cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מכבי עירוני רמת גן (כדורסל גברים)
מכבי רמת גן
הקבוצה הוקמה בשנת 1946 והעפילה לראשונה לליגה הבכירה בשנת 1967 כשבין שורותיה בלטו עמיקם ריקלין, צבי קלמנוביץ׳ ״חרגול״ ואהרון צ׳חנובסקי. הקבוצה הבוגרת והקבוצות הצעירות שיחקו במגרש הפתוח של המועדון ברחוב הרצל 47 בעיר, ליד ככר "אורדע" (אזור העמק המיתולוגי). משחקה האחרון של הקבוצה הבוגרת במגרש הפתוח היה ב-1975.
בין כוכביה הראשונים של הקבוצה היה הרכז המקומי, חיים שטרקמן, שליהטט על מגרש הבלטות ברחוב הרצל, עד שעבר לקבוצת מכבי תל אביב בגיל 17 לאחר שקלע מולה במשחק גביע 38 נקודות.
בשנת 1970 התמנה נח קליגר ליושב ראש האגודה ומחלקת הכדורסל של מכבי רמת גן, וכיהן בתפקיד זה לסירוגין קרוב ל-30 שנה.
בשנת 1972 העפילה לראשונה בתולדותיה, אל משחק גמר גביע המדינה בכדורסל שם הפסידה למכבי תל אביב 99:108. במשחק זה בלט לטובה שחקנה הבלגי, קאמיל דירקס שקלע 43 נקודות, וקבע בכך שיא נקודות במשחק גמר גביע שטרם נשבר.
בעונת 1972/1973 כשבשרותיה בלטו לארי גורדון, אורי בן ארי, ומשה זילברמן סיימה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בליגה כסגנית האלופה, שנייה רק למכבי תל אביב. גם בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה כסגנית אלופת הליגה כשהיא שנייה בטבלה למכבי תל אביב.
בעונת 1982/1983 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה הסדירה, אך הפסידה 2:0 בסדרת רבע הגמר הפלייאוף להפועל תל אביב. בשנים אלו לא הצליחה הקבוצה להתרומם מעבר לעלייה לשלב הראשון בפלייאוף ונשארה קבוצת אמצע טבלה בליגה הראשונה.
דורון ג'מצ'י, כוכב הקבוצה במחצית הראשונה של שנות השמונים, וקלעה המצטיין בכל הזמנים, עבר למכבי תל אביב בשנת 1985, אך גם בלעדיו, תחת המאמן הצעיר, אפי בירנבוים, הציגה רמת גן באולמה הביתי בכפר המכביה כדורסל אטרקטיבי. בין שחקניה הבולטים בשנים אלו היו: ניר רכליס, עמי נאווי, אמיר בינו, קארל איימוס, מייקל קרטר, ארל וויליאמס וזרים מצטיינים כקני סימפסון, מילטון ווגנר, הרולד קילינג וסטן מאיו.
בעונת 1988/1989, עם מאמנה אפי בירנבוים על הקווים, הפסידה הקבוצה בגמר הגביע למכבי תל אביב 85:107.
עונת 1989/1990 הייתה מהעונות שבהן הציגה כדורסל מבריק במיוחד, ואף זכתה להצלחות באירופה (ניצחונות על קנור בולוניה של אטורה מסינה ועל אוסטנד הבלגית), הרבה הודות לצמד שחקני הרכש זרים: קני סימפסון ומילטון ואגנר. הקבוצה סיימה במקום השלישי עם אותו מספר נקודות כמו לקבוצה שבמקום השני, הפועל גליל-עליון, שגברה על יריבתה 2:3 בסדרת חצי-גמר הפלייאוף. במהלך אותה עונה זכתה הקבוצה בגביע הליגה, אחרי שגברה על הפועל תל-אביב.
בעונת 1992/1993 החלה לארח את משחקיה באולם הכדורסל החדש "וינטר" ברמת גן, שקיבל אחר כך את השם ״זיסמן״.
מכבי עירוני רמת גן
בעונת 1994/1995 ביקש ראש העיר צבי בר לאחד את מכבי רמת-גן ואת בית"ר רמת-גן, לקראת עונתה השנייה בליגה הבכירה, לכדי קבוצה עירונית אחת. מכבי הוסיפה את השם "עירוני" כבר באותה עונה, בעוד קברניטי בית"ר רמת-גן סירבו וקבוצתם הופיעה בהרכב שכלל את מרבית שחקני קבוצת הנוער של המועדון ושיחקה ללא זרים. הקבוצה ירדה ליגה ומולה קבע ג'יי ג'יי יובנקס ממכבי עירוני רמת-גן את שיא הנקודות בליגה - 101 נקודות. רק שנה לאחר מכן יצא האיחוד בצורה מעשית לפועל, כשקבוצת בית"ר עברה לשחק במסגרת לאומית ב' ברמלה תחת השם בית"ר רמת גן/רמלה ובמקביל נוצר שיתוף פעולה בין מחלקות הנוער של שני המועדונים.
בעונת 1995/1996 סיימה הקבוצה במקום ה-11 המוביל לליגה השנייה, אך הבקרה התקציבית לא אישרה את תקציבה של מכבי ירושלים בפתיחת העונה הבאה, ומכבי עירוני רמת גן נשארה במקומה בליגה הבכירה.
בעונת סיימה את הליגה הסדירה במקום הרביעי, ניצחה ברבע גמר הפלייאוף את מכבי רעננה 1:2 בסדרת הטוב משלוש, אך הפסידה 3:0 בסדרת הטוב מחמש בחצי הגמר להפועל ירושלים.
בעונת סיימה את הליגה הסדירה במקום השישי. עם זאת, הפתיעה ברבע גמר הפלייאוף את הפועל חיפה 1:2 בסדרת הטוב משלוש ללא יתרון ביתיות. בחצי הגמר בסדרת הטוב מחמש היא הפסידה למכבי רעננה 3:0. כמו כן, באותה עונה הגיעה לחצי גמר גביע המדינה ונוצחה על ידי מכבי תל אביב.
בעונת 2000/2001 הקבוצה כמעט העפילה לחצי גמר הפלייאוף לאחר שסיימה במקום החמישי בגלל הפרשי סלים.
בתום עונת 2004/2005 שבה הקבוצה לליגה הבכירה, אך אחרי עונה אחת בלבד שוב ירדה לליגה השנייה. בקיץ 2006, בשל מצוקה כלכלית של הקבוצות הפועל חולון והפועל תל אביב, שלא הצליחו לפתוח את העונה בליגה, חזרה רמת גן, יחד עם הפועל גלבוע/עפולה, לליגת העל. בעונת 2006/2007 הקבוצה שרדה בקושי בליגה וסיימה במקום השביעי מרחק 2 נקודות מהיורדת גבעת שמואל, אך בגביע המדינה הגיעה למעמד חצי הגמר שם הובסה על ידי הפועל ירושלים 79:117.
לאחר חמישה מחזורים בלבד בעונת 2008/2009, פוטר רובי בלינקו (שאימן בקבוצה מפתיחת עונת 2007/2008). מחליפו הזמני היה עוזר המאמן, אמיר עוזי, שהצליח להשאיר את הקבוצה בליגה עם ניצחון 3:0 בסדרת הישרדות בפלייאוף התחתון.
הירידה מליגת העל והשנים הראשונות בליגה הלאומית
בסיום עונת 2009/2010 נשרה הקבוצה לליגה הלאומית אחרי 5 עונות רצופות בליגת העל וזאת אחרי הפסד בסדרת הפלייאוף התחתון נגד הירידה להפועל עפולה 3:2, אחרי שרמת גן הוליכה בסדרה 0:2. הייתה זאת הפעם הראשונה בהיסטוריה של הכדורסל הישראלי שקבוצה ישראלית מפסידה בפליאוף 3:2 אחרי שהוליכה 0:2. בשנת הגיעה הקבוצה תחת המאמן עמי נאווי לחצי גמר הפלייאוף בליגה הלאומית והפסידה לנס ציונה.
הליגה הארצית
בעונת 2017/2018 סיימה הקבוצה במקום ה-8 בליגה הארצית מחוז דרום כאשר במאזנה 10 ניצחונות ו-12 הפסדים.
בעונת 2018/2019 סיימה הקבוצה במקום ה-6 בליגה הארצית מחוז דרום כאשר במאזנה 11 ניצחונות ו-11 הפסדים.
בקיץ 2019 הציעה עיריית רמת גן כי הקבוצה תתאחד עם הפועל רמת גן גבעתיים והקבוצה המאוחדת תשחק בליגה הלאומית, אך לאור סירוב האחרונה לא בוצע האיחוד.
בהמשך הוחלט כי יתבצע איחוד עם קבוצת הנשים של מכבי רמת-חן, שתיקרא מעתה מכבי עירוני רמת-גן. בנוסף, מונה שחקן העבר של הפועל רמת גן אורי קוקיה למאמן הקבוצה.
החזרה לליגה הלאומית 2020
במאי 2020 עם הודעת איגוד הכדורסל על הפסקת פעילות הליגות עקב נגיף הקורונה, העפילה הקבוצה, שהוליכה אז את המחוז הדרומי בליגה הארצית, אל הליגה הלאומית לאחר ההיעדרות של 3 עונות. הקבוצה העפילה באותה עונה לגמר גביע האיגוד, אך הוא בוטל עקב הפסקת הפעילות.
בעונת 2021/2022, תחת ברנר, סיימה במקום ה-3 והעפילה עד לסדרת גמר הפלייאוף, אחרי שעברה ברבע-הגמר את הפועל עפולה עם ניצחון 0:3 ובחצי-הגמר את הפועל חבל-מודיעין בתוצאה 1:3. בסדרת הגמר נוצחה רמת-גן 3:0 עירוני קריית אתא.
איגוד הכדורסל בישר לקבוצה כי עלתה לליגת העל, אך מחלוקת פוליטית מתוקשרת בין האיגוד למנהלת ליגת העל בכדורסל שבין השאר התנגדה לשתי עולות מהלאומית, הצריכה את פסיקת בית דין איגוד הכדורסל שלבסוף קבע כי הקבוצה לא תעפיל אל ליגת העל בתום עונה זו. את הבשורה קיבל המועדון חודשיים וחצי לאחר תום עונת הכדורסל.
בתחילת עונת 2022/2023 מונה יניב בורגר לתפקיד מאמן הקבוצה, אך במהלך העונה הוחלף בשמוליק ברנר, הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במקום ה-2 ולאחר שניצחה ברבע הגמר את א.ס. רמת-השרון 1:3 ובחצי הגמר את אליצור אשקלון 2:3 זכתה בכרטיס לליגת העל. במשחק הגמר גברה רמת-גן בחוץ על הפועל עפולה 66:69 וזכתה באליפות הליגה הלאומית.
מחלקת הנוער
למכבי עירוני רמת גן מחלקת נוער המונה 26 קבוצות ליגה של בנים ובנות המשתתפות בליגות לגילאים הצעירים של איגוד הכדורסל בישראל. באגודה פעילים כ-400 שחקנים ושחקניות מגילאי קט-סל עד גיל נוער. עד 1998 היה בסיסה של מחלקת-הנוער במגרש הפתוח של המועדון ברחוב הרצל 47 ליד כיכר אורדע בעיר. ב-1998 יצא המועדון ממתחם הרצל במסגרת הסכם מול עיריית רמת-גן והמקום הוסב למגרש חנייה. המועדון היה מהראשונים בישראל להקים מסגרת של בית-ספר לכדורסל בשנות השבעים, אותו הפעיל במגרש הפתוח ברחוב הרצל בעיר. כיום פעיל בית-הספר לכדורסל של מכבי עירוני רמת-גן במסגרת מרבית בתי-הספר היסודיים בעיר ומונה כ-1,200 חניכים וחניכות.
השתתפות באירופה
מכבי רמת גן החלה להשתתף בגביעי אירופה בעונת 1972/1973 עת לקחה חלק במפעל גביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל.
ניצחונה המרשים הראשון במסגרת האירופאית, התרחש בחודש נובמבר שנת 1974, כשתחת מאמנה שמואל יעקובסון, הפתיעה במגרש יד אליהו בו ניצחה את הקבוצה האיטלקית, סינודינה בולוניה, בתוצאה 114-94. לרמת גן היטיבו לקלוע במשחק זה: בוב גריפין (29 נק׳), לארי צ׳יטהאם (31 נק) ולארי גורדון (30).
בעונת 1983/1984 הגיעה עד לשלב רבע גמר במפעל גביע קוראץ׳ בו הפסידה בנקודה לקבוצת אנטיב.
אחד ממשחקיה הזכורים היה בעונת 1989/1990 במסגרת מפעל גביע אירופה למחזיקות גביע, עת חוללה הפתעה מרעישה בעודה גוברת במגרש האוניברסיטה בתל אביב, על הקבוצה האיטלקית, קונור בולוניה עם מאמנה אטורה מסינה בתוצאה 96-95. במשחק זה בלטה תצוגת שיא של השחקנים: מילטון וגנר, קני סימפסון וארל וויליאמס. את סל הניצחון קלע עבור רמת גן, גיל שוורצמן.
מלך הסלים בכל הזמנים
נכון ל-1 בספטמבר 2022. השחקנים המודגשים עדיין פעילים
הליכה נורדית
הליכה נורדית (בפינית: sauvakävely) היא פעילות גופנית המבוססת על הליכה תוך שימוש בשני מוטות הליכה. הספורט הזה התפתח בפינלנד ומשם זלג למדינות הסקנדינביות ולארצות הברית. פעילות זו מתאימה גם לאנשים תשושים ולנכים.
"הולכי הסקי" הראשונים היו גולשים שהשתמשו במוטות סקי בעת תרגול, בטיולים, במדרונות ובביצות. אי אפשר לנקוב בשמו של ממציא ההליכה הנורדית, שכן הספורט התפתח בהדרגה ופותח על ידי גורמים רבים. החל משנת 1966, בפקולטה לחינוך גופני, באוניברסיטה של יובסקילה, המורה Leena Jääskeläinen החלה לתרגל בשיעורים שלה הליכה נורדית, תוך מתן הסבר לסטודנטים על יתרונותיה על פני הליכה רגילה.
משנת 1997 התחילה ההליכה הנורדית לצבור פופולריות בפינלנד. באותו זמן הושקו מוטות ההליכה הנורדית הראשונים של המותג Exel. במקביל, Suomen Latu ומכון הספורט הפיני החלו לפתח מוצרים ואימונים של הליכה נורדית. הספורט צבר פופולריות במהירות, ונוצרו סביבו תוכניות אימונים, סמינרים וסרטונים חינוכיים.
ההליכה הנורדית זכתה להתרחבות משמעותית בפינלנד ובשנת 2000 היו מיליון מתרגלים, או אחד מכל שישה אנשים. באותה שנה אקי קריהטאלה ייסד את האגודה הבינלאומית להליכה נורדית (INWA), ארגון בינלאומי שמטרתו לקדם ולפתח את תרגול ההליכה הנורדית.
הליכה נורדית, בהשוואה להליכה רגילה, כוללת הפעלת כוח על המוטות עם כל צעד. ההלכים הנורדיים משתמשים יותר ובעוצמה רבה יותר בכל גופם ומקבלים גירוי בונה כושר שאינו קיים בהליכה רגילה לחזה, לשריר הגב הרחיב, לשריר הזרוע התלת-ראשי, לכתפיים, לבטן, לעמוד השדרה ולשרירי ליבה אחרים שעלולים לגרום לעלייה משמעותית בקצב הלב. הליכה נורדית מוערכת כמייצרת עלייה של עד 46% בצריכת האנרגיה, בהשוואה להליכה ללא מוטות. נערכו מספר מחקרים על ההשפעות של הליכה נורדית. מחקר אחד במיוחד השווה הליכה רגילה להליכה נורדית. מחקר אחד הראה שהליכה נורדית הובילה לירידות משמעותיות יותר ב-BMI ובהיקף המותניים בהשוואה להליכה רגילה. קבוצת ההליכה הנורדית הייתה הקבוצה היחידה שחוותה ירידה בשומן הגוף הכולל ועלייה ביכולת האירובית.
טונסברג
טונסברג (בנורווגית: ) היא עיר במחוז וסטפול, השוכנת על החוף המערבי של פיורד אוסלו בנורווגיה.
אציקלוביר
התרופה מתערבת בתהליך השכפול העצמי של הנגיף ובכך מונעת את חידוש התרבית ומאפשרת למערכת החיסונית של הגוף לחסל את שאריות הנגיף המתפרץ. התרופה אינה מרפאת את מחלת ההרפס, היות שאינה יעילה כנגד הנגיף הרדום המשתכן בגנגליונים העצביים.
לידה פעילה
לידה פעילה היא השם שטבעה ג'נט בלאסקאס לתהליך בו האישה היולדת לוקחת חלק פעיל בלידה. זו מהווה אלטרנטיבה הוליסטית לתהליך הלידה המקובל בבתי חולים.
אציקלוביר
בזמנו ראו באציקלוביר תחילתו של עידן חדש בטיפול האנטי-ויראלי, היות שהוא מאוד ספציפי ובעל רעילות נמוכה לתאים. בשנת 1988 הוענק פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לפרמקולוגית גרטרוד עליון על פיתוח תרופת האציקלוביר ותרופות נוספות.
לידה פעילה
לידה פעילה – הספר
ג'נט בלאסקאס כתבה את הספר 'לידה פעילה' בשנת 1992 וחוללה מהפכה. לאחר חוויות אישיות ומחקר ארוך ורחב שערכה בלאסקאס היא מסבירה כי לידה פעילה היא לידה טבעית, שבמהלכה נענית היולדת לאינסטינקטים הטבעיים שלה ולהיגיון הפיזיולוגי של גופה. הספר שכתבה מציע לקהל היולדות, מלוויהן ואנשי המקצוע מידע עדכני, ייחודי ומקיף, תוך התייחסות למציאות הקיימת בישראל, לאפשרויות ליישום לידה פעילה בארץ (כולל מרכזים, קורסים ואתרי אינטרנט) ולמחקרים עכשוויים. בנוסף מציע הספר הסברים על היתרונות והחסרונות של ההתערבויות הרפואיות המקובלות בלידה, עצות ליצירת סביבה נוחה ותומכת ללידה, בבית החולים או בבית, הצעות לתנוחות שיסייעו להתקדמות הלידה ולהתמודדות טובה יותר עם הכאב, ומידע על אמצעי טיפול הוליסטיים להיריון וללידה.
אציקלוביר
מנגנון פעולה
אציקלוביר נבדלת מהתרופות האנלוגיות לנוקלאוזיד שקדמו לה, בכך שהיא מכילה מבנה נוקלאוזידי חלקי בלבד - טבעת הסוכר מוחלפת במבנה שרשרת פתוח. הטבעת מומרת באופן בררני לצורת חד-זרחה על ידי אנזים תימידין קינאז נגיפי, המבצע זרחון ביעילות גבוהה פי כשלושת אלפים מאשר תימידין קינאז תאי. לאחר מכן, צורת החד-זרחה עוברת זרחון נוסף לצורת התלת-זרחה האקטיבית, aciclo-GTP, על ידי קינאזים תאיים.
לידה פעילה
רקע לצמיחתו של המושג לידה פעילה
ישנן עדויות ללידות בימי קדם בהן נשים ילדו בתנוחות זקופות, נתמכות על ידי נשות מקצוע ובנות משפחתן. מתגליפים ופסלים ניתן לראות כי נשים נהגו ללדת בתנוחות זקופות תוך היעזרות בכבידה ובתנועה. בעדויות מתרבויות שונות נראות יולדות הנתמכות בנשים נוספות סביבן, ונתגלו עדויות לפולחנים שמעידים על תפיסה חיובית של מעגל הפוריות הנשי, ובשיאו הלידה. עם התרחקות האדם מהאדמה והשבטיות, וכניסתה של המודרנה ההתייחסות ללידה ולנשים בכלל החלה להשתנות. התיעוש ההולך וגובר, והתפתחות הכלכלה הקפיטליסטית חוללו שינויים מרחיקי לכת במשפחה הגרעינית ובחברה המסורתית.
אציקלוביר
מנגנון פעולה
Aciclo-GTP הוא מדכא חזק במיוחד של DNA פולימראז נגיפי; משיכתו לפולימראז נגיפי גדולה פי 100 ממשיכתו לפולימראז תאי. צורת החד-זרחה שלו גם מתמזגת לתוך ה-DNA הנגיפי ובכך מביאה לסיום השרשרת. בנוסף, הוכח כי אנזימים נגיפיים לא מסוגלים להסיר את ה-aciclo-GTP מהשרשרת, דבר המביא לדיכוי כל פעילות נוספת של ה-DNA פולימראז. בתוך התא, ה-aciclo-GTP עובר מטבוליזם מהיר למדי - ייתכן ועל ידי אנזימי פוספטאז תאיים.
לידה פעילה
תהליך פיזיולוגי
תהליך הלידה מבחינה פיזיולוגית מתואר לרוב בחלוקה לשלושה שלבים:
אציקלוביר
מנגנון פעולה
תרופת האציקלוביר פעילה כנגד רוב המינים במשפחת ההרפס, ואלה מובאים כאן לפי סדר כושר הפעולה של התרופה:
לידה פעילה
תהליך רגשי
לצד מערכות הגוף השונות אשר פועלות בתיאום במהלך הלידה, ישנן התרחשויות פנימיות בעולם הרגש אשר משפיעות על התהליך. לידה היא אירוע אחד ברצף של אירועים ההופכים אשה לאם. במהלך ההיריון, לקראת צאתו של תינוק אל העולם, מתעוררים עולמות פנימיים. מגוון עצום של רגשות יכול להתגלות – פחד, התרגשות, שמחה, עצב, ציפייה, חשש ואף חרדה. כל רגש שעולה מבקש התייחסות ויש לו מקום בתהליך. הפרשת ההורמונים מקדמי הלידה תלויה, בין היתר, בתחושותיה של האישה. באם תרגיש בטוחה ונתמכת תהיה חופשייה לשחרר את המתח בגופה ולאפשר לו להפריש את ההורמונים הדרושים. קרוב לוודאי שאישה תחוש בעת הלידה טלטלה של רגשות עזים – מייסורים לאקסטזה, מייאוש וחולשה לאומץ ועוצמה, מתשישות לכוחות שלא ייאמנו. הלידה היא תהליך של התרוקנות והתמלאות ועל כן המקצבים הטבעיים של הגוף נעים יחד עם גלי הרגשות. ישנה חשיבות עצומה לתמיכה והכרה ברגשות אלו. פרטיות וסביבת לידה שלווה הכרחיים כדי לאפשר לאם לייצר באופן טבעי רמות גבוהות של הורמונים החיוניים הן לצירים יעילים והתקדמות הלידה, והן ליצירת הקשר הראשוני החזק בין אם לתינוק מיד לאחר הלידה.
היסטוריה של כאב ופחד בלידה
בראשית ימיה של הרפואה, אבות הרפואה המערבית ביוון העתיקה – היפוקרטס ואריסטו, לא ציינו כאב וסבל בתצפיות שלהם על נשים בהריון ובלידה. הם הדגישו את החיבור בין גוף לנפש, חשיבות ההרפיה העמוקה במהלך הלידה ונוכחותם המועילה של תומכי ותומכות לידה אשר מטפלים ביולדת. מאה שנים לפני הולדת ישו, הרופא היווני סוראנוס איגד את כל כתביהם של אריסטו והיפוקרטס.
אציקלוביר
מנגנון פעולה
התרופה פעילה בעיקר כנגד וירוסי ההרפס סימפלקס, ובמידה מופחתת נגד וירוס VZV. היעילות שלה אך מוגבלת כנגד וירוסי ה-EBV וה-CMV. התרופה אינה פעילה כנגד הווירוס הרדום בתוך הגנגליונים העצביים בגוף.
לידה פעילה
היסטוריה של כאב ופחד בלידה
סוראנוס הדגיש את חשיבות ההקשבה לתחושותיהן וצורכיהן של נשים יולדות ולא הזכיר שום נוכחות לכאב.
בסוף המאה השנייה לספירה התחזקו תופעות של שנאה והדרת נשים. נשים מרפאות, אשר בעבר היו חלק כה מהותי בחברה, הוצאו להורג בשל יכולות הריפוי שלהן אשר נחשבו ככישוף שטני. המיילדות, הנשים החכמות בעלות הידע המסורתי והמרפאות הוחרמו, הוקעו והפכו למוקד של שנאה יוקדת. ספריו של סוראנוס, ואתם רעיון הלידה הטבעית, הנתמכת ונטולת הכאב, הוחרמו איתן. מעתה ואילך נשים הופרדו בעת הלידה, הוכרזו כחוטאות בתאוות הבשר ונמנעה מהן כל עזרה ותמיכה. מקצוע המיילדות הוכחד, הנשים התומכות הועלמו והלידה הייתה נתונה לחסדיהם של כמרים ונזירים אשר הותירו את היולדות מבודדות. מכאן קצרה הדרך להפוך את הלידה לחוויה של פחד, כאב וייסורים.
אציקלוביר
פרמקוקינטיקה
מסיסותו של האציקלוביר במים חלשה למדי, והזמינות הביולוגית הנמוכה שלו עומדת על כ-10-20%. מסיבה זו, במקרים בהם נדרש ריכוז גבוה יותר תיתכן החדרה בעירוי תוך-ורידי. במתן פומי ריכוז פלסמי מרבי מתקבל לאחר כשעה-שעתיים. שיעור הפצתו של האציקלוביר גבוה ושיעור התקשרותו לחלבונים בפלסמה עומד אך על 30%. זמן מחצית החיים של האציקלוביר כ-3 שעות.
לידה פעילה
היסטוריה של כאב ופחד בלידה
בתחילת המאה השש עשרה נמצאו כתביו של סוראנוס ושבו אל עולם הרפואה. ספר המיילדות הראשון נכתב והמיילדות חזרה להיות מקצוע, אולם נתפסה כעיסוק מביש. עם גילוי הכלורופורם עלתה האפשרות לתת אותו בעת ביצוע תהליכים רפואיים כדי להקל על הכאב אך השימוש בו נאסר עבור נשים בלידה. התפיסה שהכאב בלידה הוא מטרת חייהן של נשים הובילה לפחד ומתח קיצוני אצל נשים לפני לידה והן חוו סבל רב.
אציקלוביר
תופעות לוואי
תופעות לוואי (≥1%) אשר שויכו לאציקלוביר בעת טיפול מערכתי פומי או תוך-ורידי כוללות - הקאה, שלשול ו/או כאבי ראש. במינונים גבוהים, דווח על הזיות. תופעות לוואי נדירות יותר (0.1–1%) כוללות - רעידה, ורטיגו, בלבול, סחרחורת, בצקת, כאב פרקים, גרון כואב, עצירות, כאב בטן, פריחה ו/או חולשה כללית.
לידה פעילה
היסטוריה של כאב ופחד בלידה
באמצע המאה השמונה עשרה הורשו רופאים לטפל בנשים בלידה, אך רבים מהם הסתייגו בשל תדמית שלילית שהוצמדה לגברים שעסקו בכך. כך אירע שהרופאים שעסקו בלידה היו אלו הפחות מנוסים ופחות מקצועיים ונדרשו למצבים שלא בהכרח ידעו להתמודד אתם.
אציקלוביר
תופעות לוואי
מתן אציקלוביר ורידי עשוי לגרום לפגיעה הפיכה בכליות בשיעור של 5%-10% מהמטופלים, עקב שקיעה של גבישי אציקלוביר בכליה. פגיעה זו מתרחשת יותר כאשר אציקלוביר ניתן באופן מהיר, ובייחוד בחולים מיובשים וכאלה עם פגיעה כלייתית. ניתן להפחית את הסיכון על ידי הידרציה מספקת, קצב איטי של עירוי והתאמת מינון בהתאם לתפקוד הכלייתי.
האציקלוביר יכול לגרום לתופעות לוואי נוירולוגיות, בייחוד באנשים עם תפקוד כלייתי ירוד.
לידה פעילה
היסטוריה של כאב ופחד בלידה
המעבר מהבית לבתי החולים, ומתמיכת מיילדות לשליטה רפואית הפגיש יולדות עם גורל מר. מחלקות היולדות בבתי החולים היו מטונפות, ההיגיינה הייתה לקויה ותמותת האמהות והתינוקת הרקיעה שחקים. כיוון שהסבל והמוות במהלך לידה עדיין נתפסו כגזרה משמים שיעור התמותה הגבוה התקבל ללא תהיות, על אף שבקרב נשים שילד בבית שיעור תמותת האמהות והתינוקות היה נמוך בהרבה. המיתות בבתי החולים נגרמו בשל תנאי היגיינה לקויים וחשיפה למחלות של חולים סמוכים, ולא בשל סכנות או סיבוכים בלידה עצמה. הפחד מהמוות נהיה מזוהה עם הלידה.
נשים באותה תקופה למדו לפחד מהלידה. לידה כואבת ורווית סבל, עם סכנת חיים בצידה, הייתה העונש שנגזר על נשים לשאת.
בשנת 1860 הקימה פלורנס נייטינגייל מחדש את בתי הספר למיילדות. היא התעקשה שמחלקות היולדות בבתי החולים יאמצו את תקני הניקיון וההיגיינה שהיו נהוגים במחלקות אחרות בבתי החולים ודאגה שנשים יקבלו טיפול תומך ואדיב בהגיען ללדת. אך מרגע שהרדמה בלידה הייתה זמינה השתנתה הגישה הרווחת ללידות. מאי פיקוח וטיפול לקוי בידי רופאים רשלניים לשימוש יתר בתרופות ובפרוצדורות רפואיות. המדיקליזציה השתלטה על הלידה. נשים הפכו תלויות בהחלטות רפואיות ובהתערבויות. ההקלה האפשרית על כאבן של היולדות ונחיצותו ההכרחית של הצוות הרפואי הפכו למרכז העניין בתהליך הלידה.
מדיקליזציה של הלידה
החל במאה ה-19 עם המהפכה התעשייתית וההתקדמות הטכנולוגיות, הרפואה המודרנית לוקחת חזקה על המדע ומכאן על האפשרות לקבוע מה נכון ומה לא נכון ולהכתיב נהלים ופרוטוקולים. במאמרו "הרפואה כמוסד לפיקוח חברתי" (1972) אירווינג זולה טען כי, רוב ענייני היום יום המהווים את הקיום האנושי הפכו לבעלי עניין רפואי וכפופים בשל כך להגדרות רפואיות המחלקות בעזרת פרמטרים נתונים מהו "בריא" ומהו "חולה". חלוקה זו מעבירה את השליטה בתהליך המדיקליזציה מידיו של האדם הפרטי אל הממסד הרפואי. במאמר זה, זולה מחזק את התפישה כי על ידי מחקר וטיפול בפרט בידי הממסד הרפואי בלבד נשללות ממנו אפשרויות אלטרנטיביות להתמודדות עם מצבו ולטיפול בו.
הממסד הרפואי, אשר הורכב ברובו מגברים והונחה על ידי תפיסות סקסיסטיות, נטה להתעלם מקולן של נשים ומביקורת פמיניסטית. רק כאשר כוחן הצרכני של נשים הפך לאיום החל שינוי. התעשייה הרפואית הבינה שהמוני נשים ישתמשו בכוחן הצרכני ויעברו לקבל טיפול במרכזים רפואיים המספקים את הדאגה, הנוחות והכבוד לגופן וחרדה להכנסותיה. כל השינויים החיוביים שחלו בגישת הממסד הרפואי כלפי הגוף הנשי, וכלפי הטיפול בנשים, הם תוצאה ישירה של מאבק פמיניסטי ארוך. גם היום, כאשר מדובר בטיפול רפואי לנשים, זהו אחד המקומות היחידים בהם המאבק הפמיניסטי ממשיך לצבור תאוצה ותמיכה גם מנשים שאינן מתייחסות לעצמן כפמיניסטיות.
ד"ר כריסטיאן נורת'רופ (Christiane Northrup) כותבת בספרה "גופה של אישה, תבונתה של אישה" (Women’s Bodies, Women’s Wisdom) כי בתי חולים ערוכים לקבל לידות רק בהפיכתם לאירוע רפואי. מנהגי הלידה בבתי חולים משקפים הערצה תרבותית לטכנולוגיה ולעליונות הטכנולוגיה על תבונתו של הגוף. נורת'רופ מציינת כי אנו חיים בתרבות הבוטחת ביכולות הרפואית ליילד יותר מאשר ביכולתה של אישה ללדת ובתועלתה של תמיכה אנושית. אמונה זו כה משכנעת עד כי גם נשים המגיעות חזקות ברצונן ובגופן מסיימות את התהליך בהתערבות רפואית כלשהי.
בספרה "לידה פעילה" טוענת ג'נט בלאסקאס כי כאשר מאפשרים לנשים למצוא את תנוחת הלידה הנכונה להן מאפשרים להן לעבור ממצב של מטופלות סבילות ליולדות פעילות. זוהי גישה שונה במהותה מן הגישה הרפואית השלטת להיריון ולידה, גישה שאינה רואה בהיריון מחלה ובלידה אירוע רפואי. גישה זו שמה דגש על מספר דברים: לכל אישה יש אינסטינקט טבעי בזמן הלידה ועליה להיות קשובה לעצמה ולהנחות את מהלך הלידה. בזמן מהלך הצירים והלידה עצמה, מדגישה גישת לידה פעילה שימוש בתנוחות המאונכות לקרקע בזמן דחיפת התינוק מטה בתעלת הלידה – עד הגעת הראש אל פתח הנרתיק, ועל ידי כך העזרות בכוח הכובד. השימוש בתנוחות מאונכות בזמן הצירים והלידה מעודד זרימת דם טובה יותר אל השלייה והתינוק ומאפשר לתינוק להתקדם באופן הטוב ביותר במורד תעלת הלידה. בנוסף תנוחות זקופות בעת הלידה מגדיל בשליש את נפח חלל האגן, יחסית לנפחו בעת לידה פסיבית.
יתרונות לידה טבעית ולידה פעילה
לידה פעילה היא תהליך פיזיולוגי טבעי, שבמסגרתו רצף שלבי הלידה, מתפתח באופן ספונטני וללא הפרעות. לידה המתרחשת באופן כזה מובילה בדרך כלל לאם ותינוק בריאים, להנקה מוצלחת ולקשר קרוב בין האם לתינוק מהרגעים הראשונים אחרי הלידה. בלידה פעילה קטנים הסיכויים לסיבוכים והתערבויות, וגדלים הסיכויים לתוצאות טובות, במישורים פיזיים רגשיים, גם לטווח הארוך.
בתחילת המאה העשרים התוודע רופא מיילד אנגלי בשם ד"ר גרנטלי דיק-ריד לנשים שילדו בצורה שונה מהדרך שהכיר. הוא פגש נשים באזורים דלים ומוכי עוני בלונדון עצמה וכן בשדה הקרב בו לחם במלחמת העולם הראשונה. הנשים פשוטות העם שראה בעת צירי הלידה שלהן לא היו מעוניינות בשיכוך הכאבים שהציע והביאו ללידותיהן פשטות ומשהו שנראה לד"ר דיק-ריד כחוסר בכאב. הרופא המשכיל שב לחקור את חוויות הלידה של נשים לונדוניות עתירות ממון וראה כיצד הן חוות ייסורים וסבל בציריהן ומבקשות סיוע רפואי לשיכוך כאבים. מתוך התנסויות אלו פיתח דיק-ריד תאוריה שלפיה, כאשר הפחד אינו נוכח בלידה – גם הכאב אינו נוכח. הפחד גורם לעורקים המובילים אל הרחם להתכווץ ולהימתח ובכך מייצר כאב. כאשר הפחד אינו נוכח, כפי שראה בלידותיהן של הנשים הכפריות הפשוטות, השירים נרגעים ומתגמשים בעוד הגוף פועם, נפתח ומקדם לידה. דיק-ריד פרסם מאמר פורץ דרך והציע הנחת יסוד לפיה הפחד הוא שגורם למתח בגוף, בעיקר ברחם, בולם את תהליכי הלידה הטבעיים אשר מתחוללים בגוף, מאריך את הלידה וגורם לכאב. הוא טבע את השם סינדרום פחד-מתח-כאב (FTP). בספרו "לידה טבעית" שהתפרסם בשנת 1933 הציג דיק-ריד את הרעיון כי הגוף מצויד בכל שדרוש על מנת להפחית אי נוחות וכאב בלידה אם יניחו לו.
לידה פעילה מפחיתה את הסיכוי להתערבויות כגון לידה מכשירנית, ניתוח קיסרי, וחתך חיץ. בלידה פעילה נשים מרגישות מחוזקות יותר ביכולת הבחירה שלהן וחשופות פחות להתערבויות ולאלימות כלפי יולדות, וחשוב לא פחות - הגעתו של התינוק לעולם וחיבורו לאם נעשים בצורה המיטבית עבור האם והתינוק. ד"ר מישל אודן כותב במבוא לספר "לידה פעילה" : "היום שבו טבעה ג'נט בלאסקאס את הביטוי 'לידה פעילה' הוא היום החשוב ביותר בתולדות הלידה באירופה, מאז השתלט הרופא הצרפתי מוריסו במאה השבע עשרה על תהליך הלידה, והשכיב את האישה היולדת על גבה."
לפעמים יש בלבול בין המונחים לידה טבעית, ולידה פעילה. המונחים אכן דומים, אך הדגשים בהם שונים. הדגש בלידה טבעית היא מניעת התערבות רפואית (ללא אילחוש, התערבות הורמונלית, או חתך חיץ). הדגש בלידה פעילה הוא על האשה. בלידה פעילה, האשה היא האחראית לתהליך. היא בוחרת את התנוחות, את הקצב, ואת מהלך הלידה. על פי השיטה, שליטה זו מקלה על החרדות האופייניות בלידה, ומאפשרות לידה קלה יותר.
התמודדות עם כאב בלידה פעילה
לידה מלווה לרוב בצורך להתמודד לאורך זמן עם כאב הצירים. ישנן גישות להכנה ללידה המלמדות נשים ובני/ בנות זוגות טכניקות שונות להקלה על הכאב. חלק מהיולדות מבקשות להקל את הכאבים על ידי תרופות מאלחשות כגון אלחוש אפידורלי המאלץ שכיבה על הגב, או שימוש בגז צחוק המטשטש ומפחית את הכאב.
בלידה פעילה ישנן דרכים שונות ומגוונות להתמודדות עם הכאב המעודדות את הגוף להיעזר במנגנוני הפחתת הכאב הטבעיים המועברים במערכת ההורמונלית. ההורמונים מקיימים מנגנון תקשורת בגוף. תהליכים שונים בהריון ובלידה תלויים בתזמון מדויק ומתואם של תהליכים הורמונליים שונים. באמצעות זרם הדם מועברים ההורמונים לכל חלקי הגוף ומגיעים אל איבר המטרה. מערכת של ויסות ובקרה מתאמת בין התהליכים האלה, ומורכבת משתי מערכות הפועלות יחד – המערכת ההורמונלית והמערכת העצבית.
מבנה גוף האישה נועד להתמודד עם כאבי הלידה. מערכת השרירים והשלד עובדים בתיאום עם המוח שמפריש הורמונים לפי דרישה. אוקסיטוצינים מקדמי לידה (המכונה גם הורמון האהבה או ההורמון הביישן ), ואנדרופינים שהם משככי הכאב הטבעיים. אנדרופינים מופרשים בלידה בצורה המיטבית כאשר מאפשרים לגוף להרפות ולאשה להתכנס פנימה לתוך עצמה. ישנן דרכים טבעיות לתמוך בהרפיה זו ובהפרשת האנדורפינים תוך כדי הלידה.
הזכות לבחור
בישראל קיימת מודעות הולכת וגוברת לזכויות היולדת. ישנן קבוצות ברשתות החברתיות המעודדות בחירה מושכלת במקום הלידה, בצורת הלידה וכן בחשיפת נשים בהריונות הנחשבים בסיכון (תאומים, לאחר קיסרי, מנח עכוז) לאפשרויות העומדות בפניהן. ישנו מאבק ציבורי התומך בקידום זכויות הביטוח הלאומי של יולדות הבוחרות בלידת בית. גם ארגוני נשים כגון עמותת נשים לגופן ועמותת נשים קוראות ללדת פועלות לקידום זכויות נשים בהריון ובלידה.
החל בסוף שנות התשעים, מרבית בתי החולים בישראל מאפשרים ומשתפים פעולה עם יולדות המעוניינות בפרקטיקה של לידה פעילה. בבתי חולים ברחבי הארץ קיימות מחלקות המעודדות לידה טבעית ופעילה וכן מחלקות התומכות בהנקה ובאפס הפרדה לאחר הלידה בין האם לתינוק.
שמחה קראוס
לימודיו ופעילותו
נולד ברומניה, היגר לארצות הברית ושם למד בישיבת חיים ברלין בניו יורק אצל הרב יצחק הוטנר (שם הוסמך לרבנות). לאחר מכן למד בישיבת רבינו יצחק אלחנן אצל הרב סולובייצ'יק. היה לתלמידו של הרב סולובייצ'יק, וכתב על משנתו מאמר בכתב העת "מסורת", בשם "הרב, על ציונות, אוניברסליות ופמיניזם". בעל תואר שני מבית הספר החדש למחקר חברתי בסיטי קולג'.
העביר שיעורים בתוכנית IBC של ישיבה יוניברסיטי במשך יותר משני עשורים, והרצה במדעי המדינה במספר מכללות. שימש שנים רבות כרב של קהילות "ישראל הצעיר" בהילקרסט ובסנט לואיס, ושל קהילת "בית יעקב" בניו יורק.
התמנה לנשיא הציונים הדתיים של אמריקה ("המזרחי") ושימש בתפקיד זה עד שעלה לישראל בשנת 2005.
עם עלייתו לישראל, הדאגה לפתרון לבעיית העגונות של הרב קראוס הגיע לעין הציבור הישראלי. בחודש אייר תשס"ח, הרב קראוס נתן את ברכתו להסכמי קדם-נישואין למניעת סירוב-גט בכתב הסכמה הלכתית שהוא העניק לספר "מנעי עיניך מדמעה" על הסכמים מעין אלו. הוא חתם כיושב הראש של הוועד ההלכתי של מועצת רבני ישראל הצעיר בישראל.
הוא המשיך להתעמק בפתרונות אפשריים לבעיית העגונות וכך הוזמן להשתתף בקהל השומעים ב"פסגת העגונה" של JOFA ומרכז תקוה באוניברסיטת ניו יורק ביוני 2013. עד סוף היום באותה פסגה, הרעיון להקמת בית דין מיוחד להתרת עגונות, בראשות הרב קראוס, התחיל להתבסס בשיחה בין הגב' בלו גרינברג, יוזמת הפסגה, והרב קראוס.
הרב קראוס פירט את התייחסותו לבעיית העגונות בימינו, באירוע "יום העגונה הבינלאומי" של תנועת 'ישראל הצעיר' בישראל בירושלים בשנת 2014 וקרא לקהילות יהודיות ולרבנים המנהיגים אותן להרגיש את הכאב של העגונות ולפעול להתרתן במציאת פתרונות הלכתיים.
כעבור שנה היוזמה יצאה לפועל, ומשנת 2014 עמד הרב קראוס בראש הרכב בית דין בינלאומי לענייני אישות שהקימה בלו גרינברג, (ביזמתו של הרב דוד ביגמן), עד לפרישתו בשנת 2021. בית הדין עוסק בהתרת עגונות מכל העולם. על פי רוב בית דין פותר את התיקים הקשים על ידי ביטול הקידושין או על ידי הצהרה שהקידושין היו קידושי טעות. כפי שהסביר הרב קראוס עצמו:
בית הדין הבינלאומי הקדיש עמודים באתר שלו למקורות הלכתיים שעליהם מבוססים פסקי הדין ולמספר ניכר של פסקי דין. הרב קראוס ספג ביקורת קשה מצד הרב הרשל שכטר, ראש ישיבה בישיבה אוניברסיטה. את תגובת הרב קראוס פורסם בשם בית הדין.
סול סולאר
סול סולאר (בספרדית: Xul Solar; ) הוא שמו הבדוי של אוסקר אגוסטין אלחנדרו שולץ סולארי, שהיה צייר ארגנטינאי, פסל, סופר ויוצר שפות.
קורות חייו
סולאר נולד באזור בואנוס איירס. אביו היה ממוצא בלטי-גרמני ויליד ריגה. אמו, אגוסטינה סולארי, הייתה ילידת איטליה. סולאר התחנך בבואנוס איירס ככמוזיקאי ולאחר מכן למד ארכיטקטורה. הוא עבד כמורה בבי"ס וכעובד עירייה ובשנת 1912 עלה על ספינה שהפליגה להונג קונג, כחלק מהצוות. בסופו של דבר, ירד לחוף בלונדון ונסע לטורינו. לאחר מכן פגש את אמו ודודתו ונסע עמהן לפריז, טורינו, ג'נובה ולעיר הולדתה של אמו. בשנים שלאחר מכן, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נדד בין ערים אלו וכן בין מרסיי לפירנצה. לקראת סוף המלחמה שירת בקונסוליה הארגנטינית במילאנו.
במשך שנות המלחמה, התיידד סולאר עם האמן הארגנטיני הצעיר אמיליו פטורוטי (Emilio Pettoruti), שהיה מקורב לפוטוריסטים. באותה תקופה החל סולארי להקדיש יותר ויותר זמן לציור, ובמיוחד לצבעי מים, שהפכו לסוג הצבעים החביב עליו. כמו כן עבד בטמפרה ומעט בשמן.
יצירתו ותחומי עניין
סולאר העדיף צבעים בהירים וניגודים עזים, בעיקר בפורמט קטן יחסית. סגנונו מזכיר את קנדינסקי, קלה ושאגאל. כמו כן יצר גרסת פסנתר בעל שלוש שורות של קלידים. על יצירתו כתב משורר ארגנטיני כי כאסטרולוג הוא קרוב לאל ולמקור הכוכבים. סולאר שרטט לוחות אסטרולוגיים. כמו כן התעניין בבודהיזם והאמין בגלגול נשמות. בנוסף יצר קלפי טארוט. ציוריו משקפים את אמונתו הדתית וכוללים מדרגות וייצוגים של האל.
סולאר יצר שתי שפות. אחת מהן שילבה ספרדית עם פורטוגזית ושימשה לו לעיתים קרובות כלשון דיבור. בנוסף פיתח שפה מקיפה, במטרה שתשמש כשפה עולמית. היא כללה מתמטיקה, מוזיקה, אסטרולוגיה ואמנות פלסטית. יצירתה הושפעה כנראה מספרו של הרמן הסה "משחק חרוזי הזכוכית". סולאר התעניין מאוד במשחקים ופיתח גרסה משלו לשחמט. הוא גם השתמש במתמטיקה לפי בסיס 12. על עצמו אמר שהוא מאסטרו של סוגת כתיבה שעדיין לא קוראים.
מחוץ לארגנטינה סולאר ידוע בעיקר הודות לקשריו עם בורחס. דמות משנית באחד מספרי בורחס קרויה על שמו וכמו כן הוא אייר ספר שחיברו בורחס ואדם נוסף ושיצא לאור בשם בדוי. סולאר ובורחס חלקו עניין משותף בשירה אקספרסיוניסטית גרמנית, ביצירותיו של ויליאם בלייק ושל יוצרים נוספים. כמו כן בפילוסופיה מזרחית ובספר הסיני העתיק אי צ'ינג.
מורשתו
סולאר החל לייסד בביתו "מועדון אוניברסלי", במטרה שיהיה סוג של סלון ספרותי לאינטלקטואלים ולבעלי עניין משותף. ממנו צמח לאחר מותו מוזיאון סול סולאר, בבניין שעיצובו התבסס על עבודותיו של האמן. מוצגות שם עבודות שסולאר בחר להציג בסלון שהקים, וכן פסלים, חפצי בית וארכיון האמן. בנוסף, ביתו של האמן עבר שימור.
כעשרים שנה לאחר מות סולאר החל לצאת לאור בארגנטינה כתב עת ספרותי בשם "סול", שנקרא כך כמחווה לאמן והסופר.
מרחב (מתמטיקה)
במתמטיקה, מרחב הוא שם כללי לקבוצה בעלת תכונות מוגדרות הנושאת איתה מבנה נוסף. למושג זה אין הגדרה חדה, והוא משמש רק כדי להדגיש את תכונותיה של הקבוצה בה מדובר. מרחבים מסוגים שונים מכלילים מושגים טבעיים במדע. לדוגמה, מרחב מטרי הוא קבוצה שבה מוגדר מרחק בין כל שתי נקודות, ומרחב הסתברות עוסק באופן מדויק במושג ההסתברות.
באלגברה, מרחב וקטורי הוא קבוצה עם פעולות של חיבור וכפל ביחס לשדה הנמצא ברקע. מרחבים נורמיים הם מרחבים וקטוריים שבהם אפשר למדוד מרחק, ובמרחבי מכפלה פנימית אפשר למדוד גם זוויות. תכונות אנליטיות נוספות יש למרחבי בנך ומרחבי הילברט.
לאיברי המרחב קוראים לרוב נקודות.
מרחבים
מרחבים גאומטריים: מרחבים טופולוגיים (קבוצה עם מערכת סביבות, או מרחקים בין נקודות): מרחבים אלגברים (קבוצה עם פעולה או פונקציה מעליהם): מרחבים אלגבריים וטופולוגים:
קישורים חיצוניים
Rum Espacio Espace (notion) Espazo 공간
ארבייטסדורף
בשנת 1936 עיצב מהנדס מכוניות גרמני בשם פרדיננד פורשה אבטיפוס של רכב אשר מחירו היה שווה לכל כיס בגרמניה. הוא הציג את רעיונו בפני אדולף היטלר. הרעיון מצא חן בעיני הפיהרר והוא הורה לייצר את המכונית, אשר הייתה ידועה כדגם קה-דה-אף (KdF-Wagen) ומאוחר יותר כרכב פולקסווגן.
באישורו של היטלר, הקימו פורשה ושותפו העסקי אלברט שפר מפעל בפאלרסלבן (כיום בתחומי וולפסבורג), עיירה הממוקמת 30 מייל צפון-מזרחית לעיר בראונשוייג. בשל המלחמה, תועל כל הייצור מהמחנה לשימושים צבאיים בלבד. בשנת 1942 השיקו פורשה ושפר פרויקט שבמסגרתו בחנו כיצד יוכלו לנצל את אסירי מחנות הריכוז לצורך ייצור זול והמוני של כלי הרכב ולתועלת התעשייה שלהם. זו הייתה העילה לכך שב-8 באפריל 1942 נפתח מחנה ארבייטסדורף על מנת לייצר את דגם קה-דה-אף.
מבין 800 העובדים שהגיעו ממחנה הריכוז נוינגמה (Neuengamme) ועובדים נוספים מבוכנוואלד ומזקסנהאוזן, לפחות שישה מתו בנסיבות שונות במחנה העבודה. סיבות המוות צוינו בין השאר כ"התקף לב", "תאונה" ו"התאבדות".
ב-11 באוקטובר 1942, כשישה חודשים לאחר שהמחנה הוקם, הופסק הייצור של הרכב והמחנה נסגר.
פיטר ארסקין
פיטר ארסקין (באנגלית: Peter Erskine; נולד ב -5 ביוני 1954) הוא מתופף ג'אז אמריקאי, שהיה חבר בקבוצות הג'אז פיוז'ן Weather Report ובלהקת Steps Ahead.
ביוגרפיה
ארסקין נולד בסומרס פוינט, ניו ג'רזי, ארצות הברית. הוא החל לנגן בתופים בגיל ארבע. הוא סיים את לימודיו ב"אקדמיה לאמנויות אינטרלוקן" במישיגן, ואז למד כלי הקשה באוניברסיטת אינדיאנה.
קריירה
הקריירה המקצועית שלו החלה בשנת 1972 כשהצטרף לתזמורת של סטן קנטון. אחרי שלוש שנים עם קנטון, הוא הצטרף לנגן החצוצרה מיינרד פרגוסון למשך שנתיים. בשנת 1978 הצטרף ללהקת Weather Report, שם הצטרף לג'אקו פסטוריוס ביחידת הקצב. אחרי ארבע שנים וחמישה אלבומים עם Weather Report ולהקת הביג בנד של פסטוריוס "Word of Mouth", הוא הצטרף ללהקת Step Ahead. בשנת 1983, הופיע תחת הלייבל של Antilles Records שהוציאה לאור את האלבום Swingrass '83.
הוא סייר בארצות הברית בשנת 1992 עם צ'יק קוריאה. ארסקין חילק את זמנו כמוזיקאי וכמרצה ומלמד בבית הספר למוזיקה ת'ורנטון באוניברסיטת דרום קליפורניה.
הוא הופיע באלבום Aerial של קייט בוש משנת 2005, שם חבר ארסקין לנגן הבס אברהרד וובר, זמרת הג'אז והפסנתרנית דיאנה קרול, הפסנתרנית והזמרת הברזילאית אליאן אליאס, הזמרת קווין לטיפה והזמרת לינדה רונסטאדט, כמו גם תזמורות קלאסיות סקוטיות ופיניות, שם הופיע ארסקין כמוזיקאי בולט. בשנת 2011 הופיע על הבמה בבית האופרה המלכותי בלונדון באופרה החדשה Anna Nicole.
חייו ומשפחתו
ארסקין נשוי למוצוקו ארסקין. לשניים בת אחת, השחקנית והסופרת מאיה ארסקין.
הופעות כשותף (רשימה חלקית)
רז עבאסי
ג'ון אברקומבי
דייוויד בנואה
מייקל ברקר
אל דימיולה
דיאנה קרול
ג'ון פטיטוצי
ג'ון סקופילד
מייק סטרן
רמי ברוך
רמי ברוך (נולד ב-30 באוגוסט 1955) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי. מהשחקנים הבולטים בתיאטרון הישראלי.
ביוגרפיה
ברוך נולד וגדל בחיפה להורים ילידי רומניה. אביו רצה שיהיה לשני בניו תואר אקדמי, ולכן ברוך למד הנדסת אלקטרוניקה ועסק בזה במשך תקופה. כשהיה בן 17 התגלתה גלאוקומה בשתי עיניו, עינו השמאלית נפגעה, למרות טיפולים ממושכים. עקב המחלה לא גויס לצבא. החל לימודי משחק בבית צבי, אך לאחר שלושה חודשים הופסקו לימודיו. בוגר החוג למשחק של אוניברסיטת תל אביב.
תיאטרון
בתיאטרון הקאמרי בו ברוך משחק מאז שנת 1986 כיכב בהצגות ב"ריצ'רד השלישי" של שייקספיר בתפקיד הרוצח, מדבידינקו ב"השחף", פודלויקסין ב"שידוכים", ב"עוץ לי גוץ לי" מאת אברהם שלונסקי ודובי זלצר בתפקיד המשרת, "יעקובי וליידנטל" מחזהו של חנוך לוין, צ'יבוטקין ב"שלוש אחיות", המבקר ב"מבקר המדינה", "בחוות החיות" בתפקיד בוגדנוב, פיליפ גלבורג ב"שברי זכוכית", הילד ב"נוצות", ב"הסוחר מוונציה" לפי שייקספיר בתפקיד גרציאנו, מיירם ב"בויטרה", הבן ב"מסע של אמא טאבורי", יוקי הספר ב"ראש משוגע", דרומיו ב"קומדיה של טעויות", הארזא ב"מיכאל קולהאס", קרום ב"קרום", וייסקופ ב"גטו" מאת יהושע סובול, ארנולף ב"בית ספר לנשים" מאת מולייר, הכומר פריס ב"ציד המכשפות" מאת ארתור מילר, וכן ב: "הריון", "רחם פונדקי", "פיקניק בחוסמסה", "כטוב בעיניכם", "אדון וולף" ו"מקום אחר ועיר זרה" על פי ספרה של מאיה ערד, "כימים אחדים" על פי ספרו של מאיר שלו. ב-2007 שיחק ברוך את השופט למקה ב"הרטיטי את ליבי" (חנוך לוין) ועל תפקיד זה זכה בפרס שחקן השנה לתפקיד הראשי.
בשנת 1986 ברוך ביים ושיחק בהצגת היחיד "פוזה" מאת יוני עופר.
בתיאטרון בית ליסין הופיע בהצגות "פן" ו"ריקודו של ג'ינגיס כהן". במרכז התיאטרוני בנווה צדק בהצגה "הפטריוט", בתיאטרון הסמטה בהצגות "איש הרוח", "הזונה והליצן", "הבשורה". בתיאטרון תמונע בהצגה "שעונים" מחזה מאת דן קלאנזי בבימוי לי גילת מגלם את בנימין השען. בתיאטרון ילדים ונוער נחמן בהצגה "נחמן".
באפריל 2011 העלה בתיאטרון הקאמרי הצגת יחיד בשם "משפט פולארד" העוסקת בפרשת יונתן פולארד. ב-1 באוגוסט 2011 היא הוצגה בכנסת בהזמנתם של ח"כ רונית תירוש ויו"ר השדולה למען פולארד ח"כ אורי אריאל, בנוכחות חברי כנסת נוספים. ב-11 בספטמבר 2011 הודיע שלא יסכים להופיע עם ההצגה בקריית ארבע מטעמי מצפון.
בשנת 2012 גילם את דוד בן-גוריון במחזהו של אברהם ב. יהושע, "הילכו שניים יחדיו". כמו כן באותה שנה שיחק בהצגה "הם יורים גם בסוסים".
בשנת 2014 גילם את וניה במחזהו של כריסטופר דוראנג "וניה, סוניה, מאשה ושפיץ" בקופרודוקציה של תיאטרון חיפה והתיאטרון הקאמרי.
בשנת 2015 גילם את יהושע מעיין (האב) במחזהו של גדי ענבר "אח יקר" בתיאטרון הקאמרי.
בשנת 2015 גילם גם את האב צביקה במחזהו של דרור קרן "על האש" בתיאטרון הקאמרי.
בשנת 2018 החל לגלם את "יאגו" במחזה אותלו של שייקספיר בתיאטרון הקאמרי. באותה שנה הוא הפך לפרזנטור של קרן קיימת לישראל ביחד עם עדן בן זקן וגילם את דוד בן-גוריון.
ב-2019 השתתף בהצגה "ואגנר? לא בא בחשבון" של תיאטרון הקריאה מיסודו של תיאטרון מיקרו, לצידם של מרים זוהר, עדי ביילסקי וניב פטל.
בשנת 2022 שיחק את התפקיד הראשי במחזה "מותו של סוכן" בתיאטרון הקאמרי, לצד לאורה ריבלין. רבים הגדירו את משחקו המשכנע כ"תפקיד חייו".
בשנת 2022 שיחק את הפרופסור אלכסנדר במחזה ״וניה״ בתיאטרון הקאמרי, לצד דרור קרן.
בשנת 2023 שיחק בתפקיד המלך ברנז'ה במחזה "המלך עומד למות", שעלה בתיאטרון הקאמרי בבימויו של עירד רובינשטיין.
טלוויזיה וקולנוע
בטלוויזיה שיחק בסדרות רבות, בהן "קשת וענן" (1983–1986), קו 300 (1997), "דב גרונר" (בה גילם את מנחם בגין), "כתר בראש", "המעלית", "מגרות הלב", "הפיג'מות" (אבא של אילן), "האי 2" (מישל מפקד המשטרה), "על קצות האצבעות", כמנתח פלסטי.
בקולנוע הוא שיחק בסרטים: "קומפוט נעליים" (1985), "המאהב" (1985), "האינסטלטור" (1986), הקיץ של אביה" (1988), "מקום ליד הים" (1988), "שירת הסירנה" (1994), "חייל הלילה", "המשוטט" ו"מלכת הכיתה".
לאורך השנים השתתף ברוך בדיבוב סדרות שונות בהם "ספר", "וולטר מלון", "טאז-מאניה", "כח וידאו" ועוד' והופיע בקלטות ילדים רבות ביניהם "ירון בעל החלונות", "מי שטוב לו ושמח כף ימחא", "דגדוגים", "אבא עושה בושות", "גומות החן של זוהר", "בוא אלי פרפר נחמד", "מחסן השטוזים של דתיה", "גינת השטוזים של דתיה" ו"סיפורי התנ"ך לילדים מאת אפרים סידון".
בשנת 2020 השתתף בעונה השנייה של "ג'ודה" בתור גדעון, סוכן של היחידה הבדיונית למקרים על טבעיים סל"ע 48.
חיים אישיים
רמי ברוך נשוי לשחקנית אסתי קוסוביצקי, ולהם שני ילדים.
משפט האין-שיער
משפט האין-שיער (באנגלית: No hair theorem) הוא משפט בתורת היחסות הכללית המגדיר את התכונות של חור שחור יציב שאותן ניתן למדוד מחוץ לאופק האירועים שלו. תכונות אלו, מסת החור השחור, התנע הזוויתי שלו והמטען החשמלי, מגדירות את החור השחור עבור כל צופה חיצוני, ומאפיינות אותו באופן מלא. הצופה החיצוני אינו יכול למדוד את צפיפות החומר המקומית באזורים השונים של החור השחור או להבחין בשדות מקומיים. שם המשפט, שאותו טבע ג'ון וילר, מסמל את העובדה שאופק האירועים של החור השחור הוא משטח נטול אינפורמציה (למעט שלושת הפרמטרים האמורים), בדומה לראש נטול שערות.
משפט האין-שיער הוא אוסף של מספר תוצאות תאורטיות שהושגו בסוף שנות ה-60 של המאה העשרים ובתחילת שנות ה-70, שהתגבשו להוכחה שלמה בעבודתם של סטיבן הוקינג וורנר ישראל.
מגבלות
משפט האין-שיער מתייחס לחור שחור במצב יציב. במשך פרק הזמן הקצר לפני שהחור השחור מתייצב הוא מכיל עדיין את התכונות העודפות שאותן יכול צופה חיצוני למדוד. התהליך המהיר של איבוד התכונות הללו מכונה "התקרחות". כך, למשל, מקורם של חלק מתוצרי ההתפרקות של חור שחור זעיר צפוי לנבוע משלב ה"התקרחות" הקצר לאחר היווצרותו.
המשפט מתייחס לצופה חיצוני. צופה שנמצא פנימה לאופק האירועים יוכל למדוד פרמטרים נוספים, כמו למשל פיזור המסה בתוך החור השחור או שדות חשמליים ומגנטיים מקומיים.
מיון של חורים שחורים
לפי משפט האין-שיער ניתן למיין את החורים השחורים הרגילים, שיש להם מסה, לארבעה סוגים: חור שחור נייח וחסר מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס שוורצשילד" (על שם קרל שוורצשילד); חור שחור מסתובב חסר מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס קר" (על שם רוי קר - Roy Kerr); חור שחור נייח בעל מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס רייסנר-נורדסטרום" (Reissner-Nordström); וחור שחור מסתובב ובעל מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס קר-ניומן" (Kerr-Newman).
הקשר לפרדוקסים פיזיקליים
גוף שנכנס לחור שחור נושא עמו מידע נוסף על שלושת הפרמטרים המוגדרים על ידי משפט האין-שיער, אך מידע זה אובד עבור צופים חיצוניים כאשר הגוף עובר את אופק האירועים. תופעה זו היא המקור לפרדוקס פיזיקלי הקרוי "פרדוקס השמדת המידע". לפרדוקס זה טרם נמצא פתרון.
אדוארד גופלד
אדוארד גופלד (ברוסית: Эдуард Гуфельд; 19 במרץ 1936 קייב – 23 בספטמבר 2002 לוס אנג'לס) היה שחמטאי אמריקאי ממוצא יהודי-אוקראיני-סובייטי. הוא היה ידוע בעיקר כמאמן של אלופת העולם בשחמט, מאיה צ'יבורדאנידזה, וכמחבר ספרי שחמט.
קורות חיים
גופלד נולד בקייב, בירת אוקראינה. בילדותו שיחק שחמט וכדורגל. בגיל 17 הוא זכה באליפות אוקראינה בשחמט לנוער.
בשנת 1978 עבר להתגורר לטביליסי, והיה המאמן האישי של מאיה צ'יבורדנידזה במשך שנים. במקביל, הוא היה מאמן של נבחרת הנשים של גאורגיה בשחמט ומאמן נבחרת הנשים של ברית המועצות.
גופלד השתתף במספר אליפויות ברית המועצות בשחמט, והישגו הטוב ביותר היה בשנת 1963 כאשר הוא חלק את מקומות 7–8.
גופלד כתב עשרות ספרי שחמט שתורגמו למספר שפות. הוא היה חבר בוועדות של פיד"ה.
לאחר התפרקות ברית המועצות היגר לארצות הברית, ופתח שם בית ספר לשחמט.
מרוץ 6 השעות של שאנגחאי
מרוץ 6 השעות של שאנגחאי הוא מרוץ סיבולת המתקיים במסלול הבינלאומי של שאנגחאי במסגרת אליפות העולם במרוצי סיבולת. המרוץ התקיים לראשונה בעונת 2012, כמרוץ האחרון בעונה. קבוצת טויוטה ניצחה את המרוץ שלוש פעמים, היצרן בעל מספר הזכיות הגבוה במרוץ.
יעקב ניצן (נציב שירות המדינה)
יעקב ניצן (29 בנובמבר 1921 - יוני 2015) היה נציב שירות המדינה בשנים 1968–1977.
ביוגרפיה
נולד כיעקב ריצ'מן ברובנו. עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1935 ולמד באוניברסיטה העברית מדעי המדינה ויחסים בינלאומיים. התגורר בפלורנטין והיה מפקד בהגנה בחי"ש תל אביב. במלחמת העצמאות הוא היה קצין מנהלה בחטיבת גבעתי.
בתחילת 1952 מונה לסגן מנהל אדמיניסטרטיבי של תה"ל. בהמשך היה עובד מנהלתי בכיר במשרד הביטחון. בראשית 1958 מונה לממונה על הכספים והמינהל בקונסוליה הישראלית בניו יורק. בתפקידו זה, היה אחראי מנהלתי על הנציגויות הישראליות ברחבי ארצות הברית ויבשת אמריקה. הוא שב לישראל באוקטובר 1961 ובדצמבר 1961 מונה לסמנכ"ל משרד החוץ לענייני מנהל. ביולי 1965 יצא לגרמניה להכין את הקמת שגרירות ישראל בבון.
באפריל 1968 החליטה הממשלה על מינויו לנציב שירות המדינה החל מיוני 1968.
באוקטובר 1977 מונה ליו"ר מועצת המנהלים של עמידר.
חיים אישיים
נפטר ביוני 2015, והובא למנוחות לצד אשתו חווה בבית העלמין בקיבוץ מעלה החמישה.
בנדטה פורקרולי
בנדטה פורקרולי (באיטלקית: Benedetta Porcaroli; נולדה ב-11 ביוני 1998) היא שחקנית איטלקייה. היא ידועה בעיקר בזכות גילומה של קיארה בסדרה "בייבי" בנטפליקס.
ביוגרפיה
בין השנים 2015-2018. שיחקה פוקרולי בסדרת הטלוויזיה הפופולרית בערוץ Rai 1 "הכל יכול לקרות" (Tutto può succedere), כשיחקה את דמותה של פדריקה פררו הופעת הבכורה שלה בקולנוע הייתה בשנת 2016, בסרט המצליח "זרים מושלמים", בתפקיד סופיה.
מאז נובמבר 2018 החלה לגלם את דמותה של קיארה אלטיירי, הדמות הראשית וגיבורת סדרת הטלוויזיה האיטלקית "בייבי", שהופצה על ידי נטפליקס.
בשנת 2020 היא הופיעה בקולנוע לצד ויטוריה פוצ'יני ואדוארדו ליאו בסרט "18 מתנות" בבימויו של פרנצ'סקו אמאטו.
בשנת 2021 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט הדרמה "חינוך טוב" בדמותה של דונטלה קולסנטי; הסרט מבוסס על רומן באותו שם מאת הסופר אדוארדו אלבינטי. באותה שנה שיחקה בתפקיד קטן בסרט הקומדיה והמסתורין "שבע נשים ותעלומה" בתור קטרינה; הסרט נכתב ובוים על ידי אלסנדרו ג'נובזי, ומשמש כגרסה מחודשת לסרט הצרפתי "8 נשים" משנת 2002 מאת פרנסואה אוזון.
חיים אישיים
מאז 2018 היא נמצאת במערכת יחסים עם השחקן והבמאי מיקלה אלהייקה, איתו היא גרה.
פרס טושטן ו-וואניה סדרברי
פרס טושטן ו־וואניה סדרברי (בשוודית: Torsten och Wanja Söderbergs pris) היה פרס שנתי, שהוענק ל"מעצב או אומן נורדי פעיל" בשנים 2018-1994. הזוכה בפרס קיבל תערוכת יחיד במוזיאון רסקה ופרס כספי בסכום של מיליון קרונה שוודית (כ־110,000 דולר, נכון לשנת 2018). מימון הפרס הגיע מקרן סדרברי שנוסדה על ידי האחים טושטן (1960-1894) ורגנאר (1974-1900) סדרברי, מייסדי חברת הברזל והפלדה השוודית סדרברי והאק (Söderberg and Haak) שנוסדה בשנת 1866. הפרס נוהל על ידי המוזיאון בעזרת ועדת הפרס שהורכבה ממנהל המוזיאון כיושב ראש ונציגים מחמש המדינות הנורדיות.
הפרס הוענק לראשונה בשנת 1994 במלאת מאה שנה להולדתו של טושטן סדרברי. היסודות לפרס נוצרו בשנת 1960 ושייכים לתורמים החשובים ביותר של שוודיה למחקר ופיתוח העיצוב. קרן טושטן סדרברי הייתה הבסיס היחיד שעמד מאחורי הפרס בין 2014 ל־2018.
לאורך השנים התקימו קשרים קרובים בין משפחת סדרברי ומוזיאון רסקה. הבעל והאישה, טושטן ו־וואניה סדרברי הפכו לחברים בידידי מוזיאון רסקה בשנת 1938. עשר שנים מאוחר יותר, בשנת 1948 טושטן סדרברי הפך לחבר ההנהלה ובשנים 1960-1950 הוא היה היושב ראש, וכך גם בנו, תומאס סדרברי בין השנים 2019-1992. טושטן היה גם חבר במועצת המוזיאון. הקשרים ההדוקים בין משפחת סדרברי למוזיאון רסקה התחזקו עוד יותר כאשר הוקם פרס טושטן ו־וואניה סדרברי. תומאס סדרברי היה מעורב עמוקות בחניכת הפרס, כמו גם בוועדת הפרס ובעבודה המעשית סביב הפרס ורוחו השפיעה עליו עמוקות. לרגל מותו של תומאס סדרברי, החליטה הקרן כי פרס טושטן ו־וואניה סדרברי לשנת 2018 יהיה הפרס האחרון.
המעצב האיסלנדי ברינג'ר סיגרדסון היה זוכה הפרס ה־25 והאחרון שקיבל את פרס טושטן ו-וואניה סדרברי.
זוכי הפרס
להלן רשימת הזוכים לפי תחומים עד לשנת 2018:
פיט ריקטס
ג'ון פיטר ריקטס (באנגלית: John Peter Ricketts; נולד ב-19 באוגוסט 1964) הוא איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה מאז ינואר 2023. הוא מונה לתפקידו כסנאטור כממלא מקומו של הסנאטור הפורש בן סאס, בידי המושל ג'ים פילן. ריקטס, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן כמושל נברסקה בשנים 2023-2015. לו ולמשפחתו יש מניות בניהול קבוצת הבייסבול שיקגו קאבס.
תומאס ובר (היסטוריון)
תומאס ובר (באנגלית: Thomas Weber; נולד ב-29 באפריל 1974) הוא פרופסור להיסטוריה ומרצה באוניברסיטה יליד גרמניה. מאז 2013 הוא פרופסור להיסטוריה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת אברדין.
פיט ריקטס
ביוגרפיה
ריקטס נולד ב-19 באוגוסט 1964 בדרום מזרח נברסקה, הבכור מבין ארבעה ילדים. אביו של ריקטס היה איש עסקים ואמו הייתה מורה. ריקטס גמר את לימודיו התיכוניים בשנת 1982. בשנת 1986 סיים לימודי תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת שיקגו, שם למד גם תואר שני בשיווק ובמנהל עסקים ב-1991. לאחר לימודיו, חזר ריקטס לאומהה והחל לעבוד כיועץ עסקי. התחתן בשנת 1997. בשנים 2007–2013 עבד בארגון AEI ובוועדה הרפובליקנית הלאומית שבה היה חבר במועצה הארצית.
בשנת 2006 ניסה להתמודד על מקום בסנאט של ארצות הברית. הוא אמנם ניצח בפריימריז המפלגתיים וזכה לתמיכה מנשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש וסגנו דיק צ'ייני, אך הפסיד בבחירות הכלליות. הקמפיין שלו התאפיין במצע שמרני- ליברליזם כלכלי, התנגדות לנישואים חד-מיניים ולהפלות. קמפיין זה היה היקר ביותר בתולדות נברסקה.
תומאס ובר (היסטוריון)
מ-1986 עד 1993, תומאס ובר למד בבית הספר התיכון אנה פרנק בהאלבר, גרמניה. מ-1993 עד 1996 למד ובר היסטוריה, אנגלית ומשפטים באוניברסיטת מינסטר, ומ-1996 עד 1998 היסטוריה מודרנית באוניברסיטת אוקספורד, שם רכש את הדוקטורט שלו בהיסטוריה ב-2003 בהנחיית ניאל פרגוסון. הוא החזיק במלגות או לימד באוניברסיטת הרווארד במשך כמה שנים, וכן במכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון, ניו ג'רזי, אוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת שיקגו ואוניברסיטת גלאזגו. הוא קיבל תפקיד הוראה באוניברסיטת אברדין בספטמבר 2008.
פיט ריקטס
ביוגרפיה
בבחירות למושל נברסקה שנערכו בנובמבר 2014 זכה ריקטס ברוב של כ-57%. הוא נכנס לתפקידו ב-8 בינואר 2015. כמושל, ניסה ריקטס למנוע את ביטול עונש המוות. בסופו של דבר רוב תושבי נברסקה הכריעו במשאל עם בעד שמירת עונש המוות.
ריקטס היה מנוע מלכהן בכהונה שלישית ברצף, ולקראת בחירות 2022 הודיע על תמיכה במועמד ג'ים פילן. בראשית ינואר 2023 התפטר הסנאטור בן סאס ממושבו בסנאט, ובעקבות זאת החליט המושל פילן למנות את ריקטס לממלא מקומו של סאס. כהונתו של ריקטס בסנאט החלה ב-12 בינואר 2023.
תומאס ובר (היסטוריון)
מוקד מומחיות המחקר וההוראה שלו נמצא בהיסטוריה הפוליטית האירופית, הבינלאומית והעולמית.
בספרו (Hitler’s First War) "מלחמתו הראשונה של היטלר: אדולף היטלר, אנשי גדוד הרשימה ומלחמת העולם הראשונה" מצייר תמונה שונה מאוד של טוראי היטלר עם חומרי ארכיון ומכתבים שלא נראו בעבר, החושפים שהוא נתפס על ידי רבים מחיילי החזית בגדוד שלו כ"חזיר באזור האחורי" או "אטפנשוויין".