cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אייג'נט אורנג'
השפעות אקולוגיות
כ-17.8% מהשטח המיוער בווייטנאם רוסס במהלך המלחמה, ושיבש את שיווי המשקל האקולוגי. טבעם היציב של הדיאוקסינים, סחיפת קרקע שנגרמה כתוצאה מהפגיעה בצמחייה והפגיעה בזרעים גרמו לכך שהתחדשות היער הייתה קשה ולעיתים בלתי אפשרית באזורים רבים. אל רבים מאזורי היער שנשרו פלשו מינים אגרסיביים כדוגמת במבוק ומשיינים, שמקשים גם הם על התחדשות היערות. מגוון המינים של בעלי החיים נפגע אף הוא: במחקר שנעשה והשווה בין אזור שרוסס לכזה שלא רוסס, נמצאו 24 מיני עופות ו-5 מיני יונקים ביער שרוסס, בעוד שבשני אזורים סמוכים שלא רוססו נמצאו 145 ו-170 מינים של עופות, ו-30 ו-55 מינים של יונקים.
דיאוקסינים מאייג'נט אורנג' נשארו בסביבה הווייטנאמית מאז המלחמה, והם התפזרו לאדמה ולמשקעים ונכנסו לשרשרת המזון דרך בעלי חיים שניזונו מהאזורים הנגועים. העברת דיאוקסינים דרך מארג המזון גרמה ל ו האזורים שזוהמו בצורה הקשה ביותר מדיאוקסינים הם בסיסי אוויר אמריקניים.
השפעות סוציו-פוליטיות
על פי מזכר 5446-ISA/ARPA של תאגיד RAND: "העובדה כי הווייטקונג השיגו את מרבית מזונם מאוכלוסייה כפרית נייטרלית, הביאה להשמדת היבול האזרחי... על מנת להשיג פגיעה בהם (הווייטקונג) באמצעות תוכנית הרס, יידרש להרוס חלקים גדולים מהכלכלה הכפרית - כנראה 50% או יותר".
קצב ההגירה מהכפר לעיר התגבר מאוד בדרום וייטנאם, כשאיכרים ברחו מהמלחמה באזורי הכפרים לערים שבשליטה אמריקנית. האוכלוסייה העירונית בדרום וייטנאם כמעט שולשה, וגדלה מ-2.8 מיליון ב-1958 ל-8 מיליון ב-1971. המעבר המוגבר של אנשים הוביל לעיור מהיר ולא מבוקר. אוכלוסיית משכנות העוני בסייגון נאמדה בכ-1.5 מיליון נפש.
השפעות על חיילי ארצות הברית
מחקרים שנעשו על חיילים ששירתו בדרום וייטנאם במהלך המלחמה הצביעו על רמות גבוהות של סרטן ופגיעות עצבים, עיכול, עור ונשימה. ליוצאי צבא מדרום וייטנאם יחס גבוה יותר של סרטן בצוואר, לוקמיה כרונית/חריפה, לימפומת הודג'קין, לימפומה שאינה הודג'קין, סרטן ערמונית, סרטן ריאות וסרטן המעי הגס, סרקומה של רקמות רכות וסרטן כבד.
תובענה ייצוגית נגד היצרנים מצד חיילים
מאז 1978 נעשו מספר תביעות נגד חברות אשר ייצרו את אייג'נט אורנג', ביניהן דאו כימיקלים, מונסנטו ודיאמונד שמרוק - ואלרו.
ב-2004 דובר מטעם מונסנטו הצהיר כי מונסנטו איננה אחראית כלל לפגיעות או מוות כתוצאה מאייג'נט אורנג': "אנו חשים סימפתיה כלפי האנשים שמאמינים כי הם נפגעו ומבינים את דאגתם למצוא את הגורם לכך, אולם קיימת עדות מדעית אמינה כי אייג'נט אורנג' אינו הגורם לבעיות בריאותיות חמורות ארוכות טווח".
ועדה החקירה של ניו ג'רזי
ב-1980 הקימה ניו ג'רזי וועדת חקירה לאייג'נט אורנג', ועדת החקירה הראשונה לחקירת השפעותיו. הוועדה בשיתוף עם אוניברסיטת ראטגרס הקימה פרויקט מחקר בנושא. ב-1996 פורקה הוועדה על ידי המושלת כריסטין טוד וייטמן.
בחלקו הראשון של המחקר החוקרים תכננו אמצעים לקביעת רמות דיאוקסין נמוכות בדם. לפני כן רמות פחותות שכאלו יכולות היו להימצא רק ברקמות שומן. הפרויקט חקר רמות דיאוקסין בדם כמו גם ברקמות שומן בקבוצה קטנה של חיילים ששירתו בווייטנאם ושנחשפו לאייג'נט אורנג' והשוו אותם לקבוצת ביקורת; הרמות שנמצאו בחיילים אכן היו גבוהות יותר. בחלקו השני של המחקר המשיכו החוקרים להשוות את רמות הדיאוקסין בקבוצות שונות של חיילים: חי"ר, נחתים ואנשי צי.
הקונגרס האמריקני
ב-1991 חוקק הקונגרס האמריקני את חוק אייג'נט אורנג' (Agent Orange Act), שאיפשר למחלקת חיילים משוחררים להגדיר תנאים "סבירים" להכרה בחיילים שנפגעו כתוצאה מחשיפה לאייג'נט אורנג'/דיאוקסין, וכך לאפשר לחיילים ששירתו במלחמה להיות זכאים לקבל טיפול ופיצוי. בנוסף קבע החוק שהאקדמיה הלאומית למדעים תסקור באופן מחזורי את המחקר על דיאוקסין וקוטלי צמחים ששימשו בווייטנאם ותיידע את מחלקת חיילים משוחררים על ממצאים מדעיים הנוגעים לחשיפה לאייג'נט אורנג'/דיאוקסין ולהשפעותיו.
בתהליך זה גדלה רשימת הפגיעות המוכרות על ידי מחלקת חיילים משוחררים מאז 1991, וכיום כוללת הרשימה: סרטן ערמונית, סרטן במערכת הנשימה, מיאלומות, סוכרת מסוג II, מחלת הודג'קין, לימפומה שאינה הודג'קין, סרקומה ברקמות רכות, כלוראקנה, פורפיריה עורית מאוחרת, נוירופתיה פריפרית, לוקמיה מיאלואידית כרונית, ספינה ביפידה בילדים של חיילים שנחשפו לאייג'נט אורנג', לוקמיות בתאי B, מחלת פרקינסון ומחלת לב איסכמית. מספר בכירים בממשל העלו חשש כי המחלות הכלולות ברשימה כוללניות מדי, וייתכן שנכללים בה גם כאלו שאינם בהכרח קשורים לחשיפה לאייג'נט אורנג'.
פעילות אמריקנית-וייטנאמית משותפת
ביוני 2011 התקיים טקס בשדה התעופה דה אננג לציון התחלת פרויקט ניקוי זיהום הדיאוקסין במימון אמריקני בווייטנאם. הקונגרס האמריקני הקצה לפרויקט זה 32 מיליון דולר.
בקיץ 2012 החל פרויקט בעלות של 43 מיליון דולר, כשארצות הברית ווייטנאם הביעו עניין משותף בקידום המסחר בין המדינות והתנגדות לעליית ההשפעה סינית באזור הים הסיני הדרומי.
תובענה ייצוגית של נפגעים וייטנאמים
ב-31 בינואר 2004 האיגוד הווייטנאמי לנפגעי אייג'נט אורנג'/דיאוקסין הגיש תובענה ייצוגית בבית המשפט המחוזי במזרח ניו יורק, נגד מספר חברות אמריקניות על אחריותן בגרימת פגיעות אישיות, באמצעות פיתוח וייצור החומר. בתביעה צוינו דאו כימיקלים ומונסנטו, שני היצרנים העיקריים של אייג'נט אורנג' עבור צבא ארצות הברית, יחד עם חברות נוספות (דיאמונד שמרוק - ואלרו, יונירוייל, תומפסון כימיקלים, הרקולס ועוד). ב-10 במרץ 2005 השופט ג'ק ב. ויינשטיין, דחה את התביעה ופסק כי אין בסיס משפטי לטענות התובעים. הוא סיכם שאייג'נט אורנג' לא נחשב כרעל בחוק הבינלאומי בעת שנעשה בו שימוש על ידי ארצות הברית; ארצות הברית לא הייתה מנועה מלהשתמש בו כקוטל צמחים; והחברות שייצרו אותו אינן אחראיות לאופן השימוש שנעשה בו על ידי הממשלה. ממשלת ארצות הברית לא הייתה חלק בתביעה, עקב חסינות ריבונית, ובית המשפט פסק שהחברות, כקבלניות של ממשלת ארצות הברית, זוכות לאותה החסינות. ערעור הוגש על הפסיקה, ונשמע בבית המשפט לערעורים ב-18 ביוני 2007. בית המשפט לערעורים אישר את דחיית התיק, וקבע כי קוטלי הצמחים שנעשה בהם שימוש במהלך המלחמה לא יועדו לשמש להרעלת אנשים ולפיכך לא פגעו בחוק הבינלאומי. בית המשפט העליון סירב לדון בתיק.
עזרה לנפגעים הווייטנאמים
כדי לסייע לאלו שנפגעו מהשפעותיו של אייג'נט אורנג'/דיאוקסין, הקימה וייטנאם "כפרי שלום", המארחים בין 50 ל-100 נפגעים, ומספקים להם סיוע פסיכולוגי ורפואי. ב-2006 היו 11 כפרים כאלו, שסיפקו תמיכה לפחות מ-1,000 אנשים. כמו כן הוקם על ידי חיילים שלחמו בווייטנאם כפר ידידות באזור האנוי.
ב-1998 הקים הצלב האדום הווייטנאמי קרן לנפגעי אייג'נט אורנג' הווייטנאמים כדי לספק סיוע ישיר למשפחות בווייטנאם שנפגעו. ב-2003 הוקמה אגודת נפגעי אייג'נט אורנג' הווייטנאמית, שהגישה תביעה נגד החברות הכימיות, ובנוסף מספקת סיוע רפואי ופיננסי לנפגעי אייג'נט אורנג'.
הממשלה הווייטנאמית מחלקת קצבה חודשית קטנה ליותר מ-200 אלף וייטנאמים שנפגעו מקוטלי הצמחים; הסכום הכולל שהושקע בקצבה במהלך 2008 עמד על 40.8 מיליון דולרים. הצלב האדום הווייטנאמי גייס יותר מ-22 מיליון דולרים כדי לסייע לנפגעים ולנכים, ומספר קרנות אמריקאיות, האו"ם, ממשלות אירופאיות, וארגונים לא ממשלתיים השקיעו סכום של כ-23 מיליון דולר לניקוי הזיהום, שיקום היערות, עזרה בריאתיות ושירותים אחרים לאלו הזקוקים לכך.
נחלת ישראל
מוסדות נחלת ישראל הם קבוצת מוסדות חינוך ברוח ציונית-חסידית במגדל העמק, הכוללים ישיבה גבוהה, כולל אברכים, ישיבה לצעירים, חטיבת ביניים ואולפנה לבנות. ראשי המוסדות הם הרב שניאור קץ, הרב מאיר קץ והרב שמחה שטטנר.
היסטוריה
מוסדות נחלת ישראל על שם הבעל שם טוב נוסדו על ידי הרב שניאור קץ בשנת תשס"ג (2003) כמסלול תורני בכפר הנוער הדתי בכפר חסידים. עם הזמן הישיבה התיכונית גדלה והפכה למוסד עצמאי עם כ־190 תלמידים. בשנת תשע"א (2011) הוקמה ישיבה גבוהה במקום, ולאחר סגירתה נפתחה מחדש בתשע"ט. בשנת תשע"ד (2014) עברו המוסדות למגדל העמק, בסיועו של הרב יצחק דוד גרוסמן. בשנת תשע"ו (2016) הוקמה אולפנת תפארת על מנת להנחיל את דרך המוסדות גם לבנות ועל מנת להקים אולפנה תורנית בצפון, דבר שהיה חסר. לימוד הגמרא הוא בסגנון המקובל בישיבות. בחורי הישיבה יוצאים מדי יום שישי (של שבתות ישיבה) למרכזים המסחריים בעיר ובסביבה כדי להניח תפילין ולחלק נרות שבת. הישיבה נעזרת בהכוונת הרב שמואל אליהו, הרב זלמן ברוך מלמד והרב יצחק דוד גרוסמן.
בוב מננדז
רוברט "בוב" מננדז (באנגלית: Robert "Bob" Menendez; נולד ב-1 בינואר 1954) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת ניו ג'רזי מאז שנת 2006. מתחילת 2013 עד תחילת 2015 שימש כיושב ראש ועדת החוץ של הסנאט של ארצות הברית (קדם לו ג'ון קרי, החליפו בוב קורקר). החל מה-6 בפברואר 2018 הוא מכהן כדמוקרט הבכיר ביותר בוועדה. בנו, רוב מננדז הוא חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של ניו ג'רזי.
ראשית חייו
מננדז נולד ב-1954 בניו יורק, לאוואנג'לינה ומריו מננדז. אביו היה נגר ואמו תופרת. המשפחה היגרה לניו יורק מהוואנה, קובה חודשים ספורים לפני הלידה. קובה הייתה באותה העת תחת שליטתו של הגנרל פולחנסיו בטיסטה.
זמן קצר לאחר שנולד מננדז עזבה המשפחה את ניו יורק והשתקעה ביוניון סיטי שבניו ג'רזי. בעיר זו רבו המהגרים הקובנים והיא כונתה בשל כך "הוואנה על ההדסון". כאן גדל מננדז וכאן גם למד עד סיום בית ספר תיכון, כשכבר בגיל צעיר זה הוא מתחיל בפעילות פוליטית - נבחר ליו"ר מועצת התלמידים.
המשיך לקולג', בג'רזי סיטי, קולג' קתולי בשם "סיינט פיטר'ס" וגם כאן היה פעיל בפוליטיקה הפנימית, כשעקב מחלוקת מסוימת גרם להדחתה של מועצת החינוך המקומית והוא בן 19 בלבד באותה עת. כעבור שנה הוא גם נבחר כחבר במועצת החינוך החדשה, בעצמו. סיים תואר ראשון במדע המדינה ועבר לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ראטגרס, בניוארק, בו למד משפטים וסיים ב-1979.
ב-1976, כשנה לאחר תחילת לימודיו בראטגרס, נישא מננדז לג'יין לבית ג'ייקובסן ובהמשך נולדו לבני הזוג שני ילדים והם התגרשו ב-2005. באותה תקופת לימודים בראטגרס, כשמננדז היה בן 23, כשנה לאחר נישואיו, התאבד אביו מריו.
כשהיה עדיין מננדז סטודנט בראטגרס מינה אותו ראש עיריית יוניון סיטי ויליאם מאסטו, לעוזרו ותקופה מסוימת אף היה מעין פטרון מסייע של מננדז.
ב-1980 קיבל מננדז את רישיון עריכת הדין והחל לעסוק בפרקטיקה פרטית. כשנה אחר כך נחשפו מעשי שחיתות שביצע ראש עיריית יוניון סיטי מאסטו, פטרונו של מננדז, ומננדז, עוזרו לשעבר, היה בין העדים שהעידו כנגד מאסטו, למרות קרבתם עד אותה עת.
קריירה פוליטית מוקדמת
בראשית 1982 רץ מננדז לראשות עיריית יוניון סיטי, כנגד מאסטו, שהיה אותה עת כבר בגדר נאשם בפלילים, אך טרם הורשע. מננדז הפסיד בבחירות אלה ואילו מאסטו הורשע כעבור מספר חודשים ובמאי 1982 הודח מראשות העיר. אחד מאנשי מאסטו מונה על ידי הוועדה הבוחרת המצומצמת למלא את מקומו, הורשע גם הוא כעבור מספר חודשים, ובינואר 1983 מינתה אותה וועדה, לתפקיד, את ארתור וויצ'רט אף הוא מאנשי מאסטו. וויצ'רט הצליח לכהן עד סוף הקדנציה, אך בבחירות 1986 רץ מננדז שוב לראשות עיריית יוניון סיטי, הפעם כנגדו, והפעם יורשו של מאסטו הובס ומננדז ניצח ונבחר לראשות העיר.
כעבור שנתיים, בעודו מכהן כראש עיריית יוניון סיטי נבחר מננדז גם כחבר בבית הנבחרים המדינתי של ניו ג'רזי. הוא כיהן בבית הנבחרים המדינתי כשלוש שנים ואחר כך כשנתיים בסנאט המדינתי, במקביל להמשך הכהונה כראש עירייה.
בית הנבחרים
לקראת בחירות נובמבר 1992 לקונגרס האמריקאי התמודד מננדז בבחירות המקדימות בתוך המפלגה הדמוקרטית, על המועמדות מטעמה, וניצח כשקיבל מעל לשני שלישים מהקולות. הוא ניצח גם בבחירות הכלליות ברוב דומה ונבחר לייצג את ניו ג'רזי בקונגרס האמריקאי, במקום ראשות העיר והחברות בסנאט המדינתי. נכנס לתפקידו כציר בבית הנבחרים בינואר 1993 ועתיד היה לכהן בבית הנבחרים במשך 13 שנה, עד ינואר 2006. בתקופה זו התמודד מדי שנתיים על המקום בבית הנבחרים והביס בכל התמודדות את כל יריביו, בהפרש קולות עצום. הוא לא קיבל בכל התקופה הזו, בשום התמודדות, פחות מ-71% מהקולות.
במירוץ לנשיאות ארצות הברית בשנת 2000 שקל המועמד הדמוקרטי אל גור, בשלב מסוים, לצרף אליו את מננדז כמועמד לסגן הנשיא. בסופו של דבר, באוגוסט 2000 העדיף גור את ג'ו ליברמן על פני מננדז. הזוג גור - ליברמן הפסיד בנובמבר 2000 לג'ורג' ווקר בוש, שנבחר לנשיא וריצ'רד צ'ייני שנבחר כסגנו.
בנובמבר 2002 נבחר מננדז על ידי חבריו הצירים הדמוקרטים בקונגרס, ליו"ר הסיעה, התפקיד השלישי בחשיבותו במפלגה הדמוקרטית בקונגרס האמריקאי, לאחר שכיהן כסגן יושב הראש במשך שתי קדנציות.
הסנאט
בנובמבר 2005 ניצח הסנאטור הדמוקרטי המכהן ג'ון קורזין בבחירות לכהונת מושל ניו ג'רזי. עם כניסתו לתפקיד מושל, בינואר 2006, התפנה כסאו בסנאט והיה זה הוא עצמו שמינה כיורשו, ליתרת תקופת הכהונה שנותרה לו בסנאט, את מננדז. בנובמבר 2006, נבחר כבר מננדז, כסנאטור, בזכות עצמו. הוא ניצח תחילה בבחירות המקדימות בתוך המפלגה הדמוקרטית, כשזכה ב-86% מהקולות ולאחר מכן, בבחירות הכלליות ניצח את תומאס קין הרפובליקני, 53% - 44%. שש שנים אחר כך, בנובמבר 2012, במירוץ השני שלו לסנאט, התקרב כבר מננדז לתוצאות אליהן היה מורגל בבחירות העבר לקונגרס. בבחירות המקדימות במפלגתו, לא היה כלל מי שיעז להתמודד מולו ואילו בבחירות הכלליות הוא ניצח את ג'וזף קירילוס, יריבו הרפובליקני 59% - 40%.
בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית, לקראת בחירות 2008 לנשיאות ארצות הברית תמך מננדז במועמדותה של הילרי קלינטון כנגד מי שנבחר לבסוף ברק אובמה. בשנים 2009–2011 כיהן כיו"ר הוועדה המפלגתית לבחירתם של סנאטורים דמוקרטים, מהחשובים בתפקידים הפנים מפלגתיים אצל הדמוקרטים. קדם לו בתפקיד זה הסנאטור היהודי מניו יורק צ'אק שומר ונכון ל-2013 כיהן בתפקיד הסנאטור ממוצא יהודי מייקל בנט.
מננדז מכהן כיום, כדמוקרט הבכיר בוועדת החוץ של הסנאט, קודם לכן כיהן כיו"ר וועדת המשנה לשיכון, תחבורה ופיתוח קהילתי, במסגרת וועדת הסנאט לבנקאות, שיכון ועניינים עירוניים. הוא גם חבר במספר וועדות סנאט נוספות ונחשב לסנאטור רב השפעה.
ב-4 בדצמבר 2013 קראה עיריית מערב ניו יורק, שבניו ג'רזי, בית ספר יסודי בתחומה, על שמו.
כלכלה וחברה
מננדז נחשב לליברל מבחינה חברתית וכלכלית. הוא דוגל למשל, בזכות מלאה להפלה, תומך בזכויות הלהט"בים ובנישואים חד-מיניים, תומך באיזרוח מהגרים בארצות הברית, בעד תקצוב התאמת מכוניות להנעה באמצעות גז טבעי במקום בנזין, בעד שימור סביבתי - היה נגד קידוחי נפט בחופי אלסקה, הצביע נגד הפחתות המס שהציע ג'ורג' בוש (הבן) בשעתו ובעד ביטולן לאחר מכן, הצביע כנגד הפרטת הביטוח הלאומי, תומך באיגודים המקצועיים, בעד אפליה מתקנת לטובת השחורים, ועוד. עם זאת, אין הוא קיצוני והצביע למשל כנגד לגליזציה של השימוש במריחואנה ובעד עונש מוות במקרי פשע מסוימים.
מדיניות חוץ
מבחינת מדיניות החוץ האמריקאית הוא נחשב כאיש מרכז פחות או יותר. לדוגמה, ב-1999 היה מננדז בין מרבית הדמוקרטים שתמכו במתן היתר לנשיא ביל קלינטון להפעיל כוח במלחמת קוסובו, כנגד יוגוסלביה ובעד המורדים האלבנים. מאידך, באוקטובר 2002 הוא היה בין מרבית הדמוקרטים שהתנגדו לפלישה האמריקאית לעיראק. ב-2002 כבר היה אמנם נשיא רפובליקני - ג'ורג' ווקר בוש, כך שייתכן שבשני המקרים ניתן לראות בהצבעותיו יותר משום הליכה עם דעת הרוב במפלגה. ברוח זו ניתן לראות גם את הצבעתו ב-2005 כנגד ההצעה הרפובליקנית לקצץ בסיוע לאו"ם. עם זאת, ב-2006, כשהיה כבר סנאטור, הוא תמך בהארכת תוקפו של "חוק הפטריוט", המסמיך את הנשיא (הרפובליקני) בוש (הבן), לנקוט בצעדים תקיפים שונים לגילוי טרוריסטים, בניגוד לדעת הרוב המפלגתי, כך שהתיוג כאיש מרכז בכל הנוגע למדיניות חוץ, נראה סביר.
מננדז ידוע כיריב מר למשטרם של פידל קסטרו ולאחר מכן ראול קסטרו בקובה. כבר ב-1996 היה זה הוא, ששכנע את הנשיא ביל קלינטון להסכים לחוק שעבר בבית הנבחרים, שהיה אז בשליטה רפובליקנית, להחמיר את הגבלות הסחר עם קובה. ב-2008 נודע כי המשטר הקובני אף שלח חוקרים לנסות ולגלות פרטים אישיים מביכים, עליו ועל חברת קונגרס מתנגדת קסטרו אחרת, אליאנה רוס-לאטינן, כיום יו"ר וועדת החוץ של בית הנבחרים. במרץ 2009 חצה מננדז גבולות מפלגתיים, כשהיה בין הדמוקרטים היחידים שהצטרפו לרפובליקנים בהתנגדות לכוונותיו של ממשלו החדש של ברק אובמה להקל מאוד בסנקציות על קובה.
בספטמבר 2013 עמדה ארצות הברית בפני אפשרות קרובה לתקוף את הנשק הכימי בסוריה. התקיפה לא יצאה בסופו של דבר אל הפועל עקב הסכם בין הצדדים על פירוקה של סוריה מכל הנשק הכימי שברשותה, אבל בהצבעה שהתקיימה בוועדת החוץ של הסנאט בטרם הושג ההסכם היה מננדז בצד הרוב הדמוקרטי שתמך בתקיפה זו.
מננדז התנגד להפשרת היחסים בין ארצות הברית לקובה, כפי שהוצעה על ידי הנשיא ברק אובמה בדצמבר 2014.
יחסו לישראל
ב-30 בנובמבר 2012 הצביעו 94 סנאטורים בעד סבב עיצומים נוסף על איראן, כחלק מהמאבק בתוכניתה הגרעינית. הסבב הזה גובש על ידי הסנאטור הדמוקרטי מננדז והסנאטור הרפובליקני מארק קירק, בהסכמה דו מפלגתית ובעידודה של איפא"ק, השדולה הפרו-ישראלית בקונגרס.
במאי 2013 ביקר מננדז בישראל ובפגישתו עם ראש הממשלה בנימין נתניהו אמר כי "האינטרסים הלאומיים והביטחוניים של ארצות הברית מחייבים מערכת יחסים חזקה ובלתי מתפשרת עם מדינת ישראל - דמוקרטיה אמיתית בחלק קשה של העולם, בת ברית ביטחונית מובילה של ארצות הברית, שותפת סחר בכירה של ארצות הברית והמדינה שתצביע עם ארצות הברית בפורומים בינלאומיים... יכולים להיות לנו חילוקי דעות משמעותיים בקונגרס, אך הדבר היחיד שמאחד את הקונגרס האמריקאי הוא יחסינו עם ישראל ואנו מצפים להמשיך בכך".
בנובמבר 2013 מתח מננדז ביקורת על התנהלות הבית הלבן במהלך המשא ומתן על הסכם ז'נבה על תוכנית הגרעין האיראנית, והתנגד לעמדת ממשלו של הנשיא ברק אובמה בנושא. בריאיון לרדיו הצבורי בארצות הברית, הוא אמר כי אסור לשכוח שמאחורי נשיא איראן חסן רוחאני עומדת הנהגה נוקשה וקיצונית. הוא הבטיח כי הקונגרס, בעבודה משותפת של הדמוקרטים והרפובליקנים, יפקח מקרוב על יישום העיצומים שהוטלו על איראן ועל עמידתה של איראן בכל סעיף בהסכם. ב-10 בדצמבר 2013 דווח כי מננדז הדמוקרטי פועל יחד עם הסנאטור הרפובליקני מארק קירק, כנגד דעת ממשל אובמה הדמוקרטי, לחוקק סנקציות נוספות כנגד איראן, שיבלמו את שארית ייצוא הנפט של מדינה זו. הכוונה היא שהסנאט יאשר את החקיקה, אך יניח אותה על המדף ויפעיל אותה רק במקרה ששיחות הגרעין, שבעקבות ההסכם, ייכשלו. הצעת החוק להידוק הסנקציות תחייב את הממשל לאשר מדי חודש את הצמדותה של איראן להסכם הביניים. ללא אישור של הממשל, יוכל הקונגרס להחריף מיד את הסנקציות אל מגזרים נוספים - כמו הכרייה והבנייה - שעלותן למשק האיראני נאמדת בכמיליארד דולרים לחודש. הצעת החוק קוראת גם להטלת חרם עולמי על משלוחי הנפט של איראן עד 2015 והפסקת הקשרים עם בנקים וחברות זרות שמפרות אותו.
בספטמבר 2015 היה אחד מארבעה סנאטורים מן הסיעה הדמוקרטית שהתנגדו להסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית.
פיקוד אפריקה של ארצות הברית
פיקוד אפריקה של ארצות הברית (באנגלית: United States Africa Command ובקיצור USAFRICOM) הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של מחלקת ההגנה האמריקנית והכוחות המזוינים של ארצות הברית. מפקד הפיקוד הוא גנרל 4 כוכבים. מאוגוסט 2022 מכהן בתפקיד גנרל מייקל לאנגלי.
מפקדת הפיקוד ממוקמת בשטוטגרט שבגרמניה.
גבולות אחריות מרחביים
הפיקוד אחראי על אזור אפריקה (למעט מצרים, השייכת לפיקוד מרכז של ארצות הברית.) ולחלקים נרחבים מהאוקיינוס האטלנטי, ומהאוקיינוס ההודי.
הפיקוד הוקם כפיקוד משולב עצמאי ב-2007 וקיבל אחריות על אזורים שקודם לכן היו באחריות פיקוד אירופה, פיקוד מרכז, ופיקוד האוקיינוס השקט.
המשרד לשירותי דת (אינדונזיה)
המשרד לשירותי דת (אינדונזית: Kementerian Agama) הוא משרד ממשלתי באינדונזיה המספק את שירותי הדת.
היסטוריה
בפעם השנייה, הוצע הקמת משרד לענייני דת במושב הוועדה המכינה לעצמאות אינדונזיה ב-19 באוגוסט 1945. ההצעה התקבלה על ידי שישה מתוך 27 חברים. יוהנס לאטוהררי, שדחה את ההצעה, הציע לכלול את שירותי הדת במשרד החינוך. המושב דחה את הקמת המשרד לשירותי דת. משרד הדתות הוקם רק על ידי קבינט שיחריר.
גרג בר
גרגורי דייל בר (באנגלית: Gregory Dale Bear; 20 באוגוסט 1951 – 19 בנובמבר 2022) היה סופר מדע בדיוני אמריקאי. עבודתו עסקה בנושאים כגון קונפליקטים גלקטיים, יקומים מלאכותיים, מודעות ותרבות, ואבולוציה מואצת. ספריו שתורגמו לעברית: "מוסיקת דם", "קונצרט האינסוף".
ביוגרפיה
בר נולד בסן דייגו, קליפורניה. הוא למד באוניברסיטה המדינתית בעיר בשנים 1968–1973 וקיבל שם תואר BA.
קריירה
גרג נחשב לרוב ככותב מדע בדיוני קשה, וזאת עקב הדיוק המדעי הרב בעבודתיו. בתחילת הקריירה שלו, בר פרסם עבודות כמאייר, כולל איורים לגרסה מוקדמת של "Star Trek Concordance" ועטיפות למגזינים "Galaxy" ו-"F&SF". בר מכר את הסיפור הראשון שלו, "Destroyers" למגזין "Famous Science Fiction" בשנת 1967.
בר נוהג להתייחס בעבודותיו לשאלות מרכזיות במדע ובתרבות בת זמננו. לדוגמה, "The Forge of God" מציע פתרון לפרדוקס פרמי, לפיו הגלקסיה מלאה באינטליגנציות טורפות, והציוויליזציות הצעירות ששורדות הן אלו שאינן מושכות את תשומת לבן, וזאת על ידי שמירה על שקט. בספר "Queen of Angels", בר בוחן פשע, אשמה, ועונש בחברה. הוא ממסגר את השאלות האלה סביב מודעות, כולל התייחסות למודעות עצמית המתעוררת במחשבים מתוחכמים. בספריו "Darwin's Radio" ו-"Darwin's Children", הוא מתמודד עם בעיית פיצוץ האוכלוסין על ידי מוטציה בגנום האנושי, כך שנוצרת סדרה חדשה של בני אנוש. כך הוא מעלה את שאלת הקבלה החברתית של החדש והבלתי נמנע.
אחד הנושאים המועדפים על בר הוא המציאות כפונקציה של הצופים. בסיפור "מוסיקת דם", המציאות מאבדת מיציבותה ככל שמספר הצופים (במקרה זה, טריליונים של יצורים חד תאיים אינטליגנטיים) גדל עוד ועוד. "Anvil of Stars" (המשך ל-"The Forge of God") ו-"Moving Mars" מתארים פיזיקה המבוססת על חילופי מידע בין חלקיקים. (בר סיפר שאת ההשראה לרעיון זה קיבל מהמאמר של פרדריק קנטור מ-1967, "Information Mechanics.") ב-"Moving Mars", ידע זה משמש להעברת כוכב הלכת מאדים ממערכת השמש למסלול סביב כוכב מרוחק.
"מוסיקת דם" פורסם לראשונה כסיפור קצר (1983) ואחר כך הורחב לרומן (1985). נטען שזוהי ההופעה הראשונה של ננוטכנולוגיה במדע בדיוני. בוודאי זהו הסיפור הקצר הראשון במדע הבדיוני שתיאר מכונות רפואיות מיקרוסקופיות, והראשון לתאר DNA כמערכת חישובית הניתנת לתכנות – כלומר להרחבה ולשינוי. בעבודות מאוחרות יותר, החל ב-"Queen of Angels" והמשך ב-"Slant", בר מתאר בפירוט עתיד קרוב של חברה ננו-טכנולוגית. בספר "Heads" מופיע אולי התיאור הראשון של "מחשב קוונטי". היסטוריה זו, הממשיכה ב-"Moving Mars", מתארת התפתחות של מודעות עצמית בבינה מלאכותית. הדמות Jill מבוססת בחלקה על המחשב המודע לעצמו Mycroft HOLMES מספרו המפורסם של רוברט היינליין, "עריצה היא הלבנה".
עבודות אחרונות של בר, כמו "Darwin's Radio" ו-"Darwin's Children" נאמנות לעובדות הידועות אודות הביולוגיה המולקולרית של וירוסים ואודות תורת האבולוציה. אף שכמה רעיונות בדיוניים מוצגים בספרים אלה, הם מוצגים בצורה כה יסודית עד שהספר "Darwin's Radio" זכה לדברי הלל בכתב העת המדעי המכובד Nature.
בר, גרגורי בנפורד, ודייוויד ברין כתבו טרילוגיה של ספרים מקדימים לטרילוגיית המוסד של אסימוב. בר מופיע ככותב של הספר השני בסדרה.
אף שמרבית עבודותיו של בר הם מדע בדיוני, הוא כתב גם בסוגות אחרות. בין הדוגמאות ניתן למנות את "Songs of Earth and Power" (פנטזיה) ו-"Psychlone" (אימה). בר תיאר את ספרו "Dead Lines", שנע על הקו הדק שבין מדע בדיוני לפנטזיה, כ"סיפור רוחות רפאים היי-טקי." בר זכה בפרסים רבים, כולל חמישה פרסי נבולה ושני פרסי הוגו.
חיים פרטיים
בין השנים 1975–1981 היה נשוי לכריסטינה מ. נילסון (Christina M. Nielson). בשנת 1983, הוא התחתן עם אסטריד אנדרסון, בתו של סופר המדע הבדיוני פול אנדרסון. לזוג שני ילדים, אריק ואלכסנדרה. הם גרו קרול לסיאטל, וושינגטון.
גרג בר היה דאיסט.
Quantum Logic
רומנים בסדר כרונולוגי פנימי:
העולם המופלא של גאמבול
העולם המופלא של גאמבול (באנגלית: The Amazing World of Gumball) היא סדרת אנימציה אמריקאית לילדים שהופקה עבור ערוץ Cartoon Network האירופאי. הפרק הראשון בסדרה שודר ב-3 במאי 2011 תחת השם "הדי.וי.די". הסדרה משודרת ברוב העולם בערוצי Cartoon Network המקומיים ובישראל בערוץ הילדים.
הסדרה צברה הצלחה רבה ומאז שידורה הראשון הספיקה לזכות ב-10 פרסים. הפרק הראשון שלה דורג במקום השישי ברשימת פרקי הטלוויזיה הנצפים ביותר ליום שידורו.
הפקה
ב-2007 נוסד על ידי ערוץ Cartoon Network אולפן Cartoon Network Development Studio Europe שמטרתו הייתה תחילה ליצור סדרות טלוויזיה עבור הערוץ על פי רעיונות הצופים, הפרויקט צבר הצלחה באינטרנט ומיקי גריבס נשכר לביים ולהחליט איזה מבין הרעיונות להפוך לסדרה. גריבס בחר את רעיונו של בן בוקאלה והוסיף למיזם תחרות נוספת שבה הצופים יציעו דמויות בתור תלמידי בית ספר. בסוף 2008 אישר מנכ"ל Cartoon Network את הסדרה וההפקה החלה. תחילה הופקו 36 פרקים לעונה אחת, ובעקבות הצלחתה הוזמנו עונות נוספות.
עלילה
הסדרה סובבת סביב חייו של חתול בן 12 בשם גאמבול ווטרסון, המלווה בדג הזהב המאומץ שלו דרווין, ומעשי הקונדס התכופים שלהם בעיר הבדיונית אלמור. בני משפחתו האחרים של גאמבול - אחותו המשכילה, אנאיס ואביו ריצ'רד, שניהם ארנבים, ואימו ניקול, חתולה - מוצאים את עצמם לעיתים קרובות מעורבים במעשי הגבורה של גאמבול. גאמבול לומד בתיכון אלמור עם שני אחיו, ובמהלך כל הסדרה מקיים אינטראקציה עם התלמידים השונים, ובעיקר עם פני פיטזגראלד, שהופכים לזוג בעונה השלישית.
אחד המאפיינים הבולטים בסדרה מאז העונה השנייה הוא "הריק", מימד שבו שוכנות כל הטעויות שהיקום יצר. זה כולל גם אזכורים להיבטי המציאות, כמו גם אלמנטים בסדרה. דמות רקע שנלכדה במימד זה לאחר שהפכה ל"לא רלוונטי" הוא רוֹבּ, שנמלט משם בעונה השנייה, והחל מהעונה השלישית הופך לאויבו של גאמבול ולאנטגוניסט של הסדרה. הוא מודע לקיומו הבדיוני בפרק "האסון" בעונה הרביעית, ושנאתו לגאמבול היא התוצאה של תפקידו כגיבור.
ביקורות
הסדרה מקבלת ביקורות חיוביות באופן כללי. מבקרים ציינו כי המוזיקה, ההומור והאנימציה משובחים. מבקר הטלוויזיה קן טאקר אמר כי הסדרה היא דוגמה מצוינת לתוכנית ילדים מצחיקה ושיש בה דמיון פרוע במיוחד, הומור מבריק וסיפור עלילתי מצוין. בעיתון הדיילי מייל נכתב כי הסדרה היא "נתח של הומור מפואר סוריאליסטי של טלוויזיה מהירה ומצחיקה" ובביקורת נוספת בעיתון כי זו סדרה עם הומור שגם מבוגרים יכולים ליהנות ממנה. אתר The A.V. Club דירג את ה-DVD של הסדרה כ-B+ ותמצת כי "מה שמבדיל את סדרה זו מבין סדרות מצוירות אחרות היא הכתיבה הטיפשית, העיצוב הרדוד וההומור המושלם". מגזין Wired ביקר גם הוא את הסדרה באופן חיובי.
מדרוג
פרק הבכורה של הסדרה, ששודר ב-3 במאי 2011, נצפה על ידי 2.120 מיליון צופים.
דיליפ שאנגווי
דִילִיפּ שַׁאנְגְוִוי (בהינדי: दिलीप संघवी, באנגלית: Dilip Shanghvi, נולד: ב-1 באוקטובר 1955) הוא מיליארדר ואיש עסקים הודי. הוא ייסד את ענקית התרופות סאן פארמה.
חיים מוקדמים וקריירה
הוא הקים את חברת התרופות סאן פארמה עם הון עצמי של 10,000 רופיות בשנת 1982 בעיר ואפי. כיום החברה היא יצרנית התרופות הגדולה בהודו.
בשנת 2014 רכש חברה הודית "מעבדות רנבקסי" בסכום של 4 מיליארד דולר. בשנתיים האחרונות הונו האישי שמושקע במניות חברת סאן הצטמצם לאחר שמנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) מצא בעיות איכות באתר הייצור המרכזי של החברה בהודו. נכון לפברואר 2018 הונו האישי עומד על 12.2 מיליארד דולר.
קואלה לומפור
העיר היא מקום מושבו של הפרלמנט המלזי וכן מקום מגוריו הרשמי של ה-יאנג די-פרטואן אגונג (התואר של השליט העליון של מלזיה). העיר הייתה לביתם של הרשות המבצעת והרשות השופטת של הממשל הפדרלי אך הן הועברו בשל צפיפות יתר האוכלוסייה לעיר הצעירה פוטרג'איה השוכנת כ-25 ק"מ מדרום לקואלה לומפור ב-1999.
היסטוריה
העיר הוקמה ב-1859 כאשר השליט של העיר קלאנג, ראג'ה עבדולה, שכר פועלים סינים כדי לפתוח מכרות בדיל חדשים וגדולים יותר לטובת מחפשי בדיל. הפועלים הגיעו להצטלבות הנהרות סוּנגאי גומבאק (שנקרא בעבר סוּנגאי לומפור - הנהר הבוצי) וסונגאי קלאנג (נהר קלאנג) ופתחו מכרות באמפנג, פּוּדוּ ובּאטוּ. המכרות התפתחו לכדי תחנת מסחר שבהמשך הפכה לעיירת ספר.
מחפשי הבדיל התיישבו באמפנג ויצרו כנופיות בתוך עצמם. שתי הכנופיות הסיניות הגדולות נלחמו זו בזו כדי להשיג שליטה על ייצור הבדיל בעיירה. הלוחמה התמידית גרמה לקפאון בייצור הבדיל, מה שהניע את הבריטים, ששלטו אז במדינה סלנגור שבה הייתה העיירה, למנות קפיטן סיני, ראש לקהילה הסינית שישלוט בקואלה לומפור. היוּ סיוּ, בעלים של מכרה בלוּקוּט נבחר לתפקיד. כאחד מהסוחרים הראשונים שהגיעו לאמפנג, הוא מכר אספקה לכורים תמורת בדיל.
בראשית דרכה היו לקואלה לומפור בעיות רבות, כולל מלחמת האזרחים בסלנגור; מגיפות התפשטו בעיר ושיטפונות ושרפות הכו בה רבות. בסביבות שנות ה-70 של המאה ה-19 הקפיטן הסיני השלישי של העיר, יאפ אה לוֹי, עלה כמנהיג מקובל, ונהפך אחראי להישרדות ולגדילה העקבית והשיטתית של העיר. הוא התחיל לפתח את קואלה לומפור מהתיישבות קטנה וחסרת חשיבות לעיירת מכרה משגשגת. ב-1880, הבירה המדינית של סלנגור הועברה מקלאנג אל קואלה לומפור המשתלמת יותר אסטרטגית.
ב-1881 פקד שיטפון גדול את העיירה, ולפניו שרפה שהטביעה את רובה. גורמים אלו הרסו את מבני העץ בעיירה. כתגובה, המושל הבריטי של סלנגור, פרנק סווטנהאם, דרש שהבתים ייבנו מעכשיו מלבנים ורעפים. לפיכך, יאפ אה לוי קנה שטח גדול לטובת תעשיית לבנים שתדרבן את הבנייה מחדש של קואלה לומפור. בתי העץ הישנים הפכו לבתי לבנים ורעפים. קו רכבת הגדיל את הנגישות לעיירה. הקפטן יאפ אה לוי הוציא סכום של 20,000 דולר להרחבת מספר הכבישים המגיעים לעיר, וקישר אותה עם מכרות הבדיל.
ב-1896 נבחרה קואלה לומפור לבירת פדרציית המדינות המאלאיות שנוצרה באותו זמן, וערבוביה של קהילות שונות התיישבה בעיר.
במלחמת העולם השנייה נכבשה העיר על ידי הצבא היפני הקיסרי ב-11 בינואר 1942. הם שלטו בעיר עד 15 באוגוסט 1945, כאשר מפקד הכוחות היפנים במלאיה וסינגפור נכנע לבריטים לאחר הפצצת הירושימה ונגסאקי. ייצור הגומי והבדיל צנח במהלך מצב החירום המלאי, עקב המרד הקומוניסטי. ב-1957 קיבלה פדרציית מאלאיה עצמאות מבריטניה. קואלה לומפור נותרה הבירה לאחר היווצרות מלזיה ב-1963.
ב-13 במאי 1969 נערכו מהומות גזעניות מהגדולות ביותר שידעה המדינה, שהיו להתרחשויות אלימות בין הקהילות המלאיות והסיניות. המהומות נבעו מתוך תחושת חוסר הסיפוק של המלאים המלזים באשר למעמדם החברתי והפוליטי. המהומות הביאו למותם של 196 אנשים והובילו לשינויים משמעותיים במדיניות הכלכלית של המדינה כדי לקדם ולתעדף פיתוח כלכלי מלאי מעל זה של קבוצות אתניות אחרות. ב-1972 הייתה העיר המלזית הראשונה לקבל מעמד עיר מאז העצמאות מהבריטים. מאוחר יותר, ב-1974, קיבלה העיר מעמד של טריטוריה פדרלית. ב-1978 קואלה לומפור חדלה להיות בירת סלנגור לאחר שזו בחרה בעיר אחרת בשם שאה אלאם לבירתה.
כלכלה
קואלה לומפור, והאזור המקיף אותה, נחשבים לאזור המתועש ובעל הצמיחה הכלכלית הגבוהה ביותר בכל מלזיה. למרות השינוי במושב הממשלה, מוסדות ממשלתיים חיוניים נותרו בעיר, כמו הבנק הלאומי של מלזיה, ובנוסף רוב המשלחות הדיפלומטיות.
העיר נותרה המרכז הכלכלי והעסקי של המדינה. העיר היא המרכז הפיננסי, הנדל"ני, התקשורתי והאמנותי של מלזיה.
בסיסה של הבורסה המלזית הוא בקואלה לומפור.
תיירות
התיירות משחקת תפקיד חשוב בכלכלת השירותים המונעים. להרבה רשתות בתי מלון בינלאומיות גדולות יש נוכחות. קואלה לומפור היא העיר השישית הכי מתוירת בעולם, עם 8.9 מיליון מבקרים בשנה.
תחבורה
בניגוד לערים אסייתיות רבות אחרות, בקואלה לומפור הנהיגה היא דרך התחבורה השגרתית העיקרית. בהתאם לכך, כל החלקים של העיר מחוברים בכבישים מהירים.
שני נמלי תעופה משרתים את קואלה לומפור. העיקרי, נמל התעופה הבינלאומי של קואלה לומפור, נמצא במרחק של 37 ק"מ בערך מדרום לעיר, והוא משמש גם כבסיס תעופתי למלזיה כולה. הוא הבסיס הראשי של מלזיה איירליינס ושל חברת התעופה הזולה אייר אסיה. הוא מקושר לעיר בעזרת רכבת אקספרס המחוברת אל תחנת הרכבת המרכזית של העיר. הנמל הקטן יותר, נמל התעופה הסולטאן עבדול עזיז שאה, היה השער הראשי לעיר עד חנוכת נמל התעופה הבינלאומי.
התחבורה הציבורית בקואלה לומפור משתמשת במגוון סוגי תחבורה, כמו אוטובוסים, תחבורה מסילתית ומוניות. למרות המאמצים לקדם את התחבורה הציבורית, רק כ-16% מהאוכלוסייה השתמשה בה ב-2006.
נמל קלאנג, הנמצא 54 ק"מ דרום-מערבית לעיר, הוא הגדול והפעיל במדינה.
כסויי זימים
כסויי זימים (שם מדעי: Holocephali) היא תת-מחלקה במחלקת דגי סחוס. בני תת-המחלקה נכחדו ברובם, והסדרה היחידה ששרדה היא סדרת הכימראים המכונים גם "כרישי רפאים".
קבוצות רבות ושונות של כסויי הזימים, נכחדו במשך הזמן ומרבית המינים החיים כיום קטנים, נדירים ונמצאים בעיקר במים עמוקים, מחפשים אחרי טרף קטן או אחרי נבלות של חיות ימיות. עם זאת ישנם כמה מינים שמגיעים לעומקים של עד 200 מטר.
אלו דגים מוזרים, בעלי ראש מוארך ובו עיניים ענקיות שזוהרות בחושך ומותאמות לתנאי אפלה, חוטם מחודד שמהווה איבר חישה וסנפירים רכים וחיוורים כמעט לגמרי. הזנב תופס את רוב האורך ואורכו יכול להגיע עד 150 ס"מ. בניגוד לכרישים ולתריסניות, שיניהם אינם חדות אלא בעלי טוחנות עבות ושטוחות ובמינים רבים הפה הוא דמוי מקור.
דוב קוטב טירני
דוב קוטב טירני (שם מדעי: Ursus maritimus tyrannus) הוא תת-מין נכחד של דוב קוטב שחי בסוף תקופת הפליסטוקן. המאובנים שלו נמצאו על יד גשר קיו, שמעל נהר התמזה בלונדון. הם התגלו בידי החוקר הפיני ביורן קורטן שנתן לדוב את שמו ב-1964. המאובנים מתוארכים מלפני 250 אלף שנה עד לפני 70 אלף שנה.
העצמות שהתגלו כללו שרידים של עצם גומד גדולה באורך של 48 סנטימטרים. היא הייתה ענקית ביחס לעצמות דומות של דובי קוטב שאורכם 36–43 סנטימטרים. דבר זה מעיד שהדוב הגדול הגיע לאורך 4 מטרים ולמשקל של 1.2 טון, גדול כמו דוב קצר-פנים או דוב מערות. הוא היה מספיק גדול כדי להרוג ניבתן, ואולי ניזון גם מפרסתנים ומגורי ממותות.
דוב זה חי בסוף הפליסטוקן באירופה, ונראה שנכחד עם סיום עידן הקרח האחרון, אולי כתוצאה מההתחממות ואולי מציד אנושי. ייתכן שחי בדומה לדוב קוטב מודרני והוא משויך לאותו מין. עם זאת מספר חוקרים רואים בו תת-מין נכחד של דוב חום.
אארו L-159 ALCA
האארו L-159 ALCA (Advanced Light Combat Aircraft) הוא מטוס קרב רב משימתי קל צ'כי. המטוס הוא נגזרת של האארו L-59 סופר אלבטרוס ומיוצר על ידי חברת אארו וודוכודי.
עיצוב ופיתוח
פיתוח ה-L-159 החלה בשנת 1992 באמצעות חברת רוקוול קולינס (שנרכשה על ידי בואינג) כמייצר תוכנות האוויוניקה.
באפריל 1995 חיל האוויר הצ'כי הזמין 72 מטוסים.
טיסת הבכורה של ה-L-159 נערכה ב-4 באוגוסט 1997, עם גרסה דו-מושבית. ב-18 באוגוסט 1998 טס לראשונה המטוס בגרסה החד-מושבית.
באפריל 2000 המטוס הראשון הועבר לחיל האוויר הצ'כי.
בשנת 2009, אארו וודוכודי נבחרה לשדרג את מערכות האווינקה של המטוס.
היסטוריה מבצעית
חיל האוויר הצ'כי הוא המפעיל העיקרי של המטוס. אולם בשנת 2014 גם עיראק רכשה 13 מטוסים.
בחודש מאי 2016, מטוסי L-159 של חיל האוויר העיראקי תקפו מטרות דאעש בעיר פלוג'ה בהצלחה.
L-159A
הL-159A הוא מטוס קרב חד מושבי רב-משימתי המטוס תוכנן עבור משימות מגוונות אוויר-אוויר, אוויר-קרקע וסיור. המטוס מצויד במכ"ם Grifo-L, הפועל בכל-מזג אוויר, יום וליל. הוא יכול לשאת מגוון רחב טילי אוויר-אוויר ואוויר-קרקע וכן פצצות מונחות לייזר, בשימוש נאט"ו.
L-159B
L-159B הוא גרסה דו מושבית של המטוס, מיועד בעיקר לאימון מתקדם.
רק אב-טיפוס אחד יוצר על ידי אארו וודוכודי.
L-159T1
L-159T1 גרסה דו מושבית מבצעית, בשימוש חיל האוויר הצ'כי. טיסה ראשונה 8 במרץ 2007.
L-159T2
L-159T2 שדרוג בפיתוח של הגרסה הדו מושבית L-159T1. הדרוג נעשה על ידי V-Dot Systems בע"מ
תאונות
ב-24 בפברואר 2003 ל-159A (מס ' 6056) התרסק במהלך ניסויים של תותח המ"מ20 "Plamen", הטייס נהרג.
ב-22 בנובמבר 2012 L-159A של חיל האוויר הצ'כי (מס' 6061) התרסק במהלך טיסת אימונים במרכז בוהמיה. הטייס (סגן Ondřej Sovina) נהרג.
יהיה בסדר (תוכנית רדיו)
יהיה בסדר - מדריך להישרדות בג'ונגל החברתי ישראלי היא תוכנית רדיו המשודרת בגלי צה"ל מאז שנת 2006. בתוכנית עולים לשידור מאזינים שנתקלו בקשיים או בעוולות מצד משרדי ממשלה, חברות וגופים ביורוקרטיים שונים, והמגישים מנצלים את כוחה של התקשורת המשודרת להפעיל לחץ על אותם גופים כדי להביא לפתרון הבעיה. נכון לינואר 2017 היא מוגשת על ידי אביב לביא. המגישות הנוספות הן נעמי רביע ולינוי בר-גפן לסירוגין.
את התוכנית יסדו אורלי וילנאי וגיא מרוז ועורכה הראשון היה נועם דביר. אחרי כשנה, בעקבות עזיבתם של וילנאי ומרוז, החלו אביב לביא ומיקי רוזנטל להגיש את התוכנית, בעריכתו של אסף ליברמן. אחרי פחות משנה, החליף ליברמן את רוזנטל והגיש את התוכנית עם לביא עד 11 בדצמבר 2013. בדצמבר 2013 פורסם כי ליברמן יעזוב את עמדת המגיש ועובר לעמדת מגיש יומן הבוקר של גלי צה"ל. את ליברמן החליפה יונה לייבזון שהגישה את התוכנית בעבר.
אף כי בתחילתה שודרה התוכנית פעם בשבוע, הצלחתה הביאה לכך שב-2008 התוכנית החלה להיות משודרת שלוש פעמים בשבוע והחל מקיץ 2013 ארבע פעמים, בימים א'-ד' בשעה 15:00.
במהלך השנים השתתפו בתוכנית כמגישים מחליפים רינו צרור, חיים ריבלין, שאול אמסטרדמסקי, יונה לייבזון, מיקי חיימוביץ' ויובל אלבשן.
הסופר קאפ הפורטוגלי
הסופר קאפ הפורטוגלי, הידוע גם בשם סופר קאפ קנדידו דה אוליביירה (בהולנדית: Belgische Super Cup, בפורטוגזית: Supertaça Cândido de Oliveira) הוא מפעל כדורגל פורטוגלי המוכרע במשחק אחד, ומפגיש בין אלופת פורטוגל לבין מחזיקת הגביע הפורטוגלי. אם האלופה היא גם מחזיקת הגביע, היא תפגוש במשחק את הקבוצה שהפסידה בגמר הגביע. המפעל נוסד באופן לא רשמי בשנת 1979, ואומץ לאחר שנתיים על ידי פדרציית הכדורגל הפורטוגלית.
שיאנית הזכיות בתואר היא פורטו שזכתה 23 פעמים. על אף ששוחק ברציפות החל משנת 1979, זכו בתואר חמש קבוצות שונות בלבד.
יהיה בסדר (תוכנית רדיו)
אחת לתקופה מוקדשת התוכנית לנושא מסוים, לדוגמה בעיות מול רשויות הצבא, ונציג הגוף הנילון מתארח בשידור.
הסופר קאפ הפורטוגלי
היסטוריה
עוד בטרם נוסד מפעל הסופר קאפ, התקיימו פעמיים מפגשים בין אלופת פורטוגל למחזיקת הגביע. הפעם הראשונה הייתה בשנת 1944, אז התקיים משחק לכבוד ייסוד אצטדיון חדש בעיר ליסבון, ובו ניצחה ספורטינג ליסבון את יריבתה העירונית בנפיקה ליסבון בתוצאה 3-2 לאחר הארכה. בעקבות המשחק הוחלט להמשיך בקיום המפעל, אך החלטה זו בוטלה, והפעם הבאה בה התרחש מפגש סוג זה הייתה בשנת 1964. המשחק היה במסגרת מפעל לא רשמי בחסות בית העיתונאים, והפגיש שוב בין שתי הקבוצות הבכירות של העיר ליסבון. הפעם המפגש הסתיים בניצחונה של בנפיקה על ספורטינג בתוצאה 5-0.
יהיה בסדר (תוכנית רדיו)
"פינת המעקב" בתוכנית עוקבת ומעדכנת לגבי תלונות ששודרו בתוכנית בעבר.
הסופר קאפ הפורטוגלי
היסטוריה
בשנת 1979 הוקם באופן לא רשמי מפעל הסופר קאפ הפורטוגלי. הזוכה הראשונה בתואר הייתה בואבישטה, מחזיקת הגביע, שגברה על האלופה פורטו בתוצאה 2-1. שנה אחר כך שוחק המפעל במתכונת בית-חוץ, והסתיים בניצחונה של בנפיקה על ספורטינג בתוצאה 4-3 בסיכום שני המשחקים. בעקבות הצלחת שתי מהדורות אלו של המפעל, החליטה פדרציית הכדורגל הפורטוגלית לקחת את המפעל תחת חסותה ולהפכו לרשמי. המפעל נקרא על שמו של הכדורגלן והמאמן הפורטוגלי המנוח, קנדידו דה אוליביירה. למרות ששתי המהדורות הראשונות שוחקו באופן לא רשמי, זכיותיהן של בואבישטה ובנפיקה נספרו במניין הזכיות הכללי.
יהיה בסדר (תוכנית רדיו)
התוכנית זכתה באות השוויון של ארגון "בזכות" לשנת 2014. ב-2018 זכתה התוכנית בפרס מטעם עמותת נגישות ישראל בשיתוף חברת יפעת שניתן לראשונה לגוף תקשורת עבור סיקור הנגישות לאנשים עם מוגבלות בישראל.
הסופר קאפ הפורטוגלי
היסטוריה
עד לשנת 2000 שוחק המפעל בשיטת בית-חוץ, אך חוקי המפעל קבעו כי חוק שערי חוץ לא ייחשב בספירת השערים הכללית. במקרה של שוויון בסיכום שני המשחקים, נקבע כי יתקיים משחק חוזר במגרש נייטרלי. מקרה זה חזר על עצמו שש פעמים, כשהגמר החוזר של שנת 1984 בין בנפיקה לפורטו שוחק גם הוא במתכונת של שני משחקים.
החל משנת 2001 עבר המפעל להכרעה במשחק בודד. חוקי המפעל קבעו כי מקרה של שוויון, יעבור המשחק להכרעה בהארכה, ושוויון בהארכה יגרור הכרעה בדו-קרב פנדלים.
Persistence
במדעי המחשב, persistence (פֶּרְסיסטֵנס; מילולית מאנגלית: התמדה) היא תכונה של מצב (state) אשר ממשיך להתקיים גם לאחר שהתהליך (process) שיצר אותו כבר "מת". ללא יכולת כזאת, המצב יתקיים רק בזיכרון ה-RAM, ויאבד כאשר התוכנה תסיים לרוץ (באופן טבעי או כתוצאה מהתרסקות), או כאשר יופסק זרם החשמל אל הזיכרון, כמו במקרה של כיבוי המחשב. תכונה זו מושגת על ידי שמירת המצב בצורה של נתונים על גבי אמצעי אחסון לא-נדיפים כדוגמת דיסק קשיח או זיכרון פלאש. לדוגמה, תוכנות לעריכת תמונות ומעבדי תמלילים משיגים persistence על ידי שמירת המסמכים לקבצים.
לכל שכבת תוכנה שתפקידה לסייע בשימור מצב של אובייקטים או רכיבי תוכנה אחרים, ניתן לקרוא באופן כללי persistence layer. רוב שכבות ה-persistence אינן מבצעות את השמירה באופן ישיר, אלא משתמשות בבסיס נתונים לצורך כך. באנגלית, פעולת הפרסיסטנס נקראת persisting או to persist.
באד אמס
באד אמס (בגרמנית: Bad Ems) היא עיר מחוז בגרמניה הנמצא במדינת ריינלנד-פפאלץ.
ב-2021 העיירה הוכרזה כחלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם ערי הספא הגדולות של אירופה ביחד עם עוד עשר ערים בגרמניה ובמדינות נוספות.
היסטוריה של העיר
העיר הייתה מפורסמת במאה ה-19 כמקום נופש של אצולה (בין השאר ביקרו בה וילהלם הראשון, קיסר גרמניה, אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, פיודור דוסטויבסקי).
השפעת העיר על אירועים היסטוריים
וילהלם הראשון שלח מהעיר את מברק אמס ב-13 ביולי 1870 שלאחר עיבודו ופרסומו על ידי ביסמרק גרם לתחילת מלחמת צרפת–פרוסיה.
בבאד אמס נכתב גם על ידי אלכסנדר השני ב-30 במאי 1876 אוקאז אמס שהגביל (בפועל אסר) את השימוש בשפה האוקראינית.
ערכת אונס
ערכת אונס היא חבילה של בדיקות, המשמשות צוותים רפואיים לצורך איסוף ושמירה על ראיות פיזיות בעקבות טענה לתקיפה מינית. הראיות שנאספות מקורבן התקיפה יכולות לסייע לחקירת האונס ונחשבות כראייה קבילה בבית המשפט במקרה שיוחלט להעמיד לדין את התוקף או התוקפים.
ערכת אונס מורכבת מקופסאות קטנות, לוחיות זכוכית למיקרוסקופ ושקיות ניילון לאיסוף ואחסון ראיות כמו סיבי בגדים, שערות, רוק, דם, זרע ונוזלי גוף.
שלבים
איסוף הדגימות הוא תהליך ממושך ופולשני שנמשך בין שעתיים וחצי לחמש שעות. ההליך עשוי להיות כרוך באי נעימות טראומתית עד כדי חווית אונס חוזרת.
השלב הראשון באיסוף הדגימות כולל עמידה על נייר והתנערות כדי לאתר שאריות שנשארו על גוף הקורבן לאחר התקיפה כגון שיער, טיפות דם וחלקיקי טקסטיל מבגדי התוקף.
הדגימות שנאספות כוללות זרע, דם, רוק ונוזלי גוף נוספים באמצעות מעבר עם מטוש על גוף הקורבן ובעיקר על המפשעה, פי הטבעת, פה ואיברים שבהם נגע התוקף. הרופאים אוספים גם דגימות מהציפורניים ושיער הראש. במקרים אחדים, ובהסכמת הנפגעת, מבוצעת בדיקת קולפוסקופיה.
בישראל
בישראל, נמצאות ערכות אונס בחדרים אקוטיים בבתי חולים ומועברות למשטרת ישראל או ל. הדגימות נלקחות בידי רופא משפטי שעבר הכשרה מיוחדת או בהיעדרו בידי רופא נשים או רופא ילדים (במקרה של פגיעה בקטין). בהתאם להחלטת המותקף, נשמרת הדגימה בצורה המקורית במכון הלאומי לרפואה משפטית. במידה ומוגשת תלונה, מופקת במעבדת זיהוי פלילי של המשטרה דגימת DNA.
עד לתיקון החוק בשנת 2022, היו הדגימות נשמרות למשך 3 חודשים בלבד במידה ולא הוגשה תלונה במשטרה. בתיקון לחוק זכויות נפגעי עבירה ממרץ 2022, הוארכה תקופת השמירה על ערכת אונס ל-50 שנה, ונקבעו הוראות נוספות להסדרת נטילת הדגימות.
גלוקגון (תרופה)
גלוקגון אושר לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 1960. הוא נמצא ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי, התרופות היעילות והבטוחות ביותר הדרושות במערכת בריאות. העלות הסיטונאית בעולם המתפתח היא כ־25.75 דולר למנה. בבריטניה המינון לתרופה זו עולה ל-NHS כ-11.52 ליש"ט. בארצות הברית העלות הסיטונאית של מנה היא 247.32 דולר.
לחץ דם נמוך
צורה של גלוקגון שניתן להזרקה משמשת כטיפול ראשוני במקרים של סוכר נמוך בדם כאשר האדם מחוסר הכרה או מסיבות אחרות אינו יכול ליטול גלוקוז דרך הפה או דרך הווריד. הגלוקגון ניתן באמצעות זריקה תוך שרירית, תוך ורידית או תת-עורית, ומעלה במהירות את רמת הגלוקוז בדם. על מנת להשתמש בצורה הניתנת להזרקה, יש לשחזר אותה מחדש לפני השימוש, שלב הדורש הזרקה של דילול סטרילי לתוך בקבוקון המכיל גלוקגון אבקה, מכיוון שההורמון אינו יציב ביותר כאשר הוא מומס בתמיסה. כשהוא מומס במצב נוזלי, גלוקגון יכול ליצור סיבים עמילואידים, או שרשראות ארוגות של חלבונים המורכבים מפפטידי הגלוקגון הבודדים, וברגע שהגלקגון מתחיל לפרפור, הוא הופך להיות חסר תועלת כאשר מוזרק, מכיוון שהגלוקגון לא יכול להיספג ולהיות בשימוש על ידי גוף. תהליך השחזור הופך את השימוש בגלוקגון למסורבל, אם כי ישנם מספר מוצרים הנמצאים כעת בפיתוח ממספר חברות שמטרתן להקל על השימוש במוצר.
מנת יתר של חסם בטא
עדויות אנקדוטליות מצביעות על תועלת של מינונים גבוהים יותר של גלוקגון בטיפול במינון יתר עם חוסמי בטא; מנגנון הפעולה הסביר הוא עליית ה-cAMP בשריר הלב, ולמעשה עוקף את מערכת השליחים השנייה-אדרנרגית.
אנפילקסיס
יש אנשים הסובלים מאנפילקסיס ומטופלים באופן קבוע בחוסמי בטא, מה שמייצר אצלם עמידות לאפינפרין שעלול בשל כך שלא לייצר אצלם את התגובה הנדרשת. בחולים אלו עשוי גלוקגון אשר מוזרק דרך הווריד להיות שימושי לטיפול בתת-לחץ דם הנגרם כתוצאה מהתגובה האנפילקטית.
גוף זר כלוא
גלוקגון מרפה את הסוגר התחתון של הוושט והוא עשוי לשמש באנשים עם בולוס מזון מושפע בוושט ("תסמונת steakhouse"). מספר ההוכחות ליעילותו של הגלוקגון במצב זה הוא מועט, וגלוקגון עלול לגרום לבחילות והקאות, אך בהתחשב בבטיחות הגלוקגון זה עדיין נחשב לאופציה מקובלת כל עוד הוא לא מוביל לעיכובים בסידור טיפולים אחרים.
שיקוף דרכי המרה
השפעתו של גלוקגון מהגדלת ה-CAMP גורמת להרפיית שריר חלק של splanchnic, אשר מאפשרת יצירת חלל בתריסריון במהלך ההליך האנדוסקופי של רדיוונצ'רד דלקת ריאות (ERCP).
תופעות לוואי
גלוקגון פועל מהר מאוד; תופעות לוואי שכיחות כוללות כאבי ראש ובחילה.
אינטראקציות תרופתיות: גלוקגון מקיים אינטראקציה רק עם נוגדי קרישה דרך הפה, מה שמגדיל את הנטייה לדמם.
התוית נגד
בעוד שניתן להשתמש בקליניקה לטיפול בגלוקגון לטיפול בצורות שונות של היפוגליקמיה, זה התווית נגד חולים עם פאוכרומוציטומה, מכיוון שהוא יכול לגרום לגידול לשחרר קטכולאמינים, מה שמוביל לעלייה פתאומית בלחץ הדם. [16] באופן דומה, התווית נגד גלוקגון היא בחולים עם אינסולינומה, מכיוון שההשפעה ההיפרגליקמית שלו יכולה לגרום לגידול לשחרר אינסולין, מה שמוביל להחמרת היפוגליקמיה. [16]
מנגנון פעולה
גלוקגון נקשר לקולטן הגלוקגון, קולטן צימוד לחלבון G, הממוקם בקרום הפלזמה. שינוי הקונפורמציה בקולטן מפעיל חלבוני G, חלבון הטרוטרימרי עם תת-יחידות α, β ו- γ. כאשר חלבון ה- G מקיים אינטראקציה עם הקולטן, הוא עובר שינוי קונפורמטיבי המביא להחלפת מולקולת התמ"ג שהייתה קשורה ליחידת ה- α במולקולת GTP. החלפה זו גורמת לשחרור תת-היחידה α מתת-יחידות β ו- γ. יחידת האלפא מפעילה באופן ספציפי את האנזים הבא במפל, אדנילט ציקלאז.
אדנילט ציקלאז מייצר מונופוספט אדנוזין מחזורי (AMP מחזורי או cAMP), שמפעיל חלבון קינאז A (קינאז חלבון תלוי cAMP). אנזים זה, בתורו, מפעיל פוספוריאלאז קינאז, אשר לאחר מכן מזרחן את הגלוקוגן פוספורילאז ב, וממיר אותו לצורה הפעילה הנקראת פוספורילאז א. פוספורילאז א 'הוא האנזים האחראי לשחרור הגלוקוז-1-פוספט מפולימרים של גליקוגן.
בנוסף, השליטה המתואמת של הגליקוליזה והגלוקונאוגנזה בכבד מותאמת על ידי מצב הזרחניים של האנזימים המזרזים את היווצרותו של פעיל פעיל של גליקוליזה המכונה פרוקטוז-2,6-ביספוספט. חלבון האנזים קינאז A, שעורד על ידי המפל שיזם גלוקגון, יזרח גם שארית סרין יחידה משרשרת הפוליפפטיד הדו-פונקציונלית, המכילה גם את האנזימים פרוקטוז-2,6-ביספוספטאז וגם פוסופופרוקטוקינאז -2. זרחן קוולנטי זה שיזם הגלוקגון מפעיל את הראשון ומעכב את האחרון. זה מווסת את התגובה המזרזת את פרוקטוז-2,6-ביספוספט (מפעיל חזק של פוסופופרוקטוקינאז -1, האנזים שהוא הצעד הרגולטורי העיקרי של הגליקוליזה) על ידי האטת קצב היווצרותו, ובכך מעכב את שטף הגליקוליזה. מסלול ומאפשר לגלוקונאוגנזה לשלוט. תהליך זה הפיך בהיעדר גלוקגון (ובכך נוכחות של אינסולין).
גירוי גלוקגון של PKA גם מפעיל את האנזים הגליקוליטי פירובאט קינאז.
לקריאה נוספת
יהושע בן-ישראל, רחל טומשבסקי, זאב פידלמן, היפוגליקמיה מתמשכת ואי ספיקת לב חדה אצל קשיש המטופל בטיפות עיניים טימולול. האגודה הישראלית לגרונטולוגיה, 1987.
נחשיליים
נחשיליים או שַׁלְשׁוֹלִיִּים (שם מדעי: Typhlopidae) הם משפחת נחשים קטנים לא-ארסיים, שהם הנחשים הקטנים ביותר בעולם. הם עיוורים לגמרי וחיים מתחת לקרקע באזורים טרופיים שונים בעולם, באפריקה, אסיה, אמריקה ואוסטרליה ואיים באוקיינוס השקט. הם מקורבים למשפחת הנחשים הקטנים נימוניים.
הם עיוורים וכמעט חסרי עיניים ובעלי פה ולסתות קטנים. הם קצרים ביותר ובעלי גוף רך, רבים מהם הם ורודים וריריים. רובם מטילי ביצים.
מיון
לעיתים גם הסוג Xenotyphlops משויך למשפחה, אך נחשב כשייך למשפחה עצמאית - קסנוטיפלופיים.
ראיין קוקריין
ראיין אנדרו קוקריין (באנגלית: Ryan Andrew Cochrane, נולד ב-29 באוקטובר 1988) הוא שחיין קנדי המתמחה בסגנון חופשי למרחקים ארוכים. בעל שתי מדליות אולימפיות (כסף וארד), ו-7 מדליות מאליפות העולם בשחייה.
ביוגרפיה
קוקריין נולד בוויקטוריה, קנדה.
2008, מדליית ארד אולימפית
בייג'ינג הייתה המקום שבו קוקריין ערך את הופעתו הראשונה במשחקים האולימפיים, כאשר היה חלק מנבחרת השחייה הקנדית לאולימפיאדת בייג'ינג (2008), ושם התרחשה הפריצה הגדולה בקריירה שלו. קוקריין, שעוד לא זכה באף מדליה בתחרות עולמית חשובה כלשהי לפני המשחקים (מלבד מדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי באליפות הפאן פסיפיק בשחייה בוויקטוריה 2006), הפתיע במוקדמות ל-1500 מטר חופשי, כאשר זינק למקצה השלישי מתוך חמישה, וקבע שיא אולימפי חדש בזמן של 14:40:84 דקות. תוצאה זו היוותה שיפור של כמעט עשר שניות לשיאו הקנדי הקודם (14:50:65 דקות) שקבע בחודש יוני 2008 בתחרות מקומית בקליפורניה, בסך הכל כחודשיים לפני תחילת המשחקים האולימפיים בבייג'ינג. זמן קצר לאחר מכן, נשבר שיאו האולימפי של קוקריין, כשבמקצה החמישי במוקדמות, מחזיק השיא הקודם גרנט האקט מאוסטרליה קבע תוצאה של 14:38:92 דקות. קוקריין עלה מהמקום השני לגמר, שבו זכה במדליית הארד בזמן של 14:42:69 דקות, אחרי אוסאמה מלולי מתוניסיה בשיא אפריקאי חדש (14:40:84 דקות) וגרנט האקט מאוסטרליה (14:41:53 דקות). הייתה זו מדליה אולימפית ראשונה לקנדה בבריכת השחייה מאז אולימפיאדת סידני (2000), ומדליה אולימפית ראשונה לקנדה במשחה ל-1500 מטר חופשי מזה 88 שנים, כאשר האחרון שעשה זאת היה ג'ורג' ורנוט הקנדי שזכה במדליית כסף במשחה זה בזמן של 22:36:4 דקות באולימפיאדת אנטוורפן (1920). בנוסף, קוקריין התחרה במוקדמות ל-400 מטר חופשי, וקבע שיא קנדי חדש של 3:44:85 דקות, אך סיים רק במקום התשיעי ולא הצליח להעפיל לגמר.
2009, סגן אלוף עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא בשנת 2009 זכה קוקריין בשתי מדליות. מדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בזמן של 14:41:38 דקות, אחרי אוסאמה מלולי מתוניסיה בשיא אפריקאי חדש (14:37:28 דקות), ולפני סון יאנג מסין (14:46:84 דקות), ומדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אמריקאי חדש של 7:41:92 דקות, אחרי ז'אנג לין מסין שקבע שיא עולם חדש (7:32:12 דקות), ואחרי אוסאמה מלולי מתוניסיה בשיא אפריקאי חדש (7:35:27 דקות). במשחה ל-400 מטר חופשי סיים שביעי בזמן של 3:46:60 דקות.
2011, סגן אלוף עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכה קוקריין בשתי מדליות. מדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אמריקאי חדש של 7:41:86 דקות, אחרי סון יאנג מסין (7:38:57 דקות), ולפני גרגה קיש ממהונגריה שקבע שיא הונגרי חדש (7:44:94 דקות), ומדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי, אחרי סון יאנג מסין שקבע שיא עולם חדש (14:34:14 דקות), ולפני גרגה קיש מהונגריה שקבע שיא הונגרי חדש (14:45:66 דקות). במשחה ל-400 מטר חופשי סיים חמישי בזמן של 3:45:17 דקות.
2012, סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה קוקריין במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אמריקאי של 14:39:63 דקות, אחרי סון יאנג מסין שקבע שיא עולם חדש (14:31:02 דקות), ולפני אוסאמה מלולי מתוניסיה (14:40:31 דקות). קוקריין השתתף גם במוקדמות ל-400 מטר חופשי וקבע זמן של 3:47:26 דקות, שמיקם אותו במקום השמיני והאחרון לעלייה לגמר. אך, מאוחר יותר ערעורו של השחיין פארק טאי-הוואן מקוריאה הדרומית בנוגע לפסילתו במוקדמות התקבל, וקוקריין נדחק למקום התשיעי שלא מקנה עלייה לגמר, כאשר הוא מפספס את הכניסה לגמר במאית (השחיין שמוקם כעת במקום השמיני והאחרון שהקנה כניסה לגמר היה דייוויד קארי מבריטניה שקבע במוקדמות זמן של 3:47:25 דקות).
2013, סגן אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכה קוקריין בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:42.48 דקות, אחרי סון יאנג (14:41.15 דקות) ולפני גרגוריו פלטריניירי מאיטליה (14:45.37 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:43.70 דקות, אחרי סון יאנג (7:41.36 דקות) ומייקל מקברום מארצות הברית (7:43.60 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.02 דקות.
גאטאן דוגה
גאטאן דוגה (בצרפתית: Gaëtan Dugas; 20 בפברואר 1953 – 30 במרץ 1984) היה דייל הומוסקסואל קנדי ממוצא צרפתי, שהיה מבין הראשונים שחלו ב-HIV/איידס באמריקה הצפונית ואשר התפרסם בטעות כ-"חולה 0" - מי שהיה "אחראי" להפצת המחלה בארצות הברית.