cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמארה סטודמאייר
פיניקס סאנס
בעונת נבחר סטודמאייר בפעם הרביעית ברציפות למשחק האולסטאר, ובניגוד לשנים קודמות, הפעם אף נכלל בחמישייה הפותחת של נבחרת המערב. במהלך אותה עונה נקשר שמו למעבר אל מספר קבוצות, כדוגמת קליבלנד קאבלירס של לברון ג'יימס וכן יוסטון רוקטס, אך לבסוף הוא נשאר בפיניקס. באותה עונה פתח סטודמאייר בכל 82 משחקי קבוצתו והשיג ממוצעים של 23.1 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק, שבזכותם זכה פעם נוספת בבחירות למשחק האולסטאר ולחמישייה השנייה של העונה. במשחקי הפלייאוף הוא סייע לפיניקס להעפיל עד לגמר המערב, שם הפסידו בתוצאה 2–4 ללוס אנג'לס לייקרס. לאחר עונה זו הסתיים חוזהו של סטודמאייר בפיניקס והוא הפך לשחקן חופשי.
ניו יורק ניקס
ביולי 2010 חתם על חוזה לחמש שנים בקבוצת ניו יורק ניקס, בה חבר למאמנו לשעבר בפיניקס, מייק ד'אנטוני. בקיץ 2013, בעודו שחקן הניקס, הצטרף לקבוצת הרכישה של אורי אלון שרכשה 90% ממניות הפועל ירושלים.
מכון התלמוד הישראלי השלם
מכון התלמוד הישראלי השלם הוא מכון הפועל כעמותה במסגרת "יד הרב הרצוג" ועוסק בהוצאה לאור של ספרות תורנית.
אמארה סטודמאייר
דאלאס מאבריקס
בפברואר 2015 שוחרר מהניקס, וחתם בדאלאס מאבריקס על חוזה עד לסיום עונת.
מיאמי היט
עם סיום החוזה שלו בדאלאס, חתם על חוזה במיאמי היט. בקיץ 2016 הודיע על פרישה מה-NBA לאחר שחתם על חוזה ליום אחד בניו יורק ניקס.
מכון התלמוד הישראלי השלם
המכון הציב לעצמו למטרה לרכז את כל שינויי הנוסחאות של המשנה והתלמוד מכתבי יד עתיקים ומדפוסים ראשונים, ולהשוותם עם הנוסחאות המובאות בספרות חז"ל המקבילה ובספרי הגאונים והראשונים.
אמארה סטודמאייר
הפועל ירושלים
ב-1 באוגוסט 2016 חתם בקבוצת הפועל ירושלים על חוזה לשנה אחת עם אופציה לשנה נוספת. באותה תקופה הוא החזיק ב-5% מבעלות הקבוצה, ובמסגרת העסקה אחוזי הבעלות שהיו בבעלותו עברו לאורי אלון. ב-15 ביוני 2017 זכה עם הפועל ירושלים באליפות המדינה. בתום העונה סטודמאייר החליט לפרוש מכדורסל בגיל 34.
ברם, ב-24 בספטמבר 2018 חזר סטודמאייר באופן רשמי להפועל ירושלים. בינואר 2019 הוענקה לו תעודת תושב ארעי לאחר שהביע רצונו להשתקע בישראל. במרץ 2019 קיבל אזרחות ישראלית מלאה.
מכון התלמוד הישראלי השלם
היסטוריה
המכון התלמוד הוקם בשנת תש"ב (1942) ביוזמתו של הרב מאיר ברלין (בר-אילן) ובניהולו של הרב יהושע הוטנר. המכון הפיק כ-4,000 מחברות שכל דף בהן מוקדש לשורה אחת מתוך ש"ס וילנא, ומתחתיה הועתקו הדברים המקבילים שבכל כתבי היד והדפוסים הראשונים, כולל קטעי גניזה, וצוין כל שינוי, אף הקטן ביותר (קיצורים, כתיב מלא וחסר וכדומה). במקביל נרשמו במכון מאות אלפי כרטיסיות, ובהם הועתקו הציטוטים מתוך התלמוד המופיעים בספרי הגאונים והראשונים.
בספרים שהוציא המכון הצביעו העורכים על משמעותו של כל שינוי בגרסה, על השלכותיו להלכה ולמחקר, ועל עמידתו במקורות אחרים – בקטעים מקבילים בספרות חז"ל ובמובאות בספרות הגאונים והראשונים.
אמארה סטודמאייר
מכבי תל אביב
ב-22 בינואר 2020 חתם על חוזה במכבי תל אביב עד סוף העונה, ועורר בכך סערה מכיוון שהיה מזוהה עם היריבה הגדולה הפועל ירושלים.
מכון התלמוד הישראלי השלם
היסטוריה
עד כה ראו אור 2 כרכים על משניות סדר זרעים, ו-14 כרכים על מסכתות התלמוד לסדר נשים (כתובות - 2 כרכים, סוטה - 2 כרכים, יבמות - 4 כרכים, נדרים - 2 כרכים, גיטין - 3 כרכים וקידושין - 4 כרכים). המכון ראה לנכון להתחיל דווקא בסדר זה, כיוון שהוא חסר מעבודתו של ר' רפאל נתן נטע רבינוביץ, "דקדוקי סופרים". אשר על כן מכונה עבודתו של המכון בשם "דקדוקי סופרים השלם". העורך הראשי של המכון הוא הרב אפרים רוטמן.
בתחילת דרכו של המכון הוחל בהדפסת מסכת ברכות שכללה את המסכת עצמה עם פירושיה השונים, גרסאותיה וההלכה הפסוקה היוצאת מסוגיות התלמוד (על פי "הלכה ברורה" של הרב אברהם יצחק הכהן קוק). בטרם נסתיימה מלאכת ההדפסה פרצה שרפה בבית הדפוס וכילתה את כל העבודה.
אמארה סטודמאייר
נבחרת ארצות הברית
סטודמאייר נבחר לראשונה לסגל נבחרת ארצות הברית בכדורסל לאולימפיאדת אתונה 2004. הנבחרת לא עמדה בציפיות שנתלו בה וזכתה רק במדליית הארד, לאחר שהפסידה באותה אולימפיאדה שלושה ממשחקיה - יותר מכמות ההפסדים הכוללת של הנבחרת בכל האולימפיאדות הקודמות. סטודמאייר קיבל במהלך הטורניר זמן משחק מועט מהמאמן לארי בראון, ובמשחק מול נבחרת ליטא על המקום השלישי שיחק 9 דקות וקלע 4 נקודות.
מכון התלמוד הישראלי השלם
היסטוריה
יחד עם הטיפול בגרסאות המשנה והתלמוד עוסק המכון גם בההדרת כתביהם של ראשונים. כרכים רבים של "בית הבחירה" לרבנו מנחם המאירי יצאו מבית יוצר זה, וכן חידושי הרמב"ן על הש"ס, "תורת הבית" של הרשב"א והרא"ה, תוספות רבי שמשון משאנץ על מסכת כתובות, הר"י בן מלכי צדק על משניות זרעים, וגנזי ראשונים על כמה ממסכתות הש"ס. מפעל נוסף הוא הוצאתם לאור של פסקי הרי"ד ונכדו הריא"ז על מסכתות הש"ס. המפעל הסתיים בתשע"ב עם הוצאתה לאור של המסכת האחרונה - מסכת נדה.
אמארה סטודמאייר
נבחרת ארצות הברית
בקיץ 2006 השתתף סטודמאייר עם הנבחרת במחנה האימונים בלאס וגאס לקראת אליפות העולם, אך נחתך מהסגל לפני פתיחת האליפות, מאחר שהמאמן מייק ששבסקי רצה לתת לו זמן מנוחה לאחר הפציעה שעבר בעונה שקדמה. סטודמאייר שיחק עם הנבחרת בטורניר הבינלאומי השני שלו באליפות אמריקה 2007. הוא היה שחקן חשוב בנבחרת והשיג ממוצעים של 11.1 נקודות ו-4.7 ריבאונדים, וסייע לה לזכות במדליית הזהב, לאחר ניצחון בגמר על נבחרת ארגנטינה.
על אף שהשתתף עם הנבחרת באליפות אמריקה, נותר סטודמאייר על ידי מרכיב הנבחרת ג'רי קולאנג'לו מחוץ לסגל לאולימפיאדת בייג'ינג 2008. קולאנג'לו נימק את הדבר בכך שסטודמאייר עלול להיפגע גופנית מהמאמץ הרב הכרוך במשחק באולימפיאדה לאחר עונה ארוכה, בשל הפציעות שעבר בשנים הקודמות.
מכון התלמוד הישראלי השלם
היסטוריה
בשנים האחרונות עוסק המכון בהוצאה לאור של פירושי הר"י מלוניל על מסכתות הש"ס. הפירוש למשנה והפירוש לתלמוד מאוחדים לפרוש אחד המסודר לפי סדר הש"ס. עד כה יצאו לאור שבעה כרכים על מסכתות: שבת (ב"כ), מגילה גיטין ויבמות, ביצה מו"ק וחגיגה, כתובות, קדושין, חולין.
אמארה סטודמאייר
קריירה כמאמן
ב-23 באוקטובר 2020 התמנה סטודמאייר לתפקיד עוזר מאמן בברוקלין נטס, לצידו של מאמנה החדש של הנטס, סטיב נאש, איתו שיחק במשך 8 עונות בפיניקס סאנס.
מכון התלמוד הישראלי השלם
היסטוריה
בשנת 1973 הוענק למכון פרס ישראל לספרות תורנית.
אמארה סטודמאייר
תארים והישגים
במהלך הקריירה שלו, זכה סטודמאייר בתארים הבאים:
ארמון בודה
ארמון בודה (בהונגרית: Budavári Palota - "ארמון טירת בודה") הוא ארמון המלוכה ההיסטורי של מלכי הונגריה. בעבר נקרא גם הארמון המלכותי (Királyi-palota) והטירה המלכותית (Királyi Vár). הארמון בנוי בקצה הדרומי של גבעת הטירה בבודפשט כשמצפונו שוכן אזור או רובע הטירה (Várnegyed) הידוע בסמטאותיו, בנייניו וכנסיותיו מימי הביניים, העת החדשה המוקדמת והמאה ה-19
כיום נמצאים בארמון שלושה אתרי תיירות מרכזיים: הגלריה הלאומית של הונגריה, הספרייה הלאומית על שם סצ'ני, אחת משתי הספריות הלאומיות של הונגריה, והמוזיאון לתולדות בודפשט.
הארמון הוא חלק מאתר מורשת עולמית שהוכרז בבודפשט ב-1987.
ימי הביניים
המשכן המלכותי הראשון בגבעת הטירה נבנה על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה בין השנים 1247 ו-1265 אך לא ברור אם במיקום הנוכחי של הארמון או צפונה ממנו. החלק העתיק ביותר בארמון הנוכחי נבנה במאה ה-14 על ידי שטפן, דוכס סלאבוניה, אחיו הצעיר של לאיוש הראשון, מלך הונגריה. מתקופה זו נותרו רק יסודות מגדל הידוע כמגדל שטפן (István-torony). ארמונו של לאיוש נבנה בסמוך למגדל.
זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הרחיב משמעותית את הארמון וחיזק את ביצוריו והוא הפך כנראה לארמון הגותי הגדול ביותר באירופה בימי הביניים המאוחרים ובודה הייתה למרכז חשוב של האמנות הגותית. הבנייה הסתיימה ברובה בשנות ה-20 של המאה ה-14 אם כי חלק עוד נמשך עד מותו של זיגמונד ב-1437. בשנה זו גם נזכר הארמון לראשונה בכתובים.
הבנייה נמשכה בימיו של המלך מתיאש הראשון, מלך הונגריה. הקפלה המלכותית ששרדה נבנתה כנראה בתקופה זו. בשנותיו האחרונות החל מתיאש בבניית ארמון בסגנון הרנסאנס בצמוד למבנים הקודמים, בנייה שנמשכה בימיהם של יורשיו. שרידים משמעותיים מתקופה זו הם הביצורים המעוגלים מדרום לארמון הנוכחי.
הכיבוש הטורקי והשלטון האוסטרי
ב-1526 עם הכיבוש הטורקי לקח איתו הסולטאן סולימאן המפואר פסלים וספרים מהארמון, אך הבניין נשאר שלם, אף על פי שבודה נשרפה ונבזזה. במצור נוסף של הטורקי ב-1529 נפגע הארמון קשות. אף על פי שסופרים טורקים כתבו על יופיו של הארמון הוא שימש בתקופת הכיבוש הטורקי כקסרקטין, מחסן ואורווה. ב-1686 במהלך מצור קשה של כוחות בית הבסבורג נחרב רוב הארמון ונותרו רק שרידים. עדויות טוענות שפיצוץ המגדל המרכזי בו שמרו הטורקים אבק שרפה הרג 1500 אנשים ויצר גל מים אדיר בדנובה. לאחר מכן הלך האזור ונהרס עד שב-1715 נהרס סופית הארמון. באותה שנה נבנה במקומו ארמון קטן אך עבודות על ארמון בקנה מידה גדול החלו בימי מריה תרזה בשנת 1749. מכיוון שמריה תרזה לא תכננה להשתמש בארמון כארמון מלכותי הוא שימש במשך השנים כמגורי נזירות ומשכן לאוניברסיטה.
מסוף המאה ה-18 ועד 1848 שימש הארמון כמשכן הפלטין האוסטרי בהונגריה אך רובו המוחלט נשרף בזמן המרד ההונגרי של 1848. קריפטת הקבורה של הפלטינים בתוך הארמון היא החלק הפנימי היחיד בארמון ששרד את מלחמת העולם השנייה וקיים גם היום. הארמון נבנה מחדש בין 1850 ל-1856 וב-1867 הוכתר בארמון פרנץ יוזף למלך הונגריה. בין 1875 ל-1914 השקיעו ההונגרים רבות כדי שהארמון של בודה יתחרה בארמונות המפוארים של אירופה ובפרט בהופבורג של העיר היריבה וינה. בארמון נערכה הכתרה למלך האחרון של הונגריה ב-1916.
המאה ה-20
בין השנים 1920 ל-1944 שימש כמקום מושבו של שליט הונגריה מיקלוש הורטי. נזק כבד נגרם לארמון בזמן המצור הרוסי על בודפשט הכבושה בידי הגרמנים בסוף 1944 ותחילת 1945. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 נערכו בארמון שינויים ושיפוצים משמעותיים ביותר שחלק הרסו במתכוון חלקים עתיקים וחשובים של הארמון ששרדו את המלחמה. בראשית המאה ה-21 משמש הארמון כמוזיאון אמנות - הגלריה ההונגרית הלאומית ומוצגות בו יצירות אמנות הונגרית מכל התקופות וכן כספרייה הלאומית של הונגריה.
ג'ים היינס (סופר)
ג'ים היינס (Jim C. Hines) (נולד ב-1974) הוא סופר פנטזיה אמריקאי.
בשנת 1998 זכה ג'ים היינס בפרס בתחרות "סופרי העתיד" (של כת הסיינטולוגיה) על שם רון האברד על סיפורו "להב הארנב". הוא הסופר שיצר את טרילוגיית "מסע הגובלין", הכוללת את הספרים "מסע הגובלין", "גיבור גובלין", ו "מלחמת הגובלין". כמו כן ערך היינס את הספר "גיבורים באימונים" מאת מרטין ה. גרינברג. ספריו מתפרסמים בהוצאת DAW Books.
ג'ים הוא גם מתנדב במרכז סיוע בעיר איסט לנסינג שבמדינת מישיגן בארצות הברית. ספרו "חלומות דג הזהב", מתואר באתר של הסופר כפרוזת מיינסטרים בנושא מניעת אונס.
מטר מעוקב לשנייה
מטר מעוקב לשנייה (מקל"ש) הוא יחידת מידה במערכת SI למדידת ספיקה של מערכת להובלת נוזל או גז, והיא מציינת ספיקה שבה זורם במערכת מטר מעוקב אחד של נוזל או גז במשך שנייה אחת. מטר מעוקב לשנייה שקול לאלף ליטרים לשנייה.
המערכת הנמדדת עשויה להיות מערכת טבעית, כגון נהר, או מעשה ידי אדם, כגון צינור מים.
יחידת מידה קטנה יותר, אך משקפת ספיקה על פני תקופה ארוכה יותר, היא מלמ"ש – מיליון מטר מעוקב לשנה. אומנם המדידה היא ביחידות של מיליון מטר מעוקב, אך בשנה (כ-365 ימים) יש יותר מ-31 מיליון שניות, לכן מקל"ש אחד הוא 31.356 מלמ"ש.
מרצדס-בנץ O303
מרצדס-בנץ O303 (בגרמנית: Mercedes-Benz O303) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר יוצרה בין השנים 1974–1992.
בדרום קוריאה יוצר הדגם על ידי יצרנית הרכב יונדאי מוטור בין השנים 1976–1978.
יוצרו כ-33,000 יחידות.
"מרצדס-בנץ O303" בישראל
בשנת 1981 יובאו שלדות של דגם זה להרכבה מקומית ולקראת סוף שנות ה-80 קיבלו מיזוג אוויר על בסיס תשתית האוורור המאולץ שהייתה קיימת בהם. משנת 1982 יובאו שלדות של דגם זה להרכבה מקומית. בהרכבה מקומית עמד מס' המושבים על 51 בלבד. המזגנים היו בעלי הספק חלשים ופתחיהם לא הותאמו לשורת המושבים הקרובה למעבר, המושבים לא נוחים ואיכות הגימור ירודה.
שלדות של מרצדס יובאו עד שנת 1985 ואחר כך הופסק היבוא לחברת אגד. הטענה המרכזית של אגד לחברות ההרכבה המקומיות: הארגז ומרכבים הייתה על איכות ההרכבה הירודה שלהן. החל משנת 1988 החל יבוא חדש של שלדות מדגם "מרצדס-בנץ O303", הפעם ברמת גימור גבוהה בהרבה, עם מזגנים חדשים וחזקים במיוחד וכן נעילה חשמלית של תאי המטען התחתיים נשלטת על ידי נהג האוטובוס. בשנת 1990 יובאו מס' אוטובוסים מדגם "מרצדס-בנץ O303" מתוצרת גרמנית לתיירות.
המנון לוב
לוב, לוב, לוב (ليبيا ليبيا ليبيا) הוא המנונה הלאומי של לוב. השיר נכתב על ידי המשורר התוניסאי אל-בשיר אל-עורייבי, והולחן על ידי המוזיקאי המצרי מוחמד עבד אל-והאב.
השיר שימש בשנים 1951-1969 כהמנונה הרשמי של ממלכת לוב, אך עם עלייתו לשלטון של מועמר קדאפי הוחלף ההמנון בשיר "אללה הגדול מכולם". בשנת 2011, במהלך מלחמת האזרחים במדינה, הוכרז השיר על ידי מועצת המעבר הלאומית כהמנונה הלאומי החדש של לוב. השיר אף הושר במהלך ההתקוממות כסמל המאבק בשלטונו הסמכותני של קדאפי. בסופו של דבר, עם תום מלחמת האזרחים ומותו של קדאפי, נקבע השיר רשמית כהמנון הלאומי של לוב. הבית הרביעי מהשיר המקורי הושמט, כיוון שהכיל דברי שבח לשלטונו של אידריס הראשון, מלך לוב.
פונטורמו
יאקופו קארוצ'י דה פונטורמו (24 במאי-1494 - 2 בינואר 1557) היה צייר איטלקי. לצד, אניולו ברונזינו וג'ורג'ו וזארי פונטורמו היה אחד הנציגים העיקריים של המנייריזם הפלורנטיני.
פונטורמו יצר ציורי קיר (פרסקאות), יצירות מזבח ודיוקנאות. חלק מעבודתיו הוזמן על ידי משפחת המדיצ'י. ידוע בנועזותו, בצבעיו העזים ובקומפוזיציות המאתגרות שלו כמו בדיוקנאותיו עזי המבע והרגש. פונטורמו יצר את "ההורדה מהצלב" (קאפלה קאפוני, פירנצה), "הביקור" בכנסיית סאן מיקלה בקארמיניאנו הסמוכה לפירנצה והפרסקו על פי המיתוס של ורטומנוס ופומונה בוילה הכפרית של המדיצ'ים בטוסקנה. הוא זכה לתהילה בימי חייו, אך מאחר שכוכבו דעך במהלך השנים חלק מיצירותיו לא שרדו וביניהן הפרסקו של "יום הדין האחרון" ב בזיליקת סן לורנצו בפירנצה, לו הקדיש את שנותיו האחרונות ואשר ממנו נותרו רק רישומים.
חייו
פונטורמו נולד ב-24 או 25 במאי (התאריך המדויק לא ידוע) בפונטורמו, היום פרבר של אמפולי במחוז פירנצה. היה בנם של ברטולומיאו די ג'אקופו די מרטינו קארוצ'י הפלורנטיני ואשתו אלסנדרה די פסקואלה די זנובי. האב היה צייר בבית המלאכה של ג'ירלנדיו, אך לא מוכרות יצירות שלו. פונטורמו נקרא על שם מקום הולדתו, שהוא כיום פרבר של אמפולי במחוז פירנצה. כשג'קופו היה בן חמש אביו מת, וכשהיה בן עשר מתה גם אמו ועבר לגור עם סבתו מונה בריגידה. סבתו לימדה קריאה, כתיבה ודקדוק בסיסי.
יצירתו
בשנת 1508 הגיע פונטורמו לפירנצה, שם היה ברצף תלמידם של לאונרדו דה וינצ'י, מריוטו אלברטינלי, פיירו די קוזימו ואנדראה דל סרטו. עבודתו המתועדת הראשונה הייתה סמל של ליאו העשירי עם הקדושים פידס וקריטאס עבור כנסיית הסנטיסימה אנונציאטה בפירנצה. וזארי ומיכלאנג'לו, שראו את העבודה, העניקולה שבחים רבים. לאחר מכן, פונטורמו קיבל משימות יצירה רבות מהמדיצ'י ביניהן צייר דיוקן של קוזימו דה מדיצ'י בזקנתו, אחת מיצירותיו הידועות.
בשנת 1519 הוזמן פונטורמו לעטר אולם בווילת הקיץ הכפרית של משפחת המדיצ'י בוילה פוג'ו א קאיאנו. נושא הפרסקו שצייר היה על פי המיתוס הרומי של ורטומנוס ופומונה, שנושאו האנשה של הגן ושינויים עונתיים בדמותם של וורטומנוס ופומונה. הוא האל האחראי על חלופי העונות, גדילת הצמחים, הגנים ועצי הפרי ואילו היא אלת שפעת הפרי והפרדסים, הנשבית לבסוף לאחר חיזורים רבים מצידו, בקסמיו וביפי גופו.
במהלך המגפה הגדולה בפירנצה עיטר פונטורמו את המנזר הקרתוזי של גאלוצו במחזור הפסיון של ישו. יצירת המזבח השמורה והמוכרת ביותר של פונטורמו היא תמונת המזבח "ההורדה מן הצלב" בקאפלה קאפוני בכנסית סנטה פליסיטה בפירנצה. תמונה ייחודית ומסתורית זו נחשבת לאחד מעמודי התווך של המנייריזם הפלורנטיני. כמו כן ידועה יצירתו "הביקור" בכנסיית סאן מיקלה בקארמיניאנו הסמוכה לפירנצה. היצירה מתארת את מפגשן בעין כרם של מריה אם ישו עם אלישבע אמו של יוחנן המטביל, שתיהן בהריונן.
מותו
נפטר ב-2 בינואר 1557 בפירנצה.
קסאי
נהר הקסאי הוא נהר אשר זורם במרכז אפריקה. הנהר מתחיל באנגולה. חלק מהנהר משמש כגבול בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לבין אנגולה. לאחר מכן, ממשיך הנהר לזרום לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, שם הוא נשפך לתוך נהר הקונגו. זהו היובל הדרומי הראשי של נהר קונגו, שאורכו 2,153 ק"מ. הנהר זורם בעמקים בגובה של כ-600–900 מטר ובחלקו התחתון נכנס ליער הגשם המשווני.
נהר פימי המגיע מאגם מאי נדומבה שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו נשפך לנהר קסאי
דומיניק פורמן
דומיניק פורמן (נולד ב-6 ביולי 1992) הוא כדורגלן פולני-יהודי המשחק בעמדת הקשר.
קריירת משחק
לאחר שלא זכה לדקות משחק בטולוז, בינואר חזר ללגיה ורשה כשחקן מושאל.
ב-14 בדצמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית בניצחון 1-4 נגד. ב-6 ביוני 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין בכדורגל עד גיל 21 נגד מלטה.
Never Say Die!
(באנגלית: לעולם אל תגיד מות!) הוא אלבומה השמיני של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור בספטמבר 1978. זהו האלבום האחרון בהשתתפותו של הסולן המקורי והחבר המייסד אוזי אוסבורן שפרש ב-1979, עד לחזרתו באלבום האיחוד 13 שיצא ב-2013, והאלבום האחרון שהוקלט על ידי ההרכב המקורי והמלא של הלהקה.
הקלטות
האלבום הוקלט באולפני "Sound Interchange" שבטורונטו. במהלך תקופת ההקלטות, היו חברי הלהקה מצויים בהתמכרות קשה לסמים ואלכוהול. מעט לפני תחילת ההקלטות, פרש אוזי אוסבורן לזמן קצר, ואת מקומו תפס דייב ווקר, סולנה לשעבר של להקת פליטווד מק, שגם השתתף בכתיבת החומרים לאלבום. לאחר שחזר אוסבורן לאולפן ההקלטות, סירב בתוקף לבצע אף שיר שכתב ווקר. אי לכך, נאלץ מתופף הלהקה ביל וורד לשיר את הרצועה "Swinging The Chain".
ב-1979 פוטר אוסבורן מהלהקה, ופנה לקריית סולו מצליחה.
ביקורות והצלחה מסחרית
חוסר העקביות שאפיין את עבודתה של הלהקה באותו הזמן, כמו גם המתח ששרר בין חברי הלהקה, גרמו בסופו של דבר לאלבום להישמע מבולבל ולא אחיד, ועל כן ספג ביקורות שליליות ממבקרי המוזיקה. מבקר המוזיקה של אתר Allmusic אדוארדו ריבדביה כינה את האלבום "לא ממוקד" ("unfocused"), וציין כי האלבום לא יהווה עניין רב אצל אוהד המטאל הממוצע, והעניק לאלבום 1.5 כוכבים מתוך 5. מגזין הרולינג סטון כתב בביקורתו כי "האלבום הוא לא תהילה גדולה עבור רביעיית החברים המקוריים", אולם הוסיף "הוא כנראה יהיה טוב יותר ממה שאנשים ייזכרו". למרות הביקורות השליליות, מספר אמנים מהתחום שיבחו את תוכן האלבום: גיטריסט להקת סאונדגארדן קים ת'איל טען כי השיר "Never Say Die" הוא אחד האהובים עליו משירי הלהקה. להקת הת'ראש מטאל מגאדת' ביצעה קאבר לשיר. בהקשר לאלבום, שיבח הגיטריסט וסולנה של "מגאדת'" דייב מאסטיין את סגנון הנגינה של טוני איומי, וטען כי סגנון הנגינה הפשוט והמהיר שלו הוא הסגנון האהוב עליו ביותר. אנדי לה-רוק, גיטריסט להקת King Diamond, טען כי האלבום השפיע עליו בכתיבת אלבומה של הלהקה "Conspiracy".
על אף כישלונו בקרב המבקרים, נחל האלבום הצלחה מבחינה מסחרית. הסינגל "Never Say Die" זכה להצלחה רבה, בעיקר בבריטניה, והגיע למקום ה-21 במצעד הבריטי. האלבום עצמו הגיע למקום ה-12 במצעד. בארצות הברית הגיע למקום ה-69 במצעד אלבומי הפופ של הבילבורד. הסיגנל "A Hard Road" זכה גם הוא להצלחה מרובה. בארצות הברית בלבד, נמכר האלבום ב-633,000 עותקים.
רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי להקת בלאק סבאת'; (סייע בכתיבה: דייב ווקר)
מבצעים
משתתפים נוספים
נמלולים
נמלולים (באנגלית: Lemmings) היא סדרת משחקי מחשב שבהם השחקן צריך להוביל יצורים קטנים (נמלולים) עד ביתם, דרך סדרת מכשולים. על פי עלילת המשחק, הנמלולים הם יצורים מוגבלים ההולכים רק ישר, ללא קשר למה שהם רואים. באמצעות כלים מוגבלים שמקבל השחקן, הוא מעניק לנמלולים מסוימים יכולות שונות האמורות לפרוץ את הדרך אל הבית ולאפשר לכוון את כל הנמלולים אל ביתם.
המשחק מבוסס על מיתוס ידוע לפיו הלמינגים, מין מכרסם הנפוץ בסמוך לאזור הארקטי, קופצים בהמוניהם אל מותם כאשר אוכלוסייתם גדלה.
המשחק פותח על ידי חברת DMA Design (לימים Rockstar North, שעתידה לפתח את סדרת משחקי Grand Theft Auto) והופץ על ידי חברת Psygnosis למחשב האמיגה. המשחק הפך למשחק חשיבה ממוחשב פופולרי, ונמכר ב-15 מיליון עותקים על מגוון גרסאותיו והיסביו למחשבים ולקונסולות השונות (כולל אב טיפוס של מכונת ארקייד אשר פיתוחה בוטל בטענה של חוסר פופולריות, בשל החשש שעיצוב המשחק לא מותאם לארקייד). למשחק נוצר מספר שיא של גרסאות לפלטפורמות השונות ביחס להיותו משחק מחשב ביתי ולא משחק ארקייד (משחק המחשב הביתי היחיד שיש לו כמות גדולה יותר של גרסאות לפלטפורמות השונות, הוא טטריס), וכן ביחס להיותו משחק שנשלט על ידי עכבר מחשב (רוב היסביו וגרסאותיו של המשחק היו לקונסולות המשחקים השונות ולמחשבי 8 ביט נעדרי עכבר כדוגמת קומודור 64, ספקטרום סינקלייר וכן Amstrad CPC שהמשחק לא הותאם אליהם במקור, ורק מעטים מהיסביו, כדוגמת DOS, חלונות 95, מקינטוש, Apple IIGS, Atari ST וכן Acorn Archimedes תמכו בעכבר מחשב) ביחס לתקופה שבה המשחק יצא.
למשחק יצאו גרסאות נוספות, משחקי המשך ושני משחקי ספין-אוף במהלך השנים.
למרות קנה ההצלחה הגדול של המשחק, משחק ההמשך, Lemmings 2: The Tribes, שיצא שנתיים בלבד לאחר המשחק המקורי, לא הצליח לשחזר את קנה המידה של הצלחת המשחק המקורי, ונמלולים הפך בתוך מספר שנים לאופנה חולפת כאשר המשחק השלישי בסדרה, All New World of Lemmings, נחל כישלון גדול ויצא רק לאמיגה ולמחשב האישי ואז DMA Design נטשה את המותג לטובת Grand Theft Auto.
משחקי הסדרה
הערה: החל מ-3D Lemmings משחקי הסדרה אינם מיוצרים יותר על ידי DMA Design שעברה לפתח את Grand Theft Auto.
אירנה במלחמה
אירנה במלחמה (בדנית: Erna i krig) הוא סרט מלחמה דני מ-2020 בבימויו של הנריק רובן גנץ. הסרט עוסק באשה אשר מתגייסת לצבא הקיסרות הגרמנית ונלחמת במלחמת העולם הראשונה במטרה להגן על בנה.
עלילה
אירנה ינסן (טרין דירהולם) היא אם חד-הורית המטפלת בבנה המוגבל נפשית קאלי (אליאס מונק). הם משתייכים למיעוט הדני אשר חי בקיסרות הגרמנית. ב-1918, קאלי מגויס לצבא הקיסרות הגרמנית. ניסיונותיה של אירנה להציל אותו מהגיוס נכשלים, ובלית ברירה היא מתחזה לחייל בשם יוליוס רסמוסן ומתגייסת לאותה פלוגה שבה משרת בנה. שניהם נשלחים למלחמת החפירות בחזית המערבית שם אירנה מנסה לשמור על חייו של בנה.
משקפיים (כתב עת)
משקפיים הוא כתב עת רב תחומי לתרבות שיצא לאור על ידי מוזיאון ישראל בין השנים 1987 ל-2001.
מייסדו בשנת 1987 ועורכו במשך תשע שנותיו הראשונות היה תמיר ראונר. בשנתיים הראשונות להופעתו היה "משקפיים" פרויקט משותף של אגף הנוער של מוזיאון ישראל והשבועון "כותרת ראשית". בעקבות סגירתו של השבועון "כותרת ראשית" החל מגיליון 6 של "משקפיים" החליף העיתון "ידיעות אחרונות" את "כותרת ראשית" כשותף להוצאה לאור של "משקפיים". עם הופעתו היה "משקפיים", בתפיסתו החזותית מילולית ה"לא שמרנית" תופעה חדשה בנוף כתבי העת בישראל.
בשנת 1994, לאחר שבע שנות הופעה של "משקפיים", ייסד העורך תמיר ראונר את "עיניים", כתב עת לילדים שהוצג כ"אח צעיר למשקפיים" - מגזין לילדים בעל תפיסה דומה. ב-1996, לאחר שנתיים של עריכת שני המגזינים, עזב תמיר ראונר את "משקפיים" והחל מגיליון 26 החליפה אותו העורכת סמדר תירוש. בתקופת תירוש שינה המגזין את אופיו, והוא החל פונה לקהל בוגר יותר. בהתאם לכך השתנתה כותרתו, החל מגיליון 29, מ"רבעון של אגף הנוער" ל"רבעון לאמנויות", וכן השתנה עיצובו הגרפי, כולל עיצוב שם כתב העת. בשנת 2000 החליפה מוניקה לביא את סמדר תירוש ואז שונה שם המגזין ל"מוזה". בסוף שנת 2001 נסגר המגזין "מוזה", עם 2000 מנויים (כדי לכסות את העלויות ולהמשיך לפעול נזקקו כפליים).
נושאי הגיליונות
כל גיליון של "משקפיים" הוקדש לנושא מרכזי אחד. העורך, תמיר ראונר, הבהיר זאת בפתח הגיליון הראשון: "בכל חוברת נתבונן בנושא מסוים, שנבחר מתוך נושאים המיוצגים במוזיאון. נבקש לגעת בכמה פנים של הנושא וניתן ביטוי לאנשים שדעתם או מעשיהם באותו הקשר מעניינים אותנו".
נושאי הגיליונות: רישום - כתב - דיוקן - קומיקס - צילום - אגדות - אור - משחק - אריזה - כיסא - חומר - איור - על האמן - טבע - תנועה - ילדות - אהבה - פוליטיקה - זמן - מין ואמנות - גיבורים - זיוף - שפה - שיגעון - חלומות - מפות - קופסה עם מסך - חתונה - אוכל - אדמה - אלוהים - מסכות - לבוש - חורים - אבנים - קישוט - העתיד שהיה - כיעור
מפת מקלונים
מפת מקלונים (באנגלית: Stick chart) היא סוג של מפות ימיות שהומצאו באיי מרשל ונועדו להפלגה באוקיינוס השקט בעזרת קאנו. המפות הציגו גלי גיבוע משמעותיים ואת האופן בו איים משפיעים על תבניתם. רוב המפות הוכנו בעזרת מקלונים העשויים חלקי עלה קוקוס שנקשרו יחדיו ויצרו מערכת פתוחה. הקווים שנוצרו סימנו את גב הגל והכיוון שלו בהתקרבו לאיים ובפוגשו גלים אחרים. מיקום האיים הוצג על ידי צדפים שנקשרו למקלונים או על ידי צמתים של שני מקלונים או יותר.
המפות היו כה שונות זו מזו בצורתן ובמיקראן, עד כי הבנתן המלאה הייתה שמורה לימאי שיצר אותן. השימוש במפות מקלונים פסק לאחר מלחמת העולם השנייה עם הגעת טכנולוגיות ניווט אלקטרוניות, וירידה בשימוש בקאנו על ידי תושבי האיים.
משמעות המפות להיסטוריה של הקרטוגרפיה
השימוש בגלי גיבוע לציון מיקום לא היה ידוע באזורים אחרים בעולם. גם החומרים לייצורן היו שונים מהנהוג במקומות אחרים. לאור כך ייתכן שמפות עתיקות היו שונות מהמוכר לנו היום וציינו מאפייני טבע אחרים.
בניגוד למפות מסורתיות שמסתכלים ורושמים בהן נתונים גם במהלך המסע, מפות המקלונים נלמדו ושוננו לפני היציאה לדרך ולא הסתכלו בהן לאחר מכן. כדי לדעת מתי הגיעו למקום של גל גיבוע המסומן במפה, נהגו הימאים לכרוע או להשתרע על בטנם על קרקעית הקאנו ולהרגיש את השפעת הגלים.
גלי הגיבוע המופיעים במפות
אנשי איי מרשל בדקו בעיקר את השבירה בגלי הגיבוע כשאלה באו במגע עם מדרונים תת-ימיים בקרבת האיים והכיפוף שחל בהם מסביב לאיים כאשר פגשו גלי גיבוע מכיוונים מנוגדים. במידה פחותה הם התמקדו בהשפעת האיים על חסימת גלי הגיבוע וגלי ההדף שנוצרו כתוצאה מכך. הם הציגו במפות ארבעה סוגי גלים עיקריים.
שלושת הגלים הראשונים קיימים לכל אורך השנה.
סוגי מפות מקלונים
קיימים לושה סוגים עיקריים:
העברת הידע
מפות מקלונים היו ידועות רק למספר מצומצם של שליטים והידע הועבר מאב לבן. בפַּלְגָה שכללה חמישה עשר קאנו ויותר היה יכול להיות נווט אחד בלבד. רק ב 1862 התגלתה השיטה לאירופאים על ידי מיסיונר. ב 1896 הוצבה ספינת המלחמה בוסארד של הצי הקיסרי הגרמני באיי מרשל שהיו אז תחת שלטון גרמני. רב החובל שלה, וינקלר, התוודע לשיטה, שכנע את בני המקום לשתפו בפרטיה ופרסם זאת שנתיים אחר-כך.
הפרעה לאור שמש
בניגוד להפרעות אחרות להנאת אדם מזכויותיו במקרקעין אשר חוסות תחת הסעיף הכללי של מטרד ליחיד, בפקודת הנזיקין הוגדרה עוולת ההפרעה לאור השמש כעוולה עצמאית בפרק המטרדים שבפקודה.
משטר האחריות
בסיס האחריות של כל עוולות המטרד הוא מעורב קנייני-נזיקי. הרעיון הבסיסי שעמד ביסוד עוולות אלה היה שיש לפצות את הניזוק על הפגיעה בזכויותיו הקנייניות במקרקעין וההנאה מהם. עיקר עוולת המטרד ליחיד טמון בטיב ההפרעה הנגרמת ולא בטיב הפעילות או ההתנהגות המהווה את הבסיס לאחריות.
חפיפה עם עילות תביעה אחרות
היבט נוסף הנוגע לשתי העוולות והנגזר מהיותן חלק מעוולות הנזיקין הוא כי הן אינן סוגרות את הדלת בפני הנפגע לתבוע במקביל בעילות נזיקיות אחרות. כך למשל יכול מי שנמנעה ממקרקעיו תמיכה בשל בנייה שלא כדין מצד בעל מקרקעין שכנים, לתבוע את שכנו הן בעילה של מניעת תמיכה לפי סעיף 48א בפקודת הנזיקין והן בעילה של [עוולת הפרת חובת חקוקה] לפי סעיף 63 בפקודת הנזיקין. הכלל הרחב בדיני נזיקין הוא אם כן שהעוולות הן "רשתות ולא איים" וכי הנפגע יכול להטיל את רשתו ולהעלות עוולות מספר. אולם, סעיף 44ב לפקודת הנזיקין מוציא במפורש את ההגנה על אור השמש מגדרי עוולת מטרד ליחיד.
בנוסף לחפיפות האפשריות בתוך פקודת הנזיקין, ישנן חפיפות מסוימות בין הוראות בפקודת הנזיקין לבין הוראות בחוק המקרקעין. סעיף 17 לחוק המקרקעין מגדיר את זכותו של בעל מקרקעין מפני הפרעה לשימושו במקרקעין. הפרשנות המקובלת לסעיף זה היא כי הוא אינו מוסיף הוראות מהותיות על העוולות המוגדרות בפרק המטרדים שבפקודת המקרקעין, וכי לא נתן לעקוף באמצעותו מגבלות המוגדרות בפקודת הנזיקין ביחס לתביעה.
התיישנות
על אף ההיבט הקנייני של הזכויות הנדונות, נראה כי לאור מיקומן בפקודת הנזיקין, תקופת ההתיישנות שתחול על תובענות לגבי הפרתן תהיה התקופה החלה על תובענות בגין עוולות שאינן במקרקעין, כלומר: תקופה של שבע שנים. בהתאם לדיני ההתיישנות בנזיקין, עילת התביעה נולדת רק ביום בו נגרם הנזק הלכה למעשה, היינו שעה שהתמעט או נחסם אור השמש (במקרה של הפרעה לאור שמש) או שעה שאדמתו של הניזוק והמבנים שעליה החלו לשקוע או שנוצרו בהם בקיעים (במקרה של מניעת תמיכה) (למשל, פס"ד פרג' חאיק נ' ראיק סלימאן). כמו כן נראה כי אין תקופת ההתיישנות נמדדת בטרם גילוי הנזק.
סעדים
בדומה לסעדים הניתנים במקרה של מטרד ליחיד, הסעדים הניתנים על ידי בית המשפט במקרה של מניעת תמיכה והפרעה לאור השמש הם פיצויים בגין הנזק שנגרם או צו מניעה. הפיצויים ניתנים על סמך נזקים מפורטים ומוכחים. גם אם בית המשפט התרשם באופן כללי כי אכן נגרם נזק לא ייפסקו פיצויים ללא פירוט מספק והנחת תשתית ראייתית להוכחתם. צו המניעה השכיח במקרה של מניעת תמיכה הוא צו לבניית קיר תמך המיועד למנוע נזקים עתידיים או החמרה של נזקים קיימים (למשל, פס"ד ארפה אנואר אבוספר נ' אחמד עלי קרעין), ואילו במקרה של הפרעה לאור השמש מדובר בצו הריסה לחלק שבנייתו חוסמת את האור (למשל, פס"ד האשם עלי אלנבולסי נ' עארף עבדלעזיז אבו חמדה).
יסודות העוולה
לפי לשון הסעיף בפקודת הנזיקין, מניעת האור יכול שתיעשה בחסימה או בדרך אחרת. הגדרה זו היא כוללנית ביחס להתנהגות שגרמה למניעת האור, ונראה כי היא באה להדגיש שלא האופי של התנהגות הפוגע הוא הקובע את האחריות אלא סוג הפגיעה בנתבע. סעיף 48 עוסק באופן מפורש במניעת אור שמש בלבד. בהקשר זה עולה שאלת הרחבתו באמצעות החלתו על טובין נוספים כגון חום השמש, אוויר וכו'. על רקע הביקורת על רציות קיום העוולה כעוולה עצמאית עלתה הטענה כי יש להחיל את הסעיף על אור שמש בלבד, ואילו ההגנה על טובין אחרים צריכה להינתן באמצעות העוולה הכללית של מטרד ליחיד. נראה כי עמדה זו התקבלה בפסיקה באופן חלקי, אם כי אין הלכה ברורה הסותרת אותה. במרבית המקרים התייחסות בית המשפט היא לאור השמש בלבד. אולם, באמרות אגב שונות נכללו בפסיקות בתי משפט מחוזיים הזכות לאוויר ולעיתים אף לנוף בנשימה אחת עם הזכות לאור שמש תחת גדריו של סעיף 48 לפקודת הנזיקין (פס"ד חוסני עבדאללה חוסרי נ' הוועדה לתכנון ובניה – עירון; פס"ד שלמה גואטה נ' נורמן פרידמן).יתרה מכך, בפסק דין של בית משפט השלום הוכרה הפגיעה בנתבע לפי סעיף 48 על סמך מניעת אור שמש ואוויר מביתו (פס"ד האשם עלי אלנבולסי נ' עארף עבדלעזיז אבו חמדה, סעיף 6). זכות התביעה מוקנת לנפגע אם נמנעת הנאתו מכמות סבירה של אור. מבחן הסבירות איננו אם פחתה כמות אור השמש לאחר מעשהו של הנתבע אלא אם בשל כמות האור הנשארת נפגעת הנאתו הסבירה של התובע מן הנכס והפכה ל"בלתי נוח לפי מושגים רגילים של בני אדם" (ראו פסה"ד האנגלי Colls v. Home & Colonial Stores Ltd). לפי לשון הסעיף מיקום ושימוש המקרקעין יילקחו בחשבון בבחינת סבירות כמות האור. בפסיקה בישראל לא התגבשו מבחנים ברורים לבדיקת הסבירות לאור קטגוריות אלו. באופן כללי, בקרקע המחולקת לחלקות קטנות נתן לצפות לפחות אור עקב הצורך לשימוש בקירות משותפים (פס"ד נוי נ' נוי). בהקשר של טיב הנכס, נקבע כי כל שימוש סביר פוטנציאלי בנכס, גם אם כרגע הנכס אינו משמש לכך, יילקח בחשבון, כל זמן שמדובר בשימוש רגיל בנכס (פס"ד Ambler v. Gordon).
במשפט העברי זכות התובע היא קבועה: על השכן להרחיק ממקום שיש בו זכות לאור שמש מרחק של ארבע אמות (לשון המשנה בבבא בתרא), ודי בכך, גם אם בנייה שכזו תפגע באור השמש. לעומת זאת, במשפט המקובל וכן במשפט הישראלי, המבחן נערך לאור הנסיבות והעובדות בכל מקרה וגישה זו מעלה את הצורך לפתח שיטות להערכת סבירות האור. שתיים משיטות אלו הוזכרו בפסיקה בישראל. לפי השיטה האחת, אם זווית האור החודר מעל לבנין לתוך נכסו של התובע היא 45 מעלות או יותר הרי שישנה חזקה שכמות האור הנותרת אינה סבירה. השיטה השנייה מסיקה מהי כמות האור החודר לחדר לפי כמות האור הנופל על האדן החיצוני של החלון, תוך הסתייעות בחוות דעת מומחה (פס"ד ריזנברג נ' רדז'בילובסקי). למרות קיומן של טכניקות אלו, אין בהן שימוש של ממש בבתי משפט בישראל. בפועל סבירות האור נבדקת בבית משפט לאור ראיות כתמונות (פס"ד יסני ליאורה נ' וולקר נחמן ואח'), עדויות הצדדים והתרשמות בלתי אמצעית של השופט מביקור במקום (פס"ד מראענה סאלח נ' מראענה סארי). גם אם הטענה לפגיעה באור השמש היא סבירה בנסיבות העניין, עדיין מוטל על התובע הנטל להוכיח באיזה אופן ובאיזו מידה מופרעת חדירת קרני השמש (למשל, פס"ד עיריית ת"א נ' בצלאל אהובה ואח').
שאלה נוספת העולה בהקשר של בחינת הסבירות היא האם יש להתחשב באור הבוקע דרך פתח אחר? לדעת קרצ'מר התשובה לכך היא חיובית רק אם לתובע יש זכות להנאה מכמות סבירה של אור גם מהפתח האחר. בעניין זה, קבע בית משפט השלום כי פתחים חלופיים אשר נחסמו בשל שיפוצים ואשר ניתן לפותחם, יובאו בחשבון בעת הערכת סבירות האור הקיים לאחר החסימה (פס"ד מראענה סאלח נ' מראענה סארי). לפי לשון סעיף 48 בפקודת הנזיקין, הזכות לאור השמש חלה לא רק על בניין אלא גם על חלקה לא בנויה, שלא כמו במשפט האנגלי. אף על פי כן, קרצ'מר טוען כי מבחינה מעשית אין אפשרות לבסס תביעה על חסימת אור בקרקע לא בנויה בשל האור הנכנס מחלל הרום שמעל הקרקע. לפי לשון סעיף 48 הזכות להנאה סבירה מאור השמש נרכשת מכוח הנאה רצופה של 15 שנה כאשר הפסקת התקופה תיעשה על ידי מניעה או חסימה. במשפט האנגלי התקופה מופסקת על ידי תביעה ולא על ידי חסימה, ולכן גם אם התובע נהנה מהאור עד לתחילת החסימה, אם ישהה את תביעתו לשנה או יותר, יאבד את זכותו לאור בכל מקרה (Prescription Act 1832 s. 4). תקופה בה הייתה החלקה ריקה לא תיחשב במניין השנים של הנאה מהאור בתוך הבית לאחר שזה הוקם (ביה"כ אוהל יעקב גבעת מרדכי נ' עיריית ירושלים). מניית חמש-עשרה השנים נעשית בכפוף לכך כי לא קיים הסכם המקנה הנאה מהאור ללא רכישת זכות לכך. ההיגיון שביסוד סייג זה הוא הרצון למנוע חסימות אור שמטרתן למנוע את היווצרות זכות ההנאה מאור שמש לאורך השנים וכך גם נפסק במשפט העברי (ראו שולחן ערוך קנד, כח).
הלכה למעשה, נראה כי מידת ההקפדה בערכאות הנמוכות על השלמת התקופה כתנאי הכרחי להיווצרות הזכות אינה אחידה. בעניין עמותת ביה"כ אוהל יעקב גבעת מרדכי נ' עיריית ירושלים נקבע כי הזכות להנאה מאור השמש אינה עומדת לנפגעים משום שטרם חלפו חמש-עשרה שנה מאז החלו ליהנות מאור זה. לעומת זאת, בעניין רוימי אמיל נ' ברוכי יוסף הוכרה זכותו העקרונית של התובע להנאה סבירה מאור השמש בגדרי סעיף 48 אף על פי שנהנה מאור השמש במשך תשע שנים בלבד עד לחסימתו.
שאלה נוספת העולה בהקשר זה היא האם הפתח דרכו חודר האור חייב להיות אותו הפתח במשך כל חמש-עשרה השנים, כלומר האם שינוי מיקום החלון בקיר, למשל, במהלך התקופה גורר עמו את מניין חדש של חמש-עשרה השנים. לגישת קרצ'מר, התשובה שלילית, מאחר שהסעיף מדבר על "אור זה" ולא על "פתח זה". הזכות לאור שמש הנרכשת על ידי הבעלים היא בעלת יסוד קנייני והפגיעה בה היא עוולה גם אם הנזק לבעלים הוא בכוח בלבד שכן לפי לשון הסעיף, העוולה יכולה לקום גם אם הפגיעה היא במחזיק המקרקעין שאיננו הבעלים. כך למשל, אם בעל דירה משכיר את דירתו ובתקופת השכירות נחסם אור השמש החודר לדירה, הרי שזכות התביעה תעמוד לבעלים על אף שהנאתו מאור השמש לא נפגעה בפועל.
מעמדן העצמאי של העוולות - דיון ביקורתי
השאלה העיקרית העולה בהקשר של שתי העוולות היא מידת ההצדקה שבקיומם העצמאי בפקודת הנזיקין שכן באופן עקרוני ההגנה על שתיהן יכולה הייתה להינתן במסגרת עוולת המטרד ליחיד.
נראה כי ההצדקה האפשרית המשמעותית ביותר להגדרת עוולות מטרד כעוולות עצמאיות היא רצונו של המחוקק להעניק לאינטרסים או לזכויות המגולמות בהן הגנה מיוחדת וליצור וודאות ויציבות משפטית. עוולת המטרד הכללית קמה כאשר נוצרת הפרעה של ממש לשימוש סביר במקרקעין או להנאה סבירה מהם. מושג הסבירות בהגדרת העוולה עשוי לשמש כמושג שסתום וכצינור להזרמת שיקולי מדיניות. לאור זאת, שינוי של ערכים בחברה שימצאו את ביטויים במגמות חדשות בפסיקה (למשל, עליית הערכים שקשורים לאיכות סביבה ביחס לאינטרס של קידום התעשייה והכלכלה) יכול להוביל לשינוי בסוגי המטרדים שיקבלו הכרה במסגרת הסעיף הכללי של מטרד ליחיד. מצד אחר, אותה עמימות בהגדרת המטרד ליחיד עלולה לגרום לחוסר אחידות ולהפעלת שיקול דעת שאינו במקומו מצד בית המשפט, במיוחד באותם מקרים בהם לא עומדת בפני הערכאות הנמוכות הלכות של בית המשפט העליון, ומקרים אלו הם רבים. ההגדרה העצמאית של מטרדים משריינת מבחינה זו את הזכות המוגנת בהן מפני שתי התופעות הללו. בכך, יש בה לתת ביטוי לרצונו הלגיטימי של המחוקק לקבוע נורמה יציבה ובהירה לגבי אינטרסים הנראים לו ראויים להגנה. אולם, מטרה זו יכול שתהא מושגת באמצעות קטגוריות מפורטות (אם כי לא בהכרח ממצות) במסגרת עוולת המטרד ליחיד עצמה ולא במסגרתן של עוולות עצמאיות. לדעת קרצ'מר, השאלה המרכזית שיש לשאול כשבאים לבחון אם להטיל אחריות בשל הפרעה כלשהי אינה סוג ההפרעה אלא האם מתן הגנה כנגד הפרעה זו עלולה להגביל פעולות חברתיות מועילות שגרמו לה. בהתאם לכך קובע קרצ'מר כי הזכאות להגנה מהפרעה מסוימת יכולה להינתן רק לאור הנסיבות הספציפיות של המקרה. לכן, לדעתו אין לקבוע מראש קטגוריות קבועות של סוגי הפרעות שיזכו להגנה לעומת כאלו שלא.
עמדה תועלתנית זו, האופיינית לדיני הנזיקין, מעלה מספר קשיים בהקשר הנדון. ראשית, היא אינה מתמודדת עם היתרונות שבקביעת קטגוריות ברורות ויציבות על ידי המחוקק. שנית, העמדה התועלתנית עומדת בסתירה לגישה המקובלת לפיה יש להעניק לנתבע הגנה בעקבות פגיעה מהנאתו הסבירה ממקרקעיו גם כאשר ישנה תועלת חברתית מרובה בפעילות התובע. קרצ'מר עצמו מקבל עמדה זו ומטעים כי "כל גישה אחרת הייתה מקריבה את האינטרס הקנייני של הפרט על מזבח תועלת הכלל, כשמשמעותה האמיתית היא הפקעת זכויות הפרט ללא מתן פיצוי". לבסוף, גישתו התועלתנית של קרצ'מר אינה עונה על המורכבויות הרבות העולות מהמוסד הקנייני ומהמקום הראוי לו במשפט.
בספרו "קניין על פרשת דרכים" עומד פרופ' חנוך דגן על המשמעויות החברתיות, הכלכליות והתרבותיות של הקניין ומבקש להניח קווי מתאר לדיני קניין אשר יתמודדו עם המורכבויות הנובעות ממשמעויות אלו. דגן מבסס את ניתוחו על הערכים העומדים בתשתית דיני הקניין. כך למשל, ערך האישיות בקניין מבטא את המימד האישי שבין בני האדם לבין משאביהם. ככל שקיימת זיקה גדולה יותר בין עצמיותו של הבעלים לבין קניינו, כך הוא קשור אליו יותר ולכן יחוש פגיעה אישית ולא רק גירעון חומרי כאשר קניין זה יילקח ממנו, או לענייננו - כאשר תימנע ממנו הנאתו הסבירה מקניינו. כך למשל, הקשר של אדם לבית בו הוא גר מבטא בדרך כלל זיקה אישית עמוקה יותר מהקשר שלו לנכסים שבבעלותו המשמשים להשקעה. קשר כזה, עשוי להשפיע הן על מידת ההגנה שראוי להעניק לבעלים והן על הטובין מהם הוא זכאי ליהנות. מובן, כי ערך האישיות אינו הערך היחיד העומד בתשתית הקניין, וכי יש להתחשב בערכים נוספים ולאזן בין שיקולים נוגדים העולים מיחסי הגומלין ביניהם. אחד מערכים אלו הוא ערך הרווחה המצרפית, אשר מגלם את התועלת החברתית שבקניין ובפעילויות הקשורות בו. על אף התמונה המורכבת, כפי שמראה דגן, נתן ליצור מוסדות קניינים משפטיים אשר יקדמו ערכים מסוימים ויקצו טובין שונים בהתאם למה שנתפס כראוי בחברה.
על רקע נתן להציע הסדר לפיו טובין כאור, אוויר ונוף אשר לא תמיד מוגנים במסגרת עוולות המטרד צריכים להיכלל במסגרת ההגנה על הנאת המחזיק בבית מגורים (על מנת להגן ערך האישיות) ולאו דווקא על הנאה בכוח של הבעלים אשר מחזיק בנכס על מנת להשכירו לאחר או על הנאת המחזיק או הבעלים של בית עסק (שכן הגנה גורפת כזו עלולה לפגוע מעבר לרצוי ברווחה המצרפית). היכולת ליצור קטגוריות קבועות ויציבות יחסית נובעת מכך שלטובין השונים ישנם משמעויות חברתיות מוסכמות בדרך כלל בחברה מסוימת (למשל, הערך האישי שיש לבית המגורים ביחס למתגוררים) ומהן נתן לגזור נורמות כלליות.
הדוגמה שהובאה לעיל בנוגע לטובין מהן רשאי ליהנות אדם התגורר בביתו, ממחישה את הדרך בה ראוי שיצעד המחוקק בענייננו – הימנעות מהגדרת עוולות מטרד עצמאיות כמניעת תמיכה והפרעה לאור השמש, אך עם זאת קביעת קטגוריות (וכאמור, לא בהכרח ממצות) של טובין מוגנים אשר ישתנו בהתאם לסוג הקניין ולמערכות היחסים שהוא מקיים עם פעילויות אחרות.
שינויים רלוונטיים בתזכיר חוק דיני ממונות
בתזכיר חוק דיני ממונות אין ביטוי לתפיסה שהוצגה לעיל. אמנם, בוטלה במסגרת ההצעה העוולה העצמאית של הפרעה לאור השמש והיא נכללת בעוולת המטרד ליחיד במסגרת הסעיף המוצע של הגנת שימוש בנכס. לעומת זאת, עוולת המטרד ליחיד לא השתנתה באופן מהותי (סעיף 397 בהצעת החוק) ועוולת מניעת תמיכה נותרה כעוולה עצמאית בסעיף 398 שבהצעת החוק. שינוי הנוסח של האחרונה צורני בלבד ואינו משקף שינוי מהותי בהגדרתה. אף בעניין האחריות האישית של הנתבע ביחס לפעולותיהם של אחרים (למשל של קבלן ששכר) נראה כי אין שינוי עקרוני שכן אחריות זו מעוגנת בסעיף 368א להצעת החוק. לעומת זאת, עולה מהצעת החוק הקלה בנוגע למשטר האחריות (ביחס לנתבע) החל על עוולות המטרד ובכלל זה על מניעת תמיכה - הדרישה המפורשת להתרשלות מצד הנתבע עשויה להקנות לו הגנה אם נקט בכל אמצעי הזהירות הסבירים אף אם צפה את האפשרות לגרימת הנזק. הצעת הקודקס מעלה חלופה המסייגת הקלה זו במשטר האחריות. לפי חלופה זו יוענק לבית המשפט שיקול דעת לחייב את הנתבע גם אם לא הייתה התרשלות מצדו. ניסוח זה פותח פתח להותרת הדין הקיים, היינו ההסתפקות במבחן צפיות, על כנו. יתרה מכך, מאחר שהחלופה אינה מעמידה דרישה למבחן צפיות היא עשויה לאפשר משטר של אחריות מוחלטת במקרים מסוימים. בגדרי משטר זה לא נדרש כל יסוד נפשי מהנתבע, והתביעה תיבחן לפי תוצאת מעשיו.
לקריאה נוספת
פסיקה
ספרות ומאמרים בעברית
חקיקה אנגלית
פסיקה אנגלית
ספרות באנגלית
מקורות מהמשפט העברי
ג'אר ג'אר בינקס
ג'אר ג'אר בינקס (באנגלית: Jar Jar Binks) הוא דמות בדיונית מטרילוגיית מלחמת הכוכבים והדמות הראשית הראשונה אשר מתוכננת באופן בלעדי באמצעות מחשב. הופיעה כדמות ראשית בסרט הראשון, מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום, בתפקידים משניים בסרטים הבאים, ומופיע גם בקומיקסים ובסדרות טלוויזיה המבוססות על הסדרה.
הדמות שימשה כאנתחתא קומית וזכתה לביקורות חריפות ביותר מצופים ומהמבקרים.
ביוגרפיה
ג'אר ג'אר בינקס היה בתחילה איום לקהילתו עקב היותו מגושם. עם התקדמות העלילה, נעשה גנרל בצבא הגאנגאני ונהפך לסנאטור בסנאט הגלקטי בשם נאבו. יש הזוקפים לזכותו את הסכם השלום בין הגאנגאנים לבני האדם בנאבו.
ילדות
ג'אר ג'אר בינקס הוא גאנגאן יתום ומגושם מילדותו, אך הקומיקס מספר שהוא היה בנו של ג'ורג' אר בינקס (George R. Binks). ג'אר ג'אר לא הצליח להסתדר בבתי הספר ב"אוטו גאנגה" ונזרק מכולם, לכן הוא עבד רוב הזמן ולרוב פוטר ביום שבו הועסק מפני שהיה מגושם כל כך. העבודה האחרונה של ג'אר ג'אר לפני עלילת הסרט הייתה מלצרות במסיבה מפוארת של בוס נאס (השליט של אוטו גאנגה), אך ג'אר ג'אר פוצץ בתאונה מצערת את התנור. הפיצוץ סדק את קירות הבועה והציף את המסיבה. ג'אר ג'אר ניסה להציל את הרכב היוקרתי של הבוס, אך ריסק אותו במקום. בוס נאס החליט שזה מספיק והגלה את ג'אר ג'אר בינקס, כיוון שהיווה סכנה לציבור.
נאבו
חייו של ג'אר ג'אר השתנו כשהוא ראה את הפלישה של צבא פדרציית הסחר. ג'אר ג'אר נבהל מאוד ופגש את אביר הג'דיי קווי-גון ג'ין ותלמידו אובי-וואן קנובי. הג'דיי הצילו את עצמם ואת ג'אר ג'אר מדריסה על ידי רכב של הפדרציה. ג'אר ג'אר, שמכבד את חוקי הגאנגאנים, חב את חייו לקווי-גון. אובי-וואן העלה את העובדה שהם צריכים להגיע לת'יד כדי לדבר עם מלכת נאבו, פאדמה אמידאלה. ג'אר ג'אר הזכיר שאפשר להגיע לשם דרך אוטו גאנגה, אך התחרט מיד, כיוון שחשב שיהרגו אותו אם יחזור.
ג'אר ג'אר הצטרף לג'דיי והדריך אותם לאוטו גאנגה. לאחר שהגיעו, נעצר ג'אר ג'אר והועמד לדין מול בוס נאס. קווי-גון דיבר עם הבוס והצליח להשיג תחבורה לת'יד. לאחר מכן גזר נאס עונש מוות על ג'אר ג'אר. קווי-גון אמר שחייו של ג'אר ג'אר הם רכושו ולכן בוס נאס לא יכול להרוג אותו. הבוס קיבל את זה ושלח את ג'אר ג'אר עם הג'דיי.
בת'יד ראה ג'אר ג'אר איך אבירי הג'דיי הצילו את המלכה אמידאלה. ג'ין שכנע את המלכה ללכת לקורוסנט ולבקש עזרה מהסנאט. ספינתה של המלכה הצליחה לעבור את המחסום שהציבה פדרציית הסחר אך ניזוקה. החבורה נאלצה לנחות בטטואין כדי לקנות חלקים לספינה.
טטואין
החבורה הגיעה לטטואין ונכנסה לנמל החלל "מוס אייסלי". הם מצאו שם את החנות של וואטו. לוואטו היו חלקים לספינה, אך הוא לא קיבל את הכסף של הרפובליקה, מכיוון שהשפעתה של הרפובליקה הייתה חלשה מאוד בטטואין ולכן המטבע שלהם היה חסר כוח קניה. בחנות הם פגשו ילד קטן ושמו אנאקין סקייווקר. אנאקין הציל את ג'אר ג'אר מידיו הכועסות של חייזר בשם סבולבה, שניסה להרוג את ג'אר ג'אר. אנאקין היה אדיב והציע לחבורה מחסה בביתו בזמן שסופת חול פקדה את מוס אספה. בביתו הם גילו את כישרונו במרוצי פודים. סקיווקר חשב שהמירוץ הקרוב יכול להיות דרך טובה לקווי-גון ולאמידאלה להשיג את הכסף לחלקים.
ג'אר ג'אר עזר לאנאקין לתקן את הפוד שלו לקראת המירוץ. אנאקין העריך את עזרתו של בינקס, וביום מרוץ ה"בונטה איב קלאסיק" היה ג'אר ג'אר עם הג'דיי ועם אמו של אנאקין שמי במקומות השמורים למשפחה וחברים.
עיצוב הדמות
לפי לוקאס, ההשראה לפיתוח דמותו של בינקס מבוססת על דמותו המצוירת של גופי. בתחילה, הזמר מייקל ג'קסון נלקח בחשבון לדבב את הדמות, אך הוא ביקש לשחק את הדמות באמצעות איפור מיוחד בעת שלוקס דרש שכל הדמות תהיה מעוצבת באמצעות גרפיקה ממוחשבת.
ביקורת על דמותו
דמותו של ג'אר ג'אר בינקס באימת הפנטום הפכה לדמות שנואה בקרב חלק מעריצי הסדרה. היא הותקפה בחריפות מספר פעמים על ידי מעריצי הסדרה שהתלוננו כי היא ילדותית, סטריאוטיפית ואפילו גזענית. הדמות מזוהה יותר בהומור סלפסטיק ואינה רצינית. ג'ורג' לוקאס עצמו טען בתגובה כי גרעין המבקרים מורכב בעיקר מצופים אשר לא מוכנים להכיר בכך שהסרטים מיועדים לילדים ונרתעים מכל מה שנראה להם ילדותי.
תאוריית "דארת' ג'אר ג'אר"
על פי התאוריה, ג'אר ג'אר בינקס הוא לוחם סית' מיומן שמשתמש באמנות הלחימה "אגרוף שיכור" או דומה לה, יכול לשלוט במחשבות של אחרים, וכהוכחה נוספת ליכולות השליטה שלו בכוח, הוא עשה סלטה עם בורג בגובה 6 מטרים מעמידה במקום.
עקב השנאה הרבה לג'אר ג'אר, תפקידו כעוזר של דארת' סידיוס הוחלף בדמות חדשה וחסרת רקע, הרוזן דוקו.
ג'ון בראנץ'
ג'ון בראנץ' הבן (באנגלית: John Branch Jr.; 4 בנובמבר 1782 – 3 בינואר 1863) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית, מזכיר הצי של ארצות הברית, מושל קרוליינה הצפונית והמושל האחרון של טריטוריית פלורידה.
ביוגרפיה
ג'ון בראנץ' נולד ב-4 בנובמבר 1782 במחוז הליפקס שבקרוליינה הצפונית למשפחה עשירה בעלת קרקעות. הוא למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, שם הוא היה חבר באגודה פילנתרופית. הוא העסיק את עצמו כבעל מטעים וכאיש ציבור. בין השנים 1811 -1817 הוא כיהן כחבר הסנאט של קרוליינה הצפונית ולאחר מכן ועד 1820 הוא כיהן כמושל המדינה. לאחר תקופת כהונה נוספת בסנאט המדינה הוא ייצג אותה בסנאט של ארצות הברית בין השנים 1823–1829 והיה מתומכיו הבולטים של אנדרו ג'קסון.
כאשר נבחר ג'קסון לנשיאות ארצות הברית הוא בחר בבראנץ' לתפקיד מזכיר הצי. בתפקידו זה קידם בראנץ' מספר רפורמות במדיניות ובמנהלה של צי ארצות הברית, שרבות מהן לא יושמו אלא שנים רבות לאחר מכן. הוא צמצם את המשאבים שהוקצו לטובת בניית ספינות חדשות, תוך כדי שהוא הרחיב את המשאבים שהוקצו לטובת שיפוצים נרחבים של ספינות קיימות. בראנץ' גם דאג לשליחתה של הפריגטה USS Potomac אל המזרח הרחוק כדי להעניש את רוצחי צוותי ספינות סוחר אמריקאיות וכדי לקדם באופן כללי את הגנת הסחר האמריקאי באזור.
ב-1831 התפטר בראנץ' מתפקידו במהלך מה שנודע כפרשיית התחתונית שבה היה מעורב נידוי חברתי של פגי איטון, רעייתו של מזכיר המלחמה ג'ון איטון, על ידי קבוצה של חברי הקבינט של ארצות הברית ונשותיהם בהובלתה של פלוריד קלהון, רעייתו של סגן הנשיא ג'ון קלהון. מאוחר יותר באותה השנה נבחר בראנץ' כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית ובהמשך למשרות פוליטיות שונות בקרוליינה הצפונית. באמצע שנות ה-30 של המאה ה-19 הוא עבר למחוז לאון שבפלורידה, שם הוא חי במשך רוב 15 השנים הבאות באחוזת לייב אוק שבבעלותו. ב-1844 מינה אותו הנשיא ג'ון טיילר למושל פלורידה, שהייתה אז עדיין טריטוריה ובתפקיד זה הוא כיהן עד לבחירות הראשונות למשרת מושל המדינה ב-1845 שנערכו לרגל קבלתה של פלורידה כמדינה. בראשית שנות ה-50 של המאה ה-19 שב בראנץ' לקרוליינה הצפונית.
ג'ון בראנץ' נפטר באנפילד שבקרוליינה הצפונית ב-4 בינואר 1863. הוא נטמן בבית הקברות אלמווד שבמקום. הוא היה דודו של גנרל צבא הקונפדרציה לורנס אובריאן בראנץ'. בתו נישאה לדניאל סמית' דונלסון, פוליטיקאי ואיש צבא ואחיינו של הנשיא ג'קסון. על שמו של בראנץ' קרוי מחוז במישיגן.
כריסטו גונסאלס
כריסטו רמון גונסאלס פרז (Cristo Ramón González Pérez; נולד ב-24 באוקטובר 1997) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת החלוץ במירנדס מהליגה הספרדית השנייה.
טנריפה
נולד בסנטה קרוז דה טנריפה, שבאיים הקנריים. גונסאלס התחיל לשחק במסגרת קבוצת הנוער טנריפה. מאוחר יותר הוא הופיע עם הקבוצה הבוגרת ב-2014 בהכנות לעונה ואף שיחק נגד SD Ponferradina ב-22 באוגוסט 2014.
ב-24 באוגוסט 2014, עוד לפני שהופיע בקבוצת המילואים של טנריפה, שיחק גונסאלס את המשחק הראשון שלו ככדורגלן מקצועי, כשעלה כמחליף לאיקר גוארוטחנה בדקה ה-62 בהפסד 0-1 לקבוצת פונפראדינה (Ponferradina) במסגרת הליגה הספרדית השנייה בכדורגל. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בתחרות ב-31 בינואר 2015, בתבוסה 2-3 לאלבסטה.
ריאל מדריד
גונסאלס חתם בריאל מדריד ב -25 ביולי 2017, ונשלח לקבוצת המילואים ריאל מדריד קסטיליה מהליגה הספרדית השלישית בכדורגל. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו עבור הקבוצה הבוגרת ב-31 אוקטובר 2018, כשהחליף את מרקו אסנסיו והבקיע את השער האחרון בניצחון 4-0 נגד מלייה בשלב 32 האחרונות של גביע המלך הספרדי. הופעת הבכורה שלו בלה ליגה הייתה ב-13 ינואר, כאשר הוא שיחק את כל המחצית השנייה במשחק הניצחון 2-1 על ריאל בטיס לאחר שעלה להחליף את כרים בנזמה הפצוע.
קצאלטננגו
היסטוריה
בתקופה שלפני הכיבוש הספרדי העיר הייתה שייכת לאנשי מאיה ונקראה בשם שלחו. בעת הכיבוש הספרדי היא הייתה בת לפחות 300 שנים. באזור 1520 הקונקיסטאדור פדרו דה אלוואראדו כבש את העיר בעזרת בני ברית אינדיאנים, וקרא לעיר בשפתם, שפת נאוואטל, קצאלטננגו. למרות ששם זה הפך לשמה הרשמי של העיר, רבים, בעיקר האינדיאנים, המשיכו לקרוא לה בשמה המקורי.
במהלך המאה ה-19 גידול קפה הפך לענף מרכזי בכלכלת המקום, אשר צמחה עקב כך.
העיר הייתה אמורה לארח ב-2018 את משחקי מרכז אמריקה והקריביים, אך בעקבות בעיות כספיות אירוח המשחקים הועבר לברנקייה בקולומביה.
כלכלה
קצאלטננגו היא מרכז כלכלי ותעשייתי חשוב בגואטמלה. בנוסף על התעשייה, כלכלת העיר מסתמכת על חקלאות משדות בסביבה, בהם מגדלים בין היתר קפה, תירס, שומשום ואורז.
פונקציה לוגיסטית
פונקציה לוגיסטית או עקום לוגיסטי היא סיגמואיד המוגדר על ידי הפונקציה: כאשר זוהי פונקציה ממשית דיפרנציאבילית (ובפרט רציפה וגזירה) בעלת נגזרת אי-שלילית.
הפונקציה קיבלה את שמה בשנים 1844–1845 על ידי המתמטיקאי הבלגי פייר פרנסואה ורהולסט שחקר אותה בהקשר של גידול אוכלוסייה. השלב הראשוני הוא בערך אקספוננציאלי, בהמשך כאשר מגיעים לרוויה הגידול קטן עד לעצירה. לפונקציה הלוגיסטית שימושים בתחומים מגוונים בהם סטטיסטיקה, הסתברות, רשתות עצביות מלאכותיות, ביולוגיה, ביו מתמטיקה, כימיה, דמוגרפיה, כלכלה, מדעי כדור הארץ, פסיכולוגיה מתמטית, סוציולוגיה, מדע המדינה, ובלשנות.
תכונות מתמטיות
הפונקציה הלוגיסטית הסטנדרטית היא פונקציה לוגיסטית עם פרמטרים (k = 1, x0 = 0, L = 1) שמניבה
עקב טבעה של הפונקציה המעריכית e−x, לעיתים די לחשב את הפונקציה הלוגיסטית התקנית עבור x עבור טווח קטן של מספרים ממשיים כדוגמת הטווח [-6, +6].
לפונקציה הלוגיסטית תכונת סימטריות:
בהתאם, היא פונקציה אי זוגית.
הפונקציה הלוגיסטית היא פונקציה היפרבולית: או
על בסיס:
נגזרת
לפונקציה הלוגיסטית הסטנדרטית נגזרת הניתנת לחישוב:
עבור הנגזרת של הפונקציה הלוגיסטית מתקיימת התכונה:
פונקציה קדומה
את הפונקציה הקדומה של הפונקציה הלוגיסטית ניתן לחשב בעזרת אינטגרציה באמצעות החלפת משתנים u = 1 + e^x, כיוון ש, אז (בהשמטת קבוע האינטגרציה):
ברשתות עצביות מלאכותיות, זה ידוע כפונקציה ה-"softplus".
יחזקאל שושני
יחזקאל שושני (באנגלית: Jeheskel Shoshani; 1943 - 20 במאי 2008) היה חוקר פילים ישראלי, מהבולטים בעולם, שנרצח בפיגוע באתיופיה, בה לימד וחקר בשנותיו האחרונות.
ביוגרפיה
שושני גדל בשכונת התקווה בתל אביב, והתעניין בפילים כבר בצעירותו. שירת בצה"ל בנח"ל המוצנח. למד זואולוגיה במישיגן שבארצות הברית ונסע לחקור פילים במקומות שונים בעולם, כמו סרי לנקה וקניה. שושני לימד כ-25 שנה באוניברסיטת ויין סטייט בדטרויט שבמישיגן. הוא גם הקים עמותה של חובבי פילים בארצות הברית.
מ-1999 חי באריתריאה שבמזרח אפריקה, לימד באוניברסיטת אסמרה, וחקר פילים באזור הגבול עם אתיופיה. בעקבות הלחימה באזור, עבר בשנת 2007 לחקור פילים באתיופיה עצמה. בנוסף לימד באוניברסיטת אדיס אבבה.
שושני עסק באנטומיה ובהתפתחות האבולוציונית של פילים, השפעת השינויים האקולוגיים על אורח חייהם, גנטיקה של פילים, סיבת הנדידה שלהם, וכן הקשר בין הפיל לחיות קרובות אליו כמו שפן הסלע והתחש. הוא פעל לשימור אוכלוסייתם בפארק קפטא שירארו בגבול אתיופיה-אריתריאה, והתנגד לציד פילים, שעלול לטענתו להכחיד אותם בהדרגה ולגרום לקריסה של המערכת האקולוגית.
ב-20 במאי 2008 נרצח שושני בעת פיצוץ מיניבוס בו נסע באדיס אבבה.