cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דני שניידרמן
קריירה
בשנת 2011 השתתף בהקלטות של שלושה קטעים של ההרכב הפרוגרסיבי Project RnL. בשיר "The Avenger", ניגן עם הקלידן ג'ורדן רודס הקלידן האגדי של להקת דרים תיאטר.
בשנת 2013 הפיק את השיר "יום לילה יום" עם עידו מימון מתוך אלבומו "חלומות". שניידרמן ניגן בס באלבום בשיר "מורה מחליף" שטונה ביצע. באותה שנה ניגן בס בשירם המצליח של דודי בר דוד ומאיה הרמן, "מישהו אחר".
בית כנסת הרמ"א
ארכיטקטורה ועיצוב פנים
בית הכנסת נבנה בסגנון הרנסאנס המאוחר. במאות ה-17 וה-18 נערכו בו מספר שינויים. בשנת 1829 נערך שיחזור מקיף, ובשנת 1933 נוספו כמה שיפורים טכניים (בפיקוחו של האדריכל הרמן גוטמן), ומאז ועד היום שמר על מראהו הכללי. בתקופת השואה הוחרם בית הכנסת על ידי הגרמנים באמצעות ה"טרויהנדשטלה" (גוף שטיפל ברכוש השדוד של היהודים) ושימש כמחסן לציוד כיבוי אש, לאחר שתשמישי קודש ופריטים יקרי ערך, וביניהם הבימה, נשדדו ממנו. הבניין עצמו לא נהרס. ב-1957, הודות למאמציהם של חברי הקהילה היהודית ושל נציג הג'וינט בפולין, עקיבא כהנא, עבר בית הכנסת שיפוץ גדול והושב לו עיצובו הפנימי מלפני השואה.
הכניסה אל חצר בית הכנסת מרחוב שרוקה מס' 40 (בעבר נקרא "הרחוב הראשי"), הנמצא בלב הרובע היהודי ההיסטורי קז'ימייז'. מעל לשער מתנוססת קשת ובה כתובת עברית "בית הכנסת חדש דרמ"א זצ"ל". על חומות החצר כתובות לזכר יהודי קרקוב שנספו בשואה. אל אולם התפילה המרכזי מגיעים דרך פרוזדור כניסה קטן מצפון, ועל ידו כניסה נפרדת לעזרת הנשים. הקירות מסוידים לבן, בצד הצפוני והדרומי חלונות שחלקם העליון מעוגל, ובצד המזרחי והמערבי אשנבים המאפשרים כניסת אור היום פנימה ואשר ביחד עם מספר נברשות עומדות ותלויות משרים תחושת אור וגובה. במרכז האולם בימה מלבנית מוקפת גדר מברזל מחושל ולו שתי כניסות, אחת מהן דלת צבעונית כפולה מן המאה ה-18 שהייתה לפנים בבית הכנסת מחוץ לקרקוב ושנחרב בשואה. דלת הבימה מקושטת במנורה ועליה כתר בתבליט מוזהב, בסגנון המזכיר את האמנות העממית באזור. ארון הקודש בסגנון הרנסאנס המאוחר, ולו דלת בסגנון אר-נובו, ומעליו פסוקי תנ"ך. דלתות ארון הקודש המקוריות נעשו בראשית המאה ה-17 על ידי אמנים יהודים מקומיים והן שמורות עתה במוזיאון ישראל. משמאל לארון ניצב נר תמיד עם כתובת עברית "נר תמיד ע"נ (עילוי נשמה) רמ"א ז"ל", ומימינו לוח זיכרון למקום בו נהג רבי משה איסרלש להתפלל. לכבודו של רמ"א שמור גם אחד הכיסאות בקיר מזרח. כתובת הייסוד נשתמרה על יד הקיר הדרומי.
דני שניידרמן
קריירה
שניידרמן עבד והופיע כבסיסט עם אמנים רבים ובהם שירי מימון, אליעד נחום, שלומי שבת, ירמי קפלן, גיא מזיג, סאבלימינל, רותם כהן, שלישיית מה קשור, שמעון בוסקילה, דקלה, הראל מויאל, לינא מח'ול ורבים אחרים. בנוסף הקליט בס בגרסת הכיסוי של חנן בן ארי לשירו של זוהר ארגוב, סוד המזלות, שהוא שיר הנושא של הסרט מכתוב. הוא ניגן בס בשירו של עומר אדם "השתגע העולם" מתוך הפרויקט "המחברת של אליה", ועם עילי בוטנר וילדי החוץ, בשיר "תצרח". הוא ניגן באלבומים מצליחים כמו של רותם כהן, "אל העולם שלך" משנת 2014, ו-"לא דמיינתי" משנת 2015. שני האלבומים, אלבומי זהב.
בנוסף היה שותף בהקלטת שירים של זמרים רבים ובהם "גנבים" של ליאור נרקיס, "כל העיר יודעת" של איתי לוי, גרסת הכיסוי של שפיטה לשיר "Personal Jesus", של דפש מוד, "נגן" של דנה ברגר, "גלים" של לירון עמרם, "מספיק קרוב" של ישי לוי, "38 מעלות" של נדב גדג' מתוך פסקול הסרט פול גז בבימויו של קובי מחט, "עוף החול" של נמרוד לב, "מי שפוי ומי משוגע" של שירי מימון, למילים של נעם חורב וללחן של שמעון בוסקילה, בשיר "רוצה לחיות" של שלומי שבת, בשירו של בוסקילה "קרוב אליי" למילים של אליעד נחום ועוד.
בית כנסת הרמ"א
ארכיטקטורה ועיצוב פנים
אחת התוספות האחרונות לבית הכנסת הצנוע הוא שעון, מתנת נשיא מדינת ישראל השישי, חיים הרצוג, שביקר במקום בשנת 1992. עזרת הנשים הייתה במקור בקומה הראשונה של מבנה העץ, מקושרת לצד הצפוני. מאז עברה שינויים רבים, וכיום צמוד יציע הנשים לקיר הצפוני של אולם התפילה.
דני שניידרמן
קריירה
שניידרמן הצטרף ללהקת מרפסות איתם הקליט שני אלבומים, "שלושים" ו-"סיפורים". בשנת 2014 הלהקה השתתפה באלבומו "פשוט מסובך" של איגי דיין.
בין השנים 2012–2017 הופיע עם גיא מזיג והשתתף בהקלטת אלבום הבכורה של מזיג, השחור החדש. במקביל ניגן בהופעותיו ובאלבומיו של אליעד נחום. בין היתר ניגן בשיריו מיאמי, "תמיד חלמתי", "זמן", "סוף השבוע", "שמיים", "זורם לי בדם", "מקום אחר" ו"בסוף נשארת". בשנת 2017 החל לנגן בלהקת פאנקנשטיין, שאיתם מנגן כיום.
בית כנסת הרמ"א
בית הקברות
בבית הקברות טמונים גדולי עולם וביניהם הרמ"א ובני משפחתו, רבי נתן נטע שפירא בעל ה"מגלה עמוקות", רבי יואל סירקיש מחבר ספר "בית חדש" על הטור, רבי יהושע העשיל בעל ה"מגיני שלמה", רבי יום-טוב ליפמן הלר בעל ה"תוספות יו"ט" על המשניות, ועוד.
דני שניידרמן
קריירה
בשנת 2018 עיבד והפיק את השיר "לאן" והפיק והלחין את השיר "אי בודד" של הראפר אורטגה, שמארח את גיא מר מלהקת הדג נחש. שניידרמן גם היה שותף לעיבוד ולהלחנה של השיר "יהלום" מתוך אלבומו של אורטגה זהב שחור.
בית כנסת הרמ"א
בית הקברות
על פי האגדה קבור במקום גם יוסל'ה הקמצן הקדוש.
דני שניידרמן
קריירה
ב-7 באוקטובר 2018 הוציא עידו מימון בהפקה משותפת עם שניידרמן את הסינגל "רומנטיקה", שהקליט עם אופירה יוספי לפני פטירתה, עם קולות רקע של הראלה בר. השיר נכלל במקור באלבום הגנוז "כמו אגדה" של יוספי משנת 1998. השיר מופיע באלבומו של מימון "זכרונות מהעתיד". באותו אלבום ניגן בשתי רצועות נוספות, בשיר "סרטים" בביצוע אלון עדר, ובשיר "קרב יום" בביצוע חנן בן ארי.
בפברואר 2020 ניגן שניידרמן בשיר שהוציאו בת זוגו ועמיר רוסיאנו (ג'נגו). גרסת כיסוי לשירו של יענקל'ה רוטבליט, "ימי ראשית הקיץ". השיר הוא אחד המועמדים במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשפ"א. את הקליפ ביימו אור אדרי ואחיה, פז אדרי.
ב-15 במרץ 2020 ניגן בס בשיר "חופשי" של עידו מימון מארח את נועם עמית ומיכאל כהן, שיר מתוך הסרט סאבלט של הבמאי איתן פוקס.
דניאלוף
בשנת 2015 הקים עם אסי ישראלוף משלישיית מה קשור את ההרכב המוזיקלי "דניאלוף". סינגלים שהוציא ההרכב הושמעו הרבות מתחנות הרדיו וזכו זכו לביקורות מצוינות. את הסינגלים הפיק שניידרמן ואת חלקם הלחין.
Shnaiderman Kelman
בשנת 2019 הקים את ההרכב המוזיקלי "Shnaiderman Kelman" עם המתופף דור קלמן. ההרכב מבצע גרסאות מיוחדות לשירים קיימים.
NASL (2011-2017)
ה-NASL (ראשי תיבות של North American Soccer League) הייתה ליגת הכדורגל השנייה של ארצות הברית וקנדה. לליגה זו, אין קשר לNASL המקורי, והיא פשוט נקראה כך. הליגה נוהלה על ידי פדרציית הכדורגל של ארצות הברית ושל קנדה. ליגת הכדורגל של צפון אמריקה (NASL) פעלה בין השנים 2011 ל-2017 ואושרה על ידי פדרציית הכדורגל של ארצות הברית (כדורגל ארצות הברית) בתור הליגה השנייה של צפון אמריקה. בסוף כל עונה, אלופי האביב והסתיו, יחד עם שתי הקבוצות עם שיאי האביב/סתיו המשולבים הטובים ביותר, נפגשו בטורניר נוק-אאוט של ארבע קבוצות. למנצח בגמר הוענק גביע. בליגה מעולם לא היו עולים או יורדים, משמע, לא הייתה קבוצה שהעפילה מהNASL לMLS או קבוצה שירדה ליגה. ה-NASL בסופו של דבר התבטל ב-2017 לאחר שפדרציית הכדורגל של ארצות הברית שללה את מעמד הליגה לאותה שנה.
סקירה
ה-NASL מופעלת על ידי דירקטוריון. המועצה מורכבת מנציג של כל קבוצה. הדירקטוריון מפקח על כללי הליגה ותקנותיה, מסדיר את ההתרחבות והאסטרטגיה המסחרית של הליגה, ומפקח על משרד הליגה.
ה-NASL היא המשך לא רשמי ל-NASL הראשון שפעלה משנת 1968 ועד שנת 1984. כמה מקבוצות ה-NASL היום פועלות בערים שבהן היו קבוצות קודמות מה-NASL לשעבר, כמו פורט לודרדייל סטרייקרס, טמפה ביי רודיס. כמו כן, מועדון ניו יורק קוסמוס הוא המשך למועדון המקורי שהיה ב-NASL הראשון. הליגה נקטה מאמצים רבים כדי להחזיר את הזיקה והמשיכה של האוהדים למשחקים כמו שהיה ב-NASL הראשון.
בדומה לליגות ספורט אמריקאיות אחרות (ושלא כמו רבות מהליגות הכדורגל האירופאיות), ב-NASL אין קידום לליגה גבוהה יותר או ירידה לליגה נמוכה יותר למועדונים החברים בה: אלופת ה-NASL לא עולה ל-MLS (הליגה הראשונה), והמועדון שסיים אחרון ב-NASL לא יורד ל-USL (הליגה השלישית). מדי פעם יש הזדמנויות עבור מועדונים מצליחים בליגות השנייה והשלישית. שעומדים בקריטריונים מסוימים להצטרף ל-MLS כהרחבה לליגה.
היסטוריה
הליגה התחילה עם תשע קבוצות ששיחקו. השם הרשמי של הליגה הוכרז ב-23 בנובמבר 2009.
עונת הבכורה של הליגה הייתה אמורה להתחיל באפריל 2010 אבל דחו את עונת הבכורה ל-2011.
הליגה הסדירה התחילה באפריל 2011 עם שמונה קבוצות.
בעונת 2012 סן אנטוניו סקורפיונס נהנתה מעליה חדה בתמיכת האוהדים. סן אנטוניו הובילה את הליגה במספרי הצופים במשחקי הבית שלה, עם ממוצע של 9,178 אוהדים, ומכירה של למעלה מ-3,000 כרטיסים, זה גרם לסן אנטוניו לשקול האצת התוכניות שלהם לבניית אצטדיון חדש.
ביולי 2013, קבוצות ה-NASL ניצלו את ההפסקה המוענקת על ידי לוח הזמנים לעונת הפיצול החדשה לארח כמה משחקי ידידות בינלאומיים, ובהם כמה משחקים נגד קבוצות מקסיקניות, ברזילאיות, וגואטמלאיות, בעוד ניו יורק קוסמוס נסעה ללונדון כדי לשחק נגד קבוצות אנגליות בליגות הנמוכות.
בשנת 2017 פדרציית הכדורגל של ארצות הברית וקנדה הודיעו על הפסקת פעילות הליגה, 8 שנים לאחר הקמתה מחדש.
פטרודקטילוס
פטרודקטילוס או פטרודקטיל (שם מדעי: Pterodactylus; השם נגזר מיוונית, כאשר פטרון [πτερόν] - משמעותו "כנף", ודקטילוס [δάκτυλος] - משמעותו אצבע. השם מתייחס לדרך בה הכנף נתמכת על ידי אצבע ענקית אחת) הוא סוג של זוחל מסדרת הפטרוזאוריה.
בתרבות
הפטרודקטילוס מוכר ממספר ספרים, סרטים וסדרות טלוויזיה. הוא תואר בספרו של ארתור קונאן דויל מ-1912 "העולם שאבד" (The Lost World), אלא שהתיאור שלו דמה יותר לפטרנודון. כמו כן הוא מתואר בסרטי קינג קונג וגודזילה, אך גם שם מוצג כגדול בהרבה מהיצור האמיתי.
פרטי פטרודקטילוס נראים בסרטי המסע לעמק החלומות, במהלך לידתו של ליליפוט, שם נראים 2 מינים שונים: Pterodactylus antiquus ו-Pterodactylus kochi. כמו כן הוא מתואר בתוכנית הילדים דינו דן ובסדרה פלאווורלד.
הפטרודקטילוס לא הופיע בסרטי פארק היורה, אך נראה במשחקים שיצאו על הסדרה, בין השאר בJurassic Park Builder, פארק היורה 3: בניית פארק ועולם היורה: המשחק, בו הוא מזכיר מאוד את הפטרנודון הגדול בהרבה. הוא מופיע גם בסדרת האנימציה של המשחק: "Jurassic Park animated series".
הרדיו הבין-לאומי של סין
הרדיו הבין-לאומי של סין (אנגלית: China Radio International - CRI, מנדרינית תקנית: 中国国际广播电台), היא תחנת רדיו, גוף תעמולה וחברת תקשורת ממשלתית של הרפובליקה העממית של סין, הממוקמת במערב העיר בייג'ינג. כאשר נוסדה החברה בדצמבר 1941 היא נקראה "רדיו פקינג", ובהמשך "רדיו בייג'ינג". זוהי אחת מתחנות הרדיו הפוריות בעולם, מאחר שהיא משדרת 1,520 שעות שידור בכל יום, ב-61 שפות שונות. CRI מפעילה כ-30 לשכות מחוץ לסין, בין היתר גם בעברית בישראל. בנוסף לשידורי הרדיו, מפעילה החברה אתרי אינטרנט במספר שפות, בהן עברית, וכן עמודים בפייסבוק וביוטיוב.
משימתו של הרדיו הבין-לאומי של סין היא קידום הידידות בין העם הסיני לבין הציבור הרחב בכל העולם. תוכניות הרדיו של CRI ואתרי האינטרנט שלה כוללים חדשות, פוליטיקה, כלכלה, מדע וטכנולוגיה, בידור, חברה ותרבות, טיולים ואוכל, וכן מידע אנציקלופדי על סין ומידע שימושי למבקרים בה.
כתחנת רדיו בבעלות ממשלתית, CRI מחויבת לעמדת הממשלה בנושאים שונים, כגון מעמדה הפוליטי של טאיוואן כחלק בלתי-נפרד מהרפובליקה העממית של סין.
ל-CRI יש את מערך שידורי החוץ המקיף ביותר ביבשת אסיה ומהגדולים בעולם, עם למעלה מ-50 משדרים לגלים קצרים בעלי יכולת לכסות את רוב כדור הארץ. בנוסף, ניתן לשמוע את שידורי CRI גם בשידורי AM.
היסטוריה
שידורי הרדיו הראשונים בסין התקיימו כבר בשנות ה-20 של המאה ה-20. עם זאת, ברוב משקי הבית בסין, ובעולם, לא היו עדיין מכשירי רדיו. בשנות ה-30, בהן כבר היו בסין כמה תחנות מסחריות, עדיין היה השימוש העיקרי בשידורי הרדיו לצרכים פוליטיים, ולעיתים קרובות ברמה מקומית ולא ארצית.
שידורי הניסיון הראשונים של הרדיו מטעם המפלגה הקומוניסטית הסינית עלו לאוויר בחודש מרץ 1940, ובכך הקדימו בשנתיים את תחנת השידור האמריקאית המקבילה, קול אמריקה. המשדר הובא ממוסקבה, בה כבר הייתה יכולת טכנולוגית מתאימה. עם זאת, רק מסוף 1945, לאחר שהסתיימה מלחמת העולם השנייה ניתן היה לבנות בשטח בסיס טכנולוגי שיאפשר פרישת השידורים לאזור גאוגרפי גדול יותר, והתוכניות מטעם המפלגה הקומוניסטית של סין הפכו לקבועות ורשמיות, עם שידורים של חדשות, הודעות רשמיות, אמנות ותוכניות ספרותיות.
תוחלת מותנית
בתורת ההסתברות ובאופן כללי יותר בתורת המידה ואנליזה מתמטית, תוחלת מותנית הוא מושג המכליל באופן מרחיק לכת את מושג ההסתברות המותנית ואת מושג התוחלת.
הרדיו הבין-לאומי של סין
היסטוריה
ב-21 במרץ 2018, נוצרה צ'יינה מדיה גרופ, הקבוצה משמשת ארגון-על של מוסדות תקשורת ממשלתיים, על ידי מיזוג של שלושת הענקים בתחום: CCTV, רדיו סין הלאומי, ורדיו סין הבינלאומי.
תוחלת מותנית
לידתו של מושג זה נבעה מהרעיון האינטואיטיבי שההסתברות למאורע מסוים יכולה להשתנות אם מסיבה כלשהי יש בידינו מידע נוסף. רעיון זה היה ידוע עוד בראשית ימי תורת ההסתברות, אך מושג התוחלת המותנית מרחיב אותו הרבה יותר, בכך שהוא מאפשר ל"מידע הנוסף" כלפיו מחושבת התוחלת להיות עשיר ומדויק.
הרדיו הבין-לאומי של סין
המחלקה לעברית
אחת מהמחלקות בחברה היא המחלקה לעברית. המחלקה מפעילה אתר אינטרנט בעברית, המספק תכנים שונים על סין. נכון ליוני 2021, עמוד הפייסבוק של הגרסה העברית עומד על כ-76,000 עוקבים. למחלקה שיתוף פעולה עם תוכניות טלוויזיה ישראליות כגון "הצינור", שבמסגרתו משודרים קטעים בנושא תרבות סין וחיי היומיום, בדרך כלל בהקשר היתולי או בידורי.
תוחלת מותנית
המושג הוגדר באופן מדויק לראשונה תוך שימוש במשפט רדון-ניקודים, על ידי המתמטיקאי הרוסי אנדריי קולמוגורוב בשנת 1933 בספרו "יסודות תורת ההסתברות". קולמוגורוב הגדיר מושג זה של תוחלת מותנית ביחס למאורע או ביחס למשתנה מקרי אחר. רק מאוחר יותר, בשנת 1953, המתמטיקאים האמריקאים פול הלמוש וג'וזף דוב הכלילו את המושג של תוחלת מותנית ביחס לתת-סיגמא-אלגברה.
הרדיו הבין-לאומי של סין
המחלקה לעברית
המחלקה העברית מנוהלת על ידי סיני שאינו דובר עברית. סגנו הוא סיני דובר עברית בשם שִי שְיָאוׂצִ'י (Xī Xiàoqí בפין-יין), הידוע בכינוי "איציק הסיני", שלמד עברית באוניברסיטת סין לתקשורת בבייג'ינג ולאחר מכן באוניברסיטת תל אביב. במסגרת עבודתו הוא עונה לשאלות של גולשים ישראלים בסרטונים קצרים בעברית. במאמר שפורסם מטעם מרכז בגין-סאדאת עולה הצורך בגישה ביקורתית של המסרים מטעם "איציק הסיני", בהיותם חלק משידורי התעמולה של סין.
תוחלת מותנית
הגדרה נאיבית
בשלביה המוקדמים של תורת ההסתברות, לפני התגבשות המושג הפורמלי של מרחב הסתברות, תוחלת מותנית הוגדרה עבור משתנה מקרי בדיד, עבור שני מקרים שונים: תוחלת מותנית במאורע, שהיא מספר ממשי, ותוחלת מותנית במשתנה מקרי, שהיא משתנה מקרי אחר.
יהיו X,Y משתנים מקריים. התוחלת המותנית של X בהינתן Y, היא המשתנה המקרי.
הגדרה מודרנית
בשלבים מאוחרים יותר, כשהתגבש המושג של מרחב הסתברות, ההגדרה הוכללה הן ביחס למאורע הן ביחס למשתנה מקרי, והוגדרה ביחס לתת-סיגמא-אלגברה כלשהי של המרחב.
יהי מרחב הסתברות, ויהי X משתנה מקרי במרחב זה.
לכל מאורע המקיים, התוחלת המותנית של X ביחס ל-E, מוגדרת על ידי,
כאשר.
תהי \mathcal{G} תת-סיגמא-אלגברה של \mathcal{F}. לכל משתנה מקרי X, התוחלת המותנית של X בהינתן \mathcal{G}, היא משתנה מקרי אחר שנסמן שהוא מדיד ביחס לסיגמא-אלגברה \mathcal{G}, ומקיים את התכונה שלכל ,
זו הכללה, שכן אם רוצים להתנות במאורע E או במשתנה מקרי Y, ניתן לקחת את תת-הסיגמא-אלגברה להיות זו שנוצרת על ידי E (כלומר ) או זו שנוצרת על ידי Y (כלומר ), ולהשתמש בלמה של דוב-דינקין.
באופן מפורש יותר, התוחלת המותנית במשתנה מקרי היא משתנה מקרי, שמקיים את התכונה הבאה: לכל משתנה מקרי Z, מתקיים,
העובדה שמשתנה מקרי כזה אכן קיים כלל אינה מובנת מאליה, ו"משפט התוחלת המותנית" שקובע את הקיום של מושג זה עושה שימוש במשפט רדון-ניקודים.
משפט התוחלת המותנית
יהי מרחב הסתברות, ותהי \mathcal{G} תת-סיגמא-אלגברה של \mathcal{F}.
נסמן באופן כללי ב- את מרחב המשתנים המקריים המדידים ביחס ל-\mathcal{F} ושהם בעלי תוחלת סופית.
אזי קיים אופרטור תוחלת מותנית מהצורה המוגדר ביחידות כמעט תמיד, המקיים את התכונות הבאות:
ניתן למעשה להראות עוד, כי אופרטור התוחלת המותנית הוא אופרטור ליניארי.
אחת הדרכים להראות את קיום ויחידות אופרטור התוחלת המותנית היא על ידי משפט רדון-ניקודים, באופן הבא: כל שהוא אי-שלילי, משרה מידת הסתברות חדשה המוגדרת לכל  על ידי. מידת ההסתברות רציפה בהחלט ביחס למידת ההסתברות \mathbb{P} על קבוצות \mathcal{G}, ולכן ממשפט רדון-ניקודים קיימת נגזרת רדון-ניקודים  יחידה כמעט תמיד. נגזרת רדון-ניקודים זו היא התוחלת המותנית של X בהינתן \mathcal{G}.
עבור משתנה מקרי X שהוא לאו-דווקא אי-שלילי, נתבונן במשתנה המקרי השלילי ובמשתנה המקרי החיובי. נפעיל את הטיעון הקודם על X_+ ועל -X_-, ונסכום את נגזרות רדון-ניקודים המתקבלות.
תכונות
יהי מרחב הסתברות, ותהי \mathcal{G} תת-סיגמא-אלגברה של \mathcal{F}.
דוגמה גרפית
מרחב הסתברות בדוגמה זו הוא קטע היחידה עם מידת לבג. הסיגמא-אלגברה \mathcal{A} היא סיגמא-אלגברת לבג הסטנדרטית. הסיגמא-אלגברה \mathcal{B} היא זו הנוצרת על ידי קטעים שקצוותיהם מתוך 0, ¼, ½, ¾, 1. הסיגמא-אלגברה \mathcal{C} היא זו הנוצרת על ידי קטעים שקצוותיהם מתוך 0, ½, 1.
מילון דודן
דוּדֶן (בגרמנית: Duden) הוא מילון של השפה הגרמנית, שפורסם לראשונה על ידי קונארד דודן ב-7 ביולי 1880. המילון מתעדכן באופן שוטף, ומהדורות חדשות מופיעות כל ארבע או חמש שנים. נכון לאוגוסט 2013 המהדורה האחרונה היא ה-26 במספר. מילון "דודן" מודפס ב-12 כרכים; כל כרך מכסה היבטים שונים של השפה הגרמנית, כגון מילים שאולות, אטימולוגיה, הגייה, מילים נרדפות וכו'. ראשון הכרכים האלה, Die deutsche Rechtschreibung ("כללי הכתיב הגרמניים"), נחשב כבר שנים רבות למקור המוסמך לכללי הכתיב של השפה הגרמנית. "דודן" הפך לכלי למחקר השפה הגרמנית, וקבע סופית את כללי השפה בנושאי דקדוק, כתיב ושימוש בשפה הגרמנית.
קונארד דודן
בשנת 1872 פרסם קונארד דודן, מחנך ומנהל גימנסיה בשלייץ (כיום בתורינגיה), מילון גרמני, שלו הוא קרא "כללי הכתיב הגרמניים" (Die deutsche Rechtschreibung). המילון, שאותו הוא הוציא לאור בהוצאת ב. ג. טויבנר (Verlag B.G. Teubner) בלייפציג, נקרא מאוחר יותר "מילון דודן השלייצרי" (Schleizer Duden), המילון הראשון מסדרת מילוני "דודן". הוא השפיע על כללי הכתיב של הגרמנית ויצר האחדה שלהם.
שמונה שנים לאחר מכן, ב-1880, פרסם דודן – שבינתיים עבר לנהל גימנסיה בבאד הרספלד – את Vollständiges Orthographisches Wörterbuch der deutschen Sprache ("מילון אורתוגרפי שלם של השפה הגרמנית") בהוצאת המכון הביבליוגרפי בלייפציג; חיבור ראשוני זה, שמאוחר יותר נקרא Urduden ("מילון דודן הראשוני"), הוכרז רשמית כמקור האיות הנכון בקיסרות הגרמנית באותה שנה, וב-1892 גם בשווייץ. המהדורה הראשונה של "דודן" הכילה 27,000 ערכים ב-187 עמודים של טקסט.
החל במהדורה השלישית (מ-1887) כלל דודן במילון גם מקורות אטימולוגיים למילים במילון כמו גם מילים זרות ומשמעותן; במהדורה הרביעית (שיצאה בשנת 1893) השתקף השינוי שנעשה בתוכן המילון גם בשמו: השם שונה ל-Vollständiges Orthographisches Wörterbuch der deutschen Sprache – mit etymologischen Angaben, kurzen Sacherklärungen und Verdeutschung der Fremdwörter (שמשמעו: "מילון אורתוגרפי שלם של השפה הגרמנית – עם מידע אטימולוגי, הסבר קצר וגרמניזציה של מילים זרות").
מ-1901 עד 1996: המשך דרכו של המילון, ו"דודן" בגרמניה המחולקת
ב-17 עד 19 ביוני 1901 נערך בברלין "הכנס האורתוגרפי השני", ובו נערכו דיונים על אחידות בכתיב הגרמני. הכנס נערך בהשתתפותו של קונארד דודן, יוזמו ועורכו של מילון "דודן", והוא הביא לכך שקביעת משתתפי הכנס הייתה ש"מילון דודן הראשוני" ישמש תקן במערך הפקידות הפרוסי. ב-1902 אשרר הבונדסראט את החלטת הוועידה, ואת מילוני "דודן" כתקן הרשמי לאיות השפה הגרמנית; חברי הרייכסראט של האימפריה האוסטרו-הונגרית ושווייץ הצטרפו גם הם להחלטה לאחר זמן לא-רב.
בעשרות השנים שחלפו, "דודן" המשיך לשמש דה פקטו כתקן לאורתוגרפיה גרמנית. לאחר מלחמת העולם השנייה, בעקבות חלוקתה של גרמניה לשתי מדינות, מסורת זו המשיכה בנפרד במזרח ובמערב גרמניה, בלייפציג ובמנהיים, בהתאמה.
במערב גרמניה כמה בתי הוצאה לאור החלו לתקוף את ה"מונופול" של "דודן" בשנות ה-50, והוציאו לאור מילונים אשר שהכילו איות חלופי. בתגובה מכך, בנובמבר 1955 אישרו שרי התרבות של מדינות גרמניה שהאיות שקבעו מילוני "דודן" ימשיך להיות התקן הרשמי.
בשנת 1954, פורסם לראשונה מילון "דודן" במנהיים, המקבילה המערבית של עיר ההדפסה המסורתית לייפציג. מילון "דודן" המזרח-גרמני הראשון הופיע בלייפציג בשנת 1951 אך זכה להתעלמות בגרמניה המערבית, שראתה בו חומר לא-חוקי. ההדפסה המשיכה הן במנהיים והן בלייפציג עד נפילתה של חומת ברלין בשנת 1989.
ההבדלים בין שתי הגרסאות של "דודן" שהודפסו במהלך תקופה זו מופיעים במספר "מילות המפתח" (Stichwörter), שתחתן נכתבו מספר ערכים קשורים: כשההדפסה של שני המילונים החלה, בשנים 1954 ו-1951, מספר מילות המפתח שנכללו היה כמעט זהה. ככל שהפיצול בין שתי הגרסאות המודפסות נמשך, אנשי "דודן" המזרח-גרמני החלו להפחית את מספר מילות המפתח בכרכי המילון, בעוד אנשי המילון המערב-גרמני הגדילו את מספר המילים מסוג זה. את ההבדלים העיקריים בין שני המילונים ניתן לראות בערכים הלקסיקליים. במילון שהודפס במזרח-גרמניה נכללו מילים שמקורן בשפה הרוסית, במיוחד בתחום הפוליטיקה, כגון Politbüro ("פוליטביורו") ו-Sozialdemokratismus ("סוציאל-דמוקרטיה"). דבר נוסף שייחד את "דודן" המזרח-גרמני היו מילים שמקורן בשיטות חקלאיות ותעשייתיות סובייטיות.
ישנם כמה שינויים סמנטיים ב"דודן" המזרח-גרמני שהתפתחו מהקשר עם הרוסים. המילון מתעד נומינליזציה (הפיכה לשם עצם) של מילים גרמניות על ידי הוספת סיומת -ist, שהושאלה מסיומת בשפה הרוסית. יתר על כן, מילים נוספות נרשמו בשל הגדלת מספר תוארי הפועל ושמות תואר השוללים באמצעות הקידומת, כגון unernst ("לא-רציני") ו-unkonkret ("לא-ממשי", "לא-אמיתי").
"דודן" לאחר הרפורמה
על עטיפת הכרך הראשון של המהדורה ה-25 של "דודן" הודפסו באותיות אדומות מילים אלו: Das umfassende Standardwerk auf der Grundlage der aktuellen amtlichen Regeln, שתרגומן: "האסמכתה הסטנדרטית המקיפה, מבוססת על הכללים הרשמיים הנוכחיים."
"הכללים הרשמיים הנוכחיים" הם תוצאת הרפורמה בכללי הכתיב של הגרמנית מ-1996.
קיילב סמית'
קיילב בלד סמית' (באנגלית: Caleb Blood Smith; ) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אינדיאנה, מזכיר הפנים השישי של ארצות הברית ושופט בבית המשפט הפדרלי של מחוז אינדיאנה.
ראשית חייו
קיילב סמית' נולד בבוסטון, מסצ'וסטס. ב-1814 הוא עבר עם משפחתו לאוהיו. הוא למד באוניברסיטת מיאמי שבאוקספורד, אוהיו בשנים 1825–1828. ב-1828 הוא למד בקולג' סינסינטי (כיום אוניברסיטת סינסינטי) ולמד משפטים בקריאה עצמית. לאחר סיום לימודיו ועד 1843 הוא עסק בעריכת דין בקורנרסוויל שבאינדיאנה. סמית' היה מייסד ועורך העיתון Indiana Sentinel ב-1832. לאחר מכן ועד 1837 הוא היה חבר בית הנבחרים של אינדיאנה, ושוב בשנים 1840–1841, וב-1836 היה יושב ראש הבית.
קריירה פוליטית
סמית' מונה על ידי הנשיא זאכרי טיילור כחבר בוועד הנציבים ליישוב תביעות נגד מקסיקו בשנים 1849–1851. לאחר מכן ועד 1859 הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין במגזר הפרטי בסינסינטי. הוא היה חבר בוועידת השלום של 1861, שהתכנסה בוושינגטון הבירה במאמץ למנוע את פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית. במרץ אותה שנה הוא מונה על ידי הנשיא אברהם לינקולן כמזכיר הפנים של ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד ינואר 1863. סמית' גילה עניין מועט בתפקיד זה, ועם ההתדרדרות במצב בריאותו הוא האציל את רוב סמכויותיו לסגנו ג'ון אשר. כאשר הציג הנשיא לינקולן את טיוטת הצהרת האמנציפציה בפני הקבינט, שקל סמית' השמרן להתפטר מתפקידו עם פרסום ההצהרה, אך קיבל אותה בסופו של דבר.
שופט פדרלי
ב-16 בדצמבר 1862 מינה הנשיא לינקולן את סמית' כשופט בבית המשפט הפדרלי של מחוז אינדיאנה במקומו של השופט אלישה מילס האנטינגטון שנפטר. ב-22 בדצמבר אושר המינוי על ידי הסנאט של ארצות הברית. בתפקיד זה כיהן סמית' עד למותו.
בונה חופשי
סמית' הצטרף לבונים החופשיים ב-1829. ב-1837 הוא היה לנשיא הגדול של הלשכה הגדולה של אינדיאנה. מדליית קיילב ב. סמית' היא העיטור הגבוה ביותר שמוענק כיום על ידי הלשכה הגדולה של אינדיאנה.
קיילב סמית' נפטר באינדיאנפוליס ב-7 בינואר 1864. הוא נטמן בבית הקברות של קורנרסוויל.
פנטזיה קונצרטנטית של צ'ייקובסקי
הפנטזיה הקונצרטנטית בסול מז'ור/מינור אופוס 36 של פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי נכתבה בין יוני לאוקטובר של שנת 1884. ביצירה זו השתמש צ'ייקובסקי בתזמורת גדולה יותר מזו שהקצה לשני הקונצ'רטי שלו לפסנתר, וכלל בה חלילים נוספים וכלי הקשה, בהם גלוקנשפיל. הסיבה לכך, כפי שהסביר צ'ייקובסקי, היה רצונו לשוות לפנטזיה מצלול קליל יותר, משום שלא ראה בה קונצ'רטו לפסנתר במלוא מובן המילה.
הפנטזיה בוצעה לראשונה בפברואר 1885 עם סרגיי טאנייב, תלמיד ההלחנה היחיד של צ'ייקובסקי, ליד הפסנתר ובניצוח מקס ארדמנסדרפר. הפנטזיה בוצעה רבות ב-20 שנות קיומה הראשונות, אחר נעלמה מן הרפרטואר למשך שנים רבות, אך בזמן האחרון זכתה לתחייה מחודשת.
הפרק הראשון
הפרק הראשון נקרא: "מעין רונדו" Quasi Rondo ומציג תפיסה חדשה ויצירת מבנה חדש על ידי המלחין. הפרק פותח בנגינת שלושת החלילים במלודיה, הנשמעת כמו גבוט. לאחר הנושא השני ועיבוד קצר, הפסנתר מנגן קדנצה ארוכה מאוד ואף רפסודית בעיקרה, שאחריה חוזרים הנושא הראשון והשני בדיוק כפי שהופיעו בפתיחה. אם הצגת הנושאים לפני הקדנצה הסתיימה על הדומיננטה, הרי בסיום, תוך כדי מודולציות, צ'ייקובסקי מסיים את הפרק בביסוס הטוניקה.
הפרק השני
הפרק השני מורכב משני חלקים ונקרא "קונטראסט". פרק זה היה אמור להיות הפרק הראשון של הסוויטה השלישית בסול מז'ור לתזמורת אופוס 55. אך צ'ייקובסקי מצא שאיננו מתאים לפתיחת היצירה וכתב לסוויטה פרק חדש. הוא שינה מעט את הנושאים ושכתב פרק זה לפסנתר ותזמורת. הפרק נפתח במנגינה ענוגה ואלגית לפסנתר בסול מינור. לאחר כמה תיבות מצטרף לפסנתר צ'לו יחיד. המנגינה חוזרת פעם אחר פעם, בכל פעם בליווי אחר של הפסנתר או התזמורת. הקונטראסט נוצר במעבר מהחלק האיטי לחלק המהיר, המבוסס על ריקוד רוסי.
הדמעות של היום הן הדבש של מחר
הדמעות של היום הן הדבש של מחר הוא אלבומו הרביעי של חיים צינוביץ', והראשון שיצא תחת דמותו הבדויה "השרוף". האלבום יצא בשנת 2000.
ניקולה די בארי
ניקולה די בארי (באיטלקית: Nicola Di Bari; נולד בשם מיקלה סקומניה, ב-29 בספטמבר 1940) הוא זמר-יוצר ושחקן איטלקי.
ביוגרפיה
די בארי נולד בזפונטה שבמחוז פוליה בדרום איטליה, למשפחה בת עשרה ילדים. הוא ויתר על לימודי חשבונאות כדי לעבוד ברומא, ולאחר זמן מה ברומא עבר לגור במילאנו. ב-1962 זכה בתחרות שירים שנערכה בקולונו מונזסה בשיר שכתב בשם "Piano pianino". ב-1964 זכה להצלחה מסחרית עם השיר "Amore ritorna a casa".
בשנים 1965 עד 1967 השתתף שלוש פעמים בפסטיבל סן רמו, לצדו של הזמר ג'ין פיטני.
ב-1971 זכה די בארי בתחרויות השירים פסטיבל סן רמו ו-Canzonissima עם השירים "Il cuore è uno zingaro" ("הלב הוא צועני") ו-"Chitarra suona più piano".
ב-1972 זכה שוב בפסטיבל סן רמו, וייצג את איטליה באירוויזיון 1972 עם השיר "I giorni dell'arcobaleno" ("ימים של קשת בענן"), והגיע למקום השישי.
בשנים שאחרי כן עלתה הפופולריות הבינלאומית של די בארי בעיקר באמריקה הלטינית, שם הקליט אלבומים אחדים בספרדית, ומיקד בה את הקריירה שלו.
רובעי וינה
רובעי וינה (בגרמנית: Wiener Gemeindebezirke) הם חלוקה אדמיניסטרטיבית שמפצלת את בירת אוסטריה, וינה, ל-23 רבעים. רבעים אלו ממוספרים על מנת שיהיה ניתן לזהותם בקלות והם החלו להיווצר משנת 1850 והלאה, כאשר שטח העיר החל לגדול עם סיפוחן של קהילות ואזורים סמוכים לעיר. למרות שלרבעים אלו תפקיד דומה לזה של מחוז באוסטריה (Bezirke) הם אינם מוגדרים בצורה זאת בחוקה האוסטרית. וינה היא עיר סטטוטורית (דהיינו, בנוסף לתפקידה כעיר משמשת גם כמחוז מנהלי), ובהתאם לכך מתפקדת כמחוז אחד שלם (ולא כעיר המאגדת מספר מחוזות שונים). ראשי הרבעים (Bezirksvorsteher) והאסיפה המנהלתית היושבת תחתם (Bezirksvertretung) ממוקמים ברבעים הרלוונטיים, חוץ מהרובע ה-14, שנציגיו הפוליטיים יושבים ברובע ה-13.
מאז שנת 2005, החוק האוסטרי קובע שרובעי העיר השונים נושאים באחריות להנפקת דרכונים ורישום תושבים, פעולות אשר היו תחת אחריותה של משטרת אוסטריה. עד לתחילת שנות ה-2000, כל רובע בעיר היה בעל תחנת משטרה משלו. על מנת לחסוך בעלויות תקורה, החל משנת 2002 צומצמו מספר התחנות מ-23 ל-14, כאשר האחריות על רבעים קטנים בהן אין צורך בתחנת משטרה ייחודית הועברה לתחנות משטרה ברובעי סמוכים.
רובעי וינה ומיקומיהם
להלן מיקומיהן של 23 רובעי וינה:
אוכלוסייה לפי רובע
להלן אוכלוסיית וינה לפי הרבעים, נכון לינואר 2021.
כריס לואוול
כריסטופר "כריס" לואוול (באנגלית:  Christopher "Chris" Lowell; נולד ב-17 באוקטובר 1984) הוא שחקן וזמר אמריקאי. התפרסם בזכות תפקידיו בסדרות הטלוויזיה "ורוניקה מארס", "מרפאה פרטית", "GLOW" ובסרט הקולנוע "העזרה".
ביוגרפיה
לואוול נולד באטלנטה, ג'ורג'יה ולמד באוניברסיטת דרום קליפורניה.
קריירה
לואוול התפרסם בפעם הראשונה לקראת סוף 2004 עם הופעתו בסדרת דרמת הנעורים "חיים כמו שמכירים" בתפקיד ג'ונתן פילדס.
ב-2006 לוהק לעונה השלישית של סדרת הנעורים "ורוניקה מארס" בתפקיד סטוש "פּיז" פּיזנארסקי מנחה תוכנית הרדיו של הקמפוס ובן זוגה של הסטודנטית ורוניקה מארס (קריסטן בל). בשנת 2007 שיחק בתפקיד האח והמיילד דל פארקר בשני פרקים של סדרת הדרמה, "האנטומיה של גריי".
ב-2011 שיחק בסרט המצליח "העזרה" בתפקיד סטיוארט וויטוורת', החבר של גיבורת העלילה, העיתונאית החוקרת הצעירה סקיטר (אמה סטון). ב-2014 שיחק בסדרה "מגויסים" בתפקיד ראשי את רב-טוראי דרק הל לצד ג'ף סטולץ ופרקר יאנג. בשנת 2017 החל לשחק בסדרת הקומדיה "GLOW" את דמותו של סבסטיאן, בכיכובה של אליסון ברי ברשת נטפליקס.
בזמנו הפנוי משמש לואוול כזמר בלהקת האינדי Two Shots for Poe.
ג'ון רובינסון (מתופף)
ג'ון פרדריק רובינסון (באנגלית: John Frederick Robinson; נולד ב-29 בדצמבר 1954), הידוע בשם הבמה ג'ון "ג'יי. אר." (JR) רובינסון הוא מתופף ונגן סשן אמריקאי. הוא מוכר מעבודתו עם קווינסי ג'ונס, מהשתתפותו באלבום המולטי-פלטיניום של מייקל ג'קסון "Off the Wall" ומנגינתו בסינגל הצדקה "We Are the World".
ביוגרפיה
רובינסון הוציא שני אלבומי סולו: Funkshui (2004) ו-Platinum (2007) וניגן בפסקולים רבים של סרטי קולנוע. שמו נכנס להיכל התהילה של הרוקנרול של התאחדות המוזיקה של איווה בשנת 2005.
רובינסון מנחה את תוכנית הרדיו "Vinyl Night" ברדיו EnterTalk.
דברי סיום (מונח ספרותי)
דברי סיום הם מאמר קצר או מידע מבהיר הממוקם בסוף הספר. משתמשים בסיומים, בדרך כלל, כדי שהמידע הפחות רלוונטי יופיע בסוף היצירה ולא יבלבל את הקורא.
דברי סיום הוא טקסט שנוסף בסוף הספר, או נכתב כנספח, או כמסקנה. בדרך כלל כדי להוסיף הערה או ביאור, או אזהרה. דברי הסיום יכולים להיכתב על ידי מחבר המסמך או על ידי אדם אחר. דברי הסיום מופרדים מגוף הספר וממוקמים בדפים נספחים. הם מציגים מידע שאינו חיוני לספר בכללותו אבל נחשב רלוונטי.
אמדאו החמישי, רוזן סבויה
אמדאו החמישי, רוזן סבויה (באיטלקית: Amedeo V di Savoia; 4 בספטמבר 1249 – 16 באוקטובר 1323), היה רוזן סבויה בין השנים 1285–1323.
ביוגרפיה
אמדאו נולד ב-4 בספטמבר 1249 בלה בורז'ה-דו-לק, לתומאס, רוזן פלנדריה ולבאטריצ'ה פיאסקי, בתם של תאודורו השלישי פיאסקי, רוזן לבאניה וסימונה דלה ווטה.
בשנת 1285 מת דודו פיליפו הראשון, רוזן סבויה, ואמדאו עלה לשלטון במקומו. אחיינו פיליפו הראשון, הלורד של פיימונט שלכאורה קדם לו בסדר הירושה, היה באותה העת רק בן 7 ולא היה יכול להתנגד לאמדאו, ובנוסף נתן לו אמדאו את השליטה בטורינו ובפינרולו., כמו כן על מנת להבטיח לו את נאמנותו של אחיו הצעיר לואיג'י הראשון, הברון של וו, מסר לו אמדאו את השליטה בוו כנחלה תורשתית. אמדאו הרחיב את נחלותיו, ואף מונה למגן ז'נבה.
אמדאו הצליח ליצור יחסים טובים עם ממלכת צרפת, אולם מאידך היה נתון לסכסוך מתמיד עם דוכסות אוסטריה. מאוחר יותר כרת אמדאו ברית עם גיסו היינריך השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, על מנת לבלום את שאיפות ההתפשטות של צרפת, ובשנת 1313 אף קיבל מהיינריך את התואר כומר קיסרי של לומברדיה. בנוסף העלה היינריך את מעמדו באאוסטה ובשאבלה למעמד של דוכס, אם כי הם נשארו חלק מרוזנות סבויה. בשנת 1315 סייע אמדאו להוספיטלרים בהגנה על רודוס מפני הטורקים.
ב-16 באוקטובר 1323 מת אמדאו באביניון, ובנו אדוארדו, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
בשנת 1272 התחתן אמדאו עם סיביל מבאז'ה, בתם של גידו השני, רוזן באז'ה ובאטריצ'ה ממונטפראט, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
בשנת 1297 התחתן אמדאו עם מארי מבראבנט, רוזנת סבויה, בתם של יוהאן הראשון, דוכס בראבנט ומרגרט מפלנדריה, דוכסית בראבנט, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
נטלי מסיקה
נטלי מסיקה (נולדה ב-1965) היא ארכאולוגית, גאוגרפית וסופרת העוסקת בתיעוד מבנים היסטוריים לשימור.
ביוגרפיה
בין השנים 1990 - 1995 עבדה כארכאולוגית ברשות העתיקות. בעונות הקיץ בשנים 1996- 1999 הייתה מנהלת בצוות החפירה במשלחת האנגלו-אמריקאית בפומפיי. בין השנים 1997–1998 הייתה עוזרת הוראה בחוג לגאוגרפיה וארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 1999–2004 הייתה מרצה בחוג לארכאולוגיה וגאוגרפיה באוניברסיטת תל אביב, בתחום יישומי מחשב. בין השנים 2001–2005 הייתה מנהלת ואוצרת מוזיאון רמלה. משנת 1996 עוסקת כיועצת שימור עצמאית באתרים ארכאולוגיים, אתרי מורשת ומבנים היסטוריים לשימור, שחזור ופיתוח.
השכלתה
מלבד עברית, מסיקה דוברת אנגלית, צרפתית ואיטלקית.
דעותיה
על מצב ההשכלה הגבוהה בישראל והשסע העדתי כתבה מסיקה, כי בעיית הייצוג של קבוצות מוחלשות היא פועל יוצא של בעיות היסטוריות בהשכלה הגבוהה בישראל, במיוחד
ספריה
מסיקה פרסמה עד כה שני רומנים בעברית. ספרה השלישי, העוסק בדמותה של הזמרת והשחקנית היהודייה-תוניסאית חביבה מסיכה, עדיין לא ראה אור.
בשנת 2008 ראה אור ספר הביכורים שלה, הרומן ההיסטורי "אדמה שחורה". העלילה מסופרת מנקודת מבטה של ילדה קטנה המתגוררת ביודפת שבגליל התחתון בזמן מאורעות המרד הגדול - אירועים שהובילו לנפילתה בידי צבאות ידי אספסיאנוס בשנת 67 לספירה. במקביל מסופר סיפורה של משפחת אצולה רומית שמתגוררת בפומפיי, שחרבה בשנת 79 בהתפרצות הר הגעש וזוב. הספר נשען, בין השאר, על תובנותיה כארכאולוגית שחפרה בשני האתרים.
ג'ניפר הרמן
ג'ניפר הרמן (באנגלית: Jennifer Harman; נולדה ב-29 בנובמבר 1964) היא שחקנית פוקר אמריקאית, והאישה הראשונה שזכתה ב-2 צמידי אליפות העולם בפוקר. בשנת 2015 נבחרה להיכל התהילה של הפוקר.
פוקר
הרמן זכתה בצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלה ב-2000 בטורניר Deuce to Seven Lowball, וריאציה בה לא שיחקה לפני כן. ב-2002 זכתה בטורניר לימיט טקסס הולדם, והייתה לאישה הראשונה שזוכה ב-2 צמידים. ב-2007 סיימה במקום השני בטורניר .H.O.R.S.E באליפות העולם הראשונה שהתקיימה באירופה.
ב-2004 פורסם פרק שהיא כתבה כחלק מהספר "Super System II" של דויל ברונסון, ובמשך שנים רבות שיחקה בטורנירים תחת חסותם של "Full Tilt Poker".
היא האישה היחידה המשחקת באופן קבוע ב-"Big Game" שבחדר הפוקר בבלאג'יו, והופיעה רבות בתוכניות הטלוויזיה High Stakes Poker ו-Poker After Dark.
ב-2015 נבחרה להיכל התהילה של הפוקר.
סוגת
סוגת היא חברה ישראלית שמרכזה בקריית גת, המשווקת סוכר, קטניות ואורז. עד שנת 1979 עסקה גם בייצור סוכר.
קו העימות
קו העימות הוא אזור במדינת ישראל, המשתרע לאורך גבולה של ישראל עם לבנון, וכולל את הערים קריית שמונה, עכו ונהריה, וכן מושבים וקיבוצים רבים באזור. נמצא בחלקה הצפוני של ישראל וחופף לחלק הצפוני של הגליל העליון. גובל בחלקו הצפוני של מישור החוף הצפוני במערב, ברמת הגולן במזרח, ובדרום לבנון בצפון. נמצא בתחומי המועצות האזוריות הגליל העליון, מרום הגליל, מטה אשר, מעלה יוסף ומבואות החרמון.
סוגת
היסטוריה
סוגת הקימה מפעל לייצור סוכר מסלק סוכר שנחנך בתחילת 1961 בקריית גת, בהתאם לתוכנית משנות ה-50 להקים בישראל שלושה מפעלים לייצור סוכר מסלק סוכר: בצפון הארץ, במרכזה ובדרומה. המפעל הוקם על ידי קבוצת משקיעים ציונים ממקסיקו על שטח של 320 דונם בקריית גת ויועד לעבד 180 אלף טון סלק סוכר בשנה לייצור 23 אלף טון סוכר. בצד המפעל הוקמו תחנת כוח של המפעל ומכון טיהור שפכים שטיהר את השופכין של המפעל שהועברו לאחר טיהור לשימוש חקלאי.
קו העימות
היסטוריה
קו הגבול בין ישראל ללבנון נקבע לפי הסכם שביתת הנשק עם לבנון, אחד מהסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות, אשר נחתם ב-29 במרץ 1949. צה"ל פינה את 14 הכפרים שנכבשו על ידו בתחום לבנון עד נהר הליטני, וצבא לבנון פינה את ראש הנקרה - קו הגבול המנדטורי בין ארץ ישראל ללבנון הפך לקו שביתת הנשק של ישראל עם לבנון, כחלק מהקו הירוק. סימון הקו מחדש הושלם ב-18 בינואר 1951. כתוצאה ממלחמת ששת הימים, גבולותיה של ישראל עם מצרים, ירדן וסוריה השתנו באופן כליל, אך גבול הצפון עם לבנון נותר כמעט כשהיה, אך הוא התארך בקצהו המזרחי, כתוצאה מכיבוש רמת הגולן, שבחלקה הצפוני גובלת אף היא עם לבנון. במהלך מלחמת לבנון השנייה, ישראל כבשה מחדש גם את כפר ע'ג'ר שתושביו הפכו לאזרחים ישראלים, הנמצא בשטח לבנון, ממנו נסוגה לאחרונה בשנת 2000. בעשור השני של המאה ה-21 ביצר צה"ל אזורים בגבול הצפון, באמצעות לוחות בטון מזוין, סוללות עפר, מגדלים ממוגנים ושדרוג של גדר הגבול, על מנת למנוע מחזבאללה לתקוף יישובים הסמוכים לגבול. נכון לשנת 2018, יש עדיין 13 נקודות שבהן הגבול שנוי במחלוקת.
סוגת
היסטוריה
המפעל החל לפעול במאי 1961 ונחנך רשמית ביוני אותה שנה. המפעל פעל במשך כ-90 ימים בשנה, בעונת קציר הסלק ונוהל בידי דב פטישי ומשה שמיר. המפעל פעל במהלך העונה באופן רציף, דבר שהביא לבקשות מצד גורמים דתיים לסגירת המפעל בשבת ולסירוב בטענה שהדבר לא אפשרי כלכלית. בשנה הראשונה עיבד המפעל 70,000 טון סלק סוכר ובשנה השנייה עיבד 89,000 טון סלק סוכר. המפעל, כמו המפעל לייצור סוכר בעפולה, פעל כמעט לכל אורך תקופת פעילותו בגרעון גדול ונהנה מסבסוד עמוק על ידי ממשלת ישראל, ששילמה לו על פי שיטת "קוסט פלוס". בשנת 1970 עלה טון של סוכר בייצור מקומי 900 ל"י, לעומת 400 ל"י לטון מיובא, ובעקבות זאת הוחלט לסגור את מפעל הייצור בעפולה ולרכז את כל ייצור הסוכר במפעל סוגת. התוכנית לא יצאה אל הפועל והמפעל בעפולה לא נסגר. בשנת 1978 החליטה הממשלה להפסיק את סבסוד הסוכר הישראלי החל משנת 1979 וסירבה להטיל מכס של 5% על סוכר מיובא. יגאל הורביץ אמר על ההחלטה, ש"נגמרה החגיגה". אף על פי שלפני הבחירות לרשויות המקומיות, הבטיח סגן השר יורם ארידור שסוגת לא ייסגר, החלטת הממשלה קויימה ובעקבות זאת נסגר מפעל הסוכר בעפולה וסוגת חדלה לייצר סוכר והתמקדה בפעילות אריזה, שאז כללה אורז וסוכר ובהמשך הורחב למגוון של קטניות.
קו העימות
יישובי קו העימות
ברשימת יישובי אזור קו העימות הצפוני, שפרסמה רשות המיסים, נכללים היישובים הבאים:
סוגת
היסטוריה
בשנת 1986 נכנסה סוגת לתחום התה ולמגוון של מוצרי קטניות. בסוף שנות ה-80 נכנס לניהול המפעל דייוויד פרנקלין, שניהל את המפעל עד שנת 2011. בשנת 2006 החלה סוגת בהקמת מתקן לזיקוק סוכר גולמי שנפתח בשנת 2009.
במרץ 2014 נכנס כשותף לניהול המפעל איש העסקים אולג כץ, לאחר מכן חיברה חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל את מרכז האנרגיה של מפעל סוגת למערכת ההולכה הארצית של הגז הטבעי. בכך, הייתה סוגת למפעל ה-14 המתחבר למערכת. בעתיד מתוכננות לקום באתר תחנת כוח שתופעל באמצעות גז ומתקן להפצת גז למפעלים נוספים בסביבה. בשנת 2017 סגרה סוגת את מפעל זיקוק הסוכר לאחר הפסדים כלכלים רבים ופיטרה כמאה עובדים מרביתם תושבי קריית גת. ומאותה עת היא מייבאת סוכר ממדינות שונות באירופה כאשר רוב היבוא הוא מגרמניה. באוקטובר 2019 נמכרה החברה מחברת mdf & man לידי קרן ההשקעות פורטיסימו קפיטל. סוגת מיצרת ומפיצה מגוון מוצרים רחב הכולל סוכר לבן, סוכר חום, אורז, קטניות, פסטה, קמח, עזרי אפיה ועוד.
אבנר עורקבי
אבנר עורקבי (כ"ט בתשרי ה'תש"ך – ו' באלול ה'תשפ"א; 31 באוקטובר 1959 – 14 באוגוסט 2021) היה פעיל חברתי לקידום זכויות הנכים בישראל, ויו"ר עמותת אהב"ה אותה הקים.
ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תש"ך (1959) לשלמה ויונה עורקבי.
בשנת ה'תשמ"ה (1985) נפגע אבנר בתאונת עבודה, כשמלגזה התהפכה על גבו ושברה חוליות בגבו ואת צלעות בית החזה. אבנר אושפז במרכז השיקום בית לוינשטיין ושוחרר בשנת ה'תשנ"ד (1994) כאדם בעל מוגבלות, מוכר כנכה תאונת עבודה, והתנייד בעזרת כיסא גלגלים.
בו' באלול ה'תשפ"א (14 באוגוסט 2021) נפטר אבנר ממחלת הקורונה.
פעילות חברתית
אבנר שוחרר ממרכז השיקום בשנת ה'תשנ"ד (1994), ללא זכאות לקצבת נכות. עקב כך החל אבנר במאבק על הוצאת הוועדות הרפואיות מהמוסד לביטוח לאומי באמצעות שביתת שבת מול בית שרת הרווחה, אורה נמיר. במהלך מאבקו אמר:.
מאז היה אבנר פעיל בנושא זכויות הנכים והחקיקה בכנסת. אבנר היה מקבל פניות מנכים שלא קיבלו את הזכויות המגיעות להם, ונלחם למענם.
בשנת ה'תשס"ח (2008) ייסד אבנר את עמותת אהב"ה – ארגון הנכים בישראל המיוחד, שמטרתה:. אבנר שימוש כיו"ר העמותה עד פטירתו, ושם דגש על נושא הנכות בקרב ילדים.
בנוסף לפעילותו בארגון אהב"ה אבנר ניהל ארגון "תהילים לילדים" בשכונת מגוריו רמת עמידר ברמת גן.
בשנת ה'תשע"ט (2019) התמודד לכנסת ה-21 במקום הרביעי ברשימת יחד בראשות אלי ישי.
הקרן לסיוע ליצואנים
הקרן הממשלתית לסיוע ליצואנים היא כלי סיוע של ממשלת ישראל לעסקים יצואנים.
מטרת הקרן היא לסייע ליצואנים בעלי פוטנציאל התפתחות ויצירת מקומות עבודה חדשים לישראלים בישראל. הקרן מעמידה הלוואות בסכום של עד מיליון דולר אמריקני, בערבות מדינה של 70%, באמצעות שני בנקים מסחריים: בנק אוצר החייל ובנק מרכנתיל דיסקונט. תהליך קבלת ההלוואה כרוך בבדיקה כלכלית של גוף כלכלי מקצועי, והחלטת ועדת אשראי המשותפת עם נציגי הבנק, משרד התמ"ת והחשב הכללי.
קהילת יהודי זחרינו
קהילת יהודי זחרינו (Zakharino) עיירה בנפת חיסלביצ'י (Khislavichi) במחוז סמולנסק (Smolensk), שלפני מלחמת העולם השנייה הייתה בתחומי ברית המועצות, התקיימה עד להשמדתה בשואה. הקהילה התאפיינה באנשים שעסקו בחקלאות.
באמצע שנות העשרים של המאה העשרים התגוררו בזחרינו כ-550 יהודים – יותר מ-90 אחוזים מכלל תושביה. רובם עסקו בחקלאות, והיו בהם גם סוחרים זעירים ובעלי מלאכה. בעיירה פעלו בית ספר יסודי יהודי וחוג לדרמה.
הקרן לסיוע ליצואנים
היסטוריה
עד תחילת 2010 אושרו בקרן הלוואות בסך של מעל 80 מיליון ש"ח.
קהילת יהודי זחרינו
הקהילה אינה קיימת עוד כיום.
הקרן לסיוע ליצואנים
תנאי הקרן
סכום הלוואה מקסימלי:
תקופת ההלוואה: עד חמש שנים, מתוכן עד שנת גרייס (דחיית תשלומים) על תשלומי הקרן.
ריבית: בתנאי השוק ביטחונות: 70% ערבות המדינה. 30% ביטחונות על ידי הלווים. בעלי החברה נדרשים לתת ערבות אישית. יצואנים אשר חברים בהתאחדות התעשיינים זכאים להעמדת ביטחונות מלאים על ידי ההתאחדות ואינם נדרשים להעמיד ביטחונות נוספים.
עלויות: אגרה בסך 500 ש"ח למשרד האוצר ועמלה בסך 250 ש"ח לבנק.
תהליך קבלת ההלוואה
תהליך קבלת ההלוואה מורכב משלושה שלבים עיקריים:
דריק הנרי
הנרי נולד וגדל ביולי, פלורידה, שם הוא קבע את השיא הארצי ליארדים בריצה בתיכונים. לאחר מכן, הוא שיחק פוטבול מכללות עבור אוניברסיטת אלבמה ובשנתו הראשונה שם הוא שבר את השיא ליארדים בריצה בעונה אחת בחטיבת SEC וזכה בגביע הייזמן לשנת 2015.
הנרי נבחר בדראפט ה-NFL של שנת 2016 על ידי טנסי טייטאנס. בשנת 2019 הוא הוביל את ליגת ה-NFL ביארדים בריצה ובטאצ'דאונים בריצה ובשנת 2020 הוא הוביל את הליגה ביארדים בריצה ואף הגיע ל-2,000 יארדים בריצה, הישג מכובד שרק 8 רצים אחוריים בהיסטוריית הליגה הגיעו אליו.
ביצועיו המרשימים גרמו לו להרוויח את הכינוי "המלך הנרי" (באנגלית: King Henry).
פוטבול מכללות
הנרי שיחק שלוש שנים במדי באוניברסיטת אלבמה, בשנים 2013–2015, שם גם למד תקשורת.
כבר בשנתו הראשונה בקבוצה, הנרי שיחק בכמה משחקים והראה ביצועים מרשימים עם 382 יארדים בריצה ב-35 ניסיונות. בשנתו השנייה, הנרי חלק את תפקיד הרץ האחורי עם חברו לקבוצה, טי ג'יי ילדון, ולמרות זאת, הוא הגיע ל-990 יארדים בריצה ב-172 ניסיונות, עם ממוצע של 5.8 יארדים בריצה. בעונתו השלישית, הנרי נהפך לרץ האחורי המוביל של קבוצתו. כבר במשחקו הראשון הראה הנרי ביצועים מרשימים עם 147 יארדים ו-3 טאצ'דאונים כאשר בסוף העונה, עמד הנרי על 2,219 יארדים בריצה ו-28 טאצ'דאונים. הוא אף הגיע ל-158 יארדים בריצה ו-3 טאצ'דאונים כאשר קבוצתו ניצחה את קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת קלמסון בתוצאה 40–45.
הנרי זכה בגביע הייזמן לשנת 2016, כאשר גבר על כריסטיאן מקאפרי מאוניברסיטת סטנפורד ודשון ווטסון מאוניברסיטת קלמסון.
NFL
לאחר שלוש שנותיו באלבמה הנרי נבחר בדראפט ה-NFL של שנת 2016 על ידי טנסי טייטאנס במקום ה-45 בסיבוב ה-2 ונחתם על ידי הקבוצה בחוזה בשווי 5.4 מיליון דולרים אמריקאים לאורך ארבע שנים.
בשנתו הראשונה, הנרי התחיל בתור הגיבוי של דמרקו מורי אך עדיין זכה לדקות משחק. את עונת הרוקי שלו סיים עם 490 יארדים ב-110 ניסיונות.
לאחר ביצועיו המרשימים בעונתו הראשונה, הנרי קיבל יותר דקות בשנת 2017 אך עדיין נאלץ לחלוק אותן. ב-"Monday Night Footbal" נגד אינדיאנפוליס קולטס השיג הנרי את השיא שלו ביארדים בריצה למשחק עד כה, עם 131 יארדים ב-19 ניסיונות.
גם בעונת 2018 נאלץ הנרי לחלוק את תפקיד הרץ האחורי אך היה הרץ האחורי המוביל. את העונה הוא סיים עם 1,059 יארדים בריצה, 12 טאצ'דאונים והגיע למקום ה-99 ברשימת 100 השחקנים הטובים ביותר ב-NFL של שנת 2019 (לעונת 2018/19).
במשחק הפתיחה שלו לשנת 2019, הנרי רץ לאורך 84 יארדים ב-19 ניסיונות נגד קליבלנד בראונס. בניצחון של קבוצתו נגד קנזס סיטי צ'יפס בתוצאה 32–35, הנרי רץ לאורך 188 יארדים וכבש 2 טאצ'דאונים, מה שהעניק לו את השחקן ההתקפי של השבוע. הנרי סיים את העונה הסדירה עם 1,540 יארדים בריצה ב-303 בניסיונות מה שגרם לו להיבחר לפרו בול של אותה עונה ולהגיע למקום העשירי ברשימת 100 השחקנים הטובים ביותר ב-NFL של שנת 2019.
קבוצתו של הנרי סיימה את העונה במאזן 7–9, והעפילה לפלייאופס של אותה עונה. הטייטאנס ניצחו את שני המשחקים הראשונים שלהם, בהם הנרי הראה ביצועים מרשימים, אך הפסידו מול קנזס סיטי צ'יפס בתוצאה 24–35. בעונה הנוכחית, הנרי הראה את הביצועים הטובים ביותר שלו עד כה. הוא סיים את העונה עם 2,027 יארדים בריצה, מה שהופך אותו לרץ האחורי השמיני אי פעם שעשה זאת. בזכות ביצועיו ומאמציו, הנרי זכה בשחקן ההתקפי של השנה ונבחר לפרו בול של אותה עונה.
Megan's Piano
Megan's Piano (בעברית: הפסנתר של מייגן) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון, מתוך אלבום האוסף שלה, Something for Thee Hotties (2021). השיר יצא לאור ב-29 באוקטובר 2021, על ידי חברות התקליטים 1501 סטרטיפייד ו-300 אנטרטיינמנט, כסינגל השני והאחרון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-97 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
"Megan's Piano" היה אחד מכמה שירים שנוספו לאלבום שעות ספורות לפני יציאתו. מייגן די סטליון הסבירה שאף על פי שהיא לא נגנית פסנתר מקצועית, היא פשוט ניגנה את המנגינות על פסנתר כי היא ידעה את הצליל אליו היא הולכת ורוצה. כשהיא הקליטה את אלבום האוסף, היא ביקשה מהמפיק שלה ליל-ג'ו-מייד-דה-ביט לעשות מזה ביט.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-45 מיליון השמעות.
ביקורת
בפיצ'פורק קבעו ש"השיר בעל אנרגיה סוערת". נג'רה פרקינס מ-PopSugar דירג אותו בין השירים באלבום שמראה "את מלוא הדרתה של מייגן".
הרי ברוס
רכס ההרים מהווה תת-רכס של הקורדילרה הארקטית. ההרים נמצאים דרומית מזרחית מפיורד דקסטריטי, וצפונית מערבית מפיורד קלארק.
ההרים מגיעים לגובה של 457 מטרים מעל פני הים. שטח הרכס 4,597 קמ"ר.
הרכס הוא מוצאם של ארבעה קרחונים הזורמים אל מתחת לפני האוקיינוס הארקטי.
לקריאה נוספת
• Gifford H. Millera, Alexander P. Wolfea, Eric J. Steiga, Peter E. Sauera, Michael R. Kaplana, Jason P. Briner, The Goldilocks dilemma: big ice, little ice, or ‘‘just-right’’ ice in the Eastern Canadian Arctic, Quaternary Science Reviews 21 (2002), PP 33–48
• Harrison, D.A., A reconnaissance glacier and geomorphological survey of the Duart Lake Area, Bruce Mountains, Baffin Island, N.W.T. Geographical Bulletin 21, 1964, P 57–70
• J.A. Dowdeswell, M. Canals, M. Jakobsson, B.J. Todd, E.K. Dowdeswell, K. Hogan, Atlas of Submarine Glacial Landforms: Modern, Quaternary and Ancient, P 89
המוזיאון הלאומי (שוודיה)
המוזיאון הלאומי (או המוזיאון הלאומי לאמנויות יפות) הוא הגלריה הלאומית של שוודיה, הממוקמת על חצי האי בלאסיהולמן במרכז סטוקהולם.
היסטוריה
המוזיאון נוסד בשנת 1792 תחת השם Kungliga Museet ("המוזיאון המלכותי"). הבניין הנוכחי נפתח בשנת 1866, לאחר שהוחלף שמו ל-"מוזיאון הלאומי", והיה אחד הבניינים בו נערכה התערוכה התעשייתית הכללית של סטוקהולם באותה השנה.
הבניין נבנה בין השנים 1844–1866, בהשראת אדריכלות הרנסאנס הצפון-איטליקי. הוא עוצב על ידי האדריכל הגרמני פרידריך אוגוסט סטולר, אשר בין היתר עיצב גם את המוזיאון החדש (Neues Museum) בברלין. את עיצובו החיצוני של הבניין ניתן לתאר בתור צנוע וסגור. למעט הכניסה הראשית, העיצוב החיצוני מנוגד באופיו לעיצוב בתוך הבניין עצמו אשר מתאפיין בחלל פנים מרווח שנשלט על ידי גרם מדרגות עצום המוביל לגלריות בקומות העליונות.
בשנת 1961 המוזיאון הורחב בשביל להכיל את בית המלאכה שלו. כמו כן, במוזיאון ישנה מסעדה הפועלת מאז שנת 1996. בניין המוזיאון נסגר עקב שיפוצים בשנת 2013 ונפתח מחדש ב-13 באוקטובר 2018. בשיפוץ הושקעו 132 מיליון דולר ומטרתו הייתה להרחיב את כמות היצירות אשר ניתן להציג, לעדכן ולשפר את מערכת האבטחה ולהפוך את הבניין לנגיש יותר לנכים.
אוסף יצירות
אוסף המוזיאון כולל כחצי מיליון ציורים מימי הביניים ועד שנת 1900, אוסף בולט מהמאה ה-17 של רמברנדט וציירים הולנדים אחרים, וכמו כן אוסף של פריטי חרסינה, ציורים, פסלים ואמנות מודרנית. במוזיאון קיימת ספריית אמנות הפתוחה לקהל הרחב.
אורי שטטנר
חייו
שטטנר נולד בתל אביב ב-1935. בשנים 1958 - 1959 למד במכון אבני. ב-1960 נסע לפריז ושהה שם כעשר שנים, בהן הוצגו ציוריו בתערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות חשובות, בין השאר במוזיאון פריז לאמנות מודרנית. ב-1965 הוזמן שטטנר יחד עם חמישה ציירים אחרים לייצג את צרפת בביאנאלה של פריז. ב-1975 הוענק לו פרס על שם אויגן קולב מטעם מוזיאון תל אביב. בשנת 1994 נערכה לו תערוכת רטרוספקטיבה שהוצגה במשכן לאמנות עין חרוד ובמוזיאון הרצליה. נערכו לו תערוכות יחיד בגלריה גורדון, גלריה שרה לוי, גלריה שלוש. עבודותיו נמצאות במוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב, מוזיאון חיפה לאמנות ואוספים פרטיים בישראל ומחוצה לה.
ב-2001, שנתיים לאחר מותו, נערכה תערוכה מקיפה של עבודותיו במוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן. בשנת 2006, בפתיחתה של גלריה יאיר בתל אביב, הוצגה תערוכה מיצירותיו.
סגנונו
מסוף שנות ה-70 ציוריו מתאפיינים בפואטיקה מיוחדת: סגנון ציורו לירי, מעודן ומלנכולי שצבעוניותו בהירה ואוורירית, קוויו מרחפים וחולמניים ותפיסתו תמציתית. במרכז ציוריו מצויה דמות בודדה הרשומה מתוך ויתור על צורניות מוגדרת ועל פרטים. מציוריו עולה אווירה מופנמת ופיוטית, ונראה שהם רואים את החיים כמו מבעד לזכוכית מעורפלת.
יאיר גרבוז במאמר שפרסם בקטלוג "אורי שטטנר: הצטיירות" מכנה את אורי שטטנר כ"צייר של ציירים":
פסגת אלטר (אנטארקטיקה)
פסגת אלטר (באנגלית: Altar Peak; מילולית: פסגת ה"מזבח") היא פסגה בהרי גות'יק בהרי המלכה מוד שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 1.9 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית להר הארקנס.
גילוי ומיפוי הפסגה
הראשונים שהגיעו אל הרי גות'יק, הייתה הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, בהנהגתו של קווין בלקברן (Quin Blackburn), הגיעה אל ההרים בדצמבר 1934.
מקור השם
שמה של הפסגה הוצע על ידי אדמונד סטאמפ (Edmund Stump), שעמד בראש המחלקה הגאולוגית של התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, בשיתוף עם המשלחת הגאולוגית של אוניברסיטת מדינת אריזונה, שערכה מחקרים גאולוגיים באנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1987–1988, וחקר את הפסגה בשנים אלה.
ויאצ'סלב וולודין
ויאצ'סלב ויקטורוביץ' וולודין (ברוסית: Вячеслав Викторович Володин; 4 בפברואר 1964, מחוז סראטוב) הוא מדינאי רוסי, המכהן כיו"ר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הבית התחתון של הפרלמנט הרוסי מאז נבחר ב-25 בספטמבר 2016 לעמוד בראש המושב השביעי של הדומה, שנבחר ב-18 בספטמבר 2016, בבחירות לדומה. ב-7 באוקטובר 2021 נבחר לקדנציה שנייה ברוב של 80%.
ביוגרפיה
נולד בפברואר 1964 בכפר אלכסייבקה במחוז המשנה חוואלין שבמחוז סראטוב למשפחה מרובת ילדים. אמו הייתה מורה, אח אחד שלו שירת בצבא במשך שנים רבות ואחותו עובדת בחברת ייעוץ, שניהם חיים בסראטוב. לאחר סיום לימודיו התקבל ללימודים במכון ברטוב למיכון חקלאי (СИМСХ). ב-1985 היה לחבר במפלגה הקומוניסטית והשלים לימודיו ב-1986. בעת לימודיו התעסק בפעילות חברתית.