cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פאן ראן
זירה
בזירה (ARENA) יש שמונה משתתפים, כאשר כל כמה זמן ישנה נקודת checkpoint, והשחקן האחרון שמגיעה לנקודה מודח מהזירה. לדוגמה: הודחו כבר שלושה שחקנים והשחקן האחרון הוא למעשה החמישי, ברגע שכולם יחצו את הצ'קפוינט הרביעי הוא יודח מהמשחק. ככה זה נמשך עד שלושת השחקנים המנצחים. אין ניקוד כמו במשחק הרגיל, אלא יש שלושה מנצחים ששרדו את כל המשחק. יש 5 זירות ייחודיות לארנה: 1. BUNNY ARENA 2. DRAGON ARENA 3. BEAR ARENA 4. DRAGON ARENA 5. MONKEY ARENA אופיין של הזירות משתנה במקצת בהתאם לעונת המשחקים הנוכחית: מים, לבה, עץ, תפוח, קרח וצעצועים.
מיקרופכיצפלוזאורוס
מיקרופכיצפלוזאורוס (שם מדעי: Micropachycephalosaurus; משמעותו לטאה קטנה בעלת ראש עבה) הוא סוג נכחד של דינוזאור קטן מתת-סדרת הצרטופסים שחי בתקופת הקרטיקון העליון, 70.6-68.5 מיליון שנה לפני זמננו.
מאובן חלקי של המיקרופכיצפלוזאורוס נמצא במצוק דרומית למחוז שאנדונג בסין.
המיקרופכיצפלוזאורוס היה צמחוני והילך על שתי רגלים. גובהו כמטר אחד (3.3 רגל).
הרמן
הרמן (Hermann, Herman) הוא שם פרטי וכן שם משפחה שמקורו בשפות גרמאניות ומשמעותו איש צבא. {{פירושונים|* בראש של הרמן (באנגלית: Herman's Head) – קומדיית מצבים (סיטקום) אמריקנית, אשר הופקה לשידור ברשת FOX בין השנים 1991 עד 1993
אישים:
ראו גם
}}
פפירוס איפוור
פפירוס אִיפּוּוֶר (Ipuwer) או השיחה של איפוור עם אדון הכול הוא פפירוס מצרי עתיק (כתוב בכתב היראטי). שמו הרשמי של הפפירוס הוא "ליידן מספר 344", כמספרו במוזיאון הארכאולוגי הלאומי שבליידן, הולנד. הפפירוס מתאר תקופה של מאבקים פנימיים ותהפוכות חברתיות במצרים, וישנן מספר השערות במחקר לנסיבות שמאחורי כתיבתו.
תיארוך
הפפירוס עצמו מתוארך לסוף המאה ה-13 לפני הספירה. בימינו מוסכם על ידי מספר חוקרים שהפפירוס הוא עותק של פפירוס שחובר בסוף השושלת ה-12 ותקופת הביניים השנייה (סביבות המאות ה-20 עד ה-17 לפנה"ס).
התוכן
הפפירוס מתאר תקופה קשה הבאה על מצרים. אין הסכמה מהו אופיו של הטקסט: האם מדובר בקינה בהשראת התוהו של תקופת הביניים השנייה, במעשייה היסטורית המתארת את נפילת הממלכה הקדומה כמה מאות שנים לפני כן, בנבואה קדומה על העתיד לבוא, ואולי אף שילוב כלשהו של אלמנטים אלו.
פרשנויות
על פי הגישות הנתמכות על ידי מרבית ההיסטוריונים, הפפירוס מתאר את נפילתה של ממלכת מצרים הקדומה מספר מאות קודם לכן, או לחלופין, נכתב על רקע השתלטותם של החיקסוס על מצרים (בערך 1750 לפנה"ס). היו ששיערו בעבר כי הפפירוס מהווה מעין נבואה קדומה (כחלק מהרצון לראות את מצרים כערש הנבואה), אך גישה זו לא התקבלה. השערה מאוחרת יותר הציעה כי הפפירוס נכתב בתור מטפורה ואגדה בלבד. בפרשנות זו היצירה היא בלתי היסטורית ביסודה, העוסקת בנושא העל-זמני של "סדר אל מול תוהו". על פי צורת קריאה זו, התיאורים של נהרות דם ומרידות עבדים באיפוור יכולים להוות תיאור כללי של קינה על כך ש"העולם התהפך" ולא דיווח על אירוע היסטורי מסוים.
הפסקאות האחרונות של היצירה מכילות דיאלוג בין הדמויות שמזוהות רק בתור "איפוור" ו"הוד מלכותו אדון הכול" (ביטוי שיכול לשמש כהתייחסות לאל השמש או למלך). אף על פי שחלקים אלו ביצירה נפגעו קשות, נראה שהם עוסקים בגורמים לרוע ולתוהו בעולם ובאיזון שבין האנשים לאחריות האלוהית עליהם. השיחה מהווה את אחת הבחינות העתיקות ביותר בעולם הספרות של שאלת התיאודיציה.
בתרבות הפופולרית
בספרים פופולריים, בסרטי טלוויזיה ובאתרי אינטרנט יש המציגים את פפירוס איפוור כעדות היסטורית למכות מצרים וליציאת מצרים. טענה זו מתבססת על התיאורים על מרד עבדים באדוניהם, ומספר ביטויים כגון (בתרגום חופשי): "אכן, הנהר הוא דם. השותה ממנו, דוחה [אותו] כאנושי וצמא למים. אכן, דלתות, עמודים וקורות נשרפות, בעוד היכל הארמון עומד איתן".(II, 9-10) "אכן, זהב, לפיס לזולי, כסף וטורקיז, קרנליאן ואחלמה [...] תלויות בצווארי משרתות" (III, 3). "אכן, כל המתים הם מיוחסים. אלו שהיו מצרים [הפכו] זרים וגורשו". (IV, 4).". השערות פופולריות נוספות מציעות שגם תאורי הפפירוס וגם תאורי יציאת מצרים הן תוצאת תופעות טבעיות של ההתפרצות המינואית באיי סנטוריני.
השערות אלו אינן מקובלות במחקר, משום שרוב התיאורים בפפירוס אינם תואמים לתיאור יציאת מצרים, ומשום שגם תיארוך חיבור הפפירוס וגם תיארוך ההתפרצות המינואית קדומים לתאריכים המיוחסים כיום במחקר ליציאת מצרים במאה ה-13 או לכל המוקדם במאה ה-15 לפנה"ס.
מפסק פקט
מפסק פקט או מפסק בורר הוא מנגנון מכני המפעיל מפסק או מערך של מפסקים בצורה סיבובית. מפסקים אלו משמשים לעיתים קרובות כאשר נדרשים למפסק יותר משני מצבי פעולה (פתוח-סגור), למשל כשנדרשת שליטה על מהירויות שונות של מנוע חשמלי, תצורות שונות של פיקוד על מערכות חשמליות, החלפת ערוצים במכשיר קשר, ועוד.
המבנה העקרוני של מפסק פקט הוא ציר מרכזי אליו מחוברות זרועות, הנמצא בתוך מארז מבודד גלילי. בתוך המארז המבודד יש מערך של, אשר סיבוב הציר המרכזי למצבים מוגדרים מציב מולם את הזרועות וכך סוגר או פותח מעגלים חשמליים שונים בכל מצב של הציר. למפסק מנגנון מכני המאפשר לו להינעל אך ורק במצבים המוגדרים. בתלות במספר המצבים הנדרשים מהמפסק יכולה הנעילה להתאפשר כל 15, 30, 60, 90, 120 או 180 מעלות.
בורוי
יישובים
באי בורוי (נהגה: בורוי) נמצא קלאקסוויק, היישוב השני בגודלו באיי פארו, ובו מתגוררים כ-5000 תושבים. קלאקסוויק גדלה בעקבות התפתחות ענף הדיג באיי פארו, הודות למיקומו על חופו של מפרץ טבעי מוקף הרים. בשנת 1923 פקד את היישוב אסון כאשר רוב סירות הדיג טבעו במהלך סערה בים. ביישוב מוזיאון להיסטוריה של המקום וכנסייה שמגגה תלויה אחת הסירות הבודדות, ששמה 'דורתיה' ששבה בשלום בליל הסערה של 1923
בנוסף לקלאקסוויק נמצאים באי עוד שבעה יישובים קטנים יותר: נוראירי, אניר, ארנאפיורור, סטרונד, נוראטופטיר, דפיל ונוראדפיל. כמו כן, נמצאים באי שלושה כפרים אשר ננטשו בגלל קשיי גישה אליהם: סקאלאטופטיר, מולי ופוסה, בצפון האי.
מולי, שננטש בשנת 1994, היה אחד היישובים הנידחים ביותר באי, ועד שנת 1989 לא נסללה דרך אליו. ניתן היה להגיע אליו רק באמצעות מסוק או סירה. מוזיאון קלקסביק תכנן להקים במקום בו עמד הכפר פוסה יישוב כדוגמת היישובים שהיו באזור בימי הביניים ואף רכש את אדמות הכפר לצורך זה, אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל.
פירובט קרבוקסילאז
+pyruvate + CO2 + H2O + ATP oxaloacetate + ADP + Pi + 2H
הבקרה על רמת הפעילות של האנזים היא בקרה אלוסטרית. כאשר בגוף מצטברת כמות גבוהה מדי של התוצר ADP היא גורמת לעיכוב בפעילות של האנזים באמצעות שינוי הזיקה של האנזים לסובסטרט שלו. לעומת זאת, כאשר יש כמות גבוהה יחסית של אצטיל קו-אנזים A, התגובה הכימית יותר מהירה.
עברית (חנות ספרים מקוונת)
עברית (ובאותיות לטיניות: Evrit) היא חנות ספרים מקוונות שהייתה בעבר גם קורא ספרים אלקטרוני, מהראשונים שתומכים בעברית. הוא יובא ושווק כמיזם משותף של ניופאן, סטימצקי וידיעות אחרונות. המכשיר הושק לציבור במאי 2010. לקראת סוף 2011, לאחר שספג ביקורת על נחיתותו לעומת קוראים אלקטרוניים אחרים ועל מחירו הגבוה, הופסק שיווק המכשיר ובמקומו שווק יישומון, ל ומאוחר יותר גם לאנדרואיד.
כיום, האתר משמש לקניית וקריאת ספרים בלבד.
תכונות המכשיר
צג המכשיר משתמש בטכנולוגית דיו אלקטרוני ללא תאורה אחורית, אשר אינה מעייפת את העיניים כמו מסך בעל תאורה. משקלו כ-240 גרם. ניתן להוריד את הספרים למכשיר באמצעות WiFi או בעזרת חיבור USB. סוללת המכשיר אמורה להספיק לקריאה רצופה של 10 שעות והמכשיר אינו מתחמם בעת השימוש. בנוסף, יאפשר העברית קריאת קבצים אישיים בפורמט PDF, האזנה למוזיקה ולספרי שמע בפורמט MP3. הוא כולל יציאה לאוזניות ורמקול פנימי מובנה. תוכנה ההפעלה של המכשיר היא לינוקס אולם המשתמש עובד עם תוכנת הניווט ולא עם מערכת ההפעלה.
למכשיר תוכנת ניווט בעברית המאפשרת הגדלה והקטנה של האותיות, השארת סימניות, כתיבת הערות וחיפוש מילים בגוף הטקסט. הדפדוף נעשה באמצעות לחצנים או מסך מגע.
המכשיר יוצר על ידי חברת Qisda הטיוואנית ובעל מסך מגע בגודל 6 אינץ' תוצרת Sipix, עם זיכרון פנימי בגודל 1.2 ג'יגה (המסוגל להכיל כ-2000 ספרים) וניתן להרחיב אותו עם כרטיס לעוד 32 ג'יגה. עוביו של המכשיר כ-8.8 מ"מ, רוחבו 12.4 ס"מ ואורכו 17 ס"מ.
חנות הספרים
עם השקת המכשיר נפתחה חנות הספרים האלקטרונית בה מאות כותרים של ההוצאות השותפות: הוצאות ספרים, בהן כתר ספרים, עם עובד, ידיעות ספרים, אחוזת בית, קשת, ספרי עליית הגג, בבל, מטר, פן, גרף, רימונים, אסטרולוג, סימנים, טל־מאי ועוד. שתי ההוצאות הגדולות כנרת זמורה-ביתן דביר ומודן הצטרפו מאוחר יותר. הספרים בחנות היו בפורמט EPUB המקודד בעזרת טכנולוגיה של חברת NDS, וניתנים לקריאה במכשיר האישי בלבד. עם זאת, המכשיר תומך בפורמט EPUB ולכן ניתן לקרוא עליו ספרים בפורמט זה ממקורות שונים כל עוד הספרים לא מקודדים. ספרים כאלו באנגלית ניתן להוריד מאתרים רבים ובעברית מהאתר "מנדלי מוכר ספרים ברשת".
ב, ניתן להוריד את היישומון "עברית" לכל טלפון חכם כדי לקרוא ספרים בצורה אלקטרונית. הספרים דורשים רכישה או השכרה בתשלום, אולם קיימים ספרים בודדים אשר מוצעים לקריאה ללא תשלום.
רנה קאסן
רנה סמואל קסין (בצרפתית: René Samuel Cassin, ההיגוי בצרפתית - רנה קאסן, שמו העברי: שמואל קצין; 5 באוקטובר 1887 – 20 בפברואר 1976) היה משפטן יהודי צרפתי, חתן פרס נובל לשלום. כיהן כפרופסור למשפטים באוניברסיטת ליל ובהמשך באוניברסיטת פריז.
קורות חיים
היה נציג צרפת בחבר הלאומים בין השנים 1924–1938. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש צרפת, היה בין הראשונים שהצטרפו לממשלת צרפת הגולה ולשארל דה גול שעמד בראשה. בממשלת צרפת הגולה שימש בתפקידים שונים והיה יועץ קרוב של דה גול.
עם סיום המלחמה נמנה בין פעילי זכויות האדם שהקימו מחדש את הליגה הצרפתית לזכויות האדם, לאחר שזו הוצאה מהחוק על ידי ממשלת וישי. הוא ניסח את הטיוטה הראשונה של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם של האו"ם והיה לחבר בוועדה לזכויות אדם של האו"ם. קסין היה גם חבר, ומאוחר יותר גם הנשיא של בית המשפט האירופי לזכויות אדם בשטרסבורג. על פועלו בכתיבת "ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם" זכה בפרס נובל לשלום לשנת 1968.
בשנת 1946 עזר לייסד ועמד בראש מועצת הארגונים היהודיים העולמיים, ארגון זכויות אדם יהודי. היה גם פעיל בארגון "כל ישראל חברים" בצרפת ועמד בראש הארגון משנת 1943 ועד למותו בשנת 1976. הוא לחם למען זכויות היהודים בצרפת, והיה פעיל ציוני.
הנצחה
בשנת המאה להולדתו זכה לכבוד השמור לגדולי בניה של צרפת, וארונו הועבר לפנתאון של פריז.
בית הספר התיכון רנה קסין בשכונת מעלות דפנה בירושלים נקרא על שמו, ופועל ברוח ההומניזם שייצג קסין.
גרמן
גרמן הוא שם משפחה ממקור גרמני. זהו שיבוש השם הגרמני "הרמן" בשפות סלאביות. {{פירושונים| אישים
חברות
יישובים
ראו גם
}}
רבקה וסט
ציטטה
"כשלעצמי, מעולם לא הצלחתי לגלות פמיניזם מהו; אני רק יודעת, שאנשים קוראים לי פמיניסטית בכל פעם שאני מבטאת רגשות, שמבדילים אותי מאסקופה נדרסת או מזונה."
שבתאי רוזן
שבתאי רוזן (נובמבר 1917 - 21 בספטמבר 2010) היה פרופסור למשפט בינלאומי ודיפלומט ישראלי.
ביוגרפיה
רוזן נולד בנובמבר 1917 בלונדון שבאנגליה, ושמו היה ראוסון. בשנת 1938 סיים את לימודיו האקדמיים במשפטים באוניברסיטת לונדון ובשנים 1940–1946 שירת בחיל האוויר המלכותי הבריטי כיועץ משפטי באפריקה והמזרח התיכון. לאחר מכן עבד במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, תחילה בלונדון ואחר כך בירושלים. טרם עלייתו לארץ ישראל הרצה בענייני משפט בינלאומי במכללה הימית המלכותית (1946 - 1947). לקראת קום המדינה מונה לחבר המזכירות המשפטית של ועדת המצב וביולי 1948, עם גיבוש צוות משרד החוץ, מונה ליועץ המשפטי של המשרד. בראשית עבודתו עסק במידת היישום של הסכמים מדיניים מימי המנדט הבריטי. כן השתתף במשא ומתן על הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות עם מצרים, לבנון, ירדן וסוריה. כן השתתף בשיחות בועידת לוזאן.
בדצמבר 1951 פרסם עזריאל קרליבך שרוזן אירח את היילמאר שאכט בעת שהותו בנמל התעופה בלוד בחיבור בין טיסות. משרד החוץ פרסם הכחשה שטענה שרוזן לא יצר כל מגע עם שאכט. מאמצע שנות ה-50 ניהל את התביעה נגד בולגריה על הפלת מטוס אל על בשמי בולגריה בבית המשפט הבינלאומי.
רוזן כיהן לאורך השנים בתפקידים שסיפקו עבורו התמחות מעשית רחבה בתחום המשפט הבינלאומי. בין היתר כיהן כחבר המשלחת הישראלית להסכמי שביתת הנשק (1949) וחבר המכון למשפט בינלאומי (משנת 1963). לאחר פרישתו משירות המדינה היה חבר סגל בדרגת פרופסור באוניברסיטת בר-אילן ופרופסור אורח באוניברסיטת קיימברידג', אוניברסיטת אמסטרדם ומוסדות אחרים. בשנת 2001 היה חבר אקדמיית האג למשפט בינלאומי. ניסיונו הביא אותו לשמש יועץ לממשלות ארצות הברית, יוגוסלביה, יפן ומדינות נוספות. ב-2010 מונה לחבר בוועדת טירקל לחקירת אירועי המשט לעזה, אך נפטר תוך כדי עבודתה.
מסתמי הלב
מסתמי הלב הם שסתומים חד-כיווניים הנמצאים בלב ותפקידם להבטיח זרימה חד כיוונית של הדם בתוך חללי הלב וממנו החוצה ובכך לאפשר את עבודתו התקינה של מחזור הדם. המסתמים נפתחים ונסגרים כתוצאה מהפרשי לחצים משני צדדיהם ולא באמצעות פעולת שריר.
ישנם ארבעה מסתמים בלב: בזמן הרפיית הלב (דיאסטולה), מתמלאים חדרי הלב, מסתמי העליות-חדרים נפתחים והמסתמים דמויי הירח נסגרים. בזמן התכווצות הלב (סיסטולה) מוזרם הדם לאבי העורקים ולעורק הריאה וחדרי הלב מתרוקנים. בשלב זה נסגרים מסתמי העליות-חדרים ונפתחים המסתמים דמויי ירח. נקישות הסגירה של מסתמי הלב הם הקולות הנשמעים במהלך פעימות הלב.
מסתמי עליות החדרים
מסתמי העליות-חדרים מכונים גם מסתמי מפרשים, בשל צורתם המיוחדת. אלו מסתמים חד-כיווניים גדולים המורכבים ממעין עלים דמויי חרמשים, שמונעים זרימה חוזרת מהחדרים לעליות במהלך הסיסטולה (התכווצות) החדרים. הם מעוגנים לקיר החדר על ידי גידים שמייצבים את המסתם למקומו. אלו מחוברים לשרירים הגורמים למתח בגידים כדי להחזיק את המסתם במקומו ומונעים ממנו להיפתח לכיוון הלא נכון (אין להם קשר לפתיחה או לסגירה של המסתם הנגרמת מהפרשי לחצים משני צדי המסתם).
המסתם הצניפי
המסתם הצניפי (המסתם המיטרלי) נמצא בצדו השמאלי של הלב בין העלייה השמאלית לחדר השמאלי. הוא מונע מהדם לזרום חזרה מהחדר השמאלי לעלייה השמאלית. המסתם הצניפי נפתח על ידי לחץ המצטבר בעלייה השמאלית בזמן התכווצות העלייה, ומאפשר לדם לזרום מהעלייה לחדר השמאלי. בסוף התכווצות העלייה נסגר המסתם כדי למנוע מהדם מלזרום חזרה מהחדר לעלייה. משום שהוא נמצא בצד שמאל של הלב, עליו להתמודד עם כוחות ולחצים חזקים. משום כך הוא בעל שני חרמשים בלבד, ולפיכך הסיכוי שמשהו ישתבש בו נמוך יותר. סיבוך נפוץ של קדחת ראומטית גורם להתעבות או להיצרות המסתם הצניפי.
המסתם התלת-פסיגי
המסתם התלת-פסיגי (המסתם הטריקוספידלי) נמצא בצדו הימני של הלב בין העלייה הימנית והחדר הימני. המסתם התלת-פסיגי, בדומה למסתם הצניפי, נפתח על ידי לחץ המצטבר בעלייה הימנית בזמן התכווצותה, ומאפשר לדם לזרום לחדר הימני. בסוף התכווצות העלייה נסגר המסתם כדי למנוע מהדם לזרום חזרה מהחדר הימני לעלייה.
מסתמי הכיסים
מסתמי הכיסים הם מסתמים דמויי סהר הנמצאים בפתחו של עורק הריאה ובפתחו של אבי העורקים. מסתמים אלו אינם בעלי מערכת תמיכה של גידים ושרירים שקיימת במסתמי העליות-חדרים, והם דומים בכך למסתמים שמצויים בוורידים. מסתמים אלה הם חד-כיווניים, וכשהם פתוחים הם מאפשרים לדם לזרום מהלב לעורקים, וכשהם סגורים הם מונעים מהדם לזרום חזרה מהעורקים אל הלב.
מסתם אבי העורקים
מסתם אבי העורקים (המסתם האאורטלי) נמצא בין החדר השמאלי לאבי העורקים. המסתם הוא עגול, יש בו שלושה עלים, ומבנהו ופעולתו הם דמויי צמצם במצלמה. בזמן סיסטולה של החדרים עולה הלחץ בחדר השמאלי, וכשהלחץ בו גבוה מהלחץ באבי העורקים נפתח המסתם ומאפשר לדם לזרום מהחדר השמאלי לאבי העורקים. בסיום הסיסטולה, צונח הלחץ בחדר השמאלי במהירות והלחץ הגבוה יותר באבי העורקים גורם למסתם להיסגר. מסתם אבי העורקים תורם לרכיב A2 של קול הלב השני (S2).
מסתם עורק הריאה
מסתם עורק הריאה (המסתם הפולמונרי) נמצא בין החדר הימני לעורק הריאה וגם לו שלושה עלים. בדומה למסתם אבי העורקים המסתם נפתח בזמן סיסטולה של החדרים כשהלחץ בחדר הימני גבוה מהלחץ בעורק הריאה, ובסיום הסיסטולה בחדרים, כשהלחץ בחדר הימני יורד בחדות, הלחץ הגבוה יותר בעורק הריאה גורם למסתם להיסגר.
פתולוגיה
מבנה לא תקין של מסתמי הלב (עקב התפתחות מבנית לקויה, מחלה, טראומה או שיקוע סידן בגילים מבוגרים) פוגם ביכולתם להבטיח זרימה חד-כיוונית ויעילה של הדם. מסתם לא תקין עלול שלא להיסגר כיאות, ובכך לאפשר חזרה חלקית של הדם נגד כיוון הזרימה הרצוי, או שלא להיפתח כיאות ובכך להקטין את נפח הדם העובר דרכו. בין שאר הדברים, תופעות אלו מקטינות את יעילות מחזור הדם בביצוע חילוף החומרים בריאות ועשויות לבוא לידי ביטוי, בין יתר הדברים, בהתעייפות מהירה ולא אופיינית או בשינויים בקצב הלב.
תאוריית האופטימליות
תאוריית האופטימליוּת (באנגלית: Optimality Theory; מקוצר לרוב כ-OT) היא מודל בלשני שלפיו הצורות הנצפות בשפות אנוש נובעות מיחסי גומלין בין עקרונות אוניברסליים הנקראים אילוצים. OT נבדלת ממודלים קודמים בכך שאינה משתמשת בחוקים ליניאריים הפועלים על פי סדר מסוים, ובמקום זאת ממדלת את הדקדוק כמערכת הממפה בפעולה אחת קלטים לפלטים, כאשר הקלט הוא באופן טיפוסי הייצוג המנטלי הבסיסי (Underlying Representation או UR) והפלטים הם מימושם בפועל.
מבנה התאוריה
רכיבים אלה מונחים כאוניברסליים, וההבדלים בין הדקדוקים השונים בפועל מוסברים באמצעות הבדלים בדירוגים של האילוצים מתוך CON. את תהליך רכישת השפה ניתן לתאר ככוונון מתמשך של דירוג האילוצים.
GEN: סט המועמדים
תאוריית האופטימליות מניחה שאין אילוצים או מגבלות כלשהם על הקלט הלשוני. עיקרון זה, הנקרא גם עושר הבסיס, משמעו שכל דקדוק חייב להיות מסוגל להתמודד עם כל קלט שהוא. לדוגמה, שפה שאין בה צרורות עיצורים חייבת להיות מסוגלת להתמודד עמם, ושפות שונות שבהן אין צרורות עיצורים יפתרו את הבעיה באחת משתי דרכים שונות: החדרת תנועה (אפנתזיס) או מחיקת עיצור. למשל, הקלט האפשרי המכיל שני צרורות עיצורים, יעבור בשפות אלה החדרה או מחיקה כדי ליצור כל אחד מהפלטים האפשריים, , , ,  או אחרים (למשל, אם צרורות מותרים בעמדות מסוימות בהברה ואסורים באחרות, וכו'). התאוריה מניחה שבהינתן כל קלט GEN מייצר אינסוף מועמדים (כולל שרירותיים לחלוטין), ותפקידו של EVAL לבחור את האופטימלי ביניהם בהתאם לדירוג האילוצים מתוך CON.
CON: סט האילוצים
על פי תאוריית האופטימליות כל האילוצים אוניברסליים (כלומר קיימים בכל שפות האנוש). קיימים שני סוגים בסיסיים של אילוצים: אילוצי נאמנות, הדורשים שהצורה הנצפית על פני השטח תהיה תואמת לקלט (שהוא הייצוג המנטלי), ואילוצי מסומננות, המציבים הגבלות על מבנה הפלט וקובעים הלכה למעשה מה נחשב לפלט תקין בשפה. שני סוגי האילוצים הם ברי הפרה, כלומר עצם העובדה שפלט מסוים מפר אותם לא בהכרח פוסלת אותו מלהיבחר כאופטימלי ולהתבצע בפועל על ידי הדוברים.
מטיבו האוניברסלי של CON ניתן לנסח ניבויים באשר לטיפולוגיה של שפות. אם ההבדל היחידי בין דקדוקים הוא הדירוגים השונים של אילוצים מתוך CON, אז קבוצת כל שפות האנוש הקיימות מוגבלת בגודלה על ידי מספר האילוצים - הניבוי הוא שמספר השפות לא יכול להיות גדול ממספר הפרמוטציות האפשריות של הדירוג; אם כן, מדובר בטיפולוגיה פקטוריאלית (מלשון Factorial, עצרת באנגלית). אולם, לא בהכרח ניתן להבחין בין כל הדקדוקים הפוטנציאליים האלו, משום שלא לכל אילוץ תפקיד נראה לעין בכל דקדוק - שתי שפות יכולות לייצר את אותו סט של מיפויי קלטים לפלטים, אבל להיבדל בדירוג של שני אילוצים שאינם נמצאים בתחרות זה עם זה.
EVAL: הגדרת האופטימליות
בהינתן שני מועמדים לפלט A ו-B, המועמד A עדיף על B ביחס לאילוץ מסוים אם A מפר את האילוץ פחות פעמים מש-B מפר אותו. מועמד A עדיף מ-B לאורך כל היררכיית האילוצים אם A מפר פחות פעמים מ-B את האילוץ הגבוה ביותר בדירוג שמבדיל בין A ל-B (כלומר, שמספר ההפרות שלהם אותו שונה). A הוא מועמד אופטימלי אם הוא מועמד עדיף על כל המועמדים האחרים בסט לאורך כל היררכיית האילוצים. לדוגמה, בהינתן האילוצים C1, C2, C3, כאשר C1 מדורג מעל (או "שולט" על) C2 שמדורג מעל C3, המועמד A אופטימלי אם הוא עדיף על מועמד B ביחס לאילוץ הגבוה ביותר בדירוג שמעניק לשניהם מספר שונה של הפרות. דהיינו, אם מתקיים תיקו בין A ל-B ביחס ל-C1, אבל A עדיף מ-B ביחס ל-C2, מועמד A אופטימלי, ואין זה משנה אם הוא מפר את C3 (הנמוך בדירוג) גם מאה פעמים יותר מש-B מפר אותו. השוואות אלה מודגמות באמצעות טבלה, הנקראת לרוב טאבּלוֹ (מצרפתית, Tableau), כמו זו המצורפת מטה. סמליל האצבע מציין את המועמד האופטימלי, וכל כוכבית מציינת הפרה של האילוץ בראש הטור על ידי המועמד שבתחילת השורה. ברגע שמועמד מסוים אינו עדיף על אף מועמד ביחס לאילוץ הגבוה ביותר בדירוג המבחין בינו לבין מועמדים אחרים, מדובר בהפרה הנקראת פטאלית, שמסומנת בסימן קריאה ומשמעה שמועמד זה לא יכול להיות אופטימלי, גם אם הוא עדיף ביחס לאילוצים נמוכים יותר בדירוג.
האילוצים מדורגים בהיררכיית שליטה נוקשה. משמעה של נוקשות זו היא שמועמד המפר אילוץ שמדורג גבוה תמיד יחשב לגרוע יותר גם ממועמד שמפר את כל האילוצים המדורגים נמוך יותר. כמו כן, ההיררכיה מדגימה את ההנחה שהאילוצים הם, כאמור, תמיד ברי הפרה - המועמד האופטימלי לא מחויב שלא להפר אף אילוץ אלא רק למספר המינימלי ביותר של ההפרות ובהתאם להיררכיה. בתוך שפה נתונה, ייתכן שאילוץ יהיה מדורג גבוה מספיק כדי שהפלט תמיד יציית לו, ייתכן שהוא ידורג נמוך מספיק כדי שלא תהיה לו השפעה נראית לעין, וייתכן שיהיה מדורג היכנשהו באמצע. המונח הגחת הבלתי מסומנן (מאנגלית, Emergence of the Unmarked) מתאר מצבים שבהם אילוץ מסומננות כלשהו נמצא במקום אמצעי יחסית בדירוג, מה שגורם להפרתו במקרים מסוים אבל עדיין מאפשר לראות את השפעתו על הפלט כאשר האילוצים המדורגים מעליו אינם רלוונטיים להכרעת הדירוג.
ישנם בלשנים המעדיפים שימוש בטאבלו השוואתיות, שהוצעו על ידי פרינס במאמרו משנת 2002. אלה מציגות את אותו המידע כמו בטאבלו הקלאסיות, אך מדגישות את המידע החיוני. למשל, הטבלה הקודמת תוצג בצורה הבאה: כל שורה בטאבלו מייצג זוג של מועמד מנצח ומועמד מפסיד, בניגוד לטבלה המסורתית המאפשרת שורה למועמדים אינדיבידואליים. עבור כל אילוץ מצוין אם אותו אילוץ מעדיף את המנצח (W), המפסיד (L), או אם האילוץ אינו מבחין בין שני המועמדים (e). הצגת המידע באופן הזה עשויה להקל על הגעה להכללות.
דוגמה
כדוגמה פשוטה יחסית ליישום התאוריה ניתן לקחת את מבנה צורת הרבים באנגלית. באופן בסיסי הניתוח הבלשני המודרני המקובל הוא שמורפמת הריבוי באנגלית היא, כאשר קיימים שלושה מימושים אפשריים שלה:  ו-.
האילוצים הרלוונטיים לסט הנתונים, בסדר הדירוג:
לא משנה כיצד נסדר מחדש את האילוצים, האלומורף (כלומר החלופה המורפולוגית) [is-] תמיד תפסיד. מצב זה נקרא כבילה הרמונית (Harmonic Binding): ההפרות של המועמד dogiz הן תת-קבוצה של ההפרות של המועמד dogis, כך שהראשון תמיד יהיה עדיף. באותה הטאבלו, המועמד האופטימלי dogz למעשה כובל הרמונית את כל יתר המועמדים.
בהתבסס על הטאבלו הנ"ל ניתן להגיע לשני דירוגי אילוצים:
או:
עם זאת, כתיבת הדירוג באופן ליניארי אינה מדויק משום שמשתמעים ממנה דירוגים שאינם מחויבי המציאות על פי הניתוח. לכן לרוב משתמשים בדיאגרמת עץ כדי לייצג את הדירוג, למשל:
ביקורת
תאוריית האופטימליות הייתה ועודנה נתונה לביקורת משמעותית.
בלשנים מסוימים טוענים כי התאוריה לא מצליחה להסביר תופעות פונולוגיות מסוג Opacity. בפונולוגיה של מילים נגזרות נראה לעיתים שיש צורות שלא ניתן להסבירן אלא באמצעות סדר חוקים ליניארי שאינו נראה על פני השטח, אך בתאוריית האופטימליות אין שלבי ביניים (כל האילוצים פועלים באותה הרמה), מה שמקשה על מתן הסבר. למשל, בצרפתית של קוויבק תנועות גבוהות וקדמיות גורמות לאפריקציה של (למשל:  המבוצע ), אבל אובדן התנועה הגבוהה על פני השטח מותיר את התופעה ללא הסבר נראה לעין. בסדר חוקים ליניארי ניתן לומר שהתקיים סדר חוקים מסוג counterbleeding; האפריקציה מתרחשת לפני השמטת התנועה ולכן היא עדיין מוסברת על ידי הימצאותה בצורה המקורית. זאת בניגוד לסדר מסוג bleeding שמתקיים במקרה שההשמטה מתרחשת לפני שהאפריקציה יכולה להתרחש ומותירה אותה, תאורטית, ללא הסבר. מצב של counterbleeding נקרא בלתי שקוף (opaque) משום שההשפעות שלו לא נראות מיידית על פני השטח. לתופעה זו אין הסבר ישיר במסגרת OT, וההצעות לפתרון מצריכות שינויים מבניים גדולים ומעוררי במחלוקת בעקרונות הבסיסיים של התאוריה.
כמו כן קיימת ביקורת על המופרכות החישובית של OT כמודל להפקה ותפיסה של דיבור, שכן יצירת והערכת אינסוף מועמדים אפשריים תיקח פרק זמן אינסופי באותה המידה. טענה נגדית לביקורת זו מדגישות ש-OT היא מודל ייצוגי בלבד המהווה מודל לכשירות לשונית ולא מותאמת להסביר את דקויות הביצוע הלשוני.
אוי הלב הפתי והמגוחך
"אוי הלב הפתי והמגוחך" הוא החלק הראשון מאלבומו המרובע (אלבום בעל ארבעה פרקים) של הזמר-יוצר הישראלי אריק ברמן. פרק זה יצא לאור בחודש אפריל 2011.
את האלבום המרובע, שנקרא "גבר אישה והווילדרנס - סיפור הדרכים של אריק ברמן" כתב, הלחין והקליט אריק בעודו מטייל בארצות הברית, טיול שאליו יצא ל"תקופת זמן בלתי מוגבלת", אך הסתכם כטיול שארך כ-9 חודשים. כשחזר, פרש את האלבום על פני 9 חודשים - כאורך הטיול. לפני שיצא למסע, הקליט ברמן את אלבומו השלישי - "הקלטות מרתף - חלק א' (ברוח המשבר הכלכלי של 2009)", שלא זכה לפרסום רב ולא השתחרר לרדיו "במודע", על פי ברמן. האלבום נשאר לא חשוף ונוצר במהדורה מוגבלת בלבד, דבר שהפך אותו למעין פריט אספנים.
האלבום "אוי הלב הפתי והמגוחך" נמכר בתוך אריזות בד עם דוגמאות וצבעים שונים וייחודים, מחתיכות בד שנאספו ונשלחו לברמן על ידי מעריצים.
שירי הפרק הראשון, כמו כל שירי האלבום המרובע, מתפרסמים בהדרגה: כל שבוע מתפרסם שיר אחד באתר הרשמי של ברמן. בין פרק לפרק יש הפסקה של מספר שבועות, שבהם משתחרר הפרק לחנויות וברמן יוצא לסבב הופעות, שבהן הוא משלב שירים חדשים וישנים. בכל פרק ישנם 9 שירים.
Hellmann's
Hellmann's ו-Best Foods הם מותגים מקבילים המשמשים לאותו קו מוצרים: מיונז, קטשופ, חרדל, רוטב, רוטב לסלט, תבלינים ומוצרי מזון אחרים. המותג של Hellmann's נמכר בארצות הברית ממזרח להרי הרוקי, אמריקה הלטינית, אירופה, אוסטרליה, המזרח התיכון, קנדה, הודו ודרום אפריקה. המותג Best Foods נמכר בארצות הברית ממערב להרי הרוקי, במזרח אסיה, בדרום מזרח אסיה, באוסטרליה, ובניו זילנד.
שני המותגים נמכרו בעבר על ידי Bestfoods Corporation האמריקני, התאגיד מכר מותג מזון נוסף, CPC international עד 1997. ב-2000 נרכשו שני המותגים על ידי יוניליוור.
הקמת Hellmann's
ב-1903, ריצ'רד הלמן (1876-1971) היגר מווטשאו, פרוסיה, לעיר ניו יורק, באוגוסט 1904 נישא למרגרט ווסברג, שהוריה היו בעלי מעדנייה. באמצע 1905 פתח מעדנייה משלו בשדרת קולומבוס 490, שם פיתח את המיונז הראשון שלו, ומכר אותו בכמויות קטנות ללקוחות. המיונז נהיה פופולרי והחל להמכר בכמויות גדולות לחנויות אחרות. הלמן שיפר את המתכון כדי למנוע מקלקול לאורך זמן.
ב-1913, בעקבות הצלחת המכירות, הקים מפעל לייצור בכמויות גדולות יותר והחל למכור ב-1 בספטמבר בשם מיונז הסרט הכחול של הלמן, המכירות גדלו לאחר שהמיונז עבר מצנצנות חרס גדולות לשימוש בתי מלון, לצנצנות זכוכית שקופות בכמות שמתאימה ללקוח פרטי. ניתן היה לעשות בהן שימוש חוזר לשימורים ביתיים, לאחר קניית טבעת גומי.
ב-1920, הניו יורק טריביון ביקש משלושה שפים לדרג את מותגי הרוטב לסלט, מיונז Hellmann's נבחר כטוב ביותר וצייון שיש בו יותר שמן (85%) מכל רוטב סלט אחר שנבדק. זה עזר להגדיל את המכירות.
ב-29 ביולי 1920 הפך הלמן לאזרח אמריקאי מאוחר יותר באותה שנה נפטרה מרגרט הלמן, וב-11 במאי 1922 התחתן עם אשתו השנייה נינה מקסוול, בתם של מר וגברת ויליאם ג'יי מקסוול.
בשנת 1922, לאחר מכירות המיונז בטורונטו בקנדה, החל הלמן בבניית מפעל גדול יותר (בן 5 קומות) בשדרות הצפון 08–34 בלונג איילנד סיטי; במהלך ירח דבש בסן פרנסיסקו, קליפורניה, הלמן החליט לפתוח שם עוד מפעל, להקים משרד ולהעסיק אנשי מכירות. בשנת 1922 פורסם ספר הבישול של מיונז הלמן על ידי בהרמן בשיקגו.
רכישה על ידי Best Foods
בעוד שהמיונז של שגשג בחוף המזרחי של ארצות הברית, נמכר עד 1927 ב-15 מיליון דולר בשנה ברווח של מיליון דולר, חברת Postum Foods (לימים Best Foods) הקליפורנית הציגה מיונז משלה, Best Foods Mayonnaise, שהפך פופולרי בחוף המערבי, והפעילה מפעל מרכזי בסן פרנסיסקו. באוגוסט 1927 Postum Foods קנתה את Hellmann's, מה שאפשר להלמן לפרוש. עד אז שני המותגים של המיונז היו בעלי נתחי שוק כה גדולים במחציות של המדינה, עד שהחברה החליטה כי שני המותגים והמתכונים יישמרו באזורים שלהם, מציאות שנמשכת עד היום הזה:
ב-1955, Best Foods רכשה את חברת Rosefield Packing Co, יצרניות חמאת בוטנים סקיפי. ב-1958 נרכשו Best Foods על ידי חברת זיקוק מוצרי תירס כדי להקים חברת מוצרי תירס, שהפכה בשנת 1969 ל- CPC International Inc. המיונז של הלמן הגיע לבריטניה בשנת 1961 ובסוף שנות השמונים החזיק בלמעלה מ-50% נתח שוק.
לפני 1960 פורסמו מזונות Hellmann's ו Best Foods באותה פרסומת, Hellmann's שווק במזרח וBest Foods במערב. ב-1968 הוסיף Best Foods את הסרט הכחול של המותג Hellmann's, מה שהופך אותם לדומים יותר. מאז 2007 שני המותגים הם בעלי עיצוב זהה.
ב-1997, CPC International התפצלה לשתי חברות: Bestfoods, שהפכה לעצמאית פעם נוספת (כללה גם את המותג Hellmann's) ו- Corn Product International, ב-2000 Bestfoods נרכשה על ידי יוניליוור.
כש Best Foods רכשה את המותג Hellmann's, היא החליטה לשמר את המתכונים המתאימים לשני המוצרים. עם זאת, ביוני 2003, המתכונים היו כמעט זהים. בתשובה לשאלות הנפוצות של החברה באותה תקופה:
כיום, שני המוצרים מיוצרים באותו מפעל. שתי התוויות מכילות את אותם המרכיבים באותו סדר 'כמות יחסית': שמן סויה, מים, ביצים שלמות וחלמונים, חומץ, מלח, סוכר, מיץ לימון, חומצה סורבית, סידן דיסודיום EDTA וטעמים טבעיים. Bestfoods עשויים להכיל יותר מיץ לימון, אם כי דרגת המרכיבים לפי סדר הנפח זהה לזו של הלמן.
אתגר שיווקי
שמירה על זהות נפרדת של שני המותגים בארצות הברית מציבה אתגר ייחודי. קמפיינים שיווקיים עבור שני המוצרים זהים; עם זאת, החברה צריכה להפיק פרסומות נפרדות לכל מוצר ולא יכולה לעשות שימוש בתקשורת הארצית כדי לשווק את המוצר. עם זאת, ניתן לפרסם כל מותג באמצעות מודעה אחרת, כאשר מודעה של Hellmann משודרת באזור המזרחי-מרכזי של רשת הטלוויזיה הלאומית, בעוד המודעה של Best Foods משודרת באזור הפסיפי.
טראבל שוטינג
טראבל שוטינג (באנגלית: Troubleshooting, בעברית: איתור תקלות) הוא צורה לפתרון בעיות המיושמת בדרך כלל במוצרים או תהליכים כושלים. המדובר הוא בחיפוש לוגי מערכתי למקור הבעיה, כדי שתוכל להיפתר והמוצר או התהליך יפעלו שוב. טראבל שוטינג נדרש לפיתוח ותחזוקת מערכות מורכבות, כאשר לתסמיני בעיות יכולות להיות סיבות שונות. טראבל שוטינג נמצא בשימוש בתחומים רבים כהנדסה, ניהול מערכות, אלקטרוניקה, תיקון כלי רכב, ואבחון רפואי. מטרת הטראבל שוטינג היא זיהוי תקלות או תסמינים שלהם במערכת נתונה, וניסיון מקדים יכול לסייע בכך. קביעת מקור הבעיה בטראבל שוטינג היא תהליך של הוכחה בדרך השלילה - הסרת גורמים אפשריים למקור הבעיה. בסוף הטראבל שוטינג יש לוודא שפתרון התקלה הביא אכן לפעילות חוזרת ורגילה של הדבר הנבדק.
בניין מט לייף
היסטוריה
המבנה נבנה עבור חברת התעופה פאן אמריקן, ששמה הופיע על החזיתות הדרומית והצפונית של המבנה, והלוגו שלה - צורת גלובוס - הופיע על החזיתות המזרחית והמערבית של המבנה. בשנת 1981 רכשה חברת הביטוח מטרופוליטן לייף את המבנה, ובשנת 1991, כאשר פאן אם הפסיקה להשתמש במבנה, הוסר הלוגו שלה והוצב במקומו הלוגו של חברת מטרופוליטן לייף, ואף שמו של המבנה שונה.
בשנת 2005 מכרה חברת מט לייף את המבנה בסכום של 1.72 מיליארד דולרים - הסכום הגבוה ביותר ששולם אי פעם בארצות הברית עבור בניין משרדים. המבנה נמכר לקבוצה של טישמן ספייר, לקרן הפרישה של עובדי ניו יורק ולקרן הפרישה של מורי ניו יורק.
המבנה ידוע בשל שירות ההליקופטרים שניתן מהמנחת המצוי על גג המבנה - שירות שהוביל אנשים שביכולתם לשלם עבורו לנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי - טיסה שאורכה 7 דקות. שירות זה ניתן בין השנים 1965–1968 ושוב למספר חודשים בשנת 1977 ונפסק לאחר תאונה שאירעה ב-16 במאי 1977 בה מסוק מסוג סיקורסקי S-61L הרג את אחד מעובדי המנחת, ורוטור המסוק נפל והרג את אחד מהולכי הרגל שהלכו בשדרת מדיסון ורחוב 43, ופצע מספר אנשים.
תיאור המבנה
המבנן תוכנן על ידי האדריכלים אמרי רות ובניו בשיתוף עם ולטר גרופיוס ופייטרו בלוצ'י, והוא מהווה דוגמה של אדריכלות ברוטליסטית ושל הסגנון הבינלאומי. המבנה תוכנן עבור ייעודו המסחרי – שטחי משרדים נרחבים, והוא נעדר עיטורים ארכיטקטוניים. אף שהוא עורר ביקורת רבה מצד אדריכלים ותושבים רבים המתגוררים בסביבתו (ובשנת 1987, בסקר שערך המגזין "ניו יורק", נבחר כבניין השנוא ביותר בעיר, ועלה כי מרבית תושבי ניו יורק היו מעדיפים שיהרסו אותו), הוא היה פופולרי בקרב החברות שהשתמשו בו, בעיקר בשל קרבתו לתחנת הרכבת גרנד סנטרל. הסיבה לשנאה הרבה למבנה היא, ככל הנראה, אותה סיבה המביאה לפופולריות שלו בקרב שוכרי המשרדים – קרבתו הרבה לתחנת הרכבת גרנד סנטרל, בשל מיקומה של התחנה במרכז השדרה (ולא בתוך אחד הבלוקים). ניתן לראות את המבנה לכל אורכה של השדרה.
גובהו של המבנה 246.6 מטרים. יש בו 58 קומות (מעל הקרקע), וכ-260,000 מ"ר שטחי משרדים.
אזכורים תרבותיים
בשל נראותו של המבנה (עקב מיקומו באמצע שדרה), הוא מופיע בסרטים רבים. המבנה הופיע בסרטו של קלינט איסטווד "מצוד" (Coogan's Bluff), בסרט "גודזילה" משנת 1998, בסדרה "מלאכים באמריקה" ובסרט "אנטז".
המבנה מופיע במשחק פרידום פייטרז של פלייסטיישן 2.
כמו כן, מופיע המבנה במשחק Grand Theft Auto IV תחת השם GetaLife.
סוקלוס
סוקלוס (Sucellus או Sucellos - "המכה בפטיש") היה אל החקלאות, היערות, והבירה במיתולוגיה הקלטית.
סוקלוס מתואר לרוב כאדם מבוגר ומזוקן האוחז בידו פטיש או חבית בירה.
האלה נאנטוסואלטה נחשבת בת זוגו של סוקלוס, ומוצגת לעיתים כעומדת לצידו בתגליפים ופסלים.
בתגליף אבן שהתגלה בסארבורג מהמאה הראשונה או ראשית המאה השנייה מתוארים סוקלוס ונאנטוסואלטה כלובשים גלימות ארוכות. נאנטוסואלטה אוחזת בידה שובך יונים, סקולוס מתואר כאדם מזוקן האוחז בידו פטיש וכד. לרגלי שניהם מתואר עורב.
למעלה מעשר כתובות המוקדשות לסוקלוס התגלו בחפירות ארכאולוגיות. מרביתן מגאליה (צרפת של ימינו) ואחת מיורק שבאנגליה.
קים איל-סונג
קִים אִיל-סוּנְג (בקוריאנית: 김일성; 15 באפריל 1912 – 8 ביולי 1994) היה מנהיגה של קוריאה הצפונית מאז היווסדה ב-1948 עד מותו. עד 1972 היה ראש ממשלה ולאחר מכן נשיא והמנהיג העליון, אולם את כוחו האמיתי שאב מתפקידו כמזכיר הכללי של מפלגת הפועלים הקוריאנית, שהיא המפלגה הקומוניסטית בקוריאה הצפונית. חוקת המדינה קובעת כי הוא "נשיאה הנצחי", ובאופן רשמי הוא נקרא בקוריאה הצפונית "המנהיג הגדול". יום הולדתו הוא חג לאומי רשמי. קים הוא ראש משפחת קים, אשר שולטת בקוריאה הצפונית מ-1948 ועד היום (נכון ל-2023).
לאחר מותו תפס בנו הצעיר קים ג'ונג-איל את מקומו בהנהגת קוריאה הצפונית.
קורות חיים
קשה להבחין בין עובדות לאגדות בסיפור נעוריו, שכן המידע הזמין על אודות קים הוא בעיקר מדיווחיו שלו עצמו, ומדיווחי ממשלת קוריאה הצפונית, אשר לעיתים קרובות אינם עולים בקנה אחד עם מקורות עצמאיים. העובדות הבסיסיות של ילדותו מאומתות על ידי עדים בני התקופה: קים היה המבוגר מבין שלושת בניו של קים היונג ז'יק, רוקח נוצרי מאזור פיונגיאנג. הוא נולד בשם קים סונג ז'ו. משפחתו התנגדה לשלטון הכיבוש היפני אשר שרר בקוריאה באותה העת ובהיותו בן שבע ברחה לסין מפני היפנים.
שנות המחתרת
קים למד בבית ספר בג'ילין שבצפון-מזרח סין, אך לימודיו נפסקו כאשר נעצר ונאסר בגין פעילותו המחתרתית. הוא הצטרף למספר מחתרות אנטי-יפניות ולבסוף חבר בסביבות 1935 לצבא האנטי יפני הצפון מזרחי המאוחד, ארגון גרילה אשר הונהג על ידי המפלגה הקומוניסטית של סין. לפי הביוגרפיה הרשמית, בתקופה זו הוא כתב אופרה ילדת פרחים.
במסגרת ארגון זה פעל קים בתחילה כלוחם מן המניין והתקדם בשרשרת הדרגות. כאשר הניסו היפנים את לוחמי הגרילה מצפון סין ב-1941 כבר היה מפקד. בתקופה זו אימץ את השם "קים איל-סונג", שמו של לוחם אנטי-יפני שנפל בקרב. הוא נמלט לברית המועצות ונשלח למחנה ליד חברובסק הסמוכה לגבול הסיני, שם אימנו הסובייטים כוחות גרילה קומוניסטים קוריאנים. קים היה לקפטן בצבא האדום.
קים היה חבר במפלגה הקומוניסטית הסינית מאז 1931. כששב לקוריאה בספטמבר 1945 עם כוחות הכיבוש הרוסים, קיבל מהם את ראשות מועצת העם הזמנית. בשלב זה עוד הייתה המפלגה הקומוניסטית הקוריאנית מבוססת בסיאול שבדרום הארץ, אשר הוחזק על ידי צבא ארצות הברית. על כן לא היה קים יושב ראשה.
מלחמת קוריאה
ב-1948 כבר היה ברור שהקיטוב הפוליטי והאידאולוגי בין שני חלקיה של קוריאה ימנע את איחודם המדיני. הסובייטים הקימו את הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה בצפון ומינו את קים לראש ממשלתה. כפי שקרה גם במקומות אחרים בגוש המזרחי, התמזגה המפלגה הקומוניסטית עם מספר גופים קטנים יותר. המיזוג ב-1949 עם המפלגה הקומוניסטית של הדרום יצר את המפלגה השולטת בקוריאה הצפונית מאז. קים מונה ליושב ראש.
ב-25 ביוני 1950 פרצה מלחמת קוריאה, כאשר תקפו כוחות הצפון במפתיע את קוריאה הדרומית, במטרה המוצהרת לשחרר את הדרום ולאחד את הארץ תחת שלטון קומוניסטי. על אף שמנהיגי ארצות הברית היו סבורים אז כי סטלין עמד מאחורי המתקפה, חומרים ארכיוניים שנחשפו מאז מלמדים כי קים יזם אותה ואילו ברית המועצות וסין העממית אישרו אותה לאחר היסוסים.
שלטונו
לאחר המלחמה טיהר קים את המפלגה מיריביו הפוליטיים, בעיקר אנשי המפלגה הקומוניסטית הדרומית לשעבר. כדי לשקם את המדינה ההרוסה הנהיג תוכנית חומש שבמרכזה עמד שיקום המדינה, אשר למעשה הפכה את קוריאה הצפונית לכלכלה מתוכננת, לפי המודל הסובייטי, עם תעשייה בבעלות ממשלתית מלאה וחקלאות מולאמת גם כן. בבסיס הכלכלה עמדו התעשיות הכבדות, בעיקר תעשיית הנשק. גם לאחר המלחמה המשיכה המדינה להחזיק צבא גדול.
בשנות החמישים היה קים נתון למרותה של ברית המועצות ונאמן לה. אבל הפיצול הסיני-סובייטי בעשור שלאחר מכן אפשר לו מידה הולכת וגוברת של עצמאות. אף שתמך תחילה בצד הסיני, לא ניתק מעולם את יחסיו עם ברית המועצות. לאחר מהפכת התרבות בסין ב-1966 חזרה קוריאה הצפונית למחנה הרוסי.
בתקופה זו הנהיג קים פולחן אישיות מקיף, אשר כפה על האזרחים סגידה ל-"מנהיג הגדול" ונמשך במלוא היקפו מאז. הוא גם החל ליישם מדיניות של עצמאות כלכלית (ג'וצֵ'ה), אשר הפכה עם השנים את ארצו לכלכלה אוטרקית כמעט לגמרי.
תחת הנהגתו הפכה קוריאה הצפונית בהדרגה למדינה מפגרת. העצמאות הכלכלית שהטיף לה מנעה מארצו הנאה מפירותיו של סחר חוץ. הרפורמות הכלכליות בסין בשנות השבעים פגעו במסחר בין שתי המדינות והתמוטטותו הכוללת של הגוש המזרחי בסוף העשור העוקב החמירו את המשבר. כל אותה העת הוציאה המדינה הענייה סכומי עתק על התחמשות והתעצמות צבאית. הכלכלה שהסתמכה על מקורות האנרגיה של סין וברית המועצות התמוטטה משאלה פסקו מלהגיע. שלוש שנים לאחר מותו של קים, בשנת 1997, הכה רעב במדינה וגרם למותם של מאות אלפים אם לא מיליונים מאזרחיה.
במערב חששו שקים יתקוף את הדרום בשנית אבל בשלב זה ההבדל בעוצמה הכלכלית והצבאית בין הצפון לדרום הנתמך על ידי ארצות הברית לא הותיר להתקפה קונבנציונלית כל סיכוי להצלחה. על כן הטיל קים על בנו לפתח נשק גרעיני.
בשנת 1978 הוקם בפיונגיאנג מוזיאון הידידות הבינלאומית בו מרוכזות אלפי מתנות שהוא קיבל ממנהיגי העולם.
מותו
בשנות התשעים היה קים למנהיגה של מדינה מבודדת מאומות העולם, שכלכלתה פושטת רגל והחקלאות בה מתקשה להזין את האזרחים התלויים בה לגמרי, בהיעדרו של סחר חוץ. ב-8 ביולי 1994 מת קים מהתקף לב פתאומי והותיר את ראשות המפלגה והמדינה לבנו.
מאות אלפים השתתפו בהלווייתו. רבים מהם נראו בוכים וקוראים בשמו במהלכה. גופתו הושמה במאוזוליאום ציבורי בארמון קומסוסאן.
נשיא רוסיה בוריס ילצין הביע תנחומים לעם הקוריאני. בהודעה שפורסמה במוסקבה אמר ילצין, כי "אני מקווה שהמאמצים שנעשו לאחרונה במטרה לפתור את בעיית תוכנית הגרעין הצפון-קוריאנית ולשפר את היחסים בין הצפון לדרום בחצי האי הקוריאני יימשכו גם בעתיד". בנוסף, "אנו מקווים שייעשו הצעדים הראשונים לקראת מילוי תקוותם של בני העם הקוריאני לאיחוד של שלום ודמוקרטיה בין הצפון לדרום".
משפחתו
קים נישא פעמיים. אשתו הראשונה, קים ז'ונג סוק, ילדה לו שני בנים ובת. הבכור הוא קים ג'ונג-איל, רודנה המנוח של קוריאה הצפונית, ואחיו הצעיר טבע ומת. ב-1949 נפטרה קים ז'ונג סוק במהלך לידה. התינוק הנולד אף הוא מת.
מנישואיו השניים, לקים סונג אה ב-1962, נולדו ארבעה ילדים. אחד מהם, קים פיונג איל, היה שגריר קוריאה הצפונית בפולין, פינלנד והונגריה.
דיווחים שונים מספרים על ילדים שנולדו לקים מנשים אחרות, כולל היון נאם, הנושא תפקידים במפלגה הקומוניסטית הקוריאנית, וז'אנג היון, אשר אומץ על ידי בתו של קים איל-סונג.
Once Upon a Dream
Once Upon a Dream הוא סינגל שהוקלט על ידי מרי קוסטה ובילי שירלי, מתוך פסקול הסרט "היפהפייה הנרדמת". השיר לא יצא כסינגל מתוך הפסקול. במרוצת השנים זכה לגרסאות כיסוי רבות ולרמיקסים רבים שנעשו עבורו.
בגרסת הדיבוב העברי בוצע השיר על ידי לימור שפירא.
גרסתה של לנה דל ריי
55 שנים אחרי צאתו המקורית של השיר, הקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית בשנת 2014, את השיר מחדש, והוציאה אותו כסינגל מתוך פסקול הסרט "מליפיסנט". השיר יצא לאור ב-26 בינואר 2014, כסינגל הראשון מתוך הפסקול.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד השירים מתחת להוט 100.
וידאו קליפ
טרם יצא הווידאו קליפ המלא של השיר העלתה לנה דל ריי לערוץ היוטיוב שלה את האודיו של השיר. ביום השני שלו ביוטיוב, הצליח האודיו לצבור כמעט 200 אלף צפיות. באודיו ניתן לראות את עטיפת הסינגל.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-38 מיליון צפיות.
גולף לעיוורים
גולף לעיוורים היא גרסה של ספורט הגולף, המותאמת לעיוורים וללקויי ראייה.
היסטוריה
הארגון הבינלאומי של גולף לעיוורים (IBGA) נוסד ב-1997 בפגישה בעיר פרת' באוסטרליה.
אופן התאמת המשחק לשחקנים לקויי הראייה
גולף לעיוורים מתבלט בין ענפי הספורט לנכים בכך שכמעט אין הבדל בין חוקי המשחק הרגילים לבין אלה המותאמים לעיוורים. עיקרון המשחק הוא שלשחקן העיוור או לקוי הראייה יש מאמן ("Coach") שמדריך את השחקן בתיאור המצב במגרש מבחינת הכדור והחור הבא, ומסייע לו בהצמדת המחבט לכדור בהכנה למכה. מכאן השחקן הוא לעצמו, ורק כישוריו הוא קובעים את טיב המכה.
מלבד המאמן, ההקלה היחידה בחוקים לה זוכים השחקנים העיוורים לעומת הרואים היא שלעיוור מותר להניח את המחבט על האדמה בתוך מלכודות חול ובמכשולים צדדיים.
תחרויות הגולף לעיוורים מתחלקות לשלוש קטגוריות, לפי דרגת העיוורון של השחקן:
ארגונים
בארגון הבינלאומי של גולף לעיוורים (IBGA) חברות כיום תשע מדינות: אוסטרליה, אירלנד, אנגליה, ארצות הברית, גרמניה, יפן, סקוטלנד, צפון אירלנד וקנדה.
הארגון הבינלאומי מקליט את תקנון משחק הגולף על גבי קלטות בכל עדכון שלהם, אשר חל אחת לארבע שנים.
בישראל יש שחקן גולף עיוור בולט - זהר שרון שזכה 5 פעמים ברציפות באליפות העולם, אך אין עדיין ארגון.
תחרויות
ה-IBGA מארגן את אליפות העולם בגולף לעיוורים אחת לשנתיים. האליפות של 2004 התקיימה באוסטרליה. האליפות של 2012 התקיימה בקנדה. האליפות הבאה תתקיים בסידני בשנת 2014.
תחרויות נוספות בחסות ה-IBGA הן התחרויות הפתוחות באוסטרליה, ארצות הברית, בריטניה, יפן וקנדה.
אליסון קראוס
אליסון קראוס (באנגלית: Alison Krauss; נולדה ב-23 ביולי 1971) היא מוזיקאית וזמרת קאנטרי ובלוגראס אמריקאית, זוכת 27 פרסי גראמי.
נכון לאוקטובר 2021, זכתה קראוס ב-27 פרסי גראמי מתוך 42 מועמדויות, מה שמציב אותה במקום הרביעי בשיאני הזכיות בפרס זה, אחרי גאורג שולטי, ביונסה וקווינסי ג'ונס. קראוס גם הייתה שיאנית הזכיות לזמרת בהיסטוריה של הפרס עד שביונסה קיבלה את הפרס ה-28 שלה בטקס פרסי גראמי ה-63 ב-2021. קראוס זכתה בגראמי הראשון שלה ב-1991, מה שהופך אותה לאמנית השנייה הצעירה ביותר שקיבלה את הפרס.
ב-21 בנובמבר 2019, זכתה קראוס במדליה הלאומית לאמנויות.
חייה
קראוס נולדה בדקטור, אילינוי, ארצות הברית. מגיל 5 עד גיל 11 למדה לנגן בכינור קלאסי. בגיל 8 החלה להשתתף בתחרויות מקומיות לכישרונות צעירים בנגינה, ובגיל 10 הייתה לה כבר להקה משלה, עמה זכתה בתחרות כינור במדינת אילינוי. בשלב מוקדם החלה לאהוב גם מוזיקת בלוגראס (bluegrass) ואף זכתה בכמה תחרויות נגינה בסגנון זה. ב-1987, בהיותה רק בת 16, היא הקליטה את אלבומה הראשון "Too Late to Cry".
קראוס הקימה להקה לצורך סיבוב הופעות בארצות הברית בשם "יוניון סטיישן" (Union Station). אלבום הבכורה של הלהקה יצא ב-1989 וב-1990 הגיעה הלהקה להופעות בישראל בחסות מחלקת המדינה של ארצות הברית, כחלק מסיור של הלהקה בכל המזרח התיכון. בשנת 1995 ראה אור אוסף מיצירותיה של קראוס, בשם "Now that I've found you", בו קטעים מאלבומים קודמים שלה כמו גם מהשתתפויותיה בפרויקטים של אמנים אחרים. האלבום זכה להצלחה רבה, ובעקבותיו הפכה אליסון לכוכבת לא רק בתחום הבלוגראס אלא גם בזרם המרכזי של מוזיקת הקאנטרי. בין היתר שיתפה פעולה עם שאניה טוויין, באלבום מחווה לדולי פרטון שנקרא "Just Like a Woman".
אלבומה של קראוס ו"יוניון סטיישן", "Lonely Runs Both Ways", זכה בפרס גראמי לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר לשנת 2005.
בשנת 2007 הקליטה קראוס את האלבום "Raising Sand" יחד עם רוברט פלאנט, אשר נחל הצלחה גדולה וזכה בפרס האלבום הטוב ביותר בטקס הגראמי 2009.
שרה צ'יילדרס פולק
שרה צ'יילדרס פולק (באנגלית: Sarah Childress Polk; 4 בספטמבר 1803 - 14 באוגוסט 1891), אשתו של נשיא ארצות הברית ג'יימס פולק הייתה הגברת הראשונה של ארצות הברית בין ה-4 במרץ 1845 ועד 4 במרץ 1849.
ביוגרפיה
שרה צ'יילדרס הייתה בתם של קפטן ג'ואל צ'יילדרס (Joel Childress) ואליזבת צ'יילדרס (Elizabeth Childress). שרה נולדה במטע במרפריסבורו שבטנסי, ולמדה בבית ספר בנאשוויל ומאוחר יותר במכללת סיילם בקרוליינה הצפונית.
שרה ליוותה את בעלה במסעותיו הפוליטיים, ואף כתבה את מרבית נאומיו, תכתובותיו ויעצה לו בהחלטותיו.
בשל אדיקותה הדתית ואמונתה הפרסביטריאנית לא השתתפה בנשפי ריקודים (למעט טקס השבעת בעלה בו לא רקדה) וכן לא הלכה לתיאטרון.
לאחר תום כהונת בעלה עברו השנים לגור בבית פולק שבנאשוויל, שם בעלה נפטר לאחר שלושה חודשים. לאחר מותו הלכה שרה פולק במשך שארית חייה - 42 שנים נוספות - לבושה בגדי אלמנות שחורים. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית היה ביתה של שרה פולק שטח נייטרלי בו נפגשו אנשי צבא מהאיחוד ומהקונפדרציה. היא נפטרה מספר שבועות לפני יום הולדתה ה-88 (וחיה לאחר מותן של הנשים הראשונות ששהו בבית הלבן לאחריה - מארגרט טיילור, אביגייל פילמור, ג'יין פירס, מרי לינקולן, אלייזה ג'ונסון ולוסי ווב הייז).
היא נקברה לצד בעלה בנאשוויל.
ביטוח פנסיוני
ביטוח פנסיוני הוא מכלול דרכים שנועדו להבטיח לאדם העובד (שכיר או עצמאי) מענה בשלושה מצבים של פגיעה ביכולתו להתפרנס (ולפרנס את משפחתו) מעבודתו:
ביטוח פנסיוני בישראל
הביטוח הפנסיוני בישראל מתקיים בשלוש שכבות:
קופות הגמל הוקמו בסוף שנות ה-50, על ידי הבנקים. במרוצת השנים הוקמו קופות גמל ומכשירי חיסכון רבים אשר חלקם שימשו לקבוצות אוכלוסייה ספציפיות (קופות גמל סקטוריאליות) וחלקם נפתחו ללקוחות הבנקים כמכשיר חיסכון בנקאי. כתוצאה מתהליך זה, נוצרו במדינת ישראל במהלך השנים מאות קופות גמל שונות, בעיקר בבעלות הבנקים.
להסדרה של הביטוח הפנסיוני היה אחראי עד שנת 2007 אגף שוק ההון, ביטחון וחסכון במשרד האוצר, ששימש גם כמפקח על הביטוח, ומשנה זו רשות שוק ההון, ביטוח וחסכון.
הביטוח הפנסיוני מוסדר בחוקים רבים. העיקריים שבהם:
מאז שנות ה-90 חלו רפורמות רבות בשוק החיסכון לטווח ארוך. בין היתר ניתן למנות את:
בעקבות המשבר הכלכלי משנת 2008 וגל הסדרי החוב במשק משנת 2009 נמתחה ביקורת ציבורית על אופן ניהול כספי הפנסיה של הציבור, שהגיעו לסך של 928 מיליארד ש"ח בספטמבר 2011. ביקורת זו התייחסה בעיקר לנקודות אלה: גובה דמי הניהול, בעיקר בביטוחי המנהלים וקופות הגמל, וחוסר השוויון בהם, אופן ניהול הסיכונים ברכישת אג"ח קונצרניות על ידי הגופים המוסדיים, וטיפול הגופים המוסדיים בהסדרי החוב ("תספורות"), אופן ניהול כספים שלא מותאם לגיל החוסכים ולרמת הסיכון המתאימה להם, והעדר השפעה חיובית של הגופים המוסדיים בניהול החברות הציבוריות שהם מושקעים בהן. בעקבות ביקורת זו הוקם פורום החוסכים לפנסיה בישראל, עמותה המובילה מאבקים ציבוריים בתחום החיסכון הפנסיוני, פעילות שקיבלה תנופה בעקבות מחאת האוהלים. בעקבות הביקורת בציבור, בכנסת ובעיתונות הכלכלית, החל משרד האוצר בסדרת רפורמות, ביניהן: הקמת ועדת חודק בשנת 2009, שקבעה כללי השקעה באג"ח קונצרניות, ואישור מסקנותיה בשנת 2010, הודעה על כוונה לאמץ את המודל הצ'יליאני, הפחתת תקרת דמי הניהול בפברואר 2012, וגם חלק מתיקון מס' 16 בחוק החברות, שהתקבל בשנת 2011.
פנסיית חובה
מדינת ישראל הייתה אחת המדינות היחידות בעולם המערבי שלא הייתה לה תוכנית פנסיה חובה הכוללת את כל האוכלוסייה. קיצבת הזקנה של הביטוח הלאומי, המהווה כ-16% מהשכר הממוצע במשק, הייתה ההכנסה היחידה של כ-40% מהשכירים שלא היו מכוסים בביטוח פנסיוני. רק 32% מהשכירים בעשירון התחתון היו מכוסים בביטוח פנסיוני לעומת 82% מהשכירים בעשירון העליון. בתחילת שנות ה-2000 החלו דיונים על החלת פנסיית חובה בישראל. תחילה תוכנן שכל העובדים במשק, שכירים ועצמאים, יבוטחו בפנסיית חובה החל מינואר 2005. ושגובה פנסיית החובה לא יפחת משכר המינימום. תהליכי החקיקה ליישום התוכנית התעכבו, ורק בינואר 2007 הודיע שר האוצר, אברהם הירשזון, על פנסיה חובה אך רק לשכירים, שבמקביל הונהג מס הכנסה שלילי לשכבות החלשות, כפיצוי על הירידה בהכנסת הנטו שלהם עקב הפרשת החובה לפנסייה.
החל מ-1 בינואר 2008 קיימת חובת ביטוח פנסיוני לכל השכירים במשק, מכוח צו הרחבה. החובה מוטלת על המעבידים. כאשר מעביד מפר אותה, הוא עלול להיות מחויב בתשלום פנסיוני לעובד. כך לדוגמה, אישה שהעסיקה עוזרת בית, ארבע שעות בשבוע במשך שנה, חויבה לשלם פיצוי בסך של כ- 100,000 ש"ח לשאיריה של העובדת שחלתה ונפטרה.
החוק חל גם על עובדים זרים.
בדצמבר 2009, שר האוצר יובל שטייניץ, יחד עם המפקח על הביטוח ונשיא לשכת העצמאים יהודה טלמון, חתמו על הסכם להשקתה של פנסיית החובה גם לעצמאים. אך יישום פנסיית החובה גם לעצמאים התעכב ורק בשנת 2016 הושלמה החקיקה בנושא.
בינואר 2017 נעשה הסכם חדש ומשולב בין ההסתדרות והמעסיקים המקנה שיפור תנאים כמו: תוספת להפרשות (18.5% מהשכר), מתוכם 6% על חשבון העובד והיתר (12.5%) על חשבון המעסיק (6.5% הפרשות מעסיק לרכיב תגמולים ו-6% הפרשות מעסיק לרכיב פיצויים).
חובת ביטוח פנסיוני חלה גם על עצמאים החל משנת 2017.
הפרשת פנסיית החובה חלה על כל עובד לאחר שלושה חודשי העסקה, החל מגיל 21 לגבר ו–20 לאישה. לאחר שלושה חודשי העסקה או בתום שנת המס, המוקדם מביניהם, יש להשלים רטרואקטיבית את תשלום דמי הפנסיה על שלושת חודשי ההעסקה הראשונים. במקרה של עובד שאינו בעל ביטוח פנסיוני קיים, יהיה העובד זכאי לביצוע ההפרשות לאחר שישלים שישה חודשי עבודה.
איתור עמיתים שהקשר עמם נותק
סעיף 24 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) קובע: "השר רשאי לקבוע הוראות לעניין הצעדים והפעולות שעל חברה מנהלת לנקוט לשם איתור עמיתים שהקשר עמם נותק ולשם איתור מוטבים לאחר מותו של עמית". לבעיות שאותן בא לפתור סעיף זה גורמים רבים, ובהם:
טיטאן (מחשב על)
הטיטאן הוא מחשב על שנבנה על ידי חברת Cray במעבדה הלאומית באוק רידג' לשימוש במיזמים מדעיים שונים. הטיטאן הוא שדרוג ליגואר, מחשב על שהיה אף הוא באוק רידג', והדבר מתבטא בכך שהטיטאן משתמש גם ביחידות עיבוד גרפיות בנוסף ליחידות העיבוד המרכזיות הרגילות. הטיטאן הוא המחשב המשולב בשתי המערכות הראשון, המגיע לביצועים של למעלה מ-10 פטה פלופס. השדרוג החל באוקטובר 2011, בדיקות היציבות החלו באוקטובר 2012, והפכה לזמינה לחוקרים בתחילת 2013. המחיר הראשוני של השדרוג היה 60 מיליון דולר אמריקאי, ותוקצב בעיקר על ידי משרד האנרגיה של ארצות הברית. נכון ליוני 2014 הוא המחשב החזק בארצות הברית והשני בעולם.
יום גשום בניו יורק
יום גשום בניו יורק (באנגלית: A Rainy Day in New York) היא קומדיה רומנטית שכתב וביים וודי אלן, ומככבים בה טימותי שאלאמה, אל פנינג וסלינה גומז. הסרט מספר את סיפורם של זוג סטודנטים, גטסבי ואשלי, המגיעים לסוף שבוע בניו יורק. גטסבי מקווה שהביקור יחזק את הקשר ביניהם, ואילו אשלי מתחילה את הביקור בריאיון עם במאי שהיא מעריצה ונסחפת לשלל מפגשים נוספים עם אנשי קולנוע.
הסרט הושלם בשנת 2018, אבל המפיץ שלו, אולפני אמזון, נמנע מהפצתו בעקבות פעולתה של תנועת Me Too והטענות להטרדה מינית שהופנו כלפי אלן. הסרט הוקרן לראשונה בפולין ב-26 ביולי 2019, ולאחר מכן הוקרן במדינות נוספות. בארצות הברית הוא הוקרן לראשונה ב-9 באוקטובר 2020.
עלילה
גטסבי ולס (טימותי שאלאמה) ואשלי אנרייט (אל פנינג) הם זוג סטודנטים צעירים במכלל יארדלי שבאפסטייט ניו יורק. גטסבי הוא גם מהמר מצליח, בן להורים אמידים המתגוררים בניו יורק, ואשלי היא בת למשפחת בנקאים מטוסון, אריזונה. אשלי יוצאת למנהטן כדי לראיין, לכתבה בעיתון המכללה, את הבמאי רולנד פולארד (לייב שרייבר) שהיא מעריצה. גטסבי מצטרף אליה ומתכנן סוף שבוע רומנטי בעיר, תוך שהוא מנסה להימנע מלהגיע למסיבה שעורכים הוריו באותו ערב.