cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טריאסטה
חינוך ומחקר
בטריאסטה פועלים מספר מוסדות חינוך ומחקר לאומיים ובינלאומיים, המשתפים פעולה ביניהם ועם ארגונים בינלאומיים ומוסדות מחקר אחרים ברחבי העולם. המקבץ הגדול של מוסדות מחקר וחינוך מתקדם מכונה "רשת טריאסטה" (Sistema Trieste), ובעיר ממספר החוקרים הגבוה ביותר באירופה, שעמד ב-2005 על 3.71% מכלל האוכלוסייה:
תרבות
המוסד התרבותי הידוע בעיר הוא התיאטרון הלירי ג'וזפה ורדי (Teatro Lirico Giuseppe Verdi) שמשמש דווקא כבית האופרה של העיר. המבנה נחנך ב-21 באפריל 1801 וכונה תחילה "התיאטרון החדש" (Teatro Nuovo). הוא שופץ ב-1881 וב-1889 ונקרא על שם ג'וזפה ורדי מיד עם מותו ב-1901. בשנות התשעים של המאה ה-20 שופץ המבנה שוב ומאז שנחנך מחדש ב-1997 יש בו כ-1,300 מקומות ישיבה.
בעיר פועלים מספר מוזיאונים ציבוריים, ביניהם מוזאו רבולטלה (Museo Revoltella) המציג אמנות מודרנית, המוזיאון העירוני להיסטוריה ולאמנות (Civico Museo di Storia ed Arte) שבו מוצגים פרהיסטוריים ומהעת העתיקה, הגלריה הלאומית לאמנות עתיקה (Galleria Nazionale d'Arte Antica), הגנים והטירה במירמרה (ראו להלן) והבזיליקה הנוצרית העתיקה (Basilica paleocristiana) שבה פסיפסים מהמאה ה-4 עד המאה ה-6. מוזיאון זבבו (Museo Sveviano) בספרייה העירונית מוקדש לעבודתו של המשורר איטלו זבבו, ומחנה הריכוז וההשמדה ריזיירה די סן סאבה משמש גם הוא מאז 1975 כמוזיאון עירוני.
עם המוזיאונים הפרטיים נמנים "ארכיון הסלובנים באיטליה" (Archivio degli sloveni in Italia) הכולל אוסף של מסמכים וחפצים הקשורים לתרבות הסלובנית במדינה, הגן הבוטני הקרסטי (Il Giardino Botanico Carsiana) שנוסד ב-1964 ומתמקד בצמחייה הייחודית לאזור, הבית הקרסטי (Casa Carsica) שהוא בית כפרי אופייני לחבל הקראס ומוזיאון יהדות טריאסטה על שם קארלו וּורה ווגנר (Museo della Comunità Ebraica di Trieste Carlo e Vera Wagner).
בעיר נערכת מאז שנת 2002 תחרות בינלאומית לתמיכה במצוינות (ITS, International Talent Support) שמטרתה איתור כישרונות בתחום האופנה.
תקשורת
בטריאסטה יוצאים לאור מספר עיתונים, ובהם היומונים "איל פיקולו" (Il Piccolo) שנוסד ב-29 בדצמבר 1881 ותפוצתו היא כ-40,000 עותקים, ופרימורסקי דנבניק (Primorski dnevnik) המתפרסם בסלובנית מאז 13 במאי 1945. בין רשתות הרדיו בעיר: רדיו טריאסטה (Radio Trieste) ורדיו פראגולה (Radio Fragola - "רדיו תות") המוגדר כתחנת רדיו קהילתית לא מסחרית. בנוסף מפעיל איגוד השידור האיטלקי (RAI Radiotelevisione Italiana) תחנת רדיו מקומית לאוכלוסייה דוברת הסלובנית (Radio Trst).
ספורט
ענף הספורט הפופולרי ביותר באיטליה הוא הכדורגל. קבוצת הכדורגל המקומית "אוניונה ספורטיבה טריאסטינה" (Unione Sportiva Triestina) נוסדה ב-1918 ובשנת 2007 שיחקה הקבוצה בליגה ב' האיטלקית (Serie B). ב-1994 נסגרה הקבוצה בשל קשיים כספיים אך הוקמה מחדש. אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון נראו רוקו (Stadio Nereo Rocco) בטריאסטה המכונה בחיבה "Il Rocco". האצטדיון נחנך ב-18 באוקטובר 1992 והוא יכול להכיל עד 32,454 צופים. מתקן ספורט נוסף שנחנך בעיר ב-1999 הוא אולם "פאלאטריאסטה" (Palatrieste) שכשמו מעיד עליו הוא משמש למשחקי כדורסל. האולם יכול להכיל 7,200 צופים.
מאז 1969 נערכת בכל יום ראשון השני בחודש אוקטובר, ה"ברקולנה" (Barcolana), תחרות שיט סירות מפרש אל מול חופי העיר. באירוע הראשון השתתפו 51 סירות בלבד ואילו בשנת 2006 הגיע מספר הסירות באירוע לכאלפיים.
בטריאסטה מתקיימת מדי שנה ריצת מרתון תחרותית המכונה "מרתון אירופה" (Maratona d’Europa). בשנת 2008 יתקיים מקצה המרתון בפעם התשיעית, חצי המרתון בפעם ה-13 ומקצה אופני יד בפעם הראשונה. בנוסף יערך מקצה ריצה עממית למרחק של 7 ק"מ בפעם ה-15.
קבוצת כדוריד של העיר זכתה בתחרויות הליגה האיטלקית בכדוריד 17 פעמים.
כיכר איחוד איטליה (Piazza dell’Unità d’Italia)
כיכר איחוד איטליה היא כיכר בצורת מלבן המהווה את מרכז העיר. הכיכר גובלת מצידה המערבי בחוף הים ומוקפת משלושת עבריה האחרים במבנים נאו קלאסיים, ביניהם העירייה (Palazzo del Municipio) מ-1875, בנין לויד (Palazzo del Lloyd Triestino) מ-1883 ו"ארמון המושל" (Palazzo del Governo) מ-1904. במרכז הכיכר מזרקה שנבנתה ב-1750 ובה ייצוג לארבע היבשות הידועות אז, ועמוד משנת 1728 שעליו פסל קרל השישי.
גבעת יוסטוס הקדוש (Colle di San Giusto)
סמוך לתיאטרון נמצאת קתדרלת יוסטוס הקדוש, הקדוש הפטרון של העיר. הכנסייה הוקמה במאה ה-5 ובמאה ה-14 חוברה אל כנסיית מריה הקדושה על ידי בניית האולם המרכזי של הכנסייה הנוכחית, שחיבר בין שני המבנים הקיימים. הכנסייה המאוחדת נקראת מאז קתדרלת יוסטוס הקדוש. סמוך לכנסייה נמצאת טירת יוסטוס הקדוש שנבנתה בין 1470 ל-1630, וקשת ריקארדו (Arco di Riccardo) משנת 33 לפנה"ס שהיא השריד היחיד מהחומה הרומית.
החופים (Le rive)
לאורך חופי מרכז העיר מדרום לנמל הישן, נמתחת טיילת שבמרכזה מזח אודאצ'ה (Mole Audace) הנשלח כאצבע אל מימי מפרץ טריאסטה.
יהדות טריאסטה
ייתכן שיהודים ישבו בעיר כבר לפני סוף האלף הראשון, אך ידיעות מוסמכות על כך קיימות רק מהמאה ה-13. המסמך העתיק ביותר המזכיר את היהודים הוא הסכם בין הבישוף ג'ובני (Vescovo Giovanni) לבין היהודי דניאל דוד (Daniel David), ולפיו שולם לאחרון סך של 500 מארקה (Marche) כדי שימגר את הגנבים שפעלו באזור הקראס הסלובני הסמוך לעיר. בימי הביניים עסקו יהודי העיר במסחר ובפעילות בנקאית, ואחד מהם אף הוכר כ"בנקאי העיר". עם צירוף טריאסטה לאוסטריה ב-1382 הגיעו אל העיר יהודים מגרמניה. הגטו היהודי הוקם ב-1697 ובמקביל הונהגה נשיאת אות קלון. בתקופה זו מנו היהודים בעיר 60 איש בלבד. היהודים הורשו לשוב ולדור מחוץ לגטו ב-1785 ושלוש שנים לאחר מכן מנתה הקהילה 670 איש.
במאה ה-19 נודעה ליהדות טריאסטה חשיבות בתחום הלימודים ההומאניים, ובין היתר בפילוסופיה, בספרות ובאמנות, ובענפי התעשייה והמסחר. מספר רב של יהודים היו גם הראשונים בפיתוח שירותים בנקאיים, מסחריים ועסקי ביטוח. ליהודים נודע מעמד פוליטי נכבד והם הקימו חברות ביטוח ידועות כמו חברת "ראס" (R.A.S) שנוסדה בעיר בשנת 1824, "אסיקורציוני ג'נרלי" שנוסדה בשנת 1831 וחברת "לויד אדריאטיקו" (Lloyd Adriatico) שייסד ג'וזפה לאצארו מורפורגו, בן למשפחה יהודית מוכרת בצפון איטליה. בעיר הוקם בית דפוס עברי באמצע המאה ה-19 ועיתון יהודי יצא לאור עד 1915. הרב צבי פרץ חיות שימש כרבה של העיר מ-1912 וייסד את העיתון il messaggero Israelitico ("מבשר ישראל"). גם המחנך והפרשן משה יצחק אשכנזי (טדסקי), שכתב ספרים רבים, חי בטריאסטה במאה ה-19.
"שער ציון" היה שמו של נמל טריאסטה בקרב יהודים, ורוב תנועת העלייה מאירופה לארץ ישראל עברה דרכו בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. בתקופה קודמת, חלק מהעלייה עברה דרך רוסיה, אולם לאחר המהפכה הרוסית חדל נתיב עלייה זה לפעול.
הקהילה מקיימת פעילות אינטנסיבית בהפצת התרבות היהודית בעיר ומפעילה שני מוזיאונים ליהדות.
קישורים חיצוניים
{{שלושה טורים|
תרבות, תקשורת וספורט
}}
היוריסטיקה
היוריסטיקה (Heuristic, מיוונית: εὑρίσκω אאוריסקו "למצוא", "לגלות", בדומה למילה אאורקה) היא כל גישה לפתרון בעיות או גילוי עצמי, שמפעילה שיטה פרקטית שלא מבטיחה פתרון אופטימלי, מושלם או רציונלי, אלא מבטיחה תנאים מספיקים כדי להגיע לפתרון מיידי. כאשר מציאת פתרון אופטימלי אינה אפשרית או פרקטית, השיטה ההיוריסטית יכולה לסייע להאיץ את תהליך מציאת פתרון סביר. היוריסטיקה יכולה להיות קיצורי דרך מנטליים שמורידים את הנטל הקוגניטיבי הכרוך בקבלת החלטות. היוריסטיקה נמצאת בשימוש על ידי טכניקות כגון ניסוי וטעייה, כלל אצבע, ניחוש מושכל, שיפוט אינטואיטיבי, אומדן משוער (guesstimate), התאמת פרופיל (profiling) ושכל ישר. במילים אחרות, היוריסטיקה היא כלי חשיבה המבוסס על הגיון פשוט או אינטואיציה, המציע דרך קלה ומהירה לקבלת החלטות ופתרון בעיות, ללא התעמקות ובמחיר דיוק נמוך.
היוריסטיקת הזמינות
היוריסטיקת הזמינות מאפשרת לענות על שאלות באמצעות בחינת זמינות בזיכרון. לדוגמה: אנשים מעריכים את סיכויי המוות מגורם מסוים כתלות באופן בו הוא זמין להם בזיכרון.
דניאל כהנמן ועמוס טברסקי ערכו ניסוי שבו נתבקשו נבדקים להעריך מה יש יותר - מילים שמתחילות ב-K, או כאלו שהאות השלישית שלהן היא K. מאחר שקל בהרבה לשלוף מילים שמתחילות ב-K, זמינותן בזיכרון גבוהה יותר. על כן, בהתאמה להיוריסטיקת הזמינות, מרבית הנבדקים אמורים להעריך באופן שגוי כי מילים המתחילות ב-K שכיחות יותר, אף שבמציאות מספר המילים באנגלית שבהן האות השלישית היא K כמו ask ו-acknowledge הוא פי שלושה ממספר המילים המתחילות ב-K. כהנמן וטברסקי הראו באופן מובהק, שהאנשים מעריכים באופן שגוי את שכיחות המילים, בהתאמה להיוריסטיקת הזמינות.
בהתחשב בהיוריסטיקה זו ניתן לשער שמסעות פרסום יכולים להשפיע על ידי הפיכת אירוע או אובייקט מסוים לזמינים יותר בזיכרון ובכך לחולל שינויים באומדנים שעורכים אנשים. למשל, אם מפעל הפיס יציג בפרסומות משפחות רבות שזכו בפרס הראשון, הסיכוי לזכות ייראה בעיני הצופה גבוה יותר מכפי שהוא במציאות.
נמצא כי זמינות המידע משפיעה על האופן בו אנשים עושים שיפוטים על עצמם. שוורץ ואחרים הראו כי אנשים תפסו את עצמם יותר אסרטיביים או פחות כתלות בקלות השליפה של מקרים אסרטיביים בזיכרון. ככל שנבדקים לפני ביצוע השיפוט התבקשו לשלוף יותר אירועים בהם הם הפגינו התנהגות אסרטיבית כך השליפה הייתה יותר קשה, ובהתאמה הם הצהירו על עצמם כפחות אסרטיביים.
קונצנזוס מזויף (False Consensus Effect)
המונח קונצנזוס מזויף מתאר את נטייתם של אנשים להשתמש במידע אשר הם יודעים על עצמם, על מנת להעריך את ההסתברות שאחרים חושבים גם כך. לדוגמה: נבדקים שהיססו להמר העריכו ביתר את הסיכוי שנבדק אחר שהם לא מכירים יהסס גם הוא. בד בבד נבדקים שלא היססו להמר העריכו גם הם ביתר את הסיכוי שנבדק שהם לא מכירים לא יהסס להמר.
אפקט תביעת היתר (Overclaiming Effect)
האפקט אשר מקורו בהטיית הזמינות מתאר את העובדה שאנשים מעריכים את חלקם בביצוע מטלה מסוימת יתר על המידה. לדוגמה: במחקר שביצעו החוקרים קורגר וגילוביץ בני זוג התבקשו להעריך בנפרד את חלקו של כל אחד מהם במטלות בית. נמצא כי סכום החלקים שנתנו בני הזוג עלה על 100%.
פירוק לגורמים (Unpacking)
מתמטית כאשר ישנם שני מאורעות, ההסתברות שלפחות אחד מהם יתרחש היא:. עם זאת כאשר אנשים באים להעריך הסתברות זו הם נוטים להעריך את הסתברות האיחוד P(A\cup B) פחות מאשר חיבור שתי ההסתברויות של המאורעות P(A)+P(B). לדוגמה: נניח שעליית מחירים ביפן מסומנת ב-P(A) ועליית מחירים בארצות הברית מסומנת ב-P(B). אנשים יעריכו את הסיכוי לעליית מחירים ביפן או בארצות הברית (מסומנת ב-P(A\cup B)) פחות מאשר הסיכוי לעליית מחירים ביפן ועוד הסיכוי לעליית מחירים בארצות הברית.
היוריסטיקת השטף
היוריסטיקת השטף (Fluency huristics) היא תופעה בה ביצוע שיפוט מושפע מהקלות בו מוצג השיפוט. בשנת 2008 הראו סונג ושוורץ כי אנשים שנדרשו להעריך כמה זמן תארך הכנת מתכון, העריכו זמן ארוך יותר כתלות בקושי שלהם לקרוא את המתכון.
היוריסטיקת ההדמיה
לפי היוריסטיקת ההדמיה, ככל שקל יותר לדמיין אירוע, כך הוא נחזה כסביר ורלוונטי יותר. היוריסטיקה זו יכולה להסביר מדוע אדם מתרגש אם "כמעט" נכח במקום אסון. ההסבר לכך הוא שברצף האירועים שהביאו את האדם לקרבת האסון, קל לו לדמיין מצב שבו אירוע אחד ברצף היה מתרחש באופן מעט שונה ובכך היה מביאו להיות נוכח באסון. כלומר, מאחר שהאדם נדרש לדמיין רק שינוי קטן באירוע אחד שבו נכח הוא חש "שניצל בנס" (לדוגמה: לדמיין שרץ והספיק לעלות על אוטובוס שעצר בתחנה ושלאחר מכן היה מעורב בתאונת דרכים, לעומת האירוע האמיתי שבו רץ אך לא הספיק לתפוס את האוטובוס).
בייחוס סיבתיות נוטים להשליך את האחריות הסיבתית לגורם שקל לדמיין את המצב בלעדיו. אם התרסק מטוס, וידוע שעלו עליו נוסעים בעלי מראה חשוד, טבעי יותר להצביע עליהם כגורם האחראי, גם אם בנוסף מציינים שמצב התחזוקה של המטוס היה גרוע ביותר.
היוריסטיקת היציגות
היוריסטיקת היציגות היא מצב שבו בני אדם שופטים דברים כדומים על בסיס הדמיון לכאורה ביניהם, לעיתים קרובות על בסיס תכונות שטחיות כמו מאפיינים עיקריים וסטריאוטיפים.
הזנחת שיעור הבסיס (Base Rate Neglect)
אנשים נוטים להתייחס לייצוגיות של פריט מסוים את הקבוצה לה הוא שייך תוך התעלמות מהבדלים מהותיים בין הקבוצות, אחד ההבדלים האלה הוא גודל הקבוצות. לדוגמה: אנשים אשר מעריכים את ההסתברות שאדם מסוים ילמד לימודי סביבה אם הוא פעיל סביבתי כגדולה מאשר ההסתברות שהוא ילמד באחד החוגים למדעי החברה והרוח, מתעלמים מהעובדה שמעט מאוד סטודנטים לומדים לימודי סביבה.
כשל החיתוך (Conjunctive Fallancy)
כאשר אנשים באים להעריך הסתברות של פריט להשתייך לקבוצה, הם נוטים להגדיל את ההסתברות של חיתוך שתי קבוצות מעבר להסתברות אחת הקבוצות מקוריות, אף על פי שקבוצת החיתוך מוכלת בשתיהן. בכתיב מתמטי: מעריכים ש. לדוגמה: אנשים אשר מעריכים את ההסתברות שאדם מסוים ילמד לימודי סביבה אם הוא פעיל סביבתי כגדולה מאשר ההסתברות שהוא ילמד בפקולטה למדעי הטבע, אשר מכילה את החוג ללימודי סביבה.
חוסר רגישות לגודל המדגם
לפי חוק המספרים הגדולים ככל שהמדגם יותר גדול כך הסיכוי שלו לסטות מהתוחלת של האוכלוסייה קטן. אף על פי כן, אנשים נוטים להתייחס למדגם כמייצג את התפלגות האוכלוסייה, ולכן לא להתייחס לגודל של מדגמים, להטיה זו כהנמן וטברסקי נתנו את הכינוי "חוק המספרים הקטנים".
היוריסטיקת העיגון וההתאמה
היוריסטיקה זו באה לידי ביטוי כאשר פריט מידע בסביבת קבלת ההחלטה, מעלה את יתרונה של אחת החלופות, אף אם אין שום סיבה לעשות זאת.
בניסוי מפורסם ביקשו מכלכלנים להעריך שיעורי ריבית. לקבוצת כלכלנים אחת נתנו עוגן באמצעות השאלה:"האם לדעתך שיעור הריבית יפחת מ-8%" ומיד אחר כך שאלו אותם לשיעור הריבית הצפוי לדעתם. לקבוצה שנייה הוצגה השאלה האחרונה, אחרי שנשאלו האם לדעתם ייפחת שיעור הריבית מ-14%. הכלכלנים שניתן להם עוגן גבוה יותר, 14%, חזו בממוצע שיעור ריבית צפוי גבוה יותר מאלו שהוצגה בפניהם השאלה על ה-8%. ממצא זה מעיד על חשיבותה של ההיוריסטיקה, אפילו כאשר מדובר בבעלי מקצוע.
אפקט ההקשר (The Context Effect)
האפקט מתאר השפעה של אחת החלופות על קבלת החלטה, ללא תלות בחלופות האחרות המהווה בסיס רציונלי להשפעה. לדוגמה כאשר מוצג לקיחת עט יקר אל מול 9 דולרים, אם תתווסף חלופה של עט זול, הדבר יעלה את הסיכוי שנבדקים יבחרו בעט היקר.
היוריסטיקת הרגש
כאשר אדם בא לבחון את חוזקם של טיעונים רציונליים, המידה בה מקבל ההחלטה אוהב או לא אוהב את המסקנה העולה ממנה הוא שופט את תוקף הטיעון. עם זאת בני אדם אינם חסינים לחוזקם של טיעונים ודעתם משתנה כאשר מצליחים להראות כי עמדה מסוימת היא פחות מסוכנת ממה שמקבל ההחלטה חשב. יתר על כן, כאשר משתכנעים מטיעון מסוים, הדבר משפיע לא רק על תפיסת הסיכון שבעמדה מסוימת אלא גם משנה את היחס ליתרונות שבאותה השיטה, גם כאשר לא התקבל מידע חדש בעניינם. את המונח לתופעה הציע הפסיכולוג פול סלוביק.
טיטו אוקלו
טיטו לוטווה אוקלו (באנגלית: Tito Lutwa Okello; 1914 - 3 ביוני 1996) היה מפקד בצבאות טנזניה ואוגנדה אשר שילבו כוחות והפילו את משטרו של אידי אמין ב-1979. בנוסף, כיהן בשנים 1980–1985 כראש צבא אוגנדה. ב-1985 הוא ארגן בעזרת מחליפו בתפקיד ראש הצבא, בזיליו אולרה אוקלו, את ההפיכה שהפילה את מילטון אובוטה מן השלטון והפכה אותו למנהיג אוגנדה. נשאר בתפקיד זה כשישה חודשים עד אשר צבא ההתנגדות העממי, בהנהגת יוורי מוסבני, הדיח אותו מן השלטון.
בנו של אוקלו, הנרי אורים אוקלו, מכהן כשר החינוך והספורט בממשלה הנוכחית (2006). אחיו, אריסנורי אופירה, נחטף מביתו על ידי קבוצת מורדים בשם צבא ההתנגדות של האל. חטיפה זו נחשבת תמוהה משום ש"צבא ההתנגדות" חוטף בדרך כלל מי שצפוי להפוך לחייל בעתיד ואילו אופירה נחטף כאשר היה בשנות ה-70 לחייו.
אופק אירועים (מיצב)
אופק אירועים (באנגלית: Event Horizon) הוא מיצב מעשה ידי הפסל הבריטי אנטוני גורמלי שהוצב בשנת 2007 ברחבי לונדון, בירת הממלכה המאוחדת. המיצב כולל 31 פסלים, מהם 27 העשויים פיברגלס וארבעה העשויים ברזל יצוק. הפסלים, דמויי גבר עירום בגודל טבעי, הוצבו בראש מבנים שונים בעיר, ובהם בניין של, גשר ווטרלו, התיאטרון המלכותי הלאומי, מכללת קינגס ובית הבונים החופשיים. הפסלים ניצוקו מתבנית שנוצרה על פי גופו של האמן. הם הוצגו כחלק מתערוכת רטרוספקטיבה של האמן שהוצגה בגלריית היווארד, והוסרו בתום התערוכה.
גורמלי אמר כי:
הפסלים, שניצבו בראש מבנים, גרמו לצופים רבים לחשוב שמדובר באנשים העומדים להתאבד.
הפסלים הוצגו בסצנת הפתיחה של סדרת הטלוויזיה הבריטית "Ashes to Ashes".
נורפוק (אי)
האי נורפוק (באנגלית: Norfolk Island) הוא אי באוקיינוס השקט, בין אוסטרליה, ניו זילנד וקלדוניה החדשה. האי הוא אחד מטריטוריות אוסטרליה.
גילוי האי
יורדי ים פולינזים הגיעו אל האי בחיפוש אחרי אבנים יקרות, עוד הרבה לפני שנתגלה האי על ידי מתיישבים אירופאים. הפולינזים נהגו גם להשתמש באי כמקום מנוחה במסעותיהם הימיים. לא נמצאו באי שרידים של התיישבות קבע פולינזית.
האי נתגלה על ידי רב החובל ג'יימס קוק בשנת 1774 במסעו השני לדרום האוקיינוס השקט על גבי הספינה רזולושן. קוק קרא לאי על שם אשתו של הדוכס התשיעי מנורפוק אדוארד הוורד. קוק נחת באי ביום חמישי, ה־11 באוקטובר 1774, והתרשם מעצי האורן הגבוהים באי, ששימשו בהמשך את הצי הבריטי לבניית אניותיו.
אנדרטת חללי שועוט
אנדרטת חללי שועוט נמצאת בצומת גבולות, במקום שהיה בו הכפר הבדווי שועוט שבו נהרגו שישה לוחמי פלמ"ח ב-9 בדצמבר 1947 (כ"ו בכסלו תש"ח).
נורפוק (אי)
מושבת העונשין הראשונה
מנהלי מושבת העונשין ראו באי חווה פוטנציאלית אשר תספק לסידני שבאוסטרליה דגנים וירקות, אולם גידולים חקלאיים באי לא הצליחו בשל הרוחות העזות, חולדות ורבי־הרגליים. כמו כן לא היה באי נמל טבעי אשר אפשר העברת מוצרים ומצרכים בכמות מסחרית מהאי אל אוסטרליה ומאוסטרליה אל האי.
אנדרטת חללי שועוט
רקע היסטורי
עם פרוץ המלחמה ב-29 בנובמבר 1947 היו בנגב הדרומי 400 איש ופלוגת פלמ"ח אחת (פלוגה י"ב) שעליה הוטלה משימת ביטחון כמעט בלתי אפשרית להגן על היישובים ובעיקר על קו צינור המים מנירעם. הקו הזה הוקם ב-1947 ויצא מקידוחי המים בנירעם דרומה בשתי זרועות. הזרוע המערבית הסתיימה בדנגור (נירים) והמזרחית בבית אשל וחצרים. באזור שכנו כ-20.000 בדווים והיחסים אתם היו תקינים. היחס השתנה לאחר החלטת החלוקה והחלו חבלות לאורך צינור המים, עורק החיים של היישובים. היה צורך להוציא פטרולי סיור לאורך קו המים. בגלל חוסר ברכב נשלחו סיורים רגליים ועד מהרה התדרדר מצב הביטחון.
נורפוק (אי)
מושבת העונשין הראשונה
בינואר 1789 היה באי ניסיון מרד שנכשל. בשל סכנת רעב בסידני, הועברו לאי בשנת 1790 כמה מאות אסירים. האסירים באי הקימו משפחות, ואף נולדו ילדים באי. חלק מהאסירים העדיפו להישאר באי כמתיישבים עם תום תקופת מאסרם, ובשנת 1792 התגוררו באי מעל 1,000 תושבים.
אנדרטת חללי שועוט
תקרית שועוט
ב - 9 בדצמבר 1947 יצאה מגבולות חוליה של תשעה לוחמים בפיקוד. בחוליה הייתה אשה אחת - שהייתה מפקדת כיתה.
נורפוק (אי)
מושבת העונשין הראשונה
בשנת 1794, בשל המרחק הרב של האי והקשיים לקיים קשרי תחבורה ימיים עמו, וכן בשל העלויות הגבוהות הוחלט לסגור את מושבת העונשין. החל משנת 1805 הוצאו המתיישבים מן האי. בשנת 1805 עזבו 159 אסירים את האי, ובין נובמבר 1807 וספטמבר 1808 עזבו את האי חמש קבוצות שכללו יחד 554 אסירים ומתיישבים. בשנת 1807 נותרו באי רק כ־200 מתיישבים, ואלה עזבו את האי טיפין טיפין עד שנת 1814.
אנדרטת חללי שועוט
תקרית שועוט
במהלך הסיור טעה אסף שכנאי ונכנס לכפר הבדואי שועוט, שם היו מספר חיילים של הלגיון הערבי ושוטרים ערבים שניסו לבצע חיפוש בחברי החוליה. לחוליה היה תת מקלע סטן אך הוא היה מפורק. כאשר ניסו להרכיבו חטפו הערבים את החלקים. שכנאי פקד על שישה לסגת ונשאר לחפות עליהם בכפר עם עוד שני לוחמים על ידי זריקת רימונים אך ללא תועלת. השישה רצו לכיוון נירים אך רוכבי סוסים רדפו אחריהם וירו בהם. מרים שחור הצליחה להתחבא במערה קטנה אך מתה מאיבוד דם. רק שלושה הצליחו להגיע לנירים.
יום לאחר מכן יצאו לתחקר את האירוע מספר שוטרים בריטים, שני נוטרים יהודים, ורופא יהודי מגבולות. הם הגיעו לשועוט אך מצאו את הכניסה חסומה, עם חפיר לרוחבה. הכפר היה נטוש וכל יושביו ברחו לח'אן יונס מפחד של נקמת דם. חיפושים ממושכים הביאו למציאת הגופות שעברו התעללות, והושחתו על ידי הפורעים. בשל כך נקברו חמישה מאנשי החוליה, בקבר אחים, בבית הקברות בנחלת יצחק בתל אביב. המפקד, אסף שכנאי, נקבר בבית הקברות חוף הכרמל בחיפה.
נורפוק (אי)
מושבת העונשין הראשונה
בין ה־15 בפברואר 1814 וה־6 ביוני 1825 נותר האי ריק מתושבים.
אנדרטת חללי שועוט
הידרדרות הביטחון בנגב
ב-11 בדצמבר 1947 יצאה חוליה ממשמר הנגב לסיור בקו הצינור המזרחי. בסביבות קלטה (חצרים) הם הותקפו וחמישה נהרגו.
נורפוק (אי)
מושבת העונשין השנייה
בשנת 1824 הורתה ממשלת בריטניה למושל ניו סאות' ויילס, תומאס בריזביין להשתלט על האי נורפוק ולהפוך אותו למושבת עונשין "לסוג הגרוע ביותר של הפושעים". היותו של האי מרוחק מכל מקום יישוב אחר, עובדה אשר בעבר נחשבה כסיבה לא ליישב את האי, הפכה ליתרון בהחלטה למקם בו מושבת עונשין לאותם אנשים אשר פשעו בהיותם במושבות העונשין של אוסטרליה.
אנדרטת חללי שועוט
הידרדרות הביטחון בנגב
ב-13 בדצמבר 1947 יצאה חוליה ממושב תקומה לסיור בקו המים המערבי. הם הותקפו וחמישה נהרגו.
נורפוק (אי)
מושבת העונשין השנייה
התנאים במושבת העונשין היו קשים במיוחד, במטרה להעניש "פושעי פשעים מרובים" אלה, ואף החמירו בתקופת המושל הבא ראלף דארלינג אשר הורה שכל הפושעים יושארו בשלשלאות ברזל בזמן עבודתם.
אנדרטת חללי שועוט
הידרדרות הביטחון בנגב
ב-16 בדצמבר 1947 נפתחה אש על טנדר ליד חלוצה. אחד נהרג ואחר נפצע קשה. טנדר של חברי רביבים יצא לביר עסלוג' שם היה מחנה בריטי, כדי לקבל עזרה בפינוי הפצוע. הם הותקפו על ידי ערבים ושלושה נהרגו.
נורפוק (אי)
מושבת העונשין השנייה
בשל התנאים הקשים ביותר, מרדו האסירים בשנת 1834. לאחר מרד כושל זה, ביקר במקום ויליאם אולאת'ורן, הכומר הראשי של סידני, במטרה לנחם את הפושעים שניסו למרוד ונשפטו למוות. הוא הופתע לראות שהפושעים שנידונו למוות שמחו על כך ואילו אלה שנידונו להישאר במושבת העונשין העדיפו עונש מוות.
אנדרטת חללי שועוט
הידרדרות הביטחון בנגב
ב-26 בדצמבר 1947 התחולל קרב גדול ליד משטרת עימארה (כיום אורים) ושלושה נהרגו.
יצחק שדה נשלח לנגב וכתב דו"ח עגום על המצב וקבע כי יש להשקיע בשיפור הביצורים ומספר הלוחמים.
נורפוק (אי)
מושבת העונשין השנייה
ביקור רשמי בשנת 1846 של השופט רוברט פרינגל סטיוארט הביא להוצאת דו"ח רשמי המתאר את התנאים הקשים, איכות המזון הירודה, המגורים הבלתי מספקים, וכן תיאורי ענישה בלתי פוסקת של האסירים הכוללת עינויים והצלפות, וכן התברר שמרבית הסוהרים מושחתים ומשוחדים.
הבישוף רוברט וילסון ביקר באי שלוש פעמים, הראשונה בשנת 1846 ודיווח לבית הלורדים על הזוועות הנעשות באי. בעקבות דיווח זה בוצעו שינויים בניהול האי, ורפורמות בתנאי האסירים. וילסון שב לאי בשנת 1849 לוודא כי הרפורמות המובטחות אכן בוצעו, ובשלישית בשנת 1852, ביקור שהוליד דו"ח נוסף לבית הלורדים.
מעט מן האסירים השאירו תיאורים של חייהם באי, והם מתארים את הסוהרים האכזריים באי.
אנדרטת חללי שועוט
המהפך הביטחוני
ביוזמת בן-גוריון והקרן הקיימת הוקמה "ועדת הנגב". יו"ר הוועדה היה יוסף ויץ והיו בה נציגים מההגנה, המוסדות הלאומיים, קק"ל ומקורות. קק"ל השקיעה 1.5 מיליון לא"י ובכסף הזה נקנו חמרי ביצור ונבנו מכוניות משוריינות. הפיקוד בנגב עבר למטה הפלמ"ח שהחל להזרים כוחות לנגב. תחילה הוקם הגדוד השני (גדוד הנגב הצפוני) בפיקודו של משה נצר וא"כ הגדוד השמיני (גדוד הנגב הדרומי) בפיקודו של חיים ברלב. באמצע מרץ 1948 מונה נחום שריג למפקד חטיבת הנגב. הוחל בסיורים ממנועים ופעולות תוקפניות נגד הבדווים. מספר הקרבנות התמעט: בדצמבר - עשרים וחמישה, בינואר - שניים, במרץ - שלשה ובאפריל - שניים.
אנדרטת חללי שועוט
האנדרטה הוקמה ביוזמת חברי גבולות בשנת 1989, ותוכננה על ידי האדריכל יפתח אלוני. היא מורכבת משישה לוחות מתכת כמניין ששת חברי החוליה. ליד האנדרטה, משוכות צבר רבות המציינות את מקומו של שועוט. על שמו של אסף שכנאי נקרא מבצע אסף בדצמבר 1948.
נורפוק (אי)
מושבת העונשין השנייה
בשנת 1847 הופסק משלוח האסירים לאי, ובשנת 1855 הועברו האחרונים שבהם לטסמניה.
גאוגרפיה ותחבורה
האי נורפוק ממוקם בדרום האוקיינוס השקט, מזרחית לאוסטרליה. שטחו של האי 34.6 קמ"ר ואין בו גופי מים. אורך קו החוף של האי - 32 ק"מ, ורוב קו החוף הוא מצוקים, פרט לאזור מפרץ סידני ומפרץ אמילי.
לאי אין נמלים טבעיים ומעבורות מובילות לאי סחורות ואנשים ונוחתות באזור קינגסטון ומפרץ קסקייד. הנקודה הגבוהה באי הוא הר בייטס שגובהו 319 מטרים מעל פני הים, והוא ממוקם בצפון מזרח האי. רוב שטח האי מתאים לחקלאות.
משאב הטבע העיקרי של האי הוא דיג ו־25% משטחי האי הם שטחי מרעה.
סביב הר בייטס נמצא הפארק הלאומי של האי נורפוק. שטחו של הפארק מכסה 10% משטח האי, והוא מיוער ברובו. שני איים לא מיושבים המצויים דרומית לאי נורפוק – האי נפיאן והאי פיליפ  מהווים חלק מהפארק. רוב הצמחייה של האי פיליפ נאכלה על ידי חזירים וארנבות שהובאו אליו על ידי מתיישבים אירופאים, ועל כן רוב שטחו של האי הוא אדמה חשופה בצבעי חום - אדום. כיום מבוצעות עבודות שיקום באי אשר מטרתם להביא לגידול צמחייה מחודשת בו.
באי אין נמלים ומסילות ברזל, כי אם שדה תעופה אחד שאורך מסלולו 1950 מטרים. כמו כן באי 80 ק"מ של דרכים סלולות.
שלטון וממשל
בראש מדינת האי נורפוק עומד המלך צ'ארלס השלישי. ניהול האי בפועל מתבצע על ידי הממשלה האוסטרלית באמצעות מנהלן הממונה על ידיה, האחראי ליחסי החוץ של האי.
באי מועצה מחוקקת הנבחרת מדי שלוש שנים. במועצה תשעה מושבים. ארבעה מבין חברי המועצה מהווים מועצה מבצעת, אשר משמשת גוף מייעץ למנהלן. ראש המועצה הנוכחי הוא ג'פרי רוברט גארדנר. חברי המועצה נבחרים על בסיס אישי ולא כחלק ממפלגות פוליטיות.
עיקר כלכלת האי מתבססת על התיירות. ממשלת האי אוסרת יבוא פירות וירקות לאי. חלק מתצרוכת הבקר של האי מיובאת.
החג הלאומי הראשי באי הוא יום באונטי הנחגג מדי שנה ב־8 ביוני לזכר הגעתם של מתיישבי פיטקרן בשנת 1856.
מרבית שיטת המשפט באי מתבססת על שיטת המשפט האוסטרלי והמשפט המקובל האנגלי. אחוז הפשיעה באי נמוך ביותר, אולם מאז שנת 2000 היו באי שתי רציחות, אחת מהן של נושא משרה ממלכתית.
מהיותו של האי טריטוריה של אוסטרליה, לאי אין שגרירויות ונציגויות בארצות זרות, ואין נציגויות זרות באי. כמו כן אין האי רשאי להשתתף בגופים בינלאומיים, מלבד גופים המארגנים אירועי ספורט.
יחסים עם אוסטרליה
מעמדו של האי נורפוק שנוי במחלוקת. אף כי האי מהווה באופן רשמי חלק מאוסטרליה, מרבית תושבי האי טוענים כי לאי הוענקה עצמאות על ידי המלכה ויקטוריה, כאשר נתנה את רשותה לאנשי האי פיטקרן להתיישב באי.
תושבי האי אינם מחויבים לשלם מס לאוסטרליה, וכן חוקי ההגירה לאי שונים מחוקי ההגירה לאוסטרליה.
לתושבי אוסטרליה אין זכות מוקנית להגר לאי, והם חייבים לשאת דרכון אם ברצונם להגיע לאי. תיירים בלי אשרת כניסה לאוסטרליה המבקרים באי לא יורשו להיכנס לאוסטרליה.
דמוגרפיה
באי נורפוק 1,853 תושבים (יולי 2003). קצב גידול האוכלוסייה 0.01% תושבים. מתוך תושבי האי 20.2% מתחת לגיל 14, 63.9% בין הגילאים 15–64 ו־15.9% מעל גיל 65.
ההגירה השלילית באי בשנים האחרונות גדלה, בשל מעבר של תושבים לאוסטרליה ולניו זילנד. באי יש אך ורק בית ספר יסודי ובוגריו נאלצים לעזוב את האי על מנת להמשיך את לימודיהם.
רוב תושבי האי לבנים פרוטסטנטים מתוכם 37.4% אנגליקנים, 14.5% חברי כנסיית האיחוד (Uniting Church), ו־3.1% חברי כנסיית מקדמי היום השביעי (Seventh-day Adventist Church). 11.5% מתושבי האי קתולים.
תושבי האי דוברים אנגלית ונורפוקית - שילוב בין אנגלית של המאה ה־18 וטהיטית.
תקשורת
באי 2532 מנויי טלפון (נכון ל־2004). הקידומת הבינלאומית של האי: 672.
האי מקושר בכבל תת־ימי לאוסטרליה, ניו זילנד וקנדה.
My Oh My
My Oh My הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קמילה קביו, ביחד עם הראפר האמריקאי דה-בייבי, מתוך האלבום, Romance. השיר יצא לאור ב-6 בינואר 2020, על ידי חברת התקליטים מר מיוזיק, כסינגל השישי מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השישי במצעד השירים של הונגריה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קמילה קביו, דה-בייבי, לואי בל, פרנק דוקס, סוואן קוטצ'ה ואנתוני קלמונס ג'וניור והופק על ידי פרנק דוקס ולואי בל. השיר הוא שיר בסגנון הפופ הלטיני, המשלב בתוכו גם את סגנון הרית'ם אנד בלוז והפופ-ראפ.
השיר יצא לאור ב-6 בינואר 2020, כסינגל בארצות הברית, תוך שהיה זמין להורדה דיגיטלית ונשלח לרדיו.
הצלחה
השיר זכה לחשיפה רבה ברשת החברתית טיקטוק. בטיקטוק נעשה שימוש בשיר בכ-2 מיליון סרטונים שונים. סרטון שצילמה הידוענית צ'ארלי ד'אמליו, בו נעשה שימוש בשיר, צבר למעלה מ-27 מיליון צפיות וצבר מיליוני לייקים.
וידאו קליפ
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של קמילה קביו ב-6 בדצמבר 2019. הוא זכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-40 מיליון צפיות. הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה ליוטיוב ב-12 בפברואר 2020, בשידור חי, תוך שהוא צולם בשחור-לבן.
קליפ האנימציה של השיר הועלה ליוטיוב ב-10 בינואר 2020, תוך שצבר למעלה מ-15 מיליון צפיות.
AEC 761T
AEC 761T הייתה שלדת טרוליבוס דו-צירית כפולה, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הכבד Associated Equipment Company (AEC) בין השנים 1934–1933 בבריטניה
על השלדה הורכב מרכב אוטובוס חשמלי, מסוג טרוליבוס דו-קומתי, בעל דלת כניסה בודדת.
יוצרו 5 יחידות. שלוש שלדות יוצאו לסידני, אוסטרליה. הרכבת הגוף בוצעה על ידי חברה מקומית "Sydney Wood of Bankstown".
טרוליבוס
טרוליבוס הוא סוג של אוטובוס חשמלי אשר מושך חשמל מכבל בתקרה. מעל גג האוטובוס מחובר מוט לרשת החשמל. ה"טרוליבוס" נבדל מסוגים אחרים של אוטובוסים חשמלים אשר מסתמכים על סוללה חשמלית.
על רשת החשמל המזינה את הטרוליבוס לכלול שני חוטי חשמל מקבילים הסוגרים מעגל חשמלי.
בדרך כלל הכח החשמלי הנפוץ הוא 600 וולט זרם ישיר.
באיטלקית "טרוליבוס" קרוי : "Filobus".
גולף
משחק הגולף מחייב ריכוז, הפעלה מבוקרת של הגוף וקואורדינציה יותר מאשר כוח פיזי ומהירות, ולכן הוא פופולרי מאוד בכל הגילים, כולל פנסיונרים וקשישים. משחק מלא אורך 3–4 שעות בקצב מתון. גורם משיכה נוסף של המשחק הוא קיומו באוויר הפתוח בסביבה שופעת דשא ועצים. סיבות אלה הפכו את משחק הגולף גם לפעילות חברתית, לא פחות מהיותו ענף ספורט.
מקורו של משחק הגולף באנגליה ובסקוטלנד במאה ה-18. מקובל לייחס את המשחק לשעשוע של סקוטים, שחבטו באבנים וניסו לקלוע אותן אל תוך מאורות ארנבים. השעשוע הזה התמסד, את מקום האבנים תפס כדור עשוי עור וממולא נוצות דחוסות, מחבטים מעץ וברזל תוכננו כך שאפשר יהיה לחבוט בכדור במדויק, וחוקים נקבעו למשחק החדש. באמצע המאה ה-19 נקבע מספר הגומות במגרש גולף על 18. מסקוטלנד ואנגליה פשט המשחק לארצות אחרות דוברות אנגלית, ובראשן דרום אפריקה וארצות הברית, ומשם למדינות רבות אחרות ברחבי תבל.
מקורות המשחק
המקורות המדויקים של ספורט הגולף אינם ברורים. התאוריה המקובלת ביותר היא שמקורו של ספורט זה בסקוטלנד בשלהי ימי הביניים.
קיים רישום על משחק דמוי גולף שהתקיים ב-26 בפברואר 1297, בהולנד בעיירה בשם לונן אן דה פכט (Loenen aan de Vecht). במשחק המתואר שיחקו ההולנדים עם מקלות וכדור מעור. הזוכה היה מי שהכה בכדור עם המוט מספר הפעמים הנמוך ביותר על מנת להביא אותו למטרה שהייתה במרחק כמה מאות מטרים. עם זאת, מקובל להניח שצורת המשחק המודרנית של הגולף כפי שאנו מכירים כיום היא המצאה סקוטית, שכן המשחק מוזכר בשני חוקים שחוקק הפרלמנט הסקוטי במאה ה-15, האוסרים על משחק ה-גואף (gowf). חוקרים אחדים סוברים עם זאת שמדובר במשחק אחר דמוי שינטי (shinty - משחק קבוצתי עם מקלות וכדורים המקובל בסקוטלנד) או הרלינג (hurling - משחק קבוצתי עם מקלות וכדורים המקובל באירלנד), או להוקי שדה מודרני ולא גולף. חוקרים אלו טוענים כי במאה ה-17, קודם להופעת המשחק המודרני בסקוטלנד, שיחקו בהולנד משחק שמטרתו להכניס כדור קטן לתוך גומה בקרקע תוך שימוש ב"מקלות גולף". יש גם טענות על דיווחים מוקדמים יותר של משחק דמוי גולף מאירופה היבשתית. עם זאת, אם נדייק בעובדות יש להתייחס למשחקים קדומים אלו רק כאבותיו הקדומים של המשחק המודרני אותו אנו מכירים כגולף. העובדה היא שמשחק הגולף המודרני התחיל והתפתח בסקוטלנד: מסלול הגולף הקבוע הראשון נבנה בסקוטלנד, כמו גם מועדוני הגולף הראשונים. חוקי המשחק הכתובים מקורם משם, כמו ההחלטה כי המסלול יכלול 18 גומות. כללי התחרות הרשמיים פותחו שם ותחרויות נערכו בין ערים שונות בסקוטלנד. תוך זמן קצר התפשט המשחק מסקוטלנד לאנגליה ומשם לשאר העולם. מסלול הגולף העתיק ביותר שעדיין משחקים בו הוא "אולד לינקס" (Old Links) במסלולי המרוצים של מסלבורו (Musselburgh). קיימת הוכחה לקיום משחקי גולף במקום ב-1672, אם כי יש טענה כי מרי, מלכת הסקוטים שיחקה שם כבר ב-1567.
באפריל 2005 חיזקה הוכחה חדשה את הוויכוח בנוגע למקורות משחק הגולף. ממצאים שנתגלו לאחרונה על ידי הפרופ' לינג הונגלינג מאוניברסיטת לָאנְג'וֹאוּ מעידים כי בסין שיחקו משחק דומה לגולף המודרני מאז תקופת שושלת טאנג הדרומית, 500 שנים לפני שהמשחק הוזכר לראשונה בסקוטלנד.
ב"רשומות דונְגשׂוֵ'אן" (בסינית: 東軒錄 בפין-יין Dōngxuān) מתקופת שושלת סונג (1279-960) מתואר משחק הקרוי צְ'ווֵיוָאן (捶丸, בפין-יין chuíwán) ואף נכללים בהן שרטוטים של המשחק. במשחק בסין נעשה שימוש ב-10 סוגי מחבטים הכוללים את "צְווָאנְבָּאנְג", "פּוּבָּאנְג" ו"שָׁאוָּאנְג", שהם שווי ערך למחבטים הקרויים באנגלית driver, two-wood ו-three-wood. במוטות נהגו לשבץ ירקן וזהב מה שמעיד שהספורט היה לעשירים מאוד. ארכיון סיני כולל התייחסות לפקיד ממשל מתקופת שושלת טאנג הדרומית שביקש מבתו לחפור גומות כמטרה. לינג מעלה השערה כי משחק הגולף יוצא לאירופה ואז לסקוטלנד על ידי נוסעים מונגולים בסוף ימי הביניים.
דובר מטעם "מועדון הגולף העתיק המלכותי של סנט אנדרוז", אחד מארגוני הגולף העתיקים ביותר בסקוטלנד, הגיב באומרו "משחקי מוט וכדור קיימים זה מאות בשנים, אבל גולף כפי שאנו מכירים אותו כיום, אותו משחקים על פני 18 גומות, החל בוודאות בסקוטלנד."
התפתחות מסלול הגולף
לא תמיד היו 18 גומות במסלולי גולף. מסלולי "סנט. אנדרוז לינקס" שוכנים על פיסת קרקע צרה על אדמת מרי מלכת הסקוטים לאורך הים. כבר במאה ה-15 קבעו גולפאים בסנט אדרוז חפירה לאורך השטח הגלי, כשהם משחקים אל מקומות כפי שהטופוגרפיה הכתיבה. המסלול שהתפתח הכיל אחת עשרה גומות, והשתרע בין בית המועדון לקצה המרוחק של האחוזה. השחקן עבר את כל הגומות עד הקצה, הסתובב ושיחק שוב את כל הגומות, סך הכול 22 גומות. בשנת 1764 הוחלט שהמרחק בין כמה גומות קצר מדי, והוחלט לבטל שתיים מהן. מספר הגומות צומצם מ-11 לתשע, כך שסך המסלול הכיל 18 גומות. בשל מעמדה של סנט אנדרוז כבירת הגולף, הותאמו שאר המסלולים לשיטה זו, והמסלול בן 18 הגומות נשאר כתקן מאז.
התפתחות הציוד
ניתן להסביר את התפתחות הגולף על ידי התפתחות הציוד בו נעשה שימוש במשחק. חלק מההתקדמות המשמעותית במשחק הגולף נובע מהתפתחות כדור הגולף. לכדור הגולף היו צורות רבות לפני 1930 עד שאיגוד הגולף של ארצות הברית (United States Golf Association או בראשי תיבות USGA) קבע תקנים למשקל ולגודל. מאוחר יותר נוספו לתקנים אלו כללים של ה-USGA שקבעו כי אסור שמהירותו הראשונית של כדור גולף תעבור 250 רגל (76.20 מטרים) בשנייה. מאז המשיך כדור הגולף להתפתח, ולהשפיע על הדרך בה משחקים את המשחק.
גורם משמעותי נוסף בהתפתחות הגולף הייתה התפתחות מחבטי הגולף. מחבטי הגולף הראשונים היו עשויים עץ שהיה חומר זמין. במהלך השנים התקבע שאת גוף המחבט עושים מ"עץ אגוז קריה" (Hickory) ואת ראש המחבט עושים מ"אפרסמון אמריקני", בשל קשיותו וחוזקו. ככל שכדור הגולף התפתח כאשר הוכנס לשימוש הכדור הגומי עם הגומות (המכונה באנגלית gutty) סביב 1850, ראש המחבט התפתח גם הוא והחל להופיע הסוג שבו ראש המחבט עשוי ברזל. הכנסה לשימוש של גוף מחבט מפלדה החל בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19, אך אישור על השימוש בהם על ידי הגופים המפקחים על הגולף היה אטי. בתחילת שנות ה-70, נעשה שינוי נוסף בגוף המחבט, כשהחל השימוש בסיבי פחמן בשל משקלם הקל יחסי וחוזקם. בשנות ה-80 המוקדמות החלו להופיע ראשי מחבטים ממתכת קלה (פלדה, טיטניום וחומרים מרוכבים) המכונים "עץ מתכתי", ובסופו של דבר החליפה מתכת את העץ לחלוטין בשל חוזקה ורב גוניותה. הטכנולוגיה העכשווית ביותר עושה שימוש במחבטים בהם גוף המחבט עשוי סיבי פחמן וראש המחבט עשוי טיטניום קל משקל, המאפשר לייצר ראשי מחבטים גדולים יותר מכפי שאפשרי היה בעבר. החוזק של חומרים מודרניים אלו מאפשר לראש המחבט להיות דק יותר, עובדה המגדילה את אפקט הקפיץ של ראש המחבט על הכדור, ולפיכך מגדילה את המרחק אותו עובר הכדור כתוצאה מהחבטה. ה-USGA הגביל לאחרונה את אפקט-הקפיץ, הידוע גם כמקדם ההחזרה (COR ראשי תיבות של Coefficient of Restitution) ל-0.83, ואת הנפח המקסימלי של ראש המחבט ל-460 סמ"ק בניסיון לשמר את האתגר שבמשחק.
הכדור המשמש במשחק הגולף שוקל לא יותר מ-45.93 גרם ובעל קוטר של לא פחות מ-42.67 מ"מ. כדור הגולף כפוף לבדיקה ואישור על ידי מועדון הגולף המלכותי של סנט אנדרוס ואגודת הגולף של ארצות הברית, כדורי גולף שלא עומדים בתקנות אינם יכולים לשמש בתחרויות.
אטימולוגיה של השם "גולף"
המילה "גולף" מוזכרת לראשונה בכתב כאחד המשחקים האסורים בחוק של הפרלמנט הסקוטי, שכנראה מקורו מהמילה הסקוטית goulf (שקיימים לה כמה איותים) שפירושה "להכות או לסטור". ייתכן כי המילה גולף (golf) הוא שיבוש סקוטי של המילה ההולנדית קולף (kolf) שפרושה מקל או אלה או מחבט, והספורט ההולנדי באותו שם. קיימת התייחסות מוקדמת יותר למשחק הגולף שסוברים כי היא משנת 1452, כאשר ג'יימס השני, מלך סקוטלנד אסר על קיום המשחק משום שהוא מנע מנתיניו להתאמן בירי בחץ וקשת.
קיימת אגדה אורבנית עקשנית הטוענת כי המונח מקורו בראשי תיבות של המשפט "Gentlemen Only, Ladies Forbidden" (כלומר, גברים בלבד, נשים אסורות), טענה זו היא קרוב לוודאי אטימולוגיה עממית כי השימוש בראשי תיבות כמלים היא תופעה מודרנית למדי, מה שהופך את הביטוי לראשי תיבות בדיעבד.
עקרונות המשחק
משחק גולף תקני מתנהל במגרש המחולק ל-18 "גומות" (holes). במגרשים הכוללים רק 9 גומות ניתן לשחק שני סבבים באותם מסלולים כדי להשלים משחק תקני. אורך כל גומה מעמדת הפתיחה (Tee Box) עד לגומה בקרקע שבקצה המסלול נע בין 90 מטר ל-600 מטר ויותר. בקצה כל מסלול נמצאת הגומה עצמה ומסביבה שטח של דשא קצוץ דק מאוד, המכונה Green. לאורך המסלול יש מכשולים כמו מכשולי מים (בריכות, ערוצי נחל) ומכשולי חול ("בונקרים") שנועדו להקשות על התקדמות השחקנים. כמו כן, לשחקנים אסור לחרוג מגבולות המסלול וחבטה של כדור אל מחוץ לגבולות המסומנים גוררת "קנס" של חבטה נוספת.
סך כל מספרי התקן של הגומות במגרש מהווה התקן של המגרש כולו. בדרך כלל, מספר התקן (PAR) של מסלול גולף תקני הוא בין 70 עד 73. רוב שחקני הגולף משלימים את המשחק במספר חבטות גבוה ממספר התקן של המגרש, משום שרוב השחקנים, באופן טבעי, אינם שחקנים אופטימליים. ההפרש בין מספר החבטות הממוצע שנדרש לשחקן כדי להשלים משחק מלא, לבין מספר התקן של המגרש משמש לחישוב ה"הֶנְדִיקַפּ" (Handicap) של השחקן. כך למשל, שחקן שההנדיקפ שלו הוא 3 הוא שחקן טוב יותר משחקן שהדירוג שלו הוא 13, משום שבתנאים שווים סביר להניח שהשחקן הראשון ישלים את המשחק ב-3 חבטות מעבר לתקן בעוד שהשחקן השני ישלים את המשחק ב-13 חבטות מעבר לתקן. שיטת ההנדיקפ מעניקה לשחקנים פחות טובים חבטות בונוס בחישוב תוצאת המשחק, וכך מאפשרת לשחקנים טובים יותר וטובים פחות לשחק יחד, מבלי שתוצאת המשחק תהיה ידועה מראש.
"הגומה התשע עשרה"
"הגומה התשע עשרה" (באנגלית: Nineteenth hole) הוא כינוי סלנג המקובל בשפה האנגלית לבילוי לאחר משחק הגולף, והיא אף מוזכרת בסיפורי הגולף של הסופר פ. ג. וודהאוס.
בדרך כלל מדובר בבילוי חברתי במועדון הגולף הסמוך למגרש, או יציאה לפאב, למסעדה או למועדון עישון, הנמצאים בקרבת המגרש. מקור הביטוי מהמסלול התקני של שמונה עשרה גומות, מה שהופך את ה"גומה התשע עשרה" לתחנה הבאה במסלול, לאחר סיומו של המשחק הרשמי. המושג דומה מאוד למושג "אפרה סקי" המקובל בספורט החורף. במיני גולף אכן קיימת גומה תשע עשרה, שהיא על פי רוב תחנת בונוס שבה ניתן לזכות במשחק נוסף חינם.
גולף בישראל
מגרש הגולף ומועדון הגולף הראשון בישראל הוא מועדון הגולף קיסריה, אשר הוקם בקיסריה ב-1961 ובו 18 גומות. ב-1999 נפתח חצי מגרש בקיבוץ געש, הכולל 9 גומות בו משחקים פעמיים על מנת לסיים משחק באופן תקני. תוכניות עתידיות לפיתוח מגרשי גולף נוספים הם בין השאר באילת, אשקלון, עומר, נווה תמרים (רמת הנגב), לצד ניסיונות עבר לקידום הקמת מגרשים נוספים. השטחים הנרחבים הנדרשים להקמת מגרשי גולף ועלויות טיפוח המדשאות מקשים על קידום הקמת פארקי גולף בארץ ואף כאלו שנמצאים בהליכי תכנון כגון מגרש הגולף באילת נחשבים שנויים במחלוקת.
ישראל זכתה להצלחה בזירה הבינלאומית בגולף לעיוורים בזכות הישגיו של זהר שרון.
ב-2014 העפילה שחקנית הגולף לטיסיה בק לסבב הגולף העולמי לנשים, ובכך הייתה לישראלית הראשונה שעושה זאת. היא אף ייצגה את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ב-2016, וסיימה במקום ה-31 מתוך 60.
חוקי התורה
החוק המקראי הוא מערכת החוקים המורכבת ממכלול הציוויים המופיעים בחמשת חומשי התורה. החוק המקראי הוא הבסיס לתרי"ג המצוות בהלכה היהודית הרבנית, אשר מפרשת את המקראות בהתאם לפשט ולתורה שבעל פה. כתות יהודיות אחרות כמו הצדוקים, הקראים והשומרונים אימצו פרשנויות אחרות לחוק המקראי. מחקר המקרא המודרני עוסק גם הוא בפרשנות החוק המקראי בהתאם לפשט, תוך הסתמכות על השערת התעודות ועל הידע המדעי מתחומי הארכאולוגיה וההיסטוריה.
מסגרת הופעתם של החוקים
ספרי התורה כמכלול אינם ספרי חוקים אלא סיפור המתאר את שהתרחש מבריאת העולם ועד סמוך לכניסת בני ישראל לארץ כנען. חוקי התורה מופיעים בחמשת החומשים באופן לא שווה - בספר בראשית מופיעים מספר חוקים בודדים, אך ביתר ארבעת החומשים מצויים מקבצים נרחבים של חוקים. חלק מהחוקים מופיעים אף יותר מפעם אחת במקומות שונים, לא פעם עם הבדלים מהותיים. ההבדלים מהווים כר פורה לפרשנות, לרבות זו של התורה שבעל פה וזו של השערת התעודות, לפיה לחוקים יש מקורות שונים.
מקובל בקרב חוקרי המקרא כי החוקים שבתורה נחלקים לארבה קבצים, השייכים לארבעה מקורות שונים:
מקור החוק
על פי התורה והאמונה היהודית, המקור לחוקי התורה הוא אלוהים. זהו מקרה יוצא דופן שכן כל שאר החוקים הן בעת העתיקה והן בעת החדשה נחקקו על ידי בני אדם - לעיתים על ידי מלך ולעיתים על ידי מוסדות שלטון אחרים. בעוד שחוקים שחוקקו על ידי בני אדם נועדו להסדיר את חיי החברה, חוקים שחוקקו על ידי האל מסדירים גם את יחסי האדם עם האל: עובדת היות חוקי התורה מצוות אלוהיות הופכת את הפרתם לעבירה דתית, גם אם החוק הוא חוק חברתי. בנוסף, חלק ניכר מחוקי התורה מתמקדים ישירות בפולחן, ללא כל הקשר חברתי.
סגנון החוקים
חלוקה מקובלת של חוקי המקרא הוא לפי הסגנון שבהם נכתבו. ראשון חוקרי המקרא שהבחין בין שתי צורות היסוד העיקריות של חוקי התורה (קאזואיסטי ואפודיקטי) היה אלברכט אלט, אחד מממשיכי דרכו הבולטים של הרמן גונקל:
סגנון אפודיקטי
חוק אפודיקטי (מיוונית: Apodeiktikos, "מוחלט") הוא חוק המנוסח בסגנון החלטי, כצו עשה או אל תעשה. נאמר בו מה לעשות או מה לא לעשות, בגוף שני זכר יחיד או רבים, ללא הסבר ופירוט של מקרים ונסיבות, ובדרך כלל אין בו עונשים לצידם של הצווים. באופן זה, לדוגמה, מנוסחים החוקים שבעשרת הדיברות, כמו "כבד את אביך ואת אימך" ו-"לא תרצח".
סגנון קזואיסטי
חוק קזואיסטי (מיוונית: casus, "מקרה, אירוע") הוא חוק המנוסח כפסוקית תנאי ("כי" או "אם"), ואחריה מגיע המשפט העיקרי ובו נקבע החוק. דוגמאות: לעיתים רבות יש לחוק הקזואיסטי סעיפי משנה, בהם מפורטים נסיבות ואירועים שונים. סעיפים כאלו פותחים במילים "או", "אם", והחוק קובע כללים שלפיהם יש לנהוג במקרה הכללי שהוצג בפתיחה של החוק. למשל:
מרדכי קיקיון
מרדכי (קיקי) קיקיון (1915 – דצמבר 1993) היה מפקד ממר"ם הראשון, ממייסדיו של ענף המחשוב בישראל.
ביוגרפיה
קיקיון נולד ברוסיה ב־1915 ועלה לארץ ישראל כילד בשנת 1924. לאחר שהתגייס לשירות "ההגנה", התמנה לגזבר הארגון בשנת 1938, ותשע שנים מאוחר יותר הקים ב"הגנה" את מנהל התשלומים (מת"ש), ששימש אבן יסוד להתפתחות המחשוב במערכת הביטחון. לאחר קום המדינה היה בין מקימי רפא"ל ב־1952, וכעבור שנתיים התמנה לחשב המשביר המרכזי.
ב־1959, בעת עבודתו של קיקיון ברפא"ל, המליץ עליו מאיר מרדור בפני מנכ"ל משרד הביטחון, שמעון פרס, כמי שיכול לעזור ולתרום בהקמת יחידת מחשוב חדשה בצה"ל. בפגישה בין פרס לקיקיון הציע לו פרס לשמש גזבר התעשייה האווירית או לנהל תחום חדש בצה"ל – תחום החישוב והרישום הממוכן. ב־26 ביוני 1959 חתם ראש אגף המבצעים, אלוף יצחק רבין, על כתב המינוי של מרדכי קיקיון למפקד ממר"ם. כתב המינוי הגדיר את תחומי פעילותו של מפקד ממר"ם ובו מתוארת, למעשה, פעילותה ויעדיה של היחידה החדשה.
בימיה הראשונים של יחידת ממר"ם לא היה ברור בישראל בכלל ובמערכת הביטחון בפרט, מדוע יש צורך להשקיע סכומים גבוהים במכונות ענקיות שתכלית שימושן לא הייתה ברורה למקבלי ההחלטות ולמפקדים הבכירים בצה"ל. הדבר אילץ את קיקיון להילחם במשך שנים ולתמרן בתוך המערכת הצבאית ובין גופים חוץ-צבאיים. זאת מאחר שההנחה בתחילת פעילותו של ממר"ם הייתה שהמחשב שלו ישמש גופים רבים בישראל, חלקם אזרחיים וחלקם צבאיים. כך, חלק נרחב מפעילותו של קיקיון לא הוקדש רק לגיוס כוח אדם איכותי ולהדרכתו, אלא גם למאבקים וליחסי ציבור רבים, שכללו הזמנת מבקרים בכירים רבים לממר"ם, כדי להציג בפניהם את "המכונות המסתוריות".
בשנת 1967, לאחר מלחמת ששת הימים, סיים את תפקידו כמפקד ממר"ם בעקבות תקלה במחשב שקרתה במהלך המלחמה. עוד קודם לכן, הביע מורת רוח מחוסר ההבנה בצה"ל לחשיבות הקמתו של מערך ארצי של תקשורת מחשבים, דבר שזירז, ככל הנראה, את פרישתו. ייתכן אף כי בצה"ל היו מעוניינים להחיש את פרישתו של קיקיון מפיקוד על ממר"ם, שכן מצב בו אזרח מפקד על יחידה צבאית לא היה מקובל על בכירים בצבא. קיקיון בחר לחזור לרפא"ל, וזאת כדי להקים מרכז מחשוב גם שם. על עבודה זו קיבל את פרס קפלן.
בשנים 1971–1972 שימש יו"ר איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה (איל"א). ב־1973 התמנה לתפקיד יועץ משרד האוצר לענייני מחשבים.
עד פטירתו בדצמבר 1993 המשיך לייעץ לגופים ביטחוניים וכלכליים בתחום עיבוד הנתונים הממוכן, והיה פעיל ציבורי בקידום המחשוב בישראל.
ג'ייק צאקאלידיס
יאקובוס "ג'ייק" צאקאלידיס (ביוונית: Ιάκωβος Τσακαλίδης, בגאורגית: იაკოვოს წაკალიდას; נולד ב-10 ביוני 1979) הוא כדורסלן ממוצא יווני-פונטי - גאורגי, יליד רוסתווי, גאורגיה.
גובהו של צאקאלידיס 2.18 מטר והוא שוקל 132 קילוגרמים. צאקאלידיס החל לשחק ב-1996 בקבוצת א.א.ק אתונה. נבחר על ידי פיניקס סאנס בסיבוב הראשון (במקום ה-25 הכללי) בדראפט ה-NBA של שנת 2000, ובקיץ של שנה זו עבר לשחק בקבוצה. ב-30 בספטמבר 2003, הועבר צאקאלידיס מקבוצתו הקודמת, הממפיס גריזליס, אל שורות היוסטון רוקטס, ששלחה תמורתו את הפורוורד סקוט פדג'ט. הוא מחזיק באזרחות כפולה, גאורגית (מולדתו) ו-יוונית, היכן שגדל. בקריירת ה-NBA שלו הוא צבר ממוצעים של 4.8 נקודות למשחק ו-3.9 ריבאונדים למשחק, כאשר בעונה החולפת קלע 2.3 נקודות ואסף 3.1 ריבאונדים בלבד בשורות הרוקטס.
בקיץ 2007 החליט לחזור לשחק ביוון וחתם בשורות אולימפיאקוס, בה שיחק במשך עונה אחת בסיומה שוחרר מחוזהו.
Twisted (אלבום)
Twisted הוא אלבומו הראשון של סיימון פוספורד הידוע גם בשם Hallucinogen.
ֿהאלבום יצא ב-1995 תחת לייבל הגואה טראנס Dragonfly Records.
האלבום נחשב לפורץ דרך ונחשב לאחד החשובים בהיסטוריה של ז׳אנר הטראנס הפסיכדלי.
דייזי דאורה
דייזי דאורה (בגרמנית: Daisy D'ora; 26 בפברואר 1913 – 12 ביוני 2010) הייתה שחקנית גרמנייה.
ביוגרפיה
ב-1931 נבחרה למיס גרמניה בטקס שנערך בבית מלון בברלין, היא ייצגה את גרמניה בתחרות היופי הבינלאומית, שם הגיעה לאחד המקומות הראשונים.
היא נישאה לפוליטיקאי חבר המפלגה הנאצית אוסקר שליטר, היא הרבתה להתלוות אליו במהלך ביקוריו הדיפלומטיים, לזוג נולדו שני ילדים, בן, אלכסנדר ובת, מריון שליטר פון קראם (1933-1984).
ב-1955 גרמה דאורה לתקרית דיפלומטית בעת ששימש בעלה כשגריר בפועל בלונדון, כאשר במהלך קבלת פנים אותה ניהלה בשגרירות התייחסה לבריטניה כאל ארץ אויב של מדינתה.
ביירן
{{פירושונים|
ראו גם
}}
איש הסתיו
איש הסתיו הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1972 חברת התקליטים התקליט חיפה, כסינגל מתוך אלבום האולפן הראשון שלה למבוגרים, אילנית.
על השיר
מילותיו של השיר חוברו על ידי דודו ברק לצד לחנו של בעז שרעבי. עלילתו מתרחשת בעונת הסתיו, ומבנו הכרונולוגי הוא שני בתים ופזמון. במרכז מילות השיר עומד "איש הסתיו", שזהותו מתגלה לנו בסוף כאהובה של הדוברת. ב-3 ביולי נכנס למצעד הפזמונים השבועי של קול ישראל במקום ה-12 – הכניסה הגבוהה ביותר של שיר בשבוע זה. ב-21 באוגוסט עלה למקום השני – המיקום הגבוה אליו הגיע. ב-9 באוקטובר, לאחר 13 שבועות צעידה רצופה, יצא מהדירוג השבועי. על-אף הצלחתו במצעד השבועי, לא נכנס לדירוג השנתי של התחנה.
בית הספר להגנת הגבולות
בית הספר להגנת הגבולות (לשעבר בית הספר לאיסוף קרבי, בית הספר למודיעין שדה ובית הספר לשריון) הוא בסיס ההדרכה החיילי של חיל הגנת הגבולות של צה"ל ובו מתבצעות הכשרות לתפקידים השונים בחיל ובמערכים השונים בו.
בית הספר שוכן במחנה מגן סיירים (הנמצא בחבל אילות) ובראשו עומד מפקד בדרגת אל"ם הכפוף למפקד חיל הגנת הגבולות (מה״ג; לשעבר קאס"ר).
כיום מפקד בית הספר הוא אל"ם ארז אלקבץ.
היסטוריה
ראשיתו של בית הספר במו"ס (המרכז למודיעין וסיור), מחנה שמוקם בין שטחי אש בסמוך לקיבוץ צאלים תחת בסיס האימונים ליחידות השדה (באלי"ש, מל"י) ושימש להכשרות שונות לתפקידי מודיעין קרבי. המחנה נקרא על שמו של אל"ם דרור וינברג, שכיהן כמפקד מו"ס בעברו, ונהרג באירוע ציר המתפללים בשנת 2002, בעת ששימש כמפקד חטיבת יהודה.
כשנה לאחר הקמת חיל מודיעין השדה (מוד"ש), בינואר 2001, הפך לבית הספר למודיעין שדה (ובראשי תיבות: ביסלמ"ש) ונערכו בו ההכשרות וקורסי הפיקוד של לוחמי האיסוף והתצפיתניות שיועדו לשרת בשלושת גדודי החיל הפיקודיים. במקביל התבצעה בו הכשרת כוח האדם למחלקות המודיעין בדרג הנפרס (קורס מש"קי מודיעין וקורס קמ"נים). בשנת 2006 נפתחה בו לראשונה טירונות לוחמים (רובאי 03 ורובאי 04). עד אותה עת עברו לוחמי החיל טירונות בבית הספר להנדסה צבאית בצוקי עובדה והגיעו לצאלים לשלב האימון המתקדם.
בעקבות ההתרחבות המשמעותית שעבר החיל ובין היתר בגלל מחסר בשטחי אש זמינים עבר בית הספר במאי 2009 למחנה מגן סיירים שבבקעת סיירים, צפונית לאילת. המחנה שימש עד לאותו הזמן חלק מבית הספר לשריון (עוצבת בני חיל) ונקרא ביסל"ש (בית הספר לשריון). ההכשרות שהתבצעו בו עד אז עברו למחנה שיזפון (חטיבה 460), שחווה תנופת בנייה גדולה באותה העת.
כאמור מאמצע שנות ה-80 ועד ספטמבר 2009 שימש המחנה כבסיס הכשרת מקצועות הטנק והכשרת מדריכות שריון (קמ"ד) הראשי של חייל השריון - ביסל"ש, במסגרת חטיבה 454 (עוצבת בני חיל).
בספטמבר 2009, עם ההחלטה על השבת האחריות על מחלקות המודיעין בדרג הנפרס לחיל המודיעין ושינוי שם החיל לחיל האיסוף הקרבי, שינה בהתאמה בית הספר את שמו לבית הספר לאיסוף קרבי (ובקיצור: ביסל"ק) וחנך תג יחידה חדש שעוצב על ידי סמ"ר אופיר שוב, מפיק המולטימדיה של החיל. במקביל, הועברו הכשרות מש"קי וקציני המודיעין לבית הספר למודיעין במחנה גלילות (בה"ד 15).
במהלך 2020 שונה שם לבית הספר להגנת הגבולות. ובשנת 2021 שונה תג בית הספר ע״י רס״ל ניר פלגי, לתג בצבעי אפור-בז', הכולל את סמלי הרב ממדיות של תג זרוע היבשה, יחד עם חרב, ספר ורקע המשקף את השפה העיצובית של סמל חיל הגנת הגבולות.
בית הספר כיום
בית הספר מהווה מוקד ידע בתחומי האיסוף הקרבי ומתקיימים בו קורסים מקצועיים שונים.
ענף תצ"מ - תצפיות ומקצועות
מטרתו להכשיר את כלל מערך התצפיות וכן את מדריכות הגנת הגבולות
בא"ח הגנת הגבולות
בא"ח (בסיס אימון חילי) הגנת הגבולות ממוקם בתוך מחנה מגן סיירים.
מחולק למגמת חי"ר גבולות שאחראית על הכשרות ללוחמי חי"ר גבולות (טירונות בלבד) ומגמת איסוף קרבי שאחראית על הכשרות ללוחמי האיסוף (טירונות ואימון מתקדם).
בראש כל מגמה עומד קצין בדרגת רס״ן הנקרא ממ״ג (מפקד מגמה) הכפוף למג״ד הבא״ח.
מגמת איסוף קרבי
במגמה זאת מוכשרים מאז 2009 לוחמי ולוחמות האיסוף הקרבי במגמת סייר 07, בשתי פלוגות טירונות ושתי פלוגות אימון מתקדם.
מגמת חי"ר גבולות
הטירונים של חי"ר גבולות מחלוקים לפלוגות בהתאם לגדוד אליו הם מיועדים, עוברים הכשרה הנמשכת 16 שבועות בסופה הם מוכשרים כלוחם חי"ר גבולות 06, ואחריה ממשיכים הלוחמים והלוחמות לחודשיים של אימון מתקדם שבסופם הם מסיימים את המסלול.
מאז הקמת הבא"ח, הכיתות המוכשרות בו הן מגדריות, כלומר, בכל מחלקה ישנה כיתת בנים אחת ושתי כיתות בנות, זאת על מנת לייעל את ההכשרה.
הבסיס נבנה יחד עם הקמת המערך והותאם הן למשימות הייעודיות של הגדודים: התמקדות בשטח פתוח, תרגול מארבים ובימוי אויב מותאם לגבולות, ובט"ש, והן להכשרת לוחמות: הרחבת המענה הרפואי והנפשי והתאמת סרגל המאמצים. הבסיס הוקם בין השאר בעקבות מצוקת החיילות אשר הוכשרו בבסיסים של חטיבות חי"ר רגילות, אשר אינם מותאמים לוגיסטית להכשרת נשים, ויצרו פגיעה במוטיבציה של הבנות להמשיך בשירות קרבי.
גדוד הפיקוד
מטרתו להכשיר את כל קורסי מכ"ים והשלמות לקצונה של הלוחמים (איסוף קרבי וחי"ר גבולות)
קורה (יפן)
קוּרֵה (ביפנית: 呉市) היא עיר הנמצאת במחוז הירושימה, יפן.
העיר הוקמה ב-1 באוקטובר 1902. עד לסוף מלחמת העולם השנייה העיר הייתה מרכז צבאי ושימשה כמעגן לאוניות המערכה הגדולות ביותר בעולם, אוניות המערכה מסדרת יאמטו.
Windows 2000
Windows 2000 היא מערכת הפעלה מתוצרת חברת מיקרוסופט. המערכת יצאה לאור ב-17 בפברואר 2000 והיא היורשת של מערכת ההפעלה Windows NT 4.0. במהלך פיתוחה, Windows 2000 הייתה ידועה תחת השם Windows NT 5.0.
Windows 2000 יצאה לאור ב-4 מהדורות שונות: Professional, Server, Advanced Server ו-Datacenter Server.