cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ויילה בולקלוב
ויילה בולקלוב (בדנית: Vejle Boldklub, או בקיצור "VB") הוא מועדון כדורגל דני מהעיירה ויילה שביוטלנד. המועדון נוסד בשנת 1891, והוא נחשב לאחד המועדונים הבולטים בדנמרק, כאשר זכה בחמש אליפויות הליגה הבכירה, ובשש גביעי דנים.
ויילה נודע גם כמועדון הדני היחיד שגידל מתוכו זוכה כדור הזהב, אלן סימונסן שזכה בתואר בשנת 1977. עוד כדורגלנים בינלאומיים בכדורגל הדני שהגיעו מהמועדון הם תומאס גרייבסן, טומי טורלסן, אולריק לה פבר וג'ון סיבאק.
בזירה האירופית ויילה השתתף במפעל ליגת האלופות בעונות 1972/1973, 1973/1974, 1979/1980, ו-1985/1986, והשתתף בשנים אלו גם בגביע אירופה למחזיקות גביע ובגביע אופ"א שלוש פעמים כל אחד.
החל מיוני 2016 המועדון בבעלות אנדרו זלוטקו המולדובני, לאחר שהוא קנה את מירב המניות במועדון, אולם חלק נשארו בידי הבעלים הקודם קלאוס אסקילדסן.
היסטוריה
המועדון הוקם ב-1891 כמועדון קריקט בדומה להמון מועדוני ספורט באירופה. ב-1902 הוקמה מחלקת הכדורגל של המועדון. קבוצת הכדורגל לבשה במקור מדים בצבע כחול, אולם ב-1911 שונו צבעי המדים לאדום. בתקופה זו היה המועדון ויילה לאחד המועדונים המובילים והבכירים באזור יוטלנד, וזכה באליפות האזורית המקומית מספר פעמים.
לאחר שהוקמה "הדיוויזיה הדנית הראשונה" של דנמרק, לאחר מלחמת העולם השנייה, המועדון היה אחת הקבוצות המייסדות של ליגה זו, אולם היא שובצה בליגה השלישית בלבד. בהמשך לאחר פיתוח של המועדון במסגרת דנמרק ותוצר של מספר שחקני נבחרת כמו בנט סורנסון. ב-1952 העפילה לליגת המשנה, וב-1956 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת הכדורגל הבכירה של דנמרק.
הקבוצה הצליחה לבסס את עצמה כקבוצה מצטיינת בליגה הבכירה מהר יחסית, וב-1958 חגגה את האליפות הארצית הראשונה שלה, והשלימה באותה עונה גם דאבל היסטורי לאחר שניצחה את קופנהגן בולקלוב בתוצאה 3:2 בגמר. ויילה הייתה הקבוצה הראשונה בליגה שהצליחה לזכות בתואר האליפות ובתואר הגביע באותה העונה ולהשלים דאבל. עונה לאחר מכן הצליח שוב לזכות בתואר הגביע הדני לאחר שניצחה את אורהוס גימנסטיקפוינין 1:0 בהארכה.
בתקופה זו התפתחו שחקנים בינלאומיים במועדון שסייעו לאחר מכן לנבחרת הלאומית, כדוגמת הנינג אנוקסן, טומי טרולסן, פול מייאר, והקפטן פול ינסן, שסייעו לנבחרת דנמרק לזכות במדליית הכסף באולימפיאדת רומא ב-1960. אולם מבחינה הישגית הקבוצה דעכה מעט בעשור זה.
הקבוצה זכתה באליפות הבאה שלה בתחילת שנות ה-70, ב-1971 וב-1972, כאשר היא משלימה גם דאבל נוסף - דאבל היסטורי שני. בהמשך זוכה הקבוצה עוד שלוש פעמים בגביע הדני, ועוד פעם באליפות ב-1978, כאשר כוכב הקבוצה ואחד השחקנים הבולטים בדנמרק בכל הזמנים, אלן סימונסן, שעוזב בתחילת שנות ה-70, חוזר אליה ב-1983 וזוכה איתה באליפות נוספת ב-1984, מה שבעצם הייתה האליפות האחרונה שלה עד היום.
בסוף העשור מתדרדרת הקבוצה ובעונת 1991 אף יורדת לליגת המשנה. ב-1994 לאחר חזרתו של המאמן הוותיק אולה פריטסן לקבוצה, מצליחה הקבוצה להעפיל חזרה לליגה הבכירה, שם מצליחה הקבוצה להוות יריב ומתחרה בצמרת הליגה כאשר היא אף מסיימת כסגנית האלופה בעונת 1996/1997.
בתחילת שנות ה-2000 יורדת הקבוצה שוב לליגת המשנה אולם עולה מיד לאחר מכן חזרה לליגה הבכירה והופכת לקבוצה בינונית המתנדנדת בין הליגה הראשונה לבין השנייה ונמצאת במשברים כלכליים מפעם לפעם. בסיום עונת 2008/2009 יורדת הקבוצה לליגת המשנה שם היא מבלה 9 עונות רצופות. ביולי 2011, ויילה בולקלוב התמזגה עם מועדון כדורגל קולדינג והפך לוויילה בולקלוב קולדינג. עם זאת המיזוג לא האריך ימים, וביוני 2013 פוצלו ויילה בולקלוב וקולדינג IF.
ב-2016 המועדון עבר לבעלות אנדרו זלוטקו, איש עסקים מולדובני, שקנה את מירב המניות במועדון, מה שמשפר את מצבו הכלכלי ומייצב אותו באופן יחסי. עונה לאחר מכן היא מצליחה לעלות חזרה לליגה הבכירה, אולם מאז היא מתנדנדת בין הליגות.
בעונת
קתרין טאי
קתרין טאי (באנגלית: Katherine Tai; נולדה ב-18 במרץ 1974) היא עורכת דין אמריקאית, המכהנת כנציבת הסחר של ארצות הברית. במרץ 2021 אישר הסנאט של ארצות הברית את מינויה לתפקיד נציבת הסחר ברוב של 98 תומכים.
ביוגרפיה
טאי נולדה בקונטיקט וגדלה בוושינגטון הבירה. הוריה היגרו לארצות הברית מטאיוואן. באוניברסיטת ייל השלימה לימודי תואר ראשון בהיסטוריה, ובבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד השלימה לימודי תואר שני במשפטים. במשך שנתיים לימדה אנגלית באוניברסיטת סאן יאט-סן השוכנת בגואנגג'ואו שברפובליקה העממית של סין.
בין השנים 2011–2014 הייתה טאי יועצת ראשית לנציב הסחר האמריקאי לענייני אכיפת הסחר עם סין העממית, מלבד זאת עסקה גם בתחומים הקשורים לארגון הסחר העולמי. טאי מילאה תפקיד משמעותי במשא ומתן בעניין הסכם הסחר בין ארצות הברית, מקסיקו וקנדה (ה-USMCA).
בדצמבר 2020 הכריז ג'ו ביידן, נשיא ארצות הברית הנבחר כי בחר בטאי להיות נציבת הסחר האמריקאית בממשלו העתידי. לאחר שעברה בהצלחה שימועים בוועדת הכספים של הסנאט, אושר מינויה במליאת הסנאט ב-17 במרץ 2021.
היריון ולידה בישראל
היריון ולידה בישראל מתייחס לתהליכים ולתנאים שמדינת ישראל מעניקה ומאפשרת לזוגות בהתייחס ובהקשר להיריון וילדים במדינת ישראל.
קדם היריון
בבתי הספר השונים בישראל מתקיימים שיעורים לחינוך מיני וחינוך לחיי המשפחה. בשיעורי החינוך המיני מלמדים על הימנעות ממחלות מין, בין היתר על ידי ביצוע בדיקות לגילוי מחלות מין טרם קיום יחסים בוגרים, איך מקיימים יחסי מין וכן על אמצעי מניעה, כמו: גלולה למניעת היריון.
בעיות פוריות
לעיתים מתגלים בעיות פוריות אצל זוגות, ניתן לטפל בזה דרך רופא נשים וטיפולי פוריות, כמו שימוש בתרומת זרע או תרומת ביציות ואם פונדקאית, במקרים חריגים אף בהפריה חוץ גופית. במקרי ההפריה חוץ גופנית יש לבצע בדיקת אבחון גנטי טרום השרשה.
זוגות הקהילה הגאה לרוב משתמשים בתרומת זרע מבנק זרע או באם פונדקאית, לעיתים גם בחברים או מכרים לצורך כך. מאחר שמדינת ישראל אינה מאפשרת שימוש באם פונדקאית לזוגות הומואים בישראל, הדבר מתאפשר רק מחוץ לישראל (ראו גם: פונדקאות להומוסקסואלים בישראל).
הקפאת זרע מתאפשרת במקרה של מוות בגיל צעיר או חלל צה"ל, לארבעה חודשים או יותר. במקרים מסוימים בהעברה להקפאה עמוקה בתנאים מיוחדים, ובין היתר בטמפרטורה של מינוס 196 מעלות. תנאים אלו יבטיחו כי הזרע יישמר במצב טוב למשך זמן רב – גם לחמש שנים ויותר.
היריון
היריון הוא תהליך בו האישה נושאת ברחמה עובר אחד או יותר, מין הילוד נקבע לאחר כשלושה חודשים מתאריך הכניסה להיריון. ההתעברות מתחילה מהפריית ביצית על ידי תא זרע היוצר זיגוטה. לעיתים משתמשים לצורך קביעת מועד הכניסה להריון במחשבון ביוץ.
לאחר הכניסה להיריון מקיימים ביקור פעם בחודש אצל רופא גינקולוג, הלידה מתבצעת לאחר 9 חודשים, עדכון סטטוס ההיריון מתבצע על-פי שבועות.
בדיקות במהלך היריון
במקרים של חשד לבעיות בתינוק מבצעים בדיקת אולטרה סאונד להיריון וכן בדיקת מי שפיר.
הפלה
הפלה ניתן לרוב לבצע רק עד שלושה חודשים לאחר הכניסה להיריון. קיימים ארגונים כמו אגודת אפרת המסייעים לאמהות או זוגות שאינם רוצים לבצע הפלה אך המתקשים במימון התינוק. זאת בסיוע באוכל, מיטה וביגוד.
לידה
קיימים בתי חולים ובתי החלמה בהם ניתן ללדת בבריכות מים, כמו בבית החולים הדסה הר הצופים. לאחר הלידה חותכים את חבל הטבור ומוציאים את כלל השיליה.
קיימת אפשרות לשמר תאי גזע מדם טבורי, בדרך כלל שומרים את הדם הטבורי למשך 4 שבועות בתשלום סמלי, במקרה ומבקשים זאת. אך בתיאום עם ארגון "תא לחיים", המקיים שת"פ עם בית החולים הדסה, משמרים את הדם הטבורי לכל אורך חיי הילד. השתתפות קופות החולים בהוצאות השימור היא עד ל-75%. הדם הטבורי יכול להיות פתרון ותרופה למחלות רבות, גם לילד וגם לאחרים.
בעת הלידה עצמות הגולגולת של התינוק טרם התגבשו לחלוטין ולכן מומלץ להימנע מלגעת בראשו של התינוק.
חופשת לידה
לפני קבלה לעבודה אין לחייב מועמדת לגלות את עובדת היריונה. חוק השוויון אוסר בפירוש אפליית עובדת מחמת היריונה בכל ההיבטים הקשורים בעבודה (קבלה לעבודה, תנאי עבודה, קידום בעבודה, פיטורים). לאחר הקבלה לעבודה בחודש החמישי להיריון, קיימת חובת גילוי של העובדת על היריונה למעסיק. לאחר מסירת ההודעה העובדת פטורה משעות נוספות ועבודה במנוחה השבועית עד סוף ההיריון. בנוסף יש לשלם לעובדת על היעדרות מעבודה עקב בדיקות היריון וטיפולי פוריות, כשפיטורין במהלך תקופה זו אסורים.
עובדת שעבדה 12 חודשים באותו מקום עבודה, זכאית לחופשת לידה של 26 שבועות, ניתן לבקש גם להאריך את חופשת הלידה לחל"ת (חופשה ללא-תשלום). ניתן לעביר חלק מחופשת הלידה לבן הזוג. כלומר, אם האישה צמצמה לעצמה את חופשה הלידה ל-23 שבועות, באפשרותו של בן הזוג לקחת חופשה של 3 שבועות. אך אסור שחופשה זו תחפוף בין שני בני הזוג. במקרה של פיטורין בזמן היריון או אחרי לידה ניתן לתבוע את המעסיק לפיצויים.
שיקום לאם
מדינת ישראל מממנת את הוצאות הלידה.
לעיתים מתגלים אצל האם תסמינים של דיכאון אחרי לידה ובדידות לאור כך שבן הזוג ממשיך לעבוד והיא נשארת לבדה בבית. בנוסף, בטן נפוחה, סימני מתיחה ונפילת חזה. המדינה וקופת החולים מממנים חלק מהוצאות השיקום והניתוחים הפלסטים. במקרה של לידה קיסרית, קופת החולים מממנת גם את כלל הוצאות העלמת הצלקות.
שון אופריי
שון אופריי (באנגלית: Sean O'Pry; נולד ב-5 ביולי 1989) הוא דוגמן אמריקאי.
ביוגרפיה
ב-2007 נבחר ל"גבר העונה" (Man of the Season) של המגזין "GQ". ב-2009 הוא דורג כאחד הדוגמנים המצילחים בעולם על ידי המגזין "פורבס". השתתף בקליפ של מדונה לשיר Girl Gone Wild ובקליפ של טיילור סוויפט לשיר Blank Space.
רטינופתיה של פגות
רטינופתיה של פגוּת (אנגלית: Retinopathy of prematurity, ובראשי תיבות: ROP), הנקראת גם פיברופלזיה של אחורי העדשה, היא מחלה של רשתית העין הפוגעת בעיקר בפגים. מקובל לחשוב כי היא נגרמת על ידי גדילה לא מאורגנת של כלי דם ברשתית שעלולה להוביל לצלקות ולהיפרדות הרשתית. במקרים קלים עד בינוניים המחלה תחלוף פעמים רבות מעצמה, אך במקרים קשים היא עלולה להוביל לעיוורון. כל פג נמצא בקבוצת סיכון לפתח את המחלה, וככל שמשקל הלידה נמוך יותר, הסיכון גדל. גם עודף חמצן וגם היפוקסיה (חוסר חמצן) תורמים להתפתחות המחלה.
פתופיזיולוגיה
תהליך יצירת כלי הדם ברשתית העין מושלם בעובר לקראת השבוע ה-40 לחייו ועשוי להימשך עוד כחודש ימים לאחר לידתו. לידה מוקדמת עשויה לפגוע בתהליך הגדילה הנורמלי של כלי הדם ברשתית העין ואף לגרום לאנומליה של כלי דם ובעקבותיה התפתחות מחלת ה-ROP. המחלה מאופיינת על ידי צמיחת כלי דם לא תקינים ברשתית העין. צמיחה זו יכולה לסגת ולהיפתר ספונטנית אך לעיתים קרובות ממשיכה. עם צמיחת כלי הדם החדשים, ישנה התפתחות של רקמה סיבית (צלקתית) אשר עשויה להתכווץ ולגרום להיפרדות הרשתית. גורמים רבים יכולים לקבוע אם המחלה תתקדם, בהם בריאות כללית, משקל לידה, שלב ה-ROP באבחנה הראשונית, ונוכחות או העדר של "Plus disease" (סיבוך של ROP, בו זרימת דם לא תקינה ברשתית גורמת לכלי הדם עליה לגדול ולהתעוות. מעיד על החמרה במצב). חשיפה להנשמה אינו גורם הסיכון העיקרי להתפתחות המחלה. הגבלת השימוש בחמצן לא תפחית בהכרח את שיעור ה-ROP, ועלול להעלות את הסיכון לסיבוכים מערכתיים אחרים הקשורים להיפוקסיה. משערים כי המנגנון מערב את הפסקת הגדילה וההתפחות של כלי דם בנוכחות עודף חמצן. כאשר הסביבה העודפת בחמצן מוסרת, כלי הדם מתחילים להיווצר במהירות שוב, וגדלים לתוך ה-vitreous humor (נוזל זגוגי- נוזל שקוף דמוי ג'ל הממלא את נפח העין) מהרשתית, לפעמים גורם לעיוורון [1]. בדרגה הקלה לא תיפגע איכות הראייה, ורק יידרש מעקב על ידי רופא עיניים. בדרגה הקשה יותר תידרש צריבה בלייזר של כלי הדם הפגועים. במקרים מורכבים, בעקבות הפגיעה בכלי הדם, הרשתית עלולה להתנתק מגלגל העין, דבר שמחייב ניתוח לאיחויה.
אבחנה
לאחר שימוש בטיפות עיניים לצורך הרחבת האישונים, הרשתית נבדקת באמצעות כיוון אור של מכשי indirect ophthalmoscope. בדיקת הרשתית של פגים מתבצעת על מנת לקבוע לאיזה מרחק גדלו כלי הדם ברשתית (האזור), והאם כלי הדם גדלים באופן שטוח לאורך קיר העין (השלב). ברגע שכלי הדם גדלו לתוך אזור 3, ניתן בדרך כלל בטוח לשחרר את הילד מסינון נוסף ל-ROP. שלב ה-ROP מתייחס לאופי של חוד החנית של כלי הדם הגדלים (בגבול הווסקולרי-אווסקולרי). בדיקת רשתית עם scleral depression (מעין לחיצות על גלגל העין מבחוץ) בדרך כלל מומלצת למטופלים שנולדו לפני שבוע 30-32, עם משקל לידה של 1500 גרם או פחות, או לפי שיקול הדעת של הנאונטולגיסט המטפל. סימני המחלה מופיעים בגיל 6–4 שבועות והאבחנה נקבעת על ידי בדיקת רופא עיניים. לפיכך, החל מגיל חודש יעבור הפג בדיקות עיניים חוזרות כל 1-3 שבועות ועד שהתפתחות כלי הדם מושלמת. זאת לצורך אבחון, ובעת הצורך, טיפול (צריבת כלי הדם בקור-קריו או בלייזר).
אבחנה מבדלת
'''ההיבט הקשה ביותר של האבחנה המבדלת יכול לנבוע מהדמיון של שתי מחלות אחרות: 1. familial exudative vitreoretinopathy, מחלה גנטית שגם כן משבשת את כל הדם של הרשתית, בתינוקות בשלים. 2. Persistent Fetal Vascular Syndrome המוכר גם בשם Persistent Hyperplastic Primary Vitreous ואשר יכול לגרום למתיחה של הרשתית וניתוקה. בדרך כלל מופיע בצד אחד בלבד.
מיון
מיון המחלה לפי פרמטרים בינלאומיים (ICROP) נעשה על ידי מיקום המחלה לפי אזורים (1,2,3), מידת היקף המחלה על בסיס שעות שעון (1-12), חומרת המחלה מרמה 1 עד 5 (כאשר דרגה 1 היא הקלה ודרגה 5 נחשבת לחמורה), ונוכחות או העדר "Plus Disease" [2]. מרכז האזורים הוא עצב הראייה. אזור 1 הוא החלק האחורי (הפוסטריורי) של הרשתית, מוגדר כמעגל עם רדיוס המשתרע מעצב הראייה עד כפול המרחק למקולה. אזור 2 הוא טבעת אשר גבולו הפנימי מוגדר על ידי אזור 1, והגבול החיצוני מוגדר על ידי הרדיוס מעצב הראיה ועד ה- nasal ora serrate. אזור 3 הוא שארית בצורת סהר בצד הטמפורלי של הרטינה. מידת היקף המחלה מתוארת בקטעים, כאשר החלק העליון של העין מצוין כ-12 על פני השעון. לדוגמה ניתן לדווח כי שלב המחלה הוא 1 למשך 3 שעות מ-4 ועד 7 [3]. השלבים מתארים את הממצאים של בדיקת ה- ophthalmoscopeבין האזור עם ובלי כלי הדם. שלב 1 הוא בעל קו תיחום חלוש. שלב 2 הוא רכס מוגבה. שלב 3 הוא ריקמה רשתית פיברוסקולרית מוגברת. שלב 4 תת-ניתוק של הרשתית. שלב 5 הוא ניתוק מוחלט של הרשתית. בנוסף Plus disease יכולה להופיע בכל שלב. זה מתאר רמה משמעותית של התרחבות כלי דם ופיתול שנצפה בכלי הרשתית האחוריים. זה משקף את העלייה של זרימת הדם דרך הרשתית [1].
פרוגנוזה
שלבים 1,2 לא מובילים לעיוורון. עם זאת, הם יכולים להתקדם לשלבים החמורים יותר. סף המחלה מוגדר כמחלה בעלת 50% סבירות להתקדמות לניתוק הרשתית. סף המחלה נחשב כנוכח כאשר ישנו ROP שלב 3 באזורים 1 או 2, עם לפחות 5 שעות מחלה ברצף או 8 שעות סך הכל, ועם נוכחות של plus disease [4]. התקדמות לשלב 4 (ניתוק חלקי של הרשתית), או לשלב 5 (ניתוק מלא של הרשתית), יגרום לאובדן משמעותי או מוחלט של הראייה עבור התינוק. חולים עם ROP הם בסיכון גבוה יותר לפזילה (strabismus), גלאוקומה (glaucoma- קבוצה של מחלות בהן מופיע נזק בלתי הפיך לעצב הראייה ובהם פגיעה בשדה הראייה ואף התדרדרות לעיוורון מוחלט), cataract (עכירות של עדשת העין), וקוצר ראייה (myopia) ולכן צריכים להיבדק מדי שנה על מנת למנוע ולטפל במצבים אלו. ניטור על מנת לאפשר התערבות בזמן, ישנה מערכת ניטור עבור תינוקות בסיכון לפתח ROP. ברוב המקרים הניטור יעשה עבור תינוקות אשר נולדו מתחת לשבוע ה-30, או שמשקל הלידה נמוך מ-1500 גרם.
טיפול
ההתערבות הרפואית כוללת טיפול בלייזר בו צורבים את האזור בו משגשגים כלי הדם ועוצרים בכך את התהליך. כיום יש אפשרות לטפל בכלי הדם ברשתית באמצעות הזרקת תרופה בשם אווסטין, אשר מעכבת את צמיחת כלי הדם ברשתית והתפתחות ה-ROP. אווסטין דווח כאמצעי תומך ב-ROP אחורי אגרסיבי [5]. לעיתים יש צורך לחזור על הטיפולים באמצעות לייזר או בעזרת זריקות נוספות של אווסטין, כדי להשיג תוצאה אופטימלית. במחקר קליני שנעשה לאחרונה, אשר השווה בין אווסטין (bevacizumab) לטיפול לייזר, טיפול יחיד באווסטין הראה הטבה מובהקת עבור אזור 1 אבל לא עבור אזור 2, עבור תינוקות עם ROP שלב 3 (New England Journal of Medicine 2011 364(7):603-615). ניתוח חיגור (Scleral buckling) או/ו ויטרקטומיה (vitrectomy) עשוי להילקח בחשבון עבור ROP חמור (שלב 4 או 5) עבור עיניים אשר מתקדמות לניתוק רשתית. מספר מועט של מרכזים ברחבי העולם מתמחים בניתוח זה, בגלל הסיכונים הנלווים אליו ותוצאותיו הלא מרשימות בכלליות.
ביבליוגרפיה
1.	^ Guyton, Arthur; Hall, John (2006). "Chapter 17: Local and Humoral Control of Blood Flow by the Tissues". In Gruliow, Rebecca (in English) (Book).Textbook of Medical Physiology (11th ed.). Philadelphia, Pennsylvania: Elsevier Inc.. p. 200. ISBN 0-7216-0240-1.
2.	^ Committee for the Classification of Retinopathy of Prematurity (2005 Jul). "The International Classification of Retinopathy of Prematurity revisited". Arch Ophthalmol. 123 (7): 991–999. doi:10.1001/archopht.123.7.991..
3.	^ Early Treatment for Retinopathy of Prematurity Cooperative Group (2003). "Revised indications for the treatment of retinopathy of prematurity: results of the early treatment for retinopathy of prematurity randomized trial". Arch Ophthalmol. 121 (12): 1684–1696. doi:10.1001/archopht.121.12.1684..
4.	^ Phelps, D.L. (2001). "Retinopathy of Prematurity: History, Classification, and Pathophysiology". NeoReviews 2 (7): e153–e166. doi:10.1542/neo.2-7-e153.
5.	^ Shah PK, Narendran V, Tawansy KA, Raghuram A, Narendran K. (2007). "Intravitreal bevacizumab (Avastin) for post laser anterior segment ischemia in aggressive posterior retinopathy of prematurity". Indian journal of ophthalmology 55 (1): 75–76. doi:10.4103/0301-4738.29505..
6.	^ Silverman, William (1980). Retrolental Fibroplasia: A Modern Parable.Grune & Stratton, Inc..
אוניברסיטת טוונטה
אוניברסיטת טוונטה (בהולנדית: Universiteit Twente) היא אוניברסיטה ציבורית, שממוקמת באנסחדה בהולנד, אשר נוסדה בשנת 1961. נכון לשנת 2020, לומדים באוניברסיטה כ-11,000 סטודנטים.
מבנה
לאוניברסיטה חמש פקולטות:
פרדריק צ'ילובה
פרדריק ג'ייקוב טיטוס צ'ילובה (באנגלית: Frederick Jacob Titus Chiluba; 30 באפריל 1943, קיטווה, רודזיה הצפונית – 18 ביוני 2011, לוסקה) היה פוליטיקאי, נשיא זמביה בשנים 2002-1991, הנשיא השני של מדינה זו. עסקן סינדיקלי ומנהיג של איגודים מקצועיים (יושב ראש "הקונגרס של האיגודים המקצועיים" בזמביה למשך 17 שנה), צ'ילובה היה הראשון בין ראשי המדינה שנבחר בבחירות דמוקרטיות רב מפלגתיות.
ביוגרפיה
בנם של ג'ייקוב טיטוס צ'ילובה נקונדה, כורה נחושת ושל אשתו, דיאנה קאימבה, התייתם צ'ילובה מאביו עוד בילדותו וגודל על ידי סבתו. התחיל את פעילותו הפוליטית בחוגים קרובים לאידאולוגיה מרקסיסטית עוד בלימודי התיכון בקוואמבה, אותם נאלץ להפסיק. מאוחר יותר, למד בהתכתבות לימודי חינוך וכלכלה. בעת הקדנציה הראשונה שלו כנשיא קיבל תואר שני במדעי המדינה באוניברסיטת ורוויק. בצעירותו עבד כנהג אוטובוס וחותך סיסל בטנזניה השכנה. מאוחר יותר עבד כעוזר מנהל חשבונות בחברה.
צ'ילובה הפך לנוצרי אוונגליסטי לפי הדת הפנטקוסטלית ונהג להשתמש תכופות בנאומיו בדוגמאות מכתבי הקודש. אחרי שארצו קיבלה את העצמאות בשם זמביה, הקים צ'ילובה מפלגה פוליטית הקרויה "התנועה לדמוקרטיה רב-מפלגתית" (MMD). באותה שנה הושלך לכלא ל-3 חדשים על ידי שלטונות המדינה אז בהנהגתו הסמכותית ובהשראה סוציאליסטית של ד"ר קנת קאונדה, גבור המאבק לעצמאות. בשנת 1981 היה צ'ילובה ליושב ראש "קונגרס האיגודים המקצועיים" של זמביה. עקב פעילותו הפוליטית האופוזיציונית הוגלה בשנת 1987 על ידי קאונדה. בשנת 1990 שב למולדתו על מנת להשתתף בתהליך הדמוקרטיזציה וכמועמד של מפלגתו הביס בבחירות הרב מפלגתיות הראשונות בשנת 1991 את הנשיא הוותיק קאונדה, תוך זכייה ב-76% מהקולות. בשנת 1996 נבחר מחדש לנשיאות כשתחת הנהגתו עברה כלכלת זמביה למשטר קפיטליסטי המבוסס על כללי השוק החופשי. הפריט חברות ממלכתיות שונות ועודד השקעות פרטיות. בשנת 1997 נכשל ניסיון הפיכה צבאית נגדו.
כיושב ראש הארגון לאחדות אפריקה תיווך צ'ילובה הסכמי שלום במלחמות האזרחים באנגולה וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
צ'ילובה היה בעל קומה נמוכה מאוד, שעוררה הערות מרושעות של יריביו, בעל עבר של לוחם לדמוקרטיה, בעל כריזמה ונואם מוכשר, עורר תקוות רבות בקרב בני עמו. בהמשך משטרו איכזב על ידי פרשות שחיתות וביטויי סמכותנות של הנשיא ואהבתו לחיי מותרות ופאר (למשל רכישות רבות של תכשיטים שווייצרים ובגדים ונעליים מהודרים).
עקב תביעות נגדו על פרשות מעילה בשווי 500,000 $ מכספי המדינה ושחיתות, נאלץ להתפטר מתפקידו בינואר 2002 ולפרוש מן החיים הפוליטיים. החליף אותו בראש המדינה סגן הנשיא לוי פטריק מוואנוואסה. בשנת 2004 נמצא אשם על ידי בית משפט בלונדון במעילה של 23,000,000 ₤, אולם פסק הדין הבריטי לא הוכר בזמביה. זוכה על ידי בית משפט בלוסקה בשנת 2009 מכל ההאשמות, בעוד שני מנהלים בכירים בתחום הפיננסי שהואשמו בזמנו יחד איתו נמצאו אשמים ונידונו ל-3 שנות מאסר.
פרדריק צ'ילובה, שהיה חולה לב, נפטר בגיל 68 ביוני 2011. היה נשוי שלוש פעמים. מנישואיו הראשונים נולדו לו שני ילדים. נשא לאחר מכן את וורה טמבו, ממנה התגרש בשנת 2000. מקשר הנישואים איתה נולדו לו עוד 9 ילדים. ב-2001 התחתן עם רג'ינה מוואנזה.
התפוצצות מכלית הדלק במולו
התפוצצות מכלית הדלק במולו הוא אסון שאירע ב-31 בינואר 2009 במולו שבקניה. פיצוץ מכלית דלק והשרפה שפרצה בעקבותיו, הרגו לפחות 113 אנשים, ולמעלה מ-200 נוספים נפצעו.
התהפכות מכלית הדלק בשל תאונת דרכים יצרה דליפת דלק, שהביאה למקום מאות מקומיים כשבידיהם ג'ריקנים ומכלים ובכוונתם לבזוז את הדלק.
כוחות ההצלה שיערו כי השרפה פרצה בשל חשמל סטטי או בשל סיגריה שנזרקה בטעות.
הפצועים נשלחו לבתי חולים מקומיים, וחלקם הוטסו לעיר הבירה, ניירובי. גופות שנשרפו ללא היכר היו מוטלות על הכביש בימים שלאחר הפיצוץ, בשל מחסור בשקים לאריזת גופות.
אורוגוואי במלחמת העולם השנייה
אורוגוואי נשארה נייטרלית לאורך רוב מלחמת העולם השנייה, ומדיניות הממשלה בראשות הנשיא אלפרדו בלדומיר הייתה לתמוך בבעלות הברית תוך שמירה על נייטרליות. מדיניות זו הושפעה במידה רבה מבריטניה, שהשגריר שלה, סר יוג'ין מילינגטון דרייק פעל במדינה בין 1931 ל-1941. בינואר 1942 אורוגוואי ניתקה את היחסים הדיפלומטיים שלה עם גרמניה הנאצית.
תוכניות גרמנית לכיבוש אורוגוואי
לפני פרוץ המלחמה, ממשלת גרמניה תכננה בחשאי לערוך הפיכה באורוגוואי ולפלוש אליה כדי להפוך אותה למושבה גרמנית. התוכנית שאורגנה בתמיכת נאצים מקומיים בהובלת אדם בשם ארנולד פירמן לא יצאה לפועל וההנהגה של הקושרים נעצרה.
אדמירל גרף שפה
ב-13 בדצמבר 1939 החל קרב נהר לה פלטה בין אוניית המערכה זוטא אדמירל גרף שפה לשלוש סיירות סיירות בריטיות. בקרב נפגעה קשות האונייה הגרמנית, ומפקדה הנס לנגסדורף החליט להיכנס לנמל מונטווידאו כדי לבצע תיקונים. הגרמנים ביקשו לשהות בנמל שבועיים, ובריטניה הפעילה לחץ נגדי להוצאת האונייה הגרמנית מהנמל במהירות האפשרית. במקביל, נקברו במונטווידאו 36 ההרוגים הגרמנים.
הבריטים ביצעו מספר תחבולות מודיעיניות כדי להציג מצג שווא שכוח ימי עדיף מחכה לאונייה הגרמנית מחוץ לנמל, וכן תזמנו את יציאת הספינות הבריטיות מהנמל מדי 24 שעות, משום שהחוק הבינלאומי קובע שלאוניית מלחמה אסור לצאת מנמל ב-24 השעות שאחרי יציאת ספינת סוחר של הצי היריב.
האונייה יצאה מהנמל ולאחר פינוי הצוות לבואנוס איירס, היא הוטבעה בהטבעה עצמית. יומיים לאחר מכן, אחרי שהבין שנפל קורבן לתחבולה בריטית, התאבד לנגסדורף.
ביוני 1940 איימה גרמניה לנתק את היחסים הדיפלומטיים עם אורוגוואי, אחרי שהאחרונה נתנה לאוניית מלחמה בריטית לשהות בנמל לצורך תיקונים אחרי שהותקפה על ידי הגרמנים. על פי הדיווחים, היא תוקנה באמצעות לוח פלדה שפורק מהאדמירל גרף שפה.
הכרזת מלחמה
ב-25 בינואר 1942 אורוגוואי ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם גרמניה הנאצית, אחת מתוך 21 מדינות דרום ומרכז אמריקאיות שעשו כן (למעט ארגנטינה).
ב-1945, אורוגוואי חתמה על הכרזת האומות המאוחדות וב-23 בפברואר 1945 הכריזה מלחמה על גרמניה ויפן.
אחרי המלחמה
אורוגוואי הצליחה להגיע לשיא פריחתה הכלכלית תודות למלחמת העולם השנייה ולמלחמת קוריאה, בהן היה ביקוש למוצרים שמכרה, ובשנים אלה החזיקה בהכנסה לנפש הגבוהה באמריקה הלטינית. ב-1949, כדי לכסות את החוב הבריטי לאורוגוואי על מכירות הבשר במלחמה, הולאמו חברות רכבות ומים בבעלות בריטית.
אות'רין לוסי
אות'רין חואניטה לוסי (באנגלית: Autherine Juanita Lucy; 5 באוקטובר 1929 – 2 במרץ 2022) הייתה פעילה אמריקאית, הסטודנטית האפרו-אמריקאית הראשונה שלמדה באוניברסיטת אלבמה, בשנת 1956. גירושה מהמוסד האקדמי מאוחר יותר באותה שנה הביא להתפטרותו של נשיא האוניברסיטה אוליבר קרמייקל. כעבור שנים, האוניברסיטה אפשרה לה ללמוד לתואר שני, ומגדל השעון באוניברסיטה נקרא על שמה.
ביוגרפיה
לוסי נולדה בשילה, קהילה לא מאוגדת במחוז מרנגו באלבמה. אביה מילטון קורנליוס לוסי ואמה מיני מוד הושע היו איכרים. היא הייתה הילדה הצעירה ביותר במשפחה של חמישה בנים וארבע בנות. המשפחה החזיקה 110 דונם, ואביה של לוסי עבד גם כנפח, והכין סלים וידיות גרזן להשלמת הכנסותיהם. לאחר שלמדה בבית הספר הציבורי בשילה עד כיתה י', החלה ללמוד באקדמיית לינדן בלינדן, אלבמה. היא סיימה את לימודיה בשנת 1947, והמשיכה ללמוד באוניברסיטת סלמה בסלמה במשך שנתיים, ולאחר מכן למדה במכללת מיילס ההיסטורית בפיירפילד. היא סיימה תואר ראשון באנגלית במכללת מיילס בשנת 1952.
ביטול ההפרדה הגזעית באוניברסיטת אלבמה
בספטמבר 1952 לוסי וחברתה, פולי מאיירס, פעילת זכויות אזרח בארגון ה-NAACP, פנו לאוניברסיטת אלבמה, בבקשה להתקבל לתואר שני, לא מסיבות פוליטיות אלא כדי לקבל את החינוך הטוב ביותר שהמדינה מציעה. אף על פי שרישום נשים התאפשר בעת ההיא, רישומן בוטל כאשר רשויות האוניברסיטה גילו שהן לא לבנות. בתמיכת ה-NAACP האשימו לוסי ומאיירס את האוניברסיטה באפליה על רקע גזעי בתיק בית משפט שנדון כמעט שלוש שנים עד החלטתו. בזמן ההמתנה לפסק הדין עבדה לוסי כמורה לאנגלית בקרתגו, מיסיסיפי, וכמזכירה בחברת ביטוח. ב־29 ביוני 1955, ה-NAACP קיבל צו בית משפט המונע מהאוניברסיטה לדחות את בקשות הקבלה של לוסי ומאיירס (שהתחתנה ואז נקראה פולי מאיירס הדסון) על פי גזען. לבסוף התקבלה לוסי לאוניברסיטה, אך האוניברסיטה דחתה את קבלתה של הדסון בטענה, שסטודנטית שהרתה לפני הנישואין הפך אותה לסטודנטית לא מתאימה. אף על פי שלוסי התקבלה רשמית, עדיין נאסר עליה להתגורר במעונות ולאכול בחדרי האוכל. כעבור ימים תיקן בית המשפט את הצו שהחיל על כל שאר הסטודנטים האפרו-אמריקאים המבקשים להתקבל. דירקטוריון האוניברסיטה קיווה שללא מאיירס-הדסון, לוסי תחליט מרצונה לוותר על רעיון הקבלה. אבל הדסון ואחרים עודדו אותה מאוד, וב-3 בפברואר 1956 נרשמה לוסי כסטודנטית לתואר שני ללימודי ספרנות והפכה לאפרו-אמריקאית הראשונה שהתקבלה אי פעם לבית ספר ציבורי לבן או לאוניברסיטה במדינה.
לוסי השתתפה בשיעור הראשון שלה ביום שישי, 3 בפברואר 1956. ביום שני, 6 בפברואר 1956, פרצו מהומות בקמפוס והמון של יותר מאלף גברים הפיל את המכונית בה דיקן הנשים הסיע את לוסי בין השיעורים. לוסי קיבלה איומים על חייה וביתו של נשיא האוניברסיטה נרגם באבנים. המשטרה הוזעקה כדי להבטיח את נוכחותה. עד היום, נחשבת הפגנה זו כאלימה ביותר, שלאחר פסק דין בראון נגד מועצת החינוך. לאחר המהומות, האוניברסיטה השעתה את לוסי מבית הספר מכיוון שדאגה לביטחונה.
לוסי נודעה ותוארה כ"ארכיטקטית של האינטגרציה במערכת החינוך של אלבמה." ת'ורגוד מרשל עזר לזכות בפרשת התפלגות בית המשפט העליון בשנת 1954, פסק דין בראון נגד מועצת החינוך. בהחלטה נאמר כי הפרדה גזעית בבתי ספר ציבוריים אינה חוקתית. תורג'וד מרשל האמין שאם בית המשפט העליון יכריע במשהו, אז שאר מדינות ארצות הברית יבצעו את החלטתו. עורכי הדין של לוסי ו-NAACP, כולל ארתור שורס ומרשל סייעו בבניית תביעה נגד האוניברסיטה מכיוון, שהם האמינו שבית הספר עזר לאספסוף הלבן בכך שלא היה סיפק הגנה ללוסי ומנע מממנה ללמוד. בתמיכת האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים (NAACP) כולל תורג'וד מרשל, שפעל כאחד מעורכי הדין שלה, ניהלה סדרה של הליכים משפטיים שנמשכו בין השנים 1953–1955.
בעוד שלוסי הרגישה מובסת מהגירוש והפסד בתיק בית המשפט, מרשל, שיהפוך לשופט בית המשפט העליון האפרו-אמריקאי הראשון בשנת 1967, חשב אחרת. במכתב ללוסי הוא כתב: "מה שלא יקרה בעתיד, זכרו כל הנוגעים בדבר, שתרומתכם נעשתה לשוויון זכויות לכל האמריקנים וכי עשיתם כל שביכולתכם כדי להביא לכך."
לוסי ו-NAACP עתרו לבית המשפט נגד חבר הנאמנים, נשיא האוניברסיטה ודיקן הנשים בגין מניעה להיכנס לחדר האוכל והמעונות, ונגד ארבעה גברים אחרים (שאינם קשורים לאוניברסיטה) בגין השתתפותם במעשי האלימות. ב־29 בפברואר הורה בית המשפט הפדרלי בבירמינגהם להחזיר את לוסי לאוניברסיטה והורה כי על האוניברסיטה לנקוט באמצעים נאותים כדי לספק לה הגנה. נאמני האוניברסיטה גירשו אותה לצמיתות על רקע טכני. האוניברסיטה השתמשה בתיק בית המשפט כהצדקה לסילוקה לצמיתות וטענה כי לוסי השמיצה את האוניברסיטה ולכן לא ניתן לקבל אותה כסטודנטית.
ה-NAACP, שהרגיש כי צעדים משפטיים נוספים חסרי טעם, לא התנגד להחלטה זו. לוסי נענתה.
באפריל 1956, התחתנה לוסי עם יו פוסטר לימים שר בממשלת מדינת טקסס אותו הכירה במכללת מיילס. במשך כמה חודשים לאחר מכן היא הפכה לתומכת בזכויות האזרח, ונאמה בפגישות NAACP ברחבי הארץ. אך בסוף השנה הופסקה מעורבותה הפעילה בתנועה לזכויות האזרח.
נשיא האוניברסיטה אוליבר קרמייקל התפטר כתוצאה מהתנגדות הנאמנים לקבלתה של לוסי לאוניברסיטה.
שנים מאוחרות יותר: המורשת של לוסי
לאחר שלוסי גורשה מהאוניברסיטה, תורגוד מרשל שהיה מודאג מביטחונה הביא אותה לניו יורק כדי שתשהה בביתו איתו ועם אשתו ססיליה. לוסי אמרה מאוחר יותר, "פשוט הרגשתי כל כך בטוחה עם מר מרשל ואשתו... כמה אסירת תודה שהייתי כל השנים על ההגנה והחסד שנתן לי."
בשבע-עשרה השנים הבאות התגוררו לוסי ומשפחתה בערים שונות בלואיזיאנה, מיסיסיפי וטקסס. המקרה הקשה עליה בתחילה למצוא עבודה כמורה. היא ומשפחתה חזרו לאלבמה בשנת 1974, ולוסי עבדה במערכת החינוך בבירמינגהם.
ב-3 בנובמבר 2010 נקרא מגדל השעון על שמה, ויויאן מלון ג'ונס וג'יימס הוד − שלושה אנשים שהיו חלוצים במעשיהם באוניברסיטת אלבמה. הכיכר (כיכר מלון-הוד) נמצאת ליד אודיטוריום פוסטר, שם, בשנת 1963, ניסה מושל אלבמה, ג'ורג' וולאס ללא הצלחה למנוע ממלון והוד להירשם לאוניברסיטה. גובה מגדל השעון למגדל הלבנים יש בסיס המציג לוחות ברונזה המתארים את מאבקם האישי של לוסי, מאלון והוד. בנוסף, ב־15 בספטמבר 2017 הוטבע לכבודה שלט ליד אולם גרייבס (בית המכללה לחינוך) בקמפוס. UA. לוסי נאמה בטקס הסיום והשוותה את הקהל שקיבל את פניה עם השנאה שנתקלה בה בפעם הראשונה שנכנסה לאוניברסיטה.
במאי 2019 השתתפה לוסי בטקס של אוניברסיטת אלבמה, שם הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד.
מורשתה של לוסי נמשכת באוניברסיטת אלבמה עם מלגה בסך 25,000 דולר על שמה ותמונה של לוסי תלויה באוניברסיטה משנת 1992.
האחיינית הגדולה של לוסי, ניקמה ויליאמס, היא חברה בסנאט של מדינת ג'ורג'יה ויו"ר המפלגה הדמוקרטית של ג'ורג'יה.
לוסי נפטרה ב-2 במרץ 2022.
SES (חברה)
SES S.A. היא חברת תקשורת שמספקת שירותי לוויין ללקוחות. החברה הוקמה בשנת 1985 על ידי ממשלת לוקסמבורג. היא נשכרת בבורסה לניירות ערך של לוקסמבורג וב-Euronext. נכון לשנת 2023 חברה מפעילה מעל ל-70 לוויינים במסלול גאוסטציונרי ומסלול לווייני בינוני. בשנת 2021 היא הייתה החברה עם רמת הכנסות הגבוהה בתחומה.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1985 בשם Société Européenne des Satellites (SES) ביוזמת ממשלת לוקסמבורג. בשנת 1988 היא החלה להפעיל את הלוויין הראשון שלה Astra 1A. חברות של רופרט מרדוק היו בין הלקוחות הראשונים.
בשנת 1990 הלוויין שידר לכ-14 מיליון לקוחות. בשנת 1991 השתנה המצב החוקתי בגרמניה והשתחררה אפשרות להתקנת צלחות קליטה בבתים פרטיים. החברה נכנסה לשוק מתפתח זה. בשנת 1996 החלו שידורים דיגיטליים של ערוץ טלוויזיה צרפתי Canal+. בשנת 1998 החלו שידורים לשטח בריטניה. באותה שנה SES הונפקה בבורסה לניירות ערך.
בשנת 1999 הוחלט להרחיב את הפעילות מחוץ ליבשת אירופה ובוצע רכישה של 34% ממניות ספק AsiaSat. בהמשך בוצעו רכישות של 20% של ספק ברזילאי Star One ו-29% של ספק ארגנטינאי Nahuelsat.
בשנת 2001 בוצע רכישה של GE Americom ובעקבות כך החברה קיבלה נוכחות משמעותית באמריקה הצפונית. החברה החלה לפעול בשני זרועות תפעוליות SES Astra ו-SES Americom שביחד הפעילו 41 לוויינים.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 SES המשיכה בהתרחבות תוך רכישת שליטה בספקים מקומיים.
בשנת 2011 בוצע שינוי ארגוני פנימי והיא החלה לפעול תחת השם הנוכחי.
בשנת 2013 החלו שיגורים של לוויינים מסדרה O3B שמיועדים לתקשורת סלולרית, אינטרנט ואספקת שירותים לתעופה, וממשל. הלוויינים פועלים                    במסלול לווייני בינוני. המערכת כוללת 20 לוויינים.
בשנת 2014 הופעל מרכז בקרה חדש בפרינסטון ולשליטתו הועברו כמחצית מצי הלוויינים. יתר הלוויינים המשיכו לעבוד תחת מרכז בקרה בלוקסמבורג.
בשנת 2020 SES החלה לפעיל רשת לוויינית Satmed eHealth לתמיכה במערכת הבריאות במדינות מתפתחות.
רשימת לוויינים פעילים
במהלך השנים חברת SES שיגרה לוויינים ממספר סדרות:
בנוסף לכך החברה מפעילה לוויינים שבבעלות צד שלישי.
מועתז עיסא בראשים
מועתז עיסא בראשים (בערבית: معتز عيسى برشم; נולד ב-24 ביוני 1991) הוא אתלט קטרי, הוא אלוף אולימפי (טוקיו 2020), שלוש פעמים ברציפות אלוף העולם (לונדון 2017, דוחה 2019, יוג'ין 2022), אלוף העולם באולם (סופוט 2014), סגן אלוף העולם (מוסקבה 2013), פעמיים סגן אלוף אולימפי (לונדון 2012, ריו דה ז'ניירו 2016), ושיאן אסיה בקפיצה לגובה.
בראשים מחזיק בשיא אישי של 2.43 מטר ומדורג שני בהיסטוריה, שני סנטימטרים משיא העולם של חאבייר סוטומאיור.
ביוגרפיה
בראשים החל את הקריירה הספורטיבית שלו כהלך תחרותי בעקבות אביו שהיה חבר הנבחרת הלאומית בהליכה ל-20 ק"מ ובריצת 10000 מטר. הוא עבר לענף הקפיצות והתנסה בתחרויות בקפיצה למרחק, קפיצה משולשת וקפיצה לגובה מקצוע בו מתרכז מ-2008. הוא החל להתאמן באקדמיית הספורט אספייר שבדוחא, ב-2010 זכה באליפות העולם לנוער שהתקיימה בקנדה ובאליפות אסיה באולם שהתקיימה בטהראן. ב-2011 זכה באליפות אסיה באתלטיקה כשעבר גובה של 2.35 מטר.
2012
ב-2012 זכה שוב באליפות אסיה באולם.
באולימפיאדת לונדון שנערכה באוגוסט אותה שנה, סיים בראשים שלישי ביחד עם רוברט גראברז מבריטניה ודרק דרואין מקנדה לאחר שעברו בניסיון ראשון גובה של 2.29 מטר, אחרי איוואן אוחוב מרוסיה (2.38 מטר) ואריק קיינרד מארצות הברית (2.33 מטר). בעקבות פסילת אוחוב בשל הרשעה באימרוץ ב-2019, הוכר בראשים כזוכה במדליית הכסף. בהמשך השנה זכה בתחרות ליגת היהלום בלוזאן כשקבע שיא אישי חדש של 2.39 מטר.
2013
ב-2013 זכה בתחרות ליגת היהלום בשאנגחאי ובתחרות ביוג'ין שבארצות הברית, הוא עבר בתחרות גובה של 2.40 מטר, והיה בכך לקופץ הגובה התשיעי בהיסטוריה שעובר גובה זה.
סגן אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 זכה במדליית כסף לאחר שעבר בניסיון ראשון גובה של 2.39 מטר, אחרי בודן בונדרנקו מאוקראינה שקבע שיא אליפות חדש של 2.41 מטר ולפני דרק דרואין מקנדה שקבע שיא מדינה חדש של 2.38 מטר.
אלוף עולם באולם
במסגרת ליגת היהלום שנערכה ברומא, איטליה ביוני 2014 זכה בראשים במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אסיה חדש של 2.41 מטר ובהמשך אותו החודש בתחרות ליגת היהלום בניו יורק הוא שיפר את שיאו והעמידו על 2.42 מטר. במסגרת ליגת היהלום שנערכה בבריסל, בלגיה ב-5 בספטמבר אותה שנה הוא ניצח בתחרות קפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.43 מטר, התוצאה הטובה ביותר לאחר שיאן העולם חאבייר סוטומאיור.
2015
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג בשנת 2015 סיים במקום רביעי בתוצאה של 2.33 מטר.
סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית כסף בתוצאה של 2.36 מטר לאחר המנצח דרק דרואין (2.38 מטר).
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 זכה במדליית זהב בתוצאה של 2.35 מטר, לפני דניל ליסנקו תחת קטגוריה של אתלטים נייטרלים מורשים (2.32 מטר) ומג'דדין עאזאל מסוריה (2.29 מטר).
2019
באליפות העולם שנערכה בדוחה מולדתו בתחילת אוקטובר 2019 זכה בראשים במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.37 מטר, לפני מיכאיל אקימנקו (2.35 מטר) ואיליה איווניוק (2.35 מטר), שניהם תחת קטגוריה של אתלטים נייטרלים מורשים ובכך הגן על תוארו.
2021
באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית זהב יחד עם ג'יאנמרקו טאמברי מאיטליה. שניהם עברו גובה של 2.37 מטר ועל פי התקנון על מנת לקבוע מי המנצח נדרשות קפיצות נוספות עד לפסילת אחד המתחרים, אולם בראשים פנה לשופטים ובדק האם ניתן ששניהם יקבלו מדליית זהב וקיבל אישור על כך. רגע זה הוגדר כאחד מהרגעים הספורטיביים של האולימפיאדה.
פטר לומברד
פיטר לומברד (1096 נובארה - 1160 פריז) - תאולוג סכולאסטי, בישוף העיר פריז, ומחבר ארבעת כרכי הספר 'משפטים' (Sentences), שהפך להיות ספר-הלימוד המרכזי בהכשרת תאולוגים במאות השנים שלאחריו.
ביוגרפיה
לומברד נולד בצפון-מערב איטליה למשפחה ענייה. למד תאולוגיה בקתדרלה של ריימס ואחר כך (1134) בפריז. במשך עשור לימד בקתדרלה של נוטרדם, ועמד בקשרים עם פייר אבלר (Abelard) ועם הוגו מסנט ויקטור, שניהם מגדולי התאולוגים בני התקופה. קבלתו של לומברד חסר הייחוס, בין בכירי הכמורה בנוטרדם, שהיו כולם מיוחסים בקשרי דם וקשרים נוספים למלוכה ולמעמד הגבוה, מוסברת רק בזכות הצטיינותו האקדמית. בעשור של 1150 הפך לומברד לדיקן, ואחר כך לארכי-דיקן, בסופו של העשור נתמנה לבישוף פריז, ונפטר שנה לאחר מכן.
כתביו
לומברד חיבר פירוש לספר תהילים, וכן לאגרותיו של פאולוס בברית החדשה. את עיקר פרסומו הספרותי, ללא שום ספק, קנה בחיבורו ''Libri Quatuor Sententiarum - ארבעה ספרי 'משפטים', חיבור שהפך לספר הלימוד הסטנדרטי לתאולוגיה באוניברסיטאות של ימי הביניים. במשך המאות 13–16, שימש ספר זה לחיבור הנוצרי העיקרי עליו נכתבו הערות או פירושים, מלבד כמובן ספר התנ"ך עצמו. השפעתו הייתה ניכרת על הוגים נוצריים דוגמת אלברטוס מגנוס, תומאס אקווינס, ויליאם איש אוקאם, גבריאל ביל (BIEL). אפילו מרטין לותר, כתב בצעירותו הערות על 'משפטים', וכמוהו גם ז'אן קלווין ציטט כמאה פעמים מן החיבור הזה.''
DNR
DNR (ראשי תיבות: Do not resuscitate, ובעברית: אין לבצע החייאה), היא הוראה רפואית המורה על הימנעות מביצוע פעולות החייאה, במקרה של דום לב או דום נשימה. מטופל, או בא כוחו, יכולים לבקש כי תינתן הוראה שלא להחיות ובמידה והרופא האחראי לטיפול מאשר אותה, היא מחייבת את הצוות המטפל. יש המבקרים את המונח משום שלטענתם משתמע ממנו שחוסכים מהחולה פעולות מצילות חיים. מנגד, יש מחקרים המראים כי רק כ-5% מהחולים מחוץ לבתי החולים ורק כ-15% מהחולים המאושפזים בבית חולים שורדים ניסיונות החיאה. בקרב קשישים הפרוגנוזה להצלחת החיאה נמוכה יותר, והיא יורדת במיוחד בקרב חולים סופניים, כמו חולים אונקולוגים במצב מתקדם. הוראה זו מתייחסת רק לפעולות ההחייאה. חולים שבעניינם ניתנה הוראה שלא להחיות יכולים להמשיך לקבל טיפולים רפואיים אחרים כמו כימותרפיה, אנטיביוטיקה, דיאליזה וכדומה.
הימנעות מביצוע פעולות החיאה קיבלה הכרה חוקית במדינת ישראל בחוק החולה הנוטה למות שנחקק בשנת 2005. החוק מאפשר להימנע מהחיאה, בנסיבות המפורטות בו, בעת הטיפול בחולים נוטים למות, אלה שתוחלת חייהם אינה עולה על שישה חודשים.
גאורגי קוסטדינוב
גאורגי קוסטדינוב (בבולגרית: Георги Костадинов; נולד ב-7 בספטמבר 1990) הוא כדורגלן בולגרי המשחק באפואל ניקוסיה ובנבחרת בולגריה.
קריירת מועדונים
קוסטדינוב התחיל את הקריירה שלו בנפטקס בורגס בה שיחק עונה אחת. בשנת חתם בצ'רנומורץ פורומי.
ב-19 באוגוסט 2013 קוסטדינוב חתם לשנתיים בברואה סטארה זגורה. בעונתו הראשונה בברואה שיחק רק 19 משחקים, אבל כבש 6 שערים. עונה לאחר מכן הפך לשחקן הרכב בקבוצה וסיים את העונה עם 30 משחקי ליגה אבל כבש רק שני שערים. ברואה סיימה עם העונה במקום השני, הישג שיא ב-28 שנים.
ב-3 ביולי 2015 חתם לשנתיים בלבסקי סופיה. ב-18 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בלבסקי בתיקו 1-1 נגד בוטב פלובדיב.
ב-20 ביוני 2017 עזב לראשונה את בולגריה וחתם לשנתיים במכבי חיפה מליגת העל.
ב-30 ביולי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–4 על בני סכנין במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו.
את הופעתו הראשונה בליגת העל ערך ב-21 באוגוסט בהפסד 0–2 לבני יהודה, ואת שער הבכורה כבש בניצחון 2–4 על הפועל רעננה.
ב-1 ביולי 2018 נמכר קוסטדינוב לקבוצת ארסנל טולה, המשחקת בליגת העל הרוסית, תמורת 200 אלף יורו.
קריירה בינלאומית
ב-7 באוקטובר 2016 קוסטדינוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בולגריה בהפסד 1–4 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. ב-9 ביוני 2017 קוסטדינוב הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת בהפסד 1–2 ל.
בצמד המשחקים נגד ו שנערכו בתחילת בספטמבר  כחלק ממוקדמות מונדיאל 2018, קוסטדינוב הבקיע שני שערים בשני המשחקים בהתאמה.
במרץ 2021 הפך קוסטדינוב לקפטן נבחרת בולגריה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
אדן גאטי
אדן גאטי (במקור גרוסמן, בהונגרית: Gáti Ödön; שאטוראליאויהיי, 14 אוגוסט 1913 – בודפשט, 4 באפריל 1978) היה במקצועו המקורי אופה יהודי-הונגרי, לאחר מכן פוליטיקאי קומוניסטי. הוא השתתף במחתרת הקומוניסטית הקטנה בהונגריה במלחמת העולם השנייה. נלקח לפלוגת ענישה כבית סוהר, ממנה ברח. לאחר לכידתו נשלח למחנה הריכוז דכאו ולאחר מכן למחנה הריכוז בוכנוולד. גאטי היה אחד ממארגני ומנהיגי מרד בוכנוולד שהציל את חייהם של מאות ילדים עצורים, בהם אימרה קרטס ואלי ויזל.
קורות חיים
אדן גרוסמן נולד במשפחה יהודית כבנם של הסנדלר אדולף גרוסמן ושל סבינה רוסט. הוא היה חבר באיגוד הלאומי של עובדי המזון מאז 1932. ב-1937 נסע לספרד והשתתף במלחמת האזרחים כמפקד מחלקה ונלחם בצד הרפובליקנים נגד הכוחות של הגנרל פרנסיסקו פרנקו. מפברואר 1939 היה אסיר במחנות המעצר צרפתי, משם ברח חזרה לבודפשט דרך גרמניה.
במחנה הריכוז בוכנוולד
גאטי היה מעורב בתנועת המחתרת הקומוניסטית (האנטי-פשיסטית) הקטנה בהונגריה. הוא נעצר במאי 1942 ונידון לשבע שנות מאסר. הוא נלקח לחזית המזרחית עם פלוגת העונשים שלו (מאי 1944), אך נמלט בדרך. אחרי שנתפס, נשלח למחנה הריכוז דכאו ולאחר מכן למחנה הריכוז בוכנוולד. כסגן מפקד הצריפים ניהל את הטיפול ב-800 ילדים שהופקדו לטיפולו. במחנה הריכוז בוכנוולד ארגן טקס לילדים היהודים ב-15 במרץ, שבו נכתבו מהזיכרון שירי מהפכת 1848 בהונגריה והוזמנו גם ילדים יהודים אסירים פולנים, סלובקים ורומנים.
גאטי היה מראשי תנועת ההתנגדות בבוכנוולד. כלי הנשק שנגנבו מהאס אס פורקו לחלקים ואוחסנו בבור בעומק 1.5 מ' * 1 מ' * 1.5 מ' מתחת לרצפת צריף 6 והוכנו לשחרור בהקדם האפשרי. כאשר האס אס כבר ידעו שהחיילים האנגלים והאמריקאים יגיעו למחנה תוך ימים, הם הורו לילדים ללכת לככר אפל כי הם "מועברים". אז החליטו לאסלו קרו ואדן גאטי לא לאפשר העברת הילדים למוות כמעט וודאי וההתקוממות במחנה החלה. בין הילדים העצורים היו חתני פרס נובל (לימים) לספרות אימרה קרטס וחתן פרס נובל לשלום אלי ויזל.
אחרי המלחמה
לאחר שחרור המחנה חזר גאטי הביתה לבודפשט במאי 1945. הוא לקח חלק פעיל בהלאמה שלאחר המלחמה. הוא היה קומוניסט מושבע בעל הכרה עמוקה. אף על פי כן עזר להרבה "חברי תנועת ההתנגדות האנטי פשיסטית" שלא היו חברי המפלגה. במשך תקופה ארוכה היה נשיא אגודת ההתנגדות של האנטיפשיסטים ההונגרים. באמצעות קשריו הבינלאומיים עזר ליהודים רבים לעזוב את הונגריה כחלק מתוכנית איחוד המשפחות של הצלב האדום.
הוא היה חבר בהנהלה המרכזית של איגוד עובדי המזון. משנת 1949 היה מנהל בית הבראה ולאחר מכן ראש המחלקה הכלכלית של לשכת הספורט הלאומית. בין 1957 לבין 1978 היה ראש המחלקה לכלכלה עסקית של הרדיו ההונגרי. הוא היה אחד מעורכי האנתולוגיה "ממנטו הונגריה 1944" (בודפשט, 1975).
תיקי הכפרים הערביים
תיקי הכפרים הערביים היו מסמכי מודיעין, שהיו מבוססים על מערכת אינדקס, וכללו נתונים מפורטים על כל כפר וכפר בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. הם נאספו על ידי יחידת המודיעין, ש"י של ארגון "ההגנה". המסמכים היו הבסיס המודיעני לפעולות "ההגנה" והפלמ"ח במהלך הפעולות והמבצעים שערכו בשנות ה-40 של המאה ה-20. התיקים תיעדו את מספר הגברים בכפר, מקורות ההכנסה העיקרים, איכות המים במקום, רמת ההשתתפות ב, ההרכב הסוציו-פוליטי, מי הרג יהודים, איכות הקרקע, היחסים בין הכפרים, מספר כלי הנשק וכן את הטופוגרפיה.
התיקים שימשו לא פעם אחרי הקמת המדינה, בעיקר בפעולות התגמול שבוצעו.
הרעיון לניהול תיקים אלו הוצע על ידי גורמים שונים, ביניהם בן ציון לוריא, סייר וחוקר ארץ ישראל, שכתב ב-1940 לקרן קיימת לישראל כי "איסוף מסמכים שכאלו יעזרו מאוד לגאולת הארץ". ואכן ראש מחלקת ההתיישבות בקרן הקיימת לישראל, יוסף ויץ הפך את הרעיון ל"פרויקט לאומי". גם מראשי היישוב (ולימים נשיא מדינת ישראל), יצחק בן-צבי לקח חלק ביוזמה ואף הציע מספר הצעות לשפרה. בין הוגי הרעיון היו גם שמואל דיבון, ראש המחלקה הערבית של הש"י, וזרובבל ארבל, שהפעיל חוליות סיירים בחי"ש, אשר צוותו למיזם ביוזמת יגאל ידין.
תוכן התיקים
לדברי אילן פפה בראשית שנות הארבעים התיקים כללו גם צילומי אוויר, לדבריו עם הזמן השתכללו הדברים התיקים ונוספו דברים כגוון מספר השומרים בכפר, איכות הנשק וזאת לצד הדרך הטובה ביותר לתקוף כל כפר וכפר. העדכון הסופי היה ב-1947 כאשר העדכון התמקד ביצרת רשימות של "מבוקשים" בכל כפר וכפר, הקריטריונים העיקריים להוספה של איש לרשימה הייתה השתתפות בפעולה כנגד הכוחות הבריטים וכנגד גורמים ציונים ותמיכה במנהיג פלסטיני.
לכל תיק הובא מבוא, מפת הסביבה בקנד מידה של 1:100,00, מפת הכפר בקנה מידה של 1:5,000, המפות עודכנו מדי פעם ופעם וכללו את צירי הכניסה והיציאה לכפר, מעבירי מים, בתי ההארחה, בארות, שמות מנהיגים, בתי מנהיגים ויעדים נוספים לחבלה.
רפאל מרדכי מלכי
רבי רפאל מרדכי מלכי (1640 לערך–28/29 ביולי 1702) היה איש הלכה, איש ציבור ורופא. עלה לירושלים מאיטליה בשנת 1677, בה נמנה עם חשובי הרבנים עד לפטירתו. חיבר פירוש על התורה וכן גם כתבים הלכתיים ורפואיים.
קורות חייו
רבי רפאל מרדכי מלכי נולד בשנת 1640 לערך, למשפחת אנוסים בחצי האי האיברי, שם חי חלק מחייו כנוצרי בחברה נוצרית ולאחר זמן מה שב ליהדותו. פרק זמן ארוך עבר עליו באיטליה, וקרוב לוודאי שבארץ זו רכש את הכשרתו הרפואית ואת ניסיונו. הוא עלה לירושלים מאיטליה בשנת 1677, ובה התבלט בהיותו איש הלכה ורופא מובהק, עד לפטירתו בשנת 1702. רבי רפאל מרדכי היה בעל נכסים, נמנה עם ראשי הקהילה היהודית בירושלים ונהג לרפא חולים ללא שכר. הוא הוזמן לטפל ברבי יהודה חסיד שחלה עם הגיעו לירושלים בראש חודש סיון בשנת 1700. כתב פירוש על התורה, חיבור הלכתי של שאלות ותשובות, ומאמרים ברפואה. כתביו הרפואיים וההלכתיים נשתמרו ומידע רב כלול בהם אודות מצב הרפואה בירושלים בזמנו, המחלות והתרופות השכיחות, וכן רמת הרופאים האחרים בני זמנו.
בירושלים למד בישיבת בית יעקב מיסודו של רבי ישראל יעקב חאגיז, עד לסגירתה בשנת 1689. בישיבה זו שימש חתנו רבי חזקיה די סילוה ולרבי מרדכי עצמו היה בה תפקיד חשוב. באותם הימים השבתאות פשטה בירושלים, ואף המשפחה שמימנה את הקמת בית המדרש "יעקב פירירה" לאחר סגירת בית המדרש "בית יעקב", נמנתה על השבתאים. רבי מרדכי, שהתנגד מאוד לתופעה זו, כתב בתחילת שנות התשעים של המאה השבע עשרה כי בזמנו אין ביכולתו להבדיל עוד בין שבתאים ללא שבתאים, כל כך פשטה השבתאות בסתר.
בני משפחתו
בניו של רבי רפאל מרדכי מלכי המשיכו אף הם בלמדנות ובפעילות ציבורית. בנו רבי עזרא מלכי חיבר את הספר "שמן למאור", פירוש על ההגדה של פסח, והחיבור על הרמב"ם שנקרא "מלכי בקודש". בנו משה מלכי היה לראש הקהילה בצפת. חתניו היו רבי חזקיה די סילוה, מחבר הספר "פרי חדש" ורבי משה חגיז, מראשי הלוחמים בשבתאות בירושלים.
פירושו על התורה
רבי רפאל מרדכי מלכי חיבר ספר פירושים וחידושים על התורה. זהו חיבור עצום בגודלו שלא נדפס עדיין ונשתמר בכתב יד, יצירה אנציקלופדית הכוללת כל מה שידע מחברה בכל תחום מתחומי הידע האנושי: הלכה, קבלה, אסטרונומיה, גאוגרפיה, היסטוריה, אנטומיה ופרמקולוגיה. כן מובאות בחיבור דעותיו בכל עניין מן העניינים הנזכרים בו, ובייחוד בבעיות שהעסיקו את עם ישראל בזמנו: גלות וגאולה, שבתאות וקבלה; בעיקר כולל החיבור ביקורת חברתית נוקבת על החברה היהודית במערב אירופה ובארץ ישראל בזמנו. הפירוש מהווה מקור מידע היסטורי עשיר על יהודי ירושלים בסוף המאה השבע עשרה. ליקוטים מן הפירוש פרסם אליעזר ריבלין בירושלים בשנת 1923.
דוגמה לדעותיו החברתיות המובאות בפירושו זה ניתן לראות בפירושו לפרשת יתרו, בו גיבש רבי רפאל מרדכי מלכי את "האמנה החברתית" של היישוב היהודי בארץ ישראל, בה הוא תיאר את החברה האידיאלית בארץ ישראל. בחברה זו, כך הוא מתאר, יקבעו אלה המממנים את פעולות הקהילה לאילו מטרות ישמש הכסף. כלומר, בעל המאה הוא בעל הדעה. אך יש גם לכבד את דעתם של תלמידי חכמים ולכבד את קביעותיהם בעניינים חברתיים.
זכרו מונצח ברחוב על שמו בשכונת ימין משה בירושלים.
יחסי יפן–לטביה
יחסי יפן–לטביה (ביפנית: 日本とラトビアの関係, בלטבית: Japānas un Latvijas attiecības) הם היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין הרפובליקה של לטביה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-10 באוקטובר 1991.
סחר
בשנת 2018, היצוא היפני ללטביה עמד על 7.6 ין. המוצרים העיקריים אשר הוצאו ללטביה הם: מכונות, מוצרים אלקטרוניים ומוצרי רכב.
הייבוא היפני מלטביה באותה השנה, עמד על 8 מיליארד ין. המוצרים העיקריים אשר הובאו ליפן הם: עץ ורהיטים.
ערים תאומות
ליפן ולטביה יש הסכם ערים תאומות אחד:
קישורים חיצוניים
משרד החוץ היפנימשרד החוץ הלטבי
יהודית מצקל
יהודית מַצקֶל (24 באפריל 1951 – 13 בפברואר 2013) הייתה אמנית, צלמת ואוצרת ישראלית. התגוררה ויצרה בכפר אהרון, נס-ציונה.
ביוגרפיה
מצקל נולדה ב-1951 בבוקרשט בירת רומניה. בשנת 1971 התקבלה למכון לאמנות בבת-ים, ושם התמחתה בציור ורישום. במכון למדה תחת אבא פניכל, אליהו גת, צבי שור, אבינועם קוסובסקי, חיים רוזנטל, אלי סיני ואחרים. בין השנים 1974-1981 מצקל למדה באוניברסיטת תל אביב, הפקולטה לאמנויות, החוג לתיאטרון, עם התמחות במסלול עיצוב במה והחוג לתולדות האמנות.
בשנים 1995–1998 היא למדה במדרשה לאמנות, המחלקה לצילום, בית ברל, בכפר סבא. מתחילת שנות ה-90 יהודת מצקל פעלה הן כאוצרת והן כאמנית, ויצירותיה התפרסמו במגוון מוזיאונים וגלריות ברחבי ישראל.
בנוסף לעבודתה כאמנית, מצקל גם הרצתה במסגרת קורסי אוצרות במרכז שורשים בתל אביב, ובבית הספר לאמנות קמרה אובסקורה, תל אביב. כמו כן היא גם כתבה במגזין הצילום קונטקט.
יצירתה
בעבודות הצילום שלה עסקה מצקל בנושאים אישיים כמו גם בנושאים לאומיים ומקומיים. היא עסקה בצילום תיעודי בתכנים של אימהות בהקשר ישראלי.
בנוגע למקורות ההשראה שלה, סיפרה מצקל:
אמא של חייל
במהלך שנות ה-90 יצרה מצקל גוף עבודות בו היא בחרה לצלם את גופה כמצע המרכזי. גופה של מצקל אינו מוצג בשלמותו כי אם במקוטע. הקטע החוזר בכל צילום הוא מרכז גופה, הבטן - החלק הרך היורד מתחת לחזה אל שיפולי המותניים, הטבור, ועד לקו התחתונים, שהוא מקום הרחם. מצקל מתייחסת לחלק זה של גופה כאל מרכז הזיכרון שלה, זיכרון של עבר והווה, של שני ההריונות ולידת שני בנים, של גידול יומיומי ופרידות יומיומיות, עד לפרידה המשמעותית מהבן הבכור שהתגייס לצבא.
לדבריה, עבודותיה נוצרו כתיעוד של מצב רגשי. תיעוד קיומי של התמודדתה היומיומית עם עובדת שירותו של בנה בצבא. היא מתארת מצב שקשה לה לקבל אבל היא לא מביאה הצעות לשינוי או פתרון. זהו סיפורה הפרטי.
יצירתה של מצקל מבוססת על ישראל של שנות התשעים, ארץ המבכה יומיום את מתיה, אך גם מתפכחת לאיטה מן המיתוס של הגבריות ההרואית והלוחמת.
בן נולד מת
ב-1999 הציגה מצקל תערוכת יחיד בשם "נולד מת", במוזיאון לאמנות ישראלית ברמת גן. בתערוכה הציגה מצקל צילומים שצילמה בבית קברות צבאי, בפילם שחור לבן, בו נראים חלקים של מצבות. מצקל סגרה את המצלמה שלה כל פעם על חתיכה קטנה של המצבה ויצרה טקסט חדש בעל משמעות אחרת. היא בודדה מילים מסוימת מתוך סדר קבוע של טקסט שנכתב על מצבה של חייל שנפל. מתוך צילומים אלה בחנה מצקל סמלים וריטואליים לאומיים וגם מתוך מקום אישי כמגננה נפשית, כהכנה לגרוע מכל.
פרויקט גבעתי
פרויקט תיעודי-חברתי ארוך נשימה בו ביקשה מצקל לתעד את שירותו של בנה בצבא מיום הגיוס ועד ליום השחרור. שלטונות הצבא איפשרו למצקל לעשות זאת אך לא ביחידה של בנה אלא ביחידה אחרת שעושה מסלול דומה לשלו. במשך שלוש שנים מצקל צילמה מעין יומן תיעודי שהתרכז באיסוף פרטים יומיומיים של השירות הצבאי.
"בתחילת חודש מרץ 1996, 'התגייסתי' לחטיבת 'גבעתי'. הגעתי בבוקר גשום וקר לבסיס קליטה ומיון, נחושה ומצוידת במצלמות וסרטים. עלינו - המתגייסים החדשים ואני - לאוטובוסים שאמורים היו להסיענו למקום שמעתה יהיה ה'בית'."