cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סריג עקיפה
עקרון הפעולה
לאחר שאור מבצע אינטראקציה עם הסריג, האור, אשר עבר דיפרקציה, מורכב מסכום כלל התאבכויות מרכיבי הגל הנובעים מכל חריץ וחריץ בסריג. בכל נקודה במרחב המרחק מכל חריץ בסריג משתנה. מאחר שהמרחק משתנה תשתנה גם פאזת כל גל המגיע מאחד מחריצי הסריג, כך שבנק' כללית במרחב בה יתבצע חיבור או חיסור, התאבכות בונה או הורסת, של הגלים המגיעים מחריצים שונים כתלות בפאזה. כאשר הפרש הדרכים לנק' כללית של שני חריצים סמוכים שווה לחצי אורך גל, דהיינו, הגלים אינם בפאזה אחד עם השני ותתבצע התאבכות הורסת, הגלים יבטלו אחד את השני כך שנקבל נקודה בעלת עוצמת אור מינימלית. לחלופין, בנקודה בה הפרש הדרכים הוא \lambda, נקבל התאבכות בונה, כאשר הנקודה בעלת עצמת אור מקסימלית. מעיקרון זה נקבל את משוואת הסריג במקרה של זווית פגיעה ניצבת למשטח:
כאשר \theta_m היא הזווית בין הקרן שעברה דיפרקציה לבין הנורמל לסריג, ו–d הוא המרחק בין מרכזי שני חריצים סמוכים, m הוא מספר שלם המייצג את סדר הדיפרקציה.
כאמור, עבור פגיעת אור נורמלית – בניצב לסריג, נקבל נקודות עצמה מקסימליות עבור \theta_m המקיימות -, אך ניתן להרחיב את הכלל למקרה בו הגל פוגע בסריג בזווית כללית \theta_i, ונקבל את הקשר , כלומר.
לכל m עבורו יש פתרון למשוואה תתאים זווית בה נקבל התאבכות בונה ולכן פיזור (ראה איור 2 ואיור 4, כאשר הראשון עם הזוויות המתאימות ל- m= 1, 0, -1 והשני עם הזוויות המתאימות ל-2-, m=2, 1, 0, -1).
אם אלומת אור המורכבת ממספר אורכי גל פוגעת בסריג, כמו מנורת הכספית בתמונה או אור שמש, אזי האור נשבר כך שלכל אורך גל יהיה פיזור נפרדה מתאים למשוואת הסריג.
ביטוי מתמטי לסריג ולשדה רחוק ממנו
כאשר c_n הם מקדמי טור פורייה:
על ידי שיקולים באופטיקת פורייה ניתן לנתח את השדה בכל נקודה – ובפרט בשדה הרחוק. התנאי לשדה הרחוק הוא כאשר מתקיים. את השדה הרחוק ננתח באמצעות קירוב פראונהופר – (ראה עקיפת פראונהופר – פירוט על תנאי לשדה רחוק וחישוב השדה הרחוק לאחר מפתח סופי). נעזר בהתמרת פורייה של המכפלה (ע"פ משפט הקונבולוציה):
בהינתן שהתמרת הפורייה של כל פונקציה בנפרד:
כאשר.
כאשר C הוא קבוע שמוגדר להיות:
הערה: עבור פגיעה לא ניצבת (פגיעה בזווית)
תחילה נתאר את השדה לאחר הפגיעה בסריג. הגל המישורי הפוגע מתואר ע"י:
ולכן השדה החשמלי מיד לאחר הפגיעה בסריג הדיפרקציה הוא:
תכונות הסריג (בפרט בשדה הרחוק)
מתוך הביטוי של השדה הרחוק מהסריג לאחר פגיע של השדה בעל אמפליטודה אחידה שפגע בסריג בכיוון הניצב לו:
מתוארת דיאגרמה של העוצמה כפונקציה של ציר התמונה למרחק מהסריג. ניתן לראות את סדרי הדיפרקציה השונים, כאשר כל סדר דיפרקציה הוא מהצורה SINC עקב המפתח המלבני, והמרחקים בין הפיקים (העוצמה המקסימלית של כתמי האור) נקבע על ידי אורך המחזור של הסריג (זאת ע"פ הפיתוח המתמטי)
סדר דיפרקציה
ניתן לראות באיור 6 את סדר 0 שהוא צבע לבן שמכיל את כל הספקטרום, ובנוסף בסדרים האחרים המרחק מסדר 0 תלוי גם באורך הגל - וזאת מאחר שמשתמשים באור פוליכרומטי (המורכב ממספר אורכי גל שונים). כפי שניתן לראות באיור 6, במרכז מתקבל אור לבן ובסדרים הנוספים רואים את תופעה זו, כאשר המרחק מהמרכז תלוי במרחק המסך, אורך המחזור של הסריג ובאורך הגל.
נכפה על האור תנאי שפה מחזורי (פאזה ואמפליטודה), ומתקבל סכום בדיד של גלים מישוריים, כאשר כל גל הוא תלוי בסדר הדיפרקציה n. דבר זה גורם למרחקים בין כתמי אור שונים בשדה הרחוק.
המרחק הזוויתי בין סדרי הדיפרקציה
כלומר המרחק בין כל סדר דיפרקציה הוא:.
לפי קירוב לזוויות קטנות נקבל כי. לכן נקבל שהמרחק הזוויתי הוא בקירוב המרחק בין סדר הדיפרקציה מהמרכז ביחס למרחק z מהסריג.
הערה: נתייחס לתוצאה זו למשוואת הסריג שראינו בתחילת הערך. קיבלנו שמשוואת הסריג עבור פגיעה בניצב לסריג:.
ואכן, לאחר חלוקה ב-d, ניתן לראות כי מתקבל שזווית הדיפרקציה תלויה באורך הגל ביחס למחזור הסריג (או המרחק בין החריצים).
הערה: עבור פגיעה לא ניצבת
תחילה נתאר את השדה לאחר הפגיעה בסריג. הגל המישורי הפוגע מתואר ע"י:
ולכן השדה החשמלי מיד לאחר הפגיעה בסריג הדיפרקציה הוא:
בנוסף, מתקיים. לכן נקבל את המשוואה הבאה:
, וממנה נקבל כי:
.
הערה: נתייחס לתוצאה זו למשוואת הסריג שראינו בתחילת הערך. קיבלנו שמשוואת הסריג עבור פגיעה בניצב לסריג:. ואכן, לאחר חלוקה ב-d, ניתן לראות כי מתקבל שזווית הדיפרקציה תלויה באורך הגל ביחס למחזור הסריג (או המרחק בין החריצים) ובזווית הפגיעה.
הרוחב הזוויתי של כל סדר דיפרקציה
הרוחב הזוויתי נקבע ע"פ גודל המפתח. ככל שהמפתח גדול יותר נקבל נקודת אור ממוקדת יותר, ולכן עצם היותו של המפתח סופי, נקבל כתם בעל רוחב מסוים. הרוחב תלוי בהתאפסות הראשונה של הפונקציה, ולכן נקבל כי הרוחב של כל סדר דיפרקציה הוא:.
ולכן הרוחב הזוויתי של כל סדר דיפרקציה הוא:.
העוצמה היחסית בין סדרי הדיפרקציה ויעילות הסדר
, ומתוך הגדרת ההספק נקבל כי.
דיספרסיה של הסריג
הדיספרסיה של הסריג מוגדרת להיות, כאשר הזווית היא זווית השבירה של האור יחסית לציר האופטי (סדר 0).
עבור הדוגמה הקודם למשל, אם המרחק הזוויתי הוא, אז נקבל כי הדיספרסיה של הסריג היא:.
כושר ההפרדה של הסריג (resolving power)
כושר ההפרדה הספקטרלי של סריג מוגדר כ-, כאשר, , ובשדה הרחוק האפס הראשון של סדר הדיפרקציה של אורך גל מסוים הוא בדיוק במקום שבו סדר הדיפרקציה של אורך גל אחר במקסימום.
עבור מפתח ברוחב 2A, ומחזור הסריג הוא \Lambda, ונגדיר את מספר המחזורים:.
ולאחר פיתוח, נקבל שכושר ההפרדה הוא:
.
סריג עקיפה כמנסרה
בתת נושא זה נראה כיצד ניתן ליצור סריג המתנהג כמנסרה (פריזמה) (כפי שניתן לראות באיור 8).
פריזמה, ראה מנסרה (אופטיקה), היא רכיב אופטי המשמש לשבירת והחזרת קרני אור ולעיתים גם לפירוק האור לספקטרום אורכי הגל השונים שלו. נבחין כי המנסרה שולחת את קרני האור בהטייה מסוימת ביחס לזווית הפגיעה (כפי שמשורטט באיור 7), כאשר השינוי בזווית נובע מהחומר (מקדם השבירה), אורך הגל של האור והצורה הגאומטרית. המנסרה (מנסרה משלושת – כדוגמה), גורמת להטייה בזווית, כפי שניתן לראות.
ניתן לאפיין את המנסרה כאשר הקרן שהולכת בכיוון זווית ההטייה (באזור 2) הוא הסדר היחיד של הרכיב. אמנם יש התפצלות של האור לפי אורך הגל, אבל כל אורכי הגל סביב זווית זו. בהשוואה לסריג עקיפה, ניתן להבחין כי ניתן לבנות את הסריג בצורה כזו שרק סדר 1 קיים ושאר הסדרים התאפסו.
כלומר אם נחזור לטור פורייה שמייצג את הסריג, נרצה שהמקדם עבור n=1 יהיה שווה ל-1, וכל השאר 0. כלומר נבנה סריג עקיפה כך שפונקציית הסריג היא איבר יחיד מטור פורייה: .
נבחין כי הפאזה ליניארית ב-\xi והערכים הם מ-0 עד 2\pi במחזוריות של \Lambda. כלומר צבירת הפאזה כפונקציה של המקום נראית כך:
עבור משולש מסוים ניתן לחשב את הפאזה שהשדה צובר – כלומר את עומק הסריג, כאשר n_{bk} (מקדם השבירה של החומר):
. ניתן לראות הסבר גרפי באיור 9.
על-מנת שהסריג יתנהג כמנסרה (סדר 1 בלבד, כפי שניתן לראות באיור 8), נשווה בין הפאזה הנצברת לפאזה של סדר 1 (ללא התרומה של הפאזה הקבועה):
ולכן, כדי לקבל סריג עם סדר 1 בלבד, נתכנן את המשולש כצבירת פאזה ליניארית, כך ש:
,
מאפנן אקוסטו-אופטי
מאפנן אקוסטו-אופטי הוא מאפנן חד-ממדי. עקרון הפעולה הוא שיוצרים גל אקוסטי בתוך גביש שקוף. במקומות שבהם הגל עובר הוא יוצר שינוי קל של מקדם השבירה - וזה האיפנון. לכן אם נשדר גל אקוסטי בתדר f_c הוא יתקדם בגביש ויצור הפרעה מחזורית בתדר מרחבי.
מניחים v(t) הוא בתדר f_c של RF. המהירות של גל האקוסטי היא v, ולכן נוצר ההפרעה הסינוסית בתדר מרחבי, בעל מחזור של:. אם עובדים בתדר בסדר גודל של MHz, אז נקבל סריג מרווח יחסית, ונקבל זווית דיפרקציה של:. נבחין כי כל סדר מקבל הסחת דופלר (ראה אפקט דופלר) לפי m, נקבל:
עבור תדר מרחבי יחסית נמוך, נתייחס לסריג כאל סריג דק - ולכן זו דפרקציית Raman-Nath (איור 9).
אך כאשר התדר המרחבי גבוהה (סדר גודל של MHz או GHz) אז המרחק בין ההפרעות קטן מאוד ביחס לעובי הכביש – ונקבל במקרה זה את אפקט Bragg, שבו מתקבל סדר 0 ועוד סדר נוסף שהוא דומיננטי (איור 9). באפקט Bragg מקבלים שזווית הדיפרקציה היא פעמיים את זווית הפגיעה ומתקיים:
ייצור
במקור, היה ניתן לייצר סריגים ברזולוציה גבוהה, אך ורק על ידי מנועים מיוחדים שיצירתם הייתה מלאכה לא מבוטלת. ב־1899 עיצב הנרי יוסף גרייסון מכונה המייצרת סריגי עקיפה ברזולוציה של 120,000 קווים לאינץ'. מאוחר יותר ניתן היה לייצר סריגים תבנית התאבכות הולוגרפית. לסריגים הולוגרפיים חריצים סינוסואידליים השימושיים מאוד במונוכרומטורים. שיטה נוספת לייצור סריג עקיפה הנקרא - (volume phase holography diffraction gratings (VPH היא על ידי ג'ל הרגיש לאור, אותו ניתן להאיר בתבנית התאבכות הולוגרפית וע"י כך לאפנן באופן מחזורי את מקדם השבירה של הג'ל, וכל זאת ללא חריצים פיזיים, כך שניתן להתגבר על אפקטים לא רצויים של פיזור אור מהמשטח, הנפוצים בקרב סריגים מסוגים אחרים. לסריגים מסוג זה בדר"כ ישנה נצילות גבוהה יותר וניתן לשלב תבניות מסובכות יותר בסריג בודד.
כיום ישנו שימוש בטכנולוגיות מוליכים למחצה על מנת לאכל סריגים בעלי תבניות התאבכות הולוגרפיות בחומרים עמידים כגון סיליקון מותך. בדרך זו ניתן לשלב בין טכנולוגיות הייצור של המוליכים למחצה, הזולות והמתאימות לייצור המוני, לבין יתרונות השימוש בטכנולוגית הולוגרפיה בסריגים.
טכנולוגית ייצור חדשה נוספת היא (digital planar holography (DPH. סריגים מסוג זה מיוצרים על ידי מחשב, ולהם מספר יתרונות, בין היתר בגמישות של ניתוב האור.
מימוש סריג על ידי אופטיקה בינארית
ניתן ליצור רכיבים שמאפננים אור על ידי שימוש באופטיקה דפרקטית. גישה אחרת שקושה בשיטת היצור שהפכה לפופולרית היא – אופטיקה בינארית.
מושג זה מציין בניית אלמנטים דפרקטיים מרובה רמות פאזה תוך שימוש במסכות בינאריות בלבד. נניח שאנו מעוניינים בצבירת פאזה מסוימת, ניתן לקבוע את הסחת הפאזה על ידי סט מערכי של רמות - 2N (יש 2 בחזקת N מסכות) רמות דסקרטיות. תהליך היצור הומצאה בארצות הברית. ברגע שהיא יצאה אל הפועל היא שימוש באלמנטים אופטיים דיפרקטיביים (המשתמשים באפקט הדיפרקציה). השיטה זולה מאוד וקל לשכפל רכיבים בדרך זו. ניתן לראות את שיטת הבנייה באיור 11.
עבור N=3 מתקבל 8 מדרגות, כפי שניתן לראות בתמונה הבאה:
לאחר פיתוח מתמטי לפונקציית הסריג תוך שימוש באופטיקת פורייה, ניתן לקבל את הביטוי ליעילות הדיפרקציה בסדר הרלוונטי, q:
נרצה שיתקבל כמה שיותר ערך שקרוב ל-, מתקבל במצב זה:
ולכן, המסקנה הנובעת היא, אם N מספר מספיק גדול אז מתקבל שעבור q ששונה מ-1, היעילות היא 0, ועבור q ששווה ל-1 היעילות היא 1. ולכן, למעשה קיבלנו שהאנרגיה נמצאת בסדר 1 כפי שציפינו במימוש שן מסור.
שימוש המסננים החוסמים
לעיתים רק אורך גל אחד רצוי ואת שאר אורכי הגל המתאימים למשוואה נרצה לחסום. נשתמש במסננים חוסמים בכניסה למונוכרומטור אשר נקבעים על ידי הספקטרום הנכנס וגלאי הרגישות.
סריגי עקיפה מרכיבים אלקטרוניים
רכיבים אלקטרוניים מסוימים מכילים דפוסים ותבניות מסוימות, כך שבפועל יש להם מאפיינים של סריג עקיפה. לדוגמה, ניתן לנתק את חיישן ה - CCD של מצלמות או פלאפונים ניידים ולהאירם במצביע לייזר וע"י תבנית ההתאבכות שנוצרת ניתן לנתח את הצורה המרחבית הפיזית של מבנה החיישן. ניתן לבצע זאת עבור רכיבים אלקטרוניים נוספים, כגון, צגי LCD ו – LED וצגי פלאפונים חכמים. מאחר שרכיבים אלו בדרך כלל מוגנים אך ורק על ידי שכבת זכוכית או פלסטיק שקופה, ניתן לבצע ניסוי זה מבלי לפגוע במכשיר עצמו. אם אין צורך בניתוח מדויק של המבנה המרחבי של הרכיב ניתן להאירו גם בפנס רגיל לקבלת תבנית התאבכות.
משמר הגבול האוקראיני
השירות הוקם ב-1991 תחת השם "משמרות הגבול הממלכתיים של אוקראינה", שהפכו לשירות ממלכתי הכפוף לשירות הביטחון של אוקראינה. מייסד משמר הגבול של אוקראינה העצמאית הוא ו.א. גובנקו.
משמר החופים האוקראיני
משמר החופים האוקראיני, הנושא רשמית את השם "האבטחה הימית" (Морська охорона) אחראי להגנת 1,355 הקילומטרים של הגבולות הימיים מתוך 7,000 הקילומטרים של כלל הגבולות.
מחלקת התעופה (Авіація)
תעופת משמר הגבול היא אחת הזרועות היעילות ביותר בארגון ומכילה שתי טייסות אוויר הפרוסות באודסה וחרקוב. ישנן גם שתי יחידות אוויריות באודסה וקייב (בעבר, היחידה האווירית באודסה התמקמה בסימפרופול).
בקוטובסק ישנה יחידות מסוקים (בעבר הייתה יחידת מסוקים גם בלוהנסק). המחלקה מצוידת במטוסי אנטונוב אוקראיניים ומסוקי מיל רוסיים.
מחלקת המודיעין של משמר הגבול
מחלקת המודיעין של מג"ב האוקראיני (Прикордонна розвідка) אחראית לאיסוף מודיעין חיוני על הברחות מתוכננות למדינה ופועלת ליידע את הגופים הרלוונטיים במטרה למנוע כל הברחה אפשרית בקנה מידה גדול לאוקראינה.
קבוצת ארמיות ויסלה
קבוצת ארמיות ויסלה (בגרמנית: Heeresgruppe Weichsel), הייתה קבוצת ארמיות בוורמאכט שהוקמה בינואר 1945, במטרה להגן על אזור ברלין מכוחות הצבא האדום שהתקדמו מכיוון נהר הויסלה.
קבוצת הארמיות כללה בשיאה כ-500,000 חיילים בשתי ארמיות חיל רגלים וארמיית פאנצר, שהופרדו מקבוצת ארמיות מרכז. מפקדה הראשון מינואר 1945 היה מפקד האס אס היינריך הימלר, ומחליפו ב-20 במרץ 1945 היה גוטהרד היינריצי. קבוצת הארמיות לחמה במבצע מפנה השמש, ולאחר מכן בקרב על ברלין עד לכניעת גרמניה הנאצית, ב-8 במאי 1945.
פרדוקס ההצבעה
פרדוקס ההצבעה או פרדוקס קונדורסה (בצרפתית Paradoxe de Condorcet) הוא מצב שהובחן לראשונה על ידי המרקיז דה קונדורסה בסוף המאה ה-18, בו העדפות קבוצתיות עשויות להיות מעגליות (לא טרנזיטיביות), אף אם ההעדפות של כל פרט מן המצביעים אינן מעגליות.
לדוגמה נניח בחירות בהן שלושה מועמדים, B, A ו-C ושלושה מצביעים שהעדפותיהם הן:
אם נבחר את C ניתן לטעון שיש לבחור את B במקומו, מכיוון ששני מצביעים (1 ו-2) מעדיפים את B על פני C ואילו רק מועמד 1 (3) מעדיף את C על פני B. כפי שניתן לראות, מטעמי סימטריה, לא ניתן לבחור מועמד מבלי שלשניים מבין שלושת המצביעים יהיה מועמד משותף עדיף על פניו.
שיטות קונדורסה
כאשר משתמשים בשיטה העונה לתבחין קונדורסה לקביעת מנצח בבחירות, קיומו של פרדוקס הצבעה בתוצאות מצביע על כך שלא קיים בבחירות מועמד קונדורסה (או מנצח קונדורסה). שיטות קונדורסה שונות נבדלות באופן בו הן פותרות את אי-הבהירות הנוצרת בהצבעה.
לדוגמה המובאת כאן לא קיים פתרון הוגן ודֶּטֶרְמִינִיסְטִי מכיוון שכל אחד מהמועמדים נמצא במצב סימטרי לחלוטין לכל אחד מהמועמדים האחרים.
ע'ויר אבו שושה
ע'ויר אבו שושה (בערבית: غوير ابو شوشة) היה כפר ערבי, אשר שכן בקרבת קיבוץ גינוסר, כ-8 ק"מ צפונית לטבריה.
שם ומיקום
הכפר נקרא על שמו של קדוש מוסלמי (אבו שושה, פירושו בעל הבלורית הפרועה) והוא שכן בחלקו התחתון של נחל צלמון, בראש גבעה קטנה שהשקיפה לעבר הכנרת, שני ק"מ ממערב לאגם ושמונה ק"מ מצפון לטבריה. מי מעיינות הנחל, בעיקר מעין עין רביד, (עין א-רובדייה בערבית) שימשו גם להפעלת טחנות קמח שעמדו בכפר.
היסטוריה
השרידים הארכאולוגים במקום מותארכים לתקופה הצלבנית ול. הכפר היה שלוחה של היישוב הפורח בבקעת גינוסר (העיר מגדלא וסביבתה), שהיה מרכז משגשג של תעשיית הסוכר בתקופות הצלבנית והממלוכית, הודות לשפע המים והתנאים האקלימיים שהתאימו לגידול קנה הסוכר.
עם זאת אחר כך ניטש היישוב. בשנת 1838 מצא אדוארד רובינסון במקום שרידי בתי מגורים, הבנויים מאבנים וולקניות מחוספסות, שחלקן עדיין שימשו כמחסנים על ידי תושבי בקעת גינוסר. הוא גם דיווח כי במקום מבנה מקאם עם כיפה לבנה. בשנת 1851 לערך תיאר פליסיאן דה סוסי את הכפר כהרוס. בשנת 1875 ביקר ויקטור גרן בכפר וציין את המקאם לאבו שושה.
בשנת 1881, בסקר הקרן לחקר ארץ ישראל דווח כי הכפר מיושב על ידי 20 מוסלמים, בו בתי מגורים בנויים מבזלת, הממוקמים סביב טחנת קמח.
הכפר מוזכר בספרו של חובב ציון שמעון ברמן "מסעות שמעון" משנות ה-70 של המאה ה-19, לאחר שביקר במקום וביקש לרכוש אדמה להקמת מושבה יהודית. תושבי הכפר היו אריסים שעיבדו את קרקעות בקעת גינוסר עבור בעלי הקרקע, חלקם היו בדואים. חלק מהאדמות נמכרו לחברה להתיישבות יהודית פיק"א שמסרה את האדמות ב-1937 להקמת קיבוץ גינוסר. ב-24 באוקטובר 1939, עקב סגסוך על מי המעיינות באזור תקפו קבוצה של עשרה מאנשי גינוסר את הכפר אבו שושה, בה נפגעו שני תושבים. הבריטים פתחו בחקירה, חברי הקבוצה הועמדו למשפט ונדונו לתקופת מאסר שבין 3 ל-7 שנים.
בזמן המרד הערבי הגדול, בספטמבר 1938, ערך הצבא הבריטי פשיטה על הכפר ועצרו 92 תושבים.
על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל מספר התושבים המשוער היה 1,240 תושבים, יחד עם שער כפרי בקעת גינוסר שאדמותים השתרעו על 12,098 דונם.
במלחמת העצמאות, בינואר 1948 ערכה "ההגנה" פעולת תגמול בכפר ופוצצו מספר בתים. בעקבות נפילת טבריה באפריל 1948 שעוררה בהלה בקרב תושבי הכפרים באזור הכנרת, נמלטו גם תושבי הכפר קבוצת פליטים מן הכפר נמלטה בסוף אפריל לכפר ראמה.
מהכפר נותר מבנה מקאם ("קבר ש'ייח") ושרידי טחנות קמח.
קופרה
הכנת הקופרה - הסרת הקליפה, פיצוח האגוז והייבוש - מתבצעת בסמוך למטעים. עם השנים קמו מטעים גדולים אליהם צמודות מערכות יצור משולבות, אולם איסוף הקופרה מתבצע באותו אופן כבעבר - סוחרים שעוברים מאי לאי ומנמל לנמל באוקיינוס השקט.
1935 בברית המועצות
1935 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-18 למהפכת אוקטובר.
הנהגה
מעשית, יוסיף סטלין בתפקיד המזכיר של המפלגה הבולשביקית מרכז בידיו את השלטון במדינה.
יוסי, המרגל המתחרט
יוסי, המרגל המתחרט (בספרדית: Iosi, el espía arrepentido) היא סדרת טלוויזיה מבית פריים וידאו שהופקה בשיתוף פעולה בין אורוגוואי לארגנטינה. הסדרה מבוססת על הספר "יוסי, המרגל המתחרט: וידויו של שוטר פדרלי שחדר לקהילה היהודית" (Iosi, el espía arrepentido: la confesión del policía federal infiltrado en la comunidad judía) מאת מרים לוין והוראציו לוצקי, המגולל את סיפורו האמיתי של סוכן המשטרה הפדרלית הידוע רק בשם יוסי וריגל בארגונים היהודיים בארגנטינה בשנים 1986 עד 2000.
הסדרה נוצרה על ידי דניאל בורמן עבור אמזון פריים וידאו. עלילת הסדרה מגוללת את סיפורו של מרגל מטעם המשטרה הפדרלית שנשלח לחדור לקהילה היהודית ולאסוף מודיעין שככל הנראה שימש לביצוע מתקפות הטרור על השגרירות הישראלית בבואנוס איירס ב-1992 ובניין AMIA ב-1994. בסדרה מככבים נטליה אוריירו, גוסטבו בסאני, אלחנדרו עבדה, קרלה קבדו, מינרווה קאסרו, חואן ליארדו, מרקו אנטוניו קאפוני, דניאל קוזניצקה ומתיאס מאייר.
העונה הראשונה עלתה ב-29 באפריל 2022. צילומי העונה השנייה החלו במאי 2022.
עלילה
חוסה פרז הוא סוכן ביון צעיר במשטרה הפדרלית הארגנטינאית שהממונים עליו, בעיצומה של התקופה הדמוקרטית, משנת 1985 שולחים אותו לחדור לקהילה היהודית בארגנטינה לתקופה של שנים כיהודי בשם יוסי פרס, על מנת לאסוף מודיעין אודות תוכנית אנדיניה, אלא שמידע זה שימש בהמשך לביצוע מתקפות הטרור על השגרירות הישראלית ב-1992 ועל בניין הקהילה היהודית שנתיים לאחר מכן, בפיגועים שהביאו למותם של 107 איש. עם הזמן, יוסי מוצא עצמו נרדף על ידי שירותי הביון וממשלת ארגנטינה, בשל כוונתו לחשוף את מעורבות הממשל בפיגועים.
הפקה
בפברואר 2017 דווח שחברת ההפקות הארגנטינאית Oficina Burman של הבמאי דניאל בורמן תשתף פעולה עם חברת Mediapro מאורוגוואי להפקת כמה פרויקטים, כולל עיבוד לספר "יוסי, המרגל המתחרט: וידויו של שוטר פדרלי שחדר לקהילה היהודית", המספר כיצד מרגל מהמשטרה הפדרלית הארגנטינאית ריגל עבור הממשלה בתוך ארגוני הקהילה היהודית וחשף מידע חיוני עבור מי שיתכננו לאחר מכן את הפיגועים בשגרירות הישראלית ובבית הקהילה היהודית, שהיה הפיגוע החמור בהיסטוריה של ארגנטינה.
בינואר 2020 דניאל בורמן וסבסטיאן בורנשטיין נשכרו כיוצרים לסדרה, שעונתה הראשונה כוללת 8 פרקים באורך שעה. הצילומים החלו במונטווידאו בינואר 2021 ונערכו במספר מיקומים בדרום המדינה, כמו לה פאס ולוס קריוס. צילומי העונה השנייה באורוגוואי יצאו לדרך במאי 2022.
ממליגה
ממליגה (, באיטלקית: Polenta - פולנטה, בגיאורגית: ღომი - ר'וֹמי) היא מאכל רומני נפוץ העשוי מקמח תירס. הממליגה היא אחד מהמאכלים הנפוצים ברומניה, בעבר שימש מאכל זה בעיקר כתחליף ללחם אצל העניים, אך במשך הזמן נעשה מאכל זה למאכל עממי, המוגש אף במסעדות היוקרה ברומניה.
הכנת הממליגה
באופן מסורתי מכינים את הממליגה על ידי הרתחת מים בסיר העשוי מיציקת ברזל (ברומנית: ceaun). לתוך המים מוסיפים קמח תירס ומלח בישול. כאשר המאכל מוגש כתחליף ללחם (בסגנון האיכרים) את הממליגה הרומנית מכינים סמיכה הרבה יותר מאשר את הגרסה האיטלקית שלה, והיא מבושלת עד דרגת סמיכות בה ניתן לחתוך ממנה חתיכות, כבלחם. החיתוך באופן המסורתי לא נעשה על ידי סכין אלא על ידי חוט חזק המוחזק משני צדדיו ומועבר מעל החלק אותו רוצים לפרוס. כאשר הממליגה מבושלת למטרות אחרות היא מוגשת בצורה יותר דלילה.
הממליגה מוגשת בדרך כלל עם תוספת של גבינה מלוחה מסוג ברינזה (רומנית: brânză) או בורדוף ושמנת חמוצה או יוגורט לצידה. לפעמים מגישים אותה כשהיא מעוכה בקערה עם חלב חם. לעיתים הממליגה מבושלת בחלב במקום מים.
מאכל רומני פופולרי אחר, המבוסס על ממליגה, נקרא בולז (bulz). הוא עשוי מכדורי ממליגה ממולאים בגבינה וחמאה אפויים בתנור. לפעמים מטגנים במחבת עם שמן, פרוסות של ממליגה והתוצאה שמתקבלת היא כמו לחם תירס. כמו כן הממליגה מוגשת כתוספות למנות בשריות ואף למרק.
הכפריים הרומנים מגישים את הממליגה עם מוז'דיי (mujdei), תערובת של שיני שום מעוכות, מים, חומץ ומלח בישול.
עוגת ממליגה
המאכל הרומני מלאי (Malai) הוא עוגה העשויה מקמח תירס, סוכר, שמנת וביצים, האפויה בתנור.
היסטוריה
התירס הגיע למחוזות הדנובה רק במאה ה-17, אבל ממליגה אכלו הרומנים כבר לפני כמעט אלף שנים. הממליגה המקורית בושלה מקמח דוחן, תבואה שהובאה לאירופה על ידי המונגולים בעת הפלישה המונגולית לאירופה. עם הופעת קמח התירס התמעט עד שכמעט נעלם השימוש בקמח דוחן, משום שקמח התירס מספק יותר אנרגיה וטעים יותר.
דיאטה המסתמכת יתר על המידה על ממליגה מסוכנת משום שבקמח תירס אין ויטמין B3, לכן אפשר ללקות בפלגרה. בעבר, בתקופה בה לא ידעו על קיומו של ויטמין B3, בין האיכרים העניים של רומניה, תופעת הפלגרה הגיעה לממדי מגפה.
גביע ווינר בכדורסל 2013/2014
גביע ווינר בכדורסל לעונת 2013/2014 היא התחרות השמינית להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל.
הגמר
מכבי תל אביב זכתה בתואר גביע הווינר הרביעי ברצף והחמישי שלה.
כיכר הפרלמנט (אדינבורו)
כיכר הפרלמנט (באנגלית: Parliament Square) היא כיכר באדינבורו, בירת סקוטלנד. היא נמצאת מול רחוב היי (High), חלק מהמייל המלכותי. הכיכר אינה כיכר רשמית, אלא היא מורכבת משני קטעים המקיפים את קתדרלת סנט ג'יילס משלושה צדדים: אזור בצורת L ממזרח ומדרום, ואזור נוסף בצד המערבי של הכנסייה הנקרא כיכר הפרלמנט המערבית. מרקט קרוס ממוקם בצד המזרחי של הכיכר ואילו פסל סוסים של צ'ארלס השני, מלך אנגליה ניצב מול הכניסה לבתי המשפט העליונים של סקוטלנד הסמוכים לבית הפרלמנט, על הצד המערבי. אנדרטת קווינסברי לדוכס החמישי מבוקלאוך ניצבת בכיכר הפרלמנט המערבית.
הכיכר כוללת גם פסל של ג'יימס בריידווד שנבנה בשנת 2008, שהקים את מה שנטען כי הוא שירות האש העירוני הראשון בעולם, באדינבורו, לאחר השריפה הגדולה באדינבורו בשנת 1824.
היסטוריה
הכיכר הוקמה בשנת 1632 כחזית לבית הפרלמנט בבית הקברות העתיק של סנט ג'ילס קירק. בית הפרלמנט לא הכיל רק את הפרלמנט של סקוטלנד שלפני האיחוד, אלא גם את בית המשפט לדיונים (Court of Session; בית המשפט האזרחי העליון בסקוטלנד). זה הפך את הכיכר למרכז לישיבתם של פוליטיקאים ועורכי דין לפני כניסתם לבניין, מרגע הקמתו ועד פירוק הפרלמנט הסקוטי עם חוק האיחוד בשנת 1707.
מבנה נוסף הצמוד לכיכר היה "טולבוים העתיקה", אשר שימש בצורות שונות כמקום מפגש למועצת העיר, לשכת מס, בית משפט וכלא. הוא נהרס לבסוף בשנת 1817. משם בשנת 1661 אנשים נלקחו להוצאה להורג ליד מרקט קרוס, לאחר שנמצאו אשמים בבגידה במולדת, לאחר הרסטורציה.
הנרי קוקברן קונן על אובדן שמה ההיסטורי של הכיכר, פרלמנט קלוז, שינוי שהוא מייחס לטיפשות האופנה ("גנדרנות") כשכתב את זיכרונות חייו באדינבורו בשנות ה-20 של המאה ה-20.
התקופה העות'מאנית בארץ ישראל - מונחים
התקופה העות'מאנית בארץ ישראל ארכה כארבע מאות שנה, משנת 1517 עד 1917, ומונחים רבים בשפה הטורקית החדשה והערבית, שחלקם שנוצרו או השתמעו בעקבות השלטון העות'מאני, השתרשו מאז בשפה ובתרבות העברית, כמו בתרבות הארצישראלית בכללה. חלקם נוצרו לפני התקופה העות'מאנית, ומקורם משפות הכובשים והפולשים הקודמים: פרסית, מונגולית, וערבית ללהגיה, השתמרו מתקופות קדומות: הערבית, הצלבנית והממלוכית.
הובאו בערך המונחים העיקריים, בתעתיק וההיגוי המקובלים ביישוב, הגם שאופן הגייתם של המונחים השתנה במקצת, בין אתרים ובמשך השנים; ואשר נעשה בהם שימוש בספרות, באמנות, ובאדריכלות הארצישראלית והעברית לדורותיה, בהיסטוריוגרפיה הישראלית, בספרות החוק והמשפט האזרחי והצבאי של מדינת ישראל.
קנדל בראון
קנדל תומאס בראון (באנגלית: Kendall Thomas Brown; נולד ב-11 במאי 2003) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והקלע באינדיאנה פייסרס.
קריירה
בראון גדל במינסוטה. הוא בחר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ביילור,  ובהופעת הבכורה שלו בקבוצה קלע 13 נקודות. בתום העונה העמיד ממוצעים של 9.7 נקודות ו-4.9 ריבאונדים למשחק, והכריז על מועמדותו לדראפט 2022 ב-NBA.
בדראפט נבחר בראון בבחירה ה-48 על ידי מינסוטה טימברוולבס, והועבר בטרייד לאינדיאנה פייסרס תמורת בחירת סיבוב שני ב-2026. הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת ליגת הקיץ של ה-NBA, ובארבעה משחקים העמיד ממוצעים של 9.8 נקודות, 4 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק. לאחר הטורניר חתם על חוזה דו כיווני עם הפייסרס ועם פורט ויין מאד אנטס, שלוחתהּ של הפייסרס בליגת הפיתוח של ה-NBA.
קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין
קז'ימייז' היגלוני, קז'ימייז' הרביעי היגלוני (פולנית: ; ליטאית: Kazimieras Jogailaitis; בלארוסית: Kazimir Jahajłavič; 30 בנובמבר 1427 - 7 ביוני 1492), בן השושלת היגלונית, כיהן כדוכס הגדול של ליטא משנת 1440 ומלך על פולין משנת 1447 ועד למותו.
ראשית חייו
קז'ימייז' נולד ב-30 בנובמבר 1427 בקרקוב, לולדיסלב השני, מלך פולין ולסופיה מהונגריה, בתם של אנדז'יי אולשאנסקי ואלכסנדרה דרוקה, והיה אחיו הצעיר של ולדיסלב השלישי, מלך פולין. מכיוון שאחיו היה צפוי למלוך לאחר אביהם, לא הוכשר קז'ימייז' למלוכה, ומורהו החשמן זבינגייב אולשניקי לא השקיע בחינוכו, אולם קז'ימייז' מעצמו גילה עניין רב בדיפלומטיה ובענייני הכלכלה של המדינה.
הדוכס הגדול של ליטא
בשנת 1440 מת ז'יגמונטאס קסטוטיאיטיס הדוכס הגדול של ליטא, ב-29 ביוני אותה שנה, כשהיה בן 13 בלבד, מונה קז'ימייז' על ידי בית הלורדים הליטאי כדוכס הגדול של ליטא, כיורש בית המלוכה המקומי. האצולה הפולנית קיוותה כי קזימיר ימונה רק כעוצר מטעם בית המלוכה הפולני (דבר אשר יהפוך את ליטא בפועל לחלק מפולין), ומינויו כדוכס גדול עורר מתיחות בין שתי המדינות. מכיוון שהיה קטין כשמונה לדוכס הגדול, נוהלה המדינה הלכה למעשה בידי בית הלורדים. בתקופת כהונתו הוא הפך את האצולה הליטאית לשוות ערך לזו של השלכטה הפולנית. הוא גם הבטיח שלא למנות אנשים מממלכת פולין לתפקידים בדוכסות הגדולה ושהחלטות לגבי ליטא לא יתקבלו ללא הסכמת מועצת הלורדים. סמוגיטיה קיבלה זכות לבחור את ראשי העדה.
מלך פולין
בשנת 1444 נהרג אחיו ולדיסלב השלישי, מלך פולין בקרב וארנה, וב-25 ביוני 1447 עלה קז'ימייז' במקומו לשלטון אף בממלכת פולין. בשנת 1454 התחתן קז'ימייז' עם אליזבת מאוסטריה, בתם של אלברכט השני, מלך גרמניה ואליזבת מלוקסמבורג, ממנה נולדו לו 13 ילדים.
באותה שנה חבר קז'ימייז' לקונפדרציה הפרוסית, שדרשה להשתחרר מעולם של אבירי המסדר הטווטוני, ולהסתפח לחלוטין לממלכת פולין, ופתח במלחמת שלש עשרה השנים (1454–1466) נגד מדינת המסדר הטווטוני, שהסתיימה בניצחונו ובכיבוש בירת המסדר בטירת מלבורק. בשנת 1466 נחתם שלום טורן השני, ולפיו קיבלה פרוסיה המלכותית אוטונומיה שלטונית, עם מטבע משלה, וזכות להחזיק צבא עצמאי, אולם הייתה כפופה לכתר הפולני. לזכר ניצחונו של קז'ימייז', בעיירה מלבורק יש פסל שלו רוכב על סוס.
מדיניות חוץ
הקוריה הרומאית הייתה עוינת לקז'ימייז', בעקבות התנגדותו לתוקפנות האפיפיור פאולוס השני. בסוף 1466 הטיל האפיפיור נידוי על גאורגה פודבראדי, מלך בוהמיה, וקרא לאצילים הבוהמיים להדיחו. האצילים הבוהמיים פנו למתיאש הראשון, מלך הונגריה לעזרה, ובמרץ 1468 פלש מתיאש למוראביה. גאורגה פודבראדי פנה לקז'ימייז', והציע לו להכיר בבנו ולדיסלב כיורשו, בעד לתמיכתו נגד מתיאש הוניאדי. בתחילת 1469 חזר גאורגה פודבראדי על הצעתו לקז'ימייז', והוא פתח בדיונים על כך עם פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-22 במרץ 1471 מת לפתע גאורגה פודבראדי, ובנו של קז'ימייז' - ולדיסלב עלה לשלטון במקומו. אולם עם עלותו לשלטון, פתח מתיאש הראשון, מלך הונגריה במלחמה נגדו על כתר בוהמיה, והמלחמה הסתיימה רק בשנת 1478 בשלום אולומואוץ, שקבע ששניהם יקבלו את התואר "מלך בוהמיה". אולם הסכסוכים עם מתיאש נמשכו, ומותו בשנת 1490 היווה רווחה גדולה לפולין.
מדיניות פנים
קז'ימייז' היה פסיבי מאוד בענייני הפנים של הממלכה, ועיקר דאגתו הייתה לשמור על זכויות הכתר, ועל זכותו למנות בישופים. במחלוקת בין פולין וליטא על ווהלין ופודוליה, הכריע קז'ימייז' לטובת ליטא.
על אף היותו אחד המלכים הגדולים באירופה, היה קז'ימייז' תמיד לבוש בבגדים פשוטים, ונהג לשתות רק מים. בנוסף הוא היה מאוד מתחשב כלפי שריו ומשרתיו, ונהג בנדיבות רבה באויביו המנוצחים.
ב-7 ביוני 1492 מת קז'ימייז' ונקבר בקתדרלת ואוול, ובמקומו עלו לשלטון בניו אלכסנדר יגיילו בליטא, ויאן אולברכט בפולין.
משפחתו
בשנת 1454 התחתן קז'ימייז' עם אליזבת מאוסטריה, בתם של אלברכט השני, מלך גרמניה ואליזבת מלוקסמבורג, ממנה נולדו לו 13 ילדים:
סרבוק
סרבוהי סרגסיאן (בארמנית: Սրբուհի Սարգսյան; נולדה ב-3 באפריל 1994) היא זמרת ארמנית, שפרצה לתודעה בעקבות השתתפותה בעונה הראשונה של הגרסה הארמנית לתוכנית "אקס פקטור", שבה היא הגיעה לגמר וזכתה במקום השני. בשנת 2018 התמודדה בעונה השמינית של התוכנית "The Voice אוקראינה", הגיעה לגמר וזכתה במקום הרביעי. סרבוק ייצגה את ארמניה באירוויזיון 2019 שנערך בתל אביב שבישראל.
קריירה
ב-2010 נבחנה סרבוק לעונה הראשונה של "אקס פקטור", וזכתה שם במקום השני. ב-2012 היא הקימה להקה שנקראת Allussion. בשנת 2018 התחרתה סרבוק בתוכנית "The Voice אוקראינה" וזכתה במקום הרביעי בגמר, בנובמבר באותה השנה הוכרז כי היא תייצג את מדינתה ארמניה באירוויזיון 2019.
אז'ן-מלכיור דה ווגואה
מארי-אז'ן-מלכיור, ויקונט דה ווֹגוּאֵה (בצרפתית: Marie-Eugène-Melchior de Vogüé; 25 בפברואר 1848 - 29 במרץ 1910) היה דיפלומט, פוליטיקאי, ארכאולוג וסופר צרפתי.
נולד בעיר הצרפתית ניס. לאחר שירות בצבא הצרפתי במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה הצטרף למשרד החוץ של הרפובליקה הצרפתית השלישית ושירת כדיפלומט בטורקיה ומצרים. לאחר פרישתו בשנת 1882, שימש כנציג מחוז ארדש לאספה הלאומית הצרפתית.
הוא החל לפרסם את מחקריו המדעיים והתרשמותו מהלבנט בכתב העת הצרפתי "כתבים משני עולמות" (צרפתית: Revue des deux mondes). בשנת 1888 הוא היה לחבר באקדמיה הצרפתית.
מותק, הילד השתגע 2
מותק, הילד השתגע 2 (באנגלית: Problem Child 2) הוא סרט קומדיה משנת 1991, בו מככבים ג'ון ריטר, אמי יסבק, ג'ק וורדן ומייקל אוליבר. זהו סרט המשך ללהיט מותק, הילד השתגע. בסרט זה אמי יסבק (שגילמה את פלו בסרט הקודם) גילמה את אנני יאנג.
תקציר העלילה
בן הילי ובנו ג'וניור עוזבים את "קולד ריבר" ועוברים לעיירה חדשה ושלווה בשם "מורטוויל", שם ג'וניור מתמודד מול יריבים ותיקים כגון פיבודי (גילברט גוטפריד) ויריבים חדשים כגון מרף, אשר נשאר כיתה מאז 1970 וכמובן טריקסי (אייביאן שאן), הבת המרדנית של השכונה. כאשר בן הלך לקחת את ג'וניור הביתה, הוא נפגע מצלחת הלוויין שהפיל עליו מרף כמטרה לנקום בג'וניור. בן טופל על ידי אחות בית הספר הנחמדה וטובת הלב אנני יאנג (אמי יסבק). כמו כן, בן יוצא לדייטים על מנת להתחתן ולמצוא אמא לג'וניור.
בהמשך מתגלה כי האישה העשירה והמרשעת לואנדה (לריין ניומן) עברה לגור בביתם וביג בן הסבא מאלץ את בן להתאהב בה על מנת להשיג כסף מפשיטת הרגל, ג'וניור ידע שלואנדה שונאת אותו כי היא שמעה עליו ולכן הוא עושה הכל כדי להפטר ממנה כגון: להביא נמלים לאוכל שלה, אולם אביו לא מאמין לו ולואנדה איימה על ג'וניור שלא יעז להתעסק איתה. כאשר הם הלכו ליום הפתוח בבית הספר, צפה בן בתיאטרון הבובות וכאשר דברים נוראים יצאו מפי הבובות, בן חשב שזה ג'וניור והוריד את הבובות, אולם זו הייתה טריקסי ושאנני רצה אליה בן וג'וניור גילו שטריקסי היא הבת של האחות אנני יאנג.
מאוחר יותר בן וג'וניור הלכו לפיצרייה ופגשו שם את אנני וטריקסי, בן ואנני דיברו ביניהם וג'וניור וטריקסי התיידדו ביניהם והתעללו בפיבודי כך שזרקו עליו זיתים, בן, אנני, ג'וניור וטריקסי החלו להשתתף בקרב פיצות וסולקו מהפיצריה. ג'וניור הציע לטריקסי שבן יצטרך להתחתן עם אנני וטריקסי הסכימה. ג'וניור וטריקסי ברחו מביתיהם על מנת למצוא את סלע האהבה הגדול וכאשר בן ואנני חפשו אותם הם מצאו אותם ישנים ליד הסלע והחזירו אותם הביתה.
בחתונה, בן עמד להתחתן עם לואנדה המרשעת, למרות התעלול של ג'וניור להאריך לה את האף שלא ממש הצליח, למרבה המזל טריקסי הגיעה עם הדחפור ועליו סלע האהבה הגדול והצליחה לדרוס את לואנדה באמצעות הסלע. אנני הגיעה והתנצלה בפני בן, אולם בן אמר שאנני היא הבחורה שהוא רוצה וגם שכנע את ביג בן להתחתן עם לואנדה. הסרט מסתיים כאשר בן, ג'וניור, אנני וטריקסי מטיילים יד ביד בעודם מאושרים.
ייאסו החמישי
ייאסו החמישי (בגעז: ኢያሱ, ידוע גם בשם ליג' ייאסו; 4 בפברואר 1895 או 1896 – 25 בנובמבר 1935) היה נכדו ויורשו של מנליק, וקיסרה הלא מוכתר של אתיופיה בשנים 1913–1916.
פירוש שמו הוא הגרסה האמהרית של השם העברי "יהושע". שם הטבלתו היה קיפלה יעקב.
ביוגרפיה
מעט לפני החלטתו של סבו מנליק ייאסו התחתן עם רומן-וורק מנגשה, נכדתו של הקיסר יוהנס ואחייניתה של הקיסרית טאיטו (אשת מנליק) אולם הנישואין לא צלחו ולאחר מספר שנים הוא נשא את סבלה-וונגל חיילו, נכדתו של מלך גוג'אם לשעבר הנגוס תקלה היימנות.
ייאסו עמד בפני דילמה, להיות המייצג של הממסד שבנה מנליק, כמייצג של האליטה בממסד הקיים או לבנות מערכת פוליטית חדשה משל עצמו עם מינויים משלו ולהיות שליט אבסולוטי. תקופת שלטונו התאפיינה במאבק בין הריכוזיות לבין ביזור הסמכויות. ייאסו נמנע מלהכתיר את עצמו, אך בהעניקו לאביו הראס מיכאל את התואר נגוס ("מלך") ב-1914, הכריז להלכה על היותו קיסר.
תוך כדי בניית הקואליציה הפריפריאלית הזו, ייאסו התקרב למקורות המוסלמים של אביו. אביו האימאם מוחמד עלי קיבל את הנצרות בפקודת הקיסר יוהנס ב-1878 וזכה בתואר ובשם ראס מיכאל. ייאסו היה בקשר עם הקונסול העות'מאני ודרכו עם ממשלת "הטורקים הצעירים" באיסטנבול. משפרצה מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, הימר על ניצחון העות'מאנים כבעלי בריתם של מעצמות המרכז וקיבל מהם הבטחה כי לאחר ניצחונם יהיה שליטה של כל קרן אפריקה.
הוא גם שיתף פעולה עם המולא הסומלי מוחמד עבדאללה חסן, העביר את מטהו להרר, בירת האסלאם בקרן אפריקה, ואף התאסלם בטקס פומבי באוגוסט 1916, כדי לחזק את קשריו עם האורומו הסומלים העפר והעות'מאנים.
ניסיונו של אייאסו להשיג כח של ממש על ידי בניית מימסד פוליטי חדש נכשל. האליטה השואנית הייתה חזקה ואילו השכנים האירופאים הבריטים האיטלקים והצרפתים - חששו מכוונותיו להתחבר עם האסלאם ועם האימפריה העות'מאנית. בספטמבר 1916 הדיח האבון בתמיכת הקבוצה השואנית את אייאסו בתואנה כי בגד בדת ובמדינה. במקומו הוכתרה תחתיו הקיסרית זאודיטו, בתו של מנליק. בראש מארגני המהפך עמד בן גילו של איאסו, טפרי מקונן (הידוע יותר בשם ההכתרתו היילה סלאסי), שאביו ראס מקונן היה בן דודתו של מנליק ומחשובי עוזריו). עם הכתרת זאודיתו הוא קיבל את התואר ראס ואת תפקיד יורש העצר וממלא מקום בפועל של הקיסרית. חודש לאחר מכן הובס צבאם המשותף של איאסו ושל אביו הנגוס מיכאל בקרב סגאלה, וייאסו הסתתר 4 שנים עד שנתפס.
את שארית חייו בילה בבתי-כלא ובבריחות מהם עד שמת ב-1935.
יום הזיכרון ליהודי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל
יום הזיכרון לנספי עליית יהודי אתיופיה (נקרא גם יום נספי סודאן) מצוין ביום ירושלים (כ"ח באייר) לזכר כארבעת אלפים מיהודי ביתא ישראל שמתו במהלך המסע ובהמתנה לעלייה במחנות הפליטים בסודאן בזמן מבצע אחים.
המסע והחיים במחנות הפליטים
בשלהי שנות השבעים החל גל עלייה מאתיופיה, כאשר יהודים מקהילת אתיופיה יצאו לדרך העלייה לישראל. עלייה זו נסתייעה בהמשך באנשי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים וחיילי צה"ל. אלפי יהודים יצאו ברגל מכפריהם באתיופיה, תוך שהם מתחזים לפליטים, מערבה אל מחנות פליטים בסודאן. משם הוסעו הפליטים לח'רטום בירת סודאן, הוטסו למדינה אירופאית ומשם לישראל. פליטים אחרים הובאו לחוף הסודאני של הים האדום ונאספו משם על ידי כלי שיט של חיל הים, או הוטסו על ידי מטוסי חיל האוויר ממנחתים שהוכשרו במדבר הסודאני.
בשנים 1984 ו-1985, התרחש מבצע משה כחלק מהסכם בין מדינת ישראל לבין סודאן, איפשרה סודאן מעבר יהודים דרכה לכיוון שדה תעופה ממנו הוטסו לבריסל ואז לישראל. לאחר שעלו בדרך זו כ-8,000 נפש, הודלף לעיתונות על קיום המבצע וכתוצאה מכך ביטלו הסודאנים את הסכמתם לנחיתת מטוסים בתחומם. בנוסף למאות רבות ששהו בסודאן בהמתנה לתורם, אלפי יהודים שלא ידעו על הביטול היו כבר בדרכם מאתיופיה לכיוון סודאן. מאחר שהיהודים לא הכירו את הדרך, הם רכשו את שירותיהם של מורי דרך שלפעמים נטשו אותם בדרך אחרי שנטלו את כספם, לפעמים תוך כדי שיתוף פעולה עם שודדים ששדדו את רכושם של הפליטים והרגו בהם. בסיוע מורה הדרך הם נאלצו ללכת ברגל, במסלול הררי ובמסלול מדברי קשה ורבים מתו בדרך מתשישות, מרעב, וממחלות וכן היו שנרצחו על ידי שודדים או חיילים סודאניים. היהודים שמתו בדרך לא זכו לקבורה מחשש לחייהם של מי שניצל.
בסודאן, במחנות אליהם הגיעו, לא היה מספיק מזון, לא תמיד היו מים ראויים לשתייה, לא היה טיפול רפואי נאות והפליטים היו חשופים להתעללות החיילים והשומרים הסודאניים. רבים מתו במחנות ממחלות ומגיפות, מצמא ורעב ואף התאבדו - חלקם נשים שנאנסו ולא יכלו לשאת את הבושה. כמו כן, במחנות לא נערכה קבורה על פי המסורת היהודית. חלק מאלו שהצליחו להגיע לסודאן, גורשו חזרה לאתיופיה ונאלצו לעשות את כל המסע המפרך חזרה לביתם.
באתיופיה ובסודאן נותרו עוד כ-15,000 יהודים, ובמשפחות רבות נותרו חלק מההורים או הילדים באתיופיה וחלק בישראל.
בהמשך אותה שנה הועלו מהמחנות בסודאן לארץ כאלף יהודים במבצע שבא, ביוזמת ג'ורג' בוש האב, שהיה אז סגן נשיא ארצות הברית. מבצע שבא נוהל על ידי אנשי CIA והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
סך הכול עלו בעשור 1989–1980 16,965 מיהודי ביתא ישראל מתוך 153,833 עולים שעלו באותה תקופה.
המאבק להכרה ביום הזיכרון
קביעת תאריך רשמי ליום הזיכרון ליהודים שנספו בדרכם לישראל והקמת אתר ההנצחה בהר הרצל היה תהליך ממושך שהובילו עמותות ונציגי הקהילה. התאריך נבחר, יום ירושלים, מסמל את החיבור העמוק בין יהודי אתיופיה לירושלים והכמיהה לזכות ולהגיע אליה. אולם, בחירת תאריך זה, מייצרת, לטענת פעילים יוצאי אתיופיה, את ההפרדה בין החגיגות של הרוב היהודי לבין יום הזיכרון של יהודים יוצאי אתיופיה.
אתר ההנצחה תוכנן בתחילה בסמוך לקיבוץ רמת רחל, מקום כינוס של יהודי אתיופיה בכל שנה ביום ירושלים. הקרן הקיימת לישראל הייתה אמורה להכשיר שטח להקמת אנדרטה ופיתוח המקום ומשרד הקליטה היה אמור לממן את הפרויקט. אולם, הקמת אתר הזיכרון לא התקדמה והמקום בו התקיימו טקסי הזיכרון לא היו התנאים לניהול אירועי זיכרון. כן, קיבוץ רמת רחל התנגד לבניית אנדרטה קבועה בשטחו וטען שסיכום היה שהאנדרטה בקיבוץ תשתמש את הקהילה עד אשר שיבנה אתר זיכרון קבוע. בנובמבר 2003, קבלה ועדת השרים לענייני עליה וקליטה את המלצת שרת הקליטה, ציפי לבני, להקים אתר הנצחה בהר הרצל לזכר הנספים. האתר נחנך בשנת 2007.
העמותה לזכר יהודי אתיופיה שנפטרו בסודאן בדרך לציון, פנתה לבג"ץ בשנת 2013 ודרשה להכיר במשפחות הנספים כאסירי ציון או הרוגי מלכות או כמי אשר נפלו בדרכם לארץ ישראל; לתמוך במשפחות הנספים בסיוע כלכלי, רפואי וסיוע אחר וכן להורות לממשלה על אכיפת ההחלטה שקבלה בנושא הנצחת הנספים. בג"ץ דחה את העתירה.
הנצחה
בשנת 2007 נחנך בהר הרצל אתר ההנצחה לזכר יהודי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל, בשיתוף פעולה בין ההסתדרות הציונית העולמית, המשרד לקליטת עליה ומשרד הביטחון. על האנדרטה במקום חקוקים שמותיהם של 1388 נספים ששמותיהם אומתו  מאז הטקס נערך במקום, בהשתתפות נציג ממשלת ישראל, נשיא המדינה, כהני ביתא ישראל, משפחות הנספים ואחרים. במהלך הטקס נשיא המדינה וראש הממשלה נושאים דברים וקסים מתפללים ושרים מזמורים.
את יום הזיכרון חותם בכל שנה טקס מרכזי הנערך בנתניה, ומופק על ידי תנועת הנוער העובד והלומד ועיריית נתניה. בטקס מודלקות ארבע משואות לזכר כארבעת אלפים הנספים והנעדרים. מדליקי המשואות הם, לרוב, בני משפחות של נספים. יום הזיכרון ליהודי אתיופיה מצוין במערכת החינוך ובתנועות הנוער. במאי 2015 התחילה החברה למתנ"סים לקיים את מיזם "סיפור על הדרך", בו מספרים יוצאי הקהילה האתיופית את סיפור המסע שלהם ארצה, במפגשי סלון אינטימיים בכל רחבי הארץ.
אתר הנצחה נוסף נמצא בגבעת המטוס.
צלע (גאומטריה)
בגאומטריה, צלע היא קטע הנמנה עם הקטעים הסוגרים בתוכם את חלק המישור המהווה את הצורה הדו-ממדית, את המצולע. לכל צלע שני קודקודים בדיוק, שהם הנקודות הנמצאות בקצות הקטע ותוחמות אותו, והן גם נקודות החיתוך שבין הישרים שהצלעות הם קטעים מהם. מספר הצלעות של המצולע הוא המאפיין המובהק שלו, הנותן למצולע את שמו: משולש הוא מצולע בעל 3 צלעות, ומרובע הוא מצולע בעל 4 צלעות. ניתן להסתכל על צלע בתור הקו הישר שבין כל שתי "שבירות" של הקו השבור הסגור, שהוא היקף המצולע. כל "שבירה", משמע מפגש של שתי צלעות, יוצרת זווית. במשולש ישר-זווית קיים קשר ישיר בין הצלעות לזוויות שמולן. קשר זה מוצג בנוסחאות שנקראות פונקציות טריגונומטריות. במשולש שאינו ישר-זווית הקשר מורכב יותר, כי הוא מסתמך גם על צלעות וזוויות אחרות, אך הקשר קיים באמצעות משפט הסינוסים ומשפט הקוסינוסים.
לעיתים משתמשים במילה צלע בהתייחסות למקצוע, שהוא המינוח המקביל בצורות בעלות שלושה ממדים או יותר.
טיגריס
טיגריס (שם מדעי: Panthera tigris; מלטינית: tigris), הוא מין יונק מסוג פנתר שבמשפחת החתוליים בסדרת הטורפים שחי באסיה. הטיגריס הוא המין הגדול ביותר במשפחה זו: אורכו מגיע ל-3.5 מטרים ומשקלו ל-225–300 ק"ג.
הטיגריס הוא חיה יחידאית ואת רוב חייו מבלה בגפו, למעט בזמן הרבייה. הוא טורף-על בתחום מחייתו ותוקף גם בני אדם. הטיגריס הוא שחיין ומטפס טוב, ותוקף את טרפו על ידי שימוש בטכניקת מארב הטיגריס. פרוותו כתומה עם פסים אנכיים שחורים ומסייעת לו בהסוואה בסבך טבעי, כמו למשל ג'ונגל. לטיגריס בוגר אין כמעט אויבים טבעיים מלבד האדם שצד אותו והורס את בית הגידול שלו.
מאט דיימון
מת'יו פייג' "מאט" דיימון (באנגלית: Matthew Paige "Matt" Damon; נולד ב-8 באוקטובר 1970) הוא שחקן קולנוע ותסריטאי אמריקאי. זוכה פרס האוסקר ו-2 פרסי גלובוס הזהב.
טיגריס
הטיגריס חי בדרום-מזרח אסיה, מסיביר שבצפון ועד הודו בדרום, ונמצא בסכנת הכחדה.
תיאור
הטיגריס הוא המין הגדול ביותר בסוג פנתר. אורכו של הזכר ברוב המקרים יכול להגיע לשלושה מטרים, ומשקלו ל-225 ק"ג, כשהפרטים הגדולים באוכלוסייה הסיבירית יכולים להגיע לאורך של ומשקל של מעל . גובהו עד הכתפיים כ-115 ס"מ ואורך זנבו כ-98 ס"מ. מראהו של הטיגריס מאופיין בפרווה שגווניה יכולים להיות מהצבעים כתום, אדום או צהוב, שעליה פסים כהים אנכיים העוזרים להסוואה בעשב הגבוה. לכל פרט ישנו דגם פסים ייחודי משלו. קל לזהות את הטיגריס מבין החתולים הגדולים, הן כגדול והארוך שבהם, והן בשל דפוס הפסים הכהים האנכיים שעל פרוותו: פרוותם של שאר החתולים הגדולים היא או בעלת צבע אחיד, למשל הפומה, האריה והקרקל, ולאחרים דפוס של חברבורות (כתמים כהים מעוגלים), לדוגמה הנמר, היגואר והברדלס.
מאט דיימון
ביוגרפיה
התחיל ללמוד באוניברסיטת הרווארד בסתיו 1988, אך עזב את השיעורים כדי לפתח את קריירת המשחק שלו בלוס אנג'לס.
טיגריס
טריפה ותזונה
הטיגריס הוא טורף זריז ומיומן המיטיב לשחות ולטפס על עצים, כושר קפיצתו מצוין: הטיגריס מסוגל לזנק למרחק של 7 עד 10 מטרים ולגובה של יותר מ-3.5 מטרים. מהירותו של הטיגריס לא ידועה, אך משערים שטיגריסים מסוגלים להגיע למהירות של. הוא נוהג לארוב לטרפו בעיקר בשעות בין הערביים ליד מקווה מים ביער, שאליו מגיעות החיות כדי לשתות. בהבחינו בבעל חיים כמו אייל או חזיר, מזנק הטיגריס עליו ובכפותיו החזקות אוחז בראשו של הניצוד ומושכו לאחור על מנת לשבור את מפרקתו. אחרי כן גורר את הטרף אל מסתור הסבך כדי לאכול מבשרו ללא הפרעה. הוא ניזון מחזירים, צבאים, איילים, אנטילופות ואף מסוגל להתגבר על תאו אסייתי. בארוחה אחת יכול הטיגריס לבלוע עד 40 ק"ג בשר.הטיגריס הוא טורף-על וניצב בראש מארג המזון. למעט האדם, הטורפים היחידים שמאיימים עליו הם תניני ים גדולים.
מאט דיימון
קריירה
תפקידו הראשון של דיימון בסרט היה ב-1988 בקומדיה הרומנטית "מיסטיק פיצה".
טיגריס
רבייה
לבגרות מינית הטיגריס מגיע בגיל ארבע שנים. ההריון נמשך בין 100 ימים בקירוב עד לחמישה חודשים, והנקבה ממליטה 2–6 גורים לשנה. תוחלת החיים: עד גיל 18 שנים.
מאט דיימון
קריירה
דיימון זכה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר יחד עם חברו מבית הספר בן אפלק עבור "סיפורו של ויל האנטינג" (1997), והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר עבור אותו סרט.
יחד עם אפלק ייסד את פרויקט גרינלייט שמטרתו למצוא ולממן יוצרי סרטים מתחילים ומבטיחים. שיחק גם בסרטו של סטיבן ספילברג "להציל את טוראי ריאן" – בתור ריאן; בסרט "זהות כפולה" וסרטי ההמשך ב"זהות במלכודת", "זהות אבודה" ו"ג'ייסון בורן". כמו כן שיחק בסרט "מוריד הגשם", על-פי ספרו של ג'ון גרישם, בתור עורך דין צעיר מממפיס התובע חברת ביטוח גדולה. שיחק גם ב"אושן 11", ב"אושן 12" וב"אושן 13".
טיגריס
טריטוריאליות
הזכרים טריטוריאליים, משוטטים לבדם ומסמנים את שטחם בעזרת שתן, בגללים ובחריצה על עצים. כשהוא אינו משחר לטרף, הטיגריס יושב בדרך-כלל בצל או בבריכות מים כדי להתקרר.
תת-מינים
בימינו נותרו שישה תת-מינים, מתוך תשעה שהיו בעבר:
מאט דיימון
קריירה
בשנת 2009 שיחק בסרט "אינוויקטוס" עליו קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
טיגריס
תת-מינים
בתחילת המאה ה-19 נאמדה אוכלוסיית הטיגריסים בכ-100,000 פרטים. כיום, על פי הרשימה האדומה של IUCN נותרו בין 2,154 ל-3,159 פרטים בטבע.
מאט דיימון
קריירה
בשנת 2015 קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר וזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי על גילום דמותו של מארק וואטני בסרט המדע הבדיוני "להציל את מארק וואטני" בבימויו של רידלי סקוט. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר.
בשנת 2017 שיחק בסרט הפנטזיה "החומה הגדולה". באותה שנה השתתף בסרט "תור: ראגנארוק".
טיגריס
תפוצה
תחום התפוצה של הטיגריס בעבר השתרע מחבל הקווקז דרך איראן, פקיסטן, הודו, בורמה, תאילנד, מלזיה וסין עד איי סומאטרה, ג'אווה ובאלי.
מאט דיימון
קריירה
בשנת 2023 שיחק בסרט "אייר".
חיים אישיים
דיימון כתב את התפקיד הראשי של סקיילר בסרט "סיפורו של ויל האנטינג", שיצא ב-1997, על חברתו סקיילר סטנשטיין (שנישאה כמה שנים מאוחר יותר למתופף של להקת מטאליקה לארס אולריך), איתה יצא בתקופת האוניברסיטה.
טיגריס
תפוצה
במספר אזורים בהודו ודרום מזרח אסיה טיגריסים תוקפים אנשים, לעיתים מקרבה לטריטוריה או להגנה אך ישנם טיגריסים שצדים אנשים למאכל. טיגריסים אוכלי אדם נמצאים בעיקר בצפון הודו כשחלקם חלשים מכדי לצוד טרף חזק יותר. בביצות הסונדרבאנס התרחשו תקיפות רבות כשהסיבות לא ברורות לחלוטין אך הרבה תקיפות התרחשו לציד.
מאט דיימון
חיים אישיים
במהלך צילומי הסרט "תקועים לנצח" ב-2003, דיימון פגש את הארגנטינאית לוסינה בוסן ברוסו במיאמי, שם עבדה כברמנית. הם התחתנו בטקס אזרחי-פרטי ב-9 בדצמבר 2005 בניו יורק. דיימון היה לאביה החורג של בתה של בוסן מנישואיה קודמים. לזוג נולדו שלוש בנות.
טיגריס
סכנת ההכחדה
הטיגריס נמצא על סף הכחדה כתוצאה מציד (וכאמור לעיל, שלושה תת-מינים שחיו בעבר הוכחדו מן העולם). ציד הטיגריס הפך למסורתי בהודו, עם נוהג מקובל בו היו רוכבים הציידים על פילים ובמעבה היער היו מניחים על הקרקע פיתיון כמו נבלת חיה ואחר כך היו ממתינים על ענף קרוב. בהתקרב הטיגריס אל המארב שטמנו לו, היו הציידים יורים בו ונוטלים אותו עימם למזכרת. סכנת ההכחדה הגדולה נובעת מכך שבנוסף לציד לשם הפרווה היפה וייצור תרופות אליל מאברי הטיגריס, גם איבוד שטחי המחיה (כתוצאה מכריתת יערות וכדומה) מדלדל את אוכלוסיית הטיגריסים. כשני-שלישים מאוכלוסיית הטיגריסים היום הם טיגריסים בנגליים, ולאוכלוסיות הנוספות, שאוכלוסיותיהן מונות בין עשרות למאות אחדות כל אחת, סיכויים קלושים לשרוד.
מוטציה מיוחדת של טיגריס הנקרא טיגריס לבן נוצר בגלל גן רצסיבי מיוחד. בניגוד לדעה הרווחת, צורה זו (טיגריס לבן) אינה מצויה בסכנת הכחדה; זוהי צורה של טיגריס רגיל שנוצרה כתוצאה מגידול סלקטיבי. יש כ-600 פרטים כיום, והם נמצאים בהודו ובמקלט חיות באינדונזיה. הוא נמצא גם בגני חיות למטרות שימור ותצוגה.
מגוון גנטי
מסתבר שלטיגריסים המוחזקים בשבי בכל רחבי העולם – בגני חיות, קרקסים, ובתים פרטיים – יש ערך לשימור המין הנמצא בסכנת הכחדה מהירה. כך עולה ממחקר שפורסם בכתב העת Current Biology. המחקר משתמש בשיטות חדשות להערכת המוצא הגנטי של טיגריסים והחוקרים גילו כי טיגריסים רבים מייצגים תת-מינים שנכחדו ומכילים מגוון גנטי שלא נמצא בטבע.
מספרם של הטיגריסים בטבע פוחת במהירות. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוערך שמספר הפרטים הוא כ-10,000. בשנת 2014 הוערך שמספר הפרטים הוא בין 2,154 ל-3,159. האוכלוסייה שבשבי יכולה, לפיכך, לשמש כמאגר גנטי. הטיגריס הוא בעל החיים הראשון שהמגוון הגנטי שלו בשבי גדול מזה שבטבע. הניתוח הראשון של המגוון הגנטי של הטיגריסים העלה שונות גבוהה יותר בין השבויים לבין אלו שבטבע. הדבר מעיד על מספרם הנמוך של הטיגריסים בטבע, אך מחקר זה גם מעלה את הסבירות שניתן יהיה לשמור על השלמות הגנטית של המין.
סאן-ג'ין לואו (Luo) מהמעבדה לשונות גנטית במכון לחקר הסרטן במרילנד בחן את המבנה הגנטי של 105 טיגריסים שבויים ב-14 מדינות כדי לראות כמה מהם היו גזעיים, כלומר לא היו יצורי כלאיים בין כמה תת-מינים הנמצאים בטבע. הם הגיעו למסקנה כי עד כרבע מהטיגריסים השבויים יכולים להיות גזעיים.
לואו ועמיתיו השתמשו בדגימות DNA מטיגריסים שנולדו להורים פראיים ויצרו סמנים גנטיים שישמשו לזיהוי טיגריסים אחרים מאותו תת-המין. הם בחנו 105 דגימות DNA שנאספו במשך למעלה מ-20 שנה מטיגריסים בבעלות פרטית או מגני חיות.
הם מצאו כי 47 מתוך 105 הטיגריסים שייכים לאחד מחמשת תת-המינים המוכרים. לאו העיר כי סביר להניח שנתון זה אינו מייצג את היחס של הטיגריסים טהורי הגזע בקרב אוכלוסיית הטיגריסים השבויים. "מתוך הטיגריסים שבחנו, 43 השתייכו לתוכניות רבייה שנועדו להציל תת-מינים ספציפיים." הסביר. למרות זאת, החוקרים מעודדים ממספר הטיגריסים הגזעיים שמצאו בין 62 הטיגריסים שלא השתייכו לתוכניות השימור. 16 מתוכם סווגו כשייכים לתת מינים גזעיים. "אם זהו המצב לגבי למעלה מ-15 אלף הטיגריסים שבשבי, יכולה להיות לכך השלכה חשובה על השימור של תת-המינים." אמר לואו לעיתון המדע הפופולרי ניו סיינטיסט.
"ההצדקה להחזקת חיות פרא בשבי היא בעקרון לפיהם הם מייצגים ייצוג גנטי של האוכלוסייה בטבע והדבר משמש כביטוח כנגד הכחדות המין בטבע." הפחתת מספרם של הזיווגים הבין גזעיים בקרב הטיגריסים בשבי חיונית כדי לשמר את הערך הזה. אמר לואו והוסיף כי הטכניקה שפיתח עבור הניסוי יכולה לשמש לזיהוי גזעי הטיגריסים ולהרחבת תוכניות הרבייה.
החוקרים גילו כי הטיגריסים שבשבי היו גם מגוונים גנטית יותר. טיגריסים חיים בטבע בכיסים קטנים שבהם הסכנה לרבייה שאינה גזעית - גבוהה. עמיתיהם השבויים רבים במספרם והם מתרבים עם בני מינם מכל רחבי העולם.
אוניית הוד מלכותו
אוניית הוד מלכותו/מלכותה (בראשי תיבות: אה"מ; באנגלית: His/Her Majesty's Ship (HMS)) הוא תואר הניתן לאוניות חיל הים במונרכיות מסוימות, אם באופן רשמי או לא.
בצי המלכותי הבריטי, תואר זה מתייחס למלך או מלכת בריטניה. בעבר המונח HMBS  His/Her Britanic Majesty's Ship (אוניית הוד מלכותו/מלכותה הבריטי/ת) גם היה בשימוש.
גרמניה
'Seiner Majestät Schiff (בגרמנית: ספינת הוד מלכותו, ובקיצור SMS) הייתה התחילית של הספינות ששירתו בציים דוברי הגרמנית; הצי הפרוסי, הצי הגרמני הקיסרי והצי האוסטרו-הונגרי. הוא נוצר על ידי תרגום הקידומת הבריטית לגרמנית.