cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דומניקו מודוניו
דומניקו מודוניו (באיטלקית: Domenico Modugno; 9 בינואר 1928 - 6 באוגוסט 1994) היה זמר-יוצר איטלקי ובסוף ימיו גם חבר פרלמנט. הוא זכה ארבע פעמים בפסטיבל סן רמו (יותר מכל זמר אחר, פרט לקלאודיו וילה, שחולק עמו שיא זה), ייצג את איטליה שלוש פעמים בתחרות האירוויזיון, וזכה בשני פרסי גראמי (שיר השנה ואלבום השנה). להיטו הגדול ביותר, "Nel blu dipinto di blu" ("אצבע את השמיים בכחול", מוכר יותר כ-Volare, "ווֹלָארֶה"), הוקלט מאות פעמים ברחבי העולם על ידי זמרים והרכבים שונים.
תולדות חייו
מודוניו נולד בעיירה פוליניאנו א מארה (Polignano a Mare) בנפת בארי. מגיל צעיר רצה להיות שחקן קולנוע ולאחר שסיים שירות צבאי, ב-1951 נרשם ללימודי משחק. במקביל כתב שירים ושירו Lazzarella זכה ב-1957 במקום שני בפסטיבל שירים נפוליטניים, דבר שהביאו לפסטיבל סן רמו ב-1958 עם השיר "וולארה".
השיר זכה בפסטיבל והפך ללהיט בקנה מידה עולמי. הוא הגיע לראש מצעד הפזמונים בארצות הברית ושהה במקום הראשון חמישה שבועות, תוך שהוא גובר על שירים מאת ריקי נלסון ואלביס פרסלי, עובדה חסרת תקדים ששיר באיטלקית גובר על שירים באנגלית. באותה שנה קיבל את שני פרסי גראמי לשיר השנה ולאלבום השנה. השיר תורגם לאנגלית, צרפתית, רוסית וספרדית וייצג את איטליה בתחרות האירוויזיון של אותה שנה, אך הגיע רק למקום השלישי. את השיר שרו גם פרנק סינטרה, דין מרטין, לואי ארמסטרונג, קליף ריצ'רד, דלידה, לוצ'אנו פאבארוטי, הפלאטרס ואחרים.
שנה לאחר מכן חזר מודוניו לסן רמו עם עוד להיט - "Piove" (הידוע יותר כ-Ciao, ciao bambina, "צ'או צ'או במבינה"). הוא זכה במקום הראשון ושב וייצג את איטליה באירוויזיון. ב-1960 הגיע למקום השני בסן רמו עם "Libero" ("חופשי"). ב-1962 שב וזכה בפסטיבל סן רמו עם "Addio...addio...." ("להתראות... להתראות") יחד עם קלאודיו וילה, שגם ייצג את איטליה לבדו באירוויזיון של אותה שנה עם אותו שיר. ב-1966 זכה בפסטיבל סן רמו עם השיר "Dio, come ti amo" ("אלוהים, אני אוהב/ת אותך כל-כך"), אותו שר בדואט עם ג'יליולה צ'ינקווטי. הוא שב וייצג את איטליה באירוויזיון של אותה שנה עם שיר זה לבדו, זכה באפס נקודות והיה האחרון בתחרות.
בשנות השבעים התרכז במוזיקה קלאסית וקיבל תפקידים באופרה.
ב-1986 חבר למפלגה הרדיקלית האיטלקית וביוני 1987 נבחר לחבר פרלמנט מטעם טורינו. הוא היה פעיל בסוגיות חברתיות שונות, בפרט פעל לשיפור תנאיהם של חולי בית החולים הפסיכיאטרי באגריג'נטו.
ב-6 באוגוסט 1994 נפטר מהתקף לב בבית הקיץ שלו באי למפדוזה.
דנרבציה וראינרבציה
דנרבציה (Denervation) היא הפרעה בעצבוב של סיבי השרירים.
ראינרבציה היא צמיחה מחודשת של העצבים (המעצבבים את סיבי השריר) אשר נפגעו. יכול להביא לשיפור בתפקוד ובתחושה באזור הפגוע.
הדנרבציה, יכולה לנבוע ממחלות של תאי העצב בחוט השדרה (לדוגמה, פוליומיאליטיס או מחלת הנירון המוטורי), ממחלות של העצבים ההיקפיים, ממחלות של שורשי העצבים או מחבלות למערכת העצבים ההיקפית. השריר זקוק לעצבוב תקין, לא רק כדי להיות מופעל, אלא העצבוב חיוני להישרדותו. כאשר השריר מנותק מהעצב, סיבי השריר מתחילים להצטמק והם מתנוונים (אטרופיה). הקולטנים לאצטילכולין שמרוכזים באזור הסינפסה, בחיבור עצב-שריר, מתפזרים לכל אורך סיב השריר. בסיבי השריר מתחילות התפרקויות חשמליות עצמוניות (פיברילציות), שניתן לגלותן בעזרת רשמת שרירים חשמלית (EMG). אם תוך מספר חודשים סיבי השריר יעוצבבו מחדש, הם יגדלו ויחזרו לתפקד.
במקרה שהשריר לא יעוצבב בתוך כשנה, יאבדו סיבי השריר ולא ניתן יהיה יותר להפעילם מחדש. על כן בחבלות של העצבים, כאשר נפגעת השלמות האנטומית של העצב, יש לדאוג להחזיר את העצבוב לשריר תוך מספר חודשים. במחלות, שבהן נפגעת מערכת העצבים ההיקפית, כגון מחלת הנירון המוטורי, קיים תהליך מתמיד של דנרבציה ועצבוב מחדש. סיבי השריר המנוונים השייכים ליחידה מוטורית פגועה (היחידה המוטורית כוללת את תא העצב המוטורי בחוט השדרה, האקסון ושלוחותיו וסיבי השריר המעוצבבים על ידם), יעוצבבו על ידי שלוחות של סיבי עצבים השייכים ליחידות מוטוריות סמוכות. כך במהלך המחלה הולך ומתמעט מספר היחידות המוטוריות, אך אלו ששורדות הולכות וגדלות ומכילות יותר ויותר סיבי שריר. תהליכי הדנרבציה והעצבוב מחדש ניתנים לאבחון בעזרת רשמת שרירים חשמלית ובעזרת ביופסיית שריר.
שער סאלאריה
היסטוריה
שער סאלאריה נבנה כחלק מחומת אורליאנוס על ידי הקיסר אורליאנוס במאה השלישית. השער, ממנו יצאה הויה סאלאריה נובה (דרך סאלאריה החדשה), כלל פתח יחיד ומשני צדדיו מגדלי שמירה בצורת מחצית עיגול. בסמוך לשער היו גני סאלוסטיוס.
במהלך המאה החמישית שוקם השער על ידי הקיסר פלביוס אוגוסטוס הונוריוס, ונפתחו מעל הפתח שלושה חלונות גדולים.
מלך הויזיגוטים, אלאריק הראשון פרץ לרומא מבעד שער זה במהלך ביזת רומא בשנת 410.
במהלך ימי הביניים המשיך השער לפעול בשמו הרומי המקורי, ולא "זכה" לשם נוצרי בדומה לשאר שערי רומא.
ב-20 בספטמבר 1870 פרצו חיילי ממלכת איטליה מבעד לחומות העיר בין השער לבין שער פיה. השער נפגע בצורה קשה מחילופי הארטילריה, ונהרס בשנת 1871 בשל הפגיעה הקשה בו.
בשנת 1873 נבנה השער מחדש על ידי האדריכל וירג'יניו וספיניאני, אולם בשנת 1921 הוחלט להרוס את השער המשוחזר ולבנות באתר כיכר על מנת להקל על תנועת כלי הרכב.
במהלך הריסת השער בשנת 1921 נערכו באתרו חפירות ארכאולוגיות במסגרתן התגלו מערות קבורה שהיו לאורכה של ויה סאלאריה במאה הראשונה לפנה"ס.
ללדין
ללדין הייתה להקת בנות ישראלית שפעלה בשנת 1994.
היסטוריה
הלהקה הוקמה בידי המפיקים יאיר שדה וגרי ולודבסקי, ושמה הורכב משילוב שמותיהן הפרטיים של שלוש חברותיה – לימור עזרא, לימור עופר ודינה אברג'יל. אלבום הבכורה של הלהקה שנקרא "הלילה" זכה להצלחה רבה, והשיר הבולט בו היה "יעקב" שהושמע ברשתות הרדיו ושילב בו באופן חריג לתקופתו, מוזיקת פופ אלקטרונית. שיר נוסף שהצליח היה "מי אם לא אנחנו". כמו כן, באלבום הופיעה גם גרסה עברית לשיר "Love Child" של הסופרימס, אשר הופיעה בסרט סטריפטיז שנתיים לאחר מכן.
למרות הצלחת האלבום, החלו חילוקי דעות בין הרכב הלהקה ומפיקיה יאיר שדה וגרי ולודבסקי, שלבסוף הביאו לפירוק הלהקה.
ב-1995 ביצעו חברות הלהקה קולות רקע בשיר "להתראות נעורים שלום אהבה" בביצוע להקת "משינה" מהאלבום באותו השם "להתראות נעורים שלום אהבה" שיצא באותה השנה.
לאחר התפרקות הלהקה לימור עזרא הקימה יחד עם הזמרת גלית ויצמן את צמד "גולדה". הצמד הוציא אלבום שכלל גרסה לשיר "הוא לא כל כך חכם" של להקת הנח"ל ואת הלהיט "רטובה", אך לא זכה להצלחה.
הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן
הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן (באזרית: Azərbaycan Xalq Cümhuriyyəti), המכונה גם הרפובליקה העממית של אזרבייג'ן, או פשוט אזרבייג'ן על פי ועידת השלום בפריס, 1919–1920, או אזרבייג'ן הקווקזית בכמה מסמכים דיפלומטיים, הייתה הרפובליקה הדמוקרטית החילונית השלישית בעולם הטורקי ובעולם המוסלמי, אחרי רפובליקת קרים ואידל-אוראל. הרפובליקה נוסדה על ידי המועצה הלאומית האזרית בטיפליס ב־28 במאי 1918 לאחר קריסת האימפריה הרוסית. גבולותיה היו עם רוסיה מצפון, הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בצפון מערב, הרפובליקה הראשונה של ארמניה ממערב ואיראן מדרום. התגוררו בה 2.86 מיליון תושבים. גנג'ה הייתה בירת הרפובליקה הזמנית שכן באקו הייתה בשליטת הבולשביקים. השם "אזרבייג'ן" שאימצה מפלגת מוסאוואת השלטת, מסיבות פוליטיות, שימש לפני הקמת הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן בשנת 1918, אך ורק כדי לציין את האזור הסמוך של צפון מערב איראן.
במסגרת הרפובליקה, פותחה מערכת ממשלתית בה פרלמנט שנבחר על בסיס ייצוג אוניברסלי, חופשי ויחסי והיה הארגון העליון של סמכות המדינה; מועצת השרים הייתה השנייה בחשיבותה כשבפרלמנט היה ייצוג עממי נרחב למדי וישבו בו גם נציגי מיעוטים, כגון המיעוט הרוסי, הפולני, היהודי והגרמני.
אחד ההישגים החשובים של הפרלמנט היה הענקת זכות בחירה לנשים, שהפכה את אזרבייג'ן לאחת המדינות הראשונות בעולם, ולמדינה הראשונה בעלת רוב מוסלמי, שהעניקה לנשים זכויות פוליטיות שוות לגברים. הישג חשוב נוסף היה הקמת אוניברסיטת באקו, שהייתה האוניברסיטה הראשונה בסגנון מודרני שהוקמה באזרבייג'ן.
הערות שוליים
40.50891°N, 47.33233°W
סם סטרייק
סמואל הארי סטרייק (באנגלית: Samuel Harry Strike נולד ב-18 בינואר 1994) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה
סטרייק נולד בינואר 1994 בסאות'אנד-און-סי, אסקס. הוא כיכב בסדרת הטלוויזיה "MI High" בהפקת ערוץ CBBC, בתור דן מורגן בין השנים 2013–2014. בשנת 2014, שיחק סטרייק בתפקיד אורח בפרק השני בסדרת הקומדיה "Give Out Girls" בתור נער 15 בשם לוק, שאיתו מרילין יוצאת. סטרייק נבחר למקום ה-11 ברשימת הגברים הכי לוהטים לשנת 2014 בהצבעת מעריצים שנוהלה על ידי sugarscape.com.
איסאנדרס (2013–2014)
בשנת 2013, סטרייק לוהק לגלם את ג'וני קרטר באופרת הסבון "איסטאנדרס" המשודרת ב-BBC. דמותו של סטרייק הוצגה כחלק ממשפחת קרטר. הוא בנם של מייק קרטר ( דני דייר) ולינדה קרטר (קלי ברייט). הוא הופיע לראשונה בסדרה ב-26 בדצמבר 2013.
דמותו של ג'וני זכתה לשבחי הביקורת, במיוחד הסצנות שבהן ג'וני יצא מהארון בפני אביו. גם הביצועים הרגישים של סטרייק וגם של דייר במהלך הסצנה הזו זכו לשבחים. בסרטון מקוון באתר הרשמי, סטרייק אמר כי: "דני דייר והוא קיבלו מכתבים של אנשים שהודו להם שעזרנו להם לצאת מהארון, וזה היה שווה את זה".
ב-14 בנובמבר 2014, סטרייק הודיע כי הוא עוזב את הסדרה ושהוא כבר צילם את הסצנות האחרונות שלו. דמותו עזבה ב-23 בדצמבר 2014 אך הופיעה בהופעה מיוחדת בפרק ב-25 בדצמבר.
לאחר עזיבתו של סטרייק, המפיק הראשי של "איסטאנדרס", דומיניק טרדוול-קולינס, אמר כי אין לו תוכניות לעצב מחדש את דמותו של ג'וני וכי "הדלת פתוחה בפניו לחזור". הוא גם הוסיף כי הוא "מקווה שסם יחזור". עם זאת, בפברואר 2016 הוכרז שהדמות תלוהק מחדש לשחקן חדש, כאשר השחקן טד ריילי קיבל את התפקיד באפריל.
2015-הווה
סטרייק לוהק לסרט דרמת הפשע "Bonded by Blood 2", שיצא לאקרנים ב-2 בינואר 2017.
הוא כיכב בסרט הפריקוול של פני עור: המנסרים מטקסס 3, "Leatherface", לצד סטיבן דורף. הסרט מתאר מתבגר, הבורח מבית חולים לחולי נפש עם שלושה אסירים נוספים. הוא נכתב על ידי סת' מ. שרווד ובוים על ידי ג'וליאן מורי ואלכסנדר בסטילו. הצילומים החלו ב-18 במאי 2015 בבולגריה והסתיימו ב-19 ביוני 2015. שנה לאחר מכן סטרייק כיכב בסדרת הטלוויזיה עדות אילמת, והחל להצטלם לסרט "Monster Party" משנת 2017. סטרייק זכה להצלחה בטלוויזיה האמריקאית כמעט מיד, עם תפקידי אורח בסדרות "טיימלס" ו"מיינד האנטר". הוא גילם את הטלפת ת'יל בסדרת המדע הבדיוני "Nightflyers".
נבחרת אוסטריה בכדורגל
נבחרת אוסטריה בכדורגל היא הנבחרת הלאומית של אוסטריה. הנבחרת העפילה לגביע העולם בכדורגל בפעם האחרונה במונדיאל 1998 ושיחקה באליפות אירופה בכדורגל פעמיים.
הנבחרת העפילה למונדיאל 1938 אבל לא שיחקה בגלל האנשלוס (הכיבוש הגרמני). ההישג הטוב ביותר שלה בגביע העולם הוא המקום השלישי במונדיאל 1954.
נבחרת אוסטריה ונבחרת ישראל נפגשו מספר פעמים במוקדמות אליפות אירופה והמונדיאל. אחד המשחקים הזכורים ביותר לקהל הישראלי, הוא הניצחון 5 - 0 של נבחרת ישראל על אוסטריה באצטדיון רמת גן ב־6 ביוני 1999, מול כ-45,000 צופים. משחק אחר שזכור הוא המשחק ברמת גן שבו איזנה אוסטריה את התוצאה בדקה ה-90 ל-1 - 1, ובכך מנעה מישראל את העלייה למשחקי ההצלבה למונדיאל 2002. אוסטריה הובסה במשחקי ההצלבה על ידי נבחרת טורקיה, שהגיעה בטורניר עצמו למקום השלישי.
שנות ה-30 של המאה ה-20
הטורניר הגדול הראשון בו אוסטריה השתתפה לראשונה היה מוקדמות מונדיאל 1934. אוסטריה העפילה לטורניר הגמר לאחר שהביסה את בולגריה 1–6. בהמשך פרשה בולגריה מהמשך ההתמודדות ואוסטריה העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר הגמר. אוסטריה הגיעה לטורניר כאחת הנבחרות הטובות באירופה שכונתה בשם ה"וונדר טים" (נבחרת הפלא) ששיחקה תחת המאמן היהודי הוגו מייזל.
במשחקה הראשון בטורניר הגמר, בשלב שמינית הגמר, ניצחה אוסטריה את צרפת 2–3 אחרי הארכה. ברבע הגמר ניצחה אוסטריה את הונגריה 1–2. בחצי הגמר הפסידה אוסטריה 0–1 לאיטליה. האוסטרים התלוננו על טעויות שיפוט מצד השופט השוודי איוואן אקלינד שאחת מהן הובילה לשער של איטליה. לאחר הטורניר היו שמועות כי בניטו מוסוליני הבטיח לשופט דברים בתמורה שישפוט לטובת האיטלקים במשחק חצי הגמר והגמר. במשחק על המקום השלישי הפסידה אוסטריה לגרמניה 2–3. בכך סיימה אוסטריה במקום הרביעי.
אוסטריה העפילה למונדיאל 1938 לאחר שניצחה במוקדמות את לטביה, אך בעקבות סיפוחה לגרמניה במהלך האנשלוס, בוטלה ההתאחדות האוסטרית והנבחרת פרשה מטורניר הגמר. חלק מן השחקנים שיחקו עבור גרמניה הנאצית.
מונדיאל 1954
אוסטריה פרשה ממוקדמות מונדיאל 1950, אך השתתפה במוקדמות מונדיאל 1954 במסגרתן הביסה את פורטוגל 1–9 וסיימה עימה בתיקו 0-0 ובכך העפילה לטורניר הגמר בפעם השנייה בתולדותיה. בשלב הבתים של טורניר הגמר, ניצחה אוסטריה את סקוטלנד 0–1 והביסה את צ'כוסלובקיה 0–5. בגלל מתכונת הטורניר, אוסטריה לא התמודדה מול אורוגוואי, שגם לה היו שני ניצחונות, אף על פי ששתיהן שובצו באותו בית ובהגרלה ביניהן נקבע כי אורוגוואי תסיים ראשונה בבית ואוסטריה שנייה. בשלב רבע הגמר התמודדה אוסטריה מול שווייץ. במהלך המשחק פיגרה אוסטריה 0–3 כבר בדקה ה-19, אך הפכה את התוצאה ל-3–5 בתוך רבע שעה. כל אחת מהנבחרות כבשה שני שערים נוספים עד לסיום ותוצאת המשחק הייתה 5–7 לזכות אוסטריה. בסה"כ הובקעו במשחק 12 שערים ובכך נקבע שיא השערים למשחק במונדיאל, שיא שמחזיק עד להיום. בחצי הגמר הובסה אוסטריה 1–6 על ידי גרמניה ובמשחק על המקום השלישי ניצחה אוסטריה את אורוגוואי 1–3. הזכייה במקום השלישי במונדיאל 1954 היא ההישג הגדול ביותר של נבחרת אוסטריה בכל הזמנים. אריך פרובסט היה המבקיע המצטיין של אוסטריה בטורניר עם 6 שערים. ארנסט סטויזפל ותאודור ואגנר הבקיעו 3 שערים כ"א (כל שלושת השערים של ואגנר הובקעו בניצחון על שווייץ). אלפרד קרנר וארנסט אוקווירק הבקיעו שני שערים כ"א (צמד השערים של קורנר הובקע אף הוא בניצחון על שווייץ).
מונדיאל 1958
אוסטריה העפילה לטורניר הגמר של מונדיאל 1958 לאחר שסיימה ראשונה בבית המוקדם שכלל גם את הולנד ולוקסמבורג. בטורניר עצמו הובסה אוסטריה על ידי ברזיל 0–3 והפסידה לברית המועצות 0–2. אוסטריה סיימה את משחקיה בתיקו 2-2 עם אנגליה וסיימה במקום האחרון בבית.
מונדיאל 1978
אוסטריה החלה להשתתף במוקדמות אליפות אירופה החל מאליפות אירופה הראשונה, יורו 1960, אך הפסידה ברבע הגמר לצרפת ולא העפילה לטורניר הגמר. גם בטורנירים הבאים לא הצליחה אוסטריה להעפיל לטורניר הגמר. אוסטריה פרשה מסיבות כספיות ממוקדמות מונדיאל 1962, אך התמודדה במוקדמות מונדיאל 1966 ולראשונה בתולדותיה נכשלה בניסיונה להעפיל לטורניר הגמר כאשר סיימה אחרונה בבית המוקדם אחרי הונגריה ומזרח גרמניה. בעוד שלוש ההיעדרויות הקודמות של אוסטריה מטורניר הגמר היו בעקבות פרישתה, הפעם היעדרותה הייתה כתוצאה מהדחה מטורניר המוקדמות. אוסטריה לא הצליחה להעפיל גם לשני טורנירי גביע העולם הבאים, אך הצליחה להעפיל למונדיאל 1978. בשלב הבתים ניצחה אוסטריה את ספרד 1–2 ואת שוודיה 0–1. במשחקה האחרון בשלב הבתים הפסידה אוסטריה לברזיל 0–1 אך סיימה ראשונה בבית בזכות מספר שערי זכות גדול יותר מברזיל שסיימה עימה באותו מספר נקודות והפרש שערים. בשלב הבתים השני הובסה אוסטריה על ידי הולנד 1–5 והפסידה לאיטליה 0–1. אולם במשחקה האחרון הפתיעה אוסטריה את מערב גרמניה 2–3 במשחק שזכה לכינוי "נס קורדובה". היה זה הניצחון הראשון של אוסטריה על גרמניה מזה 47 שנים. ניצחון יוקרתי זה לא מנע מאוסטריה לסיים במקום האחרון בבית. הנס קרנקל היה המבקיע הבולט של אוסטריה בטורניר עם 4 שערים.
מונדיאל 1982
אוסטריה העפילה למונדיאל 1982 בפעם השנייה ברציפות. היא שובצה בשלב הבתים עם מערב גרמניה, אלג'יריה וצ'ילה. אוסטריה ניצחה את צ'ילה 0–1 ואת אלג'יריה 0–2. למשחקה האחרון בבית נגד מערב גרמניה הגיעו שתי הנבחרות כאשר הן מודעות לניצחונה של אלג'יריה על צ'ילה במחזור הסיום שנערך יום קודם לכן וכאשר הן יודעות כי ניצחון גרמני בהפרש של שער או שניים יעלה את שתי הנבחרות לשלב הבא. במשחק, שזכה לכינוי "חרפת גיחון", ניצחה מערב גרמניה 0–1 משער מוקדם ושתי הנבחרות לא התאמצו להבקיע שערים נוספים. בעקבות מקרה זה, החליטה פיפ"א לשנות את שיטת קיום משחקי הבתים בעתיד, כך ששני המשחקים במחזור הסיום יתקיימו במקביל. אוסטריה, שספגה ביקורת על חוסר ההגינות שהפגינה במשחק, העפילה לשלב הבתים השני מהמקום השני בבית. בשלב הבתים השני הפסידה אוסטריה לצרפת 0–1 וסיימה בתיקו 2-2 עם צפון אירלנד ובכך סיימה במקום השני בבית והודחה מהטורניר.
מונדיאל 1990
אוסטריה לא העפילה למונדיאל 1986, אך העפילה למונדיאל 1990. בטורניר הגמר הפסידה אוסטריה 0–1 לאיטליה ולצ'כוסלובקיה וניצחה 1–2 את ארצות הברית. אוסטריה סיימה שלישית בבית ולא העפילה לשמינית הגמר.
מונדיאל 1998
אוסטריה לא העפילה למונדיאל 1994, אך העפילה למונדיאל 1998. היא סיימה בתיקו 1-1 עם קמרון ועם צ'ילה והפסידה 1–2 לאיטליה. אוסטריה סיימה שלישית בבית ולא העפילה לשמינית הגמר.
יורו 2008
אוסטריה נבחרה לארח את יורו 2008 בצוותא עם שווייץ ובכך השתתפה לראשונה בתולדותיה בטורניר גמר אליפות אירופה, לאחר שכשלה להעפיל לטורניר זה 12 פעמים. למרות יתרון הביתיות, אוסטריה לא הצליחה לנצח באף משחק. היא הפסידה לקרואטיה 0–1, סיימה בתיקו 1-1 עם פולין והפסידה לגרמניה 0–1. אוסטריה סיימה במקום השלישי בבית ולא העפילה לשלב הבא.
יורו 2016
לאחר שלא הצליחה להעפיל ליורו 2012, הצליחה אוסטריה, לראשונה בתולדותיה, להעפיל ליורו 2016 דרך טורניר המוקדמות. זאת לאחר שסיימה ראשונה בבית המוקדם לפני רוסיה, שוודיה, מונטנגרו, ליכטנשטיין ומולדובה במאזן מרשים של 9 ניצחונות ותוצאת תיקו אחת. עם זאת, בטורניר הגמר, שוב אכזבה אוסטריה כאשר הפסידה להונגריה 0–2, סיימה בתיקו 0-0 עם פורטוגל והפסידה 1–2 לאיסלנד.
יורו 2020
אוסטריה העפילה ליורו 2020, ובמשחקה הראשון בטורניר השיגה את ניצחונה הראשון בתולדותיה בתחרות לאחר שגברה 1–3 על נבחרת מקדוניה הצפונית.
סגל הנבחרת
הנתונים מעודכנים נכון ל-27 ביוני 2021 (לאחר המשחק נגד נבחרת איטליה במסגרת שמינית גמר יורו 2020)
שיאי שחקנים
נכון ל-17 ביוני 2023.
מבנדאזול
מבּנְדאזוֹל או בכינויה הנפוץ ורמוקס (Mebendazole או MBZ, כתיב כימי: C16H13N3O3) היא תרופה נפוצה לטיפול במגוון רחב של תולעים טפיליות במעיים. טווח הפעולה של התרופה כולל תולעים נימיות שונות, דוגמת: תולעי סיכה (Enterobius vermicularis), תולעי שוט (Trichuris trichiura), תולעי קרס (Ancylostoma duodenale, Necator americanus) וכן תולעים טבעתיות ושרשורים.
לצד היתרון בטווח הפעולה הרחב של התרופה, יש לה יתרון נוסף - עבור האדם החולה, יש לה רעילות נמוכה ביותר. חסרונה של התרופה הוא באיטיות פעולתה - החולה עשוי למצוא תולעים חיות בצואתו ולחוש בסימפטומים אחרים של זיהום התולעים במהלך ימים אחדים אחרי סיום נטילת התרופה. חולה שאינו מודרך כהלכה עשוי לחשוב, שהתרופה לא מצליחה לסייע לו. חיסרון נוסף הוא שהתרופה אינה פוגעת בביצי מרבית מיני התולעים ועל כן, כעבור שבוע מנטילתה המקורית, יש להשתמש בה שוב, כנגד התולעים, שזה עתה בקעו מן הביצים.
התרופה נלקחת בבליעה, כטבליה או כתמיסה. היא נלקחת, תחילה, במהלך יום אחד או במהלך שלושה ימים ולאחר הפסקה של שבוע, במהלך יום נוסף. התרופה פועלת לשיתוק ולהרג התולעים הנמצאות לאורך מערכת העיכול, על ידי הפרעה ביצירת חלבון, הדרוש לשרירי התולעים. פעולה זו הורגת את התולעים במהלך מספר ימים ולא מיד עם נטילת התרופה.
לתרופה יש רעילות נמוכה מאוד עבור האדם, מכיוון שרק חלק קטן ממנה נספג מן המעי אל מחזור הדם. במרבית מיני התולעים, התרופה גם אינה חודרת לביצים ולכן יש להשתמש בה פעמיים. בפעם הראשונה נגד התולעים שכבר בקעו מן הביצים וכעבור שבוע, נגד אלו החדשות שבקעו.
התרופה שייכת למשפחת הבנזימידאזול. מבנדאזול הוצגה לראשונה על ידי "Janssen Pharmaceutica" בתחילת שנות ה-80 כאנלוגיה לתרופה קודמת בשם "ת'יאבנדאזול" אשר ביחס אליה הרעילות נמוכה באופן משמעותי.
תרופה זו נכנסה לרשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.
ג'ילי
קבוצת ג'ילי אחזקות (בסינית: 吉利控股集团, פיניין: Jílì kònggǔ jítuán, באנגלית: Geely) היא יצרנית רכב רב-לאומית, שבסיסה בסין שנוסדה בשנת 1986. מניות החברה רשומות בדירקטוריון הראשי של הבורסה לניירות ערך של הונג קונג בע"מ ("SEHK); בעל השליטה בחברה הוא Zhejiang Geely Holding Group Limited, חברה פרטית המאוגדת ברפובליקה העממית של סין (להלן: "PRC") שבבעלותו המלאה של לי שופו, בעל המניות המהותי של החברה ויו"ר הדירקטוריון שלה. בסוף 2018 היו לקבוצה למעלה מ-978 סוחרים בסין העממית, ששיווקו רכבי מותג "Geely". הקבוצה גם ייצאה את מוצריה באמצעות 24 סוכני מכירות ו-336 סניפי מכירות ושירותים ב-24 מדינות מעבר לים, בעיקר למדינות מתפתחות במזרח אירופה, במזרח התיכון ובאפריקה בשנת 2018.
הנהלת החברה נמצאת בעיר האנגג'ואו, בירת מחוז ג'ג'יאנג, ונכון ל־2008, היא מעסיקה כ־9,950 עובדים. יו"ר ומנכ"ל החברה הוא לי שופו.
יוניון מוטורס מייבאת את רכבי ג'ילי לישראל מאז דצמבר 2020. ביוני 2021 מונה רונן יבלון למנהל ג'ילי ישראל.
ג'ילי מחזיקה גם בחברת לוטוס מכוניות.
בשנת 2021 הציגה את המותג זיקר, מותג המכונית החשמליות שלה.
שי אלבז
שי אלבז (נולד ב-1971) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל. במהלך שירותו כיהן כראש מספן הים בחיל הים, מפקד שייטת 13, ומפקד גדוד סיור 934 (טופז). הוא פרש משירותו בצה"ל באוקטובר 2019, לאחר שהועלו נגדו טענות להטרדות מיניות.
ביוגרפיה
שי נולד וגדל באשדוד. אביו, ניסים, הוא חבר המועצה הדתית המקומית וחבר עיריית אשדוד. למד במסלול למחוננים במתמטיקה במכון ויצמן למדע במקביל ללימודיו בתיכון במדרשית נעם בפרדס חנה.
עם גיוסו לצה"ל, באוגוסט 1990, התנדב לקורס טיס ולאחר כ-10 חודשים, במהלך שלב הטיסות נשר והתנדב לשייטת 13, השלים את הכשרת מסלול הלוחם בקומנדו הימי וקורס קציני חי"ר. עם תום הקורס שב לשייטת, שם שימש מפקד צוות בפלגת הלוחמים. לאחר שהשלים מספר תפקידי פיקוד בשייטת, יצא לחל"ת. כחודשיים לפני מבצע שירת הצפצפה יצא ללימודי הפסיכומטרי. טרם יציאתו לחל"ת התבקש על ידי סא"ל יוסי קורקין לחזור לשמש כסגנו (סמפל"ג לוחמים). אלבז חזר לשרת בשייטת לאחר מבצע שירת הצפצפה והשלים את לימודיו במקביל.
בשנים 2010–2012 פיקד על שייטת 13, בין היתר במבצע רוחות שמיים להשתלטות על המשט לעזה ובמבצע חוק ברזל לתפיסת אוניית משא שהבריחה אמצעי לחימה איראניים לחמאס ברצועת עזה. בסיום תפקידו יצא ללימודים בשנים 2012–2014, לאחר מכן מונה בשנת 2014 לרמ"ח מבצעים בחיל הים. בספטמבר 2015 נכנס לתפקיד ראש מספן המודיעין. בשנת 2018 מונה לראש מספן הים.
במרץ 2019 הועלו נגד אלבז, בתחקיר עיתונאי, טענות לשיקול דעת לקוי וטיוח כשלים שאירעו במהלך מבצע חשאי בסוריה, במסגרתו פעל כוח משולב של שייטת 13 ושל סיירת מטכ"ל. אלבז, כך נטען, יצא למבצע בעומק סוריה, חרף החששות הכבדים לסיכון ממשי של חיי החיילים, אשר הועלו במהלך הישיבות שקדמו למבצע.
באוקטובר 2019, לקראת פרסום תחקיר באולפן שישי שחשף שורה של טענות על הטרדות מיניות של אלבז כלפי חיילות בשייטת 13, נאלץ לפרוש לאלתר משירותו בצה"ל. בשל משך הזמן שחלף מאז המעשים שבוצעו, לכאורה, לפני כעשור, ונוכח העובדה כי לא נתקבלה תלונה רשמית נגדו, צה"ל לא בדק את הטענות.
ערב
עֶרֶב הוא החלק האחרון ביום, הזמן שלאחר שקיעת השמש ושלפני תחילת הלילה. המילה ערב משקפת מצב של ערבוב בין אור יום וחושך.
השימוש הקדום במילה ערב היה כדי לציין את הרבע האחרון של שעות האור ביום. בתקופה הרומית פוצלו שתים עשרה השעות הזמניות לארבעה חלקים: בוקר (mane), לפני הצהריים (ad meridiem), אחר הצהריים (de meridie) והערב (suprema). הערב התייחס למשך הזמן מתחילת השעה העשירית ועד סיום השעה השתים עשרה, זמן שקיעת החמה.
ערב הוא גם כינוי מטפורי לזמן שלפני תחילה עידן, תקופה, או מאורע חשוב ("ראש הממשלה הפחית מיסים ערב הבחירות").
ערב במובן של יום לפני
בלוח העברי יום שישי (כולו) הוא ערב שבת, וכל היום שלפני חג הוא ערב חג. הסיבה לכך היא, שיום בלוח העברי מתחיל לאחר השקיעה של היום הקודם.
בנצרות קיים מונח דומה: ערב חג המולד, וכן החג החילוני המודרני האלווין מקורו בחגיגות שנערכו בערב יום כל הקדושים - ומכאן שמו של החג "האלווין" (Halloween) - "ערב הקדושים" (All-hallow-eve).
היכל התהילה של ה-WWE לשנת 2009
היכל התהילה של ה-WWE (2009) היה טקס הוקרה למחזור העשירי במסגרת טקסי היכל התהילה של ה-WWE המסורתיים. האירוע הופק על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, World Wrestling Entertainment (WWE) ב-4 באפריל 2009 בטויוטה סנטר שביוסטון, טקסס. האירוע היה חלק מסוף השבוע של רסלמניה 25. האירוע הונחה על ידי ג'רי לולר וטוד גרישם. הטקס שודר מאוחר יותר באותו הערב בערוץ הטלוויזיה USA. כמו כן, במרץ 2015, הטקס התווסף לתוכן ערוץ הטלוויזיה של ה-WWE Network.
יורם (שיר)
יורם הוא שיר עברי שנכתב על ידי עלי מוהר והולחן על ידי יהודה פוליקר.
השיר נכתב על יורם ביאלר, חברו לנשק של עלי מוהר. ביאלר נולד ב-22 במרץ 1948 בתל אביב, למד בבית הספר היסודי יהודה הלוי ובתיכון חדש, והצטיין בלימודיו שם. בתיכון הכיר את כותב השיר, עלי מוהר. ביאלר היה חניך תנועת השומר הצעיר. עם סיום לימודיו גויס לצה"ל, בספטמבר 1966, ושירת ביחידת נח"ל מוצנח לצד מוהר; הם הפכו לחברים. ביום הזיכרון לחללי צה"ל, ד' באייר, 22 באפריל 1969, נפגע ביאלר במהלך היתקלות בחולייה מצרית בתעלת סואץ ונהרג.
השיר נכתב כ-17 שנה לאחר מותו של יורם ביאלר, על ידי עלי מוהר. מוהר טען כי השיר אינו דיבור אל "יורם המת" אלא דווקא אל "יורם החי", ועל כן הדיבור הישיר שבשיר. בשיר מדבר מוהר על השכחה, ועל כך שהזמן מקל על הכאב למרות שלפעמים הכאב חוזר. בנוסף מוהר מעלה "טענות" כלפי חברו (על פי דברי מוהר בריאיון עם יולי תמיר).
השיר בוצע על ידי גידי גוב ונכלל באלבומו "דרך ארץ" אשר יצא לאור בשנת 1987. מוהר הסתייג מהעיבוד הרוקיסטי שהעניק לואי להב לשיר, ופרסם טור בעיתון "העיר" בשם "שיר הולך לעיבוד". כמו כן, בוצע השיר על ידי יהודה פוליקר, מלחין השיר, ונכלל באלבומו "פחות אבל כואב" אשר יצא לאור בשנת 1990.
טמפונדה קרדיאלית
טמפונדה קרדיאלית (לבבית), היא מצב חירום רפואי הנוצר בעקבות התמלאות החלל שבין שכבות כיס הלב (פריקרד) בנוזל כלשהו שיוצר לחץ על שריר הלב ומונע ממנו להתרפות כראוי. מצב זה עלול להיות קטלני אם הוא איננו מטופל במהירות. הסיבות העיקריות להיווצרות טמפונדה קרדיאלית כוללות מחלה גידולית, דלקת קרום הלב מסיבה לא ידועה (אידיופתית) ואי-ספיקת כליות. טמפונדה יכולה להיווצר גם כתוצאה מדימום לתוך המרווח הפריקרדיאלי לאחר ניתוחי לב, טראומה, או טיפול של חולים הסובלים מדלקת קרום הלב חריף על ידי נוגדי קרישה (המגבירים את הדמם ומכאן את הסכנה להיווצרות טמפונדה).
הגורמים
הגורמים יכולים להיות קרע באבי העורקים (אאורטה), סרטן ריאות בשלב מתקדם, פציעות חיצוניות לאזור הלב, התקף לב, ניתוח לב פתוח, דלקת כיס הלב (פריקרדיטיס), אורמיה וטראומה.
תסמינים קליניים ובדיקות נוספות
קיימים שלושה מאפיינים עיקריים לטמפונדה לבבית הקרויים גם Beck's triad:
באק"ג ניתן לראות ירידה במשרעת (אמפליטודה) מכלול QRS. כמו כן נפוצה תבנית המכונה "Electrical alternans", במסגרתה קיים שינוי במשרעת מכלול QRS בין פעימה לפעימה.
דופק פרדוקסלי (Paradoxical pulse) הוא מאפיין נוסף של טמפונדה. במצב זה, נמדד לחץ דם נמוך יותר בשאיפת אוויר (מעל 10 מ"מ כספית) מול הוצאת אוויר- כלומר, כאשר המטופל שואף אוויר קיים קושי למשש דופק ביד או שהדופק יהיה מוחלש יותר לעומת הוצאת אוויר.(באדם בריא יש באופן נורמלי ירידה בלחץ דם הסיסטולי בזמן שאיפה עד כ-10 מ"מ כספית אך בטמפונדה הירידה משמעותית יותר) הסיבה לכך היא המכניזם של הטמפונדה - שני חדרי הלב עטופים בשק אשר מתמלא בנוזל ומונע מהם להתרחב. בעת שאיפת אוויר, יש עליה בזרימת הדם לחדר ימין והוא מתרחב על חשבון חדר שמאל, וכתוצאה מכך יש ירידה בנפח האפקטיבי של דם אשר יוצא מחדר שמאל לשאר הגוף - ולכן קיים קושי במישוש הדופק בזמן שאיפה. מצב זה יכול להתרחש לא רק בטמפונדה לבבית כי אם גם אצל כשליש מן החולים הסובלים מפריקרדיטיס קונסטרוקטיבי, וכן במצבים של תסחיף ריאתי ומחלות ריאה חסימתיות.
טיפול
טמפונדה לבבית היא מצב מסכן חיים המחייב פינוי מיידי לבית חולים. הטיפול הרפואי הראשוני יכלול בירור הגורם לטמפונדה, חמצן, החדרת נוזלים דרך הוריד (עירוי) להעלאת לחץ הדם וייתכן ויינתנו אף תרופות המגבירות את יכולת הכיווץ של הלב (כדי להגדיל את המרווח בין הסיסטולה (כיווץ הלב) לדיאסטולה (התרפות הלב)). פעולות רפואיות אלו ניתנות לביצוע על ידי צוותי רפואת החירום בשטח במסגרת טרום-אשפוזית. פעולות מתקדמות יותר, שניתן לבצע רק בבי"ח הם ניקוז הנוזל מאזור הלב בפרוצדורה הנקראת ניקור פריקרדיאלי או אפילו כריתת חלק מכיס הלב על מנת לאפשר ללב להתרחב כראוי שוב.
גוראם טושישוילי
גוראם טושישוילי (נולד ב-5 בפברואר 1995) הוא ג'ודוקא גאורגי, סגן אלוף אולימפי (טוקיו 2020), אלוף עולם (2018) ופעמיים אלוף אירופה (2017 ו-2019) בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג.
קריירה
בשנת 2011, זכה טושישוילי במדליית הזהב באליפות העולם לקדטים (עד גיל 17). הוא זכה פעמיים באליפות אירופה עד גיל 21 בשנים 2013 ו-2015. ב-12 במרץ 2017, טושישוילי זכה במדליה המשמעותית הראשונה בקריירת הבוגרים שלו, כאשר זכה במדליית זהב בגראנד סלאם באקו לאחר שניצח בגמר את בארנה תור מהונגריה.
ב-22 באפריל, זכה טושישוילי באליפות אירופה לשנת 2017 לאחר שגבר בגמר על אדם אוקרואשווילי, בן ארצו. באותה תחרות זכה גם בקטגוריית הנבחרות יחד עם גאורגיה. ב-12 בדצמבר, הוא זכה במדליית הזהב בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בסנט פטרבורג. בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון לאחר כ-30 שניות את אנטון קריבובוקוב הרוסי, ברבע הגמר הוא ניצח בעונשים את אלכס גרסיה מנדוסה הקובני, בחצי הגמר הוא שוב ניצח בעונשים את רפאל סילבה הברזילאי ובגמר גבר באיפון על ברזילאי אחר, דויד מורה.
באליפות העולם 2018 שנערכה בבאקו, זכה טושישוילי במדליית הזהב לאחר שניצח את כל חמשת קרבותיו באיפון. בקרב הראשון הוא ניצח את דניאל מתיאה הרומני, בשמינית הגמר הוא ניצח את יאקיב חאמו האוקראיני וברבע הגמר הוא ניצח את רוי מאייר ההולנדי בזמן ניקוד זהב. בחצי הגמר הוא ניצח את דורנבייאר אולזיבייאר המונגולי ובגמר טושישוילי גבר על אושנגי קוקאורי האזרי כאשר 5 שניות לסיום הקרב ביצע בהצלחה תרגיל סיאו-נגי.
באליפות אירופה 2019 שנערכה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, זכה טושישוילי בפעם השנייה בתואר האירופי לאחר שניצח את כל ארבעת קרבותיו באיפון. באליפות אירופה 2020 שנערכה בפראג, זכה טושישוילי במדליית הארד לאחר שניצח באיפון את לוקאש קרפאלק הצ'כי. באליפות אירופה שנה לאחר מכן שנערכה בליסבון, זכה טושישוילי שוב במדליית הארד כאשר גבר באיפון על רוי מאייר ההולנדי.
באולימפיאדת טוקיו 2020, זכה טושישוילי במדליית הכסף בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג. הוא הגיע לתחרות האולימפית מדורג במקום השלישי מבין המתחרים והחל את דרכו בסיבוב השני, שם ניצח באיפון את טמור ראחימוב הטג'יקיסטני. ברבע הגמר הוא ניצח את רפאל סילבה הברזילאי בזכות עונשים ובחצי הגמר הוא ניצח באיפון את טמרלן בשייב הרוסי כדקה לסיום הקרב. בגמר התמודד טושישוילי מול לוקאש קרפאלק הצ'כי והפסיד באיפון 13 שניות לסיום לאחר ריתוק.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי
מקור:
גביע דייוויס 1911
אתגר הטניס הבינלאומי 1911 (באנגלית: 1911 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות העשירית במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס". בשנת 1910 התחרות לא נערכה.
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה-ניו זילנד (אוסטרלאסיה) וסוכם שמשחק הגמר ייערך בניו זילנד. לתחרות נרשמו ארצות הברית ובריטניה. המשחק בין הקבוצות נערך בניו יורק, ארצות הברית ב-12-9 בספטמבר. האמריקאים ניצחו עם התוצאה 1:4.
משחק על התואר נערך ב-1-3 בינואר 1912 בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד. במקור המשחק היה צריך להתחיל בסוף דצמבר, אך נדחה בגלל הגשם. בהרכב הנבחרת המארחת היה שינוי - טוני וילדינג לא השתתף. המשחק הסתיים בניצחון של מחזיקי הגביע בשנים האחרונות עם תוצאה 0:4. בכך הם זכו בגביע הפעם הרביעית ברציפות.
משחק הגמר
הערה: המשחק החמישי לא נערך.
לירה שטרלינג
לירה שטרלינג (בראשי תיבות: ליש"ט; באנגלית: ‍Pound sterling‌, בראשי תיבות: stg, ובקיצור פאונד או בסלנג: "קוויד") היא המטבע הרשמי בממלכה המאוחדת (בריטניה הגדולה וצפון אירלנד). הליש"ט מתחלקת ל-100 פני. הליש"ט הוא המטבע הרביעי הכי נסחר בעולם (אחרי הדולר האמריקאי, היורו והין היפני).
הסימן המקובל של ליש"ט הוא £, וסימונה לפי תקן ISO 4217 הוא GBP. לעיתים גם נעשה שימוש בסימון הלא-תקני UKP. הסימן £ הוא עיצוב מסוגנן של האות L, מקורו באות הראשונה של המילה ליברה.
כחברה מלאה באיחוד האירופי הייתה בריטניה רשאית להצטרף ל"גוש האירו", אך היא החליטה שלא לאמץ את האירו ולהמשיך להשתמש בליש"ט כהילך חוקי. בנק אנגליה הוא הסמכות המוניטרית העליונה בבריטניה, וזו אינה כפופה לבנק המרכזי האירופי.
יחיעם שרעבי
יחיעם שרעבי (נולד ב-1978) הוא לוחם אמנויות לחימה לשעבר, וכיום מאמן נבחרת ישראל בטאקוונדו, בעל חגורה שחורה דאן 5. בעברו היה אלוף ישראל בקראטה וסגן-אלוף העולם עד גיל 21.
לירה שטרלינג
היסטוריה
מקור המונח "לירה" הוא ליברה, באנגלית פאונד, של כסף סטרלינג (סגסוגת המכילה 92.5% כסף והשאר מתכות אחרות). זה היה שוויה בעת תחילת השימוש בה כמטבע רשמי באנגליה ב-1560, בתקופת שלטון המלכה אליזבת הראשונה. בעקבות האיחודים עם סקוטלנד ואירלנד הפכה ליש"ט למטבע הרשמי בכל הממלכה המאוחדת. ב-1928 החלה הרפובליקה של אירלנד להנפיק מטבעות משלה ששימשו בצד המטבע הבריטי כהילך חוקי ברפובליקה.
המטבעות הבריטיים נושאים תמיד את דמות הריבון (מלך או מלכה) הבריטי המכהן. למשך 70 שנים עד לפטירתה, נשאו המטבעות את דיוקנה של המלכה אליזבת השנייה. בספטמבר 2022 לאחר פטירת המלכה, היה צ'ארלס השלישי למלך וכנהוג עוצבו והוצגו מטבעות של 50 פני ו-5 פאונד הנושאים את דיוקנו. המטבעות עוצבו על ידי הפסל הבריטי מרטין ג'נינגס ויכנסו לשימוש בעתיד הקרוב
יחיעם שרעבי
קריירה
שרעבי מתאמן במועדון "שרעבי אמנויות לחימה" שברמלה, אף על פי שהוא נחשב כחבר במועדון אחי יהודה תחת חסותו של מאמן נבחרת ישראל עדי דוידוב. חבר הסגל הבכיר של נבחרת ישראל והנבחרת האולימפית.
כריס בומסטד
בומסטד מוכר ברשת בזכות הפעילות שלו ברשתות החברתיות בהן הוא משתף באורח חייו ובמסע שלו לפיתוח גוף.
יחיעם שרעבי
קריירה
הקים יחד עם אחיו מעוז שרעבי ועם רון גרשנוק את רשת מועדוני "שרעבי אמנויות לחימה". נבחר למאמן השנה של הוועד האולימפי 2010. בשנה זו הוביל את בת אל גטרר למדליית זהב באליפות אירופה ואת גילי חיימוביץ' במשחקים האולימפיים לנוער, כמו כן הוביל את דוד בן אלישע למדליית זהב באליפות העולם לנכים.
לירה שטרלינג
היסטוריה
לעומתם, שטרות הכסף של בנק אנגליה החלו לשאת את דיוקן המלך המכהן רק במאה ה-20 מאחר שבמקור, הם היו מעין המחאות בעלות ערך קבוע מראש.
כריס בומסטד
חיים אישיים
בומסטד נולד וגדל באוטווה, קנדה. במהלך ילדותו עסק במספר פעילויות ספורטיביות כגון בייסבול, פוטבול, הוקי קרח וכדורסל. כריס התחיל להרים משקולות בגיל 14 ובין כיתה ט לכיתה י"ב עלה בכ-25 באותו הזמן פגש בחבר של אחותו איאן ולייר מי שהפך למאמן שלו מאז, אף שהכריז ב-2022 שהתחיל להתאמן גם עם האני רמבוד.
יחיעם שרעבי
קריירה
שרעבי הוא מאמנם של הזוג אבישג סמברג - נציגת ישראל באולימפיאדת טוקיו 2020 שזכתה במדליית ארד באולימפיאדה זו, ונמרוד קרביצקי - סגן אלוף אירופה לשנת 2020 במשקל עד 68 ק"ג.
כריס בומסטד
קריירה
בתחילה פיתוח גוף לא הייתה המטרה של כריס, אולם לאחר שזו כן הפכה לכזו, הוא כבר זכה במקום השני במר אולימפיה. התחרות הראשונה של כריס הייתה תחרות מקומית באונטריו בה השתתף בייחד עם אחותו מליסה ואלייר ושניהם זכו בתחרות. כריס התחיל את הקריירה המקצועית שלו בגיל 19 ב-2014 והשיג את כרטיס הפדרציה הבין-לאומית לפיתוח הגוף למפתח גוף מקצועי שלו בגיל 21. ב-2016 זכה באליפות צפון אמריקה של הפדרציה הבין-לאומית לפיתוח הגוף וב-2017 כמעט וניצח בקטגוריית מבנה גוף קלאסי. כריס זכה לתהילה בינלאומית כשהגיע לראש הפודיום ב-2019, 2020 ו-2021. זה הופך אותו לאלוף המכהן הנוכחי במבנה גוף קלאסי לגברים.
יחיעם שרעבי
קריירה
ב-2021 הוביל את אסף יסעור לזכייתו באליפות העולם בטאקוונדו פראלימפי.
לירה שטרלינג
היסטוריה
עד למעבר לשיטת החלוקה העשרונית ב-1971, היה נהוג לנקוב חלק מהמחירים בגינאה או "גיני" (Guinea). הגינאה הייתה מטבע זהב שבוטל ב-1816, ואשר שוויו בעת ביטולו היה 21 שילינג (כלומר לירה אחת ושילינג אחד, או 1.05 לירות). במקום הגינאה הונפק מטבע זהב בשווי ליש"ט שנקרא סובריין. על אף ביטול הגינאה, הוסיפו המעמדות הגבוהים באנגליה להשתמש בה בעיקר בעת שנקבו את שכרם של בעלי מקצועות חופשיים כגון רופאים או עורכי דין. כיום נעשה שימוש במונח גינאה רק במרוצי סוסים, כעניין של מסורת.
ארץ ישראל המנדטורית הייתה חלק מגוש השטרלינג והונהגה בה מועצת מטבע (Currency Board). הלירה הארץ-ישראלית (לא"י) שהייתה נהוגה בארץ בתקופת המנדט הבריטי הייתה שווה בערכה לליש"ט. על אף העובדה כי בארץ ישראל המנדטורית לא הונהגה החלוקה לשילינגים ולפני, אלא שיטה עשרונית שעל-פיה הלא"י נחלקה ל-1000 מיל, המטבע בן 50 מיל א"י (החלק העשרים של לא"י), נקרא בלשון עממית "שילינג" ומטבע של 10 מיל נקרא "גרוש". ארץ-ישראל הוצאה מגוש השטרלינג ב-22 בפברואר 1948 בהחלטה של ממשלת הממלכה המאוחדת.
ליש"ט היא המטבע הרשמי בממלכה המאוחדת ובשטחי הכתר: אנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון-אירלנד. עם זאת, היא אינה המטבע באירלנד שהיא רפובליקה עצמאית, ובה ההליך החוקי הוא האירו.
ב-1990 הצטרפה בריטניה למנגנון שער החליפין האירופי אך ב-1992 פרשה ממנו עקב יום רביעי השחור, אירוע ספקולנטי שגרם לאי יציבות במטבע.
שטרות
השטרות הראשונים של ליש"ט הונפקו על ידי בנק אנגליה זמן קצר לאחר הקמתו ב-1694. מ-1745 השטרות הודפסו ביחידות של בין £20 ל-£1,000 כשחלק נוסף בצורה ידנית, ב-1759 נוסף שטר בערך של £10 ב-1793 נוסף שטר של £1 וב-1797 נוסף £2. שני האחרונים בוטלו לאחר המלחמות הנפוליאוניות. ב-1855 השטרות הפכו למודפסים באופן מלא ביחידות של £5, £10, £20, £50, £100, £200, £300, £500 ו-£1,000.
בנק סקוטלנד החל להנפיק שטרות ב-1695, וב-1727 החל הבנק המלכותי הסקוטי  להנפיק שטרות. ב-1825–1826 החל בנק אירלנד להנפיק שטרות ליש"ט. ב-1826 הותר לבנקים המרוחקים מלונדון יותר מ-105 ק"מ להנפיק שטרות נייר בעצמם. ב-1844 בנקים חדשים לא יכלו יותר להנפיק שטרות בעצמם באנגליה וויילס, אך לא בסקוטלנד ובאירלנד. ב-1921 הונפקו השטרות האחרונים של בנקים פרטיים באנגליה.
ב-2000 החל הבנק של צפון אירלנד להנפיק שטרות פולימר של 5£. בספטמבר 2016 החל בנק אנגליה להנפיק שטרות פולימר 5£, ושטרות הנייר המקבילים הוצאו מהמחזור ב-5 במאי 2017. המעבר לשטרות פולימר הביא לטענות של טבעונים נגד שימוש בשומן מן החי כמרכיב בפולימר ושל משתמשים בקוקאין שטענו שהשטרות גורמים לחתכים באפם. ב-14 בספטמבר 2017 הוכנסו לשימוש שטרות פולימר של £10, ושטרות הנייר המקבילים הוצאו מהמחזור ב-1 במרץ 2018. שטרות פולימר של £20 הוכנסו לשימוש בפברואר 2020 ושטרות של £50 ב-2021. ב-1 באוקטובר 2022, יוצאו השטרות הישנים של £20 ו-£50 משימוש, ותוקפם יפוג
התזמורת הסימפונית האמריקאית
התזמורת הסימפונית האמריקאית היא תזמורת אמריקאית שייסד ב-1962 המנצח לאופולד סטוקובסקי, שהיה אז בן 80.
תולדות התזמורת
סטוקובסקי כיהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת עד מאי 1972, אז חזר, בגיל 90, לאנגליה. ליאון בוטשטיין הוא המנהל המוזיקלי הנוכחי. נוסף לסדרת המנויים הראשית שלה במרכז לינקולן בניו יורק, התזמורת מגישה גם סדרה של קונצרט/הרצאה בשיתוף הקהל, בשם "קלאסיקה בלתי מסווגת". התזמורת מופיעה גם כתזמורת הבית של "מרכז ריצ'רד ב. פישר לאמנויות הבימה" בבארד קולג' באנאנדייל על נהר הדסון, שם היא מגישה סדרת קונצרטים חורפית ומופיעה בפסטיבל המוזיקה של בארד בחודשי הקיץ. התזמורת הסימפונית האמריקאית יוצאת לסיורי קונצרטים ברחבי העולם ומרבה בהקלטות ושידורי רדיו.
בשנת 2007 הייתה התזמורת בין כ-530 מוסדות אמנות ושירותים חברתיים בעיר ניו יורק, שהיו שותפים למענק בן 20 מיליון דולר מתאגיד אנדרו קרנגי, שהתאפשר הודות לתרומת ראש עיריית ניו יורק מייקל בלומברג.
פיליפ לסקובסקי
פיליפ לסקובסקי (פולנית: Philip Laskowsky; 17 ביולי 1889 – 12 ביוני 1960) היה מלחין, מנצח מקהלות ושחקן בתיאטרון היידי.
חייו
לסקובסקי נולד בוורשה למשפחה מחסידות ראדזימין, בנו של סוחר עצים. למד עם מלמדים בביתו ושר חזנות. אחיו, שהיה פרופסור למוזיקה, לימד אותו משחק והכשירו להיות קאפלמייסטר צבאי. בצעירותו השתתף במספר אופרטות כשחקן וכמנצח מקהלה והשתתף במסעות הופעות בפולין ורוסיה.
עם כיבוש ורשה על ידי הגרמנים במלחמת העולם הראשונה נוסד תיאטרון "צנטראל", ולסקובסקי שיחק בו בתפקידים קומיים באופרטות שתורגמו על ידו מגרמנית ליידיש. בסוף המלחמה החל להלחין את האופרטות הראשונות שלו, והן הוצגו ברוסיה ופולין.
בשנת 1921 היגר לארצות הברית והשתלב בסצנת תיאטראות היידיש בניו יורק. הוא הופיע כשחקן וזמר ועסק בכתיבה ובהלחנה של שירים ואופרטות.
מיוחסת ללסקובסקי הלחנת שירו הידוע של איציק מאנגר "על הדרך עץ עומד", שזכה לביצועים רבים.
לסקובסקי נפטר בניו יורק ביוני 1960, בגיל 71, ונקבר בחלקת Yiddish Theatrical Alliance בבית הקברות "מאונט הֶבּרון" שבקווינס.
כתם פז
כתם פז הוא חיבור קבלי מן המאה השש-עשרה, אשר נכתב על ידי המקובל רבי שמעון לביא (רש"ל). החיבור נכתב בפאס (מרוקו) ובטריפולי (לוב), ומהווה פרשנות ייחודית של הזוהר, ואת תמצית הגותו של רש"ל. הסיבות לחשיבותו של החיבור נובעות משום סמיכותו הכרונולוגית לגירוש ספרד מחד, ומנגד משום נבדלותה של פרשנות "כתם פז" מקבלת צפת, ומהגותו של האר"י, אשר הפכו ברבות השנים לסמכות הפרשנית המרכזית לזוהר. החיבור גופו, הוא פרשנות לספר הזוהר, על ספר בראשית.
רבי שמעון (אבן) לביא (רש"ל)
רבי שמעון (אבן) לביא נולד בקסטיליה בספרד, ככל הנראה בשנת הר"ם (1480) או בשנת הרמ"ה (1485), והיה לאחרון המקובלים שנולד בספרד. בשנת הרנ"ב (1492) רש"ל גורש עם משפחתו לפאס שבמרוקו. בפאס קיבל את השכלתו והסמכתו כרב וכרופא. שם גם, החל להתגבש ולהיווצר החיבור "כתם פז" בתקופת חיו המאוחרת של רש"ל בפאס. בשנת השי"ט (1559), עזב את פאס במטרה לעלות לארץ ישראל, להשתקע בה לשארית חיו ולהיקבר בה. בדרכו לארץ ישראל חלף בטריפולי, ונוכח דלילותה הרוחנית והתרבותית של הקהילה היהודית, החליט לסיים שם את דרכו, ולהשיב תורה ליהודי טריפולי. הוא יסד שם בתי מדרש והכשיר רבנים, משוררים ודיינים; חידש מסורות והנהיג את הקהילה עד מותו בגיל מופלג ביום ט"ו בשבט הש"מ (1580) או השמ"ה (1585). הפיוט בר-יוחאי מיוחס אף-הוא לרש"ל, אף שיש מי שמערער על קביעה זו. מקום קבורתו מוכר בשם אלד'הרה, וברבות הימים הפך לאתר עלייה לרגל עבור יהודים ומוסלמים כאחד.
כתם פז
את השם "כתם פז" הדביק לחיבור הר' חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א), זאת על-פי ר' יעקב בן נאום בהקדמה לדפוס ליוורנו של החיבור. בחיבור עצמו, מציין רש"ל כי הדברים נכתבו בשנת השל"א (1570). עד להדפסתו הראשונה נשמר כתם פז בכתב-יד אצל ישועה טנג'י, בתוניס. הספר נדפס לראשונה, לאחר שהיה גנוז וחבוי במשך יותר מכמאתיים שנים, בידי ר' יצחק כלפון, בליוורנו, שנת התקנ"ה (1795), בדפוס אליעזר סעדון. הספר בדפוס ליוורנו נדפס בשני כרכים. הכרך הראשון מכיל את הפרשנות לזוהר על הפרשות בראשית עד וירא, והשני את הפרשנות לפרשות חיי שרה ועד ויחי. פירוש רש"ל לזוהר, נמצא בכתב-יד מוסקבה-גינצבורג 802, כתב יד זה הוא מן המאה השמונה עשרה. ההדפסה שנייה נעשתה רק לכרך הראשון, בדפוס ג'רבה בשנת הת"ש (1940). בשנת תשמ"א (1981) נדפס הספר פעם שלישית, הכרך הראשון על-פי דפוס ג'רבה, והשני על-פי דפוס ליוורנו.
כתם-פז ויהדות טריפולי
בשנת 1510 נכבשה לוב על-יד פרדינאנד מלך ספרד, אותו המלך שגירש את היהודים מממלכתו ב-1492. במשך 41 שנים, עד לשנת 1551 עת כבשו העות'מאנים את לוב, יהודי טריפולי היו נתונים לרדיפותיו של פרדינאנד (עד שנת 1530) ושל "אבירי מסדר מלטה" (1530-1551). בתקופה זו נאנסו היהודים להמיר את דתם לנצרות, ונרדפו בשל מוצאם. ואכן, רוב בני קהילת טריפולי המירו את דתם, ברחו לארצות שכנות, או נמלטו דרומה אל פנים ארץ לוב. בתקופה זו, מערכת הקהילה היהודית נסדקה, אבדו מסורות מקומיות, ושירותי דת לא סופקו. מגמות אלו הביאו לבסוף להידרדרות רוחנית ותרבותית בחיי היהודים בלוב. רק לאחר הכיבוש העות'מאני גולים מספרד ופורטוגל החלו להגיע לטריפולי, והמצב הכלכלי בלוב הלך והשתפר אף-הוא.
מצב היסטורי ותרבותי זה, היה הקרקע אשר אפשרה את קליטת הגותו של רש"ל, כפי שזו מתבטאת בכתם פז. היהודים בטריפולי היו חסרי הנהגה וחסרי ידע. הם זנחו את המנהגים היהודיים למשך שני דורות בשל הרדיפות הדתיות. כאשר רש"ל הגיע לטריפולי נוכח המצב העגום של יהדות לוב, הוא נשאר שם והחל "להשיב תורה לישראל". בכך, יהודי לוב אימצו את תפיסת העולם היהודית של רש"ל אשר העניקה לתלמוד, למקרא ולזוהר מעמד קאנוני שווה. יתרה מזאת רש"ל בכתם פז קבע כי ידיעת הזוהר קודמת לידיעת התלמוד. כך עולה כי כתם פז, ספינת הדגל של הגות רש"ל, מהווה גרעין רעיוני לתרבות היהודית בלוב, אשר החלה להתפתח מחדש לאחר התקופה הספרדית-מלטזית, ובראשית התקופה העות'מאנית.
השפעתו וחשיבותו של כתם פז
חשיבות כתם פז לתרבות היהודית היא בהיותו ממשיך הדרך של הגות הקבלה הספרדית החל מן המאה החמש-עשרה, תוך חיזוק המגמה לשילוב הזוהר בקאנון היהודי. האסכולה הקבלית בספרד העניקה לאורך פרק זמן זה יותר ויותר משקל לזוהר כגורם מכריע בפסיקות הלכתיות. הזוהר עבר בתקופה זו תהליך קאנוניזציה וחדר לזרם המרכזי של היהדות. בכתם פז מעמיד רש"ל את הזוהר כטקסט קאנוני וקדוש, תוך הסתמכות על הזוהר להכרעת מחלוקות הלכתיות, או תוך נימוק כשליהם של הרמב"ן ורמב"ם משום שלא הכירו את הזוהר.
כיום כתם פז משמש הן את המקובלים והן את החוקרים. ספר הזוהר עם פירוש "מתוק מדבש" למקובל דניאל פריש עושה שימוש רב בכתם פז, בפירושיו לספר בראשית בזוהר. על-פי גרשם שלום זהו החיבור הקבלי החשוב במרוקו במאה השש-עשרה. חשיבות כתם פז עבור מחקר הקבלה היא בכך שהחיבור מציג רעיונות ופרשנות ייחודיים אשר סמוכים בזמן לגירוש ספרד, ושלא הושפעו מקבלת האר"י וקבלת צפת, אשר ברבות הזמנים הפכו לסמכות הפרשנית המקובלת של הזוהר. כמו כן בספר הזוהר של גרשם שלום, ניכרת בהערותיו התייחסות רבה מאוד לכתם פז כפירוש מרכזי לספר בראשית בזוהר.
ניקולאי ריומין
ניקולאי ריומין (ברוסית: Николай Николаевич Рюмин) (5 בספטמבר 1908, מוסקבה – 1942, אומסק) היה שחמטאי רוסי מהחזקים בשחקנים הסובייטים בשנות השלושים.
ריומין היה אלוף מוסקבה בשנים 1931, 1932, 1933/34 וב-1935.
ריומין שיחק שלוש פעמים בגמר אליפות ברית המועצות. בשנת 1931 הגיע למקום השני באליפות השביעית של ברית המועצות שהתקיימה במוסקבה עם 10/17 (ניצח: מיכאל בוטביניק). בין היתר ניצח את בוריס ורלינסקי שסיים במקום השלישי ואת פדור בוגאטירצ'וק.
בשנת 1933 חלק ריומין מקום 10-11 באליפות השמינית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד עם 10/19 (ניצח: מיכאל בוטביניק).
בשנת 1934/35 חלק ריומין מקום 3-4 עם פדור בוגאטירצ'וק באליפות התשיעית של ברית המועצות שהתקיימה בלנינגרד (ניצחו: גריגורי לבנפיש ואיליה רבינוביץ).
תוצאתו הבינלאומית הטובה ביותר של ריומין הייתה בלנינגרד בשנת 1934 עת חלק מקום שני עם פטר רומנובסקי ולפני מקס אויבה (ניצח: מיכאל בוטביניק).
בשנת 1935 ניצח ריומין בתחרות גטבורג. באותה שנה חלק מקום 11-14 בתחרות במוסקבה. (ניצחו: מיכאל בוטביניק וסאלו פלור).
בשנת 1936 חלק מקום 7-10 בתחרות מוסקבה (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה).
בשנת 1936 בריאותו התערערה והוא מת משחפת במהלך מלחמת העולם השנייה באומסק שבסיביר.
הסתעפויות פתיחה על שמו
שמו של ריומין נקשר לשתי הסתעפויות פתיחה. הסתעפות ריומין בהגנה ההודית של המלכה שנותחה על ידו וכן על ידי אנדור לילינטל : 1. ד4 פו6 2. ג4 ה6 3. פו3 ב6 4. ז3 רב7 5. רז2 רב4+ 6. רד2 רה7
הסתעפות מוסקבה או ראוזר בסיציליאנית קרויה לפעמים הסתעפות ריומין: 1. ה4 ג5 2. פו3 ד6 3. ד4 ג:ד4 4. פ:ד4 פו6 5. ו3
גטסבי הגדול
גטסבי הגדול (באנגלית: The Great Gatsby) הוא רומן מאת הסופר האמריקאי פרנסיס סקוט פיצג'רלד, שיצא לאור בשנת 1925. עלילת הספר מתרחשת בניו יורק ובלונג איילנד וממוקמת תרבותית וכרונולוגית במה שנודע כשנות העשרים הסוערות או כעידן הג'אז (ביטוי אותו טבע פיצג'רלד).
עם יציאתו לאור בארצות הברית לא זכה הספר להצלחה גדולה ונמכרו ממנו פחות מ-24,000 עותקים עד מותו של פיצג'רלד. זאת אף שהספר עובד למחזה בברודוויי וכן לסרט הוליוודי זמן קצר לאחר פרסומו.
הספר נשכח בתקופת השפל הגדול ומלחמת העולם השנייה, ורק לאחר הוצאתו מחדש בשנים 1945 וכן ב-1953 זכה לתפוצה רחבה. הוא זכה למעמד של ספר קאנוני, נבחר במשאלים של קוראים ושל גופים תרבותיים לאחד הרומנים החשובים שנכתבו באנגלית במאה ה-20, ומופיע במקום החמישי ברשימת 100 הספרים הטובים ביותר בכל הזמנים. בתי-ספר תיכון רבים כוללים את הספר כחלק מתוכנית הלימודים למבחני הבגרות בספרות.
עלילת הספר
ניק קרוויי, אדם צעיר שמתחיל קריירה כסוחר באיגרות חוב, עובר להתגורר בסמיכות לעשיר מסתורי בשם ג'יי גטסבי, הנוהג לערוך מסיבות פאר שנמשכות ימים, ומתיידד עמו. מקור עושרו של גטסבי אינו ידוע ואף האורחים במסיבות, איתם ניק משוחח, אינם יודעים רבות על עברו.
גטסבי מאוהב שנים בנערה בשם דייזי, אותה הכיר במהלך הכשרתו הצבאית שהתרחשה באזור מגוריה בלואיוויל. באורח מקרה, דייזי היא בת-דודה מדרגה שנייה של ניק, וכן אשתו של אחד מעמיתיו ללימודים בייל, טום ביוקנן, שחקן פוטבול לשעבר. ניק מגלה כי חיי הנישואים של דייזי וטום בעייתיים: טום שוכב עם נשים אחרות.
באמצעות שחקנית גולף מבטיחה בשם ג'ורדן בייקר, אותה ניק מחבב, גטסבי מבקש ממנו לארגן מפגש בינו לבין דייזי. גטסבי ודייזי לא התראו במשך חמש שנים, תקופה בה גטסבי שירת במלחמת העולם הראשונה, וכן חיפש כיצד להתעשר כדי לכבוש את לבה של דייזי. זאת הוא עשה באמצעות פנייה לפשע המאורגן דרך אדם בשם מאייר וולפסהיים, ואכן צבר ממון רב באותן שנים. דייזי מצידה לא חיכתה לגטסבי, אלא התארסה לטום. בערב חתונתה, קיבלה מברק מגטסבי בו הוא מצהיר על אהבתו - ולמרות רגשותיה ההדדיים, בחרה היא להינשא לביוקנן.
הפגישה של השניים מגומגמת בתחילה, אולם משתפרת בהמשך. הם מתראים מספר פעמים, לעיתים בנוכחותו של טום. הקונפליקט מגיע לשיא בעת בילוי של החמישה (ניק, דייזי, טום, גטסבי וג'ורדן) בחדר מלון פלאזה בניו-יורק, עת טום מעמת את גטסבי עם חשדותיו. גטסבי אינו נרתע וטוען כי דייזי תעזוב את טום למענו. דייזי מודה באהבתה לגטסבי, ועם זאת אומרת שהיא אוהבת את טום.
במהלך העימות חש ניק אמון בגטסבי והזדהות מוחלטת איתו, זאת לאחר שגטסבי הפך את ניק לבעל-בריתו וידידו היחיד.
לאחר וידויה המרעיש של דייזי, היא עוזבת בחזרה ללונג איילנד יחד עם גטסבי במכוניתו. השאר באים בעקבותיהם במכונית נפרדת. במהלך הנסיעה, מכוניתו של גטסבי דורסת אישה בתאונת פגע וברח. ההרוגה היא מירטל וילסון, המאהבת של טום, שרצה לכביש כיוון שחשבה שטום בא לבקרה. בתחילה חושב בעלה של מירטל כי טום הרג אותה, בין השאר כיוון שחשד, בצדק, כי טום מכה אותה. כשהוא מתעמת עם טום, מפנה אותו זה למכוניתו של גטסבי. לאחר שעקב אחרי סימני המכונית עד לביתו, בצערו הוא יורה בגטסבי למוות ולאחר מכן מתאבד.
דייזי נותנת לטום להאמין כי אכן גטסבי נהג ברכב בשעת התאונה, אף על פי שהיא זו שאחזה בהגה.
איש מבין מאות אורחי המסיבות של גטסבי אינו טורח להגיע להלווייתו. הנוכחים היחידים הם ניק, אביו של גטסבי - הנרי גטס (גטסבי שינה את שמו כשעשה דרכו במעלה הסולם החברתי), ואיש ששמו אינו מצוין, אותו ניק פגש בעבר בחדר הספרייה של גטסבי באחת מהמסיבות.
ניק פוגש מאוחר יותר את טום ומאשים אותו בכך שאמר לווילסון כי גטסבי אשם בתאונה. ניק מגיע למסקנה כי טום ודייזי הם עשירים אדישים שמשאירים לאחרים לפתור את הבעיות שהם יוצרים ובורחים חזרה לעושרם.
ניק מנתק את קשריו עם ג'ורדן, אותה הוא תופס כאדם לא-ישר. הוא עוזב את ביתו החדש וחוזר מערבה למקום מגוריו הקודם.
תרגומים לעברית
הספר יצא בתרגום לעברית מספר פעמים:
סרטים
הספר עובד לקולנוע חמש פעמים:
הספר גם עובד למופע מחול בהפקה בינלאומית, שהגיעה לישראל, לשתי הופעות בנובמבר 2019, בהיכל התרבות תל אביב.
הרכבת התחתית של פראג
הקווים ופריסתם
פריסת הקווים ברכבת התחתית של פראג היא כעין משולש, כאשר שלושת הקווים מצטלבים ביניהם במרכז העיר. עומקם של הקווים והתחנות משתנה, כך לדוגמה תחנת Náměstí Míru נמצאת בעומק של 52 מטרים והיא העמוקה ביותר במערכת, בעוד שמספר תחנות, בעיקר בקצות הקווים, נמצאות מעל הקרקע. בנוסף, חלק ממסלולו של קו B עובר בתוך מנהרה מעל הקרקע.
רוב התחנות כוללות רציף יחיד במרכזן. התקרה בתחנות הפחות עמוקות נתמכת לרוב בעזרת עמודים. קירותיהן של חלק גדול מהתחנות במרכז העיר מקושטות בלוחות אלומיניום צבעוניים הייחודיים לכל תחנה.
כרטיסים ומחירים
מערכת הכרטיסים בפראג היא מערכת פתוחה, יש לרכוש כרטיס לפני הכניסה לשטח התחנות ולהחתימו במדחנים הקיימים בכניסה לתחנה, אימות זה מדפיס את התאריך והזמן שממנו והלאה הוא תקף. ישנם פקחים המבצעים ביקורות פתע, ומי שנתפס ללא כרטיס מאומת, נדרש לשלם קנס במזומן.
עלות כרטיס בסיסי היא 24 קורונות - (בסביבות אירו אחד) המאפשר נסיעה בת 30 דקות במטרו ובשלל אמצעי התחבורה בפראג הכוללים חשמליות, אוטובוסים, רכבות (מערכת ה-S), מעבורת ופוניקולר. ישנם גם כרטיסים יומיים בעלות של 110 קורונות וכרטיסים חודשיים ללא העברה בעלות של 550 קורונות המחייבים תמונת פספורט והצגת דרכון.
היסטוריה
על אף שהרכבת התחתית של פראג חדשה יחסית, התוכניות לבנייתה החלו להופיע עוד במאה ה-19. כבר בשנת 1898 הציע המהנדס לאדיסלב רוט תוכנית לבניית רכבת תחתית בעיר המבוססת על העובדה שכבר נחפרו מנהרות רבות מתחת לפראג לצורך עבודות ניקוז. התוכנית של רוט נדחתה על ידי פרנסי העיר למרות ניסיונות שכנוע עיקשים מצידו. תוכניות שאפתניות נוספות צצו בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 אך סיפוח צ'כוסלובקיה לגרמניה הנאצית ופרוץ מלחמת העולם השנייה טרפו את הקלפים.