cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מותו של סוכן
ניתוח
מבנה המחזה מזכיר את זרם התודעה: לומן נסחף בביתו בין הסלון, קדמת הבמה, ופלאשבקים מהעבר. בנוסף הוא מפנטז שיחות עם אחיו בן. השימוש בבמות ותפאורות שונות אלו מאפשר למילר לעמת את חלומותיו של לומן עם המציאות בדיוק מרבי, וכן לעמת עם זה את הדמויות עצמן. מילר חושף את פרטי הסיפור בפני הצופה בהדרגה, ובכך מקשה על הקהל לשפוט את הדמויות. כשמוצג במחזה אירוע המתרחש בהווה, נכנסות הדמויות רק מהדלת שבשמאל הבמה, אך כשמוצג אירוע מהעבר נשברים החוקים וניתן לראות דמויות עוברות דרך קירות, או המסדרון שבימין הבמה.
עיבודים לקולנוע וטלוויזיה
ב-1951 הופק עיבוד קולנועי למחזה בכיכובו של פרדריק מארץ' כוילי לומן. הסרט זכה לפרסים ומועמדויות רבים. הפקות נוספות לקולנוע ולטלוויזיה היו ב-1961, 1966, 1985, 1996 ו-2000.
הפקות בישראל
נכון לשנת 2022, בישראל הוצג המחזה שמונה פעמים. בתיאטרון הבימה הועלה שלוש פעמים: ב-1951 הועלה בכיכובם של אהרון מסקין וחנה רובינא, ב-1992 עם יעקב אלפרין ומרים זוהר, וב-2003 עם מוני מושונוב וסנדרה שדה.
בתיאטרון הקאמרי הוצג שלוש פעמים: ב-1977 בכיכובם של אורנה פורת ויוסי ידין, ב-2007 עם תיקי דיין ועודד תאומי, וב-2022 בעיבוד מחודש עם תרגום של דורי פרנס, בבימויו של יאיר שרמן ובכיכובם של רמי ברוך ולאורה ריבלין/ הלנה ירלובה.
ב-1967 הוצג המחזה בתיאטרון זווית, בהשתתפות ראובן זינגר ורחל מרכוס; וב-1988 בתיאטרון באר שבע בהשתתפות מרק חסמן ודינה דורון.
לימפומה שאינה הודג'קין
לימפומות שאינן הודג'קין (באנגלית: Non-Hodgkin lymphoma, ידוע גם בקיצור NHL) הן קבוצת מחלות מסוג לימפומה (סרטן במערכת הלימפה או בלימפוציטים), הכוללות את כל סוגי הלימפומה מלבד לימפומת הודג'קין. סוגים מסוימים גדלים בקצב איטי, לעומת אחרים המתפתחים במהירות.
הטיפול תלוי בסוג הלימפומה, האם היא איטית או מהירה וכן האם היא מוגבלת לאזור אחד או לאזורים רבים. הטיפולים עשויים לכלול כימותרפיה, הקרנות, אימונותרפיה, השתלת תאי גזע וניתוח.
סימנים ותסמינים
הסימנים והתסמינים משתנים בהתאם למיקומה בגוף. התסמין הנפוץ ביותר הוא נפיחות לא כואבת בבלוטות הלימפה באחד האזורים בגוף, כמו הצוואר, בית השחי או המפשעה. נוסף לכך, הלימפומה יכולה לגרום לחום, הזעות לילה, ירידה במשקל ועייפות. במידה והלימפומה התפשטה אל מח העצם, מקום היווצרות תאי הדם, היא עלולה לגרום להפחתת ייצור תאי הדם. כתוצאה מכך עשויים להופיע תסמינים הקשורים לכך, כמו עייפות, עקב ירידה בתאי דם אדומים, ירידה בעמידות לזיהומים, עקב ירידה בתאי דם לבנים, השייכים למערכת החיסון, וכן שטפי דם תת-עוריים, עקב מחסור בטסיות דם.
התסמינים עשויים להשתנות בהתאם לאזור הגידול. לדוגמה, אם הגידול ממוקם באזור בית החזה, עשויים להופיע שיעול, קשיי בליעה, וקוצר נשימה.
אפידמיולוגיה
בארצות הברית שיעור התחלואה הוא 19.7 על 100,000 איש ושיעור התמותה הוא 6.3 על 100,000 איש, כך על פי נתונים בין השנים 2007-2011. כ-2.1% יאובחנו במחלה במהלך חייהם. שיעור התחלואה עולה עם הגיל. המחלה נפוצה יותר בקרב גברים. כ-6% מכלל המקרים מהווה לימפומה של תאי מעטפת.
וילמומבל
וילמומבל (בצרפתית Villemomble) היא קומונה בעלת 28,000 תושבים, בפרווריה המזרחיים של פריז, השוכנת במרחק של 12.1 קילומטר ממרכז פריז.
הקומונה שייכת לקנטון וילמומבל ברובע רנסי במחוז סן-סן-דניס, בחבל איל-דה-פראנס.
תחבורה
בווילמומבל ישנה תחנה של הרכבת הפרברית הצרפתית RER בקו E.
ערים תאומות
וילמומבל מספר ערים תאומות, והן:
קידום אתרים במדיה חברתית
קידום אתרים במדיה חברתית (SMO – Social Media Optimization, ידוע גם כ- Social SEO), הוא אוסף שיטות לביצוע פעילויות במדיה החברתית במטרה למשוך כמה שיותר גולשים ייחודיים לאתר. קידום אתרים במדיה חברתית היא אחת מתוך שיטות רבות לקידום ואופטימיזציה של אתרים ברשת האינטרנט. שיטה נוספת מיני רבות היא קידום אתרים במנועי חיפוש (SEO).
ישנן שתי שיטות עיקריות של קידום אתרים במדיה חברתית:
קידום אתרים במדיה חברתית מקושר לקידום במנועי החיפוש אך שונה מקידום זה במספר אופנים, בעיקר בכך שהוא מתמקד בהבאת תנועת גולשים לאתר לא דרך מנועי חיפוש. עם זאת, קידום טוב במדיה החברתית צפוי להביא לשיפור בדירוג האתר במנועי החיפוש.
קידום אתרים במדיה חברתית קשור לטכניקת שיווק הידועה כשיווק ויראלי בה נוצר שיווק מפה לאוזן, תוך שימוש ברשתות חברתיות, העלאת קטעי וידאו ותמונות ועוד. כמו כן, זוהי אחת השיטות הנוגעת בתחום ניהול המוניטין של חברות ואתרים ברשת ובמנועי החיפוש.
שיטת קידום אתרים במדיה חברתית אינה מוגבלת לשיווק ולבניית מותג בלבד. בתחום שצומח לאחרונה, עסקים יוצרים ומתחזקים פעילות ברשת כחלק מאסטרטגיית ניהול הידע שלהם, חיזוק הקשר עם הלקוחות, פיתוח המוצרים, גיוס וניהול העובדים ועוד.
קווים מנחים לביצוע קידום אתרים במדיה חברתית
על פי מומחה קידום האתרים במנועי החיפוש, דני סאליבן, השימוש הראשון שנעשה במונח "קידום אתרים במדיה חברתית" היה על ידי רוהיט באהרגאבה, שקבע חמישה חוקים (שהוסיף ועדכן לאחר מכן) לביצוע קידום אתרים במדיה החברתית. החוקים המעודכנים על פיו הם:
משחקי מדיה חברתית
משחקי מדיה חברתית הם משחקי רשת, המשוחקים דרך אתרי המדיה החברתית עם החברים השונים ברשת ומסייעים להגברת האינטראקציה והפעילות של הגולשים ברשת החברתית. במשחקים אלה, מנוצלת הפלטפורמה של הרשת החברתית, כאשר מספר שחקנים, חברים ברשת החברתית, יכולים לקחת חלק באותו משחק - כבעלי ברית, כשחקנים יריבים וכדומה. לדוגמה, שחקן באחד המשחקים הללו יכול לבצע מטלות שונות יחד עם מעגל החברים שלו. ביכולתו לשלוח מתנות שונות כגון עץ זית, סוס, פרה וכדומה לאנשים אחרים ברשת. כך יכולים כלל השחקנים לשפר את החווה שלהם ולהתקדם במשחק. משחקי המדיה החברתית מהווים כלי מרכזי בחיזוק הקשר בין הגולש לבין הנעשה ברשת החברתית בה הוא פעיל.
קאזוקי יאמאדה
קאזוקי יאמאדה (ביפנית: 山田 和樹; נולד ב-26 בינואר 1979) הוא מנצח יפני.
קריירה
יאמאדה נולד בהדנו, מחוז קנאגאווה. הוא למד מוזיקה, עם התמקדות בכלי הקשה, באוניברסיטת טוקיו לאמנויות, שם היו מורי הניצוח שלו קן-איצ'ירו קובאיאשי ויוקו מטסואו. בזמן שהותו באוניברסיטה, הוא וחבריו לסטודנטים הקימו תזמורת, "התזמורת הפילהרמונית טומאטו", עם יאמאדה כמנהל המוזיקלי שלה. התזמורת שינתה את שמה לסינפונייטה של יוקוהמה בשנת 2005, והתאגדה באופן מקצועי בשנת 2011. יאמאדה היה הזוכה בפרס הראשון בתחרות הניצוח הבינלאומית ה-51 של Besançon בשנת 2009. פרסים נוספים כוללים את פרס Akeo Watanabe Music Foundation ופרס Hideo Saito Memorial Fund, שניהם משנת 2012. הוא מכהן בתפקיד 'המנצח הקבוע' של התזמורת הפילהרמונית היפנית, והוא בחוזה עם התזמורת עד אוגוסט 2017. בספטמבר 2017, הודיעה תזמורת יומיורי על מינויו של ימאדה למנצח האורח הראשי הבא שלה, החל באפריל 2018, עם חוזה ראשוני לשלוש שנים.
באירופה, יאמאדה ניצח לראשונה על תזמורת שווייץ המערבית בשנת 2010. הוא הפך למנצח האורח הראשי של ההתזמורת ב-2012, עם חוזה ראשוני של 3 שנים, לאחר שניסיונות להבטיח אותו כמנצח הראשי הבא של התזמורת. לא יצאו לפועל. ביוני 2014, חוזהו כמנצח אורח ראשי של תזמורת שווייץ המערבית הוארך עד ל-31 באוגוסט 2017. יאמאדה ערך מספר הקלטות מסחריות עם התזמורת עבור הלייבל Pentatone. ימאדה ניצח לראשונה על התזמורת הפילהרמונית של מונטה קרלו בשנת 2011. בסתיו 2013, הוא הפך למנצח האורח הראשי של התזמורת. באפריל 2015, הודיעה תזמורת מונטה קרלו ​​על מינויו של יאמאדה למנצח הראשי והמנהל האמנותי הבא שלה, החל מספטמבר 2016, עם חוזה ראשוני של שלוש שנים. בספטמבר 2020, התזמורת הודיעה על הארכת החוזה האחרונה של יאמאדה, עד לעונת 2023–2024.
יאמאדה ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם בשנת 2012. במאי 2018, התזמורת הודיעה ​​על מינויו של יאמאדה למנצח האורח הראשי הבא שלה, החל מעונת 2018–2019. בינואר 2021, תזמורת ברמינגהאם הודיעה ​​על הארכת החוזה של יאמאדה כמנצח אורח ראשי של התזמורת עד 2023. בספטמבר 2021, התזמורת הודיעה ​​על מינויו של יאמאדה למנצח הראשי והיועץ האמנותי הבא שלה, החל מ-1 באפריל 2023, עם חוזה ראשוני של 5 שנים.
יאמאדה, אשתו ומשפחתו מתגוררים בברלין.
טור דה יורקשייר
טור דה יורקשייר (באנגלית: Tour de Yorkshire) הוא מרוץ אופני כביש בקטעים שנערך במחוז ההיסטורי יורקשייר בבריטניה מאז 2015.
היסטוריה ומסלול
המרוץ נוסד ב-2015 על ידי חברת ASO, שהיא גם החברה המארגנת של הטור דה פראנס. ולאחר ששלושת השלבים הראשונים בטור דה פראנס 2014 החלו באזור יורקשייר ונחלו הצלחה גדולה מבחינת קהל ואווירה, ASO החליטו לקיים שם מרוץ קבוע.
המהדורה הראשונה של המרוץ כללה רק שלושה שלבים מישוריים ונוצחה על ידי לארס פיטר נורדהוג הנורווגי מקבוצת סקיי. גם מהדורות 2016 ו-2017 כללו רק שלושה קטעים ונוצחו על ידי תומא ווקלר וסרז' פאוולס בהתאמה. מ-2018, המרוץ התרחב לארבעה קטעים.
Reckless
Reckless (בעברית: לא זהיר) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדיסון ביר. השיר יצא לאור ב-4 ביוני 2021, על ידי חברות התקליטים אפיק ואקסס, כסינגל ראשון מתוך אלבום עתידי.
רקע והוצאה
ב-24 במאי 2021, צייצה ביר בטוויטר כי בקרוב היא תוציא את השיר האהוב עליה אי פעם שהיא כתבה. ארבעה ימים לאחר מכן, ב-28 במאי, הכריזה ביר רשמית על יציאתו של השיר, וצירפה טיזר בן חצי דקה מהקליפ. בהמשך, חשפה ביר כי הקליטה את השיר כבר באוקטובר 2020. ב-31 במאי, פרסמה ביר את עטיפת השיר.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם כ-800 אלף השמעות ביומו הראשון. נכון ל-22 ביוני 2021, צבר השיר למעלה מ-9 מיליון השמעות.
ביקורות
עם פרסומו, זכה "Reckless" לביקורות חיוביות ושבחים רבים. במגזין האופנה Clash כונה השיר "קטע פופ בוגר להפליא". ב-Hypebae נכתב כי השיר "מדגים את קולה המרגיע של ביר".
סן-סן-דני
סֵן-סַן-דני (בצרפתית: Seine-Saint-Denis) הוא מחוז בחבל איל-דה-פראנס שבצרפת. המחוז נמצא צפונית-מזרחית לפריז. הוא אחד משלושת המחוזות המרכיבים את הטבעת הפנימית שמקיפה את פריז יחד עם רמות הסן ועמק המארן. המחוז הוכרז ב-1968.
סן-סן-דני הוא המחוז השישי בכמות אוכלוסייה מבין מחוזות צרפת.
קנאה (סרט)
קנאה הוא סרט קומי משנת 2004, בכיכובם של בן סטילר וג'ק בלאק, ובבימויו של בארי לווינסון.
עלילה
טים וניק (המגולמים על ידי בן סטילר וג'ק בלאק) הם שכנים והחברים הכי טובים שעובדים ביחד בחברת 3M. ניק תמיד מעלה רעיונות מטורפים ויצירתיים להתעשרות מהירה, וכשהוא ממציא את ה"מסלקקי", תרסיס המעלים צואת בעלי חיים, הוא באמת מצליח ומתעשר.
בעוד הונו של ניק הולך וגדל, כך גם גדלה קנאתו של טים, שבתחילת דרכו של ניק לעג לרעיון וחשב שלא יצליח. מכיוון שחשב כן פספס הזדמנות להשקיע 2000 דולר התחלתיים, שאם היה משקיע אותם היה נהפך לעשיר בעצמו. נדיבותו של ניק בכך שהוא נותן לטים מתנות רק מעצימה את קנאתו של טים.
הקנאה של טים מגיעה לרמות חדשות כשהוא מותיר לג'יי-מן (המגולם על ידי כריסטופר ווקן), שתיין תמהוני, להפוך להיות המייעץ שלו.
אחרי לילה של שתייה, טים בטעות הורג את קורקי, הסוס הלבן והיפה של שכנו. בפאניקה הוא מסתיר את גופתו של הסוס בבור שנועד לבריכה שמשפחתו של טים רצתה לבנות.
בעזרתו של ג'יי-מן, טים מסלק את הגופה מהבור למקום בטוח ומרוחק. למרות כן קנאתו ממשיכה לגדול כמו גם כעסה של אשתו המאשימה אותו בעובדה שהם אינם עשירים כמו חבריהם מהדלת ממול (משום שלא השקיע ב"מסלקקי").
לילה אחד, ניק שואל את טים אם ברצונו להיכנס לשותפות של 50/50, עקב מסע פרסום של ה"מסלקקי" לרומא.
ג'יימן מגלה שטים התעשר ומיד מנסה להרוויח מזה חלק, אם כי הוא נכשל כשטים בהתקף זעם אחר יורה חץ לכיוון ביתו ופוגע לג'יימן בגב.
לקראת סוף הסרט, בישיבת עיתונאים, רואים את קורקי שט בנהר, וכשהוא נלקח לבי"ח לבעלי חיים ועובר ניתוח פתולוגי על מנת לגלות ממה הוא מת, מסתבר כי לא החץ הרג אותו אל כי הוא הורעל. קורקי נהג לאכול מעץ התפוחים של המשפחה של טים, והוא עשה את צרכיו בחצר שלהם. כדי להיפטר מהצרכים, טים השתמש במסלקקי המכיל חומרים רעילים, וזה מה שהרג את הסוס.
מיד לאחר מכן המסלקקי יורד מהמדפים וניק וטים מאבדם כמעט את כל הונם ותהילתם, עד שטים הוגה רעיון משל עצמו בשם: פלאן לכיס, שנהגה בהשראת הפלאן- קינוח מיוחד, שמשפחתו של ניק נהגה לאהוב כשהיו עשירים.
הסרט מסתיים במסע הפרסום של הפלאן-לכיס של ניק וטים כשותפים.
הפקה
הסרט היה שיתוף הפעולה הראשון מאז שנת 1999 בין חברת סרטי קולומביה לחברת קסטל רוק. גם חברת דרימוורקס השתתפה בהפקה, וכן עסקה בשיווק בארצות הברית.
פרדיננד הראשון, מלך בולגריה
פרדיננד הראשון, מלך בולגריה (בבולגרית: Фердинанд I; 26 בפברואר 1861, וינה - 10 בספטמבר 1948, קובורג), נולד כנסיך פרדיננד מקסימיליאן קרל לאופולד מריה לבית סקסה קובורג גותה, שהייתה משפחת אצולה גרמנית. פרדיננד היה נסיך והמלך הראשון של ממלכת בולגריה השלישית, בשנים 1887–1918 ובנוסף היה בוטנאי, אנטומולוג ובולאי.
בתקופתו יישמה בולגריה את חוקת טרנובו, שהייתה חוקה מתקדמת וליברלית, שאיפשרה חופש פולחן וזכויות אזרח בסיסיות, גם לבני הקהילה היהודית. תחת שלושים שנות שלטונו של פרדיננד הפכה בולגריה ממדינה שגררה אחריה את הקיבעון העות'מאני, אשר אפיין אותה במשך כמעט 500 שנים, למדינה מתוקנת עם שירותי ציבור, תשתית וכן צבא מודרני. סופיה הפכה לאחת מערי הבירה היפות והמפותחות בבלקן. אך פרדיננד ביצע טעויות קריטיות בכל הנוגע למדיניות החוץ, החל מהתבוסה במלחמת הבלקן השנייה וכלה בתבוסה הקשה וכמעט אובדן העצמאות, במלחמת העולם הראשונה, אשר תוצאותיה אילצו אותו לוותר על כסאו.
רקע משפחתי
פרדיננד נולד בווינה לבית קוהארי, שהיה ענף הונגרי של בית המלוכה סקסה קובורג גותה. הוא גדל והתחנך באווירה הקוסמופוליטית של בירת האימפריה האוסטרו הונגרית. בית קוהארי, שהיה נצר למשפחות אצולה אמידות בהונגריה וסלובקיה, החזיק בשטחי קרקע נרחבים באזורים אילו ולנכסים אילו הצטרפה נדוניה לא קטנה, שהביאה עימה אימו קלמנטין, נסיכת אורליאן, שהייתה בתו של לואי פיליפ, מלך צרפת. כיאה למסורת האירופאית של המאה ה-19, נוצרו קשרי נישואין במסגרת נישואים פוליטיים, במטרה לעגן בריתות ויחסים בין המדינות השונות. דודו של פרדיננד היה פרננדו השני, מלך פורטוגל, אביו היה דודן של המלכה ויקטוריה וגם קרוב משפחתו של לאופולד השני, מלך הבלגים. ברוח אותה מסורת, ייסד גם פרדיננד שושלת משפחתית, כאשר הפך להיות נסיך ומלך בולגריה.
חייו האישיים
פרדיננד חותן בנישואים פוליטיים ב-20 באפריל 1893, למריה לואיזה מבורבון-פארמה, נסיכת בולגריה, בתו של רוברטו הראשון, דוכס פארמה ופיאצ'נזה האחרון. החתונה נערכה בעיר לוקה שבטוסקנה, איטליה ולזוג נולדו ארבעה ילדים בוריס, (לימים המלך בוריס השלישי), בשנת 1894, הנסיך קיריל בשנת 1895 והנסיכות אבדוקיה בשנת 1898 ונדז'דה בשנת 1899. כמקים הממלכה הבולגרית המתחדשת, בחר פרדיננד בשמות לבניו, אשר יצרו קשר אתנוגרפי, למלכי בולגריה באימפריה הראשונה כגון בוריס הראשון והשני מחד וקדושים נוצרים כגון קירילוס, אשר יחד עם אחיו מתודיוס המציאו את הכתב הקירילי הנהוג בבולגריה, מאידך. הדבר מיצב את פרדיננד בנרטיב הבולגרי המתחדש, כממשיך השושלת ההיסטורית במטרה לאחד מסביבו את כל העם, לכדי קהילה אחת, אף על פי שכלל לא היה בולגרי.
נסיך ומלך בולגריה
בתאריך 7 בספטמבר 1886, התפטר הנסיך אלכסנדר בטנברג, בלחץ האימפריה הרוסית. משלחת מטעם הפרלמנט הבולגרי יצאה לאירופה, במטרה לחפש אציל ממשפחת מלוכה מיוחסת, אשר יסכים לשמש כמלך בולגריה ויהיה מקובל על המעצמות. לאחר שסיירו ברחבי אירופה הגיעו לווינה ופרדיננד, שהיה קצין ומדען נאות להצעה וב-7 ביולי 1887, הפך לנסיך בולגריה. כמיטב המסורת של האצולה האירופאית, החל פרדיננד במפעלי בנייה ראוותניים ברחבי בולגריה, שכללו ארמונות ומבני ציבור. פרדיננד היה אוטוקרט, אך החוקה הבולגרית הגבילה את סמכויותיו באמצעות הפרלמנט וראש הממשלה. פרדיננד התעמת עם הפרלמנט וראש הממשלה והרבה לבחור בעלי תפקידים מקרב נאמניו.
ב-5 באוקטובר 1908, הכריזה רשמית בולגריה על עצמאותה והתנתקותה מן האימפריה העות'מאנית וכך הפך פרדיננד מנסיך למלך, כשההכתרה מתקיימת בכנסייה עתיקה מתקופת האימפריה הבולגרית השנייה, בעיר טרנובו. ההכרזה התקבלה על ידי כל מעצמות אירופה ובכלל זה העות'מאנים.
מלחמות הבלקן
פרדיננד השלים את בניית צבא בולגריה וכיאה לממשיך דרכה של האימפריה הראשונה, כפי שתפש עצמו, חתר להשגת שטחים וחזרה לימי "בולגריה הגדולה". בשנת 1912, הצטרף לליגה הבלקנית, במטרה לגרוע שטחים מהאימפריה העות'מאנית, תוך מתן אמתלה דתית, שמדובר במאבק נגד הכופרים. לאחר הצלחה במלחמת הבלקן הראשונה וכיבוש שטחים רבים ובכלל זה העיר אדירנה, הסתכסכה בולגריה עם שכנותיה, בשל רצונו של המלך פרדיננד בשטחים נוספים ופרצה מלחמת הבלקן השנייה, כשבולגריה תוקפת את סרביה ויוון. המלחמה הסתיימה במפח נפש לבולגרים, כשצבאות האימפריה העות'מאנית מחד ורומניה מאידך, תוקפים ומביסים את הצבא הבולגרי, תוך גרימת אבדות כבדות. בלחץ המעצמות נחתם הסכם בוקרשט (1913), תוך אובדן שטחים שהשיגו בתחילת הלחימה, כגון חבל דוברוג'ה, העיר סיליסטרה והותרת רצועת חוף צרה, לאורך הים האגאי. חלומו של המלך פרדיננד והקצונה שמסביבו, להפוך לקיסר קונסטנטינופול ואת בולגריה למעצמה אזורית, נגוז. פרדיננד הולך שולל בידי קצונה לאומנית ששלטה בצבאו, תוך התעלמות מוחלטת מהסבך הגאופוליטי בבלקן ואזהרותיהן של האימפריה הרוסית לבל יתקוף את סרביה בעלת בריתה והקיסרות הגרמנית לבל יכבוש את איסטנבול. פרדיננד התעלם ובולגריה שילמה מחיר כבד של 65,000 הרוגים וכ 100,000 פצועים. פרדיננד לא ויתר על חלומותיו לאימפריה אזורית ומלחמה זו הייתה רק חזרה גנרלית לאירועי מלחמת העולם הראשונה.
מלחמת העולם הראשונה והוויתור על הכתר
המלך פרדיננד, קיבל הבטחה ממנהיגי מעצמות המרכז לזכות בשטחים על חשבון סרביה, בתמורה להצטרפות לצידם, במלחמת העולם הראשונה. פרדיננד המשיך בחלומותיו על "בולגריה הגדולה", שאף לכפר על "חרפת" מלחמת הבלקן השנייה וכך, ב-14 באוקטובר 1915, תקף צבא בולגריה את סרביה ובולגריה נכנסה רשמית למלחמה. בתחילת המערכה ניגף הצבא הסרבי, מפני הצבא הבולגרי ובולגריה השתלטה על שטחים באזור מקדוניה. חלק מהצבא הבולגרי נותב לכיבוש מחודש של דרום דוברוג'ה מרומניה ב 1916. מהשלב הזה ובמשך שנתיים, החל גלגל המלחמה לנטות לרעת בולגריה, כאשר צבאה מנהל מלחמה הגנתית מול צבאות מדינות ההסכמה והצבא הסרבי, אשר שחקו אט אט את כוחו, עד להכרעה. בין התאריכים ה-15 עד ה-21 בספטמבר 1918, נערך באזור דוברו פולה שבמקדוניה, קרב מכריע בו עמדו 26 גדודי הצבא הבולגרי אל מול 75 גדודים סרבים וצרפתים. הבולגרים נלחמו בגבורה בקרב שהוכרע עוד בטרם החל וסירבו להיכנע. הכוחות הצרפתים הפעילו להביורים ועשו שמות בקרב החיילים הבולגרים. קרב דוברו פולה הסתיים באסון לבולגרים ונחרט בנרטיב הבולגרי כאחד מאסונותיהם הגדולים. החיילים הנותרים, עזבו את החזית, התמרדו והכריזו על הקמת רפובליקה עצמאית בשם "הרפובליקה של ראדומיר" ובראשה אחד ממנהיגי מפלגת האיכרים, ראייקו דסקלוב. הם הכריזו על הדחת המלך פרדיננד ונעו לכוון סופיה. בהגיעם לפאתי העיר נתקלו בכוחות הצבא הנאמנים למלך שהסתייעו בחיילים גרמנים וניגפו בקרב. מהלך זה גרם לפריצתה של החזית המקדונית ובולגריה נותרה ללא כוח מגן, כאשר הכוחות הסרבים והצרפתים החלו לנוע אל עבר גבולות המדינה. התבוסה בחזית והמלחמה מבית העמידו את בולגריה בסכנת אובדן העצמאות והממשלה הבולגרית פנתה למפקדת הצבא האנגלו-צרפתי בסלוניקי, ביקשה הפסקת אש וזו הוכרזה ב-29 בספטמבר 1918.
בכך, תמה למעשה המלחמה הרת האסון מבחינת בולגריה, אשר במהלכה נפלו 87,500 חיילים בולגרים בקרבות וממחלות וכ 100,000 אזרחים. משנוכח פרדיננד שעצמאות הממלכה בסכנה, החליט לוותר על הכתר, או אולץ להתפטר וב-3 באוקטובר 1918, הפך בוריס השלישי למלכם של הבולגרים. הצעד הראשון בו נקט, הוא כניעה למדינות ההסכמה, אשר הובילה במסגרת חוזה ניי, לאובדן שטחים שהושגו במלחמות הבלקן ותחילת מלחמת העולם הראשונה, סוגיה שהיוותה את הגורם המרכזי לעמדתה הפוליטית העתידית של ממלכת בולגריה, במלחמת העולם השנייה.
אחרית ימיו בגלות
פרדיננד עבר להתגורר בקובורג שבגרמניה. הוא הצליח להעביר חלק מהונו וחזר לחיי הנהנתנות, שאפיינו את חייו כבן אצולה, טרם הפיכתו למלך בולגריה. ב-28 באוגוסט 1943, הלך לעולמו בנו בכורו בוריס השלישי ושושלתו, שהייתה מפעל חייו החלה לקרוס. בספטמבר 1944, נכבשה בולגריה על ידי הצבא האדום ומייד החל גל טיהורים וחיסולים בקרב חברי מנגנון השלטון הקודם. ב-1 בפברואר 1945, הוצא להורג בנו השני הנסיך קיריל וב-15 בספטמבר 1946, הודח נכדו המלך סימאון השני מכס המלוכה, לאחר "משאל עם", שאורגן על ידי המשטר הקומוניסטי בחסות ברית המועצות. סימאון יצא לגלות והמלוכה בבולגריה בוטלה רשמית ב-1 בדצמבר 1947. פרדיננד הלך לעולמו ב-10 בספטמבר 1948, בקשתו האחרונה שנכתבה בצוואתו, להקבר על אדמת בולגריה, לא מומשה עד היום (2015), על כן לא נקבר ושרידי גופתו מונחים בארון קבורה, בטירת אוגוסטין הקדוש בקובורג.
פרדיננד והקהילה היהודית
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), היו גילויי אנטישמיות רבים בבולגריה, משתי סיבות עיקריות. האחת, העובדה שהאוכלוסייה היהודית, נתפשה כנאמנה לשלטון העות'מאני הישן והשנייה היא האנטישמיות הדתית המסורתית, שהביא עמו הכובש הרוסי. בשנת 1878 אושרה בעיר טרנובו "חוקת טרנובו", שקבעה בסיס להתנהלות הנסיכות הבולגרית החדשה והושתתה על יסודות אירופאים מודרניים לעת ההיא וזאת במטרה להדביק את שאר עמי אירופה בקצב ההתפתחות הפוליטית, ציבורית ותרבותית. ליהודים ניתן חופש פולחן והם ניצלו את הזכויות שניתנו להם בחוקת טרנובו והחלו להתאגד בקבוצות לצורך תפילה ולימוד ובכך חיזקו את קשרי הקהילות. בתקופת פרדיננד נבנו מבני ציבור רבים ובכלל זה בתי כנסת מפוארים, כמעט בכל עיר בה חיה קהילה יהודית ממוסדת.
ממשלו של פרדיננד הראשון, היה מסביר פנים לבני הקהילה היהודית. אמנם היו לא מעט אירועים אנטישמיים ובכלל זה פרסומים בעיתונות ומקרים של עלילות דם, אך אלו לא זכו לתמיכה מצד השלטונות וכשהגיעו לידיעתו של פרדיננד הוא הורה לפעול למיגורם. גם הנהגת הכנסייה האורתודוקסית בבולגריה, ( הסינוד ), פעלה למיגור תופעות אנטישמיות בלא מעט מקרים. תופעות אילו רווחו יותר בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. למשל, בשנת 1894 נתקיימו בחירות לאספה הלאומית ולראשונה נבחר יהודי בשם פטר גאבה לאספה. בשל מוצאו היהודי בוטלה בחירתו ב-15 בדצמבר של אותה השנה.
ככל שייצב פרדיננד את שלטונו מחד והיהודים הפגינו את נאמנותם למדינה החדשה מאידך, התמעטו התופעות האנטישמיות. אקדמאים יהודים רבים הוזמנו מרחבי אירופה לבולגריה על ידי ממשלו של המלך פרדיננד, כדי לסייע בהקמת המוסדות להשכלה גבוהה, בהם בוריס שץ שהקים את האקדמיה לאמנויות בסופיה. בשנת 1896 נפגש פרדיננד עם הרצל, בקרלסבד. הרצל הציג בפניו את תוכניותיו למדינה יהודית והנסיך עיין בהן תוך הפגנת אהדה בולטת. בשנת 1909 הגיע המלך אישית, לחנוכת בית הכנסת הגדול בסופיה. בתקופה זו החלה פעילות ציונית ממוסדת בבולגריה והקהילה שלחה נציגים לקונגרסים הציוניים.
בעת מלחמות הבלקן, רוב הצעירים היהודים בעלי השכלה תיכונית ומעלה, התקבלו לבית הספר לקצינים וקציני מילואים ושרתו בחזית. בעת מלחמת הבלקן השנייה, ביקר המלך פרדיננד בחזית בסמוך לסלוניקי וראה גופות של חיילים יהודים שנפלו בקרב. המלך העיר ואמר שמדובר בגיבורים, שהם צאצאים ראויים לאבותיהם המכבים.
גם בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, התגייסו היהודים בהמוניהם לצבא ותוצאותיה היו הרות אסון לקהילה, כפי שהיו לבולגריה כולה. הוויתור של המלך פרדיננד על כסאו, עורר דאגה רבה בקרב בני הקהילה היהודית, שכן תקופתו הייתה תקופת שגשוג והתפתחות, למרות גילויי האנטישמיות שעדיין רווחו בבולגריה.
גן החשמל
גן החשמל, ובשמו הרשמי ההיסטורי: גינת השרון, הוא גן ציבורי בדרום תל אביב, בין הרחובות החשמל, ברזילי וליבונטין (לשעבר רחוב השרון), ששטחו 4.5 דונמים. הגן והרחוב הסמוך נקראים על שם תחנת הכוח הראשונה של תל אביב, שהוקמה בסמוך להם בשנת 1923 במסגרת חשמול תל אביב.
זהו הגן הציבורי השני שניטע בעיר, והגן הוותיק ביותר שעודו עומד על כנו (הראשון, גן גרוזנברג, הוסב לימים לחניון).
היסטוריה
ראשיתו של הגן עם הקמתה של שכונת רמת השרון ההיסטורית בתל אביב הקטנה בראשית שנות ה-20. הגן ניטע בלב השכונה בשנת 1925 על ידי מחלקת הנטיעות העירונית. היה זה גן עירוני נאה, ששימש למשחקי ילדים ולאירועים ציבוריים בשכונה. הוא חסה בצילם של עצי דקל וצאלון, שאפשרו לזוגות צעירים להתבודד בו, עד כי כונה בידי תושבי השכונה "גינת הנשיקות".
בראשית המאה ה-21 עבר גן החשמל מתיחת פנים, ותוכנן מחדש בידי האדריכל אריה קוץ. העצים הוותיקים נעקרו לטובת מראה מואר יותר, המקשה על פעילות מפוקפקת כבעבר, ואת המדשאות החליפו רחבות מרוצפות. כן הוקם בו מגרש כדורסל קטן וגינת כלבים. מתחת לגן הוקם חניון תת-קרקעי. במקביל לשינוי הארכיטקטוני, התמקמו במתחם הסובב את גן החשמל מספר חנויות מעצבים, וכן הוקמו בו כמה מועדונים.
לא הכל היו שבעי רצון מהשינוי שעבר הגן. מבקרת האדריכלות אסתר זנדברג מתחה ביקורת על התכנון החדש, טענה כי "התוצאה האומללה דוקרת בלב ובעיניים" וכינתה אותו "אוקיינוסים של אריחי אקרשטיין, מטראז' היסטרי של קירות, קורות, מפלסים, פרגולות, טריבונות ופתחי אוורור כעורים, שורה מבהילה של גדרות, מעקות וספסלי ישיבה מתכתיים אכזריים, וערב רב של פרטי בנייה עילגים בביצוע ירוד." מתכנן הגן אמר בתגובה כי את הגן יש לבחון לאורך זמן, וכי העצים הצעירים שניטעו בו יגדלו עם הזמן. אחרים מתחו ביקורת על כך שהעירייה דוחקת מקרבה את תרבות השוליים.
מישל אוסטין
מישל אוסטין (באנגלית: Michele Austin) היא שחקנית בריטית. היא ידועה מהופעתה בתפקיד השוטרת איבון המינגוויי בסדרת הטלוויזיה "החשבון" של רשת ITV, עליו זכתה בפרס Screen Nation בקטגוריית שחקנית הטלוויזיה הטובה ביותר לשנת 2005.
ביוגרפיה
בדצמבר 2010 הופיעה אוסטין באופרת הסבון "איסטאנדרס" של ה-BBC בתפקיד גלוריה מקדונלד. היא חזרה וגילמה את אותה דמות בפברואר 2016. לפני כן, בשנת 1993, שיחקה בסדרה בתפקיד מיס מג טיילר. ב-12 בפברואר 2013 גילמה את אסטל בפרק בסדרה "Death in Paradise" של ערוץ BBC1.
קולטן אסטרוגן
קולטני אסטרוגן (באנגלית: estrogen receptors או בקיצור, ER) הם קבוצת חלבונים הנמצאים בתוך התאים. הם קולטנים המופעלים על ידי ההורמון אסטרוגן (17β-estradiol). קיימים שני סוגים של ER: קולטנים אסטרוגנים גרעיניים (ERα ו-ERβ), שהם בני משפחת הקולטן הגרעיני של קולטנים תאיים, וקולטני אסטרוגן בקרום (mER) ו-(GPER (GPR30), ER-X ו-G q -mER), שהם בעיקר קולטנים מצמידים לחלבון G. מאמר זה מתייחס ל(ER) הקודם. לאחר הפעלתו על ידי אסטרוגן, ה-ER מסוגל להתנייד לגרעין ולהיקשר ל-DNA כדי לווסת את פעילות הגנים השונים (כלומר זהו גורם תעתיק מחייב DNA). עם זאת, יש לו גם פונקציות נוספות ללא תלות בקשירת DNA.
כקולטני הורמונים לסטרואידים מיניים (קולטני הורמון סטרואידים), ERs, קולטני אנדרוגן (ARs) וקולטני פרוגסטרון (PRs) חשובים בהתבגרות מינית ובהריון.
פרוטאומיקה
ישנן שתי צורות שונות של קולטן האסטרוגן, המכונה בדרך כלל α ו- β, כל אחת מקודדת על ידי גן נפרד (ESR1 ו- ESR2, בהתאמה). קולטני אסטרוגן המופעלים על ידי הורמונים יוצרים דימרים, ומכיוון ששתי הצורות באות לידי ביטוי בסוגי תאים רבים, הקולטנים עשויים ליצור הומודימרים מסוג ERα)αα) או ERβ)ββ) או הטרודימרים מסוג ERαβ)αβ). קולטן אסטרוגן אלפא ובטא מציגים הומולוגיית רצף כוללת משמעותית, ושניהם מורכבים מחמישה תחומים המיועדים A\B עד F (מופיעים מסוף N- עד C; מספרי רצף חומצות אמינו מתייחסים ל- ER אנושי).
ה-N-terminal תחום A/B מסוגל להפעיל מחדש הגנים בהיעדר כבול ליגנד (למשל, ההורמון אסטרוגן). אמנם אזור זה מסוגל להפעיל שעתוק גנים ללא ליגנד, אך הפעלה זו חלשה וסלקטיבית יותר בהשוואה להפעלה הניתנת על ידי תחום E. תחום C, הידוע גם בשם התחום המקשר ל- DNA, נקשר לאלמנטים של תגובת אסטרוגן ב- DNA. תחום D הוא אזור ציר המחבר בין תחומי C ו- E. התחום E מכיל חלל מחייב ליגנד כמו גם אתרי קישור coactivator ו corepressor חלבונים. תחום ה- E בנוכחות ליגנד מאוגד מסוגל להפעיל את תעתיק הגן. פונקציית התחום F של טרמינל C אינה ברורה לחלוטין ואורכה משתנה.
בשל שחבור רנ"א חלופי, ידוע כי קיימים כמה איזופורמים של ER. זוהו לפחות שלושה איזופורמי ERα וחמישה ERβ. תת-סוגי הקולטן האיזופורמים ERβ יכולים להפעיל מחדש את התעתיק רק כאשר נוצר הטרודימר עם הקולטן הפונקציונלי ERß1 של 59 kDa. קולטן ERß התגלה ברמות גבוהות באשך. שני האיזופורמים האחרים של ERα הם 36 ו- 46kDa.
גנטיקה
בבני אדם, שתי הצורות של הקולטן לאסטרוגן מקודדות על ידי גנים שונים, ESR1 ו- ESR2 בכרומוזום השישי והארבעה-עשר (6q25.1 ו- 14q23.2), בהתאמה.
הפצה
ה- ERs נחשבים לקולטנים ציטופלזמיים במצבם הלא-מוסמך, אך מחקרי הדמיה הראו כי רק חלק קטן מה- ERs שוכנים בציטופלזמה, כאשר רוב ה- ER מכונן בגרעין. התמליל הראשי של "ERα" מוליד מספר גרסאות שחבור לחלופין של פונקציה לא ידועה.
ליגנדים
אגוניסטים
מעורב (דרך פעולה אגוניסטית ואנטגוניסטית)
אנטגוניסטים
Antiestrogens (למשל, Fulvestrant, ICI-164,384, ethamoxytriphetol)
סלקטיביות מחייבת ותפקודית
תחום הסליל 12 של ה- ER ממלא תפקיד מכריע בקביעת האינטראקציות עם מקדמי פעולה וגורמי דיכאון, ולכן אפקט האגוניסט או האנטגוניסט בהתאמה של הליגנד.
ליגנדים שונים עשויים להיות שונים בזיקה שלהם לאיזופורמים של אלפא ובטא של קולטן האסטרוגן:
תת- סוגים של קולטן אסטרוגן סלקטיביים נקשרים באופן מועדף לתת-סוג α או β של הקולטן. בנוסף, שילובי קולטן האסטרוגן השונים עשויים להגיב באופן שונה לליגנדים שונים, מה שעשוי לתרגם לתופעות אגוניסטיות ואנטגוניסטיות סלקטיביות. היחס של ריכוז תת-סוג α- ל- β הוצע למלא תפקיד במחלות מסוימות.
משמעות התת-סוגים של קולטן האסטרוגן הסלקטיבי מבוססות על היכולת לקדם אינטראקציות ER עם חלבונים שונים כגון תעתיק coactivator או corepressors. יתר על כן, היחס בין קואקטיביטור לחלבון קורפרסור משתנה ברקמות שונות. כתוצאה מכך, אותו ליגנד עשוי להיות אגוניסט ברקמה כלשהי (במקום בו קואקטואיטורים שולטים) ואילו אנטגוניסטי ברקמות אחרות (במקום בו שולטים דיכאון). טמוקסיפן, למשל, הוא אנטגוניסט בשד ומשמש, אם כן, כטיפול בסרטן השד אך אגוניסט ER בעצם (ובכך מונע אוסטאופורוזיס) ואגוניסט חלקי באנדומטריום (מגדיל את הסיכון לסרטן הרחם).
== הולכת אותות == מכיוון שאסטרוגן הוא הורמון סטרואידי, הוא יכול לעבור דרך ממברנות הפוספוליפידים של התא, ולכן הקולטנים אינם צריכים להיות קשורים לקרום על מנת להיקשר לאסטרוגן.
גנומי
בהיעדר הורמון, קולטני האסטרוגן נמצאים ברובם בציטוזול. קשירת הורמונים לקולטן מפעילה מספר אירועים החל מהגירה של הקולטן מהציטוזול לגרעין, דימריזציה של הקולטן ובעקבותיו קשירת דימר הקולטן לרצפים ספציפיים של DNA המכונים אלמנטים של תגובה הורמונלית. מתחם ה- DNA/קולטן מגייס לאחר מכן חלבונים אחרים האחראים על תעתיק ה- DNA במורד הזרם ל- mRNA ולבסוף חלבון המביא לשינוי בתפקוד התא. קולטנים לאסטרוגן מתרחשים גם בתוך גרעין התא, ושני תת-הסוגים של קולטן האסטרוגן הם בעלי תחום כריכת DNA ויכולים לתפקד כגורמי שעתוק לוויסות ייצור החלבונים.
אצטילציה ישירה של אלפא קולטן האסטרוגן בשאריות הליזין באזור הצירים על ידי p300 מווסתת את ההפעלה והרגישות להורמונים.
לא גנומי
ישנם קולטנים לאסטרוגן המתקשרים לקרום התא וניתן להפעילם במהירות באמצעות חשיפה של תאים לאסטרוגן.
בנוסף, ER מסוימים עשויים להתקשר עם ממברנות תאים על ידי הצמדות לקאוואולין-1 וליצור קומפלקסים עם חלבוני G, סטריאטין, קינאזות קולטן טירוזין (למשל, EGFR ו-IGF-1), וקינאזות טירוזין שאינן קולטן (למשל, Src). באמצעות סטריאטין, חלק מ- ER הקשור בקרום זה עלול להוביל לעלייה ברמות Ca 2+ ותחמוצת החנקן (NO). דרך קינאזות טירוזין קולטן, נשלחים אותות לגרעין דרך מסלול קינאז חלבון המופעל על ידי המיטוגן (MAPK/ERK) ונתיב 3-קינאז פוספינוזיטיד (Pl3K/AKT ). גליקוגן סינתאז קינאז -3 GSK)(-3β מעכב תעתיק על ידי ER גרעיני על ידי עיכוב זרחון של סרין 118 של ERα גרעיני. זירחון של GSK-3β מסיר את השפעתו המעכבת, וניתן להשיג זאת באמצעות מסלול PI3K/AKT ודרך MAPK/ERK, דרך rsk.
הוכח כי 17β-Estradiol מפעיל את הקולטן המצמד חלבון G GPR30. עם זאת, לוקליזציה תת-תאית ותפקיד של קולטן זה עדיין מושא למחלוקת.
סרטן
אסטרוגן ו-ERs היו מעורבים גם בסרטן השד, סרטן השחלות, סרטן המעי הגס, סרטן הערמונית וסרטן רירית הרחם. סרטן המעי הגס המתקדם קשור לאובדן ERβ, ה- ER השולט ברקמת המעי הגס, וסרטן המעי הגס מטופל באגוניסטים ספציפיים ל- ERβ.
הטיפול האנדוקריני בסרטן השד כולל תת-סוגי קולטן אסטרוגן סלקטיביים (SERMS), כגון טמוקסיפן, המתנהגים כנוגדי ER ברקמת השד, או מעכבי ארומטאז, כגון אנסטרוזול. מצב ER משמש לקביעת הרגישות של נגעי סרטן השד למעכבי טמוקסיפן וארומטאז. SERM נוסף, רלוקסיפן, שימש כטיפול כימותרפי מונע לנשים שנחשבות בסיכון גבוה לחלות בסרטן השד. אנטי אסטרוגן כימותרפי נוסף, (ICI 182,780 Faslodex), הפועל כ אנטגוניסט מוחלט, מקדם גם את השפלה של קולטן האסטרוגן.
עם זאת, עמידות "דה נובו" לטיפול אנדוקריני מערערת את היעילות של שימוש במעכבים תחרותיים כמו טמוקסיפן. מחסור בהורמונים באמצעות מעכבי ארומטאז הופך אף הוא לחסר תוחלת. רצף גנום מקבילי באופן מסיבי גילה את הנוכחות הנפוצה של מוטציות נקודתיות ב- ESR1 המהוות מניע להתנגדות, ומקדמות את הקונפורמציה האגוניסטית של ERα ללא הליגנד הקשור. פעילות מכוננת, בלתי תלויה באסטרוגן, מונעת על ידי מוטציות ספציפיות, כגון מוטציות D538G או Y537S/C/N, בתחום מחייב הליגנד של ESR1 ומקדמות התפשטות תאים והתקדמות הגידול ללא גירוי הורמונלי.
===הפסקת וסת===
ההשפעות המטבוליות של אסטרוגן בקרב נשים לאחר גיל המעבר נקשרו לפולימורפיזם הגנטי של קולטן אסטרוגן בטא (ER-β).
הזדקנות
מחקרים בעכברי נקבה הראו כי קולטן האסטרוגן יורד בהיפותלמוס הקדם-אופטי ככל שהם מזדקנים. עכברים נקביים שקיבלו תזונה מוגבלת מבחינה קלורית במהלך רוב חייהם שמרו על רמות גבוהות יותר של ERα בהיפותלמוס הפרה-אופטי בהשוואה לעמיתיהם שאינם מוגבלים בקלוריות.
תַגלִית
קולטני אסטרוגן זוהו לראשונה על ידי אלווד וי ג'נסן באוניברסיטת שיקגו בשנת 1958, עבורו הוענק לג'נסן פרס לסקר. הגן לקולטן אסטרוגן שני (ERβ) זוהה בשנת 1996 על ידי כויפר את אל. בערמונית ושחלה בחולדות באמצעות פריימרים מיובשים של ERa.
קישורים חיצוניים
<references group="הערות שוליים" />
משפחת אסטרואידים
משפחת אסטרואידים היא קבוצת אסטרואידים ממוצא משותף שחולקים מסלולי הקפה דומים מבחינת ציר ראשי, אקסצנטריות ונטיית מסלול. מעריכים שמקור רוב המשפחות הוא בהתנגשות בין גופים שמימיים. מושג כללי יותר הוא 'קבוצת אסטרואידים' שלחבריו אין מוצא משותף למרות שהם חולקים מספר מאפיינים במסלול ההקפה.
גילוי
האסטרונום היפני קיוצוגו היראיאמה היה הראשון שזיהה משפחת אסטרואידים. ב-1918 הוא מצא שהדמיון במסלולם של מספר רב של אסטרואידים אינו יכול להיות יד המקרה וקבע שחייב להיות להם מוצא משותף. הוא שיער שחברי המשפחה הם שרידיה של התנגשות בדומה להשערת ההתנגשות הענקית. חמש המשפחות שזיהה נקראות על שמו משפחות היראיאמה.
התגלית לא הייתה טריביאלית היות שלכל אחד מהאסטרואידים המרכיבים משפחה יש מאפייני מסלול המשתנים במעט במחזוריות של אלפי ועשרות אלפי שנים ( באנגלית: osculating orbit ). הסיבה לכך היא מידת השפעה שונה של כוחות הכבידה באזור (בעיקר של צדק) ונקיפה שונה בעת התקרבות לפריהליון. היראיאמה היה הראשון שנטרל השפעות אלה מהנתונים, אם כי לא לחלוטין, וכך הוכיח שלאורך מיליוני שנים נתוני המסלול של חברי המשפחה נותרים דומים (באנגלית: proper orbit).
התרחבות והצטמצמות המושג
ב-1951 המשיך דירק ברואר (Dirk Brouwer) את מחקרו של היראיאמה, אישר את קיומן של משפחות היראיאמה והוסיף להן אחרות. עד 1990 מחקרים אחרים, המבוססים על בסיסי נתונים שונים אך שכללו מידה של סובייקטיביות בפירוש שניתן להם, הציעו רשימות של משפחות נוספות, מה שהוביל בסופו של דבר לאי-התאמות וסתירות. ב-1969 ג'יימס ר. ארנולד (James R. Arnold) הניח שאסטרואידים שמאפייני מסלולם מראים ריכוזיות בהתפלגות פואסון, שייכים לאותה משפחה. ב-1971 שופרה עבודתו כך שתתאים לתוצאותיו של ברואר וב-1978 היא הותאמה גם למשפחות היראיאמה. ב-1979 קוזאי (Kozai) מצא שקיימת מידה רבה של שרירותיות בטכניקה זו ויחד עם אי ההתאמות בין התוצאות השונות הוטל ספק בנוגע לאמינות המשפחות החדשות. לכן, רק משפחות היראיאמה נלקחות בחשבון למחקרים פיזיקליים. מחקרים אחרי 1989 הראו אי התאמה כימית במשפחות החדשות מה שמבטל אפשרות למוצא משותף.
איתור משפחות נעשה היום בעזרת מחשב ועל ידי אלגוריתמים כגון:
מספר, שוני ומיקום
קיימות בין 20 ל-30 משפחות המוכרות באורח אמין ועוד כמה עשרות קבוצות נוספות שמאפייניהן המשותפים מוטלים בספק. מספר החברים בכל משפחה משתנה מעשרה לערך במשפחות קומפקטיות ועד מספר מאות. המשפחות הגדולות כוללות מספר לא ידוע של גופים קטנים נוספים שטרם זוהו או נבדקו. מניחים ששליש מחגורת האסטרואידים משתייך למשפחה כלשהי.
מירב המשפחות נמצאות בחגורת האסטרואידים גם אם חלקן כמו משפחת פאלאס, משפחת הונגריה או משפחת פוֹקֵאָה מראות נטיית מסלול העולה על זו של מישור החגורה או שהציר הראשי שלהן קטן מזה של החגורה. מספר מחקרים מצביעים על קיומן של משפחות בין האסטרואידים הטרויאנים.
שייכותם של אסטרואידים הנמצאים בגבולות הקבוצה אינה ודאית ולכן מספר החברים המדויק במספר רב של משפחות איננו ידוע. כמו כן יש אסטרואידים זרים הנמצאים ברקע, בקרבת מסלול המשפחה ואשר יכולים לחדור גם למרחבה המוגדר. בדיקת תכונות ספקטראליות שמגלות את הרכב האסטרואיד עשויה להצביע אם הוא שייך למשפחה או לא. דוגמה בולטת מהווה קרס, האסטרואיד הגדול מכולם, שנמצא במשפחת גלפיון ואשר פעם נקראה 'משפחת קרס'.
משפחה אחת זוהתה סביב כוכב הלכת הננסי הָאוּמִיָה שמעבר למסלולו של נפטון.
מוצא והתפתחות
המשפחות נוצרות כתוצאה מהתנגשויות בין אסטרואידים. במירב המקרים הגוף שיוצר אותם מתפרק לחלוטין, אך קיימות משפחות שמוצאן מגוף ראשי ומחומרים שניטחו ממנו בזמן התנגשות. ההתנגשות הותירה בגוף המרכזי מכתש. דוגמה לכך הן המשפחות וֶסְטָה, משפחת פאלאס, היגְיָה ומאסאליה. במשפחות אלה יש גוף אחד גדול וצביר אסטרואידים קטנים. למשפחות אחרות כדוגמת משפחת פלוֹרה יש מבנה פנימי מורכב שניתן להסבר רק על ידי מספר התנגשויות שקרו באותו אזור של החלל בזמנים שונים. תהליך ההיווצרות המתואר מסביר את ההרכב הגאולוגי הדומה של גופים מאותה משפחה. יוצאת דופן היא משפחת וסטה שנוצרה מגוף בו הספיקה להיעשות דיפרנציאציה גאולוגית.
גילן הממוצע של המשפחות הוא מיליארד שנה, תקופה קצרה בהרבה מגילה של מערכת השמש. לכן סביר להניח שהן שיירים של הערפילית שקדמה למערכת זו. היעלמותן ההדרגתית של המשפחות קורית על ידי התפזרותם בתוך מסלול הגופים הקטנים יותר עקב אפקט יארקובסקי שדוחף אותם לתהודה מסלולית עם שדה הכבידה של צדק ולהפרעות מסלול הנגרמות על ידי צדק וגופים גדולים אחרים. האסטרואידים הגדולים ממשיכים להצטמצם בגודלם עקב התנגשויות נוספות. מכאן עולה ההשערה שבמשפחות העתיקות מספר הגופים הקטנים היה נמוך יותר ועל כך מתבססת השיטה לחישוב גיל המשפחות הקיימות היום. התוצאות שחושבו מראות גילאים הנעים בין מיליוני שנים, כמו במקרה של משפחת קארין, למאות מיליוני שנים.
מניחים שהמשפחות העתיקות ביותר איבדו את כל חבריהן הקטנים והבינוניים כמו משפחות מטיס ואמלטאה. עדות נוספת למשפחות עתיקות שהתפזרו ונעלמו מגיעה מבדיקות של יחסי היסודות הכימיים במטאוריטים ברזליים. בדיקות אלו מאששות את קיומם של חמישים עד מאה גופים גדולים דיים שגלעינם הגאולוגי נחשף בשרשרת התנגשויות ויצר את המטאוריטים הנופלים כיום.
באטלר
באטלר (באנגלית: Butler) הוא שם משפחה באנגלית שתרגומו משרת.
טימור מירושניצ'נקו
טימור ואלריוביץ' מירושניצ'נקו (באוקראינית: Тімур Валерійович Мірошниченко; נולד ב-9 במרץ 1986) הוא מגיש טלוויזיה אוקראיני.
ביוגרפיה
ב-2007 החל לשמש כפרשן של תחרות האירוויזיון וב-2008 החל ללמוד באוניברסיטה הלאומית ולתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה במדינתו.
ב-2011 החל להנחות את התחרות המקדימה לבחירת נציגות אוקראינה באירוויזיון, הוא הנחה את תחרות אירוויזיון הילדים 2009 ואירוויזיון הילדים 2013. הוא נבחר להיות מנחה הגרין רום באירוויזיון 2017.
עופר חוגי
עופר חוגי (נולד ב-17 באפריל 1962) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם ש"ס שהורשע בפלילים.
ביוגרפיה
חוגי נולד בישראל להורים שעלו מבגדאד, עיראק. בעל תואר ראשון, וכן הסמכה לרבנות, מנכ"ל מוסדות אור החיים. שירת בצה"ל והשתחרר בדרגת סמ"ר. ממקורביו של הרב ראובן אלבז.
נבחר לכנסת ה-15, ונכנס לכנסת ה-16 עם התפטרותו של יאיר פרץ, שהורשע בקבלת דבר במרמה.
ב-25 בדצמבר 2006 הורשע חוגי בבית המשפט המחוזי בירושלים בקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, בשימוש במסמך מזויף, ברישום כוזב במסמכי תאגיד ובניסיון לקבל דבר במרמה, בעת שכיהן כמנכ"ל מוסדות "אור החיים". חוגי זייף רשימות של תלמידים, כדי לקבל סכום גדול יותר ממשרד החינוך לתקציב ההסעות (כשני מיליון שקלים) על חוגי נגזרו שנתיים מאסר בפועל, שנה וחצי מאסר על תנאי וקנס של 12 אלף שקלים.
חוגי ערער לבית המשפט העליון על עצם הרשעתו ועל חומרת העונש והפרקליטות ערערה על קולת העונש. ב-13 בנובמבר 2008 הוחמר עונשו של חוגי לשלוש שנים מאסר בפועל וכן קנס של 200 אלף שקלים. בנובמבר 2010 השתחרר חוגי מהכלא אחרי שריצה שנתיים מאסר.
קידוד אודיו
קִידּוּד אודיו הוא פתרון טכנולוגי שנועד להקטין את נפחם של קובצי אודיו תוך פגיעה מינימלית באיכותם, על מנת שידרשו פחות נפח אחסון או שיהיה ניתן לשדר אותם באמצעות רוחב פס נמוך יותר. קיימים אלגוריתמים שונים לקידוד אודיו, רובם מאבדי נתונים (כדוגמת MP3) וחלקם משמרי נתונים (כדוגמת WAV). הקידוד מתבצע באמצעות התקן או תוכנה המכונים מקודד (encoder), על מנת לצפות בקובץ אודיו מקודד יש להשתמש ברכיב מפענח (decoder).
קישורים חיצוניים
Data compression
אשרה גז-איזנשטיין
אשרה גז-איזנשטיין (נולדה ב-2 בינואר 1967) היא עורכת דין ישראלית. החל מ-2017 מכהנת כפרקליטת מחוז תל אביב (פלילי) בפרקליטות המדינה.
ביוגרפיה
נולדה לדוד וחנה גז. בעלת תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני במשפט ציבורי מאוניברסיטת תל אביב בשיתוף עם אוניברסיטת נורת'ווסטרן בשיקגו.
פרקליטות המדינה
בשנת 1990 החלה לעבוד כמתמחה בפרקליטות מחוז תל אביב (פלילי), והחל מ-1992 עובדת כפרקליטה במחוז. כיהנה כראש תחום (פלילי) וראש צוות פרקליטים. במסגרת תפקידה ניהלה תיקים רבים במהלך השנים, בהם תיקי פשיעה חמורה רבים ומורכבים, בין היתר נגד העבריינים יוסי ורוני הררי, יצחק מכני שרצח את מרק פורן מזכיר ארגון נכי צה"ל, מני עמיאל שסייע לרצח את אבי אוחיון, תיק רצח הקשישה שושנה לוי, ועוד. כן ניהלה תיקי מרמה וצווארון לבן, בין היתר נגד יעקב שפירא שהיה מנהל רשת מוסדות חינוך של בני עקיבא ברעננה.
התיק המרכזי בה נקשר שמה של גז-איזנשטיין היה הרצח בברנוער. גז-איזנשטיין הייתה הפרקליטה המלווה בתיק, ובהמשך התובעת שהגישה את כתב האישום נגד חגי פליסיאן באשמת הרצח. במהלך המשפט התברר כי עד המדינה בתיק זאור (זוהר) חנקישייב, שגויס על ידי המשטרה, סיפק מידע כוזב. התיק קרס ובוטל בהובלתה של גז-איזנשטיין. חרף המבוכה במערכת התביעה והביקורת הציבורית, זכתה גז-איזנשטיין בשבחים על ביטול התיק מפרקליט המדינה שי ניצן, והשופט דוד רוזן אשר ציין בגזר הדין של עד המדינה: "ללא פעילותה והתעקשותה המבורכת של הפרקליטות בניצוחה של הפרקליטה המלווה גז, יכול להיות וחגי היה נמק בבית סוהר לשארית ימי חייו".
ב-2014, לבקשת עיתון הארץ, התיר בית המשפט לפרסם כי בתיק חסוי שנוהל עשור קודם, בהובלת אפרים ברכה, ששימש ראש צוות חקירה ביחידה המרכזית של משטרת מחוז תל אביב, ועמו גז-איזנשטיין ששימשה כתובעת, בוצעה רשלנות חמורה אשר חשפה עד מדינה בסביבת העבודה בה פעל, וסיכנה את חייו ואף חיי משפחתו. בתגובה לחשיפה הגיבו משטרת ישראל ופרקליטות המדינה כי "עמדת המדינה הייתה ועודנה כי תנ"צ אפי ברכה, עו"ד אשרה גז והממונים עליהם, פעלו במקצועיות ובסבירות".
פרקליטת מחוז תל אביב (פלילי)
באפריל 2017 מונתה גז-איזנשטיין לתפקיד פרקליטת מחוז תל אביב (פלילי). במסגרת תפקידה הייתה בין מקבלי ההחלטות בתיקי מותה של מזל הדדי, רצח דוד צ'צ'אשווילי, ועוד.
בתחילת דצמבר 2019 הייתה בין מועמדי שר המשפטים אמיר אוחנה לתפקיד ממלא מקום פרקליט המדינה. זמן קצר לאחר מכן הסירה את מועמדותה לתפקיד, לדברי השר אוחנה, "הן מסיבות מקצועיות והן מסיבות אישיות". במאי 2020 הייתה בין בכירי הפרקליטות שתקפו בחריפות את ממלא מקום פרקליט המדינה דן אלדד, בטענה שבדיקה שפתח כנגד היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט בפרשת הרפז נעשתה משיקולים שאינם עניינים ופרסומה ברבים היה "מעשה שלא ייעשה".
חיים אישיים
נשואה לאלי איזנשטיין ואם לשלושה. אחיה, נמרוד גז, שירת בשב"כ ולאחר מכן כראש מטה שר הביטחון אביגדור ליברמן וכן כראש אגף במטה לביטחון לאומי.
נבחרת קוריאה הצפונית בכדורסל
נבחרת קוריאה הצפונית בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של קוריאה הצפונית.
קוריאה הצפונית ממעטת להשתתף בטורנירי כדורסל בינלאומיים. היא השתתפה פעמיים באליפות אסיה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום השני בו סיימה בשנת 1993 לאחר שהפסידה בגמר לסין בתוצאה 93-72. נבחרת קוריאה הצפונית מעולם לא העפילה לאליפות העולם בכדורסל או למשחקים האולימפיים.
גלריה גורדון
"גלריה גורדון" היא גלריה לאמנות שנוסדה בשנת 1966 בתל אביב-יפו.
היסטוריה
גלריה גורדון נוסדה על ידי ישעיהו (שעיה) יריב ועתל ברוידא. לדברי ברוידא רצונה היה להביא את המבקרים בגלריה להאזין לרחשי ליבם ולקנות תמונה כי היא גורמת להם הנאה, ולאו דווקא כי צוירה על ידי אמן אופנתי או ידוע.
בראשית פעולתה הייתה הגלריה מזוהה עם אמנים ישראלים אוונגרדיים, כגון רפי לביא, אביבה אורי, יחיאל שמי, הנרי שלזניאק, אורי ליפשיץ ואחרים, לצד הצגת יצירתם של אמנים מרכזיים כיוסף זריצקי, לאופולד קרקואר, אביגדור אריכא.
ג'וי הרג'ו
ג'וי הרג'ו (באנגלית: Joy Harjo; נולדה ב-9 במאי 1951) היא משוררת, מוזיקאית וסופרת. היא נולדה באוקלהומה, לאומת המוסקוגה הילידית. היא נחשבת לדמות בעלת השפעה בגל השני של הרנסאנס האמנותי האינדיאני של שלהי המאה ה-20. היא למדה במכון האינדיאני לאמנויות, השלימה את התואר הראשון שלה באוניברסיטת ניו מקסיקו ב-1976, וסיימה תואר MFA באוניברסיטת איווה בכתיבה יצירתית.
גלריה גורדון
היסטוריה
הגלריה מייצגת בעיקר את אמני "דור הביניים" כגון עדו בר-אל, פיליפ רנצר, לארי אברמסון, שרון פוליאקין, אסף בן צבי, מיכל נאמן, סמדר אליאסף, יאיר גרבוז, דגנית ברסט ואחרים, לצד אמנים צעירים יותר כגל וינשטיין, סשה סרבר ואחרים.
ג'וי הרג'ו
בנוסף לספרים ופרסומיה האחרים, הרג'ו לימדה באוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית, והופיעה בהקראות שירה והופעות מוזיקליות, ואף הוציאה חמישה אלבומים.
גלריה גורדון
היסטוריה
בשנת 2001 פרש מייסדה והעביר את מלאכת הניהול לידי בנו, אמון יריב. בשנת 2016 נפתח חלל תצוגה נוסף לגלריה ברחוב הפלך 6 בדרום תל אביב ובקיץ 2018 עברה הגלריה מרחוב בן יהודה למשכנה החדש ברחוב הזרם 5. בשנת 2019 נפתח ברחוב המנוע 4 גן הפסלים של הגלריה, שבו מוצגים פסלי חוץ המשתנים תדיר.
ג'וי הרג'ו
ביוגרפיה
הרג'ו נולדה בטלסה, אוקלהומה ב-9 במאי 1951, בשם ג'וי פוסטר. אביה, אלן ו. פוסטר היה אינדיאני מאומת קריק ואמה, וינמה בייקר פוסטר, היא ממוצא מעורב, הכולל צ'רוקי, צרפתי, ואירי. הרג'ו היא הבכורה מבין ארבעה ילדים. כשג'וי נרשמה בגיל תשע עשרה כחברה בשבט מבסקוקה של אומת הקריק, היא אמצה את שם משפחת סבתה מצד אביה, "הרג'ו". אביה היה שתיין ומתעלל, והוריה התגרשו בשל התנהגותו. אמה נישאה בשנית לגבר אשר היה גזעני כלפי אינדיאנים, ואף הוא התעלל בהרג'ו ובאמה. חוויות הילדות הקשות גרמו להרג'ו להתקשות לתפקד, ובעיקר היא התקשתה לתקשר בדיבור, דבר שגרם לה לבעיות במסגרות החינוכיות ואל מול המורים.
גלריה גורדון
היסטוריה
בדצמבר 2021 פתחה הגלריה שלוחה באזור התעשייה מרכז ספיר ירושלים. החלל החדש הושק בשתי תערוכות יחיד - של אביבה אורי עופר ללוש.
ג'וי הרג'ו
ביוגרפיה
כשהרג'ו החלה להשתתף בהקראות שירה, פגשה את המשורר הילידי סיימון אורטיז. השניים פיתחו יחסים קרובים ואף נולדה להם בת, רייני דון (Rainy Dawn, שחר גשום).
ב-1976 סיימה את התואר הראשון שלה, ומשם המשיכה לאוניברסיטת אייווה ללימודי תואר שני, אותם סיימה ב-1978.
הרג'ו החלה ללמד באותה שנה במכון האינדיאני לאמנויות, ומשם המשיכה לשורת משרות הוראה באוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית, ובעיקר בדרום-המזרח, שם חיים רוב האינדיאנים. ביניהם: אוניברסיטת אריזונה סטייט (1980-1981), אוניברסיטת קולורדו (1985-1988), אוניברסיטת אריזונה (1988-1990), ואוניברסיטת ניו מקסיקו (1991–1995).
ב-1995, הרג'ו זכתה בפרס מפעל חיים מטעם מעגל הסופרים הילידים של אמריקה.
בשנת 2002, זכתה הרג'ו בפרס PEN Open Book, עבור ספרה A Map to the Next World: Poetry and Tales. בשנת 2008, היא כיהנה כחברה מייסדת בדירקטוריון של הקרן לאמנויות ותרבויות ילידיות, בה היא גם משרתת כחברת הוועד המייעץ הלאומי.
בינואר 2013 הצטרפה הרג'ו לסגל התוכנית ללימודי אינדיאנים אמריקאים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.
ב-2016 הרג'ו מונתה למושב המצוינות במחלקה לספרות אנגלית באוניברסיטת טנסי, אשר בנוקסוויל.
ספרות והופעות
בין יצירותיה הספרותיות של הרג'ו ישנם שירים, ספרים ומחזות. תמות שחוזרות על עצמן בעבודותיה כוללות הגדרה עצמית וצדק חברתי.
הרג'ו משתמשת במסורת שבעל-פה של עמה כדי להתייחס לתמות אלה. גם כשהיא כותבת, לדבריה, הכתיבה היא "אוראליות מקובעת". בהופעות והקראות, היא מבצעת את שיריה באופן מסורתי, בדיבור-שירה ובדרך סיפור-סיפורים.
ספר השירים הראשון של הרג'ו פורסם בשנת 1975, וכותרתו The Last Song.
על פי המבקרת ג'וליה מורס, "השירים של הרג'ו מלאים בכאב של כוח סבל, צער וטבע. שורותיה קטועים וכבדים, אך הם מספרים סיפורים מעודנים".
מוזיקה
בתור מוזיקאית, הוציאה הרג'ו חמישה דיסקים, וכל אחד מהם זכה בפרסים. האלבומים כוללים מוזיקה מקורית של הרג'ו לצד מוזיקה של אמנים ילידיים אחרים. הרג'ו מנגנת בסקסופון אלט ובחליל, וגם שרה, ומופיעה לעיתים קרובות עם הרכב המוזיקה שלה, Arrow Dynamics.
בשנת 2009 זכתה הרג'ו בפרס המוזיקה הילידית האמריקאית לאמנית הטובה ביותר. הדיסקים שלה זכו בעוד מגוון פרסים.
אקטיביזם
בנוסף לפעילותה האמנותית, הרג'ו גם פעילה בנושאים פוליטיים וחברתיים. האתר שלה מפרסם בלוגים ומאמרים המביעים עמדות לגבי נושאי אקטואליה ובתמיכה לנושאים פמיניסטים וזכויות נשים. היא גם חברה פעילה באומת הקריק, וכותבת בין היתר שירה בתור "קול של העם הילידי".
בשירתה, הרג'ו בוחנת נושאים כמו אימפריאליזם וקולוניאליזם, ואת ההשפעות שלהם על אלימות נגד נשים. גם כשהיא מתארת מצבים יומיומיים, היא שוזרת לתוך עבודתה סוגיות תרבותיות ופוליטיות ילידיות, כגון ריבונות, הגזעה, ותנאים סוציאליים.
היא עוסקת בנושאים כמו רוחניות של אומת הקריק, בהשוואה וניגוד לתרבות המיינסטרים, וכן בנושאים אקטואליים יותר כמו הזכות הילידית לאדמותיהם, רצח העם והכחדותו, והחייאת היסטוריה ילידית.
הרג'ו כותבת על הסביבה הידועה לה - האומה שלה והסביבה של דרום-מזרח ארצות הברית, בו חיים רוב האינדיאנים, אך היא מכוונת לכך שהעקרונות שהיא מביעה יהוו כוח מאחד לכל סוג של אוכלוסייה מדוכאת, ותצית מודעות לא רק לנושאים פמיניסטיים וילידיים, אלא לנושאים הוליסטיים יותר, שכן היא רואה את החיבור בין הכל - כל סוגי בני האנוש וכן עולם החי והצומח והשמיים והארץ.
רציונליזם יהודי בימי הביניים
בעולם היהודי של המאות ה־12 וה־13 התנהל ויכוח חריף בין הנוטים אחרי הרציונליזם בהשפעת פילוסופי יוון וערב לבין המאמינים גם במיסטיקה, שהתנגדו בחריפות להסתמכות בלעדית על ההיגיון. המפורסם שברציונליסטים היה הרמב"ם.
שלילת ענייני מאגיה ואמונות תפלות
בהיותם מושפעים מהפילוסופיה היוונית, התנגדו חכמי ישראל הרציונליסטיים לאמונות שלא עברו את בקורת ההיגיון, לטענתם.
תקופת הגאונים רב סעדיה גאון ורב שמואל בן חפני
לדוגמה, סיפור בעלת האוב מעין דור המתאר, לכאורה, את העלאת רוחו של שמואל הנביא על ידי בעלת האוב קיבל פירושים שונים על ידי מפרשים רציונליסטים. רב סעדיה גאון טען שבעלת האוב לא העלתה את רוחו של שמואל, ושמואל התגלה בנבואה לשאול, וכך פירש גם רב האי גאון.
רב שמואל בן חפני העלה טענה שכל הדברים המיוחסים בסיפור לשמואל אינם אלא דברי בעלת האוב, שכוחות מאגיים לא היו לה אבל "לחזות" את העתיד המר היא הצליחה, כפי שלדעתו כל בעל היגיון היה יכול לחזות. דבריהם של שלושת הגאונים מובאים בפירושו של רד"ק, אך הוא לא הזדהה עם פרשנותם. הרמב"ם פירש שבעלות האוב נהגו להשמיע לחשים חסרי פשר שהפונה אליהן היה מפענח אותם מהירהורי ליבו, וכך קרה גם לשאול ש"ניבא" את עתידו בעצמו. אבן עזרא שלל גם הוא את הטענה שלבעלת האוב היו כוחות מאגיים, אך לא פירש את הסיפור.
על חרטומי מצרים העתיקה אומרת התורה "ויעשו כן החרטומים בלטיהם", ורס"ג בתרגום התורה לערבית מתרגם את זה כתחבולות (אחיזת עיניים). מעבר לתרגום נקודתי זה, הוא גם מרחיב ומסביר את הסיפור כולו בספרו הנבחר באמונות ובדעות:
כך, אותם פסוקים שנראים כמספרים על כישופים אמתיים המשנים את טבע המציאות הפיזיקלית, נמצאים על ידי רס"ג כאומרים את ההפך הגמור.
הרמב"ם
הרמב"ם התייחס לכשפים בחריפות יתירה והם בוטלו על ידו כהבלים. למקורות רבים בהם תוארו כשפים, לכאורה, הוא נתן פרשנות התואמת להשקפתו. כך כתב הרמב"ם בפירושו למשניות (עבודה זרה, ד') בהתייחסו לאסטרולוגיה, לכישוף, ללחשים, לשדים ולהעלאה באוב:
אפילו את מושג עין הרע, המופיע בתלמוד פעמים אין ספור, סירב לקבל בפרשנותה המאגית.