cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הטבח בנהריים
רקע
נהריים הוא אתר היסטורי בבקעת הירדן, הנמצא בין ישראל לבין ממלכת ירדן, סמוך ליישוב אשדות יעקב איחוד. שם המקום נגזר מהיותו בנקודה שבה מתמזג נהר הירמוך עם נהר הירדן. במקום שכן מפעל החשמל של חברת החשמל, על גדות שני נהרות (מכאן השם "נהריים") - נהר הירמוך ונהר הירדן. הירמוך מתחבר לנהר הירדן במסלול העובר ממזרח ומערב, כאשר נהר הירדן זורם מצפון מזרח לדרום מערב. מיד לאחר המיזוג מתעקל הירדן לדרום מזרח, וכך נוצרת מעין לשון יבשה, שכונתה לאחר הסכם השלום עם ירדן ב-1994 "אי השלום".
הטיול והטבח
התלמידות שנפגעו בטבח היו תלמידות בית הספר המקיף הדתי אמי"ת ע"ש פירסט, בבית שמש. הן השתתפו בטיול השנתי של בית הספר, שהיה משותף לשכבות ז' וח'. הבנים בשתי שכבות אלו יצאו לטיול חודש לפניהן (בפברואר 1997), ובחודש מרץ הגיע תורן של הבנות. מסלולי הטיולים לבנים ולבנות היו זהים: הר הגלבוע, הר ארבל, ואתרים בבקעת הירדן. במהלך הטיול השנתי של כיתות הבנים מנע מזג האוויר את הירידה בהר הארבל, והוחלט שהתלמידים יבקרו במקום זאת בחצר גשר הישנה ובאי השלום. הטיול של התלמידים עלה יפה, ובעקבות שביעות הרצון הוחלט שגם הבנות תבקרנה באתרים אלה.
הטיול השנתי של הבנות התקיים בימים שלישי - חמישי, ב' - ד' באדר ב' תשנ"ז, 11 - 13 במרץ 1997. התלמידות טיילו בשני מסלולים מקבילים, באחד מהם כיתות ז' ובמסלול השני כיתות ח'. תלמידות כיתה ז' ביקרו באי השלום ביום רביעי, ג' אדר ב', 12 במרץ, והביקור עבר בשלום. תלמידות כיתות ח' הגיעו לביקור באי למחרת, יום חמישי, ד' אדר ב', 13 במרץ. אל התלמידות נלוו שני מורים (שהיו גם מאבטחי הטיול) ושתי מורות, וכן מדריך מטעם חצר גשר הישנה. במעבר הגבול הפקידו המורים את נשקיהם, שכן אסור היה לישראלים להיכנס חמושים אל השטח הירדני. לאחר בדיקה אישרו הירדנים את כניסת האוטובוס לשטח אי השלום, והתלמידות ירדו מן האוטובוס כאשר הגיע לרחבת התצפית, שפנתה מזרחה. מול הרחבה עמד מגדל שמירה, שהיה מאויש בחיילים ירדניים. בנוסף לתלמידות היו במקום גם זוג מטיילים ישראלים נוסף, ומדריך שליווה אותם.
בפיגוע נרצחו שבע תלמידות: נטלי אלקלעי, שירי בדאייב, נירית כהן, קרן כהן, יעלא מאירי, עדי מלכה וסיון פתיחי. ארבע תלמידות נוספות, ומורה אחת, נפצעו.
לאחר הרצח
עם לכידת החייל, הודיע הצבא הירדני שמדובר בחולה נפש. לאחר מספר ימים הודיע חוסיין, מלך ירדן שהוא מתנצל אישית, קטע ביקור בספרד והגיע לביקור בישראל, במהלכו ביקר בבתי הורי התלמידות בעת שישבו שבעה בבית שמש. בנוכחות כלי תקשורת הביע המלך התנצלות בשם ממלכת ירדן, כשהוא כורע על ברכיו. כמו כן ביקר את הפצועות בבית החולים, והורה על מתן פיצוי כספי למשפחות הנפגעות. צעד יוצא דופן זה בסכסוך הערבי-ישראלי הרגיע את הרוחות ברחוב הישראלי, ושיפר במעט את היחסים בין המדינות. הרוצח נידון בבית דין צבאי ירדני למאסר עולם, שבירדן משמעותו בדרך כלל 25 שנות מאסר עם עבודת פרך. עונש המוות הקיים בחוק הירדני לא הושת עליו, בנימוק שבריאותו הנפשית הייתה מעורערת בעת ביצוע המעשה. חוגים בירדן, המתנגדים להסכם השלום, יצאו להגנתו של הרוצח, בטיעונים שונים, וגינו את התנהלותו של המלך חוסיין.
בפברואר 2011 השתתף שר המשפטים הירדני, שכיהן בעבר כעורך דינו של דקמסה, בהפגנה שקראה לשחרורו, ואף כינה אותו "גיבור". ביוני 2011 טען דקמסה בריאיון עיתונאי כי לא ביצע כל פשע אלא מילא את חובתו הדתית והלאומית.
ב-12 במרץ 2017 שוחרר דקמסה מהכלא, לאחר 20 שנות מאסר.
משרד החינוך הקים וועדת בדיקה לבדיקת האירוע. בראש הוועדה עמד תת-אלוף במילואים יגאל פרסלר. הוועדה המליצה על שורה של צעדים משמעתיים כלפי אישים וגורמים שונים שהיו קשורים לאירוע, אך הדגישה ש"הליקויים בתפקודם של גורמים שהיו מעורבים בביצוע הטיול לא גרמו, לא במישרין ולא בעקיפין, לאסון הנורא". כמו כן המליצה הוועדה על שורה של שינויים ארגוניים בדרך ניהול ותיאום הטיולים.
הוראס גרנט
הוראס ג'וניור גרנט (באנגלית: Horace Junior Grant; נולד ב־4 ביולי 1965 בג'ורג'יה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 17 עונות בליגת ה-NBA בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. ממוצעי הקריירה של גרנט בעונה הסדירה עומדים על 11.2 נקודות ו-8.1 ריבאונדים למשחק.
קריירה ב-NBA
גרנט נבחר במקום העשירי בדראפט ה-NBA 1987 על ידי שיקגו בולס, והצטרף לקבוצה יחד עם הבחירה החמישית בדראפט, סקוטי פיפן. בעונת הרוקי עלה גרנט מהספסל כמחליפו של הפאוור פורוורד צ'ארלס אוקלי, אך החל מעונת שימש כשחקן חמישייה קבוע, לאחר שאוקלי עבר בטרייד לניו יורק ניקס. גרנט הפך לצלע השלישית בחשיבותה בשלד הקבוצה, לצד מייקל ג'ורדן ופיפן, והיה הריבאונדר המוביל של הבולס במשך שש עונות רצופות החל מ-1989. בעונות עד  עזר לבולס לזכות בשלוש אליפויות NBA רצופות, הראשונות בתולדות המועדון. בסיום המשחק השישי של גמר 1993 חסם גרנט זריקה של קווין ג'ונסון מפיניקס סאנס, ובכך הבטיח את ניצחון הבולס בתוצאה 99-98 ואת אליפות ה-NBA. לאחר הודעת הפרישה של ג'ורדן בסיום עונת 1993, הפך גרנט בעונת לקלע השני בטיבו בקבוצה, אחרי פיפן, כשקלע שיא קריירה של 15.1 נקודות בממוצע למשחק. בעונה זו נבחר להשתתף במשחק האולסטאר, בפעם היחידה בקריירה, ובסיום העונה עזר לבולס להעפיל לסיבוב השני של הפלייאוף, בו הפסידו לניו יורק ניקס בתוצאה 4-3.
ב-20 בספטמבר 2000 נשלח לסיאטל סופרסוניקס כחלק מטרייד בין ארבע קבוצות (עם ניו יורק ניקס ופיניקס סאנס) שכלל 12 שחקנים בסך הכול, ביניהם פטריק יואינג שנשלח מהניקס לסופרסוניקס. בקיץ 2000, אחרי עונה אחת בסיאטל, הועבר גרנט בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס, האלופה המכהנת. בלייקרס חזר לשתף פעולה עם שאקיל אוניל בקו הקדמי, ועזר לקבוצה לזכות באליפות שנייה ברציפות כשהעמיד לאורך העונה ממוצעים של 8.5 נקודות ו-7.1 ריבאונדים למשחק כשחקן חמישייה.
ביולי 2001 חזר לאורלנדו כשחתם על חוזה לשנתיים עם המג'יק. ביולי 2003 חתם בלוס אנג'לס לייקרס על חוזה לעונה אחת, האחרונה בקריירה של גרנט, בסיומה הפסידו הלייקרס לדטרויט פיסטונס בגמר ה-NBA.
משפחה
תאומו הזהה של הוראס, הארווי, שיחק ב-NBA במשך 11 עונות, בין 1988–1999. שלושה מילדיו של הארווי, שהם אחייניו של הוראס, משחקים כדורסל באופן מקצועי: ג'ראי גרנט נרשם אך לא נבחר בדראפט 2011 ומאז משחק באירופה, ושיחק בין היתר בהפועל חולון מליגת העל הישראלית; ג'ריאן גרנט נבחר בדראפט 2015 ומשחק בוושינגטון ויזארדס; ג'רמי גרנט נבחר בדראפט 2014 ומשחק בדטרויט פיסטונס.
ישראל גורי
ישראל גוּרי (1893 – 17 בספטמבר 1965) היה פוליטיקאי ישראלי ממייסדי מפלגת מפא"י, בה נחשב סמכות מוסרית; חבר הכנסת ויושב ראש ועדת הכספים מן הכנסת השנייה ועד לכנסת החמישית.
חיים פרטיים
נולד בשם ישראל גורפינקל בהירשאני במולדובה (אז תחת שלטון האימפריה הרוסית). למד לימודי קודש בחדר, סיים בית ספר תיכון בקישינב והיה פעיל בתנועת צעירי ציון שם. למד באוניברסיטת אודסה והיה פעיל ציוני שם – מזכיר הוועד הציוני ומזכיר הוועד המקומי של הקרן הקיימת לישראל. באודסה הכיר את גילה ווסקובוניק, ונישא לה.
עלה לארץ ישראל ב-1919 באונייה "רוסלאן" והחל לעבוד בעיריית תל אביב (עד 1928). בשנים אלו נולדו לו ילדיו: חנה, חיים וזהר.
פוליטיקה
היה חבר מפלגת הפועל הצעיר וממייסדי ההסתדרות (בה שימש כחבר מועצת פועלי תל אביב בשנים 1922–1931). ב-1930 היה בין מייסדי מפא"י (שהוקמה כאיחוד של מפלגת אחדות העבודה והפועל הצעיר).
לפני ואחרי קום המדינה מילא תפקידים שונים כמו ציר באספת הנבחרים, מנהל מחלקת התרבות של עיריית תל אביב, מזכיר ועדת הביקורת המרכזית של ההסתדרות, חבר מועצת עיריית תל אביב (1929–1931), יושב ראש ועדת הביקורת של מפא"י.
נבחר מטעם מפא"י לכנסת הראשונה ולכנסות הבאות עד החמישית. כיהן ברציפות כיושב ראש ועדת הכספים של הכנסת החל בכנסת השנייה ועד לפטירתו.
ב-25 באפריל 1955 עמד בראש ועדת גורי לעניין תביעות שכר העבודה לעובדי מדינה בכירים מנהלים כלליים והפקידות הגבוהה.
ב-1961 מונה לחבר ולסגן יושב ראש המועצה המייעצת של בנק ישראל.
נחשב לאדם הידוע ביושרו ובהגינותו. רחובה הראשי של שכונת קריית שלום שבדרום תל אביב קרוי על שמו.
בזיליקת קונסטנטינוס
בזיליקת קונסטנטינוס או בזיליקת מקסנטיוס וקונסטנטינוס היא המבנה הגדול ביותר שנבנה בפורום שברומא העתיקה. המבנה ניצב בצידו הצפון מזרחי של הפורום.
היסטוריה
הקמת המבנה החלה בשנת 308 בתקופת שלטונו של הקיסר מקסנטיוס, ונועדה לבטא את חידוש תפארתה של העיר רומא ואת חידוש מעמדה המרכזי באימפריה תחת שלטונו של מקסנטיוס. אלא שמקסנטיוס, שנהרג בקרב על גשר מילביוס בשנת 312 בידי קונסטנטינוס, לא זכה לסיים את בנייתה, והיה זה קונסטנטינוס שסיים את הקמת המבנה בשנת 312, תוך הכנסת שינויים משמעותיים בתפקודו, בעיטוריו ובכניסות המובילות אליו.
ארכיטקטורה ומבנה
הבזיליקה בתכנונה המקורי אינה נושאת קווי דמיון רבים לבזיליקות שנבנו לפניה בעיר רומא, ואינה עומדת בסטנדרטים הקלסיים לעיצוב בזיליקה כפי שנוסחו על ידי האדריכל הרומי בן המאה הראשונה לפנה"ס ויטרוביוס. נראה כי המבנה האדריכלי של הבזיליקה שואב השראה רבה דווקא מבתי מרחצאות שונים בעיר רומא, כשהבולטים שבהם הם מרחצאות קרקלה ומרחצאות דיוקלטיאנוס וחוקרים שונים טוענים כי ניתן לראות באולם המרכזי של הבזיליקה סוג של פריג'ידריום (חדר מים קרים בבתי מרחץ).
המבנה היה מורכב מספינה מרכזית שתקרתה הייתה עשויה קמרונות צולבים שהתנשאה לגובה 39 מטרים ונתמכה על ארבעה עמודים. הספינה הסתיימה באפסיס. בצידי הספינה היו שני מעברים שכוסו בשלושה קמרונות חבית. מהכנסייה נותר כיום רק המעבר הצפוני. בקירות המבנה היו מספר מדפים שעליהם הוצבו פסלי האלים.
לא ידוע מה היה שימושו המקורי של המבנה בעת הקמתו, אך מקובל לשער כי המבנה שימש כבית משפט וכאולם מפגש - השערה הנתמכת על ידי נסיבות עלייתו לשלטון של מתכנן המבנה מקסנטיוס, שכללו את תמיכתם של בעלי השררה ברומא.
יוסף עזרן
יוסף עזרן (כ"ח בתשרי תש"ב, 19 באוקטובר 1941 – כ"ו בשבט תש"ע, 10 בפברואר 2010) היה חבר הכנסת, רב הערים קריית מלאכי וראשון לציון, וכן אב בית דין בפריז.
ביוגרפיה
נולד במרקש שבמרוקו ועלה לישראל ב-1957. למד בישיבת פוניבז'. בעל השכלה תיכונית וישיבה גבוהה. בעל סמיכה לרבנות מטעם מכון הארי פישל שבירושלים. התגייס לשירות צבאי במילואים ברבנות הצבאית.
הרב עזרן כיהן כמנהל פנימייה בשטרסבורג שבצרפת, מנהל מוסד תורני באשדוד ויושב ראש ומייסד מוסדות "נתיבות חיים" בקריית מלאכי ובני ברק ופרסם מאמרים ופסקים בשנתון "נהר-דעה" שבהוצאת נתיבות חיים.
לאחר פרישתו לגמלאות של הרב גרבלי, רבה של קריית מלאכי, ב-1971, התמנה הרב עזרן כרב העיר. בנובמבר 1974 כיהן בוועדה שדנה במורים שנמלטו מבית הספר במעלות בעת הפיגוע במעלות והמליצה על סיום תפקידם כמורים.
בבחירות למועצת הרבנות הראשית בשנת 1980 נכלל ברשימת המומלצים של הרבנים הראשיים שלמה גורן ועובדיה יוסף, אולם היה היחיד מהמומלצים שלא נבחר. בספטמבר 1980 השתתף בכנס תמיכה באהרן אבוחצירא.
כיהן כחבר הכנסת מטעם ש"ס. בכנסת ה-12 כיהן כסגן יושב ראש הכנסת, ובממשלה ה-24 היה סגן שר האוצר.
קודם ההצבעה על הסכמי אוסלו הבטיח הרב עובדיה יוסף לראש הממשלה יצחק רבין, כי סיעת ש"ס לא תצביע נגד ההסכם. הרב עזרן התנגד וסירב לציית להוראת הרב עובדיה יוסף להימנע בהצבעה. ערב ההצבעה הרב עזרן טס לצרפת ולא השתתף בה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-14 פרש מש"ס והתמודד ברשימה עצמאית בשם תלם אמונה, אך זו לא עברה את אחוז החסימה.
נפטר בצרפת בכ"ו בשבט ה'תש"ע (10 בפברואר 2010) לאחר ניתוח השתלת כבד.
טסלה
טסלה היא יחידת מידה סטנדרטית (כלומר, שייכת למערכת היחידות הבינלאומית) למדידת שדה מגנטי. סימולה \ T.
טסלה אחד שווה לוובר למטר בריבוע. או בניסוח מתמטי:.
היחידה קרויה על שמו של מהנדס החשמל הסרבי-אמריקאי ניקולה טסלה.
מעבר מיחידות של טסלה ליחידות גאוס
גאוס היא יחידה נוספת למדידת שדה מגנטי, הקשר בין היחידות הוא:
סבראש
סַבְרֹאשׁ (שם מדעי: Jynx torquilla) הוא עוף נודד ממשפחת הנקריים. תפוצתו טרנספלארקטית. הוא מתרבה באזורים הממוזגים של אירופה ואסיה, וחורף באפריקה ובדרום אסיה. בישראל הוא חולף בחודשי הסתיו בדרכו דרומה, ושוב באביב כשהוא חוזר לאזורי הרבייה שלו.
השם סבראש ניתן לו בשל יכולתו לסובב את ראשו ב-180 מעלות כמעט. במצבי סכנה, הוא מפתל את ראשו ולוחש כנחש במצג הרתעה.
מראה
אורך גופו של הסבראש כ-17 סנטימטרים, ומשקלו עד 50 גרם. צבע הנוצות חום-אפרפר כצבע קליפת עץ, ללא כיתום מובהק, והרגליים קצרות וחומות. הזנב חום-אפור, ארוך יחסית לגוף, עם שלושה פסי רוחב חומים כהים. המקור אפור, מחודד פחות וקצר מזה של נקריים אחרים. לעיתים נראה גוון ירקרק ברגליים ובמקור. הגחון בהיר, משורטט בדוגמה כהה של "ראשי חץ", והגרון חום בהיר.
נוצות הראש מזדקרות לצורת כיפה במצבי התרגשות. פס חום כהה נמשך מהראש עד הגב, המופרד בבירור אצל עופות בוגרים. אצל הצעירים הפס מטושטש יותר ומתמזג עם שאר הנוצות. פס באותו צבע נמשך מקצה העין לרוחב הלחי.
הזכר והנקבה דומים, אך צבעי הנקבות מעט עמומים יותר, וגוני החום-אדמדם המופיעים בלבוש החיזור של הזכר חסרים אצלן. הצעירים דומים לבוגרים, מלבד גוני החום הדהויים יותר. דוגמת ראשי החץ על הגחון כמעט אינו נראית, והגרון בהיר מאוד, לעיתים כמעט לבן.
קול
בזמן החיזור, ההזדווגות והטיפול בגוזלים, הסבראשים קולניים למדי. מחוץ לתקופות אלה התנהגותם חששנית וקשה להבחין בהם. קולו של הסבראש ברור, צלול ובלתי משתנה, ומזכיר קריאת בז. בני הזוג מרבים לשיר ביחד, וכשהם מחליפים משמרות בעונת הדגירה הם משמיעים קולות תיפוף ונקישה חרישיים.
הצעירים, ולעיתים גם בוגרים, משמיעים קול דומה ללחישת נחש במצבי סכנה, התנהגות המכונה "מימיקה".
בית גידול
סבראשים חיים בנופים פתוחים או פתוחים למחצה, שיש בהם לפחות עצים בודדים, כגון שטחי פארק, גנים גדולים ומטעים. הם נמנעים מיערות עבותים, שטחים חסרי עצים, מדבריות והרים גבוהים, ומעדיפים אקלים יבשתי שאינו לח מדי. באזורי החריפה שלהם, הסבראשים מחפשים אזורים עשירים בחרקים, בעיקר סוואנה עם עצי שיטה. הם אינם נכנסים ליערות גשם ושוהים רק פרקי זמן קצרים באזורים מדבריים.
נדידה
רוב הסבראשים נודדים, למעט אוכלוסיות איים (כגון קורסיקה, סרדיניה, סיציליה וקפריסין), שהן יציבות או נודדות למרחקים קצרים. נדידת הסבראשים מתחילה באמצע אוגוסט. בדרך כלל הם חוצים את הרי האלפים, אך עוקפים את הים התיכון בנתיב מערבי, דרך ספרד וגיברלטר, או בנתיב מזרחי, דרך הבלקנים והבוספורוס. יש החורפים בדרום ספרד, בדרום יוון או באיי יוון. אוכלוסיות מצפון סקנדינביה נודדות בחלקן מעל בריטניה, ופרטים בודדים נצפו חורפים שם.
סבראשים מאירופה וממערב אסיה חורפים מדרום לסהרה, באזור נרחב המשתרע מסנגל, גמביה וסיירה לאון במערב עד אתיופיה במזרח, ועד הרפובליקה של קונגו וקמרון בדרום. אוכלוסיות ממרכז ומזרח-אסיה חורפות בתת-היבשת ההודית, בדרום-מזרח אסיה ובדרום יפן.
הסבראשים מתחילים לחזור לאזורי הרבייה שלהם בסוף מרס, אך רובם יוצאים לדרכם באמצע אפריל. אוכלוסיות צפון-פליארקטיות מגיעות לשטחי הרבייה שלהן רק בתחילת מאי או מאוחר יותר. פרטים בודדים מגיעים לעיתים עד מערב אלסקה.
תזונה
מזונו העיקרי של הסבראש הוא נמלים וחרקים אחרים שהוא מוצא בעצים רקובים או על הקרקע.
קינון
סבראשים משתמשים בחורי קינון נטושים של נקרים, במקום לחצוב חורים בעצמם. הביצים לבנות, כמו אצל עופות רבים המקננים בנקרות.
חוסמי בטא
חוסמי בטא (β-blockers, נקראים גם אנטגוניסטים לבטא, אנטגוניסטים לאדרנורצפטורים מסוג בטא ולעיתים בקיצור BB) הם משפחה של תרופות השכיחות בטיפול במגוון רחב של מחלות, בעיקר מחלות הקשורות במערכת הלב וכלי הדם, כגון הפרעות קצב, יתר לחץ דם, תעוקת לב ואי-ספיקת לב, אך גם במחלות נוירולוגיות (בעיקר פרופרנולול) ובהפרעת חרדה.
תפקידם של חוסמי בטא הוא להפריע לקשירת הגורמים המפעילים של הקולטנים ובכך לחסום את השפעתם. הם משמשים בעיקר לטיפול בהפרעות קצב הלב וביתר לחץ דם, ובנוסף, למניעת תופעות "רימודלינג" של הלב לאחר התקף לב ראשוני.
ישנם שלושה סוגים מוכרים של רצפטורי בטא:
תפקיד פיזיולוגי
חוסמי בטא משיגים את האפקט המרפא שלהם על ידי חסימת קולטני בטא אדרנרגיים בתאים השונים. קולטני בטא נפוצים בתאי הלב, בדרכי הנשימה, בכליות, בעורקים, בשרירים חלקים וברקמות נוספות במערכת הסימפתטית, ותפקידם לגרות את התאים לתגובת מתח כחלק מפעולת המערכת, במיוחד כשהקולטנים מופעלים באמצעות אדרנלין.
חוסמי בטא גורמים לירידה בדופק ומכאן לירידה בלחץ הדם. למרות יעילותם כתרופות לטיפול ביתר לחץ דם, הם כבר לא נחשבים לתרופות קו ראשון בטיפול ביתר לחץ דם מאחר שהם לא הראו השפעות מיטיבות על תמותה או תחלואה במקרים קליניים כפי שהראו מעכבי ACE, ARB, חוסמי תעלות סידן מסוג דיהידרופירידינים ותיאזידים. עם זאת, הם יכולים להיות יעילים כפעולה ראשונית בחולים שיש להם יתר לחץ דם המלווה בהפרעות קצב עם דופק מהיר.
בעבר נחשב מתן של חוסמי בטא באי-ספיקת לב להתוויית נגד, אולם מחקרים שנערכו בשנות ה-90 של המאה ה-20 על שלושת חוסמי הבטא ביסופרולול, מטופרולול ואטנולול (נורמיטן) הראו יעילות של תרופות אלו באי-ספיקת לב. חוסמי בטא חוסמים את ההשפעות האדרנגיות של קטכולאמינים על רצפטורים בטא-אדרנרגיים.
היסטוריה
סר ג'יימס בלאק היה רופא ואיש מחקר בריטי ששינה את תחום הקרדיולוגיה בכך שגילה ויצר את חוסם הבטא הראשון. סר בלאק חקר את המחלה תעוקת לב שבאותם ימים, הטיפול היחיד בתופעה זאת היו ניטראטים. הוא חקר ביחד עם מעבדה כימית בשם Imperial Chemicals Industries שימוש של שתי מולקולות שיתאימו לטיפול בתעוקת לב. אחת המולקולות (Pronethalol) לא יצאה לשימוש קליני אבל מחקר על התרופה הנסיונית ICI 45,520 הביא לעולם את התרופה שנקראה לאחר מכן פרופרנולול שהייתה גם חוסם הבטא הראשון שיצא לשוק, בשנת 1964.
גילוי זה של פרופרנולול יצר מהפכה בטיפול בבעיות לב ונחשב על ידי רבים לגילוי הפרמקולוגי המשמעותי ביותר של המאה ה-20. סר בלאק קיבל הרבה פרסי רפואה לרבות פרס לוסאר, וב-1988 סר בלאק קיבל על תגלית הפרופרנולול את פרס נובל לרפואה.
אי-ספיקת לב
על אף שבעבר אי-ספיקת לב הייתה התוויית נגד למתן חוסמי בטא עקב הפוטנציאל שלהם להחמרת אי-ספיקת לב, מחקרים מסוף שנות התשעים הראו כי הם יעילים בהפחתת תחלואה ותמותה במקרים של אי-ספיקת לב. תרופות כמו ביסופרולול, אטנולול ומטופרולול מתאימות לטיפול באי-ספיקת לב בנוסף לטיפול הסטנדרטי במעכבי ACE ומשתנים.
חוסמי בטא גורמים לחסימת B1 בלב, מה שגורם להאטה בקצב הלב ולירידת עוצמת ההתכווצות שלו. בנוסף, חוסמי הבטא משפיעים גם על B1 שנמצאים בכליות, ומשפיע על מערכת הרנין-אנגיוטנסין-אלדוסטרון בכך שגורם להפחתת הפרשת הרנין. הפחתת הפרשת הרנין גורמת להפחתת צריכת החמצן על ידי הלב על ידי הפחתת הנפח התאי והגדלת כושר נשיאת החמצן של הדם. בסופו של דבר, פעילותם של חוסמי הבטא מפחיתה את קצב הלב ובכך מגדילה את מקטע הפליטה (Ejection Fraction) של הלב, גם אם בפעולתם הראשונית הם מפחיתים אותו.
תופעות לוואי
בין תופעות הלוואי של חוסמי בטא נמנות:
הימנעות משימוש בתרופה
British National Formulary (BNF) קבע ב-2011 שמומלץ לחולים עם אסתמה להימנע משימוש בתרופות. בנוסף רצוי להימנע בחולים אשר נוטלים קוקאין או בטיפול בטכיקרדיה על רקע נטילת קוקאין.
הרעלה
במצב של מינון יתר והרעלה, משתמשים בגלוקגון על מנת לסתור את אפקט התרופה. גלוקגון גורם להגברת קצב הלב, הגדלת ריכוז ה-cAMP התוך-תאי והפחתה בהתנגדות כלי הדם בכליות.
ואלריו קארפ
ואלריו קארפ (ברומנית: Valeriu Carp; 27 בנובמבר 1897 - 11 באפריל 1944) היה קצין מקצועי בצבא רומניה בתקופת מלחמת העולם השנייה, אחראי למעשי טבח ביהודים, שהוכרז פושע מלחמה לאחר מותו. קארפ נלחם נגד הצבא הסובייטי בחזית הדון ובקרבות על הגנת יאשי ונהרג בקיץ 1944 בחזית פשקאן כשהוא בעל דרגת לטננט קולונל.
ביוגרפיה
קארפ נולד ביאשי כבן של הכומר גאורגה קארפ, פרוטופופ אורתודוקסי רומני ולאשתו מריה. הוסמך לקצונה לאחר שסיים בהצלחה, ב-1933, את בית הספר הצבאי הגבוה. הוא נשא לאשה ב-1932 את מרגרטה קולר ולזוג, שהתיישב בעיר פלטיצ'ן נולדה בת בשם מריה. קארפ היה מפקד הגדוד השלישי של הרגימנט 16 רגלים, בדיוויזיה 7 של צבא רומניה, שנמצאה בבסרביה בעת נסיגת הממשל הרומני ממנה, לאחר האולטימטום של ברית המועצות לרומניה, לפני מלחמת העולם השנייה. קארפ היה מחסידי התנועה הלגיונרית והאשים את היהודים בכך שרומניה אולצה לסגת מבסרביה. בכל נתיב נסיגתה, ביצעה יחידתו של קארפ פשעים ורציחות ביהודים בהם נתקלו. כאשר פלשו הגרמנים והרומנים לברית המועצות ב-1941, שב קארפ עם יחידתו באותו מסלול בו נסוג לפני כן ושב לארגן מעשי רצח נגד קהילות יהודיות.
הטבח הראשון בצ'יודי
ב־30 ביוני 1940 חיילים מגדוד חיל רגלים השישה עשר הרומני תחת פיקודו של ואלריו קארפ הרגו יהודים בכפר צ'יודי כנקמה על השתתפות ("מנהיגות הארגון הקומוניסטי" של צ'יודי) במשלחת שקידמה את פניהם של הסובייטים כאשר נכנסו למקום. קארפ ציווה לקשור ארבעה שמצא אותם כאשמים. לאחר ששברו את רגלייהם, הוא ואנשיו, ניתצו את גולגולותיהם, קשרו אותם לעצים, וביתרו אותם בפגיונות. בנוסף לכך נתפסו באקראי עוד שישה יהודים, ביניהם שני ילדים, שהוצאו להורג בכיכר הכפר.
הטבח בזהרשטי
ב-6 ביולי 1940, קארפ ביחד עם חיילו פעלו שוב, הפעם בפרברי זהרשטי. חייליו אספו שלושים ושישה יהודים מכפרי הסביבה. לדברי עד למקרה, הם עונו באופן איום ביותר: " לשונותיהם של כמה מהם נקרעו, אוזניהם ואצבעותיהם נחתכו. לאחר מכן, הם הושכבו מסביב לבור, נורו, ונזרקו לתוכו". קארפ הכריח שני חיילים יהודים מיחידתו להשתתף בכיתת היורים. היהודים הובאו למקום הוצאתם להורג בקבוצות של שישה איש כל פעם, והחיילים ירו בהם; מי שניצל מכדורי החיילים, נורה על ידי קארפ עצמו. משפחתו של קארפ התלוותה אליו ונכחה בעת שבוצעו הפשעים נגד היהודים - בתו של קארפ ביקשה לקחת חלק בכך, להרוג יהודי במו ידיה וניתן לה לירות באחד היהודים.
החיילים חפרו בור גדול להטמנת הגופות, אך הבור הכיל רק 30 גופות, ולכן נאלצו החיילים לחפור בור נוסף עבור שש הגופות הנותרות. בינואר 1941, ניצולים יהודים הוציאו את הגופות והביאו אותן לקבורה יהודית בבית הקברות של סוצ'אבה.
לוקוטננט-קולונל אורסויו, שהיה באותו זמן מפקד הז'נדרמריה בסוצ'אבה, ציווה לעצור את קארפ באשמת שוד ורצח יהודים. יהודי בשם זאב שרף העיד ביד ושם שאורסויו הראה לו שקית מלאה בתכשיטים שקארפ שדד מהיהודים. קארפ נשפט על ידי בית דין צבאי, שמצא אותו חף מפשע וציווה לשחררו.
ב-12 ביוני 2009 נערך טקס חשיפת אנדרטה לזכר הנרצחים במקום. האנדרטה הוקמה על ידי הרשויות המקומיות וביוזמתן.
הטבח השני בצ'יודי
ביולי 1941, כאשר הצבא הרומני יחד עם הצבא הגרמני פלשו לברית המועצות, חזרו ואלריו קארפ ויחידתו לצ'יודי והרגו את כל יהודי המקום, 450 נפש. הטבח נערך ב-5 ביולי, בעזרת מקלעים, בשבת בצהריים, לקול צלצול פעמוני הכנסיות. הגופות והפצועים הושלכו לתוך שישה קברי אחים, שכוסו באדמה ואיכרי המקום הנוצרים רקדו על הקברים, כדי להדק את האדמה.
הניסיון לפגוע ביהודים בבלצ'אנה
יחידתו של ואלריו קארפ הגיעה לבלצ'אנה וביקשה לפגוע ביהודים גם שם. למזלם הרב של היהודים, בבלצ'אנה באותו הזמן הייתה מוצבת יחידת תותחנים רומנית. מפקדה של אותה יחידה מנע מחייליו של קארפ לפרוע ביהודים, ויחידתו הגנה עליהם.
חייו הפרטיים
אחיו הבכור, מיכאי קארפ, היה מורה לספרות רומנית בתיכון- הפנימייה היוקרתי של יאשי, וסוציאליסט. אחים אחרים בחרו בקריירה צבאית: קורנליו קארפ, היה לגנרל, קונסטנטין היה ללטננט קולונל של חיל הפרשים, והיה אביו של העיתונאי מיר'צה קארפ, אלכסנדרו היה לעורך דין. האחות הגדולה, אלנה, הייתה אשתו של מבקר הספרות הרומני ממוצא ארמני גאראבט איבראיליאנו.
GPU-Z
TechPowerUp GPU-Z (או GPU-Z) היא תוכנת שירות קטנה, אשר מטרתה לספק מידע לגבי כרטיסים ומעבדים גרפיים. התוכנה מציגה את מפרט המעבד הגרפי ואת מפרט הזיכרון ובנוסף לנתונים כמו טמפרטורה ותדר הליבה, תדר הזיכרון, עומס על הליבה, מהירות המאווררים וכו'. התוכנה יצאה לאור ב-4 באוקטובר 2007.
יכולות
התוכנה מאפשרת צפייה במידע הבא אודות הכרטיס הגרפי:
מוזיקה אלקטרונית
מוזיקה אלקטרונית היא כל מוזיקה המנוגנת באמצעות כלים אלקטרוניים. כאשר מתייחסים למוזיקה אלקטרונית כסגנון מוזיקלי נפרד, הכוונה היא למוזיקה שהכלים הדומיננטיים בה הם אלקטרוניים כגון סינתיסייזר, מחשב, מכונת תופים, סמפלר ולופר (מסובב צלילים). המוזיקה האלקטרונית לעיתים מאופיינת כ"מוזיקה ממוחשבת" מאחר שחלק ניכר מהיצירה והעיבוד נעשה באמצעות מחשב ובאמצעות תוכנות מתאימות.
השנים הראשונות
בראשית המאה העשרים נעשו ניסיונות להרחיב את הספקטרום הצלילי והומצאו כלי נגינה שונים כמו מתנד מרטנו, תרמין-ווקס, אלקטרוניום ועוד.
בשנות הארבעים של המאה העשרים, נוצרה בצרפת תנועה מוזיקלית חדשה בשם מוזיק קונקרט (Musique Concrète). אבי התנועה היה פייר שפר (Pierre Schaeffer). המוזיקה של תנועה זו התאפיינה בשימוש ברשמקול (tape recorder) ובטכניקות של עריכת הקלטות לשם יצירה מוזיקלית. הכוון הזה התפתח במהירות עם הופעתו של הסינתסייזר האנלוגי.
לאמריקה הגיע הסגנון בשנות החמישים המוקדמות, אז גם הוקם מרכז למוזיקה אלקטרונית בניו יורק בו פותחו ושוכללו הכלים השונים ששימשו להפקת מוזיקה זו. "פואמה אלקטרונית" ו"מדבריות", יצירותיו של המלחין החשוב אדגר וארז, נחשבות, לדעת רבים, ליצירות האלקטרוניות הראשונות, אם כי כבר בשנות ה-30' שילב את התרמין ביצירות לכלים שונים.
שנות השישים והשבעים
המוזיקה האלקטרונית התחילה בעולם המוזיקה הקלאסית עם יצירות בארוק שנוגנו על סינתסייזר (כמו למשל ביצועיה של ונדי קרלוס ליצירות באך), או ביצועיו של איסאו טומיטה ליצירותיהם של מוסורגסקי, סטרווינסקי ואחרים. אחר כך אומצה המוזיקה האלקטרונית על ידי תרבות הפופ. יצירת המוזיקה האלקטרונית הייתה מאוד קשה מבחינה טכנית בתחילת הדרך, אך צברה תאוצה בעזרת מוזיקאים כמו קית' אמרסון (מאמרסון לייק ופלמר), או הביץ' בויז שהשתמשו בכלים אלקטרונים בצורה מובהקת בעיקר בשיר Good Vibrations. גם הביטלס עשו זאת בשירים Strawberry Fields Forever ו-Yes It Is.
באירופה, הקראוטרוק היה התשובה הגרמנית לרוק המתקדם של סוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים של המאה העשרים. הרכבי הקראוטרוק הראשונים הופיעו בגרמניה בתחילת שנות השבעים. להקות אלו שילבו רוק מתקדם עם ניסיונות בתחום האלקטרוני. הלהקות הבולטות בתחום היו קאן (Can), פאוסט (Faust) ונוי! (!Neu).
עם התקדמות הטכנולוגיה ושיפור הנגישות והביצועים של הסינתסייזרים, החלו להקות רוק להשתמש בהם. בין החלוצים נמנים הפינק פלויד ששילבו אלקטרוניקה במוזיקה שלהם, וקרפטוורק (Kraftwerk) שהתחילו את דרכם בזרם הקראוטרוק ואימצו את האלקטרוניקה לחלוטין. בשנת 1974 הוציא ההרכב את התקליט "אָוּטוֹבאן", שכלל גם קטע עם אותו השם. אורכו המלא של הקטע הוא יותר מ-20 דקות, אך גרסה קצרה שלו יצאה על תקליטון והושמעה ברדיו. הגרסה הקצרה נחשבת בעיני רבים כשיר הפופ האלקטרוני הראשון.
עוד הרכב שתרם רבות להתפתחות המוזיקה האלקטרונית באותה תקופה הוא Yellow Magic Orchestra מיפן. הרכב זה הוציא בשנת 1978 אלבום ראשון שפרץ את גבולות האלקטרוניקה באותה תקופה. שנה לאחר מכן, הם הוציאו אלבום שני שכלל בין השאר מוזיקה בסגנון הטכנו ובכך הקדים את זמנו בכ-10 שנים.
גם נגני ג'אז שילבו כלים אלקטרונים ביצירתם, דוגמת הרבי הנקוק ו-The Weather Report. מוזיקאים נוספים כ-Tangerine Dream, בראיין אינו, ואנגליס, וז'אן מישל ז'אר הפכו את המוזיקה האלקטרונית לפופולרית.
בין השאר, שימשה המוזיקה האלקטרונית לצורך אפקטים ופסקולים בסרטי מדע בדיוני ופנטזיה. אחת הדוגמאות הראשונות היא סרטו של סטנלי קובריק, תפוז מכני. דוגמה נוספת היא נעימת הנושא בסדרה הבריטית "דוקטור הו" ששודרה ב-BBC החל משנת 1963. יצירה זו נכתבה על ידי רון גריינר (Ron Grainer) ודליה דרבישייר (Delia Derbyshire). סרט מדע בדיוני משנת 1982 הידוע בשל הפסקול שלו העשוי מוזיקה אלקטרונית בידי ואנגליס הוא בלייד ראנר.
תחילת העידן המודרני
בשנות השבעים המאוחרות ותחילת שנות השמונים התפתחו כלי הנגינה האלקטרונים והפכו לזולים יותר. הסינתסייזר האנלוגי פינה את מקומו לסינתסייזר ולסמפלר הדיגיטלי. להקות פופ ואמנים רבים החלו להשתמש בכלים אלו כמו גארי ניומן, אולטרווקס, ויסאג', פד גדג'ט, טוק טוק, תומאס דולבי, יוריתמיקס, יאזו, היומן ליג, ואנגליס, תמרונים תזמורתיים בחשיכה (OMD), דפש מוד, אמנות הרעש (Art of Noise), פרופגנדה, וניו אורדר.
הצלילים הלא-הרמוניים של מכונות המוזיקה הובילו לסגנון שנקרא מוזיקה תעשייתית שהתפתח בכוונים שונים, ולאחר מכן בשילוב עם דאב הפך בין השאר לטריפ-הופ.
אחת הדוגמאות המרכזיות למוזיקה אלקטרונית שנוצרה בעידן המודרני, היא להקת רדיוהד באלבומה Kid A אשר סימן שלב חדש בלהקה ובמוזיקה הפופולרית. להקת הרוק האלטרנטיבי, יצרה אלבום שכולו הורכב מסימפולים, שימוש בכלים אלקטרוניים וכו' והושפע ממוזיקה האלקטרונית שנעשתה באותה תקופה, אמביינט, ג'אז מודרני, קראוטרוק ומוזיקה קלאסית מודרנית. רדיוהד המשיכו בקו האלקטרוני באלבומים הבאים, ועזרו בהפיכת המוזיקה האלקטרונית לחלק מן הזרם המרכזי.
בתחילת שנות השמונים התפתחו סגנון הטכנו בדטרויט, מישיגן וסגנון ההאוס בשיקגו, אילינוי. מאוחר יותר, בבריטניה, התפתח האסיד האוס. כל אלו תרמו לאימוץ המוזיקה האלקטרונית לזרם המרכזי במוזיקה פופולרית, והפיכתה למוזיקת ריקודים במועדונים ודיסקוטקים. כלי יצירת המוזיקה האלקטרונית מאפשרים מקצב מהיר יותר ומדויק יותר מאשר כלים מוזיקליים רגילים, ופעמים רבות במוזיקת הריקודים האלקטרונית יש חזרה על קטע מוזיקלי או ווקאלי "מסורתי" (סימפול).
המחירים הנמוכים של ציוד מוזיקלי אלקטרוני גרמו לכך שמוזיקה פופולרית נעשית כיום יותר ויותר באמצעים אלו. אמנים כמו ביורק, פיית'לס, פאטבוי סלים, כמיקל ברד'רס, מאסיב אטאק, פורטיסהד, מובי ועוד רבים אחרים היוצרים מוזיקה אלקטרונית נחשבים היום לחלק מהזרם המרכזי במוזיקה.
למוזיקה האלקטרונית תתי-סוגות רבות וסגנונות שונים ביניהם: סינת'פופ, אמביינט, מוזיקת טכנו, מוזיקת טראנס, דאנס, האוס ואלקטרופופ.
תופעה בולטת בתחום המוזיקה האלקטרונית (בעיקר באירופה) היא שתקליטן במועדונים נחשב ל"אמן יוצר" בעצמו הודות למיקסים והסימפולים שהוא יוצר. בין התקליטנים הבולטים נמנים פול אוקנפולד, ג'ון דיגוויד, וטייסטו.
מוזיקה אלקטרונית בישראל
המעבדה הישראלית הראשונה למוזיקה אלקטרונית הוקמה בשנת 1961 על ידי המלחין יוסף טל בסיועו של המדען הישראלי שלהבת פריאר. מספר מהנדסים פיתחו את המיכשור האלקטרוני הייחודי ובהם עוזי שרון והמהנדס הקנדי היו לה-קיין (Hugh Le Caine) אשר התקין את ה- Creative Tape Recorder, שהוענק כמתנה מממשלת קנדה (National Research Council). בשנת 1968 שולבה המעבדה כחלק מהחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, ושרתה גם את תלמידי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בשלב זה נרכש למעבדה גם Moog Synthesizer. טל הרבה לשלב מוזיקה אלקטרונית ביצירות המבוצעות בכלים "קונוונציונליים" והיה אחד החלוצים בתחום זה. יצירות למוזיקה אלקטרונית ונבל, פסנתר או צ'מבלו, והאופרות "מצדה" ו-"אשמדאי" הן דוגמאות אופייניות לשילוב כזה.
בשנות התשעים עסק טל בפיתוח של שיטה חדשנית (Talmark) לתיווי מוזיקלי יחד עם ד"ר שלמה מרקל, בשיתוף קרן פולקסווגן והטכניון. תווי זה נועד לאפשר את תכנונה המוקדם של היצירה האלקטרונית ולתעד את המידע הרלוונטי לשחזור עתידי. את המוזיקה האלקטרונית ראה טל בתוך המכלול של השפה המוזיקלית החדשה, אותה תיאר כשפה לא יציבה שעדיין אין לה הגדרה מגובשת. טל התייחס למחשב ככלי המחייב את המלחין למחשבה ממושמעת ובתמורה לכך הוא מאחסן בנאמנות מוחלטת את המידע שהוזן לתוכו. אם המחשב אינו מנוצל כהלכה, תתגלה גם טיפשותו של המלחין, אשר לא השכיל לאחד את עולם המחשב עם עולם המוזיקה. אך להלחנה זו היבט נוסף, אליבא דטל: ברגע שהמלחין בוחר את התיווי למחשב ככלי היצירה שלו, הוא הופך לאחראי המוחלט והבלעדי ליצירה, שכן באותו רגע הוא מבטל את תפקידו של המבצע הפרשן. מעתה קובעת רק יכולתו המנטלית של המלחין, ואין הביצוע תלוי ומושפע מיכולתו הגופנית המכנית, הווירטואוזית, של המבצע.
לאחר צאתו של טל לגמלאות בשנת 1980, המשיך מנחם צור לנהל את המרכז עד שנסגר על ידי האוניברסיטה בשנות ה-90. תלמידו של טל, המלחין והמורה יצחק סדאי, ייסד באקדמיה למוזיקה בתל אביב את הסטודיו למוזיקה אלקטרונית ב-1974. המלחין צבי אבני למד מוזיקה אלקטרונית בארצות הברית, אצל ולדימיר אוסצ'בסקי באוניברסיטת קולומביה, ובשנת 1971 הקים את האולפן למוזיקה אלקטרונית באקדמיה למוסיקה ע"ש רובין בירושלים. כמעט מדי שנה בין 1969 ל-1978 חיבר אבני יצירה אלקטרונית, אם בשלמות ואם באופן חלקי. איתן אביצור הקים מרכז למוזיקת מחשב באוניברסיטת בר-אילן בשנת 1995. אריה שפירא הקים את הסטודיו למוזיקה אלקטרונית באוניברסיטת חיפה בשנת 2000. בין המלחינים שיצרו מוזיקה אלקטרונית בישראל גם אמנון וולמן, יהודה ינאי, עמי מעיני, יוסף דורפמן, יוסי מר-חיים, ציפי פליישר, דן יוהס, ארי בן שבתאי ורביב גזית. המנצח והמלחין נעם שריף שילב טכניקה אלקטרונית במוזיקה שכתב למחזה "הגולם 13" של המחזאי היהודי בריטי ג'ורג' וייט.
כיום ישנם הרכבים שמתמקדים בסגנון זה בלבד כמו אינפקטד משרום שפועלים ומצליחים בישראל ומחוצה לה משנת 1996, אך למרות הפופולריות הגדלה בשנים האחרונות הם אינם במרכז הבמה והחשיפה לקהל הרחב היא בדרך כלל בעקבות שיתוף פעולה עם אמן מוכר (כמו בשיר "יומולדת" של ברי סחרוף עם אינפקטד משרום). מאידך, ישנם לא מעט זמרים ולהקות ישראלים מוכרים שהוציאו אלבומי מוזיקה אלקטרונית, כמו עברי לידר, אביתר בנאי וברי סחרוף, וכך נכנסת המוזיקה האלקטרונית בדלת האחורית ליצירה הישראלית.
התפתחות מעניינת נוספת היא שמלבד הרכבים ואמנים המתמקדים בסגנון זה בלבד, המוזיקה האלקטרונית חדרה והשפיעה גם על ז'אנרים נוספים, דוגמה בולטת בנוף הישראלי היא להקת אלטר אקו של המוזיקאית הילית רוזנטל והפרסומאי איתי הרמן, המנגנת רוק-אלקטרוני או אלקטרו רוק. במקביל, נוסדו מספר לייבלים עצמאיים בישראל העוסקים בעיקר במוזיקה אלקטרונית על גווניה ומעודדים יצירה מקורית וחדשנית של מוזיקה אלקטרונית בישראל. בנוסף, מספר תקליטנים ישראלים זכו להצלחה מחוץ לישראל, כגון האחים פלאש, מושיק שלומי, יהל שרמן, אשר סוויסה, גיא גרבר, עופר ניסים, Borgore, אינפקטד מאשרום, ג'אזסטפה, שלומי לוי, בנציון עדי אולמנסקי.
כיום ניתן לראות זרמים חדשניים יותר של מוזיקה אלקטרונית כגון: טכנו, האוס וטראנס. בישראל מתקיימת תרבות מפותחת של מוזיקת הטראנס, עיקרה בא לידי ביטוי בפסטיבלים ובמסיבות טראנס, ובהם פסטיבל דוף, מוקשה וגרובעטק. תרבות הטראנס בישראל היא מהמובילות בעולם מבחינת יצוא אומנים, כמות המסיבות ושיעור המשתתפים.
מטאל גותי
מטאל גותי (באנגלית: Gothic Metal; נקרא גם Goth Metal) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי המשתייך לסוגת ההבי מטאל. רוב מה שכיום מכונה "מטאל גותי" אינו מזכיר ממש את הרוק הגותי, למעשה הכינוי "מטאל גותי" מתייחס פעמים רבות ליצירה המשלבת מצד אחד מטאל ונגינת גיטרות בסגנון דום מטאל/דת' מטאל/בלאק מטאל עם התמקדות באווירה אפלה וקודרת, ומצד שני נגינת קלידים, אלמנטים קלאסיים, ליווי מקהלה ולעיתים קרובות ביצוע ווקאלי נשי (לרוב אופראי או מלודי) לצד גראולינג המבוצע על ידי מבצע ווקאלי גבר. השילוב של זמרת נשית וגראולינג מכונה לעיתים "שירת היפה והחיה". להקות מטאל גותי רבות מציגות שירה של סולנית בלבד, ללא סולן המבצע גרואלינג או שר שירה נקייה. המטאל גותי חופף במידה רבה למטאל סימפוני, אך כבד וקודר ממנו.
תוכן המטאל הגותי עוסק בנושאים של הספרות הגותית - בגרוטסק, באפל, במסתורי ובעל-טבעי ובפרט בתחומים: דת ואלוהים, גן עדן וגיהנום, רומנטיקה, אהבה נכזבת ובדידות, אימה גותית, דיכאון, ריקנות, כליה, אבל, שכול ומוות.
מאפיינים מוזיקליים
המטאל הגותי מגוון מאוד במאפייניו המוזיקליים, ויש בו תתי-סגנונות רבים.
כלי הנגינה האופייניים למטאל גותי הם כלי הנגינה האופייניים של המטאל - גיטרות חשמליות, גיטרת קצב, גיטרת בס ותופים - אך גם כלי נגינה קלאסיים יותר: קלידים, פסנתר, כינור ולעיתים גם חליל ועוגב. בדרך כלל הדגש במטאל הגותי הוא על אווירה אפלה ולכן יש יותר שימוש בקלידים ופחות סולואי גיטרה וירטואוזיים המאפיינים את ההבי מטאל. בחלק מלהקות המטאל הגותי הקלידים יותר דומיננטיים מהגיטרות.
השירה במטאל הגותי מגוונת וכוללת שירה גברית נקייה, גרואלינג של דת' מטאל, צווחות של בלאק מטאל, ושירה נשית נקייה, שהפכה למזוהה ביותר עם סוגה זו (אף על פי שאין חפיפה מלאה בין להקות מטאל גותי ללהקות עם זמרת מובילה). השירה הנשית היא לעיתים אופראית ולעיתים מלודית אך רגילה.
המטאל הגותי התפתח מהרוק הגותי והדום מטאל ושירים רבים בסוגה זו הם איטיים וכבדים. בסקנדינביה החל גל של שילוב מטאל גותי עם סגנונות מטאל שונים בהם דום מטאל, דת' מטאל, בלאק מטאל ומטאל סימפוני. מאוחר יותר התפתחו שילובים גם בין מטאל גותי לפולק מטאל ואף פאואר מטאל (בעיקר בהולנד). לעיתים משולב המטאל הגותי גם בסגנונות שאינם מטאל טהור: רוק גותי, רוק אלטרנטיבי, אמביינט, אינדסטריאל ומוזיקה אלקטרונית. בהתאם לכך, להקות מטאל גותי שונות מנגנות באופן שונה: חלקן מוזיקה כבדה ואיטית, חלקן מוזיקה כבדה ומהירה, חלקן מוזיקה כבדה סימפונית, חלקן מוזיקה קצבית וקלילה יותר ועוד.
אורכי השירים במטאל גותי משתנה: החל משירים קצרים בני כ-3 עד 4 דקות בעיקר במטאל הגותי הרך, עד לשירים של למעלה מ-10 דקות בעיקר בדום הגותי. אורך שיר מטאל גותי ממוצע נע בין 6 ל-7 דקות. במטאל הגותי והסימפוני נפוצים גם קטעי פתיחה אינסטרומנטליים קלאסיים ואפים שבהן המוזיקה היא מוזיקה קלאסית סימפונית עוצמתית, מעין אוברטורה. קטעים אלה פותחים אלבומים ונמשכים לרוב לא יותר מ-2 דקות.
הזמרת (סולנית) במטאל הגותי
להקות רבות במטאל הגותי כוללות סולנית, שהיא בדרך כלל זמרת סופרן או מצו סופרן, השרה שירה מלודית ורכה, שלעיתים קרובות מתוארת גם כשירה מלאכית. לעיתים קרובות מהווה הסולנית חלק מרכזי בהופעה של הלהקה, הן על הבמה והן בוידאוקליפים, בהם היא בדרך כלל לבושה בשמלה גותית-ויקטוריאנית או במחוך.
למרות חשיבותה הרבה של הזמרת, מטאל גותי איננו זהה למטאל עם זמרת כסולנית: יש להקות מטאל גותי, בעיקר להקות דום-גותי, בהן אין זמרת, ויש להקות עם זמרת שאינן להקות מטאל גותי (כמו Nightwish).
בלהקות מטאל גותי רבות ישנו שילוב בין זמרת לזמר, כאשר ברובן הזמר שר בגרואלינג - נהמות בקול מחוספס ולא-מלודי המאפיינות דת' מטאל ודת'-דום. השילוב בין זמרת מלודית לגראולינג נקרא "שירת היפה והחיה" - שילוב שמתואר בדרך כלל על ידי מבקרי מטאל כניגוד והשלמה בין שירה מלאכית של הזמרת לשאגות מוות אפלות של הזמר.
ליריקה ותכנים
תוכן המטאל הגותי ומילות השירים עוסקים בנושאים של הספרות הגותית - בגרוטסק, באפל, במסתורי ובעל-טבעי ובפרט בתחומים: דת ואלוהים, גן עדן וגיהנום, רומנטיקה, אהבה נכזבת ובדידות, אימה גותית, דיכאון, ריקנות, כליה, אבל, שכול ומוות.
למשל, האלבום Where Lovers Mourn של Draconian עוסק באהבה נכזבת, בבדידות וברצון למות, ואלבומם Turning Season Within עוסק במערכות יחסים כושלות. אלבומם Arcane Rain Fell עוסק בנפילתו של לוציפר ויצירת הגהנום (בהתבסס על "גן העדן האבוד" של ג'ון מילטון). שני האלבומים הראשונים של טריסטניה - Widow's Weeds ו-Beyond The Veil - הנחשבים לאלבומי מפתח בתחום, עוסקים במוות, אבל ושכול וכתובים ברמה גבוהה של אנגלית ארכאית בסגנון שייקספירי.
להקות כמו Within Temptation, After Forever ואפיקה שרות על מגוון רחב יותר של נושאים, ולא מתמקדות דווקא בנושאים אפלים וקודרים. הן שרות על מערכות יחסים, על דת וקיצוניות דתית, על רגשות ותחושות אישיות, וכן על פוליטיקה.
הגדרת הסגנון וסיווג להקות
ז'אנר המטאל הגותי מוגדר באופן רופף למדי, כך שלעיתים ניתן לטעות ולייחס הרכבים המבצעים בעיקרון פאואר מטאל עם ביצוע ווקאלי נשי (כגון Nightwish) או הרכבים המבצעים בעיקרון דום מטאל (ממנו המטאל הגותי נבע) לתחום המטאל הגותי. עם זאת, במקרים רבים אפשר להגדיר להקות שמנגנות דום מטאל סימפוני גם כלהקות מטאל גותי. כמו כן ניתן לקטלג להקות מטאל סימפוני רבות, בדרך כלל בצדק, כלהקות מטאל גותי (אם כי יש להקות מטאל סימפוני שאינן להקות גותיות, כמו Therion). לחלופין, ניתן לשייך בטעות הרכבי מטאל גותי לתחומי ז'אנרים אחרים (בדרך כלל דום מטאל או מטאל סימפוני).
בעוד להקות רבות מאמצות את הסיווג כלהקות מטאל גותי (למשל, Draconian), אחרות - כגון Nightwish המנגנת פאוור מטאל סימפוני ו-Summoning המנגנת בלאק מטאל סימפוני (לו היא קוראת "טולקין מטאל") - התנגדו באופן מוצהר לתיוגן כלהקות מטאל גותי.
מוזיקאי מטאל גותי ידועים כוללים את מורטן ולנד, ויבקה סטנה, סימונה סימונס, שרון דן אדל, ליב קריסטין ופיט יוהנסן.
דום גותי
דום גותי הוא סגנון המשלב אלמנטים מסורתיים יותר של דום מטאל עם מטאל גותי ורוק גותי. בדרך כלל, להקות דום גותי משתמשות בכלים הקשורים יותר למוזיקה קלאסית, לצד כלי דום מטאל מסורתיים, על מנת ליצור אווירות אפלות יותר. מילות השירים של להקות הדום מטאל הגותי משלבות את האלמנטים הדרמטיים והרומנטיים של המטאל הגותי עם הצער והמלנכוליה הקיימים בדום מטאל, תוך התבוננות פנימית יותר וממוקדת בחוויות אישיות כמו אהבה, אבל, אובדן בלתי הפיך, אובדן אמונה וכו'.
דום-דת' גותי הוא דום גותי שבו יש דגש על דת'-דום עם הגרואלינג המאפיין את הדת' מטאל ושירת היפה והחיה. רבות מלהקות הדום גותי הן גם להקות דום-דת' גותי.
דוגמאות: My Dying Bride, Draconian, טריסטניה (באלבום Widow's Weeds), Nox Aurea, Saturnus, Tales of Dark, When Nothing Remains, Amederia, Type O Negative ו-Edellom.
מטאל גותי סימפוני
מטאל גותי סימפוני משלב מטאל גותי עם מטאל סימפוני, ושם יותר דגש על שילוב של מוזיקה קלאסית, שירה אופראית (בדרך כלל של זמרת בעלת קול צלול), מקהלות, כלי נגינה קלאסיים וסימפוניים כגון קלידים, כינור וחליל. הוא יכול להתבסס על מנעד סגנונות: מרוק גותי, עבור בדום גותי וכלה בדום-דת' גותי. סגנון זה כבד, עצוב, אפל וקודר יותר מהמטאל הסימפוני הרגיל - גם במוזיקה וגם בליריקה.
בסקנדינביה התפתחה סצנה של מטאל גותי סימפוני, שהחלה בלהקות Theatre of Tragedy ו-Tristania מסטוונגר בנורווגיה. להקות רבות בסצנה הסקנדינבית ניגנו בשלב מסוים בתקופת פעילותן (וחלקן עדיין מנגנות) דום-דת' גותי, עליו הן הלבישו שכבה נוספת של מטאל סימפוני. דוגמאות: טריסטניה המוקדמת, סירניה ומורטמיה, The Sins of Thy Beloved, Trail of Tears, ו-Myriads. בנוסף, להקות דום-דת' גותי שוודיות כגון Tiamat, Draconian, When Nothing Remains ו-Nox Aurea, משלבות בשיריהן זמרת בעלת קול צלול ואלמנטים סימפוניים.
במזרח אירופה, רוסיה והבלקן יש להקות רבות המנגנות מטאל גותי סימפוני, חלקן על בסיס דום-דת' גותי וחלקן על מטאל גותי מהיר יותר ופחות כבד. דוגמאות: Amederia, Blackthorn, Artrosis ו-Symphonian.
באוסטרליה התפתחה סצנה של להקות המשלבות דום גותי אווירתי עם מוזיקה סימפונית ולעיתים אף משתפים תזמורת סימפונית בהקלטות. דוגמאות: Virgin Black, Elegeion ו-Avrigus.
הולדת המטאל הגותי
חלקים ושירים מסוימים מהאלבום השלישי של Celtic Frost, Into the Pandemonium מ-1987, עשויים להיחשב לדוגמא המוקדמת ביותר של מטאל גותי.
המטאל הגותי נבע תחילה מהדום מטאל אשר נוספו לו מאפיינים בעלי נטייה גותית, והשפעות מן הרוק הגותי. שנות ה-90 המוקדמות של המאה ה-20 היו כר פורה ללהקות רוק גותי כך שזה היה בלתי נמנע שחלקן יחלו לחדור אל סצנת המטאל. מבקרי מוזיקה מחשיבים לרוב את Paradise Lost, My Dying Bride ו-Anathema מאנגליה כאבות המטאל הגותי, אף על פי שסגנונן היה יותר דום מטאל מתת-הסוגה דת'-דום, ז'אנר שגם בו שלוש להקות אלה היו חלוצות. גישה זו מדגישה שהמטאל הגותי נולד למעשה מהדום מטאל, ובפרט מהדת'-דום, וזו אחת הסיבות מדוע חלק נכבד מהשירה הגברית בלהקות מטאל גותי נעשית בגרואלינג המאפיין דת' מטאל. עם זאת, הלהקה Type O Negative נחשבת גם היא לחלוצה ומשפיעה ביותר בז'אנר המטאל הגותי, ובעוד שהיא שילבה דום מטאל עם המטאל הגותי, היא לא שילבה דת' מטאל או גראולינג. השפעתן של הלהקות החלוצות בז'אנר זכתה להולדה ולהכרה של להקות מטאל גותי כמו Within Temptation, לקונה קויל ו-The Gathering.
התפתחות המטאל הגותי הסקנדינבי
בצפון אירופה ובסקנדינביה בפרט התפתח לקראת אמצע וסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הגל החדש של המטאל הגותי, שניתן להגדירו כמטאל גותי סימפוני. החלוצות של גל זה הן להקות נורווגיות דוגמת Theatre of Tragedy ו-Tristania ששילבו דום מטאל, דת' מטאל, דת'-דום ובלאק מטאל עם מטאל סימפוני ומוזיקה קלאסית עתיקה של ימי הביניים, הרנסאנס והתקופה הרומנטית, דבר שהתבטא בהוספת האלמנטים הבאים למוזיקת המטאל: זמרת אופראית בעלת קול מלאכי; שירת מקהלה ומזמורים גרגוריאניים; נגינת כינור, קלידים, פסנתר ועוגב (שנוגנו לרוב על אורגן חשמלי). לשילוב בין זמרת בעלת קול מלאכי צלול (לרוב מצו-סופרן או סופרן) לגרואלינג מחוספס ואפל יש חלק חשוב במוזיקה של תת-סגנון זה, והוא זכה לכינוי "שירת היפה והחיה". תת-סגנון זה, מטאל גותי סקנדינבי, נחשב לשיא בהתפתחות המטאל הגותי, הן מבחינת השימוש במטאל קיצוני והן מבחינת השימוש באלמנטים קלאסיים וגותיים. רוב הלהקות שמנגנות בסגנון זה מוצאן מסקנדינביה (ובפרט מנורווגיה): Tristania, Trail of Tears, Sirenia, Theatre of Tragedy, Tristitia, The Sins of Thy Beloved ועוד. אחד מהמפתחים המרכזיים של סגנון המטאל הגותי הסימפוני הכבד הוא מורטן ולנד, זמר-יוצר, מלחין וגיטריסט, שייסד את טריסטניה, סירניה ומורטמיה (באחרונה, הוא שר ומנגן בכל הכלים). טריסטניה הייתה מחלוצות הסגנון ועקב חדשנותה ואיכות הביצוע שלה, היא הפכה לאחת מלהקות המטאל הגותי החשובות והמשפיעות באירופה. מספר להקות ממרכז אירופה (בעיקר מגרמניה והולנד) אימצו גם הן סגנון זה, אך אחר כך התמתנו למטאל סימפוני פחות כבד. סגנון זה זכה לעדנה גם במזרח אירופה ובבלקן.
התפתחות המטאל הגותי במערב אירופה
בהולנד התפתחה גרסה מרוככת יותר של מטאל גותי סימפוני, עם להקות בולטות דוגמת Within Temptation, After Forever (התפרקה), אפיקה ודיליין. בגרסה זו המוזיקה פחות אפלה וקודרת, ונוטה יותר למטאל סימפוני ופאוור מטאל. גם מילות השירים עוסקות בנושאים הרבה יותר נרחבים מאשר דת, אימה, אהבה, מוות ושכול האופייניים למטאל הגותי. בסופו של דבר, הלהקות הבולטות התנערו מהתווית הגותית ומיתגו את עצמן כ"מטאל סימפוני" או כ"רוק סימפוני" ורוק אלטרנטיבי.
במערב אירופה התהוותה גרסה מרוככת יותר של מטאל גותי בה ישנו שימוש מופחת באופן משמעותי בריפים כבדים ובגראולינג (לעיתים יש רק שירה נשית) והביצוע הווקאלי הנשי הוא של זמרת רוק ולא אופרה דווקא. להקות כמו Erben der Schopfung, Lacrimosa, לקונה קויל (Lacuna Coil), Within Temptation המאוחרת הן דוגמה טובה לסגנון זה. חלק מלהקות אלו משלבות גם יסודות מתוך האינדסטריאל מטאל ומוזיקה אלקטרונית על מנת להגביר את הפופולריות שלהן.
מטאל גותי בשנות ה-2000
בשנות ה-2000 פרחו סצנות המטאל הגותי של נורווגיה, שוודיה ופינלנד והולנד בהן הוקמו להקות מטאל גותי רבות, החל מלהקות דום-גותי וכלה בלהקות מטאל גותי-סימפוני. גם ברוסיה, מזרח אירופה והבלקן הוקמו להקות גותיות, והסגנון של רובן הוא מטאל גותי הנוטה לדום-דת' גותי או דת' מטאל סימפוני, דוגמת Septicflesh היוונית.
להקות חדשות הוקמו והוחתמו על ידי חברות התקליטים, בעיקר Napalm Records האוסטרית, המתמחה במטאל, רוק גותי ומטאל גותי. לעומת זאת, להקות אחרות התפרקו (כגון Dreams of Sanity ו-After Forever) ואחרות נסוגו מהמטאל הגותי הסימפוני הכבד, לגרסה יותר מרוככת שלו. כך, למשל, טריסטניה ויתרה על רוב האלמנטים הסימפוניים במוזיקה שלה ועברה לנגן שילוב של מטאל גותי עם פרוגרסיב מטאל. מורטן ולנד עזב את טריסטניה ב-2001 והקים שתי להקות שהמשיכו את דרכה המוזיקלית: סירניה ב-2001 ומורטמיה ב-2009. גם להקת Within Temptation שנגנה בתחילת דרכה מטאל גותי עם נגיעות של דום מטאל התרככה וסגנונה השתנה למטאל סימפוני ומאוחר יותר התרכך עוד יותר, עד כדי כך שסולנית הלהקה שרון דן אדל תיארה אותה כלהקת רוק סימפוני והתנערה מהתווית הגותית שהוצמדה ללהקה.
באוסטרליה התפתחה סצנה גותית בת מספר להקות המנגנות דום מטאל גותי סימפוני כבד ואיטי, בליווי מקהלה ולעיתים גם בליווי תזמורת מלאה.
מטאל גותי בישראל
אף על פי שבישראל יש להקות דום מטאל רבות יחסית, להקות המטאל הגותי בה מעטות ונוטות במובהק לסגנון דום-דת' גותי. להקות המטאל הגותי האמיתיות הפעילות בישראל הן Salvation, Fatum Aeternum, Edellom ו-GothicArt. בנוסף, ישנן מספר להקות דום מטאל כמו Salem או Distorted שמשלבות במוזיקה שלהן אלמנטים גותיים כגון שירה נשית.
להקות חלוצות בתחום
המטאל הגותי נולד למעשה מהדום מטאל, בעיקר מהדת'-דום, ולכן כל הלהקות החלוצות בסגנון ניגנו או מנגנות בסגנון דום מטאל גותי או דום-דת' גותי.
להקות דום גותי ודום-דת' גותי
כל הלהקות החלוצות בתחום, ובנוסף:
להקות מטאל גותי סימפוני
הסצנה הסקנדינבית הסצנה ההולנדית אירופה הקלאסית הסצנה האוסטרלית סצנות אחרות
פנחס פרידמן
פנחס פרידמן (חוטין, בסרביה, 30 בדצמבר 1865 - תל אביב ,20 בדצמבר 1937) היה סוחר ופעיל ציוני, ממייסדי תל אביב.
ביוגרפיה
פנחס פרידמן נולד לאברהם בעיירה חוטין שעל גבול בסרביה ורומניה. את חינוכו קנה באודסה, שם התקרב לחוגי חובבי ציון ולפעילים הציונים יהודה לייב פינסקר ומשה לייב ליליינבלום. הקים את אגודת "שערי ציון" והיה מראשוני המצטרפים לאגודת בני משה שארגן אחד העם. כמו אחד העם, היה סוכן של חברת התה ויסוצקי, ובמסגרת זו ביקר לראשונה בארץ ישראל בשנת 1889 ופתח את סניף החברה ביפו. בביקור זה ייסד יחד עם יחזקאל דנין (סוכובולסקי) את ספריית שער ציון.
בשנת 1909 הייתה אלקה פרידמן בין 66 חברי אגודת אחוזת בית שנוסדה לשם בניית פרוור עברי צפונית ליפו ובהגרלת המגרשים לאחוזת בית הגרילה את המגרש בשדרות רוטשילד 4. בשנת 1912 השתקע פנחס פרידמן סופית בתל אביב.
במלחמת העולם הראשונה היה פעיל בוועד להקמת הגדודים העבריים. בנו אברהם היה מראשוני המתנדבים לגדודים ולאחר המלחמה היה פעיל ציוני בארצות הברית. בין השנים 1922 ו-1932 שהה גם פנחס פרידמן עצמו בארצות הברית מטעם חברת הכשרת היישוב. הוא חבר ללואי ברנדייס והיה פעיל בגיוס כספים. כמו כן היה פעיל בחוגי הציונים הכלליים.
נפטר בכ"ז בטבת תרצ"ח, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור.
Wonderwall
Wonderwall הוא שיר שבוצע על ידי להקת הרוק אואזיס. השיר נכתב על ידי חבר הלהקה נואל גלאגר, ויצא לאור בשנת 1995.
רקע
השיר יצא כסינגל הרביעי מתוך אלבומה של הלהקה,. הוא הגיע למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100 ארצות הברית. היה זה הלהיט הגדול ביותר של הלהקה בארצות הברית, והשיר היחיד שלהם שנכנס למצעד זה. השיר הגיע גם למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. הוא זכה גם להצלחה גם באוסטרליה, קנדה וניו זילנד. Wonderwall זכה לפלטינה מרובעת מאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי. השיר נקרא במקור "Wishing Stone". אף שהשיר נחשב ככזה שנכתב על זוגתו של נואל גלאגר, הוא הכחיש זאת לאחר פרידתם. השיר הוקלט באולפני רוקפילד בווילס כחלק מהקלטת האלבום "Morning Glory" בחודש מאי 1995.
להקת "The Mike Flowers Pops" הוציאה גרסת כיסוי לשיר בדצמבר 1995. גרסת כיסוי זו שימשה בסרט "התן" ובסרט סופרסטאר. בשנת 2004 חידש את השיר הזמר ריאן אדמס.
בשנת 2005 פול אנקה חידש אף הוא את השיר באלבום שכלל בתוכו להיטי רוק, בעיקר משנות ה-90, להם ביצע חידושים בסגנון הישן של שנות ה-50.
רבאל השני
רבאל השני סוטר (סוטר ביוונית: Σωτήρ) היה שליטה האחרון של הממלכה הנבטית, מלך בין השנים 70–106 לספירה.
לאחר מות אביו מליכוס השני עלה לשלטון רבאל, אז עדיין ילד, כאשר בשנים הראשונות למלכותו השליטה בפועל בממלכה היא של אמו שאקילאת ה-II. אחותו של רבאל, גמליאת', הפכה למלכת הנבטים לאחר שנישאה לרבאל.
רבאל העניק לעצמו את הכינוי היווני "סוטר", שמשמעו "גואל" או "האחד אשר העניק חיים וישועה לבני עמו".
לאחר מותו של רבאל בשנת 106 לספירה השתלט הקיסר הרומאי טראיאנוס על הממלכה הנבטית ללא כל התנגדות ב-22 במרץ שנת 106. הממלכה הפכה לפרובינקיה רומאית בשם ערביה פטריאה, כאשר העיר בצרה משמשת כבירתה.
Innocent Love
Innocent Love (בעברית: אהבה תמימה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Mirrors. השיר יצא לאור ביוני 1986, על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך אלבום הבכורה.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד של גלי צה"ל והיה ללהיט ענק בישראל באותה השנה בה יצא.
רקע וכתיבה
כמה עשורים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-1.1 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם לראשונה ביוטיוב ב-22 בספטמבר 2017. בתחילת הקליפ, ניתן לראות מישהו שמנגן על מקלדת אלקטרונית ובהמשך את סנדרה, כשהיא לבושה בבגדים שמאפיינים שנות ה-80, תוך שהיא הולכת בין נגני כלי מוזיקה שונים.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-9 מיליון צפיות.
Liberation Transmission
"Liberation Transmission" הוא אלבומם השלישי של להקת לוסטפרופטס, והראשון שלהם שמגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. נתוני המכירות מראים שזהו האלבום הכי מצליח של הלהקה, אף על פי שמעריצי הלהקה לא אוהבים אותו בגלל שהוא יותר בסגנון פאנק ופחות בסגנון הארדקור. לוסטפרופטס הוציאו מאלבום זה ארבעה סינגלים (ראו למטה), כאשר ההישג המכובד ביותר היה של השיר "Rooftops (A Liberation Broadcast)", שהגיע למקום ה-8 במצעד הבריטי.
מרים
{{פירושונים| נשים ששמן הפרטי "מרים":
נשים ששם-משפחתן "מרים":
אחרים:
ראו גם
}}
וסקאוץ
בקרב האוכלוסייה בעלי אחוזות, ששלטו על רוב אדמות העיירה וסביבתה. רובם ככולם היו ממוצא פולני.