cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אקופין
מועצת האקופין בראי התאוריות הכלכליות
חשיבותה הרבה של מועצת האקופין גרמה לה לעמוד במרכז ההתעניינות של חוקרים מתחום הכלכלה המנתחים את אופן פעולתו של האיחוד האירופי. על פניו נדמה כאילו והמועצה, בה נפגשים נציגים של ממשלות שונות מנת להתוות מדיניות משותפת תוך ניסיון לשמור על אינטרסים לאומיים יחידניים, מהווה את התגלמות הגישה הקרויה בין-ממשלתיות (Intergovernmentalism). מן הצד השני ניתן לציין את התופעה, לפיה שר ממדינה מסוימת יביע דעה אחת במועצת האקופין בעוד שר אחר מאותה מדינה יביע דעה מנוגדת במועצה אחרת (למשל, הרצון לריסון תקציבי במועצת האקופין לעומת הרצון הפוליטי להוצאה מוגברת במועצה לעניינים סוציאלים - EPSCO). תופעת ההצבעות המנוגדות של אותה מדינה במועצות שונות, אשר סודקת את החזית הלאומית ויוצרת קבוצות אינטרסים חוצות-לאומיות, כמו גם מקרים כדוגמת המאמץ האירופי המשותף במסגרת מועצת האקופין להגן על השוק ועל המטבע המשותפים לאור המשבר הכלכלי (לעיתים על חשבון אינטרסים לאומיים), מובילה אחדים מן החוקרים לראות במועצה גוף על-לאומי, וזאת במסגרת גישה הקרויה נאו-פונקציונליזם (Neofunctionalism).
מערת גמל
מערת גמל (שם ערבי מודרני, נובע ככל הנראה מצורתו דמוית הדבשת של פתח המערה) היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי במערב הכרמל, שהוא חלק מהאתר הפרהיסטורי נחל מערות, יחד עם שלוש המערות שנחקרו בקרבתו: מערת תנור, מערת הנחל ומערת הגדי. זוהי מערה קרסטית קטנת ממדים, בת חדר אחד שגודלו 9 על 12 מטרים. היא ממוקמת בין מערות תנור והנחל, בגובה 45 מטרים מעל פני הים, ופונה לצפון-מערב.
מערת גמל נבדקה לראשונה על ידי הארכאולוגית האנגליה דורותי גארוד במסגרת פרויקט החפירות הגדול בנחל מערות בשנות השלושים של המאה הקדומת. מסקנתה הייתה שהאתר אינו מכיל שכבות פלאוליתיות ראויות לציון. החפירה המסודרת הראשונה במערת גמל בוצעה על ידי מינה עברון מטעם המכון לארכאולוגיה ע"ש זינמן באוניברסיטת חיפה. עברון חפרה במערה בשנים 1992 - 1994 וחשפה שכבת ברקציה (אדמת מערות שהתקשתה) המכילה כלי צור פלאוליתיים. עצמות אדם ובעלי חיים לא השתמרו במערה. רוב הפריטים הארכאולוגיים היו מרוכזים באמצע המערה, ככל הנראה לאחר שנסחפו לשקע הקרסט במרכזה. מחקר טיפוסי הכלים שייכם לתרבות האשלו-יברודית של שלהי התקופה הפלאוליתית התחתונה, לפי נוכחותם של מקרצפים נטויים ורוחביים ושל אבני יד. משקעי מערות שמצפים את ראש השכבה הארכאולוגית תוארכו בשיטת אורניום-תוריום לכ-220 אלפי שנים לפני זמננו, ולפיכך הממצאים הפרהיסטוריים הם בגיל זה או קדומים יותר. ממצאים דומים משכבה E במערת תנור הסמוכה תוארכו לכ-400,000 עד 250,000 שנים לפני זמננו. רוב הכלים סותתו מצור מקומי, שנאסף ממרחק של כששה ק"מ מסביב לאתר.
ב-29 ביוני 2012 הוכרזה המערה יחד עם נחל המערות, כאתר מורשת עולמית.
Where Do We Go? World Tour
'''Where Do We Go? World Tour''' הוא סיבוב ההופעות הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש. הסיבוב יתקיים באמריקה הלטינית, אירופה וצפון אמריקה. הופעת הפתיחה תתבצע ב-9 במרץ 2020.
סבב הופעות זה נועד לקדם את אלבום הבכורה של אייליש,.
רקע
סיבוב ההופעות הוכרז לראשונה ב-27 בספטמבר 2019, באמצעות חשבון האינסטגרם הרשמי של אייליש.
רשימת שירים
להלן רשימת השירים אותה שרה בילי אייליש במהלך סיבוב ההופעות:
לשיר (סרט)
לשיר (באנגלית: Sing) הוא סרט מוזיקלי-קומי בהנפשה ממוחשבת של אילומיניישן מ-2016. הסרט בוים ונכתב על ידי גארת' ג'נינגס.
סרט המשך בשם "לשיר 2" יצא לאקרנים ב-22 בדצמבר 2021.
תקציר העלילה
בעולם המאוכלס בידי חיות אנושיות, תיאטרון של קואלה בשם באסטר מון (מתיו מקונוהיי) עומד להסגר בגלל קשיים כלכליים אליהם הוא נקלע, לפיכך באסטר יוצא במסע במטרה להצילו באמצעות קיום תחרות כישרונות מוזיקליים נושאת פרס. העלילה מתמקדת בחמשת הפיינליסטים: חזירה בשם רוזיטה (ריס ויתרספון), עכבר בשם מייק (סת' מקפרלן), דורבנית בשם אש (סקרלט ג'והנסון), פילה בשם מינה (טורי קלי) וגורילה בשם ג'וני (טארון אגרטון).
סרט המשך
סרטי יוניברסל ואילומיניישן הפקות הכריזו על סרט המשך בשם "לשיר 2" אשר תוכנן במקור לצאת ב-25 בדצמבר 2020, אך תאריך זה נדחה ל-2 ביולי 2021, ולבסוף הסרט יצא לאקרנים ב-22 בדצמבר 2021.
קישורים חיצוניים
ביקורות
Aurora Excalibur
Aurora Excalibur הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) שפותח על ידי "Aurora Flight Sciences" בין 2005 ל-2010 עם יכולת המראה ונחיתה אנכית (VTOL). מודל מוקטן, עם מוטת כנפיים של 4 מטרים, נוסה בהצלחה ב-24 ביוני 2009. גרסה בקנה מידה מלא מתוכננת עם יכולת לשאת ארבעה טילי AGM-114 הלפייר, ולשייט במהירות 460 קמ"ש. החברה השתמשה בניסיון הפיתוח של Excalibur כדי להתקדם עם יכולות המראה ונחיתה אנכיים עבור פרויקט הפיתוח להמראה ונחיתה אנכית עבור מטוסים (VTOL X-Plane), פרויקט רחב היקף במימון DARPA.
Champion
Champion (בעברית: אלוף) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז' בשיתוף הראפר הקנדי דרייק והראפרים האמריקאים נאז וג'יזי, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Pink Friday: Roman Reloaded. השיר יצא לאור ב-3 באפריל 2012, על ידי חברות התקליטים יאנג מאני, קאש מאני וריפבליק.
השיר הגיע למקום ה-36 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ הדיגיטליים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ניקי מינאז', ניקיל סית'ראם, דרייק, נאז, ג'יזי ודה גיים, הולחן על ידי דרייק והופק על ידי היט-בוי ופרננדו גריבאי. בשנת 2017, צייצה ניקי מינאז' בחשבון הטוויטר שלה ציוץ על השיר עצמו, תוך שהזכירה כמה שמות מכותביו.
הסיפור שלנו (סרט, 2022)
הסיפור שלנו הוא סרט ישראלי מסוגת קומדיה רומנטית מוזיקלית, שנכתב על ידי רוני ידור ואסף שליטא ובוים על ידי ירון ארזי. בסרט מככבים לי בירן ואליאנה תדהר, אשר משמשים גם כיוצרים השותפים של הסרט. הסרט יצא לאקרנים ב-7 באפריל 2022.
ברנדון פ. בל
'''ברנדון פ. בל (באנגלית: Brandon P. Bell'''; נולד ב-13 בינואר 1985) הוא שחקן אמריקאי, הידוע בעיקר בתפקידיו בסדרות הטלוויזיה "הוליווד הייטס" ו"אנשים לבנים יקרים".
ראשית חייו
בל הוא יליד דאלאס, טקסס. הוא למד באוניברסיטת דרום קליפורניה עם מלגת לימודים בחוג לדרמה. לפני שהתמקד במשרה מלאה בקריירת המשחק שלו, בל שיחק כדורגל במשך 7 שנים כשנסע לצרפת וזכה עם קבוצתו במדליית הזהב בגביע ארצות הברית הפתוח.
קריירה
בל קיבל את התפקיד של ג'ייק מדסן בסדרת הטלוויזיה "הוליווד הייטס" בשנת 2012. בשנת 2017 הוא כיכב כטרוי פיירבנקס בסרט הדרמה הקומית "אנשים לבנים יקרים" לצד לוגן בראונינג, שעובד לסדרה של נטפליקס באותו שם.
רושאניה
רושניה הייתה אגודת סתרים מוסלמית סופית אפגנית במאה ה-16 שהוקמה על ידי באיאזיד אנצארי מג'ולונדאהר. באיאזיד יותר מאוחר כינה את עצמו פיר רושאן (שליח האור) וטען שהוא אנצאר, כלומר אחד מהאנשים שעזרו למוחמד לברוח ממכה, ולכן גם מואר, מכאן פירוש השם "רושנייה" או "המוארים". פיר רושאן הושפע הן מהיוגים והן מסופים אחרים והוסיף דוקטרינה משלו. לפי פיר רושאן ההתגלמות המושלמת ביותר של אלוהים נמצאת בקדושים. מבחינת ערכים פיר רושאן דיבר על חובתו של האדם לשחרר את עצמו מבורות עצמית ומרודנות של שליטים כמו גם ממערכות הירושה שלהם. עוד עיקרון היה שחרור כל האנושות מאי-סובלנות והזכות של כל בן אנוש לחפש ידע, כולל נשים. לדעתו, כל בני האנוש נוצרו שווים ובעלי חרות לבחור את דרכם הייחודית.
רעיונותיו עלו בקנה אחד עם רעיונות עידן הנאורות, ולכן נרדפו על ידי אנשים שרצו לשמר את המצב הקיים. באירופה תנועות פשיסטיות, הבינו את רעיונותיו כחופש מוות בפני הרודן, משם רעיונותיו התגלגלו לימין ולתאוריות הקונספירציה וזאת הצורה שהמסדר מפורסם בה כיום. הקונספירטורים מאשימים את הראשנייה כממשיכים ושארית של מסדר החשישיון האיסמעילי, כהשראה להקמת מסדר האילומינטי בבוואריה, כלוקחים חלק בסדר עולמי חדש ועוד האשמות רבות ומגוונות מספור. יחד עם זאת חשוב לזכור שפיר רושאן הטיף לערכים סובלניים בתקופה שרוב האנושות חיו כעבדים, איכרים או בעוני מחפיר. הראשנייה חוסלו סופית על ידי האימפריה המוגולית.
סנואו
סנואו (Snow) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו שלג. {{פירושונים|
ראו גם
}}
ליטל ביי
ליטל ביי (באנגלית: Little Bay) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick).
גאוגרפיה
ליטל ביי ממוקם 14 ק"מ דרום מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, וגובל מדרום בלה פרוז, מצפון במלבר וצ'יפלי, ממערב בפיליפ ביי וממזרח בים טסמן. בחופו המזרחי של הפרוור מפרץ קטן בשם ליטל ביי. חלק גדול מהפרוור מוקצה לטובת מסלול הגולף The Coast. הדרך הראשית החוצה את הפרוור מצפון לדרום היא שדירת אנזאק, שמגיעה מצ'יפלי וממשיכה ללה פרוז. דרך באנרונג (Bunnerong Road) תוחמת את הפרוור ממערב וממשיכה צפונה לעבר מטרוויל.
היסטוריה
בשנת 1881 אירעה התפרצות של מגפת אבעבועות שחורות בקרב האוכלוסייה האירופאית במושבת סידני. על מנת להפחית את התפשטות המחלה ולמגרה, הוקמה במקום מושבת חולים. באותו זמן היה ליטל ביי פרוור מרוחק, ללא ישוב. במקום הוקם בית חולים החוף (The Coast Hospital), שחשיבותו עלתה עם התפרצות הדבר בתחילת המאה ה-20, ועם חזרתם של הלוחמים ממלחמת העולם הראשונה כשהם נושאים עימם מחלות כגון שפעת. בשנת 1934 נקרא בית החולים רשמית על שם הנסיך הנרי, דוכס גלוסטר, דודה של המלכה אליזבת השנייה.
תרבות
בפרוור ממוקם בית החולים הנסיך הנרי, מבתי החולים הגדולים באזור.
בפרוור חוף קטן בצורת חצי סהרון, על שפת מפרצון ליטל ביי, המשמש לרחצת הקהל. זה החוף הדרומי ביותר ברצועת החופים בין מפרץ ג'קסון ומפרץ בוטאני. בחצי השני של המאה ה-20 היה החוף מזוהם בשפכים, אך מאמצי ניקוי החל בשנות התשעים הפכו את החוף לאחד הנקיים בסידני.
מגרשי הגולף The Coast וסיינט מייקל ממוקמים בפרוור, עם כרי דשא נרחבים ונוף לאוקיינוס.
בשנת 1969 הוקמה בחוף העיירה על ידי זוג האמנים כריסטו וז'אן-קלוד יצירת הנוף חוף עטוף - 2.4 קילומטר של חוף שנעטפו בבד. היצירה הייתה הגדולה ביותר מסוגה שהוקמה בעולם עד אותו מועד. הבד הוסר מהחוף ב-1970.
פרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ השנה
היסטוריה
אמינם הוא הזמר בעל מספר המועמדויות הגבוה ביותר בקטגוריה, כמו כן, הוא גם האמן היחיד שהיה מועמד בקטגוריה ארבע פעמים ברציפות.
האמנים היחידים שזכו בפרס מספר פעמים הם אמינם ("The Real Slim Shady" ו"Without Me"), ריהאנה ("Umbrella" ו"We Found Love"), ביונסה ("Single Ladies" ו"Formation") וטיילור סוויפט ("Bad Blood" ו"You Need to Calm Down").
נובוסיבירסק (כדורסל)
נובוסיבירסק (ברוסית: БК Новосибирск) היא קבוצת כדורסל רוסית מהעיר נובוסיבירסק שבמחוז נובוסיבירסק בסיביר המתמודדת בליגת המשנה הרוסית בכדורסל.
בעונת 2015 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הרוסי בכדורסל לאחר שגברה על דינמו מוסקבה במשחק הגמר ולראשונה תתמודד גם במסגרות האירופאיות משתתמודד בגביע יורוצ'לנג'. בנוסף זכתה באותה עונה גם באליפות ליגת המשנה הרוסית בכדורסל. בעונת 2017 זכתה שוב בגביע הרוסי לאחר שגברה על קבוצת הכדורסל סחאלין בגמר.
היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 2011 והתמודדה מיום הקמתה בטורניר הגביע הרוסי ובליגה השלישית בחשיבותה ברוסיה שנקראה "ליגת הכדורסל הבכירה". לאחר שסיימה במקום השלישי בעונת הבכורה שלה הקבוצה העפילה לליגה השנייה בחשיבותה, ליגת המשנה: "הסופרליגה הרוסית בכדורסל".
מאז עונת 2012 הקבוצה מתמודדת בליגת המשנה הרוסית. בעונת 2015 העפילה לגמר הגביע הרוסי ולראשונה בהיסטוריה שלה זכתה בו לאחר ניצחון על הפייבוריטית לזכייה, דינמו מוסקבה. הזכייה העניקה לקבוצה את האפשרות להתחרות במסגרות האירופאיות בעונת 2015/2016.
בעונת 2017 זכתה שוב בגביע הרוסי, לאחר שגברה על סחאלין בתוצאה 69:67.
בעונת 2017/2018 ובעונת 2018/2019 העפילה לחצי גמר הגביע.
טי-שרט (שיר)
טי-שרט הוא פזמון שבוצע בידי הלהקה הישראלית ג'יין בורדו, ויצא לאור ב-25 בינואר 2022.
רקע וכתיבה
השיר נכתב בידי סולנית הלהקה דורון טלמון והולחן בידי טלמון ובן-זוגה וחברה ללהקה מתי גלעד. בשיר מספרת טלמון על ילדותה. השיר יצא בצירוף קליפ שבוים בידי עומר אלוני.
ביקורת
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, והעניק לו שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
יחסי יפן–פלאו
יחסי יפן–פלאו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין הרפובליקה של פלאו.
היסטוריה
ב-1899 מכרו הספרדים את האיים לגרמניה. במלחמת העולם הראשונה נכבשו האיים מגרמניה שהייתה חלק ממעצמות המרכז ידי יפן, שהייתה חלק ממדינות ההסכמה. במלחמת העולם השנייה נערכו בהם קרבות עזים בין יפן (מדינות הציר בהובלת גרמניה הנאצית) לארצות הברית (בעלות הברית בהובלת ברית המועצות וארצות הברית עצמה). ארצות הברית ניצחה בקרבות ופלאו הפכה לשטח נאמנות אמריקאי, עם זאת הנוכחות היפנית בפלאו נמשכה והגיעה לרמה שתושבי האי אנגאור דוברים כולם יפנית וממשיכים לשמר את השפה למשך תקופה ארוכה.
יפן הייתה המדינה השנייה בעולם (לאחר ארצות הברית) להכיר בפלאו כמדינה עצמאית עוד ביום הכרזת העצמאות, ה-1 באוקטובר 1994. הרפובליקה של פלאו ויפן כוננו יחסים דיפלומטיים כחודש לאחר ההכרזה, 2 בנובמבר 1994.
יחסים תרבותיים
כקולוניה יפנית לשעבר, הושפעה פלאו רבות מהתרבות היפנית. בשפה הפלאואנית מושאלות מילים רבות מהשפה היפנית כמו "daijobu", "okyaku", "denki" ו-"senkyo". המטבח הפלאואני המקומי מושפע רבות מן המטבח היפנית.
יחסים כלכליים
היחסים הכלכליים בין יפן לפלאו הם חזקים מאוד על רקע מאכל הסושי. על מנת להכין סוגים שונים של סושי וסשימי דג הטונה הוא מצרך חשוב, והוא במקרה נפוץ באזור הכלכלי הבלעדי הימי של פלאו. לפיכך, מייצאת פלאו טונות של טונה בשנה ליפן על מנת להכין את המאכל הפופולרי, סושי.
פלאו תמכה במדיניות היפנית לשמירה על זכויות הלווייתנים עד יוני 2010, באישור הנציבות העולמית ללווייתנים היא הסירה את התמיכה. בפלאו הרגיעו ואמרו כי היחסים בין יפן לפלאו הם טבעיים והדבר לא ייפגע ביחסים בין שתי המדינות.
בשנת 2001 לאחר אסון טבע בפלאו התמוטט הגשר המחבר בין הבירה קורור לאיי בבלדאוב. יפן מימנה את הגשר והוא נקרא בשנת 2002 "גשר הידידות יפן-פלאו" כאות הוקרה ליפנים על תמיכתם.
יחסים ביטחוניים
יפן שלחה את שירות הכרייה הממשלתי היפני לפלאו על מנת לנקות את ההפצצות ממלחמת העולם השנייה שהיוו מטרד לתושבים במשך כ-70 שנים. הניקיון החל במאי 2013 והסתיים בתחילת דצמבר 2014.
תיירות
התיירות היא אחת מענפי התעשייה המפותחים ביותר בפלאו. יפן עוזרת לפלאו בקידום התיירות, ורוב התיירים שמגיעים לפלאו מוצאם מיפן או מטאיוואן.
Right by My Side
Right by My Side (בעברית: לצידי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז' בשיתוף הזמר האמריקאי כריס בראון, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Pink Friday: Roman Reloaded. השיר יצא לאור ב-27 במרץ 2012, על ידי חברות התקליטים יאנג מאני, קאש מאני רקורדס וריפבליק רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-21 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ניקי מינאז', ג'מאל רוברטס, אלון פלדר, פופ וונסל ואסתר דין והופק על ידי פופ אלון. השיר לא זכה להצלחה גדולה במצעדים השבועיים אך הצליח להיכנס למצעדי הבילבורד, תוך שדורג כשיר ה-77 המצליח ביותר במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ בסוף שנת 2012.
פרק זמן לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-39 מיליון השמעות.
שיער שחור
שיער שחור הוא השיער בעל הצבע הכהה ביותר והנפוץ ביותר, אצל רוב בני אדם. למעשה, זהו צבע השיער של כל האוכלוסיות הילידיות, שאינן צפון אירופאיות או מרכז אירופאיות. אצל יונקים רבים אחרים, מלבד האדם, צבע שיער זה קיים גם כן ואצל חלקם גם שכיח. השיער השחור הוא תכונה דומיננטית מבחינה גנטית (אצל כל היונקים).
באדם, שיער שחור מכיל כמות גבוהה של הפיגמנט אומלנין (בלעז: Eumelanin, סוג של מלנין).
שיער שחור יכול להופיע במגוון מרקמים, לדוגמה חלק או מתולתל. הוא יכול להופיע אצל אנשים בעלי צבעי עור ועיניים מגוונים.
צביעה מלאכותית של שיער לשחור
צביעה מלאכותית של שיער לשחור, מקובלת מסיבות של טעם אישי או אצל מי שמנסה להסתיר שיער שיבה. ישנם גוונים מעט שונים של צבע מלאכותי שחור, אך בניגוד לאנשים שעוסקים בשיער באופן מקצועי (כדוגמת ספרים), מרבית האנשים אינם מבחינים בהבדלים קלים אלה.
במקרא ובהלכה
בהלכה, גבר הצובע שיער לבן לשחור לשם התייפות (כמו גם גבר המלקט שיער לבן מתוך שערותיו השחורות) עובר על האיסור "לא ילבש גבר שמלת אשה" (דברים, כ"ב, ה').
בשיר האהבה התנכ"י מופיע השיער השחור כמרכיב ביופי הגברי. הרעיה מתארת לחברותיה את יופיו של דודה-אהובה כשהיא אומרת בין השאר "קוצותיו תלתלים שחורות כעורב" (שיר השירים, ה', י"א).
תשחרת
מה: "הוי קל לראש ונוח לתשחרת", ובהמאירי המוקד כא' נאמר: "מיטב תשחרתי הזוהרת". על פי אבן שושן, מילה זו סתומה במקורות, ומקורה משוער בלבד. בהקשרים אלה, המשמעות הרווחת מקורה ב"שחור" או ב"שַחַר". כך למשל "בן תשחורת" משמעותו בחור צעיר, ששיערו עדיין שחור וטרם הלבין.
בתרבות
בתת-התרבות הגותית שיער שחור נחשב למאפיין רצוי עקב הסמליות של הצבע השחור. נערות גותיות רבות צובעות את שיערן לשחור או ג'ינג'י.
דיפלוקיינודון
דיפלוקיינודון (שם מדעי: Diplocynodon) הוא סוג של תנינאי נכחד מהקבוצה דמויי אליגטור, אשר חי במשך הפלאוגן עד לאמצע האאוקן באירופה. במראהו הוא דמה לקיימן באורך של עד מטר וחצי והוא היה מכוסה באוסטאודרם לגופו. הרגליים היו בעלי קרומי שחייה רחבים, אשר העידו שחי חלק מהזמן בתוך המים. כמו מרבית התנינים הוא היה בעל פה רחב, איתו תפס טרף מיימי או לאורך גדות הנהר. לרוב הוא ניזון מדגים או צפרדעים ואולי גם מיונקים קטנים. הצעירים ניזונו מחרקים.
מאובני הדיפלוקיינודון התגלו לאורך אירופה מגרמניה ואוסטריה עד צרפת, איטליה, בריטניה וספרד. מאובן מגרמניה שנמצא בשכבות ליגניט (שכבה תחתונה של פחם) הכיל בבטנו גסטרוליתים. מאובנים אלה נמצאו בבור מסל, שכללו ביצות ואגמים של מים מתוקים, בהם חיו חיות רבות. המאובנים התגלו גם באזורים בהם היו ביצות כבול טובעניות, בהם אולי מת התנין.
כניעה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
יחסי מזרח טימור–צרפת
יחסי מזרח טימור–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הצרפתית לבין מזרח טימור.
סקירה כללית
שגריר צרפת בג'קרטה הוסמך למזרח טימור מאז דצמבר 2002 ונפתח משרד לשיתוף פעולה בדילי.
נציגויות דיפלומטיות
צרפת מחזיקה במזרח טימור משרד לשיתוף פעולה בדילי, אולם מזרח טימור אינה מיוצגת כלל בצרפת.
אסטוניה באירוויזיון 2002
אסטוניה באירוויזיון 2002 השתתפה עם השיר "Runaway" בביצוע של סהלין.
לפני האירוויזיון
תחרות ה"אירולאול" לבחירת נציג אסטוניה באירוויזיון נערכה ב-2002 באולם לינאהול שבטאלין והונחתה על ידי מרקו רייקוף וקרמל אייקנר. הזוכה נבחר על ידי צוות של שמונה שופטים ממדינות שונות המורכב ברובו ממשתתפי אירוויזיון לשעבר.
יא עואזל פלפלו
בישראל
השיר פרץ לתודעה הישראלית בשנות השבעים לאחר שההרכב "הגשש החיוור" ביצעו מערכון ובו פרודיה המבוססת על השיר, לצד השחקנית תיקי דיין. המערכון, אשר נקרא באופן שגוי "יא עווז אל פלפילו", נחשב לאחד המפורסמים ביותר של ההרכב.
מאז זכה השיר לגרסאות רבות בישראל, בהם של אייל גולן שרית חדד, עמיר בניון, זוהר ארגוב, חיים משה, איציק קלה, שי צברי, משה גיאת, נסרין קדרי לצד תזמורת ירושלים מזרח ומערב, ריימונד אבוקסיס עם תזמורת פירקת אלנור , שריף ואדווה עומר עם תזמורת ירושלים מזרח ומערב וכן תזמורת נצרת למוזיקה ערבית.
הפיוט "מול אלי וגודלו" מאת נסים בן יצחק הלוי מושר בלחן זהה לשל יא עואזל פלפלו. ביצועים ידועים של פיוט זה מתבצעים בין היתר על ידי יעקב שוואקי, דניאל זמיר, יחיאל נהרי, יובל טייב, איציק אשל ויניב בן משיח, משה חבושה וכן בניה ברבי ומני כהן בשיתוף התזמורת האנדלוסית הישראלית אשדוד.
ברברה (עיר)
בֶּרְבֵּרָה (בערבית - بربرة) היא עיר נמל בסומליה, הנמצאת בשטחה של סומלילנד, מדינה בלתי מוכרת, שהשתלטה על שטח נרחב בצפון סומליה. בעבר הייתה ברברה בירתה של המושבה סומלילנד הבריטית, מייסודה בשנות השמונים של המאה ה-19 ועד לשנת 1941, עד שהוחלפה בהרגייסה. בברברה יש נמל מים עמוקים שבנייתו הושלמה ב-1962, והוא משמש כנמל העיקרי של סומלילנד.
ילדים אהבה שירה
ילדים אהבה שירה הוא פזמון שבוצע בידי הלהקה הישראלית ג'יין בורדו, ויצא לאור ב-15 באוגוסט 2021.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן בידי סולנית הלהקה דורון טלמון ועובד והופק בידי טלמון יחד עם בן-זוגה מתי גלעד ורועי אביטל.
השיר שוחרר בצירוף קליפ שבוים בידי עומר אלוני. בקליפ נראית טלמון כשהיא מאוכזבת וזועמת מהכותרות בעיתונים ובטלוויזיה, ומחליטה לרוץ לנשיאות. בהמשך היא אכן נבחרת כנשיאה, אולם בסוף הקליפ היא נראית מחזיקה עיתון בו נכתב שהיא התפטרה מתפקידה משום שהיא "מעדיפה להתרכז בילדים אהבה ושירה".
הקליפ מלא ברמיזות למצב הפוליטי והכלכלי בישראל במהלך מגפת הקורונה, וכולל גם קריצות לשירי עבר של הלהקה.
ביקורת
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, והעניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.
פנטולמבדה
פנטולמבדה (שם מדעי: Pantolambda) הוא סוג של יונק קדום מהסדרה הנכחדת כימולסטיים. יונק מוזר זה חי בתקופת הפלאוגן, בראשית עידן הקנוזואיקון באסיה ואמריקה הצפונית לפני 57–63 מיליון שנה מהיום.
הפנטולמבדה היה חסון יותר מכל קודמיו אשר חיו במהלך הקרטיקון וחיו בחשש מהדינוזאורים ששלטו בעולם, כך שהם לא הגיעו לגודל גדול מזה של חתול או שועל מצוי. הפנטולמבדה היה מהראשונים שהחלו לעלות ולמלא גומחות של חיות גדולות יותר. הוא הגיע לאורך 85 ס"מ, הגיע לגובה חצי מטר ולמשקל של 50 ק"ג, דומה מאוד לכבשה. עם זאת, הוא היה בעל גוף דמוי חתול, ראש גדול ורגליים קצרות בעלות חמש אצבעות ללא טפרים וזנב ארוך. מבנה גופו העיד שלא היה ביכולתו לטפס על עצים, בניגוד לקרוביו.
מבנה השיניים שלו היה פשוט ביחס לזה של יונקים מודרניים והיה בעל ציפוי אמייל עם רכסים דמויי-סהר. דבר זה אמור להועיל ללוחכי עשב כמו פרות מודרניות, אך מבנה השיניים שלו היה בעל כתרים, אשר מעידים שתזונתו לא התבססה רק על צמחייה. הוא היה אוכל-כול שניזון מעלים, נבטים, פירות ופטריות, אך גם מביצים או תולעים שמצא.
ככל הנראה היה הפנטולמבדה מאבותיהם של יונקים גדולים יותר, הכבדים שבבני הסדרה, כגון הברילמבדה והקוריפודון, דמוי ההיפופוטם.
מחוז קילקני
מחוז קילקני (באנגלית: County Kilkenny, באירית: Contae Chill Chainnigh) הוא מחוז באירלנד. המחוז ממוקם בפרובינציית לנסטר, והוא נקרא על שמה של העיר קילקני, שהיא בירתו. המחוז הוקם על אדמות הממלכה הקלטית ההיסטורית אוסריי. לפי מפקד משנת 2016, מתגוררים במחוז כ-99,118 תושבים, אשר רובם משתייכים לנצרות הקתולית. במחוז ישנם כ-35,669 תושבים הדוברים בצורה כזו או אחרת את השפה האירית. המחוז גובל במחוז ווטרפורד מדרום מערב, במחוז טיפררי ממערב, במחוז ליש מצפון, במחוז קרלו ממזרח, במחוז וקספורד מדרום מזרח ובים הקלטי מדרום.
מסעדת מורדוך (ירושלים)
מסעדת מורדוך היא מסעדה הנמצאת ברחוב אגריפס 70 בירושלים, על גבול שוק מחנה יהודה. המסעדה, שמתמחה בתבשילים כורדיים ובמאכלי-עדות, נפתחה בשנת 1982 על ידי מרדכי (מורדוך) אגאי ובנו יצחק (איציק) אגאי, והיא אחת המסעדות האתניות הבולטות בעיר.
היסטוריה
המסעדה נוסדה ב-15 באוגוסט 1982, מיד בתום מלחמת לבנון הראשונה על ידי מרדכי (מורדוך) אגאי ובנו יצחק (איציק) אגאי בבניין שנבנה על ידי אגאי. מרדכי אגאי גדל בשכונת נחלאות בירושלים, והשם מורדוך ניתן לו בזמן פעילותו המחתרתית באצ"ל. הוא נפטר במפתיע בשנת 1990, ומאז ממשיך בנו בניהול המסעדה.
בערב הפתיחה של המסעדה נערכה חגיגה לכל תושבי השכונה.
בתחילת הפעילות הכילה המסעדה 4 שולחנות בלבד. בהמשך, בשנת 2017, נערך במקום שיפוץ גדול, ושטח המסעדה הורחב.
בראשית הדרך לא היה במסעדה תפריט קבוע, והאוכל הוכן לפי בקשת הלקוחות. בשנים המאוחרות יותר, הוכן תפריט ובו מאכלי-עדות שונים, והידועים ביותר שבהם (והמזוהים עם המסעדה) הם כופתאות הקובה, מרקי קובה, קובה מטוגן, וממולאים למיניהם: פלפל, קישוא, בצל ועלי גפן.
שיטת הבישול במסעדה היא בסירים גדולים שכוללים מבחר תבשילים, שמתבשלים כל יום משעות הבוקר המוקדמות.
מור אגאי (בן הדור השלישי) עוזר בניהול המסעדה. ארבעת אחיו ואחיותיו מגיעים גם הם מדי פעם לעזור בשעות העומס.
סאן-יונג אליס צ'אנג
סאן-יונג אליס צ'אנג (בסינית: 張聖容, באנגלית: Sun-Yung Alice Chang, נולדה ב-24 במרץ 1948) היא מתמטיקאית טאיוואנית-אמריקאית, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון, המתמחה באנליזה הרמונית, במשוואות דיפרנציאליות חלקיות ובגיאומטריה דיפרנציאלית. בשנת 1995 זכתה בפרס רות ליטל סאטר במתמטיקה, "על תרומתה העמוקה לחקר משוואות דיפרנציאליות חלקיות על מטריקה רימנית ובמיוחד על עבודתה על בעיות קיצון בגאומטריה ספקטרלית וקומפקטיות של מטריקות איזוספקטראליות במחלקות קונפורמיות קבועות על "3-יריעה" (מרחב תלת־ממדי)".
קורות חיים
צ'אנג נולדה ב–1948 בעיר שיאן שבסין, אך בשל עליית הקומוניסטים בסין היבשתית עברה משפחתה לטאיוואן, שם גדלה, התחנכה וסיימה את לימודיה בבית הספר. למדה ב, ושם קיבלה ב–1970 תואר ראשון במדעים מדויקים. עברה לארצות הברית כדי ללמוד לתואר שני. ב–1974 הוענק לה תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. עבודת הגמר שלה, אותה כתבה בהנחיית, עסקה בבעיות באנליזה קלאסית, בכלל, ובחקר ההתנהגות של פונקציות הולומורפיות, בפרט.
צ'אנג נשואה לפול יאנג, פרופסור למתמטיקה בפרינסטון, עימו היא משתפת פעולה גם במחקר המתמטי. לבני הזוג שני ילדים – בת ובן. בזמנה הפנוי נהנית צ'אנג לקרוא רומנים, לטייל ולהאזין למוזיקה.
קריירה
לאחר קבלת הדוקטורט לימדה באוניברסיטת באפלו, והייתה מרצה בכירה באוניברסיטת מרילנד ובאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם גם מונתה לפרופסורית מן המניין בשנת 1980. במהלך השנים 1988–1989 הייתה פרופסורית מן המניין גם באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 1998 מונתה לפרופסורית מן המניין באוניברסיטת פרינסטון.
עבודותיה של צ'אנג זכו לשבחים רבים לאורך השנים. בשנת 1979 זכתה ב, ובשנת 1999 זכתה במלגת גוגנהיים. כיהנה כסגנית נשיא האגודה האמריקאית למתמטיקה בשנים 1989 עד 1991. הוזמנה לנאום בקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים בברקלי בשנת 1986, ובבייג'ינג בשנת 2002. בשנת 2001 היא נאמה במסגרת סדרת ההרצאות. היא חברה באקדמיה הלאומית האמריקאית למדעים. זכתה בפרס רות ליטל סאטר במתמטיקה לשנת 1995. הפרס מוענק מדי שנתיים לאישה שתרמה תרומה יוצאת דופן לחקר המתמטיקה בחמש השנים הקודמות
באוניברסיטת פרינסטון שימשה צ'אנג כמנהלת לימודי תואר שני ב בשנים 2002 עד 2004. היא גם חברה בחוג נתר (Noetherian Ring), ארגון סטודנטיות למתמטיקה, פוסט-דוקטורנטיות ופרופסוריות, המספק תמיכה ועידוד לנשים בתחום.
פעילות מחקרית
בתחילת דרכה האקדמית התמקדה צ'אנג באנליזה הרמונית קלאסית; החל מעבודת הדוקטורט שלה עסקה ב"בעיית דגלאס" מסוף שנות ה–60, העוסקת בהתנהגות הגבולית של פונקציות אנליטיות חסומות בדיסק היחידה. באחד המאמרים הראשונים שלה, "אפיון של תת-אלגבראות דגלאס", סיפקה מפתח לפתרון הבעיה, שלימים הפך חלק ממשפט צ'אנג-מארשל. בעשור שלאחר מכן המשיכה צ'אנג לקדם את התורה של אלגבראות של פונקציות ופרסמה מספר מאמרים.
באמצע שנות ה–80 שינה המחקר של צ'אנג כיוון והיא החלה להתמקד בבעיות המושפעות מהגאומטריה. היא השתמשה במשוואות דיפרנציאליות חלקיות כדי לפתור בעיות בגאומטריה דיפרנציאלית, ותרמה לתחום של אנליזה גאומטרית. באופן ספציפי, התמקדה צ'אנג בחקר הפונקציות האקסטרמליות של אי-שוויונות סובולב. פונקציות אלה משחקות תפקיד חשוב בחקר תופעת הפיצוץ במספר בעיות בגאומטריה. צ'אנג פתרה את המשוואה הדיפרנציאלית החלקית של עקמומיות גאוס על הספירה על ידי חקר הפונקציות האקסטרמליות. היא יישמה שיטה זו גם בגאומטריה קונפורמית עבור בעיית הקומפקטיות האיזוספקטרית ב – 3-manifolds. כאמור, בשנת 1995 זכתה בפרס רות ליטל סאטר על פועלה בתחום.
במאה ה-21 עסקה צ'אנג בתחום של גאומטריה קונפורמית, המערב משוואות דיפרנציאליות חלקיות גאומטריות, ופיתחה שיטה חדשה המערבת אינווריאנטים קונפורמיים מסדר גבוה כדי לחקור את המבנה הקונפורמי של יריעות. אחת העבודות הבולטות שלה בתחום זה הייתה הכללת משפט האחידות הקלאסי ממשטחים קומפקטיים למחלקה של מרחבים בעלי ארבעה ממדים, לפי הסימן של מספר מידות גאומטריות שהן אינווריאנטיות-קונפורמית. בעיה זו קשורה לבעיות בתורת השדות הקונפורמית בפיזיקה מתמטית.
מוצב חבצלת
מוצב חבצלת היה המוצב הצפוני ביותר מבין מוצבי צה"ל באזור ג'בל ברוך.
מטרת המוצב הייתה לאבטח את העיירה ג'זין שעל השלוחה הדרומית של ג'בל ברוך, ולאבטח את הדרך מהבקאע אל מישור החוף הלבנוני. כמו כן ג'בל ברוך היווה נקודה אסטרטגית אל מול הכוחות הסורים.
המוצב הוקם בשנת 1982, בתחילת מלחמת לבנון הראשונה. לאחר הנסיגה מהרי השוף ורצועת החוף, היה המוצב הצפוני ביותר של צה"ל בלבנון.
המוצב ננטש בסוף אוקטובר 1984, ולא אויש מאז על ידי חיילי צה"ל. בעת הנסיגה לרצועת הביטחון, ננטשו גם המוצבים העיקריים בהר - חטמ"ר ארזים שהייתה הסמכות הפיקודית בכל מוצבי ההר, ושלושה שבועות אחריה גם מוצב האנטנה.
ודראן ווקושיץ'
ודראן ווקושיץ' (קרואטית: Vedran Vukušić; נולד ב-18 בדצמבר 1982 בספליט) הוא כדורסלן עבר קרואטי בגובה 2.03 מטר ששיחק בעמדת הפורוורד.
קריירת מכללות
ודראן ווקושיץ', שגדל אל תוך מלחמת יוגוסלביה, גויס לאוניברסיטת נורת'ווסטרן ב-2001 בהמלצת חברו הכדורסלן, דאבור דובאנצ'יץ', במטרה לשחק בעבורה במסגרת כדורסל המכללות של ארצות הברית, המקצוע אותו בחר ללמוד לתואר היה תקשורת.
ווקושיץ' החל לשחק במדי הקבוצה ב-2001 עד 2006 אך בפועל שיחק בה רק 4 שנים מתוך החמש שבהן למד במוסד כי את עונתו השנייה (2001/2002) החמיץ עקב פציעה לא קלה בכתף ימין. לאחר שחזר, בעונתו השנייה ושנתו השלישית בתואר (2002/2003), כבר העמיד ממוצע גבוה כמעט פי שלושה והפך לשחקן הבולט של הוויילדקטס שבקושי יורד מהמגרש.
סרגיי מיכייב
סרגיי אלכסנדרוביץ' מיכייב (ברוסית: Сергей Александрович Михеев; נולד ב-28 במאי 1967 במוסקבה) הוא פוליטולוג, פוליטיקאי, מגיש רדיו וטלוויזיה רוסי. חבר במועצה המרכזית של מפלגת רוסיה הוגנת – למען האמת מאז 2021.
ודראן ווקושיץ'
קריירת מכללות
בעונתו הרביעית והאחרונה (2005/2006) סיים כמלך הסלים של קונפרנס הביג-10 עם 19 נק' למשחק והוסיף 3.7 רב', הוא דייק ב 78.6% מהקו, 36% משלוש ו-49% מהשדה, מספרים שהעניקו לו בחירה לחמישייה השנייה של הקונפרנס. ווקושיץ' סיים כקלע הרביעי בתולדות האוניברסיטה וכמלך השלשות של האוניברסיטה עם 212 קליעות מעבר לקשת השלוש בתקופה שלו.
סרגיי מיכייב
ביוגרפיה
סרגיי מיכייב נולד ב-28 במאי 1967 במוסקבה. בשנים 1985–1987 עשה שירות צבאי בשורות הכוחות המזוינים של ברית המועצות.
ודראן ווקושיץ'
קריירת מכללות
הוא סיים את התואר ואת קריירת המכללות שלו בגיל 24, דבר שפסל אותו מלהעמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA 2006, שהגיל המקסימלי אליו נקבע ל-22.
סרגיי מיכייב
ביוגרפיה
בשנת 1999 סיים את לימודיו בפקולטה לפילוסופיה (המחלקה למדעי המדינה) של אוניברסיטת מוסקבה. במקביל ללימודיו, שיתף פעולה עם מספר ארגונים פוליטיים, ביניהם קונגרס הקהילות הרוסיות.
ודראן ווקושיץ'
קריירה מקצוענית
ב-21 בספטמבר 2006 (לאחר מלחמת לבנון השנייה) חתם ווקושיץ' על חוזה לעונה אחת (עונת 2006/2007) בעירוני נהריה הישראלית של אריאל בית-הלחמי, בה פתח את הקריירה המקצוענית שלו. במדיה שיחק גם כבוסמן במסגרת היורוקאפ בשלב הבתים אליו העפילו מסיבובי המוקדמות. הוא ונהריה הודחו ברבע הגמר של גביע המדינה בכדורסל, וסיימו את העונה במקום החמישי ולכן לא עלו לפיינל פור להתמודד על צלחת האליפות.
סרגיי מיכייב
ביוגרפיה
בסתיו 2014, הוא הוכרז כפרסונה נון גרטה (אישיות בלתי רצויה) באיחוד האירופי ביוזמת ליטא, כפי שהוא עצמו טוען, בגלל עמדתו בעניין המשבר האוקראיני.
ודראן ווקושיץ'
קריירה מקצוענית
לאחר עונה טובה בישראל הוחתם ווקושיץ' על ידי קבוצת היורוליג הקרואטית ציבונה זאגרב באוגוסט 2007, הוא שיחק במדיה עד יוני 2010. בשנותיו בקבוצה זכה פעמיים באליפות הליגה הקרואטית (2009 ו-2010) וזכה עמה פעמיים גם בגביע הקרואטי בכדורסל (2008 ו-2010) והגיע עמה פעמיים למעמד של גמר הליגה האדריאטית ב-2009 וב-2010.
באוגוסט 2010 חתם במדי צדביטה זאגרב מהליגה הקרואטית ומהיורוליג אף היא, בה שיחק עד יוני 2012. בעונת 2011/12 זכה עם הקבוצה בגביע הקרואטי בכדורסל הראשון בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת ק.ק. זאגרב. בנוסף באותה העונה הגיעה הקבוצה עד לגמר הליגה האדריאטית והפסידה לקבוצת מכבי תל אביב 87-77. ובסיום אותה העונה הפסידו ווקושיץ' וקבוצתו בגמר הפלייאוף לציבונה זאגרב 3-1.
לאחר מכן חתם על חוזה לעונת 2012/2013 במדי ק.ק ספליט, איתה הגיע לחצי גמר גביע קרואטיה בכדורסל, ובסיומה הודיע על פרישה מכדורסל מקצועני.
החל מנובמבר 2014 הוא הבעלים של חברת תקשורת ויחצנות בנושאי ספורט ברחבי אירופה שפתח.
סרגיי מיכייב
ביוגרפיה
מ-21 בינואר עד 2 באוגוסט 2019 - יוצר ומנחה תוכנית "מי נגד?" בערוץ הטלוויזיה "רוסיה-1" (בשיתוף עם ולדימיר סולוביוב).
היכל ההרמוניה המרכזית
היכל ההרמוניה המרכזית (בסינית: 中和殿; בפין-יין: Zhōng Hé Diàn) הוא האולם הקטן מבין שלושת האולמות של בתי הדין החיצוניים שבתוך "העיר האסורה" שבסין. הוא נבנה בשנת 1420, וגובהו 29 מטרים.
האולם קטן יותר משני האולמות הנוספים, היכל ההרמוניה העליונה והיכל שימור ההרמוניה. הוא בצורת ריבוע, והוא שימש למנוחת קיסרי שושלת מינג וקיסרי שושלת צ'ינג לפני טקסים חשובים ובמהלכם.
בבסיס ההיכל יש חור ניקוז בצורת ראש דרקון סיני. כשיורד גשם, ראש הניקוז מרסס מים יחד ליצירת נוף של "אלף דרקונים יורקים מים".
יחסי צרפת–קירגיזסטן
יחסי צרפת–קירגיזסטן הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הצרפתית לבין קירגיזסטן.
סקירה כללית
הסכם דו צדדי של ידידות, הבנה ושיתוף פעולה נחתם ביוני 1994 בעקבות עצמאות קירגיזסטן, איתה כוננה צרפת יחסים דיפלומטיים בפברואר 1992. מאז 2001, הקשרים הדו-צדדיים התגברו באמצעות אירוח של בסיס אוויר צרפתי בבישקק בתמיכה בפעולות הצבאיות של צרפת באפגניסטן. נציגות דיפלומטית נפתחה בבישקק בקיץ 2004 והוסבה לשגרירות מן המניין בדצמבר 2009.
ביקורים רשמיים
נשיא קירגיזסטן, אלמאזבק אטמבייב, התקבל על ידי הנשיא פרנסואה הולנד בפריז במרץ 2015. לפני כן ביקרה נשיאת קירגיזסטן רוזה אוטונבייבה בצרפת במרץ 2011 ונפגש עם שר החוץ, אלן ז'ופה. שר החוץ הצרפתי ברנאר קושנר ביקר בקירגיזסטן ביולי 2010 עם מקבילו הגרמני כדי לחדש את תמיכתה של צרפת במאמצים להבטיח ייצוב וחזרה לשלטון החוק. צרפת העניקה סכום כולל של 1.2 מיליון אירו בצורה של סיוע הומניטרי ורפואי וכן מימון לפרויקט לסיוע עקורים בעמק פרגנה.
התייעצויות בין משרדי החוץ הצרפתי והקירגיזי התקיימו בפריז באפריל 2016.
קבוצת הידידות צרפת–קירגיזסטן באספה הלאומית וקבוצת הידידות צרפת-מרכז אסיה הצרפתית, ערכו מספר ביקורים בקירגיזסטן מאז 2009. המשימה האחרונה של קבוצת החברות הבין-פרלמנטרית הצרפתית למרכז אסיה התקיימה באפריל 2011.
יחסים כלכליים
למרות שהסחר בין המדינות גבר בשנים האחרונות, קירגיזסטן היא עדיין יעד שולי (עם 12 מיליון אירו ב-2008 ו-34 מיליון אירו ב-2014). היבוא הצרפתי מקירגיזסטן הסתכם בשנת 2014 ב-14.5 מיליון יורו. הם כלל מורכבים ממתכות. היצוא הצרפתי (19 מיליון אירו בשנת 2014) מורכב כמעט אך ורק מציוד מכני, חשמלי ואלקטרוני. חברות צרפתיות מיוצגות מעט בקירגיזסטן בגלל הזדמנויות שוק מוגבלות והאקלים העסקי, אך הן מעוניינות בפוטנציאל שלה. תורמים רב-צדדיים יכולים לספק מקורות מימון. החוזים הציבוריים המעטים שזכו חברות צרפתיות נוגעים לאנרגיה (אספקת טורבינות הידרואלקטריות).
נציגויות דיפלומטיות
צרפת מחזיקה בקירגיזסטן שגרירות בבישקק, אולם קירגיזסטן אינה מיוצגת כלל בצרפת.
יחסי איחוד האמירויות הערביות–בהוטן
יחסי איחוד האמירויות הערביות–בהוטן הם היחסים הדו-צדדיים בין האמירויות הערביות המאוחדות לממלכת בהוטן.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-13 בספטמבר 2012, במסמך שנחתם על ידי שגרירי שתי המדינות באומות המאוחדות. שגרירי שתי המדינות הביעו עניין בשיתוף פעולה הדוק בתחומים דו-צדדיים ורב-צדדיים בין שתי המדינות. בנוסף, הם הביעו את רצונם להעמיק עוד יותר את רמת שיתוף הפעולה הנוכחית בין שתי המדינות באו"ם ובפורומים רב-צדדיים אחרים. שגרירי שתי המדינות דנו גם באפשרות של חילופי ביקורים בכל הרמות, וכן בחנו את יחסי הסחר בין שתי המדינות. שגריר איחוד האמירויות הזמין גם את בהוטן להשתתף בירידים ובתערוכות המתקיימים באופן קבוע בדובאי.
ממשלות איחוד האמירויות ובהוטן מקיימות יחסים ידידותיים באמצעות מגעים שוטפים בין שגרירי המדינות, המתגוררים בניו דלהי ובכווית סיטי בהתאמה. ב-25 באפריל 2018, המשלחת של איחוד האמירויות ערכה סדרה של פגישות עם פקידים בהוטנים בבירה טהימפהו. הם דנו ביחסים הבילטרליים בין איחוד האמירויות ובהוטן, ובהשתתפות בהוטן באקספו 2020 בדובאי. דיפלומט אמירתי הדגיש כי איחוד האמירויות מצפה להשתתפות בהוטן באירוע. נדונו גם נושאים בעלי עניין הדדי ודרכים להרחבת הקשרים בין שתי המדינות. המדינות חתמו על הסכם שירותי אוויר ב-29 בנובמבר 2018 בדובאי, שנכנס לתוקף ב-12 בפברואר 2020.
ישנם גם בהוטנים רבים באיחוד האמירויות העובדים בתעשיית האירוח והשירותים.
מאיר נעמן
ד"ר מאיר נעמן (נולד ב-1945) הוא פסיכולוג קליני ישראלי, המכהן כיו"ר הסתדרות הפסיכולוגים בישראל (הפ"י). נעמן הוא פסיכולוג מומחה ומדריך בפסיכודיאגנוסטיקה ופסיכותרפיה, מוסמך ומדריך לטיפול זוגי ומשפחתי, מורשה להיפנוזה קלינית ומגשר משפחתי מורשה. מייסד המכון הפסיכולוגי "נעמן התמודדות" ובעל קליניקה פרטית בתל אביב.
ביוגרפיה
מאיר נעמן נולד בצ'רנוביץ שבאוקראינה. ב-1950 עלה לישראל עם הוריו ואחותו התאומה. המשפחה התגוררה בבני ברק, שם למד וחונך במסגרת ציונית דתית לאומית. ב-1963 החל בלימודי פסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, במסגרת העתודה האקדמית. עם סיום התואר הראשון, החל שירותו הצבאי (1967) כ"פסיכולוג שדה" בחיל השריון. במהלך שירותו הצבאי בקבע, שירת כפסיכולוג במגוון תפקידים, בהם ראש מדור מעבר, פסיכולוג בית הספר לקצינים של צה"ל, ראש מדור מבדקי קצונה ועוד. הוא השלים את לימודיו לתואר מוסמך בפסיכולוגיה קלינית (1973) באוניברסיטה בר-אילן; נושא עבודת התזה שלו היה התמודדות עם מצבי לחץ. בהמשך סיים תהליך התמחות בפסיכולוגיה קלינית, במסגרת המרכז לבריאות הנפש "שלוותה". נעמן הוא גם בעל "דיפלומה בפסיכותרפיה" (1977) מטעם החוג לפסיכותרפיה של אוניברסיטת תל אביב.
עם סיום תפקידו כראש ענף אבחנה פסיכולוגית (1979), נסע עם משפחתו למדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית, שם השלים לימודים לתואר דוקטור בפסיכולוגיה קלינית (1982), מטעם אוניברסיטת Rutgers. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "מודל אינטגרטיבי לסיוע במצבי משבר".
עם שובו ארצה (1982) השתלב נעמן במסגרת המחלקה לבריאות הנפש בחיל הרפואה בצה"ל, שם הקים וניהל את המכון לייעוץ לקבע ומשפחות (מיקו"ם), ובהמשך מונה לתפקיד הפסיכולוג הקליני הראשי של צה"ל (פסק"ר). ב-1986 החל להורות בחוג לרפואת המשפחה של בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, ועד סוף 2015 כיהן כחבר סגל בחוג. לאחר פרישתו מצה"ל (1990) הקים וניהל את המכון הפסיכולוגי "נעמן-התמודדות" (בעבר "אדם-התמודדות"). בשנים 1994–1996, כיהן כפסיכולוג ראשי של בית החולים תל השומר (שיבא). בשנת 1997 התמנה כפרופ' חבר קליני, מטעם החוג לפסיכולוגיה של אוניברסיטת FDU שבניו ג'רזי, ארצות הברית, במסגרת הוראה בקמפוס התל אביבי שלה.
פעילות מקצועית-ציבורית
מ-2014 מכהן נעמן כיו"ר הסתדרות הפסיכולוגים בישראל, חבר מועצת הבריאות וחבר המועצה הלאומית לבריאות הנפש.
נועם דר
נועם דר (באנגלית: Noam Dar; נולד ב-28 ביולי 1993) הוא מתאבק ישראלי-סקוטי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE בתוכנית NXT. בנוסף לכך, הוא מופיע בארגון ההיאבקות הסקוטי Insane Championship Wrestling (ICW), שבו הוא אלוף העולם במשקל כבד הנוכחי.
דר הופיע לראשונה ב-WWE במסגרת טורניר ה-Crusierweight Classic של שנת 2016. כמו כן, הוא הופיע בארגוני היאבקות נוספים כמו Total Nonstop Action Wrestling (TNA) ובתוכנית ה-Boot Camp הבריטי שלו, Progress Wrestling, Preston City Wrestling (PCW), Insane Championship Wrestling (ICW), Dragon Gate UK (DGUK), Revolution Pro Wrestling (RPW), Westside Xtreme Wrestling (wXw), Global Force Wrestling (GFW) ו-Ring of Honor (ROH). דר הוא פעמיים אלוף Zero-G של ICW ופעם אחת האלוף במשקל קל של PCW לצד אליפויות רבות שבהן זכה. דר הוא המתאבק הישראלי הראשון שמופיע בארגון ההיאבקות ה-WWE.
ביוגרפיה
דר נולד ב-28 ביולי 1993 בבאר יעקב, ישראל. הוא עבר לסקוטלנד בגיל 5 וגדל באייר, שם התגורר עד שנת 2016 עקב הופעתו בטורניר ה-Crusierweight Classic של ה-WWE.
הלן דייר
הלן מארי דייר (באנגלית: Helen Marie Dyer; 26 במאי 1895 – 20 בספטמבר 1998) הייתה חוקרת אמריקאית חלוצה בתחומי הסרטן וביוכימיה. מחקריה התמקדו בעיקר בתהליך היווצרות גידולים, אך כללו גם מחקרים בנושא תזונה וחילוף חומרים. תוצרי מחקרה כללו, בין השאר, מדריך לטיפולים כימותרפיים שהיווה מדריך בסיסי ונרחב בכל רחבי אמריקה וכלל יותר מ-5,000 טיפולים שונים. מחקריה זיכו אותה, בין השאר, במדליית גרבן (מדליה אשר ניתנת פעם בשנה לחוקרים משמעותיים בכימיה מטעם האגודה הלאומית האמריקאית לכימיה ב-1962.
קורות חיים
הלן דייר נולדה ב-1895 בוושינגטון די. סי., לפלורנס רוברטסון דייר ויוסף דייר. היא הצעירה מבין 4 אחים ואחיות. בעת לימודיה בתיכון ווסטרן, היא הצטיינה במדעים ובספורט. דייר לא רצתה להיות מדענית, אך בעקבות המלצה של שניים ממוריה היא הלכה למכללת גאוצ'ר. היא תכננה ללמד ביולוגיה בסין אך עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה היא שירתה בנציבות השירות של ארצות הברית והצלב האדום. דייר מעולם לא התחתנה ולא נולדו לה ילדים. לאחר פרישתה לגמלאות, היא נשארה בקשר עם הכנסייה שלה ועם מכללת גאוצ'ר. הלן נפטרה ב-20 בספטמבר 1998 בביתה בוושינגטון די. סי. בגיל 103.
השכלה
בשנת 1913 דייר החלה את לימודיה לתואר ראשון בפיזיולוגיה וביולוגיה במכללת גאוצ'ר בעיר בולטימור. את התואר השלימה בשנת 1917. לאחר מכן, עקב רצונה ללמד, היא הלכה למכללת הוליוק, לימדה שם, ובמקביל, למדה קורסי כימיה. היא קיבלה תואר שני בביוכימיה ב-1929 מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בוושינגטון די. סי. ודוקטורט מאותה אוניברסיטה ב-1935.
פעילות מחקרית
מ-1920 עד 1928, עבדה דייר כעוזרת מחקר במעבדת ההיגיינה הרפואית בוושינגטון די. סי. וחקרה תרכובות תיול ואת השפעתם על גידולים, סרטן ועגבת, בנוסף להשפעת תרופות כימותרפיות על חיות. בין השנים 1930 עד 1935, דייר הדריכה יחד עם זוכה פרס נובל העתידי ווינסנט דה וויגנאוד בבית הספר הרפואי ג'ורג' וושינגטון. באותו הזמן היא חקרה איתו תרכובות גופרית כחלק מעבודת הדוקטורט שלה. לאחר מכן, כשקיבלה את הדוקטורט שלה, לימדה ביוכימיה וכימיה של תזונה במשך 12 שנים באותה אוניברסיטה. היה לה מוניטין טוב מאוד בקרב תלמידיה, שהעריכו את הידע הנרחב שלה.
ב-1942 היא הצטרפה למכון הלאומי האמריקאי לחקר הסרטן ועבדה בו כ-22 שנים. שם היא המשיכה את ניסויה על סרטן המעי בכלבים. הלן דייר גם גילתה שלמולקולה N-2-fluorenylacetamide שהיא מולקולה הידועה כמסרטנת בכבד, נדרשו כמויות יותר גדולות של ויטמין B6כדי למנוע הפרשה גבוהה מהרגיל של מטבולים כמו xanthurenic ואחרים של tryptophan שהיא חומצת אמינו גבישית. תגלית זה הובילה למחקרים רבים על השפעת ויטמין B6 על היווצרות ומניעה ממולקולה N-2-fluorenylacetamide ביצירת גידולים.
ב-1949, כתבה ופרסמה מדריך כולל לטיפולים כימותרפיים. המדריך זכה לפרסום נרחב בכל רחבי ארצות הברית וכלל תיעוד היסטורי של טיפולים כימותרפיים, בנוסף לתיאור מדיוק של יותר מ-5,000 טיפולים שונים, בנוסף לתיאור פשוט של ספרות קודמת בנושא. המכון הלאומי האמריקאי לסרטן החשיב את המדריך לאחד מעמודי התווך הבסיסיים והטובים ביותר לפיתוח התוכנית לטיפולים הכימותרפיים האמריקאית. בשנים 1949 ו-1950 פורסמו לפחות 13 גרסאות שונות של המדריך בכל רחבי ארצות הברית באנגלית.
לאחר פרסום המדריך, בין השנים 1949 ל-1965, דייר המשיכה לעבוד ולחקור יחד עם מדענים נוספים את ההשפעות של חומרים אחרים על היווצרות סרטן. מחקרים אלו הובילו להרחבה משמעותית על הקשר בין תזונה לבין התפתחות גידולים וסרטן. דייר הייתה שותפה לכתיבה של יותר מ-60 מאמרים מדעיים. דייר פרשה מהמכון הלאומי האמריקאי לסרטן ב-1965, אך המשיכה לשרת כחוקרת ביוכימית בארגון החברתי-אמריקאי לביולוגיה ניסיונית עד ל-1967. במסגרת זו, היא אספה מידע לשירות סוכנות הגנת הסביבה האמריקאית.
פעילות פוליטית
דייר הייתה פעילה בחברה לכימיקלים של וושינגטון וב-1962 נבחרה כנציגה בכנס הבינלאומי לסרטן במוסקבה מטעמם עקב המוניטין הבינלאומי שלה.
פרסים
הלן דייר קיבלה הרבה פרסים במהלך עבודתה:
אתגרים שחוותה
כמו רוב הנשים אשר עבדו בשנים אלו כמדעניות, הלן דייר הופלתה לרעה עקב היותה אישה במרחב האקדמי והמדעי, במיוחד מכיוון שלא הייתה נשואה ולא היו לה ילדים. לדוגמה, אפילו אחרי תגליותיה ומחקריה, היא נשארה עוזרת פרופסור בגיל 46. בנוסף, המשכורת שלה הייתה נמוכה יותר והיא קיבלה פחות יחס בכנסים מדעיים.
קהילת יהודי יאסין
קהילת יהודי יאסין שבאוקראינה הייתה קהילה יהודית שעברו דרכה יהודים רבים מגליציה לגבולות אוסטרו הונגריה אך השתקעו בה מעט יהודים.
העיירה כיום
יאסין (ברותנית Jasina, בהונגרית Körösmezo, בסלובקית ובצ'כית Jasiňa, ברוסית Yasinya, ביידיש יאסין) נמצאת ליד הגבול עם גליציה בנפת ראחוב במחוז זקרפטיה. תחנת הרכבת המשמשת אותה היא יאסין - רחיב - ביטשקוב שימשה נקודת מוצא להגעה לאזורים שונים במזרח אירופה. בתוכה זורם נהר הטיסה השחורה ובמרכזה נשפך אליו נהר לזשצ'ינה. ב-2022 אוכלוסייתה הייתה כ-8,600 תושבים ולא נותרו בה יהודים.
תולדות הקהילה
יהודים התיישבו ביאסין במחצית הראשונה של המאה ה-18. במפקד האוכלוסין הראשון שנערך בשנת 1728 נרשמו ביאסין שני יהודים רווקים. במפקדים הבאים ב-1746 ו-1768 לא נמצאו יהודים ביאסין. במפקד בשנת 1830 שממצאיו לא פורסמו אך צילום בכתב יד נמצא ב והעתק מצולם נמצא באוסף מאהלר ב באוניברסיטת תל אביב רשומים שלושה בתי אב יהודיים שכללו 21 נפשות, ראשי המשפחות היו לייב רוזנטאל שמשפחתו מנתה 7 נפשות ובכללן משרת ומשרתת, ירחמיאל רוזנטאל שמשפחתו מנתה 8 נפשות ובכללן משרתת והערש רוזנטאל שמשפחתו כללה שש נפשות כולל משרתת. היו אלה אב ושני בניו ומשפחותיהם האמידות. משפחת רוזנטאל הוותה את גרעינה של הקהילה היהודית ביאסין והשם רוזנטאל מסתעף ביאסין בכל הדורות גם לאחר מלחמת העולם השנייה. בשנת-1833 מנתה הקהילה היהודית 786 איש שהיו 12% מאוכלוסיית יאסין. יהודים אחרים התיישבו בה בתחילת המאה ה-19 לפעמים רק לשנים מעטות ויאסין הפכה לשער ליהודים שברחו מגליציה לאזור מרמרוש. במחצית המאה ה-19 הוקמו המוסדות היהודיים בית תפילה, מקוה טהרה, בית עלמין וחברות קהילתיות כמו חברה קדישא וחברת משניות התארגנו בהדרגה ככל שהתרבו יהודי היישוב. רבים מיהודי יאסין היו שומרי תורה ומצוות ורובם היו חסידי אטיניע-וויז'ניץ-קאסוב, חוגים קטנים יותר נמנו עם חסידי סיגט וספינקא. בראש הקהילה עמדו צאצאי משפחות המייסדים רוזנטאל, ברסלר וציפצר. יהודי יאסין התערו היטב בחיי הכלכלה של היישוב בתחילה בפרנסות זעירות של רוכלות ומסחר זעיר אך עם התפתחות עסקי התיעוש ובניית תשתיות באזור, נרתמו יהודים רבים לעסקי העץ והתעשיות הנלוות. בראשית המאה ה-20 נתגלו מעיינות נפט שהביאו תנופה זמנית ליאסין שפסקה במלחמת העולם הראשונה עם הפיכת האזור לשלטון הצ'כוסלובקי והם לא השקיעו בהפקת הנפט.
מפרצון אוגנן
מפרצון אוגנן (באנגלית: Ognen Cove ; בבולגרית: залив Огнен) הוא מפרצון החודר אל החוף הצפון-מערבי של חצי האי טריניטי באזור ארץ גרהאם, של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
המפרצון הוא חלק מ מפרץ שארקו, המצוי ממערב לנקודת ניקיופ.
קהילת יהודי יאסין
תולדות הקהילה
ב-1930 בתקופת הרפובליקה הצ'כוסלובקית הראשונה נמנו בקהילה 1471 יהודים, הילדים למדו בבתי ספר ציבוריים וקיבלו השלמות דתיות בתלמודי התורה.
היהודים בין המלחמות
לפני מלחמת העולם הראשונה עמד בראש הקהילה חיים רוזנטאל ולאחריה עמד בראש הקהילה זמן ארוך רב אברהם ציפצר שהיה גם חבר במועצה המקומית והאזורית יחד עם פייבוש מענטשל ועוד שני יהודים. לפני השואה עמד בראש הקהילה ד"ר אפרים הרמאן.
מפרצון אוגנן
המפרצון הופיע כתוצאה מנסיגתו של קרחון אנדרו במחצית השנייה של המאה ה-20.
קהילת יהודי יאסין
היהודים בין המלחמות
הענף הדומיננטי בפרנסתם של יהודי יאסין היה תעשיית העץ והמסחר בו, אחרים התפרנסו מטחנות קמח, בתי מרזח, גידול צאן ובקר ומלאכות כמו חייטות סנדלרות, זגגות, עגלונות, קצבות ואפיה.
מפרצון אוגנן
גילוי ומיפוי המפרצון
המפרצון מופה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מטעם המכון לגאודזיה יישומית (Institut für Angewandte Geodäsie) וסוקרים בריטיים מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי.
מקור השם
המפרצון נקרא על שם הכפר אוגנן שבדרום-מזרח בולגריה.
קהילת יהודי יאסין
היהודים בין המלחמות
רבים מבני הנוער רכשו השכלתם במקצועות חופשיים רפואה, עריכת דין כלכלה מינהל והוראה ולמדו באוניברסיטאות פראג, ברין ופרסבורג, אחרים למדו בישיבות ידועות בפרסבורג ניטרה טירנוי שוראו ואחדים אף הגיעו לקריירה צבאית בצבא הצ'כי.
בין תנועות הנוער הציוניות הפעילות ביאסין הייתה בית"ר וחניכה זכו לביקורו של נציב בית"ר בפולין מנחם בגין
גורל יהודי הקהילה בשואה
לאחר הכיבוש ההונגרי את האזור במרץ 1939 נושלו היהודים ממפעליהם ומרכושם והפכו לפועלים, כשהבעלים החדשים התעללו ולעגו להם. בקיץ 1941 מנתה הקהילה היהודית ביאסין 1400 איש והיא שימשה כתחנת מעבר ושער גירוש לאלפי יהודים מהונגריה כולל 45 משפחות מקומיות שנשלחו לקמיניץ פודולסקי שבפולין, שם נרצחו רובם. בודדים הצליחו להסתנן חזרה להונגריה וגורלם היה כגורל כל יהודי יאסין ב-1944.
רוב הגברים היהודים בגיל גיוס נלקחו לפלוגות העבודה ההונגריות מתוכן הצליחו חלק להצטרף לכוחות הלגיון הצ'כי ולהילחם יחד עם הצבא האדום לשחרור אוקראינה סלובקיה ופראג.
החיסול הסופי של יהודי יאסין החל לאחר חג הפסח ב-16 באפריל 1944, כשרוכזו בבית הכנסת הגדול משם הועברו לגטו מאטעסאלקא יחד עם יהודי עיירות קרובות ומשם גורשו להשמדה באושוויץ.
היום אין חיים יהודיים ביאסין, בית הכנסת הגדול הפך לבית קולנוע והעתיקים משמשים כמחסנים.
לאחר השואה
כמה עשרות יהודים חזרו ליאסין לאחר השואה אבל היום לא נותרו בה יהודים.
בתי כנסת
בעיירה 3 בתי כנסת גדולים ומלבדם התפללו יהודים רבים בשלושה בתי מדרש קטנים שהיו מפוזרים ברחבי העיירה.
בתי עלמין
בית העלמין היהודי נפתח עם ייסודה של הקהילה.
היכל שימור ההרמוניה
היכל שימור ההרמוניה (בסינית: 保和殿; בפין-יין: Bǎo Hé Diàn) הוא אחד משלושת האולמות של בתי הדין החיצוניים שבתוך "העיר האסורה" שבסין. הוא נבנה בשנת 1420, גובהו 29.5 מטרים ושטחו 1,240 מ"ר. צורתו של ההיכל היא מלבנית.
ההיכל הוא אחד משלושת האולמות המרכזיים של בתי הדין החיצוניים, כשהשניים האחרים הם היכל ההרמוניה העליונה והיכל ההרמוניה המרכזית.
בהיכל יש רצפה עשויה לבנים מזהב וכיסאות לכה מוזהב בצפון ובדרום, אך הם קטנים יותר מהכיסאות שבהיכל ההרמוניה העליונה.
ההיכל שימש לחזרות לטקסטים, וכן שימש כמקום לעשיית מבחנים של הקיסרים לקבלת תפקידים בירוקרטיים בממלכה.
ווקסהול בלמונט
ווקסהול בלמונט (באנגלית: Vauxhall Belmont) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב ווקסהול מוטורס, חברת בת של ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1986–1991 בבריטניה.
פריץ שטרלץ
פריץ שטרלץ (בגרמנית: Fritz Streletz; נולד ב-28 בספטמבר 1926) הוא גנרל-אוברסט מזרח-גרמני בדימוס בצבא העם הלאומי אשר שימש כראש המטה הראשי (מקביל לרמטכ"ל).
ביוגרפיה
שטרלץ נולד ב-28 בספטמבר 1926 בכפר פרידריכסגרץ שנמצא אז בתחומי רפובליקת ויימאר (כיום שמו גרודז'ייץ והוא נמצא בתחומי פולין). ב-1944 התגייס לוורמאכט ושרת בו עד סיום מלחמת העולם השנייה. עם סיום המלחמה נפל בשבי הצבא האדום. באוקטובר 1948 התגייס לפולקספוליציי והצטרף למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. עד 1956 היה אוברסט במשטרה. בין 1951–1952 למד בקורס מפקדי גדודים בברית המועצות. בין 1959–1961 חזר לברית המועצות ולמד באקדמיית המטה הכללי. לאחר חזרתו לגרמניה שימש כמפקד המחוז הצבאי ה-3 (לייפציג). ב-1964 הועלה לדרגת גנרל-מאיור ומונה לסגן ראש המטה הראשי של צבא העם הלאומי (מקביל לרמטכ"ל). ב-1969 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. בין 1971–1989 שימש כראש המטה הכללי הראשי. החל מ-1979 שימש במקביל גם כסגן המפקד העליון של ברית ורשה. החל מ-1981 היה חבר בוועד המרכזי של המפלגה.
לאחר נפילת חומת ברלין ואיחוד גרמניה מחדש נשפט גראץ במשפטי רובאי החומה. הוא הואשם בכך שאישר לאנשי משמר הגבול המזרח-גרמני לירות למוות באנשים שניסו לעבור את חומת ברלין. הוא נידון למאסר של חמש וחצי שנים.
קונסטנטין סטואילוב
קונסטנטין קונסטנטינוב סטואילוב (בבולגרית: Константин Константинов Стоилов; 5 באוקטובר 1853, פלובדיב, האימפריה העות'מאנית – 23 במרץ 1901, סופיה, נסיכות בולגריה) היה פוליטיקאי בולגרי אשר כיהן ארבע פעמים כשר החוץ והדתות, שלוש פעמים כשר המשפטים, פעמיים כראש הממשלה וכן כשר האוצר ושר הפנים של נסיכות בולגריה ונחשב ביחד עם יריבו הגדול סטפן סטאמבולוב לאחד מהאבות המכוננים של המערכת השלטונית בבולגריה המודרנית.
ראש הממשלה
סטואילוב שהיה פרו מלוכני ופרגמטי ביחסו לאימפריה הרוסית, הפך למתנגדו של ראש הממשלה סטאמבולוב אשר פעל לקיצוץ סמכויותיו של הנסיך פרדיננד ונקט קו אנטי רוסי מובהק. הוא היה ממקימי מפלגת העם של בולגריה וב-31 במאי 1894, עם התפטרותו של סטאמבולוב מונה סטואילוב לראש ממשלת הנסיכות וכיהן בתפקידו עד ראשית 1899. במהלך כהונתו זו, כיהן לתקופה קצרה כשר הפנים ומפברואר 1896 ועד סיום כהונתו כיהן גם כשר החוץ והדתות. בתקופת כהונתו של סטואילוב זכתה הנסיכות לפריחה כלכלית והוא הוביל יוזמות לפיתוח התעשייה בבולגריה. סטואילוב נאלץ להתפטר לאחר שחל פילוג במפלגת העם הבולגרית והקואליציה שבראשותו התפרקה. הנסיך פרדיננד הטיל את מלאכת הרכבת הממשלה החדשה על דימיטר גרקוב. קונסטנטין סטואילוב נפטר ב-1901 מדלקת ריאות והוא בן 47 שנים. הוא היה נשוי ואב ל-5 ילדים.