cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מדרשי הלכה
המדרשים הראשונים
ככל טקסט חוקי, גם ספר תורת משה היה זקוק לבירור הסתירות שבו ולביאורים נוספים שלא נכתבו בו במפורש. התהליך המדרשי של השוואה ופרשנות בא יחד עם הקאנוניזציה של התורה כספר אחד. קיים פולמוס בין החוקרים האם הלימוד מהפסוקים נוצר בשלב מאוחר ובהתאם להלכות שהיו קיימות כבר, באמצעות מדרש הלכה המכונה מדרש מקיים, או שהיו גם מקרים בהם ההלכות החז"ליות מבוססות על הלימוד מהפסוקים באמצעות מדרש הלכה המכונה מדרש יוצר.
לפי חלק מהדעות, הפרשנות המדרשית נוצרה אחרי שיבת ציון, כשנוצר הצורך לעגן את ההלכות שהשתנו בעקבות שינוי תנאי החיים, במקורות כתובים ומוכרים. במשנה אין בדרך כלל מקורות מן התורה שבכתב לדינים המובאים; הקישור הזה נעשה במדרשי ההלכה או בתלמודים.
מדרשי ההלכה הקדומים
המשך לתהליך המדרשי של ספר דברי הימים - הרמוניזציה, פרשנות, ואקטואליזציה - אפשר למצוא בכל רובדי היצירה היהודית, מחתימת המקרא ועד מדרשי ההלכה שבידינו: תרגום השבעים, הפשיטתא, הספרים החיצוניים, ספרות קומראן, המשנה והתוספתא. כך נוכל למצוא במגילת המקדש שכתוב של המקרא על מנת שיטפל בבעיות רלוונטיות שהמקרא אינו מטפל בהם, כמו "מוסר", או נישואי תערובת, בתרגום השבעים תרגומים הרמוניסטיים, בספרים החיצוניים הנמקות חדשות להלכות, ודרשות במשנה ובתוספתא. פעמים רבות, מדרשי ההלכה שבידינו מודעים לדרשות הקדומות ומפרשות אותם. כך, בספרי במדבר, עמ' 166 נמצא את הדרשה הבאה: "ואסף איש טהור את אפר הפרה [...] טהור מכל טומאה, ואיזה זה, זה טבול יום". טבול יום, עם זאת, הוא לא בהכרח טהור מכל טומאה, שכן הוא עדיין מטמא סוגים שונים של אוכלים, והדרשה קשה. עם זאת, בשני קטעים מקומראן השתמרה הדרשה היסודית: "טהור מבכל טומאתו אשר יעריב שמשו", כלומר שהספרי מכיר את הדרשה "טהור - טהור מכל טומאה", ומשלב אותה עם שיטתו ההלכתית שמי שאוסף את אפר הפרה יהיה דווקא טבול יום.
אסכולות בשיטות הדרישה
בגמרא, אין חלוקה בין טכניקות הדרש לפי אסכולות, והתנאים והאמוראים המוזכרים בהקשר זה משתמשים בכל השיטות בלי שניתן לאתר מחנות המחזיקים בעמדות מנוגדות. בירושלמי, לעומת זאת, אפשר להבחין ברוב המקרים בשתי אסכולות: דבי רבי עקיבא (בית מדרשו של רבי עקיבא) ודבי רבי ישמעאל (בית מדרשו של רבי ישמעאל), כאשר לכל בית מדרש יש מאפיינים בתחום דרכי המדרש, הטרמינולוגיה ושמות החכמים.
כדי להסיק מסקנות מן הפסוקים נעשה שימוש בטכניקות פרשניות מגוונות. בבית מדרשו של ר' ישמעאל משתמשים בטכניקות הנקראות מידות שהתורה נדרשת בהן. יש רשימות של מידות, אך הרשימות הללו אינן ממצות את כל המידות שבשימוש. בבית מדרשו של רבי עקיבא הלימוד נעשה בדרך של לימודים מקומיים, ללא כלי השוואה, כלומר ללא "מידות".
המחלקים בין האסכולות של רבי עקיבא ורבי ישמעאל הצביעו על מאפייניהם כדלקמן: אמנם, אין הכרח באבחנות הללו. פעמים רבות ר' ישמעאל דורש במידותיו דווקא נגד המשמעות הפשוטה של הפסוק, ור' עקיבא, משום שהוא אינו משווה בין פסוקים יכול להיצמד למשמעות הפסוק. הביטוי "דיברה תורה כלשון בני אדם" הוא נדיר מאוד.
לרוב, המחלוקת ביניהם היא באופני הדרישה, ולא במסקנות הנדרשות, כלומר, המחלוקת ביניהם אינה מחלוקת הלכתית (אם מפני שהמחלוקת המדרשית הנה במדרשים מקיימים, ואם מפני שבאופני הדרישה השונים הגיעו לאותן מסקנות הלכתיות). עם זאת, יש והמחלוקת על אופני הדרישה, הביאה אותם גם לחלוק בשאלות הלכתיות. ייתכן שלבית המדרש של ר' ישמעאל הייתה משנה, שהשתמרה במדרשים דבי ר' ישמעאל, שאבדה.
השם "מדרשי הלכה"
הכינוי מדרשי הלכה שניתן לקבוצת מדרשים זאת על מנת לבדל אותה ממדרשי האגדה, הוא מעט מטעה, כיוון שמדרשי ההלכה כוללים גם קטעי אגדה נרחבים. שם מדויק יותר שמבדל את קבוצת המדרשים הוא "מדרשי תנאים". עם זאת, השם מדרשי הלכה אינו משולל יסוד, כיוון שקבוצת המדרשים הזו מתייחדת בשני דברים הקשורים להלכה: א.בשונה מהמדרשים הבתר תנאיים, המדרשים התנאיים דורשים את ההלכה, ואילו המדרשים המאוחרים דורשים (כמעט) רק אגדה. ב. המדרשים התנאיים פותחים בפרשיות ההלכתיות הראשונות בחומש.
ניקולאס כריסטאקיס
ניקולאס כריסטאקיס (באנגלית: Nicholas A. Christakis; נולד ב-7 במאי 1962) הוא רופא וסוציולוג אמריקאי-יווני. פרופסור סטרלינג למדע טבעי וחברתי באוניברסיטת ייל, מנהל מעבדת טבע האדם באוניברסיטה ומנהל שותף של מכון ייל למדע הרשתות.
לאחר שסיים את הכשרתו הרפואית ברפואה פנימית, שילב את המחקר שלו עם ניסיון רפואי כרופא בבית חולים וחיפש דרכים לשפר את הטיפול בנוטים למות. בשנת 2006 נבחר כריסטאקיס לחבר באקדמיה הלאומית לרפואה. בשנת 2009 נכלל ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם של מגזין "טיים". לחבר האגודה האמריקאית לקידום המדע נבחר בשנת 2010, ולאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים בשנת 2017.
בשנת 1995 החל לשמש מרצה במחלקות לרפואה ולסוציולוגיה באוניברסיטת שיקגו, ובשנת 2001 קיבל משרת הוראה באוניברסיטה, שאותה עזב עוד באותה שנה בשל משרה שקיבל באוניברסיטת הרווארד. עד 2013 היה כריסטאקיס מרצה לסוציולוגיה רפואית במחלקה למדיניות הבריאות בבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד, מרצה לסוציולוגיה במחלקה לסוציולוגיה בפקולטה לאמנות ומדעים באוניברסיטת הרווארד ומרצה לרפואה ורופא אחראי במחלקה לרפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד. ב-2013 עבר לאוניברסיטת ייל, שבה הוא פרופסור למדע טבעי וחברתי במחלקה לסוציולוגיה, ומרצה בנוסף במחלקה לאקולוגיה וביולוגיה אבולוציונית, במחלקה לסטטיסטיקה ולמדע הנתונים, במחלקה להנדסה ביו-רפואית, במחלקה לרפואה, ובבית הספר לניהול. בשנת 2018 היה ל"פרופסור סטרלינג" – התואר הגבוה ביותר באוניברסיטה, שמוענק לחוקרים שנחשבים הטובים ביותר בתחומם.
משנת 1999 חוקר כריסטאקיס כיצד גורמים חברתיים ואינטראקציות חברתיות משפיעים על הבריאות ועל תוחלת החיים. כריסטאקיס ידוע גם בזכות מחקריו על הדרך שבה רשתות חברתיות נוצרות ופועלות. ממצאיו בתחום פורסמו גם בספרו המשותף עם ג'יימס פאולר, "מחוברים" (מטר 2011). כריסטאקיס ופאולר טענו כי תופעות כמו השמנה מתפשטות בדומה למחלות מידבקות ברשת החברתית. טענה זו ספגה ביקורת מצד מדענים רבים
כל שהשמים מרשים
כל שהשמים מרשים (באנגלית: All That Heaven Allows) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 1955 בבימויו של דאגלס סירק עם ג'יין ויימן ורוק הדסון שהופיעו שנה לפני כן בסרט השיגעון הנפלא, גם הוא בבימויו של סירק שהתמחה בבימוי סרטי מלודרמה.
התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת עדנה והארי לי.
העלילה היא על סיפור אהבה בין אלמנה אמידה ומבוגרת לבין גנן צעיר ממנה. ג'יין ויימן הייתה אז בת 38 ורוק הדסון בן 30.
בשנת 1995 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בספריית הקונגרס על היותו בעל חשיבות תרבותית, היסטורית ואסתטית.
תקציר העלילה
קארי סקוט (ג'יין ויימן) היא אלמנה אמידה המתגוררת בעיירה קטנה בניו אנגלנד. יש לה שני ילדים בוגרים: נד (ויליאם ריינולדס) וקייט (גלוריה תאלבוט). היא מסתגרת רוב הזמן בביתה וחברתה הקרובה שרה (אגנס מורהד) מנסה להוציא אותה בכוח לאירועים בקאנטרי קלאב המקומי. ידיד המשפחה המבוגר הארווי (קונרד נייג'ל) מחזר אחריה ומציע לה נישואים אבל היא מסרבת.
בגינתה עובד רון קירבי (רוק הדסון), רווק צעיר ויפה תואר. הוא מתאהב בה ולוקח אותה לביקור במשתלה שלו ומכיר לה את חבריו מיק (צ'ארלס דרייק) ואלידה (וירג'יניה גריי). קארי מתרשמת מהאנשים הפשוטים בכפר ומתאהבת ברון למרות הבדלי הגילים והמעמדות ביניהם.
רון מציע לקארי נישואים והיא מסכימה. בעיירה מתחילים לרכל עליהם כאילו רון מנסה להשתלט על נכסיה של קארי. גם ילדיה סובלים מכך וכאשר היא מבשרת להם על החלטתה הם מתנגדים לכך בתוקף.
קארי לא עומדת בלחץ הנפשי ומודיעה לרון כי החליטה לבטל את אירוסיהם. רון מקבל זאת בצער וקארי ממשיכה לגור לבד בביתה לאחר שילדיה עזבו את הבית כל אחד לעיסוקיו.
קארי נשארת לבדה בביתה, לא יכולה לעמוד בכך ונוסעת ביום שלג לביתו של רון אבל לאחר שהיא מגיעה למקום היא מתחרטת נכנסת לרכבה ויוצאת מהמשתלה. רון מבחין בה, רץ לעברה אבל נופל מגובה רב, מקבל זעזוע מוח ומאבד את הכרתו. אלידה מודיעה זאת לקארי שממהרת למקום ומוצאת את רון בביתו חסר הכרה. היא מתקרבת אליו ואז הוא פותח את עיניו, מזהה אותה והיא מתקרבת אליו ומודיעה לו שחזרה הביתה.
רמי בן אפרים
רמי בן אפרים (נולד ב-1965) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק כוח האדם, נספח צה"ל בסינגפור ומפקד בסיס רמת דוד במלחמת לבנון השנייה.
בן אפרים נולד וגדל במושב עין ורד. התגייס לקורס טיס ביולי 1983 (קורס 107) וסיים אותו במגמת קרב. שירת בטייסת סקייהוק ובטייסת כפיר. ב-1988 עבר הסבה למטוסי F-16 פייטינג פלקון מדגם "נץ" ושירת בטייסת הנגב ובטייסת 140, בדצמבר 1988 נאלץ לנטוש את מטוס ה"נץ" במהלך אימון הכשרה מבצעית, לאחר פגיעת עיט סלעים במנוע המטוס ונפצע באורח קל. בהמשך שירת כסגן מפקד טייסת תעופה בבסיס רמון וכסמ"ט ב' (סגן מפקד הטייסת האחראי בין השאר על תוכניות, תרגילים ולוחות זמנים) בטייסת עוף החול. הוא נשלח לאקוודור במסגרת צוות הדרכה לחיל האוויר המקומי על מטוסי הכפיר שנרכשו מישראל. לאחר הסבה למטוסי F-16 דגם "ברק", מונה לסמ"ט א' בטייסת 109. לאחר מכן שירת כמפקד טייסת ראשוני קרב בבית הספר לטיסה בבסיס חצרים. ב-1999 מונה למפקד טייסת 140 וב-2001 למפקד טייסת 109.
ב-2003 קודם לדרגת אלוף-משנה ובאוקטובר מונה לראש מחלקת הדרכה בלהק האוויר. ב-2005 מונה למפקד בסיס רמת דוד ופיקד על הכנף במהלך מלחמת לבנון השנייה. ביוני 2007 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש להק כוח האדם, הוא כיהן בתפקיד עד יולי 2010. בתפקידו הבא כיהן כנספח צה"ל ומערכת הביטחון בסינגפור, תאילנד, יפן וניו זילנד עד 2013. לאחר מכן שימש עוזר ראש אגף התכנון במשך כשנה.
לאחר שחרורו שימש יועץ ביטחוני ומ-2015 מכהן כראש סקטור הביטחון והממשל בחברת צ'ק פוינט.
בן אפרים בוגר לימודי כלכלה ולוגיסטיקה באוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בלימודי ביטחון מאוניברסיטת חיפה.
עפר
עפר (באמהרית አፋር) היא אחת מהמדינות (קיליל) של אתיופיה. בעבר נודעה כאזור 2, בירתה הנוכחית היא העיר אסאיטה, בירה חדשה נבנית בשם סאמרה על הדרך שבין הערים אוושאה לאסאב שבאריתריאה.
דמוגרפיה
על פי נתוני הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה של אתיופיה לעפר אוכלוסייה של 1,389,004 (מדורגת שבעית באתיופיה), אשר 772,000 מהם גברים ו־617,000 נשים. 1,263,000 או 90.9% הם כפריים, ו־126,000 או 9.1% עירוניים. עם שטח של 96,707 קמ"ר (מדורגת חמישית באתיופיה). הצפיפות הממוצעת במחוז היא כ־14 אנשים לקמ"ר.
הקבוצות האתניות במחוז הם כ־91.8% עפרים, 4.5% אמהרים, 0.92% ארגובה, 0.82% תגרים, 0.7% אורומו, 0.45% ווליטאה ו־0.013% היאדה. 96% מהאוכלוסייה הם מוסלמים, 3.86% נוצרים קופטים, 0.45% נוצרים פרוטסטנטים, 0.09% נוצרים קתולים ו־0.02% בני דתות אחרות.
עפרית (שפה) היא השפה המדוברת ביותר במחוז. שפות אחרות הם 6.68% אמהרית, טיגרית 0.74%, אורומו 0.68%, 0.4% ארגובה וווליטאה 0.26%.
אזורים
עפר מחולקת לחמישה אזורים ולוורדאה (תת מחוז) אחד:
גביע העולם בכדורסל עד גיל 19
גביע העולם בכדורסל עד גיל 19 (נקרא בעבר: אליפות העולם בכדורסל עד גיל 19) היא תחרות המאורגנת על ידי פיב"א. התחרות התקיימה לראשונה בשנת 1979 ועד לשנת 2007 נערכה אחת לארבע שנים. החל משנת 2007 נערכת התחרות אחת לשנתיים.
נבחרת ארצות הברית זכתה בתחרות 6 פעמים ומובילה את טבלת הזכיות. האלופה הנוכחית היא נבחרת קנדה שזכתה באליפות שנערכה בשנת 2017 בקהיר.
מצטייני האליפות
בסיום כל תחרות נבחר השחקן המועיל ביותר (MVP) של האליפות.
ויגסטוק
ויגסטוק (באנגלית: Wigstock) הוא פסטיבל דראג שהחל בשנות השמונים של המאה העשרים בניו יורק.
ראשיתו של הפסטיבל בשנת 1984, בהתקבצות של מספר חברים ליד Pyramid Club ותומפקינס סקוור פארק, כאשר אחד מהם הציע לייסד פסטיבל דראג שיימשך יום שלם וייקרא "ויגסטוק" ("ויג" (Wig) - פאה באנגלית). בתוך קבוצה זו נמצאה גם ליידי באני (The Lady Bunny), דראג קווין ומי שהפכה לימים לאחת ממייסדות הפסטיבל ולמנחה שלו.
ב-1985 התקיים הפסטיבל, שליידי באני הייתה מראשי מארגניו, ומאות אנשים הגיעו אליו. בפסטיבל שנערך בשנה לאחר מכן צבר הוויגסטוק תאוצה ומספר משתתפיו הגיע לאלפי חוגגים. מספרם של אלה עלה בהתמדה והגיע ב-1990 לכ-10,000. בין 1985 ל-1990 התקיים הוויגסטוק בתומפקינס סקוור פארק שבאיסט וילג', המקום שבו הגו לראשונה את הרעיון לקיים את הפסטיבל. משגדל מספר המשתתפים, עבר הפסטיבל ב-1991 ליוניון סקוור, אך חזר לאיסט וילג' ב-1992. ב-1993 חגגו בניו יורק כ-25,000 אנשים את הפסטיבל, ובשנים שלאחר מכן נע הפסטיבל מתומפקינס פארק, שלא יכול להכיל עוד את הכמות הגדולה של החוגגים, שהגיעה לכ-50,000 ב-1995.
לאורך השנים נערך הפסטיבל בצורה רציפה יחסית, אם כי לא התקיים מדי שנה בשנה מאז היווסדו. לאחרונה התקיים הפסטיבל בניו יורק ב-2005. לאורך השנים הופיעו בפסטיבל אמנים רבים, בהם ליידי באני, רופול, בי-52, די-לייט, דבי הארי ורבים אחרים.
בהשראת ויגסטוק הניו-יורקי נוסדו פסטיבלי ויגסטוק במדינות נוספות, בהן גרמניה, שם נערך ה- Wigstoeckel בברלין, וישראל שם נערך הוויגסוק בתל אביב עד 2002 וחזר ב-2010.
ויגסטוק בישראל
בישראל התקיים ויגסטוק בין השנים 1995 ועד שנת 2002. הוויגסטוק נוסד על ידי הארגון "בלה דואגת" שנוסד שנה קודם לכן כדי לממן את פעילותו. הארגון הוקם על ידי קבוצת פעילים בקהילה ההומו-לסבית, טרנס וביסקסואלים. הקבוצה הוקמה בתחילה כזרוע בתוך אגודת הלהט"ב במטרה להגביר את המודעות לאיידס ולחיים עם מחלה זו. ב-2002 הצטרפה לוועד למלחמה באיידס.
הוויגסטוק הראשון בישראל נערך ב-1995 והופק על ידי אבינוף פרומר. מטרתו הראשונית הייתה מסיבת התרמה ל"בלה דואגת" ורוכזו בה הופעות דראג יחד עם נוכחות רבה של דראג קווינס. בנות פסיה שהופיעו באירוע כינו אותו "הוויגסטוק הישראלי", ומשם המשיכה המסורת. הוויגסטוק הישראלי היה שני רק לוויגסטוק הניו-יורקי, אם כי לדברי מארגניו הייתה מטרתו התרמה למען המאבק באיידס.
ב-1998 אירעו מהומות בוויגסטוק בישראל, אירוע שאנשי "בלה דואגת" ממשילים למהומות סטונוול (1969), עקב עימות של דראג קווינס וטרנסג'נדרים עם המשטרה. אירוע הוויגסטוק נערך ביום שישי בגן העצמאות בתל אביב, והופסק על ידי המשטרה בנימוק של חילול שבת והפרעה לשכנים. לאירוע באותה שנה הגיעו לפי הצהרת ניצב שלמה אהרונישקי, שהיה אז מפקד מחוז תל אביב, בין 2,000 ל-3,000 חוגגים, ו-200 ממשתתפי האירוע לא הסכימו עם החלטת המשטרה להפסיק את האירוע. מפגינים אלו חסמו את צומת הרחובות ז'בוטינסקי והירקון במשך יותר משעה במחאה, דבר שהוביל לעימות חזיתי ואלים עם המשטרה ועם שוטרי מג"ב שהגיעו לפנותם. בסופו של יום זה נעצרו ארבעה מהמפגינים. האירוע הסתיים בהסכמה בין השוטרים למפגינים, כי האחרונים יצעדו דרך רחוב ז'בוטינסקי, אבן גבירול ואז לכיכר רבין. במהלך העימות האלים השתמשו חלק מהשוטרים בכפפות גומי משום שחששו להידבק. התפיסה הרווחת בחברה באותו הזמן הייתה שהקהילה הגאה חולה ומצורעת, והשימוש בכפפות נתן ביטוי מוחשי לאמונה הזו. השימוש בכפפות מצד השוטרים עורר סערה ציבורית בישראל והיה סמל להומופוביה מצד הממסד בישראל. במצעד הגאווה שחל חודש לאחר מכן, שחזרו הצועדים את המסלול שעשו מפגיני הוויגסטוק וצעדו מכיכר רבין דרך רחוב אבן גבירול ורחוב ז'בוטינסקי.
ב-2010 נערך שוב אירוע הוויגסטוק בגן מאיר בתל אביב לאחר שמונה שנות הפסקה, ובו הופיעו בהתנדבות כ-30 אמני דראג. ב-2011 הופסק הוויגסטוק כשעה לאחר תחילת האירוע ולפני עליית מלכות הדראג לבמה, בהחלטת המארגנים והמשטרה בשל הגשם העז שהחל לרדת וסיכן את האמנים.
אנדורה (כדורסל)
מועדון כדורסל אנדורה (בספרדית: Bàsquet Club Andorra), הידוע מטעמי חסות גם כמורה בנק אנדורה (MoraBanc Andorra) הוא מועדון כדורסל מאנדורה לה ולה, בירת אנדורה, המשחק בליגת העל הספרדית בכדורסל. אף על פי שבסיסו באנדורה, המועדון משחק במערכת הכדורסל בספרד.
היסטוריה
ב-12 ביוני 1970 נוסד המועדון בשם Club de Basket Les Escaldes, ושינה את שמו ל-Bàsquet Club Andorra ב-12 באפריל 1971. אנדורה התחילה לשחק בתחרויות האזוריות של ליידה ובעונת 1975/76 עלתה לפרמיירה קטאלנה, ליגת העל של קטלוניה בכדורסל. לאחר עונה פרשה מהליגה עקב בעיות כלכליות, אך חזרה בעונת 1980/81. המועדון עלה לליגה הספרדית השלישית בסוף עונת 1981/82 ולליגת המשנה בעונת 1983/84. בעונת 1991/92 עלתה אנדורה לליגה הספרדית בכדורסל, שם נשארה 4 עונות. בעונת 1995/96 השתתפה הקבוצה בגביע קוראץ', והודחה בשלב הבתים (16 האחרונות) כשסיימה ללא ניצחונות בבית עם אפס פילזן, קאגיבה וארזה ופאניוניוס. בסיום אותה עונה ירדה אנדורה בחזרה לליגה השנייה. החל מעונת 1997/98 השתתפה אנדורה ברמות הנמוכות של קטלוניה וספרד עד עונת 2009/10, אז התחרתה בליגה השלישית. בעונת 2012/13 עלתה אנדורה לליגה הספרדית השנייה, ובעונה שלאחר מכן זכתה באליפות הליגה כשניצחה בגמר את פורד בורגוס, עלתה לליגה הבכירה אחרי 18 שנים וגם הגיעה לגמר גביע הנסיך (הגביע המשני לגביע המלך). בעונת 2016/17 העפיל המועדון לראשונה אחרי 22 שנים לפלייאוף ה-ACB, והודחה ברבע הגמר על ידי ריאל מדריד. העפלה זו לפלייאוף איפשרה לאנדורה לחזור תחרויות האירופאיות, ובעונת 2017/2018 החלה להשתתף ביורוקאפ, אך הודחה בשלב הבתים הראשון. גם בעונה הבאה השתתפה הקבוצה, והודחה בחצי הגמר על ידי אלבה ברלין, לאחר שניצחה ברבע הגמר את אסוול ליון-וילרבאן. גם בעונת 2019/2020 השתתפה הקבוצה במפעל והודחה בשלב הבתים השני (16 האחרונות), כמו גם בעונת 2020/2021.
דני שפירא
דני שפירא (11 בינואר 1925 – 9 בדצמבר 2022) היה מראשוני טייסי חיל האוויר הישראלי, טייס ניסוי בחיל האוויר ולאחר מכן טייס ניסוי בתעשייה האווירית.
ביוגרפיה
שפירא נולד כדור חמישי בארץ ישראל בירושלים, וגדל בחיפה, אחד משלושה בנים לאסתר ונחום, עובד מתכת ונהגו של שמואל יוסף פבזנר. הצטרף ל"הגנה" ב-1940 ולקלוב התעופה לישראל. למד בבית ספר מקצועי-תיכוני בסמ"ת שליד הטכניון, והוכשר כחרט מתכת. ב-1944 קיבל רישיון תעופה פרטי. בנובמבר 1947 גויס לשירות אוויר וביצע טיסות סיור, תובלה והצנחה של מזון ושל נשק ליישובים נצורים. במאי 1948 נשלח לקורס טיס באקדמיה של חיל האוויר הצ'כוסלובקי.
נמנה עם ארבעת בוגרי קורס הטיס הראשון של חיל האוויר, שהתקיים במסגרת בית הספר לטיסה (ומכונה קורס מינוס שתיים), יחד עם מרדכי הוד, לימים מפקד חיל האוויר, ישעיהו גזית וטיבי בן שחר, והם היו הראשונים לקבל את כנפי הטיס הישראליות.
בשנת 1966, כאשר ערק לישראל מטוס המיג-21 העיראקי, הוטל על דני שפירא להטיסו וללומדו. ניסיונו בהכרת המטוס סייע רבות לחיל האוויר בקרבות שנוהלו מול מטוסי מיג-21 בגזרות מצריים וסוריה.
לאחר שחרורו מצה"ל מונה שפירא ב-1971 לראש אגף מבצעי-אוויר וטייס הניסוי הראשי של התעשייה האווירית. בהמשך הקים מחלקה במסגרת אגף השיווק של החברה ושימש בה טייס תצוגה. פרש ב-1988. במהלך שירותו במילואים המשיך להטיס את מטוסי חיל האוויר עד 1992. במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה השתתף בטיסות תובלה, בין השאר בדק באמצעות טיסה במטוס ערבה מנחתים לשימוש צה"ל בלבנון. ב-1989 קודם לדרגת אלוף-משנה.
במהלך הקריירה שלו צבר שפירא מספר הישגים בולטים: הוא היה הטייס המערבי הראשון שהטיס את מטוס המיג-21 (שהביא לישראל מעיראק מוניר רדפא), הטייס הישראלי הראשון שחצה את המהירות מאך 2, אחד הטייסים הראשונים בעולם שהטיסו מיראז' עם מנוע רקטי והטייס הישראלי שהטיס את המספר הרב ביותר של מטוסים שונים.
ב-1994 יצאה לאור האוטוביוגרפיה שכתב "לבד בשחקים".
בשנת 2003 הוענק לו תואר יקיר העיר רמת השרון.
ב-2013, ביום העצמאות ה-65 למדינת ישראל, השיא את המשואה ה-12.
נפטר בדצמבר 2022, כחודש לפני יום הולדתו ה-98.
משפחתו
שני בניו של דני, רונן ועודד, שירתו גם הם כטייסים בחיל האוויר. רונן המשיך בדרכו של אביו ושימש גם הוא כטייס הניסוי הראשי של התעשייה האווירית. עודד משמש קברניט באל על.
בתו אירית שימשה במשך שנים רבות כדיילת בכירה (מנהלת שירות בטיסה) באל על.
אחיו, יעקב שפירא, חבר קיבוץ מעוז חיים, יצא במלחמת העולם השנייה בשליחות הצבא הבריטי לאירופה כמדריך קשר במודיעין. בתפקידו הדריך את צנחני היישוב, ועבר קורס צניחה כדי להצטרף אליהם.
10 בספטמבר
10 בספטמבר הוא היום ה-253 בשנה בלוח הגרגוריאני (254 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה נשארו עוד 112 ימים.
פרשת הפנסיות במפעל הפיס
באמצע שנות ה-90 התפרסמו באמצעי התקשורת בישראל תנאי הפרישה שניתנו לאחדים מבכירי מפעל הפיס שפרשו ממנו, ונמתחה עליהם ביקורת.
בדו"ח מבקר המדינה לשנת 1994 נבדקו תנאי הפרישה של יושב ראש דירקטוריון מפעל הפיס, גדעון גדות. בעקבות הדו"ח פנה ב-1996 היועץ המשפטי לממשלה, מיכאל בן יאיר, אל מפעל הפיס בבקשה לבחון מחדש את תנאי הפרישה של הבכירים.
בתחילה ניסה מפעל הפיס, בראשותו של יושב ראש הדירקטוריון החדש, אברהם כ"ץ-עוז, לדחות את טענות התקשורת, ולהותיר את תנאי הפרישה על כנם. אולם, בגבור הלחץ התקשורתי, נאלץ מפעל הפיס לשנות את עמדותיו. כץ עוז מינה בספטמבר 1997 ועדה בראשות עורך הדין אמנון זכרוני לבדיקת תנאי הפרישה. לאחר כחצי שנה של דיונים המליצה הוועדה על הקטנת תנאי הפרישה באופן משמעותי. בנוסף, בשנת 1997 הקים מפעל הפיס מועצה ציבורית, בראשות נשיא בית המשפט העליון בדימוס מאיר שמגר, שתפקידה לייעץ בנושאי מדיניות ארוכת טווח ואתיקה מקצועית. המועצה דנה אף היא בנושא והמליצה לדירקטוריון מפעל הפיס להגיש תביעה כנגד הפורשים בבית הדין לעבודה.
התביעה בבית הדין האזורי לעבודה
במרץ 1998 הגיש מפעל הפיס תביעה לבית הדין האזורי לעבודה, ובה התבקש בית הדין לבטל, רטרואקטיבית מיום הפרישה, חלק מתנאי הפרישה של שלושה מבכירי מפעל הפיס לשעבר. התביעה הוגשה נגד יושב ראש דירקטוריון מפעל הפיס לשעבר, גדעון גדות, המנכ"ל לשעבר אליצור גורן, וסמנכ"לית השיווק לשעבר רחל גואטה, שפרשו בשנים 1994–1996. המשפט (עב 300851/98) התנהל במשך כ-5 וחצי שנים בפני השופטת ורדה וירט-ליבנה.
טענת מפעל הפיס הייתה, בעיקרה, כי תנאי הפרישה חורגים מהמקובל במגזר הציבורי ונוגדים את תקנת הציבור. כלומר, נוגדים נורמות בסיסיות של התנהגות בחברה הישראלית. לפי טענה זו, מפעל הפיס הוא גוף דו-מהותי (כלומר, נמצא בין התחום הציבורי והתחום הפרטי), ולכן יש להשוות את תנאי הנתבעים למגזר הציבורי. הטענות גובו בחוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה.
טענות הנתבעים היו כי מפעל הפיס הוא חברה פרטית, הרשאית לקבוע את שכר בכיריה. לטענתם, כל החוזים אושרו כדין, על פי דיני החברות, והתנאים בחוזים אלו אינם חורגים מהמקובל עבור בכירים במשק, כגון מנכ"לי בנקים. לכן, לטענתם, אין עילה להתערב בחוזה חתום, ובמיוחד כאשר הנתבעים נסמכים על כספי הפרישה.
פסק הדין בבית הדין האזורי לעבודה
פסק דינו של בית הדין האזורי לעבודה ניתן באוקטובר 2003.
בנוסף חייב בית הדין את הנתבעים בהוצאות משפט, בסך של 35,000 ש"ח מכל אחד מהנתבעים.
המשך הפרשה
בשנת 2004 ערערו שלושת הנתבעים בנפרד לבית הדין הארצי לעבודה. המשפט נערך בפני השופטים סטיב אדלר, נילי ארד ועמירם רבינוביץ (עע 1046/04, עע 1048/04, 1086/04), שדנו בערעורים כבמקשה אחת. באוגוסט 2005 דחה בית הדין הארצי את הערעורים והותיר את החלטת בית הדין האזורי על כנה. הנתבעים עתרו לבג"ץ ובעקבות זאת נפתח הליך גישור, אצל השופט בדימוס יצחק זמיר. באוגוסט 2007 נחתם הסכם פשרה בין הצדדים. בפשרה אושררו תנאי הפנסיה של הנתבעים שנקבעו בבית הדין האזורי, אולם סכומי ההחזרים מהנתבעים הופחתו. תשלומיהם של גדות ושל גורן נפרסו לעשר שנים, ואלה של גואטה נפרסו לחמש עשרה שנים. ההסכם אושר על ידי היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז, ולאחריו אשרר אותו בג"ץ.
יוני גודמן
יוני גודמן (נולד ב-26 במאי 1976) הוא אנימטור ישראלי. זוכה פרס לנדאו בתחום האומנויות (2022).
ביוגרפיה
גודמן החל את דרכו המקצועית כמאייר של מדור "קפטן אינטרנט" בעיתון "הארץ". לאחר מכן עבד כמאייר ומעצב גרפי ב"מעריב". במקביל, החל גודמן ללמוד תקשורת חזותית בבצלאל.
החל מן השנה השנייה ללימודיו בבצלאל, בשנת 2000, החל גודמן לעסוק באנימציה. הוא יוצר סרטים קצרים, בין היתר לשימוש באתרי אינטרנט מסחריים ופרטיים שונים.
גודמן התפרסם עם צאתו לאקרנים בשנת 2008 של סרט הקולנוע הישראלי עטור הפרסים "ואלס עם באשיר," סרט שגודמן היה במאי האנימציה שלו.
במאי 2013 יצא לאקרנים סרטו של ארי פולמן "כנס העתידנים" (The Congress) בו היה גודמן במאי האנימציה. הקרנת הבכורה התקיימה בפסטיבל קאן ובדצמבר של אותה שנה זכה הסרט בפרס האקדמיה האירופאית לקולנוע.
ב-2015 אייר את ספרו של יהונתן גפן "ישבנימדיה".
בין השנים 2018–2021 עבד כבמאי אנימציה על סרטו של ארי פולמן "איפה אנה פרנק", סרט דרמה מונפש בשפה האנגלית המבוסס על חייה של אנה פרנק בתקופת השואה. הקרנת הבכורה התקיימה בפסטיבל קאן 2021 והסרט פתח את פסטיבל הקולנוע ירושלים ב-24 באוגוסט 2021.
חיים אישיים
גודמן נשוי לגאיה, ולזוג חמישה ילדים.
Jesus Is Born
Jesus Is Born (בעברית: "ישו הוא הנולד") הוא אלבום הבכורה של ההרכב המוזיקלי האמריקאי סאנדיי סרביס קוואייר. האלבום יצא לאור ב-25 בדצמבר 2019, בהוצאה עצמית.
רקע והפקה
ביום ראשון הראשון של שנת 2019 החל קניה וסט בחזרה הראשונה שלו עם ההרכב "סאנדיי סרביס קוואייר", שם הם ביצעו שירים בסגנון גוספל מהדיסקוגרפיה של וסט ושירים אחרים עם קבוצת המקהלות הדוגמאות ומשתפי פעולה תכופים כמו טוני וויליאמס אנט קלמונס. באפריל 2019 טען וסט כי הוא "ניצל בצורה קיצונית", בזמן המופע הציבורי הראשון של הקבוצה בפסטיבל קואצ'לה. אלבום האולפן התשיעי של וסט, Jesus Is King, אשר יצא באוקטובר 2019, בו הופיעה ההרכב לראשונה וסיפקו שירה בשיר "Every Hour", גם בשירים נוספים כמו "Selah", "Everything We Need" ו-"Water".
כרמן ג'ונס
כרמן ג'ונס (באנגלית: Carmen Jones) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1954 בבימויו של אוטו פרמינגר. תסריט הסרט נכתב על ידי הארי קליינר ומבוסס על מחזה בעל אותו שם של אוסקר המרשטיין משנת 1943 שהושפע מהנובלה "כרמן" של פרוספר מרימה. בסרט משחקים: דורותי דנדרידג', הארי בלפונטה ופרל ביילי. דנדריג' הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר וכך הפכה להיות השחקנית האפרו-אמריקאית הראשונה שהגיעה להישג זה.
ב-1992, נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס עקב תרומתו לקולנוע.
הפקה
במאי הסרט אוטו פרמינגר התקשה למצוא אולפן שיסכים לקחת את התסריט. לסוף, דריל זאנוק מאולפני פוקס המאה ה-20 הציע לו תקציב לסרט. פרמינגר שינה במקצת את תסריט הסרט כדי שלא יגרום לזלזול בשחקנים האפרו-אמריקאים.
פרסים ומועמדויות
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר, אך הוא הפסיד לסרט "ריצ'רד השלישי".
הסרט זכה בפרס מיוחד בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין החמישי. בנוסף הסרט זכה בפרס בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בלוקרנו.
הרשל ברוק גילברט היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, אך הוא הפסיד לסול צ'אפלין ולאדולף דויטש מהסרט "שבע כלות לשבעה אחים".
מופיעת הדראג האייקונית מניו זילנד, כרמן רופה, בחרה בשמה על שם הדמות בגילומה של דורותי דנדרידג'.
פאוור ריינג'רס בחלל
פאוור ריינג'רס בחלל (באנגלית: Power Rangers in Space) היא סדרת פעולה/הרפתקאות אמריקאית לילדים מסדרת "פאוור ריינג'רס". הסדרה בת 43 פרקים והופקה לטלוויזיה על ידי חברת "סבן" לערוץ Fox Kids בשנת 1998.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2.
הסדרה שודרה שוב בשנת 2011 בערוץ הילדים.
עלילה
לאחר שדיואטוקס הרסה את מרכז הבקרה ושוב איבדו הריינג'רס את כוחותיהם, הם מחליטים לצאת לחלל למקום בטוח בו אין להם אויבים ומשאירים את ג'סטין מאחור. אך הם לא יודעים שגם שם מצפות להם כמה הפתעות. הם פוגשים את אנדרוס, בן אנוש רגיל (יחסית) אשר מתגורר בחלל בספינת חלל משלו, דקה, אצלו הם שוהים בדרכם להציל את זורדון. בהתחלה אנדרוס לא סמך עליהם ולבסוף הוא מבין שהם אכן הפאוור ריינג'רס ומעניק להם "ממירי כוח" מיוחדים בעזרתם הם משנים את צורתם לפאוור ריינג'רס חדשים ומתמודדים עם הפולשת הרעה אסטרונמה (שמתבררת כקארון, אחותו של אנדרוס) ועם מספר אויבים ותיקים מהעונות הקודמות של הסדרה. טי-ג'יי הופך מריינג'ר טורבו אדום לריינג'ר חלל כחול, קרלוס הופך מריינג'ר טורבו ירוק לריינג'ר חלל שחור, אשלי וקייסי נשארות אותו צבע בחליפות החדשות שלהם ואנדרוס עצמו הוא ריינג'ר חלל אדום ומנהיג הפאוור ריינג'רס. בהמשך מצטרף אליהם חברו של אנדרוס, זיין, שהופך לריינג'ר חלל הכסוף.
במהלך העונה היה פרק קרוסאובר בו השתתפו צבי הנינג'ה. אסטרונומה כישפה את צבי הנינג'ה וגרמה להם להיות מעין סוס טרויאני כאשר הריינג'ס חשבו שהם טובים. בסופו של דבר הכישוף הוסר וצבי הנינג'ה עזרו לריינג'רס לנצח וחזרו בחזרה לניו יורק.
עונה זאת סוגרת באופן עלילתי את שש העונות הראשונות של הפאוור ריינג'רס וסוגרת את סאגת זורדון. בעונת המגה פורס גוסי שומר כדור הארץ מזכיר את שמו של זורדון ואומר שזורדון היה מורו הרוחני.
הנבלים
חיילי רגל
פייטרו פיטיפלדי
פייטרו פיטיפלדי דה קרוז (בפורטוגזית: Pietro Fittipaldi da Cruz, נולד ב-6 בפברואר 1995) הוא נהג מרוצים ברזילאי-אמריקאי המשמש כנהג מחליף וכנהג מבחן בקבוצת הפורמולה 1 האס החל מעונת 2019. השתתף בשני מרוצים בעונת 2020, בהם לא זכה בנקודות. במקביל, מתחרה פיטיפלדי בסדרת המרוצים "European Le Mans Series".
קריירת מרוצים
פיטיפלדי הוא נכדו של אמרסון פיטיפלדי, פעמיים אלוף הפורמולה 1, ואחיו של נהג המרוצים אנזו פיטיפלדי.
בשנת 2011 החל את הקריירה שלו, כנהג במרוצי נאסקאר. בשנים שלאחר מכן התחרה בפורמולה 4, בפורמולה רנו, בפורמולה 3 אירופה, בפורמולה V8 3.5, באינדיקאר ובדויטשה טורנוואגן מאסטרס.
במאי 2018 שבר את שני רגליו כשהתרסק במרוץ 6 השעות של ספא, במסגרת אליפות העולם במרוצי סיבולת.
פורמולה 1
באוקטובר 2014 זומן לאקדמיית פרארי לנהגים. ב-27 בנובמבר 2018 נהג לראשונה במכונית פורמולה 1, כאשר בחן עבור קבוצת האס את מכוניתה במסלול יאס מרינה. לקראת עונת 2019 הוכרז כי הוא יהיה נהג המבחן והנהג המחליף של הקבוצה. פיטיפלדי שמר על תפקידים אלו גם בעונות 2020, 2021, 2022   ו-2023.
בעונת 2020, לאחר פציעתו של רומן גרוז'אן, נהג פיטיפלדי כמחליפו בגרנד פרי סאח'יר ובגרנד פרי אבו דאבי, בהם סיים במקום האחרון מבין הנהגים שסיימו את המרוץ (17 ו-19 בהתאמה).
לקראת עונת 2022 היה מועמד להחליף את ניקיטה מזפין, ששוחרר מהאס עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה, אך לבסוף קווין מגנוסן הועדף על פניו.
מוחמד דראגר
מוחמד דראגר (בערבית: محمد دراغر; נולד ב-25 ביוני 1996) הוא כדורגלן תוניסאי המשחק בעמדת המגן בלוצרן.
קריירת מועדונים
דראגר, התחיל לשחק כדורגל במועדון כדורגל מקומי בעיר הולדתו פרייבורג ובגיל 13 הצטרף לקבוצת הילדים של הקבוצה הבכירה של העיר. ב-27 ביולי 2017 דראגר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד דומז'אלה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
בקיץ הושאל לשנתיים לפאדרבורן 07.
בספטמבר דראגר חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית.
ב-31 באוגוסט 2021 חתם בנוטינגהאם פורסט מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-2 בפברואר 2022 דראגר הושאל ללוצרן עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית
דראגר נולד לאב ממוצא גרמני ולאם ממוצא תוניסאי ולכן היה זכאי לייצג את שני הלאומים. ב-20 בנובמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה במשחק ידידות נגד. ב-13 באוקטובר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד.
נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר מונדיאל 2022.
רייסטלין מאז'ר
רייסטלין מאז'ר (באנגלית: Raistlin Majere; בחלק מן התרגומים נקרא רייסטליין מאייר) הוא דמות בדיונית של מכשף רב עוצמה מסדרת ספרי הפנטזיה "רומח הדרקון" שנכתבה על ידי מרגרט וייס וטרייסי היקמן. הוא חי בשנים 326–356 אחה"ח. רייסטלין הוא, כנראה, הדמות הידועה ביותר בסדרת "רומח הדרקון", ובין האהובות שבהן בשל מורכבותה. הוא אחד מהדמויות המרכזיות בשתי הטרילוגיות הראשיות של הסדרה רשומות ואגדות, במיוחד בשנייה - בה הוא גם הגיבור והנבל הראשי לסירוגין. הוא אחיו התאום של קרמון מאז'ר ואחיה למחצה של קיטיארה אות-מאטר ומהווה חלק מחבורת הרומח.
הוריו הם גילון ורוזאמון מאז'ר. אביו היה נגר ואימו מיסטיקנית אשר סבלה למשך תקופות ארוכות מטראנסים, וממנה ירש רייסטלין את כישרון הכישוף. כשהיה ילד, הופיע להטוטן מקומי בשם אלרן "המופלא" ויילן בשוק מרגוע, ורייסטלין הצעיר חיקה את כל הקסמים אותם ביצע. ויילן המופלא שילם את שכר הלימוד של רייסטלין בבית הספר לקסמים לפני שנעלם בצורה מסתורית. רייסטלין היה הקוסם הצעיר ביותר שניגש למבחן במגדל הכישוף הנעלה, ועבר אותו במאמץ קשה, אשר הותיר אותו מקולל בעור זהוב ובריאות רופפת. המגים שערכו את המבחן העניקו לו עיני שעון-חול אשר יגרמו לו לראות את השפעת הזמן על כל הדברים כדי ללמדו חמלה. בריאותו של רייסטלין נהרסה, והותירה אותו חלש ונתון להתקפי שיעול מדממים. לפני המבחן לבש רייסטלין את הגלימה הלבנה, אולם לאחר מכן לבש את הגלימה האדומה, לאחר שאלת הקסם הנייטרלי, לוניטארי "שמה עליו עין". כאשר מלחמת הרומח התקרבה לשיאה, שאיפותיו לכוח ועוצמה של רייסטלין גברו והוא אימץ את הגלימות השחורות. לאחר כארבע שנים, רייסטלין תכנן לנוע אחורנית בזמן כדי לקרוא תיגר על המכשף האגדי של מסדרו, פיסטנדנטילוס ולאחר מכן על מלכת האופל בעצמה, טאקיזיס כדי להיהפך לאל בעצמו.
רייסטלין הוא נבון, ערמומי וחלקלק - אך גופנית חלש ביותר. הוא אכזרי ונוקשה, אולם עובד לפי מוסר בו לעולם ישלם את חובותיו לאחרים ויגן על החלשים. מערכת היחסים שלו עם אחיו התאום החזק, הטוב והאהוב יותר, קרמון מאז'ר, מלאה במתחים. הגם, שאחיו מנסה להגן ולגונן על "אחיו החלש", אשר מצידו דואג לו בכנות ונוהג לכנותו בשם חיבה רייסט, בעוד הוא עצמו מכחיש את אכזריותו והדרך בה הוא פוגע באחרים כאשר מנסה להשיג את מטרותיו שלו.
שנות חייו הראשונות
כפי שמתואר בספר "כבשן הנשמה", רייסטלין ואחיו התאום קרמון נולדו בעיירה מרגוע, שבאבנסיניה, לנגר בשם גילון מאז'ר ואשתו, רוזאמון (אשר היה טמון בה פוטנציאל הכישוף, אך כשגדלה אולצה להדחיקו - ולכן הייתה נופלת אל התקפי טרנס בלתי נשלטים). לפני התאומים נולדה אחותם למחצה, קיטיארה אות-מאטר, אשר נולדה לאימם מנישואיה הראשונים לאביר הסולאמני לשעבר כביכול, גרגור אות-מאטר. רייסטלין נולד תינוק חולני ועמד על סף המוות. למעשה, המיילדת כבר החליטה כי צריך לאפשר לתינוק החדש למות. רק בהתערבותה של קיטיארה, ועקשנותה כי לא ימות וטיפולה בו - הצליח רייסטלין להתגבר על חולניותו כשנולד ונשאר בחיים.
כנראה, כתוצאה ממחלת לידה זו, רייסטלין נשאר ילד חלש, אך הייתה בו תבונה חריפה, בניגוד לאחיו התאום בעל המחשבה האיטית יותר והחזק גופנית. למעשה, על-פי אגדות שכיחות בקרין (אשר נתמכות בהצהרתו של פלאדין, בסוף הספר דרקונים של שחר האביב), תאומים זהים נחשבים לישות אחת מפוצלת לשתיים. מסיבה זו, רייסטלין האמין כי הוא קיבל את המוח וקרמון את הכוח (הגוף).
קיטיארה, אשר השתוקקה למצוא שימוש עבורה לשני אחיה, הייתה מוטרדת כי לא ידעה מה לעשות לגבי רייסטלין (בעוד שידעה כי קרמון נולד להיות לוחם גדול). התשובה הגיעה מרב-מג ממסדר הגלימות הלבנות בשם אַנְטִימוֹדֶס אשר הגיע ללון במרגוע למשך לילה אחד. קיטיארה, לאחר שכנועים רבים, הצליחה לגרום לרב-מג לדבר עם רייסטלין, אשר הרשים אותו בתבונתו וחוכמתו שהייתה הרבה מעל למה שהיה מצופה מילד בן שש. הוא גם פחד מתכונה אחרת שרייסטלין הפגין: התשוקה לשלוט באחרים. אולם, דבר זה לא מנע ממנו להרגיש אחראי להשכלתו של רייסטלין בבית-ספר לכישוף ואפילו לשלם את שכר הלימוד הראשוני שלו לסמסטר הראשון ללימודיו. כשהשנים חלפו, רייסטלין למד את הבסיס לשפת הכישוף ממורהו, ולרוב הוקנט והוחרם על ידי חבריו לספסל הלימודים שכינוהו "הערמומי". ברם, רייסטלין, לא ראה בחוסר "מקובלותו" חיסרון, כי אם נהנה מהעובדה כי פחדו ממנו מספיק כדי לא להרע לו. לאחר זמן קצר, הגיע תורו להיבחן במבחן הכישוף הראשון. לאחר שכתב את המילים "אנוכי, המג" על עור כבש והתפלל נואשות לאלי הקסם (אשר הופיעו בפניו והכריחוהו להישבע להם אמונים), המילים דלקו ובערו בעוצמה כה רבה, עד שהעור נשרף כליל והפך לאפר.
לאחר מספר שנים נוספות, רייסטלין למד להטיל את לחשו הראשון בגיל שש-עשרה. בזמן שהיה הרחק מביתו בשל לימודיו, אלמנה בשם ג'ודית החלה לטפל באימו, רוזאמון. האלמנה הייתה מאמינה של אל הנחש בֶּלְזוֹר, אשר כת מאמיניו הלכה וצמחה. היה נדמה כי ג'ודית היוותה עזרה רבה עבור רוזאמון, כי האחרונה הראתה סימנים של שיפור תחת טיפולה של האלמנה, אשר לא חיבבה את רייסטלין ונטרה לו טינה בשל התעניינותו בכישוף. אביו, גילון, נפצע אנושות בתאונת עבודה קשה, והובא למרגוע בדיוק כדי לומר מספר מילים אחרונות לבניו. האלמנה ג'ודית ניחמה את רוזאמון האבלה, והתעקשה כי האל בלזור יבצע מעשה נס של ריפוי עבור בעלה. כמובן, דבר זה לא אירע. האלמנה, מצידה, טענה כי הדבר נגרם בשל חוסר אמונתה של רוזאמון בבלזור, אורחות חייה של בתה, קיטיארה, ולימודי הכישוף של רייסטלין אשר גרמו לחרון אפו של אל הנחש, וכאשר רייסטלין דיבר נגדה, היא ניסתה לתקוף אותו. אולם אנשי מרגוע שמעו די, והניסו את האלמנה ג'ודית מעיירתם. רוזאמון, מוכת צער ממותו של בעלה, נכנסה להתקפי טראנסים מחדש שהיו כה עמוקים, עד כי לא הצליחה לחזור מהם. היא נפטרה שלושה ימים לאחר מכן. בהלווייתה, רייסטלין היה כה מוכה צער ויגון עד כדי הזיות לא הגיוניות, ונפל למשכב בשל קדחת קשה עקב מזג האוויר הסגרירי שפקד את ההלווייה. הוא ניצל רק בשל שובה הבלתי צפוי של אחותו, אשר בשנית נלחמה שוב על חייו וניצחה. לאחר מכן, פקדו את אחיו סיוטים קשים, ורייסטלין נאלץ להטיל לחשי שינה על אחיו.
רייסטלין ואחיו יצרו קשרים עם תושבי מרגוע אחרים אשר נהפכו יחד איתם לחבורת גיבורי הרומח. חברותם עם הגמד חלמיש כור-אש ותניס חצי-אלף עזרו למלא את החסך וחור שנפער בחייהם לאחר יתמותם. בתחילת שנות העשרים לחייו, הוא ואחיו ליוו את חלמיש, תניס והקנדר, גדילן קוץ-רגל, לעיירה מפלט לשוק ירידים. שם, נתקל רייסטלין בכת של אל הכזב בלזור, ושם פגש את הקוסמת העריקה, ג'ודית, אשר השתמשה בכישוף כדי להערים על אנשי העיירה ולהקסימם כדי שיעבדו את האל לו סגדה. כאשר הצליח לבטל את כישופה באספת העיירה המרכזית, הצליח רייסטלין להוכיח שהיא מאחזת עיניים, הרס את הכת שלה ובו בעת הצליח לעורר את זעמם של תושבי העיר וכמעט הועלה על המוקד בעצמו. אולם, הכישוף שרייסטלין הטיל היה אסור עליו על פי חוקי מסדרי הכישוף כי עוד לא עבר את המבחן בצריח הכישוף. כישוריו של רייסטלין גברו והוא החל להתמחות בתורת הריפוי בעשבים אשר שיחקה תפקיד מרכזי בהצלת מרגוע מפני מגפה שפקדה את העיירה ואף גרמה למותה של אמו של סער בהיר-להב, הסולאמני שאף הוא היה לחלק מהחבורה.
המבחן בצריח הכישוף הנעלה
כעבור פחות משנה, החליטה מועצת המכשפים לזמן את רייסטלין, אף על פי שעבר על האיסור להטיל כישוף בטרם עבר את המבחן, לצריח הכישוף הנעלה ביער וויירת' להיבחן במבחן. כיוון שמעולם לא נבחן מכשף בגיל כזה צעיר במבחן הנוקשה, אשר מוות היה מחיר הכישלון בו, היה הדבר בגדר הפתעה. הזימון אירע מעט לאחר פיצול החבורה בשנת 346 אחה"ח, וקרמון ורייסטלין עזבו את מרגוע תחת שבועה שאסרה עליהם לספר לאף אחד לאן הם מגיעים. כאשר הגיעו לצריח, עדיין לא מלאו להם עשרים ואחת שנים. הזדון המתפשט ביבשת בצורת צבאות הדרקונים גרמה לראש המועצה, פר סליאן להשתמש ברייסטלין כ"חרב" נגד הרוע.
במהלך המבחן, רייסטלין עמד בפני אתגרים רבים, שהגדול בהם היה אלף אפל אשר היה האתגר האחרון במבחנו. בזמן זה, קרבה אליו רוחו של הרב-מג הזדוני ביותר שהיה קיים, פיסטנדנטילוס והוא העמיד את רייסטלין בפני בחירה - או לשלם לרב-מג חלק מכוח החיים בנשמתו בתמורה לעזרתו לעבור את הבחינה או שיושמד על ידי האלף האפל. אף על פי שיכל היה לעבור את המבחן ללא עזרת הרב-מג, רייסטלין הסכים לעסקה שנרקחה על ידי המכשף האפל ובעזרת כוחו, הצליח להביס את האלף האפל. האלף זרק על רייסטלין כדור של אש בוער שפגע בו, ורייסטלין עמד בכך בעזרתו של פיסטנדנטילוס אך עורו הפך זהוב. אולם בכך לא נגמר מבחנו. פר סליאן העמיד אותו בעוד ניסיון, שהיה הקשה ביותר: בעוד רייסטלין שוכב ארצה כגוסס, הופיע בפניו אחיו, וכאשר אויב נוסף עמד להתקיף את התאומים, וקרמון, בהדהימו את אחיו, שלף רכיבי קסם והטיל לחש והביס את אויבם. רייסטלין נמלא זעם וקנאה להשחית, והשתמש במעט הכוח שנותר לו להרוג את אחיו בלחשו האחרון. אולם, דמותו של קרמון הייתה אשליה בלבד שנבנתה בידי פר סליאן שנועדה ללמד את רייסטלין חמלה. אולם, המכשפים גם הכריחו את קרמון (האמיתי) לצפות בקטע זה של המבחן, והדבר שינה לחלוטין מקצה לקצה את מערכת היחסים בין התאומים.
רייסטלין השתנה לגמרי לאחר המבחן, חיצונית ופנימית כאחד: בריאותו נעשתה רצוצה, עורו עטה גוון זהוב, שערו הפך מחום ללבן, ואישוני עיניו לבשו צורת שעון חול, כדי שיראה כיצד הזמן משפיע על כל הדברים החיים. הוא נטה להשתעל שיעול נוראי, אשר התרופה היחידה אליו הייתה תה חזק אשר נחלט במים רותחים, צמח האזובית ועוד רכיבים אחרים, אשר קרמון היה נאלץ להכין לו. שינויים אלו (מלבד השינוי באישוני עיניו) נגרמו מכך שפיסטנדנטילוס נטל חלק מכוח חייו בגלל העסקה שעשה עם רייסטלין. פיסטנדנטילוס גם השכיח את זכר העסקה ממנו כך שרייסטלין האמין לאחר מכן שהקוסמים בצריח וויירת' הם שגרמו להרס בריאותו, שהייתה לקויה מאוד בלאו הכי עוד לפני המבחן. את השינוי באישוניו עשה פר סליאן כדי ללמד אותו ענווה. לאחר המבחן, החליט רייסטלין לעטות את הגלימות האדומות (לפני כן, היה לובש גלימות לבנות), וניתן לו מהמועצה מטהו של מאגיוס, חפץ-קסם רב עוצמה אשר נוצר שנים רבות לפני החורבן הגדול, אשר היה שייך למכשף הגדול בעל אותו השם.
אחים לנשק
לאחר המבחן, רייסטלין וקרמון נדדו ביבשת, מוכרים את שירותיהם כשכירי-חרב לכל מי שהיה מוכן להעניק להם תעסוקה. התאומים שילבו בהצלחה כישוף ופלדה, והצליחו לשרוד כך חודשים רבים.
בשנת 347 אחה"ח, התאומים הצטרפו לשורותיו של הברון מלַנְגְטְרִי, הידוע גם כברון המטורף. הם גם התיידדו עם קנדר-למחצה, ורייסטלין נעשה למג מלחמה, תחת פיקודו של האמן הוֹרְקִין. צבאו של הברון נשלח אל מקום בשם קץ התקווה כדי לעצור מרד, שם רייסטלין משתמש במטהו כדי להרוג את הדרקון האדום (אשר לבש אז צורת אדם) בשם אִימוֹלַטוּס, אשר נשלח על ידי אריאקס כדי לחקור על גילוי ביצי דרקונים טובים שנודע על קיומם באזור. רייסטלין, שחושד בו, מספר לו כי הוא צאצאו של מאגיוס וכך הגיע אליו המטה. (מאגיוס היה שנוא נפשו של אימולטוס בזמן מלחמת הדרקונים השלישית). אז, נתגלתה לרייסטלין תכונה קסומה של עיניו החדשות - הוא היה מסוגל להבחין כי יש משהו מוזר ו"דמוי רמש" באדם שהופיע לפניו. לאחר זמן מה, נתקלו קרמון ורייסטלין בדרקון שנית, במקדש פלאדין, ושם רייסטלין פוצע אותו אנושות בעזרת המטה. צבא הברון המטורף מביס לבסוף את אויבם ומגנים על תושבי קץ התקווה.
האחים ממשיכים במסעותיהם לאתר סימן כלשהו לאלים האמיתיים, ובמהלך מסעות אלו רייסטלין מצליח לחשוף כוהנים מתחזים ושרלטנים. הם נתקלים במסעם בקנדר אוזנן פורץ-מנעולים, דודנו של גדילן ואביר סולאמני בשם גאווין, ועוזרים לו להסיר את קללת מצודת המוות (ממנה האביר ניצל בעור שיניו בעזרתו של רייסטלין). לאחר מכן, ממשיכים התאומים והקנדר לעיר מֶרֶקְלַאר. בעיירה זו, השלישייה נתקלו בבַּאסְט, אדון החתולים, ויוצאים לחקור בשם מועצת מרקלאר רצח אשר אירע שם. התאומים מסיקים כי ראש העיירה, הגבירה שַׁאבַאס היא הרוצחת האמיתית, ורייסטלין אף מגלה כי היא ליץ' (אל-מת עוצמתי שהיה קוסם גדול בחייו)- עובדה שהוא לא מספר לאחיו, היות שהגבירה הצליחה לכשף את קרמון ולפתות אותו - ומצליח להערים עליה ובכך להרוג אותה ואת טוטפת הקסם שלה. באסט מודה לתאומים והם ממשיכים הלאה לבד, ללא חברם אשר נשאר בעיירה.
מלחמת הרומח
כשנתיים לאחר שעבר את מבחן בצריח הכישוף, פרצה מלחמת הרומח באנסאלון. שלוש שנים נוספות לאחר מכן, בשנת 351 אחה"ח, נפגשו רייסטלין ואחיו יחד עם חבריהם וייצאו יחד להרפתקאה הגדולה שתשנה את חייהם ותעצב את הארץ כולה מחדש. לרייסטלין יש תפקיד חשוב בהבסת האפלה שאיימה לבלוע את קרין בעזרת כשפיו וכוחו המתגבר. הוא זה אשר רואה לראשונה את היעלמותן של מערכות הכוכבים של פלאדין וטאקיזיס ומבין כי מלחמה בין האלים מהלכת אימים על פני קרין. רייסטלין הוא זה אשר עוזר לבני החבורה להיכנס אל היער הקודר ומאפשר את כניסת חבריו לזק טרות, שם מתיידד רייסטלין עם בופו, גמדת האשפתות. לאחר מכן, חבורת הרומח חוזרת למרגוע, רק כדי לגלות כי נכבשה בידי צבאות הדרקונים האדומים והם עצמם נשבים על ידי שר-המעט טודי ומובלים לפקס תרקס, שם, בין השאר בעזרתו של רייסטלין, מביסה החבורה והורגת את שר הדרקונים קטב מרירי, ומשחררת את העבדים במכרות. לאחר מכן, רייסטלין, אחיו וסער צועדים לעבר כיפת הגולגולת והוא מגלה רמזים ראשוניים על פיסטנדנטילוס ועצמו. לאחר שהם פוגשים בגמדי תורבאדין ומצליחים להעניק לגמדים את מקבת כאראס, יוצאת החבורה לכיוון טרסיס המעטירה, רק כדי לגלות כי אינה עוד עיר נמל ושם גם החבורה מתפצלת, כאשר רייסטלין ממשיך עם אחיו, תאניס, לאורנה, סהר-פז, מי-נהר, טיקה ואלהנה צפריר - איתה הם ממשיכים לסילבנסטי.
שאיפותיו לכוח גדלו בקצב ככל שהמלחמה הגיעה לשיאה. הוא הצליח לשים ידו על ספר לחשים של פיסטנדנטילוס ועל עתק קסם הידוע כבועת הדרקון, אותה מצאו בני החבורה בסילבאנסטי וחילצו מידי המלך הגוסס לוראק קלדון לא לפני שחווה יחד עם חבריו את הסיוט המשותף אשר אמור היה לחזות את עתידם. בחזון הזה, הופיע לראשונה רייסטלין בגלימות שחורות, דבר אשר הצביע על מהפך עתידי בנפשו ומעבר לצד הזדון. בזמן המלחמה, החל רייסטלין לשמוע יותר ויותר "קולות" בנפשו ומחשבתו (אשר היו למעשה קולו של פיסטנדנטילוס אשר השתלט עליו בזמן מבחנו בצריח) אשר בזמן הסיוט אמרו לו כי על-מנת להציל את חייו וחיי חבריו, ייאלץ רייסטלין לאמץ לחיקו את דרכי הגלימות השחורות. לאחר שהציל את עצמו ואת בועת הדרקון ממוות בטוח בים הדם ומצא עצמו שוכב גוסס לרגלי ספריית פלנתאס, נשבע אמונים לאל הקסם האפל, נויטארי, ומקבל את היותו מכשף גלימות שחורות. אסטינוס איפשר לרייסטלין לבקר בספרייה ולמצוא מידע נוסף, שם הוא מגלה כי המידע שרצה אבד בזמן ועל הקשר שלו אל פיסטנדנטילוס.
אולם, הסכמה זו לא אושרה על ידי מועצת המכשפים, דבר ההופך אותו למכשף עריק. רק יותר מאוחר, כאשר הוא מצליח להגיע לעמדת כוח חזקה מעל למועצה, הוא מצליח להכניע את רצונם ומשביע אותם לא לרדוף אחריו או להפריע לו בכל דרך שהיא. המועצה מסכימה, והוא מצידו, מצליח למנוע מלורד סות' להשמיד את צריח וויירת' והמכשפים שבו. לקראת סיום המלחמה, אף על פי שנשבע אמונים למלכת האופל והופך לשומר מקדשה, מבין רייסטלין כי ישועבד לה ולקסמה, ולכן מחליט, שלמענו, הוא יעזור לבני החבורה (עליהם שמע כי הם בדרך לנראקה) להביס אותה. הוא עוזר לתניס להרוג את אריאקס ולקרמון לאחד את ברם עם ג'סלה אחותו ובכך להניס את מלכת האופל מקרין.
לאחר שהמקדש בנראקה מתמוטט, רייסטלין עוזר לאחיו ומפגין את כוחו הרב כאשר הם נסים ממרתפי המקדש. רייסטלין גם מציל את חייו של גדיל (למעשה הוא מטיל לחש עוצמתי המעוות את הזמן ומשנה את תוצאות המלכודת אשר הרעילה את הקנדר). לאחר מכן, עוזב רייסטלין את אחיו וקורא לדרקון הירוק, כרתי רועץ-דם ועף אל יעדו הבא: צריח הכישוף בפלנתאס, שם הוא מכריז על עצמו כאדון העבר וההווה אשר שב אל הצריח (לאחר הקללה שהוטלה עליו כ-20 שנה לפני החורבן) ושם הוא קובע את משכנו החדש.
תוכניתו של אדון העבר והווה
במשך השנתיים הבאות, הקדיש רייסטלין את זמנו ללמוד את ספרי הלחשים של פיסטנדנטילוס כדי להגביר את כוחו, וכדי לערוך ניסויים בצריח. הוא יצר את לשכת הראייה, אשר בה הייתה בריכה גדולה של מים בהם הוא יכל באופן קסום לצפות בכל אשר רצה, ושם גם שכנו ה"יצורים החיים": ביתם של יצורים עלובים אשר היו תוצאות לא רצויות של הניסויים אותם רייסטלין ערך כאשר ניסה לברוא חיים. בזמן זה, פיתח רייסטלין את תוכניתו לקרוא תיגר על מושב כיסאה של מלכת האופל בפנתיאון האלים. הוא סיפר על תוכניתו לשולייתו, דאלאמר האפל, אשר היה גם מרגל בשורותיה של מועצת המכשפים. כאשר בת נערצת של פלאדין, כוהנת מדרגה גבוהה בשם קריסניה לבית טאריניוס יצרה עמו קשר (האל נגלה לה בחזון בו הזהיר אותה כי רייסטלין יסב רוע רב לעולם), דבר שקירב אותו צעד נוסף להגשמת חלומו. הוא פגש בה בצריח ושכנע אותה כי יוכל לשנות את העולם. דבר זה גרם לקריסניה לרצות להיוועץ במועצת המכשפים בצריח הכישוף בווירת' והיא יצאה למסעה שם. רייסטלין בינתיים נפגש עם אחותו-למחצה, קיטיארה, אשר גם לה גילה את תוכניותיו. קיטיארה, נחרדה מכך ושלחה את לורד סות' לפגוע בקריסניה. בדרך לצריח הכישוף, הותקפה הכוהנת על ידי אביר המוות ונפלה לתרדמת עמוקה. קרמון וגדילן, אשר יצאו לפגוש בה, מצאו אותה והביאוה למועצת המכשפים, אשר החליטה על גורלה - לשלוח אותה ואת קרמון אל העבר, לאיסטר שלפני החורבן על מנת שכוהניה יוכלו להציל את נשמתה - דבר אשר היווה לבסוף גם לטובתו של רייסטלין עצמו, כי היה זקוק לכוהן גלימות לבנות רב-מעלה על מנת להגשים את תוכניתו. אולם, גדילן, אשר תאוות הנדודים ודאגתו לקרמון כרסמו בו, הצטרף באורח לא רגיל גם אל המסע בזמן הזה - דבר שהיה אסור על-פי חוקי הקסם. כאשר הגיעו קרמון וגדילן לאיסטר - הם נעצרו בשל "תקיפתם" את הבת הנערצת.
איסטר
רייסטלין הגיע אל איסטר חודשים לפני כן והצטרף אל פיסטנדנטילוס במצודתו כשולייתו. רייסטלין למד לצידם של מגים שחורי-גלימה אחרים והיה מחופש כל הזמן הזה. לבסוף, נבחר רייסטלין על ידי פיסטנדנטילוס להשתתף בטקס סודי ומיוחד. פיסטנדנטילוס שילח את שאר השוליות לדרכם, פיסטנדנטילוס התכוון לשאוב את חייו של שולייתו על ידי הנחת אבן הדם המיוחדת שלו על חזהו של רייסטלין והטלת לחש מיוחד שיעביר את כוח החיים של רייסטלין אליו. אך פיסטנדנטילוס לא היה מודע לכך שרייסטלין החליף בין אבן הדם לאבן חן רגילה כדי ללמוד את מילות הלחש. רק אז, גילה רייסטלין את זהותו לאדון האופל. התחולל ביניהם קרב מכשפים עוצמתי, שבסופו, פצוע פציעות חמורות, הצליח רייסטלין להניח את אבן הדם האמיתית על חזהו של אדונו והחל ללחוש את הלחש ובכך, לא רק העביר את כוח החיים של פיסטנדנטילוס כי אם גם ידע בתורת הקסם. מנקודה זו ואילך, רייסטלין תפס את עמדתו של פיסדטנדנטילוס בחצרו של המלך הכוהן עד להגיעם של קרמון, קריסניה וגדילן לאיסטר כתוצאה מלחש המסע בזמן שהטיל עליהם פר סליאן.
קרמון וגדילן הושלכו לכלא בשל "תקיפה" ונמכרו בשוק העבדים באיסטר לאראק, אדון המשחקים. בלא ידיעתם, אראק עשה זאת בשמו של אדון האופל (רייסטלין). משטר אימונים ותזונה נוקשים החזירו את קרמון לכושר גופני טוב יותר מזה שהיה לו במלחמת הרומח, וקרמון נעשה לחביב הנשים אשר היו באות לתחרות הגלאדיאטורים בהם קרמון התחרה. בתור אדון האופל, לרייסטלין הייתה גישה חופשית במתחם חצרו של המלך הכוהן. הוא נפגש עם קריסניה באופן קבוע בחודשים שקדמו לחורבן הגדול. בו בעת, קרמון גילה כי אדון האופל (שלא ידע כי הוא אחיו) הוא האחראי לרכישתו ותכנן לרצוח אותו בשל מה שעשה לנפשו של אחיו. קרמון כבר עמד לרצוח אותו, אולם אחיו עצר אותו ברגע האחרון. הוא גילה כי גדילן גם הגיע וראה בהגעתו אות רע לבאות, ולכן תכנן את מותו בכך שישאיר אותו למות כאשר יכה החורבן. ואכן, כאשר הכה החורבן בקרין, רייסטלין הצליח לאסוף את קריסניה וקרמון אל מעבדתו ולנוע בזמן אל תקופת מלחמת שער הגמדים (רייסטלין שיקר לקרמון ואמר כי שילח את הקנדר חזרה אל זמנם).
זהמאן
כאשר הגיעו אל התקופה שלאחר החורבן לעיר פלאנתאס, גילה רייסטלין מספר דברים שונים: ראשית, מאחר שאדון העבר והווה טרם שב, שומרי המקדש כמעט והרגו את רייסטלין, קרמון וקריסניה עד שרייסטלין הצליח להשתלט עליהם. שנית, השער לשאול אותו קיווה רייסטלין למצוא במעבדתו - עדיין לא הועתק חזרה לצריח, אלא היה מצוי במצודת זהמאן, על כן החליט רייסטלין על מסע לדרום לעבר מישורי דרגות וזהמאן. כבר אז, החל רייסטלין להבין כי הוא צועד באותם צעדים בהם פסע פיסטנדנטילוס והחל לחשוש כי אותו גורל יתקוף אותו גם.
בדרך דרומה, הותקפו השלושה על ידי שודדי דרכים בראשות מנהיג עוג למחצה בשם בוהן-פלדה. קרמון הצליח להביס את בוהן פלדה בקרב יחיד והצליח לרכוש את נאמנות שאר השודדים למען מטרותיהם של השלושה והשמועה על צבא הולך וגדל משך אליו עוד ועוד חיילים עד ליצירתו של צבא פיסטנדנטילוס, שמטרתו הייתה לצעוד לעבר ממלכת הגמדים תורברדין ולבזוז אותה מאוצרותיה. לאחר שחצו את הים החדש, גנרל קרמון, כפי שנודע כבר, גייס לצבאו גם את שבט אנשי המישורים (הברברים) בראשו ליל אפל (אחד מאבי אבותיו של מי-נהר) וכן את שבט גמדי הגבעות בראשותו של רגהר כור-אש (סבו של חלמיש כור-אש) והצבא הכפיל את גודלו. בזמן המסע בתוך אבנסיניה, המשיך רייסטלין לנוח וללמוד ולהתכונן לקראת הכניסה לשער, והניח לקרמון "לשחק בגנרלים". אולם, בזמן סעודת החגיגות לכבוד הברית עם אנשי המישורים וגמדי הגבעות, וללא ידיעתו של קרמון, רייסטלין נשא ונתן מול אַרְגַאט, ראש השבט הדֵוּוָאר של גמדי ההרים וקשר קשר עמו למוטט את ההגנות של המלך דאנקן, מנהיג גמדי ההרים בתורברדין בפקס תרקס. הדוואר אכן עשו זאת, וכך הצליח צבאו של קרמון (וגמדי הדוואר מזונבים אחריהם) לפלוש אל מעבר למצודת פקס תרקס, ולעבר תורברדין (ולזהמאן, יעדו האמיתי של רייסטלין.
השאול
אולם, שלא בדומה לפיסטנדנטילוס, רייסטלין הצליח, אפילו במעט, לשלוט על לחש הקסם האדיר, והצליח להיכנס עם קריסניה אל השאול. הוא נותר חלש ותשוש מהלחש, אך התאושש בעזרת דאגתה של קריסניה, אשר דאגה למכאוביו והגנה עליו מן השדים שבשאול. לאחר זמן מה, כאשר הבין כיצד יש לנוע בשאול וראה כי קריסניה פצועה וחלושה ולא יכלה לעמוד מפני התפתות והשדים - עזב אותה רייסטלין למות והחל לקרוא תיגר על מלכת האופל ושליחיה.
בפלאנתאס, בזמן ההווה, היה שרוי קרב. ובמהומה שם, קרמון ותניס חצי-אלף, שהיו בעיר, הצליחו להסתנן אל מעבדתו של רייסטלין במרומי צריח הכישוף הנעלה, בו מצאו הם את דאלאמר הפצוע וקיטיארה מתה. קרמון נכנס דרך השער לשאול, ומצא את גופה השבור של קריסניה במקום בו רייסטלין נטש אותה למוות. קרמון נסוג לעבר השער והמתין לרגע בו רייסטלין ייסוג אף הוא כדי לפתות את מלכת האופל אל מחוץ לשער כדי להתעמת איתו וכך היה. קרמון סיפר לרייסטלין על העתיד, אותו הוא וגדילן ראו, הצפוי לעולם אם רייסטלין ינצח. ברגע נדיר של הבנה אמיתית ביניהם, רייסטלין הגיש לקרמון את מטהו כדי שיוכל לעבור את השער עם קריסניה ולסגור אותו בצד השני כדי למנוע ממלכת האופל לעבור בו. קרמון עשה זאת, ומעשה ההקרבה של רייסטלין הציל את העולם.
טאקיזיס התכוונה להמית את רייסטלין בשאול, רק כדי להחיותו יום לאחר מכן ולענות אותו וחוזר חלילה, וכך יסבול נצח של עינויים. אבל, בשל ההקרבה של רייסטלין, פלאדין נטה לו חסד ושלח אותו למצב של שינה עמוקה וארוכה. בשל כך, נודע כי טאקיזיס שלחה יבבת אכזבה נוראית מבעד לשאול כאשר גילתה כי לא תוכל לענות את רייסטלין יותר.