cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קרב סינגפור
תוצאות הקרב
לאחר כניעת יפן ב-1945, נשפט גנרל ימאשיטה בבית משפט צבאי לפשעי מלחמה במנילה, על פשעים שביצע בפיליפינים באותה שנה, אך לא על פעולות חייליו במלאיה או בסינגפור. הוא נמצא אשם והוצא להורג בתלייה בפיליפינים ב-1946.
הקרב בתרבות
עלילת הסרט הידוע הגשר על נהר קוואי מתרכזת סביב קולונל בריטי בשם ניקולסון שהובא לתאילנד למחנה שבויים כשהוא מפקד על גדוד שבויים שלם שנשבה עמו בכניעה בסינגפור.
אלקטרוסטטיקה
אלקטרוסטטיקה הוא התחום בפיזיקה העוסק בחקר תופעות הקשורות במטענים חשמליים שאינם נעים (סטטיים).
מאז העת העתיקה ידוע כי חומרים מסוימים מושכים גופים קלים לאחר שמשפשפים אותם. אחד החומרים הללו הוא ענבר. שמו של הענבר ביוונית, "ήλεκτρον" (אלקטרון), הוא מקור שמם של תופעות ותחומים רבים במדעי הטבע. תופעות אלקטרוסטטיות נגרמות בשל הכוחות שמפעילים המטענים החשמליים זה על זה. כוחות אלו מתוארים על ידי חוק קולון. אף שהכוחות האלקטרוסטטיים נראים חלשים בראיית מאקרו, הכוח החשמלי הפועל בין אלקטרון לפרוטון, שיחד יוצרים אטום מימן, גדול ב-40 סדרי גודל מהכוח הגרביטציוני הפועל ביניהם.
הכוח \vec F שמפעיל מטען Q על מטען בוחן q פרופורציונלי לגודל מטען הבוחן. במילים אחרות, ניתן לתאר את הכוח החשמלי על ידי, כאשר \vec E הוא השדה החשמלי.
תקפות הקירוב האלקטרוסטטי מתבססת על ההנחה שהשדה החשמלי הוא שדה משמר (אי-רוטציוני):. מתוך הצבת תוצאה זו בחוק פאראדיי ניתן להסיק את היעדרם של שדות מגנטיים משתנים בזמן:. במילים אחרות, האלקטרוסטטיקה אינה עוסקת רק במצבים בהם אין שדה מגנטי או זרם חשמלי. במקום זאת, היא עשויה לעסוק במצבים בהם השדות המגנטיים או הזרמים החשמליים קיימים, אך הם קבועים בזמן.
אגוסטין מדלה
אגוסטין מדלה (ספרדית: Agustin Madala ; נולד ב-2 באוגוסט 1986) הוא שחקן ברידג' מקצועני ארגנטינאי שהתאזרח באיטליה. מדלה היה השחקן הצעיר ביותר אי פעם שהשתתף ב-Bermuda Bowl כאשר שיחק בנבחרת הפתוחה של ארגנטינה בגיל 15. מדלה זכה פעם אחת ב-Bermuda Bowl כשחקנה של נבחרת איטליה ופעם אחת באליפות אירופה לנבחרות פתוחות גם כן כשחקנה של נבחרת איטליה.
ביוגרפיה
אגוזסטין מדלה נולד ברובע אלמגרו בבואנוס איירס. אביו לימד אותו לשחק ברידג' בגיל 7. בשנת 2006 עבר לאיטליה, הארץ ממנה היגר סבו לארגנטינה. מאוחר יותר התאזרח באיטליה. נכון לשנת 2011, מדלה נשוי ויש לו ילד אחד.
קריירת הברידג'
קריירת הברידג' של מדלה מתחלקת לשתי תקופות: התקופה עד גיל 20 בה שיחק בארגנטינה והתקופה לאחר גיל 20 בה הוא משחק באיטליה. שותפו הקבוע באיטליה הוא נורברטו בוצ'י, באנגלית: Norberto Bocchi. בגיל 13 סיים במקום השני באליפות דרום אמריקה הפתוחה לזוגות. כשהיה בן 14 התקיימה אליפות דרום אמריקה הפתוחה לנבחרות. קרלוס פלגריני, שחקן נבחרת ארגנטינה לא היה יכול להשתתף בתחרות. מדלה התבקש להחליף אותו. בגיל 15 שיחק בנבחרת ארגנטינה הפתוחה ב-Bermuda Bowl. מדלה הוא השחקן הצעיר ביותר ששיחק בתחרות זו. בשנת 2006 עבר לאיטליה. לאחר שעבר לאיטליה שיחק בקבוצת Lavazza, שרבים משחקניה הם גם שחקני מבחרת איטליה. למדלה הבנה אינטואיטיבית יוצאת דופן ומשחק יד מעולה. בגלל משחק היד המעולה שלו הוא מכונה "אגוסטין הקוסם".
אליפויות עולם
זכה פעם אחת בBermuda Bowl כשחקן נבחרת איטליה הפתוחה בשנת 2013 בבאלי.
אליפויות דרום אמריקה
זכה פעם אחת באליפוית דרום אמריקה ופעם אחת סיים במקום השני.
פרסים
^ Goren Trophy בשנת 2013. פרס הניתן על ידי התאגדות הברידג' האמריקאית לשחקן שצובר את המספר הגבוה ביותר של נקודות אמן באליפות צפון-אמריקה ובליגה האמריקאית הנערכות בסתו. זהו אותו פרס הנקרא Herman Trophy ששמו שונה בשנת 2008 ל-Goren Trophy לזכרו של צ'ארלס גורן.
חוק אולדריץ'-ורילנד
חוק אולדריץ'-ורילנד (באנגלית Aldrich–Vreeland Act) הוא חוק שחוקק הקונגרס של ארצות הברית ב-1908 בעקבות המשבר הכלכלי של 1907.
החוק ייסד את "הוועדה המוניטרית הלאומית", שנועדה לבדוק כיצד מתנהלים בנקים מרכזיים בעולם, ולנסות ליישם זאת בארצות הברית, אשר בה באותה תקופה לא היה בנק מרכזי. היוזם המרכזי של החוק, הסנאטור נלסון אולדריץ', עמד בעצמו בראש הוועדה, שבעקבות המלצותיה הוקם ב-1913 הבנק הפדרלי.
וולפרם פון ריכטהופן
וולפרם פרייהר פון ריכטהופן (בגרמנית: Wolfram Freiherr von Richthofen; 10 באוקטובר 1895 – 12 ביולי 1945) היה גנרל-פלדמרשל בלופטוואפה במלחמת העולם השנייה. ריכטהופן היה בן דוד רחוק של מנפרד פון ריכטהופן, אלוף ההפלות של שירות האוויר הגרמני במלחמת העולם הראשונה, המכונה "הברון האדום".
קדחת חלב
קדחת חלב (שם רפואי: אקלמפסיה; באנגלית: Eclampsia) היא מצב של חוסר חמור בסידן בגופו של בעל חיים יונק ממין נקבה (לרוב כלבות ופרות). הקדחת מופיעה לרוב לאחר המלטה והנקה. בזמן ההנקה מרבית הסידן מגופה של האם עובר לחלב בשביל צאצאיה, וכתוצאה מכך יכול להיווצר מחסור של סידן בגופה של האם. בכלבים, הקדחת עשויה להופיע בתוך שבוע עד שלושה שבועות מרגע ההמלטה.
בכלבים
קדחת חלב בכלבים מופיעה לרוב בתוך 1-3 שבועות לאחר המלטה. גזעים קטנים יותר מועדים להתפתחות המצב. התסמינים של קדחת החלב בכלבים כוללים: במצב של קדחת חלב קשה, עשוי בעל החיים לסבול מרעידות, עוויתות שיתוק, תרדמת, ולבסוף מוות.
בפרות חלב
אצל פרות ברפת חלב, קדחת חלב מתרחשת בדרך כלל לאחר המלטה. הפרשות של בלוטת החלב גורמות להכפלת הדרישה של ייצור סידן בגוף הפרה. אם סידן אינו מסופק לפרה על ידי מזון, היא עלולה לפתח קדחת ולקרוס. אם הקדחת לא תטופל במהרה על ידי זריקה של סידן גלוקונאט, הפרה עלולה למות. על פי מחקר שנעשה בשנת 1946, פרות מזן ג'רזי יותר מועדות לסבול מקדחת חלב מאשר זנים אחרים. המחקר מצא כי 33.3% מפרות הג'רזי מפתחות קדחת חלב, לעומת פרות מזנים אחרים בהם השכיחות היא 9.6% בלבד. המחקר מצא כי ניתן למזער את סיכויי התפתחות הקדחת בפרות על ידי מתן ויטמין די לפרה. התפתחות הקדחת בפרות ג'רזי שלהן היסטוריה של קדחת חלב בעבר הופחתה מעט על ידי נתינת שמרים בעלי הוויטמין לפרות.
וולפרם פון ריכטהופן
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שימש כמפקד קורפוס האוויר השמיני, במהלך המערכה בפולין. ריכטהופן הוא האחראי על הפצצתה של ורשה מהאוויר במהלך המלחמה.
קדחת חלב
היסטוריה
במשך שנים, קדחת חלב ותסמיניה לא הובנו כראוי. המונח אקלמפסיה נטבע על ידי הפרופסור האנגלי ג'ון ורנדאוס בשנת 1619.
וולפרם פון ריכטהופן
מלחמת העולם השנייה
במהלך המערכה על צרפת סייעו כוחות קורפוס האוויר השמיני, שהיו מורכבים ממפציצי הצלילה יונקרס Ju 87, בכיבושה של בלגיה על ידי הארמייה השישית בפיקודו של ולטר פון רייכנאו ובמבקע בסדאן שביצעה "פאנצרגרופא קלייסט" בפיקודו של אוואלד פון קלייסט. במהלך הקרב על בריטניה נטל הקורפוס חלק בניסיון הכושל להשמיד את ה-RAF.
באפריל 1941 נשלח קורפוס האוויר השמיני לסייע לכוחות הגרמנים הפולשים ליוון במהלך שהביא לסיום מלחמת איטליה–יוון, ולכיבוש יוון על ידי הגרמנים. על הצלחתו במבצע זה זכה בעיטור "צלב האבירים לצלב הברזל עם עלי אלון". לאחר המערכה בבלקן מונה ריכטהופן למפקד צי האוויר השני (Luftflotte 2), יחידה המקבילה מבחינת סדרי הגודל לארמייה בצבאות היבשה.
ב-22 ביוני 1941 יצא הוורמאכט למבצע ברברוסה, הפלישה לברית המועצות. ריכטהופן העניק לכוחות הקרקע סיוע צמוד, שהתברר כיקר ערך במהלך המתקפה הגרמנית ומתקפת הנגד הסובייטית בקרב על מוסקבה. בפברואר 1942 קודם לדרגת גנרל-אוברסט. במאי וביוני 1942 העניק קורפוס האוויר השמיני, שהיה חלק מצי האוויר השני עליו פיקד, סיוע לגנרל אריך פון מאנשטיין במערכה בקרים ובמצור על סבסטופול.
בסוף יוני 1942 מונה ריכטהופן למפקד צי האוויר הרביעי, שסייע לקבוצת ארמיות דרום בהתקדמותה לעבר סטלינגרד והקווקז. כאשר כותרה הארמייה השישית שבפיקודו של פרידריך פאולוס בחורף של אותה השנה, בקרב סטלינגרד, הבטיח מפקד הלופטוואפה, הרמן גרינג להיטלר כי הלופטוואפה תוכל לספק לנצורים את כל צורכיהם מן האוויר במסגרת הרכבת האווירית לסטלינגרד. היה זה גורם חשוב בהכרעתו של היטלר שלא להענות לדרישות פאולוס לפרוץ את המצור ולסגת מהעיר. אך הבטחה זו הייתה נמהרת וחסרת בסיס. כל מאמציו של ריכטהופן ליצור רכבת אווירית של אספקה, הניבו אך משלוח של 8,300 טונות של אספקה במהלך 72 יום. לא הייתה זו כמות הקרובה להספיק לצורכי הצבא הנצור. במהלך הניסיון איבד צי האוויר הרביעי כ-500 מטוסים ואלף אנשי צוות.
ב-16 בפברואר 1943 העניק היטלר לריכטהופן דרגת גנרלפלדמרשל, ובכך היה לאחד משישה קצינים בלבד בלופטוואפה במלחמת העולם השנייה שנשאו דרגה זו (האחרים הם הרמן גרינג, אלברט קסלרינג, הוגו שפרלה, ארהרד מילך ורוברט ריטר פון גריים).
ניתוק הזיקה
ניתוק הזיקה (בערבית: قرار فك الارتباط; תעתיק מדויק: קְרַאר פַכּ אלאִרְתִבַּאט) הוא מהלך שבו ויתרה ירדן על התביעה לריבונות על יהודה ושומרון וביטלה את אזרחותם הירדנית של הערבים תושבי השטחים הללו, בהחלטה עליה הכריז חוסיין, מלך ירדן, ב-31 ביולי 1988. שטחי הגדה המערבית, אשר נכבשו על ידי ירדן במלחמת העצמאות, סופחו לממלכה ההאשמית ב-24 באפריל 1950.
היסטוריה
ירדן כבשה במלחמת העצמאות את יהודה ושומרון, אותם סיפחה ב-24 באפריל 1950. הסיפוח זכה להכרת הממלכה המאוחדת ולהכרה דה פקטו מצד ארצות הברית, פקיסטן, עיראק ומדינות נוספות.
ישראל כבשה במלחמת ששת הימים ב-1967 את שטחים אלה מידי ירדן, אולם ירדן, אף על פי שלא הייתה הריבון בפועל, המשיכה לשלם משכורות ופנסיה לעובדי ציבור ולתת שירותים בענייני ההקדשים והחינוך. ב-1972 הגה חוסיין, מלך ירדן תוכנית לכינון פדרציה – ממלכה ערבית מאוחדת הכוללת את ירדן והגדה המערבית שלה שני חבלים אוטונומיים. תוכנית זו לא הגיעה לכדי מימוש. בשנת 1974 החליטה הליגה הערבית על הכרה באש"ף כמייצג הלגיטימי הבלעדי של העם הפלסטיני. החלטה זו אילצה את המלך חוסיין לוותר על תביעתו לדיבור בשם הפלסטינים במשא ומתן ולהכיר במדינה פלסטינית עצמאית אשר אינה תלויה בירדן.
במהלך האינתיפאדה הראשונה, שפרצה ב-1987, נוכח המלך חוסיין כי אין בידו כמעט השפעה על ההתפתחויות הפוליטיות הפלסטיניות, וזאת לאחר הפלת הסכם לונדון (פרס-חוסיין), שנועד לתת את האפשרות של "האופציה הירדנית" כתחליף לאש"ף, לכינון שליטה על הערים הערביות ביהודה ושומרון. חוסיין העריך כי המהומות עלולות לחלחל אל האוכלוסייה הפלסטינית שבממלכת ירדן. אי לכך, נקט במספר צעדים:
בנאומו ב-31 ביולי, אמר המלך חוסיין: "משמעות כינון המדינה הפלסטינית העצמאית היא ניתוק הגדה המערבית מממלכת ירדן ההאשמית... אנו מכבדים את רצון אש"ף, הנציג החוקי היחיד של העם הפלסטיני, להינתק מאיתנו כמדינה פלסטינית עצמאית ואנו אומרים זאת מתוך מודעות מלאה... צעדינו הקשורים לגדה המערבית נוגעים אך ורק לאדמה הפלסטינית הכבושה ולבני עמה, ולא לאזרחים הירדניים ממוצא פלסטיני בממלכת ירדן ההאשמית. מובן שיש להם, לכולם מלוא הזכויות האזרחיות, וחלות עליהם כל החובות ככל אזרח אחר... ירדן אינה פלסטין". בהתאם למדיניותו החדשה, הצהיר המלך ב-7 באוגוסט כי "לירדן אין ריבונות על הגדה המערבית ורצועת עזה הכבושות, אשר שייכות לעם הפלסטיני".
דוד מועטי
רבי דוד בן שמואל מועטי (ה'תקנ"ו, 1796 – ה'תרל"ו, 1876) היה מגדולי הפוסקים באלג'יריה במאה ה-19.
ביוגרפיה
דוד מועטי נולד באלג'יר בשנת 1796 לאביו ר' שמואל, בן לשושלת ארוכה של רבנים. אחד מאבותיו היה הרב משה מועטי בעל "ישיר משה".
בצעירותו למד תורה אצל רבני אלג'יר, בהם קרוב משפחתו הרב דוד בן אהרן מועטי. בהמשך מונה לדיין בבית הדין של אלג'יר ולראש ישיבת עץ חיים באלג'יר
בשנת 1830 סופחה אלג'יריה לצרפת, מה שאילץ את רבני אלג'יר להתמודד עם אתגרים חדשים רבים בתחום ההלכה. הממשל הצרפתי צמצם באופן הולך וגובר את האוטונומיה הקהילתית של יהודי אלג'יריה והקהילה עברה תהליך מודרניזציה מואץ. הרב מועטי היה מחשובי הפוסקים שהתמודדו עם האתגרים החדשים שהתעוררו כתוצאה מתהליכים אלה, בין היתר באמצעות ספרי השו"ת הרבים שחיבר, בהם: "נאם דוד" (ליבורנו, 1844), "שלל לדוד" (ליבורנו, 1850), "יוסיף דוד" (ליבורנו, 1856), "לבב דוד" (ליבורנו, 1860) "אשר לדוד" (ליבורנו, 1876) ו"צוף דבש" (ליבורנו, 1876). ספרו "שלל לדוד" כולל גם חידושים על החלק הראשון והרביעי של היד החזקה לרמב"ם.
בנוסף חיבר הרב מועטי שני ספרים נוספים שתלמידי חכמים באלג'יריה נהגו ללמוד בעיון רב, בהם ספרו "ידי דוד" (אלג'יר, 1856) העוסק בפרשנות למסכת נזיר ו"קדשי דוד" (ליבורנו, 1856), פרשנות לסדר קדשים.
סבר שיש לגייר נוכריות שנישאו ליהודים משומדים בנישואים אזרחיים שרוצים עתה לחזור ליהדות, כדי לצמצם את מגמת ההתבוללות שהתחזקה מאוד בתקופתו.
עבד אל-כרים קאסם
עבד אל-כרים קאסם (בערבית: عبد الكريم قاسم; נולד ב-21 בנובמבר 1914, הוצא להורג ב-9 בפברואר 1963) היה איש צבא ופוליטיקאי עיראקי. כיהן כראש ממשלת עיראק מ-14 ביולי 1958 עד 9 בפברואר 1963.
שנותיו הראשונות
עבד אל-כרים קאסם נולד בבגדאד למשפחה מוסלמית סונית בעלת מסורת דתית. כשהיה בן שש עברה המשפחה לעיירה קטנה, אך בשנת 1926 חזרה המשפחה לבגדאד. בשנת 1931, עם סיום לימודיו, נשלח קאסם לאקדמיה צבאית יוקרתית בעיר. הוא התקדם במהירות בסולם הדרגות. בשנת 1941, בזמן מלחמת העולם השנייה, כאשר קצינים בצבא עיראק ארגנו הפיכה נגד השלטון הבריטי בסיוע מדינות הציר, והעלו את הלאומן רשיד עאלי אל-כילאני לראשות הממשלה, היה קאסם נייטרלי. דבר זה, בין היתר, איפשר לו לשרוד בצבא לאחר דיכוי המרד בידי הבריטים. בשנת 1956 קיבל קאסם דרגת גנרל והועמד בראש כוח מתנדבים שנשלח לסייע למצרים במבצע סיני נגד ישראל. הוא נלקח בשבי על ידי צה"ל ושוחרר מאוחר יותר.
מהפכת 14 ביולי
ב-14 ביולי 1958 נתן מלך עיראק פייסל השני הוראה לחטיבה בפיקודו של קאסם להגיע לירדן ולסייע לבן-דודו המלך חוסיין, שהרגיש שמשטרו נחלש. במקום לנוע לירדן, נעו כוחותיו של קאסם לבירה בגדאד, ובסיוע הקולונל עבד א-סלאם עארף ומספר חטיבות נוספות שסייעו להם, ביצעו הכוחות הפיכה צבאית שבמהלכה נרצחו בין היתר המלך פייסל השני. לאחר ההפיכה, שנודעה בשם מהפכת 14 ביולי, מונה קאסם לראש ממשלת עיראק, בראש קואליציה של המפלגה הקומוניסטית הפרו-סובייטית, מחברים ממפלגת הבעת' שהוקמה חמש שנים קודם לכן בסיוע מישל עפלק, מורה סורי, המפלגה הלאומית דמוקרטית ועוד.
אחת ההחלטות הראשונות שקיבלה הממשלה החדשה הייתה ביטול כל העונשים שהוטלו על הקצינים העיראקיים שמרדו בשלטון מנדט חבר הלאומים הבריטי בשנת 1941. בין אותם קצינים היה ח'ייראללה טולפאח, דודו של סדאם חוסיין, ואביו האומן שמונה להיות אחראי על החינוך במחוז הולדתו תכרית.
כראש ממשלה
קאסם היה בעל גישה לאומית טריטוריאלית ושאף ליצור מדינה עיראקית חזקה ומאוחדת, לכן סירב לצרף את עיראק לאיחוד המצרי-סורי. קאסם רצה להתמקד בפתרון בעיותיה של עיראק ולא לעסוק בענייני האומה הערבית הגדולה וזה היה מוקד המחלוקת העיקרי בינו לבין שותפו להפיכה – עארף.
קאסם הרחיב את מערכת החינוך כולל ההשכלה הגבוהה, הוא ניסה לבצע רפורמות אגרריות ולשפר את מעמד הנשים אולם בשל התנגדות לא הצליח בשתי מטרות אלו. ניסיונותיו לשינוי הביאו לתמיכה בו של המפלגה הקומוניסטית העיראקית ושל חוגי שמאל אחרים. הוא הצליח למנות נזיהה א-דוליימי לשרה ובכך היא הייתה השרה הראשונה בעולם הערבי.
חילוקי הדעות בקרב המהפכנים על המשך דרכם הביאו לפרישת אנשי הבעת' ואל אסתקלאל מהשלטון, מה שהביא לכך שבסיס הכוח של המשטר היה השמאל. זמן קצר לאחר המהפכה, קאסם, שלא הסתיר את אהדתו לגוש המזרחי, הזמין אלפי יועצים מזרח-אירופיים וסובייטיים לעיראק, כדי שיעזרו לו לבנות צבא חזק יותר.
את הבעת'יסטים הרגיזה גם התנגדותו של קאסם לאיחוד עם סוריה ומצרים. בשנת 1959 שלחו הבעת'יסטים חוליית התנקשות בת חמישה אנשים שמטרתה הייתה לחסל את קאסם. בין אותם המתנקשים היה סדאם חוסיין, אשר שנה קודם לכן הספיק לרצוח פקיד קומוניסטי שפיטר את דודו מתפקידו. החיסול נכשל, וסדאם שנפצע קשה ברגלו הצליח לברוח לסוריה.
קציני צבא שלא ראו את ההטיה שמאלה בחיוב וגם התנגדו לרפורמות (כי רובם היו צאצאים למשפחות בעלות קרקע שהיו נפגעות מהרפורמה האגררית) שבראשם עמד עבד אל-וואהב אל-שוואף יזמו ב-8 במרץ 1959 ניסיון הפיכה במוסול. חברת הנפט העיראקית תמכה בניסיון ההפיכה כי חששה מצעדיו של קאסם להגדלת תקבוליה של עיראק מהנפט על חשבונה של IPC.
אחרי ההתקוממות בכירכוכ ב-14 ביולי 1959, שם נאבקו מספר קבוצות האחת בשנייה, האשים קאסם את הקומוניסטים כי הם אלו שעמדו מאחרי המהומות והגביל את צעדיהם. במקרה, היה זה גם היום בו לראשונה בעיראק, מונתה שרה אישה. ההתקוממות בכרכוכ הייתה גם נקודת שבר ביחסיו של קאסם עם הכורדים. בהתחלה הוא תמך בברזאני ואמר שיתיר לכורדים זכויות לאומיות מוגבלות במסגרת המדינה העיראקית, אולם כאשר איברהם אחמד שעמד בראש המפלגה הדמוקרטית הכורדית תבע אוטונומיה לכורדים, חשש קאסם מהתפרקות המדינה, ובהתאם להשקפתו הלאומית טריטוריאלית דחה את התביעה. מה שהוביל להתקוממות כורדית.
ב-1960 נוצר גם נתק בינו לבין המפלגה הלאומית דמוקרטית  והם פרשו מהממשלה.
בעקבות ניסיונות החיסול והמרד החל קאסם להשתמש בטרור כדי להפחיד את מתנגדיו.
סוף שלטונו
בשנת 1963 ארגנו קציני צבא שהיו קשורים למפלגת הבעת', הפיכה ותפסו את השלטון. קאסם נעצר, עונה, והוצא להורג ב-9 בפברואר 1963.
אנודת הקרבה
אנודת הַקְרָבָה, או מוט הקרבה, היא סוג של אנודה מתכתית המשמשת להגנה על גופים מתכתיים מפני שיתוך, ומיועדת להתמוסס כדי להגן על מרכיבים מתכתיים אחרים.
בפשטות, זוהי פיסת מתכת הנוטה לשיתוך המחוברת במעגל חשמלי (על ידי מוצק מוליך, או דרך תמיסה מוליכה) לגוף עשוי ממתכת אחרת שעליו יש להגן. פיסת המתכת להקרבה עוברת שיתוך לפני המתכת המוגנת, ובדרך כלל תתמוסס לגמרי לפני שהמתכת המוגנת תחל לעבור שיתוך בעצמה.
באופן טכני, אנודת הקרבה היא מתכת העוברת חמצון ביתר קלות (בעלת פוטנציאל חיזור גבוה יותר) לעומת המתכת המוגנת. האנודה מוסרת אלקטרונים והם זורמים למתכת המוגנת, שנאלצת להפוך לקתודה, המרכיב קולט האלקטרונים. מכיוון ששיתוך הוא למעשה הסרת אלקטרונים מהמתכת, תתקבל הגנה משיתוך.
לדוגמה, אם נחבר אבץ וברזל, בנוכחות חמצן, הם יחלו לעבור שיתוך - יאבדו אלקטרונים (תוך יצירת תחמוצת - חלודה). אך עקב הריאקטיביות הנמוכה יותר של ברזל (פוטנציאל חיזור נמוך יותר), הוא יחליף את האלקטרונים שאבדו לו באלקטרונים מהאבץ; הברזל מוגן כל עוד האבץ לא עבר שיתוך מלא.
דוגמה אחת לשימוש הוא אנודה גלוונית המשמשת במערכות הגנה קתודית, שם המטרה היא למנוע את שיתוך המתכת (כמו שלדת ספינה, צינור נפט, או מכל חימום מים). לאנודה הגלוונית אלקטרושליליות נמוכה יותר מהמתכת המוגנת, ולכן מוסרת את האלקטרונים למתכת המוגנת, בהתאם לצורך. מתכות נפוצות לשימושים אלה הן אבץ, אלומיניום ומגנזיום.
דוגמה נוספת היא האנודה בתהליך ציפוי אלקטרוכימי, בו המתכת מהאנודה מחליפה את המתכת שנלקחת מתמיסת הציפוי, כאשר זו משוקעת על הקתודה.
כל הדברים היפים באמת
כל הדברים היפים באמת הוא פזמון שכתבה, הלחינה וביצעה דניאלה ספקטור. השיר יצא לאור בשנת 2014.
רקע
השיר כולל שני חלקים. החלק הראשון כולל תשע מילים. החלק השני שהתווסף בהמשך כולל חמש מילים.
עומר דמארי
עומר דמארי (נולד ב-24 במרץ 1989) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת החלוץ ומשמש כמאמן כדורגל.
קריירה
דמארי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה ובעונת עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, במדיה שיחק לצידו של אחיו הבכור, הבלם ניצן דמארי. ב-21 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה כשנכנס כמחליף במשחק מול מועדון ספורט אשדוד במסגרת גביע הטוטו. ב-31 במרץ 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל כשפתח בהרכב במשחק מול הפועל תל אביב. את השער הראשון שלו בקבוצה הבוגרת כבש ב-21 באפריל 2007 במשחק גביע המדינה מול הפועל הרצליה, שער ניצחון שהעלה את הקבוצה לרבע הגמר. ב-26 בינואר 2008 כבש את השער הראשון שלו בליגת העל, במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי. במחזור האחרון של עונת כבש בדקות הסיום שער ניצחון שהשאיר את הקבוצה בליגת העל, ובשנים הבאות הוביל את התקפת הקבוצה יחד עם טל בן-חיים. בסך הכל שיחק בקבוצה 118 משחקי ליגה, בהם כבש 29 שערים.
ביולי 2011 חתם דמארי על חוזה לחמש שנים בקבוצת הפועל תל אביב. ב-28 ביולי כבש דמארי את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה, נגד פ.צ. ואדוץ במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. את שער הליגה הראשון שלו בהפועל תל אביב כבש במחזור הראשון של עונת, מול קבוצתו לשעבר מכבי פתח תקווה. את עונתו הראשונה בהפועל תל אביב סיים דמארי כמלך השערים של הקבוצה עם 17 שערי ליגה (ובסך הכל 25 שערים בכל המסגרות), וזכה עמה בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב בניצחון 2–1 על מכבי חיפה במשחק הגמר.
בעונת שוב היה דמארי מלך השערים של הפועל תל אביב. בסיבוב הראשון כבש את שער הניצחון בדרבי מול מכבי תל אביב, ובסך הכל הבקיע 13 שערי ליגה. בנוסף, כבש דמארי שער אחד בגביע המדינה, וכן כבש בדקה ה-92 את שער השוויון מול אקדמיקה בשלב הבתים של הליגה האירופית.
בתחילת עונת כבש דמארי ארבעה שערים בצמד המפגשים מול ברואה סטארה זאגורה במוקדמות הליגה האירופית, ובכך עבר את מהראן לאלא והפך למלך השערים של הפועל תל אביב באירופה, עם תשעה שערים. לאחר מכן כבש שער נוסף, ובסך הכל עומד מאזנו על עשרה שערים בליגה האירופית במדי הפועל תל אביב. ב-12 באפריל 2014 כבש דמארי שער בניצחון 3–0 על בני סכנין, והעלה את מאזנו ל-23 שערי ליגה בעונה זו. בכך שבר את שיאו של איתי שכטר והפך לשחקן הפועל תל אביב שכבש הכי הרבה שערים בעונה אחת. ב-13 במאי 2014 ערך את משחקו ה-100 בליגה במדי הפועל תל אביב וכבש צמד בניצחון 3–1 על בני סכנין, אשר העלה את מאזנו ל-26 שערי ליגה בעונה זו ול-56 שערים בהפועל תל אביב. בכך עבר את גדעון טיש ועלה למקום השישי בטבלת מלך השערים של הפועל תל אביב בכל הזמנים.
ב-29 ביולי 2014 חתם דמארי באוסטריה וינה מהבונדסליגה האוסטרית. ב-9 באוגוסט 2014 ערך דמארי את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, וכבר בדקה העשירית כבש את שער הבכורה שלו, במשחק מול וינר נוישטט שהסתיים בתיקו 2–2. ב-24 באוגוסט 2014 כבש דמארי שער יתרון בדרבי נגד ראפיד וינה שהסתיים בתיקו 2–2, ובמחזור העוקב כבש צמד שערים והוסיף בישול בניצחון 3–1 על ריד. ב-9 בנובמבר 2014 כבש צמד בניצחון 3–2 בדרבי מול ראפיד וינה, ובסך הכל בחצי עונה במועדון כבש דמארי עשרה שערים ב-15 משחקים בכל המסגרות.
ב-30 ביוני 2015 חזר דמארי לאוסטריה והושאל לקבוצת רד בול זלצבורג לעונה אחת. ב-8 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב במשחק שהסתיים בתיקו 2–2 מול אדמירה ווקר במסגרת המחזור השלישי של הבונדסליגה האוסטרית. שלושה ימים לאחר מכן כבש צמד בניצחון 4–1 על ריד. בסך הכל שותף דמארי ב-16 משחקי ליגה בעונה זו, וכבש ארבעה שערים.
ב-12 בינואר 2017 חזר דמארי לישראל, והושאל לעונה וחצי לקבוצת מכבי חיפה. כעבור יומיים ערך את הופעת הבכורה שלו, כשנכנס כמחליף במשחק מול קבוצת נעוריו מכבי פתח תקווה. ב-30 בינואר כבש את שערו הראשון במועדון, במשחק מול מכבי תל אביב שהסתיים בתיקו 2–2. עד תום העונה ערך תשע הופעות וכבש שני שערים. בעונת כבש שני שערים ב-18 הופעות בליגה, ובסופה תמה תקופת השאלתו.
ב-13 ביולי 2018 חזר דמארי להפועל תל אביב, לאחר שעלתה בחזרה לליגת העל, וחתם על חוזה לשנתיים במועדון. בהופעת הבכורה המחודשת שלו במועדון, ב-29 ביולי 2018, נכנס כמחליף בדקה ה-70 בניצחון 4–0 על בני יהודה בגביע הטוטו, ובישל לאמיר עגייב את השער האחרון במשחק. שלושה ימים לאחר מכן כבש את שער הניצחון (2–1) על הפועל רעננה בגביע הטוטו. במחזור הפתיחה של עונת 2018/2019 כבש דמארי שער בהפסד 1–2 להפועל חדרה, וב-3 בדצמבר 2018 כבש את שערו ה-58 בליגה במדי הפועל תל אביב, בתיקו 1–1 מול מכבי נתניה, והשתווה לשבתאי לוי במקום החמישי בטבלת מלך השערים של המועדון בכל הזמנים. בסוף דצמבר 2018 נאלץ דמארי לעבור ניתוח לשחזור הרצועה בברך, ובעקבות כך סיים את העונה.
ב-8 באוגוסט 2019 הודיעה הנהלת הפועל תל אביב על שחרורו של דמארי מהמועדון, אך כעבור שלושה ימים סוכם על חזרתו לסגל. ב-19 באוקטובר 2019 כבש דמארי בדקה ה-93 את שער הניצחון (2–1) מול הפועל כפר סבא, שערו ה-59 בליגה במדי הפועל תל אביב, ועבר את שבתאי לוי בטבלת מלך שערי המועדון בכל הזמנים. את שערו ה-60 והאחרון במדי הפועל תל אביב בליגת העל כבש דמארי ב-30 במאי 2020, בניצחון 2–1 על מכבי חיפה בפלייאוף העליון, ובתום עונת 2019/2020 שוחרר מהמועדון.
ב-14 ביוני 2021, פרש דמארי ממשחק פעיל.
נבחרת ישראל
לזכותו של דמארי 10 הופעות ושלושה שערים בנבחרת הנוער של ישראל, וכן 10 הופעות בנבחרת הצעירה.
בעונת 2010/2011, בה הבקיע 15 שערים בליגת העל, זומן לראשונה לנבחרת ישראל על ידי המאמן לואיס פרננדז. דמארי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות מול נבחרת איסלנד ב-17 בנובמבר 2010, וכבר במשחקו הראשון כבש צמד שערים. במשחקי מוקדמות יורו 2012 שותף דמארי בשני משחקים, וכך גם במשחקי מוקדמות מונדיאל 2014.
במשחקי מוקדמות יורו 2016 הפך דמארי לשחקן סגל קבוע, וכבש את שערו הראשון במסגרת רשמית בניצחון החוץ 2–1 על נבחרת קפריסין. את הטורניר הוא סיים כמלך השערים של הנבחרת עם חמישה שערים, כולל שלושער בניצחון החוץ 4–1 על נבחרת אנדורה.
לאחר הפרישה
ב-14 ביוני 2021, ביום בו הודיע על פרישה רשמית מכדורגל, מונה דמארי למאמן נערים א' של קבוצת הפועל תל אביב.
סורג (פירושונים)
ראו גם
}}
באיג'י (עיראק)
בַּאיג'י (בערבית: بيجي) היא עיר בצפון עיראק המונה כ-200,000 תושבים. באיג'י ממוקמת כ-210 ק"מ מצפון-מערב לבגדאד, על הדרך הראשית למוסול.
באיג'י היא מרכז תעשייתי חשוב והיא ידועה במזקקות הנפט שלה, הגדולות בעיראק. בנוסף נמצאת בעיר תחנת כוח גדולה. היא ממוקמת על צומת חשוב של רשת מסילות הרכבת בעיראק.
המדינה האסלאמית
ביוני 2014 נכבשה העיר לחלוטין על ידי לוחמי המדינה האסלאמית והייתה בידיהם כ-5 חדשים עד לשחרור כ-70% ממנה בסוף נובמבר על ידי כוחות הביטחון העיראקיים, כחודש לאחר שהחליטה ארצות הברית להשתתף בהפצצות אוויריות על מטרות טרור.
באפריל 2015 נכבשה חזרה מזקקת הנפט הגדולה במדינה על ידי כוחות הביטחון. ביוני באותה שנה שוחררה העיר על ידי הכוחות העיראקים מידי ארגון הטרור.
מנחם פרומן
הרב מנחם חי שלום פרומן (כ' בסיוון ה'תש"ה, 1 ביוני 1945 - כ"ג באדר ה'תשע"ג, 4 במרץ 2013), היה רבה של תקוע, פעיל שלום ומשורר. לימד בישיבה הגבוהה מקור חיים, בישיבת תקוע ובישיבת עתניאל.
קורות חייו
נולד וגדל בכפר חסידים, ללאה רייזל וליהודה אריה פרומן. אביו בא ממשפחה של חסידי גור ויצא בשאלה. בנעוריו היה קומונר בתנועת הנוער העובד והלומד ונמנה עם גרעין "תדהר" שנועד להתיישב בקיבוץ האון.
הוא סיים את בית הספר הריאלי בחיפה ועבר לפני גיוסו של"ת בקיבוץ כפר רופין. המשיך לשירות מלא בצה"ל (בחטיבת הצנחנים) ולחם כחייל מילואים בקרב אום כתף במלחמת ששת הימים. אחרי הצבא הגיע לקיבוץ האון בשנת 1966. למד מחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים והתחיל תהליך של חזרה בתשובה. הוא למד בישיבת מרכז הרב, והתגורר תקופה בבית ראש הישיבה הרב צבי יהודה קוק באותה התקופה למד חברותא במשך שנים יחד עם הרב מיכאל הרשקוביץ. לאחר מכן למד בישיבת הכותל. הוא הוסמך לרבנות על ידי הרבנים שלמה גורן ואברהם שפירא. כיהן כרב קיבוץ מגדל עוז, לימד במכון מאיר בירושלים ושימש כר"מ בישיבת עטרת כהנים. לימד בישיבה הגבוהה "מקור חיים", שהוקמה בידי הרב עדין שטיינזלץ והרב שמעון גרשון רוזנברג. כשנה וחצי לאחר הקמת הישיבה התבקש הרב פרומן לעזוב, אבל המשיך להעביר פעם בשבוע שיעור לחלק מהתלמידים בבית כנסת סמוך. לאחר כחצי שנה חזר לישיבה לשנה וחצי נוספות, עד לסגירתה.
היה ממובילי המפגשים בן אישי שמאל וערבים לבן תלמידי ישיבת שפע מקור חיים.
הרב פרומן היה נשוי לאמנית ולמחנכת הרבנית הדסה פרומן ואב לעשרה ילדים. בסוף שנת 2010 התגלה בגופו סרטן המעי הגס, ובעקבות זאת הוסיף לשם משפחתו את השם חי-שלום. נפטר בכ"ג באדר תשע"ג (4 במרץ 2013).
ארכיונו האישי נתרם על ידי אלמנתו לספרייה הלאומית ב-2016.
תפיסת השלום של הרב פרומן
הרב פרומן החזיק בעמדות ייחודיות ביחס לפתרון הרצוי בין הישראלים לערבים. לפי תפיסתו בסיסו של הסכסוך היהודי-ערבי הוא דתי, ועל כן הבסיס לפתרון הסכסוך ולשלום בין העמים ייכון רק באמצעות אנשי דת. הוא האמין שבין הצדדים הנושאים והנותנים, אך בעיקר מהצד הישראלי, שורר יחס מובנה של זלזול המונע את האפשרות ליצור דיאלוג אמיתי משותף וכן. לטענתו, הסכם שלום אפשר להשיג דווקא עם ארגון חמאס, שכן דווקא אנשים שמאמינים באלוהים יכולים לקבל בהשלמה מצב שבו חזונם לא מתגשם מידית אלא לפי רצון האלוהים (זאת בניגוד לתפיסה החילונית הרואה את האדם המאמין כאדם חסר יכולת התפשרות, שממנה נובעת לדעתו אי ההסכמה הישראלית לנהל משא ומתן עם אנשי חמאס).
הרב פרומן נפגש וקיים שיח עם מנהיגים דתיים מוסלמיים בניסיון להגיע להסכם שלום על בסיס דתי. הוא שימש כ'איש קשר' בין הרב אליהו בקשי דורון למנהיגים מוסלמיים. הרב פרומן נהנה ממעמד מיוחד גם בציבור הערבי-הישראלי: הוא היה היהודי היחיד שנאם בלוויות האזרחים הערבים שנרצחו בפיגוע הטרור היהודי בשפרעם והצטרף למחאה נגד סגירת תיקי החקירה של המעורבים באירועי אוקטובר 2000. הוא השתתף בוועידת השלום במדריד, 1991, נפגש מספר פעמים עם יאסר ערפאת, עם ראש ממשלת טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן בעקבות אירועי המשט לעזה ועם יושב ראש הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס. בהזדמנויות שונות הכריז על האיסור ההלכתי לגזול ולעקור עצי זית של פלסטינים ולפגוע ברכושם. ביקר כמה פעמים במסגדים שעל פי החשד יהודים הזיקו להם במסגרת מה שמכונה "תג מחיר". בפברואר 2008 הציגו הרב פרומן והעיתונאי הפלסטיני חאלד עמאיירי הצעת הסכם בין ישראל לחמאס. ההצעה כללה הסכמה על הפסקת מעשי האיבה משני הצדדים ושחרור אסירים פלסטינים מצד אחד וגלעד שליט מצד שני. על פי עמאיירי "ההצעה שלנו הוצגה בפני הדרג הבכיר ביותר בממשלת חמאס בעזה וזכתה להסכמה במאת האחוזים". בעקבות פעילותו ספג איומים, קריאות להחרמות ואף איומי רצח. הרב פרומן נמנה עם מנהיגי תנועת ארץ שלום. הוא פעל להסדרת יחסים עם תושבים ג'ובת א-דיב הסמוכה למקום מגוריו.
לצד פעילותו הרבה להידברות עם ערבים, התנגד לפינוי של יישובים יהודים או ערבים בכל הסדר עתידי. בהתאם להשקפתו זו התנגד לתוכנית ההתנתקות ואף נטל חלק פעיל במאבק נגד פינוי גוש קטיף.
זוגיות
בהקשר זה הדגיש גם את התנגדותה של היהדות להומוסקסואליות. כחלק מניסיונותיו ליצור שיתופי פעולה דתיים יהודים-מוסלמים, היה שותף למחאה בין דתית נגד קיום מצעד הגאווה בירושלים, והזהיר כי "ביקור של מיליונים שנושא את דגל הטומאה הזה" עלול להביא לשפיכות דמים בכל העולם המערבי. בפברואר 2010 אמר בדיון פומבי לברכה קורן, לסבית דתייה, לאחר שסיפרה כי הוריה לא מוכנים לארח אותה בשבת עם בת זוגה: "אני מוכן לדבר עם ההורים שלך. תני לי את הכתובת, אני אדבר ואגיד להם: הורים, בואו תשבו עליה שבעה, תבכו". הדבר עורר סערה ולאחר כמה ימים הרב פרומן חזר בו.
שירה ויצירה
הרב פרומן פרסם שירים בכתב העת משיב הרוח ושני ספרי שירה: "אדם מן האדמה" (1994) ו"דין וחשבון על השיגעון" שיצא אחר פטירתו (2015). שיריו עוסקים בעיקר בשגרת החיים, ולרוב לא בנושאים דתיים או פוליטיים שהרב היה מזוהה אתם.
בשנים האחרונות לחייו יזם הרב פרומן אירועים שנקראו "תורה-שירה". במפגשים אלו אירח הרב אמנים ומוזיקאים, חלקם מוכרים מאוד, לאירוע ששילב שיעורים ודיבורים על ספר הזוהר ועוד, בליווי הופעה מוזיקלית. לאחר מותו הוציאו בני משפחתו אלבום משיריו. הפרויקט נקרא "כנפי רוח" ומומן באתר הדסטארט. את השירים הלחינו וביצעו בהתנדבות אמנים שהשתתפו במפגשים, בהם שלמה גרוניך, אהוד בנאי, ברי סחרוף, מיכה שיטרית וקובי אוז.
הרב פרומן עסק גם בתחומי אומנות אחרים.
הקודקס השחור
הקודקס השחור (בצרפתית: Code Noir) היה אוסף חוקים מפלים שפורסם כצו על ידי המלך הצרפתי לואי הארבעה עשר ב-1685. הקודקס אסר על קיומה של כל דת למעט הדת הקתולית, וציווה על גירוש כל היהודים מן המושבות של צרפת. בנוסף, החוק הסדיר את מצב העבדות של אפריקאים שהגיעו למושבות הצרפתיות במסגרת הסחר המשולש והגביל את חירויותיהם של השחורים שאינם עבדים.
ברקע לחוקים אלה, המציאות במושבות הקריביות של צרפת במאה ה-17. השחורים היוו רוב במושבות הקריביות של הצרפתים, ובעלי העבדים נתקלו במרידות עבדים. לואי הארבעה עשר חיפש דרכים להגדיל את כוחו באמצעות הסדרת מעמדם הנחות של העבדים. היהודים הופלו לרעה בין היתר בגלל הנחה כי הם מקורבים להולנד.
החוקים המצווים על גירושם של יהודים היו בתוקף רק עד 1688, אבל החוקים המגבילים שחורים ומתירים עבדות היו בתוקף עד 1848. הקודקס השחור מהווה חלק ממצבור חוקים שהעביר ז'אן-בטיסט קולבר. על פי החוקר לואי סאלה-מולין מן הסורבון, אלה הם "הטקסטים המשפטיים המפלצתיים ביותר של המודרניזם".
תוכן
לקודקס 60 סעיפים. בין היתר:
ויז'ה מרסדס
ויז'ה מרסדס (בספרדית: Villa Mercedes) היא עיר בפרובינציית סן לואיס בארגנטינה. העיר שוכנת על גדות נהר קינטו, במרחק של 90 קילומטרים מהעיר סן לואיס, בירת הפרובינציה, ובמרחק של 732 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.
היסטוריה
במאה ה-18 נוסד במקום כפר קטן ולצדו סניף דואר, שסבלו מספר פעמים מהתקפות ילידים.
ב-1856 חוסטו דרקט, מושל פרובינציית סן לואיס, הקים בקרבת הכפר את מבצר פורטין קונסטיטוסיונל, כחלק ממערך ביצורים בפרובינציה שנועד לבלום את התקדמות של בני שבט רנקל מזרחה. שם המבצר הפך להיות גם שם ההתיישבות עד ששונה ב-1861 ל"ויז'ה מרסדס".
בשנים שלאחר מכן הייתה הגירה גדולה להתיישבות עד שב-1896 ויז'ה מרסדס קיבלה מעמד של עיר.
חינוך
בעיר נמצאות מספר פקולטות של האוניברסיטה הלאומית של סן לואיס, שמרכזה בעיר סן לואיס, בהן הפקולטה להנדסה ומדעים כלכליים-חברתיים.
תחבורה
את ויז'ה מרסדס משרת נמל התעופה ויז'ה ריינולדס, שנמצא בקרבת הכפר ויז'ה ריינולדס, במרחק של כ-10 קילומטרים דרום-מזרחית לעיר.
ויז'ה מרסדס נמצאת על מסלול הכבישים הלאומיים 7 ו-8, המקשרים בין פרובינציית בואנוס איירס ופרובינציית מנדוסה.
יוהאן גוטפריד ולתר
יוהאן גוטפריד ולתר (בגרמנית: Johann Gottfried Walther; 18 בספטמבר 1684 – 23 במרץ 1748) היה תאורטיקאי מוזיקה, נגן עוגב, מלחין ולקסיקוגרף גרמני של תקופת הבארוק. תקופת חייו הקבילה כמעט במדויק לזו של יוהאן סבסטיאן באך, ויתר על כן, ולתר היה גם דודנו של המלחין המפורסם.
ביוגרפיה
ולתר נודע בעיקר כמי שקיבץ וערך את "הלקסיקון המוזיקלי" (בגרמנית: Musicalisches Lexicon; לייפציג 1732), מילון ענקי למוזיקה ולמוזיקאים. לא זו בלבד שהיה זה המילון הראשון למונחי מוזיקה בשפה הגרמנית, אלא שהוא היה הראשון אשר הכיל הן מונחים והן מידע ביוגרפי על מלחינים ומבצעים עד לראשית המאה ה-18. בסך הכל מגדיר הלקסיקון המוזיקלי יותר מ-3,000 מונחים מוזיקליים; נראה כי ולתר הסתמך על יותר מ-250 מקורות נפרדים לאיסוף החומר ללקסיקון, ביניהם מסות תאורטיות מראשית הבארוק ותקופת הרנסאנס. כמקור החשוב ביותר למילון השתמש ולתר בכתביו של יוהאן מאתזון, הנזכר יותר מ-200 פעמים.
מידע נוסף על ולתר אפשר למצוא בספר "Musica Poetica" מאת דיטריך בארטל. בעמוד 22 מצטט בארטל את הגדרתו של ולתר ל"מוזיקה פואטיקה", או רטוריקה מוזיקלית: ולתר היה מורו למוזיקה של הדוכס יוהאן ארנסט מזקסן-ויימאר. ב-1708 כתב עבור הדוכס הצעיר ספר לימוד בשם "Praecepta der musicalischen Composition". הספר נותר בכתב יד עד להוצאתו לאור בידי פטר בנארי (לייפציג 1955). כמלחין לעוגב התפרסם ולתר בעיבודיו לקונצ'רטי של מלחינים איטלקים וגרמנים בני תקופתו. הוא ערך עיבודים לקונצ'רטי של אלבינוני, ג'נטילי, טאלייטי, טורלי, ויוואלדי וטלמן. יצירות אלה שימשו את יוהאן סבסטיאן באך בבואו לכתוב את עיבודי ויוואלדי המפורסמים שלו. בתפקידו כנגן העוגב של העיר ויימאר כתב ולתר 132 פרלודים לעוגב, המבוססים על מלודיות כוראליות לותרניות. מורשתו כוללת גם מוזיקה חופשית לכלי מקלדת.
GTA ספאנו
GTA ספאנו (בספרדית: GTA Spano) היא מכונית-על בתצורת מכונית ספורט, 2 דלתות, 2 מושבים, אשר מיוצרת על ידי חברת הנדסת המכוניות ספניה GTA הספרדית, משנת 2010 ועד היום.
יוצרו עד היום 99 יחידות. מחיר היחידה 790,477 דולר בספרד. מחיר היחידה בארצות האיחוד האירופי 692,975 אירו (ללא מיסוי). מחיר היחידה בשוק החופשי - כ-1,500,000 דולר.
GTA ספאנו
נתונים:
במדיה
הספאנו זמינה כרב שאפר לשחק בו באספלט 8.
אלון חילו
אלון חילו (נולד ב-21 ביוני 1972) הוא סופר, מחזאי ועורך דין ישראלי.
ביוגרפיה
חילו נולד ביפו, בן להורים שעלו לישראל בשנות ה-60 מדמשק שבסוריה.
בעל תואר במשפטים ובוגר החוג לאמנות התיאטרון במסלול כתיבה דרמטית ודרמטורגיה באוניברסיטת תל אביב. עובד כעורך דין לקניין רוחני.
תושב תל אביב, גרוש ואב לשתי בנות. בחודש יוני 2014 יצא מהארון מול כלי התקשורת בארץ.
הצגות
שני המחזות, בתרגום לאנגלית על ידי גילי בר-הלל, הועלו ב-1997 גם בתיאטרון הסטודנטים של אוניברסיטת הרווארד, ארצות הברית.
קישורים חיצוניים
ממאמריו:
אבלון
אבלון (באנגלית: Avalon; מקלטית: Abal, תפוח) הוא אי אגדי הממוקם באיים הבריטיים. על פי הפולקלור הבריטי, ביקר ישו באי, יחד עם יוסף הרמתי ובמקום זה נבנתה הכנסייה הראשונה בבריטניה. כיום ממקמים את אבלון עם גבעת גלסטונברי טור, סמוך לעיירה גלסטונברי.
אגדות ארתוריות
במסגרת האגדות הארתוריות אבלון הוא האי של גבירת האגם והמקום בו נקבר המלך ארתור, שהובא לאי בסירה על ידי אחותו למחצה מורגן לה פיי. על פי חלק מהאגדות ארתור אינו קבור באי אלא ישן בו עד שיזדקקו לו שנית.
מקורות האגדה
חלק מחוקרי האגדות הארתוריות סבורים כמי מדובר באימוץ אנגלי של אגדות קדומות יותר. על פי סברה זו המילה "אבלון" מקורה במילה הקלטית הקדומה "אנווין" (Annwyn) - שמה של ארץ הפיות או "העולם התחתון". ג'פרי ממונמות' פירש את שם האי כ"אי התפוחים" - על פי המילה הקלטית לתפוח, או המילה הוולשית לתפוח ("אפל" - Afal).
מיקומה של אבלון
החל מתחילת המאה ה-11 מזוהה מקום קבורתו של ארתור עם גבעת גלסטונברי טור, שהיה באותה עת אזור מוקף ביצות, והגבעה עצמה הייתה מעין אי באזור הביצות. לדברי גיראלדוס מקמבריי, בתקופת מלכותו של הנרי השני נעשה במקום חיפוש ביוזמת הנזיר הנר דה בלוייס אחר ארונו של ארתור. בעומק של חמישה מטרים התגלה (על פי המסופר) ארון עץ ועליו כתוב: Hic jacet sepultus inclitus rex Arthurus in insula Avalonia ("כאן קבור המלך ארתור באי אבלון"). הארון ושרידיו של ארתור נקברו מחדש בטקס במנזר גלסטונברי בנוכחות המלך אדוארד הראשון והפכו לאתר עלייה לרגל עד הרפורמציה בתקופת הנרי השמיני.
תיאור ההתרחשות לעיל נחשב כמעשיה שאין לה בסיס במציאות, הן בשל נוסח הכתובת המתאים למאה ה-10 ולא למאה ה-6, והן בשל העדר מסמכים נוספים המתארים את האירוע.
מפיקת נדנדה
מפיקת נדנדה (מאזנת או סופגת הזעזועים בשוק; באנגלית – swing producer) היא ספק סחורה בשווקים השולט על משאביה בעולם ובעל כושר ייצור עודף מה שמאפשר לו להגדיל או להקטין את תפוקתו במהרה כדי להביא את המחירים כלפי מטה או מעלה, לרמה הרצויה. בתעשיית הנפט, כאשר הביקוש לנפט אופ"ק עולה מעל ל שקבע הארגון, מפיקת נדנדה תגדיל את תפוקתה, ואילו כאשר הביקוש לנפט אופ"ק יורד מתחת לתקרה, היא תקטין את תפוקתה.
עד לראשית שנות ה-70 של המאה ה-20, שימשה ארצות הברית כמפיקת נדנדה החשובה בעולם, בתוקף היותה מעצמת נפט מספר אחת וטקסס נהנתה מכושר ייצור עודף.
בעשורים שבאו לאחר מכן נטלה ערב הסעודית על עצמה את התפקיד הזה. ובתור מפיקה ויצואנית הנפט הגדולה בעולם הפכה לגורם מייצב בכלכלה העולמית. זה בלט בתקופות של עליות במחירי הנפט, ובכלל זה בעתות של משבר פוליטי כאשר הממלכה ניצלה את כושר הייצור העודף שלה הגדול בעולם.
ואולם ירידה בתחזית הביקוש לנפט וצפי לגידול בהיצע הנפט לאור המהפכה הטכנולוגית שתאיץ את התגליות בארצות הברית, בקנדה ובמקומות אחרים, בנוסף לגורמים אחרים כגון האטה כלכלית עולמית ושיפור היעילות בשימוש באנרגיה בתחבורה ובתעשייה, הביאו לפיחות בכוחה של ערב הסעודית.
במחצית הראשונה של שנות ה-80, בתקופת השפל במחירי הנפט, הממלכה מילאה את תפקידה כמפיקת נדנדה באופ"ק בכיוון ההפוך – הפיקה הרבה מתחת לכושר הייצור שלה כדי לתמוך במחירי הנפט.
יעקב מלכוב
יעקב ישראל מלכּוב (1875 בערך – 28 במרץ 1931) היה חסיד חב"ד, פובליציסט, בעל בית מלון ביפו, חבר ועד קהילת יהודי יפו ותל אביב.
ביוגרפיה
במרץ 1906 פתח אכסניה ומסעדה בשכונת נווה שלום ביפו. מסעדה זו מתוארת ברומן "תמול שלשום" מאת ש"י עגנון. בינואר 1911 העתיק את מקומם של האכסניה והמסעדה לבית קנדינוף ביפו. שימש גם כנציג העיתון "חבצלת" ביפו, ופרסם בו ידיעות ומאמרי דעה.
מלכוב היה ידידו ומעריצו של יוסף חיים ברנר, אך במאורע ברנר יצא נגד גישתו של ברנר. לאחר הירצחו של ברנר פרסם מלכוב חוברת "לאחר מטתו של ברנר", שבראשה כתב (על פי ):.
בינואר 1915 הוגלה עם משפחתו, במסגרת גירוש יפו, לאלכסנדריה שבמצרים. את זכרונותיו מתקופה זו פרסם בחוברת "ממצרים ועד הנה". עבד שם בבית-הספר החרדי שייסד אלעזר משה סלוצקין. בסיום מלחמת העולם הראשונה חזר לתל אביב, והפעיל את מלונו בשדרות רוטשילד. את דעותיו, שבהן ביקורת על ענייני היישוב, המשיך לפרסם בחוברות שהוציא לאור. פרסם גם חוברות היתוליות, כגון "קרובץ לפורים".
בשנת 1920 נבחר לוועד קהילת יהודי יפו ותל אביב.
בשנת 1926 נסע לביקור אצל בתו בפילדלפיה, וב-1930 חזר לארץ ישראל ועבר למושב הזקנים הכללי המאוחד בירושלים.
נפטר בי' בניסן תרצ"א, 28 במרץ 1931, והובא לקבורה בחלקת חסידי חב"ד בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.
ש"י עגנון הזכיר את מלכוב באחדים מסיפוריו: "תשרי", שאותו עיבד לסיפור "גבעת החול", ו"תמול שלשום", וכן בזכרונותיו על ברנר. ב"תמול שלשום" מתאר עגנון את מלכוב:
חוק לצמצום השימוש במזומן
חוק לצמצום השימוש במזומן, התשע"ח-2018 הוא חוק שאושר בכנסת במרץ 2018. החוק נועד להגביל את השימוש הרחב במזומנים, במטרה לצמצם את ההון השחור ולהיאבק בהלבנת הון, השתמטות ממס, מימון טרור ועוד.
החוק נכנס לתוקף ב-1 בינואר 2019, ובהתאם לו בעסקה שמחירה עולה על 11,000 ש"ח נאסר על עוסק לשלם או לקבל תשלום במזומן שגובהו עולה על 10% ממחיר העסקה או 11,000 ש"ח, הנמוך מבין השניים. בעסקה בין מי שאינם עוסקים, מגבלת התשלום במזומן עמדה על 50,000 ש"ח. ב-1 באוגוסט 2022 המגבלה של 11,000 ש"ח קטנה ל-6,000 ש"ח, והמגבלה של 50,000 ש"ח קטנה ל-15,000 ש"ח (למעט לעניין סכום שמשלם אדם שאינו עוסק בעד רכישת כלי רכב, שנותר 50,000 ש"ח).
היסטוריה חקיקתית
השימוש הנרחב במזומנים כחלק מ"הכלכלה השחורה" הביא לחקיקתם של חוקים, במדינות שונות, המגבילים את השימוש במזומנים. כצעד לצמצום ההון השחור גם הממשלה מינתה בשנת 2014 ועדה "לבחינת צמצום השימוש במזומן במשק הישראלי", בראשותו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, הראל לוקר. במאי 2014 הגישה הוועדה דו"ח ביניים. בדו"ח נאמר: בהתאם למנדט שניתן לה גיבשה הוועדה "מתווה פעולה ודרכים ליישום מדיניות להגבלת השימוש במזומן כאמצעי תשלום במשק הישראלי עבור מוצרים ושירותים. זאת במטרה לצמצם את תופעת ההון השחור בישראל, להילחם בפשיעה ובהלבנת ההון ולאפשר שימוש באמצעי תשלום מתקדמים ויעילים."
ב-17 ביולי 2014 הגישה הוועדה את הדו"ח הסופי שלה.
ב-22 באוקטובר 2014 אימצה הממשלה את המלצות הוועדה, וביולי 2015 הגישה לכנסת הצעת חוק לצמצום השימוש במזומן.
בדברי ההסבר להצעת החוק נאמר:
ב-12 במרץ 2018 אושר החוק בקריאה שנייה ושלישית.
מנהל רשות המיסים, משה אשר, ציין כי "החוק לצמצום השימוש במזומן הוא שינוי תפיסה. בפעם הראשונה גם לאזרח יש אחריות חוקית לבצע עסקאות משמעותיות לא במזומן. ככה יהיה קשה יותר להעלים הכנסות מהאוצר, מהמדינה ולמעשה מהאזרח עצמו. בסוף הכספים האלה חוזרים לאזרח. אני מצפה מהאזרחים שיבינו שבכך שהם מסרבים לשלם במזומן, הם תורמים לכלכלה בריאה, למאבק בהון השחור ולהגדלת הכספים שיחזרו אליהם".
הוראות החוק וענישה
"מזומן" מוגדר בחוק כ"שטרי כסף ומטבעות שהם הילך חוקי בישראל, וכן מטבע חוץ". החוק מגביל את גובה התשלום במזומן המותר בעסקאות. בעסקה שמחירה עולה על 11,000 ש"ח (החל מ-1 באוגוסט 2022 - 6,000 ש"ח) יאסר על עוסק לשלם או לקבל תשלום במזומן שגובהו עולה על 10% ממחיר העסקה או 11,000 ש"ח (החל מ-1 באוגוסט 2022 - 6,000 ש"ח), הנמוך מבין השניים. בעסקה בין מי שאינם עוסקים, הסכום של 11,000 ש"ח במגבלה זו גדל ל-50,000 ש"ח (החל מ-1 באוגוסט 2022 - 15,000 ש"ח, למעט לעניין סכום שמשלם אדם בעד רכישת כלי רכב, שייוותר 50,000 ש"ח). בהתאם לכך, ברכישה מעוסק של מוצר שמחירו 20,000 ש"ח ניתן לשלם במזומן לא יותר מ-2,000 ש"ח, וברכישה מעוסק של מוצר שמחירו 300,000 ש"ח ניתן לשלם במזומן לא יותר מ-11,000 ש"ח (החל מ-1 באוגוסט 2022 - 6,000 ש"ח). החוק מפרט שמחיר עסקה הוא:
בנוסף קובע החוק שבעת תשלום שכר עבודה ומתן תרומה או הלוואה שגובהם עולה על 11,000 ש"ח (החל מ-1 באוגוסט 2022 - 6,000 ש"ח), לא ייתן אדם ולא יקבל תשלום במזומן בגובה העולה על 10% מסכום שכר העבודה, התרומה או ההלוואה, או 11,000 ש"ח (החל מ-1 באוגוסט 2022 - 6,000 ש"ח), הנמוך מבין השניים. במתן מתנה שגובהה עולה על 50,000 ש"ח (החל מ-1 באוגוסט 2022 - 15,000 ש"ח), לא ייתן אדם ולא יקבל תשלום במזומן בגובה העולה על 10% מסכום המתנה או 50,000 ש"ח (החל מ-1 באוגוסט 2022 - 15,000 ש"ח), הנמוך מבין השניים.
ההגבלות דלעיל אינן חלות על תשלום במזומן בין קרובי משפחה (בן זוג, הורה, הורה הורה, בן, בת, אח או אחות וילדיהם, נכד או נכדה ובני זוג של כל אחד מאלה, וכן אדם אחר הסמוך על שולחנו), למעט לעניין שכר עבודה. בשלוש השנים הראשונות לתחולת החוק הוא לא יחול על תושבי השטחים שאינם אזרחי ישראל ועל אזרח ישראל המבצע עסקה עם תושב השטחים.
החוק קובע גם הגבלות לשימוש בהמחאות:
ענישה
רשות המסים בישראל רשאית להטיל עיצום כספי על מי שמפר הוראה מההוראות הנ"ל. גובה העיצום נקבע לפי גובה התשלום במזומן המהווה את ההפרה, והוא גדל כאשר זו הפרה חוזרת. על עיצום כספי שהוטל ניתן לערער לבית משפט השלום. פרטי העיצום הכספי, למעט שם המפר, יפורסמו באתר האינטרנט של רשות המיסים. הפרות מסוימות, גם פעוטות כדוגמת חלוקת עסקה יקרה במזומן לכמה תשלומים, חושפות את המפר גם לקנס ואף למאסר בפועל, תלוי בחומרת העבירה.
ג'וזף קרווין
ג'וזף קרווין (באנגלית: Joseph Peter Kerwin;נולד ב-19 בפברואר 1932, אואק פארק) הוא רופא ואסטרונאוט אמריקני אשר לקח חלק בתוכנית סקיילאב.
ביוגרפיה
ג'וזף קרווין נולד בעיירה אואק פארק שבאילינוי למשפחה בעלת שורשים אירים. בשנת 1949 הוא סיים את בית הספר התיכון, ובשנת 1953 קיבל תואר ראשון בפילוסופיה. קרווין המשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת נורת'ווסטרן וסיים את הלימודים בשנת 1957. לאחר סיום הלימודים הוא התגייס לצי ארצות הברית וקיבל הסכמה כמנתח מוטס.
שירות בנאס"א
ג'וזף קרווין התקבל ליחידת הכנת האסטרונאוטים ביוני 1965. במהלך טיסה אפולו 13 הוא היה בצוות תקשורת. קרווין הוצב בצוות של סקיילאב 2 וביצע טיסה שערכה 28 ימים. במהלך הטיסה הוא עשה פעילות חוץ רכבית.
לאחר הטיסה קרווין המשיך בפעילות בנאס"א והיה מעורב בפעילות שותפת. בשנים 1982/83 הוא היה נציג הארגון באוסטרליה. בשנים 1984–1987 הוא ניהל מרכז מדעי במרכז החלל ג'ונסון. בתפקיד זה הוא היה אחראי על תמיכה רפואית לחברי מעברות חלל ומשפחותיהם.
לאחר פרישה
בשנת 1987 קרווין עזב את נאס"א והצטרף ללוקהיד קורפוריישן. עד לשנת 1990 הוא היה מעורב בפיתוח פרויקט "פרידום" ובהמשך של תחנת החלל הבין-לאומית. בשנת 1996 הוא עבר ל-Systems Research Laboratories ותוך זמן קצר מונה לנשיא של KRUG Life Sciences בה עבד עד לשנת 2004.
קרווין התחתן בשנת 1960 ולזוג נולדו 3 בנות. הוא מתגורר בקולג' סטיישן שבטקסס.
בשנת 2008 הוא ביחד עם אוון גאריוט כתבו ספר Homesteading Space על תוכנית "סקיילאב".
שני בקנוב
שני בקנוב (נולדה ב-27 בפברואר 2006) היא מתעמלת אומנותית ישראלית. היא זכתה במדליית זהב באליפות אירופה 2022 ובכסף באותה קטגוריה באליפות העולם 2022.
נכון ליוני 2023, בקנוב זכתה (לבד או כחלק מקבוצה) במהלך הקריירה שלה ב-25 מדליות בסך הכל: 8 מדליות זהב, 11 מדליות כסף ו-6 מדליות ארד.
קריירה
בקנוב נולדה וגדלה בשכונת נווה דוד שבחיפה. החלה להתאמן בגיל ארבע במועדון מכבי חיפה.
בשנת 2021 בקנוב הייתה חלק מקבוצת הצעירים יחד עם ליזה בנצ'וק, אלונה הלל, אמילי מלכה וסימונה רודניק, שזכתה במדליית ארד באליפות אירופה בווארנה.
בשנת 2022 היא נבחרה להתאמן בנבחרת הלאומית החדשה של ישראל. היא הופיעה לראשונה בגביע העולם באתונה, ושם זכתה במדליית זהב.
ביוני השתתפה באליפות אירופה בתל אביב, שם זכתה הקבוצה וקיבלה מדליית כסף ובמדליית הארד בקטגוריית הקבוצות הבוגרות (ביחד עם חברות הנבחרת אדר פרידמן, עמית חדבת, רומי פריצקי, אופיר שחם, דיאנה סברצוב, דריה אטמנוב ועדי כץ).
בספטמבר 2022 בקנוב השתתפה באליפות העולם בסופיה יחד עם אדר פרידמן, רומי פריצקי, אופיר שחם ודיאנה סברצוב, וזכתה בשתי מדליות כסף. למרות היותה בין הפייבוריטיות למדליה קבוצתית, ישראל לא יכלה להשתתף בתחרות מכיוון שאחת המשתתפות שברה את כף רגלה יום לפני תחילת התחרות. בנובמבר של אותה השנה הבטיחה בקנוב את מקומה באולימפיאדת פריז 2024.
Crazy in Love (שיר של פארוקו)
Crazy in Love הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הפוארטו ריקני פארוקו, ביחד עם זמרת הרגאטון הדומיניקנית נאטי נטשה. השיר יצא לאור ב-13 בפברואר 2013, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים אורפנטו מיוזיק גרופ.
השיר הגיע למקום ה-11 במצעד השירים הלטיניים, וה-22 במצעד שירי הפופ הלטיניים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי פארוקו ונאטי נטשה. השיר הוא שיר בסגנון הפופ הלטיני, המשלב בתוכו גם את הסגנון הטרופי. שני סגנונות אלו מאפיינים גם את סינגל הבכורה שלה, "Dutty Love" שיצא שנה לפני כן. שיתוף פעולה זה הוא הראשון בין נאטי נטשה לפארוקו.
באתר WTVJ סקרו את השיר, תוך שטענו כי הוא "מדבר על אותם האנשים שלא מאמינים בכלל באהבה".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה ליוטיוב ב-23 במאי 2013, שלושה חודשים לאחר צאתו של השיר כסינגל. בקליפ ניתן לראות את נאטי נטשה מציירת ציורים, בעוד פארוקו קונה עבורה מתנות, פרחים וכדומה.
בנוסף לכך, עלה הקליפ מחדש לערוצה הרשמי של נטשה באפריל 2017.
הסוד של קלס
הסוד של קלס (באנגלית: The Secret of Kells) הוא סרט פנטזיה מונפש של סטודיו Cartoon Saloon. הקרנת הבכורה התקיימה ב-8 בפברואר 2009 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-59. הסרט הופץ בבלגיה ובצרפת ב-11 בפברואר, ובאירלנד – ב-3 במרץ. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר, אך הפסיד לסרט למעלה.
עלילה
איידן רואה שברנדן יכול להתאים לו בתור תלמיד ושולח אותו ואת פנגור באן ליער כדי להביא עפצים של עץ אלון לצורך ייצור דיו. ברנדן נתקל בלהקת זאבים רעבים אך ניצל על ידי הפייה אשלינג, שמתגברת על חששותיה הראשוניים ועוזרת לברנדן אחרי שהוא מגלה לה שבכוונתו לסייע ביצירת הספר. אחרי היתקלות מסוכנת בקרום קרואך, אל המוות וההרס שממנו אשלינג מפחדת מאוד, ברנדן ואשלינג חוזרים לקצה היער והפייה מבטיחה לילד שהוא יכול לחזור לשם בכל עת.
במנזר ברנדן ננזף על ידי קלאך שאוסר עליו לצאת שוב. ברנדן ממשיך לעבוד עם איידן. הוא מגלה לברנדן כי המשך העבודה נמצא בסכנה מפני שעינו של קולומבה, זכוכית מגדלת מיוחדת שנכבשה מידי קרום קרואך, הלכה לאיבוד. כאשר ברנדן מנסה שוב להגיע למערתו של קרום כדי להשיג את העין השנייה, קלאך נועל אותו בחדרו. פנגור באן ואשלינג משחררים את ברנדן והוא בורח ללב היער, ואשלינג ההמומה מתחננת שלא יאבק באל האפל, ומזהירה אותו שקרום קרואך יהרוג אותו בדיוק כפי שהרג את אמה ואת שאר בני עמה. ברנדן טוען שללא העין כתיבת הספר לעולם לא תסתיים. הוא משכנע את אשלינג לסייע לו להיכנס למערת קרום. בעת כניסתו למערה הילד ניצל בקושי ממוות. ברנדן נאבק בקרום לבדו ומצליח לכבוש את העין. הוא מסנוור את קרום ובכך גורם לאל לטרוף את עצמו, כך שקרום הופך לאורובורוס. אחרי חזרתו אל הכניסה למערה ברנדן מגלה כי היער מכוסה בפרחים לבנים.
ברנדן חוזר למנזר וממשיך לסייע לאיידן בסתר לשמחתם של נזירי המנזר. שליח שמגיע מהעולם החיצון מזהיר את קלאך שהוויקינגים מתקרבים. בהתקף זעם וייאוש קלאך נועל את ברנדן ואת איידן בסקריפטוריום, אך לפני כן קורע מתוך הספר עמוד שאותו יצר ברנדן. הוויקינגים תוקפים את קלס ושוברים את שער העץ, לאימתו של קלאך. קלאך נפצע מחץ ולאחר מכן מלהבו של ויקינג בעת הפלישה למנזר. ברנדן ואיידן שעדיין נעולים בסקריפטוריום שעולה באש, מצליחים להימלט באמצעות עשן ירוק, שנוצר משריפת הדיו שעשוי מעפצים, שגורם לבלבול בקרב התוקפים. על גרם מדרגות העץ המוביל למגדל המרכזי של המנזר עולים יותר מדי בני כפר מפוחדים והוא נשבר. הכפר והמנזר עולים באש.
ברנדן ואיידן שלא מסוגלים לעזור לקלאך בורחים ליער יחד עם פנגור באן בעת שהוויקינגים פורצים למגדל ותוקפים את הנזירים ואת בני הכפר שמתחבאים בתוכו. ויקינגים מוצאים את ברנדן ואת איידן בתוך היער ומבצעים עליהם חיפוש כדי למצוא אוצרות. תוך כדי החיפוש הם תולשים וזורקים את דפי הספר, אך זאבי אשלינג מגיעים ומפחידים את הוויקינגים ובכך גורמים להם להסתלק. ברגע שברנדן מרים את הדף האחרון הוא לשנייה מוצא את עצמו פנים אל פנים עם זאבה לבנה. ייתכן שזאת אשלינג.
מנזר קלס נשדד ונשרף, רק קומץ אנשים ניצל, וקלאך הפצוע נמצא במצב קריטי, אך שורד. ברנדן ואיידן יוצאים למסע ברחבי אירלנד וכעבור שנים רבות מסיימים את יצירת הספר. איידן מוסר את הספר לברנדן ומת, ועכשיו ברנדן הבוגר חוזר למנזר קלס יחד עם פנגור באן. אשלינג היא זאת שמובילה אותם בצורת זאבה לבנה. ברנדן פוגש במנזר את קלאך הזקן מוכה רגשות אשמה. ברנדן מראה לו את הספר של קלס. הסרט המצויר נגמר במראה של רצף הדפים המאוירים והמונפשים מתוך הספר.
השפעות
הסרט מבוסס על סיפור יצירת הספר של קלס שהוא כתב יד מאויר בלטינית, שכולל בתוכו את ארבע הבשורות הנוצריות המתייחסות לברית החדשה, הממוקם בדבלין, אירלנד. הסרט מתבסס בנוסף גם על המיתולוגיה הקלטית. דוגמאות לכך הן אזכורו של קרום קרואך, אל פגאני שבו האמינו הקלטים לפני הופעת הנצרות, ודמיון מרוחק יותר, כגון הקבלות בין מאבקו המטאפיזי של ברנדן עם קרום קרואך למפגש התת-מימי בין ביאוולף לאמו של גרנדל.
כמה משמות הדמויות בסרט לקוחים מהתרבות האירית. פיית היער שאותה פוגש ברנדן קרויה על שם סגנון השירה, סגנון אירי מהמאה ה-17 המתאר חיזיון שבו רוחה של אירלנד מופיעה כאישה צעירה ויפה. כמו כן, שמו של החתול לקוח מהשיר פנגור באן שנכתב על ידי נזיר אירי במאה ה-9 אודות חתול במנזר.