cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קליפורניה זפר
קליפורניה זפר כיום
בשנת הכספים 2018 נסעו בקו הרכבת "קליפורניה זפר" 418,203 נוסעים, גידול של 0.7% בהשוואה ל-2017. ההכנסות מהקו עלו ב-2016 בכ-6% בהשוואה לשנה הקודמת.
תיאור המסלול
הרכבת בכיוון מערב היא אמטרק מספר 5 (הרכבת מזרחה היא מספר 6). לאחר שהרכבת יוצאת מתחנת הרכבת שיקגו יוניון היא משתמשת במסילת הברזל של רכבת הפרוורים של שיקגו בבעלות חברת הרכבות BNSF ועוצרת לעצירת ביניים בנפרוויל (Naperville).
בדנוור הרכבת נפרדת מרשת המסילות בבעלות חברת הרכבות BNSF. מדנוור מערבה הרכבת נוסעת על מסילת הפרוזדור המרכזי של יוניון פסיפיק. הנוף משתנה דרמטית כשהרכבת יוצאת מדנוור ומתחילה לטפס בהרי הרוקי. לאחר מעבר בקטע שנבנה במקור על ידי חברת הרכבות דנוור וסולט לייק (Denver and Salt Lake Railway) הרכבת חוצה את קו פרשת המים של אמריקה במנהרת מופאט (Moffat Tunnel) בת ה-10 קילומטרים מתחת לפסגת ג'יימס (James Peak). המסילה עוקבת אחרי מסלולו של הנהר קולורדו, המשתנה מנהר צר של מים לבנים (החביב על שייטי רפטינג, הנוהגים לחשוף את ישבנם (מונינג) כשהרכבת עוברת) לנהר רחב הרבה יותר לאורך קניון גלנווד (Glenwood Canyon), ובמקביל לכביש בין-מדינתי 70 כלפי העיר גרנד ג'נקשן בקולורדו. הרכבת נפרדת לבסוף מנהר הקולורדו הרחב הרבה יותר לאחר היציאה מקניון רובי (Ruby Canyon), שבו גם הרכבת נכנסת ליוטה.
ביוטה הרכבת עוקבת אחר השוליים המערביים של צוקי בוק (Book Cliffs) עד קצותיהם בסמוך להלפר (Helper). הרכבת חוצה אז את הרי ואסאץ' (Wasatch Mountains) כששיא הגובה מושג במעבר ההרים סולג'ר סאמט (Soldier Summit). לאחר מעבר הרי ואסאץ' הרכבת מגיעה לאזור המטרופוליטני של חזית ואסאץ' (Wasatch Front) שבו מתגוררת מרבית האוכלוסייה של יוטה.
מסולט לייק סיטי הרכבת עוקבת פחות או יותר אחרי מסלולו של כביש בין-מדינתי 80 עד נקודת הסיום בקליפורניה. הן הכביש והן מסילת הברזל עוברים לאורך החוף הדרומי של ימת המלח הגדולה ודרך מישורי המלח בונוויל (Bonneville Salt Flats) כלפי נבדה. לאחר חציית הגבול בין יוטה לנבדה בוונדובר (Wendover) / וסט ונדובר (West Wendover), המסילה חוצה את רכס טואנו (Toano Range), דרך מעבר סילבר זון (Silver Zone Pass), דרך עמק גושוט (Goshute Valley) ומנהרות מתחת להרי פקוופ (Pequop Mountains) ועוברת מסביב לקצה הצפוני של הרי רובי (Ruby Mountains).
הרכבת מגיעה לראשונה לנהר הומבולדט (Humboldt River) סמוך לוולס (Wells), שהרכבת עוקבת כללית אחר מסלולו של הנהר עד סופו בשקע הומבולדט (Humboldt Sink) בסמוך ללאוולוק (Lovelock). המסילה חוצה את מרכז מדבר ארבעים המיילים (Forty Mile Desert). בצד השני של העמק המדברי זורם הנהר טראקי (Truckee) שמסלולו הוא הנתיב של הרכבת אל רינו ובמעלה הסיירה נבדה בקליפורניה.
בקליפורניה חוצה הרכבת את הסיירה נבדה במעבר דונר (Donner Pass), ולאחר הקפת אגם דונר, יורדת כשהיא עוקבת אחר הרכס הגבוה בין הנהרות אמריקן ויובה דרך מפער המהגרים (Emigrant Gap). בסופו של דבר ה"קליפורניה זפר" מגיע לאזורי השפלה של הסנטרל ואלי, ואז לאורך מפרץ סן פבלו, עם עצירות בסקרמנטו ובדייוויס. הוא חוצה את גשר בנישה (Benicia Bridge), ועוצר במרטינז (Martinez) וריצ'מונד (Richmond). המסע מסתיים באמריוויל, פרוור של אוקלנד. מאמריוויל מקשר שירות הסעות "אמרי גו ראונד" (Emery Go Round) את הנוסעים לרשת הרכבות BART (Bay Area Rapid Transit) או לחלופין אוטובוס בתשלום של אמטרק הלוקח את הנוסעים עד לרחוב אמברקדורו בסן פרנסיסקו.
ה"קליפורניה זפר" המקורי חצה את הרי הסיירה נבדה בנתיב הנהר פדר (Feather River Route) ועצר ביישובים אחרים מערבית לווינמאקה בנבדה. במקום לעבור דרך רינו הזפר המקורי עבר בגרלך (Gerlach), ובקליפורניה עבר דרך פורטולה (Portola), אורוויל (Oroville), סקרמנטו, סטוקטון ופליזנטון (Pleasanton) בטרם הגיע לדפו באוקלנד שממנה היה שירות מעבורות לסן פרנסיסקו. נתיב הנהר פדר עדיין פעיל, אבל לרכבות משא בלבד. עם זאת, מי שרוצה לצפות בקטע זה של הנתיב המקורי חייב כיום לנסוע בכביש מדינתי 70 שמסלולו מקביל למסילת הברזל הישנה של וסטרן פסיפיק.
ילד ושמו אמיל (סדרת טלוויזיה)
ילד ושמו אמיל (בשוודית: Emil i Lönneberga; בגרמנית: Michel aus Lönneberga) היא סדרה שוודית המבוססת על ספרה של אסטריד לינדגרן "ילד ושמו אמיל". עלילת הסדרה נפרסה לאורך 13 פרקים. הסדרה היא למעשה פריסה של שלושה סרטים באורך מלא.
שיר הנושא של הסדרה "על אמיל כל אדם שמע" ("Michel aus Lönneberga") הולחן בידי גיאורג ריידל, לצד תמלול של אסטריד לינדגרן. השיר הושר בידי השחקנית של לינה מוד הנסון, ובעברית בוצע על ידי מיקי קם וגליה ישי (אשר האחרונה דיבבה את לינה). את השיר תרגם דן זכאי.
הגרסה העברית
ב-1976 שודרו פרקי הסדרה בטלוויזיה הישראלית. הסדרה שודרה בשעה המיועדת לילדים, כשהיא מדובבת, דבר שלא היה מקובל באותה התקופה, שבה שודרו סדרות ילדים זרות כשהן מלוות בכתוביות. הסדרה זכתה לפופולריות רבה בעת שידורה בארץ.
בארץ שודרו כל 13 הפרקים. הסדרה חזרה להרצה חוזרת ואחרונה בשנות השמונים החל מה-6 ביוני 1980 עד ה-26 בספטמבר 1980
עלילה
בחוות קטהולט בשוודיה גר ילד קטן ששמו אמיל. אמיל משתדל מאוד להיות ילד טוב, אבל זה לא תמיד מצליח לו. ובכך קורה, למשל, שממש בלי כוונה הוא תוקע את ראשו בתוך קערה של מרק, תולה את אחותו הקטנה אידה על ראש תורן ומבהיל מאוד את כל תושבי הכפר לונברגה באמצע משתה חגיגי.
צוות השחקנים והמדבבים
הסדרה הוקלטה בארץ באולפני זינקו ובוימה תחת ניצוחה של שפרירה זכאי, ששמשה גם כמעבדת ומתרגמת. מתרגם השיר היה דן זכאי.
גנריך אלטשולר
גנריך סאולוביץ אלטשולר (ברוסית: Ге́нрих Сау́лович Альтшу́ллер, שם ספרותי ג. אלטוב, טשקנט 15 באוקטובר 1926 – פטרוזבודסק 24 בספטמבר 1998) היה הוגה דעות, מדען, ממציא, מהנדס, סופר מדע בדיוני ועיתונאי יהודי יליד ברית המועצות, ממציא תאוריית החשיבה ההמצאתית, המכונה "טריז" (TRIZ), ותאוריות נוספות, כמו TRTS - תיאורית התפתחות מערכות טכנולוגיות, TRTL - תיאורית התפתחות אישיות יצירתית, ו-OTSM - התאוריה הכללית לחשיבה עוצמתית-יצירתית. כתב כעשרים ספרים, אשר נמכרו ביחד בכמיליון עותקים, בעיקר בברית המועצות, בעיקר בשנות השבעים ומעל 400 מאמרים.
קורות חיים
ב-1931 חזרה המשפחה לבאקו ובה חי אלטשולר מאז ועד 1990. הוא סיים את בית הספר התיכון של הצי הסובייטי, בהצטיינות והתקבל למכון הגבוה ללימודי טכנולוגיה (תעשייה) של אזרבייג'ן. את תעודת ההמצאה הראשונה קיבל בגיל 17. התנדב לצבא הסובייטי בפברואר 1944, תוך לימודי שנה ראשונה בפקולטה לציוד מכני לתכנון עיבוד נפט, ולאחר מכן למד בבית הספר הצבאי ללימודי טייס שברוסתווי, גאורגיה ושירת כטייס אך לא הספיק להילחם בטרם הסתיימה מלחמת העולם השנייה. בתום המלחמה נשלח להמשך שירותו הצבאי לעיר באקו, שם הוצב כמפקח על החדשנות (קידום המצאות, חידושים וכו') בצי של הים הכספי וכמפקד חוליה במחלקה לריגול כימי מס' 11513.
אסיר ב"גולאג"
בשנת 1948 כתב אלטשולר מכתב לסטלין, יחד עם חברו. המכתב היה עב כרס ולקח לשניים כחצי שנה לנסחו, אולם כל הזהירות הייתה לחינם, כיוון שהמכתב העביר ביקורת נוקבת על מצב החדשנות בברית המועצות.
ב-20 ביולי 1950 נעצר על ידי השלטונות הסובייטים, יחד עם שותפו למכתב שפירו, וללא משפט נגזרו עליו 25 שנות מאסר ב"גולאג", ליד העיר וורקוטא (מספר אסיר 1-צ'-502). בתקופת מאסרו נפטר תחילה אביו ושלוש שנים אחרי תחילת המאסר, ומשקיבלה סירוב לבקשת החנינה שהגישה עבורו, התאבדה גם אמו.
ב-22 באוקטובר 1954, כשנה לאחר מות סטלין קיבל אלטשולר חנינה, השתחרר וחזר להתגורר בבאקו.
עיתונאי, ממציא וסופר
עד מעצרו ב-1950 מספר המצאותיו עלה על 10. ההמצאה המשמעותית ביותר הייתה מדי אמודאי, המגנים מפני גז ואיבודי חום.
במשך כעשר השנים הראשונות שלאחר שחרורו מהכלא עבד אלטשולר כעיתונאי, בין השאר בעיתונים "העובד של בקו" (Bakinskiy Rabochiy) ו"מגדל", כפקיד פטנטים וכממציא. בתקופה זו, ב-1956 נישא לוולנטינה ז'וראבליובה (Валентина Журавлева ,1933–2004) ואז החל גם לכתוב, לעיתים קרובות ביחד עימה, ספורים וספרי מדע בדיוני. החל מאמצע שנות השישים ועד ראשית שנות השבעים התפרנס רק מכתיבה ספרותית זו. בערך בתחילת שנות השבעים תפשה המצאת ה-TRIZ תאוצה בברית המועצות ומאז ועד פטירתו הוא עסק בעיקר בה, כתיבת מאמרים וספרים על התאוריה, פיתוחה, הוראתה לרבים ממהנדסי ארצו ועוד.
בספטמבר 1990, עקב חוסר הביטחון של תקופת התפרקותה של ברית המועצות, עזב אלטשולר את באקו ומאז ועד פטירתו ב-1998 חי בעיר פטרוזבודסק שבקרליה הרוסית. החל מתקופה זו בערך, החלה גם תאוריית ה-TRIZ שלו להתפשט בארצות הברית, יפן ומדינות מערביות אחרות.
בנו היחיד, יבגני נפטר עוד בחיי האב והותיר אחריו בת, יונה קומרצ'בה, נכדתו היחידה של אלטשולר ובעלת הזכויות על כל יצירותיו והמצאותיו.
המצאת טריז (TRIZ)
TRIZ הם ראשי התיבות של השם הרוסי של "התאוריה של פתרון בעיות בדרך יצירתית" (Teoriya Resheniya Izobreatatelskikh Zadach). הנחת היסוד המרכזית של TRIZ ושל ממשיכותיה כמו TRTS ועוד, היא, שמערכות טכנולוגיות מתפתחות לפי חוקים מסוימים, אותם ניתן לגלות וללמוד על מנת לפתור בעיות המצאתיות מסוגים שונים.
את הרעיון של TRIZ פרסם אלטשולר לראשונה בשנת 1956, במאמר שכתב יחד עם עמיתו רפאל שפירו, "אודות פסיכולוגיה של יצירתיות בהמצאות". בהמשך הדרך הוא שרטט גם קווים כלליים ל-OTSM - התאוריה הכללית לחשיבה עוצמתית-יצירתית. בשנים 1957–1959 הוא עבד במשרד השיכון של אזרבייג'ן, ושם גם העביר את הסמינר הראשון שלו ב-TRIZ. את ספרו הראשון, "איך ללמוד להמציא", שנסב גם הוא על TRIZ פרסם ב-1961.
סופר מדע בדיוני
בשנת 1958, כשנתיים לאחר נישואיו לוולנטינה ז'וראבליובה (Valentina Zhuravlyova), סופרת בזכות עצמה, החל אלטשולר לכתוב גם מדע בדיוני, כשפרסם את סיפורו "איקרוס ודדאלוס" (Икар и Дедал) תחת שם העט ג. אלטוב. עד ראשית שנות השבעים והצלחתה של ה-TRIZ הייתה כתיבת המדע הבדיוני מקור פרנסתו העיקרי. רבים מסיפוריו וספריו נכתבו בשיתוף עם אשתו ז'ורבליובה, ולעיתים קרובות נהגו השניים לתת את הקרדיט לכתיבה רק לז'ורבליובה הלא יהודייה, עקב התגובות האנטישמיות שספג אלטשולר עצמו, כשפרסם את סיפוריו לבדו.
בשנת 1962 יצא לאור בעברית, בהוצאת "ינשוף", אחד מספריו הראשונים, "מסע בין כוכבים", אשר תורגם על ידי אסתר זמירי.
NXT TakeOver: In Your House
שישה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, איאו שיראי ניצחה את שארלוט פלייר וריאה ריפלי בקרב משולש וזכתה באליפות הנשים של NXT. עוד ברשימת הקרבות, קאריון קרוס ניצח את תומאסו צ'אמפה בהכנעה טכנית, אדם קול ניצח את ולווטין דרים בקרב הזדמנות אחרונה בקלוט בראול ושמר על אליפות ה-NXT, וקית' לי ניצח את ג'וני גרגאנו ושמר על אליפות צפון אמריקה של NXT.
רקע
In Your House היה סדרת אירועים שהופקו על ידי ה-WWE (שבאותה התקופה נקרא בשם World Wrestling Federation או בקיצור WWF) ושודרו במתכונת שלם וצפה ממאי 1995 ועד לפברואר 1999. הרעיון המקורי מאחורי החלטה זו היה שכשהארגון לא מקיים אירועי שלם וצפה מרכזיים כמו רסלמניה, מלך הזירה, סאמרסלאם, סדרת ההישרדות ורויאל ראמבל, שאורכם היה שלוש שעות, הוא יקיים אירועי שלם וצפה באורך שעתיים. אירועי In Your House התבטלו בפברואר 1999 לאחר קיום האירוע St. Valentine's Day Massacre: In Your House, שהיה האחרון בסדרה. לאחר מכן, הארגון עבר למתכונת שבה הוא יצר אירוע שלם וצפה ייחודי לכל חודש. ב-13 במאי 2020, לרגל חגיגות 25 השנים לאירועים אלו ולקיום האירוע הראשון בסדרה, הארגון הודיע על החייאתו של In Your House ב-7 ביוני כחלק מאירועי NXT TakeOver, מה שהפך זאת לאירוע הראשון בסדרה לאחר 21 שנים, בנוסף להיותו האירוע ה-28 בסדרת אירועי In Your House.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכנית של NXT.
ב-15 באפריל בפרק של התוכנית NXT, לאחר שתומאסו צ'אמפה הודיע שג'וני גרגאנו היה המתאבק הטוב מבין השניים בקרב ביניהם, קאריון קרוס תקף אותו. ב-20 במאי בפרק של התוכנית NXT, לאחר קרב של קרוס, צ'אמפה הגיע לזירה והודיע לו שקרב ביניהם נקבע לאירוע NXT TakeOver: In Your House.
בלילה השני של האירוע רסלמניה 36, שהוקלט ב-25 וב-26 במרץ (ושודר ב-5 באפריל), שארלוט פלייר ניצחה את ריאה ריפלי בהכנעה וזכתה באליפות הנשים של NXT. ב-8 באפריל בפרק של התוכנית NXT, איאו שיראי ניצחה בקרב סולם אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT. הקרב שהובטח לשיראי על התואר התקיים ב-20 במאי בפרק של התוכנית NXT, ובו שיראי את פלייר ניצחה כתוצאה מפסילה, אך היא לא זכתה בתואר. לאחר הקרב, ריפלי חזרה ונחלצה לעזרת חבר. ב-20 במאי בפרק של התוכנית NXT, הקרב בין שיראי לריפלי הסתיים ללא הכרעה לאחר שפלייר תקפה את שתיהן. יומיים לאחר מכן, נקבע קרב לאירוע NXT TakeOver: In Your House בין שלוש המתאבקות על חגורת האליפות.
קרבות מקדימים
האירוע נפתח עם קרב שלוש נגד שלוש בין מיה יים, שוטצי בלאקהארט וטיגן נוקס לקנדיס לאריי, דקוטה קאי וראקל גונזלס. בסיום, נוקס ביצעה על גונזלס ועל קאי את מהלך השיינינג וויזארד, ולאחר מכן הצמידה את קאי לניצחון.
לאחר מכן, פין באלור התמודד מול דמיאן פריסט. בסיום, באלור הכה את פריסט, שבתגובה נפל על מדרגות הזירה שהיו מחוצה לה. כשפריסט עשה דרכו בחזרה לזירה, באלור ביצע על גבו של פריסט את מהלך הסיום שלו, ה-Coup de Grâce ואז ביצע זאת בפעם השנייה כדי לנצח בקרב.
בקרב השלישי, קית' לי הגן על אליפות צפון אמריקה של NXT נגד ג'וני גרגאנו. בשלב מסוים בקרב, אשתו של גרגאנו, קנדיס לאריי, הגיעה במטרה להסיח את דעתו של האלוף. לעומת זאת, מיה יים הגיעה מאחוריה וניהלה תיגרה עם לאריי. גרגאנו הצליח לנצל את הסחת דעת זו לטובתו כאשר הוא נעץ מפתח בתוך עינו של לי. הוא המשיך וביצע עליו את מהלך ה-One Final Beat ואת מהלך הסופרקיק, אך לא צלח במשימתו לזכות בתואר. ברגעי הסיום של הקרב, לי ביצע על גרגאנו את מהלכי הספיריט בומב וה-Big Bang Catastrophe כדי להשיג את הניצחון בקרב, שהקנה לו הגנה מוצלחת על התואר.
אז, אדם קול הגן על אליפות ה-NXT נגד ולווטין דרים בקרב הזדמנות אחרונה בקלוט בראול. קול הגיע למתחם בו מכוניות אשר הקיפו את הזירה בג'יפ בעיצוב של קבוצת The Undisputed Era, בעוד שדרים הגיע במכונית למבורגיני מפוארת. בתחילת הקרב, דרים ביצע סדרת הצמדות על קול, אך האחרון הצליח להשיג שליטה בקרב בעזרת בעיטה וסדרת אגרופים. קול הודיע לדרים שהוא לא ראוי לתואר שלו, ולכן החליט לעזוב את המתחם. קול נכנס אל תוך אחד הרכבים וניסה לעזוב, עד שדרים הלך בעקבותיו עם מחבט בייסבול בידו. דרים הטיח את המחבט במכונית, עד שקול יצא מהמכונית. לפתע, הגיע רכב, כשהנהגת בו שאלה אם מישהו הזמין את שירותי אובר. השניים החליפו ביניהם סדרת מהלומות בתוך רכבה עד שהשופט הורה לנהגת לעזוב. דרים השליך את קול לאחד מפחי האשפה, וכשדרים ניסה לזרוק את אותו הפח על קול, האחרון התחמק מכך. הוא המשיך להתחמק מדרים וברח לאחד המבנים. דרים חיפש את קול, עד שהוא ספג אבקה מדכאת אש בפניו, כשקול השתמש במטף כיבוי אש. השניים שבו בחזרה אל הזירה.
בקרב הלפני אחרון, תומאסו צ'אמפה התחרה נגד קאריון קרוס. צ'אמפה פתח את הקרב בסערה בעזרת סדרת מתקפות לראשו של קרוס, שלא התרגש מכך יותר מדי, כשבתגובה הוא ביצע עליו את מהלך הסופלקס מקצה אחד של הזירה לקצה האחר. צ'אמפה ניסה להשיב מלחמה, אך קרוס ביצע עליו מספר פעמים את מהלך הבלי טו בלי סופלקס. קרוס התגרה בצ'אמפה שהוא לא יעז להכות אותו בחזרה, אך הוא לא איפשר לו לעשות זאת כאשר הוא ביצע עליו את מהלכי הנורטרן לייט סופלקס והקלוזליין. לבסוף, צ'אמפה הצליח להדוף את קרוס, כשהכה אותו בעזרת מספר חבטות יד ובעיטות לפניו, ששלחו אותו אל מחוץ לזירה. קרוס, שעמד על דופן הזירה, מצא את עצמו בתוך מהלך ה-DDT שביצע עליו צ'אמפה, שלא הספיק לאחרון כדי לצאת עם ידו על העליונה. צ'אמפה המשיך וביצע מספר בעיטות נוספות לראשו של קרוס, עד שהאחרון בלם את אחד ממתקפות אלו והרים אותו על כתפיו, כשביצע עליו את מהלך הספינינג סלאם. קרוס המשיך לשלוט בקרב וביצע עליו את מהלך ההכנעה שלו, הקרוס ז'קט, תוך כדי שהוא עטף את צווארו ורגליו של צ'אמפה. צ'אמפה התעלף כתוצאה מהכנעה זו, ולכן השופט הורה להפסיק את הקרב, כשהמנצח בקרב היה קאריון קרוס כתוצאה מהכנעה טכנית.
הקרב המרכזי
ריפלי רדפה אחר פלייר ברחבי המתחם, ומכיוון שבקרב משולש אין ספירות חוץ, השופט לא ביצע ספירה. בזמן שהשתיים נאבקו ביניהן, שיראי טיפסה על גג הבית שהיה חלק מהעיצוב של המתחם וביצעה על שתיהן את מהלך הקרוס באדי. פלייר הכניסה לזירה מקל במבוק והחלה לתקוף את ריפלי ושיראי בעזרתו מספר פעמים. היא המשיכה לתקוף את המשתתפות האחרות בקרב כאשר היא ביצעה על ריפלי את מהלך הספיר ואז את מהלך ההכנעה שלה, הפיגר אייט לג לוק. כשהשתיים היו במהלך זה, שיראי טיפסה אל החבל העליון וביצעה על ריפלי את מהלך המונסולט ולאחר מכן היא הצמידה אותה לניצחון, בזמן שרגליה של פלייר היו נעולות בתוך רגליה של ריפלי. בעקבות ניצחונה של שיראי, היא זכתה באליפות הנשים של NXT.
מוריץ פישר (עסקן ספורט)
האביר (סיר) מור פישר (בהונגרית: Fischer Mór lovag; ורבובה, 15 בדצמבר, 1875 – בודפשט, 8 בנובמבר 1945) היה עסקן ספורט בכדורגל, יהודי-הונגרי, ומהנדס מכונות. מבחינת עיסוקו האזרחי, הוא היה היועץ הטכני הראשי של רכבות הונגריה (מ.א.ב). פישר סייר מחוץ להונגריה כבר כמהנדס צעיר ובעיקר למד את מוסדות הרווחה של מסילות הרכבות בבריטניה (נטוורק רייל). פישר, שדיבר שמונה שפות, נבחר גם לסגן נשיא הפדרציה הבינלאומית לכדורגל (פיפ"א) ובתפקיד זה מילא תפקיד משמעותי ביצירת משחקי גביע העולם בכדורגל.
כמנהל ספורט
פישר היה דיפלומט הספורט המצטיין הראשון של הכדורגל ההונגרי, שנחשב לסמכות בינלאומית. האיטלקים כיבדו אותו כאפיפיור הכדורגל - בחיי הכדורגל הבינלאומי בשנות ה-30.
ויולט סאבו
ויולט רן אליזבת סאבו GC (Violette Reine Elizabeth Szabo; לפני נישואיה בושל (Bushell); 26 ביוני 1921, פריז, צרפת – 5 בפברואר 1945, ראוונסבריק, גרמניה) הייתה סוכנת מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית במהלך מלחמת העולם השנייה. במשימתה השנייה בצרפת הכבושה נלכדה בידי צבא גרמניה הנאצית, נחקרה בעינויים, הועברה לגרמניה, ולימים הוצאה להורג במחנה הריכוז ראוונסבריק. היא עוטרה בצלב ג'ורג' לאחר מותה.
מוריץ פישר (עסקן ספורט)
כמנהל ספורט
במשך עשרים וארבע שנים, הוא כיהן גם בתפקיד נשיא איגוד הספורט של רכבות הונגריה (Törekvés SE), אחר כך של איגוד ספורט אחר של עובדי הרכבת (BVSC-Zugló), וכן כסגן נשיא התאחדות הכדורגל ההונגרית (MLSZ) בין 1912 לבין 1918. שיקולים חברתיים הובילו אותו לייסד את איגוד הספורט של עובדי הרכבת ולאחר מכן את האיגוד העולמי של עובדי הרכבת. פישר היה מנהל העניינים הבינלאומיים של ה-MLSZ, אחר כך המנהל של התאחדות הכדורגל ההונגית בשנים 1923 - 1927. בין 1923 לבין 1924, הוא היה נשיא מועצת שופטי הכדורגל ההונגרית (BT). בין 1923 לבין 1927 מפקח של התאחדות הכדורגל הבינלאומית (פיפ"א). בשנת 1927 מונה לסגן נשיא ההתאחדות הבינלאומית לכדורגל, מאז קונגרס הלסינקי של ההתאחדות הבינלאומית. לאחר אולימפיאדת אמסטרדם, הוא היה שותף פעיל בארגון אליפות העולם הראשונה בכדורגל. הייתה לו גם מערכת יחסים טובה עם מנהל ענייני התאחדות הכדורגל היוגוסלבית, ד"ר מיהיילו אנדרייביץ' (Mihajlo Andrejevic) שגם הוא דיבר שבע שפות, ובעזרתו שילב פישר מועדונים יוגוסלביים בתחרויות הגביע היוקרתיות ביותר. גם אנדרייביץ' נבחר לוועד הפיקוח של פיפ"א ב-1932 בתמיכתו של פישר.
פישר הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
ויולט סאבו
ראשית דרכה
סאבו נולדה בפריז, בת יחידה וילדה שנייה בין חמישה, לצ'ארלס ג'ורג' בושל, נהג מונית ומוכר מכוניות בריטי, ולרן בלאנש לרואה, תופרת מפון רמי אשר בסום. הזוג עקר ללונדון, אך בשל השפל הכלכלי שיכן את ויולט ואחיה הצעיר דיקי עם דודתם מצד אמם בפיקרדי, בצפון צרפת, עד שהתאחדו בלונדון כשסאבו הייתה בת 11. הם התגוררו בסטוקוול, שם מוצבת עתה לוחית זיכרון ממשלתית, לאמור: "ויולט סאבו, GC, 1921-1945, סוכנת חשאית, חיה כאן. היא מסרה את חייה למען המחתרת הצרפתית."
מוריץ פישר (עסקן ספורט)
אליפות העולם
בקיץ 1930 קיימה פיפ"א את הקונגרס הבינלאומי שלה בהונגריה, שם הוחלט כי גביע העולם הראשון ב-1930 יתקיים במונטווידאו (אורוגוואי). בטורניר הזה, פישר לבדו ייצג את ממלכת הונגריה באמריקה הדרומית, תחילה בקונגרס של פיפ"א כסגן נשיא, ולאחר מכן כחבר הוועד המנהל של הוועדה המארגנת.
ויולט סאבו
מלחמת העולם השנייה, נישואים, ואמהות
בראשית שנת 1940 הצטרפה סאבו ל"צבא האדמה" הבריטי, שארגן נשים לסיוע חקלאי בעת מלחמה, ונשלחה לקטוף תות שדה בהמפשייר, אך עד מהרה שבה ללונדון והחלה לעבוד בבית חרושת לכלי נשק, באקטון.
מוריץ פישר (עסקן ספורט)
פעילות תרבותית
ספריו:
ויולט סאבו
מלחמת העולם השנייה, נישואים, ואמהות
ביולי 1940, נשלחה סאבו ללונדון על ידי אמה, לאסוף חייל צרפתי פצוע שרצתה לארח לארוחת ערב. באותו יום התקיימה תהלוכת יום הבסטיליה בלונדון, ושם פגשה את אטיין סאבו, מש"ק בלגיון הזרים הצרפתי בחצי-החטיבה ה-13, קצין צרפתי ממוצא הונגרי. הם נישאו ב-21 באוגוסט 1940 לאחר רומן בן 42 יום. סאבו הייתה בת 19, ובעלה בן 31.
לאחר ירח דבש בן שבוע, נסע סאבו להצטרף לצבא צרפת החופשית, והשתתף בהתקפה הכושלת על דקאר בסנגל. משם עבר לדרום אפריקה, ואחר כך השתתף במתקפה המוצלחת על הצבא הצרפתי באריתריאה ובסוריה בשנת 1941.
מוריץ פישר (עסקן ספורט)
פרסים ועיטורים
הוא זכה במספר פרסים בהונגריה ומחוצה לה:
ויולט סאבו
מלחמת העולם השנייה, נישואים, ואמהות
לאחר נישואיה עבדה סאבו כמרכזנית בבית הדואר המרכזי בלונדון, גם בעיצומו של הבליץ, אך בסופו של דבר השתעממה ולכן הצטרפה לצבא הסיוע היבשתי (ATS) ב-11 בספטמבר 1941. היא הוצבה בלסטר לטירונות ואז נשלחה לאוגדת האימונים השביעית של נ"מ כבד באוסווסטרי, שרופשייר. לאחר אימונים נוספים באנגלזי, הוצבה התותחנית סאבו עם יחידתה בצ'שייר בין דצמבר 1941 לפברואר 1942. תוך כמה שבועות גילתה סאבו שהיא הרה, ועזבה את השירות ושבה ללונדון כדי להיערך ללידה.
ב-8 ביוני 1942 ילדה סאבו את טאניה דמאריס דזירה סאבו. בעלה היה מוצב באותה עת בביר חכים בצפון אפריקה. יום לאחר מכן נלחם בקורפוס אפריקה של ארווין רומל, ונאלץ להימלט עם הגדוד שלו מפני הדיוויזיה ה-15 של הפאנצרים הגרמניים. סאבו הפקידה את בתה אצל משפחות אומנות, בהמפשייר ואחר כך בלונדון, בזמן שעבדה במפעל מטוסים בסאות' מורדן, שם היה אביה מוצב באותה עת. לאחר זמן קצר נודע לה דבר מות בעלה בקרב, לאחר שנפצע בחזו בעת שהוביל את אנשיו בפעולת הסחה בקרת-אל-חימימאת בראשית קרב אל-עלמיין השני ב-24 באוקטובר 1942. הוא לא זכה לראות את בתו. אבלה של סאבו על מות בעלה הוביל אותה לקבל את ההצעה לעבור אימונים כסוכנת חשאית מטעם מנהלת המבצעים המיוחדים, השירות החשאי הבריטי באותה עת, משום שראתה בה הדרך הטובה ביותר עבורה להילחם באויב שהרג את בעלה.
סוכנת חשאית
הרקע לגיוסה של סאבו בידי מדור F במנהלת אינו ברור, משום ששרדו מעט מאוד מסמכים מתיק השירות שלה. אולם, סביר ששליטתה בצרפתית והתיק שהיה עליה משירותה בצבא הסיוע היבשתי עוררו את תשומת לב המנהלת. היא הוזמנה לראיון עם "מר א. פוטר", שם הכיסוי של סופר הבלשים סלווין ג'פסון, שהיה המגייס של מדור F. ג'פסון היה שבע רצון, והוענק לה סיווג ביטחוני ב-1 ביולי 1943, וב-10 ביולי החלה אימונים כסוכנת שטח. במקביל גויסה כמפקדת חוליה בשירות האחיות, שירות אזרחי ששימש לעיתים קרובות ככיסוי לנשים במבצעי המנהלת.
לאחר שנבחנה רהיטותה בצרפתית, וסדרת ראיונות נוספת, נשלחה סאבו למתקן אימונים בשם STS 4, ולאחר שזכתה להערכה חיובית אך פושרת, עברה למתקן STS 24 ברמה הסקוטית בספטמבר ואוקטובר 1943. שם עברה הדרכה מעמיקה בשדאות, ניווטי יום ולילה, נשק וחבלה. היא השלימה את הקורס, גם כאן עם הסתייגויות, ונשלחה להשלמת אימוניה בהמפשייר, שם למדה חמיקה ובריחה, זיהוי מדי אויב, טכנולוגיית קשר, והצפנה, לצד הכשרה נוספת בכלי נשק. השלב האחרון באימוניה היה תרגילי צניחה, בשדה התעופה רינגוויי, ליד מנצ'סטר. בצניחה הראשונה נקעה סאבו את קרסולה באופן חמור, ונשלחה הביתה להחלמה. (קרסול זה בגד בה לימים, בצרפת.) בפברואר 1944 הצליחה להשלים את קורס הצניחה.
המשימה הראשונה
במהלך קורס הצניחה השני, פגשה סאבו את פיליפ ליוור (Liewer), והמנהלת החליטה שסאבו תשמש בלדרית ברשת הריגול שהפעיל ליוור באירופה. ואולם המשימה הושהתה בשל דיווחים על מעצרים של חברי המחתרת הצרפתית, בהם קלוד מאלרו, אחיו של הסופר אנדרה מאלרו. בינתיים נשלחה סאבו לקורס אלחוט נוסף בלונדון, ושם פגשה את לאו מרקס, הקריפטולוג של המנהלת, אשר הציע לה שיר פרי עטו לשימוש כבסיס לצופן. השיר נקרא "The Life That I Have".
ב-5 באפריל 1944 הוטסו ליוור וסאבו מבדפורדשייר והוצנחו ממטוס B-24 ליברייטר מעל צרפת הכבושה, ליד שרבור. זהות הכיסוי שלה הייתה קורין רן לרואה (שני השמות האחרונים לקוחים משמה הפרטי ושם נעוריה של אמה), מזכירה של חברה מסחרית, שהתגוררה בלה הבר, מה שסיפק לה אמתלה לנסוע לאזור האסור לאורך החוף.
תחת שם הצופן "לואיז", ניסתה להעריך יחד עם ליוור את ממדי הנזק שגרמו המעצרים הגרמניים להתארגנות המחתרת הצרפתית. בניגוד לליוור, שכבר היה מבוקש, ושדיוקנו ושמותיו הופצו על גבי כרזות, יכלה סאבו לנוע בחופשיות, וביקרה ברואן ובדייפ לאסוף מודיעין ולבצע תצפיות. עד מהרה התברר שהרשת שפרס ליוור, שמנתה בשעתו 120 איש (80 ברואן ו-40 נוספים לאורך החוף) נחשפה במידה כזו שהפכה חסרת תועלת. סאבו שבה לפריז כדי לעדכן את ליוור. אובדן הרשת היה מכה קשה למנהלת, אך הדיווחים של סאבו על בתי חרושת מקומיים שייצרו חומרי לחימה עבור הגרמנים היו חשובים לצורך הזנת מטרות הפצצה לחילות האוויר של בעלות הברית.
ב-30 באפריל 1944 הוטסה חזרה לאנגליה ונחתה בשלום על אף פגיעה במטוס מאש נ"מ. ב-24 במאי 1944 הועלתה סאבו לדרגת סגן משנה בשירות האחיות.
המשימה השנייה
לאחר שני ניסיונות שבוטלו, הוצנחה סאבו עם שלושה עמיתים ליד סוסאק, בפרברי לימוז', אור ליום 8 ביוני 1944, מיד לאחר הפלישה לנורמנדי. סאבו ועמיתיה נשלחו כדי להפעיל במחוז ויין עילי רשת ריגול חדשה בפיקוד ליוור. במשימה זו, זהות הכיסוי של סאבו הייתה מאדאם ויירה, אלמנה צעירה של סוחר עתיקות מנאנט. ייתכן שסאבו שבה ונקעה קרסול בנחיתתה.
ליוור גילה שהמאקי המקומיים פועלים ללא הנהגה יעילה ואינם כשירים לפעולה במידה הרצויה. לכן שלח את סאבו עם הגעתה לתאם את פעולות המאקי לחבלה בקווי קשר גרמניים בזמן ניסיונות הללו להדוף את הנוחתים בנורמנדי. כמו כן שלח אותה אל המאקי בדורדון ובקורז. אולם בשל מודיעין לקויים מצד המחתרת המקומית, ליוור לא ידע שדיוויזיית הפאנצרים השנייה מתקדמת לאיטה צפונה לעבר שדות הקרב של נורמנדי דרך הגזרה שלו.
נפילה בשבי וחקירה
בבוקר ה-10 ביוני יצאה סאבו לדרכה, לא באופניים כפי שהעדיף ליוור כדי להימנע מלעורר חשד, אלא ברכב פרטי שנהג מאקי מקומי בשם ז'אק דופור ועם ידידו, ז'אן באריו. השלטון הגרמני אסר על תנועה ברכב פרטי מצד לא-גרמנים לאחר הפלישה לנורמנדי. הרכב עורר את חשדם של חיילים גרמניים במחסום דרכים ליד סלון-לה-טור, שהוקם במהלך החיפושים אחר הלמוט קמפפה, מפקד גדוד פאנצרים מן הדיוויזיה השנייה, שנשבה זמן קצר קודם לכן על ידי המחתרת. דופור האט את נסיעת הרכב, ובאריו הצליח לחמוק ולהזהיר אחר כך את הרשת ולהודיע על מעצרם של סאבו ודופור.
סאבו הועברה לידי האס דה (שירות הביטחון של האס אס) בלימוז', ונחקרה במשך ארבעה ימים על ידי קצין אס אס. משם הועברה לכלא פרזן בפריז, ומשם למפקדת הגסטפו בשדרת פוש, שם עברה חקירה בעינויים, אשר בשלב הזה כבר ידעו את זהותה האמיתית ואת השתייכותה למנהלת המבצעים המיוחדים.
ראוונסבריק וההוצאה להורג
לאור התקדמות בעלות הברית והצבא של ג'ורג' פטון לעומק צרפת, החליטו הגרמנים להעביר את השבויים החשובים שלהם לגרמניה. ב-8 באוגוסט 1944 צורפה סאבו, באזיקים, לשבויים אחרים, בהם סוכנים שהכירה מן המנהלת, והם הועברו ברכבת לזארבריקן שבגרמניה, דרך ריימס ושטרסבורג. לאחר עשרה ימים במחנה מעבר, הועברו סאבו והשבויות האחרות למחנה הריכוז ראוונסבריק, והגיעו לשם ב-25 באוגוסט 1944. על אף עבודת פרך ותת-תזונה, שמרה סאבו על קור רוחה ועודדה את האסירות האחרות, ותכננה בריחה. היא והאסירות האחרות אולצו לעבוד בחטיבת עצים, בחפירת יסודות, ובסיקול אבנים להכנת שדה תעופה מאולתר, בתנאי חורף קשים של ראשית שנת 1945.
סאבו הוצאה להורג בראוונסבריק, בהיותה בת 23, ב-5 בפברואר 1945, או זמן קצר קודם לכן. היא נורתה בעורפה בעת שכרעה, בידי קצין אס אס בשם שוּלט, בנוכחות מפקד המחנה פריץ זורן (אשר קבע את עונש המוות) וקצינים אחרים מן המחנה, לרבות הרופא, דוקטור טרומר. לצידה נורו גם הסוכנות הבריטיות דניס בלוך וליליאן רולף. הגופות הובלו למשרפה במחנה ונשרפו שם.
פרסים וכיבודים
צלב המלחמה עם כוכב ארד הוענק לה לאחר מותה מידי ממשלת צרפת, בשנת 1947. בשנת 1973 הוענקה לה אף מדליית הרזיסטאנס. גם לבעלה הוענק צלב המלחמה לאחר מותו. בתם, טאניה, בהיותה בת 5, קיבלה את צלב ג'ורג' מידי המלך ג'ורג' בשם אמה המנוחה. בני הזוג סאבו הם ככל הנראה בני הזוג הנשואים המעוטרים ביותר במלחמת העולם השנייה.
הנצחה
ביישוב וורמלו טאמפ בהרפורדשייר קיים מוזיאון ויולט סאבו, בבית שהיה בבעלותם של בני דודים של סאבו. שם גם החלימה מפציעת הקרסול הראשונה שלה ובין שתי משימותיה בצרפת. המוזיאון נחנך בשנת 2000 במעמד טאניה סאבו, לאו מרקס, וסוכני מנהלת.
סאבו מונצחת אף בפרס לפסנתרנים על שמה, שמעניקה האקדמיה המלכותית למוזיקה מדי שנה. פרוטומת ארד של סאבו, מעשה ידי הפסלת קארן ניומן, נחנך ברציף אלברט לאורך התמזה, מול ארמון למבת'.
באמנות
בשנת 2007 פרסמה בתה של סאבו, טאניה, ספר על תולדות אמהּ, עם הקדמה מאת ג'ק היגינס, תחת הכותרת Young Brave and Beautiful: The Missions of Special Operations Executive Agent Lieutenant Violette Szabo. פעולתה בצרפת אף הומחזה בסרט Carve Her Name with Pride, בכיכּוּב וירג'יניה מקנה, ובהתבסס על ספר באותו שם מאת ר"ג' מיני. בעקבות הסרט הפך השיר הקצר של לאו מרקס מוכר ומזוהה עם צפנים במלחמת העולם השנייה.
סער 3
סער 3 היא סדרה של שש ספינות טילים שנבנו בצרפת במספנת קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי בשרבור. הסדרה מבוססת על ספינות התקיפה "יגואר" של הצי הגרמני. הספינה הראשונה מדגם זה היא אח"י סער, יצאה לדרכה מצרפת לישראל לפני שהטילה צרפת אמברגו על ישראל.
בעקבות מלחמת ששת הימים בשנת 1967 הטיל נשיא צרפת, שארל דה גול, באישור ממשלת צרפת, אמברגו כללי על יצוא נשק לישראל. האמברגו כלל את אספקת חמש הספינות שנותרו במספנות בצרפת. חמש הספינות חולצו מצרפת, ב-25 בדצמבר 1969 במה שכונה ספינות שרבורג. הספינות נמלטו לישראל בהפלגה מנמל שרבור לנמל חיפה, בניגוד להחלטות ממשלת צרפת. המבצע קיבל את השם מבצע נועה.
דגם סער 3 נוצר כאשר הובן הצורך בתותח אוטומטי בקליבר גדול יותר מתותח 40 מ"מ שהותקן בדגמים הקודמים (סער 1 וסער 2). התותח נועד לשימוש בקרב השטח נגד מטרות קטנות לטילים וכן להנחתת אש מהים אל החוף. בספינות מדגם סער 3 הותקן תותח 76 מ"מ מתוצרת אוטו מלרה (Oto Melarra) איטליה.
פעילות מבצעית
טבילת האש של ספינה מדגם סער 3 הייתה בהשמדת סירת מחבלים, בליל 7 בספטמבר 1972. הסירה ועליה 5 מחבלים ביצעה מארב או הייתה בדרכה לפיגוע בישראל. השמדת הסירה בוצעה על ידי אח"י חנית בפיקודו של אלי רהב, סמוך לבסיס היציאה מדרום לצור בלבנון. הייתה זו הפעם הראשונה בה הופעל תותח אוטו מלרה 76 מ"מ בקרב בכלל, ופעם ראשונה בה הופעלה מערכת נשק זו על סמך המכ"ם בלבד. במחצית הראשונה של 1973 בוצעה פעילות נרחבת כנגד מחבלים וספינות טילים מדגם סער 3 השתתפו בה באופן פעיל. בחלק מהפעילות הוחלפו משגרי הטילים בתותח 20 מ"מ מדגם "אורליקון". במבצע אביב נעורים השתתפו סטי"לים מדגם סער 3 עם סטי"לים נוספים בהובלת כוחות פשיטה וציוד.
גם במלחמת שלום הגליל ובין המלחמות עסקו ספינות טילים מדגם סער 3 בפעילות רבה בהגנת החוף. ספינות סער 3 הוחלפו בהדרגה על ידי ספינות טילים גדולות יותר.
בשנים 1985–1991 הוצאו מהשירות ספינות הטילים מדגם סער 3. חלקן טובעו באימון מטווח טילים, חלקן שוקעו בים התיכון ובים סוף כדי לשמש אתרי צלילה. שתי ספינות – אח"י חנית ואח"י חץ - נמכרו לחיל הים של צ'ילה. אח"י סער, הספינה ששמה אומץ כשם הדגם, טובעה באימון ירי של חיל הים בשנת 1991.
ספינות בסדרה
בסדרת סער 3 נבנו שש ספינות. לפי סדר הבניה הן: אח"י סער, אח"י סופה אח"י געש, אח"י חרב, אח"י חנית, ואח"י חץ.
מרצדס-בנץ T-קלאס
מרצדס-בנץ T-קלאס (באנגלית: Mercedes-Benz T-Class) היא מכונית משפחתית במרכב מיניוואן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מרצדס-בנץ משנת 2022. היא נחשפה ב-26 באפריל 2022. היא גרסה משפחתית למרצדס-בנץ סיטאן.
== סקירה כללית == היא כוללת עיצוב שונה במעט מהסיטאן אך נותנת יותר נוחות נסיעה מאשר לסיטאן. בשלב זה מרצדס T קלאס מוצג בגרסה הקצרה עם 5 מושבים אך בהמשך הדגם ישווק גם בגרסת בסיס גלגלים ארוך עם 7 מושבים.
היא משווקת עם שלוש יחידות הנעה. מנוע בנזין 1.3 ליטר טורבו המספק 102 כ"ס או 131 כ"ס ומנוע דיזל בנפח 1.5 ליטר טורבו המספק 95 כ"ס או 116 כ"ס. כל המנועים משווקים כסטנדרט עם תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים אך עם אפשרות לשדרוג לתיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים.
אמיל סקולץ
אמיל ש"י סֶקוּלֶץ (ברומנית: Emil Săculeț; 1915 – 1976) היה מנצח, מלחין ופסנתרן ישראלי, יהודי יליד בוקובינה, שנודע כחוקר פולקלור ואתנומוזיקולוג. עבודתו התמקדה בעיקר בחקר של המוזיקה היהודית ברומניה.
קורות חיים
אמיל סקולץ נולד ב-1915 בכפר איזווארלה סוצ'ביי במחוז סוצ'אבה בדרום בוקובינה, אז באימפריה האוסטרית, חלק מאוסטרו-הונגריה. בשנת 1918 עבר האזור לשליטת רומניה. הוא למד בבוטושאן. בהמשך עבד כמוזיקאי, מלחין ומורה בבתי ספר יהודיים בבוטושאן. בשנות ה-50 קיבל אותו הרי בראונר, שהעריך את כישוריו, לעבודה במכון לפולקלור בבוקרשט, אך משרתו בוטלה כעבור שנתיים. סקולץ זכה בשנת 1955 בפרס להלחנה בתחרות למוזיקה במסגרת פסטיבל הנוער העולמי שהתקיימה בוורשה. סקולץ ליקט שירים של היהודים בטרסניסטריה, כמו כן פרסם ברומניה ואחר כך בישראל אוסף של שירים ביידיש מרומניה. בשנת 1949 התקבל באיגוד המלחינים הרומנים. רשויות הצנזורה הקומוניסטית ברומניה דרשו הפסקת הפצת הספר, שהופיע בהוצאה למוזיקה של איגוד המלחינים ברומניה בעילת שווא שמדובר ב"שירים לאומניים ודתיים" ושעריכתו לא הייתה "מדעית" כביכול. סקולץ הירצה לפעמים על הפולקלור היהוד במוסדות תרבות כמו התיאטרון היהודי הממלכתי בבוקרשט. בשנת 1961 הורשה אמיל סקולץ להקליט עם תזמורת עממית יהודית שהוא עמד בראשה תקליט עם שירים יהודים בבית ההקלטה הממלכתי "אלקטרקורד". התקליט כלל מספר שירים ביידיש בביצוע הסולנים ראדו לוצ'יאן, סורינה דן וצ'צ'יליה שטיין, בליווי תזמורתו. בהמשך עלה סקולץ לישראל והמשיך בה את פעילותו בתחום הפולקלור היהודי ביידיש. סקולץ נפטר בשנת 1976 בראשון לציון.
Spell My Name
Spell My Name (בעברית: לחש את שמי) הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, טוני ברקסטון, ואלבום הסולו התשיעי שלה. האלבום יצא לאור ב-28 באוגוסט 2020 על ידי חברת התקליטים איילנד. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
קבוצת קל אוטו
קבוצת קל אוטו היא קונצרן ישראלי העוסק בהשכרת רכב (לתקופות קצרות או ארוכות), מכירת רכב חדש ויד ראשונה, טרייד אין, ליסינג תפעולי, ליסינג מימוני ועוד. הקבוצה פונה ללקוחות פרטיים ולמגזר העסקי.
היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1992 על ידי אלה ושמוליק קליין, כחברה למכירת רכב. בהמשך התפתחה החברה ואף הקימה מספר חברות בת:
בסוף שנת 2014 מונה דני שביט למנכ"ל החברה. עד 2017 והחליפו אבי צור.
בדצמבר 2015 פסק בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב שעל חברת "קל אוטו" לשלם פיצוי בסך חצי מיליון ש"ח להסתדרות העובדים הלאומית, משום שהחברה ניסתה לסכל את התארגנות העובדים בשלביה הראשוניים.
בשנת 2019 היו בבעלות החברה כ-17,500 כלי רכב והועסקו בה כ-500 עובדים. בעקבות קשיים כספיים, בדצמבר 2019 הגיעו בעלי החברה להסכם על מכירתה ללא תמורה במזומן לחברת קרסו מוטורס ובכפוף לתנאים אחדים. העסקה הושלמה במאי 2020.
אד שירן
אדוארד כריסטופר "אד" שירן (באנגלית: Edward Christopher "Ed" Sheeran; נולד ב-17 בפברואר 1991) הוא זמר-יוצר אנגלי ואחד הזמרים עם שיאי השמעות ומכירות מהגבוהים בעולם. בנוסף, הוא גם מנהל את חברת תקליטים Gingerbread Man Records ונמצאים בה אומנים רבים כמו Maisie Peters וFoy Vance.
בשנת 2012, זכה שירן בשני פרסי המוזיקה הבריטית בקטגוריות "אמן הסולו הבריטי הטוב ביותר" ו"האמן הבריטי פורץ הדרך". שירו, "The A Team", היה מועמד לפרס "שיר השנה" בטקס גראמי של שנת 2013 והסינגל "Thinking Out Loud", זיכה אותו בשני פרסי גראמי ב-2016: "שיר השנה" ו"הופעת הפופ הטובה ביותר".
אלבום הבכורה שלו, "+" ("חיבור"), יצא לחנויות בספטמבר 2011 ומאז הגיע בבריטניה למעמד של אלבום פלטינה שבע פעמים. אלבום-האולפן השני שלו, "×" ("כפל"), הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האמריקאי והבריטי וב-2015, זכה בתואר "אלבום השנה" בטקס פרסי המוזיקה הבריטית.
ביוגרפיה
אד שירן נולד בעיירה הליפקס, שבמערב יורקשייר, למשפחה נוצרית-קתולית. אביו, ג'ון שירן, הוא אוצר אומנות ומרצה, ואמו, אימוג'ן לוק, הייתה בעבר מבקרת תרבות וכיום היא מעצבת תכשיטים. הוריו ניהלו חברת ייעוץ אומנות בין השנים 1990–2010, שנקראה על שמות משפחותיהם - "שירן לוק". אחיו הגדול, מת'יו, בעל תואר שני במוזיקה וכיום הוא מלחין מוזיקה קלאסית.
2004–2010: תחילת דרכו ומיני אלבומים
שירן החל להקליט ב-2004, וב-2005 הוציא EP (מיני-אלבום) בשם Orange Room והופיע בפני קהלים קטנים. כשהיה בן 15, התחבר לזמר האנגלי פסנג'ר, ושניהם ניגנו יחד בהופעה בקיימבריג'. הוא עבר ללונדון ב-2008, והחל להופיע במקומות קטנים. באותה השנה הוא נבחן לסדרה של רשת ITV בשם "Britannia High". בנוסף, שימש כמופע החימום בהופעה של להקת Nizlopi בעיר נוריץ' שבאנגליה, אחרי שהיה טכנאי הגיטרות שלהם. ב-2009 הוציא שירן EP נוסף בשם You Need Me, זמן קצר לפני שיצא לסיבוב הופעות עם ג'אסט ג'ק. בריאיון ל-Soulside Funk, אמר כי "עם ה-EP הזה אני מנסה להגיד שאני הולך לעשות משהו שונה, אני לא הולך לעשות מה שרוצים ומצפים שאני אעשה". מאוחר יותר ב-2009, יצא הסינגל "You Need Me, I Don't Need You" מתוך אלבומו. שירן הופיע ב-312 הופעות חיות, לאחר שקרא ראיון של הזמר ג'יימס מוריסון, שממנו שאב השראה בין היתר, ובו מוריסון טען שביצע 200 הופעות בשנה לפני שהוחתם על חוזה הקלטות. גם הראפר אקזמפל הציע לו להצטרף אליו למסע הופעות. בסתיו 2009, החל ללמוד ב"אקדמיה למוזיקה עכשווית", כסטודנט לתואר ראשון.
בפברואר 2010 יצא ה-EP השלישי שלו, Loose Change. באפריל 2010 קנה שירן כרטיס טיסה ללוס אנג'לס ושם ניגן בהופעות יחיד במקומות קטנים בכל רחבי העיר. הוא פגש את ג'יימי פוקס, שהתרשם ממנו מאוד, והציע לו להשתמש באולפן ההקלטות שלו ואף לישון בביתו בהוליווד. במהלך שנת 2010 החלו שיריו של שירן להישמע על ידי יותר אנשים דרך האינטרנט באמצעות יוטיוב ומספר המעריצים שלו גדל באופן משמעותי. בנוסף, נכתב עליו בעיתון האנגלי The Independent והוא קיבל הערכה מקפטן נבחרת אנגליה בכדורגל ריו פרדיננד ומהמוזיקאי אלטון ג'ון. שירן הוציא עוד שני אלבומי EP באופן עצמאי: "Ed Sheeran: Live at the Bedford" ו-"Songs I Wrote with Amy" - אוסף שירים שכתב עם הזמרת איימי וודג'.
2011–2013: אלבום הבכורה "+" והצלחה בינלאומית
ב-8 בינואר 2011, יצא המיני-אלבום No.5 Collaborations Project, בו שירן מבצע דואטים עם דבלין, סווי ואמנים נוספים. ב-12 ביוני 2011, יצא הסינגל "The A Team", שזכה להצלחה והגיע למקום ה-2 במצעד ה-iTunes בבריטניה. שלושה חודשים לאחר מכן ערך שירן מופע חינם למעריצים בשכונת קמדן טאון שבלונדון. יותר מאלף מעריצים הגיעו להופעה, ושירן הופיע ארבע פעמים כדי לוודא שכל מי שהגיע ראה את ההופעה. בהמשך החודש חתם על חוזה בחברת התקליטים אסיילום רקורדס.
בנוסף, השיר "Moments" מתוך אלבום הבכורה של להקת ואן דיירקשן, נכתב בשיתוף פעולה עם שירן. ב-21 בפברואר 2012, בטקס פרסי המוזיקה הבריטית, זכה שירן בפרס הזמר הטוב ביותר ובפרס פריצת השנה. השירים Give Me Love"" ,"Photograph" ,"Thinking Out Loud" ו-"Kiss Me" הושמעו במספר מהפרקים של סדרות הטלוויזיה "יומני הערפד", "קוגר טאון" ו"האנטומיה של גריי". בטקס פרסי איבור נובלו שנערך בחודש מאי 2012, זכה שירו של שירן "The A Team" בפרס השיר הטוב ביותר מבחינה מוזיקלית ולירית לאחר שעקף את "Rolling in The Deep" של אדל ואת "Shake It Out" של פלורנס אנד דה מאשין. ב-4 ביוני הופיע ביובל היהלום למלכות אליזבת השנייה. ולאחר מכן ב-12 באוגוסט 2012, הופיע בטקס הנעילה של אולימפיאדת לונדון וביצע את השיר "Wish You Were Here" של פינק פלויד. באותה השנה, שיתף פעולה עם הזמרת טיילור סוויפט בשיר "Everything Has Changed" שנכנס לאלבומה של סוויפט, Red. שירן גם כתב שני שירים לאלבום האולפן השני של הלהקה ואן דיירקשן "Take Me Home"; הראשון, "Over Again" והשני, "Little Things" שיצא כסינגל השני של הלהקה והגיע למקום הראשון במצעדים בבריטניה. האלבום + הגיע למקום החמישי בבילבורד 200 והשיר "The A Team" הגיע למקום ה-16 בבילבורד הוט 100. בנוסף, השיר היה מועמד בקטגוריית שיר השנה בטקס פרסי גראמי 2013. אלטון ג'ון ביקש ממארגני הטקס לתת לאד להופיע, וכיוון שלא נתנו לו החליט ג'ון להופיע יחד איתו.
ממרץ ועד ספטמבר 2013 הופיע שירן באצטדיונים ברחבי צפון אמריקה כמופע החימום של טיילור סוויפט. לפי דבריו של שירן, זה היה באותה התקופה סיבוב ההופעות הגדול ביותר שלו, והוא הוסיף קעקוע של המילה RED (השם של סיבוב ההופעות) על ידו כדי להנציח את החוויה. באוקטובר הופיע שירן, לבדו, שלוש פעמים במדיסון סקוור גארדן ובשלוש ההופעות נמכרו כל הכרטיסים. באותן ההופעות שר שירן כמה משיריו החדשים כמו "Tenerife Sea" שהופיע באלבומו הבא. ב-5 בנובמבר 2013, ביצע שירן שיר לסרט "ההוביט: מפלתו של סמאוג", בשם "I See Fire", שהוא גם שיר הנושא של הסרט.
2014–2015: ×
ב-24 במרץ 2014, הופיע שירן במופע צדקה של Teenage Cancer Trust (קרן טיפול ותמיכה בנוער החולה בסרטן בבריטניה) שהתקיים ברויאל אלברט הול בלונדון, שם הופיע עם השיר "Take It Back". ב-7 באפריל 2014, יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "Sing", והשיר "One", בלדה אקוסטית, יצא ב-16 במאי 2014. אלבומו השני של שירן, "×" ("כפל"), יצא ב-23 ביוני 2014. בפרק זמן של שלוש שנים, כתב שירן יותר מ-120 שירים עבור האלבום. אלה שהולחנו מעט לאחר שיצא האלבום "+" פורסמו. באלבום מספר שיתופי פעולה וביניהם עם ריק רובין, פארל ויליאמס, ובני בלנקו. האלבום הגיע למקום הראשון גם ברשימת האלבומים של בריטניה וגם בבילבורד 200 בארצות הברית. ב-6 באוגוסט 2014, יצא שירן לסיבוב הופעות שהתחיל בעיר אוסאקה ביפן.
ב-2014 הוציא את הסינגל "Thinking Out Loud" מתוך האלבום. השיר זכה להצלחה מסחררת והקליפ לשיר נצפה יותר ממיליארד פעמים. באותה השנה, האלבום × הפך את שירן לאמן עם השירים הכי נמכרים ב-iTunes בבריטניה, אירלנד וניו זילנד. באותה השנה, ביצע את השיר "All of The Stars", לפסקול הסרט "אשמת הכוכבים", המבוסס על ספר בעל שם זהה. שירן היה מועמד לפרס האמן החדש הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי 2014.
ב-26 בספטמבר 2015, הופיע שירן בפסטיבל האזרח העולמי, שאורגן על ידי סולן הלהקה קולדפליי, כריס מרטין, בסנטרל פארק שבניו יורק. גם ביונסה, קולדפליי ופרל ג'אם הופיעו בפסטיבל. הפסטיבל שודר ב-NBC ב-27 בספטמבר וב-BBC בבריטניה ב-28 בספטמבר 2015. שירן הנחה את טקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה (EMA) שנערך ב-25 באוקטובר במילאנו, איטליה יחד עם רובי רוז. הוא זכה בפרס ההופעה הטובה ביותר של השנה ובפרס הבמה העולמית על הופעתו בפסטיבל V באנגליה ב-2014. ב-13 בדצמבר 2015, הודיע שירן דרך חשבונותיו במדיה החברתית (טוויטר, אינסטגרם) שהוא לוקח הפסקה מהרשתות החברתיות כיוון שהוא מרגיש שהוא "רואה את העולם דרך המסך".
בנוסף, הסינגל "Thinking Out Loud", מתוך האלבום ×, זיכה את שירן בשני פרסי גראמי ב-2016: שיר השנה והופעת הפופ הטובה ביותר. במאי 2016, נודע כי האלבום × הוא האלבום השני הנמכר ביותר בעולם לאחר האלבום "25" של אדל.
2016–2018: האלבום השלישי "÷"
ב-13 בדצמבר 2016, שינה שירן את תמונות הפרופיל של כל חשבונות המדיות החברתיות שלו לצבע כחול ובכך הכריז על חזרתו מההפסקה שלקח מעולם המוזיקה. כיוון שלשני האלבומים הקודמים שלו היו צבעים שייצגו אותם (כתום ל"+" וירוק ל"×") הניחו כי הצבע הכחול יהיה הצבע של אלבומו החדש של שירן שעתיד לצאת.
ב-1 בינואר 2017 העלה שירן לרשתות החברתיות סרטון ובו הוא נראה מחזיק דף שעליו כתוב "New Music Coming Friday" (מוזיקה חדשה מגיעה בשישי הקרוב). לאחר מכן, ב-5 בינואר 2017, העלה שני שירים לערוץ היוטיוב שלו, שני הסינגלים הראשונים מתוך אלבומו השלישי, ÷ ("חילוק"); "Shape of You", שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100 בשבוע הראשון ליציאתו, ו-"Castle on the Hill", שהגיע למקום ה-6 בבילבורד הוט 100.
ב-3 במרץ יצא האלבום המלא. האלבום הגיע למקום הראשון בבריטניה, ארצות הברית, גרמניה, אוסטרליה, קנדה ושווקים מרכזיים אחרים. הקליפ לשיר "Castle on the Hill", שמדבר על התבגרותו של שירן, צולם בעיר הולדתו של שירן שבסאפוק ויצא ב-23 בינואר 2017. ב-30 בינואר יצא הקליפ לשיר "Shape of You". שירן אף קיבל תפקיד אורח כחייל בצבא לניסטר השר ליד מדורה בפרק בעונה השביעית של הסדרה "משחקי הכס". ב-2017 זכה שירן בפרס זמר השנה בטקס ה-VMA של MTV. אד שירן זכה בפרסים רבים נוספים. ביניהם: מגזין Q הבריטי העניק לו ב-18 בנובמבר 2017 את הפרס "המופע הטוב ביותר בעולם כיום" ובצרפת שירן זכה ב-4 בנובמבר 2017 בשלושה פרסי מוזיקה של NRJ עבור "היוצר הבינלאומי של השנה (גברים)", "הווידאו של השנה" ו-"השיר הכי לוהט". האלבום "÷" היה מועמד לאלבום השנה בטקס פרסי המוזיקה של ה-BBC לשנת 2017. באותה השנה כתב את "Your Song" ביחד עם סטיב מאק עבור ריטה אורה.
ב-7 בדצמבר 2017 קיבל אד שירן מהנסיך צ'ארלס מדליית MBE (חבר מסדר האימפריה הבריטית) בארמון בקינגהאם, עבור מוזיקה וצדקה.
במצעד השנתי של 2017 בגלגלצ נבחר ל"איש השנה" וזכה בשיר השנה עם השיר "Shape of you", בנוסף לשלושה שירים אחרים שלו שהיו בעשרת הגדולים ("Castle on the hill" במקום התשיעי, "Galway Girl" במקום השביעי ו-"Perfect" במקום השלישי).
2019–2020: האלבום הרביעי "No.6 Collaborations Project"
ב-10 במאי 2019, הוציא לאור שירן סינגל בשם "I don't care", שיתוף פעולה עם הזמר ג'סטין ביבר, מתוך האלבום הרביעי שלו "No.6 Collaborations Project". השיר הושמע בספוטיפיי מעל 10.97 מיליון פעמים בשידור הבכורה שלו, ובכך שבר את שיא ההשמעות בספוטיפיי. ב-31 במאי הוציא את הסינגל "Cross me" בשיתוף עם צ'אנס הראפר. באותה שנה הופיע שירן בתפקיד עצמו בסרט "יסטרדיי".
ב-28 ביוני 2019 הוציא את השיר "Beautiful People" עם הזמר חאליד שהגיע למקום השלישי במצעד השירים הבריטי. ב-5 ביולי באותה השנה הוציא שירן שני שירים נוספים, "Best Part of Me" עם הזמרת Yebba ו-"Blow" עם ברונו מארס וכריס סטייפלטון. ב-12 ביולי הוציא את אלבומו הרביעי, כמו כן את השיר "Antisocial" עם טרביס סקוט. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, האמריקאי והאוסטרלי.
ב-21 בדצמבר 2020, הוציא את הסינגל "Afterglow".
2021–הווה: אלבום חמישי
ב-25 ביוני 2021, הוציא שירן את הסינגל "Bad Habits". בהמשך לכך, הוציא את "Shivers" ו-"Overpass Graffiti", כסינגלים נוספים מתוך אלבומו, =. בנובמבר 2021, יצא אלבומה של טיילור סוויפט, , במסגרתו הקליט שירן מחדש את "Everything Has Changed" ובנוסף לכך, הקליט עימה שיר חדש בשם "Run".
ב-3 בדצמבר 2021, יצא לאור הסינגל "Merry Christmas", בהשתתפות הזמר אלטון ג'ון. בווידאו קליפ של השיר משחזרים השניים סצנה מהסרט "אהבה זה כל הסיפור" בה הם עושים מחווה ללהיטי כריסמס בריטיים מהעבר, בהם "Last Christmas" ו-"Merry Christmas Everyone". באותה שנה השתתף בהופעת קמע בסרט "הודעה אדומה".
בשנת 2022 הוציא את הדואט "The Joker and the Queen" עם טיילור סוויפט.
חיים אישיים
בינואר 2019 נישא שירן לבת זוגו צ'רי סיבורן. ב-1 בספטמבר 2020 הודיע שירן בחשבון האינסטגרם שלו על הולדת בתו הבכורה. במאי 2022 נולדה לזוג בת שנייה.
דיסקוגרפיה
{{טורים
מיני אלבומים
}}
זוונו
זְוֶונוֹ (בבולגרית: Звено, מבולגרית: קישור במשמעות של חוליה בשרשרת. במקצת המקורות בעברית מתועתק גם כ: זבנו) הוא שמה של תנועה פוליטית בבולגריה, אשר נוסדה ב-1927 כחוג רעיוני על ידי אינטלקטואלים וקציני צבא בולגריים ומרבית חבריה נודעו בעמדותיהם האנטי מלוכניות. רבים מחבריה של זוונו הגיעו מהליגה הצבאית והיא שימשה כזרוע פוליטית ורעיונית לליגה. זוונו הייתה כוח פוליטי מרכזי בבולגריה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.
חוג זוונו נוסד ב-1927 על ידי שורת אינטלקטואלים ואנשי צבא חברי "הליגה הצבאית", אשר גרסו כי תוצאות מלחמת העולם הראשונה הן תולדה של כישלון בית המלוכה הבולגרי ובראשם פרדיננד הראשון. היחס ליורשו, בוריס השלישי היה דו-ערכי. חלק מחברי זוונו התנגדו בגלוי למלוכה אך סירבו לנקוט צעדים אלימים כנגדה, וחלקם החזיקו בעמדות אנטי-מלוכניות דה יורה אף על פי שדה פקטו היו נאמנים לשלטון ומהם נמנו בעלי תפקידים רשמיים בשכר.
מסוף שנות העשרים ועד אמצע שנות ה-30 הייתה זוונו אחד מחמשת הכוחות הפוליטיים המובילים בבולגריה.
ב-1934 חוללה הליגה הצבאית הפיכה בבולגריה. ראשי הליגה הקולונלים קימון גאורגייב ודמיאן ולצ'ב שהיו גם חברי זוונו, קיבלו את תמיכת תנועת זוונו להפיכה. הפרלמנט פוזר, נאסרה פעילות פוליטית וכן פעילותם של איגודים מקצועיים. כדי לשמור על כסאו אולץ המלך בוריס השלישי להסכים למשטר החדש ולמנות את קימון גאורגייב לראש הממשלה. בהמשך, מינה בוריס השלישי לראש הממשלה את הגנרל פנצ'ו זלאטב שהיה חבר זוונו והליגה הצבאית, אך שמר אמונים למלך בוריס השלישי. לאחר ביצור השלטון ומעמדו של המלך, פיטר בוריס השלישי את זלאטב ומינה תחתיו את אנדריי טושב. החל ממועד זה הפך שלטונו של המלך לאבסולוטי וזוונו איבדה מכוחה הפוליטי. בהמשך, פעל דמיאן ולצ'ב לביצוע הפיכה נוספת אך הוא נלכד, הועמד לדין ונדון למוות. בהמשך, זכה לחנינה.
ב-1943, הצטרפה זוונו לחזית המולדת של בולגריה ולחמה נגד השלטון המלוכני שהצטרף למדינות הציר לאחר החתימה על ההסכם התלת-צדדי. ב-9 בספטמבר 1944 חוללה חזית המולדת הפיכה ונטלה את השלטון. קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה ודימו קזאסוב אף הוא איש זוונו מונה לשר התעמולה. בהמשך, עם ההשתלטות האלימה של הקומוניסטים על השלטון, פוטר ולצ'ב ובהמשך גלה מבולגריה. רשמית התקיימה תנועת זוונו עד 1949 כחלק מחזית המולדת, אך תפקידה היה ריק מתוכן.
מושל מישיגן
מושל מישיגן (באנגלית: Governor of Michigan) הוא מושל מדינת מישיגן. המושלת הנוכחית היא גרטשן ויטמר, חברת המפלגה הדמוקרטית, שהושבעה לתפקיד ב-1 בינואר 2019.
דרישות
מושלי מישיגן, בדומה לסגניהם, חייבים להיות אזרחי ארצות הברית אשר התגוררו במישיגן במשך ארבע השנים שקדמו לבחירתם וחייבים להיות בני 30 לפחות. תיקון חוקתי שאומץ על ידי הבוחרים בבחירות הכלליות לשנת 2010 קובע כי אדם אינו זכאי להתמודד לכל משרה נבחרת, לרבות מושל וסגן מושל, אם הורשע בעבירות של חוסר יושרה, הונאה, תרמית או הפרה של אמון הציבור, וכן אם ההרשעה הייתה קשורה לסמכותו הרשמית של האדם, תוך שהוא מחזיק במשרה כלשהי ברמה המקומית, הארצית או הפדרלית.
בחירות וכהונה
עד לבחירת 1966 נבחרו מושלים לתקופת כהונה קצובה בת שנתיים. הבחירות נערכו בחודש נובמבר והמושל הושבע לתפקידו בינואר הבא, למעט במקרה של מוות או התפטרות. מאז קבלתה של מישיגן כמדינה בארצות הברית ועד 1851 נערכו בחירות בשנים אי-זוגיות. בשנת 1850 התקבלה חוקה חדשה למדינה, שנכנסה לתוקף ב-1851. כחלק מתהליך הכנסת החוקה לתוקף, הייתה תקופת אחת בה מושל כיהן לשנה, ב-1851. לאחר מכן נערכו בחירות בשנים סדורות.
חוקת 1963 שינתה את תקופת כהונת המושל לארבע שנים, החל משנת 1967. מאז שהבחירות למשרת המושל נערכו שנתיים לפני ואחרי הבחירות לנשיאות ארצות הברית, (למשל, הבחירות לנשיאות היו בשנים 2008 ו-2012, הבחירות האחרונות למשרת המושל המדינה נערכו בשנת 2014 וב-2018) הבחירות למשרת המושל מתקיימות במקביל עם הבחירות לסנאט המדינה. הזוכה בבחירות למשרת המושל משובע לתפקידו בצהרי יום ה-1 בינואר של השנה הבאה שלאחר הבחירות.
בשנת 1992, תיקון חוקת מישיגן הגביל את תקופת כהונתו של המושל לשנתיים עד ארבע שנים. לפני כן, המושל לא היה מוגבל לכמה כהונות הוא יכול לכהן; ג'ון אנגלר, המושל דאז, שירת בתפקידו במשך שלוש תקופות כהונה. אנגלר נבחר מחדש ב-1994 וב-1998 בטרם הוגבל ב-2002.
תפקידים וסמכויות
תפקידיו וסמכויותיו של מושל מישיגן הם:
היסטוריה
47 אישים, מתוכם שתי נשים, כיהנו כמושלי המדינה. לפני ייסוד מישיגן היו חמישה מושלים בטריטוריית מישיגן. סטיבנס מייסון, המושל הראשון של מישיגן, שימש גם כמושל טריטוריאלי. הוא נבחר למשרת המושל בגיל 23 כחבר המפלגה הדמוקרטית ב-1835 וכיהן בתפקיד זה עד 1840. מייסון היה המושל הצעיר ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
ג'ניפר גרנהולם הייתה האישה הראשונה שכיהנה כמושלת מישיגן ב-1 בינואר 2003, כאשר היא ניצחה את ג'ון אנגלר; היא כיהנה במשך 8 שנים, עד 1 בינואר 2011. גרנהולם נולדה בקנדה. המושל לשעבר ג'ורג' רומני נולד במקסיקו.
תמרון מעבר ירחי
תמרון מעבר ירחי (באנגלית: Trans Lunar Injection  ובקיצור TLI) הוא תמרון מסלולי המשמש לשליחת חלליות אל הירח.
מסלול מעבר טיפוסי אל הירח דומה למסלול הוהמן, אך גם מעברים באנרגיה נמוכה נמצאים בשימוש. למשימות חלל קצרות, ללא הפרעות ממקורות חיצוניים מלבד מערכת כדור הארץ והירח, מסלול הוהמן מהיר הוא יותר מעשי.
חללית מבצעת תמרון TLI כדי להתחיל מסלול מעבר אל הירח ממסלול חנייה נמוך סביב כדור הארץ. תמרון ה-TLI, המבוצע על ידי הפעלת מנוע, מגביר את מהירות החללית ומשנה את מסלולה ממסלול לווייני נמוך למסלול אליפטי גבוה, עם אפוגיאה הקרובה לרדיוס מסלול הירח סביב כדור הארץ. התמרון מתוזמן כך שהחללית תגיע לאפוגיאה בערך באותו זמן בו הירח מגיע לאותה נקודה במסלולו. כאשר מגיעה החללית לאפוגיאה, היא נלכדת בשדה הכבידה של הירח ומבצעת יעף היפרבולי על פני הירח.