cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הצד האפל של פלורידה
הצד האפל של פלורידה (באנגלית: Florida Man) היא דרמת מתח טלוויזיונית, שנוצרה על ידי דונלד טוד, המשמש כמפיק בפועל לצד ג'ייסון בייטמן, מייקל קוסטיגן ומיגל ארטטה. בסדרה מכבב בתפקיד ראשי אדגר רמירס כשוטר לשעבר שנשלח חזרה על ידי מאפיונר למדינת הולדתו פלורידה כדי להחזיר את חברתו.
עלילה
מייק ולנטיין הוא שוטר לשעבר, שנאלץ לחזור למדינת הולדתו פלורידה כדי למצוא את חברתו של מאפיונר מפילדלפיה. מה שצריך להיות בתחילה חקירה חד פעמית ומהירה הופך למסע לתוך סודות משפחתיים הקבורים עמוק וניסיון לעשות את הדבר הנכון.
הפקה
ביולי 2018, חברת הסרטים אגרגייט של ג'ייסון בייטמן ומייקל קוסטיגן חתמו על הסכם הפקה רב-שנתי עם נטפליקס. זהו הסכם השותפות הגדול ביותר בתולדות שירות ההזרמה באותה תקופה. עסקה זו שימשה גם להגברת שיתופי הפעולה של בייטמן עם נטפליקס לאחר חידוש הסדרה "משפחה בהפרעה" ויציאת הסדרה "אוזרק" בכיכובו של בייטמן.
באפריל 2021, נטפליקס נתנה אור ירוק להפקת סדרה בת שמונה פרקים עם אדגר רמירס שחברת ההפקה של בייטמן מפיקה. באוגוסט דווח שמיגל ארטטה, ג'וליאן פארינו, הייפאא אל-מנסור וקווין בריי יבימו שני פרקים כל אחד. באותו חודש לוהקו אנתוני לפאליה, אבי לי, אוטמרה מאררו, לקס סקוט דייוויס, אמורי כהן, קלארק גרג, אייזיאה ג'ונסון, סיבונג'יל מלאמבו, פול שניידר, לורן בוגליולי, מייקל אספר, לאונרד ארל האוס, איזבל גיימרוס ומארק ג'פרי מילר הצטרף לצוות השחקנים.
צילומי הסדרה החלו ב-10 באוגוסט 2021, והיו אמורים להסתיים ב-16 בנובמבר. הצילומים התרחשו בווילמינגטון וקרוליינה ביץ', צפון קרוליינה. לאחר מספר עיכובים בלוח הזמנים נמשכו הצילומים בדצמבר 2021. הצילומים התרחשו ב-The Pointe at Barclay, מתחם קניות בווילמינגטון. למתחם הובאו מכולות מטען, מבנים צבעוניים ומבני עץ. מקומות צילום נוספים כללו את Stevens, אייס, UniFirst Uniform Services, מטבחי הגיהנום, פני קופר ו-Quanto Basta.
מאטוויי זכארוב
מאטוויי זכארוב (ברוסית: Матвей Васильевич Захаров; 17 באוגוסט 1898 - 31 בינואר 1972), מרשל ברית המועצות, מראשי הצבא האדום בשנות ה-60.
ראשית חייו
מאטוויי ואסילייביץ' זכארוב נולד בכפר במחוז טבר למשפחת איכר. בשנת 1913 סיים בית ספר מקצועי בעיר טבר, עבר לסנקט פטרבורג והחל לעבוד כמסגר באחד המפעלים. בשנת 1917 הוא הצטרף לבולשביקים והשתתף באירועי מהפכת אוקטובר.
לאחר תחילת מלחמת האזרחים ברוסיה נשלח לצבא האדום ולאחר סיום קורס תותחנים הועבר לחזית. הוא השתתף בקרבות והתקדם בסולם הדרגות. לאחר סיום המלחמה למד במספר מוסדות להשכלה גבוהה, כולל האקדמיה של המטה הכללי, שסיים אותה בשנת 1937. לאחר סיום האקדמיה מונה זכארוב לראש מטה הפיקוד הצבאי לנינגרד. בשנת 1940 מונה לראש המטה של פיקוד צבאי אודסה.
מלחמת העולם השנייה
על בסיס מידע מודיעיני שהיה בידיו, זכארוב נתן פקודה ליחידות של פיקוד צבאי אודסה לעבור למצב כוננות עליונה עוד לפני תחילת המתקפה הגרמנית. זאת למרות הוראות מהפיקוד במוסקבה. בעקבות פקודה זו יחידות של הצבא האדום באזור היו מוכנות למתקפה והצליחו להדוף אותה באזור הגבול ללא נסיגה כוללת כמו ביתר האזורים של חזית הלחימה. לאחר תקופה קצרה של שרות כמפקד העורף, זכארוב חזר לאזור הלחימה. במהלך כול שנות המלחמה הוא היה מפקד מטה של חזיתות שונות, בדרך כלל תחת פיקודו של איבן קונייב. לאחר סיום הלחימה נגד הגרמניה הנאצית זכארוב הועבר למזרח והשתתף במבצע סערת אוגוסט בתפקיד מפקד מטה של אחד החזיתות.
לאחר מלחמת העולם השנייה
בשנת 1960 זכארוב הוחזר למוסקבה ומונה לראש המטה הכללי של הצבא הסובייטי. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1963 כאשר ככל הנראה בעקבות וויכוח עם ניקיטה חרושצ'וב הועבר לתפקיד אחר. בשנת 1964 הוא הוחזר לתפקיד ראש המטה הכללי וכיהן בו עד לשנת 1971.
בשנת 1967 הוא נשלח למצרים כדי לנהל את שיקום הצבא המצרי לאחר מלחמת ששת הימים.
מטוויי זכארוב נפטר בשנת 1972 ונטמן בבית הקברות של חומת הקרמלין.
מספר סטנטון
מספר סטנטון הוא מספר חסר מימד שמודד את היחס בין מעבר חום לזורם לקיבול חום של הזורם. משמש לאפיון מעבר החום בכוחות הסעה בזרימה.
קרחון פוטר
קרחון פוטר (באנגלית: Potter Glacier) הוא קרחון שאורכו 22 ק"מ  הממוקם בין הר האגינס והר קמפ ברכס החברה המלכותית שבאנטארקטיקה. הקרחון זורם מערבה ממורדות ההרים אל קרחון סקלטון.
מספר סטנטון
נקרא על שם המהנדס תומאס סטנטון (1865 − 1931).
קרחון פוטר
גילוי הקרחון
הקרחון התגלה במהלך מיפוי שנערך במסגרת הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS) על ידי סוקרי הסקר מן הקרקע, וכן באמצעות תצלומי אוויר של צי ארצות הברית.
מספר סטנטון
מספר סטנטון משמעותי בתהליך חישוב שכבת גבול של המהירות המציפה ושכבת גבול תרמית ומשמש לחישוב כוחות גזירה על חומר ("קיר") בהשפעת צמיגות ומעבר חום מהחומר.
קרחון פוטר
מקור שמו של הקרחון
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 1963. הקרחון נקרא על שם לוטננט קומנדר אדגר א. פוטר (Edgar A. Potter), מצי ארצות הברית, טייס מסוק שהיה מוצב בתחנת מקמרדו ב-1960.
מספר סטנטון
נוסחאות
כאשר
יכול להיות גם מוגדר כ:
כאשר:
אהרון חליוה
אהרון חליוה (נולד ב-12 באוקטובר 1967) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף, המשמש ראש אגף המודיעין. קודם לכן שימש ראש אגף המבצעים, ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, ראש חטיבת המבצעים באמ"ץ, מפקד עוצבת האש, מפקד חטיבת הצנחנים ומפקד בה"ד 1.
ביוגרפיה
חליוה, בן להורים ילידי מקנס שבמרוקו, נולד וגדל בחיפה. למד בבית הספר "אליאנס" שבעיר מגוריו. התגייס לצה"ל בפברואר 1986, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 202. עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. לאחר הקורס שימש כמש"ק במחלקת הסיור של הפלוגה המסייעת בגדוד 202. באפריל 1988 סיים קורס קציני חי"ר ושב לגדוד 202, ומונה למפקד מחלקת המרגמות בפלוגה המסייעת. לאחר כחודש הוביל את המחלקה במבצע חוק וסדר. במהלך המבצע נהרגו מפקד פלוגתו ואחד מחייליו. לאחר מכן מונה למפקד הפלוגה המסייעת בגדוד 202. במהלך התפקיד השתתף ב"מבצע ניב מדובר" כנגד יעדי חזבאללה בקו שבין כפרא ליאטר, שמטרתו הייתה חיסול מחבלים והשמדת משגרי קטיושה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בבה"ד 1. לאחר מכן שירת כראש לשכת מפקד פיקוד הצפון, יצחק מרדכי. בהמשך מונה לסגן מפקד גדוד 202. במהלך התפקיד השתתף במספר התקלויות; בדצמבר 1995, השתתף בהתקלות עם מחבלים בנחל סלוקי, תקרית בה נפצע קשה מפקד הגדוד, חגי מרדכי. בספטמבר 1996, השתתף בחילוץ כוח מיחידת אגוז שנקלע לקרב קשה עם פעילי חזבאללה בסוג'וד, במהלך מבצע חובק עולם. לאחר מכן שירת כקצין אג"ם של חטיבת הצנחנים. בסיום התפקיד השתחרר מצה"ל.
לאחר חצי שנה שב לשירות קבע, הוא הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 202, ושימש בתפקיד בין השנים 1999–2001. במהלך התפקיד הוביל את הגדוד בין היתר באירועי יום הנכבה בצומת איו"ש. בהמשך תפס הגדוד קו בגזרת הר דב. במהלך הקו הרגו לוחמי הגדוד שני מחבלים שניסו לבצע חדירה לשטח ישראל מן הכפר רג'ר. אחד האירועים הבולטים בתקופתו כמפקד הגדוד, היה חטיפת חיילי צה"ל בהר דב, שאירעה בגזרה תחת אחריותו. בשנת 2001 מונה למפקד בא"ח צנחנים. במהלך התפקיד, נאום שנשא בפני חייליו קיבל פרסום לאחר שאמר לטירונים כי. בהמשך הוביל את המעבר לבסיס האימונים "בא"ח שפיפון", ויצא חוצץ נגד אלו שטענו שהתנאים הטובים בבא"ח, יהפכו את הצנחנים לחיילים פחות טובים, באומרו: צנחנים יכולים לישון טוב בחדרים ממוזגים, ואחר כך לצאת לאימון מפרך על הגבעות הסמוכות. בתפקיד זה שירת עד שנת 2003.
ב-18 במאי 2011 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת האש. בתחילת שנת 2012 אמר לקציני מילואים בפורום סגור (בהתייחסו למחאת האוהלים) "בגלל שהפגנתם בתל אביב, אין לצה"ל כסף לטילים", וספג ביקורת על כך. בתפקיד זה שירת עד 10 באוקטובר 2013. בשנת 2014 מונה לראש חטיבת המבצעים באמ"ץ, ושימש בתפקיד בין היתר במהלך מבצע שובו אחים ומבצע צוק איתן. את תפקידו מילא עד 19 ביוני 2016.
ב-28 במרץ 2016 הועלה לדרגת אלוף, וב-13 ביולי נכנס לתפקידו כראש אגף טכנולוגיה ולוגיסטיקה. בנובמבר 2017, כ-800 מחייליו שלחו מכתב לרמטכ"ל, גדי איזנקוט, בשמם המלא ובמספרם האישי, ובו הם מבקשים להשיב שיעור תורה שבוטל על ידיו. ב-2 במאי 2018 סיים את תפקידו. ב-21 במאי 2018 מונה לראש אגף המבצעים. בינואר 2021 הופיע בפני ועדת החוץ והביטחון לדיון בנושא גניבת כלי נשק מצה"ל, לאחר פריצות רבות לבסיסי צה"ל וגניבות נשק בהיקפים גדולים. בדיון אמר כי "כל נשק צה"לי המוצא את דרכו לציבור, זה לא תעודת כבוד לנו". בהמשך שימש בתפקיד בין היתר במבצע שומר החומות. את תפקידו סיים ב-9 ביוני 2021. ב-5 באוקטובר 2021 מונה לראש אגף המודיעין.
חיים אישיים
חליוה מתגורר בצפון תל אביב, נשוי בשנית ואב לחמישה, בהם שניים מנישואיו הקודמים לשירה מרגלית. בעל תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה.
גיסו הוא הרב עידו ארליך-ובר, אביהם של אנשי התקשורת אריה ארליך (עיתון משפחה) ושניאור ובר (עיתון מרכז-העניינים).
RSA
RSA היא מערכת הצפנת מפתח ציבורי דטרמיניסטית מעשית הראשונה שהומצאה והיא עדיין בשימוש נרחב במערכות אבטחת מידע מודרניות, תקשורת מחשבים ומסחר אלקטרוני. ב־RSA, כבכל מערכת מפתח ציבורי, מפתח ההצפנה אינו סודי והוא שונה ממפתח הפענוח שנשמר בסוד, על כן היא נקראת אסימטרית. האסימטריה ב־RSA נובעת מהקושי המעשי שבפירוק לגורמים של מספר פריק שהוא כפולה של שני ראשוניים גדולים, שהיא בעיה פתוחה בתורת המספרים. השם RSA נובע מראשי התיבות של שמות המשפחה של הממציאים, רון ריבסט, עדי שמיר ולאונרד אדלמן, שפרסמו את האלגוריתם לראשונה ב־1977. ישנן עדויות שהאלגוריתם היה ידוע עוד קודם לכן לשירותי המודיעין של ארצות הברית והממלכה המאוחדת ונשמר בסוד מטעמים של ביטחון לאומי.
RSA שאבה השראה מרעיון המפתח הציבורי שנהגה כשנה קודם לכן על ידי ויטפילד דיפי ומרטין הלמן והוא האלגוריתם האסימטרי הראשון ששימש גם להצפנה וגם לחתימה דיגיטלית. RSA היה לפורץ דרך בתולדות ההצפנה המודרנית והמצאתו העלתה את בעיית פירוק לגורמים לחזית המחקר בתורת המספרים היישומית, שכן ביטחונו מסתמך על כך שלא ניתן לפתור בעיה זו בפרק זמן סביר. אלגוריתם RSA אינו פוסט־קוונטי, כלומר עם המצאת מחשב קוונטי מעשי בקנה מידה גדול, צופן RSA לא יהיה בטוח יותר לשימוש משום שבעיית פירוק לגורמים תהיה קלה לפתרון באמצעות אלגוריתם שור.
היסטוריה
החיסרון העיקרי בצפנים סימטריים הוא שהמפתח הסודי נדרש הן להצפנה והן לפענוח ולכן יש צורך להעבירו לידי השולח בדרך כלשהי ובכך לסכנו בחשיפה. ב־1976 פרסמו ויטפילד דיפי ומרטין הלמן מאמר המתאר את התפיסה של ההצפנה האסימטרית, שבה הנמען מפרסם מפתח הצפנה פומבי בעזרתו מבוצעת הצפנת מסרים הנשלחים אליו, ואילו הפענוח מתבצע אך ורק באמצעות המפתח הפרטי שברשותו, שמעולם לא נחשף. כשנה לאחר מכן ב־1977, רונלד ריבסט, עדי שמיר ולאונרד אדלמן מ־MIT פרסמו לראשונה במגזין סיינטיפיק אמריקן את RSA, שיישם לראשונה את המודל של דיפי והלמן באופן מעשי. אלגוריתם RSA זיכה את ממציאיו בפרס טיורינג לשנת 2002.
זכויות יוצרים
RSA נרשם כפטנט בארצות הברית בשנת 1983 ותוקפו פג בספטמבר 2000. בדצמבר 1997 פרסם מטה התקשורת של המודיעין הבריטי GCHQ מסמך בו נטען כי רעיון המפתח הפומבי היה ידוע להם כעשור לפני שהתפרסם. הם גילו לטענתם גם את RSA וגם את דיפי־הלמן, אך שמרו את הדבר בסוד. גם ה־NSA טען שגילה את RSA הרבה לפני שנודע לציבור, אולם התגלית סווגה כסוד לאומי. המתמטיקאי הבריטי קליפורד קוקס שעבד בסוכנות הביון הבריטית, פרסם מסמך בו נטען כי ב־1973 המציא אלגוריתם הצפנה דומה ל־RSA. ייתכן שבקהיליית המודיעין המצאות אלו היו ידועות שנים רבות לפני שהציבור התוודע להן. בכל מקרה ספק אם לממצאים אלו הייתה תועלת מעשית כלשהי באותה עת.
הכנה
בגרסת RSA הבסיסית, תחילה להכנה:
הצפנה ופענוח
אליס משדרת לבוב את מפתחות ההצפנה (\ e, n) ושומרת בסוד את המפתח \ d. אם בוב מעוניין לשלוח את המסר \ m לאליס תחילה עליו להפוך את \ m לערך מספרי הנמוך מ־\ n בדרך מוסכמת כלשהי.
הצפנה
להצפנה בוב פשוט מעלה את m בחזקת e ונוטל את השארית מחילוק ב־n. את הטקסט המוצפן c הוא יוכל לשדר לאליס בערוץ פתוח ונגיש לכל.
פענוח
לפענוח אליס משחזרת את המסר m מתוך הטקסט המוצפן c בעזרת המפתח הסודי d בדרך זו:
RSA-CRT
בגרסת CRT המופיעה בתקן, תהליך ההצפנה נותר זהה אך תהליך הפענוח שונה והוא מורכב משלושה שלבים: היות שפעולת העלאה בחזקה מודולרית היא הפעולה הארוכה והאיטית ביותר בכל התהליך. היתרון בשיטה זו כאמור שהיא נעשית מודולו p ו־q כל אחד בנפרד. היות שהם קטנים מהמודולוס בחצי מושג שיפור בפקטור של 2 בקירוב.
RSA Multi-primes
בגרסת Multi-Prime שבה מספר הגורמים גדול משניים, שוב ההצפנה זהה לגרסה הבסיסית ואילו הפענוח מתבצע כדלהלן: יש לזכור שכל הפעולות מבוצעות מודולו \ n. מכיוון שהפרמטרים ביישום מעשי בדרך כלל גדולים, חישוב חזקות בסדר גודל כזה נעשה בשיטות לחישובים מודולריים מרובי ספרות (ראו חשבון מודולרי).
השיטה הבסיסית המתוארת כאן אינה בטוחה לשימוש לפי מודל ביטחון מחמיר שנקרא עמידות נגד התקפת מוצפן-נבחר לכן במרבית המקרים אין להשתמש בה כך. תחת זאת, התקן מפרט שיטות להכנה בטוחה של המסר להצפנה באופן כזה שההצפנה תהיה בטוחה ולא תדליף מידע שלא במתכוון (ראו ריפוד). בנוסף, כדי למנוע התקפה אקטיבית על המערכת מצד גורם זדוני שיכול לשנות מסרים בדרכם, רצוי להבטיח את שלמות המפתחות ושייכותם לבעליהם. מקובל לרשום את המפתח הציבורי אצל צד שלישי מהימן כמו רשות אישורים (ראו מפתח פומבי).
בסיס מתמטי
ביטחון שיטת RSA מתבסס על בעיית RSA כדלקמן; נתון שלם חיובי pq, מכפלת שני ראשוניים שונים שווים בגודלם בקירוב, נתון שלם חיובי e הנמוך מ־pq המקיים (פירושו ש־e זר ל־(p-1)(q-1)) ונתון שלם c כלשהו. מצא את m המקיים את המשוואה:. במילים אחרות הבעיה היא מציאת שורש ממעלה e של c (מודולו pq).
הרעיון מאחורי אלגוריתם הפענוח של RSA מבוסס על משפט אוילר הקובע: עבור כל \ a ו־n טבעיים הזרים זה לזה (שאין להם מחלק משותף מלבד 1) מתקיים: . הפונקציה \phi (n) נקראת פונקציית אוילר ומייצגת את מספר הטבעיים הזרים ל־n וקטנים ממנו. אם מכפילים את שני אגפי השקילות האמורה ב־a מתקבל:.
הוכחת נכונות
לפי האלגוריתם מפתח הפענוח \ d מקיים את השקילות ,
כלומר ed-1 הוא כפולה כלשהי של \phi שהוא בעצם (p-1)(q-1), בניסוח אחר קיים שלם \ k המקיים לכן c^d הוא פתרון של המשוואה  כי עבור כל שלם c הנמוך מ־pq מתקיים:
והפתרון הוא יחיד כיוון שאם קיים פתרון אחר נניח u שגם הוא פתרון של c\equiv m^e אז:
דוגמה במספרים קטנים
נניח שאליס בוחרת את הראשוניים
ומחשבת את:
ואת פונקציית אוילר:
וכן בוחרת את e=257, שימו לב שמתקיים כנדרש.
בעזרת אלגוריתם אוקלידס המורחב מתקבל
לכן d=291593 יהיה מפתח הפענוח המתאים. אליס שולחת את
\ 44977279 ואת \ 257 לבוב ושומרת בסוד את 291593.
אם בוב מעוניין להצפין את המסר \ m=123456 עבור אליס הוא מחשב את:
כשאליס מקבלת את \ c היא משחזרת את \ m בעזרת המפתח הסודי:
בגרסת CRT מחשבים תחילה את מפתחות הפענוח d_P=1433 כי מתקיים באופן דומה מוצאים את d_Q=1505.
מחשבים את ההופכי הכפלי של q מודולו p שהוא q^{-1}=1268 ואז. שימו לב שהיות ש־ הוא מספר שלילי לכן לפי הכלל בחשבון מודולרי (מודולו p במקרה זה) הוא שקול למעשה ל־p-1897=3684.
מה שנותר הוא לחשב את.
הדוגמה היא להמחשה בלבד, בפועל חובה על הראשוניים \ p ו־\ q להיות הרבה יותר גדולים מהדוגמה המובאת כאן. זאת כדי למנוע ניסיון לתקוף את האלגוריתם על ידי פירוק n לגורמים באמצעות אלגוריתם פירוק לגורמים ידוע (ראו פירוק לגורמים) ואז לחשב את מפתח הפענוח d באותה דרך שבה מחשב אותו המקבל.
חתימה דיגיטלית
אלגוריתם RSA יכול לשמש גם כחתימה דיגיטלית. כיוון שפונקציית ההצפנה היא התאמה על המפתחות יכולים להחליף תפקידים והחתימה מתבצעת על ידי היפוך סדר ההצפנה והפענוח לעיל. כדי לחתום על המסר אליס מצפינה אותו באמצעות המפתח הסודי שלה ושולחת את התוצאה לבוב, כדי לאמת את החתימה בוב מפענח את המסר באמצעות המפתח הפומבי (של אליס). אולם אין לחתום על מסמך בשיטת RSA בצורה ישירה אלא יש צורך תחילה לקודד את המסר באמצעות פונקציית יתירות כלשהי או פונקציית גיבוב לפני החתימה ואת החתימה לבצע על תוצאת הפונקציה במקום על המסר עצמו כדלהלן:
אם אליס מעוניינת לשלוח את המסר m כשהוא חתום על ידה לבוב, היא מבצעת:
כאשר \ R היא פונקציית היתירות האמורה והחתימה היא \ s. שימו לב אף על פי שהמטרה בחתימה הדיגיטלית אינה סודיות, כיוון שאליס בעצם הצפינה את המסר היא לא צריכה לשלוח אותו כיוון שבוב מסוגל לשחזרו מתוך החתימה. על כן השיטה המתוארת אפשרית רק כשהמסר קצר (קטן מהמודולוס), כדי לחתום על מסר גדול יותר, נוקטים בשיטה אחרת, תחילה משתמשים בפונקציית גיבוב על המסר ואת החתימה מבצעים על תוצאת פונקציית הגיבוב במקום על המסר עצמו. במקרה זה אליס תצטרך לשלוח גם את המסר עצמו בנפרד.
לאימות החתימה, בוב מחשב את:
בוב משיג עותק אותנטי של מפתח האימות של אליס (המקביל למפתח ההצפנה \ e) באמצעותו מפענח את \ \bar{m} ובהפעלת הפונקציה ההופכית \ R^{-1} משחזר את המסר המקורי. בוב יכול להיות משוכנע כי רק אליס שהיא בעלת המפתח הפרטי המתאים, יכולה הייתה להיות המקור למסר ובמיוחד שלא שונה על ידי גורם כלשהו במהלך המשלוח.
פונקציית היתירות הכרחית כיוון שללא השימוש בה יהיה קל למצוא מסר אחר שעבורו החתימה של אליס תהיה תקפה ללא ידיעת המפתח הפרטי שלה. זאת בשל הכיפליות של RSA. כדי לראות מדוע נניח כי R(m)=m (פונקציית הזהות), אם אליס חתמה על שני מסמכים שונים \ m_1 ו־\ m_2 אזי כפולה של החתימות: ו־ על המסרים הנ"ל תהיה חתימה תקפה עבור המסר . פונקציית היתירות מבטלת את האסוציאטיביות של החתימות ועל כן מונעת בעיה זו.
גרסאות מתקדמות
החסרון העיקרי בגרסה הבסיסית הוא בגודל מפתח הפענוח שחייב להיות מטעמי ביטחון קרוב לגודלו של n. היות שאלגוריתם RSA מערב העלאה בחזקה מודולרית, זמן ההצפנה והפענוח תלויים ישירות במספר סיביות המפתחות. מאז המצאת RSA נעשו מספר ניסיונות לצימצום גודל המפתחות ולשפר בכך את יעילות האלגוריתם. הדרך הפופולרית ביותר היא ניצול משפט השאריות הסיני (CRT). הרעיון הוא לפצל את מפתח הפענוח למספר מפתחות קטנים, חישוב העלאה בחזקה עם כל אחד מהם בנפרד ואז שילוב התוצאות בעזרת אלגוריתם CRT מתוך מערכת השקילויות שנוצרת. חישוב CRT זניח יחסית לפעולת העלאה בחזקה מודולרית, על כן שיטה זו משפרת משמעותית את תהליך הפענוח. משפט השאריות הסיני מאפשר פענוח מהיר יותר במיוחד בפלטפורמה מרובת מעבדים, בה ניתן לחשב העלאה בחזקה מודולרית באופן מקבילי.
סוגיית ביטחון גרסאות אילו היא שאלה פתוחה. לא ברור לגמרי האם טכניקות אילו מחלישות או מחזקות את ביטחון אלגוריתם RSA. אם כי לא ידוע על דרכים יעילות לשבירת האלגוריתם בשל שינויים אילו. ראו המאמר של דן בונה וחובב שחם Fast Variants of RSA שפורסם במגזין Cryptobytes של RSA, קיץ 2002.
ריפוד
הצפנת RSA מכונה דטרמיניסטית משום שהאלגוריתם אינו מערב שימוש במספרים אקראיים בניגוד לשיטות הצפנה הסתברותיות (כמו אל־גמאל). משמעות הדבר היא שבהצפנת אותו מסר פעמים נוספות (עם מפתח הצפנה זהה) תתקבל תמיד תוצאה זהה. הצפנה דטרמיניסטית פגיעה מעצם טבעה להתקפת מוצפן־נבחר, בה מניחים שהתוקף מסוגל לבחור טקסטים אותם הוא מעוניין להצפין ולנתח את תוצאת הצפנתם, אך אין לו גישה למפתח הפענוח עצמו. כתוצאה מכך, ייתכן מצב שהתוקף יוכל לנחש או לחשוף מידע חלקי או מלא אודות הצופן. כמו כן ישנם מקרי קצה שבהם המסר המיועד להצפנה עלול להוות נקודת תורפה כגון אם הוא קטן מאוד או בעל מבנה ייחודי. במקרה כזה הטקסט נקרא "חלש" כי הוא מסכן את ביטחון ההצפנה. למשל:
כדי להימנע ממסר חלש וכדי לסכל התקפת טקסט מוצפן נבחר שמנצלת חולשה זו, מקובל לרפד את המסר באמצעות אלגוריתם ריפוד מוסכם לפני ההצפנה. שיטת הריפוד עצמה לא חייבת להיות סודית. אפשר לשרשר מחרוזת אקראית למסר לפני ההצפנה כך שמבנהו המקורי מיטשטש ובזמן הפענוח פשוט מסירים את המחרוזת האקראית. תקן PKCS #1 יישם שיטת ריפוד פשוטה כזו. לפני ההצפנה המסר רופד באפסים ובמספר אקראי באורך מוגדר כלשהו. ב־1998 הראה דניאל בלייכבכר ממעבדות בל ששיטת ריפוד כזו אינה בטוחה כלל ואפשר לפרוץ אותה בקלות. ב־1995 ניסחו מיהיר בלייר ופיליפ רוגווי את רעיון מודל אורקל אקראי והראו שבאמצעותו אפשר ליישם כל שיטת הצפנה אסימטרית (דטרמיניסטית) באופן שתהיה בעלת ביטחון סמנטי. על בסיס רעיון זה פותח אלגוריתם OAEP המשתמש במחולל מספרים אקראיים בטוח ופונקציית גיבוב קריפטוגרפית בשילוב עם RSA להצפנה בטוחה. ב־1998 תקן הצפנת מפתח־פומבי PKCS #1 תוקן ואלגוריתם OAEP שולב בתקן כשיטת הריפוד התקנית להצפנת מפתח פומבי הנקראת RSA-OAEP (ראו תרשים).
אלגוריתמים
כדי ליישם את RSA במחשב אין די בדרך הרגילה באמצעות יחידת החישוב במעבד, כיוון שאורך מקסימלי של מספר שניתן לעיבוד בדרך קונבנציונלית אינו עולה על גודלו של האוגר הגדול ביותר. ככל שהמחשבים השתפרו, הצורך באריתמטיקה מודולרית במספרים גדולים בהרבה רק הלך וגדל. משום כך הפתרון הוא אריתמטיקה מרובת ספרות (Multi-precision), כלומר חישוב ספרה אחר ספרה בנפרד כאשר כל ספרה תופסת קרוב לאוגר שלם. בדרך זו החישוב יותר איטי, אך אורך המספרים אינו מוגבל (בגבולות הזיכרון הזמין במחשב). קיימות ספריות לחישובים אריתמטיים מרובי ספרות לשפות התכנות הנפוצות כמו FreeLIP לשפת C של ארג'ן לנסטרה, שסייעה באתגר הראשון כנגד RSA, פירוק RSA-129 ב־1994 או המחלקה BigInteger של Java.
מרכיב חשוב בהכנת RSA הוא יצירת מפתח הפענוח \ d שנקרא הופכי כפלי מודולרי של \ e (מודולו \ n). כדי למצוא מספר כזה צריך לפתור את משוואת אוקלידס עבור שלם \ k כלשהו. אפשר לבצע זאת באמצעות אלגוריתם אוקלידס המורחב. להלן הגרסה הבסיסית:
הצפנה ופענוח דורשים פעולות העלאה בחזקה עם מעריך גדול. הדרך הנאיבית לחישוב חזקה אינה יעילה במקרה זה. קיימים מספר אלגוריתמים לחישוב חזקות גדולות באריתמטיקה מודולרית. להלן תיאור שיטה רקורסיבית בסיסית שנקראת Square and Multiply או "העלאה בחזקה משמאל לימין". הרעיון הוא שאפשר לחשב את באמצעות סדרת הריבועים  עד \ a^k, אפשר להכין סדרה כזו באופן רקורסיבי על ידי העלאות חוזרות בריבוע:. לפי חוקי האריתמטיקה מודולו n אפשר לבצע את הצמצום המודולרי לאחר כל העלאה בריבוע במקום לבצע את הצמצום בסוף ובכך להימנע מהתנפחות התוצאה. לפי חוקי החזקות אפשר לקבל את a^k כמכפלה של ערכים מתוך הסדרה האמורה, אותם אפשר לקבל על ידי הייצוג הבינארי של המעריך, דהיינו כאשר הסיבית הנוכחית היא אחד יש לכלול את האיבר המתאים במכפלה. הטבלה הבאה מדגימה את. הפרמטר k בטבלה מכיל את הייצוג הבינארי של המעריך: כאשר הסיבית הימנית היא הסיבית הכי פחות משמעותית והסיבית השמאלית היא הסיבית המשמעותית ביותר. התוצאה תהיה מכפלת ערכי a בעמודות בהן k_i=1 כלומר
את החישוב הזה קשה לעשות בדרך הישירה כמו באמצעות מחשבון כי תוצאת הביניים של ההעלאה בחזקה לפני החילוק היא באורך כאלף ספרות עשרוניות שזה מספר ארוך מדי מכדי להכילו במשתנה אחד. להלן פסאודו קוד של האלגוריתם:
\ k המייצג את \ t סיביות המעריך. בלולאה הראשית סורקים את סיביות \ k מימין לשמאל (מהספרה הכי פחות משמעותית לספרה הכי משמעותית), מעלים את \ a בריבוע בכל סבב וכל פעם שהסיבית הנוכחית היא 1 בנוסף מכפילים ב־\ b. התוצאה הסופית נשמרת ב־\ b.
החלק הקשה באלגוריתם הוא הצמצום המודולרי. בשיטה הנאיבית מחלקים חילוק ארוך ב־n ונוטלים את השארית. השימוש בחילוק גוזל זמן עיבור ולכן במספרים גדולים מאוד אינו מומלץ אם רוצים להגיע לביצועים אופטימליים. קיימות שיטות יעילות יותר לצמצום מודולרי כמו שיטת "חלון הזזה" שיטת Barrett ושיטת מונטגומרי. האחרונה נחשבת ליעילה ונפוצה במימושים מעשיים. לשיפור נוסף בביצועים יש המיישמים את פעולות הכפל במספרים הגדולים (מגודל מינימלי שנקבע לפי המערכת) בשיטת קרצובה או טום־קוק בסגנון הפרד ומשול.
התקפת ערוץ צדדי
ישנן דרכים להתמודד עם זה. למשל להבטיח שתהליך הפענוח יתרחש בזמן קבוע על ידי השהיה מכוונת. אולם בדרך זו יעילות המערכת נפגעת. גישה אחרת הנקראת Blinding מנצלת את תכונת הכפליות של RSA (להלן). במקום לפענח את הטקסט המוצפן ישירות, בוחרים \ r אקראי כלשהו ואז מחשבים את: והתוצאה תהיה. ניתן להסיר את הערך האקראי מהמסר על ידי הכפלה ב־\ r^{-1} (ההופכי של \ r מודולו \ n). בצורה זו הפענוח אינו תלוי בטקסט המוצפן המתקבל ועל כן התקפת תזמון תכשל במקרה כזה. כמו כן יש לוודא תמיד שהודעות השגיאה של המערכת לא יסגירו מידע פנימי, על ידי בדיקה תמידית של תקפות ערכים וכן לוודא שהזמן הדרוש לכל פעולה יהיה קבוע ללא תלות בשגיאה או בנקודת הזמן בו ארעה.
התקפת האדם שבתווך
הצפנת RSA אינה פותרת את בעיית האימות והבטחת השלמות. במילים אחרות, תוקף אקטיבי המסוגל להשתלט על ערוץ התקשורת שבין אליס ובוב יכול בהתקפת אדם באמצע ליירט את מפתח ההצפנה שאליס שולחת לבוב, להחליפו באחר כך שבוב יצפין את כל המסרים עבור אליס במפתח הלא נכון. בדרך דומה מיירט ומשנה את המסרים שבוב שולח לאליס, מפענח את תוכנם, חוזר ומצפינם במפתח המקורי של אליס ושולחם ליעדם. כאשר בוב ואליס אינם מודעים למתרחש. במילים אחרות, בוב חייב להיות בטוח שהמפתח הפומבי שייך לאליס וכן אליס אינה יכולה לדעת מיהו מקור המסר שקיבלה ללא אמצעים נוספים כדי להבטיח זאת. הבטחת שלמות ואותנטיות מפתחות ההצפנה והמסרים נעשים בפרוטוקולים שונים חלקם נעזרים בצד־שלישי נאמן (כמו רשות אישורים CA) וחתימה דיגיטלית.
יונה קיסרי
יונה קיסרי (נולד ב-10 בינואר 1947) הוא אימונולוג וחוקר סרטן ישראלי, פרופסור אמריטוס במחלקה למיקרוביולוגיה ואימונולוגיה קלינית בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. מומחה לאימנולוגיה של גידולים סרטניים, ומייסד משותף של חברת הרדיותרפיה אלפא טאו מדיקל.
ביוגרפיה
יונה קיסרי נולד במחנה עקורים בדרום גרמניה בשם יונה קייזרמן, בנם של אפרים ומרים (לבית בורטמן), ניצולי השואה ילידי בסרביה. הוא נקרא על שם סבו מצד אמו, שנספה בשואה. עלה לישראל עם משפחתו ב-1949.
למד בבית הספר היסודי איילון בנחלת יצחק ובתום לימודיו הוזמן לירושלים למחזור הראשון של הפנימייה לתלמידים מצטיינים מרחבי ישראל, שלימים התמזגה לתוך בית הספר התיכון על שם מיי בויאר. את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר.
עם שחרורו מצה"ל ב-1966 החל את לימודיו לתואר שני במיקרוביולוגיה במסלול ישיר באוניברסיטת תל אביב והשלימם ב-1971. מיד לאחר מכן המשיך ללימודי תואר שלישי בתחום זה, בהנחיית פרופ' יצחק ויץ. עבודת הדוקטורט שלו הוגשה ב-1976 ועסקה בחקר המיקרו-סביבה הסרטנית (Tumor Microenvironment).
בשנים 1976–1978 שהה כעמית בתר-דוקטורט במכון הלאומי לסרטן של ארצות הברית ב-NIH בבת'סדה. עם שובו לישראל ב-1979, הצטרף כחבר סגל בדרגת מרצה לשורות הפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר. ב-1983 מונה למרצה בכיר וב-1993 לפרופסור חבר. ב-2002 מונה לפרופסור מן המניין. במרוצת השנים שימש כמדען אורח במרכז מ' ד' אנדרסון לסרטן באוניברסיטת טקסס, ובאוניברסיטאות באיטליה ובגרמניה.
כיהן כראש המחלקה למיקרוביולוגיה הומנית בשנים 1995–1997 וכראש המחלקה למיקרוביולוגיה ואימונולוגיה קלינית ב-2005–2007. בשנת 2015 יצא לגמלאות, אך ממשיך במחקר פעיל באוניברסיטה ובהדרכה של תלמידי מחקר.
נשוי מאז 1968 לנאוה, והם הורים לשלושה וסבים לעשרה. מתגורר ברמת גן.
מחקר
פרופ' קיסרי הוא שותף לכתיבת 107 מאמרים מדעיים בכתבי עת, עשרה מאמרי סקירה, חמישה פרקים בספרים, ערך שישה ספרים ומונוגרפיות ויש לו שבע בקשות לפטנטים. כחבר סגל באוניברסיטה עסק במחקר בסיסי ותרגומי באימונולוגיה וחינך אלפי סטודנטים לרפואה בתחום האימונולוגיה. הוא גם הדריך במעבדה שלו כ-60 תלמידים לתארים מתקדמים במדעי הרפואה, וכן כ-10 עמיתי מחקר ומשתלמי בתר-דוקטורט.
מחקריו מוקדשים לשני נושאים עיקריים: פיתוח טיפולים משמידי גידולים סרטניים והפעלת התגובה החיסונית, וחסינות מולדת לזיהומי ריאות.
זיהומי ריאות
מחקריו על החסינות המולדת לזיהומי ריאות נערכו בשיתוף פעולה עם הבקטריולוג פרופ' יצחק אפק והתמקדו במעורבות של מקרופאג'ים, חלבונים פעילי שטח ודפנסינים בהגנה על הריאות מפני זיהומי החיידק Klebsiella Pneumonia.
פיתוח טיפולים משמידי גידולים סרטניים המפעילים את תגובת החיסון נגד הגידול
קיסרי נמנה עם החוקרים שזיהו בשלב מוקדם יחסית את הפוטנציאל של הרס נגעים סרטניים בגוף על מנת להפעיל את התגובה החיסונית נגד הגידול. זהו אפקט המכונה השפעה אבסקופלית (Abscopal Effect, ).
הוא גילה כי הרס של גידולים גרורתיים מוצקים באמצעים פיזיקליים כגון קרינה רדיואקטיבית, טיפול פוטודינמי או טיפול חשמלי, יכול לעורר תגובתיות חיסונית אנטי-גידולית ספציפית, וכי הגברתן של תגובות כאלה יכולה למגר גרורות. מאז 1991, הוא עובד על פיתוח פרוטוקולי טיפול לגידולים גרורתיים תוך שימוש בשילובים של הקרנות, כימותרפיה ואימונותרפיה.
קרינת אלפא תוך-גידולית
מאז 2003 עוסק קיסרי בפיתוח טיפול להשמדה של גידולים ממאירים על ידי קרינת אלפא תוך-גידולית. קיסרי יחד עם עמיתו הפיזיקאי פרופ' יצחק קלזון ותלמידיהם ד"ר ליאור ארזי וד"ר תומר קוקס, פיתחו שיטת טיפול למחלת הסרטן באמצעות מחטים רדיואקטיביות ובשילוב הגברת הפעילות של המערכת החיסונית. הטיפול, שידוע בשם Diffusing alpha emitter Radiation Therapy ( ,alpha DaRT) מבוסס על מחטים טעונות ברדיום-224. מחטים אלו מוחדרות לתוך הגידולים ומשחררות אטומים קצרי חיים הפולטים חלקיקי אלפא. אטומים אלו מתפזרים בגידול ומרססים אותו בקרינת אלפא הרסנית ביותר. טיפול זה ניתן בשילוב עם מגבירי הפעילות של המערכת החיסונית.
הטיפול מתייחד בכך שהוא משתמש בקרינת אלפא והוא היחיד מסוגו בעולם לטיפול בגידולים מוצקים. טיפול זה לא רק פוגע בגידול הסרטני הראשוני אלא גורם להפעלת מערכת החיסון שמשמידה תאים גרורתיים שמתפשטים בגוף, אלה שגורמים למותם של 85% מחולי הסרטן. הטיפול הוכרז כפורץ דרך על ידי ה-FDA. קלזון וקיסרי יחד עם עוזי סופר ואמנון גת השתתפו בהקמה של חברה בשם אלפא טאו מדיקל שמפיצה את הטיפול ברחבי העולם. קיסרי משמש כמדען הראשי של חברה זו.
נושאי מחקר נוספים
נושאי מחקר עדכניים נוספים של קיסרי (נכון ל-2022) הם הפעלה של תגובתיות חיסונית אנטי-גידולית על ידי הרס של גידולים מוצקים עם DaRT ופיתוח אמצעים למניפולציה חיסונית להגברת תגובות חיסוניות כאלה ולהשיג מיגור משופר של גרורות; הגברת הרגישות של תאי גידול סרטני לקרינת אלפא.
פעילות ציבורית
בשנת 2009 היה קיסרי חבר בוועד המנהל שהקים את הארגון הישראלי לחקר הסרטן וכיהן כמזכיר הארגון (2011–2013) ואחר כך כנשיאו (2013–2015). הוא חבר בשבע אגודות מקצועיות לאומיות ובינלאומיות, כיהן כחבר בוועד המנהל של "האגודה האירופית לחקר הסרטן" ומכהן כגזבר האגודה הבינלאומית למיקרו-סביבה סרטנית מאז 2015.
פועל רבות לקידום מחקר הסרטן בארץ ובעולם, ומכהן בהתנדבות בוועדות לאומיות ובינלאומיות שפועלות למימון מחקר מדעי, ומשמש כחבר מערכת בתשעה כתבי עת מדעיים בתחום האימונולוגיה וחקר הסרטן.
קיסרי עסק רבות בקידום של נוער שוחר מדע, תוכניות טלוויזיה לקידום המדע לציבור הרחב, והרצאות בהתנדבות במסגרת עמותת בשער לתלמידים ובוגרים ביישובי הפריפריה.
יצחק מווינה
רבי יצחק בן משה מווינה, הידוע גם בשמו רבי יצחק אור זרוע (1180 ד'תתק"ם-1250 ה'י') חיבר את הספר "אור זרוע", ספר הלכה חשוב המצוטט רבות בספרי הפוסקים שאחריו.
ביוגרפיה
רבי יצחק היה מורו של המהר"ם מרוטנבורג.
היה מראשי הנאבקים למינויים של רבני קהילות.
מעניינת התייחסותו ההלכתית לנושא ענידת טלאי צהוב (ויכוח שהיה בנושא זה בין רבי שמשון מקוצי לבין האפיפיור אינוסטוס ה-3 שחייב את ענידת הטלאי).
הוא רגיל לחתום "יצחק בן משה נב"ה ". גם בנו, מהר"ח, חותם "נב"ה".
בנו, רבי חיים אליעזר (מהר"ח אור זרוע) ערך קיצור לספרו של אביו - "אור זרוע הקצר" או "סימני אור זרוע", אך לא זכה ללמוד מפי אביו משום שאביו מת בילדותו.
בשנת 1997 נחשף בווינה ברחוב הידוע בשמו "יודנפלאץ" (כיכר היהודים) בית הכנסת המזוהה כבית הכנסת שלו ושעלה באש בעת גזירת וינה בשנת 1421. המקום נתגלה בעת חפירת היסודות לאנדרטה לזכר הנספים בשואה ובוצעה במקום חפירה ארכאולוגית על ידי אוניברסיטת וינה.
ספר אור זרוע
רבי יצחק התפרסם בעיקר בזכות ספרו 'אור זרוע', ספר הלכתי שנכתב על ידו במאה ה-13 אך הודפס לראשונה רק במאה ה-19. הספר מכיל פסקי הלכה, פירושים ותשובות לפי נושאים, באופן דומה לסידור המסכתות.
שמו של הספר נלקח מהפסוק בספר תהלים "אור זרע לצדיק ולישרי לב שמחה", שמסופי התיבות שלו הסיק רבי יצחק שיש לכתוב את שמו של רבי עקיבא עם האות ה בסופו (כלומר, עקיבה), ומתוך שמחתו על גילוי זה, קרא לספרו על שם הפסוק.
הספר מצוטט ומובא במקומות רבים בפוסקים שאחריו. חשיבותו נובעת בין השאר מהיותו מקור חשוב מאוד לצורות אחרות של תורת בעלי התוספות וחכמי אשכנז.
פיוטיו
ישנם מספר פיוטים החתומים בשם "יצחק בן משה", ביניהם מערכת יוצר-אופן-זולת לשבת שלפני ראש השנה, שנתקבל במנהג אשכנז המזרחי,, צונץ ייחסם לרבי יצחק בן משה, מחכמי מגנצא שנהרג בגזירות תתנ"ו. אברהם פרנקל העלה קושיות על ייחוס זה, והעלה את ההשערה שהפייטן הוא רבי יצחק בן משה מווינה, בעל אור זרוע.
יחסי ארצות הברית–זימבבואה
יחסי ארצות הברית–זימבבואה הם הדו-צדדיים בין ארצות הברית לזימבבואה.
ארצות הברית ורודזיה
אחרי הכרזת העצמאות החד-צדדית של רודזיה בנובמבר 1965, החזירה ארצות הברית את שגרירה מסולסברי (כיום הרארה), סגרה את ספריית סוכנות האינפורמציה של ארצות הברית (USIA - United States Information Agency) והוציאה מרודזיה את הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי ופקידי מסחר שונים. לאחר שנת 1965, המשיך הצוות הקונסולרי האמריקאי שנותר בסולסברי לפעול תחת הרשאת סמכויות שניתנו לו בידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת. בעקבות הכרזת הרפובליקה של רודזיה, סגרה ארצות הברית את הקונסוליה הכללית שלה ב-17 במרץ 1970.
ב-1971, חרף התנגדות הקבינט של ארצות הברית, העביר הקונגרס של ארצות הברית חקיקה המתירה לארצות הברית לייבא מרודזיה חומרים אסטרטגיים, כגון כרום. החקיקה, שנכנסה לתוקף ב-1 בינואר 1972, לא הניבה תועלת כלכלית ממשית לכלכלת רודזיה, וארצות הברית המשיכה לתמוך ביציבות שנבעה מתוכנית הסנקציות על רודזיה. לאחר שהחקיקה בוטלה במרץ 1977, שוב אכפה ארצות הברית את כל הסנקציות.
ארצות הברית תמכה בעקביות במאמצי האומות המאוחדות והממלכה המאוחדת להשפיע על שלטונות רודזיה כדי לקבל את עקרונות שלטון הרוב. החל משנת 1976, החלה ארצות הברית לקחת חלק פעיל יותר בחיפוש אחר הסדר הפוליטי ברודזיה בשיתוף עם ממשלת בריטניה. ההצעות האנגלו-אמריקאיות בשלהי 1977, שנועדו להביא למשא ומתן שישים קץ למבוי הסתום בסוגיית הסכסוך, סיפקו את מניעיה של ארצות הברית לחיפוש אחר הסדר שלום, במקביל לשימושן ברית המועצות וקובה בכוח צבאי כדי להגדיל את מעמדן באפריקה הדרומית.
ארצות הברית וזימבבואה
בריטניה העניקה באורח רשמי את עצמאות לזימבבואה ב-1980, לאחר שנים של עימות בין שליטי המיעוט הלבן לבין תנועות הגרילה השחורות. ארצות הברית הייתה המדינה הראשונה שפתחה שגרירות במדינה החדשה, והיא התחייבה לסייע לפיתוח הכלכלי של זימבבואה. רוברט מוגאבה נבחר לראשות הממשלה ב-1980 וב-1987 נבחר לנשיא זימבבואה, לאחר ששינויים בחוקה יצרו את מוסד הנשיאות. באוגוסט 1980 נועד מוגאבה עם נשיא ארצות הברית, ג'ימי קרטר. מאז, מוגאבה ביקר בוושינגטון הבירה בדצמבר 1980, וערך בארצות הברית ביקורים רשמיים בספטמבר 1983, יולי 1991 ו-1995, ונועד עם הנשיאים רונלד רייגן, ג'ורג' הרברט ווקר בוש וביל קלינטון. הוא גם הוביל את משלחת זימבבואה לאומות המאוחדות במספר הזדמנויות כשהאחרונה בהן היא ב-2006. בנובמבר 1982 ערך סגן הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש ביקור בהרארה במסגרת מסעו למספר ממדינות אפריקה.
ב-2001 החלה ארצות הברית להטיל הגבלות על התמיכה האמריקאית במימון רב-צדדי, ובעקבותיה נקבעו סנקציות כלכליות שהוטלו באופן סלקטיבי על אנשים רבים בזימבבואה. למרות היחסים הפוליטיים המתוחים, ארצות הברית היא הספקית הגדולה ביותר של סיוע לפיתוח וסיוע הומניטרי לאזרחי זימבבואה. בשנים 2000–2008, נטלה ארצות הברית תפקיד מרכזי בגינוי המתקפה ההולכת ומתגברת של ממשלת זימבבואה על זכויות האדם ושלטון החוק, והצטרפה לחלק גדול מהקהילה העולמית בקריאה לממשלת זימבבואה לאמץ דמוקרטיה ולקדם שלווה במדינה. הבחירות לנשיאות זימבבואה ולפרלמנט הזימבבואי ב-2013 היו שנויות במחלוקת במידה רבה, וארצות הברית לצד מדינות אחרות בקהילה הבינלאומית הגיעו למסקנה שהסקרים אינם מייצגים את רצון העם בזימבבואה. לארצות הברית יש אינטרס זהה לזה של אנשי זימבבואה: שמירה על יציבות בזימבבואה, שלווה ודמוקרטית המשקפת את רצון העם ומספקת את צרכם.
לנטיגו
לנטיגו (באנגלית: Lentigo) הוא שמם של כתמים המופיעים על גבי העור.
כתמי הלנטיגו גדולים וכהים יותר מנמשים; קוטרם נע בין 3 ו-20 ס"מ. הכתמים מתרבים עם השנים ומופיעים בדרך כלל בגיל מבוגר, בעיקר אצל בהירי עור שנחשפו רבות לאור השמש. לנטיגו מכונה גם פיגמנטציה סנילית או לנטיגו סנילי.
לעומת נמשים, שנוצרים כתוצאה מעליית כמות המלנין במלנוציטים, לנטיגו מאופיין בהגדלת מספרם של המלנוציטים.
כיום ניתן לבצע הסרת לנטיגו על ידי שימוש בלייזר, תפקידו של הלייזר הוא הסרה של התאים עם הפיגמנטציה על ידי פירוק התאים בעזרת הלייזר.
כמו כן ישנם כיום גם תכשירים שונים ומשחות אשר יכולות "להבהיר" את העור.
כוחות ביטחון הפנים של לבנון
כוחות ביטחון הפנים של לבנון (בערבית: المديرية العامة لقوى الأمن الداخلي; אל-מודיריה אל-עאמה לקווה אל-אמין אלדחילי - בצרפתית: Forces de Sécurité Intérieure) הם כוחות ז'נדרמריה צבאית שהוקמו בלבנון עוד בתקופת המנדט הצרפתי, ב-1860. זוהי המשטרה הלאומית וכוח הביטחון הלבנוני.
באפריל 2005 מונה הגנרל אשרף ריפי למפקד הכוחות, כשהוא מחליף את הגנרל עלי חאג'. אשרף ריפי הוחלף בשנת 2013 ברוז'ר סאלם.
דריו וידושיץ'
דאריו וידושיץ' (נולד ב-8 באפריל 1987) הוא כדורגלן עבר אוסטרלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים
וידושיץ' נולד באוסייק, יוגוסלביה (כיום קרואטיה), אביו היה שחקן כדורגל. בגיל שנה עברה משפחתו לאוסטרליה, אחרי שאביו קיבל הצעה לשחק בליגת העל האוסטרלית. אחרי שאביו פרש מכדורגל הוא שימש כמאמן בקבוצת ילדים מקומית, בה שיחק וידושיץ'. אחרי שהרשים בה, קיבל מלגה לשחק במכון הספורטיבי של אוסטרליה וכעבור חצי שנה חתם בבריסביין רואר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כבר במחזור הראשון, בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה. באותה עונה וידושיץ' הפך לכדורגלן הראשון שכובש צמד במשחק בליגה האוסטרלית כאשר טרם מלאו לו 21 שנים.
ב-22 במרץ 2007 חתם וידושיץ' בנירנברג הגרמנית והוא הצטרף לקבוצה בתום עונת. בעונת הבכורה שלו במועדון, שותף רק ב-4 משחקי ליגה. בעונה שלאחר מכן שותף ב-12 משחקים, כבש 3 שערים ובתום העונה חגג עם המועדון עלייה לבונדסליגה. ב-19 בינואר 2010 הושאל לדיסבורג עד לתום העונה. בינואר 2011 הושאל לארמיניה בילפלד עד לסיום העונה.
ביולי חזר לאוסטרליה כאשר חתם באדלייד יונייטד. ב-26 באוגוסט 2013 חתם לשנתיים בפ.צ. סיון תמורת 700 אלף דולר אוסטרלי. ב-21 בספטמבר 2015 חזר שוב לאוסטרליה כאשר חתם בוסטרן סידני וונדררס.
ב-17 בפברואר 2017 חתם בסאנגנם מליגת העל של קוריאה הדרומית.
ב-4 באוגוסט 2017 חתם בוולינגטון פיניקס בה אביו שימש כעוזר מאמן. ב-20 בדצמבר שוחרר מהקבוצה לאחר עזיבת אביו.
נבחרת אוסטרליה
בצעירותו שיחק וידוסיץ' בנבחרת הצעירות של אוסטרליה. לאחר שנשאר מחוץ לסגל הנבחרת לקראת אולימפיאדת בייג'ינג (2008), הועלת האפשרות שהוא ייצג את נבחרת קרואטיה אך בסופו של דבר הוא החליט לייצג את אוסטרליה. ב-17 ביוני 2009 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת במשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010 נגד. ב-24 במאי 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד. וידוסיץ' השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2010 ומונדיאל 2014.
קופרניקיום
קוֹפֶּרְנִיקְיוּם (Copernicium) הוא יסוד מלאכותי ממשפחת מתכות המעבר שסמלו הכימי Cn ומספרו האטומי 112. זהו היסוד ה-9 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-20 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.
בשל זמן מחצית חיים קצר מאוד של כל איזוטופיו, לא ניתן לקבוע את תכונותיו הפיזיקליות, ולכן כולן משוערות על-פי היסודות השכנים לו בטבלה המחזורית.
היסטוריה
בשנת 1971 טען אמנון מרינוב במאמר בכתב העת "Nature"[1] לגילוי יסוד כימי חדש שמספרו האטומי 112 על ידי קבוצת המחקר שבראשה עמד, אך הקרדיט על גילוי היסוד (קופרניקיום) ניתן לבסוף למוסד GSI בגרמניה על תגליתם משנת 1996.
קופרניקיום נוצר לראשונה ב-9 בפברואר 1996 כאשר המדענים זיגורד הופמן, פטר ארמברוסטר, גוטפריד מינצנברג וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים (GSI) בעיר דרמשטט שבגרמניה, גרמו להיתוך יוני אבץ בעופרת על ידי האצת גרעיני האבץ לתוך מטרת עופרת באמצעות "מאיץ יונים כבדים". כך נוצר האיזוטופ 277Cn.
ב-2010 קיבל היסוד באופן רשמי את שמו קופרניקיום, על שם ניקולאוס קופרניקוס, וסמלו הכימי נקבע ל-Cn. קודם לכן נקרא היסוד אונונביום (Ununbium) וסימנו היה Uub.
איזוטופים של קופרניקיום
לקופרניקיום שבעה איזוטופים:
פאוסטו ורה
פאוסטו מריאנו ורה (בספרדית: Fausto Mariano Vera; נולד ב-26 במרץ 2000 בהרלינגהאם שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת קורינתיאנס מליגת העל הברזילאית.
קריירת מועדונים
ורה גדל במחלקת הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס. ב-12 בנובמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1–2 לטיגרה במסגרת המחזור ה-12 בליגת העל הארגנטינאית לעונת. הוא ערך 61 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
ב-26 ביולי 2022 חתם ורה על חוזה לארבע עונות וחצי בקורינתיאנס מליגת העל הברזילאית. ב-28 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לאתלטיקו גויאניינסה במסגרת הגביע הברזילאי. ב-31 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–1 על בוטפוגו במסגרת המחזור ה-20 לעונת.
רחל מכבי
רחל מכבי (10 בנובמבר 1915 – 12 באוקטובר 2003) הייתה אשת פלמ"ח וסופרת ישראלית ילידת מצרים.
ביוגרפיה
רחל מכבי נולדה בשנת 1915 בשם מרי-לואיז גרין באלכסנדריה, מצרים למשפחה יהודית-ציונית מהמעמד הגבוה. אביה, פליקס גרין היה איש עסקים אמיד, בכיר בקהילה היהודית וממנהיגי התנועה הציונית המקומית. אמה, ג'נין, הייתה בתו של הברון פליקס דה מנשה. בנעוריה למדה בגימנסיה צרפתית בעיר מולדתה אלכסנדריה, ולאחר סיום לימודי התיכון למדה משפטים. במקביל הייתה פעילה בסניף תנועת הנוער השומר הצעיר. משנת 1925 ערכה מספר ביקורים בארץ ישראל המנדטורית, נקשרה אליה רגשית וגיבשה את ההחלטה לעלות לארץ. לימים היא פרסמה את רשמיה מביקוריה הראשונים בארץ ישראל בספרה "מצרים שלי" (1968).
באחד מביקוריה בארץ ישראל פגשה את מכבי מוצרי-מני, בנם של הפעילים הציונים-מצרים אלברט ומתילדה (מזל) מוצרי, ובשנת 1935 בני הזוג התחתנו. היא שינתה את שמה לרחל, על שמה של רחל המשוררת, ועלתה לארץ ישראל בעקבות בעלה. השניים חיו במושב תל צור וניהלו משק לגידול ורדים. בשנת 1937 נולד בנם הבכור עודד.
בשנות ה-40 שירת בעלה מכבי מוצרי-מני בתפקידים בכירים ב"הגנה" ובפלמ"ח, והמשפחה עברה בעקבותיו לחיפה ולאחר מכן לירושלים. רחל שירתה בתור מדריכת אלחוטאים בפלמ"ח ולאחר מכן בתור המזכירה של חיים הרצוג בתפקידו כראש אגף הביטחון של המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. בשנת 1940 נולדה בתה אלונה. בשנת 1945 נרצח אביה פליקס גרין באלכסנדריה על ידי שודדים שפרצו לביתו.
במהלך מלחמת העצמאות מונה בעלה מכבי לקצין מנהלה ואספקה בחטיבת הראל וליווה את שיירות האספקה בקו תל אביב–ירושלים. באפריל 1948 הוא נפצע אנושות במארב באזור דיר איוב, וכעבור יומיים מת מפצעיו. מותו של מכבי הכה קשות במשפחה. רחל שינתה את שם משפחתה למכבי על שמו של בעלה המנוח, והחליטה להמשיך בדרכו והתגייסה לצה"ל. היא שירתה כמזכירתו של יגאל אלון (מפקד חזית הדרום) ומאוחר יותר עברה קורס קצינות והמשיכה לשרת שירות קבע.
בשנת 1953 נישאה ללובקה (אריה) סטרנין, השתחררה מהצבא ועברה להתגורר עִמו בקיבוץ חצור. בשנת 1955 נולד בנם המשותף הראשון, יואש, ולאחר חמש שנים נולד בן נוסף, אבישי.
השכול המשיך לרדוף את רחל במהלך חייה. בשנת 1964 נפטר בנה עודד ממחלת הסרטן, בעת שהיה סטודנט לפסיכולוגיה באוניברסיטת סטנפורד, זמן קצר בלבד לאחר שהתחתן. טרגדיה נוספת פקדה את חייה לאחר שבימים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים, נפל בקרב בחזית המצרית בנה בן ה-18.
רחל המשיכה לחיות בקיבוץ חצור כל ימיה. היא עסקה בכתיבת זיכרונותיה ופרסמה חמישה ספרים המספרים את סיפור נעוריה באלכסנדריה, החיים בארץ ישראל המנדטורית, מאורעות מלחמת העצמאות, השירות בצה"ל בשנותיו הראשונות והחיים בקיבוץ.
נפטרה בשנת 2003, ונקברה לצד בני משפחתה בבית העלמין בקיבוץ חצור.
קבורה בים
הקבורה
נהוגות שתי צורות עיקריות של קבורה בים:
הקבורה בים נעשית בדרך כלל מעל סיפוני אוניות, אך גם על ידי הטלת אפר ממטוסים.
היחס של דתות שונות לקבורה בים הוא שונה: בהינדואיזם נהוגה שריפת גופתו של אדם ופיזור אפרו במים. זרמים נוצריים מסוימים מתירים קבורה בים, והאסלאם מתיר זאת בנסיבות מסוימות. הבודהיזם מתיר קבורה בים לעיתים רחוקות, ואילו היהדות איננה מתירה קבורה בים.
במדינות שונות קיימים חוקים המגבילים את היכולת לערוך קבורה בים, בעיקר בנוגע להטלת גופות שלמות למים. בדרך כלל נדרש שהקבורה תיעשה במרחק מינימלי מקו החוף של אותן מדינות, במים שעומקם לא יפחת מעומק מינימלי מסוים, ותוך נקיטת אמצעים להבטיח שהגופה תשקע מיד למעמקים (כלומר הצמדת נטל אליה). לעיתים נדרש גם היתר לעצם עריכת הקבורה: באוסטרליה למשל לא יינתן היתר לקבורת גופה שלמה בים אלא אם לנפטר הייתה זיקה משמעותית לים המצדיקה את קבורתו בו.
בציי מדינות המערב – ארצות הברית, בריטניה וקנדה - הייתה נהוגה בעבר קבורה בים בעיתות מלחמה, בעיקר עקב אי יכולת מעשית להעביר במהירות את גופות הנופלים לקבורה ביבשה או לשמר אותן עד שדבר זה יתאפשר. השיפור בתחבורה האווירית הפך את הקבורה בים לבלתי הכרחית בדרך כלל, אך כיום היא עדיין נהוגה לגבי חיילים ואזרחים כאחד, על פי רצונו של הנפטר.
לעיתים נקבר אדם בים בשל רצון להימנע מקיום מיקום מוגדר בו הוא נקבר - בעיקר כשמדובר בפושעים ידועים (כגון אדולף אייכמן או אוסאמה בן לאדן).
בישראל
במאי 1962 הוצא להורג אדולף אייכמן בתלייה בישראל. גופתו נשרפה ואפרו פוזר מחוץ לתחומי המים הטריטוריאליים של המדינה.
בשנת 2014 התיר בית המשפט המחוזי בתל אביב בצעד תקדימי ולאחר מאבק משפטי ארוך לאזרח ישראלי להיקבר בים, זאת לפי בקשתו של האזרח, שהוגשה על-פי השקפת עולמו. בית המשפט פסק שהקבורה תיעשה מחוץ לתחום המים הטריטוריאליים של ישראל.
ג'ון אנדרסון (פוליטיקאי אמריקאי)
ג'ון באיירד אנדרסון (באנגלית: John Bayard Anderson; 15 בפברואר 1922 - 3 בדצמבר 2017) היה פוליטיקאי אמריקני, חבר קונגרס ומועמד נשיאותי מאילינוי. כחבר במפלגה הרפובליקנית, ייצג את המחוז השישה עשר של אילינוי בין 1961 ל-1981. במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1980, רץ כמועמד עצמאי לנשיאות, והשיג 6.6% מהקולות.
אנדרסון ניסה להתמודד בבחירות המקדימות במפלגתו ב-1980, כשהוא דורש להעלות את מסי הדלק ולהוריד את דמי הביטוח הלאומי בארצות הברית. לבסוף החליט לפרוש מהמירוץ ולהתמודד כמועמד עצמאי. בבחירות הגיע למקום השלישי מאחורי המועמד הרפובליקני רונלד רייגן והנשיא הדמוקרטי ג'ימי קרטר. הוא זכה לתמיכה בקרב הרפובליקנים המתונים, העצמאים, האינטלקטואלים הליברלים ותלמידי המכללות.
לאחר מערכת הבחירות, חזר לקריירה כעורך דין והקים ארגון בשם "FairVote", שמטרתו לבצע רפורמות במערכות בחירות, כולל הנהגת בחירות בהן הבוחרים יכולים לדרג את המועמדים לפי העדפותיהם. בנוסף הצליח לתבוע את מדינת אוהיו ולהאריך את תאריך היעד עבור מועמדים עצמאיים להגשת מועמדותם. אנדרסון היה פרופסור עמית בכמה אוניברסיטאות וכיהן במועצות של כמה ארגונים. הוא תמך בראלף ניידר בשנת אלפיים והקים את "מפלגת הצדק", ב-2012.
ראשית חייו
אנדרסון נולד ברוקפורד, אילינוי, שם גדל, בנם של מייבל עדנה (לבית רינג) ואלבין אנדרסון. אביו היה מהגר שוודי, כמו סבו וסבתו. בנעוריו, עבד בחנות המכולת המשפחתית. הוא היה המצטיין בכיתתו בתיכון המרכזי של רוקפורד. את אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין סיים ב-1939, ואז החל ללמוד משפטים, אולם לימודיו נקטעו עקב מלחמת העולם השנייה. הוא התגייס אל צבא ארצות הברית ב-1943, וכיהן כסמל בצרפת ובגרמניה עד לסופה של המלחמה, כשהוא זוכה לארבעה כוכבי שירות. לאחר המלחמה, חזר ללמוד עריכת דין, והשיג את התואר ממחלקת המשפטים של האוניברסיטה ב-1946.
ראשית הקריירה
אנדרסון הוסמך לעריכת דין באילינוי באותה השנה והחל בעריכת דין ברוקפורד. מעט לאחר מכן החל ללמוד בבית הספר למשפטים בהרווארד, וסיים את לימודיו שם ב-1949. במהלך לימודיו בהרווארד, לימד בבוסטון. לאחר שחזר שוב אל רוקפורד, עבד כעורך דין בחברה פרטית. לאחר מכן הצטרף אל שירות החוץ של ארצות הברית. בין 1952 ל-1955, כיהן כקצין הדיווח הכלכלי בברלין. לבסוף עזב את שירות החוץ וחזר לעריכת דין ברוקפורד.
קריירה פוליטית
אנדרסון היה מחבר הקונגרס השמרנים ביותר במפלגתו. שלוש פעמים (ב-1961, 1963 ו-1965) הוא ניסה להגיש תיקון חוקתי ש"יכיר בחוקיו וסמכותו של ישו" על ארצות הברית. החוקים לא משכו תשומת לב רבה, אולם רדפו את אנדרסון במהלך ניסיונו להיבחר לנשיאות.
לאחר שהמשיך בכהונתו, האווירה בשנות השישים השפיעה על אנדרסון והוא החל לחשוב על השקפת עולמו. בסוף שנות השישים, עמדתו בנושאים חברתיים נטתה שמאלה, אולם מדיניותו הפיסקלית נותרה שמרנית. באותה התקופה, חברי בית הנבחרים ראו בו אדם מכובד. ב-1964, מונה לוועדת החוקים של בית הנבחרים. ב-1969, הפך ליושב ראש ועדת חברי בית הנבחרים הרפובליקנים, התפקיד החשוב השלישי בגודלו (לאחר מנהיג המפלגה והמצליף) במפלגה הרפובליקנית, שהייתה מפלגת מיעוט בבית הנבחרים למשך כל כהונתו של אנדרסון.
ב-1970 וב-1972, ניסה ג'ון דווין, פרופסור דמוקרטי מרוקפורד, להתמודד מול אנדרסון על תפקידו בבית הנבחרים. בשני המקרים ניצח אותו אנדרסון. בסוף 1977, הכריז הכומר דון ליון שיתמודד מול אנדרסון בבחירות המקדימות. ליון, המנוסה מול המצלמה, היה יריב עוצמתי. ליון גם הצליח לגייס תרומות רבות וזכה לתמיכת השמרנים. למרות היותו של אנדרסון דמות לאומית, הוא הצליח לנצח את ליון בבחירות המקדימות בהפרש של 16% בלבד. אנדרסון זכה לתמיכת העיתונות והדמוקרטים.
התמודדותו לנשיאות ב-1980
ב-1978, הקים אנדרסון ועדה לבחינת התמודדותו לנשיאות, שלא זכתה להתעניינות רבה. בסוף אפריל 1979, החליט להיכנס לבחירות המקדימות, בהן התמודדו גם רונלד רייגן, בוב דול, ג'ון קונלי, הווארד בייקר וג'ורג' הרברט ווקר בוש, נוסף להרולד סטאסן, מועמד קבוע. בסוף שנת 1979, הציג אנדרסון את דרישתו להעלאת מס הדלק לצד הקטנה של 50% בדמי הביטוח הלאומי.
אנדרסון ניהל מסע בחירות בארבעה מקומות חשובים- ניו המפשייר, מסצ'וסטס, אילינוי וויסקונסין. הוא זכה לתמיכה מסוימת בקרב הרפובליקנים ומעמדו התחזק. הוא זכה לתמיכה בקרב האליטה התקשורתית, שהעריכה את רהיטותו, יושרו, עמדותיו המתונות והעובדה שבניגוד לשאר המועמדים, לא נחשב לשמרן.
עלייה
ב-5 בינואר 1980, במהלך העימות בין המועמדים הרפובליקנים באיווה, טען אנדרסון שבניגוד למועמדים האחרים, הוא סבור שהורדת מיסים, העלאת תקציב הביטחון ואיזון תקציבי הם שילוב שאינו אפשרי. בסיכום דבריו, טען אנדרסון שעל הציבור להקריב קורבנות היום לצורך עתיד טוב יותר מחר. הופעתו הטובה בעימות הובילה לפרסומו בקרב התקשורת הלאומית.
אנדרסון השקיע פחות מאלפיים דולרים באיווה, אולם השיג 4.3% מהקולות. רשתות הטלוויזיה הציגו את אנדרסון כאדם ערכי. בבחירות בניו המפשייר, שוב השיג מעל המצופה, והגיע למקום הרביעי עם מעט פחות מעשרה אחוזים מהקולות.
במרץ 1980 הוכרז שאנדרסון ניצח במסצ'וסטס ובוורמונט, אולם למחרת התברר שהפסיד בהפרש קטן. במסצ'וסטס הפסיד לבוש בהפרש של 0.3% מהקולות ובוורמונט הפסיד לרייגן בהפרש של 690 קולות.
אנדרסון הגיע לאילינוי לאחר הבחירות בניו אינגלנד ונחשב למועמד המוביל, אולם למרות התמיכה התקשורתית התקשה במסע הבחירות. רייגן ניצח אותו עם 48% מהקולות לעומת 37%. אנדרסון הצליח בשיקגו וברוקפורד, הערים הגדולות, אולם הפסיד בדרום השמרני.
כעבור שבוע, בבחירות בקונטיקט, החליט לא לנהל מסע בחירות פעיל. הוא הגיע למקום השלישי עם 22% מהקולות. בוויסקונסין, נראה היה שיוכל לנצח סופסוף, אולם הוא הגיע למקום השלישי עם 27% מהקולות.
ריצה כעצמאי
המצע הרפובליקני לא תמך בתיקון לשוויון זכויות או בהארכת הזמן עד לאשרורו. אנדרסון תמך בתיקון. סקרים חשפו שאנדרסון היה אהוד יותר בקרב הבוחרים מאשר התמיכה שזכה לה בבחירות הרפובליקניות. ללא כל מסע בחירות, הודיעו 22% מהבוחרים שיתמכו בו. יועציו שכנעו אותו להישאר במפלגה.
אנדרסון נאלץ להתמודד עם מספר קשיים כמועמד ממפלגה לא מרכזית: הוא היה צריך לזכות לתמיכה מספקת כדי להתמודד ב-50 המדינות ובמחוז קולומביה (בניגוד למועמדים המרכזיים), היה צריך לגייס כסף (המפלגות הגדולות זכו לכמעט שלושים מיליון דולרים מהממשלה), השגת תשומת לב תקשורתית, בניית מסע בחירות, וקושי במציאת סגן. הוא הקים צוות בחירות חדש, הצליח להתמודד בכל המדינות, גייס כסף רב והצליח להגיע ל-26% תמיכה בסקרים.
בקיץ 1980, נסע אנדרסון אל מעבר לים כדי להראות את יכולתו במדיניות החוץ, דבר שזכה לביקורת בתקשורת. המפלגות המרכזיות ערכו את ועדות הבחירות שלהם, ואנדרסון לא זכה לכיסוי. אנדרסון גם הופיע יחד עם טד קנדי והייתה זאת שגיאה גדולה. לקראת סוף אוגוסט הוא השיג בין 13 ל-15 אחוזים מהקולות.
בנוסף לכך, הייתה הבעיה של הופעה בעימותי הבחירות. הוא הוזמן להופיע למרות השגת 12% מהקולות בלבד בסקרים. בסוף אוגוסט, בחר בפטריק לוסי, מושל דמוקרטי לשעבר בוויסקונסין והשגריר במקסיקו, כסגנו. בסוף אוגוסט הגיש מצע בן 317 עמודים, מטעם מפלגת האחדות הלאומית, שהתקבל טוב. בתחילת ספטמבר התקבלה עתירתו והוא זכה להחזר הוצאות הבחירות. הוא הצליח להתמודד בכל 51 מחוזות הבחירה, ובנוסף הצליח להשיג מספיק אחוזי תמיכה כדי להגיע לעימותים הנשיאותיים.