cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אקלים סובטרופי גשום
תפוצה גאוגרפית
האקלים הסובטרופי הגשום קיים בדרך כלל בלב היבשות או בחופן המזרחי, בין קווי הרוחב 25° עד 40°, אקלים זה קיים בדרום מזרח ארצות הברית, דרום מזרח אמריקה הדרומית, אזורי החוף הדרום מזרחיים של דרום אפריקה, מזרח אוסטרליה, ומזרח אסיה מצפון הודו דרך דרום סין ליפן. מצדו המשווני, אזור האקלים מסוג Cfa גובל באזורי האקלים הטרופי הגשומים ביותר, Aw ו־Af, ומצדו הקוטבי אקלים זה גובל באקלים הממוזג הקיצוני ביותר Cf. מצדו המשווני, אזור האקלים מסוג Cwa גובל באקלים סובטרופי שחון או מדברי ומצדו הקוטבי, אקלים זה גובל באקלים הסובטרופי ים תיכוני או אקלים ממוזג מסוג Cs.
גורמי השפעה עיקריים
האזורים בהם קיים האקלים הסובטרופי הגשום נמצאים כאמור על החופים המזרחיים, בקרבה לגושי האוויר הימיים הטרופיים. בנוסף, זרמי האוקיינוס החמימים הזורמים במקביל לחופים אלה מוסיפים לחוסר היציבות של מזג האוויר. שני רכיבים אלה גורמים לכמויות משקעים מתונות ברוב חודשי השנה. האקלים הסובטרופי הגשום מאופיין במזג אוויר קר בחורף, כאשר גושי האוויר שמקורם באזור היבשתי הקוטבי עוברים מעל לאזור. שלא כבאקלים הים תיכוני, הקֵיצים הם גשומים בשל גושי האוויר הטרופיים שאינם יציבים או בשל רוחות הסחר. במזרח אסיה, החורפים עלולים להיות יבשים, וקרים ממקומות אחרים שבאותו קו רוחב בשל המערכת האטמוספירית הסיבירית, והקֵיצים גשומים מאוד בהשפעת המונסון.
מאפיינים עיקריים
שינויי מזג אוויר בלתי סדירים באקלים הסובטרופי הגשום ניכרים פחות מאשר באקלימים הקוטביים יותר וקורים בעיקר בחורף. הוריקנים, אף שהם נדירים גורמים נזק רציני ומתרחשים בשלהי הקיץ ובסתיו.
טמפרטורה
הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא בין C° 21 ל־C° 26 ואין חודש בחורף שבו הטמפרטורה הממוצעת יורדת מתחת ל־C° 0. בימים רבים הטמפרטורה גבוהה מ־C° 32. הלחות הגבוהה באקלים הסובטרופי הגשום (ממוצע של 80%-70% בחודש יולי) גורמת לתחושת אי נוחות רבה בימים חמים. הבדלי הטמפרטורות בין היום ללילה נוטים להיות קטנים ולכן הלילות אף הם חמים ולחים במהלך הקיץ.
הטמפרטורות בחורף נעות לרוב בממוצע בין C° 4 ל־C° 13 בשל חדירה תדירה של אוויר יבשתי קר, במיוחד בקצוות הקרובים לקטבים של האזורים הסובטרופיים. במקרים אלה נוצרת לעיתים קרה המהווה סכנה רצינית למגדלי הפירות והירקות. באזורי האקלים הסובטרופי הגשום שבחצי הכדור הצפוני נרשמו בחורף טמפרטורות מינימום נמוכות למדי. כך למשל בשאנגחאי, סין נרשמה טמפרטורה של C° 12- ובניו אורלינס שבארצות הברית נרשמה טמפרטורת מינימום של C° 13.9-.
משקעים
באקלים הסובטרופי הגשום יש שפע של משקעים, אך יש הבדלים ניכרים בין האזורים השונים. כמויות המשקעים האופייניות לרוב אזורי האקלים הסובטרופי הגשום נעות בין 600 מ"מ ל־2,500 מילימטר לשנה. כאמור יש אזורים בהם המשקעים מחולקים שווה כל השנה, כך שאין עונה יבשה, אקלים המסומן באותיות Cfa, או שהחורף הוא העונה היבשה (Cwa).
בדרך כלל העונה החמה גשומה יותר מהעונה הקרה. באזור דרום מזרח אסיה המושפע מתופעת המונסון קיים משטר גשמים של מקסימום בראשית ובסוף הקיץ, עם מינימום משני באמצע הקיץ. העננות הכבדה נוטה להאט את ההתקדמות הרגילה של טמפרטורת הקיץ ולכן אוגוסט הוא החודש החם ביותר. גשמי הוריקנים מוגבלים לאזורים הסובטרופיים של אמריקה ואסיה.
גשמי העונה הקרה (Cfa) מתאפיינים בעוצמת גשם חלשה היורדת במשך תקופה ארוכה. לדוגמה בשנגחאי יורדים בממוצע במהלך חודש ינואר 50 מ"מ גשם אולם יש 12 ימים גשומים בעוד ש־150 המ"מ של אוגוסט יורדים ב־11 יום בלבד.
שלג יורד לעיתים כאשר ציקלון חורפי חזק נע במידה משמעותית לעבר קו המשווה, אולם רק לעיתים רחוקות הוא נשאר על הקרקע יותר מימים אחדים.
דבש (עיר)
דָבָּש (בהונגרית: Dabas) היא עיר במחוז פשט שבהונגריה. העיר נוצרה ב-1950 מאיחוד הכפרים הצמודים אלשודבש (Alsódabas) ופלשדבש (Felsődabas) וב-1966 סופחו אליה גם גיונט (Gyónt) ושאריט (Sárit).
אקלים סובטרופי גשום
צמחייה
השילוב בין כמות רבה יחסית של קרינת שמש וכמות משקעים מביאה לשפע צמחייה, בדרך כלל יערות, אף שבאמריקה הדרומית יצר אקלים Cfa ערבת דשא גבוה, ה"פמפס".
דבש (עיר)
יהודי אלשודבש
יהודים הגיעו למקום בסוף המאה ה-18 וחיו בקהילה דלה וענייה ללא רב וללא מוסדות מסודרים. בשנת 1944 גורשו יהודי העיר למונור ומשם גורשו לאושוויץ.
אקלים סובטרופי גשום
צמחייה
קיימים כמה סוגי יערות באקלים הסובטרופי הגשום. הסוג הנפוץ ביותר מורכב מעצי עלים ומחטניים מעורבים. עצי העלים בכמה מקומות הם נשירים ובמקומות אחרים ירוקי־עד. יער ירוק־עד נפוץ באזורים האסיאתיים והאוסטרליים. בארצות הברית גדלים יערות מחטניים באזורים החוליים והיבשים של מישורי החוף, ויערות עצי עלים נשירים באדמות הנמוכות הגשומות יותר.
סינג סינג
מתקן הענישה סינג סינג (באנגלית: Sing Sing Correctional Facility) הוא בית סוהר בכפר אוסינינג שבמדינת ניו יורק. הוא נמצא במחוז ווסטצ'סטר, במרחק של כ-60 ק"מ מצפון לעיר ניו יורק. שמו בא לו מהשם המקורי של הכפר אוסינינג.
היסטוריה
כלא זה היה החמישי שנבנה במדינת ניו יורק, כשבית המחוקקים של המדינה הקצה, ב-1825, סך $20,100 לצורך רכישת מחצבת Silver Mine Farm, ששטחה היה כ-0.5 ק"מ². בית הסוהר היה אמור לממן את עצמו ולא להזדקק לתמיכה מכספי משלם המיסים.
אלאם לינדס, מפקד בית הסוהר אובורן, בית סוהר אחר במדינת ניו יורק, הביא משם 100 אסירים לאתר המחצבה, והם אלה שבנו את הכלא החדש. מפקדים מפורסמים נוספים של בית סוהר זה, מלבד לינדס. לאווס הצליח "לנקות" את בית הסוהר מהשערוריות שדבקו בו, וכן הצליח לדכא את האלימות שפשטה בו. עם זאת, גם בימיו האפלים ביותר, התנאים בסינג סינג לא היו חמורים כמו במתקני כליאה אחרים בדרום, כגון פארצ'מן או מתקן המעצר של לואיזיאנה.
סרטי גנגסטרים סייעו להפוך את בית הסוהר לאגדה גם מעבר לגבולות המדינה, ביניהם 'The Big House' (1930) 'Castle on the Hudson' (1940), ו-'20,000 years in Sing Sing' (1932) - המבוסס על ספרו של המפקד לאוואס.
האריס א. סמיילר היה האסיר הראשון שהוצא להורג ב"כיסא חשמלי" בכלא סינג סינג, ב-7 ביולי 1891. מ-1914 השתמשו שם בביצוע ההוצאות להורג אך ורק ב"כיסא חשמל". ההוצאה להורג האחרונה בסינג סינג בוצעה באוגוסט 1963. מדינת ניו יורק ביטלה את עונש המוות שנתיים מאוחר יותר, אך החזירה אותו לשימוש ב-1995. מאז לא נגזר עונש מוות על אף אדם במדינה זו.
ב-8 בינואר 1983 פרצה מרידה בקרב יותר מ-600 אסירים באגף B, שתפסו 17 סוהרים כבני ערובה. המרד הסתיים לאחר 53 שעות. כיום כלואים בסינג סינג מעל 2,000 אסירים. ישנן תוכניות להפיכת האגף המקורי שקיים מ-1825, ועדיין עומד על תילו - למוזיאון.
ווטס
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פרוטולה
"פרוטולה" היא מונח גנרי, שממנו נגזרות כמה תת-קטגוריות, כפי שאפשר לצפות מצורה מוזיקלית, שהייתה בשימוש במשך כמאה שנים ובמשך יותר ממחצית הזמן הזה שמרה על מעמד איתן של פופולריות. בצורתה הטיפוסית ביותר, הפרוטולה היא חיבור לשלושה או ארבעה קולות (יותר לקראת סוף התקופה), כשהמלודיה בקול העליון. ייתכן שהיו גם תפקידי ליווי אינסטרומנטליים. השיר בנוי בדרך כלל בחריזה של א-ב-ב-א לרפריזה ובית של ג-ד-ג-ד-ד-א או ג-ד-ג-ד-ד-ה-ה-א, אף כי שוני רב בין תת-סוגים של פרוטולה. סביר להניח, שהצורות הפיוטיות מקורן בבאלאטה (Ballata) של המאה ה-14, אף כי המוזיקה מפתיעה בפשטותה, בהשוואה למה שהיה מקובל בסוף המאה ה-14.
מבחינה מוזיקלית, הפרוטולה נמנעת ממורכבות קונטרפונקטית ומעדיפה מרקמים הומופוניים, מקצבים ברורים וחוזרים על עצמם וטווח מלודי מצומצם. הפרוטולה היוותה מבשרת חשובה לא רק למדריגל, אלא גם לנהלים מאוחרים בהרבה בתקופת הבארוק, כגון מונודיה, וזאת הודות לתחזית של ליווי אקורדים, מלודיה בקול העליון ותחושה מוקדמת למה שהתפתח בהמשך להרמוניה פונקציונלית.
מעט מאוד ידוע על נוהלי ביצוע. הוצאות תקופתיות נכתבו לעיתים לריבוי קולות, עם טבלטורה ללאוטה או בלעדיה. פה ושם קיימת פרטיטורה לכלי מקלדת ששרדה. ייתכן שפרוטולות בוצעו כקול סולו בליווי לאוטה - ודאי שכך ביצע אותן מרקטו קארה בחצר בית גונזגה, כפי שמשתמע מן המוניטין שלו כנגן לאוטה, זמר ומלחין פרוטולות - וייתכן גם שבוצעו בשילובים אחרים של זמרים וכלי נגינה.
מלחיני הפרוטולה המפורסמים ביותר היו ברתולומאו טרומבונצ'ינו ומרקטו קארה, אף כי כמה מחיבוריו החילוניים הפופולריים של ז'וסקן (למשל "סקאראמלה" ו"אל גרילו") הם פרוטולות בסגנונם, גם אם לא בשמם.
מלחיני פרוטולה
פרט לטרומבונצ'ינו וקארה, שזכו לפרסום עצום, ידוע מעט מאוד על רוב המלחינים הללו; במקרים רבים, נותרו רק שמותיהם, וגם זאת רק משום שאוטביאנו פטרוצ'י, המו"ל הוונציאני החשוב, כלל את שמותיהם באוספים שהכילו את המוזיקה שחיברו.
סנכרון
סנכרון הוא יצירה של קואורדינציה בין אירועים לצורך הפעלת מערכת באופן אחיד.
מערכות שפועלות כך שכל החלקים שלהם נמצאים בסנכרון הן מערכות מסונכרנות.
לעומת זאת, מערכות שפועלות שחלקיהם אינם נמצאים בסנכרון, הן מערכות לא מסונכרנות.
סנכרון במדעי המחשב
במדעי המחשב, סנכרון מתייחס לשני נושאים שונים אך קשורים:
סנכרון של מערכות ביולוגיות - מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים
מרכיביה השונים של מערכת החיסון קיימים יחסי גומלין ענפים, המאפשרים להם לפעול באופן מסונכרן ומתואם נגד פולשים זרים שמהם נשקפת סכנה לגוף.
לסנכרון בין תאי עצב יש תפקיד חשוב לאינטגרציה של יחידות תפקודיות במוח.
הסנכרון העצבי מושפע רבות מה"רעשים" של המוח. ייתכן שרעשים אלו אף תורמים ליכולת הסנכרון העצבי במוח.
גרעיני הבסיס פועלים בתיאום עם קליפת המוח הקדמית כדי לסנכרן ולבצע התנהגויות מתוכננות ורצוניות המצריכות את מערכות השליטה הלימביות, הקוגניטיביות והמוטוריות.
סנכרון בין בני אדם
סנכרון נדרש במקרים רבים של שיתוף פעולה בין בני אדם. לעיתים מתבצע סנכרון עצמי בין המשתתפים בפעילות, ולפעמים מתייחסים כל המשתתפים לבסיס זמן המסופק על ידי סנכרון חיצוני.
במוזיקה, הרכבים קטנים יכולים לנגן תוך סנכרון עצמי, אך בהרכבים גדולים יותר משתמשים בסנכרון חיצוני - לדוגמה, מנצח העוסק בניצוח על הרכב מוזיקלי מספק בסיס זמן משותף לכל הנגנים.
פעילויות ספורטיביות קבוצתיות מחייבות תיאום זמן בין המשתתפים. לדוגמה, שחייה צורנית דורשת סנכרון בין השחייניות. ברוב סוגי הספורט מתבצע הסנכרון ללא מקור חיצוני. בחתירה אקדמית יש בכל סירה הגאי שתפקידו לסנכרן בין החותרים.
בכבישים, במצב של עומס תנועה, נהגים נדרשים להתאים את מהירותם לנהגים אחרים, ולמעשה לבצע סנכרון עצמי של התנועה. רמזור הוא מקור סנכרון חיצוני לתנועת כלי רכב בצומת.
זמן אוניברסלי מתואם הוא בסיס לסנכרון שעונים ברחבי כדור הארץ (ובחלל הקרוב אליו), ואליו מתואמים השעונים במדינות השונות. אזורי זמן מסביב לעולם מתוארים כהיסטי זמן ביחס לשעון הזה.
סנכרון בין לוויינים
על מנת שמערך לוויינים יפעל כראוי, יש צורך בסנכרון מלא בין כל הלוויינים במערך. חלק מסנכרון זה נעשה באמצעות הרכיב האלקטרוני שעון אטומי שדרוש לדיוק המיקום הספציפי של לוויין, וסנכרון התקשורת בין הלוויינים.
תריסנית (צמח)
תְּרִיסָנִית (שם מדעי: Clypeola) הוא סוג במשפחת המצליבים, הכולל 54 מיני עשבים חד-שנתיים נמוכים. תפוצת הסוג באזורי הצומח הים-תיכוני, האירנו-טורני והסהרו-ערבי. בארץ ישראל גדלים בר שלושה מינים.
תיאור מורפולוגי
עם סוג זה נמנים עשבים חד-שנתיים נמוכים, הצומחים בצורה זקופה, המתחלקים מבסיסם לגבעולים דקים. הצמחים מכוסי שיערות כוכבניות, שמקנים לצמח מראה מאפיר. עלי הצמח מזכירים בצורתם סרגל או מרית, והם תמימים (אינם משוננים בשפתם). פרח התריסנית קטן, כאורך עלי הגביע או מעט גדול מהם, וצבעו צהבהב. הפרח אופייני למשפחה. הפרחים ערוכים בתפרחת מטיפוס אשכול.
פרי התריסנית הוא מטיפוס תרמיל, קטן, אינו נפתח עם ההבשלה, וצורתו עגולה. הפרי מכיל זרע בודד, ומשתלשל כלפי מטה בצורה אופיינית.
מקור השם
מקור שמו המדעי "Clypeola", בשם "Clypeatus" שמציין סוג של מגן שהיה בשימוש הצבא הרומי. מגן ה-Clypeatus בעל צורה עגולה, להבדיל ממגן הסקוטום שהוא בעל צורה מלבנית יותר. שם זה מרמז על צורתו העגולה של פרי הצמח. הודות לכך שמקור השמות המדעיים לצמחים הוא לרוב בשפה הלטינית, קיימים שמות רבים לצמחים שמקורם באמצעי לחימה בעת העתיקה (לדוגמה: סייפן, מרצע ועוד).
מקלנבורג (1945–1952)
מדינת מקלנבורג (בגרמנית: Land Mecklenburg) הייתה תת-חלוקה של אזור הכיבוש הסובייטי (עד 1949) ואחת ממדינות גרמניה המזרחית (מ-1949) המקבילה באופן נרחב למדינה הגרמנית של ימינו מקלנבורג-וורפומרן.
היסטוריה
המדינה הוקמה במקור כחטיבה מנהלית, מדינת מקלנבורג-מערב פומרניה, על ידי המינהל הצבאי הסובייטי בגרמניה (SMAD) ביולי 1945. היא כללה את גאו מקלנבורג שהוקמה ב-1934 (מיזוג של בגאולייטר הנאצי פרידריך הילדברנדט של המדינות החופשיות מקלנבורג-שוורין ומקלנבורג-שטרליץ) וחלקים מהפרובינציות הפרוסיות לשעבר של פומרניה (מערב פומרניה ממערב לקו אודר-נייסה) והנובר (Amt Neuhaus). העיר Swinemünde (כיום Świnoujście) נמסרה לפולין באוקטובר 1945, והפכה לחלק ממחוז שצ'צ'ין. בנובמבר 1945 בוצעה העברה של שטחים קטנים לאורך הגבול הפנימי של גרמניה למחוז שלזוויג-הולשטיין לשעבר כחלק מהסכם ברבר-ליאשצ'נקו. כ-2.1 מיליון איש חיו במקלנבורג בשנת 1946 משנת 1947, המונח Vorpommern הוחרג מהשם הרשמי מכיוון שה-SMAD חשש שהדבר יתמוך בפעולות רוויזיוניסטיות נגד חלקים גרמניים לשעבר של פולין (בפרט פומרניה הרחוקה). בהשוואה לחלוקות האדמיניסטרטיביות של גרמניה הנאצית, מקלנבורג כללה את הגאו מקלנבורג וחלקים מפומרניה ומזרח הנובר. בשל המצב שלאחר המלחמה בגרמניה, מינה ה-SMAD ביולי 1945 את ממשלי המדינה בכל חלקי המשנה של אזור הכיבוש שלהם. וילהלם הוקר הפך לנשיא ממשל המדינה במקלנבורג ולאחר מכן נבחר לשר נשיא. הבחירות הראשונות לדיאטה הממלכתית, הלנדטאג של מקלנבורג-וורפומרן, נערכו ב-20 באוקטובר 1946, באותו יום נערכו הבחירות ללנדטאג של החטיבות האחרות באזור הכיבוש הסובייטי. ה-SED הנתמך על ידי ברית המועצות (שהפכה למפלגת השלטון של גרמניה המזרחית מ-1949 ואילך) קיבלה 49.5% מהקולות, CDU 34.1%, LDPD 12.5% ו-VdgB 3.9%. בפברואר 1947 התקבלה חוקת מדינה. עם זאת, כל ההחלטות של הפרלמנט התקבלו בכפוף לאישור ה-SMAD.
לאחר ייסוד הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית (GDR) באוקטובר 1949, נערכו בחירות שניות ללנדטאג באוקטובר 1950. המפלגה היחידה הייתה החזית הלאומית, ברית של מפלגות פוליטיות וארגוני המונים בשליטת ה-SED, שקיבלה 99.9% מהקולות. לאחר בחירות אלה, נשלחו ארבעה חברי לנדטאג ללשכת המדינות (Länderkammer) של גרמניה המזרחית בפעם הראשונה והיחידה. מכיוון שהקומוניסטים השליטים שאפו לבנות מדינה מעין-אחדותית, מקלנבורג התפרקה למעשה על ידי שינוי חוקת מזרח גרמניה ביולי 1952. כל חמשת המדינות המזרח-גרמניות הוחלפו ב-14 מחוזות אזוריים חדשים שנוצרו (בצירקה). במקרה של מקלנבורג, השטח הועבר למחוזות האזוריים נויברנדנבורג, רוסטוק ושוורין.
בעוד שמקלנבורג והמדינות האחרות נותרו קיימות באופן רשמי, לא היה להם עוד כל תפקיד פוליטי או מנהלי. לשכת המדינות נותרה קיימת וחבריה נבחרו בשנת 1954 על ידי ישיבות משולבות של האסיפות המחוזיות (בצירקסטאגה) בכל מדינה ובשנת 1958 ישירות על ידי האסיפות המחוזיות. עם זאת, ב-8 בדצמבר 1958, לשכות המדינות פורקו רשמית ללא התנגדויות. ביטול לשכת המדינות ב-1958 ואשרור שתי חוקות חדשות ב-1968 וב-1974 בהתאמה חיסלו סופית את כל צורות הפדרליזם במזרח גרמניה עד למהפכה השלווה ב-1989. לאחר הבחירות החופשיות הראשונות בגרמניה המזרחית, ה-Ländereinführungsgesetz (חוק הקמת המדינה), שאומץ ב-22 ביולי 1990 על ידי ה-Volkskammer, יצר מחדש את המדינות ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית שבוטלו ב-1952. עם זאת, מאחר ששינויים בגבולות המחוזות המוניציפליים לא הפכו, וגם בשל שיקולי כדאיות, המדינות החדשות הללו נוצרו על ידי מיזוג ה-kreise של גרמניה המזרחית. כתוצאה מכך, גבולותיהם היו שונים מאלה שלפני 1952. מקלנבורג-מערב פומרניה החדשה נוצרה מהמחוזות המזרח-גרמנים של מקלנבורג-וורפומרן, נויברנדנבורג, רוסטוק ושוורין ללא ה-kreise של,.
במקור, Ländereinführungsgesetz היה אמור להיכנס לתוקף ב-14 באוקטובר. תאריך זה שונה ל-3 באוקטובר, תאריך האיחוד הגרמני, על ידי הסכם האיחוד הגרמני (Einigungsvertrag). מאחר שהוא לא נכנס לתוקף לפני האיחוד מחדש, חלקים אלה של החוק הוחלפו מיד על ידי סעיפי חוק היסוד המקבילים ומעולם לא הייתה להם כל משמעות. ב-14 באוקטובר 1990 נערכו בחירות ללנדטאג (פרלמנטים של המדינה) במקלנבורג-מערב פומרניה ובארבע המדינות החדשות האחרות, ויזמו את הקמת ממשלות המדינה.
יסעור כחול
יסעור כחול (שם מדעי: Halobaena caerulea) הוא מין יחיד בסוגו של עוף ימי השייך למשפחת היסעוריים הנפוץ בדרום אפריקה, אוסטרליה וחלקים מדרום אמריקה. היסעורים הכחולים מקננים על איי אנטארקטיקה כגון איי קורזה, איי קרגלן, האי מקווארי, איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים ואי הנסיך אדוארד.
אטימולוגיה
Petrel, שמשמעותה בעברית יסעור, היא נגזרת של שליח הברית החדשה, פטרוס הידוע בסיפור ההליכה שלו על פני המים. דבר המזכיר את הרגל היסעורים, הנראים רצים על המים כדי להמריא.
רבייה
יסעור כחול כמו יסעורים אחרים, שוהה במושבות גדולות. עונת הרבייה חלה בתקופה בין ספטמבר לפברואר, ההטלה חלה בחודש אוקטובר. הקן שלהם הוא מחילה, באורך 15-35 ס"מ והם מטילים ביצה אחת. שני ההורים דוגרים על הביצה במשך 50 יום והגוזל בוקע לאחר 55 ימים. החמסניים היא הסכנה הגדולה ביותר לביצים ולגוזלים שלהם.
גנית אורין
גנית אורין (נולדה ב-20 באוגוסט 1973) היא תסריטאית, במאית, מפיקה, צלמת וסופרת ישראלית.
ביוגרפיה
בין השנים 1991–1994 שירתה שירות חובה ושירות קבע בצבא במודיעין ביחידת 8200 כמתרגמת מערבית וכחוקרת שפה.
בשנת 2007 הקימה ביחד עם אמנים נוספים את החנות "תותה"- קואופרטיב מעצבים ואמנים בתל אביב, שהציגו ומכרו את עבודותיהם ישירות ובלי תיווך או קונסיגנציה.
לאחר סיום לימודי הקולנוע המעשיים החלה להפיק סרטים בצורה עצמאית תחת חברת ההפקות שיצרה, "שינגה הפקות". בשנת 2012 הקימה ביחד עם ארבל רום מעין השופט הפקות את עמותת "הקרן הגלילית לקולנוע ולטלוויזיה" לעידוד הפקות באזור הגליל.
אורין עבדה גם כמטפלת רגשית בתחום בריאות הנפש וכלקטורית בקרנות קולנוע. כמו כן, כתבה והוציאה לאור כמה ספרים לילדים ולמבוגרים.
לימודים
אורין למדה בבית ספר "הרצל" ולאחר מכן בתיכון עירוני ה' חיפה.
עשתה טר"צ תרגום מערבית לפני השירות הצבאי. עם תום השירות בשנת 1994 החלה ללמוד בתוכנית הרב תחומית באמנויות של אוניברסיטת תל אביב והשלימה תואר ראשון.
לאחר מכן בין השנים 1999–2002 למדה לימודי קולנוע מעשיים (בדגש על תסריטאות ובימוי) ולימודי צילום סטילס בבית הספר קאמרה אובסקורה. במהלך לימודיה זכתה במלגות קרן תרבות אמריקה-ישראל בהצטיינות בקולנוע-תסריטאות ובצילום סטילס, וכתבה וביימה כמה סרטים קצרים.
בשנת 2004 החלה ללמוד לתואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה והשלימה את התואר כעבור שנתיים. בהמשך למדה שנתיים אנימציה תלת־ממדית במסגרת מכללת האקריו.
בשנת 2022 החלה ללמוד תואר שני בקולנוע עיוני באוניברסיטת תל אביב וסיימה את התואר בשנת 2023.
חיים אישיים
אורין מתגוררת בחיפה ולה שני ילדים.
קולנוע
בשנת 2014 אורין ייצגה את ישראל בתחרות בינלאומית לסרטי מובייל שנערכה בהונג קונג יחד עם טריילר לסרט שנמצא בהפקה בשם "העובר שחזר מן הכפור" ("The embryo who came in from the cold"). הסרט הוא סרט באורך מלא באנימציית תלת מימד שנמצא בהפקה והוא דרמה קומית אודות חמישה עוברים שנוצרו בטיפולי פוריות, היוצאים למסע בעקבות אימם המשותפת.
בשנת 2016 יצא לאקרנים להקרנות מסחריות הסרט באורך מלא "שגר אותי לחלל, סשה!", שכתבה, ביימה והפיקה. הסרט הוא קומדיה על אודות מדען המתבקש על ידי אוליגרך רוסי לפתח תוכנה שבלחיצת כפתור ימצא את השידוך האולטימטיבי. הסרט היה מועמד לפרס אופיר בשנת 2014 בקטגוריית הפרינג'  והוקרן גם במסגרת פסטיבל אוטופיה לסרטי פנטזיה ומד"ב בתל אביב.
אמנות פלסטית – תערוכות צילום
אורין הציגה בשלל תערוכות יחיד וקבוצתיות ביניהן: אורין עבדה כצלמת עיתונות, צילמה צילומים מגזינים עבור מוסף "הארץ", צילומי חדשות עבור "הארץ", ynet ומקומוני "ידיעות תקשורת" לרבות צילומי ספורט, תרבות, אופנה, פוליטיקה, משפט ועוד. לאחר מכן עבדה כצלמת אמנותית בפרויקטים אישיים ועבור הצגות תיאטרון וספרים. לדוגמה, צילמה את הכריכה של הספר "האדמה היא מרחק" מאת ענת שרון ועבור ההצגה "מכתבים לאורפיאוס" שהבססה עליו.
ספרים
הספר "ארוחה משפחתית" זכה להד תקשורתי מכיוון שהוא כולל רומן בין יהודיה לערבי, המבוסס על סיפור אמיתי ומשווה את הישראליות למשפחה בהפרעה ואת מצב ערבי ישראל לדמנציה מבחירה כאמצעי הגנה.
יוסף ונגר
ביוגרפיה
ונגר חלה בפוליו בגיל שנה. בגיל שש החל לעסוק בספורט נכים ובגיל 15 עלה לישראל והמשיך בפעילותו במסגרת מרכז הספורט לנכים.
הוא אלוף פאראלימפי, בעל 18 מדליות פאראלימפיות, מהן 9 מדליות זהב (ייצג את ישראל בחמש אולימפיאדות נכים, 1972–1988). מדורג במקום השלישי בכל הזמנים בקרב הספורטאים הנכים הישראלים במספר מדליות הזהב בהן זכה (אחרי ציפי רובין - 15 ואורי ברגמן - 12), במקום השני בכל הזמנים בקרב הספורטאים הנכים הישראלים במספר המדליות הכללי אותן צבר (אחרי ציפי רובין - 30) ובמקום 22 בעולם בכל הזמנים בקרב הספורטאים הנכים. הוא זכה בתחרויות בינלאומיות שונות בהן השתתף, שבר 16 שיאי עולם וזכה ב-7 מדליות זהב נוספות. מאמניו בהרמת משקולות היו יוסף רומנו ודוד ברגר, מנרצחי י"א חללי מינכן.
החל משנת 1972 עבד ונגר בתרגום. בתחילה, באוניברסיטת תל אביב ובהמשך, בכתר פלסטיק ובגופים מסחריים נוסים. במרוצת השנים שימש כמרצה לאנגלית במכללה למנהל וכמנהל אקדמי בסמינר התיכוני האמריקני על שם מוס.
בשנת 1988 נוסדה על ידו חברה לשירותי תרגום בשם "אופיסרוויס ונגר בע"מ", הפועלת מאז בבעלותו ובהנהלתו.
ונגר חבר בעמותת "אתגרים" לספורט שיקומי הישגי ושימש כיו"ר הוועדה המקצועית לענייני שחייה במסגרת ההתאחדות הישראלית לספורט נכים.
הוא בוגר אוניברסיטת תל אביב בביולוגיה ולמד שם גם לתואר שני.
הפועל בני זלפה
הפועל בני זלפה היא קבוצת כדורגל ערבית-ישראלית מהכפר זלפה במעלה עירון. הקבוצה משחקת, נכון ל-2023, בליגה א' צפון.
היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 2010 ושיחק במשך כארבע עונות בליגה ג' מחוז יזרעאל. בטרום עונת 2015–2016 עלתה הקבוצה לליגה ב', בעקבות איחוד בין מ.ס גבעת אולגה להפועל חדרה ולאחר שמכבי בני נחף קאסם ואחי ביר אלמכסור עלו לליגה ב'. בעונתה הראשונה בליגה סיימה הקבוצה במקום הרביעי והעפילה למשחקי הפלייאוף בו הפסידה בגמר המחוזות להפועל אום אל-פחם.
בעונת 2017–2018 סיימה במקום הראשון בליגה ב' צפון ב', לאחר מאבק צמרת צמוד מול מועדון ספורט דבורייה שהוכרע בזכות מאזן ניצחונות עדיף, והעפילה לליגה א'. בעונת הבכורה בליגה א' סיימה הקבוצה במקום ה-6. בעונת 2019–2020 הופסקה הליגה לאחר המחזור ה-22 בעקבות משבר הקורונה והקבוצה סיימה במקום ה-8.
מגרש ביתי
הקבוצה היא ללא מגרש ביתי לאירוח משחקים בשטח הכפר זלפה ולכן מיום הקמתה נאלצה לנדוד ולארח את משחקיה באצטדיון השלום בעיר אום אל-פחם. בשנת 2018 נבנה בשטח הכפר מגרש לאימונים בלבד. בעונת 2019–2020 אירחה הקבוצה את משחקיה במגרש של מרכז יעל בגוש התענכים.
סגל הקבוצה
נכון ל-26 באפריל 2020
דיסוציאציה (כימיה)
בכימיה, דיסוציאציה (הִתְפָּרְדוּת) היא תהליך בו צורון יוני מתפרק לרכיבים קטנים יותר, יונים או רדיקלים. על פי רוב תהליך זה הפיך.
דיסוציאציה היא מקרה פרטי של המסה, ייחודו הוא בכך שההתפרקות היא ליונים ורדיקלים.
דוגמה נפוצה לתהליך זה היא דיסוציאציה או התפרדות חומצית: כאשר חומצה (על פי הגדרות ברונסטאד ולאורי) מובאת במגע עם מים, הקשר הקוולנטי בין אטום המימן לאטום האלקטרושלילי הסמוך לו נשבר באופן הטרוליטי (כלומר חלוקה לא שווה של האלקטרונים). תוצרי תגובה זאת הם יון שלילי ויון מימן חיובי.
הגדלים הקשורים בדיסוציאציה
במקרה והמגיב המתפרד הוא מוצק, תקפה ההגדרה של מכפלת מסיסות.
במקרה ותגובת הדיסוציאציה היא תגובת שיווי משקל, תקפה ההגדרה של קבוע שיווי משקל.
ישנם גדלים רבים שתפקידם לציין את כמות הממס שניתן להמיס במומס מסוים, אחת הנהוגות היא מסיסות מולרית - מספר מולי המומס שניתן להמיס בליטר אחד של ממס.
פרד מסטרד סטיוארט
פרד מסטרד סטיוארט (באנגלית: Fred Mustard Stewart; 17 בספטמבר 1932 - 7 בפברואר 2007) היה סופר אמריקני.
בין ספריו שתורגמו לעברית: "הדרך לפסגה", "אשת הזהב", "אליס איילנד", "ליידי דרלינגטון" ועוד.
רוברט שוורצמן
רוברט מיכאלוביץ' שוורצמן (ברוסית: Ро́берт Миха́йлович Шва́рцман, נולד ב-16 בספטמבר 1999) הוא נהג מרוצים רוסי-ישראלי, המשמש כנהג מחליף וכנהג מבחן בקבוצת הפורמולה 1 פרארי החל מעונת 2022. הוא סגן אלוף פורמולה 2 בעונת 2021, ואלוף פורמולה 3 בעונת 2019.
קריירת מרוצים
שוורצמן נולד בישראל, אך גדל ברוסיה ובאיטליה. בילדותו הוא החל להתחרות בקארטינג, ובשנים 2014 ו-2015 התחרה בפורמולה 4 איטליה. בשנים 2016 ו-2017 התחרה בפורמולה רנו 2.0. ב-2017 הצטרף לאקדמיית פרארי לנהגים, והתחרה עבורה באליפות אירופה של פורמולה 3 בעונת 2018, וזכה באליפות רוקי העונה. באותה שנה התחרה גם במרוצי טויוטה. בעונת 2019 התחרה באליפות פורמולה 3, וסיים במקום הראשון. בשנה שלאחר מכן התחיל להתחרות בפורמולה 2, לצידו של מיק שומאכר. בעונת 2020 סיים במקום הרביעי, ובעונת 2021 סיים במקום השני, אחרי האלוף אוסקר פיאסטרי.
פורמולה 1
ב-2020 דווח כי שוורצמן יהיה נהג המבחן של האס במרוץ סוף עונת 2020, אך לבסוף מיק שומאכר עשה זאת במקומו. לקראת עונת 2021 שימש כ"נהג מבחן צעיר" עבור האס ופרארי. בעונת 2022 החל לשמש כנהג מבחן עבור פרארי, והתחרה תחת דגל ישראל, מאחר שהפלישה הרוסית לאוקראינה הביאה לכך שספורטאים לא יוכלו להתחרות תחת דגל רוסיה, שתחתיו נהג שוורצמן להתחרות. שוורצמן שימש כנהג מבחן גם במבחני סוף העונה, ולקראת עונת 2023 שוחרר מאקדמיית פרארי ושודרג לעמדת הנהג הרביעי של הקבוצה, לאחר הנהגים הפותחים שארל לקלר וקרלוס סאינס והנהג המחליף הבכיר אנטוניו ג'יובינאצי.
רוטב לסלט
רוטב לסלט הוא רוטב עבור סלטים. רטבים משמשים להענקת טעם עבור רוב סוגי הסלטים, בהם סלט ירוק, סלט ירקות ישראלי וסלט קיסר, וכן סלט פסטה, אטריות, אנטיפסטי, סלט תפוחי אדמה ועוד.
הגשה
את הרוטב ניתן לטפטף מעל הסלט, לערבב אותו יחד עם הסלט, לצרף אותו בצד הסלט או להגיש כמטבל.
סוגים
בתרבות המערבית ישנם שני סוגי רטבים בולטים:
נ.ב. אני אוהב אותך
תקציר העלילה
הולי קנדי (מגולמת על ידי הילרי סוונק) היא בחורה צעירה, יפה וחכמה הנשואה לאהבת חייה, גבר אירי בשם ג'רי (מגולם על ידי ג'רארד באטלר). כאשר חייו של גרי נקטעים בשל מחלה, חייה של הולי משתנים מהקצה לקצה והיא שוקעת בדיכאון. היחיד שיכול לעזור לה הוא בעלה שאינו נמצא כבר לצידה. לפני שהוא נפטר, ג'רי משאיר להולי עשרה מסרים שיעזרו לה לא רק להתמודד עם האבל, אלא גם כדי שתגלה את עצמה מחדש, ותתקדם בחיים. המסר הראשון הוא עוגת יום הולדת וקלטת שבה ג'רי מורה לה לצאת מהבית ולהתחיל ליהנות מהחיים. במשך הזמן המכתבים מגיעים להולי בדרך לא ידועה ובצורות שונות ומפתיעות. כל אחד מהמכתבים שולח את הולי להרפתקה אחרת וכל אחד מהם נחתם באותה הדרך - "נ.ב אני אוהב אותך". אמה של הולי וחבריה הטובים מתחילים לחשוש שהמכתבים משאירים אותה כבולה לעבר, אך למעשה כל אחד מהמכתבים דוחף אותה לעבר העתיד החדש. מכתביו של ג'רי מעודדים את הולי, ומדריכים אותה במסע בו היא מגלה דברים חדשים על עצמה, על נישואים, חברות, ועל איך אהבה אמיתית הופכת את הסופיות של המוות להתחלה מחודשת של החיים.
Walk the Moon
דיסקוגרפיה
אלבומי אולפן
הבחירות הכלליות בבריטניה 1983
הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-9 ביוני 1983, ובמסגרתן ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר התמודדה על כהונה שנייה בתפקיד, מול מנהיג מפלגת הלייבור מייקל פוט.
כהונתה של תאצ'ר אופיינה בשפל כלכלי - הכלכלה הבריטית עברה מיתון, ואחוזי האבטלה עלו - מה שהביא לירידה בפופולריות של תאצ'ר. עם זאת, ניצחון הבריטים במלחמת פוקלנד שיקם את תדמיתה הציבורית והביא לעלייה בפופולריות שלה, שבשיאה החליטה תאצ'ר להקדים את הבחירות כדי לנצל את המומנטום.
זיג זאואר P365
זיג זאואר P365 הוא אקדח חצי-אוטומטי עם מסגרת פולימרית מתוצרת זיג זאואר המיועד לנשיאה יומיומית. קוטר האקדח 9 מ"מ. משקלו כ-500 גרם, אורכו 147 מ"מ, ועוביו 26 מ"מ, דבר המאפשר הסלקה עמוקה ונוחות נשיאה. האקדח מגיע עם שתי מחסניות של 10 כדורים, וקיימות מחסניות מקוריות המאריכות ל-12,15,17 כדורים. האקדח מגיע עם כוונות טריטיום המיועדות לירי בלילה. ב-2018 וגם ב-2019 האקדח היה הנמכר ביותר בארצות הברית. זמין במספר רב של מטווחים וחנויות בישראל.
יחודו של האקדח הוא במחסנית המיוחדת שלו שמאפשרת לו לשאת 10 כדורים, כמו גלוק 26, בעוד מבחינת הממדים החיצוניים שלו הוא יותר קטן מן הגלוק 43, שנושא 3 או 4 כדורים פחות.
בשל הפופולריות הרבה של האקדח, בשנים שלאחר הוצאתו חברות רבות יצאו עם דגמים חדשים בעלי מאפיינים דומים: springfield helcat, smith shield plus, taurus gx4, ועוד.
לאקדח קיימות מספר גרסאות בהן: P365XL הגדול במעט הן באורך הקנה והן באורך הידית וכמות הכדורים, וגרסת -P365X שלו הכנה להתקנת כוונת השלכה, בנוסף האקדח בגרסת ה P365X מגיע עם מחסנית של 12 כדורים ובהתאם ידית האחיזה ארוכה במעט מגרסת הבסיס ודומה לידית האקדח בגרסת P365XL, מנגד אורך הקנה בגרסת ה P365X דומה ל P365 ובכך מהווה מעין הכלאה בין P365 ל P365XL. בחודש אוגוסט 2022 הושק P365 XMACRO אשר מגיע עם קיבולת של 17 כדור, כוונות לילה ומפצה סטייה מובנה. האקדח דומה בגודלו לגלוק 43X.
הפועל באקה אל-גרבייה
הפועל עירוני באקה אל-גרבייה היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר באקה אל-גרבייה. הקבוצה משחקת בליגה א' צפון.
היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 2010 על בסיס הפועל באקה אל-גרבייה שהתפרקה שמונה שנים קודם לכן. בעונתה הראשונה בליגה ג' סיימה בפסגת הטבלה והעפילה לליגה ב'. בעונת 2012–2013 סיימה במקום השני במרחק נקודה מהמקום הראשון, והפסידה במשחקי הפלייאוף. באותה עונה העפילה לראשונה בתולדותיה לסיבוב ח' בגביע המדינה אך הודחה מהגביע לאחר הפסד למכבי סקציה מעלות תרשיחא. בעונת 2014–2015 סיימה במקום הראשון בליגה ב' והעפילה לראשונה לליגה א'.
בעונת 2019/20 הפועל באקה אל גרביה הפסידה בגמר המחוזות (צפון ודרום) על הזכות לשחק בליגה הלאומית.
חדווה רבינזון בכרך
חדווה רבינזון בכרך (נולדה ב-27 באפריל 1938, כ"ו בניסן ה'תרצ"ח) היא סופרת, משוררת ומתרגמת ישראלית.
ביוגרפיה
חדווה רבינזון נולדה בבוקרשט, ברומניה כבת יחידה למשורר הרב חיים אברהם ישראל רבינזון ושולמית רבינזון (לבית גרמן).
בשנת 1944 עלו בני המשפחה באנייה קזבק, אנייה טורקית שהפליגה מקונסטנצה לקונסטנטינופול, ומשם הפליגו לישראל באניית משא לבקר. לאחר שהות במחנה המעצר בעתלית התגוררו ברחוב, עד שמשפחה אספה אותם לביתה. לאחר זמן קבלו ההורים משרת הוראה בכרכור.
ללידת ילדיה חזרה לישראל, ושם החלה לעסוק בהוראה לאחר סיום תעודת הוראה, עבדה ברשת אורט בהעברת בגרויות בספרות, אנגלית וחיבור.
בתחילת שנות ה-70 החל גד בכרך לעבוד בארצות מתפתחות, במסגרת פרויקטים של הבנק העולמי בתכנון תחבורה. חדווה ושני הילדים הצטרפו אליו, וגרו תקופה ארוכה בגיאנה הבריטית. החלה לעבוד בתרגומים מ-5 שפות, בצה"ל ואחר כך במוסדות ההסתדרות כמנהלת אינפורמציה, ותרגמה משפות על תוכניות פנסיה, חוקי עבודה ומשברי עבודה בארצות שונות, וחלקה אותם לאקטוארים של איגודים מקצועיים. שהתה בישראל תקופות ארוכות מדי פעם עד כמעט 9–10 חדשים, כי עבודת בעלה דרשה שהותו בארץ אחרת. למרות זאת הקשר ההדוק נשמר כל חייהם. לאחר עבודתו בקולומביה הפסיק לעסוק בזאת והקים בארץ מכללה למנהלי חברות תחבורה.
בגיל 62 קיבלה תואר דוקטור (בהצטיינות) בספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן, על עבודה שכותרתה "אקזיסטנציאליזם באספקלריית התאולוגיה: השתקפותם ההדדית, עימותם ודרכי התגלמותם ביצירת סופרת "תאולוגית" - פלנרי א'וקונור". כמו כן למדה כ-5 שנים באוניברסיטאות שונות אנתרופולוגיה ומדע הדתות, כדי "להבין את האנשים שאני פוגשת". העיסוק המדעי שלה, גם היום, הוא מחקרים בנושאי "מסורות אתניות ודרכי הבעתן ביצירה" מן הארץ וממקומות שונים בעולם.
במסגרת נסיעותיה לארצות השונות (לא לכל מקום, חלק מן העבודה נעשה באינטרנט) הכירו לה חברותיה באותן ארצות משוררים ומשוררות. ושלחו לה ספרי שירה ואנתרופולוגיה והיסטוריה. כמו כן לקח אותה לקונגרסים של אנשי ספרות פרופסור ארנסטו קאהן, שהוא ראש ארגוני משוררים דרום אמריקנים דוברי ספרדית וגם היה סגן יושב ראש של "רופאים נגד אטום" חתני פרס נובל. היא החלה להיות מוזמנת לקונגרסים של משוררים וסופרים בארצות שונות. שם הקריאה שיריה באנגלית, ועיתונאים ספרותיים מארצות שונות החלה לפרסם שיריה בעיתונות ספרותית.
נשואה לגד בכרך, מתגוררת בנתניה ולה שתי בנות ובן.
יצירתה
יצירתה מוטבעת בנופי הארץ, והמילה נוף מופיעה בכותרות רוב ספריה כגון "נופי ארץ ואני", "אני אתה ואת – נופים של נגיעות" או "אני משב הרוח, פכפוך המים, מעוף הציפור – אני כל שירי". בספר "לרקוד את הגשם" ספר סיפורים קצרים, שתורגם גם לאנגלית ויצא לאור בארצות הברית, הלכה ממקום למקום בארץ ועל רקע נופי המקום כתבה סיפורים בדיוניים על שלל דמויות בארץ, מכל הדתות ומכל העדות ובקשה לבטא את "הכאב והיופי בנפשם" כדבריה.
ממלכת פולין (1916–1918)
רקע היסטורי
משנת 1795 ועד למלחמת העולם הראשונה, הייתה פולין מחולקת בין שלוש מעצמות: פרוסיה (ויורשתה גרמניה), רוסיה והאימפריה האוסטרו הונגרית.
מלחמת העולם הראשונה הביאה למפנה בגורלה של פולין. שני הצדדים הנִצים, אשר חילקו ביניהם את פולין, שאפו לרכוש את לבו של העם הפולני על מנת שיסייע במלחמתם. עם פרוץ המלחמה הבטיח הצאר ניקולאי השני אוטונומיה נרחבת לעם הפולני. שטחה של פולין היה לשדה קרב בין הרוסים לבין הגרמנים והאוסטרים, כאשר הרוסים פלשו לגליציה שהוחזקה בידי אוסטריה-הונגריה, ואילו הגרמנים, מצדם, פלשו לשטחי פולין שהוחזקו על ידי הרוסים. בצד האוסטרו-הונגרים לחמו לגיונות "קלעים" פולנים, בהנהגתם של יוזף פילסודסקי וולדיסלב שיקורסקי.
במהלך המלחמה כבשו הגרמנים חלקים ניכרים משטחי פולין שהוחזקו על ידי רוסיה. ורשה נפלה לידי הגרמנים ב-22 באוגוסט 1915. בסוף שנת 1915 הייתה כל פולין מוחזקת בידי הגרמנים, אשר שאפו לנצל את שאיפות העצמאות של העם הפולני, שהתמרד כנגד אדוניו הרוסים בשתי מרידות גדולות בשנת 1830 ובשנת 1863, לטובת מטרתן של מעצמות המרכז.
הכרזת המדינה
ההכרזה של שני הקיסרים, וילהלם השני ופרנץ יוזף, אפשרה הקמתה של "מועצת מדינה" שהייתה הכלי השלטוני שבאמצעותו שלטה גרמניה בשטחי פולין, ולאחר מכן, מ-15 באוקטובר 1917 הוקמה "מועצת עוצרים" ("Rada Regencyjna") אשר אמורה הייתה לשלוט במדינת החסות החדשה, ובעתיד, לבחור לה מלך. הארכידוכס האוסטרי קרל סטפן היה בעל הסיכויים הגדולים ביותר להיבחר למלך, שכן גר בזיוויץ' שבגליציה, ודיבר פולנית רהוטה. הארכידוכס חפץ בכתר, אך כחבר בבית הבסבורג היה צריך את רשותו של ראש הבית, קרל הראשון, קיסר אוסטריה, אשר ירש את פרנץ יוזף שמת ימים ספורים לאחר ההכרזה על הממלכה החדשה. קרל הראשון היסס להעניק את הרשות, שכן חפץ בעצמו להיות למלך פולין.
עם מועצת העוצרים נמנו הקרדינל אלכסנדר קקובסקי, הארכיבישוף של ורשה, הנסיך ז'דיסלב לובומירסקי, ויוזף אוסטרובסקי, פעיל פוליטי ובעל קרקעות.
פעולת מועצת המדינה
מועצת המדינה הורתה על השבת השפה הפולנית כשפת המדינה, והשימוש בה בבתי הספר ובמוסדות הרשמיים. השימוש בשפה באופן רשמי נאסר על ידי הרוסים לאחר המרידות הגדולות במאה ה-19. מעצמות המרכז הקימו צבא, שכונה "הוורמאכט הפולני" על מנת לסייע במאמציהן המלחמתיים. אך הגיוס לצבא (שנוהל על ידי הקולונל ולדיסלב שיקורסקי) לא הביא לתוצאות של ממש. עד לסוף המלחמה הצטרפו לצבא כחמשת אלפים אנשים בלבד. לממלכה היה מטבע משלה, "המארק הפולני", וב-12 בנובמבר 1917 קיבלה הממלכה חוקה המאמצת מונרכיה שלה פרלמנט בן שני בתים.
מטרת המדיניות הגרמנית הייתה ליצור אזור שניתן יהיה לניצול ובעתיד אף לסיפוח לגרמניה. במהלך שליטת הגרמנים על פולין היו הפולנים נתונים לעבודות כפייה, לרעב ולהחרמת רכוש שרירותית.
מועצת העוצרים מעולם לא הצליחה לבחור מלך לפולין, ולא הייתה לה חשיבות פוליטית, מכיוון שהשליטה בפולין בפועל הייתה נתונה בידי מושל גרמני בשם הנס פון בזלר.
פירוק מועצת המדינה ומועצת העוצרים
משנראה היה כי גורלה של גרמניה נחרץ, וכי כניעתה קרובה, הורתה "מועצת העוצרים" ב-7 באוקטובר 1918 על פירוקה של מועצת המדינה, ועל כוונתה לשאוף ללאומיות פולנית עצמאית.
ב-11 בנובמבר 1918 מסרה המועצה את כל סמכויותיה ליוזף פילסודסקי, אשר עמל על הקמת מדינה פולנית עצמאית ומאוחדת, במצב שבו התחרו מספר "ממשלות" שהוקמו באופן עצמאי בשטחים שונים בפולין. שלושה ימים לאחר מכן התפזרה מועצת העוצרים.
א-ריש
הקרב הראשון
בפרוץ שלב א' של מלחמת העצמאות - שלב מלחמת האזרחים, ריחף איום ממשי גם על שכונותיה הדרומיות של תל אביב, על בת ים, מקוה ישראל, ושכונות מולדת וגרין שבפאתי חולון. הערבים ניצלו את יתרון הגובה של תל א-ריש שחלשה על סביבותיה מרום 44 מטרים והציבו עליה שני מקלעים כבדים מדגם שפנדאו, האחד בבית הלבן שבגבעת החרבה והאחר בבית האדום. בנוסף, בראש התל הייתה עמדת פילבוקס מבוצרת. ב-12 בדצמבר 47 התקיפו ערבים, מעמדה בגבעת החרבה בפאתי תל א-ריש, בירי, את שכונת גרין בחולון והניסו יהודים מבתיה הקיצוניים. בפעולת תגמול למחרת כבשו אנשי פלוגת החי"ש החולונית, לימים פלוגה ב' של גדוד 51 של גבעתי, את הגבעה ופרקו את עמדת הירי אך נסוגו מפני התקפת נגד ערבית במהלכה נהרג אחד הלוחמים.
התחבורה היהודית מתל אביב לחולון ומשם לירושלים ולמושבות הדרום בואכה נגב שבה והותקפה מאבו כביר, א-ריש, יאזור ובית דג'אן. עקב כך הוסטה בינואר 1948 התחבורה לנתיב עוקף - דרך הביטחון, בשולי השכונות הדרומיות של תל אביב. דרך זו שימרה עורק תחבורתי פתוח בין תל אביב וירושלים ותל אביב ומושבות הדרום עד כיבוש האזור במבצע חמץ.
הקרב השני
במהלך מבצע חמץ, הוטל על גדוד 52 של חטיבת 'גבעתי' לכבוש את תל א-ריש. בלילה אור ליום ה-28 באפריל תקף כוח מקובץ של גדוד 52 של חטיבת גבעתי, בפיקודו של יעקב פרי (פרולוב), את תל א-ריש. הכוח הסתייע בשני תותחי 20 מ"מ, אשר הגיעו לארץ מספר ימים קודם לכן. היציאה של הכוח ממקוה ישראל התעכבה כיוון שלא הוכנה מראש פרצה בגדר לשם כך. ההודעה על האיחור ביציאה לא הגיעה לתותחנים. אלה פתחו באש בשעה המקורית, וכך אבד יתרון ההפתעה. ההתקפה החלה בשעה 02:00 והתל, אשר הגנו עליו מספר כיתות, נכבש במהרה ללא התנגדות ממשית. כוח חסימה שנועד למנוע הגעת תגבורות ערביות, לא מנע מן הערבים להתרכז לצורך התקפה. אלה היו לוחמי גדוד אג'נאדין של צבא ההצלה, ובו יוצאי חיל הספר המנדטורי, בפיקודו של מישל אל-עיסא, אשר ב-26 באפריל 1948, הצליחו להסתנן ליפו. בהתקפה על תל א-ריש השתתף רוב גדודו של עיסא. הלוחמים הערבים התקדמו בשני צירים בחיפוי משוריין, והחלו מיד בהתקפת נגד חזקה על הכוחות שלא התבצרו כיאות. המגינים הופתעו, עד מהרה המפקדים איבדו שליטה על כוחותיהם, ושני משוריינים שנשלחו לעזרה, קצרה ידם להושיע. כוח גבעתי נסוגו לכיוון מקוה ישראל באבדות כבדות - 36 הרוגים, מתוכם שבעה נעדרים, וכ-100 פצועים. הערבים איבדו באותו קרב 30 הרוגים ו-62 פצועים. כן אבדו ל'גבעתי' שלושה מקלעים, 20 רובים ו-12 תת-מקלעים. במהלך מבצע 'חמץ', פינו הערבים את האזור, והתל נותר כמובלעת בידיים ערביות עד 3 במאי. עד כניעת יפו ב-13 במאי, החזיקו הבריטים במקום.
הקרב העיקרי היה סביב עמדת הפילבוקס על התל, כיום בתחומו של פארק בשכונת תל גיבורים בחולון. במקום אתר זיכרון ובו הסבר על הקרב.
אחרי מלחמת העצמאות
בא-ריש נשמרו במשך תקופה ארוכה הבתים המקוריים של השכונה. בשנים הראשונות לאחר כיבוש השכונה שימשו הבתים למחנה צבאי ולאכלוס עולים חדשים. אחד המבנים הגדולים אשר שוכן על הכביש הראשי היה למוסד ילדים של עליית הנוער הדתי. הייתה בו חברת נוער של כחמישים חניכים וחניכות, מעל גיל 15, שעלו מצפון אפריקה. המוסד נועד להכין אותם לחיי עבודה. בשנת 1952 נסגר המוסד, וחניכיו עברו לכפר בתיה. במבנה שנותר פנוי הוקם מועדון גדנ"ע קליעה.
בשנת 2012 עיריית חולון הכריזה על מתחם בית הבאר כמתחם בעל חשיבות היסטורית.
סרגיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה
הנסיך הגדול (הדוכס הגדול) סרגיי אלכסנדרוביץ' רומנוב (רוסית: Сергей Александрович Романов) (29 באפריל (11 במאי לפי הלוח הגרגוריאני) 1857 - 4 בפברואר (17 בפברואר לפי הלוח הגרגוריאני) 1905) היה בנו של הצאר הרוסי אלכסנדר השני שנרצח ב-1881.
ביוגרפיה
הנסיך הגדול (או הדוכס הגדול) סרגיי אלכסנדרוביץ' נולד בשנת 1857, והיה בנו החמישי של הצאר אלכסנדר השני.
ב-15 ביוני 1884 התחתן סרגיי עם יליזבטה פדורובנה, בתו של לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן ונכדתה של ויקטוריה מלכת בריטניה. אחותה של אליזבת, אלכסנדרה, נישאה לימים לאחיינו של סרגיי, הצאר ניקולאי השני.
בשנת 1888, ביקר הנסיך בארץ ישראל לרגל חנוכת כנסיית מריה מגדלנה שבהר הזיתים. הוא התרשם מהצפיפות באכסניות שבירושלים ששירתו את הצליינים שבאו לפקוד את המקומות הקדושים לנצרות, ועל כן החליט לבנות את חצר סרגיי, בניין שנמצא במגרש הרוסים, כדי שתשמש את הצליינים הרוסיים. במסגרת פעילות זו עמד בראש החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית.
בשנת 1891 מינה אותו אחיו הגדול, הצאר אלכסנדר השלישי, לתפקיד המושל הראשי של העיר מוסקבה. אחד ממעשיו הראשונים בתפקיד היה גירושם של למעלה מ-25,000 יהודי מוסקבה, בצו שפרסם בחג הפסח באותה שנה. הגירוש ארך כשנה, ובו גורשו היהודים בשלבים: תחילה הרווקים וחסרי הילדים, בהמשך גורשו בעלי המשפחות הקטנות (עד 4 ילדים) ולבסוף גורשו גם בעלי המשפחות הגדולות, שחלקן גרו בעיר יותר מ-40 שנים. נשים שביקשו להישאר בעיר אולצו להירשם כזונות כתנאי להישארותן.
בשנת 1894 מת אחיו הצאר אלכסנדר השלישי, והשלטון עבר לבנו, ניקולאי השני. בשנת 1896, בעת חגיגות ההכתרה של בן-אחיו (שסרגיי אלכסנדרוביץ' היה אחראי להן), התרחש אסון חודינקה. פקידי הממשל המקומי הועברו מתפקידם, אך סרגיי אלכסנדרוביץ' אף קודם לתפקיד המפקד הצבאי של אזור מוסקבה.
הוא היה בלתי אהוד גם על האוכלוסייה הלא-יהודית בשל התנהגותו הקשוחה, והפך מטרה לשנאתם של מתנגדי המשטר. נחשב לאשם העיקרי לאירועי הדמים בחורף 1904/05 במוסקבה, במהלך הקרבות בין כוחות הצבא לבין כוחות המהפכנים. כתוצאה מכך החליטו המהפכנים להתנקש בחייו. הוא נרצח ב-17 בפברואר 1905, כשעזב את הקרמלין במרכבתו בעיצומה של מהפכת 1905, בהתפוצצות מטען נפץ שהשליך עליו המתנקש איוואן קלאייב. הרצח תוכנן על ידי בוריס סבינקוב. שרידי גופתו נאספו ונטמנו בקבר שנבנה בתוך רצפת מנזר הפלא שבתחומי הקרמלין. המנזר נהרס בשנת 1930 בפקודת סטלין. בשנת 1995 נחשפו שרידי הגופה במהלך חפירות ארכאולוגיות שבוצעו במקום והובאו לקבורה במנזר נובוספאסק במוסקבה.
רעייתו של הנסיך, הנסיכה יליזבטה פיודורובנה, נרצחה בידי הבולשביקים בשנת 1918 ביחד עם המשרתת שלה. בשנת 1921 הועברו גופותיהן לכנסיית מריה מגדלנה שבירושלים.
יזהר אשדות (אלבום, 1992)
יזהר אשדות הוא אלבום הסולו הראשון של הזמר יזהר אשדות. האלבום כולל את הלהיטים "הלילות שלנו", "איש השוקולד", "מה תאמרי", "מלך שלך", "דמעות של זעם ומילים" ו"נועה של הים".
האלבום מכר 20,000 עותקים והגיע למעמד זהב.
מריה תרזה, נסיכת סבויה
מריה תרזה, נסיכת סבויה (31 בינואר 1756 – 2 ביוני 1805), הייתה בתו של ויטוריו אמדאו השלישי, מלך סרדיניה, ואשתו של שארל העשירי, מלך צרפת.
ביוגרפיה
מריה תרזה נולדה בארמון המלכותי של בית סבויה בטורינו ב-31 בינואר 1756 לויטוריו אמדאו, דוכס סבויה ומריה אנטוניה פרננדה, נסיכת ספרד, בתם של פליפה החמישי, מלך ספרד ואליזבטה פארנזה.
זמן קצר לאחר נפילת הבסטיליה ברחו מריה תרזה ומשפחתה מצרפת, והשתקעו בממלכת סרדיניה, וב-2 ביוני 1805 מתה מריה תרזה בעיר גראץ באוסטריה. בשנת 1824 עלה בעלה לשלטון בצרפת כשארל העשירי, מלך צרפת, אולם הוא הודח במהפכת יולי בשנת 1830.
משפחתה
ב-16 בנובמבר 1773 התחתנה מריה תרזה עם שארל העשירי, מלך צרפת, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
יצחק אריגור
יצחק אריגור (י"א תשרי תרס"ג אוקטובר 1902 - י"ח בשבט תשל"ט 15 בפברואר 1979) היה סופר ציוני דתי. כותב ספר הלימוד "הליכות עולם" ללימודי דינים בבית הספר היסודי הממלכתי דתי.
תולדות חייו
אריגור נולד בעיירה וולוצלאבק בפולין לנתן וחיה שרה גונשרובסקי. למד בישיבה אצל הרב אליהו פוזננסקי ואחר כך בבית המדרש לרבנים בברלין.
השלים לימודי תיכון בהתכתבות דרך בי"ס וולסי הול באוקספורד ואחר כך למד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה והוסמך כעורך דין בשנת 1954.
"ספר הבר מצווה" שלו היה ספר פופולרי שזכה למספר מהדורות.
עבד בתור מורה ואחר כך, במשך 13 שנה, ניהל את בית ספר בר-אילן בתל אביב. בשנת 1960 ביקר את הסתדרות המורים על שאינה נאבקת יותר על העלאת משכורות המורים, עובדה שלטענתו מביאה למצב ש"המורה נהרס כולו בעודו באיבו ולמעשה אין הוא יכול ללמד ואינו יכול לחנך".
בשנים 1957–1959 יצאו לאור ספריו ללימודי דינים אשר שימשו כספרי לימוד עיקריים לדינים לבתי ספר יסודיים ממלכתיים דתיים במשך מספר עשורים. ספרים אלו סודרו על פי תוכנית הלימודים לדינים, נכתבו בעברית עדכנית והספרים לכיתות ג'-ו' מנוקדים.
אריגור נפטר בפברואר 1979 בגיל 76 ונקבר בבית העלמין קריית שאול. הותיר אחריו, אשה, דבורה ושלוש בנות: פנינה נמיר, ממקימי קבוצת סעד בנגב ומנהלת מחלקת הקליטה בתנועת אמונה; ברכה שפירא, אשתו של יוסף (יוסקה) שפירא ושלומית לנדוי ששכלה את בנה חובב לנדוי במלחמת לבנון הראשונה.
קוואמי
איל פרידמן (נולד ב-2 באפריל 1974), הידוע יותר בכינוי קוואמי דה לה פוקס (או בקיצור קוואמי), הוא זמר וראפר ישראלי, מוזיקאי ומגיש רדיו והעורך הראשי של תחנת הרדיו הקצה.
ביוגרפיה
קוואמי גדל עם אביו וסבו לאחר שאימו נפטרה כשהיה בן 6. הוא מעיד על עצמו שבילדותו, המוזיקה והרדיו היוו חלק בלתי נפרד מחייו. את ראשית צעדיו במוזיקה עשה בשנת 1990, כנגן גיטרה בלהקת אינדי רוק בשם "גרישה". הלהקה הופיעה בשנים 1990–1992 במועדון הרוקסן בתל אביב, אך התפרקה משהתגייסו החברים לצבא. ב-1992 התקבל קוואמי לגלי צה"ל כעורך מוזיקלי. עבודתו בתחנה התאפיינה בכך שקידם מוזיקה שנחשבה אלטרנטיבית ובפרט היפ הופ, סגנון מוזיקלי שקיבל בתקופה זו חשיפה נמוכה יחסית בישראל.
במרץ 1995 הגיעה להופעה בישראל להקת ההיפ הופ המצליחה "ביסטי בויז". בעקבות בואה של הלהקה, תוכנן שידור מיוחד של התוכנית "מוטל בספק" בהגשת טל ברמן. לקראת השידור, הקליט קוואמי זמריר מיוחד לתוכנית, המבוסס על שיר של הביסטי בויז בשם "סו וואטצ'ה וואנט" (So whatch'a want). בתחנה היו גילויי התלהבות רבים מהעניין, ומגישים רבים באותו שבוע שידרו אותו גם שלא לצורך, בהחשיבם אותו לשיר ההיפ הופ הישראלי הראשון. אל הנחיית שידור התוכנית המיוחדת ל"ביסטי בויז" הצטרף קוואמי כמראיין אורח, ואף הצטרף כזמר ללהקה, בשיר "גט איט טוגד'ר" (Get it together) כזמר אורח, במקום הזמר האורח המקורי בשיר, קיו-טיפ. חברי "ביסטי בויז" גילו התלהבות מהזמריר, ולאחר התוכנית ביקשו מקוואמי לחתום על ויתור זכויות היוצרים עליו, על מנת לשלב אותו ב-EP שלהם, "Root Down". לאחר אותה תוכנית, פנה אל קוואמי מגיש הרדיו לירון תאני בהצעה לעשות פיילוט לתוכנית העוסקת במוזיקה שחורה בגלגלצ, תוכנית שנקראה לימים "עסק שחור". בהמשך הגישו השניים תוכנית בשם "גיוועץ'" ברצועת "ביפ שואו", בשנותיו הראשונות של ערוץ ביפ ב-HOT.
בשנת 2022 השתתף בסרט התיעודי "עצבני ומהיר: הסיפור של פאסט מיוזיק והפטיפון" של עמית איצקר.
בויאקה
מעט לאחר אותו שידור עם הביסטי בויז, הוזמנו קוואמי וטל ברמן על ידי להקת ההיפ הופ המצליחה באותם ימים שב"ק ס', להופיע יחד עם הלהקה. החל מאותו מופע, נוצר קשר אומנותי בין הלהקה לבין קוואמי, שבמהלכו הציע קוואמי את נמרוד רשף ("נימי נים") כסולן ללהקה, לאחר ששמע חומרים שלו והתרשם מהם לטובה.
ב-1998 הקים קוואמי ביחד עם רשף וקוטג' (אדם בכור, אשר שינה את שמו באופן רשמי לקוטג', והיה מוזיקאי לא מוכר באותה תקופה) את ההרכב "בויאקה" (בויאקה- צליל הדריכה של האקדח בעגת ההיפ הופ). ההרכב היה בולט ומוביל בסצנת ההיפ הופ הישראלית, אך מחוץ לה זכה להצלחה פושרת יחסית. ב-2001 השלישייה הוציאה את האלבום "בויאקה" דרך חברת התקליטים פונוקול. האלבום התאפיין בשירי היפ הופ המשלבים הומור. האלבום לא הצליח מסחרית והלהקה התפרקה ב-2002. מאוחר יותר נטען על ידי חברי הלהקה שאי ההצלחה נבעה מכך שהקדימו את זמנם מוזיקלית, למשל בשיר "מסיבויאקה" שבו שילבו במנגינה צלילים של בוזוקי, שהוא כלי נגינה ים תיכוני. היפ הופ המשלב מוזיקה מזרחית ומוזיקה ים-תיכונית, הפך לז'אנר פופולרי שנתיים אחר כך ב-2004 בזכות ההרכב חיילי הנקמה וסאבלימינל.
עסק שחור
לאחר שחרורו של קוואמי מגלי צה"ל, הצטרף ללירון תאני בהנחיית התוכנית עסק שחור בשנת 1996. בשנת 2000 עזב קוואמי את התוכנית על מנת להקדיש זמן לפרויקט בויאקה, וחזר לאחר מספר חודשים. ב-2003 עזב שוב על מנת לעבוד על אלבום הסולו שלו, והוחלף על ידי גורי אלפי.
"הקצה"
"הקצה" הייתה תוכנית רדיו בגלגלצ המוקדשת למוזיקה אלטרנטיבית. התוכנית החלה לשדר בחודש ינואר 1999. התוכנית נערכה על ידי נדב רביד (שגם שידר), קוואמי ואבירם בוכריס. בוכריס עזב לאחר זמן קצר. לאחר קצת יותר משנה עזב גם נדב רביד, והנחיית התוכנית עברה לקוואמי. התוכנית צברה פופולריות רבה כבמה מרכזית למוזיקת האינדי הישראלית. בעקבות השתלבותו של קוואמי בתעשיית המוזיקה הישראלית, צומצמו ימי השידור של התוכנית על ידי גלגלצ ליום אחד בשבוע בלבד, וכן נאסר עליו לסקר מוזיקת אינדי ישראלית בתחנה. בעקבות כך עלתה עצומה באינטרנט על ידי מעריצי התוכנית על מנת להחזיר את התוכנית למתכונתה הקודמת. לאור התמיכה ולאחר חילופי תפקידים בגלגלצ, הוחלט להחזיר את התוכנית לשני ימי שידור, ונדב רביד חזר לצוות ההגשה. תוכנית הקצה במתכונתה הזו בגלגלצ, בוטלה סופית בסוף 2011.
"הקצה" כתחנת רדיו
בחודש אפריל 2012 עלתה לאוויר "הקצה" כתחנת רדיו אינטרנטית, בתחילה במתכונת בה שידרו שבעה שדרנים: קוואמי, נדב רביד, לאון פלדמן, יואב קוטנר, אמיר אגוזי, עפרי גופר ויוני שרוני. כל אחד מהם שידר באופן קבוע ביום אחד בשבוע. במהלך השנים התרחב לוח השידורים ומספר השדרנים בתחנה הלך וגדל.
פוליטיקה
קוואמי עוסק בסוגיות פוליטיות בכמה מיצירותיו, וכן מביע עמדות שמאלניות ואנטי מלחמתיות.
מדע בדיוני
קוואמי נחשב למעריץ גדול של ספרי וסרטי מדע בדיוני ומביע זאת ביצירותיו. למשל, המלודיה בשיר "ימים שחורים" מתוך האלבום "כולם יודעים את התשובות", היא פרפרזה של נעימת "Imperial March" מתוך הסרט "מלחמת הכוכבים". עוד דוגמה לכך היא השיר "מדע בדיוני" מתוך האלבום "מלחמת פופ" שמוקדש כולו לסדרות וסרטי מדע בדיוני ידועים. התייחסותו של קוואמי למדע בדיוני נובעת לטענתו מכך שהוא עצמו מרגיש כמעין "חיזר" בחיים המודרניים ותחושה של חוסר שייכות. אלבומו "מלחמת פופ" מביע על כוונתו בעצם להפסיק ולנסות להשתלב בחברה.
סרקסטיות
קוואמי משתמש בסרקסטיות כמעט בכל שיריו והיא מאפיין מרכזי ביצירתו. למשל בשיר "ימים שחורים" מתוך "כולם יודעים את התשובות": "אני בוחר בימין בוחר בשמאל בהתאם למה שפופולרי ויביא לי חברים, לזה אני קורא חיים טובים!"- הרי הוא לא מאמין שאלו הם ה"החיים הטובים"; אך אלו שיקולים מציאותיים שעומדים בפני אנשים מסוימים כשהם ניגשים להצביע או להביע עמדה פוליטית, והוא מצר על כך.
דיכאון
קיימת התייחסות לדיכאון ובדידות במספר שירים של קוואמי. ההתייחסות הבולטת היא בשיר שנקרא "דיכאון" מתוך "מלחמת פופ" בו קוואמי שר בקצב בלוז האופייני לשירי דיכאון וכן משלב בשיר בהדרגה מקצב של ראפ. בשיר קוואמי מתייחס לכך שאינו מסוגל למצוא אושר בחייו האישיים, וכן דברים מסוימים בחברה ובמדינה גורמים לו לחוש תסכול ודיכאון. אזכור נוסף לבדידות קיים בשיר "חופשי חופשי" מתוך "מלחמת פופ" :"כמה יכול האדם לבדו".
מוזיקה
קוואמי אוהב מוזיקה והיא מהווה מרכיב חשוב בחייו. אזכור בולט לאהבתו למוזיקה הוא בשיר "מאבד את הקצה", מהאלבום "מלחמת פופ". בשיר הוא מתייחס לאירועים ידועים במוזיקה הישראלית אליהם, כביכול, הוא מקשר את עצמו. בסוף השיר הוא מתייחס לעובדה שבזכות האינטרנט והתקשורת ההתעסקות במוזיקה איבדה מהפן האישי שלה, אך את החיבור שלו למוזיקה לא ניתן לפרק. השיר הוא למעשה גרסה אישית של קוואמי לשיר I'm Loosing My Edge של LCD Soundsystem. התייחסות נוספת לאהבתו למוזיקה היא בשיר "חופשי חופשי" מתוך "מלחמת פופ". בשיר מאזכר קוואמי אמנים רבים שהוא מעריך כגון מיסי אליוט, א טרייב קולד קווסט, אריקה באדו ועוד, אך האזכור מובלע ולא מפורש.
פופ
קוואמי מתייחס בכמה משיריו לפופ והתרבות הפופולרית. האזכור הבולט לכך הוא בשיר "מלחמת פופ": "עזוב אותך עזוב אותך, ההיפ הופ יהרוג אותך. קבל את זה ונו תפסיק ללכת עם הראש בקיר. אתה לא בן אדם אתה ממיר. בסך הכל אתה ממלא פה זמן אוויר". הטקסט מתייחס לכך שההעדפה של מרבית האנשים החיים בחברה מודרנית היא לא להתעמק ולהעשיר את עצמם, אלא להעדיף שטחיות וסיפוקים מהירים. בשיר "הכל פה זה קומבינה" מתוך "כולם יודעים את התשובות" מדובר על תרבות הצריכה והתאגידים הכוחניים, שצוברים הון רב על חשבון התמימות והפחדים של האדם הפשוט. פורטיס: "מסלולים משתלמים הא? בתחת משתלמים! מסלול ישיר ממני אליכם אל הכיסים. כסף כסף כסף, שורף לי את קצה היד".
חיים אישיים
קוואמי היה בן זוגה של הזמרת-יוצרת רותם אור.
אצטדיון מקסימיר
אצטדיון מקסימיר הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בשכונת מקסימיר בזאגרב, בירת קרואטיה. האצטדיון משמש כמגרשן הביתי של קבוצות דינמו זאגרב ולוקומוטיבה זאגרב. כמו כן, משמש האצטדיון את נבחרת קרואטיה בחלק ממשחקיה הביתיים. האצטדיון נחנך בשנת 1912 והורחב בשנת 1997. האצטדיון מונה כ־35,120 מקומות ישיבה דבר ההופך אותו לאצטדיון הגדול בקרואטיה.
היסטוריה
האצטדיון נחנך ב-5 במאי 1912. ב-26 במאי 1941, נציג של הממשלה הפשיסטית דאז של קרואטיה, ריכז סטודנטים צעירים יהודים וסרבים באצטדיון, וציווה על היהודים להיות מופרדים בצורה מוחלטת מהקרואטים. הסטודנטים לא צייתו, ושרפו כליל את האצטדיון לאחר כחודש. ב-1977 צולם סרט באצטדיון ששיחזר את האירועים.