cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי הודו–קוסטה ריקה
סיוע חוץ
ממשלות קוסטה ריקה והודו חתמו על מזכר הבנות להקמת מרכז מצוינות בטכנולוגיית מידע (Centro de Excelencia en Tecnologías de la Información y Comunicación – CETI) בקוסטה ריקה בספטמבר 2009. ממשלת הודו התקשרה עם C-DAC ו-APTECH להקמת המרכז במרץ 2015. המרכז, הממוקם בקמפוס של Universidad Técnica Nacional (UTA) באלחואלה, נחנך במרץ 2016.
במסגרת תוכנית שיתוף פעולה בין משרד סחר החוץ של קוסטה ריקה, הקואליציה של קוסטה ריקה ליוזמות פיתוח ו-Infosys, 70 סטודנטים ומורים בקוסטה ריקה עברו תוכנית הכשרה של שלושה חודשים ב-Infosys במייסור בשנת 2014. במרץ 2017, ממשלת הודו העניקה מלגות ל-4 נשים בקוסטה ריקה מהקבוצות האתניות הילידים Gnöbe ו-Bugle עבור תוכנית התאורה הסולארית של Barefoot College Institute באג'מר, רג'סטאן. הנשים ילמדו כיצד לפתח פרויקט לבנייה, הקמה ותחזוקה של פאנלים סולאריים כדי שיוכלו להביא חשמל לקהילה שלהן פונטה בוריקה, הנקודה הדרומית ביותר של קוסטה ריקה.
אזרחי קוסטה ריקה זכאים למלגות במסגרת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי והמועצה ההודית ליחסי תרבות.
הודים בקוסטה ריקה
נכון לדצמבר 2016, ישנם כ-250 הודים בקוסטה ריקה, שרובם עוסקים בתעשיית ה-IT. חלקם גם אנשי עסקים, העוסקים בייצוא עצים, או עובדים בארגונים לא ממשלתיים ובשליחות הצדקה. יש לפחות שלוש מסעדות בבעלות הודית בקוסטה ריקה, כולל המסעדות ההודיות "טאג' מאהל" ו"נאן וקארי" בבעלותו של קפיל גולאטי שמקורו בגורגאון. האגודה ההודית של קוסטה ריקה (CRIA), שהוקמה בשנת 2010, מעורבת בארגון תוכניות חברתיות ותרבותיות, כמו גם בפעילויות לקידום סחר.
פוליאנדריה
פוליאנדריה היא מקרה פרטי של פוליגמיה, שבו מתקיימים יחסי נישואים בין אישה אחת לכמה גברים באותה עת.
שלא כמו הפוליגיניה - נישואין בין גבר אחד לכמה נשים, הפוליאנדריה היא תופעה נדירה יחסית, שאינה מקובלת בתרבויות רבות. לפי האטלס האתנוגרפי של ג'ורג מורדוק תועדו רק ארבע תרבויות ברחבי העולם בהם היא מתקיימת.
פוליאנדריה מתקיימת בעיקר באזורים חקלאיים בהם עיבוד הקרקע הוא קשה, וכמות השטחים החקלאים מועטה (דוגמת טיבט), וזאת מכיוון שהיא מונעת פיצול של הקרקע לחלקות קטנות שאינן מספיקות לכלכלתה של משפחה ומאפשרת את חלוקת נטל העבודה החקלאית בין גברים רבים.
עוד גורם המעודד קיומה של פוליאנדריה הוא המנהג של הפלת עוברים והמתת תינוקות ממין נקבה, המביא לירידת מספר הנשים בקרב האוכלוסייה וכך יכולה אישה אחת לקיים קשר עם מספר גברים, אשר מתמעטות האפשרויות שלהם לקיום קשר זוגי בלעדי.
בולי מדינת ישראל - שנת 1962
בשנת 1962 הנפיק השירות הבולאי של מדינת ישראל 22 בולי דואר חדשים בערך נקוב כולל של 8.15 ל"י ובעלות כוללת של 8.60 ל"י.
שיטת הדפוס
בשנת 1962 הודפסו שמונה סדרות וכן בול אחד מסדרת השואה והגבורה, בשיטת שקע. שלוש סדרות, וכן בול אחד מסדרת השואה והגבורה, הודפסו בשיטת פוטוליטו.
בולים מן המניין
בשנת 1962 לא הונפקו בישראל בולים מן המניין בעיצוב חדש. הדואר המשיך להשתמש בבולי סדרת מזלות שהונפקו לראשונה בשנת 1961, תוך שהוא מוסיף לה מספר ערכים נקובים חדשים. הבולים עוצבו בידי עמנואל בלאושילד. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
הבולים האלו הודפסו במועדים הבאים (לפני תאריך ההנפקה):
בנוסף, חידש הדואר את מלאי הבולים מסדרה זו שאזלו בבתי הדואר, והדפיס מהם במהלך שנת 1962 כמות נוספת לאחר מועד ההנפקה המקורי:
בולי דואר אוויר
בשנת 1962 לא הונפקו בישראל בולי דואר אוויר בעיצוב חדש. הדואר המשיך להשתמש בבולים מסדרת נוף שהונפקו לראשונה בשנת 1960, תוך שהוא מוסיף לה בול אחד בעל ערך נקוב חדש. הבול עוצב בידי פרידל שטרן. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
הבול הודפס ביום 07.11.61.
תכנון הבול החל בשנת 1958 והוא נועד להופיע בחודש מרץ 1959 לציון מלאת עשר שנים לכיבוש אילת בידי צה"ל. ערכו הנקוב של הבול אמור היה להיות 5 לירות.
יום העצמאות
הבולים עוצבו בידי מקסים וגבריאל שמיר. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
מועדים לשמחה
הבולים עוצבו בידי צילה מנוסי ו-חוה אורנן. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
השואה והגבורה
הבול שערכו הנקוב 0.12 ל"י עוצב בידי צילה מנוסי ו-חוה אורנן. הבול שערכו הנקוב 0.55 ל"י עוצב בידי יעקב צים. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
העיצוב המקורי של בול השלהבת כלל את הנוסח המלא של אמירת "שמע ישראל", כולל שם האלוהים. בעקבות מחאה של חוגים דתיים שתבעו לא להדפיס את שם השם על "פיסות נייר המושלכות לעיתים לסלי האשפה", הוחלט לעצב מחדש את הבול ולהסתפק במילים "שמע ישראל"
אל על
הבול עוצב בידי מקסים וגבריאל שמיר. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
אל על - גיליונית זיכרון
גיליונית הזיכרון עוצבה בידי מקסים וגבריאל שמיר. להלן ריכוז המידע על הנפקת הפריט: גיליונית הזיכרון הוצעה למכירה למשך שבוע.
דגי ים סוף
הבולים עוצבו בידי מקסים וגבריאל שמיר. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
ראש פינה
הבול עוצב בידי מקסים וגבריאל שמיר. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
המגבית היהודית המאוחדת
הבול עוצב בידי עמנואל בלאושילד. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
יאנוש קורצ'אק
הבול עוצב בידי אוסוולד אדלר. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
ביעור המלריה
הבול עוצב בידי "רולי": גרד רוטשילד ו-זאב ליפמן. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: הבול מציג לוח עם מידות חום כשהקו האדום משקף את תנודות החום העוברות על החולים במחלת הקדחת. בנקודה הנמוכה ביותר פוגע הקו בראשו של היתוש הגורם למחלה
יריד המזרח 1962
הבול עוצב בידי דן ריזינגר. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
יונה מלניק
יונה מלניק (נולד ב-27 במאי 1949) הוא ג'ודוקא ישראלי בכיר, מאמן ומורה, הפעיל משנת 1964 בענף הג'ודו בישראל. הוא הישראלי הראשון, הנושא דרגת דאן 8 מטעם איגוד הג'ודו הבינלאומי, הדרגה הגבוהה בישראל. מלניק זכה 14 פעמים בתואר אלוף ישראל לבוגרים והשתתף 10 פעמים באליפות אירופה ופעמיים באליפות עולם. הוא השתתף במשחקים האולימפיים במונטריאול ונמנה עם המשלחת לאולימפיאדת מוסקבה, בה ישראל לא השתתפה בסופו של דבר בשל החרם שהוטל עליה. הוא זכה פעמיים באליפות המכבייה בשנים 1973 ו-1977. כמו כן זכה במספר תחרויות בינלאומיות והיה הג'ודוקא הראשון שזיכה את ישראל במדליות בינלאומיות. מלניק הקים את בית הספר לג'ודו "בודוקאן" בו מתבצעת עיקר פעילותו מזה יותר מארבעים שנה ועד היום וייסד את מגמת הג'ודו בפנימיית המחוננים במכון וינגייט, בה התאמנו חלק מהג'ודוקא האולימפיים של ישראל. פרט לפעילות שלו בג'ודו, הקים מלניק ומנהל תוכנית "מסע" לצעירים מהתפוצות, ליצירת קשר עם הארץ תוך לימוד אמנויות לחימה.
ביוגרפיה
יונה מלניק נולד בגרמניה כאשר משפחתו עשתה את דרכה מפולין לישראל, לאחר מלחמת העולם השנייה. הגיע לישראל בגיל חצי שנה לרמת חן, והתחנך בכפר הנוער נווה הדסה וחוות הנוער הציוני. עוסק בג'ודו מגיל 15. את הצעדים הראשונים עשה במועדון של המאמן יהודה ואז-דיאז ברמת חן, וקיבל דרגת דאן 1 בשנת 1969.
בשנים 1967 - 1970 שירת בצה"ל כמאמן כושר קרבי וקרב מגע בבית הספר לכושר קרבי של צה"ל ואימון לחימה ליחידות מיוחדות.
בשנים 1971 - 1973 למד בפילדלפיה תחת הדרכתו של טקאהיקו אישיקאווה. בשנת 1976 שהה ביפן כדי לפתח את הג'ודו שלו תחת הדרכתו של איסאו אוקאנו. שני המורים נמנים עם שורת אגדות הג'ודו של יפן, אלופים בתקופתם.
הוא שימש כמאמן נבחרת ישראל במשך 3 קדנציות, האחרונה בין השנים 2000 - 2004. הוא אימן את משלחת הג'ודו הישראלית לאולימפיאדת לוס אנג'לס.
ציון דרך בפעילותו הוא הקמת מגמת הג'ודו בפנימיית המחוננים של מכון וינגייט, בשנת 1994. מלניק ייסד את המגמה והיה המאמן הראשי שלה עד שנת 2005. במגמה זו התאמנו וצמחו חלק מג'ודאי הצמרת של ישראל אשר ייצגו את המדינה במשחקים האולימפיים: יואל רזבוזוב, אודי וקס, מיכל פיינבלט ואליס שלזינגר.
בין חניכיו של מלניק בבית הספר, בפנימייה או בנבחרת, ספורטאים עם הישגים תחרותיים לאורך השנים, כאלופי ישראל או בעלי הישגים בינלאומיים, בהם גם דניאלה קרוקובר אשר הוכתרה כאלופת עולם מטעם ארגנטינה בשנת 2003.
במהלך העשור האחרון מפתח מלניק בבית הספר שלו תחום ייחודי של ג'ודו למבוגרים. לשם כך הוא פיתח גישה שלמה הנועדה לתת למבוגרים לא תחרותיים אפשרות לפעילות ג'ודו מלאה, עם דגש על הפאן הקלאסי של האמנות ועל בטיחות המתאמנים. בבית הספר בודוקאן מתאמנת באופן סדיר תחת הדרכתו של יונה סנסיי קבוצה גדולה של מבוגרים לא תחרותיים.
הישגים בג'ודו תחרותי
הישגים בישראל:
הישגים בעולם:
השתתפות בתחרויות חשובות:
פעילות נוכחית
מלניק ממשיך לעסוק בהוראה וחינוך ג'ודו לילדים, נוער ומבוגרים מכל הגילאים, בשלוחות השונות של בית הספר.
בעל תפקיד תורתי באיגוד הג'ודו הישראלי כרכז קורס מאמני ג'ודו מטעם מכללת "זינמן" ואיגוד הג'ודו, יחד עם אריק זאבי.
מייסד ומנהל תוכנית "MASA – Budokan Martial Arts and Fitness Program" במסגרת תוכניות "מסע" של הסוכנות היהודית.
פרס אינדפנדנט ספיריט
פרס אינדפנדנט ספיריט (באנגלית: Independent Spirit Award) הוא פרס המוענק מדי שנה החל משנת 1987 לסרטים ויוצרים בתעשיית הקולנוע העצמאי. הפרס מוענק על ידי Film Independent, ארגון ללא מטרות רווח הפועל לקידום הקולנוע העצמאי.
טקס הענקת הפרס מתרחש באוהל על חופה של סנטה מוניקה, קליפורניה. החל משנת 1999 מוענק הפרס ביום שלפני הענקת פרסי האוסקר.
קטגוריות
הפרס מחולק בקטגוריות הבאות:
נינה פרסון
נינה אליזבט פרסון (בשוודית: Nina Elisabet Persson; מבוטא "פֶּרְשׁוֹן"; נולדה ב-6 בספטמבר 1974) היא זמרת שוודית, סולניתה של להקת הפופ רוק השוודית הקרדיגנז.
קריירה
במקביל לעבודתה בלהקה מנהלת פרסון גם קריירת סולו. בתחילת קריירת הסולו שלה פעלה תחת השם A Camp, ובשנת 2001 הוציאה אלבום תחת אותו שם. את האלבום הפיק נתן לרסון, מלחין ומפיק מוזיקלי, שעבד עם נינה בפס הקול של הסרט "בנים אינם בוכים", ולימים גם יהיה בעלה. את השיר שהקליטה לפס הקול של הסרט נכלל בסופו של דבר גם באלבומה הראשון. מתוך האלבום הראשון הוציאה שני סינגלים. השתתפה באלבום המחווה לסרז' גינסבורג, ובשיר "Your Love Alone Is Not Enough" של להקת מאניק סטריט פריצ'רז. ב-2008 הוציאה אלבום נוסף של A Camp, אשר נקרא "Colonia", מתוכו הוציאה שלושה סינגלים, כאשר השני שבהם, "Love has left the room", נכלל בפס הקול של הסדרה "העשב של השכן". בשנת 2013 הוציאה אלבום סולו נוסף, הפעם בשמה האמיתי. האלבום נקרא "Animal heart", וכך גם שיר הנושא, אשר שוחרר בתור הסינגל הראשון.
ב-16 ביוני 2001 נישאה פרסון למפיק המוזיקלי נתן לארסון ולהם שני ילדים.
פרסון שיחקה בסרט "Om Gud Vil" ("אם אלוהים ירצה") שיצא ב-2006, ובוים על ידי אמיר צ'דמין, שביים שני קליפים ללהקת הקרדיגנז, "For what it's worth" ו-"You're the storm".
מועצת העם
מוֹעֶצֶת הָעָם הייתה המוסד העליון של היישוב שהוקם לקראת הכרזת המדינה. היא תפסה את מקומה של המועצה המלכותית, שבשמה שלטה בריטניה בארץ ישראל המנדטורית.
מועצת העם הוקמה על ידי ההנהלה הציונית ב־12 באפריל 1948, לקראת הכרזת המדינה. כבר בפברואר באותה שנה, פרסמו הסוכנות היהודית והוועד הלאומי את הצעתם המשותפת לעניין זה. המועצה מנתה 37 חברים, מתוכם נבחרו 13 חברים להימנות עם מנהלת העם, הקבינט של היישוב וראש הגוף המבצע העליון שלו.
מלבד 13 חברי מנהלת העם בראשותו של דוד בן-גוריון, כללה מועצת העם מספר אישים בעלי מעמד והשפעה ביישוב, אשר נכונו להם לעתיד לבוא תפקידים בכירים במדינת ישראל ובהם יצחק בן-צבי לימים נשיא המדינה, גולדה מאיר (אז מאירסון) לימים צירת ישראל במוסקבה, שרת העבודה והחוץ בממשלות ישראל וראש ממשלת ישראל הרביעית, זרח ורהפטיג לימים שר הדתות, והרצל רוזנבלום שהיה עורך ידיעות אחרונות.
חברי מועצת העם נתמנו לפי מפתח מפלגתי וארגוני: למפא"י 10 חברים, לציונים הכלליים 6 חברים, למזרחי והפועל המזרחי 5 חברים למפ"ם 5 חברים, לאגודת ישראל ופועלי אגודת ישראל 3 חברים. לויצו, לעלייה חדשה, לתימנים ולספרדים - נציג אחד לכל ארגון.
כן נכללו במועצת העם, זו לראשונה במוסד עליון של הנהגת היישוב, שלושה חברים רוויזיוניסטים (תומכים, אך לא נציגים של אצ"ל ובוודאי לא של לח"י) וכן נציג של המפלגה הקומוניסטית, פועל יוצא של תמיכת ברית המועצות בתוכנית החלוקה. החברים הרוויזיוניסטיים היו: בן-ציון שטרנברג, צבי סגל והעיתונאי הרצל רוזנבלום (ששינה את שם משפחתו לצורך זה בלבד, על פי בקשת בן-גוריון, להרצל ורדי). החבר הקומוניסטי היה מאיר וילנר. בתחילה הרוויזיוניסטים התנגדו להזמנת הסוכנות להצטרפותם למועצת העם, בשל תוכנית החלוקה
במגילת העצמאות, מגילת היסוד של מדינת ישראל, אותה הקריא דוד בן-גוריון בטקס הכרזת העצמאות בבית דיזנגוף שבתל אביב ב־14 במאי 1948, הוכרז בין היתר כי מנהלת העם הופכת להיות לממשלה הזמנית של מדינת ישראל ומועצת העם הופכת להיות למועצת המדינה הזמנית, המוסד המחוקק של המדינה.
חברי מועצת המדינה הם החתומים על מגילת העצמאות, 25 מהם חתמו על המגילה בטקס הכרזת המדינה ו־12 מחברי המועצה, שלא יכולים היו להגיע מירושלים הנצורה לטקס, הוסיפו את חתימותיהם מאוחר יותר.
Safety Last!
Safety Last! (בתרגום חופשי: בטיחות אחרונה לכול) הוא סרט אילם קומי-רומנטי משנת 1923 בכיכובו של הרולד לויד. בסצנת הסיום של הסרט נתלה לויד על מחוגו של שעון במגדל גבוה מעל רחוב סואן, סיטואציה שהפכה לאחת התמונות הידועות ביותר מעידן הסרט האילם. הסרט היווה הצלחה קופתית וביקורתית, והוא ביסס את מעמדו של לויד כאחת מהדמויות הבולטות בראשיתו של הקולנוע. זהו סרטו הראשון של לויד באורך מלא. הוא צולם בלוס אנג'לס בקיץ 1922.
שמו של הסרט הוא משחק מילים הרומז לביטוי "בטיחות קודמת לכול" ("Safety first!"), שמורה לנהוג בזהירות ובבטחה כדי להימנע מתאונות. בסרט ביצע לויד פעלולים מסוכנים בכוחות עצמו, לרבות סצנת הסיום בה טיפס על מגדל בן 12 קומות, וזאת על אף שאיבד שתי אצבעות כשביצע פעלול בסרטו Haunted Spooks ארבע שנים קודם לכן (1919).
לויד שימר את הסרט היטב, אך לפחות עד שנת 2005, שבה יצא מארז DVD מסרטיו של לויד הכולל את הסרט, הוא כמעט שלא שודר או הוקרן. רוג'ר איברט, בכתבה מ-2005, מעיר על הסצנה המפורסמת שבה נתלה לויד על השעון, כי "מוזר שהיא מופיעה דווקא בסרט שקומץ כה קטן צפה בו".
עלילה
דמותו של לויד נקראת "The Boy" ("הבן"), בן כפר שעוזב את אהובתו, "The Girl" ("הבת"; בגילומה של מילדרד דייוויס - Mildred Davis, שהייתה לאחר מכן לאשתו של לויד), ועובר לעיר הגדולה במטרה להתעשר. הוא מוצא עבודה כקופאי בכלבו גדול, אך משקר לאהובתו במכתביו: הוא מספר לה כי השיג עבודה כבעלים של הכלבו, ואת כספו הוא מבזבז על מתנות יוקרה. שותפו לדירה, "The Pal" ("החבר"; ביל סתורת'ר - Bill Strother), מתפרנס מביצוע פעלולים מרשימים ומטיפוס על בניינים (כמו מקור פרנסתו של סתורת'ר במציאות). כאשר מנהל הכלבו שלו מציע ל"בן" אלף דולר אם יצליח לארגן גימיק פרסומי לפרסום הכלבו, הוא משכנע את שותפו לדירה לטפס על בניין הכלבו, בן 12 הקומות, ולהתחלק איתו בפרס שהובטח. אולם, ביום שבו אמור היה "החבר" לטפס על הבניין, הוא נאלץ להימלט מ"החוק" ("The Law"; נח יאנג - Noah Young), וכך נאלץ "הבן" לבצע את הטיפוס המסוכן בכוחות עצמו. הוא מתגבר על שלל קשיים ומטפס עוד ועוד, עד אשר הוא נתלה ממחוגו של שעון במרומי המגדל, בסצנת הסיום הזכורה.
ידיעת כול
הגדרות
ישנה הפרדה בין: חלק מהתאולוגים הנוצרים המודרניים טוענים שהידיעת־כול שיש לאלוהים היא טבועה ולא מוחלטת, ושאלוהים בוחר להגביל את ידיעת־הכול שלו על מנת לשמור על הרצונות החופשיים והכבוד של ברואיו. גישה דומה מופיעה בפרשן התורה הרב חיים בן עטר, בפירושו אור החיים לספר בראשית, פרק ו, פסוק ו. ז'אן קלווין, יחד עם תאולוגים אחרים מהמאה ה־16, הרגישו בנוח עם הרעיון של אלוהים שברשותו ידיעת־כל במובן המוחלט ואף קידשו את גישת הפרדסטינציה. קדם להם התאולוג היהודי המומר אבנר מבורגוס.
גישת הג'ייניזם
בג'ייניזם, ידיעת־כול נחשבת כסוג הגבוה ביותר של תפיסה. ג'ייניזם רואים בידע בלתי־סופי כיכולת הטבועה בכל נפש. בג'ייניזם מכבדים מאוד את מי שהצליח לכבוש את כל התשוקות הפנימיות (כמו הצמדות, בצע, גאווה וכעס) ומחזיקים בידע אין־סופי. ישנם שני סוגים כאלו:
מחלוקות
נונתאיסטים טוענים לעיתים שהרעיון הבסיסי של ידיעת־כול סותר מטבעו.
ויכוחים רבים בין תאיסטים לבין פילוסופים נעשו על האם ידיעת־כול, במיוחד בהקשר לבחירות שהאדם יעשה, תואמת את גישת הרצון החופשי. הטענה שידיעה מוקדמת של ישות אלוהית אינה תואמת את הרצון החופשי ידועה גם כפטליזם תאולוגי. באופן כללי, אם בני אנוש באמת חופשיים לבחור בין אפשרויות שונות, נוצר קושי בלהבין כיצד אלוהים יכול לדעת איזו אפשרות זו תהיה מלכתחילה.
ידיעת־כול נגד רצון חופשי
שאלה נפוצה שעולה בהקשרים של ישות בעלת ידיעת־כול אודות ההחלטות שלה בעתיד, היא האם עצם ידיעה זו חוסמת לה את הרצון החופשי? ויליאם ליין קרייג טוען ששאלה זו מתחלקת לשתיים:
מלנכוליה (תחריט)
מֵלַנְכּוֹלְיָה (מרה שחורה; מיוונית: melas – שחור, chole – מרה), או כפי שאלברכט דירר קרא לה Melencolia-I, היא אחת משלושת "תחריטי-המאסטר" שיצר דירר בשנת 1514. בשל החידתיות שלה, ריבוי האלמנטים הסימבוליים ועושר האלמנטים המתמטיים-גאומטריים שבה, היא אחת היצירות שזכו למספר רב של ניתוחים, דיונים ופרשנויות, במגוון נקודות מבט, שנייה אולי רק למונה ליזה של לאונרדו דה וינצ'י. מלנכוליה היא תחריט נחושת, ומוצגת במוזיאון לאמנות יפה שבבוסטון.
הציור
במרכז התמונה יושבת אישה מכונפת עטורה בזר עלים על ראשה, תומכת את ראשה בידה האחת, אוחזת במחוגה בידה השנייה, ומישירה מבט חודרני ומהורהר אל עבר הלא כלום. לחגורתה תלויים מפתחות ותיק כסף, המסמלים עוצמה ועושר. לרגליה פזורים כלי עיבוד עץ ונגרות, כמו מסור ומַקְצוּעָה, שבאמצעותם ניתן לעצב את העולם החומרי, אלא שהיא אינה עושה דבר - אבודה בהרהוריה, ומפנה גבה לאור.
שתי חיות בציור: כלב ישן מכונס בתוך עצמו לרגליה של מלנכוליה, ועטלף הנושא כרזה על כנפיו כשהוא עף על רקע השמש השוקעת.
שני גופים הנדסיים בציור: כדור, למרגלות מלנכוליה, ופאון התלוי על בלימה.
סמוך לכתפה הימנית של האישה - כרוב מכונף, ועל המבנה שלצידו היא יושבת מצויר ריבוע קסם מסדר 4, ותלויים עליו מאזניים מאוזנים, שעון חול, ופעמון שענבלו ניצב במרכז – כאילו עצר הזמן מלכת.
פרשנויות
על-פי מרבית הפרשנויות, עיקר המסר בציור קשור לשני היבטים: האחד, מצב הנפש המלנכולי, והשני, המסר הקשור בגאומטריה ובמתמטיקה.
מצב הנפש המלנכולי
על-פי מרבית הפרשנויות, הציור הוא האנשה של מצב הנפש המלנכולי, ודמות האישה שבמרכזו מייצגת את דירר עצמו כשהוא נתון במצב של "מלנכוליית האמן".
בתקופת ימי הביניים היה מקובל להניח שלגוף ולנפש ישנם ארבעה מצבים התלויים בארבעה נוזלי הגוף הבסיסיים: מרה צהובה, דם, ליחה, ומרה שחורה. המרה השחורה שולטת על מצב הנפש המלנכולי, או במינוח המודרני - דיכאון. ארבעת הנוזלים מקבילים לארבע עונות השנה, לארבעת חלקי היממה, ולארבעת השלבים בחיי האדם.
המלנכוליה, הרביעית במצבי הנפש, מקבילה לסתיו, לערב, ולגיל הרביעי (מעבר לגיל 60). אדם הלוקה במלנכוליה הוא איטי, עצל ומדוכָא, והמלנכוליה נחשבה כרעה מבין ארבעת מצבי הנפש.
אלא שדירר התייחס למלנכוליה אחרת, יותר כפי שהיה מקובל להתייחס אליה באסכולה הנאו-אפלטונית שרווחה בפילוסופיה של תקופת הרנסאנס באיטליה, ולפיה המלנכוליה נחשבה כמתת אל. היא יכולה להיות מסוכנת, אך היא גם יכולה להוביל את האדם לגדולה. היא ניצבת על הגבול העדין שבין טירוף לגאונות.
העטלף והכלב, בשל התנהגותם וטבעם, נקשרו באופן מסורתי וסימבולי למצב המלנכוליה. הכלב נחשב כיצור אינטֶליגנטי ורגיש. העטלף, בשל טבעו הלילי, נחשב כיצור מלנכולי ומסמל את הצד הרע של המלנכוליה. הכרוב המכונף מייצג את הצד האצילי והטוב שבמלנכוליה. על-פי פרשנות אחרת, הכרוב המכונף שליד מלנכוליה מייצג את ה"גאון" (מעין "רוח נלווית" לאדם המבטאת את אישיותו, כמקובל בציורים מיתולוגיים ודתיים בעת העתיקה ובימי הביניים).
העטלף הנושא את כרזת המלנכוליה על רקע דמדומי השקיעה, מבטא את ההצהרה: "שעה של חשכה מקדימה כל פעולה יצירתית".
על פי אגריפה פון נטסהיים, מיסטיקן, אסטרולוג, אלכימאי ופילוסוף בן זמנו של דירר, מצב המלנכוליה יכול להשפיע על גאונות בשלוש רמות מדורגות: "דמיון", "סיבה" ו"מחשבה". הסיבה לאפטיות של מלנכוליה ברורה. היא אמן שיכול להצטיין ברמה הראשונה, רמת ה"דמיון" (המבוטאת על ידי ה-I שבכרזה שעל כנף העטלף), אך בגלל מגבלות זמן ומרחב, הוא אינו יכול להגיע לרמות המתקדמות הנוספות של "סיבה" ו"מחשבה", ולמעשה הוא דוחה ומסרב לממש את יכולתו.
גאומטריה ומתמטיקה
הגאומטריה נחשבה כאחת מהאמנויות הליברליות של ימי הביניים. נוכחות הגאומטריה ברורה בציור - בכלים ובעצמים שסביב דמות המלנכוליה. ברנסאנס, הבסיס לכל פילוסופיה ומדע יוחס לגאומטריה. לדירר, היו הגאומטריה והמתמטיקה התובנות התאורטיות המרכזיות שאמורות להנחות את האמן ביצירותיו.
הפאון
גם הפאון המוצב מול דמות המלנכוליה זכה לפירושים רבים, הן ניתוחים מתמטיים-גאומטריים, והן פירושים לגבי המשמעות הסימבולית שלו.
במרבית הניתוחים מדובר בקובייה קטומה בקודקודה העליון ובקודקודה התחתון. אחרים קובעים שמדובר בקובייה ש"נמתחה" לצורת גוף מעויני קטום בקודקודיו.
על-פי פירוש אחר, דירר צייר גוף שבהסתכלות שטחית נראה כקובייה קטומה, אך בהתבוננות מעמיקה יותר מתברר שאין בו ולו זווית אחת של 90 מעלות, ולמעשה מדובר באשליה אופטית ובגוף בלתי אפשרי במרחב (ראו את המשטח הקדמי של הגוף). המסר שדירר מבקש להעביר, על-פי הפרשנויות, הוא שאל לו לאדם לבטוח במראה עיניו, ושמאחורי המציאות הארצית הגלויה לעין, חבויה אמת מורכבת הרבה יותר ממקור אלוהי שמימי.
כימיא עליזאדה
כימיא עליזאדה (בפרסית: کیمیا علیزاده; נולדה ב-10 ביולי 1998) היא לוחמת טאקוונדו איראנית. נולדה בכרג' למשפחה ממוצא אזרי.
קריירה
עליזאדה זכתה במדליית ארד בטאקוונדו בקטגוריית המשקל 57 ק"ג באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו כשגברה על יריבתה השוודית ניקיטה גלסנוביץ'. בזכות ניצחונה הייתה לאישה האיראנית הראשונה לזכות במדליה במשחקים האולימפיים. היא גם זכתה במדליית זהב בקטגוריית המשקל 63 ק"ג לנשים במשחקים האולימפיים לנוער בנאנג'ינג 2014. באליפות העולם שנערכה ב-2015, היא הביסה את ג'ייד ג'ונס, שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדות של 2012 ו-2016. ב-2017 זכתה עליזאדה במדליית כסף באליפות העולם בטאקוונדו.
בשנת 2018 הייתה אמורה לשאת את הדגל במשחקי אסיה, אך בגלל פציעה בברך היא הוחלפה על ידי אלהה אחמדי.
בינואר 2020 הודיעה שתעזוב את איראן לצמיתות, והסבירה שהעזיבה נבעה מדיכוי נשים באופן כללי באיראן ומניצול של ההישגים שלה על ידי המשטר.
ג'סיקה בייל
ג'סיקה קלייר טימברלייק (באנגלית: Jessica Claire Timberlake; נולדה ב-3 במרץ 1982) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. בייל זכתה להכרה תודות להופעתה בתור מארי קמדן בסדרת הדרמה המשפחתית "הרקיע השביעי" (2003-1996) ברשת The WB. לאחר מכן, זכתה להכרה נוספת על תפקידה הראשי בתור ארין בסרט האימה "המנסרים מטקסס" (2003). מאז שיחקה בייל בסרטים כמו "חוקי המשיכה" (2002), "בלייד: טריניטי" (2004), "אמן האשליות" (2006) , "צ'אק ולארי" (2007), "יום האהבה" (2010), "סילבסטר בניו יורק" (2011) ו"היצ'קוק" (2012).
בשנת 2017, בייל הייתה המפיקה והכוכבת של סדרת הדרמה "החוטאים" של רשת USA, עליה קיבלה מועמדויות לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה.
ביוגרפיה
נולדה בשם ג'סיקה קלייר ביל, Jessica Claire Biel, בעיר אלי (Ely), שבמדינת מינסוטה בארצות הברית. אימה היא קימברלי (לבית קונרו) עקרת בית ומרפאה רוחנית, ואביה ג'ונתן אדוארד בייל הוא יועץ עסקי ועובד של חברת ג'נרל אלקטריק.
סבא רבא שלה מצד אביה היה בנם של מהגרים יהודים-הונגרים (מקורו של שם משפחתם "בייל"). יש לה גם שורשים ממוצא גרמני, צרפתי, אנגלי וסקנדינבי. אחיה הצעיר, ג'סטין, הוא המנהל של מותג המוצרים האקולוגיים "BARE". משפחתה של בייל נדדה לעיתים קרובות במהלך ילדותה, והתגוררה בטקסס, קונטיקט ובוודסטוק, אילינוי, לפני שהתיישבו לבסוף בבולדר, קולורדו. בזמן שגדלה, בייל שיחקה כדורגל. משנת 2000 עד 2002, היא למדה באוניברסיטת טאפטס במדפורד, מסצ'וסטס.
קריירה
החלה את הקריירה שלה כבר בילדותה כשעסקה בשירה ושיחק במחזות זמר בהפקות מקומיות, ובגיל 12 גם התחילה לדגמן.
החל מ-1996 החלה להופיע בסדרת הטלוויזיה של רשת The WB, "הרקיע השביעי", בה גילמה את דמותה של מארי קמדן במשך שש עונותיה הראשונות בתפקיד הראשי, ולאחר מכן בעונות הבאות הגיחה מדי פעם לתפקידי אורח.
בשנת 2002 שיחקה בסרט "חוקי המשיכה", ובשנת 2003 בחידוש לסרט האימה המצליח "המנסרים מטקסס". בשנת 2004 שיחקה בסרט גיבורי העל "בלייד: טריניטי".
בשנת 2005, בייל נבחנה לתפקיד הראשי בסרט "אליזבת טאון", אך הפסידה אותו לשחקנית קירסטן דנסט, ושיחקה בסרט בתפקיד משני. בשנת 2007 שיחקה בסרט "צ'אק ולארי", וב-2008 שיחקה בסרט "קלת דעת" בתפקיד לריטה. השתתפה בסרט "זיכרון גורלי" שיצא לאקרנים ב-2012.
ב-2005 נבחרה על ידי המגזין "אסקווייר" לאישה הסקסית ביותר בעולם.
בשנת 2017 כיכבה לצדו של ביל פולמן בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה המשטרתית "החוטאים" ברשת הטלוויזיה USA. בסדרה, גילמה בייל את קורה טנאת'י, אישה עם עבר בעייתי שדוקרת למוות גבר ללא כל סיבה. על תפקידה בסדרה, הייתה בייל מועמדת לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה.
חיים אישיים
בינואר 2007, בייל החלה לצאת עם הזמר והשחקן ג'סטין טימברלייק, הם התארסו בדצמבר 2011, ונישאו ב-19 באוקטובר 2012 בעת חופשת סקי באיטליה. לבייל ולטימברלייק יש שני בנים יחד: סילאס, יליד אפריל 2015, ופיניאס, יליד ספטמבר 2020.
מירב פלדמן
מירב פלדמן (נולדה ב-30 ביולי 1985) היא שחקנית, זמרת ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
פלדמן נולדה בכפר סבא לאם מזכירה רפואית ואב סמנכ"ל כספים בחברה ליבוא רכב כבת זקונים ולה שתי אחיות גדולות. כשהייתה פלדמן בת תשע הוריה התגרשו.
בשנת 1996 שיחקה בסדרת הילדים "החברים של שוש" בערוץ הראשון.
למדה בתיכון רוטברג ברמת השרון.
בצה"ל שירתה בלהקה היצוגית בחיל החינוך והנוער.
קריירה
מיד לאחר תום שירותה, נבחנה לאודישן לסדרה המוזיקלית "השיר שלנו" – אליו לא התקבלה, אך עקב כך נבחרה להנחות בערוץ הילדים.
היא הצטרפה לסגל המנחים בערוץ הילדים באפריל 2006 ועם השנים הנחתה תוכניות רבות בערוץ כגון: "מסע קיץ", "ששטוס", "צופן דאוס" ועוד. שימשה כמנחה בערוץ למשך 4 שנים, עד שעזבה באפריל 2010.
בשנת 2006 קיבלה את תפקידה הראשון המשמעותי בטלוויזיה כאשר שיחקה בעונתה השלישית של סדרת הנוער המצליחה "השמיניה" בערוץ הילדים לצופי HOT, בתפקיד דפי.
בשנת 2007 השתתפה ב"פסטיגל על הזמן" לצידם של תום אבני, עדי הימלבלוי, מאיה בוסקילה ואחרים. באותה שנה החלה לגלם את דבש ענר, תלמידה חדשה שמגיעה לתיכון אביבים בעונה הרביעית של סדרת הנוער "ראש גדול" בערוץ הילדים לצופי Yes לצד מיטל מיכאלי, אשר גילמה את אחותה התאומה קשת ענר. בנוסף החלה לשחק בסדרת הפשע המצליחה של HOT, "הבורר" שם גילמה את מאיה פלדמן, אחותו הלא ביולוגית של נדב אסולין (יהודה לוי).
בשנת 2009 החלה ללמוד לתואר ראשון בתיאטרון באוניברסיטת תל אביב אותו סיימה בהצטיינות ב-2012. כמו כן היא שבה לגלם את דמותה של דבש ענר בעונה החמישית של הסדרה "ראש גדול" בערוץ הילדים. באותה שנה גילמה את לואיסה במחזמר "זורו" לצידם של תום אבני, לירז צ'רכי, אושרי כהן ויעקב כהן. ושיחקה בתפקידי אורח בסדרות "מנדלבאום בלש פרטי" (ערוץ הילדים), ו"הפיג'מות במופע של דובל'ה" (HOT Games) ששתיהן ספין אוף של "הפיג'מות". באותה שנה פלדמן עוררה שערורייה כאשר הצטלמה לכתבה במגזין "7 לילות" של העיתון ידיעות אחרונות כשהיא ערומה בתוך אמבטיית ספגטי, והושעתה על כך למשך שבועיים מהנחיה בערוץ הילדים. בנוסף, השתתפה בסדרת הדוקו "יום בחיי" ב-HOT בידור ישראלי וחזרה לדבב את דמותה של טינקרבל בסרט "טינקרבל והאוצר האבוד".
בשנת 2011 שיחקה במחזמר "סימבה מלך הספארי" לצד טוביה צפיר ויהודה נהרי. בסוף שנה זו החלה לשחק בסדרה הפנטזיה "חצויה - הדבר האמיתי" אשר מהווה ספין אוף ל"חצויה". שיחקה לצד דביר בנדק בסרטה הקצר של עדי קוטנר "ברבי בלוז" אשר הוקרן בפסטיבל סאנדנס היוקרתי. וכן, השתתפה בתוכניות: "1 נגד 100" כאשר התמודדה מתוך 100 המשתתפים, בתוכנית הספיישל "Wipeout ישראל" בהנחיית טל ברמן ואביעד קיסוס, ובתוכנית הסאטירה "האיש הכי מטומטם בעולם" ששודרה בערוץ 2 בהגשת גיל קופטש.
בשנת 2012 החלה לשחק בסדרת הפשע "נויורק" בתפקיד טליה מאור לצד אושרי כהן, איתי תורג'מן ומגי אזרזר, שיצרו וכתבו שוקי בן-נעים, אלעד חן ואוהד זקבך ושודרה בחברת yes. והשתתפה באחד מן הפרקים בתוכנית המתיחות "סתאאאם!" בערוץ הילדים. ב-2012 שיחקה בהצגה "משומשים" בתיאטרון צוותא.
במהלך שנת 2013 עברה לעסוק בשירה, הוציאה שלושה סינגלים וערכה סיבוב הופעות בשם "הכל טוב – המופע". וכן, חזרה לשחק בעונה השנייה של "נויורק" בyes ובעונה השנייה של "בית ספר למכשפים" בלוגי, ושיחקה בתפקיד אורח של שרון שפריצר במיני-סדרה "אבודים באסיה" של yes.
בתחילת שנת 2014, במקביל לשידורי "מועדון החנונים", הנחתה תוכנית ראיונות עם כוכבי הסדרה בשם "אולפן החנונים" שממנו הופקו ארבעה פרקים. בקיץ 2014 החלה להנחות את התוכניות "להתעורר בכיף" ו"אולפן הילדים" בערוץ 20. בסוף אוגוסט 2014 החלה לשמש ככתבת בתוכנית הטלוויזיה "החפרנים", המשודרת בערוץ החינוכית, לצד דודו ארז, יובל סגל ורחלי רוטנר.
החל מאפריל 2015, היא השתתפה בתוכנית הבידור של רשת "מלחמת המינים". באותה שנה הצטרפה לתיאטרון הקאמרי, והחלה לשחק לצד עוז זהבי במחזמר "שיער" בתפקיד ג'יני.
בדצמבר 2016 החלה לשחק לצד דן שפירא במחזה "אויב הציבור" בתיאטרון הקאמרי, בבימויו של יונתן אסתרקין שגם תרגם את המחזה.
בשנת 2017 החל שידורה של הסדרה הקומית "נבסו" בערוץ 2, ברשת, בה היא משחקת בתפקיד ראשי. באותה שנה הנחתה יחד עם גיא זו-ארץ את התוכנית "מצעד 13" בערוץ 2 בזכיינית "רשת", אשר בה השניים סקרו את הרגעים המשמעותיים של הזכיינית במשך 24 שנות שידוריה, לרגל סיום שידורי ערוץ 2.
משנת 2018, מגישה את שעשועון הידע באפליקציית "קוויקס" יחד עם גל סרי וגל אמיתי.
בשנת 2019 שיחקה בסרט "מבצע שלאגר", והחלה לשחק לצד רבקה מיכאלי במחזה "הגלולה" בתיאטרון בית ליסין מאת רוני סיני ובבימויו של רועי שגב. כמו כן, החל משנת 2019 מחליפה את אלינור אהרון בהצגת הילדים עוץ לי גוץ לי.
בשנת 2021 השתתפה בתוכנית הסטירה ערוץ אפס בכאן 11 לצד איתי זבולון, אורי יניב, אלונה סער ורבים אחרים.
חיים אישיים
פלדמן נשואה לאסף לייבוביץ׳ ומתגוררת בתל אביב. ב-19 בינואר 2021 נולד בנם הבכור.
את (שיר)
אַתְּ הוא שיר שהקליט הזמר הישראלי ישי לוי. הוא יצא לאור בינואר 2012 כסינגל הראשון מאלבום האולפן "את". עמיר בניון כתב והלחין את השיר, וכן את רוב שירי האלבום, בהשראת סיפור חייו של לוי. השיר הוקדש לאשתו של לוי, איריס. בניון ליווה את השיר בזִמרת רקע, ויעקב למאי עיבד והפיק אותו.
השיר נבחר ל"שיר השנה" של אקו"ם.
ביקורת
אסף נבו ממאקו התייחס לשיר בביקורתו על האלבום:.
הצלחה
"אַתְּ" הוצג כמועמד למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־12 בינואר 2012, זכה להצלחה וצעד 13 שבועות, עד 10 במאי 2012. בשיאו הגיע השיר למקום השלישי (ב־1 במרץ 2012). במצעד השנתי לשנת תשע"ב של התחנה הוא דורג במקום ה־16. במצעד השנתי של גלגלצ ואתר וואלה! השיר דורג במקום ה־11.
דוראל גולן
דוראל גולן היא פסנתרנית, ילידת ישראל. נמנית עם הבולטים והמצטיינים בקרב הדור הצעיר של צמרת הפסנתרנים הישראלים אשר רכשו לעצמם מוניטין בינלאומיים.
מנגנת בקביעות על במות חשובות בישראל וברחבי העולם וזוכה לשבחי הביקורת.
גולן סיימה בהצטיינות יתרה את לימודי התואר הראשון והשני בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב בכיתתו של פרופ' אריה ורדי.
זכתה בקביעות במלגות של קרן התרבות אמריקה ישראל מאז 1992 וכן זכתה בפרסים ראשונים בתחרויות לאומיות ובינלאומיות רבות, בהן ברמן, מרסלה, רובין, כץ, קלרמונט ועוד.
ניגנה עם תזמורות רבות בישראל, לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, וכסולנית עם תזמורות תחת שרביטם של מנצחים ידועים ביותר מ-40 מדינות באסיה, אירופה, אמריקה הצפונית והדרומית, אפריקה והמזרח התיכון. בין היתר ניגנה עם הפילהרמונית בברלין, הקונצרטחבאו באמסטרדם, המוזיקפראיין בווינה, והבולשוי תיאטר במוסקבה.
הופיעה לצד אמנים נודעים כמו מרתה ארחריץ', דניאל בארנבוים, מאוריציו פוליני וולדימיר אשכנזי בפסטיבלים בינלאומיים מהחשובים בעולם, בהם פסטיבל גנט בבלגיה, פסטיבל הרוהר בגרמניה ופסטיבל גרגייב ברוטרדם, וכן הופיעה במשכן הכנסת ובבית הנשיא.
ניגנה והקליטה לתוכניות רדיו וטלוויזיה רבות ברחבי העולם.
החתונה בקנה
"החתונה בקנה" הוא כינויו של אירוע מחיי ישו המתואר בברית החדשה ב"בשורה על-פי יוחנן". הוא גם ידוע כאחד מן הנסים של ישו בשם "נס הפיכת המים ליין". על פי האמונה הנוצרית, השתתף ישו בחתונה רבת משתתפים ביישוב קנה שבגליל, שהוא, כפי הנראה, כפר כנא של ימינו, ואולי חורבת קנה צפונה משם. בחתונה ביצע ישו את הנס הראשון שלו ובו הפך מים ליין. מקום התרחשותו של הנס מונצח בשתי כנסיות סמוכות - כנסיית החתונה הפרנציסקנית וכנסייה יוונית אורתודוקסית.
על פי המסורת הנוצרית, "הכד מירושלים" הוא אחד משישה כלים שבהם מים הפכו ליין והוא נשמר בכנסייה בגליסיה.
תיאור האירוע
תיאור אירוע "החתונה בקנה" מתרחש לאחר טבילת ישו בידי יוחנן המטביל, גיוס כמה מתלמידיו של ישו ופגישתו עם נתנאל (המשוער להיות ברתולומאוס הקדוש), בה הוא מבטיח לו כי הוא עתיד לחזות בנסים גדולים. על פי המתואר בפרק השני של הבשורה על-פי יוחנן, מרים, ישו ותלמידיו משתתפים בחתונה רבת משתתפים בכפר קנה. לאחר שהיין בכדים אוזל, מבקש ישו כי יביאו לפניו שישה כדי מים, אותם הוא הופך באופן פלאי לכדי יין משובח. רב המסיבה מתרשם מאיכותו הגבוהה של היין ומשבח את בעל השמחה על כך שהגיש בסופה של מסיבת החתונה יין משובח עוד יותר מזה אשר הוגש בהתחלה.
פרשנות
יוחנן משתמש במונח היווני "semeion" לתיאור הנס ובמונח "ergon", שמשמעותו "עבודה", במקום להשתמש במונח המקובל - "dynamis", שמשמעותו "מעשה באמצעות כוח" (act of power).
יש לציין שהטקסט מתאר כי המים שהפך ישו ליין נאגרו בשישה כדי אבן, וכי דבר זה מתאים לנוהג היהודי הנובע מהלכות הטהרה. מיוחד בציון זה היא העובדה שבשלהי תקופת הבית השני (שלהי המאה הראשונה לפסה"נ ובמאה הראשונה לספירה), ורק בתקופה זו, היו בשימוש בידי היישוב היהודי בארץ ישראל, ביהודה ובגליל, כלי אבן, ובהם גם סוג של כלי גדול שניתן להניח כי כלים מסוגו שימשו בחתונה של קנה.
הסילמריליון
הסיפורים שבסילמריליון נכתבו במשך תקופה ארוכה. הסיפור המוקדם ביותר נכתב בשנת 1917 בזמן שטולקין, אז קצין בצבא הבריטי, אושפז בבית חולים צבאי במהלך מלחמת העולם הראשונה עקב קדחת השוחות.
טולקין הוסיף לכתוב עבור הסילמריליון גם אחרי שפורסמו "ההוביט" (1937) וספרי "שר הטבעות" (1954-1955). בעקבות ההצלחה הרבה לה זכה "ההוביט", המו"ל של טולקין ביקש ספר המשך וטולקין שלח לו טיוטה מוקדמת של הסילמריליון. עקב אי־הבנה המו"ל דחה את היצירה בלי לקרוא אותה עד הסוף, מתוך הנחה שטולקין עובד על יצירה ארוכה ומצופה אחרת; הפרק הראשון של מה שהוא תיאר כ"סיפור חדש על ההוביטים" לעתיד: שר הטבעות.
טולקין המשיך לערוך ולעדכן את הסיפורים עד מותו בשנת 1973. היות שהוא לא השלים את הספר עד אז, בנו כריסטופר אסף חומרים מיצירותיו הקודמות של אביו כדי להשלים את הספר. לעיתים היה אפילו צריך להמציא חומר חדש כדי למלא חללים ריקים כדי שלא ייגרם חוסר עקביות בתוכן ובעלילה. הסילמריליון היה במקור חמישה סיפורים נפרדים, אך הייתה זו משאלתו של טולקין שיפורסמו כספר אחד אחיד.
הספר תורגם לעברית על ידי עמנואל לוטם.
תוכן הסיפורים
הסילמריליון מכיל חמישה סיפורים:
השראה
הסילמריליון הושפע ממקורות רבים. ההשפעה מהמיתולוגיה היוונית ניכרת באופן שבו האי נומנור מזכיר את אטלנטיס, והוואלאר שואל תכונות רבות מהאלים האולימפיים. הוולאר, כמו האולימפיים, חיים בעולם, אך על הר גבוה, מופרד מבני תמותה; והמפגשים ביניהם הם לעיתים רחוקות בלבד. הוולאר מושפעים גם מהמיתולוגיה הנורדית, עם מאפיינים הדומים למגוון של האזירים, האלים של אסגרד. ת'ור, למשל, החזק ביותר מבין האלים מבחינה פיזית, ניתן לראות הן באולמו, שנלחם במפלצות של מלקור, והן בטולקס, ההשראה של הואלר. מנווה, ראש הוולאר, מפגין כמה קווי דמיון לאודין, "האב". טולקין אמר גם שהוא ראה בגנדלף "נודד אודיני".
השפעת הברית החדשה נראית בסכסוך בין מלקור לארו אילווטאר, מקבילה לקוטביות של לוציפר ואלוהים. יתרה מכך, בריאת ונפילתם של האלפים מקבילה לסיפור בראשית על בריאת האדם ונפילתו. כמו בכל יצירותיו של טולקין, "הסילמריליון" מאפשר מקום להיסטוריה נוצרית מאוחרת יותר.
ייתכן שטולקין הושפע מהקוסמולוגיה הנוצרית של ימי הביניים, במיוחד בתיאור בריאת היקום, ביטוי של מעין שיר ששר אלוהים איתו המלאכים משתלבים בהרמוניה. כתביו של אוגוסטינוס הקדוש על מוזיקה, כמו גם המסורת הענפה של ימי הביניים של ההרמוניה האלוהית - המוכרת לנו יותר כיום ברעיון "מוזיקת הספירות" - שימשו בסיס לספר הבריאה הזה.
חוקרי ספרות כמו דימיטרה פימי תיעדו את השפעתה של המיתולוגיה הקלטית בגלות האלפים, תוך שאלת אלמנטים מהמיתולוגיה האירית. ההשפעה הוולשית נראית בשפה האלווית סינדרין. טולקין כתב שהוא העניק לו "שפה לשונית מאוד דומה (אם כי לא זהה) בריטית-וולשית... כי נראה שהיא מתאימה לסוג ה'קלטי' למדי של אגדות וסיפורים".
ביקורות
על אף שכאשר הספר יצא הביקורות היו חיוביות, המוציא לאור התבטא כי הביקורות "אינם הוגנות" מאחר שהספר אכזב הרבה מהקוראים, שציפו שהסילמריליון יהיה פחות רציני ויכתב יחד עם הרגעים הקלילים שנכתבו ב"שר הטבעות" ובמיוחד ב"ההוביט". מגזין טיים התלונן ש"לא היה מסע אחד ושום חבורת גיבורים שהקורא יוכל להזדהות איתה". בנוסף, ביקורות אחרות כללו "שפה קשה לקריאה ושמות רבים קשים וקשים לזכור"
אולם כן נרשמו ביקורות חיוביות: במאמר משנת 2019, לה מונד, מגזין צרפתי, כינה את הסילמריליון "אבן הפינה של דמיונו של טולקין" ו"הספר של טולקין ששולט בכולם" מגזין אחר, קול הכפר, כתב שזו "יצירת מופת קשה אך בלתי ניתנת לערעור של הפנטזיה".
יום סדאן
יום סדאן או סדאנטאג (בגרמנית: Sedantag) היה יום זיכרון שנחגג בקיסרות הגרמנית מדי שנה ב-2 בספטמבר. יום זה נועד להנציח את זכרו של קרב סדאן שבו נחלה הקונפדרציה הצפון-גרמנית ניצחון מוחץ על הקיסרות הצרפתית השנייה. החג התבטל בעקבות פירוקה של הקיסרות הגרמנית לאחר מלחמת העולם הראשונה.
זמן קצר לאחר ייסודה של הקיסרות באולם המראות בארמון ורסאי כבר עתרו פוליטיקאים בפני וילהלם הראשון, קיסר גרמניה להכריז על יום חג לאומי לזכר המאורע. התאריך הפוטנציאלי היה 18 בינואר, יום הכרזת הקיסרות. עם זאת, ה-18 בינואר כבר היה יום בעל חשיבות רבה בעיני הפרוסים כיוון שבו הכריז על עצמו פרידריך הראשון כ"מלך פרוסיה" הראשון. תאריך נוסף שהוצע הוא 10 במאי, שבו הסתיימה סופית מלחמת צרפת–פרוסיה. עם זאת, הצעה זו לא התקבלה בברכה מצד המדינות הגרמניות הדרומיות - ממלכת בוואריה, הדוכסות הגדולה של באדן וממלכת וירטמברג, אשר העדיפו לבחור בתאריך לזכר קרב שבו גם הן לקחו חלק פעיל. כפשרה, הוצע ה-2 בספטמבר, אשר בו כאמור, נחלו מדינות גרמניה ניצחון משותף על הצרפתים. עם זאת, החג מאולם לא הוכרז רשמית, ונחגג דה פקטו. בשל כך, הוא לא נחגג בכל רחבי גרמניה, ואף זכה להתנגדות מצד גורמים קתוליים ופציפיסטים.
גם אופיו של היום מעולם לא הוגדר רשמית. במהלך היום הופיעו בדרך כלל שליטי המדינות כשהם לבושים במדים, ונערכו מצעדים צבאיים ותהלוכות של ותיקי מלחמה. המוני העם חגגו את היום באמצעות קישוט הרחובות, הבערת מדורות, ריקודים ושירת שירים פטריוטיים. פעמוני הכנסיות צלצלו, והכמרים היו נושאים דרשות מיוחדות והספדים לזכר קורבנות הקרב. בימי שלטונו של וילהלם השני, המצעדים הצבאיים נדחו לאוגוסט, כיוון שההכנות התנגשו עם חגיגות יום הולדתו שחל ב-27 בינואר.
חיל המודיעין
בראש החיל עומד קצין מודיעין ראשי (קמנ"ר), קצין בדרגת תת־אלוף המשמש כראש מטה אגף המודיעין וכפוף לראש אגף המודיעין.
יום החיל נקבע ל-5 ביוני מדי שנה, מועד פתיחתה של מלחמת ששת הימים שפרצה ב-5 ביוני 1967.
הקמנ"ר הנוכחי הוא תא"ל אבי קינן.
דרדוויל (סדרת טלוויזיה)
Marvel: דרדוויל (באנגלית: Marvel's Daredevil) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית המבוססת על חוברות הקומיקס "דרדוויל" מבית מארוול קומיקס. הסדרה הופקה על ידי חטיבת הטלוויזיה של מארוול בשילוב עם אולפני ABC ומופצת בידי שירות הזרמת המדיה נטפליקס כחלק מהיקום הקולנועי של מארוול. את הסדרה פיתח דרו גודארד, ואת תפקיד הגיבור הראשי מגלם צ'ארלי קוקס.
הסדרה היא הראשונה מבין מספר סדרות טלוויזיה שיובילו למיני סדרה על קבוצת "המגינים". יתר הסדרות כוללות את דמויותיהם של ג'סיקה ג'ונס, לוק קייג' ואיירון פיסט. הסדרה עלתה לראשונה לשידור ב-10 באפריל 2015. עונתה השנייה עלתה לשידור במרץ 2016. עונתה השלישית עלתה ב-19 באוקטובר 2018. ב-29 בנובמבר 2018, נטפליקס הודיעו שהם מבטלים את המשך הסדרה.
בישראל, הסדרה שודרה בנטפליקס עד להסרתה, יחד עם סדרות נוספות המתבססות על מארוול קומיקס בראשית מרץ 2022. זאת בעקבות פקיעת הסכם השידור של נטפליקס עם דיסני, בעלת זכויות היוצרים על הדמויות.
כיום הסדרה משודרת בישראל ובשאר העולם בדיסני+.
תקציר עלילה
מאט מורדוק הוא עורך דין עיוור בשעות היום, אשר משתמש ביתר חושיו המחודדים כדי להילחם בפשע בשעות הלילה בשכונת הלס קיצ'ן שבניו יורק. בילדותו, מאט נחשף לחומר כימי לאחר שהיה מעורב בתאונה עם משאית שהובילה חומר זה. כתוצאה מכך, מאט התעוור אך יתר חושיו התפתחו כדי לפצות על חיסרון זה. בצעירותו הוא התייתם מאביו, מתאגרף שנרצח על ידי מאפיונרים לאחר שקיבל תשלום למכור קרב, אך ניצח בו כי לא רצה לאכזב את בנו.
בבגרותו, מאט קיבל הכשרה מיוחדת מאמן לחימה עיוור בשם סטיק כדי להתגבר על מגבלותיו. בשנים שלאחר מכן הוא למד משפטים ולבסוף פתח יחד עם חברו פוגי משרד עורכי דין על טהרת הערכים של עזרה לזולת. עם זאת, בשל חוסר אמונו במערכת המשפט, מאט בחר ללבוש מסכה בלילות ולרדוף אחרי פושעים מקריים או כאלה שהוא לא הצליח להרשיע בבית המשפט. את עיקר מאבקו בפשע הוא מנהל בשכונה בה גדל, שנחשבת למקום בעייתי. במהלך מלחמתו בפשע, מאט מתוודע לקיומה של אימפריית פשע בניהולו של וילסון פיסק, המכונה קינגפין, שעורך עסקים עם המאפיה הרוסית והיאקוזה היפנית. ארגון נוסף שמאט נתקל בו במלחמתו בפשע הוא מסדר "היד" היפני, שמשתף פעולה עם וילסון פיסק ומהווה אתגר גדול במלחמה שמנהל מאט מורדוק נגד הפשע ברחובות ניו יורק.
עונה 1
לאחר אירועי הסרט "הנוקמים", ארגוני פשע רבים ניצלו את מצבה העגום של שכונת הלס קיצ'ן בניו-יורק. מאט מורדוק, עו"ד שגר בשכונה ובה גדל, עבר בילדותו תאונה שכתוצאה ממנה התעוור, אך חושיו האחרים התחדדו לרמה על-אנושית. הוא החליט לעטות מסכה ולהשתמש ביכולותיו.
עונה 2
בעקבות הופעתו של "המעניש", לוחם צדק הרוצח בברוטליות חברי כנופיות פשע במנהטן, מאט מרדוק מתמודד עם שאלות מוסריות לגבי פעילותו כדרדוויל. במקביל, אהובתו לשעבר אלקטרה נאצ'יוס חוזרת לחייו, וגוררת אותו למאבק נוסף בארגון "היד" המסתורי. עיסוקיו גורמים לו להזניח את חבריו פוגי נלסון וקארן פייג', מה שמעמיד בסימן שאלה את עתיד משרד עוה"ד והחברות ביניהם.
עונה 3
בעונה השלישית, לאחר שפיסק משתחרר מהכלא, מאט מרדוק, שנעדר כבר חודשים בעקבות אירועי המגינים, מופיע מחדש כאדם שבור פיזית ואמונית, הוא מחליט לנטוש את זהותו כעורך דין פלילי על מנת להיות דרדוויל במשרה מלאה. בעונה זו פיסק סוחט ומאיים על סוכני FBI לעבוד תחתיו, במיוחד הסוכן בנג'מין "דקס" פוינדקסטר בעל נטיות פסיכופתיות אשר מיומן בלהפוך כל חפץ שהוא לנשק קטלני, וריי נדים, איש משפחה במצוקה כלכלית.
תאריך שידור
בינואר 2015 שחררו מארוול פרומו המציג את לוגו הדמות, וחשף רשמית את תאריך שידור הפרק הראשון - 10 באפריל 2015, ובפברואר פורסם הטריילר הרשמי של הסדרה. ובפברואר 2016 פורסם הטריילר הרשמי לעונה השנייה בה בנוסף יופיעו גם דמויותיהם של המעניש ואלקטרה.
ב-10 באפריל 2015 עלו לנטפליקס כל 13 הפרקים של העונה הראשונה.
ב-18 במרץ 2016 עלו לנטפליקס גם כל 13 פרקי העונה השנייה.
פרסים והוקרה
הסדרה עצמה קיבלה מספר מועמדויות לפרסים, בהם פרס אמי, פרס גילדת שחקני המסך ופרסי אמפייר, ואף זכתה בפרס סאטורן בקטגוריית סדרת המדיה החדשה הטובה ביותר לשנת 2016.
המגנים
דרדוויל היא הראשונה בסדרת נטפליקס שהוזמנה, ואחריה ג'סיקה ג'ונס, לוק קייג' ואיירון פיסט, שהובילה למיני-סדרה המגנים. המיני סדרה מתרחשת בין עונה 2 לעונה 3 של דרדוויל ועוקבת אחרי התחברותם של כל גיבורי העל של סדרות מארוול בנטפיליקס- דרדוויל, ג'סיקה ג'ונס, לוק קייג' ואיירון פיסט אשר מתחברים יחד כדי להילחם בארגון המסתורי העתיק והמרושע "היד" בקרב על גורלה של העיר ניו יורק.
המעניש
בינואר 2016, לפני הופעת הבכורה של ג'ון ברנטל בתור הלוחם צדק החמוש פרנק קאסל/המעניש בעונה השנייה, נטפליקס הייתה ב"פיתוח מוקדם מאוד" של סדרת ספין-אוף בשם המעניש שתתמקד בדמותו של קאסל, וחיפשה מנהל סדרה. ב-2016, מארוול ונטפליקס הזמינו את המעניש, אישרו את מעורבותו של ברנטל ושמו את סטיב לייטפוט כראש הסדרה. הסדרה יצאה לאור בנובמבר 2017. דברה אן וול חזרה לתפקידה בתור קארן פייג' בסדרה.
ספיידרמן: אין דרך הביתה
בסרט מדצמבר 2021 הופיעה דמותו של מאט מורדוק בתפקיד אורח בתור עורך דין שמעניק ייעוץ לפיטר פארקר (ספיידרמן). בנוסף, ד'אונופריו שיחזר לראשונה את תפקידו כקינגפין בסדרת דיסני+ הוקאיי (2021).
שי האלק: עורכת דין בשירות החוק
הדמות הופיעה בחלק מפרקי הסדרה, ששודרה ב-2022.
דרדוויל: נולד מחדש
במרץ 2022, האתר Production Weekly כלל פרסום של אתחול מחדש של דרדוויל בדוח שלהם על פרויקטים עתידיים בפיתוח, כאשר קווין פייג'י וכריס גארי רשומים כמפיקים. הסדרה אושרה כנמצאת בפיתוח עבור דיסני+ בסוף מאי, כאשר מאט קורמן וכריס אורד צורפו ככותבים ראשיים ומפיקים בפועל. הסדרה, ששמה Daredevil: Born Again הוכרזה רשמית ביולי לעונה ראשונה של 18 פרקים, כאשר קוקס וד'אונופריו אושרו כחוזרים לתפקידם. הסדרה מתוכננת להקרנה ב-Disney+ בתחילת 2024.
כרכום דמשקאי
הקשר בין כרכום דמשקאי לכרכום השבכה וכרכום החרמון
כרכום דמשקאי הוא ככל הנראה תת-מין של כרכום השבכה. כרכום השבכה הוא מין קרוב מאוד לכרכום החרמון - שניהם בעלי פרחים זהים, אך סיבי הבצלים מבדילים בין מינים אלו. ברמת הגולן נמצאה אוכלוסיית מעבר בין כרכום השבכה לכרכום החרמון. התפוצה המקוטעת של כרכום החרמון וכרכום השבכה בישראל מרמזת על תקופה קרה ולחה יותר בעבר, ועל שינויי אקלים שיצרו קיטוע. הבידוד בעקבות הקיטוע הביא להתמיינות צורות שונות של המין. גם לכרכום החרמון ישנו תת-מין ארץ ישראלי (אנדמי לשומרון).
מבנה
הפרח סגול-ורוד, עם פסים בצבע סגול כהה, ומופרד ל-6 אונות עטיף שוות. חלקו התחתון צר ויוצא ישירות מן הקרקע, ואילו חלקו העליון נפוח או פרוש. לפרח 3 אבקנים ושחלה תחתית. המאבקים גבוהים מעמודי העלי וכפופים בקשת אל הצלקות, דבר המאפשר האבקה עצמית. עמוד העלי מתפצל ל-3 זרועות, וכל אחת מהם מתפצלת שוב לאונות רבות. הפרי מתפתח כשהוא טמון בקרקע, ועם הבשלתו מתארך עוקץ הפרי ומעלה אותו אל מעל לפני הקרקע. הפרי נפתח ב-3 קשוות ומכיל זרעים כדוריים רבים. רוחב עליו כ 2-3 מ״מ ולאורך מרכזם פס כסוף.
FXO
FXO הם ראשי תיבות באנגלית של Foreign Exchange Office. זהו התקן הממלא תפקיד של טלפון המתחבר לרשת הטלפון הציבורית (PSTN). בדומה לטלפון רגיל, הוא אחראי ליצירת חיווי on-hook ("שפופרת מונחת") ו־off-hook ("שפופרת מורמת").
דוגמאות להתקני FXO הם טלפונים אנלוגיים, מודמים (אנלוגיים, להבדיל ממודמי ADSL או מודמי כבלים) ופקסים. כמו כן ישנם כרטיסי FXO עבור מחשבים אשר מאפשרים לתוכנה להתחבר לרשת הטלפוניה. לדוגמה, התקן שמחבר שירות VoIP לרשת הטלפון.
מול התקן FXO נמצא התקן FXS, בדרך כלל של מרכזיית הטלפון.
כרומוזום Y
ביונקים, כרומוזום Y הוא כרומוזום מין, הקובע יחד עם כרומוזום X את מינו של הפרט. אצל היונקים הוא כולל את הגן SRY שהוא הגורם המעורר את התפתחות המיניות של הזכר וגנים נוספים המקודדים רק לתכונות הקשורות למערכת הרבייה ולהבדלים בין זכרים ונקבות.
כרומוזום ה-Y הוא הקטן שבכרומוזומים ומכיל גנים מעטים יחסית.
מספר חריג של כרומוזומי Y באדם
אדם אינו יכול להתקיים בלא כרומוזום X, אולם מספר לא שגרתי של כרומוזומי X או Y יוצר תסמונות קלות יחסית. דוגמאות נפוצות הן הטריזומיה XYY המכונה תסמונת XYY וגורמת להגברת סממנים גבריים וסיכויים גדולים יותר מהרגיל להפרעות נוירולוגיות קלות, והמונוזומיה X0 המכונה תסמונת טרנר הפוגמת בהתפתחות השלד וגורמת לעקרות.
אבולוציה
זכר הוא מי שגופו מייצר תאי זרע ואילו נקבה היא מי שגופה מייצר תאי ביצית. קיימות מגוון סיבות אבולוציוניות משוערות להתקצרותו ההדרגתית של כרומוזום ה-Y, העשויה להסתיים בהיעלמותו כליל.
ביומטריה מולקולרית של כרומוזום Y
רצף כרומוזום ה-Y אינו מופרע בשחלוף, אלא רק במוטציות, ומשום שמוטציות הן נדירות, רצף כרומוזום ה-Y עובר בשלמותו מאב לבן ומאפשר לערוך מעקב אחר שושלות זכריות במחקרים בגנטיקה אבולוציונית.
דרנו
דרנו (בהונגרית: Darnó) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
במקום קיימת כנסייה רפורמית שנבנתה בשנת 1824 במקום כנסיית העץ הקודמת.
יהודי דרנו
יהודים חיו בדרנו בתקופות זמן שונות. החל משנת 1885 הייתה כפופה לקהילת פהרגיארמט.
בשנת 1944 גורשו ונרצחו יהודי דרנו יחד עם שאר יהודי הונגריה בשואה.
זרעי קיץ
"זרעי קיץ" הוא האלבום המלא הרביעי של הזמר מאיר אריאל. האלבום יצא בשנת 1993, חמש שנים לאחר האלבום הקודם "ירוקות" (1988), ושלוש שנים לאחר המיני אלבום "עברנו את פרעה" (1990).
כל המילים והלחנים באלבום נכתבו על ידי אריאל פרט ללחני השירים "זרעי קיץ" ו"סתם אחד" אותם כתבו אריאל ושלום חנוך יחד. חנוך גם עיבד והפיק מוזיקלית את האלבום, ובהפקה לצד אריק קנלר השתתף גם בנו של אריאל שחר אריאל. הסגנון המוזיקלי של האלבום שונה מעט מקודמיו בכך שהוא ניחן במלודיות בלוזיות שלא נשמעו באלבומיו הקודמים של אריאל. למרות זאת, מאפייני היצירה הקבועים של אריאל – סגנון הפולק רוק והשפעותיו של בוב דילן – עדיין מלווים גם את האלבום הזה. אריאל אף כינה את עצמו בהופעה של שירי האלבום "בוב דילן הצ'כי".
עטיפת האלבום
את עטיפת האלבום ציירה שירז, בתו של אריאל, בעת לימודי עיצוב בחו"ל. מאיר ביקש ממנה שתיקח פלפל, תחצה אותו בחזית ומאחור, ותצייר דרכו את השמש. עטיפת האלבום עוררה סערה בארץ, כאשר אנשים התלוננו כי הציור של הפלפל על העטיפה, מזכיר וגינה.
הקונספט
האלבום ניתן להגדרה כאלבום קונספט. הוא רך ונעים מקודמיו, אולי כביטוי לתחושות החופש והאהבה העומדות במרכז האלבום. אותה רוח מתבטאת גם בשם האלבום ועטיפתו (ראו לעיל), וכן בשמות שירי האלבום – ששונו במסגרת איסוף השירים לאלבום כדי שיתאימו לרעיון המרכזי שלו. עם זאת, חוברת האלבום כוללת גם את רשימת השירים בשמותיהם המקוריים, יחד עם הערות והארות בנוגע לשינויי השמות:
With Love, Chér
With Love, Chér (בעברית: באהבה, ש'ר) הוא אלבום האולפן הרביעי של זמרת הפופ האמריקנית, שר. האלבום יצא לאור בנובמבר 1967, על ידי חברות התקליטים ליברטי רקורדס ואימפריאל רקורדס.
פרק זמן לאחר יציאתו הצליח האלבום להגיע אל המקום ה-47 במצעד הבילבורד 200.
מדרש שמואל
מדרש שמואל הוא מדרש אגדה המכיל שלושים ושניים פרקים המבוססים על ספר שמואל (עשרים וארבעה מהם מבוססים על סיפורי ספר שמואל א', ושמונה על סיפורי ספר שמואל ב'). נקרא גם אגדת שמואל, או אגדתא דשמואל.
עריכתו וזמן חיבורו
עריכתו מבוססת על המשנה, התוספתא ומדרשי הלכה, שעליהם הוסיף העורך ביאורים ופירושים משל עצמו. שיטה זו של תוספת ביאורים של העורך אינה מוכרת בעריכת מדרשים אחרים, מוקדמים או מאוחרים יותר. המקורות המצוטטים הם של האמוראים. ציטוט מהיצירה נמצא אצל רש"י מהמאה ה-11. רוב מאמריו של מדרש זה לקוטים ומבוססים על התלמוד הירושלמי, פסיקתא, תנחומא, מכילתא דרבי ישמעאל, ויקרא רבה, רות רבה, איכה רבה, קהלת רבה, אסתר רבה ושיר השירים רבה. יש בו מאמר אחד מתלמוד בבלי ממסכת ערובין (ס"ד, בפ"ב אות י').
אבי תנועת "חכמת ישראל", יום-טוב ליפמן צונץ, טען כי מסדר המדרש חי בזמן הגאונים. שלמה בובר סבר כי העורך חי בזמן קדום יותר, וזאת משום ששמות האמוראים הנזכרים במדרש הם שמות ארץ-ישראליים. על עריכה מאוחרת מעידים המבואות שמופיעים במדרש ואשר מנוסחים בנוסח שאינו אופייני לתקופה הקדומה.
הוצאתו בדפוס
החיבור ראה אור בדפוס בקושטא בשנת רע"ז. הוא נדפס שוב בשנת ה'ש"ו (1546) בדפוס ונציה ביחד עם מדרש שוחר טוב על תהילים. בדפוס פראג בשנת ה'שע"ג (1613) כתבו על השער מדרש שוחר טוב מדרש תהלים ומשלי רבתא עם מדרש שמואל רבתא. וכאשר נדפס המדרש בדפוס זאלקווע (ז'ובקבה) בשנת ה'תק"ס עם פירושו של יעקב בן נפתלי הירץ מבראדי, כתבו בטעות על השער מדרש שוחר טוב על שמואל. החיבור נדפס גם על ידי שלמה בובר בקרקוב בשנת 1843 ועל ידי מכון שכטר למדעי היהדות בעריכת ברכיהו ליפשיץ בשנת 2009.
אמריקן פאי: החתונה
אמריקן פאי: החתונה (באנגלית: American Wedding; ידוע גם כאמריקן פאי 3 או אמריקן פאי 3: החתונה, או בתרגום ישיר: חתונה אמריקאית) הוא הסרט השלישי בסדרת סרטי אמריקן פאי. הסרט נכתב על ידי אדם הרץ ובוים על ידי ג'סי דילן. עלילת הסרט מאחדת שוב את החברים מהסרט הראשון והשני, הפעם כדי לחגוג את חתונתם של ג'ים (ג'ייסון ביגס) ומישל (אליסון האניגן).
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-1 באוגוסט 2003 וגרף מעל מאתיים מיליון דולר, עם תקציב הפקה של כ-55 מיליון דולר. דמויות רבות מהסרטים הראשונים לא לקחו חלק בסרט, ביניהם אוז (כריס קליין), שרמן (כריס אוון), הת'ר (מינה סובארי), ויקי (טארה ריד), נדיה (שאנון אליזבת) וג'סיקה (נטשה ליון). מלבד הדמות של אוז שבמקור הופיעה בתסריט אך בעקבות בעיות עם לוח הזמנים הוצא ממנו, שאר הדמויות לא הופיעו בשל הקושי ליצור קווי עלילה מעניינים לכל הדמויות הראשיות.