cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אשכול רשויות יהודה ושומרון
פיתוח כלכלי
האגף לפיתוח כלכלי באשכול הוקם במטרה לקדם את הכלכלה האזורית בתחומי התיירות, האנרגיה והסביבה:
תיירות
אחד מהמאפיינים שמייחדים את אשכול יהודה ושומרון, הוא הנופים והאתרים ההיסטוריים שבו עוד מימי המקרא. מאפיין ייחודי זה, יחד עם יקבים רבים, מסלולי טיול ומגוון גאוגרפי, ממצב את תחום התיירות כעוגן כלכלי, ומהווה פוטנציאל להיות מוקד עניין לתיירות לאומית ובינלאומית.
אנרגיה
אגף הפיתוח הכלכלי פועל לקידום התייעלות אנרגטית ברחבי האשכול במגוון פרויקטים, ואף קיבל תקציב ממשרד האנרגיה לצורך תכנון מהלכים לקידום אנרגיה מקיימת.
סביבה
האשכול יחד עם איגודי ערים לאיכות סביבה (איגוד ערים שומרון ואיגוד ערים יהודה) בוחן את המענים השונים שניתן לקדם בתחום איכות הסביבה, בדגש על הקמת מתקני טיפול ברחבי יהודה ושומרון, ופינוי יעיל של פסולת מהרשויות.
אזרחים ותיקים ואנשים עם מוגבלות
בתחומי האשכול יש מחסור במסגרות לאנשים עם מוגבלות, שפעמים רבות נאלצים לנסוע הרחק על מנת לקבל שירות. האשכול מקדם מהלכים לפיתוח מסגרות איכותיות, מקצועיות וקרובות לבית. כמו כן, לטובת האזרחים הוותיקים הוקמה באשכול 'החממה להזדקנות מיטבית', שמטרתה לפתח מיזמים לטובת שיפור איכות חייהם של הוותיקים ברשויות האשכול.
כנס אשכול יו"ש
ב-8 ביוני 2022 נערך כנס אשכול יו"ש הראשון במעלה אדומים, במהלכו נשאו דברים פוליטיקאים ואישי ציבור כגון שרת הפנים איילת שקד, שר השיכון זאב אלקין, יו"ר האשכול יגאל להב, ראשי ראשויות מיו"ש כגון יו"ר מועצה אזורית שומרון יוסי דגן, מנכ"לי רשויות ביו"ש, ועוד.
פארק לאומי
האשכול מקדם תוכנית להקמת פארק לאומי בשטח של כמיליון דונם בין ירושלים לים המלח, על מנת להפוך את האזור ליעד תיירותי מבוקש. על פי התכנון הפארק אמור להתחיל באזור כוכב השחר ויגיע עד אזור ההרודיון במזרח גוש עציון.
איליה גראנדה
איליה גראנדה (בפורטוגזית: Ilha Grande, מילולית "אי גדול") הוא אי הממוקם מול חופי מדינת ריו דה ז'ניירו, בברזיל, כ-160 קילומטרים מערבית לעיר ריו דה ז'ניירו. האי, שהוא חלק מהרשות העירונית, נותר ברובו לא מפותח. במשך כמעט מאה שנה סגרה ממשלת ברזיל את האי לתנועה חופשית או להתיישבות, כי תחילה שיכנה בו מושבת מצורעים ולאחר מכן בית כלא שמור היטב. בכלא קנג'ידו מנדס (Cândido Mendes) שוכנו כמה מהאסירים המסוכנים ביותר במערכת העונשין הברזילאית. הוא נסגר בשנת 1994. באי חיים כ-5,000 תושבים, כשהיישוב הגדול ביותר באי הוא "וילה דו אבראו" (Vila do Abraão) וחיים בו כ-1,900 תושבים. אל היישוב אפשר להגיע בשירות מעברות מאנגרה דוס חייס, כ-25 קילומטרים משם.
האי, ששטחו 193 קילומטרים רבועים, הוא יעד תיירותי פופולרי שידוע ביופי נופיו, 86 חופים טרופיים בתוליים, הצמחייה השופעת והנוף המפורץ שלו. הנקודה הגבוהה ביותר היא פיקו דה פדרה ד'אגווה בגובה 1,031 מטרים. ב-1971 הוקם באי הפארק המדינתי איליה גראנדה (Parque Estadual da Ilha Grande) שכלל בתחילה 55.94 קילומטרים רבועים, שכמעט מחציתם (47%) היו מכוסים ביער גשם אטלנטי צפוף, היער האטלנטי (Mata Atlântica). ב-2007 הורחב שטח הפארק ל-120.72 קילומטרים רבועים, כ-62.5% מכלל השטח של איליה גראנדה. שאר האי כפוף למגבלות פיתוח מחמירות.
היסטוריה
חפירות ארכאולוגיות באי חשפו עדויות לנוכחות של ציידים-לקטים באי מבערך 3,000 לפנה"ס. התגלו כלי אבן וערימות פסלות של קונכיות.
באמצע המאה ה-16 כתב שכיר החרב את ספר המסע הראשון בו מוזכר האי. בשירות משפחת המלוכה הפורטוגלית הוא פיקד על מבצר קטן מצפון לסאו ויסנטה. בתחילת 1554 הוא נשבה על ידי אינדיאנים. בזמן המערכה עם שבטי הטופי הוא עבר באי.
לאחר יותר מתשעה חודשי מאסר, הוא שוחרר על ידי קפטן צרפתי בשנת 1555. הוא חזר ל (הסן) ופרסם את הכרוניקה שלו במרבורג בשנת 1557 "Warhaftige Historia vnd beschreibung eyner Landtschetzt der Wilden / Nacketen / Grimmigen Menschfresser Leuthen" ( היסטוריה אמיתית ותיאור של נוף של אנשים פראיים, עירומים, אוכלי אדם אכזריים). הספר של שטאדן הוא התיאור הראשון של מנהגי האינדיאנים בברזיל.
מאגרי מים מתוקים גדולים, פירות טרופיים, יערות נרחבים של עץ ברזיל, עץ יקר ערך, אבל מעל הכל הקרבה לעיר הנמל פאראטי, ממנה נשלח הזהב הברזילאי לאירופה, הפכו את איליה גראנדה למקלט מועדף עבור שודדי ים ופריבטירים אירופאים לאחר פשיטה על ערים. כ-50 ספינות טרופות בין אנגרה דו חייס לאיליה גראנדה מעידות על הקרבות שהתרחשו בין פיראטים, אינדיאנים ופורטוגלים במאות ה-16 וה-17.
במאה ה-18, הפך איליה גראנדה למקום מרכזי בסחר העבדים. באחד הפרקים האפלים ביותר של ההיסטוריה הברזילאית, נחתו ספינות עם גברים, נשים וילדים מאפריקה על החופים של פלמאס ודויס חיוס במשך יותר מ-200 שנה, שנועדו לעבודה הקשה במטעי קני הסוכר וב (חוות) של ריו דה ז'ניירו.
על מנת להצליח לעמוד בביקוש הגובר לעבודה לאחר ביטול העבדות ב-1888, פתחה ברזיל את שעריה למהגרים - בעיקר אירופיים ואסייתים. מכיוון שכמה מהמדינות הללו בתקופה זו סבלו מהתפרצויות של מגיפות הכולרה הורה פדרו השני, קיסר ברזיל להקים באיליה גראנדה בית חולים שבו נאלצו המהגרים להיכנס להסגר לזמן מה, בטרם הורשו רשמית להיכנס לברזיל. יער גשם טרופי מכסה כיום את חורבות בית החולים, אך הן עדיין שם.
המקום נבחר כי בריחה מהאי נחשבה אז חסרת סיכוי, שכן היבשת נמצאת במרחק של כ-25 קילומטרים משם. משנת 1903 נכלאו שם עד 1,000 אסירים שנשפטו בשל פשיעה חמורה. לאחר מכן בתקופת "המדינה החדשה" ומאוחר יותר בתקופת הדיקטטורה הצבאית מ-1964, לצד אסירים מהפיקוד האדום, ובעיקר אסירים פוליטיים. בשנת 1993 החליטה ממשלת מדינת ריו דה ז'ניירו לסגור את הכלא. בשנת 1994 פוצץ מתחם הבניינים בהוראת מושל המדינה. בבניין שוכן כיום מוזיאון Museu do Cárcere.
לאחר מכן קיבלה אישור להקים מרכז ללימודי סביבה ופיתוח בר קיימא (Centro de Estudos Ambientais e Desenvolvimento Sustentável (CEADS)), שנחנך ב-1998.
ב-1 בינואר 2010 התרחשה מפולת הרסנית בחוף פראיה דו בננאל (Praia do Bananal). כמה מבנים של מלון פוסאדה סנקאי שנמצאו שם נהרסו, 26 אנשים איבדו את חייהם.
אקולוגיה
איליה גראנדה הוא אחד השרידים הראשוניים ביותר של יער הגשם האטלנטי של ברזיל, מה שהופך אותו לאחת המערכות האקולוגיות העשירות בעולם. כנקודה חמה למגוון ביולוגי ושימור, שוכנים בו כמה מהאוכלוסיות הגדולות שנותרו של מינים רבים בסכנת הכחדה, כולל עורב-פרי אדום-צוואר (Pyroderus scutatus), שאגן חום (Alouatta fusca), עצלן רעמתי (Bradypus torquatus), מין האמזונה Amazona rhodocorytha, קיימן רחב-חרטום (Caiman latirostris), צבי נהרות, מינים של נחשים ודולפין הנהרות. הים מסביב לאי, המוגן אף הוא, מכיל התכנסות ייחודית של בעלי חיים ימיים של אקלים טרופי, סובטרופי וממוזג, וייתכן שהוא המקום היחיד בעולם שבהם ניתן לראות אלמוגים ודגים טרופיים כולל כרישים יחד עם צבי ים, פינגווינים מגלניים ולווייתנאים כמו אובלנה דרומית, לווייתן גדול-סנפיר, לווייתן בריד, קטלן, ודולפינים.
האי שוכן בתוך "אזור הגנת הסביבה טאמויוס" (Área de Proteção Ambiental de Tamoios) בשטח של 124 קילומטרים רבועים, שנוצר ב-1982. האי (ואזור הגנת הסביבה) מכיל את "שמורת הפיתוח בר-קיימא אוונטוריירו" (Reserva de Desenvolvimento Sustentável do Aventureiro), שנוצרה בשנת 2014 מהפארק הלאומי הימי לשעבר אוונטוריירו, אשר היה משולב עם "השמורה הביולוגית המדינתית פראיה דו סול" (Reserva Biológica Estadual da Praia do Sul). 62.5% משטח האי מכוסה על ידי "הפארק המדינתי איליה גראנדה" (Parque Estadual da Ilha Grande), וביחד 87% משטח האי הם אזורים מוגנים.
תיירות
הממשלה מעודדת תיירות אקולוגית בקנה מידה קטן לאי. אף על פי שאין בו כבישים וחל איסור על כלי רכב ממונעים, יש באי יותר מ-150 קילומטרים של מסלולי הליכה המחברים את כל כפרי החוף והכפרירים. מקומות לינה (pousadas) זמינים ליד רבים מ-86 החופים הבתוליים של האי. לחלקם ניתן להגיע רק בסירה ולעיתים קרובות הם מרוהטים בפאר. אחת הפעילויות הפופולריות ביותר עבור המבקרים היא טרק לחוף לופס מנדס (Lopes Mendes), כשעתיים הליכה מהיישוב אבראו. מההר "פיקו דה פאפאגיו" (Pico do Papagaio, "פסגת התוכי", 982 מטרים) יש תצפית על כל האי ועם ראות טובה אל היבשת למנגרטיבה. חברות נסיעות מציעות כעת טיולי צפייה כדי לראות את החופים השונים של האי, שבילי ההרים והמפלים.
אנתוני ברינדיסי
אנתוני ג'וזף ברינדיסי (באנגלית: Anthony Joseph Brindisi; נולד ב-22 בנובמבר 1978) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-22 של מדינת ניו יורק בשנים 2019–2021. מחוז קונגרס זה מכסה שטח גדול במרכז מדינת ניו יורק, החל מימת אונטריו שבצפון לגבול הדרומי של ניו יורק עם פנסילבניה, ובו שוכנות הערים יוטיקה ובינגהמטון. הוא נבחר לתפקיד בבחירות 2018 אחרי שגבר על נציגת המחוז המכהנת קלאודיה טני. בבחירות 2020 התמודדו השניים שוב על ייצוג המחוז, אך הפעם המירוץ לא הגיע להכרעה וזהות המנצח טרם נקבעה, גם לאחר התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. בפברואר 2021 הוכרעו הבחירות לטובת טני, ברוב זעום של 109 קולות בלבד וברינדיסי הודה בהפסדו.
ביוגרפיה
ברינדיסי נולד בשנת 1978 ביוטיקה, אחד מבין ששת ילדיהם של לואי וג'קלין ברינדיסי. אמו נפטרה מחלת הסרטן כשהיה בן ארבע. הוא למד במכללה הקהילתית מוהוק ואלי, בטרם סיים את לימודיו במכללת סיאנה בשנת 2000. ב-2004 השלים לימודי תואר שני במשפטים בבית הספר למשפטים באולבני. מאוחר יותר הצטרף למשרד עורכי הדין שאביו ייסד כאשר נהיה לעורך דין מוסמך.
לאחר מינויה של רואן דסטיטו לנציבת משרד השירותים הכלליים של מדינת ניו יורק, ברינדיסי זכה ב-13 בספטמבר 2011 בבחירות מיוחדות להחלפתה במחוז הבחירה ה-119 בניו יורק. בשנת 2012 התמודד לתקופת כהונה מלאה ללא התנגדות, וכך עשה גם בבחירות 2014 וגם בבחירות שנתיים אחר כך. ב-2013 הצביע נגד "NY SAFE Act", חוק לבקרת נשק שהועלה כתגובה לאירועי הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק. בעקבות זאת, איגוד הרובאים הלאומי הביע תמיכה במועמדותו ב-2016, וב-2017 העניק לו דירוג בן מאה אחוזים.
במהלך בחירות אמצע הכהונה ב-2018, התמודד ברינדיסי לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-22 של מדינת ניו יורק. הוא ניצב בפני נציגת המחוז המכהנת קלאודיה טני, אשר הייתה שמרנית נחרצת ותומכת נלהבת של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ במחוז קונגרס בו נחשבו הבוחרים הרפובליקנים למתונים באורח מסורתי. ב-19 בנובמבר 2018 הכריז ברינדיסי על ניצחונו בבחירות. עד 20 בנובמבר גדלה הובלתו למעלה מכ-3,900 קולות וב-28 בנובמבר היא הודיעה על הפסדה. ב-3 בינואר 2019 ברינדיסי הושבע לתפקידו בקונגרס ה-116.
ברינדיסי הכריז על התמודדותו לתקופת כהונה שנייה בבחירות 2020. באוקטובר 2019 הודיעה טני כי תתמודד מולו בשנית על ייצוג המחוז. החל מ-2 בדצמבר 2020, החלה טני להוביל על ברינדיסי בפער של 12 קולות בלבד, באחד משני המרוצים לבית הנבחרים שנותרו ללא הכרעה לצד זה במחוז הקונגרס השני של איווה, בו זכתה לבסוף מריאנט מילר-מיקס. ב-8 בדצמבר 2020 הורה שופט במדינת ניו יורק לספור מחדש את כל ההצבעות, כולל כאלה בקלפיות זמניות והצבעות שנויות במחלוקת שלא נכללו בספירה הראשונית. ב-8 בפברואר 2021 הבחירות הוכרעו לטובתה של טני בהוראת בית משפט, ולאחר כי הסתמנה הובלתה ב-109 קולות על פני ברינדיסי (156,099 לטני לעומת 155,989 לברינדיזי), יריבה הודה בהפסדו ובירך אותה על ניצחונה, ובכך תמו בחירות 2020 בארצות הברית עם היבחרה של טני בחזרה אל בית הנבחרים.
המועצה הישראלית למניעת עישון
המועצה הישראלית למניעת עישון הוא ארגון שנוסד באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20.
היסטוריה
הארגון נוסד לפי רעיון של פנינה הרצוג, מבכירי משרד הבריאות שעמדה בראש המחלקה ליחסים בין לאומיים שלו, סגנית יו"ר ארגון הבריאות העולמי של האומות המאוחדות - האו"ם, נציגת ישראל בסניף האירופי של ארגון הבריאות העולמי, וסגנית למנכ"ל משרד הבריאות. היא גם הייתה יו"ר הראשונה של המועצה.
המועצה מרכזת, לשם מניעת העישון, גופים ויחידים, הפעילים לשם מניעת העישון, וכאלה שבתוקף תפקידם אמורים לטפל בנושא מניעת העישון. המועצה איננה גוף מאוגד, אלא היא פתוחה לחברות ולדיונים מצד כל מי שאין לו אינטרס בקידום מוצרי טבק ועישון. המועצה מקיימת דיוני עומק בנושאים הקשורים למניעת עישון באופן תדיר.
תחילה נקראה בשם "הפורום למניעת עישון". במשך שנים שימש ד"ר טוביה לרר כיו"ר המועצה. מתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 יו"ר המועצה הוא עמוס האוזנר.
מדריגות
מדריגות הוא אלבום של הזמר החסידי-אמריקאי שמילי אונגר. האלבום יצא ב-2020 והוא מכיל 14 רצועות. את האלבום הפיק נפתלי משה שניצלר.
באלבום לחנים מאת הרשי ויינברגר, נפתלי משה שניצלר, הרב שלמה קאליש, יונה ליפשיץ, פינקי ובר, ר' ישראל באדאנסקי ומעט ניגונים מחצרות חסידיות.
השירים "לך" ו"אמן" מתוך האלבום יצאו כקאבר באלבום פרויקט איקס עם ארי היל ואלי מרקוס. השיר ירא שמים זכה להצלחה רבה ולביצועי קאבר רבים בהם: מוישי שוורץ עם יוסי לקס, קולעוילם של מקהלת מלכות.
Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus
Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus (בעברית: האנה מונטנה 2: לפגוש את מיילי סיירוס) הוא אלבום פסקול כפול של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס. האלבום יצא לאור ב-26 ביוני 2007, על ידי חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס. האלבום הוא הפסקול של סדרת הטלוויזיה "האנה מונטנה" ואלבום הבכורה של סיירוס.
עם יציאתו, נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200.
רקע והפקה
האלבום הופק על ידי אנטונינה ארמאטו, זאנדי בארי, מייקל ברדפורד, דוריאן, קרוזייה סקוט קטלר, טובי גד, אנדי דוד, קארה דיוגרדי, מתיו ג'רארד, בריאן גרין, ג'יימי יוסטון, טים ג'יימס, מרקו מרינגלי ואן פרבן. האלבום כולל בתוכו שירים בסגנון הפופ רוק, ושירים בסגנון הפופ.
כמו כן, כמה שנים לאחר צאתו, עלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
Hannah Montana 2
"Nobody's Perfect" יצא לאור במקור ב-20 במרץ 2007, עם ההוצאה המחודשת של הפסקול המקורי של האנה מונטנה. מאוחר יותר שימש השיר כסינגל הראשי של Hannah Montana 2, ויצא לאור בנפרד ב -15 במאי. השיר הגיע למקום ה-27 בבילבורד הוט 100 האמריקאי. למרות שלא יצאו לאור סינגלים נוספים רשמיים, כמה רצועות מהפסקול נכנסו למצעדים בארצות הברית. "Life's What You Make It" היה השיר המצליח ביותר מהאלבום, לאחר שנכנס למצעד במקום 25. "Rock Star", "Make Some Noise" ו- "Friend True" נכנסו למצעד במקומות הנמוכים והגיעו בהתאמה למקומות 81, 92 ו-99.
Meet Miley Cyrus
"See You Again" יצא לאור כסינגל הראשי ב-29 בדצמבר 2007. הוא הגיע למקום 10 בבילבורד הוט 100, והפך לשיר הראשון של סיירוס שהגיע לעשירייה הראשונה בארצות הברית. הרמיקס של השיר, "Rock Mafia Remix" נכלל באלבום האולפן השני של סיירוס, Breakout, ויצא לאור ב-11 באוגוסט 2008 כסינגל. "Start All Over" יצא רק באוסטרליה כסינגל השני ב-11 במרץ 2008. השיר הגיע למקום 68 בארצות הברית. הקליפ הנלווה אליו יצא לאור ב-14 בדצמבר 2007.
סיבוב הופעות
סיירוס יצאה לסיבוב ההופעות Best of Both Worlds Tour בשנים 2007–2008. הוא שימש בעיקר ככלי קידום מכירות עבור האלבום Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus; עם זאת, "Just Like You", "Pumpin 'Up the Party", "I Got Nerve" ו-"The Best of Two Worlds" מהפסקול המקורי של האנה מונטנה נכללו במופע. סיבוב ההופעות הוכיח את עצמו כמוצלח מבחינה מסחרית, לאחר שהכניס 54 מיליון דולר, ואילו העיבוד הקולנועי שיצא לאור בשנת 2008, האנה מונטנה ומיילי סיירוס: מופע הטוב שבשני העולמות הרוויח כ-70 מיליון דולר. האחרון יצא לאור כסט CD/DVD בלעדי לוולמארט, שכותרתו Best of Both Worlds Concert, במרץ 2008.
ביקורות
מבקרי אתר האינטרנט AllMusic הביעו חשש מכך שסיירוס, אבל החמיאו לאלבום על השילוב של. הם גם ציינו את השיר "East Northumberland High" של סיירוס כרצועה הבולטת מתוך שני הדיסקים. הארגון Common Sense Media סבר כי ההוצאה לאור של Hannah Montana 2 ו-Meet Miley Cyrus כפרויקט יחיד היה בעל ערך עבור הקהל הצעיר שהוא משך אליו.עם זאת, הם מתחו ביקורת על הפקתו והיותו, והוסיפו כי האלבום למרות זאת, אתר האינטרנט PluggedIn סיפק ביקורת חיובית יותר, וציין כי האלבום הוא  והשווה את סגנונה המוזיקלי לזה של אשלי סימפסון. אנטרטיינמנט ויקלי שיתף ביקורת דומה, והשווה את המוזיקה של סיירוס לזו של הילרי דאף ואבריל לאבין. הם כתבו כי הדיסק הראשון, בעוד הדיסק השני בלט בליריקה הנועזת שלו.
הצלחה מסחרית
בארצות הברית, Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus הופיע לראשונה במקום הראשון בבילבורד 200 עם מכירות בשבוע הראשון של 326,000 עותקים. בכך הוא עלה על מכירות השבוע הראשון של הפסקול Hannah Montana, שפתח עם 281,000 יחידות בשנה הקודמת. האלבום מאוחר יותר קיבל תואר פלטינה משולשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) בגין מכירה של שלושה מיליון עותקים. Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus פתח במקום השלישי במצעד האלבומים הקנדי, וקיבל תואר פלטינה במדינה. בחודש מרץ 2008, Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus הגיע למקום השישי באותו שבוע בו Best of Both Worlds Concert הגיע למקום העשירי בשבוע השני לצאתו. האלבום גם הגיע למקום ה-18 בטופ 100 במקסיקו, שם מאוחר קיבל תואר זהב.
האלבום זכה להצלחה גם באירופה. המיקום הגבוה ביותר ביבשת הייה בנורווגיה, שם הגיע למקום השמיני. האלבום הגיע גם לעשרים הראשונים באוסטריה, דנמרק, פורטוגל ושווייץ.
דיבוב בישראל
הדיבוב בישראל נעשה בשפה העברית, וראשיתו בשנות ה-70 של המאה ה-20. לעומת מדינות רבות בעולם בהן מדבבים סרטים גם לקהל בוגר, הדיבוב בארץ נעשה כמעט לגמרי לסרטי ולסדרות ילדים, למעט כמה יוצאי דופן.
הסדרה "בילבי" משנת 1973, שהייתה סדרה מצולמת, נחשבת לסדרה המדובבת הראשונה בעברית, ולפניה היה נהוג לשדר סדרות ילדים זרות כשהן מלוות בכתוביות.
חלוצת הדיבוב העברי היא שפרירה זכאי, שעסקה בדיבוב מ-1973 עד 2008.
בשנת 1980 הציע הסופר וחבר הכנסת משה שמיר הצעת חוק לשימוש בדיבוב לשם ביסוס מעמד השפה העברית. חוקר הספרות מנחם פרי התנגד בחריפות:
גוון ג'ון
ראשית חייה
גוון ג'ון נולדה בהוורפורדווסט, ויילס, השנייה מבין ארבעת ילדיהם של אדווין ויליאם ג'ון ואשתו אוגוסטה. אחיה הגדול של גוון היה תורנטון ג'ון; אחיה הקטן היה אוגוסטוס ויניפרד. אביה אדווין ג'ון היה עורך דין שאופיו הטיל פחד על משפחתו, ואמה אוגוסטה נעדרה לעיתים קרובות מהבית בגלל בריאות לקויה, והותירה את שתי אחיותיה - לתפוס את מקומה במשק הבית. אוגוסטה הייתה ציירת צבעי מים חובבת, ושני ההורים עודדו את ההתעניינות של הילדים בספרות ובאמנות. אמה נפטרה כאשר גוון הייתה בת שמונה.
לאחר מותה בטרם עת של אמם בשנת 1884, המשפחה עברה לטנבי בפמברוקשייר, ויילס, שם קיבלה חינוך ראשוני יחד עם אחותה. בנוסף לאחותה היו לה גם שני אחים, ת'ורנטון ואוגוסטוס. האחים נסעו לרוב לחופי טנבי לצייר גוון ג'ון אמרה שהיא עשתה "רישומים מהירים של שחפים, צדפים ודגים על פיסות נייר, או לפעמים רשמה בחלק הקדמי של הספר שהיא קראה." אף על פי שציירה מגיל צעיר, העבודות המוקדמות ביותר שנותרו הן משנתה התשע-עשרה.
חינוך
בשנים 1895–1898 גוון למדה בבית הספר לאמנות בסלייד, שם תוכננה תוכנית הלימודים על פי השיטה הצרפתית. המקום היה בית הספר לאמנות היחיד בבריטניה שאיפשר כיתות מעורבות, אף על פי שבדרך כלל לא היה ערבוב בין גברים ונשים בכיתות הלימוד. כמו אחיה הצעיר, אוגוסטוס, שהחל את לימודיו שם בשנת 1894, היא למדה רישום דמויות אצל הנרי טונקס. במהלך תקופה זו, היא ואוגוסטוס חלקו מגורים, והקטינו עוד יותר את הוצאותיהם על ידי קיום תזונה של אגוזים ופירות.
היא פיתחה מערכת יחסים קרובה עם האישה שתיהפך לאשת אחיה, אידה נטלשיף. באותה תקופה הייתה לה מערכת יחסים עם הצייר אמברוז מקאבוי מחבריה של אחיה, שהיה קשר זמני. חברותיה הטובות כללו גם את אורסולה טירוויט וגוון סלמונד. גוון ג'ון זכתה בפרס סרפד מלוויל לציור הדיוקן בשנה האחרונה שלה בסלייד.
בשנת 1898 היא הגיעה לביקור הראשון בפריז עם שני חברים מהסלייד. שם למדה אצל ג'יימס מקניל ויסלר בבית הספר שלו. היא חזרה ללונדון בשנת 1899, והציגה את עבודותיה לראשונה בשנת 1900, במועדון האמנות החדשה באנגלית. מצבה הכספי היה קשה ובשנים 1900–1901 היא חיה בבניין נטוש.
צרפת
בסוף 1903 נסעה לצרפת עם חברתה דוריליה מקניל (לימים אשתו השנייה של אוגוסטוס). עם הגעתם לבורדו, הם יצאו לסיור רגלי עם ציוד האמנות בידם, מתוך כוונה להגיע לרומא. כשהם ישנות בשדות וחיים מכסף שהרוויחו בדרך ממכירת רישומי פורטרטים, הן הגיעו עד לטולוז. בשנת 1904 נסעו השתיים לפריז, שם מצאה גוון ג'ון עבודה כדוגמנית אמנית, בעיקר עבור אמניות נשים.
באותה שנה היא החלה לדגמן עבור הפסל אוגוסט רודן, והפכה לאהובתו לאחר שהוצגה על ידי הילדה פלודין.
מסירותה לרודן המבוגר בהרבה, שהיה האמן המפורסם ביותר בתקופתו, המשיכה ללא הפוגה במשך עשר השנים הבאות, כפי שתועד באלפי המכתבים הלוהטים ששלחה אליו. רודן נאלץ בסופו של דבר להרחיק אותה ממנו בכוח.
במהלך שנותיה בפריז היא פגשה רבים מהעילית האמנותית המובילים בתקופתה, כולל מאטיס, פיקאסו ועוד, אך ההתפתחויות החדשות באמנות תקופתה לא השפיעו עליה, והיא עבדה בבדידות. בשנת 1910 היא מצאה מגורים במודון, פרבר של פריז, שם נשארה למשך שארית חייה. כאשר הסתיים הרומן שלה עם רודן, חיפשה ג'ון נחמה בקתוליות, ובסביבות שנת 1913 היא התקבלה לכנסייה. יומניה מהתקופה מעידים על מדיטציות ותפילות. היא כתבה על רצונה להיות "אמנית קטנה של אלוהים" ו"להפוך לקדושה".
קריירה
גוון התקשרה לפטרון חשוב - קווין ג'ון, אספן אמנות אמריקני, אשר משנת 1910 ועד מותו בשנת 1924, רכש את רוב העבודות שגוון ג'ון מכרה. התמיכה של קווין שחררה את ג'ון מהצורך לעבוד כדוגמנית, ואפשרה לה להתמסר לעבודתה. אף על פי שהשתתפה בתערוכות באופן קבוע למדי, הפרפקציוניזם שלה יצר בה אמביוולנטיות ניכרת כלפי תערוכות. אחד מציוריה נכלל בתערוכת הארמורי בניו יורק, שסייע קווין לארגן. בערך בשנת 1913, כחובה למסדר האחיות הדומיניקניות במודון, היא החלה בסדרת דיוקנאות של מארי פוסה (1653–1744), מייסדת המסדר. ציורים אלה, ייצרו פורמט שהפך לאופייני לגוון ג'ון: דמות נשית בתנוחת ישיבה, באורך שלושה רבעים. היא ציירה מספר רב של גרסאות בנושאים כמו "אישה צעירה בשמלה כחולה מנומרת", "ילדה אוחזת חתול".
במודון היא חיה בבדידות, למעט החתולים שלה. היא רצתה להימנע מקשרים משפחתיים, וההחלטה שלה לגור בצרפת אחרי 1903 אולי הייתה תוצאה של רצונה להימלט מאישיותו של אחיה המפורסם, אף שלדברי היסטוריון האמנות דייוויד פרייזר ג'נקינס, "היו מעט מקרים שבהם היא עשתה משהו בניגוד לרצונה, והיא הייתה השולטת יותר מבין השניים."
גוון ג'ון הציגה בפריז לראשונה בשנת 1919 בסלון הפריזאי, והציגה שם עד אמצע שנות העשרים, לאחר מכן היא התבודדה יותר ויותר וציירה פחות. הייתה לה רק תערוכת יחיד אחת בחייה, בגלריות ניו-צ'ניל בלונדון בשנת 1926. באותה שנה רכשה חדר במודון. בדצמבר 1926, מבועתת לאחר מות חברתה הוותיקה רילקה, היא נפגשה וביקשה הדרכה דתית מצד שכנה, הפילוסוף ז'אק מריטה. היא פגשה גם את גיסתו, וורה אוומנסוף, עמה יצרה את מערכת היחסים הרומנטית האחרונה שלה, שנמשכה עד 1930.
ב־10 בספטמבר 1939 היא כתבה את צוואתה ואז נסעה לדייפ, שם התמוטטה ואושפזה. היא נפטרה שם ב-18 בספטמבר 1939.
אומנות
כמות היצירות שלה ששרדו היא קטנה יחסית. סך הכל 158 ציורי שמן ידועים אשר לעיתים רחוקות עולים על גודל של 60 ס"מ בגובה או ברוחב. רוב הציורים הם דיוקנאות, אך היא ציירה גם טבע דומם, וכמה נופים.
היא כתבה: "חתול או גבר, זה אותו דבר לצייר... לאובייקט אין שום חשיבות." אף על פי שגרה בצרפת מגיל 28 ועד מותה, בעבודתה גילתה תמיד רגישות בריטית.
ציוריה המוקדמים, צבועים באמצעות זיגוג דק באופן המסורתי של הציירים הישנים. החל מסדרת ציוריה של מארי פוסה (1913 בקירוב), סגנונה מאופיין בצבע עבה יותר המרוח בנגיעות קצרות, דמוי פסיפס. ההרגל שלה היה לצייר שוב ושוב את אותו נושא. דיוקנאותיה הם בדרך כלל נשים אנונימיות, שיושבות בתבנית אורך של שלושה רבעים, כשידיהן בחיקם.
הרישומים של ג'ון נספרים באלפים. בנוסף לעבודות סטודיו, היא הכינה רישומים וצבעי מים רבים של נשים וילדים בכנסייה. בניגוד לציורי השמן שלה של נשים בודדות, הרישומים האלה מתארים לעיתים קרובות קבוצות. היא גם ערכה רישומים רבים של החתולים שלה. מלבד שני תחריטים שציירה ב-1910, היא לא הדפיסה הדפסים.
היומנים והמכתבים שלה מכילים ביטויים אישיים רבים בהתבוננות בטבע, צביעת דיוקן, ייעוד צבעים לפי מערכת מספרים וכדומה. משמעותם לעיתים קרובות מעורפלת, אך הם חושפים את נטייתה לסדר ואת השפעתו המתמשכת של ויסלר, שתורתו הדגישה הכנה שיטתית.
האומנות של גוון ג'ון, בזכות הצבעים העדינים שלה, עומדת בניגוד ליצירה האסרטיבית של אחיה. אף על פי שאחיה היה הפופולרי, הראיה הביקורתית המודרנית נוטה לראות בגוון מוכשרת יותר מבין השניים. אוגוסטוס עצמו ניבא את ההיפוך הזה, באומרו "בעוד 50 שנה אהיה ידוע כאחיה של גוון ג'ון."
מורשת
תמונותיה של גוון ג'ון מוחזקות באוספים ציבוריים רבים. כמה מהדוגמאות הטובות ביותר הן במוזיאון הלאומי קארדיף ובגלריית טייט בריטניה, לונדון.
המחזה "עדיין חיה", מאת קנדידה קייב, עוסק בשלוש נשים: גוון, אידה (אשתו של אחיה, אוגוסטוס ג'ון) ודורליה (פילגשו של אוגוסטוס ג'ון).
הרומן הבלשי "אמנות הפיסול גוון ג'ון" מאת ג'ון מלקולם מציג את תקופת חייה במודון, צרפת ואת מערכת היחסים שלה עם רודן.
חוקי אקסטרים (2015)
חוקי אקסטרים (2015) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע נערך ב-26 באפריל 2015, באולם אולסטייט ארנה בפרוורי שיקגו של רוזמונט, אילינוי. האירוע היה האירוע השביעי בסדרת אירועי חוקי אקסטרים.
שמונה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, סת' רולינס ניצח את רנדי אורטון בקרב כלוב ושמר על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד. עוד ברשימת הקרבות, ג'ון סינה ניצח את רוסב בקרב שרשרת רוסית ושמר על אליפות ארצות הברית, הניו דיי (ביג אי וקופי קינגסטון) ניצחו את סזארו וטייסון קיד וזכו באליפות הזוגות של ה-WWE, ורומן ריינס ניצח את ביג שואו בקרב מי שעומד אחרון.
שיעור הקנייה של האירוע בטלוויזיה היה 56,000 (לא כולל צפיות דרך ערוץ ה-WWE Network), נתון נמוך משיעור הקנייה של אירוע פייבאק של השנה הקודמת אשר עמד על 108,000.
רקע
חוקי אקסטרים הוא אירוע שהתקיים לראשונה על ידי ה-WWE בשנת 2009. הרעיון שעומד מאחורי האירוע הוא שהוא כולל מגוון קרבות מסוג הארדקור, כשלפחות אחד מקרבות אלה באירוע מתקיים תחת חוקי אקסטרים. קרבות אלה אפיינו בעיקר את ארגון העבר Extreme Championship Wrestling (בקיצור: ECW) שהיה ידוע כאחד שכל קרב שנערך בו היה תחת חוקי אקסטרים.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
ברסלמניה 31, ג'ון סינה ניצח את רוסב וזכה באליפות ארצות הברית, במה שהיה ההפסד הראשון של רוסב מאז שהופיע ברוסטר הראשי של ה-WWE. ב-2 באפריל בפרק של התוכנית סמאקדאון, רוסב דרש קרב חוזר על התואר בהתאם לסעיף הקרב החוזר שמובטח לו לאירוע חוקי אקסטרים. ב-13 באפריל בפרק של התוכנית Raw, לאחר הגנה מוצלחת על התואר של סינה נגד באד ניוז בארט, רוסב תקף את סינה בעזרת שרשרת, כשלאחר מכן לאנה חשפה שהקרב בין סינה לרוסב יהיה קרב שרשרת רוסית.
ברסלמניה 31, באד ניוז בארט הפסיד את האליפות הבין יבשתית במהלך קרב סולם בן 7 משתתפים. שבוע לאחר מכן, בארט תקף את האלוף החדש, דניאל בריאן במהלך ולאחר הקרבות של האחרון ואף דרש קרב חוזר על התואר בהתאם לסעיף הקרב החוזר שמובטח לו לאירוע חוקי אקסטרים. לעומת זאת, כשבריאן לא הוכשר להתחרות עקב פציעה, נקבע שבארט יתמודד בקרב יחידים מול נוויל כחלק מהמופע המקדים לאירוע.
ברסלמניה 31, רנדי אורטון ניצח את סת' רולינס. מאוחר יותר באותו הערב, רולינס פדה את מזוודת כסף בבנק שלו במהלך הקרב שהתקיים על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד בין ברוק לסנר לרומן ריינס והצמיד את ריינס כדי לזכות באליפות זו בפעם הראשונה בקריירה שלו. ב-6 באפריל בפרק של התוכנית Raw, אורטון ניצח את רייבאק וריינס בקרב משולש אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד מול רולינס באירוע חוקי אקסטרים. שבוע לאחר מכן בתוכנית, אורטון גבר על סזארו וטייסון קיד בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1 כדי לקבוע את התניית הקרב שלו לאירוע חוקי אקסטרים, בעוד שרולינס ניצח את קיין כדי לקבוע את התניית הקרב שלו לאירוע חוקי אקסטרים. רולינס בחר לאסור על אורטון להשתמש במהלך הסיום שלו, ה-RKO, ומנגד, אורטון בחר בקרב כלוב. ב-20 באפריל בפרק של התוכנית Raw, טריפל H קבע שקיין ישמש כשוער דלת הכלוב לקרב האליפות ביניהם באירוע חוקי אקסטרים.
לאחר חזרתו מפציעה, שיימוס תקף את דולף זיגלר בתוכנית Raw וב-16 באפריל בפרק של התוכנית סמאקדאון, נודע שהוא יתמודד מול זיגלר בקרב נשק את ישבני.
ב-2 באפריל בפרק של התוכנית סמאקדאון, דין אמברוז ולוק הארפר נאבקו בקרב ביניהם, שהסתיים ללא הכרעה, לאחר שהארפר ביצע על אמברוז את מהלך הפאוורבומב על שולחן השדרנים. ב-13 באפריל בפרק של התוכנית Raw, אמברוז תקף את הארפר לאחר שהאחרון הפסיד לרייבאק כתוצאה מפסילה. שבוע לאחר מכן בתוכנית, אמברוז והארפר נאבקו פעם נוספת אחד מול השני, כששוב הקרב הסתיים ללא מנצח. מאוחר יותר באותו הערב, קרב רחוב בסגנון שיקגו בין השניים נקבע לאירוע חוקי אקסטרים.
במהלך פרקי התוכנית Raw בחודש אפריל, ביג שואו ביצע מספר תקיפות מול רומן ריינס, כולל הטחת האחרון על גג של מונית בעזרת מהלך הצ'וקסלאם. כתוצאה מכך, קרב מי שעומד אחרון בין השניים נקבע לאירוע חוקי אקסטרים.
ב-13 באפריל בפרק של התוכנית Raw, פייג' ניצחה בקרב באטל רויאל אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הדיוות מול ניקי בלה באירוע חוקי אקסטרים; בקרב זה, היא הדיחה אחרונה את נעמי. לאחר הקרב, נעמי ביצעה את מעברה לדמות הרעה, כשהיא תקפה את פייג', שסבלה מפציעה עלילתית אשר גרמה לה לא להיות כשירה לאירוע. כתוצאה מכך, נעמי החליפה את פייג' כטוענת לכתר בקרב על אליפות הדיוות מול ניקי בלה באירוע חוקי אקסטרים.
ב-20 באפריל בפרק של התוכנית Raw, הניו דיי ניצחו את הלוצ'ה דרגונס כתוצאה מספירת חוץ ובעקבות זאת קיבלו הזדמנות להתמודד על אליפות הזוגות של ה-WWE מול אלופי הזוגות, סזארו וטייסון קיד באירוע חוקי אקסטרים.
מופע מקדים
המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו באד ניוז בארט התמודד מול נוויל (שהחליף את דניאל בריאן הפצוע). נוויל ניצח בקרב לאחר שביצע על בארט את מהלך הסיום שלו, ה-Red Arrow.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב רחוב בסגנון שיקגו בין דין אמברוז ללוק הארפר. לאחר ששני המתאבקים התקוטטו באזור שמאחורי הקלעים, הארפר נכנס אל תוך רכב, כשאמברוז דלק בעקבותיו, כך שהשניים עזבו את האולם. בהתאם להתניה שבקרב רחוב אין ספירות חוץ, הקרב לא הופסק והאירוע הומשך.
אז, דולף זיגלר התמודד מול שיימוס בקרב נשק את ישבני. זיגלר ניצח בקרב לאחר הצמדה. לאחר הקרב, שיימוס סירב לנשק את ישבנו של זיגלר. שיימוס ניסה להימלט דרך הקהל, אך הוחזר בחזרה על ידי השופט. שיימוס העמיד פנים שהוא בדרכו לבצע את המעשה, אך ניצל זאת כדי להכות את זיגלר במכה מתחת לחגורה ואז לבצע עליו את מהלך הברוג קיק. לאחר מכן, שיימוס גרם לזיגלר לנשק את ישבנו הוא.
בקרב שבא לאחר מכן, סזארו וטייסון קיד הגנו על אליפות הזוגות של ה-WWE נגד הניו דיי (ביג אי וקופי קינגסטון). קופי ניצח בקרב עבור קבוצתו לאחר שהצמיד את סזארו. כתוצאה מכך, השניים זכו באליפות הזוגות של ה-WWE.
בזמן שהניו דיי רואיינו לאחר זכייתם בחגורות האליפות, אמברוז והארפר חזרו לאולם ברכבים שבהם נהגו קודם לכן, כך שהקרב ביניהם אותחל. לבסוף, אמברוז ניצח בקרב לאחר שביצע על הארפר את מהלך הסיום שלו, ה-Dirty Deeds.
בקרב הרביעי, ג'ון סינה הגן על אליפות ארצות הברית נגד רוסב בקרב שרשרת רוסית. ברגעי הסיום של הקרב, סינה ביצע על רוסב את מהלך הסיום שלו, האטיטיוד אדג'סטמנט, ולאחר מכן הוא נגע בפינת הזירה הרביעית, זאת לאחר ששני המתאבקים רשמו נגיעה בשלוש פינות הזירה האחרות.
אז, ניקי בלה הגנה על אליפות הדיוות נגד נעמי. בזמן שדעתו של השופט הוסחה על ידי ניקי, ברי בעטה בנעמי. ניקי ביצעה על נעמי את מהלך ה-Rack Attack אשר הספיק לה כדי לנצח בקרב ולרשום הגנה מוצלחת על התואר.
בקרב הלפני אחרון, ביג שואו התמודד מול רומן ריינס בקרב מי שעומד אחרון. במהלך הקרב, ביג שואו ביצע על ריינס את מהלך הצ'וקסלאם על שני שולחנות מחוץ לזירה, בעוד שביג שואו ספג את מהלך הספיר מידי ריינס אל תוך מעקה הבטיחות. לאחר מכן, ריינס ביצע על שואו פעם נוספת את מהלך הספיר, הפעם על שולחן השדרנים הספרדי. בסיום, ריינס לכד את ביג שואו מתחת לשולחן השדרנים של צוות השידור באנגלית, עד שהשופט ספר לספירת עשר.
לאחר מכן, בו דאלאס הגיע לזירה תוך כדי שהוא לעג לקהל המקומי. הוא נקטע על ידי רייבאק, שתקף אותו.
הקרב המרכזי
בקרב המרכזי, סת' רולינס הגן על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד נגד רנדי אורטון בקרב כלוב, כאשר על אורטון נאסר להשתמש במהלך הסיום שלו, ה-RKO, וקיין שימש כשוער דלת הכלוב. אורטון ביצע על רולינס את מהלך הפדיגרי, אך ניסיון ההצמדה שבא לאחר מכן לא היה מוצלח. קיין, שהיה אחראי על פתיחת דלת הכלוב, מנע מאורטון לעזוב את הכלוב, אך באופן בלתי מכוון נפגע מדלת הכלוב לאחר שרולינס בעט בה. מקרה זה גרם לקיין להיכנס לזירה ולבצע את מהלך הצ'וקסלאם על ג'יימי נובל וג'ואי מרקורי, שניסו להפריע בקרב. בנוסף, הוא גם תקף את אורטון ורולינס. אז, אורטון תקף את קיין בעזרת מהלך ה-RKO, כשרולינס הגיב בעזרת מהלך ה-RKO על אורטון. לאחר מכן, רולינס יצא מהכלוב כדי להשיג את הניצחון בקרב, שהקנה לו הגנה מוצלחת על התואר.
תוצאה לאורך זמן
לילה לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, רנדי אורטון הצהיר שהוא ראוי לקרב נוסף על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד עקב לחוסר הכרעה ברורה בדרך שבה הקרב שלו מול רולינס הסתיים. מאוחר יותר, רומן ריינס אמר שהוא ראוי להזדמנות להתחרות על התואר, מכיוון שהוא גבר על ביג שואו. קיין, בשם האות'וריטי, איפשר לצופים להצביע למתמודד שאותו ירצו לראות מול רולינס באירוע פייבאק. הקהל של ה-WWE הצביע לכך שרולינס יגן על תוארו באירוע בקרב משולש מול שני הטוענים לכתר. ב-4 במאי בפרק של התוכנית Raw, דין אמברוז גבר על רולינס כדי להעפיל גם הוא לקרב, שעתה הפך לקרב מרובע. באירוע עצמו, רולינס הגן בהצלחה על חגורת האליפות לאחר שהוא הצמיד לניצחון את אורטון.
ניוון (ביולוגיה)
ניוון (מוכר גם בשמו הלועזי אַטְרוֹפְיָה – Atrophy) הוא אובדן פעילות או היעלמות של רקמה.
חוקי אקסטרים (2015)
תוצאה לאורך זמן
באירוע פייבאק, ג'ון סינה ניצח את רוסב בקרב "אני נכנע" ושמר על אליפות ארצות הברית אשר סיים את הפיוד בין השניים. עוד באירוע, שיימוס ניצח את דולף זיגלר, כשגם היריבות ביניהם הסתיימה. במהלך הקרב, זיגלר לכד את שיימוס בפינת הזירה והכריח אותו לנשק את ישבנו, כך שההתניית הקרב בין השניים מהאירוע חוקי אקסטרים מומשה.
ניוון (ביולוגיה)
ניוון נגרם כחלק מתהליך התפתחותי נורמלי או כתוצאה של הרעת תנאים (לדוגמה, תת-תזונה או הזדקנות) או מחלה.
חוקי אקסטרים (2015)
תוצאה לאורך זמן
ב-30 באפריל בפרק של התוכנית סמאקדאון, סזארו וטייסון קיד ניצחו בקרב החוזר על אליפות הזוגות של ה-WWE כתוצאה מפסילה. לעומת זאת, הניו דיי שמרו על חגורות האליפות, מכיוון שחגורת האליפות לא יכולה להחליף ידיים כתוצאה מפסילה. הצמדים התמודדו פעם נוספת באירוע פייבאק, הפעם במסגרת קרב 2 מתוך 3 הכרעות, שגם בו הניו דיי יצאו עם ידם על העליונה.
ניוון (ביולוגיה)
ניוון כחלק מתהליך ההתפתחות
ניוון רקמות הוא חלק מן ההתפתחות התקינה, כך למשל התימוס מגיע לשיא גודלו במהלך תקופת ההתבגרות המינית, ולאחריה הוא מתחיל להתכווץ וגופיפי הסל גדלים ומתנוונים. בגיל זקנה האיבר נעלם כבר כמעט לגמרי. גם החגורה הלימפטית על שם ולדייר מגיעה לגודלה המקסימלי בגיל ההתבגרות ולאחר מכן מתנוונת בהדרגה.
חוקי אקסטרים (2015)
תוצאה לאורך זמן
ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, דניאל בריאן הודיע שהוא עבר בדיקת MRI בכתפו והרופאים הודיעו לו שאין לו תאריך ודאי לחזרה לפעילות. בעקבות זאת, הוא נאלץ לוותר על האליפות הבין יבשתית. מי שזכה בתואר היה רייבאק, כשהאחרון עשה זאת באירוע תא ההדחות. ב-8 בפברואר 2016, בריאן הודיע על פרישה מפעילות בזירה עקב סיבות רפואיות.
ניוון (ביולוגיה)
ניוון כחלק מתהליך ההתפתחות
בגילאים מבוגרים, נפוץ ניוון של רקמות הכוללים: אובדן שיניים, שיער, דילול עור היוצר קמטים, היחלשות שרירים וירידה במשקל.
חוקי אקסטרים (2015)
ביקורות
האירוע זכה לביקורות מעורבות בקרב המבקרים והצופים.
ניוון (ביולוגיה)
ניוון במערכת הרבייה הנשית
סוגי ניוון הנפוצים אצל נשים הם ניוון השחלות אצל עם תום תקופת הפריון וניוון של הגופיף הצהוב במהלך מחזור הווסת.
חוקי אקסטרים (2015)
ביקורות
נולאן האוול מהאתר Slam Sports העניק לאירוע ציון כולל של 2 מתוך 5 כוכבים, כשתיאר אותו כ"ממוצע לגמרי ומופע שאפשר לדלג על הצפייה בו".
קני הרצוג מהמגזין רולינג סטון שיבח את קרב מי שעומד אחרון בין ריינס לביג שואו, כשתיאר אותו כ"מרגש" וכ"קרב הערב". לעומת זאת, הוא ביקר בחריפות את ההפקה של האירוע, הקרב בין סינה לרוסב והקרב המרכזי, שאותו כינה בשמות "לא מכריע" ו"חסר חיים".
יהודה צדוק
יהודה צדוק (נולד ב-29 בדצמבר 1958) הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל בריצות למרחקים בינוניים, בריצות למרחקים ארוכים, בריצות שדה ובריצת חצי מרתון. הוא שיאן ישראל בריצת 3000 מטר מכשולים במשך כ-26 שנים, שיאו האחרון נשבר על ידי איתי מגידי כעבור 21 שנים. ייצג את ישראל באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1984).
אלוף ישראל
באליפות ישראל בריצת 10000 מטר שנערכה במכון וינגייט ב-19 במאי 1979 זכה צדוק במדליית זהב בתוצאה של 31:09.7 דקות.
שיאן ישראל
חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה במכון וינגייט ב-2 ביולי אותה שנה קבע צדוק בריצת 3000 מטר מכשולים שיא ישראלי חדש של 9:07.2 דקות, שיפור לשיא הישראלי של יאיר קרני (9:09.9 דקות).
1980
בתחרות הקפת התבור (10 ק"מ) ה-28 על שם יצחק שדה שנערכה ב-22 במרץ 1980 זכה צדוק במדליית זהב בתוצאה של 39:35 דקות, לפני שמעון אביסרור (39:38 דקות) וקלאוס קלצ'מכר מגרמניה (41:20 דקות).
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף בסוף יוני הוא זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:32.8 דקות, אחרי אריה גמליאל ממכבי תל אביב (14:18.4 דקות) ולפני עופר סקיטל (15:01.9 דקות), שניהם ממכבי תל אביב.
בתחרות שנערכה בקלגנפורט שבאוסטריה ב-27 באוגוסט אותה שנה סיים צדוק במקום 11 בריצת 3000 מטר בשיא אישי חדש של 8:09.0 דקות. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באינסברוק שבאוסטריה ב-8 בספטמבר הוא סיים במקום רביעי בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא ישראלי חדש של 9:04.3 דקות, שיפור לשיאו הקודם (9:07.2 דקות). חודש וחצי לאחר מכן, במרוץ "אצבע הגליל" לריצת חצי מרתון (21 ק"מ) שנערכה בחורשת טל שבגליל העליון ב-25 באוקטובר הוא זכה במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 1:07.20.8 שעות.
1981
בתחרות שנערכה בתל אביב ב-16 במאי 1981 זכה צדוק במדליית ארד בריצת 10000 מטר בשיא אישי חדש של 30:07.4 דקות. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בהדר יוסף ב-30 במאי הוא קבע בריצת 3000 מטר מכשולים שיא ישראלי חדש של 8:52.4 דקות, שיפור לשיאו הקודם (9:03.7 דקות). חודש לאחר מכן, ב-27 ביוני אותה שנה הוא זכה במדליית זהב באליפות ישראל בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא ישראלי חדש של 8:41.3 דקות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי הוא זכה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:07.85 דקות, אחרי אריה גמליאל (4:01.83 דקות) ויאיר קרני מהפועל עמק חפר (14:05.63 דקות).
אלוף המכביה
שבוע לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה ה-11 שנערכה בתל אביב הוא זכה במדליית זהב בריצת 10000 מטר בשיא מכביה חדש של 30:09.6 דקות, לפני דייוויד אדג' מקנדה (30:33.99 דקות) ומשה גרוסמן מישראל 31:03.86 דקות).
אוניברסיאדה
שבועיים לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בבוקרשט שברומניה בסוף יולי אותה שנה הוא סיים במקום 14 (אחרון בגמר) בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:57.0 דקות.
1982
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף באוגוסט 1982 זכה צדוק במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:56.8 דקות, לפני יאיר קרני שקבע שיא אישי חדש של 9:04.2 דקות, התוצאה השנייה בטיבה של אתלט ישראלי באותה העת ויעקב קוגמן (10:05.0 דקות).
1984
בתחרות לזכרו של פאבו נורמי האגדי, שנערכה בטורקו שבפינלנד ב-26 ביוני 1984, זכה צדוק במדליית ארד בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא ישראלי חדש של 8.35.41 דקות. שיא זה החזיק מעמד כ-21 שנים ונשבר על ידי איתי מגידי (8:35.05 דקות). חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בוולנאט ב-25 ביולי אותה שנה הוא סיים במקום שביעי בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:46.46 דקות.
אולימפיאדת לוס אנג'לס
שבועיים לאחר מכן, באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיים צדוק במקום 27 בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:42.28 דקות.
קצין טקטיקות מיוחדות בחיל האוויר האמריקאי
קצין טקטיקות מיוחדות (באנגלית: Special Tactics Officer; בראשי תיבות: STO) בחיל האוויר של ארצות הברית הוא מפקד צוות בכוחות הטקטיים המיוחדים, המהווים את הזרוע הקרקעית של חיל האוויר במבצעים מיוחדים.
קציני הטקטיקות המיוחדות מאורגנים במסגרת כנף המבצעים המיוחדים ה-24 וכפופים לפיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר ופיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים (JSOC).
תפקיד
קצין טקטיקות מיוחדות STO אחראי על האימונים וההערכות של לוחמי הטייסות הטקטיות המיוחדות, ובלחימה הוא פורס כמפקד צוות או כמפקד משימה. תפקידו לנהל את השתלבות הממד האווירי במבצע היבשתי. המשימות כוללות הפעלת מנחתים מאולתרים ושדות תעופה קדמיים, חיפוש והצלה קרבי, איתור נעדרים ומנותקים, ביצוע ניתוחי שדה, תצפיות ואיסוף מודיעין, וסיוע אש כולל הכוונת תקיפות אוויריות, אמנעה, סימון מטרות לנשק מונחה וסיוע אווירי קרוב
מסלול הכשרה
ההכשרה ממיינת וכוללת סבולת ומאמצים גופניים, מסעות והישרדות, וכישורי קרב ונשק. שיעור הנפל הוא בין הגבוהים ביותר ב-SOF ועומד סביב 90–95%.
מלי דה-קאלו
מלי דה-קאלו (נולדה ב-12 בדצמבר 1960) היא אמנית רב-תחומית שעיקר עיסוקה בעשור האחרון הוא במיצבי וידאו גדולי-ממדים. נקודת המוצא לעבודותיה היא צילום. בעבודות הווידאו שלה, דה-קאלו הופכת את ההתבוננות בתצלום לטריגר לבחינת החברה והתרבות הישראלית על מרכיביה השונים. במסגרת מתודת העבודה שפיתחה בשנים האחרונות התצלום מתפקד כמסמך, שעל אף היותו דו-ממדי, רגעי וחתום, הוא מוסר אינפורמציה ומאפשר דיאלוג עם חברה, תרבות, זמן ומקום. דיאלוג זה לוקח את החירות להטיל ספק, לפקפק בסמכות הארכיונית המיוחסת לצילום כעדות ולאפשר ריבוי עמדות כלפי הנרטיב המוסכם על מה שהיה. עד 2015 עבודות הווידאו שלה נגעו בהיבטים שונים של הסוביקט האמהי ואפשרות התקיימותו במערך המשפחתי הכולל. בעבודות הווידאו, הצילום והציור שלה היא מטפלת באופני ההתבוננות שונים על הטריטוריה המשפחתית בכלל ובמרכיב האמהות בפרט. עבודות הווידאו שלה עשויות לרוב באסטרטגיה קולנועית של Story Telling כשהמימד הסיפורי-דוקומנטרי הוא מרכיב חשוב ומשמעותי.
ביוגרפיה
מלי דה-קאלו נולדה ביפו, כביתם של זוג קונדיטורים. בנעוריה למדה אמנות בתלמה ילין ובתחילת שנות ה-80 למדה באקדמיה לאמנות, בצלאל. בין השנים 1980–1986 התגוררה בירושלים ובשנת 1984 זכתה במלגת קרן אמריקה – ישראל.
בין השנים 1991–1996 דה-קאלו למדה והתגוררה באוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה (Stanford University, California), בה השלימה תואר שני בלימודי אמנות. ב-1994, במהלך לימודיה לתואר שני דה-קאלו הציגה תערוכת בגלריה Paule Anglim, בסן-פרנסיסקו. המעבר לחוף המערבי הביא את דה-קאלו לעבודה בעיקר במדיום הצילום, ובטכניקה מעורבת כנגזרת של צילום מטופל. שם לראשונה הכניסה טקסט לעבודותיה וחיברה בין המקום הפיזי, המרחב התרבותי- שפה, והמרכיב האישי–אוטוביוגרפי בעבודותיה. באקלים הפמיניסטי של החוף המערבי התאפשר לדה-קאלו להתייחס לראשונה לאמהותה דרך עבודותיה. טקסטים מתוך דיאלוג אם-בת החלו להופיע בעבודותיה, ואף תפקדו כשמות העבודות עצמן.
בשנת 1995 הציגה תערוכת יחיד בשם- Before You Go Home במוזיאון סטנפורד לאמנות, קליפורניה.
ב-1997, מעט אחרי שובה להתגורר בישראל, הציגה תערוכת יחיד בשם "Prepared Heart" ב- סדנאות האמנים, תל אביב. בתערוכה זו הרחיבה דה-קאלו את הקריאה/התייחסות הפמיניסטית בעבודותיה.
ב־2003 הציגה תערוכה בשם- סרט צילום בגלריה שלוש לאמנות עכשווית, תל אביב, בשיתוף עם סמדר לוי, אוצרת: נירה יצחקי. פרויקט 'סרט צילום' התהווה משעות רבות של התבוננות ללא ממוקדת, משוטטת והמתנה במזדרונות בתי חולים, מחפשת את הייצוג האסתטי שמגדירה את נוכחות ההטרוטופיה במערכת הבריאות הציבורית.
ב-2009 הציגה דה-קאלו תערוכה בגלריה – על הצוק, נתניה, בשם 'סקירת מערכות', אוצרת: מוניקה לביא. בתערוכה זו דה- קאלו סדרת עבודות שמן ואקריליק על נייר וסדרת רישומים. בסדרות אלה חוזרת דה- קאלו אל הציור אחרי שנים של עיסוק בצילום ובמיצב והפנייה אל הציור ואל הרישום, המקום בו הכול מתחיל, משולבת בפנייה למקור אחר, המשפחה. דה- קאלו מטפלת בעבודותיה בסצנות משפחתיות שנלקחו מהאלבום המשפחתי, סצנות שכמותן ניתן למצוא בכל בית, בכל משפחה. האלבום המשפחתי מתעד את הגלוי, את הנראה לעין, ולתוכו צוללת דה- קאלו ושולפת תצלומים לצורך עיבודם מחדש אל תוך הציור בתהליך בו היא אינה עושה לעצמה הנחות. דה- קאלו בוחרת תצלומים שבהם היא מזהה משהו מטריד, משהו שמערער את שלוות הנפש. הזיהוי שלה אינו גלוי לצופה. הפרשנות שלה לתצלומים היא במידה רבה אישית, עד כדי כך שספק אם הצופה שאינו שותף למחשבותיה הפרטיות יכול להתוודע אליהן במלואן. עם זאת, למרות ממד ההצפנה שקיים בהן, העבודות מותירות בידי הצופה טווח פרשנות רחב ואמצעים להתחקות אחר גרעין מטריד, מאיים וחרדתי, שקשור ביחסי הורים וילדים, משפחה וקרבה גנטית.
בשנה זו דה-קאלו הציגה תערוכת צילומים בשם – 'חצר אחורית' בבית האמנים, תל אביב. אוצר: אריה ברקוביץ', הממשיכה את ההתבוננות שלה על מרחבים ציבוריים שנבנים במיוחד למצבי קיצון- 'היום שלאחר הפצצה'. דה-קאלו מצלמת מתחם מיטות ומקלחות המוצבים בחוץ, באתר מבודד בבית חולים במרכז הארץ.
ב-2010 הציגה את התערוכה 'ערה בלילה' בגלריה הקיבוץ, תל אביב, אוצרת: יעל קיני. התערוכה מציגה מקבץ עבודות ציור גדולות ושתי עבודות וידאו, כשהווידאו 'ערה בלילה' מוצב בחלל הגלריה בהקרנת ענק. אף על פי שבעבודה זו מצולמים ילדיה של דה-קאלו כשהם ישנים, הרי שהעבודה אינה עוסקת בשינה, אלא בהפרה הבוטה של גבולות יחסי אהבה/חרדה במרחב המשפחתי. יותר מכל העבודה היא בחינה מחדש של התווך בין אהבה, דאגה, חרדה וחרדת יתר, כחלק מהחוויה האמהית. בעבודה נחשף המעשה הצילומי: כשצילמתי, קשרתי את המצלמה לחזי, והתנודות הנראות בעבודה אינן לרוב התזוזות של הילד המצולם, אלא תזוזת המצלמה, עולה ויורדת עם קצב נשימתי. במובן מסוים העבודה היא סוג של "DUBLE TAKE" על נשימה. שלהם ושלי. המצלמה הופכת חלק מגופי, מסגירה את נשימותי, תזוזות גופי, את נוכחותי מול הסוביקט המצולם ובאופן זה מאפשרת את נוכחותי בעבודה", אומרת דה-קאלו. הנשימות הנשמעות ברמקולים המקיפים את החלל הן נשימתם של הילדים הישנים.
בתערוכתה מ-2011 בשם BLOODY HAPPY, דה-קאלו עושה מהלך נוסף שמתייחס לצילום. היא מתמקדת בדימויים של אנשים מחייכים באירועי אמנות שונים שנלקחו מהמדיה החברתית. את הדימויים המצולמים דה-קאלו ממירה לציורים מדממים, בהתכתבות ישירה לציורי הואניטס, המצביעים על החיוך העומד להתכלות.
החל מ-2010 דה קאלו החלה במחקר ואיסוף ראיונות עם אמהות גרושות שנאלצות לחיות ללא ילדיהן בעקבות הסתה נגדן.
התערוכה RELAYING שהוצגה ב-2014 ב- Meadows Museum of Art,, שריבפורט לואיזיאנה, היא תוצר של אותו מחקר. התערוכה הוצגה כווידאו אנסטליישן –שמונה סרטי וידאו בארבעה ערוצי הקרנה והציגה עדויות של אותן אמהות שהוקראו בשלוש שפות: עברית, אנגלית וערבית. בפרויקט זה דה-קאלו מחברת אסטרטגיה קולנועית של "story telling" לבין שפת האמנות, כדי לספר את סיפורן של אמהות המנותקות מילדיהן בעקבות פרוק התא המשפחתי. באופן ההצבה דה-קאלו בונה מחדש את אותו "בית מפורק" על ידי חיבור מחדש של חללים ביתיים שונים לכדי עבודה אחת. דה-קאלו מפגישה את הצופים עם דמות המספרת "בתוך הבית" ובכך מעודדת הקשבה שיש בה מעורבות רגשית עוצמתית. הפרויקט נבנה מתוך תפישה של אמנות כסוכן לשינוי חברתי.
ב-2015 דה-קאלו פיתחה את "RELAYING # 2", במיוחד ל-MANA CONTEMPORARY, גרזי סיטי, ארצות הברית. הפרויקט מוצג ב- MECA שתי גלריות שמוקדשות לתצוגה של אמנים מהמזרח התיכון. במקביל נפתחת תערוכתה של דה-קאלו "חמישה סיפורים", בגלריה הקיבוץ, תל אביב. זהו פרויקט וידאו אינסטליישן בארבעה ערוצים הדן בצילום וזיכרון דרך חמש עבודות וידאו.
השכלה
1995 תואר שני מהמחלקה לאמנות באוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה: M.F.A
תערוכות יחיד
on motherhood lost, Mana Contemporary, JC,USA Stanford Gallery, Stanford University, California 'Before you go home' Anglim Gallery, San-Francisco 'Introduction'
All the Stars
All the Stars הוא סינגל של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר והזמרת האמריקאית סיזה. השיר יצא לאור ב-4 בינואר 2018, על ידי חברות התקליטים טופ דואוג אנטרטיינמנט, אפטרמת' אנטרטיינמנט ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל המוביל מתוך הפסקול של הסרט "הפנתר השחור", אותו הפיק לאמאר. השיר נכתב על ידי לאמאר, סיזה, סאונווייב ואל שוקס והופק על ידי השניים האחרונים גם כן. השיר מופיע בסרט במהלך כתוביות הסיום.
השיר זכה למספר דירוגים ומועמדויות, כולל "השיר המקורי הטוב ביותר" בטקס פרסי אוסקר ה-91 וטקס פרסי גלובוס הזהב ה-76, וכן ארבע מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-61, כולל "הקלטת השנה" ו"שיר השנה". השיר זכה בפרס השיר הטוב ביותר מטעם אגודת מבקרי הקולנוע האפריקאים-אמריקאים והווידאו קליפ הנלווה לו זכה בקטגוריית "האפקטים החזותיים הטובים ביותר" בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2018.
רקע
לאמאר רמז לראשונה על מעורבותו באלבום הפסקול של הפנתר השחור בקליפ לשירו "Love", שיצא ב-22 בדצמבר 2017. בקליפ, בסביבות הדקה 1:54, מוצג לוח קלפים עם המילים "B.Panther Soundtrack Coming Soon". לאחר מכן, הודיע לאמאר על מעורבותו ב-4 בינואר 2018, יחד עם צאתו של "All the Stars".
הוצאה
עם צאתו, הודיע לאמאר על שבחו לסרט הפנתר השחור ולבמאי שלו, ראיין קוגלר, וכתב: "גודל הסרט מציג חתונה גדולה של אמנות ותרבות. אני באמת מתכבד לתרום מהידע שלי בהפקת קול וכתיבה. מוזיקה לצד החזון של ראיין ומארוול".
ביקורות
"All the Stars" זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים. ג'ון בליסטיין מרולינג סטון שיבח את השיר ותיאר את הבית של לאמאר "מתריס" ואת הבית של סיזה "מרתק" ו"מלא בסיבובים קוליים". עם זאת, שלדון פריס מפיצ'פורק העניק לשיר ביקורת שלילית, וכינה אותו "גנרי" ו"חיוור" בהשוואה ליצירות הקודמות של לאמאר וסיזה. פירס הוסיף כי השיר "מלא עלילות כבדות וקלישאות של כל אדם" והוא "כה חסר תיאור עד שהוא מסריח פשרות, נטול אישיות או כל חזון אמיתי". אף על פי כן, החמיא להופעותם של לאמאר וסיזה ול"הפקה החלקלקה", וכתב כי השיר הוא "שמרני באופן לא אופייני לשני הכוכבים הללו, כולם בשירות של תמונה גדולה יותר".
בדצמבר 2018, מגזין הבילבורד דירג את "All the Stars" כשיר ה-15 הטוב ביותר לשנת 2018.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר צולם בינואר 2018 ופורסם בערוץ ה-Vevo של לאמאר ביוטיוב ב-6 בפברואר 2018. את הקליפ ביימו דייב מאיירס והליטל הומיז. נכון למאי 2021, הקליפ מונה למעלה מ-300 מיליון צפיות.
הקליפ כולל נושאים ותמונות של אפרוצנטריזם ואפרופוטוריזם, תוך התייחסות לשפה הוויזואלית של הסרט. תחילת הקליפ מתייחסת למעבר האמצעי, עם הופעות של כובעי פולאני, לה סאפ, פנטסולה, כיפות קופי, מסכות אפריקאיות מסורתיות וקנדקה בסוף. הקליפ כולל גם רצף בו לאמאר הולך לצד כמה פנתרים המתייחסים לאלבום הפסקול של הפנתר השחור.
הפרת זכויות יוצרים
בפברואר 2018, האמנית הבריטית-ליברית לינה איריס ויקטור טענה שתמונות של יצירות אמנות שלה בדוגמת זהב 24 קראט שומשו בקליפ ללא רשותה.
Red Apollo
רד אפולו (באנגלית: Red Apollo; מוכרת גם בשם הקיצור: APT10) היא קבוצת תקיפה סינית המבצעת פעולות סייבר התקפיות נגד יפן, הודו, ארצות הברית וגורמים מערביים.
פעילותם ומיקומם של חברי הקבוצה הוא בעיר הנמל הצפון-מזרחית טיינג'ין.
התקפותיה של הקבוצה מתמקדות נגד חברות מסחריות מתחום התעופה, ההנדסה והטלקום על מנת לרגל ולגנוב קניין רוחני על פי ה-FBI, פועלת תחת משרד ההגנה הסיני משנת 2006.
מלבד השם הרשמי, חברות אבטחת מידע נתנו לקבוצה שמות נוספים כגון: Stone Panda ,MenuPass (ניתן על ידי Fireeye) Potassium (ניתן על ידי Microsoft).
היסטוריה
בשנת 2009, חשפה חברת FireEye, פעילות התקפית של הקבוצה ומספר שיטות בהן היא משתמשת אך סיווגה את פעילותה כנמוכה.
בשנת 2016, הדליפה הקבוצה פרטים של כ-130 אלף אנשי חיל הים האמריקאי.
בשנת 2018, תקפה הקבוצה מוסדות ממשלתיים וארגונים פרטיים בפיליפינים.
בשנת 2019, תקפה הקבוצה מספר חברות מסחריות ביפן.
בשנת 2021, תקפה הקבוצה את חברת Serum Institute of India.
ויליאם פרנקלין-מילר
ויליאם פרנקלין מילר (באנגלית: William Franklyn-Miller; נולד ב-25 במרץ 2004) הוא דוגמן ושחקן בריטי.
אוסר
אוסר (בצרפתית: Auxerre; נקראת בטעות גם אוקזר. בפי יהודי צרפת בימי הביניים: אלצורא) היא עיר בצרפת, בירת מחוז יון והרביעית בגודלה בחבל בורגון-פראנש-קונטה.
ויליאם פרנקלין-מילר
קריירה
פרנקלין-מילר התפרסם בעולם בשנת 2016 לאחר שתלמידת בית ספר יפנית פרסמה את אחת התמונות שלו. התמונה שותפה מאות אלפי פעמים ברשתות החברתיות.
אוסר
היסטוריה
אוסר הוקמה בשם אוטיסיודורום (Autissiodorum) כמרכז גאלי-רומי על הדרך הראשית שסללו הרומאים בגאליה, והיא ממוקמת בנקודה בה חצתה הדרך את הנהר יון, על גדתו המערבית. במאה ה-3 היא עלתה למעמד של בישופות ובירת מחוז באימפריה הרומית. לאחר שסבלה מהתקפות של שבטים פרנקים ואלמאנים במאה ה-4, נבנו בה ביצורים באזור הגבוה של העיר. במאה ה-5 נבנתה בה הקתדרלה הראשונה שנחרבה באחת מהשרפות שפרצו בעיר בימי הביניים. בנייתה של הקתדרלה הנוכחית החלה במאה ה-11 ונמשכה לאורך ארבע מאות השנים הבאות. במאה ה-9 נבנה בעיר מנזר סנט ז'רמיין על שם ז'רמיין הקדוש (378–448) שהיה בישוף אוסר ואחד מחשובי הקדושים בצרפת. המנזר נבנה על יסודותיו של מבנים קדומים יותר מהמאה ה-5 וה-6 והורחב מספר פעמים במאות השנים הבאות.