cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'יילין ויליאמס
ג'יילין מייקל ויליאמס (באנגלית: Jaylin Michael Williams; נולד ב-29 ביוני 2002) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד באוקלהומה סיטי ת'אנדר.
קריירה
ויליאמס נולד וגדל בפורט סמית', ארקנסו. הוא החל לשחק כדורסל עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ארקנסו, ובעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 3.7 נקודות ו-4.7 ריבאונדים למשחק. בעונתו השנייה הפך לשחקן פותח בקבוצה, העמיד ממוצעים של 10.9 נקודות ו-9.8 ריבאונדים למשחק, ובסך הכל אסף 364 ריבאונדים שהם שיא האוניברסיטה לריבאונדים לעונה בודדת. בתום העונה הכריז על מועמדותו לדראפט 2022 ב-NBA.
בדראפט נבחר ויליאמס בבחירה ה-34 על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר, והפך לכדורסלן הראשון ממוצא וייטנאמי שנבחר בדראפט ה-NBA. הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת ליגת הקיץ של ה-NBA, ובהופעת הבכורה שלו בטורניר קלע שתי נקודות והוסיף שישה ריבאונדים בניצחון 98–77 על יוטה ג'אז. ב-19 ביולי 2022 חתם על חוזה רוקי בקבוצה.
דרגות הצבא העיראקי
כבכל צבא, משתמשים אנשי הכוחות המזוינים של עיראק במערכת דרגות המסמלת את ההירארכיה הצבאית. מבנה הדרגות התקבל עם ייסודו של הצבא בשנות ה-20 של המאה ה-20 בהשפעת הצבא הבריטי, ולא עבר מאז שינויים נרחבים. שמות הדרגות הם בשפה הערבית, ודומים לשמות הנהוגים בצבאות ערבים אחרים כצבא מצרים או צבא סוריה. הסמלים בדרגות הקצונה כוללים כוכב, הנשר הרפובליקני המופיע בסמל עיראק, חרבות מוצלבות, וגבעולי חיטה. דרגת "מהיב", המקבילה לדרגת פילדמרשל בצבאות אחרים, אינה עוד בשימוש. האחרון שנשא אותה היה סדאם חוסיין בתקופת נשיאותו.
להלן דרגות הקצונה בצבא העיראקי:
קונטרפאקט
קונטרפאקט (באנגלית: Contrafact) היא שיטת הלחנה בה כותבים יצירה חדשה על הרמוניה של יצירה קיימת ולרוב המלודיה החדשה מכסה את ההרמוניה המוכרת. השיטה הייתה בשימוש הרב ביותר בשנות ה-30 וה-40 בתקופת פריחתו של הבי בופ, מכיוון שאפשר לרשום זכויות יוצרים על מלודיה ולא על המהלך ההרמוני המלווה. דבר זה נתן לנגני הג'אז אפשרות לאלתר ולהקליט הרמוניות של נגנים אחרים מבלי לשלם או לבקש רשות.
אין לבלבל את הקונטרפאקט עם ציטוטים מוזיקליים, שכן בציטוטים אלה משאיל המלחין מרכיב מוזיקלי מיצירה אחרת.
דוגמאות לקונטרפאקט
דוגמאות בולטות לשימוש בקונטרפאקט הן הקטע "Donna Lee" של צ'ארלי פארקר ומיילס דייוויס שנכתב על ההרמוניה "Back Home Again in Indiana", הקטע "Groovin' High" של דיזי גילספי שנכתב על ההרמוניה "Whispering". אך הדוגמה הבולטת ביותר מתחום הג'אז הוא הקטע "I Got Rhythm" של ג'ורג' גרשווין על-פיו נכתבו אין ספור סטנדרטים נוספים ואף קיבל את המונח רית'ם צ'יינג'ס.
המכון הטכנולוגי ההודי
המכונים הטכנולוגיים ההודיים (באנגלית The Indian Institutes of Technology; בראשי תיבות: IITs; בהינדי: भारतीय प्रौद्योगिकी संस्थान) הם קבוצה של שבעה מכונים עצמאיים להשכלה גבוהה בתחומי ההנדסה והטכנולוגיה, אשר נוסדו והוכרזו כ"מוסדות בעלי חשיבות לאומית" על ידי ממשלת הודו. המכונים נוסדו כדי להכשיר מדענים ומהנדסים, במטרה לפתח כוח אדם מיומן אשר יעודד את התפתחותה הכלכלית והחברתית של הודו לאחר הכרזת עצמאותה בשנת 1947.
המכונים, לפי סדר הקמתם, נמצאים בערים: קאראגפור, מומביי, צ'נאי, קאנפור, דלהי, גובאהאטי ורורקי. ממשלת הודו הכריזה על כוונתה להקים תשעה מכונים נוספים במדינות שבהן עדיין לא קיים מכון טכנולוגי. חלק מן המכונים נוסדו באמצעות סיוע כספי וטכני של אונסק"ו, ממשלת גרמניה, ממשלת ארצות הברית וברית המועצות. כל אחד מן המכונים הוא מוסד עצמאי להשכלה גבוהה הקשור למכונים האחרים באמצעות מועצת המכונים הטכנולוגיים, המופקדת על ניהולם האדמיניסטרטיבי. לכל המכונים מנגנון קבלת תלמידים משותף ללימודי תואר ראשון אשר בבסיסו בחינת קבלה אחידה (אנגלית: Joint Entrance Examination, ר"ת JEE) באמצעותה נבחרים כ-4,000 מועמדים מדי שנה מתוך עשרות אלפי מועמדים. קבלת תלמידים לתארים מתקדמים נעשית אף היא על יסוד בחינה אחידה. בשבעה המכונים לומדים כ-15,500 סטודנטים לתואר ראשון, וכ-12,000 סטודנטים לתארים מתקדמים, זאת בנוסף לתלמידי מחקר.
המכונים זכו להצלחה בהכשרת בעלי מקצוע בתחומים מגוונים ואף להכרה בינלאומית. עצמאותם של המכונים איפשרה להם לפתח תוכניות הכשרה מיוחדות בתחומי הטכנולוגיה, ברמת התואר הראשון ולהעניק תואר "בוגר בטכנולוגיה" (אנגלית: Bachelor of Technology, ר"ת B. Tech) להבדיל מתואר "בוגר בהנדסה" (אנגלית: Bachelor of Engineering, ר"ת BE) המוענק על ידי רוב האוניברסיטאות האחרות בהודו. הצלחת המכונים הובילה להקמתם של מוסדות דומים בתחומים אחרים, כגון המכון הלאומי לטכנולוגיה וכן המכונים לטכנולוגית מידע.
אנרגיית רוח
מהי הרוח וכיצד היא נוצרת?
רוח היא תנועה של חלקיקי אוויר שנעים יחד בכיוון מסוים.
האטמוספירה המקיפה את כדור הארץ מהווה מעין משאבה גדולה המעבירה חום וחלקיקים של אוויר בין האזורים השונים שעל כדור הארץ. שינויים בלחץ האוויר, ושינויים בטמפרטורת האוויר קובעים את כיוון הרוח ומהירותה. תופעה זו מושפעת על ידי תופעות אחרות על פני הקרקע למשל יערות, מדבריות, גושי מים גדולים, וגם בניינים.
זרמי ההסעה הבסיסיים נוצרים כתוצאה מכך שאנרגיית השמש מחממת את אזור קו המשווה יותר מאשר את הקטבים, ואז נוצר הפרש טמפרטורות גדול בין הקטבים לקו המשווה. כתוצאה מכך, אוויר חם באזור קו המשווה מתרומם מעל פני הקרקע, ואוויר קר יותר הבא מהקטבים תופס את מקומו. כך נוצרת התופעה של תזוזת האוויר. לתופעה זו אנו קוראים רוח.
בקנה מידה מקומי ולא גלובלי, נוצרת הרוח מהפרשים לוקליים בלחצים או בטמפרטורות, הגורמים לזרימת האוויר. רוחות כאלה, לרוב, אינן חזקות במיוחד. את מהירות הרוח ניתן למדוד בעזרת מד מהירות רוח (אנמומטר).
אנרגיה המופקת מרוח
אנרגיה המופקת מרוח היא אנרגיה שמנצלת את התנועה של הרוח בקו ישר (אנרגיה קינטית) וממירה אותה לאנרגיה זמינה (עבודה). קיימות דרכים שונות לנצל את האנרגיה הזמינה, בהתאם לתוצאה הנדרשת.
למעשה ישנן שתי דרכים בהן האנרגיה מנוצלת: בשיטת העילוי – כוחות העילוי הפועלים על מבנה אווירו דינמי (דוגמאות בהמשך) וגרר שהוא למעשה סוג של דחיפה הנוצרת בלכידה של הרוח למשל במפרש המושך סירה או לחלופין כנפיים שטוחות הניצבות לכיוון הרוח.
דוגמאות:
ישנם שימושים נוספים לאנרגיית הרוח, על ידי הפיכתה תחילה לחשמל – למשל באמצעות טורבינת רוח – ושימוש בחשמל למטרות שונות.
הפקת חשמל באמצעות טורבינות רוח
רוב החשמל שמופק מאנרגיית הרוח מופק כיום באמצעות טורבינות רוח. טורבינות אלה מתחלקות לסוגים שונים:
בעבר רוב הטורבינות היו בגודל בינוני והוצבו על היבשה. כיום יש עלייה בהתקנות של טורבינות ענק (70 מטר קוטר) המוצבות בים.
שכלולים והמצאות לעתיד
יש תכנונים שונים לגבי היבט של הפחתת בעיות והורדת מחיר הפקת החשמל: טורבינות שקטות יותר, בעלות להבים קלים יותר, מערכות בקרה להפחתת בעיות תחזוקה, מערכות תחזוקה מרחוק באמצעות שילוב מחשוב ותקשורת וכדומה.
דורותי דל
דורותי דל (באנגלית: Dorothy Dell; 30 בינואר 1915 - 8 ביוני 1934) הייתה שחקנית אמריקאית שנהרגה בתאונת דרכים, בגיל 19.
אנרגיית רוח
שכלולים והמצאות לעתיד
חגורת רוח, Windbelt, היא תכנון חדשני משנת 2007 להפקת אנרגיה מהרוח ללא סיבוב. שיטה זו אמורה להיות יעילה בהרבה בהשוואה לטורבינות רוח, והיא אמורה לפעול גם במהירויות רוח נמוכות יחסית.
יתרונות
עלות הפקת חשמל נמוכה, עקב הניצול של אנרגיה זמינה חינמית. העלויות העיקריות הכרוכות בהפקת החשמל מטורבינות רוח הן עלויות התכנון וההקמה של התחנות המבוססות עליהן. השקעה ראשונית זו יכולה להיות כדאית, כי התהליך ייצור החשמל והתפעול השוטף זולים יחסית לתחנות כמו תחנות כוח פחמיות או אטומיות. עקב פשטות המערכת כמות התקלות בה נמוכה יחסית למערכות אנרגיה אחרות, ואיננה תורמת משמעותית לעלות התחזוקה השוטפת.
דורותי דל
ביוגרפיה
דל נולדה במדינת מיסיסיפי ובגיל שלוש עשרה עברה עם הוריה לניו אורלינס, היא רצתה בתחילה להיות זמרת והתגלתה על ידי המלחין ווסלי לורד, מיד לאחר מכן היא חתמה חוזה בהפקת רדיו.
אנרגיית רוח
יתרונות
טורבינות הרוח אינן צורכות שטח רב, ובהשוואה לאנרגיה סולארית היחס יכול להגיע עד כדי 1 ל 100 לטובת אנרגיית הרוח. נתון נוסף הוא כמות הניצול המקסימלית והאנרגיה הזמינה: אנרגיית שמש זמינה לכל היותר 2,600–2,800 שעות בשנה. לעומת זאת, הזמינות האפקטיבית של אנרגיית רוח יכולה להגיע ל-6,000 שעות ואף ליותר. המשמעות היא בעיקר כלכלית – החזר השקעה מהיר בהרבה. שילוב אנרגיית רוח יחד עם אנרגיה סולארית משמש במערכות תאורת הרחוב בסין בהן אין תשתית כבילה ואין צורך בהולכה וכל הכרוך בכך אלא האנרגיה זמינה על עמוד התאורה. טכנולוגיה זו נמצאת בפיתוח רב כיוון שיש תנופה בייצור מערכות אלה בסין המהוות תחליף לחוסר התשתית והריחוק הגאוגרפי אל מערכות ייצור מרוכזות.
דורותי דל
ביוגרפיה
בגיל חמש עשרה זכתה בתואר "מיס ניו אורלינס", אחר כך השתתפה בתחרות היופי הבינלאומית שנערכה בטקסס שם הוכתרה כמיס תבל. לאחר ההצלחה בתחרויות אלו היא לקחה חלק במופעי וודוויל.
אנרגיית רוח
יתרונות
יתרון נוסף הוא שאנרגיה חלופית זו אינה מכלה מחצבים כמו תחנות כוח מבוססות דלק מאובנים. ההשפעות החיצוניות של ייצור חשמל בתחנות כוח הכוללות זיהום אוויר, נזק לבריאות, ניקוי כתמי נפט ודליפות אינן נכללות בדרך כלל בתחשיב מחירי החשמל (אולם החברה משלמת אותן בכל מקרה). הכללת הוצאות אלו בתחשיב מטה את הכף הכלכלית לטובת אנרגיית רוח.
דורותי דל
ביוגרפיה
ב-1931 עברה לניו יורק ולילה אחד גילה אותה פלורנץ זיגפלד והזמין אותה לבוא להופיע בברודוויי, שם לקחה חלק במופעים, ב-1933 עברה להוליווד וחתמה חוזה סרטי פרמאונט, הופעתה הקולנועית הראשונה הייתה בסרט "Wharf Angel", הסרט זכה להצלחה ומשחקה זכה לביקורות משבחות, ב-1934 שיחקה בסרט "מיס מארקר הקטנה", ב-1934 גם שיחקה בסרט "Shoot the Works" דבר שהוביל להשוואות בינה לבין מיי וסט.
אנרגיית רוח
יתרונות
ייצור חשמל מאנרגיית הרוח ברחבי העולם מקטין את ההשפעות השליליות של שימוש בדלק פחמימני לייצור חשמל. באירופה, המובילה בפיתוח אנרגיה מרוח, מקובלת הטכנולוגיה כחלופה מועדפת לשימוש באנרגיה גרעינית ובדלק פחמימני לייצור חשמל. בסין מותקנים מרבית מתקני הייצור באמצעות רוח (כ-90% מכלל המתקנים בעולם] ומספרם רק עולה.
דורותי דל
ביוגרפיה
ב-8 ביוני 1934 נהרגה בתאונת דרכים.
אנרגיית רוח
יתרונות
כיום במקומות רבים בעולם אנרגיית הרוח היא האמצעי הזול ביותר לייצור אנרגיה מתחדשת. בעולם מפותחים פתרונות רבים לחסרונות העיקריים של הפקת חשמל מאנרגיית הרוח. עלות הפקת האנרגיה הולכת וקטנה עם השנים בשל שימש בעיצוב טוב יותר של הטורבינות ובשאר המרכיבים. כמו כן מוקמות טורבינות שיכולות לנצל רוחות חלשות יותר באופן טוב יותר ועם פחות בעיות מכניות. כל הדברים הללו, יחד עם עליית מחירי האנרגיה גורמים לעלייה ניכרת בכמות האנרגיה המופקת מרוח בכל שנה.
אמינות
החיסרון העיקרי של ייצור חשמל באמצעות טורבינות רוח הוא חוסר האמינות של המערכת. לא ניתן להבטיח רוח בכל רגע נתון, ולכן בתכנון של משק חשמל טורבינות רוח לא יכולות להיחשב כחלק מכושר הייצור, ולא יכולות להחליף תחנות כוח מסוגים אחרים אלא רק להוסיף עליהן. מבחינה זו, הקמה של טורבינות רוח אינה חוסכת הקמה של תחנות כוח אחרות.
נזק סביבתי
הפקת חשמל מרוח מזיקה לסביבה פחות מייצור חשמל בתחנות כוח קונבנציונליות, אך גם חוות הרוח משפיעות על הסביבה שבתוכה הן פועלות. המפגעים העיקריים המיוחסים לניצול האנרגיה של הרוח הם:
עלות כלכלית
העלות הכלכלית של הפקת חשמל מטורבינות רוח ירדה במשך השנים. בתחילת שנות ה-80 המחיר הממוצע של הפקת חשמל עמד על כ-30 סנט לקילו-ואט-שעה. נכון לשנת 2005 המחיר הממוצע עומד על 3–5 סנט לקילו-ואט שעה. המחיר משתנה בהתאם למיקום ונתונים נוספים, ובהתאם לכך הטכנולוגיה היא בת תחרות עם טכנולוגיות לא מתחדשות כמו נפט, פחם או אנרגיה אטומית. עם זאת ישנן הערכות שונות למדי לגבי עלויות של הפקת חשמל של גורמים שונים. (ראו לדוגמה עמ' 66 כאן)
לפי התאחדות הרוח האמריקאית מחיר הפקת האנרגיה ירד בכ-80% ב-20 השנים בין 1985 ל-2005.  עלות הפקת החשמל תלויה בגורמים הבאים:
בשנת 1981 טורבינת רוח עם להבים של 10 מטר הפיקה 25 קילוואט, בשנת 2000 טורבינה בעלת להבים של 75 מטר מפיקה 1,650 קילוואט. המחיר לקילוואט ירד פי 6.
העלות והתפוקה מתחלקים לרכיבים הבאים:
התעשייה משקיעה מאמצים בניסיונות מחקר ופיתוח, הקשורים גם לתעשיית החלל והתעופה כדי להתייעל ולהוריד עלויות.
במדינות רבות מקובל לסבסד את המחיר על ידי מחירי עידוד והטבות שונות לייצור חשמל מאנרגיית רוח. הצידוק לכך הוא שהמחיר המלא של אנרגיות אחרות, לא מתחדשות, הוא למעשה גבוה יותר ממחיר השוק, ומכיל השפעות חיצוניות שליליות של זיהום אוויר, פליטות של גזי חממה ועוד. כמו כן, גם דרכי ייצור אחרות של חשמל, כמו נפט או פחם מקבלות סבסוד: בצורה של הוצאות ביטחוניות, חוקים לביטוח של מחלת הראה השחורה של כורי פחם, או ביטוח ממשלתי נגד תאונות שניתן לתעשיית הגרעין.
תפוקה עולמית
נכון לסוף שנת 2016 התפוקה העולמית של אנרגיית רוח עמדה על 468,800 מגה ואט, או כ-4 אחוז מייצור החשמל העולמי. יש מדינות בהן אנרגיית הרוח אחראית לחלק משמעותי מהפקת החשמל שלהן, כמו דנמרק (39%), ספרד (16%) או גרמניה (9%). בין השנים 2000 ו-,2016 תפוקת החשמל העולמית גדלה פי 20.
ייצור החשמל באנרגיית רוח הוא כלכלי בעיקר באזורים מסוימים בעולם.
בספטמבר 2006 הודיעה חברת איווה וינדס (Iowa Winds) האמריקאית על הקמת פרויקט טורבינות רוח בעלות 200 מיליון דולר במדינת איווה, עם תפוקה של עד 300 מגה ואט חשמל.
בדצמבר 2006 אישרה הממשלה הבריטית את הקמתו של פרויקט טורבינות רוח ימיות בהשקעה של בהשקעה של 2 מיליארד ליש"ט (3.9 מיליארד דולר), שהוא הפרויקט הגדול בעולם לתקופתו. תפוקת החשמל של הפרויקט צפויה להגיע ל-1.3 ג'יגה ואט, שיסופקו על ידי 341 טורבינות מול חופיה הדרומיים של אנגליה, וכ-100 טורבינות יבשתיות. בשנת 2007 החליטה הממשלה הבריטית להגיע ליעד של 100% אנרגיה מטורבינות רוח, שיופקו מכ-7000 טורבינות.
אירופה היא היבשת המובילה בעולם בתחום ניצול אנרגיית הרוח, המספק חשמל לכ-40 מיליון צרכנים ברחבי היבשת. לפי הערכת איגוד אנרגיית הרוח האירופי (EWEA), עד שנת 2020 נתון זה אמור לגדול ליותר מ-195 מיליון בני אדם – כמחצית מאוכלוסיית מערב אירופה. בשנים האחרונות ארצות הברית וסין פורצות קדימה וכנראה יתחרו על הבכורה העולמית גם בתחום זה. שלוש המעצמות הנוספות בניצול אנרגיית הרוח: גרמניה, ספרד והודו. חמש הגדולות מפיקות 87,610 מגוואט שהם 72.29% מתפוקת אנרגיית הרוח בעולם נכון לסוף 2008.
הפקת אנרגיית רוח בישראל
פוטנציאל הפקת חשמל מאנרגיית רוח בישראל נאמד בין 600 מגה ואט ל-1,000 מגה ואט.
בסוף 1980 נוסדה תוכנית ניצול אנרגיית הרוח בישראל על ידי משרד האנרגיה והתשתית. התוכנית הובלה על ידי הרפרנט ד"ר משה דן הירש בשת"פ של וועדת ההיגוי לניצול אנרגיית הרוח בישראל בה היו חברים ממשרד האנרגיה והתשתית, השירות המטאורולוגי, האוניברסיטה העברית, קמ"ג, חברת החשמל, הטכניון, המכון הביולוגי. במסגרת התוכנית בוצעו פעולות של איתור אתרים לטורבינות רוח וחוות רוח בהן הקמת טורבינות רוח כמתקני הדגמה בשת"פ עם גורמים שונים (מפעל ישקר במעלות, קיבוץ מעלה גלבוע, חברת חשמל בגוש שגב בגליל, ישוב בית יתיר, החברה לפיתוח יו"ש עם חברת פז ליד היישוב אלון מורה) ופעולות הכנה לרישוי שונות (בוועדות תכנון ובניה, מינהל מקרקעי ישראל, צה"ל, רשות שמורות הטבע, משרד הפנים, חברת החשמל) כשלב מקדים להקמת חוות רוח, מחקר ופיתוח והתחברות לרשת החשמל. ב-1982 יוזם לראשונה במסגרת התוכנית, על ידי הרפרנט ד"ר משה דן הירש, צעד מהפכני של אפשרות לייצר חשמל באופן פרטי ולמכור אותו לרשת חברת החשמל. כתוצאה מכך נוצר תחום "יצרני חשמל פרטיים" בישראל אשר זכה להכרה במהלך 1985 עבור אנרגיות מתחדשות וחלופיות יעילות. פרויקט טורבינת רוח הדגמה בהר בני צפת שליד אלוני הבשן ברמת הגולן היה הראשון שהוכר כ"יצרן חשמל פרטי". הפרויקט הוקם בשת"פ של אגודת המים "מי גולן" של יישובי רמת הגולן עם סיוע של משרד האנרגיה והתשתית. במסגרת הפרויקט הוקמה באתר טורבינת רוח של חברת Vestas בהספק של 55 קוו"ט, שפעלה היטב במשך 10 שנים והוכיחה כי ניתן לנצל את אנרגיית הרוח בארץ באופן כלכלי. האגודה שולבה על ידי משרד האנרגיה והתשתית בתוכנית ניצול אנרגיית הרוח ב-1984 ופעלה מאז בסיוע צמוד של המשרד (כספי, טכני, הדרכה, הנחיה) לקידום הניצול של אנרגיית הרוח ברמת הגולן. כעבור מס' שנות פעילות מכרה אגודת המים "מי גולן" את זכויותיה (בגין השקעתה בפעילות) ואת חובתה כלפי משרד האנרגיה והתשתית לקידום הפעילות בפיקוח והנחיית המשרד (בגין הסיוע שקיבלה מהמשרד) לחברת "מסד בע"מ" אשר לאחר זמן מה שינתה את שמה לחברת "מי גולן אנרגיית רוח בע"מ".
החל מסוף 1986 ועד 1993 קיימה חברת "מי גולן אנרגיית רוח" יחד עם משרד האנרגיה מחקר בנושא ניצול תנאי הרוח. החל משנת 1993 מפעילה החברה את חוות הרוח "בָּשָׁנִית 1" שממוקמת בהר בני רסן בצפון רכס בשנית ברמת הגולן. החווה היא בעלת כושר ייצור של 6 מגה ואט. החווה כוללת 10 טורבינות רוח בעלות ציר אופקי, בקוטר להבים של 36 מטרים מתוצרת אוסטרית, ויש לה, לטענת החברה, ניצולת גבוה מבחינת שמישות - (כלומר משך הזמן שבו התחנה פועלת ואינה בטיפולי תחזוקה) - מעל 95% שהוא נתון גבוה יחסית לטורבינות בארצות הברית ולמתקני חשמל קונבנציונליים של חברת החשמל.
בשל התנגדות רשות שמורות הטבע, הוגבל מספר הטורבינות באתר לעשר בלבד, אף על פי שניתן להציב בו מספר כפול. גם חברת החשמל הטילה מצידה הגבלות על ההספק הכולל של תחנת הכוח. בעקבות הכנסת "פרמיה עבור אנרגיה נקיה" של משרד התשתיות ועליית מחירי הדלק בכוונת החברה להגדיל את תפוקת החווה ל-12 מגה ואט על ידי הגבהת תרנים ומעבר לטורבינות מדגם מתקדם יותר.
בעבר נשקל להקים פרויקט של 400 מגה ואט ברמת הגולן על ידי חברת הטורבינות AES האמריקאית וחברת מי גולן, בהשקעה של 600 מיליון דולר.
בנוסף לחוות הרוח בהר בני רסן פועלות גם חוות הרוח במעלה גלבוע (14 טורבינות), וברמת סירין (11 טורבינות).
בשנת 2020 הוקמה ברמת הגולן חוות הרוח עמק הבכא. החווה, הכוללת 30 טורבינות, היא חוות הרוח הגדולה בישראל, והיא צפויה לספק חשמל ל-40 אלף משקי בית בישראל. בנוסף, ישנן תוכניות להקמת חוות רוח נוספות ברמת הגולן: חוות "רוח בראשית" בקרבת הר פרס וחווה נוספת בצפון רמת הגולן.
יעקב חיים סופר
הרב יעקב חיים סופר (ה'תרכ"ז או ה'תר"ל 1869 - ט' בסיוון ה'תרצ"ט, 27 במאי 1939) היה מקובל, מחבר ופוסק הלכה, נולד בבגדאד ועלה לארץ ישראל. כתב את סדרת ספרי ההלכה כף החיים.
ביוגרפיה
נולד בבגדאד בירת עיראק, לרב יצחק ברוך ממשפחת "מוסה" ולאסתר. למד מאביו תורה וכתיבת סת"ם. התחנך בישיבת "מדרש בית זלכה" בראשות הרב עבדאללה סומך, ולמד בין היתר אצל הרב אלישע דנגור. הושפע בלימוד תורה וקבלה מהרב יוסף חיים - בעל ה"בן איש חי", והוסמך על-ידו למו"צ. נשא לאשה את פרחה בדהובא. לפרנסתו עבד כסופר סת"ם, ומכאן שם משפחתו "סופר".
נפטר בגיל 69, ביום שבת, ט' בסיוון ה'תרצ"ט (1939). נקבר בחלקת החסידים שבבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
נינו הוא הרב יעקב חיים סופר, שעומד בראש ישיבת 'כף החיים' שהוקמה על שמו.
ספרו כף החיים
במשך קרוב לארבעים שנה, החל מהיותו כבן שלושים עד פטירתו, עסק הרב סופר בכתיבת והדפסת חיבורו "כף החיים" על השולחן ערוך, בשמונה כרכים על חלק אורח חיים וכרך אחד על יורה דעה.
לאחר פטירתו, בשנת ה'תשי"ז, הדפיסו בניו, שלום ומשה סופר, מהדורה חדשה של החיבור, והוסיפו כרך נוסף על יורה דעה, מתוך כתב ידו. החיבור הוגה ותוקן על ידי הרב עובדיה יוסף, שגם כתב את החלק החסר בכרך החדש (מסימן קיז אות יג עד סוף סימן קיט), בסגנון הספר. ויחד עם רבו הרב עזרא עטיה כתב את ההקדמה למהדורה.
בשנת ה'תשע"ה יצאו כרכי החיבור במהדורה חדשה, כולל השלמות רבות מכתב ידו, שנמצא לאחר 78 שנים בגניזת גג בית הכנסת בבא תמא.
ספריו
ספרים נוספים שלו מצויים בכתב יד, בהם: באר מים חיים - שו"ת; בית יעקב - דרשות על פרשת השבוע; חפץ בחיים - דרשות; עדות ביעקב - דרשות לארבע פרשיות, שבת הגדול ועוד וביאור פרקי אבות; חזיונות חיים - קרוב ל-800 חלומות וגילויים; הערות והארות על ספר זבחי צדק; קונטרס קטן כוונות הפסח על הגדה של פסח.
גשר בר-יהודה
גשר בר-יהודה הוא גשר על נחל הירקון לאורך רחוב אבן גבירול בתל אביב, הקרוי על שמו של ישראל בר-יהודה, פעיל ציוני, חבר הכנסת ושר בממשלת ישראל.
היסטוריה
עם הבשלת תוכנית ל', עלתה בתחילת שנות ה-60 תוכנית להארכת רחוב אבן גבירול צפונה, תוך בניית גשר על הירקון. על פי התוכנית, אורך הגשר אמור היה להגיע ל-200 מטר. בסוף שנת 1963 פתחה עיריית תל אביב בתחרות אדריכלית לתכנון הגשר ועד המועד האחרון הוגשו 44 הצעות. ביוני 1964 בחר חבר השופטים את תוכניתם של פרופסור דוד יצחקי ומיכאל בורט. התוכנית התקדמה בעצלתיים ובשנת 1965 הייתה העירייה קרובה להוצאת מכרז להקמת הגשר. באופן זמני נעשה שימוש בגשר אוסישקין הסמוך, שהונח במקומו לקראת מצעד צה"ל בשנת 1965 ונרכש בידי עיריית תל אביב לקראת סוף שנת 1967.
ביולי 1966 הוציאה העירייה מכרז להקמת הגשר בו זכתה חברת רסקו ובספטמבר 1967 הונחה אבן פינה לגשר הקבוע. אורך הגשר המתוכנן היה 172 מטר ורחבו 38 מטר עבור ארבעה נתיבים לכל כיוון. אולם בשלב ראשון הוחלט להקים את הגשר ברוחב של 19 מטר בלבד, עם שני נתיבים לכל כיוון ועל כן הגשר נבנה עם סטייה קלה מהקו הישר של רחוב אבן גבירול. בעת בניית הגשר הוא היה הגשר הגדול ביותר בישראל. הגשר נחנך ב-9 בדצמבר 1970. פתיחת הגשר הביאה לעומסי תנועה כבדים ברחוב אבן גבירול והרעיון להרחיב את הגשר לארבעה מסלולים לכל כיוון נזנח.
מחאת נכי צה"ל (2021)
מחאת נכי צה"ל היא מחאה שהחלה ב-14 באפריל 2021, כאשר נכה צה"ל איציק סעידיאן הצית את עצמו מול משרדי אגף השיקום במשרד הביטחון בפתח תקווה, ישראל.
רקע
איציק סעידיאן, נכה צה"ל בן 26, מוכר על ידי משרד הביטחון כנכה צה"ל בעקבות פוסט טראומה ממבצע צוק איתן.
סעידיאן לחם בחטיבת גולני מול כוחות חמאס בקרבות בשכונת שג'אעיה בעזה, שם איבד את חברו הטוב בן וענונו בפיצוץ נגמ"ש, ובעקבות כך נגרמה לו טראומה נפשית . לאחר שחרורו פנה לאגף השיקום במשרד הביטחון, שם הכירו באחוזי נכות נמוכים והוא נאבק עבור הכרה רחבה יותר.
ההצתה מול משרדי אגף השיקום
סעידיאן הצית את עצמו ב-12 באפריל 2021, מול משרדי אגף השיקום במשרד הביטחון ברחוב ז'בוטינסקי בפתח תקווה. הוא פונה לבית החולים שיבא כשמצבו קשה, שם היה מאושפז כשנה וחצי.
בעקבות האירוע
יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל חל יומיים לאחר האירוע. עשרות פצועי צה"ל ומפגינים נוספים הגיעו לעמוד במחאה מול משרדי אגף השיקום, בסמוך למקום בו הבעיר עצמו סעידיאן, במהלך הצפירה. טרם הצפירה יצא לשוחח עם המפגינים מ"מ ראש האגף איתמר גרף, ואף הנחה את עובדי האגף לצאת ולעמוד עימם במהלך הצפירה.
בשבוע שלאחר יום הזיכרון הוקם מול משרדי אגף השיקום מאהל מחאה.
ב-5 במאי 2021 בעקבות ההתמהמהות באישור הרפורמה, התחדשה המחאה. נערכה הפגנה מול משרד האוצר בירושלים, במהלכה שברו המפגינים את מחסום כניסת הרכבים למשרד האוצר.
תחנאות
תחנאות (בערבית: تحناوت) הוא יישוב וקומונה כפרית למרגלות הרי האטלס הגבוהים במרוקו. הוא נמצא בפרובינציית אלחוז (الحوز) שבמחוז מרקש-אספי, כ-35 קילומטר דרומית למרקש. בשנת 2004 חיו בתחום המוניציפלי של תחנאות 29,562 תושבים, מתוכם 6,585 במרכז הכפר ו-22,977 בפזורה הכפרית שסביבו.
תרבות
מרבית האוכלוסייה בתחנאות היא ברברית. עד 1964 הייתה במקום קהילה יהודית, ובמקום יש בית עלמין יהודי.
מאמר אתנוגרפי משנת 1979 תיאר את השוק שבמרכז הכפר כאזור מלבני, מוקף חומת לבנים, ובו מסחר במוצרי צריכה ומלאכה, שמתנהל באוהלים. השוק פעיל גם כיום, בימי שלישי.
מאז שנת 2000, פועל בכפר סטודיו, גלריה ובית הארחה לאמנים "אל-מקאם", יוזמה של האמן המרוקאי מוחמד מורביתי. ב-2015 נוסד ליד הכפר בית יתומים, שבו כ-170 ילדים, בעזרת תרומה של הנדבן השווייצרי הנסיורג הובר.
עודד בלבן
עודד בלבן (נולד ב-22 באוגוסט 1946) הוא פרופסור אמריטוס לפילוסופיה באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה
נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה כמאוריסיו ארנלדו בלבן (Mauricio Arnaldo Balaban), לאמו שרה ואביו החזן מוני בלבן. ביוני 1967 עלה לישראל.
למד והשלים תואר ראשון ושני באוניברסיטת חיפה. קיבל את הדוקטורט מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1983 בהנחייתו של פרופ' יעקב פליישמן, בנושא ”היחסים בין הפרטי לכללי בתורת המשפט וההיקש בלוגיקה של היגל“. במחקריו הושפע רבות ממחקריהם של פרופ' מיכאל שטראוס וד"ר יגאל וגנר. בלבן הוא פרופסור מן המניין בחוג לפילוסופיה באוניברסיטת חיפה, ומרצה בקורסים "פוליטיקה ואידאולוגיה", "גבולות החשיבה המדעית" והבעיה הפסיכו-פיזית במסגרת המחלקה ללימודים הומניסטיים ואמנויות בטכניון. מתמחה בפילוסופיה של אפלטון ואריסטו, פילוסופיה חדשה ותורת ההכרה. הוא חבר המערכת של כתב-העת הפילוסופי Daimon. ספרו "גבולות החופש - על הגישות המזרחיות והמערביות לחופש", אותו כתב עם ד"ר ענן ערב, זכה בפרס סטרניאק לפילוסופיה בשנת 1990.
משנתו
פוליטיקה ואידאולוגיה - בספרו 'פוליטיקה ואידיאולגיה' טוען בלבן 3 טענות מרכזיות ובלתי שגרתיות:
בלבן טוען, בהסתמכו על מחקרים שערך, כי הצהרותיו של פוליטיקאי הן כלי שרת להגשמת מהלכים שאותם רוצה להוביל ותוכנן אינו מצביע על הערכים שבהם מאמין הדובר. לעיתים קרובות, הצהרות ונאומים עלולים אף להצטייר כסותרים את מעשיו. עוד טוען בלבן, שלצורך ניתוח של אירועים ומעשים אותם מוביל פוליטיקאי, יש להניח כי הוא אינו טועה. קרי, שהפוליטיקאי מודע היטב למעשיו ושעל פי רוב הם מתוכננים היטב (ולכן, ל'פליטות פה' יש משמעות רבה להבנת המניעים הכוונות האמיתיות). הנחה זו באה לבטל טענה שנשמעת רבות, לפיה פוליטיקאי זה או אחר הוא 'משוגע' (טענה שנשמעה רבות לגבי סדאם חוסיין, ובהמשך לגבי מחמוד אחמדינז'אד). טענה זו מנטרלת את היכולת לשפוט ולבחון כל מהלך, שכן היא מגלמת בתוכה הנחה שכל פעולה עלולה להיות אי-רציונלית וכנגד הכוונה של אותו מנהיג (למשל, טענה שסאדם כבש את כווית כי היה לו שכרון כוח).
תורת ההכרה
בלבן מבין תורת ההכרה כהכרת אופני-ההכרה. יש להבחין אם כן בין שני אספקטים של ההכרה: תוכן וצורה, או תוכן מוכר ואופן ההכרה. התוכן הוא מה שכל הכרה מתכוונת אליו. הצורה מתגלה בדרך כלל בדיעבד, תוך דיון רפלקסיבי על ההכרה (צורת ההכרה נאמרת כנגד תוכן ולא כנגד חומר). גילוי צורות ההכרה משמעו גילוי ההנחות הקודמות של ההכרה, כלומר אותו יסוד בהכרה שאינו אמיתי ואינו שקרי. בעקבות עמנואל קאנט וארנסט קסירר (Ernst Cassirer), טוען בלבן שאין שום תוכן הכרתי שאין לו צורה, אין שום הכרה הנעדרת צורת הכרה, אף כי צורה זו משתנה במהלך ההיסטוריה האנושית והאישית, ובתחומים נבדלים של ההכרה. אין בכך כדי לומר שאין ברשותנו "אמת אובייקטיבית", אלא רק שאין תוכן שאינו כפוף ל"נקודת ראות", לקטגוריות של ההכרה ולצורה של התפיסה.
לדוגמה, במסגרת המחקר תורת ההכרה, בלבן דן בהנחותיה של הפילוסופיה של אפלטון. לדעתו, אפלטון היה ההוגה הראשון אשר העלה את השאלה האם יש מקום לתורת ההכרה או להכרת ההכרה. בדיאלוג כרמידס אכן שואל אפלטון האם ההכרה יכולה להיות מוכרת והאם החשיבה יכולה להיות נחשבת. תשובתו של אפלטון מפתיעה עד היום. אפלטון משווה את הניסיון להכיר את ההכרה עם הניסיון לראות את הראייה ומסקנתו היא שההכרה לא ניתנת להכרה. בשאלה האם ניתן לראות את הראייה, אפלטון אינו מתכוון לראית העין או מערכת הראייה, שהרי שניהם אינם בגדר ”ראייה“. מה שלא ניתן לראות, אם כן, הוא היחס המתקיים בין איברי הראייה לתוכן הנראה. לדברי אפלטון, כך הדבר גם לגבי ההכרה: לא ניתן להכיר את תהליך ההכרה או את היחס הקוגניטיבי. אפלטון ”עיוור“ לאפשרות שלישית, והיא, שמה שנידון בשאלה על הכרת ההכרה הוא הצורה, כלומר הראייה וההכרה בתור יחס. עניינה של תורת ההכרה הוא הפונקציה הקוגניטיבית או היחס הקוגניטיבי עצמו. כפי שראייה היא יחס בין מערכת הראייה לדבר נראה, כך ההכרה היא היחס בין סובייקט מכיר לאובייקט מוכר. בעקבות ארנסט קסירר טוען בלבן שההכרה היא פונקציה ולא סובסטנציה. פונקציה היא יחס, היא מחברת יחדיו תנאים נפרדים. סובייקט ואובייקט הם תנאים להכרה ולא ההכרה גופה, בדיוק כפי שאיברי הראייה והדברים הנראים אינם בעצמם ראייה אלא תנאים לראייה. היחס שונה מן המתייחסים.
בלבן טוען שהגישה לפיה אין להכיר את ההכרה, שוללת למעשה את קיומו של סובייקט מכיר, ככל שהוא מוגדר כמתייחס לאובייקט. לדיון על כך הקדיש בלבן מאמרים שונים וספר (Subject and Consciousness). כדוגמה מובהקת של הוגים המתכחשים לסובייקט המכיר, מציין בלבן את הגל וויטגנשטיין המוקדם.
תולדות צורת ההכרה
דוגמה מובהקת ליריבות זו היא המקרה של הבעיה הפסיכו-פיזית, או כפי שהיא קרויה בתחום של מדע- נאורולוגיה, בין מוח לבין תודעה. שלב ראשון של מחקר זה עניינו בדיון בקורתי בהנחות הקודמות של הפילוסופיות של הנפש המסיק מסקנות על היחסים בין פעילות המוח והתודעה המודעת (מה שמכונה ”ניסיון פנומנלי“). המחקר שמנסה לקבוע יחסים סיבתיים בין פעילות המוח והתפיסה האנושית הרגילה, דוגמת תחושת הכאב, תפיסת צבעים וחשיבה מושגית, הגיע למבוי סתום. בלבן מציין שהמחקר המדעי נולד מתוך ההנחות של המדע הפיזיקלי בן-ימינו. מתוך ההנחה הקודמת הבסיסית של הפיזיקה, שלאירוע פיזיקלי יש אך ורק סיבות פיזיקליות, נוצר פער בין גוף לנפש, אשר לא ניתן לגישור בכפוף להנחה זו. יש להזכיר שבעת העתיקה, תחת הנחות קודמות שונות, הנפש נחשבה "יותר גופנית" מאשר היום והגוף - ל"יותר נפשי".
מה שנדרש לדעתו הוא רביזיה של ההנחות הקודמות של מדעי-המוח. הקושי הוא בפער המתגלה בין הממצאים של הניתוח המדעי והתיאור התופעתי של התודעה. הפילוסופים העקביים והקיצוניים ביותר, אלה הנוטים להתכחש ל“ניסיון תופעתי“, כמו דניאל דנט (Daniel Dennett) ותומאס מצינגר (Thomas Metzinger), טוענים, למשל, שאנו לא רואים צבעים אלא אורכי גל. תפיסת צבעים, כך הם טוענים, זו אשליה מועילה להישרדותנו. שאלה שמעניינת את בלבן בהקשר זה היא, איך זה קרה שהמדע, אשר אמור היה לתת תיאור והסבר של תופעות, מוצא את עצמו במצב שמבקש להתכחש למושא המחקר שלו- הניסיון האנושי, ומצהיר עליו שהוא בגדר אשליה. לדעתו ניתן למצוא את התשובה בגבולותיה של צורת החשיבה של מדעי המוח בני-ימינו.
תורת הכרה יישומית
נושא אחר שהם חוקרים הוא הפוליטיזציה של מחקר האקלים של כדור הארץ. חוקרי האקלים, סטטיסטיקאים וכלכלנים חלוקים בשאלה האם האטמוספירה עוברת תהליך של התחממות או תהליך של התקררות. מבחינה פוליטית, התשובה לשאלה היא בעלת השלכות מעשיות לגבי התכנון הכלכלי. הטונים והאופי הכללי של המחלוקת הם עצמם סימפטום לאופי הפוליטי והלא-מדעי של המחלוקת. כל צד מסתיר מידע ומונע מהצד השני להציג את נימוקיו. מאחר שהמדע לא מסוגל לתת תשובה חד-משמעית בנושא, או כיוון שהחוקרים לא נוהגים במידת היושר נדרוש, הפוליטיקה משתלטת על הדיון ותופסת את הבמה. המחקר של צצקין ובלבן מתרכז במשמעות האופרטיבית של המחלוקת מנקודת ראות מדינית וכלכלית. מדובר לדעתם בניצול הדיון המדעי לצרכים מדיניים.
חייו האישיים
בתו היא השחקנית לירית בלבן ובנו המוזיקאי והאנימטור עילי בלבן. נשוי לד"ר אסנת הלוי בלבן.
די בראון (1984)
דניאל "די" בראון (באנגלית: Daniel "Dee" Brown; נולד ב-17 באוגוסט 1984 בג'קסון, מיסיסיפי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הרכז והקלע. בראון נחשב לשחקן המתמחה בקליעה, באסיסטים ובחטיפות.
קריירה
בראון החל את קריירת המכללות שלו בעונת באוניברסיטת אילינוי. בקיץ 2006 נבחר על ידי יוטה ג'אז במקום ה-46 בדראפט ה-NBA. בעקבות בחירתו שיחק בעונת 49 משחקים ביוטה ותרם 1.9 נקודות ו-1.7 אסיסטים ב-9.2 דקות משחק בממוצע. בסיום אותה עונה בראון עבר לשחק בגלאטסראיי הטורקית, והעמיד מספרים של 12.5 נקודות, 4.8 אסיסטים ו-2.8 ריבאונדים בליגה הטורקית, כמו כן הוביל את הקבוצה מאיסטנבול לחצי גמר גביע יול"ב עם ממוצעים של 14.7 נקודות, 3.8 אסיסטים ו-2.5 ריבאונדים. את עונת החל בראון בוושינגטון ויזארדס, שם שיחק 17 משחקים, וב-13.7 דקות בממוצע למשחק תרם 2.4 נקודות ו-1.9 אסיסטים. בהמשך העונה עבר לפיניקס סאנס, בה שיחק רק שני משחקים.
בראון חתם באבלינו מהסרייה א' לקראת עונת.
ב-31 ביולי 2013 חתם בראון בוואף ריגה, ששיחקה בליגה המאוחדת של VTB וביורוקאפ. באוגוסט 2014 חתם על חוזה לשנה אחת בקבוצה הרומנית אססופט פלוישט. בינואר 2015 עבר את פלוישט, וחתם באקדמיק סופיה הבולגרית.
בראון הודיע על פרישתו ממשחק מקצועני בספטמבר 2015.
ישכר שלמה ביסטריצקי
הרב ישכר שלמה ביסטריצקי (נולד בי"ח בתמוז ה'תשל"ז, 4 ביולי 1977) הוא רבה הראשי של המבורג שבגרמניה ושליח חב"ד בעיר.
ביוגרפיה
בצעירותו למד במוסדות חב"ד בצפת, וכשבגר עבר ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד ובישיבת אהלי תורה בשכונת קראון הייטס שבברוקלין, ניו יורק. בשנת ה'תשנ"ז למד בישיבת תומכי תמימים המרכזית - 770. בתום לימודיו בניו-יורק עבר ביסטריצקי ללמוד בישיבת תומכי תמימים במנצ'סטר שבאנגליה, ולאחר מכן למד לסמיכה לרבנות בבית המדרש לרבנים בברלין שבגרמניה.
בי"ז באדר ה'תש"ס נישא לחנה, בתו של הרב יוסף יצחק הבלין, רב קהילת חב"ד בשכונת רמת שלמה בירושלים וראש מכון היכל מנחם בעיר.
בתחילת שנת ה'תשס"ד עברו ביסטריצקי, אשתו ושתי בנותיו לעיר המבורג שבגרמניה, אליה הגיעו לשמש כשלוחי חב"ד בעיר.
בחודש חשוון תשע"ה הקים הרב ביסטריצקי מכון הוראה ללימודי סמיכה לרבנות בהמבורג, בו נמסרים שיעורים מעת לעת על-ידי רבנים מכל רחבי העולם.
בכ' בסיוון תשע"ט, ביציאתם מפגישה עם ראש עיריית המבורג, הותקפו ביסטריצקי וחבר הקהילה היהודית בהמבורג אליעזר נואה על-ידי גבר מרוקאי כבן 45, שירק עליהם וקילל אותם מול משטרת העיר. התוקף נעצר על-ידי המשטרה כשהוא מתנגד למעצרו. ראש העיר המבורג ואישים פוליטיים בגרמניה גינו את המעשה, ובשיתוף עם עיריית המבורג פתח ביסטריצקי בקמפיין נגד אפליה.
בתחילת שנת תשפ"א, לאחר השתדלויות רבות מצד ביסטריצקי, הוחלט במועצת עיריית המבורג על בנייתו מחדש של בית הכנסת בורנפלאץ, שהיה הגדול ביותר בהמבורג ונשרף על-ידי הנאצים בליל הבדולח. ממשלת גרמניה הודיעה על הקצבתם של 180 מיליון דולר לשיפוץ המבנה.
בסביבות חודש ניסן תשפ"ב הביא ביסטריצקי את בתו מושקא ובעלה יואל בייטש לסייע לו כשלוחי חב"ד בהמבורג.
ביסטריצקי משמש כרב הראשי ושליח חב"ד בהמבורג, לצד תפעול מערך כשרות למוצרי חלב המופצים ברחבי אירופה, ניהול כולל להוראה ובית ספר לילדים בעיר.
משפחתו
לביסטריצקי תשעה ילדים והוא סב לשתי נכדות. בתו מושקא נישאה ליואל בייטש, בנו של עו"ד מרדכי בייטש ממשרד עורכי הדין יגאל ארנון. בתו עלקא נישאה לשניאור זלמן ריבקין, בנו של בנימין ריבקין, בעלי אולמות האירועים בכפר חב״ד.
מאחיו
לוקאס ביגליה
לוקאס רודריגו ביגליה (בספרדית: Lucas Rodrigo Biglia ;נולד ב־30 בינואר 1986 בעיר מרסדס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר באיסטנבול בשאקשהיר.
ביוגרפיה
ביגליה החל את הקריירה בארחנטינוס ג'וניורס, מועדון אשר הצמיח רבים משחקניה המוכשרים של ארגנטינה. הוא שיחק בשורותיה 15 משחקים בטרם נרכש על ידי אינדפנדיינטה שהתמודדה על האליפות באותה שנה. ביגליה, קשר אחורי בתפקידו, נחשב לאחד השחקנים הטובים בליגה הארגנטינאית.
החלטתו לבחור באנדרלכט התקבלה בתמיהה שכן קבוצות מליגות בכירות יותר התעניינו בשחקן אך ביגליה נימק את החלטתו בכך שהוא "רוצה להתקדם לאט באירופה" ומעדיף לשחק ולצבור בניסיון בזירה האירופאית במקום לשבת על ספסלה של אחת הקבוצות הגדולות. ביגליה השתלב מהר בקבוצה וזכה באליפות ובתואר השחקן הצעיר הטוב ביותר בבלגיה בעונתו הראשונה.
ביגליה הצטיין גם בשורות הנבחרות הצעירות של ארגנטינה ושימש כקפטן הנבחרת עד גיל 17. הוא זכה עם הנבחרת עד גיל 20 במונדיאל הנוער בשנת 2005. ביגליה נכלל בין ארבעת שחקני הגיבוי לסגל הנבחרת האולימפית של ארגנטינה לקראת המשחקים בקיץ 2008. יחד איתו מופיע ברשימה גם חברו לקבוצה ניקולס פארחה. ב-23 ביולי 2013 חתם ל-5 שנים בקבוצה האיטלקית לאציו. ב-16 ביולי 2017 חתם לשלוש שנים במילאן. ב-14 בספטמבר 2020 חתם לשנתיים בפתיח קארגומרוק הטורקית.
תארים
נבחרת ארגנטינה הצעירה
אנדרלכט
אישיים
צ'ירפאן
צ'ירפאן (בבולגרית: Чирпан) היא עיר בדרום מרכז בולגריה, השלישית בגודלה במחוז סטארה זאגורה וממוקמת כ-174 ק"מ מהבירה סופיה, 48 ק"מ מפלובדיב ו-36 ק"מ מבירת המחוז סטארה זאגורה. צ'ירפאן ממוקמת צפונית לנהר המריצה ושורר בה אקלים ממוזג מתון.
היסטוריה
בסמוך לעיר המודרנית מצויים שרידיה של העיר שרמפול מתקופת האימפריה הרומית. עדויות לחידוש ההתיישבות במקום מצויות בתעודות עות'מאניות מהמאה ה-15 המציינות שבמקום שכן כפר בשם צ'אפאנלי שהוקם סביב חאן אשר נבנה עם סורגי עץ המכונים בטורקית עות'מאנית צָ'רָפְּיָה ומניחים שממינוח זה נגזר שם העיר. במהלך שלטון האימפריה העות'מאנית נודע היישוב כמרכז חקלאי אזורי. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכלל האזור בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית ולא צורף לשטח נסיכות בולגריה. ב-6 בספטמבר 1885 הכריז הנסיך אלכסנדר בטנברג על צירופו של מחוז רומליה המזרחית ובכללו העיר צ'ירפאן לשטח הנסיכות. ב-18 באפריל 1928 אירעה רעידת אדמה אשר גרמה נזקים כבדים בעיר. בצ'ירפאן נולד אבדילקרים נאדיר פאשה מושל פלך רומליה של האימפריה העות'מאנית שנודע בדיכויו של מרד אפריל הבולגרי ב-1876 ובהמשך בכישלון הפיקודי של העות'מאנים במלחמה עם צבא האימפריה הרוסית.
כלכלה ודמוגרפיה
עיקר התוצר המקומי הגולמי מגיע מחקלאות ולמעלה ממחצית שטחה של הרשות המקומית מעובד. בעיקר מגדלים חיטה, חמניות, ענבים, כותנה ופירות. בראשית שנות ה-90 הוקם בפאתי העיר מפעל טקסטיל. באזור העיר פועלים מספר יקבים. בצ'ירפאן תחנת רכבת המצויה על קו הרכבות סופיה – בורגס.
הקהילה היהודית
קהילת צ'ירפאן נוסדה במהלך המאה ה-19 ובניה היו ברובם סוחרים זעירים. ב-1880 הוקם בית הכנסת המרכזי. ב-1900 נכללה הקהילה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בנסיכות הבולגרית ומנתה כ-150 נפשות. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה גדלה הקהילה לכדי 300 נפשות ולאחר תבוסת בולגריה והמשבר הכלכלי החמור שבא בעקבותיה, החלה ירידה הדרגתית במספר הנפשות.
ב-29 באוגוסט 1920 יוצגה קהילת צ'ירפאן בכנס הקהילות היהודיות המאורגנות בממלכת בולגריה שהתקיים בסופיה, על ידי יצחק אברהם סידי ראש הקהילה. בשנות ה-20 פעלה בעיר אגודה ציונית עצמאית בשם "סיני" אשר עודדה את בני הקהילה לעלות לארץ ישראל. באפריל 1926 התקיימו בחירות לוועדי הקהילות בבולגריה ובצ'ירפאן ניגשה לבחירות רק רשימה אחת, ציונית מאוחדת ללא מתנגדים. בעיר פעל בית ספר יסודי יהודי בן 4 כיתות וב-1925 למדו בו 15 תלמידים, כאשר הממשלה הבולגרית מימנה שליש מתקציבו ועוד גן ילדים בו למדו ב-1926 15 תלמידים. במהלך שנות ה-20 וה-30 עלו לישראל כ-50 מבני הקהילה, חלקם גורשו ב-ספטמבר 1939 במסגרת המסע לגירוש נתינים זרים שערכה הממשלה הפרו-פאשיסטית.
במהלך מלחמת העולם השנייה מנו בני הקהילה 150 נפשות, מקצתם שנחשדו בסיוע לפרטיזנים נעצרו ושוחררו בסיומה. 2 יהודים מהעיר, האחים אלבלח נורו למוות בידי המשטרה הבולגרית לאחר שנחשדו בסיוע לפרטיזנים, והפרטיזנית קלרה אשכנזי ילידת העיר נפלה בקרבות. מרבית יהודי צ'ירפאן עלו למדינת ישראל במהלך גל העלייה בין 1947 – 1949. ב-28 במאי 1949 בשלהי גל העלייה, ערך הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה מפקד ובצ'ירפאן נמנו 32 יהודים. בראשית המאה ה-21 לא התגוררו יהודים בעיר.
קרחון אסטרונאוט
קרחון אסטרונאוט (באנגלית: Astronaut Glacier) הוא קרחון יובלי רחב, בהרי הצלב הדרומי, באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הקבוצה הצפונית (northern party) של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962–1963.
שם זה קשור לשמות של קרחונים סמוכים (שמות העוסקים בתעופה וחלל): קרחון קוסמונט, קרחון קוסמונאוט, קרחון אוויאייטור.
כל קרחונים אלה הם יובלים של קרחון אוויאייטור.
יחסי קניה–רומניה
יחסי קניה—רומניה הם יחסי החוץ בין קניה ורומניה.
סקירה כללית
רומניה וקניה כוננו יחסים דיפלומטיים, ברמת שגרירות, ב-22 ביוני 1968. שגרירות רומניה בניירובי נפתחה ב-1974. ב-31 בינואר 2014 הקימה רומניה קונסוליית כבוד במומבסה. באוגוסט 1993 ביקרה משלחת מהפרלמנט של קניה ברומניה. בשנים האחרונות, נציגי הפרלמנט הרומני נמצאים בניירובי, כדי להשתתף בפגישות של הארגונים הבינלאומיים UNEP ו-HABITAT, שמשרדיהם הראשיים בבירת קניה, ומקיימים גם פגישות עם שלטונות קניה. כמו כן, השר הרומני לאיכות הסביבה השתתף בפגישה הסביבתית האוניברסלית הראשונה של האו"ם, שהתקיימה ביוני 2014. בפברואר 2003 ופברואר 2011, ביקר שר הסביבה והיערות הרומני בקניה. שר משאבי המים הקנייתי ביקר ברומניה במאי 2003.
רווחת השאה
סלאמאתי-יֶ שאה (, בתרגום חופשי: רווחת השאה) היה ההמנון הלאומי הראשון של ממלכת פרס, החל משנת 1873 (שלטון השאה מוזאפר א-דין שאה קאג'אר ועד שנת 1909. השיר הולחן על ידי המלחין הצבאי הצרפתי אלפרד ז'אן-בטיסט למר (Alfred Jean Baptiste Lemaire). להמנון לא היו מילים רשמיות.
סרט להט"בי
סרט להט"בי הוא סרט שנוצר על ידי יוצרים ויוצרות להט"ביים או עוסק בנושאים בעלי עניין בקרב הקהילה הלהט"בית (כגון: יציאה מהארון, מופעי דראג, איידס, הומופוביה) או מציג דמויות להט"ביות כדמויות ראשיות או מרכזיות בסרט, וכולל לעיתים רומן או מערכת יחסים בין בני-זוג מאותו המין כחלק משמעותי בעלילה.
רווחת השאה
בשנת 2005 בוצעה לראשונה גרסה חדשה להמנון בידי התזמורת האיראנית. לגרסה המחודשת נכתבו מילים על ידי ביג'אן תאראקי לאחר שמנצח התזמורת האיראנית, שפימאן סולטאני, ביקש ממנו לשכתב את ההמנון.
סרט להט"בי
ישנם סרטים קאמפיים או מוזיקליים (או אף סרטים מז'אנרים אחרים), שאינם עוסקים בצורה ישירה בנושאים להט"ביים, ושאינם מציגים בצורה מפורשת דמויות להט"ביות, אך עדיין נתפסים כסרטים להט"ביים, שכן יש להם השפעה חיובית על דעת הקהל באשר למאבקה של הקהילה הגאה לשוויון זכויות.
קיימים גם סרטים שאינם להט"ביים, אולם עשויים להיות בעלי סאבטקסט להט"בי (בין אם לאורך הסרט כולו, ובין אם רק בחלקו).
פרשת רזאן א-נג'אר
פרשת רזאן א-נג'אר עוסקת בנסיבות מותה של רזאן א-נג'אר (שמה המלא: רזאן אשראף עבד אל-קאדר א-נג'אר ; ילידת 13 בספטמבר 1997) - חובשת פלסטינית שהתנדבה להעניק עזרה ראשונה במהלך ההפגנות בגבול ישראל-רצועת עזה, ונהרגה במהלכן מירי של צלף צה"ל ב-1 ביוני 2018.
על פי דיווחי עדי ראייה פלסטינים, א-נג'אר נהרגה במהלך ניסיון לפנות פצוע ליד גדר הגבול של ישראל עם רצועת עזה תוך שהיא מרימה את ידיה כדי להראות שאינה חמושה. ארגון זכויות האדם "בצלם" טען שהיא נהרגה מירי מכוון.
צה"ל הכחיש שהיא נורתה בצורה ישירה על ידיו, אך הותיר את האפשרות שהיא נפגעה מאש לא ישירה. צה"ל פרסם סרטון בו נראית א-נג'אר כשהיא משליכה רימון עשן לעבר חיילי צה"ל לצד מפגינים פלסטינים.
בנוסף על כך פרסם צה"ל קטע סרטון שבו נראתה א-נג'אר משתתפת בהפגנה ומציגה את עצמה כמגן אנושי בהתאם לדרישת חמאס. מאוחר יותר נמצא כי קטע הסרטון הזה הוא חלק מריאיון עם תחנת טלוויזיה לבנונית שנערך על ידי צה"ל ובו הוצאו דבריה של א-נג'אר מהקשרם. בווידאו המקורי היא לא הזכירה את חמאס וקראה לעצמה "מגן הצלה אנושי כדי להגן ולשמור על הפצועים בקווי החזית". על פרסום הווידאו הערוך על מנת לפגוע בדימויה ספג צה"ל ביקורת נרחבת בעולם.
תחקיר מקיף של האירוע פורסם על ידי העיתון "הניו יורק טיימס" ב-30 בדצמבר 2018. מסקנת התחקיר הייתה כי א-נג'אר נפגעה מקליע שנורה על ידי צלף לתוך קהל ממרחק של כ–110 מטרים, ושפגע קודם בקרקע, התפצל, ואחד מחלקיו חדר לחזה שלה.
רזאן א-נג'אר
רזאן א-נג'אר נולדה כבכורה למשפחה בת שישה אחים ואחיות. האב עבד בישראל עד שהוטלו הגבלות שאסרו על מעבר הגבול. אחר כך עבד כמכונאי אופנועים. בעת מותה היה מובטל. המשפחה התגוררה בדירה בח'וזאעה שניתנה להם על ידי קרובים, במרחק קצר מהגבול עם ישראל.
היא גדלה בעזה, וחוותה כילדה את מבצע עופרת יצוקה (2008), וכנערה את מבצע עמוד ענן (2012) ואת מבצע צוק איתן (2014), שבו נהרס היישוב שבו התגוררה. היא רצתה ללמוד סיעוד באוניברסיטה, אך כבת למשפחה דלת אמצעים הדבר לא התאפשר לה, ובמקום זאת למדה קליגרפיה וסיימה קורס עזרה ראשונה.
מותה
ב-1 ביוני 2018, יום שישי השלישי של הרמדאן, הפגינו כ-3,000 פלסטינים ליד גדר הגבול, הבעירו צמיגים ויידו אבנים לעבר הכוחות הישראלים. נג'אר הייתה חברה בצוות של חמישה מתנדבים במשמרת. לאחר שאחד המפגינים נפגע מרימון עשן בפניו, סמוך לגבול, פנו המתנדבים ובהם נג'אר, שהיו לבושים במדים מזהים, לטפל בו. במהלך הטיפול במתפרעים נפגעו שלושה מתנדבים מכדור שניתז מהקרקע. היא פונתה מחוסרת הכרה לאוהל רפואי, ואחר כך הועברה לבית החולים האירופי, שמדרום לח'אן יונס. לאחר כחצי שעה של ניסיונות החייאה נקבע מותה.
על פי הפלסטינים, ביום מותה של א-נג'אר נפצעו 100 פלסטינים, 40 מהם מירי חי.
בהלוויה שנערכה לה, כשגופה נעטף בדגל פלסטין, השתתפו אלפים. מותה הפך לסמל. ישראל והפלסטינים פרסמו הודעות מנוגדות בנוגע לאירועים שהובילו למותה. בפי התקשורת הפלסטינית היא זכתה לכינוי "מלאך הרחמנות", ובתגובה של דובר צה"ל בערבית בטוויטר מספר ימים אחר כך נאמר ש"היא לא מלאך רחמן כפי שמנסים בחמאס להציג אותה" ופורסם סרטון שבו היא משליכה רימון עשן לצד מפגינים פלסטינים. נוסף על כך, פרסם צה"ל וידאו ערוך מהטלוויזיה הלבנונית שבו היא הציגה עצמה כמגן אנושי. על פרסום הווידאו הערוך ספג צה"ל ביקורת נרחבת בטענה שהוא הוצא מהקשרו.
הפרקליט הצבאי הראשי, שרון אפק, הורה באוקטובר 2018 למשטרה הצבאית החוקרת לפתוח בחקירה פלילית בנוגע למותה, אך צה"ל לא פרסם מה עלה בגורל החקירה.
תחקיר "הניו יורק טיימס" על נסיבות מותה
ב-30 בדצמבר 2018 פרסם עיתון "הניו יורק טיימס" בכתבה הראשית תחקיר מקיף של האירוע, שארך שישה חודשים ובוצע על ידי שישה כתבים חוקרים. הכתבים ראיינו בעזה את בני משפחתה של א-נג'אר, ידידיה, חבריה לעבודה, מוריה לשעבר ורופאים שניסו להציל את חייה. כמו כן, הם ראיינו גורמים במערכת הרפואה בעזה וקציני צה"ל בכירים, ובהם מפקדים המנהלים את פעולות צה"ל בגבול, עורכי דין צבאיים, ואת דובר צה"ל. הכתבים ביקרו גם בעמדות צלפים ליד הגדר, בדקו את דו"חות הנתיחה שלאחר המוות, ובחנו את הראיות הבליסטיות בעזרת צלפים וחוקרים לשעבר של זירות פשע. הם אספו וניתחו יותר מאלף תמונות וסרטונים שצולמו ב–1 ביוני 2018 על ידי צלמים, מפגינים, משקיפים ואנשי צוות רפואי. הראיות נבדקו מול יותר מ–30 עדים. העיתון השתמש גם בסרטון וידאו שצולם על ידי מל"ט, ובעזרת סוכנות מחקר יצר דגם תלת-ממד של זירת העימות, ובסיוע סרטוני וידאו שצולמו בטלפונים ניידים יצר מיפוי של תנועות המתנדבים, המפגינים והחיילים. לאחר מכן הוקפא הרגע שבו נורתה א־נג'אר ושוחזר מסלול הקליע מקבוצה של צלפים של צה"ל דרך קבוצת מתנדבים שעמדו במרחק של כ–110 מטרים.
אחת ממסקנות התחקיר הייתה כי א-נג'אר נפגעה מקליע, שנורה על ידי צלף לתוך קהל, שבו נראו בבירור מתנדבים לבושים בחלוקים לבנים. התחקיר של העיתון הראה כי המתנדבים וכל מי שהיו בסביבתם לא סיכנו את החיילים. א-נג'אר והחובשים הנוספים אף הרימו את ידיהם על מנת להראות שאין בכוונתם לפגוע בחיילים. עוד עלה מהתחקיר כי א-נג'אר נפגעה מקליע שנורה ממרחק של קרוב ל-110 מטרים, ושפגע קודם בקרקע, התפצל, ואחד מחלקיו חדר לחזה שלה.
גורם גידול
גורם גידול (אנגלית: Growth Factor), או הורמון גידול מתייחס לחלבון הממריץ חלוקת תאים והתמיינות תאים. בנוסף, חשובים גורמי גידול לוויסות מגוון תהליכים תאיים בגוף. גורמי גידול פועלים בדרך כלל כמולקולות אות (סיגנל) בין תאים בדומה לציטוקינים ולהורמונים, שנקשרים לקולטנים (רצפטורים) ספציפיים על פני תאי המטרה שלהם. גורמי גידול שונים מזרזים חלוקה והתמיינות של תאים ספציפיים להם. דוגמה לכך הם חלבוני עצם מורפוגנים (Bone Morphogenic Protein) האחראים להמרצת ההתמיינות של תאי עצם וכן לתהליכי התפתחות רבים בעובר ובמערכת החיסון.
דוגמאות לגורמי גידול
גורמי גידול שייכים למשפחות שונות של סוגי חלבונים שמתאפיינות בדמיון מבני מסוים. ישנן עשרות סוגי משפחות של גורמי גידול. שתי דוגמאות הן FGF (ראשי תיבות באנגלית: Fibroblast growth factor "גורם גידול של פיברובלסט") ו-NGF (באנגלית: Nerve growth factor, "גורם גדילה עצבי").
שימושים ברפואה
בשני העשורים האחרונים נעשה שימוש מוגבר בגורמי גידול לשם טיפול במחלות דם ולב וכן במחלת הסרטן.
התרת נדרים
הַתָּרַת נְדָרִים או הֶתֵּר נְדָרִים הוא הליך בהלכה, שבו אדם שנדר נדר ומתחרט עליו יכול לבטל את נדרו. ההתרה נערכת על ידי חכם או על ידי שלושה הדיוטות הנחשבים לעניין זה כבית דין. התרת נדרים יכולה להתיר גם שבועה והקדש.
כיום קיים מנהג לערוך "סדר התרת נדרים" בערב ראש השנה, ויש הנוהגים בערב יום הכיפורים. ההתרה כוללת ביטול מראש של כל הנדרים לעתיד, והיא נערכת על ידי שלשה אנשים. באופן דומה נועדת תפילת כל נדרי בערב יום כיפור להתיר את הנדרים שנעשו שלא במכוון או מתוך הכרח, אך קיימות מוגבלויות ומחלוקות הלכתיות באשר לתועלת המעשית של המנהג.
פירוש "התרה" נתונה במחלוקת ראשונים - יש המפרשים התרה כהתרת הקשר, ויש המפרשים לשון איסור והיתר. יש להבדיל בין התרת נדרים להפרת נדרים שהוא כשאב מפר נדרי בתו, אשתו וכדומה, ללא צורך בשלושה או בחכם.
מקור
לפי תנא קמא במסכת חגיגה "התר נדרים פורחים באוויר ואין להם על מה שיסמוכו", כלומר שאין לה מקור בתורה שבכתב אלא חודשה על ידי חז"ל בתורה שבעל פה.
רבי אליעזר אומר שיש לו מקור בתורה - שנאמר פעמיים, אחת הפלאה לאיסור - שבועה, ואחת הפלאה להיתר - התרה.
רבי יהושע אומר שהמקור הוא כלומר שהשבועה נעשתה מתוך כעס ובלא ידיעה, ודרשו על כך: באפי נשבעתי וחזרתי בי.
רבי יצחק מביא דעה נוספת - נאמר, אם ליבו נודבו יביא את הקרבן שנשבע להביא ואם לא מתיר את הנדר.
דעה חמישית היא של חנניה אחיינו של רבי יהושע - נאמר, משאמר ואקיימה היינו שאם לא רוצה אינו מקיים.
דעת רב יהודה בשם שמואל - כתוב, הוא עצמו אינו מיחל אך אחרים יכולים להחל את דיבורו. הראשונים חיקו את השיטה שלפיה התרת נדרים היא חידוש של חז"ל, אך למדוה מהנהגת משה רבינו.
לדעת רב אשי קיימת מחלוקת תנאים האם יש התרה על ידי חכם מדרבנן. לבית שמאי אסור ולבית הלל מותר.
המתירים
נחלקו רבי יהודה ורבנן מי צריך כדי להתיר את הנדר. לדברי רבנן אחד מומחה או שלשה הדיוטות במקום שאין חכם ולרבי יהודה צריך שיהא אחד מהשלשה מומחה.
בביאור מחלוקתם נחלקו הרמב"ן והרמב"ם, הרמב"ן סובר שלרבנן צריך אחד סמוך או שלשה הדיוטות (שבקיאין בהלכות נדרים). ולרבי יהודה צריך או אחד סמוך, או שלשה שמתוכם אחד "גמיר וסביר" ושניים "אי מסברי להו סברי". ואילו הרמב"ם סובר, שלא צריך סמוך ובין לרבי יהודה בין לרבנן די חכם מובהק להתיר את הנדר ונחלקו האם אפשר בשלשה הדיוטות.
ארבעה נדרים
ישנם ארבעה סוגי נדרים שאינם צריכים התרה, מכיוון ששיערו חכמים שאין הנודר מתכוין באמת לידור.
התרת הנדר
החכם מתיר על ידי "פתח", היינו קביעה שאילו הנודר היה מודע למלוא המשמעות של הנדר לא היה נודר כלל, והרי זה כאילו נדר בטעות. כמובן הפתח מועיל רק באם הנודר אומר שאילו היה יודע לא היה נודר.
מחלוקת חכמים היא האם ניתן להתיר על ידי חרטה בלבד או רק "כעין ארבעה נדרים", כלומר "פתח". להלכה ניתן להתיר גם על ידי חרטה.
נחלקו הראשונים, האם ההתרה היא למעשה בירור למפרע שהנדר לא חל מעיקרו, או שמדובר בחלות מכאן ולהבא, רק שההתייחסות מכאן ולהבא היא כאילו עד עכשיו הנדר היה בטל. בהתרה על ידי שלושה הדיוטות, אומר רבי יהודה שצריך שאחד מהם יהיה חכם, והשניים האחרים יבינו מה שהחכם יסביר להם אבל שלא יהיו עמי הארץ. חכמים מתירים אפילו שלשתם הדיוטות, והלכה כחכמים.
מקרים אסורים בהתרה
נדר על דעת רבים, כשהציבור הדיר אדם, אינו ניתן להתרה אלא לצורך מצווה.
כמו כן אין מתירים נדרים בשבת, אלא לצורך השבת עצמה. (כגון שנדר שלא יאכל בשר, והנדר מפר את שמחת השבת שלו.)
אין אדם מתיר נדרי עצמו, שכתוב "לא יחל דברו" כשיטת רב יהודה בשם שמואל.
אין מתירים לאדם היתר שהוא דבר איסור, כגון שנדר שלא יעשה עבירה וחושש שמא יתקפנו יצר הרע וירצה לעשות את העבירה.
פירוט הנדר
קיימת מחלוקת אמוראים אם צריך לפרט את כל פרטי הנדר – רב נחמן אומר שלא צריך, כי אם תצריכו לפרט יכול לחסר פרטים לפעמים והחכם אינו מתיר אלא על דעת מה ששמע, והוא אינו אמר את כל פרטיו. רב פפא אומר שצריך לפרט, שמא נדר לדבר איסור כגון 'אם אעבור עבירה פלונית אאסור על עצמי לאכול פירות', וכל רצונו להתיר הוא כי רוצה לעבור את העבירה ובמקרה זה אין לו להתיר. הראשונים כתבו שצריך לפרט גם הסיבה שבשבילה נדר, ואילו בין האחרונים ישנה מחלוקת אם מפרט את מה שחשב בליבו בשעה שחפץ לנדור.
בערב ראש השנה
במסכת נדרים מובא הדין: השל"ה כתב לגבי הדין כי מנהג בני ארץ ישראל שמתאספים עדה בראש השנה ואומר בפניהם כנוסח, וטוב לעשות שני עניינים: א- שיתקן מה שקלקל, שהיא התרה על העבר. ב- מסירת מודעה להבא, שלא ינדור.
דעת רבי מרדכי הכהן ופרשנים נוספים שההתרה האמורה במשנה נעשית בערב ראש השנה ולא בראש השנה עצמו. כשמוסיף כי סופי התיבות של הפסוק "לא יחל דברו ככל" הם אלול, החודש הקודם. הרבי מלובביץ' מסביר על פי פנימיות שטעם עריכת ההתרה בזמן זה במניין, הוא כי בראש השנה הוא בניין העולם מחדש, וההכנה לזה הוא תיקון העולם, אשר אפשרי על ידי הכללים האמורים.
רבי אורי מרהטין היה מתיר בפני עשרה כהנים.
פיאט (כלי נשק)
פִּיאַט (נכתב גם פיא"ט או PIAT) הוא מטול חי"ר נגד טנקים (ראשי תיבות של Projector, Infantry, Anti Tank). הפיא"ט הוא נשק נגד טנקים (נ"ט) שפותח על ידי הבריטים במלחמת העולם השנייה.
התרת נדרים
בערב ראש השנה
בחסידות טשרנוביל מתיר האדמו"ר בפני כל הציבור. בחסידות סקווירה נוהג האדמו"ר כן, והציבור מתירים יחדיו בפני האדמו"ר והמניין שעמו. בחסידות באבוב מתיר האדמו"ר בפני עשרה והציבור בפני שלושה, ואילו בחסידות גור נהוג להתיר בפני שלושה בלבד, וכך נהג רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב.
פיאט (כלי נשק)
היסטוריה
הפיא"ט שימש בשירות הצבא הבריטי בשנים 1942-1950 כנשק מחלקתי, ובין השאר בזירה האירופית (הפלישה לאיטליה, הפלישה לנורמנדי).
התרת נדרים
בערב ראש השנה
המנהג הפשוט להתיר בערב ראש השנה אחר תפילת שחרית. בספר "משמרת שלום" כתב על אבותיו שהתירו בערב ראש חודש אלול. בחסידות קרלין ובמנהגי אליק מתירים לאחר אמירת הסליחות וקודם שחרית.
המנהג במרבית הקהילות להתיר בטלית ותפילין סמוך לתפילה, קודם חליצתם. קטנים לפני בר מצווה לא אומרים התרת נדרים.