואר, אנדריאה דבורקין, אמלין פנקהרסט, שולמית פיירסטון, קייט מילט, רוזי בריידוטי וג'ודית באטלר.
חברות פוסי ריוט ראו את עצמן כאמניות פמיניסטיות, שהושפעו מתנועת ריוט גירל מקבוצות מוזיקליות כגון ביקיני קיל ו-"Cockney Rejects" ומז'אנר המוזיקה אוי!. התקשורת הרוסית נטתה להתעלם מהמשמעויות הפמיניסטיות של ההופעות של פוסי ריוט. לדברי אליאנה קאן לעיתון American Reader, הפמיניזם של פוסי ריוט התמקד בדיכוי שיוצרים משטרים סמכותניים, שמלווה באידיאליזציה של סקסיזם, מין וחיי משפחה פטריאכלים. חברי פוסי ריוט השתדלו להבהיר כי ערכי הפמיניזם המודרני עדיין לא מומשו ברוסיה והדגישו את ההקשר הספציפי של המאבק הפמיניסטי במדינה.
חברה אזרחית
בראיון לעיתון The St. Petersburg Times, הסבירו חברות הלהקה את עמדותיהן הפוליטיות והצהירו כי נקודת מבטן מאוחדת על ידי ערכים הקשורים בפמיניזם, אנטי-סמכותניות והתנגדות למדיניותו של הנשיא ולדימיר פוטין, שחברות הלהקה רואות את שלטונו כהמשך של הפוליטיקה האגרסיבית והאימפריאליסטית של המשטר הסובייטי. הלהקה מתייחסת להופעות שאינן מאושרות על ידי השלטון כמימוש של עקרון פוליטי. לדברי חברות הלהקה, הרשויות מתעלמות מעצרות מאושרות ואינן רואות בהן איום. מסיבה זו, כל ההופעות של פוסי ריוט אינן חוקיות ומשתמשות במרחב ציבורי ככלי פוליטי. בראיון ל-BBC, במהלך החזרות יום לפני ההופעת בקתדרלת ישו המושיע, טענו חברות הלהקה שרק הופעות חיות לא חוקיות זכו לתשומת לב תקשורתית במדינה.
קריירה מוזיקלית
במשך שנות פעולתה הוציאה הלהקה שירים שונים, כאשר כל אחד מהם כלל ביקורת בנושא אחר. העיתון האינטרנטי The A.V. Club הגדיר את הלהקה כ"מצוינת". במאמר דעה לעיתון הניו יורק טיימס, כתב מייקל ידוב, מבקר המוזיקה של פיצ'פורק, כי לשפוט את הלהקה על בסיס כשרון אומנותי זה כמו לבקר את ההיפים בשנות ה-60 על כך שמועמדם לנשיאות, החזיר "פיגאסוס בן האלמוות|פיגאסוס בן האלמוות" (חזיר שהוצג כמועמד לנשיאות מטעם מפלגת הנוער הבינלאומית בשנת 1968 כחלק ממפגן מחאה תיאטרלי) לא היה מועמד בר קיימא.
פוסי ריוט לא הוציאו אלבומי אולפן שלמים. שיריהם זמינים להורדה בחינם במספר אתרי אינטרנט, תחת רשימת ההשמעה "Ubey seksista" (הרוג את הסקסיסט). הלהקה הייתה צפויה להופיע בישראל ב-16 במאי 2018. כחודש לפני המופע, ביטלה את המופע ללא הסבר בנוגע לסיבת הביטול. מקורב להפקה טוען שמדובר בהתנהלות חובבנית של מפיק רוסי, שלא עמד בהסכמים שחתם. ב-31 בינואר 2018 הכריזו פוסי ריוט על סיבוב ההופעות הראשון שלהם באמריקה הצפונית. שנה לאחר מכן, הקליפ My Sex של הלהקה היה מועמד בקטגוריית האנימציה הטובה ביותר בטקס פרסי הווידאו של ברלין. בשנת 2021, הקליפ של Panic Attack היה מועמד בקטגוריית הניסוי הטוב ביותר במהלך הטקס.
"שחררו את המרצפות"
הופעתן הפומבית הראשונה כחברות פוסי ריוט הייתה בנובמבר 2011, במהלכה בוצע השיר "Osvobodi Bruschatku" ("שחררו את המרצפות") בשטחי ההרכבת התחתית של מוסקבה. הן הופיעו על גבי במה מוגבהת וקרונות, וקרעו כריות מלאות נוצות, שהתפזרו על גבי רציף הרכבת. השיר המליץ לאזרחים הרוסים למחות על הבחירות הקרובות לפרלמנט על ידי יידוי אבני ריצוף במהלך עימותי הרחוב במחאות ברוסיה. ההקשר של האירוע היה הפגנות ופעולות מחאה שהתקיימו ברחבי המדינה בעקבות הבחירות הפרלמנטריות בשנת 2011, בהן ניצחה מפלגת השלטון רוסיה המאוחדת בהנהגתו של ולדימיר פוטין בהפרש ניכר. לטענת כלי תקשורת, פעילים פוליטיים ואנשי ציבור שונים, התוצאות שיקפו זיוף קולות מאסיבי. בבלוג הלהקה נכתב "ההצבעות שלך ישמשו כנייר טואלט על ידי הממשל הנשיאותי".
הסרטון הראשון מטעם הלהקה עלה ליוטיוב ב-6 בנובמבר. השיר השתמש שוב בדגימה מוזיקלית נרחבת, הפעם מתוך הקלטת "Police Oppression" (דיכוי משטרתי) של להקת "Angelic Upstarts" משנת 1978. סרטון ההופעה הפך במהירות לוויראלי ועורר עניין בעיתונות הרוסית.
מאוחר יותר באותו החודש הופיעה הלהקה שוב, עם מספר חברים שביצעו את "Kropotkin Vodka" ("וודקה קרופוטקין") על גג אולם תצוגה לרכבים באזור חנויות יוקרה ובחלונות של חנויות אופנה, בעוד חברת להקה נוספת הפעילה מטפה לכיבוי אש. שם השיר מתייחס לפילוסוף הרוסי פיוטר קרופוטקין, והשיר עסק באופן מטפורי ברצח "ממזרי קרמלין" על ידי הרעלה קטלנית.
"מוות לכלא, חופש להפגנות"
ב-14 בדצמבר 2011 הופיעו חברי הלהקה על גבי מוסך, ליד מרכז המעצר מספר אחד במוסקבה, שבו הוחזקו בין השאר פעילי אופוזיציה. הפעילים הפוליטיים אלכסיי נבלני ואיליה יאשין נעצרו שבוע קודם לכן במחאה המונית נגד תוצאות הבחירות לדומה. הלהקה הופיעה עם שירה "Smert tyurme, svobodu protestu" (מוות לכלא, חופש להפגנות") - משחק מילים על הסיסמה של צבא השחרור העממי של יוגוסלביה במהלך מלחמת העולם השנייה, "מוות לפשיזם, חופש לעם". הן זכו לתשואות מהאסירים שצפו מתוך הסורגים של חלונות תאיהם בכלא.
"פוטין השתפן"
ב-20 בינואר 2012, שמונה מחברי הלהקה הופיעו עם השיר "Putin Zassal" מעל בימת לובנויה מייסטו בכיכר האדומה. כותרת השיר תורגמה על ידי כלי התקשורת בשפה האנגלית כ"פוטין הרטיב במכנסיו", "פוטין התעלף" ו"פוטין מפחד". סוכנות הידיעות AP הגדירה את ההופעה כ"פורצת דרך". השיר קרא למרד עממי נגד ממשלת רוסיה ולכיבוש הכיכר האדומה. על פי חברת פוסי ריוט המזוהה בשם "שיבה", השיר נכתב בהשראת אירועי ה-24 בדצמבר 2011, במהלכם השתתפו כ-100,000 איש בעצרות נגד פוטין במרכז מוסקבה. היא אמרה לפייננשל טיימס, "ראינו איך חיילים מסתובבים במוסקבה, היו מסוקים בשמיים, הצבא הועמד בכוננות. המשטר פשוט הרטיב במכנסיים באותו יום. והסמל של המשטר הוא פוטין". במהלך ההופעה הציתה חברת הלהקה רימון עשן, מה שהוביל לכך שהמופיעים נעצרו לזמן קצר באשמה של עבירות מנהליות. השופט אשר דן באירוע מצא את שתי חברות הלהקה, גלקינה ושבלבה, "אשמות על פי סעיף 20.2 לחוק המנהלי" (הפרה של כללי עריכת עצרות) והטיל קנס של 500 רובל על כל אחת מהן.