cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גמר ה-NBA
1999–2010: דומיננטיות של הלייקרס והספרס
הספרס היו אחראים לזכייה בארבע אליפויות במהלך תקופה זו, ב-1999, 2003, 2005 ו-2007. בפלייאוף ה-NBA של 1999, הספרס סיימו במאזן 15–2, כולל סוויפים על הבלייזרס והלייקרס. עם קבוצה הגנתית בראשות דייוויד רובינסון וטים דאנקן, 84.7 הנקודות שספגה סן אנטוניו למשחק היה ממוצע נקודות החובה הנמוך ביותר שהותרו לאחר העונה ב-30 השנים האחרונות. בגמר באותה שנה, הספרס התמודדו מול הניו יורק ניקס, הקבוצה המדורגת שמינית הראשונה שהגיעה לגמר בתולדות ה-NBA, והחזיקו אותם על ממוצע של 79.8 נקודות למשחק. במהלך גמר ה-NBA 2003, הספרס ניצחו את ניו ג'רזי נטס ב-6 משחקים, סדרת הגמר הראשונה שהפגישה בין שתי קבוצות ABA לשעבר. במשחק 6, לדאנקן חסרו שתי חסימות לרשום את הקוואדרופל-דאבל הראשון בהיסטוריה של גמר ה-NBA, כשסיים עם 21 נקודות, 20 ריבאונדים, 10 אסיסטים ו-8 חסימות. הספרס המשיכו לניצחון 4–3 על הדטרויט פיסטונס בגמר 2005, ושתי עונות לאחר מכן הביסו את קליבלנד קאבלירס בראשות לברון ג'יימס 4–0 בגמר 2007. דאנקן זכה בפרס ה-MVP של הגמר ב-1999, 2003 ו-2005. בשנת 2007, טוני פארקר נבחר ל-MVP, והפך לשחקן האירופי הראשון שזכה בפרס.
מ-2000 עד 2002 הלייקרס, בראשות שאקיל אוניל וקובי בראיינט, זכו בשלוש אליפויות NBA רצופות. אוניל זכה ב-MVP של הגמר בכל שלוש הפעמים. האליפות הראשונה שלהם הגיעה על חשבון אינדיאנה פייסרס, אותה ניצחו הלייקרס ב-6 משחקים. במהלך הפלייאוף של 2001, הלייקרס ניצחו 4–0 את 3 הסדרות הראשונות שלהם וניצחו את הגמר ב-5 משחקים, וסיימו עם מאזן פלייאוף חסר תקדים של 15–1, המאזן הטוב ביותר בהיסטוריה של ה-NBA באותה תקופה. היריבה שלהם בגמר באותה שנה הייתה פילדלפיה 76', בראשות אלן אייברסון. בגמר 2002, הלייקרס הביסו את הניו ג'רזי נטס 4–0, והובילו כמעט כל הזמן בכל משחק; רק לזמן קצר לאחר תחילת משחק 4, הנטס השיגו יתרון משמעותי, וגם אותו איבדו. אחרי עונת 2003 חתמו הכוכבים גארי פייטון וקארל מלון בלייקרס. יחד עם בראיינט ואוניל, הם הקימו את מה שרבים ציפו להיות אחת הקבוצות הטובות בתולדות ה-NBA, והיו הפייבוריטיות לזכייה באליפות ב-2004. עם זאת, דטרויט פיסטונס, בהדרכת המאמן לארי בראון, ניצחו את הלייקרס ב-5 משחקים. צ'ונסי בילאפס נבחר ל-MVP של הגמר. כעת, כאחת ממוקדי הכוח של המזרח, הפיסטונס חזרו לגמר ה-NBA בשנה שלאחר מכן, לפני שהפסידו לספרס בשבעה משחקים.
גמר 2006 היה הגמר היחיד בתקופה זו שלא השתתפו בו הספרס או הלייקרס, ובמקום זאת התמודדו בו זו מול זו מיאמי היט ודאלאס מאבריקס. זה היה גמר ה-NBA הראשון מאז 1971 שבו אלופות המערב והמזרח הגיעו שתיהן לגמר בפעם הראשונה בתולדותיהן. המאבריקס ניצחו בשני המשחקים הראשונים בבית, אבל נקודת המפנה של הסדרה הייתה במשחק 3, כאשר ההיט התגברו על פיגור של 13 נקודות פחות מ-6 דקות לסיום המשחק וניצחו 98–96. את הקאמבק הובילו 12 נקודות של דוויין וייד בשש הדקות האחרונות וקליעת קלאץ' מרחוק על ידי גארי פייטון, שהופיע בגמר ה-NBA השלישי שלו. מיאמי ניצחה בכל שלושת משחקי הבית שלה, שניים מהם בעקבות קאמבקים ברבע הרביעי בראשות וייד, ועזרו להיט לזכות באליפות ראשונה במשחק השישי. וייד זכה בפרס ה-MVP של הגמר.
הלייקרס חזרו לגמר ב-2008, מול בוסטון סלטיקס. זו הייתה הפעם ה-11 ששתי היריבות נפגשו בגמר, והפעם האחרונה מאז המפגש האחרון ב-1987. הסלטיקס, שניצחו את הלייקרס 4–2, הובלו על ידי "שלושת הגדולים" שלהם שכללו את ריי אלן, קווין גארנט ופול פירס, שגם נבחר ל-MVP של הגמר.
הלייקרס התאוששו מההפסד שלהם ב-2008 וחזרו לגמר בשנה שלאחר, שם התמודדו מול אורלנדו מג'יק, בראשות שחקן ההגנה של העונה דווייט הווארד. הלייקרס ניצחו את אורלנדו בחמישה משחקים, כאשר בראיינט זכה בפרס ה-MVP של הגמר. הלייקרס פגשו את הסלטיקס פעם נוספת ב-2010, והיו בפיגור 3–2 לפני שניצחו את השניים האחרונים בבית, מה שהיה הפעם הראשונה בתולדות הסלטיקס במשחק 7 בגמר ה-NBA. בראיינט נבחר ל-MVP של הגמר, כשהניצחונות ב-2009 ו-2010 היו תוארי ה-NBA העשירי והאחד עשר של פיל ג'קסון. עם הניצחונות האלו באליפות, ג'קסון עבר את השיא של רד אאורבך של מרבית תוארי ה-NBA בכל הזמנים. הוא גם עבר את השיא המשותף של אאורבך ומאמן ה-NHL סקוטי באומן של הכי הרבה אליפויות בארבע הליגות המקצועניות בצפון אמריקה.
2011–2014: שליטת ההיט
אחרי עונת 2010, מיאמי היט החתימה מחדש את קפטן הקבוצה דוויין וייד וצירפה את השחקנים החופשיים לברון ג'יימס וכריס בוש כדי ליצור את שלושת הגדולים שלהם. ההיט נחשבו אז על ידי רבים לפייבוריטים לזכייה במספר אליפויות. הם הופיעו בארבעת הגמרים הבאים, וזכו בשניים ב-2012 וב-2013.
ההיט זכו שוב באליפות ב-2013, הפעם על חשבון סן אנטוניו ספרס, כשהגמר היה הראשון מאז 1987 הכולל ארבעה MVP לשעבר של הגמר, עם טים דאנקן (1999, 2003, 2005) וטוני פארקר (2007) בספרס, ו-וייד (2006) וג'יימס (2012) עבור ההיט. הספרס עלו ליתרון 3–2 בסדרה, אבל ההיט חזרו עם ניצחון במשחק 6, עם שלשה של ריי אלן בשניות הסיום של הזמן הרגיל כדי לשלוח את המשחק להארכה. המשחק נחשב לאחד ממשחקי הפלייאוף הגדולים בתולדות ה-NBA. ההיט ניצחו במשחק 7, 95–88, וזכו בתואר. לברון נבחר ל-MVP של הגמר שנה שנייה ברציפות.
בחיפוש אחר אליפות שלישית ברציפות, ההיט הגיע לגמר 2014 מול הספרס בשחזור גמר 2013. ללא ג'יימס במשחק 1 (התכווצויות ברגליים), הספרס סיימו את המשחק בריצת 31–9 וניצחו 110–95. ההיט חזרו במשחק 2, אבל זה היה הניצחון היחיד שלהם בסדרה, שכן הספרס ניצחו במשחקים 3 ו-4 במיאמי ובמשחק 5 בבית כדי לזכות באליפות, הראשון שלהם מאז 2007 והתואר החמישי והאחרון של דאנקן. קריירה. קוואי לנארד נבחר ל-MVP של הגמר, והפך ל-MVP השלישי הצעיר ביותר אחרי דאנקן ומג'יק ג'ונסון.
2015–2019: שושלת הווריורס
גולדן סטייט ווריורס הגיעו לגמר ה-NBA בחמש עונות רצופות מ-2015 עד 2019, וניצחו ב-2015, 2017 ו-2018. כל שלושת הניצחונות וההפסד ב-2016 היו נגד קליבלנד קאבלירס, והשתיים הפכו לשתי הקבוצות הראשונות שנפגשו בארבעה גמרים רצופים. בעבר לא הופיעו שתי קבוצות ביותר משני גמרים רצופים. ב-2014, לברון ג'יימס חזר לקליבלנד קאבלירס שם חבר לקיירי אירווינג. הקאבס גם הביאו בטרייד את קווין לאב כדי להקים את "שלושת הגדולים" החדשים בקליבלנד. בפלייאוף 2015, אלופת המערב הייתה גולדן סטייט ווריורס, הידועה בהתקפת הסמול בול וקליעת השלשות הלא שגרתית שלהם, בראשות ה-MVP של עונת סטפן קרי. הקאבס זכו באליפות המזרח, אך איבדו את לאב ואת אירווינג לפציעות במהלך הפלייאוף. ג'יימס הוביל את הקאבס ליתרון 2–1 בגמר 2015, אך הווריורס ניצחו בשלושת המשחקים הבאים לאחר שהמאמן סטיב קר הכניס את אנדרה איגודלה להרכב הפותח כדי לשמור על ג'יימס. הווריורס זכו בתואר, כאשר איגודלה הפך לשחקן הראשון שזוכה בפרס ה-MVP של הגמר מבלי לפתוח בחמישייה באף משחק עונה סדירה באותה עונה.
במהלך עונת שברו הווריורס את שיא הניצחונות בעונה הסדירה עם מאזן של 73–9 וקארי זכה בפרס ה-MVP השני ברציפות שלו, כמו גם הפך ל-MVP הראשון בהיסטוריה שנבחר פה אחד וניפץ את השיא שלו עבור שלשות בעונה אחת. הווריורס והקאבלירס נפגשו שוב בגמר ה-NBA של 2016, שם הווריורס פתחו ביתרון 1–3 בסדרה, אבל ג'יימס ואירווינג הובילו את הקאבס לשני ניצחונות רצופים כדי לכפות משחק שביעי ומכריע. ברגע מפתח, כשנותרו שתי דקות למשחק 7, לברון ג'יימס ביצע חסימת מרדף (באנגלית: chase-down block, נודעה גם בכינוי "החסימה – The block") בלתי נשכח על איגודלה כדי לשמור על שוויון המשחק, בעוד אירווינג קלע שלשה דקה לאחר מכן והעלה את הקאבלירס ליתרון. קליבלנד החזיקה מעמד כדי לזכות בתואר ולסיים את בצורת האליפויות של העיר, כשג'יימס זוכה בתואר ה-MVP של הגמר השלישי.
בסוף עונת 2016 רכשו הווריורס את קווין דוראנט, שהיה שחקן חופשי. לאחר שסיימו במאזן 67–15 (הקבוצה הראשונה שניצחה 67+ משחקים בשלוש עונות רצופות), הם חזרו לגמר עם מאזן 12–0 בפלייאוף המערב, הקבוצה הראשונה שעשתה זאת מאז 2001. הקאבלירס ירדו למקום השני כשהם נכנסו לפלייאוף, אבל הם הפסידו רק משחק אחד בדרך לגמר 2017, וקבעו מפגש שלישי ברציפות עם הווריורס. הווריורס פתחו חזק עם יתרון 3–0 על הקאבס ובסופו של דבר ניצחו את הסדרה בחמישה משחקים כשדוראנט נבחר ל-MVP של הגמר. הווריורס קבעו שיא פלייאוף של 15 ניצחונות רצופים ומאזן סופי של 16–1, כמו גם הפרש ממוצע של 13.5 נקודות בגמר. הקאבלירס העבירו בטרייד את קיירי אירווינג אחרי עונת 2017 והמשיכו לשנות את הסגל שלהם לאורך העונה, בעוד הווריורס נותרו ללא שינוי. גם קליבלנד וגם גולדן סטייט לא סיימו במקום הראשון בעונת, ושתי הקבוצות ירדו לפיגור של 3–2 בגמר האזורי, אך שתיהן חזרו לנצח בסדרה והבטיחו מפגש גמר רביעי ברציפות ב-2018. הווריורס ניצחו את הקאבלירס בסוויפ 4–0, ודוראנט שוב נבחר ל-MVP של הגמר.
2020–הווה
למגפת הקורונה הייתה השפעה משמעותית על שתי העונות הבאות. עונת הופסקה במרץ 2020, והתחדשה בלוח זמנים מקוצר ביולי 2020 בתוך בועת ה-NBA באורלנדו, פלורידה, ללא קהל. לוס אנג'לס לייקרס ומיאמי היט נפגשו בגמר ה-NBA של 2020, הפעם הראשונה בתולדות ה-NBA ששתי קבוצות שהחמיצו את הפלייאוף בשנה שלפני כן נפגשו בגמר, והפעם הראשונה שבה גמר ה-NBA שוחק באתר נייטרלי ללא אוהדים. הלייקרס ניצחו בסדרה 4–2, וזכו בתואר ה-17 שלהם להשוות את השיא של בוסטון סלטיקס. לברון ג'יימס נבחר ל-MVP של הגמר בפעם הרביעית בקריירה שלו, והפך לשחקן הראשון שזוכה בפרס עם שלושה מועדונים שונים.
גם עונת התקצרה בגלל המגפה. גמר 2021 התקיים בין פיניקס סאנס, בראשות הרכז הוותיק כריס פול, לבין מילווקי באקס, בראשות ה-MVP של העונה הסדירה פעמיים, יאניס אדטוקומבו. זה היה הגמר הראשון מאז 1971 שלא כלל שחקנים שזכו קודם לכן באליפות. הסאנס עלו ליתרון מוקדם של 2–0 בסדרה, אבל הבאקס ניצחו בארבעת המשחקים הבאים כדי לנצח את הסדרה בשישה משחקים, כאשר אדטוקומבו זוכה בתואר MVP של הגמר לאחר שבמשחק השישי והאחרון קלע 51 נקודות.
בעונת העפילו לגמר מיאמי היט, שדורגה שמינית במזרח והפכה לשנייה שמעפילה לגמר ממקום זה מאז ניו יורק ניקס ב-, ודנוור נאגטס, שהעפילה לראשונה בתולדותיה למעמד. דנוור ניצחה את המשחק הראשון בביתה 104–93 והפסידה את השני 108–111. עם זאת, את שני המשחקים במיאמי ניצחו הנאגטס והיו במרחק ניצחון אחד מאליפות. ב-12 ביוני 2023 ניצחו הנאגטס 94–89 בביתם וזכו באליפות NBA ראשונה בתולדותיהם. ניקולה יוקיץ' זכה בפרס ה-MVP של הגמר לראשונה בקריירה. גם מיאמי וגם הניקס של 1999 הפסידו בגמר 1–4 לקבוצה מהמערב.
חסות
כחלק משותפות רב שנתית שהחלה ב-2018, שירות הטלוויזיה באינטרנט YouTube TV הפך לנותן החסות של גמר ה-NBA.
הופעות בגמר
הסטטיסטיקה שלהלן מתייחסת לניצחונות והפסדים בסדרות, לא למשחקים בודדים שניצחו והפסידו.
IIACF
IIACF - International Israel Allies Caucus Foundation ("הקרן הבינלאומית לשדולות חברי פרלמנט אוהדי ישראל") הוא ארגון גג של שדולות פרו-ישראלית הפועלת בבתי הקונגרס האמריקניים, הפרלמנט האירופי ובפרלמנטים אחרים ברחבי העולם. משרדי הארגון ממוקמים בוושינגטון, בריסל וירושלים. מקים הארגון ונשיאו היה השר וחבר הכנסת לשעבר, הרב בני אלון.
היסטוריה ומטרות
בשנת 2004 הקימה קבוצה חברי כנסת ממפלגות שונות את Knesset Christian Allies Caucus (השדולה לקידום היחסים עם הקהילות הנוצריות), שפעלה על מנת לקדם את הקשרים בין חברי פרלמנט נוצרים אוהבי ישראל ברחבי העולם לבין החברים בשדולה, והיוותה את הבסיס לקרן. בשנת 2006 חברו יחד חברי קונגרס משתי המפלגות האמריקאיות (עומדים בראשה שני יושבי-ראש-עמית מהמפלגה הרפובליקנית ושני יושבי-ראש-עמית מהמפלגה הדמוקרטית) להקמת (Congressional Israel Allies Caucus (CIAC הפועלת בחסות הקרן. מאז הוקמו כ-20 שדולות נוספות ברחבי העולם: בקנדה, אורוגוואי, ברזיל, דרום אפריקה, פינלנד, אנגליה, יפן, הפיליפינים, קוריאה הדרומית, מלאווי ועוד.
מטרות הקרן הן לרתום את הפרלמנטים השונים והממשלות ברחבי העולם לתמיכה בישראל, לתאם ביניהם את הסיוע לישראל וביצוע של יוזמות משותפות ואחידות בעזרת קידום ושיתוף תקשורת ומידע בין חברי פרלמנט ומחוקקים.
סדריק ריצ'מונד
ביוגרפיה
ריצ'מונד נולד בניו אורלינס, שם גדל ולמד בבית ספר ציבורי. אביו נפטר שהיה בן שבע בלבד ואמו הייתה מורה בבית ספר ציבורי ובעלת עסק קטן. ריצ'מונד למד בתיכון בנג'מין פרנקלין ולאחר מכן החל את לימודיו האקדמיים לתואר הראשון בממכלת מורהאוס, את התואר השני עשה בבית למשפטים של אוניברסיטת טוליין.
מ-2000 עד 2011 היה ריצ'מונד נציג ניו אורלינס בבית הנבחרים של מדינת לואיזיאנה.
במהלך קמפיין הבחירות שערך ריצ'מונד שבחירות אמצע הקדנציה (בחירות 2010) השתתף הנשיא הדמוקרטי, ברק אובמה באחד מתשדירי הבחירות ששודרו באותה העת בטלוויזיה, זה היה התשדיר בחירות הראשון שהשתתף אובמה שלא היה תשדיר בחירות של עצמו ובנובמבר 2010 נבחר ריצ'מונד לראשונה לבית הנבחרים האמריקאי, הוא נבחר מטעם מחוז הקונגרס ה-2 של מדינת לואיזיאנה, הוא נכנס לתפקידו בינואר 2011 ונבחר מחדש בכל מערכת בחירות שנערכה עד הבחירות האחרונות, הבחירות שנערכו ב-2020 בהם זכה גם כן.
ריצ'מונד היה אחד מקבוצת דמוקרטים שהחליטה לאשר את ההצבעה על קידומו של קו צינור קיסטון, הצבעה זו והעובדה שהוא נמצא במקום ה-5 בקרב הדמוקרטים בבית הנבחרים שמקבלים תרומות מאנשים העובדים בענפים הצורכים דלק מאובנים הביאה לגל ביקורות של סביבתנים כלפיו.
ב-2019 הוא מונה לתפקיד מפתח בקמפיין הבחירות שערך סגן הנשיא לשעבר, ג'ו ביידן לקראת ריצתו לבחירות לנשיאות שנערכו ב-2020, ב-5 בספטמבר 2020 הוא מונה ליו"ר שותף בצוות המעבר של ביידן וחברתו למירוץ, קמלה האריס.
ב-17 בנובמבר 2020 הודיע ריצ'מונד כי הוא החליט לעזוב את הקונגרס בינואר 2021 וזאת על מנת שיוכל לשמש כיועצו הבכיר לנשיא ביידן שנבחר מספר ימים קודם לכן, בנוסף לכך ביידן הכריז כי ריצ'מונד צפוי גם להיות במקביל מנהל משרד הקשר הציבורי בממשלו העתידי.
ריצ'מונד התפטר מהבית הלבן ב-18 במאי 2022,  לצורך עבודה בוועדה הדמוקרטית הלאומית.
אגרצ'הי
אגרצ'הי (בהונגרית: Egercsehi) הוא כפר גדול במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם באגרצ'הי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,568 תושבים ובשנת 2021 רק 1,281 תושבים.
יהודי אגרצ'הי
יהודים חיו באגרצ'הי במאה ה-18 ובמאה ה-19 עד שנת 1944 אז נרצחו רוב יושבי הכפר בשואת יהודי הונגריה. באזור הכפר רוכזו יהודים רבים מהסביבה ביניהם יהודי קאל ופטרוואשארה.
איסומאילה לינגאנה
איסומאילה לינגאנה (בצרפתית: Issoumaila Lingane; נולד ב-13 בספטמבר 1990) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בעמדת הקשר.
קריירה
לינגאנה נולד בחוף השנהב, אך בגיל צעיר עזב עם משפחתו לבורקינה פאסו. בשנת הגיע למחלקת הנוער של מימוסאס, אחד המועדונים הגדולים בחוף השנהב, ושיחק גם בנבחרת הנערים של בורקינה פאסו. לאחר שסיים את גיל הנוער הושאל לקבוצת רייל קלאב דו קדיוגו מבורקינה פאסו, במדיה שיחק שנה. בשנת 2009 חזר לחוף השנהב והצטרף לקבוצת סאבה ספורטס.
בקיץ 2013 הגיע לינגאנה לישראל וחתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית. ב-17 בדצמבר 2013 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול בית"ר תל אביב רמלה, ובסך הכל כבש בעונתו הראשונה שני שערים ב-24 הופעות בליגה. בעונת 2014/2015 ערך 29 הופעות וכבש עשרה שערי ליגה.
ב-4 ביוני 2015 חתם לינגאנה לשנתיים בהפועל תל אביב מליגת העל. ב-16 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, במשחק מול מכבי פתח תקווה שנערך באצטדיון בלומפילד במסגרת גביע הטוטו. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-24 באוגוסט 2015, במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2015/2016. בסך הכל ערך לינגאנה 17 הופעות בכל המסגרות במדי הפועל תל אביב, וב-3 בפברואר 2016 הושאל למכבי נתניה אשר בתום העונה ירדה לליגה הלאומית.
לקראת עונת 2016/2017 חתם לינגאנה בהפועל אשקלון, העולה חדשה לליגת העל. במחזור הראשון של העונה כבש שלושער והוביל את הקבוצה לניצחון 3–2 על הפועל חיפה. בסיבוב השני כבש צמד בניצחון 4–1 על הפועל חיפה, ובסך הכל כבש שישה שערים בעונה זו, וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל.
ביולי חתם באדנה דמירספור מליגת המשנה בטורקיה. לינגאנה ערך 16 הופעות ליגה במדי הקבוצה, וב-10 באפריל 2018 שוחרר מהמועדון.
ב-17 בדצמבר 2018 חתם במ.ס. אשדוד.
ג'ינצ'נג
גִ'ינְצֶ'נְג (בסינית: 金城鎮) היא בירת מחוז ג'ינמן ופרובינציית פוג'יין בטאיוואן. ג'ינצ'נג נמצאת בדרום-מערב האי ג'ינמן, הנמצא במצר טאיוואן מול חופי הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 גרו בג'ינצ'נג 19,686 תושבים.
היסטוריה
ג'ינצ'נג הייתה הבירה של פרובינציית פוג'יין מהקמתה ב-1949 עד 1956, כשהיא הועברה לשִׂינְדְייֵן (新店) באי טאיוואן. ב-1996 ג'ינצ'נג חזרה להיות הבירה של הפרובינציה.
וייטרינה
וייטרינה (בבלארוסית: Ветрына; ברוסית: Ветрино, וטרינו; בפולנית: Wietryno, וייטרינו) היא עיירה במחוז משנה פולאצק, מחוז ויטבסק, על כביש פולאצק-וילנה, 23 ק"מ מפולאצק, בבלארוס.
היסטוריה
לאחר חלוקת פולין השנייה בסוף המאה ה-18 הפכה העיירה לחלק מהאימפריה הרוסית. בינואר 1919 היא הפכה לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. לאחר שבועיים סיפחה הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית את העיירה אליה. ב-1924 שבה וייטרינה לשליטת בלארוס הסובייטית. ביולי 1941 כבשה גרמניה הנאצית את העיירה והרסה חלק גדול ממנה. באותה עת היו בעיירה כ-1,300 תושבים, בהם פחות ממאה יהודים.
דמוגרפיה
בשנת 1999 היו בווייטרינה מעל 3,000 תושבים. מספר תושבי העיירה יורד בהדרגה ובעקביות. ב-2006 היו בה 2,700 תושבים, ב-2008 היו בה 2,600 תושבים, ב-2009 היו בה 2,500 תושבים, ב-2016 היו בה 2,220 תושבים, וב-2017 היו בה 2,134 תושבים.
כלכלה, תרבות וחינוך
בווייטרינה פועל מפעל תכשיטים, מפעל עצים וכן מפעל תשתיות. בעיירה קיים בית ספר המעניק הכשרה מקצועית בתחומי המיכון החקלאי, וכן בית ספר תיכון, בית ספר לאמנות וספריה. בעיירה קיימים טירה עתיקה, שתי כנסיות, תל קבורה עתיק, קבר המוני של חיילים סובייטיים ממלחמת העולם השנייה וביצורים צבאיים. שתי כנסיות נוספות התקיימו בעבר בעיירה. אחת מהן התקיימה מתחילת המאה ה-18 והאחרת מתחילת המאה ה-19. הן נהרסו בתחילת המאה ה-20.
יהודים
ערב מלחמת העולם השנייה היו בעיירה כ-60 יהודים. בעקבות יישום הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בתחילת המלחמה העיירה, שהייתה לפני כן מעבר גבול על הרפובליקה הפולנית השנייה, קלטה עשרות פליטים יהודים משטחים שנכבשו על ידי ברית המועצות.
ביולי 1941 כבשו הגרמנים את העיירה, ובסוף 1941 ריכזו הגרמנים את יהודי העיירה בגטו קטן שגודר בתיל. הגטו חוסל בינואר 1942, ותושביו נרצחו בירי ליד הכפר קוסארי (Kosari).
פזאי הבקר
פזאי הבקר (שם מדעי: Molothrus) הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת הפזאיים החיים ביבשת אמריקה.
עופות אלה מגיעים לאורך 185–200 ס"מ והם בעלי אפור עד כחול כהה ושחור, ולכמה מינים עורף אדמוני. הם בעלי מקור לבן עד אפור קצר ודמוי חרוט. ציפורים אלה חיות בין העצים והשיחים וניזונות מחרקים. לעיתים הם מנהלים סימביוזה עם מיני בקר, כשהם "רועים" על גבם של פרות או ביזונים שעל גופם יש הרבה חרקים, ומכאן קיבלו את שמם. העופות מנקים את הפרות בתמורה לתזונתם.
האימפריה הטיבטית
האימפריה הטיבטית (בטיבטית: བོད་ཆེན་པོ, תרגום מילולי: בוד צ'ן-פו, משמעות: טיבט הגדולה) הייתה מעצמה שהתקיימה מהמאות ה-7 עד ה-9 לספירה כאשר טיבט אוחדה כאימפריה גדולה וחזקה, ושלטה באזור גדול במידה ניכרת מהרמה הטיבטית, ונמתחה לחלקים ממזרח אסיה, מרכז אסיה ודרום אסיה.
ההיסטוריה הטיבטית המסורתית תיארה את עלילותיהם של רשימה ארוכה של שליטים. הוכחות לכתבים חיצוניים מאמתים זמינים מהמאה ה-7 בספרי ההיסטוריה העתיקים של סין. מהמאה ה-7 עד המאה ה-9 שלטה על טיבט סדרה של קיסרים. מתקופת הקיסר סונגסן גמפו כוחה של האימפריה עלה בהדרגה על פני שטח מגוון. בתקופת שלטונו של הקיסר רלפקן, בשנותיה הראשונות של המאה ה-9, היא שלטה בשטחים המשתרעים מאגן טארים עד ההימלאיה ובנגל, ומהפאמירים ועד מה שהם כיום המחוזות הסיניים גאנסו ויונאן.
השטח המגוון של האימפריה והקושי בתעבורה, יחד עם הרעיונות החדשים שהגיעו לאימפריה כתוצאה מהתרחבותה, עזרו ליצור מתחים וגושי כוח שלעיתים קרובות היו בתחרות עם השלטון במרכז האימפריה. כך, למשל, חסידי דת בון ותומכיהם של משפחות האצולה הקדומות הגיעו בהדרגה למציאת עצמם בתחרות עם הבודהיזם שהוצג לאחרונה. האימפריה קרסה למלחמת אזרחים בשנות ה-80 של המאה ה-9.
עליית האימפריה
לאחר מות מלך הרמה הטיבטית ה-32, סונגסן נמרי, בנו סונגסן גמפו ירש את הכוח ושינה את שם הממלכה לאחר מסע כיבושים מוצלח לבוד (טיבט). כיבושיו של סונגסן הופכים אותו לקיסר מאוחר יותר בשנת 627 כאשר נלחם ומנצח ביחד עם השבטים הטורקים את שושלת טאנג והאימפריה האויגרית. הניצחון מכפיל את שטחה של האימפריה הטיבטית, חוצה את שטחי טאנג בשניים ומספח באופן מוחלט את האימפריה האויגורית.
בהמשך תקף סונגסן להתפתחות צפונית שם בפיקודו הצבא הטיבטי הביס את השבטים המונגולים ורוב מונגוליה נכבשה לידי טיבט.
החלשות
שלטונה של הקיסר האחרון לנגרמה, הוטרד על ידי בעיות חיצוניות. מדינת אויגור החסות הכבושה מצפון קרסה בלחץ הקירגיז בשנת 840, ואויגורים רבים ברחו למרכז טיבט. לנגרמה פחד מהתעצמות הדת הבודהיסטית והטיל על נתיניו הבודהיסטים רדיפות, הוא עצמו נרצח, ככל הנראה על ידי נזיר בודהיסטי, בשנת 842.
מלחמת אזרחים שקמה על ממשיכיו של לנגרמה הובילה לקריסת האימפריה הטיבטית. התקופה שלאחר מכן, המכונה באופן מסורתי "עידן השבר", נשלטה על ידי מרידות נגד שרידי טיבט הקיסריים ועלייתם של מצביאים אזוריים.
חברה
הטיבטים הקדומים (לפני הבון והבודהיזם) סגדו לאל המלחמה המכונה "יואנדי" (תעתיק סיני) על פי תעתיק סיני מתוך ספר טאנג הישן. ספר טאנג הישן קובע:
דת
בון, גם הוא מאוית (Bön) (טיבטית: བོན་), היא דת טיבטית, שמזהה את עצמה באופן מובחן כשונה מהבודהיזם הטיבטי, אם כי היא חולקת את אותן תורות וטרמינולוגיות כוללות. אף על פי שזרם הבון-טרמה מכיל מיתוסים של בון שהיו קיימים לפני כניסת הבודהיזם בטיבט השניים התפתחו די והותר בו בזמן, עם תקומת האימפריה הטיבטית הייתה הבון בראש הכוח בעיקר מפני שהייתה הדת המרכזית של האליטה המלכותית ורק עם הזמן עלתה הדת הבודהיסטית שהתערבבה עם הבון ליצירת הבודהיזם הטיבטי שמוכר עד היום בטיבט.
התאמת טכנולוגיה למשימה
המודל מתרכז בפרט הבודד ומשקף את תפיסתו של המשתמש. במחקרים אמפיריים שהשתמשו במודל נמצא כי טכנולוגיית מידע שקיבלה ציון גבוה במדד, הביאה לרמת ביצועים, יעילות ונצילות גבוהה בעת הטמעת הטכנולוגיה .
מסגרת התאוריה
התאוריה היא חלק מ"מודל שרשרת הטכנולוגיה לביצועים" (TPC - Technology-to-Performance Chain). הנחת המודל היא כי ביצועי מערכת מושפעים ממידת הנצילות ומהתאמת הטכנולוגיה למשתמש (ראו מודל 1).
מודל מדד הנצילות (Utilization Focus) מבוסס על תאוריות ממדעי ההתנהגות ופסיכולוגיה, המראות כי מאפייני הטכנולוגיה משפיעים ישירות על האמונות והגישות לטכנולוגיה המעידות על הנצילות או השימושיות במערכת, ואלו משפיעות על ביצועי השימוש במערכת (ראו מודל 2). גודהו ותומפסון טוענים כי מודל זה הוא מוגבל, ממספר סיבות: שימוש במערכת מידע הוא לרוב חובה ולא מרצון; שימוש רב במערכת עלול להוביל לביצועים פחות טובים; ושימוש במערכת לא יעילה לא תשפר את ביצועי המשתמש. משום כך, מסקנתם היא כי יש להרחיב את המודל ולבדוק את התאמת המערכת למשימה.
לעומת זאת, מודל התאמת הטכנולוגיה למשימה טוען כי רק למדד זה יש השפעה על ביצועי המערכת (ראו מודל 3). גודהו ותומפסון טוענים כי כדי לבחון את ביצועי המערכת חייב להיות שימוש כלשהו במערכת, ועל כן אין להתעלם ממדד הנצילות כמנבא לשיפור ביצועי המערכת.
ניסוח התאוריה
כדי להבין את המודל יש להגדיר את המשתנים במערכות מידע:
ניתן לנסח כל השערה המצויה בקשרים השונים במודל 1:
פיתוח התאוריה
במחקרם של גודהו ותומפסון נערך שאלון שכלל 48 שאלות, ששויכו ל-21 ממדים שונים, לגבי תחושת המשתמש לגבי הטכנולוגיה. השאלון נשלח ל-600 איש משני ארגונים שונים. לאחר קבלת התשובות, נופו שאלות מחמישה ממדים שלא עמדו בתוקף סטטיסטי (התשובות לא השפיעו באופן מספיק חזק ועל כן הוצאו מהמודל). נותרו 34 שאלות מ-16 ממדים ואלו מוזגו ל-8 ממדים בעזרת תהליך סטטיסטי של ניתוח גורמים ו-Promax Rotation. בשאלון הסופי, כל אחד משמונת הממדים מיוצג על ידי 1-3 שאלות.
שמונת הממדים הם:
ממדים אלו נועדו להעריך התאמת טכנולוגיה למשימה מסוימת. בעזרת המודל שפותח, ניתן לבדוק כל טכנולוגיה המיועדת לשימוש על ידי יחידים בארגון, ולשאול את העובדים המשתמשים במערכת את השאלות המשקפות כל אחד מן הממדים הנ"ל, ובעזרת התוצאות להסיק האם הטכנולוגיה מתאימה למשימה של המשתמש.
בעזרת השאלונים וסטטיסטיקות נמצאו הממצאים הבאים:
שימושים
ישנם מחקרים רבים שעלו בעקבות התאוריה. חלקם משתמשים בה כפי שהיא. שימושים אלו נועדו לבחון ביצועי משימות בטכנולוגיות כגון מסחר אלקטרוני, Electronic Medical Center, Mobile information systems ועוד.
בנוסף ישנם מחקרים אשר מרחיבים את המודל או משנים אותו. שינויים אלו נובעים מביקורת שישנה כלפי המודל, בטענה שהוא מוגבל. למשל, זיגורס ובקלנד (1998) הרחיבו את המודל בכך שבנו אותו באופן שיבדוק התאמה של מערכת מידע התומכת בעבודות צוות (GSS - Group Support Systems). מחקר נוסף הרחיב את המודל בסביבה של מערכות מידע לקבלת החלטות בצוות; מחקר זה מוסיף את המשתנה Appropriation (הקצבה/ אימוץ) כגורם נוסף המשפיע על ביצועי הצוות - כאשר קבוצה משתמשת בטכנולוגיה, היא מפתחת נורמות לגבי השימוש ולכן עם הזמן ביצועי השימוש עשויים להשתפר בנוסף להתאמה שיש בין המשימה לטכנולוגיה..
פיטר מרפי (כדורגלן)
ביוגרפיה
פיטר מרפי נולד במרץ 1922 במערב הארטפול שבמחוז דרהאם, וכשהיה בן ארבע עבר עם משפחתו לקובנטרי. הוא שיחק בקבוצות החובבים של קובנטרי סיטי וברמינגהאם סיטי, אך הקריירה שלו נקטעה בעקבות פריצת מלחמת העולם השנייה. רק במאי 1946, כשהוא בן 24, חתם מרפי בקובנטרי סיטי והפך לכדורגלן מקצועני. בקובנטרי, שיחק מרפי למעלה ממאה משחקים וכבש שער לכל שלושה משחקים, בממוצע.
ביוני 1950 החליט מנג'ר טוטנהאם הוטספר, ארת'ור רואו, להביא את מרפי לקבוצתו ושילם תמורתו 18,500 פאונד. מרפי היה שחקן מפתח בסגנון הטקטי ה-"לחץ ורוץ", שדגל בהנחה מהירה של הכדור במקום לחבר לקבוצה וריצה זריזה מעבר לשומר היריב על מנת לקבל מסירה חזרה מעבר ליריב. הטקטיקה הזו הוכיחה את יעילותה, וטוטנהאם זכתה באליפות הליגה באותה עונה. לאחר חזרתו מהפציעה של חלוץ הקבוצה, לס בנט, ירד מרפי לספסל והחליט לעזוב את הקבוצה. בינואר 1952, הסכים לעבור לברמינגהאם סיטי ששיחקה בליגה השנייה תמורת 20,000 פאונד ולא להישאר בטוטנהאם.
באותו זמן, עזב חלוצה של ברמינגהאם – טומי בריגס את הקבוצה, ומרפי זכה לקבל את תפקיד החלוץ המרכזי בקבוצה. במהלך שנותיו במועדון, הוא זכה שלוש פעמים בתואר מלך השערים של הקבוצה (עונות 1952/53, 1954/55, 1957/58) ופעם אחת בתואר מלך השערים של גביע ערי הירידים (עונת 1955/58). הוא פרש ב-1959, והחל לאמן את קבוצת הנוער של ברמינגהאם, אך חזר מהפרישה כדי לכבוש ארבעה שערים שבסופו של דבר עזרו לברמינגהאם סיטי לשרוד בליגה השנייה.
במהלך הקריירה המקצוענית שלו כבש מרפי 158 בכמעט 400 משחקי ליגה. בשביל ברמינגהאם הוא כבש 127 שערים ב-278 משחקים בכל המסגרות – נתון שמעמיד אותו במקום השלישי (אחרי ג'ו ברדפורד וטרבור פרנסיס) בטבלת הכובשים המצטיינים של הקבוצה בכל הזמנים.
זמרן
על-פי התנ"ך, זִמְרָן הוא בנו השלישי של אברהם, ובנה הבכור של אשתו השלישית או הפילגש שלו, קטורה, שאותה נשא אברהם לאישה לאחר שגירש את הגר ואחרי מותה של שרה. לזמרן היו חמישה אחים: יקשן, מדן, מדין, ישבק ושוח, בנוסף שני אחים למחצה: ישמעאל ויצחק.
הוא שולח יחד עם שאר בני קטורה אל ארצות המזרח.
במדרש ובראשונים
בבראשית רבה (וכן במדרשים אחרים כמו ילקוט שמעוני) מובאים דברי רמי בר יחזקאל שהשם "זמרן" הוא משום "שהיו מזמרין בעולם" ואילו לדעת חכמים שמם רומז לכך שהיו מזמרים לעבודה זרה. באופן דומה פירשו גם על אחיו, "יקשן", שהיו מקישין בתוף לעבודה זרה.
לדעת הספורנו זמרן היה בן מאומץ אצל קטורה ולא בנו של אברהם. אך נראה שחז"ל לא פרשו כדבריו.
רד"ק מעלה אפשרות שהפסוק בירמיהו: "וְאֵת כָּל מַלְכֵי זִמְרִי" נאמר על המלכים צאצאי זמרן.
שרלוט זולוטוב
ביוגרפיה
שרלוט גרטרוד שפירו נולדה בנורפוק, וירג'יניה בארצות הברית. שרלוט, הבת השנייה והצעירה ביותר של לואיס ואלה שפירו, נולדה באותו תאריך כמו אחותה דורותי – 26 ביוני, המבוגרת ממנה בשש שנים. אב המשפחה היה עורך דין שהפך ליזם כושל והאם הייתה סופרג'יסטית שעבדה עבודת צדקה למען יהודים. החיים במשפחת שפירו היו חסרי ודאות וביטחון כלכלי ובני המשפחה נאלצו לנדוד ברחבי ארצות הברית: דטרויט, מישיגן; ברוקלין, מסצ'וסטס; ובסופו של דבר התמקמו בעיר ניו-יורק. בשל המעברים הרבים, שפירו חוותה לא פעם את תחושת "הילדה החדשה". היא הרכיבה משקפיים, הסתובבה עם גשר על שיניה וסבלה מעקמת (סקוליוזיס). כל אלו הגבירו את תחושת הבדידות והזרות שחשה בילדותה.
ספרים היו נחמתה, ומוקדם מאוד היא החליטה להיות סופרת; בנוסף, היא הייתה נחושה לזכור את רגשותיה בילדות גם כמבוגרת ולבטא אותם בספריה. בשנות השלושים של המאה ה-20 למדה שרלוט אמנות, כתיבה ופסיכולוגיית ילדים באוניברסיטת ויסקונסין. שם פגשה את מאוריס זולוטוב, ביוגרף הוליוודי שעימו התחתנה בשנת 1938 עד לגירושיהם בחלוף 31 שנים, בשנת 1969.
זולוטוב נפטרה ב-2013 בביתה שבניו - יורק בגיל 98.
פעילות מקצועית
לאחר סיום לימודיה האקדמיים, החלה זולוטוב לעבוד במחלקת ספרי המבוגרים של הוצאת הספרים Harper & Brothers (כיום HarperCollins). במהרה עברה זולוטוב למחלקת הילדים, שם עבדה תחת אורסולה נורדסטרום, עורכת הספרים האגדית. השתיים התקרבו מאוד וחלקו תפיסות דומות: הן התנגדו להתייחסות רגשנית לילדות, וסירבו להמתקה מאולצת של המציאות איתה ילדים מתמודדים; כפי שהיה נפוץ באותה תקופה. ב־1944, בהשגחת נורדסטרום, כתבה זולוטוב את ספר הילדים הראשון שלה: “The Park Book”, שאויר על ידי H. A. Rey (מאייר ספרי ג'ורג' הסקרן); כך התחילה הקריירה של זולוטוב בשני תחומים: כתיבה ועריכה של ספרי ילדים.
במשך 60 שנות עבודתה כעורכת במחלקת ספרי הנוער של HarperCollins, זולוטוב עודדה את הסופרים עמם עבדה לאמץ שיח מכבד, "בגובה העיניים" עם קוראיהם הצעירים. בשנות ה-70 המאוחרות, כשנורדסטרום פרשה, זולוטוב ירשה את מקומה כראש מחלקת הילדים בהוצאת HarperCollins.
לאורך קריירה שארכה 60 שנים, זולוטוב כתבה 70 ספרים וערכה 100, שנכתבו על ידי עשרות סופרים שונים.
גבריאל לונדברג
גבריאל איפניי "איפה" לונדברג (בדנית: Gabriel Ifeanyi "Iffe" Lundberg; נולד ב-4 בדצמבר 1994) הוא כדורסלן דני המשחק בעמדות הרכז והקלע ב מהסרייה א' והיורוליג ובנבחרת דנמרק בכדורסל.
קריירה מקצועית
ביולי 2019 חתם לונדברג חתם בטנריפה מליגת ה-ACB הספרדית לשנתיים עם אופציה לשנה נוספת. כעבור שנתיים הוא חתם בבאסקט מנרסה מה-LEB Oro ועלה איתה לליגת העל בעונת 2017/18.
ב-13 ביולי 2020 חתם לונדברג בז'לונה גורה מהליגה הפולנית. בעונת הוא העמיד ממוצעים של 20.4 נקודות, 3.8 ריבאונדים, 5.4 אסיסטים ו-1.4 חטיפות למשחק במסגרת הליגה המאוחדת של VTB.
ב-15 בפברואר 2021 הוא עזב את ז'לונה גורה וחתם בצסק"א מוסקבה להמשך העונה. ב-2 ביולי 2021 האריך לונדברג את חוזהו במועדון בשלוש שנים.
Oxnard
Oxnard הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר האמריקאי אנדרסון פאאק. האלבום יצא לאור ב-16 בנובמבר 2018, על ידי חברות התקליטים 12 טון מיוזיק, אפטרמת' אנטרטיינמנט ו-OBE. האלבום מכיל הופעות אורח של קדג'ה בונה, נורל, קנדריק לאמאר, סוניה אליס, ד"ר דרה, קוקואה סראי, פושה טי, סנופ דוג, הלאסט ארטפול, דודגר, ג'יי קול, קיו-טיפ ו-BJ דה שיקגו קיד.
גבריאל לונדברג
קריירה מקצועית
ב-27 בפברואר 2022 הוא עזב את הקבוצה בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה. בקבוצה האשימו אותו בהפרת חוזהו.
ב-12 במרץ 2022 חתם לונדברג על חוזה דו כיווני בפיניקס סאנס מליגת ה-NBA לשארית עונת. בכך הוא הפך לשחקן הדני הראשון בהיסטוריה שחתם על חוזה NBA.
Oxnard
רקע והוצאה
Oxnard הוא אלבומו הראשון של פאאק שיצא באפטרמת' אנטרטיינמנט ו-12 טון מיוזיק, והאחרון מה-"beach series" שלו, לאחר Venice משנת 2014 ו-Malibu משנת 2016. האלבום כולל תרומות של ד"ר דרה, שהיה מעורב רבות ביצירת האלבום ושימש כמפיק בכיר. בראיון לרולינג סטון הצהיר פאאק, "זה האלבום שחלמתי להכין בתיכון, כשהאזנתי ל-The Blueprint של ג'יי זי, The Documentary של דה גיים ו-The College Dropout של קניה וסט".
סינגלים וקידום
הסינגל המוביל מהאלבום, "Tints", בהשתתפות קנדריק לאמאר, יצא לאור ב-4 באוקטובר, לאחר שהושמע לראשונה בתוכניתו של זיין לואו, "Beats 1". ב-10 באוקטובר הודיע פאאק כי האלבום ייצא ב-16 בנובמבר וחשף את עטיפת האלבום. ב-26 באוקטובר, הווידאו קליפ של "Tints" יצא באופן בלעדי לאפל מיוזיק, כמו גם הזמנה מוקדמת של האלבום, תוך שפאאק חשף את רשימת הרצועות של האלבום. ב-9 בנובמבר, הוציא פאאק את "Who R U?" כסינגל השני מתוך האלבום.
גבריאל לונדברג
נבחרת לאומית
לונדברג חבר בנבחרת דנמרק בכדורסל. בנובמבר 2020 הוא הוביל את הנבחרת לשני ניצחונות מפתיעים רצופים מול ו הפייבוריטיות במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2022. לונדברג קלע 28 נקודות בניצחון על ליטא, שכונה הניצחון הגדול ביותר בתולדות הכדורסל הדני. מול צ'כיה הוא קלע 38 נקודות, כולל 7 מ-9 לשלוש.
Oxnard
ביקורות
אנדי קלמן מ-AllMusic אמר, "אף על פי שפאאק הוא עדיין אמן R&B יותר מאשר היפ-הופ, הוא ממשיך להייות חריג-סגנוני. במקום לנדוד, להעיד או אפילו לפתות, הוא נוטה להביע את הבלוז כשהוא שר". אל האנט מ-NME הצהיר, "בניגוד לאלבומים הקודמים, זה לא נעשה בזמן גלישת ספות כדי להסתדר. כמו שאנדרסון פאאק מנסח זאת, הוא אכל במקום קלמרי ולובסטר - "כל יום הוא חג המולד!", הוא מכריז ביובש ב-"Mansa Musa". כפריצת הדרך שלאחר המיינסטרים, Oxnard הוא ניתוח זריז של הנפילה, חופשי ומלא תקווה כמו שהייתם מדמיינים". קיטי אמפייר מהאובזרבר טענה, "עושר הוא נושא חוזר, אך מוזיקליות נותר בחזית. אף על פי שפאאק יכול לעשות ביטים מושפעים מטראפ, הוא באותה מידה שמח לגיטרות פסיכדליות והרמת גוספל ברצועות מהדהדות כמו "Brother's Keeper", שכולל גם וורס שלפוחיות מפושה טי. גורם התחושה של החוף המערבי הופך מגע ברור כשסנופ דוג מגיע עבור "Anywhere", אך נותר אי שקט ביצירתו של פאאק". בפרסום המגזין XXL, נכתב, "זה אולי לא לגמרי הקלאסיקה של הסימנים המלאים שהוא קיווה, אך Oxnard הוא הצעד הבא המסקרן עבור ה-Freshman של XXL משנת 2016, שדורש האזנה חוזרת ורומז שאולי עדיין יש בו Blueprint". קיטי ריצ'רדסון מ-The Line of Best Fit הצהירה, "מאמץ אדיר עדיין, אבל אולי לא השיבה הביתה. פאאק היה מפיק אם הוא היה מחליט ללכת בדרכו".
בין הביקורות המעורבות יותר, רייצ'ל ארואסטי סיכמה בעיתון הגרדיאן כי "פגישה זו של שמחה ותוקפנות היא שמגדירה את Oxnard, וההשפעה לא תמיד נעימה - היא הופכת את חריצי הסימן המסחרי של פאאק לקשה להתפזר בהם - אבל זה עדיין מצב משכנע, ואחד שמחזיר את טעמו מהאסכולה הישנה שלו בהווה". מוסי ריבס מרולינג סטון אמר כי "כמה מהרצועות הטובות ביותר של האלבום כמו "" - שם פאאק הופך בחוצפה פנטזיה מוזרה על ילד שאוהב את טראמפ כביכול לפזמון מסיבות - מתנדנד ומטלטל ללא כיוון ברור. בינתיים, תפקידו ההנדסי של ד"ר דרה מוכיח ברכה מעורבת. בעוד הדוקטור הטוב מיישם את כישורי המיקס שלו במגע אוהב של אדם המלטש שברולט שבל, וכתוצאה מכך שווה ערך לשמע של שובר קופות הוליוודי שהוקצב בבום איכותי של דולבי, נשכח הרבה ממה שהפך את עבודתו המוקדמת של פאאק לפנטסטית כל כך. אין אף אחד מהנשמה הגרועה של בלקספליטציה שהניע את Yes Lawd!, הפרויקט שלו משנת 2016 בנו-ווריז עם נולדג', אף על פי שהיה זה הסינגל "Suede" של ההרכב משנת 2015, שלפי הדיווחים נתן השראה לדרה להחתים את פאאק מלכתחילה".
קורקס לבן-כנף
קורקס לבן-כנף המכונה גם זג לבן-כנף (שם מדעי: Corcorax melanorhamphos) היא ציפור שיר אוסטרלית דמוית עורב השייכת למשפחת הקורקורקסים. מין זה יחידי בסוגו.
ציפור זו מזכירה במראה את הזג של אירואסיה בצבעה השחור ובהתנהגותה. אורכה הממוצע 45 ס"מ והיא בעלת נוצות שחורות עם כנפיים לבנות, מקור גדול אפור ועיניים אדומות.
הציפור חיה בקבוצות משפחתיות גדולות של 4-20 חברים בכל אחת. החבורות טריטוריאליות וקבוצות גדולות ישתלטו על שטחי משפחות אחרות. לא רק את השטח הם לוקחים אלא גם גוזלים בוגרים של הדור הצעיר. הם מפתים צעיר אחד עם אוכל להגר למשפחה חדשה ואם הוא מסכים הוא עוזר לגדל את הגוזלים הצעירים יותר שצריכים הרבה מזון.
הקורקס ניזון מחרקים כמו חיפושיות וטרמיטים וגם מתולעים שהוא מוצא על הקרקע. הוא ניזון גם מפירות ופירות יער שמצויים על העץ. בכמה מקומות הוא אוכל בקרבת אנשים דרך קבע.
נהג אישי
נהג אישי (באנגלית: Chauffeur) הוא אדם אשר למחייתו נוהג ומסיע אנשים בכלי רכב מנועי. המונח הספציפי "Chauffeur" משמש כיום בעיקר בארצות הברית ובאיחוד האירופי לתיאור נהגים העובדים בחברות לימוזינה, ומסיעים את נוסעיהם במכוניות יוקרה כגון מכונית סדאן או לימוזינות.
בעוד שבמקור נהגים מקצועיים היו הנהגים האישיים של אנשים פרטיים עשירים, כיום לרוב הנהגים המקצועיים עובדים עבור חברת הסעות, או באופן עצמאי כאשר לקוחות שונים שוכרים את שירותיהם.
משימות אופייניות
משימות אופייניות לנהג אישי העובד עבור חברת השכרת רכב:
הכשרה
נהגים בחברות שירותי לימוזינה נדרשים לעיתים לעבור הכשרה מיוחדת. הכשרות אלה עשויות לכלול הכשרה לנהיגה בתנאי מזג אוויר קיצוניים וכיצד יש לפעול במקרה של פנצ'ר בעת נסיעה במהירויות גבוהות, או מה יש לעשות בעת אובדן שליטה על הרכב, וכו'.
ביגוד
מנהגים מקצועיים רבים (במיוחד בעבר) נדרשת הופעה נאותה במיוחד בכל עת. במקרים רבים משמעות הדבר היא לבישת חליפה שחורה או טוקסידו, עניבה, כפפות עור שחורות, ונעליים תואמות. באזורים מסוימים, כגון ביפן, מרבית הנהגים המקצועיים נוהגים ללבוש כפפות לבנות. לחברות הסעות לימוזינה מסוימות יש לבוש רשמי שניתן לכל הנהגים שעובדים עבורם, וחלק אף דורשים שהנהגים יחבשו כובעים במהלך עבודתם.
לודוויג ויקטור, ארכידוכס אוסטריה
לודוויג ויקטור, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Ludwig Viktor Joseph Anton von Österreich; 15 במאי 1842 – 18 בינואר 1919) היה אריסטוקרט אוסטרי, אחיהם של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ומקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו.
ביוגרפיה
לודוויג ויקטור נולד בארמון הופבורג שבווינה ב-15 במאי 1842. אביו היה פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה, בנו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. אמו הייתה סופי, נסיכת בוואריה בתו של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה. אחיו הגדולים שנתיים לפני לידתו, מתה אחותו מריה אנה בת הארבע, ועוד באותה שנה ילדה אמו ילד מת. אחיו הגדולים של לודוויג ויקטור אשר שרדו היו פרנץ יוזף, לימים פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, ומקסימיליאן, לימים מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו. וכן קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה.
מכיוון שהיה צעיר הבנים, היה לודוויג ויקטור גם המפונק שבהם. במהלך מהפכות אביב העמים ב-1848, נאלצה המשפחה לברוח מווינה לאינסברוק ואז לאולומואוץ. כשגדל, הוא התגייס לצבא, ומכיוון שאחיו היה הקיסר, מונה למפקח הכללי של חיל הרגלים. עם זאת, לא הייתה לו שום כוונה להתערב בפוליטיקה. הוא התנגד לשאיפותיו של אחיו מקסימיליאן במקסיקו, ודחה את הצעתו להינשא לנסיכה איזבל בתו של פדרו השני, קיסר ברזיל. גם אמו ניסתה להשיא אותו, והציעה לו את אחייניתה סופיה שרלוטה, נסיכת בוואריה, אחותה הצעירה של הקיסרית סיסי. עם זאת, לודוויג ויקטור נשאר רווק כל חייו ובמקום זאת התרכז בבניית אוסף האומנות שלו. הוא בנה לעצמו את "ארמון לודוויג ויקטור" בכיכר שוורצנברגפלאץ בווינה. הוא הרבה להסתבך בשערוריות, עד שאחיו הקיסר נאלץ לאסור עליו לשהות בווינה.
הוא פרש לארמון בזלצבורג, שם חי את שארית חייו כפילנתרופ וכפטרון אמנות. הוא נפטר ב-18 בינואר 1919 בגיל 76. הוא היה אחרון נכדיו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
קארן קנור
קארן קנור (באנגלית: Karen Knorr) היא צלמת אמריקאית ילידת גרמניה המתגוררת בלונדון. בשנת 2018 זכתה בתואר עמיתת כבוד של החברה המלכותית לצילום של בריטניה הגדולה (HonFRPS).
חיים ועבודה
קנור נולדה בפרנקפורט וגדלה בשנות הששים בסן חואן, פוארטו ריקו. בשנות ה-70 עברה לבריטניה, שם חיה מאז. קנור היא בוגרת המוסד האקדמי the Polytechnic of Central London (כיום אוניברסיטת וסטמינסטר), ובעלת תואר שני מאוניברסיטת דרבי. היא פרופסור לצילום באוניברסיטה לאומנויות יצירתיות. עבודתה של קנור חוקרת מסורות תרבותיות מערביות, בעיקר בחברה הבריטית, בנושאים מגוונים, מאורח חיים ועד לבעלי חיים. היא מתעניינת באמנות מושגית, תרבות חזותית, פמיניזם וחקר בעלי חיים, ואומנותה עוסקת בנושאים אלו.
בין השנים 1979 ל-1981 הפיקה קנור את Belgravia, סדרת תצלומי שחור-לבן המלווים בטקסט קצר על מערכת המעמדות הבריטית של אותה תקופה. לאחר מכן, הפיקה את Gentlemen (1981-1983), סדרה המורכבת מתצלומים של מועדוני חברי ג'נטלמנים וטקסטים שנלקחו מנאומי פרלמנט ודיווחי חדשות. בסדרות אלו חקרה קנור את ערכי המעמד הבינוני העליון האנגלי, והשוותה אותם לערכים אריסטוקרטיים. בשנת 1986 נוצרה הסדרה Connoisseurs. הסדרה משלבת אירועים מבוימים בתוך מבנים אדריכליים אנגליים. בין 1994 ל-2004, צילמה קנור אקדמיות לאמנות יפה ברחבי אירופה, מה שהביא לסדרה Academies. בשנת 2008, נסעה לראג'סטאן ויצרה סדרה גדולה של צילומים, שהציגה בעיקר חללי פנים, כשברבים מהם בעלי חיים מהפולקלור ההודי. לאחר מכן היא הפכה למטיילת קבועה בהודו, וביקרה במדינה 15 פעמים בין השנים 2008 ל-2014. היא אמרה שרוב המבנים בהודו מעולם לא צולמו, והם לא פחות מעניינים מאטרקציות תיירותיות נפוצות.
מ-2014 עד 2015, מוזיאון טייט בריטניה אירח תערוכה של צילומיה של "תושבי מערב לונדון אלגנטיים במסגרות ביתיות ודיוקנאות של חברים במועדון ג'נטלמנים" (סדרת Belgravia).
עונת 2001/2002 ב-NBA
עונת 2001/2002 היא העונה ה-56 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה כשלוס אנג'לס לייקרס זכתה בתואר האליפות ה-14 שלה, והשלישי ברציפות, לאחר שניצחה בסדרת הגמר את ניו ג'רזי נטס בתוצאה 4–0. שאקיל אוניל זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר, כמו בשתי האליפויות הקודמות, לאחר שהעמיד ממוצעים של 36.3 נקודות, 12.3 ריבאונדים ו-2.8 חסימות למשחק לאורך הסדרה. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה נבחר לראשונה טים דאנקן מסן אנטוניו ספרס שקלע שיא קריירה של 25.5 נקודות בממוצע למשחק לאורך העונה והוביל את קבוצתו למאזן השני בטיבו במערב (58–24).
לפני תחילת העונה הודיע מייקל ג'ורדן, המנהל המקצועי והבעלים החלקי של קבוצת וושינגטון ויזארדס, על חזרה למשחק פעיל במדי הויזארדס. לאחר 60 משחקים בקבוצה סבל ג'ורדן מפציעה בברכו שגרמה לו להחמיץ את המשך העונה, אותה סיים עם ממוצע של 22.9 נקודות למשחק. כמו כן, הקבוצה "ונקובר גריזליס" עברה בתחילת העונה לממפיס, טנסי, ושינתה את שמה לממפיס גריזליס. בעקבות מעברם של הגריזליס לממפיס נשארה טורונטו ראפטורס הקבוצה הקנדית היחידה בליגת ה-NBA.
קורקס אפור
קורקס אפור (שם מדעי: Struthidea cinerea) היא ציפור שיר אוסטרלית השייכת למשפחת הקורקורקסים. מין זה יחידי בסוגו.
עונת 2001/2002 ב-NBA
דראפט 2001
הדראפט בשנה זו התקיים ב-27 ביוני 2001 במדיסון סקוור גארדן, אולמה של הניו יורק ניקס. מינסוטה טימברוולבס איבדה את בחירתה בסיבוב הראשון של הדראפט בעקבות חריגה מתקרת השכר המותרת בליגה בעונת 2000/01. הטימברוולבס היו עתידים לבחור בבחירה ה-29 והאחרונה בסיבוב האחרון, וביטול הבחירה שלהם צמצם את מספר הנבחרים בדראפט ל-57 בלבד. בהגרלה (לוטרי) זכו הוושינגטון ויזארדס בבחירה הראשונה, שניצלו אותה כדי לבחור את קוואמי בראון שוויתר על לימודים במכללה ונרשם לדראפט עם סיום לימודיו התיכוניים. בכך הפך בראון לשחקן הראשון שנבחר בבחירה הראשונה בדראפט היישר מהתיכון. בראון קלע 6.6 נקודות בממוצע למשחק לאורך הקריירה ונחשב כבחירת דראפט רעה של הויזארדס. בסך הכל נבחרו בדראפט 2001 שמונה שחקני אולסטאר: טייסון צ'נדלר (בחירה שנייה), פאו גאסול שזכה בתואר רוקי השנה (3), ג'ו ג'ונסון (10), זאק רנדולף (19), ג'רלד וולאס (25), טוני פארקר (28), גילברט ארינאס (31) ומהמט אוקור (38). שחקנים בולטים אחרים שנבחרו בדראפט זה כוללים את ג'ייסון ריצ'רדסון (5), שיין באטייה (6), ריצ'רד ג'פרסון (13), טרוי מרפי (14), סמואל דלמברט (26), ג'מאל טינסלי (27), בובי סימונס (42) ואנטוניס פוטסיס (48).
קורקס אפור
הקורקס בעל ראש גדול ומקור רחב ושחור עם מראה דמוי עורב בצבע אפור ובעל מקור רחב ושחור. אורכו הממוצע 33 ס"מ. הוא בעל רגליים גדולות וזנב ארוך והעיניים שחורות וקטנות.
עופות אלה חיים יחדיו בלהקות ברחבי הערבה האוסטרלית וביערות של מחטניים של מזרח אוסטרליה בכמה חלקים בדרום אך בעיקר במרכז ובצפון אוסטרליה וקווינסלנד.
החבורות מקננות יחדיו בקנים עשויי בוץ הנבנים בין הענפים. החבורה כולה מגדלת את הגוזלים וכולם יוצאים לחפש מזון. הם ניזונים בעיקר מחרקים, תולעים ומפירות שונים.
עונת 2001/2002 ב-NBA
אולסטאר 2002
סוף שבוע האולסטאר של שנת 2002 נערך באולמה של פילדלפיה 76', הפירסט יוניון סנטר שבפילדלפיה, פנסילבניה. הוא החל ב-8 בפברואר 2002 והסתיים במשחק האולסטאר ב-10 בפברואר.
המאמנים במשחק האולסטאר היו ביירון סקוט מניו ג'רזי נטס המזרחית ודון נלסון מדאלאס מאבריקס המערבית. את החמישיות למשחק האולסטאר בחרו האוהדים ואת השחקנים המחליפים בחרו המאמנים בליגה. בהצבעת הקהל לשחקני החמישייה הוביל בפעם השלישית ברציפות וינס קרטר מטורונטו ראפטורס שקיבל 1,470,176 קולות, אך הוא נאלץ להחמיץ את המשך בשל פציעה. חמישיית המזרח כללה את אלן אייברסון, ג'ייסון קיד (שהחליף את קרטר הפצוע), מייקל ג'ורדן, אנטואן ווקר ודיקמבה מוטומבו. חמישיית המערב כללה את סטיב פרנסיס, קובי בראיינט, קווין גארנט, טים דאנקן וכריס ובר (שהחליף את שאקיל אוניל הפצוע). במשחק עצמו ניצחה קבוצת המערב בתוצאה 135–120, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר קובי בראיינט שקלע 31 נקודות. את קבוצת המזרח הוביל טרייסי מקגריידי עם 24 נקודות.
פלייאוף 2002
סגל האלופה, לוס אנג'לס לייקרס: שאקיל אוניל, קובי בראיינט, רוברט הורי, ריק פוקס, דרק פישר, דווין ג'ורג', בראיין שו, סמאקי ווקר, לינדסי האנטר, סלאבה מדבדנקו, מארק מאדסן ומיץ' ריצ'מונד.מאמן ראשי: פיל ג'קסון.
ג'יימס אדוארד וורטון
ג'יימס אדוארד וורטון (באנגלית: James Edward Wharton; 2 בדצמבר 1894 - 12 באוגוסט 1944) היה קצין בצבא ארצות הברית אשר פיקד על הדיוויזיה ה-28 במהלך המערכה בנורמנדי לפני שנהרג במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
וורטון נולד באלק, מחוז צ'אבס, ניו מקסיקו ב-2 בדצמבר 1894. הוא גדל בניו מקסיקו ואריזונה, וסיים את המכללה לחקלאות ואמנות מכנית באוניברסיטת מדינת ניו מקסיקו בשנת 1917, ובנוסף הוא קיבל דרגת קצונה כלוטננט משנה של קציני המילואים (ROTC).
וורטון שירת ביחידת רגלים במהלך מלחמת העולם הראשונה ולאחר מכן במשימות בפיליפינים, כחלק מהרגימנטים ה-62 וה-57. מאוחר יותר הוא שירת במחנה פרמונט, פורט בנינג, פורט לי, ועם רגימנט הרגלים ה-3 בפורט שלינג. וורטון שימש גם כמדריך במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית.
בנוסף ללימודיו בבסיס ההדרכה של חיל הרגלים של צבא ארצות הברית בפורט בנינג, וורטון היה בוגר המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית ובית הספר של כוחות השריון.
הוא היה ראש מחלקת הקצינים באגף כוח אדם (G-1) של המטה הכללי של משרד המלחמה, כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם השנייה. במרץ 1942 הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל זמני כראש אגף כוח אדם בשירותי האספקה של הצבא.
בשנת 1943 הוא כיהן כמפקד הדיוויזיה ה-80 בעת הקמתה והכשרתה הראשונית.
וורטון פיקד על חטיבת ההנדסה המיוחדת ה-1 בחוף יוטה במהלך הפלישה לנורמנדי. חטיבות ההנדסה המיוחדות היו ארגונים גדולים (15 עד 20 אלף חיילים) שהיו אחראים להעברת ציוד וכוח אדם מראשי החופים והפיכתם ליחידות תקיפה.
לאחר הפלישה הוא שימש כסגן מפקד הדיוויזיה ה-9.
וורטון נקבר זמנית בצרפת, ומאוחר יותר הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
ראש עיריית קייב
ראש עיריית קייב (באוקראינית: Київський міський голова, או בפשטות мэр Киева) הוא התואר הרשמי לראש הרשות המבצעת של העיר קייב, בירת אוקראינה. ראש העיר קייב הוא ראש השלטון המקומי החשוב ביותר באוקראינה. העומד בראשות העיר קייב נושא את משרת יושב ראש מועצת העיר קייב והוא אזרח אוקראיני הנבחר בבחירות ישירות על ידי תושבי קייב לתקופת כהונה בת 4 שנים.
ראש העיר הנוכחי הוא ויטלי קליצ'קו, שנכנס לתפקידו ב-5 ביוני 2014 לאחר שזכה ב-57% מהקולות בבחירות לראשות העיר שנערכו ב-25 במאי 2014.
תפקיד ראש העיר נוסד בשנת 1997 כיורש לתפקיד יושב ראש המועצה העירונית של קייב. עד 2010 ראש העיר עמד גם בראש הפרלמנט העירוני. בשנת 2010 התקבל תיקון לחוק "קייב, בירת אוקראינה" לפיו ראש המועצה העירונית הוא יושב ראש הפרלמנט העירוני ותפקידו נפרד מתפקיד ראש העיר, האחראי לניהול ענייני העיר ועומד בראש האדמיניסטרציה העירונית (באוקראינית: Київська міська державна адміністрація).
סמכויות
סמכויות ראש העיר הוגדרו בחוק "על השלטון המקומי באוקראינה" וחוק "קייב, בירת אוקראינה", לפיהם:
הבחירות לראשות העיר קייב
ראש עיריית קייב נבחר בבחירות ישירות על ידי תושבי העיר. בסך הכל נערכו ארבע מערכות בחירות לראשות העיר, מאז 1997.
בשנת 1999 אולכסנדר אומלצ'נקו נבחר לראש העיר לאחר שזכה ב-76% מקולות הבוחרים. בשנת 2002 זכה שוב לאחר שזכה ב-63,7% מקולות הבוחרים וכיהן בסך הכל במשך 7 שנים כראש העיר קייב.
בשנת 2006 לאוניד צ'רנובצקי זכה ב-31,83% מקולות הבוחרים וכיהן כראש העיר קייב. בשנת 2015 נבחר ויטאלי קליצ'קו להמשיך לכהן כראש העיר לאחר שזכה ב-65,5% מקולות הבוחרים.
אדווין אוסטין אבי
אדווין אוסטין אבי (באנגלית: Edwin Austin Abbey; 1 באפריל 1852 – 1 באוגוסט 1911) היה צייר ומאייר אמריקאי.
קורות חיים
אבי עבד כמאייר עבור המגזינים הארפרז ויקלי (בין השנים 1871–1874) ושריבנר'ז מגזין.
בשנת 1871 עבר אבי לעיר ניו יורק, והחל לאייר מהדורות ספרי שיצאו לאור בארצות הברית ובהם "סיפורי חג המולד" מאת צ'ארלס דיקנס (בשנת 1875), "שירי רוברט הריק" (בשנת 1882) ו"She Stoops to Conquer" מאת אוליבר גולדסמית' (בשנת 1887). אבי אייר את מהדורת "קומדיות ויליאם שייקספיר" שיצאו לאור בהוצאת הארפר בשנת 1896.
בשנת 1878 עבר אבי לאנגליה במטרה שילמד את קורות חייו של המשורר רוברט הריק בטרם יאייר את ספר שיריו. אבי החליט להשתקע באנגליה בשנת 1883, ובשנה זו נבחר כחבר האגודה המלכותית למציירים בצבעי מים. בשנת 1898 התקבל כחבר האקדמיה המלכותית לאמנויות.
בשנת 1902 נבחר לצייר את הכתרתו של המלך אדוארד השביעי. יצירה זו מוצגת כיום בארמון בקינגהאם. בעקבות ציור היצירה ניתן לאבי תואר אבירות.
בשנות ה-90 של המאה ה-19 צייר ציורי קיר עבור הספרייה הציבורית של בוסטון ובהם האפריז - "החיפוש אחר הגביע הקדוש". ציורי קיר אלה צוירו בסטודיו של אבי באנגליה.
בין השנים 1908–1909 צייר אבי ציורי קיר עבור הרוטונדה של קפיטול מדינת פנסילבניה.
בשנת 1911 חלה אבי במחלת הסרטן. באותה עת שקד אבי על ציור היצירה "קריאת הכרזת העצמאות" עבור אולם בית המחוקקים של מדינת פנסילבניה. בשל מחלתו היה זה ארנסט בורד, עוזרו של אבי, שסיים את היצירה, המוצגת כיום באולם בית המחוקקים.
אבי נפטר בשנת 1911 בטרם סיים את היצירות שהוזמנו עבור בית המחוקקים.
שטר (להקה)
שטר היא להקת ראפ רוק ישראלית-אמריקאית, שמקורה בבית שמש.
הלהקה הוקמה בשנת 2006 על ידי הראפר הישראלי-אמריקאי אורי מוראי והגיטריסט הישראלי-אנגלי בנימין אדם.
היסטוריה
במאי 2010 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה "Infinity", שהופק על ידי חברת התקליטים הישראלית התו השמיני. שנה לאחר מכן, חתמה הלהקה גם בחברת Shemspeed, שהפיצה מחדש את האלבום ב-5 במרץ 2012 בארצות הברית. באותה השנה, הוציאה הלהקה את המיני-אלבום "Boss EP".
רוסלת קרימסון
רוסלת קרימסון (שם מדעי: Platycercus elegans) הוא מין של תוכי ממשפחת הדרראים החי באוסטרליה.
שטר (להקה)
היסטוריה
בשנת 2016 השתתפה הלהקה בעונה השלישית של תוכנית הריאלטי "הכוכב הבא לאירוויזיון", והגיעו למקום התשיעי.
רוסלת קרימסון
מאפיינים
אורכה של הרוסלה 36 ס"מ ובמשקל 130 גרם והיא בעלת גוף אדום עם כנפיים וזנב כחולים וקצוותיהם שחורים והמקור לבן עם בסיס שחור. זכרי הרוסלה גדולים הרבה יותר מהנקבות (כ-15% יותר גדולים).
הרוסלות הם תוכים צבעוניים החיים בחורש האוסטרלי של דרום אוסטרליה. הם חיים בין השיחים או העצים ומחפשים פירות למאכל. הם מקננים בחורי עצים והגוזלים נשארים בקן עד מאוחר אך הוריהם מפסיקים להאכיל אותם.
אפקט סנרק
בפסיכולוגיה קוגניטיבית, אפקט סנרק (מאנגלית: SNARC Effect, ראשי תיבות של: Spatial Numerical Association of Response Codes Effect) הוא תופעה של ייצוג מספרים במוח בצורה מרחבית של ציר רצף מספרים דמיוני. האפקט פורסם לראשונה בשנת 1993 על ידי החוקרים סטניסלס דֶאָן, סרז' בוסיני ופסקל ז'ירוֹ.
מחקרים
בניסוי המדגים אפקט זה, מתבקש אדם ללחוץ על כפתור האם המספר שמופיע למולו זוגי או אי זוגי; בניסויים אלו נמצא שאנשים מגיבים מהר יותר למספרים גבוהים בידם הימנית, ומהר יותר למספרים נמוכים בידם השמאלית. ההסבר של שלושת החוקרים לתופעה הוא שהנבדקים מדמיינים ציר מספרים בראשם, כאשר המספרים הגבוהים נמצאים בצד ימין והמספרים הנמוכים בצד שמאל.
מחקרים מאוחרים יותר איששו את קיומו של האפקט, וכיום המחקר מתמקד בהבדלים בתוך האפקט. למשל, שמואל שאקי וויליאם פטרוסיק חקרו האם אנשים מגיבים למספרים שליליים באותו אופן. במחקר אחר של שאקי, פישר ופטרוסיק נמצא שהרגלי קריאה משפיעים על ייצוג ויזואלי של ציר המספרים הדמיוני, ולפיכך בתרבויות ששפת הכתיבה בהן היא מימין לשמאל (כגון ערבית) גם ציר המספרים הדמיוני של האנשים יתחיל מימין לשמאל, ואילו בתרבויות בהן שפת הכתיבה היא משמאל לימין (כגון אנגלית) גם ציר המספרים הדמיוני שלהם יתחיל משמאל לימין. החוקרים הראו כי אצל נבדקים קנדים אפקט SNARC נשאר כמות שהוא, אצל נבדקים פלסטינים אפקט SNARC התהפך ואילו נבדקים ישראלים הראו אפקט משמאל לימין בהתאם למערכת קריאת המספרים בעברית.