cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דיוק ונכונות
איכות ודיוק בהקשר של מערכות מידע ומסדי נתונים
על מנת שמערכות המידע יוכלו לספק את היכולות הללו הן נשענות במידה רבה על מחסן נתונים (Data Warehouse) ארגוני, המכיל את המידע הנאסף מהמערכות השונות בארגון. התלות במידע נכון ומאומת מובילה למסקנה שארגון מושתת לא רק על הנכסים הפיזיים, האנושיים והאינטלקטואליים הנמצאים ברשותו אלא גם על תשתיות מידע יציבות ומכאן גם הקריטיות של איכות הנתונים הנמצא במחסן הנתונים.
הנתונים הם באיכות גבוהה "אם הם מתאימים לשימושים המיועדים להם בביצוע פעולות, קבלת החלטות ותכנון" (J. M. Juran). נתונים מוגדרים כאיכותיים כאשר הם מייצגים את מבנה העולם האמיתי שאליו הם מתייחסים. כלומר, עליהן לקיים את תכונות האיכות הבאות:
בבוא הארגון לטפל בנושא איכות המידע עליו לעבוד, למעשה, בשני מישורים : המישור הראשון הוא המישור הארגוני-תרבותי הנותן מענה לאופן שבו הארגון מגדיר את החשיבות של הטיפול באיכות הנתונים, והמישור השני הוא המישור הטכנולוגי המאפשר את הטיפול באיכות הנתונים בצורה יעילה וחסכונית לאורך זמן.
במישור הארגוני יש לטפל בנושאים הארגוניים הבאים:
הטיפול במישור הטכנולוגי משלים את המישור הארגוני ומאפשר ביצוע בקרת איכות הנתונים בצורה יעילה. הפעילות במישור זה מאופיינת על ידי ארבעה שלבים:
כדי לטפל בבעיות איכות הנתונים על הארגון לנהל תהליכי בקרת איכות נתונים בצורה שוטפת. לאופי תהליכי בקרת התהליכים מספר גישות שניתן לחלק לשתי גישות עיקריות:
הגישה הראשונה - בודקת את הנתונים ללא הגדרה ספציפית של חוקים, מציעה תיקון לנתון שנבדק ואף מתקנת את הנתונים בעצמה. גישה זו מתייחסת בעיקר לנתונים ולא לתהליך היוצר אותם. המשמעות היא שמערכת הבקרה לוקחת על עצמה את האחריות לטיפול בנתונים ומתקנת אותם 'בסוף הדרך'.
הגישה השנייה - גישה זו מבוססת על חוקים עסקיים, מנטרת מסד נתונים, מזהה בעיות ומציפה אותם אל האחראים לצורך טיפול. בגישה זו האחראים מניעים מעגל של שיפור איכות הנתונים הן במחסן נתונים, הן במערכות המקור או בתהליכים שגרמו לבעיה. לאחר מכן, הם דואגים לטיפול שורשי בגורם ובכך מונעים שוב את היווצרותן של אותן בעיות.
המערכת מהווה חוצץ המונע מעבר של נתונים לא תקינים. דרישות המחוקק (רגולציה) הן לשמירה מתמדת על איכות הנתונים בארגון - דרישות הממונה על שוק ההון, המפקח על הבנקים וכדומה. ממחקרים רבים ומניסיון מצטבר בארגונים בהם הוטמעו פרויקטי איכות נתונים וטיוב נתונים, ההערכות הן כי נתונים באיכות גבוהה יכולים לחסוך/לשפר את התוצאות העסקיות עד כדי 15-25% ממחזור הפעילות של הארגון. למרות זאת, כיום בעיית איכות הנתונים קיימת בארגונים רבים.
ארגונים רבים דיווחו על בעיות חמורות והפסדים משמעותיים הנובעים מנתונים שגויים או בלתי ניתנים להשגה. כל פרויקטי ה-ERP, CRM בארגונים כוללים שלב של הסבת נתונים. הדבר נכון גם למקרים של מיזוג מערכות או מעבר למערכות ייחודיות חדשות לארגון. בכל מקרה כזה, יש חשיבות קריטית לאיכות הנתונים בתהליך ההסבה. בעולם העסקי והתפעולי של ימינו, נתונים הם הבסיס והתשתית עליה נבנות וממנה נגזרות כל ההחלטות העסקיות, השפעתם היא מיידית על תוצאות הפעילות של הארגון ולכן יש צורך להקפיד על איכותם, דיוקם ונכונותם.
שחר הירש
שחר הירש (נולד ב-13 בפברואר 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בני יהודה תל אביב.
קריירה
הירש, בנו של כדורגלן העבר נתן הירש ששיחק במכבי חיפה, נולד וגדל בחיפה. בגיל צעיר החל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של מכבי חיפה, וכשהיה בן 14 עבר למחלקת הנוער של הפועל חיפה. ב-1 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול בני סכנין במסגרת גביע הטוטו, אך לאחר מכן המשיך לשחק בקבוצת הנוער של המועדון ולא שיחק בליגת העל במדי הקבוצה הבוגרת של הפועל חיפה.
ב-18 בספטמבר 2013 הושאל להפועל עפולה מהליגה הלאומית. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך יומיים לאחר מכן, כשעלה כמחליף בהפסד 0–1 להכח עמידר רמת גן. ב-18 באוקטובר 2013 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 להפועל פתח תקווה. עד סוף העונה כבש הירש פעמיים צמד ופעמיים שלושער, וסיים את העונה כמלך השערים של הליגה הלאומית עם 20 שערים. לקראת סיום העונה נרכש הירש על ידי מכבי חיפה וחתם על חוזה לשלוש עונות במועדון.
ב-16 ביולי 2014 הושאל הירש להפועל פתח תקווה מליגת העל. ב-17 באוגוסט 2014 ערך הירש את הופעת הבכורה שלו במדי הפועל פתח תקווה, כשפתח בהרכב בתיקו 1–1 נגד הפועל באר שבע במסגרת גביע הטוטו. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-13 בספטמבר, בהפסד 0–4 להפועל רעננה. ב-18 באוקטובר כבש צמד שערי בכורה בליגת העל, בניצחון 4–1 על הפועל עכו. עד תום העונה כבש הירש תשעה שערי ליגה עבור הפועל פתח תקווה, אך בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.
לקראת עונת 2015/2016 חזר הירש לסגל מכבי חיפה, וב-1 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשעלה כמחליף בניצחון 2–1 בדרבי מול הפועל חיפה במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו. ב-28 באוקטובר 2015 כבש את שער הבכורה שלו במדי מכבי חיפה, בניצחון 2–1 על עירוני קריית שמונה במסגרת גביע הטוטו. את שער הליגה היחיד שלו בעונה זו כבש ב-7 במאי 2016, בניצחון 1–0 על בני סכנין, ובסופה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר ששותף כמחליף בניצחון 1–0 על מכבי תל אביב במשחק הגמר. בסך הכל שותף הירש ב-22 משחקים בכל המסגרות בעונה זו, ובהם כבש שני שערים. ב-10 ביולי 2016 הושאל הירש להפועל רעננה. הירש לא מצא את מקומו בקבוצה ולא כבש שערים ב-10 המשחקים בהם שותף בכל המסגרות.
ב-15 בינואר 2017 הושאל הירש להפועל תל אביב עד לסוף העונה. למחרת כבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב בהפסד 0–1 בדרבי מול מכבי תל אביב. ב-12 בפברואר 2017 כבש את שערו הראשון בהפועל תל אביב, בניצחון 2–0 על מ.ס. אשדוד. בסך הכל כבש שני שערים ב-15 הופעות ליגה עד תום העונה, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. ב-22 באוגוסט 2017 שוחרר הירש ממכבי חיפה, וחזר להפועל תל אביב לאחר שחתם על חוזה לעונה עם אופציה לעונה נוספת. בעונת 2017/2018 היה הירש מלך השערים של הפועל תל אביב עם תשעה שערים ב-30 הופעות בליגה הלאומית, ובסופה עלה עם הקבוצה בחזרה לליגת העל ושוחרר מהמועדון.
ב-22 באוקטובר 2018 חתם הירש בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית. ב-3 בפברואר 2019 חזר להפועל תל אביב, ועד תום עונת 2018/2019 כבש ארבעה שערים ב-10 הופעות בליגת העל. בתחילת עונת 2019/2020 כבש שער אחד בשש הופעות ליגה, ובמהלך המשחק מול מכבי חיפה ב-4 בנובמבר 2019 קרע את הרצועה הצולבת וסיים את העונה. לקראת עונת 2020/2021 חזר הירש לאימוני הקבוצה וחתם על חוזה לעונה נוספת במועדון. בתחילת העונה כבש הירש שער אחד בשבע הופעות בליגת העל, וב-2 בפברואר 2021 עזב את המועדון וחתם לעונה וחצי בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית.
כרוניקון (אוסביוס)
הכרוניקון או הכרוניקה (ביוונית: Pantodape historia, Παντοδαπὴ ἱστορία, היסטוריה אוניברסלית ; לטינית: Chronicon) הוא חיבור כרונוגרפי בשני ספרים מאת אב הכנסייה אוסביוס מקיסריה.
נראה כי הוא חובר בתחילת המאה ה-4 לספירה, לפני החיבור תולדות הכנסייה. הוא כולל כרונולוגיה של העולם מאברהם ועד הוויסנאליה של קונסטנטינוס בשנת 325 לספירה (לציון 20 שנה לשלטונו). הספר הראשון מכיל סדרות של קטעים מתוך חיבורים של סופרים מוקדמים יותר; הספר השני מכיל רשימה חדשנית של תאריכים ואירועים בצורת טבלה.
מטרת החיבור היא להעמיד את ההיסטוריה הדתית במרכז ולהוכיח את קדמותם של העברים ותרבותם ביחס לעולם היווני-רומי. הכרוניקון שימש לאוסביוס מעין מסגרת-רקע לכתיבת חיבורו החשוב ביותר, "תולדות הכנסייה". הכרוניקון הוא ככל הנראה חיבור מוקדם, אך הוא נערך מחדש סביב שנת 325.
המקור היווני של הטקסט אבד, אף על פי שציטוטים בכמות משמעותית קיימים בכרונוגרפיות מאוחרות יותר. שני הספרים נשמרו ברובם בתרגום ארמני. הספר השני נשמר בשלמותו בתרגום לטיני על ידי הירונימוס. קיימים גם חלקים מצוטטים אצל סופרים סוריים מאוחרים יותר, כמו הקטעים אצל יעקב מאדסה ואצל מיכאל הסורי  אחריו.
תוכן החיבור
טבלאות אלו נשמרו בשלמותן בתרגום לטיני בכרוניקון של הירונימוס ושני החלקים עדיין קיימים בתרגום ארמני. ניתן להרכיב מחדש את היצירה מתוך כרונוגרפים ביזנטיים, במיוחד גאורגיוס סינקלוס.
בדבריו על שנת 135 לספירה, קושר אוסביוס את הפיכתה של ירושלים לעיר נוכרית ואת שלילת זכותם של היהודים להיכנס לתחומה לאחר מרד בר כוכבא, עם נקמת אלוהים ביהודים בשל חטאיהם, כביכול: "ומהזמן ההוא (ואילך) נשללה מהם הרשות אפילו להיכנס לירושלים, בראש ובראשונה לפי צו אלוהים, כאשר ניבאו הנביאים, ושנית, בתוקף איסורי הרומאים."
הר קינט
הר קינט הוא הר גדול ומעוגל המתנשא לגובה של, ביבשת אנטארקטיקה. הר זה נמצא ברכס מאונטניר של ארץ ויקטוריה, בצד הדרומי-עליון של הקרחון המפותל (Meander Glacier), כ-9 קילומטרים דרומית-מזרחית לרכס ההובי (Hobbie Ridge). ההר מופה בין השנים 1960–1964 על ידי המכון הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות סקר גאולוגי ובאמצעות צילומי אוויר של הצי האמריקני. שמו של ההר נקבע על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים ע לשם Urbain J. Kinet, ביולוג בתחנת מקמרדו, שפעל בתחנה בשנים 1965-1966.
אוניות המערכה מסדרת קווין אליזבת
אוניות המערכה מסדרת קווין אליזבת (באנגלית: Queen Elizabeth-class battleship) היו סדרה של חמש סופר-דרדנוטים שנבנו עבור הצי המלכותי במהלך העשור השני של המאה ה-20. אוניות מערכה אלו היו עדיפות בכוח האש, ההגנה והמהירות על קודמותיהן מסדרת איירון דיוק של הצי המלכותי וכן היו עודפות על האוניות הגרמניות מסדרת קניג. הספינות המקבילות מסדרת באיירן נחשבו באופן כללי לתחרותיות, אם כי סדרת קווין אליזבת הייתה מהירה יותר ב- וגברה על הסדרה הגרמנית 5:2. אוניות הסדרה קווין אליזבת נחשבות בדרך כלל לאוניות המערכה המהירות הראשונות של תקופתן.
אוניות הסדרה היו אוניות המערכה הראשונות שהיו חמושות בתותחי, ותוארו במהדורת 1919 של "Jane's Fighting Ships" כ"הסוג המוצלח ביותר של אוניית ראשה שעדיין תוכננה". האוניות ראו שירות רב בשתי מלחמות העולם. ברהם אבדה בהתקפת צוללות ב-1941, אך האחרות שרדו את המלחמות ונגרטו בסוף שנות ה-40.
רקע ותכנון
היסטוריית התכנון המוקדמת של סדרת קווין אליזבת אינה ידועה היטב מכיוון שלא שרדו רישומים רבים בתיקי האדמירליות. כאשר וינסטון צ'רצ'יל מונה ללורד הראשון של האדמירליות באוקטובר 1911, הספינות של התוכנית הימית של 1911–1912, ארבע אוניות המערכה מסדרת איירון דיוק וסיירת המערכה אה"מ טייגר הוזמנו ועבודות תכנון ראשוניות החלו בסדרת אוניות המערכה החדשה שתוכננה לתוכנית הימית של 1912–1913. כל סדרה קיבלה ייעוד אלפביתי משלה, כאשר איירון דיוק הוא MIV, האיטרציה העיקרית הרביעית של Design M. יש להניח שהאוניות המשופרות בשנים 1912–1913 היו Design N, אך לא נמצאו פרטים עליהן ברישומי האדמירליות. האות O לא הייתה בשימוש בתקופה זו. ההיסטוריון הימי נורמן פרידמן מאמין ש Design P הייתה ספינה איטית חמושה בעשרה תותחי המבוססים על התייחסות חולפת בהיסטוריה הרשמית של הבנייה הימית במהלך מלחמת העולם הראשונה, לפיה ספינה כזו הייתה מבשר לסדרת קווין אליזבת.
צ'רצ'יל ולורד הים הראשון בדימוס, אדמירל הצי לורד פישר התכתבו ארוכות במהלך תקופה זו ותמכו בספינה מהירה (כנראה 28 קשר (52 קמ"ש) חמושה בשמונה תותחים ומשוריינת כמעט כמו אוניית מערכה, משהו שלעיתים כונה "סופר-לאיון", בהתייחסו לסיירת המערכה אה"מ לאיון. פרידמן מאמין שמנהל הבנייה הימית (DNC), סר פיליפ ווטס, הגדיר את הרעיון של פישר כ-Design Q, כאשר גרסה איטית יותר היא סדרת קווין אליזבת כ-Design R. "השמדת הניירות אולי הסתירה את המציאות שבמקום להיות התקדמות מרהיבה על אוניות מערכה קודמות, אוניות סדרת קווין אליזבת היו גרסה איטית של ספינה שפישר וכנראה צ'רצ'יל מאוד רצו. חלק ניכר מהעדויות המקוטעות לספינה המהירה נמצאות במכתביו של פישר לצ'רצ'יל."
המשימה הטקטית של ספינות אלו מתוארת כמהירות דיים כדי לתמרן לתפוס את ראש המערך הטורי של האויב ולרכז נגדו אש, אך הן נועדו למעשה למנוע מסיירות המערכה הגרמניות, שהיו משוריינות בכבדות יותר מהמקבילות הבריטיות שלהם, מלעשות את אותו הדבר לצי הבריטי. תזכיר מצ'רצ'יל לתת אדמירל גורדון מור, לורד הים השלישי, ב-27 באוקטובר 1912, קבע "המהירות והכוח של קווין אליזבת מספיקים כדי להגן על צי הקרב מפני כל תנועת איגוף של סיירות מערכה גרמניות.
בהשפעת פישר, צ'רצ'יל הורה על פיתוח תותח BL 15 אינץ' Mk I בקליבר 42 תוך שימוש בשם הקוד "14 אינץ' ניסיוני" בינואר 1912. זו הייתה החלטה מסוכנת שכן פיתוח של תותחים כבדים חדשים והצריחים שלהם היה בדרך כלל פרויקט רב שנתי, וכישלון יעכב מאוד את השלמת הספינות. צריח התותח הראשון נוסה בהצלחה ב-6 במאי 1914, וככל הנראה גרם לרווחה רבה של האדמירליות.
האדמירליות החליטה על תכנון קווין אליזבת ב-15 ביוני 1912, כאשר ההחלטה אם הם ישתמשו אך ורק במזוט נדחתה לפגישה הבאה. הפגישה הזו בטח התרחשה זמן קצר לאחר מכן, כי התכנון שקיבל את חותמת המועצה למחרת כלל הנעה המבוססת על נפט. התכנון לא עבר אופטימיזציה לשריפת נפט במקום פחם ולמכלי הדלק היו דרישות שונות מאלה של מחסני הפחמים שתוכננו קודם לכן. יוסטס טניסון ד'איינקור, ה-DNC שעקב אחר ווטס, העריך שהשינוי בשלב מאוחר כל כך בתהליך התכנון עלה בתפוסה של שניתן היה לנצל טוב יותר. כדי להבטיח אספקת נפט בזמן מלחמה, צ'רצ'יל ניהל משא ומתן על אמנת הנפט האנגלו-פרסית.
פישר גם האמין שספינות 1912–1913 צריכות להיות כולן סיירות מערכה במקום השילוב הרגיל של שלוש אוניות מערכה וסיירת מערכה. צ'רצ'יל הסכים איתו בתחילה, אך שוכנע לחזור לתוכנית המקורית, למרבה זעמו של פישר. בהתחשב במהירותן של הספינות החדשות, הצפויה ל-, הוחלט שלא יהיה צורך בסיירת המערכה ובמקום זאת תיבנה אוניית מערכה רביעית. כאשר המדינות המלאיות המאוחדות הציעה לממן אוניית ראשה נוספת, האדמירליות החליטה להוסיף יחידה חמישית לסדרה, אה"מ מלאיה.
תיאור
הספינות של סדרת קווין אליזבת היו באורך בין הניצבים, ובאורך  בקו המים, והאורך הכולל היה, למעט הירכתיים המותאמות במספר ספינות. הייתה להם רוחב של ושוקע של  בתפוסה מלאה. היה להם הדחק של כ בתפוסה סטנדרטית והדחק של  בתפוסה מלאה. לאניות היה גובה מטאצנטרי של בתפוסה מלאה. הצוות שלהם מנה בין 923 ל-951 קצינים ומלחים בעת כניסתן לשירות; עד 1920, מספר אנשי הצוות גדל ל-1,016 ולאחר מכן ל-1,025. השירות כספינת דגל הגדיל את המספרים הללו מ-1,249 ל-1,262 באותה שנה.
הם הונעו על ידי שני סטים של טורבינות קיטור עם הנעה ישירה, טורבינות פרסונס הותקנו בקווין אליזבת, וורספייט ובמלאיה ואילו ברהאם ווליאנט כללו טורבינות בראון-קרטיס. הזוג האחרון לא היה מצויד בטורבינות השיוט כדי לשפר את צריכת הדלק במהירויות איטיות שהיו בשימוש בשלוש הספינות הראשונות. כל סט טורבינות הניע שני צירים בקוטר, עם מדחפים תלת להבים, באמצעות קיטור המסופקים על ידי 24 דודי Babcock & Wilcox בלחץ של (1,620 kPa) בסך הכל מלבד וורספייט וברהם, שקיבלו דוודים מתוצרת Yarrow. הדוודים פלטו לזוג ארובות. הטורבינות חולקו לשלושה תאים אטומים למים המסודרים זה לצד זה; הטורבינות בלחץ הנמוך שהניעו את זוג הצירים הפנימיים היו בחדר המכונות המרכזי יחד, בעוד שהטורבינות החיצוניות בלחץ גבוה היו בחדרים משני הצדדים.
הטורבינות דורגו ב-75,000 כוחות סוס (56,000 קילוואט) בעומס יתר ונועדו לתת לאוניות מהירות מרבית של 25 קשר (46 קמ"ש), אף על פי שהם לא הגיעו למהירות הנ"ל. בשל המלחמה רק ברהאם ניהלה את ניסויי הים שלה במסלול מדוד; באוגוסט 1916 היא הגיעה למהירות מרבית של 23.9 קשר (44.3 קמ"ש) מ-70,788 כוח סוס (52,787 קילוואט) בתפוסה מלאה. אחסון הדלק הסתכם ב- של מזוט שאיפשר לאוניות להפליג לאורך 5,000 מיילים ימיים (9,300 ק"מ) במהירות שיוט של 12 קשר (22 קמ"ש), שירדה ל-1,600 מיילים ימיים (3,000 ק"מ) במהירות מלאה.
חימוש ובקרת אש
סדרת קווין אליזבת צוידה בשמונה תותחי Mk I 15 אינץ' (BL) בארבעה צריחים עם תותחים, בשני זוגות ירי-על מקדימה ומאחורי המבנה העילי, המסומנים 'A', 'B', 'X', ו-'Y' מלפנים לאחור. התותחים סופקו בתחילה עם 80 פגזים לכל תותח, אך מאוחר יותר שונו מחסני התחמושת כדי לאפשר עד מאה פגזים לכל תותח. הספינות נשאו את התותחים בתושבות Mk I שאפשרו הגבהה ל-20 מעלות והנמכה עד 5 מעלות. משקל התושבות היה 782 טון והם יכלו להסתובב מ-150 עד + 150 מעלות. לתותחים עצמם היה משקל של 101 טון. ניתן היה להעמיס אותם בכל זווית, אבל הצוותים בדרך כלל חזרו ל-+5 מעלות, מכיוון שניתן היה לפנות את התותחים מהר יותר בדרך זו. הם ירו פגזים במשקל במהירות לוע של  לטווח של. קצב האש שלהם שתוכנן היה מטח אחד כל 36 שניות.
התותח אף נשאר תחרותי במלחמת העולם השנייה לאחר שקיבל פגזים משודרגים ותושבות עם הגבהה גדולה יותר, ואה"מ וורספייט רשמה בסופו של דבר פגיעה במהלך קרב קלבריה שעד היום היא אחת מפגיעות התותחים הימיים ארוכי הטווח בהיסטוריה – 24,000 מטר (26,000 יארד).
הסוללה המשנית של הספינות כללה 16 תותחי BL Mk XII. לתותחים הייתה מהירות לוע של והם ירו פגזים במשקל. בגובה המקסימלי שלהם של 15 מעלות, היה להם טווח של. כפי שתוכנן 12 מהם הותקנו בקזמטים על הסיפון העליון, שישה מכל אחד בצד הרחב של כלי השיטבאמצע הספינה; ארבעת התותחים הנותרים היו על הסיפון הראשי מאחור לצד צריח ה-Y. במאמץ לשפר את בעיות ההצפה שהיו לתותחי הקזמטים בספינות מסדרת איירון דיוק בים סוער, התותחים של קווין אליזבת הועברו חזרה מצריח 'A' לצריח 'B', אך זה גרם מעט הבדל בשירות. התותחים האחוריים היו מועדים יותר להצפות ולמעשה היו חסרי תועלת אפילו בים מתון. רק קווין אליזבת הושלמה איתם; זוג אחד הוסר והשני הוצב מחדש על המצודה והוגן על ידי מגני תותח במאי 1915. הקזמטים חופו כדי לשפר את כושר העמידות שלהם בים. הספינות האחרות שונו באופן דומה במהלך ההתאמות.
לכל תותח סופקו 130 פגזים. אחסון סופק עבור 30 פגזים לכל תותח שכן מנופי התחמושת היחידים עבורם היו ממוקמים בקצה הקדמי של הסוללה. קפטן מורגן סינגר, מפקד בית הספר לתותחנים של הצי המלכותי אה"מ אקסלנט, מתח ביקורת על הסדר זה, ואמר כי הוא הוכח כלא יעיל באוניות המערכה פרה-דרדנוט והוא המליץ להשתמש בהנפות מחפרות מכיוון שהן היו הרבה יותר מהירות. הערותיו נדחו מכיוון שהאדמירליות סברה כי התותחים יהיו בשימוש רק לסירוגין כאשר משחתות ינסו להתקרב לטווח הטורפדו והם רצו לשמור על הפסקה באספקת הקורדיט בין המחסנים לסוללה. בשירות זה הוביל לכך שצוותי התותח השאירו פגזים נוספים זמינים ליד התותחים למקרה שיהיה צורך בהם. זה הביא לפיצוץ תחמושת על סיפון מלאיה במהלך קרב יוטלנד שכמעט הביא לאובדן הספינה.
הספינות גם כללו 4 תותחי הצדעה 3 פאונד. חימוש הנ"מ שלהם (AA) כלל שני תותחי ירי מהיר (QF) 20 cwt Mk I. בנוסף, הם היו מצוידים בארבעה  צינורות טורפדו שקועים, שניים בכל צד רוחב. לכל ספינה אונייה בסך הכל 20 טורפדו Mk II או Mk IV.
אוניות סדרת קווין אליזבת הושלמו עם שני מנהלי בקרת אש. זה שהיה רכוב מעל מגדל הניווט היה מוגן על ידי חיפוי משוריין והיה מצויד במד טווח. מנהל האש השני היה על תורן החצובה והיה מצויד במד טווח. היה ניתן לשלוט על החימוש הראשי גם על ידי צריח 'X' ובכל צריח הותקן מד טווח של 15 רגל. בקצה האחורי של המבנה העילי הותקן מנהל בקרת טורפדו עם מד טווח של 9 רגל. החימוש המשני נשלט בעיקר על ידי מנהלי בקרת אש שהותקנו בכל צד של פלטפורמת המצפן על התורן הקדמי לאחר שהתחילו להתקין אותם במרץ 1917. מדדי הטווח בצריחים 'B' ו-'X' הוחלפו בדגמי בין השנים 1919 עד 1922.
סיפוני טיסה הותקנו בכל האוניות על גגות צריחי 'B' ו-'X' ב-1918. ביניהן נשאו האוניות שלושה מטוסי קרב ושבעה מטוסי סיור.
שריון
הגנת השריון שונתה מסדרת איירון דיוק הקודמת, עם חגורה עבה יותר והגנה תת-מימית משופרת. קנה המידה של שריון הסיפון היה פחות נדיב, אם כי אופייני לפרקטיקה העכשווית.
אוניות הסדרה
בכל מקרה, אז'נקור בוטלה בפרוץ המלחמה ב-1914. הביטול, שהוצע על ידי צ'רצ'יל בתזכירים מ-1 ו-14 ביוני 1914, נועד להפחית כ-900,000 ליש"ט מההערכות הצי של אותה שנה, שנתקלו בהתנגדות של חברים מובילים במפלגה הליברלית השלטת. הוצע לבנות סוג חדש של סיירת טורפדו צוללת למחצה, סדרת פוליפמוס, במקום אז'נקור, וצוללות במקום אוניית מערכה מתוכננת אחרת, אה"מ רזיסטאנס, ובמקום כל המשחתות המתוכננות של אותה שנה מלבד שתיים או שלוש.
מלחמת העולם הראשונה
במלחמת העולם הראשונה, קווין אליזבת נותקה מהשייטת והשתתפה במערכת הדרדנלים, אך החמיצה את קרב יוטלנד בזמן שהיא עברה תחזוקה כללית.
בקרב יוטלנד, ארבע מהאוניות יצרו את שייטת אוניות המערכה החמישית של אדמירל יו אוון-תומאס, ובהתנגשות עם קבוצת הסיור הגרמנית הראשונה בפיקודו של אדמירל פרנץ פון היפר הם "ירו במהירות ובדיוק יוצאי דופן" (על פי האדמירל ריינהרד שר, מפקד צי הים הפתוח), ופגעו בליצו וזיידליץ ועוד מספר ספינות מלחמה גרמניות. אוניות מערכה אלו הצליחו לירות על סיירות מערכה גרמניות בטווח של 19,000 יארד (17,400 מ'), שהיה מעבר לטווח המרבי של התותחים של הגרמנים. שלוש מאוניות הסדרה נפגעו מאוניות מערכה גרמניות במהלך הקרב, ובכל זאת כולן חזרו הביתה. וורספייט הייתה הפגועה ביותר, כשההגה שלה נתקע והיא ספגה חמש עשרה פגיעות, והיא כמעט וטבעה.
בין המלחמות
בין המלחמות זכו הספינות לשדרוגים ניכרים, לרבות מכונות חדשות, דוודי צינורות קטנים, שדרוגי שריון סיפון, שריון חגורת טורפדו, גופי ארובות, חימוש משני חדש ונשק נ"מ, ושיפורים רבים בהנחת תותחים ואלקטרוניקה. קווין אליזבת, וליאנט ו-וורספייט היו המודרניות ביותר, כאשר שלושתן קיבלו את המבנה העילי החדש "אחוזות המלכה אן" עבור הגשר, בעוד עשרים תותחים דו-תכליתיים 4.5 אינץ' ב-10 תושבות צריח החליפו את החימוש המשני בקוטר 6 אינץ' על קווין אליזבת ווליאנט. וורספייט שמרה על תותחי ה-6 אינץ' המשניים שלה, שהופחתו כעת לארבעה בלבד לכל סוללה.
מלחמת העולם השנייה
עד מלחמת העולם השנייה, הסדרה הראתה את גיל האוניות. ברהם ומלאיה, הפחות מודרניות בסדרה, היו בעמדת נחיתות בהשוואה לספינות קרב מודרניות. למרות זאת, מנעה מלאיה התקפה על שיירה טרנס-אטלנטית על ידי סיירות המערכה הגרמניות המודרניות שרנהורסט וגנייזנאו בנוכחותה. קווין אליזבת, וורספייט ו-וליאנט, המודרניות יותר בסדרה, הצליחו טוב יותר. עם ציוד בקרת האש המודרני שלה, וורספייט השיגה פגיעה בספינת קרב איטלקית במהלך קרב קלבריה בטווח של יותר מ-26,000 יארד, אחת מפגיעות הארטילריה הימית לטווח הארוך ביותר בהיסטוריה.
הטרפדות המודרניות גברו על ההגנה של חגורת הטורפדו שלהן: בנובמבר 1941 טורפדה ברהאם על ידי צוללת וטבעה תוך חמש דקות, עם אובדן של למעלה מ-800 מאנשי הצוות שלה, כשמחסני התחמושת שלה התפוצצו. וורספייט שרדה פגיעה ישירה ושתי כמעט החטאות של פצצות גולשות גרמניות, בעוד קווין אליזבת ו-וליאנט תוקנו והוחזרו לשירות לאחר שניזוקו קשות ממוקשי צלעות שהוצבו על ידי לוחמי צפרדע איטלקים במהלך פשיטה על נמל אלכסנדריה ב-1941.
אה"מ קווין אליזבת
קווין אליזבת השתתפה במערכת הדרדנלים של 1915 בהפגזת מבצרים, אך החמיצה את קרב יוטלנד ב-1916. היא הפכה לספינת הדגל של אדמירל דייוויד ביטי ב-1917 לאחר שקיבל את הפיקוד על הצי הגדול. במלחמת העולם השנייה היא מוקשה על ידי אנשי צפרדע איטלקים וניזוקה קשות, אך לא שקעה במים הרדודים של נמל אלכסנדריה בשנת 1941. לאחר מכן היא תוקנה, ושירתה ב עד 1945.
אה"מ וורספייט
לוורספייט נגרם נזק חמור בקרב יוטלנד, והיא נפגעה מלפחות 15 פגזים כבדים. היא איבדה 14 אנשי צוות, ובנוסף 32 פצועים, וירתה בסך הכל 259 פגזים. במלחמת העולם השנייה היא השתתפה בקרבות רבים, כולל נרוויק, כף מטפן, כרתים וסלרנו, שם נפגעה מפצצה גולשת. היא מעולם לא תוקנה במלואה, והפכה לספינת הפגזות חוף, שחיפתה על הנחיתה בנורמנדי, פעולות נוספות בחלקים אחרים של צרפת וטיהור האי וולכרן. היא מחזיקה בתוארי הקרב הרבים ביותר עבור ספינה בודדת בהיסטוריה של הצי המלכותי, עם 15 תארים.
אה"מ ברהאם
ברהאם נקראה על שמו של לורד ברהאם, הלורד הראשון של האדמירליות. ברהאם ספגה חמש פגיעות בקרב יוטלנד, שגרמו ל-26 הרוגים ו-46 פצועים וירתה 337 פגזים. במלחמת העולם השנייה, היא לחמה בכף מטפן. ב-25 בנובמבר 1941 היא נפגעה משלוש טורפדות מ-U-331, בפיקודו של אובר-לויטננט צור זי הנס-דיטריך פון טיזנהאוזן, וירדה למצולות עם 850 מאנשי הצוות שלה.
אה"מ אז'נקור
אה"מ אז'נקור הייתה אמורה להיות האונייה השישי בסדרת קווין אליזבת. היא תוכננה ב-1913, ונועדה להשלמה בסוף 1916, אך בוטלה לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה. אין לבלבל אותה עם אה"מ אז'נקור שהוזמנה על ידי ברזיל, נמכרה לאימפריה העות'מאנית בזמן הבנייה, ונתפסה לשימוש על ידי הצי המלכותי לפני תחילת מלחמת העולם הראשונה.
ספינות אחרות
הצעת חוק הסיוע הימי הקנדי משנת 1913 נועדה לספק את הכספים לשלוש אוניות מערכה מודרניות, שככל הנראה היו אמורות להיות חלק מסדרת קווין אליזבת, וכונו אכדיה, קוויבק ואונטריו, ומומנו כמעט באותו אופן כמו מלאיה. הצעת החוק נתקלה בהתנגדות עזה בפרלמנט, ולא התקבלה. לא ברור אם האוניות הללו היו משרתות בצי המלכותי (כמתנה מוחלטת כמו מלאיה או סיירת המערכה ניו זילנד), או אם הן היו משרתות בצי המלכותי הקנדי (כמו אאה"מ אוסטרליה, סיירת מערכה מסדרת אינדפטיגבל, ששירתה בצי המלכותי האוסטרלי).
צמיחה (פסל)
"צמיחה" (1959) הוא פסל מאת הפסל הישראלי דב פייגין.
הפסל "צמיחה" עשוי ממבנה של משולשי ברזל מכופפים, היוצרים מבנה תלת־ממדי. על אף הצורה המופשטת של העבודה הצביע גדעון עפרת, בחיבורו אודות קבוצת "אופקים חדשים", על הקשר שבין הציור והפיסול של "אופקים חדשים" לבין האמנות של הקבוצה ה"כנענית" בכל הקשור לייחס אל הנוף הארץ ישראלי. הדבר מתבטא כאן בבחירת שם העבודה על ידי פייגין, המעיד על העניין בהפשטה של תנועה, לצד רמיזה על מוטיב צמחי.
עותק אחד של הפסל נמצא באוסף המשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד מאוחד. עותק שני, צבוע בצבע אדום ומתוארך לשנת 1987, נמצא באוסף מוזיאון פתח תקווה לאמנות ומוצב בחזיתו. צבעו האדום של עותק זה אופייני לתקופה המאוחרת בעבודתו של פייגין, בה הרבה להגדיל יצירות מוקדמות שלו.
נטלי הורלר
נטלי הורלר (נולדה ב-23 בספטמבר 1981 בגרמניה) היא זמרת פופ, היפ הופ ושחקנית טלוויזיה. היא הזמרת המובילה בלהקת קסקדה ואחת ממייסדיה.
הורלר נולדה בבון להורים בריטים שהיגרו לגרמניה שנה קודם, אביה מוזיקאי ואמה מורה לשפות, מגיל צעיר החלה לעסוק במוזיקה באולפן של אביה.
בנערותה שרה בברים ובבתי קזינו, בהיותה בת שמונה עשרה החלה לעבוד עם מספר תקליטנים.
ב-2004 ייסדה ביחד עם חבריה את להקת קסקדה.
באוגוסט 2011 הייתה על גיליון פלייבוי.
היא השתתפה עם להקת קסקדה באירוויזיון 2013 עם השיר "Glorious", שהגיעה למקום 21 עם 18 נקודות בלבד.
היטלר צדק
היטלר צדק או היטלר לא עשה דבר שגוי (באנגלית: Hitler was Right ו-Hitler did Nothing Wrong) הם כינויים למכלול של הצהרות גזעניות ותופעות אינטרנט שליליות. כינויים אלה נועדו לשם הבעת תמיכה בדיקטטור הנאצי אדולף היטלר, או לשם הטרלה. השימושים בכינויים אלה מאפשרים לנאו-נאצים אמיתיים לא לקחת אחריות על השקפותיהם.
היסטוריה ושימוש
קולין ג'ורדן מנהיגה של התנועה הנאציונל-סוציאליסטית הבריטית  טען בנאום משנת 1962 שכותרתו "היטלר צדק". כמה עדים נזכרו שראו כרזות שעליהן נכתב "היטלר צדק". בשנות ה-60 של המאה ה-20 המוקדמות, פעיל נאו נאצי קנדי בשם דייוויד סטנלי הפיץ עלוני "היטלר צדק". בגרמניה בשנות ה-60 הורשעו נאו-נאצים בהפצת עלון "היטלר צדק".
ב-29 ביוני 2011, משתמש באתר 4chan פרסם לראשונה רשומה שכותרתה היא "היטלר לא עשה דבר שגוי", והמשפט המשיך להיות בשימוש לאחר מכן. לאחר שתפוצת הביטוי הפכה נרחבת, האתר "4chan" פרסם התנצלות רשמית בגין השימוש הנרחב באימרה בקרב משתמשיה. באוגוסט 2012, חלק ממשתמשי האתר תקפו מסע פרסום ממומן של חברת המשקאות "מאונטן דיו", ששמה היה "כַּנוּ את הטל" (משחק מילים עם שם החברה באנגלית: "Dew" משמעותו "טל"), בתחרות ששמה היה "היטלר לא עשה דבר שגוי". הכתובה הכילה ביטויים נאציים וכן בדיחות שואה, כדי לעורר פרובוקציה ולהתפרסם באתר "4chan". בשל התכתובות הפרו-נאציות של חברי האתר בתחרות, חברת "מאונטן דיו" סגרה אותה.
Adweek השוו את האירוע לקמפיין אחר שנחטף בנסיבות דומות שבהן המוזיקאי פיטבול נשלח להופיע בקודיאק, אלסקה בקידום של וולמארט. ניתוח של USA Today מצא כי Teespring היו מוכרים חולצות טריקו עם הכיתוב "היטלר לא עשה דבר שגוי" ואחת עם תמונה של ביל קוסבי בשילוב עם הסיסמה "המשקאות עליי גבירותיי". אחרי המחלוקת הגדולה, אתר בגדים אמריקאי עדיין ממשיך למכור חולצות טריקו עם סלוגנים נאציים.
במהלך מבצע צוק איתן פוטרה עיתונאית שהועסקה ברשת הבריטית "BBC", לאחר שזו השתמשה בביטוי "היטלר צדק" בהוסיפה ש"ישראל היא נאצית יותר מהיטלר" בציוץ שצייצה ברשת החברתית טוויטר.
ב-2016, הצ'טבוט של חברת מיקרוסופט, טאי הוכשרה על ידי משתמשים באינטרנט להצהיר "היטלר לא עשה דבר שגוי" ו"היטלר צדק אני שונא את היהודים". הוא הועבר למצב לא מקוון עקב הצהרות אלה.
אנשים שצייצו "היטלר צדק" צוטטו כדוגמה לפשיזם ברשתות החברתיות. תחקיר של פרופבליקה מ-2017 העלה כי פייסבוק אפשרה למפרסמים לפלח משתמשים באמצעות קטגוריות מודעות אנטישמיות כולל "היטלר לא עשה שום דבר רע".
ב-2018, יוצר תאוריות הקשר, סטיב ווסט זכה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית במחוז בבית הנבחרים של מדינת מיזורי לאחר שהצהיר כי "היטלר צדק". המפלגה הרפובליקנית במיזורי לא תמכה בווסט. חברת הקונגרס מטעם המפלגה הרפובליקנית מרי מילר ספגה ביקורת על כך שהצהירה בהסתערות על הקפיטול ש"היטלר צדק בדבר אחד. הוא אמר 'מי שיש לו את הנעורים יש לו את העתיד'".
הליגה נגד השמצה הצהירה כי מצאה 17,000 ציוצים המשתמשים בווריאציה של הביטוי "היטלר צדק" שפורסמו בין ה-7 ל-14 במאי 2021 במהלך המהומות בישראל ב-2021.
חוזת אלנפר
חַוְזַת אַלְנַפַר (בעברית: מְצוֹר הָחוֹפֶן) הוא כינוי לרעב שפקד את העיר צנעא וסביבתה בשנים ה'תרס"ד–ה'תרס"ה (1904–1905), עקב מלחמות הטורקים עם הערבים המקומיים תושבי תימן בראשות האימאם יחיא חמיד אלדין. הרעב כילה כ-50% מאוכלוסיית העיר, יהודים וערבים, וגרם למעבר של רבים מיושבי צנעא לכפרים הסמוכים. לאחר ניצחון האימאם יחיא חזרו שארית היהודים לצנעא ושיקמו מחדש את הרובע היהודי.
רקע היסטורי
בשנת ה'תרל״ב (1872) כבשו הטורקים את צנעא בירת תימן, ופרשו את שלטונם גם על מקומות אחרים במרכז תימן. השנים ה'תרס"ד–ה'תרס"ה (1904–1905) היו שנות בצורת בתימן, והרעב הכביד מאוד על האוכלוסייה היהודית, במיוחד בצנעא הבירה. האימאם יחיא חמיד אלדין, שמשל בתימן במקומות שבהם לא הייתה לשלטון הטורקי אחיזה, קרא לשבטים למרוד בטורקים ולעלות עמו על צנעא, לצור עליה ולגרש את הטורקים ששלטו בה. מצור זה ידוע בשם חוזת אלנפר, ובמהלכו מתו מוסלמים רבים, והרבה מתושביה היהודים של צנעא. במצור זה עלה בידי האימאם יחיא לערער את שלטון הטורקים, ובאפריל 1905 הוא כבש את העיר. גם במקומות נוספים בתימן שהטורקים שלטו בהם הצליח האימאם לערער את שלטונם.
חותם תרבותי
חוזת אלנפר הוא אירוע טרגי בהיסטוריה של יהודי תימן. ניתן לראות בו את אחד המאורעות הקשים ביותר שפקדו את יהודי תימן בגלותם, והיותר קשה שפקד אותם במאה העשרים, כפי שעולה מריבוי הרשימות, השירים והאזכורים של המאורע. לקהילה היהודית לא הייתה שום יד בהתרחשויות אבל התוצאות מבחינתה היו קשות ביותר, וסבלם של היהודים עלה בהרבה על זה של שאר התושבים. על קורות היהודים בצנעא בפרט ובתימן בכלל נכתבו רשימות אחדות ואף קינות. אחת מהן הפכה לקינת עם, ויש שנהגו לשיר אותה אפילו בחתונות כדי לזכור את תקופת הרעב ולהכניע את הלבבות לאביהם שבשמים.
אלימלך ירחמיאל איתמר
אלימלך ירחמיאל איתמר (ה'תרס"ט, 1909–1994) היה רב ואיש ציבור דתי בארצות הברית ובישראל. איש ועד ההצלה בארצות הברית, וממניחי היסוד של הרבנות הראשית בישראל לאחר קום המדינה.
תולדות חייו
נולד בפולין בשם אלימלך ירחמיאל וולגלרנטר. בצעירותו למד אצל הרב אריה צבי פרומר מקוז'יגלוב ובמתיבתא של הרב מנחם זמבה בוורשה. בהיותו כבן 14 היגר הגיע לאמריקה, שם הצטרף לאביו ר' ישראל אלעזר שהתפרנס כשוחט ובודק, ואל אחיו שהגיע לפניו. למד בישיבה אוניברסיטה בניו יורק, והוסמך לרבנות.
שימש כרב בקהילות יהודיות בהמילטון ולאחר מכן בדטרויט (החל משנת 1937; שם ייסד את ישיבת 'בית יהודה' המקומית). היה פעיל בחיים הציבוריים ביהדות אמריקה, שימש מנהל ארגון ה-Orthodox Union (התאחדות הקהילות האורתודוקסיות באמריקה) וסגן יושב-ראש הסתדרות הרבנים דאמריקה (The Rabbinical Council of America (RCA) . לאחר מלחמת העולם השנייה סייע לאחיו, שלום פנחס וולגלרנטר, שהיה פעיל מרכזי בוועד ההצלה האמריקאי ועסק בשתדלנות להצלת יהודי אירופה בזמן השואה ולאחר מכן במתן עזרה וסיוע לשארית הפליטה.
בשנת 1956 עלה לישראל עם משפחתו, וזמן קצר לאחר מכן התמנה למזכיר הכללי של הרבנות הראשית לישראל ושל בית הדין הגדול. במסגרת תפקידו מיסד את דפוסי הפעולה של הרבנות הראשית, והיה פעיל מרכזי בכל ענייני הדת שהיו בסמכותה של הרבנות הראשית. בביקוריו בארצות הברית נפגש עם גדולי רבני אמריקה ודן איתם בנושאים הקשורים בעולם הדת בישראל. בין השאר נפגש עם הרב יוסף דב סולובייצ'יק בניסיון לשכנעו לקבל עליו את משרת הרב הראשי לישראל. כמו כן נפגש עם רבי מנחם מנדל שניאורסון, אשר ביקשו לפעול להחלת שמירת השבת ברשויות המדינה, בין השאר בהפלגות אוניות צים.
עם פרישתו ממוסד הרבנות הראשית המשיך כבכיר במשרד הדתות, ואחר כך בהנהלת מכון הרי פישל להכשרת דיינים בירושלים.
משפחתו
איתמר הוא צאצא של רבי איתמר וולגלרנטר מקונסקובולה, תלמידו של רבי יעקב יצחק הורוביץ "החוזה מלובלין", ומחבר הספר "משמרת איתמר". לשם שימור זכרו (וכחלק מהנוהג המצופה בשנות החמישים מנושאי משרות ממשלתיות במדינה לעברת את שם משפחתם), שינה אלימלך ירחמיאל את שם משפחתו ל"איתמר". בתו היא פרופ' תמר רוס. בנו ר' יהושע איתמר, מגיד שעור בישיבת קריית מלאכי, הוא חתנו של הרה"ג רבי קלמן כהנא רב קיבוץ חפץ חיים ומייסד בית המדרש להלכה בהתיישבות. התגורר בשכונת רחביה בירושלים.
נקודת חווארצ'יל
נקודת חווארצ'יל (באנגלית: Hvarchil Point; בבולגרית: нос Хвърчил) היא לשון יבשה המכוסה בקרח היוצרת את הקצה הדרומי-מערבי של האי לקוואנט מול החוף המזרחי של האי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
גילוי ומיפוי הנקודה
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980, ובשנית בשנת 2008.
מקור השם
הנקודה נקראת על שם העיירה חווארצ'יל שבמערב בולגריה.
לנה מרקס
'''לנה ג'. מרקס (באנגלית: Lana J. Marks'''; נולדה ב-18 בנובמבר 1953) היא אשת אופנה יהודיה אמריקאית, שכיהנה כשגרירת ארצות הברית בדרום אפריקה במשך שנה מינואר 2020 עד ינואר 2021.
קורות חיים
לנה בנק נולדה באיסט לונדון שבדרום אפריקה. אביה, אלק בנק, היגר מליטא בילדותו, והיה מפתח נכסים ומנהיג בקהילה היהודית בדרום אפריקה. מרקס למדה בבית הספר התיכון לבנות "קלרנדון" השוכן בעיר הולדתה, והיא דוברת קוסה ואפריקאנס. היא גדלה בעיר פורט אליזבת, בת למשפחה יהודית בולטת בעיר. כטניסאית מושבעת, לאחר ששיחקה טניס בברמודה, זכתה מרקס במדליות ארד במשחקי המכביה השתים-עשרה כחברה במשלחת ארצות הברית. כמו כן, היא שיחקה באליפות דרום אפריקה הפתוחה והעפילה למוקדמות אליפות צרפת הפתוחה. היא למדה באוניברסיטת ויטווטרסראנד ובמכון לניהול אישי השוכנים ביוהנסבורג.
מרקס הייתה המנהלת הכללית והמעצבת של "לנה מרקס", מותג אביזרי אופנה המתמחה בעורות אקזוטיים שנודע ביצירת כמה מהתיקים היקרים בעולם. כשזכתה בפרס האוסקר ב-2007, הלן מירן נשאה את תיק היד של מרקס לבמה כדי לקבל את הפרס. בהווה, בתה של מרקס מנהלת את המותג. מרקס הייתה חברה בוועד המנהיגות לנשים בבית הספר לממשל ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי באוניברסיטת הרווארד, והשתתפה בסדרת הרצאות באוניברסיטת ג'ורג'טאון בפני סטודנטים לתואר שני במנהל עסקים. לחברת "לנה מרקס" ישנן חנויות בניו יורק, בפאלם ביץ', בדובאי ובבוורלי הילס.
ב-2018 הודלפו הכוונות למנות את מרקס לשגרירת ארצות הברית בדרום אפריקה בידי המחלקה ליחסים בינלאומיים ולשיתוף פעולה במשרד החוץ בדרום אפריקה. ואכן, ב-14 בנובמבר 2018, נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ הודיע על מינויה של מרקס לשגרירת ארצה בפרטוריה. מינויה אושר פה אחד בידי הסנאט של ארצות הברית ב-26 בספטמבר 2019. היא הושבעה לתפקידה ב-4 באוקטובר 2019 והגיעה למשרד שלה בשגרירות האמריקאית ב-9 בנובמבר. ב-28 בינואר 2020 הציגה את כתב האמנתה בפני נשיא דרום אפריקה סיריל רמפוזה.
מרקס הצהירה כי היעדים העיקריים שלה כוללים העצמת נוער ונשים. במהלך שישים הימים הראשונים בתפקידה, מרקס הצהירה כי בכוונתה לנקוט בצעדים משמעותיים כדי לפתור רבים מחילוקי הדעות ביחסי ארצות הברית-דרום אפריקה, כולל הצורך בהגברת אמון המשקיעים האמריקאים בדרום אפריקה ובבקרה על מגפת ה-HIV. בראשית 2020 הכריזה על שאיפתה לקיים ועידת פסגה בהשתתפות כל מנהיגי מדינות אפריקה בוושינגטון הבירה כדי להכניס את דרום אפריקה לרשימת 20 שותפות המסחר המובילות של ארצות הברית.
מרקס נשואה לד"ר נוויל מרקס, פסיכיאטר העובד במרכז הרפואי JFK בפלורידה. בטרם עברו לפלורידה ב-1987, התגוררו בני הזוג בהמילטון. מרקס ובעלה חובקים שני ילדים. מרקס הייתה חברתה הקרובה של דיאנה, נסיכת ויילס. על פי מרקס, הן תכננו טיול בן ארבעה ימים באיטליה בסוף אוגוסט 1997. הטיול בוטל ברגע האחרון כשאביה של מרקס לקה בהתקף לב. דיאנה נסעה לפריז עם בן זוגה דודי אל-פאייד, שם נהרגו בתאונת דרכים. מאז 2010 מרקס חברה במועדון מאר-א-לאגו של דונלד טראמפ. זאת לאחר שמועדוני קאנטרי קלאב, לטענתה, לא מקבלים לשורותיהם חברים יהודים.
עם ההשבעה של ג'ו ביידן לנשיאות ארצות הברית, תם שירותה הדיפלומטי בדרום אפריקה.
סכמת פתית השלג
במדעי המחשב, סכמת פתיתי שלג היא מבנה לוגי של טבלאות מסד נתונים (Database) רב ממדי שייצוגו במודל ישויות קשרים (Entity Relationship Data Model) דומה בצורתו לפתית שלג. סכמת פתיתי שלג מיוצגת על ידי טבלאות עובדות (Fact Tables) שנמצאות במרכז מסד הנתונים ומקושרות לממדים רבים (Dimensions).
סכמת פתיתי שלג דומה לסכמת כוכב (Star Schema), אולם בסכמת פתיתי שלג הממדים מנורמלים למספר טבלאות מקושרות בעוד שבסכמת הכוכב כל מימד מיוצג על ידי טבלה מנורמלת אחת בלבד. המבנה המורכב של פתית שלג נוצר כאשר הממדים של סכמת פתיתי שלג מסתעפים במידה ניכרת, כתוצאה מריבוי רמות קשר, כלומר כאשר לטבלאות הבנים ישנן טבלאות אב רבות. מורכבות המבנה של סכמת פתיתי שלג עולה כאשר ממדי הסכמה מורחבים על ידי קשרים מסדר גבוה וריבוי טבלאות אב לכל טבלה (מזלג דרכים). אפקט "פתית השלג" משפיע על טבלאות הממדים בלבד ואינו נוגע לטבלת העובדות.
שימושים נפוצים
סכמות כוכב ופתית השלג נפוצות בעיקר במחסני נתונים ממדיים (Data Warehouses) ובמרכולי נתונים (Data Marts) בהם מהירות שליפת המידע חשובה יותר מיעילות ביצוע מניפולציות על המידע. מכיוון שכך, הטבלאות בסכמות אלו אינן מנורמלות לסדר גבוה ולרוב מנורמלות עד לרמת נורמליזציה 3NF או נמוכה ממנה.
ההחלטה האם ליישם סכמת כוכב או סכמת פתית שלג אמורה לכלול את היתרונות היחסיים של פלטפורמת מסד הנתונים הנדונה וכן את כלי השאילתות (Query Tool) בו יש כוונה להשתמש. יש להעדיף את סכמת הכוכב כאשר כלי השאילתות חושף למשתמשים את המבנה הטבלאי שבבסיס המערכת, ובסביבה בה רוב השאילתות הן פשוטות באופיין. סכמות פתית שלג עדיפות בדרך כלל כאשר משתמשים בכלי שאילתות מתוחכם יותר היוצר שכבת אבסטרקציה (Abstraction Layer) בין המשתמשים למבנה הטבלאי הגולמי ועבור סביבה בה קיימות שאילתות מרובות המכילות קריטריונים מסובכים.
נרמול מידע ואחסון
נרמול היא פעולה המפצלת את המידע כדי למנוע יתירות (כפילות מידע) על ידי הזזת קבוצות נתונים החוזרות על עצמן לעיתים תכופות לטבלאות חדשות. פעולת הנרמול נוטה להגדיל את מספר הטבלאות אותן יש לשלב לצורך ביצוע שאילתה נתונה מחד, ומאידך מצמצמת את המקום הנדרש לשמירת הנתונים וכן את מספר המקומות שבהם יש לעדכן את הנתונים כאשר אלו משתנים. מהיבט של נפח אחסון (Computer Data Storage), טבלאות הממדים הן לרוב קטנות בהשוואה לטבלאות העובדות. תכונה זו לרוב מבטלת את היתרונות הנוגעים לנפח אחסון כאשר בונים אותן על פי סכמת פתיתי שלג, בהשוואה לבנייתן על פי סכמת הכוכב.
חלק ממפתחי בסיסי הנתונים יוצרים שילוב שיש בו פשרה בין סכמת הכוכב לבין סכמת פתית שלג. זו כוללת יצירת סכמת פתית שלג כשכבה חבויה ועל גביה יצירת תשקיפים (Views), בהם מבוצעים הרבה מהאיחודים (Joins) הדרושים כדי לדמות סכמת כוכב. גישה זו משלבת את יתרונות האחסון המושגים דרך נרמול של ממדים של סכמת פתיתי שלג יחד עם פשטות ביצוע השאילתות של סכמת הכוכב. חסרונות הגישה נובעים מהדרישה כי השרת (Server) יבצע את פעולות האיחוד בשכבה התחתונה, דבר אשר עלול לפגוע בביצועים כאשר מריצים שאילתות כמו גם לביצוע אחודים מיותרים לטבלאות שאינן נדרשות לביצוע השאילתות.
אנדריה קלודז'רוביץ'
אנדריה קלודז'רוביץ' (בסרבית-קירילית: Андрија Калуђеровић; נולד ב-5 ביולי 1987 בבאצ'קה טופולה) הוא כדורגלן סרבי שמשחק בעמדת החלוץ.
קריירה
אנדריה קלודז'רוביץ' החל את הקריירה המקצוענית שלו במדי קבוצת OFK בלגרד בעונת לאחר שעלה מקבוצת הנוער של המועדון. בהמשך הוא שיחק בהשאלה בקבוצות סרביות שונות עד שעבר לראד בלגרד בשנת 2009. בשנת 2010 הוא חתם על חוזה לשלוש שנים עם כוכב האדום בלגרד. בעונת 2010/11 הוא היה מלך השערים של הליגה לצד איביצה אילייב עם 13 שערים. בהמשך הוא עבר לקבוצה סינית, אך שיחק במועדונים שונים בהשאלה.
בהמשך הוא פעמיים חזר לראד בלגרד ובתקופות שונות שיחק עבור ז'לגיריס.
בעונת 2021/2022 הוא משחק באוזבקיסטן.
משחקי נבחרת
אנדריה קלודז'רוביץ' שיחק בנבחרות הנוער של סרביה. באפריל 2010 הוא שיחק לראשונה בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד יפן. בהמשך הוא שיחק במשחקי ידידות נוספות.
אנדרטה לחללי הלח"י
האנדרטה
האנדרטה היא רחבה מרוצפת בין עצי היער, המוקפת בחומת בטון משלושה עברים. שביל מרוצף מוביל מהכניסה למתחם אל הרחבה. במרכזו מתמשך פס אבנים כהות, המוביל אל אמצעו של הקיר המרכזי ברחבה. במקום זה ניצבים שני קירות בטון משולשים גבוהים, היוצרים שקע משולש בחומה וצללית של מגדל. בראש אחד מהקירות רשום שם האנדרטה. בשקע בחומה לרגלי המגדל, בנקודת המפגש עם פס האבנים הכהות, ניצב גזע של עץ זית, ועל מדרגה מעליו ניצב גזע עץ נוסף. אל הקיר ליד הגזע מוצמדת הכתובת הרי את מקודשת לי מולדת - השורה הראשונה משיר מאת מפקד הלח"י אברהם שטרן.
על הכתלים משני עבריו של השקע הטקסי בחומה שבמרכז הרחבה נחרתו שמות חללי הלח"י וכינוייהם המחתרתיים. בצד השמות על הכותל משמאל נחרתה הכתובת מצבת זיכרון לוחמי חירות ישראל-לח"י בצירוף מובאה מדברי המשורר אורי צבי גרינברג. בצד השמות על הכותל מימין מופיע הבית הראשון של המנון הלח"י חיילים אלמונים.
בכניסה למתחם מוצבים לוח זיכרון לאברהם שטרן ועמדת הסברה קולית.
האנדרטה תוכננה על ידי הפסלת והמעצבת איילת ביתן שלונסקי והאדריכלית טובה שפירא והוקמה על ידי עמותת יער לוחמי חירות ישראל, העמותה להנצחת מורשת לוחמי חירות ישראל וחלליהם וקרן קיימת לישראל. היא נחנכה בשנת 2005.
מנגד
מִנֶּגֶד הוא שיר מאת רחל המשוררת, אשר נכתב בחורף תר"ץ . הולחן על ידי יהודה שרת והושר בתנועות הנוער ביישוב.
המשוררת מאזכרת בשיר את הסיפור המקראי, על עלייתו של משה רבנו אל "הר נבו", בספר דברים, שם נמסר לו כי לא יכנס לארץ ישראל: מעמד הר נבו נטבע בתרבות היהודית לדורותיה, כסמל לאי מימוש או חוסר יכולת לממש. באמצעותו, בדומה לשיריה האחרים, מתארת המשוררת געגועים ומאוויים אל מטרות ויעדים, ללא הוודאות שאי פעם ימומשו או יכבשו.
מטרהורן (אנטארקטיקה)
מטרהורן (באנגלית: Matterhorn) היא פסגה במצוק רואה שברכס אסגארד בארץ ויקטוריה, אנטארקטיקה. הפסגה ניצבת בגובה של 1,600 מטרים, מעל הדופן הצפונית של עמק טיילור, בין לבין. הפסגה נקראה בשם זה על ידי תומאס גריפית' טיילור ממשלחת טרה נובה בהנהגתו של רוברט פלקון סקוט, שפעלה בשנים 1910 -1913, בשל דמיונה להר מטרהורן, ההר המפורסם שבשווייץ.
בצידה הדרומי של הפסגה, משתרעת טרסת קמפבל, שטח שבאופן יחסי לא מכוסה בקרח בגובה ממוצע של 1,050 מטרים. הפסגה תחומה בשוליים הנמוכים של קרחון מטהורן, קרחון לקרואה והדופן הצפונית של עמק טיילור. טרסת קמפבל נקראה ב-1998 על ידי המועצה הגאוגרפית של ניו זילנד על שמו של איאן קמפבל, ממשרד הקרקעות של ניו זילנד, שמחקרו באנטארקטיקה נמשך 30 שנה החל מ-1964.
ניריאקו
ניריאקו (בהונגרית: Nyírjákó) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם במג' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 958 ובשנת 2020 רק 886 תושבים.
יהודי ניריאקו
יהודים הוזכרו לראשונה בניריאקו במפקד שנערך בשנת 1747. רובם עסקו במסחר ובחקלאות.
בזמן הקרע ביהדות הונגריה בעקבות חילוקי דעות בקונגרס יהודי הונגריה (בדצמבר 1868) בין חרדים למשכילים הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי. במקום היו "חדר", מקווה, בית כנסת וחברה קדישא.
בתקופת הטרור הלבן נאשמו אחדים מראשי הקהילה בפעילות קומוניסטית, הובאו למחנה ריכוז והוצאו להורג לאחר עינויים.
בשנת 1940 נשלחו גברי ניריאקו עד גיל ששים לעבודות כפייה. הם גויסו ככוח עזר לצבא ההונגרי, עם אזרחים הונגריים נוספים שהשלטונות לא רצו לגייס לשורות הצבא הלוחם.
במרץ 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נצטוו היהודים להסתגר בבתיהם ולמסור את חפצי הערך שברשותם. בתחילת מאי רוכזו יהודי המקום בחצר בית הכנסת, ומשם הוסעו בעגלות לקישווארדה. בחג השבועות, סוף מאי 1944, הועלו כל יושבי הגיטו על קרונות משא והוסעו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו לכפר אישה אחת ושני גברים ששרדו במחנות. איכרים מסרו לניצולים את רכושם ואת רכוש קרוביהם שניספו. מקרה זה היה חריג מאוד בקרב ניצולי בהונגריה. החיים היהודיים במקום לא נתחדשו ובשנת 1947 הוכרזה הקהילה רשמית כמבוטלת.
אנטי-איראניות
בעולם המערבי והנוצרי
לפי יורי סטויאנוב, לכיבוש הסאסאני של ירושלים ב-614 והלחימה הביזנטית מולם הייתה השפעה מכרעת על יחס והתפשטות האנטי-איראניות וגם האנטישמיות בעולם הנוצרי, שהשפיעו רבות מאוחר יותר בימי הביניים. בתקופה זו הואשמו הסאסאנים בגנבת הצלב עליו נצלב ישו, לשתי מטרות אפשריות: להחליש את החזקה הנוצרית על ירושלים או להעמיד ולהעלות את כוחו של המלך הסאסאני כמלך כל המלכים. בתקופה זו צידדו היהודים בארץ ישראל בכובשים הסאסאנים שהרסו כנסיות נוצריות ומקומות קדושים בירושלים, לעיתים קרובות גם דרך הסתת היהודים לכך. היהודים מצדם ראו את התקופה כאחרית הימים וברומא כאדום החדש שסופו להיהרס על ידי הפרסים. הביזנטים בתגובה עשו את אותו הדבר ואזרו לצידם את תורת האסכטולוגיה תוך שימוש, ניסוח ופרשנות מחדש של הברית הישנה והברית החדשה, והציגו את ח'וסרו השני כדמות האנטיכריסט שנועד להשמיד את האימפריה הנוצרית המושלמת. לאור זאת גובשו בתקופה זו והוגדרו הפרסים והיהודים כאויבי הצלב והנצרות הרומית.
בראשית האסלאם
בשפה הערבית המילה עג'ם היא מילה המתארת את כלל הלא-ערבים. כשפירושו המילולי הוא: "לא ברור, מעורפל ובלתי נתפס" לעומת הערבי שפירושו "ברור, מובן, עם לשון ערבית מושלמת". פירוש המילה עג'ם הפך ל"מי שממלמל" וככינוי שיוחס בעיקר לפרסים. לאחר הכיבוש האסלאמי על ידי בית אומיה של האימפריה הסאסאנית הערבים כפו את השפה הערבית וניסו לדכא את השפות האיראניות ששלטו באזור לפעמים גם בכוח. לכן כשכבש אל-חג'אג' בן יוסף את ח'ווארזם בשנית, הורה מיד להרוג את כל יודעי הקרוא וכתוב והמתמצאים בתרבות, ההיסטוריה והמדע המקומיים. אז הוא גם הורה להרוג את כל כהני הדת הזורואסטריות ושרף את כל ספריהם. כך שבהדרגה נותרו רק אלו שלא ידעו קרוא וכתוב דבר שהוביל לכך שההיסטוריה האיראנית נשכחה.
תחת שלטון בית האומיה עלה כוחם של הערבים וגרם לאצולה הערבית להתחתן רק עם ערבים אחרים, דבר שיצר יצר ריבוד אתני שהפלה לרעה את האיראנים. כך, למרות שהערבים אימצו את הבירוקרטיה המעמדית המסורתית האיראנית, השבטיות הערבית החלישה את האיראנים. לאחר הכיבוש הערבי של פרס, האיראנים כד'ימים חויבו לשלם ג'זיה בדמות מיסים. איראנים שהתאסלמו עדיין לא הורשו להתלבש כערבים, וזאת בנוסף לצורות אפליה נוספות.
מועאויה הראשון כתב:
לפי המסורת האיראנית, בין הגורמים העיקריים לסכסוך האיראני-ערבי נמנית רדיפת הערבים את האליטות האיראנית ואפלייתם, בעיקר את הברמכים. המקרה המסופר ביותר לכך היה בתקופתו של ג'עפר ברמכי, ממשפחת ברמכים, שהיה שר ומשורר פרסי מפורסם לחליף הארון א-רשיד. ישנם הטוענים כי ג'עפר שיתף פעולה, ריגל והעביר מידע על הברמכים לטובת א-רשיד. אך לאחר שגילה הארון א-רשיד כי אחותו עבאסה, התאהבה בברמכי ונולדו להם שני ילדים: חסן וחוסין, ציווה להרוג את ברמכי ואת שני הילדים.
הסכסוך הסוני-שיעי ואיראן
איראן היסטורית הייתה יותר אוהדת כלפי השיעה ועלי בן אבי טאלב לאור יחסו החיובי יותר לאיראנים, כשלרוב אוכלוסיית איראן מנתה יותר שיעים מסונים. לאור יחסי הכוחות בין השיעים, שהיו לרוב מיעוט של 10% מהאוכלוסייה המוסלמית, השיעים קופחו ואף נרדפו.
בעידן המודרני
לפי דוח משנת 2013 כ-75% מהטורקים מחזיקים ברגשות שליליים נגד האיראנים, לעומת 14% בעלי דעה חיובית. החוקרת הפוליטית שירין האנטר טוענת כי ישנם שני כוחות הפועלים לחיזוק העוינות נגד איראן בטורקיה: הממסד הצבאי והאליטות שדוגלות בעקרונות ששת החיצים של מפלגת העם הרפובליקאית. כשגם לזאבים האפורים, ארגון הנוער והזרוע הפרה-צבאית של מפלגת התנועה הלאומית הימנית-קיצונית בטורקיה יש חלק בדבר.
לפי סקר משנת 2008 של הברית למדיניות ציבורית של האמריקאים האירנים כ-50% מהאיראנים האמריקאים חוו או מכירים איראני אמריקאי שחווה אפליה על רקע מוצא בארצות הברית. הסוגים הנפוצים ביותר לאפליה המדווחת הם בביטחון בשדה התעופה, אפליה חברתית, תעסוקתית או אפליה עסקית. בנוסף לסיווג גזעי ואפליה על ידי פקידי ההגירה.
אל-קאעידה הגדירו פעם אחר פעם את איראן והשיעים כ"פרסים" אויבי הערבים וכשותפי כיבוש עיראק.
בריס פון מינכהאוזן
תולדות חייו
פון מינכהאוזן נולד בהילדסהיים למשפחת אצולה מסקסוניה התחתונה. למד משפטים ומדע המדינה במינכן, ברלין וגטינגן וקיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת לייפציג. כבר כסטודנט גילה יחס אוהד ויוצא דופן, על רקע האנטישמיות של בני גילו ומעמדו, כלפי היהודים ואף ביקר בבית כנסת בתפילות השבת.
במלחמת העולם הראשונה שירת כסגן במשמר הפרשים של סכסוניה.
מעבר לאנטישמיות פעילה
כבר ב-1903 החל פון מינכהאוזן להתבטא נגד ה"אוסט-יודן", היהודים ממזרח אירופה, יהודי השטעטלך של פולין ותחום המושב, שהיו מנוגדים לגמרי לתדמית האצילה של היהדות כגזע שמי עתיק ומכובד. בהמשך, ובמיוחד בשנות העשרים, הלכו רעיונותיו בדבר השונות בין הגזעים וקיבלו צורה שניזונה מרעיונות הפולקיזם הגרמני שהציב את הגזע הארי כנעלה ואת היהודי כחסר-ערך (כיוון שהוא חסר אדמה).
עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 התמנה לאקדמיה לספרות גרמנית (ממנה פרשו רבים יהודים ושאינם-יהודים במחאה על הפיכתה לנאצית) וחתם על מסמך "88 הסופרים" שהביעו נאמנות לאדולף היטלר. לאחר מות פאול פון הינדנבורג ב-1934 חתם על מסמך הקורא להכריז על היטלר כעל פיהרר. בהמשך היה יחסו להתנהלות המדינה הנאצית אמביוולנטי, אך הוא נותר חדור אמונה בדרך הנאצית. שמו נכלל ב"רשימת המבורכים" (Gottbegnadeten-Liste), יוצרים שסגנון עבודתם תאם את השקפתו של המשטר, אשר שוחררו מחובת השירות הצבאי אך התגייסו למערך התעמולה הממשלתי ליצירת אמנות מגויסת.
כאשר הגיעו כוחות בעלות הברית לאחוזתו ב-Windischleuba, נטל מנת יתר של גלולות שינה והתאבד.
כתביו
פון מינכהאוזן פרסם פואמות בכתבי עת ובקבצים ספרותיים מאז 1897. נושאי שיריו היו בדרך כלל מעולם ימי הביניים כגון אבירים ומעשיות עם.
באנתולוגיה לשירה וספרות גרמנית "Der Kanon" שערך ב-2002, כלל מרסל רייך-רניצקי שני שירים מאת פון מינכהאוזן, בכרך החמישי: "מעבר" (מעבר הירדן) - ו"מרד איכרים" (הפעמונים הסתערו) -.
דייגו לוגאנו
דייגו אלפרדו לוגאנו מורנו (בספרדית: Diego Alfredo Lugano Moreno; נולד ב-2 בנובמבר 1980 בקנלונס) הוא כדורגלן עבר אורוגוואי ששיחק בעמדת הבלם. בעבר שימש כקפטן בנבחרת אורוגוואי.
קריירה
לוגאנו החל את דרכו במחלקת הנוער של ליברטד קנלונס, מועדון בו שיחק בעבר אביו במשך 20 שנים. ב-1998 הוא סייע לקבוצה לזכות באליפות מחוז קנלונס, והבקיע את השער שהעניק לקבוצתו את הזכייה. בעקבות כישרון שהפגין הוא משך את עינהם של מועדוני כדורגל בכירים באורוגוואי.
ב-1999 החל לוגאנו בקריירה המקצוענית שלו, בקבוצת נסיונל. הוא שיחק בתחילה בקבוצת המשנה של המועדון, שהשתתפה בליגה השלישית, אך כעבור זמן קצר קודם על ידי המאמן הוגו דה לאון לקבוצה הראשונה, ששיחקה בליגת העל האורוגוואית. לוגאנו השתתף ב-15 משחקים במדי הקבוצה, והיה שותף לזכייתה בשתי אליפויות אורוגוואי בעונות 2000 ו-2001.
ב-2006 עבר לוגאנו לראשונה לכדורגל האירופי, אל קבוצת פנרבחצ'ה הטורקית, ובמהרה הפך לאחד מהשחקנים הבולטים בכדורגל הטורקי. הוא סייע לפנרבחצ'ה לזכות באליפות ליגת העל הטורקית בעונת, ולהגיע עד לרבע גמר ליגת האלופות בעונה העוקבת, שם הודחה על ידי צ'לסי. הישג זה הוא הגבוה ביותר של המועדון במפעלים האירופיים.
בינואר 2013 הושאל לוגאנו מפריז סן-ז'רמן למאלגה הספרדית. אחרי חצי עונת השאלה במאלגה, שוחרר לוגאנו מפריז סן-ז'רמן, וחתם לשנתיים בהעברה חופשית בוסט ברומיץ' אלביון האנגלית. ב-17 במאי 2014 שוחרר מוסט ברומיץ'. במרץ 2015 עבר להאקן מליגת העל השוודית, בקיץ עבר לסרו פורטניו מליגת העל הפרגוואית ובינואר 2016 שב לסאו פאולו.