cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
(G)I-dle
2021: I Burn, קריירות סולו ועזיבתה של סוג'ין
ב-11 בינואר פרסמה הלהקה את המיני-אלבום הרביעי שלה, I Burn, מתוכו יצא הסינגל המוביל "Hwaa". ביומו הראשון דורג המיני-אלבום בראש מצעד האלבומים היומי עם 75,510 עותקים שנמכרו. I Burn אף הגיע לראש מצעד האלבומים הקמעונאיים של Gaon, עם 59,086 עותקים שנמכרו. הקליפ ל-"Hwaa" הגיע ל-10 מיליון צפיות ביוטיוב ב-29 שעות. יומיים לאחר מכן, דווח כי האלבום נכנס למצעדי אלבומים של iTunes ב-51 מדינות, בהן הולנד, ניו זילנד, קנדה, רוסיה, ברזיל, איטליה ופינלנד. בפעם הראשונה מאז הופעת הבכורה שלהן ב-2018, כל השירים ב-I Burn נכנסו למצעד של אתר Melon.
הסינגל המוביל הגיע לראש המצעדים המקומיים ואף זכה הצלחה מסחרית במצעדי הבילבורד, שכן הגיע בשיאו למקום החמישי בקיי-פופ הוט 100 ולמקום השמיני במצעד שירי העולם הדיגיטליים. השיר אף שהה במקום הראשון במצעד בזמן אמת ובמצעד הקיי-פופ של NetEase Music במשך שבועיים רצופים לאחר צאתו. בנוסף, זכה "Hwaa" ב-10 פרסים במופעי מוזיקה, הכמות הגדולה ביותר מאז הופעת הבכורה שלהן ב-2018. ב-27 בינואר, פרסמה הלהקה את הגרסאות הרשמיות של "Hwaa" באנגלית ובסינית. את הגרסה הסינית לשיר כתבה חברת הלהקה יוקי, שמוצאה הוא סיני. ב-5 בפברואר הוציאה גרסת רמיקס ל-"Hwaa" שהופקה על ידי דימיטרי וגאס ולייק מייק. הרמיקס היה לשיתוף הפעולה הראשון של הלהקה עם אמנים זרים.
ב-4 במרץ הוכרז שסוג'ין תצא להפסקה בעקבות האשמות על בריונות לכאורה מצד תלמידים מכיתתה לשעבר. ב-29 באפריל פרסמה הלהקה את השיר "Last Dance" בשיתוף עם פלטפורמת Universe. בעקבות יציאתה של סוג'ין להפסקה, החליפו Universe ו-Cube Entertainment את החלקים בהם היא שרה בקטעים שביצעו מחדש חמש החברות הנותרות בלהקה. הסינגל הגיע למקום ה-142 במצעד הדיגיטלי של Gaon ולמקום ה-16 במצעד שירי העולם הדיגיטליים של בילבורד.
ב-13 במאי פרסמה יוקי את מיני-אלבום הבכורה שלה, A Page, ובכך הפכה לחברה השנייה בלהקה שעשתה הופעת בכורה כסולנית. המיני-אלבום מורכב משני סינגלים מובילים, "Giant" ו-"Bonnie and Clyde". ב-21 במאי הוכרז שסויון נמצאת בשלבי ההכנה האחרונים להופעת הבכורה שלה, שיועדה להתקיים ביוני. לבסוף, פרסמה סויון את מיני-אלבום הסולו הראשון שלה, Windy, ב-5 ביולי. ב-14 באוגוסט 2021 הודיעה Cube Entertainment רשמית כי סוג'ין עזבה את הקבוצה, וכי תמשיך לפעול כלהקה של חמש חברות בלבד.
2022–הווה: I Never Die, סיבוב הופעות עולמי ראשון ו-I Love
ב-17 בינואר הופיעו לראשונה כלהקה בת חמש חברות, במסגרת האקספו 2020  בדובאי.
ב-24 בפברואר הוכרז כי הלהקה תפרסם את אלבום האולפן הראשון שלה, I Never Die, והסינגל המוביל "Tomboy" ב-14 במרץ. האלבום הוא הפרויקט הראשון של כלהקה בת חמישה חברות. הסינגל המוביל של האלבום, "Tomboy", היה לסינגל הראשון של הלהקה שהגיע לראש המצעד הדיגיטלי של Gaon, הקיי-פופ הוט 100 וכן מצעד הבילבורד הדרום קוריאני.
רצועת הבי-סייד "My Bag" הפכה לרצועה המצליחה ביותר של הלהקה שאינה סינגל, שכן הגיעה בשיאה למקום ה-22 במצעד הדיגיטלי השבועי של Gaon, למקום ה-34 בקיי-פופ הוט 100, וה-9 במצעד הבילבורד הדרום קוריאני. ב-20 במאי פרסמה הלהקה גרסת רמיקס לשיר "Tomboy" שהפיק הדי'-גיי ההולנדי-מרוקני R3hab, לצד קליפ ויזואלי שעלה לערוץ היוטיוב שלו באותו היום.
ב-14 בספטמבר 2022 הוכרז כי הלהקה עתידה להוציא לאור את המיני-אלבום הקוריאני החמישי שלה, I Love, ב-17 באוקטובר. הקונספט של המיני-אלבום הוא בסגנון וינטג' וליצירתו נשאבה השראה רבה מהוליווד ובעיקר מהשחקנית מרילין מונרו. הסינגל המוביל, "Nxde", כבש ראשי מצעדים רבים בקוריאה הדרומית. בטאיוואן, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הבילבורד הטאיוואני, ובארצות הברית, דורג "Nxde" במקום ה-39 במצעד 40 שירי הרדיו המובילים של Mediabase וכן במקום ה-40 במצעד הבילבורד פופ איירפליי, מה שהפך אותן לאמניות הראשונות מחברת תקליטים עצמאית שנכנסה למצעד עם שיר שאינו בשפה האנגלית. האלבום אף זכה להצלחה מסחרית, שכן הגיע למקום ה-71 בבילבורד 200 וכן למקום הראשון במצעד האלבומים של iTunes בכ-40 מדינות שונות ברחבי העולם.
הקליפ של "Nxde" זכה ל-24 מיליון צפיות תוך 24 שעות מרגע יציאתו, ועבר את 100 מיליון הצפיות ביום השבעה עשר (4 בנובמבר) מיציאתו, ובכך הפך לקליפ השמיני של הלהקה שעבר את 100 מיליון הצפיות, וכן שבר את השיא בקטגוריה זו בקרב להקות בנות דרום-קוריאניות מהדור הרביעי. השיר זכה ב-11 מופעי מוזיקה, בהן המקום הראשון ב-Show! Music Core ו-Inkigayo במשך שלושה שבועות רצופים. ב-16 בדצמבר, פרסמה הלהקה רמיקס ל-"Nxde" בשיתוף עם המפיק המוזיקלי סטיב איוקי, לצד קליפ חזותי.
ב-31 בדצמבר פרסמה הלהקה את "For Neverland", הופעת מציאות מדומה (VR) אינטראקטיבית שיצאה לאור בחינם וניתנת בלעדית לצפייה ב-Pico Video בעשר מדינות. Pico Video הפיקה את המופע בשיתוף עם Vive Studios, חברה קוריאנית מבוססת בינה מלאכותית. בשנת 2023 עשתה הלהקה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה הטאיוואנית עם הופעתה בערוץ השידור הציבורי של טאיוואן, TTV, בתוכנית מיוחדת לערב השנה החדשה הסינית, "2023 Super Star", כנציגה הדרום קוריאניות וכהופעה האחרונה בתוכנית.
תדמית ציבורית
זכו לשבחים על המוזיקליות והעמימות שלהן. לדברי מומחים בתעשייה ובשיווק, הלהקה היא ממשיכת דרכה של הלהקה הוותיקה 2NE1. זכתה להכרה כלהקה היוצרת בעצמה את המוזיקה שלה, וככזו ששברה סטריאוטיפים על נשים בתעשיית הקיי-פופ. היא הלהקה הצעירה ביותר שהשתתפה בעונה הראשונה של Queendom. חברות הלהקה לוקחות חלק פעיל ביצירת הקליפים, הצילומים, עיבודי השירים, הכוריאוגרפיה והתלבושות. בסיס מעריצים הרשמי של הלהקה מכונה "Neverland".
נטלי מורין מ-"Refinery29" תיארה את הלהקה כקבוצה של אינדיבידואליות עם אנרגיות שונות אך כאלו שמשלימות זו את זו. היא כינתה אותן "נועזות וחושניות", מאפיינים שלדעתה מבדילים אותן מלהקות בנות דרום-קוריאניות אחרות. ב-"Mor.bo" ציינו לשבח את הגיוון הקולי והנכונות שלהן לנסות סגנונות מוזיקליים שונים. במגזין "Elle" תיארו את הלהקה כ-"מוזיקאיות ואמניות עצמאיות", בניגוד לתפיסה הטיפוסית של להקות בנות הפועלות בהתאם לתבנית שנבנתה על ידי מנהלי הלהקות. ב-"Idology" תיארו את חברות הלהקה כ-"שחקניות טובות, שזה דבר שזמרים צריכים להיות כדי לבטא מגוון סיפורים ורגשות" וציינו כי יש להן "נחישות רבה להביא משהו שונה ולהרוויח מהיכולת ליצור דברים בעצמן".
צ'ון יון-היי מ-"HeraldPop" תיאר את כ-"להקה מלאה בכישורים וביטחון עצמי" ש-"הפכה מלהקה מתחילה ללהקת בנות פופולרית". צ'וי ג'י-סון, מבקרת ויוצרת מוזיקת פופ, הסבירה כיצד תעשיית המוזיקה מגבילה את האמנים, במיוחד הנשים, וציינה את ואת הביצוע שלהן ל-"Lion" ב-Queendom כדוגמה לשינוי. צ'וי שיבחה את השיר וכתבה כי הוא "מקרה נדיר של חיית פרא ממין נקבה" והצהירה שנהנתה מ-"היצירתיות של סויון" ומהדרך בה הן "משלבות בין המסר להופעה". ב-BBC World Service קבעו כי היא אחת מלהקות הבנות השוברות סטריאוטיפים מגדריים.
השפעות
במאי 2018 חשפו חברות הלהקה כי הן רואות את קים היונה, עמיתתן לחברת התקליטים לשעבר, כמודל לחיקוי. יוקי הצהירה, "אחרי שגיליתי את היונה רציתי להיות זמרת. אמא שלי ניגנה את המוזיקה שלה כשהייתי קטנה, נראה שזה השפיע עליי". שוהוא ציינה, "מאז שהייתי צעירה, אהבתי לרקוד עם החברים שלי. אני רוצה לעמוד על הבמה ביחד איתם". חברות הלהקה אף סיפרו כי הן מכבדות ומושפעות מלהקת הבנים הדרום קוריאנית BTS, וכי הן שואפות לדרך הצלחה דומה לשלהם.
סגנון מוזיקלי, נושאים ובימתיות
הלהקה זכתה לשבחים על הופעתן בטקס פרסי המוזיקה של Melon לשנת 2018, ששאבה השראה מהמלכה קלאופטרה, וכן על הופעתן בטקס פרסי המוזיקה האסייתית של Mnet של אותה השנה. הביצוע של הלהקה לשיר "Lion" בתוכנית Queendom כלל קו עלילה שקריינה חברת הלהקה מיני, וכוריאוגרפיה בגלימות מוזהבות המעוטרות ברעמת אריה. ההופעה תוארה כ-"ברמה עולמית" ו-"אגדית" וזיכתה את הלהקה במספר פרסים, בהם פרס דיסק הזהב.
השפעה
חברות הלהקה זכו לכינוי "הטירוניות המפלצתיות" של 2018, תוך שבבילבורד דורגה הלהקה בראש מצעד אמני הקיי-פופ החדשים הטובים ביותר של 2018. באותה השנה דווח כי מכירות המוזיקה של Cube Entertainment עלו ב-58% ל-8.8 מיליארד וון דרום קוריאני, הודות לפופולריות הסינגלים הראשונים של הלהקה, "Latata" ו-"Hann (Alone)".
בשנת 2019 זכתה הלהקה להכרה נוספת מהציבור לאחר הופעתן ב-Queendom. ב-CTV News ציינו את הביצוע של שיר הסיום שלהן בתוכנית, "Lion", כאחד הרגעים הגדולים ביותר של הקיי-פופ בשנת 2019, בעוד שברולינג סטון הודו כללו את "Lion" במצעד עשרת הקליפים הטובים ביותר בקיי-פופ לשנת 2019, ודירגו אותו במקום השלישי ברשימת ההמנונים הפמיניסטיים הטובים ביותר בקיי-פופ, מכיוון שהוא "[מסמל] את המנהיגות, הלוחמניות והאינסטינקטים ההישרדותיים שמפגינות נשים".
בינואר 2020 נבחרו לאחד מהאמנים המצופים ביותר לאותה השנה, בהתבסס על סקרים של מספר סוכנויות מוזיקה קוריאניות, תוכניות טלוויזיה, מלחינים ומבקרי מוזיקה פופולרית. לפי חברת ההשקעות של יונדאי מוטורס, במהלך מגפת הקורונה, עלו מניות החברה Cube Entertainment ב-36.67% בעקבות הצלחת הסינגל "Oh My God" של הלהקה. ב-13 באוגוסט פרסמה החברה דוח על הרווחים שלהם ברבעון השני של השנה, בו נחשף כי המכירות במגזרי התקליטים והשידור עלו ב-349% (2 מיליארד וון קוריאני), לעומת השנה קודם לכן, הודות למיני-אלבום I Trust, שנמכרו 151,108 מעותקיו, וכן סיבוב ההופעות "I-Land: Who Am I" והצלחתו המסחרית של הסינגל "Dumdi Dumdi". באותו החודש עברה הלהקה את רף 500 מיליון ההשמעות בספוטיפיי, והפכה ללהקת בנות הקיי-פופ הראשונה מהדור הרביעי שהגיעה להישג הזה. ב-26 באוגוסט אף דווח כי הן להקת הקיי-פופ הראשונה שהתראיינה לפורבס סין.
בשנת 2022 דורגה הלהקה בראש המצעד "NetEase Cloud Music" השנתי בסין, לאחר שנרשם סך מכירות של למעלה ממיליון עותקים של האלבומים I Never Die ו-I Love.
הלהקה היוותה השפעה לאמנים שונים בתעשיית הקיי-פופ, בהן פארק סובין מהלהקה Dal Shabet, יובין מהלהקה וונדר גירלס, יון מ-STAYC, ולולה מהלהקה פיקסי.
פילנתרופיה
ב-22 באפריל 2020 תרמו 30,000 בקבוקי חומר חיטוי ידיים בשווי 100 מיליון וון קוריאני דרך שירותי הולט לילדים ובני משפחותיהם שנפגעו ממגפת הקורונה בקוריאה הדרומית. לקראת יציאת הסינגל "Dumdi Dumdi" באוגוסט 2020, לקחה הלהקה חלק באירוע "Happybean Good Action" של חברת נאבר. התרומות שנאספו באמצעות הקמפיין שימשו לתמיכה בפסיכותרפיה, בריאות הנפש, וערכות מזון לצוותים הרפואיים במהלך המגפה.
כשגרירות
ב-6 בדצמבר 2018 מינתה סיאול מטרופוליטן סיטי את כשגרירי הרצון הטוב של העיר, לצד יורה מהלהקה Girl's Day, השחקנית פארק ג'ין-הי ושמונה נוספים. הלהקה החזיקה בתואר "שגרירות העיר" במשך שנתיים. בפסטיבל השנתי העשירי להעלאות המודעות לסוכרת ילדים שנערך ב-8 ביוני 2019, באונפיונג-גו, סיאול, זכתה הלהקה לתואר השגרירות החדשות של האגודה הקוריאנית לסוכרת ילדים.
פרסים ומועמדויות
ב-22 במאי 2018 זכו לראשונה בתוכנית המוזיקה The Show של רשת SBS MTV עם סינגל הבכורה שלהן, "Latata". באותה השנה זכו גם בפרס "האמנית החדשה של השנה" בטקס פרסי מותג השנה, ובשבעה פרסים נוספים בטקסי מוזיקה שונים. בשנת 2020, הייתה הלהקה מועמדת לקטגוריית קליפ הקיי-פופ הטוב ביותר בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2020. בשנת 2021, הייתה הלהקה מועמדת לקטגוריית "Bomba K-pop" בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון מקסיקו.
אברהם ישראל בצלאל רוזנבוים
הרב אברהם ישראל בצלאל רוזנבוים (בערך ה'תק"ן – י"א בסיוון ה'תרכ"ג, מאי 1863) היה רב הונגרי, רבה של, איז'אק וסיגטוואר.
ביוגרפיה
נולד בנג'וואז'ון שבהונגריה לרב משה נחום רוזנבוים, רבן של טליקא, ואשוואר ונג'וואז'ון, בערך בשנת ה'תק"ן, כבן שני מתוך תשעה. בבחרותו למד בישיבתו של החתם סופר, ישיבת פרשבורג ונחשב לתלמידו המובהק.
לאחר לימודיו, מונה לרבה של סיגטוואר. לאחר מכן, מונה לרבה של העיר איז'אק, ככל הנראה לאחר שנת ה'תקפ"ג. בערך בשנת ה'תקצ"ח מונה לכהן כרבה של ברזובה, עד לפטירתו, בי"א בסיוון ה'תרכ"ג (מאי 1863).
משפחתו
על פי מסורת המשפחה, צאצא של הרב אדם בעל שם. צאצא למהר"ל מפראג, של הרב גרשון אשכנזי, רבה של וינה, של הרב מנחם מנדל קרוכמל, של מהר"י וייל, מהר"ם מרוטנבורג, רבי יהודה החסיד, רש"י ועוד.
אחיו הבכור היה הרב עמרם רוזנבוים.
לרב רוזנבוים היו 3 בנים:
השבת השחורה (סלוניקי)
"השבת השחורה" (ביוונית: Μαύρο Σάββατο) הוא כינוי לאירוע שהתרחש בשבת, 11 ביולי 1942, בכיכר החרות (ביוונית: Πλατεία Ελευθερίας) בסלוניקי שביוון, אירוע בו רוכזו כ-9,000 גברים יהודים ועברו התעללות מתמשכת. "השבת השחורה" אורגנה על ידי שלטונות הכיבוש הגרמניים. זה היה הצעד האנטישמי הגדול הראשון שננקט בסלוניקי לאחר כיבוש יוון בידי איטליה וגרמניה באפריל 1941.
האירוע
גנרל קורט פון קרנצקי, המפקד הגרמני בסלוניקי, הכריז ב-7 ביולי 1942 על גיוס כל הגברים היהודים בין גיל 18 ל-45. המשרד הראשי לביטחון הרייך (RSHA) הצהיר כי החלטה זו התקבלה בהסכמה עם ואסיליס סימונידס, המושל הכללי של מקדוניה. סימונידס פרסם באותו יום גרסה משלו לצו, וקבע כי היהודים הם קטגוריה גזעית (בדומה לחוקי נירנברג מ-1935). את ריכוז היהודים ארגנו המחוז הכללי של מקדוניה, המשטרה היוונית, קציני צבא משוחררים ורופאים. מי שלא הופיע הסתכן במאסר במחנה פבלוס מלאס (Pavlos Melas camp, Στρατόπεδο Παύλου Μελά) בסלוניקי.
בעקבות הפעולה, רנה בורקהרדט, נציג הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום בעיר, משך את תשומת לב הגסטפו בכך שביקש רשימה של הפצועים. הרשימה הושלמה לאחר יומיים, ביום שני. העיתון משתף פעולה  ("אירופה החדשה") פרסם תצלומים של מצוקות היהודים ודיווח כי "צופים לא יהודים התאספו בכביש שמסביב... הייתה רק משאלה אחת: שסצנות כמו זו שראו זה עתה יימשכו זמן רב ככל האפשר".
בשבועות שלאחר מכן נעצרו אלפי יהודי סלוניקי ונשלחו לפרויקטים של עבודת כפייה. כמה עובדי צווארון לבן קיבלו פטור מעבודת כפייה. כמה יהודים ותיקי מלחמת איטליה–יוון הצליחו להימנע מגיוס, כי היום מוגנים למשך שנה מעת שחרורם מהצבא.
השבת השחורה זכורה כתחילת ההרס של הקהילה היהודית בסלוניקי. ניצול אחד, יצחק נחמה, תיאר את האירוע במשפט אייכמן בירושלים ב-1961.
חומר רך
חומר רך או חומר מעובה רך הוא תת-תחום של חומר מעובה הכולל מגוון מערכות פיזיקליות שמתעוותות בקלות או שמבנן משתנה בקלות כאשר מופעל עליהן כוח חיצוני (כמו כוח מכני או כוח חשמלי). הם כוללים נוזלים מורכבים, קולואידים (תרחיפים), אמולסיות (תחליבים), פולימרים, קצף, ג'ל, חומרים פעילי שטח (אמפיפיליים), חומרים גרגיריים (גרנולריים), גבישים נוזליים ומערכות ביולוגיות שונות. חומרים אלה חולקים תכונה משותפת חשובה והיא שהתנהגויות פיזיקליות דומיננטיות בחומר מתרחשות בסקאלת אנרגיה הדומה לאנרגיה תרמית בטמפרטורת החדר. בטמפרטורות אלה, היבטים קוונטיים בדרך כלל אינם חשובים. פייר ז'יל דה-ז'ן, אשר כונה "האב המייסד של החומר הרך", קיבל את פרס נובל לפיזיקה בשנת 1991 על כך שגילה שניתן להכליל שיטות שפותחו לחקר תופעות סדר במערכות פשוטות למקרים מורכבים יותר הקיימים בחומר רך, ובמיוחד בגבישים נוזליים ובפולימרים.
פיזיקה ייחודית
בחומר רך מתרחשות תופעות מעניינות שאינן ניתנות לחיזוי (או שקשה לחזות אותן) באופן ישיר מהמולקולות או מהאטומים המרכיבים את החומר. זאת מכיוון שחומרים המכונים חומר רך נוטים להרכבה עצמית במבנים פיזיקליים מזוסקופיים, כלומר הגודל של המבנים הוא בין מיקרוסקופי (קטן מננומטר) למקרוסקופי (מעל למיקרומטר).
המאפיינים והאינטראקציות של מבנים מזוסקופיים בחומר רך עשויים לקבוע את ההתנהגות המקרוסקופית של החומר. לדוגמה, המערבולות המתרחשות באופן טבעי בתוך זורם, קטנות בהרבה מהכמות הכוללת של הנוזל ועם זאת גדולות בהרבה מהמולקולות הבודדות שלו, והופעת מערבולות אלו שולטת בהתנהגות הזרימה הכוללת של החומר. כמו כן, הבועות המרכיבות קצף הן מזוסקופיות מכיוון שכל אחת מהן מורכבת ממספר עצום של מולקולות, והקצף עצמו מורכב ממספר רב של בועות אלו. הקשיחות המכנית הכוללת של הקצף נובעת מהאינטראקציות בין הבועות.
מאפיין נפוץ נוסף של חומר רך הוא חשיבותן של תנודות תרמיות. סקאלת האנרגיה של האינטראקציות האופייניות במבני חומר רך דומה לסקאלת האנרגיה התרמית. לכן, המבנים מושפעים כל הזמן מתנודות תרמיות, ועוברים תנועה בראונית.
יישומים
חומרים רכים חשובים במגוון רחב של יישומים טכנולוגיים. הם עשויים להופיע כחומרי מבנה ואריזה, קצף ודבקים, חומרי ניקוי וקוסמטיקה, צבעים, תוספי מזון, חומרי סיכה ותוספי דלק, גומי בצמיגים ועוד. בנוסף, מספר חומרים ביולוגיים כגון דם ושרירים ניתנים לסיווג כחומר רך. גבישים נוזליים, קטגוריה נוספת של חומר רך, מגיבים לשדות חשמליים באופן שהופך אותם לחומרים חשובים מאוד במכשירי תצוגה (LCD).
ראו גם
סוגים של חומר רך תחומים מדעיים קרובים
בעלת הארמון
בעלת הארמון הוא מחזה בשלוש מערכות שנכתב בשנת 1954 על ידי הסופרת והמשוררת לאה גולדברג והועלה לראשונה בשנת תשט"ז-1955 בתיאטרון הקאמרי. המחזה הוא אפיזודה דרמטית המערבת ארבע דמויות, המתרחשת במשך יום אחד בחודש ספטמבר 1947, ובמרכזה סיפורה של ניצולה יהודייה צעירה המוחזקת בתוך ארמון "בעלת הארמון" ואינה מודעת לכך שהמלחמה נגמרה.
זהו המחזה הידוע ביותר של גולדברג. הוא תורגם והועלה בחו"ל במספר שפות, בהן אנגלית, גרמנית, צרפתית וספרדית.
המחזה
במרכז המחזה ארמון עתיק הממוקם באחת מערי אירופה, נסתר מעין, במעבה היער. הממשלה הלאימה אותו ומשכנת בו את המפקדה הראשית של הצבא הנאצי, ולאחר נפילת השלטון, הממשלה העממית החדשה מלאימה את הארמון והופכת אותו למוזיאון, אך משאירה את בעליו, הרוזן זאברודסקי, לתפקד כשומרו.
אל הארמון מגיעים לביקור במהלך ספטמבר 1947 שני שליחים מארץ ישראל, מיכאל זאנד, אספן ספרים בשירות הספרייה הלאומית, ודורה רינגל, המחפשת ילדים יהודים במסגרת עליית הנוער. זאנד מגיע אל המקום בשל הספרייה העתיקה שבו ומציע לדורה להתלוות אליו. כיוון שהגיעו בליל סערה, מבקשים השניים מהשומר להלין אותם במוזיאון עד שמזג האוויר ישתפר, והוא מאפשר להם זאת בחוסר רצון. בדרך מקרה מגלים השניים את לנה, צעירה יהודייה שהציל הרוזן מהנאצים, והיא כמעין כלואה בארמון שנתיים לאחר שהמלחמה הסתיימה, היות שהרוזן השאיר אותה בחדר סתרים בארמון ובודד ממנה את עובדת סיום המלחמה בשל אהבתו אליה וחוסר רצונו להישאר בבדידותו.
השימוש בארמון מתייחס מחד גיסא לעולם העתיק הרומנטי, ומאידך גיסא לעולם החדש שהלאים אותו אל האידיאלים האפלים שלו. הריאליזם אל מול היסודות הרומנטיים שיוצרים מאבק בין הישן והחדש.
הדמויות
במחזה ארבע דמויות:
מקור היצירה
אל הסיפור הגיעה גולדברג לאחר ביקורה בצ'כיה בשנת 1947 ולינה בארמון שהוסב למרכז עבור סופרים. כשהייתה בדרכה אל הארמון סיפרה לה המלווה כי בעבר ישב בו וילהלם פריק, המושל הנאצי של בוהמיה ומוראביה. הוא לן בחדר מספר 19. בטירה פגשה גולדברג אדם שהגיע לשם כדי לחפש ספרים יהודיים והוא נדד מארמון לארמון ומספרייה לספרייה. גולדברג לא חפצה ללון בחדרו של המושל, אך גילתה להפתעתה ביום למחרת שאכן ישנה בו, ולאחר מכן מראה החדר רחב הידיים לא עזב את מחשבתה ובהמשך הפך למחזה.
עיבודים
המחזה זכה לעיבודים רבים על הבמה. תחילה הועלה בתיאטרון הקאמרי בשנת תשט"ז (הצגת הבכורה הייתה ב-26 בספטמבר 1955) בבימויו של גרשון פלוטקין, עם תפאורה שצייר משה מוקדי ובהשתתפות שושנה ברנע (דורה רינגל), זלמן לביוש (הרוזן), יוסף ידין (מיכאל זאנד) וחנה מרון (לנה) (שכהכנה לתפקיד ביקרה בארמונות עתיקים באירופה).
בשנת 1960 הוצג בברודוויי. בשנת 1962 הופיע כהצגת הבכורה בפתיחת התיאטרון הדרמטי ביידיש בפריז בבימויו של יוסף שיין, ובשנת 1963 הוצג בדבלין על ידי תיאטרון הגייט בבימויו של איזי אברהמי, אך לא הצליח. ב-1965 הועלה בתרגום לצרפתית מאת קלוד סוטה בתיאטרון אדוארד ה-7 בפריז. עוד הועלה בקונסטנץ וכתסכית ברדיו ברן עם השחקן האוסטרי אטילה הרבינגר (Hörbiger), שם זכה להצלחה.
בשנת 2011 הועלתה ההצגה בתיאטרון היידישפיל ביידיש ("די מלכה פֿון פּאַלאַץ"), בבימויו של יצחק שאולי, בעיצוב תפאורה ותלבושות של יוסי בן-ארי ובהשתתפותם של ענת עצמון, אנדריי קשקר, מירי רגנדורפר, ודורי אנגל.
קישורים חיצוניים
קטע מתוך המחזה:
מקסימינוס תראקס
קורות חייו
מקסימינוס נולד בתראקיה. מקורות היסטוריים ראשוניים, שנכתבו זמן רב לאחר תקופת שלטונו של מקסימינוס ובראשם היסטוריה אוגוסטה מתארים את מקסימינוס בצבעים עזים אך ככל הנראה לוקים בדיוק ונוטים להגזמה ספרותית. הוא מתואר כענק בעל ממדים על אנושיים, ובגובה 2.5 מטרים. כך למשל מסופר כי הוא יכול היה לחבוש את הצמיד של אשתו כטבעת על אגודלו. לפי תיאורים אלו פניו היו מאופיינים על ידי מצח רחב ובולט אף ולסת גדולים.
בטרם עלייתו לשלטון
על פי המקורות ההיסטוריים וכפי שמשתקף בשמו, שורשי משפחתו של מקסימינוס נעוצים בפרובינקיה הרומית של תרקיה. הוא נולד ככל הנראה בתרקיה בשנת 173 או בסמוך לכך. על פי ההיסטוריה הרומית הוא היה בן לאב גותי ואם מהשבטים האלאנים, עם זאת היסטוריונים מודרניים מטילים ספק בגרסה זו, ההיסטוריון רונלד סיים טוען כי ככל הנראה נולד מקסימינוס בפרובינקיה רומית מואסיה (בלטינית: Moesia) שהוא שמו הקדום של חבל ארץ בבלקן, לאורך הגדה הדרומית של הדנובה, למשפחה ממעמד נמוך וכתוצאה מכך ראה בו הסנאט הרומי - כאשר עמד מולו - כברברי. כקיסרים אחרים שבאו אחריו מרקע חברתי דומה הוא עלה ממעמדו הנחות על ידי טיפוס בסולם הדרגות הצבאי מחייל פשוט בלגיון רומאי לשליט של האימפריה. הוא הצטרף לשורות הצבא הרומי כאשר ספטימיוס סוורוס היה קיסר והתקדם לאט עד שמונה למפקד הלגיון הרביעי איטליקה (Legio IV Italica) ובעת התקוממות הלגיונות כנגד הקיסר אלכסנדר סוורוס בחרו החיילים במקסימינוס כקיסר על רקע המוניטין שלו כלוחם קשוח וחסר פשרות. המשמר הפרטוריאני תמך במינוי ובחירת הלגיונות והסנאט נאלץ לאשרר את המינוי.
תפיסת מושכות השלטון
מקסימינוס גילה חשדנות ועוינות כלפי האליטה הרומאית, הצבאית והאזרחית. גישה זו נבעה ממוצאו הצנוע ומעמדו החברתי הנמוך. גישה זו הדריכה את דרכו בעת שתפס את מושכות השלטון ומאידך מנעה ממנו מלבסס את שלטונו באופן מוחלט. שנות שלטונו הקצרות עמדו בצל ניסיונות הסנאט והאצולה הרומית להורידו מכסאו ולהמליך קיסרים במקביל למקסימינוס.
על רקע זה, ומתוך חשש מבוסס לחתרנות החל מקסימינוס לבסס את כוחו את תהליך על ידי הוצאה להורג של יועציו ומקורביו של הקיסר אלכסנדר סוורוס. בין המזימות שנקשרו נגדו הייתה מזימה לבודד את מקסימינוס והחיילים הנאמנים לו בלב טריטוריה עוינת מעבר לנהר הריין, המזימה נחשפה והקושרים, קצינים וסנאטורים, הוצאו להורג. מזימה אחרת הונהגה על ידי יחידות צבא שנותרו נאמנות לקיסר הקודם, אחד הקושרים החליט לשנות את נאמנותו ולגלות את דבר הקשר למקסימינוס, גם הוא וגם מנהיג הקושרים הוצאו להורג.
במקביל פעל מקסימינוס כנגד האיומים על גבולות האימפריה הרומית בעיקר מצד שבטים גרמניים מצפון, הוא הצליח להדוף בסדרת קרבות בין השנים 235 ו-236 איום של שבטים אלמאנים על אזורי הספר של האימפריה תוך אבדות כבדות לצבא הרומי וזיכה את עצמו בתואר "המנצח הגדול של גרמניה" - גרמניקוס מקסימוס (Germanicus Maximus) את בנו הוא העלה לדרגת פרינקפס ואת אשתו המנוחה פאולינה לדרגת אלה.
מלחמה במתנגדים מבית
בשנת 238 פרץ מרד בפרובינקיית אפריקה לאחר שאצולת הממון המקומית נסחטה על ידי נציגי הקיסרות. ההתקוממות הפכה לעממית והמון מוסת שצויד על ידי האצילים המקומיים עלה על העיר טיסדרוס (Thysdrus) והרג את הפקידים הרומאיים, בשלב הבא פנו בני האצולה המקומית ודרשו ממַרְקוּס אַנְטוֹנְיוּס גוֹרְדִיָאנוּס, אציל רומאי שהיה בעבר מושל הפרובינקיה שייקח על עצמו את משרת הקיסר, גורדיאנוס סירב תחילה בטענה שהוא זקן מדי אך ב-22 במרץ הוא נטל על עצמו את המשרה המסוכנת של קיסר רומא תחת השם גורדיאנוס הראשון בתנאי שבנו ימשול לצידו בשם גורדיאנוס השני. ימים מספר לאחר מכן הוא נכנס בשערי העיר קרתגו וזכה מיידית לתמיכה גורפת של האוכלוסייה וההנהגה המקומית. גורדיאנוס שלח משלחת בראשות פובליוס ליסיניוס ולריאנוס ( לימים הקיסר ולריאנוס) לסנאט ברומא וב-2 באפריל הוא ובנו הוכרזו כקיסרים וזכו לתואר אַוּגוּסְטוּס ("Augustus" בלטינית: "הנשגב" או "הנעלה"). מקסימינוס שהה באותה עת עם הלגיונות הנאמנים לו בסִירְמִיוּם, אסף את עצמו והחל לעלות על רומא במטרה להחזיר לידיו את השלטון.
המרד באפריקה כבה באותה מהירות ופתאומיות בה פרץ. גורדיאנוס היה חסר צבא מקצועי שיתמוך בו ונשען על כוחן של מיליציות מקומיות. הלגיון היחיד באפריקה הלגיון השלישי אוגוסטה, היה תחת פיקודו של מושל נומידיה שתמך במקסימינוס בעיקר בגלל עוינות ארוכת שנים לגורדיאנוס, ובחר לנצל את ההזדמנות ולהתעמת עם הקיסרים לבית גורדיאנוס. הצבאות נפגשו בסמוך לעיר קרתגו. הלגיון הרומי הביס ללא תנאי את צבא של מיליציות לא מאומנות ולא מצוידות של תושבים מקומיים בפיקודו של גורדיאנוס השני שעמד מולו. בתום יום הקרב נהרג גורדיאנוס השני ואביו גורדיאנוס הראשון התאבד בתליה לאחר שקיבל את החדשות המרות.
מותו של מקסימינוס
צבאו של מקסימינוס נכנס לאיטליה מהצפון ובהגיעו אל מול חומות העיר אקוויליה ציפה כי שערי העיר יפתחו לפניו ללא התנגדות. להפתעתו הוא גילה כי תחת הנהגת סנטורים המתנגדים לו העיר התכוננה למצור וסירבה לאפשר לצבאו להצטייד להמשך דרכם. צבאו של מקסימינוס נאלץ להיכנס למלחמת מצור אך נכשל בניסיונות לעלות על החומות או לשכנע את התושבים להיכנע. הצבא שלא היה מצויד למלחמת מצור והתשה החל לסבול ממחסור באספקה והכישלון לכיבוש העיר פגע במורל הגייסות. את הכף הכריעו השמועות כי צבא הנאמן לסנאט נאסף וצועד צפונה על מנת להתעמת עם חיילות הקיסר ולהכריעם. במהלך חודש מאי בעת הפוגה בקרבות נרצח מקסימינוס באוהלו בידי חייליו ועימו נרצחו בניו והקצינים הנאמנים לו.
אדה רמני
אדה רמני (במקור הופמן, בהונגרית: Reményi Ede, מישקולץ, 17 בינואר 1828 – סן פרנסיסקו, 15 במאי 1898) היה מלחין, כנר הונגרי-יהודי. הוא היה הכנר של המלכה ויקטוריה, כונה ועוטר על ידה כ"ווירטואוז החצר" והיה מוכר בחמש יבשות העולם. אחיו אנטל רמני היה קפטן בצבא במהפכת 1848 בהונגריה בשנים 49–1848.
ביוגרפיה
אביו, הנריק הופמן, היה צורף. אדה רמני החל את לימודיו בעיר הולדתו מישקולץ ובגיל תשע נתן כבר קונצרטים. הוא המשיך את השכלתו המוזיקלית בקונסרבטוריון של וינה אצל יוזף בהם, מייסד בית הספר לכינור בווינה, בין 1842 לבין 1845. בגיל עשרים חזר מווינה להונגריה כדי לקחת חלק במהפכת 1848 בהונגריה, שמכונה מלחמת העצמאות, והיה עוזרו של הגנרל ארתור גרגאי המפקד העליון של הצבא וגם הכנר האהוב עליו. כישלון המהפכה אילץ אותו להגר לחו"ל. הוא נסע לאמריקה דרך קונסטנטינופול, פריז, לונדון . הוא שב לאירופה ככנר מיומן, ובזמן קצר הקריירה שלו נסקה. הוא בא בקשר עם כמה מלחינים בולטים באותה תקופה, כולל בשנת 1852 כשלקח את ברהמס הצעיר לסיורי הקונצרט שלו. בשנת 1853 הצטרף לחברה של פרנץ ליסט בוויימאר. הוא גר זמן מה בלונדון בשנת 1854, שם זכה בתואר "וירטואוז החצר" מידי המלכה ויקטוריה, וכן זכה בתואר "כנר המלכה" . הוא עזב לאמריקה בשנת 1855, ואחרי חמש שנים, בשנת 1860, חזר להונגריה תחת קבלת חנינה.
לאחר מכן במשך עשור וחצי הפך לדמות המרכזית בחיי המוזיקה של הונגריה. הוא העביר קונצרטים בערים שונות ברחבי הארץ, כולל עם ליסט, והקים כמה קרנות מרכזיות הראשונות בתיאטרון. עם זאת, הוא התפטר מעבודתו זו זמן קצר לאחר מכן. בשנת 1872 נשא לאישה את בתו של המלחין והמוזיקאי אנטל פאי, גיזלה פאי. הם נסעו לחו"ל: התיישבו תחילה בפריז, אחר כך בלונדון, ולבסוף בארצות הברית בסתיו 1878.
MACS1149-JD1
MACS1149-JD1 (ידועה גם בשם PCB2012 3020) היא אחת הגלקסיות הרחוקות ביותר הידועות מכדור הארץ ונמצאת בהיסט לאדום של כ-z=9.11, או בערך.
תסמונת פארא-נאופלסטית
התסמונת הפארא-נאופלסטית (או: הסינדרום הפארא-נאופלסטי) – התבטאות או סימפטום הנובע מנוכחותו של סרטן בגוף, אך לא מנוכחותם המקומית של תאים סרטניים. תופעות אלה מתווכות על ידי גורמים הורמונים או ציטוקינים, המופרשים על ידי תאי הגידול או כתגובה חיסונית נגד גידול. הסינדרום שכיח בקרב אנשים מבוגרים (בדרך כלל בשנות השישים לחייהם), ונפוץ ביותר במקרים של סרטן הריאות, השד, השחלות או מערכת הלימפה (לימפומה). לעיתים הסימפטומים של התסמונת הפארא-נאופלסטית מופיעים לפני אבחונו של הסרטן, לכן מניחים שהוא אחד מתהליכי התפתחות המחלה. בפרדיגמה הזו, תאים סרטניים יוצרים אנטיגנים בעלי רקמה מוגבלת (כגון חלבוני עצבים), אשר מעוררים תגובה חיסונית נגד הגידול. תגובת-נגד חיסונית עשויה להיות יעילה באופן חלקי, ולעיתים נדירות, יעילה לחלוטין בדיכוי התפתחות הגידול והסימפטומים שלו. במקרים כאלה, החולים יוחזרו לטיפול קליני, כשהתגובה החיסונית של הגידול עוברת את סף העמידות והגידול מתחיל לתקוף את רקמת התא הרגילה. תהליך זה מתבטא בגוף בצורת חלבון (למשל: חלבון עצבי), וכך מתגלה בבדיקות רפואיות.
ראסמוס אלם (1995)
רסמוס אלם (בשוודית: Rasmus Alm; נולד ב-17 באוגוסט 1995) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדות הקשר והקיצוני הימני באלפסבורג.
תסמונת פארא-נאופלסטית
סיווג
ניתן לסווג את התסמונת הפארא-נאופלסטית לארבע קטגוריות: האנדוקרינית, נוירולוגית, מוקוקוטנאוס והמטולוגיות, גם כן עוד שאינם שייכים להקבוצות שנזכרו :
ראסמוס אלם (1995)
קריירה
לאחר שהחל את הקריירה בקבוצות נוער מהליגות הנמוכות, עבר למחלקת הנוער של לנדסקרונה בולס מליגת המשנה השוודית. בשנת 2013 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של המועדון, ובאותה עונה ירדה הקבוצה לליגה השלישית, בה נותרה עד שעזב את המועדון.
תסמונת פארא-נאופלסטית
תסמונת פארא-נאופלסטית נוירולוגית (של מערכת העצבים)
צורה הרסנית במיוחד של התסמונת הפארא-נאופלסטית היא קבוצת הפרעות המסווגות כהפרעות פארא-נאופלסטיות נוירולוגיות (PNDs). הפרעות אלה משפיעות על מערכת העצבים המרכזית או ההיקפית. חלקן ניווניות, על אף שאחדות (כגון LEMS) עשויות להשתפר תוך טיפול במחלה או בגידול.
ראסמוס אלם (1995)
קריירה
ב-6 בדצמבר 2017 חתם על חוזה לארבע עונות בברומאפויקארנה, העולה הטרייה לליגת העל השוודית. בתום העונה נשרה הקבוצה לליגה השנייה, ואלם חתם לארבע עונות בדגרפורס, גם היא מהליגה השנייה.
תסמונת פארא-נאופלסטית
תסמונת פארא-נאופלסטית נוירולוגית (של מערכת העצבים)
הסימפטומים של התסמונת הפארא-נאופלסטית הנוירולוגית יכולים להיות אטקסיה (קשיים בהליכה ואיזון), סחרחורת, ניסטגמוס (תנועות עיניים לא רצוניות מהירות), קושי בבליעה, אובדן מסת שרירים, אובדן קואורדינציה מוטוריקה עדינה, דיבור לא ברור, אובדן זיכרון, בעיות ראייה, הפרעות בשינה, דמנציה, התקפים ואובדן תחושה בגפיים.
ראסמוס אלם (1995)
קריירה
ב-25 ביולי 2019 חתם על חוזה לשלוש עונות וחצי באלפסבורג מליגת העל השוודית.
תסמונת פארא-נאופלסטית
תסמונת פארא-נאופלסטית נוירולוגית (של מערכת העצבים)
סוגי הסרטן הנפוצים ביותר הקשורים לתסמונת הפארא-נאופלסטית הנוירלוגית הם: סרטן השד, סרטן השחלות וסרטן הריאות, אך גם סוגים רבים אחרים של סרטן יכולים לייצר סימפטומים פארא-נאופלסטיים.
במקרה של הופעת הסינדרום, אבחון וטיפול מהיר בחולה הוא קריטי, ומשפיע באופן ישיר על סיכויי ההחלמה. מאחר שהפרעות אלה הן נדירות יחסית, חשוב שחולי ה-PNDs יתייעצו עם מומחה בעל ניסיון באבחון וטיפול בתסמונת פארא-ניאופלסטית נוירולוגית.
ברקנאים
בַּרְקְנָאִים (שם מדעי: Beryciformes), היא סדרה של דגים ממחלקת מקריני סנפיר החיה בימים עמוקים ברחבי העולם ועולים אל פני המים במשך הלילה. במשפחה זו 7 משפחות ובהם 157 מינים.
דגים אלה חיים באוקיינוסים וחיים בתהומות רוב שעות היום. הם בעלי גולגולת גדולה ובעלת צורה מוזרה, עיניים בוהקות, סנפירי גחון נוקשים וקשקשים חזקים. רובם בעלי צבעים חיוורים, לבנים או אדומים. לחלקם ישנם גם "פנסים" באזור ראשם.
מינים אלה חיים הרחק מהיבשה, אך לעיתים מגיעים לחופים שונים בלילות. הם חיים בעיקר באזורים סלעיים.
שעון בנג'ו
שעון בנג'ו הוא שעון מטוטלת המצוי בקופסה המעוצבת בדומה לכלי הנגינה בנג'ו.
שעון הבנג'ו עוצב על ידי השען סיימון ווילארד, בעיר גרפטון, מסצ'וסטס בארצות הברית בשנת 1802. נוצרו רק 4,000 שעונים אותנטיים. וסגנונו של ווילארד הועתק על ידי בני משפחתו ושענים נוספים.
השעון בסגנון הבנג'ו עשוי בדרך כלל משעון עגול, מתחתיו חלק צר ואנכי עם "מותן" ארוך, ובחלקו התחתון תיבה מלבנית עם מטוטלת ודלת צירים. המותן והדלת מעוטרים בזכוכית צבועה והקופסה מקושטת בעיטורי פליז. ראש השעון העגול מעוטר ביציקת פליז או עץ מוזהב בצורת נשר.
מונטיאק רוזוולט
מונטיאק רוזוולט (שם מדעי: Muntiacus rooseveltorum), הוא מין של אייל נדיר בסוג מונטיאק החי בדרום-מזרח אסיה. הפרט הראשון הידוע של מין זה הוצג לראשונה במוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע בשיקגו בשנת 1929 על ידי משלחת תיאודור-קלי האמריקנית לאסיה בראשות תאודור רוזוולט, הבן, אחיו קרמיט רוזוולט, והזואולוג האמריקני וילפריד הדסון אוסגוד, ובמימונו של ויליאם ואלאנגדיהם קלי. התיאור המדעי הראשון של המונטיאק התרחש בשנת 1932 על ידי הזואולוג של המשלחת - וילפריד אוסגוד, והוא בחר להנציח את האחים רוזוולט בשם המדעי אשר הפך מאוחר יותר גם לשם הרשמי - מונטיאק רוזוולט. המעמד הטקסונומי של מין לא ברור דיו, ויש הסוברים כי הוא מהווה תת-מין של מונטיאק פי. למשך תקופה מסוימת, היו סברות שמונטיאק זה נכחד, אך זיהוי שלו בתצלומים של מצלמות נסתרות ביערות הפריכו זאת.
טקסנומיה ופילוגנטיקה
מונטיאק רוזוולט משויך לסוג מונטיאק הכולל 11 מינים מלבדו, והסוג ממוקם בשבט מונטיאקים שבתת-משפחת איילי העולם הישן. בין המונטיאקים החופפים איתו במידה זו או אחרת ניתן למנות מונטיאק מצוי, מונטיאק פי, מונטיאק העלה, מונטיאק אנאמייט, מונטיאק ענק ומונטיאק פוהאט. הסטטוס הטקסונומי של מונטיאק רוזוולט כבר שנוי במחלוקת במשת 60 שנים, וב-1990, טקסונומים מסוימים סברו שהוא מהווה תת-מין בלבד של מונטיאק פי. עם זאת, ניתוחים גנטיים ב-1999, 2000 ו-2014, וניתוח מורפולוגי משנת 2015, מאשרים את תוקפו של המין. הענף של מונטיאק רוזוולט בתוך העץ הפילוגנטי של המונטיאקים כולל את מונטיאק אנאמייט ומונטיאק העלה ונתמך מבחינה גנטית ומורפולוגית: לשלושת המינים הללו יש מאפיין משותף הבא לידי ביטוי בניבים מפותחים גם אצל הנקבות, וקרניים אשר נושרות באופן תדיר יותר. עדיין לא ברור כמה מונטיאקים במעמד טקסונומי של מין משתייכים לענף הזה, ונכון לשנת 2000 השייכות לענף נקבעת על פי רצפי בסיס של ארבעה גנים; ייתכן שאף המין מונטיאק פוהאט משויך לענף, שכן טרם ידוע על רצפי הבסיס שלו.
מראה
אין מידע רב לגבי המראה של מונטיאק רוזוולט, ועל פי צילומים ממצלמות נסתרות ביערות, נראה שהוא די דומה למונטיאק פי. הגוונים של פרוותו חומים-אפרפרים ולא כתומים כמרבית המונטיאקים, והראש שלו בהיר ואדמדם מעט. האנטומיה והמורפולוגיה שלו זהה למונטיאקים אחרים: מבנה גוף עגלגל ומקושת, רגליים קצרות ודקות, צוואר קצר, וראש משולש. עצמות בולטות על המצח שמהן יוצאות זוג קרניים קטנטנות, ופרווה קצרה ודקה.
תפוצה ובית גידול
טרם ניתן לקבוע בבירור את תפוצת מונטיאק רוזוולט. על פי נתונים שנאספו בהודו-סין (צילומים של מצלמות נסתרות, מציאת גולגולות וראיונות עם המקומיים), המין נפוץ באופן וודאי רק בצפון-מזרח לאוס, בשטח הנופל בתחומי המחוזות: חואופן, לואנג פראבנג ופונגסאלי. הטווח האפשרי והמרבי של תפוצתו, משתרע לפי IUCN לכל אורך צפון וצפון מרכז לאוס (עד לגבול מיאנמר ותאילנד), מרבית צפון וייטנאם, ובדרום סין העממית (מחוזות: יונאן וגואנגשי). נכון ל-2016, טרם ניתן להגיע למסקנה סופית לגבי תפוצתו האמיתית.
בהתחשב בטווח התפוצה הוודאי שלו, מונטיאק רוזוולט מאכלס מספר סוגים של יערות הרריים: יערות גשם טרופיים, יערות עננים, ויערות ירוקי-עד; כל זאת, בגבהים של 2,000-1,000 מטר מעל פני הים ויותר בלאוס, ובאזורים נמוכים יותר בווייטנאם (בעיקר גבעות על פני המדרון המזרחי של רכס אנאמייט ואולי גם ממזרח לנהר האדום). אם המין נפוץ במיאנמר, הוא עשוי להימצא שם בגבהים של 1,250-700 מטר מעל פני הים. הטמפרטורות בתחומי מחייתו - 30-20 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת נעה מ-1,000 עד 4,000 מילימטר לשנה. אין כיום שום מידע לגבי האקולוגיה, הרבייה וההתנהגות שלו, וסביר להניח שהיא זהה למיני המונטיאקים האחרים במידה זו או אחרת.
מצב
מונטיאק רוזוולט מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין חסר נתונים (DD); הסיבה לכך היא חוסר ודאות טקסונומית של מיני המונטיאק ברחבי הודו-סין, אשר מונעת מחוקרי הטבע לקבוע בבירור את התפוצה המדויקת של המין וכן להעריך אוכלוסיות מונטיאקים מאחר שמינם אינו ידוע. המראה הכללי של מונטיאק זה די מזכיר מינים אחרים הנפוצים באזור שלו, ועל כן לא ניתן כמעט לזהותו בצילומים של מצלמות נסתרות מבין מאות התמונות של מינים אחרים. כתוצאה מכך, לא ניתן להעריך בשלב זה את מצבו הספציפי של המין ואת האמצעים הנדרשים לשימורו. רמות הציד הכלליות באזור תפוצתו של מונטיאק רוזוולט גבוהות מאוד, אך טרם ניתן לדעת האם הוא מפגין סובלנות לציד בדומה למונטיאק המצוי, או דווקא פגיע מאוד בגללו. אובדן בית הגידול מהווה כנראה איום באזורים מסוימים, אך רמת ההסתגלות שלו לאזורים הסובלים מחדירה אנושית טרם ידועה.
האיום העיקרי על מונטיאק רוזוולט ככל הנראה הוא הציד. בתוך לאוס ווייטנאם, מתרחש לאורך השנים ציד חסר הבחנה אחר כל סוגי היונקים עבור הסחר המשגשג בשוקי הבשר לאורך הגבול ופנים הארץ. IUCN מעריך, שההגנה הטבעית כיום עבור המין היא הרכב הצמחייה בגושי היער הגדולים; הצמחייה ביערות הטרופיים הללו סבוכה במיוחד, ויחד עם תנאי האקלים הגשומים והלחים, הגישה אל תוך היערות קשה עבור הציידים עד שלא משתלם להעמיק בהם כדי לצוד יונקים. מכיוון שבלוקי יער נמצאים בעיקר על אזורים מחוספסים והרריים, המונטיאקים החיים בהם צפויים להיות מאוימים פחות ממונטיאקים השוכנים באזורים הנמוכים. איום אחר עבור המונטיאק הוא אובדן בית הגידול; קבוצות אתניות רבות בהודו-סין מכניסות להרגל חייהם טיפוח של צמחייה אקזוטית בתחומי היערות המקוריים - בדרך כלל בשל התועלת המסחרית של הגידולים הללו. עלייה בצריכת עצי גומי ושיטה בשוק הסיני, עשויה להשפיע לטווח הרחוק על המונטיאק, שכן אובדן בית הגידול מוביל בהכרח לגישה של המקומיים לאזורים שלא היו נגישים בעבר, ומקל עליהם לצוד את היונקים ששרדו שם במשך שנים רבות.
מכיוון שיש אי בהירות לגבי התפוצה והאוכלוסיות של המין, לא ניתן להקים תוכניות שימור מיוחדות עבורו. על כן, ארגוני השימור מנסים להתמקד בתוכניות שימור כלליות יותר אשר משפיעות בו זמנית על כל היונקים באזור. מאמצים אלו כוללים בעיקר שיפור רמת ההגנה על אזורים מוגנים בהודו-סין, כמו גם איתור אזורים בעלי חשיבות רבה עבור חיות הבר והמלצות עבור רשויות השימור המקומיות להכריז עליהם כאזורים מוגנים. כן ישנו ניסיון לקדם חוקי ציד מחמירים הדורשים מהצייד לזהות תחילה את מין היונק בטרם יצודו, ובמקרה והוא זוהה כמין נפרד, על הצייד להניחו לנפשו. מאמצים אחרים מנסים למנוע שימוש במלכודות ברזל, חפירת בורות נפילה והחזקת כלבי ציד בסביבות היערות שבהם ישנה השערה על קיומם של אוכלוסיות גדולות של יונקים נדירים.
איך אתם יודעים
איך אתם יודעים (באנגלית: How Do You Know) הוא סרט קומדיה רומנטית משנת 2010 בבימויו של ג'יימס ברוקס ובכיכובם של ריס וית'רספון, פול ראד ואוון וילסון. הסרט מתאר את לבטיה של שחקנית בייסבול המודחת מנבחרת ארצות הברית ובעודה בסערת רגשות נאלצת גם להתלבט בין מערכת יחסים עם שחקן בייסבול נרקיסיסט או עם איש עסקים בצרות.
עלילה
ליסה יורגנסון (ריס וית'רספון) היא כוכבת בייסבול בת 31. ליסה מקבלת את הבשורה על ניפויה מהנבחרת כאשר היא נמצאת בראשיתה של מערכת יחסים עם מאטי ריינולדס (אוון וילסון).
ג'ורג' מדיסון (פול ראד) הוא המנהל של חברה בבעלות אביו צ'ארלס (ג'ק ניקולסון), אדם דורסני ובלתי נעים בעליל. הזמנה לחקירה פדרלית שמגיעה אליו פותחת מחול שדים המוביל לניתוקו מהחברה ולפרידתו מבת זוגו. כאשר הוא מובטל ועם איום של תביעה ואף כלא מעל ראשו, מתפתחת מערכת יחסים בין ג'ורג' לליסה, שמושפעת מאוד מהמשברים אליהם נקלעו שניהם. ליסה מגלה שבניגוד למאטי השטחי והממוקד בעצמו, ג'ורג' קשוב ורגיש. העלילה מסתבכת כאשר מאטי מגיע למסקנה שהוא מאוהב בליסה, מה שמוביל אותו לעשות מאמצים ניכרים להשתפר ביחסו אליה, מאמצים שאינם נעלמים מעיניה.
ליסה נאלצת לעמוד בהחלטה קשה: האם לבחור במאטי המרוויח מיליוני דולרים בשנה ועושה סקס נהדר אך ששוגה פעם אחר פעם ומשקיע מאמצים כנים לתקן את שגיאותיו, או לעבור לג'ורג' המובטל ושעתידו לא ברור, אך עם זאת רגיש ומקבל אותה כמו שהיא.
ג'ורג' מגלה בשלב זה כי מקור התסבוכת אליה נקלע הוא פעילות לא חוקית אשר בוצעה על ידי אביו. היות שאביו הורשע כבר בעבר, ג'ורג' צריך להחליט האם לקחת את האחריות על עצמו ולהסתכן בשנתיים-שלוש בכלא, או להימנע מכך, מה שיוביל כנראה לשליחת אביו ל-25 שנות מאסר, דבר שבגילו המתקדם פירושו כנראה ישיבה בכלא עד לסוף חייו.
ג'ורג' מחליט כי במצב העניינים הנוכחי, בו אין מטרה אמיתית לחייו, הוא יעדיף לשבת תקופה קצרה בכלא מאשר לראות את אביו נמק שנים על גבי שנים. לכן אם ליסה לא תיענה לחיזוריו הוא ייקח על עצמו את האחריות לפעילות הפלילית של אביו.
במהלך מסיבת יום ההולדת של ליסה אותה ארגן מאטי בדירתו מציע לה מאטי אירוסין, הצעה אותה ליסה מקבלת לאחר התלבטות רבה. בהמשך המסיבה מגיע ג'ורג', לא מספר לליסה על ההחלטה שקיבל, אך מבהיר לה שהוא מעוניין בה כבת זוגו וימתין להחלטתה ברחוב. ליסה מחליטה לדחות את הצעת האירוסין של מאטי ועוזבת אותו לטובת ג'ורג'.
לואיק פרן
לואיק פרן (בצרפתית: Loïc Perrin; נולד ב-7 באוגוסט 1985 בסנט אטיין) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם. לאורך כל הקריירה שיחק פרן רק בסנט אטיין בה שימש גם כקפטן, עד לפרישתו.
קריירה
פרין החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של פ.צ פריגנאו הצרפתית. לאחר כשנה עבר למחלקת הנוער של פ.צ צ'ארלס לה וגילנטה. בשנת 1997 פרין עבר למחלקת הנוער של סנט אטיין שם שיחק כ-6 שנים. בעודו בן 18 חתם פרין בקבוצה הבוגרת של המועדון לשנתיים בהן שיחק בתור מחליף. בשנת 2005 קיבל פרין את חולצת ההרכב בקבוצה, ועם השנים הפך לאחד השחקנים הבולטים בקבוצה. כיום, פרין משמש בתור קפטן ונחשב לבלם מהטובים בכל הזמנים בקבוצה.
אך לצערו ב-24 ביולי 2020, במשחק הפרישה שלו בגמר הגביע הצרפתי מול פריז סן ז'רמן. הוא קיבל כרטיס אדום ישיר כאשר פצע בצורה חמורה את קיליאן אמבפה וירד בבושת פנים מהמגרש. המשחק נגמר 0–1 לפסז' שזכתה בגביע.
נבחרת לאומית
בשנת 2003 זומן פרין לנבחרת צרפת עד גיל 18 ושיחק בה פעמיים ואף כבש שער. שנה לאחר מכן זומן לנבחרת צרפת עד גיל 21 בה רשם 4 הופעות. בשנת 2015 זומן פרין על ידי המאמן דידייה דשאן לסגל נבחרת צרפת במשחקי הידידות נגד נבחרת אלבניה ונגד נבחרת שוודיה. לאור פציעתו של הבלם ממאדו סאקו זומן פרין בשנית למשחקי הידידות, הפעם נגד נבחרות גרמניה ואנגליה. פרין טרם שיחק משחק רשמי במדי הנבחרת.
בואנוונטורה דורוטי
חוסה בואנוונטורה דורוטי דומאנחה (בספרדית: José Buenaventura Durruti Dumange; 14 ביולי 1896 - 20 בנובמבר 1936) היה אנרכו-סינדיקליסט, מהפכן ספרדי וחבר CNT, FAI וארגונים אנרכיסטים נוספים בתקופה שלפני ובזמן מלחמת האזרחים בספרד. דורוטי היה לאחת מהדמויות המרכזיות במהלך מלחמת האזרחים והמהפכה החברתית שהתחוללה בתקופה זו בברצלונה ודמות מופת בתנועה האנרכיסטית.
שנותיו הראשונות
ב-1912, ובהשפעת אביו, הצטרף אל "איגוד העובדים הכללי" (UGT), אך עד מהרה חדל להשתתף במה שהגדיר כ"סוציאליזם מתון" ושב לארגון רק ב-1916 כשחזר ללאון.
שנה לאחר מכן, באוגוסט 1917, השתתף בשביתה הכללית שהתקיימה ברחבי ספרד בעקבות ביטולו של הסכם עבודה בין האיגודים המקצועיים למעסיקים, על ידי הממשלה. השביתה אורגנה על ידי "איגוד העובדים הכללי" ו"הקונפדרציה הלאומית של העבודה" (CNT), ודורוטי לקח בה חלק כנציג של "איגוד העובדים הכללי". הממשלה דיכאה את השביתה באמצעות הצבא, וכתוצאה מהעימותים נהרגו 70 בני אדם, נפצעו 500 ויותר מ-2,000 נעצרו.
ב-1920 עבר לברצלונה והצטרף ל-CNT. שנתיים מאוחר יותר הקים יחד עם חואן גרסיה אוליבר, פרנסיסקו אסקסו וריקרדו סנז את הארגון "סולידריות" (בספרדית: Los Solidarios). עם קבוצה זו ביצע בספטמבר 1923 שוד בסניף "בנק ספרד" בחיחון. באותה שנה הואשמו גם בהתנקשות בחייו של חשמן סרגוסה, חואן סולדאוילה אי רומרו, ככל הנראה כפעולת תגמול על הירצחו של איש ה-CNT סלבדור סגי ובשל התמיכה הכלכלית שהעניק לחמושים שהרגו פעילים של ה-CNT.
לאחר תפיסת השלטון בספרד על ידי מיגל פרימו דה ריברה, ארגנו דורוטי וחבריו התקפות על מחנות צבא בברצלונה ועל הגבול עם צרפת. התקפות אלה לא נשאו פרי וכמה אנרכיסטים נהרגו בעקבותיהן. לאחר כישלון זה, נמלטו דורוטי, אוליבר ואסקסו לדרום אמריקה. תחילה נסעו לארגנטינה, שם התקבלו בהתלהבות גדולה על ידי המון של עובדים. עם זאת, כמעט באופן מיידי, החלה המשטרה לרדוף אותם והם גורשו מהמדינה. השלטונות הספרדיים הזהירו מראש את כל הממשלות בדרום אמריקה ובמרכזה מבואם של הגולים האנרכיסטים, ובכל מקום ברחבי אמריקה הלטינית הם נרדפו בידי השלטונות. בצ'ילה הם ביצעו מספר מעשי שוד במטרה לאסוף את המשאבים הכלכליים הדרושים כדי לשחרר את חבריהם, ששהו באותה העת בבתי מאסר שונים בספרד.
ב-1931, עם לכתו של אלפונסו השלושה עשר מכס המלכות בספרד, חזר למולדתו והצטרף לפדרציית האנרכיסטים האיברית (FAI). עליית כוחה של הפדרציה האנרכיסטית (FAI) בכלל, ושל דורוטי וחבריו בפרט, בקרב הפוליטיקה הפנימית של איגוד העובדים האנרכיסטי (ה-CNT), גרמה לסינדיקליסטים מתונים יותר לפרוש מ-CNT וליצור את "המפלגה הסינדיקליסטית".
במשך תקופה זו היו לדורוטי יחסים מתוחים מאוד עם אנשי הרפובליקה הספרדית השנייה, הוא השתתף בכמה התקוממויות עממיות כנגד שלטונה של הרפובליקה ב-1932 וב-1933, מה שגרם להגלייתו, יחד עם פעילים אנרכיסטים נוספים, לגינאה המשוונית ולאיים הקנריים, שם שהה כשמונה חודשים.
תקופת מלחמת האזרחים בספרד
ב-1 במאי 1936, במהלך הקונגרס השלישי של ה-CNT בסרגוסה, הועלו לדיון חוסר מיומנותה של הממשלה הרפובליקנית והסכנה ש"הפיכה צבאית" ממשמשת ובאה. בעקבות כך, דאגו האנרכיסטים לחמש את אנשיהם.
ב-17 ביולי 1936 פרצה מלחמת האזרחים בספרד עם התקוממותם של הכוחות הלאומנים בהנהגתם של קציני הצבא פרנסיסקו פרנקו, אמיליו מולה וחוסה סנחורחו. יומיים לאחר מכן, הצטרף למרד חיל המצב בברצלונה והתקומם כנגד הרפובליקה. דורוטי, ששהה באותה עת בעיר, שיתף פעולה עם חבריו ב-FAI וב-CNT, ועזר לתאם התנגדות מזוינת לניסיונות הכיבוש של העיר על ידי הלאומנים. בקרב עקוב מדם שנערך ב-20 ביולי 1936 במחנה אתראסאנאס, המעוז העיקרי שעוד נותר בידי הצבא הלאומני במרכז העיר של ברצלונה, נורה למוות שותפו לדרך וחברו הקרוב, פרנסיסקו אסקסו. הקרב נגמר בניצחון לכוחות האנרכיסטים, ובגירוש הכוחות הלאומנים מהעיר. ה-CNT-FAI הפכו לאחראים מוחלטים על המצב בברצלונה, ובשל כך, אורגנה מיד בסיום הקרבות פגישה בין פעילים אנרכיסטים בולטים לבין נשיאה של קטלוניה ליואיס קומפאניס כדי לדון במצב.
דורוטי, יחד עם פעילים בולטים נוספים בארגון המשולב של FAI ו-CNT, הציעו למנות "ועדה מרכזית למיליציות האנטי-פשיסטיות של קטלוניה", רעיון זה התקבל בצורה חיובית גם על ידי שאר הארגונים בברצלונה והפך לכלי ממשי. ועדה זו, שהייתה בעלת גוון אנרכיסטי, אך הורכבה גם מליברלים, רפובליקנים, מרקסיסטים וקטלונים-לאומיים, הפכה לכוח השלטוני האמיתי בקטלוניה.
ב-24 ביולי, יצא דורוטי מברצלונה עם כוח של יותר מ-6,000 אנרכיסטים (כוח שנקרא מאוחר יותר בשם "Columna Durruti", "טור דורוטי"), הגיע לאראגון והשיג כמה ניצחונות, תוך שהוא מגיע לשערי סרגוסה, שהיוותה בעצמה מרכז גדול אחר של אנרכיזם עירוני, אך לא נכנס אליה בעקבות בקשת הרפובליקנים. על פי סופר הביוגרפיה של דורוטי, האנרכיסט אבל פז, כאשר כוחותיו של דורוטי עברו דרך כפר כלשהו, הדבר הראשון שעשו היה להדיח את השופטים המקומיים, את שאר הבעיות המקומיות הם פתרו על בסיס שלוש שאלות: "איפה בית המשפט? היכן ספרי מרשם המקרקעין? ואיפה בית הסוהר?", לאחר מכן שרפו את מסמכי בית המשפט ואת רישומי הבעלות על הקרקע ושחררו את כל האסירים. בהמשך הם כינסו את כל תושבי הכפר והסבירו להם את עקרונות הקומוניזם הליברטריאני. בעת הזו החל השלב המהפכני במלחמה, קהילות אנרכיסטיות נוצרו על בסיס התנדבותי, האדמות המשוחררות ואמצעי הייצור עברו תהליך של קולקטיביזציה והמציאות המהפכנית קרמה עור וגידים.
מותו
בתחילת נובמבר 1936, הגיע למדריד צבאו של פרנקו, שהורכב בעיקר ממרוקאים ומאנשי לגיון זרים. ב-8 בנובמבר החל הקרב על מדריד בין הכוחות הלאומנים לכוחות הרפובליקנים. מצד אחד עמד צבאו המצויד היטב של פרנקו, שנתמך גם על ידי מפציצים גרמנים ואיטלקים, ומהעבר השני איישו את הכוחות הרפובליקניים המוני פועלים עירוניים, כולל נשים רבות, חמושים למחצה. נוסף על כך, במדריד כשלעצמה הקומוניסטים היו יחסית מאורגנים טוב יותר וחזקים יותר משאר הפלגים בקרב הכוחות הרפובליקניים, הם גם נתמכו על ידי גדודים בינלאומיים שונים. הקרב נמשך ללא הפוגה, ופרנקו אמר כי הוא מעדיף להרוס את מדריד כליל מאשר להותיר אותה בידי המרקסיסטים. כוחות המפציצים של לגיון הקונדור שהגיעו מגרמניה הנאצית תכננו להעלות את מדריד בלהבות, רובע אחר רובע. מ-16 בנובמבר ואילך הופצצה מדריד על ידי מטוסים גרמנים יום וליל, ובשלושה לילות נהרגו בהפצצות מעל ל-1,000 בני אדם. נוסף על כך, מדריד הייתה מנותקת לחלוטין משאר חלקי ספרד.
בעיצומו של משבר זה, ב-12 בנובמבר, הוביל דורוטי את המיליציה שלו, שמנתה אז כ-4,000 איש, למדריד, כדי לסייע בהגנה על העיר מפני הכוחות הלאומנים. בסביבות אחת בצהריים, ב-19 בנובמבר 1936, נורה דורוטי בחזה מקליע שהגיע ממקור לא ידוע בקרב שהתנהל באזור האוניברסיטה של מדריד. פחות משעתיים לפני מותו עוד הספיק להתראיין לכתבה שצולמה על ידי נציגים של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. הוא נלקח במצב קשה למלון ריץ במדריד, שבו היה חדר ניתוח מאולתר של המיליציות שבאו מקטלוניה, אך נפטר ב-4 בבוקר שלמחרת, בן 40 במותו.
נתיחה שלאחר המוות גילתה כי מותו נגרם בשל קליע של 9 מ"מ, אשר חדר לחזהו ופצע אנושות את הקרביים שלו. גופתו עברה תהליך של חניטה והועברה לקבורה בברצלונה. מותו הוסתר מהציבור כדי למנוע מהם ייאוש ודמורליזציה.
הגרסה הרשמית, שאושרה גם על ידי ה-CNT, ייחסה באופן מיידי את האחריות למותו לצלף פשיסטי מטעם "המשמר האזרחי". עם זאת, קוטרו של החור שנפער בגופו של דורוטי בשל הכדור, העלה את החשד שהירי נעשה ממרחק אפסי. בעקבות הממצאים הועלו מספר ספקולציות באשר לאחראים למותו. בעיני אנרכיסטים מסוימים היו אלה הקומוניסטים שפגעו בו (גרסה זו טופחה בין השאר גם על ידי הכוחות הפשיסטים, במטרה להגדיל את חוסר האמון והפלגנות בקרב הכוחות הרפובליקניים). לעומתם טען אנטוני ביוור בספרו על אודות המלחמה, "מלחמת האזרחים בספרד 1939-1936", כי דורוטי נהרג כתוצאה מפליטת כדור בלתי מכוונת של איש מהכוחות האנרכיסטים, והעריך כי האנרכיסטים שיקרו בשעתו וטענו כי נפגע מירי של צלפים מכוחות האויב מטעמים של תעמולה ורצון למנוע דמורליזציה בקרב הלוחמים.
העובדות היחידות שהוכחו ומופיעות בכל הגרסאות השונות, הן שדורוטי נסע במכונית יחד עם הנהג שלו חוליו אסטנציו ועם חוסה מנסנה, אנטוניו בונייה ורמון גרסיה לופס, וכאשר הגיעו אל האוניברסיטה של מדריד, בה התנהלו קרבות ירי עם הכוחות הפשיסטיים שהשתלטו על האוניברסיטה, יצא דורוטי מן האוטו ונורה.
בלווייתו שנערכה ב-22 בנובמבר בברצלונה, השתתפו כמיליון בני אדם.
רכס דייוויד
גאוגרפיה
רכס דייוויד נמצא 8 קילומטרים מערבית לרכס מאסון, ובמקביל אליו.
אורכו של הרכס 26 קילומטרים בכיוון צפון-צפון-מזרח - דרום-דרום-מערב.
שיא גובהו של הרכס הוא הר קואטס שגובהו 1,500 מטרים מעל פני הים.
גילוי הרכס
הרכס נקרא לראשונה בערב ב-4 בינואר 1930 על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, יחד עם רכס מאסון ורכס קייסי באופק. למחרת נצפה הרכס בטיסה מן האוויר. הרכס מופה ב-14 בפברואר 1931 על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה בפיקודו של דאגלס מוסון.
לקריאה נוספת
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 293
• James P. Minard, United States. Antarctic Projects Office, Glaciology and Glacial Geology of Antarctica, P 19
• Damien Gildea, Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide
• B. A. Marmo, J. Dawson, Movement and structural features observed in ice masses, Framnes Mountains, Mac.Robertson Land, East Antarctica, Annals of Glaciology, Volume 23 1996, pp. 388-395, Cambridge University Press, 20 January 2017, DOI: https://doi.org/10.3189/S0260305500013689
מונטיאק ענק
מונטיאק ענק (שם מדעי: Muntiacus vuquangensis; ידוע גם כמונטיאק גדול-קרן) הוא מין של אייל נדיר בגודל קטן-בינוני החי בדרום-מזרח אסיה. מין זה הוא יונק "חדש" למדי שהתגלה ותואר מדעית רק בשנת 1994 על ידי מספר זואולוגים וייטנאמים ומערביים. שמו המדעי vuquangensis מרמז על המקום שבו התגלה - הרי וו-קונג בווייטנאם. בעת גילויו, המונטיאק הענק נחשב בתחילה כסוג ומין יחיד ועל כן שמו המדעי היה "Megamuntiacus vuquangensis" (התוספת Mega פירושה ענק), אולם ניתוח גנטי הראה שהוא בעל מעמד טקסונומי זהה לשאר המינים בסוג מונטיאק. המונטיאק הענק הוא אחד האיילים הנדירים בעולם, והוא נצפה בטבע רק לעיתים רחוקות. כפי שמרמז שמו, הוא המין הגדול ביותר בסוגו ובשבט המונטיאקים.
גילוי
מיני המונטיאקים נחשבו מאז ומתמיד ליונקים מסתוריים שהידע על הביולוגיה שלהם מועט, ועד שנות ה-90 התגלו רק מחצית מהמינים הידועים כיום. במהלך ינואר 1994, צוות סוקרים של האגודה לשימור חיות הבר ראה בפעם הראשונה קרני מונטיאק גדולות מהרגיל בכפר אחד של מחוז תנאם בהרי מזרח-מרכז לאוס בסמיכות לגבול עם וייטנאם. זמן קצר לאחר מכן במרץ 1994, הצוות נתקל בזכר מונטיאק שבוי בגן חיות מקומי בלאוס אשר התאפיין אך הוא בקרניים גדולות, כשכעת הצוות הבחין שפרט זה גדול מהמונטיאקים הידועים. במהלך אותה שנה, קרניים דומות וכן חלקי גולגולת של מונטיאקים כאלו נאספו משמורת וו-קוואנג במחוז הא-טיין אשר בצפון-מרכז וייטנאם, מה שהוביל את הזואולוגים להודיע על גילוי מין מונטיאק חדש. בתיאור המדעי הראשוני שלו, המונטיאק הענק נחשב כסוג בפני עצמו (Megamuntiacus) על בסיס הבדלים ב-DNA בינו לבין המונטיאק המצוי או המונטיאק הסיני; בסופו של דבר נמצא שמעמדו הטקסונומי זהה למין בסוג מונטיאק בו הוא מסווג לצד 11 מינים נוספים.