cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ניי (עיר מדינה)
העיר מוזכרת באנלים מימי המלך המצרי אמנחותפ השני שמלך במחצית המאה ה-15 לפנה"ס. אמנחותפ יצא לשלושה מסעות כיבוש לכנען ולצפון סוריה. במסעו השני (שהוא מכנה הראשון), עלה לאורך דרך הים והגיע לבקעת הלבנון משם המשיך ל"ארץ ניי", והגיע לאוגרית. הוא חצה את האורונטס ליד קטנה וחזר בחזרה באותו מסלול.. הטקסט מציין שמלכה ואנשיה של ניי דברו עם שלום עם אמנחותפ. העיר מוזכרת גם בכתובת המופיעה על גבי פסלו של המלך אִדרימי, שליט אללח' המספרת על קורות חייו. המלך מלך במאה ה-15 לפנה"ס, ועל פי הכתובת הוא היה שליט גם של ניי.
ניי מופיעה במכתבי א"ע 53 ו-59. השם מופיע בתכתובת של מושלי המדינות הקטנות שבסוריה שהיו בחסות מצרים. מסות הכיבוש של שופילוליומש השני המלך ש האימפריה החתית, עוררה את חשש המדינות. הם רצו להישאר בחסות מצרית, בזמן שעזירו שליט ממלכת אמורו ואתגמה שליט קדש רצו לעבור לחסות חתית. מכתב א"ע 53, הוא מכתבו של אכיזי מושל קטנה לאמנחותפ הרביעי, הוא מספר לו את מה שקורה ומבקש את עזרתו. במכתבו מוזכרים מספר שליטים הרוצים להישאר האמנים למצרים. אחד השליטים הוא מלך ארץ נִיִי.
מכתב א"ע הוא מכתבם של תושבי תוּנִיפּ למלך מצרים. הם מתלוננים שעשרים שנה כתבו למלך ולא קיבלו עזרה והמלך לא עשה דבר, למרות מעשיו של עזירו שנכנס לצומור ועשה בה כרצונו. הם מספרים שעזירו עשה להם בדיוק כמו שעשה לניי, והעיר בוכה. ממכתב זה עולה שעזירו כבש את ניי.
Kasabian (אלבום)
Kasabian הוא אלבום הבכורה של להקת רוק האלטרנטיבי קסביאן. יצא בספטמבר 2004. מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים ועלה למקום הרביעי במצעד האלבומים הבריטי.
עטיפת האלבום הייתה בצבעים שונים באזורים גאוגרפים שונים. הגרסה הבריטית היא שחור ולבן, הגרסה הבריטית המיובאת היא שחור ואדום, והגרסה האמריקאית היא שחור וכחול. הגרסה היפנית היא בכסף (מתכתי) ולבן.
מצויאמה
מצויאמה (ביפנית: 松山市) היא בירת מחוז אהימה שבדרום יפן. בעיר מתגוררים נכון לאוקטובר 2015 516,034 תושבים, והיא העיר הגדולה ביותר בחבל שיקוקו.
מצויאמה שוכנת בצפון מחוז אהימה, לגדות נהר שיגנובו ולחוף הים הפנימי סטו. שטח השיפוט שלה, הכולל את הארכיפלג קוצונה, הוא 428.86 קמ"ר.
העיר ידועה במעיינות החמים (אונסן) שבה. בית המרחץ דוגו אונסן, בין העתיקים ביותר ביפן שוכן בעיר. אתר תיירותי מפורסם נוסף הוא טירת מצויאמה שנבנתה בשנת 1603. שמונה מתוך שמונים ושמונה המקדשים הבודהיסטים שבהם מבקרים במסגרת העלייה לרגל בשיקוקו, מצויים במצויאמה.
טרופים ליסנקו
טרוֹפים דֵניסוביץ' ליסֵנקוֹ (רוסית: Трофи́м Дени́сович Лысе́нко; 29 בספטמבר 1898 - 20 בנובמבר 1976) היה ביולוג סובייטי, יליד אוקראינה, שגישה לא-מבוססת ושגויה שלו בגנטיקה חקלאית, שנודעה בשם "ליסנקואיזם", שלטה בברית המועצות עד אמצע שנות השישים של המאה ה-20.
מצויאמה
נמל התעופה של מצויאמה שוכן כ-5.6 קילומטרים ממרכז העיר, ממנו יוצאות טיסות סדירות ליעדים פנימיים ובינלאומיים. חברת התחבורה איו, מפעילה את קווי הרכבות החשמליות והאוטובוסים בעיר.
טרופים ליסנקו
קורות חייו
ליסנקו נולד לדניס ואוקסנה במשפחה כפרית באוקראינה ולמד במכון החקלאי בקייב. בשנת 1927, בגיל 29, הוא עבד בתחנת ניסיונות באזרבייג'ן. באותה שנה התפרסמה כתבה בעיתון הממשלה "פראבדה", שתיארה אותו כממציא שיטה מהפכנית לדישון שדות ללא שימוש בדשן או מינרלים, וכמי שהוכיח שניתן לגדל יבול חורף של אפונה באזרבייג'ן כך ש"הבקר לא יגווע מרעב, והאיכר יוכל לעבור את החורף ללא פחד מהמחר". למרבה האכזבה של האיכרים, יבול האפונה נכשל כליל בחורפים שלאחר מכן.
תבניות מעין אלו אפיינו את הצלחותיו של ליסנקו בתקשורת הסובייטית משנת 1927 ועד שנת 1964: דיווחים על הצלחות מזהירות (על גבול הבלתי אפשרי), שהוחלפו בדיווחים חדשים ומדהימים אף יותר משהתברר כי הקודמים הם כזב והגזמה. מה שקסם לתקשורת הסובייטית אף יותר היה המיתוס של ליסנקו כ"מדען יחף", התגשמות האידיאל הקומוניסטי של "גאון כפרי".
מצויאמה
ערים תאומות
למצויאמה שלוש ערים תאומות:
טרופים ליסנקו
קורות חייו
כמדען, לא היו לליסנקו הישגים של ממש. במקרים המועטים בהם ניסח תאוריות ברורות, הן היו עירוב של למארקיזם ודרוויניזם מבולבל. רוב עבודתו התרכזה ביישומים מעשיים לחקלאות, כגון רעיונו לקרר זרעי דגן בטרם זריעתם (תאוריה לה קרא ורנליזציה). התאוריות שלו בדבר הכלאות דגן (שלא היו מבוססות מדעית) שבו את בכירי המשטר בהבטחותיהן לזן המבשיל מהר ובעל תנובה רבה. ליסנקו גם הוציא כתב עת החל משנת 1935 להצגת הצלחותיו המפוקפקות.
ליסנקו הצליח הרבה יותר ביצירת מוטיבציה בקרב האיכרים. אלו חשו אי אהדה כלפי המשטר בעקבות הקולקטיביזציה הכפויה של תחילת שנות השלושים, וחלקם אף השמידו או הסתירו את יבוליהם מפני המשטר. ליסנקו נתן להם את התחושה של חלק משמעותי בניסוי המהפכני הסובייטי הגדול, ותחושת אדנות לגורלם. בסוף שנות ה-20 כבר זכה ליסנקו לגיבוי פוליטי נרחב מבכירי המפלגה הקומוניסטית, דבר שאפשר לו לגנות בפומבי מדענים וגנטיקאים אחרים, בטענו כי עבודת המעבדה שלהם לא תועיל לאיכר הסובייטי.
ליסנקו עצמו היה מהיר חימה ולא סבל ביקורת. בשנת 1929 החל צינזור של כל מבקריו. לאחר נאום של סטלין שהילל את "הניסיון המעשי" לעומת "התאוריה" הורם ליסנקו מעל כל ביקורת אפשרית ונהנה מתמיכתו של סטלין.
בשנת 1935 מונה ליסנקו לראש האקדמיה למדעי החקלאות של ברית המועצות, והיה אחראי גם למניעת חלחול "רעיונות מזיקים" אל המדענים הסובייטיים בתחום. ליסנקו מילא תפקיד זה נאמנה והיה אחראי לכליאה, הגליה והוצאה להורג של מאות מדענים, ביניהם גדול הביולוגים הסובייטיים ניקולאי ואווילוב, ולדעיכתו של המחקר הגנטי (קודם לכן שדה משגשג) בברית המועצות. תקופה זו נודעה גם בשם "ליסנקואיזם". באוגוסט 1948 הציג ליסנקו "הוכחות" לכך שהסביבה משפיעה על התורשה, וייחס עמדה זאת לקלימנט ארקדייביץ' טימיריאזב ואיוואן מיצ'ורין. ליסנקו טען שהשיטה הכופרת ביכולת לשנות את החומר התורשתי היא שיטה עקרה המונעת ממניעים קפיטליסטיים של שימור הקיים, בעוד השיטה של מיצ'ורין מבקשת להשתלט על הטבע לצורכי האדם.
ההמשך היה כישלון נרחב של הגידולים ורעב קשה שהרג מיליונים. שיא התמותה מרעב היה בשנים 1932-1933. השיטה של ליסנקו יושמה לגידולי החיטה, שעורה, תפוחי אדמה, סלק וכו'. לקראת סוף שנות ה-30 גדלו השטחים שישמו את השיטות של ליסנקו פי 163, אבל תפוקת היבולים הייתה קטנה מאשר לפני כן. סין הקומוניסטית אימצה גם היא את השיטות בשנות ה – 50 ואלה גרמו לרעב אפילו המוני יותר. דבר מאלה לא שינה את מעמדו של ליסנקו שהמשיך להנות מהתמיכה של סטאלין. התמונה שלו התנוססה במכונים מדעיים בכל בריה"מ, מנגינות נוגנו לכבודו. בבריה"מ שאחרי מלחמת העולם השנייה כוחו רק התגבר, ומעמדו התחזק. במשך כעשרים השנים בהן היה ליסנקו בעמדת ההשפעה שלו לא חל כל שינוי בתפוקת היבולים למרות שינוי שיטות והגדלה דרמטית בהיקף השטחים המעובדים. גל שני של רעב קשה היה בשנים 1946-47 עם הופעה של בצורת.
אחרי מלחמת העולם השנייה, התמיכה הפוליטית של השלטון בתיאוריות הביולוגיות שלו פעלה גם לחיסול פיסי של ההתנגדות המדעית. מדענים שבמשך השנים לא הצליחו לחזור עת תוצאות הניסויים של ליסנקו וערערו על התיאוריה שלו הפכו לאויבי העם. מאות מדענים בתחומי הביולוגיה והחקלאות פוטרו ממשרתם, חלקם גם נשפטו על התנגדותם ל"ליסנקואיזם" שזוהה עם האידאולוגיה של השלטון [ראה סיפורו של ניקולאי ואווילוב במסגרת]. המחקר הגנטי בבריה"מ שעד אז עמד בסטנדרטים בינלאומיים גבוהים הוכחד למעשה. מחוץ לבריה"מ היתה ביקורת קשה. מדען בריטי מתאר את ליסנקו כבור בנושאים כמו גנטיקה ופיזיולוגיה של צמחים. "לדבר עם ליסנקו זה כמו לנסות להסביר חשבון דיפרנציאלי לתלמיד שאינו יודע את לוח הכפל". ליסנקו מצידו תיעב את המדע המערבי ותוך שימוש במונחים אידאולוגיים של התקופה תיאר את המדע המערבי כ"מכשיר בשירות הדיכוי האימפריאליסטי". בהתייחסו לשימוש של הגנטיקאים במערב בזבובי הפירות כמודל מחקר, הוא טען שהגנטיקאים האלה הם "אוהבי זבובים ושונאי אנשים". מדע הגנטיקה הוכרז בבריה"מ כ"מפעל בורגני ריאקציוני".
עם מותו של סטלין ב-1953 נשאר ליסנקו בתפקידו ונהנה מתמיכה מסוימת של חרושצ'וב, אך כעת ניתנה למדענים אחרים האפשרות לבקרו בפומבי. בשנת 1956 עם פרסום זוועותיו של סטלין, נזנחה גם שיטתו של ליסנקו.
בשנת 1962 יצאו שלושה מבכירי המדענים של ברית המועצות, יעקב בוריסוביץ' זלדוביץ', ויטאלי גינזבורג ופיוטר קאפיצה כנגד ליסנקו, המדע הכוזב שלו, ואחריותו לרצח פוליטי של מדענים מתחרים. מהלך זה היה חלק ממהלך רחב יותר של התנערות מההשפעה האידאולוגית הקומוניסטית על המדע בברית המועצות. בשנת 1964 כבר התמלאו העיתונים במאמרים כנגד ליסנקו ותורתו, מאמרים שדרשו להשיב את המחקר המדעי לתחומי החקלאות והביולוגיה. ליסנקו הודח מתפקידו והיה במעצר בית בחווה חקלאית בלניננסקי גורי, ליד מוסקבה. לאחר פרישתו של חרושצ'וב ב-1965, הודיע רשמית נשיא האקדמיה למדעי החקלאות כי חסינותו של ליסנקו לביקורת פגה, וועדת מומחים תישלח לחוותו לבדיקת ממצאיו. כמה חודשים לאחר מכן פורסם מאמר ביקורתי מדעי שמחק לחלוטין את המוניטין (הכוזב ממילא) של ליסנקו בברית המועצות, אם כי השפעתו בסין עוד נמשכה לאחר מכן, עד מותו בשנת 1976.
עניין מחודש בליסנקו ומורשתו
בשנים האחרונות יש עניין מחודש במורשתו של ליסנקו בטענה שהליסנקואיזם מוסבר ע"י תופעת האפי-גנטיקה (תגלית המסבירה באמצעות שינויים מולקולריים את קיומה של השפעה סביבתית מוגבלת על תורשת תכונות דרך ויסות הביטוי של גנים). באווירת הלאומנות הגוברת ברוסיה תחת פוטין יש ניסיון לשיקום תדמיתו של ליסנקו וקשריו למשטר הסובייטי, ולהעמיד את הליסנקואיזם כתיאוריה מדעית רלוונטית, במעמד זהה למדע הגנטיקה והאבולוציה. קיימים נימוקי נגד רבים המדגישים כי ליסנקו לא חזה בשום אופן את האפי-גנטיקה, והתיאוריה שלו ששללה גנים ופסלה את הגנטיקה המדעית לא מאפשרת הבנה של האפי-גנטיקה. אבל יותר מכל, יש לשים לב בוויכוח המתעורר שוב להשפעה הקשה של הכנסת אידאולוגיה פוליטית לתוך הדיון המדעי.
עקרון האי-תוקפנות
עקרון האי-תוקפנות (באנגלית: Non-aggression principle) הוא עיקרון אתי בפילוסופיה של הליברטריאניזם, לפיו אין זה מוסרי להשתמש באלימות ובאיום באלימות כלפי אחרים ורכושם, ולפיה אדם הוא ריבון לעצמו ובעל סמכות מוחלטת על גופו ועל רכושו.
בניגוד לפציפיזם, עקרון האי-תוקפנות לא מתנגד לשימוש באלימות במקרים של הגנה עצמית.
ואסיל סיחארולידזה
ואסיל (דוד) סיחארוּלידזֶה (בגאורגית: ვასილ (დავით) სიხარულიძე; נולד ב-30 במאי 1968) הוא פוליטיקאי ודיפלומט גאורגי שכיהן בעבר כשר ההגנה של גאורגיה.
סיחארולידזה נולד בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). עם סיום חוק לימודיו, בשנת 1993, הוא עבר ללמוד בחוג לפסיכיאטריה באוניברסיטה הממלכתית לרפואה של טביליסי, שם למד עד לשנת 1995. לאחר שכיהן תקופה קצרה כמנהל ביצועי המועצה האטלנטית של גאורגיה, ארגון-גג המפגיש ארגונים לא ממשלתיים העוסקים במיזוג האירו-אטלנטי, עבד סיחארולידזה, בשנים 1996–2000, עבור הפרלמנט של גאורגיה כמומחה מוביל מיוחד להגנה וביטחון של גאורגיה. בין השנים 2000–2002, הוא עמד בראש מחלקת נאט"ו במשרד החוץ של גאורגיה וכיהן כסגן ראש כוח המשימה הגאורגי לנאט"ו בבריסל. בשנת 2004, הוא עבד עבור המועצה לביטחון לאומי של גאורגיה ובין השנים 2005–2006 כסגן שר ההגנה של גאורגיה.
במרץ 2006, מונה סיחארולידזה לתפקיד דרגת שגריר מיוחד ומוסמך Extraordinary and Plenipotentiary) של גאורגיה לארצות הברית קנדה ומקסיקו. בדצמבר 2008 הוא הוחזר לגאורגיה ומונה לתפקיד שר ההגנה של גאורגיה במקום דוד קזרשווילי, שעל תפקודו במהלך פלישת רוסיה לגאורגיה באוגוסט של אותה שנה ספג ביקורת מידי האופוזיציה.
סנגמביה וניז'ר
סנגמביה וניז'ר הייתה יחידה מינהלית קצרת מועד של אפריקה המערבית הצרפתית, באזור ניז'ר, מאלי וסנגל של ימינו.
המושבה הוקמה בשנת 1902, והתארגנה מחדש בשנת 1904 לסנגל עילית וניז'ר.
בולים
למרות קיומה הקצר, ממשלת צרפת הצליחה בכל זאת להנפיק בולי דואר ליחידה המינהלית, בדמות גרסה של סדרת הניווט והמסחר שלה, עם הכיתוב "SENEGAMBIE / ET NIGER".
סטמפורד היל
סטמפורד היל (באנגלית: Stamford hill) היא שכונה בצפון לונדון, בירת הממלכה המאוחדת. חלקה שוכן ברובע האקני וחלקה בשכונת טוטנהאם שברובע הארינגיי.
אוכלוסייה
בשכונה מתגוררת אוכלוסייה יהודית גדולה שהחלה להתיישב במקום בשנות ה-30 של המאה ה-20, המתגוררת לצד האוכלוסייה המקומית, בהם הודים ואפגאנים רבים. הקהילה החרדית מונה מעל 50,000 נפשות. הקהילה החרדית של לונדון היא אחת הגדולות והמשפיעות באירופה כולה. הקהילה ברובה מאופיינת כחסידית, אך כוללת גם חוגים ליטאיים.
שכונת סטמפורד היל היא ריכוז החסידים השלישי בגודלו אחרי ישראל וניו יורק. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21, עד תחילת משבר הסאבפריים, ידעה הקהילה החרדית תנופה כלכלית אדירה. רבים מהם התעשרו מאוד, הודות לשוק הנדל"ן הפורח באנגליה. חלק מחברי הקהילה מופיעים דרך קבע ברשימת האנשים העשירים ביותר באנגליה, המתפרסם מדי שנה בטיימס הלונדוני. בשכונה מספר רב של בתי כנסת, ישיבות, תלמודי תורה ובתי ספר יהודיים. בנוסף לקהילה החרדית, חיה בשכונה גם קהילה גדולה של יהודים מעדן.
כמו כן בשל שיעור הילודה הגבוה בקרב הקהילה החרדית סטמפורד היל היא אחת השכונות בעלת שיעור הילודה הגבוהה ביותר בבריטניה.
התאחדות קהילות החרדים מנהלת את ענייני הדת במקום. תחת סמכותה הנישואין, הכשרות, בית דין לממונות, העירוב, המקוואות וכל היתר.
דור (בוטניקה)
דור היא קבוצת עלים (דור עלים) או קבוצת פרחים (דור פרחים) של צמח, הסדורים במעגל סביב מפרק אחד של גבעול או ענף.
סנגל עילית וניז'ר
סנגל עילית וניז'ר (בצרפתית: Haut Sénégal et Niger) הייתה מושבה באפריקה המערבית הצרפתית, שהוקמה ב-21 באוקטובר 1904 מסנגמביה וניז'ר הקולוניאלית על ידי הצו "לארגון מחדש של השלטון הכללי של מערב אפריקה הצרפתית".
עם הקמתה, "המושבה של סנגל עילית וניז'ר" הכילה את השטחים הישנים של סנגל עילית, ניז'ר התיכונה והשטח הניגרי הצבאי. בירתה הייתה במקו.
היסטוריה
כבר בתחילת הדרך סנגל עילית וניז'ר סבלו מאלימות לנוכח ארגון מחדש ומיסוי קולוניאלי. הבולטים ביותר היו מרד קובקיטנדה, בראשות מנהיג הדת העיוור אלפא סייבו, ומרד הקארמה (דצמבר 1905 – מרץ 1906) של אומארו קארמה. זה האחרון כבש את עמק ניז'ר ודוכא על ידי ארבעה טורים צרפתיים שהגיעו מדורי, גאו, טהואה וזינדר.
צו מיום 2 במרץ 1907 הוסיף את מחוזות פאדה נגורמה וסיי, שהיו חלק מדהומיי הצרפתית (כיום בנין). ב-1 בינואר 1912 נותק השטח הצבאי של ניז'ר מסנגל עילית וניז'ר, והפך למושבה בשנת 1922.
בין נובמבר 1915 לפברואר 1917, התקיימה במושבה סנגל עילית וניז'ר התנגדות מזוינת לממשלה הקולוניאלית באזור וולטה המערבית, המכונה מלחמת וולטה-באני. זה קרא תיגר על הסמכות הממשלתית הקולוניאלית במשך יותר משנה באזור המשתרע מקודוגו (בבורקינה פאסו של ימינו) במזרח, לגדות נהר באני (מאלי של ימינו) במערב. זו הייתה האופוזיציה החמושת המשמעותית ביותר לרשות הקולוניאלית שהתארגנה בכל מקום באפריקה שמדרום לסהרה בתקופה שקדמה למלחמת העולם השנייה.
חלוקה
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה, ההצלחה של תנועת ההתנגדות גרמה לשלטונות צרפת להוציא את הצו "בדבר חלוקת המושבה סנגל עילית וניז'ר ויצירת המושבה וולטה עילית" מיום 1 במרץ 1919, שחילק את המושבה לשתי יחידות נפרדות:
בולים
המושבה סנגל עילית וניז'ר אולי זכורה לרוב על ידי אנשי הבולאות שכן היא הוציאה מספר בולי דואר במהלך קיומה.
משתיק קול
פעילות
במשתיק קול ישנם תאי התפשטות המיועדים לשלוט בקצב התרחבות הגזים הנפלטים בשעת הירי ובכך לעמעם את צליל הנפץ האופייני לירי. משתיקי קול מסוימים מנמיכים את עוצמת צליל הירי בדציבלים מעטים ואחרים, מתוחכמים יותר, מפחיתים את הרעש בכמה עשרות דציבלים. כמו כן משתיק קול מפחית את הרתע הנוצר מהירי.
למשתיקי קול המיועדים לרובים מספר מחזורי פעולה שלרוב ידועים מראש ויעילותם פוחתת ככל שנעשה בהם שימוש, חלקם מיועדים לטיפולים המשקמים את יכולת עמעום צליל הירי ולאחרים אורך חיים מוגבל מראש.
חוקיות
משתיקי הקול אינם חוקיים לייצור והתקנה במדינת ישראל שלא על ידי סוחר נשק או חרש נשק המוכר על ידי המדינה. התקנה כזו נחשבת לעבירה של ביצוע שינוי בכלי ירייה כמו כל שינוי או שיפור אחר. בשל העובדה שייעודו העיקרי של משתיק הקול הוא שימוש חשאי ונסתר בכלי ירייה, אנשים המחזיקים במשתיק קול עלולים להיחשד בעבירות פליליות. הדבר יצר בעיה עקב נזילותו של החוק מלכתחילה, שכן לא הגדיר משתיק קול באופן מדויק דיו ולכן נעשה שימוש בעבר בבקבוקי פלסטיק עם תכולת נוזלים אשר הוצמדו לפתח הקנה, ובכך שימשו כעמעם מאולתר. משתיקי קול אלה, בניגוד למשתיקים אמיתיים, מורידים את טווח הירי בשל חיכוך הקליע עם הנוזלים בבקבוק.
ביחידות מובחרות של צה"ל ושל משטרת ישראל משתמשים במשתיק קול.
דיוניסיוס פרייגטס
דיוניסיוס פרייגטס (ביוונית: Διονύσιος ὁ Περιηγητής, מילולית: "דיוניסיוס הנוסע"; לעיתים בלטינית: Dionysius Periegeta; המחצית הראשונה של המאה ה-2 לספירה), המכונה גם דיוניסיוס מאלכסנדריה או דיוניסיוס האפריקני, היה מחברו של תיאור של העולם הידוע (Περιήγησις τῆς οἰκουμένης), בשירה בהקסמטר יווני. על פי ההערכה, הוא הגיע מאלכסנדריה וחי בתקופת שלטונו של הקיסר הרומי אדריאנוס (117–138 לספירה), אם כי ישנם המתארכים את תקופת חייו לסוף המאה ה-3.
יצירתו של דיוניסיוס זכתה לפרסום בימי קדם כספר לימוד. היא תורגמה ללטינית ידי רופיוס פסטוס אוויינוס (Descriptio Orbis Terrae, המאה ה-4), ועל ידי המדקדק פריסקיאנוס  (Periegesis, סביב 500 לספירה). הארכיבישוף הביזנטי אוסטאתיוס מסלוניקי כתב פרשנות (סכוליה) על יצירתו עבור המצביא והדיפלומט הביזנטי יואנס דוקס.
נרגל-אושזיב
נרגל-אושזיב (שמו במקור היה שוזוב) היה אציל בבלי, שבשנת 694 לפנה"ס מונה על ידי ממלכת עילם להיות מלך בבל, לאחר שהעילמים כבשו את בבל ורצחו את מלכה הקודם אשור-נדין-שומי, בנו של המלך האשורי סנחריב. נרגל-אושזיב מלך על בבל קצת יותר משנה אחת, עד ספטמבר 693 לפנה"ס.
בתקופה זאת בבל הייתה ממלכה וסאלית של אשור. אשור-נדין-שומי היה יורש העצר של אשור. הוא מונה להיות מלך בבל בשנת 699 לפנה"ס, לאחר סדרה של מרידות שאירעו בבבל כנגד אשור. גם ניסיונו של סנחריב למנות את בל-איבני, אציל בבלי שחונך באשור, לא צלח והמרידות נמשכו. העילמים כבשו את בבל, אשור-נדין-שומי נלקח על ידם לעילם ומת שם. סנחריב המשיך במאבקו בעילם ובבני בריתו הכשדים במטרה להחזיר את ממלכת בבל לשליטתו ולנקום את מות בנו. בספטמבר 693 לפנה"ס, נוצח נרגל-אושזיב על ידי אשור בקרב ליד העיר ניפור ונלקח בשבי. המשך גורלו אינו ידוע. במקומו עלה לשלטון נסיך כשדי בשם מושזיב-מרדוך (Mushezib-Marduk), שהמשיך במרד כנגד אשור.
ולאתה
ולאתה (בערבית ولاته; בצרפתית Oualata ואלאטה) היא עיירה מבוצרת (קסר) בדרום-מזרח מאוריטניה שבה חיים כ-13,000 תושבים (נכון ל-2008). ולאתה התפתחה סביב מסגד ונבנו בה בתי מגורים למורים ולתלמידים, וכן מחסנים ואכסניות לסוחרים ולעוברי אורח. בתי העיר נבנו בצורה אופיינית כך שיוכלו להעניק מענה לתנאי האקלים המדבריים. ולאתה ושלוש ערים נוספות, ואדאן, שינגטי ותישית, הן ארבע הערים היחידות ששרדו במאוריטניה מאז ימי הביניים. הערים הוקמו לאורך נתיבי השיירות שחצו את הסהרה, ושימשו כמרכזי דת מוסלמיים. בשנת 1996 הכריז ארגון אונסק"ו על ולאתה ועל שלוש ערי מצודות נוספות במדינה כעל אתר מורשת עולמית.
היסטוריה
במקום התקיים יישוב עתיק שקם במאה ה-5 אם כי יש המתארכים את הקמתו לאחר הכיבוש הערבי. בעיר, שמשמעות שמה בברברית היא "מקום מוצל", התגוררו חמישה שבטים ברברים ברבעים נפרדים, והיא הייתה עד מהרה לנקודה חשובה בדרכי המסחר שחצו את הסהרה ולמרכז דתי אסלאמי. באותם ימים הייתה זו עיר חשובה באימפריה הגנאית.
במאה ה-13, נכבשה ולאתה על ידי אימפריית מאלי. העיר שנחשבה לעיר מסחר מרכזית הפכה לאחת מהערים שסימנו את הגבול הצפוני של האימפריה. העיר שימשה כנקודת כניסה לאימפריה עבור סוחרים, שנעו בעזרת שיירות גמלים, והביאו מלח מהצפון, מצרך חיוני באזורי האימפריה ששכנו בפנים היבשת. המידע המפורט אודות ולאתה באותה תקופה קיים בזכות ביקורו של הנוסע המפורסם אבן בטוטה שעבר בעיר ובאזור. אחד הסימנים הראשונים להיחלשותה של האימפריה של מאלי היה כיבושה של ולאתה בידי בני שבט הטוארג.
ב-1446 התיישבו בעיר פליטים שנמלטו מפני שבטי הטוארג ואלה העניקו לעיר מעמד של מרכז לימודי, אך לאחר שאלה עזבוה ודרכי הסחר נעו מזרחה, ירדה חשיבותה של ולאתה. במאה ה-17 איבדה העיר את האוטונומיה שלה כתוצאה מהגעתם של שבטים ערביים לאזור, ובסוף המאה ה-19 שקעה באופן סופי בשל בצורת והתקפות.
מבנה העיירה כיום
במרכזה של העיירה ניצב המסגד ולידו מינרט רבוע. הבתים והחצרות הולכים וגדלים ככל שהם מרוחקים מהמסגד, ולאורך הרחובות חומות מתמשכות שבהן קבועים חלונות בגובה הקרקע ודלתות. הרחובות הצרים והמפותלים יוצרים אזורים מוצלים. בתי העיירה בנויים מאבן, עץ או חומר, וקירותיהם מעוטרים לעיתים בדוגמאות אבן. רוב הבתים שימשו את התושבים הנוודים למגורים במשך תקופה קצרה בשנה, ועל כן שימשו בעיקר לאחסון. לחדרי הבתים אין ייעוד מוגדר וזה משתנה בהתאם לצרכים.
מביצורי העיירה שסימנו את קו הגבול בין העיירה העתיקה לרבעים החדשים נותרו מקטעים בודדים בלבד. בעיירה שוכן מוזיאון לכתבי יד והיא ידועה בבתיה המעוטרים. עוד שוכנת בעיירה מדרסה קטנה ובה כעשרים תלמידים.
אות הסער של חיל הרגלים
דרגות
אות הסער של חיל הרגלים הוענק בשתי דרגות לפי השתייכות החיילים המקבלים.
כסף
דרגת הכסף נוצרה בעשרים בדצמבר 1939 על פי פקודתו של ראש ה-OKH, ולטר פון בראוכיטש, היא הוענקה לחיילי חיל הרגלים אחרי שהם עמדו באחד מהקריטריונים הבאים:
ברונזה
דרגת הברונזה נוצרה באחד ביוני 1940, היא הוענקה לחיילי חיל רגלים ממונע שעמדו באחד מהקריטריונים הבאים:
עיצוב
החלק האחורי של האות הוא חלק, ומחוברת אליו סיכה המשמשת לענידת האות.
גרסת ההוצאה מחדש של 1957 היא זהה לגמרי לעיצוב המקורי למעט צלב הקרס שהוסר.
מפעיל רשת סלולרית וירטואלית
מפעיל רשת סלולרית וירטואלית (באנגלית: Mobile Virtual Network Operator, MVNO) הוא מפעיל של חברת טלפונים ניידים המספק שירותים ישירות ללקוחות, אם כי אינו מחזיק בנכסי רשת סלולרית, תדרי רדיו ותשתיות טכנולוגיות, אלא חוכר אותם ממפעיל רשת סלולרית (MNO) באזורו, ומשווק אותם ללקוחותיו. מפעילים אלו דומים בשיטת עבודתם למפיצים, למשווקים ולספקים אחרים, אלא שיש להם גם מרכזת טלפונים (או אזור חיוג) בשוק קווי הטלפון המסורתיים.
המפעיל הווירטואלי עובד באופן עצמאי ממפעיל הרשת הסלולרית, קובע בעצמו את התעריפים ואת תוכניות התקשורת ללקוחותיו, ומשלם עבורם בקמעונאות למפעיל המארח לפי שימוש לקוחותיו. המפעיל הווירטואלי בדרך כלל גם מחזיק ברישומי הלקוחות, מערך מספור מספרי הטלפון (MSISDN) ולעיתים שירותים תומכי עסק (BSS), כמו שירות לקוחות וגבייה, לעיתים עם הסכמים עם חברות אחרות, שקופות למשתמש ולצרכן.
מפעיל הרשת הסלולרית הווירטואלית הראשון בעולם היה Tele2 בדנמרק, ובאנגליה הייתה זאת Virgin Mobile UK (נוסדה ב-1999). במאי 2011 היו 645 מפעילי רשת סלולרית וירטואליים בעולם, המופעלים על ידי 515 חברות (לעיתים חברה אחת מחזיקה יותר מזיכיון בודד למפעיל וירטואלי במדינה נתונה), ו-120 מפעילים וירטואליים בעולם מציעים גם שירותי פס רחב סלולריים.
גארי נוויל
קריירה
נוויל התחיל את הקריירה שלו ככדורגלן בוגר בפרמייר ליג כקשר אחורי במועדון הכדורגל מנצ'סטר יונייטד בשנת 1994. מאוחר יותר הוסט לתפקד כמגן ימני. משנה זו והלאה שימש נוויל כשחקן קבוע בהרכב של מנצ'סטר.
משחק הבכורה שלו בנבחרת אנגליה בכדורגל נערך ב-1994 במסגרת משחק ידידות נגד יפן. במסגרת הנבחרת השתתף נוויל ביורו 1996, מונדיאל 1998, יורו 2000, יורו 2004 ובמונדיאל 2006. נוויל החמיץ את טורניר מונדיאל 2002 כיוון ששבר את רגלו באותה עונה.
גארי הוא אחיו הגדול של שחקן הכדורגל פיליפ נוויל. השניים שיתפו פעולה במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת אנגליה וכיוון ששניהם שיחקו באותה עמדה, לא פעם מצאו עצמם נאבקים זה בזה על מקום בהרכב הפותח.
קרחון אלן
קרחון אלן (באנגלית: Ellen Glacier) הוא קרחון במרכז רכס סנטינל בהרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
קרחון אלן מנקז את המורדות המזרחיים של הר אנדרסון ושל פסגת לונג גייבלז.
הקרחון זורם לכיוון דרום-מזרח, לאורך 41 קילומטרים, עד מצוק בארנס, שם הוא יוצא מרכס סנטינל ונשפך אל זרם הקרח ראטפורד, הזורם לכיוון דרום.
יובליו של קרחון אלן הם הקרחונים פולפודבה, קרוסוול, פאטון, רומיאנה, דליו, בורדניס, גרילה, פונפון, ו-אראפיה.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של קולונל סיסרו ג'י. אלן (Cicero J. Ellen), מחיל האוויר של ארצות הברית, שהיה מפקדם של מבצעים אווירים רבים בעת הקמת תחנת הקוטב הדרומי באמצעות הצנחת אספקה וציוד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
קונפיגורציה אלקטרונית
בפיזיקה אטומית, וכן בכימיה קוונטית, קונפיגורציה אלקטרונית (נקרא גם תצורה אלקטרונית) הוא השם למיקום התלת-ממדי של האלקטרונים המרכיבים מולקולה, אטום או מבנה כימי אחר. המושג נוגע לאופן שבו מסודרים האלקטרונים באורביטלים של מערכת נתונה (למשל, אטומית או מולקולרית). מבנה אלקטרוני נמנה עם קבוצת המבנים הכימיים, יחד עם מבנה מולקולרי ומבנה גבישי.
כשאר חלקיקי היסוד, גם האלקטרון מציית לחוקי מכניקת הקוונטים, ומתנהג הן כחלקיק והן כגל. מצבו הקוונטי של אלקטרון נתון מתואר על ידי פונקציית הגל שלו; זו פונקציה מרוכבת התלויה במרחב ובזמן. על פי אסכולת קופנהגן של תורת הקוונטים מקומו של אלקטרון אינו מוגדר היטב כל עוד לא נערכת מדידה המביאה לגילויו. ההסתברות לגילויו של אלקטרון בנקודה מסוימת במרחב בשעת המדידה מתכונתית לריבוע ערכה המוחלט של פונקציית הגל באותה נקודה.
תצורת האלקטרונים במצב קוונטי נתון מתאפיינת באנרגיה מוגדרת, ובתנאים מסוימים אלקטרונים עשויים לעבור מאורביטל אחד למשנהו עקב בליעה של מנת אנרגיה או פליטתה כפוטון.
בקיאות בתצורות האלקטרונים באטומים השונים מסייעת להבנתה של הטבלה המחזורית של היסודות, כמו גם לאפיון הקשרים הכימיים המחברים בין האטומים. תצורות האלקטרונים באטומים השונים מסבירות גם את תכונותיהם הייחודיות של לייזרים ומוליכים למחצה.
רמות ותת־רמות
שמאל|ממוזער|225px|דוגמה פשוטה ל[[קליפת אלקטרונים|קליפה אלקטרונית של ליתיום]] מבנה האלקטרונים באטום תואר לראשונה במודל האטום של בוהר, וגם בימינו נהוגים המונחים רמות ותת־רמות, חרף ההתפתחות בהבנת טבעם הקוונטי של האלקטרונים.
תת־רמה אטומית היא מרחב המצבים החולקים את המספר הקוונטי הזוויתי l, כאשר הערכים l=0,1,2,3 מתייחסים בהתאמה לסימולים s, p, d, f של תתי־הרמות. מספר האלקטרונים המרבי היכול לאכלס תת-רמה נתון בביטוי 2(1 + 2n). כך ייתכנו 2 אלקטרונים בתת-הרמה s, 6 אלקטרונים בתת-הרמה p,  עשרה אלקטרונים בתת-הרמה d,  ו־14 אלקטרונים בתת-הרמה f.
מספר האלקטרונים היכולים לאכלס את הרמות ותת־הרמות האטומיות השונות נובע ממשוואות מכניקת הקוונטים, ובפרט מעיקרון האיסור של פאולי, שלפיו לא ייתכנו באטום שני אלקטרונים החולקים את ארבעת המספרים הקוונטיים שהם בהתאמה: מספר קוונטי יסודי, מספר קוונטי זוויתי, מספר קוונטי מגנטי, מספר קוונטי ספיני שניוני.
תגיד לי Je t'aime
תגיד לי Je t'aime הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-7 במרץ 2019, כסינגל השביעי מתוך האלבום חיים שלי, על ידי חברת התקליטים אן. אמ. סי. יונייטד. בשונה משאר שיריה, בשיר זה ישנו שימוש בשפה הצרפתית.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד של מדיה פורסט, וה-1 במצעד של מדיה פורסט TV.
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של בן זקן ב-7 במרץ 2019. בתחילת הקליפ ניתן לראות את בן זקן בתוך כלוב מצופה בזהב. בהמשך מצטרף אליה לארוחה בן הזוג שלה (אותו שיחק מאור בוזגלו). בסוף הקליפ ניתן לראות קטעים מהקליפ שנחתכו בעריכה.
גרמופון (כתב עת)
גרמופון (אנגלית: Gramophone) הוא כתב עת למוזיקה קלאסית וג'אז היוצא לאור בבריטניה מאז 1923. כתב העת, היוצא בהוצאת היימרקט מדיה, מוקדש בעיקר לסקירת הקלטות ומעניק מדי שנה את פרס גרמופון בקטגוריות שונות. כותרת המשנה המפורסמת שלו טוענת שהוא "מגזין המוזיקה הקלאסית הטוב בעולם" (The world's best classical music magazine). בשנת 1997 עלה אתר האינטרנט של המגזין.
המגזין מפיק גם את הספר The Gramophone Jazz Good CD Guide - מדריך להקלטות ג'אז ושלושה מכותביו עומדים מאחורי ה-The Penguin Guide to Recorded Classical Music - מדריך הקלטות המוזיקה הקלאסית השנתי של הוצאת ספרי פינגווין הנחשב למוביל ולמקיף ביותר בתחום ונקרא "התנ"ך של עולם ההקלטות הקלאסיות".
מבקרי כתב העת טוענים כי הוא מוטה להעדפת מלחינים ומבצעים בריטים, בעל זיקה לחברות התקליטים הגדולות (בעיקר EMI) ומעדיף מוזיקה של "אמצע הדרך" ונרתע מאוונגרד.
פורט ג'פרסון (פלורידה)
פורט ג'פרסון הוא מבצר שנבנה במאה ה-19 בדרום פלורידה כדי להגן על חופי המדינה מפני שודדי ים. זהו מבנה הלבנים הגדול ביותר בארצות הברית אולם בנייתו התעכבה בגלל מלחמת האזרחים האמריקנית ובסופו של דבר נעצרה בגלל התחזקות צי ארצות הברית שעצר את פעילות שודדי הים בזירה זו. המבצר הוכרז כמונומנט לאומי ומשמש כאתר פתוח לביקורים באחריות שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. האתר רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים ומהווה חלק מהפארק הלאומי דריי טורטוגס ממערב לקי וסט.
רקע
החל מהמאה ה-16 התפשטה במערב האוקיינוס האטלנטי, בימים שבקרבת האיים הקריביים ובמפרץ מקסיקו תופעת שוד ימי על ידי שודדים שהגיעו מבסיסים באיים כמו פורט רויאל (ג'מייקה), טורטוגה (האיטי)  ונסאו (בהאמה). שיא הצלחתם של שודדי הים היה בשנים 1660–1730 תוך שהם גורמים נזקים רבים לארצות הברית ולמדינות אירופה. בשלהי המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 התחזקה התנגדות המדינות הנפגעות לשודדי הים עד מיגורו של רוב האיום עד 1850. מאמצי ארצות הברית למיגור הפירטיות הימית התגברו לאחר שרכשה ב-1819 את פלורידה מספרד במסגרת הסכם אדמס-אוניס.
התנגדות זו כללה חיזוק ותיגבור ציי המלחמה, בניית מבצרים והקמת מושבות באיים. בין השאר הוקמו בדרום פלורידה מצודת זאכרי טיילור ופורט ג'פרסון.
איתור
בתחילת 1825 ערך קומודור דייוויד פורטר את הסקר הראשון במערב פלורידה קיז (כיום הפארק הלאומי דריי טורטוגס) כדי לאתר מקום מתאים להקמת בסיס ימי כדי לסייע למלחמה בשודדי הים. פורטר מצא את האיים כלא מתאימים להקמת בסיס צבאי בגלל היותם בגובה פני הים, התשתית החולית והמחסור במי שתייה. לאור זאת הוקם במקום ב-1826 מגדלור בשם "מגדלור גרדן קי".
ב-1829 יצאה למקום משלחת מחקר נוספת שמצאה מקום מתאים להקמת נמל מבוצר תוך שהיא מציינת שהמקום הנבחר מוגן בטבעת איים המשמשים כשוברי גלים וכן שקיים במקום נתיב של מים עמוקים שמאפשר כניסה של אוניות מפרש גדולות. המלצות אלו התעכבו זמן רב בדרגים הבכירים ורק ב-1844 יצאה למקום משלחת צבאית לסקר נוסף כשב-1845 הוכרז המקום כבסיס צבאי שנקרא על שם הנשיא השלישי ארצות הברית תומאס ג'פרסון. תוכניות הבנייה אושרו בנובמבר 1846 והבניה החלה חודש לאחר מכן כשהמגדלור נכלל בתחום הבסיס.
תכנון
הבסיס הימי שתוכנן הוקף בחומת סוגרים בצורת משושה כששתי צלעות שלו באורך 145 מטר ושאר ארבע הצלעות באורך 99 מטר. במפגש של כל שתי צלעות נבנה באסטיון בולט לשיפור ההגנה. הקירות היו בגובה של שתי קומות כשגרם מדרגות ספיראלי אפשר גישה לקומה השנייה ולגג. בכל קומה וכן על הגג תוכנן מקום ל-150 תותחים (סה"כ 450 תותחים) ובהתאם לכך נפערו בקירות המבנה פתחים שאיפשרו את ירי התותחים. בנוסף לחומה הבצורה שנועדה בעיקר עבור התותחים תוכננו בחצר המבצר מבני מגורים, מחסני תחמושת, מפקדת המבצר ובית חולים.
בנייה
הבנייה החלה, כאמור, בשלהי 1846 כשהבונים שעבדו במקום כללו כ-230 בעלי מלאכה אזרחים ומספר רב של עבדים מפלורידה. הלבנים הובאו למקום על ידי חברה מהעיר פנסקולה שבפלורידה. כדי לספק מי שתייה לשוהים באתר (תחילה פועלים ובהמשך חיילים) נבנתה מערכת איסוף מי גשמים מהחומה לבורות מים שנחפרו במקום. לצערם של המתכננים רק חלק קטן מהמערכת איפשר הפקת מי שתייה מאחר שרוב המים שנאספו בצורה זו המיסו מלחים בדרכם ולא היו ניתנים לשתייה. בהמשך הוצבו במקום שני דוודי קיטור שהפיקו 26 מ"ק מים ליום. עבודות הבנייה הופסקו עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית לאחר שרוב העבדים שוחררו.
עבודות הבנייה באתר חודשו לאחר המלחמה וב-1872 הושלמה בניית החומות אולם ב-1874 הן הופסקו לתמיד.
מלחמת האזרחים
ב-1861, עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית, תוגבר המבצר ב-62 מחייליו של רגימנט ארטילריה של איחוד כוחות הצפון שנועדו למנוע השתלטות של חיילי הקונפדרציה. רגימנט זה הביא את מספר השוהים במבצר ל-168 (כולל ילדים ונשים). בהמשך תוגבר המבצר בעוד שני רגימנטים שהביאו את מספר השוהים בו למעל 300 איש.
עם תחילת המלחמה הוחלט על ידי מפקדי הצפון להפוך חלק מהמבצר לבית כלא לאסירי הקונפדרציה ולעריקים מצבא הצפון. מספר הכלואים גדל בהדרגה מ-214 ב-1863 ל-880 ב-1864 כשמספר החיילים ששמרו עליהם גם הוא עלה בהדרגה והגיע בשיאו לכ-650 חיילים.
לאחר המלחמה
עם סיום מלחמת האזרחים במאי 1865 החל תהליך שחרור האסירים והחיילים ומספר השוהים במבצר הצטמצם. ביולי אותה שנה נאסרו במקום ארבעה מחבריו של ג'ון וילקס בות' שנאשמו בשותפות בקשירת הקשר לרצח אברהם לינקולן אולם בהמשך העניק להם הנשיא אנדרו ג'ונסון חנינה.
השלמת חומות המבצר ב-1872 איפשרה הצבת 243 תותחים במקום. למעט אימונים שום מערכה לא התחוללה במקום שדרשה ירי מתותחים אלו.
ב-1874 החליט משרד ההגנה לסגור את המקום לאחר ששרשרת של הוריקנים הכתה במקום ומחלת צהבת פגעה בחיילים המוצבים במבצר. במקום נשארה יחידת צבא קטנה שתיחזקה את הציוד ושמרה על התחמושת.
כשמורת טבע
ב-4 בינואר 1935 הכריז הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט על המבצר כמונומנט לאומי דבר שהביא לשיפוץ ושימור המקום בשנים 1935–1938 על ידי מינהל קידום העבודות.
ב-10 בנובמבר 1970 נרשם המבצר במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. ב-26 באוקטובר 1992 הוכרז הפארק הלאומי דריי טורטוגס והמבצר הפך להיות חלק ממנו.
האתר פתוח למבקרים וניתן להגיע אליו רק בספינות כשקיים שירות מעבורת יומי מקי וסט. במבצר קיים מוזיאון וחנות ספרים וניתן להישאר לישון במקום בתנאי קמפינג וכן לשכור ציוד צלילה.
מתיו הלם
מתיו "מאט" הלם (באנגלית: Matthew "Matt" Helm, נולד ב-9 בדצמבר 1980) הוא קופץ למים אוסטרלי. הוא אלוף עולם ובעל שתי מדליות (מדליית כסף ומדליית ארד) אולימפיות בקפיצה למים.
ביוגרפיה
הלם נולד בבורק בניו סאות' ויילס.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן 2001 זכה הלם במדליית ארד בתחרות קפיצה למים ממקפצה של 10 מטר (670.23 נקודות), אחרי טיאן ליאנג מסין (688.77 נקודות) ואלכסנדר דפאטי מקנדה (670.95 נקודות).
במשחקי חבר העמים שנערכו במנצ'סטר, אנגליה 2002 סיים הלם במקום חמישי בתחרות קפיצה למים ממקפצה של 10 מטר (670.53 נקודות) ובמקום שביעי בקפיצה ממקפצה של 3 מטר (604.89 נקודות).
אלוף עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה, ספרד 2003 זכה הלם במדליית זהב בתחרות קפיצה למים בקפיצה סינכרונית ממקפצה של 10 מטר ביחד עם ניוברי (384.60 נקודות) לפני רומן וולודקוב ואנטון זכרוב מאוקראינה (372.60 נקודות) וטיאן ליאנג והו ג'יאה מסין (367.14 נקודות) ובמדליית כסף בקפיצה ממקפצה של 10 מטר (697.74 נקודות) אחרי דפאטי (716.91 נקודות) וטיאן ליאנג (696.06 נקודות).
סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה הלם בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בתחרות קפיצה למים בקפיצה ממקפצה של 10 מטר (730.56 נקודות) אחרי הו ג'יאה מסין (748.08 נקודות) ולפני טיאן ליאנג (729.66 נקודות). הוא סיים במקום הראשון לאחר שלב חצי הגמר. מדליית ארד בקפיצה סינכרונית ממקפצה של 10 מטר ביחד עם ניוברי (366.84 נקודות), אחרי סין (383.88 נקודות) ובריטניה (371.52 נקודות).
חייו האישיים
הלם היה בין ההומוסקסואלים הגלויים הבודדים בקרב הספורטאים הגברים שהשתתפו באולימפיאדות סידני אתונה ובייג'ינג, אך עובדה זו לא פורסמה.
גיהנום בכלוב (2018)
גיהנום בכלוב (2018) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-16 בספטמבר 2018, באולם AT&T סנטר שבסן אנטוניו, טקסס. האירוע היה האירוע העשירי בסדרת אירועי גיהנום בכלוב.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
Raw
באירוע סאמרסלאם, רומן ריינס ניצח את ברוק לסנר וזכה באליפות האוניברסלית. לפני שהקרב החל, זוכה מזוודת "כסף בבנק", ברון סטרומן הגיע לזירה והצהיר שלא משנה מי ינצח, בסוף הקרב הוא יפדה את המזוודה על המנצח, לאחר מכן הוא נשאר לצפות במהלך הקרב כשהוא עמד בחוץ. סטרומן נבלם על ידי התקפותיו של לסנר במהלך הקרב, שמנע ממנו את היכולת לפדות את המזוודה בסוף הקרב; הסחת דעת זו איפשרה לריינס לנצח את לסנר ולזכות באליפות. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, סטרומן שוב ניסה לפדות את המזוודה על ריינס לאחר קרב ההגנה המוצלח על התואר של האחרון נגד פין באלור, אך הוא נבלם על ידי דין אמברוז וסת' רולינס, שבאו לעזרת ריינס וביחד השלושה איחדו את קבוצת "המגן". שבוע לאחר מכן, סטרומן התעמת עם ריינס והודיעו לו מראש שהוא יפדה את המזוודה עבור קרב ביניהם על האליפות האוניברסלית וסוג הקרב יהיה גיהנום בכלוב, כך שאמברוז ורולינס לא יוכלו להיכנס אל תחומי הכלוב ולהפריע. ב-10 בספטמבר בתוכנית Raw, מיק פולי נבחר להיות השופט המיוחד לקרב זה.
באירוע סאמרסלאם, רונדה ראוזי ניצחה את אלכסה בליס וזכתה באליפות הנשים של Raw. ב-27 באוגוסט בתוכנית Raw, בליס הודיעה שהיא מממשת את הסעיף בחוזה לקרב החוזר והקרב ביניהן יערך באירוע זה.
ב-3 בספטמבר בתוכנית Raw, דולף זיגלר ודרו מקינטייר ניצחו את The B-Team (בו דאלאס וקורטיס אקסל) והפכו ל אלופי הזוגות החדשים של Raw. שבוע לאחר מכן, נערך קרב חוזר בין הזוגות, ובו זיגלר ומקינטייר שמרו בהצלחה על חגורות האליפות. באותו הערב, קרב בין זיגלר ומקינטייר לבין דין אמברוז וסת' רולינס נקבע לאירוע גיהנום בכלוב.
סמאקדאון
באירוע סאמרסלאם, המיז ניצח את דניאל בריאן הודות לעזרה מצד אשתו של המיז, מאריס אשר העבירה לו במהלך הקרב אגרופן מבלי שהשופט יראה זאת. יומיים לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, המיז ומאריס לעגו על נאום הפרישה של בריאן מלפני שנתיים. בריאן ואשתו, ברי בלה התעמתו מולם. בריאן קרא למיז פחדן, משום שהוא רימה כדי לנצח ועוד אמר שהוא דיבר עם הג'נרל מנג'ר של התוכנית, פייג', שהודיעה על קיומו של קרב זוגות מעורב בין בריאן וברי לבין המיז ומאריס באירוע גיהנום בכלוב.
באירוע סאמרסלאם, סמואה ג'ו ניצח את אלוף ה-WWE, AJ סטיילס כתוצאה מפסילה לאחר שסטיילס הכה את ג'ו בעזרת כיסא, אך עקב פסילה זו, האליפות אינה החליפה ידיים וסטיילס נשאר האלוף. יומיים לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, ג'ו המשיך לא לכבד את אשתו ובתו של סטיילס. ב-24 באוגוסט, נקבע קרב חוזר בין השניים לאירוע גיהנום בכלוב.
ב-21 באוגוסט בתוכנית סמאקדאון, הניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס) ניצחו את הבלודג'ן בראדרס (לוק הארפר ורואן) בקרב ללא פסילות ובכך זכו באליפות הזוגות של סמאקדאון. ב-26 באוגוסט, פייג' קבעה שני קרבות זוגות משולשים, כשהמנצחים בקרבות אלה יפגשו אחד את השני והמנצחים בקרב זה יתחרו נגד הניו דיי על אליפות הזוגות באירוע גיהנום בכלוב. סזארו ושיימוס ניצחו בקרב הזוגות המשולש הראשון לאחר שגברו על לוק גאלוס וקארל אנדרסון והקולונוס (פרימו ואפיקו) ב-28 באוגוסט בתוכנית סמאקדאון. קרב הזוגות המשולש השני היה בין האוסוס (ג'ימי וג'יי אוסו), רוסב ואיידן אינגליש ו-SAnitY (אריק יאנג, קיליאן דיין ו/או אלכסנדר וולף) ב-4 בספטמבר בתוכנית סמאקדאון, כשרוסב ואינגליש הם אלו שניצחו בקרב. התוכנית שהתקיימה ב-11 בספטמבר קבעה שרוסב ואינגליש הם המועמדים לאליפות הזוגות של סמאקדאון לאחר שניצחו את סזארו ושיימוס.
באירוע סאמרסלאם, שארלוט פלייר ניצחה את בקי לינץ' וכרמלה בקרב משולש וזכתה באליפות הנשים של סמאקדאון. לאחר הקרב, לינץ' תקפה את פלייר. במשך השבועות הבאים, לינץ' ופלייר התעמתו ותקפו אחת את השנייה. קרב ביניהן על האליפות נקבע לאירוע גיהנום בכלוב.
מופע מקדים
במהלך המופע המקדים, נציגי קבוצת הניו דיי, ביג אי וקופי קינגסטון, שלוו לקרב על ידי אקסבייר וודס הגנו על אליפות הזוגות של סמאקדאון נגד רוסב דיי (רוסב ואיידן אינגליש, שלוו על ידי לאנה). סיום הקרב התנהל כך שקינגסטון ביצע את מהלך הסיום שלו, "צרה בגן עדן" על אינגליש, הצמיד אותו לניצחון ובכך הניו דיי שמרו על חגורות האליפות.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב גיהנום בכלוב בין ג'ף הארדי לבין רנדי אורטון. במהלך הקרב, אורטון הכניס מברג אל תוך התנוך של הארדי והחל לסובב אותו לכל עבר. הארדי הצליח לחמוק מכך אחרי זמן מה לאחר מכה מתחת לחגורה. הארדי הצליח לבצע על אורטון את מהלך הטוויסט אוף פייט, ולאחר מכן הניח כיסא על החזה שלו כדי לבצע את מהלך הסיום שלו מהחבל העליון, הסוונטון בומב, כל זה ללא הצלחה. הקרב הסתיים לאחר שהארדי טיפס על סולם, התנדנד על תקרת הכלוב ובמהלך התנדנדות זו, הארדי ניסה לנחות על אורטון שהיה מונח על שולחן. אורטון הצליח לזוז ברגע האחרון והארדי הוא זה שספג את המכה ונפל על השולחן. השופט ניסה לקרוא לצוות הרפואי לאחר מהלך זה, אך אורטון התווכח עם השופט שיעשה את העבודה שלו ויספור את ספירת השלוש. אורטון הצמיד את הארדי וניצח בקרב. לאחר הקרב, הצוות הרפואי פינה את הארדי באלונקה.
בקרב השני, שארלוט פלייר הגנה על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד בקי לינץ'. סיום הקרב התנהל כך ששארלוט ניסתה לבצע את מהלך הספיר, אך לינץ' הצליחה להפוך את מהלך זה להצמדה. לינץ' הצליחה להצמיד את כתפיה של שארלוט לספירת שלוש ולזכות באליפות זו בפעם השנייה. לאחר הקרב, שארלוט ניסתה ללחוץ את ידה של לינץ' כאות כבוד, אך לינץ' סירבה לכך והניפה את חגורת האליפות בפניה של שארלוט.
הקרב שבא לאחר מכן היה קרב הגנה על אליפות הזוגות של Raw בין האלופים, דולף זיגלר ודרו מקינטייר לבין הטוענים לכתר, סת' רולינס ודין אמברוז. הקרב הסתיים לאחר שרולינס הרים את זיגלר בסופלקס לאחר ביצוע מהלך ה-Falcon Arrow, אך בעוד שרולינס הרים את זיגלר, מקינטייר הצליח לבצע את מהלך ה-Claymore על רולינס, וזיגלר נפל על רולינס, מה שאיפשר את ההצמדה לספירת שלוש, ובכך זיגלר ומקינטייר שמרו על חגורות האליפות.
מאוחר יותר, AJ סטיילס הגן על אליפות ה-WWE נגד סמואה ג'ו. רגעי הסיום כללו את סטיילס שניסה לבצע את מהלך הספרינגבורד, רק בשביל שג'ו הצליח לחמוק מכך ולבצע את מהלך הקוקינה קלאץ'. סטיילס הצליח להפוך את מהלך הכנעה זה להצמדה, אבל בזמן ההצמדה, המצלמות לאחר הקרב הראו שסטיילס בעצם נכנע. השופט לא ראה זאת ופסק שההצמדה של סטיילס היא זאת שקבעה ובכך תוצאת הקרב השנויה במחלוקת קבעה שסטיילס שמר על האליפות. לאחר הקרב, ג'ו הזועם תקף את סטיילס, אך האחרון הצליח לנצל זאת לטובתו.
אז, דניאל בריאן וברי בלה התחרו נגד המיז ומאריס בקרב זוגות מעורב. מאריס הצמידה את ברי לניצחון תוך כדי שהיא אחזה במכנס שלה.
בקרב הלפני האחרון, רונדה ראוזי (שלוותה לקרב על ידי נטליה) הגנה על אליפות הנשים של Raw נגד אלכסה בליס (שלוותה לקרב על ידי אלישיה פוקס ומיקי ג'יימס). ראוזי הצליחה לנצח ולשמור על התואר כתוצאה מהכנעה בשל נעילת בריח.
הקרב המרכזי
בקרב המרכזי, רומן ריינס הגן על האליפות האוניברסלית נגד ברון סטרומן בקרב גיהנום בכלוב, כשמיק פולי שימש כשופט המיוחד של הקרב. קרב זה היה קרב פדיית מזוודת "כסף בבנק" בעבור קרב על התואר. בתחילתו של הקרב, סטרומן תקף את ריינס בעזרת מדרגות הפלדה ולאחר מכן ביצע את מהלך הסיום שלו על ריינס, הראנינג פאוורסלאם, אך ריינס הצליח לצאת מההצמדה שבאה לאחר מכן. ריינס ביצע את הספיר על סטרומן תוך כדי שהמהלך מבוצע על שולחן שעמד בפינת הזירה. מאוחר יותר בקרב, דולף זיגלר ודרו מקינטייר ניסו להתערב בקרב, אך חבריו של ריינס לקבוצת "המגן", דין אמברוז וסת' רולינס הגיעו ועצרו את תוכניותיהם של זיגלר ומקינטייר. על גג הכלוב, זיגלר ביצע סופרקיק על רולינס. אמברוז עלה כדי לעזור לרולינס תוך כדי שהוא טיפס עם מקל במבוק על גבו. אמברוז החל לתקוף את מקינטייר וזיגלר בעזרת מקל זה. כשזיגלר ניסה לרדת למטה מגג הכלוב, רולינס מנע ממנו לעשות זאת, והשניים נמצאו תלויים על דופן הכלוב באמצע הגובה. רולינס וזיגלר תקפו אחד את השני בו זמנית ונפלו יחדיו מגובה זה אל תוך שני שולחנות השדרנים. סיום הקרב התנהל כך שברוק לסנר ופול היימן ערכו חזרה מפתיעה. לסנר בעט בדלת הכלוב שהייתה נעולה ובעיטה זו הצליחה לגרום לדלת לצאת ממקומה, בזמן זה, היימן ריסס גז פלפל בפרצופו של פולי. לאחר מכן, לסנר תקף את סטרומן וריינס בעזרת שאריות של השולחן שנשבר קודם לכן, ומיד אחר כך ביצע על שניהם את מהלך הסיום שלו, ה-F5. השופט המשני הגיע לזירה ופסק שריינס וסטרומן לא יכולים להמשיך בקרב, מה שגרם לקרב להסתיים ללא הכרעה, ומשום כך ריינס שמר על התואר. סטרומן הפך למתאבק הרביעי בהיסטוריה שכשל בניסיונו בפדיית מזוודת "כסף בבנק", והוא הראשון שכשל כתוצאה מפסיקה של אי הכרעה.
אבי בן טל
אבי בן טל (נולד ב-1968) הוא איש תקשורת ישראלי, אשר שימש כמנכ"ל רשת 13. בן טל החל את דרכו ב"קבוצת ידיעות אחרונות" ובתפקידו האחרון בקבוצה שימש כמנכ"ל ynet בשנים 2007–2020. הוא ניהל גם את כלל פעילות הדיגיטל של הקבוצה ואת הזרוע הטכנולוגית שלה "ידיעות טכנולוגיות".
ביוגרפיה
בן טל גדל באשדוד ולמד בישיבה התיכונית נווה הרצוג. בשנת 1991 החל את הקריירה בקבוצת "ידיעות אחרונות" במגוון תפקידי ניהול ומכירות עד שבשנת 2004 מונה למנכ"ל "לוח ידיעות אחרונות". הוא כיהן בתפקיד זה עד למינויו בשנת 2007 למנכ"ל ynet. בתקופת כהונתו גדל האתר והפך לאתר הפופולרי והריווחי בישראל.
במסגרת תפקידו כמנכ"ל ynet ניהל בן טל חברות נוספות בקבוצת "ידיעות אחרונות" המונה כ-2,200 עובדים ובהן פעילות הדפוס של הקבוצה, חברת המנויים, ידיעות טכנולוגיות YIT, פעילות השיווק של הקבוצה והקמת אולפן הטלוויזיה של ynet. כחלק מפעילות זו ניהל את כלל פעילות הדיגיטל של קבוצת "ידיעות אחרונות" ואת הזרוע הטכנולוגית שלה.
בנוסף ביצע בן טל מספר רב של רכישות, עסקאות הצלחה ושיתופי פעולה בעשרות חברות ובהם אתר הקופונים ביג דיל ואתר ההנעלה RUNY. במהלך 2019 הוביל את השקת + ynet שרות מנויים בתשלום של ynet. בסוף שנת 2019 פרש מתפקידו.
בפברואר 2020 מונה למנכ"ל רשת 13. בפברואר 2022 הודיע על פרישתו מתפקיד זה.
אמוויי סנטר
אמוויי סנטר (באנגלית: Amway Center) הוא היכל ספורט רב־שימושי, הממוקם באורלנדו, פלורידה.
טי-רקס: בחזרה לקרטיקון
טי-רקס: בחזרה לקרטיקון (באנגלית: T-Rex: Back to the Cretaceous) הוא סרט הרפתקאות חינוכי שיצא ב-23 באוקטובר 1998 בידי חברת IMAX בתלת-מימד. הסרט בן 45 דקות, ומככבים בו השחקנים ליז שטאובר, פיטר הורטון וקרי קולמן.
הוא מתאר את חיי הדינוזאורים ואת החוקרים והציירים החשובים שהתעסקו בהם, בייחוד את הצייר צ'ארלס ר. קנייט והחוקר ברנום בראון. סרט זה קיבל ביקורות חיוביות מהאתר Rotten Tomatoes והרוויח 104 מיליון דולר.
תקציר העלילה
אלי היידן היא נערה בת 16 ובתו של ד"ר דונלד היידן, פלאונטולוג בעל שם עולמי המשמש כאוצר מוזיאון. אביה מוצא ביצה פרהיסטורית בין הסלעים במהלך חיפוש מאובנים וד"ר היידן לצד עוזרתו אליזבת סמפל, מביא אותה למוזיאון.
יום אחד אלי מגיעה למוזיאון של אביה ומבקשת ממנו להתלוות אליו במסעותיו לחקר המאובנים אך הוא מסרב ומשאיר אותה במוזיאון. היא נשארת ומחליטה לחקור את הביצה המוזרה אך מפילה אותה בטעות ויוצרת אנרגיה חזקה הגוררת אותה אחורה בזמן אל הקרטיקון העליון, שם היא נתקלת בפרטי פרזאורולופוסים המחפשים מזון בסביבתם. היא פוגשת גם פטרנודון תוקפני אך כשהיא נבהלת היא נגררת חזרה למוזיאון ולא מבינה מה קרה.
בעוד היא מסתכלת על איור של 2 דריפטוזאורוסים נאבקים ביניהם היא נשאבת אל התמונה, בה הדינוזאורים חיים כשמאחוריהם נראה הצייר המפורסם צ'ארלס ר. קנייט עסוק בציורם. כשהוא רואה את אלי הוא מסביר לה איך הוא משחזר את היצורים על סמך המאובנים. אז היא עוברת לתוך אוהל ובו החוקר האמריקאי המפורסם ברנום בראון. היא מודיעה לו כמה היא נרגשת לפגוש באדם מפורסם כמוהו, אך הוא לא מבין אותה כלל (מאחר שבאותה תקופה לא היה מאוד מפורסם) וחוזר לחפירת מאובנים.
בנקודה זו אלי חוזרת למציאות ואביה והמאבטח, אשר חיפשו אותה במשך זמן רב נתקלים בה וחוזרים לבית. לאחר שהם עוזבים, נשאר רק חתלתול במוזיאון ובאותו רגע הביצה בוקעת ומגיח ממנה טירנוזאורוס צעיר, מבלי שמישהו ידע.
EMI
EMI הייתה קבוצת חברות בריטית להוצאה לאור של מוזיקה אשר איגדה מספר חברות תקליטים (בהן בלו נוט, קפיטול רקורדס, HMV, וירג'ין רקורדס, EMI Classics ,EMI Music Publishing ועוד). מאז 2012 היא חברת-בת של יוניברסל מיוזיק גרופ, הממשיכה להפעיל חלק ממנה כמותג נפרד, בעוד חלק אחר נמכר לחברת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. עם קטלוג של למעלה ממיליון כותרים, הכנסה של 1.46 מיליארד ליש"ט ורווחים של 258 מיליון ליש"ט ב-2008 הייתה אחת מחברות התקליטים הגדולות בעולם. בקרב אמניה נמנו הביטלס, קולדפליי, דייוויד בואי, פט שופ בויז, פינק פלויד, האבנים המתגלגלות, קליף ריצ'רד ועוד. אולפני אבי רוד בלונדון שייכים לחברה. לחברה היו מעבדות אלקטרוניקה מהמשוכללות בבריטניה ולפיכך פותחו ונבנו בהן מכשירים אלקטרוניים חדשניים כגון המחשב הטרנזיסטורי הראשון בבריטניה ומכשיר הטומוגרף הממוחשב (CT).
היסטוריה
החברה נוסדה בלונדון במרץ 1931 בשם Electric and musical Industries Ltd - כלי נגינה וכלים חשמליים בע"מ כאיחוד בין חברת קולומביה גרפופון הבריטית וחברת גרמופון הבריטית, השלוחה הבריטית של "ברלינר גרמופון" האמריקאית. בנובמבר אותה שנה הקימה החברה את אולפני EMI, בשנת 1970 שונה שם האולפנים רשמית לשם השגור "אולפני אבי רוד".
בעת מלחמת העולם השנייה פיתחו במעבדות החברה ציוד אלקטרוני כמתקני מכ"ם וטכנולוגיה לטילים מונחים כמו כן סיפקו מעבדות EMI את משדר הטלוויזיה הראשון של ה-BBC. ב-1958 נבנה במעבדות EMI המחשב הטרנזיסטורי הראשון בבריטניה - EMIDEC 1100 - על ידי גודפרי נ. האונספילד, מי שזכה לימים בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה בשנת 1979 על פיתוח הטומוגרף הממוחשב. בשנת 1957 רכשה EMI את חברת התקליטים האמריקאית "קפיטול רקורדס" והשיגה בכך אפשרות להפצת מוזיקה בריטית בארצות הברית. המחקר והפיתוח הטכנולוגי החדשני מומן על ידי הרווחים העצומים של אמני "הפלישה הבריטית" (הביטלס, האבנים המתגלגלות, פינק פלויד ועוד שכבשו את מצעדי הפזמונים בארצות הברית).
ב-1979 קיבלה EMI את הזיכיון להפצת אמני יונייטד ארטיסטס בבריטניה. ב-1980 התמזגה עם חברת האלקטרוניקה Thorn Electrical Industries ויצרה את חברת Thorn EMI. ב-1989 רכשה את חברת התקליטים SBK (בה היו חתומים אמנים כבלר, ונילה אייס, בוי ג'ורג' ואחרים). ב-1990 רכשה את מחלקת המוזיקה של וירג'ין.
ב-2012 התפרקה EMI, כאשר נקנתה על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ (שלאחר מכן מכרה חלק מ-EMI לחברות אחרות, כגון וורנר מיוזיק גרופ) וע"י חברת פרסום המוזיקה סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
EMI Classics
מהקמתה ועד 1964 ניהל את המחלקה הקלאסית של EMI המפיק המוזיקלי הנודע וולטר לג, שהחתים עבורה מנצחים מובילים כתומאס ביצ'ם וג'ון ברבירולי ולאחר מלחמת העולם השנייה יצא ל"ציד" בעיר וינה הכבושה וגייס עבור EMI אמנים כהרברט פון קאראיין, וילהלם פורטוונגלר, אירמגרד זיפריד, אליזבת שוורצקופף, אוטו קלמפרר, מריה קאלאס ורבים אחרים. עוד לפני המלחמה פיתח את שיטת שיווק התקליטים למנויים. מנויים נרשמו מראש לרכישת סדרה של תקליטים קלאסיים, שיצאו במהלך השנה ונשלחו למנויים ששילמו עבורם מראש. הדבר נתן ל-EMI גב כלכלי להפקת סדרות ארוכות-טווח כגון הקלטת כל שיריו של הוגו וולף, הקלטת מכלול הסונטות לפסנתר מאת בטהובן בביצועו של ארתור שנאבל והקלטה מלאה של חליל הקסם מאת מוצארט בניצוח של סר תומאס ביצ'ם, שנערכה בברלין ב-1937. עם שקיעת מכירות המחלקה הקלאסית, ב-1964, התפטר לג מ-EMI.
ב-1990 איחדה EMI את קבוצות חברות ההקלטה הקלאסיות שהיו לה במדינות ברחבי העולם לחברה מרכזית אחת שתעסוק במוזיקה קלאסית בלבד. צעד זה נועד לקצץ בהוצאות ההפקה של עטיפות שונות לכל מדינה. כן אוחדו הקטלוגים של HMV ושל Virgin תחת המותג.
בקטלוג אמני המותג נמנו, נוסף על תזמורת פילהרמוניה, שהוקמה על ידי לג כתזמורת הבית של המותג, תזמורת האקדמיה של סנט מרטין בשדות, התזמורת הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הקאמרית האנגלית, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, התזמורת הסימפונית של לונדון, דניאל בארנבוים, מרתה ארחריץ', אנדרה פרווין, נייג'ל קנדי, יהודי מנוחין, יצחק פרלמן, אן-סופי מוטר ורבים אחרים.
גיבור (ספרות ואמנות)
גיבור הוא מושג שניתן למצוא לו מקורות במיתולוגיה ובפולקלור של העמים מאז העת העתיקה. בתרבות האנושית, המונח משלים בדרך כלל את ההגדרה לאדם שנחשב טוב במעשיו ולאדם אמיץ, אציל ובעל תושייה שניחן בתכונות אבירות. הנכונות להקריב את חייו למען מטרה נעלה אחרת כמו הצלת חיי אדם אחר היא המאפיין או ההגדרה של הגיבור. סוג נוסף של גיבור הוא אדם הנתפס בתודעת החברה כבעל אומץ לב. גבורה כזו מתוארת במיתוסים המספרים על הגיבור ועל כוחותיו יוצאי הדופן.
אלקטרואנצפלוגרם
אֶלֶקְטְרוֹאֶנְצֶפָלוֹגְרָם (רִשמת מוח חשמלית – רֶמַ"ח, באנגלית: Electroencephalogram; בראשי תיבות EEG, אא"ג) הוא מכשיר המשמש לרישום הפעילות החשמלית במוח. הרישום נעשה באמצעות מכשיר אלקטרואנצפלוגרף הכולל אלקטרודות המוצמדות לקרקפת הנבדק, כך שהמדידה מתבצעת, בדרך כלל, באופן חיצוני שאינו פולשני. לעיתים משתמשים ב EEG בשיטה פולשנית, החדרת אלקטרודה לתא עצב בודד וזו נקראת "intracranial EEG" הדפוסים המתקבלים מכונים גלי מוח, והם משקפים מאפיינים של פעילות רשתות תאי העצב במוח.
היסטוריה של EEG
בשנת 1875, רופא בריטי בשם ריצ'רד קייטון (Richard Caton) גילה לראשונה את התכונות החשמליות במוח. במהלך המחקר, קטון השתמש במכשיר בשם גלוונומטר, מכשיר המיועד למדידת זרם חשמלי, וגילה שבעלי חיים רבים, כמו הקוף והארנב, משדרים פוטנציאל חשמלי בר מדידה ממוחם. לאחר מכן, בשנת 1912, התקבלה תמונת ה־EEG הראשונה מחוקר אוקראיני בשם וולודימיר פרבדיץ'־נמינסקי (Володимир Правдич-Немінський). נמינסקי תיאר לראשונה את גלי המוח של כלב ואף תיאר את הפעילות החשמלית של הכלב בעת פרכוס.
מספר שנים לאחר מכן, פסיכיאטר בשם הנס ברגר (Hans Berger), המכונה "האב של האלקטרואנצפלוגרם", פיתח לראשונה את המכשיר שדומה ל־EEG המודרני. לאחר אירוע טראומטי, הנס ברגר החל להאמין ביכולות הטלפתיות של בני אדם, והקדיש את חייו לחקר הפעילות החשמלית של המוח. ברגר האמין שהיכולת הטלפתית של האדם מתבטאת בשחרור של אנרגיה מטבולית בצורה של חום ממוקד וגלים אלקטרומגנטיים ורצה להוכיח זאת.