cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בג"ץ רוזנצוויג מויסה נגד הרשות לשירותים ציבוריים חשמל
ההכרעה
בית המשפט (מפי השופטת דפנה ברק-ארז ובהסכמת השופטים יצחק עמית ודוד מינץ) קיבל את העתירה בשתי הסוגיות הראשונות.
אספקת חשמל כזכות יסוד כשהיא קשורה להגנה על זכויות יסוד אחרות
בית המשפט התייחס לחשיבותה של אספקת חשמל בסיסית כשירות חיוני הנדרש לצורך קיום שגרת החיים היום-יומית. הוא ציין שבין הגישה הגורסת שאין להכיר בזכות לצרוך חשמל, שכן חשמל הוא מצרך שיש לשלם תמרתו, לבין הגישה שחשמל הוא זכות יסוד לכל דבר, מצויה גישת ביניים, לפיה יש בסיס להכרה בזכות לאספקת חשמל במקרים שבהם אספקה זו קשורה באופן הדוק להגנה על זכויות יסוד כגון הזכות לחיים, הזכות לבריאות או הזכות לקיום מינימלי. בית המשפט קבע שגישת ביניים זו היא נקודת המוצא לדיון. הוא ציין שהיא באה לידי ביטוי בתיקון לחוק משק החשמל הקובע את ההסדר לתעריף מופחת. דברי ההסבר לתיקון מציינים ש"חשמל הוא מצרך יסודי, ובלתי אפשרי לנהל אורח חיים סביר בלעדיו". בית המשפט הדגיש שהשאלה בפניו איננה ביקורת על המחוקק אלא ביקורת על יישום המסגרת הנורמטיבית שקבע המחוקק.
אמות מידה צרות באופן בלתי סביר להגנה מפני ניתוק
בית המשפט קבע כי לא ניתן להסתפק במתכונתן הנוכחית של אמות המידה כדי להבטיח את מימושה של הזכות לאספקת חשמל באותם הקשרים שנמצאים בזיקה לזכות לקיום מינימלי בכבוד. נוכח זאת הורה בית המשפט לרשות החשמל לתקן את אמות המידה כך שצרכנים לא ינותקו מאספקת חשמל סדירה לביתם אם יוכיחו שהם נתונים במצב של עוני קשה או נתונים בקשיים כלכליים המשתלבים עם מצב רפואי, באופן המצדיק להימנע מניתוק. כמו כן נפסק כי על רשות החשמל להסדיר הליך לשמיעת טענותיו של הצרכן ולבחינת נסיבותיו הפרטניות בטרם תתקבל קבלת החלטה בדבר ניתוקו מאספקת חשמל. זאת כמתחייב מההגנה על זכות הטיעון במשפט המנהלי. על כן הוטל על חברת החשמל לאמץ נוהל מסודר ומפורט שיקבע את העקרונות המעשיים ליישום ההסדר המתוקן כפי שיעוגן באמות המידה.
שימוש במת"מ
בית המשפט קבע שהפעלת המת"מ נעשית בסמכות מכוח, והשימוש באמצעי זה אינו בהכרח מרע את מצבו של הצרכן בעל החוב. הוא מאפשר שליטה בצריכת החשמל ועשוי למנוע הליכי הוצאה לפועל יקרים וארוכים. לפיכך זהו אמצעי מידתי.
בעקבות פסק הדין
מאז פסק הדין גיבשה רשות החשמל נוהל בנושא, המונע ניתוק של מאות אלפי חייבים נזקקים.
Jiuzhang
Jiuzhang הוא מחשב קוונטי מבוסס פוטונים, בעל 76 קיוביטים, אשר פותח על ידי אוניברסיטת המדע והטכנולוגיה של סין. הוא קרוי על שם ספר המתמטיקה הסיני, תשעת הפרקים של אמנות המתמטיקה.
ב-3 בדצמבר 2020, אוניברסיטת המדע והטכנולוגיה של סין דיווחה בכתב העת המדעי Science כי המחשב הצליח לבצע משימה של דגימת בוזון גאוס תוך 200 שניות (3 דקות ו-20 שניות), כאשר למחשב העל הקלאסי המהיר ביותר ייקח כ-500 מיליון שנים להשלימה וכ-2.5 מיליארד שנים למחשב העל Sunway TaihuLight. הצוות הסיני טוען כי המחשב מהיר פי 10 מיליארד מאשר המעבד הקוונטי Sycamore של גוגל, המבוסס על מוליכי-על ועל כן, הוא המחשב השני שהשיג עליונות קוונטית.
הוצאת אינדיבוק
אינדיבוק היא חנות מקוונת למכירת ספרים דיגיטליים (ספרים אלקטרוניים), לקריאה מיידית דרך מכשירים ניידים, מכירת ספרים מודפסים במשלוח, וכן הוצאה לאור של ספרים.
אינדיבוק נוסדה בשנת 2012 על ידי המשורר והסופר רון דהן, ויזם האינטרנט ניר גרינהויז, במטרה ליצור חנות ספרים עצמאית ברשת שתתן דגש על תמלוגים גבוהים ליוצרים. החנות מציעה ספרים בפורמטים המאפשרים שימוש ברוב מכשירי הקריאה, מחשבים, טאבלטים וטלפונים סלולריים חכמים ורכישה של כותרים מודפסים. בשנת 2015 רכשה חברת פרובוק (בבעלות איתן זינגר) 50% מהחברה לפי שווי של מיליון שקל. מאז שנת 2021, אינדיבוק נמצאת בבעלות פרטית של שני יזמים, תומר טרבס ומאור דוידוביץ'. בתחום הדיגיטלי מדובר בחנות השנייה בגודלה בשוק הישראלי (שנייה אחרי עברית (קורא ספרים אלקטרוני)).
בשנת 2013 מונה העורך והמבקר ארז שוייצר לשמש כעורך הראשי של "הוצאת אינדיבוק". בהוצאה ראו אור בין היתר ספריהם של אלכס אפשטיין, ערן שגיא סשיצקי, נגה אלבלך ותרגומיו של יהונתן דיין לספרי הרמן מלוויל. בשנת 2023 ראה אור בהוצאה, לראשונה בשפה העברית, ספרה של קתרינה מאורה "לנצח אחרי הכל".
במחצית שנת 2019 מכרו ניר גרינהויז ורון דהן את החזקותיהם בחברה.
מסלול הליוצנטרי
מסלול הליוצנטרי (באנגלית: Heliocentric orbit) הוא מסלול סביב השמש (הליו - helios, ביוונית עתיקה: השמש; צנטרי - centric, ביוונית עתיקה: מרכז). כל כוכבי הלכת, השביטים והאסטרואידים במערכת השמש שלנו נמצאים במסלולים הליוצנטריים, כמו גם לא מעט גשושיות ופסולת חלל. ירחי כוכבי הלכת לעומת זאת אינם נמצאים במסלולים הליוצנטריים אלא במסלולים סביב כוכב הלכת שלהם. החריג היחיד במקרה זה הוא הירח של כדור הארץ, שהוא הירח היחיד במערכת השמש שמהירותו סביב השמש (קרוב ל-30 ק"מ בשנייה) גדולה ממהירותו סביב כוכב הלכת שלו (כדור הארץ, מעט יותר מק"מ אחד בשנייה),' כך שניתן לטעון כי מסלולו של הירח הוא קודם כל הליוצנטרי.
נקודות האפסיד במסלול הליוצנטרי נקראות אפהליון ופריהליון.
מסלול הליוצנטרי פנימי הוא מסלול הליוצנטרי הנמצא בתוך מסלולו ההליוצנטרי של כדור הארץ, לדוגמה מסלול של נוגה. מסלול הליוצנטרי חיצוני הוא מסלול הליוצנטרי הנמצא מחוץ למסלולו ההליוצנטרי של כדור הארץ, לדוגמה מסלולו של מאדים.
אף על פי שנוח לחשוב על מסלול סביב השמש, למעשה הגופים במערכת השמש, כולל השמש עצמה, מקיפים למעשה את מרכז המסה של מערכת השמש. תופעה דומה במערכות שמש רחוקות מאפשרת את זיהויים של כוכבי לכת חוץ-שמשיים על ידי שיטת המהירות הרדיאלית (Radial velocity method), דהיינו השפעת כוכב הלכת על מהירותו של כוכב האם.
סטרוקטורליזם (ביולוגיה)
הסטרוקטורליזם הביולוגי או התהליכי הוא אסכולה ביולוגית המתנגדת להסבר דרוויניסטי או אדפטציוניסטי (הסתגלותי) בלבד של הברירה הטבעית, כפי שמתואר בסינתזה האבולוציונית המודרנית. היא מציעה במקום זאת שהאבולוציה מונחית באופן אחר – על ידי כוחות פיזיים המעצבים את התפתחות הגוף, ולפעמים מרמזת שכוחות אלה מחליפים את הברירה הטבעית.
הסטרוקטורליסטים הציעו מנגנונים שונים להנחיית היווצרותן של תוכניות הגוף. לפני דרווין, אטיין ז'ופרואה סנט-אילר טען שבעלי חיים חולקים חלקים הומולוגיים, ושאם אחד מהם יוגדל, האחרים יופחתו כפיצוי. אחרי דרווין, ד'ארסי תומפסון רמז על ויטליזם והציע הסברים גיאומטריים בספרו הקלאסי מ-1917 על צמיחה וצורה. אדולף שיילאכר (Seilacher) הציע "ניפוח מכני" עבור מבנים "דמויי פניאו[מטיים]" במאובני ביוטה (סביבת מחיה) של תקפות האדיקר כגון דיקינסוניה. גינטר וגנר טען להטיה התפתחותית, בכיוון של אילוצים מבניים על ההתפתחות העוברית. סטיוארט קאופמן העדיף את טענת הארגון העצמי, הרעיון שמבנה מורכב עולה באופן הוליסטי וספונטני מהאינטראקציה הדינמית של כל חלקי האורגניזם. מייקל דנטון טען שהדבר קורה באמצעות "חוקי צורה" אוניברסליים אפלטוניים או "טיפוסים" מאורגנים בעצמם. סטיבן ג'יי גולד וריצ'רד לוונטין הציעו את טענת ה"ספנדרלים" הביולוגיים, תכונות שנוצרו כתוצר לוואי של התאמת מבנים ביולוגיים. גרד ב' מולר וסטיוארט א' ניומן טענו שההופעה בתיעוד המאובנים של רוב המערכות הנוכחיות בפיצוץ הקמבריוני היא אבולוציה "פרה-מנדלית" שנגרמה על ידי גורמים פיזיקליים. בריאן גודווין, המתואר על ידי וגנר כחלק מ"פסאודו-מדע בביולוגיה אבולוציונית", טוען שלא ניתן לצמצם את המורכבות הביולוגית לברירה טבעית, וטוען כי היווצרות דפוסים מונעת על ידי שדות מורפוגנטיים (Morphogenetic fields).
ביולוגים דרוויניסטים מתחו ביקורת על הסטרוקטורליזם, והדגישו שישנן עדויות רבות לכך שהברירה הטבעית יעילה ולכך שמהומולוגיה עמוקה עולה שגנים היו מעורבים בעיצוב אורגניזמים לאורך ההיסטוריה האבולוציונית של החיים. הם מקבלים את הטענה שמבנים מסוימים כמו קרום התא ניחנו בתכונת הארגון העצמי (self-assembly), אך שוללים את יכולתה של תכונת הארגון העצמי להניע אבולוציה בקנה מידה גדול.
חוק הפיצוי של ז'ופרואה
בשנת 1830 החזיק אטיין ז'ופרואה סנט-אילר בטענה הסטרוקטורליסטית לעומת עמדתו הפונקציונליסטית (הטלאולוגית) של ז'ורז' קיווייה. ז'ופרואה האמין שהומולוגיות של מבני בעלי החיים מצביעות על כך שהם חולקים דפוס אידיאלי (במשמעותו האפלטונית של המונח – מעין דפוס-אב); סברה זו לגבי דפוס-אב לא רמזה על אבולוציה אלא על אחדות של תוכנית, חוק טבע. הוא האמין שאם חלק אחד היה מפותח יותר בתוך מבנה, החלקים האחרים בהכרח יצטמצמו כפיצוי, שכן הטבע תמיד משתמש באותם חומרים: אם יותר מהם ישמשו לתכונה אחת, פחות יהיה זמין עבור האחרים.
המורפולוגיה של ד'ארסי תומפסון
בספרו "האקסצנטרי, היפה" משנת 1917 על צמיחה וצורה, ד'ארסי וונטוורת' תומפסון חזר לרעיון הישן של "חוקי צורה אוניברסליים" כדי להסביר את הצורות הנצפות של אורגניזמים חיים. סופר המדע פיליפ בול קבע כי תומפסון "מציג עקרונות מתמטיים כישות (agency) מעצבת שעשויה להחליף את הברירה הטבעית, ומראה כיצד המבנים של עולם החי משקפים לעיתים קרובות את אלה שבטבע האנאורגני (הדומם)", וציין את "תסכולו מההסברים של "זה פשוט כך" של מורפולוגיה שמציעים דרוויניסטים." במקום זאת, כתב בול, תומפסון טוען שלא תורשה אלא כוחות פיזיים שולטים בצורה הביולוגית. הפילוסוף של הביולוגיה מייקל רוס כתב בדומה שלתומפסון "היה מעט קשב לברירה הטבעית", והוא העדיף "הסברים מכניים" ואולי אף ויטליסטיים.
מבני הפנאו של שיילאכר
כמו תומפסון, הפלאונטולוג אדולף שיילאכר הדגיש את אילוצי העיצוב. הוא פירש מאובנים כמו דיקינסוניה בביוטת האדיקר כמבנים "פנאומטיים", שנקבעו על ידי ניפוח מכני כמו מזרן אוויר מרופד, ולא הונעו על ידי ברירה טבעית.
המגבלות של וגנר על הפיתוח
בספרו מ-2014 Homology, Genes and Evolutionary Innovation (הומולוגיה, גנים וחדשנות אבולוציונית), הביולוג האבולוציוני גינטר וגנר (Günter P. Wagner) טוען ל"חקר החידוש, להבדיל מהסתגלות". הוא טוען שחידוש מתרחש כאשר חלק כלשהו בגוף מפתח קיום אינדיבידואלי וכמעט עצמאי, כמבנה מובחן ומוכר, שלדבריו עשוי להתרחש לפני שהברירה הטבעית מתחילה להתאים את המבנה לתפקוד כלשהו. הוא יוצר תמונה מבנית של ביולוגיה התפתחותית אבולוציונית, תוך שימוש בראיות אמפיריות, בטענה שהומולוגיה וחידוש ביולוגי הם היבטי מפתח הדורשים הסבר, ושהטיה התפתחותית (אילוצים מבניים על התפתחות עוברית) היא הסבר מרכזי.
תאוריית הארגון העצמי של קאופמן
הביולוג המתמטי סטיוארט קאופמן הציע ב-1993 שארגון עצמי עשוי לשחק תפקיד לצד הברירה הטבעית בשלושה תחומים של הביולוגיה האבולוציונית: דינמיקה של אוכלוסיות, אבולוציה מולקולרית ומורפוגנזה. בהתייחס לביולוגיה מולקולרית, קאופמן ספג ביקורת על התעלמותו מתפקידה של אנרגיה בהנעת תגובות ביוכימיות בתאים, הפועלים כזרז עצמי, אך לא עוברים תהליך של התארגנות מעצמם.
הספאנדרל של גולד ולוונטין
בשנת 1979, בהשפעת שיילאכר בין היתר, כתבו הפלאונטולוג סטיבן ג'יי גולד וגנטיקאי האוכלוסיות ריצ'רד לוונטין את מה שווגנר כינה "המניפסט הסטרוקטורליסטי המשפיע ביותר", "הספנדרלים של סן מרקו והפרדיגמה הפאנגלוסית". הם הצביעו על כך שמאפיינים ביולוגיים (כמו ספנדרל) לא בהכרח מסייעים להסתגלות. הם הביאו כאנלוגיה את הספנדרל: אדריכלים לא יכלו ליצור משולשים קטנים בין קשתות ועמודים, שכן עיקוליהן של קשתות מתפתחים כתוצרי לוואי של אדריכלות, ועמודים צריכים להיות אנכיים. הספנדרלים שנוצרו הם אנלוגיות לשינויים אבולוציוניים. למשל – האבולוציה, הם טענו, לא בחרה בסנטר אנושי בולט: במקום זאת, קיצור שורת השיניים השאיר את הלסת בולטת.
האבולוציה הקדם-מנדלית של מילר וניומן
קונסטרוקליסטים קיצוניים כמו גרד ב' מילר וסטיוארט א' ניומן, שאחזו בנקודת המבט של ד'ארסי תומפסון, הניחו שחוקים פיזיקליים של מבנה, לא גנטיקה, שולטים בגיוון גדול כמו הפיצוץ הקמבריוני, שאחריו נוצרו מנגנונים גנטיים מותאמים. הם טענו שהיה שלב "טרום-מנדליאני" של האבולוציה של בעלי חיים, הכולל כוחות פיזיים, לפני שהגנים השתלטו. ביולוגים דרוויניסטים מודים שגורמים פיזיקליים כמו מתח פני השטח יכולים לגרום להרכבה עצמית, אבל עם זאת טוענים שלגנים יש תפקיד מכריע. הם מציינים, למשל, שהומולוגיות עמוקות בין קבוצות מופרדות של אורגניזמים, כמו מסלולי האיתות וגורמי השעתוק של קואנו-פלגלטים (חד-תאיים בעלי שוטון, choanoflagellates) ובעלי חיים (מטזואות, metazoans), מדגימות שגנים היו מעורבים בהיסטוריה האבולוציונית.
השדות המורפוגנטיים של גודווין
וגנר מכנה את הסטרוקטורליזם "תנועת שוליים בביולוגיה אבולוציונית". צורת הסטרוקטורליזם המתוארת על ידי בריאן גודווין מכחישה את חשיבות הברירה הטבעית, או לפחות שוללת את האפשרות שמורכבות ביולוגית ניתן לצמצם לברירה טבעית. הנחה זו הובילה לעימות עם דרוויניסטים כמו ריצ'רד דוקינס. גודווין קשר את התפיסה הישנה של שדה מורפוגנטי לפיזור המרחבי של אותות כימיים בעובר מתפתח. הוא הדגים באמצעות מודל מתמטי שניתן ליצור מגוון תבניות על ידי בחירת ערכי פרמטרים להגדרת תבניות גיאומטריות סטטיות או תנודות דינמיות, מה שרומז על האפשרות שמערכת האיתות המעורבת הייתה חלופה לברירה הטבעית. דוקינס הגיב: "הוא חושב שהוא אנטי דרוויני, למרות שהוא לא יכול להיות, כי אין לו הסבר חלופי".
ביקורת
בעוד שהביולוגים ריצ'רד דוקינס, סטיבן ג'יי גולד, לין מרגוליס וסטיב ג'ונס הסכימו שקיימים מנגנוני יצירת דפוסים כמו אלה שתוארו על ידי גודווין, הם מתחו ביקורת על גודווין, על כך שהציע כי איתות כימי מהווה חלופה לברירה טבעית.
מורן, "ביוכימאי סקפטי", מעיר כי "סטרוקטורליזם" היא "מילת באזז חדשה. ... מובטח שמילה זו תרשים את הקהל הבריאתני כי אף אחד לא מבין מה זה אומר אבל זה נשמע מאוד 'מדעי' ופילוסופי". פילוסוף המדע פול א' גריפיתס כותב שסטרוקטורליסטים "רואים את מבנה מרחב האפשרויות הביולוגיות כחלק מהמבנה הפיזי הבסיסי של הטבע, אבל תופעות האינרציה הפילוגנטית והאילוץ ההתפתחותי אינן תומכות בפרשנות זו. תופעות אלו מראות שהמסלולים האבולוציוניים הזמינים לאורגניזם הם פונקציה של המבנה ההתפתחותי של האורגניזם."
מורן מסכם: "אין שום דבר במדע שתומך בדעותיהם של הסטרוקטורליסטים. יש לנו הסברים טובים לחלוטין לכך שדבורי בומבוס שונות מפטריות ולכך שלכל החולייתנים יש חוליות ולא שלדים חיצוניים. אין ראיות התומכות ברעיון שאם תשמיע שוב את קלטת החיים היא תצא דומה למה שאנו רואים היום. אתה יכול להיות בטוח שכאשר אתה מבקר בכוכב אחר לא תמצא חולייתנים."
הביולוג ההתפתחותי האבולוציוני לואיס הלד כתב: "התפיסה שניתן להסביר היבטים של אנטומיה על ידי כוחות פיזיים (כמו פיצוח התרחבות) הועלתה 100 שנים קודם לכן בספרו של ד'ארסי תומפסון מ-1917 על צמיחה וצורה ובספרו של תיאודור קוק מ-1914 עקומות החיים. במהלך המאה שחלפה הוצע כי תכונות שונות מופיעות בצורה מכנית ולא גנטית: פיתולי מוח, עיבוי סחוס, תצורות פרחים, תצורות שיניים ומבני אוזן פנימית (Otolith) של דגים. לרשימה הזו נוכל להוסיף כעת את החיוך העקום של התנין, או לפחות את העור הסדוק שמקיף אותו."
ג'סי באקלי
ג'סי באקלי (באנגלית: Jessie Buckley; נולדה ב-28 בדצמבר 1989) היא זמרת ושחקנית אירית. בגיל 18, התפרסמה כאשר השתתפה בתחרות הכישרונות "I'd Do Anything", שם העפילה למקום השני. אחר כך שיחקה בתפקיד אן אגרמן בהפקה מחודשת בווסט אנד של המחזה "מוזיקת לילה זעירה" מאת סטיבן סונדהיים. בטלוויזיה הופיעה באקלי בתפקיד מריה בולקונסקיה בסדרה "מלחמה ושלום" עיבוד לרומן באותו שם מאת לב טולסטוי, ובתפקיד לורנה באו בסדרה "טאבו".
ביוגרפיה
באקלי נולדה בעיירה קיל איירן שבמחוז קרי, אירלנד; בתם של מרינה קאסידי וטים באקלי. אימה עודדה אותה לשיר והדריכה אותה בצעירותה. היא הבכורה מתוך חמישה ילדים; יש לה אחד צעיר ושלוש אחיות צעירות.
היא למדה בבית הספר התיכון אורסולה, בית ספר-מנזר לבנות בלבד בעיירה ת'ורלס, מחוז טיפררי, שם אמה עובדת כמורה לפיתוח קול, ושם הופיעה לראשונה בהפקות בית ספר. היא שיחקה במספר תפקידים גבריים בבית הספר, כולל התפקיד הראשי הגברי של טוני במחזמר "סיפור הפרברים" ופרדי טראמפר במחזמר "שחמט" בהגיעה לכיתה ח' היא החלה לנגן בפסנתר, קלרינט ונבל באקדמיה המלכותית האירית למוזיקה  והייתה חברה בתזמורת המילניום של מחוז טיפררי. היא השתתפה בסדנאות קיץ עם האיגוד המוזיקלי האירי (AIMS) כדי לשפר את יכולות השירה והמשחק שלה, ושם הכירו בכשרונה כשחקנית ועודדו אותה להירשם לבית ספר לדרמה בלונדון. רגע לפני שהיא עשתה אודישן עבור תוכנית הכישרונות "I'd Do Anything", היא נדחתה על ידי שני בתי ספר לדרמה, כולל אחד יום לפני האודישן הראשון שלה לתוכנית.
בינואר 2013, באקלי סיימה את לימודיה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
2008–2015: I'd Do Anything וקריירת משחק
בשנת 2008 באקלי התמודדה בתחרות הכישרונות "I'd Do Anything" שעלתה לשידור ב-15 במרץ 2008 ברשת BBC One; התכנית מתמקדת במציאת שחקנית שתככב בתפקיד ננסי בהפקה מחודשת של המחזמר "אוליבר!" בתיאטרון וסט אנד.
הגמר התקיים ב-31 במאי 2008, ובאקלי הגיעה למקום השני אחרי ג'ודי פרנג'ר. לפני ההצבעה הסופית שאל המנחה גרהם נורטון מי לדעתם היא ננסי. שלושה שופטים הצביעו לבאקלי, ושניים לפרנג'ר. השופטים ג'ון בארומן ודניס ואן אאוטן הצביעו "גודי", ואילו בארי המפריז, קמרון מקינטוש ואנדרו לויד ובר הצביעו "ג'סי". אבל לבסוף הקהל הצביע עבור ג'ודי.
המשך הקריירה
ב-14 בספטמבר 2008 הופיעה באקלי במופע יום הולדת לאנדרו לויד ובר בהייד פארק. היא שרה סולו את השיר "I Don't Know How To Love Him", ואת "Light at the End of the Tunnel" מאופרת הרוק "סטארלייט אקספרס" יחד עם קיישה אמפונסה-בנסון, ניב פרי, רייצ'ל טאקר, דניאל בויס, לואיס ברדלי, בן ג'יימס-אליס וקית' ג'ק. ב-18 בספטמבר הופיעה יחד עם אויפי מולהולנד ועם תזמורת הקונצרטים של RTE בערב משירי אנדרו לויד ובר באולם הקונצרטים הלאומי בדבלין. ב-26 באוגוסט 2008 הופיעה באקלי בטראלי שבמחוז קרי. אחר כך הופיעה בקונצרט צדקה בטיפררי.
בשנת 2008 זכתה באקלי בפרס AIMS לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד ג'ולי ג'ורדן בהפקה מקומית של המחזמר הידוע "קרוסל".
לבאקלי הוצע להיות שחקנית מחליפה לתפקיד ננסי, אבל היא דחתה את ההצעה כדי להופיע בהפקה אחרת. ב-10 באוקטובר 2008 פורסם שבאקלי תופיע בהפקה של "מוזיקת לילה זעירה" מאת סטיבן סונדהיים בתפקיד אן אגרמן בתיאטרון "מנייר צ'וקלייט פקטורי" בלונדון מ-22 בנובמבר 2008 עד 8 במרץ 2009. בהצגה שביים טרוור נאן היא שיחקה לצדן של מורין ליפמן והאנה וודינגהאם. ב-7 באפריל 2009 הועברה ההצגה לתיאטרון גאריק בווסט אנד. "מוזיקת לילה זעירה" ירדה מהבמה ב-25 ביולי 2009. מאז הופיעה בקונצרטים ברחבי בריטניה בהם בקונצרט חג המולד יחד עם מריה פרידמן, רביעיית קנטבילה וטים רייס. בפברואר 2010 הופיעה לצדו של דניאל בויס וקלי פרייס בסדרה של קונצרטים.
עוד ב-2013 בעונת הקיץ של תיאטרון שייקספיר גלוב שיחקה בתפקיד מירנדה במחזה "הסערה" וגילמה את הזמרת ארבלה האנט, ואת קייט במחזה "גבריאל" מאת סמואל אדמסון.
בספטמבר 2013 הופיעה באקלי לצדו של ג'וד לאו בהפקה של הווסט אנד של המחזה "הנרי החמישי" בתיאטרון נואל קאוורד. היא שיחקה בתפקיד פרדיטה עם להקת התיאטרון של קנת בראנה בהפקה של המחזה "אגדת חורף", שהוקרן בשידור חי בבתי קולנוע ברחבי העולם ב-26 בנובמבר 2015.
2016-הווה: קולנוע והפריצה הגדולה
בשנת 2017 השתתפה באקלי בסדרת הטלוויזיה מבית BBC One; "טאבו" בכיכובו של טום הארדי וגילמה את לורנה באו.
חיים אישיים
באקלי הייתה במערכת יחסים עם השחקן האנגלי ג'יימס נורטון בין 2015 ל-2017.
היא מתגוררת בנורפוק במזרח אנגליה החל משנת 2022.
God Bless America
God Bless America (בעברית: שאלוהים יברך את אמריקה) הוא אלבום האוסף השלישי של זמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס, אשר יצא ב-16 באוקטובר 2001. האלבום כולל שירים פטריוטיים ומעוררי השראה שהוקלטו במקור לאלבום You Light Up My Life: Inspirational Songs, לצד שירים מאלבומים קודמים. האלבום יצא בעקבות אסון התאומים תחת הכותרת: "These classic recordings were made while America was first discovering LeAnn Rimes" (בעברית: אלו הקלטות קלסיות שנוצרו כאשר אמריקה גילתה לראשונה את ליאן ריימס).
עלילת אנטיוכוס
עלילת אנטיוכוס הייתה עלילה אנטישמית שהופצה בזמן המרד הגדול (66–70 לספירה) באנטיוכיה (כיום אנטקיה) בירת סוריה, על ידי אנטיוכוס, שהיה בנו של ראש הקהילה היהודית והמיר את דתו. על פי העלילה שהפיץ אנטיוכוס, יהודי אנטיוכיה זממו לשרוף את העיר. בעקבות העלילה נערכו פרעות ביהודי אנטיוכיה ורבים מהם נהרגו.
כרבים מהאישים והאירועים בתקופת המרד הגדול, כל הידוע על אנטיוכוס ועלילת הדם שלו לקוח מכתבי יוסף בן מתתיהו. המקור היחיד בו הם נזכרים, הוא הספר "תולדות מלחמת היהודים ברומאים".
הקהילה היהודית באנטיוכיה
העיר אנטיוכיה נוסדה על ידי סלאוקוס הראשון ניקטור (ב-300 לפנה"ס לערך), אחד ממפקדי צבאו של אלכסנדר הגדול ומייסד הממלכה הסלאוקית בסוריה, ושימשה כבירת מלכי סוריה מן השושלת הסלאוקית החל בימי אנטיוכוס השלישי (200 לפנה"ס לערך).
היהודים היוו חלק נכבד מאוכלוסיית אנטיוכיה מתחילת יישובה, ובמאה ה-1 לספירה תחת השלטון הרומי, הייתה אנטיוכיה העיר השלישית בגודלה באימפריה. יוסף בן מתתיהו מעיד על גודלה היחסי של הקהילת יהודית:. יהודי העיר קבלו את זכות האזרחות כבר מההתחלה, על ידי סלאוקוס הראשון. אזרחות העיר הקנתה זכויות שוות לאלו של האוכלוסייה היוונית (מוקדונים והלנים), שנשמרו עד זמנו של יוסף בן מתתיהו בחוקת העיר. לטענתו, כל מלכי סוריה לאחר אנטיוכוס הרביעי (אפּיפאנס) – מטיל גזירות השמד, נתנו ליהודים "לשבת בעיר לבטח" וזה מה שהביא למספרם הגדול.
פרעות 66–67
בתחילת המרד הגדול, זמן קצר לאחר הגעתו של אספסיאנוס לסוריה (66–67 לספירה), "בהגיע שמועת המלחמה אל אנטיוכיה...התלקחה המשטמה ליהודים בלב כל יושבי העיר". אז החליט אנטיוכוס, "אחד מראשי נכבדי-היהודים" מתוקף היותו בנו של ראש קהילת יהודי אנטיוכיה, ללכת אל אזרחי העיר שהתאספו בתיאטרון ולהסית אותם נגד יהודי העיר ובראשם אביו. אנטיוכוס "קרא עליהם שטנה" והאשים אותם במזימה לשרוף את כל העיר. הוא לא הסתפק בכך והצביע על אנשים ספציפיים, יהודים אורחים בעיר, וטען שהם שותפים למזימה. ההמון הנזעם, כתוצאה מעדותו של היהודי המכובד, מיהר לנקום והעלה אותם על המוקד - האורחים היהודים נשרפו בתיאטרון. מיד אחר כך מיהר ההמון המשולהב אל שכונת היהודים כדי להציל את העיר מהמזימה היהודית ולבצע נקמה. אלא שאנטיוכוס היהודי, לא רק שלא ניסה לעצור את הפרעות, הוא אף עשה כל מאמץ להנהיג אותן:
המרת הדת ההפגנתית של בנו של ראש הקהילה היהודית עשתה את שלה והפורעים "ניסו לעשות כדבר אנטיוכוס". אלא שרק יהודים מעטים הסכימו לעבור על דתם, כדי שלא יואשמו במזימת השריפה. אלה שסירבו לכך נרצחו.
אנטיוכוס המומר לא הסתפק בפרעות, אלא ניצל את עלילת הדם שלו כדי להמשיך ולהתעמר באחיו. הוא לקח אנשי-צבא מהנציב הרומאי ובעזרתם הרבה להציק לאזרחים היהודים על ידי אילוצם להמשיך במלאכתם ביום השבת כמו ביתר ימי השבוע. אנטיוכוס הכביד את הלחץ על הקהילה היהודית והמהומות מיהרו להתפשט גם לשאר ערי סוריה, בד בבד עם החמרת המלחמה בארץ יהודה.
פרעות 70
ההתנפלות הופסקה על ידי הציר הרומאי, נַיוּס קוֹלגה, שהחל לחקור את אשמת היהודים, כאשר במשך כל הזמן שארכה החקירה, הייתה הקהילה היהודית שרויה במתח עצום ופחד בל-יתואר מתוצאותיה. כשנודעו תוצאות החקירה, הייתה זו הקלה עצומה ליהודי אנטיוכיה. קולגה גילה, כי אף אחד מהיהודים שאנטיוכוס האשים לא לקח חלק בהצתה וכי האשמים היו נושאי-חובות כספיים, שניסו להיפטר מחובותיהם על ידי שריפת המוסדות בהם החובות רשומים.
הדרישה לגרש את היהודים
השלכות ההסתה של אנטיוכוס נתנו את אותותיהן גם לאחר מציאת האשמים. לאחר דיכוי המרד הגדול, עבר טיטוס בכל ערי סוריה וערך חזיונות שעשועים, אליהם "שלח את השבויים היהודים לשמח את הרבים במראה מותם". כשהגיע לאנטיוכיה, התקבל בשמחה גדולה, כאשר "בין המון הברכות נשמעו כל העת דברי-בקשה לגרש את היהודים מתוך העיר". טיטוס בחר לא להגיב על כך ו"פחד גדול נפל על היהודים" בשל חוסר הוודאות לגבי כוונותיו. כאשר חזר טיטוס לאנטיוכיה לאחר נסיעה קצרה, נערכה לכבודו קבלת-פנים גדולה בתיאטרון. תושבי העיר ניצלו את ההזדמנות החגיגית ו"הוסיפו להציק לו בדבריהם ולדרוש ממנו בלי-הרף, כי יגרש את היהודים מן העיר". תשובתו של טיטוס (אליבא דיוספוס) גילתה אמפתיה מפתיעה ליהודים:.
תושבי אנטיוכיה זנחו את בקשת גרוש היהודים, אבל פנו שוב אל טיטוס, הפעם בבקשה שיהרוס את לוחות-הנחושת העתיקים, עליהם היו חקוקות זכויות היהודים. טיטוס סירב גם לכך והשאיר את זכויותיהם כשהיו.
אבליה אמבנגה
אבליה אמבנגה (באנגלית: Ablaye Mbengue; נולד ב-19 במאי 1992) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת החלוץ באל-ערבי ערב הסעודית.
קריירה
אמבנגה החל את קריירת המשחק שלו במועדונים בסנגל ובגבון. בינואר 2015 הוא הגיע לסיכום עם קבוצה מהליגה הטורקית השנייה, אך בפברואר 2015 חתם באחמט גרוזני מליגת העל הרוסית.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-2 במאי 2015, כשעלה כמחליף במחצית משחק הליגה נגד רוסטוב, ואף כבש שער בכורה בדקה ה-83, שער שהוביל לניצחון קבוצתו 1–0.
את הופעת הבכורה שלו בהרכב ערך ב-11 במאי 2015, וכבש צמד שערים בניצחון 4–2 על ספרטק מוסקבה.
ב-27 במאי 2019 האריך את חוזהו במועדון בשלוש עונות.
באוגוסט 2020 נטש אמבנגה את רוסיה מבלי אישור המועדון, ובמשך שישה חודשים סירב ליצור קשר עם המועדון, שהגיש נגדו תביעה לפיפ"א.
לאחר שלא שיחק מאז 1 באוגוסט 2021, ב-7 באפריל 2022 הצטרף כשחקן חופשי לאל-ערבי כווית, מליגת העל הכוויתית. ב-1 ביולי 2022 חתם על חוזה לשלוש עונות באל-ערבי ערב הסעודית, מהליגה הסעודית השנייה.
גיולה ז'נגלר
גיולה ז'נגלר (27 בדצמבר 1915 – 29 במרץ 1999) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת הקשר התקפי. נחשב לאגדה במועדון אויפשט, ובמונדיאל 1938 נחשב לשחקן הטוב ביותר בנבחרת ההונגרית שהגיעה באותו טורניר עד לגמר.
ביוגרפיה
ז'נגלר נולד ב-27 בדצמבר 1915 בצגלד שבהונגריה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הונגריה ב-2 בדצמבר 1936, בהפסד 2–6 לאנגליה. במונדיאל 1938 היה הכוכב של הנבחרת ההונגרית והגיע איתה לגמר ראשון בהיסטוריה, שבו הפסידה בתוצאה 2–4 לאיטליה. לכל אורך הטורניר כבש 5 שערים וסיים במקום השני במלכות השערים, אחרי לאונידס דה סילבה. ז'נגלר נבחר גם לנבחרת המצטיינת של אותו טורניר. בסך הכל ערך בנבחרת 39 הופעות, בהן כבש 33 שערים.
ז'נגלר היה מלך השערים של הליגה ההונגרית 5 פעמים בשנים 1938, 1939, 1943, 1944 ו-1945, וגם פעמיים מלך השערים באירופה בשנים 1939 ו-1945.
לאחר פרישתו החל ז'נגלר בקריירה אימון ארוכה ומוצלחת ואימן בעיקר באיטליה ובקפריסין. הוא זכה בליגה הראשונה בקפריסין עם Pezoporikos Larnaca FC בשנת 1954 ובגביע הקפריסאי עם אפואל ניקוסיה בשנת 1976.
ז'נגלר נפטר ב-29 במרץ 1999 בגיל 83 בניקוסיה שבקפריסין.
צור דבוש
צור (צורי) דבוש (באנגלית: Tzur Daboosh ; נולד ב-6 באפריל 1966) הוא יזם עסקי וחברתי, יו"ר הדירקטוריון ובעל השליטה בחברת קליל תעשיות והיו"ר של החברה לתועלת הציבור אנו - עושים שינוי.
ביוגרפיה
שירת בחיל התותחנים ולאחר מכן התנדב להיות חלק ממקימי יחידת מגלן, תחילה כלוחם ולאחר מכן כמדריך. עיצב את הסמל הראשון של היחידה, שהיווה את הבסיס לסמלה הנוכחי. בתום שירותו הסדיר הוחתם לשירות קבע על מנת להקים את מערכי ההדרכה והאימון הממוחשבים והסימולטורים של היחידה, בעקבותיה נבחר לחייל מצטיין חטיבתי.
לאחר השירות הצבאי ניסה להתקבל ללימודי עיצוב אופנה בשנקר, אך נדחה, למד עיצוב תעשייתי באקדמיה לעיצוב בצלאל, אך הודח מהלימודים לאחר שנתיים בשל "חוסר כישרון עיצובי". אז החל את דרכו העסקית.
בוגר מסלול הנחיית הורים במכון אדלר.
פעילות עסקית
בשנת 1992 (בגיל 26) הקים את החברה הראשונה שלו, היפרלוג, שעסקה בפיתוח מערכי הדרכה ממוחשבים.
בשנת 1994 על בסיס חברת היפרלוג, הוקמה חברת גיאו-אינטראקטיב שעסקה בפיתוח כותרי מולטימדיה ביחד עם שרון כרמל, נפתלי שני ואלי רייפמן, על בסיס אחד הפטנטים שלה שעסק בהעברת אנימציה אודיו ווידאו באינטרנט בהמשך גיאו-אינטראקטיב שינתה שמה לאמבלייז. החברה הונפקה באוקטובר 1996 לפי שווי של 160 מיליון דולר. ונסחרה בבורסה של לונדון (BLZ.L)
בשנת אלפיים גייסה 400 מיליון דולר לפי שווי של 4 מיליארד דולר, בשיאה הגיעה החברה לשווי שוק של כ-8 מיליארד דולר. עד שנת 1999 שימש בחברה כדירקטור וכמנהל בכיר, בין היתר כראש צוות עיצוב לומדות ופיתוח תוכן, כראש צוות עיצוב ממשקי משתמש וכמנכ"ל חברה הבת EduNet שעסקה בפיתוח ניסיוני של לומדות מקוונות, בשיתוף עם הוצאת הספרים האמריקאית.
ב-1999 עם שינוי הכיוון של חברת אימבלייז מפתוח תוכן להתמקדות רק בטכנולוגיה עזב את הניהול השותף של החברה והמשיך לשמש כדירקטור בדירקטוריון חברת אמבלייז עד שנת 2003.
בשנת 1999 הקים את חברת דבוש השקעות, אותה הוא מנהל. החברה עוסקת בהשקעות, השבחה ובשירותי ניהול בתחומי התעשייה, ההיי-טק והמגזר השלישי.
בשנת 2000 מכר את רוב החזקותיו באמבלייז תמורת כ-40 מיליון דולר.
בשנת 2001 רכש את השליטה בחברת קליל תעשיות לפי שווי של 140 מיליון ש"ח למרות היות החברה תעשייתית בקשיים. בשנים הראשונות מצבה הכלכלי של קליל החמיר עד לשיא של הפסד שנתי של כ-20 מיליון בשנת 2004, אז יישם תוכנית התייעלות בליווי של קובי לוי שכללה סגירת פעילויות, החלפת מנכ"ל, גיוס הון, מכירת נכסים ותוכנית שיווקית של מתן אחריות על המוצר המוגמר המותקן על ידי מתקינים עצמאיים. פעולות אלו גרמו לעצירת ההפסדים ב-2005. מאז החברה הפכה לרווחית ומציגה רווח שנתי נקי של כ-50 מיליון ש"ח בשנה.
דבוש משמש כמשקיע אנג׳ל ויועץ עסקי לחברות סטארטאפ. בשנת 2018 השקיע בחברת הסטארטאפ מאסיבית 3D שהונפקה בבורסה בתל אביב בשנת 2021 לפי שווי של כ-500 מיליון ש״ח
פעילות ציבורית
היה מיוזמי החל"צ השדרה, שקמה בשנת 2012 בעקבות המחאה החברתית של שנת 2011.
בשנת 2013 היה שותף להקמת החל"צ "אנו - עושים שינוי" - פרי איחודה של "השדרה" עם החל"צ אג'נדה ועם תנועת עורו, ומאז הוא משמש כיו"ר "אנו".
החל מ-2011 דבוש מתנדב ותורם בארגון "אור למשפחות" העוסקת בתמיכה, חיזוק ועזרה למשפחות שכולות.
בשנת 2018 קיבלה קליל תעשיות בהובלתו את אות העסק הקשוב ומאז הוא פעיל בארגון קפיטליזם קשוב ישראל.
בפרואר 2023 כתב מאמר דעה אודות המשבר אודות הרפורמה המשפטית ״רפורמת לוין״, שפורסם בעיתון גלובס.
נציגויות דיפלומטיות של האיטי בעולם
זוהי רשימת הנציגויות הדיפלומטיות של האיטי בעולם למעט קונסוליות כבוד.
האיטי היא מדינה במערב האי היספניולה שב. במזרחה היא גובלת ברפובליקה הדומיניקנית.
להאיטי יש נוכחות דיפלומטית קטנה ברחבי העולם: 30 שגרירויות ו-18 קונסוליות כלליות. רוב נציגויותיה ממוקמות באמריקה וב.
Marvel 1602
Marvel 1602 היא סדרת קומיקס מוגבלת באורך 8 פרקים, שנכתבה על ידי ניל גיימן בשנת 2003 ויצאה לאור תחת כותר מארוול קומיקס. הסדרה מתרחשת בגרסה של יקום מארוול שבו גיבורי-על קיימים בתקופה האליזבתנית. דמויות רבות של גיבורים ונבלים, כמו ניק פיורי, ארבעת המופלאים, האקס-מן, מגנטו ודוקטור דום מופיעות בגרסאות שלהן שמותאמות לרוח התקופה.
ניל גיימן סיפר באחרית הדבר של הסדרה שהוא תמיד דמיין את היקום של מארוול כ"קסום". הוא קיבל הזמנה מעורכי מארוול לעבוד על פרויקט בשביל מארוול, והסכים להצעה הזו באוגוסט 2001. אחרי הפיגוע במגדלי התאומים בספטמבר של אותה שנה, הוא החליט שאינו רוצה לכלול רובים, מטוסים, פצצות או גורדי שחקים בקומיקס. בטיול לפירנצה זמן קצר לאחר מכן, הוא נדהם "מכמה שהעבר נראה קרוב" וכשחזר ידע איך ייראה הסיפור.
עלילה
בכל רחבי יבשת אירופה, אירועי מזג אוויר משונים גורמים לבהלה. רבים מאמינים שמזג האוויר הלא-שגרתי הוא תחילתה של האפוקליפסה. ד"ר סטיבן סטריינג', רופא חצר המלכות האנגלית, חושד שמעורבים בדבר כוחות על טבעיים. הוטלה עליו בנוסף המשימה לשמור על האוצר הסודי של האבירים הטמפלרים, שמובא לאנגליה מירושלים. המלכה אליזבת הראשונה מורה לראש המודיעין שלה, סר ניקולאס פיורי, להביא את הנשק לאנגליה בבטחה. פיורי, בתורו, יוצר קשר עם סוכנו, הפייטן העיוור, מת'יו מורדוק (דרדוויל של יקום 1602) להפגש עם השומר הטמפלרי של האוצר ולבטח את הנשק. מאוחר יותר באותו הערב, פיורי ושולייתו, פיטר, מותקפים בידי מתנקש מכונף, שפיורי מביס וכולא במצודת לונדון.
בינתיים, הספינה הוירג'יניה מייד מגיעה לאנגליה מהעולם החדש, שעל סיפונה נמצאת וירג'יניה דייר, הילדה הראשונה שנולדה במושבת רואנוק, ויחד איתה שומר הראש הילידי שלה, רוג'אז. הם נלקחים אל המלכה, אך מתנקש מכונף שני מנסה ומצליח לחטוף את וירג'יניה. וירג'יניה משנה צורה אל גריפון לבן. רוג'אז תופס את הגריפון-וירג'יניה וסטיבן סטריינג' מצליח להחזיר אותה לצורתה האנושית באמצעות כישוף לפני שפיורי רואה אותה בצורת הגריפון. היא בעלת כוחות שינוי צורה משונים, וסטריינג' חושד שהיא הגורם לאירועי מזג האוויר המשונים. פיורי חוקר את אחד המתנקשים כדי לגלות בידי מי הוא נשלח. המתנקש מגלה לו שזה הרוזן אוטו פון דום, שַׁלִּיטָהּ של מדינת לאטבריה, ופיורי מגלה שהוא איחר את המועד ואחת ממכונותיו של הרוזן הורגת את המלכה באמצעות גז רעיל.
לאחר מותה של המלכה אליזבת, ג'יימס הרביעי הופך לשליטן של סקוטלנד ואנגליה יחדיו. ג'יימס לא בוטח ב"גזע המכשפות" (Witchbreed), אלו בעלי כוחות קסומים או על-טבעיים, והוא חובר אל האינקוויזיטור הספרדי הראשי אנריקה, כדי להטיל את האשמה על מותה של המלכה אליזבת על "גזע-המכשפות" של אנגליה, שמונהגים על ידי קרלוס חאבייר (צ'ארלס אקסבייר של יקום 1602). ניקולאס פיורי, ידידם של קרלוס ותלמידיו, נאלץ לקחת את המוטאנטים אל מצודת לונדון. סטריינג', חאבייר ופיורי נפגשים שם ודנים בכיצד יוכלו להציל את העולם - מעשה שכמעט לבטח יוביל להכרתם כבוגדים בכתר בידי ג'יימס. סטריינג' מגלה שמורדוק והסוכן הטמפלרי דונאל נבגדו וכעת נמצאים בידיו של אוטו פון דום. סטריינג' לומד גם שדום מחזיק בשביו ארבעה גיבורים מהספינה פנטאסטיק, ביניהם ידידו של פיורי, סר ריצ'רד רידס. חאבייר מסכים לסייע לפיורי וכולם יוצאים למסע לאורך אירופה על ספינה שמרחפת באמצעות כוחותיהם של חאבייר ותלמידו, ג'ון גריי.
סטריינג' מוצא את עצמו על הירח, שם הוא פוגש את אואטו הצופה, שמספר לו שהמאורעות המשונים הם תוצאה של חריגה משונה שלה הוא קורא "המבשר" (The Forerunner). המבשר מגיע מהעתיד ונוכחותו בעבר שיבשה את המציאות בחומרה כה רבה עד שתגרום בקרוב לחורבן לא רק של עולמו של סטריינג', אלא גם של כל שאר היקומים. הצופה מסביר את התאוריה שלו שהופעתם המוקדמת ב-400 שנה של גיבורי על היא תוצאה של ניסיונו של היקום להציל את עצמו, ואומר שסטריינג' לא יוכל לחזור באוזני איש על מה שלמד כל עוד הוא חי.
פיורי, חאבייר והמוטאנטים מבצעים מתקפת פתע מוצלחת על טירתו של הרוזן דום; ג'ון גריי, שמתגלה כאישה, מת ממאמץ יתר כתוצאה מניסיונו להחזיק את הספינה שלמה. ארבעת גיבורי הפנטאסטיק משוחררים לחופשי, ודום מצולק נוראות בידי מה שהוא מאמין שהוא אוצרם של הטמפלרים. בפועל, מקל ההליכה של דונאל הוא האוצר האמיתי, שמשומש כדי לזמן את האל הנורדי תור. הספינה הנמלטת נוסעת לכיוון העולם החדש. בספרד, אנריקה נחשף כמוטאנט ואדם יהודי, נשפט, ונגזר עליו מוות בהעלאה על המוקד יחד עם תלמידיו הצעירים, פטרוס והאחות וונדה. אנריקה חושף שהוא מסוגל להשפיע על מגנטיות ובאמצעות כוחותיו הוא שובר את השלשלאות שכובלות אותו, את וונדה ואת פטרוס. הם בורחים על ספינה משלהם, ומכוונים גם הם אל אמריקה.
סטיבן סטריינג' מוצא להורג בידי ג'יימס, שזועם על בריחתם המוצלחת של פיורי והמוטאנטים. הוא מתקשר טלפתית עם אשתו, קליאה, עכשיו כשאינו בין החיים הוא מסוגל לגלות את הסודות שלמד מפי אואטו. הוא מיידע אותה שהמבשר הוא הגורם למזג האוויר החריג ושהצלת היקום תלויה בהחזרתו של המבשר בחזרה לזמנו. קליאה לוקחת את ראשו של סטריינג' מהכידון שעליו הוא נעוץ ונוסעת גם היא לכיוון יבשת אמריקה עם וירג'יניה ורוג'אז. קליאה מאמינה שחשדותיו של סטריינג' היו שגויות, והמבשר אינו וירג'יניה, אלא רוג'אז.
רוג'אז חושף את זהותו האמיתית כסטיב רוג'רס. הוא מספר שנשלח בחזרה בזמן מהמאה ה-21, שבה ארצות הברית העתידית היא דיקטטורה בראשותו של האיש הסגול. לאחר שנאבק בשלטון, הוא נתפס ונשלח בחזרה בזמן כדי למחוק לחלוטין את מורשתו. הוא מצא את עצמו באמריקה בשנת 1602, והצטרף אל שבט של ילידים אמריקאים. כשמצא את מושבת רואנוק שנמצאה ברעב קשה, הוא עזר לשקם אותה והפך לשומר ראשה של וירג'יניה.
פיורי מגיע אל מושבת רואנוק יחד עם חבורת לווייתו, והם מגלים את הקרע שדרכו הגיע רוג'אז / סטיב רוג'רס. פיורי נתקף יאוש עקב בגידתו בכתר. חאבייר חש ששלוש ספינות מגיעות: הוירג'יניה מייד, ספינתו של אנריקה וספינה הנושאת על סיפונה את סוכניו של ג'יימס, ביניהם יועצו באנר ופיטר פארקה, שאולץ להצטרף לצדו של ג'יימס. חאבייר מבין שה"קרע" עשוי מאנרגיה חשמלית, והוא משכנע את יריבו הוותיק אנריקה לתמרן בכוחותיו של הקרע. אנריקה מסכים בתמורה לטובה לא מוגדרת. דונאל מזמן את תור פעם נוספת, ומאפשר את זרימת האנרגיה בכמות הדרושה כדי לפתוח את הקרע מחדש. פיורי הורג את כל סוכניו של ג'יימס חוץ מבאנר ופיטר. באנגליה, מורדוק מאיים על ג'יימס במוות אם יפגע בפיורי.
רוג'אז מסרב לחזור דרך הקרע, ומקווה לבנות מחדש אמריקה טובה יותר. פיורי מתקיל אותו ונושא את רוג'אז המעולף בחזרה דרך הקרע, וכך נוסע אל העתיד בעצמו.
הקרע והיקום מתאחים ומשחזרים את עצמם, ומשמעות הדבר היא השמדתו של ציר-הזמן החלופי. למרות זאת, אואטו הצופה זוכה ב"יקום כיס" מעמיתיו, ובו ציר הזמן (של יקום 1602) ממשיך כסדרו. הפליטים מספינתו של פיורי מחליטים להתיישב במושבת רואנוק, ומכריזים עליה כמקום חופשי לכל. בינתיים, בזמן שהוא צועד דרך היער עם וירג'יניה, פיטר ננשך בידי עכביש משונה, ומתגלה לקורא שבאנר, שהגן על פיטר בגופו מפני האנרגיות שהשתחררו כשרוג'אז ופיורי עברו דרך הקרע, משתנה לגוף מפלצתי בצבע אפור. מסוקרן מהאירועים המתמשכים, אואטו ממשיך לצפות על היקום החדש.
דמויות
מארוול 1602 מציגה דמויות היסטוריות, יחד עם דמויות ותיקות ומוכרות מיקום מארוול ודמויות חדשות.
יעקב כלפון
הרב יעקב כלפון (היכ"ל) (ה'תקס"ח, 1808 - י"ט באב ה'תרט"ו, 3 באוגוסט 1855) היה דרשן, ופוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של טיטואן שבמרוקו במאה ה-19. מחבר ספרים ופיוטים.
ביוגרפיה
בהמשך, כיהן כאב בית הדין בקהילת יהודי טיטואן. התנהג בחסידות ובפרישות, ועסק רבות בתורת הנגלה והנסתר.
ניהל חלופת מכתבים עם רבני דורו מערי צפון אפריקה.
נפטר בי"ט באב ה'תרט"ו (1855).
משפחתו
בנו הבכור יוסף. בנו הרב יהודה כלפון שהיה דרשן מפורסם. בנו הרב יצחק. בנו הרב משה שהיה סופר סת"ם וסופר שטרות. בנו מאיר (נפטר בה'תרס"ו) שהתחיל להשתדל להדפיס מספריו ואת ספרי 'נר מערבי'. בתו פריחא, אשת הרב יונה נהון. בתו זהרא אשת משה גרשון, ראש החברא קדישא בתטואן.
הרב עמרם אבורביע, הוא נכד בנו יצחק. והרב יעקב גרשון, שכיהן כרב הקהילות הספרדיות בקראקס ובסאו פאולו, הוא נין לבנו יוסף וכן נין לבתו זהרה.
ספריו
הרב כלפון כתב ספרים רבים, ביניהם: שו"ת נר מערבי, ב' חלקים. ספרו של הרב יעקב (בן) מלכא, הרב כלפון אסף את החומר, תכנן להדפיסו ואף כתב לו הקדמה, אך הדבר לא יצא לפועל, גם בנו מאיר שהשקיע בכך ממון נפטר, ולבסוף נכדיו הדפיסוהו, ירושלים ה'תרצ"ה.
Call of Duty: Black Ops 2
מנוע המשחק שופר בצורה מאסיבית מקודמו. כמו כן, משחק זה הוא הראשון בסדרה שיכול לפעול ב DirectX 11 (בגרסת המחשב האישי בלבד).
עלילה
רוב המשחק מתרחש בשנת 2025, ומציג אירועים, כלי נשק וסביבה עתידנית. העלילה מתרחשת במלחמה עתידית הפורצת בעקבות פריצה למערכות של ארצות הברית אשר מפנה את כלי הנשק שלה כלפיה.
הסיפור מתחיל בשנת 2025 כאשר בנו של אלכס מייסון (גיבור Call of Duty: Black Ops), דייוויד מייסון, משרת ביחידת 'אריות-הים' של המרינס ומגויס ללחימה כנגד ראול מננדז, טרוריסט בינלאומי ומנהיג ארגון הטרור "קורדס דיא"(Cordis Die). הסיפור כולל גם מספר פלשבקים לאירועים שונים בהשתתפות אביו של דייוויד, מייסון, כאשר בהם מתגלה העובדה שפרנק-וודס [שותפו של אלכס מייסון בחוליית 'בלק-אופס' מהכומתות-הירוקות שנלחמה בוויטקונג] שרד את הפיצוץ, ודייוויד מייסון מתחקר אותו בשביל לברר על מות אביו, וודס נאלץ לספר לו שמייסון, הדסון והוא נשלחו ביחד עם הריינג'רז שפעל בלחימת ארצות הברית בפנמה - לתפוס טרוריסט בשם ראול מננדז.
מננדז ידע זאת וטמן להם מלכודת, בגלל תרמית וודס ירה במייסון שהיה רעול פנים בחשבו שהוא מננדז, מננדז ירה ברגליו של וודס [ומאז וודס נכה] והרג את הדסון.
לאחר מכן הצי של ארצות הברית באוקיינוס-ההודי מבצע פלישה לתימן כדי לתפוס את מננדז שמאז נהפך לשליט על צבא-טרור והוא מנסה לגרום למלחמת עולם בין ארצות הברית לרוסיה, הוא נתפס אך נמלט שוב ובינתיים רוסיה נכנסת למלחמה עם ארצות הברית ופולשת למערב ארצות הברית.
במשחק הזה ישנם מספר קטעים שבהם השחקן יכול לבצע בחירה חופשית, למשל האם הרפר ימות או פריד, האם מננדז ייתפס לבסוף או ימות, שזהו חידוש לגבי המשחקים בסגנון זה (אפשרות זו מופיעה במשחקים אחרים שיצאו לאחר מכן).
משימות Strike Force
לאורך סיפור המשחק נפתחות משימות צד הנקראות משימות Strike Force הדומות למשימות special ops מהמשחק call of duty; modern warfare-3. משימות אלו מהוות הרחבה לסיפור המשחק, וניתן לבצע אותן בכל זמן-בין אם במהלך סיפור המשחק ובין אם בסופו. במשימות ה Strike Force קיימת האפשרות לבחור אם להיות חייל רגלי או רובוט עתידי. בשונה מהמשימות הרגילות אם החייל/רובוט נהרג במשימה כזאת הוא חוזר להתחלה, כך שזה מאמן את השחקן להילחם במקצועיות.
זומבים
במשחק זה יש שלושה מצבי זומבים:
שיזו קנקורי
שיזו קנקורי (ביפנית: 金栗 四三; 20 באוגוסט 1891 - 13 בנובמבר 1983) היה אצן מרתון יפני ומחלוצי מקצועות השדה והריצה ביפן. ביפן זכה לכינוי "אבי המרתון".
ביוגרפיה
קנקורי הוא יליד טאמנה שבמחוז קוממוטו, למד באוניברסיטת צוקובה. במבחני הכניסה להשתתפות באולימפיאדת סטוקהולם בשנת 1912, קנקורי קבע שיא עולם חדש בריצת מרתון של שעתיים, 32 דקות ו-45 שניות, אם כי מסלול הריצה שלו ארך רק 40 קילומטרים. עקב כך הוא נמנה עם המשלחת היפנית לאולימפיאדה שכללה ספורטאי אחד נוסף בלבד, האצן מישימה יאהיקו.
עם זאת, קנקורי התפרסם בעולם עקב כך שבמהלך השתתפותו בריצת המרתון באולימפיאדת סטוקהולם הוא נעלם. קנקורי עבר מסע מתיש של 18 ימים מיפן לשוודיה, את המסע החל באוניה ומשם המשיך ברכבת הטרנס-סיבירית והזדקק ל-5 ימי מנוחה כדי להתאושש. המירוץ התקיים במחוז סולנטונה בעיר ומזג האוויר היה חם מהרגיל, חום של 25 מעלות צלזיוס שרר ביום התחרות ומעל מחצית מהרצים לקו במכת חום. קנקורי, שהיה מותש מהדרך הארוכה שעשה מיפן ושלא הסתגל לאוכל המקומי, איבד את הכרתו באמצע הריצה וקיבל טיפול ממשפחה של חקלאים. בהיותו נבוך מעצם "כישלונו" הוא חזר בשקט ליפן ולא הודיע על פרישתו מהמירוץ לנציגי האולימפיאדה. הרשויות בשוודיה הכריזו עליו כנעדר במשך 50 שנה בטרם גילו שהוא חזר ליפן ואף השתתף באולימפיאדות אחרות. בשנת 1967, הטלוויזיה השוודית יצרה עמו קשר והציעה לו "לסיים" את ריצת המרתון שלו. הוא חזר לשוודיה והשלים את מסלול המרתון בזמן כולל של 54 שנים, 8 חודשים, 6 ימים, 5 שעות, 32 דקות ו-20.3 שניות. בסיום המסלול אמר: "היה זה מסע ארוך. במהלכו התחתנתי והבאתי לעולם 6 ילדים ו-10 נכדים".
למרות פרישתו מריצת המרתון בסטוקהולם, קנקורי נבחר לייצג את יפן באולימפיאדת 1916 שהייתה אמורה להיערך בברלין אך בוטלה בשל אירועי מלחמת העולם הראשונה. אבל, הוא אכן ייצג את יפן באולימפיאדת 1920 שנערכה באנטוורפן בלגיה, את ריצת המרתון סיים בזמן של שעתיים, 48 דקות ו-45.4 שניות ובמקום ה-16 הכללי. הוא נשלח גם לאולימפיאדת 1924 אבל לא סיים את הריצה. ביפן, ייסד בשנת 1920 ריצת מרתון מיוחדת בה רצים מטוקיו לעיר האקון. משנת 2004 הפרס הראשון בתחרות נקראו על שמו.
הוא נפטר בגיל 92 ב-13 בנובמבר 1983 בעיר הולדתו טאמנה ביפן.
ולאדנה ווצ'יניץ'
ולאדנה ווצ'יניץ', ידועה גם בשמה הפרטי בלבד, ולאדנה, היא זמרת מונטנגרית ממוצא צפון-מקדוני, נציגת מונטנגרו לאירוויזיון לשנת 2022 בטורינו, איטליה.
ביוגרפיה
ולאדנה ווצ'יניץ' נולדה בטיטוגרד (פודגוריצה) שביוגוסלביה ב-18 ביולי 1986. סבה של ווצ'יניץ' מצד האם, בוריס ניזמובסקי, היה מפיק מוזיקלי ידוע במקדוניה הצפונית. הוא עמד בראש ארגון אמני הבמה של מקדוניה הצפונית וניהל אנסמבל בשם "מגניפיקו". ווצ'יניץ' עצמה הראתה מגיל קטן עניין במוזיקה. היא רכשה את החינוך היסודי והתיכוני שלה בבתי ספר מוזיקליים כשהיא מתרכזת באופרה ובתיאוריה של המוזיקה. ווצ'יניץ' סיימה תואר בעיתונאות בפקולטה הלאומית למדעי המדינה של מונטנגרו.
בשנת 2003 החלה ווצ'יניץ' להופיע בתוכנית קריוקי, ומאוחר יותר באותה השנה הוציאה את סינגל הבכורה שלה בהופעה בפסטיבל בעיר בודווה שבמונטנגרו. ב-3 במרץ 2005 השתתפה ווצ'יניץ' בקדם האירוויזיון המונטנגרי לאותה השנה עם השיר "Samo moj nikad njen", היא לא הצליחה לנצח, וסיימה במקום ה-18, היא לא התקדמה לקדם הפדרלי של סרביה ומונטנגרו שנערך יום לאחר מכן. בשנת 2006 חזרה והשתתפה ווצ'יניץ' בקדם המונטנגרי לאירוויזיון בדואט עם בויאנה ננזיץ' בשיר "Željna", היא העפילה לגמר וסיימה בו במקום ה-15.
ב-4 בינואר 2022 נודע כי ווצ'יניץ' תייצג את מונטנגרו באירוויזיון 2022 בטורינו, איטליה. יום לאחר מכן נודע כי שם השיר שלה יהיה "Breathe" וכי הוא יושר בשפה האנגלית. ב-12 במאי 2022 ביצעה ווצ'יניץ' את "Breathe" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. לאחר התחרות התברר כי מקומה בחצי הגמר היה 17 עם 33 נקודות.
הנסיכה אסלוג
הנסיכה אסלוג (נקראת גם קראבה/קראקה Kráka or Kraba) היא על פי האגדה בתם של המלך סיגורד והואלקיריה ברינהילד אשר מתו טרם אסלוג הכירה אותם, לכן גדלה עם אביה החורג של אימה (ברינהילד) היימיר. בצעירותה, היימיר דאג לשלומה של אסלוג הקטנה, אז בנה נבל אשר יש בו די מקום להכנסת אסלוג הקטנה, וכך נדד היימיר עם אסלוג מוחבאת בנבל שלו ממקום למקום.
אסלוג נישאה לרגנאר לודברוק, וילדה מספר בנים:
Bigger
Bigger (בעברית: גדול יותר) הוא אלבום האולפן השישי של צמד הקאנטרי שוגרלנד. האלבום יצא לאור ב-8 ביוני 2018, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Still the Same" ו-"Babe". בשני מביניהם, משתתפת הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
האלבום הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד 200.
הצלחה מסחרית
האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה הן במצעדי הבילבורד והן במצעדי חברת המצעדים הרשמית. במצעד הבילבורד 200, דורג בשיאו במקום ה-11. במצעד אלבומי הקאנטרי הוא דורג במקום השני והפך לאחד מהאלבומים המצליחים ביותר של הצמד. במצעד אלבומי הקאנטרי שבבריטניה, דורג במקום השלישי.
בסוף שנת 2018, פורסם על ידי בילבורד כי האלבום נכלל ברשימת "אלבומי הקאנטרי המצליחים ביותר בשנת 2018".
Greatest Hits (אלבום של ליאן ריימס)
Greatest Hits (בעברית: אוסף הלהיטים) הוא אלבום אוסף הלהיטים הרביעי של זמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס, אשר יצא לאור ב-18 בנובמבר 2003 על ידי קורב רקורדס. תחילה האלבום יצא בארצות הברית בלבד אך לאחר מכן גם יצא לאור ביתר העולם. בארצות הברית האלבום זכה להצלחה כאשר הגיע למעמד פלטינה במדינה.
תוכן והוצאה
האלבום מכיל אוסף של שירים בולטים מהקריירה של ריימס בתוספת של שני שירים חדשים: "This Love", אותו כתבה ריימס ביחד עם מארק ביסון וג'ים קולינס בהשראת מערכת היחסים שלה עם בעלה באותה תקופה דין שירמט והשיר "Last Thing on My Mind", דואט עם הזמר רונאן קיטינג. שני השירים גם יצאו לאור כסינגלים מהאלבום. בנוסף לגרסה הרגילה של האלבום הוא גם יצא במהדורה מוגבלת הכוללת גרסת כיסוי לשיר ,O Holy Night, ומהדורה מוגבלת נוספת שכוללת קליפים של ריימס.
באוגוסט 2014 האלבום יצאה במהדורה מחודשת אשר גם היא הייתה מוגבלת והייתה זמינה באתר וולמארט בלבד. מהדורה זו הכילה את האלבום הזה ביחד עם אלבום נוסף בשם Dance Like You Don't Give A...Greatest Hits Remixes, שכללה רמיקסים לשירי האלבום. בארצות הברית מהדורה זו גם יצאה בגרסה פיזית.
Porter 'n' Dolly
Porter 'n' Dolly (בעברית: פורטר ודולי) הוא האלבום ה-11 המשותף של זמרי הקאנטרי דולי פרטון ופורטר ווגונר אשר שוחרר ב-19 באוגוסט 1974 על ידי RCA Victor. מתוך האלבום יצא השיר "Please Don't Stop Loving Me" כסינגל. השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי ובכך הפך לשיר הראשון שלהם כצמד לעשות זאת.
הקלטה
האלבום הוקלט במשך יומיים בתאריכים 23 ו-24 במאי 1974 באולפני B של RCA בנאשוויל, טנסס. במהלך יומיים אלה הוקלטו שמונה מתוך עשרה משירי האלבום כאשר השניים הנוספים הוקלטו לאלבומים קודמים של השניים.
ביקורות
בילבורד נתנו ביקורת חיובית לאלבום. הם ציינו לחיוב את העובדה כי כל השירים נכבו על ישני השניים עצמם. הם המשיכו ואמרו שהאלבום מכיל "כמה בלדות נחמדות, חלקן בקצב מהיר, אבל [כולן] נעימות להאזנה." בנוסף הם גם ציינו את השירים We'd Have to Be Crazy", "Two", ו-"The Power of Love" כשירים הטובים ביותר מהאלבום. בנוסף הם גם נתנו ביקורת חיובית על עטיפת האלבום.
פרנקלין (אי)
האי פרנקלין (באנגלית: Franklin Island) הוא אי באורך 12.6 ק"מ, השוכן בים רוס, כ-128 ק"מ מזרחית לכף היקי, ארץ ויקטוריה.
היסטוריה
האי התגלה ב-27 בינואר 1841 על ידי ג'יימס קלארק רוס, ונקרא על שם סר ג'ון פרנקלין, החוקר הנודע של החוג הארקטי, שבתפקידו כמושל ארץ ואן דימן שבטסמניה, בשנת 1840, אירח כיד המלך את המשלחת, כשעגנה בדרכה דרומה בהובארט. אף כי האי נמצא רק 80 ק"מ צפונית לאי בופור ונראה במבט ראשון כמשתייך לאותה קבוצה,, לא מקובל לראות באי פרנקלין חלק מארכיפלג רוס.
באי שוכנת מושבת קינון גדולה של פינגוויני אדלי.
צוק ברנאקי (-76.13333°N, 168.33333°W) הוא מצוק תלול, בקצה הדרומי של האי פרנקלין. את שמו נתנה לו משלחת צלב הדרום, 1900-1898, על שם לואיס ברנאקי, חבר המשלחת. השם הגנרי שונה מ"כף" ל"צוק" על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים כדי למנוע כפילות עם כף ברנאקי על חוף ארץ ויקטוריה.
שרטוני פרנקלין (-76°N, 169°W) הם שרטונים בסמוך לאי פרנקלין.
מואוניום
מואוניום הוא חלקיק דמוי אטום המורכב ממואון חיובי (או אנטימואון) ואלקטרון (µ+e-), שהתגלה לראשונה ב-1960 על ידי ורנון יוז, וניתן לו הסמל הכימי Mu. המואוניום יכול לעבור תגובות כימיות במהלך זמן מחצית החיים של המואון, העומד על 2.19698 מיקרושניות. דוגמה לתגובה כזו היא היצירה של מואוניום כלוריד בתגובה בין מואוניום ומולקולת כלור:
יחסי המסה בין מואוניום לפרוטיום, דאוטריום וטריטיום הם בקירוב 9,18 ו-27, בהתאמה. לפיכך, אחד התפקידים האפשריים של מואוניום בכימיה יהיה כמדד רגיש ביותר להשפעות תלויות מסה, במיוחד של השפעות איזוטופים קינטיים. מואוניום, כמו טריטיום, הוא רדיואקטיבי. על כן, ניתן לצפות בו דרך תוצרי הדעיכה שלו. ניתן לחקור אותו גם באמצעות תהודה מגנטית מואונית (µSR). מואוניום יכול לשמש לחקר תהליכים של אטומי מימן שאינם ניתנים לצפייה בשיטות קונבנציונליות. שימוש אפשרי נוסף הוא שימוש במואוניום לבדיקה של המבנה המגנטי של חומרים.
המנגנון היעיל ביותר לייצור מואוניום, נכון ל-2003, הוא לכידת אלקטרון לאחר עצירת מואון חיובי בגז קריפטון, או ארגון, אשר בו נעשה שימוש בגילוי המואוניום.
באופן דומה, מואון שלילי יכול להחליף אלקטרון במסלול 1s של אטום, ובמקרה זה אטום זה נקרא אטום "מואוני": H+µ- הוא "מימן מואוני". החלקיק שנוצר כאשר מואון שלילי מחליף אלקטרון במואוניום (µ+µ-) נקרא מואוניום מואוני, או מואוניום אמיתי. חלקיק זה היה צריך להיקרא מואוניום, שכן הסיומת 'אוניום' באמת הייתה שמורה לרוב לזוגות החלקיקים-אנטי-חלקיקים, בהם הפוזיטרוניום, הקווארקוניום (מזונים המורכבים מקווארק והאנטיקווארק המתאים לו, כמו מזון J/psi ואופסילון), והפאיוניום (חלקיק המורכב מפאיון חיובי ומפאיון שלילי, π+π - ). באופן מתאים לפרוטיום, דאוטריום וטריטיום, היה צריך לקרוא למואוניום מויום; אבל מכיוון שהמיואון החיובי הוא האנטי-חלקיק (כי מיואונים הם לפטונים) הוא צריך להיות אנטי-מויום. עם זאת, החלקיק הידוע בשם מואוניום, לפי הגדרת IUPAC, הוא µ+e- ולא µ+µ-.
המואוניום התגלה לראשונה על ידי ורנון יוז בשנת 1960, כאשר נוצר על ידי לכידת אלקטרון על ידי אנטימואון בגז ארגון. שש שנים לאחר מכן, היכולת שלו לשמש כאיזוטופ קל של מימן הועלו על ידי יוז. לאחר מכן, במהלך 1966–1967 נמדדו חלק מקבועי קצב התגובה שלו, על ידי הוספת כמויות ידועות של מגיבים לגז הארגון שבו נוצר המואוניום וקביעת קצב היעלמותו. רדיקלים חופשיים המכילים מואוניום התגלו לראשונה ב-1978, ומבניהם הוסקו בהקבלה לרדיקלי המימן המתאימים. ב-1983, מואונים חיוביים נחקרו בפירוט על ידי תהודה מגנטית בשלושה מצבים כימיים: כחלקיקי מואוניום חופשיים, כמואוניום ברדיקלים חופשיים, או נמצאים במצב דיאמגנטי. האחרון כולל מואונים חופשיים וכל מולקולה דיאמגנטית המשלבת את המיאון, כגון MuH, MuOH, ו-C6H13Mu.
כשרות אלטרנטיבית
במדינת ישראל כשרות אלטרנטיבית או תעודת כשרות אלטרנטיבית היא מסמך או שלט המוצג במסעדה או בית עסק ומצהיר על כשרות המזון או על קיום השגחה על מילוי דרישות ההלכה בהקשר של הכנת המזון, בלי שבית העסק יהיה מושגח על ידי הרבנות הראשית או גוף מטעמה. חלק מהתעודות מונפקות על ידי גוף חיצוני.
היסטוריה
חוק איסור הונאה בכשרות אוסר על בתי עסק להציג עצמם בכתב ככשרים ללא אישור מאת אחד הגורמים המוסמכים מטעם הרבנות הראשית לישראל. החוק אינו אוסר הנפקת תעודות כשרות מטעם ועדי כשרות פרטיים, אך רק אם בית העסק מחזיק גם בתעודה רשמית מטעם הרבנות המוסמכת. חוק זה מקנה לרבנות את המונופול על הענקת תעודות כשרות, אך במקרים רבים הוא מופר, לעיתים בטענה כי הרבנות דורשת מחירים מופקעים עבור שירותיה ונאכפת בה פרשנות קפדנית מדי של דיני הכשרות וההלכה.
בין הגופים המעניקים תעודות השגחה לבתי עסק שאינם בהשגחה הרבנות, תוך הסתמכות על חוות דעת משפטית לפיה כל עוד בתעודה לא מופיעה הביטוי 'כשר' אין בכך עבירה על החוק, נמנים בד"צ 'משמר הקודש - שמן המשחה' הנותן כשרות באזור התחנה המרכזית בתל אביב, בד"צ מישקולץ' בפתח תקווה, בד"צ רופשיץ באזור ירושלים, בד"ץ חרדים של הרב יעקב לנדאו באזור באר שבע, וגופי הכשרות 'כתר הכשרות', 'נזר הכשרות', 'עטרת ישורון' ו"השגחה פרטית" שהוקמה על ידי עמותת "השגחה פרטית לקידום יהדות פלורליסטית בישראל", פועלת בתמיכת תנועת 'ירושלמים' של רחל עזריה, שכחברת הכנסת פועלת להכשרת תעודות כשרות אלטרנטיביות, ובשנת 2018 נרכשה בידי עמותת צהר.