cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ון אטא מילס
סגן נשיא
לקראת הבחירות הנשיאותיות בשנת 1992 מפלגת "הקונבנציה הלאומית" NCP כרתה ברית עם מפלגת "הקונגרס הלאומי דמוקרטי" NDC. השליט לשעבר, הלטננט ג'ון ג'רי רולינגס החליט לרוץ לנשיאות בבחירות חופשיות, כשלצידו רץ לתפקיד סגן הנשיא הלידר של NCP, קאו נקנסן ארקה. הם זכו בבחירות ואחרי שנת 1992 כיהן ארקה כסגן נשיא בשנים 1996-1992 לצד הנשיא רולינגס. אולם ב-29 בינואר 1996 מפלגתו של ארקה, NCP, עזבה את הברית עם NDC והתאחדה עם "מפלגת הקונבציה של העם" PCP, על מנת להקים מחדש את "מפלגת הקונבנציה של העם" CPP. ארקה הציג בבחירות בשנת 1996 את מועמדותו לנשיאות מטעם CPP מול רולינגס. בבחירות רולינגס בחר לרוץ הפעם יחד עם פרופ' מילס כמועמד לתפקיד סגן הנשיא. עם ניצחונם של רולינגס ומילס, הפך מילס לסגן נשיא של גאנה בשנים 2000-1996.
מועמד לנשיאות
אחרי סיום כהונתו השנייה כנשיא נבחר של רולינגס, בשנת 2000 נבחר מילס למועמד לנשיאות מטעם מפלגת בקונגרס הלאומי דמוקרטי NDC מול נציג המפלגה הפטריוטית החדשה NPP מן האופוזיציה, ג'ון אגייקום קופואור. קופואור ניצח בסיבוב הראשון ב-7 בדצמבר 2000 של הבחירות עם 48.4% מהקולות מול 44.8% בעד מילס. בסיבוב השני ב-28 בדצמבר 2000 ניצח קופואור על ידי זכייה ב-56.9% מהקולות והושבע כנשיא ב-7 בינואר 2001.
בדצמבר 2002 נבחר מילס למנהיג מפלגתו NDC. הוא ניסה שוב את מזלו בבחירות לנשיאות בשנת 2004 אך נוצח על ידי הנשיא המכהן, ג'ון קופואור שהצליח לזכות ב-52.45% מהקולות מן הסיבוב הראשון.
ב-21 בדצמבר 2006 שוב נבחר מילס למועמד מפלגת NDC לנשיאות עם 81.44% מהקולות, רחוק מאוד מיריביו, אקוואו ספיו-גארברה, אלהאג' מהאמה אידריסו ואדי אנאן. בחירות בשנת 2008 רץ מילס לנשיאות תחת הסיסמה "אדם טוב יותר בשביל גאנה טובה יותר" ומצע המבטיח שינוי. הוא הצהיר"האנשים מתלוננים. אומרים שרמת חייהם הידרדרה בשמונה השנים האחרונות. אז אם גאנה היא מודל לצמיחה, הדבר אינו מתורגם למשהו מורגש אצל האנשים". בסיבוב הראשון הוביל יריבו נאנא אקופו אדו (בנו של השפוט והנשיא לשעבר אדווארד אקופו אדו) עם 49.13% מהקולות מול 47.92% מהקולות בעד מילס. אולם התקיים סיבוב שני ב-28 בדצמבר 2008 מילס הוביל במספר קטן של קולות, אך בגלל קשיים בביצוע ההצבעה במחוז החדש טיין, באזור ברונג-אהאפו, ועדת הבחירות החליטה שתתקיים הצבעה נוספת רק במחוז זה ב-2 בינואר 2009 והיא תקבע את התוצאות הסופיות של הבחירות. בסופו של דבר ניצח מילס עם 50.23% מול ה-49.77% של אקופו אדו.
נשיאותו
גם בזמן כהונתו כנשיא חלה צמיחה כלכלית ואף הפכה גאנה ליצרנית נפט. כמה חודשים לפני מותו זכה מילס לשבחים מהנשיא האמריקאי אובמה על הנהגתו הדמוקרטית. מילס תרם גם להידוק הקשרים הכלכליים של ארצו עם סין. הספיק להיבחר דרך פריימריס למועמד מפלגתו בבחירות הבאות לנשיאות, מול יריבתו, אלמנתו של ג'רי רולינגס, נאנה קונאדו אגיימאנג רולינגס.
חייו הפרטיים
ג'ון אטא מילס היה נשוי לארנסטינה נאדו מילס, מחנכת, ולזוג יש בן, סאם קופי אטא מילס.
מילס היה ביחסי ידידות עם ט.ב. ג'ושואה, שהכריז עצמו "נביא", וניהל את הכנסייה הקרויה "סיינגוג" ("בית הכנסת" (The Synagogue)), כנסיית כל האומות, בלגוס, ניגריה.
מילס שיחק הוקי ושחה, ובצעירותו היה חבר הקבוצה הלאומית להוקי של גאנה. היה חבר בהנהגת המועדון "אקרה הארטס אוף אוק" ואוהד של מנצ'סטר יונייטד.
מילס נפטר ביולי 2012 בבית החולים הצבאי 37 באקרה, שלושה ימים אחרי יום הולדתו ה-68. ככל הנראה מותו נגרם בשל סרטן הגרון, שבגינו קיבל טיפולים בארצות הברית. לפי דיווחי בי.בי.סי סבל בחודשים באחרונים מקשיים בקולו. במקומו הושבע לנשיא זמני סגן הנשיא, ג'ון דרמאני מהאמה.
טקס ההלוויה התקיים בככר העצמאות של אקרה בנוכחות כ-50,000 אנשים, כולל 18 ראשי מדינות אפריקאיות, מזכירת המדינה של ארצות הברית, הילרי קלינטון, ומשלחות מ-64 ארצות.
אני ראיתי יופי
אני ראיתי יופי הוא אלבומה הרביעי של הזמרת נורית גלרון, שיצא באפריל 1983.
בתחילת שנות ה-80 גלרון הוסיפה לבצע שירי משוררים, ובהם: זך, יונה וולך, מאיר ויזלטיר ועוד. בד בבד החלה גלרון לבצע שירי פופ ורוק רך, ללחנים ועיבודים של יוצרים כמו: יהודית רביץ ויזהר אשדות.
מגמה זו באה לידי ביטוי באלבום "אני ראיתי יופי" משנת 1983 שם ביצעה, בעיבודיו של משה לוי, את השירים: "סוס מעץ" (חדוה הרכבי/נחום היימן) ו"ילדות נשכחת" (יעקב גלעד/יהודית רביץ). שיר נוסף שבלט מהאלבום והיה לשיר זיכרון כואב הוא "עצי התאנה" (רחל שפירא/שפי ישי).
האלבום הוקלט עם מוזיקאים בריטיים באולפן של נחום היימן בלונדון, שהתגורר שם באותה תקופה.
אלן קנדזיורה
אלן "אלי" קנדזיורה (בגרמנית: Ellen "Elli" Kendziora; נולדה בשנת 1919) היא אתלטית יהודיה-גרמניה, אלופת המכביה השנייה (1935) בריצת 100 מטר.
ביוגרפיה
קנדזיורה התאמנה בקבוצת "הכח" קלן.
במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 זכתה קנדזיורה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.1 שניות, לפני סיביל קוף מארצות הברית (13.2 שניות) ובת ארצה לורה מאייר (13.3 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם רות רייך, לילו בוקופצר ולורה מאייר בתוצאה של 55.8 שניות, לפני פולין (56.0 שניות) ואוסטריה (57.4 שניות).
ביום הספורט הבינלאומי של מכבי ברלין שנערך ב-16 ביוני 1935 זכתה קנדזיורה במדליית כסף בריצת 100 מטר אחרי לורה מאייר.
ושט
הוושט (בלטינית: œsophagus), הוא צינור שרירי במערכת העיכול בעל דפנות המצופות בקרום רירי המחבר את החלק התחתון של הגרון (הלוע) עם הקיבה.
אורכו של הוושט במבוגרים כ-25 סנטימטרים. בדרכו מהצוואר לקיבה, עובר הוושט דרך פתח בסרעפת. בין הוושט לקיבה אין שסתום שרירי של ממש, ורפלוקס קיבתי-ושטי נמנע על ידי הטונוס הגבוה של שריר הסרעפת דרכו הוושט בוקע.
הוושט ממוקם מאחורי קנה הנשימה. כדי שלא ייכנס בטעות מזון לקנה הנשימה, מכסה הגרון סוגר את קנה הנשימה בעת האכילה. מסיבה זו טבעו חז"ל את הפתגם "אין מסיחין בסעודה, שמא יקדים קנה לושט ויבא לידי סכנה". (תענית, ה', ב')
בדיקות רפואיות הקשורות לוושט הם בדיקת בריום, מנומטריה, בדיקת pH, בדיקת ברנסטיין, ואסופאגוסקופיה (אנדוסקופיה של הוושט).
Turn Me On (שיר של דייוויד גטה)
Turn Me On הוא שיר של ה-DJ הצרפתי דייוויד גטה, בהשתתפות הזמרת הטרינידדית-אמריקאית ניקי מינאז'. השיר יצא לאור ב-14 בדצמבר 2011 כסינגל החמישי מאלבום האולפן החמישי של גטה, Nothing But the Beat. השיר מופיע גם כרצועת בונוס באלבום האולפן השני של מינאז', Pink Friday: Roman Reloaded. השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם תוך שהגיע למקומות הראשונים בארצות הברית ואירופה. במצעד הבילבורד הוט 100 הגיע השיר למקום הרביעי ובכך את מינאז לראפרית היחידה בהיסטוריה עם שלושה שירים בעשרת הגדולים של המצעד באותו הזמן ( יחד עם starships ו give me all your lovin').
פוניקה
פוניקה (בלטינית: Punica) היא פואמה אפית בשבעה-עשר ספרים (פרקים) ובמשקל הקסמטר דקטילי שחיבר סיליוס איטליקוס (28 לערך – 103 לערך). היא כוללת למעלה מ-12,000 שורות, ונחשבת לפואמה הלטינית הארוכה ביותר שנתחברה בעת העתיקה. נושא הפואמה הוא המלחמה הפונית השנייה (218–201 לפנה"ס) והמאבק בין שני המצביאים הדגולים חניבעל וסקיפיו אפריקנוס.
תיאור
איטליקוס כתב את הפואמה בסגנון בו כתב ורגיליוס (70–19 לפנה"ס) את ה"איניאדה". איטליקוס הסתמך על חיבורו של טיטוס ליוויוס (59 לפנה"ס – 17 לספירה) "מיום ייסודה של עיר", אולם לא תמיד נצמד למקור ההיסטורי. הפוניקה התגלתה ככתב יד בקונסטנץ בשנת 1416 או 1417.
עלילה
הפואמה נפתחת בזעמה של האלה יונו על איניאס, פליט מלחמת טרויה, שבגד בדידו מלכת קרתגו, שהתאבדה מרוב צער. יונו יוצרת את חניבעל ברקה כמכשיר לנקמתה ברומאים, צאצאיו של איניאס. חניבעל בן תשע כשאביו חמלקרת ברקה לקח אותו למקדשה של דידו, ומשביע אותו להיות לנצח אויב לרומאים. חניבעל מתלווה אל אביו במסעו להיספניה, שם נרצחים אביו וגיסו בידי המקומיים. חניבעל תופס את הפיקוד על הצבא הקרתגי בהיספניה, הוא תוקף את סגונטום וכך פותח מלחמה עם רומא. בנקודה הזו נגמר הספר הראשון.
אנשי סגונטום נלחמים באומץ, והאלים מתערבים. הרקולס שולח שליח לעודד את אנשי סגונטום, אולם יונו שולחת שליח משלה שגורם להם לטירוף והם מעלים עצמם באש. המשורר מבטיח לאנשי סגונטום שזכרם לא ישכח. כאן נגמר הספר השני.
חניבעל מבקר במקדשו של הרקולס לפני המלחמה. יופיטר נגלה אליו בחלום ומראה לו נחש תוקף את איטליה. חניבעל מתעודד מהחלום, ומחליט לצאת למסע מלחמה נגד רומא. אשתו אימילקה מתחננת אליו שייקח אותה עמו, אולם הוא שולח אותה בדמעות לקרתגו. ונוס שואלת את יופיטר האם הוא מתכוון להשמיד את רומא, יופיטר משיב שהוא רוצה לגרום לחניבעל לחשל את הרומאים. בנקודה זו מתאר המשורר בקצרה את תולדותיה של רומא אחרי חניבעל, ואת הפאר לו תזכה בימי הקיסרות. לדעת המשורר הפאר יגיע לשיא בתקופת הקיסר דומיטיאנוס (81–96 לספירה), והקטע הבא מלא בחנופה לדומיטיאנוס שהיה הקיסר בזמן כתיבת הפואמה. בנקודה זו נגמר הספר השלישי.
חניבעל מגיע לאיטליה, הגאלים שרוצים לנקום ברומא מסייעים לו לנצח בקרב טיקינוס. בקרב מתבלט חייל רומאי צעיר בשם סקיפיו, סקיפיו כמעט מת בקרב אולם יופיטר צופה לו עתיד גדול ומבקש ממארס להציל אותו. יונו מופיעה ומציעה לחניבעל לארוב לרומאים באגם טראסימנו. בנקודה זו נגמר הספר הרביעי.
חניבעל מקבל את עצתה של יונו ואורב לרומאים, המארב מגיע לשיא בקרב טראסימנוס (217 לפנה"ס). האלים כולם מזדעזעים מהקרב פרט ליונו. אחיו של חניבעל מאגו נפצע, אולם נחשים מגיעים ומרפאים אותו. הקונסול גאיוס פלאמיניוס נפוס נהרג. בנקודה זו נגמר הספר החמישי.
הרומאים המבוהלים ממנים את פאביוס מאקסימוס כדיקטטור (217 לפנה"ס). בקטע הבא סוקר המשורר את ההיסטוריה של משפחתו של פאביוס, וכן מספר את סיפורו של מרקוס אטיליוס רגולוס, מצביא רומאי שנפל בשבי הקרתגי בזמן המלחמה הפונית הראשונה (264–241 לפנה"ס) ושוחרר בתנאי שישכנע את הרומאים לחתום על חוזה שלום עם קרתגו, אולם כשחזר לרומא דחק בסנאט לא להציע שום הסכם כזה. לאחר מכן חזר רגולוס לקרתגו שם עונה למוות. חניבעל מבקר במקדש רומאי ורואה שם ציורים המתארים ניצחונות של הרומאים על הקרתגים, חניבעל זועם ומורה לשרוף את המקדש. כאן נגמר הספר השישי.
בספר השביעי מתאר המשורר את האסטרטגיה הפביאנית, פאביוס נמנע מקרב עם חניבעל, חניבעל מנסה להתגרות בו אך לשווא. מתואר קרב אגר פלרנוס בו חמק חניבעל על ידי כך ששילח עדר שוורים בצבא הרומאי, ממלכודת מתוחכמת שהציב לו פאביוס. סגנו של פאביוס, מרקוס מינוקיוס רופוס, מביס את חניבעל בקרב גרוניום, והופך לשווה זכויות עם פאביוס. חניבעל גורר אותו למלכודת מתוחכמת וכמעט משמיד את צבאו, אך פאביוס מתערב ברגע האחרון ומציל אותו. כאן נגמר הספר השביעי.
גאיוס טרנטיוס וארו נבחר כקונסול. הוא נושא נאום יהיר בו הא מגנה את פאביוס על פחדנותו, וקורא לגייס את כל חיילי רומא למלחמה. הרומאים מגייסים צבא אדיר העולה במספרו פי כמה על צבאו של חניבעל. חניבעל מפוחד חושש מהאיום הגדול. יונו שולחת אליו את רוחה של אחותה של דידו שמעודדת אותו ומבטיחה לו ניצחון, חניבעל מתעודד ומתכונן לקרב. המשורר סוקר את הצבאות ומפקדיהם, סימנים רעים נראים אולם וארו מתעלם מהם. הפואמה מסתיימת בנבואה קודרת של חייל רומאי אלמוני, ושני הצבאות יוצאים לקרב קאנאי (216 לפנה"ס).
הקיסרים הפלאביים
בספר השלישי של הפוניקה, ניצל סיליוס איטליקוס את ההזדמנות כדי להלל את הקיסרים הפלאביים. הוא מתאר כיצד ונוס המודאגת מניצחונותיו של חניבעל, הפכה לחרדה לעתידה של רומא. יופיטר, בתגובה לכך, מנבא את התהילה העתידית של רומא. כמו משוררים אחרים בתקופת הקיסרים הפלאביים, גם סיליוס איטליקוס מצא לנכון לציין את הניצחון הצבאי הגדול ביותר שלהם - הכנעתה של יהודה במרד הגדול. בהתייחסותו אל אספסיאנוס הוא מציין את הכנעתם במלחמה של "מטעי הדקלים של אדום" (=יהודה) ולאחר מכן מתייחס אל בנו, טיטוס, ש"ייקח על עצמו את משימת אביו" וש"עוד בהיותו בחור צעיר, ישים קץ למלחמה עם העם הפראי של פלשתינה".
לורה מאייר
ביוגרפיה
במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 זכתה מאייר ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם רות רייך, לילו בוקופצר ואלן קנדזיורה בתוצאה של 55.8 שניות, לפני פולין (56.0 שניות) ואוסטריה (57.4 שניות), מדליית כסף בריצת 60 מטר בתוצאה של 8.4 שניות, אחרי סיביל קוף מארצות הברית (8.3 שניות) ולפני מרילה פרייוולד מפולין (8.6 שניות) ומדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.3 שניות, אחרי בת ארצה אלן קנדזיורה (13.1 שניות) וסיביל קוף (13.2 שניות).
ביום הספורט הבינלאומי של מכבי ברלין שנערך ב-16 ביוני 1935 זכתה מאייר במדליית זהב בריצת 100 מטר לפני אלן קנדזיורה.
מטהמוגלובינמיה
מטהמוגלובינמיה, או כחלת (באנגלית: Methemoglobinemia) היא תסמונת המתרחשת כאשר תאי דם אדומים מכילים מטהמוגלובין ברמות גבוהות מ-1%. התסמונת מאופיינת בנוכחות גבוהה מהרגיל של מטהמוגלובין (metHb) בדם, כלומר של Fe+3 במקום Fe+2. מטהמוגלובין אינו מסוגל לשחרר חמצן לרקמות הגוף באופן יעיל. חומרת הסימפטומים היא ביחס ישר לרמת המטהמוגלובין בדם. הסימפטומים מחולקים ע"פ רמות המטהמוגלובין בדם:
סיווג
בדם של אדם בריא ישנו מטהמוגלובין באופן קבוע ברמה קטנה מ-1%. הגוף מפרק את המטהמוגלובין להמוגלובין על ידי אנזים בשם ציטוכרום בי5 רדוקטז (באנגלית Cytochrome b5 reductase), הידוע גם בשם מטהמוגלובין רדוקטז (באנגלית methemoglobin reductase). מטהמוגלובינמיה נחלקת לשני סוגים, כאשר לכל סוג יש את המום האופייני לו.
מטהמוגלובינמיה מולדת
מטהמוגלובינמיה מולדת (נקראת גם erythrocyte reductase deficiency באנגלית) מאופיינת בפעילות נמוכה של האנזים המפרק את המטהמוגלובין להמוגלובין פעיל הקושר חמצן ומשחרר אותו באיברים. חולים בסוג הזה של מטהמוגלובינמיה סובלים מכיחלון, אך הם א-סימפטומטיים על פי רוב. הדם העורקי של חולי מטהמוגלובינמיה הוא חום בצבעו, ולא אדום. דבר זה גורם לכך שצבע עורם מקבל גוון כחלחל-אפרפר. מטהמוגליבנמיה תורשתית נגרמת עקב גן רצסיבי. כלומר, אם לאחד מההורים יש את הגן הזה, לילד יהיה גוון עור רגיל, אך אם לשניהם יש את הגן הרצסיבי, ישנו סיכוי שלילד יהיה גוון עור כחלחל.
חולים הסובלים ממחסור באנזים פירובט דהידרוגנאז קינאז (שם המחלה באנגלית Pyruvate kinase deficiency) עלולים לפתח מטהמוגלובינמיה עקב יצור לקוי של NADH, שהוא קופקטור של האנזים Diaphorase I. באופן דומה, גם אנשים הלוקים בחוסר G6PD עלולים לפתח את המחלה, עקב פגיעה בייצור של קופקטור נוסף של האנזים, NADPH.
מטהמוגלובינמיה נרכשת
מטהמוגלובינמיה נרכשת (נקראת גם generalized reductase deficiency באנגלית) נפוצה יותר מהתורשתית, והיא נגרמת עקב חשיפה לחומרים או רעלנים המגבירים את ייצור המטהמוגלובין בדם. תרופות העלולות לגרום למטהמוגלובינמיה כוללות:
תפוצה
מטהמוגלובינמיה מולדת היא מחלה נדירה, כאשר הגורם העיקרי לסוג הזה של המחלה הוא מחסור באנזים Cytochrome b5 reductase (סוג lb5R). היא נפוצה יותר בקרב מספר שבטים של אינדיאנים בארצות הברית (בעיקר בקרב שבט הנאוואחו ושבט האתבאסקה באלסקה), ובקרב המקומיים ביקוטסק בסיביר. מטהמוגלובינמיה נרכשת נפוצה יותר מזו המולדת, כאשר הגורם השכיח ביותר שעלול לגרום למחלה הוא בנזוקאין, אשר נעשה בו שימוש כחומר מאלחש. הערכות שונות גורסות כי כ-0.115% ממטופלים העוברים אקו לב דרך הוושט מפתחים מטהמוגלובינמיה עקב השימוש בבנזוקאין כמאלחש טופיקלי. מחקר עוקבה רטרוספקטיבי מצא שיעור הארעות גבוה של מטהמוגלובינמיה (עד כ-19.8%) בקרב 167 ילדים אשר נטלו את האנטיביוטיקה דפסון כטיפול עבור PCP prophylaxis (דלקת ריאות הנגרמת על ידי פטריה בשם Pneumocystis jirovecii). מחקר רטרוספקטיבי אחר, אשר נערך בשני בתי חולים לימודיים בארצות הברית, זיהה 138 מקרים של מטהמוגלובינמיה נרכשת בתקופה של 28 חודשים.
הבדלים בהארעות מטהמוגלובינמיה בין המינים
מטהמוגלובינמיה תורשתית היא אוטוזומלית, כלומר, הגן מתחלק באופן זהה בין המינים. אולם, מכיוון שחוסר G6PD קשור לכרומוזום X, יש סיכוי גדול יותר לחלות במטהמוגלובינמיה מולדת בקרב גברים בעלי חוסר G6PD. מלבד ההבדל הזה, לא קיים הבדל נוסף בין המינים בהארעות מטהמוגלובינמיה.
מטהמוגלובינמיה נרכשת בתינוקות
תינוקות פגיעים יותר למטהמוגלובינמיה נרכשת, בעיקר מתחת לגיל 4 חודשים. בתינוקות עד גיל 4 חודשים, האנזים NADH methemoglobin reductase נמצא בריכוזים נמוכים והוא אינו פעיל במיוחד, מכיוון שהמנגנון של NADH עדיין אינו מפותח דיו. תינוקות עד גיל 6 חודשים פגיעים במיוחד למטהמוגלובינמיה נרכשת עקב תכולת ניטראטים במי השתייה. בנוסף, סיכון נוסף לתינוקות נובע משימוש בג'ל או נוזל המכיל בנזוקאין להפחתת כאבים בזמן צמיחת השיניים.
ג'ונאס ארמסטרונג
ויליאם ג'ונאס ארמסטרונג (באנגלית: William Jonas Armstrong; נולד ב-1 בינואר 1981) הוא שחקן אנגלי יליד אירלנד, הידוע בעיקר בתפקידו בדמות רובין הוד בסדרת הטלוויזיה "רובין הוד" של ערוץ BBC One.
ביוגרפיה
ארמסטרונג נולד בדבלין שבאירלנד. כשהיה בן שש עברה משפחתו לגור בלית'ם סט. אנס (Lytham St. Annes). הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה וסיים את לימודיו עם תואר BA בשנת 2003. אחר כך הופיע במחזה "Quartermaine's Terms" בתיאטרון רויאל שבנורת'האמפון בתפקיד דרק מידל. ב-2004 שיחק בתפקיד הנרי במחזה "The Skin of Our Teeth" בתיאטרון יאנג ויק ברובע למבת' שבלונדון. עוד באותה שנה הופיע בשבעה פרקים של העונה הרביעית של סדרת הדרמה-קומית "Teachers" בערוץ 4 בתפקיד אנתוני מילנגטון. בינואר 2005 שיחק בתפקיד ריצ'רד במחזה "Rutherford & Son" בתיאטרון רויאל אקסצ'נג במנצ'סטר. מאוחר יותר ב-2005 שיחק שוב בסדרה של ערוץ 4, דרמת הפשע "The Ghost Squad" בתפקיד פיט מייטלנד. בדצמבר 2006 כיכב בדרמה בת שני חלקים של ITV בשם "Losing Gemma".
התפקיד הגדול ביותר שגילם ארמסטרונג בטלוויזיה הוא בדמות רובין מלוקסלי בסדרת הדרמה של ה-BBC משנת 2006 "רובין הוד" המבוססת על אגדות רובין הוד. במהלך צילומי העונה השנייה (ששודרה ב-2007) שבר ארמסטרונג את עצמות המסרק ברגלו כשהשתתף בסצנת לחימה. ב-28 בפברואר 2007 השתתף בשעשועון הקומי של ה-BBC בשם "Never Mind the Buzzcocks".
באוגוסט 2008 אישרו ב-BBC שארמסטרונג יעזוב את הסדרה "רובין הוד" בסוף העונה השלישית, ששודרה ב-2009. הוא ציין שהוא "מחפש אתגרים חדשים". בעקבות זאת הסדרה לא חודשה לעונה רביעית. ב-2008 הופיע ארמסטרונג בסרט האימה "Book of Blood" המבוסס על סיפור קצר מאת קלייב בארקר.
בנובמבר 2013 זכה ארמסטונג בפרס "Stars on Horizon" בפסטיבל הסרטים של פורט לודרדייל על תפקידו בסרט "Walking with the Enemy".
בשנת 2022 שיחק בסרט באור האמת.
ברזל גולמי
ברזל גולמי מכיל פחמן באחוזים גבוהים מאוד יחסית, בדרך כלל 3.5-4.5% לצד צורן וסיגי פסולת אחרים הנמצאים בעפרה. תכולת חומרים אלה גורמים לברזל גולמי להיות פריך וחסר שימוש כחומר גלם ישיר לייצור מוצרי ברזל, זולת שימושים מוגבלים ביותר. הצורה המסורתית של התבניות המשמשות ליצירת מטילי ברזל גולמי הייתה מבנה של ענפים בחול, עם מטילים רבים בזוויות ישרות לתעלה ראשית, המזכירים בצורתם חזרזירים השוכבים ויונקים מעטיניה של חזירה. לאחר שהמתכת התקררה והתמצקה, שברו את המטילים הקטנים המחוברים לתעלה, ומכאן גם כינויו של ברזל גולמי באנגלית, Pig iron (ברזל חזיר). מטילי הברזל הגולמי מיועדים להתכה מחדש ומכאן גם שאין חשיבות לעובדה שהמטילים אינם אחידים בגודלם ומכילים כמות קטנה של חול.
היסטוריה
תהליך התכת ויציקת ברזל גולמי ומוצרי ברזל אחרים היה ידוע כבר למצרים הקדמונים וידע זה התפשט בהדרגה במזרח אגן הים התיכון והגיע ליוון העתיקה. ברומא העתיקה ומאוחר יותר בתקופת הכליפים המוסלמים של ימי הביניים שוכללו שיטות התכת הברזל ויציקתו. עם התמוטטות האימפריה הרומית המערבית אבדו שיטות הייצור במערב אירופה ולא התגלו מחדש עד לשלהי ימי הביניים (1325–1500). מעבר המצב של ברזל בכבשן, מחומר מוצק לנוזל היה תופעה שנמנעו ממנה לאורך תקופה זו, מכיוון שתהליך הפחתת כמות הפחמן בברזל הגולמי והפיכתו לפלדה היה תהליך ארוך ומייגע בטכנולוגיה שהייתה ידועה בימי הביניים.
תהליך ייצור ברזל גולמי היה ידוע אף בתרבות הסינית בשלהי שושלת ג'ואו (שבאה לסופה במאה ה-3 לפני הספירה).
הרכב
ברזל גולמי אינו אחיד בכל מפעלי הייצור ובמקומות ייצור שונים ברזל גולמי מכיל כמויות שונות של חומרים. תכונות החומר אף עשויות להשתנות בהתאם לנסיבות ייצורו: הטמפרטורה בה יוצר, מהירות הקירור, גודל המטיל ועוד. יסודות נדירים יותר הנמצאים לעיתים בברזל גולמי הם טיטניום וארסן.
שימושים
באופן מסורתי ברזל גולמי היה מעובד למוצר הנקרא ברזל חשיל בכבשן, ומאז שיטות הייצור המודרניות הוא מעובד לפלדה. בתהליכים אלה הברזל הגולמי מותך ומוזרם מעליו זרם אוויר חזק בשעה שהחומר מעורבב. תהליך זה גורם לסיגים (כמו צורן) לעבור תהליך של חימצון וליצירת תוצר ביניים נוסף הנקרא ברזל גולמי מזוקק.
ניתן להשתמש בברזל גולמי אף ליצירת מוצר הנקרא ברזל יצוק אפור. ברזל יצוק אפור נוצר מהתכת ברזל גולמי בצירוף פסולת פלדה וברזל, תוך הסרת מזהמים בלתי רצויים, הוספת מסגסגים ואיזון תכולת הפחמן בחומר. ברזל גולמי בעל ריכוזי פחמן מסוימים יכול לשמש להפקת ברזל רקיע אם הוא מכיל כמות נמוכה של מזהמים: צורן, מנגן, גופרית וזרחן.
שימושים מודרניים
עד לאחרונה ברזל גולמי היה נשפך ישירות מתחתית תנור רם דרך תעלה לתוך קרון משפכי ומועבר למפעל הפלדה במצב נוזלי. במצב זה ברזל גולמי כונה בשם "מתכת חמה". המתכת החמה נשפכה לתוך כלי להפקת פלדה, המהווה חלק מכבשן קשת חשמלית, או כבשן חימום השראתי, או כבשן הזרמת חמצן בסיסי, ובו מוציאים את הפחמן העודף מהתערובת ומבוצעת בקרה על הרכבה.
במפעלי פלדה מודרניים ובמפעלי ייצור ברזל בתהליך חמצון-חיזור הברזל הגולמי המותך מוזרם ישירות לקערה לשימוש מיידי בכבשן הפקת פלדה או שיוצקים אותו למטילי ברזל גולמי לשימוש חוזר או מכירה למפעלי מתכות. מכונות מטילי ברזל מודרניות יוצרות מוטות ברזל גולמי שניתן לשבור למטילים קצרים במשקל 4–10 ק"ג.
כפר עזה
כְּפַר עַזָּה הוא קיבוץ הנמצא בנגב הצפוני על כביש 232, כ-2 ק"מ מזרחית לגבול רצועת עזה סמוך לשדרות ונתיבות.
היסטוריה
הקיבוץ נוסד בשנת 1951, על גבול רצועת עזה, כחלק מההתיישבות לאורך קווי שביתת הנשק לאחר מלחמת העצמאות. המתיישבים הראשונים היו שני גרעיני מח"ל (מתנדבי חוץ לארץ) – האחד של עולים ממצרים, שקיבל את הכשרתו באפיקים, והשני של עולים מטנג'יר, שקיבל את הכשרתו בקיבוץ איילת השחר. בשנת 1954, פקד את הקיבוץ משבר חברתי עמוק והקיבוץ עמד להיעזב.
במאי 1956, הגיעו בנות הגרעין לשל"ת בכפר עזה. הבנים, שהשתתפו בפעולות התגמול של שנות ה-50 ובמבצע קדש, השתחררו והגיעו לקיבוץ בדצמבר 1956.
במשך השנים נוספו גרעיני נח"ל רבים,מהנוער העובד והלומד, מהתנועה המאוחדת, מהצופים וכן לא מעט בני ובנות קיבוצים ומתנדבים מכל העולם שבאו לתקופה של שנה ונשארו כחברים.
גן התקווה
גן התקווה הוא פארק בשטח של כחמישים דונם במזרח שכונת התקווה, בקרן הרחובות ההגנה וגבעתי.
היסטוריה
עד מלחמת העצמאות היה המקום שטח פתוח ובו שדות ופרדסים. בגלל אופי השטח היה קשה לבנות בו קו הגנה נגד הכפר סלמה העוין. מגיני שכונת התקווה נזקקו במקום זה לכלבי שמירה ולכן כונה קו ההגנה במקום זה בשם "קו הכלבים".
קרב שכונת התקווה שהיה ב-8 בדצמבר 1947 החל בהתקפת הסחה גדולה בקטע "קו הכלבים" (בשטח הפארק) שנהדפה אבל ההתקפה העיקרית הייתה בקטע של שכונת בית יעקב, מעט דרומה משם, שם הצליחו הערבים מסלמה לחדור לשכונה, לבזוז ולשרוף 30 צריפים עד שנהדפו. עיריית תל אביב הקימה בגן עמוד זיכרון לקרב זה שהוחלף באוגוסט 2016 לשלט זיכרון.
הגן ניטע ב-1954 בתכנונו של אברהם קרוון כדי לספק לתושבי השכונה שגרו בצפיפות, מקום פתוח וירוק. ב-1981 עבר המקום שיפוץ בעזרת תרומה מקהילת יהודי ניו יורק בתנאי ששמו יוסב ל"גן ניו-יורק" על שם יוסף וואל כפי שמציין שלט גדול במרכז הגן, אולם השם הזה לא התקבל וההוכחה לכך הם שלטים רבים שהציבה העירייה בגן ועליהם נכתב "גן התקווה".
הזמרת עפרה חזה גדלה בסמוך לגן, ברחוב בועז 39. לאחר מותה כונתה גבעה קטנה בדרום הגן בשם "גבעת עפרה" ועליה הוצבה אנדרטת זיכרון לעפרה בצורת מפתח סול.
פינרוד
פינרוד (finrod). קרוי גם פילגונד (felagund), ו"פינרוד הנאמן". דמות ביצירת הפנטזיה של ג'.ר.ר. טולקין, המופיעה בעיקר בסילמריליון ובטבעת מורגות, הכרך העשירי של ההיסטוריה של הארץ התיכונה. הוא אלף מהנולדור, בנו של פינארפין בן פינווה מלך הנולדור.
ביוגרפיה בדיונית
נולד בולינור לפינרפין בן פינווה ולאיארוון בת אולווה מלך הטלרי בולינור, והצטרף לנולדור הגולים לארץ התיכונה במהלך מרד הנולדור, שבו, בהשפעת פאנור, הגדול שבהם, הפנו עורף לולאר על מנת לנקום במלקור שגנב את הסילמריל - אבני החן שנחשבו פסגת יצירתו ואומנותו של פאנור - ושרצח את מלכם פינווה. הוא לא הזדהה עם פאנור ותואנותיו נגד הוולאר, אך למרות זאת הצטרף למרד מסיבות אישיות יותר - רעותו הגדולה עם בני פינגולפין דודניו, וטורגון בפרט, והערגה העמוקה שהייתה בו, לארצות ונחלות רחבות ידיים שיוכל לשלוט בהם כרצונו. החלטתו זו לא הייתה ספקנית ומהוססת כשל אביו פינרפין, ולפיכך, למרות שאהובתו, אמארייה, שמן הוואניר, לא באה, כמו כל בני עמה, בלוויית הנולדור, ועל אף שמעשי הנולדור החלו הופכים קיצוניים ומגונים ביותר עם טבח השארים - שהוא וודאי התנגד לו, גם משום אי קיצוניותו, וגם משום שארותו לטלרי הנטבחים - לא הפך עורף למסע.
כשהגיע לארץ התיכונה התיישב בטול סיריון שבצפון בלריאנד, שם בנה את מינאס טירית, שזו של גונדור נקראה על שמה, אולם אולמו הואלא נגלה אליו והראה לו את המערות שבנארוג, הנהר גדול בבלריאנד. אז נתן פינרוד את הפיקוד על מינאס טירית לאורודרת אחיו, והוא עצמו השתכן באותן המערות, ובעזרת הגמדים בנה שם משכנות אדירים, שהרבה מן ההשראה להם באה ממנגרות - אלף המערות, משכנו של תינגול, דוד אמו. מאז שלט בכל חבל הארץ הגדול שמערב בלריאנד, וממלכתו - נרגותרונד שמה - הייתה הגדולה שבממלכות הנולדור בארץ התיכונה. במהלך הדאגור בראגולאך - קרב להבת הפתע - הרביעי שבקרבות הגדולים של בלריאנד, והראשון שבו ספגו העלפים תבוסה ממלקור, הקדים פינרוד את חילותיו ומשמרו ומצא את עצמו מוקף באורקים, אך הוא ניצל בסיועו של ברהיר, אדם מבית באור, ונשבע, כתודה, לסייע לו ולצאצאיו כל אימת שיצטרכו, ונתן לו טבעת - מאז - טבעת ברהיר - כאות להתחייבותו זו. ואכן, כאשר הגיע ברן בנו של ברהיר לנרגותרונד, והוא בעיצומו של מבצע חילוץ סילמריל ממורגות', כתנאי לנישואים עם אהובתו לותיין, וביקש עזרה, קיים פינרוד את שבועתו, למרות שהכיר בסיכויים הנמוכים לשרוד את המשימה הבלתי אפשרית הזו. הוא נלכד על ידי סאורון, שר צבאותיו של מורגות', יחד עם ברן ועם שנים עשר מלוויו, והושם עמם בטול אין גאורהות - אי זאבי האדם (מינאס טירית, נחלתו לשעבר שנלקחה מאורודרת על ידי סאורון). סאורון, שראה בפינרוד באופן טבעי כמנהיג החבורה, השאירו בחיים למרות ששלח זאבים שהרגו את מלוויו אחד לאחד, ולבסוף נותרו רק הוא וברן, והוא קטל את הזאבים שנשלחו להרוג את ברן, אך מת בעצמו.
פינרוד נחשב לאחד שבחכמי הנולדור, ובאופיו נמזגו תכונות כל עממי העלפים - האצילות והחכמה של הואניר, הכישרון והאומץ של הנולדור, ואהבת החירות של בני הטלרי, והוא נתפס כמשפיע על אחותו הקטנה, גלדריאל, שמקובלת כאדירה בנשות האלדר. הייתה לו ידידות מיוחדת עם בני האדם, ובפרט עם בית באור, שמנהיגם באור אף שירתו. בכרך העשירי של 'ההיסטוריה של הארץ התיכונה' - טבעת מורגות', ישנו דיון פילוסופי הקרוי 'אתרבת פינרוד אה אנדרת', שהוא פולמוס והתדיינות בין פינרוד לאנדרת, אשה מבית באור. הדיון נסוב סביב המוות בהופעתו המיוחדת אצל האדם, ופינרוד מציג שם את הדעה המקובלת אצל העלפים והנחשבת כנכונה, שבני האדם שונים במהותם מהעלפים, והמוות מצוי בהם מעצם טבעם.
עץ משפחה
Lista Calaquendich
ישראל אלסנר
ישראל אלסנר (אל-זוהר) (31 באוגוסט 1909 - 1 בדצמבר 1971) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת השוער ועבד גם כקצין העיר תל אביב.
אלכס גדלקין
אלכס גדלקין (נולד ב-26 במרץ 1974) הוא איש ציבור ישראלי, שכיהן כראש העיר בפועל של נצרת עילית בין השנים 2013–2015. משנת 2016 מכהן כממלא מקום ראש העיר.יו״ר ועדה משנה לתכנון ובניה, ראש רשות הרישוי, חבר ועדה מחוזית לתכנון ובניה.
ישראל אלסנר
ביוגרפיה
ישראל אלסנר נולד בעיר קרקוב שבפולין ב-31 באוגוסט 1909. אלסנר הגיע לארץ ישראל במסגרת המכביה השנייה עם המשלחת הפולנית ולאחר מכן נשאר בארץ ישראל ושיחק במכבי תל אביב. ב-7 בדצמבר 1935 רשם אלסנר את הופעת הבכורה הרשמית שלו במדי מכבי, במחזור הראשון של הליגה הארצית נגד הפועל תל אביב, המשחק הסתיים ללא שערים. אלסנר השתתף במסע המשחקים של מכבי תל אביב לארצות הברית ב-1936, כשבמהלך המסע ערך השוער את אחד המשחקים הגדולים ביותר בקריירה שלו נגד אולסטארס ניו יורק כשלא ספג אפילו שער אחד. בראיון שנתן לעיתון חדשות הספורט ב-1957, אלסנר טען שמכבי תל אביב עם המאמן אגון פולק הייתה הקבוצה הטובה ביותר שהעמיד המועדון המכבי מעולם: "שיחקו שם אברהם רזניק, דוידקה (דויד ויינברג), מנחם מרימוביץ', יעקב זליבנסקי, יוסף ליברמן, נתן פנץ, ג'רי בית הלוי, פרי נויפלד, פרידריך דוננפלד, הס, גאול מכליס ועוד. שיחקנו בשיטה וינאית מובהקת, כפי שעשו הוינאים עצמם. הייתה זו הקבוצה שיצאה ב-36 לארצות הברית וניצחה את אול-סטארס ניו יורק 6 - 0, על אף שהיינו נמוכי קומה. העיתונות המקומית טענה שמשחקנו עלה על זה של נבחרת סקוטלנד שהופעה בניו יורק זמן קצר לפנינו." ב-11 באוקטובר 1936 במהלך המשחק שהיה בין מכבי תל אביב לנבחרת של ברוקלין (אשר אותם אימן אחד מכוכבי הכח וינה, ארנו שוורץ), בעוד שהתוצאה עמדה על 0-0 נפצע אלסנר והוחלף בשוער יוסף (ג'ו) סידי. המשחק אף הסתיים בניצחון בתוצאה של 1 - 0 מוחץ למכבים כשהשחקן גאול מכליס כובש שער שובר שוויון בדקה ה88' למשחק.
אלכס גדלקין
ביוגרפיה
גדלקין נולד בברית המועצות ועלה לישראל בשנת 1990, לאחר מכן ובמהלך שנותיו הראשונות בישראל עבד כספר בנצרת עילית.התנדב והוביל ארגונים רבים עזרה ותמיכה לכל אוכלוסיות
ישראל אלסנר
ביוגרפיה
ב-1938 אלסנר זומן לנבחרת ארץ ישראל ושיחק נגד נבחרת יוון במסגרת מוקדמות מונדיאל 1938. ב-28 במאי 1938 ערך אלסנר את הופעתו הראשונה בגמר הגביע הארץ ישראלי (גביע המדינה היום), המשחק הסתיים בתוצאה של 1 - 2 לטובת הפועל תל אביב. מ-1939 יוסף (ג'ו) סידי (שהיה השוער השני ששיחק במכבי ואף התחרה על אפודת השוער עם אלסנר) הפך לשוער הבכיר של מכבי תל אביב, ככל הנראה בעקבות התצוגה שלו בשער במסע של המכבים לאוסטרליה ב-1939. לאחר המסע באוסטרליה של המכבים (כשאלסנר לא הצטרף למסע), המאמן אגון פולק נשאר באוסטרליה ולמכבי הצטרף מאמן חדש בשם ארמין וייס (שחקן עבר מהכח וינה) שאף נתן לאלסנר הזדמנות לפתוח בפתיחת הליגה בעונת 1940, אך בסופו של דבר סידי פתח ברוב המשחקים ואף בגמר הגביע הארץ ישראלי. לקראת עונת 1941/42 חזר אגון פולק לארץ ישראל וחזר לאמן את המכבים. בתחילת העונה פולק צירף את השוער הבריטי ג'ון וינטר שפתח ברוב משחקי הקבוצה. לאחר פרישתו ממשחק פעיל שימש אלסנר כשופט כדורגל, ואף היה חבר הנהלת מכבי תל אביב בכדורגל בשנות הארבעים. ב-1947 קיבל על עצמו תפקיד של מאמן במכבי רמת גן.
אלכס גדלקין
ביוגרפיה
בשנת 2008 החל לכהן כחבר מועצת העיר נצרת עילית. כחבר מועצה החזיק גדלקין בתיק הקליטה, בתיק הצעירים ובתיק התרבות, ושימש כיו"ר ועדת היגוי לקליטה ועליה. שימש כסגן וכממלא מקום ראש העיר.
במרץ 2014 החליטה ועדת ההשעיה של משרד הפנים להשעות את ראש העיר שמעון גפסו לארבעה חודשים מכהונת ראש העירייה, ובתום תקופה זו הוארכה השעייתו בשלושה חודשים נוספים. בזמן השעייתו, נבחר גדלקין, ראש הסיעה הגדולה ביותר במועצת העיר, ישראל ביתנו, למלא את מקומו במינוי זמני כראש העירייה בפועל.
ב-19 בפברואר 2015 הורשע גפסו בבית המשפט המחוזי בחיפה בלקיחת שוחד בהמשך נגזר עליו עונש של 6 חודשי עבודות שירות וקנס בסך 20 אלף ש"ח, ללא קלון. כיוון שלא הוטל עליו קלון, חזר גפסו לכהן כראש העירייה וגדלקין סיים את תפקידו כממלא מקום ראש העיר. היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, פנה בבקשה להשעות את גפסו פעם נוספת, עקב החשד הנוסף התלוי נגדו, ובעקבות זאת הוסכם שגפסו יצא לחופשה עד לסיום ההליך הפלילי. בתפקיד ראש עיריית נצרת עילית כיהן מאז חודש מאי נתנאל טויטו.
באפריל באותה שנה גפסו הורשע בתיק הראשון שבו הואשם ללא אות קלון, חזר למשרדו וגדלקין הודח. לאחר מכן פקידו על ידי מועצת העיר והוחלף בנתנאל טויטו.
בין השנים 2010–2015 עמד בראש דירקטוריון החברה לפיתוח נצרת עילית ובראש האגודה למלחמה בסרטן בנצרת עילית, תפקיד אותו הוא ממלא עד היום.
כיום גדלקין מכהן כממלא מקום וכסגן ראש העיר רונן פלוט, במקביל מכהן כיו"ר דירקטוריון המתנ"סים ויו"ר ועדת משנה לתכנון ובניה בעיר עיריית נוף הגליל.
בשנת 2018 נבחר שוב לתפקיד ממלא מקום ראש העיר. ב-2020 נבחר לחבר בוועדה מחוזית צפון תכנון ובניה. אפריל 2022 נבחר לתפקיד יו"ר מרכז מפלגת ״ישראל ביתנו״
חיים אישיים
נכון לשנת 2014 גדלקין נשוי ואב לשניים.
ג'וליה מורלי
ג'וליה מורלי (נולדה ב-1939) היא אשת עסקים, נדבנית ודוגמנית בריטית. יושבת ראש ארגון מיס עולם ומנהלת תחרות מיס עולם.
ביוגרפיה
מורלי נולדה בלונדון ועבדה כדוגמנית, היא נישאה לאריק מורלי ב-1960, הבעלים והמייסד של תחרות מיס עולם, ומונתה למנהלת התחרות.
בשנת 1996, היא יזמה את התחרות המקבילה לגברים מר עולם.
בשנת 2000, לאחר מותו היא החלה לשמש כיושב ראש ארגון במקום בעלה ומטעם תפקידה היא הקימה את ארגון "יופי עם מטרה" ,העוסק בצדקה ומספק שירותים הומניטריים לארגונים שונים ברחבי העולם.
בתחרות מיס עולם 2009 היא יזמה קרן צדקה, העוסקת בתרומות בנושאים כמו חינוך ובריאות לילדים נזקקים.
בשנת 2016 זכתה בפרס Variety Humanitarian Award.
כתיבה ממזגת
כתיבה ממזגת (הידועה גם בשמות "סקירה ממזגת", "סקירה ספרותית" ו"סקירה תאורטית") היא תהליך בו מבוצע מיזוג של מספר טקסטים לטקסט רציף אחד. התוצר של מיזוג מידע זה הוא טקסט המתייחס רק לתבחינים ספציפיים שנבחרו על ידי הכותב מתוך הטקסטים המקוריים. הכתיבה ממזגת בונה טקסט אוטונומי ולכיד שיכול לעמוד בפני עצמו ולבטא את עיקרי התוכן והכוונה של הטקסטים המקוריים. זהו טקסט שאפשר להפיק ממנו משמעות גם במנותק מהטקסטים המקוריים, והוא עשוי לשמש תחליף לטקסטים המקוריים. מיומנות הכתיבה האקדמית הממזגת היא חיונית לכל תלמידי החינוך העל יסודי ולכל סטודנט, החל משלבי הלימוד הראשונים.
שלבים בכתיבה ממזגת
לפני שכותבים טקסט על סמך מקורות, יש לברר תחילה מהן נקודות המגע בין המקורות: האם הם מתייחסים לאותו נושא בדיוק, האם הם עוסקים באותם היבטים של הנושא. לאחר מכן, בכתיבה עצמה, משלבים את החומרים מהמקורות השונים, כך שיתקבל טקסט שיכול לעמוד בפני עצמו, טקסט לכיד ורצוף במבנהו ובסגנונו. חותמו של הכותב יבוא לידי ביטוי בטקסט, אם כי לא כעמדה ברורה אלא מתוך הדגשים שבכתיבה עצמה.
בכתיבה ממזגת יש שלוש פעולות מרכזיות: השמטה (השמטת חלק מהמשפטים בטקסטים המקוריים), הכללה (יצירת הכללות) והבניה (הבניית הטקסט מחדש בהתאם לנושאים שרוצים למזג). כאשר נדרשים לשלב מידע מתוך טקסטים אחדים, אין מסתפקים בהצגת המידע מן המקורות בזה אחר זה, אלא על הכותבים לאסוף מכל אחד מהמקורות רק את המידע הרלוונטי לנושא, לערוך את המידע שנאסף בסדר שיתאים למטלה ולהציגו באופן ראוי.
מבנה הטקסט הממוזג
טקסט ממוזג פותח במשפט או פסקה המציגים את נושאי המיזוג בהכללה. בחלק זה מצוין הנושא המרכזי שעליו הסקירה.
גוף הטקסט מציג את היחס בין הטקסטים השונים בסוגיות שבהשוואה: ניגוד (לעומת זאת...) הוספה (מוסיף...) הסכמה (הכותבים מסכימים ש...). יש להימנע מפרטים עודפים, ציטוטים, חזרות ודוגמאות, ולהציג את עיקרי הדברים באופן יותר כוללני. חיבור העניינים השונים והמשפטים נעעשה תוך שימוש במילות קישור מתאימות אשר מבהירות את היחס שבין החלקים השונים אשר מובאים בטקסט. יש להשתמש בדרכי מסירה מגוונות כדי לציין את המקור ממנו נלקחו הדברים (על ידי שימוש בדיבור ישיר, דיבור עקיף, פעילי אמירה והבעה מגוונים כמו – הכותב טוען, מציע, מציג, מוסיף, מציין, מתאר...). ערך ויקיפדי הוא דוגמה לטקסט ממזג.
האזכור של כותבי הטקסטים בתוך הטקסט ממוזג יהיה בקיצור נמרץ כבדרך הבאה: "גל (2014) טוען כי.../ טוען ש...".
בסופו של הטקסט תוצג הרשימה הביבליוגרפית לפי הכללים האקדמיים הנהוגים.
פוקימון זהב לב וכסף נשמה
פוקימון לב זהב ונשמת כסף (אנגלית: Pokémon HeartGold Version and SoulSilver Version, יפנית: ポケットモンスター ハートゴールド・ソウルシルバー, רומאג'י: Poketto Monsutā Hātogōrudo Sōrushirubā, מילולי: "Pocket Monsters: HeartGold & SoulSilver") הם שני משחקי וידאו מסוגת משחקי התפקידים, המהווים חידוש ועיצוב מחדש למשחקים פוקימון זהב וכסף אשר ראו אור בשנת 1999. המשחקים החדשים פותחו על ידי Game Freak והופצו על ידי נינטנדו ל-נינטנדו DS. פוקימון לב זהב ונשמת כסף ראו אור לראשונה ביפן ב-12 בספטמבר 2009, ובשאר העולם במהלך מרץ 2010.
משחקיות
בשונה מהמשחקים המקוריים, העיבודים מציגים גרפיקה חדשה ואפשרויות חדשות, חלקן נועדו כדי לנצל את היכולת של הקונסולה ואת חיבור ה-Wifi שלה.
גרפיקה ופוקימונים עוקבים
בזכות הגרפיקה של קונסולת ה-DS, המשחק הוא צבעוני והרבה יותר מפורט מאשר המשחקים המקוריים. בנוסף, השחקן יכול לגרום לפוקימון הראשון בשישייה שלו להיות מחוץ לכדור וללכת אחריו במפת המשחק (בדומה לפיקאצ'ו מהמשחק "פוקימון צהוב"). כל 493 הפוקימונים הזמינים במשחק יכולים לעקוב אחר השחקן.
משחק עם חברים
בניגוד למשחקים המקוריים, בהם כדי להחליף פוקימונים על השחקן לחבר כבל מהגיימבוי קולור שלו למכשיר של חברו, בזכות אפשרות ה-Wifi של הקונסולה השחקן מסוגל להתחבר לרשת האלחוטית ולהחליף פוקימונים בעזרתה. בנוסף, בעיירה "גולדנרוד" קיים מבנה בשם GTS בו השחקן יכול להחליף פוקימונים עם אנשים ברחבי העולם. החל מחודש מאי 2014, נינטנדו סגרו את השרתים שלהם ולכן לבניין אין כלל שימוש. למרות זאת, השחקן עדיין יכול להחליף פוקימונים עם חברים כל עוד שניהם מחוברים תחת אותה הרשת. כמו כן, בזכות השימוש בטכנולוגיית ה-Wifi, נינטנדו קיימו מספר איוונטים (אירועים קצרי מועד) בהם השחקנים יכלו לתפוס פוקימונים נדירים שלא ניתן לתפוס במשחק הרגיל.
חיבור לאפליקציות נוספות
במסגרת החיבור בין משחקים אלו למשחקים יהלום ופנינה ושחור ולבן, חברת פוקימון השיקו אפליקציה למכשיר ה-DS בשם "Pokemon Bank" דרכו השחקן יכול להעביר פוקימונים בין המשחקים. בנוסף, שחקנים יכולים לרכוש בנפרד מכשיר בשם Pokewalker המזכיר טמגוצ'י. בעזרת ה-Pokewalker, השחקן יכול להעביר פוקימונים מהמשחק אל תוך המכשיר ולקחת אותם איתו בעולם הפיזי, מה שיעזור להם להרוויח נקודות ניסיון וחפצים נדירים.
פוקימונים אגדיים ממחוזות אחרים
לאחר שהשחקן הביס את רד, המאמן האחרון במשחק, הוא יכול לתפוס פוקימונים אגדיים שהגיעו לג'וטו ממחוזות אחרים. פוקימונים אותם ניתן לתפוס הם גראודון, קיוגר וריוקאזה (פוקימון רובי, ספיר וברקת), לטיאוס ולטיאס (פוקימון רובי, ספיר וברקת), שלושת הציפורים האגדיות ומיוטו (פוקימון אדום, כחול וצהוב) ועוד.
רקע
עלילת המשחק עוקבת אחר מאמן/מאמנת פוקימונים צעיר/ה במחוז השני, ג'וטו. במהלך מסעם, על השחקנים לנצח את מנהיגי המכון, להתחרות בליגת הפוקימונים ולהביס את צוות רוקט.
עלילה
עלילת המשחק מתרחשת כשלוש שנים לאחר אירועי המשחקים "פוקימון אדום וכחול". בעיירה ניו ברק שבמחוז ג'וטו, פרופסור אלם, הפרופסור המחוזי מבקש מהשחקן ללכת לבית של אדם בשם "מר פוקימון" כדי לשמוע ממנו על תגלית מדעית שהוא מצא. עבור שליחות זו, הפרופסור מעניק לשחקן את אחד משלושת הפוקימונים ההתחלתיים:
לאחר שהשחקן בחר את הפוקימון ההתחלתי, הוא מגיע לביתו של מר פוקימון ומגלה שאותה התגלית היא ביצת פוקימון מסתורית. מר פוקימון מפציר בשחקן להעביר את הביצה לפרופסור אלם ופרופסור אוק (שבמקרה נכח במקום) מעניק לשחקן את הפוקידע המחוזית. ביציאתו מהבית, פרופסור אלם מתקשר לשחקן ומפציר בו לחזור לאחר שקרה אסון נורא. בדרכו, השחקן נפגש עם ילד בעל שיער אדום בשם סילבר (למרות שהשחקן יכול לבחור לו שם אחר) שגנב את אחד הפוקימונים ההתחלתיים (את הפוקימון עם הסוג החזק משל השחקן) מהמעבדה של פרופסור אלם והשחקן נלחם בו. לאחר שהשחקן העביר את הביצה לפרופסור אלם, הפרופסור מבחין בפוקידע שהשחקן קיבל ומפציר בו לנצח את מנהיגי המכון המחוזיים במטרה להתחרות בליגת הפוקימונים.
השחקן עושה דרכו לעיר בשם ויולט וחוקר מגדל שמוקדש לפוקימון בלספראוט. במגדל, השחקן פוגש את סילבר שנלחם נגד הנזירים השומרים על המגדל. מנהיג הנזירים מפציר בסילבר להפוך למאמן טוב ולא לאנוכי, אך סילבר מזלזל בו וממשיך בדרכו. לאחר מכן, השחקן מנצח את פלקנר, מנהיג מכון המעופף בעיר. ביציאתו מהמכון, עוזרו של פרופסור אלם מעניק לשחקן את ביצת הפוקימון (ממנה יבקע הפוקימון טוגפי) למשמרת. לאחר שקיבל את הביצה, השחקן פוגש רקדנית קימונו מסתורית המאושרת שהביצה בידיו ונעלמת. השחקן מגיע לעיירה אזלייה ומתוודע לצוות רוקט, שלכדו פוקימונים מסוג סלופוק על מנת לכרות את זנבם ולמכור אותם. השחקן פוגש יצרן פוכדורים מקומי בשם קורט והאחרון מספר לו אודות נער בשם רד שניצח את צוות רוקט בעבר וגרם לפירוקם. השחקן מסייע לקורט להביס את צוות רוקט ולהבריח אותם מהעיירה, לאחר מכן הוא נלחם נגד באגסי, מנהיג מכון החרק בעיר ומנצח אותו. בהגיעו ליער איילקס, בו קיים מקדש למען שומר היער סלבי. השחקן פוגש רקדנית קימונו נוספת ומסייע לה לצאת מהיער בבטחה. לאחר מכן, השחקן מגיע לעיר גולדנרוד, שם הוא זוכה בכרטיס רדיו למכשיר הפוקיגיר (מעין טלפון חכם בעולם המשחק) ומנצח את מנהיגת מכון הנורמל, וויטני. בהגיעו לעיר אקרוטיק, השחקן מציל רקדנית קימונו נוספת מצוות רוקט. השחקן פוגש את סילבר במגדל השרוף בעיר ונלחם נגדו. בתחתית המגדל, השחקן מעיר בטעות את שלושת הכלביים האגדיים (אנטיי, סוויקון וראיקו) ופוגש באדם בשם יוסין שחוקר אודות הכלב האגדי של המים, סוויקון. בנוסף, השחקן פוגש דמות בשם ביל המתבררת להיות זו שהמציאה את מערכת אחסון הפוקימונים במשחק. לאחר מכן, השחקן מנצח את מורטי, מנהיג מכון הרוח בעיר. בהגיעו לעיירה אוליביין, לשחקן מתברר שמנהיגת המכון לא בנמצא. השחקן עושה דרכו אל ראש המגדלור בעיירה ומגלה שהפוקימון אמפראוס, שתפקידו הוא להאיר את אורות המגדלור חולה ושגז'מין, מנהיגת המכון בעיר מטפלת בו. על מנת להילחם נגדה, על השחקן לשוט אל עבר האי סינווד במטרה להשיג תרופה עבור הפוקימון. השחקן מגיע לאי סינווד ופוגש את הפוקימון סוויקון ואת יוסין, שמאתגר אותו לקרב ונעלם לאחר מכן. השחקן משיג את התרופה ומנצח את צ'אק, מנהיג מכון הלחימה בעיר. בחזרתו לעיר אוליביין, השחקן נותן לג'סמין את התרופה ומנצח אותה בקרב מכון. השחקן ממשיך לעיירה מהגוני ומגלה שצוות רוקט משתמש בגלי רדיו במטרה לאלץ פוקימונים להתפתח. בהגיעו לאגם שמעל העיר, השחקן מרגיע פוקימון בשם הגרידוס האדום (אותו השחקן יכול גם ללכוד) ופוגש את לאנס, אלוף ליגת הפוקימונים. לאנס מבקש מהשחקן עזרה בעצירת צוות רוקט והשניים פורצים למחבואם בעיירה ומביסים אותם. לאחר הניצחון על צוות רוקט, השחקן נלחם נגד פרייס, מנהיג מכון הקרח בעיר ומנצח אותו. רגע לפני שהוא עוזב את העיירה, פרופסור אלם מתקשר לשחקן ומבקש ממנו שיבדוק פעילות חדשה במגדל הרדיו בעיר גולדנרוד. השחקן מגיע למגדל ומגלה שצוות רוקט השתלטו עליו ונעזרים בו במטרה לשלוח קריאה לג'ובאני, מנהיג הצוות לשעבר שיחזור וינהיג אותם. השחקן פוגש את סילבר (שהתכוון לנצח את צוות רוקט בעצמו) במגדל הרדיו וסילבר מתחיל לתהות בקשר לדרך שבה הוא מתייחס לפוקימונים. לאחר מכן, השחקן מצליח לנצח את צוות רוקט ומרחיק אותם ממגדל הרדיו ומקבל ממנהל המגדל את "כנף הקשת" (לב זהב) / "כנף הכסף" (נשמת כסף). במעשיו, השחקן פירק את צוות רוקט בשנית.
בהמשך מסעו, השחקן פוגש רקדנית קימונו נוספת במערת הקרח ומסייע לה לצאת מהמערה בבטחה. לאחר שעבר את מערת הקרח והגיע לעיר בלאקת'ורן במטרה להתחרות עם קלייר, מנהיגת מכון הדרקון בעיר. לאחר הקרב, השחקן נקרא אל "מאורת הדרקון" בעיר ולאחר ראיון שזקני העיר עורכים לו, הוא מקבל את התג השמיני והאחרון. לאחר שהשיג שמונה תגי מכון, פרופסור אלם מפציר בשחקן להגיע אל מגדל הפעמון בעיר אקרוטיק במטרה ללכוד את הפוקימון האגדי הו-או (לב זהב) / איי המערבולת במטרה ללכוד את הפוקימון האגדי לוגיה (נשמת כסף). בהגיעו למקומות, השחקן נלחם נגד להקת רקדניות הקימונו שהוא פגש במהלך המשחק ולאחר שניצח אותן, הוא מוכרז כראוי ולוכד את הו-או / לוגיה.
ליגת הפוקימונים ממוקמת במחוז קאנטו והשחקן שוחה מהעיר ניו ברק לכיוונה. השחקן מגיע אל דרך הניצחון ונלחם נגד סילבר, שממשיך לפקפק בעצמו. השחקן מגיע אל ליגת הפוקימונים, מנצח את חברי רביעיית האליט ואת לאנס ומוכתר כאלוף החדש.
לאחר העלילה הראשית
לאחר שהפך לאלוף הליגה, השחקן מקבל מפרופסור אלם כרטיס למעבורת שתיקח אותו מהעיר אוליביין לעיר ורמיליון שבמחוז קאנטו. השחקן מגיע לעיר ורמיליון ומחליט להשיג שמונה תגי מכון. השחקן מנצח את סמל סרג', מנהיג מכון החשמל בעיר. לאחר מכן, השחקן מגיע לעיר ספרון ונלחם נגד סברינה, מנהיגת מכון העל חושי. לאחר הניצחון על סברינה, השחקן שם פעמיו לעיר סלדון ומנצח את אריקה, מנהיגת מכון העשב בעיר. השחקן מגיע אל תחנת הכוח של מחוז קאנטו, שם מתברר לו שאחד החלקים המכניים נגנב ממנה. השחקן מגיע אל העיר סרוליין ומתעמת עם חבר צוות רוקט שגנב את החלק (אותו חבר לא מודע לכך שצוות רוקט פורק על ידי השחקן בג'וטו). השחקן מחזיר את החלק לתחנת הכוח והיא חוזרת לפעול בשנית.
השחקן מגיע אל העיר לבנדר ומגלה שמגדל הרוחות הישן הפך למגדל רדיו ומקבל ממנהל התחנה כרטיס רדיו מורחב (המאפשר לשחקן להאזין לתחנות רדיו שמקורן בקאנטו). השחקן מגיע אל העיר פושיה ונלחם נגד ג'נין, מנהיגת מכון הרעל בעיר ובתו של קוגה שהפך לחבר רביעיית האליט נגדו השחקן נלחם קודם לכן. בחזרה בעיר סרוליין, השחקן מפריע למיסטי, מנהיגת מכון המים בדייט ולאחר קרב מכון הוא זוכה בתג. באמצעות מנהרת הדיגלטים, השחקן מגיע אל העיר פיוטר ומנצח את ברוק, מנהיג מכון האבן. בהגיעו לעיר ורידיאן, השחקן פוגש בבלו (יריבו של רד מהמשחקים "אדום, כחול וצהוב") שהפך למנהיג המכון בעיר לאחר שהמנהיג הקודם (ג'ובאני) נוצח על ידי רד. בלו מפציר בשחקן לנצח את בליין, מנהיג מכון האש ולאחר מכן לפגוש אותו. השחקן מגיע אל מכון תת-קרקעי באיי הקצף (לאחר שהאי סיניבר נהרס בהתפרצות געשית) ומנצח את בליין. השחקן חוזר אל העיר ורידיאן, מנצח את בלו ומקבל ממנו את התג האחרון. בהגיעו לעיר פאלט, השחקן פוגש את פרופסור אוק והאחרון מעניק לו גישה אל הר סילבר. השחקן מצליח לטפס לפסגת ההר ופוגש את רד, שלאחר הניצחון בליגת הפוקימונים והבסת צוות רוקט, רד עזב את החיים הציבוריים והתבודד בהר במטרה להתאמן ולהתחזק. השחקן נלחם נגד רד, לו הצוות הכי חזק במשחק ומנצח אותו.
פרטי עלילה שלא זמינים במשחק הרגיל
באיוונט שקשור לפוקימון סלבי, השחקן נוסע בזמן בעזרת סלבי ומתגלה שסילבר הוא בנו של ג'ובאני. לאחר שרד פירק את צוות רוקט, ג'ובאני נטש את בנו ונעלם. בעקבות החוויה, סילבר כועס על כישלונו של אביו והופך לאדם קשוח וממורמר ששונא את צוות רוקט.
סאנה
ראו גם
}}
פליקס זימנאואר
פליקס זימֶנָאוּאֶר (בגרמנית: Felix Simenauer; 7 באוקטובר 1903 – 8 בספטמבר 1990) היה אתלט יהודי-גרמני, אלוף המכביה הראשונה (1932).
ביוגרפיה
זימנאואר נולד וגדל בברלין, בנם של הנריך הרמן ומינה זימנאואר. הוא התאמן בקבוצת בר כוכבא ברלין.
ב שנערכה באוסטרבה, צ'כיה ביוני 1929 זכה זימנאואר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.6 שניות, לפני פולק מצ'כיה (11.8 שניות) וקליין מאוסטריה. מדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.63 מטר, אחרי צנדר מצ'כיה (1.65 מטר) ופריץ דויטשר מגרמניה (1.63 מטר).
ב שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי 1930 הוא זכה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.1 שניות, אחרי גאורג קורץ ופריץ גרבר מגרמניה שקבעו תוצאה של 10.9 שניות.
במכביה הראשונה שנערכה באפריל 1935 זכה זימנאואר בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם לזר דונר, גאורג קורץ ופריץ גרבר בתוצאה של 43.2 שניות, לפני ארצות הברית (43.6 שניות) וארץ ישראל	(44.4 שניות). מדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.2 שניות, אחרי גס היימן מארצות הברית ובן ארצו פריץ גרבר (11.1 שניות).
בשנת 1933 עלה זימנאואר לארץ ישראל אך כעבוד כשנה חזר לברלין לעבוד כאדריכל. בשנת 1937 ברח לארצות הברית ושם עבד כמעצב פנים. באמצע שנות ה-70 הוא חזר לעיר הולדתו ברלין, בה נפטר בגיל 86 ב-8 בספטמבר 1990.
המספנה הימית של אנטיגואה
המספנה הימית של אנטיגואה, הידועה גם בשם מספנת נלסון על-שם הוריישו נלסון, היא אתר מורשת תרבותי ומעגן במפרץ אינגליש הרבור, שבחופו הדרומי של האי אנטיגואה באנטיגואה וברבודה. אינגליש הרבור מורכב מארבעה מפרצים סגורים שאליהם מוביל מיצר ים צר של מים עמוקים. אחד המפרצים נפתח אל הים הפתוח, אך היתר נסתרים מהים ומוגנים היטב. את סדרת המפרצים מקיפות גבעות המגנות עליהם מכיוון היבשה. נתונים טבעיים אלה נוצלו במשך השנים כנמל מסתור מפני סופות הוריקן, כמספנה וכבסיס צבאי.
המתיישבים הבריטים הראשונים התיישבו באנטיגואה בשנת 1632. באמצע המאה ה-17 החל גידול קנה סוכר שהיקפו גדל במהירות, ואשר הסב רווחים עצומים לבעלי המטעים ולסוחרים. ענף מסחרי חדש זה נדרש להגנה. סגולותיו של אינגליש הרבור, מפרץ בדרום האי השוכן סמוך לדרכי המסחר, הביאו את הסוחרים לעשות בו שימוש כמעגן, ובהמשך גם הצי המלכותי הבריטי הקים בו מאחז. המבנים הראשונים שהוקמו באתר היו מבצר ברקלי ומבצר שרלוט משני צידי הכניסה למפרץ, אך רק בשנת 1725 החלה בנייה מסיבית של המספנה ושל מבני שירות סמוכים לה. ב-1743 החל הצי המלכותי בהקמת מבנים שונים נוספים ששירתו את כוח המצב הצבאי הקבוע במקום, ואשר תפקידו היה להגן על בעלי המטעים, ולבצע פשיטות כנגד המעצמות האירופיות המתחרות שנאחזו באיים סמוכים. כתוצאה מעבודת הפיתוח, הפך המקום למקלט העיקרי לכלי שיט בעת עונת ההוריקנים. תנופת פיתוח נוספת באינגליש הרבור ועל הגבעות הסמוכות לו, החלה ב-1781 וכללה בעיקר מבני הגנה. ב-1814 ביססו הבריטים את ההגמוניה שלהם באיים הקריביים, וחשיבותם המסחרית של האיים האנטילים ליווארד ירדה. עקב כך ירדה גם חשיבותו האסטרטגית של האתר באנטיגואה, המבנים יצאו משימוש והביצורים ננטשו. במאה ה-19 סבל האתר נזקים חמורים בשתי הזדמנויות - ב-1815 עלו באש חלק מהמבנים בעקבות פגיעת ברק, וב-1843 הרסה רעידת אדמה מבנים רבים באתר, והסבה נזקים לאחרים. המספנה נותרה בשימוש עד 1889, ואז נסגרה בשל חוסר יכולתה לטפל באוניות הקיטור הגדלות שהחליפו את ספינות המפרש. ב-1895 ננטש המקום באופן סופי, וב-1906 נמסר הארסנל לממשלה המקומית. במהלך שתי מלחמות העולם שימש המקום לאימונים צבאיים, וכמספנה משנית לטיפול בכלי שיט קטנים יחסים, ששימשו בתעבורה שבין האיים. רק בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוכר הפוטנציאל של המקום כאתר שימור תיירותי וכמעגן (מרינה). ב-1951 הוקמה עמותה ששמה לה למטרה לשמר את המספנות, והחל מסע לגיוס כספים שהשיג את מטרתו בתוך כחמש שנים. ב-1961 הסתיימו עבודות השחזור והמתחם ההיסטורי נפתח מחדש. רוב המבנים משמשים לתיירות או לצורכי המעגן.
ג'ייסון מילר (דובר)
ג'ייסון מילר (באנגלית: Jason Miller) הוא יועץ תקשורת אמריקאי שכיהן כיועץ התקשורת של דונלד טראמפ בתקופת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016.
ביוגרפיה
מילר נולד בסיאטל, סיים תואר ראשון באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בוושינגטון די. סי.
במהלך הבחירות בארצות הברית בשנת 2000, שימש מנהל הקמפיין של ריק קלר מהמפלגה הרפובליקנית, שנבחר לנציג המחוז השמיני של פלורידה בבית הנבחרים. לאחר הבחירות מונה לראש מטהו וב-2002 ניהל את קמפיין הבחירות המוצלח לבחירתו מחדש.
בבחירות בשנת 2004 סייע למטה הבחירות של מל מרטינז שנבחר לנציג פלורידה בסנאט, הוא מונה באותו מערכת בחירות למנהל קמפיין הבחירות של טום קוברון לאחר ששני קודמיו פוטרו וסייע לו להיבחר לנציג אוקלהומה בסנאט. בבחירות בשנת 2006 שימש מנהל הקמפיין של הסנאטור ג'ורג' אלן שהפסיד בבחירות לג'ים ווב.
לאחר הבחירות מונה לסגן נשיא בחברת הייעוץ התקשורתי "Dezenhall Resources" בה התמחה בניהול משברים תקשורתיים של חברות גדולות ומפורסמים.
בשנת 2010 הצטרף כשותף וסגן נשיא בחברת הייעוץ התקשורתי "Jamestown". הוא ניהל קמפיינים תקשורתיים של מועמדי המפלגה הרפובליקנית לתפקידים בכירים, בהם של מאט בווין שנבחר למושל קנטקי ושל מארק סנפורד שנבחר לסנאט של ארצות הברית.
ב-2015 מונה ליועץ בכיר ודוברו של הסנטור טד קרוז במהלך התמודדותו בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016. לאחר שקרוז פרש מהמרוץ מונה מילר ביוני 2016 ליועץ התקשורת של דונלד טראמפ וסייע לו להיבחר לנשיא.
בעקבות ניצחונו של טראמפ מונה מילר למנהל התקשורת בבית הלבן המיועד, אך מילר בחר לסגת ולא לקבל את המינוי, כשהתפרסמו שמועות על רומן שקיים עם חברת קמפיין אחרת של טראמפ, איי ג'י דלגדו.
בתחילת 2017 מכר את חלקו בחברת "Jamestown" והצטרף לחברת הייעוץ האסטרטגי "Teneo Strategies".
ביוני 2021 דווח כי מילר עזב את הצוות של טראמפ כדי להיות מנכ"ל חברת סטארט אפ בהיי-טק. ובתחילת יולי הוא השיק גרסת בטא של פלטפורמת המדיה החברתית, Gettr.
מילר נשוי ואב לבת מרעייתו ולבן מאיי ג'י דלגדו.
אם רק תסכימי
אם רק תסכימי הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל בשיתוף הזמר הישראלי יהורם גאון. השיר יצא לאור ב-27 בדצמבר 2019, כסינגל שלא מתוך אלבום, דרך חברת התקליטים הליקון.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי עדית פאנק והולחן והופק על ידי עידן רייכל. פאנק העבירה את השיר לרייכל למעלה מעשר שנים לפני פרסומו, ורייכל חיפש במשך זמן רב את הזמר המתאים לביצוע השיר. השיר התפרסם ביום הולדתו השמונים של גאון. עוד לפני פרסום השיר בלחנו של רייכל הלחינה את השיר הזמרת רוני גינוסר עבור אלבומה "כחוט השני" משנת 2012.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, בוים על ידי אלעד וייסמן והועלה לערוץ היוטיוב של רייכל ב-27 בדצמבר 2019, בסמוך לצאת הסינגל. בקליפ משתתפת נכדתו של יהורם גאון, אלונה.
סוואנה (עיר)
סוואנה (באנגלית: Savannah) היא העיר העתיקה ביותר במדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית. עם הקמתה ב-1733, הפכה העיר לבירה הקולוניאלית של פרובינציית ג'ורג'יה ומאוחר יותר הייתה לבירתה הראשונה של המדינה. סוואנה שימשה בעבר כעיר נמל אסטרטגית חשובה במהפכה האמריקאית ובמלחמת האזרחים האמריקאית, וכיום היא מרכז תעשייתי ונמל ים חשוב. העיר היא החמישית בגודלה בג'ורגיה והאזור המטרופוליטני שלה השלישי בגודלו במדינה, כשבכל שנה היא מושכת אליה מיליוני תיירים מרחבי העולם.
בסוואנה קיימת אחת הקהילות היהודיות העתיקות ביותר בארצות הברית, שראשיתה בשנת 1733 בהגירה של יהודים ספרדים ופורטוגזים מהקריביים צפונה. בית הכנסת מקווה ישראל שבעיר הוקם בשנת 1735 ועדיין קיים במבנה גותי מפואר משנת 1878 באחת הכיכרות המרכזיות בעיר.