cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
.ca
.ca היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD), השייכת לקנדה. הדומיינים שנרשמים, שייכים ל-CIRA.
אנשים שרושמים את הדומיין שלהם תחת הסיומת ".ca" יכולים לרשום דומיינים ברמה השנייה (לדוגמה, example.ca) אך תמיכה דומיינים ברמה השלישית (לדוגמה, example.ab.ca) הופסקה ב-12 באוקטובר 2010, אך דומיינים שנרשמו בעבר ברמה שלשיית עדיין נתמכים על ידי הספקיות.
דרישות נוכחות קנדית
אנשים אשר רוצים לרשום דומיין עם הסיומת .ca צרכים לעבור את דרישות הנוכחות הקנדית (באנגלית: Canadian Presence Requirements). חלק מהדרישות הם:
היסטוריה
הדומיין במקור נוצר על ידי ג'ון פוסטל, מפעיל IANA (רשות המספרים המוקצית האינטרנטית) ועל ידי ג'ון דמקו מאוניברסיטת קולומביה הבריטית בשנת 1987. המוסד הראשון שהשתמש בסיומת.ca הם האוניברסיטה של הנסיך אדוורד בינואר 1988.
ורבונקוש
וֶרְבּוּנקוֹש או וֶרבּונְק (בהונגרית: verbunkos או verbunk, ברומנית: bărbunc) הוא ריקוד גברים עממי הונגרי לרגל גיוס הגברים בכפר, וסגנון מוזיקלי שקיבל השראה מריקוד זה. מקור שמו הוא במילה הגרמנית "Werbung", כלומר "גיוס". לריקוד ורבונקוש גרסאות שונות אופייניות לכפרים שונים. עם זאת משותף לכולם תנועות ההכאה על המגפיים.
לכל כפר ורבונקוש, ריקוד בנות ("ליאנטאנץ" - leánytánc, "קאריקאזו" karikázó) וצ'רדש האופייניים לו. לרוב הוורבונקוש בוצע על ידי נגנים ותזמורות עממיות שחבריה מוזיקאים צוענים. על אף אמונות מקובלות, מקורן של מנגינות הוורבונקוש הם בפולקלור ובמוזיקה העממית ההונגרית והן יוחסו לצוענים, מכיוון שליווים הכלי נעשה על ידי נגנים צוענים בסגנונם האופייני.(Bellman) אחד המוזיקאים הידועים שהפיץ את הוורבונק במאה ה-19 היה הכנר הראשי ("פרימאש") הצועני יאנוש ביהרי (1827-1764) ולהקתו. נותרו 84 מנגינות שהוא יצר. ביהרי היה בתקופתו כנר מושלם והוא ניגן בחצר בווינה לכל אורך הקונגרס של וינה בשנת 1814. מלחין אחר של ורבונקוש היה יוז'ף קושוביץ (מת בערך ב-1819) הטכניקה והרפרטואר של מלחינים אלה נתנו השראה לפרנץ ליסט.
בלה בארטוק כלל ורבונקוש בכמה מיצירותיו, במיוחד בקונצ'רטו לתזמורת משנת 1943 וב"ניגודים לכינור, קלרנית ופסנתר". הוורבונקוש המפורסם ביותר במוזיקה הקלאסית הוא זה ששילב בטהובן בסיום (פינאלה) של הסימפוניה השלישית של בטהובן ("ההרואית") בין התיבות 225-210.
היסטוריה
בשנת 1715, מיוזמת הקיסר משושלת הבסבורג, הוחל במסע גיוס לצבא הקיסרי בהונגריה. לשם כך ההוסרים האחראים לגיוס רקדו במרכז הכפרים "ריקודי גיוס" בליווי נגנים צועניים. ריקודים אלה נועדו למשוך את הנערים המקומיים לרקוד ולהרים כוסיות. מי שהתפתה לחצו לו את היד, הניחו על ראשו כובע של הוסר ולקחו אותו לצבא. ריקוד כפרי בהתחלה, המבוצע בעיקר על ידי מוזיקאים צוענים, נפוץ הוורבונקוש עם הזמן בערים ובחוגי המעמדות הגבוהים, כולל בארמונות האצילים, בהם בוצע בין קטעי בלט. מוזיקה זו נודעה כמוזיקה "צוענית" הונגרית. במוזיקה הקלאסית האירופית "שפת הוורבונקוש" הזאת הוכרה בשם "סגנון הונגרי". עם ראשוני מבצעי הוורבונקוש הצוענים נמנו הכנרים שוגאר והיריפי. אחד מראשוני היוצרים המשכילים בסגנון הזה היה יוז'ף בנגראף (1745 - 1791), מנהל מקהלת הכנסייה הפארוכית מרובע Belváros בבודה, שפרסם "שנים עשר הריקודים ההונגרים" לצ'מבלו, אחד מקבצי הוורבונקוש הראשונים שפורסמו יאנוש ביהרי, כנר ומלחין ממוצא צועני, הלחין קטעי ורבונקוש רבים, בין היתר, גם בסגנון שיר לכת כמו זה המוכר כ"שיר הלכת של ראקוצי" שאומץ על ידי מלחינים קלאסיים כמו פרנץ ארקל והקטור ברליוז (ב"קללת פאוסט"). שיר לכת זה כולל נושאים מן השיר על ראקוצי, קטעים לטארוגאטו ומקצביורבונקוש בשלישייה. מלחינים רבים כתבו קטעי ורבונקוש והותאמו להם כוריאוגרפיות שונות. הופיעו גרסאות כמו הוורבונקוש-פאלוטאש והוורבונקוש-צ'רדש. הכנר והמלחין ההונגרי יאנוש לאבוטה (1820-1764) שכיהן בשנים 1792–1793 כמנהל המוזיקלי של החברה ההונגרית לתיאטרון בבודה ופשט, כתב כמו ביהרי קטעי ורבונקוש, אותם שילב במוזיקה קאמרית, כמו למשל ברביעיות מיתרים. כך נהג הכנר הווירטואוז ומלחין הצועני אנטאל צ'רמאק (1822-1774). מרק רוז'אוולדי, יהודי- הונגרי במוצאו, שכונה "כנר החופש" (1787-1848 או 1789 כתב גם כן ורבונקוש משולבים ברביעיות בסגנון צרפתי והלחין גם את הצ'רדש הראשון. ורנובקוש פאלוטאש היא גרסה כלית בלבד לבמה ונשפים. מוזיקת צ'רדש הייתה במקור לחנים עם מילים, שנוצרו על ידי מלחינים שרובם היו בני המעמד הגבוה. מקצבם היה לרוב איטי יותר, אבל קיימת גם גרסה במקצב "רענן" ("פריש") שהיא גם כן כלית בלבד.
עם הקמתו בשנת 1837 של התיאטרון הלאומי ההונגרי בפשט, סגנון הוורבונקוש התחיל להשתנות בהשפעת המנהל הראשון של התיאטרון וגדול מלחיני האופרות בהונגריה, פרנץ ארקל. האופרות הידועות ביותר שלו היו "לאסלו הוניאדי" (1844) ו"באנק באן" (1861) ה"ניגודים" של בלה ברטוק משנת 1938 הוא שלישייה לקלרינט, פסנתר וכינור, כולל שלושה חלקים, מהם הראשון הוא ורבונקוש. גם הקונצ'רטו השני לכינור שלו הוא דוגמה לסגנון וורבונקוש.
אפיונים מוזיקליים
הוורבונקוש עובר לסירוגין מחומרים עם צעדים איטיים, ומנגינות דמויות שיר - הקרויים בהונגרית lassú ("לאשו") וריקודים מהירים (gyors - גיורְש), "רעננים" (בהונגרית: friss -פריש), מלווים בקפיצות. המלחין זולטאן קודאי התייחס אליהם כאל הקטע "parlando rubato" ובהתאמה "tempo giusto" האיזומטרי. בקטע האיטי lassú הכינור או הקלרינט זוכה לחופש לשם ביצוען של קדנצות וירטואוזיות.
"וורבונק סלובצקו" בסלובקיה ובצ'כיה
ה- Slovácko verbuňk (סלובצקו ורבונק) הוא ריקוד קפיצות גברי עממי מאולתר במחוזות סלובקיה המורבית או סלובצקו (דרום מורביה וזלין) של צ'כיה. הוא נרשם בשנת ב-2008 ברשימה הייצוגית של מורשת התרבות העולמית של אונסק"ו. בדרך כלל מקדים אותו שיר ריקודי.
קיימים 6 סוגים של ורבונק סלובצקו עם מגוון רחב של תנועות ומקצבים. הם עומדים גם במרכז התחרות שבפסטיבל הפולקלור הבינלאומי השנתי בסטרז'ניצה.
ה"ברבונק" אצל הרומנים בטרנסילבניה
Bărbunc (מיודע:Bărbuncul) הוא אחד מ"ריקודי הנערים" (dansuri feciorești) בטרנסילבניה ברומניה, לצד ריקודים כמו "באיצה" (Băița), רארה (Rara). יובא לטרנסילבניה מהונגריה כריקוד של החיילים בתקופת הגיוס לצבא. נקלט גם בכפרים הרומניים ונחשב לריקוד מורכב, עם תנועות נמרצות ורחבות שהיו רוקדים אותו בחגיגות כפריות. ידועים למשל הברבונק בכפרים בעמק הסומש, במחוז ביסטריצה-נסאוד ובאזורים אחרים של טרנסילבניה. בשנת 2015 ריקודי הנערים הרומניים בטרנסילבניה, כולל ברבונק הוכרו על ידי האונסק"ו כמורשת תרבות עולמית.
לקריאה נוספת
2001 edition, edited by Stanley Sadie and John Tyrrell. London: Macmillan Publishers Rochester University Press
קישורים חיצוניים
Luiza Tary ''The Verbunkos, A Music Genre Musical Symbol of Hungary ''
מגנוס גודמונדסון
מגנוס גודמונדסון (באיסלנדית: Magnús Guðmundsson; 6 בפברואר 1879 – 28 בנובמבר 1937) היה פוליטיקאי איסלנדי.
ב-1907 הוא סיים תואר במשפטים באוניברסיטת קופנהגן. משנת 1916 ועד מותו הוא היה חבר האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) מטעם מחוז הבחירה שלו בצפון-מערב איסלנד. מ-23 ביוני ועד 8 ביולי 1926 הוא שימש כראש ממשלת איסלנד בפועל לאחר מותו של ראש הממשלה הקודם, יון מגנוססון ועד לבחירתו של יון תורלקסון. הוא היה חבר במפלגה השמרנית של איסלנד (Íhaldsflokkurinn) שכבר לא קיימת כיום. בממשלתו של יון מגנוססון הוא היה שר התעשייה. קודם לכן היא שימש בתפקיד שר האוצר בשנים 1920 – 1922. הוא היה ממייסדי מפלגת העצמאות ושימש כשר המשפטים בממשלה הראשונה שמפלגה זו הייתה שותפה לה, בין השנים 1932 – 1934.
ג'ון ת'ון
ג'ון ת'ון (באנגלית: John Thune; נולד ב-7 בינואר 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. מכהן כסנאטור מטעם מדינת דרום דקוטה מ-2005, קודם לכן כיהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה
ת'ון נולד בעיר פיר שבדקוטה הדרומית וגדל בעיירה מורטו. ב-1983 סיים תואר ראשון באוניברסיטת ביולה בקליפורניה וב-1984 סיים תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת דרום דקוטה. שימש עוזרו של הסנאטור ג'יימס אבדנור בוושינגטון ולאחר מכן כעוזרו של אבדנור בעת שכיהן כמנהל הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים. ב-1989 שב לדרום דקוטה ומונה למנכ"ל המפלגה הרפובליקנית במדינה. ב-1991 מונה למנהל שירותי הרכבת במדינת בדרום דקוטה וב-1993 למנהל איגוד הרשויות המוניציפליות במדינה.
ב-2004 התמודד שוב לסנאט, הפעם מול הסנאטור המכהן טום דאשל שהיה מנהיג המפלגה הדמוקרטית בסנאט. ת'ון ניצח בבחירות ברוב של 50.6% והושבע לתפקידו בינואר 2005. בנובמבר 2010 נבחר לתקופת כהונה נוספת, מבלי שהוצב מועמד מולו בבחירות בשל הפופולריות הרבה לה זכה וב-2016 נבחר לכהונה שלישית רצופה. הוא כיהן בסנאט כיו"ר ועדת המסחר, המדע והתחבורה, כחבר בוועדת החקלאות, התזונה והיערנות וחבר בוועדת הכספים. בנוסף הוא כיהן כראש ועידת חברי הסנאט הרפובליקנים, התפקיד השלישי בחשיבותו בסיעה לאחר מנהיג הסיעה והמצליף. ב-3 בינואר 2019, עם התכנסות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, החל לכהן כמצליף מפלגת הרוב.
ת'ון נשוי ואב לשתי בנות.
הרכבת הפדרלית האוסטרית
האוסטרייכישה בונדסבאנן היא הרכבת הפדרלית האוסטרית (בגרמנית: Österreichische Bundesbahnen או ÖBB, בעבר Bundesbahn Österreich או BBÖ) היא חברת הרכבות הלאומית של אוסטריה, שמפעילה גם את התחבורה המסילתית בליכטנשטיין. ÖBB מנוהלת לחלוטין על ידי ממשלת הרפובליקה של אוסטריה, שמפוצלת במספר עסקים נפרדים שהוקמו לניהול התשתית לתפעול נוסעים ושירותי העברת מטענים.
הרכבת הפדרלית האוסטרית צברה שתי תקופות נפרדות של הקיום. היא נוצרה לראשונה בשנת 1923, תחת השם Bundesbahn Österreich כיורשת הרכבת הממלכתית הקיסרית האוסטרית (kkStB), אבל שולבה לתוך הדויטשה רייכסבאן בשנים 1938–1945, במהלך האנשלוס. המצב תוקן ב-1947, תוך שימוש בשם מעט שונה Österreichische Bundesbahnen, אוסטרייכישה בונדסבאנן.
השינויים העיקריים באחרונה שנעשו ברשת הרכבות האוסטרית הם בניית תחנת הרכבת הראשית של וינה (Wien Hauptbahnhof), תחנת קוראלם, מנהרת זמרינג ומנהרת בנר המתחברת לרשת הרכבות של איטליה.
היסטוריה
מערכת הרכבות היא במידה רבה חשמלית. חשמול המערכת החל ב-1912, אך לא הגיע למצב מתקדם עד 1950. הקטר המונע בקיטור האחרון פרש משירות פעיל ב-1978.
שאנג-צ'י
שֹׁאנג-צ'י (באנגלית: Shang-Chi, בסינית: 上氣, "עליית הרוח") הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיע בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Special Edition #15 מדצמבר 1973, ונוצרה בידי הכותב סטיב אנגלהרט והמאייר ג'ים סטארלין.
את דמותו בסרט הלייב אקשן "שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות" גילם השחקן סימו ליו.
מקור, מאסטר הקונג-פו
שאנג-צ'י נולד במחוז חונאן שברפובליקה העממית של סין לפו-מנצ'ו, כובש סיני צמא דם שהחל לאמן את שאנג-צ'י מילדותו באמנויות לחימה על מנת שיהפוך למתנקשו הטוב ביותר. הוא נשלח להרוג את דוקטור פטרי, אך כאשר נפגש עם אויבו הגדול של אביו דניס ניילנד סמית, גילה את תוכניותיו של אביו ומרד נגדו. הוא נלחם ב"שמש חצות", נפגש לראשונה עם בלאק ג'ק טאר, המשיך להילחם בפו-מנצ'ו ונתקל ביצור-אדם. הוא פגש את ספיידרמן ואת קלייב רסטון, נלחם בשאדו-סטוקר והציל את דוקטור פטרי מפו-מנצ'ו.
ברנדה צ'פמן
ברנדה צ'פמן (באנגלית: Brenda Chapman; נולדה ב-1 בנובמבר 1962) היא סופרת, אנימטורית ובמאית קולנוע אמריקאית. בשנת 1998, צ'פמן הייתה לאישה הראשונה שביימה סרט אנימציה של אולפן גדול, דרימוורקס אנימציה: הסרט "נסיך מצרים". היא ביימה את סרטי האנימציה של אולפני דיסני, ואת הסרט "אמיצה" של חברת פיקסאר. בנוסף, היא האישה הראשונה שזכתה בפרס האוסקר עבור סרט האנימציה הטוב ביותר.
שאנג-צ'י
מקור, מאסטר הקונג-פו
שאנג-צ'י נלחם באחותו למחצה פה לו סווי, ונלחם לראשונה בקרלטון ולקרו, פאוואן ורייזור פיסט. הוא פגש את אהובתו לייקו וו, נאבק במורדילו וברובוט ברינוקיל, נלחם באמן הלחימה "החתול", פגש את איירון פיסט ונלחם בשוקוייב. לאחר קרב נוסף נגד פו-מנצ'ו ואנשיו, שאנג-צ'י התפטר מה-MI6. כהרפתקן הוא חבר לאיירון פיסט, טיגריס לבן וג'ק לבבות, נלחם עם הדבר בארגון H.Y.D.R.A, היה מעורב בתחרות בין דוקטור דום לרובוט אותו יצר ונלחם במרסק-הגולגולות ובזאראן אדון הנשקים.
ברנדה צ'פמן
חייה וקריירה
צ'פמן נולדה בביסון, אילינוי והייתה הצעירה מבין חמישה אחים. היא למדה לימודי תעודה במכללת לינקולן שבלינקולן אילינוי, אשר הקנו לה את התואר הראשון באומנות. מאוחר יותר היא עברה לקליפורניה ולמדה אנימציה ב-California Institute of the Arts. במהלך חופשות הקיץ היא החלה לעבוד באנימציה עבור רשתות טלוויזיה. היא עבדה כאנימטורית בהתמחות באולפני ההנפשה של וולט דיסני בסרט בת הים הקטנה. לאחר מכן, הייתה אחת מהאנימטורים המרכזיים בסרט היפה והחיה, בו עבדה לצד רוג'ר אלרס אשר לימים היה לבמאי אולפני דיסני, ויחדיו הם גיבשו את המוטיבים המרכזיים של הסרט. במלך האריות שימשה בתפקיד במאית (head of story) והיא האישה הראשונה בתפקיד זה בסרט אנימציה באורך מלא.
שאנג-צ'י
מקור, מאסטר הקונג-פו
שאנג-צ'י חבר לספיידרמן, האלמנה השחורה וניק פיורי נגד וייפר, הסמוראי הכסוף ובומרנג, נלחם בפו-מנצ'ו ובפה לו סווי, הקים את קבוצת "שחזורים עצמאיים בע"מ" והיה עד למותו של פו-מנצ'ו. הוא עזר לרום בקרב נגד גזע חייזרי פולש, אך לאחר מותו של פו-מנצ'ו, פירק את שחזורים עצמאיים בע"מ ופרש לחיות כדייג במחוז מרוחק בסין. הוא חזר לחיי ההרפתקנות הקודמים שלו, ועזר לחברי הוותיקים להילחם בקבוצת טרור שמטרתה להניע את ארצות הברית לפעול בצורה אגרסיבית נגד טרוריסטים. הוא הורעל כשהציל את אהובתו, אך נרפא כששתה מסם החיים של פו-מנצ'ו.
ברנדה צ'פמן
חייה וקריירה
צ'פמן עבדה כאנימטורית ובפיתוח תסריט בסרטי דיסני שונים כדוגמת ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה, הגיבן מנוטרדאם ופנטסיה 2000 היא הצטרפה לאולפני ההנפשה של דרימוורקס כשאלו הוקמו בסתיו 1994.
שאנג-צ'י
אבירי מארוול, שנות האלפיים
שאנג-צ'י הצטרף לצוותו של דרדוויל נגד המעניש, לצד האלמנה השחורה, מון נייט ופגיון בין היתר. כעבור כמה הרפתקאות משותפות, הם התפרקו. במהלך אירועי "מלחמת אזרחים", הוא הצטרף לקבוצת גיבורים להשכרה החדשה של מיסטי נייט וקולין וינג, אשר שימשו כאוכפי חוק רישום העל-אנושיים. הוא פיתח רגשות רומנטיים לחברתו לקבוצה טרנטולה, אך טבעה האלים בייש אותו. כאשר הענק הירוק פלש למנהטן, האמבאג הרג את אחד מתינוקות גזע הברוד, והפליל את טרנטולה. כאשר יצא להציל את האמבאג, שאנג-צ'י גילה בדבר עינוייה של טרנטולה בגלל האמבאג, והרג אותו בזעמו. כאשר הקבוצה התפרקה, הוא נראה במדיטציה. שאנג-צ'י הופיע בחוברות "ויסדום", כמדריכו של קילרייבן מיקום זה. כאשר פו-מנצ'ו קם לתחייה, הוא שלח אחר שאנג-צ'י מתנקשים. הוא, מצידו, הצטרף לאוונג'רס הסודיים של קפטן סטיב רוג'רס נגד אביו ומועצת הצל ולבסוף עזב את הצוות.
לפני אירועי "אי העכביש", מאדאם ווב ביקשה משאנג-צ'י לאמן את ספיידרמן באמנויות לחימה על מנת לפצות על אובדן חוש העכביש שלו. במהלך האימונים הם לבשו ציוד מגנטי, על מנת לפתח סגנון לחימה חדש. ספיידרמן נעזר רבות באימוניו כאשר אזרחי מנהטן זכו לכוחות עכבישיים, אך גם שאנג-צ'י נדבק במגפה. לאחר שנרפא ממנה יחד עם שאר המודבקים, הוא עזר לגיבורים בקרב הסופי נגד המלכה. במהלך תקופה זו הוא סבל מסיוטים על הנשקים האלמותיים, וראה את עצמו כעכביש תוקף אזרחים חפים מפשע. הוא גילה שהוא ואיירון פיסט חולמים את אותם סיוטים, ונוצר קרב בינם לבין כלת תשעת העכבישים. הוא הגיע למסקנה בעזרת סילבר סייבל כי כלת תשעת העכבישים אחראית לסיוטיו, ולאחר שהתגבר על הזיות ועל מלכודות פיזיות, מצא אותה. הוא ואיירון פיסט הביסו אותה, אך שאנג-צ'י התמוטט. במקביל, איי אפאיק חושף את עצמו כמוח האמיתי מאחורי חטיפת הנשקים האלמותיים.
חבר באוונג'רס
לאחר אירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן", קפטן אמריקה ואיירון מן החליטו להגדיל ולחזק את שורות האוונג'רס. שאנג-צ'י היה מהראשונים שהצטרפו, וקיבל את ההצעה מקפטן אמריקה עצמו. במהלך משימה במאדים, כמה מחברי הקבוצה נלכדו, והקפטן הוביל כוח אחר לשם. שאנג-צ'י היה חלק מהכוח השני, נלחם ברובוט שנוצר בידי גזע האלפאס והביס אותו בעזרת קפטן יוניברס. הם הביסו את הכוחות על מאדים, ועזבו. הוא נבחר בידי איירון מן והקפטן לברר כיצד נוצרה קפטן יוניברס, והצליח. הוא וצוות של האוונג'רס חקרו את פעולותיהם של ארגון A.I.M, ובמהלך המשימה, הוא הדף קבוצת נינג'ות קטלנית בעזרת נונצ'קו חשמליים שהוענקו לו.
ברנדה צ'פמן
חייה וקריירה
בשנת 2003 צ'פמן עברה לחברת פיקסאר בה לקחה חלק משני בסרט מכוניות, לפני שהחלה לעבוד על הסרט "אמיצה". צ'פמן הגתה את רעיון הפרויקט והוכרזה כבמאית של הסרט, ובכך הייתה לאישה הראשונה ששימשה כבמאית הראשית בפיקסאר. ב-2010, החליף אותה בתפקיד זה מארק אנדרוס, בעקבות חילוקי דעות על רקע מקצועי. על אף שמועות על עזיבתה את החברה, היא נותרה חלק מצוות פיקסאר עד יציאתו של הסרט "אמיצה" לאקרנים. עם זאת, זמן קצר לאחר מכן, ב-2012 היא החלה לעבוד כיועצת בלוקאס פילם, שם סייעה לפתור בעיות בתהליך יצירת הסרט קסם מוזר (Strange Magic). כשנשאלה אודות הפרשה ולגבי הסיכוי שתחזור לעבוד בפיקסאר, הגיבה שאין לה שום רצון לחזור לשם, בעקבות חילוקי דעות עם ההנהלה הבכירה בחברה.
בשנת 2013, חזרה לעבוד באולפני "דרימוורקס" ולהם היא סייעה לפתח את "Rumblewick" בעל הדמות הנשית הדומיננטית, והוגדר כ"מצחיק עם לב קסום". נכון ל-2016 צ'פמן עובדת על פיתוח פרויקטים עבור "צ'פמן לימה הפקות" (Chapman Lima Productions), יחד עם בעלה, קווין לימה.
פרויקטים נוספים בהם לקחה חלק הם: מי הפליל את רוג'ר רביט, שרק, וול-E, רטטוי, למעלה, וצעצוע של סיפור 3.
שאנג-צ'י
חבר באוונג'רס
הוא נשלח למדריפור יחד עם וולברין, וניסה לסכל את מזימתם של גורגון והיד לעורר דרקון רדום מתחת למדריפור, ונכשל. בעוד צוות גיבורי-על אחר נלחם בדרקון, שאנג-צ'י נעשה לענק באמצעות חלקיקי פים, הביס את הדרקון ותלש את בסיסו של גורגון ממדריפור. כאשר S.H.I.E.L.D שלחו את האוונג'רס לצוד את האילומינטי, שאנג-צ'י עבר לצוות אוונג'רס חלופי בהנהגת סאן-ספוט. הוא ופוד נשלחו לחקור את אחת מפצצות המקור של אקס-ניהילו שנחתה ביפן, וכאשר הגיעו לשם, שאנג-צ'י זכה ליכולת שכפול.
ברנדה צ'פמן
חיים אישיים
צ'פמן נשואה לבמאי קווין לימה (גופי, טרזן, מכושפת) אשר הכירה בתקופת הלימודים במוסד האקדמי ללימודי אומנות בקליפורניה (California Institute of the Arts). לזוג בת אחת, אמה רוזה לימה, שהיוותה השראה לדמותה של מֶרִידָה בסרט "אמיצה". בשנת 2014, צ'פמן, שמעולם לא התגוררה בסקוטלנד, אך לדבריה, בעלת שורשים סקוטיים, עודדה את העם הסקוטי לדרוש את עצמאותו.
אולי ברג
אולי ברג (בנורווגית: Ole Berg; 7 באוקטובר 1890 – 23 בספטמבר 1968) היה גנרל-לויטננט בצבא נורווגיה אשר לחם במלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של נורווגיה.
ביוגרפיה
ברג נולד בפרול ב-7 באוקטובר 1890. הוא למד בבית הספר הצבאי (קריגסקולן), וב-1912 התגייס לצבא נורווגיה. הוא היה קצין ברגימנט הרגלים ה-11, וב-1915 החל ללמוד בבית הספר הצבאי הגבוה (דן מיליטרי הויסקול). הוא סיים את לימודיו ב-1919 והוצב במטה הכללי. ב-1924 הועבר לשמש כשליש במשמר המלכותי, וב-1928 מונה לראש לשכת המודיעין. ב-1930 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-3. ב-1934 מונה למפקד בית הספר הצבאי. ב-1937 מונה לראש אגף התקשורת במטה הכללי.
עם תחילת הפלישה הגרמנית לנורווגיה ב-9 באפריל 1940, מונה ברג למפקד הבריגדה ה-6, ולחם בגרמנים בצפון נורווגיה. לאחר שהגרמנים כבשו את הארץ, ברג היה ממקימי ארגון ההתנגדות מילורג שביצע פעולות מחתרת כנגד הכובשים. הוא שימש כמפקד הארגון עד ראשית שנת 1943, אז נאלץ להימלט לשוודיה. הוא קיבל דרגת אוברסט מהממשלה הנורווגית הגולה בלונדון, ומונה לנספח הצבאי הנורווגי בסטוקהולם. הוא היה ממקימי המשטרה הנורווגית בשוודיה - גוף שנועד להכין את הקרקע לשחרור נורווגיה לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה מונה ברג לראש הפיקדו העליון של צבא נורווגיה. ב-31 ביולי 1946 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), וכיהן בתפקיד במשך תשע שנים עד 31 באוקטובר 1955. בתקופת כהונתו בתפקיד, היה עליו להוביל את התהליכים שגרמו לבסוף להשתלבותה של נורווגיה בנאט"ו. לאחר פרישתו מתפקיד ראש ההגנה מונה לראש המחלקה להיסטוריה צבאית וכיהן בתפקיד עד 1961.
ברג נפטר באוסלו ב-23 בספטמבר 1968. בנו הוא הגנרל אולף ברג.
כמאל א-דין סולימאנה
כמאל א-דין סולימאנה (באנגלית: Kamaldeen Sulemana; נולד ב-15 בפברואר 2002 בטצ'ימאן שבגאנה) הוא כדורגלן גאנאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סאות'המפטון מהפרמייר ליג ובנבחרת גאנה.
סטאד רן
ב-16 ביולי 2021 חתם סולימאנה על חוזה לחמש עונות בסטאד רן מליגת העל הצרפתית, בעסקה ששוויה 20 מיליון אירו, הסכום הגבוה ביותר ששולם עבור שחקן במסגרת העברה מליגת העל הדנית או אליה.
ב-8 באוגוסט 2021 ערך סולימאנה את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד לאנס במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
סאות'המפטון
ב-31 בינואר 2023 חתם סולימאנה בסאות'המפתון מהפרמייר ליג.
קריירה בינלאומית
ב-9 באוקטובר 2020 ערך סולימאנה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בהפסד 3-0 לנבחרת מאלי במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022.
המדונה הסיסטינית
המדונה הסיסטינית (באיטלקית: Madonna Sistina) הוא ציור שמן, מעשה ידי הצייר רפאל, שצויר בין השנים 1513–1514 ומתאר את המדונה והילד. היצירה מוצגת במוזיאון הציירים הגדולים בדרזדן.
היסטוריה ורקע
היצירה הוזמנה בשנת 1512 על ידי האפיפיור יוליוס השני לכנסיית סן סיסטו, פיאצ'נצה בפיאצ'נצה, והייתה אחת המדונות האחרונות שצייר רפאל. היא נועדה ככל הנראה לכבודו של האפיפיור סיקסטוס הרביעי, דודו של יוליוס השני, שכן סיקסטוס השני, המתואר בציור, היה הקדוש הפטרון של משפחת דלה רוברה, משפחתו של יוליוס השני. הדוגמנית בציור היא ככל הנראה מרגריטה לוטי, שהייתה פילגשו של רפאל במשך שתים-עשרה השנים האחרונות לחייו, משנת 1508 ועד מותו בשנת 1520.
בתקופת מלחמת העולם השנייה היה המוזיאון סגור. לאחר המלחמה הציור הוחרם על ידי יחידות התגמול הסובייטיות והועבר למוסקבה, שם אוכסן במוזיאון פושקין. בשנת 1955 הוא הוחזר לדרזדן.
תיאור היצירה
הציור מתאר את מרים הבתולה אשר מופיעה מאחורי וילונות כבדים הנפתחים משני הצדדים, כשהיא אוחזת בישו הילד. בצד שמאל בטוניקה צהובה, סיקסטוס השני, כורע ומתפלל עבור בני עמו, אשר לעברם הוא מצביע. בצד ימין, ברברה הקדושה, כורעת כשידיה שלובות על חזה ופניה מביטות מטה אל קהל המאמינים. הציור מאופיין במרחב דמיוני שנוצר על ידי הדמויות עצמן, הניצבות על מיטת עננים. נראה כי הבתולה יורדת מחלל שמימי, דרך מישור התמונה, אל תוך המרחב האמיתי שבו תלוי הציור. המחווה של סיקסטוס השני ומבטה של ברברה הקדושה מופנים כלפי הצופים, העומדים מעבר למעקה שבתחתית הציור. כתר אפיפיורי, שנח על גבי מעקה זה בפינה השמאלית התחתונה, משמש כגשר בין המרחב האמיתי לציורי.
ניתוח לוח הצבעים של היצירה חושף את הפיגמנטים הרגילים של תקופת הרנסאנס: מלכיט מעורבב עם אורפימנט (פיגמנט כתום צהוב) בווילונות הירוקים, אולטראמרין (אבקת לפיס לזולי) מעורבב עם עופרת לבנה בגלימה הכחולה של מדונה, ותערובת של עופרת-בדיל-צהובה, ורמיליון  ועופרת-לבנה בשרוולים הצהובים של ברברה הקדושה.
דמוגרפיה של נטייה מינית
הדמוגרפיות של נטייה מינית מציגות שוני והערכות עבור האוכלוסייה הלסבית, ההומוסקסואלית והביסקסואלית (לה"ב) והן כפופות למחלוקות ולוויכוחים שנבעו בעקבותיהן. השגת מספרים מדויקים היא מסובכת מסיבות שונות ומגוונות. אחת הסיבות העיקריות להבדל בממצאים סטטיסטיים הן בנוגע להומוסקסואליות ולביסקסואליות קשורה לאופי שאלות המחקר.
מספר מחקרים על נטייה מינית מספקים נקודות מבט השוואתיות. טבלאות המשוות את הנתונים לאוכלוסיות ערים שונות בארצות הברית כלולות גם. עם זאת, מכיוון שאנשים רבים עשויים להיכשל בדיווח מחוץ לנורמה ההטרוסקסואלית או להגדיר את המיניות שלהם במונחים הייחודיים שלהם, קשה לתפוס בדיוק את גודל האוכלוסייה הלה"בית. סוג הסקר בו משתמשים וסוג הגדרת הנחקר הנמצאים בזמן הסקר עשויים להשפיע גם על התשובה שהנחקר נותן.
רוב המחקרים המוצגים בערך עוסקים בנטיות מיניות בלבד, לכן מראשי התיבות "להט"ב" רלוונטיות רק האותיות ל' (לסביות), ה' (הומוסקסואלים) וב' (ביסקסואלים), ואותן קבוצות יוצגו בערך זה כ"לה"ב". הערך כולל גם מחקרים שהשתתפו בהם גם טרנסג'נדרים (ט'), ובהם קבוצת המחקר תוצג כ"להט"ב".
רוחות רפאים (סדרת טלוויזיה, 2019)
רוחות רפאים (באנגלית: Ghosts) היא קומדיית מצבים בריטית ששודרה לראשונה בערוץ "BBC One" באפריל 2019. הסדרה עוקבת אחר מקבץ של רוחות מתקופות היסטוריות שונות הרודפות אחוזה כפרית ואת דייריה החדשים. הסדרה שודרה גם בשירות "HBO Max" ו-"Britbox" בארצות הברית ובשירות "CBC Gem" בקנדה.
דמוגרפיה של נטייה מינית
ממצאים כלליים
בסקירת הספרות שלהם משנת 2016, הצהירו כי הם "מצפים כי בכל התרבויות הרוב המוחלט של הנבדקים נוטים באופן בלעדי למין האחר (כלומר הטרוסקסואלים) וכי רק מיעוט של אנשים נוטים באופן מיני (בין אם רק ובין אם לא רק) לאותו מין." הם קובעים כי אין שום הוכחה משכנעת לכך שהדמוגרפיה של הנטייה המינית השתנתה מאוד לאורך זמן או מקום. ביסקסואליות מגיעה בדרגות שונות של משיכה יחסית לאותו מין או הפוך. גברים נוטים יותר להיות הומוסקסואלים בלבד מאשר להימשך באותה מידה לשני המינים, בעוד שההפך הוא הנכון אצל נשים.
רוחות רפאים (סדרת טלוויזיה, 2019)
הסדרה נכתבה על ידי רבים מחברי צוות השחקנים של תוכנית המערכונים "Horrible Histories" וסדרת הסיטקום "Yonderland", והיא הסדרה הקומית הראשונה בכתיבתם המופנית לקהל צעיר יותר, אם כי בביקורות החיוביות להן היא זכתה, צוין שהיא מתאימה למבוגרים ולילדים כאחד. בנובמבר 2021, נמסר על חידוש הסדרה לעונה רביעית, שצילומיה החלו בינואר 2022.
דמוגרפיה של נטייה מינית
ממצאים כלליים
סקרים בתרבויות המערב מראים, בממוצע, כי כ-93% מהגברים ו-87% מהנשים מזהים כהטרוסקסואלים לחלוטין, 4% מהגברים ו-10% מהנשים ברובם הטרוסקסואלים, 0.5% מהגברים ו-1% מהנשים כביסקסואלים (שווה בשווה), 0.5% מהגברים ו-0.5% מהנשים כהומוסקסואלים ברובם, ו-2% מהגברים ו-0.5% מהנשים כהומוסקסואלים לחלוטין. ניתוח של 67 מחקרים מצא כי שכיחות ניסיון חיים של מין בין גברים (ללא קשר למשיכה מינית) הייתה 3%–5% במזרח אסיה, 6%–12% בדרום ודרום-מזרח אסיה, 6%–15% במזרח אירופה ו-6%–20% באמריקה הלטינית. הברית הבינלאומית ל-HIV/AIDS (International HIV/AIDS Alliance) מעריכה את השכיחות העולמית של גברים המקיימים יחסי מין עם גברים בין 3% ל-16%.
רוחות רפאים (סדרת טלוויזיה, 2019)
תקציר העלילה
עלילת הסדרה נפתחת כאשר אליסון קופר יורשת באופן בלתי צפוי את אחוזת באטון העצומה אך המתפוררת מקרובת משפחתה הרחוקה שנפטרה. שלא בידיעתה, האחוזה רדופה על ידי רוחות רפאים רבות מכל העידנים שמתו בשטחה, שאינן נראות ואינן מוחשיות עבור החיים. תוך התעלמות מעצת עורך דינם למכור את הנכס, אליסון ובעלה, מייק, מחליטים לעבור לשפץ את האחוזה, מתוך רצון להפוך את המקום לבית מלון יוקרתי; מנגד, רוחות הרפאים, שאינם מרוצים מתוכניותיו של הזוג, קושרים קשר במטרה להיפטר מהם. לאחר ניסיונות כושלים שונים להפחיד אותם, אחת מהרוחות דוחפת את אליסון מחלון בקומה העליונה, וכתוצאה מכך אליסון מתה קלינית למשך שלוש דקות. כשהיא מתעוררת כעבור שבועיים מתרדמת יזומה, היא מגלה שבעלה קיבל את המשכנתא עבור האחוזה, ושהיא יכולה לראות את רוחות הרפאים בעקבות מותה.
דמוגרפיה של נטייה מינית
אוסטריה
מחקר משנת 2018 דיווח כי אחוז האנשים המזהים כלסביות, הומוסקסואלים וביסקסואלים (לה"ב) באוסטריה היה 6.2% (5.5% בקרב גברים ו-6.8% בקרב נשים).
אוסטרליה
2001–2002
רוחות רפאים (סדרת טלוויזיה, 2019)
תקציר העלילה
על אף שבתחילה היא משוכנעת שהיא הוזה את רוחות הרפאים כתוצאה מהתאונה, לבסוף אליסון מקבלת את האמת ומתעמתת איתם. מכיוון שלא היא (מסיבות כלכליות) ולא רוחות הרפאים (שכבולים לשטח האחוזה לנצח) יכולים לעזוב, שני הצדדים בסופו של דבר מסכימים שאין להם ברירה אלא להתקיים בהרמוניה.
הר מקארתור (קולומביה הבריטית)
הר מקארתור (באנגלית: Mount McArthur) הוא הר ברכסי פארק, בהרי הרוקי הקנדיים, הממוקם בשטח הפארק הלאומי יוהו, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
רוחות רפאים (סדרת טלוויזיה, 2019)
כתיבה
לדבריו של מתיו ביינטון, הרעיון ליצור סדרה שבמרכזו תעמוד בית רדוף רוחות היה אחד הרעיונות הראשונים שפותחו על ידי התסריטאים לאחר סיומה של "Horrible Histories". עם זאת, בתחילה התסריטאים התקשו בכתיבת הסדרה ובמקום זאת יצרו את הסיטקום "Yonderland" עבור רשת "Sky One". עם זאת, לאחר סיום הסדרה, התסריטאים הבינו את "השעמום של הנצח וההיבטים הקיומיים שבייחודיותו של קונספט העוסק ברוחות רפאים... הבנו שזה סיטקום של בית משותף...". דמויותיהם של מייק ואליסון, הזוג הנשוי שיורש את האחוזה, הוצג כמכשול עבור רוחות הרפאים, ושימש בנוסף על מנת להציג לצופים את "הסיכונים, הדאגות לגבי כסף, החיים וכל מה שאתה צריך בשביל עלילה".
דמוגרפיה של נטייה מינית
אוסטרליה
הסקר הגדול והעמוק ביותר אז באוסטרליה נערך על ידי ראיון טלפוני עם 19,307 נשאלים בגילאי 16–59 בשנת 2001/2002. המחקר מצא כי 97.4% מהגברים הזדהו כהטרוסקסואלים, 1.6% כהומוסקסואלים ו-0.9% כביסקסואלים. אצל נשים 97.7% הזדהו כהטרוסקסואלים, 0.8% כלסביות ו-1.4% כביסקסואלים. עם זאת, 8.6% מהגברים ו-15.1% מהנשים דיווחו על תחושות משיכה לאותו מין או חוויה מינית כלשהי עם אותו המין. בסך הכל 8.6% מהנשים ו-5.9% מהגברים דיווחו על חוויה הומוסקסואלית בחייהם; נתונים אלה ירדו ל-5.7% ו-5.0% בהתאמה כאשר לא נכלל הנתון שמציג חוויה מינית מגירוי שהוא לא של איברי המין. מחצית מהגברים ושני שלישים מהנשים שהתנסו במין עם אותו המין ראו עצמם כהטרוסקסואלים ולא הומוסקסואלים.
2012–2013
רוחות רפאים (סדרת טלוויזיה, 2019)
כתיבה
על כתיבת דמותה של אליסון, אמר ג'ים האויק כי הפרק מ"מי אתה חושב שאתה?" בו השחקן דני דייר מ"איסטאנדרס" גילה שהוא קשור לאדוארד השלישי, היווה את הבסיס למורשתה של אליסון: "אהבנו את הרעיון של השושלת המלכותית של דני דייר... שיקפנו זאת באליסון, שמגלה את שורשיה האריסטוקרטיים, אותם היא מאמצת מיד ומתענגת עליהם".
דמוגרפיה של נטייה מינית
אוסטרליה
מחקר זה מהווה עדכון למחקר לעיל; הוא משתמש באותה מתודולוגיה, כולל מדגם גדול יותר (20,055 משיבים), וטווח גילאים רחב יותר של המשיבים (16–69). המחקר מצא כי 96.5% מכלל המדגם (או 96.8% מהגברים ו-96.3% מהנשים) הזדהו כהטרוסקסואלים, ירידה מממצאי 2003 (97.5%). הומוסקסואלים היוו 1.9% מהאוכלוסייה הגברית ו-1.2% מהאוכלוסייה הנשית, הבדל לא מובהק בין המינים. ביסקסואלים היוו 1.3% מהאוכלוסייה הגברית ו-2.2% מהאוכלוסייה הנשית. נשים נטו יותר מגברים להזדהות כביסקסואליות, ונטו פחות לדווח על משיכה אל מין אחד (אותו מין או המין האחר) ועל חוויה מינית עם אותו המין בלבד. באופן דומה, יותר נשים דיווחו על חוויה מינית עם אותו המין ומשיכה אליו. ל-9% מהגברים ול-19% מהנשים הייתה היסטוריה של משיכה אל אותו המין או חוויה מינית איתו. יותר נשים הזדהו כלסביות או כביסקסואליות מאשר בשנים 2001–2002. זהות הומוסקסואלית הייתה נפוצה יותר בקרב גברים עם השכלה אוניברסיטאית שחיים בערים, והרבה פחות נפוצה בקרב גברים עם משרות צווארון כחול. ביסקסואליות גברית ונקבית כאחד היו נפוצים יותר בקרב הנשאלים מתחת לגיל 20. לביסקסואליות גברית היה גם ייצוג עצום בקרב גברים בשנות השישים לחייהם.
הר מקארתור (קולומביה הבריטית)
גובהו של ההר 3,021 מטרים מעל פני הים.
ההר מתנשא לגובה של 221 מטרים מעל סביבתו.
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1886 על ידי אוטו קולץ (Otto Koltz).
רוחות רפאים (סדרת טלוויזיה, 2019)
כתיבה
בנוסף, הצהיר ביינטון שסרטו של טים ברטון, "ביטלג'וס" והמחזמר "מופע האימים של רוקי" סיפקו לתסריטאים "רפרנסים טונאליים שימושיים" עבור הסדרה. האויק, שהתייחס לדמיונה של הסדרה לסדרה אחרת ששודרה בשנות ה-70, "Rentaghost", ציין שרוב התסריטאים היו צעירים מדי או מבוגרים מדי מכדי לצפות בה, אך כן אישר שנעשה שימוש בקלישאות רבות הקשורות לסדרות אימה, כמו אצילי טיודור חסרי ראש.
הר מקארתור (קולומביה הבריטית)
מקור השם
ההר נקרא על שמו של ג'יימס ג'יי. מקארתור, מודד קרקעות אשר מיפה את הרי הרוקי הקנדיים עבור הרכבת הפסיפית הקנדית (the Canadian Pacific Railway).
דמוגרפיה של נטייה מינית
אוסטרליה
2014
רוחות רפאים (סדרת טלוויזיה, 2019)
צילומים
הסדרה מצולמת בווסט הורסלי פלייס שבסארי, אנגליה; בית כפרי גדול שירש במפתיע התסריטאי ומגיש התוכנית "University Challenge" לשעבר, באמבר גאסקוין, מדודתו-רבתא, הדוכסית מרוקסבורג בשנת 2014. סצנות נוספות צולמו גם בלונדון רואד ובקלנדון רואד בגילדפורד הסמוכה, עם צילומי-חוץ של "בתי התה של בטי" המפורסמים בהרוגייט ושל ווסט רידינג ביורקשייר, שמותגו מחדש כ"סנדרין'ס" בסיום העונה השלישית.
הר מקארתור (קולומביה הבריטית)
הטיפוס על ההר
הראשון שטיפס לפסגת ההר, היה וו. אס. דרורי (W.S. Drewry), מטעם הסקר הטופוגרפי של הדומיניון (Dominion Topographic Survey), בשנת 1891.
רוחות רפאים (סדרת טלוויזיה, 2019)
עיבוד מחודש
ב-29 בנובמבר 2019, נמסר לראשונה על הפקת עיבוד אמריקאי לסדרה הוכרז על ידי רשת "CBS". ב-4 בפברואר 2020, הוכרז כי לעיבוד המתוכנן הוזמן פיילוט, שיופק על ידי אולפני BBC, "Lionsgate Television" ו"אולפני CBS". ב-4 במרץ 2020, נמסר על ליהוקה של רוז מקייבר לפיילוט. ב-1 ביולי 2020, נמסר על ליהוקו של אוטקרש אמבודקר. ב-9 בדצמבר 2020 הוכרז על ליהוקם של ברנדון סקוט ג'ונס, ריצ'י מוריארטי, אשר גרודמן, רבקה ויסוקי, שילה קרסקו, דניאל פינוק ורומן סרגוסה. ב-31 במרץ 2021, הוכרז כי הסדרה הוזמנה רשמית. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-7 באוקטובר 2021, וב-24 בינואר 2022, נמסר על חידושה לעונה שנייה.
דמוגרפיה של נטייה מינית
איטליה
סקר אקראי שנערך בקרב 7,725 איטלקים (בני 18–74) שערך המכון הלאומי האיטלקי לסטטיסטיקה בין יוני לדצמבר 2011 בטכניקת CAPI מצא שכ-2.4% מהאוכלוסייה הצהירו כי הם הומוסקסואלים או ביסקסואלים, 77% הטרוסקסואלים, 0.1% טרנסקסואלים, 4% דיווחו שהם "אחרים", 15.6% לא ענו. סקר מורחב הכולל את כל האנשים שבמהלך חייהם התאהבו או מאוהבים באדם מאותו המין, או שקיימו יחסי מין עם אדם מאותו מין, מגדיל את האחוז ל-6.7% מהאוכלוסייה. יותר גברים מנשים, יותר צפוניים מאשר דרומיים, יותר צעירים ממבוגרים הזדהו כהומוסקסואלים. בסקר השתתפו חברי 7725 משפחות הפרוסות על 660 עיריות איטלקיות.
סקר לנשים בלבד מצא כי 1% מהנשים האיטלקיות מזדהות כלסביות או ביסקסואליות.
איסלנד
אומדן משנת 2005 מצא כי שיעור האוכלוסייה ההומוסקסואלית באיסלנד הוא 6.9%.
אירלנד
2006
מחקר שנערך בתגובותיהם של 7,441 פרטים, שנערך על ידי ה-ESRI, מצא כי 2.7% מהגברים ו-1.2% מהנשים הזדהו כהומוסקסואלים או כביסקסואלים. שאלה שהתבססה על משתנה בסולם קינסי גילתה כי 5.3% מהגברים ו-5.8% מהנשים דיווחו על משיכה חד-מינית כלשהי. מבין הנבדקים, 7.1% מהגברים ו-4.7% מהנשים דיווחו על חוויה הומוסקסואלית זמן מה בחייהם עד כה. עוד נמצא כי 4.4% מהגברים ו-1.4% מהנשים דיווחו על "חוויה חד-מינית של איברי המין" (מין אוראלי או אנאלי, או כל מגע איברי מין אחר) בחייהם עד כה. המחקר הוזמן ופורסם על ידי Crisis Pregnancy Agency בשיתוף עם מחלקת הבריאות והילדים באירלנד.
ארצות הברית
הדמוגרפיה של נטייה מינית וזהות מגדרית בארצות הברית נחקרה במדעי החברה בעשורים האחרונים. סקר Gallup משנת 2017 הגיע למסקנה כי 4.5% מהאמריקאים הבוגרים הזדהו כלהט"בים עם 5.1% מהנשים שמזדהות כלהט"בים, לעומת 3.9% מהגברים. סקר שונה בשנת 2016, ממכון ויליאמס, העריך כי 0.6% מהמבוגרים בארצות הברית מזדהים כטרנסג'נדרים.
ברזיל
1998
במדגם של 2,054 ברזילאים בני 18 עד 60 גילתה הסוקרת של Datafolha כי 14% (15% מהגברים ו-13% מהנשים) חשים לפחות משיכה כלשהי כלפי אותו המין, ואילו 70% לא חשים משיכה כלשהי; 16% הנותרים לא ענו על השאלה. 74% מהברזילאים אמרו כי מעולם לא חוו הומוסקסואליות, 16% סירבו לענות על השאלה, ו-9% אמרו כי הייתה להם חוויה הומוסקסואלית כלשהי. החלק האחוזי עם הניסיון ההומוסקסואלי היה גבוה יותר בקרב גברים (14%) מאשר בקרב נשים (5%), וגבוה גם בקרב בעלי השכלה רשמית יותר (15%), רווקים (12%), ואנשים מצפון-מזרח המדינה (11%). לאנשים לא-דתיים (18%) ולפנטקוסטלים (11%) היו יותר התנסויות הומוסקסואליות מאשר לקתולים (8%).
2013
בסקר של Ibope עם מדגם של 2,363 משתמשי אינטרנט ברזילאיים במשקל של ייצוג לאומי, 83% הצהירו על עצמם כהטרוסקסואלים, 7% כהומוסקסואלים, 5% כביסקסואלים, 1% כ"אחר" ו-4% סירבו לחשוף את נטייתם. יותר נשים הזדהו כהומוסקסואליות או כביסקסואליות, פי שניים יותר ממשתמשי האינטרנט הגברים (16% לעומת 8%). אנשים בגילאי 18–29 נטו יותר להזדהות כהטרוסקסואלים (15%), ואחריהם בני 30–49 (10%). רק 5% מהאוכלוסייה הבת 50 ומעלה רואים עצמם הומוסקסואלים או ביסקסואלים. בקרב לא-הטרוסקסואלים, 42% הצהירו כי הם חסרי דת, לעומת 13% מהאוכלוסייה ההטרוסקסואלית. האחוז הגבוה ביותר של אנשים שאינם הטרוסקסואלים היה בקרב אנשי מעמד B (מעמד הביניים) – 14%, אחריו מעמד A (המעמד הגבוה) – 11%. במעמדים C ו-D (מעמד בינוני-נמוך ומעמד נמוך) היו 10% הומוסקסואלים וביסקסואלים. מבחינה אזורית, בקרב אזורי ברזיל, באזור הצפוני היה האחוז הנמוך ביותר של לא-הטרוסקסואלים (2%). בכל שאר האזורים היו אחוזים של 10% או יותר, כאשר באזור המרכז-מערבי היה האחוז הגבוה ביותר (14%).
גרמניה
2015
לפי Yougov, להלן התפלגות המבוגרים הגרמנים בסולם קינסי (לפי גיל):
2016
בסקר מייצג ארצי פנים-אל-פנים עם מעל 2,500 גרמנים (55% נשים), נמצא כי 86% מהגברים ו-82% מהנשים מזדהים כהטרוסקסואלים בלבד, 3% מהגברים ו-4% מהנשים הם בעיקר הטרוסקסואלים, 1% מכל אחד מהמינים הצהירו על עצמם שהם ביסקסואלים ו-1.5% כהומוסקסואלים בעיקר או בלבד. נטיות מיניות אחרות דווחו על ידי 3% מהגברים ו-4% מהנשים. 1% מכל מין לא היו בטוחים. 4% מהגברים ו-7% מהנשים לא השיבו תשובה.
2017
סקר לנשים בלבד מצא כי 5% מהנשים הגרמניות מזדהות כלסביות או ביסקסואליות.
דנמרק
1992
סקר אקראי מצא כי 2.7% מתוך 1,373 הגברים שהשיבו לשאלון שלהם היו בעלי התנסות הומוסקסואלית (ביחסי מין).
דרום אפריקה
מחקרי שוק שנערכו בשנת 2012 על ידי Lunch Box Media כפרופיל צרכנים הומואים גילו כי אוכלוסיית הלהט"ב בדרום אפריקה מונה כ-4,900,000 איש.
בדו"ח משנת 2016 שכותרתו: 'מתחסדים פרוגרסיביים: סקר עמדות כלפי הומוסקסואליות ואי התאמה מגדרית בדרום אפריקה' שהופק על ידי Other Foundation והמועצה לחקר מדעי האדם, מצא כי 530,000 גברים ונשים מכל קבוצות האוכלוסייה, במגורים כפריים ומגורים עירוניים, ובכל קבוצות גיל, מזהים את עצמם כהומוסקסואלים, ביסקסואליים או ככאלה שלא מקבלים מוסכמות מגדרית (בעלי שונות מגדרית). בנוסף, בדו"ח נמצא כי כ-430,000 גברים וכ-2,800,000 נשים מציגים את עצמם באופן לא מגדרי במרחבים ציבוריים.
דרום קוריאה
בדו"ח של ה-OECD משנת 2019 נכתב כי "לקוריאה אין סקר ארצי מייצג כלשהו בו נשאל על הזדהות עצמית מבחינת נטייה מינית, והיא לא אוספת מידע על טרנסג'נדרים בקרב האוכלוסייה הבוגרת.
הולנד
2001
בסקר פנים-אל-פנים שבוצע על ידי Dutch National Survey of General Practice, מבין 4,229 הגברים, 1.5% הזדהו כהומוסקסואלים, 0.6% כביסקסואלים ו-97.9% כהטרוסקסואלים. מבין 5,282 הנשים, 1.5% זיהו עצמן כלסביות, 1.2% כביסקסואליות ו-97.3% כהטרוסקסואליות.
2009
במדגם מקוון מייצג ארצי של 3,145 גברים ו- 3,283 נשים, 3.6% מהגברים ו-1.4% מהנשים הזדהו כהומוסקסואלים. 5.5% נוספים מהגברים ו-7.4% מהנשים הזדהו כביסקסואלים. הזדהות עצמית הוערכה בסולם של 5 נקודות וכל שלוש האפשרויות ה"לא-בלעדיות" (שלא כוללות נטייה מינית בלעדית לכיוון אחד) שולבו עבור הזדהות עצמית ביסקסואלית. משיכה חד-מינית נפוצה יותר מאשר נטייה הומוסקסואלית וביסקסואלית. מבין הגברים, 9.9% דיווחו על לפחות משיכה חד-מינית (4.2% באופן בלעדי). בקרב נשים זה היה 10.9% (1.5% באופן בלעדי), מתוכם קבוצה גדולה דיווחה בעיקר על משיכה הטרוסקסואלית. מבין הגברים, 3.6% קיימו יחסי מין עם גברים בששת החודשים האחרונים ו-2% נוספים עם גברים ונשים כאחד. אצל נשים אחוזים אלה היו 1.6% (עם נשים בלבד) ו-0.8% (עם שני המינים). הזדהות עצמית הומוסקסואלית או ביסקסואלית ללא משיכה לאותו המין כמעט ולא הייתה קיימת. עם זאת, לא כל הגברים והנשים שחשו משיכה למגדר שלהם, הזדהו כהומוסקסואלים או כביסקסואלים. התנהגות מינית חד-מינית אכן התרחשה בקרב גברים ונשים שלא דיווחו על משיכה חד-מינית כלשהי או על הזדהות הומוסקסואלית או ביסקסואלית, במיוחד כשנשקלה התנהגות מינית במשך כל החיים.
2016
סקר לנשים בלבד מצא כי 8% מהנשים ההולנדיות מזדהות כלסביות או כביסקסואלות.
הונגריה
מחקר משנת 2018 דיווח כי אחוז האנשים המזדהים כלהט"בים בהונגריה היה 1.5%.
הממלכה המאוחדת
1992
מחקר שנערך בקרב 8,337 גברים בריטים מצא כי 6.1% חוו "חוויה הומוסקסואלית" ול-3.6% היו "יותר מבן זוג הומוסקסואל 1 בחיים."
2005
משרד האוצר של משרד הבריאות ומחלקת המסחר והתעשייה ערכו סקר כדי לסייע לממשלה לנתח את ההשלכות הכספיות של חוק השותפות האזרחיות (כגון פנסיה, ירושה והטבות מס). הם הגיעו למסקנה כי היו בבריטניה 3.6 מיליון הומוסקסואלים – כ-6% מכלל האוכלוסייה או 1 מתוך 16.66 אנשים.
2008
בסקר שנערך בקרב כאלף בריטים שהשתמשו בשאלון למילוי עצמי, 2% מכלל המדגם הזדהו כביסקסואלים, 4% כהומוסקסואלים ו-92% כהטרוסקסואליים.
2009
בסקר מקוון עם יותר מ-75,000 חברי YouGov בבריטניה, 90.9% הזדהו כהטרוסקסואלים, 5.8% כהומוסקסואלים, לסביות או ביסקסואלים, 1.3% בחרו שלא לתת תשובה, ו-2.1% נתנו סיבות אחרות. המדגם גויס כדי להתאים מקרוב לכלל האוכלוסייה הבריטית במשתנים דמוגרפיים כמו גיל, מין, מצב תעסוקה ומעמד סוציו-אקונומי. בקרב גברים, כ-89% הזדהו כהטרוסקסואלים, 5.5% זוהו כהומוסקסואלים ו-2.5% כביסקסואלים. נשים הטרוסקסואליות היוו כ-93% מכלל הנשים, לסביות היו 1.4% ונשים ביסקסואליות 2.3%. קצת יותר משני אחוזים מכל מין הזדהו כ"אחר", וקצת מעל 1% לא רצו להצביע על נטייה מינית. לא-הטרוסקסואלים נטו להיות צעירים יותר, והדבר היה קורה בעיקר בקרב נשים ביסקסואליות וגברים הומוסקסואלים, שגילם הממוצע היה 32 ו-36 בהתאמה, לעומת 47 בממוצע בקרב הטרוסקסואלים. מיעוטים אתניים נטו פחות להזדהות כהומואים או לסביים מאשר לבנים (1.4% לעומת 3.5%), אך הם עשויים להעדיף שלא לחשוף את נטייתם המינית (7.5% לעומת 0.9%). מיעוטים מיניים נטו להתרכז יותר באזורים מסוימים במדינה – במיוחד בלונדון, שם מתגוררים 27% מההומואים והלסביות, כמו גם 19% מהביסקסואלים מתגוררים שם, בהשוואה ל-14% בלבד אצל הטרוסקסואלים. מעמד התעסוקה היה מתואם גם לנטייה מינית, שכן יותר הומואים מגברים סטרייטים עבדו במשרה מלאה (75% לעומת 57%), והדבר היה נכון גם בקרב נשים (לסביות: 58%, נשים הטרוסקסואליות: 41%). באופן דומה, לגברים הומואים (73%) וללסביות (66%) היה ייצוג גדול בקרב המעמדות הגבוהים (מעמדים ABC1), אם כי ההבדל בין הטרוסקסואלים וביסקסואלים (54% לעומת 58%) לא היה מובהק סטטיסטית. לאנשי הלה"ב – בעיקר לסביות – היו הישגי השכלה גבוהה בממוצע.
המחקר טען בעד הצורך לספק אנונימיות חזקה למשיבים כדי לאמוד את גודלה האמיתי של האוכלוסייה הלא-הטרוסקסואלית, שכן יותר לה"בים בהשוואה למשיבים הטרוסקסואליים הצביעו על סיכוי נמוך יותר לחשוף את נטייתם המינית האמיתית בראיון פנים-אל-פנים מאשר בסקר מקוון למילוי עצמי.
2014
במחקר Survation מייצג ארצי שנערך בקרב 1,003 נשים בריטיות, 92% הזדהו כהטרוסקסואליות, 1.6% כלסביות, 3.5% כביסקסואליות, 0.3% כ"אחר" ו-2.6% סירבו לחשוף את נטייתם המינית. נטייה מינית הייתה קשורה לגיל. נשים בנות המילניום, בגילאי 18–34, נטו יותר להזדהות כביסקסואליות (6.6%) בהשוואה לנשים בגילאי 35–54 (1.4%) או נשים מבוגרות יותר (0.7%). הבדלי הגילים היו קטנים יותר ביחס לזהות הלסבית, אך התבנית זהה, 1.9% נשים צעירות יותר הזדהו כלסביות, ולעומת זאת, 1.6% מבני הגיל העמידה ו-1.3% מהנשים המבוגרות. הזהות ההטרוסקסואלית עקבה אחר התבנית ההפוכה, והייתה הגבוהה ביותר בקרב נשים מבוגרות (95.3%) והנמוכה ביותר בקרב בני המילניום (89.1%). זהות מינית גם הייתה מתואמת בצורה חזקה עם חוסר בילדים, 9.6% מהנשים ללא ילדים הזדהו כלסביות או כביסקסואליות, לעומת 3.6% מהאמהות לילדים קטינים ו-0.5% מהאמהות לילדים בגירים.
2015
בסקר YouGov שנערך בקרב 1,632 מבוגרים, 5.5% זוהו כהומואים, 2.1% כביסקסואלים ו 88.7% כהטרוסקסואלים. הם התבקשו למקם את עצמם בסולם קינסי, 72% מכלל המבוגרים, ו-46% מהמבוגרים בגילאי 18–24, בחרו בציון של אפס, כלומר הם מזהים כהטרוסקסואליים לחלוטין. 4% מכלל המדגם, ו-6% מהמבוגרים הצעירים, בחרו בציון של 6, כלומר – זהות הומוסקסואלית לחלוטין. חוקר המין סיימון ליביי מתח ביקורת על סקר זה כלא אמין מכיוון שהנדגמים לא נדגמו באופן אקראי מכלל האוכלוסייה.
סקר משקי בית משולב מהשנים 2009–2016 בכל השנים נצפה כי זהות לה"בית נפוצה בעיקר בקרב תושבי לונדון בני פחות מגיל 35. זהות הומוסקסואלית בשנת 2016 הייתה נפוצה יותר מפי שניים בקרב גברים (1.7%) בהשוואה לנשים (0.7), ואילו זהות ביסקסואלית הייתה נפוצה יותר בקרב נשים (0.9%) לעומת גברים (0.6%).
2016
סקר האוכלוסין השנתי של המשרד הלאומי לסטטיסטיקה לאומית דיווח על למעלה ממיליון (2.0%) מאוכלוסיית בריטניה בגילאי 16 ומעלה המזדהים כלסביות, הומוסקסואלים או ביסקסואלים (לה"ב). זה ייצג עלייה מובהקת סטטיסטית מהנתון של 1.7% בשנת 2015.
2017
בסקר Survation בקרב מבוגרים בגילאי 40–70, 92.5% הזדהו כהטרוסקסואלים, 3.5% כהומוסקסואלים, 2.4% כביסקסואלים, 0.5% כ"אחר" ו-1% לא רצו לחשוף את נטייתם המינית. אנשים מתחת לגיל 60 נטו פחות להזדהות כהטרוסקסואלים מאשר בני 60–70. זהות הומוסקסואלית הייתה נפוצה יותר בקרב גברים (6.1%) בהשוואה לנשים (1%), וההפך הוא הנכון להטרוסקסואליות (גברים: 89.9%, נשים: 95%). לא נמצאו הבדלים בשיעור המזוהים כביסקסואלים בין גברים לנשים (2.4% לעומת 2.5%). בלונדון היה שיעור גבוה יותר של אנשים בגיל העמידה או מבוגרים שהזדהו כהומוסקסואלים (8%) או כביסקסואלים (6%) בהשוואה לאזורים אחרים במדינה.
סקר הדורות של ה-BBC לשנת 2017
סקר Ipsos MORI מטעם BBC מצא כי לבריטים בגילאי 16–22 (דור ה-Z) יש סיכויים נמוכים יותר להזדהות כסטרייטים בלבד (66%) מאשר לאלו המשתייכים לדור ה-Y (71%), דור ה-X (85%), או דור הבייבי בום (88%). בתוך דור ה-Z היו כמה הבדלים מגדריים חשובים בזהות המינית: גברים צעירים היו בעלי סיכוי גבוה יותר להזדהות כהטרוסקסואלים לחלוטין מאשר נשים צעירות (73% לעומת 59%) ואילו לנשים צעירות היו סיכויים גבוהים יותר להזדהות כהטרוסקסואליות באופן לא בלעדי (19%) וכביסקסואלות (14%) מאשר לגברים צעירים (10% ו-5%, בהתאמה). לא היו הבדלים מגדריים משמעותיים בחלק המזוהה כהומוסקסואלי בעיקר או באופן בלעדי (5% לכל מין), אך גברים מהדור Z היו בעלי סיכוי גבוה משמעותית לסרב לחשוף את נטייתם המינית (7%) לעומת עמיתיהם הנשים (3%). באופן משמעותי, יותר בני נוער לבנים הזדהו כהומוסקסואלים באופן בלעדי (3%) מאשר אלו בעלי רקע מיעוט אתני (0%), אך לא נמצאו הבדלים אתניים אחרים. בני נוער הטרוסקסואלים באופן בלעדי היו גם בעלי סיכוי נמוך יותר לתאר את עצמם כפעילים למדי או פעילים מאוד בפוליטיקה, אך סביר יותר להניח שהם נהנים מחיים טובים יותר מאשר בני דור המילניום.
בקרב אנשים מבוגרים יותר לא היו הבדלים בחלקם של הגברים (82%) והנשים (80%) המזוהים כהטרוסקסואלים באופן בלעדי. אולם יותר נשים מגברים הזדהו הטרוסקסואליות בעיקר (11% לעומת 6%), ואילו יותר גברים מאשר נשים הזדהו כבעלי הומוסקסואליות באופן בלעדי (4% לעומת 2%) וכהומוסקסואלים בעיקר (2% לעומת 0.4%). סביר להניח שהטרוסקסואלים באופן בלעדי הצביעו "לעזוב" ("Leave") במשאל העם הבריטי ב-2016 לגבי פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי, ואילו הטרוסקסואלים בעיקר והומוסקסואלים באופן בלעדי הם מיוצגים גדולים בקרב מצביעי "להישאר" ("Remain").
הפיליפינים
סקר פוריות ומיניות של מבוגרים צעירים (Young Adult Fertility and Sexuality Survey) שנערך בשנת 2002 על ידי מכון האוכלוסין באוניברסיטת הפיליפינים וקרן המחקר והפיתוח הדמוגרפית, מצא שכ-11% מהצעירים הפעילים מינית, בני 15–24 קיימו יחסי מין עם אדם מאותו המין. מתוך הנתון הזה, 87 אחוז היו גברים שקיימו יחסי מין עם גברים.
יפן
2012
סקר שנערך על ידי קבוצת דנטסו העריך כי 5.2% מהיפנים הם להט"בים.
2015
הערכה חדשה של דנטסו לאוכלוסיית הלהט"בים ביפן עמדה על 7.6% בקרב בני 20 עד 59.
2018
הערכה חדשה של דנטסו לאוכלוסיית הלהט"בים ביפן עמדה על 8.9% בקרב בני 20 עד 59.
ישראל
2012
בדגימה המייצגת את האוכלוסייה היהודית בישראל, בגילים 18 עד 44, נמצא כי 11.3% מהגברים ו-15.2% מהנשים דיווחו על משיכה שלהם לאותו המגדר, 10.2% ו-8.7% דיווחו על מפגשים בין בני אותו מגדר, בעוד 8.2% ו-4.8% המזדהים כגברים הומוסקסואלים או ביסקסואלים וכנשים לסביות או ביסקסואליות, בהתאמה. זהות לא-הטרוסקסואלית הייתה נפוצה יותר בתל אביב מאשר באזורים אחרים במדינה, ובקרב גברים היא הייתה גם מתואמת עם הגיל הצעיר יותר.
2015
בסקר בו נעשה שימוש בסולם קינסי, 4.5% מהישראלים הלא דתיים מיקמו את עצמם בנקודות 5 או 6 בסולם, מה שמעיד על נטייה הומוסקסואלית עם משיכה מינורית או לא קיימת אל המין השני, ו-91.5% מיקמו את עצמם בנקודות 0 או 1 המציין נטייה הטרוסקסואלית עם משיכה מינורית או לא קיימת אל אותו המין. בקטגוריית הצעירים, בני 18 עד 24, 7.4% מיקמו את עצמם על נקודות 5 או 6 של קינסי, ו-80% על נקודות 0 או 1. בהשוואה לאוכלוסייה הגדולה יותר, מבוגרים צעירים יותר מיקמו עצמם גם הם בנקודה 3 בסולם קינסי, כלומר משיכה שווה לשני המינים (4.2% לעומת 1%), ובנקודה 2, כלומר משיכה הטרוסקסואלית בעיקר עם משיכה הומוסקסואלית גדולה (7.4% לעומת 2.3%). נקודה 4 בסולם קינסי, המעידה על משיכה הומוסקסואלית בעיקר עם משיכה הטרוסקסואלית גדולה, הכילה חלקים דומים של צעירים ושל כל המבוגרים (1.1% לעומת 0.7%).
מקסיקו
על פי מחקר מייצג ארצי שאורגן על ידי קאנטר TNS, 88% מהגברים המקסיקנים בגילאי 18 עד 30 מזדהים כהטרוסקסואלים, 6% כהומוסקסואלים, 5% כביסקסואלים ו-1% כ"אחר".
נורווגיה
1988
בסקר אקראי שנערך בקרב 6,300 נורווגים, 3.5% מהגברים ו-3% מהנשים דיווחו כי הייתה להם חוויה הומוסקסואלית בזמן כלשהו בחייהם.
2003
בסקר אנונימי שנערך בקרב 1,971 תלמידי תיכון גברים שבוצעו בשנת 2003, 1% דיווחו על עצמם כי היה להם חבר (בהקשר של זוגיות) ו-2% התאהבו בגבר.
ניו זילנד
2007
בסקר אנונימי בקרב 8,000 תלמידי בתי ספר תיכוניים בניו זילנד שערכה אוניברסיטת אוקלנד, 0.9% מהנסקרים דיווחו על משיכה בלעדית לאותו מין, 3.3% לשני המינים ו-1.8% לאף אחד מהם.
1993–2011
מחקר הבריאות והפיתוח הרב תחומי של דנידין הוא מחקר פרוספקטיבי שבחן שינויים בהתנהגות, במשיכה ובזהות המינית בקרב כאלף בני ניו זילנד שנולדו בשנת 1972 או 1973. מדגמים רואיינו לראשונה בשנת 1993, כשהיו בני 21, ושוב בגילאים 26, 32 ו-38, בשנת 2010/2011. המחקר מצא ירידה חזקה בשיעור הנשים שדיווחו על עצמן משיכה הטרוסקסואלית בלעדית מגיל 21 (88.3%) לגיל 26 (82.5%), אך עלייה קטנה בגיל 32 (84.2%) ושוב בגיל 38 (87.6%). לעומת זאת, בקרב גברים המשיכה הטרוסקסואלית הבלעדית לדיווח העצמי נותרה יציבה ברובה בקרב גיל 21 (94.9%) ו-32 (94.2%), עם ירידה קטנה בגיל 38 (92.9%). זהות מינית הוערכה רק בגילאים 32 ו-38. בגיל 32, 0.9% מהנשים ו -1.3% מהגברים הזדהו כהומוסקסואלים, ו-2.9% מהנשים ו-1.7% מהגברים כביסקסואלים. בנוסף, 1.5% מהנשים ו-2.2% מהגברים הזדהו כ"אחר". בגיל 38, 1.1% מהנשים ו-1.7% מהגברים הזדהו כהומוסקסואלים, ו-2.6% מהנשים ו-3% מהגברים כביסקסואלים, כאשר 1.1% מהנשים ו-0.2% מהגברים הזדהו כ"אחרים". בעוד שהמשיכה המינית השתנתה יותר בקרב נשים מאשר אצל גברים, השינויים בקרב גברים היו באופן עקבי יותר להומוסקסואליות רבה יותר, ואילו השינויים בקרב נשים בנות גיל 26 התרחשו באופן שווה בשני הכיוונים (כלומר, למשיכה יותר הטרוסקסואלית ופחות הטרוסקסואלית). החוקרים דנו בכמה גורמים העומדים מאחורי השינויים, החל מהשפעות גיל להשפעות תרבותיות, כאשר ההומוסקסואליות, ובמיוחד הומוסקסואליות נשית, הפכו מקובלים יותר מבחינה חברתית במערב בשנות ה-90 וה-2000.
2013–2014
ספרד
2016
סקר 'Barómetro Control' לשנת 2017
המהדורה השישית של סקר ההתנהגות המינית של Barómetro Control, שהתקיימה בשנת 2017, ומייצגת את האוכלוסייה הספרדית בגילאי 18 עד 35, מצאה כי 89% מהצעירים הספרדים הצעירים מזדהים כהטרוסקסואלים, 6% כהומוסקסואלים גברים, 3% כנשים לסביות, ו-2% כביסקסואלים (גברים ונשים).
פולין
מחקר מבוסס-מתנדבים בקרב פולנים בוגרים הראה כי דרכי סקר שונות מייצרות הבדלים משמעותיים בשיעור האנשים שמודים במשיכה הומוסקסואלית. בסקרים על נייר, 6% מהנשאלים דיווחו על משיכה שלהם לאותו המין, בהשוואה ל 12% בסקרים מקוונים. לא היו הבדלים משמעותיים אחרים בהיבטים אחרים של חיי המין, ושתי קבוצות המתנדבים היו דומות בגיל, בחינוך ובמיקום הגאוגרפי.
מחקר אחר הראה כי 4.9% מהפולנים הזדהו כלהט"בים (5.5% בקרב גברים ו-4.3% בקרב נשים).