cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי אזרבייג'ן–יפן
יחסי תרבות
בשנת 2013 נחתם הסכם התאומים בין העיר אסמאעילי (אזרבייג'ן) לאיטו (יפן, מחוז שיזואוקה). בפארק התרבות והפנאי הקרוי על שם חיידר אלייב (איסמאעילי) הוקם גן יפני. איגוד הידידות יפן–אזרבייג'ן פועל בעיר הבירה טוקיו.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
במשרד החינוך
בין השנים 2001–2008 היה חבר הוועדה העליונה של ההתמחות בהוראה (סטאז').
יחסי אזרבייג'ן–יפן
סיוע הומניטרי
עד 2019 סיפקה יפן סיוע טכני לאזרבייג'ן בסכום של יותר ממיליארד דולר. יפן סיפקה סיוע הומניטרי לפליטי אזרבייג'ן בסכום של 11,470 מיליון דולר לאחר מלחמת נגורנו קרבאך.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
במשרד החינוך
ב-2002 ייעץ לשרת החינוך לימור לבנת בהרכבת המועצה להשכלה גבוהה העשירית.
יחסי אזרבייג'ן–יפן
סיוע הומניטרי
מאז שנת 2000 סיפקה יפן סיוע מהותי לאזרבייג'ן כחלק מתוכנית הסיוע. באביב 2011 סיפקה אזרבייג'ן סיוע הומניטרי ליפן להתאושש מרעידת אדמה גדולה במזרח המדינה. בשנת 2015 סיפקה יפן עזרה לאזרבייג'ן בדמות מענק בשווי 900,000 דולר לפיתוח החקלאות.
אבי לוי (פרופסור ואיש חינוך)
במשרד החינוך
ב-2008 היה חבר הוועדה העליונה להטמעת רפורמת אופק חדש.
בין השנים 2010–2014 היה חבר במועצת החמ"ד במשרד החינוך.
ב-2014 היה חבר ועדת היגוי של החופש הגדול, וחבר בוועדת היגוי העוסקת בשותפויות אקדמיה – שדה בתהליכי ההכשרה, הכניסה להוראה והפיתוח המקצועי.
במכון מופ"ת
ב-2003 היה חבר בצוות החשיבה "תהליכי חקר ופרויקטים בהכשרה" במכון מופ"ת ובצוות חשיבה "העם היהודי בימינו".
בין השנים 2003–2008 היה חבר חבר בוועדת ההיגוי העליונה של רשות המחקר הבין מכללתי.
כנסים
לאורך השנים השתתף בכנסים אקדמיים בארץ ובכנסים בינלאומיים.
שימש כיושב ראש ומנחה בכנסים: ב-1993 בקונגרס הבין-לאומי להכשרת מורים "מן המעשה אל התיאוריה" של מכון מופ"ת; ב-1997 בכנס של רשות המחקר הבין-מכללתית במכן מופ"ת; ב-2002 בכינוס הבין-לאומי הרביעי להכשרת מורים "הכשרת מורים כשליחות חברתית" במכון מופ"ת; ב-2003 בכנס החמישי של "החינוך במבחן הזמן" של הסתדרות המורים; ב-2006 בכנס "חשבון הנפש של הכשרת המורים במסגרת האקולוגיה החברתית החדשה" של מכון מופ"ת ובכנס הכשרת מורים לקראת היובל הבא במשרד החינוך; ב-2007 בכנס הבין-לאומי החמישי בהכשרת מורים "הכשרת מורים על פרשת דרכים", וב-2018 בכנס המקצועי "יערת הדבש" על צמחי צוף, אקולוגיה, חקלאות וסביבה במועצה אזורית חוף אשקלון.
מלגות ופרסים
בשנת 1989 קיבל מלגת תלמיד מחקר מצטיין מטעם אייסף - הקרן הבינלאומית לחינוך. ב-1990 קיבל פרס מחקר מטעם הפדרציה העולמית של הקהילות הספרדיות וחבר הנאמנים ב. ב-1996 קיבל פרס הצטיינות על תרומה לחברה הישראלית מטעם אייסף – הקרן הבינלאומית לחינוך, וב-2012 קיבל את אות אייסף על שם אדמונד ספרא למצוינות ותרומה לחברה הישראלית. ב-2016 קיבל אות "מחנך למופת" מטעם מכללת ליפשיץ, המכללה האקדמית הרצוג ותנועת "ביחד".
כתיבה ועריכה
בין השנים 1997–2008 כתב היה חבר מערכת בכתב העת האקדמי "חמדעת" – שנתון שהוציאה לאור מכללת חמדת הדרום.
הלאס
{{פירושונים|* איגנץ הַלַאס - בלשן ופרופסור הונגרי-יהודי
ראו גם
}}
סורת א-צאפאת
סורת א-צאפאת (בערבית: سورة الصافات, "המתייצבים במערכה") היא הסורה ה-37 בקוראן. היא מונה 182 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון בה.
סיפורי הנביאים
בסורת א-צאפאת הוזכרו סיפוריהם של מספר נביאים:
שובי שבא הקטנה
שובי שבא הקטנה (באנגלית: Come Back, Little Sheba) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1952 המבוסס על מחזה בשם זה מאת ויליאם אינג' משנת 1950.
השחקנית שירלי בות' שיחקה בהפקה בברודוויי שבוימה בידי דניאל מאן שביים גם את הסרט וזכתה על כך בפרס טוני. הוא בחר בה לאותו התפקיד בסרט למולו של ברט לנקסטר, זו הייתה ההופעה הראשונה שלה בסרטים.
המחזה הוצג גם בתיאטרון הקאמרי ב-1955 בתרגומו של בנימין תמוז, עם רחל מרכוס בתפקיד הראשי.
ב-1977 הפיקה חברת "גרנדה" סרט טלוויזיה בשם זה עם לורנס אוליבייה וג'ואן וודוורד בתפקידים הראשיים.
הסרט מתאר זוג מבוגרים חסרי ילדים ובודדים שמשקעי העבר מעכירים את חיי נישואיהם. סטודנטית צעירה ששוכרת חדר בביתם גורמת לסערת רגשות ומפרה את השקט היחסי בבית.
תקציר העלילה
"דוק" דילייני (ברט לנקסטר) ואשתו לולה דילייני (שירלי בות') הם זוג חשוך ילדים. בעבר היה דוק סטודנט לרפואה אבל לא סיים את לימודיו. לולה חברתו נכנסה להריון והוריה זרקו אותה מהבית. דוק נאלץ להפסיק את לימודיו כדי לשאת את לולה ולתמוך בה. הוא השתלם בכירופרקטיקה וכולם קראו לו "דוק" (דוקטור). התינוקת שלהם נפטרה ודוק החל לשתות והפך לאלכוהוליסט. הוא בזבז את רוב הכסף שירש מאימו ולבסוף נגמל בעזרת קבוצת אלכוהוליסטים אנונימיים. הוא מקפיד ללכת לישיבות בקבוצה ומתנדב לטפל באלכוהוליסטים. כדי להעמיד אותו במבחן מוצב בקבוק ויסקי מלא במטבח.
לולה אשתו היא אישה בודדה ומשועממת. לבושה ברישול ומזניחה את הבית. בעבר הייתה להם כלבה קטנה בשם "שבא" (Sheba) ולולה הייתה קשורה אליה מאוד עד שנעלמה ולולה שוב חזרה להיות בודדה. הוא חולמת על שבא ועוקבת אחרי כל כלב בשכונה אולי זו "שבא". היא כמהה לדבר עם מישהו וכשהיא רואה את הדוור ברחוב היא פותחת איתו בשיחה, שואלת מדוע לא קבלה מכתבים מספר שבועות, מזמינה אותו לביתה, מכבדת אותו בשתייה ומספרת לו על הצרות שלה.
מגיעה סטודנטית חיננית לביולוגיה בשם מארי באקהולדר (טרי מור) ולולה מראה לה את הבית ומשתדלת בכל כוחה שתשכור שם חדר, עד שהיא מסכימה. דוק מקבל אותה באדישות.
לילה אחד חוזרים מארי וטרק מאוחר לאחר בילוי. הם מתגנבים לבית דרך החלון לאחר שמארי שכחה אותו. טרק מנסה לכפות את עצמו בכוח על מארי אך היא הודפת אותו והוא מוותר ועוזב דרך החלון. דוק מאזין להם בחושך וחמתו עולה.
למחרת מודיעה מארי שברוס עומד להגיע. לולה מתכננת להם ארוחה חגיגית בבית עם כלי חרסינה סינים יקרים שירש דוק מאימו. דוק נכנס למטבח זועף, מתבונן בבקבוק הוויסקי, מסתיר אותו תחת מעילו ויוצא מהבית. הוא לא מגיע בערב לארוחה החגיגית ולולה מגלה לחרדתה כי בקבוק הוויסקי במטבח נעלם ומתקשרת להודיע זאת למתנדבי "אלכוהוליסטים אנונימיים".
בבוקר מגיע דוק שיכור וזועף. כשלולה שואלת מדוע לא הגיע לארוחה והוא רואה את סרוויס החרסינה. הוא שובר אותו, מתפרץ כלפי לולה ומכנה אותה ואת מארי "פרוצות". לולה ממהרת להתקשר לעזרה למתנדב ב"אלכוהוליסטים אנונימיים". דוק רודף אחריה עם סכין מטבח ואחר כך מנסה לחנוק אותה ומתעלף. באותה שעה מגיעים המתנדבים ולוקחים אותו לאשפוז כפוי בבית החולים.
לולה מתקשרת להוריה בבקשה לשהות אצלם ולהתאושש אך נענית בשלילה.
לבסוף משתחרר דוק ומגיע הביתה פיכח ורגוע. הוא מבקש מלולה סליחה על מה שהיה ומבקש גם שלא תעזוב אותו. לולה אומרת כי הוא האדם היחיד שיש לה בחייה וכי חלמה ששבא הקטנה מתה וכעת הגיעה למסקנה ששבא לא תחזור לעולם ומעתה לא תזכיר אותה יותר.
פרסים
פרס אוסקר לשנת 1952: ב-פסטיבל הקולנוע בקאן ב-1953 זכו: פרס גלובוס הזהב ב-1953 - שירלי בות' - השחקנית הטובה ביותר
מסיבת תה
מקורן של מסיבות התה באנגליה של תחילת המאה ה-17, עם התגברותם של משלוחי התה מהמזרח הרחוק. התה שנחשב אז למצרך יקר הפך לפופולרי בקרב בתי האצולה הבריטי. בני המעמד העליון התחילו לאכול ארוחות תה ב-1840. כאשר את התה שתו באירועים חברתיים ובבתים פרטיים הוא הפך לסמל סטטוס, ובמהרה הפך לארוחה שנאכלה מדי יום, ושבה הגישו תה חלש מקומקום יחד עם חלב וסוכר (מנהג המושפע מהרגלי ההודים), מלווה בכריכים קטנים (כריכי מלפפון, ביצים, ממרח דג, שינקן וסלמון מעושן) ,סקונס המוגשים עם חמאה, שמנת עשירה וריבה, עוגת פירות ועוגת ספוג. בני המעמד הגבוה אכלו ארוחת צהריים ב-12:00 וארוחת ערב ב-20:00 או מאוחר יותר, כך שהיה להם נוח לערוך באמצע ארוחת תה. לעומתם, בני המעמד הנמוך יותר אכלו כבר ב-11:00 את ארוחת הצהרים וארוחת ערב קלה ב-19:00. במהלך השנים המעמד הנמוך החלו אף הם לשתות תה ולקיים ארוחות תה. מסורת זו החלה להתקיים בכל האימפריה הבריטית. במאה ה-21 עקב שעות העבודה הרבות של הבריטים פחות ופחות מקיימים מנהג זה.
יש הגורסים שמנהג זה הומצא על ידי הדוכסית מבדפורד כדי לתת מענה לחולשה שחשה בשעות אחר הצהריים, אי שם בין ארוחת הצהריים שכבר הסתיימה, לבין ארוחת הערב שעדיין הייתה רחוקה.
תרבות האוכל
נימוסי שולחן: חלק בלתי נפרד מהטקס הוא נימוסי השולחן. להלן החלק העיקרי בהם: אין לאכול עם מרפקים על השולחן, אין ללקק או להכניס סכין לפה, אין ללקק את הצלחת, מאוד לא מנומס לקחת אוכל או חפץ מעל מישהו אחר ומקובל לבקש שיועבר, אין לדבר עם אוכל בפה, לא מנומס לאכול ברעש, סיום את האוכל שבפה לפני נגיסה נוספת.
חשיבות רבה בטקס ניתנת לכלי ההגשה הנאים. קנקן תה הדור, חלבון וכלי לסוכר, מפיות יפות - רצוי מבד, מזלגות לעוגה, כפיות וכלי הגשה בקומות. לטקס שלבים קבועים: תחילה שותים תה, אוכלים כריכים זעירים, אוכלים את הסקונס המלווה תמיד בריבת תותים, שמנת עשירה וחמאה. בסוף אוכלים את המתוקים או עוגה. אפשר לשתות קוקטייל שמפניה קטן לסיום הארוחה.
מסיבת התה של המלכה
אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת הייתה ממשיכה מסורת של המלכה ויקטוריה, על פיה בכל שנה עורכת המלכה שלוש מסיבות תה בגינה פרטית שבארמון בקינגהאם, הנערכות בתאריכים קבועים אחר הצהריים. לכל מסיבה מוזמנים 8,000 איש מאזרחי הממלכה, נציגים מכל המעמדות. ההזמנות נשלחות לנתינים באופן ישיר או דרך יועצים של הארמון. אין אפשרות לבקש הזמנה וההזמנות ניתנות לאנשים אשר תרמו לחברה הבריטית.
קוד הלבוש הוא חליפות או לבוש לאומי לגברים, ושמלת אחר הצהריים, לרוב בתוספת כובע וכפפות, לנשים. שערי הארמון נפתחים לאורחים בשעה 15:00. האורחים רשאים לטייל בגני ארמון שבדרך כלל סגורים לציבור הרחב. בשעה 16:00 המלכה ובעלה הדוכס מאדינבורו נכנסים לגן, מלווים במשפחת המלוכה, ובמקביל שתי תזמורות נכנסות בכיוונים שונים ומנגנות את ההמנון. המלכה, בעלה והמכובדים לוחצים ידיים למוזמנים שאחר כך נכנסים לאוהל למסיבת התה. שאר האנשים מתכבדים לאכול במזנון שהשולחן שלו באורך 408 פייט. בשעה 18:00 המלכה ומשפחתה יוצאים מהגינה ושוב התזמורת מנגנת את ההמנון, המסמל את סיום מסיבת התה.
אלישה קלארק
אלישה אנג'ליקה קלארק (באנגלית: Alysha Angelica Clark; נולדה ב-7 ביולי 1987) היא כדורסלנית אמריקאית–ישראלית, המשחקת במקביל בקבוצת לאס וגאס אייסז מליגת ה-WNBA, וזכתה עם סיאטל סטורם פעמיים באליפות, ובקבוצת אסוול ליון-וילרבאן מליגת העל הצרפתית, גם עימה זכתה באליפות. בנוסף שיחקה במספר קבוצות בליגת העל בכדורסל נשים וזכתה פעמיים באליפות עם קבוצת מכבי בנות אשדוד ואליצור רמלה. בהמשך יצאה לשחק בליגות שונות באירופה וזכתה באליפות פולין עם קבוצת פולקוביצה. לקלארק יש אזרחות ישראלית, עובדה שהקנתה לה מעמד של מתאזרחת בישראל ואפשרות לשחק בנבחרת ישראל בכדורסל נשים.
ילדותה
קלארק נולדה בדנוור, קולורדו לזוג הורים מוזיקאים. אביה של אמה יהודי, דבר שהקנה לה אזרחות ישראלית. בילדותה עברה המשפחה לגור בטנסי, שם שיחקה בקבוצת הכדורסל של התיכון. בעונתה האחרונה קלעה ממוצע של 24 נקודות לצד 11.6 ריבאונדים למשחק.
קריירת מכללות
קלארק שיחקה במשך שנתיים בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת בלמונט בנאשוויל, טנסי. בשנת 2007 העפילה יחד עם הקבוצה, לראשונה בתולדותיה, לטורניר המכללות של ה-NCAA. לאחר שנתיים הועברה לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מידל טנסי. בעונתה האחרונה בליגה קלעה ממוצע של 28.3 נק' למשחק.
קריירה מקצוענית
קלארק נבחרה במקום ה-17 בסיבוב השני של דראפט ה-WNBA בשנת 2010 על ידי קבוצת סן אנטוניו סטארס, אך לא נכללה בסגל הקבוצה באותה שנה ובשנה שאחריה. בשנת 2012 חתמה בקבוצת סיאטל סטורם. בעונתה השלישית בקבוצה הפכה לחלק מהחמישייה הפותחת. במהלך השנים מיצבה את עצמה כאחת משחקניות ההגנה הטובות בליגה ואף נבחרת לחמישיית ההגנה של העונה בשנת 2019. בצד ההתקפי היא נחשבת לקלעית טובה מעבר לקשת השלוש עם ממוצע קריירה של 39.8%. בעונת 2020 הובילה את הליגה בקטגוריה עם 52.2% קליעה.
בעונת 2018 פתחה בחמישייה בכל משחקי העונה, למעט אחד. בסדרת חצי הגמר שמרה על דיאנה טוראסי, כוכבת היריבה פיניקס מרקורי. במשחק החמישי, והמכריע, בסדרה סיימה עם דאבל-דאבל שכלל 13 נקודות ומספר זהה של ריבאונדים. בסדרת הגמר הובילה את הקבוצה בממוצע הדקות למשחק והייתה שותפה לזכייה באליפות.
פתיחת עונת 2020 נדחה בשל התפרצות מגפת הקורונה. לבסוף נפתחה עונה מקוצרת, שכללה רק 22 משחקים ב"בועה" בפלורידה. במהלך העונה קבעה קלארק שיא קריירה בנקודות למשחק הן בעונה הרגילה (10 נק') והם בפלייאוף (10.3 נק'). בסיום העונה זכתה באליפות בפעם השנייה לאחר ניצחון בסדרה על לאס וגאס אייסז.
קלארק שיחקה במספר קבוצות בליגת העל הישראלית. לאחר שלא הוחתמה בסן אנטוניו סטארס עברה לשחק בקבוצת הפועל ראשון לציון כמתאזרחת. לקראת עונת 2011/12 עברה לשחק בקבוצת א.ס. רמת השרון, בה שיחקה במשך שתי עונות. בעונת 2013/2014 חתמה בקבוצת מכבי בנות אשדוד והייתה שותפה לזכייה באליפות ולהגעה לחצי גמר היורוקאפ. בסיום העונה בחנה אפשרויות לעבור לשחק בליגות אחרות, אך לבסוף חתמה לעונה נוספת בקבוצה וזכתה באליפות שנייה ברציפות.
לאחר הזכייה באליפות השנייה עברה קלארק לשחק בקבוצת אדנה הטורקית. לאחר עונה אחת עברה לשחק בקבוצת פולקוביצה, עימה זכתה באליפות פולין והשתתפה ביורוליג. בעונת 2018/19 עברה לקבוצת אסוול ליון-וילרבאן וזכתה עימה באליפות צרפת.
בדצמבר 2022 חזרה קלארק לשחק בישראל וחתמה באלופה הישראלית אליצור רמלה עד תום העונה. בכך היא חזרה להתאמן תחת שירה העליון שאימנה אותה בעבר וזכתה באליפות המדינה לעונה זו.
נבחרת לאומית
קלארק בעלת אזרחות כפולה אמריקאית וישראלית הצטרפה באפריל 2015 לסגל נבחרת ישראל לקראת מוקדמות אליפות אירופה. הייתה שותפה לקמפיינים במקודמות אליפות אירופה ב-2015, ב2017 וב-2019.
תת-מזכיר המדינה לעניינים מדיניים
תת-מזכיר המדינה לעניינים מדיניים (באנגלית: Under Secretary for Political Affairs) הוא התפקיד הרביעי בחשיבותו במחלקת המדינה של ארצות הברית, אחרי המזכיר, סגן המזכיר וסגן המזכיר לענייני ניהול ומשאבים. בעוד שתפקידי המזכיר וסגן המזכיר מאוישים על ידי מינויים פוליטיים, תפקידו של תת-מזכיר המדינה לעניינים מדיניים בדרך כלל (אך לא תמיד) מאויש על ידי פקיד בעל קריירה בשירות החוץ האמריקאי, מה שהופך את המשרה למשרה הבכירה ביותר בשירות החוץ האמריקאי. תת-המזכיר הנוכחית היא ויקטוריה נולנד, שנכנסה לתפקידה ב-3 במאי 2021.
תת-המזכיר משמש כמנהל המופקד על הסוגיות המדיניות האזוריות והבילטרליות, ומפקח על לשכות מחלקת המדינה באפריקה, מזרח אסיה והאוקיינוס השקט, אירופה ואירואסיה, המזרח הקרוב, דרום ומרכז אסיה והארגונים הבינלאומיים. לתת-המזכיר מייעצים עוזרי המזכירים בלשכות ברחבי העולם, המובילים משימות דיפלומטיות אמריקאיות בתחום שיפוטן האזורי.
== רשימת תתי-מזכיר המדינה לעניינים מדיניים ==
ראש ה-CIA
ראש סוכנות הביון המרכזית (באנגלית: Director of the Central Intelligence Agency או בקיצור D/CIA) הוא העומד בראשה של סוכנות הביון המרכזית, שהיא חוד החנית של קהילת המודיעין האמריקאית. החל מפברואר 2017 ראש ה-CIA מחזיק במושב חבר בקבינט של ארצות הברית. מינוי של ראש ה-CIA דורש אישור ברוב קולות בסנאט האמריקאי, בנוסף לכך גם מנהל הארגון וגם סגנו ממונים ישירות על ידי הנשיא.
היסטוריה
תפקיד ראש ה-CIA נוצר על ידי בסוף 1946 על ידי הנשיא הדמוקרטי, הארי טרומן והוא נוצר זמן קצר לפני הקמת ה-CIA עצמו, שהוקם מתוקף החוק לביטחון לאומי שנחקק שנה לאחר מכן, התפקיד והסוכנות נוצרו מאחר שעם סיומה של מלחמת העולם השנייה הוחלט לפרק את המשרד לשירותים אסטרטגיים ולחלק את סמכויותיו בין מחלקת המדינה ומחלקת המלחמה (שכיום הוחלפה גם היא במחלקה אחרת, מחלקת ההגנה). הנשיא טרומן הביא את חוסר היעילות של הסדר זה והחליט ליצור סוכנות מודיעין מרכזית. עם השנים הפך ראש ה-CIA מבעל סמכויות לא ברורות ולעיתים אף מתחלפות לבעל סמכויות קבועות, שנקבעו על ידי מספר גורמים שהעיקרי בהם היה הקונגרס.
עד אפריל 2005, כשהוקם תפקיד ראש המודיעין הלאומי, כיהן ראש הסוכנות גם כראש המודיעין המרכזי (DCI) וכיועץ המודיעין הראשי של הנשיא.
ריימונדו ספורטה
ריימונדו ספורטה נמיאס (בספרדית: Raimundo Saporta Namías; 16 בדצמבר 1926 בפריז שבצרפת – 2 בפברואר 1997 במדריד שבספרד) היה מנהל כדורסל ספרדי-יהודי.
נולד בפריז, בירת צרפת לחיימה ספורטה, ספרדי ממוצא יווני (מסלוניקי), ולסימון נחמיאס הצרפתייה. לאחר כיבושה של צרפת במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי כוחות גרמניה הנאצית, ברחה המשפחה היהודית-ספרדית בשנת 1941 למדריד שבספרד.
הוא היה ראש מחלקת הכדורסל של ריאל מדריד - מועדון הכדורסל ריאל מדריד כדורסל - בשנים 1962-1978 ובשנים 1985-1991. נשא מספר עמדות בכירות בארגון פיב"א, כולל נשיא הנציבות לארגון בינלאומי (1960-), נשיא הנציבות לתחרויות בינלאומיות (1990-1997) וסגן הנשיא (1995-1997). כן נשא מספר תפקידים בפדרציית הכדורסל הספרדית, הבכיר שבהם סגן הנשיא של הפדרציה (החל בשנת 1948).
לאחר פטירתו, פיב"א וריאל מדריד שינו את שמו של טורניר הכדורסל פיב"א יורוקאפ ל"גביע ספורטה" ואת שמו של היכל הכדורסל של ריאל לשעבר ל"פביליון ריימונדו ספורטה" לכבודו. בשנת 2007 נכנס ספורטה כתורם להיכל התהילה של פיב"א. הוא זכה ב"צלב הגדול של המסדר המלכותי להצטיינות אזרחית" (בספרדית Gran Cruz de la Real Orden del Mérito Civi, אות ההצטיינות הגדול ביותר לאזרחים בספרד, מוענק על ידי ממשלתה של המדינה); במדליית זהב עבור הצטיינות בספורט שהעניק משרד התרבות של ספרד והיה, ב-1997, לחבר במסדר ההצטיינות של פיב"א.
מרישה אייזנשטט
מרישה מרים אייזנשטט (בפולנית: Marysia Ajzensztadt; נולדה בוורשה ב-1921, ונפטרה באומשלאגפלאץ ב-1942, ברציף רכבת הגירוש לטרבלינקה) הייתה יהודייה-פולנייה, זמרת בגטו ורשה שזכתה לפופולריות. התפרסמה בזכות הקול והשירה שלה כשהייתה בלהקה שנועדה להרים את רוחם של היהודים.
ביוגרפיה
עוד בצעירותה היה לה כישרון מוזיקלי מיוחד וזכתה לחינוך מוזיקלי בביתה. אביה היה מלחין ידוע ומנצח בבית-הכנסת הגדול ברחוב טלומצקה בורשה זאת הייתה פרנסתו. ארגוני פועלים הכירו אותו כמארגן של מקהלת הנוער והמחנך שלהם. בהיותו תמיד שקוע בעבודתו הרבה לא הספיק לפרסם בדפוס אף אחת מיצירותיו.
לב נוסימבאום
לב אברמוביץ' נוסימבאום ([ברוסית: Лев Абрамович] 17 באוקטובר 1905, קייב, האימפריה הרוסית - 27 באוגוסט 1942, פוזיטנו, איטליה) היה סופר ועיתונאי יהודי שכפי הידוע התאסלם וכתב תחת הפְּסֵידוֹנִים 'אסד ביי', ישנם הסבורים כי השם 'קורבאן סעיד' המתנוסס מעל הספר 'אהבתם של עלי ונינו', גם הוא שם עט של נוסימבאום. הוא כתב בשפה הגרמנית, ובין יצירותיו הספר אללה הוא אכבר, שנכתב תוך שיתוף פעולה עם העיתונאי הסופר והרופא בנימין זאב פון וייזל.
מרישה אייזנשטט
ביוגרפיה
כשגדלה הלכה ללמוד באקדמיה למוזיקה שבוורשה, היא השתלמה בזימרה, למדה להכיר קולגות חשובות במוזיקה הרומנטית וטיפחה רפרטואר של שירים יהודיים עממיים.
לב נוסימבאום
ביוגרפיה
לב נוסימבאום נולד באוקטובר 1905 בקייב שבאימפריה הרוסית, לאביו 'אברהם לייבוסוביץ' נוסימבאום', נובוריש יהודי, יליד העיר טביליסי בירת גאורגיה, שעבר להתגורר בבאקו בירת אזרבייג'ן, והתעשר מהשקעות בנפט. אמו, 'ברטה בסיה דוידובנה סלוצקין נוסימבאום', ילידת בלארוס התאבדה כאשר לב היה בגיל חמש שנים, ואביו שכר את שירותיה של 'אליס שולטה', אישה ממוצא גרמני, להיות האומנת של בנו.
לאחר ניצחונם של כוחות הברית במלחמת העולם הראשונה, שרר באזרבייג'ן חוסר יציבות ביטחוני, ועקב מאבקים בין כוחות פוליטיים שונים, התרחשו ברחובות באקו מעשי טבח. בשל כך נוסימבאום ואביו נמלטו מבאקו, ובמסעם עברו בטורקסטן ובפרס.
מרישה אייזנשטט
ביוגרפיה
לאחר שהסינגוגה ברחוב טלומצקה, יחד עם בניין המכון למדעי היהדות ועם הדירות שהשתייכו אליה, הופקעו מתחומי הגטו באביב שנת 1942, עבר אייזנשטט יחד עם אשתו ובתם לדירה שברחוב אוגרודובה.
לאחר שלושה חודשים החלה אקציית הגירוש, בשבוע השני או השלישי לאקציה סחבו לאומשלאגפלאץ ("כיכר השילוח") כמעט את כל התושבים שלא הספיקו לברוח. השאירו רק כמה יוצאים מן הכלל כמו אייזנשטט מרישה, הצעירים המוכשרים לא נלקחו לעבודה.
חייה לפני ובמהלך הגטו
אייזנשטט הייתה זמרת צעירה בקושי בת 20 וברוכת כישרון, במלחמה התגלה כשרונה בשירה בפולנית, עברית ויידיש. הצליחה לכבוש את ורשה במופעים אומנותיים וספרותיים גדולים, בהם היא הייתה כוח המשיכה העיקרי. נעשתה דמות פופולרית ומקובלת ביותר.
מרישה השתתפה ברוב האירועים המוזיקליים שמוסדות התרבות ארגנו בגטו.
מרצ'לי רייך סיפר על אייזנשטט שהיא הייתה התופעה הגדולה בין הסולנים בגטו, היו לה קול נהדר, דיקציה מצוינת, מוזיקליות נדירה ובייחוד יכולת פרשנות מעמיקה ביותר. אלה הגורמים שסייעו לזמרת לזכות עד מהרה בפופולריות בכל הגטו.
לדברי ניישטט בספרו "חורבן אין אויפשטאנד פון די יידן אין ווארשע", מילאו מעריציה את האולם והיו 1000 בכל הופעה. היא הופיעה גם עם התזמורת הסימפונית ולכן בקונצרטים שאנשי המחתרת ארגנו בגטו. בדרך כלל בהופעות שלה ליווה אותה הפסנתרן איגנצי רוזנבאום, מוזיקאי בעל שם עולמי.
במהלך שהותה בוארשה בחודש אוגוסט בשנת 1942 חטפו אותה הגרמנים לאומשלאגפלאץ שם הציל אותה ואת ההורים שלה בחור בשם רמבה מקרון מהמוות ועוד אנשים רבים אחרים. במהלך הפעולה איש ס"ס הרגיש "בהברחה" זו חזר והדף את משפחת אייזנשטט במכות אימים.
לאחר כישלון זה רמבה ניסה שוב את מזלו להציל את המשפחה, הוא שלח את אנשיו, בעקבות המכות מרישה הייתה מטושטשת, למרות זאת ניסתה את מזלה בשנית. היא נורתה באומשלאגפלאץ בעת שהתנגדה לאנשי הס"ס לנגד עיני הוריה, שנשלחו באותו טרנספורט לטרבלינקה.
Follow My Heart
Follow My Heart הוא שיר שהוקלט על ידי שירה פריימן וטימוטי סניקוב. השיר נכתב על ידי נועם חורב והולחן על ידי דור דניאל. השיר נבחר לייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2016, שהתקיים בולטה, מלטה.
יחסי קוסובו–קפריסין
יחסי קוסובו–קפריסין הם יחסי החוץ בין רפובליקת קוסובו לבין רפובליקת קפריסין.
Follow My Heart
לאחר בחירת רשות השידור בשירה פריימן וטימוטי סניקוב, השתתפו שירה פריימן וטימוטי סניקוב עם השיר באירוויזיון הילדים 2016 ב-20 בנובמבר 2016. השיר סיים במקום ה-15 מתוך 17 עם 27 נקודות.
יחסי קוסובו–קפריסין
היסטוריה
קפריסין היא אחת מחמש מדינות האיחוד האירופי שאינן מכירות בעצמאותה של קוסובו. גם במהלך הנשיאות הזמנית של קפריסין באיחוד האירופי, קפריסין לא שינתה את מדיניותה כלפי קוסובו וממשיכה לתמוך בסרביה במהלך האינטגרציה האירופית שלה. שר המסחר הקפריסאי העריך כי יש לתת לסרביה יותר זמן למלא את תנאי המועצה האירופית והוועדה שנקבעו לתחילת משא ומתן ההצטרפות. אם התנאים האלה יתקיימו, קפריסין תמשיך לתמוך בסרביה.
ב-11 בפברואר 2008 הצהירה שרת החוץ הקפריסאית אראטו קזאקו-מרקוליס כי "קפריסין לעולם לא תכיר בהכרזת עצמאות חד-צדדית מחוץ למסגרת האו"ם, ובמיוחד תוך כדי התעלמות מהתפקיד מועצת הביטחון". נשיא קפריסין דימיטריס כריסטופיאס אישר במרץ 2008 כי קפריסין לא תכיר בקוסובו כמדינה עצמאית, מתוך כבוד לשלמותה הטריטוריאלית ולריבונותה של סרביה. כריסטופיאס חזר על התנגדותו להכרה בראיון לעיתון רוסי ואמר: "הדבר המשותף לקוסובו וקפריסין, בכל הנוגע למצב באזורים אלה, הוא שבשני המקרים, העקרונות הבסיסיים של הבינלאומי חוק וחוקיות, כמו גם החלטות האו"ם, מופרות ללא הרף". הנשיא הקפריסאי טען כי השלמות הטריטוריאלית, הריבונות והעצמאות של סרביה וקפריסין נפגעו.
ב-23 בפברואר 2009, בפגישה עם נשיא סרביה בוריס טאדיץ', אמר כריסטופיאס כי "קפריסין לא הכירה בעצמאותה המוכרזת חד צדדית של קוסובו ולא נזהה אותה בעתיד. אנחנו בצד שלכם, לא רק בגלל שהמקרה שלכם דומה לענייננו, אלא בגלל שזה עניין של עקרונות". ב-16 ביוני 2009 אמר שר ההגנה של קפריסין קוסטאס פפקוסטס כי קפריסין לעולם לא תכיר בעצמאותה של קוסובו. באוקטובר 2009 חזרה עמדה זו על ידי כריסטופיאס שאמר שקפריסין לא תכיר בקוסובו, גם אם כל שאר מדינות האיחוד האירופי יעשו זאת.
ב-28 ביוני 2012, משרד החוץ הקפריסאי מסר כי למרות שהם לא הכירו בעצמאותה של קוסובו, הם היו מחויבים במלואם לקידום ההשקפה האירופית של האזור. הם התחייבו כי במהלך נשיאותם במועצת האיחוד האירופי, קפריסין תממש את תפקידיה בצורה נייטרלית ואמינה, תוך התחשבות בעמדותיהן של כל המדינות החברות באיחוד האירופי, אך אין לפרש בשום אופן כל פעולה שנעשה במהלך הנשיאות כמרמזת. כל שינוי בעמדתם ביחס לאי הכרה ולמעמדה של קוסובו על פי החוק הבינלאומי.
יהושע כספי
יהושע כספי (נולד ב-29 באוגוסט 1929) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל.
ביוגרפיה
כספי נולד בגאלאץ שברומניה ובמאי 1946 עלה לארץ ישראל על ספינת המעפילים מקס נורדאו, אשר נוסעיה נכלאו במחנה המעצר בעתלית. כספי שוחרר כעבור שלושה חודשים. תחילה הצטרף לקיבוץ שער הגולן וכעבור שבועות ספורים עבר לקיבוץ מסילות. בפברואר 1948 גויס עם חבריו להכשרת הנוער לפלמ"ח והיה חבר פלוגה א' של הגדוד הראשון בחטיבת יפתח. במלחמת העצמאות לקח חלק במבצע מטאטא, קרב מלכיה וקרבות החטיבה בנגב. בתפקידו האחרון שימש נשק גדודי בדרגת סמל ובאפריל 1949 שוחרר.
בשנת 1973 מונה לקצין מודיעין במטה הארצי. בשנים 1975-1977 שירת במחוז דרום של המשטרה כאחראי על נושא המודיעין והחקירות. בשנת 1977 שימש רכז הוועדה לבדיקת תופעת הפשע בישראל ובנובמבר 1977 מונה לראש המחלקה לתפקידים מיוחדים באגף החקירות. בספטמבר 1978 מונה לסגן מפקד מחוז דרום תפקיד בו בין השאר היה אחראי על מבצע סוגר לתפיסת שמונת הבורחים מכלא רמלה. בשנת 1981 הועלה כספי לדרגת ניצב ומונה למפקד מחוז דרום. בתקופת כהונתו עסק המחוז בחקירת רצח אמיל גרינצווייג ובשדרוג אבטחת הר הבית לאחר שנתפסה כת ליפתא שבקשה לפוצץ את כיפת הסלע. בעקבות התפיסה שהתבצעה ברגע האחרון על הר הבית, האשימו גורמים במשטרה את כספי בכך שלא עצר מוקדם יותר את חברי הכת על פי מידע מודיעיני שהועבר ממחוז תל אביב. האשמות אלו הביאו לעימות ממושך במשטרה בין המפכ"ל ותומכיו מצד אחד, לאסף חפץ וצבי בר מצד שני.
אחר כך היה נציג המשטרה בארצות הברית (1984 - 1988) וראש אגף חקירות (1988 - 1991).
במהלך שירותו במשטרה השלים כספי השכלה גבוהה ולימודי דוקטורט. בעל תואר ראשון בהיסטוריה של ארצות האסלאם ומדעי המדינה (1972), תואר שני בקרימינולוגיה (1982) ודוקטורט במדעי המשטרה מהאוניברסיטה העירונית של ניו יורק (1991).
כספי הקים את תוכנית הלימודים לתואר ראשון בקרימינולוגיה ואכיפת החוק המשותפת למכללת בית ברל והאוניברסיטה הפתוחה.
גונץ (סדרת לוויינים)
גונץ (ברוסית:Гонец, שליח) היא סדרת לווייני תקשורת שפותחה ברוסיה על בסיס סדרת לווייני תקשורת צבאית סובייטית סטרלה.
מטרת המערכת הינה להעביר נתונים לאזורים מרוחקים בהם רשת סלולרית לא מתפקדת, העברת נתונים של מערכת גלונאס וכו'. הצרכנים העיקריים של המערכת הם מוסדות ממשלה וחברות ממשלתיות. לשימוש במערכת נדרשת התקנת טרמינל אצל צרכן.
הלוויינים פועלים במסלול גאוסטציונרי.
בשנת 1989 ביוזמת "מערכות המידע הלווייניות רשטניוב", מתכנני מערכת "סטרלה", החלה הסבה לווייני מערכת "סטרלה" לצרכים אזרחיים. בשנת 1994 לוויינים אלו נכללו בתוכנית של רוסקוסמוס והוחלט לנצל לצרכים אלו 12 לוויינים שהיו מיועדים למערכת "סטרלה" שטרם שוגרו.
השיגור הראשון בוצע בשנת 1996. כל שיגור כלל 3 לוויינים. בשנת 2005 החלו שיגורים של לווייני הדור השני "גונץ M".
משקל לוויין של הדור הראשון היה 240 ק"ג ושל הדור השני 280 ק"ג. לוויין של הדור השני צויד במדחף לעדכון מסלול ומערכת העברת נתונים משודרגת.
לווייני הדור הראשון שוגרו מקוסמודרום פלסצק בעזרת משגר ציקלון 3. לוויינים של הדור השני משוגרים מאותו מקום בעזרת משגרים שונים.
בתכנון המערכת הייתה צריכה לכלול 24 לוויינים. המערכת לא הגיע לשלב זה של פיתוח וכיום, בקיץ 2023 היא כוללת 18 לוויינים. הדבר גורם לעיקובים בהעברת הנתונים באזורים טרופיים, אך ביתר האזורים ובעיקר בצפוניים תפקוד תקין. עד לשנת 2025 מתוכנן לשגר עוד 9 לוויינים, כולל לוויין ראשון מהדור השלישי.
מערכת בקרה של המערכת כוללת תחנות במוסקבה, יוז'נו-סחלינסק ומחוז קרסנויארסק.
תומאס ל. יאנג
תומאס לאורי יאנג (באנגלית: Thomas Lowry Young; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אוהיו ה-33 ממרץ 1877 ועד ינואר 1878, ולאחר מכן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.
ראשית חייו
תומאס יאנג נולד בקילילה שבמחוז דאון, שבאירלנד, באותה עת חלק מהממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד. באותה עת עבד אביו כגנן באחוזותו של. בגיל 12 היגר יאנג עם משפחתו לארצות הברית וגדל בניו יורק.
שירות צבאי
ב-1848 התגייס יאנג לצבא ארצות הברית, מלכתחילה כנגן. הוא התקדם בסולם הדרגות של חיל התותחנים והיה לסמל ראשון ברגימנט הארטילרי השלישי בפיקודו של ג'ון ריינולדס. לאחר תום שירותו בינואר 1858 עבר יאנג לפנסילבניה ושנה מאוחר יותר לסינסינטי, שם הוא שימש כעוזר מפקח ראשי במוסד לעבריינים צעירים.
במרץ 1861, בהבינו שהמלחמה ממשמשת ובאה, כתב יאנג לגנרל וינפילד סקוט שהוא מתנדב לשרת תחתיו. חודש לאחר מכן הוא התגייס רשמית לשירות במלחמת האזרחים. בחודשים אוגוסט עד דצמבר אותה שנה הוא שירת תחת ג'ון פרימונט כקפטן והוצב במיזורי. בראשית 1862 פורקה היחידה בה שירת, ויאנג עזב את השירות. לאחר מכן הוא עבד עבור עיתון של המפלגה הדמוקרטית בסידני שבאוהיו, ודיבר נגד ממשלו של הנשיא אברהם לינקולן, בהאמינו שעד אז הוא לא היה החלטי דיו. בספטמבר אותה שנה התגייס יאנג שוב והוצב כמייג'ור ברגימנט הרגלים ה-118 של אוהיו, שם הוא נשאר עד תום שירותו. בפברואר 1863 הוא קודם לדרגת לוטננט קולונל ובאפריל 1864 לדרגת קולונל. ב במאי אותה שנה, הוביל יאנג תקיפה נגד האויב שהובס עד מהרה. בקרב נהרגו 116 מתוך 270 החיילים שבפיקודו בתוך דקות ספורות. במהלך הוא חלה, ובסיומה בחודש ספטמבר 1864 הוא פרש מהשירות. עבור שירותו העניק לו הנשיא לינקולן ב-13 במרץ 1865 דרגת ייצוג של בריגדיר גנרל.
קריירה פוליטית
לאחר פרישתו מהשירות, שב יאנג לסינסינטי, שם הוא סיים ב-1865 את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת סינסינטי. זמן קצר לאחר מכן הוא החל בקריירה הפוליטית שלו כאשר מונה לעוזר מבקר העיר, משרה בה הוא שימש עד סוף אותה שנה. לאחר מכן הוא נבחר לבית הנבחרים של אוהיו, וכיהן בו בשנים 1866–1868. באוקטובר 1867 היה יאנג לרשם של מחוז המילטון, תפקידו בו הוא שימש עד שבסוף 1868 מינה אותו הנשיא אנדרו ג'ונסון למפקח הכנסות הפנים בדרום אוהיו, ובתפקיד זה הוא שימש עד סוף 1869. לאחר שפרש מתפקידו זה, עבד יאנג בעסקי המקרקעין עד שב-1871 הוא נבחר לסנאט של אוהיו. באותה עת הוא נחשב לדמות מרכזית במפלגה הרפובליקנית, וכאשר הוא נבחר לסנאט, הוא זכה ביותר קולות מכל שאר הרפובליקנים באוהיו.
בסיום כהונתו כמושל, נבחר יאנג לבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן בו שתי תקופות כהונה של שנתיים עד שב-1882 נוצח בבחירות לכהונה שלישית.
תומאס יאנג נפטר בסינסינטי ב-20 ביולי 1888 בעת שהחזיק בתפקיד בעיריית סינסינטי. הוא נטמן בבית הקברות ספרינג גרוב שבעיר.
כריש-שן
כְּרִישׁ-שֵׁן או כריש חול (שם מדעי: Carcharias) הוא סוג של כריש ממשפחת כרישי חול המצוי ברחבי הימים הטרופיים בכל האוקיינוסים.
לכרישים אלה ישנו פה מגודל עם שיניים חדות הבולטות החוצה, גב מתרומם אך סנפיר הגב קטן ונוטה לקצה הגוף לכיוון הזנב. סנפירי השת והגפיים גדולים ומותאמים לשחייה בצמוד לקרקעית הים. אורכם יכול להגיע ל-3.7 מ' ומשקלם יכול להגיע ל-160 ק"ג.
כרישים אלו הם טורפים גדולים הניזונים ממגוון דגים ויצורי ים אחרים הקרובים לקרקעית הים אך הם אינם תוקפניים.
מינים
בעבר היה בסוג זה רק המין כריש-שן שורי (Carcharias taurus) אך נמצא שתת-המין ההודי שייך למין נפרד מאותו הסוג - כְּרִישׁ-שֵׁן הָדִּי (Carcharias tricuspidatus). לא כל החוקרים מסכימים עם המין החדש.
יחסי ליכטנשטיין–צ'כיה
בין נסיכות ליכטנשטיין לבין הרפובליקה הצ'כית מתקיימים יחסים דיפלומטיים, וכמו כן השתיים חברות באיגוד הסחר החופשי האירופי.
היסטוריה
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה האשימה צ'כוסלובקיה את פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין כי הרוויח מהסכמים שחתם עם הנאצים בתקופת הכיבוש של צ'כוסלובקיה, ורכש נדל"ן ברחבי המדינה. בשנת 1948 הוקם בצ'כוסלובקיה משטר קומוניסטי, ובעקבות כך החרימו פקידי הממשל את נכסיו של נסיך ליכטנשטיין.
בתגובה ניתקה ליכטנשטיין את יחסיה עם פראג, ובעקבות כך ניתקה אף צ'כוסלובקיה את יחסיה עם ליכטנשטיין ואסרה על תושבי הנסיכות להיכנס לשטחה.
ב-13 ביולי 2009, שרי החוץ של צ'כיה וליכטנשטיין, חתמו על הסכם לכינון יחסים, כשלושה חודשים לאחר מכן חידשה גם סלובקיה את קשריה עם ליכטנשטיין, אך בסלובקיה מיהרו להבהיר כי ההסכם אינו מעיד על הכרה בתביעות הנדל"ניות של ליכטנשטיין.
יחסים דיפלומטיים
לשתי המדינות אין נציגויות דיפלומטיות אחת אצל השנייה, ומשום כך מייצג שגריר שווייץ בצ'כיה את ליכטנשטיין, ושגריר צ'כיה בשווייץ מייצג את מדינתו גם לגבי ליכטנשטיין.
חוקים נגד עישון
חוקים נגד עישון הם מדיניות ציבורית הנוקטת בחקיקת חוקים פליליים בניסיון למנוע מהפרט לפגוע בבריאותו של הכלל באמצעות עישון במרחב הציבורי. לעיתים החקיקה כוללת אף איסור על אחזקת מוצרי טבק בשטחים הציבוריים.
איי פארו
החל מ-1 ביולי 2008 חל איסור עישון בכל מקומות העבודה הציבוריים והפרטיים באיי פארו. האיסור כולל גם שטחים ציבוריים ותחבורה ציבורית.
איי פוקלנד
ב-1 בפברואר 2011 נחקק באיי פוקלנד חוק האוסר עישון בכל המקומות הציבוריים הסגורים (כולל פאבים, מסעדות, מועדונים חברתיים, בתי מלון וחנויות), מקומות עבודה סגורים ורכבים ציבוריים (מוניות ואוטובוסים).
אל סלוודור
ב-19 באוקטובר 2014 נחקק באל סלוודור חוק נגד עישון. החוק אוסר עישון במקומות עבודה פנימיים ובמקומות ציבוריים סגורים. החוק אוסר לעשן בכל האוטובוסים, במסופים אוויריים, יבשתיים וימיים. החוק אף אוסר את רוב צורות הפרסום והקידום של טבק, למעט פרסום בנקודות מכירה, הצגת מוצרים ומבצעים ואירועים למבוגרים בלבד. אזהרת בריאות המשולבת מטקסט ותמונה חייבת לכסות לפחות 50 אחוזים מכל שטח תצוגה ראשי של חבילת סיגריות או פרסומת.
אלבניה
ב-30 במאי 2007 חוקק באלבניה חוק האוסר עישון בשטחים ציבוריים סגורים ואוסר על פרסום מוצרי טבק. עם זאת, החוק החל להיאכף רק בשנת 2013, אז החלו להקנס גם ברים, פאבים ומסעדות המתירים לעשן בשטחם. הקנס למעשן עשוי להגיע ל-350 אירו, והקנס לבעלי המקום מגיע ל-2,200 יורו.
אנדורה
מאז 2004, העישון באנדורה אסור בבנייני ממשלה, מתקני חינוך, בתי חולים, מתקני ספורט סגורים ואוטובוסים. בשנת 2010 חוקקה הגבלה נוספת, על עישון במסעדות, ברים ומקומות עבודה. ב-13 בדצמבר 2012 הוחמר האיסור וחל על כל המקומות הציבוריים, אך הוחרגו ברים ומסעדות בעלי חדרי עישון מיוחדים, כל עוד הם עומדים בתנאים מחמירים כגון אי הגשת מזון ומשקאות.
אסטוניה
ב-4 ביוני 2005 נאסר העישון באסטוניה בשטחים ציבוריים ובמקומות עבודה. ב-5 ביוני 2007 הורחב האיסור וכלל גם ברים, מסעדות, בתי קפה ומועדוני לילה (מלבד חדרי עישון מבודדים המיועדים לכך). ב-1 באוקטובר 2017 נאסר העישון בכל בתי הכלא במדינה.
ארגנטינה
מאז 1 ביוני 2011 חל בארגנטינה חוק האוסר על עישון במקומות עבודה, בכל המרחבים הציבוריים הסגורים, בתי ספר, בתי חולים, מוזיאונים וספריות, תיאטראות ותחבורה ציבורית. החוק כולל גם פרסום ונתינת חסות למוצרי טבק, איסור על מכירת סיגריות לנערים בני פחות מ-18 וחיוב על יצרני הסיגריות להוסיף על האריזה אזהרת בריאות.
אריתריאה
החוק באריתריאה אוסר עישון למעט באזורים המיועדים לכך ברוב המקומות הציבוריים הסגורים, מקומות העבודה הסגורים והתחבורה הציבורית. החוק מתיר עישון במקומות ציבוריים ובמקומות עבודה אשר עוסקים במכירת משקאות אלכוהוליים לציבור הרחב.
ארמניה
בשנת 2004 הצטרפה ארמניה לאמנת המסגרת של ארגון הבריאות העולמי לבקרת טבק (FCTC) ותוכנית הטבק הלאומית אושרה על ידי הפרלמנט הארמני. במאי 2020 נכנס לתוקפו האיסור לעשן בבתי מלון.
בחריין
מאז 27 בפברואר 2008, העישון נאסר בבחריין בכל המקומות הציבוריים.
בהוטן
ב-17 בדצמבר 2010 הפכה בהוטן למדינה הראשונה בה חל איסור על מכירת טבק. העישון נאסר בכל המקומות והמרחבים הציבוריים מאז 22 בפברואר 2005.
בריטניה
בית הנבחרים הבריטי הצביע בשנת 2006 בעד חוק האוסר על צריכת טבק בפאבים, מועדונים ומקומות עבודה. עם זאת, עדיין מתאפשר לעשן בחללים פרטיים, בתי סוהר ובתי מלון. הקנסות הם בין 50 ל-1,000 ליש"ט. הגיל המינימלי לקניית טבק הועלה גם הוא ל-18.
גאורגיה
ב-1 במאי 2018 נחקקה בגאורגיה חקיקה האוסרת עישון במקומות ציבוריים, כגון תחנות רכבת ואוטובוס, בתי מלון, מסעדות, בתי קפה וכדומה.
גבון
בגבון נחקק חוק נגד העישון ב-21 במאי 2009. החוק אוסר עישון במקומות ציבוריים רבים, במקומות עבודה ובאמצעי תחבורה ציבורית, אך עם זאת - החוק מחייב ליצור אזורי עישון ייעודיים במקומות מסוימים, לרבות תחבורה ימית ורכבת, שדות תעופה, מסופי אוטובוסים, מסופי נהרות, מסופי ים ורכבת, בתי מלון, חנויות משקאות, דיסקוטקים, מועדוני לילה, בתי קזינו, מסעדות וסופרמרקטים.
גיאנה
בגיאנה ישנו איסור עישון במקומות ציבוריים, חללי עבודה פנימיים ותחבורה ציבורית.
גיברלטר
ב-1 באוקטובר 2012 נחקק בגיברלטר חוק האוסר לעשן בכל השטחים הציבוריים הסגורים.
גמביה
ב-17 בדצמבר 2007 חתמה גמביה על אמנת הטבק של ארגון הבריאות העולמי. במסגרת זו, העישון נאסר בכל מקומות העבודה הסגורים, במקומות ציבוריים ובכל אמצעי התחבורה הציבורית. חל איסור כולל על פרסום וקידום מכירות מוצרי טבק. החוק אוסר גם על מכירת מוצרי טבק באמצעות מכונות אוטומטיות, איסור מכירה בבתי ספר, אצטדיונים, מתקני בריאות, מתקני תרבות ומקומות תפילה ציבוריים.
גרינלנד
מאז 2010 חל בגרינלנד איסור עישון במתקני אירוח, מסעדות, ברים, מועדונים, תחבורה ציבורית ובכל מקומות העבודה הפרטיים והציבוריים.
האי מאן
ב-30 במרץ 2008 נכנס לתוקפו חוק האוסר עישון באי מאן, הזהה בסעיפיו לחוק האוסר עישון באנגליה. באי קיים גם בית-הכלא הראשון באירופה האוסר עישון בכל שטחו.
זמביה
בזמביה העישון אסור במקומות ציבוריים. העונש על עבירת החוק עלול להסתכם בקנס של 300 אלף קוואצ'ה זמבי ולהגיע לשנתיים מאסר בפועל.
טוגו
החוק הנוגע לייצור, מכירה וצריכה של טבק ומוצריו הנגזרים נכנס לתוקפו בטוגו ב-14 בינואר 2010. העישון אסור בכל המקומות הציבוריים הסגורים, מקומות העבודה הסגורים ואמצעי התחבורה הציבורית למעט בבתי מלון, מסעדות, ברים, תחנות אוטובוס ציבוריות, מסופי מעבורות, מסופי ספינות, תחנות רכבת וטרמינלים אוויריים שבהם קיימים אזורי עישון.
אריזות מוצרי טבק חייבות להציג אזהרות בריאות, כשהטקסט צריך לכסות 65 אחוזים מכל שטח תצוגה עיקרי.
ירדן
בירדן העישון אסור בבתי חולים, מרכזי בריאות, בתי ספר, בתי קולנוע, תיאטראות, ספריות ציבוריות, מוזיאונים, מתחמים ציבוריים ממשלתיים ולא ממשלתיים, אמצעי תחבורה, אולמות לטיסות נכנסות ויוצאות בשדות תעופה, אצטדיונים סגורים ואולמות הרצאות. ב-14 באפריל 2015 נסגרו שלושה בתי קפה בשל הפרת חוקי איסור עישון ובעליהם פנו לבית המשפט.
ישראל
בישראל בשנת 1983, והוא אוסר עישון במקומות ציבוריים כמסעדות, בתי קפה, פאבים, קניונים, בתי חולים, מרפאות, מקומות עבודה בהם קיימים יחסי עובד-מעביד, בתי ספר, תחבורה ציבורית, תחנות אוטובוס מקורות, מוסדות חינוך ועוד. בחלק ממקומות אלו ניתן לעשן רק בחדר נפרד לחלוטין, בתנאי שיש בו סידורי אוורור תקינים והעישון בו אינו גורם למטרד בחלקים אחרים של המקום.
לבנון
מ-3 בספטמבר 2012, העישון בלבנון אסור במקומות ציבוריים סגורים כגון מסעדות, בתי קפה ובתי מלון. כל מי שיפר איסור זה יחויב בקנס של כ-100$, והמסעדה, בית הקפה או המלון יחויבו בקנס של בין 1300$ ל-4000$.
מלטה
באפריל 2004 העישון הוגבל בכל השטחים הציבוריים הסגורים במלטה, כולל תחבורה ציבורית, מועדונים ומסעדות, אם כי אזורי עישון ייעודיים מותרים.
ניו זילנד
המדינה נחשבת כחלוצה בכל הקשור להגבלת המכירה של טבק: כבר ב-1990 אסרה ניו זילנד על חברות סיגריה לתת חסות לספורטאים, וב-2004 אסרה את העישון בברים. בשנת 2021 נקבע חוק שהחל משנת 2027 הגיל המותר לשימוש בסיגריות יעלה בכל שנה בשנה אחת, כאשר הכוונה היא שילידי שנת 2009 ואילך לעולם לא יגיעו לגיל בו יוכלו לרכוש סיגריות באופן חוקי.
פיג'י
בפיג'י חל איסור עישון במקומות ציבוריים, מרחבי עבודה פנימיים ותחבורה ציבורית. חדרי עישון ייעודיים מותרים בברים, פאבים ומועדוני לילה, מסופי שדות תעופה ומשרדים פרטיים.
פרו
החוק נגד העישון בפרו נחקק בדצמבר 1993, והוא אוסר על עישון בכל מרחב ציבורי סגור, כולל תחבורה ציבורית.
קומורו
חוק נגד עישון בקומורו נחקק ב-24 באפריל 2006. החוק אוסר לעשן במקומות ציבוריים רבים ובמקומות עבודה, אך מתיר אזורי עישון ייעודיים במקומות ציבוריים ובמקומות עבודה מסוימים, לרבות משרדים, ברים, מסעדות, בתי מלון ובתי קולנוע. העישון אסור בכל סוגי התחבורה הציבורית.
קריית הוותיקן
ביולי 2002 חתם האפיפיור יוחנן פאולוס השני על חוק האוסר לעשן בכל המקומות הציבוריים ובכל מקומות העבודה הסגורים ברחבי קריית הוותיקן ובכל הנכסים החיצוניים של הכס הקדוש. האיסור על עישון במוזיאונים, ספריות וכנסיות בשטח הוותיקן כבר היה בתוקף זמן רב קודם לכן.
בנובמבר 2017 אסר האפיפיור פרנציסקוס על מכירת סיגריות בכל רחבי קריית הוותיקן, אך מכירת סיגרים עדיין מותרת.
רואנדה
החוק המרכזי נגד עישון ברואנדה נחקק ב-1 במרץ 2013. החוק אוסר לעשן בכל המקומות הציבוריים הסגורים, במקומות העבודה הסגורים ובתחבורה הציבורית, אך מאפשר לבעלים או למנהל המקום ליצור אזור עישון ייעודי בתוך המקום. אזורי העישון המיועדים חייבים לעמוד בדרישות טכניות מסוימות, כולל מערכת אוורור נפרדת.
הגבלות ספציפיות
במדינת קווינסלנד האוסטרלית העישון אסור בטווח של ארבעה מטרים מכניסות למבני ציבור, בטווח של 10 מטרים מגני משחקים לילדים, באזורי אוכל או שתייה מסחריים בחוץ, בחופים מסודרים ובכל אצטדיוני הספורט הגדולים.
הסכמים בינלאומיים נגד עישון
ב-1 במרץ 1995, אוסטרליה, קנדה וארצות הברית אסרו לעשן בטיסות בין מדינותיהן.
מדינות ללא חקיקה נגד עישון
במספר מדינות באפריקה, כגון הרפובליקה המרכז-אפריקאית, מלאווי, קמרון, צ'אד ועוד - אין רגולציה וחקיקה מסודרת נגד עישון במרחב הציבורי.
לניאקיאה
לניאקיאה (באנגלית: Laniakea) היא קבוצת צבירי העל הכוללת את צביר-על הבתולה שבה שוכנת הקבוצה המקומית שבתוכה גלקסיית שביל החלב. הקבוצה כוללת כ-100,000 גלקסיות אשר מתפרסות על מרחק של 520 מיליון שנות אור (160 מיליון פארסק).
היא הוגדרה בספטמבר 2014 כשקבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטאות הוואי וליון פרסמו דרך חדשה להגדיר צבירים לפי מהירות הגלקסיות אשר שוכנות בהם. ההגדרה החדשה של קבוצת צבירי העל המקומית מסווגת את צביר העל המקומי, צביר על הבתולה כחלק מקבוצת צבירי העל המקומית.
מסתו של הצביר היא 1017 מסות שמש, מסה גדולה פי מאות אלפים מאשר מסת הגלקסיה שלנו, כמעט כמו מסת קבוצת צבירי העל שעון המטוטלת.
מאפיינים של הקבוצה
הצביר מחולק לארבעה חלקים עיקריים: הצבירים המסיביים ביותר בקבוצת צבירי העל המקומית הם: הבתולה, הידרה, קנטאורוס, Abell 3565, Abell 3574, Abell 3521, פורנקס, ארידאנוס, ונורמה.
צביר העל כולו מורכב מ-300 עד 500 צבירי גלקסיות קבוצות מוכרים. המספר האמיתי יכול להיות גדול בהרבה מכיוון שרק צבירי העל הידועים יכולים להיראות מהאזור אשר בו אנו נמצאים בשביל החלב.
קבוצות צבירי על הם מהמבנים הגדולים ביותר הידועים ביקום אך גבולותיהם קשיים להגדרה, במיוחד אם אתה נמצא בתוכם.
טלסקופי-רדיו שימושיים לגלות את התנועות של גלקסיות מקומיות.
בתוך קבוצת צבירי הגלקסיות שבו אנו נמצאים רוב הגלקסיות מופנות לכיוון מרכז הקבוצה, לכיוון מרכז מסה.
במקרה של קבוצת צבירי העל המקומית מוקד המשיכה נקרא המושך הגדול, הוא משפיע על תנועת הגלקסיות בקבוצה המקומית (אשר בה נמצאת בין היתר שביל החלב) ועל תנועת שאר הצבירים בקבוצת צבירי העל המקומית.
בניגוד לעצמים המרכיבים אותה, קבוצת צבירי העל המקומית אינה מחוברת בעזרת כוח גרביטציוני והיא צפויה להיקרע לגזרים על ידי האנרגיה האפלה.
שיטת גילוי
הדרך החדשה לניתוח תנועת גלקסיות, להבחין בתנועה המוזרה של התפשטות היקום מסנן וינר, אשר עובד בשביל מציאת מיקום של עצמים, המאפשר ניתוח בקרבה של 92 מיליון פארסק (300 מיליון שנות אור) ומראה תבניות זרימה.
קבוצת צבירי העל המקומית נראית מתקדמת לכיוונה של קבוצת צבירי העל שפלי (אשר נקראת על שמו של הרלו שפלי), מה שיגרום להן ככל הנראה להפוך בעתיד לקבוצת צבירי על אחת.
האסטרונום הדרום אפריקני טוני פרל טען בשנת 1988 שהסחה לאדום של צביר על הבתולה ושל צביר העל הידרה-קנטאורוס תגרום להם להפוך לצביר על אחד.
מיקום
קבוצות צבירי העל השוכנים ליד קבוצת צבירי העל המקומית הם: צביר העל שפלי, צביר העל הרקולס, צביר העל קומה, וצביר העל פרסאוס-מזל דגים (Perseus-Pisces).
הגבולות של צבירי העל השכנים וקבוצת צבירי העל המקומית אינם ברורים כך שאין יודעים היכן בדיוק נגמר כל אחד מהצבירים.
פסגת מיזייה
פסגת מיזייה (באנגלית: Miziya Peak; בבולגרית: връх Мизия) היא פסגה ברמת וידין, בחצי האי ורנה שבמזרח האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון קאליאקרה, שמדרום לה; ועל שדה השלג סדינני שמצפון-מערב לה.
גובהה של פסגת מיזייה 604 מטרים מעל פני הים.
פסגת מיזייה ממוקמת 7.4 קילומטרים מצפון לפסגת מלניק;
פסגת מיזייה ממוקמת 9.25 קילומטרים צפון- מזרחית להר בוולז;
פסגת מיזייה ממוקמת 4.24 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית מגבעת לזלי;
פסגת מיזייה ממוקמת 5.4 קילומטרים צפונית-מזרחית מפסגת רמת גלינר;
פסגת מיזייה ממוקמת 4.55 קילומטרים דרומית - דרום-מזרחית מנקודת קוטיס;
פסגת מיזייה ממוקמת 9.47 קילומטרים מדרום לנקודת ויליאמס;
פסגת מיזייה ממוקמת 7.52 קילומטרים ממערב לגבעת אדינבורו.
מיפוי הפסגה
הפסגה מופתה לראשונה על ידי ליובומיר איוואנוב (Lyubomir Ivanov). איוואנוב יצא לטיפוס ממחנה אקדמיה, ב-25 בדצמבר 2004 (אמצע הקיץ האנטארקטי), במסגרת סקר Tangra 2004/05 למיפוי הפסגה.
הטיפוס על הפסגה
הראשון שטיפס על הפסגה היה ליובומיר איוואנוב (Lyubomir Ivanov). איוואנוב יצא לטיפוס ממחנה אקדמיה, ב-25 בדצמבר 2004 (אמצע הקיץ האנטארקטי), במסגרת סקר Tangra 2004/05 למיפוי הפסגה.
אסתר גהלין
אסתר גהלין לבית הנריקס (1892 – 1949) הייתה ציירת דנית-שוודית ממוצא יהודי שציירה בצבעי מים ושמן, טבע דומם, חללי פנים, דיוקנאות ונופים. משנת 1922, היא ובעלה האמן הוגו גהלין התיישבו בעיירה השוודית הלסינגבורג שם התכנסו לעיתים קרובות אמנים וסופרים מקומיים בביתם. בשנות ה-40 היא יצרה הדפסים על בדים בהשראת אמנות נוצרית קדומה.
ביוגרפיה
אסתר הנריקס נולדה ברובע פרדריקסברג בקופנהגן ב-24 במרץ 1892, הייתה בתם של מנהל מפעל מיכאל אמיל מרטין הנריקס וג'ולי כריסטיאן פולסן. בזכות ההצלחה של אביה בייצור מוצרים סרוגים, היא גודלה בבית יהודי אמיד ומעמד בינוני. הציירת מארי הנריקס הייתה קרובת משפחה שלה.
לאחר שלמדה בבית הספר הטכני בקופנהגן (KTS) משנת 1908, היא התקבלה לאקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות בשנת 1911, וסיימה את לימודיה בשנת 1915.
גהלין התחתנה עם הצייר השוודי הוגו גהלין (1889–1953) ביוני 1917. בשנת 1920 הם בילו שנה באיטליה בביקור בערים כמו אסיזי ורוונה בטיול לימודי. בשובם ערכו תערוכה משותפת בגלריית גומסון בסטוקהולם. בשנת 1922 הם התיישבו בהלסינגבורג, תחילה בראוס ומשנת 1925 בבית ברחוב סנט קלמנס, שהפך למקום מפגש חברתי של אמנים, סופרים ושחקנים מקומיים.
במשך שנים רבות ציירה גהלין בצבעי מים ושמנים, ויצרה דיוקנאות, טבע דומם ונופים, האחרונים בהשראת נופים מביתה המשקיפים על נמל העיר, בתיה וגינותיה. עבודותיה זכו לביקורות טובות בדרך כלל, במיוחד ציורי הטבע דומם שלה. הדבר נכון גם לגבי ההדפסים על בדים שיצרה מסוף שנות ה-30. יצירותיה של אסתר גהלין מוצגות במוזיאון הלאומי, במוזיאון האמנות של מאלמה, מוזיאון מודרנה, מוזיאון האמנות של מאלמה ובמוזיאונים של הלסינגבורג. לכבודה התקיימה רטרוספקטיבה במוזיאון לאמנות ויקינגסברג בהלסינגבורג בשנת 1952, לכבוד שישים להולדתה.
אסתר גהלין נפטרה ב-23 באוקטובר 1949 בהלסינגבורג שם היא קבורה בבית העלמין ראוס.
שפודניים
שִׁפּוּדָנִיִּים (שם מדעי: Belonidae) היא משפחה של דגים כסופים ודקים מסדרת החניתאים.
מאפיינים
השפודניים חיים בים הפתוח באזור הטרופי והסובטרופי ולעיתים נמצאים גם נמצאים במים מליחים ואף עולים לנהרות גדולים כמו האמזונאס או הריו נגרו וחיים במימיהם.
אלו דגים מוארכים בעלי לסת דקה מלאה בשיניים כשהלסת התחתונה גדולה וארוכה יותר מהעליונה. הגוף אפור עד כסוף עם מעט סנפירים והזנבם מפוצל ונותן לדגים את הכוח לשחות. אורכם 3–93 ס"מ. המין הגדול ביותר במשפחה הוא המין חניתן תניני המצוי לחופי ישראל.
דגים אלה הם טורפים של סרטנים, רכיכות ימיות ולהקות דגים קטנות. הם שוחים בקרבה לפני המים ואינם צוללים עמוק והם מהירים מאוד ויכולים לשחות במהירות של כ-60 קמ"ש ואף לקפץ מעל המים.
דגים אלה עלולים להיות מסוכנים לאדם עקב מנהגם לקפץ על עצמים זוהרים. בלילות בשונית הם עלולים להימשך אל ספינות ולקפץ מעלה ולפגוע עם לסתם הגדולה באנשים. 2 מקרי מוות יוחסו לדגים אלה.
פטר האנאק
ביוגרפיה
פטר האנאק נולד במשפחה יהודית. סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בעיר הולדתו, בגימנסית פאל שומסיץ', ואז בשל יהדותו בין השנים 1939 לבין 1942 עבד במפעלי הפלדה של צ'פל כחרט. בין השנים 1942 לבין 1944 נלקח לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). תחילה במחנות עבודה בשטח בהונגריה ולאחר מכן בגליציה. אחרי שמפלגת צלב החץ תפסה את השלטון ברח משרות העבודה לשטח שנכבש כבר על ידי הצבא האדום הסובייטי סביב אוז'הורוד ובכך ניצל. בתום מלחמת העולם השנייה למד היסטוריה בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת פאזמאני פטר (ששינתה את שמה בשנת 1951 לאוניברסיטת אטווש לוראנד), והיה סטודנט אורח באוניברסיטת רומא במשך שנה. הוא סיים את לימודיו עם תעודת הוראה בשנת 1948.
בשנת 1952 הגן על עבודת הדוקטורט שלו בהיסטוריה, וב-1978 על עבודת דוקטורט נוספת. הוא היה חבר בוועדת המדעים ההיסטוריים של האקדמיה ההונגרית למדעים, לימים יושב הראש שלה וכן כיהן בראש הוועדה ההיסטורית ההונגרית-אוסטרית. בשנת 1990 נבחר כחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים, וב-1995 לחבר מן המניין. בשנת 1993 התקבל לחברי הכבוד של האקדמיה הפולנית למדעים. הוא שימש גם כחבר מערכת בכתב העת "סקירה היסטורית" (Történelmi Szemle).
יצירתו
תחום המחקר שלו היה ההיסטוריה החברתית של הדואליזם והעולם הרוחני בתחילת המאה. בתחילת הקריירה המדעית שלו עסק במהפכת 1848 בהונגריה ובמלחמת העצמאות ההונגרית בשנים 1848–1849 ובהשלכותיה וההקשרים הבינלאומיים שלה. מהמחצית השנייה של שנות החמישים, תשומת ליבו עברה לתקופה של האימפריה האוסטרו-הונגרית. באמצעות המחקר שלו מילא תפקיד משמעותי עם אחרים בשינוי התדמית השלילית בעליל של הסוציאליזם בהונגריה הסוציאליסטית.
משפחתו
אשתו הייתה קטלין האנאק (שם נעוריה היה קטלין דיאמנט). נישואיהם הביאו לעולם שני בנים: אנדראש האנאק, עורך דין, וגאבור האנאק, אקטואר.
מהדרין (חברה)
מהדרין בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית שניירות הערך שלה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת בנטיעה, עיבוד, אריזה ושיווק של מטעים ופרי הדר, נכסים מניבים ומתן שירותי אחסנה בקירור.
היסטוריה
מהדרין נוסדה בשנת 1950 על ידי קבוצת חקלאים ופרדסנים שאליהם הצטרפו הבנק המרכזי קנדה ישראל ובנק דיסקונט. עם הקמתה חכרה החברה מהאפוטרופוס לנכסי נפקדים ומהקרן הקיימת לישראל שטחים בני כ-22 אלף דונם לתקופה בת כ-49 שנים, עם אופציה להארכת תקופת החכירה. השטחים כללו 8,000 דונם באזור בית דגון, 1,000 דונם ליד רמת הכובש, 1,500 דונם ליד נתניה, 2,000 דונם ליד כפר יונה, 1,500 דונם ליד כפר הס ועוד שטח ליד חדרה. בשנה הראשונה לקיומה הכשירה החברה חלקים משטחים אלה לנטיעת פרדסים, ובאותו הזמן ניצלה אותם לגידול ירקות ופלחה.
בשנים הראשונות פעלה החברה לצרף אליה משקיעים נוספים, בין השאר בסיוע החברה הכלכלית לארץ ישראל שהפיצה את מניותיה בארצות הברית. בשנת 1954 רכשה החברה הכלכלית כ-30% ממניות החברה.
בשנת 1963 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית.
נכון לשנת 2020 יושב ראש דירקטוריון החברה הוא אלחנדרו גוסטבו אלשטיין, ומנכ"ל החברה הוא שאול שלח. משרדיה הראשיים של החברה שוכנים במתחם "מבנה" שבקיבוץ בארות יצחק.
בעלי עניין
בעלת השליטה בחברה היא חברת קבוצת דלק של איש העסקים יצחק תשובה, אשר רכשה את השליטה בחברת מהדרין מדיסקונט השקעות באוגוסט 2023.
Music Player Daemon
שרת נגן מוזיקה (באנגלית: Music Player Daemon) (MPD) הוא שרת נגן מוזיקה חינמי בקוד פתוח. מנגן קובצי שמע, מארגן רשימות השמעה ומתחזק מאגרי מוזיקה. על מנת לתקשר עם השרת, יש צורך בתוכנת לקוח. בהפצה התקנית של חבילת MPD נכללת גם את חבילת לקוח נגן מוזיקה (Media Player Client) MPC, זהו לקוח שורת פקודה פשוט דרכו ניתן לשלוט בשרת (נגנה, השהייה, עצירה...) וגם לאחזר נתונים סטטיסטיים מהשרת כמו למשל, מספר הרצועות הכללי במאגר, זמן השמעה מצטבר ועוד.
MPD נכלל לא אחת גם בחומרות שמע קנייניות. פרויקט MPD מתחזק רשימת ספקי תכנה/חמרה  שחלקם מפרים את תנאי רישיון GPL ולמעשה עושים שימוש אסור שרת.
עיצוב
MPD פועל בפשטות ברקע ומשמיע מוזיקה מרשימת ההשמעה, לרוב אלו הם קבצים בתבנית MU3 המאוחסנים בתקייה מסוימת במחשב האישי. תוכניות לקוח מתקשרות עם MPD כדי לתפעל ולשלוט בפעולות השרת, ברשימת ההשמעה ובמסד הנתונים. MPD אינו נגן מוזיקה בעל תכונות מלאות כמו אמארוק, אך תכנות הלקוח, יכולות ומשמשות בתפקיד זה.