cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טוסקולום
רוזנות טוסקולום
ב-1049 לאחר מינויו הכושל של רוזן טוסקולום תיאופילקטוס השלישי המושחת לאפיפיור בנדיקטוס התשיעי, העניקו אזרחי רומא את הזכות למינוי האפיפיורים להיינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ושושלת רוזני טוסקולום החלה לשקוע. ב-1059 נכשל הניסיון האחרון למנות אפיפיור מטעם הרוזנות וב-1062 הפכה טוסקולום לבת-בריתו של קיסר האימפריה הרומית הקדושה, כנגד הקומונה של רומא (שלטון האזרחים). ב-1167 תקף חיל אזרחי רומא את העיר הקיסרית, עליה הגן כוח נאמן לקיסר בקיץ הגיע לעיר כוח בפיקודו של פרידריך ברברוסה, אך הוא נסוג בשל מגפה. עם זאת, החל משלב זה ננטשה העיר מיושביה ונותר בה רק כוח מגן קטן.
ב-17 באפריל 1191 הרסו אזרחי רומא את העיר בהסכמת האפיפיור סלסטינוס השלישי. חורבות הער כוסו בצמחייה ואבניה שימשו את ערי הסביבה כ"מחצבה" לאבנים בשימוש משני.
אפיפיורים משושלת רוזני טוסקולום
אפיפיורים שהיו גם רוזני טוסקולום מסומנים בכתב מודגש
חפירות ארכאולוגיות
ראשון החופרים באתר היה לוסיאן בונפרטה (אחיו של נפוליאון בונפרטה), שאיתר את האתר ב-1806. ב-1825 שלחה מריה כריסטינה, מלכת שתי הסיציליות משלחת חפירות בראשות לואיג'י ביונדי לחפור באתר. ב-1839 ו-1840 המשיך לואיג'י קאנינה את אותה חפירה והמשלחת בראשותו גילתה את התיאטרון העתיק, את מקדש יופיטר, את הנקרופוליס ("עיר המתים", בית הקברות) ואת מתאר העיר. קאנינה פרסם גם את מפת העיר. ב-1890 חקר את האתר תומאס אשבי, מנהלו של בית הספר האנגלי ברומא, את מסקנותיו בקשר לאזור החקלאי שסבב את רומא והדרכים הרומיות סביב לעיר פרסם ב-1927 בחיבור The Roman Campagna in Classical Times.
ב-1956, 1993, 1999, 2005 ו-2008 התבצעו חפירות נוספות, בעיקר בנקרופוליס.
ב-1993 הוקם במקום פארק ארכאולוגי, הכולל תצוגות של הממצאים, שחזורים תקופתיים ואירועי תרבות ברחובות ובתיאטרון.
בארצות הברית
בארצות הברית קיימת עיר בשם זה, בטנסי. העיר היא מקום מושבה של אוניברסיטת Tusculum College, שנוסדה ב-1794 והיא האוניברסיטה הוותיקה ביותר בטנסי.
יהוד (פרובינציה בבלית)
יהוד הייתה פרובינציה של האימפריה הנאו-בבלית בעקבות דיכוי המרד ביהודה בשנת 586 לפנה"ס. היא התקיימה בתחילה כמחוז היהודי של האימפריה הנאו-בבלית תחת הנהגת גדליהו בן אחיקם, אף על פי שכמות האוכלוסייה בה צנחה לאחר רצח גדליהו, ולאחר מרד כושל נוסף בסביבות שנת 581 לפנה"ס. עם קריסת האימפריה הנאו-בבלית בשנת 539 לפנה"ס, הפכה הפרובינציה לפחווה הפרסית יהוד מדינתא בסטראפיה עבר נהרה של האימפריה האחמנית.
רקע כללי
בסוף המאה ה-7 לפנה"ס הפכה יהודה לממלכת ואסאל של האימפריה הנאו-בבלית. עם זאת, בקרב ההנהגה היהודית היו חילוקי דעות - חלק סברו שיש להפגין נאמנות לבבל, ואחרים סברו שיש לצאת למרד. בשנים הראשונות של המאה ה-6 לפנה"ס, על אף ההתנגדות החריפה מצד הנביא ירמיהו ואחרים, הוביל המלך צדקיהו מרד במהלך תקופת שלטונו של נבוכדנצר השני, וכרת ברית עם שליט מצרים, פרעה אפריס. המרד כשל וב-597 לפנה"ס הוגלו רבים מתושבי ממלכת יהודה, כולל הנביא יחזקאל, לבבל.
כעבור כמה שנים ערכה ממלכת יהודה מרד נוסף. ב-589 נבוכדנצר השני שוב ערך מצור על ירושלים, ויהודים רבים נמלטו למואב, לעמון, לאדום ולמדינות אחרות על מנת לחפש מקלט. ירושלים נפלה לאחר מצור של 18 חודשים. על פי המקרא החריב נבוכדנצר את בית המקדש הראשון, והגלה את היהודים לבבל. האירוע מתועד גם בממצאים ארכאולוגים מבבל. על פי חלק מההערכות, עיקר הגולים היו אנשי האליטה של האוכלוסייה היהודית ותושבי ירושלים.
בעקבות הגליות אנשי המפתח באוכלוסייה, נפגעו המערכות הכלכליות, הפוליטיות והצבאיות, ונוצר ואקום מנהלי, כך שיהודה תחת שלטון בבל סבלה מדעיכה בכלכלה ובכמות האוכלוסייה, וירושלים, על אף שכנראה לא ננטשה לחלוטין, הייתה הרבה יותר קטנה מבעבר.
היסטוריה
ממלכת יהודה הפכה בעקבות כך לפרובינציה בבלית, כאשר גדליהו בן אחיקם, יליד ממלכת יהודה אך לא צאצא של בית דוד, הפך למושל של הפרובינציה. לטענת החוקרים מילר והייז, הפרובינציה כללה את העיירות בית אל בצפון, מצפה ויריחו במזרח, ירושלים ובית צור במערב, ועין גדי בדרום. המרכז המנהלי של הפרובינציה היה ביישוב מצפה, ולא בירושלים.
גדליהו נרצח על ידי חבר לשער בבית המלוכה, ובעקבות כך רבים מתושבי המחוז נמלטו למצרים. במצרים, הפליטים התיישבו במגדול, בדפנה, בנופ ובפטרוס, וירמיהו התלווה אליהם.
אף על פי שהתאריכים אינם ברורים מהתנ"ך, הרצח כנראה התרחש בשנת 582 לפנה"ס, כארבע עד חמש שנים ושלושה חודשים לאחר חורבן ירושלים וחורבן המקדש הראשון.
היהודאים שנותרו בשטח הפרובינציה התמודדו עם משבר דתי-חברתי, שכן היו צריכים להתנהל ללא מוקדי הדת והחברה הקודמים שחרבו - בית המקדש וירושלים. נסיבות אלו גרמו לעלייתם של מרכזים שלטוניים ופולחניים חלופיים - חלקם כאלו שהיו בעלי חשיבות מסורתית מתקופות קודמות - וכן גרמו להיווצרותה של אליטה חדשה. שינויים אלו במעמדות ובכוחות עתידים לעורר מחלוקות חברתיות כאשר תשוב האליטה הישנה מבבל בשיבת ציון.
דמוגרפיה
ישנם חילוקי דעות לגבי כמות היהודים שגורשו לבבל, כמות היהודים שנמלטו למצרים, וכמות היהודים שנותרו בפרובינציית יהוד ובאזורים הסמוכים. לפי ספר ירמיהו 4,600 אנשים הוגלו לבבל. למספרים הללו יש להוסיף את אלה שגורשו על ידי נבוכדנצר עוד בשנת 597 לפנה"ס לאחר המצור הראשון על ירושלים כאשר נבוכדנצר גירש את מלך יהודה יהויכין, ואת האליטה של ממלכת יהודה, בעלי מלאכה, וחלק ניכר מן האוכלוסייה היהודית של ממלכת יהודה, שמנתה כ-10,000 אנשים. לפי ספר מלכים הוגלו 8,000 אנשים. לטענת הארכאולוג ישראל פינקלשטיין המספר 4,600 כלל רק את ראשי משקי הבית, וכי בסך הכל הוגלו 8,000 אנשים, בעוד שהמספר 10,000 הוא עיגול כלפי מעלה של המספר השני. ירמיהו גם רומז כי מספר שווה לזה שהוגלו נמלט למצרים. בהתחשב בנתונים הללו מציע פינקלשטיין שבישראל נותרה רק 3/4 מאוכלוסיית יהודה.
האוכלוסייה היהודאית שהייתה ההגמונית באזור ירושלים מזה מאות שנים מצאה עצמה בהדרגה הופכת למיעוט עם התגברותה של אוכלוסייה ערבית-אדומית שהיגרה לאזור. על פי תיאור שיבת ציון המתואר בספרי עזרא ונחמיה, ניכר שבתקופתה של פרובינציית יהוד הבבלית הייתה התבוללות בזהות הדתית והאתנית של היהודאים, שרבים מהם נישאו לנשים נוכריות.
סטפנוס החמישי
סטפנוס החמישי (בלטינית: Stephan V; מת ב-14 בספטמבר 891) כיהן כאפיפיור מ-885 ועד למותו ב-891. הוא מונה מיד לאחר מותו של האפיפיור אדריאנוס השלישי, ובמותו הוחלף על ידי האפיפיור פורמוסוס. כמו גם ביחסיו עם הכנסייה האורתודוקסית הסלאבית הצעירה, הוא דבק במדיניותו של האפיפיור ניקולאוס הראשון. אביו אדריאנוס, שהשתייך לאצולה הרומית, הפקיד את חינוכו לקרובו, הבישוף זכריה, הספרן של הכס הקדוש. סטפנוס נהיה קרדינל כומר של סאנטי על יד מרינוס. הוא נבחר לתפקידו בספטמבר 885 מבלי להמתין לאישור הקיסרי. במהלך כהונתו של סטפנוס הוא נקרא להתמודד עם בעיית רעב שנגרמה על ידי בצורת וארבה. אוצר האפיפיור היה ריק, והוא נאלץ להישען על עושרו של אביו כדי שלכנסייה יהיה כסף. הוא השתמש בכספו כדי להציל שבויים, ולתקן את הכנסיות. בעקבות מותו של מתודיוס הקדוש, הוא הוחלף על ידי תלמידו Gorazd. עם זאת, בשל השפעתם של אנשי הדת הגרמנים, סטפנוס אסר על השימוש בליטורגיה סלאבית. ובכך הכריח את הסלאבים להצטרף לכנסייה האורתודוקסית. סטפנוס מת בשנת 891 ונקבר בבזיליקת שנים עשר השליחים.
אדוארד ולנטיין בלומפילד
אדוארד ולנטיין בלומפילד (באנגלית: Edward Valentin Blomfield; 14 בפברואר 1788 – 9 באוקטובר 1816) היה קלאסיקן אנגלי ואחי הארכיבישוף של לונדון, צ'ארלס בלומפילד (Charles Blomfield). בלומפילד נולד בברי סנט אדמונדס והיה בנו השני של צ'ארלס בלומפילד, מנהל בית הספר בברי סנט אדמונדס. אדוארד התמחה בבלשנות.
בלומפילד רכש מספר פרסים בתחום הלימודים הקלאסיים באוניברסיטה שלו והפך לעמית ומרצה במכללת עמנואל שבאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1813 טייל בגרמניה ופגש אישים חשובים. בשובו, הוא פרסם בעיתון Museum Criticum (מספר II) מאמר על מצב הספרות הקלאסית בגרמנית. בלומפילד ידוע בעיקר בזכות תרגומו של Matthiae's Greek Grammar (1819).
נרימן מהטה
נרימן (נארי) בומנשו מהטה (בכתב אנגלי:Nariman Bomanshaw Mehta, 8 באפריל 1920 - 22 באוגוסט 2014) היה כימאי ופרמקולוג הודי-אמריקאי. התפרסם בעיקר הודות להמצאה וסינתוזה של התרופה נוגדת הדיכאון בופרופיון, המשמשת גם בגמילה מעישון סיגריות.
מארי שלינק
מארי-ז'אן שלינק (בצרפתית: Marie-Jeanne Schellinck; 25 ביולי 1757 – 1 בספטמבר 1840) הייתה בלגית שזכתה לפרסום כאשר התחזתה לגבר והתגייסה לצבא המהפכה הצרפתי.
נרימן מהטה
ביוגרפיה
בשנת 1939 יחד עם סטודנט אחר, קייחוסרו ד. איראני חיבר ופרסם בהודו את הספר "ספר לימוד שימושי לפיזיקה תאורטית ופרקטית" בעזרת מלגת טאטה ומענק מהרמן וילקי, בשנת 1947 נסע מהטה לארצות הברית ובשנים 1949–1952 עבד כעמית מחקר בצי האמריקאי. באותה תקופה עבד בתחום סינתוז החומר אמטין וסיים באוניברסיטת קנזס עבודת דוקטורט בכימיה, בהדרכתו של ויליאם אי. מקיואן.
מארי שלינק
ביוגרפיה
שלינק נולדה בגנט ב-25 ביולי 1757. ב-15 באפריל 1792 היא התחזתה לגבר והתגייסה לגדוד הבלגי השני של צבא המהפכה הצרפתי. באותה שנה היא השתתפה בקרב ז'מפ ונפצעה קשה משש מכות חרב. ארבעה ימים לאחר הקרב היא קיבלה דרגת לוטננט משנה. ב-1795 היא עזבה את הצבא ונישאה ללוטננט לואי-ז'וזף דקרמן. היא התלוותה אליו במערכות הבאות שבהן נלחם במסגרת מלחמות המהפכה הצרפתית. ב-1808 דקרמן פרש מהצבא והתיישב בליל יחד עם מארי. אגדה פופולרית גורסת שהיא עוטרה בלגיון הכבוד בידי נפוליאון בונפרטה. עם זאת, היסטוריונים מודרניים הוכיחו שהסיפור אינו אפשרי וככל הנראה נפוליאון מעולם לא פגש את מארי שלינק. האישה הראשונה שעוטרה בלגיון הכבוד הייתה אנז'ליק ברילון שקיבלה אותו מנפוליאון השלישי.
נרימן מהטה
קריירה מדעית
בשנת 1947 הזמינה חברת "ג'וזף סיגרם ובניו" את מהטה לעבוד כחוקר במעבדת המחקר שלה בארצות הברית. הוא השתלם בה בתחום התסיסה והזיקוק. באוה תקופה חקר מהטה את הפניצילין.
בזמן שהיה למשך שלוש שנים פרופסור לכימיה פיזיקלית באוניברסיטת ויבלרפורס במדינת אוהיו, ב-1957 הצטרף מהטה לחברת התרופות "בארוס ולקאם", כיום גלקסו סמית' קליין והתגייס בה לחקר החומרים בעלי פוטנציאל נאורופרמקולוגי. בשנת 1969 הצליח לבנות, לסנתז ולרשום פטנט על התרופה בופרופיון שקיבלה בשנת 1985 אשור ה-FDA כטיפול נגד דיכאון. היא יצאה לשווקים בשם ולבוטרין ואחר כך גם זייבאן, צורה שאושרה לשימוש בגמילה מסיגריות טבק. זייבאן הייתה התרופה הראשונה שאושרה על ידי FDA להפסקת עישון. ולבוטרין נרשם לפעמים לצורך הגברת החשק המיני אצל נשים חברת גלקס סמית קליין הרוויחה כ-900 מיליון לירות שטרלינג.
מהטה נפטר בגיל 94 באוגוסט 2014 בפיק רסורסס, בברלינגטון, צפון קרוליינה, בעקבות מחלה קצרה. גופתו נשרפה בקרמטוריום לואו והאפר הובא לקבורה בבית הקברות קנסיקו בוולהאלה, מדינת ניו יורק.
מבחר פרסומים
and evaluation of the antidepressant activity of the enantiomers of bupropion",'' Chirality (published 2004-09-21), 5 (7): 495–500 doi:10.1002/chir.530050704,
בחייו הפרטיים
מהטה היה נשוי ואב לשתי בנות ובן.
Christmas (Baby Please Come Home)
הוא שיר רוק שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית דרלין לאב, מתוך אלבום האוסף, A Christmas Gift for You from Philles Records. השיר נכתב על ידי אלי גריניץ' וג'ף בארי. (גם פיל ספקטור קיבל קרדיט ככותב שלו) לאחר שנתנו ללאב לשמוע את הדמו שלו, היא החליטה כי היא תקליט אותו באופן מלא באולפן ההקלטות שלה ובמרוצת השנים, הפך לאחד משירי החתימה שלה. שירה של לאב "All Alone on Christmas" הושמע בסרט "שכחו אותי בבית 2".
השיר כפי שהוקלט על ידי לאב הופץ כסינגל בשנת 1963 (פיליס 119) ובשנת 1964 (פיליס X-125).
בדצמבר 2010, המגזין רולינג סטון דירג את "" במקום הראשון ברשימת "שירי הרוק אנד רול של חג המולד הגדולים ביותר בכל הזמנים" וציין כי "אף אחד לא יכול להשתוות לעוצמה הקולית של לאב".
במרוצת השנים הפך השיר לאחד משירי חג המולד המצליחים ביותר בכל הזמנים, תוך שהצליח לחזור למצעדי הבילבורד בשנת 2016. בשנת 2019, הצליח לחזור למצעד הבילבורד הוט 100 וכך עשה גם בשנה שלאחר מכן. השיר הצליח לחזור גם למצעד הסינגלים הבריטי ולמצעדים נוספים ברחבי העולם.
במדיה האחרת
החל משנת 1986 ובמשך 29 שנה, דרלין לאב ביצעה את השיר מדי שנה בפרקים האחרונים לפני חג המולד של תוכניות הטלוויזיה "Late Night with David Letterman" (NBC, 1986–92) ו-"Late Show with David Letterman" (CBS, 1993–2014), עשרים ושמונה פעמים בסך הכול. הפעם היחידה בה לא ביצעה את השיר בתוכניות, הייתה בשנת 2007 בעקבות שביתת איגוד התסריטאים האמריקאי; במקום זאת, שודר הביצוע שלה משנת 2006.
היא ביצעה את השיר עם פול שפר ולהקת הבית של התוכנית.
גרסאות כיסוי
"" לא זכה להכרה ולהצלחה רבה לאחר יציאתו הראשונית; עם זאת, במרוצת השנים זכה להצלחה מחודשת כפולה מזו המקורית. להלן חלק מהאמנים והאמניות שביצעו אותו:
גרסתה של מריה קארי
בשנת 1994, קארי החליטה לעבוד על האלבום Merry Christmas, עם וולטר אפאנאסייף שכתב עם קארי את כל השירים המקוריים של האלבום ועזר לקארי לתת פרשנות משלה לגרסאות הכיסוי אותם עשתה לאלבום. שירי האלבום עוסקים כולם בנושא של חג המולד והאלבום מכיל בין היתר גם מוזיקת R&B וגוספל בנוסף למוזיקה בסגנון חג המולד.
השיר הגיע למקום השישי במצעד שבשוודיה.
קונסרבטוריון הוך
קונסרבטוריון הוך (בגרמנית: Dr. Hoch’s Konservatorium) היא אקדמיה למוזיקה, שנוסדה בפרנקפורט על מיין ב-22 בספטמבר 1878. הודות לנדיבותו של תושב פרנקפורט, יוזף הוך, שהניח בצוואתו מיליון מרק גרמני בזהב לבית הספר למוזיקה של האוניברסיטה, נוסד בית ספר למוזיקה ואמנויות לכל קבוצות הגיל. הקונסרבטוריון מילא תפקיד חשוב בתולדות המוזיקה בפרנקפורט. מוזיקאים מפורסמים רבים לימדו שם: בשלהי המאה ה-19, כשבסגל המורים הייתה, בין השאר, קלרה שומאן, השיג הקונסרבטוריון מוניטין בינלאומיים. בעשור האחרון של המאה ה-19 היו כרבע מכלל התלמידים מארצות אחרות: 46 מאנגליה ו-23 מארצות הברית.
בשנות ה-20' של המאה ה-20, בהנהלת ברנרד זקלס, הקדים הקונסרבטוריון בהרבה את זמנו: זקלס היה הראשון בעולם להכניס לימודי ג'אז לתוכנית הלימודים במוסד (בניהול מתיאש שייבר) וב-1931 פתח את המחלקה ללימודי יסוד במוזיקה.
קונסרבטוריון הוך מציע כיום לימודים בתוכנית החינוך המוזיקלי לנוער ולמבוגרים, במחלקה ליסודות המוזיקה ובתוכנית הכנה ללימודים גבוהים בתחום המוזיקה. הקונסרבטוריון כולל גם מחלקות ללימודי בלט, מוזיקה עתיקה ומוזיקה מודרנית. המוסד מציע לימודי תעודה במוזיקה, לימודי הוראה בכל כלי הנגינה, זמרה, תאוריית המוזיקה, הלחנה וביצוע וכן בהוראת יסודות המוזיקה.
הבנק הפדרלי של גרמני כיבד את הקונסרבטוריון בתמונת בניין הקונסרבטוריון המקורי, שנהרס בהפצצה במלחמת העולם השנייה, על הצד האחורי של השטר של 100 מארק גרמני. על צדו הקדמי של אותו שטר מתנוססת דמותה של קלרה שומאן.
שברולט איגל
שברולט איגל (באנגלית: Chevrolet Eagle) היא מכונית משפחתית מ"סדרה CA", שבנוסף יוצרה במספר תצורות ספורטיביות, מתוצרת חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית אשר יוצרו בשנת 1933 בארצות הברית, קנדה, יפן, איחוד דרום אפריקה, ארגנטינה ובלגיה.
ולריו קונטי
ולריו קונטי (באיטלקית: Valerio Conti; נולד ב-30 במרץ 1993) הוא רוכב אופני כביש איטלקי בקבוצת Team Corratec מדרג ה-UCI ProTeams.
ביוגרפיה
נולד ברומא. קונטי הלך בעקבות אביו פרנק, ודודו נואה, שהיו גם הם רוכבי אופניים.
למפרה–מרידה (2014–2021)
ב-2014, הצטרף קונטי ללמפרה–מרידה האיטלקית. באותה עונה סיים שישי באליפות איטליה בנגד השעון, 3:01 דקות מאדריאנו מאלורי המנצח. לאחר מכן ערך הופעת בכורה בגרנד טור, כאשר נבחר לוואלטה אספניה. התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום שמיני בקטע הרביעי, שהסתיים בספרינט רב משתתפים בניצחונו של ג'ון דגנקולב. בסופו של דבר סיים את הוואלטה במקום ה-112. לאחר מכן התחרה בסדרה של מרוצים חד יומיים באיטליה, ואף השיג ניצחון מקצועי ראשון בקריירה שלו, כשניצח את גראן פרמיו ברונו בגלי לאחר שגבר על קריסטיאן קורן ואילנור זאקארין בספרינט. לאחר מכן סיים שישי בגביע יפן.
ב-2015 ניצח קונטי את הקטע השישי בטור של יפן, לאחר בריחת יחיד מוצלחת, כשאת המרוץ כולו סיים במקום ה-21. בהמשך העונה נבחר שוב לוואלטה אספניה, והתוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ הייתה מקום עשירי בספרינט רב משתתפים שהסתיים בניצחונו של קריסטיאן סבארגלי. את המרוץ כולו סיים קונטי במקום ה-151, מתוך 158 רוכבים שסיימו את המרוץ.
ב-2016 נבחר לראשונה לג'ירו ד'איטליה וסיים במקום ה-27 את המרוץ, כשבקטגוריית הרוכב הצעיר, אותה ניצח בוב יונגלס, סיים שלישי. בהמשך התחרה גם בוואלטה אספניה בפעם השלישית ברציפות. בקטע ה-13 נכנס לקבוצת הבריחה המוקדמת של המרוץ והתקיף ממנה 18.4 ק"מ לסיום, כשהוא ממשיך ברכיבת סולו עד הסיום ומשיג את הניצחון הראשון שלו בקטע בגרנד טור והניצחון היחיד של קבוצתו במרוץ.
ב-2017 התחרה שנית בג'ירו ד'איטליה וסיים את המרוץ במקום ה-68. גם ב-2018 התחרה בג'ירו, והתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 12 בקטע נגד השעון שהזניק את המרוץ בירושלים, 29 שניות אחרי טום דימולן המנצח. קונטי נכנס ללא מעט קבוצות בריחה במרוץ במטרה להשיג ניצחון בקטע, אך נכשל במשימה זו וסיים את המרוץ במקום ה-24 הכללי, כשהוא רביעי בדירוג הרוכב הצעיר ושמיני בקטגוריית ההרים. לאחר הטור התחרה לראשונה בקריטריום דו דופינה וסייע לדן מרטין לסיים רביעי את המרוץ, כשהוא עצמו מסיים במקום ה-15, תשע דקות מגריינט תומאס המנצח. לאחר מכן התחרה בוואלטה אספניה וסיים במקום ה-60 הכללי את המרוץ.
ב-2019 פתח קונטי את העונה בארגנטינה, כשהתחרה בוואלטה אה סאן חואן וסיים שני בקטע נגד השעון במרוץ שהיה הקטע השלישי במרוץ, 12 שניות מז'וליאן אלאפיליפ המנצח, כשאת המרוץ כולו סיים רביעי כללי, 1:03 דקות מווינר אנאקונה המנצח. בהמשך העונה התחרה ב, בקטע החמישי במרוץ, שהיה הקטע ההררי היחידי, סיים במקום השני, לצד מרהווי קודוס שסיים שלישי, שניהם תשע שניות אחרי פליקס גרוסשארטנר המנצח, מה שהספיק בדירוג הכללי לקונטי לסיים שני את המרוץ, 19 שניות מגרוסשארטנר, כשבקטגוריית ההרים במרוץ סיים שלישי ובקטגוריית הנקודות סיים שמיני. לאחר מכן זינק לג'ירו ד'איטליה בפעם השלישית, במהלך הקטע השישי היה בקבוצת הבריחה המוקדמת, ובהמשך הקטע תקף ביחד עם פאוסטו מאסנאדה והשניים שמרו על הפער שלהם משאר קבוצת הבריחה עד הסיום, כשמאסנאדה גובר על קונטי ומנצח את הקטע, אך בזכות הפער הגדול שלהם מהפלוטון, עבר קונטי להוביל את הדירוג הכללי ולבש את החולצה הוורודה של מוביל המרוץ עד קטע 12, בה איבד אותו לבן קבוצתו יאן פולאנץ. בסופו של דבר פרש מהמרוץ לפני תחילת קטע 18. בהמשך העונה התחרה גם בוואלטה אספניה, וסייע לבן קבוצתו טאדיי פוגאצ'אר לסיים שלישי את המרוץ ולנצח שלושה קטעים, כשקונטי מסיים במקום ה-60 הכללי.
האנדרטה לזכר חללי צבא דרום לבנון
האנדרטה לזכר חללי צבא דרום לבנון היא אנדרטת מלחמה הנמצאת בסמוך למטולה שבישראל. האנדרטה מנציחה את זכרם של חללי צבא דרום לבנון שנפלו במערכה ברצועת הביטחון וזאת במהלך שיתוף פעולה עם צבא הגנה לישראל.
האנדרטה מחליפה את האנדרטה המקורית, שהוקמה בסמוך לכפר מרג' עיון שבדרום לבנון, ופוצצה על-ידי כוחות חזבאללה לאחר הנסיגה מלבנון ב-2000. העבודות על האנדרטה החדשה החלו בסוף 2020 והסתיימו ביולי 2021. האנדרטה הוקמה בהשקעה של 2.4 מיליון שקלים מתקציב הביטחון בשיתוף פעולה עם קק"ל.
האנדרטה המקורית במרג' עיון
בשנת 1997 אורי לוברני יצר קשר עם האדריכל יעקב רכטר ובנו אמנון רכטר, וביקש מהם להפגש בתל אביב עם הגנרל אנטואן לאחד. בפגישה התבקשו האדריכלים לסייע בהתנדבות להקמת האנדרטה לזכר חללי צבא דרום לבנון. לאחר מספר ימים התקיימה פגישה נוספת במפקדת יחידת הקישור ללבנון שם נבחן שטח ליד מרג' עיון, המשקיף על הבופור. האדריכלים אישרו את השטח, מכיוון שראש ההר היה שטוח, וניתן היה לבנות את האנדרטה ללא עבודות הכנה מרובות. תכנון האנדרטה כלל מבנה מרכזי שכלל חלל להתייחדות. לצד המבנה נבנו שני מגדלים: האחד עם סימן של צלב והשני עם סימן של סהר. מסביב לאנדרטה תוכננו קירות שעליהן נכתבו שמות החללים.
האחים מרון ממארג' עיון נבחרו לבצע את העבודה. הפגישות עם הקבלנים היו גם בארץ וגם בשטח. האנדרטה נבנתה מחומרים פשוטים, יציקות בטון עם טיח ועץ ארז הלבנון כסמל של לבנון. ב־22 במאי 2000 עם השלמתה של האנדרטה, נערך טקס לציון פתיחת האתר. עם זאת, יומיים לאחר מכן, עם נסיגת צה"ל מלבנון האנדרטה פוצצה על יד חזבאללה.
Alone (שיר של איי-טן)
Alone (בעברית: לְבַד) הוא שיר שהלחין בילי סטיינברג וטום קלי, שהקליטו אותו בשם איי-טן באלבומם המשותף, Taking a Cold Look, משנת 1983.
מאוחר יותר, הוא הוקלט על ידי השחקנית ואלרי סטיבנסון והשחקן ג'ון סטיימוס עבור הפסקול המקורי של הסיטקום, "חלומות", של CBS ב-1984. להקת הרוק האמריקאית הארט הקליטה אותו עבור אלבומה, Bad Animals, משנת 1987 וגרסה זו הגיעה למקום הראשון בארצות הברית ובקנדה. בשנת 2007 הקליטה אותו סלין דיון עבור אלבומה, Taking Chances. בשנת 2010 השתמשה אליסה ריד במוזיקה ובמילים לפזמון של שירה, "Alone Again".
גרסתם המקורית של סטיינברג וקלי
"Alone" הוא בלדת רוק שהולחנה על ידי בילי סטיינברג וטום קלי, שהקליטו אותה בשם איי-טן באלבומם המשותף, Taking a Cold Look, משנת 1983. הוא נכלל באלבום כרצועה השלישית בצד הראשון ולא הוקלט כשיר הנושא של האלבום. הוא התקבל לראשונה בצורה לא טובה וקיבל ביקורות שליליות; דבר שהוביל את איי-טן לא להקליט אלבום נוסף.
גרסת "חלומות"
בסוף 1984, השחקנית ואלרי סטיבנסון והשחקן ג'ון סטיימוס הקליטו את השיר עבור הפסקול המקורי של הסיטקום, "חלומות", של CBS ב-1984, כשהם שיחקו שם בתפקידם של ליסה קופלי וג'ינו מינלי. השיר הושמע בפרק באותו השם שבו הלהקה ביצעה את השיר למסיבת יום השנה של פרנק ולואיז. זו גרסת הכיסוי המוקדמת ביותר של "Alone". באותו הפרק, פרנק וג'ינו כותבים מילים ובתים והופכים אותו לשיר. הפרק שודר ב-7 בנובמבר 1984. השיר יצא לאור כסינגל באותו היום.
גרסתה של הארט
הארט הוציאה את השיר כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Bad Animals, במאי 1987. הגרסה שלהם היא בלדת פאוור, שמתחילה בנגינת פסנתר ושירה בעלת קצב איטי, שבוצעה על ידי אן וילסון, דבר שבהמשך מוביל לפזמון קצבי, בו יש שימוש בכלי נגינה שונים. טום קלי, מחברו של השיר עזר ביצירת גרסת הכיסוי של הלהקה.
"Alone" הוא הלהיט הגדול ביותר של הארט בארצות הברית; הוא שהה שלושה שבועות במקום הראשון בבילבורד הוט 100 בארצות הברית ביולי 1987. הוא דורג במקום השני במצעד שירי הפופ השנתי של בילבורד שפורסם ב-1987. זהו גם הסינגל המצליח ביותר של הארט בבריטניה, שם הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי ביוני 1987. זהו השיר היחיד של הלהקה שהגיע בשיאו לחמישייה הפותחת במצעד הסינגלים הבריטי, כמו גם אחד מהשירים המצליחים ביותר במצעד בשנה בה יצא.
השיר הפך ללהיט בינלאומי בכל רחבי העולם, והגיע למקום הראשון בקנדה, לחמישייה הפותחת באירלנד, נורווגיה ושווייץ, לעשירייה הפותחת באוסטרליה, בלגיה והולנד וכן לעשרים העליונים במצעד הרשמי של מערב גרמניה. גרסה "unplugged" של השיר נכללה מאוחר יותר באלבומה של הארט מ-1995, The Road Home. גרסה מורחבת של "Alone" (באורך 5:30) נכללה במיני-דיסק היפני בגודל 3 אינץ' של הסינגל השלישי של הארט מתוך Bad Animals, "There's the Girl".
וידאו קליפ
את הווידאו קליפ הרשמי של השיר ביים מרטי קאלנר, והוא יצא לאור ביוני 1987. בתחילתו, ניתן לראות את אן בראש המרפסת שרה לננסי, שנמצאת מתחתיה (בדומה לסצנת "רומיאו ויוליה" המפורסמת). בהמשך, אן נראית כשהיא לבושה בבגדם שחור, כולל צעיף הלוויה ושמלה. לאחר מכן, נראות שתי האחיות מבצעות את הפזמון בפני קהל על הבמה. במהלך הבית השני ניתן לראות סט צילומים בו ננסי מנגנת בפסנתר שלה. לאחר מכן, נראית ננסי רוכבת על גבי סוס שחור וקופצת על הבמה עם הגיטרה שלה. בהמשך לכך, ניתן לראות את אן, בתלבושת השחורה שלה בתוך אותו סט הצילומים. כשהשיר מסתיים, מוצגת סצנה של אן וננסי ביחד, כשכל אחת מביטה ישירות זו בעיני זו.
גרסתה של סלין דיון
סלין דיון הקליטה את "Alone" עבור אלבום האולפן העשירי שלה בשפה האנגלית, Taking Chances (2007). הוא יצא לאור כסינגל השני מהאלבום ברחבי אירופה וברחבי אמריקה הצפונית וכסינגל השלישי בממלכה המאוחדת ב-2008. השיר הופק על ידי בן מודי, חבר לשעבר באוונסנס, וזכה לביקורות מעורבות מטעם מבקרי המוזיקה; חלקם בחרו בו כאחת הרצועות הטובות ביותר ב-Taking Chances, בעוד שאחרים חשבו שהגרסה דומה מדי למקור.
רקע והוצאה
דיון הקליטה את "Alone" ב-2007 עבור אלבום האולפן העשירי שלה בשפה האנגלית, Taking Chances, שיצא באותה השנה. הגרסה הופקה על ידי בן מודי, חבר לשעבר בלהקת הרוק אוונסנס. הגרסה של דיון כוללת שימוש בפסנתרים וכלי מיתר שונים. הוא יצא לאור כסינגל השני ברחבי אירופה וברחבי אמריקה הצפונית וכסינגל השלישי בממלכה המאוחדת. יציאת הסינגל הדיגיטלי בממלכה המאוחדת ב-5 במאי 2008 התרחשה בסמוך להופעות שקיימה דיון ברחבי המדינה במסגרת סיבוב ההופעות "Taking Chances World Tour". באוקטובר 2008, "Alone" נכלל בגרסה האירופאית של, My Love: Essential Collection. גרסת הלייב נכללה ב-Taking Chances World Tour: The Concert.
ביקורת
מבקרי המוזיקה הפנו כלפי "Alone" ביקורות מעורבות. סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic בחר את השיר כאחת הרצועות הטובות ביותר ב-Taking Chances, וכתב ש"סלין מנסה לחטוף את 'Alone' של הארט מקארי אנדרווד וקלי קלרקסון. גרסתה מעניקה ל-Taking Chances אווירה נואשת במעורפל, כאילו סלין צריכה להוכיח שהיא עדיין שולטת בין כל הדיוות". שרה רודמן מבוסטון גלוב כתבה כי "שיתוף הפעולה עם הגיטריסט לשעבר של אוונסנס בן מודי מוסיף מעט; עם זאת, לא מדובר בגרסת כיסוי שמשתווה ל-"It's All Coming Back to Me Now". מבחינה ווקאלית מדובר בביצוע משובח, אך "Alone" כבר מוטבע באופן בלתי נשלט על ידי אן וילסון מהארט". בטורונטו סטאר כינו את השיר הזה כ"רצועת דיווה סנטימנטלית וראויה". צ'אק טיילור מבילבורד כינה את השיר כ"גרסת כיסוי סוערת". רוב שפילד מרולינג סטון הפנה כלפי השיר ביקורת שלילית.
הצלחה מסחרית
השיר הופיע לראשונה ב-24 בנובמבר 2007, במקום ה-85 במצעד הסינגלים הבריטי. הוא שהה בסך הכול כשבועיים במצעד. לאחר שנמכר בלמעלה מ-12,535 עותקים, הוא נכנס למקום ה-24 במצעד השירים מתחת להוט 100 ולמקום ה-57 בקנדה הוט 100. הוא נכנס למצעד הסינגלים השוודי, בשל מכירות דיגיטליות רבות, והגיע בשיאו למקום ה-52.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של "Alone" נלקח מהספיישל הטלוויזיוני של דיון, That's Just the Woman in Me, ששודר ב-CBS. הוא יצא לאור ב-8 במרץ 2008. דיון קידמה את "Alone" באותה התקופה בצרפת, וביצעה אותו ב-Star Academy. ב-23 בנובמבר 2007, היא השתתפה בתוכנית השיחות האמריקאית The View בטרה לבצע את "Taking Chances" ו-"Alone". דיון ביצעה את השיר במהלך רוב התאריכים של סיבוב ההופעות העולמי שלה, "Taking Chances World Tour"; ההופעות נכללו ב-Taking Chances World Tour: The Concert.
חיפה, הטכניון
"חיפה, הטכניון" הוא ציור בצבעי מים מאת הצייר הישראלי יוסף זריצקי. הציור, עליו מופיע התאריך 16 בדצמבר 1924, נחשב לאחת מן העבודות הידועות מן התקופה המוקדמת ביצירתו של זריצקי.
הציור מתאר מסדרון בבניין הטכניון הישן, ששימש בעבר את הטכניון ומשמש היום את המדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל. במסדרון שורה של חלונות מחודדים בסגנון "מזרחי". זריצקי בחר בזווית אלכסונית, המדגישה את תחושת החלל בציור. הקירות כחולים מצוירים בעזרת כתמים חופשיים ובהירים.
אאוט (כתב עת)
אָאוּט (באנגלית: Out) הוא ירחון בידור, סגנון חיים ואופנה אמריקאי בהוצאת "Regent Entertainment" הפונה להומוסקסואלים. זהו כתב העת הפופולרי ביותר מסוגו ובעל התפוצה הרחבה ביותר מסוגו בארצות הברית. המגזין דומה בסגנונו למגזיני גברים אמריקאים אחרים כגון GQ, Details, ואסקווייר.
אודות המגזין
אאוט נוסד בשנת 1992 על ידי מייקל גוף (Michael Goff), שהיה העורך הראשי והמנהל, ושרה פטיט, אשר הייתה העובדת הראשונה ששכר ועבדה בתור סגנית מנהל. בנהלם רק שניהם את מערכת העיתון הצליחו השניים להביא אותו למעמד מגזין הלהט"ב בעל התפוצה הרחבה ביותר בארצות הברית, כמו גם לגייס כותבים בעלי שם עולמי, כגון הסופר אוגוסטין בורוז והסופר ושדרן הרדיו דייוויד סדאריס, וכן תורמים ומפרסמים רבים שמימנו את פעילותו של המגזין.
אחד הגורמים המרכזיים להצלחתו המסחרית של המגזין הוא יכולתו לגייס מפרסמים אשר לא שקלו לפנות בעבר לאוכלוסיית הלהט"ב, בטרם הציע אאוט תוכן נקי מנושאים למבוגרים בלבד כגון פורנוגרפיה ומודעות ליווי. ברגע שהפסיק המגזין לפרסם תוכן כזה התאפשר לחברות לנצל את כוח הקנייה של אוכלוסיית הלהט"ב, וכך בתוך שנתיים עלו תפוצת המגזין, והיקף הפרסום בו עלה על זה של האדבוקט בן ה-40 שנה, שהיה אז המגזין המתחרה היחיד בתפוצה כלל-ארצית.
עד לשנת 2008 הופץ המגזין על ידי חברת .PlanetOut Inc, אז נמכר על ידי המו"ל LPI Media, הגדול ביותר בתחום מגזיני להט"ב בארצות הברית, לחברת Regent Entertainment Media, מחלקה של התאגיד המפעיל את !here, רשת שידורי הטלוויזיה האמריקאית ללהט"ב.
אאוט ספג ביקורת מצד לסביות שטענו כי המגזין מתמקד בגברים הומוסקסואלים בלבד, וכי נכון לשנת 2008 לא הופיעה מעולם אישה לסבית על שער המגזין. בנוסף, הועלתה הטענה כי רק 22% מהאנשים שנבחרו לרשימת "אאוט 100" של המגזין המדרגת להט"בים רבי השפעה היו לסביות.
כותבים וצלמים עיקריים
{|
פר כריסטיאן פוס
פר כריסטיאן פוס (בנורווגית: Per-Kristian Foss; נולד ב-19 ביולי 1960, אוסלו) הוא פוליטיקאי נורווגי שכיהן בין היתר כשר האוצר.
פר פור היה פעיל במפלגה השמרנית. בשנים 1973–1977 הוא היה מנהיג של תנועת הנוער של המפלגה. בשנת 1977 הוא סיים לימודים באוניברסיטת אוסלו עם תואר במדעי המדינה וקרימינולוגיה.
בשנים 1971–1975 פר כריסטיאן פוס היה חבר במועצת עיריית אוסלו. הוא נבחר לסטורטינג בשנת 1981 ובהמשך נבחר מחדש עוד 6 פעמים. הוא כיהן בסטורטינג עד לשנת 2013. לפני זה הוא כיהן כעוזר חבר פרלמנט בשנים 1977–1981.
בשנים 2001–2005 הוא כיהן בתפקיד של שר האוצר. באותה תקופה חשבו שהוא יתמודד של הנהגת המפלגה, אך בסופו של דבר פוס לא הציג את מועמדותו.
הוא זכה להתעניינות מיוחדת כנציג קהילת להט"ב ראשון שכיהן כשר בממשלת נורווגיה. בשנת 2009 הוא השתתף בתערוכה לכבוד הוצאה של הספר "Gay Kids".
עונת 1952/1953 בסרייה א'
בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
רומא הייתה הקבוצה היחידה שעלתה מהליגה השנייה, זאת בעקבות צמצום מספר הקבוצות בליגה.
אינטר זכתה באליפות בפעם השישית בתולדות המועדון. בסיום העונה לליגת משנה ירדו פרו פטריה וקומו. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו גנואה ולניאנו.
כדורגלנים מצטיינים
גונאר נורדאהל, ממילאן כבש 26 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאתב פעם השלישית בקריירה.
אייפוד טאץ'
iPod Touch (אייפוד טאץ') הוא נגן מוזיקה ומחשב כף יד בעל מסך מגע מסדרת אייפוד של חברת אפל, המשמש כפלטפורמת Wi-Fi ניידת. המכשיר הושק לראשונה בספטמבר 2007. שמו של המכשיר ניתן לו בגלל מסך המגע, שהוא ממשק המשתמש העיקרי של המכשיר. המסך מאפשר ריבוי נקודות המגע המורגשות על ידי הזרם החשמלי שעובר באצבע. ה-iPod טאץ' מקביל ל-אייפון, מלבד העובדה שאינו מבצע תקשורת סלולרית. כמעט כל יישום הקיים לאייפון תואם לו, בזכות השימוש באותה מערכת הפעלה - iOS. למכשיר חיישנים שמזהים אם המכשיר במצב אופקי או אנכי, ומאפשרים למכשיר לבצע סיבוב מסך בהתאם. הדור האחרון של ה-iPod Touch מכיל מסך ברזולוציה של 640x1136 פיקסלים, מצלמת וידאו HD ותמונות, גירוסקופ ומעבד Apple A8, בדומה ל-אייפון 6. הגרסה החדשה ביותר של האייפוד כיום היא האייפוד טאץ' בדורו השביעי, הדומה לאייפון 5 במראהו. כל מכשירי הסדרה כוללים את מערכת ההפעלה iOS שנמצאת גם אצל האייפון והאייפד, כל המכשירים גם כוללים אינטרנט אלחוטי חינמי Wifi המאפשר גלישת באינטרנט דרך נתב אינטרנט או מודם ביתי כלשהו הכולל חבילת גלישה ותמיכה בתשדורת Wi-Fi.
ממשק משתמש
ממשק המשתמש של המכשיר מבוסס על מסך עם כפתורים בטכנולוגיית כפתור מרובה (Multi-כפתור), ומרבית הפעילויות והשליטה מבוצעות בעזרת הכפתורים. נוסף על המסך קיימים כפתור כיבוי, וכפתור Home אשר מעביר את האייפוד אל המסך הראשי. לאייפוד חיישן הטיה (ג'יירו) אשר מזהה הטיה של המכשיר בשני צירים, ומשנה את כיוון המסך בהתאם לזווית בה האייפוד נמצא.
לממשק התצוגה הראשית של האייפוד קוראים ספרינגבורד (Springboard) המאפשרת גלישה בין כל האפליקציות המותקנות על המכשיר. לכל אפליקציה יש צלמית ולחיצה עליה תגרום להפעלת אפליקציה.
מסך המגע מאפשר שליטה מלאה על המכשיר באמצעות מגע בלבד, כאשר ניתן לבצע מגוון פעולות בהתאם לצורת הלחיצה על המכשיר, וכמות האצבעות הלוחצות.
המקלדת של האייפוד תומכת במספר מגעים בו זמנית (Multi-Touch) ויישומים למכשיר יכולים להשתמש בעד חמש אצבעות בו זמנית על המסך על מנת לתפעל את היישומים. הקלדת מלל מתבצעת על ידי לחיצה על האותיות המופיעות על גבי המסך כמקלדת וירטואלית.
תוכנה
מערכת ההפעלה של ה-iPod Touch (כמו גם האייפון) נקראת "iPhone OS" (או "iOS" בגרסה הרביעית של המכשיר). אפל אישרה שמערכת הפעלה זו היא גרסה מיוחדת של מערכת ההפעלה Mac os X אשר מיועדת לריצה על ה-iPod. ההבדל בין השתיים הוא בממשק המשתמש: האייפוד משתמש בשכבה הנקראת Cocoa Touch, בניגוד למערכת המקורית המשתמשת ב-Cocoa. פרט לכך, מערכת ה-iPod, בדומה למק, מבוססת על אותם יישומים, פרויקטים וקובצי מקור.
תוכנת ה-iPhone OS כוללת בתוכה רכיב תוכנה שנקרא "Core Animation" הנמצא גם ב-Mac OS X 10.5, רכיב התוכנה האחראי על הרצת האנימציות של ממשק המשתמש באופן מהיר. מערכת ההפעלה משתמשת בפחות מחצי גיגה של זיכרון.
גרסה 3.0 מכילה למעלה מ-1,000 תוספות חדשות, כגון: הקלטת תזכורות, תמיכה בשליחת הודעות מולטימדיה (MMS), ממשק עברי רשמי, העתקה, סימון, הדבקה וגזירה של טקסט.
גרסה 3.1.3 היא הגרסה האחרונה התומכת באייפוד 1G.
גרסה 4.0 מכילה תוספות חדשות, כגון: ריבוי משימות, תיקיות, מגוון מסכי רקע, ועוד. ישנן תוספות שאינן פעילות במכשירי הדור השני, בהתאם להחלטה של אפל.
גרסה 4.2.1 היא הגרסה האחרונה התומכת באייפוד 2G והגרסה הראשונה שאפל שחררה גם לאייפד ביחד עם שאר המכשירים.
בגרסה 4.3.3 הכילה תיקוני באגים רבים וגם מאפיינים חדשים, כולל פונט חדש לרשימות. גרסה 4.3.3 כללה תיקון לבאג שגרם לתוכנה להמשיך את שירותי המיקום גם כששירותים אלו מכובים.
גרסאות 4.3.4 ו-4.3.5 תיקנו חורי אבטחה בדפדפן ה-safari
גרסה 5.0 פיצלה את יישומי אייפוד למוזיקה ווידאו, הוסיפה שירותי ענן מתקדמים והסירה את הדרישה לחבר למחשב בכל סינכרון או הפעלה ראשונית של המכשיר. יישום תזכורות נוסף ואפשרות לנהל הודעות טקסט בין כל המכשירים המריצים את מערכת ההפעלה iOS. גרסה זו מביאה בסך הכל 200 שיפורים למערכת ההפעלה.
גרסה 5.1 הכילה תיקוני באגים.
גרסה 5.1.1 היא הגרסה האחרונה אשר תומכת באייפוד 3G.
גרסה 6.0 מגיעה עם למעלה מ-200 חידושים לעומת הגרסה הקודמת, מביאה את אפליקציית המפות החדשה ומסירה את אפליקציית יוטיוב בעקבות הפסקת הסכם השותפות בין אפל לגוגל.
נייט
נייט (Knight) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו אביר. Nate הוא שם פרטי שנגזר מהשם נתנאל.
אייפוד טאץ'
תוכנה
גרסה 7.0 היא שונה ביותר ושנויה במחלוקת, הכוללת עיצוב שונה בתכלית עם שלל תכונות חדשות. גרסה זו תומכת באייפוד טאץ' 5 בלבד.
נייט
{{פירושונים| אישים:
אייפוד טאץ'
יישומים
המכשיר כולל מספר יישומי מערכת: לוח שנה, תמונות, צפייה במניות, שירות מפות, נתוני מזג אוויר, שעון, מחשבון, פתקים, הגדרות, Appstore, iTunes, דוא"ל ודפדפן ספארי. ניתן לרכוש ולהתקין יישומים ומשחקים נוספים במכשיר דרך App Store. תוכני מוזיקה ניתן לרכוש דרך iTunes.
נייט
ראו גם
}}
אייפוד טאץ'
יישומים
כל מתכנת המתמצא במערכת יכול לפתח יישום המתאים לאייפוד, להעבירו לבחינה לאנשי אפל, ואם עבר את אישורם היישום עולה לאתר וכל משתמש יכול להוריד אותו על פי התנאים שסוכמו. חלק מהיישומים ניתן להוריד בחינם וחלק מהיישומים עולים כסף (בסכומים שונים ליישום). עבור כל הורדה מקבל המתכנת סכום כסף כפי שסוכם עם אנשי אפל. אפשרות זו הביאה לכך, שנכון לינואר 2011, עומדים מאות אלפי יישומים לרשות בעל האייפוד. בין היישומים הפופולריים ניתן למנות סינכרון עם חשבונות דואר רשת ועם תוכנת ה-Outlook, השתלטות מרחוק על המחשב האישי של בעל האייפוד ויכולות (מוגבלות) של משיכת קבצים. בחלק מהיישומים ניתנת גרסה פשוטה בחינם (לעיתים משולבות בה פרסומות) ורק עבור הגרסה המורחבת ונטולת הפרסומת יש לשלם.
חלק מהבנקים פיתחו יישום שמאפשר ללקוחותיהם גישה לחשבון שלהם וביצוע פעולות בחשבון (כולל מסחר בניירות ערך בבורסה) באמצעות האייפוד.
הכתיבה של יישומים למכשיר נעשית באמצעות שפת התכנות Objective c ובסביבת הפיתוח Xcode, שבמערכות ההפעלה של מחשבי אפל. באופן הזה מחייבת אפל את המתכנתים לקנות את מחשביה ואת מערכת ההפעלה שלה. אפל חוסמת כל דרך ליצור יישומים למכשיר באמצעות סביבות פיתוח שמתרגמות את הקוד לשפת התכנות Objective c. מהלך זה חוסם ניסיונות של חברות לפתח כלי פיתוח חלופיים לאייפון כדוגמת Monotouch של חברת נובל, שנועד לאפשר למתכנתי דוט נט ליצור יישומים למכשיר, או Flash CS5 אייפון שנועד לפתח יישומים לאייפוד באמצעות פיתוח אדובי פלאש.
סינכרון והעברת נתונים
מכשירי אייפוד מיועדים על ידי אפל להסתנכרן ולהעביר נתונים דרך תוכנת iTunes בלבד. באמצעותה ניתן להעביר לאייפוד יישומים, מוזיקה, סרטונים, רינגטונים ותמונות. הצורך לעבוד מול iTunes בלבד הובילה את חלק מהניסיונות לפריצת iOS. החל מגרסה 5.0 ניתן לסנכרן באמצעות Wi-Fi.
פריצת המכשיר
מכשירי אייפוד תוכננו על ידי אפל כך שיריצו רק תוכנות שאושרו בחתימה מוצפנת על ידי אפל. גורמים שונים יצרו תוכנות המאפשרות לערוך שינוי קל בקושחה (firmware) של המכשיר, כך שיעקוף את בדיקת החתימה. פריצת המכשיר מאפשרת, בגרסאות שונות, שליטה מלאה על מראה המכשיר באמצעות ערכות נושא, והתקנה של תוספים וכלים שימושיים למערכת ההפעלה, תוספים אגב שחלקם אומצו על ידי אפל במהלך השנים, בנוסף בעזרת הפריצה ניתן להתקין כלים המאפשרים התקנה של תוכנות הזמינות בחנות ה-App Store של אפל בלי לשלם עליהן (דבר שהפך את הפריצה לפופולרית מאוד). אפל טוענת כי פריצת המכשיר אינה חוקית ותביא לביטול האחריות עליו; אולם ספריית הקונגרס בארצות־הברית קבעה ביולי 2010 כי הליך הפריצה אינו מפרות זכויות היוצרים המכוסות ב"חוק המילניום הדיגיטלי" (DMCA). כלל זה אינו חל על הורדת תוכנות בלי תשלום. בין מפתחי פורצי התוכנה לאפל מתנהל מאבק מתמשך בו עדכוני תוכנה או קושחה של אפל מחוללים במערכת ההפעלה של המכשיר שינוי המבטל את הפריצה ומסיר תוכנות שהורדו בחסותו, כשמפתחי תוכנות הפריצה עמלים על דרכים לעקוף שינויים אלו.
הממלכה המאוחדת באירוויזיון 1957
בריטניה ערכה עבור אירוויזיון 1957 תחרות קדם רבת משתתפים שנערכה בארבעה שלבים - 3 חצאי גמר והגמר עצמו. את התחרויות הנחה דייוויד ג'ייקובס. בשני חצאי הגמר הראשונים התמודדו 7 מבצעים שונים בכל אחד, כאשר כל אחד מהם מבצע שיר אחד. בחצי הגמר השלישי השתתפו 5 זמרים שביצעו שיר אחד כל אחד. מכל חצי גמר נבחרו 2 שירים שהתמודדו אחד מול השני בערב הגמר. בערב הגמר כל שיר הוצג פעמים על ידי שני זמרים שונים. המבצע הראשון ששר את השיר היה המבצע ששר אותו כבר בחצי הגמר (מלבד השיר "Once"), והמבצע השני היה מבצע שעוד לא השתתף בתחרות.
בסוף תחרות הגמר, צוות שיפוט בחר את השיר הטוב ביותר כאשר המבצע שיישלח לאירוויזיון נבחר באמצעות ועדה פנימית. הזמרת פטרישיה ברדין נבחרה לייצג את בריטניה באירוויזיון 1957 עם השיר "All". רוב השמות של השירים שהתחרו בתחרות הקדם אינם ידועים כיום, כמו גם התוצאות.
הגמר (12 בפברואר 1957)
גביע המדינה בכדורגל 1994/1995
גביע המדינה בכדורגל 1994/1995 הייתה התחרות ה-57 מאז היווסדה וה-42 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו בספטמבר 1994 והסתיימו ב-30 במאי 1995.
מכבי חיפה ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע הרביעי שלה. בעקבות הזכייה הקבוצה העפילה לתחרות גביע אירופה למחזיקות גביע.
השלבים המוקדמים
בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השמיני לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית.
שתי קבוצות מהליגה הלאומית הודחו בסיבוב ח לאחר שהפסידו בביתן לקבוצות מהליגה הארצית
הפועל צפרירים חולון נוצחה בביתה בידי הפועל רמת גן 2-1
בית"ר תל אביב נוצחה בביתה בידי הפועל כפר סבא 1-0 לאחר הארכה
שלבי הגמר
הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
הערה:
פלאם וציטרון
פלאם וציטרון (בדנית: Flammen & Citronen; מילולית: "הלהבה והלימון") היא דרמה היסטורית משנת 2008 שנכתב ובוים על ידי הבמאי הדני אולה כריסטיאן מדסן. בסרט, סיפור בדיוני המבוסס על אירועים היסטוריים, מככבים תור לינדהרדט ומאדס מיקלסן כשני לוחמי תנועת ההתנגדות הדנית שכונו להבה ואתרוג במהלך הכיבוש הנאצי בדנמרק במלחמת העולם השנייה. מדסן בילה שמונה שנים יחד עם הכותב השותף לארס ק. אנדרסן בחקר ארכיונים היסטוריים לצורך הפקת הסרט.
הרעיון של מדסן היה להפנות תשומת לב לסיפורם כיוון שהוא הרגיש שהוא הוזנח או הוצג כוזב. זה היה הסרט הדני היקר ביותר שהופק והופק במשותף עם חברות גרמניות מכיוון שבתחילה לא היה שום עניין להפיק את הסרט בדנמרק. כשהציג את הגיבורים כדמויות דו-משמעיות מוסרית, ניסה הבמאי לתאר מלחמה כחוויה מסובכת החורגת מדיכוטומיה של הטובים מול הרעים. עם הפניות חזותיות וסיפורים שהושאלו מהסרט האפל הצרפתי "צבא הצללים", הסרט הדני בוחן גם נושאים של אהבה, בגידה והיבטים רגשיים של מערכות יחסים.
קורפוס המילואים ה-25 (האימפריה הגרמנית)
היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-25 באוגוסט 1914 כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה, והועמד תחת פיקודו של אברהרד פון קלאר. הקורפוס כלל את דיוויזיות המילואים ה-47 וה-48. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השישית בפיקוד רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה. הקורפוס נטל חלק בקרב איפר הראשון, ובנובמבר 1914 הועבר לחזית המזרחית, שם לחם בקרבות באזור לודז' כחלק מהארמייה התשיעית. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות שונים בגזרה המרכזית של החזית המזרחית, עד לפרישת רוסיה מהמלחמה בסוף 1917. בתחילת 1918 הועבר הקורפוס לחזית המערבית, שם לחם במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.
פלאם וציטרון
הסרט שוחרר בדנמרק ב-28 במרץ 2008 וזכה לביקורות חיוביות והפך לסרט הנצפה ביותר במדינה באותה השנה, הוא זכה לשבחים בעיקר על הופעות השחקנים, הסגנון הדרמטי ותיאור המלחמה והדילמות המוסריות שלה. נחשב לסרט אמנות על ידי כמה מבקרים והושווה, לסרטי מלחמה אחרים; זה גם עורר ויכוח על דיוקו ההיסטורי. בנוסף, הוא היה מועמד לפרסי קולנוע מקומיים ובינלאומיים כאחד.
הסרט הושווה לסרטים כמו "ספר שחור" ההולנדי, בבימויו של פול ורהובן והסרט הנורווגי "מקס מאנוס".
עלילה
אקסל וינטר, המפקד של בנט ויורגן, מבקש מהם להרוג את אליזבת לורנץ, הורסט גילברט, והרמן סייבולד - חברי המודיעין הצבאי הגרמני אבווהר. בנט ויורגן מתווכחים על כך שהם הורגים רק דנים, כדי להפחית את הסיכוי לנקמה מהנאצים. עם זאת, וינטר טוען שאלה פקודות מהממשלה הגולה. בנט הורג את לורנץ, אך לא מצליח להרוג את גילברט וסיבולד. יורגן, אשתו, בודיל ובתם אן, חוגגים את יום ההולדת של אן במכוניתם מכיוון שחסר להם כסף, ובודיל מקונן על מערכת היחסים שלהם. מאוחר יותר, בנט, יורגן ווינטר פוגשים את ספקס מהמודיעין הצבאי הדני. לדבריו, לא יהיו יותר פיגועים, מכיוון שהם זקוקים לתקופת שלום לצורך התקפה גדולה. הם מסכימים שלא למלא אחר פקודתיו של ספקס ויורגן הורג את גילברט. באותו לילה שודד יורגן חנות מכולת ולוקח את המוצרים למשפחתו; עם זאת, בודיל מודיעה שהיא רואה גבר אחר.
לאחר שכמה מחברי ההתנגדות נהרגים על ידי הגסטפו, וינטר חושד שיש להם מודיע פנימי ומרגל. מאוחר יותר בנט מבקר במלון של קטי, והם מקיימים יחסי מין. בינתיים יורגן מבקר את אשתו וממליץ לחבר שלה להתייחס אליה כמו שצריך או שהוא יחזור. בפגישה, וינטר אומר שהמודיע הוא קטי ומורה על מותה. בנט פוגש את קטי; היא אומרת לו שהיא עובדת בשירותו של וינטר וגם במודיעין הצבאי, וכי ווינטר אינו עובד עבור הבריטים. וינטר, שהיה מעורב עם גילברט וסיבולד, הורה על מותם כדי לא להיחשב כבוגד. בנט ויורגן מחפשים אחר וינטר בבר ומגלים שהוא ברח לסטוקהולם. הם מבינים שזו מלכודת ונמלטים מהגסטפו. הם מחליטים להרוג את קרל היינץ הופמן, מנהיג הגסטאפו, ואז משתלטים על המסעדה המועדפת על קציני הגסטאפו. עם זאת, בנט זונח את תוכניתו כשהוא רואה שהמשטרה מגיעה. באותו לילה, קטי אומרת לבנט שהוא ויורגן צריכים לנסוע לסטוקהולם. בפגישה מוצעים להם תפקידים בצבא הדני אך הם מסרבים. אדם בשם ראוונן נותן להם את שמו של המודיע האמיתי ויורגן הורג אותו.
בנט מבקר את אביו, בעל מלון, שלדבריו הופמן, משפחתו ופילגשיו מבקרים שם מדי פעם. בנט רואה את קטי מגיעה למלון עם הופמן. מאוחר יותר, בנט מתעמת עם קטי, ולדבריה המודיעין הצבאי ביקש ממנה להישאר קרוב להופמן. בנט שואל באיזו מכונית הופמן משתמש ומה המסלול שלו. בהמשך הדרך, בנט, יורגן ואחרים פותחים באש לעבר שתי מכוניות עם דגלים נאציים, אך נחרדים לגלות שהרגו אב ופצעו ילד. בנט זועם והולך לחדר המלון של קטי, רק כדי לגלות שהיא טסה לסטוקהולם, מחשש לנקמה של הופמן. בנט ויורגן מתכננים שוב להרוג את הופמן ולהתחפש לשוטרים. עם זאת, הם נעצרים לקראת הוצאה להורג של קציני משטרת דנמרק. יורגן מדלג מעל גדר ונורה, ומאפשר לבנט להימלט. יורגן בורח לבית בטוח, אך כאשר חוליה גרמנית מגיעה, הוא הורג חלקם עם תת-מקלע ורימונים אך נהרג בעצמו. בינתיים, בנט, בביתו, מתאבד עם כדור ציאניד כשהגסטפו מגיע. מאוחר יותר, הופמן מעניק לקטי את הפרס על העזרה לתפיסת בנט ומכתב ממנו שנמצא בחדרו, ובו הוא מבטא את רגשותיו ואת ספקו בבגידתה. הסרט מסתיים בהערות על מורשתם של בנט ויורגן.
פיתוח
הבמאי אולה כריסטיאן מדסן קרא את הספר הם ראו שזה קורה על ההתנגדות הנאצית כשהיה בן 12. סיפורו של השניים היה מושך במיוחד בשל העמימות המוסרית שלהם. מדסן הצהיר, "שניהם ריתקו אותי והפחידו אותי, והרגשתי שיש משהו אפל ולא מסופר בסיפור שלהם." הוא "רצה ליצור סרט שיחייה ויבחן מחדש את המוניטין שלהם". כעבור שנים הוא פגש את הסופר לארס ק. אנדרסן, שקרא את הספר גם בילדותו, וזה הביא אותם לעבוד יחד על הסרט. הפרויקט החל בשנת 1999; הרעיון לסרט לא משך נותני חסות מכיוון שהוא נתפס כ"היסטוריה מהעבר" או משום שהוא הציג את ההתנגדות בצורה "מקוממת". זו הייתה בדיוק אחת ממטרותיו של מדסן: לדבר על סיפורם מכיוון שארכיונים דניים בזמן המלחמה רשמו הרוגים רבים פשוט כנפגעי מלחמה במקום לספור אותם כרציחות, ובכך "לדכא [את] סיפורם האמיתי". הוא רצה להפנות תשומת לב לחלק מההיסטוריה הדנית "שהאומה כבר לא טרחה לדבר עליה" וכתוצאה מכך "מצג שווא קולקטיבי". בדיון על כך קיווה מדסן לא לדבר רק על העבר אלא על ההווה שכן הוא חשב ש"להבין מה קורה במוקדי העולם כיום עובר דרך ההיסטוריה" וכי "סיפורם של שני מורדים בלתי חוקיים הוא סיפור שימושי תמיד גם אם הוא התרחש בשנת 1944".
גם בעקבות סירובן של חברות גדולות לתמוך בפרויקט, מדסן ואנדרסן המשיכו לחקור ארכיונים באנגליה, גרמניה ושוודיה. אולם בשנת 2005, סרטים גרמניים על מלחמת העולם השנייה החלו להיות פופולריים, וכמה חברות גרמניות התעניינו ברעיון לסרט. זה הפך להפקה משותפת בין דנמרק לגרמניה, עם שלוש חברות (Nimbus Film, Wüste Film ו-Babelsberg Studio) שהפיקו אותו. באוקטובר 2006 היא כבר קיבלה 75% מבין 45 מיליון קרונות דניות (או 7.6 מיליון דולר ממכון הקולנוע הדני, TV 2 הדנית ומספונסרים אחרים בנורווגיה, שוודיה וגרמניה.
הצילומים החלו במרץ 2007 ונמשכו עד מאי 2007; חלקים גדולים מהסרט צולמו במקומות בקופנהגן, דנמרק ופראג, צ'כיה ונערכו גם במקומות בבבלסברג בפוטסדם-בבלסברג, גרמניה. הסרט קיבל מענק של 342,000 אירו (460,000 דולרים) מקרן לתקציבו הכולל של 8.6 מיליון דולר מה שהפך אותו לסרט הדני היקר ביותר שהופק עד לאותו זמן.
במקור, תכנן מדסן ליצור סרט בסגנון דוקודרמה אך כשגילה שקטי הייתה מרגלת רוסייה וניהל רומן עם להבה הוא שינה את דעתו. ממצא זה "אילץ אותי להפוך את הסרט ליצירה הרבה יותר מסוגננת, נועזת." "למרות זאת, ניסיתי לשמור על מגע רך מבחינה סגנונית מתוך כבוד לנושא הסרט", אמר מדסן. הוא ניסה לגרום לזה להרגיש אמיתי וביים את הסרט כאילו הוא מתרחש בהווה.
ליהוק
תור לינדהרדט, ששיתף פעולה תכופות בסרטיו של מדסן לוהק לגלם את "להבה". מדס מיקלסן נבחר לגלם את "אתרוג" על ידי הבמאי לפני שהקריירה הבינלאומית שלו החלה משום שכפי שאמר מדסן, "יש לו את הגבריות הגדולה הזו, והוא ניגש לתפקידיו כמו חיה". גם לינדהארדט וגם מיקלסן לוהקו בתחילת הפרויקט, בערך בשנת 2005 וסטין סטנגאדה לוהקה לגלם את קטי עוד קודם לכן - בשנת 2001. תהליך הליהוק "לא היה ממש קשה, כי לא הרגשתי שכל כך הרבה אנשים יכולים לגלם בחלקים האלה", קבע מדסן.
סגנון חזותי
הסגנון תואר על ידי הבמאי כתמהיל של סרטיו הקודמים, אשר נעו בין "סרט נואר במהותו, כהה מאוד ואקלקטי מאוד" לנגיעה "מרגיעה יותר מבחינה ויזואלית". וולי האמונד, מטיים אאוט, אמר כי צילום הסרטים משתנה "בין הפניה תקופתית אטמוספירית ונוארית לבין עיצוב מודרני עם מסך רחב, תוך שימוש מצוין בתאורה נמוכה, צלליות ומיקום". מארק ג'נקינס מ-NPR אמר שיש לסרט "מראה קלאסי" הן בוויזואליות והן בסיפורים; מבחינה ויזואלית, "עם קומפוזיציות בעלות מסך רחב, צילומי תקרה וניגודים דרמטיים של בהיר וחושך" ובנרטיב שלה רצפי הצילום מהירים ומבולגנים, אך אחרים הם גדולים ותיאטרליים."☃☃ ג'ו מורגנשטרן, מבקר הוול סטריט ג'ורנל, אמר כי "הקצב מכוון, [ו הטון מהורהר, אם כי מנוקד באלימות מדי פעם"
מדסן הושפע מ"צבא הצללים "של ז'אן-פייר מלוויל (1969), על המחתרת הצרפתית, במיוחד "האופן שבו סיפר את סיפורו באמצעות טקסים ודיאלוגים בלבד". הוא צפה בו כחצי שנה לפני שצילם סרטוג, וזה גם עורר השראה ל"מיתולוגיזציה של הדמויות בסרטו שלו. אריקה אביל מההוליווד ריפורטר ציינה כי הסרט חייב הרבה לזרט הצרפתי.
ארבע-קו מצרי
ארבע-קו מצרי (שם מדעי: Psammophis aegyptius) הוא נחש תת-ארסי ממשפחת הזעמניים, הדומה מאוד לארבע-קו מובהק אך יותר ארוך ממנו. במשך שנים חשבו שהוא ארבע-קו מובהק והוא נכלל באוספים מדעיים בתור ארבע-קו מובהק.
פלאם וציטרון
דיוק היסטורי
המעורבות של העם הדני בנאצים וההתנקשויות שביצעה תנועת ההתנגדות היו נושא טאבו מאז מלחמת העולם. כאשר הספרות המלומדת בנושא הופקה רק משנות השמונים והתשעים. עבודות עכשוויות על להבה ואתרוג היו מועטות. מדסן סבר, "שהם לא השתלבו בסיפור הרשמי על אופן התנהלותה של דנמרק במהלך מלחמת העולם השנייה." רבים מחברי ההתנגדות סבלו מטראומות שונות, הפכו לאלכוהוליסטים או התאבדו ומעטים מאוד שרדו. בשל כך, בנוסף לביצוע מחקר במשך שמונה שנים בארכיונים היסטוריים, מדסן וצוותו ראיינו אנשים ניצולים הקשורים אליהם. עם זאת, הסרט עורר מחלוקת בקרב היסטוריונים מקומיים.
את תיאור מותו של להבה ערער פטר בירקלונד מהארכיון הלאומי הדני. בסרט להבה מתאבד במרתף ביתו לאחר שהגסטפו מצא אותו, ככל הנראה בשל בגידתה של קטי. אולם בירקלונד אומר כי להבה נהרג בכביש חוף בזמן שהגסטפו חיפש חבר התנגדות אחר. לעומת זאת, צילומי מותו של אתרוג, שדרשו 250 חיילים, שונו במודע על ידי מדסן מסיבות תקציביות.
ארבע-קו מצרי
תיאור
אורכו של הנחש עד 170 ס"מ אך לרוב קצר מכך. צבע הגוף חום־צהבהב או חלוד, וסביב העין מצוי פס חום הנמשך מהנחיר עד הצוואר. אפשר להבחין בפסים דקים לאורך גופו אך זה רק בקושי. הראש צר ומוארך, העיניים גדולות והאישונים עגולים. הגחון וחלקו התחתון של הראש ורדרדים ומנוקדים בכתמים אדמדמים. מספר מגיני הגחון עולה על 185 ובכך הוא נבדל מארבע-קו מובהק שמספר מגיני גחונו נמוך מ-185.
פלאם וציטרון
דיוק היסטורי
תיאורה של קטי כסוכנת כפולה ומאהבתו של להבה נקטלו על ידי בירקלונד. עם זאת, מדסן היה בטוח בקשר לפרשה ומצא בארכיון בסטוקהולם קבלה על 20,000 כתרים דניים שהעניק לה הגסטאפו יומיים לאחר מותו של להבה. מעורבותה עם מנהיג הגסטפו הופמן וסירובה לדבר על הנושא היו הסיבות העיקריות למסקנתו של מדסן.
ארבע-קו מצרי
התנהגות ותפוצה
מדובר בנחש זריז מאוד, פעיל יום, השוכן גם בקרקע ועל על שיחים ועצים. מיטיב לטפס על מצוקים ומאכלס ערוצי נחלים גדולים בסביבה מדברית קיצונית. בישראל הוא מצוי באזור אילת ובדרום הערבה בלבד. אין מידע רב על רבייתו מלבד העובדה כי המין מטיל ביצים.
פלאם וציטרון
דיוק היסטורי
בסרט אקסל ווינטר, שמבוסס על וילהלם לייפר, הוא זה שנותן ללהבה ואתרוג פקודות להרוג. בירקלונד ציין כי הוא כבר עבר לשוודיה בזמן ההתנקשויות שלהם, בעוד מדסן הצהיר שהוא בטוח שלייפר נתן פקודות לפני שעזב את הארץ. כמו כן, הם פגשו את פרודה יאקובסן בפגישה בשוודיה, ולדבריו נתן פקודות משם. בירקלונד דחה את הרעיון של יאקובסן לתת פקודות, אך מדסן אמר שהפגישות נוצרו על ידו כדי להראות שתנועות ההתנגדות של אז היו בעלות גישות שונות מאלו של מקבילותיהן בנות ימינו.
מערכת היחסים של אתרוג עם אשתו הייתה נתונה לוויכוח מכיוון שהיסטוריונים מפקפקים בכך שהיא בגדה בו, מכיוון שילדה את ילדם זמן קצר לאחר מותו. מדסן היה בטוח שהבגידה התרחשה, אך הוא החליט לאשר שהזוג לא חזר להיות יחד. מדסן הכריז, "אני לא חושב שזה פגום מוסרית להראות שלאנשים יש עניינים עם אנשים שהם לא נשואים אליהם. זהו תיאור יפהפה של מערכת יחסים שמתפרקת בזמן שהיה לה מחיר אישי גדול."
ארבע-קו מצרי
התנהגות ותפוצה
ניזון מציפורים קטנות, מכרסמים ולטאות. הציד מתבצע תוך כדי מרדף.
מצב השימור שלו הוא בסכנת הכחדה.
פלאם וציטרון
דיוק היסטורי
אולה איווה, לשעבר חבר בתנועת הפרטיזנים BOPA - קבוצה אחרת בתנועת ההתנגדות הדנית - לא הסכים עם תיאור הניסיון להרוג את מנהיג הגסטפו הופמן בכביש רוסקילדוויי. בסרט היו למכונית דגלים נאציים וחייל ובנו נהרגים מירי ההתנגדות. איווה אמר כי באותו יום הוא וחברי BOPA אחרים התגייסו להרוג את ארנו אוסקר האמקן, מודיע של הגסטפו. להבה, שקיבל גם מידע על מקום הימצאו של המודיע, הופיע שם וירה במכונית. איווה אמר כי האיש ברכב לבש אזרחי ולא היו דגלים נאציים על המכונית.