cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ציור
איסוף ציורים
בתרבות המערב כיום, ציורים לרוב מוצגים במוזיאונים המיועדים לצפיית קהל רחב, בין יצירות אמנות פלסטית אחרות. ציורים נאספים לעיתים על ידי אנשים פרטיים, ונסחרים בבתי מסחר ובמכירות פומביות המיועדות להם.
ציור של אמן ידוע עשוי להיסחר במיליוני דולרים, כאשר השיא במחיר הציור היקר ביותר נשבר מדי כמה שנים. דוגמאות לציירים שליצירותיהם מחיר גבוה הם פיקאסו (שזכה לכך עוד בימי חייו) ווינסנט ואן גוך (שזכה לכך רק לאחר מותו).
נחמן סירקין
נחמן סירקין (ברוסית: Нахман Сыркин; י"ח בשבט ה'תרכ"ח, 11 בפברואר 1868 (לפי הלוח היוליאני) – ז' באלול ה'תרפ"ד, 6 בספטמבר 1924) היה הוגה דעות ואחד מאבות הציונות הסוציאליסטית.
תולדות חייו
נחמן סירקין נולד במוהילב שברוסיה הלבנה, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס). אביו, אליעזר, היה חסיד שעסק בלימוד תורה, ואמו, צביה, ניהלה בית מלאכה לגרביים. למד פילוסופיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת ברלין, והושפע מהחוגים הסוציאליסטיים שם.
היה פעיל בתנועת חובבי ציון ובחוגי המהפכנים הרוסים. היה ממייסדי אגודת הסטודנטים הציונית בברלין, והשתתף ב בבזל ב-1897. במהלך דיוני הקונגרס פגש את בתיה אוסנוס, פעילה ציונית סוציאליסטית, פמיניסטית בדעותיה, והם התחתנו ב-1898. ב-22 במרץ 1899 נולדה בתם היחידה, מרי סירקין (נישאה ב-1919 לאהרון ברודנסקי וב-1930 לצ'ארלס רזניקוב)
ב-1903 קיבל סירקין תואר דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת ברלין, אולם גורש מברלין כי הוגדר כפעיל פוליטי רדיקלי, והמשפחה עברה לגור בפריז. בשנים 1905–1907 חיו בווילנה, ומשם דרך פריז עברו ב-1908 לארצות הברית.
ב-1916 נפטרה בתיה, ב-1920 נשא סירקין את אחותה, מאשה, וב-1921 נולדה בתם, צביה.
בשנת 1905 היה בין תומכי תוכנית אוגנדה וכאשר היא לא התקבלה אף לתקופה קצרה התנתק מפעילים ציונים. סירקין היה ממנהיגי "פועלי ציון" באמריקה ומראשי תנועת הפועלים בעולם.
ב-1920 ביקר סירקין בארץ ישראל כחבר במשלחת מטעם הברית העולמית של מפלגת פועלי ציון ונשא מספר נאומים בשבח הרעיון הקואופרציה ובשבח ההתארגנות הקואופרטיבית.
סירקין החזיק בדיעה שהאנטישמיות נובעת מהמאבק של החברה הבורגנית והפרולטריון. מעמד העובדים מזהה את היהודים עם הבורגנות, ואילו הבורגנות מלבה את האנטישמיות כדי להסיט את תשומת הלב, ולעצור את התחזקות מעמד הפועלים. מסיבה זו הטיף סירקין להקמת חברה סוציאליסטית שוויונית בארץ ישראל, שתהיה מבוססת על שיתופיות, חירות ושוויון. סירקין ראה בדת אלמנט כובל ומשעבד, וקרא לצאת מן היהדות אל העברית, ולהחליף את דגל ה"קדושה העברית" בקדושה חילונית.
יומיים בטרם מותו כתב סירקין שיר תפילה שנפתח במילים "ברוך אתה ה' אלוהי רוח העולם". ולעת מותו ביקש את הרב חיים צ'רנוביץ לערוך לו "וידוי".
אחיו הצעיר, יצחק סירקין, היה פסל, אדריכל ומורה לאמנות ביישוב.
הנצחתו
על שמו נקראים המושב כפר סירקין שליד פתח תקווה, כפר נחמן ליד רעננה, ורחובות במספר ערים בישראל.
מורשתו נלמדה בתנועות הנוער של תנועת העבודה, אשר נהגו לצטט את פסוקו: "רק בשם החיים הולכים בני העבודה למות, מזעיקים הגנה נגד השונא מבחוץ, ואוסרים מלחמה באויב האורב מבית"; משפט זה פתח את מאמרו "הגנת החיים", אשר נכתב כתגובה למאורעות תל חי.
בתחילת 1936 נפתחו בבית האדום חדרי עיון על שם נחמן סירקין. חדרי העיון עברו בשנת 1953 לבית ליסין, אוחדו לתוך הספרייה המרכזית של ההסתדרות שנקראה על שם נחמן סירקין ובשנות ה-80 הועברו למכון לבון.
לרגל יום השנה העשרים למותו, הכין הארכיון והמוזיאון של תנועת העבודה פסל לזכרו. הפסל הוא מעשה ידיו של הפסל דוד פולוס.
פרא ברתולומאו
פרא ברתולומאו (באיטלקית: Fra Bartolommeo - האח (כלומר הנזיר) ברתולומאו, מכונה גם ברתולומאו די פאולו או ברתולומאו די סן מרקו, ושמו בילדותו בפירנצה היה באצ'ו דלה פורטה, באיטלקית: Baccio della Porta, 28 במרץ 1472 – 31 באוקטובר 1517) היה צייר איטלקי, שפעל בתקופת הרנסאנס והתמחה בתמונות בעלות נושא דתי: ציורי קיר, מזבחים ולפעמים דיוקנאות.
פעל מרבית הזמן בפירנצה עד אמצע שנותיו הארבעים, ואחר כך בערים שונות, כולל רומא. מורו היה קוזימו רוסלי. בסוף המאה ה-15 בהשפעתו של סבונרולה הפך לנזיר דומיניקני והתנזר מאמנות למשך כמה שנים.
ב-1504 התבקש לחזור לצייר לטובת המסדר הדומיניקני ופיתח סגנון נשגב של "הרנסאנס הגבוה" (כביטויו של יעקב בורקהרדט), שבא לידי ביטוי בציורו על "חזון ברנרד הקדוש". בציור זה, הנמצא כיום במצב רעוע, "הדמויות והבדים נעים בעדינות מלאכית, שככל הנראה היוו התגלות ממש בעיני רפאל הצעיר". פרא ברתולומאו התיידד עם רפאל והייתה ביניהם השפעה אמנותית הדדית. תמונת סבונרולה שצייר נשארה הדיוקן המפורסם ביותר של המטיף הפלורנטיני. פרא ברתולומאו צייר גם בשמן וגם ציורי פרסקו וכמה מרישומי הנופים שיצר היו מהראשונים בסוגם באיטליה.
ילדות וצעירות
פרא ברתולומאו נולד ביישוב סופיניאנו די פראטו בטוסקנה כבנו של פאולו די יאקופו, עגלון ובעל פרדות. לכן נשא ברתולומאו גם את הכינוי ברתולומאו די פאולו די יאקופו דל פרטורינו ("של פאולו די יאקופו העגלון"). לפעמים מופיעים כמקומות לידתו היישוב סוויניאנו הסמוך או היישוב ויאנו. החל משנת 1478 הם חיו בפירנצה בבית על יד כנסיית סאן פייר גאטוליני והשער שנקרא לפי הכנסייה פורטה סאן פייר גאטוליני. מכאן כינוי נוסף שלו - באצ'ו (שם היפוקוריסטי עבור ברתולומאו) דלה פורטה ("מן השער")
בשנים 1484-1483 לפי המלצתו של בנדטו דה מאיאנו, התחנך באצ'ו בסטודיו של הצייר קוזימו רוסלי, שבו הכיר גם את פיירו די קוזימו. כפי שסיפר ג'ורג'ו וזארי
שמו מוזכר לראשונה בתעודה משנת 1485, יחד עם זה של מורו, קוזימו רוסלי, בנוגע לתשלום ששולם על ידי נזירים מכנסיית סנט אמברוג'ו בפירנצה עבור פרסקו שצויר על ידי קוזימו. ב-1490 או אולי 1494 יחד עם תלמידו, מריוטו אלברטינלי, עזב באצ'ו את הסטודיו כדי להקים סטודיו משלו תוך כדי שיתוף פעולה ארוך ימים, שהופסק זמנית רק בשנת 1493 וחודש בשנה העוקבת. את המשך התפתחותו האמנותית חייב פרא ברתולומאו במיוחד לעיון בעבודתו של לאונרדו דה וינצ'י.
מיכאל זנדברג
מיכאל זנדברג (נולד ב-16 באפריל 1980 ברמת גן) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי וכיום מאמן הנוער של מכבי תל אביב. זנדברג, ששיחק בין היתר בקבוצות הפועל פתח תקווה, מכבי חיפה, בית"ר ירושלים והפועל תל אביב, זכה בקריירה שלו בחמש אליפויות ישראל, ולזכותו 20 הופעות וארבעה שערים במדי נבחרת ישראל.
פרא ברתולומאו
ילדות וצעירות
בשנות ה-1490 החל באצ'ו להיות מוקסם מהטפותיו של ג'ירולמו סבונרולה שהשתלט על השלטון בפירנצה והוקיע במילים קשות כל מה ראה כ"הבלים" ואמנות עכשווית "מושחתת". סבונרולה הטיף לאמנות שתשמש לאיור חזותי של כתבי הקודש על מנת לחנך את אלו שלא היו מסוגלים לקרוא בספר. בהשפעת הוראותיו של סבונרולה שרף ברתולומאו את ציוריו ורישומיו המוקדמים שכללו דמויות בעירום ועסקו בדברי חולין.
מיכאל זנדברג
ילדותו וראשית הקריירה
זנדברג נולד וגדל ברמת גן, וענף הספורט הראשון שלו בילדותו היה כדורסל, כאשר שיחק כרכז בקבוצת כדורסל מקומית. הוא שוכנע על ידי חבריו לעבור למשחק הכדורגל, והחל לשחק בקבוצת הנערים של הפועל רמת-גן גבעתיים בעמדת המגן השמאלי. זנדברג למד בתיכון בליך, ושיחק עבור קבוצת הכדורגל של בית הספר.
פרא ברתולומאו
ילדות וצעירות
ב-1498 צייר ברתולומאו את הדיוקן המפורסם של סבונרולה, הנמצא כיום במוזיאון הלאומי במנזר סן מרקו בפירנצה. ב-1500 הזמינו אצלו פרסקו של "יום הדין" עבור בית החולים סנטה מריה נובה, אותו השלימו מריאטו אלברטינלי וג'וליאנו בוג'ארדיני אחרי שבאצ'ו התנזר זמנית מציור.
מיכאל זנדברג
ילדותו וראשית הקריירה
כישרונו של זנדברג נחשף לראשונה על ידי זאב זלצר, מנהל נבחרות הנוער של ישראל. הוא זימן את זנדברג ל"נבחרת נוער ב'" של ישראל. זנדברג שיחק גם תקופה קצרה בקבוצת הנוער של הפועל רמת גן. בשנת 1996, בגיל 16, עמד בפני מעבר למכבי חיפה שהתעניינה בשירותיו, אך נמנע מלשחק בקבוצה על מנת שיוכל להשלים את לימודיו. בשנת 1997 הוא הצטרף למועדון הפועל פתח תקווה ושיחק בקבוצת הנוער שלו, ובאמצע עונת 1997/1998 הצטרף לקבוצה הבוגרת.
פרא ברתולומאו
חייו הבוגרים
כשבשנת 1498 חברי הסיעה הקרויה "הזועמים" (Arrabiati) הסתערו על מנזר סן מרקו כדי לעצור את סבונרולה, ברתולומאו היה בין חמש מאות חסידיו שניסו להגן על בניין.
מיכאל זנדברג
ילדותו וראשית הקריירה
זנדברג שיחק חמש עונות בהפועל פתח תקווה, עד לעונת 2001/2002, שבמהלכן היה אחד השחקנים הבולטים בקבוצה. בתקופתו בקבוצה הוא שיחק ב-109 משחקים וכבש 14 שערים. הישגו הטוב ביותר במדי הקבוצה היה העפלה לחצי גמר גביע המדינה בעונתו האחרונה בה. בקיץ 2002 החליטה הנהלת הפועל פתח תקווה לוותר על זנדברג ולהעבירו למכבי חיפה, בגלל קשיים כלכליים, ופעולה זו נתקלה בכעס רב מצד האוהדים שראו בזנדברג את אחד מסמלי הקבוצה. ביולי סיכם זנדברג עם ראשי מכבי חיפה על המעבר לקבוצה, אך חזר להפועל פתח תקווה בשל חילוקי דעות שנותרו עימם; בסופו של דבר חילוקי הדעות נפתרו והוא חתם במכבי חיפה, ששילמה תמורתו כ-270,000 דולרים.
פרא ברתולומאו
חייו הבוגרים
ברתולומאו קיבל קשה את דבר הדחתו ומותו על המוקד של סבונרולה. בשנת 1500 הוא הפסיק לצייר והחל מ -26 ביולי 1500 חי כנזיר חניך במנזר סן דומניקו בפראטו. ב-1501 הוכר כנזיר דומיניקני ועבר לחיות במנזר סן מרקו בפירנצה. חידש את פעילותו כאמן בשנת 1504, כשתחת השגחת אבי המנזר, סאנטה פאניני (Pagnini) התמנה לראש הסטודיו לאמנות של המקום, משרה אותה מילא פרא אנג'ליקו 50 שנה קודם לכן. באותה שנה החל לצייר את ה"חזון של ברנרד הקדוש" עבור קפלת משפחת ברנרדו ביאנקו בבדיה פיורנטינה. השלים את התמונה ב-1507. כעבור זמן קצר התיידד עם רפאל שביקר בפירנצה. הוא למד מרפאל את אמנות הפרספקטיבה ומיומנויות נוספות בצביעה ובטיפול בביגוד. השפעתו של רפאל בתחומים אלה ניכרת בציוריו שלאחר מכן. השניים נשארו ידידים וכשפרא ברתולומאו ביקר מאוחר יותר ברומא השאיר בידי רפאל שני ציורים בלתי גמורים שאותם השלים ידידו.
מיכאל זנדברג
מכבי חיפה
בתחילת עונת 2002/2003, עונתו הראשונה בחיפה, שיחק זנדברג עם קבוצתו בשלב הבתים של ליגת האלופות. מכבי חיפה הייתה הקבוצה הישראלית הראשונה שמגיעה להישג זה. במהלך העונה הוא היה אחד מהשחקנים המרכזיים בקבוצה, וסייע לה לזכות בגביע הטוטו. הוא כבש 14 שערים בליגה, אך לא הצליח לזכות עם מכבי חיפה באליפות, בשל הפרש שערים נחות מזה של מכבי תל אביב.
פרא ברתולומאו
חייו הבוגרים
בתחילת 1508 עבר פרא ברתולומאו לוונציה כדי לצייר את "אלהים האב והקדושות מרים המגדלית וקתרינה מסיינה" לבקשת הדומיניקנים מכנסיית סן פייטרו מרטירה במוראנו, עבודה שהושפעה על ידי אמנות הצבעים הוונציאנית. כשהדומיניקנים לא שילמו לו, הוא לקח את הציור ללוקה, בה ניתן לצפות בו עד היום. באוקטובר 1509, עדיין בלוקה, חידש את הקשר עם הצייר אלברטינלי ושיתף איתו פעולה בשנים 1512-1509, בין השאר, ביצירת תמונת המזבח "המדונה והילד עם הקדושים" עבור קתדרלת לוקה. ב-26 בנובמבר 1510 פיירו סודריני הזמין אצלו קטע מזבח עבור אולם המועצה Sala del Consiglio של פירנצה. הוא נמצא כיום במוזיאון סן מרקו בפירנצה. כעבור שנתיים הוא סיים עוד קטע של מזבח עבור קתדרלת בזאנסון בצרפת.
מיכאל זנדברג
מכבי חיפה
בעונת 2003/2004 החליף רוני לוי את יצחק שום בתפקיד מאמנה של מכבי חיפה. בתחילה, זנדברג לא הרבה לשחק תחת רוני לוי, אך בעונת 2004/2005 חזר לפתוח בקביעות בהרכב. הוא היה חלק מאחת הקבוצות הגדולות בהיסטוריה של מכבי חיפה. הוא שימש כאחד מהשחקנים המובילים שלה, וזכה עמה שלוש פעמים ברציפות באליפות ליגת העל הישראלית, בין העונות 2003/2004 ו-2005/2006. בנוסף, הוא היה קרוב מספר פעמים להעפיל עם חיפה שנית לליגת האלופות.
פרא ברתולומאו
חייו הבוגרים
בשנת 1513 נסע פרא ברתולומאו לרומא, וצייר שם את "פטרוס ופאולוס", ציור המוצג בימינו בפינקוטקה של הוותיקן. בשנים הבאות יצר את "הקדוש מרקוס האוונגליסט" שבארמון פיטי בפירנצה ואת הפרסקואים של המנזר הדומיניקני של פיאן די מוניונה, שכונה של פייזולה, מפרברי פירנצה. אחרי תמונה "חגיגת ונוס" עבור הדוכס אלפונסו ד'אסטה מפרארה, שממנה נשארו רק סקיצות, עבודתו האחרונה של פרא ברתולומאו הייתה הפרסקו Noli me tangere, הנמצא גם כן בפיאן די מוניונה.
מיכאל זנדברג
מכבי חיפה
זנדברג שיחק ב-116 משחקים עבור מכבי חיפה, וכבש במהלכם 33 שערים. מלבד יכולת הבקעת שערים, הוא נודע ביכולתו לארגן את מצבי ההבקעה ולבשל שערים. בעונתו האחרונה בקבוצה הוא נחשב לאחד מהשחקנים המצטיינים בליגה, והיה מועמד לפרס כדורגלן העונה.
בית"ר ירושלים
בשנת 2006 עבר זנדברג לבית"ר ירושלים, כחלק מפרויקט שיפור הקבוצה, על מנת להפוך אותה לקבוצה הגדולה בכדורגל הישראלי. בעונתו הראשונה בקבוצה, 2006/2007, הצטיין זנדברג רבות והרבה לבשל לחלוצי הקבוצה. הוא סיים את העונה עם 13 בישולים בליגה, וכמו כן כבש תשעה שערים, ארבעה מהם בליגה. הוא זכה עם בית"ר ירושלים באליפות בעונה זו, ולפיכך הייתה זו האליפות הרביעית האישית שלו ברציפות, לאחר שלוש האליפויות בהן זכה עם מכבי חיפה. הוא כבש גם ארבעה שערים בגביע הטוטו, וסייע רבות לקבוצתו להגיע לחצי הגמר. בעקבות הצטיינותו, הוא זכה בסיום העונה בפרס כדורגלן העונה בישראל.
פרא ברתולומאו
סגנונו
דמויותיו של פרא ברתולומאו קטנות ולבושות בדרך כלל. תכונות אלה משכו כלפיו ביקורת והוצגו כפגמים. על מנת להוכיח כי סגנונו אינו פועל יוצא של רצון לכוח, יצר הצייר את דמותו המפוארת של "הקדוש מרקוס האוונגליסט" (הנחשבת לאחת ממלאכות המחשבת שלו) ואת דמותו בעירום של סבסטיאן הקדוש. נטען כי האחרונה נראתה מבטאת כל כך חזק את ייסוריו ואת גסיסתו של הקדוש, עד שהיה צורך להסירה מן המקום שבו הוצגה בקפלה של מנזר
הקומפוזיציות של פרא ברתולומאו יוצאות דופן בכושר האמן לערבב בהן אור וצל, בעושרן ובעדינות צבעיהן ובהצגת הבגדים. לדעת אנדרה שאסטל שייך פרא ברתולומאו לקלאסיציזם מינורי שהתפתח בפירנצה אחרי עזיבתם של לאונרדו, רפאל ומיכלאנג'לו. בעיניו
מיכאל זנדברג
בית"ר ירושלים
זנדברג המשיך להצטיין גם בעונת 2007/2008, היה מלך הבישולים של בית"ר ירושלים, וזכה עם בית"ר באליפות הליגה גם הפעם. לפיכך, השלים זנדברג חמש זכיות רצופות באליפות ליגת העל, הישג נדיר בכדורגל הישראלי, שרק מעטים זכו לו בעבר. בנוסף, הוא זכה עם בית"ר לראשונה בקריירה שלו בגביע המדינה, בזכות ניצחון במשחק הגמר על הפועל תל אביב בבעיטות הכרעה. היה זה הדאבל הראשון בהיסטוריה של המועדון. בעונת 2008/2009 ירד מעמדו של זנדברג בבית"ר, והוא מיעט לשחק ביחס לעונות הקודמות. בתום העונה שוב זכה בגביע המדינה עם הקבוצה, לאחר ניצחון 2–1 על מכבי חיפה במשחק הגמר.
פרא ברתולומאו
סגנונו
עם תלמידיו נמנו צ'קינו דל פראטה, גבריאל רוסטיצ'י, רידולפו גירלנדאיו (בנו של דומניקו גירלנדאיו) ופרא פאולו פיסטולזה. השפיע גם על אומנותם של אנדריאה דל סרטו ורפאלו.
מיכאל זנדברג
הפועל תל אביב, בני יהודה, מכבי פתח תקווה והפועל חיפה
בקיץ 2009, עם סיום חוזהו של זנדברג בבית"ר ירושלים והפיחות במעמדו בקבוצה, התעניינו מספר קבוצות במעברו של השחקן לשורותיהן. לאחר משא ומתן מתמשך, חתם זנדברג בקבוצת הפועל תל אביב. ב-6 באוגוסט כבש את שערו הראשון במדי הקבוצה, במשחק מול גטבורג באצטדיון בלומפילד במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, וסייע לקבוצה להעפיל לשלב הבתים. ב-13 בספטמבר נכנס כמחליף במשחק מול הפועל באר שבע, וכעבור דקה כבש את שערו הראשון לעונת 2009/2010, אך באותו משחק נפצע והחמיץ מספר משחקים חשובים של קבוצתו.
לאחר חזרתו מהפציעה מיעט זנדברג לקבל דקות משחק בהפועל תל אביב, ובעקבות כך עבר בינואר 2010 לקבוצת בני יהודה תל אביב, שם שיחק עד לסיום העונה. בעונת 2010/2011 עבר זנדברג לשחק במכבי פתח תקווה, ובתחילת עונת 2011/2012 עבר להפועל חיפה, אך לא זכה לדקות משחק רבות מהמאמן טל בנין.
פרא ברתולומאו
לקריאה נוספת
1971 Fernand Hazan, Paris מהדורה שלישית (בתרגום לרומנית מאת סורין מרקולסקו, הוצאת   Editura Meridiane, București  1973 Istoria ilustrată a picturii ed a III-a  עמ' 112 )
מיכאל זנדברג
חזרתו להפועל רמת גן וסיום הקריירה
ב-8 ביולי 2012, חזר זנדברג למועדון נעוריו כאשר חתם בשורות הפועל רמת גן. בעונת 2012/2013 כבש שני שערי ליגה, וברבע גמר גביע המדינה כבש את שער הניצחון מול הפועל אסי גלבוע ותרם לזכייתה של הקבוצה בגביע, על אף שלא שותף במשחק הגמר עקב פציעה, אך בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
פרא ברתולומאו
קישורים חיצוניים
Stefano Busonero Biografia e vita artistica di Fra Bartolomeo, site Frammentiarte 2016
מיכאל זנדברג
חזרתו להפועל רמת גן וסיום הקריירה
במהלך עונת 2015/2016 חתם זנדברג בקבוצת הפועל ראשון לציון. זנדברג ערך 30 הופעות בעונה זו ובמחזור האחרון הבקיע מול עירוני קריית גת את שערו הראשון בליגה הלאומית, לאחר יותר משנתיים שלא כבש. בעונת 2016/2017 כבש שער אחד ב-27 הופעות ליגה, ובסופה שוחרר מהמועדון.
ב-28 בנובמבר 2017 חזר זנדברג שוב לקבוצת נעוריו הפועל רמת גן. עד תום עונת 2017/2018 ערך 16 הופעות ולא כבש, ובסופה עזב את המועדון.
ב-17 באוקטובר 2018, בגיל 38, הודיע זנדברג על פרישה ממשחק מקצועי פעיל.
בעונת 2020/21 שיחק באגודת כדורגל המכתש גבעתיים מליגה ג' תל אביב.
נבחרת לאומית
זנדברג שיחק בצעירותו בנבחרת הנוער של ישראל, והשתתף עמה במוקדמות אליפות אירופה לנוער.
בשנת 1999 התקדם זנדברג לנבחרת הצעירה, וערך את הופעת הבכורה שלו במדיה במשחק מול ב-7 באוגוסט 1999, שהסתיים בהפסד 0–1. הוא שיחק בסך הכול 10 פעמים במדי הנבחרת, וכבש ארבעה שערים. את כל ארבעת שערים אלו כבש במסגרת משחקי מוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21 2002, ביניהם שני שערים בניצחון 5–1 על הנבחרת הצעירה של אוסטריה.
זנדברג ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל במשחק מול נבחרת ליטא ב-21 באוגוסט 2002, ואף כבש בו שער. הוא שיחק בשבעה משחקים במסגרת מוקדמות יורו 2004, תחת המאמן אברהם גרנט, אך לא הגיע להישגים משמעותיים במשחקים אלו. בקמפיין הבא של הנבחרת, מוקדמות מונדיאל 2006, זנדברג זומן על ידי גרנט לשני משחקים בלבד. באחד מהם הוא כבש שער בניצחון 2–1 מול נבחרת איי פארו.
תחת המאמן דרור קשטן, זנדברג היה פעיל יותר במוקדמות יורו 2008 מאשר בקמפיין בקודם. הוא השתתף עם הנבחרת בארבעה משחקים במסגרת הקמפיין, כאשר את כל שלושת המשחקים הראשונים בהם השתתף, מול נבחרות, ו, ישראל ניצחה. במשחקו האחרון במדי הנבחרת, מול נבחרת אנגליה, הפסידה ישראל בתוצאה 0–3.
זנדברג שיחק 20 פעמים במדי הנבחרת הבוגרת של ישראל וכבש בסך הכול ארבעה שערים, מרביתם במשחקי ידידות.
סגנון משחק
אף על פי שניחן ביכולת הבקעה טובה, במהלך הקריירה שלו התמקד זנדברג בבישול שערים, ודרך קבע הוא היה אחד מהמבשלים המובילים בקבוצות בהן שיחק. זנדברג נחשב כשחקן בעל טכניקה טובה ויכולת גבוהה בארגון המשחק של קבוצתו. בשיאו נחשב לאחד מהשחקנים הטובים ביותר בליגה, ובשנת 2007 גם זכה בתואר כדורגלן העונה בישראל.
לאחר הפרישה
לאחר פרישתו ממשחק פעיל החל זנדברג לשמש כפרשן כדורגל בערוצי צ'רלטון.
ב-13 במאי 2020 מונה זנדברג למאמן קבוצת נערים א' בהפועל תל אביב. ביוני 2021 הוחלף על ידי עומר דמארי, ועבר לאמן את קבוצת הנוער של המועדון. ב-24 במאי 2023 מונה למאמן קבוצת הנוער של מכבי תל אביב.
חיים אישיים
זנדברג הוא בנה של העיתונאית ומבקרת האדריכלות של עיתון הארץ, אסתר זנדברג, ואחיה הצעיר של חברת הכנסת והשרה להגנת הסביבה לשעבר תמר זנדברג.
בשנת 2010 נישא לשרון, ולהם שלושה ילדים.
סטנדרד לייז'
סטנדרד לייז' (בצרפתית: Standard de Liège) היא קבוצת כדורגל בלגית מהעיר לייז' השוכנת באזור דוברי הצרפתית במדינה, ולוניה. הקבוצה משחקת בליגת העל הבלגית.
הקבוצה נוסדה בשנת 1898 על ידי סטודנטים מאוניברסיטת סנט טראוויס. הקבוצה לא נחלה הצלחה רבה והתנדנדה בין הליגות הנמוכות, אך דבר זה השתנה כשמשנות ה-40 הקבוצה החלה לטפס במדרגי הליגות הגבוהות יותר בבלגיה וכן עד לליגה הבכירה, בה היא נמצאת עד היום. כשמאז זכתה בתארים רבים ונחשבה במשך השנים לקבוצה המצליחה בבלגיה, להוציא את אנדרלכט.
לזכותה של הקבוצה 10 אליפויות ו-8 גביעים.
טירת סינדרלה
טירת סינדרלה היא הטירה הנמצאת במרכז ממלכת הקסם בדיסניוורלד, וכן הטירה הנמצאת בדיסנילנד בטוקיו.
עיצוב הטירה הושפע מטירת ד'אוסה בצרפת וכן ממספר טירות נוספות, כגון: טירת פונטנבלו, ארמון ורסאי, טירת שנונסו, שאטו דה פיירפונדס, טירת שאמבור, טירת שומון, האלקסר של סגוביה, טירת מושנה וקתדרלת טין.
הטירה תוכננה כך שתהיה גבוהה מספיק שיוכלו לראות אותה מלגונת שבעת הימים אשר נמצאת לפני ממלכת הקסם.
בקומה השנייה של הטירה מסעדה, ובקומה העליונה ישנה דירה שתוכננה במקורה עבור וולט דיסני, וכיום משמשת כסוויטת אורחים מפוארת.
הקמת הטירה
הטירה הוקמה במשך 18 חודשי בנייה, והקמתה הסתיימה ביולי 1971. גובהה של הטירה 57 מטרים, והיא גבוהה פי שניים מטירת היפהפייה הנרדמת שבדיסנילנד, אולם הטירה נבנתה בשיטת פרספקטיבה כפויה - היינו באמצעות פרספקטיבה הטירה נראה הרבה יותר גבוהה מאשר היא במציאות וזאת באמצעות היחסים של המבנה - ככל שהטירה גבוהה יותר, הפרופורציות נהיות קטנות יותר - ובשיטה זו החוד שבקצה העליון של הטירה נראה כפול מגובהו האמיתי. קירות הטירה מוטים על מנת להגביר את האשליה של הגובה.
אף שהטירה נראית כבנויה מלבנים אפורות לבנות עם רעפי גג ירוקים כהים (למעט הצריח העליון הנראה צבוע זהב), אין לבנים בטירה והיא כולה בנויה על מבנה פנימי העשוי 600 טונות פלדה, ומצופה בקירות פיברגלס. בסיסי הטירה עשויים בטון. הטירה נבנתה חלקים חלקים שהורכבו במקום, ונועדה לעמוד ברוחות שמהירותן עולה על 144 קמ"ש. בניגוד לאמונה הרווחת, לא ניתן לפרק את הטירה במקרה של סערות חזקות במיוחד.
הטירה מוקפת חפיר בו זורמים של מים. בניגוד לגשר המתרומם בטירת היפהפייה הנרדמת, הגשר העומד בכניסה לטירת סינדרלה אינו יכול להתרומם.
עיטורים מיוחדים
במספר מקרים מעוטרת הטירה זמנית לרגל אירועים מיוחדים:
עיטורי הטירה
באולם הכניסה של טירת סינדרלה מצויים חמישה פסיפסי קיר (מוזאיקות) המתארים את סיפור הסרט של אולפני וולט דיסני "סינדרלה" משנת 1950. הפסיפסים, שגודלם 3 X 5 מטרים, נוצרו על ידי האומן האנס ג'ואכים שארף. בניית הפסיפסים ארכה כשנתים, ובהם מאות אלפי ריבועי זכוכית איטלקית עם למעלה מ-500 צבעים. חלק מהיחידות מהם עשוי הפסיפס עשויי כסף סטרלינג ו-14 קרט זהב. הפסיפסים מתארים את סיפור סינדרלה, ומקפידים שצבע עורם של אחיותיה יהא שונה משלה - האחת "אדומה מכעס" והשנייה "ירוקה מקנאה", כאשר סינדרלה נועלת את נעל הזכוכית.
חדרי הטירה
בקומה הראשונה של הטירה, לצד חדר הכניסה מצויה חנות מזכרות המיוחדת למוצרי זכוכית וקריסטל, בקומה השנייה מצויה מסעדה המכונה כיום "השולחן העגול של סינדרלה", ובקומה העליונה מצויה דירה נסתרת.
הדירה הנסתרת
בקומה העליונה של הטירה נבנתה דירה עבור וולט דיסני - דירה שיועדה למגוריו בעת שהותו בפלורידה. הדירה לא הושלמה בעת מותו של וולט דיסני בשנת 1966. אחיו, רוי דיסני, סירב להשתמש בדירה והיא הוסבה לשמש כמרכזיית הטלפונים של חברת התקשורת ויסטה יונייטד. ב-7 ביוני 2006 הוכרז על ידי חברת דיסני כי הדירה תוסב לחדר אירוח מפואר, ובמהלך חגיגות "שנת מיליון החלומות", שהייתה מעיין המשך לחגיגות היובל של דיסנילנד בקליפורניה, יתאפשר למבקרים באתר להגריל שהות של לילה בדירה.
השולחן העגול של סינדרלה
מסעדה זו נקראה בעבר "אולם הכנסים של המלך סטפן". מאחר שלא ידוע שמו של המלך באגדת סינדרלה, המציאו מקימי הטירה את שמו, אולם על מנת שלא לעורר בלבול, ב-28 באפריל 1997, שונה השם לשמה הנוכחי של המסעדה.
דיסנילנד טוקיו
דיסנילנד טוקיו (בקאנג'י: 東京ディズニーランド, ברומאג'י: Tōkyō Dizunīrando) הוא פארק השעשועים הראשון של חברת וולט דיסני שנבנה מחוץ לארצות הברית. הפארק נפתח ב־15 באפריל 1983 ומהווה חלק מאתר הנופש טוקיו דיסני ממוקם באורייסו, צ'יבה, פרבר של טוקיו בירת יפן.
מבנה הפארק
בפארק ישנן שבע ארצות:
פארק השעשועים נבנה בסגנון ממלכת הקסם בו נבנו דיסנילנד וממלכת הקסם בדיסניוורלד בפלורידה.
הפארק בבעלות חברת אוריאנטל לנד - בעלת זיכיון מחברת וולט דיסני.
חנות בתוך חנות
חנות בתוך חנות הוא קונספט שבו עסק קמעונאי מתארח בתוך חנות אחרת. ההסכם נפוץ בסופרמרקטים וחנויות כלבו. בנוסף נפוץ בעולם דגם זה ברשתות ספרים המארחות נקודות לממכר קפה. לעיתים מתקיים ההסדר בין רשת קמעונאית ליצרן. בארצות הברית רשת בלומינגדיילס מארחת בשטחי סניפיה את היצרנים פולו ראלף לורן, DKNY, וקלווין קליין. לרשתות אחרות בארצות הברית הסכמים עם המותגים גוצ'י וארמאני.
היצרן או הקמעונאי שנכנס לתוך רשת אחרת, אחראי על תפעול החנות והוא המעסיק של העובדים בתוך החלק שלו. קיימים שני מודלים להפעלת דגם זה: המודל הראשון הוא הפעלת קופות נפרדות עם רישום הכנסות נפרד, והשני הוא קופה אחת בתוך החנות, כאשר הקמעונאי האורח רושם את הכנסותיו בקופות הקמעונאי המארח.
קונספט זה מאפשר לרשתות להגדיל את מספר המותגים הנמכרים בהן, באמצעות הזמנת יצרנים לפתוח חנויות בתוך סניפיהן. לעיתים רשת רוצה להגדיל את מגוון המוצרים הנמכרים בה, והיא תעדיף לעשות זאת באמצעות גוף קמעונאי אחר שיש לו התמחות בתחום. בנוסף נהנית החברה המשכירה מדמי השכירות המגיעים מן הגוף השוכר מקום. מנגד ההסדר מאפשר לקמעונאי השוכר לפתוח חנות במקום במקום עם תנועת לקוחות קיימת וליהנות מתנועת הלקוחות של הרשת המשכירה.
גליום ניטריד
גליום ניטריד (Gallium Nitride, GaN) הוא מוליך למחצה בינארי ממשפחת III-V המורכב מהיסודות גליום וחנקן. לגליום ניטריד פער אנרגיה ישיר המקנה לו יתרונות ביישומים אלקטרואופטיים. השימוש הנפוץ ביותר של הגליום ניטריד הוא בדיודות פולטות אור (LED), מאז שנות התשעים. גליום ניטריד הוא חומר בעל קושיות גבוהה והוא בעל מבנה גבישי הקסגונלי המכונה וורציט (Wurzite). גבישים נקיים של גליום ניטריד הם שקופים לאורכי הגל הנראה.
לגליום ניטריד פער אנרגיה רחב של 3.4 אלקטרון וולט, המאפשר יישומים מיוחדים באלקטרואופטיקה והתקנים להספק גבוה ולתדרים גבוהים. גליום ניטריד הוא המצע המאפשר דיודות פולטות אור בצבע סגול (באורך גל של 405 ננומטר), מבלי הצורך להשתמש במניפולציות אופטיות.
תכונות
גליום ניטריד הוא בעל קושיות גבוהה ויציבות מכנית. כמו כן, הוא בעל מוליכות תרמית וקיבול חום גבוהים. גליום ניטריד הוא מוליך למחצה בעל פער אנרגיה ישיר רחב של 3.4 אלקטרון וולט.
ניתן לגדל שכבות דקות של גליום ניטריד על מצעים כגון ספיר או סיליקון קרביד. החומר אינו נסדק למרות אי התאמה בפרמטר הסריג מול מצעים אלה.
ניתן לאלח (לסמם) גליום ניטריד באמצעות אטומים של חמצן או סיליקון ליצירת מוליך למחצה מסוג N, ולאלח באמצעות מגנזיום לקבלת מוליך למחצה מסוג P. עם זאת, הוספת סיליקון ומגנזיום עלולה לגרום לחומר להיות פריך יותר.
בדומה לניטרידים אחרים של הטור השלישי בטבלה המחזורית, לגליום ניטריד רגישות נמוכה לקרינה מייננת. עובדה זו הופכת אותו למתאים ליישומים של תאים סולריים עבור לוויינים ויישומים נוספים בחלל. בגלל שגליום ניטריד מסוגל לעבוד בטמפרטורות ובמתחים גבוהים יותר מאשר גליום ארסניד, הוא שימושי מאוד עבור מגברי הספק בתדרי מיקרוגל.
גליום ניטריד מהווה את אחד האבות של המוליך למחצה הטרנרי אלומיניום גליום ניטריד (AlGaN), המשמש לעיתים ביחד עם גליום ניטריד בהתקנים.
אטאנאס פאנטב
אטאנאס פאנטב (בבולגרית: Атанac Пантeв; 16 בפברואר 1892, בלוגראדצ'יק, נסיכות בולגריה - 3 במאי 1943, סופיה, ממלכת בולגריה) היה קולונל בולגרי, מפקד המשטרה הבולגרית בראשית מלחמת העולם השנייה ואחראי ליישום המסע לגירוש נתינים זרים, במסגרתו גורשו 4,022 מיהודי בולגריה.
תחילת הקריירה
פאנטב התחנך באקדמיה הצבאית הבולגרית בסופיה, ולאחר סיום לימודיו הוצב לשירות צבאי בדרגת סגן. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה כמפקד פלוגה. לאחר המלחמה שוחרר משירות פעיל וסיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת סופיה ותואר שני באוניברסיטת וינה. החל מראשית שנות ה-30 הועסק כחוקר צבאי בבתי דין צבאיים. ב-30 בדצמבר 1938 מונה למפקד המשטרה הבולגרית וכיהן בתפקיד עד קיץ 1941. הוא נודע כפאשיסט ותומך נלהב של הגנרל חריסטו לוקוב, מנהיג הארגון הפאשיסטי "איחוד הלגיונות הלאומיים הבולגרים", שתמך במדינות הציר.
ליל הבדולח הבולגרי
ב-20 בספטמבר 1939 יזם הארגון האנטישמי "ראטניק" מצעד בחוצות סופיה. בהסכמה שבשתיקה מצד המשטרה הבולגרית והעומד בראשה, הסתיים המצעד בהתקפה על בתי עסק בבעלות יהודית, ניפוץ שמשות והצתות. למחרת הגיעו חברי הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה לפגישה עם פאנטב כדי למחות על אי התערבות המשטרה להרגעת המהומות. פאנטב טען ששר הפנים הורה לו שלא להתערב להרגעת הרוחות. חברי הקונסיסטוריון פנו לשר הפנים בתלונה, וב-22 בספטמבר פרסם פאנטב הודעה שבה נתבקשה אוכלוסיית סופיה לשמור על השקט וכי נגד מפירי הסדר יינקטו צעדים חריפים.
המסע לגירוש נתינים זרים
ב-16 בספטמבר 1939, בהנחיית ראש הממשלה הבולגרי גאורגי קְיוֹסֶאִיבָנוֹב, פרסם הקולונל פאנטב צו המורה ל-4,022 נתינים זרים לעזוב את גבולות הממלכה. נתינים זרים אלו היו פליטים יהודים. מטרתו של פאנטב הייתה לגרש בעלי נתינות זרה חזרה אל מדינותיהם ואת השאר להכווין להעפלה לארץ ישראל.
נתיני המדינות הזרות, בעיקר מיוון ומטורקיה, נתקבלו במדינותיהם, ומחוסרי הנתינות נעצרו בהוראתו של פאנטב. העצורים הוכו, רכושם נבזז, הם הועלו על משאיות והושארו בשטח המפורז בגבולות בולגריה, יוון וטורקיה. עדויות מפלובדיב מציינות כי על העצורים נאסר לקחת מטלטלין. בשטח ההפקר הותקפו היהודים בידי משמרות הגבול, נשים נאנסו ועשרות נהרגו. נציגי הקונסיסטוריון של יהדות בולגריה נפגשו עם הקולונל פאנטב, מחו נמרצות על הפגיעה ביהודים בשטחים המפורזים וביקשו ממנו לפעול להפסקת הרדיפות. פאנטב השיב שהם אינם אזרחים בולגרים ולקונסיסטוריון אין כל זכות חוקית להגן עליהם.
בגבור מחאות הקונסיסטוריון ובהיעדר כל אפשרות לשלח אל מחוץ לגבולות הממלכה את מאות היהודים שהיו מצויים בשטח המפורז, הורה הקולונל פאנטב להעבירם לווארנה כדי להעלותם על ספינות מעפילים. המשפחות היהודיות הגיעו לווארנה במצב קשה, מוכות רעב, נרשמו פצועים וחולים רבים בטיפוס הבטן בשל היעדר כל תנאי תברואה בשטח המפורז. הקהילה היהודית בווארנה נרתמה לסייע להן במזון, בבגדים ובמחסה. חלק מהפליטים הועלו על ספינות מעפילים, חלקן ספינות פרטיות שהפעיל הד"ר ברוך קונפינו ובכללן ה"רודניצ'אר" וה"סלבדור".
פאנטב הורה למנהל הנמל בווארנה להתיר את הפלגת "הסלבדור", בניגוד לחוות דעתו המקצועית שקבעה שהספינה אינה כשירה לשיט. הספינה טבעה בים השיש ו-238 מנוסעיה נספו. יש הרואים בפאנטב אחראי ישיר ויחיד לטביעת הספינה. ועדת החקירה שהקים הקונסיסטוריון לאחר טביעת "הסלבדור" הטילה את האחריות לאירוע על הוועד הציבורי אשר בראשו עמדה קונפינו. לאור איומיו האישיים של פאנטב על ראשי הקונסיסטוריה שלא לפרסם את הדו"ח, לא נכללה בו כל התייחסות לגבי חלקה של הממשלה הבולגרית, הוא לא נחתם על ידי מי מחברי הוועדה מחשש לשלומם ומעולם לא פורסם רשמית.
מחנה המעצר איגנטייבו
ב-1 במרץ 1941 נכנס הצבא הגרמני ללא קרב לשטחי בולגריה וב-6 באפריל פלש לממלכת יוגוסלביה. 100 פליטים יהודים שאיבדו את נתינותם היוגוסלבית נעצרו על ידי המשטרה הבולגרית וביחד עם עוד 200 עצורים מווארנה, הובלו לכפר איגנטייבו ונכלאו בו. נשיא הקהילה היהודית בווארנה ז'אק טולידו פנה לפאנטב שכיהן כמפקד שירותי הביטחון במשטרת הביטחון הכללית בסופיה, בבקשה לשחרר את היהודים והוא הזמין את נציגי הקונסיסטוריון לפגישה במטה משטרת הביטחון. בפגישה דרש סטואיל דראגאנוב, סגנו של פאנטב, שוחד מנציגי הקונסיסטוריון כדי למנוע את גירושם של 300 העצורים אל מותם במחנות ריכוז מחוץ לגבולות בולגריה. ז'אק טולידו הצליח לגייס 80,000 לבות שהועברו למשטרה הבולגרית וכעבור מספר ימים שוחררו העצורים.
שלהי הקריירה ואחריתו
בקיץ 1941 התמנה פאנטב לסגן ראש בית הדין הצבאי העליון בסופיה. הוא נודע בקשיחותו הרבה כלפי חברי המחתרת הקומוניסטית, או החשודים באהדתה. ב-15 בנובמבר 1942 סיים את תפקידו. ב-13 בפברואר 1943 נרצח פטרונו של פאנטב, הגנרל חריסטו לוקוב, על ידי חברי הארגון הקומוניסטי "המלאכים השחורים". ב-3 במאי 1943 ארבו לפאנטב בסמיכות לביתו כמה מחברי "המלאכים השחורים" ובהם הפרטיזנית היהודייה ויולטה יעקבה וירו בו. פאנטב נפצע ומאוחר יותר מת מפצעיו. הלווייתו נערכה למחרת היום בסופיה. במרץ 1945 הועמד פאנטב לדין בבית הדין המיוחד שהוקם לשפיטת חברי המשטר הפאשיסטי הבולגרי ומשתפי הפעולה עם הגרמנים. ב-29 באפריל 1945 הרשיע אותו בית הדין בפשעים נגד העם הבולגרי. הוא נידון למוות וכל רכושו הוחרם. ב-1970 הופק בבולגריה סרט קולנוע בשם "המלאכים השחורים", שעסק בפעילות הארגון המחתרתי ואזכר במרומז את רציחתו של פאנטב.
יוסף סגל (רב)
הרב יוסף הלוי סגל (תרנ"ד, 1894 בערך - א' באייר תשל"ד, 1974) היה רב בליטא ולאחר עלותו לארץ ישראל שימש רבה הראשון של נס ציונה.
ביוגרפיה
נשא את מרים, בת הרב יעקב משה ספיר, אב בית דין סאראטוב. לאחר נישואיו שימש כרבה של קולטינן שבליטא.
בשנות ה-20 עלה לארץ ישראל והתמנה לרבה הראשון של נס ציונה. לאחר כמה שנים נסע עם משפחתו לארצות הברית, וכיהן כרב בשיקגו.
חיבר את סדרת הספרים "תורת הלויים", ובה דינים השייכים ללויים בזמן הזה.
בנו הרב זאב סגל היה רב ומנהיג קהילה בניוארק, מאמצע שנות ה-40 עד מותו בתאונת דרכים ב-2008, ונשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה בשנים 1968–1970. נכדיו הם העיתונאי שעיה סגל ופרופסור חיים סוקניק.
כפר קאסם
כַּפְר קַאסִם (בערבית: كفر قاسم) היא עיר ערבית באזור השרון. העיר שוכנת בקצה הדרומי של "המשולש", צפונית לראש העין הממוקמת על ידה, בסמוך לכביש 5 ("חוצה שומרון"). כלל תושבי כפר קאסם הם ערבים-מוסלמים.
בשנת 1959 קיבל הכפר מעמד של מועצה מקומית ובמרץ 2008 הוכרזה כעיר. לא רחוק מכפר קאסם הוקם מחלף קסם, שמקשר בין כביש 444, כביש 5 וכביש 6.
היסטוריה
באתר חרבת אל נבי חתי בעיר נמצאו שרידי יישוב מן התקופה הרומית. בתוספתא מוזכר "חרוב שבכפר קסם", שנעבד לשם עבודה זרה (אם כי לפי חלק מהגרסאות שם המקום היה "כפר פטם"). ההתיישבות הנוכחית במקום החלה במאה ה-18 או בראשית המאה ה-19. ברשימות משלהי המאה ה-19 נחשב כפר קאסם עדיין כ"מזרעה" (חווה עונתית) של היישוב השכן מסחה. בהמשך הפך ליישוב עצמאי. במאה ה-19 קלט הכפר אוכלוסייה מהר חברון.
הכפר סופח לישראל בשנת 1949 בעקבות הסכמי שביתת הנשק שחתמה ישראל עם ירדן.
ב-29 באוקטובר 1956 התחולל בשדות הכפר טבח כפר קאסם, שבו נרצחו 47 מתושבי הכפר על ידי שוטרי משמר הגבול (תושבי הכפר מונים בנוסף גם אדם שלקה בשבץ לאחר ששמע על מות בנו בטבח ואת עוברה של אישה הרה שנהרגה בטבח). אף שלאחר הטבח נערכה "סולחה" בין מדינת ישראל ובין תושבי הכפר, הוא עדיין מהווה פצע פתוח בקרב תושבי המקום.
החל משנות ה-60 של המאה ה-20 ובעיקר בשנות ה-70 וה-80 היגרו לכפר בדואים רבים מהנגב. ההבדלים בין הקבוצות השונות המרכיבות את אוכלוסיית המקום והבידול החברתי ביניהם יצרו מתח חברתי מתמיד בין הקבוצות וגרמו לעיתים לחיכוכים.
בשנות ה-70 הוקמה בכפר קאסם התנועה האסלאמית על ידי עבדאללה נימר דרוויש, תושב המקום.
באמצע שנות ה-70 בוצע בכפר הליך של הסדרת הבעלות על הקרקעות, במסגרתו נרשמו קרקעות רבים על שם המדינה, דבר שהביא למתיחות בין תושבי הכפר ורשויות המדינה.
בין השנים 1995–2010 התנהלו מהלכים שונים לקביעת תחום השיפוט של כפר קאסם ושכנתה ראש העין. המחלוקת נסובה סביב קרקעות שהופקעו ב-1959 מכפר קאסם והועברו בשלב מסוים לראש העין. בשנת 1997 המליצה ועדה בראשות פרופ' יוסף גינת על השבת כ-1,000 דונם לכפר קאסם. עיריית ראש העין התנגדה להחלטות הוועדה ועתרה לבג"ץ בבקשה לביטולן. בשנת 2005 הושג הסכם פשרה בין שתי הרשויות אך יישומו התעכב. בשנת 2008 הוקמה ועדה נוספת שבעקבותיה הגיעו הצדדים להבנות לפיהם יועברו רוב השטחים שבמחלוקת לתחום השיפוט של כפר קאסם.
ב-6 ביוני 2017 במהלך מעצר של פעיל בארגון אל חראסה פרצו עימותים אלימים. מפגינים התעמתו עם כוחות המשטרה ושרפו 3 ניידות משטרה ומאות רעולי פנים תקפו את תחנת המשטרה. במהלך העימותים נהרג תושב המקום בן 20.
בקיץ 2017 פתחה עיריית כפר קאסם במבצע תיירותי לאירוח ללילות רמדאן במקום.
אוכלוסייה
בעיר מתגוררות מספר חמולות כששלוש הגדולות הן משפחות עיסא, צרצור ובדיר. ניתן לזהות את משמעות השיוך לחמולה בדפוסי ההצבעה למועצת העירייה. בנוסף בשתי שכונות בעיר מתגוררים כ־3,500 תושבים ממוצא בדואי, שהיגרו לעיר מן הנגב.
ראשי מועצת/עיריית כפר קאסם
(רשימה חלקית)
ספורט
בכפר קאסם מספר קבוצות כדורגל. הבכירה בהם היא מועדון ספורט כפר קאסם המשחקת בליגה הלאומית, שמשון כפר קאסם משחקת בליגה א' דרום, הפועל כפר קאסם שועאע בליגה ב', ו וניבראס כפר קאסם מליגה ג'. בכל מועדון פעילים מאות בני נוער. בנוסף גם קבוצה בליגת האולמות וקבוצת בני "פלפלה" כפר קאסם שזכתה חמש פעמים באליפות ליגת החופים. בענף הכדורסל הפועל בני כפר קאסם משחקת בליגה הארצית.
אזורי תעשייה
בכפר קאסם פועלים שני אזורי תעשייה: אזור תעשייה נוף הארץ, שנמצא בתוך העיר, ואזור תעשייה לב הארץ, מדרום לכביש 5, בסמוך למחלף קסם. באזור התעשייה לב הארץ שוכנים, בין השאר, המטה והמרכז הלוגיסטי של רשת "סטימצקי", המטה של רשת "ד"ר גב", המטה של חברת "סרגון נטוורקס", המרכז הלוגיסטי של רשת "סופר-פארם", ומוקמים בו בנייני משרדים גדולים.
בצמוד לכפר קאסם שוכן פארק התעשייה אפק, שנבנה על אדמות של כפר קאסם שהועברו לראש העין.
שוק הציפורים
מדי יום שבת מתקיים שוק רוכלים באזור התעשייה של כפר קאסם המכונה "שוק הציפורים". השוק מרכז בתוכו מספר גדול של רוכלים וסוחרים, כשמחציתם מוכרים בעלי כנף למיניהם, חיות מחמד ואף זוחלים, ומחציתם מוכרים מוצרי צריכה כגון, פירות וירקות, טקסטיל וכלי עבודה. שוק הציפורים מהווה אטרקציה תיירותית ואלפים, מן הכפר ומחוצה לו, פוקדים אותו מדי שבוע. יש הטוענים כי בעלי החיים שבשוק מוחזקים בתת-תנאים ובניגוד לחוק צער בעלי חיים.
מריו קולונה
מריו קולונה (בפורטוגזית: Mário Esteves Coluna; 6 באוגוסט 1935 – 25 בפברואר 2014) היה כדורגלן פורטוגזי, ששיחק בעמדת הקשר מרכזי. הוא נחשב לאחד הקשרים הטובים בדורו, ונתפס כאחד הכדורגלנים הפורטוגזים המוכשרים בכל הזמנים.
ביוגרפיה
נולד באי איניאקה, מוזמביק, שהייתה אז לקולוניה פורטוגזית. אביו הגיע מפורטוגל ואמו תושבת המקום. קולונה חתם ב-1954 בבנפיקה ליסבון שבה העביר את מרבית הקריירה. הוא זכה לכינוי O Monstro Sagrado (המפלצת הקדושה), והיה לאחד המוזמביקים הראשונים ששיחקו כדורגל מקצועי מחוץ למדינתו.
בעונתו הראשונה 1954/1955 הוצב בעמדת החלוץ וסיים עם 14 שערים ב-26 משחקים, בנוסף לזכייה בליגה הפורטוגלית. לאחר מכן, הוסב בהצלחה לעמדת הקשר המרכזי או ההתקפי על ידי המאמן אוטו גלוריה, שם הוא ניצל היטב את היתרונות שלו. קולונה ניחן בסיבולת וכוח, בעל מסירה מדויקת למרחקים ארוכים וכישורים טכניים. הוא היה לקפטן בנפיקה בין השנים 1963–1970, וזכה עימה בשלל תארים בזירה המקומית. ההישג הגדול של בנפיקה באותה התקופה היה הזכייה פעמיים בגביע אירופה לאלופות בעונות 1960/1961 ו-1961/1962. בשני הגמרים פגשה קבוצות ספרדיות, ברצלונה וריאל מדריד בהתאמה, כשבשניהם קולונה כבש. בניצחון על ריאל מדריד אף ויתר על בעיטת עונשין עבור אאוזביו הצעיר, כדי שזה יוכל להבקיע. קולונה ערך במדי בנפיקה בסך הכל 525 הופעות רשמיות, בהן כבש 127 שערים לאורך 16 עונות.
אחרי הפרישה כיהן קולונה בתפקיד נשיא התאחדות הכדורגל של מוזמביק, מאחר וזו קיבלה עצמאות ב-1975. בנוסף לכך, כיהן גם כשר הספורט במדינה בין השנים 1994–1999. קולונה נפטר ב-25 בפברואר 2014 בגיל 78 במפוטו, עקב זיהום ריאתי.
נבחרת פורטוגל
קולונה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת פורטוגל ב-4 במאי 1955, בגיל 19, נגד סקוטלנד בגלאזגו. בניגוד להצלחות הרבות שחווה עם המועדון בנפיקה, עם פורטוגל הייתה זו הצלחה אחת והיא ההעפלה למונדיאל 1966. קולונה פתח לצד חיימה גראסה במרכז הקישור בכל ששת משחקי המוקדמות לטורניר, ואף כבש שער בראשון, ניצחון 1–5 על טורקיה. במונדיאל עצמו קולונה היה לקפטן הנבחרת שסיימה במקום השלישי, הישג השיא שלה במונדיאל עד היום. בנוסף לכך נכלל בנבחרת המצטיינת של הטורניר.
נוחים רשקובסקי
נוחים רשקובסקי (ברוסית: Нухим Рашковский; 18 באפריל 1946 – 14 במרץ 2023) היה שחמטאי סובייטי ממוצא יהודי.
ביוגרפיה
נוחים רשקובסקי נולד בסברדלובסק, ברית המועצות. התחיל להתאמן בשחמט במועדון הפיונירים בסברדלובסק. הוא השתתף באליפות ברית המועצות בשחמט החל משנת 1972 ועד לפירוק ברית המועצות בשנת 1991. התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה בשנת 1986, כאשר הוא סיים במקום ה-8.
בשנת 1976 הוענקה לו דרגת אמן בינלאומי ובשנת 1980 דרגת רב אמן.
רשקובסקי כמעט ולא השתתף בתחרויות בינלאומיות. בשנת 1979 הוא זכה במקום הראשון בתחרות בינלאומית בסוצ'י, בשנת 1987 הוא זכה במקום השני בתחרות שנערכה ביוגוסלביה ובשנת 1988 במקום השני בסטוקהולם.
בשנת 2007 זכה באליפות אירופה בשחמט לסניורים. גם בשנותיו האחרונות הוא המשיך להשתתף בתחרויות והיה מאמן-שחקן של מועדון שחמט של אורל.
רשקובסקי היה מאמנה של נבחרת רוסיה במספר אולימפיאדות.
נפטר ב-14 במרץ 2023.
ארמון מנשיקוב
ארמון מנשיקוב (ברוסית: Меншиковский дворец, או Дворец Меншикова) הוא בניין היסטורי בסנקט פטרבורג המשמש כיום כסניף של מוזיאון ארמיטאז'. הבניין המפואר נבנה בתחילת המאה השמונה עשרה ויועד במקור עבור מקורבו של הקיסר פיוטר הגדול, המושל הראשון של סנקט פטרבורג אלכסנדר מנשיקוב. הארמון עשוי בסגנון הבארוק והוא מבנה האבן הראשון בעיר.
הקידמה האמריקאית
הקידמה האמריקאית (באנגלית: American Progress) הוא ציור שמן מאת ג'ון גאסט משנת 1872 המהווה הבעה אמנותית של רעיון הייעוד הגלוי, האמונה שהאמריקאים חייבים לכבוש את המערב במצוות האל.
תיאור התמונה
בתמונה נראית דמות-הענקים של קולומביה, האנשה אלגורית של הרוח האמריקאית (בתנוחה המזכירה את מריאן בציורו של אז'ן דלקרואה, "החירות מובילה את העם") הנעה ממזרח למערב כשעל מצחה "כוכב האימפריה", תוך שהיא נושאת את סמלי הקדמה.
בידה הימנית היא אוחזת ספר המייצג את ההשכלה והנאורות ובידה השנייה היא פורסת קו טלגרף באמצעות סליל התלוי על זרועה הימנית. לרגליה נראות רכבות וכרכרות-קרון של מתיישבים. ליד ברכה הימנית מצויר פרש של שירות הדואר "פוני אקספרס". מפניה נמלטים שבטי אינדיאנים וחיות פרא כדב ועדר ביזונים ובעקבותיה באים חקלאים וכורים על מנת ליישב את השממה. גם אור השמש הזורחת מאיר ממזרח ומגרש את ענני הבערות והפראות המחשיכים את המערב.
הרחק במזרח (סמוך לקצה הימני של התמונה, מעט מעל קו האמצע הרוחבי שלה) ניתן להבחין במתארו של גשר ברוקלין, שבנייתו אמנם החלה בתקופה בה צויר הציור, אך הוא הושלם רק ב-1882.
על הצייר
ג'ון גאסט (John Gast; נולד ב-1842) היה צייר שפעל בברוקלין, ניו יורק לאחר שהיגר לארצות הברית מפרוסיה.
אלישע והדובים
סיפור אלישע והדובים הוא מקרה המתואר בספר מלכים ב',, בו שיסה הנביא אלישע דובים בנערים שהקניטו אותו.
התנהגות הנערים ותגובת אלישע
זה לשון המקרא:
לפי הגמרא במסכת סוטה ה'נערים קטנים' נקראו על שם מקומם, היישוב נערן השוכן מצפון מערב לעיר יריחו (כלומר מדובר ב"נערנים" – תושבי נערן). נערים אלו מכרו מים לתושבי יריחו לפני שריפא אלישע את מעיין העיר ( באותו הפרק) – הוא מעיין אלישע של ימינו (עין א-סולטאן), ועתה קופחה פרנסתם בידי הנביא. ככל הנראה עד טיהור המעיין נאלצו תושבי יריחו לרכוש את מימיהם מהעיר נערן הסמוכה (ממעיין עין דויוק ועין נועמה). בעקבות טיהור המעיין ביריחו הפסיקו תושבי יריחו לרכוש מים משכניהם, ונערי נערן הם שיצאו נגד הנביא. לפי פירוש נוסף, כינוי זה הוא על שם שהיו "מנוערים מן המצות" וקטני אמונה.
חז"ל דרשו את המילים "עלה קרח" כך: "אמרו לו, עלה שהקרחת עלינו את המקום" – היינו "הקרחת=גזלת את מקום פרנסתנו", אך לפי הפשט לעגו הנערים לאלישע, שבניגוד לרבו אליהו הנביא, שהיה "בעל שיער" ועלה לשמיים פסוקים ספורים לפני כן, היה קרח. כעונש על חוצפתם הוציא אלישע דובים מהיער שטרפו את הנערים.
פרשנות
הפרשנים ניסו להקהות את חומרת העונש ש. ועוד דרשו ש"קיללם בשם ה'" דווקא, שלא מקללתו מתו אלא מהקללה שקללם בשם ה'.
עם זאת לא מנעו חכמים את תוכחתם מאלישע וגינו את האכזריות במעשה: .
בגמרא מובאת מחלוקת כמה נסים היו בפרשה זו. האם היה יער ואלישע הוציא ממנו את הדובים, או שמא אלישע יצר את היער וגם את הדובים, החכם הסובר את הדעה האחרונה קובע כי לא דובים היו ולא יער היה, ובעקבות דבריו נוצר הביטוי המפורסם לא דובים ולא יער. . הגמרא מקשרת בין מעשה הדובים לכוונתו הרעה של בלק בהקרבתו 42 קורבנות נגד ישראל:.
פירוש על דרך הקבלה
הרמ"ע מפאנו מבאר על דרך הקבלה ששני הדובים הם נשמות בלק ובלעם. ועוד מבאר כי נשמתו של אלישע התגלגלה ברבי יוסי דמן יוקרת, שהמית את בנו ובתו, והוא אלישע הנביא ש"גירה דובים בתינוקות ועתה גירה המות בבנו".
שיוך לתת-מין דוב בימינו
יש המזהים את הדוב המקראי עם תת-המין דוב חום סורי.
אגוניסטים לדופמין
אגוניסטים לדופמין הם חומרים כימיים או תרכובות אשר מפעילות את הקולטנים של דופמין בצורה דומה לזה של דופמין. הפעלת הקולטן על ידי האגוניסט תורמת ליצירת שרשרת פעולות תוך תאיות בדומה לאלו שנעשות כאשר דופמין מפעיל אותו.
קיימות מספר תרופות הפועלות בצורה זאת והן שייכות למשפחת האגוניסטים לדופמין. השימוש הרפואי באגוניסטים לדופמין כולל טיפול במחלת פרקינסון, תסמונת הרגליים חסרות המנוחה, היפרפרולקטינמיה (בעיקר קברגולין) והפסקת הנקה (קברגולין).
מבחינה כימית והיסטורית, מקובל לחלק את משפחת האגוניסטים לדופמין לשתי קבוצות עיקריות:
מנגנון הפעולה ואפיונים
תרופות ממשפחת האגוניסטים לדופמין הן תרופות שפועלות על הקולטנים של דופמין. את הקולטנים של דופמין מקובל לחלק לשתי קבוצות, קולטנים מסוג D1 וקולטנים מסוג D2. שתי הקבוצות עוברות חלוקה נוספת. בקבוצת הקולטנים D1 קיימים שני קולטנים ואלו הם הקולטנים D1 ו-D5. בקבוצת הקולטנים D2 קיימים שלושה קולטנים ואלו הם הקולטנים D2, D3 ו-D4.
התרופות שהן נגזרות של ארגוט פועלות על כל הקולטנים של דופמין, ואילו התרופות שהן אינן נגזרות של ארגוט (למעט רוטיגוטין) פועלות באופן ספציפי על הקולטנים D2-D3, ובכך יותר סלקטיביים בפעולתם בסינפסה.
נגזרות של ארגוט
נגזרות של ארגוט הן תרופות ישנות ממשפחת האגוניסטים לדופמין שאינן נמצאות בטיפול משום שהן לא סלקטיביות (כלומר פועלות על כל סוגי הקולטנים של דופמין במוח) כמו התרופות החדשות וגם בשל פרופיל תופעות לוואי שהיה קשור בהפרעה במסתמי הלב. נגזרות אלו כוללות את התרופות הבאות:
תרופות שאינן נגזרות של ארגוט
תרופות אלו הן תרופות חדשות שיצאו לשוק במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20. הן תרופות עם ספציפיות גבוהה יותר לקולטני דופמין ממשפחת D2. תרופות אלו כוללות את התרופות הבאות:
תופעות לוואי
תופעות הלוואי של האגוניסטים לדופמין הן שונות מבחינת שכיחותן בטיפול במצבים שונים (לדוגמה אם בודקים תופעת לוואי ספציפית אז בטיפול במחלת פרקינסון הראו על שכיחות מסוימת בתופעת לוואי בעוד שבהתוויות אחרות התרופה הראתה שכיחות שונה של אותה תופעת הלוואי) וקיים שוני בין התרופות עצמן.
בהתייחס לטיפול במחלת פרקינסון, מתן של אגוניסטים לדופמין היה כרוך בתופעות הלוואי העיקריות הבאות:
תופעות לוואי במערכת העיכול - בחילות (בעיקר בתחילת הטיפול). מומלץ להתחיל את הטיפול בתרופות אלו במינונים קטנים עם העלאה במינון בטווחים שמאפשרים הסתגלות קלה לעלייה במינון. תופעות לוואי נוספות במערכת העיכול כוללות שינויים ביציאות (שלשולים או עצירות), יובש בפה (חולי פרקינסון סובלים בדרך כלל מריור גבוה. מתן התרופות האלו גורם ליובש בפה). מתן התרופות גם כרוך באובדן תיאבון ובירידה במשקל.
תופעות לוואי במערכת הלב וכלי הדם - תופעת הלוואי המשמעותית ביותר שנצפית עם תרופות אלו היא תת לחץ דם אורתוסטטי. תופעת הלוואי הזאת היא גם תסמין של מחלת פרקינסון עצמה וגם תופעת לוואי של התרופות לטיפול בפרקינסון, לרבות אגוניסטים לדופמין. תרופות אלו גורמות גם לבצקות ברגליים (בעיקר בנשים או במטופלים שיש להם מחלה קרדיווסקולרית). התרופות הישנות גרמו להתעבות מסתמי הלב ולכן הן כבר לא קיימות בשימוש במחלת פרקינסון.
לאפומורפין הניתן בזריקה עלולות להופיע גם תגובות באזור ההזרקה. התגובות בעיקר מופיעות בשימוש ממושך באפומורפין וכוללות פריחה, נודולות ודלקת ברקמות השומן התת-עוריות (panniculitis). גרד, כאב או אי נוחות באזור ההזרקה גם שכיחות עם מתן של אפומורפין. באופן נדיר דווחו מקרים של נמק באזור ההזרקה.
רוטיגוטין הניתן במדבקות עוריות עלול לגרום לתופעות לוואי באזור ההדבקה כולל אדמומיות באזור ההדבקה. ניתן למנוע את התופעות על ידי החלפת אזור ההדבקה. אם מתפתחת תופעת לוואי על כל העור (כגון פריחה על שטחים נרחבים של העור ולא רק באזור ההדבקה) כתוצאה מהטיפול במדבקות מומלץ להפסיק את הטיפול.
גן עדן לכלבים
גן עדן לכלבים (באנגלית: All Dogs Go to Heaven; בתרגום חופשי: כל הכלבים מגיעים לגן עדן) הוא סרט אנימציה אירי-אנגלי ואמריקאי משנת 1989 בבימויו והפקתו של דון בלות' ובהפצת יונייטד ארטיסטס. הסרט מספר את סיפורם של שני כלבים - צ'ארלי ברקין וחברו הנאמן והטוב ביותר, איצ'י איצ'יפורד. חייו של צ'ארלי נלקחים ממנו אך הוא מתכחש לעובדה שמקומו בגן עדן וחוזר לכדור הארץ, שבו הוא מצטוות לאן מארי, ילדה יתומה אשר מלמדת אותו שיעור על אהבה.
הסרט הופק על ידי "Sullivan Bluth Studios Ireland Ltd" ו-Goldcrest Films. עם יציאתו לאקרנים, הוא התחרה במישרין עם הסרט "בת הים הקטנה" בהפקת אולפני ההנפשה של וולט דיסני שיצא באותו יום. אמנם בקופות בתי הקולנוע לא שוחזרה הצלחת סרטיהם הקודמים של "Sullivan Bluth", אך הסרט היה להצלחה מסחרית במדיה הביתית והפך להיות אחד הנמכרים ביותר אי פעם שיצאו על גבי קלטות וידאו. בהשראת הסרט, נוצר סרט ההמשך "גן עדן לכלבים 2", סדרת טלוויזיה והסרט "מזמור חג המולד של הכלבים" שיצא ישירות לווידאו.
עלילה
העלילה מתרחשת בשנת 1939 בניו אורלינס. צ'ארלי ברקין, כלב ממזר בעל קסם גברי, עובד עם שותפו לעסקים, בולדוג המאפיונר, בסירת קזינו מוזנחת. צ'ארלי כלוא בתא נידונים למאסר עולם אך הוא מצליח למצוא את דרכו החוצה בעזרתו של איצ'י, חברו הטוב. בולדוג, שאינו מעוניין לחלוק ברווחים, מתכנן עם עוזרו, "רוע", להיפטר מצ'ארלי אחת ולתמיד על ידי הריגתו. השניים מבצעים את תוכניתם להרוג את צ'ארלי כאשר הם משכרים אותו ומדרדרים לעברו מכונית.
צ'ארלי עולה לגן עדן כברירת מחדל (מאחר שכל הכלבים מגיעים לגן עדן), אף על פי שלא עשה דבר אחד נחמד בחייו. הוא מרמה את המוות על ידי גנבת "שעון החיים" שלו (שעון כיס זוהר) ומחזיר אותו לפעולה, מה שמאפשר לו לחזור לחיות. אבל עכשיו, אם שעונו יעצר, הוא יגיע ישירות לגיהנום. עם זאת, כל עוד שעון חייו ממשיך לתקתק, הוא בן אלמוות.
לאחר שחזר אל כדור הארץ, צ'ארלי מתאחד עם איצ'י והם מתנקמים בבולדוג על ידי הקמת עסק מתחרה. בולדוג שומר בהסגר את אן מארי, ילדה יתומה בעלת יכולת לתקשר עם חיות, והדבר נותן לו יתרון בעת הימורי המרוצים כשהוא מכריח אותה לדובב את החיות לגלות לה על מי כדאי להמר בתחרויות. צ'ארלי "מציל" את אן מארי ומפתה אותה לבוא איתו בטענה שיוכלו לעזור לעניים ולמצוא לה משפחה, אך בעצם מנצל אותה בדיוק באותו אופן כמו יריבו, בולדוג, כשהוא רוצה שהיא תדבר עם חיות כדי להרוויח כסף בתחרויות שונות. היא כועסת עליו כאשר היא מבחינה בזה אך משתכנעת לעזור לו משום שהוא טוען כי הוא מתייחס אליה בצורה יותר הוגנת ונדיבה.
אן מארי נדהמת למצוא אצל צ'ארלי ארנק שהוא גנב מקייט והרולד, זוג שבו הם נתקלו ברחוב, שהיא קיוותה שיאמצו אותה. צ'ארלי חווה חלום בלהות שבו הוא מגורש לגיהנום ומותקף על ידי כלבי שאול.
למחרת, אן מארי מחזירה לזוג את הארנק וצ'ארלי מוצא אותה אוכלת ארוחת בוקר עימם ומגלה כי הם מתכננים לקחת אותה תחת חסותם. צ'ארלי מוציא את אן מארי מהבית בערמומיות, כאשר הוא מעמיד פני חולה. לאחר שנמלטו ממארב שטמנו להם בולדוג ורוע, צ'ארלי ואן מארי נופלים דרך רצפת מחסן רעועה לתוך ביוב תת-קרקעי שבו הם בקושי מצליחים להימנע מלהיאכל על ידי תנין ענק, אשר הופך בסופו של דבר להיות בעל ברית שלהם.
לאחר שאיצ'י מוכה על ידי בולדוג וחבורתו, הוא רוטן בפני צ'ארלי שאכפת לו יותר מאן מארי מאשר ממנו או מהעסקים שלהם. צ'ארלי, בתסכולו, מצהיר שיזרוק אותה לבית יתומים כשלא יהיה לו צורך בה עוד. אן מארי נסערת למשמע הדברים ובורחת בבכי בזמן שהיא קודחת מחום ונחטפת על ידי בולדוג.
צ'ארלי מגיע לסירת הקזינו של בולדוג על מנת להציל את אן מארי. בולדוג, אשר צפה את הגעתו של צ'ארלי, לוכד אותו. התנין מגיע להושיעם, משחרר את צ'ארלי ואוכל את בולדוג למוות. אן מארי נופלת לתוך המים ביחד עם שעון החיים של צ'ארלי. הוא מזנק למים כדי להציל אותה ובו זמנית עליו גם לתפוס את שעונו אך אינו מסוגל להגיע אל שניהם. הוא מציל את חייה של אן מארי, אך מאבד את חייו שלו כשהוא לא מספיק להגיע לשעון שחדל לפעול, ואז מת בפעם השנייה.
אן מארי מאומצת על ידי קייט והרולד וצ'ארלי רשאי לחזור לגן עדן, זאת מכיוון שכאשר הציל את אן מארי ומנע את מותה הוא בעצם הקריב את חייו למענה והמעשה נזקף לזכותו. הוא נפרד ממנה ומוכיח את אהבתו אליה. הוא משאיר את איצ'י איתה שישמש לה כחיית מחמד ועוזב לעולם הבא, שם הוא נוכח לדעת כי גם בולדוג עלה השמיימה ומנסה להחזיר את שעונו לפעולה למרות אזהרותיה של מלאכית הויפט שאם יעשה זאת לעולם לא יוכל לחזור לגן עדן.
מדבבים בעברית
את הדיבוב העברי ביימה ענת ניב והפיק עוזי פוקס
יום פורטוגל
יום פורטוגל (בפורטוגזית: Dia de Portugal, de Camões e das Comunidades Portuguesas) הוא היום הלאומי הרשמי של פורטוגל הנחגג מדי שנה בתאריך 10 ביוני. היום נערך לזכרו של גדול הסופרים הפורטוגזים לואיש דה קמואש שנפטר בתאריך זה בשנת 1580.
Rainbow
{{פירושונים|
ראו גם
}}
יוהאן כריסטוף פפוש
יוהאן כריסטוף פפוש (בגרמנית: Johann Christoph Pepusch; 1667 – 20 ביולי 1752) היה מלחין יליד גרמניה, שרוב שנות פעילותו המקצועית עברו עליו באנגליה.
ביוגרפיה
בגיל 14 התמנה פפוש לחצר הפרוסית. בסביבות 1700 השתקע באנגליה, שם היה, בשנת 1710, בין מייסדיה של האקדמיה למוזיקה ווקאלית, ששמה שונה ב-1726 לאקדמיה למוזיקה עתיקה. במדריך של דואן כתוב על ייסוד האקדמיה וכך נאמר בעמ' 76:
פפוש נשאר מנהל האקדמיה עד מותו ב-1752. את מקומו תפס בנג'מין קוק.