cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שער לוגי
צירופי שערים
כללי דה מורגן מראים כיצד אפשר לממש שער לוגי מסוים באמצעות שערים אחרים, ובפרט הם מאפשרים להוכיח (כפי שהראה צ'ארלס פירס) כי כל אחד מהשערים הלוגיים ניתן למימוש באמצעות צירופים של שערי NAND לוגי בלבד, או באמצעות צירופים של שערי NOR לוגי בלבד.
שער AND
הפעולה הבוליאנית AND, מספקת במוצא '1' רק כאשר כל הכניסות לשער, נימצאות במצב '1'. ניתן לממש פעולה זו על ידי שני מפסקים המחוברים בטור למקור מתח. המעגל יוליך חשמל אל מוצא המעגל (אחרי 2 המפסקים) רק אם שני המפסקים יהיו במצב ON.
בתרשימים אלקטרוניים מוצג AND לוגי בצורות הבאות:
שער OR
הטבלה הבאה מסכמת את פעולת השער הלוגי OR:
שער NOT
הפעולה האונרית NOT מספקת במוצא את ההפך מערך הכניסה. ניתן לממש פעולה זו על ידי שני מפסקים בעלי התנהגות הפוכה (במצב מסוים האחד מוליך והשני מנותק) המחוברים בטור בין מקור מתח (הנחשב ל-1 לוגי) לבין אדמה או מקור מתח אחר הנחשב ל-'0' לוגי. מוצא המעגל יהיה בין שני המפסקים. בהינתן כניסה של '1' המפסק שמחובר ל-'0' יוליך. בהינתן כניסה של '0' המפסק שמחובר ל-'1' יוליך.
R.O.S.E.
(בעברית: ורד) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת הבריטית ג'סי ג'יי. האלבום יצא לאור בין התאריכים 22 במאי ל-25 במאי 2018, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, בארבעה חלקים שונים, כאשר כל חלק יצא ביום אחר כמיני-אלבום.
שער לוגי
שער NOT
בתמונה ניתן לראות מימוש שער NOT לוגי על ידי טרנזיסטורים.
R.O.S.E.
רקע ומשמעות
ראשי התיבות של האלבום הם: "Realisations" (הבנה), "Obsessions" (קיבעון), "Sex" (יחסי מין) ו-"Empowerment" (העצמה). כל אחד מחלקי האלבום קרוי באחד והשמות האלה ויחד הם יוצרי את ראשי התיבות (שפירושו גם ורד בעברית).
שער לוגי
שער NOT
טבלת האמת של הפעולה הבוליאנית 'NOT' ושל הקשר 'לא' נתונה בטבלה הבאה:
R.O.S.E.
רקע ומשמעות
ג'יי הייתה שותפה לכתיבת כל שירי האלבום, תוך שהפיקה כמה מהם. על מנת להפיק את שאר השירים, עבדה עם מפיקים כמו די ג'יי קמפר וקוק הארל. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים אשר יצאו לפני האלבום עצמו: "Real Deal", "Think About That", "Not My Ex" ו-"Queen".
קידום
באוגוסט 2017, הוציאה ג'יי את הסינגל הראשון מהאלבום "Real Deal" כאשר על מנת לקדם אותו שיתפה פעולה עם קמפיין של חברת M&M's ולאחר מכן הוציאה לאור גם את הסינגלים "Not My Ex", "Queen" ו-"Think About That".
סיבוב הופעות
בנוסף לסינגלים, יצאה ג'יי גם לסיבוב הופעות במטרה לקדם את האלבום. שם סיבוב ההופעות הוא "R.O.S.E Tour", והוא החל בספטמבר 2017, והתמשך עד שנת 2018. לאור הביקוש, הוסיפה ג'יי מספר מופעים נוספים בלונדון.
כללי דה מורגן
כללי דה מורגן, הקרויים על-שמו של המתמטיקאי והלוגיקן בן המאה ה-19, אוגוסטוס דה מורגן, הם שני כללים בלוגיקה, בתורת הקבוצות ובאלגברה בוליאנית (בפרט, לוגיקה בוליאנית), הקושרים את הפעולות הבסיסיות בתחומים אלה. בכתיב פורמלי הם מוצגים כך:
לדוגמה, המשפט "היום לא יום ראשון או שלא יורד עכשיו גשם" שקול לוגית למשפט: "לא נכון ש'היום יום ראשון וגם יורד עכשיו גשם'"
ובאופן כללי:, ו-
או כך:
למעשה, ההבדל בין הגרסאות השונות לניסוח הכלל אשר הוצגו לעיל הוא בסימון בלבד.
שימוש בכללי דה מורגן
לכללים אלה מספר שימושים, ביניהם:
הוכחה
ההוכחה של כללי דה-מורגן מתבצעת באינדוקציה שלמה. כלומר, הצבה של כל הצירופים האפשריים בכל אחד מהפסוקים, נותנת ערכים שווים. כך, אם נציב ערכי אמת ב-P וב-Q, אזי הביטוי (P+Q) יקבל את הערך "אמת" והביטוי '(P+Q), ערכו יהי שקר, כמו גם ערכו של 'p'*q. לאחר הצבת כל הצירופים האפשריים של P ו-Q מתקבל, למעשה, הכלל.
הכלל בנוגע לתורת הקבוצות, ניתן להוכחה על נקלה בעזרת הכללים הנ"ל, זאת, בהינתן ההגדרות של חיתוך, איחוד ומשלים של קבוצה. ההוכחה היא כדלהלן:
ובצורה דומה מוכח גם המשפט השני.
בובאל איילי
הבובאל בישראל ושכנותיה
הבובאל הצפוני (A. b. buselaphus) חי בעבר בארץ ישראל, שהיוותה את תחום התפוצה הצפוני ביותר שלו. הוא שכן לאורך מישור החוף, בקעת הירדן, הנגב והערבה. הבובל החל להיכחד מנוף ישראל עוד בתקופת הברונזה ונעלם מאזור מישור החוף וצפון הנגב בתקופת הברזל, ככל הנראה עקב ציד גובר ועקב צמצום שטחי המחיה של הפרסתנים הגדולים. הוא המשיך להתקיים בעמק הערבה ובמדבר הסורי עד לסוף המאה התשע עשרה – ראשית המאה העשרים ומוזכר בכתביהם של טרימסטראם ואהרוני.
בערבית נקרא "בקר וחש" כלומר בקר הבר. קיימת מחלוקת כיצד נקרא במקרא. יש המציעים כי נקרא "זֶמֶר" במקרא, ויש המציעים כי הוא היחמור.
יחסי כווית–סן מרינו
יחסי כווית–סן מרינו הם מערכת היחסים המורכבת שבין הממשלה והעם של מדינת כווית לבין הממשלה והעם של הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רק בעת החדשה ואין קשר דיפלומטי מעשי בין השתיים. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים במגוון תחומי דעת.
הסכמים דיפלומטיים
בין שתי המדינות נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד:
יחסים כלכליים
בשנת 2015 ייצאה סן מרינו לכווית סחורה בסך 435 אלף דולר אמריקאי, החלק הגדול ביותר בסחורה היה מוצרי יופי וקוסמטיקה. מאז 2010 אין סחורה כוויתית שהגיעה לסן מרינו.
הסתדרות פועלי אגודת ישראל
הסתדרות פועלי אגודת ישראל היא התאגדות מקצועית שהוקמה בפולין בשנת 1922.
הסתדרות זו, שקמה כחלק מתנועת אגודת ישראל, נוסדה על-מנת להוות איגוד מקצועי כללי של הציבור החרדי.
הארכיון הלאומי של רומניה
הארכיון הלאומי של רומניה (ברומנית: Arhivele Naţionale ale României) הוא הארכיון הלאומי של רומניה, הארכיון כפוף למשרד הפנים הרומני, הארכיון המרכזי שוכן בבוקרשט ורשת הארכיונים מחזיקה סניפים בכל אחד ממחוזות המדינה, הארגון חבר במועצה הבינלאומית לארכיונאות.
עוד במאה ה-18 החזיקו בנסיכויות הדנובה ארכיונים, הארכיון של ולאכיה נוסד בשנת 1931 ושל נסיכות מולדובה ב-1832.
בשנת 1951 עם עליית הקומוניזם הועברה הנהלת הארכיון לידי משרד הפנים ואומץ המודל הארגוני הסובייטי, ב-1996 עם קריסת המשטר יצא חוק אודות הנהלות הארכיון.
רוי אלדרידג'
רוי אלדרידג' (באנגלית: Roy Eldridge; 30 בינואר 1911 - 26 בפברואר 1989) היה חצוצרן ג'אז אמריקאי, בעל יכולת טכנית מרשימה ואלתור חדשני. אלדרידג', שכונה גם הג'אז הקטן (Little Jazz) השפיע עמוקות על דיזי גילספי והיה מהמוזיקאים שיצירתם הייתה הבסיס ליצירת הבי בופ. על כן יש הרואים בו את אחד החצוצרנים החשובים בעידן הסווינג, יחד עם לואי ארמסטרונג ואחרים.
חייו
אלדרידג' נולד בפנסילבניה והחל לנגן בתופים, בטובה ובחצוצרה, אך במהרה נטש את שני הראשונים לטובת החצוצרה. הוא הושפע מאוד מקולמן הוקינס ואף ניסה ללמוד לנגן את האלתורים של הוקינס, שהיה גם הוא הרפתקני למדי.
זריזות ודיוק בכל הסקלה של התווים הם מהמאפיינים הבולטים בנגינתו של אלדרידג', כאשר לפניו מעטים השתמשו בתוים הגבוהים ביותר של החצוצרה. מאפיין נוסף של נגינתו הוא שימוש בזמן כפול, הוא היה עובר לזמן כפול, לעיתים יחד עם כל הלהקה, ולעיתים כששאר ההרכב נשאר בקצב הרגיל. הטכניקה ההרפתקנית הזו השפיעה מאוד על החצוצרן דיזי גילספי שלימים יחד עם צ'ארלי פארקר ייסד את הביבופ. כאשר מקשיבים לסטנדרטים של הבופ, כולל הסטנדרט ביבופ ניתן לשמוע בבירור את השפעתו של אלדריג' על הסוגה.
אלדרידג' עבד בימי חייו עם מוזיקאים רבים, תקופה ארוכה הוא בילה בתזמורת של ג'ין קרופה, שם גם ניגן מספר קטעים עם הזמרת אניטה אודיי. המפורסם שבקטעים הללו הוא "Let Me Off Uptown" יצירה הבנויה כדיאלוג בין אודיי לאלדרידג', היצירה מסתיימת בסולו חצוצרה שנחשב ליוצא מן הכלל, הן מבחינת היכולת והן מבחינת המקוריות. בשנותיו המאוחרות עבד אלדריג' גם עם הוקינס, גיבור ילדותו, ועם אלה פיצג'ראלד.
הסתדרות הפועל המזרחי
הסתדרת הפועל המזרחי היא התאגדות מקצועית, שהוקמה על ידי פועלים דתיים ציונים, בשנת 1922. הסתדרות זו הייתה בתחילת דרכה חלק ממפלגת "המזרחי", ושנים אחדות לאחר ייסודה הפכה לאיגוד מקצועי עצמאי הקשור עם מפלגת הפועל המזרחי (ולאחר מכן - המפד"ל).
הסתדרות הפועל המזרחי שיתפה פעולה עם ההסתדרות הכללית, הייתה חברה במחלקה לאיגוד המקצועי של ההסתדרות והגיעה להסכם בדבר ביטוח כל חבריה בקופת החולים של ההסתדרות (בתקופה שלפני הפרדת קופת החולים הכללית מן ההסתדרות).
הסתדרות הפועל המזרחי מאגדת עובדים על בסיס ציוני-דתי, לאור מספר מטרות:
בהתאם למטרות אלו הקימה הסתדרות זו קבוצות קבלניות בענפי חקלאות ובניין, בנק (שהתאחד עם בנק המזרחי שהולאם במשבר מניות הבנקים והופרט לאחר מכן) ובנק למשכנתאות ("בנק אדנים למשכנתאות"), חברה משכנת ("משהב"), קרן פנסיה (גילעד), אגודות שיתופיות, קיבוצים, ומושבי עובדים.
סומגאיט
סומגאיט (באזרית: Sumqayıt) היא העיר השנייה בגודלה באזרבייג'ן ואחת מערי הנמל החשובות שלה. העיר שוכנת על החוף המערבי של הים הכספי כ-30 ק"מ צפון-מערבית לבירה באקו. נכון לשנת 2023 אוכלוסייתה מונה 368,221 בני אדם.
היסטוריה
במקום התקיים יישוב החל מ-1580. בשנות ה-20 של המאה ה-20 השלטון הסובייטי החליט לפתח את אזור בקו וחצי האי אפשרון, לאור הנפט הרב שנמצא שם. בין השנים 1938- 1941 במקום הוקמה תחנת כוח תרמו-אלקטרית, ואחר כך הוקם בית חרושת לעיבוד מתכות ובית חרושת כימי. הדבר הביא לצורך בידיים עובדות רבות, וכך בשנת 1949 נוסדה העיר המודרנית. ב-1988 הייתה המקום הראשון שממנו התחילו פרעות בארמנים, שהגיעו אחר כך לגל פרעות בכל אזרבייג'ן, אלפי פליטים ומלחמת נגורנו קרבאך. לאחר הטבח כל הארמנים פונו מהעיר. לעיר הגיעו גם פליטים אזריים רבים מאזורי הקרבות. לאחר עצמאות אזרבייג'ן האזור התפרסם כאזור מזוהם ביותר, ורבים מהילדים שנולדו בו מתו בילדותם, ונקברו בבית הקברות לילדים שהוקם בעיר. מסיבות אלו רוב התעשיות הכבדות בעיר נסגרו.
Loverboy
Loverboy (בעברית: מאהב) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי מתוך אלבומה Glitter. השיר יצא לאור כסינגל הראשון מתוך האלבום ב-16 ביולי 2001 על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס אמריקה.
השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קארי עצמה ותומאס ג'רקינס והופק על ידי קארי עצמה וקלארק קנט. גם לארי בלאקמון מלהקת Cameo קיבל קרדיט על כתיבת השיר בשל הסימפול של השיר "Candy" של הלהקה אשר גם משתתפת בשיר.
מבחינה לירית, בשיר מפנטזת קארי על המאהב שלה שיספק את צרכיה מכל הבחינות. בנוסף לשיר, גם יצא רמיקס רשמי בשיתוף לודקריס, דה בראט ו-Shawnna and Twenty II.
מחלוקת
השיר המשיך לעורר מחלוקת בעקבות הופעות של קארי איתו, בהן חוותה התמוטטות עצבים והתמוטטות נפשית.
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום ה-2 בארצות הברית. על מנת לקדם את השיר, חברת התקליטים של קארי הציעה את השיר במחיר מוזל של 49 סנט בלבד מה שגרם להעלאה רבה במכירות של השיר והפך אותה לשיר הנמכר ביותר במדינה לשנת 2001.
למרות ההצלחה הרבה בארצות הברית, השיר לא הצליח לשחזר את ההצלחה ביתר העולם, אם כי בקנדה ואוסטרליה הצליח להיכנס לעשירייה העליונה וגם באיטליה ופורטוגל.
מערת הנטיפים (שורק)
מערת הנטיפים שׂורק, הידועה גם בשם "מערת אבשלום", היא מערת נטיפים הנמצאת בהרי יהודה, כשלושה קילומטרים ממזרח לעיר בית שמש, בלב שמורת טבע במורדות המערביים של הרי יהודה, סמוך לנחל שורק.
אמנם המערה אינה בין מערות הנטיפים הגדולות בעולם, אך היא עשירה במגוון רחב של נטיפים וזקיפים.
פתח המערה נמצא ברום 385 מ' מעל פני הים, אורכה המרבי 91 מ', רוחבה המרבי 80 מ' וגובהה המרבי 15 מ' - סה"כ שטחה כ-4,800 מ"ר ונפחה כ-25,000 מטר מעוקב. חלק מהזקיפים והנטיפים במערה הם בני יותר מ-300,000 שנה, ויש להם חשיבות בחקר האקלים הקדום של האזור. מחקר אשר נערך במערה מתעד את רעידות האדמה הגדולות באזור על פני 185 אלף שנים באמצעות תארוך ליבות של נטיפים והצלבת הנתונים עם אלה שהתקבלו מליבות של נטיפים שנלקחו ממערת הר טוב.
הביקור במערה נגיש לנכים.
היסטוריה
הנטיפים במערת שׂורק החלו להיווצר לפני כחמישה מיליון שנים. בעקבות מפגש של מים עם פחמן דו-חמצני נוצרת מעין חומצה שממיסה את הסלע, ושאריות של הגיר מצטברות על תקרת המערה כשהן נוטפות ומתקשות - מכאן נטיף. התמיסה מגיעה לקרקע ומצטברת שם בערמה זקופה - מכאן זקיף. כשהנטיפים והזקיפים מתחברים - נוצרים עמודים.
המערה נתגלתה באקראי על ידי אלכס שנברג ואהרון פניג'ל במרץ 1968 לאחר שנחשפה בעקבות פיצוצים שנערכו בשטחה של מחצבה בהר טוב שסיפקה חצץ לבנייה. בעקבות המצאות כמות קטנה יחסית של חצץ אחרי אחד הפיצוצים, גילה שנברג מתחת לערמה חור שגודלו היה כ-60 ס"מ על 60 ס"מ. שנברג זחל לתוך החור וגילה מערת נטיפים גדולה. לימים תיאר את התחושה כ"תחושת בראשית, מקום שבו רגל אדם לא דרכה מעולם". לפי המלצתו של שנברג להנהלת המחצבה, הוחלט לשמר את המערה ולהודיע לרשויות על התגלית.
דבר גילויה של המערה עבר מפה לאוזן ופורסם בעיתונות והמונים הגיעו לבקר במערה. אולם רשות שמורות הטבע בתיאום עם חברת רסקו סגרה את המערה והציבה שמירה למנוע כניסה עד להכשרת המערה לביקורים. הארכאולוג מיכאל אסף הופקד על מחקר המערה.
המערה הוכרזה כשמורת טבע במרץ 1975. לאחר שהוכשרה לביקור נפתחה לקהל הרחב בשנת 1977, ונחנכה רשמית בספטמבר 1977.
בשלוש השנים הראשונות היו הביקורים בתיאום מראש בלבד. בתקופה זאת ביקרו במערה כמיליון מבקרים.
ב-2012 ביצעה רשות הטבע והגנים שורה של שיפוצים במערה, בהם התקנת מערכת ניטור ממוחשבת, והתקנת תאורת LED אקולוגית במגוון צבעים, שהפחיתה את צריכת החשמל, ובעיקר גורמת לפחות העלאה של הטמפרטורה במערה, דבר המזיק למערה בתהליכים הגאולוגיים המתרחשים בה.
באוקטובר 2017 עמדה המערה במרכז דיון ציבורי סוער לאחר שליאור טל הבחין שבכל אמצעי ההדרכה במערה לא מציינים את גילה המוערך וטען בפוסט שפרסם שמדריך במקום אישר באוזניו שהדבר מכוון ונובע מלחץ של אוכלוסייה חרדית. הדיון הסוער ברשת הגיע לכתבה בחדשות 2 ולאחר מכן לרוב אמצעי התקשורת בארץ והסתבר שאכן ישנו מידע מדעי שמצונזר באתר מסיבות של לחץ דתי. הפרשה הסתיימה בכך שרשות הטבע והגנים הודיעה שהדבר יתוקן ושמנכ"ל הרשות "הנחה לבחון את כלל אמצעי ההסברה כך שיתאימו לאמת המדעית".
בשנת 1970 הונפק בול דואר של המערה במסגרת בולי שמורות הטבע על ידי רוטשילד וליפמן, המעצבים.
שמה של המערה
ב-1977 נקבע שמה של המערה לזכרו של רב-טוראי אבשלום (אַבְשָׁה) שוהם (ב' באייר תשי"א - י"ב בשבט תשל"ד, 14 במאי 1951 - 4 בפברואר 1974) אשר היה לוחם סיירת שקד. ב-11 בספטמבר 1970 במהלך מלחמת ההתשה נפצע אנושות בראשו. הוא עבר ניתוחים וטיפולים רבים עד לפטירתו, כעבור כ-3 שנים.
Hypertext Transfer Protocol
Hypertext Transfer Protocol (ראשי תיבות: HTTP) הוא פרוטוקול תקשורת שנועד להעברת דפי HTML ואובייקטים שהם מכילים (כמו תמונות, קובצי קול, סרטונים וכו') ברשת האינטרנט וברשתות אינטראנט. הפרוטוקול פועל בשכבת היישום של מודל ה-OSI ובשכבת היישום של מודל TCP/IP. שרתי HTTP הם שרתי התוכן המרכזיים ברשת האינטרנט ודפדפנים הם תוכנות הלקוח הנפוצות ביותר לפרוטוקול HTTP. הדרך הנפוצה ביותר כיום להשתמש בפרוטוקול היא HTTPS, שמוסיף הצפנה מעל הפרוטוקול.
התקשורת ב־HTTP מתחילה ביצירת שיחה בין השרת ללקוח באמצעות פרוטוקול TCP או UDP בגרסה 3 של הפרוטוקול, ונמשכת בסדרה של בקשות (requests) ותשובות (responses) שנשלחות על ידי הלקוח והשרת, בהתאמה. ראשית, הלקוח יוצר חיבור לכתובת ה-IP ולפורט שבו השרת נמצא, בדרך כלל פורט 80 או 443. לאחר מכן נשלחת הבקשה, הכוללת את הכתובת של האובייקט המבוקש (למשל, דף HTML) ופרטים נוספים על הבקשה ועל הלקוח. השרת קורא את הבקשה, מפענח אותה, שולח ללקוח תשובה בהתאם ומנתק את החיבור ללקוח כשהשליחה הסתיימה, או משאיר אותו פתוח לבקשות נוספות.
היסטוריה
בשנת 1991 פורסמה הגרסה הראשונה של הפרוטוקול שהייתה בשימוש (0.9). גרסה זו הייתה פשוטה ביותר ולא תמכה ברוב האפשרויות הקיימות כיום. שיטת הבקשה היחידה בגרסה זו הייתה GET, לא הוגדרו שדות כותרת והבקשות לא כללו את גרסת ה-HTTP כפי שהן כיום. כתוצאה מכך הלקוח לא יכול היה להעביר לשרת שום אינפורמציה נוספת פרט לכתובת של העמוד המבוקש. התשובה של השרת הכילה את האובייקט שכתובתו ניתנה בבקשה, גם כן ללא שדות כותרת, ואינדיקציה לסוף ההודעה ניתנה על ידי ניתוק חיבור ה-TCP על ידי השרת. מכיוון שהתשובות הכילו רק את האובייקט המבוקש, הודעות שגיאה נשלחו גם הן בפורמט HTML ולא היה ניתן להבחין ביניהן לבין דפים רגילים.
במאי 1996 התפרסמה גרסה 1.0 של הפרוטוקול, שנמצאת עדיין (אוקטובר 2007) בשימוש נרחב בעיקר על ידי שרתי פרוקסי. בגרסה זו נוספו שיטות הבקשה HEAD, POST, PUT, DELETE, LINK ו-UNLINK ובקשות נדרשו לציין את גרסת הפרוטוקול. תשובות השרת כללו עתה פרט לתוכן הדף המבוקש, קוד מיוחד שמציין את תוצאת הבקשה (ראו להלן), מלווה בהסבר טקסטואלי בן מספר מילים על משמעות הקוד. הוגדרו כ-30 שדות כותרת, שנועדו בין השאר לייעל את השימוש במטמון, לציין מראש את אורך ההודעה, לאפשר הפניות אוטומטיות בין דפים ולהעביר מידע נוסף.
הגרסה הנוכחית, HTTP/1.1, פורסמה ביוני 1999 והתבססה ברובה על גרסה 1.0. ההבדלים העיקריים בין גרסה זו לקודמתה הם שליטה טובה יותר במטמון, הוספת שיטות הבקשה OPTIONS ו-TRACE, תמיכה ב-virtual hosts, ותוספות מתקדמות שמטרתן לייעל את אופן הפעולה של הפרוטוקול. כמו כן, הוסרו מספר אפשרויות שהיו קיימות בגרסה הקודמת, לרוב משום שנמצאו לא שימושיות. מאפיין חשוב שנתמך בגרסה זו הוא האפשרות להשתמש בחיבור יחיד עבור מספר בקשות, במקום לפתוח חיבור חדש עבור כל אובייקט שנמצא בדף שהתקבל בתשובה הראשונה.
ב2015, 15 שנה אחרי הגרסה האחרונה של HTTP, יצאה גרסה HTTP/2 (במקור HTTP/2.0) של הפרוטוקול. הגרסה שמרה על הסמנטיקות של הפרוטוקול, כגון סוגי הבקשות והתשובות, אולם שינתה את המנגנון מתחת, לדוגמה, היא מאפשרת שליחת מספר בקשות במקביל באותו חיבור ודחיסה של שדות הכותרת.
ב16 ביוני 2022 הIETF פרסם את גרסה HTTP/3 של הפרוטוקול, שמבוססת על QUIC, פרוטוקול ריבוי ערוצי תעבורה (multiplexed) שמבוסס על פרוטוקול UDP, במקום TCP שבו השתמשו הגרסאות הקודמות. הפרוטוקול שומר על הסמנטיקה של הגרסאות הקודמות, אולם הוא משנה את הדרך שבה המידע מועבר, וגורם לשיפור במהירות הטעינה, במיוחד למכשירים עם latency גבוה. הפרוטוקול מתוקנן על ידי.
בקשות HTTP
בקשות HTTP מורכבות מהנתונים הבאים:
שיטות בקשה
מאז גרסה 1.1, קיימות 8 שיטות בקשה: GET, HEAD, POST, PUT, DELETE, OPTIONS, TRACE ו-CONNECT. ניתן לסווג אותן בשני אופנים: שיטות בטוחות לעומת שיטות לא בטוחות, ושיטות אידמפוטנטיות (idempotent) לעומת שיטות שאינן אידמפוטנטיות. סיווגים אלו נועדו להוות אינדקציה כללית עבור שרתים, דפדפנים ובוני אתרים באשר למידת ההשפעה של כל אחת מהשיטות על השרת ועל הלקוח.
שיטות בטוחות מוגדרות ככאלה שמיועדות רק לשם קבלת מידע מהשרת; הן לא אמורות לשמש, למשל, לשליחת מידע מהלקוח לשרת, לביצוע שינויים כלשהם במסדי נתונים שנמצאים על השרת וכו'. במילים אחרות, אין לשיטות אלה תופעות לוואי, למשל תוצאות, פרט לקבלת מידע. GET ו-HEAD נחשבות לשיטות בטוחות.
שיטות אידמפוטנטיות הן שיטות ששליחה חוזרת שלהן גורמת בדיוק לאותן תוצאות כמו שליחה אחת. שיטות שהן בטוחות הן, לפי ההגדרה, גם אידמפוטנטיות, משום שאין להן כלל תופעות לוואי. השיטות PUT ו-DELETE גם הן נכללות בסיווג זה. במקרה של DELETE, למשל, בקשה נוספת למחיקה של אותו פריט תגרום לכך שהפריט לא ימצא על השרת. אפילו אם הוא כבר לא היה עליו אחרי בקשה אחת, התוצאה של הבקשות החוזרות היא בדיוק אותה תוצאה של הבקשה הראשונה.
אלו הן שיטות הבקשה הנתמכות בגרסה 1.1:
כל שרתי ה- HTTP הכלליים נדרשים ליישם לפחות את שיטות ה-GET וה-HEAD. כל שיטה אחרת נחשבת אופציונלית.
כתובות בבקשות HTTP
כתובת בבקשת HTTP יכולה להיות כתובת מלאה (כמו: http://www.w3.org/Protocols) או כתובת יחסית לשרת (בדוגמה זו, Protocols/). השימוש בכתובות יחסיות הוא הנפוץ ביותר, דבר שהקשה בעבר על אחסון של מספר אתרים על אותו שרת, משום שהשרת לא יכול היה לדעת לאיזה אתר מבין האתרים המאוחסנים אצלו מכוונת הבקשה. כדי לפתור את הבעיה מבלי לאבד את התמיכה לאחור בגרסאות קודמות, גרסה 1.1 מחייבת כל בקשה לכלול שדה כותרת בשם host, שערכו הוא שם המתחם של האתר אליו מיועדת הבקשה.
קוד המצב ומשמעותו
כאמור, קוד המצב מורכב ממספר תלת ספרתי והסבר קצר (בן שורה אחת) על משמעות הקוד. המספרים מחולקים ל-5 קטגוריות, בהתאם לספרה הראשונה שלהם:
1xx – ההודעה מכילה מידע בלבד. 2xx – הבקשה ששלח הלקוח בוצעה בהצלחה על ידי השרת, והתשובה מכילה את מה שהשרת נתבקש לשלוח בהתאם לשיטת הבקשה. 3xx – הבקשה פוענחה בהצלחה, אך מסיבות כלשהן התשובה אינה כוללת את האובייקט המבוקש (למשל, משום שהעמוד מפנה אוטומטית לעמוד אחר). 4xx – נמצאה שגיאה כלשהי בבקשה עצמה. 5xx – השרת לא הצליח למלא אחר הבקשה כתוצאה מכשל פנימי.
אם לקוח מקבל תשובה מהשרת שמכילה קוד שלא מוכר לו, הפרוטוקול מציע ללקוח לשייך את הקוד לאחת המחלקות הנ"ל לפי הספרה הראשונה ולפעול כאילו שתי הספרות הנותרות היו 00. כך מתאפשרת הרחבה של הפרוטוקול תוך שמירה על תמיכה לאחור.
HTTP 1.1 מגדיר 41 מספרי מצב בצירוף ההסבר הטקסטואלי הנלווה להם, אף על פי שאין חובה להשתמש בהסברים המופיעים בפרוטוקול.
להלן כמה ממספרי המצב הנפוצים ברשת האינטרנט:
שדות כותרת
שדות כותרת (באנגלית: Headers) הם מחרוזות שנשלחות כחלק מכל הודעת HTTP שכוללות מידע עליה, כגון אורכה, מזהה של התוכנה ששלחה את ההודעה ועוד. שדות הכותרת לרוב לא מוצגים למשתמשים אלא רק נשמרים בלוגים של השרת או תוכנת הלקוח ומשפיעים על הטיפול של ההודעות. רבים מהשדות מבוססים על פרוטוקול MIME המשמש לשליחת הודעות בדואר אלקטרוני. כמעט כל השדות הם אופציונליים, פרט ל-host עבור בקשות, ושדות מסוימים המציינים את אורך גוף ההודעה עבור הודעות שבהן הוא לא ריק.
חיבור קבוע
עד גרסה 1.0 הלקוח נאלץ לפתוח ולסגור את החיבור מחדש פעמים רבות, גם כשהיה ידוע מראש על מספר בקשות שעתידות להישלח לאותו שרת. סגירה של החיבור כאשר ידוע שמיד יתבקש לפתוח אותו מחדש, ובקשה לפתיחה שלו מיד לאחר מכן, יוצרת עומס מיותר. לכן לקוחות ושרתים ניסו ליישם שיטה לשימוש בחיבור יחיד עבור מספר בקשות. השיטה שיושמה ייעלה מצבים שתוארו לעיל, אך יצרה מספר בעיות בחיבורים לשרתי פרוקסי.
גרסה 1.1 שיפרה את המנגנון כך שיהיה ניתן להשתמש בו גם עם שרתי פרוקסי. המנגנון נוצר כך שיתאים גם למנגנון הקודם וגם לשרתים ישנים יותר. בנוסף, תוארו מספר מנגנונים ומוסכמות לשימוש יעיל ב"חיבור קבוע" (persistent connections), הוגדר אופן הטיפול בבעיות שעלולות להיווצר באחת או יותר מהבקשות והוקדש קוד מצב מיוחד, שמספרו 100, לניצול נוסף של המנגנון.
מטמון
השליטה במטמון ב-HTTP נעשית בשני אופנים, הנקראים "מנגנון האימות" ו"מנגנון התפוגה". מנגנון האימות מבוסס על פריט מידע שמוצמד לכל עמוד ונשלח יחד איתו. פריט המידע הזה יכול להיות התאריך האחרון בו שונה העמוד או מספר זיהוי הקרוי Entity tag המשתנה בכל פעם שתוכן העמוד משתנה. כשלקוח או שרת מטמון שולחים בקשה לעמוד מסוים שיש בידם עותק שלו שהתקבל מבקשה קודמת, הם מצרפים לבקשה את אחד מהנתונים האלו שנשלח בפעם האחרונה שהעמוד התקבל. לפי הנתון הזה, השרת יכול לדעת אם העותק עדכני, ואם לא – לשלוח את העמוד המעודכן במלואו, כפי שהיה שולח בתגובה לבקשה רגילה (כולל הנתונים החדשים שמצורפים אליו). אם העמוד לא השתנה, השרת שולח תשובה קצרה ללא גוף, שקוד המצב שלה הוא 304 (Not Modified), ובכך חוסך את שליחת העמוד כולו.
מנגנון התפוגה מבוסס על הצמדת "תאריך תפוגה" לכל עמוד שמתקבל מהשרת. עד לתאריך זה, ניתן להשתמש בעמוד שהתקבל ללא כל תקשורת נוספת עם השרת. לאחר שהתאריך עבר, הבקשה הראשונה שתתקבל תישלח אל השרת לשם קבלה מחודשת של העמוד, לעיתים תוך שימוש במנגנון האימות. תאריך התפוגה יכול להיקבע על ידי השרת, אולם לרוב הוא נקבע בעזרת כללי אצבע על ידי המטמון בהתחשב בתאריך הנוכחי, בתאריך השינוי האחרון של העמוד אם הוא ידוע ובנתונים נוספים.
מנגנונים אלה פועלים בעזרת מספר שדות כותרת מיוחדים, ובעיקר בעזרת השדה Cache-Control המשמש הן לקוחות והן שרתים לשליטה באופן שבו הצד השני יטפל במטמון. בעזרתו, לקוח יכול להורות לשרת מטמון שעשוי להימצא בינו לבין השרת המקורי לאמת את העמוד שהוא מבקש אפילו אם נמצא אצלו עותק תקף של אותו עמוד, או לחלופין לשלוח לו את העמוד רק אם הוא נמצא אצלו בזיכרון מבלי לתקשר עם השרת. שרתים יכולים להורות ללקוח או לשרתי מטמון לא לשמור את העמוד שהם שולחים, לשמור אותו רק בתנאים מסוימים וכו'. שדות כותרת נוספים משמשים להצמדת נתונים רלוונטיים לעמודים שהשרת שולח או לבקשות אימות של עמודים שנמצאים בזיכרון מטמון.
דוגמאות
הדוגמאות הבאות התקבלו בעזרת לקוח טלנט של יוניקס, עם 80 הוא מספר הפורט בו השרת ממתין לפניות. telnet הוא שם התוכנית המפעילה לקוח טלנט במרבית מערכות ההפעלה. www.google.com הוא שם המתחם בו נמצא השרת. הוא יתורגם על ידי לקוח הטלנט לכתובת IP לפני שהלקוח יוכל לפנות לשרת.
מספור השורות להלן נועד לנוחות, ואינו חלק מהפרוטוקול. שורות ריקות המתחיבות על ידי הפרוטוקול מסומנות בצבע צהוב, וכיתוב בהן אינו חלק מהפרוטוקול.
פארק גורן
פארק גורן הוא פארק בשטח של כ-2000 דונם בגליל העליון בקרבת מושב גורן וקיבוץ אילון.
האתרים בפארק
הפארק צופה בערוץ התלול של נחל כזיב ומבצר המונפור, בו ניתן לצפות ממצפור המונפורט. בשטח הפארק שבילי הליכה רבים בדרגות קושי שונות, ומגוון מסלולי טיול משולטים. הפארק משמש גם כיציאת נקודה נוחה לטיולים בנחל כזיב ובסביבתו. הפארק פופולרי במיוחד לבילוי בחיק הטבע בשל פינות החמד הרבות שבו, שולחנות הפיקניק ומתקני השתייה הפזורים בשטחו. כמו כן נמצא בפארק חניון לילה המאפשר לינת שטח.
בשטח הפארק ליד חניון "עין זיתים" נמצא מצד עין טמיר, שרידי מצודה מתקופת הברונזה התיכונה.
הצמחייה בפארק
הפארק נמצא בלבו של חורש טבעי, המשתרע על פני יותר מ–30 אלף דונם. העץ השולט כחורש הוא אלון מצוי, ומצויים בו עצים רבים אחרים כגון ער אציל, אלון התולע, קטלב מצוי, אשחר ארצישראלי ואלה ארצישראלית. בחורף ובאביב פורחים בחורש שלל פרחים כגון כלנית, רקפת, איריס וסחלב מצויר הנדיר בארץ.
תחזוקה והגעה אל הפארק
הפארק הוכשר ומתוחזק על ידי קק"ל. תחזוקתו כוללת את גיזום הצמחייה, תחזוקת מתקני שתייה, שירותים ושולחנות פיקניק, שילוט והסדרת מסלולי הטיולים. ניתן להגיע אל הפארק מכביש הצפון (כביש מס' 899) בפניה דרומה סמוך למושב גורן. גישה נוספת לפארק אפשרית גם מכביש הנוף הצר היוצא ממוצב עבדון ונכנס לפארק ליד מצפור מונפורט. הכניסה לפארק חופשית כל השנה.
אתרים בקרבת הפארק
ניתן להגיע מן הפארק לערוץ נחל שרך הסמוך, חורבת דנעילה ולחורבת גליל. במרחק קילומטרים ספורים מן הפארק נמצאים מערת קשת, יער חניתה, מבצר יחיעם, וחניון השיירה.
באד הופגאסטיין
באד הופגאסטיין (בגרמנית: Bad Hofgastein) היא עיירת נופש ומרפא במדינת הפדרלית זלצבורג שבאוסטריה. העיירה ממוקמת במרכז עמק גשטיין, בהרי הוהה טאורן, במרחק של כ-100 ק"מ דרומית לזלצבורג. באד הופגאסטיין היא אחת העיירות העתיקות בחבל זלצבורג.
גורמי המשיכה לעיירה
באד הופגאסטיין מגוונת בתענוגות נופש יוקרתיות, העיקריים ביניהם: שמונה עשר מעיינות מים חמים הנובעים במקום, אתר סקי נרחב, נוף עוצר נשימה בכל עונות השנה, קרבה לעמק המרפא גאסטיין, פעילויות הספורט, פעילויות תרבות רבות: תאטרוני רחוב, קונצרטים, ואירועים מוזיקליים רבים; והקזינו שבעיירה.
גרנט לונג
גרנט אנדרו לונג (באנגלית: Grant Andrew Long; נולד ב-12 במרץ 1966) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1988–2003. ממוצעיו הכוללים לאורך 15 עונותיו ב-NBA הם 9.5 נקודות, 6.1 ריבאונדים, 1.7 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק.
במקביל אליו שיחקו ב-NBA דודו ג'ון לונג, ובן דודו טרי מילס עמו אף שיתף פעולה בדטרויט פיסטונס.
קריירת מכללות
לונג נולד בעיר ויין שבמישיגן, וגדל ברומולוס הסמוכה. בין השנים 1984–1988 למד באוניברסיטת מזרח מישיגן, וב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה רשם ממוצעים של 12.9 נקודות ו-7.6 ריבאונדים למשחק. בעונת 1987/1988 הוביל את הקבוצה להעפלתה הראשונה אי פעם לטורניר אליפות המכללות, בו הודחה כבר במשחק הראשון מול אוניברסיטת פיטסבורג. בסיום אותה עונה זכה בתואר שחקן העונה של מחוז MAC, לאחר שקלע 23.0 נקודות והוריד 10.4 ריבאונדים בממוצע למשחק.
קריירה מקצועית
בדראפט ה-NBA 1988 נבחר לונג בבחירה ה-33 על ידי מיאמי היט, לקראת עונת הבכורה של הקבוצה. כבר בעונת הרוקי שלו שימש כשחקן חמישייה קבוע, והיה הקלעי השלישי של ההיט עם 11.9 נקודות ממוצע למשחק. ב-4 העונות הבאות המשיך להציג יכולת סולידית כשחקן פותח במיאמי, עם ממוצעים של 11.5 נקודות ו-7.0 ריבאונדים למשחק.
בנובמבר 1994, בתחילת עונתו השישית עם ההיט, הועבר יחד עם סטיב סמית' בטרייד לאטלנטה הוקס, בתמורה לקווין ויליס. עד לסיום עונת קלע 12.4 נקודות ואסף 8.6 ריבאונדים בממוצע למשחק עבור ההוקס.
ביולי 1996 נשלח יחד עם סטייסי אגמון בטרייד לדטרויט פיסטונס, בתמורה ל-4 בחירות דראפט עתידיות. במהלך תקופתו בדטרויט הפך לשחקן ספסל, ובשתי עונותיו בקבוצה קלע 4.4 נקודות למשחק בלבד. בעונת חזר לשחק עבור אטלנטה הוקס, וסייע לה להעפיל לחצי גמר האזור המזרחי. בין השנים 1999–2002 שיחק עבור ונקובר/ממפיס גריזליס, אשר רשמה לאורך אותה תקופה מאזן כולל של 68 ניצחונות ו-178 הפסדים. בעונתו האחרונה בקריירה,, שיחק בבוסטון סלטיקס אשר הודחה מהפלייאוף בחצי גמר המזרח.
עיראק המנדטורית
פייסל אבן חוסיין, שהוכרז כמלך סוריה על ידי הקונגרס הלאומי הסורי בדמשק במרץ 1920, הודח על ידי הצרפתים ביולי אותה שנה. פייסל קיבל אז על ידי הבריטים את שטחה של עיראק, כדי לשלוט בה כממלכה, כאשר חיל האוויר המלכותי הבריטי (RAF) שומר על שליטה צבאית מסוימת, אך למעשה, השטח נשאר תחת הממשל הבריטי עד 1932.
בראש הממשלה האזרחית בעיראק לאחר המלחמה עמדו בראש הנציב העליון, סר פרסי קוקס, וסגנו, הקולונל ארנולד וילסון. פעולות תגמול בריטיות לאחר רצח קצין בריטי בנג'ף לא הצליחו להשיב את הסדר. הבעיה הבולטת ביותר שעמדה בפני הבריטים הייתה הכעס הגובר של הלאומנים, שהמשיכו להילחם נגד הטלת הסמכות הבריטית. הממשל הבריטי טרם הוקם בכורדיסטן העיראקית.
תסיסה מוקדמת
שלוש חברות חשאיות אנטי-קולוניאליות חשובות הוקמו בעיראק בשנים 1918 ו-1919. ליגת ההתעוררות האסלאמית אורגנה בנג'ף. הליגה הלאומית המוסלמית הוקמה במטרה לארגן ולגייס את האוכלוסייה להתנגדות גדולה. בפברואר 1919, בבגדאד, הקימה קואליציה של סוחרים שיעים, מורים סונים ועובדי מדינה, עולמא סונים ושיעים וקצינים עיראקיים את שומרי העצמאות. לאיסטיקלאל היו קבוצות חברים בכרבלא, נג'ף, אל-כות ואל-חלה.
המוג'טאהיד הגדול של כרבלה, אימאם שיראזי ובנו, מירזה מוחמד ריזה, החלו לארגן את מאמצי המורדים. שירזי הוציא אז פתווה (פסיקה דתית), והצביע על כך שמנוגד לחוק האסלאמי שהמוסלמים יישלטו על ידי אנשים שאינם מוסלמים, והוא קרא לג'יהאד נגד הבריטים. ביולי 1920, מוסול התקוממה נגד השלטון הבריטי, והמרד עבר דרומה בעמק נהר הפרת. השבטים הדרומיים, שהוקירו את האוטונומיה הפוליטית הוותיקה שלהם, היו זקוקים לתמריץ מועט כדי להצטרף למערכה. אולם הם לא שיתפו פעולה במאמץ מאורגן נגד הבריטים, שהגביל את השפעת המרד. המדינה הייתה במצב של אנרכיה במשך שלושה חודשים; הסדר הוחזר על ידי הבריטים רק בעזרת תגבורות מהודו.
ב-1 באוקטובר 1922, חיל האוויר המלכותי בעיראק עבר ארגון מחדש כפיקוד עיראק RAF, וקיבל פיקוד מלא על כל הכוחות הבריטיים בממלכה. פיקוד חדש זה נועד בעיקר לדכא כל איום על השושלת ההאשמית. השליטה האווירית נחשבה על ידי ממשלת בריטניה כשיטה משתלמת יותר לשליטה בשטחים נרחבים מאשר כוחות היבשה, רעיון שקודם רבות על ידי קצין ה-RAF יו טרנצ'רד. במהלך שנות העשרים והשלושים של המאה העשרים פעלו הכוחות המלוכניים יחד עם הבריטים בלחימה במרידות בזה אחר זה. ההיסטוריון הבריטי השמרני והאנטי-לאומי אלי כדורי כותב כי "על הצפון בכללותו היה צריך לכפות את השליטה על ידי חיל האוויר המלכותי". כאשר המנהיג הכורדי השייח' מחמוד הוביל למרד נוסף, השתמשו הבריטים בצבא העיראקי החדש שהוקם כדי לדכא את המרד, אך זה לא היה יעיל. הבריטים פנו אז ל-RAF. באותה תקופה, היה צריך לדכא את המרי של השיעים בדרום.
הכתרת פייסל
בוועידת קהיר במרץ 1921 קבעו הבריטים את הפרמטרים לחיים הפוליטיים העיראקיים שעתידים להימשך עד למהפכת 1958; הם בחרו בהאשמי, פייסל אבן חוסיין, בנו של חוסיין בן עלי שריף לשעבר ממכה כמלך הראשון של עיראק; הם הקימו צבא עיראקי (אך שמרו על המגויסים האשורים בפיקוד בריטי ישיר); והם הציעו הסכם חדש. ב-11 ביולי 1921 אישרה "מועצת המדינה" העיראקית את המלכת פייסל על עיראק, כפי שנקבע בוועידת קהיר. כדי לאשר את פייסל כמלך הראשון של עיראק, נערך משאל עם שבו 96 אחוזים הצביעו בעד המלוכה. הבריטים ראו בפייסל מנהיג בעל מספיק סמכויות לאומיות ואסלאמיות כדי לקבל תמיכה נרחבה, אך הוא גם היה פגיע מספיק כדי להישאר תלוי בתמיכתם. פייסל התחקה אחר מוצאו ממשפחתו של הנביא מוחמד. אבותיו החזיקו בסמכות פוליטית בערים הקדושות מכה ומדינה מאז המאה ה-10. הבריטים האמינו כי זכויות אלו יספקו את הסטנדרטים הערביים המסורתיים של לגיטימציה פוליטית; יתר על כן, הבריטים סברו כי פייסל יתקבל על ידי התנועה הלאומנית העיראקית ההולכת וגדלה בגלל תפקידו במרד הערבי נגד הטורקים בשנת 1916, הישגיו כמנהיג תנועת האמנציפציה העיראקית ותכונות ההנהגה הכלליות שלו. ב-23 באוגוסט 1921 הוכרז פייסל "מלך עיראק". פייסל הוכתר כמלך לאחר שהנאקיב של בגדאד נפסל כמבוגר מדי (80 שנים) וסעיד טאליב (עיראקי בולט ממחוז בצרה) גורש על ידי הבריטים. ההצבעה הייתה רחוקה מלשקף את רגשותיו האמיתיים של העם העיראקי. הכורדים נמנעו מהשתתפות ב"משאל העם" שערכו הבריטים, ובכך ביטאו את התנגדותם לסיפוחם לעיראק. אף על פי כן, פייסל נחשב לבחירה היעילה ביותר לכס המלוכה על ידי ממשלת בריטניה. בספטמבר 1921 גיבש חבר הלאומים את טיוטת המנדט על עיראק. בנובמבר 1921 הודיעה ממשלת בריטניה לחבר הלאומים, כי במקום לקבל לידיה את כתב המנדט על עיראק, היא תנסה להגיע להסכם אנגלי-עיראקי.
ההחלטה העיקרית הסופית שהתקבלה בוועידת קהיר קשורה להסכם האנגלו-עיראקי משנת 1922. פייסל שהיה נתון ללחץ מצד הלאומנים והאג'תהאדים האנטי-בריטים של נג'ף וכרבלה להגביל הן את ההשפעה הבריטית בעיראק והן את משך ההסכם. מתוך הכרה בכך שהמלוכה תלויה בתמיכה בריטית - וברצון להימנע מחזרה על ניסיונו בסוריה - שמר פייסל על גישה מתונה בהתמודדות עם בריטניה. ההסכם, שנקבע במקור כהתקשרות של 20 שנה אך מאוחר יותר הופחת לארבע שנים, אושרר ביוני 1924; הוא קבע כי המלך יישמע לייעוץ הבריטי בכל הנושאים הפוגעים באינטרסים הבריטיים ובמדיניות הפיסקלית כל עוד לעיראק יהיה גירעון במאזן תשלומים מול בריטניה, וכי גורמים בריטים ימונו לתפקידים שצוינו ב-18 מחלקות לשמש כיועצים ומפקחים. הסכם ממון לאחר מכן, שהגדיל משמעותית את הנטל הכספי על עיראק, חייב את עיראק לשלם מחצית מעלות העלות לתמיכה בפקידים תושבי בריטניה, בין שאר ההוצאות. ההתחייבויות הבריטיות על פי ההסכם החדש כללו מתן סיוע מסוגים שונים, בעיקר סיוע צבאי, והצעת עיראק להצטרף לחבר הלאומים ברגע המוקדם ביותר. למעשה, ההסכם הבטיח שעיראק תישאר תלויה מבחינה פוליטית וכלכלית בבריטניה. אף על פי שלא הצליח למנוע את ההסכם, פייסל חש בבירור שהבריטים חזרו להבטחותיו כלפיו.
ההחלטה הבריטית בוועידת קהיר להקים צבא עיראקי הייתה משמעותית. בעיראק, כמו ברוב העולם המתפתח, הממסד הצבאי היה המוסד המאורגן ביותר במערכת פוליטית חלשה. לפיכך, בעוד הגוף הפוליטי של עיראק קרס תחת הלחץ הפוליטי והכלכלי העצום לאורך תקופת המלוכה, הצבא צבר הגדלת כוח והשפעה; יתר על כן, מכיוון שהקצינים בצבא החדש היו בהכרח סונים ששירתו תחת העות'מאנים, בעוד שהדרגות הנמוכות התמלאו בעיקר על ידי גורמים שבטים שיעים, נשמרה הדומיננטיות הסונית בצבא.
שנים מאוחרות יותר
עם חתימת אמנת 1930 ויישוב שאלת מוסול, הפוליטיקה העיראקית קיבלה דינמיקה חדשה. המעמד המתהווה של השייח'ים השבטיים הסונים והשיעים אשר התמודדו על עמדות כוח מול משפחות סוניות עשירות ויוקרתיות עירוניות וקציני צבא ובירוקרטים שהוכשרו על ידי העות'מאנים. מכיוון שהמוסדות הפוליטיים החדשים שהוקמו בעיראק היו פרי יצירת מעצמה זרה, ומכיוון שלמושג השלטון הדמוקרטי לא היה תקדים בהיסטוריה העיראקית, הפוליטיקאים בבגדד היו חסרי לגיטימציה ומעולם לא פיתחו שורשים עמוקים. כך, למרות חוקה ואספה נבחרת, הפוליטיקה העיראקית הייתה יותר ברית משתנה של אישים וקליקות חשובות מאשר דמוקרטיה במובן המערבי. היעדרם של מוסדות פוליטיים נרחבים מעכב את יכולתה של התנועה הלאומנית הקדומה לחדור עמוק למבנה החברתי המגוון של עיראק.
הממשל המנדטורי התקיים עד 1932.
בשנים 1936 ו-1937 פרצו הפגנות ומרידות. הנושאים העיקריים התמקדו בנושאים חקלאיים ובגיוס צבאי. כדורי מציין כי הבריטים ריסקו את ההפגנות נגד הגיוס הצבאי באמצעות שימוש במקלעים והפצצות מהאוויר. "ההרג, כך נראה, היה ללא אבחנה, וזקנים, נשים וילדים היו הקורבנות". כאשר בשנת 1937 פרץ מרד בנושאים חקלאיים וגיוס, הוא גם 'דוכא בעזרת הפצצות אוויריות ללא הבחנה'. ומנהיגים דתיים שיעים גורשו בשל היותם פרסים. כדורי מתאר את המלוכה כדפוטוטית, עם תיעוד "מלא שפיכות דמים, בגידה ואונס" ו"עם כמה שסופה היה מעורר רחמים אפשר היה לראות רמזים לכך בתחילת דרכה".
בהערכתו את המנדט הבריטי ואת המלוכה העיראקית, ההיסטוריון כנעאן מקייה רואה במנדט הבריטי ובמוסדותיו 'סוכני מודרניזציה' יותר מאשר קולוניאליזם:
אם מקייה מתכוון להתפתחות כלכלית בתיאור שלו על מורשת המודרניות הבריטית בעיראק, מחקר סמכותי מוכיח כי התפוקה של עיראק בחקלאות, המגזר החשוב ביותר באותה תקופה, דווקא ירדה מ-275 ק"ג לדונם בשנת 1920 עד 238 ק"ג בממוצע לדונם בין 1953 ל-1958.
תחת המנדט הבריטי נוצר מעמד שלטוני חדש של 'שייחים ממשלתיים'. "רבים מהם [השייחים], דיווח מייג'ור פאלי לנציב הבריטי בבגדאד בשנת 1920, "היו אנשים קטנים חסרי מעמד עד שהפכנו אותם לחזקים ועשירים". הנציב האזרחי וילסון דיווח מצדו כי השייח'ים "היו תלויים ברוב המקרים במינהל האזרחי לתפקידים שהם מילאו; כשהבינו כי תפקידיהם כרוכים בהתחייבויות תואמות, הם שיתפו פעולה באופן פעיל עם הקצינים הפוליטיים".
עצמאות הממלכה העיראקית
ב-3 באוקטובר 1932 הפכה הממלכה ההאשמית עיראק למדינה ריבונית לחלוטין. הממלכה העיראקית תחת ההאשמים נמשכה עד 1958.
זיכיון נפט
לפני קריסת האימפריה העות'מאנית, החזיקה חברת הנפט הטורקית בשליטת בריטניה (TPC) על זכויות הזיכיון של וילאייט מוסול. על פי הסכם סייקס–פיקו מ-1916 בין בריטניה וצרפת שהתווה את השליטה העתידית במזרח התיכון, האזור היה אמור להיות תחת השפעת צרפת. אולם בשנת 1919 ויתרו הצרפתים על טענותיהם על מוסול על פי תנאי הסכם לונג-ברנג'ר. ההסכם משנת 1919 העניק לצרפתים חלק של 25% ב-TPC כפיצוי.
החל משנת 1923 ניהלו הבריטים והעיראקים דיונים חריפים לגבי ויתור על זיכיונות הנפט החדשים. המכשול העיקרי היה התעקשותה של עיראק על השתתפות של 20 אחוזים בהון בחברה; נתון זה נכלל בזיכיון ה-TPC המקורי לטורקים והוסכם עם העיראקים בסן-רמו. בסופו של דבר, למרות רגשות לאומניים עזים נגד הסכם הזיכיון, המנהלים העיראקים הסכימו לו. חבר הלאומים היה אמור להצביע במהרה על שאלת מוסול, והעיראקים חששו כי ללא תמיכה בריטית, עיראק תאבד את האזור לטובת טורקיה. במרץ 1925 נחתם הסכם שלא כלל את כל הדרישות העיראקיות. ה-TPC, ששמה שונה לחברת הנפט העיראקית (IPC), קיבלה ויתור מלא לתקופה של שבעים וחמש שנים.
אייל ברטוב
אייל ברטוב (נולד ב-25 בדצמבר 1958) הוא צלם טבע ישראלי.
ביוגרפיה
ברטוב הוא צלם סטילס ווידאו ובמאי סרטים, המתמחה בנושאי הטבע, הזואולוגיה והאנתרופולוגיה. הוא מצלם ומפיק סרטים באורך מלא עבור הנשיונל ג'יאוגרפיק, וכן עבור ארגוני טבע וסביבה בישראל.
ברטוב צילם, ערך, והפיק את הסדרה "ישראל הפראית" משנת 2016, שמתמקדת בטבע הישראלי והופקה עבור ערוצי הסמית'סוניאנס בקנדה ובארצות הברית. הסדרה כוללת חמישה פרקים של שעה: נדידת הציפורים, החבל הים תיכוני, מדבר יהודה וים המלח, הרי אילת וים סוף, ארץ הנגב.
ברטוב הדריך למעלה מ-120 מסעות ליבשת אפריקה, לארצות קניה, טנזניה וזנזיבר, איי סיישל, דרום אפריקה, נמיביה, בוצואנה וזימבבואה. כמו כן צילם מסעות באסיה - בדרך המשי, בהודו ובתאילנד.
ברטוב נשוי ולו שני ילדים. מתגורר במושב שדה יצחק שבעמק חפר.
איסק סוואנקמבו
איסק סאלי סוואנקמבו (בשוודית: Isak Ssali Ssewankambo; נולד ב-27 בפברואר 1996 באנגרד שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים
סוואנקמבו גדל במחלקות הנוער של לאריה-אנגרדס IF וגטבורג. בשנת 2012 הצטרף אל מחלקת הנוער של צ'לסי מהפרמייר ליג.
לאחר ששוחרר מצ'לסי, חתם סוואנקמבו על חוזה לעונה אחת בנאק ברדה, מליגת העל ההולנדית, עם אפשרות הארכת החוזה לעונה נוספת. ב-9 באוגוסט 2014 ערך סוואנקמבו את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד אקסלסיור רוטרדם במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2014/2015. בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-2 בינואר 2015 חתם סוואנקמבו בדרבי קאונטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. לאורך כל תקופתו שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, וב-12 באוגוסט 2015 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 2-1 לפורטסמות' במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הפוטבול ליג.
ב-3 במרץ 2016 חתם סוואנקמבו על חוזה לשלוש עונות במולדה מליגת העל הנורווגית. ב-13 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד טרומסה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-19 במרץ 2018 הושאל סוואנקמבו למאלמה מליגת העל השוודית. ב-2 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בניצחון 2-1 על אלפסבורג במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. בסך הכל ערך חמש הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-21 בפברואר 2019 חתם סוואנקמבו על חוזה לשלוש עונות באסטרסונד מליגת העל השוודית. ב-3 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בניצחון 3-0 על סיריוס במסגרת הגביע השוודי לעונת. ב-31 במרץ ערך סוואנקמבו את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד א.י.ק סולנה במסגרת המחזור הראשון לעונת. ב-29 באפריל הבקיע סוואנקמבו את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על הלסינגבורג במסגרת המחזור השישי בליגה. בסך הכל שיחק סוואנקמבו במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 70 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
ב-31 במרץ 2022 חתם סוואנקמבו בסיריוס מליגת העל השוודית עד לקיץ 2022. ב-3 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בניצחון 2-1 על סונדסוואל במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. הוא שוחרר מהמועדון בחודש יוני 2022 בתום חוזהו, לאחר שערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1819–1876)
ביוגרפיה
מריה נולדה בסנקט פטרבורג ב-18 באוגוסט 1819, לניקולאי הראשון, קיסר רוסיה ולשרלוטה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ולואיזה, נסיכת מקלנבורג-שטרליץ. הוריה היו מסורים לילדיהם והיו הורים חמימים ומלאי חיבה, שאף שיחקו עם ילדיהם ושרו עמם.
פוני באלי
פוני באלי (באנגלית: Bali Pony) הוא זן של סוס הבית, מגזע סוסי הפוני, שמוצאו מהאי האינדונזי באלי,
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1819–1876)
ביוגרפיה
מריה ניקולאייבנה התחנכה בחברת אחיותיה אולגה ואלכסנדרה, החדרים שלהם, שהיו ממוקמים בקומת הקרקע של ארמון החורף, היו עם אוויר צח בכל עונות השנה, ורופאים שלטו בתזונת הבנות. החינוך של מריה הושם בפיקוחו של הסופר הליברלי, המשורר והסופר וסילי ז'וקובסקי, שהיה בעבר המורה הרוסי של אמה - אלכסנדרה פיודורובנה. ז'וקובסקי נשאר בקשר הדוק עם חצר המלוכה עד מותו. מריה ואחיותיה קיבלו שיעורי ריקוד, מוזיקה וציור, ומשנת 1835 הייתה מריה חברה פעילה בחברת הפטריוטים, אשר נוסדה על ידי הקיסרית יליזבטה אלכסייבנה, וחבריה אף היו נפגשים מדי פעם בחדרה בארמון.
פוני באלי
סוסי ה"פוני באלי" משמשים כסוסי רכיבה ועבודה
סוסי ה"פוני באלי" מבצעים את המשימות הנדרשות על ידי הילידים, כולל הובלת אלמוגים ואבנים מהחוף. כוחם הפך גם לפופולרי עבור מטיילים ותיירים.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1819–1876)
ביוגרפיה
בשנת 1837 שלח לודוויג הראשון, מלך בוואריה את אחיינו, מקסימיליאן, דוכס לויכטנברג, כדי להשתתף בתמרוני פרשים ברוסיה. מקסימיליאן היה בנו של אז'ן דה בוארנה ונכדה של הקיסרית ז'וזפין דה בוארנה. הוא היה בחור נאה, משכיל והתעניין בתרבות. שנה לאחר מכן, באוקטובר 1838, הוא ערך ביקור שני, ומראהו הטוב ונימוסיו הרשים את מריה, והיא התאהבה בו.
פוני באלי
מאפיינים
,
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1819–1876)
ביוגרפיה
בתחילה התנגדו ההורים משני הצדדים לנישואי השניים, אולם לבסוף אושרו הנישואים, בתנאי שהזוג יתגורר ברוסיה. החתונה התקיימה ב-2 ביולי 1839 בכנסייה הגדולה של ארמון החורף, והחגיגות נמשכו שבועיים. בני הזוג נשארו ברוסיה, ונולדו להם 7 ילדים. בשנת 1843 מונה מקסימיליאן לנשיא האקדמיה לאמנויות, ומריה הייתה גאה בהישגי בעלה. בסוף שנות ה-40 התערערו נישואי השניים, ומריה החלה לקיים יחסים עם הרוזן גרגורי אלכסנדרוביץ' סטרוגונוב. בשנת 1852 חלה בעלה מקסימיליאן בשחפת, וב-1 בנובמבר אותה שנה הוא מת ומריה החליפה אותו כנשיאת האקדמיה לאמנויות.
בשנת 1854 התחתנה מריה עם גריגורי אלכסנדרוביץ' סטרוגנוב, אולם טקס הנישואין הרשמי נערך רק ב-16 בנובמבר 1856. מכיוון שעשתה זאת ללא אישורו של אביה, נאלצה מריה לגלות לחו"ל, והיא עברה להתגורר בפירנצה, שם נולדו לה שני ילדים. ילדיה שנותרו ברוסיה, גודלו על ידי אחיה אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, אשר הקדיש להם תשומת לב מיוחדת.
פוני באלי
היסטוריית גזע ה"פוני באלי"
שורשי גזע ה"פוני באלי" אינם ידועים, אם כי אחת התאוריות היא כי סוסי הפוני הובאו לאינדונזיה על ידי הסינים במאה שישית. אם תאוריה זו נכונה, הפוני של באלי היה חייב הרבה מן השורשים לסוס המונגולי.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1819–1876)
ביוגרפיה
בסוף חייה סבלה מריה מבעיות בעצמות ואף נעשתה נכה, וב-21 בפברואר 1876 היא מתה בביתה בסנקט פטרבורג.
פוני באלי
היסטוריית גזע ה"פוני באלי"
בנוסף לסוס המונגולי, ידוע כי חלק מהמלאי ההודי נלקח לאינדונזיה (אם כי לא ידוע בדיוק אילו גזעים), וההולנדים הביאו גם גזעים מזרחיים שונים לאינדונזיה במאה השמונה עשרה, לכן, סביר להניח שהפוני של באלי הושפע הן מהסוס המונגולי והן מגזעים מזרחיים שונים.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1819–1876)
משפחתה
ב-16 בנובמבר 1856 התחתנה מריה עם גריגורי אלכסנדרוביץ' סטרוגנוב, ממנו היו לה שני ילדים:
Britney: For the Record
Britney: For the Record (בעברית: בריטני: הצד שלה), הוא סרט תיעודי של זמרת הפופ האמריקאית, בריטני ספירס. הסרט חושף את תהליך השיקום של ספירס, התייחסותה לאירועים שפקדו אותה ותהליך העבודה שלה על אלבומה החדש. צוות הצלמים וההפקה ליווה את בריטני במשך 60 ימים, מ-5 בספטמבר 2008 עד ה-5 בנובמבר 2008.
הסרט הוא סיכום התקופה הקשה אותה עברה ספירס והוא התלווה לחזרתה בתעשיית המוזיקה. בסרט מוצגים, בין השאר, צילומי וידאו קליפ לשירים "Circus" ו-"Womanizer". ספירס נראית חוגגת את ליל כל הקדושים עם משפחתה, מקליטה שירים, ובחזרות ריקודים. ספירס מספרת על שעבר עליה בשלוש שנים האחרונות, מדברת על ילדיה, בעלה לשעבר קווין פדרליין ועל צלמי הפפראצי.
יציאת הסרט
הסרט יצא לאור ב-30 בנובמבר 2008, יומיים לפני יציאת אלבומה השישי של בריטני; "Circus". בשנת 2009, יצא לאור ה-DVD של הסרט, שכולל רימקסים ללהיטים: Womanizer ,Circus.
ראלים
התנועה הראלית היא תנועה בינלאומית המאמינה שבני האדם על פני כדור הארץ נוצרו בתהליך של הנדסה גנטית על ידי חוצנים.
התנועה נקראת על שם הכינוי שניתן, לפי המסרים הראלים (Raelians), על ידי החוצנים למנהיג התנועה "ראל" (Raël), עיתונאי צרפתי בשם קלוד וריון, כאשר לדבריו נלקח לרכב חלל וקיבל את הבשורה על מנת להפיצה לאנושות.
הראלים מאמינים כי "ראל" הוא האחרון בשרשרת האישים ההיסטוריים שקדמו לו, ובהם משה, ישו, מוחמד ובודהא, והוא למעשה אותו משיח בן דוד לפי המסורת היהודית.
הראלים דוגלים בקידמה טכנולוגית והתפתחות מדעית כערכים מובילים אליהם בני האדם צריכים לשאוף. כמו כן התנועה תומכת בשיבוט בני אדם ואף מממנת ומבצעת מחקרים בנושא.
לפי פרסומי התנועה, חברי התנועה ברחבי העולם מונים כ-100,000 איש ואשה, זאת חרף הדלפות מכתבי דואר אלקטרוני פנימיים ורשמיים המציגים מספר נמוך בהרבה. על פי אותן הדלפות, מהקמת התנועה עד ספטמבר 2017 הצטרפו אליה 21,168 חברים בלבד, מתוכם פעילים כ-18,111.
תחילתה של התנועה
התנועה הראלית נוסדה על ידי עיתונאי צרפתי בשם קלוד וריון, שטען כי נפגש עם חוצן שהגיע בעב"ם מפלנטה אחרת בדצמבר 1973. לדבריו, החוצן, אשר הציג את עצמו כיהוה מהתנ"ך, העניק פירוש חדש לתנ"ך כיצירה מדעית, וכי הם הבאים מהכוכבים יצרו את האנושות על ידי ניסויים גנטיים בעבר. לאחר שקלוד וריון שינה את שמו לראל, הקים את התנועה הראלית אשר דוגלת ומחזיקה בתאוריה זו של בריאת כדור הארץ. חברי התנועה אינם מאמינים באל, או בכל דבר רוחני מעין רוחות נשמות וגלגולים, או כל מיני אנרגיות שונות המיוחסות לנושאי העידן החדש.
ספרות
התנועה פרסמה שורה של ספרים המתארים ומסבירים את אמונתם. הספרים, רובם נכתבו על ידי "ראל", בהם:
יחס ליהודים ולמדינת ישראל
התנועה הראלית מחזיקה בעמדות עוינות במיוחד כלפי מדינת ישראל, המתבטאות בפרסומים רשמיים לאורך השנים בהם נטען בין היתר שעל היהודים לשוב לגולה היות שהמשטר הציוני גנב את האדמות מהפלסטינים ומתכנן לבצע בהם שואה, שיהודי ישראל הם יהודים מזויפים ולמעשה הפלסטינים הם היהודים האמיתיים.
Elohim Leaks
התנועה הראלית הקימה אתר אינטרנט הכולל מסרים לכאורה מהאלוהים, המכוונים כביכול לסודות ממשלתיים שונים של ישראל וארה״ב. באותו אתר ראל טוען כי השירותים החשאיים של ישראל וארה״ב זוממים להתנקש בחייו.
יחס למגפת קורונה
ב-12 באפריל 2020, במהלך משבר קורונה, קיים ראל שיחת-וידאו מקוונת עם כ-350 ממאמיניו. במהלך האירוע קרא ראל למאמיניו לסמוך על תחושותיהם בלבד בכל הקשור למילוי הנחיות הבטיחות של המשבר, ולצאת למרחב הציבורי לחופשי אם הם רוצים בכך. בנוסף, דחק בהם באותה שיחה לחדול משימוש בסבון על העור וכן לחדול מרחיצת ידיים לאחר שהיה בבית שימוש, בטענה כי המערכת החיסונית מספיקה דיה והעיד על עצמו כי נוהג היה לגעת בצואת בעליי חיים בילדותו.
ב-18 ביולי 2020, קרא ראל בחשבון הפייסבוק הפרטי שלו להשליך את מסכות הפנים המגנות מהדבקות.
קטינקה דניאל
קטינקה דניאל (בהונגרית: Dániel (née Scipiades) Katinka; 17 בינואר 1913 בבודפשט – 10 בדצמבר 2010 בסנטה ברברה, קליפורניה) הייתה מחנכת מוזיקה אמריקאית ילידת הונגריה, מחלוצות ההוראה בשיטת קודאי.
ביוגרפיה
קטינקה (סקיפיאדס) דניאל נולדה בבודפשט. בשנת 1932 סיימה את לימודיה בחינוך יסודי במכללת נוטר-דאם למורים בעיר פץ' שבהונגריה והמשיכה ללימודי פסנתר וחינוך מוזיקלי בהאקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, עד 1938. בשנת 1944 קיבלה תואר אבסולוטוריום (מקביל לדוקטורט) באסתטיקה ובפדגוגיה של תולדות האמנות מאוניברסיטת Pázmány Péter בבודפשט. בין 1938 ל-1960 לימדה לפי שיטת קודאי בבתי ספר ציבוריים בהונגריה ואחר היגרה לארצות הברית בעקבות בעלה, הפסנתרן והמנצח ארנו דניאל (מנצח), שהתגורר שם מ-1948. כניסיון ראשון בארצות הברית החלה בשנת 1962 ללמד בשיטת קודאי בגן ילדים במונטצ'יטו שבקליפורניה והמשיכה בסנטה ברברה בשנת 1964. על יסוד עקרונותיו של ינו אדם הוציאה לאור כמה ספרי לימוד (בין 1970 ל-1987) וקלטות וידאו (1973 ו-1989), הכוללות שירי עם אמריקאים ואחרים לצד מוזיקה קלאסית מערבית. דניאל הפיצה את שיטת קודאי באמצעות הרצאות וסדנאות ברחבי ארצות הברית וב-1980 ייסדה את אגודת קודאי בדרום קליפורניה.
ליאורה גושן
ליאורה גוֹשֶן (נולדה ב-1947) היא קריינית ותיקה בקול ישראל.
ביוגרפיה
ליאורה גושן נולדה בירושלים כליאורה פולישוק. את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל שם נקראה ליאורה מגל, והגישה את מצעד הפזמונים העברי בסוף שנות השישים. בשנת 1969 עברה לעבוד בקול ישראל, בתחילה בתסכיתי רדיו, יחד עם דויד גרוסמן, מוטי ברכאן, רעיה אדמוני, ואחרים. המשיכה כמגישת תוכניות מוזיקה קלאסית בקול המוסיקה, במקביל לקריאת חדשות.
מאז 1973 היא משמשת קריינית חדשות בכירה, ומדריכה קריינים, מגישים וכתבים. כמו כן משמשת מאמנת אישית, ושייכת ללשכת המאמנים בישראל. מתחילת שנות השמונים היא מכשירה ומאמנת את הקריינים החדשים ברשות השידור ונחשבת סמכות בהגייה ובקריינות.
גושן חובבת שפות ושולטת ברוסית, סינית ויפנית.
נשואה ליעקב גושן, אותו הכירה בגלי צה"ל, שם עבד כטכנאי, ואם לשניים.
בתוכנית הטלוויזיה "בובה של לילה" גילם נדב אבקסיס את מגישת חדשות הספורט הפרודית "ליאורה חושן", שמהווה פרודיה על גושן ועל שדרניות רדיו דומות.
ג'יי קיי סימונס
ג'ונתן קימבל "ג'יי קיי" סימונס (באנגלית: Jonathan Kimble "J. K." Simmons; נולד ב-9 בינואר 1955) הוא שחקן ומדבב אמריקאי, זוכה פרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב ופרס גילדת שחקני המסך על תפקידו בתור המורה לג'אז טרנס פלצ'ר בדרמה "ויפלאש" (2014). הוא ידוע בעקבות תפקידיו הטלוויזיוניים כד"ר אמיל סקודה בסדרה "חוק וסדר" וב"חוק וסדר: מדור מיוחד", הניאו נאצי ורנון שילינגר בדרמת הכלא "אוז" ובתור המפכ"ל ויל פופ בסדרה "המפענחת", הוא גם גילם את עורך העיתון ג'יי ג'ונה ג'יימסון בסרטי "ספיידרמן" מבית מארוול. הוא דיבב את טנזן בסדרת האנימציה "האגדה של קורה", וגילם את דמותו של ג'יימס גורדון בסרט "ליגת הצדק" של היקום הקולנועי של DC.
ביוגרפיה
סימונס נולד בדטרויט, מישיגן שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. לו אח ואחות. הוא למד באוניברסיטת מונטנה, והיה חבר ב-"Seattle Repertory Theatre".
לפני שהצליח במסך הגדול והקטן, סימונס היה זמר ושחקן תיאטרון בברודוויי. הוא גילם את הארי הסוס בגרסה מחודשת ל"ברנשים וחתיכות", כמו גם את ג'יגר בגרסה מחודשת למחזמר "קרוסלה" בבית האופרה של יוסטון.
בשנת 2004 שיחק בקומדיית הפשע של האחים כהן, "לחסל את הליידי" בכיכובו של טום הנקס.
ב-2014 זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך, על תפקידו בתור מדריך הג'אז המתעלל טרנס פלצ'ר בסרט "ויפלאש".