cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי הודו–קומורו
היסטוריה
מהודו, הביקור הבכיר ביותר בקומורו היה ברמת שר המדינה. גורג'יט סינג, מזכיר נוסף (אפריקה) במשרד החוץ, ביקר בקומורו במאי 2011 והיה לפקיד הממשל ההודי הראשון שביקר במדינה. במהלך הביקור, הודו הציעה להעניק לקומורו הלוואה נוחה של 35 מיליון דולר עבור כל פרויקט פיתוח שנבחר על ידי ממשלת קומורו. שר המדינה למדע וטכנולוגיה YS Chowdary ביקר בקומורו באוגוסט 2015 כשליחו המיוחד של ראש הממשלה ונפגש עם הנשיא דוינין.
קומורו תומכת במועמדותה של הודו למושב קבוע במועצת הביטחון של האו"ם.
יחסי סחר
הודו הייתה היעד השלישי בגודלו ליצוא מקומורו בשנת 2015. הסחר הדו-צדדי בין קומורו והודו הסתכם ב-29.06 מיליון דולר בשנים 2014–2015, עלייה מ-20.29 מיליון דולר בתקציב הקודם. הודו ייצאה סחורות בשווי 17.76 מיליון דולר לקומורו, וייבאה בשווי 11.30 מיליון דולר בשנים 2014–2015. הסחורות העיקריות שמייצאת הודו לקומורו הן בשר ומוצרי בשר, טקסטיל וביגוד, דגנים ומוצרי הנדסה. הסחורה העיקרית המיובאת על ידי הודו מקומורו הם תבלינים ופסולת ברזל ופלדה.
אנשי עסקים הודים ביקרו בקומורו בפברואר 2011 וחתמו על חוזים לייבוא תבלינים כמו ציפורן, פלפל, פלפל לבן ואגוז מוסקט מהמדינה. יצוא התבלינים הראשון מקומורו להודו החל באוגוסט–ספטמבר 2011.
קומורו מייבאת תרופות ממאוריציוס, רובן מתוצרת הודית.
סיוע חוץ
קומורו והודו חתמו על הסכם ליישום פרויקט הרשת האלקטרונית הפאן אפריקאית בשנת 2006. הפרויקט החל לפעול בקומורו בספטמבר 2010. בשנת 2008, הודו העניקה לקומורו פטור מאיסור ייצוא של 25,000 טונות של אורז שאינו בסמטי כדי לסייע בהקלה על משבר המזון במדינה. הודו תרמה 100,000 דולר לקומורו כדי לעזור להתמודד עם ההשלכות של גשמים עזים באפריל 2012. ממשלת קומורו חתמה על הסכם עם בנק EXIM של הודו ב-22 בפברואר 2013 לניצול קו אשראי מוזל בשווי 41.6 מיליון דולר להקמת תחנת כוח במורוני. קונסורציום של חברות הודיות Overseas Infrastructure Alliance (OIA) ו-Bharat Heavy Electricals Ltd קיבל את החוזה לבניית המפעל. תחנת הכוח של 18 מגה-וואט נחנכה רשמית ב-18 ביולי 2015.
ממשלת הודו הציעה להקים מרכז הכשרה מקצועית (VTC) ב-Mitsamiouili, Moroni כדי לספק לקומוראים הכשרה באינסטלציה, ריתוך, חשמל, עבודות אזרחיות, IT ומיומנויות אחרות.
כדי לסייע בבניית יכולות ופיתוח מיומנויות בקומורו, ממשלת הודו מציעה תוכניות מלגות רבות לתושבי קומורו. אלה כוללים את תוכנית מלגות המחקר CV Raman, ואת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי, המועצה ההודית ליחסי תרבות, ומלגות פסגת הפורום של הודו אפריקה. דיפלומטים קומוריים השתתפו בקורסי הכשרה במכון שירות החוץ.
הודים בקומורו
נכון לינואר 2016, התגוררו בקומורו כ-250 הודים. רוב הקהילה עסקה במסחר ובעסקים.
אם אין אני לי מי לי
אם אין אני לי מי לי הוא פתגם עברי מתקופת התנאים. מקורו בדברי הלל הזקן ב:
המשמעות השגורה בשימוש בפתגם זה היא שמוטלת על האדם אחריות אישית לתפקודיו, והוא לעולם אינו יוצא ידי חובתו. מאידך, המשך המשנה מלמד שגם כאשר האדם נקט פעולה יכולתו מוגבלת והוא תלוי בעזרת הקב"ה, וכדברי המלבי"ם:
הדברים מתקשרים לעקרון הבחירה החופשית ביהדות.
כך מפרש את הדברים רבי מנחם המאירי:
מלבד פירושים רבים זכתה משנה זו גם ללחנים רבים, בהם לחנו של חיים בנט ("הנה אנכי"), שני לחנים של מרדכי בן-דוד ("אני מאמין" ו"כולם אהובים") ולחנו של אודי דוידי ("רוחות טובות").
פרדריק קנפלר
פרדריק (פרידייש) קנפלר (בהונגרית: Knefler Frigyes; באנגלית: Frederick Knefler; ארד, ממלכת הונגריה, 12 באפריל 1834 – אינדיאנפוליס, אינדיאנה, 14 ביוני 1901) היה חייל יהודי-הונגרי שנאלץ להגר לארצות הברית והועלה שם לדרגת בריגדיר גנרל בתום מלחמת האזרחים האמריקנית (Brevet).
ביוגרפיה
פרידייש קנפלר נולד במשפחה יהודית. אביו היה נתן קנפלר, רופא, שם משפחתו היה בעצם Knöfler. הילד למד בווינה והיה בקושי בן 15 כאשר הפסיק את לימודיו והצטרף לצבא במהפכת 1848 בהונגריה. גם אביו השתתף במה שמכונה בהונגריה "מלחמת העצמאות של 1848" בדרגת קפטן וכרופא. לאחר הכניעה של צבא הונגריה בווילאגוש (Világos) בשנת 1949 כל המשפחה נאלצה לברוח. הם הגיעו לנמל ניו יורק בשנת 1850. בניו יורק, פרידייש קנפלר למד את המקצוע של נגרות אוניות ועבד גם כנגר בתעשיית העץ. כשבני משפחתו עברו לאינדיאנפוליס, בירת מדינת אינדיאנה עם אביו הקים קהילה יהודית באינדיאנפוליס ומועדון עברי. לצד עבודתו למד משפטים במשרד עורכי הדין Jonathan W. Gordon. עד מהרה התחיל לעבוד במשרדי מחוז ריפלי (Ripley County, Indiana), אחר כך במחוז מריון בפלורידה. לבסוף הוזמן למשרדו של '''ג'ון סי. ניו''' - John C. New ((ג'ון קלפנט ניו - 6 ביולי 1831 – 4 ביוני 1906 - היה בנקאי ועורך דין בארצות הברית שמילא מגוון תפקידים ממשלתיים. הוא היה בין היתר הגזבר של ארצות הברית (Treasurer of the United States) בין השנים 1875 עד 1876).
לואיס וואלס, מחבר הרומן המפורסם בן חור, הפך לגנרל במלחמת האזרחים האמריקנית. בעצת רבים מידידיו הוא לקח את פרדריק קנפלר כשלישו. קנפלר נשאר עם וואלס עד לארגון גדוד חי"ר המתנדבים ה-79 של אינדיאנה והפך למפקדו בדרגת קולונל. הוא כיהן בתפקיד זה החל מה-27 באוגוסט 1862 ועד סוף מלחמת האזרחים. בתום מלחמת האזרחים, ב-13 במרץ 1865, הועלה לדרגת בריגדיר גנרל (כבוד) על שירותו הראוי.
כמנהיג צבאי דרש פרדריק קנפלר משמעת חזקה מאוד מחייליו, אך יחד עם זאת הוא היה סולידרי עמם במלוא מובן המילה. הוא חלק את כל הקשיים עם פקודיו, ודאג לחייליו אפילו בתוך הסכנות הגדולות ביותר. הוא מעולם לא ישן בבית מחוץ למחנה שלו ושאף לספק את הטיפול הטוב ביותר האפשרי לחייליו. כשאלה פגשו אותו מדי פעם וזיהו אותו, הריעו לו בהתלהבות.
קנפלר עסק בעריכת דין באינדיאנפוליס לאחר מלחמת האזרחים. ולאחר מכן מונה על ידי הנשיא ה-19 של ארצות הברית רתרפורד הייז לראש משרד הגמלאים (הפנסיה) המחוזי וקנפלר עבד בתפקיד זה שמונה שנים. אחר כך נבחר ליו"ר הוועדה להקמת האנדרטה לחיילים ולימאים. הוא נפטר ב-14 ביוני 1901, בביתו באינדיאנפוליס. כל העיר נפרדה ממנו באהדה רבה ובכבוד. במאמר המערכת של העיתון של אינדיאנפוליס נפרדו ממנו ושיבחו את מעלותיו במלחמת האזרחים. הוא הובא למנוחות בבית העלמין קראון היל באינדיאנפוליס.
קנפלר ויהודי הונגרי אחר, גנרל אף הוא במלחמת האזרחים, דיולה שטאהל-סאמוולד, הגיעו לדרגה הצבאית הגבוהה ביותר שיהודי יכל להגיע אז בצבא ארצות הברית.
חייו הפרטיים
מנישואיו השניים נולדו לו 6 ילדים.
אוניברסיאדת סיציליה (1997)
אוניברסיאדת הקיץ ה-19 נערכה באי סיציליה, איטליה ב-1997 במשחקים השתתפו כ-4,000 ספורטאים.
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-12 ענפי ספורט: אתלטיקה (45 תחרויות), התעמלות (כולל התעמלות אמנותית (5 תחרויות) והתעמלות מכשירים (14 תחרויות)), טניס (5 תחרויות), כדורמים, כדורסל (2 תחרויות), כדורעף (2 תחרויות), כדורגל (גברים בלבד), סיף (10 תחרויות), קפיצה למים (8 תחרויות) ושחייה (34 תחרויות).
סך הכול הוענקו 393 מדליות, מתוכן 61 לארצות הברית.
ישראל באוניברסיאדה
מיקי חליקה זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי, וזו הפעם הראשונה בתולדות האוניברסיאדה שספורטאי ישראלי זוכה במדליה.
השחיינים יואב ברוק ואיתן אורבך השתתפו באוניברסיאדה אך לא זכו במדליה.
וקטור (פיזיקה)
בפיזיקה, וֶקְטוֹר הוא גודל פיזיקלי בעל כיוון במרחב האוקלידי התלת-ממדי.
דוגמאות לגדלים וקטוריים: העתק, מהירות, תאוצה וכוח. כדי לתאר את כל הגדלים האלה באופן מלא, לא מספיק לענות על השאלה "כמה", אלא נצטרך גם לענות על השאלה "לאיפה" או "באיזה כיוון". לדוגמה במהירות, בשביל תיאור מלא לא מספיק לומר שנסעתי במהירות 60 קמ"ש, אלא תיאור מלא של התנועה יבוטא עם ציון הכיוון, "נסעתי במהירות 60 קמ"ש צפונה", או "הטיל נע במהירות 700 קמ"ש כלפי מעלה".
סקלר, המתואר על ידי מספר יחיד, וטנזורים מסדרים גבוהים יותר הם סוגים אחרים של גדלים פיזיקליים.
לייצוגו של וקטור דרושים נתונים כמספר הממדים של המרחב שבו דנים. למשל, כדי לבטא מהירות על פני מישור יש צורך בשני נתונים, אך כדי לבטא מהירות במרחב יש צורך בשלושה נתונים. באופן גרפי וקטור מתואר כחץ במרחב.
מבוא אינטואיטיבי
וקטור הוא ישות מתמטית בעלת גודל וכיוון.
נחשוב על וקטור ההעתק, המייצג את השינוי במקום המרחבי שעשה גוף מסוים, למשל: אדם ההולך מנקודה A לנקודה B. לוקטור זה יש שני מאפיינים: גודלו – כמה רחוק הלך האדם, כלומר: מהו המרחק ב"קו אווירי" בין A ל-B, וכיוונו: האם B נמצאת צפונית ל-A (האדם הלך צפונה) או אולי מערבית ל-A (האדם הלך מערבה) או אולי בכיוון אחר (שאפשר לייצגו בזווית ביחס לציר מכוון מסוים שנקבע באופן שרירותי, למשל: אם בוחרים את הכיוון מזרח, אדם שהולך צפונה הולך בכיוון השקול לזווית של 90 מעלות כנגד כיוון השעון ביחס לציר זה [כיוון מזרח]).
באופן דומה, גם המהירות היא וקטור, שכן היא מורכבת מגודל – כמה מהר נסענו, ומכיוון – לאיזה כיוון נסענו.
אפשר לחשוב על וקטור גם כחץ היוצא מראשית הצירים ומצביע על נקודה כלשהי במרחב.
הגדרה
וקטור פיזיקלי הוא גודל במרחב האוקלידי התלת-ממדי הפיזיקלי. זהו מרחב וקטורי ממשי בעל ממד 3 המצויד במכפלה סקלרית (ועל כן גם בנורמה) ובמכפלה וקטורית. הווקטור בדרך כלל מיוצג על ידי שלושה רכיבים (קואורדינטות) ואלה תלויים בבסיס שבו אנו מציגים את המרחב. למרחב זה קיים אגד וקטורי, והוא האגד הטריוויאלי.
יש להבדיל בין וקטור פולרי לווקטור אקסיאלי (פסאודו-וקטור), וזאת בדרך בה הם עוברים טרנספורמציית שיקוף. על כך, בהמשך.
סימונים ותכונות של וקטור
וקטורים בדרך כלל מיוצגים באמצעות חץ מעל הווקטור,\ \vec v, או בגופן מודגש (bold),.
גודל וכיוון
גודלו של הווקטור נקרא גם הנורמה שלו ומסומן כ-\ |\vec v| או גם כ-\ v ללא סימון נוסף אם אין אפשרות להתבלבל. כוון הווקטור נקרא גם וקטור יחידה, כיוון שגודלו שווה ל-1, ומסומן כ-\ \hat v. (הערה: הסימון לגודלו של וקטור הוא אותו סימון של ערך מוחלט, זאת כיוון שמספר ממשי הוא מקרה פרטי של וקטור בממד אחד, שגודלו הוא הערך המוחלט של המספר).
גודל של וקטור צריך לקיים את שלוש האקסיומות שמקיימת נורמה:
כתיבה ברכיבים
מקובל לסמן כל ממד באמצעות וקטור יחידה. היטל של הווקטור על אחד מכוונים אלה הוא הרכיב של הווקטור באותו כוון או ממד.
לדוגמה במערכת צירים קרטזית במרחב תלת־ממדי, וקטורי היחידה הם:. ייצוג לפי רכיבים של הווקטור \ \vec v במרחב זה מקובל בשתי דרכים: הייצוג לפי רכיבים מקושר לגודל הווקטור באמצעות:
חיבור וקטורים
ניתן לחבר וקטורים בצורה גאומטרית או בצורה אלגברית.
בצורה הגאומטרית יש 2 דרכים שקולות:
בשיטה האלגברית רושמים כל וקטור כרכיבים, ומחברים רכיב רכיב:
מכפלות של וקטורים
ב- מוגדרות עוד שתי מכפלות, שהארגומנטים שלהן הן וקטורים.
מכפלה סקלרית היא מכפלה המקבלת שני וקטורים ומחזירה סקלר, כלומר:. אפשר להגדירה בשתי גישות. בגישה האלגברית, אם ו- אזי בגישה הגאומטרית, ההגדרה היא כאשר \theta היא הזווית בין הווקטורים. ניתן להראות שהגדרה זו שקולה להגדרה האלגברית. מבחינה אינטואיטיבית, מכפלה סקלרית מחשב את גודל ההיטל של וקטור אחד על וקטור אחר, והיא מקרה פרטי של הטלה. דוגמה למכפלה סקלרית בפיזיקה היא הנוסחה לחישוב העבודה על גוף במהלך פעולת כוח עליו.
מכפלה וקטורית היא מכפלה המקבלת שני וקטורים ומחזירה פסאודו-וקטור, כלומר:. גם אותה ניתן להגדיר בשתי גישות: בגישה האלגברית, אם ו-  אזי בגישה הגאומטרית המכפלה מוגדרת להיות פסאודו-וקטור שגודלו הוא כאשר \theta היא הזווית בין הווקטורים, וכיוונו נקבע לפי כלל יד ימין (בכל מקרה, הוא ניצב למישור הנפרש על ידי \vec{a} ו-\vec{b}). מבחינה אלגברית, כלל יד ימין מבוטא על ידי ההגדרה. גם כאן ניתן להראות שההגדרות שקולות. מבחינה גאומטרית, מכפלה וקטורית מחשבת את השטח של מקבילית שצלעותיה הן a ו-b, ומחזירה וקטור נורמלי למשטח זה, שגודלו כגודל שטח המקבילית. דוגמה למכפלה וקטורית בפיזיקה היא הנוסחה שמגדירה תנע זוויתי , והנוסחה לגודל הכוח המגנטי הפועל על חלקיק טעון הנע במהירות \vec v בשדה מגנטי \vec B.
וקטורים וקינמטיקה
אחד השימושים הנפוצים ביותר בפיזיקה לווקטורים הוא תיאור התנועה של גוף במרחב. הווקטור הבסיסי ביותר הוא וקטור המקום, שמתאר את קואורדינטות המקום ביחס לראשית (נקודת האפס) של מערכת הצירים במערכת צירים קרטזית.
וקטור המהירות הוא השינוי בווקטור המקום חלקי הזמן שעבר:
מאותה סיבה, גם התאוצה היא וקטור ובגלל החוק השני של ניוטון נובע שגם הכוח הוא וקטור. לכן, וקטורים משמשים לתאר שדות כוח במרחב. השדה הווקטורי הידוע ביותר הוא השדה האלקטרומגנטי ובייחוד השדה החשמלי האלקטרוסטטי שקל יחסית לתיאור מתמטי ופיזיקלי.
אנליזה וקטורית
כדי לנתח שינוי בגדלים וקטוריים מושג הנגזרת איננו מספיק, כיוון שנצטרך גם להגדיר מהו שינוי בכיוון. לצורך הניתוח הזה פותח תחום המשלב אנליזה מתמטית, אלגברה ליניארית וחשבון אינפיניטסימלי. תחום זה נקרא אנליזה וקטורית.
הגדרה
וקטור פולרי נבדל מוקטור אקסיאלי (נקרא גם פסאודו-וקטור) בהתנהגות תחת טרנספורמציית שיקוף.
וקטור אקסיאלי, או פסאודו-וקטור, הוא וקטור שזוכה ל"היפוך סימן" ביחס לווקטור הפולרי כאשר הוא עובר טרנספורמציית שיקוף.
הדגמה
ניקח גליל שמסתובב סביב צירו נגד כיוון השעון ושציר הסימטריה שלו מתלכד עם ציר z. אנו טוענים כי המהירות הזוויתית של נקודה על הגליל היא פסאודו-וקטור. נשקף את הגליל במראה המשקפת את ציר x. ניתן לתרגם פעולה זו לנוסחה הבאה: אם ברגע מסוים, מצב המהירות והמיקום של פס אדום על שפת הגליל ישתנה, ובמערכת המשוקפת רק המיקום של הפס ישתנה, הטרנפורמציה למערכת המקורית תהיה:
מסקנה
כיוון המהירות הזוויתית, שהיה במערכת המקורית בכיוון ציר z, יהיה במערכת המשוקפת בכיוון השלילי של ציר z:.
מסקנה זו ניתן להסביר גם באופן אינטואיטיבי: אם נסובב גליל כנגד כיוון השעון, כשנסתכל במראה נראה שהגליל מסתובב עם כיוון השעון שהוא הכיוון ההפוך מהכיוון בו אנו באמת מסובבים את הגליל.
ההגדרה של וקטור המהירות הזוויתית היא:
וקטור המהירות הזוויתית, שלא היה אמור להשתנות בהשפעת טרנספורמציית השיקוף מפני שהוא בכיוון z והטרנספורמציה לא משנה וקטור בכיוון זה, עבר שינוי סימן נוסף.
אופרטור וקטורי
במכניקת הקוונטים, בה גדלים פיזיקליים מיוצגים על ידי אופרטורים הרמיטיים, שלשת אופרטורים תקרא אופרטור וקטורי אם מתקיימים יחסי החילוף הבאים בינה ובין אופרטורי התנע הזוויתי \ J_i:
קאר שולץ
קאר שולץ (בדנית: Kåre Schultz; נולד ב-21 במאי 1961) הוא מנהל דני שכיהן כמנכ"ל חברת טבע תעשיות פרמצבטיות בין השנים 2017- 2022.
קריירה
לשולץ תואר .Cand.polit בכלכלה מאוניברסיטת קופנהגן משנת 1987. בתחילה עבד כיועץ בחברת אקסנצ'ר בלונדון ובקופנהגן. בשנת 1989 החל לעבוד בחברת התרופות נובו נורדיסק. הוא מונה לסגן נשיא בכיר (Team and Quality) בשנת 2000, והפך למנהל ראשי בשנת 2002. בשנת 2015 מונה לנשיא ומנכ"ל.
בחודש אפריל 2015 עבר שולץ לשמש מנכ"ל בחברת התרופות הדנית לונדבק.
בנוסף לתפקידיו, שולץ מכהן כיו"ר חברת המשקאות רויאל אוניברו (מאז 2010), וחבר בדירקטוריון חברת לגו (מאז 2007).
שולץ נשוי למריאן, לה נישא ב-2013. לזוג ארבעה ילדים משותפים, ועוד שלושה מנישואיו הקודמים.
סיים את תפקידו כמנכ"ל טבע תעשיות פרמצבטיות בסוף 2022.
מערת לולטון
מערת לולטון היא מערה בחצי האי יוקטן, בערך 7 קילומטרים מדרום לאוקסקוצקב. המערה מכילה ציורי מערות המיוחסים לציוויליזציית המאיה, מהתקופה הקדם-קלאסית המאוחרת או עתיקה אף יותר. תרגום שמה משפת המאיה הוא "אבן פרחים" ("לול-טון").
היסטוריה
אורך מערה זו כשני קילומטרים. בתוך מערת לולטון יש עדויות המאששות פעילות אנושית, כמו עצמות של ממותה, ביזון, חתולים ושרידי צבאים מהפליסטוקן. על הקירות ניתן לצפות בתצורות טבע וציורים, מצוירים ביד עם חריטות פנים אנושיות שצוירו על הקירות, ייצוגים פיסוליים, ייצוגים של בעלי חיים וכמה צורות גיאומטריות. כמו כן נמצאו כלים. תרבות המאיה הפרה-היספנית השתמשה גם במערה כמקלט ונהגה לכרות ממנה את החימר להכנת כלים.
הסיור במערה מציע ביקורים בגלריות ובתצורות הטבעיות המוכרות במקום, כחדר העמודים המוזיקליים, קמרון המכונה הקתדרלה, הג'לטונים, הגרנד קניון, קלחי התירס, התינוק, ציורי ידיים שחורות, חדר הנטיפים והתעלות. חלל Huechil נחפר, ושם מצאו שרידים של חיות נכחדות כמו עצמות ממותה וצמחייה שונה מהיום. מערת לולטון אוכלסה במשך יותר מ-10,000 שנים אחורה ושימשה כמקום מסתור במהלך מלחמת הקסטות.
מיקום
המערה ממוקמת בתחומי מדינת יוקטן, 110 קילומטרים דרומית-מערבית למרידה, 7 ק"מ דרומית לעיירה אוקסקוצקב (Oxkutzcab).
פינוי התנחלויות
מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, ישראל פינתה התנחלויות בשטחים שכבשה במלחמה. שני הפינויים הגדולים שבוצעו היו: בשני המקרים הללו, לאחר פינוי ההתנחלויות הרסה ישראל את המבנים שבהן.
פינוי התנחלויות קטנות יותר
במסגרת הסכמי אוסלו, פונו שתי היאחזויות נח"ל שבצפון השומרון - נח"ל גינת ונח"ל עירית. כיום שטח זה הוא חלק משטח A של הרשות הפלסטינית.
המאחז עמונה פונה באופן חלקי (כתשעה בתי קבע) לראשונה ב-2006 ובאופן מלא ב-1 בפברואר 2017. זאת כתוצאה מפסיקת בג"ץ בנוגע למעמדה החוקי של הקרקע.
ב-2 בספטמבר 2012 פונה המאחז מגרון שבמועצה אזורית מטה בנימין. במאחז התגוררו כ-200 נפשות.
באפריל 2017 פונה מאחז הבלאדים שבמדבר שומרון. מאז התקיימו מספר פעמים לשקמו.
ב-2 ביולי 2021 פונה המאחז אביתר במסגרת פשרה עם רשויות המדינה. המדינה הכריזה כי תבחן את הסדרת ההתיישבות במקום בעתיד. טרם הפינוי, התגוררו ביישוב כ-53 משפחות.
פינוי התנחלויות בעתיד
פינוי התנחלויות נחשב לאמצעי אפשרי עתידי כחלק מיישומו של פתרון שתי המדינות והקמתה של מדינה פלסטינית בשטחי יהודה ושומרון. יש התומכים בפינוי של חלק מההתנחלויות, ובסיפוח של גושי ההתיישבות הסמוכים לקו הירוק. ארגוני שמאל התומכים בהקמת מדינה פלסטינית תומכים גם בפינוי התנחלויות, ובהם: יוזמת ז'נבה, תנועת מאבק סוציאליסטי , שלום עכשיו ותראבוט. גם מפלגות השמאל השונות (העבודה, מרצ וחד"ש ) תומכות בפינוי חלקי או מלא של ההתנחלויות.
מנגד, הימין הפוליטי בישראל מתנגד לפינוי שכזה וחלקים מגוש זה אף תומכים בפתרון הפוך - סיפוח יהודה ושומרון למדינת ישראל.
פינוי התנחלויות בעיניי הציונות הדתית
בעיניי הציונות הדתית, פינוי התנחלויות מנוגד למצוות יישוב ארץ ישראל. הרב בניהו ברונר התייחס לסוגייה זו: "רק לעם ישראל יש זכויות מדיניות בארץ ישראל ולכן מדינה זרה בתוך תחומי ארץ ישראל היא קריסת מימוש ההבטחה של הקב"ה לאברהם אבינו "לזרעך אתן את הארץ". מי שמאמין בקב"ה ובתורתו לא יכול לחשוב על כך שקיימת אפשרות לריבונות זרה בארץ ישראל שאינה לזרעו של אברהם, וזרעו של אברהם הוא יצחק בלבד "כי ביצחק יקרא לך זרע" ולא ישמעאל."
אריח על גבי לבנה
אָרִיחַ עַל גַּבֵּי לְבֵנָה (שם מלא: אריח על גבי לבנה ולבנה על גבי אריח) הוא השם שמופיע בחז"ל לצורת הכתיבה שבה נכתבות חלק מהשירות בתנ"ך.
מקור וטעם
מקור השם הוא בכך שבתקופת התלמוד 'אריח' היה שמה של מחצית ה'לבנה', וכנראה שהיה זה שמה של שיטת בנייה שהייתה נפוצה אז, וכך יש קווי דמיון בין צורת בנייה זו לסדר בה מסודרות השורות בשירות.
דרשת רבי שילא איש כפר תמרתא נותנת טעם לשינוי צורת הכתיבה בין השירות השונות:.
בצורה זו המילים מסודרות כך ששורה אחת מופרדת ברווח לשלושה חלקים, כששני החלקים הקיצוניים מורכבים ממילה אחת בלבד, ושורה שנייה מופרדת ברווח לשני חלקים. בצורה כזו:
קיימים דיונים בספרות חז"ל על כשרות הכתיבה בדיעבד באופן הפוך (כתיבה רגילה במקום אריח על גבי לבנה, או כתיבת אריח על גבי לבנה במקום כתיבה רגילה).
אריח על גבי אריח
צורה נוספת היא "אריח על גבי אריח ולבנה על גבי לבנה". כך:
בצורה זו מופיעות:
מטר
מֶטֶר (באיות הלטיני הבין-לאומי:metre; מסומן בקיצור m; מיוונית: μέτρον, מֵטְרוֹן - מידה) הוא יחידת המידה התקנית למדידת מרחק (אורך) במערכת היחידות הבינלאומית, SI. הגדרתו העדכנית של מטר אחד, התקפה מאז שנת 1983, היא המרחק שעובר האור בריק במשך זמן של 1/299,792,458 שנייה.
המטר הוא הבסיס של השיטה המטרית למדידת גודל פיזיקלי כמו היחידה למדידת שטח - מטר רבוע, היחידה למדידת נפח - ליטר, והיחידה למדידת משקל - גרם.
היסטוריה
במקור הוגדר המטר בשנת 1793 על ידי האקדמיה הצרפתית למדעים כחלק ה-10,000,000 של המרחק על פני כדור הארץ מהקוטב הצפוני עד לקו המשווה לאורך המרידיאן של פריז. ב-7 באפריל 1795 אימצה צרפת את המטר כיחידה הרשמית למדידת מרחק. חוסר ודאות בנוגע לדיוקה של מדידת המרחק לפיו נקבע המטר, הוביל את הלשכה הבינלאומית למידות ולמשקלות להגדיר מחדש את המטר בשנת 1889 כמרחק בין שני פסים על מוט מסוים העשוי מסגסוגת של פלטינה ואירידיום. המוט נשמר ב-Sevres, פרוור של פריז.
בשנת 1960, בעקבות פיתוח הלייזר, שונתה ההגדרה פעם נוספת בכנס ה-11 למידות ולמשקלות. על פי הגדרה זו המטר הוא אורכם בריק של 1,650,763.73 אורכי גל של קו הפליטה הכתום-אדום של האיזוטופ קריפטון-86. ב-1983 הגדיר מחדש הכנס הכללי למידות ומשקולות את המטר כמרחק שעובר האור בריק, בזמן של 1/299,792,458 שנייה. משום שעל פי הידוע מהירות האור בריק היא קבועה, הגדרה זו עקבית יותר מההגדרות הקודמות, שהתבססו על מדידת היקף כדור הארץ או על אורכו של מוט מתכת מסוים. יתרון נוסף של הגדרה זו הוא שהיא יכולה להימדד בדיוק רב בהרבה מאשר המרחק בין שתי נקודות, או היקף כדור הארץ. בנוסף, אין ערובה שארכו של מוט מתכת או היקף כדור הארץ נשמרים ללא שינוי: למשל ידוע שמוט המתכת מתפשט ומתכווץ, ואפילו בהיקף כדור הארץ עלולים לחול שינויים זעירים עם הזמן.
כפולות
לכפולות ולחלוקות של המטר ניתנו שמות על פי התחיליות במערכת היחידות הבינלאומית הנהוגות במדע.
על-פי עקרון אי-הודאות, המרחק הקצר ביותר שניתן למדידה קרוי אורך פלאנק, וערכו הוא.
זהב לבן עבודה שחורה
זהב לבן עבודה שחורה הוא סרט טלוויזיה דוקומנטרי בהפקת מערכת תוכנית "עובדה" עם אילנה דיין, בבימוייה של טלי שמש ששודר ביוני 2004.
תוכן
הסרט מבקר את מפעלי ים המלח. נטען בו שכאשר החל המפעל בתהליך הפרטה הוא אמנם התחזק, אבל חילק את העובדים לשתי קבוצות עיקריות: עובדים הנהנים מזכויות ועובדי קבלן העובדים בלי זכויות סוציאליות ואפשר לפטרם בכל רגע. חלוקה זו השליכה על העיר דימונה ותושביה וגרמה להתפוררות יחסים חברתיים בין תושבי העיר. תהליך זה החל לפני המכירה והתעצם אחריה, בשל מיעוט מקורות הפרנסה באזור וההגמוניה של מפעלי ים המלח וחברות הקשורות אליהם על שוק העבודה באזור. בסרט רואים כיצד עובדי הקבלן מעמיסים שקי מלח בחום של 50 מעלות, עובדים עם חומרים מסוכנים, בתמורה לשכר מינימום.
רק בודדים מהפועלים, בהם יצחק ג'קי אדרי, הסכימו להיחשף למצלמה. זמן קצר לאחר הקרנתו של הסרט הוא פוטר. אחרים הסכימו לדבר רק בתנאי שלא יזוהו. הפועלים דיברו על משטר של פחד, על איומים, על חלוקת העובדים לשתי קבוצות ועוד.
עוד טוען הסרט כי מדינת ישראל נתנה "במתנה" את ים המלח למשפחת עופר, אחת המשפחות העשירות בישראל, כחלק מתהליך מכירת מפעלי ים המלח.
הסרט היה בין חמשת המועמדים לפרס אופיר לשנת 2005 בקטגוריית הסרט התיעודי הטוב ביותר.
אייפון 3G
אייפון 3G (באנגלית: iPhone 3G) הוא טלפון חכם שעוצב ושווק על ידי חברת אפל. המכשיר הוא השני בסדרת מכשירי האייפון, שהוצג ב-9 ביוני 2008 בכנס הWWDC בסן פרנסיסקו, ארצות הברית. האייפון 3G היה דומה בתוכו לקודמו, אבל כלל כמה תכונות חומרה חדשות, כגון סיוע GPS, נתוני דור 3 ושלושה תחומים של התדרים HSDPA ו-UMTS. המכשיר כלל גם שיפורי תוכנה כמו מערכת הפעלה iOS 2.0, שהושקה באותו הזמן. המכשיר עם מערכת ההפעלה החדשה כלל תכונות חדשות, שהעיקריות שבהן היא פלטפורמת ההפצה החדשה של אפל, App Store, ליישומי צד שלישי.
היסטוריה
ב-11 ביולי 2008, אפל השיקה את האייפון 3G ב-22 מדינות בשתי אופציות אחסון, 8GB ו-16GB. דגם ה-16GB היה זמין בצבעים שחור ולבן.
בעקבות שחרורו של האייפון 3GS שנה לאחר מכן, האייפון 3G נשאר למכירה אך הפך להצעה של אפל בתקציב הטלפון, במחיר של חצי ממחירו המקורי. מחירו היה 99 $ והוא היה זמין רק בשחור ועם נפח אחסון של 8GB, אך הגיע יחד עם מערכת ההפעלה המעודכנת iOS 3.0. ב-7 ביוני 2010, מכירת האייפון 3G לבסוף הופסקה, ובמקומו הוצע למחירה האייפון 3GS, עם נפח אחסון זהה של 8GB ובאותו המחיר של 99 $.
עיצוב
גב האייפון 3G עוצב מחדש בפלסטיק פוליקרבונט, והאלומיניום בגב הדור הראשון הוחלף. הכפתורים שונו מפלסטיק למתכת, והקצוות של הטלפון היו מחודדים, ומספקים אחיזה טובה יותר. האייפון 3G הציג את אפשרויות הצבע הרשמיות הראשונות, עם גרסת ה-16GB היה זמין המכשיר בצבע שחור או לבן. מידותיו של האייפון 3G היו מעט גדולות מאלו של האייפון המקורי. גובה המכשיר היה 116 מ"מ (4.55 אינץ'), רוחבו היה 62 מ"מ (2.44 אינץ') ועומקו היה 12 מ"מ (0.48 אינץ'), בהשוואה לקודמו, שגובהו היה 110 מ"מ (4.5 אינץ'), רוחבו 61 מ"מ (2.4 אינץ') ועומקו היה 12 מ"מ (0.46 אינץ').
מסך וקלט
מסך המגע בגודל ה-3.5 אינץ' היה בעל רזולוציה של 320×480 (HVGA) ב-163 ppi, עם זכוכית העמידה בפני שריטות וחבלות. מסך המגע תוכנן עבור מגע של אצבע חשופה, או של כמה אצבעות יחד. המכשיר הוצג עם אותם החיישנים שהיו בקודמו. חיישן הקרבה (שמכבה את המסך במהלך שיחות קוליות כאשר הפנים קרובות למכשיר) היה קיים כדי לחסוך בחיי הסוללה ועל מנת למנוע נגיעות לא מכוונות וגרימה של ניתוק או פעולות לא רצוניות, שקורות עקב מגע עם הפנים של המשתמש. חיישן האור נכלל כדי להתאים את בהירות המסך לתנאי תאורה שונים, מה שמסייע לחסוך בכוח הסוללה. חיישן הכיוון נכלל כדי לחוש את הכיוון של הטלפון ולשנות את המסך בהתאם, ומאפשר למשתמש לעבור בקלות בין מצב אופקי למצב אנכי.
מעבד, זיכרון וסוללה
רוב החומרה הפנימית של האייפון 3G הייתה מבוססת על זו של האייפון המקורי. המכשיר עדיין כלל את המעבד Samsung 32-bit RISC ARM11, את ה-PowerVR MBX Lite 3D GPU וזיכרון נדיף של 128MB. האייפון 3G הגיע עם סוללה נטענת פנימית 1150mAh, אשר, כמו במכשיר הקודם, לא הייתה ניתנת להחלפה. אפל ציינה כי הסוללה של האייפון 3G הייתה מסוגלת לספק עד שש שעות של גלישה באינטרנט באמצעות רשת Wi-Fi, או חמש שעות דרך 3G, או 25 שעות של השמעת אודיו. לחלופין, היא יכולה לספק עד 300 שעות של זמן המתנה.
מצלמה
בחלקו האחורי של המכשיר, הייתה מצלמת 2.0 מגה-פיקסל עם פוקוס קבוע, כמו בקודמו. אין למצלמה זום אופטי, פלאש, או פוקוס אוטומטי, והיא לא תומכת בהקלטת וידאו (אם כי יישומים שונים שהפכו את האפשרות של הקלטת וידאו במכשיר לזמינה). מערכת ההפעלה של האייפון 3G גם תמכה בתיוג הגאוגרפי של התמונות, כלומר אם תמונה צולמה בעיר מסוימת, ניתנת האפשרות לראות במפה את התמונה כאשר נוגעים בעיר בה צולמה.
קישוריות
בנוסף לרשת ה-EDGE באייפון 3G, הוסף גם סיוע GPS, נתוני דור שלישי (3G), ושלושה תחומים של התדרים UMTS/HSDPA. שיפורים אלה אפשרו הורדת נתונים במהירות גבוהה יותר וניווט Turn-By-Turn (פנייה אחר פנייה) באפליקצית המפות.
ביצועי הסוללה
חיי הסוללה של האייפון 3G זכו לביקורת על ידי כמה עיתונאי טכנולוגיה כמספקת, ופחות מהזמן שהוצג על ידי אפל. זה בא לידי הביטוי גם על ידי סקר שביעות רצון הלקוחות, שנתן את "היבטים" לסוללה של המכשיר ודירג אותה בדירוג הנמוך ביותר של 2 מתוך 5 כוכבים, גם לאחר עדכוני הקושחה למכשיר.
נפת אמברולאורי
נפת אמבּרוֹלאוּרי (בגאורגית: ამბროლაურის მუნიციპალიტეტი, מילולית: אמבּרוֹלאוּריס מוניציפליטי) היא נפה במחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית שבגאורגיה. הנפה מוקמת באזור רצ'ה תחתית, כאשר מצפון גובלת בנפת לנטחי, ממערב נפת צאגרי, מדרום נפת טקיבולי, נפת צ'יאתורה ונפת סצ'חרה, וממזרח נפת אוני. עד שנת 1917 נכלל באזור כותאיסי-רצ'ה. משנת 1921 באזור רצ'ה, משנת 1928 באזור רצ'ה-לצ'חומי, ומשנת 1930 נפה נפרדת. בשנים 1951–1953 נכלל בנפת כותאיסי.
הנפה מאוכלסת ב-9,139 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 8,0 איש לקמ"ר. העיר אמברולאורי מהווה את המרכז המנהלתי של הנפה. יישוב עירוני (דאבא) נוסף בנפה הוא העיירה חָארִיסתווַאלָה. כמו כן ישנן 70 כפרים ב-18 תמי: בּוּגֶאוּלִי, וֶלֶווִי, זנַאקווָה, אִיצָה, לִיחֶתִי, נַאמָאנֶווִי, נִיקוֹרצמִינדָה, סָאדמֵלִי, סחווַאווָה, רָ'אדִישִי, צַאחִי, צֶסִי, צֶ'לִיארֵ'לֶה, צ'רֵבַּאלוֹ, צ'קווִישִי, חבָנצקרָה, חִידִיקַארִי וחוֹטֶווִי.
גאוגרפיה
שטח הנפה מכסה 1142 קמ"ר, שמתוכם 420 קמ"ר שטח חקלאי. המיקום הגאוגרפי של הנפה הוא בנקודת ההתמזגות של הנהרות ריוני וקריחולה. הגובה ממוצע הוא 500 מטר מעל פני הים. האקלים לח כאשר הלחות הממוצעת היא 76%, חורפים קרים וקייצים חמים וארוכים. אוכלוסייתה מונה בעיקר גאורגים. אוצרות הטבע העיקריים בנפה הן ארסן וגבס.
בשטח הנפה זורמים נהר ריוני ויובליו: קרִיחוּלָה, זנַאקוּרָה, שָרֶאוּלָה, לוּחוּנִי, רִיצִאוּלָה ואָסקִיסצקַאלִי.
הנפה מתאימה לתיירות וכוללת חורש טבעי, נוף הררי, הרים, נהרות נקיים אקולוגית ומאגרים מלאכותיים.
יין
שטח של 8,630 דונם מכוסה במטעים (כרמים). הגידולים הם בעיקר של הגפנים אלכסנדרולי ומוג'ורטולי. היינות המפורסמים של האזור כוללים את חבנצ'קרה, תתרה וברקוני יינות שזכו למדליות רבות. כמו כן ישנן יינות נוספים המיוצרים בנפה ביניהם: חבנצ'קרה זהב (אוֹכּרוֹס חבַנצ'קַרה) המיוצר בכפר חבנצ'קרה ויין רצ'אי (רַצ'וּלי ר'ווינוֹ) המיוצר בכפר צ'רבלו.
זאובר
זאובר הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו "טהור", "נקי".
הנעה היברידית
הנעה היברידית (בעברית: הנעת כלאיים), היא שיטת ההנעה של כלי רכב המשלבת שני סוגי מנועים, לרוב מנוע בעירה פנימית עם מנוע חשמלי. המטרה בשילוב המנועים היא נצילות טובה יותר של הדלק, חיסכון בעלות נסיעה, ופליטת מזהמים מופחתת מהמכונית.
המכוניות ההיברדיות מתחלקות להיברידית מלאה, היברידית חלקית ומיקרו היברידית. שילוב המנוע החשמלי עם מנוע הבעירה הפנימית יכול להיעשות בשתי צורות - במקביל ובטור.
מכונית היברידית מקבילית
רכב היברידי מקבילי הוא רכב שבו מותקנים שני מנועים אשר פועלים יחד בתיזמון המביא לניצול היתרונות היחסיים של כל אחד מהם ומאפשר התמרת אנרגיה קינטית לאנרגיה חשמלית כאמצעי לבלימה ובכך ליעילות ולחיסכון. תזמון הפעלת המנועים נעשה בדרך כלל בצורה ממוחשבת ועקרונותיו הם: התזמון הממוחשב מביא למעשה לכך שמנוע השריפה הפנימית כבה בחלק ממהלך הנסיעה בתנאים רגילים בתוך או מחוץ לשטח העירוני ובכך לחיסכון ניכר בדלק ובזיהום אוויר. כמו כן, בכלי רכב רגיל מתבזבזת במהלך הבלימה אנרגיה כחום, ובכלי רכב היברידי מומרת אנרגיה זו לאנרגיה חשמלית אשר אצורה במצבר לשימוש בהמשך הנסיעה. הנסיעה ברכב היברידי עשויה לצרוך בממוצע ליטר בנזין לטווח נסיעה של 16 - 24 קילומטר (בהתאם למאפייני הנסיעה).
מכוניות מהסוג הזה הן קיה נירו, טויוטה פְּרִיוּס, טויוטה אוריס היברידית והונדה אינסייט.
מכונית היברידית טורית
במכונית היברידית טורית, רק המנוע החשמלי מניע את המכונית, מנוע הבעירה הפנימית משמש כגנרטור להטענת המצבר בלבד. המנוע החשמלי המותקן במכונית היברידית טורית, בדומה לזה המותקן במכונית היברידית מקבילית ובניגוד למנוע במכונית חשמלית, יוכל להסתפק במצבר קטן יחסית, שיספיק לנסיעה של כמה עשרות קילומטרים בלבד. מצבר כזה יענה על צורכיהם של מרבית הנהגים ביום-יום. מנוע הבעירה הפנימית ייכנס לפעולה רק כאשר יתעורר צורך בנסיעה ארוכה יותר, ולא תתאפשר טעינת סוללות. מנוע הבעירה הפנימית ברכב כזה יהיה פשוט וחסכוני יותר ממנוע המשמש להנעת רכב, בין היתר כיוון שיפעל בקצב קבוע ובטמפרטורה קבועה.
נכון ל-2013, הדגמים שקיימים בשוק הם השברולט וולט של חברת ג'נרל מוטורס האמריקנית, והאופל אמפרה האירופית.
כלי רכב אחרים בעלי מנוע בעירה פנימית ומנוע חשמלי
בשנת 2009 השיקה יצרנית הצמ"ה קטרפילר את דחפור ה-CAT D7E, הדחפור הראשון בעולם שכולל שני סוגי מנועים (מנוע דיזל ומנוע חשמלי). אף שיבואן חברת קטרפילר בישראל וכן אמצעי התקשורת בישראל, קוראים ל-D7E דחפור היברידי, אין הוא אלא דחפור דיזל-חשמלי: רק המנוע החשמלי מניע את הדחפור, ומנוע הדיזל משמש להפעלת גנרטור אשר מספק חשמל למנוע החשמלי ללא מצבר ביניים (בניגוד לרכב היברידי טורי ובדומה לרוב קטרי הדיזל בעולם). הדחפור הוא למעשה דחפור חשמלי הנושא עמו את תחנת הכוח שלו, ומכאן שהנעתו איננה היברידית. יחד עם זאת, לדברי היצרן, לדחפור יתרונות על פני דחפור דיזל, בדמות חיסכון בדלק ותחזוקה קלה יותר, שכן המנוע כולל הרבה פחות חלקים, ומנוע הדיזל עובד במהירות סיבוב קבועה.
צוללות מוקדמות השתמשו בחיבור מכני ישיר בין המנוע לבין המדחף, שמחבר בין מנועי דיזל עבור הנעה מעל למים ומנועים חשמליים להנעה מתחת למים. זה היה למעשה סוג של הנעה היברידית טורית, שכן המנוע החשמלי ומנוע הדיזל היו מצמידים לאותו ציר. על פני המים, המנוע החשמלי (מונע על ידי מנוע הדיזל) שימש כגנרטור כדי לטעון את הסוללות. מתחת למים מנוע הדיזל התנתק, והמנוע החשמלי הופעל מהסוללות.
צוללות מאוחרות יותר לעומת זאת, משתמשות בהנעה דיזל חשמלית.
יתרונות וחסרונות
יתרונותיו של כלי רכב היברידי יכולים להיות:
חסרונותיו של כלי רכב היברידי יכולים להיות:
בישראל
לנוכח הרצון לעודד רכישת כלי רכב היברידים החליטה ממשלת ישראל למסות מכונית היברידית במס קניה בשיעור של 30 אחוז בלבד ממחיר המכונית, במקום שיעור הנע בין 95 ל-72 אחוז עבור מכונית רגילה (על פי תוכנית רב שנתית מ-2005 שיעור המס יורד בהדרגה עד שנת 2010 לרמה של 72 אחוז). כמו כן, עובד המקבל רכב צמוד ממקום עבודתו, ובגין רכב זה נזקף לו בתלוש השכר שווי רכב: אם הרכב מונע היברידית קיימת הנחה בשווי הרכב. בשנת 2019 הוחלט לקצץ בהדרגה את הטבות מס אלה, עד לביטולן המלא בשנת 2024 עידוד נוסף לרכישת רכב היברידי החל באוגוסט 2008 מצד הרשות המקומית - עיריית חיפה. העירייה החליטה להתיר חנייה חינם לזמן מוגבל ב"כחול-לבן" (אזורי חנייה בתשלום) לרכב היברידי, באוקטובר 2009 הרחיבה עיריית פתח תקווה את ההטבה והחליטה להעניק חניה חינם שאינה מוגבלת בזמן לרכבים היברידיים.
המכונית ההיברידית הראשונה שנמכרה בישראל הייתה טויוטה פריוס ב-2006, וב-2007 נוספה אליה הונדה סיביק היברידית.
בשנת 2009 יובאו לישראל מספר כלי רכב היברידים, בהם:
שומו-אבו
סוּמו-אַבּ(ום) (באכדית: su-mu-a-bu-um ), ובשמית מערבית שְׁמוּאָב, היה מלך אמורי, מייסד השושלת הראשונה ששלטה בבבל (הידועה גם בשם "השושלת האמורית"). הוא שלט ככל הנראה בין השנים 1894-1877 לפנה"ס. הוא שחרר את האזור הקטן של בבל שנשלט עד אז בידי עיר מדינה אמורית יריבה בשם כאזאלו.
מעט מאוד ידוע על תקופת שלטונו, שכן גובה מי התהום באזור פגע בממצאים הארכאולוגיים. העדרן הביא חוקרים למסקנה שבתקופתו בבל הייתה עדיין עיר קטנה וחדשה, וכי השפעתו כשליט, הייתה קטנה.
נעים דנגור
נעִים אליהו דנגור (בערבית: نعيم دنكور; 17 באפריל 1914 – 19 בנובמבר 2015) היה איש עסקים ופילנתרופ יהודי-עיראקי. דנגור שהיה בעל אזרחות בריטית, היגר לבריטניה אף הפך לאביר במסדר האימפריה הבריטית.
ראשית חייו
דנגור נולד בבגדאד, בירת בעיראק, באפריל 1914. הוא היה השני מתוך שישה אחים ואחיות. אביו, אליהו דנגור (1883-1976), היה המדפיס הגדול בעולם של ספרים בערבית. סבו היה החכם עזרא דנגור, רבה הראשי של בגדאד.
בשנת 1930, בגיל 17 נסע דנגור מבגדאד ללונדון, ללימודי הנדסה באוניברסיטת לונדון. לאחר שסיים את לימודיו, הוא חזר לעיראק ושם הוא התגייס לצבא והפך לקצין. בזמן האימונים בצבא, הוא פגש את השותף העסקי העתידי שלו, אחמד סאפוואט (Ahmed Safwat).
קריירה
לאחר שסיים את שרותו הצבאי, דנגור קיווה לעבוד כמהנדס רכבות, אך בשל הגבלות שהוטלו על יהודים הדבר לא היה אפשרי. לכן, בשנת 1949 הוא ואחמד סאפוואט החליטו להפוך לשותפים. הם הקימו את "תעשיות המזרח". החוזה הראשון שלהם היה לספק חלונות חדשים לכל בנייני הממשלה בעיראק, ועד מהרה הם הרחיבו את הפעילות העסקית שלהם. בשנת 1950, תעשיות המזרח קיבלו את הזיכיון להפצת בקבוקי קוקה-קולה בעיראק. לצד תעשיות המזרח דנגור גם ניהל מפעלים לייצור גפרורים ורהיטים. בנובמבר 1947 נישא לבת דודתו רנה דנגור שקודם לכן הוכרתה כ"מיס בגדאד". לזוג נולדו ארבעה בנים.
עם עלייתה של מפלגת הבעת' הורע מצב היהודים. בשנת 1959 דנגור החליט להוציא את משפחתו והוא המשיך לבקר בעיראק לצורך עסקיו עד שנת 1963. בעקבות חקיקה אנטי-יהודית הוא איבד את אזרחותו העיראקית, רכושו ועסקיו הולאמו על ידי הממשלה. לבסוף הוא השתקע עם משפחתו בבריטניה.
פעילות פילנתרופית
זמן קצר לאחר שהתיישב בבריטניה, ייסד דנגור מרכז קהילתי במערב קנזינגטון למהגרים יהודים עיראקיים. מטרת המרכז הייתה שימור מורשת יהדות עיראק. בשנת 1971 החל לערוך ולהוציא לאור את "The Scribe", כתב עת של יהדות בבל. לכתב העת היו כ-4,000 מנויים ב-25 מדינות והוא התפרסם במשך 35 שנים.
בשנת 2003 הוא דרש 12 מיליארד פאונד (20 מיליארד דולר) ממנהיגי עיראק כפיצוי הסבל והפגיעה בקהילה העיראקית-היהודית לאחר מלחמת העולם השנייה.
מעבר לתרומתו לקהילה היהודית דנגור תרם גם למוסדות השכלה ובריאות באנגליה. בישראל הוא תרם להקמת מרכז מחקר על שמו בפקולטה לרפואה בגליל.
קרן אקסילארך
בשנת 1980 הוא הקים את "קרן אקסילארך" (קרן ראש הגולה), ארגון צדקה שתרם לגורמים הקשורים לחינוך ובריאות. באמצעות הקרן דנגור קידם את רעיון "המונותאיזם האוניברסלי", מתוך אמונה שדרך פעילות הסובבת סביב העיקרון האוניברסלי של מוסר וצדק ניתן יהיה להביא לאחדות בין הדתות המונותאיסטיות (יהדות, נצרות, אסלאם) ובין מזרח למערב. הקרן מימנה את הקמת "מרכז דת-עולם ע"ש סר נעים דנגור" באוניברסיטת בר-אילן ותומכת בה משנת 2008 ואילך. לאחר מותו, בנו דוד דנגור המשיך לתמוך במרכז דרך הקרן Dangoor Education. מעבר לתרומותיו בישראל ובבריטניה, דנגור תרם למרכז ללימודי יהדות באוניברסיטת נאנג'ינג בסין, מכיוון שאשתו רנה נולדה וגדלה בשאנגחאי. בשנת 2011 אף קיבל תואר פרופסור מאוניברסיטת נאנג'ינג לאות הוקרה על תרומתו.
תארים
נעים אליהו דנגור קבל תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית בשנת 2006, מפקד ברשימת המצטיינים של השנה החדשה בשנת 2012, והיה לאביר ראשון ברשימת תוארי יום הולדת המלכה ב-2015.
בשנת 2012 דנגור היה לעמית של קולג' בירקבק, אוניברסיטת לונדון. תואר זה נוסף לתארו כעמית באלברט הול לאמנויות ומדעים, שהוענק לו בשנת 2007.
באפריל 2015, לציון יום הולדתו המאה, חברת קוקה קולה פרסמה מאמר על יצרן הקוקה קולה הראשון בעיראק.
שגרה (תכנות)
בתכנות מחשבים, שגרה (באנגלית: Routine), תת-שגרה (באנגלית: Subroutine), פרוצדורה (באנגלית: Procedure), ובתכנות מונחה-עצמים שיטה/מתודה (באנגלית Method), היא רצף של פקודות המאוגדות יחדיו, במטרה לבצע מטלה מוגדרת, מימוש של אלגוריתם. פונקציה היא שגרה המחזירה ערך. שגרות מהן לא מוחזר ערך משמשות על פי רוב לשם שינוי מצב כלשהו - הדפסות למסך, שינוי של אובייקט, או תוצאות לוואי אחרות.
קריאה לשגרה היא הפעלה שלה תוך כדי פעולת התוכנית. קריאה של שגרה לעצמה, ישירות או בעקיפין, נקראת רקורסיה. החלק בשגרה שמתבצע בפועל נקרא "גוף" השגרה. שגרה יכולה שלא לקבל קלט, לקבל קלט יחיד או מספר של קלטים כלשהם.
שגרות הן עיקרה של פרדיגמת התכנות הפרוצדורלי. מקובל כי שימוש מושכל בשגרות ובפונקציות עשוי לשפר את מבנה התוכנית, את קריאות הקוד ואת מידת הגמישות של התוכנית לביצוע שינויים. שימוש בשגרות מאפשר חלוקה של קוד לחלקים קצרים - שגרות קצרות - וכך מקל על וידוא נכונות של כל אחד ממרכיבי הקוד בנפרד. תוצאה זו מאפשרת להפחית במידה משמעותית את עלויות הפיתוח והתחזוקה של תוכנה.
בתכנות מונחה-עצמים, לכל עצם יש מספר שגרות השייכות אליו, שגרה כזאת נקראת "שיטה" (או "מתודה" בעקבות המונח באנגלית) או "פונקציה חברה" (++C), והיא מגדירה את ההתנהגות של האובייקט עליו היא נקראה, ופועלות על המידע הכמוס בתוכו או בעזרתו. בהתאם למידת החשיפה שלהן לשאר הקוד, שגרות אלה מהוות גם ממשק בין העצם לתוכנית כולה.
במרבית שפות התכנות קיימות שגרות, פונקציות או מתודות. סט הפקודות של מעבדים מסוימים מכיל פקודות לתמיכה בשגרות. כמעט כל המעבדים המודרניים הם כאלו. במעבדים אלו, שגרות נתמכות גם בשפות סף ושפות מכונה.
קריאה לשגרה
ישנן מספר דרכים להעביר פרמטרים לשגרות. הדרך הסטנדרטית להעברת קלט אל שגרות הוא באמצעות רשימת פרמטרים (ארגומנטים) - בקריאה לשגרה מצרפים גם סדרה של משתנים או קבועים. בצורה זו מתקבל תחביר דומה מאוד לכתיבה של פונקציה מתמטית: (Make(a,b, למשל.
העברת המשתנים עשויה להיות על ידי העברה של הערך שלהם (By Value), כלומר העתקת תוכנם אל משתנים חדשים, או על ידי התייחסות (By Reference), המהווה בפועל נתינת שם נוסף לאותו משתנה. בהעברת משתנים לפי ערך, המשתנים המקוריים שנשלחים למתודה אינם משתנים בפועל. כלומר, למתודה נשלחים העתקים של הערכים שלהם, ולא המשתנים עצמם בפועל. בהעברה על ידי התייחסות נשלחים למתודה הכתובות של המשתנים ולא העתקים של הערכים שלהם. במתודה כזו למשל שמקבלת שני משתנים ומחליפה ביניהם - השינוי יהיה ניכר גם לאחר סיום המתודה. בהעברה משתנים לפי ערך למתודה כזאת, תתבצע רק החלפה שלהם "באוויר". המשתנים עצמם לא ישתנו בפועל, כאילו שהמתודה לא פעלה מעולם.
במקרה שמעבירים על ידי ערך (בשפת C, למשל, זו הדרך היחידה) ויש צורך לשנות את המשתנה המקורי, ניתן להשתמש בחלק מהשפות במצביע. המצביע מכיל את הערך המספרי של כתובת המשתנה בזיכרון המחשב, וכך ניתן לגשת ישירות לכתובת זו ולשנות את ערכו של המשתנה.
ישנן שפות המאפשרות גם העמסה (function overloading), כלומר, מתן שם זהה למספר שגרות המשמשות למטרה דומה, אך עם קלט שונה (או חתימה שונה, לפי הגדרות השפה). מקרה פרטי של העמסה הוא אפשרות למתן ערכי ברירת מחדל לפרמטרים. שפות אחדות, בהן #C ופייתון, מאפשרות גם העברת פרמטרים לפי שמם בהצהרת השגרה.
לשגרה עשויות להיות תוצאות לוואי, המשפיעות על מצב התוכנית כולה, למשל על ידי שינוי של מבנה נתונים בזיכרון המחשב, או פעולה על הפרמטרים במקרה של העברת פרמטרים לפי התייחסות, או העברה של מצביעים. לשגרות או פונקציות המבצעות פלט וקלט מול המשתמש או זיכרון המחשב יש לרוב תוצאות לוואי.
פונקציה
פונקציות בשפות תכנות, שואבות את שמן מפונקציות מתמטיות, ואכן מימוש של פונקציה מתמטית בשפת תכנות יעשה בדרך כלל באמצעות מבנה ההפשטה של פונקציות. אולם, לעיתים קרובות, פונקציות בשפות תכנות אינן ניתנות לתיאור כפונקציות מתמטיות פשוטות. בתכנות פרוצדורלי, כגון בשפת C, אין הבדל מהותי בין פונקציה לשגרה, ולא תמיד יש הבחנה בתחביר בין שגרות לפונקציות - לעיתים ההבדל היחיד הוא השימוש בערך ההחזרה מפונקציה על מנת לדווח על מידת הצלחת הפעולה שהתבצעה. בשפת פסקל קיים הבדל תחבירי בין פונקציה המחזירה ערך לבין פרוצדורה שאינה מחזירה ערך.
עם זאת, באופן מהותי, קריאה לפונקציה מהווה ביטוי, כלומר התייחסות לערך כלשהו, לעומת קריאה לפרוצדורה המהווה "פקודה", כלומר שינוי מצב של משתנים בדרך כלשהי. בתכנות פונקציונלי, פונקציה היא טיפוס נתונים בסיסי לכל דבר, והוא לב ליבה של השפה. בשפות פונקציונלית (בהן LISP, Haskell, או ML) לפונקציות, ולביטויים בכלל, אין תוצאות לוואי, בשאיפה. דבר זה מקל על הוכחת נכונות של קטע קוד, ולעיתים גם על עיבוד מקבילי.
העמסה
העמסת פונקציות או מתודות - הגדרה של מספר פונקציות תחת אותו שם אבל עם חתימה שונה (מספר או טיפוס שונה של פרמטרים). דוגמה להעמסת פונקציות היא הגדרה של שתי פונקציות בשם max: אחת שתגדיר מקסימום בין משתנים מטיפוס int, והשנייה שתגדיר מקסימום בין משתנים מטיפוס double. העמסה היא מקרה פרטי של פולימורפיזם מוגבל של זמן קומפילציה.
תחום הכרזה של משתנים
על פי רוב, תחום הכרזה (scope) של משתנים המוגדרים בתוך פונקציה הוא הבלוק שבו הוגדרו, או הפונקציה עצמה. משך החיים של משתנים כאלה מוכל לרוב בתוך משך החיים של הפונקציה; עם זאת, ישנן שפות (כגון שפת C) המאפשרות להגדיר משתנים "סטטיים" - כאלה שמשך החיים שלהם הוא כל אורך חיי התוכנית. משתנים כאלה מובחנים ממשתנים גלובליים רק בטווח ההכרה שלהם.
פרוצדורה
דוגמה לפרוצדורה בשפת C: פרוצדורה זו קוראת לפונקציה קיימת בשם printf על מנת להדפיס מספר כלשהו שהועבר אליה, למשל המספר 5, כך: הפרוצדורה איננה מחזירה ערך, והיא נקראת אך ורק לשם תוצאת הלוואי שלה - הדפסה למסך.
פונקציה
קטע הקוד הבא בשפת C מגדיר פונקציית סכום בין שני מספרים שלמים: השימוש בפונקציה הוא לשם קבלת התוצאה שלה. לדוגמה אם נרצה להדפיס את סכום המספרים 1 ו-2, נוכל להשתמש בה:
מתודה
בתכנות מונחה-עצמים, מתודות מוגדרות כחלק ממחלקה. בדוגמה הבאה (בשפת ++C) נעשה שימוש בדוגמאות לשגרה ולפונקציה, אך בנוסף ישנן מתודות שנעזרות במידע הנשמר בתוך האובייקט: קוד שישתמש במחלקה הזאת עשוי להיראות כך:
פרנקלין (פינאטס)
פרנקלין (באנגלית: Franklin) הוא דמות בסדרת הקומיקס ארוכת הימים פינאטס, פרי עטו של צ'ארלס מ. שולץ. פרנקלין היה הדמות האפרו-אמריקאית הראשונה בסדרה, והוא דוגמה לתופעה הנקראת "דמות שחור ייצוגית". כאשר נפגשו צ'ארלי בראון ופרנקלין לראשונה, אמר לו פרנקלין שאביו הוא חייל הנלחם בווייטנאם. בתגובה אמר לו צ'ארלי, כי אביו שלו הוא ספר שגם היה במלחמה, אך הוא אינו זוכר איזו. כאשר פרנקלין בא לבקר את צ'ארלי בראון, הוא נוכח כי חבריו של צ'ארלי בראון הם די משונים.
הופעתו של פרנקלין הייתה בתקופה בה נושאים כגון הפרדה גזעית ויחסים בין-גזעיים היו מקור נאמן לקונפליקטים בקרב החברה האמריקאית. צירופה של דמות שחורה לתוך הסדרה נחשבה שערורייתית, אולם שולץ טען כי לא היה שום מניע פוליטי בהופעה זו. רק לעיתים רחוקות עולה עניין צבע עורו של פרנקלין בפרקי הסדרה. רוב החבורה פשוט מקבלת אותו כמו שהוא. בראיון שנערך ב-1997 ציין שולץ כי קיבל מכתב מעורך עיתון בדרום ארצות הברית, שכתב כי אינו מתנגד להופעת דמות שחורה בקומיקס, אך הוא מבקש ממנו כי לא יאייר אותם לומדים יחדיו בבית הספר.
פרנקלין ניחן באינטליגנציה רבה ומשמש לרוב כגירוי אינטלקטואלי לליינוס ואן פלט, שבדומה אליו נוטה לצטט פסוקים מן המקורות. דמותו מאופיינת באופייה הנוח, החסר דאגות או אובססיות. פרנקלין משחק בתפקיד סנטר פילדר (center fielder) בקבוצת הבייסבול של צ'ארלי בראון. בגיליונות מאוחרים יותר הוא נראה כשחקן בקבוצתה של פאטי, ובסדרת הטלוויזיה שיצאה לקומיקס הוא גם לומד בכיתתה.
באחד הספיישלים הטלוויזיוניים של פינאטס פרנקלין יודע לרקוד ברייקדאנס.
אוניברסיאדת פלמה (1999)
אוניברסיאדת הקיץ ה-20 נערכה בפלמה דה מיורקה, ספרד ב-1999; טקס הפתיחה, טקס הנעילה ומשחקי אתלטיקה וכדורגל נערכו באצטדיון איברוסטאר שנבנה לקראת האירוע. במשחקים השתתפו כ-4,000 ספורטאים.
ג'ובאנינו גוארסקי
ג'ובאנינו (ג'ובאני) אליביירו ג'וזפה גוארסקי (באיטלקית: Giovannino Oliviero Giuseppe Guareschi; 1 במאי 1908 – 22 ביולי 1968) היה עיתונאי, קריקטוריסט והומוריסטן איטלקי. הדמות המוכרת ביותר שיצר הוא דון קאמילו.
אוניברסיאדת פלמה (1999)
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-12 ענפי ספורט: אתלטיקה (45 תחרויות), ג'ודו (18 תחרויות), התעמלות מכשירים (14 תחרויות), טניס (5 תחרויות), כדורמים, כדורסל (2 תחרויות), כדורעף (2 תחרויות), כדורגל (גברים בלבד), סיף (10 תחרויות), קפיצה למים (8 תחרויות), שחייה (34 תחרויות) ושייט (6 תחרויות).
ג'ובאנינו גוארסקי
קורות חיים
נולד ברוקאביאנקה (Fontanelle di Roccabianca) שבנפת פארמה למשפחה ממעמד הביניים. ב-1926 פשטה משפחתו את הרגל, והוא לא יכול היה להמשיך בלימודיו באוניברסיטת פארמה. לאחר שעבד במספר עבודות שוליות וקטנות, החל לכתוב בעיתון מקומי ששמו "Gazzetta di Parma". ב-1929 היה לעורכו של המגזין הסאטירי "Corriere Emiliano", ומ-1936 ועד 1943 היה עורכו של מגזין אחר, דומה באופיו, בשם "Bertoldo".
אוניברסיאדת פלמה (1999)
סך הכול הוענקו 451 מדליות, מתוכן 60 לארצות הברית.
ג'ובאנינו גוארסקי
קורות חיים
ב-1943 התגייס לצבא, מעשה שככל הנראה עזר לו להימנע מחיכוכים עם השלטון הפשיסטי במדינה. בסופו של דבר היה לקצין ארטילריה. כאשר איטליה חתמה על הסכם שביתת נשק עם כוחות בעלות הברית ב-1943, נעצר ונכלא במחנות שבויים למשך שנתיים, לצד שבויים איטלקיים אחרים.
לאחר המלחמה חזר גוארסקי לאיטליה והקים ב-1945 את "Candido", שבועון סאטירי מלוכני. כשהפכה איטליה לרפובליקה היה לתומך המפלגה הדמוקרטית-נוצרית. במגזין נהג למתוח ביקורת על הקומוניזם והציגו בצורה סאטירית. אחת הדוגמאות לכך היא קומוניסט בעל נחיר נוסף שהופיע באחד מציוריו המפורסמים. כאשר הקומוניסטים הובסו בבחירות 1948, לא חסך את שבט לשונו גם מהמפלגה הדמוקרטית-נוצרית.
אוניברסיאדת פלמה (1999)
ישראל באוניברסיאדה
הספורטאים הישראלים זכו ב-2 מדליות:
ג'ובאנינו גוארסקי
קורות חיים
ב-1950 פרסם "Candido" קריקטורה סאטירית שלגלגה על לואיג'י אינאודי, נשיא הרפובליקה, אשר נראה בקווירינאלה.
דמותו של דון קאמילו
גוארסקי התפרסם הודות לסדרת סיפורים קצרים, בהם מככב הכומר הכפרי דון קאמילו לצד חברו/יריבו פפונה (Peppone) - ראש הכפר הקומוניסט. עלילת הסיפורים מתרחשת בשנות ה-50 המוקדמות במאה הקודמת בעמק הפו בצפון איטליה, על רקע תוכנית מרשל. בעוד שדון קאמילו תומך בתוכנית, פפונה מתנגד לה בכל מאודו, ורואה בה תוכנית אפלה להשתלטות האימפריאליסטים על משאבי העם. דון קאמילו ופפונה מתגוררים בכפר קטן, שגוארסקי אינו מציין את שמו המפורש, אלא מכנה אותו כ"העולם הקטן" ("el piccolo mondo"). דון קאמילו הוא גבר חזק ומגודל המתלהב בקלות. כשהרוחות מתחממות איננו טומן ידו בצלחת, וכמותו גם פפונה. חברותם החלה כאשר נלחמו יחדיו בשורות הפרטיזנים במלחמת העולם השנייה נגד הפשיסטים. לאחר שפנו לפוליטיקה התגלעה ביניהם יריבות, אך ברגעי האמת נשכחים מהם חילוקי הדעות האידאולוגיים. לצד שני הגיבורים מתייצב גיבור נוסף, והוא ישו, המתנוסס על הצלב בכנסייתו של דון קאמילו. דון קאמילו שופך בצר לו את ליבו, ואילו ישו עונה ומוכיח אותו על דעותיו הקדומות וקשי ליבו. גוארסקי נהג לאייר בראש סיפוריו קריקטורה קלילה ויש לראות בה חלק בלתי-נפרד מהסיפור. בין השורות של הסיפורים ההומוריסטיים ניתן לקרוא ביקורת נוקבת של גוארסקי, הן על הממסד הקומוניסטי והן על הממסד הקתולי. דמותו של דון קאמילו התפרסמה וזכתה לאהדה נוספת בעקבות סדרת סרטים קומיים בכיכובו של השחקן הצרפתי פרננדל, אשר גילם את דמותו של הכומר.
מספריו
מבין הספרים הרבים בסדרת דון קאמילו תורגמו לעברית אך מעט מהם. גוארסקי הציב תנאי מפורש שסיפוריו יתורגמו ישירות מאיטלקית, אתגר בו עמדו בשנות החמישים עמנואל אולסבנגר ודניאל שר. בשנת 2018 פורסם כרך חדש המכיל בתוכו שני ספרים שטרם ראו אור בעברית, בתרגומה של אסנת רז. יורשיו של גוארסקי, אלברטו גוארסקי וקאמילה אנוני (בנו ואחייניתו), העניקו אישור מיוחד לתרגמם מאנגלית, לרגל שנת היובל לפטירתו של המחבר.
פילמוגרפיה
סרטים המבוססים על דמותו של דון קאמילו:
באבסק
באבסק (בפולנית: Babsk) הוא כפר קטן במרכז פולין.
הכפר שוכן באזור מישורי שגובהו מעל פני הים כ-150 מטר, במרחק של כ-11 קילומטרים צפונית-מערבית לעיר ביאלה ראווסקה, כ-11 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר ראווה מאזובייצקה וכ-62 קילומטרים מזרחית לעיר הבירה המחוזית לודז'.
בשכנות לכפר יש פארק ובו מפרץ מלאכותי שנבנה על ידי תושבי הכפר לגדת הנחל ביאלקה ועליו מזח קטן.
ב-2003 נבחן אזור באבסק כאחת משבע החלופות האפשריות להקמת נמל תעופה בינלאומי נוסף שיקל את העומס על נמל התעופה הבינלאומי של ורשה. חלופה זו נדחתה, אך כל עוד לא נבחרה אחרת עדיין ולאחר שהממשלה הספרדית הקצתה 550,000 אירו לבחינה מחודשת של מיקום נמל התעופה, מנסים פוליטיקאים מקומיים להפיח רוח חיים ברעיון. השטח שנבחן הוא אדמות מצפון לכפר, המשמשות כיום לשימושים חקלאיים וצבאיים.
יתוש (כלי שיט)
יתוש הוא כינוי למספר דגמי סירות משמר (סמ"ר), ששימשו בחיל הים הישראלי למשימות סיור במסגרת פעילות ביטחון שוטף. הסירות, תוצרת החברות יוניפלייט וברטראם שבארצות הברית, נרכשו בסוף שנות ה-60 ושימשו בעיקר לסיור במבואות הנמלים חיפה ואילת ובמשימות סיור בראש הנקרה, ימת ברדוויל, האגמים תעלת סואץ ובים המלח. עד ראשית שנות ה-80.
גוף הסירה היה עשוי מפיברגלס. חימוש הסירה כלל שני מקלעים ונשק קל. החימוש המקורי היה מקלע בראונינג 0.5 אינץ' דו קני חשמלי בסיפון הקידמי, מקלע בראונינג 0.5 אינץ' ידני ממוקם על גבי חצובה בירכתיים. חימוש נוסף היה תול"ר קרל גוסטב 84 מ"מ ("קרגו") וכמו כן רובי M16 ו-AK-47. חיל הים גיוון את החימוש והוסיף אפשרות למאג כנשק עיקרי בשליטה ידנית, חרטום וירכתיים.
שלושה דגמים עיקריים שירתו כסירות משמר וזכו לשם הגנרי "יתוש":
מסדרון התשתיות
מסדרון התשתיות היה מיזם מתוכנן להעברת תשתיות ואנרגיה מטורקיה לישראל, באמצעות הנחת חמישה צינורות תשתית תת-ימיים. צינורות אלו היו מתוכננים להעביר נפט, גז טבעי, חשמל, מים ותקשורת. תחילתו של מסדרון התשתיות באזור ג'ייהאן במפרץ איסכנדרון שבדרום-מזרח טורקיה. משם אמורים היו צינורות התשתית לצאת, לאורך 460 ק"מ דרך הים התיכון, עד לאזור חיפה. המיזם בוטל לנוכח החרפת היחסים בין המדינות.
היסטוריה
מגעים ראשונים עם טורקיה על הקמת מסדרון התשתיות החלו בתחילת שנות ה-2000, תחילה דובר על צינור לאספקת גז טבעי בלבד, אותה הציעה להקים חברת גזפרום הרוסית, במטרה לספק גז טבעי לישראל מרוסיה דרך טורקיה. שבמקביל החל משא ומתן על יבוא מים במיכליות לישראל, עקב המחסור במים בישראל. במרץ 2004 נחתם הסכם עקרונות בין טורקיה לישראל, ליבוא מים בכמות של 50 מיליון מ"ק בשנה. באוקטובר 2004 הודיעה הרשות הפלסטינית שהיא גם מעוניינת לייבא מים מטורקיה.
במאי 2004 ביקר בטורקיה שר התשתיות, יוסף פריצקי, וקיבל את ברכת הממשלה הטורקית לבצע בדיקת היתכנות כלכלית בעניין הקמת מסדרון תשתיות מקיף. שר האנרגיה הטורקי הציע, באותה עת, כי גם מצרים תצורף לפרויקט. עם זאת בפברואר 2005 הודיע משרד התשתיות כי לנוכח מסקנות סקר היתכנות שנעשה נדחתה ההצעה לייבא חשמל מטורקיה עקב העלות הגבוהה, ושרעיון המסדרון אינו כלכלי.
באוקטובר 2005 חידש שר התשתיות, בנימין בן אליעזר, את המגעים עם טורקיה לגבי הקמת המסדרון. בשלב זה שני צינורות נפט וגז אזוריים שמסתיימים בעיר ג'ייהאן היו בשלבי הקמה ודובר שהמסדרון יוביל גז ונפט מרוסיה וחבר המדינות. בדצמבר 2005 ביקר מנכ"ל משרד התשתיות באזרבייג'ן במטרה לדון בשימוש במסדרון התשתיות להזרמת נפט מהים הכספי לטורקיה ומשם יתחבר גם לקו צינור אילת-אשקלון.