cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מדריך הכתיבה של MLA
אתיקה
המדריך מזהיר נחרצות מפני גנבה ספרותית. לדוגמה, אפילו גנבה ספרותית אחת תערער את האותנטיות של פרסומים קודמים ועתידיים מאותו חוקר. לאור זאת, המדריך דורש מחוקרים, מחברים, ותלמידים כאחד לצטט כל מקור ללא יוצא מן הכלל כדי למנוע גנבה ספרותית בשגגה. בנוסף, המדריך מזהיר מוסדות אקדמיים מפני רשלנות במניעת גנבה ספרותית, מפני שהמחיר על רשלנות כזו פוגע בשמם הטוב של תלמידים וחוקרים המשתייכים לאותם מוסדות אקדמיים. המדריך מזכיר כמה צורות של גנבה ספרותית:
דין פרוטה כדין מאה, אפילו העתקה של כמה מילים ללא מבואה והפנייה נחשבת לגנבה ספרותית במלוא חומרתה. כמו כן, המדריך מזהיר מפני כתיבה חפוזה שעלולה לגרום לגנבה ספרותית בשגגה במידה ושוכחים לתת הפנייה או לסמן את המבואה כראוי. בנוסף, גנבה ספרותית חלה גם על רעיונות, ולא רק על תמליל. הבעה או תרגום של אותו רעיון במילים אחרות או לשפה אחרת ללא הפנייה למקור נחשבת לגנבה ספרותית.
מהדורות
בין השנים 1977 עד 2021 יצאו 9 מהדורות של מדריך הכתיבה לתלמידים וחוקרים, ושלוש מהדורות של מדריך הסגנון המקביל לעורכים.
אירוויזיון 1981
אירוויזיון 1981 נערך ב-4 באפריל בדבלין לאחר זכייתה של אירלנד באירוויזיון 1980, והונחה על ידי דורין ני וריאן.
לקראת סיום ההצבעה, הובילה בריטניה עם 116 נקודות. הצבעתה של קפריסין (הראשונה בתולדותיה) יצרה שוויון בין בריטניה, שווייץ ומערב גרמניה 120 נקודות כל אחת. הצבעותיהן של שווייץ ושוודיה שינו את המצב (חרף העובדה שהניקוד נותר צמוד מאוד בין השלוש) ולבסוף ניצחה בריטניה עם 136 נקודות, עם השיר הקצבי "Making Your Mind Up" של להקת Bucks Fizz.
את ישראל, אשר חזרה לתחרות לאחר היעדרות בת שנה, ייצגה להקת הכל עובר חביבי עם השיר "הלילה". סולנית הלהקה שלומית אהרון עלתה לבמה כשהיא בחודשי היריון מתקדמים. השיר נחשב בעיני רבים כמועמד לזכייה, אך סיים בסוף במקום השביעי עם 56 נקודות.
מתאו מרקונצ'יני
מתאו מרקונצ'יני (באיטלקית: Matteo Marconcini; נולד ב-26 באוגוסט 1989) הוא ג'ודוקא איטלקי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, סגן אלוף העולם (2017).
בספטמבר 2014 זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי, כאשר זכה במדליית ארד בגראנד פרי זאגרב.
מרקונצ'יני התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 וסיים במקום החמישי לאחר שהפסיד בקרב על מדליית הארד לסרג'יו תומא שמייצג את איחוד האמירויות. באותה השנה הוא זכה במדליית ארד בטורניר גראנד סלאם באקו ובמדליית כסף בטורניר גראנד פרי אלמטי.
באליפות העולם 2017 אשר נערכה בבודפשט, זכה מרקונצ'יני במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, לאחר שניצח בחצי הגמר את סעיד מולאי האיראני, והפסיד בגמר לאלכסנדר ויצ'רצ'ק הגרמני.
פרסים
מקור:
איגור קוקושקוב
איגור סטפאן קוֹקוֹשְקוֹב (בסרבית: Igor Stefan Kokoškov; נולד ב-17 בדצמבר 1971) הוא מאמן כדורסל סרבי, בעל אזרחות אמריקאית, המשמש כמאמן קבוצת פנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית והיורוליג. בשנת 2017 הוביל את נבחרת סלובניה לזכייה באליפות אירופה בכדורסל.
אימון קבוצות
קוקושקוב נולד בכפר בנאצקי ברסטובאץ' שביוגוסלביה (כיום סרביה), ולמד באוניברסיטת בלגרד. במהלך לימודיו האקדמיים נפצע בתאונת דרכים אשר פגעה בשאיפתו להפוך לכדורסלן מקצועי, ובשנת 1994 החל את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן בקבוצת אוקק בלגרד. בעונת 1995/1996 קודם לתפקיד המאמן הראשי של הקבוצה, ובכך הפך למאמן הצעיר בתולדות הליגה היוגוסלבית, בגיל 24.
בשנת 1999, לאחר תקופה קצרה כמאמן קבוצת הנוער של פרטיזן בלגרד, עבר לארצות הברית כדי לשמש כעוזר מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מיזורי, תחת קווין סניידר.
בעונת קיבל את תפקידו הראשון בליגת ה-NBA, כשמונה לעוזרו של מאמן לוס אנג'לס קליפרס אלווין ג'נטרי. בשלוש עונותיו עם הקליפרס רשמה הקבוצה מאזן כולל של 97 ניצחונות ו-149 הפסדים (39.4%). בעונת עבר לשמש כעוזרו של לארי בראון בדטרויט פיסטונס, אשר זכתה באליפות ה-NBA באותה עונה. ב-4 העונות הבאות המשיך באותו תפקיד תחת בראון ולאחר מכן תחת מחליפו פליפ סונדרס. בשנת 2008 מונה לעוזרו של מאמן פיניקס סאנס הנכנס טרי פורטר, ונשאר בתפקיד כעוזרם של המאמנים אלווין ג'נטרי ולינדסי האנטר עד סיום עונת.
ב-18 ביוני 2010 קיבל קוקושקוב אזרחות אמריקאית. בעונת היה עוזרו של מייק בראון בקליבלנד קאבלירס, ובמהלך העונה העוקבת מונה לעוזרו של המאמן הזמני ג'יימס בורגו באורלנדו מג'יק. לקראת עונת עבר ליוטה ג'אז, בה חזר לשתף פעולה עם קווין סניידר, ונשאר בקבוצה במשך 3 עונות.
ביוני 2019 מונה לעוזרו של מאמן סקרמנטו קינגס, לוק וולטון.
לקראת עונת מונה למאמן הראשי של קבוצת פנרבחצ'ה, במקומו של ז'ליקו אובראדוביץ'.
אימון נבחרות
בשנים 2004–2005 שימש כעוזר מאמן בנבחרת סרביה ומונטנגרו, אותה אימן ז'ליקו אובראדוביץ'. באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה הנבחרת במקום ה-11 (מתוך 12), ובאליפות אירופה 2005 סיימה במקומות 9–12 (מתוך 16).
בשנת 2005 מונה למאמנה הראשי של נבחרת גאורגיה, אותה הדריך עד שנת 2015 במקביל לעבודתו בפיניקס ובאורלנדו. הישג השיא של הנבחרת בתקופה זו היה השגת המקום ה-11 באליפות אירופה 2011.
בשנת 2016 מונה למאמן נבחרת סלובניה, ובטורניר היחיד בו השתתף כמאמנה – אליפות אירופה 2017 – הוביל את סלובניה לזכייה במדליית הזהב הראשונה בתולדותיה. לאחר סיום הטורניר הודיע על פרישה מאימון נבחרת סלובניה.
בנובמבר 2019 מונה למאמן נבחרת סרביה, לקראת אולימפיאדת טוקיו (2020).
קיימן ז'קרה
קיימן ז'קרה (שם מדעי: Caiman yacare), מין קיימן ממשפחת האליגטוריים. בעבר סווג כתת-מין של הקיימן הממושקף (Caiman crocodilus yacare), אולם כיום הוא נחשב למין נפרד. נפוץ במרכזה של דרום אמריקה, כולל צפון ארגנטינה, דרום בוליביה, דרום מערב ברזיל ובנהרות פרגוואי.
מאפיינים
צבע גבו של קיימן הז'קרה הוא ירוק זית, ובטנו מעט בהירה יותר - גוני ירוק-צהוב. אורכו הממוצע שני מטרים, וקיימן הז'קרה הארוך ביותר שתועד היה באורך של 2.7 מטר. משקלו הממוצע הוא כ-60 קילוגרמים. קיימן הז'קרה חי במים מתוקים, והוא יוצא מהם רק לעיתים רחוקות, בדרך-כלל רק במקרים בהם היובש מאלץ אותו להתפלש בבוץ. במשך היום הוא צף על פני המים, והוא פעיל לרוב בשעות הלילה. קיימני ז'קרה בוגרים ניזונים מדגים, מזוחלים אחרים, מדו-חיים ומעופות מים. הזכרים הם טריטוריאליים למדי. תוחלת חייו של קיימן הז'קרה היא 60 שנים, אך הוא יכול להאריך גם מעבר לכך. במשך החורף צמים קיימני ז'קרה לעיתים קרובות במשך כחודש ומחצה עד חודשיים, אבל אחר כך שבים לזלול במרץ רב. בעבר ניצוד קיימן הז'קרה בשל עורו, אולם לאחרונה אוכלוסייתו גדלה משמעותית, בעיקר בשל ריבוי במקומות מוגנים באזורו.
קיימן הז'קרה, על כל תת-מיניו, נפוץ באזורים במרכז אמריקה ובדרומה. הגבול הצפוני של תפוצתו נמצא במקסיקו, והגבול הדרומי נמצא בצפון ארגנטינה. הם מיישבים אזורים בעלי אקלים טרופי וסובטרופי, ובמיוחד נהרות שזרימתם מתונה, הקרקע שלהם בוצית והצמחייה בהם חזקה. בנוסף, ניתן למצוא את קיימני הז'קרה באגמים, שלוליות, ולעיתים אף במים מלוחים מעט.
נקבות קיימן הז'קרה מגיעות לבגרות מינית בהגיען לאורך של 1.20 עד 1.50 מטרים, והזכרים מגיעים לכך בהגיעם לאורך של 1.60 מ' לערך. בכל פעם מטילה הנקבה בקן בין 14 ל-40 ביצים. הקן מורכב מצמחים מרקיבים ומאדמה. לעיתים מספר נקבות חולקות את אותו הקן ומגינות עליו ביחד מפני אויבים. תקופת הדגירה אורכת בין 85 ל-90 ימים. זמן קצר לפני הבקיעה האם מסייעת לקיימנים הקטנים לבקוע מהביצה. צבעו של קיימן ז'קרה צעיר נע בין צהוב לחום, ועל עורו ניתן להבחין בפסים רוחביים וכהים. גם לאחר בקיעתם ממשיכים הגוזלים להיות בסמוך לאימם שממשיכה להגן עליהם. עם זאת, קיימני ז'קרה צעירים רבים נופלים קורבן לנחשים וללטאות ממשפחת הטגואיים (Teiidae). בצעירותם הם ניזונים בעיקר מחרקים, מרכיכות, מסרטנים ואף דגים קטנים. הם מגיעים לגודל של קיימן בוגר לאחר חמש שנים לערך.
שביתת בהמתו
שביתת בהמתו הוא הציווי על כל יהודי לאפשר לבעלי החיים שברשותו, לנוח מכל מלאכה בשבת כמו כן אסור לאדם לגרום לבעלי לחיים שברשותו לעבוד בשבת ולעבור על אחת מהמלאכות (אפילו מלאכה מדרבנן).
פעולה הגורמת לבעל חיים לישא משא בשבת נקראת מחמר.
מלאכת הוצאה
בין האיסורים המוזכרים רבות במשנה בנושא זה הוא הלבשת בעל החיים בבגד שאינו מלבושיו, ונחשב להוצאה, כך שאסור לטלטלו ארבע אמות ברשות הרבים ולהוציאו מרשות לרשות.
מלבוש המיועד לשמירה על בעל החיים
מלבוש המיועד לתפוס בו את בעל החיים, נחשב למלבוש, מכיוון שהוא עשוי לטובת בעל החיים לשומרו. ניתן להוציא לרשות הרבים גמל באפסר, נאקה ב"חטם" (רצועה הנתחבת בנקבים שנוקבו בחוטמה, ומונחת שם לעולם, ולעיתים קושרים בה חבל ארוך או קצר), לובדיקיס בפרומביא, וסוס ב"שיר" (כלי המונח סביב צוורו, וטבעת קבועה בה, ובה מכניסין את החבל שעימו מושכין את הסוס).
יש שכתבו שמלבוש שעשוי לשמירה יתירה אינו נחשב למשוי רק אם יש קצת בני אדם שעושים כן בחול. להלכה נחלקו הראשונים. הרי"ף פסק ששמירה יתירה נחשבת למשוי נגד דעת חנניה וכן פסקו הגאונים, ואילו הרז"ה, הראב"ד והרשב"א פסקו כדעת שמואל שההלכה היא כחנניה.
למרות זאת, גזרו חז"ל לא להעמיס על בעל החיים גם כלי שעשוי לשמירתו, אם הוא עשוי ליפול באמצע רשות הרבים, דבר שיגרום לבעליו להרימו בשגגה או מתוך לחץ. לכן, מותר להוציא על עז רק אפסר שחקוק לה בין קרניה במקום שלא עלול ליפול ולא - אסור, מכיוון שראשה צר והחבל עשוי ליפול במהירות.
מלבוש העשוי לרפואת בעל החיים
מותר לשאת על בעל החיים קמיע העשוי לרפואה, אך כמו כל קמיע, ניתן לסמוך עליו הלכתית בהלכות שבת רק אם יש חזקה שלוש פעמים שהוחזק שאכן מרפא. גם קמיע הנחשב כמומחה לאדם אינו נחשב כמומחה לבעל החיים, מכיוון שלאדם יש מזל ולכן קל יותר לרפא אותו.
מלבוש העשוי לחמם את בעל החיים
מלבוש שמונח על חמור כדי לחממו ולמנוע ממנו צער, מותר להניחו עליו, מסיבה זו חמור ש"אפילו בתקופת תמוז מותר להוציאו לרשות הרבים עם המרדעת שעליו ובלבד שתהא קשורה עליו מערב שבת לסייג זה, אותו אמר שמואל, יש מספר טעמים: האחת, שמרדעת נחשבת כמלבוש החמור בשבת, רק אם הוחשבה ככזו מערב שבת, השנייה וגם כדי שלא יראה כמתכוין להוציא את המרדעת, או כדי שלא יראה, כאשר מלביש את המרדעת על בעל החיים בשבת, כאילו מתכוין להוליכו למקום רחוק. טעם אחר הוא כדי שכשמלביש את בעל החיים לא ישען על צדדי בעל החיים ויעבור בכך על האיסור להשתמש בבעלי חיים בשבת.
נחלקו התנאים האם מותר להלביש את החמור באוכף, שגם הוא מועיל כדי לחמם את בעל החיים, חכמים אוסרים זאת מכיוון שהוא עשוי ליפול מאליו וקיים חשש שמא ישאנו בעליו של החמור ברשות הרבים או מכיוון שהאוכף עשוי כדי לצנן את החמור - וזה אינו חיוני לו, ואילו רבן שמעון בן גמליאל סובר שמכיוון גם אוכף נחשב ל"מלבוש" אם החמור הולבש בו כדי לחמם אותו, אין מניעה להלביש אותו במלבוש זה, אך אסור לקשור את האוכף בצורה מיוחדת שמיועדת שהמשוי הכבד לא יפול, למשל קשירת שני קצות החבל בצווארו ובזנבו, על הצוואר - כדי שלא תרד כאשר היא עולה על ההרים וצווארה נטוי אחורה, ובזנבה כדי שלא יפול האוכף ועימו המשא כאשר היא יורדת בעמק תלול.
מלבושים העשויים לצורך האדם
לעומת כל המלבושים שעשויים לצורך בעל החיים שבאופן עקרוני קיימת הסכמה כי מותר להוציא את בעל החיים לבוש בהם (והמחלוקת היא רק מה נחשב צורך בעל החיים) דבר המונח עליו לצורך האדם נחשב למשוי.
שאלה הלכתית בנושא זה דנו התנאים אודות מלבוש המונח על דדי החלב של העז כדי לסותמם ולגרום לה שלא להניק - ולשמור את חלבה הטבעי בגופה דבר שיגרום לה להתעבר או כדי לשמור את חלבה בתוך הכיס שלא יתפזר, כך שבכל אופן המלבוש מונח עליה לצורך האדם, אך הוא מונח בצורה מלבושית. שלפי תנא קמא אין המלבוש נחשב למשוי אף על פי שאינו עשוי לצורך העז, ולפי רבי יוסי אסורה לצאת במלבוש זה, שעשוי לצורך האדם. לפי רבי יהודה, קיים חילוק בין אם המלבוש עשוי לייבש את חלבה ונחשב צורך גופה, כי החלה מכחיש את גופה, ובין מלבוש העשוי לחלב שהוא לצורך האדם, או מכיוון שאין דרך בחול להוציאן במלבוש כדי שלא יטפטפף, שהרי חולבין אותם מיד בשעת הצורך, ומכיוון שאינו לצורך בעל החיים וגם אין הדרך ללבשו בחול, אינו נחשב למלבוש.
הליכה לקנוסה
המאורעות
בתקופה שקדמה לאירוע הנדון היה עימות מתמשך בין קיסרי הקיסרות הרומית הקדושה לבין האפיפיורים באשר לזכות למנות אנשי דת לכהונות כנסייתיות, זכות שהקנתה עוצמה רבה ונקראה אינווסטיטורה.
אחד מגדולי המתנגדים לאינווסטיטורה של הקיסר היה נזיר ממסדר קלוני, איטלקי טוסקאני בשם הִילְדֵבְּרַאנְד, שטיפס ועלה בהירארכיה הכנסייתית. הוא ראה את תכלית חייו בהבטחה שמינויים כנסייתיים יהיו תלויים בהסכמת הכס הקדוש, ובהפקעת הזכות מהקיסר.
בשנת 1059 התכנסו ראשי הכנסייה ובראשם הילדבראנד. ההחלטה המרכזית שהתקבלה הייתה להקים קולגיום של קארדינלים, מועצה שתחליט מי יעלה לכס האפיפיור ובכך להוציא את הסמכות הזו מהקיסר. מועצה זו, בשינויים קלים, היא אשר בוחרת עד היום את האפיפיור.
בשנת 1073 עלה הילדבראנד לכס האפיפיור ונקרא מאז גרגוריוס השביעי. האפיפיור ביקש לערוך רפורמה שתעמיד את סמכות האפיפיור מעל לזו של הקיסר בכל הקשור למינוי והדחת בישופים. כבר בעלייתו לתפקידו הרם החל לתקן תקנות שפגעו בזכויות האינווסטיטורה של הקיסר, וב-1075 חיבר מסמך בשם "דיקטטוס פפה". סעיף 12 קבע שמותר לאפיפיור להדיח קיסרים. הקיסר באותה עת היה היינריך הרביעי, אשר לא ראה בעין יפה את התנהלותו העוינת של האפיפיור. אנשי הכנסייה מלאו תפקידים חילוניים רבים, והקיסר לא יכל להרשות לעצמו להפקיד תחומים הנוגעים לגביית מיסים והקצאת קרקעות בידי מי שנבחרו על ידי יריבו האפיפיור ולא על ידיו.
היינריך הרביעי הגיב לפרסום המסמך בכינוס סינוד בוורמס, בו הדיחו 24 בישופים גרמניים ושני בישופים איטלקיים את האפיפיור. בתגובה, נידה האפיפיור את היינריך ב־22 בפברואר 1076, ושחרר את הוואסאלים שלו מחובת הנאמנות כלפיו. בכירי הוואסאלים הודיעו שאם לא יימצא פתרון לסכסוך, ייאלצו לבחור קיסר אחר. גם הבישופים שנבחרו על ידי היינריך החלו להסס באשר להמשך התמיכה בו. ערעור על סמכות האפיפיור לא היה דבר של מה בכך באירופה הנוצרית האדוקה.
הקיסר החליט לבקש סליחה מהאפיפיור, כדי להציל את כסו. כאשר היה האפיפיור בדרכו לוועידה באאוגסבורג, שמע כי היינריך בדרכו אליו. מאחר שחשש מהתקפה, מצא מחסה בטירת קנוסה, שהשתייכה למטילדה רוזנת טוסקנה. עם זאת, כוונתו של היינריך הייתה לבקש מהאפיפיור מחילה כדי לבטל את החרם. הוא שלח אליו שליחים מספר פעמים, אך האפיפיור סירב לקבלם.
כך ב-25 בינואר 1077 בא היינריך בעצמו, בלוויית אחדים מאנשיו, אל שער הטירה. במשך שלושה ימים ניצב שם בשלג, כורע ברך לפני שערי הטירה, כשהוא יחף ולבוש בגדי צמר של איכר וביקש מהאפיפיור רחמים ומחילה. בסופו של דבר ניאות האפיפיור להסיר את החרם ולמחול לו. אנשי הפמליה האפיפיורית הפצירו בגריגוריוס לסלוח לקיסר וטענו שאל לו לנהוג באכזריות, אלא במידת הרחמים. בסופו של דבר הסיר גריגוריוס את החרם מעל הקיסר וסלח לו, ובמקביל שלל ממנו את זכויות האינווסטיטורה.
אולם, בזאת לא תמה הפרשה. האפיפיור כינס מועצה אשר הכריזה שוב חרם על הקיסר. הפעם, החרם העלה חרס, מכיוון שאי-החלטיותו של גרגוריוס ערערה את ביטחון התומכים בו. בתגובה, יצא היינריך למלחמה וכבש את נחלות האפיפיור. הקיסר העניק חסות לערים אשר תמכו בו, וסייע לאיטלקים. רומא נפלה לאחר מצור בן שבעה חודשים, במרץ 1084.
ברם, בכך לא תם המאבק בין הכוחות. מיד עם שובו של הקיסר לגרמניה, התגבש מחנה שכלל רבי-כהונה כנסייתיים בצד סניורים פיאודליים, שתמך דווקא בזכותו של הקיסר למנות בישופים. אי השקט נמשך עד לאחר מותם של שני היריבים. באיטליה התרכזו בראשית המאה ה-12 תומכי שני המחנות במפלגות הגואלפים, תומכי הכס הקדוש, והגיבלינים, תומכי הקיסר.
אי הפאנון האלג'יראי
הפאנון האלג'יראי הוא איון, שרטון סלע אל מול חופה של העיר אלג'יר, המקום בוצר בידי הצי הספרדי ב-1510. האי מחובר אל היבשת ברצועת יבשה המהווה שובר גלים טבעי עבור נמל העיר אלג'יר.
היסטוריה
המאחז הספרדי בפאנון נוסד בשנת 1510 כשהספרדים נחתו באי כתוצאה מהנוכחות הספרדית באי נאלץ האמיר של אלג'יר סאלים אל תוהמי להסכים לנוכחות הספרדית ולשלם מס.
בשנת 1529 נכבש המבצר הספרדי בפאנון בידי ח'יר א דין ברברוסה שליטה הפיראטי למחצה עות'מאני למחצה של אלג'יר, וחיל המצב שהיה נצור בו הוצא להורג.
Freedom to The Slave Makers
Freedom to the Slave Makers הוא האלבום המלא השני של להקת הגרוב מטאל בצפר. באלבום עשרה שירים.
מפיק האלבום הוא וורן ריקר (Warren Riker), מפיק שזכה בגראמי ועבד עם להקות כגון דאון. האלבום יצא ב-18 בפברואר 2011, לאחר מספר עיכובים בהפצתו.
דקת קשת
הואיל ודקת קשת היא גודל זוויתי קטן, היא משמשת במדידת זוויות מדויקות, כמו למשל מדידת זווית סטיה זעירה מקו ישר שתבוא לידי ביטוי רק לאחר מרחק רב מתחילת הסטיה. מדידת סטיה זעירה שכזו נפוצה, למשל, לצורך מתן מידה לדיוק ירי רובה (אז היא ידועה יותר בראשי התיבות האנגליים MOA), למדידת סטייה של חלליות ומכשור אסטרונומי וכדומה.
דקת קשת אחת מחולקת אף היא ל-60, לצורך דיוק רב יותר. כל חלק 1/60 של דקת קשת נקרא שניית קשת ומסומן בגרשיים. לדוגמה, 0.5 דקת קשת היא 30 שניות קשת, או '0.5 = "30.
כדוגמה לשימוש בדקת קשת לציון מידת הדיוק של כלי ירייה, נתבונן ברובה צלפים שהדיוק שלו הוא 0.5 דקת קשת. משמעות הנתון היא שהסטייה המרבית של הקליעים מנקודת הפגיעה המשוערת תהיה החלק ה-0.5/60, כלומר 1/120, של זווית בת מעלה אחת. במרחק 100 מטר פיזור זוויתי שכזה שקול לפיזור של 1.454 ס"מ סביב נקודת הפגיעה. במערכת היחידות הבריטית קל יותר לתרגם את דיוק הרובה מדקות קשת לגודל המקבץ: ברובה בעל דיוק של דקת קשת אחת (1 MOA) הסטייה המרבית של הקליעים מנקודת הפגיעה המשוערת תהיה בערך 1 אינץ' במרחק של 100 יארד. את דרך החישוב ראו בערך טריגונומטריה.
באסטרונומיה משתמשים בדקת קשת לציון הגודל הזוויתי של גרמי שמים שונים ושל המרחק הנצפה בין גרמי שמים סמוכים. כך למשל, לירח ולשמש קוטר זוויתי של כ-30 דקות קשת (חצי מעלה), לגלקסיית הסומבררו אורך זוויתי של כ-9 דקות קשת ולנוגה קוטר זוויתי שמגיע למעט יותר מדקת קשת כשהוא בקרבה מרבית לכדור הארץ. המרחק הזוויתי בין הכוכבים הסמוכים מיזר ואלקור הוא כ-12 דקות קשת, בין בני הזוג α2 במאזניים ו-α1 במאזניים המרחק הזוויתי הוא כ-4 דקות קשת והמרחק הזוויתי בין גלקסיית אנדרומדה ובין גלקסיית הלוויין שלה M32 הוא כ-22 דקות קשת.
אשרי הגפרור
נסיבות כתיבת השיר ופרסומו
חנה סנש, ילידת הונגריה, עלתה לארץ ישראל ב-1939 והצטרפה לקיבוץ שדות ים. ב-1943, בעת מלחמת העולם השנייה, התנדבה לצבא הבריטי והצטרפה לקבוצת צנחנים שנועדו לצנוח על אדמת אירופה.
בראשית חודש מאי 1944 שהו סנש בת ה-23 וחבריה הצנחנים ראובן דפני ויונה רוזן שני לילות בכפר סרדיצה שבקרואטיה, יוגוסלביה, והמתינו לקראת חציית הגבול להונגריה. בכפר פגשו השלושה בפרטיזנית יהודייה, חברה לכיתה של דפני, שהצטרפה לקומוניסטים בעוד הוא פנה לציונות. לימים כתב דפני על הפגישה:
המפגש היה נרגש, ומילות הסיום של הצעירה נחרטו בלבה של סנש: "הנה אתם יצאתם, הגשמתם וחזרתם לעזור בעוד שאני, הפרטיזנית, נשארתי בעיניהם יהודייה מלוכלכת". המפגש – פגישה בין לוחמים יהודים הנאבקים בנאצים, פגישה שעלו בה תחושות של קרבה ושל גורל משותף – הותיר בה רושם עז והיווה את ההשראה לכתיבת השיר.
יום-יומיים לפני שהייתה אמורה לעבור את הגבול מסרה סנש את השיר לדפני בצירוף בקשה שאם לא תחזור - ימסור את השיר לחברים בשדות ים. על פי עדותו של דפני, הוא זרק תחילה את פיסת הנייר שעליה היה כתוב השיר, מכיוון שלא העריך נכונה את חשיבותו ומשום שסבר שזה אינו הזמן לכתיבת שירים. לאחר זמן קצר התחרט, חזר ואסף אותו. באמצע חודש ספטמבר הגיע לארץ ישראל הצנחן אריה פיכמן עם השיר, ובתוך זמן קצר הוא נדפס בעמוד הראשון של "דבר הפועלת" תחת הכותרת "חברה שיצאה בשליחות מיוחדת כתבה שורות אלו לפני צאתה".
השיר הוקרא באפריל 1945 בכנס של הקיבוץ המאוחד, ובאוגוסט אותה שנה הוזכר על ידי משה שרת בנאומו בפני כינוס ציוני עולמי בלונדון.
מבנה, תוכן ופרשנות
השיר בנוי מבית אחד בן ארבע שורות. זהו שיר מעגלי – השורה הפותחת את השיר זהה לזו החותמת אותו. כל ארבע השורות מתחרזות.
השיר עושה בלשון המקרא שימוש המעניק לה (כמו ב"הליכה לקיסריה").
עזה צבי, במאמר על יצירות בספרות העברית העושות שימוש בביטוי "אשרי", כותבת:
לדעת מרים ילן-שטקליס,
ויצחק טבנקין קובע:
לדברי עוזי שביט, בשיר זה סנש "כמו סיתתה לשלמות אחת את תמצית אמונתה האנושית והציונית".
תרגומים
השיר תורגם פעמים מספר לאנגלית; התרגום הראשון, מאת מרי סירקין (1946), הוא גם המקובל ביותר.
כמו כן, הוא תורגם ליידיש על ידי המשורר ה' גוֹלדובסקי (1947).
לחנים
אריאל הירשפלד רואה בשיר בלחנו של זהבי שיר לכת חזק וקודר שעיקרו חרדתו של השורד בעולם של מלחמה.
אזכורים, הנצחה והשפעה
השיר, שהיה לסמל לרוח ההקרבה של לוחמי המחתרת, זכה לפרסום רב ביישוב העברי בארץ ישראל. במהרה הוא הפך, לצד "הליכה לקיסריה", לחלק מהרפרטואר המוזיקלי ומההווי החברתי של תנועות הנוער בישראל, והוא מושמע בטקסי יום השואה בישראל.
לדברי צביקה דרור, "השיר הושר כתפילה על ידי אנשי הפלמ"ח. [...] [יצחק] שדה היה מזמזם את השיר כששפתיו נרעדות קימעה".
שם השיר שימש כשם ספרה של הסופרת האמריקאית מרי סירקין על חייה של חנה סנש (1947); כשמו של מחזה שכתב אביגדור המאירי על חנה סנש (תשי"ט 1958); וכן של סרט תיעודי של רוברטה גרוסמן על חייה של סנש (2008).
המשוררת היהודייה-הונגרייה מלכה נשר חיברה לזכרה של סנש את השיר "הגפרור המאושר".
השיר מאוזכר בשיר מאת דליה רביקוביץ (""אשרי הגפרור הקטן / שיצית לפתע חַיָּל ביחידת עלית").
ב-1976 יצר גרשון קניספל קיר אמנותי בכניסה לחדר האוכל בקיבוץ יד חנה המשלב את דמותה של חנה סנש והשיר.
על פי ההיסטוריונית יהודית תידור באומל, השיר היה "לסמל הפיוטי של הפעילות היישובית באירופה בתקופה השואה". כיום מזוהה השיר בישראל עם יום הזיכרון לשואה ולגבורה ויום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
השיר נכלל בסידור התפילה של כמה זרמים ביהדות ארצות הברית, בהם היהדות הרפורמית (המתקדמת) והיהדות הרקונסטרוקטיבית (היהדות המתחדשת).
ח"כ צבי האוזר מסיעת דרך ארץ נשא ב-11 במאי 2020 נאום במליאת הכנסת, לציון 75 שנים לניצחון על גרמניה הנאצית, ציטט את שירה של חנה סנש "אשרי הגפרור" והוסיף בדבריו :
אליפות הסייבר הישראלית
אליפות הסייבר הישראלית (Skillz Olympics, נכתבת כ-"SKILLZ") היא אוסף תחרויות לאומיות שנתיות בנושאי מדע, טכנולוגיה, הנדסה ומתמטיקה המתקיימות בישראל. התחרויות כוללות תכנות, מתמטיקה ורובוטיקה ומשתתפים בהן תלמידי בית ספר החל מכיתה א' ועד כיתה י"ב. אליפות הסייבר מתקיימת מדי שנה משנת 2015. מיזם זה הוא שיתוף פעולה של מינהל תקשוב, טכנולוגיה ומערכות מידע במשרד החינוך, האיגוד הישראלי לתעשיות מתקדמות (IATI) וקרן רש"י.
תחרות זו היא מהתחרויות הלימודיות לנוער הגדולות ביותר במדינת ישראל- בשנת הלימודים תשע"ז השתתפו במסגרות השונות למעלה מ-300,000 תלמידים מיותר מ-1,900 בתי ספר בישראל. הרכב הנבחרות בחלק מתחרויות הוא שני תלמידים ושתי תלמידות מכל בית ספר שמעפיל לגמר.
היסטוריה
בשנת תשע"ה הושקו שתי תחרויות תכנות לתלמידי ישראל בבתי הספר היסודיים, בחטיבות הביניים ובבתי הספר התיכוניים בשם "אולימפיאדת התכנות הלאומית". האולימפיאדה כללה את התחרות Skillz Coding לתלמידי כיתות י"א וי"ב, ואת התחרות CodeMonkey לתלמידי כיתות ג'-ט'.
בשנת תשע"ו הרחיב שר החינוך נפתלי בנט את היוזמות הללו וייצב אותן כאליפות לאומית לתכנות. באותה שנה הוחלט לשנות את שם התחרות להיות "אליפות הסייבר הישראלית".
בשנת תשע"ז הורחבו התחרויות לשכבות הגיל הבאות: Skillz Coding נפתחה לכיתות י', CodeMonkey נפתחה לתלמידי כיתות ב' והתווספה אליהן אליפות משחקי המתמטיקה לתלמידי א' - ו'.
בשנת תשע"ח התווספה לאליפות תחרות רחפנים לתלמידי כיתות ז' - י"ב והתחרות Skillz Math נפתחה לתלמידי כיתות ז',ח'.
מטרות התחרויות
המטרות של האליפות כפי שהוגדרו על פי משרד החינוך הן:
מהלך האליפות
האליפות מתרחשת בכל שנה, ובמהלכה תלמידים מכל רחבי הארץ מתחרים בתחרויות השונות של האליפות: כותבים קוד, בונים רובוטים או מפצחים חידות מתמטיות, במשך כשלושה חודשים.
התחרויות מבוססות על אתגרים חווייתיים (משחק מחשב) שנועדו להעשיר את מגוון הידע הטכנולוגי אליו נחשפים התלמידים.
אירוע הגמר הארצי של כלל התחרויות של האליפות מתקיים בחודש מרץ במעמד שר החינוך, מנכ"ל משרד החינוך וגורמים מטעם אגף התקשוב וההגנה בסייבר בצבא ההגנה לישראל.
תחרויות Skillz
ארבע התחרויות של Skillz:
Skillz Coding
התחרות המרכזית במסגרת האליפות היא אליפות התיכונים, Skillz Coding, בה תלמידים נדרשים להתמודד באמצעות שיתוף פעולה עם בעיות הדורשות רקע בתכנות. התחרות מאפשרת להם להתמודד בעבודת צוות על פרויקט גדול.
המשתתפים כותבים "בוטים" המתמודדים אחד נגד השני תחת מנוע המשחק המריץ אותם באופן סימולטני. מטרת כל מתחרה היא להשיג יותר נקודות, בדרך כלל על ידי איסוף מטרות והבאתן ליעד לפני היריב המתחרה. בכל שלב בתחרות, טורניר הוא סבב הרצה של מספר בוטים, כאשר כל משחק שרץ בטורניר מזכה את הקבוצה המנצחת בו בנקודות.
המשתתפים באליפות התיכונים מלווים על ידי אישים מן התעשייה הטכנולוגית המכונים "מנטורים". באליפות זו הצוותים השונים מתחרים זה כנגד זה על תואר "הפרויקט האיכותי ביותר". באליפות זו ניתן לכתוב באחת משפות התכנות: Java, Python, #C, JavaScript.
Skillz Coding Junior
מטרת תחרות התכנות המכוונות לקהל יעד צעיר יותר היא להכיר לתלמידים מושגי בסיס בתחום התכנות, כגון משתנים, לולאות, תנאים, עצמים ורשימות.
לתחרות התכנות לצעירים שלושה מקצים: מקצה יסודי ב' – ג', מקצה יסודי ד' – ו', מקצה חט"ב ז' – ט'.
בשנת תשע"ו, בשלב הבית ספרי של Skillz Junior, השתתפו 1,744 בתי ספר ובהם 257,817 תלמידים פעילים בתחרות.
CoderZ: לימוד תכנות בדגש על פתרון בעיות הנדסיות, לתלמידי ה' – ט'. CoderZ היא סביבה מתוקשבת המאפשרת לתכנת רובוט וירטואלי באמצעות עורך קוד ויזואלי וטקסטואלי, המכילה משימות לימודיות ומתן משוב מיידי לתלמיד בעת הרצת הקוד. הרובוט מוצג בתלת מימד וכולל מצלמה וירטואלית המציגה את מסלול הרובוט.
CodeCombat: לימוד תכנות, לתלמידי ז' – ט'. בתחרות נלמדות שפות התכנות Javascript ו- Python, במקביל ללימוד יסודות מדעי המחשב.
Skillz Math
בתחרות המתמטיקה, התלמידים נדרשים לפתור מאות פעילויות ומשחקונים שמפתחים מיומנות מתמטית, סקרנות וחשיבה מדעית. שיטת הלימוד מבוססת על חקר מודרך, גילוי עצמי, עידוד דרכי פתרון שונות, והתאמה אישית לרמת התלמיד. התוכנית מבוססת על ניסיון עבודה רב-שנתי עם עשרות מורי מתמטיקה בבתי ספר יסודיים, ומותאמת לתוכנית הלימודים במתמטיקה של משרד החינוך. התכנים זמינים גם בערבית.
לתחרות זו קיים שלב אימון. שלב זה נועד להכרת הסביבה והישגי התלמידים בו אינם נספרים לצורך התחרות. האפליקציות המלוות את התחרות: עשר אצבעות לכיתות א'-ו' ו-Mathodix לכיתות ז'-ח'. בשנת תשע"ז, בשלב הבית ספרי של Skillz Math, השתתפו 877 בתי ספר ובהם 167,481 תלמידים. בשנת תשע"ט, בשלב הבית ספרי של Skillz Math, השתתפו 1317 בתי ספר ובהם 251,617 תלמידים.
Skillz Makerz
החל משנת תשע"ח, התווספה לאליפות תחרות רחפנים. מטרת התחרות היא לימוד רובוטיקה באמצעות עיסוק ברחפנים. התחרות כוללת הפעלת תוכנית לימודים בתחום הרחפנים באמצעות משימות ואתגרים. המורים המובילים את התחרות בבתי הספר עוברים השתלמויות הן בנושא הרחפנים והן בנושאי אלקטרוניקה ושימוש בבקר ארדואינו ומלווים אותם מדריכים מקצועיים בתחומי הרחפנים והארדואינו.
זכיות
" :skilz 2022 "
כריס מידלטון
ג'יימס כריסטיאן "כריס" מידלטון (באנגלית: James Khristian "Khris" Middleton; נולד ב-12 באוגוסט 1991) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת מילווקי באקס מליגת ה-NBA. גובהו של מידלטון 2.01 מטרים, והוא משחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
נעורים ומכללות
מידלטון נולד בעיר צ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית, ולמד בתיכון המקומי "פורטר-גאוד". בשנתו השלישית בתיכון העמיד ממוצעים של 21 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק שזיכו אותו בתואר שחקן התיכונים המצטיין במדינת קרוליינה הדרומית. בשנתו האחרונה זכה שוב בתואר זה לאחר שהעמיד ממוצעים דומים והוביל את קבוצתו עד משחק גמר התיכונים של המדינה.
לאחר לימודיו התיכוניים בחר מידלטון ללמוד באוניברסיטת טקסס A&M. בתחילת עונת ה שלו התקשה לקבל דקות משחק, אך משנפצע הגארד דריק רולנד קיבל מידלטון תפקיד משמעותי יותר בהתקפת הקבוצה ופתח במקומו בחמישייה הפותחת. עד סיום העונה קלע מידלטון 7.2 נקודות למשחק. בעונתו השנייה שיפר מידלטון את ממוצעיו והוביל את קלעי קבוצתו עם 14.3 נקודות למשחק (תשיעי במחוז ה-Big 12). בעונה זו קבע שיא קריירת מכללות של 31 נקודות, כולל 11 מתוך 12 הנקודות האחרונות של קבוצתו בזמן החוקי, בניצחון על אוניברסיטת ארקנסו בהארכה. בסיום העונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה במחוז ה-Big 12. למרות הציפיות מהקבוצה בעונת 2011/2012, סיימה אוניברסיטת טקסס A&M את עונתה במאזן ניצחונות שלילי 14–18. הקבוצה סבלה מפציעות של שחקני מפתח רבים, ביניהם מידלטון שהחמיץ 12 משחקים בשל פציעה בברכו. בסיום עונתו השלישית במכללה, בה העמיד ממוצעים של 13.2 נקודות ו-5 ריבאונדים למשחק, בחר מידלטון לוותר על המשך לימודיו האקדמיים ולהירשם לדראפט ה-NBA.
דטרויט פיסטונס
מידלטון נבחר בבחירה ה-39 בדראפט 2012 על ידי קבוצת דטרויט פיסטונס. בעונת הרוקי שלו שותף מידלטון ב-27 משחקים בלבד, בהם העמיד ממוצעים צנועים של 6.1 נקודות ו-1.9 ריבאונדים ב-17.6 דקות למשחק.
מילווקי באקס
ב-21 בספטמבר 2016 נפצע מידלטון במיתר הברך השמאלי, ונאלץ להחמיץ את 50 המשחקים הראשונים של עונת. לרוע מזלם של הבאקס, באותו משחק בו חזר לשחק מידלטון, ב-8 בפברואר 2017, נפצע חברו לקבוצה ג'בארי פארקר שנעדר עד סיום אותה עונה. ב-29 המשחקים בהם שותף בעונת 2016/2017 קלע מידלטון 14.7 נקודות בממוצע למשחק ועזר לקבוצתו להעפיל לשלב הפלייאוף מהמקום השישי באזור המזרחי. ב-1 בנובמבר 2017 קלע שיא קריירה חדש של 43 נקודות בהפסד קבוצתו מול שארלוט הורנטס. לפלייאוף 2018 העפילה מילווקי מהמקום השביעי במזרח, והפסידה לבוסטון סלטיקס בתוצאה 3–4 על אף יכולת מצוינת של מידלטון שקלע 24.7 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לראשונה בקריירה. בפלייאוף 2019 סייע לבאקס להעפיל לגמר האזור המזרחי, לראשונה מאז עונת.
ביולי 2019 חתם מידלטון על הארכת חוזה במילווקי ל-5 עונות נוספות, עבור כ-178 מיליון דולר.
נבחרת ארצות הברית
בשנת 2019 השתתף מידלטון בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019 כחבר נבחרת ארצות הברית, אשר סיימה במקום השביעי בלבד. לאורך הטורניר קלע מידלטון 9.9 נקודות בממוצע למשחק.
רועה (פירושונים)
ראו גם
}}
IBM PC
IBM PC היא סדרת מחשבים אישיים מתוצרת חברת IBM, סדרה שהזניקה את תפוצתו של המחשב האישי בעולם, ופרצה את הדרך להבאת המחשב אל שולחן העבודה בכל משרד, ואל בתים פרטיים רבים.
היסטוריה
הסדרה הוצגה לראשונה ב־12 באוגוסט 1981. בניגוד למדיניות הרגילה של IBM באותה תקופה, הוזמנו רכיבים מרכזיים במחשב מספקים חיצוניים – מערכת ההפעלה של מחשבים אלה הייתה DOS מתוצרת מיקרוסופט, והצלחתם של מחשבי IBM PC הביאה את מיקרוסופט למעמדה הדומיננטי בעולם המחשוב. המעבדים במחשבים היו ועודם בעיקר מתוצרת אינטל, ולהם חלק מרכזי במעמדה הדומיננטי של אינטל בתחום ייצור המעבדים. לעומת זאת חברת Lotus שלגיליון האלקטרוני שלה 1-2-3 היה חלק מרכזי בהצלחה הראשונית של הסדרה, נרכשה ב־1995 על ידי IBM (לא בזכות הגיליון האלקטרוני שלה).
היו מחשבים אישיים שקדמו ל־IBM PC, אך מחשב זה הצטיין במודולריות רבה ובכך ש־IBM פרסמה את המפרט הפנימי שלו, ואיפשרה ליצרנים אחרים לייצר ובכך להוזיל אותו מאוד. במחשב האישי, כבמחשביה האחרים, יישמה IBM את תפיסתה לכלל המיחשוב, ושמה דגש על איכות החומרים ואמינותם, לעיתים על חשבון החדשנות והביצועים. תפיסה זו הייתה בעוכריה, מכיוון שהתואמים היו זולים יותר, ולעיתים גם מהירים וחדשניים יותר, וגם מפני שמחשביה שתוכננו לפעילות ארוכת טווח של 10–20 שנים, התיישנו במהירות, ונזרקו לאשפה כאשר "כוחם היה במותניהם".
למחשבי ה־PC יצאו דגמים נוספים שהפכו לסטנדרט בקרב תואמי IBM: XT, AT, וכו', ואותם החליפו מחשבי ה־PS של IBM.
בשנת 2002, לפי חברת המחקר גרטנר, נמכר המחשב המיליארד בשוק ה־PC העולמי (רובו "תואמי IBM").
טימישוארה (כדורסל)
טימישוארה (ברומנית: BCM Elba Timișoara) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר טימישוארה המתמודדת בליגה נציונלה.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1985, ונקראה בתחילת דרכה בשם "אוניברסיטטה אלבה". בעונת 1990/91 החלה לשחק בליגה הבכירה ברומניה. פעמיים (2006/07, 2007/08) הגיעה הקבוצה לגמר הגביע הרומני והפסידה. בעונת 2009/10 הגיעה שוב לגמר, ניצחה את גז מתאן מדיאש והניפה את הגביע. בליגה הגיעה הקבוצה בעונת 2008/09 לגמר הפלייאוף על האליפות, והפסידה לקבוצת אססופט פלוישט 3-0 בסדרה.
בעונת 2011/12, הגיעה הקבוצה שוב עד לגמר הגביע והפסידה לקבוצת מוניציפל פיטשט 91-78. בנוסף הגיעה לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת אססופט פלוישט 4-0 בסדרה. בעונת 2012/13 השתתפה הקבוצה לראשונה בדרבי היסטורי. בעקבות העפלתה של היריבה העירונית טימבה טימישוארה לליגת העל. בעונת 2014/2015 זכתה בגביע הרומני השני לאחר ניצחון 78-73 על מורש באסקט.
מוראט יאקין
קריירה
יאקין שיחק בין היתר בגראסהופרס, בשטוטגרט, בפנרבחצ'ה, בקייזרסלאוטרן ובפ.צ. בזל. במדי נבחרת שווייץ, הופיע 49 פעם, כבש 4 שערים וכן השתתף ביורו 2004.
טימישוארה (כדורסל)
במסגרת אירופאית
בעונת 1994/95 הפסידה הקבוצה במוקדמות גביע קוראץ' לקבוצת אלבקומפ מהונגריה. בעונת 2007/08 הפסידה במוקדמות היורוצ'לנג' לקבוצת בי.סי. דניפרו מאוקראינה.
מוראט יאקין
קריירה
משנת 2012 ועד מאי 2014 אימן יאקין את פ.צ. בזל. משנת 2014 ועד שנת 2015 אימן יאקין את ספרטק מוסקבה. בעונת 2016/2017 אימן את שפהאוזן השווייצרית.
טימישוארה (כדורסל)
במסגרת אירופאית
בעונת 2011/12, השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית. ובעונת 2012/13 השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של היורוצ'לנג'.
מוראט יאקין
קריירה
יאקין הוא יליד בזל, שווייץ. אחיו הצעיר, הקאן יאקין, היה כדורגלן אף הוא.
נמל התעופה הבין-לאומי חוסה מארטי
נמל התעופה הבין-לאומי חוסה מארטי (בספרדית: Aeropuerto International José Martí) שוכן כ-11 ק"מ מדרום למרכז העיר הוואנה, בירת קובה, בתחומי רובע בויירוס (Boyeros), והוא נמל התעופה העיקרי במדינה. הנמל נקרא על שם חוסה מארטי, מנהיג התנועה לעצמאות קובה הנחשב לגיבור לאומי ולאבי האומה.
הנמל מופעל על ידי "אקאסה" (ECASA, Empresa Cubana de Aeropuertos y Servicios Aeronauticos S.A - החברה הקובנית לשדות תעופה ולשירותים אוויריים בע"מ), והוא משמש כבסיס הפעולה המרכזי של חברות התעופה קובאנה דה אוויאסיון, אָאֶרוֹגָאוְויוֹטָה ואָאֶרוֹקָארִיבֶּאָן. נמל התעופה משרת 25 חברות תעופה, המפעילות קווים ל-60 יעדים ברחבי העולם. 3 חברות התעופה הקובניות מפעילות קווים ל-16 יעדים בקובה עצמה.
רק בשנות ה-90 אישרה ארצות הברית את הפעלתן של טיסות שכר מיוחדות בין מיאמי לקובה, ואלה שירתו אזרחים קובניים שהתגוררו בארצות הברית ואשר היו להם קרובי משפחה בקובה. כיום מפעילות קונטיננטל איירליינס, אמריקן איירליינס וחברת השכר סקיי קינג קווים בין הוואנה לבין ומיאמי, ובסוף שנת 2006 החלה האחרונה להפעיל קו תעופה גם לנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי בניו יורק.
ב-1998 נחנך בשדה טרמינל 3 אשר נבנה בסיוע קנדי. הטרמינל החליף את טרמינל 1 הישן שיוחד מאותה עת לטיסות פנים. בטרמינל זה מותקנים שמונה גשרי עלייה למטוסים והוא הטרמינל החדיש והמודרני בשדה התעופה. ארבע שנים לאחר מכן, בשנת 2002, נחנך בשדה טרמינל מטען חדש.
ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק
נשיונל ג'יאוגרפיק (באנגלית: National Geographic; בעבר שמו היה עם המילה: ערוץ - Channel) הוא ערוץ טלוויזיה אמריקאי תיעודי העוסק בעיקר בענייני גאוגרפיה, טיולים, בעלי חיים ומדע, בהפקת ארגון הנשיונל ג'יאוגרפיק. תכניו של הערוץ מקבילים לתכניו של מגזין הנשיונל ג'יאוגרפיק, ובטלוויזיה הערוץ דומה במידה רבה לערוץ דיסקברי בכך שגם הוא עוסק בענייני מדע, טבע, וסרטים תיעודיים.
היסטוריה
בארצות הברית, ערוץ הנשיונל ג'יאוגרפיק החל את שידוריו שנים רבות לאחר ארצות אחרות, בשנת 2001, בהפקת אגודת הנשיונל ג'יאוגרפיק וחטיבת הטלוויזיה בכבלים של קבוצת המידה פוקס המאה ה-20 שבשליטת המיליארדר רופרט מרדוק. את תוכני הערוץ מספק הנשיונל ג'יאוגרפיק, בעוד ערוץ FOX אחראי על השיווק, מכירות, ועריכה. בשנת 2015 רכשה חברת "פוקס המאה ה-21", את השליטה בנכסי המדיה של נשיונל ג'יאוגרפיק סוסייטי, כולל הערוץ, תמורת 725 מיליון דולר. בשנת 2019, רכשה חברת וולט דיסני את חברת "פוקס המאה ה-21". בנוסף, סדרות טלוויזיה בהפקת הנשיונל ג'יאוגרפיק נמכרות גם לרשתות שידור אחרות, מלבד הנשיונל ג'אוגרפיק, כגון ב-CBS וב-ABC.
בישראל
בישראל ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק משודר עם תרגום לעברית מ-1999. למנויים בחברת yes, באפיק 41, ולמנויים בחברת HOT באפיק 46 (בממיר האנלוגי של HOT באפיק 19), הערוץ משודר גם בסלקום tv, פרטנר tv, STINGTV ו NEXT TV. הערוץ ברוב העולם הוא מסחרי וכולל פרסומות בין התוכניות ובמהלכן. לעומת זאת, הערוץ בישראל אינו כולל פרסומות מסחריות, ובמקומן משודרים "מעברונים" - קטעים הכוללים צילומי נוף, בעלי חיים וכיוצא בזה. בספטמבר 2019 הערוץ החליט לסיים את שידורי ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק HD, בישראל. במקומו, ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ("הרגיל") שעד כה שודר באיכות SD שודרג לאיכות HD.
National Georaphic WILD HD
בינואר 2008 החלה חברת HOT לשדר את שידור הערוץ National Georaphic WILD (אפיק 45), ערוץ המוקדש לטבע, לסביבה וליצורים הממלאים אותה, הנותן דגש על בעלי חיים. מאוחר יותר עלה National Georaphic WILD גם ב-yes באפיק 43. הערוץ משודר גם בסלקום tv, בפרטנר tv ובSTINGTV. בספטמבר 2019 ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק WILD שודרג לאיכות HD.
National Geographic HD
בדצמבר 2007 החלו בישראל שידורים בהפרדה גבוהה. ערוץ National Geographic HD שודר ב-yes באפיק 42. בעבר שודר בהוט הערוץ National Geographic HD. הערוץ שודר גם בפרטנר tv ובסלקום tv. ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ("הרגיל" ב-SD) הוא למעשה ערוץ נפרד, והוא משדר תכנים שונים במעט מאלו של נשיונל ג'יאוגרפיק HD. זאת לעומת רוב ערוצי ה-HD בהם השידור תואם ביניהם לבין הערוצים המקבילים באיכות הסטנדרטית. בספטמבר 2019 הערוץ החליט לסיים את שידורי ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק HD, בישראל. במקומו, ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ("הרגיל") שעד כה שודר באיכות SD שודרג לאיכות HD.
Nat Geo people
(נקרא בעבר: National Georgaphic Adventure) בעבר שודר בהוט הערוץ שעוסק בטיולים ובהרפתקאות.
תוכניות שונות
זוהי רשימה חלקית של תוכניות שונות מהערוץ.
גראד (זווית)
הגראד (Grad) היא זווית המתקבלת מחלוקת המעגל ל-400, כך שבכל זווית ישרה ישנן 100 זוויות בנות גראד.
יתרונה של יחידה זו היא הקלות לחשב בה חישובים פשוטים. כך, למשל, אם פניתי בזווית של 117 גראד, בכיוון השעון מצפון, ניתן להבין בקלות כי פני מופנות בזווית של 17 גראדים מן המזרח. מקורה של חלוקה זו של המעגל בצרפת, והיא חלק מן השיטה המטרית. עם זאת חלוקה זו לא התקבלה באופן אוניברסלי, והיא נהוגה רק בענפי התמחות מסוימים כמדידות או תותחנות, וכן באזורים מסוימים, במיוחד כאלה שהיו בשליטה צרפתית. מאז שנות ה-80, רוב מחשבי הכיס המדעיים כוללים אופציה לחישוב בגראדים, לצד האפשרות להשתמש במעלות או ברדיאנים.
הגראד נחשב ליחידת מידה חוקית באיחוד האירופי ובשווייץ.
יתרונות וחסרונות
בעזרת הגראד נוח לחשב בהינתן זווית אחת את שאר זוויות הכיוון. לדוגמה, וקטור עם זווית של 25 גארד ניצב לוקטור עם זווית של 125 גראד, הפוך לווקטור עם זווית של 225 גארד, וניצב לימין וקטור עם זווית של 325 גראד.
שני חסרונות בולטים:
יהדות הודו
יהדות הודו כוללת שלוש קהילות של יהודים: בני ישראל, קוצ'ינים, בגדאדים. בשנים האחרונות הצטרפו כמה אלפי אנשים ליהדות הודו הנקראים "בני מנשה", בטענה שהם מעשרת השבטים האבודים. כיום חיים כ־3,000 יהודים בהודו (כמחציתם במומבאי, כ־1,500 בטהנה, 300 בפונה, ורק עשרות בודדות בקוצ'ין, קולקטה וניו דלהי). עד לפני מספר עשורים מנו יהודי הודו שלושים אלף.
המקצועות המסורתיים של מקצת מיהודי הודו היו בתעשיית השמן (בני ישראל). חלקם עסקו בתעשייה קלה (הבגדאדים), שגם הצטרפו לכוחות הביטחון והממשלה ואף הגיעו לעמדות גבוהות, וחלקם עסקו במסחר ובתבלינים (קוצ'ינים מלאברים ופארדסים). יהודים בודדים השתתפו בתנועת השחרור של המדינה. עם קבלת עצמאות הודו והקמת מדינת ישראל בשנת 1948 היגרו הרוב מבני הקהילות השונות לישראל וחלקם לבריטניה וקנדה, ורק מיעוט נשאר בהודו.
במהלך ההיסטוריה לא סבלה יהדות הודו מאנטישמיות או רדיפות מצד הלא־יהודים, פרט לאלה שחיו תחת האינקוויזיציה הפורטוגזית. ההודים עצמם תפסו את היהודים כקבוצה דתית, שיש לה אווטאר משלה, בדומה לקבוצות דתיות אחרות, וכל אחד מהם מייצג בצורה כלשהי את האלוהות העליונה. לכן לא ראו ביהודים שונים או זרים, ולא חששו מפניהם.
הקהילה היהודית במומבאי נעזרת בגופים שונים, המנסים לעזור לקהילה ולתמוך בה בהמשך דרכה. כגון הג'וינט, הסוכנות היהודית, אורט, אגודת חזון אלי, וחב"ד הפעילים במקום גם עם ישראלים ותיירים ממקומות שונים בעולם. כיום יש בבית הכנסת הבגדאדי כנסת אליהו מניין של אנשים שמגיעים בבוקר ובשבת כדי להשלים מניין בשכר. יש החוששים שלא ירחק היום ובית הכנסת יהפוך למוזיאון. שאר בתי הכנסת הקהילתיים פעילים במשך ימי השבוע ובשבתות.
בשנת 1970 בבית הספר היהודי היו הילדים היהודיים במיעוט. נכון לשנת 2019 למדו בבית הספר פחות מעשרה תלמידים יהודים, וכל השאר הינדואים ומוסלמים. בית הספר מנוהל על ידי ועד הקהילה היהודית אולם לא לומדים בו יהדות.
אחת הבעיות המטרידות את פרנסי הקהילה, היא, תופעת ההתבוללות של צעירי העדה. צעירים, בעיקר משכילים, מתקשים למצוא בני זוג, בגלל הפיזור הגאוגרפי ומיעוט הצעירים. שידוך בגיל צעיר, שעזר להגביל התבוללות, כבר אינו מונע את התופעה בגלל סירובם של הצעירים להינשא בנישואים אלו.
קבוצות היהודים
בשטחי הודו התקיימו קהילות יהודיות נפרדות, שהתפתחו כל אחת באופן שונה, מכיוון שרוב הזמן לא ידעו זו על קיומה של זו:
קהילות נוספות המאמינות בהשתייכותן ליהדות ואינן מוכרות כיהודיות על ידי רשויות מדינת ישראל ונציגי הדת הרשמיים:
"בני ישראל"
"בני ישראל" היושבים במדינת מהאראשטרה היו ועודם הקבוצה הגדולה בין יהודי הודו. "בני ישראל" טוענים כי הם צאצאים ליהודים מאזור הגליל אשר נמלטו מגזרות אנטיוכוס במאה ה־2 לפנה"ס, למרות שאין עדות מוצקה לגרסה זאת. "בני ישראל" חיו בקהילות סגורות, וכנהוג בהודו כולה, בה ג'אטים הם אנדוגניים, כלומר שאינם מתערבבים בג'אטים אחרים, כך גם בני ישראל לא התערבבו כמעט עם שכניהם ההודים, למרות שחלקם דומים במראם לשכניהם ההודים וחלקם לא.
עם כיבוש הודו על ידי בריטניה במאה ה‏־17 היגרו יהודים לאזור מומבאי ופגשו ביהודי בגדאד שהגיעו להודו מאזור עיראק של היום, שגם יצרו קשר עם קהילות יהודי קוצ'ין ובמאה ה־19. בתקופת השלטון הבריטי שגשג היישוב של "בני ישראל" והם החלו לתרגם כתבים רבים לשפת המקום, שפת ה מראטהי ולימודי העברית שגשגו. כמו כן נפתחו בתי ספר והיגרו לערים החשובות דוגמת אחמדאבאד, פונה, אג'מר, דלהי וקולקטה.
בני הקהילה לא סבלו מאפליה או רדיפות. ד"ר אליהו מוסס ראג'פורקר, מחברי הקהילה אף כיהן ראש העיר מומבאי בשנים 1937–1938. עם זאת התנועה הציונית התפתחה עם השנים אצל "בני ישראל" ועם הקמת מדינת ישראל היגרו יהודים רבים מ"בני ישראל" לארץ ישראל. אחרים היגרו לאנגליה. מכ־24,000 יהודים בני עדת "בני ישראל" בשנת 1947 נותרו כיום בהודו מספר אלפים מועט של יהודי "בני ישראל" המרוכזים במומבאי, טהנה, פונה, ואחמדאבאד. כיום מוערכים מספרם בכ־90,000 כלולים במספר גם הצאצאים לנישואין הבין־עדתיים בין חברי הקהילה לעדות יהודיות אחרות במיוחד מתחילת המאה ה־20.
חיי הקהילה מתוארים בספרים של אסתר דויד המתגוררת בהודו. על ספריה זכתה דויד בפרס הודו בתחום הספרות. ספרים נוספים העוסקים בחיי הקהילה פורסמו על ידי סופרים ישראליים בני הקהילה, אילנה שזור ואליעז ראובן־דנדקר.
הקהילות השונות של יהודי קוצ'ין
יהדות קוצ'ין היא קהילה ותיקה באזור עיר הנמל קוצ'ין שבמדינת קרלה בדרום‏־מערב הודו. "קהילת יהודי קוצ'ין" היא הקהילה הקטנה מבין קהילות יהודי הודו. על פי המסורת הגיעו להודו בתקופתו של שלמה המלך. העדות הראשונה לישיבת יהודים באזור קוצ'ין היא מהמאה ה־10 ועדויות לכך כתובות בשפה הטמילית.
כיבוש אזור קוצ'ין על ידי פורטוגל בתחילת מאה ה־16 הביא אליה גלי הגירת יהודים כמו גם את רדיפת היהודים, אך השליטים המקומיים הגנו על יהודי המחוז.
בקוצ'ין התקיימה הפרדה בין קהילת היהודים "הלבנים" שהיו צאצאי יהודים שהגיעו במאה ה16 מהמזרח התיכון, ספרד וכנראה גם הולנד לבין היהודים "השחורים" המקומיים מהקהילה העתיקה יותר באזור. רוב בתי הכנסת המפוארים של הקהילה עודם קיימים ואף בית הכנסת הפארדסי פתוח למבקרים כמוזיאון.
ההחלטה לעלות לישראל נתקבלה בקהילה ב־1918, נבעה בעיקרה מתוך אידיאליזם ציוני ותחושת שליחות. בני העדה היו מן הבודדים ששילמו מכספם הפרטי את הוצאות העלייה. המשורר בן הקהילה יצחק משה רובי ביטא תחושה זו בשירו מתחילת המאה העשרים:
מרבית הקהילה עלתה במסגרת שנות העלייה הראשונות, ורק מספר מצומצם של משפחות שנשארו באזור קוצ'ין מסייעות לשמר את נכסי הקהילה כולל בתי הכנסת המפוארים.
היהודים הבגדאדים
היהודים מעיראק החלו להגיע להודו כבר בסוף המאה ה־18. בתחילת המאה ה־19 נמלטו יהודים עשירים רבים מעיראק, הידועים שבהם הן המשפחות ששון, יהודה, גבאי ועזרא. יהודים אלו עזבו את הערים בגדאד ובצרה בגלל רדיפת היהודים בהן ועברו להתגורר בעיקר בערים כלכותה, מומבאי ופונה. כונו על ידי שאר יהודי הודו בגדאדים או עיראקים בגלל מוצאם העיראקי. בדרך כלל היו מבוססים ובעלי משרות בכירות ובתפקידים משמעותיים. להגירה זאת תרמו במיוחד המרת יבוא חמרי הגלם מהודו להקמתה של תעשיית טקסטיל מקומית והרגשת הביטחון היחסי שהושגה לאחר דיכוי המארטים ואחרים והשתלטות הבריטים על מרבית תת־היבשת. לקהילה זו הצטרפו יהודים יוצאי מדינות נוספות באימפריה העות'מאנית, ביניהם מספר משפחות יוצאות חלב שהגיעו מאוחר יותר להצלחה כלכלית, וכן משפחות מתימן, איראן ואפגניסטן.
ראשוני המהגרים התגוררו בבתי קהילת "בני ישראל" ואף התפללו בבתי הכנסת שלהם ונקברו בבתי העלמין שלהם. עם הזמן ועם עליית בני הקהילה במעמד ובהון הם הפרידו עצמם מקהילת "בני ישראל" ואף החשיבו אותם לנחותים בשל הידע הפחות שלהם בדת, אסרו עליהם להיכנס לבתי הכנסת שלהם, אסרו עירוב על ידי חתונות בין עדתיות, הקימו בתי עלמין נפרדים, ואף לא החשיבו אותם כחלק ממניין במידה והיה חסר לתפילה. בשנות ה־30 של המאה ה־20 דברים החלו להשתנות ובמידת מה חזרו למתכונת הישנה וקיבלו את קהילת "בני ישראל" לקרבם.
משפחת ששון הייתה השונה לרוב וגם בתקופת הריחוק בניה למדו אצל יוסף יחזקאל ראג'פורקר המורה והמחנך המפורסם בעל הידע הנרחב בדת במהלך המאה ה־19. נציגי משפחת עזרה קידמו הקמת בית החולים עזרא בשנת 1887.
בקרב קהילת יהודי בגדאד בהודו יצאו לאור מספר עיתונים בערבית יהודית ואנגלית, בהם עיתונו "מגיד מישרים" (כלכותא, 1890–1901) של החכם שלמה תווינא בשפה ערבית יהודית. החכם תווינא גם הפעיל בית דפוס בו הוציא לאור ספרים רבים בעברית וערבית יהודית.
המהגרים מעיראק, בתמיכת משפחת ששון הידועה, הקימו בית ספר ועליו מתנוסס שלט מיום חנוכת הבניין שבו כתובה בשפה ציורית מה מטרת בית הספר: תחילה למדו בו רק היהודים מעיראק ולאחר זמן התקבלו בו "בני ישראל".
הקהילה הבגדאדית, פרט לבודדים, עזבה את הודו עם קבלת העצמאות. חלקם לישראל ורובם לממלכה המאוחדת ולמדינות אחרות בחבר העמים הבריטי.
מהקהילה היהודית בגדאדית היו מספר כוכבות קולנוע שהתפרסמו מאד בתחילת דרכה של בוליווד, בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20, הן נודעו בשמות הבמה: נאדירה, פראמילה, סולוצ'אנה, ורמולה.
שבתאי בן חיים
ביוגרפיה
נולד בשנת 1920 (ה'תר"פ) בכפר זֵבָּר בכורדיסטן לחיים ולכַתון. אמו מתה כחמישה חודשים אחרי לידתו. אביו נישא בשנית והמשפחה עברה לעיר עקרא שבכורדיסטן, שם למד בתלמוד תורה משנת 1925 (ה'תרפ"ה) עד שנת 1934 (ה'תרצ"ד) אצל חכמי כורדיסטן, בהם: חכם אברהם מנחם וחכם צמח ברזאני. עוד בצעירותו התגלה כעילוי והצטיין בבקיאותו ובאהבתו לספרי קודש, על אף שלמד בבית ספר ממלכתי של גויים. מוריו הציעו לאביו לשלוח אותו לעיר מוסול שבעיראק כדי שיתקדם יותר בלימוד התורה.
בשנת 1934 (ה'תרצ"ד) עבר ללמוד בישיבה גבוהה במוסול עד לשנת 1938 (ה'תרצ"ח) בה הוא למד שחיטה ובדיקה, רבנות, מוהלות ודיינות. לאחר סיום לימודיו בישיבה הגבוהה ניגש לבחינות בשחיטה ובדיקה, רבנות, מוהלות ודיינות, עבר אותן בהצלחה והוענק לו כתב הסכמה בנידון על ידי חכם סלימון ברזאני ממוסול העיראקית ועוד רבנים. בהגיעו לפרקו נישא למחבובה. למד גם קבלה עיונית ומעשית.
ב-14 בינואר 1938 התמנה למשרת דיין בבית הדין הרבני שבעקרא. המשרה אושרה גם על ידי ממשלת עיראק. בתקופה מאוחרת יותר למד תורה מפי חכמי כורדיסטן, בהם הרב יצחק ברזאני, רב ואב בית דין של העיר ארביל בכורדיסטן. על אף שהוסמך להיות שוחט ובודק עוד בשנת 1938 (ה'תרצ"ח) על ידי הרב אברהם מנחם, הרב יצחק ברזאני הסמיכו שנית לרב, לשוחט ובודק, מנקר ומוהל בשנת 1939 (ה'תרצ"ט). הרב שבתאי הסתובב בכפרים שבכורדיסטן על מנת לשחוט לאנשי הכפרים היהודים שלא היה להם רב ושוחט, היה מל את התינוקות ועורך חופה וקידושין.
שירת בצבא העיראקי והגיע לקצונה. בעת שירותו הצבאי ביקר במקום קבורתם של הנביאים נחום ויונה, למרות האיסור המוסלמי על יהודים להיכנס לקבר יונה. בתקופת שירותו הקפיד לאכול אך ורק אוכל כשר, ולשמור על אורח חייו כאדם דתי, יחד עם לימוד תורה.
ב-21 במרץ 1951 (י"ג באדר ב' ה'תשי"א) עלה לישראל יחד עם אשתו והשתכן במעברות בטבריה. שם קיים קשר הדוק עם הרב מאיר ועקנין שהיה רבה של טבריה ואב בית הדין. על אף הסמכתו לרבנות בכורדיסטן, נבחן בשנית בארץ על ידי מספר דיינים שחתמו על הסמכתו לרבנות, ובמטרה שיהיה מוכר יותר נשלח להיבחן לרבנות גם אצל הרב עובדיה יוסף. הוא עבר בהצלחה את כל השאלות והפגין ידע רב.
בתקופת שהותו בארץ שירת במילואים, וכך הכיר את הרב שלמה גורן. זה האחרון הציע לו להיות רב צבאי אך הוא סירב.
בתחילת דרכו בישראל שימש כמורה ביישובי צפון הנגב, וב-6 במאי 1956 (כ"ה באייר ה'תשט"ז) קצת אחרי הקמתו של מושב מנוחה, התמנה למרא דאתרא של מושבי מנוחה וסגולה. שנים מאוחר יותר בשנת 1983 (ה'תשמ"ג), התמנה על ידי הרבנות הראשית לישראל כרב ראשי של מועצה אזורית לכיש. בין יתר פעולותיו שם פתח הרב שבתאי קורסים לשחיטה ובדיקה באמצעות הרב ד"ר גדליה הריס מנהל קרן ג'.
כמו כן היה הרב שבתאי חבר ב"בית הוועד" באבן שמואל, המיועד להשתלמות רבנים ושו"בים בהוראה הלכה למעשה. כמה מבין הלומדים כבר הוסמכו להוראה ולשו"ב על ידו. בין הרבנים שנכחו באותו בית הוועד הם: הרב מרדכי אליהו, הרב חיים דוד הלוי, הרב יוסף שרביט רבה של אשקלון, הרב בנימין אביעד רב אזורי של מועצה אזורית שפיר.
הרב שבתאי עסק בכל מקצועות הרבנות בחייו ורק בישראל לא רצה לשמש כדיין. פסיקותיו נהגו בדרך כלל על פי הרב יוסף חיים, ופסיקותיו דומות בדרך כלל לפסיקותיו של ידידו הראשון לציון הרב מרדכי אליהו, והוא שימר את מנהגיהם של יהודי כורדיסטן. עסק בקבלה עיונית ובקבלה מעשית (כתיבת קמיעות, גורלות, וכדומה).
הרב שבתאי נפטר בשיבה טובה ב-10 במאי 2011 (ו' אייר ה'תשע"א) - יום העצמאות ה-63 למדינת ישראל.
לאחר פטירתו יצא לאור ספר אודותיו בשם "השבח לאל". בספר מובאים גם מדברי תורתו של הרב והגותו.
דגל ניקרגואה
דגל ניקרגואה אומץ ב-27 באוגוסט 1971. הוא מבוסס על דגל הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה.
דבקה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
קצ'ופה
קצ'ופה הוא תבשיל ירקות ובשר ממטבח איי כף ורדה, הנחשב למאכל הלאומי של המדינה. הוא נפוץ גם בקרב הפזורה העולמית של ילידי כף ורדה.
קצ'ופה הוא נזיד המבושל בבישול איטי - עד ארבע שעות. הוא מורכב מגרעיני תירס מיובשים, פולי שעועית, שורש קסאווה, בטטה, דג או בשר - בקר, עוף, עז או נקניק - ותכופות גם נקניק דם. לכל אי באיי כף ורדה יש גרסה מקומית משלו לתבשיל.
תוכן המרכיבים של התבשיל עשוי להשתנות לפי עושר היבול החקלאי בשנה מסוימת ולפי הישג ידה של המשפחה.
גרסה נוספת של המאכל היא קצ'ופה מטוגנת - שאריות של קצ'ופה, המטוגנות ומוגשות כארוחת בוקר ביחד עם ביצה, נקניק, או דג מקרל מטוגנים.
הקצ'ופה היא מאכל פופולרי גם בסאו טומה ופרינסיפה, שם מוסיפים לו שעועית ירוקה ופול. ככל הנראה היא הובאה לשם מכף ורדה על ידי תושבים שהוגלו לעבדות.
המיתולוגיה של האינקה
המיתולוגיה של האינקה היא מיתולוגיה שהתפתחה בתרבות האינקה - התרבות שהתקיימה באזור פרו של היום, לפני הכיבוש הספרדי. ככל מיתולוגיה היא כוללת סיפורים שמאמיניה מחשיבים לתיאורים אותנטיים של ההיסטוריה והיא בסיס למערכת האמונות והסמלים של בני העם המאמין בה. מכיוון שככל הנראה לא הייתה לבני האינקה מערכת כתב, מקור הידע הקיים אודות עולמם הדתי הוא בכתבי הספרדים שצאצאי האינקה עזרו בכתיבתם לאחר כיבוש האימפריה ובעדויות ארכאולוגיות.