cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פטר סאגאן
2016
בטור דה פראנס ניצח סאגאן בשלב השני, וזכה ללבוש את החולצה הצהובה של מוביל המרוץ לראשונה בקריירה שלו. בשלב העשירי הוביל סאגאן קבוצת בריחה שכללה את חברו לקבוצה מאסיי בודנאר, את מוביל המרוץ כריסטופר פרום, ואת חברו לקבוצה של פרום, גאריינט תומאס. סאגאן הקדים את פרום במאוץ אל קו הסיום, וניצח בשלב השני שלו. ניצחונו השלישי במרוץ הגיע בשלב ה-16, כשהקדים את הנורווגי אלכסנדר קריסטוף במאוץ. סאגאן אף ניצח בקטגוריית הנקודותף וזכה בפרס הרוכב ההתקפי ביותר במרוץ.
סאגאן השתתף במרוץ אופני ההרים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, אך בשל תקר בגלגל סיים במקום ה-35 בלבד. עם סיום עונת אופני הכביש סיים סאגאן במקום בראשון בדירוג הכללי של הסבב העולמי של איגוד האופניים הבינלאומי.
באליפות העולם שנערכה בדוחה קטר ניצח סאגאן במרוץ אופני הכביש למרות נחיתות נבחרת סלובקיה, שכלל שלושה רוכבים בלבד (כולל סאגאן). במהלך המרוץ יצרו מספר נבחרות חזקות פיצול בדבוקה בעזרת רוחות צד ערות, אך סאגאן ובן ארצו קולר הצליחו להישאר בקבוצה הקדמית, ובמאוץ הסיום גבר סאגאן על מרק קוונדיש ועל טום בונן, וזכה באליפות העולם לשנת 2016. הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריית אליפות העולם באופני כביש בה כל העומדים על הפודיום היו אלופי עולם לשעבר. בסיום השנה הוא זכה בתואר אופני הזהב.
2017
ב-24 בספטמבר ניצח סאגאן בפעם השלישית ברציפות באליפות העולם לאופני כביש, שנערכה בעיר ברגן בנורווגיה. הוא אלוף העולם היחידי שניצח שלוש שנים ברציפות במרוץ הכביש. ניצחונו של סאגאן הוכרע בפוטו פיניש כשהקדים במאית השנייה את הנורווגי, אלכסנדר קריסטוף.
2018
בעונת 2018 ניצח סאגאן בגנט - וולגם בפעם השלישית ולראשונה ניצח בפריז - רובה.
2019
סאגאן פתח את העונה עם ניצחון בקטע השלישי של טור דאון אנדר, הוא סיים רביעי במילאנו - סן רמו, וחמישי בפריז - רובה. הוא ניצח את הקטע הראשון של הטור של קליפורניה, ואת הקטע השלישי וקטגוריית המאיצים בטור דה סוויס. בטור דה פראנס, ניצח את הקטע החמישי וזכה בקטגוריית המאיצים בפעם השביעית. בסוף העונה, הודיע סאגאן שבעונת 2020 הוא יתחרה לראשונה בג'ירו ד'איטליה ויוותר על הטור של קליפורניה (שגם לא יתקיים בעונת 2020).
חיים אישיים
בנובמבר 2015 נישא סאגאן לחברתו קטרינה סמולקובה בחתונה שנערכה בטירה בדולני קובין שבסלובקיה. באוקטובר 2017 נולד להם בן. ביולי 2018 הודיע סאגאן על פרידתם. נכון ל-2018 הוא מתגורר במונקו. אחיו המבוגר ממנו בשנה, יוראי, אף הוא רוכב כביש מקצועי ושניהם רוכבים יחד באותן קבוצות לאורך הקריירה שלהם.
לובומירסקי
ראו גם
}}
להב שני
להב שני (נולד ב-7 בינואר 1989) הוא מנצח ופסנתרן ישראלי שהחל משנת 2020 משמש בתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
חייו
שני מנגן גם בקונטרבס. מורו היה טדי קלינג, נגן ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. הוא זכה במלגת לימודים בקונטרבס מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל, וניגן בין השאר עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית תחת שרביטם של זובין מהטה, דניאל בארנבוים וגוסטאבו דודאמל. השתתף בכיתות אמן עם הפסנתרנים אנדראש שיף, ג'ון אוקונור, אלכסנדר תוראדזה וקלוד פרנק.
הופיע לראשונה כמנצח בברלין בסוף שנת 2011 באולם הקונצרטהאוס, בהתראה של שעות ספורות. בשנת 2012 ניצח על תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין. בשנת 2013 הופיע לראשונה בסין כפסנתרן – עם קונצ'רטו לפסנתר מס' 3 של רחמנינוב, וכמנצח – עם הסימפוניה הראשונה של מאהלר. הופיע עם כמה מן התזמורות בישראל, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית תחת שרביטו של זובין מהטה. בשנת 2010 הזמין אותו מהטה להצטרף לסיור של התזמורת הפילהרמונית הישראלית במזרח הרחוק כפסנתרן סולן וכעוזר מנצח.
בינואר 2018 הודיעה התזמורת הפילהרמונית הישראלית כי להב שני צפוי להחליף את מהטה עם פרישתו. להב משמש כמנהלה המוזיקלי של התזמורת החל מ-2020.
שימש כמנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של וינה בעונת הקונצרטים 2017–2018
חייו האישיים
להב שני הוא בן למנצח מיכאל שני. כיום הוא מתגורר בברלין עם רעייתו, נגנית הקלרינט מירי סעדון.
נציב (ספורט)
כוחו וסמכויותיו של הנציב משתנים בין ליגה וליגה, בהתאם לחוקיה ותקנותיה. אלה יכולים לכלול סמכויות משמעת על שחקנים (בדרך כלל בכפוף להסכמים עם איגודי השחקנים) או בוררות בין קבוצות.
התפקיד נוצר לראשונה ב-1920 בליגת ה-MLB אחרי שערורייה גדולה של מכירת משחקים בקבוצת שיקגו וייט סוקס. קנסו מאונטן לנדיס, שופט לשעבר, היה זה שזכה למינוי, ועל מנת לטהר את הענף ולהחזיר את אמון הקהל בו קיבל לנדיס סמכויות נרחבות ומינוי לכל חייו.
ליגות גדולות אחרות הלכו בעקבות ה-MLB ומינו נציב שהחליף את משרת הנשיא שהייתה קיימת עד אז. ליגת ה-NFL מינתה נציב ב-1941 ובליגת ה-CFL (ליגת הפוטבול הקנדית) מונה נציב מאז הקמתה ב-1958. ליגת ה-NBA מינתה נציב ב-1967, ליגת ה-NHL ב-1993, ובליגת ה-MLS קיימת משרת נציב מאז הקמתה ב-1996.
מעבר לליגות הגדולות, גם ליגות מקצועניות קטנות וליגות לא מקצועניות בצפון אמריקה מינו נציבים מטעם בעלי הקבוצות. עם זאת התפקיד כפי שהוא מוכר בצפון אמריקה אינו נפוץ במסגרות ספורט מקומיות ובינלאומיות במקומות אחרים.
הנציבים הנוכחיים בליגות הבכירות בצפון אמריקה הם:
חוצנים במדע הבדיוני
בשנות ה-50 של המאה ה-20 העלה הפיזיקאי אנריקו פרמי פרדוקס הידוע בכינויו פרדוקס פרמי שעיקרו השאלה "אם אכן ישנם חיים תבוניים ביקום, אז היכן הם?". שאלה זו באה לאחר עשרות שנים של שימוש בדמויות חוצניות בספרות המדע הבדיוני. בין אם החוצנים קיימים במציאות ובין אם לא, האלמנט של חוצנים נפוץ מאוד במדע בדיוני.
היסטוריה
השימוש שעושה המדע הבדיוני בדמויות חוצנים הוא המשך ישיר של דמויות בדיוניות ששימשו בתרבות האנושית מאז שחר ההיסטוריה – יצורים כשדים, אלים ובעלי חיים דמיוניים. כבר במאה ה-17 תיאר יוהאן קפלר בספרו "סומניום, או: האסטרונומיה של הירח", חוצנים החיים על הירח. קפלר תיאר אותם כיצורים בעלי עור קשיח, הנחבאים במערות מפני אור השמש. בסוף המאה ה-19 תיאר אורסון וולס בספרו מלחמת העולמות פלישה מהחלל של חוצנים שמקורם ממאדים.
עם התרחבותה של ספרות המדע הבדיוני במאה ה-20 נפוץ השימוש בחוצנים, ועמו הרב גוניות של תיאוריהם. הרעיון של חוצנים חדר גם לקולנוע המדע הבדיוני.
תכונות חוצנים
הגיוון הרב של שימוש בדמויות חוצנים מאפשר להצביע על תכונות עיקריות. ישנם חוצנים המתוארים במדע הבדיוני לפרטי פרטים, עד כדי תיאור של מבנה פנימי ותכונות פיזיולוגיות. להלן מספר מיונים אפשריים של חוצנים בעקבות ספרות המדע הבדיוני:
חוצנים אורגניים
על פי רוב מתוארים החוצנים בצורה המאפשרת שיוכם למיון הטקסונומי. כך ניתן למצוא חוצנים דמויי יונקים, זוחלים, חרקים, רכיכות, צמחים ועוד. תיאור נפוץ מאוד הוא של חוצנים דמויי אדם.
חוצנים לא אורגניים
חוצנים לא אורגניים הם בדרך כלל תבוניים באופן מלא או חלקי, ובכך נבדלים מחפצים סתמיים. דוגמאות לחוצנים שאינם אורגניים:
תבונה
בספרות המדע הבדיוני מוצגים שלשה מבנים אפשריים לתבונה חוצנית:
יחס לאנושות
תכונה נוספת בה נבדלים מיני חייזרים תבוניים זה מזה היא יחסם לאנושות. בספרות המדע הבדיוני המוקדמת היה יחסם של גזעי חייזרים לאנושות על פי רוב עוין, והסיפורים התמקדו בקונפליקט שבין האנושות לבין החוצנים. כיום ניתן למצוא מגוון רחב של יחסים בין האנושות לגזעי חוצנים - גזעי חוצנים אשר אינם בעלי נטייה כגזע אך לפרטים עצמם עשוי להיות יחס כזה או אחר.
ניקולאי ינושקביץ'
ניקולאי ינושקביץ' (ברוסית: Никола́й Никола́евич Янушке́вич; בפולנית: Nikołaj Nikołajewicz Januszkiewicz; מרץ 1868 – 1918) היה גנרל רוסי ממוצא פולני שכיהן כראש המטה הכללי בסטאבקה של צבא האימפריה הרוסית, תחת פיקודו של ניקולאי ניקולאייביץ', בין אוגוסט 1914 לספטמבר 1915.
לפני מלחמת העולם הראשונה שימש ינושקביץ' רק בתפקידי מטה, ויש שתלו את מינויו למפקד בפועל של צבאות האימפריה הרוסית במהלכי המלחמה הראשונים בכישוריו הפוליטיים. יש הסבורים שגם הוא כמו מפקדו ניקולאי ניקולאייביץ', לא מילא תפקיד ממשי במהלכי המלחמה ותפקידו היה ייצוגי בלבד. ינושקביץ' היה אנטישמי והיה אחראי במידה ניכרת להלך הרוח בצבא הרוסי לפיו היהודים אחראים לכשלונות הצבאיים, ולסיפורי-בדים על יהודים המרגלים ומבריחים זהב לצבא הגרמני.
לאחר הכשלונות הרוסיים בתחילת המלחמה, פוטר ינושקביץ' בספטמבר 1915 מתפקידו, כאשר הצאר ניקולאי השני נטל לידיו את הפיקוד הצבאי. למרות פיטוריו המשיך לכהן בפועל בתפקידו. לאחר מהפכת פברואר פרש משירות פעיל; בראשית 1918 נעצר במוהילב ונשלח לפטרוגרד. הוא לא הגיע לשם, שומריו רצחו אותו בדרך.
גאורג, דוכס סקסוניה-אלטנבורג
גאורג, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (24 ביולי 1796 – 3 באוגוסט 1853) היה דוכס סקסוניה-אלטנבורג בין השנים 1848–1853.
ביוגרפיה
גאורג נולד ב-24 ביולי 1796 בהילדבורגהאוזן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן, לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ולשרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתו של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1814 לחם גאורג יחד עם אחיו יוזף נגד צרפת, כחלק מהצבא האוסטרי.
בשינויים שחלו במדינות תורינגיה לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, קיבל אביו פרידריך, דוכס סקסוניה-הילבורגהאוזן את אזור אלטנבורג, והפך לדוכס סקסוניה-אלטנבורג. בשנת 1834 מת אביו פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ואחיו יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו. שלטונו של יוזף היה מאוד שמרני, ומשום כך נאלץ להתפטר במהלך מהפכות אביב העמים, וגאורג עלה לשלטון במקומו.
ב-3 באוגוסט 1853 מת גאורג בהומלשיין, ובנו ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-7 באוקטובר 1825 התחתן גאורג עם מריה לואיזה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין וילנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. לבני הזוג היו 3 ילדים:
מוכתר דיאקאבי
קריירת מועדונים
ב-28 ביוני 2018 חתם דיאקבי בולנסיה לחמש שנים.
אינדי ילד
אינדי ילד הוא הרכב רוקנ'רול לכל המשפחה אשר מופיע ברחבי ישראל משנת 2011 עם קלאסיקות של שירי הילדים בהגשה רוקיסטית.
היסטוריה
המופע אינדי ילד עלה לראשונה כמופע חד פעמי בחג החנוכה 2011 עם הרכב אומנים אלטרנטיביים ישראלים (יעל דקלבאום, יהוא ירון, אדם בן עזרא, הדרה לוין ארדי ואחרים) שביצעו גרסאות לשירים מתוך פסטיבל שירי הילדים. בהמשך הוחלט להמשיך ולהעלות את המופע ברחבי הארץ.
במקביל למופע הקבוע, הופקו לאינדי ילד כמה מופעים מיוחדים: בינואר 2013 במסגרת מרתון יהונתן גפן בחולון עלה "זה לא כל כך נעים לראות ילד ירוק" - מופע עם שירי הילדים של יהונתן גפן. במופע השתתפו דנה ברגר, חמי רודנר, יעל דקלבאום, מירב פלדמן, שרון מולדאבי ולהקת התחתונים.
במאי 2013, במסגרת פסטיבל הביטלס בחולון, עלה מופע בסימן הביטלס. במופע השתתפו קורין אלאל, חמי רודנר ולהקת התחתונים. בנובמבר 2013 במסגרת פסטיבל הפסנתר בתל אביב, עלה מופע בסימן עוזי חיטמן. בנובמבר 2014 במסגרת פסטיבל הפסנתר בתל אביב, עלה מופע בסימן מרים ילן שטקליס.
בחודש נובמבר 2013 הושק מופע חדש בהפקת עלמה מיוזיק (אסף כהן, הילה דולגין) עם ניהול אמנותי של חיים שמש והפקה מוזיקלית של חמי רודנר. הרכב המופע כולל את מיקה שדה (שירה), ליאור סקר (שירה וגיטרה), אסף לביא (קלידים ואקורדיון), אלעד נדב (תופים), ליאור עוזרי (בס) וגון צדוק (גיטרה חשמלית). במופע מבצע ההרכב שירי ילדים מכל הזמנים ("איך שיר נולד", "שירי ילדות", "תנו לגדול בשקט", "רציתי שתדע", "אין לי כסף", "אמת או חובה", "אדוני ראש העיר", "אני אוהב", "טוליפ", "ידידי טינטן" ועוד) לצד שירים שלא נכתבו לקהל הילדים אך מותאמים לסגנון הרוקיסטי של המופע ("השכן" של זקני צפת, "ילד רע" של ריקי גל, "מכת שמש" של יגאל בשן, "טנגו צפרדעים" של כוורת ועוד).
ביולי 2015 השיק ההרכב שיר מקורי ראשון בשם "שיר ילדים". את השיר כתב והלחין המפיק המוזיקלי של המופע – חמי רודנר לעיבוד של אסף אמדורסקי. השיר החדש יתווסף כרצועת בונוס לאלבום הופעה חיה של אינדי ילד, אשר הוקלט במועדון הזאפה.
בנובמבר 2015 שוחרר האלבום המלא "אינדי ילד בהופעה חיה" מתוכו יצא סינגל משולש עם ביצועים חיים לשירים "אדוני ראש העיר" (יגאל בשן, עוזי חיטמן), "ילד רע" (אהוד מנור, קן גלובוס) ו"הייתי הילד הכי קטן בכיתה" (יהונתן גפן, עוזי חיטמן).
בספטמבר 2018 הקליט ההרכב ביצוע מיוחד עם חמי רודנר לשיר "רוח רוח" במסגרת פרויקט מיוחד של יואב קוטנר בגלי צה"ל לציון 50 שנה לצאת האלבום 'מזל גדי' של אריק איינשטיין.
באפריל 2019 השיק ההרכב מופע חדש לילדים ולכל המשפחה במחווה לשיריו האהובים של הזמר גידי גוב (שירים מקריירת הסולו לצד שירים מפסטיבלי הילדים, תוכניות הטלוויזיה וההרכבים בהם השתתף גוב).
בשנת 2020 עלה מופע טריו של ההרכב עם שירי יגאל בשן ועוזי חיטמן. המופע בהשתתפות שלושה מחברי ההרכב - מיקה שדה (שירה ויוקלילי), ליאור סקר (שירה וגיטרה) ואסף לביא (קלידים, אקורדיון ומחשב). בין השירים שמבוצעים במופע: "הופה היי", "אדוני ראש העיר", "רציתי שתדע", "ארץ הצבר", "יש לי ציפור קטנה בלב", "נולדתי לשלום" ועוד.
בשנת 2022 ההרכב מציין עשור לפרויקט "אינדי ילד" בסדרת מופעים חגיגית. הראשונה, בהשתתפות התזמורת הקאמרית הישראלית בליווי 30 נגנים. נכון לדצמבר 2022, מופיע רענן פוגל כמחליף של ליאור סקר בחלק מההופעות.
נובויה ורמיה
נוֹבוֹיֶה וֶרְמִיָה (ברוסית: Но́вое вре́мя; מילולית: העת החדשה) היה עיתון רוסי שיצא לאור בסנקט פטרבורג בין השנים 1868–1917. העיתון היה ידוע כאנטישמי וכתומך הממשלה. בשנים שקדמו למלחמת העולם הראשונה הסית העיתון בקביעות נגד יהודי האימפריה הרוסית כאויבי העם. העיתון נסגר בהוראת לנין מיד לאחר מהפכת אוקטובר.
היסטוריה
העיתון הוקם ב-1868 כעיתון ליברלי, ויצא לאור בתחילה חמש פעמים בשבוע, עד 1869 אז הפך ליומון. בראשית דרכו גילה העיתון אף נטייה לאידאות קומוניסטיות וב-1872 פרסם מאמר מערכת חגיגי לכבוד צאת המהדורה הראשונה של "הקפיטל" של קרל מרקס. אך לאחר שהחל לצאת לאור בידי אלכסיי סובורין יצאו לו מוניטין של כניעה לקו של הממשלה. הוא פרסם מאמרים אנטישמיים של ויקטור בורנין.
למרות תמיכתו בקו הממשלתי, זכה העיתון לתפוצה רחבה והחל משנת 1881 הדפיס שתי מהדורות יומיות. בשנת 1891 החל העיתון לצרף מוסף שבועי מאויר. הוא היה לאחד העיתונים הפופולריים ברוסיה ומכר 60,000 עותקים. פרסמו בו כותבים חשובים כמו אנטון צ'כוב.
ב-8 בנובמבר 1917 (26 באוקטובר לפי הלוח היוליאני) הורה לנין על סגירת העיתון.
סטפן פפריקוב
סטפן גאורגייב פפריקוב (בבולגרית: Стефан Георгиев Паприков; 24 באפריל 1858, פירדופ, האימפריה העות'מאנית – 30 במאי 1920, סופיה, ממלכת בולגריה) היה לוטננט גנרל בצבא בולגריה, ראש המטה הכללי ב-1887, דיפלומט, ופוליטיקאי בולגרי, אשר בין 1908–1910 כיהן כשר החוץ הדתות של בולגריה בממשלתו של אלכסנדר מלינוב.
קורות חייו
סטפן פפריקוב נולד בעיירה פירדופ שבאזור סופיה הוא נטל חלק במרד אפריל הבולגרי ובהמשך לחם כמתנדב במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). בהמשך סיים את בית הספר הצבאי בסופיה, וב-1883 סיים את האקדמיה הצבאית הקיסרית הרוסית. ב-1885, במהלך מלחמת בולגריה סרביה כיהן כראש המטה של הקורפוס המערבי של צבא בולגריה, וניהל את קרב סליבניצה במהלכו נהדף הצבא הסרבי. בין השנים 1899–1903 כיהן כשר המלחמה של בולגריה. בין 1906–1908 כיהן כנספח הצבאי הבולגרי לאימפריה הרוסית. בינואר 1908 מונה לשר החוץ בממשלתו של אלכסנדר מלינוב, ובאפריל הועלה לדרגת לוטננט גנרל. בין 1910–1912 כיהן כשגריר בולגריה לאימפריה הרוסית. בין 1914–1919 היה חבר האספה הלאומית הבולגרית.
בית"ר אשדוד
בית"ר אשדוד הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר אשדוד. בשיאה הגיעה הקבוצה לליגה השנייה והשתתפה בה במשך ארבע עונות. ב-1999 פורקה הקבוצה, וב-2016 הוקמה מחדש. ב-2022 הקבוצה נסגרה.
היסטוריה
בתחילת בעונת 1970–1971 התבצע איחוד של בית"ר אשדוד ששיחקה בליגה ד', עם קבוצת בית"ר רחובות/עקרון ששיחקה עד אז בליגה ב', תחילה באופן ניסיוני למשך שנה, ובהמשך הפך לקבוע
בתום עונת בעונת 1974–1975 (עם המאמן מישל סרוסי) העפילה לליגה א' (הליגה השנייה דאז) מהמקום הראשון. בעונת 1975–1976 זכתה הקבוצה לארח ראשונה את הדרבי של אשדוד בליגת המשנה, שהסתיים בתוצאה 2-2 לעיני 4000 צופים. בסיום עונת 1978–1979 נשרה לליגה ב' מהמקום האחרון.
בית"ר נתיב אשדוד
בשנת 1987 הקים ישראל רפאלי אגודה חדשה בשם "בית"ר נתיב אשדוד". האגודה השתייכה תחילה למרכז הפועל ובהמשך למרכז בית"ר. בתום עונת 1992–1993 העפילה הקבוצה לליגה ב'. במועדון הופעלה גם מחלקת נוער. בעונת 1996/1997 סיימה הקבוצה במקום ה-15 וחזרה לליגה ג'. בסיום עונת 1998/1999, בעקבות המהלך של איחוד קבוצות הכדורגל בעיר, התפרקה הקבוצה סופית.
הקמה מחדש
ב-31 ביולי 2016 הקים יוסי כנפו את הקבוצה מחדש, ורשם אותה לליגה ג' מרכז. בעונת 2018–2019 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע המחוזי והפסידה לקבוצת הפועל גדרה 5-2.
בעונת 2019–2020 (עם המאמן ניר איבגי) התמודדה הקבוצה בצמרת על מנת להעפיל לליגה ב'. באפריל 2020 החליטה ההתאחדות לכדורגל בישראל להפסיק את הליגות (א' עד ג') בשל מגפת הקורונה. באותו הזמן מוקמה בית"ר אשדוד במקום ה-1 בליגה ג' מרכז והוחלט שתעפיל לליגה ב'.
בעונת 2020/2021 ירדה מליגה ב' בחזרה לליגה ג' לאחר שסיימה את העונה עם שלושה ניצחונות, תיקו אחד ו-16 הפסדים.
לקראת עונת 2022/2023 הקבוצה נסגרה, בעקבות קניית בעליה את קבוצת הפועל אדומים אשדוד.
מחלקת הנוער
בשנת 2019 הוקמה מחדש מחלקת הנוער של הקבוצה. תחילה שתי קבוצות גיל. נערים ב' וילדים א'. בשנת 2020 הוקמו גם מחלקות נערים א' ונערים ג'.
פני אולקסיאק
פנלופה "פני" אולקסיאק (באנגלית: Penelope "Penny" Oleksiak; נולדה ב-13 ביוני 2000) היא שחיינית קנדית, אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ושיאנית העולם לנערות במשחה ל-100 מטר חופשי ושיאנית העולם לנערות במשחה ל-100 מטר פרפר.
ביוגרפיה
אולקסיאק נולדה וגדלה בטורונטו, אונטריו, האחות הצעירה למשפחה בת ארבעה אחים. אחיה הבוגר, ג'יימי, הוא שחקן הוקי קרח מקצועני המשחק בקבוצת דאלאס סטארס ב-NHL.
2015
באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה בסינגפור בשנת 2015 זכתה אולקסיאק ב-6 מדליות, 1 זהב, 4 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב, מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי (54.65 שניות), במשחה ל-50 מטר פרפר (26.45 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר (58.50 שניות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי. מדליית ארד, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי.
אלופה אולימפית
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה אולקסיאק ב-4 מדליות, 1 זהב, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית זהב בצוותא עם סימון מנואל מארצות הברית, במשחה יוקרתי ל-100 מטר חופשי בשיא אמריקה ושיא אולימפי חדש של 52.70 שניות, לפני שרה שסטרם משוודיה (52.99 שניות). כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אמריקה ושיא עולם לנוער של 52.72 שניות ועלתה מהמקום השני. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש לנוער של 56.46 שניות, אחרי שרה שסטרם משוודיה שקבעה שיא עולם חדש של 55.48 שניות ולפני האלופה היוצאת דנה ולמר מארצות הברית (56.63 שניות). כבר בשלב המוקדמות, היא קבעה שיא לאומי ושיא עולם לנוער של 56.73 שניות. מדליות ארד, במשחה שליחות 4x100 מטר ביחד עם סנדרין מיינוויל, שנטל ון לנדהם וטיילור ראק בשיא קנדה חדש של 3:32.89 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 3:30.65 דקות וארצות הברית שקבעה שיא אמריקה חדש של 3:31.89 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם קטרין סברד, בריטני מקלין וטיילור ראק בתוצאה של 7:45.39 דקות, אחרי ארצות הברית (7:43.03 דקות) ואוסטרליה (7:44.87 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא קנדה חדש של 3:55.49 דקות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי (1:35.00 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 23.54 שניות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי (7:33.89 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:52.05 דקות. מדליית כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (3:48.87 דקות). כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 51.07 שניות. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.01 שניות, אחרי בריטני אלמסלי מאוסטרליה (51.81 שניות) וראנומי קרומווידג'ויו מהולנד (51.92 שניות). נוסף לכך, הרביעייה הקנדית פסלה במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי.
2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכתה אולקסיאק בשתי מדליות ארד, כולן במשחי שליחים משולב. במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב ביחד יורי קיסיל, חוויאר אסבדו, שנטל ון לנדהם בשיא לאומי חדש של 3:23.55 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:19.60 דקות והולנד שקבעה שיא אירוקפה חדש של 3:21.81 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.11 שניות. במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם קיילי מאס, ריצ'רד פנק ויורי קיסיל בשיא לאומי חדש ובצוותא עם סין שקבעה שיא אסיה חדש של 3:41.25 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:38.56 דקות ואוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 3:41.21 דקות, כשחיינית שלישית היא קבעה בסגנון פרפר ב"זינוק שליחות" תוצאה של 56.18 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.94 שניות, במקום חמישי בשיא לאומי חדש של 25.62 שניות, במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.94 שניות. פעמיים במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:33.88 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.98 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא לאומי חדש של 3:54.86 דקות, כשחיינית שלישית היא קבעה בסגנון פרפר ב"זינוק שליחות" תוצאה של 56.90 שניות.
2018
במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט באפריל 2018 זכתה אולקסיאק ב-3 מדליות כסף, כולן במשחי שליחות. במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.88 שניות ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.50 שניות, במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.85 שניות ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.55 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:58.21 דקות.
2019
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה אולקסיאק ב-3 מדליות ארד, כולן במשחי שליחות. במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם קיילה סנצ'ז טיילור ראק ומרגרט מקניל בשיא לאומי חדש של 3:31.78 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:30.21 דקות וארצות הברית שקבעה שיא אמריקה חדש של 3:31.02 דקות, כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.69 שניות, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם קיילה סנצ'ז, טיילור ראק ואמילי אוברהולט בשיא לאומי חדש של 7:44.35 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:41.50 דקות וארצות הברית שקבעה שיא אמריקה חדש של 7:41.87 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:54.36 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם קיילי מאס, סידני פיקרם ומרגרט מקניל בשיא לאומי חדש של 3:53.58 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:50.40 דקות ואוסטרליה (3:53.42 דקות). כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.48 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.69 שניות ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:56.59 דקות.
2021
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכהת אולקסיאק ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם קיילה סנצ'ז, מרגרט מקניל ורבקה סמית' בתוצאה של 3:32.78 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 3:29.69 דקות ולפני ארצות הברית (3:32.81 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.26 שניות. מדליות ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.70 דקות, אחרי אריארן טיטמוס מאוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 1:53.50 דקות ושיבון הוהי מהונג קונג (1:53.92 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם קיילי מאס, סידני פיקרם ומרגרט מקניל בתוצאה של 3:52.60 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:51.60 דקות וארצות הברית (3:51.73 דקות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 52.59 שניות, 7 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד ובכך היא לא הצליחה להגן על תוארה ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 7:43.77 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:55.14 דקות.
זדז'יסלב לובומירסקי
הנסיך זדז'יסלב לובומירסקי (בפולנית: Zdzisław Lubomirski; נהגה: ; 4 באפריל 1865 – 31 ביולי 1943) היה נסיך פולני מבית לובומירסקי, אציל ובעל קרקעות, עורך דין, פוליטיקאי שמרן ופעיל חברתי. ראש עיריית ורשה.
בספטמבר 1939, בעת המצור על ורשה, השתתף לובומירסקי באופן פעיל בוועדה האזרחית, בראשותו של סטפן סטרזינצקי. בחודשים הראשונים של הכיבוש הגרמני בפולין, חתר ליצירת ממשלת-מחתרת בהנהגת הגנרל יוליוס רומל, שבה היה אמור לשמש כשר חוץ. התוכנית ירדה מעל הפרק כאשר התקבלה ההחלטה להקים את הממשלה הפולנית הגולה בפריז, ומקיץ 1940, בלונדון.
אבובקאר קייטה
אַבּוּבָּקָאר קֶיְטָה (בצרפתית: Aboubakar Keita; נולד ב-5 בנובמבר 1997 בחוף השנהב) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בעמדת הקשר בשרלרואה מליגת העל הבלגית.
קריירת מועדונים
קייטה נולד בחוף השנהב. הוא גדל במחלקת הנוער של ATM אבובו, ובשנת 2015 עבר למחלקת הנוער של פ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית. ב-13 במרץ 2016 ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 בניצחון 2–6 על אולבורג בולדספילקלאב במסגרת המחזור ה-21 בליגה. הוא ערך שתי הופעות ליגה בלבד בעונת, והוסיף הופעה בגביע הדני. פ.צ. קופנהגן זכתה בתום העונה בדאבל.
ב-7 בדצמבר 2016 ערך קייטה את הופעת הבכורה שלו בשלב הבתים של ליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-88 בניצחון 0–2 על קלאב ברוז' במסגרת המחזור השישי לעונת 2016/2017. פ.צ. קופנהגן לא העפילה לשלב שמינית הגמר, מאחר שסיימה שלישית, אחרי לסטר סיטי ופורטו.
ביולי 2019 חתם בלוון מליגת העל הבלגית. ביולי 2021 חתם בשרלרואה.
ב-19 ביולי 2022 הושאל לסקציה נס ציונה. בינואר 2023 חזר לשרלרואה.
כיכר אלאמו
כיכר אלאמו (באנגלית: Alamo Square - אלאמו סקוור) היא שכונת מגורים ופארק בסן פרנסיסקו, קליפורניה, באזור התוספת המערבית, אזור במחוז המנהלי החמישי של העיר. כיכר אלאמו כוללת ארבעה קטעי מגורים בראש הגבעה המשקיפה על סן פרנסיסקו, לרבות מספר אחוזות רחבות ובעלות אדריכלות ייחודית. תחומי השכונה מוגדרים על ידי רחוב הייס (Hayes) בדרום, רחוב פולטון (Fulton) בצפון, רחוב סקוט (Scott) במערב ורחוב שטיינר (Steiner) במזרח.
לאזור ניתן להגיע על ידי קווי קרון הכבל של העיר, בקווים מספר 5, 21, 22 ו-24.
אפיון האזור ואתרי עניין
האזור בתוספת המערבית הסובב את הפארק נקרא לרוב שכונת כיכר אלאמו. גבולותיו של אזור הפארק אינם תחומים היטב, אך באופן כללי ניתן לומר שגבולותיו מוגדרים על ידי הרחובות ובסטר (Webster) במזרח, גולדן גייט אבניו (Golden Gate Avenue) בצפון, דיוויסדרו (Divisadero) במערב ואוק (Oak) בדרום. האזור מאופיין באדריכלות ויקטוריאנית, ששומרה וכמעט שלא חודשה בפרויקטים של התחדשות עירונית באזורים אחרים בתוספת המערבית. אזור כיכר אלאמו כולל את הריכוז השני בגודלו בסן פרנסיסקו של בתים ששטחם מעל 930 מ"ר, לאחר שכונת פסיפיק הייטס (Pacific Heights).
הפארק כולל מגרש משחקים ומגרש טניס, ומבקרים אותו תדיר תושבי השכונה, תיירים ומגדלי כלבים. במזג אוויר בהיר ניתן לראות ממרכז הפארק את פירמידת טרנסאמריקה ואת פסגות הגשרים שער הזהב וביי ברידג'. ניתן לראות גם את בניין העירייה של סן פרנסיסקו, ממש מתחת לרחוב פולטון.
ברחוב שטיינר, אל מול הפארק, ישנה שורה של בתים ויקטוריאניים שידועה בשם "הגברות המצובעות" (Painted Ladies), ופעמים רבות שורה זו של בתים מוצגת בקדמת תמונות פנורמיות של אזור העיר התחתית בסן פרנסיסקו. שורה של סרטים, סדרות טלוויזיה ופרסומות צולמו בכיכר אלאמו או בסביבתה. למשל, בפתיח של קומדיית המצבים האמריקאית "צער גידול בנות" (1987-1995), המתרחשת בסן פרנסיסקו, מוצגים קטעים מהפארק של כיכר אלאמו, וכן שורת הבתים הוויקטוריאניים המפורסמת מופיעה ברקע. ישנן כמה אחוזות בעלות חשיבות אדריכלית לאורך היקפו של הפארק, לרבות אחוזת הארכיבישוף; הקונסוליות של ברית המועצות וגרמניה במהלך ראשית העשור הראשון של המאה ה-20; והאחוזות שבקטע הסמוך לבתי "הגברות המצובעות", באלכסון אליהם.
השכונה עברה תהליך ג'נטריפיקציה (מעבר בלתי מתוכנן של אוכלוסיות מהמעמד הבינוני והגבוה לאזורים בהם הייתה אוכלוסייה חלשה), והפסיפס הדמוגרפי של האזור הוא בהתאם: השכונה מורכבת מתושבים צעירים רבים ומבעלי בתים מהמעמד הבינוני-גבוה, ובנוסף אליהם ישנה אוכלוסייה מבוגרת בעלת מרקם מגוון. רחוב דיוויסדרו מפריד את תחומי כיכר אלאמו מקטעו הצפוני של פארק פאנהנדל (Panhandle), והוא כולל שורה של עסקים קטנים, לרבות מקבץ הולך וגדל של מסעדות וברים אופנתיים. בעקבות מאמציהם של התושבים והסוחרים באזור כיכר אלאמו ובצפון פאנהנדל, הוטלו הגבלות על הקמת סניפי רשתות גדולות באזור. תיאטרון הרדינג (Harding) ברחוב דיוויסדרו, שאינו פעיל זה כמה שנים, מהווה סמל מקומי לכוחם של מספר ארגונים ללא-מטרת-רווח שפעלו לעצירת הפיתוח הכלכלי ולהבאת המודרניזציה לאזור, על אף המאמצים ליישם מספר הצעות שעמדו על הפרק, ומשמעותן מודרניזציה ופיתוח האזור לעבר קדמה, תוך ניצול יעד תיירותי זה לתשואה כלכלית.
אתלטיקה באולימפיאדת טוקיו (2020)
תחרויות האתלטיקה באולימפיאדת טוקיו (2020) נערכו בעשרת הימים האחרונים של אולימפיאדת טוקיו. התחרויות חולקו לשלוש קטגוריות מרכזיות: תחרויות שדה ומסלול, ריצות כביש והליכה תחרותית. בסך הכל התקיימו 48 תחרויות, תחרות אחת יותר מהאולימפיאדה הקודמת, בשל הוספת מקצה ריצת שליחים 4X400 מטר משולבת.
במהלך התחרויות נקבעו שלושה שיאי עולם ו-12 שיאים אולימפיים חדשים.
לאור מגפת הקורונה הוחלט על ידי הוועדה המארגנת של המשחקים והוועד האולימפי הבינלאומי לדחות את מועד המשחקים מקיץ 2020 לקיץ 2021.
מוקדמות
שיטת הדירוג לקראת אולימפיאדת טוקיו השתנתה בצורה מהותית בהשוואה לאירועים קודמים. שיטת המיון החדשה משלבת בין שני קריטריונים: 50% מהמשתתפים יקבעו בהתאם לעמידה בקריטריונים שנקבעו מראש. 50% נוספים יקבעו בהתאם למיקום בדירוג העולמי במקצוע הספציפי. בנוסף, נקבע מספר משתתפים מקסימלי בכל אחד מהענפים.
מקצועות המסלול
(*) אתלטיות אשר רצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הן במדליות
(*) אתלטים שרצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות
משולב (2 אתלטיות ו-2 אתלטים)
(*) אתלטים שרצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות
מיכה בן-עמי (רבינוביץ)
מיכה בן-עמי (רבינוביץ) (1895-1974) היה רופא ישראלי, מנהל מכון הרנטגן בבית החולים הדסה בירושלים (1925–1930) והרנטגנולוג השני של תל אביב.
קורות חיים
בן-עמי נולד באודיסה, אוקראינה, ברוסיה למרדכי בן-עמי ממשפחת ר' נחמן מברסלב ולאמו חיה לבית יפה, שהייתה אחותו של הד"ר הלל יפה. אח לירמיהו, לתמר ולשרה בן-עמי סולודר, אשר הייתה רופאה ביסוד המעלה, אשתו של המשורר אברהם סולודר.
תחרות העל בביל 2012
תחרות העל בשחמט התקיימה בביל בשווייץ בין התאריכים 23 ביולי ל-3 באוגוסט 2012. זו השנה ה-45 בה התקיימה התחרות בעיר ביל, וזו הייתה התחרות החזקה ביותר שהתקיימה בה מעולם, תחרות בקטגוריה 21, במד כושר ממוצע של 2756.
מיכה בן-עמי (רבינוביץ)
קורות חיים
אחרי פרעות 1905 היגרה משפחתו לשווייץ, בן עמי סיים תיכון בז'נבה והתקבל שם לבית ספר לרפואה. סיים את לימודיו ב-1920. התמחה ברנטגנולוגיה.
תחרות העל בביל 2012
בתחרות הבזק שהתקיימה יום לפני תחילת התחרות זכה היקארו נקמורה שניצח בגמר את אטיין בקרו.
מיכה בן-עמי (רבינוביץ)
קורות חיים
בשנת 1925 עלה בן-עמי לארץ ישראל. עד שנת 1930 ניהל את מכון הרנטגן של בית החולים הדסה בירושלים.
תחרות העל בביל 2012
תוצאות התחרות
בתחרות זו ננקטה שיטת ניקוד של 3 נקודות לניצחון, נקודה לתיקו ואפס נקודות להפסד. על פי שיטה זו זכה במקום הראשון רב האמן הסיני וואנג האו, עם 19 נקודות, לפני מגנוס קרלסן שצבר 18, אניש גירי והיקארו נקמורה עם 16, אטיין באקרו עם 7 נקודות, אלכסנדר מורוזביץ' וויקטור בולוגן עם 4 נקודות.
מיכה בן-עמי (רבינוביץ)
קורות חיים
בשנת 1930 הקים בן-עמי את מכון הרנטגן השני בתל אביב, ברחוב בלפור מול בית החולים הדסה, בבית בן קומה. אשתו, חנה, הייתה אסיסטנטית ומנהלת החשבונות. מכון הרנטגן הראשון בתל אביב הוקם על ידי ד"ר ישעיהו אליהו.
תחרות העל בביל 2012
תוצאות התחרות
וואנג האו (+6 −3 =1), מגנוס קרלסן (+4 −0 =6), אניש גירי (+4 −2 =4), היקארו נקמורה (+4 −2 =4), אטיין באקרו (+1 −5 =4), אלכסנדר מורוזביץ' וויקטור בולוגן (+1 −8 =0).
מיכה בן-עמי (רבינוביץ)
קורות חיים
בן-עמי היה בין המייסדים של האיגוד הרנטגנולוגי בישראל.
בשנת 1934 נשא בן-עמי את חנה לבית שטרן. בהמשך נולדו הבנות אימרה והילה.
בשנת 1969 חיבר בן-עמי ביחד עם ד"ר אשר גולדשטיין מלון רנטגנולוגי עברי, שיצא לאור בהוצאת ניב.
בן-עמי נפטר ב-1974.
חיים פשוטים
חיים פשוטים הוא מושג הכולל בתוכו מספר אמונות נפרדות הנוגעות בדרכים לפשט את סגנון החיים של אנשים. דרך מסוימת יכולה להיות לדוגמה להמעיט את כמות הרכוש של אנשים. ורנון הווארד הגדיר חיים פשוטים כך "הצלחת בחיים כאשר כל מה שאתה באמת רוצה זה רק מה שאתה באמת צריך". למרות שהתאוריה הסגפנית תומכת בחיים פשוטים, לא כל הזרמים של חיים פשוטים תומכים בסגפנות. ההבדל בין אלו החיים בעוני לבין אלו החיים בצורת חיים פשוטים הוא שאלו החיים חיים פשוטים בוחרים בכך מרצון, בעוד אלו החיים בעוני לא.
לבחירה בחיים פשוטים יש סיבות רבות, בהן: רוחניות, בריאותיות, יותר זמן איכות עם המשפחה והחברים, איזון בית-עבודה, טעם אישי בסגנון חיים, הסתפקות במועט, או מטעמים של הורדת טביעת הרגל האקולוגית ולחץ. חיים פשוטים יכולים גם לנבוע מהתנגדות למטריאליזם וצרכנות.
גישות דתיות ורוחניות
מספר רב של דתות ומסורות רוחניות מעודדות חיים פשוטים. דוגמאות מוקדמות הן השאראמאנה מעידן הברזל בהודו, והבודהיזם. מספר אנשים פרטיים טענו כי התגלות רוחנית הובילה אותם לחיים פשוטים, ביניהם: פרנציסקוס מאסיזי, אמון הנאסי, טולסטוי, רבינדרנת טאגור, אלברט שווייצר ומוהנדס קרמצ'נד גנדי. לחיים פשוטים יש מקורות עתיקים המשתרעים עד למנהיגים המוקדמים של דתות מסוימות כגון: זרתוסטרה, בודהה, לאו דזה, קונפוציוס, ומקורות מהאתיקה היהודית נוצרית ומתרבות היוונית-רומאית. דיוגנס, דמות מרכזית בהתפתחות הזרם הציניקני, טען כי חיים פשוטים הם הכרח למוסריות, ומסופר שחי בחבית.
אנשים פשוטים הם קבוצה נוצרית אשר כבר מאות שנים חיים בסגנון חיים בו סוגים מסוימים של טכנולוגיה ועושר אסורים מסיבות פילוסופיות. קבוצה שכזאת לדוגמה הם האימיש. גם מוחמד, המנהיג הרוחני של האסלאם, נהג בחיים פשוטים.
צמצום זמן עבודה, צריכה ורכוש
מספר אנשים מביאים לפרקטיקה את התאוריה של חיים פשוטים באמצעות צמצום הצריכה שלהם. באמצעות הקטנת כמות הכסף הנצרכת עבור כיסוי הוצאות, הזמן המוקדש לעבודה יכול לקטון אף הוא. הזמן הנחסך יכול להיות מוקדש לעזרה לאחרים, או לכל מטרה אחרת. אנשים אחרים יכולים להשתמש בזמן הנוסף לשיפור איכות החיים שלהם, דוגמת אנשים המעוניינים לעסוק באמנות או בכל פעילות אחרת. הדבר גורם לאנשים מסוימים לפתח התנגדות עקרונית לכסף, דבר שהוביל אנשים מסוימים לחיים ללא כסף כלל. הקטנת ההוצאות יכולה גם לאפשר הגדלת כמות החסכונות, דבר שיכול לאפשר עצמאות כלכלית ופרישה מוקדמת. הקטנת כמות הרכוש והגודל של הבית יכולים ליצור סוג מסוים של חיים פשוטים. אתגר ה-100 דברים, היא תנועה אשר שואפת להוריד את כמות הרכוש של אנשים ל-100 פריטים, בכוונה לגרום לאנשים לחיות חיים פשוטים יותר. תנועת הבתים הקטנים שואפת לגרום לאנשים לחיות בבתים קטנים יותר, עם פחות זיהום וצריכה מועטת יותר.
העלאת האי-תלותיות
דרך אחת להעלות את אי התלותיות היא לחזור לאדמה ולגדל את האוכל שלך בעצמך, ובכך להוריד את ההסתמכות על כסף ועל הכלכלה. טום הודג'קינסון אומר שהדרך לחיים חופשיים ופשוטים היא להפסיק לצרוך ולהתחיל לייצר. גינון יערות, שפותח בידי רוברט הארט שהאמין בחיים פשוטים, היא שיטת גידול אוכל מבוססת צמחים באדמות בעלות מאפיינים יעריים. הרעיון של מרחק אוכל, המרחק שאותו עבר האוכל מהרגע בו הוא הופק או גדל עד לשולחן האוכל, משמש את תומכי החיים הפשוטים בשביל לעודד אנשים לגדל לעצמם את האוכל. הרעיון כעת מקבל תמיכה מהאוכלוסייה הלא קיצונית, כפי שהודגם בספר דיאטת 100 המיילים. שוכני ערים יכולים גם הם להפיק לעצמם כמות מסוימת של אוכל בעזרת עציצים או גינות קטנות בתוך בתיהם. עגבניות, חסה, תרד, אפונה, תותים ומספר עשבי מרפא יכולים לשגשג בעציצים וערוגות. דרכים נוספות לגידול אוכל ביתי הן הנבטת זרעים, אשר יש הטוענים כי היא אפקטיבית במיוחד. אנשים אחרים מדברים על אורך הזמן הלוקח לצמחים לגדול, ועל הבורות של אנשים בנושא. לדוגמה, לראש ברוקולי אחד לוקחים 105 ימים לגדול. ישנן גישות האומרות כי על אדם לפעול בדרך של "עשה זאת בעצמך", ובכך לא להסתמך על בעלי מקצוע בתחומים שונים.
יחס לטכנולוגיה
לאנשים המאמינים בגישה של חיים פשוטים יש דעות שונות ביחס לטכנולוגיה. הפוליטיקאי והאקטיביסט האמריקאי סקוט נירינג היה סקפטי בנוגע לאיך האנושות תשתמש בטכנולוגית חדשות, כגון נשק גרעיני. אלו אשר נמנעים מכל טכנולוגיה יכולים להיקרא לודיטים או נאו לודיטים. למרות שהיום רוב התומכים בחיים פשוטים עושים זאת ממניעים חילוניים, יש דמיון רב בין אלו הנמנעים מטכנולוגיה לקבוצות דתיות כגון האיימיש. אלו שתומכים בחיים פשוטים אך לא מסתייגים מטכנולוגיה, רואים בדרך כלל בטכנולוגיות מהפכניות אפשרות לקדם את החיים הפשוטים לאנשים הממוצעים. לדוגמה, הם טוענים שהאינטרנט יכול להוריד את טביעת הרגל הפחמנית של האדם באמצעות הקטנת השימוש בנייר ועבודה מהבית. מקבלי טכנולוגיות שתומכים בחיים פשוטים מאמצים לקרבם הן מחשבים, טורבינות רוח וטורבינות מים. לגישה זאת ישנם מתנגדים רבים, שמדברים על תופעות הלוואי של טכנולוגיות אלו, כגון גלובליזציה.
אנרכו-פרימיטיביזם
אנרכו-פרימיטיביזם הוא זרם באנרכיזם המבקר את מקורות והתפתחות הציוויליזציה. פרימיטיביסטים טוענים שהמעבר מצייד וליקוט לחקלאות מסורתית גרם להיווצרות המעמדות, לכפייה ולניכור. הם תומכים בחזרה לצורת החיים שלפני הקמת הציוויליזציה על ידי ביטול התעשייה, ביטול חלוקת העבודה וההתמקצעות, ונטישת הטכנולוגיה. למרות שאנרכו-פרימיטיביזם לא מחייב חיים פשוטים, אלא רק נטישה של טכנולוגיות מסוימות, קיים קשר הדוק בין האמונה האנרכו-פרימיטיביסטית לחיים פשוטים.
דיאטה פשוטה
דרך נוספת ליישם את התאוריה של חיים פשוטים היא לאמץ דיאטה פשוטה. דיאטות צמחוניות ובפרט טבעוניות, זוהו לא אחת עם שאיפה לחיים פשוטים, בפרט כאשר הן תורגלו על ידי נזירים וסגפנים. דוגמה לדיאטה פשוטה נוספת היא דיאטה פריגנית.
אמנת ליסבון
אמנת ליסבון (אנגלית: Treaty of Lisbon) אשר נחתמה ב-13 בדצמבר 2007 בליסבון, פורטוגל, על ידי 27 המדינות שהיו חברות ב באותה עת, היא האמנה הבינלאומית אשר מכוחה פועל האיחוד האירופי כיום. האמנה נכנסה לתוקף באופן רשמי בדצמבר 2009, כשנתיים לאחר חתימתה. מטרת האמנה הייתה להשלים את התהליך שהתחיל עם אמנות קודמות להגביר את היעילות והלגיטימיות הדמוקרטית של האיחוד ולשפר את הקוהרנטיות שלו. אמנת ליסבון עדכנה את תקנות האיחוד האירופי וכן תיקנה את שתי האמנות שקדמו לה, אמנת מאסטריכט אשר הובילה ליצירת האיחוד האירופי, וקבעה את שלושת עמודי התווך של האיחוד והביאה את האירו למעמד המטבע הרשמי והמשותף. ידועה גם בשמה השני "האמנה על האיחוד האירופי" (TEU), וכן, הסכם רומא שעל פיו הוקם השוק האירופי המשותף. ידוע גם בשם "האמנה על תפקודו של האיחוד האירופי" (TFEU). כלומר, האמנה נבנתה על אמנות קיימות אך המשיכה רחוק יותר ואימצה לעצמה כללים חדשים, זאת על מנת לשפר את הלכידות ולייעל את הפעולות המתרחשות בתוך האיחוד האירופי, לקבוע תפקידים חדשים בכל האיחוד ולכנן הליכים משפטיים רשמיים. אמנת ליסבון עדכנה את תקנות האיחוד האירופי וקבעה בין היתר מדיניות ומנהיגות חוץ ריכוזית, תהליך יעיל להטמעת מדיניות חדשה וכמו כן יצרה תהליך ברור ומסודר למדינות אשר מעוניינות לעזוב את האיחוד האירופי. בנוסף, האמנה החליפה גם את האמנה החוקתית אשר ניסתה לכונן חוקת האיחוד.
הרקע לאמנה
המקורות וההתפתחות של אמנת ליסבון נעוצים באמנה החוקתית משנת 2004 וכן בתבוסות משאל העם הצרפתיות וההולנדיות אשר נערכו בחודשים מאי ויוני בשנת 2005 והובילו לתקופה של שנתיים אשר נקראה "תקופת ההרהור". המדינות החברות לא יכלו להסכים על הליכי ההצבעה שנקבעו בחוקה, שכן מדינות מסוימות, כמו ספרד ופולין, יאבדו את כוח ההצבעה. אמנת ליסבון פתרה סוגיה זו על ידי הצעת הצבעות משוקללות והרחבת טווח ההצבעה של הרוב המוסמך. לאחר מכן, תחת נשיאות המועצה הגרמנית של תחילת שנת 2007, היה דחף מודגש להוביל לפתרון חילוקי דעות פוליטיים בין המדינות החברות באיחוד האירופי ולאו דווקא לייצר חוקה, אלא אמנת תיקון אורתודוקסית בכדי להעביר את הרפורמות הבסיסיות של האמנה החוקתית. תהליך זה צלח ואף הצליח להשיג עסקה עד חודש אוקטובר 2007, זאת יחד עם תמליל אשר היה מקובל על כלל המדינות החברות ותוך הטמעת מרבית השינויים אשר נכתבו בשנים 2002–2004 באמנות המאוחדות. למרות שהאשרור הפרלמנטרי עבר בהצלחה, דחיית משאל עם ראשונית אשר נערכה באירלנד בשנת 2008 גרמה לבעיות והטילה ספק לגבי עתידה של אמנת ליסבון. הסיבות לכך קשורות בין היתר בסעיפים בחוזה עצמו אך בעיקר בנושאים איריים ספציפיים ולחרדה עממית מצידם. למרות זאת, ולאחר שנרגעו החששות מצד האיריים, משאל עם שני הצליח להביא לאישור ההכרחי.
תשומת לב ציבורית מועטה בלבד הוקדשה לסעיף 50 של האמנה, שהתווה את הסעיפים שלפיהם מדינה יכולה לעזוב את האיחוד האירופי. כאשר הכלכלה היוונית יצאה מכלל שליטה ב-2010 וצעדי הצנע לא הצליחו להאט את ירידתה, מנהיגי האיחוד האירופי החלו להתייחס ברצינות לאפשרות של "Grexit" (יציאה של יוון מחברות האיחוד) מגוש היורו ומהאיחוד האירופי. עם זאת, סעיף 50 עסק בהפרדה מרצון של מדינה מהאיחוד האירופי, והמנגנונים שבהם ניתן לגרש חברה לא היו ברורים. יוון הגיעה בסופו של דבר להסכם עם אנשיה והמשבר המידי נמנע, אך ההאטה הכלכלית הייתה רק אחד משורה של אתגרים שפקדו את האיחוד האירופי בתחילת שנת 2010.
כמו כן, הסיפוח הכפוי של רוסיה על חצי האי קרים בשנת 2014 ומשבר המהגרים שבמהלכו ביקשו מאות אלפי פליטים מקלט באירופה, סייעו לתחושה של יורוסקפטיות (דוקטרינה פוליטית אירופית הדוגלת בהתנתקות מהאיחוד האירופי) זאת בא לידי ביטוי באופן גלוי במשאל עם "פנימה או החוצה" ביוני 2016 בו דנו על המשך חברותה של בריטניה באיחוד האירופי. ב-23 ביוני 2016, כ-52% מהמצביעים הבריטים בחרו לעזוב את האיחוד האירופי. ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון, הודיע מיד כי יתפטר מתפקידו, וגורמים רשמיים באיחוד האירופי הצהירו כי לא יחלו דיונים רשמיים או לא רשמיים על יחסיה של בריטניה עם האיחוד האירופי עד שהממלכה המאוחדת תפתח רשמית בהליכי סעיף 50.
תוכן האמנה
לאמנת ליסבון אין סמל ייחודי דמוי מדינה כגון דגל או המנון ומשמרת בתוכה את מרבית ההישגיים המהותיים שלה. לאיחוד האירופי אין סמכויות בלעדיות נוספות מעבר למה שכתוב באמנה, אך עם זאת, זה משנה את האופן בו האיחוד מפעיל את סמכויותיו הקיימות וכן גם את הסמכויות החדשות והמשותפות, זאת על ידי הגברת השתתפות והגנה על האזרחים, יצירת מערך מוסדי חדש, שינוי תהליכי קבלת ההחלטות למען הגברת יעילות ושקיפות וכן, רמה גבוהה יותר של ביקורת פרלמנטרית ודמוקרטית. אמנת ליסבון איננה מכילה סעיף פורמלי המעגן בתוכו את עליונות חוקי האיחוד, זאת בניגוד לאמנה החוקתית, אך כן קיימת הצהרה המצורפת לאמנה בעניין זה (הכרזה מספר 17) תוך התייחסות לחוות הדעת של השירות המשפטי של המועצה החוקתית. אמנת ליסבון מציגה ומבהירה לראשונה מזה שנים את סמכויות האיחוד ומבדילה בין שלושה סוגי סמכות שונים וביניהם, סמכות בלעדית אשר מקנה לאיחוד האירופי לבדו יכולת חקיקה ועל המדינות החברות תפקידן ליישם, סמכות משותפת בה המדינה החברות יכולות לחוקק ולאמץ אמצעיים משפטיים המחייבים את האיחוד האירופי להיות כפוף אליהן וכן, סמכות בכשירות, בה האיחוד האירופי מאמץ אמצעים לתמיכה או משלים את מדיניות המדינות החברות.
אמנת ליסבון מקנה לאיחוד האירופי אישיות משפטית מלאה, לכן, מקבל האיחוד את הזכות לחתום על אמנות בינלאומיות בתחומי הסמכויות המיוחסות לה ואף להצטרף לארגון בינלאומי. המדינות החברות רשאיות לחתום רק על הסכמים בינלאומיים התואמים את חוקי האיחוד האירופי. האמנה גם קובעת לראשונה הליך רשמי (סעיף 50) בו מדינות חברות המעוניינות לפרוש מן האיחוד יוכלו לעשות זאת בהתאם לחוקים. בנוסף, מגילת זכויות היסוד, שהוצעה לראשונה במועצת ניס בשנת 2000, נכנסה לתוקף כחלק מאמנת ליסבון. היא פירטה שורה של זכויות אזרחיות, פוליטיות, כלכליות וחברתיות המובטחות לכל אזרחי האיחוד האירופי. בנוסף, אחד הסעיפים המרכזיים באמנה הוא צמצום מספר הנציבים לשני שלישים ממספר זה עד 2014, כך שלאחר מכן המדינות החברות יספקו לנציבות האירופית נציבים על בסיס רוטציה.
תפקידים וסמכויות
הפרלמנט יכול להציע תיקונים לאמנות, תיקון שכזה יחייב לרוב כינוס או ועידה אשר תמליץ על התיקונים אך בכוחה של המועצה האירופית להחליט שלא לכנס ועדה זו בכפוף להנחיות הפרלמנט. עם זאת, ביכולתה של המועצה גם לערוך תיקונים ללא כינוס כלשהו כאשר התיקון נוגע במדיניות ובפעולות הפנימיות של האיחוד אך עדיין נשארת כפופה לכללי האשרור הלאומיים
אמנת ליסבון שומרת על עיקרון של הצבעת רוב כפול של אזרחים ומדינות חברות. רוב מיוחס מושג כאשר 55% מחברי המועצה התומכים בהצבעה, בפועל 15 מדינות סך הכול, המהוות לפחות 65% מהאוכלוסייה. כאשר המועצה אינה פועלת על פי הצעה של הנציבות, הרוב הדרוש של המדינות החברות גדל ל-72% זאת בשביל לבנות פרלמנט אירופי חזק יותר שירכיב בית מחוקקים דו ביתי לצד מועצת השרים. בכדי לחסום חקיקה, חייבות לפחות 4 מדינות חברות באיחוד להצביע כנגד ההצעה. המועצה מתכנסת בפומבי רק כאשר היא דנה ומצביעה על טיוטות חוק חקיקה. לשם כך, כל ישיבת מועצה מחולקת לשני חלקים העוסקים בהתאמה עם פעולות חקיקה וגם כאלה שלא. המספר המרבי של חברי כנסת נקבע ל-751 ומספר המושבים המרבי לכל מדינה חברה מצטמצם ל-96.
האמנה יצרה בין היתר את משרת נשיא המועצה האירופית אשר תקופת הכהונה שלו מוגבלת לשנתיים וחצי. הנשיא אחראי על הארגון הפנימי כגון, מינוי נציבים, חלוקת תיקים ובקשות התפטרות על פי נסיבות מיוחדות. כמו כן, האמנה יצרה בית משפט לצדק של האיחוד האירופי כאשר סמכות השיפוט של בית המשפט הם בעניינים כלכליים, ביטחוניים ובמדיניות חוץ וביטחון משותפים לכלל האיחוד. בתחומים שבהם אין לאיחוד סמכויות בלעדיות יוכלו לפחות תשע מדינות חברות ליצור שיתוף פעולה ביניהן. אמנת ליסבון מחזקת במידה רבה את עקרון הסודיות על ידי מעורבות הפרלמנטים הלאומיים בתהליך קבלת ההחלטות של האיחוד האירופי. בשנים האחרונות, הוכנסו מספר מדיניות חדשות ומורחבות הכוללת כעת את המאבק בשינוי האקלים ומדיניות האנרגיה אשר מראה את הסולידריות והביטחון של האיחוד כלפי המדינות החברות שלו. כמו כן, גם זכויות קניין רוחני, תיירות והגנה אזרחית הם נושאים בהם דן האיחוד האירופי כחקיקה. על מדיניות הביטחון וההגנה המשותפת מציגה האמנה סעיף הגנה הדדי הקובע כי על כל המדינות החברות לספק עזרה וסיוע ככל האפשר למדינה חברה אשר נפגעה עקב אירוע טרור או אסון טבע המבקשת עזרה. במצב כזה, מתחייבות המדינות ל "שיתוף פעולה מובנה קבוע" המחייב לקחת חלק בתוכניות ציוד צבאי אירופאיות ולספק יחידות קרביות אשר זמינות לפעולה מידיית.
אמנת ליסבון מבטאת את שלושת העקרונות הבסיסיים של שוויון דמוקרטי, דהיינו, דמוקרטיה השתתפותית ודמוקרטיה ייצוגית. אמנת זכויות היסוד אינה באה מבוטאת באופן ישיר באמנה אך מקבלת אופי משפטי מחייב המעניק את אותו ערך משפטי כמו שאר האמנות. תהליך ההצטרפות של האיחוד האירופי לאמנה האירופית לזכויות אדם (ECHR) נכנסה לתוקף ב-1 ביוני 2010, ההצטרפות דורשת אישור של כל המדינות החברות וכן גם על ידי האיחוד האירופי עצמו.
סטפן ססנון
סטפן ססנון (בצרפתית: Stéphane Sessègnon; נולד ב-1 ביוני 1984) הוא כדורגלן בניני המשחק בסירנס.
ראשית הקריירה
ססנון התחיל את הקריירה שלו בראקי דה ל'אטלנטיק מליגת העל הבנינית. אחרי עונה אחת בקבוצה הבוגרת, ססנון חתם בקרטיי הצרפתית. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך במשחק הפתיחה של העונה נגד סטאד ריימס בו הפסידה קרטיי 2-1. ב-14 בינואר 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-3 נגד גואונון.
לה מאן
ב-19 במאי 2006 חתם בלה מאן ל-3 שנים מליגת העל. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 2-2 נגד טרואה. ב-4 בנובמבר 2006 ספג כרטיס אדום במהלך המשחק נגד אוסר. שבועיים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בלה מאן בתיקו 1-1 נגד סטאד רן.
פריז סן ז'רמן
בקיץ ססנון חתם בפריז סן-ז'רמן. ב-16 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד בורדו. משחק לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סושו. בחודש דצמבר נבחר לשחקן החודש בליגה.
ב-8 בפברואר 2012 הבקיע את שער הניצחון בדקה ה-113 במשחק נגד ארסנל במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע ה-FA. ב-4 במרץ 2012 הורחק במשחק הליגה נגד ניוקאסל יונייטד לאחר ששלח מרפק לעברו של צ'ייק טיוטה. בסיום עונת ססנון נבחר לשחק העונה של סנדרלנד.
ב-30 באוגוסט 2012 ססנון חתם על חוזה חדש במועדון עד.
וסט ברומיץ' אלביון
ב-2 בספטמבר 2013 ססנון חתם בוסט ברומיץ' אלביון תמורת 6 מיליון פאונד, ובכך הפך לשחקן היקר בתולדות המועדון. ב-21 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-3 נגד סנדרלנד, קבוצתו הקודמת. ב-15 במרץ 2014 הבקיע בניצחון 1-2 נגד סוונסי סיטי שהיה הניצחון הראשון שרשם פפה מל, מאמנו החדש.
מונפלייה
ב-26 בספטמבר 2016 ססנון חזר לצרפת כאשר חתם במונפלייה לשנתיים.
בקיץ הצטרף לגוקמנקוי.
ב-1 בספטמבר 2022 ססנון חתם בסירנס מליגת העל המלטזית.
קריירה בינלאומית
ססנון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בנין ב-6 ביוני 2004 בהפסד 1-2 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. ססנון השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות בשנים 2008 ו-2010.
מיכאל קלינגהופר
מיכאל קלינגהופר (נולד ב-1959) הוא מנצח, מרצה, נגן ומורה לקונטרבס ישראלי. מכהן כנשיא האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אשר כיהן בעבר כדקאן הסטודנטים ודקאן הפקולטה לאומנויות הביצוע.
ביוגרפיה
מיכאל קלינגהופר למד בארצות הברית אצל הקונטרבסיסט גארי קאר באוניברסיטת ייל (תואר שני) ובאוניברסיטת הרטפורד (תואר שלישי). שימש כמשנה לנגן הראשי בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ובסינפונייטה הישראלית באר שבע.
מיכאל קלינגהופר חבר בסגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים מאז 1987. הוא כיהן כראש המחלקה לכלי מיתר, כדיקאן הסטודנטים וכדקאן הפקולטה לאומנויות הביצוע. מאוקטובר 2021 מכהן כנשיא האקדמיה.
כיהן במשך שבע שנים כמנהל מוזיקלי במתא"ן ומלמד בתיכון הישראלי למדעים ולאמנויות בירושלים. קלינגהופר עוסק גם בפיתוח פרויקטים ותוכניות מוזיקה לבני נוער משכבות אוכלוסייה שונות.
בין תלמידיו ניתן למצוא את אבישי כהן הקונטרבסיסט הבינלאומי, עומר אביטל וגלעד אברו.
דליה אטלס
דליה אטלס (נולדה ב-17 בנובמבר 1933) היא מנצחת ישראלית בינלאומית, פרופסור אמריטוס במחלקה ללימודים הומניסטיים ואמנויות בטכניון.
ביוגרפיה
דליה שטרנברג נולדה בחיפה. כנערה למדה באקדמיה למוזיקה בירושלים עד 1952. למדה ניצוח אצל מנטורים ידועים ברחבי העולם.
אטלס הייתה האישה הראשונה שזכתה ב-7 פרסים בתחרויות בינלאומיות חשובות לניצוח באיטליה, ארצות הברית, בריטניה וברזיל, בשנות ה-60 וה-70.
בעקבות זכיותיה הוזמנה אטלס לנצח על תזמורות ידועות רבות בעולם; היא ניצחה לאורך השנים על 82 תזמורות במסגרת קונצרטים, פסטיבלים והקלטות אולפן, רדיו וטלוויזיה, ב-29 מדינות. בין השאר ניצחה על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הפילהרמונית המלכותית, התזמורות הפילהרמוניות של הלסינקי ושל סטוקהולם, התזמורת הסימפונית של ברלין, ועוד.
אטלס הקליטה יותר מ-20 תקליטורים, אותם גם ביצעה במסגרת קונצרטים ופסטיבלים בינלאומיים.
בשנות ה-50 וה-60 הייתה מנהלת מוזיקלית של התזמורת הקאמרית חיפה.
החל משנת 1963 לימדה במחלקה ללימודים הומניסטים ואמנויות בטכניון סטודנטים מצטיינים למוזיקה ולנגינה. באותה שנה הקימה את התזמורת הסימפונית ומקהלת הטכניון. בנוסף הייתה מנצחת ראשית ומנהלת מוזיקלית של מספר תזמורות מקצועיות וחינוכיות נוספות בישראל. שימשה כמרצה אורחת במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
במהלך מלחמת המפרץ (1991), כאשר לא ניתן היה לקיים קונצרטים באולמות ברחבי הארץ, הקימה את תזמורת ה"קאמרטה אטלס", שכללה עולים מברית המועצות לשעבר. התזמורת הקליטה והופיעה בסיורים ברחבי הארץ.
אטלס חוקרת את המוזיקה של ארנסט בלוך, הקליטה 25 קומפוזיציות שיצר, אלה שהיו פחות מוכרות בתקופתה. ב-2007 הקימה את "אגודת ארנסט בלוך בישראל" והיא עומדת בראשה. בנוסף היא מכהנת כסגנית כבוד של אגודת ארנסט בלוך הבינלאומית בלונדון.
ב-1995 קיבלה אטלס את תואר הכבוד יקירת חיפה.
רוד איילנד
רוד איילנד (באנגלית: The State of Rhode Island) היא מדינה באזור ניו אינגלנד שבצפון-מזרח ארצות הברית, והקטנה בשטחה מבין 50 המדינות.
רוד איילנד היא אחת משלוש עשרה המושבות המקוריות שמרדו בשלטון הבריטי במהלך המהפכה האמריקנית והקימו את ארצות הברית. לרוד איילנד השם הרשמי הארוך ביותר מבין כל המדינות בארצות הברית. כינוי המדינה - "מדינת האוקיינוס" נובע בשל קרבתה אל האוקיינוס האטלנטי - כל שטח המדינה נמצא במרחק שאינו עולה על 30 מיילים (כ-48.3 ק"מ) מהאוקיינוס.
מקור השם
על אף שמה, מרבית השטח של רוד איילנד ממוקם בשטח היבשתי של ארצות הברית. שמה הרשמי של המדינה היה מדינת רוד איילנד (האי רוד) ומטעי פרובידנס, שנגזר ממיזוגן של שתי מושבות: רוד איילנד ומטעי פרובידנס, שישבו על חלקים ממה שכיום היא רוד איילנד. "מטעי פרובידנס" היה שמה של המושבה שהוקמה בידי רוג'ר ויליאמס, במה שכיום ידוע כעיר פרובידנס. שם זה הוא השם הרשמי הארוך ביותר מבין מדינות האיחוד. השם רוד (באנגלית: Rhode) הוא שמו האנגלי של האי רודוס שבים התיכון, וזאת על שום דמיון צורת האי רודוס לצורת האי שבתחומי מדינת רוד איילנד.