cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
האחים קרמזוב (סרט, 1958)
תקציר העלילה
פיודור קרמזוב (לי ג'יי. קוב) הוא אלמן משתי נשים. מבלה במסיבות חשק ושתיין כרוני. יש לו ארבעה בנים:
המצב במשפחה הולך ומתערער. לאחר שאיוואן אומר לסמרדיאקוב שאין אלוהים הוא מחליט לרצוח את פיודור המתעלל ומזלזל בו.
לילה אחד מגיע דימיטרי לביתה של גרושנקה. כשהוא אינו מוצא אותה בבית הוא מחליט ללכת לבית אביו. לוקח מוט מתכת וכשפיודור יוצא הוא חובט בו אך פוגע במקרה במשרת שנפצע קשה. המשטרה אוסרת את דימיטרי בגלל רצח אביו אך הוא משוכנע שלא הוא הרוצח.
באותו לילה מתוודה סמרדיאקוב באוזני איוון כי הוא רצח את פיודור. איוון מורה לו להסגיר את עצמו למשטרה אבל כעבור זמן קצר סמרדיאקוב תולה את עצמו.
בבית המשפט מועלים עדים המאשימים את דימיטרי ברצח. איוואן מוסר כי סמרדיאקוב העיד שהוא הרוצח אך בית הדין לא מקבל זאת. לבסוף עולה לעדות קטיה שרוצה לנקום בדימיטרי ומראה מכתב בכתב ידו בו הוא כותב שירצח את אביו אם לא ימחוק את חובותיו. חבר המושבעים קובע שדימיטרי אשם ברצח.
אלכסיי ואיוואן יודעים שדימיטרי אינו הרוצח ולכן מארגנים בריחה שלו עם גרושנקה למדינה אחרת.
מלקולם
{{פירושונים|
המנון ברצלונה (כדורגל)
השיר של בארסה (בקטלאנית: Cant del Barça) הוא ההמנון הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה. הוא נכתב ב-1974 כדי לחגוג את יום השנה ה-75 למועדון. המילים נכתבו על ידי ז'אומה פיקאס וג'וזפ מאריה אספינאס ואת הלחן הלחין מנואל ואייס.
הפזמון זכה להופעת בכורה רשמית ב-27 בנובמבר 1974 בקאמפ נואו לפני משחק בין ברצלונה לגרמניה המזרחית על ידי מקהלה בת 3,500 איש שנוצחה על ידי אוריול מרטורל. ב-28 בנובמבר 1998, במהלך חגיגות המאה למועדון, הוא בוצע על ידי הזמר והיוצר הקטלוני ז'ואן מנואל סראט בתום פסטיבל בקאמפ נואו. מאז 2008/09 השיר מודפס על חולצות העתק רשמיות של ברצלונה.
דניאל גזדאג
דניאל גזדאג (נולד ב-2 במרץ 1996) הוא כדורגלן הונגרי שמשחק כקשר בפילדלפיה יוניון מה-MLS ובנבחרת הונגריה.
קריירה
במאי 2021, גזדאג חתם במועדון האמריקני פילדלפיה יוניון מליגת ה-MLS. ב-23 במאי 2021, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כמחליף בניצחון 1 - 0 מול די. סי. יונייטד. הוא כבש 4 שערים בעונת 2021. ב-23 ביולי 2022, גאזדג הבקיע את שערו העשירי עבור פילדלפיה יוניון, מה שביסס את מעמדו כמלך השערים של המועדון. ב-27 באוגוסט 2022, הוא הבקיע שלושער ראשון בקריירה מול קולורדו ראפידס.
נבחרת לאומית
גזדאג ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה ב-5 בספטמבר 2019, במשחק ידידות מול נבחרת מונטנגרו. הוא כבש את שערו הראשון, נגד נבחרת אנדורה, ב-31 במרץ 2021.
אקסלנס נשואה
אקסלנס השקעות בע"מ, או בשמו המוכר אקסלנס נשואה, הוא בית השקעות ישראלי.
היסטוריה
בשנת 1992 נוסדה חברת אקסלנס השקעות. בשנת 1993 נוסדה חברת נשואה זנקס בידי ערן גורן ועורך הדין אלי נחום. בנובמבר 2001, בביקורת שערכה הבורסה לניירות ערך בחברת הבורסה נשואה זנקס, התגלה כי נשואה לא עמדה בדרישות להון עצמי מזערי וחרגה מהיקף האשראי ללא ביטחונות מלאים לכלל לקוחותיה. בעקבות זאת היא נקנסה בכ-180 אלף שקל. במאי 2003 התמזגו שתי החברות וקיבלו את השם החדש "אקסלנס נשואה".
מאיר שרמן
מאיר שרמן (3 ביוני 1912 - 28 במרץ 1970) היה מראשי הרכש הישראלי בארצות הברית, דיפלומט ומנהל עסקי.
אקסלנס נשואה
היסטוריה
אקסלנס הייתה חברה ציבורית שמניותיה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב משנת 1994. ביוני 2016 נמחקה החברה ממסחר לאחר שבוצעה הצעת רכש למניותיה, וכיום היא חברה פרטית בבעלות מלאה של הפניקס אחזקות. לחברה מגוון פעילויות רחב בשוק ההון באמצעות חברות בנות. אקסלנס מנהלת כ-50.6 מיליארד ש"ח בנכסים מנוהלים (נכון לספטמבר 2020). עד לסוף שנת 2016 ניהלה אקסלנס קופות גמל בהיקף של כ-23 מיליארד ש"ח. ב-1 בינואר 2017 עברה פעילותה של חברת הגמל לבעלות ישירה מלאה של הפניקס חברה לביטוח. החל מאפריל 2022 אבנר חדד מנכ"ל אקסלנס בית השקעות
תחומי פעילות
בית השקעות אקסלנס מרכז את פעילותו בתחומים:
מאיר שרמן
ביוגרפיה
מאיר שרמן נולד בתל אביב לד"ר משה שרמן מחלוצי הרפואה בישראל ואשתו רבקה שרמן.
בתקופת לימודיו בגימנסיה הרצליה שירת ביחדת הקשרים של "ההגנה" בתל אביב בפיקודו של אליהו סחרוב.
במרץ 1948, בעודו עובד כמנהל בכיר בחברת מסחר בינלאומית בניו יורק, גויס על ידי טדי קולק לעבוד בשירות "ההגנה" בארצות-הברית. הוא עמד בראש "חומרים לארץ-ישראל", החברה שתחתה רוכז הרכש החוקי של משלחת "ההגנה" בארצות-הברית, ופיקח על ההיבטים הכלכליים של כלל גופי הרכש.
בתחילת שנות החמישים הגה מאיר את הרעיון של שימוש בקהילות היהודיות בארצות-הברית לצורך השגת אשראי נוח לישראל, שהפך למפעל הבונדס.
בעקבות החרם הערבי ורצונה של חברת "של" להפסיק את פעולתה בארץ נרכשו נכסיה ב-1958 על ידי הממשלה וסר אייזק וולפסון ושימשו את הבסיס להקמתה של חברת "פז". בעקבות זאת חזר מאיר לישראל ונתמנה למנהל הכללי של החברה. במקביל לעבודתו בפז כיהן שרמן במספר רב של דירקטריונים ביניהם בנק לאומי, מפעלי ים המלח והחברה לישראל, עמד בראש מספר וועדות ציבוריות והיה מהיועצים הקרובים ביותר ללוי אשכול ופנחס ספיר.
נפטר בתל אביב במרץ 1970.
משפחה
אחותו הייתה המחנכת והמוזיקאית הדסה שרמן-פריאל.
הנצחה
על שמו נקרא גן מאיר שרמן בירושלים, קרן מלגות על-שמו ומרכז הדרכה, בית שרמן, במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא.
יחזקאל סקוורר
יחזקאל (אסקיאל) סקוורר (בספרדית: Ezequiel Skverer; נולד ב-24 בפברואר 1989 בבאיה בלנקה) הוא כדורסלן עבר ישראלי-ארגנטיני גובהו 1.80 מ',אשר שיחק בעמדת הגארד.
ביוגרפיה
סקוורר נולד בבאיה בלנקה שבארגנטינה, ועלה לישראל עם משפחתו בגיל 4. המשפחה התגוררה בכרמיאל, במנרה, ולבסוף בכמון שבמועצה האזורית משגב, שם החל לשחק כדורסל. בגיל 15 עבר לקבוצת הנוער של עירוני נהריה, ואחר כך למכבי תל אביב. עמה זכה באליפות ובגביע לנוער.
בעונת הצטרף לקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב, אך היה ל"נער פוסטר", ולא זכה לדקות משחק. במהלך העונה עבר למ.כ. הבקעה מהליגה הלאומית, ועלה עמה לליגת העל. הקבוצה ירדה חזרה לליגה הלאומית לאחר עונה אחת בלבד, וסקוורר המשיך לשחק בשורותיה גם אז. בעונות הבאות, בהן שיחקה בליגה הלאומית, היה לשחקן משמעותי יותר בקבוצה, ובעונת נבחר לשחקן ההגנה של הליגה הלאומית. עם שובה לליגת העל, בעונת, ייעדה אותו הבקעה לשמש כמחליפו של שמוליק ברנר, אך לאחר שהאחרון נפצע היה סקוורר לשחקן חמישייה והשתתף במשחק האולסטאר של הליגה. בתום העונה נבחר על ידי מנהלת הליגה לתגלית העונה. עם התפרקותה של הקבוצה בסיום העונה, עבר להפועל אילת, אחרי עונה אחת עבר להפועל חולון, ובעונת הצטרף להפועל תל אביב. עונה לאחר מכן הצטרף להפועל גלבוע גליל ובמהלך עונת 2016/17 שותף שוב במשחק האולסטאר של הליגה. במרץ 2018 עבר פציעה חמורה כאשר במהלך משחק נגד הפועל ירושלים נתקל בג'רום דייסון ולא שב לשחק עד תום עונת 2017/18. עונה לאחר מכן שותף סקורר בעשרה משחקים בלבד בשל פציעות. בעונת 2019/20 עבר להפועל עפולה מהליגה הלאומית ולא הרבה לשחק, בסיום עונה זו החליט לפרוש מכדורסל בעקבות הפציעה.
בנבחרות ישראל
סקוורר שיחק במדי נבחרת הנוער של ישראל שסיימה במקום ה-11 באליפות אירופה לנוער בכדורסל שנערכה במדריד ב-2007, אך מיעט לשחק בטורניר. ב-2009 שיחק במדי נבחרת העתודה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה ברודוס. במהלך הטורניר מסר בממוצע 3.7 אסיסטים במשחק, ודורג במקום השישי בין מוסרי האסיסטים בטורניר כולו. כן רשם נתון של 1.7 חטיפות בממוצע למשחק, שדירגו אותו במקום העשירי. הנבחרת סיימה את הטורניר במקום ה-15, וירדה לדרג ב'.
מאקי סאל
מאקי סאל (בצרפתית: Macky Sall; נולד ב-11 בדצמבר 1961 ) הוא פוליטיקאי ומדינאי סנגלי, המכהן כנשיא סנגל מאז 2012.
בעבר כיהן כראש ממשלת סנגל בין השנים 2004 ל-2007 וכנשיא האספה הלאומית של סנגל בין שנת 2007 ל-2008. בנוסף, כיהן בתפקיד ראש עיריית בירת מחוז פאטיק במערב סנגל, פאטיק בשתי כהונות לא רצופות בין השנים 2002 ל-2008 ובין השנים 2009 ל-2012.
ביוגרפיה
הוא שימש כיועצו המיוחד של הנשיא ואד לענייני אנרגיה ומכרות מ-6 באפריל 2000 ל-12 במאי 2003 וכן מנכ"ל חברת הנפט הלאומית של סנגל (Société des Pétroles du Sénégal) מ-13 בדצמבר 2000 ל-5 ביולי 2001. הוא מונה לשר המכרות, אנרגיה והידראוליקה ב-12 במאי 2001 וקודם לדרגת שר המדינה ב-6 בנובמבר 2002. בנוסף נבחר לראש עיריית פאטיק ב-1 ביוני 2002. הוא כיהן בתפקיד ראש עיריית פאטיק בשתי כהונות לא רצופות בין השנים 2002 ל-2008 ובין השנים 2009 ל-2012.
ב-27 באוגוסט 2003 הועבר מתפקידו כשר המדינה לענייני מכרות, אנרגיה והידראוליקה לתפקיד שר המדינה לענייני פנים וקהילות מקומיות ודובר הממשלה.
לאחר שנשיא סנגל ואד פיטר את ראש הממשלה, אידריסה סק מתפקידו, הוא מינה את סאל במקומו. סאל כיהן כראש ממשלת סנגל בין השנים 2004 ל-2007. ב-25 באפריל 2004 מונה סאל לסגן נשיא ועדת ההיגוי של המפלגה הדמוקרטית של סנגל וניהל את קמפיין הבחירות של הנשיא ואד בבחירות 2007 לנשיאות סנגל, בהן זכה ואד ב-55% מהקולות. עם הישבעו של הנשיא ואד, הגיש סאל את התפטרותו ומונה מיידית להמשך כהונתו כראש הממשלה, ללא שינוי בממשלתו. הוא כיהן בתפקיד עד ל-19 ביוני 2007, מה שהופך אותו לראש הממשלה שכהונתו הייתה הארוכה ביותר תחת הנשיא ואד. בבחירות 2007 לפרלמנט נבחר כחבר האספה הלאומית מטעם קואליציית "סופי". עם התפטרותו והתפטרות ממשלתו, נבחר ב-20 ביוני לנשיא האספה הלאומית של סנגל, לאחר שקואליציית סופי בהנהגתו זכתה ב-69% מהקולות בבחירות לפרלמנט וסאל נותר כמועמד יחיד לתפקיד.
בשנת 2008 הועלתה הצעה באספה הלאומית להגביל את כהונת נשיא האספה לשנה אחת וב-13 באוקטובר אותה השנה, האספה הצביע בעד ההצעה שאושרה ב-21 באוקטובר על ידי הנשיא ואד. על אף ניסיונותיו לשמור על כיסאו כנשיא האספה, הצביעו חבריה להדיחו ב-9 בנובמבר 2008 (111 קולות- בעד, 22 קולות -נגד). בעקבות המהלך הודיע סאל על פרישתו מהמפלגה הדמוקרטית של סנגל. בעקבות מהלך זה איבד את כיסאו באספה, כמו גם את כיסאו במועצת העיר פאטיק ואת תפקידו כראש העיר. הוא הודיע כי יקים מפלגה חדשה בראשותו.
סאל שהיה מוותיקי המפלגה הדמוקרטית של סנגל (PDS) הקים ב-1 בדצמבר 2008 מפלגה חדשה בראשותו, הברית למען הרפובליקה (APR), והצטרף לאופוזיציה. ב-26 בינואר 2009 הודיע שר הפנים של סנגל כי סאל ביצע עבירות הלבנת הון, אך סאל דחה את טענותיו וטען כי הם מונעות משיקולים פוליטיים. לקראת סוף פברואר, הוחלט לא להעמיד לדין את סאל מחוסר ראיות. בבחירות המקומיות במרץ 2009, נבחר סאל בשנית לראש עיריית פאטיק, הפעם תחת מפלגתו החדשה. בשנים שיבואו מיצב עצמו סאל כמועמד המוביל לבחירות העתידיות לנשיאות סנגל ב-2012.
סאל רץ לבחירות תחת "קואליציית מאקי 2012" בראשותו וחבר לקואליציות האופיזציה נגד הנשיא המכהן. לאחר שסיים שני בסבב הראשון של הבחירות לנשיאות סנגל ב-2012, זכה לתמיכת האופוזיציה ובכך גבר על הנשיא המכהן ואד בסיבוב השני ונבחר לנשיא סנגל. ב-2 באפריל 2012 הושבע כנשיא הרביעי של סנגל ונכנס לתפקידו. סאל הוא הנשיא הראשון שנולד בסנגל לאחר קבלת העצמאות מצרפת ב-1960. יום לאחר כניסתו לתפקיד, מינה את הטכנוקרט והבנקאי, עבדול מבאיי לראש הממשלה.
בספטמבר 2013 פיטר סאל את מבאיי מתפקידו ומינה במקומו את שרת המשפטים, אמניטה טורה לתפקיד. ב-4 ביולי 2014 פיטר גם אותה לאחר כישלון מפלגתם (בראשותה) בכלל וכישלונו של ראש עיריית דקר, ח'ליפה סאל מטעם מפלגתם בפרט בבחירות לרשויות המקומיות במדינה. במקומה מינה את אחד מיועציו, מוחמד דיונה לתפקיד.
בבחירות 2019 לנשיאות סנגל נבחר בשנית לאחר שזכה ב-58% מהקולות.
באוגוסט 2022, הקואליציה של נשיא סנגל, מאקי סאל, איבדה את הרוב המוחלט שלה בפרלמנט. זו הייתה הפעם הראשונה שלמפלגתו של הנשיא בסנגל לא היה גם רוב בפרלמנט.
אלישבע סנש
אלישבע (אר'זי) סנש (במקור ארז'בט זינגר, בהונגרית: Szenes Erzsi; ראיץ, 5 ביוני 1902 – תל אביב, מאי 1981) הייתה משוררת, סופרת, עיתונאית, פרפורמרית יהודייה-הונגרייה-ישראלית זוכת פרס נורדאו.
קורות חייה
ארז'בט זינגר נולדה במשפחה יהודית (בהונגריה דאז, סלובקיה של היום) כבתם של המורה מתיאש זינגר ושל ברתה פלדמן. היא גדלה בנאג'מיהאי, בשנות ה-20 של המאה ה-20 היא נודעה כעיתונאית וכמשוררת הן בהונגריה העליונה והן בהונגריה עצמה. היא התחילה ביומן קאשה (Kassai Napló) והפכה לעורכת של "ידיעות פראג ההונגרי" (Prágai Magyar Hírlap) ושל ,העיתון ההונגרי" (Magyar Újság) בהונגריה.
עיתונים וכתבי עת רבים פרסמו את כתביה ומאמריה:
היא הייתה חברה באקדמיית מסריק.
מ-1939 עד 1942, במהלך התקדמות הפשיזם בצ'כוסלובקיה נכלאה בגטו נאג'מיהאי. היא קברה חלק מכתביה מאותה תקופה בחצר הגטו, אלה אבדו, אך חלק מיומנה נשאר. בדצמבר 1942, בתחילת גירוש היהודים בצ'כוסלובקיה, היא ברחה לממלכת הונגריה, שם הצליחה לפרסם את הרומן הקצר שלה (מקיץ עד קיץ, 1943).
לאחר ששרדה את השואה, עבדה בעיתון סלובקי בברטיסלאבה במשך תקופה קצרה ב-1945 ולאחר מכן עלתה לישראל ב-1949. עד מותה עבדה כעיתונאית באוי קלט, העיתון בשפה ההונגרית שיצאה לאור בתל אביב, וכן הופיעה בערבי שירה כפרפורמרית. היא העידה במשפט אייכמן (25 במאי 1962), וגם במשפט קרומיי-הונשה (פרנקפורט, 1963).
קריירה
הקריירה שלה החלה בכרכי שירה, כשהנושא המרכזי בשני הכרכים הראשונים שלה היה "תשוקות האהבה של נערה צעירה". בעיקר כתבה בפסוקי שירה חופשיים הדומים בסגנונם לתהילים. שיריה המאוחרים הם אנטי-פשיסטיים מאוד. היא כתבה את הכרך האוטוביוגרפי הראשון שלה ב-1937 לבקשתו של אישטוואן דאלוש. ספרה "הנפש מתנגדת" שיצא לאור בהונגריה, הוא יצירת מקור היסטורית גם אם הוא חלקי בלבד. ב-1966, בהזמנתו של פרנץ יוהאס, היא ביקרה בהונגריה והייתה אורחת הכבוד ביום הספר. בשנים 1966–1967, העניקה מספר ראיונות, ומספר מאמרים פורסמו על ספרה "הנפש מתנגדת".
ז'ורז' דומא (לוחם מחתרת)
ז'ורז' דומא (בצרפתית: Georges Dumas; נהרג ב-26 במרס 1944) היה פעיל המחתרת הצרפתית וחסיד אומות העולם מצרפת שנרצח על ידי שלטון הכיבוש של גרמניה הנאצית בצרפת.
קורות חיים
דומא היה נשוי לאליזבת לסנואה (Lecanuet), פקיד מס בעיסוקו וחבר המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. הוא מונה למשרה בכירה בעיריית לימוז'.
פעילותו בתקופת מלחמת העולם השנייה
בתקופת כיבוש צרפת על ידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה היה דומא קצין בכיר במחתרת הצרפתית. הוא היה המפקד האזורי של מחלקה במסגרת המחתרת הצרפתית שנקראה "המחלקה לפעילויות ציבוריות" (Noyautage des administrations publiques), שנודעה בכינויה המקוצר NAP.
דומא פעל בלימוז' וסייע ליהודים שנועדו לגרוש. הוא סייע לסימון נתן, ידידה יהודיה של בתו, חברתה ללימודים מבית הספר, למצוא מסתור במנזר בלימוז', מנזר שתפקד גם בתור בית חולים, וביקר במנזר מעת לעת כדי לוודא ששלומה טוב. רק אם המנזר ונזירה נוספת ידעו על זהותה היהודית של סימון. למרות זאת, התגלה דבר ההסתרה על ידי מלשין, וסימון נאלצה לעזוב. דומא השיג עבורה מסמכים מזויפים וכך עשה גם עבור כל משפחתה - הוריה ומספר אחים - כך שכל המשפחה יכלה לעזוב את לימוז' במרס 1944 עזבה המשפחה למחוז קרז ושם שרדה את השואה.
דומא הציל יהודי נוסף, הנרי סנדלר, לימים נשיא קהילת יהודי לימוז'. סנדלר, ששירת בצבא הגרמני בין 1937 ל-1940, נעצר על ידי משטרת וישי בשנת 1943 בתירוץ שהתחמק מעבודת כפייה, ועמד בפני העברה לרשויות הגרמניות. חבריו של סנדלר פנו לדומא וזה פנה לשלטונות והצליח להביא לשחרורו של סנדלר לפני הסגרתו לגרמנים וגירושו למחנות ההשמדה במזרח.
במרס 1944 נעצר דומא על ידי הגסטפו והוצא להורג.
הנצחה
בשנת 1986 הוכר דומא, לאחר מותו, על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. בנו של דומא, רולאן דומא, שר החוץ הצרפתי, הוזמן ליד ושם לנטיעת העץ לזכר אביו בשדרת חסידי אומות העולם.
דורית צמרת
דורית צמרת (1943 – 5 בינואר 2023) הייתה מרצה לקולנוע, פעילת שלום ופזמונאית ישראלית.
ביוגרפיה
דורית צמרת הייתה תושבת קיבוץ בית השיטה. היא שירתה בצה"ל בחטיבת הנח"ל, וכתבה בעיתון "במחנה נח"ל".
לאחר שחרורה מצה"ל, חזרה לקיבוץ, שם ערכה את "יחד", ביטאון התק"ם בין השנים 1984–1986.
צמרת כתבה את המילים למספר שירים שהולחנו. שירה המפורסם ביותר הוא "החיטה צומחת שוב", ללחן של חיים ברקני, אותו כתבה לאחר מלחמת יום הכיפורים לזכרם של 11 בני הקיבוץ שנפלו במלחמה. השיר בוצע, בין היתר, על ידי הגבעטרון, חוה אלברשטיין, אביבה שחף, קולות ירדן, אחינועם ניני, ירדנה ארזי, קרן פלס, שלומית אהרון, אוהד חיטמן, רוחמה רז ודודו זכאי. שירים נוספים שכתבה הם "זה רק מילים" ללחנו וביצועו של יחזקאל דורי, "יש מה לספור" שהלחין דן פלד, "סיפורי אהבה" שהלחין יחזקאל דורי וכן "וכל זה תם ולא נשלם יותם" ללחן של נחום היימן, שביצעה סי היימן. השיר נכתב לזכר יותם לוטן, בן בית השיטה, שנהרג במלחמת לבנון השנייה.
בראיון איתה שפורסם ב-2014, סיפרה צמרת שכפעילת שלום, בין השאר, תמכה בתנועות ארבע אמהות, שוברים שתיקה ולוחמים לשלום והייתה פעילה בעמותת בדרך להחלמה.
צמרת הייתה נשואה לניסן ארנברג, אם לארבעה ילדים וסבתא לתשעה נכדים. צמרת היא בתו של פעיל תנועת ההעפלה שמריה צמרת ואמה של נועה ארנברג, תסריטאית ויוצרת ישראלית.
צמרת נפטרה בביתה ב-5 בינואר 2023 בגיל 80.
בקיה שעירה
בִּקְיָה שעירה (שם מדעי: Vicia villosa) היא מין צמח חד שנתי מטפס בסוג בקיה, בתת-משפחת הפרפרניים שבמשפחת הקטניות.
הצמח גדל בחורף ופורח לקראת תחילת האביב. עליו מנוצים ל-4 עד 8 זוגות עלעלים, וציר העלה מסתיים בקנוקנות. למרות שמה, הבקיה השעירה אינה תמיד שעירה, וישנם פרטים שאינם שעירים כלל.
במקור שימש הצמח למספוא, ויש המשערים כי הוא הגיע לארץ ישראל כפליט תרבות, הוא גדל בשדות בור, בבָּתָה וגם בחורש.
גולהא (תוכנית רדיו)
גולהא (בפרסית: گلها; בתרגום לעברית: "פרחים") הייתה תוכנית רדיו בין השנים 1956 עד 1979 בתחנת "רדיו טהראן", שהייתה בבעלות ממשלת איראן. התוכנית כללה 1,578 תוכניות רדיו המורכבות מכ-847 שעות של מוזיקה ושירה.
היסטוריה
תוכניות הרדיו של גולהא מורכבות מפרשנות ספרותית עם דיקלום שירה, מושרת בליווי מוזיקלי ומשולבת בקטעי סולו מוזיקליים. במשך 23 השנים שבהן שודרו תוכניות אלו, הוזמנו להשתתף מבקרי הספרות הבולטים של איראן, מדקלמי שירה, זמרים, מלחינים ומוזיקאים. תוכניות גולהא מורכבות ממספר סדרות נפרדות של תוכניות בעלות דגש מעט שונה בתוכן. התוכניות נקראות: גולהא-י ג'אווידאן, ברג-י סבז, גולהא-י רנגארנג, גולהא-י תאזה ויכ שאח'ה גול.
התוכניות היוו דוגמא למצוינות בתחום המוזיקה ודוגמא של ביטוי ספרותי, תוך שימוש ברפרטואר של למעלה מ-250 משוררים פרסיים קלאסיים ומודרניים, וקבעו אמות מידה ספרותיות ומוזיקליות שעדיין מסתכלים עליהן בהערצה באיראן כיום ומיוחס על ידי חוקרים ומוזיקאים כאנציקלופדיה של מוזיקה פרסית ושירה פרסית.
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
דיני הקרקעות ברשות הפלסטינית מסדירים את הבעלות על מקרקעין ברשות הפלסטינית. לכשני שלישים מהקרקעות ביהודה ושומרון אין בעלות ודאית או הסדר מקרקעין שקובע למי שייכת הקרקע. זאת, מאחר שבתקופת האימפריה העות'מאנית חולקו קרקעות בחינם לנתינים לצורך גביית מיסים על השימוש בהן. המקומיים חילקו את הקרקעות ביניהם, וידעו בעל פה איזו קרקע שייכת למי.
בתקופת שלטונה של האימפריה העות'מאנית
עד שלהי התקופה העות'מאנית בארץ ישראל נרשמו בפנקסי המקרקעין רק כ־5% מכלל הקרקעות בארץ. הרישום העות'מאני כלל רק את הקרקעות הפרטיות, ולא תיחם את הקרקעות בבעלות המדינה. הרישום העות'מאני סבל גם מבעיית השחיתות הכללית של המנהל המקומי העות'מאני. עד 1913, רוב הקרקעות בארץ ישראל היו בבעלות המדינה או אנשים פרטיים בעלי נתינות עות'מאנית. בשנים 1913–1918, נקבע כי בעל אדמות יהיה אדם פרטי עם אזרחות עות'מאנית או ישות משפטית עות'מאנית.
גולהא (תוכנית רדיו)
סיום שידור התוכנית
תוכנית גולהא שודרה בתחנת רדיו בבעלות ממשלתית, והגיעה לסיומה עם בוא המהפכה הפוליטית האיראנית ב-1979, מכיוון שבמהלך השנים המוקדמות שלאחר 1979, מוזיקה ושירה נחשבו ככלי כנגד המהפכה. רבים מאמני גולהא היגרו לצמיתות מאיראן ורבים שנותרו הפסיקו להופיע בציבור במשך מספר שנים.
בין כוכבי התוכנית היו זמרות רבות. לאחר המהפכה, השילטון הוציא מחוץ לחוק שירת סולו של נשים. נשים היו חופשיות להמשיך לנגן בכלי נגינה, ולשיר במקהלות, ולשיר סולו מול קהל שכולל רק נשים, אך נאסרה הקלטת שירת סולו נשית.
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
בתקופת שלטונה של האימפריה העות'מאנית
הרישום העות'מאני של קרקעות בארץ ישראל סבל מליקויים רבים, ובראשם שימוש בתיאור מילולי להגדרת גבולות חלקה, ללא מדידה ומיפוי מדויקים. וכן נוצרה אי יכולת להבטיח את אמיתות העסקה שהתבצעה, עקב העדר תיעוד מסודר של היסטורית בעלים וגבולות. נסיבות אלו יצרו פתח למעשי הונאה כגון רישום מכירת קרקע לצד שלישי על ידי אדם המתחזה לבעליה, וכן מכירת קרקע מבעליה לאנשים אחדים במקביל.
האוכלוסייה בארץ ישראל השתדלה להימנע מרישום הקרקעות, היות שרישומם הקל על גביית תשלום מס או אף על גיוס לצבא (חיוב שהוטל במקרים שונים על בעלי קרקעות מסוג מירי, קרי רכוש המדינה). במקרים אחדים נרשמו קרקעות ברישום פיקטיבי של בעלים על מנת להשתמט מהמס ומחובת הגיוס, ובמקרים אחרים נרשמו גבולות שטח הקרקע באופן שגוי במזיד, על מנת להקטין את תשלום המס. חלק גדול מהקרקעות היה בבעלות משותפת ('מושעא'), כאשר הנטייה להשתמט ממס ומחובת הגיוס עודדה את אופן הרישום הזה.
גולהא (תוכנית רדיו)
מורשת
הומיון חורם, כנר שהיה אחד מנגני גולהא, הגיב 25 שנים לאחר סיום התוכנית: "יש לראות בתוכניות גולהא אוצר שמע של ממש בהיסטוריה של המוזיקה הפרסית המסורתית. בהתחשב במאמצים המדהימים שהושקעו בהפקת התוכניות הללו והשפעתן החזקה על החברה, הן עדיין נחשבות היום למשאב הטוב ביותר עבור המוזיקה שלנו. ראוי וחשוב מאוד שתכניות אלו ישמרו ויעברו לדורות הבאים".
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
בתקופת המנדט הבריטי
עד שלהי תקופת המנדט הבריטי הושלמה כמעט הסדרת רישום הקרקעות במישור החוף והעמקים, אך באזור יהודה ושומרון כמעט ולא נערכה הסדרה עד סיום תקופת השלטון הבריטי, ומעמד הקרקעות נשאר כבתקופה העות'מאנית, כאשר עסקאות מקרקעין נרשמות באופן בסיסי בלשכת המקרקעין, אך אין בכך כדי להעיד על אמיתותן, והקרקעות באזור לא עברו הסדרה ובירור בעלות. בשל כך נותרו באזור קרקעות חקלאיות רבות בבעלות משותפת, משעא, וכן קרקעות שהשלטון הבריטי הסדיר את חלוקתן לבעלים יחידים במהלך פעולות הסדרת הקרקעות באתרים אחדים. קרקעות אלו, שהבעלות עליהן הוחלפה מדי שנתיים, עובדו באופן מסורתי ופרימיטיבי, וכן אירעו סביבן סכסוכים רבים.
גולהא (תוכנית רדיו)
מורשת
בשנת 2005 ג'יין לואיסון, חוקרת במחלקה למוזיקה באוניברסיטת לונדון (SOAS), החלה לערוך עבודת מחקר ארכיונית של תוכניות גולהא, שעזרה להקים את "פרויקט גולהא". ארגונים אחרים התומכים בפרויקט גולהא כוללים את בית הספר ללימודי מזרח ואפריקה באוניברסיטת לונדון, המכון הבריטי ללימודי איראן, ארגון המורשת האיראנית בלונדון והספרייה הבריטית.
סורקה קיוזאק
סורקה קיוזאק (באנגלית: Sorcha Cusack; נולדה ב-9 באפריל 1949) היא שחקנית אירית.
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
בתקופת המנדט הבריטי
בשנת 1920 נקבע כי רוכש קרקעות הוא ישות משפטית או אדם פרטי תושב ארץ ישראל, ללא קשר ללאום שלו. עם זאת, הוא יכול היה לרכוש נכס רק בשטח של 300 דונם או פחות, ונאלץ לעבד מיד את האדמה. בשנת 1921, הגבלות אלו הוסרו, אך הוחלט כי רק חברה, ובכך גם חברה לתועלת הציבור, יכולה לרכוש קרקע לצורך פיתוחה או בכמויות גדולות יותר מאלה הנדרשים לעבודות שלה. בין השנים 1940–1948, ניתן היה להעביר קרקע רק לערבים תושבי המנדט, למעט מקרים יוצאים מן הכלל. הגבלות אלו הוסרו ב-1948.
סורקה קיוזאק
ביוגרפיה
קיוזאק נולדה בעיר דבלין שבאירלנד. היא בתם של השחקן סיריל קיוזאק ושל השחקנית מרי מרגרט "מורין" קיילי. אחיותיה הן השחקניות שינייד קיוזאק, ניב קיוזאק וקתרין קיוזאק. היא גיסתו של השחקן ג'רמי איירונס ודודתו של השחקן מקס איירונס.
קיוזאק הופיעה בסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה רבות. היש שיחקה בסדרה המשטרתית "The Bill", בסדרה הרפואית "חדר מיון" גילמה את האחות קייט נילסון בשנים 1994 עד 1997. ב-1973 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "ג'יין אייר" עיבוד לרומן מאת שרלוט ברונטה. בסרט "סנאץ'" הופיעה קיוזאק בתפקיד אמו של מיקי (בגילומו של בראד פיט).
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
בשליטת ירדן ומצרים
בעקבות סיום המנדט הבריטי ומלחמת העצמאות עברו שטחי יהודה ושומרון לשליטת ירדן, ושטחי רצועת עזה - לשליטת מצרים. שטחי רצועת עזה נשארו תחת ממשל צבאי מצרי.
סורקה קיוזאק
ביוגרפיה
היא הופיעה גם בתוכניות רדיו בהן בתפקיד אורח בסדרה "Baldi" של רדיו 4 של ה-BBC, וב-2014 כיכבה בתפקיד יונו בויל בהפקה של "יונו והטווס" מאת המחזאי שון או'קייסי. ב-2008 שיחקה בתפקיד הלן קונור באופרת הסבון "קורוניישן סטריט", אבל בגלל התחייבויות קודמות ב-2009 החליפה אותה בסדרה השחקנית דרבלה מולוי.
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
בשליטת ירדן ומצרים
ירדן השתלטה על שטחי יהודה ושומרון במהלך מלחמת העצמאות, וסיפחה אותם אל שטחה הריבוני ב־1950. בעקבות כך החל המנהל הירדני בניסיון להסדרת רישום הקרקעות ביהודה ושומרון, ועל האזור חלו חוקי הקרקעות ותכנון הבניה הירדניים. אחד מסעיפי החוק הירדני אסר על מכירת קרקע לאויב. במהלך השלטון הירדני הוחל בהסדרת הבעלות על הקרקעות, כאשר תהליך ההסדרה התמקד בנפות שכם, רמאללה ויריחו, בעוד אזור יהודה כמעט ולא עבר כל הסדרה. בסך הכל עמד אחוז הקרקעות המוסדרות מכלל הקרקעות ביהודה ושומרון על כ־30%. באזורים שעברו הסדרה בוררה הבעלות על הקרקעות וזכויות הבעלים והמדינה, בעוד בקרקעות שלא עברו הסדרה נותר המעמד מעורפל, כאשר זכות הבעלות מוקנית למי שיוכיח כי עיבד את הקרקע במשך כ־10 שנים. כ־30-40 אלף דונם קרקעות שהיו רשומות על שם בעלים יהודי נוהלו על ידי הממונה הירדני על נכסי אויב.
מאז'ור (סדרת טלוויזיה)
ב-14 בנובמבר 2016 שודר פרק הבכורה של העונה השנייה. בסתיו 2016 נטפליקס רכשה את זכויות ההפצה והוא משווק דרכה בשם "כפית כסף". באביב 2017 זכויות השידור נמכרו לארצות הברית, גרמניה ופולין. ב-7 ביוני 2017, הסדרה חודשה לעונה שלישית ואחרונה, בת 16 פרקים. צילומי העונה החלו ב-2 באוגוסט 2017 והושלמו ב-16 בינואר 2018 בסנקט פטרבורג. פרק הבכורה של העונה השלישית שודר ב-29 באוקטובר 2018. ב־2 בינואר 2021 יצא בשרת Kinopoisk HD סרט באורך מלא, כאשר ביוני 2019 החלו במוסקבה צילומי העונה הרביעית, שתשודר בשנת 2022.
סורקה קיוזאק
ביוגרפיה
ב-2011 שיחקה קיוזאק בתפקיד גברת ניקולסון בעונה הראשונה של הסדרה "Mrs. Brown's Boys". בעונה השנייה והשלישית הופיעה בתפקיד זה השחקנית סוזי בלייק. ב-2014 חזרה קיוזאק והופיעה ב-"Mrs. Brown's Boys" בתפקיד אורח. ב-2013 התחילה להופיע בסדרת הטלוויזיה "האב בראון", עיבוד של ה-BBC לספרי המסתורין של ג. ק. צ'סטרטון. היא מגלמת את גברת מקרתי מזכירת הקהילה וסוכנת הבית של הכומר. בשנת 2015 שיחקה בתפקיד ברידי סטיבנסון במיני-סדרת הפשע "ריבר" של ה-BBC One.
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
בשליטת מדינת ישראל
ישראל כבשה את יהודה ושומרון מירדן ואת רצועת עזה ממצרים במלחמת ששת הימים בשנת 1967. לטענת הפלסטינים, על פי החוק הבינלאומי, החוקים הירדניים כפי שהיו קיימים ב-4 ביוני 1967, ערב הכיבוש, חלים על הגדה המערבית, כולל על מזרח ירושלים, וישראל ככוח כובש מחויבת לכבדם.
מאז'ור (סדרת טלוויזיה)
עונה 1
איגור סוקולובסקי הוא בנו של איש עשיר ובעל השפעה בממשל. עם תואר במשפטים, הוא לא ממהר למצוא לעצמו עבודה ויוצא לבלות במועדוני לילה. בהגנה על החבר שלו הוא מוצא עצמו מעורב בקטטה עם שוטר. כשהמקרה מגיע לידיעתו, ולדימיר סוקולובסקי מחליט לשלול מהבן שלו את כל מה שיש לו ולשלוח אותו לעבוד במשטרה תחת פיקודו של סגן-אלוף פריאניקוב. בהתחלה איגור מתחיל לתעב את החיים החדשים שלו, אבל אחרי שמושפל על ידי חבריו, הופך בהדרגה לאדם בעל אחריות, הוא מתאהב בקפטנית ויקטוריה רודיונובה ומחליט לנסות למצוא את הרוצח של אמו.
סורקה קיוזאק
חיים אישיים
קיוזאק נשואה לנייג'ל קוק, ולבני הזוג שני ילדים ליאם ובת'.
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
בשליטת מדינת ישראל
זמן קצר לאחר המלחמה, החלה ישראל להקים התנחלויות בשטחים אלה בהתבסס על חוות דעת משפטית של פליאה אלבק, בסתירה לייעוץ משפטי של אחרים, לרבות תיאודור מירון, היועץ המשפטי למשרד החוץ. בשנת 2005, ישראל פירקה את התנחלויות ברצועת עזה במסגרת תוכנית ההתנתקות, אך ההתנחלויות ביהודה ושומרון, יחד עם אזורי הביטחון שלהן, עדיין מהוות כ-60% משטח. ביהודה ושומרון, ההתנחלויות המשיכו לצמוח לאט ובאפריל 2009, כללו כ-400,000 מתנחלים.
מאז'ור (סדרת טלוויזיה)
עונה 2
בתחילת העונה השנייה איגור סוקולובסקי משוחרר מהכלא, כתב אישום על ניסיון רצח איש העסקים איגנאטייב מוסר והוא יוצא לחופשי במטרה לנקום, מאחר שהוא מאמין שאיגנאטייב אשם במות ההורים שלו. הוא חוזר לשירות המשטרה ועומד בראש החברה של אביו, שעברה אליו בירושה ומנהל רומן עם קטיה, בתו של איגנאטייב. הסכסוך בינו לדנילה קורוליוב נמשך בשל משיכת שניהם לוויקטוריה בעוד לאיגור עדיין יש רגשות כלפי ויקטוריה, כל יום שעובר ממחיש לו את היעד הסודי שלו — להרוס את איגנאטייב.
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
בשליטת מדינת ישראל
במסגרת הסכמי אוסלו הועברה סמכות לשכות המקרקעין לשטחי B ו־A לידי הרשות הפלסטינית, בעוד המנהל האזרחי נותר האחראי לשטחי C.
אליפות גביע המורשת של NXT
אליפות גביע המורשת של NXT UK (באנגלית: NXT UK Heritage Cup Championship) היא תואר אליפות היאבקות מקצועית, שנוצר על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ושייך למותג NXT. האליפות נחשפה ב-10 בספטמבר 2020, והיא מוגנת תחת "חוקי סיבובים בריטים". האלוף הראשון היה איי-קיד. האלוף הנוכחי הוא ניית'ן פרייזר.
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
בשליטת מדינת ישראל
הפלסטינים טוענים כי צמיחת ההתנחלויות הישראליות פוגעת ביכולתם להקים מדינה עצמאית בת קיימא בשטחי יהודה ושומרון, בהתאם לפתרון שתי המדינות. באפריל 2009, השופט השרעי הראשי של הרשות הפלסטינית, שייח' תייסיר תמימי, הזכיר פתווה קיימת האוסרת על פלסטינים מכירה של נכסים ליהודים, אשר נחשבת לבגידה חמורה ודין העובר עליה הוא מוות.
מאז'ור (סדרת טלוויזיה)
עונה 3
בעונה השלישית איגור סוקולובסקי כבר מזמן חדל להיות אותו בחור רעב להצלחה מהמשטרה – שבכלל נשלח לשרת בה מתוך אילוץ והכרח. מותה בעבר הרחוק של אמו והמוות האחרון של אביו – הם שני האירועים שמעצבים את חייו והוא הופך להיות איש מקצוע שבכל יום עובד על חשיפת עבירות שונות, אבל החקירה העיקרית שלו מעמידה את חייו בפני אתגרים חדשים. כדי לנקום את מותו של אביו, עליו ללמוד את האסטרטגיות של העסק וכדי להעניש את הרוצח של אמו, עליו לשלוט במשהו חדש לגמרי. והדבר הכי קשה הוא להישאר במסגרת החוק והשאלה היא, האם יש לו את האמצעים החוקיים כדי להעניש את הרוצח?
אליפות גביע המורשת של NXT
היסטוריה
ב-10 בספטמבר 2020, ה-WWE החליט להשיק מחדש את המותג NXT UK ואת התוכנית השבועית לאחר היעדרות ממושכת מאז חודש מרץ בשל מגפת הקורונה, שפקדה את העולם. ביחד עם ההחלטה על ההשקה מחדש, הארגון הודיע על קיום טורניר גביע המורשת של NXT UK אשר יקבע את אלוף גביע המורשת הראשון של NXT UK.
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
המרחב הכפרי
רוב הקרקעות הפלסטיניות בעלות מאפיינים כפריים הנגזרים מהיסטוריה פלאחית. לתרבות הפלאחים משמעות רבה במערכת בעלות הקרקע הפלסטינית. בחברה הפלאחית הפלסטינית יש בעלות קהילתית משותפת על הקרקעות. בעבר, הפלאחים הפלסטינים חילקו את הקרקעות ליחידות הנקראות פאדאן, יחידת עיבוד של פלאח אחד באמצעות צמד שוורים למשך שנה. שיטה מדידה זו שונה מכפר לכפר ועשויה להשתנות משנה לשנה, אפילו בתוך אותו הכפר. שיטה זו קיימת גם היום בחלק מהכפרים ביהודה ושומרון.
עם זאת, כיום בעלות האדמה בכפרים כיום היא של תושבי הכפר או של החמולה וגבולותיה תחומים על ידי מאפיינים פיזיים שונים ושמות מסורתיים. מתוכנת החלוקה הנוכחית נקראת זלמה (אדם). בהרים או בגבעות לעומת זאת, לתושבים בעלות קרקע אישית או משפחתית לרוב של מטעים ועצים. הבעלות מתבססת על נטיעת עצים ומעבר בירושה. את הגבולות נהוג לסמן באמצעות עצי הקקטוס או חומות הבנויות ממערום אבנים. גבולות הרועים מסמכים על המסורת ולפי שמות הקרקעות.
אליפות גביע המורשת של NXT
היסטוריה
רק שבעה מתוך שמונת המשתתפים בטורניר נחשפו במהלך ההכרזה: "פלאש" מורגן וובסטר, נועם דר, אלכסנדר וולף, איי-קיד, דייב מסטיף, טרנט סבן וג'וסף קונרס. המשתתף השמיני נקבע ב-1 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT UK במהלך קרב משולש שבו קני ויליאמס ניצח את אשטון סמית' ואמיר ג'ורדן כדי להשיג את המקום האחרון בטורניר. קרב הגמר שודר לאחר עיכוב הקלטות ב-26 בנובמבר, ובו איי-קיד ניצח את סבן כדי להפוך לאלוף הראשון (התאריך המדויק שבו הקרב הוקלט לא ידוע).
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
האיסור על מכירת אדמות למי שאינו פלסטיני
המחלקה לענייני משא ומתן של הארגון לשחרור פלסטין (PLO-NAD) הכריזה בשנת 2008, כי כל העסקות בהן מוכרים פלסטינים לישראלים ולזרים, המעבירות קרקעות מופקעות בשטחים המוחזקים, מהוות הפרה של המשפט בינלאומי ולכן הן חסרות תוקף. היא נוקבת כי על פי אמנות האג, הכוח הכובש רשאי לנהל את הרכוש הציבורי כזיקת הנאה ואינו זכאי לריבונות או להשתלטות על אף חלק של מהשטח הכבוש. לישראל בתוך כך, אין זכות למכור קרקעות פלסטיניות, ואין לה זכות להחכיר אדמות מדינה לתקופות ארוכות או לצורך התנחלויות. עוד על פי המחלקה לענייני משא ומתן של אש"ף, הממשלה הפלסטינית של המדינה הפלסטינית העתידית לא תהיה מחויבות לכבד עסקאות ישראליות ברכוש שנמצא תחת השטחים הפלסטינים אשר לקחו חלק בכיבוש הישראלי כלשונם.
אליפות גביע המורשת של NXT
היסטוריה
בניגוד לשאר האליפויות ב-WWE (ובהיאבקות המקצועית בכלל), אליפות גביע המורשת של NXT UK מיוצגת על ידי גביע במקום חגורת אליפות. בנוסף, האליפות מוגנת תחת "חוקי סיבוב בריטים".
דיני מקרקעין (הרשות הפלסטינית)
איסור המכירה לישראלים
בין השאר אוסרים חוקים אלה על פלסטינים למכור אדמות בבעלות פלסטינית ל"כל אדם או תאגיד ישראלי, החי בישראל או מטעמה". הדין הפלסטיני מוסיף כי מכירה או ניסיון מכירה של קרקע למדינה זרה הם עבירה פלילית אשר עלולה להוביל לעונש מוות. דיני מקרקעין אלה הותקנו במקור במהלך השלטון הירדני ביהודה ושומרון (1948-1967) ולדברי התובע הכללי הפלסטיני, נועדו בין היתר "להגן על הפרויקט הלאומי הפלסטיני להקמת מדינה פלסטינית עצמאית". ברשות הפלסטינית מכירת קרקעות לישראלים נחשבת לבגידה ובהתאם לכך החוק אמור "לעצור את התפשטות השחיתות המוסרית, המדינית והביטחונית".
ככלל, הפלסטינים מכירים בזכות היהודים שחיו לפני 1948 וגורשו מיהודה ושומרון, לחזור לביתם, בתנאי שלא רכשו אזרחות אחרת. עם זאת, לא כך מול קרן קיימת לישראל, או לתושבים אשר חיו על שטחים שנרכשו על ידיה. עם זאת, ברשות מתייחסים בחומרה רבה למכירת קרקעות לישראלים, ומאז הקמתה עוסקים מנגנוניה בחקירה, מעצר, שפיטה ואף הוצאה להורג של סוחרי קרקעות, הנחשבים למשתפי פעולה עם ישראל. חוקי הרשות נוגעים גם בשטח C ומזרח ירושלים, אף על פי שאין לה בהם שליטה ביטחונית או אזרחית ונכון ליולי 2012, נאסרו 141 פלסטינים ביהודה ושומרון בעוון מכירת קרקעות לישראלים.
החריגה היחידה מהאיסור הזה היא העיר החדשה רוואבי שבה הותר לישראלים לרכוש קרקעות ודירות בכפוף לאישור מיוחד משלטונות הרשות. מעל 10% מהדירות בה הן בבעלות ערבים ישראלים.
הענישה על מכירת נדל"ן לזרים
פלסטינים המוכרים קרקעות לישראלים עלולים להיות נידונים למוות, אך אלו מתבצעים לעיתים רחוקות; כמו כן, גזר דין מוות חייב להיות מאושרר על ידי נשיא הרשות הפלסטינית. אבו מאזן, שאינו מאשר עונשים מסוג זה, חתם על צו המטיל מאסר עולם עם עבודות כפייה לכל אדם אשר "הסב, השכיר או מכר קרקע למדינת אויב או לאחד מנתיניה".
בשנת 1998, אמנסטי אינטרנשיונל דיווח על עינויים כלפי אלה המואשמים במכירת קרקעות לישראלים באופן שיטתי, ודווח אף על הרג בלתי חוקי של נאשמים.
בעוד שבתי המשפט ברשות הפלסטינית יכולים להטיל עונשי מוות, הם לא יכולים להתממש ללא אישור של נשיא הרשות הפלסטינית. הנשיא הנוכחי, מחמוד עבאס, מסרב בעקביות לאשר הוצאות להורג. בחודש ספטמבר 2010, בית משפט פלסטיני חזר ואישר כי מכירת קרקעות פלסטיניות לישראלים משמעותה גזר דין מוות. התביעה הכללית הפלסטינית אמרה כי פסק הדין ייצג קונסולידציה של העיקרון המשפטי הקודם, וכי פסק הדין נועד להגן על הפרויקט הלאומי הפלסטיני להקמת מדינה פלסטינית עצמאית.
מקורות שונים חלוקים באשר למספר הפלסטינים אשר הוצאו להורג באופן רשמי בעקבות העבירה: הג'רוזלם פוסט קבע כי לא התממשו הוצאות להורג, ואילו מדיווחי ה-BBC עולה כי בוצעו שתי הוצאות להורג. עם זאת, מספר רציחות ללא משפט התקיימו מאז עונש המוות הוכרז לראשונה. במאי 1997 למשל, שלושה פלסטינים שהורשעו לפי הדין, נמצאו מתים לאחר מכן. ארגון משמר זכויות האדם טען כי נסיבות הרצח "הציעו סובלנות רשמית אם לא מעורבות" מצד הרשות הפלסטינית, בצטטו כראיה את "דברי ההסתה" של שר המשפטים הפלסטיני דאז, פריח אבו מדין, "שנראה כי נתן אור ירוק לאלימות נגד חשודים בסחר אדמות". מדין צוטט כאומר: "...יש לצפות לבלתי צפוי בעניינים אלה, כי אף אחד לא יקבל בוגד שמוכר את אדמתו לישראל".
במרץ 2007, הרשות הפלסטינית וירדן עצרו שני פלסטינים המואשמים במכירת בית בחברון לישראלים. לדברי הוועד היהודי של חברון, "המעצר חושף שוב את האופי האנטישמי של הרשות הפלסטינית. אנו קוראים לממשלה להשלים עם השנאה הגזענית הרווחת ברשות". חבר הכנסת אורי אריאל דרש כי הממשלה תבטיח את שחרורם של הפלסטינים שנעצרו, בזמן שחברת הוועדה אז, וחברת הכנסת לעתיד, אורית סטרוק, אמרה כי המעצר מוכיח שהבית שייך על פי חוק לקהילה היהודית.
במקרה שאירע בשנת 2009, בו פלסטיני הורשע במכירת קרקעות לזרים, נראה כי כמה חוקים נוספים שימשו כדי להשיג את הרשעה. עיתון הג'רוזלם פוסט קובע כי הנאשם הורשע תחת חוק האוסר מכירת קרקעות של פלסטינים ל"אויב", "חוק צבאי" פלסטיני, שמקורו בחוק הירדני הקובע כי אסור למכור אדמות לישראלים, ועל שני חוקים משנות ה-50 שאוסרים סחר עם מדינת ישראל.
בשנת 2009 פלסטיני נידון למוות בתלייה בעוון מכירת אדמות לחברה ישראלית. עם זאת, הוא נאשם במכירת אדמה שלא הייתה שייכת לו בכפר בית אומר באמצעות מסמכים מזויפים ונידון למוות בעוון בגידה. באותה שנה נחטף סוחר קרקעות ממזרח ירושלים, אחמד אל-מצרי, על ידי איש מודיעין פלסטיני. עם זאת, בזכות האזרחות הישראלית שוחרר אל-מצרי כעבור יומיים.
בשנת 2012, מוחמד אבו שהלה, קצין מודיעין לשעבר ברשות, נידון למוות על ידי הרשות הפלסטינית בגין מכירת בית המכפלה למתנחלים תושבי היישוב היהודי בחברון.
אוסאמה חוסיין מנצור, קצין לשעבר במנגנוני הביטחון הפלסטיניים, נעצר על ידי הרשות הפלסטינית ביוני 2012 באשמת שיתוף פעולה עם ישראל ומעורבות בעסקאות מקרקעין עם ישראלים. ביולי של אותה שנה הוא נפל אל מותו מקומה שלישית בעת שהיה עצור בבניין המנגנונים הפלסטיני. לדעת אשתו ואחיו הוא נרצח. אולם, לדברי גורמים רשמיים ברשות הפלסטינית, ישנם צילומי אבטחה המוכיחים כי מדובר בהתאבדות.
למרות זאת, אירעו מקרים שבהם אזרחים לקחו את החוק לידיים ורצחו חשודים במכירת הקרקעות. בעקבות זאת, ביקורת מופנית כלפי מדיניות המנהל האזרחי אשר מחייבים את פרסום שמו של המוכר כחלק מהליך הרכישה. רוכש המעוניין לרשום את שמו כבעלים צריך להציג בפני "ועדת רישום ראשון" ייפוי כוח בלתי חוזר שנחתם מול המוכר, ולפרסם בשני עיתונים פלסטיניים במשך 45 יום מודעה ובה מצוינים פרטי הקרקע המלאים ושמות המוכרים, כדי לאפשר השמעת התנגדויות. יש אף המאשימים את המנהל בזליגת מידע, אף אם שאינו מכוון, לידי הביטחון המסכל. עם זאת, ככלל ישנו חיסיון על רישום המקרקעין מתוקף צו אלוף, בין היתר כדי להגן על בעלי הקרקעות. במקרים של מכירת קרקעות רשומות, הליך הרישום אינו דורש פומביות ופרסום. בקרקע ברישום ראשון שהבעלות בה טרם הוכחה ואדם פרטי או חברה מבקשים לרשום על שמם, נדרש על פי דין הליך משפטי שבמסגרתו תוכח הבעלות, כדי לוודא שהמבקשים הם אכן בעלי הקרקע. במסגרת הליך זה, בקשת הטוענים לקרקע מפורסמת לציבור לצורך הגשת התנגדויות וזאת על מנת למנוע זיופים ורכישות שלא כדין וכדי לסייע בבירור זכויות המבקשים בעקבות זאת, פרט לחשיפה לאיומים מצד גורמים קיצוניים, חשופים המוכרים גם לעינויים, מאסר ממושך המלווה בעבודות כפייה ואגף גזר דין מוות מצד הרשות הפלסטינית.
מזרח ירושלים
במזרח ירושלים התגוררו ב-2012 497,640 תושבים (כ-61% מאוכלוסיית העיר) מהם כ-193,200 (39%) יהודים, כ-286,520 (58%) ערבים מוסלמים, וכ-11,380 (2.3%) ערבים נוצרים. ישנן עמותות כדוגמת אלע"ד ועטרת כהנים אשר פועלות ליישוב יהודים השכונות ערביות במזרח העיר. בעקבות האיסור למכירת קרקעות לישראלים נעצרו, בין היתר, ערבים-ישראלים המתגוררים במזרח ירושלים בחשד למכירת קרקעות, אך אלו שוחררו בעקבות התערבות מצד ישראל וכתוצאה מכך, נסגרו התיקים בעניינם.
באפריל 2009 ניהלו מנגנוני הביטחון המסכל והמודיעין הכללי ברשות הפלסטינית מבצע נגד מכירה בהיקף נרחב של קרקעות ונכסים במזרח ירושלים לישראלים. אנשי הרשות חקרו כמה מתווכים בעסקאות נדל"ן, בחשד שמכרו קרקעות בשטח כולל של כ-13 דונמים באזורי ירושלים והסביבה וכמה בני אדם אף נעצרו. בין הנחקרים היו כאלו המחזיקים בתעודות זהות ישראליות. עם זאת, בכיר במחלקה לחקירת שחיתות בוועדה לפיקוח, הגוף האחראי והמפקח על פרשיות שחיתות ברשות, התערב בעניין ובלחץ ישראלי הורה על סגירת תיקים שנפתחו לחשודים, וכן הורה על שחרור חשודים שנעצרו בעניין. בנושא התבטא חאתם עבד אל-קאדר, מחוקק מטעם הפת"ח ויועצו של לענייני ירושלים של ראש הממשלה הפלסטינית לשעבר, סלאם פיאד, ואמר כי האיסור על מכירת נכסים ליהודים עדיין נחוץ. הוא הסביר כי ממשלת ישראל והמתנחלים הציבו "מתקפה עזה" כלשונו, על המגזר הערבי במזרח ירושלים, בניסיון לשנות את המאזן הדמוגרפי, באמצעות הריסת בתי פלסטינים. עוד הוסיף כי הרשות עצרה למשך מספר ימים תושבי ירושלים אחדים, והוסיף כי ישראל פנתה דרך התיאום הצבאי והורתה להעביר לידה את החשודים ששוחררו. הוא הדגיש כי השלטונות הפלסטיניים פועלים בנחרצות בכל הנוגע למכירת קרקעות לישראלים, והוסיף כי יש להוציא להורג את מי שיימצאו אשמים במכירת קרקעות. בהקשר זה הוסיף כי התביעה הפלסטינית ממשיכה לחקור עשרות פרשות של מכירת קרקעות לישראלים. עם זאת, הוא הוסיף כי "ישנם קשיים בחקירת חלק מהחשודים הירושלמים, בגלל לחצים ישראליים, ומאחר שהתביעה מתקשה בהכנת כתבי אישום נגדם".
כ-2,500 יהודים חיים בשכונות ערביות במזרח ירושלים. הוצאות האבטחה שלהם בשנה שעברה הגיעו ליותר מ-100 מיליון ש"ח. נכון לשנת 2011, ברובע המוסלמי שבעיר העתיקה חיים כ-1,000 יהודים וברובע הנוצרי חיים כ-10 משפחות יהודיות באגף נאות דוד. בשכונת בית חנינא חיים כ-50 יהודים, רבים מהם בבית השבעה. במעלה הזיתים, הצמודה לראס אל עמוד, חיים כ-500 יהודים. בג'בל מוכאבר, חיים כ-90 משפחות בשכונת נוף ציון ואושרו תוכניות בנייה עבור 300 יחידות דיור נוספות. בשנת 2014, רכשה עמותת אלע"ד 11 דירות בסילוואן ושיכנה בהן 25 משפחות וסך הכל גרים בשכונה כ-500 יהודים.
בכפר עקב אמנם לא חיים יהודים, אך שטחים בבעלות יהודית נוצלו על ידי ערבים להשתלטות במרמה. בתחילת המאה ה-21, באמצעות מסמכים מזויפים, נבנו בתים על הקרקעות, בהן התיישבו משפחות ערביות. בשנת 2015 קבע בית המשפט שעל המשפחות לפנות את הבתים מהמקרקעין ובג"ץ הוציא צו על תנאי המורה למדינה לפנות את המקרקעין.
פבלו קאסדו
קריירה פוליטית
קאסדו התפקד למפלגה העממית בשנת 2003. בין 2009 ל-2012 הוא ניהל את הלשכה של ראש ממשלת ספרד לשעבר, חוסה מריה אסנאר. במהלך אותה תקופה, הוא הקים ביחד איתו ועם עוד מנהיגים אחרים את הארגון יוזמת ידידי ישראל.
נשיא המפלגה העממית
במאי 2018, הצעת אי אמון שהוגשה על ידי המפלגה הסוציאליסטית עברה ברוב קולות בקונגרס, מה שהביא להחלפתו של ראש ממשלת ספרד, מריאנו ראחוי מהמפלגה העממית השולטת, בפדרו סנצ'ס מהמפלגה הסוציאליסטית. בתגובה, החליט ראחוי להתפטר מתפקידו בתור נשיא המפלגה העממית. בבחירות פנימיות לראשות המפלגה, זכה קאסדו ב-57.2% מהקולות, והפך לנשיא מפלגתו.
בתחילת 2022 החל משבר פנימי במפלגה על רקע האשמותיה של איסבל דיאס איוסו, נשיאת הקהילה האוטונומית של מדריד, כי הנהגת המפלגה פועלת כנגדה. ב-23 בפברואר, לאחר לחצים מטעם רבים מחברי המפלגה, קאסדו הודיע שיתפטר מתפקידו לאחר בחירת מנהיג חדש. בתחילת אפריל באותה שנה נערך קונגרס של המפלגה בו נבחר להחליפו אלברטו נונייס פייחו, שהיה נשיא הקהילה האוטונומית של גליסיה.
As Long as I Love
As Long as I Love (בעברית: כל עוד אני אוהבת) הוא אלבום אוסף של זמרת הקאנטרי דולי פרטון, אשר יצא ב-8 ביוני 1970, על ידי חברת מונמונט רקורדס. האלבום כולל אוסף של שירים שהקליטה הזמרת בזמן שהייתה חתומה באותה חברה. האלבום מכיל 3 שירים שיצאו לאור ו-9 שירים נוספים אשר לא ראו אור קודם לכן.
הוצאה וקידום
האלבום הופץ ב-8 ביוני 1970 על גבי תקליט.
סינגלים
מתוך האלבום הופצו שני סינגלים כאשר הראשון היה השיר "Why, Why, Why" אשר הופץ באוקטובר 1967 אך נכשל מלהיכנס למצעד שירי הקאנטרי האמריקאי. הסינגל השני מהאלבום "I'm Not Worth the Tears" הופץ שלושה חודשים לאחר מכן אך גם של מלהיכנס למצעד.
הצלחה מסחרית
האלבום לא הצליח להיכנס לאף מצעד מרכזי בעולם. האלבום הופץ מחדש כשנתיים לאחר מכן כמארז של שני תקליטים ביחד עם אלבום הבכורה שלה. בשנת 1988 המארז הופץ בשנית אך על גביי תקליטור. בנובמבר 2018, האלבום הופץ מחדש להורדה דיגיטלית.
חיים חזן (הראשון)
הרב חיים חזן (הראשון) (? - 1712) היה רב, פוסק ודרשן באזמיר ובירושלים ושד"ר. מחבר ספר שנות חיים.
ביוגרפיה
נולד באזמיר לרב יוסף חזן, מחבר ספר עין יהוסף, ובנו של הדיין הרב אליהו חזן.
עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים בשנת 1700, ובשנת התס"ד יצא לשליחות מצווה יחד עם הרב אברהם רוויגו לטובת כוללי הספרדים בירושלים.
בשנת תע"ב נפטר בפולין במהלך שליחותו זו.
בנו היה הרב דוד חזן, מחבר ספר חוזה דוד.
חיבוריו
תשובות שלו מופיעות בספר גנת ורדים לרבי אברהם הלוי, לגבי חליצה לאיטר, ובשאלה האם לכסף שנמצא בבנק יש דין מלוה או שדינו כשאר נכסים לעניין ירושת הבעל, שם מסכים לדברי המחבר רבי אברהם, שיש להם דין הלוואה.
דיוויזיית הצנחנים השנייה (ורמאכט)
דיוויזיית הצנחנים השנייה (בגרמנית: 2. Fallschirm-Jäger-Division) הייתה דיוויזיית פאלשירמייגר של הלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה, שלחמה בקרבות החזית האיטלקית ובמהלך המערכה בנורמנדי.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-13 בפברואר 1943 מאלמנטים של דיוויזיית הצנחנים ה-1, והועמדה תחת פיקוד הרמן-ברנהרד ראמקה. לאחר פלישת בעלות הברית לאיטליה נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, והשתתפה בכיבוש רומא, וכוח שלה אף השתתף בחילוץ מוסוליני מכלאו. באוקטובר 1943 נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית, והשתתפה בקרב קייב (1943) ובקרב דנייפר, ובדצמבר אותה שנה הוחזרה הדיוויזיה לגרמניה. לאחר הפלישה לנורמנדי נשלחה הדיוויזיה לצרפת, שם השתתפה במערכה בנורמנדי. לאחר שכוחות בעלות הברית הצליחו לפרוץ החוצה מחצי האי נורמנדי, במסגרת מבצע קוברה, מונה ראמקה למפקד נמל ברסט, שבחבל ברטאן, כשתחת פיקודו כ-35,000 חיילים, וקיבל פקודה מהיטלר להפוך אותה למבצר ולהגן עליה עד הסוף (כמו ערי נמל נוספות בצפון צרפת, שנותרו מאחורי הקווים של בעלות הברית), אולם ב-19 בספטמבר 1944 נכנע ראמקה בראש כוחותיו לצבא האמריקני.
לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה מחדש, והועמדה בפיקוד הנס קרוה. הדיוויזיה לחמה בקרבות בגרמניה, ובאפריל 1945 נכנעו שרידי הדיוויזיה לאחר שנלכדו בכיס הרוהר.
עגילי זהב
עגילי זהב (באנגלית: Golden Earrings) הוא סרט ריגול רומנטי אמריקאי משנת 1947, בבימויו של מיטשל לייסן, עם ריי מילנד ומרלן דיטריך בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "עגילי זהב" של יולן פלדש (1945). הסיפור היא על סוכן בריטי בגרמניה לפני מלחמת העולם השנייה שנעצר ונחקר בידי האס אס בורח מהמעצר ובעזרת צועניה הונגרית, מצליח לברוח מגרמניה. הוא מסופר בסרט בצורת פלשבק.
ויקטור יאנג הלחין את פסקול הסרט ששזור בנעימות הונגריות המוכרות מהרפסודיה ההונגרית של פרנץ ליסט ושל ינה הובאי. השיר "עגילי זהב" המושר בסרט על ידי ראש הצוענים, הפך ללהיט בקולה של פגי לי וזכה לביצועים רבים של בינג קרוסבי, דינה שור, וילי נלסון, נינה סימון, בובי דארין, פרנק סינטרה ריי קוניף ועוד.
תקציר העלילה
סתיו 1946, במבואה של מלון בלונדון מקבל מייג'ור ג'נרל ראלף דניסון, מעטפה ובה זוג עגילי זהב הוא מתרגש ומקרב אותם לאזניו. במבואה מתבונן בו עיתונאי אמריקאי בשם קוונטין ריינולדס (בתפקיד עצמו) ומתפלא על כך. לאחר מספר שעות שניהם מוצאים את עצמם בטיסה לפריז ולשאלתו של ריינולדס על העגילים מתחיל ראלף לגלות את סיפורו.
לילה אחד הם התגברו על השומרים והצליחו להימלט בבגדי אס אס הם נפרדו וקבעו להיפגש בנקודה מסוימת ליד פרייבורג. ראלף המשיך לבד ביער ונתקל בצועניה לידיה (מרלן דיטריך) ששכנעה אותו להתחפש לצועני עם עור שחום ועגילי זהב נעוצים בתנוכי אזניו. בצורה זו הם מתחמקים מהגרמנים המחפשים אחריו כשהם מתנהלים בעגלה רתומה לסוס וראלף נראה כמו צועני מלידה. לידיה מביאה אותו לשבט הצועני שלה שם הוא נאבק בראש השבט זולטן (מורבין וי) ומנצח אותו. לאחר מכן שר זולטן את "עגילי זהב".
הם ממשיכים לנקודת המפגש ורואים שבירד נתפס והוף מנסה לחקור אותו על ידי שרפה וגרימת כוויות ראלף יורה והורג אותם אך בירד מת. הם ממשיכים לבית קרוסיק שמלא באנשי צבא נאצים שצוהלים לשמע הכרזת היטלר על הפלישה לפולין. ראלף משכנע את הפרופסור לתת לו את הנוסחה ולידיה עוזרת לו לברוח ולחצות את הריין לשווייץ הוא נפרד ממנה ומחזיר לה את העגילים.
לאסלו אלמאשי
לַאסְלוֹ אֶדֶה אֹלְמַאשִי (בהונגרית: Zsadányi és törökszentmiklósi Almásy László Ede, בגרמנית: Ladislaus Eduard Almásy, לדיסלאוס אדוארד אלמאשי); מז'אדאן וטרקסנטמיקלוש, 22 באוגוסט 1895 – 22 במרץ 1951) היה חוקר מדבריות, טייס ואיש מודיעין הונגרי, שהתפרסם כמקור ההשראה לדמות הראשית בספר ובסרט "הפצוע האנגלי".
שנים ראשונות
מ-1911 ועד 1914 הוא התגורר באיסטבורן הסמוכה ללונדון, שם התחנך אצל מורה פרטי ולמד את השפה האנגלית על בוריה. בעודו בבריטניה פגש במגלה הארצות הנודע פרדריק סלו (מושא השראתו של הנרי ריידר הגרד, שביסס עליו את דמותו של גיבור ספריו אלן קווטרמיין), ובעקבות כך החל להתעניין ביבשת אפריקה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא שב לארצו והתגייס לחטיבת ההוסארים ה-11, ובהמשך עבר הסבה לחיל-האוויר. הוא שירת כטייס תצפית בחזית הרוסית ובחזית האיטלקית.
לאחר סוף המלחמה המשיך אלמאשי המלוכן לתמוך בבית הבסבורג. ב-26 במרץ 1921 הוא נהג במכוניתו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה, כשזה שב ממקום גלותו בשווייץ לבודפשט בניסיון כושל לתבוע את הכס שוב, בנסיעה שנמשכה שלושים שעות רצופות. בחודשים הבאים, במהלך שהותם יחד, החל הקיסר לפנות אליו בתואר רוזן; אלמאשי לא היה זכאי לכך מתוקף ירושה, וטען במכתביו כי קרל זכר בקשה ישנה שהגיש סבו להענקת התואר, ושבוטלה לבסוף. בחוגים המלוכניים החלו לכנותו בתואר מתוך כבוד לקיסר, אך מאחר שלא היה לכך תוקף חוקי, מחה אלמאשי לעיתים קרובות על כך שהוצג כרוזן בחוץ-לארץ.
חוקר מדבר
ב-1930 פוטר אלמאשי ממשרתו בשטייר בעקבות השפל הגדול, אך מצא שני פטרונים חדשים שהיו גם הם חוקרי מדבריות נלהבים: הנסיך כמאל אל-דין חוסיין, בנו של סולטאן מצרים חוסיין כאמל, וסיר רוברט קלייטון איסט-קלייטון, ברונט אנגלי. ב-1932 הוביל אלמאשי מספר מסעות מחקר ברמת גילף כביר בדרום מדבר לוב (כך נקרא בזמנם החלק המזרחי של מדבר סהרה), בהן השתתפו גם קלייטון ואשתו דורותי. הם ביקשו לאתר, בין השאר, את נווה המדבר האגדי זרזורה. המשלחות מצאו ציורי סלע פרהיסטוריים ומיפו את מיקומן של מספר נאות מדבר, שאחת מהן חשבו לזרזורה האגדית. חלק מהסקר שביצעו נעשה באמצעות מטוס קל. אלמאשי התפרסם כחוקר בעקבות מסעותיו וגילויו אלה. הוא שלט בערבית והכיר היטב את המדבריות, וחבריו הבדואים כינוהו "אבו רמלה" (אבי החולות).
ב-1935 הוביל אלמאשי משלחת נוספת בימת החול הגדולה שבמדבר לוב בחיפוש אחר צבאו האבוד של כנבוזי השני, שעל פי הרודוטוס נעלם בסופת חול כשניסה לכבוש את האורקל של אמון-רע בסיווה. במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה סיפק אלמאשי מידע מודיעיני לצבאו של אמיליו דה בונו. באותה תקופה החל לעבוד כמדריך טיסה בשדה תעופה בקהיר.
מלחמת העולם השנייה ומותו
ב-1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הוא נאלץ לשוב להונגריה, שם עוד היה רשום כסרן במילואים בחיל-האוויר. ב-1941 הוא סופח לגיס אפריקה של ארווין רומל. בפברואר 1942 הדריך שני סוכני אבווהר, יוהנס קפלר והקשר הנס-גרט זנדשטדה, במסע ארוך דרך המדבר מלוב ועד פאתי קהיר, שעקף את קווי הבריטים. הם הגיעו לבירה המצרית בראשית מאי. על השתתפותו במבצע הוענק לאלמאשי צלב הברזל מדרגה ראשונה והוא קודם לדרגת רב-סרן. הוא המשיך בפעילותו במודיעין הגרמני; ב-1943 היה מעורב בניסיון כושל להעביר סוכנים מיוון הכבושה ללוב, ולאחר מכן הוצב בטורקיה והוטל עליו להפעיל את קשריו במצרים כדי לסייע בארגון מרד נגד הבריטים.
ב-1944 חזר להונגריה. הוא היה מעורב בהצלת מספר יהודים מגירוש למחנות ההשמדה, בהם הסייף האולימפי ינה פוקס ומשפחתו. ב-2 באפריל 1945, לאחר כיבוש עיר מגוריו, הוא נעצר על ידי הצבא האדום. בפברואר 1946 הוא הועמד למשפט בידי בית-הדין העממי בבודפשט בעוון פשעי מלחמה בגלל שירותו בצבא הגרמני, וזוכה בנובמבר. ב-1947 הוא נעצר שוב בידי הרשויות הקומוניסטיות, אך שוחרר לאחר התערבותו של המלך פארוק. הותר לו לעזוב לווינה. הוא עבר להתגורר בקהיר. ב-1949 קבע שיא עולמי בדאייה למרחק, כשהטיס דאון מפריז לבירה המצרית. ב-1951, בעת חופשה באוסטריה, לקה בדיזנטריה. ב-11 במרץ, בעודו גוסס מהמחלה, הוא מונה למנהל המכון לחקר המדבר בקהיר. ב-22 במרץ הוא מת. הוא נקבר בבית-העלמין בזלצבורג.
הנצחה
בגילף כביר מצוי הר בשם ג'בל אלמאשי, על שמו של החוקר ההונגרי.
1828 בארצות הברית
1828 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 52 שנה מיום היווסדה.
ישיבת קדומים
ישיבת קדומים (בעבר נקראה: ישיבת אלון מורה) היא ישיבה גבוהה הממוקמת ביישוב קדומים.