cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רות הכהן-פינצ'ובר
ביוגרפיה
במסגרת תפקידיה השונים באוניברסיטה העברית, כיהנה הכהן-פינצ'ובר כראשת החוג למוזיקולוגיה בין השנים 2001–2004, ושוב בין השנים 2012–2013. הקימה עם עמיתים (רוני אלנבלום, אילנה פרדס, וגנית אנקורי) את התוכנית לדוקטורנטים מצטיינים של מדעי הרוח ועמדה בראשה במהלך 2008–2009. בין השנים 2008–2011 פעלה כעמיתה בכירה בסכוליון, מרכז למחקר רב תחומי בלימודי היהדות באוניברסיטה העברית, בקבוצת המחקר: "הדמיון הפרשני: זיקות בין דת לאמנות בתרבות היהודית בהקשריה". החל משנת 2013 ועד 2015 כיהנה כראשת בית הספר לאמנויות. בין השנים 2014–2017 כיהנה כראשת תוכנית עמיתי מרטין בובר במדעי הרוח והחברה. בשנת 2014 זכתה בפרס הרקטור על הצטיינות במחקר, בהוראה ובהשתתפות פעילה בחייה האקדמיים של האוניברסיטה.
הכהן-פינצ'ובר שהתה כחוקרת אורחת בקולג' סט. ג'ון באוקספורד בשנים 1996–1997 וכעמיתת מחקר במכון למחקר מתקדם בברלין בשנים 2004–2005, וכן התארחה כחוקרת בכירה במכון קוגוט למדעי הרוח  (Cogut Institute for the Humanities) באוניברסיטת בראון באביב 2008 ובמכון מקס פלנק לפיתוח אנושי בברלין בקיץ 2009. במהלך 2011–2012 שהתה בשבתון במכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון ובמרכז רוקפלר בבלג'יו שבאיטליה. היא הרצתה בכנסים ומוסדות לאומיים ובינלאומיים רבים, בהם אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, אוניברסיטת דיוק, אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, אוניברסיטת ראטגרס, אוניברסיטת ניו יורק, האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו במקסיקו סיטי, פורום איינשטיין  בפוטסדאם שבגרמניה, והאוניברסטאות של אוקספורד, קיימברידג', לונדון, וינה, זלצבורג, אמסטרדם והאוניברסיטה החופשית בברלין.
בין השנים 2003–2009 כיהנה הכהן-פינצ'ובר בוועדה האקדמית של הוצאת רסלינג ובין 2007 ל-2012 שמשה כחברת הוועד המנהל של התזמורת הסימפונית ירושלים רשות השידור. כמו כן, בשנים 2010–2011 הייתה חברת הצוות לקידום מדעי הרוח במכון ון ליר בירושלים. בדצמבר 2016 מונתה כחברת הנהלת מכון ון ליר בירושלים ובינואר 2018 מונתה כחברת דירקטוריון הספרייה הלאומית. הייתה פעילה בקרן פולפיפוני לגישור בין קהילות ערביות ויהודיות בישראל באמצעות מוזיקה.
מחקריה
ספריה ומאמריה של רות הכהן-פינצ'ובר מבקשים להאיר על תפקידה של המוזיקה בעיצוב ושיקוף של תהליכים והקשרים תרבותיים ופוליטיים רחבים מן העת המודרנית המוקדמת ועד ימינו. גישתה נבנית על  תפיסתה ומחקריה על אודות דרכי ההבעה המוזיקליים וגבולותיהם. היא מתחקה אחר האופנים שבהם לשון מוזיקלית ודרמטית, וכן שפות אמנות אחרות, מעצבות עולמות מדומיניים (fictional worlds) המזמינים אותנו להיכנס מרצוננו לאשליה אסתטית מבוקרת. היא בוחנת, בהתאם, את היצירות המובילות אותנו לחוות עולמות אלה מנקודת המבט של הסוגות המאפיינות אותן, ובהן האורטוריה והאופרה, השיר האמנותי והעממי, וכן הזמרה הדתית, היהודית והנוצרית, הליטורגית והפרה-ליטורגית.
העולמות המדומיינים של האמנות, לשיטתה, אינם נוצרים יש מאין. הם נשענים על עמדות נפשיות וחברתיות קיימות אך גם מבנים אותן מחדש. בהקשר הדתי, היא מראה כיצד צלילים מעצבים זמן ומרחב דתיים (ביצירות י. ס. באך, לדוגמה) וקהילות קול ורגש (בבית הכנסת לדורותיו). היא מפרשת את האופן שבו הם מתַקפים תאולוגיה או חותרים תחתיה. בהקשר הפוליטי היא מצביעה על הדרכים שבהם יצירות ואירועים מושתתי-צליל מבטאים צורות משטר (מלוכה אבסולוטית, לדוגמה) או מבשרים על דרכים חלופיות לארגון החיים המשותפים (במסגרת הלאומית או הדמוקרטית).
עמדות המוצא למחקריה הן היסטורית, פילוסופית וסמיוטית. מחקריה נעזרים כמו כן בתאוריות מתחומי הפסיכולוגיה, האנתרופולוגיה, חקר הדת וביקורת התרבות. גישתה הפרשנית השוואתית וכוללת התייחסות ליצירות ספרות ואמנות ויזואלית תוך בחינת מושאי מחקרה בזיקה להֶקשרים של דת וחילון ולתפיסות אידיאיות ואידאולוגיות גלויות וסמויות.
בין הנושאים שחקרה כלולים עלייתן של תאוריות אסתטיות חדשות במאה ה-18, ובתוכן עליית הסימפתיה והחמלה כפרדיגמה תרבותית במוזיקה של הבארוק ובמחשבת התקופה ופיתוחיה המאוחרים במאות ה-19 וה-20 במוזיקה, בספרות ובקולנוע; "רעש" ו"הרמוניה" כמבנים תרבותיים; דרכי משמוע במוזיקה של המאה ה-17 וה-18, וביצירתו של ואגנר. בנוסף, היא כתבה אודות היבטים פוליטיים ודתיים ביצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך, על ממדים פואטיים ורליגיוזיים בשיר הישראלי, ועל סוגיות שונות ביצירתו של ארנולד שנברג.
מחקרה הנוכחי, נכון ל-2022, של הכהן-פינצ'ובר: "צלילים מן הסערה: ספר איוב באוזני יהודים ונוצרים" (שם זמני), מצוי בשלבי הכנה מתקדמים.
ספריה
Tuning the Mind ו-The Arts in Mind (שניהם ב-2003)
ספרים אלו נכתבו יחד עם פרופ' רות כ"ץ. בשני ספרים אלה חשפו המחברות את ההגות הנעוצה ביצירתה של שפת המוזיקה "הקלאסית” במהלך המאות ה-17 וה-18 מפרספקטיבה כפולה של קבוצת אינטלקטואלים בריטים בני התקופה ושל המדעים הקוגניטיביים המודרניים. המוזיקה מנותחת כאן גם במובנים של המרכיבים של הסגנונות והסוגות הנבחנים וביחס ל"אמנויות אחיות" בנות הזמן. הספרים שופכים אור חדש על ההיסטוריה של הסגנון והרעיונות באמצעות השימוש בפרספקטיבות התאורטיות המודרניות, ובאותה עת חושפים את החוב של אלה להיסטוריה זו. הספרים מדגישים את תפקידה המוביל של המוזיקה בשינוי הפרדגימה של האמנויות היפות כמחקות מציאות (מימזיס) להצבתן כמבנות עולמות קוהרנטיים עצמאיים.
עלילת הרעש נגד היהודים (2021/2011)
ספרה, "עלילת הרעש נגד היהודים" (The Music Libel Against the Jews), יצא לאור באנגלית בשנת 2011 בהוצאת אוניברסיטת ייל. הספר חוקר את התיוג ההיסטורי של היהודי כמפיק רעש בעולם נוצרי שנתפס כנשלט על ידי צלילים הרמוניים. המחברת מתמקדת במה שהיא מכנה "עלילת המוזיקה" נגד היהודים – שצמחה בהשראתה של עלילת הדם הידועה, ולפיה יהודים רצחו ילדים נוצרים כדי להשתיק את מזמוריהם "ההרמוניים". המחברת בוחנת את גילומי העלילה והתגובות לה לאורך הדורות עד למלחמת העולם השנייה. היא כוללת את תגובותיהם של אמנים יהודים ושאינם יהודים לעלילה סמויה זו, ביצירות מוזיקליות, ספרותיות וויזואליות ובתיעוד "הרעש" הבוקע מבתי הכנסת ובהן מיצירות שייקספיר ובאך, ג'ורג' אליוט וריכרד וגנר, ארנולד שנברג ופרנץ קפקא; בציורי מזבח, בקריקטורות, בתיאורי תפילות יהודיות, ובסרטים נאציים. הספר מראה כיצד תרמה תפיסת העולם התאולוגית-האסתטית העומדת ביסוד העלילה להגדרת גבולות התרבות האירופית ולהסגתם.
בעבור הוצאת מחקרה זה זכתה פרופ' הכהן בתמיכה נדיבה של הקרן לקשרי מדע. הספר זיכה את המחברת בפרס קינקלדיי לספר הטוב ביותר במוזיקולוגיה מטעם האיגוד האמריקאי למוזיקולוגיה בשנת 2012, ובפרס פולונסקי ליצירתיות ולמקוריות במדעי הרוח לשנת 2012. נוסח עברי של הספר יצא בהוצאת מאגנס, בשנת 2021.
להלחין כוח לשיר חירות: קשרים וגילויים בין מוזיקה לפוליטיקה במערב (2017)
את ספרה האחרון, "להלחין כוח, לשיר חירות: קשרים וגילויים בין מוזיקה לפוליטיקה במערב", כתבה עם בן זוגה, ירון אזרחי. הספר בוחן את האופנים שבהם מוזיקות מסוגים שונים גויסו לטובת צורות שונות של משטר, עודדו או חתרו נגדם, בעת המודרנית המוקדמת והמאוחרת ובהן: משטר מלוכני, רפובליקני, דמוקרטי ליברלי וסוציאל-דמוקרטי ואף טוטליטרי. מבחינה היסטורית, הספר מקיף מגמות מרכזיות בפוליטיקה ובמוזיקה בתרבות המערבית, מראשית המאה השבע-עשרה ועד ימינו, מנתח ומדגים אירועים, סגנונות, סוגות ויצירות מן המרחב האירופאי, האמריקאי והישראלי. נקודת המוצא התאורטית היא שיותר מן האמנויות האחרות, המוזיקה מתרחשת במרחב הציבורי,  ולכן מגויסת - במכוון או שלא במכוון - לצרכים פוליטיים שונים. ההתרחשות המוזיקלית בזמן ובמרחב ספציפיים, המכוונת לציבור כזה או אחר, מעצבת אווירה ורגש, מנכיחה רעיונות ואידאולוגיות, מאפשרת ייצוב והעצמה של השלטון הקיים, אך גם חתירה תחתיו ומחאה כנגדו. לעיתים היא אף משתתפת בתהליכים של שינוי והתמרה של הקיים.
הספר יצא בהוצאת מכון ון ליר והקיבוץ המאוחד בשנת 2017.‏ ספר זה אף הוא  זכה בפרס פולונסקי למקוריות ומצוינות במדעי הרוח בשנת 2019.
משפחתה
רות הכהן-פינצ'ובר היא בתו של ד"ר אליעזר פינצ'ובר, מורה ומחנך, חתן אות יקיר ירושלים לשנת 1997. אמה, אסתר פינצ'ובר, הייתה נכדתו של הרב חנוך ארנטרוי, אחותם של חתן פרס ישראל יונה פרנקל והפיזיקאי פרופ' זאב פרנקל, והייתה אף היא אשת חינוך בעלת שם. דודתה מצד אביה היא חנה אורבך אלמנתו של חתן פרס ישראל אפרים אלימלך אורבך. אחיה, יהודה פינצ'ובר, הוא פרופסור בפקולטה למתמטיקה בטכניון. אחיה אינג' רמי פינצ'ובר מתמחה בתכנון ובניה של בתי חולים, אחותה, ד"ר צביה זליגמן, היא פסיכולוגית קלינית, מנהלת לטם - מרכז לטיפול בטראומה מינית במרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי. הייתה בת זוגו של ירון אזרחי, פרופסור אמריטוס במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית, עד פטירתו בינואר 2019. לרות הכהן-פינצ'ובר בן, יותם הכהן, מנישואים קודמים וחמישה נכדים.
קישורים חיצוניים
מידע נוסף אודות הספר "להלחין כוח, לשיר חירות: קשרים וגילויים בין מוזיקה לפוליטיקה במערב" (2017) מידע נוסף אודות הספר The Music Libel Against the Jews "עלילת הרעש נגד היהודים" (2012) מאמרים והרצאות לקהל הרחב - קישורים להרצאות מאת פרופ' רות הכהן-פינצ'ובר ביוטיוב:
מאסטריכט (כדורגל)
מועדון הכדורגל החברתי מאסטריכט (בהולנדית: Maatschappelijke Voetbal Vereniging Maastricht) הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר מאסטריכט שמתמודד בליגה ההולנדית השנייה. נוסד ב-2 באפריל 1902. עד עונת 2010/11 נקרא בשם MVV (הולנדית: Maastrichtse Voetbal Vereniging). הקבוצה משחקת את משחקי הבית באצטדיון דה גסלט, עם קיבולת של 10,000 צופים.
מכיוון שהלוגו שלהם מבוסס על סמל העיר, מלאך שמחזיק מגן אדום עם כוכב לבן, הם מכונים "דה סטרנדראגרס" (de Sterrendragers, "עוטי הכוכבים") ובניב מקומי, "Us MVV'ke" ("MVV הקטן שלנו"). עד 2011, המועדון היה רק "מועדון הספורט של מאסטריכט" (Maastrichtse Voetbal Vereniging), עד שהשם הרשמי שונה.
בעונת 2016/17 שיחק המועדון בליגה ליגת המשנה ההולנדית וסיים במקום ה-7. ההישג הגבוה ביותר באליפות הולנד הוא המקום הרביעי בעונת 1956/57. הישג השיא של הקבוצה ב הוא העפלה לשלב רבע הגמר חמש פעמים (1963, 1977, 1985, 1996, 2006).
אצטדיון הקבוצה
בימים הראשונים MVV החליפה מגרש לעיתים קרובות, והתחילה במשחקי קידום מכירות בכיכר Vrijthof. הם עברו למסלול אופניים בקצה העיר, לפני שסוף סוף יצרו מגרש משלהם במיקום בושפורט. האצטדיון קיבל את אותו השם. טוענים ששחקני MVV הראשונים עצמם השתילו את הדשא כדי ליצור מגרש משחקים. בהמשך נבנו יציעים, שופרו והוגדלו בתקופות שונות.
בינואר 1962 הקבוצה עברה למקום הנוכחי בשטח גסלט (Geusselt). שוב, שם המיקום הפך גם לשם האצטדיון. הגסלט הוקם מחדש בהזדמנויות שונות. בשיפוץ מרכזי ראשון הוסר המסלול האתלטי, המגרש הוזז והיציעין שנבנו צמצמו את מספר המושבים וכיום האצטדיון יכול להכיל כ-10,000 איש.
מוליתיים
המוּלִיתיים (שם מדעי: Mullidae) היא משפחה של דג מסדרת הדקראים. במשפחת המוליתיים שישה סוגים ו־66 מינים. הדגים במשפחה זו מאופיינים בגוף מאורך ובשפם היוצא משני קצות הפה ונוטה אחורה.
לופה (חברה)
לופה (באנגלית: Lupa) היא חברה פרטית ישראלית העוסקת בפיתוח פתרונות הדפסה למגוון מוצרים אישיים: אלבומי תמונות, לוחות שנה, ותמונות קיר אותם יוצר המשתמש מהתמונות שלו בממשקי העריכה של המחשב או באפליקציה.
היסטוריה
החברה נוסדה בספטמבר 2006 על ידי האחים עופר ויורם רוזנבאום, במטרה לאפשר הדפסת תמונות דיגיטליות למוצרי דפוס פיזיים, אותם הצרכן יכול לערוך בעצמו.
בתחילת הדרך החברה סיפקה ממשק עריכה במחשב האישי בלבד. לאחר עליית עידן הסמארטפונים והצילום שהפך לאחד השימושים העיקריים בהם, פיתחה החברה אפליקציה להדפסת אלבומי תמונות ישירות מהסמארטפון.
בשנת 2023 השיקה החברה אפליקציה חדשה המשלבת יצירת אלבומים אישיים בשילוב יכולות בינה מלאכותית (AI).
פעילות
החברה פועלת בישראל ומעסיקה כ-40 עובדים. משרדי החברה נמצאים בפתח תקווה.
במהלך השנים, החברה הריצה מספר קמפיינים שיווקיים ושיתופי פעולה, כאשר חלקם זיכו את החברה ואת מייסדיה בפרסים שונים.
מיכאיל יפרמוב (שחקן)
מיכאיל יפרמוב (ברוסית: Михаил Ефремов; נולד ב-10 בנובמבר 1963, מוסקבה) הוא שחקן ובמאי תיאטרון וקולנוע רוסי. הוא זכה בפרס הפדרציה הרוסית. בשנת 1995 הוענק לו תואר "אמן כבוד" של הפדרציה רוסית.
ביוגרפיה
מיכאיל יפרמוב נולד במוסקבה למשפחת שחקני תיאטרון אולג יפרמוב ואלה פוקרובסקאיה. כבר בהיותו ילד הוא שיחק בהצגה של התיאטרון האמנותי של מוסקבה ובשנת 1976 לראשונה הצטלם בסרט. לאחר שרות בצבא האדום הוא התחיל ללמוד משחק בשנת 1987 סיים את לימודיו. בשנים 1987–1990 מיכאיל יפרמוב היה בין ראשי תיאטרון-סטודיו "סוברמניק-2".
בשנת 1991 הוא התקבל לתיאטרון על שם צ'כוב במוסקבה. בהמשך הוא עבר לתיאטרון סוברמניק וגילם את פיוטר השלישי, קיסר רוסיה בסרט צוערי הצי 3. כמו כן גילם דמות משנית בסדרה "ק.ג.ב. בסמוקינג".
בשנת 2007 מיכאיל יפרמוב זכה בפרס נשר הזהב על משחקו בסרט 12 והופיע בתפקיד קצר בסרט לפריז, כמו גם בסרט המוערך "צרפתי". במהלך הקריירה הוא הצטלם לעשרות סרטים. בשנת 2020 הוקרן הסרט שוער הגלקסיה בהשתתפותו וב-2021 ייצא סרט הפנטזיה סוסון גבנונון.
משנת 2009 ועד ל-2014 הוא היה מנחה של תוכנית טלוויזיה "חכה לי" בערוץ הראשון.
ביוני 2020 היה מעורב בתאונת דרכים במרכז מוסקבה במהלכה נהרג אדם אחד. שוטרי משטרת מוסקבה עיכבו אותו לאחר שהתברר כי נהג תחת השפעת אלכוהול. הוא נשלח לחודשיים מעצר בית. בספטמבר אותה שנה נשלח לשמונה שנות מאסר לתשלום פיצויים בסך 800 אלף רובל למשפחת ההרוג.
חיים אישיים
מיכאיל יפרמוב היה נשוי חמש פעמים ויש לו שישה ילדים.
מוחמד אוסמן אדו
יוסוף מוחמד אוסמן אדו (באנגלית: Muhammed Usman Edu; נולד ב-2 במרץ 1994) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר במכבי בני ריינה.
קריירה
בינואר חתם בסרפסבורג 08 מליגת העל הנורווגית. ב-8 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד האוגסונד.
בינואר חתם בפיוניק ירוואן מליגת העל הארמנית. ב-11 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו, במסגרת הליגה האירופית, בניצחון 1–2 נגד אררט ירוואן.
ב-1 ביוני 2019 חתם בטמבוב מליגת העל הרוסית והצטרף אליה חודש לאחר החתימה.
ב-29 בינואר 2020 חתם בשחטאר קאראגנדי מליגת העל הקזחית, שם שותף ב-18 משחקים וכבש שער אחד.
ב-13 בינואר 2021 חתם בהפועל חדרה מליגת העל, במדיה שיחק עונה וחצי. ב-14 ביולי 2022 הצטרף לסקציה נס ציונה. ב-14 ביוני 2023 חתם במכבי בני ריינה.
חורבת עורמה
ארכאולוגיה ומחקר
באתר נערכו שני סקרים ארכאולוגים, בשנות ה-60 של המאה ה-20 בידי המשלחת הארכאולוגית של דרו-מקורמיק מטעם בית הספר האמריקאי לחקר המזרח, ובשנת 1968 במסגרת הסקר הארכאולוגי של ישראל.
מסקנת שני הסקרים הייתה, שהאתר הוא מבצר ובו מתקני-מים רבים. באתר נסקרו: בצד מזרח קו החומה, במפלס נמוך משיא התל, חלקלקה שמקיפה את התל מכל צדדיו. בתחתיתו פיר חצוב, אשר שימש גם מחצבה לאבני בניה. בקצהו הדרומי מבנה מבוצר ובו שני שלבים: השלב העליון בנוי אבני גזית בעלות סיתות שוליים, והתחתון בנוי בנייה גסה. שלושה בורות פתוחים במדרון הדרום-מערבי של הכיפה הצפונית ואמת מים (מערכת מים הדומה למערכות באלכסנדריון והורקניה). במקום נאספו בין השאר חרסים מהתקופה הרומית הקדומה. קרמיקה מהתקופות ההלניסטית והרומית המאוחרת, ושבר של כלי חרס מסוג "טרה סיגילטה" (קרמיקה עם גלזורה שבמאה הראשונה לספירה נחשבה לסוג מובחר).
לאור דמיונו למבצרי המדבר של החשמונאים, המבצר כל הנראה הוקם על-ידם במטרה להגן על עקרבה, והחזיק בו גם הורדוס. עקרבה נזכרת במקורות החל מתחילת התקופה הפרסית בארץ ישראל. חשיבותה עלתה בתקופה ההלניסטית כשהפכה לבירת מחוז (טופרכיה). בתיאוריהם של יוסף בן מתתיהו ופליניוס הזקן נזכרת עקרבה כבירתה של טופרכיה מצפון לירושלים. בתקופת הנציב ונטידיוס קומאנוס, בשנת 51 לפני הספירה, נזכרת עקרבה כאזור שבו אירעו מהומות וחיכוכים בין היהודים, תושבי המחוז, לבין השומרונים, מצפון. לאחר המרד הגדול ירדה חשיבותו של האזור והמבצר ננטש בהדרגה. באונומסטיקון של אוסביוס ובמפת מידבא האזור עדיין נקרא עקרבטני, אך כבר כפלך שבוטל מבחינה מינהלית וסופח לטופרכיה של שכם.
הרס האתר
בתחילת שנת 2020 נהרס האתר על כל ממצאיו על ידי פלסטינים תושבי האזור והונף במקום דגל הרשות הפלסטינית, ובשלהי שנת 2021 נבנה באתר מסגד בשם 'מסגד השהידים'.
באוגוסט 2022 הכריזה הרשות הפלסטינית כי בכוונתה להקים במקום גן ארכאולוגי חדש על חורבות העתיקות הישראליות שבמקום. . בהמשך השנה נסלל כביש אל מעלה התל על ידי הרשות הפלסטנית, תוך הטעית כוחות צה"ל והרס של ממצאים ארכאולוגים במקום.
גאוגרפיה
האתר נמצא על כיפה של ג'בל עורמה, ההר הגבוה בסביבה, שאוכף מחבר אותה אל המשך הרכס. המקום צופה אל עבר שכם, המרוחקת כ-8 ק"מ מצפון. סביב ההר נובעים סדרה של מעיינות. מצפון "עין אום אל ג'רב", מדרום "עין טרטלה" וממערב "עין ר'ולים". מעיין בעל 3 נקבות שאורכן כ-10 מטר כל אחת, המשמש כמקור המים של כפר ביתא שממערב. ב-2001 הוקם, כ-500 מטר מצפון לחורבת עורמה, המאחז "חוות אלומות", בו מנחת מטוסים מאולתר שהוקם על ידי ידידיה משולמי, טייס מסוקי קרב תושב המקום.
בעקבות הסכמי אוסלו, החורבה ממוקמת בשטח B, שנמצא תחת שליטה צבאית ישראלית ושליטה אזרחית פלסטינית.
בסוף 2019 החלה מועצת הכפר הסמוך ביתא בעבודות וסלילת כביש תוך הרס עתיקות נרחב, ב-11 במרץ 2020, התקיים סיור מחאה של מתנחלים. בעקבות הפגנות של פלסטינים, עשו שוטרי מג"ב וחיילים שימוש בירי חי, גז מדמיע וכדורי גומי ומוחמד המאייל, נער בן 15, נהרג לאחר שנפגע מראשו מירי. לפי משרד הבריאות הפלסטיני, כ-16 מפגינים נוספים נפצעו, לפחות שניים נוספים מירי. במאי 2020 סללה הרשות הפלסטינית כביש לאתר.
פסגות לאנדרס
פסגות לאנדרס או פסגות לנדרז (באנגלית: Landers Peaks) הן פסגות בהרי אוניברסיטת סופיה בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גובהן של הפסגות 1,000 מטרים מעל פני הים.
הפסגות ממוקמות בין קרחון פלסטרינה ושדה השלג ניקולס; 7 קילומטרים ממזרח להר בראון.
מקור השם
שמן של הפסגות ניתן להן על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגות נקראות על שמו של קומנדר רוברט ג'י. לאנדרס (Robert J. Landers), מצי ארצות הברית, שהיה טייס מטוס LC-130 בטייסת VXE-6 במהלך מבצע דיפ פריז של צי ארצות הברית, בשנים 1965 ו-1966.
פלנדריה הצרפתית
פלנדריה הצרפתית (בצרפתית: La Flandre française ) הוא חלק מהמחוז ההיסטורי של פלנדריה בצרפת של ימינו, שבו דיברו או עדיין דוברים באופן מסורתי דיאלקט של הולנדית. האזור שוכן באזור המודרני של או-דה-פראנס ומתאים בערך לנפות ליל, דואי ודנקרק על הגבול הצפוני עם בלגיה. יחד עם אנו הצרפתית וקמברזי, היא מהווה את המחוז הצרפתי של נור.
היסטוריה
האזור היה בעבר חלק מפרנקיה בעת העתיקה ובימי הביניים, מראשית הממלכה הפרנקית (שהתפתחה לאימפריה של קרל הגדול) תחת המלכים המרובינגים כמו קלוביס הראשון, שהוכתר בטורנה. פלנדריה נפלה בהדרגה לשליטתם של האנגלים ולאחר מכן הספרדים, הפכה לחלק מארצות השפלה הספרדיות ונשמרה על ידי ספרד בתום מלחמת שמונים השנים. כאשר הכוח הצבאי הלאומי הצרפתי חזר תחת הבורבונים עם המלך לואי ה-14 "מלך השמש" (1638–1715), חלק מפלנדריה הצרפתית ההיסטורית הוחזר לממלכה. האזור שנקרא כיום "פלנדריה הצרפתית" היה פעם חלק מרוזנות פלנדריה של המדינה הפיאודלית, אז חלק מדרום הולנד. היא הופרדה מהרוזנות (חלק מהירושה הבורגונדית של ההבסבורגים) ב-1659 עקב שלום הפירנאים, שסיים את הסכסוך הצרפתי-ספרדי במלחמת שלושים השנים (1618–1648), ונוספו חלקים אחרים של האזור. בהסכמים עוקבים ב-1668 וב-1678. האזור נמסר לממלכת צרפת, והפך לחלק ממחוז פלנדריה אנו. חלק הארי הפך לחלק ממחוז נור הצרפתי המודרני, למרות שחלקים מערביים של האזור, שנפרדו בשנת 1237 והפכו למחוז ארטואה לפני הוויתור לצרפתים, הם כעת חלק מPas-de-Calais.
במהלך מלחמת העולם השנייה, "פלנדריה הצרפתית" התייחסה לכל נור-פה דה קאלה, שהוצמדה לראשונה לממשל הצבאי של בלגיה הכבושה על ידי הגרמנים, אז חלק Belgien-Nordfrankreich תחת רייכסקומיסר, ולבסוף חלק מרייכסגאו תאורטי של פלנדריה.
פלנדריה הצרפתית, עשירה בפחם, מול הים הצפוני, גבלה בשכנים חזקים בדרך כלל, ונלחמה פעמים רבות באלף השנים שבין ימי הביניים למלחמת העולם השנייה.
תרבות
בשנת 2008, הצלחת הסרט Bienvenue chez les Ch'tis האירה את החלק הזה של צרפת לקהל רחב.
Burn (אלבום)
Burn הוא אלבומה השמיני של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור בשנת 1974. באלבום משתתף לראשונה דייוויד קוברדייל כסולן.
הקלטה
האלבום הוקלט במונטרה שבשווייץ בנובמבר 1973, באולפן הנייד של להקת הרולינג סטונז ("Rolling Stones Mobile Studio" - אולפן בו השתמשו רבות מהלהקות הגדולות בעולם).
צליל האלבום שונה מהסגנון שאפיין את הלהקה עד אז, ונוטה להשפעות של מוזיקת נשמה ופאנק (Funk), סגנונות שבלטו יותר באלבומם הבא, "Stormbringer".
ביקורות
האלבום קיבל ביקורות מעולות, ונחשב לאחד מהטובים ביותר של הלהקה. אתר Allmusic העניק לאלבום 4.5 כוכבים מתוך 5. כמו כן, עבודתו של קוברדיל זכתה לשבחים רבים. בשנת 2006 דורג האלבום על ידי מגזין Classic Rock במקום 27 ברשימת "100 אלבומי הרוק הבריטיים הטובים ביותר בכל הזמנים".
רשימת השירים
כל השירים נכתבו על ידי ריצ'י בלקמור, דויד קוברדיל, גלן יוז, ג'ון לורד ואיאן פייס.
רג'ינה קינג
רג'ינה רנה קינג (באנגלית: Regina Rene King; נולדה ב-15 בינואר 1971) היא שחקנית ובמאית אמריקאית. היא זכתה לשבחים שונים, כולל פרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב וארבעה פרסי אמי בפריים טיים. בשנת 2019, מגזין "טיים" כינה אותה כאחת מ-100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם.
קינג זכתה לראשונה לתשומת לב לאחר שגילמה את ברנדה ג'נקינס בסדרת הסיטקום של NBC, "227" (1985–1990). התפקידים הבאים שלה כללו את הסרט "לאהוב ולהתגבר" (1993), "יום שישי" (1995 ), "ג'רי מגווייר" (1996) , "אויב המדינה" (1998), "ריי" (2004) שם גילמה את דמותה של מרג'י הנדריקס (אנ'). בהמשך עשתה מעבר חד לקומדיה, והשתתפה בסרטים "מת לצחוק" (2001), "אבא בא לגן" (2003), "לא רק בלונדינית 2" (2003), "סיפור סינדרלה" (2004) ו"איזו מין שוטרת 2" (2005).
בטלוויזיה כיכבה בשלל סדרות טלוויזיה ובין היתר אלו כוללים את דרמת הפשע "סאות'לנד" (2009–2013) בתור הבלשית לידיה אדמס. היא זכתה לשבחי הביקורות עבור משחקה בסדרת האנתולוגיה של, ABC "פשע אמריקאי (2015–2017) , גם עבור תפקידה במיני-סדרה "שבע שניות" (2018) של נטפליקס, ובסדרת גיבורי העל של HBO "השומרים" (2019) בדמותה של הבלשית אנג'לה אייבר. תפקידיה הנוספים בטלוויזיה כוללים את סדרת הדרמה "הנותרים" (2015–2017) ואת הסיטקום "המפץ הגדול" (2013–2019).
היא זכתה לשבחי המבקרים על הופעתה בעיבוד הקולנועי של בארי ג'נקינס לרומן של ג'יימס בולדווין "סיפורו של רחוב ביל" (2018), וזכתה בעבורו בפרס האוסקר ובפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
קינג ביימה פרקים למספר סדרות טלוויזיה, כולל "סקנדל" ב-2015 ו-2016 ו-"החיים עצמם" ב-2017. היא גם ביימה את הקליפ לשיר "Finding My Way Back" מ-2010 של הזמר ג'היים (אנ'). הופעת הבכורה שלה בבימוי סרט העלילתי הגיעה עם הדרמה ""לילה אחד במיאמי" (2020), עליה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לבימוי הטוב ביותר ולפרס גילדת הבמאים של אמריקה.
ביוגרפיה
קינג נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה וגדלה בשכונת ויו פארק-וינדזור הילס האמידה במחוז לוס אנג'לס, בתם של גלוריה ג'ין (לבית קיין), מורה לחינוך מיוחד ותומאס הנרי קינג ג'וניור, חשמלאי. לקינג יש אחות צעירה ממנה, ריינה קינג שעוסקת אף היא בתחום המשחק. הוריה התגרשו כאשר הייתה בת שמונה.
קריירת משחק
בשנת 1985 החלה קינג את קריירת המשחק שלה בגיל 14 בסיטקום "227" של רשת NBC, בסדרה שיחקה במשך חמש עונות בתפקיד ברנדה, בתה של גיבורת הסדרה מרי ג'נקינס, אותה גילמה מרלה גיבס.
עשתה את הבכורה שלה כשחקנית קולנוע בתפקיד קטן בשנת 1991 בדרמת הפשע של היוצר הצעיר והמבטיח ג'ון סינגלטון "החבר'ה מהשכונה". לאחר הופעתה הראשונה שיחקה קינג בסרטים נוספים של סינגלטון בתפקידים גדולים יותר: "לאהוב ולהתבגר" בתור לישה חברתה של ג'סטיס (ג'נט ג'קסון) ו-"ללמוד מהחיים" בתפקיד מונט.
ב-1995 השתתפה בקומדיית הקאלט "יום שישי" בתור דיינה, אחותו של קרייג ג'ונס (אייס קיוב). בשנת 1996 התפרסמה קינג בסרטים "ג'רי מגווייר", דרמת ספורט קומית מוערכת בתפקיד מרסי אשתו של שחקן הפוטבול רוד טיידוול (קובה גודינג ג'וניור) ובקומדיה השחורה שביים וכתב מרטין לורנס "הגבול הדק בין אהבה לשנאה". בשנת 1998 שיחקה קינג במותחן הפעולה של טוני סקוט "אויב המדינה" בתפקיד קרלה אשתו של עורך הדין רוברט קלייטון דין (ויל סמית'), כמו כן גם שיחקה גם בהפקה של דיסני "סופר ג'ו יאנג" בתפקיד ד"ר ססילי בנקס העובדת בשמורת הטבע שבקליפורניה.
בשנת 2000 השתתפה בסרט הטלוויזיה המצליח "אם הקירות יכלו לדבר 2" בעלילה השלישית המודרנית. בשנת 2001 הועמדה קינג למספר פרסים על הופעתה בקומדיה של פול וכריס וייץ "מת לצחוק" בה הופיעה לצידו של כריס רוק. ב-2003 הופיעה קינג בקומדיות "אבא בא לגן" בתפקיד קים אשתו של צ'ארלי הינטון (אדי מרפי) ו"לא רק בלונדינית 2" לצידן של זוכות האוסקר ריס ווית'רספון וסאלי פילד. בשנת 2004 זכתה קינג לביקורות משבחות על הופעתה הדרמטית בדרמה המוזיקלית "ריי", בה שיחקה בתפקיד מרג'י הנדרקיס, סולנית להקת הבנות " The Raelettes" המלוות את המוזיקאי ריי צ'ארלס (ג'יימי פוקס). באותה השנה שיחקה גם בקומדיה "סיפור סינדרלה" בתור רודנה העובדת בדיינר ביחד עם סאם מונטגומרי (הילרי דאף).
ב-2005 שיחקה קינג בקומדיה איזו מין שוטרת 2 בתפקיד סם פולר שומרת הראש של הסוכנת גרייסי הארט (סנדרה בולוק) והחלה לדבב בסדרת האנימציה "משפחת בונדוק" את דמותם של יו וריילי פרימן. ב-2007 שיחקה קינג בתשעה פרקים במסגרת העונה השישית של סדרת הפעולה "24", בסדרה הופיעה בתפקיד הפרקליטה סנדרה פאלמר אחותו של הנשיא ויין פאלמר. בשנת 2007 שיחקה בדרמה הקומית "חג שכזה" בכיכובו של כריס בראון.
משנת 2009 עד לשנת 2013 זכתה להערכה רבה על תפקידה בסדרת הדרמה "סאות'לנד", בה שיחקה בתור הבלשית לידיה אדמס. בשנים האחרונות התפרסמה מעט מאוד כשחקנית קולנוע ושיחקה בעיקר בקומדיות: "החתונה של המשפחה שלנו" ו"שנת הכלב".
בשנת 2018 החלה לשחק בסדרה "שבע שניות" של רשת "נטפליקס" וזכתה בפרס אמי על תפקידה. באותה שנה שיחקה בסרט "סיפורו של רחוב ביל". על תפקידה בסרט זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנת 2019 עלתה ברשת HBO הסדרה "השומרים", דרמת גיבורי-על מבית DC קומיקס, בה מככבת קינג בתפקיד הראשי. על תפקידה זה זכתה בפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה.
בשנת 2019 פורסם כי קינג התחילה לעבוד על סרטה הראשון כבמאית "לילה אחד במיאמי" שמבוסס על מחזה באותו שם משנת 2013. צילומים לסרט החלו בינואר 2020. הסרט הוקרן בבכורה עולמית ב-7 בספטמבר 2020 בפסטיבל הסרטים של ונציה, ובכך הפכה קינג לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שסרטה מוקרן בפסטיבל. הסרט יצא בהפצה מורחבת ב-15 בינואר 2021 על ידי אולפני אמזון.
בפברואר 2021, פורסם כי קינג לוהקה לגלם את הפוליטיקאית ואשת החינוך שירלי צ'יזהולם בסרט ביוגרפי על חייה "Shirley" שיעלה בנטפליקס מאת הבמאי והתסריטאי ג'ון רידלי.
חיים אישיים
קינג הייתה נשואה למפיק התקליטים איאן אלכסנדר האב מ-23 באפריל 1997 עד 2007. בנם, איאן אלכסנדר ג'וניור, שנולד ב-1996 ולימים הפך לתקליטן ואמן הקלטות, מת בהתאבדות ב-19 בינואר 2022, שלושה ימים לאחר יום הולדתו ה-26.
סדנאות הבמה
סדנאות הבמה הוא מרכז להכשרה גבוהה של אמנים מקצועיים: מחזאים, שחקני תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, תסריטאים, רקדנים, כוריאוגרפים, בובנאים, ליצנים, מוזיקאים ואמני פרפורמנס.
היסטוריה
במאי 2002 ייסדה במאית התיאטרון ריבי פלדמסר-ירון את מרכז סדנאות הבמה כמיזם שיתוף פעולה של תוכנית ה-BI ARTS (משרד החוץ הישראלי והמועצה הבריטית). שמונה אמנים מבריטניה ערכו פסטיבל בנושא תיאטרון פיזי בן שלושה ימים בבית ציוני אמריקה. מאז עורך המרכז פסטיבל בינלאומי מדי שנה. ב-2004 הפך המרכז סדנאות הבמה לעמותה (מרכז ללא כוונות רווח).
המרכז פועל כבית ספר גבוה לאמנים מקצועיים בוגרי בתי ספר לאמנויות.
במסגרת הפעילות של המרכז הוא חובק את כל תחומי האמנות: תיאטרון, מחול, קולנוע, טלוויזיה, מחזאות, תסריטאות, מוזיקה, אמנות פלסטית וניו מדיה.
המרכז פועל במשך כל השנה בכל ימות השבוע. מסלולי ההכשרה הם בעיקר מעשיים ומשמשים מעבר ללימודים מפגש מקצועי ומעבדה אמנותית.
עד 2013 התקיימו במרכז מעל 200 מסלולי הכשרה שנתיים ולמדו בו מעל 3000 סטודנטים/אמנים מקצועיים.
המסלולים השנתיים
מסלולים קבועים לאורך השנה כמו:
פרויקטים
סדנאות הבמה כמרכז הכשרה גבוה מקיים פרויקטים בנושאים שונים המקדמים את האמנים והאמנות המקצועית. בין הפרויקטים שמקיים המרכז:
תיאטרון ומחול
עמרי ניצן, ציפי פינס, מיקי גורביץ', יבגני אריה, אילן רונן, חנן שניר, שמואל וילוז'ני, אודי בן-משה, גורן אגמון, אבישי מילשטיין, יעלי רונן, מנשה נוי, צביה הוברמן, חגית רכבי-ניקולייבסקי, משה קפטן, דוקי עצמון, אמנון מסקין, אוהד נהרין, רננה רז ועוד.
קולנוע טלוויזיה
אסף צפור, אבנר ברנהיימר, ניר ברגמן, רני בלייר, דובר קוסאשווילי, ערן קולירין, עודד דוידוף, רם נהרי, רונית ויס ברקוביץ,צביקה קרצנר, רני סהר, איתן ענר, דרור סבו, אורית אזולאי, ליאת ביין, שירי ארצי, תמר מרום, עמית ליאור, יורם מנדל, עוזי וייל, אבי כהן.
מנחים מחו"ל
כל המנחים מחו"ל הם מנהלי בתי ספר או אמנים שמלמדים או מופיעים. כולם מובילים בתחומם: פליפ גוליה –(צרפת), ג'וס הובן (בלגיה), מרק בודן (בריטניה), מרי האמונד (בריטניה), כריסטינה פרידריך (גרמניה), פול בינרטס (הולנד), קריסטוף מרשאנד (צרפת), קתרין אנטר (בריטניה), טים קראוץ (סקוטלנד),מרצ'לו מגני (איטליה), רוזמרי אש (בריטניה), מייקל מאייר (ארצות הברית) טים אור (ארצות הברית) לורנס קובאץ' (אוסטריה), ניקי פלקס (בריטניה), לשק בדזיל (פולין) ועוד.
אוריונים
אוריונים (באנגלית: Orions) הם גזע בדיוני של חוצנים דמויי-אדם המופיעים ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים". הם הופיעו לראשונה בפרק "The Cage" של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" כשדמותה של וינה הוצגה כשפחה אוריונית באשליה שהוצגה לקפטן כריסטופר פייק. הצילומים נוספו בסופו של דבר לפרק הכפול The Menagerie. זכרים אוריונים הופיעו לראשונה ב"מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה" בפרק The Pirates of Orion.
מוצאם של האוריונים מכוכב הלכת אוריון שברביע אלפא. הם מנוהלים על ידי סינדיקט אוריון התומך בפשיעה מאורגנת בתחומים כמיפיראטיות, כרייה בלתי חוקית, ניצול שוק שחור ועבדות. הנשים האוריוניות, המתוארות על ידי הסינדיקט כבעלות אופי חייתי וייצר חושני, נמכרות כשפחות בשוקי עבדים. בשווקים אלו נטען שאף גבר לא מסוגל להתנגד לריקוד המפתה שהן מציגות. ב"מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", בפרק Bound, התברר שחלקן מסוגלות להפריש פורומונים חזקים המשפיעים על זכרים של גזעים דמויי אדם ומאפשר להן לשלוט בהם. בפרק זה טענו השפחות האורניות נוואר, ד'נאש ומאראס שבעזרת יכולת זו הן למעשה מנהיגות הסינדיקט ומאפשרות לעצמן להימכר לעבדות כדי להסתנן ליעד עליו הן רוצות להשתלט.
במאה ה-24 החל הסינדיקט לקבל גזעים גם אחרים לארגון.
במאה ה-32, בסדרה "מסע בין כוכבים: דיסקברי", האוריונים והאנדוריאנים פעלו במשותף תחת הסינדיקט "שרשרת האזמרגד" שבראשו עמדה אוריונית בשם אוסיירה.
מחלף רעננה דרום
מחלף רעננה דרום הוא מחלף אשר מקשר את כביש 4, כביש 531 וכביש 554. בצמוד למחלף נמצא מרכז הפיתוח של אמדוקס בישראל והתחנה המרכזית של רעננה.
מבנה המחלף
המחלף הוא תלת-מפלסי. כביש 531 עובר בשני גשרים באורך 320 מטרים במפלס העליון, ומתחתיו עובר כביש 4 כאשר ביניהם רמפות ולולאה מקשרות (לא בכל הכיוונים). במפלס התחתון עוברת מנהרה עבור הרכבת באורך 1,825 מטר. בתחום המחלף נמצאת תחנת הרכבת רעננה דרום (שנבנתה על ידי חברת שפיר - הנדסה אזרחית וימית) ומהווית חלק ממסילת השרון.
פיתוח עתידי
במחלף אין אפשרות לנסיעה בכל הכיוונים. הכיוונים החסרים הם: 1. מכביש 4 צפון אל 531 מזרח. השלמת החסר באמצעות שינוי תב"ע שמקדמת עיריית כפ"ס מול משרד התחבורה. 2. מ-531 מערב לכביש 4 בכיוון צפון. הסעיף כלול בתת"ל 43 א' שמקודם על ידי נתיבי ישראל בות"ל. סטטוס תת"ל 43 א' נכון להיום: לפני הפקדה. 3. מ-531 מזרח לכביש 4 בכיוון צפון. אין כוונה להשלים סעיף זה לאור האילוצים הרבים ומיעוט הדרישה לכיוון זה. בנוסף, ולא הרחק משם, מקדמת עיריית כפ"ס תב"עות להשלמת קישורים ממחלפים בפרויקט אל העיר כדוגמת ירידה מ-531 אל רחוב סוקולוב בכיוון צפון.
היסטוריה
בשנות ה-90 של המאה ה-20 נבנה השלב הראשון במחלף שאיפשר כניסה ויציאה מכפר סבא בהצטלבות דרך כביש 402 וכביש 554 לכביש 4 דרך רחוב נתיב האבות. עם התחלת העבודות על חלקו המערבי של כביש 531 ב-2011 החלו גם העבודות לשדרוג המחלף. בינואר 2016 נפתח שלב ראשון בשדרוג המקשר בין כביש 4 דרום לכביש 531 מערב, ובין כביש 531 מזרח לכביש 4 דרום ולכביש 554 צפון. באפריל 2017 נחנכו במחלף גשרי כביש 531 באורך של כ-320 מטרים) העוברים מעל כביש 4.
הכישוף: הדור הבא
הסרט עלה לשידור בארצות הברית באמצעות שירותי הוידאו על פי דרישה ב-28 באוקטובר 2020.
ליהוק
ביוני 2019, קיילי ספאני לוהקה לתפקיד הראשי בסרט. בספטמבר 2019, גידעון אדלון, לובי סימון וזואי לונה הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט. באוקטובר 2019, ניקולס גאליצין, דייוויד דוכובני, ג'וליאן גריי ומישל מונאהן הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט. בנובמבר 2019, דונלד מקלין ג'וניור הצטרף לצוות השחקנים של הסרט.
צילומים
צילומי הסרט החלו באוקטובר 2019.
הפצה
הסרט עלה לשידור בשירותי הוידאו על פי דרישה ב-28 באוקטובר 2020, לאחר שהפצתו לקולנוע נדחתה בעקבות התפרצות מגפת הקורונה.
יחסי ארצות הברית–הפיליפינים
יחסי ארצות הברית–הפיליפינים הם יחסי החוץ בין ארצות הברית לבין הפיליפינים.
היסטוריה
בשנת 1896 החלה התקוממות מאסיבית נגד השלטון הספרדי בפיליפינים. המורדים הפיליפינים מצאו תמיכה בממשלת ארצות הברית. הנהגת ארצות הברית הבטיחה לעם הפיליפיני סיוע במאבק נגד האימפריה הספרדית. באפריל 1898 החלה ארצות הברית לבצע פעולות צבאיות נגד ספרד, בתואנה של סיוע ללאומנים המרדנים של קובה, הפיליפינים ופוארטו ריקו. ספרד, שהחזיקה במדינות אלה בחסותה מאז המאה ה-16, הפסידה במלחמה. ב-12 ביוני 1898 הכריזו הפיליפינים על עצמאותם מספרד (חודשיים בדיוק לפני תום מלחמת ארצות הברית-ספרד). עם זאת, ארצות הברית לא הכירה בעצמאות הפיליפינים וב-10 בדצמבר 1898, ממשלת ארצות הברית רכשה את הפיליפינים מספרד תמורת 20 מיליון דולר. הפיליפינים נפלו בחסות ארצות הברית, מה שגרם לחוסר שביעות רצון בקרב הרפובליקנים הפיליפינים.
הגורם המיידי להתפרצות המלחמה בין ארצות הברית לפיליפינים היה האירוע שאירע בליל ה-4 בפברואר 1899 בגשר סן חואן, בסמוך למנילה. חייל אמריקני ירה והרג פיליפיני שחדר לבסיס צבאי של ארצות הברית. החייל ניסה לעצור את הפיליפיני, אך הוא לא ידע את השפה האנגלית, מה שהביא לתוצאות טרגיות. המלחמה עלתה לארצות הברית כ-600 מיליון דולר.
בשנת 1935 הפיליפינים קיבלו שלטון עצמי, אולם במלחמת העולם השנייה נכבשו בידי האימפריה היפנית. במהלך המלחמה עמד צבא אמריקני־פיליפיני משותף בפיקודו של הגנרל דאגלס מקארתור במצור בחצי האי באטאן ובאי קורג'ידור. הגנרל מקארתור שנאלץ לעזוב את האי, לאחר כניעת הכוחות הנצורים, הבטיח לתושבי הפיליפינים כי ישוב (המשפט הלקוני "עוד אשוב" מצוטט עד היום וחקוק באתרים שונים בפיליפינים).
תקופת הכיבוש היפני התאפיינה באכזריות ולוותה בשעבוד פיליפינים רבים.
מאמצע שנת 1942 עד אמצע שנת 1944 מקארתור ונימיץ סיפקו אספקה וציוד לכוחות הגרילה הפיליפינים באמצעות צוללות, על מנת שאלה יוכלו להטריד את היפנים ולהשתלט על האזורים ההרריים ועל הג'ונגל, שהיוו כמחצית משטחו של הארכיפלג. פיליפינים רבים האמינו כי שחרור מעול הכיבוש היפני יניב חופש ועצמאות, אותה הבטיחה להם ארצות הברית.
בשנים 1944–1945 האמריקאים פלשו שוב לאיים במסגרת המערכה בפיליפינים. ניצחון אמריקאי הושג לאחר קרבות קשים ועקובים מדם.
הכוחות האמריקאים עזבו את הפיליפינים ב-4 ביולי 1946, שהוא התאריך שנקבע עוד לפני פרוץ המלחמה, ולא הושפע ממנה.
עד לא מזמן, היחסים בין ארצות הברית לפיליפינים התבססו על קשרים היסטוריים וצבאיים חזקים, כמו גם מחויבות לדמוקרטיה וכבוד לזכויות אדם. בשנת 2011 נחתמה הצהרת מנילה, אשר אישרה מחדש את אמנת ההגנה ההדדית בין ארצות הברית לפיליפינים משנת 1951, שמבססת את הבסיס לשותפות אמינה ומאוזנת בין המדינות.
נשיא הפיליפינים, רודריגו דוטרטה, שעלה לשלטון ב-30 ביוני 2016, הודיע על שינוי הקשרים מארצות הברית לכיוון סין ורוסיה. כמו כן תקף דוטרטה את ברק אובמה לאחר שהלה גינה אותו בעקבות הרג המוני של סוחרי סמים ברחבי הפיליפינים. לאחר שדונלד טראמפ הפך לנשיא בעקבות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, הודיעה דוטרטה על סיום העימות בין המדינות.
הסכמים צבאיים
בהסכם של 1947, ארצות הברית שמרה על בסיס אוויר גדול באי לוזון עד נובמבר 1991, ומתחם ימי במפרץ סוביק עד נובמבר 1992.
ביוני 2023 ארצות הברית והפיליפינים החליטו להרחיב את ההסכמים הצבאיים שלהם כשצבא ארצות הברית משתמש ב4 בסיסים נוספים.
יחסים כלכליים
בשנת 2016 היקף הסחר בין המדינות הסתכם ב-25 מיליארד דולר. ארצות הברית היא אחת המשקיעות הזרות הגדולות במשק הפיליפיני ושותפת הסחר השלישית בגודלה במדינה זו. יבוא ארצות הברית מהפיליפינים כולל: מכשירי מוליכים למחצה וחלקי מחשב, חלקי רכב, ציוד חשמלי, טקסטיל ובגדים, חיטה ומזון לבעלי חיים, ושמן קוקוס. יצוא אמריקני לפיליפינים כולל: מכונות, דגנים, ציוד חשמלי ותחבורה.
כדי להילחם בתוצאות אסונות טבע (למשל, טייפון חייאן בשנת 2013) בעשור האחרון, ארצות הברית סיפקה יותר מ-143 מיליון דולר לסיוע.
הגירה ותיירות
כארבעה מיליון פיליפינים אמריקאים גרים בארצות הברית, ומעל 220,000 אזרחים אמריקאים מתגוררים בפיליפינים. ההערכה היא כי שכ-650,000 תיירים אמריקאים מבקרים בפיליפינים מדי שנה.
קוקייה רצנית גדולה
קוקייה רצנית גדולה (שם מדעי: Geococcyx californianus) הוא מין של קוקייה הנפוצה בערבות ומדבריות בדרום ארצות הברית ובמקסיקו.
מאפיינים
אורכה של הקוקייה הרצנית מהזנב עד המקור נע בין 43 ל-61 ס"מ בממוצע ומשקלה 125–250 גרם. נוצותיה חומות, שחורות ולבנות. לקוקייה רגליים ארוכות. על אף שהיא מסוגלת לעוף היא מבלה את רוב זמנה על הקרקע.
הקוקייה הרצנית מסוגלת לרוץ במהירות של עד 35 ק"מ לשעה ובאופן כללי מעדיפה לרוץ מאשר לעוף. היא תעוף על מנת להימלט מטורפים מהירים יותר, כגון זאבי ערבות.
היא חיה באזורים פתוחים ולעיתים גם יבשים והיא אוכלת בעיקר בשר. היא ניזונה מחרקים, פרוקי-רגליים, זוחלים קטנים, כגון לטאות ונחשים קטנים, כולל ארסיים. הקוקייה יכולה לפרוש כנפיים כדי להפנט נחש ואז לדקור אותו במקורה. היא מגישה את המזון לגוזליה אך לא מרפה מהמזון עד שהיא מפרישה ממקורה נוזלי עיכול מיוחדים, שהגוזלים זקוקים להם.
פאוור ריינג'רס: דינו זעם
פאוור ריינג'רס: דינו זעם (באנגלית: Power Rangers: Dino Fury) היא העונה ה-28 וה-29 של תוכנית הטלוויזיה האמריקאית לילדים פאוור ריינג'רס. העונה הראשונה עלתה לראשונה בניקלודיאון ארצות הברית ב-20 בפברואר 2021 והסתיימה ב-18 בדצמבר 2021. זו תהיה העונה האחרונה של התוכנית שתשודר באינטרנט. העונה השנייה עלתה בבכורה בנטפליקס ב-3 במרץ 2022 והסתיימה ב-29 בספטמבר 2022; מה שהופך אותה לעונה הראשונה המשודרת בלעדית בשירות סטרימינג מקוון.
העונה השלישית של פאוור ריינג'רס: דינו זעם והעונה ה-30 של פאוור ריינג'רס בסך הכל, ששמה החדש יהיה "פאוור ריינג'רס: זעם קוסמי" שהוכרזה ב-28 באוגוסט 2022 ומתוכננת להקרנה בנטפליקס בסוף שנת 2023. זה יהיה המשך לקו העלילה של "פאוור ריינג'רס: דינו זעם", מה שהופך אותה לסדרה הראשונה מאז "פאוור ריינג'רס: מייטי מורפין" עם אותו צוות במשך יותר משתי עונות. כחגיגת יום השנה ה-30 לזכיינית, דינו קוסמי תציג חליפות מקוריות חדשות, עם צילומי זורד ונבלים שהותאמו מ-Uchu Sentai Kyuranger. העונה תכלול 10 פרקים. Cosmic Fury תהיה העונה הראשונה שלפאוור ריינג'רס יציג נקבה של ריינג'ר אדום לעונה שלמה.
Dino Fury היא סדרת הטלוויזיה הראשונה שהופקה על ידי Entertainment One לאחר רכישתה על ידי Hasbro ב-2019. העונה מופקת באמצעות צילומים, תלבושות ואביזרים מהסדרה "Kishiryu Sentai Ryusoulger".
"פאוור ריינג'רס: דינו זעם" זכתה בפרס עבור תכנות מצטיינים לילדים ולמשפחה בטקס פרסי המדיה ה-33 של GLAAD.
עלילה
צבא חייזרים מאיים להביא את כדור הארץ לקיצו. צוות פאוור ריינג׳רס חדש מקבל את כוחו מדינוזאורים ומתגייס להתמודד עם האיום. החבורה תתמודד מול אביר הריק שמנסה לאסוף כמה שיותר חייזרים להטענת מכונה מסתורית.
מדבבים
שיר פתיחה נעשה על ידי: דן קיזלר.
הפקה
בראיון ל-Den of Geek, המפיק בפועל, סיימון בנט, אמר ש"דינו זעם" תוכננה במקור להיות עונה אחת בת 22 פרקים לפני שעונה שנייה התקבלה והוזמנו 22 פרקים נוספים. בנט אמר שהפרקים הנוספים נועדו "לסתום את הפערים" בין פרקים שכבר נכתבו, בעוד שהעלילה הכללית נשארה זהה. בנט אמר שהחל עם דינו זעם, מותר לכתוב פרקים בסדרה, ואמר שלפני דינו זעם היו פרקים עצמאיים חובה מלבד שני הפרקים הראשונים ושני הפרקים האחרונים.
ב-28 ביוני 2023, הכריזו ש-"זעם קוסמי" תהיה העונה האחרונה של פאוור ריינג'רס שתצולם בניו זילנד.
פאוור ריינג'רס פלדת הנינג'ה
פאוור ריינג'רס פלדת הנינג'ה (אנגלית: Power Rangers Ninja Steel) היא סדרת פעולה/הרפתקאות אמריקאית בזיכיון ה"פאוור ריינג'רס". העלילה מתמקדת בצוות הפאוור ריינג'רס שנלחם בכוחות הרשע המבקשים להשתלט על היקום.
פרק הבכורה של הסדרה עלה לשידור בארצות הברית ב-21 בינואר 2017 בערוץ ניקלודיאון. הסדרה עלתה בישראל בחודש דצמבר 2017 בערוץ zoom, אך לא כל העונות שודרו בה.
תקציר העלילה
גלוונקס, שהוא אלוף בתוכנית ההיאבקות הבין-גלקטית הנִצפֵּית ביותר-"לוחמי הגלקסיה", מגיע לכדור הארץ על מנת להשיג את כוח כוכב הנינג'ה הנשמר בתוך הנקסוס פריזם המסתורי, אך אדם בשם דיין רומרו עוצר בעדו כשהורס את כוכב הנינג'ה ונעלם. בעקבות הקרב נגד גלוונקס דיין נעלם ולגלוונקס חוטף את בנו הצעיר ברודי ולוקח את הנקסוס פריזם. במשך עשר שנים אחרי הקרב בין דיין וגלוונקס על כדור הארץ, גלוונקס עורך תחרויות ברחבי הגלקסיות כדי למצוא את הלוחמים אשר יוכלו להוציא את ששת כוכבי הנינג'ה, שנוצרו מחלקיו של כוכב הנינג'ה, מתוך הנקסוס פריזם. ברודי, שנחטף על ידי גלוונקס לפני עשר שנים, מתיידד עם מכונאי בשם מיק ורובוט בשם רדבוט ויחד מצליחים לברוח לכדור הארץ מהחללית של גלוונקס כשבידם הנקסוס פריזם. כאשר גלוונקס מגלה על בריחתם של ברודי וחבריו, הוא שולח חייזרים שהשתתפו בתחרות שלו לכדור הארץ כדי לרדוף אחרי האסירים ולהחזיר לעצמו את הנקסוס פריזם. בעת בריחתם ברודי ורדבוט מאבדים את מיק. הם מותקפים על ידי אחד החייזרים של גלוונקס כשלעזרתם באים שני תלמידי תיכון - שרה ופרסטון. שלושת הנערים נבחרים על ידי הנקסוס פריזם להפוך לשלושה מתוך ששת הפאוור ריינג'רס פלדת הנינג'ה. במקום אחר מיק נופל יחד עם זבל חללי על מכוניתם של שני נערים אחרים, היילי וקלווין, במהרה הם מותקפים על ידי חייליו של גלוונקס. זוג הנערים מראים תושייה ואומץ בכך שמגינים על מיק מפני החייזרים, ומאוחר יותר נבחרים גם הם על ידי הנקסוס פריזם להיות פאוור ריינג'רס. במהלך הרפתקאותיהם של הריינג'רס מיק ורדבוט עוזרים להם ליצור נשקים ועזרים שונים, הכוללים זורד (רובוט ענק) לכל ריינג'ר, על ידי זריקת כוכבי נינג'ה (שוריקן), העשויים מפלדת הנינג'ה החללית שנמצאה לפני שנים על ידי דיין, לתוך הנקסוס פריזם. ברודי, ששהה עשר שנים על חלליתו של גלוונקס, לומד להכיר את החיים על כדור הארץ מחדש ובין לבין מקווה למצוא את אחיו הגדול אידן.
מאדאם אודיוס, מכשפת חלל בדמות שועל, שעוזרת לגלוונקס, מתכננת תוכנית זדונית כנגד הבוס שלה. היא חוטפת את הנער השישי שנבחר על ידי הנקסוס פריזם להיות פאוור ריינג'ר כדי להשיג את כוכבו ולא מספר דבר על כך לגלוונקס. הריינג'רס המוזהב מצליח להיחלץ מידיה של אודיוס הערמומית. הריינג'רס מנסים לגלות מי הוא הריינג'ר המוזהב המסתורי ואחרי שזה מציל אותם זהותו מתגלה - ליביי וסטון - זמר קאנטרי מפורסם. ליביי מצטרף לצוות הריינג'רס ומאוחר יותר מתגלה כאחיו הבכור של ברודי - אידן.
באחד הקרבות הריינגרס פוגשים בנסיכה ויארה, מגלקסיית האריה. ויארה באה במטרה לחסל את הריינג'רס, אך מגלה את רוחב לבם ורצונם להגן על אנשי כדור הארץ וכל מי שזקוק לעזרתם. לאחר שבגידתו של השומר שלה, ויארה מחליטה להעניק לריינג'רס את כוח אש האריה. בהתחלה מיק, שנמכר בתור עבד לגלוונקס על ידי הוריה של ויארה, לא סומך על הנסיכה, אבל לומד שזו משנה את אופן השלטון בגלקסיית הבית שלו לאחר שהיא עוזרת לו ליצור קשר עם הוריו.
לאחר המון קרבות כושלים, גלוונקס מחליט לטפל בכוחות עצמו בריינג'רס, שלא נותנים לו מנוח. הוא מצליח ללכוד חמישה מתוך הריינג'רים ומאיים על ברודי בחייהם של חבריו. ברודי מחליט לנהוג באותה הדרך בה נהג אביו לפני עשר שנים, הוא מרסק את כוכב הנינג'ה האדום שלו כדי שזה לא יגיע לידיו של גלוונקס. בזמן שגלוונקס נלחם בריינג'רס על כדור הארץ, מאדם אודיוס הערמומית מתכננת לבגוד בו סופית ולקחת את הכוחות לעצמה, אך מושכת מטאור ענק מהחלל שהורס את הספינה ושולח אותה אל החלל הפתוח. גלוונקס המרוגז ממשיך להילחם בריינג'רס, שאליהם כבר הצטרפו מיק ודיין (שהיה לכוד בתוך הנקסוס פריזם) והפכו לשני ריינג'רס אדומים נוספים. גלוונקס שגדל למיימדים גדולים מחוסל על ידי שמונת הריינג'רים והנקסוס פריזם. אי שם בחלל הפתוח, מאדם אודיוס מבטיחה שתחזור ותנקום בריינג'רס. בסוף הלחימה, הנקסוס פריזם מאבד את כוחו וכך גם כוחותיהם של הריינגרס אבדו. מיק חוזר לגלקסיה שלו.
בעונה השנייה מאדם אודיוס חוזרת אבל בסוף הרייגנרס מביסים אותה.
ממדים בסכנה
באחד הפרקים בעונה זו, חייזר בשם "לורד דרייבון" מאיים להשמיד את הממדים בהם חיים שאר הריינג'רס על ידי פלישה אליהם בעזרת צבא של ריינג'רס רובוטים שהם שיבוטים של ריינג'רס. על מנת לעצור אותו, הריינג'רס של העונה מאחדים כוחות עם: פרק זה היה פרק ספיישל לחגיגות 25 שנים לסדרה.
צער גידול בנות - הדור הבא
צער גידול בנות - הדור הבא (באנגלית: Fuller House) היא סדרת סיטקום אמריקאית ששודרה בין השנים 2016–2020 המהווה סדרת המשך לסדרה "צער גידול בנות" (1987–1995). הסדרה נוצרה על ידי ג'ף פרנקלין והופקה על ידי Jeff Franklin Productions ו-Miller-Boyett Productions בשיתוף עם Warner Horizon Television כסדרת מקור של רשת Netflix.
רוב צוות השחקנים הראשי של הסדרה המקורית שבו לגלם את דמויותיהן מסדרת-האם, חלקם כשחקנים קבועים בסדרת-הבת, וחלקם כאורחים. מרי קייט ואשלי אולסן, אשר גילמו יחדיו את דמותה של מישל טאנר ב"צער גידול בנות", הן השחקניות הראשיות היחידות של הסדרה המקורית, שלא לקחו חלק בצילומי סדרת ההמשך.
שידור הסדרה
בתחילה, Netflix הזמינה 13 פרקים של הסדרה, ששודרו כולם לראשונה ב-26 בפברואר 2016. למרות קבלת הפנים הצוננת של המבקרים, חזרה הסדרה לעוד 3 עונות נוספות. העונה הרביעית עלתה לשידור ב-14 בדצמבר 2018, והעונה החמישית והאחרונה עלתה לשידור ב-6 בדצמבר 2019.
הסדרה הופצה בנטפליקס ישראל גם בדיבוב עברי.
תקציר העלילה
כמו בסדרה המקורית, הסדרה מתרחשת בסן פרנסיסקו. הדגש הוא על דמותה של ד"ר די.ג'יי. טאנר-פולר, אלמנה צעירה, שהיא רופאה וטרינרית ואמא לשלושה בנים - ג'קסון, מקס וטומי. לאחר שבעלה הכבאי, טומי, נהרג בעת מילוי תפקידו, סטפני טאנר, אחותה הצעירה, וקימי גיבלר, חברתה הטובה (שהיא עצמה פרודה מבעלה ומגדלת לבד את בתה רמונה), מתגייסות לעזרתה ועוברות לגור איתה ביחד, על מנת לעזור לה לגדל את שלושת הבנים, דיי ג'יי סטפני וקימי מתחתנות בסוף העונה החמישית. בבוקר שלאחר החתונה, רמונה, פרננדו וקימי עוזבים את בית משפחת טאנר וכך גם סטפני וג'ימי ביחד עם דניאל אך בסוף מתחרטים ונשארים לגור עם דיי ג'יי והבנים ג'קסון, מקס וטומי. בנוסף מתגלה שסטפני בהריון מג'ימי.
ניו זילנד ברייקרס
ניו זילנד ברייקרס (באנגלית: New Zealand Breakers) היא קבוצת כדורסל ניו זילנדית מהעיר אוקלנד, המתמודדת בליגת העל האוסטרלית בכדורסל (NBL). הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים באולם "ספארק ארנה", המכיל 12,000 מקומות ישיבה.
זכתה באליפות הליגה האוסטרלית בעונות 2011, 2012, 2013 ו-2015.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 2003 על ידי שלושה אנשי עסקים ניו זילנדים מחבל ואיקטו. לאחר שרשמה מאזן כולל של 41 ניצחונות ו-89 הפסדים (31.5%) בארבע עונותיה הראשונות בליגה האוסטרלית, העפילה הקבוצה לראשונה לשלב הפלייאוף בעונת 2007/2008, בהובלת הקלע הניו זילנדי קירק פני. בעונה העוקבת צירפו הברייקרס את הרכז האמריקאי סי. ג'יי. ברוטון, בעזרתו העפילו לפלייאוף מהמקום השלישי בליגה, ואף גברו על אדלייד 36' ברבע הגמר, בדרך להפסד מול מלבורן טייגרס בחצי הגמר.
לקראת עונת 2019/2020 מונה המאמן הישראלי דן שמיר למאמן הראשי של הקבוצה. באותו הקיץ הצטרף לברייקרס שחקן התיכונים המבטיח אר. ג'יי. האמפטון, אשר נבחר בתחילת דראפט ה-NBA 2020 בבחירה ה-24 על ידי מילווקי באקס, וכשבוע לאחר מכן הועבר בטרייד לדנוור נאגטס.
בשנת 2022 החליף מודי מאור את דן שמיר בתפקיד המאמן.
בוג'ק הורסמן
תקציר העלילה
הסדרה עוקבת אחרי בוג'ק הורסמן (ויל ארנט), סוס מואנש שכיכב בסיטקום בשם "על הסוס" ששודרה ברשת ABC בין השנים 1987–1996.
עונה 1
בוג׳ק הוא סוס אדם ושחקן לשעבר בן חמישים, אשר בשנות ה-90 שיחק בסדרת סיטקום מצליחה בשם ״על הסוס״ (Horsing Around). בוג׳ק קיבל הצעה לכתיבת אוטוביוגרפיה מהוצאת ספרים בשם פינגווין. המו"ל של הוצאת הספרים פינגווין נמצא בלחצים נפשיים, היות שההוצאה עומדת להגיע למצב של פשיטת רגל, אך הוא מקווה כי הביוגרפיה על בוג׳ק הורסמן תניב לחברה הכנסות. היות שבוג׳ק לא מצליח לכתוב את האוטוביוגרפיה בעצמו, בהוצאה משדכים לו סופרת צללים בשם דיאן נוין, שתעזור לו בכתיבת הספר. בינתיים, מערכת היחסים הרומנטית של בוג׳ק עם הסוכנת שלו, החתולה הוורודה פריננס קרולין, מסתיימת, ואילו שותפו לדירה טוד משכנע את בוג׳ק לעשות מסיבה בביתו, כאשר המניע הנסתר של טוד הוא להשתמש במסיבה כדי לשלם את חובותיו. במסיבה, בוג׳ק פוגש לראשונה את דיאן, ורואה שהיא למעשה בת הזוג של יריבו מיסטר פינאטבאטר, כלב לברדור שהיה גם הוא כוכב טלוויזיה בעבר.
בפרק ה-2, בוג׳ק עומד במרכזה של שערורייה ארצית, כאשר הוא רב על קופסת דונאטס בסופר מרקט עם גיבור מלחמה לשעבר מחיל הים האמריקאי לשעבר (דמותו של הגיבור היא כלב ים. כלב ים באנגלית נקרא Seal. מדובר בשעשוע לשון על שמה של יחידת אריות הים מן הכוחות המיוחדים של ארצות הברית). בפרק 3, נפגש בוג׳ק עם ידידתו משכבר הימים, שרה לין (בדיבובה של קריסטן שאל), שהכיר כאשר הייתה ילדה-שחקנית בתקופתו בסדרה ״על הסוס״. שרה עוברת לגור עם בוג׳ק ויוצרת מהומה. בפרק ה-4, בוג׳ק מחליט להדריך את טוד, כאשר הוא מנסה לכתוב אופרת רוק משלו. טוד מצליח בסופו של דבר ועושה עבודה טובה, ומשבוג׳ק מבין זאת, הוא חושש שטוד יעזוב את ביתו והוא יישאר לבד, ולכן בסופו של דבר מחבל בהצלחתו של טוד.
בפרק ה-5, בוג׳ק מתלווה עם דיאן לנסיעתה לבוסטון כדי להיות נוכחת בלווייתו של אביה. בביקורו, בוג׳ק מתיידד עם משפחתה של דיאן. בינתיים, טוד ופרינסס קרוליין גובים תשלום בביקור בביתו הריק של בוג׳ק, תוך שגורמים למבקרים לחשוב שהם מבקרים בביתו של השחקן דייוויד בוריאנז.
בפרק 6, כאשר בוג׳ק חוזר מבוסטון, הוא משתכר וגונב את D|האות D, מן השלט של הוליווד, בניסיון להרשים את דיאן, מתוך קנאה אליה ויחסיה עם מיסטר פינאטבאטר. כאשר הוא מתעורר ומגלה זאת, הוא מנסה להחזיר את האות למקום ביחד עם מיסטר פינאטבאטר, שחושד שיש לבוג׳ק רגשות כלפי דיאן אבל מסכים לעזור לו בכל זאת. הוא מנסה לייצר עבור בוג׳ק הסחת דעת להעברת האות, ועוזר לו בכך, אולם בסופו של דבר בוג׳ק מגלה שמיסטר פיאנאטבאטר מספר לציבור וטוען שהוא בכלל זה שהעביר את האות D כמחווה לדיאן (האות הראשונה בשמה היא D). הציבור אוהב את סיפור האהבה, ומתרגל לכך ששלט הוליווד יהיה מעתה בלי האות D, ואף שמה של העיר הוליווד משתנה רשמית להוליוו (עד לסוף הסדרה, יישאר כך שם העיר). מיסטר פינאטבאטר מציע נישואים לדיאן והיא מסכימה.
בפרק 7, פרינסס קרולין חווה משבר מקצועי קשה, לאחר שסוכנות השחקנים שלה לא מתאחדת עם סוכנות מתחרה של יריבתה, ונסה גקו. היא מבינה אז שהקריבה רבות מחייה כדי לעזור לבוג׳ק לקבל תמיד את כל מאווייו, בעוד הוא לא מעריך זאת מספיק. בפרק 8, בוג׳ק מגלה כי חברו בעבר וכותב ״על הסוס״, הרב קזז (סטנלי טוצ'י) גוסס מסרטן, והולך לבקר איתו עם דיאן. בוג׳ק מנסה להתנצל בפני הרב על כך שבגד בו עשרים שנה לפני כן, כאשר לא עמד לצידו כשרצו לפטר אותו מעל הסוס. הרב סירב לסלוח לו ומגרש אותו. לאחר מכן, בוג׳ק מנסה לנשק את דיאן, מה שמעיב על יחסיהם. בינתיים, טוד פוגש בשתי בנות שמנסות לגנוב את המכונית של בוג׳ק כאשר טוד בתוכה.
בפרק 9, בוג׳ק רוצה לחבל בחתונתם של דיאן ומיסטר פינאטבאטר, אולם מקבל פתאום תפקיד כנהגו של מיסטר פינאטבאטר, לאחר שהוא איבד את רישיון הנהיגה שלו בעקבות תקרית עם הדוור. בפרק 10, בוג׳ק מצטלם לסרט בביתו של מיסטר פינאטבאטר, שנעשה בהשראת הגניבה של האות D משלט הוליווד שבוצעה כביכול על ידי מיסטר פינאטבאטר. הסרט מבוים על ידי עכביש בשם קוונטין טרנטולינו (שעשוע לשון על קוונטין טרנטינו). בינתיים דיאן מסיימת טיוטה ראשונה לספר שלה. בוג׳ק קורא את הספר וכועס לקרוא כיצד הוא מתואר בו, ואוסר עליה לשלוח להוצאה לאור. לאחר שדיאן מפרסמת קטע קטן מן הספר, בוג׳ק מפטר אותה מתפקידה כאוטוביוגרפית שלו.