cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משחקי בילוש
המחבר
מיכאל אבס (נולד בשנת 1982) הוא סופר הכותב ספרי נוער וספרים לגיל הרך. הוא למד באוניברסיטת בר-אילן מדעי המדינה ותקשורת, כתב 15 ספרים. חבורת הבלשים הצעירים נקראים על שם האחיינים של מיכאל (אריאל, אלעד, יאיר ואביתר).
עלילה
חבורת ילדים צעירים (מיכאל, אביתר, אלעד, יאיר ואריאל) שנהנים מפתירת חידות ותעלומות מתיידדים עם מפקד המשטרה (אליהו) ועוזרים בלוחמה נגד פושעים מסוכנים כמו בוב זוסו ואיש החידות.
כל ספר הם יוצאים להרפתקה שבמהלכה הם פותרים תעלומות ולוכדים נבלי על מסוכנים.
ביקורות והמלצות
הספר זכה לביקורות חיוביות, לפיהן הוא עניין ילדים שלא התחברו לקריאה בזכות החידות שניתן לפתור תוך כדי קריאה.
בעריש זלץ
רבי ישכר דוב בעריש זלץ (1893–1961) היה רב ומקובל, מרבני צפת, מראשי ישיבת בני יעקב בצפת.
ביוגרפיה
נולד בצפת, בנו של חיים אברהם זלץ, למשפחה שהתיישבה בעיר במאה ה-19 והתייחסה לט"ז. היה מתלמידי הרידב"ז בצפת. היה מקורב לרבי שלמה אליעזר אלפנדרי ("הסבא קדישא") שהתגורר בצפת, ובמשך תקופה שימש ספרא דדיינא שלו.
נישא לחיה דבורה, בתו של הרב יעקב יצחק אונגר, מצאצאי האדמו"ר רבי מרדכי דוד אונגר מדומברובה. אחיה, אלתר אונגר, נרצח עם שלושת ילדיו במאורעות 1936. במשך כחמש עשרה שנה לא נפקד בבנים. לאחר שמישהו קנטרו על ערירותו, ברכו הרב אלפנדרי בברכה שיזכה להיפקד בבן זכר, וכך היה.
היה מראשי ישיבת בני יעקב בצפת. התכתב בנושאים תורניים והלכתיים עם רבני הדור, ובהם הרב בן ציון חי עוזיאל והרב צבי פסח פרנק, ודברי תורה שלו נמצאים בספרי השו"ת שלהם. פרסם מאמרים תורניים בבמות שונות ובהם בירחון "הפוסק". הרב שריה דבליצקי הסתמך בספריו על עדויות שלו לגבי מנהגים שרווחו בצפת.
בנו הוא הרב יעקב זלץ מירושלים.
חיה ויצמן-ליכטנשטיין
חיה וַיצמן-ליכטנשטיין (לעיתים נכתב ליכטנשטין; ג' בתשרי תר"מ, 13 בספטמבר 1879 – כ"ד בחשוון תש"ך, 25 בנובמבר 1959) הייתה אשת חינוך עברייה ופעילה ציונית וחברתית. שמשה כצירה לקונגרס הציוני. אחותו הצעירה של נשיאה הראשון של מדינת ישראל, נשיא ההסתדרות הציונית והכימאי ד"ר חיים ויצמן.
ביוגרפיה
בילדותה התחנכה ויצמן ב"חדר" יחד עם בנים, דבר שנחשב אז כמהפכני עבור בנות ומאוד לא מקובל. הוריה לא רצו להפלות את בתם, וביקשו ללמדה עברית וכן רוסית ומקצועות נוספים. ובשנת 1897 קיבלה תעודת הוראה מבית הספר הריאלי בפינסק והתקבלה כמורה בבית הספר לבנות בעיר.
ויצמן ייסדה יחד עם יוסף ברגמן, יהודה קרני ואחֶיה שמואל ומשה את אגודת "בנות ציון", שבה העבירו קורסים ללימוד עברית ולהרחבת ההשכלה בקרב היהודים.
בשנת 1905 עזבה, בעקבות עבודתו של בעלה כמנהל חשבונות, לעיר ורשה. שם ייסדה את אגודת "התחיה" יחד עם ד"ר א' ברוך, אליעזר צוקרמן וד"ר הינדס. הם הקימו ספריה עברית ויידית, ומועדון לשיחות ופגישות. בנוסף, לקחה חלק בייסוד מקהלת "הזמיר", ששרה שירים בעברית ויידיש (ובין חבריה היה הסופר י"ל פרץ), ש"הבונד" נאבק בה בשל שמה העברי ואופיה הלאומי-ציוני.
בשנת 1907 נבחרה ויצמן כצירה בוועידת הלסינגפורס ולכתבת-קורספונדנטית מהוועידה עבור העיתון הנפוץ "בּירזֶ'ביה וידומוסטי" (Биржевыя Вѣдомости, בכתיב עכשווי: Биржевые Ведомости; 'ידיעות הבורסה'). בוועידה הוחלט על לחימה תחת הדגל הציוני עבור זכויות היהודים בגולה, בנוסף ללחימה הציונית.
בשנת 1909 עברה ויצמן לעיר וילנה. שם עבדה כמורה בבית הספר של "מפיצי השכלה", וייסדה יחד עם המחנכת הנודעת ורה קופרשטיין ואיש הבונד גריגורי קלודרמכר בית ספר עממי על שם קופרשטיין, עבור מעוטי היכולת.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה עברה ליקטרינוסלב, מאחר שלשם הועברה הגימנסיה שבה עבד בעלה. שם נבחרה ויצמן לחברה בעירייה ובקהילה מטעם הציונים, ופתחה גן ילדים עברי, שאת הרישיון עבורו קיבלה בתנאי ששעות לימודי העברית לא יעלו על שעות לימודי הרוסית.
בשנת 1917 נבחרה כצירה לוועידה הציונית בפטרוגרד. שם פגשה לראשונה את שושנה פרסיץ. באותה השנה שימשה כצירה בוועידת המורים העברים באודסה.
ויצמן הייתה ממייסדות "ויצו" הארצית, יחד עם חנה יפה, והייתה פעילה בה עד לאחר הוועידה השלישית בבזל בשנת 1929.
בשנת 1940 הצטרפה ל"בנות ברית" בתל אביב; תחילה שימשה כסגנית-הנשיאה, ובשנים 1942–1946 כיהנה כנשיאה.
בשנות פעילותה האחרונות עבדה כמורה לתפירה בסמינר לגננות ומורות ע"ש לוינסקי ובגימנסיה הרצליה.
בשנת תש"ח (1948) פרסמה ספר זיכרונות בשם "בצל קורתנו", המתאר את בית הוריה ואת סיפורו של אחיה, חיים ויצמן. בשנת תש"ג (1953) הוציאה ספר זיכרונות נוסף בשם "אל הגבול הנכסף".
ויצמן נפטרה בתל אביב בכ"ד בחשוון תש"ך, ונקברה בבית העלמין קריית שאול. היא הותירה אחריה בן, מיכאל - מהנדס בעיריית ירושלים ולאחר מכן מהנדס גשרים במע"צ, ובת, ישראלה - פסנתרנית ומורה בקונסרבטוריון רון שולמית ואשת השחקן מאיר מרגלית.
שלום מנוישטאדט
רבי שלום בן יצחק זעקיל מנוישטאדט (לעיתים נוישטט) (נפטר 1413 בקירוב) מכונה גם רבי שלום מוויען ומהר"ש מנוישטאדט, מראשי חכמי אוסטריה בסוף המאה ה-14, רב בנוישטאדט.
ביוגרפיה
שלום מנוישטאדט נולד בעיר וינר נוישטאדט, באמצע המאה הי"ד בקירוב. בצעירותו עבר ללמוד תורה בקרימזה (קרמס) אצל ר' ישראל מקרמס, בעל הגהות אשר"י. לאחר מכן עבר ללמוד אצל רבי עוזר משלזיה ורבי מושיל מזנוימא והרב חיטשל. בווינה למד בישיבתם של מהר"ם ס"ל ורבי אברהם קלויזנר והיה אחד מגדולי התלמידים. לאחר פטירת מהר"ם ס"ל מילא את מקומו בראשות הישיבה עד פטירתו.
מנהגי מהר"ש
רוב יצירתו הרוחנית של רבי שלום מנוישטאדט אבדה, מלבד כתבי מנהגיו. עותק שלהם שהה בספריית המהרש"ל בלובלין. עותק אחר היה אצל רבי יום טוב ליפמן הלר, מחבר תוספות יום טוב. אחד מהעותקים התגלגל לאוסף של הברון דוד גינצבורג במוסקבה. מאז, יצא לאור במכון ירושלים בשנת תשל"ז. הספר גם נסרק על ידי הפרויקט הווירטואלי שו"ת בר-אילן.
פסקים רבים ממנו מובאים בספר מנהגי מהרי"ל של תלמידו.
רבי שלום נחשב לאחד מחסידי אשכנז. הוא מרבה לפסוק על סמך דברי רבי יהודה החסיד, ודבריו נזכרים אצלו הרבה בספרו מנהגי מהר"ש. רבים נהגו לפסוק הלכה כמוהו בעקבות עובדה זו, אך רבי משה מינץ פסק שאין לפסוק כדברי ספר חסידים.
משפחתו ותלמידיו
רבי שלום מנוישטאדט היה בנו של רבי יצחק זעקל, ראש ישיבת נוישטאדט. ואחיהם של רבי יהודה מאודנבורג שבהונגריה ורבי יונה מנוישטאדט.
ילדיו: א. רבי יונה, נרצח בפרעות ווינה בשנת 1421. אביו של רבי מיטשרליין מנוישטאדט. ב. רבי יצחק (?).
על תלמידיו נמנים בין השאר: המהרי"ל (ר' יעקב בר משה מולין), רבי יצחק אייזיק מטירנא, רבי אהרן בלומלין (פלומיל), דודו של רבי ישראל איסרלן בעל "תרומת הדשן", רבי אנשיל ממרבורג, רבי מרקל ממרבורג, רבי דוסא בן משה "היווני" מווידין.
סעיד אלחרומי
סעיד אלחרומי (בערבית: سعيد الخرومي; תעתיק מדויק: סעיד אלח'רומי; 10 בינואר 1972 – 25 באוגוסט 2021) היה פוליטיקאי ואיש ציבור בדואי-ישראלי. כיהן כיו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה וחבר הכנסת מטעם מפלגת רע"מ. בעבר כיהן כמזכ"ל התנועה האסלאמית וכראש מועצת שגב שלום.
ביוגרפיה
אלחרומי היה בדואי בן לשבט מסעודין אל-עזאזמה. אביו היה רועה צאן שגידל כבשים. לאלחרומי היו שמונה אחים ואחיות. למד בבית ספר תיכון בג'ת שבמשולש. הואיל ומשפחתו הגרעינית מתגוררת בנגב, התגורר אלחרומי במשך שלוש שנים אצל קרובי משפחתו כדי ללמוד בג'ת. למד באוניברסיטה העברית בירושלים, קיבל תואר ראשון בפיזיקה והיה למורה לפיזיקה.
אלחרומי היה סגן יושב ראש הרשימה הערבית המאוחדת (רע"מ). בבחירות לכנסת העשרים התמודד מטעם הרשימה המשותפת. הוא הוצב במקום ה-15 ברשימה. ב-11 באוגוסט 2017, עם התפטרותו של חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – במסגרת הסכם רוטציה – התמנה אלחרומי לחבר כנסת במקומו.
היה יושב ראש ועדת ההיגוי העליונה של ערביי הנגב.
בבחירות אפריל 2019 הוצב במקום השביעי ברשימת רע"מ-בל"ד אך לא נבחר לכנסת. לקראת בחירות ספטמבר 2019 (הכנסת ה-22) נבחר במקום השלישי מטעם רע"מ, הוצב במקום ה-11 ב, ונבחר לכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת ה-23 הוצב במקום השלישי ברשימת רע"מ ושובץ במקום ה-11 בסיעת הרשימה המשותפת ונבחר לכנסת, לאחר שהרשימה קיבלה 15 מנדטים. במערכת הבחירות לכנסת העשרים וארבע התפלגה רע"מ מהרשימה המשותפת ואלחרומי הוצב במקום הרביעי ברשימתה ונבחר לכנסת. בהצבעה על הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, שרע"מ שותפה לה, היה אלחרומי היחיד שנמנע בהצבעה, והממשלה קמה ברוב של 60 מול 59.
ב-25 באוגוסט 2021 נפטר לאחר שלקה בהתקף לב, והוא בן 49 בלבד. הוא נקבר בבית העלמין ביישוב הבדואי שגב שלום.
חיים אישיים
אלחרומי היה רווק והתגורר בשגב שלום.
הר הארט (אלברטה)
הר הארט (באנגלית: Heart Mountain; מילולית: הר הלב) הוא הר הממוקם בצידו של עמק הנהר בואו, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
גובהו של ההר 2,315 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 78 מטרים מעל סביבתו.
היסטוריה מקור השם
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1957, והוא נקרא בשם זה בשל צורת שכבת אבן הגיר בסמוך לפסגתו, שהיא בצורת לב (ראו בתמונה).
הוגשה בקשה לוועדת השמות של פרובינציית אלברטה לשנות את שם ההר ל"פסגת גראנט מקאוון" (Grant MacEwan Peak).
כריס קונס
כריסטופר אנדרו "כריס" קונס (באנגלית: Christopher Andrew "Chris" Coons; נולד ב-9 בספטמבר 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת דלאוור מאז נובמבר 2010. הוא ירש את המושב הריק שהותיר ג'ו ביידן עם מינויו לסגן נשיא ארצות הברית.
ביוגרפיה
קונס נולד בגרינוויץ שבקונטיקט, כבנם של שרה לבית הייבס וקנלם "קן" קונס. הוריו הם ממוצא אנגלי ואירי. הוא גדל בהוקסין שבדלאוור, עיירה הסמוכה לעיר וילמינגטון. הוא סיים את לימודיו בתיכון ולאחר מכן למד לתואר ראשון בכימיה ובמדע המדינה ב-1985 באמהרסט קולג' (Amherst College) שבמסצ'וסטס. בעת לימודיו בקולג' יצא לשנת לימודים באוניברסיטת ניירובי שבקניה, ועבד שם כמתנדב העוסק בסיוע הומניטרי. בהמשך למד לתואר שני במשפטים באוניברסיטת ייל.
קונס במספר מטי בחירות של מועמדים פוליטיים, ובהם גם זה של מושל קליפורניה לשעבר רונלד רייגן בבחירות 1980 לנשיאות. לאחר מכן, בעת לימודיו בקולג', עזב את המפלגה הרפובליקנית ועבר לתמוך בדמוקרטים, וב-1996 נבחר כשליח מטעם העיר וילמינגטון לוועידה הדמוקרטית הלאומית שהתקיימה בשיקגו. בהמשך החל לשמש פרקליט בניו יורק עד ששב לדלאוור בשנת 1996. בדלאוור שימש במשך שמונה שנים כיועץ משפטי עבור חברת ייצור חומרים. בה בעת הוא עבד כמספר ארגונים ללא מטרת רווח.
בשנת 2000 החל לשמש כנשיא מועצת מחוז ניו קאסל שבדלאוור, ולאחר שנבחר לשרת כנציב האקזקוטיבי של המחוז ב-2004, שירת בתפקיד זה שש שנים עד 2010.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, ג'ו ביידן, הסנאטור הוותיק מדלאוור, נבחר על ידי המתמודד הנשיאותי ברק אובמה כעמיתו למירוץ וכפועל יוצא למועמד הדמוקרטי לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית. ביידן התמודד במקביל לכהונה נוספת בסנאט, וזכה בבחירות לסנאט האמריקאי בדלאוור באותה השנה. משנבחר גם לסגן הנשיא, התפטר ביידן מהסנאט ובמוקמו מונה באופן ארעי טד קאופמן. להשלמת שארית כהונתו של ביידן נערכו בשנת 2010 בחירות ביניים, בהן גבר קונס על יריבתו הרפובליקנית ונבחר להשלים את יתרת כהונתו של ביידן בנובמבר 2014 נבחר לכהונה מלאה.
חיל האוויר ה-24 של ארצות הברית
חיל האוויר ה-24 של ארצות הברית (באנגלית: Twenty-Fourth Air Force) שימש פיקוד הסייבר של חיל האוויר של ארצות הברית (בקיצור: AFCYBER). הפיקוד פעל תחת פיקוד החלל של חיל האוויר ומשרת את פיקוד הסייבר של ארצות הברית. באוקטובר 2019 מוזג הפיקוד לתוך חיל האוויר ה-16 של ארצות הברית.
היסטוריה
בדצמבר 2005 פרסמו מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית וראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית עדכון למשימת חיל האוויר בה נכלל לראשונה תחום הסייברספייס. המשימה על הקמת פיקוד סייבר הוטלה על חיל האוויר השמיני של ארצות הברית מתוך כוונה שיחל בפעילותו ב-2008. הפעלת הפיקוד הושהתה לאחר התפטרותם של מזכיר חיל האוויר וראש המטה במהלך 2008, וארגונו נבחן מחדש. ב-2009 הוחלט על הקמת חיל נפרד: חיל האוויר ה-24 שישמש כפיקוד הסייבר ובסיסו נבחר להיות לקלנד שבטקסס. מחיל האוויר השמיני הועברו היחידות הקשורות לתחום. ב-18 באוגוסט אותה שנה נחנך החיל החדש וב-1 באוקטובר 2010 הוכרז כמבצעי באופן מלא.
יצחק זבלודובסקי
יצחק זבלודובסקי (בכתיב ארכאי: איטשע זאבלודאווסקי; ה'תקמ"א, 1781 – ה'תרכ"ה, 1865) היה איש עסקים ופילנתרופ מראשי הקהילה היהודית בביאליסטוק. נודע בכינויו איטשקע דער גביר (-איצ'קה הגביר). זבלודובסקי החזיק בנדל"ן יקר ערך בביאליסטוק, חלקו נתרם על ידו למטרות צדקה בצוואתו.
חיל האוויר ה-24 של ארצות הברית
היסטוריה
בספטמבר 2019 הוחלט על מיזוג יכולות מחיל האוויר ה-24 עם חיל האוויר ה-25 ליצירת חיל האוויר ה-16 של ארצות הברית שיספק יכולות לוחמת מידע לפיקוד הקרביים. המיזוג יצא לפועל באוקטובר 2019.
ארגון ויחידות
חיל האוויר ה-24 הורכב ממרכז מבצעים ושתי כנפות הממוקמים בבסיס המשותף סן אנטוניו-לקלנד שבטקסס ולהק תקשורת קרבית הממוקם בבסיס חיל האוויר רובינס בג'ורג'יה. בחיל משרתים כ-5,400 איש מתוכם כ-3,500 חיילים, 800 אזרחים ו-900 עובדי קבלן. בנוסף שויכו אליו עוד כ-11,000 אנשי כוחות מילואים.
יצחק זבלודובסקי
בית המדרש שלו התפרסם בשם 'דעם גביר'ס בית־המדרש' (בית המדרש של הגביר). בית מדרש זה הפך ברבות הימים לבית הכנסת הכוראלי בביאליסטוק. בית החולים היהודי הראשון בביאליסטוק נבנה ב-1840 בידי חתנו סנדר בלוך, בעקבותיו תרם חותנו כעבור 23 שנים (1863), שנתיים לפני מותו, בית חולים יהודי מודרני.
לאחר פטירת אשתו פֶּעשֶע בכ"ח בחשון ה'תקצ"ב, 4 בנובמבר 1831, פרסם הרב חנוך זונדל בן יוסף קונטרס־מספד מיוחד בשם 'מספד־תמרורים'.
זבלודובסקי נפטר בגיל 84 והובא למנוחות בביאליסטוק בערב חג הפסח של שנת 1865. מצבת קברו המפוארת כללה לוחות אפיטף מארבעת רוחותיה.
משפחתו
בניו: מרדכי (תקנ"ט - י"ז טבת תרכ"ט), ישעיה מיכל, דוד, מאיר.
בנותיו וחתניו:
מצאצאיו, משפחת זבלודובסקי המורחבת בביאליסטוק שרבים מחבריה התפרסמו בפולין ובהמשך באמריקה.
מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה
מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה הייתה מלחמה פנימית בסודאן שהתנהלה בין אזרחיה המוסלמים שברובם היו בצפון לבין הנוצרים שהתרכזו בדרום המדינה. היא פרצה בשנת 1955 והסתיימה בשנת 1972 כאשר נחתם הסכם אדיס אבבה בו הוסדר לראשונה מעמדה של דרום סודאן כאוטונומיה עצמאית.
המעורבות הישראלית
במהלך המלחמה סייעה ישראל למורדים הדרום-סודאנים וסיפקה להם נשק וציוד צבאי. כמו כן, מדריכים ישראלים הדריכו את המורדים.
יוסי מור
יוסי מור (נולד ב-21 בדצמבר 1983) הוא מוזיקאי, קלידן, מפיק מוזיקלי, מעבד מוזיקלי, ומתכנת מוזיקה ישראלי.
ביוגרפיה
נולד ב-21 בדצמבר 1983 בלוד לאהרון וסימה מירילאשווילי שעלו לישראל מגאורגיה בשנות ה-70. למד בתיכון עמל א׳ בעיר רמלה ולאחר השירות הצבאי החל ללמוד ברימון בית ספר למוסיקה במגמת ביצוע והלחנה. בשנת 2017 ליווה את שירי מימון בהופעה לכבוד נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בביקורו בישראל.
קריירה
את דרכו המוזיקלית החל כבר בגיל 6 כשלמד פסנתר ואורגן אצל דודתו.
נגינה
בתיכון הקים יחד עם אייל מזיג ודודי בר דוד להקת רוק בשם "הממלכה של צ׳רלי קייס". בשנת 2003 למד ברימון בית ספר למוסיקה. בשנת 2005 הצטרף ללהקת הדורבנים כקלידן בסיבוב ההופעות שלהם במסגרת אלבומם, "לוי". בשנת 2006 הצטרף להרכב המוזיקלי המלווה את שירי מימון, לצד מוזיקאים כמו יונתן פריג' ודני שניידרמן. בשנת 2009 השתתף כקלידן במופע מחווה ללהקת הביץ' בויז, "ויברציות טובות".
בין השנים 2010–2018 ניגן במופע המשותף של שירי מימון ושמעון בוסקילה ובאלבומם המשותף, שהגיע למעמד אלבום פלטינה. בשנת 2012 הצטרף להרכב המוזיקלי שמלווה את קובי אפללו במופעיו השונים. בין השנים 2015–2017 הצטרף להרכב המוזיקלי שמלווה את גיא מזיג וניגן באלבום הבכורה השחור החדש. בין השנים 2014–2017 ניגן בהרכב המוזיקלי של שלישיית מה קשור במופע "מה קשור עושים שמח". באותן שנים ניגן גם בהרכב המוזיקלי של רותם כהן במופעים "אל העולם שלך" ו-"לא דמיינתי". בין השנים 2020–2021 ניגן בהרכב המוזיקלי של זהבה בן. בשנת 2021 הצטרף להרכב המוזיקלי של המופע המשותף של ריטה ורמי קליינשטיין.
בנוסף ליווה בקלידים במופעים שונים רבים מן האמנים הנחשבים בארץ. בין היתר ליווה את שלמה גרוניך, הראל סקעת, שפיטה, סאבלימינל, נרקיס, ישי ריבו, נורית גלרון, עומר אדם, אריאל זילבר, אברהם טל, דיקלה, עידן עמדי ואחרים.
מור ניגן בסינגלים בולטים ביניהם: "נגעת לי בלב" ו"אתן לך" של אייל גולן, "חלום של כל גבר" בביצוע סאבלימינל, "אל העולם שלך" של רותם כהן, "מישהו אחר" של דודי בר דוד ומאיה הרמן, "עושה קסמים ורוקנרול" של גיא מזיג, "תלתלים" של נורית גלרון, "בנאליה לפני השקיעה" של שלמה גרוניך ואחרים. מור ניגן באלבומים "אל העולם שלך" ולא דמיינתי" של רותם כהן ששניהם הגיעו למעמד של אלבום זהב ובאלבום "מראות" של קובי אפללו שהגיע אף הוא למעמד אלבום זהב. שימש כקלידן בתוכניות ריאליטי מוזיקליות בהם הכוכב הבא לאירוויזיון, דה וויס ישראל, ו-" אביב Vs אייל ובתוכניתו של טל ברמן, שישי עם טל ברמן. מור היה אחד מצוות המפיקים המוזיקליים של התכנית The Four בעונתה היחידה.
מופעי תרבות
משנת 2012 משמש כקלידן בלהקת הבית של טקס פרסי אקו"ם. בשנת 2014 ניגן במופע ההוקרה "זו אותה האהבה", מופע מחווה לאריק איינשטיין. המופע התקיים בפארק הירקון מול עשרות אלפי אנשים.
הפקת סינגלים
מור עיבד מוזיקלית סינגלים רבים, ביניהם "צונח למעלה" ו"תודה שבאת לחיי" של הזמר קובי אפללו,"אתן לך" של אייל גולן, "מרגיש" ו-"מקומות יפים" של רותם כהן. מור הפיק מוזיקלית את גרסת הכיסוי בביצועה של שירי מימון לשיר "בשנה הבאה" של אהוד מנור. בנוסף הפיק לקובי אפללו גרסת כיסוי חדשה לשיר "תפילה" של עפרה חזה במסגרת הפרויקט "קול הנשמה - שרים עפרה חזה".
הפקת מופעים
מור הוא מפיק מוזיקלי פורה. בין היתר הפיק מוזיקלית את הופעותיהם של אמנים רבים: בשנת 2014 הפיק מוזיקלית את המופע "מראות" של קובי אפללו. בשנת 2015 הפיק מוזיקלית את המופע "אל העולם שלך" של רותם כהן. בשנת 2016 הפיק מוזיקלית את המופע "לא דמיינתי", אף הוא של רותם כהן. בשנת 2017 הפיק מור מוזיקלית את המופע האקוסטי "UNPLUGED" לשירי מימון. בשנת 2022 הפיק מוזיקלית את המופע לכבוד יום האישה הבינלאומי בהשתתפות מיטב אמניות ישראל בהן: ריטה, שרית חדד, ירדנה ארזי, גלי עטרי, דיקלה, נסרין קדרי, שירי מימון ואחרות.
באותה שנה הפיק מוזיקלית את המופע ״2 קולות״ במסגרת כנס השפה העברית ה-15 של עיריית ראשון לציון אשר לקחו בה חלק:בניה ברבי, שמעון בוסיקלה, גיא זוארץ, אלון אולארצ׳יק, זהבה בן, נתן דטנר ועוד.
בשנת 2021 הפיק מוזיקלית את המופע של זהבה בן לאחר זכייתה בתוכנית האח הגדול. באותה שנה הפיק מוזיקלית את המופע "LIVE&PARTY" של שירי מימון ואת סיבוב ההופעות החדש ״תודה שבאת לחיי״ של קובי אפללו.
מור יוצר מוזיקה באמצעות תכנת אבלטון. באמצעותה הפיק מוזיקלית להופעותיהם של ישי ריבו, רועי זו-ארץ וגיא זו-ארץ, זהבה בן ואחרים. מור מלמד סטודנטים להפקה מוזיקלית באמצעות התוכנה.
חיים אישיים
מור נשוי לשחקנית והזמרת לילך אליאש. השניים מתגוררים במרכז הארץ.
קרב זלה
קרב זלה היה קרב שהתחולל בשנת 47 לפנה"ס בין יוליוס קיסר לבין פרנקס השני מלך פונטוס. הקרב התקיים סמוך לזלה (זילה המודרנית המהווה כיום עיירה קטנה במחוז טוקט בצפון טורקיה). קרב זה הסתיים בניצחונו המוחלט של יוליוס קיסר והביא את הקץ לשאיפותיו הטריטוריאליות של פרנקס באסיה הקטנה.
רקע היסטורי
לאחר ניצחונו של קיסר על הכוחות התלמאיים בקרב הנילוס, עזב את מצריים ועבר דרך סוריה, קיליקיה וקפדוקיה על מנת להלחם בפרנקס מלך פונטוס בנו של מיתרידטס השישי. קודם לכן הביס פרנקס בקרב ניקופוליס את צבאו הקטן של הלגאטוס של קיסר גנאוס דומיטיוס קלוינוס. לאחר מכן ביצע מעשי עינויים והתעללות כלפי אסירים ואזרחים רומאיים שנמצאו תחת שלטונו. כאשר נודע לפרנקס על התקרבו של קיסר שלח לעברו שליחים בהצעת שלום אולם קיסר סירב לבקשתו. פרנקס הקים את מחנהו סמוך לזלה שם נחל אביו ניצחון מרשים על הרומאים בשנת 67 לפנה"ס. המחנה מוקם בעמדה גבוהה עם נתיב אספקה המקשר אותו אל העיר. קיסר מיקם את מחנהו בצד השני של העמק אך לאחר דיווחים שקיבל על מיקומו של פרנקס העביר את מחנהו לעמדה גבוהה ממול למחנהו של פרנקס. בתגובה לכך הצעיד פרנקס את חייליו מתוך המחנה במבנה קרב. קיסר הקציב יחידה של רגלים על מנת לגונן על החיילים שהקימו את מחנהו אך השתמש בשאר החיילים לבניית המחנה. אז צעד צבאו של פרנקס בפתאומיות לעבר הרומאים.
הצבאות
לקיסר הייתה יחידה של וטרנים מהליגיון ה-6 (כ-1,000 חיילים), הלגיון ה-12 (שכלל חיילים מגלטיה מאומנים בשיטת הלוחמה הרומאית), הלגיון ה-36 (שהורכב מלגיונרים של פומפיוס שנכנעו לקיסר לאחר קרב פרסלוס) ומספר קוהורטות של שרידי צבאו של דומיטיוס קלווינוס. בנוסף הייתה ברשותו יחידה קטנה של פרשים. צבאו מנה 15,000 לוחמים. לפאראנקס היו כ-20,000 חיילים רגליים רובם בני שבטים וחיילים מגויסים, בנוסף לחיילים מקצועיים, פלנגיסטים, לגיונרים ופרשים. בנוסף היו ברשותו מרכבות קרב סקיתיות.
מהלך הקרב
פרנקס הצעיד את כוחותיו במורד העמק המפריד בין שני הצבאות. מהלך זה הפתיע את קיסר משום שמשתמע מכך שפרנקס התכוון להילחם במעלה הגבעה. אנשיו של פרנקס טיפסו במעלה הגבעה ונתקלו בשכבה דלילה של לגיונרים של קיסר. אז הזעיק קיסר במהירות את אנשיו שהיו עסוקים בבניית המחנה וגייס אותם במהירות לקרב. בינתיים הצליחו המרכבות הסקיתיות של פאראנקס לפרוץ את קו ההגנה הדליל של הרומאים אולם אז נתקלו במטר כבד של חניתות הטלה מצד הרומאים ונאלצו לסגת. קיסר פתח בהתקפת נגד כשהוא הודף את צבאו של פרנקס בחזרה במורד הגבעה שם הוא הושמד כמעט לחלוטין. אז הסתער קיסר והשתלט על מחנהו של פרנקס ובכך השלים את ניצחונו.
השלכות הקרב
ניצחון בקרב זה היווה נקודת מפתח בקריירה הצבאית של קיסר. המערכה בת חמשת הימים נגד פרנקס הייתה כה מוצלחת ומהירה, שאותה סיכם מאוחר יותר קיסר (לפי פלוטארכוס) במשפט המפורסם "באתי, ראיתי, ניצחתי" (בלטינית: Veni, vidi, vici, קרי: וֶני, וידי, ויצ'י). פרנקס עצמו נמלט משדה הקרב וניסה לגייס צבא נוסף אך זמן קצר לאחר מכן הובס ונהרג על ידי חתנו אסנדר. קיסר מינה את מיתרידטס מפרגמון כמלך החדש של ממלכת הבוספורוס כתודה על עזרתו במהלך המערכה במצרים.
אביב צנזור
אביב צֶנְזוֹר (נולד ב-23 באפריל 1972) הוא מתמטיקאי ישראלי ואיש חינוך בתחום המתמטיקה האקדמית. חבר סגל בפקולטה למתמטיקה בטכניון. ידוע במוסדות אקדמיים בישראל ובמערכת החינוך בישראל בזכות קורסים מצולמים שהוא מעביר דרך ערוץ היוטיוב של הטכניון.
ביוגרפיה
אביב צנזור נולד וגדל בחיפה. אביו הוא המתמטיקאי יאיר צנזור, פרופסור באוניברסיטת חיפה. אחותו הצעירה, קרן צנזור-הלל, היא פרופסור למדעי המחשב בטכניון. צנזור נשוי לפרופסור אפרת שר-צנזור, חברת סגל באוניברסיטת חיפה. הם הורים לשלושה ילדים ומתגוררים בחיפה.
צנזור השלים לימודים לשלושה תארים בפקולטה למתמטיקה בטכניון. הדיסרטציה שלו עסקה בגרופואיד של אלגברת סי כוכב. את עבודת הפוסט-דוקטורט שלו עשה באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד.
הרצאות אקדמיות מקוונות
צנזור זכה לפרסום בקרב סטודנטים ממגוון מוסדות להשכלה גבוהה בישראל בזכות קורסים מצולמים המועברים על ידו בערוץ היוטיוב של הטכניון. הוא הקליט כעשרה קורסים מלאים בתחומי החדו"א והאלגברה, חלקם באנגלית. הנצפים ביותר הם קורס ראשון בחשבון אינפיניטסימלי וקורס הכנה לטכניון. להרצאות המוקלטות של צנזור מיליוני צפיות ביוטיוב.
הקורסים שהועלו ליוטיוב הוקלטו מול סטודנטים בכיתה אמיתית, רק עם טוש ולוח, וללא בימוי ועריכה. כיום מפיק צנזור קורסים משודרגים, שבהם נעשה שימוש באולפנים עם טכנולוגיות צילום והפקה עדכניות, וכן כלים מתמטיים להדגמה חזותית, תרגול אינטראקטיבי, ואפשרויות למתן משוב והערכה. סדרה חדשה של שנים-עשר קורסים מקוונים טרום-אקדמיים בשם "פשוט מתמטיקה" עלתה לאתר קמפוס IL של המיזם הלאומי ללמידה דיגיטלית, בפורמט של קורס פתוח מקוון מרובה משתתפים (MOOC). סדרת קורסים חדשים בחשבון אינפיניטסימלי נמצאת כיום בפיתוח.
שיתוף פעולה עם משרד החינוך
בשנת 2019 נרקם שיתוף פעולה בין צנזור לבין משרד החינוך, בהובלת נרית כץ, מפמ״רית מתמטיקה על-יסודי. במסגרת פרויקט משותף שנקרא "קיוון חדש", לומדות כיום מאות כיתות של 5 יחידות מתמטיקה בבתי ספר תיכון ברחבי הארץ באופן היברידי, בעזרת קורסי ״פשוט מתמטיקה״ באתר קמפוס IL. הפרויקט היה חלוצי בעולם הקורסים המקוונים, בכך שעבר באופן נרחב מתפיסה של לומד עצמאי בקורס מקוון (המתאפיינת בנשירה גבוהה) לתפיסה של למידה בכיתה בהובלת מורה בעזרת קורס מקוון. הפרויקט הורחב בתקופת מגפת הקורונה בישראל כמענה חלקי ללמידה מרחוק, לווה בהשתלמויות וימי עיון למורים, ואף שימש השראה לקורסים דומים שפיתח משרד החינוך במתמטיקה ובמקצועות אחרים.
הוראת מתמטיקה בטכניון
במסגרת קורס אינפי בטכניון יזם צנזור פעילות של תכנון ומימוש חדרי בריחה וירטואליים במשחק המחשב "מיינקראפט", שבהם כל החידות והרמזים מבוססים על התוכן המתמטי של הקורס.
בעקבות הפופולריות שלו בקרב סטודנטים בישראל, הוא זכה למספר מחוות הומוריסטיות בהן שירים, סטיקרים לוואטסאפ וגרפים ממוחשבים בדמותו. ב-2023 הוזכר בסיטקום "סובייצקה" של תאגיד השידור הישראלי "כאן 11" בידי דמויות המגלמות סטודנטים למתמטיקה, ששיבחו את איכות ההוראה שלו.
אילוף המלכה
אילוף המלכה (באנגלית: The Taming of the Queen) הוא רומן היסטורי מאת הסופרת הבריטית פיליפה גרגורי, שיצא לאור ב-13 באוגוסט 2015. הרומן מגולל את סיפורה של קתרין פאר, אשתו השישית והאחרונה של הנרי השמיני, מלך אנגליה.
עלילה
מלך אנגליה הנרי השמיני בחר בקתרין פאר, אלמנה בת 31, להיות אשתו. היא מודעת לסופן המר של נשותיו הקודמות של הנרי. קתרין שוקדת על לימודיה, מקדמת מיזמים לתרגום כתבי הקודש לשפה האנגלית, ותומכת ברפורמציה הפרוטסטנטית. הנרי סובל מצינית, וברגלו פצע קשה שאינו נרפא. פאר מבטיחה שהנסיכה מרי והנסיכה אליזבת יתקבלו מחדש בחצר המלוכה. הנרי מתעלל בקתרין, אבל בכך מבטיח שהיא לא תוצא להורג בשל דברי כפירה.
ניצן שירזי
ניצן שירזי (21 ביולי 1971 – 22 ביולי 2014) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי.
ביוגרפיה
ניצן שירזי הוא בנו של מאיר שירזי, כדורגלן ומנהל קבוצת בני יהודה תל אביב בעבר, ואחיו של שחקן העבר של המועדון, חזי שירזי. המאמן ניסן יחזקאל וכדורגלן העבר רוני מאיר הם בני דודו.
לאחר פרישה ממשחק החל שירזי בקריירת אימון במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. לקראת עונת 2003/2004 מונה לעוזרו של מאמן בני יהודה, גיא לוי. לאחר התפטרותו של גיא לוי מהקבוצה, מונה למאמן ראשי. בעונת 2005/2006 הוארך חוזהו במועדון, ובאותה עונה הוביל שירזי את בני יהודה לגמר גביע המדינה מול הפועל תל אביב, אך שער של איליה יברויאן מנע מבני יהודה לזכות בגביע לאחר 25 שנה. בעונה שלאחר מכן הדריך שירזי את הקבוצה כששיחקה לראשונה בגביע אופ"א.
ב-1 בדצמבר 2007, במהלך עונת 2007/2008, התפטר שירזי מתפקידו לאחר שבני יהודה הפסידה 6 משחקים רצופים. ב-6 באפריל 2008, לקראת סיומה של אותה עונה, מונה למאמנה של מכבי פתח תקווה במקומו של גיא לוזון שהתפטר. פתח תקווה נלחמה נגד ירידת ליגה וסיימה לבסוף במקום ה-10 מתוך 12 שהשאיר אותה בליגה הבכירה. ב-19 באוגוסט 2008, כשבוע וחצי לפני פתיחת עונת 2008/2009, התפטר שירזי ממכבי פתח תקווה.
ב-9 בפברואר 2010, בעקבות חוסר הצלחה מתמשך של קבוצת הפועל חיפה, מונה שירזי למנהל מקצועי של הקבוצה שאומנה על ידי שלומי דורה. ב-5 ביוני 2010 עזב דורה את המועדון, ושירזי מונה למאמנה. את עונת 2010/2011 סיימה הקבוצה תחת הדרכתו במקום ה-10. בעונת 2011/2012 התפטר שירזי לאחר 13 מחזורים שבהם צברה הקבוצה 7 נקודות ודורגה במקום ה-14 בטבלה.
ב-11 בינואר 2012 מונה למאמן הפועל תל אביב במקום דרור קשטן שפוטר. ב-16 באפריל 2012 חתם שירזי על חוזה לשנתיים נוספות כמאמן הפועל תל אביב. בתום העונה זכה עם הפועל תל אביב בגביע המדינה לאחר ניצחון 2–1 במשחק הגמר מול מכבי חיפה.
ב-27 בספטמבר 2012, לאחר שהחל לסבול מבעיה רפואית, מונה שירזי לתפקיד המנהל המקצועי של הפועל תל אביב, ואילו יוסי אבוקסיס מונה למאמן הראשי של הקבוצה. בשנת 2013 סיים שירזי את תפקידו במועדון על מנת להתמקד בטיפולים רפואיים ולמעשה סיים את דרכו הספורטיבית.
משפט פליק
משפט פליק, ובשמו הרשמי: ארצות הברית נגד פרידריך פליק ואח' (באנגלית:, היה החמישי מבין שנים-עשר משפטי נירנברג הנוספים אשר התקיים בבית דין צבאי אמריקאי שישב בהיכל הצדק בנירנברג, גרמניה, עם תום מלחמת העולם השנייה. היה זה הראשון מבין שלושה משפטים של תעשיינים בולטים בתקופת גרמניה הנאצית אשר שיתפו פעולה עם הממשל הנאצים בתקופת המלחמה. שני המשפטים האחרים אשר עסקו בתעשיינים נאצים היו משפט אי גה פארבן ומשפט קרופ.
הנאשמים במשפט זה היו פרידריך פליק וחמישה מנהלים בולטים בקבוצת החברות של פליק (בגרמנית: Flick Kommanditgesellschaft; בראשי תיבות: Flick KG). האישומים היו העסקת כוח אדם בתנאי עבדות וביזה. פליק ומנהלו הבכיר ביותר, אוטו שטיינברינק, הואשמו אף בחברות ב"מעגל החברים של היינריך הימלר". מעגל החברים היווה קבוצה של תעשיינים ובנקאים גרמנים רבי השפעה - אשר נוסד בשנת 1932 על ידי וילהלם קפלר ואשר עליו השתלט הימלר בשנת 1935- למטרת מתן תמיכה כלכלית לנאצים. חבריו תרמו מדי שנה כמיליון רייכסמרק אשר עמדו בחשבון מיוחד לרשותו של הימלר.
התובע הראשי במשפט היה בריגדיר גנרל טלפורד טיילור. כתב האישום הוגש לבית המשפט ב-8 בפברואר 1947 ותוקן ביום 18 במרץ 1947. המשפט נפתח ב-19 באפריל והתנהל עד 22 בדצמבר 1947. פרידריך פליק נידון לשבע שנות מאסר, שני נאשמים נוספים נידונו לתקופות מאסר קצרות יותר, ושלושת הנאשמים הנותרים זוכו בדין.
האישומים
הנאשם טרברגר לא הועמד לדין באישום מספר 2. פליק, שטיינברינק וקלטץ' הועמדו לדין באישום מספר 3, פליק ושטיינברינק הועמדו לדין באישום מספר 4, בעוד שרק שטיינברינק, אשר היה קצין בכיר (Brigadeführer) באס אס, הועמד לדין באישום מספר 5. זאת לאחר שבית הדין הצבאי הבינלאומי במשפטי נירנברג קבע כי האס אס הוא ארגון פשע.
הנאשמים
שטיינברינק מת בשנת 1949 בעודו בכלא. פרידריך פליק וברנהרד וייס ריצו רק תקופות קצרות במאסר ושוחררו בחנינה. עושרו המופלג של פרידריך פליק לאחר שחרורו רק הלך וגדל והוא היה לאדם העשיר ביותר בגרמניה המערבית בתקופת המלחמה הקרה. בין השאר, היה מבעלי תאגיד דיימלר-בנץ. הרשעתם של פליק ואחיינו וייס הוצנעה בגרמניה בשנים שלאחר משפטי נירנברג והם זכו לעיטורים ולכבוד במולדתם.
הקרליד
Heckerlied (הקרליד, בגרמנית: Heckerlied, ובתרגום מילולי "שירו של הקר") היה שיר שכתב המהפכן הגרמני בן המאה ה-19 פרידריך הקר.
תולדות השיר
שיר זה ליווה את המהפכנים ב של 1848–1849, שהייתה חלק מאביב העמים בגרמניה. הקר ניסה להלהיב את תושבי קונסטנץ ולאסוף מהפכנים בבאדן על מנת להשתלט על הארמון בקרלסרוהה ולהפיל את ממשלת הדוכס הגדול. אחרי שדוכאה ההתקוממות ב, ליד קנדרן (Kandern) ב-20 באפריל 1848 על ידי כוחות פרוסיה והסן, הקר ברח לשווייץ עם רוב תומכיו, ומשם עבר לארצות הברית.
גרסאות השיר
ל"הקרליד" יש מספר גרסאות. בטקסט של הגרסה הבאה של השיר מובעת התביעה להפלת השליטים. בפזמון מובעת כמעט תמיד השאיפה להקמת רפובליקה גרמנית חופשייה. שורות וקטעים כגון "An den Darm der Pfaffen, hängt den Edelmann" (תְלו את האצילים על מעיהם של הכמרים) או "Schmiert die Guillotine mit Tyrannenfett, reißt die Konkubine aus dem Fürstenbett" (שׁמנו את הגליוטינה בדם העריצים, קרעו את הפילגש ממיטתו של הנסיך), מעידות על כוונותיהם האנטי-מלוכניות ואנטי-שמרניות של המורדים.
הטקסט והמנגינה נשענים על שיר סטודנטים בשם "Die Freie Republik" (הרפובליקה החופשית) שנכתב לרגל בריחת שישה אסירים מהכלא, כחלק מהנסיון המהפכני הכושל של 1833 בשם "Frankfurter Wachensturm" (ההתקפה על חיל המשמר בפרנקפורט). בשורה שחוזרת מספר פעמים בווריאציות שונות, נאמר: "כשישאלו אותך איפה אבשלום, תוכל להגיד שהוא כבר תלוי. לא תלוי על עץ או חבל, אלא על ידי אמונתה של הרפובליקה החופשית."
הראשון משישה בתים של ההקרליד:
פזמון:
בית שני:
בית 3:
רקע וניתוח
השיר השתייך למסורת שירה קצבית, גסה ופרובוקטיבית שהייתה נפוצה במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 בקרב סטודנטים גרמניים חברי תנועת הנוער ה"ואנדרפוגל". לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה עבר השיר מספר שינויי טקסט שנועדו לבקר את מדיניותה של ממשלת הרייך השני. ב נעשה שימוש בווריאציות של שיר זה בקרב שני הצדדים - המהפכנים והשמרנים.
גרסה אנטישמית, שלימים עתידה להתפשט ברחבי גרמניה, צצה כנראה במרץ 1921 בקרב אנשי הפרייקור שלחמו במרד בשלזיה עילית ושם שררה אנטישמיות פרועה במיוחד. בשנות רפובליקת ויימאר שלאחר מכן, הפך שיר זה לשיר חיילים (Sturmsoldaten) ואחת הווריאציות שלו הייתה עם אסוציאציות של הימין הקיצוני: Wenn der Sturmsoldat ins Feuer geht, ei, dann hat er frohen Mut, und wenn’s Judenblut vom Messer spritzt, dann gehts nochmal so gut (כשחייל הסער צועד לתוך האש, הוא שמח ואמיץ, וכשדם יהודי ניתז מן הסכין, יהיה לנו טוב כפליים.)
וריאציה זו הושרה על ידי האס-אה ביום השנה לעליית המפלגה הנאצית לשלטון ב-30 בינואר 1933. עם ירידת כוחו של האס-אה לאחר ליל הסכינים הארוכות ב-30 ביוני 1934, ועליית כוחו של האס-אס, פחתה תדירות השמעתו של השיר.
ויטקר צ'יימברס (Whittaker Chambers; 1901–1961), שריגל עבור ברית המועצות, הזכיר בזיכרונותיו גרסה קומוניסטית של השיר, אותה שמע בנסיעה לברלין ב-1923.
מתחילת שנות התשעים משמיעים ארגונים נאו-נאציים גרסה של השיר הזה תחת הכותרת "דם" (blut). ההשמעה הראשונה המוכרת היא של הלהקה Tonstörung בשנת 1993. באותה שנה הורשעו חברי להקה זו על ידי בית משפט במנהיים בהסתה לשנאה ולפשעים, ובשימוש בסמלים אסורים. לאחר ההרשעה התחזק מעמדו של השיר בקרב נאו-נאצים.
טרי מקאוליף
טרנס ריצ'רד "טרי" מקאוליף (באנגלית: Terence Richard "Terry" McAuliffe; נולד ב-9 בפברואר 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ה-72 של מדינת וירג'יניה מאז ינואר 2014 עד ינואר 2018.
ביוגרפיה
מקאוליף נולד בסירקיוז, ניו יורק, למילי וג'ק מקאוליף, וגדל בעיר. משפחתו היא קתולית. אביו היה סוכן נדל"ן ופוליטיקאי דמוקרטי מקומי. הוא סיים את לימודיו בתיכון ב-1975, וב-1979 סיים תואר ראשון באוניברסיטה הקתולית של אמריקה. לאחר סיום לימודיו עבד עבור הקמפיין של הנשיא ג'ימי קרטר ב-1980. בהמשך נרשם לאוניברסיטת ג'ורג'טאון, וסיים תואר ראשון במשפטים ב-1984.
מקאוליף הוא חבר קרוב של הזוג ביל והילרי קלינטון. הוא ניהל במשותף את קמפיין הבחירות לנשיאות מחדש של ביל קלינטון ב-1996. הוא גייס סכומי כסף עצומים עבור ביל בעת נשיאותו, בסך 275 מיליון דולר, וכן 1.35 מיליון דולר לאחר תום הנשיאות.
בשנת 2001 נבחר לשרת כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית (DNC), תפקיד אותו מילא עד 2005. בעת כהונתו דחף למימון נרחב של פוליטיקאים דמוקרטים בווירג'יניה, וכך למשל העביר 5 מיליון דולר לקמפיין המוצלח של טים קיין, שבסופו של דבר נבחר למושל ושירת בעמדה זו בשנים 2006–2010. מקאוליף כיושב ראש משותף של מסע הבחירות לנשיאות של הסנאטורית הילרי קלינטון ב-2008.
בשנת 2012 נבחר לעמית מחקר בבית הספר לממשל ע"ש ג'ון פ. קנדי באוניברסיטת הרווארד. בנובמבר 2012 הכריז כי בכוונתו להתמודד למשרת מושל מדינת וירג'יניה. באפריל 2013 זכה במועמדות הדמוקרטית למושל, כאשר עמד ללא תחרות בפריימריז של מפלגתו. בנובמבר באותה השנה נבחר כמושל, לאחר מרוץ צמוד נגד יריבו הרפובליקני וכן יריב ליברטריאני נוסף. ב-11 בינואר 2014 נכנס לתפקידו במקומו של בוב מקדונל היוצא. ירש אותו במשרת המושל סגנו, רלף נורתם, שהביס את יריבו הרפובליקני אד גילספי בנובמבר 2017.
הוא היה מועמד המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל וירג'יניה בבחירות 2021. ביום הבחירות לתפקיד המושל, ב-2 בנובמבר, הפסיד מקאוליף למועמד הרפובליקני גלן יאנגקין במפלה שנחשבה למפח נפש עבור הדמוקרטים והנשיא ביידן.
מקאוליף נשוי לדורותי סוואן, ולזוג חמישה ילדים.
אבישלום וסטרייך
אבישלום וסטרייך (נולד ב-15 באוגוסט 1976) הוא ד"ר לפילוסופיה מטעם אוניברסיטת בר-אילן, פרופסור למשפטים ב ברמת גן, עמית מחקר במרכז קוגוד של מכון שלום הרטמן, ועמית מחקר לשם כבוד בפקולטה לאומנויות, שפות ותרבויות באוניברסיטת מנצ'סטר.
וסטרייך עוסק בתחומי המשפט העברי, דיני משפחה ותורת המשפט.
ביוגרפיה
וסטרייך למד בישיבת עתניאל ובישיבת שעלבים, ולאחר מכן התגייס לחיל המודיעין, שם שירת כקצין. במהלך השירות הצבאי השלים תואר ראשון ב בהצטיינות יתירה. לאחר השירות הצבאי פנה וסטרייך לתואר שני בפרשנות ותרבות באוניברסיטת בר-אילן, ולתואר ראשון נוסף בתלמוד ובמשפטים. וסטרייך השלים דוקטורט בתוכנית ללימודי פרשנות שבמחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן. עבודת הדוקטור שלו עסקה בהתפתחות ומגמות פרשניות בדיני הנזיקין התלמודיים לאור מקרי פטור חריגים, והתמקדה בעיקר במסכת בבא קמא. העבודה הונחתה על ידי יאיר לורברבוים ודוד הנשקה.
לאחר סיום הדוקטורט החל וסטרייך לשמש כמרצה אורח בתלמוד, מדרש וספרות ההלכה בקולג' לאו בק שבלונדון, וכעמית מחקר ביחידה לחקר העגינות במרכז ללימודי היהדות באוניברסיטת מנצ'סטר. לאחר מכן החל וסטרייך לכהן כמרצה ובהמשך כפרופסור חבר ב ברמת גן.
בשנת 2016 היה וסטרייך עמית מחקר במכון הדסה-ברנדייס של אוניברסיטת ברנדייס, ובשנת 2017 היה חוקר אורח במרכז פטרי-פלום למשפט רפואי, ביוטכנולוגיה וביואתיקה בבית הספר הרווארד למשפטים.
בנוסף לתפקידו כפרופסור למשפטים, מהווה וסטרייך עמית מחקר במרכז קוגוד לחקר המחשבה היהודית ולהגות עכשווית של מכון שלום הרטמן, וכעמית מחקר לשם כבוד בפקולטה לאומנויות, שפות ותרבויות שבאוניברסיטת מנצ'סטר.
פרסומים
שני ספריו הראשונים עוסקים בנושאי הגירושין. בשנת 2012 פרסם את ספרו "Talmud-Based Solutions to The Problem of Agunah", שחובר בהיותו עמית מחקר ביחידה לחקר העגינות באוניברסיטת מנצ'סטר. בשנת 2014 פרסם את ספרו "הזכות לגירושין – גירושין ללא אשם במסורת היהודית".
פרסם ומפרסם מאמרים נוספים בכתבי העת של המשפט העברי בישראל, ובאתר מרכז קוגוד. בנוסף, הוא פעיל בקבוצת הפייסבוק "יומי" אשר מהווה נקודת מפגש של חוקרי תלמוד על הדף היומי.
חיים אישיים
נשוי למירי, מורה לספרות, משוררת ומרצה במדרשת לינדנבאום-לוד ובמדרשות נוספות, ואב לארבעה ילדים. אביו הוא פרופסור אלימלך וסטרייך. מתגורר בפתח תקווה.
פרס דוב הכסף
פרס דוב הכסף (בגרמנית: Silberner Bär; לשעבר פרס דוב הכסף של ברלין, Silberner Berliner Bär) הוא פרס שמוענק על ידי חבר השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין מאז 1956, בנוסף לפרס הראשי (דוב הזהב). פסל דוב הכסף נוצר בשנת 1932 על ידי הפסלת הגרמנייה רנה זינטניס בשם "הדוב הברלינאי". חבר השופטים מעניק את פרס דוב הכסף בשבע קטגוריות, שאחד מהם הוא "הפרס הגדול של חבר השופטים" (Großer Preis der Jury). הקטגוריות האחרות הן הבמאי הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר, השחקן הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר. ניתן פרס נוסף על הישג אמנותי יוצא מן הכלל. חבר השופטים הבינלאומי לסרטים קצרים מעניק בנפרד את פרס דוב הכסף להפקה השנייה בטיבה בתחרות הסרטים הקצרים.
בשנת 2010 זכה רומן פולנסקי בפרס על סרטו "סופר הצללים", אך נעדר מהטקס בשל שהותו במעצר בית.
בפברואר 2020, הודיע פסטיבל ברלין כי לא יחלק באופן זמני את פרס דוב הכסף. זאת, לאחר שהתגלה כי הבמאי אלפרד באואר, שעל שמו נקרא הפרס, היה נאצי בדרגה בכירה שלקח חלק במערך התעמולה של יוזף גבלס.
קטגוריות
קטגוריות הזכייה הן:
פרסי המוזיקה הטובה ביותר לקולנוע (2002–2007), הישג אמנותי מיוחד (1956–2007) והישג אישי מצטיין (1956–2005) הוחלפו בקטגוריית "ההישג האמונתי המצטיין".
מיכאל דרקסלר
מיכאל דרקסלר (נולד ב-17 באוגוסט 1971) הוא רופא מומחה לאורתופדיה, פרופסור חבר קליני בחוג לאורתופדיה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מנהל המחלקה האורתופדית והמערך להחלפות מפרקים בבית החולים האוניברסיטאי אסותא אשדוד.
ביוגרפיה
נולד בירושלים. בוגר תואר ראשון בהצטיינות בביולוגיה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. המשיך ללימודי רפואה בטכניון אותם השלים בשנת 2004. את הסטאז' ביצע בבית החולים כרמל בחיפה, ולאחריה התמחה במחלקת אורתופדיה בבית החולים איכילוב. בשנת 2011 עבר הכשרה מקצועית ביחידה להחלפות מפרקים בבית החולים Charité בברלין, במסגרת מלגת EFORT. בשנים 2011–2013, המשיך להתמחות עמיתים (Fellowship) כאורתופד מומחה להחלפות מפרקים בטורונטו, קנדה, בבתי החולים Holland Orthopedic & Arthritic Centre, Sunnybrook ובית החולים מאונט סיני, וכן השתלמות בבית החולים Hospital for Special Surgery בניו יורק.
בשנת 2017 הקים ומנהל את המחלקה האורתופדית והמערך להחלפות מפרקים בבית החולים אסותא אשדוד, וביצע את הניתוח הראשון להחלפת מפרק.
הוא מראשוני המנתחים באמצעות רובוט בישראל, והוא מנתח במספר רובוטים. בשנת 2021 הכניס לשימוש את הרובוט הראשון להחלפת מפרקים בבית החולים האוניברסיטאי אסותא אשדוד.
חיים אישיים
מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לארבעה.
פעילות אקדמית, חינוכית ומחקר
במקביל לעבודתו המקצועית הוא עוסק במחקר ובהוראת מקצוע הרפואה. תחומי המחקר שלו מתמקדים בשני מישורים:
כיהן במספר ועדות, בהן הוועדה אוניברסיטאית לקידום החינוך סטודנטים ומתמחים לרפואה, ועדת הלסינקי מוסדית של בית החולים איכילוב וכן יושב ראש בוועדות לקידום אקדמי בחוג לאורתופדיה באוניברסיטת תל אביב. משנת 2017 משמש כמרצה בכיר בחוג לאורתופדיה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בן-גוריון. בשנת 2018 קיבל מעמד של פרופסור חבר קליני בחוג לאורתופדיה. עוד מכהן כחבר בוועדה לעבודות גמר וכיושב ראש בוועדות לקידום אקדמי בחוג לאורתופדיה מטעם האוניברסיטה. בנוסף, שימש כחבר בוועדת התמחות מוסדית, וממלא מקום יושב ראש וחבר בוועדת הלסינקי מוסדית של בית החולים אסותא אשדוד.
משנת 2019 חבר בוועדת החינוך של האיגוד הישראלי לאורתופדיה, ומשנת 2020 אחראי בחינות גמר למתמחים באורתופדיה – שלב א ו-ב.
דרקסלר פרסם מעל ל-80 פרסומים מקצועיים בכתבי עת שפיטים.
חברות באיגודים מקצועיים
משנת 2012 חבר באיגוד הקנדי לאורתופדיה (COA – Canadian Orthopedic association).
משנת 2015 חבר בצוות מארגן באיגוד הישראלי להחלפות מפרקים (IOA).
עץ R
במדעי המחשב, עץ R הוא מבנה נתונים בצורת עץ שנועד לשמש לגישה למידע מרחבי, כלומר לנתונים עם אופי רב ממדי. נתונים אלו יכולים להיות קואורדינטות גאוגרפיות, מלבנים וצורות גאומטריות נוספות. עץ R הוצע לראשונה על ידי אנטונין גוטמן בשנת 1984, ומאז נעשה בו שימוש תאורטי ומעשי נרחב. האות R בשם של מבנה הנתונים היא קיצור למילה מלבן באנגלית - Rectangle.
סקירה
מבנה הנתונים של עץ R התבסס על עץ +B, והוא תוכנן כך שחיפוש של מידע מרחבי באמצעותו יצריך מעט גישות לצמתים ויתבצע בצורה מהירה. עץ R הוא עץ חיפוש מאוזן, שבו כל צומתי העלים של העץ הם באותו גובה, והעלים מכילים רשומות אינדקס ומצביעים לערכים בבסיס נתונים.
לכל הצמתים בעץ מוגדר סף מקסימום של ערכים שניתן לאחסן בהם, שמסומן כפרמטר M. כמות הערכים שניתנים לאחסון בצומת היא למעשה כמות הבנים שיכולים להסתעף ממנו והיא מכונה גם רמת הסתעפות (branching factor). האחסון הקבוע של עץ R הוא לרוב בזיכרון חיצוני למחשב, כי האינדקס נוטה להיות גדול מדי לאחסון בחוצץ בזיכרון הפנימי (שהקיבולת שלו קטנה יחסית). לכן נוח להגדיר גודל של צומת בעץ כך שיהיה זהה בקירוב לגודל של דף, ובכך בכל קריאה מהזיכרון החיצוני לפנימי יישלף צומת אחד. פרמטר המקסימום M נקבע בפועל כך שניתן יהיה למלא דף בזיכרון בצורה מלאה ככל האפשר, וחישוב נתון זה מבוסס בעיקרו על גודל השדות ברשומת אינדקס וצורת הדחיסה שלהם בצומתי העץ, גודל מצביע (מושפע מגודל כתובת בזיכרון), וגודל הדף.
בנוסף מוגדר סף מינימום של ערכים שיכול להיות בצומת כפרמטר m שמקיים את התנאי m\le M/2. הגדרת סף מינימום זה מאפשרת לאכוף תפוסה מסוימת של ערכים בצמתים והיא משפיעה על האיזון של העץ. מצד אחד, אכיפה של תפוסה גבוהה מקטינה את כמות הצמתים ומשפיעה על גובה העץ להיות קטן, דבר שיוביל להקטנת כמות הקריאות של צמתים לזיכרון ולייעול הביצועים של חיפוש נתונים. מצד שני, אכיפה של תפוסה גבוהה מגדילה את כמות הצעדים הממוצעת שמבוצעת בכל פעולת הכנסה ומחיקה בעץ (כי נדרש לבצע פיצול צמתים ומחיקה שלהם בתדירות גבוהה יותר), ובכך מייקרת את עלות הביצועים שלהם.
בכל צומת שאינו השורש יש בין m ל- M ערכים. עבור עץ  R שמכיל N רשומות אינדקס, מתקיים שגובה העץ הוא לכל היותר.
הרעיון העיקרי בעץ R הוא לקבץ עצמים שסמוכים זה לזה במרחב n-ממדי, ולייצג אותם ברמה גבוהה יותר בעץ על ידי המלבן ה-n ממדי הקטן ביותר שמקיף אותם ומקביל לצירים. מלבן זה מכונה גם מלבן חוסם מינימלי (Minimum Bounding Rectangle, MBR). מידע יאוחסן בעץ בצורה הבאה:
מלבנים יכולים לחפוף בשטח שלהם זה לזה (כלומר יש חיתוך גאומטרי ביניהם), זאת בניגוד למבני נתונים כמו עץ +B או עץ kd שם אין חפיפות בין ערכים שמייצגים תחום של נתונים שמאוחסנים בצמתים.
הכנסה
בדומה לעץ +B, גם כאן לאחר פיצול צומת עלה ההכנסה מפעפעת למעלה, כך שלאחר הפיצול מוכנס ערך חדש לצומת האב של העלה. לאחר מכן אם נדרש גם צומת האב מפוצל, וכך האלגוריתם ממשיך לפי הצורך בצורה רקורסיבית עד הגעה לצומת השורש. אם גם צומת השורש מלא ונדרש לפצל אותו, נוצר שורש חדש והגובה של העץ גדל בהתאמה.
בחירת תת-עץ להכנסה
בעץ R קלאסי ההיוריסטיקה היא בחירת המלבן שמצריך הרחבה מינימלית של השטח שלו כדי להכניס בתוכו את הערך הנוסף, ובמקרה של שוויון ההכרעה היא על ידי בחירת המלבן שמייצג תת-עץ עם שטח קטן יותר. קיימות וריאציות משופרות של עץ R בהן יש היוריסטיקות אחרות. בעץ *R למשל נעשה שימוש בהיוריסטיקה משולבת: ברמת העלים נעשה ניסיון למזער את השטחים החופפים בין המלבנים (ובמקרה של שוויון ההכרעה היא על ידי שימוש בהיוריסטיקה של עץ R קלאסי), ואילו ברמות של צמתים פנימיים יותר בעץ נעשה ישירות שימוש בהיוריסטיקה של עץ R קלאסי.
פיצול צומת מלא
המטרה היא לצמצם את השטח המשותף ששני המלבנים בצמתים החדשים יכסו. מספר האפשרויות לחלוקה של ערכים מצומת אחד מלא לשני צמתים חדשים הוא אקספוננציאלי למספר הערכים שיש בצומת (סיבוכיות זמן ריצה של אלגוריתם נאיבי שממצה את כל האפשרויות יכולה להגיע ל- 2^{M-1}), ולכן צריך להשתמש בהיוריסטיקה כדי למצוא חלוקה מיטבית ככל שאפשר. גוטמן הציע שתי היוריסטיקות לפיצול צומת בעץ R קלאסי: פיצול ריבועי (quadratic split), ופיצול ליניארי (linear split). בשתי שיטות אלו מוצאים בהתחלה גרעין מתאים לכל אחת משתי קבוצות הערכים, ולאחר מכן מחלקים את שאר הערכים בין שתי הקבוצות שנוצרו בהתבסס על קריטריונים מסוימים.
קיימות אסטרטגיות נוספות לפיצול צמתים מלאים - כמו שיטת הפיצול של גרין, היוריסטיקת הפיצול של *R שכוללת מחיקה של צמתים והכנסה מחדש שלהם, שיטת הפיצול של אנג וטן,, ועוד.
עדכון
אם מבוצע עדכון לעצם שמוצבע ידי העלים והוא מוביל לשינוי המלבן החוסם המינימלי שלו, צריך למחוק את רשומת האינדקס של אותו עצם מתוך העץ (ביצוע פעולת מחיקה), ולהכניס את האינדקס המעודכן מחדש (ביצוע פעולת הכנסה). המשמעות היא שביצוע פעולות עדכון על נתונים בצורה תכופה בעץ R זה דבר יקר יחסית (דבר כזה יכול להידרש למשל עבור עצם שנע במהירות במרחב).
מחיקה
במהלך המחיקה ייתכן שיהיה צורך למחוק ערך מצומת השורש. אם הערך היחיד שיש בצומת השורש הוא לא עלה, מתבצעת מחיקה של צומת השורש וסימון ערך הבן היחיד שלו כצומת שורש חדש. פעולה כזו מקטינה את הגובה של העץ.
בנוסף, על עץ R מוגדר תנאי לכמות מינימום של ערכים בצומת, לכן יש להתייחס גם אליו במהלך מחיקה. הטיפול בתנאי זה יתבצע בצורה שונה מזו שבה הוא מתבצע במבנה נתונים כמו עץ +B. בעץ +B, אם מגיעים למצב שבו רמת התפוסה של ערכים בצומת מסוים היא מתחת למינימום הנדרש (מצב של חמיקה - underflow), ניתן לפי הצורך להפעיל אלגוריתם מיזוג לשני צומתי אחים - מכיוון שהעץ מכיל אינדקס חד־ממדי שהערכים ממוינים לפיו. לעומת זאת, במידע רב ממדי, התכונה הזאת לא מתקיימת בהכרח.
לכן, במקום זאת, גוטמן הציע לבצע הכנסה מחדש של כל הערכים שנותרו בצומת שהיה בתת-תפוסה, ולמחוק אותו לחלוטין מהעץ. שיטה זו מאפשרת מימוש פשוט יותר של האלגוריתם כי היא עושה שימוש באלגוריתם של פעולת ההכנסה ונמנעת מאלגוריתם מיזוג ייעודי. כמו כן יש לה יתרון בעבודה עם בסיסי נתונים, מאחר שהדפים שדרושים להכנסה מחדש היו צריכים להיטען לחוצץ בזיכרון הפנימי כבר במהלך החיפוש של הרשומה שביקשו למחוק. כמו כן, מחיקה של נתונים פוגעת באיכות המלבנים החוסמים בעץ (על ידי יצירת שטחים ריקים וחפיפות בין מלבנים שכבר לא הכרחיות), והכנסה של נתונים מחדש אמורה לצמצם תופעות אלו.
חיפוש תחום
החיפוש הסטנדרטי בעץ R הוא חיפוש תחום (range searching) בו מחפשים עצמים שנמצאים בתחום מסוים במרחב שניתן כקלט. בעץ R קלט של חיפוש כזה הוא מלבן (שמכונה בשמות 'תחום', 'חלון', ו'מלבן שאילתה'), והתוצאה הרצויה היא קבוצה של העצמים שמוצבעים מעלי העץ וחופפים לאותו מלבן או מוכלים בו. מקרה פרטי לחיפוש כזה הוא כשהקלט מייצג נקודה.
כשמגיעים לעלה, ייתכן מצב של חפיפה שגויה (false overlap) שבו המלבן החוסם המינימלי חופף לקלט החיפוש, אבל העצם החסום (שהוא לא בהכרח מלבן) לא חופף אליו. בשל כך יש לבדוק את החפיפה גם עבור העצם שמוצבע מהעלה. כשנמצאת חפיפה בין עצם באחד העלים לקלט החיפוש, אותו עצם מתווסף לקבוצת הערכים של התוצאה. ייתכן שבחיפוש מסוים לא יימצא אף עצם מתאים.
חיפוש השכן הקרוב ביותר
ישנן פעולות חיפוש נוספות שנפוצות בעץ R. למשל, חיפוש השכן הקרוב ביותר (nearest neighbor search), שמטרתו למצוא עצם שהוא השכן שקרוב ביותר במרחב ה-n ממדי לנקודה או למלבן מסוימים שניתנים כקלט.
אלגוריתם בצורה של הסתעף וחסום לביצוע חיפוש כזה בעץ R הוצע על ידי Roussopoulos, Kelley ו-Vincent בשנת 1995. לצורך האלגוריתם מוגדרות שתי מטריקות בין נקודה במרחב ה-n ממדי לנקודה אחרת במלבן n-ממדי באותו מרחב: מטריקת מרחק מינימלי, ומטריקת מרחק מינימקס. שיפור של האלגוריתם שמייעל את החישובים ומשתמש במטריקת מרחק מינימלי בלבד הוצג על ידי Cheung ו-Fu בשנת 1998.
צירוף מרחבי
פעולות חיפוש מסוג אחר הן פעולות שמצריכות סריקה חוזרת של העצמים שבמרחב. פעולה נפוצה כזו היא פעולת חיפוש של צירוף מרחבי (spatial join) עם פרדיקט של חיתוך שמוגדרת בצורה הבאה: עבור שני יחסים שמכילים קבוצות של עצמים במרחב, הצירוף המרחבי שלהם הוא קבוצת כל העצמים שחופפים בין הקבוצות. פעולה זו היא למעשה הרחבה של חיפוש תחום, כך שקלט החיפוש שהכיל מלבן יחיד יכיל קבוצה של מלבנים.
אלגוריתם נאיבי לצירוף מרחבי כזה הוא אלגוריתם שעושה שימוש בלולאות מקוננות והוא לא יעיל במיוחד בסיבוכיות זמן ריצה שלו עבור קבוצות גדולות של עצמים. אלגוריתמים שונים שמבוססים על עץ R ועל וריאציות שלו הוצעו כדי לייעל את הפעולה.
אחד האלגוריתמים הראשונים שמטרתו לבצע צירוף מרחבי בין שני יחסים שמיוצגים בשני עצי R עם גבהים שונים הוצע על ידי Brinkhoff, Kriegel, ו-Seeger ב-1993. אלגוריתם זה מכונה לפעמים אלגוריתם RJ (R-tree Join) או אלגוריתם התאמת עץ, ופועל בצורה של חיפוש לעומק:
למצבים בהם רק אחד מהיחסים מיוצג בעץ R, הוצע אלגוריתם לבניית עץ מתאים ליחס השני על ידי Lo ו-Ravishankar בשנת 1994. מבנה הנתונים הנוסף שמוגדר עבור היחס השני הוא עץ שתול (seeded tree) והוא מתבסס על ערכים מהעץ R שכבר נתון. הרעיון בבנייה כזו הוא לצמצם את כמות החפיפות שיימצאו בין זוגות מלבנים בעצים השונים ובכך לבנות עץ שמתאים יותר לחיפוש של צירוף מרחבי מלחיפוש תחום.
וריאציות
רוב המחקר בעצי R (נכון ל-2017) נעשה בתחומים הבאים:
וריאציות דינמיות
הקושי בבניית עץ R הוא שמצד אחד צריך לבנות עץ שהוא מאוזן, ומצד שני צריך שמלבנים לא יחפפו יותר מדי, כך שבמהלך חיפוש נתונים לא יהיה צורך לבקר בתתי עצים רבים, וכן שמלבנים לא יכסו יותר מדי אזורים ריקים (אזורים שלא מכוסים על ידי שטח מלבני בנים) כי אז אזורי החפיפה גדלים. וריאציות שונות של עץ R הוצעו כדי לשפר את פעולות ההכנסה, העדכון והמחיקה של הנתונים.
מקביליות
ניתן לאחסן עץ R בארכיטקטורת חומרה שמורכבת מכמה אמצעי זיכרון חיצוניים, למשל דיסקים קשיחים. יעילות של שיטת אחסון כזו נבחנת בהקטנת זמן התגובה של פעולות בעץ.
מידע מרחבי-טקסטואלי
הרחבות שונות עוסקות בנקודות במרחב שלכל אחת מהן מוצמד מסמך טקסט עם מלל תיאורי:
ממדים מסדר גבוה
הגדלת כמות הממדים בעץ R שמאחסן מידע מרחבי פוגעת ביעילות של השימוש באינדקס, ובמקרים מסוימים השימוש באינדקס עלול אפילו להיות גרוע יותר מסריקה סדרתית של הנתונים. תופעה כזו נצפתה גם בשיטות אחרות, והיא מכונה בצורה כללית גם קללת הממד. וריאציות שונות הוצעו בניסיון לזהות את הגורמים הספציפיים לתופעה בעץ R ולהימנע מהם.
בית הסוהר המרכזי בירושלים
המבנה עד להפיכתו לבית הסוהר
מבנה בית הסוהר הוקם בשנות ה-60 של המאה ה-19 כחלק ממתחם מגרש הרוסים מחוץ לירושלים העתיקה. המתחם נבנה כמחנה לצליינים, וכלל כמה מבני אכסניה, בית חולים וכנסייה מרכזית. המבנה בו שכן בית הסוהר בתקופת המנדט שימש עד מלחמת העולם הראשונה כאכסניה לנשים על שם מריה פיודרובנה, אמו של הצאר ניקולאי השני. האכסניה נבנתה במתכונת של מבנה מלבני, הסוגר על שתי חצרות פנימיות. קירות המבנה היו כה עבים, עד כי קרירות תמידית שכנה בחדרים.
במלחמת העולם הראשונה התחוללה המהפכה הקומוניסטית ברוסיה, בה הוצאו הצאר ומשפחתו להורג, ואת השלטון תפסו הקומוניסטים. דבר זה קטע באחת את זרם הצליינים המתעצם לירושלים, ומגרש הרוסים הפך שומם. במקביל, כבשו הבריטים את הארץ, ועם כניסתו לתוקף של שלטון המנדט בשנת 1920, החליטו על העתקת מרכז העיר בירושלים מהעיר העתיקה לעיר החדשה. הם בחרו לשם כך במקטע על דרך יפו, בין העיר העתיקה ובין גוש השכונות היהודיות בנחלאות, צמוד למגרש הרוסים.
בשנת 1922 סללו הבריטים בָּאזור כביש חדש, לו קראו על שם אליעזר בן-יהודה (הוא מדרחוב בן-יהודה של ימינו), וב-1924 סללו את רחוב המלך ג'ורג'. עם יצירת משולש הרחובות והגדרת מרכז העיר החדש של ירושלים, הפך גם מגרש הרוסים לחלק מהיוזמה החדשה, על ידי הסבת מבניו הנטושים למבני ציבור ושלטון: אכסניית הגברים הפכה לתחנת משטרה מרכזית; אכסניית הכמרים והנזירים הפכה לבית משפט; אכסניית האצילים (חצר סרגיי) הפכה למשרד ממשלתי, אכסניית הנשים הפכה לבית הסוהר המרכזי וכך הלאה.