cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי החוץ של הודו
אוגנדה
ראש ממשלת הודו, ג'ווהרלל נהרו, תמך בפעילי תנועות אשר חתרו לעצמאות אוגנדה, ואשר קיבלו את השראתם מהצלחת תנועת העצמאות ההינדית. היחסים בין הודו לאוגנדה היו טובים כבר מאז עצמאותה של אוגנדה, בתקופת שלטונו של אידי אמין. ב-1972 גירש אמין מעל 55,000 תושבים ממוצא הינדי ו-5,000 הינדים, אשר היוו במידה רבה את עמוד השדרה המסחרי והכלכלי של המדינה, בתואנה כי ניצלו לרעה את ילידי אוגנדה. מאז אמצע שנות השמונים, עם עלייתו של הנשיא יוארי מוסאווני לשלטון, השתפרו בהתמדה היחסים בין שתי המדינות. כיום, חיים או עובדים באוגנדה כ-20,000 אזרחים הינדים. מתחים אתניים בין אלו ובין האוכלוסייה המקומית מהווים סוגיה חוזרת ונשנית ביחסים הדו-צדדיים, בהתחשב בתפקידם של התושבים ההינדים בכלכלה האוגנדית.
אתיופיה
להודו ולאתיופיה יש קשרים דו-צדדיים חמים, המבוססים על שיתוף פעולה ותמיכה הדדית. הודו הייתה שותפה במאמצי הפיתוח של אתיופיה, והכשרת צוותים אתיופיים בהנחייתם של מתכנתי היי-טק מטעמה. פסגת פורום הודו-אפריקה השנייה התקיימה באדיס אבבה בשנת 2011. הודו היא מקור ההשקעות הזרות והישירות השני בגודלו באתיופיה.
גאנה
היחסים בין גאנה להודו בדרך כלל קרובים ולבביים, ומעורבים עם קשרים כלכליים ותרבותיים. הסחר בין הודו וגאנה הסתכם ב-818 מיליוני דולרים בשנים 11–2010, והוא צפוי היה להיות שווה מיליארדי דולרים ב-2013. גאנה מייבאת לעיתים קרובות מכוניות ואוטובוסים מהודו, וכן חברות כמו טאטא מוטורס ואשוק ליילנד. הייצוא מגאנה להודו כולל בעיקר זהב, קקאו ועץ בעוד שהייצוא ההינדי לגאנה מהווים תרופות, מכונות חקלאיות, ציוד חשמלי, פלסטיק, פלדה ומלט.
ממשלת הודו הרחיבה 228 מיליוני דולרים בקווי אשראי לגאנה, אשר שימשו לפרויקטים בסקטורים כגון עיבוד דגים, ניהול הפסולת, חשמלאות כפרית והרחבת מסילות הרכבת של גאנה. הודו היא בין המשקיעות הזרות הגדולות במשק של גאנה. בסוף 2011, ההשקעות ההינדיות בגאנה הסתכמו ב-550 מיליוני דולרים, שכיסו כ-548 פרויקטים. ההשקעות ההינדיות הן בעיקר בתחום החקלאות והייצור של גאנה, בעוד חברות מגאנה מייצרות תרופות בשיתוף עם חברות הינדיות. גם במגזר ה-IT בגאנה יש נוכחות הינדית משמעותית. ישנו גם הסכם הגנה בין שתי המדינות. החברה ההינדית "Rashtriya Chemicals and Fertilisers" נמצאת בתהליך של הקמת מפעל דשן בגאנה בניאנקרום במחוז שאמא שבאזור המערבי של גאנה. הפרויקט כרוך בהשקעה של 1.3 מיליארדי דולרים, והמפעל יהיה בעל יכולת ייצור שנתית של 1.1 מיליוני טונות של דשן, אשר רובו יוצא להודו. ישנן גם תוכניות לפתח מפעל לעיבוד סוכר הכרוך בהשקעה של 36 מיליוני דולרים. בנק בארודה, בארטי איירטל, טאטא מוטורס, וטכ-מאהינדרה הן מבין החברות ההינדיות הגדולות בגאנה.
גבון
גבון מחזיקה שגרירות בניו דלהי. שגרירות הודו ממוקמת בקינשאסה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, המוכרת גם לגבון.
דרום אפריקה
יחסי הודו ודרום אפריקה תמיד היו יחסים חזקים על אף שהודו ביטלה את היחסים הדיפלומטיים במחאה על משטר האפרטהייד באמצע המאה ה-20. ההיסטוריה של השלטון הבריטי מחברת את שתי הקרקעות. ישנה קבוצה גדולה של דרום אפריקאים הינדים. מהטמה גנדי שהה שנים רבות בדרום אפריקה, שבמהלכן הוא נלחם למען זכויותיהם של ההינדים האתניים. נלסון מנדלה קיבל השראה מגנדי, והוא אף זכה בפרס גנדי לשלום. לאחר עצמאותה של הודו, זו גינתה בחריפות את האפרטהייד, וסירבה ליחסים הדיפלומטיים, ואילו האפרטהייד התנהל כמדיניות ממשלתית בדרום אפריקה.
לשתי המדינות יש כיום יחסים כלכליים, פוליטיים, וספורטיביים קרובים. הסחר בין שתי המדינות גדל מ-3 מיליוני דולרים בשנים 1992–1993 ל-4 מיליארדי דולרים בשנים 2005–2006, ומטרתן הייתה להגיע להיקף סחר של 12 מיליארדי דולרים עד 2010. שליש מהייבוא של הודו מדרום אפריקה הוא זהב. יהלומים, כי הם ממוקש מדרום אפריקה, הם מלוטשים בהודו. נלסון מנדלה זכה בפרס גנדי לשלום. שתי המדינות הן גם חברות בפורום הדיאלוג של IBSA, עם ברזיל. הודו מקווה לקבל כמויות גדולות של אורניום, מן המשאבים עשירים בדרום אפריקה, עבור האזרחים ההולכים וגדלים במגזר האנרגיה האזרחית של הודו. שתי המדינות הן גם חברות בפורום IBSA, יחד עם ברזיל. הודו מקווה לקבל כמויות גדולות של אורניום מן המשאבים העשירים בדרום אפריקה, עבור כמות האזרחים ההולכת וגדלה בסקטור האנרגיה האזרחית של הודו.
דרום סודאן
הודו הכירה בדרום סודאן ב-10 ביולי 2011, יום למחרת דרום סודאן הפכה למדינה עצמאית. כרגע מערכת היחסים היא בעיקר בפן הכלכלי. במאמר בטלגרף נכתב כי דרום סודאן היא אחת המדינות העניות בעולם, אך היא עשירה בשמן. פקידי משרד החוץ אמרו כי בניו דלהי יש עניין רב להגדיל את השקעותיה בשדות הנפט בדרום סודאן, בכך שכיום יש לה יותר משני שלישים משדות הנפט של סודאן המאוחדת.
בתמורה למשאבי הנפט שניתן לספק על ידי דרום סודאן, הודו אמרה כי היא מוכנה לסייע בפיתוח תשתיות, הכשרה פקידים בבריאות, חינוך ופיתוח הכפר.
חוף השנהב
היחסים הבילטרליים בין הודו וחוף השנהב התרחבו במידה ניכרת בשנים האחרונות, בעקבות בקשת הודו לפתח שותפות אסטרטגית נרחבת יותר באזור מערב אפריקה. המשלחת הדיפלומטית ההינדית באביג'אן נפתחה ב-1979. חוף השנהב פתחה את משלחת תושביה בניו דלהי בספטמבר 2004. שתי המדינות עושות כעת מאמצים להגדלת הסחר, ההשקעות ושיתוף הפעולה הכלכלי.
טוגו
טוגו פתחה את שגרירותה בניו דלהי באוקטובר 2010. הנציבות העליונה של הודו באקרה, גאנה, מוסמכת במקביל לטוגו. נשיא טוגו לשעבר, ניאסנגבה איאדמה, ערך ביקור רשמי בהודו בספטמבר 1994. במהלך הביקור הסכימו שתי המדינות להקים ועדה משותפת.
ליבריה
היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של הודו ובין ליבריה התרחבו על ידי גידול הסחר הבילטראלי ושיתוף הפעולה האסטרטגי. הודו מיוצגת בליבריה דרך שגרירותה באביג'אן (חוף השנהב) ודרך קונסוליית כבוד הפעילה במונרוביה מאז 1984. ליבריה יוצגה בהודו באמצעות משלחתה הממוקמת בניו דלהי, אשר נסגרה לאחר מכן בשל אילוצים תקציביים.
מאוריציוס
היחסים בין הודו למאוריציוס היו קיימים מאז 1730. יחסים דיפלומטיים הוקמו בשנת 1948, בטרם הפיכתה של מאוריציוס למדינה עצמאית. היחסים ביניהן הם לבביים במיוחד בשל זיקה תרבותית וקשרים היסטוריים ארוכים הקיימים בין שני העמים. יותר מ-68% מאוכלוסיית מאוריציוס הם ממוצא הינדי, הידוע בעיקר בשם הודו-מאוריציאנים. היחסים הכלכליים והמסחריים גדלו עם השנים. הודו הפכה למקור הייבוא הגדול ביותר של מאוריציוס מאז 2007, ומאוריציוס ייבאה סחורה בשווי של 816 מיליוני דולרים בין אפריל 2010 - מרץ 2011. מאוריציוס נותרה המקור הגדול ביותר של ה-FDI עבור הודו במשך יותר מעשור עם השקעות הון עצמי ישיר בסך 55.2 מיליארדי דולרים בתקופה שבין אפריל 2000 לאפריל 2011. הודו ומאוריציוס משתפות פעולה במאבק בשוד הימי שהתגלה כאיום מרכזי באזור האוקיינוס ההינדי. מאוריציוס תומכת בעמדתה של הודו נגד הטרור.
היחסים בין מאוריציוס להודו חוזרים אחורה לתחילת 1730, כאשר בעלי מלאכה רבים הובאו למדינה מפודוצ'רי וטאמיל נאדו. היחסים הדיפלומטיים בין הודו למאוריציוס הוקמו ב-1948. מאוריציוס קיימה קשרים עם הודו באמצעות הכיבוש ההולנדי, הצרפתי והבריטי. מ-1820, עובדים הינדים החלו להגיע למאוריציוס על מנת לעבוד על מטעי סוכר. מ-1834, כאשר העבדות בוטלה על ידי הפרלמנט הבריטי, מספר רב של עובדים הינדים החלו להגיע למאוריציוס כעובדים מובטלים. ב-2 בנובמבר 1834 הגיעה האונייה "אטלס" למאוריציוס, כאשר זו נושאת את הקבוצה הראשונה של פועלים הינדים.
מוזמביק
להודו יש נציבות עליונה במפוטו ולמוזמביק יש נציבות עליונה בניו דלהי.
מרוקו
מרוקו מחזיקה שגרירות בניו דלהי. כמו כן, יש לה קונסוליית כבוד המבוססת במומבאי. הודו מחזיקה שגרירות ברבאט. שתי המדינות הן חלק מהמדינות הבלתי-מזדהות.
באומות המאוחדות, הודו תמכה בדה-קולוניזציה של מרוקו ותנועת החופש המרוקאית. הודו הכירה במרוקו ב-20 ביוני 1956 והוקמו יחסים ב-1957. משרד החוץ של ממשלת הודו קובע כי "הודו ומרוקו נהנו מיחסים ידידותיים וקרובים ובמשך השנים היחסים בין שתי המדינות חזרו לצמוח שוב".
המועצה ההינדית לקשרי תרבות מקדמת את התרבות ההינדית במרוקו. מרוקו מבקשת להגדיל את קשריה המסחריים עם הודו ומחפשת השקעה הינדית במגזרים שונים. היחסים הבילטראליים בין הודו למרוקו התחזקו לאחר ששגריר מרוקו בהודו שהה כמעט שבוע בסרינגאר, עיר הבירה של ג'אמו וקשמיר. העניין הראה סולידריות מרוקאית עם הודו לגבי קשמיר.
ניגריה
להודו יש קשרים הדוקים עם ניגריה, הנחשבת למדינה עשירה בנפט הממוקמת במערב אפריקה. 40,000 חביות של נפט ליום היא כמות הנפט אשר הודו מקבלת מניגריה. הסחר בין שתי המדינות עמד על 875 מיליוני דולרים בשנים 2005–2006. החברות ההינדיות השקיעו גם בייצור תרופות, עפרות ברזל, פלדה, וטכנולוגיית מידע ותקשורת, בין היתר. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי, G-77, והמדינות הבלתי-מזדהות. נשיא ניגריה לשעבר, אולוסגון אובסנג'ו היה אורח הכבוד במצעד יום הרפובליקה בשנת 1999. כמו כן, וראש ממשלת הודו לשעבר, מאנמוהאן סינג ביקר בניגריה בשנת 2007, ופנה לפרלמנט הניגרי.
נמיביה
היחסים בין הודו ונמיביה חמים ולבביים.
הודו הייתה אחת מתומכיו הראשונים של ארגון דרום מערב אפריקה (SWAPO) במהלך תנועת השחרור בנמיביה. שגרירות SWAPO הראשונה הוקמה בהודו ב-1986. המשלחת ההינדית הוסבה לנציבות עליונה מלאה ביום העצמאות של נמיביה ב-21 במרץ 1990. הודו סייעה להכשיר את חיל האוויר בנמיביה מאז הקמתו ב-1995. שתי המדינות פועלות בשיתוף פעולה הדוק בארגונים רב-צדדיים הדדיים, כגון האו"ם, המדינות הבלתי-מזדהות וחבר העמים הבריטי. נמיביה תומכת בהרחבה של מועצת הביטחון של האו"ם על מנת לכלול מושב קבוע להודו.
בשנים 2008–2009 עמד המסחר בין שתי המדינות על כ-80 מיליוני דולרים. הייבוא העיקרי של נמיביה מהודו היו סמים ותרופות, כימיקלים, מכונות חקלאיות, כלי רכב וחלקי מכוניות, כלי זכוכית וזכוכיות, ומוצרי פלסטיק. הודו מייבאת בעיקר מתכות ועפרות. מוצרים הינדים מיוצאים גם מדרום אפריקה השכנה מחדש לייבוא נמיביה בתור ייבוא דרום אפריקאי. יהלומים נמיביים מיוצאים לעיתים קרובות לשוק היהלומים האירופאי לפני שהם מיובאים שוב להודו. בשנת 2009 התקיימה המכירה הישירה הראשונה של יהלומים נמיביים להודו. נמיביה נהנית מהטכניקה ההינדית לשיתוף פעולה טכני (ITEC) עבור אנשי תקשורת ממדינות מתפתחות.
להודו יש נציבות עליונה בוינדהוק ולנמיביה יש נציבות עליונה בניו דלהי. הנציבות העליונה של נמיביה מוכרת גם לבנגלדש, האיים המלדיביים וסרי לנקה.
סודאן
היחסים בין הודו לסודאן מאופיינים כרחבי טווח, קרובים וידידותיים, אפילו בשלבי הפיתוח המוקדמים של ארצם. בזמן העצמאות ההינדית, סודאן תרמה 70,000 פאונד, אשר שימש לבניית חלק של האקדמיה לביטחון לאומי בפונה. הבניין הראשי של ה-NDA נקרא בלוק סודאן. שני העמים כוננו יחסים דיפלומטיים זמן קצר לאחר שנודע כי הודו אחת המדינות האסייתיות הראשונות להכיר במדינה האפריקאית העצמאית החדשה. להודו ולסודאן יש גם נקודות דמיון גאוגרפיות והיסטוריות, כמו גם אינטרסים כלכליים. כמו כן, שתי המדינות הן מושבות בריטיות לשעבר. הודו וסודאן ממשיכות לקיים יחסים לבביים, למרות סוגיות כגון הקשר ההדוק של הודו עם ישראל, הסולידריות של הודו עם מצרים בסוגיות הגבול עם סודאן, והקשרים האינטימיים של סודאן עם פקיסטן ובנגלדש. הודו אף תרמה כמה כוחות כמו כוח שמירת השלום של האו"ם בדארפור.
איי סיישל
להודו יש נציבות עליונה בוויקטוריה, בעוד שלסיישל יש נציבות עליונה בניו דלהי.
קומורו
הודו וקומורו כוננו יחסים דיפלומטיים ביוני 1976.
רואנדה
הודו מיוצגת ברואנדה באמצעות קונסוליית הכבוד שלה בקיגאלי. רואנדה מפעילה את שגרירותה בניו דלהי מאז 1998 ומינתה את שגרירת תושביה הראשונה בשנת 2001.
קניה
הודו היא שותפת הסחר השישית בגודלה בקניה, והיצואנית הגדולה ביותר שלה. הייצוא ההינדי לקניה כולל תרופות, פלדה ומוצריה, מכונות בכלל וכלי רכב בפרט. לעומתה, מייצאת קניה להודו בעיקר נתרן פחמתי, ירקות ותה.
בקניה שוכנים תאגידים הינדיים רבים: קבוצת טאטא, קבוצת אסאר, תעשיות רליאנס ובהארטי איירטל.
ארגונים בינלאומיים
הודו משתתפת בארגונים הבינלאומיים הבאים:
ארגון הסחר העולמי
הודו מילאה תפקיד חשוב בייצוג של כמאה מדינות מתפתחות במהלך ועידות ארגון הסחר העולמי.
האו"ם
הודו הייתה בין החברות המקוריות באו"ם שחתמו על ההצהרה של האו"ם בוושינגטון ב-1 בינואר 1942 והשתתפו גם בוועידת האו"ם של הארגון הבינלאומי בסן פרנסיסקו מ-25 באפריל ועד ל-26 ביוני 1945. כחברה מייסדת של האו"ם, הודו תומכת בחריפות ביעדים ובעקרונות של האו"ם, ותרמה רבות ליישום מטרות האמנה, ולאופן התפתחותן של התוכניות והסוכנויות המיוחדות של האו"ם. הודו היא חברה מייסדת של האו"ם ומשתתפת בכל הסוכנויות והארגונים המיוחדים שלה. הודו תרמה כוחות למאמצי השלום של האו"ם בקוריאה, במצרים, בקונגו, בסומליה, באנגולה, בהאיטי, בליבריה, בלבנון וברואנדה בשנים האחרונות, ולאחרונה בסכסוך שבאזור דרום סודאן. הודו הייתה חברה במועצת הביטחון של האו"ם במשך שש תקופות (סך של 12 שנים). הודו היא חברה בקבוצת ה-G4 של מדינות שחוזרות זו לזו בחיפוש אחר מושב קבוע במועצת הביטחון, והן תומכות בעד הרפורמציה של מועצת הביטחון של האו"ם. הודו היא גם חלק מקבוצת G-77.
המדינות הבלתי-מזדהות
אי-ההזדהות מקורה במוניטין הקולוניאלי של הודו ובתנועת העצמאות ההינדית הבלתי-אלימה בראשות הקונגרס, שהשאירו את הודו נחושה בדעתה להיות אדון גורלה במערכת בינלאומית ששולטת פוליטית על ידי בריתות של המלחמה הקרה, וכלכלתה של הקפיטליזם המערבי והקומוניזם הסובייטי. העקרונות של אי-ההזדהות, כפי שמבהירים נהרו ויורשיו, היו שימור חופש הפעולה של הודו בעולם באמצעות סירוב ליישר את הודו עם כל גוש או ברית, בייחוד עם ארצות הברית או ברית המועצות; אי-אלימות ושיתוף פעולה בינלאומי כאמצעי ליישוב סכסוכים בינלאומיים. אי-ההזדהות היה מאפיין עקבי במדיניות החוץ ההינדית עד סוף שנות הארבעים ונהנתה מתמיכה חזקה, כמעט ללא עוררין, בקרב האליטה ההינדית. המונח "אי-הזדהות" (Non-Alignment) הוטבע על ידי ו. ק. מנון בנאומו באו"ם בשנת 1953, אשר שומש מאוחר יותר על ידי ראש ממשלת הודו, ג'ווהרלל נהרו במהלך נאומו ב-1954 בקולומבו, סרי לנקה. בנאום זה תיאר נהרו את חמשת עמודי התווך שישמשו כמדריך ליחסי הודו-סין, שהוצגו לראשונה על ידי ראש ממשלת הרפובליקה העממית של סין ג'ואו אנלאי, הנקראים "פנצ'ל" (חמש מגבלות), עקרונות אלה משמשים בהמשך כבסיס למדינות הבלתי מזדהות. חמשת העקרונות היו:
התפיסה של ג'ווהרלל נהרו על אי-ההזדהות הביאה להודו יוקרה בינלאומית ניכרת בקרב מדינות עצמאיות חדשות, שהשתתפו בחששותיה של הודו לגבי העימות הצבאי בין המעצמות ובין השפעתן של המעצמות הקולוניאליות לשעבר. ניו דלהי השתמשה באי-ההזדהות כדי ליצור לעצמה תפקיד חשוב כמנהיגה של העולם החדש והעצמאי בארגונים רב-צדדיים כגון האו"ם (האו"ם) והתנועה הבלתי מזדהת. חתימת הסכם השלום, הידידות ושיתוף הפעולה בין הודו לברית המועצות ב-1971 והמעורבות של הודו בעניינים הפנימיים של שכנותיה הקטנות יותר בשנות ה-70 וה-80 פגעה בתדמית של ניו דלהי כאומה לא מזדהה והובילה כמה משקיפים לציין כי בפועל, אי-ההזדהות חלה רק על יחסי הודו עם מדינות מחוץ לדרום אסיה.
חבר העמים הבריטי
הודו אף הפכה לרפובליקה הראשונה של חבר העמים הבריטי ב-26 בינואר 1950, בעקבות הצהרת לונדון.
סכסוכים בינלאומיים
הסכסוכים הטריטוריאליים של הודו עם פקיסטן השכנה ועם הרפובליקה העממית של סין מילאו תפקיד מכריע בקביעת מדיניות החוץ שלה. הודו מעורבת גם בסכסוכים טריטוריאליים מינוריים יותר עם שכנותיה האחרות: בנגלדש, נפאל והאיים המלדיביים. בבעלות הודו שתי תחנות מחקר מאוישות באנטארקטיקה. כמו כן, תובעת הודו בעלות טריטוריאלית שאינה רשמית על מספר שטחים גאוגרפיים. תביעות אלו עדיין לא הוסדרו או הוכרו על ידי גוף בינלאומי בר סמכא כלשהו.
הודו מעורבת בסכסוכים הבינלאומיים הבאים:
נפאל
הודו ונפאל תובעות בעלות על שלושה כפרים: קוטי, גונג'י, וקניב. הן חלוקות ביניהן בכל הנוגע ליישום דה פקטו של הסכם סוגולי, אשר נחתם ב-1816 בין הודו המזרחית ובין נפאל, ואשר ניסה לקבוע מתווה גבול מפורש בין שתי המדינות, בפרט בכל הנוגע למיקום בו מתחיל נהר מאהה קאלי (נהר סרדה שבהודו) לזרום. המחלוקת גברה בשנת 1997, כאשר הפרלמנט הנפאלי הציע מתווה ליישום תוכנית, שעיקרה פיתוח הידרו-חשמלי של הנהר. על פי הדיווחים, נפל הציגה מפה של משרד-החוץ הבריטי ב-1856 כדי לתמוך בעמדתה. שתי המדינות קיימו ביניהן מספר מפגשים דיפלומטיים, בניסיון לגשר על המחלוקת, אולם עד כה ללא הועיל. אף על פי שהסכסוך בין הודו לנפאל נראה היה לא משמעותי, הוא הוחמר ב-1962 בעקבות מתחים בין סין להודו מסיבות שונות.
שליו האיים הקנריים
שליו האיים הקנריים (שם מדעי: Coturnix gomerae) הוא מין של שליו נכחד אשר בית גידולו היה באיים הקנריים. בעבר היה שליו האיים הקנריים מצוי באיים אל איירו, לה פלמה, טנריפה ופוארטוונטורה. ההנחה המדעית היא, כי שליו זה היה מצוי גם בגראן קנריה ולנסרוטה, אך לא ניתן להוכיח זאת, שכן לא נמצאו שם כל שרידי מאובנים.
על פי מחקרים שנערכו במאובנים שנמצאו באיים, היה משקלו של שליו האיים הקנריים כ-150 גרם. כנפיו היו קטנות מאלו של השליו הנודד, ולכן ההנחה היא שהשליו הקנרי לא היה מסוגל לעוף באופן יזום, והיה תלוי בזרמי אוויר, אותם ניצל לצורכי תעופה. מסיבה זאת היה שליו האיים הקנריים טרף קל לחתולים וחולדות, שהגיעו עם המתיישבים הראשונים לאיים במאה ה-15, דבר שכפי הנראה הביא להכחדתו.
אסוקה טאנו
אסוקה טאנו (באנגלית: Ahsoka Tano; נולדה בשנת BBY 36) היא דמות בדיונית מהיקום של מלחמת הכוכבים.
אסוקה היא הפדוואן של הג'דיי אנאקין סקייווקר. היא הופיעה לראשונה בסרט המונפש מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים שיצא בשנת 2008 ובסדרת ההמשך שלה. בהמשך, אסוקה הופיעה שוב כדמות מפתח בסדרה מלחמת הכוכבים המורדים תחת הכינוי "פולקרום", אשר סייעה בהקמת תאי המורדים הראשונים שהתנגדו לאימפריה. אסוקה נראתה בין החיים גם אחרי התמוטטות האימפריה.
מלחמת המשובטים (הסרט)
במהלך מלחמת המשובטים, אובי ואן ואנאקין נשלחים להוביל את צבא המשובטים של הרפובליקה בקרב נגד צבא הדרואידים של הבדלנים על הכוכב כריסטופסיס. בעוד הם ממתינים לדיווח מודיעיני ולתגבורת, שלח מאסטר יודה חניכת ג'דיי לאובי וואן, שהתברר שהוא שלח אותה להיות החניכה של אנאקין. לאנאקין היה קשה עם העובדה שיש לו חניכה, והוא חשב שזה רק יאט אותו. כאשר חזרו הדרואידים, אנאקין ואסוקה נשלחו להרוס את בועת המגן, שאיתה לא היה יכול צבא הרפובליקה לירות על הדרואידים. הם התגנבו בסתר לתוך בועת המגן, בזמן שאובי ואן נלכד. הם מצליחים להרוס את בועת המגן ולנצח בקרב. אסוקה מופיעה שוב בסרט כשהיא ואנאקין וצבא משובטים שכולל את קפטן רקס נשלחים למנזר מבודד, כדי למצוא את בנו של ג'אבה ההאט. בפסגת המנזר הגבוה היו דרואידים, שהובסו על ידי המשובטים. כשהם נכנסו למנזר, הם מצאו את בנו של ג'אבה. הם לקחו אותו, אך בדרכם ליציאה הופיעה אסאג' וונטרס - סית' מתנקשת של מנהיג צבא הדרואידים, הרוזן דוקו.
הם הצליחו להימלט, טסו לטטואין, התרסקו בנחיתה אבל הם שרדו אותה. הם התחילו במסע להחזיר את ההאט הקטן לאביו. אנאקין נתן את ההאט הקטן לאסוקה, שהלכה לכיוון אחר. הרוזן דוקו הגיע לטטואין, מצא את אנאקין והחל להילחם איתו. דוקו חתך את התרמיל של אנאקין, שלכאורה ההאט הקטן היה שם, אך היו שם רק אבנים. אנאקין הצליח להימלט והוא נסע לארמון של ג'אבה. אסוקה נאלצה להילחם בכמה דרואידי קרב, ולאחר שחיסלה אותם היא הגיעה לארמון של ג'אבה, ומסרה את ההאט הקטן.
מלחמת המשובטים (הסדרה)
אסוקה טאנו השתתפה בסדרה בעונות 1–5, 7 כאשר בסוף העונה החמישית היא עזבה את מקדש הג'דיי וחזרה בעונה השביעית. אסוקה השתתפה במספר קרבות ועלילות. היא נשלחה למשימות עם אנאקין לרוב, אך לעיתים גם עם ג'דיי אחרים כאובי ואן קנובי, פלו קון ולומינרה אנדולי. אסוקה התיידדה עם דמויות כקפטן רקס, פאדמה אמידאלה, R2-D2 ועוד. אסוקה מאוד אהבה את אנאקין, אף על פי שלא תמיד צייתה להוראותיו. הם לרוב התבדחו, ונהנו ממשימותיהם ביחד.
עזיבת מקדש הג'דיי
היא הסתובבה בעולם התחתון של קורוסנט, ולפתע תפסה אותה אסאג' וונטרס, שנבגדה בידי המאסטר שלה, הרוזן דוקו. וונטרס והיא החלו להיות ביחד, לברוח ממשובטים. מי שחנק בכוח את החשודה, המשיך להפליל את אסוקה, שלח אותה למבנה, ושם הביס אותה, השאיר אותה חלשה, ליד קופסאות של ננו דרואיד, שנמצאו בפיצוץ. אסוקה נלקחה למקדש הג'דיי, שם נלקחה לה צמת הג'דיי שמייצגת אותה בתור חניכה, והיא סולקה מהמקדש. אסוקה נשלחה למשפט, ששם פאדמה ייצגה אותה. בזמן המשפט הלך אנאקין לבדוק את הנושא. הוא מצא את וונטרס, התעמת איתה ואז שאל אותה מי הפליל את אסוקה. היא טענה שזו בריס אופי, חברתה של אסוקה, מכיוון שאסוקה דיברה איתה במהלך בריחותיה.
מלחמת הכוכבים: המורדים
בעונה הראשונה של הסדרה, היה איש מודיעין לצוות המורדים של החללית "רוח הרפאים" בשם "פולקרום" שנתן לצוות מידע במהלך משימותיהם וציוד, בשביל תאי מורדים שונים שהיו נגד האימפריה. לעיתים הוא נשמע ברדיו של צוות רוח הרפאים בקול מוסווה שגם מראה הולוגרמה של דמות שחובשת עליה ברדס. באחד מהודעותיו פולקרון רמז על זהותו האמיתית על ידי אחד מסימניה המוכרים שהיה באחד מהחבילות שהצוות קיבל. בסוף העונה הראשונה פולקרון גילה את עצמו כאסוקה, שלוקחת חלק בתקופה זו בברית המורדים.
בפרק הראשון של העונה השנייה, אחרי שצוות רוח הרפאים ברח מדארת' ויידר לתא המורדים של אסוקה, ויידר מתחיל לרדוף אחר המורדים על מנת להפילם. בזמן שאסוקה נכנסת למחשבתו של ויידר היא מתעלפת ולאחר מכן מתגברת על זה אך בתחושת אימה ופחד. בפרק "תכריך האפלה" היא נחרדת לגלות באימה שהמאסטר לשעבר שלה, אנאקין סקיווקר הוא דארת' ויידר כאשר היא שומעת את אנאקין אומר לה דרך הכוח שהיא כישלון ושהיא נטשה אותו כשהזדקק לה ושהיא אכזבה אותו.
בסוף העונה השנייה היא מתעמתת לראשונה עם המאסטר לשעבר שלה במקדש סית' בכוכב מאלאקור, שם היא מצילה את עזרא מוויידר והוא מציע לה הגנה בתנאי שתספר לו היכן נמצאים אבירי ג'דיי נוספים. אסוקה מסרבת ואומרת לו כי המאסטר שלה לא היה מתועב כמו ויידר ואילו הוא מכחיש את קיומו של אנאקין סקיווקר. אסוקה אמרה שתנקום בשמו וויידר אומר בסרקסטיות כי נקמה היא לא דרכם של הג'דיי, והיא משיבה לו כי אינה במסדר הג'דיי יותר, והשניים נלחמים זה בזה בקרב אימתני שבמהלכו היא אף שוברת עם חרב האור שלה חלק מהמסכה שלו, ורואה חלק מפניו המושחתות שלו עם העין הצהובה שמעידה כי הוא נפל לצד האפל של הכוח. ויידר קורא לה כאשר שומעים את הקול של ויידר ואנאקין ביחד, ואסוקה מנסה לגרום לו לחזור לצד המואר ושלא תעזוב אותו הפעם. ויידר משיב לה שהיא תמות והשניים חוזרים להילחם. בסוף הפרק רואים את ויידר יוצא מהמקדש ההרוס בקושי עומד על רגליו וגורלה של אסוקה אחרי הקרב לא ידוע.
שלוש שנים לאחר מותה המשוער של אסוקה, עזרא חזר למקדש הג'דיי בלות'ל כדי לגלות עוד סודות הטמונים במקדש. לעזרא מגיע לשער אל "העולם שבין העולמות" שמהווה כגישה לכל המרחב והזמן ביקום. עזרא מנסה להבין מהי משמעות המשימה שלו עד שהוא מגיע לשער מסוים שבו הוא רואה את המשך הקרב של דארת' ויידר מול אסוקה שבו אסוקה מנסה לשבור את הרצפה שעליה ויידר עומד אבל כשהיא עשתה זאת, היא השאירה את עצמה פגיעה אבל לפני שוויידר מנחית את המכה האחרונה, עזרא משך אותה אל העולם שבין העולמות ובכך הציל אותה באמצעות מסע בזמן. עזרא מסביר לאסוקה שראה אותה נלחמת מול דארת' ויידר ושהוא משך אותה משם לפני שהוא הספיק להרוג אותה, היא שאלה איפה קיינן ועזרא הסביר לה שהיא פספסה הרבה אירועים (בין היתר מותו של קיינן כמה ימים קודם לכן). עזרא אמר לה שהוא הגיע למקום הזה כחלק ממשימה שזאב בשם "דום" הטיל עליו. אסוקה שיערה כי ייתכן שקיינן דיבר עם עזרא באמצעות הזאב כדי להגיע למקום זה. עזרא מסיק שקיינן שלח אותו למקדש כדי להצילו כפי שהציל את אסוקה, אך לפני שעזרא מציל את קיינן, אסוקה מסבירה לעזרא שקיינן הקריב את חייו כדי שעזרא, הרה וסבין יישארו בחיים ואם עזרא יציל אותו, הם ימותו. ועזרא השתכנע והשלים עם מצבו.
כשהם מנסים למצוא את הדרך החוצה הם מגלים שגם פלפטין יודע על המקדש הזה ומצא גישה לשעריו של העולם שבין העולמות. הוא מנסה לתפוס את הג'די הצעיר והסורר בעזרת הכוח. הוא ניצל בזכות אסוקה וכל אחד חוזר אל המקום והזמן שממנו הוא הגיע ואסוקה הבטיחה לעזרא שהיא תעזור לו בעתיד. לאחר מכן, אסוקה מתעוררת בחורבות מקדש הסית' שבמאלאקור וצועדת אל תוך המקדש (וזה מסביר את דמותה של אסוקה שהופיעה במקדש בסוף העונה השנייה שנובעת כעת כתוצאה מהשינויים של עזרא בזמן).
שמונה שנים עברו מאז הקרב של אסוקה מול ויידר, ובמהלך הזמן הזה לות'ל שוחררה משליטתה של האימפריה ועזרא ברידג'ר נעדר מאז שחרור לות'ל מידי האימפריה (שנעלם עם ת'רון וספינת הדגל שלו בפרק הסיום של הסדרה). האימפריה נחלה תבוסה מוחצת בקרב באנדור והתפרקה, כתוצאה מכך צוות "רוח הרפאים" המקורי התפרק וכל אחד הלך לדרכו. סבין רן נשארה בלות'ל ואסוקה הגיעה אליה כדי למצוא את עזרא שנעדר כבר במשך 5 שנים.
המנדלוריאן
אסוקה, בגילומה של רוזריו דוסון, הופיעה בפרק 5 של העונה השנייה של "המנדלוריאן". המנדלוריאני (דין ג'ארין) נשלח על ידי מנדלוריאנית אחרת, בו-קטאן קריז שהיא מכרה של טאנו. הפרק נפתח בכך שהיא נלחמת מול ציידי ראשים של המושלת של העיר קאלודן בכוכב קורבוס. היא מתעמתת בכניסת העיר מול המושלת מורגן אלסבת' וסגנה לאנג. אלסבת' אמרה שהיא לא תחשוף בפניה שום מידע ומתגרה בה ואומרת לה כמה אזרחים יסבלו תמורת המידע אך אסוקה אומרת שהם כבר סובלים תחת שלטונה ומאיימת עליה שיש לה יום אחד להחליט. לאחר מכן היא נלחמת מול דין ג'ארין אך הוא מסביר לה מיד שהוא נשלח על ידי בו קטאן כדי שהיא תעזור לו למצוא את בני מינו של הילד שמתלווה אליו. אסוקה תקשרה עם הילד ומספרת לג'ארין את שמו ועברו. היא מסבירה לו כי שמו הוא גרוגו והוא גדל תחת הג'דיי עד מלחמת המשובטים ועליית האימפריה לשלטון שאז הוא הוחבא ואינו זוכר הכל מהבדידות שהוא חש עד שנפגש עם ג'ארין. היא שואלת את המנדלוריאני עם גרוגו מסוגל עדיין להשתמש בכוח אבל ג'ארין לא הבין במה מדובר בהתחלה והיא מסבירה לו על הכוח. ביום שלמחרת היא מתחילה לאמן את גרוגו אך הוא לא מגיב לה. היא אומרת לג'ארין לתקשר איתו והילד מצליח להשתמש בכוח בהצלחה מה שגרם לדין לשמוח ולשבח את הילד אך אסוקה אומרת שהילד יצר אליו קשר מה שעלול להוביל אותו לפחדים ושנאה ושהיא לא תמשיך לאמן אותו כי היא ראתה מה רגשות לאן רגשות כאלו הובילו אביר ג'דיי מיומן. ג'ארין אומר לה שהוא נשלח להרוג אותה על ידי המושלת אבל הוא מבטיח לה שהוא לא מתחייב לעשות זאת ושהוא יעזור לטאנו בבעיה שלה איתה בתמורה לכך שהיא תמצא דרך שגרוגו יקבל אימונים שיתאימו לו. השניים עובדים יחד כדי לשחרר את קאלודן כאשר אסוקה נלחמת מול המושלת בעוד ג'ארין נלחם נגד לאנג. טאנו מביסה אלסבת' ועם הלייטסייבר שלה צמודה לצווארה היא שואלת את המושלת איפה האדון שלה הגראנד אדמירל ת'ראון. אחרי שהם שיחררו את העיר, אסוקה מעניקה לג'ארין את החנית בסקר שהחזיקה אלסבת' ולאחר מכן אומרת לו לטוס עם גרוגו לכוכב טיית'ון ששם הוא ימצא חורבות של מקדש עתיק של הג'דיי. שם הוא יביא גרוגו אל פסגת ההר ויעמיד אותו על "אבן הראייה" והילד יחליט על גורלו ובמידה ויצור קשר עם הכוח, ייתכן וג'דיי יחוש בזה ויאתר אותו. לאחר מכן אסוקה, דין וגרוגו נפרדים כל אחד לדרכו.
אסוקה
במאי 2022, הוכרז בחשבון הטוויטר הרשמי של זיכיון מלחמת הכוכבים כי החלו צילומי הסדרה אסוקה בכיכובה של רוזריו דוסון - ספין אוף של המנדלוריאן - שתעלה לשידור בדיסני פלוס.
Britney 2.0 (מיני-אלבום)
Britney 2.0 (בעברית: בריטני 2.0) הוא מיני-אלבום מאת צוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה המוזיקלית Glee. הוא כולל שמונה שירים מפרק בעונה הרביעית של Glee באותו שם, "Britney 2.0", שהיה פרק המחווה השני שהוקדש לזמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס. המיני-אלבום מורכב משישה שירים ושני מאש-אפים של שיריה מתוך אלבום הבכורה שלה  עד אלבום האולפן השביעי שלה Femme Fatale. המיני-אלבום הופץ בפורמטים דיגיטליים בלבד.
הצלחה מסחרית
המיני-אלבום הופיע במקום הראשון במצעד הפסקולים של בילבורד ובמקום ה-43 במצעד הבילבורד 200.
מיכאל רבין
מיכאל עוזר רבין (נולד ב-1 בספטמבר 1931) הוא מתמטיקאי ישראלי בעל תרומה ניכרת למדעי המחשב, חתן פרס טיורינג, פרס ישראל ופרס דן דוד. ממייסדי החוג למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים, בו משמש כפרופסור אמריטוס.
קורות חיים
בצעירותו רצה להיות מיקרוביולוג, בהשפעת הספר "ציידי החיידקים" של פאול דה קריף. אולם לאחר שנחשף בגיל 12 לגאומטריה, נשבה בקסם המתמטיקה. בראשית 1948 התגייס ושירת במלחמת העצמאות כקשר בחיל התותחנים.
ב-1959 פרסם רבין יחד עם דנה סקוט מאמר, שהתבסס על עבודתם המשותפת במעבדת המחקר של IBM בקיץ 1957, שבו הראו השניים כיצד ניתן להתייחס לאוטומט כאל אובייקט מתמטי, הוכיחו את המשפטים העיקריים בתחום והמציאו את האוטומט הלא דטרמינסטי. בשנת 1976 זכו שני הכותבים בפרס טיורינג על מאמר זה. בקיץ 1958 שהה שוב במעבדת המחקר של IBM, ובעקבות פגישה עם ג'ון מקארתי פרסם דו"ח מחקר חלוצי בנושא סיבוכיות חישובית, בפרט בהקשר של קריפטוגרפיה.
הוא נשוי לרות רבין, ולהם שתי בנות. אחיו למחצה, פרופ' חיים רבין, היה בלשן וחוקר הלשון העברית והלשונות השמיות, ואחותו, פרופ' מרים בן-פרץ, כלת פרס ישראל בחינוך, הייתה חוקרת חינוך והוראה. בתו, טל רבין, גם היא חוקרת בתחום ההצפנה, ובתו שרון רבין-מרגליות היא פרופסור למשפטים במרכז הבינתחומי הרצליה, חתנו הוא פרופסור למשפטים יורם מרגליות מאוניברסיטת תל אביב.
מחקר
מחקרו של רבין פרוש על מספר תחומים: לוגיקה מתמטית, תורת החישוביות, אלגוריתמים הסתברותיים, חישוב מבוזר וחישוב מקבילי. בכל אחד מהתחומים הללו הוא ביצע כמה פריצות דרך מחקריות, שהטביעו את חותמן על תחום המחקר בכללותו.
אחת מעבודותיו החשובות והמפורסמות ביותר היא בתחום האלגוריתמים ההסתברותיים. הרעיון של רבין הוא לאפשר לתוכנית מחשב לקבוע את צעד החישוב הבא באמצעות "הטלת מטבע", כלומר, באופן אקראי, במקום לקבוע אותו באופן דטרמינסטי. הבחירה האקראית מבטיחה, בהסתברות גבוהה, בחירת מסלול חישוב שמביא לפתרון הנכון במספר ממוצע של צעדי חישוב שקטן במידה רבה ממספר צעדי החישוב בשיטה הדטרמיניסטית הקלאסית. ראו עוד בנושא זה: שיטת מונטה קרלו. שימוש נוסף של אקראיות שרבין תרם רבות להבנתו הוא בתחום האלגוריתמים המבוזרים ובפרט לבעיית "ההסכמה הביזנטית" (Byzantine Agreement). זו היא בעיה מרכזית במערכות מבוזרות שבה יש למעבדים שונים ערכים שונים והם רוצים להסכים על ערך משותף - לדוגמה אם לפעול או לא. הקושי הוא שחלק מהמעבדים הם עוינים, "ביזנטיים", ומנסים להפריע להשגת ההסכמה. הבעיה הוגדרה על ידי לזלי למפורט ועמיתיו בתחילת שנות ה-80 וידוע כי כל אלגוריתם הסכמה דטרמיניסטי זקוק למספר צעדים יחסי למספר המעבדים העוינים. רבין הראה כי אלגוריתמים הסתברותיים זקוקים למספר צעדים קטן יותר. הגישה של רבין הובילה אחרי מספר שנים לפיתוח שיטה עם מספר צעדים קבוע.
בתחום ההצפנה ידוע רבין בזכות שיטת הצפנה וחתימה עם מפתח פומבי הקרויה על שמו - הצפנת רבין, שהייתה הראשונה שניתן היה להוכיח לגביה שקילות מסוימת לבעיית פירוק מספרים לגורמים ראשוניים ובזכות המצאת מושג ופרוטוקול העברה עלומה (Oblivious Transfer). כמו כן היה לו חלק בפיתוח אלגוריתם מילר-רבין, המשמש כדרך המקובלת לבדיקת ראשוניות של מספרים לצורכי הצפנה.
רבין לימד אלפי סטודנטים באוניברסיטה העברית, שבה אף שימש כרקטור, ובאוניברסיטאות אחרות, ובכלל זה אוניברסיטאות ברקלי, ייל, ניו יורק, MIT, פרינסטון, הרוורד ופריז. בין תלמידיו הבולטים נמנים שהרן שלח, עזריה פז ומיכאל בן-אור.
הכרה לאומית ובינלאומית
פרופ' רבין זכה בפרסים הבאים:
פרופ' רבין קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטאות הבאות: מכון ויצמן למדע אוניברסיטת חיפה, האוניברסיטה הפתוחה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת בורדו ואוניברסיטת ורוצלב.
פרופ' רבין גם חבר באגודות הבאות:
פסגת מנהיגי אפריקה–ארצות הברית
פסגת מנהיגי אפריקה–ארצות הברית הייתה פסגה בינלאומית, שהתקיימה בוושינגטון די. סי. בין התאריכים 4–6 באוגוסט 2014 ובה השתתפו חמישים מנהיגים מיבשת אפריקה. את הפסגה אירח נשיא ארצות הברית, ברק אובמה בבית הלבן.
מנהיגים של כ-50 מתוך 54 המדינות הריבוניות שבאפריקה. הפסגה התמקדה בעיקר במסחר, השקעות וביטחונה של יבשת אפריקה.
רקע
ב-2013 ערך נשיא ארצות הברית, ברק אובמה ביקור בדרום אפריקה, סנגל וטנזניה. בביקור הכריז אובמה על תוכנותיו לארח פסגה דיפלומטית של מנהיגים מיבשת אפריקה.
הפסגה תוכננה להתעסק בעיקר בסחר והשקעה בכלכלת אפריקה. מזכירת המסחר האמריקאית, פני פריצקר הצהירה כי בפסגה יוצגו עסקאות חדשות עם יבשת אפריקה בשווי של כ-900 מיליון דולרים.
מספר ארגוני להט"ב כתבו לנשיא אובמה כדי להעלות לסדר היום את העניין של זכויותיהם של להט"בים באפריקה וחלקם אף ביקשו ממנו לעשות שימוש בפסגה כדי לקדם את זכויות הלהט"ב באפריקה. הומוסקסואליות היא עבירה פלילית ב-37 מדינות באפריקה וב-4 מהן: מאוריטניה, ניגריה, סומליה וסודאן העבירה אף גוררת עונש מוות ובסיירה לאון, טנזניה, אוגנדה וזמביה העבירה גוררת מאסר עולם. למעשה, רק בדרום אפריקה להומוסקסואלים יש שווין מלא בתחום הנישואין ויש להם הגנת חוקתית מפני אפליה מכל סוג).
פורום עסקי אפריקה–ארצות הברית
ב-4 וב-5 באוגוסט אירחו אנשי מחלקת המסחר האמריקאית ובלומברג פילנתרופיה פורום עסקי, בפורום דובר על חיזוק הקשרים המסחריים בין ארצות הברית לאפריקה ובפרט על נושאים כמו מאבק בסחר בחיות בר, הגדלת זמינון ההון האמריקאי לחברות באפריקה, הגדרת מדיניות שתאפשר צמיחה כלכלית ביבשת, על שותפות ציבורית-פרטית, השקעה במערכות הבריאות באפריקה, חידושים טכנלוגיים, שמירה על ביטחון תזונתי כאשר האקלים של כדור הארץ משתנה בעקבות הההתחממות הגלובלית ובקידום שלום ושגשוג באפריקה. בפורום לקחו חלק גם יו"ר ג'נרל אלקטריק, ג'ף אימלט, נשיא הבנק העולמי, ג'ים יונג קים, מנכ"ל וולמארט, דאג מקמילון, מנכ"ל דאו כימיקלים, אנדרו ליווריס ועוד מספר מנכ"לים ויושב ראשי של חברות שונות. מלבדם, לקחו חלק גם פוליטיקאים אמריקאים בהם, מזכיר האוצר, ג'ק לו, סגן הנשיא, ג'ו ביידן, מזכיר המדינה, ג'ון קרי והיועצת לביטחון לאומי, סוזן רייס.
תקיפות ישראל בעיראק (2019)
ערך זה עוסק בסכסוך הצבאי בין ישראל לאיראן (הסכסוך האיראני–ישראלי) כפי שהוא מתבטא בשטחי עיראק.
ביולי 2019 החל גל תקיפות נגד בסיסי טילים של משמרות המהפכה האסלאמית ובסיסי מיליציות פרו-איראניות בעיראק. בתקיפות הושמדו טילים בליסטיים איראנים וככל הנראה נפגעו עשרות פעילי משמרות המהפכה האסלאמית ופעילי מיליציות שיעיות. אף שישראל הרשמית שמרה על עמימות, מקורות זרים - בהם העיתון הערבי הלונדוני א-שרק אל-אווסט - ייחסו את רוב התקיפות האוויריות לישראל ודיווחו שחלקן בוצעו באמצעות מטוסי קרב חמקניים מדגם F-35I אדיר. התקיפות נמשכו גם לתוך חודש אוגוסט וספטמבר.
יולי 2019
ב-19 ביולי הושמדו טילים שהוסלקו במשאיות קירור במחוז צלאח-א-דין שבעיראק. בתקיפה נהרגו עשרות חיילים איראנים ואנשי מיליציות שיעים והושמדו טילים בליסטיים.
בלילה שבין 28 ביולי ל-29 ביולי הותקף מחנה אשרף של מיליציית אל-חשד א-שעבי. המחנה נמצא צפונית לבעקובה שבעיראק. גם בתקיפה זו נהרגו אנשי צבא איראניים ואנשי מיליציות שיעים והושמדו טילים בליסטיים שהוצבו במחנה.
למרות שאף גורם לא לקח אחריות באופן רשמי, היו שייחסו את ביצוע התקיפות לישראל. בתגובה הראשונית, איראן אמרה שלתקיפה יש מאפיינים ציוניים ואמריקנים. בתגובה ארצות הברית הכחישה מעורבות בתקיפות. מאוחר יותר שינתה איראן את גרסתה ואמרה שההרס הרב בבסיס הצבאי נגרם בעקבות שרפה שגרמה לפיצוצים החזקים והקטלניים. לטענת בכיר בצבא עיראק את התקיפה ביצע כלי טיס בלתי מאויש והוא דיווח על הרוג איראני בודד ושני פצועים. עם זאת, מקורות זרים העריכו שבתקיפה נהרגו עשרות אנשי צבא ופעילי מיליציות פרו-איראניות. לפי דיווח בא-שרק אל-אווסט התקיפות בוצעה על ידי מטוסי F-35 של חיל האוויר הישראלי וכך גם לדברי מקורות דיפלומטיים. ב-31 ביולי פרסם המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה כי "מועדון הכתבים הצעירים של רשות השידור של איראן ורשתות חברתיות דיווחו, כי אבו אלפצ'ל סראביאן, מפקד בכח אלקדס במשמרות המהפכה (משה"מ) האיראניים מהעיר כרמאנשה באיראן, נהרג ב-19 יולי "בתקיפה ישראלית אמריקנית" על מחנה של מיליציית "אלחשד אלשעבי" (הגיוס העממי) בעיר אמרלי במחוז צלאח אלדין בעיראק".
אוגוסט 2019
ב-12 באוגוסט דווח על פיצוצים ופיצוצי משנה רבים במחסן תחמושת של מיליציה פרו-איראנית (סייד א-שוהאדא) סמוך לבגדאד. מאוחר יותר טענו גורמים עיראקים שהפיצוץ נגרם עקב תקלה. עם זאת, חלק טענו שאת התקיפה ביצעו 3 כלי טיס בלתי מאוישים שנצפו באזור.
ב-20 באוגוסט דיווחו בעיראק על תקיפה אווירית בבסיס לוגיסטי צפונית לבגדאד. בתקיפה הושמדו 50 טילים מדויקים שהעבירה איראן למיליציה אל-חשד א-שעבי. למרות שחלק מהדיווחים טענו שמקור הפיצוץ בתקלה, גורמים אחרים טענו שאת התקיפה ביצעו מל"טים של ישראל וארצות הברית.
ספטמבר 2019
בליל 8 בספטמבר הותקפו מחסני נשק איראניים בסמוך למעבר הגבול אלבוכמאל אל-קיים בין עיראק לסוריה. בתקיפה נהרגו 18–21 פעילי משמרות המהפכה האסלאמית ומיליציות פרו-איראניות, והושמדה תחמושת רבה. בעקבות התקיפות ניסה כוח קודס בסוריה לשגר רקטות ארטילריות לעבר ישראל אך הן התפוצצו 2 ק"מ מזרחית לגבול ישראל-סוריה.
ב-17 בספטמבר בוצעה תקיפה של מחסני טילים בגבול סוריה-עיראק, ונהרגו בה 10 פעילי מיליציות פרו-איראניות.
אחרית דבר
ב-4 בדצמבר 2019 דווח על שתי תקיפות של מחסני נשק איראניים בשדה אל-חמדאן בסמוך למעבר הגבול אל-בוכמאל אל-קיים בין עיראק לסוריה.
ב-25 בדצמבר 2019 דווח על תקיפה נוספת באותו אזור בה נהרגו 5 פעילי מיליציות פרו-איראניות.
ב-29 בדצמבר 2019 תקף חיל האוויר האמריקאי מספר בסיסים של המיליציות אל-חשד א-שעבי וחזבאללה עיראק בעקבות מעורבותן בתקיפות נגד בסיסים אמריקאיים בעיראק. כעבור מספר ימים, ב-3 בינואר 2020, ביצע חיל האוויר האמריקני תקיפת אווירית בנמל התעופה של בגדאד בה חוסלו קאסם סולימאני, מפקד כוח קודס, ואבו מהדי אל-מוהנדס, סגן מפקד אל-חשד א-שעבי.
ברנשים וחלומות
ברנשים וחלומות היה מחזמר ישראלי.
המחזמר עלה לבמות בשנת 1981 בבימויו של צדי צרפתי, בניהולו המוזיקלי של אלדד שרים, בעריכת אבי קורן ובהפקתם של דוד ברנמן ואבי סרוטניק.
הוא מבוסס על שירים מוכרים בתרגום לעברית מתוך מחזות הזמר קברט, סיפור הפרברים, משחקי הפיג'מה, ברנשים וחתיכות, אירמה לה דוס, צ'יריטי המתוקה, הלו, דולי!, גברתי הנאווה, ניו יורק ניו יורק, פורגי ובס ואוליבר!. את הגרסאות העבריות לשירים כתבו אבי קורן, דן אלמגור וחיים חפר.
כוכבי המופע היו אילי גורליצקי, חנה לסלאו, ששי קשת, ירדנה ארזי ושולה חן ולצדם להקה שכללה את עירית ענבי, רחלי חיים, ברק גליל, אלי מנטבר, ירון חדד ויואב שמר והרקדנים פול בלום, איריס בירנבאום, קרול אוזן, דליה מנטבר, שלמה ארליך, קרול תומאס, שולמית זלצמן, שירלי נובק וג'ורג' תומפסון בהדרכתה של גליה גת.
תחילה התבקשו המפיקים להעלות מופע בידור במיוחד עבור עובדי התעשייה האווירית, אך תוך כדי התגבשות המופע הוחלט להמשיך להציגו גם לאחר 10 ההופעות הקנויות מראש. הוא הוצג בהיכל התרבות בתל אביב במשך 52 שבועות ברציפות, בכך שבר שיא ישראלי. בריאיון ליגאל רביד בערוץ הראשון סיפר צרפתי כי בכל ערב השתרכו תורים בקופות היכל התרבות. לאור התפאורה המורכבת לא התאפשר למפיקים לצאת לסיבוב הופעות מחוץ לתל אביב. עם זאת, המופע צולם על ידי הטלוויזיה הישראלית באולפני הרצליה ושודר בערוץ הראשון.
בזכות המופע התגלו אביב גלעדי שהיה המפיק בפועל והפך לימים לאחד המפיקים הגדולים בישראל (בהפקה הכיר גלעדי את חנה לסלאו ונישא לה בהמשך) וגם מעצב התלבושות יובל כספין שהייתה זו עבודתו הראשונה.
המופע הורכב בעיקר משירים ולצדם קטעי קישור מעטים שהעביר אילי גורליצקי. בין השירים במופע: "קברט", "הלו דולי", "דידו", "אירמה לה דוס", "אהבת קיץ" ו"טוב להיות מאוהב" (שניהם מתוך: "גריז"), "הלילה טוב לרקוד", "תנו לי הלילה אישה", "יש לי חיים" (מתוך "שיער"), "לחגיגה אצעד הלילה", "מה צריך סך הכל בן אדם", "כסף מטמטם את העולם", "לו הייתי רוטשילד", "אצל הרננדו בחצר", "ביג ספנדר", "ווילקומן", "יום של אושר", "שמפניה הלילה נשתה", "ניו יורק, ניו יורק", "קסנדו", "מי מבקשת מיליונר", "איך יפיתי" ועוד.
"ברנשים וחלומות" זכה בפרס כינור דוד לשנת 1981 כמופע הבידור המצליח בישראל.
לאחר המופע חברו ברק גליל, עירית ענבי וירון חדד אל ורדה גורן בלהקת "קסם" שהוקמה ב-1982 ופעלה עד 1985.
OVirt
oVirt היא תוכנה חופשית לניהול וירטואליציה בקוד פתוח אשר מפותחת בעיקרה על ידי חברת רד האט. המערכת מתבססת על libvirt אשר מאפשר לעבוד עם מרבית ה-Hypervisor-ים, אך מתמקדת כיום בעיקר ב־KVM.
oVirt הוא הבסיס של התוכנה הקניינית Red Hat Enterprise Virtualization.
oVirt יודע לנהל מספר שרתים במקביל, ועושה שימוש בפרוטוקול HTTPS באמצעות XML-RPC, דרך agent בשם Virtual Desktops and Servers Manager daemon, או בקצרה VDSMd, אשר כתוב בפייתון ורץ על השרת. VDSM מנהל באמצעות libvirt את המכונות הווירטואליות.
oVirt תומך בפתרונות אחסון מקומיים ופתרונות אחסון על גבי הרשת כגון NFS, ו-iSCSI. החל מגרסה 3.1 המערכת תומכת ב-GlusterFS. המערכת איננה תומכת ב-AoE.
המערכת מגדירה הן את תצורת הרשת של השרתים והן את תצורת הרשת של המכונות הווירטואליות הרצות עליהם: הגדרת VLAN-ים, כתובות IP ו-MAC.
למערכת שלושה ממשקי משתמש מבוססי דפדפן - עבור אדמיניסטרטורים, משתמשי-על ומשתמשים רגילים. בנוסף, המערכת חושפת ממשק SDK הכתוב בפייתון, ממשק REST, וממשק שורת פקודה.
מערכת הניהול כתובה בשפת ג'אווה מעל שרת היישומים JBoss ומתבססת על GWT עבור הממשקים מבוססי הדפדפן.
היסטוריה
בשנת 2008 רכשה רד האט את חברת קומראנט הישראלית. חברת קומראנט פיתחה סביבה להרצה יעילה של שולחנות עבודה במכונות וירטואליות. לשם כך היא פיתחה את המכונה הווירטואלית KVM, את פרוטוקול התקשורת SPICE לתקשורת איתה ואת תוכנת הניהול הקניינית שלה. תוכנת הניהול הקיניינית הפכה למוצר בשם Red Hat Enterprise Virtualization Manager. במקביל החלה עבודה על שכתוב התוכנה הקניינית (שהייתה כתובה בשפת C#) לתוכנה חופשית שכתובה בשפת ג'אווה. התוכנה החופשית החדשה נקראה oVirt ועליה התבססו הגרסאות החדשות (החל מ־3.0) של RHEV.
צ'ואיצ'י נגומו
צ'ואיצ'י נגומו (Nagumo Chūichi 南雲 忠一; 25 במרץ 1887 - 6 ביולי 1944) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה ומפקד פלגת נושאות המטוסים קידו בוטאי של הצי האווירי הראשון. התאבד במהלך הקרב על סאיפאן.
ראשית חייו
נגומו נולד בעיר יונזאווה, מחוז יאמאגטה שבצפון יפן ב-1887. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הימית הקיסרית במחזור ה-36 ב-1908, וסיים במקום השמיני בכיתתו מתוך 191 צוערים. כימאי, שירת נגומו על הסיירות "סויה", "נישין" ו"ניאיטקה." ולאחר שקיבל דרגת קצונה שירת כסגן משנה על הסיירת "אסאמה".
במכללת הלוחמה הימית התמחה נגומו בירי טורפדו ובטקטיקת משחתות, ובתום לימודיו ב-1920 קודם לדרגת רב-סרן. לאחר תקופה קצרה בה פיקד על המשחתת "מומי", עבר נגומו לתפקיד חוף במטה הכללי של הצי הקיסרי היפני, ואת דרגת אלוף-משנה קיבל ב-1924. בשנים 1925–1926 ליווה נגומו משלחת יפנית לאירופה ולארצות הברית שמטרתה הייתה ללמוד את האסטרטגיה, הטקטיקה והלוגיסטיקה של לוחמה ימית.
עם שובו ליפן ב-1927 שימש נגומו מורה באקדמיה הימית. בנובמבר 1929 קודם לדרגת קפטן וקיבל את הפיקוד על הסיירת הקלה "נאקה". בין השנים 1930–1931 פיקד על דיוויזיית המשחתות ה-11, לאחר מכן ביצע כמה תפקידים מנהליים, וב-1933 קיבל את הפיקוד על הסיירת הכבדה "טקאו". שנה לאחר מכן פיקד נגומו על אוניית המערכה "ימשירו", וב-1 בנובמבר 1935 קיבל נגומו את דרגת אדמירל-משנה.
כאדמירל-משנה פיקד נגומו על דיוויזיית הסיירות השמינית, שפעלה באזור הים הצהוב. לאחר מכן עבר לפקד על בית הספר למקצועות הטורפדו (1938-1937), ועל דיוויזיית הסיירות השלישית (1939-1938). נגומו קיבל קידום לדרגת תת-אדמירל ב-15 בנובמבר 1939, ובין נובמבר 1940 לאפריל 1941 היה מפקד המכללה ללוחמה ימית.
מלחמת העולם השנייה
ב-10 באפריל 1941 מונה נגומו למפקד הצי האווירי הראשון, צי נושאות המטוסים של הצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה. גם באותה עת וגם כיום הטילו היסטוריונים ספק בהתאמתו של נגומו לתפקיד, בעיקר בשל חוסר ניסיונו בתעופה ימית. אדמירל נישיזו צוקהארה טען ש"נגומו היה קצין מהדור הישן, מומחה לטורפדו ולתמרונים ימיים... לא היה לו כל מושג לגבי יכולות ופוטנציאל התעופה הימית."
למרות חוסר הניסיון שלו, היה נגומו מהתומכים הנלהבים בשילוב תעופה ימית וכלי שיט, אך היה גם ממתנגדי תוכניתו של איסורוקו יממוטו לתקוף את ארצות הברית. נגומו פיקד על הצי האווירי הראשון במהלך המתקפה על פרל הארבור, אך לאחריה ספג ביקורת על כישלונו לשגר גל תקיפה שלישי, שעשוי היה להשמיד את בסיס הצוללות ואת מכלי הדלק ואת המתקנים הצבאיים, וכך להותיר את בסיס הצי האמריקאי החשוב ביותר באוקיינוס השקט חסר תועלת.
נגומו השתתף אף בקרבות המוקדמים של 1942, בהם הפצצת דרווין, ובפשיטה באוקיינוס ההודי הצליח לטבֵּע נושאת מטוסים אחת, שתי סיירות ושתי משחתות, ואילץ את הבריטים לסגת למזרח אפריקה.
עד סוף מסעו באוקיינוס ההודי, הצליח ציו של נגומו לטבע חמש אוניות מערכה, נושאת מטוסים אחת, שתי סיירות, שבע משחתות ועשרות כלי שיט אחרים. בנוסף, הפילו כוחותיו מאות ממטוסי בעלות הברית, החריבו נמלים של בעלות הברית והאטו את פעולותיהן, כל אלה במחיר חייהם של כמה עשרות טייסים.
בקרב מידוויי הוכתם מאזנו של נגומו. פלגת קידו בוטאי שבפיקודו איבדה ארבע נושאות מטוסים במה שהפך להיות נקודת המפנה של המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט, ולאובדן הכלים וחיי צוותי האוויר בקרב נודעה השפעה רבה על פעולות מאוחרות יותר של הצי היפני.
לאחר הקרב, מונה נגומו למפקד הצי השלישי, ופיקד על נושאות המטוסים שלו במהלך קרב גוודלקנל. במהלך הקרב היו פקודותיו לא-החלטיות, והביאו לאבדות רבות נוספות, אותן לא יכול היה הצי לסבול.
ימים אחרונים
ב-11 בנובמבר 1942 נקרא נגומו חזרה ליפן שם קיבל את הפיקוד על הבסיס הימי בססבו. לאחר כמעט שנה עבר לפקד על הבסיס הימי בקורה. בין אוקטובר 1943 לפברואר 1944 פיקד נגומו על הצי הראשון, שבאותה עת עסק בעיקר בהכשרה ואימון.
בשל מצבה המדרדר של יפן במלחמה שוב ניתן לנגומו פיקוד קרבי. ב-4 במרץ 1944 הוא נשלח לאיי מריאנה כמפקד הצי האווירי ה-14 וכמפקד צי מרכז האוקיינוס השקט.
הקרב על סאיפאן החל ב-15 ביוני 1944. תוך מספר ימים נחל הצי היפני הקיסרי תבוסה מידי הצי החמישי האמריקאי בקרב ים הפיליפינים, בו איבדו היפנים כ-600 מטוסים. על נגומו ועמיתו מהצבא, גנרל יושיצוגו סאיטו, הוטלה משימת ההגנה על האי סאיפאן מפני הפלישה האמריקאית. ב-6 ביולי, במהלך אחד השלבים האחרונים בקרב על סאיפאן, התאבד נגומו; לא בשיטת הספוקו המסורתית, אלא על ידי ירי באקדח לרקה. גופתו נמצאה מאוחר יותר על ידי נחתים אמריקאים במערה בה בילה את ימיו האחרונים כמפקד מגיני סאיפאן.
מוריס פודולוף
מוריס פודולוף (באנגלית: Maurice Podoloff, באוקראינית: Моріс Подолоф; 18 באוגוסט 1890 – 24 בנובמבר 1985) היה עורך דין ואיש עסקים יהודי-אמריקאי, אשר עסק בניהול ארגוני כדורסל והוקי קרח. שימש כקומישינר הראשון של ליגת ה-NBA בין השנים 1946–1963. הוכר כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל בשנת 1974, והונצח במוזיאון יד לאיש הספורט היהודי בשנת 1989.
קורות חיים
פודולוף נולד למשפחה יהודית בעיר קרופיבניצקי שבאוקראינה, עת הייתה תחת שלטון האימפריה הרוסית. בילדותו היגרה משפחתו לניו הייבן אשר בקונטיקט, ארצות הברית, ובבגרותו למד משפטים באוניברסיטת ייל.
החל משנות ה-30 תרם במידה רבה לפיתוח ולשגשוג של ענפי ההוקי והכדורסל בארצות הברית; בשנת 1937 נתמנה לנשיא הראשון של ליגת ההוקי קרח המשנית AHL, שאך זה נוצרה מאיחוד של שתי ליגות, ובשנת 1946, במקביל לעבודתו ב-AHL, נתמנה גם לנציב הראשון של ליגת ה-BAA. בשנת 1949 יזם פודולוף והוציא לפועל את מיזוג ה-BAA עם ליגת ה-NBL, והמשיך לשמש כנציב של ליגת ה-NBA שהוקמה כתוצאה מהמיזוג.
במהלך כהונתו כנציב ה-NBA התרחבה הליגה מ-11 קבוצות לשיא של 17 קבוצות, אך בהמשך הצטמצמה ל-9 קבוצות בלבד. בשנת 1954 מימש פודולוף ב-NBA את רעיונו של דניאל בייסון, הבעלים של קבוצת סירקיוז נשיונלס, להוספת שעון זריקות. "שעון ה-24" האיץ את קצב המשחק, שיפר את רמת המשחק והניב עניין מחודש של קהל הצופים ב-NBA. באותה שנה חתם פודולוף על חוזה לשידור משחקי ה-NBA בטלוויזיה, ובכך תרם במידה רבה להכרה ולפופולריות של הליגה ברחבי ארצות הברית.
בשנת 1951 הטיל פודולוף על 32 שחקנים עונש השעיה מה-NBA לצמיתות, בגין מעורבות בפרשיית מכירת משחקים בליגת המכללות. בין השחקנים המושעים היו שחקני האולסטאר של אינדיאנפוליס אולימפיאנס אלכס גרוזה וראלף בירד, והבחירה הראשונה של דראפט 1951 ג'ין מלכיור (בולטימור בולטס).
ב-24 בנובמבר 1985 נפטר פודולוף בבית החולים ייל-ניו הייבן, בגיל 95.
אוניברסיטת סטנפורד
אוניברסיטת לילנד סטנפורד הבן (באנגלית: Leland Stanford Junior University), הידועה בעיקר בשם המקוצר "אוניברסיטת סטנפורד" (Stanford University) או פשוט כ"סטנפורד" (Stanford), היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת כ-60 ק"מ דרומית לסן פרנסיסקו וכ-32 ק"מ צפונית לסן חוזה, בסטנפורד, קליפורניה. האוניברסיטה סמוכה לעיר פאלו אלטו, בעמק הסיליקון. אוניברסיטת סטנפורד היא אחת מהאוניברסיטאות הטובות בעולם והיא בין המוסדות האקדמיים העשירים והידועים ביותר בארצות הברית ובעולם. חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות, חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר וחברה בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי.
היסטוריה
האוניברסיטה נוסדה על ידי לילנד סטנפורד, איש עסקים, מושל קליפורניה ה-8 וטייקון הרכבת, ואשתו ג'יין סטנפורד. היא נקראת על שמו של בנם היחיד, לילנד סטנפורד הבן, שמת ממחלת טיפוס הבטן בגיל 16. לילנד סטנפורד אמר לאשתו, "הילדים של קליפורניה יהיו ילדינו."
כינוי מקובל על מקומיים וחברים בקהילת האוניברסיטה הוא החווה, מכיוון שהאוניברסיטה ממוקמת באתר שבו הייתה חוות הסוסים של לילנד סטנפורד.
המענק להקמת האוניברסיטה התקבל על ידי חבר הנאמנים הראשון ב-14 בנובמבר 1885. אבן הפינה הונחה ב-14 במאי 1887, והאוניברסיטה נפתחה רשמית ב-1 באוקטובר 1891, עם 559 סטודנטים ו-15 חברי סגל, שמתוכם 7 הגיעו מאוניברסיטת קורנל. אחד מהסטודנטים הללו היה נשיא ארצות הברית לעתיד הרברט הובר, שטען כי הוא היה הסטודנט הראשון בסטנפורד, מכיוון שהוא היה הראשון מבין הסטודנטים שישן במעונות.
האוניברסיטה נוסדה כמוסד המחנך גברים ונשים יחד, אך מספר הנשים שהתקבלו לאוניברסיטה בשנים הראשונות הוגבל. ההגבלה נוצרה מכיוון שג'יין סטנפורד דאגה שבלעדיה רוב הסטודנטים באוניברסיטה יהיו נשים, ובנה לא יזכה להנצחה הולמת.
רעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906 הרסה חלקים רבים באוניברסיטה, ובהם את כנסיית ההנצחה ואת השער שסימן את הכניסה לאוניברסיטה.
המוטו הרשמי של האוניברסיטה, שנבחר על ידי בני הזוג סטנפורד, הוא. פירושו של ציטוט זה של אולריך פון הוטן בגרמנית הוא "רוח החירות נושבת". בזמן שהאוניברסיטה הוקמה הגרמנית החליפה את הלטינית כשפה המרכזית במדע ובפילוסופיה.
קמפוס
אוניברסיטת סטנפורד מחזיקה ב-32 קמ"ר. שטח הקמפוס הוא 33,129 דונם. גבולותיו של הקמפוס הראשי הם אל קמינו ריאל, שדרת סטנפורד, שדרת חוניפרו סרה, ודרך סנד היל, בחלק הצפוני של עמק סנטה קלרה בחצי האי סן פרנסיסקו.
בקיץ 1886, כשהקמפוס תוכנן, סטנפורד הביא את מנהל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, פרנסיס אמסה ווקר, ואת אדריכל הנוף הידוע פרדריק לו אולמסטד כיועצים. אולמסטד תכנן את הקונספט הכללי של הקמפוס, ודחה אתר על צלע גבעה בשביל אזור מישורי פרקטי. האדריכל, צ'ארלס אלרטון קולידג', פיתח את הקונספט בסגנון של מורו, הנרי הובסון ריצ'רדסון, סגנון הרומנסק הריצ'רדסוני. סגנון זה מאופיין על ידי מבני אבן מרובעים המחוברים בשדרות של קשתות. הקמפוס המקורי עוצב גם בסגנון הספרדי-קולוניאלי המיוחד לקליפורניה, הנקרא Mission Revival ("תחיית המיסיון"). לבניינים עם גגות הרעפים האדומים וקירות אבן החול יש חזות קליפורנית טיפוסית,
רוב הקמפוס המקורי נהרס ברעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906, אבל "המרובע הראשי" (חצר מרובעת גדולה המוקפת בניינים מכל צדדיה), בניין הכימיה הישן ואולם אנסינה (הבניין שבו התגוררו ג'ון סטיינבק ואנתוני קנדי בזמן לימודיהם באוניברסיטה) עדיין עומדים על תלם. אחרי רעידת אדמה נוספת ב-1989 האוניברסיטה החלה בתוכנית לשפץ בניינים ישנים לשימושים חדשים.
האוניברסיטה מהווה אזור-לצורכי-מפקד-אוכלוסין שהוא חלק ממחוז סנטה קלרה, אף על פי שחלק משטחי האוניברסיטה נמצאים בתוך גבולות העיר פאלו אלטו.
מוסדות
אוניברסיטת סטנפורד מנוהלת על ידי חבר נאמנים בצירוף לנשיא האוניברסיטה, ראשי ארגונים שונים, סנט הסגל ודיקנים של פקולטות שונות. בנוסף לאוניברסיטה, חבר הנאמנים משגיח גם על פארק המחקר סטנפורד, מרכז הקניות של סטנפורד, מרכז קאנטור לאמנות חזותית, המרכז הרפואי של אוניברסיטת סטנפורד וחלקת שטח גדולה ולא מפותחת.
כמו כן שוכנים בסטנפורד מכון הובר למלחמה, מהפכה ושלום, צוות חשיבה ידוע בנושאי מינהל ציבורי, ומכון פרימן ספוגלי הפועל בנושאי יחסים בינלאומיים.
ספריות
ספריות האוניברסיטה מחזיקות יחדיו יותר מכ-8 מיליון ספרים מודפסים להשאלה, 260,000 ספרים נדירים ו-1.5 מיליון כותרים של ספרים אלקטרוניים. הספרייה הראשית בקמפוס היא ספריית גרין. ספרים בנושאי מזרח אסיה מרוכזים בספריית מאייר, אשר המבנה שלה נהרס ב-2015 לאחר שנפגע ברעשי אדמה. ספריות חשובות נוספות כוללות את ספריית ליין לרפואה, ספריית ג'קסון לעסקים, ספריית פלקונר לביולוגיה וספריית קוברלי לחינוך. קיימות 19 ספריות בקמפוס.
מגורים
כ-98% מהסטודנטים לתואר ראשון בסטנפורד מתגוררים בקמפוס ב-78 בתים שונים. המעונות ממוקמים במרחק הליכה של כ-10 דקות מהקמפוס וכל בנייני האוניברסיטה. חלק מהמעונות נותנים עדיפות לתלמידי שנה מסוימת, וחלק פתוחים לכל הסטודנטים.
פרובוסטים
משרת הפרובוסט נוצרה ב-1952, בתקופת כהונתו של וולאס סטרלינג. הפרובוסט נחשב בעיני רבים כיורש הנשיא, משום שמתוך חמישה נשיאים שכיהנו אחרי סטרלינג, ארבעה היו פרובוסטים.