cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ביאריץ
ביאריץ ׁ(בצרפתית: Biarritz, בבסקית: Biarritz או Miarritze, באוקסיטנית גסקונית: Biàrritz) היא עיירה בצרפת, במחוז הפירנאים האטלנטיים בחוף האוקיינוס האטלנטי, במפרץ ביסקאיה. העיירה משתייכת לחבל ההיסטורי הגדול של אקוויטניה ובפרט, לאזור לפורדי (לאבור) שבארץ הבסקים הצרפתית או הצפונית. היא ידועה כעיר-קיט, מן היוקרתיות שבחוף האטלנטי הצרפתי. לאוקיינוס יש במקום הזה גלים עזים ולכן האתר מבוקש מאוד על ידי חובבי גלישת גלים. תושב של ביאריץ נקרא בצרפתית ובגסקונית "ביארו" (biarrot), בבסקית "מיאריזטר" (miarriztar). סיסמת היישוב היא: "יש לי הרוחות, הכוכבים והים" (J'ai pour moi les vents, les astres et la mer)
השם
ייתכן כי מקור השם של העיר הוא בסקי:Biarritz או Miarritze, אולי קשור לשורש הבסקי berarr, הבא מ belharr = דשא. במקרה זה, biarritz עם הסיומת הלוקטיבית -itz מקבל משמעות של "מקום עם דשא". שתי הצורות Biarritz ו Miarritze מוכרות על ידי האקדמיה הבסקית מארץ הבסקים בספרד. בימי הביניים פוגשים לראשונה את השם, תחת הצורות: Bearridz, (1231) Bearrits ,(1186) 'Bearidz'' (1338), 'Bearritz (1498), Sanctus Martinus de Biarriz'' (1689)
השערה אחרת מיחסת את השם לאנתרופונים "בן של ביאר" Beiarriz, אם כי לא ידוע על שם פרטי Beiar, ושם היישוב הופיע בימי הביניים כ-Bearritz ולא Beiarritz. יש התומכים במוצא הגרמאני של השם, לפי דוגמאות שנמצאו בגליסיה: למשל, היישוב Santa Maria de Beariz שגרסאות ישנות של שמו היו - Viarici, Uiarici ,Uiariz ,Beariz. אלו קשורים לשם הגרמאני Viaricus, שבו via בא מ-wig = מלחמה, קרב, ו ricus בא מ reiks = עוצמה. לפי השערה זו, הסיומת itz בטופונימים בסקים מקורה ב-reiks הגרמאני. כך למשל בטופונימים Utitz, Oritz ,Alderitz מנווארה. לפי תאוריה זו ייתכן שמקור השם Biarritz זהה למקור השם הגליסיאני Beariz ששורשיו ב"אחוזת של ויאריקוס" (uilla Viarici). שמות דומים מוצאים לא רק בגליסיה - Santa Magdalena de Baariz, אלא גם בפורטוגל - Viariz.
גאוגרפיה
ביאריץ נמצאת בדרום מערבה של צרפת, לא רחוק מהגבול עם ספרד ומהחוף הבסקי, במפרץ ביסקאיה או המפרץ הגסקוני. היא גובלת בצפון עם אנגלט, בדרום עם בידאר, ובדרום-מזרח עם ארבון וארקאנג. הכף סן מרטן, הנשלט על ידי מגדלור, מציין את הגבול בין החוף החולי בצפון, המתחיל בחוד הקיצוני של המחוז ז'ירונד והמסתיים באנגלה, ובין החוף המבוקע בפאלזות של ארץ הבסקים בדרום. העיר בנויה על שורה של גבעות לאורך החוף. ממנה יורדים ישירות אל ערוצים וחופי חול כמו "החוף הגדול", "חוף הבסקים" או "נמל הדייגים".
הידרוגרפיה
היישוב נחצה על ידי תעלת אצ'ינצ'ה (Atxinetxe) הנשפכת, אחרי שחצתה את אנגלט, אל נהר אדור בבאיון.
אקלים
הודות לעמדתו הגאוגרפית כמו מעין "אמפיתיאטרון" השוכן מול האוקיינוס, חשופה ביאריץ לרוחות מן הים. החורפים נעימים וחום הקיץ הוא מתון. התנאים האטרקטיביים האלה של האקלים הקנו ליישוב, החל משנת 1912, מעמד של עיירה הידרותרמאלית ואקלימית.
דמוגרפיה
בשנת 2009 אוכלוסיית העיירה מנתה 25,397 תושבים.
שפות
מבחינת ההשתייכות הלשונית המקורית ביאריץ והיישובים הסמוכים אנגלה ובאיון מהווים סלע מחלוקת בין חסידי התרבות האוקסיטנית הגסקונית ובין חסידי התרבות הבסקית. בנוסף לבסקית, בני האזור דיברו גסקונית, כפי שמעיד האטלס הבלשני של גסקוניה משנות 1966-1954 והמחקרים על גבולות תפוצת השפה הבסקית שבוצעו על ידי לוסיין בונפרטה בשנת 1863. החל מהמאה ה-20 השפה הצרפתית הפכה לשפת הרוב. אחרי שנות ה-90 של המאה ה-20 המדיניות התרבותית של מועצות העיר הכריזה על התרבות הבסקית כתרבותה המובילה של העיר וקידמו אותה.
הקנטונים של ביאריץ
לפי פול רמון, ביאריץ הייתה בשנת 1790 עיר הבירה של קנטון בתוך המחוז "איסטאריץ" (Ustaritz), וכלל את היישובים אנגלט (Anglet), ארקאנג (Arcangues), באסוסיארי (Bassussarry) וביאריץ. בשנת 1863 ביאריץ הייתה חלק מן הקנטון באיון-צפון-מערב (Bayonne-Nord-Ouest). בימינו היא בירת הקנטונים ביאריץ-מערב וביאריץ-מזרח.
התחלותיה
ביאריץ היה החל מן המאה ה-11 כפר קטן של דייגי לווייתנים. זאת הסיבה שבסמל היישוב נראית סירה גדולה של דייגי לווייתנים. הכפר כלל שני מוקדי התיישבות: אחד בשכונת הכנסייה סן מרטן והשני בנמל הדייגים או הנמל הישן (פור וייה Port Vieux), המוגן על ידי טירת בלה (château de Belay) או פראגוס.( Ferragus). האוכלוסייה היא ממוצא גסקוני ובסקי. יש מחלוקות לגבי השאלה לאיזו משתי האתניות זכות הבכורה. המגדלור נבנה בשנת 1650. עד 1790 ביאריץ היה מבחינה מנהלית חלק מן המחוז הבסקי לאבורי. ויקטור הוגו ביקר בו בשנת 1844 והתרשם מאוד מיופיו. אולם הביע חששות כבדים כי המקום עלול בעתיד להפוך לעיירת קיט, כפי שאכך קרה.
המאה ה-19 וה"בל אפוק"
אחרי 1784 הרחיצה בים הייתה באופנה ובשנת 1808 בימי מסעו בספרד, נפוליאון בעצמו ניצל לשם כך את שהותו בביאריץ. ב-1854 הגיעה לעיר למשך חודשיים הקיסרית אז'ני (אאוחניה דה מונטיחו), אשתו של נפוליאון השלישי. גם היא הוקסמה מהמקום והחליטה להקים בה מושב נופש. בעלה בנה כאן בשבילה ארמון. מאז התחילו לנהור לעיר זה אחר זה כל המונרכים של אירופה, לרבות המלכה ויקטוריה (ב-1889) ואדוארד השביעי מלכה של בריטניה (אחרי 1906), מלך ספרד, אלפונסו השלושה-עשר, מלכי בלגיה, פורטוגל ווירטנברג, הקיסרית אליזבט ("סיסי") של אוסטרו-הונגריה, לורדים בריטים וגרנדים מספרד. היישוב שמנה בשנת 1800 כ-200 תושבים, הפך בשלהי המאה ה-19 לעיירת נופש פורחת שארחה בימי הקיץ כ-10,000 מבקרים. ביאריץ התגאה אז בכינוי "מלכת החופים וחוף המלכים". באוקטובר 1868 במהלך תחרויות השיט, על סיפון הספינות "שמואה" ו"ארגוס" התארחו הקיסרית אז'ני ובנה, הנסיך לואי נפוליאון בונפרט. גם אוטו פון ביסמרק בא לעיר בספטמבר 1865 כדי לפגוש את נפוליאון השלישי מתוך תקווה שצרפת תתמוך בשאיפות הפרוסיות.
בדצמבר 1892 מלכת סרביה, נטליה אוברנוביץ', חנכה את אבן הפינה של הכנסייה האורתודוקסית בעלת הכיפה הכחולה, שנפתחה לאחר מכן ביוני 1893. באותה תקופה העיירה הפכה למעין מכה של האריסטוקרטים הרוסים.
במאה ה-20
לפי תכנון האדריכל לגארד הוקמו מרחצאות מלח, שניזונו ממכרות המלח מבריסקוס. תעלות תת-קרקעיות הובילו לביאריץ מים בעלי תכולה מוגברת (פי 10 יותר ממי הים) של מלח. מרחצאות אלה נסגרו אחרי שנת 1953 והוחרבו כליל על ידי הרשויות. בשנת 1894 נחנכה בביאריץ החנות הגדולה "ביאריץ בונר" (Biarritz Bonheur) שהורחבה פעמיים - (ב-1911ו 1930. היא קיימת עד ימינו ונחשבה לתקופה ארוכה ל"מקדש חיי המותרות והאופנה". בהתחלת המאה ה-20 כל עובדיה דיברו אנגלית. ביאריץ קישרה את שמה לתולדות האופנה הצרפתית ובייחוד לבית האופנה שאנל. קוקו שאנל פתחה בה את הבוטיק השלישי שלה, בשדרות אדוארד השביעי מס.2. בשנת 1901 הוקם הקזינו. בשנות ה-1920 נחשבה ביאריץ גם אחד מבירות הצ'ארלסטון. אריסטוקרטים ובני המשפחה המלכותית הבריטית המשיכו לפקוד אותה גם אחרי מלחמת העולם השנייה.
הכיבוש הנאצי
בשנת 1940 בימי מלחמת העולם השנייה הכוחות הגרמנים ביצעו בפאלזות של ביאריץ עבודות ביצור החוף במסגרת "החומה האטלנטית" שנועדה למנוע פלישה אפשרית של כוחות בריטיים. החוף נכבש על ידי כוחות היבשה הגרמנים ב-27 ביוני 1940. בהתחלת יולי הגיע גם הצי הגרמני. בשלהי שנת 1942 הוקם מערך הגנתי בצפון היישוב באזור פואנט סן מרטן ובדרומו - לאורך שדרות פרנס דה גאל. ב-17 במרץ 1944 העיירה הופצצה מן האוויר על ידי מטוסי קרב של בעלות הברית. אחרי השחרור, ביאריץ ארחה למשך כמה חדשים "אוניברסיטה אמריקאית של ביאריץ" שהוקמה על ידי צבא ארצות הברית לשם הענקת חינוך אקדמי לחייליו.
האורחים הרוסים
בביאריץ בילו דמויות ידועות מן האריסטוקרטיה ומן התרבות הרוסית. הזמר פיודור שאליאפין החזיק כאן וילה משלו. בספטמבר 1897 בילה בביאריץ במשך שבועיים הסופר אנטון צ'כוב. ולדימיר נבוקוב הובא לעיר לעיתים קרובות בילדותו על ידי משפחתו והמקום נחקק בזכרונו כ"גן עדן" עלי אדמות. כאן התגורר מאוחר יותר גם הסופר וסילי אקסיונוב.
גלישת גלים
בשנת 1957 התסריטאי האמריקאי פיטר פירטל הגיע לביאריץ עם אשתו דבורה קר ועם המפיק דיק זאנוק על מנת לצלם את הסרט "וזרח השמש" The Sun also rises. לרגל הפקה זו הוא גלש על גלים בעזרת ציוד שהביא במטוס מקליפורניה. מאז לאט-לאט הפכה ביאריץ למרכז עולמי של גולשי גלים.
כלכלה
הקהילה המשותפת (communauté d'agglomération) Côte Basque-Adour הכוללת פרט לביאריץ את העיירות אנגלה ובאיון - ("BAB") מנהלת את שדה התעופה ביאריץ-אנגלט-באיון. הפעילות הכלכלית המקומית מתמקדת בתיירות, ספורט - ענפי הגולף, גלישת הגלים והראגבי, כמו כן טיפולי ים (תאלאסותרפיה) והתעשייה. תקופה ארוכה נוצלו בעבר מעיינות המים המלוחים שהובלו בתעלות לביאריץ מבריסקו ושהפכו את המקום לספא תרמי שהתמחה בטיפול ב"לימפטיזם", העייפות של גיל הזקנה. בעיר נמצאת ההוצאה לאור סגייה (Séguier). לחברת דאסו תעופה (Dassault Aviation) יש כאן מפעל המייצר חלקים למטוסים "פלקון-דאסו" ומרכיב אותם. ביאריץ הוא חלק מאזור מקורה של הגבינה אוסו-איראטי (ossau-iraty).
תחבורה
בשנים 1948-1888 העיר הייתה מחוברת עם באיון באמצעות שלושה קווים של חשמליות.
משפט
עד שנת 2009 היה קיים בעיר בית משפט מחוזי. בעקבות רפורמת מערכת המשפט בינואר 2010 בתי המשפט בביאריץ ובסן פאלה התאחדו עם בית המשפט בבאיון.
רוגבי
מועדון הספורט המוביל בעיר, BOPB (ביאריץ אולמפיק פאי באסק, כלומר "ביאריץ אולימפיק ארץ הבסקים") הוקם בשנת 1913 וזכה 5 פעמים באליפות צרפת (2006,2005,2002,1939,1935). הוא השתתף פעמיים במשחקי הגמר של גביע אירופה - ב-2010 ו-2006. המגרש שלו הוא פארק הספורט אגילרה, בעל 15,000 מושבים. שחקן הרוגבי האגדי של הקבוצה היה סרז' בלאנקו.
פלוטה בסקית
ספורט זה מיוצג על ידי מועדון ביאריץ אתלטיק קלאב BAC. הוא מארגן תחרויות רבות לחובבים ולמקצוענים, בראש ובראשונה אמני (Masters) הפרונטון "jaï alaï" (האי לאי) ו "cesta punta" (ססטה פונטה) בחודש יולי.
גלישת גלים
ביאריץ מארחת באופן סדיר תחרויות גלישת גלים, כמו למשל תחרויות אליפות העולם לגלשנים ארוכים במסגרת פסטיבלי הגלישה בשנים 2005-1992. בביאריץ נמצא מושב הקרן Surfrider Foundation Europe. כתב העת Surf Session ,המגזין הוותיק בתחום גלישת הגלים בצרפת, הוקם בביאריץ בשנת 1986 על ידי זיבוס דה סולטרה ופייר ברנאר גאסקון, והוא מוצא לאור על ידי קבוצת התקשורת Sud Ouest.
כדורגל, כדורסל
פעיל בתחום הכדורגל והכדורסל הוא מועדון הפרוכיה סן מרטן, "ז'אן ד'ארק דה ביאריץ" (la Jeanne-D'Arc de Biarritz" (JAB". הכדורגלנים מתאמנים באצטדיון סן מרטן וב"היפודרום הפרחים" (hippodrome des fleurs) והכדורסלנים באולם המכללה וילה פאל (Villa Fal).
רכיבה
היפודרום הפרחים מוקדש לריצות טרוט. כמו כן המרכז לרכיבה על יד אגם מוריסקו מארח אימונים ולימודי רכיבה.
גולף
הבריטים הקימו בביאריץ בשנת 1888 את מגרש "הגולף של המגדלור" (golf du Phare), המארח את גביע ביאריץ, תחרות גולף חשובה לחובבים.
פוטבול אמריקאי
בביאריץ פועלת קבוצת "אטלאנט דה ביאריץ" (Atlantes de Biarritz )שהשתתפה בשנת 2008 בתחרות "קסדת הכסף לפוטבול" (הליגה השלישית של אליפות צרפת לפוטבול).
אטרקציות תיירותיות
המגדלור של ביאריץ על ה-pointe de Saint Martin, הוקם בשנת 1834 ומהווה אחת הנקודות הבולטות ביותר מן המפרץ הגסקוני
הנופים
בשנת 2006 העיר זכתה ב"שלושה פרחים" בתחרות הערים והכפרים בתחום הפרחים.
שונות
בשנים 1985-1955 חברת קדילאק ייצרה מכונית בשם "קדילאק אלדורדו ביאריץ". גם חברת הוצ'קיס ייצרה בשנת 1937 קבריולה לנהיגה ימנית בשם "הוצ'קיס ביאריץ".
אישים
עם בניה המפורסמים של העיר נמנים הפרמקולוג והכימאי ארנסט פורנו, הזמר אנדרה דסארי, הצ'לן אנדרה נאווארה, שחקן הגולף ארנו מאסי, ושחקנית הקולנוע פולין קרטון. בביאריץ נפטר הכנר והמלחין פבלו סרסטה.
קישורים חיצוניים
באתר הבסקי euskonews 9, 7-14 2001
אל-מוכלא
אל-מוּכּלא (בערבית: المكلا; תעתיק מדויק: אלמֻכְּלא) היא עיר נמל בדרום תימן, בירתו של מחוז חצרמוות. העיר שוכנת בדרום חצי האי ערב, לחוף מפרץ עדן, כ-300 ק"מ מזרחית לעדן. העיר נוסדה כהתיישבות דיג בשנת 1035. בשנת 1934 עברה החוקרת הבריטית פרייה סטארק בעיר ותיעדה אותה בכתביה.
אל-מוכלא היא העיר הגדולה במזרח תימן. על פי מספר תושביה, היא מדורגת במקום השישי במדינה. נמל התעופה המשרת את העיר הוא נמל התעופה של ריאן.
בימים 2–16 באפריל 2015, במהלך מלחמת האזרחים בתימן, התחולל בעיר קרב אל-מוכלא, שבסופו כבשו כוחות אל-קאעידה בחצי האי ערב את העיר. לאחר הכיבוש הפכה העיר למפקדת הארגון באזור.
בנובמבר 2015 פגעה בעיר הסופה הטרופית צ'פלה, שגרמה לנזקים כבדים. שלטון אל-קאעידה הקשה על תיעוד ברור של האסון.
רונאלד סי. קסלר
'''רונאלד סי. קסלר (באנגלית: Ronald C. Kessler''', נולד ב-26 באפריל 1947 בבריסטול, פנסילבניה) הוא סוציולוג ואפידמיולוג אמריקאי, שהתמחה בעיקר בשיטות סקר המוניים בתחום מדיניות הבריאות ובאפידמיולוגיה פסיכיאטרית. הוא מכהן כפרופסור למדיניות הבריאות והטיפול בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד.
קסלר נבחר כחבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. בגלל איכותם והיקפם של מחקריו הוא אחד המחברים המצוטטים ביותר בתחום הפסיכיאטריה והפסיכולוגיה.
ביוגרפיה
קסלר נולד בשנת 1947 בבריסטול, פנסילבניה, וגדל בפילדלפיה. הוא למד לתואר ראשון בסוציולוגיה באוניברסיטת טמפל (1969), אחר כך בשנים 1970–1972 עבר בבית החולים מונטפיורי ברובע הברונקס במסגרת תוכנית טרום-דוקטורט של שרותי הבריאות. בשנת 1973 סיים תואר שני בסוציולוגיה. בשנים 1974–1976 עבד כעוזר חוקר במכון לפסיכיאטריה של אוניברסיטת ניו יורק וב-1976–1977 במרכז לחקר מדיניות הבריאות באותה אוניברסיטה. הוא סיים בשנת 1975 דוקטורט בסוציולוגיה באוניברסיטת ניו יורק. בהמשך למד לימודי פוסט דוקטורט באוניברסיטת ויסקונסין במדיסון.
המשך קריירה אקדמית
בשנים 1979–1996 כיהן כפרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת מישיגן. הוא הרצה על סוציולוגיה רפואית, בריאות נפשית ושיטות כימות. החל משנת 1996 עבר לאוניברסיטת הרווארד, בה לימד כפרופסור למדיניות הבריאות בבית הספר לרפואה.
פעילותו המחקרית
קסלר פעל כחוקר ראשי בסקר הלאומי לתחלואה נלווית (National Comorbidity Survey, בראשי תיבות NCS) הסוקר את פרבלנס ואת התחלואה המתלווה של ההפרעות הפסיכיאטריות בארצות הברית. הסקר התנהל בשנים 1992 ו-1992.
כמו כן היה החוקר הראשי בעוד החרבות של הסקר הזה, לרבות מעקב למשך 10 שנים של מדגם התחלתי של NCS ושחזור ה-NCS בשנים 2002 ו-2001 על מנת לחקור שינויים בבריאות הנפש ובטיפול ההפרעות הנפשיות בארצות הברית לאורך עשור.
קסלר ניהל בשותפות עם בדירהאן איסטין סקרי ארגון הבריאות העולמי שכללו סקרים אפידמיולוגיים יצוגיים ב-28 מדינות על מדגם של מעל 200,000 נבדקים. סקרים אלה נועדו לספק מידע למתכנני מדיניות הבריאות כדי להעריך את ההשקעות הנדרשות בתחום בריאות הנפש.
קסלר מעורב בהגייתן וביישומן של כמה התערבויות ניסיוניות במקומות העבודה באצרות הברית, אמריקה הלטינית ואסיה, שנועדו לקבוע את היחס עלות-יעילות של תוכניות טיפול שונות מנקודת מבטם של המעסיקים. היא מעורב גם בבנייתן, יישומן והערכתן לטווח ארוך של תוכניות התערבות בבעיות רגשיות של בני נוער. קסלר מנהל גם את הקבוצה המייעצת הקהילתית בסוגיית נזקי ההוריקן קתרינה, מחקר מקיף של ההסתגלות הנפשית אצל תושבים של האזורים שנפגעו על ידי ההוריקן בעת התרחשותו.
קסלר עורך גם סקר על אוכלוסיית המתבגרים בארצות הברית NCS-A, בנושא בריאות הנפש, סקר ייצוגי לאומי ראשון בסוגו בארצות הברית. משתתפים בו מעל 10,000 מתבגרים, הורים ומוריהם. יחד עם דן מורצ'ק ערך קסלר שאלון למצוקה נפשית הידוע כ-Psychological Distress Sche-10.
מחקרים בראשות קסלר מצאו אחוזים גבוהים של הפרעות נפשיות בארצות כמו ארצות הברית שבה 50% מהמבוגרים עברו בחיים צורה כלשהי של הפרעה נפשית.
רק 14% הגיעו לטיפול. קסלר קרא לחיזוק המחקר בתחום הפסיכיאטריה המונעת. הוא ציער את הזמינות של נשק חם בארצות הברית למשל בידי אנשים בעלי קווים רגזניים (כולריים) ואימפולסיביים המהווים 9% מהאוכלוסייה. 1.5% מהם היו מחזיקים נשק חם ביציאתם מהבית.
קסלר מצא שהפרעת החרדה הכללית יכולה להוות סיכון לדיכאון מז'ורי.
חיים אישיים
קסלר מתגורר בניוטון, מסצ'וסטס, יחד עם אשתו, ויקי קסלר, פסיכולוגית קלינית במקצועה, ולהם 4 ילדים.
מבחר מחקרים
קסלר פרסם מעל אלף מאמרים ומחקרים.
ספרים
2006 Evelyn J Bromet, Elie G.Karam, Karestan C. Koenen, Dan J.Stein (ed) - Trauma and Posttraumatic Stress Disorder, Cambridge University Press 2018
יהדות שרעב
יהדות שרעב היא חלק מקהילת יהדות תימן, והיא קהילה יהודית שהתקיימה במחוז שרעב שבתימן עד לעלייה הגדולה לארץ ישראל בשנת ה'תש"ט (1949).
מחוז שרעב
שרעב הוא אזור גאוגרפי שבין איב לתעז, בדרום מערב תימן, כחלק מאזור "תימן התחתונה". רוב אזור שרעב נמצא ברמה מישורית וממזרח לאזור נמצאת הדרך הראשית צנעא-דמאר-ירים. שרעב איננה נמצאת על דרך המלך, ואיננה מקום פורה במיוחד, בשל הגובה הנמוך יחסית מעל פני הים (בין 1000 ל-1500 מטר).
מאפיינים
יהודי שרעב ניכרו בפשטות חייהם, בדיבורם המתנגן ובמבטאם המיוחד, ביחס לשאר יהודי תימן. מדובר בהגייה נחצית של האות ק|קו"ף (נשמע כמו האות קו"ף בהגייה העיראקית), והגיית החולם כצירה, ששרשיה קדומים עד תקופת המקרא. יהדות שרעב השפיעה רבות גם על יהודי המחוזות הסמוכים: ד'אלע (ממזרח לשרעב), אלחוגריה (מדרום מערב), בעדאן (הנקרא גם מחוז איב מצפון-מזרח), והערים עדן וחבאן. השפעה זו באה לידי ביטוי בעיקר בהגיית האותיות והתנועות הזהה למבטא השרעבי אף שניגוני התפילות במחוזות אלו אינם זהים לניגונים במחוז שרעב.
מקרב יהודי שרעב יצאו מספר דמויות בולטות, ביניהן בין השאר: רבי שלום שבזי, רבי שלום שרעבי, רבי מרדכי שרעבי, מרי חיים סינוואני, מרי שלמה סינוואני, הרב יוסף משולם והמשורר ר' יוסף בן ישראל.
פלמירה קוראה
פלמירה קוראה (בספרדית: Palmira Correa, נולדה ב־12 באוגוסט 1948) היא ציירת נאיבית מוונצואלה. ב-2022 ייצגה את ונצואלה יחד עם עוד 3 אמנים בביאנלה של ונציה.
ביוגרפיה
קוראה היא אמנית עממית, הציור העממי הפך לבית שלה, מכאן שם התערוכה בביאנלה ה-59 של ונציה "לה קאסה דה פלמירה".
Ursus C-45
Ursus C-45 הוא טרקטור מתוצרת "Zakłady Przemysłu Ciągnikowego „Ursus” הפולנית אשר יוצר בין השנים 1947–1955. בהמשך הוא היה מיוצר במפעל חדש שהוקם בגוז'וב ויילקופולסקי.
פלמירה קוראה
יצירתה
באמנותה היא מתארת, באמצעות פלטה מוארת במיוחד, בצבעים עזים וחזקים, את חיי היומיום של קהילת הילידים במדינתה: ילדים באוטובוס בדרך לבית ספר, סבתא מתנדנדת רוקדת בנעלי בית שלה, אך גם פנטזיה כמו בתולת ים שטופת חמניות. ההיסטוריה של ונצואלה ודמויותיה מתקיימות במקביל בין החיים הדתיים והחיים היומיומיים, כולם מיוצגים תחת תחום גדול של צבע ודמויות אנושיות חושניות, חסרות פרופורציות וכנות בו זמנית.
Ursus C-45
דגמי "Ursus C-45" יוצאו לברזיל, קוריאה, וסין (מדגם "Ursus C-45" ודגם "Ursus C-451" יוצאו כ-6,000 יחידות)
פלמירה קוראה
יצירתה
קוראה יוצרת אמנות נאיבית, היא מציירת דמויות מאוד צבעוניות ופשוטות. ביצירתה היא משתמשת בעקרונות כמו חזרה על צורות, ניגודי צבעים ועוד.
Ursus C-45
מטה ומפעל היצרן מוקם בוורשה.
פלמירה קוראה
פרסים והוקרה
קוראה ייצגה את ונצואלה בכמה תערוכות בינלאומיות שעליהן זכתה להכרה גדולה, במהלך חייה היא זכתה במספר פרסים, ביניהם: פרס הציור העירוני במרקאי במדינת המחוז ארגואה; הפרס הייחודי לאמנות פופולרית בקלבוסו ואזכור הזהב בתחרות הציורים הבינלאומית של טורקיה בשנת 2000.
ב־2022 עבודותיה הוצגו בביאנלה ה-59 של ונציה בתערוכה "חלב של חלומות" בביתן ונצואלה של הביאנלה תחת הכותרת "לה קאסה דה פלמירה".
יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
יחסי הכס הקדוש–בריטניה הם יחסי החוץ בין הכס הקדוש לבין הממלכה המאוחדת.
היסטוריה
במהלך ימי הביניים ועד הרפורמציה הפרוטסטנטית במאה ה-16, ממלכת אנגליה וממלכת סקוטלנד הקתוליות קיימו יחסים דיפלומטיים עם מדינת האפיפיור. בשנת 1479, המלך אדוארד הרביעי מינה את ג'ון שרווד כשגריר התושב הראשון למדינות האפיפיור. היחסים הדיפלומטיים נותקו בשנת 1536, בעקבות הקמת הכנסייה האנגליקנית על ידי המלך הנרי השמיני. יחסים דיפלומטיים כוננו מחדש בשנת 1553 תחת המלכה מרי הראשונה, אשר מינתה את סר אדוארד קרני לשגריר. בתקופת שלטונה של המלכה אליזבת הראשונה היחסים הדיפלומטיים נותקו שוב בשל הבולה אפיפיורית Regnans in Excelsis בשנת 1570, וסר אדוארד קרני נקרא בחזרה לבריטניה. באופן רשמי היחסים עם מדינות האפיפיור היו אסורים על פי חוק. למרות זאת, שתי המדינות ניהלו קשרים מדי פעם. בשנת 1621, בית המלוכה האנגלי שיגר את ג'ורג' גייג' לבית הדין של האפיפיור כדי לקבל אישור עבור המלך צ'ארלס הראשון להינשא לאינפנטה הספרדית, נישואים שבמקרה לא התקיימו. אבל כשצא'רלס הראשון התחתן עם הנסיכה הצרפתית הקתולית הנרייט מארי, הוא קיבל את ברכתו של האפיפיור גרגוריוס החמישה עשר, שניצל את ההזדמנות לשלוח את גרגוריו פנזאני לאנגליה כשליחו. פאנזאני התקבל כשליח האפיפיור על ידי הפרנציסקני הסקוטי ג'ורג' קון.
בשנת 1686, המלך ג'יימס השני שלח כשגריר למדינות האפיפיור את הרוזן קסטלמיין, וקיבל כנציג האפיפיור את הרוזן פרננדו ד'אדה. היחסים נותקו שוב בעקבות המהפכה המהוללת בשנת 1688. האפיפיור הכיר בג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט, כג'יימס השלישי עד מותו בשנת 1766, אבל לא בבנו, צ'ארלס, אלא העניק הכרה עדינה לבית הנובר. זה עזר להתחיל ברפורמה בחוקי העונשין האנטי-קתוליים, שהושגו בחלקם על ידי חוק קוויבק וחוק הפפיסטים 1778. המשימה הקצרה של סר ג'ון קוקסי היפיסלי לרומא לבחון את האפשרות להשבת היחסים נכשלה בשנים 1779–1780.
יורוקאפ צ'לנג'
יורוקאפ צ'לנג' (באנגלית: EuroCup Challenge) (שמות קודמים: "צ'מפיונס קאפ", "יורוקאפ פיב"א") היה טורניר כדורסל אירופי שנוהל על ידי פיב"א אירופה בין שנת 2002 לשנת 2007. הטורניר היה נחשב כרביעי בחשיבותו באירופה אחרי היורוקאפ (פיב"א), היורוקאפ (יול"ב) והיורוליג.
אנה שניידר
אנה שניידר (נולדה ב-14 בנובמבר 1947) היא משפטנית ישראלית שהייתה היועצת המשפטית לכנסת ושופטת בבית משפט השלום בירושלים.
יורוקאפ צ'לנג'
הטורניר החל בשנת 2002 מאיחוד של גביע ספורטה וגביע קוראץ' בעקבות הקמת טורניר גביע יול"ב של הארגון המתחרה היול"ב לקבוצות הדרג השני באירופה תחת השם "צ'מפיונס קאפ", גביע יול"ב הצליח לבסס את עצמו כטורניר השני בחשיבותו וה"צ'מפיונס קאפ" הפך לטורניר השלישי בחשיבותו באירופה באותו עונה (2002/2003) בשנת 2003 פיב"א הקימה את טורניר היורופליג שהפך לטורניר השלישי בחשיבותו באירופה וטורניר ה"צ'מפיונס קאפ" הפך ל"יורוקאפ", בשנת 2005 שוב שונה השם ל"יורוקאפ צ'לנג'". הטורניר פעל 5 עונות עד שנסגר בשנת 2007. בשנת 2008 הודיעו ארגוני פיב"א ויול"ב על שיתוף פעולה ביניהם הכולל שינוי שמות הגביעים בתחרויות שהפעילו, גביע היורוקאפ פיב"א הפך לגביע יורוצ'אלנג' וגביע היול"ב קיבל את השם יורוקאפ.
אנה שניידר
חייה
אנה שניידר נולדה ב-14 בנובמבר 1947 בפולין. באפריל 1957 עלתה לישראל. ב-1971, כארבע שנים לאחר שסיימה את שירותה הצבאי, סיימה את לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. את התמחותה עשתה בפרקליטות מחוז ירושלים ובבית משפט השלום בעיר. בפברואר 1973, לאחר שסיימה את ההתמחות, הוסמכה כעורכת דין והחלה לעבוד בלשכה המשפטית של אגף המכס והמע"מ, שם עבדה עד 1988. בשנים 1989 – 1993 שימשה יועצת משפטית לרשות המיסים – אגף המכס ומע"מ
יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד קמה בשנת 1801 עם האיחוד של ממלכת אירלנד לממלכת בריטניה הגדולה, אשר נוצרה על ידי האיחוד של ממלכות אנגליה וסקוטלנד בשנת 1707. עם חתימת האמנה האנגלו-אירית של 1921, כל אירלנד הפכה למדינה עצמאית. צפון אירלנד מימשה את זכותה על פי אותה אמנה להיפרד משאר אירלנד ולקיים את האיחוד עם בריטניה הגדולה, שיצרה את המדינה הנוכחית של הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד. בשל המשכיות הכס הקדוש מימי קדם, ניתן לראות כי בחלקים השונים של הממלכה המאוחדת היו יחסים עם הכס הקדוש טרם התאגדותם לאיחוד, כמו במקרה של אירלנד (ראו יחסי אירלנד–הוותיקן).
אנה שניידר
חייה
בין השנים 1994–2001 שימשה יועצת משפטית לוועדת הכספים ולוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת.
יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
בעקבות חוק האמנציפציה הקתולית בשנת 1829, מכשולים משפטיים ליחסים עם מדינות האפיפיור הוסרו, אבל הממשלה הבריטית עדיין נמנעה מהסמכת שליח לרומא, אף כי שליחים בריטים לכמה מדינות עיר איטלקיות הואשמו גם בניהול משא ומתן עם בית הדין האפיפיורי. במהלך תוכנית הקמפיין לזכויות הדיירים האירים בשנות השמונים של המאה ה-20, גינה האפיפיור את הפעילות באנציקלופדיה "סאפה נוס" (1888), אף על פי שרוב הדיירים היו קתולים.
הממלכה המאוחדת לא כוננה מחדש את היחסים עם הכס הקדוש עד דצמבר 1914, אחרי פרוץ מלחמת העולם הראשונה, כאשר הממשלה הבריטית הייתה מודאגת לגבי האפשרות שתגדל השפעתם של גרמניה ואוסטריה על מדיניות הוותיקן. השליח הראשון שנבחר היה הנרי הווארד, בריטי קתולי, מי היה ואחריו נשלח הרוזן דה סאליס. על מנת לשמור על המשלחת הדיפלומטית כדבר זמני, היא הייתה תחת הכותרת "משימה מיוחדת לוותיקן". רק בשנת 1923 שונה תואר המשלחת ל"צירות הוד מלכותו לכס הקדוש".
אנה שניידר
חייה
בשנת 2001, לאחר שהתקבל חוק המעניק ליועץ המשפטי של הכנסת מעמד עצמאי, המאפשר לו לייצגה בפני ערכאות משפטיות, המליצה ועדה בראשות שופט בית המשפט העליון בדימוס, גבריאל בך על שלושה מועמדים לאיוש התפקיד. יושב ראש הכנסת, אברהם בורג, בחר בשניידר, והיא החליפה בתפקיד את צבי ענבר שפרש לגמלאות.
יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
במאי 1949, הנסיכה מרגרט ביקרה את האפיפיור פיוס השנים עשר בקריית הוותיקן. זה היה הביקור הראשון של נציג המלוכה הבריטית לכס הקדוש לאחר מאות שנים.
אנה שניידר
חייה
שניידר התערבה במאבק להוצאת חוקים שאינם תקציביים מחוק ההסדרים, ופרסמה חוות דעת בנושא. בכנס שנערך בשנת 2003 הביעה תסכול רב מכך שחברי הכנסת התעלמו מהמלצתה לפצל את הדיונים בחוק ההסדרים לוועדות הרלוונטיות, אך היא הגנה על הכנסת בדיון שנערך בבג"ץ בעתירת התנועה לאיכות השלטון נגד חוק ההסדרים. בעקבות פרשת ההצבעות הכפולות הקים יושב ראש הכנסת, רובי ריבלין, ועדת בדיקה שכללה את קצין הכנסת יצחק שד"ר ואת שניידר.
יחזקאל סגל
הרב יחזקאל סג"ל (תקכ"ד, 1764 - ל' בניסן תקצ"ח, 1838) היה רב הונגרי. כיהן כרבן של אונסדורף וטרנטשין. מחבר הספר "תורת יחזקאל".
אנה שניידר
חייה
שניידר כיהנה גם כחברה בוועדה להכנת כללי אתיקה לחברי הכנסת עד שסיימה תפקידה כיועצת המשפטית והוחלפה בנורית אלשטיין. בשנת 2005 מונתה לשופטת בבית משפט השלום בירושלים.
יחזקאל סגל
ביוגרפיה
נולד בליפטא-סנט-מיקלוש (כיום בסלובקיה) לרבי יוסף, צאצא לשל"ה. בבחרותו למד אצל רבי שמואל קעלין, ה"מחצית השקל" בבוסקוביצה שבמוראביה. באותה תקופה התיידד ולמד עם ה"חתם סופר" שבא לבוסקוביץ' יחד עם רבו רבי נתן אדלר שהתקבל לרב העיר. בנוסף למד עם הרב חיים דייטשמן (לימים אב בית דין קעלין) ועם הרב סיני סימאנדל ("ר' סיני למדן", לימים ראב"ד מיקלוש).
יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
הבעיה של צפון אירלנד היה נושא מרכזי ביחסי הכס הקדוש–בריטניה, במהלך 1970 הכס הקדוש הביע את התקוות לפתרון מהיר בנושא. ב-1 ביוני 1974, האפיפיור פאולוס השישי קרא לכל הפלגים המזוינים לקחת חלק בשיחות השלום:
יחזקאל סגל
ביוגרפיה
נישא לשיינדל, בת הרב יצחק פריד-חיות, ראש הקהל באונסדורף וצאצא של רבי יצחק חיות. לאחר נישואיו עסק במסחר, אך לא הצליח. בשנת תקע"ח, לאחר שנפטר הרב יקותיאל זאב (ר' זלמן וואלף) רב העיר ומחוז ציפסן ומחבר "עמק המלך", מונה לממלא מקומו כרב והחל לכהן גם כראש ישיבה. בני העיר התמסרו לפרנסו ואת ישיבתו.
יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
היסטוריה
הכס הקדוש תמך גם במאמצי הבריטים להביא לסיום ההפרדה הגזעית ברודזיה (כיום זימבבואה) וציין לשבח את המלכה אליזבת השנייה, על פעילותה למען השלום בין העמים, ועל השלום בין קתולים לאנגליקנים.
אנה שניידר
חייה
בשנת 2008 הוגשה תלונה לנציבות תלונות הציבור על שופטים נגד השופטת שניידר. בתלונה טען המתלונן כי שניידר מתחה עליו ביקורת בפסק הדין לפיה התגלה בפניה "כמי שסימן לעצמו אג'נדה להתעשר על חשבון בעלי בתי הקפה ומכאן תביעותיו המרובות נגדם". הנציבות דחתה את טענת המתלונן בקובעה, כי אין מניעה שבית משפט ימתח בפסק דין ביקורת על צד לדיון, על סמך החומר שלפניו, וכי מדובר בקביעות לגיטימיות שאין הנציבות מתערבת בהן. עם זאת הוער לשניידר, כי ככלל ראוי שבית המשפט יימנע מאמירת דברים פוגעניים, אם אין הדבר דרוש לצורך הכרעה בדין. בנובמבר 2016 פרשה לגמלאות.
יחזקאל סגל
ביוגרפיה
בשנת תקפ"ד נקרא לכהן ברבנות טרנטשין על מקום גיסו ר' אהרן סג"ל שפיץ שעבר לכהן בהאליטש. לאחר תקופה קצרה סבל מרעדה, והוא שלח את בנו ר' יוסף שמואל שיקבל היתר הוראה מהחתם סופר. בנו החל לכהן כדומ"צ ובהמשך כראב"ד. בשנת תקצ"ח נפטר ממחלה ממושכת.
הספידוהו ידידו החתם סופר ואחיינו הרב אברהם שאג. החתם סופר התבטא עליו שהוא ראוי לשבת בסנהדרין. הוא השאיר חיבורים רבים, אך רובם נשרפו בשריפה שפרצה באונסדורף. הרב אברהם זינגר רבה של ווארפלאטא (נכדו של בנו ר' יוסף שמואל) הדפיס את הספר "תורת יחזקאל" על הש"ס והשולחן ערוך.
בין תלמידיו ר' מאיר פערלס לימים רבה של קרולי, רבי דב בער וישניץ מטרנטשין ורבי נתן צבי בלומגרונד רבה של בלשוב (בנו של רבי דב בער וחתנו של חתנו ר' מרדכי שפיץ).
אחיו היה הרב אברהם, רבה של רסנביץ.
יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
ההתפתחויות האחרונות
יחסים מלאים בין המדינות כוננו בשנת 1982, כאשר האפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקר בבריטניה. ביקור זה הוביל לחילופי שגרירים בין בריטניה לבין הכס הקדוש באותה שנה.
ג'ניפר לאב יואיט
ג'ניפר לאב יואיט (באנגלית: Jennifer Love Hewitt; נולדה ב-21 בפברואר 1979) היא שחקנית, זמרת, במאית ומפיקת קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
ההתפתחויות האחרונות
ב-9 בספטמבר 2011, השגריר נייג'ל מרקוס בייקר הציג את תעודותיו בפני האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר. בנאומו, השגריר הבריטי הציג את שלוש המטרות העיקריות של יחסי הוותיקן–בריטניה, עמידה מול איומים קיומיים כגון שינוי האקלים והפצת נשק גרעיני, קידום דיאלוג בין דתי כדי להשיג שלום, וניסיון להפחית את העוני בעולם.
ג'ניפר לאב יואיט
ביוגרפיה
יואיט נולדה בוייקו, טקסס שבארצות הברית. הוריה הם פטרישה מאי (לבית שיפ) והרברט דניאל יואיט. כילדה נמשכה למוזיקה, דבר שהוביל אותה לתעשיית הבידור. לאחר שהוריה התגרשו, עברו יואיט ואחיה לגור עם אמם. כבר בגיל שלוש שרה את השיר "The Greatest Love of All" בהופעה, ובגיל תשע הייתה חברה בלהקת "Texas Show Team" (אשר הופיעה גם בברית המועצות).
משחק
בגיל עשר עברה יואיט עם אמה ללוס אנג'לס שבקליפורניה כדי לקדם קריירת משחק ושירה. לאחר המעבר, הופיעה יואיט בלמעלה מ-20 פרסומות טלוויזיוניות. הפריצה הראשונה שלה הייתה בתוכנית "תאגיד הילדים" של ערוץ דיסני ששודרה בין השנים 1989–1991. תפקידה הראשון בקולנוע היה בשנת 1992 בסרט העצמאי "Munchie".
יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
ההתפתחויות האחרונות
נציגות הכס הקדוש לבריטניה הוא הנונציו בבריטניה בדרגת שגריר, אשר משרדו ממוקם בלונדון.
ביקורים רשמיים
המלכה אליזבת השנייה ביקרה לראשונה בוותיקן במהלך כהונתו של פיוס השנים עשר, עוד לפני שעלתה לשלטון. ביקורה השני בוותיקן היה ביקור פרטי (במהלך ביקור ברפובליקה האיטלקית) ב-5 במאי 1962, כאשר היא התקבלה על ידי יוחנן העשרים ושלושה. בנוסף היא ביקרה שתי פעמים במהלך כהונתו של יוחנן פאולוס השני ב-1980 וב-2000.
ג'ניפר לאב יואיט
משחק
בשנת 1995, התפרסמה יואיט בעקבות תפקיד ראשי, החל מהעונה השנייה של הסדרה "שולחן לחמישה" בתור שרה, בת הזוג של ביילי סלינג'ר (סקוט וולף), תפקיד אותו מילאה עד 1999.
יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
ביקורים רשמיים
נסיך ויילס ודוכסית קורנוול נפגשו עם בנדיקטוס השישה עשר בוותיקן ב-27 באפריל 2009. הנסיך צ'ארלס, ואשתו השנייה, קמילה, זכו לפגישה אישית עם האפיפיור. היה זה ביקורו הראשון של צ'ארלס בוותיקן, מאז גירושיו מן הנסיכה דיאנה.
בנדיקטוס השישה עשר היה האפיפיור הראשון שהגיע לביקור רשמי בבריטניה ב-16 בספטמבר 2010, אשר קיבל מעמד של ביקור ממלכתי. בהפסקה עם הסדרים הרגילים לביקורי מדינה הוא הגיע לאדינבורו ולא ללונדון, והתקבל על ידי של המלכה אליזבת השנייה במעונה הרשמי בסקוטלנד, ארמון בית הולוד. בערבו של אותו יום הוא חגג את המיסה האפיפיורית השנייה שהתקיימה אי פעם בסקוטלנד, בפארק בלהוסטון בגלאזגו, בה השתתפו למעלה מ-250,000 סקוטים קתולים. המיסה הראשונה שנערכה על ידי האפיפיור בסקוטלנד, נחגגה על ידי קודמו בתפקיד יוחנן פאולוס השני בגלאזגו, במהלך הביקור הפסטורלי שלו ב-1982.
אנה שניידר
חייה
כלתה היא העיתונאית טל שניידר.
יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
ביקורים רשמיים
המלכה אליזבת השנייה והנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו, בעת ביקורם אצל הנשיא האיטלקי ג'ורג'ו נפוליטנו ברומא, נפגשו לביקור לא-רשמי עם פרנציסקוס ב-3 באפריל 2014. זה היה המפגש השביעי שלה עם האפיפיור החמישי שפגשה.
נסיך ויילס ודוכסית קורנוול נפגשו עם פרנציסקוס בפעם הראשונה ב-4 באפריל 2017. הזוג המלכותי התקבל בפרטיות בוותיקן, ונפגש בערך חצי שעה לשיחה פרטית עם פרנציסקוס. קמילה, המשקפת את יחסו הרגוע יותר של האפיפיור כלפי קודי לבוש, נמנעה מהמסורת המלכותית הבריטית של לבוש שחור עם כיסוי ראש לקהל.
ג'ניפר לאב יואיט
משחק
בהמשך כיכבה בסרט "מלחמת המינים" ובסדרת סרטי האימה המצליחים "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון" ב-1997 ו-1998.
ב-1997 שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בקומדיית הנעורים "מלחמת המינים", לצד ויל פרידל.
בעקבות הצלחת הסדרה "שולחן לחמישה" קיבלה יואיט ב-1999 סדרה בת משלה, "הזמן של חייך" אך זו ירדה לאחר עונה אחת בלבד. באותה שנה היא התארחה בסדרת האנימציה "הרקולס" מבית דיסני.
בשנת 2000 הופיעה יואיט בסרט הביוגרפי הטלוויזיוני "סיפורה של אודרי הפבורן", שם גילמה את השחקנית הנודעת אודרי הפבורן. באותה שנה נבחרה להיות דוברת נוקיה.
ב-2001 היא הופיעה בווידאו קליפ של הזמר אנריקה איגלסיאס לשיר "Hero". באותה שנה החלה לצלם את הסרט "קיצור דרך אל האושר". במהלך הצילומים נקלעה ההפקה לקשיים כלכליים, מאוחר יותר נעשתה עריכה מחדש לסרט ולסוף הוא שודר בטלוויזיה ב-2007.
ב-2002 השתתפה בסרט קומדיית הפעולה "טוקסידו" לצד ג'קי צ'אן. בנוסף ב-2002, היא התארחה בפרק אחד וגילמה את עצמה בסדרת האנימציה "איש משפחה".
ב-2004 שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסרט קומדיית הלייב-אקשן "גארפילד: הסרט" בתור ד"ר ליז וילסון, ושבה לגלם את דמותה גם בסרט ההמשך "גארפילד 2" שיצא לאקרנים ב-2006.
ב-2010, היא התארחה בפרק בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד". בנוסף ב-2010 כיכבה בסרט הטלוויזיה "רשימת הלקוחות" ברשת Lifetime, עליו קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה לשנת 2011. בשנים 2012–2013 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה המבוססת על הסרט - "רשימת הלקוחות" גם היא ברשת Lifetime, ואף ביימה מתוך הסדרה כשלושה פרקים.
בשנת 2014 שיחקה את דמותה של סוכנת ה FBI קייט קאלאן, בעונה העשירית של הסדרה "מחשבות פליליות".
החל משנת 2018 יואיט הצטרפה לקאסט הראשי בעונתה השנייה של הסדרה "מוקד 911" בתפקיד המוקדנית מאדי באקלי, מוקדנית במוקד העזרה של 911 ואחותו של באק (אוליבר סטארק).
מוזיקה
ב-1991, בהיותה בת 12, הקליטה יואיט את אלבום הבכורה שלה במימונה של חברת משחקי הווידאו "Meldac". ב-1992 יצא האלבום רק ביפן, שם הפכה יואיט לכוכבת פופ. לאחר שהחלה להשתתף בסדרה "שולחן לחמישה" ב-1995 חתמה יואיט על חוזה הקלטות בחברת אטלנטיק רקורדס. אלבומה השני, "Let's Go Bang", יצא באוקטובר אותה שנה ולא זכה לעניין ציבורי. האלבום הבא שלה, "Jennifer Love Hewitt", יצא בספטמבר 1996. הסינגל הראשון מתוכו, "No Ordinary Love", נכשל במצעדים, וכך גם האלבום בעקבותיו. אטלנטיק רקורדס הפסיקה את החוזה עם יואיט, והיא הפסיקה לעסוק במוזיקה במשך שלוש שנים.
ב-1999 הקליטה את הסינגל "How Do I Deal" לפסקול הסרט "אני עדיין יודע מה עשית בקיץ האחרון". השיר הפך לסינגל הראשון של יואיט שהגיע למצעדים. ב-2002 חתמה יואיט בחברת התקליטים "ג'ייב רקורדס", והקליטה את אלבומה הרביעי, "BareNaked", שיצא ב-8 באוקטובר. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "BareNaked", הפך ללהיט הגדול ביותר שלה, ונשאר במצעדים במשך שלושה שבועות. הסינגל השני מתוך האלבום, "Can I Go Now", שיצא במרץ 2003, נכשל במצעדי ארצות הברית, אך הגיע למקום ה-12 באוסטרליה. ב-2004 כתבה וביצעה את השירים "Love Will Show You Everything" ו-"Take My Heart Back" בסרט "לו רק". מאז 2003, יואיט אינה פעילה בתעשיית המוזיקה. עם זאת, היא הוציאה שני אלבומי להיטים - "Cool with You: The Platinum Collection", שיצא ביוני 2006 באסיה, ו-"Hey Everybody", שיצא בדצמבר 2007 בעריכה ברזילאית.
עיסוקים אחרים
ב-2010 הוציאה ספר בשם "ביום שיריתי בקופידון", שמתאר את חוויותיה עם אהבה ומערכות יחסים, שהפך לרב-מכר בשבוע שיצא.
חיים אישיים
בשנות התשעים ובתחילת שנות האלפיים הייתה יואיט במספר מערכות יחסים עם אישים מוכרים, בין היתר עם השחקנים ג'ואי לורנס, פטריק וילסון, ויל פרידל, ג'יימי קנדי, מנחה הטלוויזיה קרסון דיילי והזמרים ריץ' קרונין וג'ון מאייר.
בשנת 2005 החלה בזוגיות השחקן הסקוטי רוס מק'קול, לאחר שזה הופיע בסדרה "הלוחשת לרוחות". הם התארסו בנובמבר 2007 בזמן שהיו בחופשה בהוואי. בסוף שנת 2008 השניים נפרדו.
בנובמבר 2013 נישאה לשחקן בריאן הוליסיי לאחר זוגיות של יותר משנה. מאוחר יותר באותו החודש נולדה בתם הראשונה. בנם השני נולד ביוני 2015, וב-2021 נולד בנם השלישי.
מינימום
מינימום – הערך הקטן ביותר האפשרי או הרצוי.
המסדר (נאו-נאציזם)
המסדר (באנגלית: The Order), אשר נודע גם בשם הגרמני Brüder Schweigen (תעתיק: ברידר שווייגן; בעברית: אחים לחשאיות או האחווה החשאית) היה ארגון מהפכני גזעני נאו-נאצי, אשר פעל בין ספטמבר 1983 לבין דצמבר 1984 בארצות הברית. פעולותיו השונות של הארגון, ובמיוחד רציחתו של מנחה תוכנית האירוח ברדיו היהודי-אמריקאי אלן ברג (באנגלית: Alan Berg) במהלך יוני 1984, הקנו לו פרסום רחב בארצות הברית ומחוצה לה.
היסטוריה
הארגון נוסד בסוף שנת 1983 על ידי רוברט ג'יי מת'יוס, נוצרי בפטיסטי אדוק, בחוותו שבמדינת וושינגטון בארצות הברית. הארגון נוסד על ידי 9 מייסדים, כאשר ביניהם, ובנוסף למת'יוס עצמו, היה גם הפעיל הנאו-נאצי דייוויד ליין, אשר זוהה לימים כאחד ממנהיגיו הראשיים של המסדר, וכמקור השראה לפעיליו. הארגון נוסד במקור תחת השם "בני החירות" (Sons of Liberty), ובהמשך בחרו חברי הארגון לאמץ את השם "המסדר", וזאת בהשראת ארגון בשם זה שהוזכר ברומן הגזעני יומני טרנר, אשר יצא לאור בשנת 1978. בהמשך נטען, כי הארגון הוקם בהשראת הרומן, והעקרונות הגזעניים המגולמים בו.
על מנת לגייס כספים, אשר נדרשו לצורך המשך פעילותו והתפשטותו ההדרגתית של הארגון, המסדר השתמש בפעולות אלימות, ובדגש על פשעי שוד למיניהם. פעולתם האלימה הראשונה של פעילי הארגון הייתה שוד של חנות סקס, אשר הניבה רווח של 369.10 דולר בסך הכל. עם זאת, בהמשך ביצע הארגון שורה של מעשי שוד מוצלחים, אשר הניבו רווחים ניכרים עבור הארגון. נתח מכספים אלו אף הועברו לידיהם של ארגונים גזעניים עמיתים, כגון מפלגת הפטריוטים הלבנים, אשר חלקו עקרונות דומים עם פעילי המסדר.
פטרישיה קאס
פטרישיה קאס (בצרפתית: Patricia Kaas; נולדה ב-5 בדצמבר 1966) היא זמרת צרפתייה.
המסדר (נאו-נאציזם)
פעולותיו של הארגון
מעשיו הפליליים של הארגון העניקו לו בסיס כלכלי, אשר נוצל לצורך ביצוע שורה של מתקפות כנגד מרכזי קהילה ובתי כנסת יהודיים בארצות הברית, וזאת לרבות פיצוץ תיאטרון ובית כנסת. כמו כן, הארגון גיבש רשימת חיסול, אשר כללה שורה של אישים אשר נתפסו כ"ראויים לחיסול", וזאת בשל התנגדותם למטרות המסדר, או לחלופין בשל זהותם היהודית. בין האישים ברשימת החיסול נכלל מנחה של תוכנית אירוח ברדיו בשם אלן ברג, אשר הפך למטרה בולטת עבור המסדר, וזאת בשל הפרופיל התקשורתי הגבוה שלו, יחד עם זיהויו כיהודי מוצהר אשר נושא שם משפחה יהודי "טיפוסי". מסיבה זו, ברג הוגדר כמספר 2 בעדיפות לחיסול על ידי המסדר.
פטרישיה קאס
ביוגרפיה
קאס נולדה בעיר במחוז מוזל על יד גבול צרפת-גרמניה לאם גרמנייה ואב צרפתי. מגיל צעיר, עודדה אותה אמא לעסוק בשירה, ובגיל שלוש עשרה החלה את צעדיה הראשונים במוזיקה בצורה מקצועית.
המסדר (נאו-נאציזם)
פעולותיו של הארגון
בתאריך 18 ביוני 1984, ברג נרצח על ידי חברי המסדר, וזאת בהתנקשות מתוכננת היטב אשר בוצעה מול ביתו. ההתנקשות בוצעה בפועל על ידי חבר המסדר פירס ברוס, וזאת בסיוע מטעם חברי מסדר אחרים, לרבות דייוויד ליין.
פטרישיה קאס
ביוגרפיה
ב-1985 השחקן ז'ראר דפארדיה הבחין בה שרה, והציג אותה למלחין וכותב השירים פרנסואה ברנהיים, איתו החלה לעבוד בשיתוף פעולה, באותה שנה יצא הסינגל שלה "Jalouse".
המסדר (נאו-נאציזם)
סופו של הארגון
בעקבות רצח ברג, אשר יצר תהודה תקשורתית משמעותית בארצות הברית, גורמי הממסד הפדרלי החלו להתמקד בפעילותם של חברי המסדר, במטרה לעצור את פעיליו וכך לחסל את הארגון כליל. במהלך דצמבר 1984, הרשויות בארצות הברית הצליחו לעקוב אחר מנהיג המסדר מת'יוס עד לביתו באי וידביי שבמדינת וושינגטון בארצות הברית, והדבר הוביל לקרב יריות בינו לבין הסוכנים הפדרליים שנשלחו להביאו למעצר. בסופו של דבר, ולאחר שמת'יוס סירב להיכנע, ביתו הוצת על ידי פצצות תאורה, ומת'יוס עצמו נהרג בשרפה. כיום, מת'יוס עודנו נחשב לקדוש מעונה על ידי מספר ארגונים ופעילים גזעניים הדוגלים במטרות המסדר.
כאמור, אחד מהמשתתפים ברצח ברג היה דייוויד ליין, אחד מתשעת מייסדיו של הארגון, אשר במהלך הרצח תפקד כנהג המילוט של הצוות. ליין נלכד במהלך נובמבר 1985, ונגזרו עליו 190 שנות מאסר באשמת סחיטה, קשירת קשר לביצוע פשע, והפרת זכויות האזרח של ברג. ליין מת בכלא האמריקאי בשנת 2007. גם ברוס פירס, חבר המסדר שביצע את הרצח בפועל, נלכד ונידון למאסר מצטבר לתקופה של 252 שנה. אף הוא מת בכלא האמריקאי בשנת 2010, בהיותו בן 56. בדומה למת'יוס, גם ליין ופירס נחשבים על ידי גזענים ונאו-נאציים רבים כגיבורים, כאסירים פוליטיים, ואף כקדושים מעונים.
פטרישיה קאס
ביוגרפיה
ב-1987 הוציאה את אלבום הבכורה שלה "Mademoiselle chante..." שכלל מספר להיטים.
המסדר (נאו-נאציזם)
סופו של הארגון
בהמשך, עשרה חברים במסדר נשפטו והורשעו על סמך החוק הפדרלי Racketeer Influenced and Corrupt Organizations Act, אשר מאפשר למערכת המשפט בארצות הברית להשית עונש כבד על ארגוני פשע למיניהם. במהלך המשפט, התביעה הסתייעה בעדותו של גלן מילר, פעיל גזעני מוכר, אשר העיד כנגד חברי המסדר במטרה לקבל עונש מופחת. כמו כן, ובמסגרת משפט נפרד, שלושה חברים נוספים במסדר הורשעו בהפרת זכויות האזרח של ברג. יש לציין עם זאת, כי אף אחד מהנאשמים במשפטים אלו לא הואשם בפועל בסיוע לרציחתו של ברג.
במסגרת משפט נוסף, 14 גברים הואשמו בהמרדה, קשירת קשר והפרות של זכויות אזרח. שלושה עשר מהם זוכו, והשופט דחה את ההאשמות כנגד האדם ה-14 בשל חוסר בראיות מספקות.
פטרישיה קאס
ביוגרפיה
ב-2002 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "גבירותיי ורבותיי" של הבמאי קלוד ללוש.
המסדר (נאו-נאציזם)
סופו של הארגון
בעקבות שורת המעצרים של בכירי ופעילי הארגון, המסדר חדל בפועל להתקיים עד לסופה של שנת 1984, אף כי עקרונות מסוימים באידאולוגיה של הארגון, כדוגמת משפט ה-14 מילים אשר נהגה על ידי דייוויד ליין, עודם זוכים להד נרחב בקרב קבוצות גזעניות ונאו-נאציות בארצות הברית.
פטרישיה קאס
ביוגרפיה
היא נבחרה לייצג את צרפת באירוויזיון 2009, עם השיר "Et s'il fallait le faire" וסיימה את התחרות במקום השמיני.
ב-2011 יצאה לאור אוטוביוגרפיה שלה בשם "L'Ombre de ma Voix" ("הצל של קולי").
במהלך הקריירה שלה זכתה במגוון פרסים.
זלזאל
זלזאל (בפרסית: زلزال, תעתיק: Zelzal, ופירושו: "רעידת אדמה", מוכרת גם בשם מושאק) היא סדרת רקטות ארטילריות עתירות משקל ארוכות טווח מתוצרת משרד ההגנה האיראני, בעלות טווח בין 160–250 ק"מ ויכולת נשיאת חומר נפץ של כחצי טון.
מפרט ויכולות
רקטות הזלזאל מבוססות על הרקטה הסובייטית פרוג-7 (M-Luna) ומשוגרות ממשגר המבוסס על משאית MB LA-911. לרקטה מספר גרסאות: זלזאל-1, זלזאל-2 וזלזאל-3. הרקטות נחשבות לא מדויקות ובעלות חתימת שיגור גבוהה יחסית, מה שהופך אותן לפגיעות לתקיפות נגד. עם זאת, כמות חומר הנפץ הגדולה שנושאות הופכות אותן לאיום משמעותי. הרקטות הן בעלות מנוע דלק מוצק, ומאפשרות שיגור תוך זמן הכנה מועט של 15 דקות. נטען שלחלקן יכולת נשיאת נשק מצרר.
היסטוריה
תחילת פיתוח סדרת הרקטות במלחמת איראן–עיראק בשנות ה-80, במהלכן נרכשו טילי סקאד והחל ייצור על סדרת טילי השיהאב. סדרת הזלזאל נועדה להיות גרסה מייצור מקומי זולה יותר מרכישת טילים מברית המועצות, סין או צפון-קוריאה.
גרסאות הרקטה השונות פותחו במהלך שנות ה-90, ובתחילת שנות ה-2000 החלו משמרות המהפכה לשגר את הרקטות במסגרת סדרת התרגילים "הנביא הגדול". בהמשך, הופצו לסוריה ברכבת אווירית ודרכה לחזבאללה בלבנון. ב-2017 דווח כי גרסאות מתקדמות של הרקטות סופקו לחות'ים בתימן.
גרסאות
לרקטה מספר גרסאות, אשר לחלקן שמות שונים בהתאם לגרסת הייצור:
זלזאל-1
על פי הערכות, גרסת הרקטה הזלזאל-1 היא הראשונה שהוסבה מהרקטה הסובייטית המקורית פרוג-7 (M-Luna). ניסוי מוצלח ראשון ברקטה, בשם "מושאק-160", נערך ב-1988.
זלזאל-2
רקטת זלזאל-2 היא בעלת התפוצה הרחבה ביותר במזרח התיכון מבין גרסאות הרקטה, קרויה גם "מושאק-200". על פי הערכות שונות, היא מבוססת על רקטת הזילזאל-1, בעלת משקל שיגור גבוה יותר, טווח מוארך ושיפור הדיוק באמצעות סחרור מייצב בעת השיגור.
תחילת ייצור גרסה זו של הרקטה ב-1996 במפעלים שהוקמו באיראן בסיוע טכנולוגי מסין ומצפון-קוריאה. הוצג לראשונה בפומבי במצעד צבאי הטהראן ב-1998.
זלזאל-3
הגרסה המתקדמת ביותר של הרקטה, שתוכננה להגיע לטווחים של מעל 300 ק"מ. מבוססת על רקטת זלזאל-2 שקדמה לה. הוצגה לראשונה בפומבי במצעד צבאי בספטמבר 2007.
גרסאות נוספות
על פי הערכות, טילי הרעד ופאתח 110 המדויקים מבוססים על רקטת זלזאל-2.
לבנון
זלזאל-1 וזלזאל-2 נמצאים גם בשימוש ארגון הטרור השיעי חזבאללה בלבנון. מאחר שאיראן היא המדינה היחידה המייצרת את הרקטה, ישראל האשימה אותה באספקת נשק לחזבאללה. לטענת עלי אכבר מוחתשמיפור, שגריר איראן בלבנון במהלך שנות ה-80 ומי שנטען ש"הקים" את חזבאללה, רקטות הזלזאל בלבנון נשמרות בבונקרים תת-קרקעיים, החסינים ליכולות התקיפה של חיל האוויר. ב-2006 הערכות ישראליות קבעו כי בידי חזבאללה עשרות עד מאות בודדות רקטות זלזאל, הערכות מ-2016 קבעו כי בידי הארגון בין 2,000 ל-3,000 רקטות זלזאל מסוגים שונים.
הרקטות הועברו לחזבאללה בתחילת שנות ה-2000 דרך סוריה לאחר שהוטסו מאיראן. לטענת ישראל, הרקטות נצפו לראשונה בלבנון במהלך 2002.
סוריה
רקטות הזלזאל הראשונות הגיעו לידי הצבא הסורי בתחילת שנות ה-2000 ברכבת אווירית מאיראן. בידי סוריה יכולת ייצור עצמית של רקטות זלזאל-2 הקרויות "מייסלון". רקטות כאלו הושמדו בתקיפה של חיל האוויר ב-2019.
תימן
לטענת החות'ים בתימן, בשנת 2017 הצליחו להחזיק בידיהם כמות מסוימת של רקטות זלזאל-1. בנוסף, נטען כי בידי החות'ים גרסה מייצור מקומי המזכירה את רקטת זלזאל-3. אולם גורמי ביטחון באיראן ובמערב טענו שמדובר ברקטות זלזאל-3 מקוריות שנמסרו לארגון מידי משמרות המהפכה.
הלרסדורף
הלרסדורף (בגרמנית: Hellersdorf) היא שכונה במזרח ברלין, בירת גרמניה. השכונה גובלת בשכונת מרצאן (Marzahn) במערב, בקפניק (Köpenick) במערב ובמדינת ברנדנבורג במזרח ובצפון. כתוצאה מרפורמת השכונות של ברלין ב-2001, אוחדה השכונה רשמית עם מרצאן ויצרה את שכונת מרצאן-הלרסדורף, אך בקרב התושבים עדיין נשמרת ההפרדה.
גאוגרפיה
השכונה מורכבת משלושה אזורים: קאולסדורף (Kaulsdorf), מאלסדורף (Mahlsdorf) והלרסדורף.
הלרסדורף, בדומה למרצאן והוהנשנהאוזן נבנתה בחלקה הגדול במחצית השנייה של שנות השמונים על ידי ממשלת גרמניה המזרחית, אז נבנו עשרות אלפי יחידות דיור בבניינים גבוהים חסרי ייחוד, הקרויים "Plattenbauten" (בנייני פלטה), כיוון שהם מורכבים מפלטות שיוצרו במפעל. עם זאת השכונה משופעת גם בשטחים פתוחים וישנם מספר אגמים קטנים המשובצים בשטחה.
בשכונה גרים 251,000 בני אדם. שיעור האבטלה הוא גבוה, גם ביחס לברלין, ועומד על כ-21 אחוזים מכוח העבודה, כמו כן הרמה הסוציו-אקונומית של השכונה אף היא נמוכה למדי. האוכלוסייה היא גרמנית רובה ככולה וכמעט ואין ריכוזי מהגרים בשכונה. התמיכה בשכונה במפלגות הימין הקיצוני גבוהה יחסית.
תומאש קושיצקי
תומאש קושיצקי (בסלובקית: Tomáš Košický; נולד ב-11 במרץ 1986) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בדברצן בעמדת השוער.
קריירת מועדונים
קושיצקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אינטר ברטיסלאבה ממנה המשיך לקבוצה הבוגרת.
בקיץ חתם בקטניה מהסרייה א'. את עונת התחיל כשוער מחליף, אך לקראת סיום העונה השוער הראשון של הקבוצה אלברטו ביזארי, הודיעה כי לא ימשיך בקבוצה ומאמן הקבוצה וולטר זנגה החליט לתת לקושיצקי את אפודת השוער הראשון על מנת שיצבור דקות משחק לקראת העונה שאחריה. ב-26 באפריל 2009 קושיצקי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 ללצ'ה ושיחק בכל משחקי הקבוצה עד סיום העונה.
ב-2 ביולי 2014 חתם באסטרס טריפולי מליגת העל היוונית.
ב-19 באוגוסט 2017 חתם בהפועל רעננה מליגת העל. ב-14 באוקטובר 2017 רשם את הופעת הבכורה שלו ברעננה בהפסד 3-1 להפועל באר שבע.
קריירה בינלאומית
ב-19 בנובמבר 2013 קושיצקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה בתיקו 0-0 נגד.
בית החולים כפר שאול
כפר שאול הוא בית חולים פסיכיאטרי ממשלתי לחולי נפש הממוקם בהר נוף שבירושלים. בית החולים הוקם ב-1951 על הריסותיו של הכפר הערבי דיר יאסין. הוא נמצא כיום בבעלות משרד הבריאות, ומסונף למרכז הרפואי הדסה באוניברסיטה העברית. .
בית החולים ידוע כבית החולים החוקר ומטפל במירב המקרים של סינדרום ירושלים.
היסטוריה
בית החולים עומד על הריסותיו של הכפר הערבי דיר יאסין. חלק מבתי הכפר, ביניהם בית הספר, היו הבסיס לבית החולים שהחל את פעילותו ב־1951 וטיפל בשלוש מאות מטופלים. מרבית המטופלים רשאים לנוע בשטח הפתוח של בית החולים. ב-1985, פנה לבית החולים תושב ירדן שטען שהוא במקור מדיר יאסין, וביקש לחפש בקירות אחד הבתים מטמון זהב שלטענתו הסתיר לפני שעזב את הכפר.
מאז שנת 2000 מקודמת תוכנית לפינוי ולבנייה מחודשת בבית החולים שתחליף את הבניינים הישנים שבהם ישנים החולים עד היום. הבניינים אינם עומדים עוד בתנאי מזג האוויר באזור ולדברי צוות בית החולים התנאים הקשים השוררים בבית החולים מעלים את רמת האלימות של המטופלים.
בינואר 2010 ביקר סגן שר הבריאות יעקב ליצמן בבית החולים, ומתח ביקורת קשה על תנאי האשפוז במקום.
סינדרום ירושלים
בית החולים מוכר בשל ניסיונו הרב בטיפול בסינדרום ירושלים, מצב שבו סובל אדם מאשליות דתיות וחושב עצמו למשיח, לישו או לדמויות מיסטיות ותאולוגיות חשובות אחרות. תיאורים של התופעה מופיעים כבר בימי הביניים; בשנות ה-30 של המאה ה-20 היא תוארה לראשונה תחת השם "קדחת ירושלים", על ידי ד"ר היינץ הרמן, מנהל בית החולים עזרת נשים בירושלים. הסינדרום תואר לראשונה תחת שמו הנוכחי בשנת 1993, על ידי הפסיכיאטר ד"ר יאיר בר-אל, מנהל וחבר דירקטוריון לשעבר בבית החולים כפר שאול.
כאשר תייר מאובחן כלוקה בסינדרום ירושלים, הוא נלקח לכפר שאול לטיפול ולשמירה, בעוד ששגרירות המדינה ממנה הגיע עושה את הסידורים הנדרשים על מנת להשיבו בבטחה למדינתו. לפי העיתון הניו יורק טיימס בין 50-200 תיירים לוקים בסינדרום זה מדי שנה.
גת כפר שאול
בין בית החולים לבין בית הספר בשלוחה המערבית נתגלתה ב-26 בספטמבר 2000 גת להכנת יין וטראסות חקלאיות מהתקופות הרומית והביזנטית. הגת כוללת ארבעה משטחי דריכה הקשורים בתעלות לבורות שיקוע ובורות היקוות. בקרבת המשטחים נמצאו אבני פסיפס לבנות, ואחד מבורות השיקוע הוסב לבור מים.
רון רגב
רון רגב (נולד ב-1976) הוא פסנתרן ישראלי.
ביוגרפיה
רון רגב, יליד תל אביב, הוא בוגר בית הספר לאמנויות בתל אביב והתיכון לאמנויות תלמה ילין בגבעתיים. שירת בצה"ל כמוזיקאי מצטיין והיה מפקד ההרכבים הקאמריים של צה"ל. לתואר הראשון למד באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב. מורו לפסנתר היה עמנואל קרסובסקי. בגיל 21 סיים את התואר בהצטיינות יתרה והמשיך לתואר שני ושלישי בבית הספר ג'וליארד בניו יורק. מוריו שם היו ג'רום לבנטל לפסנתר ויוסף קליכשטיין למוזיקה קאמרית. בתקופת לימודיו בג'וליארד היה תחילה אסיסטנט ולאחר מכן היה חבר בסגל המורים והמרצים של בית הספר. הדוקטורט שלו, על שלישיית הפסנתר הראשונה של פליקס מנדלסון, זיכה אותו בפרס ריצ'רד פרנץ' לדוקטורט המצטיין בשנת המאה לג'וליארד.
הופיע כסולן עם התזמורת הסימפונית של שיקגו בפסטיבל רוויניה, עם התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ועוד. בין השאר השתתף בפסטיבל זלצבורג.
מכהן כראש מחלקת כלי המקלדת של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. לימד במוסדות מוזיקה נוספים בישראל ויש מבין תלמידיו שזכו בפרסים בתחרויות. משמש כיום גם כיועץ המוזיקה של חברת "טונרה" אשר מפתחת אפליקציית תווים אינטראקטיבית.
רקלט
גבינת הרקלט מוזכרת בכתובים כבר במאה השלוש עשרה. דוברי הצרפתית של קנטון ואלה אימצו את הגבינה מדוברי הגרמנית של אותו קנטון והפכו אותה לפופולרית אצלם. דוברי הגרמנית נהגו לקרוא לה Bratchäs, שפירושו "גבינה צלויה". בימי קדם, טיהור האנזים ממעי העגל היה גס בהרבה מכפי שהוא כיום והחלבנים לא ממש הבינו מהו המרכיב מהמעי, שמשפר את הגבינה.
דוד צבי אוירבך
הרב דוד צבי אוירבך (בערך תק"ג, 1743 - י"ט באייר תקס"ה, 1805) היה רב גליציאני-ווהליני. כיהן ברבנות קרמניץ ומוהיליב-פודילסקי. היה מכונה "רבי דוד צבי הגדול". חמיו של רבי נתן מברסלב.
ביוגרפיה
נולד לר' אריה לייבוש רב העיר סטניסלב וללאה רייזל בת ר' משה מזולקיב פו"מ בלבוב ונכדו של רבי יצחק הלוי סגל אחיו של הט"ז. אחי אמו היה הרב מרדכי זאב אורנשטיין. הבעל שם טוב היה סנדק בבריתו. בגיל 7 התייתם.
נישא להענא בת ר' אהרן כ"ץ מחכמי הקלויז בברודי, בן אחר בן ל"סמיכת חכמים". בשנת תקמ"ט מונה לרבה של שאריגראד, ובהמשך כיהן ב. בשנת תקנ"א כבר כיהן ברבנות קרמניץ שבווהלין ובהמשך מונה בנוסף לרבה של מוהילוב שבמחוז קמניץ-פודולסק.
נפטר בגיל 65. היו לו מספר חיבורים בהם חיבור על התנ"ך וחיבור על מסכת אבות אך הם אבדו. דברי תורתו שנשארו, הודפסו ב"ליקוטי רבי דוד צבי" בתוך "נחלת אריה" (הוצאת מכון נחלת צבי, בני ברק, תשנ"ט).
בנו רבי מנחם מנדל כיהן במקומו כרבה של קרמניץ, בנו רבי נחמן זאב כרבה של מונסטריץ', בנו רבי אריה לייבוש נפטר בצעירותו. חתניו היו רבי אריה לייבוש מייזליש רבה של פרמישלא ואבי משפחת הרבנים מייזליש, רבי נתן מברסלב, רבי אהרן שמשון רבה של ימפולי, רבי חיים צבי דומ"צ בקרמניץ ורבי גדליה יונה שעלה לירושלים.
ויסטריה
וִיסטֵריָה (שם מדעי: Wistaria) היא סוג צמח נוי מטפס ממשפחת הפרפרניים. הוויסטריה נקראת על שמו של פרופסור קספר ויסטר, מומחה לאנטומיה באוניברסיטת פנסילבניה שבארצות הברית.