cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מנורת נפט
היסטוריה
בשנת 1846 המציא הממציא הפולני אברהם פינאו גסנר תחליף לשמן (ובפרט לשמן הלוויתן שהיה נפוץ במהלך המאה ה-19) כדלק לתאורה והשתמש בנפט ובשנת 1853 איגנצי לוקשביץ' בנה מנורה ראשונה. עם חלוף השנים תפסה המצאתו תאוצה והפכה לאחד מגופי התאורה הנפוצים ביותר לפני המצאת החשמל ופריסתו ברחבי העולם.
במאי 1857 הותקנה בבוקרשט תאורה ציבורית בעזרת נפט מזוקק ובכך הייתה בוקרשט העיר הראשונה שהשתמשה במנורות נפט לצורך תאורה.
בתלמוד
בתלמוד מובאת מחלוקת לגבי טלטול מנורת נפט. האמורא רב יהודה אסר לטלטלה משום שהנפט גורם לריח מסריח ולכן המנורה אינה ראויה לשום שימוש בשבת. לעומתו, האמוראים רבה בר נחמני ורב יוסף התירו לטלטל מנורת נפט, וכך נפסק להלכה. הנימוק לדעתם של המתירים מוסבר על ידי האמורא רבא בכך שמנורת הנפט ראויה לשימוש כדי לכסות בה כלי אחר. רבא מבאר שהדבר אינו דומה לאבנים שבחצר האסורות בטלטול אף על פי שגם בהן ניתן לכסות כלים, שכן אבנים אינם כלים כלל, לעומת מנורת נפט ש'יש עליה תורת כלי'.
הראשונים דנו האם ההיתר הזה נאמר אפילו לדעת רבי יהודה האוסר במוקצה מחמת מיאוס. במנורת נפט העשויה מחרס, ברור שרבי יהודה יאסור, שהרי היא מאוסה לא פחות ממנורת שמן העשוי מחרס. לעומת זאת, נחלקו הראשונים בשאלה מה תהיה דעת רבי יהודה במנורת נפט העשויה ממתכת שאינה נהיית מאוסה למגע, אלא רק בעלת ריח דוחה. לדעת התוספות, רבה ורב יוסף שהתירו מנורת נפט מסריחה, התירו זאת אפילו לדעת רבי יהודה. אך לדעת הרמב"ן מנורת נפט בעלת ריח דוחה מאוסה יותר ממנורת חרס שרק מאוסה למגע, ורבי יהודה בוודאי יאסור בה.
למידה בכל מקום ובכל זמן
למידה בכל מקום ובכל זמן (Ubiquitous Learning) היא למידה שיכולה להתרחש בכל מקום ובכל עת, כלומר למידה שאיננה תלויה במקום ובזמן ספציפיים. המילה Ubiquitous לקוחה מהשפה הלטינית ופירושה בכל מקום ובכל עת.
Ubiquitous Learning (בקיצורו- U-Learning) היא פדגוגיה חדשה בעולם החינוך. E-learning ולמידה ניידת (mobile learning) היו שלבים בהתפתחות למידה המתאפשרת בכל מקום ובכל עת.
גישת U-Learning איננה מתמקדת רק בהפיכת המידע לזמין בכל עת, בכל מקום ובכל צורה, אלא גם בהנגשת המידע בזמן הנכון, במקום הנכון ובצורה הנכונה.
למידה מסוג זה תואמת ללמידה מבוססת מקום והקשר. הסביבה הפיזית קשורה באופן ישיר לפעילויות וליעד הלימוד. המידע והשירותים מסופקים לסביבה ולסיטואציה הנוכחית.
התפתחות היסטורית
תפיסות מודרניות של למידה בכל מקום, נבנו על חזון ההשפעה של מיחשוב בכל מקום, כפי שפורסם על ידי מארק וייזר (1991). מאמרו מתאר עולם של אובייקטים חכמים ומחשוב בכל מקום, ממשקים בין מחשבים, רשתות, ואנשים שונים. בחזונו של וייזר, מחשבים זעירים מוטמעים כמעט בכל חפץ עם תקשורת הדדית ביניהם. לדוגמה, עץ יכול להיות מתויג עם מידע על המאפיינים הבוטאניים שלו; העץ עשוי להציע גם להראות תמונה היסטורית מהקשרו על הזמן שניטע או כדי לתאר את תרומתו לכדור הארץ. אנשים שהולכים ברחוב יכולים לגשת למידע זה על ידי התקן אלחוטי נייד. היום חזון זה מוכר כ- Ubiquitous Computer.
התפתחות טכנולוגית גררה התפתחות של צורות למידה חדשות: בשלב ראשון, למידה אלקטרונית המאפשרת למידה מרחוק באמצעות ה אינטרנט. בשלב הבא, עם התפתחות התקשורת האלחוטית והמכשירים הניידים התפתחה גם למידה ניידת המאפשרת גישה למידע מכל מקום.
מערכות למידה בכל מקום ובעל זמן מספקות תמיכה בתלמיד ובהתנסות הלימודית שלו באמצעות תקשורת אלחוטית, מכשירים ניידים וטכנולוגיות של חישה.
הטכנולוגיות עצמן יכולות להוות חסמים בפיתוח סביבות לימודיות חכמות. לדוגמה: הפעלת טכנולוגיית QR Code s או תגי RFID מותנית בשיתוף הפעולה של המשתמש ויוצרת מערכת למידה פאסיבית שמופעלת רק כתוצאה מיוזמה של התלמיד. בנוסף, מרבית האובייקטים בעולם-האמיתי לא מצוידים בתגים או קודים, כך שלמערכת אין את האפשרות להעיר את תשומת לבו של הלומד לאובייקטים בסביבתו שרלוונטיים ללמידה.
ההתקדמות הטכנולוגית והפופולריות הגוברת של מציאות רבודה, ראייה ממוחשבת וזיהוי קול מספקים הזדמנויות חדשות להפוך את הסביבה הלימודית של למידה בכל מקום ובכל זמן לחכמה יותר, גמישה ומותאמת יותר ופחות תלויה ביוזמה של התלמיד.
לצורך יצירת חוויית למידה שלמה בכל מקום ובכל זמן, חוקרים מצביעים על החשיבות באספקה של אסטרטגיות למידה אפקטיביות, כלים, ותמיכה לימודית, שהם בהתאמה אישית לתלמיד. שילוב של בינה מלאכותית וטכנולוגיות של למידה מותאמת אישית במערכות למידה בכל מקום ובכל זמן הפכו לסוגיה חשובה בלמידה נתמכת טכנולוגיה.
מאפיינים
U-Learning מתאפיינת בכך שהתלמיד מוקף בתהליך הלמידה. זהו מצב של למידה בלתי פוסקת (נוכחת תמידית). הלמידה סובבת את התלמיד, כך שהתלמיד עשוי שלא להיות מודע כלל לתהליך הלמידה.
המאפיינים העיקריים של למידה בכל זמן ובכל מקום:
לקריאה נוספת
Hwang, G. J. (2014). Definition, framework and research issues of smart learning environments-a context-aware ubiquitous learning perspective. Smart Learning Environments, 1(1), 4.
כלכלת קנדה
כלכלת קנדה היא כלכלת שוק חופשי, והיא נמנית עם הכלכלות הגדולות בעולם. כמו כן, היא חברה בארגון המדינות המתועשות.
מאז מלחמת העולם השנייה, כלכלת קנדה התפתחה מכלכלה כפרית ברובה, לתעשייתית ועירונית. ענפי הכרייה, התעשייה והשירותים הפכו את קנדה לכלכה חזקה ויציבה.
לקנדה עתודות נפט וגז רבות.
הודות להסכמי הסחר החופשי עם ארצות הברית ומקסיקו, קנדה חוותה עלייה גדולה בהיקף הסחר, ונכון לשנת 2017, שלושה רבעים מן הייצוא של קנדה מגיע לארצות הברית, עם היקף סחר עצום של למעלה מ-680 מיליארד דולר בשנת 2017.
נכון לשנת 2017, לקנדה 58 נציגות ברשימת פורבס גלובל 2000, והיא ניצבת במקום השביעי, לפני מדינות כמו הודו ואיטליה.
משאבים
קנדה היא ארץ שופעת במשאבי טבע. יש בה יערות טבעיים רבים, ועל כן היא יצואנית העץ הגדולה בעולם.
קנדה בעלת עתודות נפט רבות, אשר מציבות אותה במקום השלישי בעולם בעתודות הנפט, כשלפניה רק סעודיה ו-ונצואלה. למרות זאת, היא מייצאת כמות נפט שמציבה אותה רק במקום השביעי בעולם.
רוב הנפט מופק בפרובינציות המערביות, בעיקר באלברטה.
לקנדה מתכות רבות בתחום המשאבים, כגון ניקל, זהב ואורניום, והן מיוצאות לרחבי בעולם, בעיקר לארצות הברית.
קנדה היא ספקית הנפט והגז הגדולה ביותר של ארצות הברית, כשהיא חולפת על-פני סעודיה, מקסיקו וונצואלה. הביקוש לנפט וגז בארצות הברית עולה, וקנדה מספקת צרכים אלו של האמריקאים. "לא הרבה יודעים זאת, אולם ניו-יורק מוארת באמצעות גז טבעי מאלברטה" אמר רלף קליין מושל אלברטה.
תעשייה
התעשייה בקנדה חשובה מאוד לכלכלה, ומרכז התעשייה נמצא במרכז קנדה, שם תחומי הרכב והמטוסים פורחים.
כמו כן, תעשיית זיקוק הנפט במרכז קנדה ובעיקר באלברטה משגשגת.
מכונות, חלקי כלי רכב ומטוסים ועוד מוצרים מהווים כ- 38% מהייצוא של קנדה נכון לשנת 2009.
חברת בומברדייה לייצור מטוסים ורכבות פועלת בעיקר בקנדה.
טרנסלוקציה כרומוזומלית
טרנסלוקציה כרומוזומלית או התקה כרומוזומלית (Chromosomal Translocation) היא החלפה של מידע גנטי בין כרומוזומים שונים (לא הומולוגיים). ניתן לאבחן תופעה זו באמצעות בדיקת קריוטיפ. טרנסלוקציה היא סוג של מוטציה והיא מהחריגות הכרומוזומליות הנפוצות ביותר בקרב בני אדם. יש הטוענים כי אחד מכל 600 אנשים הוא נשא של טרנסלוקציה כלשהי. ישנן גם טרנסלוקציות שנוצרות באדם בוגר או כחלק מתופעת פסיפס.
כלכלת קנדה
קישורים חיצוניים
ספר העובדות העולמי - חפשו את קנדה בספר העובדות העולמי (באנגלית)
טרנסלוקציה כרומוזומלית
ישנם שני סוגים של טרנסלוקציה: הדדית / רציפרוקאלית (Reciprocal) בה המעבר בין הכרומוזומים מתבצע באמצעם וטרנסלוקציה רוברטסונית (Robertsonian) בה המעבר נעשה בנקודה המרכזית של הכרומוזום (צנטרומר) ולמעשה כרומוזום שלם "נדבק" לכרומוזום אחר. טראנסלוקציות יכולות להיות מאוזנות, כלומר שכמות החומר הגנטי נשארת זהה במהלך ההחלפה או לא מאוזנות, כלומר שכמות החומר הגנטי גדלה או קטנה כתוצאה מההחלפה.
במהלך תקופת ההריון ניתן לגלות תופעה זו על ידי בדיקת מי השפיר או בדיקת סיסי שליה שבמסגרתן נעשה קריוטיפ לעובר. אם מתגלה טרנסלוקציה בעובר, מבצעים גם להורים קריוטיפ כדי לבדוק אם אחד מהם הוא נשא של טרנסלוקציה. אם הטרנסלוקציה התקבלה בתורשה מאחד ההורים, והורה זה בריא, גם הצאצא צפוי להיות בריא.
טרנסלוקציה רוברטסונית
טרנסלוקציה רוברטסונית יכולה להתרחש רק בכרומוזומים 13, 14, 15, 21 ו-22. ייחודם של כרומוזומים אלו הוא בכך שיש להם רק "זרוע אחת" בניגוד לשאר הכרומוזומים שמורכבים מזרוע קצרה וזרוע ארוכה. כאשר טרנסלוקציה כזו מתרחשת, אחד מהכרומוזומים הללו "נדבק" לכרומוזום אחר וכך נוצר כרומוזום שמכיל את החומר הגנטי של שני כרומוזומים אצל אדם תקין. לנשאים של טרנסלוקציה רוברטסונית יש למעשה רק 45 כרומוזומים, כרומוזום אחד פחות משאר האוכלוסייה.
קבוצת השנה ה-35 של ה-NBA
קבוצת השנה ה-35 של ה-NBA (באנגלית: NBA 35th Anniversary Team) היא רשימה של 11 השחקנים הבולטים בתולדות ליגת ה-NBA, אשר נבחרה באוקטובר 1980 לרגל חגיגות 35 שנות קיומה של הליגה. בשונה קבוצת השנה ה-25, השחקנים לא נבחרו לפי עמדות במגרש, וסגנון הבחירה הזכיר יותר את הקבוצות במשחק האולסטאר.
בנוסף ל-11 השחקנים, נבחרו רד אאורבך כמאמן הבולט, פילדלפיה 76' של עונת 1966/1967 כקבוצה הבולטת וביל ראסל כשחקן הבולט ב-35 שנות הליגה. כל חברי הקבוצה ואאורבך המאמן הוצגו בהיכל התהילה של הכדורסל ואף נבחרו לקבוצת השנה ה-50 של הליגה ב-1996. ארבעה משחקני הקבוצה נבחרו עשור לפני כן לקבוצת השנה ה-25 (בוב פטיט, בוב קוזי, ביל ראסל וג'ורג' מייקן).
טרנסלוקציה כרומוזומלית
טרנסלוקציה רוברטסונית
במקרים רבים אין כל משמעות מעשית לנשאות של טרנסלוקציה רוברטסיאנית. אחד מכל 1,300 אנשים הוא נשא של טרנסלוקציה רוברטסיאנית בכרומוזומים 13 ו-14. שכיחות זו הופכת את התופעה לאחד מהפגמים הכרומוזומליים הנפוצים ביותר. לסוג כזה של טרנסלוקציה יש מעט מאוד תופעות UPD וכאשר נגרמים פגמים גנטיים בכרומוזומים אלו, מתרחשת הפלה בשלב מאוד מוקדם של ההריון (לפני השרשתו ברחם).
טרנסלוקציה רציפרוקאלית / התקה הדדית
טרנסלוקציה רציפרוקאלית או התקה הדדית היא מעבר של חומר גנטי בין כרומוזומים לא הומולוגיים). מחקרים שונים מצביעים על שכיחות של אחד לבין 600 ל-900 אנשים באוכלוסייה הכללית. בדרך כלל מדובר בתופעה לא מזיקה אולם לעיתים ההעתקה גורמת לשינוי הרצף הגנטי. צאצאיהם של נשאים של טרנסלוקציה רציפרוקאלית הם בעלי סיכון יותר גבוה לפגמים גנטיים ולכן הנשאים נדרשים לייעוץ גנטי לפני כניסה להריון.
בניגוד לטרנסלוקציה הרוברטסיאנית שהיא בדרך כלל תורשתית, הטרנסלוקציה הרציפרוקאלית נוצרת בדרך כלל באופן ספונטני בעת ההתעברות.
כתיבה
ישנה מוסכמה לגבי דרך הכתיבה לתיאור טרנסלוקציה. בכתיבה זו נעשה שימוש בצורת התיאור הבאה: t(A;B)(p1;q2) כאשר A,B הם מספרי הכרומוזומים שבהם בוצעה הטרנסלוקציה ו-p1 ו-q2 מייצגים את המיקומים על גבי הכרומוזום בהם קרתה ההעתקה. המיקומים מובאים במרחקי סנטימורגן על גבי זרוע הכרומוזום. לצד סימון זה מופיע בדרך כלל מספר הכרומוזומים (46 באופן תקין ו-45 לטרנסלוקציה רוברטסיאנית) ומין העובר (XY - זכר, XX - נקבה). לעיתים מוחלפת ה-t ב-dic לציון טרנסלוקציה רוברטסיאנית דיסנטרית.
לדוגמה: 45,XX,t(13;14)(p10;p10) מציין טרנסלוקציה רוברטסיאנית מאוזנת בין כרומוזום 13 ל-14 אצל נקבה. ואילו 46,XY,t(5;8)(q31.1;p23.1) מציין טרנסלוקציה רציפרוקאלית בין כרומוזומים 5 ו-8 אצל זכר.
רד פלאג
רד פלאג (RED FLAG; מאנגלית: "דגל אדום") הוא תרגיל צבאי לאימון בלוחמה אווירית המתקיים בבסיס חיל האוויר האמריקני נליס בנבדה. בתרגיל משתתפים כל חילות האוויר של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, לצד חילות האוויר של בעלות בריתה של ארצות הברית. למעלה ממאה כלי טיס וכ-2,500 משתתפים מעורבים בתרגיל.
היסטוריה
התרגיל מתקיים מספר פעמים בשנה מאז שנת 1975. המטרה היא לאמן טייסים מארצות הברית, נאט"ו ומדינות אחרות למצבי לחימה אמיתיים. התרגיל שואף לרמת ריאליזם גבוהה ולשם כך נעשה בו שימוש באמצעי לחימה של האויב ובתחמושת חיה לתרגילי הפצצה. תרגילי ההפצצה נערכים במטווח נליס הממוקם צפונית-מערבית ללאס וגאס ומכסה שטח של 60 מייל על 100 מייל. שטחי האימון הנרחבים מרחיבים את מעטפת האימונים השיגרתית ומאפשרים לטייסים לטוס במיתארים חדשים, דבר המשפר את יכולתם המבצעית במצבים לא מוכרים. כלל המשתתפים בתרגיל מנהלים את הלחימה על פי תכנון שמתבצע במקום, על ידי אחד ממובילי החיילות, בדומה למצב שבו כוחות אוויריים נלחמים בקואליציה בזירה שבה לא היו מוצבים קודם. מגבלות הבטיחות במסגרת התרגיל - פחות הדוקות מבדרך כלל ובין השאר, מותר לעשות קרבות אוויר מרובי משתתפים, לבצע התייחסויות אוויר-אוויר, כאשר יש על המטוס חימוש אוויר קרקע חי ולטוס על קולי בגובה נמוך. הטיסות מתבצעות מול מדמי סוללות טילי קרקע אוויר קורנות ומול מטוסי ביום אויב שטסים לפי תורת הלחימה של מדינות המזרח. צרוף הכמות הגדולה של המטוסים, השטח שאינו מוכר לרוב הצוותים, איומי הטק"א ומטוסי ביום האויב בפורמט של "דו-צדדי מלא" נותנים לטייסים התנסות הכי קרובה שאפשר לתנאים של "תחילת לחימה בזירה לא מוכרת". אזורי הטיסה מקיפים את אזור 51 המפורסם ובחלקם, יש מכתשים של ניסויים גרעיניים שבוצעו בעבר, מה שמוסיף לאווירה.
תרגילי רד פלאג התחילו בעקבות הביצועים הנמוכים של צוותי האוויר האמריקניים במלחמת וייטנאם. מטוסים רבים הופלו על ידי טילי קרקע-אוויר במהלך משימות תקיפה. קרבות אוויר בשמי צפון וייטנאם הובילו ליחס הפלות עלוב של 2:1 או גרוע יותר. טייסי חיל האוויר האמריקני לא היו מתורגלים מספיק בקרבות אוויר בטווחים קצרים, מתוך ההנחה שטילי מעבר-לטווח-ראייה (BVR) ייתרו את קרבות האוויר הקרובים. מחקר שנערך הראה כי טייס אשר השלים 10 משימות קרב הגדיל את סיכויו לשרוד במלחמה באופן משמעותי. בעקבות זאת נוצר אימון הרד פלאג על-מנת לאפשר לטייסים האמריקניים להתנסות ב-10 משימות אימון מציאותיות אך בסביבה בטוחה.
טייסת ה"תוקפן" (Aggressor) משחקת בתפקיד הטייסת היריבה הטסה נגד הטייסות המתאמנות. טייסיה נבחרים ממיטב טייסי חיל האוויר האמריקני. טייסים אלו הודרכו לטוס על-פי תורת-הלחימה (תו"ל) המזרחית, כדי לחקות טוב יותר את מה שטייסי נאט"ו יתקלו בו בקרב אמיתי. בעבר הטיסה הטייסת מטוסי נורת'רופ F-5 ואפילו מטוסי מיג. כיום (2006), הטייסת מטיסה מטוסי F-16 ו-F-15, הצבועים בסכמת צביעה המאפיינת מטוסים סובייטיים.
מילניום (סדרת ספרים)
סדרת מילניום (בשוודית: Millennium-serien; באנגלית: The Millennium Trilogy) היא סדרה של שלושה רומנים רבי מכר מאת הסופר השוודי סטיג לרסון, שהמשכה בשלושה רומנים מאת דייוויד לגרקרנץ, שנכתבו לאחר מותו של לרסון.
הסדרה מציגה שני גיבורים עיקריים, עיתונאי בשם מיכאל בלומקוויסט, והאקרית מחשבים בשם ליסבת סלאנדר. לאורך הספרים נרמז על זיקה בין הגיבורים לגיבוריה של אסטריד לינדגרן, כאשר בלומקוויסט מתייחס ל"קאלה בלומקוויסט", בלש צעיר ביצירותיה של לינדגרן, וסלאנדר מזכירה בתכונותיה ובהתנהגותה את בילבי. בלומקוויסט, גבר בשנות הארבעים המוקדמות לחייו, מייסד מגזין עצמאי בשם "מילניום", וניחן בכישרון בלשי, אותו הוא מנצל הן כעיתונאי חוקר, והן לפתרון תעלומות. סלאנדר היא האקרית בת 24 בעלת זיכרון צילומי, העובדת בחברה בשם "מילטון סקיוריטי" המספקת שירותי אבטחה.
הספרים מתייחסים בהומור ובביקורת גלויה לחברה השוודית בת ימינו, ומוקיעים תופעות חברתיות של שחיתות תאגידית.
סטיג לרסון כתב את הסדרה כתחביב בערבים. זמן קצר לפני מותו ניסה לפרסם את ספרי הסדרה, אולם הם יצאו לאור רק לאחר מותו.
הספר הראשון התפרסם בשוודיה תחת השם "גברים ששונאים נשים" (בשוודית: Män som hatar kvinnor), ובעולם תחת השם "נערה עם קעקוע דרקון".
הספרים
הספרים תורגמו ל-45 שפות, ועד מאי 2010 נמכרו מעל 27 מיליון עותקים. את כל ששת הספרים תרגמה לעברית רות שפירא.
עיבודים לקולנוע
חברת הסרטים השוודית "Yellow Bird" יחד עם החברה הדנית "Nordisk Film", הפיקו את גרסאות הסרטים של הטרילוגיה, בכיכובה של נומי ראפאס.
הסרט הראשון פורסם בסקנדינביה בשנת 2009, וביולי 2010 פורסמו אריזות ה-DVD. בתחילה התכוונו המפיקים לשחרר רק סרט אחד לקולנוע, ואת היתר כסרט טלוויזיה, אולם בעקבות ההצלחה הרבה פורסמו לקולנוע כל הסרטים.
ב-2011 יצא רימייק לסרט השוודי - נערה עם קעקוע דרקון
ב-2018 יצאה גרסה קולנועית לנערה ברשת העכביש
פרס ירושלים
פרס ירושלים ניתן על ידי עיריית ירושלים בנושאים שונים. קיימים פרסים בנושא: ספרות (הניתן החל משנת 1963), ספרות תורנית, ארכאולוגיה, מפעל חיים ועוד.
היסטוריה
פרס בשם "פרס ירושלים" חולק לראשונה החל מ-1943 לזכרו של דוד ילין לחכמת ישראל, ספרות יפה וחינוך. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוחלט על הרחבת התחומים בהם מחולק הפרס, ועל מתן פרס ספרותי לחופש הפרט והחברה, ציור, פיסול, עיתונות וארכאולוגיה. ועדת מתן הפרס ממונה מחדש מדי שנה. בתקופתו של ראש העירייה אורי לופוליאנסקי בוטלו הפרסים בתחום הציור, הפיסול והעיתונות.
פרס ירושלים לחופש הפרט והחברה
פרס ירושלים לחופש הפרט בחברה הוא פרס ספרותי דו-שנתי, הניתן בכל שנה אי-זוגית לכותבים מרחבי העולם שהתמודדו בכתביהם עם נושאים של חירות האדם, חברה, פוליטיקה וממשל. הפרס מוענק ביריד הספרים הבינלאומי בירושלים על ידי עיריית ירושלים משנת 1963 ואילך. ארבעה ממקבלי הפרס (אוקטביו פס, ו. ס. נייפול, ג'ון מקסוול קוטזי ומריו ורגס יוסה) זכו כעבור שנים ספורות בפרס נובל לספרות, ואף נטען כי פרס זה ראוי להערכה לא פחות מפרס נובל לספרות, בשל הענקתו לסופרים קודם שזכו בנובל וכן לסופרים דגולים אשר לא זכו בפרס נובל, לעיתים מסיבות שאינן ענייניות.
בשנים זוגיות מוענק פרס ירושלים לסופרים ישראלים. לדוגמה, בשנת 1994 זכתה נעמי גל בפרס ירושלים לספרות יפה.
פרס ירושלים לספרות על שם עגנון
פרס ספרותי, על שמו של הסופר ש"י עגנון, איש ירושלים, המחולק אחת לשנתיים ליוצרים מצטיינים בתחום הפרוזה. בין הזוכים:
בשנת 2016 חודשה הענקת הפרס בשם פרס עגנון לאמנות הפרוזה.
פרס ירושלים לשירה על שם אורי צבי גרינברג
פרס ספרותי, על שמו של המשורר אורי צבי גרינברג, הפרס נוסד ב-1997 הוא מחולק אחת לשנתיים ליוצרים מצטיינים בתחום השירה. מתן הפרס מלווה במתן פרס כספי, שערכו בשנת 2006, 20,000 שקלים.
פרס ירושלים לארכאולוגיה
פרס לארכאולוג. הפרס ניתן מאז מלחמת ששת הימים. בפרס זכו בין השאר:
פרס ירושלים לחכמת ישראל ולחינוך על שם דוד ילין
פרס ירושלים לחכמת ישראל נוסד בשנת 1943 לזכרו של דוד ילין. בין הזוכים:
פרס ירושלים לעיתונות על שם גרשון אגרון
פרס ירושלים לעיתונות נוסד בשנת 1963 לזכרו של גרשון אגרון. בין הזוכים:
מרחב פשוט קשר
מרחב פשוט קשר הוא מרחב טופולוגי קשיר מסילתית, שבו אפשר לכווץ כל לולאה סגורה לנקודה אחת, באופן רציף. זוהי הדרך הפורמלית לנסח את הדרישה שבמרחב לא יהיו חורים שאפשר לאתר אותם באמצעים חד־ממדיים. מרחבים כאלה הם מן העצמים היסודיים בטופולוגיה אלגברית.
הגדרה
מרחב טופולוגי הוא פשוט קשר אם הוא קשיר מסילתית וגם כל לולאה רציפה במרחב הומוטופית לאפס. כלומר, כל פונקציה רציפה אפשר להרחיב לפונקציה רציפה  (כאשר  הוא עיגול היחידה). מן ההגדרה נובע שמרחב קשיר הוא פשוט קשר אם ורק אם החבורה היסודית \pi_1(X) היא טריוויאלית.
דוגמאות
המישור האוקלידי הוא פשוט קשר, משום שכל לולאה אפשר לכווץ בהדרגה לנקודה אחת. לעומת זאת, אם מוציאים מן המישור נקודה אחת, הוא מפסיק להיות פשוט קשר – את המסילה המקיפה את הנקודה החסרה אי אפשר לכווץ. כזה הוא המצב כל עוד הקבוצה שמוציאים היא חסומה. אם מוציאים ממישור קרן, התוצאה היא שוב מרחב פשוט קשר, מכיוון שאי אפשר להקיף את הקרן החסרה בלולאה שתאבחן את חסרונה. אם מוציאים מהמישור ישר שלם, הוא מתפרק לשני מרכיבי קשירות, שכל אחד מהם פשוט קשר.
הכדור התלת-ממדי הוא פשוט קשר. אם עושים בו גומה, הוא נותר פשוט קשר, אלא אם הגומה הופכת לחור מפולש העובר בכדור מצד לצד. במקרה כזה אפשר, כמקודם, לעטוף את החור בלולאה שלא ניתן לכווץ לנקודה. אם מוציאים מכדור את הליבה שלו, שצורתה גם היא כדורית, מתקבל מרחב פשוט קשר – את החור שנוצר אי אפשר לאתר באמצעים חד־ממדיים (כאן נדרשת חבורת ההומולוגיה השנייה, H^2).
הטורוס, טבעת מביוס ובקבוק קליין הם דוגמאות למרחבים שאינם פשוטי קשר.
תכונות
תנאי הכרחי לכך שמרחב יהיה פשוט קשר הוא שהמרחב יהיה קשיר מסילתית, ובפרט קשיר. במרחבים שאינם קשירים מסילתית, ניתן לבדוק בנפרד האם כל רכיב קשירות מסילתית הוא פשוט קשר בפני עצמו.
הכיסוי האוניברסלי
למרחבים טופולוגיים מסוימים (ובהם כל היריעות) קיים מרחב כיסוי אוניברסלי, שהוא מרחב קשיר מסילתית ופשוט קשר, המכסה אותם באופן נוח במיוחד. מרחבים כאלה אפשר לתאר כמרחבי מנה של מרחב הכיסוי, ביחס לחבורה היסודית. מן ההגדרה נובע מיד שהחבורה היסודית של מרחב פשוט קשר היא טריוויאלית.
ביאורים
Zusammenhängender Raum
האקדמית כנרת
האקדמית כנרת (נקראה בעבר המכללה האזורית עמק הירדן, מכללת עמק הירדן והמכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן) היא מכללה אקדמית השוכנת בפינה הדרומית ביותר של הכנרת, סמוך לצומת צמח.
היסטוריה
המכללה נוסדה בשם "המכללה האזורית עמק הירדן" ב-1965, על ידי מועצה אזורית עמק הירדן, כמוסד לימודים על תיכוניים לתושבי סובב כנרת ועמק הירדן. המכללה הוקמה כדי לאפשר לתושבי הסביבה ללמוד אחר הצהריים ובערב במקביל לעבודה, ובין השאר לאפשר למורים להשלים תואר ראשון. המכללה פעלה תחת חסות אוניברסיטת בר-אילן ואפשרה לצבור נקודות זכות של כ-2/3 תואר במדעי הרוח, כך שנדרשה שנת השלמה אחת באוניברסיטת בר-אילן לקבלת תואר ראשון. בנוסף, קיימה המכללה לימודים לתואר הנדסאי בחסות הטכניון. יושב ראש חבר הנאמנים הראשון של המוסד היה קדיש לוז. בשנתה הראשונה למדו במכללה כ-60 תלמידים, בשנת 1969 למדו בה כ-300 תלמידים ובשנת 1971 כ-450 תלמידים. בשנת 1974 למדו במכללה כ-500 תלמידים.
בשנותיה הראשונות פעלה המכללה במרכז לנוער על שם אברהם האפט. ביוני 1971 הונחה אבן פינה לבניין של המכללה והוא נחנך באוקטובר 1974.
בסוף שנות ה-70 קיימו תלמידי אוהלו את שנת הלימודים הרביעית שלהם במכללת עמק הירדן. בסוף 1983 נפתח מסלול של מכללה קדם אקדמית, ששילב עבודה בקיבוצי הסביבה עם לימודים.
בשנת 2001 ניתן אישור על ידי המועצה להשכלה גבוהה שבעקבותיו שונה שם המכללה ל"מכללה אקדמית עמק הירדן".
בשנת 2006 שינתה המכללה את שמה (פעם שנייה) לשמה הנוכחי. בשנת 2011 הוכרה המכללה כמוסד להשכלה גבוהה על ידי המועצה להשכלה גבוהה בישראל והממשלה, וקיבלה תעודת הוקרה מאת הנשיא שמעון פרס.
המכללה היא מוסד מוכר להשכלה גבוהה, אשר הוסמך על ידי המועצה להשכלה גבוהה להעניק לבוגריה תואר ראשון B.A. המכללה פועלת כגוף ציבורי, בתקצוב של הוועדה לתכנון ולתקצוב (ות"ת) שליד המועצה להשכלה גבוהה.
משנת הלימודים תשס"ד (2004), הוכרה המכללה על ידי המל"ג כמוסד עצמאי להשכלה גבוהה הרשאי להעניק תואר ראשון בחוגים לתיירות ומלונאות, הנדסת מערכות מידע, הנדסת תוכנה, והנדסת חשמל ואלקטרוניקה. כמו כן ניתן ללמוד לימודים אקדמיים לתואר ראשון של אוניברסיטת בר-אילן במגוון מסלולי לימוד.
מחלקות ומוסדות המכללה
המכללה מונה תשע מחלקות עצמאיות ללימודי תואר ראשון (B.A.)
בית הספר למדעי החברה והרוח
בו נלמדים:
בית הספר להנדסה
בה נלמדים:
תוכניות הלימודים להנדסה של המכללה זכו לדירוג "הישגיות גבוהה" של מכון ההכשרה הטכנולוגי במשרד העבודה.
יחידות חוץ ומחקר
האקדמית כנרת מפעילה מספר יחידות מעבר לבתי הספר האקדמיים. יחידות אלה עוסקות במחקר, שיתופי פעולה עם ארגונים בעמק הירדן ואזור הכנרת, ומציעות לימודי חוץ לתעודה והסמכה.
מרכז כנרת לחדשנות ויזמות
המרכז לחדשנות ויזמות נחנך בפברואר 2019 כחלק משיתוף פעולה בין האקדמית כנרת לחברת צמח מפעלים אזוריים, המועצה האזורית עמק הירדן ובית החולים פוריה. מטרת המרכז לאפשר לחברות עתירות ידע לגייס בוגרים ולהעסיקם בתחום ה־Agro-tech (טכנולוגיה חקלאית). המרכז אמור להוות חממה לחברות הייטק המעוניינות לפעול באזור ושואף לסייע בפיתוח הכלכלי בעמק. בראש מרכז החדשנות עומד המנכ"ל אלעד שמיר.
מכוני מחקר ורשות המחקר והפיתוח
רשות המחקר והפיתוח במכללה מסייעת בשיתופי פעולה עם חוקרים מישראל ומהעולם, גיוס כספים ומענקים וליווי כולל של תהליכי המחקר במכללה.
המכון לחקר מוגנות ילדים עוסק בבדיקת תופעות של בריונות בקרב ילדים ונוער הן בסביבה הפיזית והן בסביבה הדיגיטלית (בריונות רשת). בשנת 2016 המכון פרסם דו"ח המתאר את השכיחות של תופעות אלה בקרב תלמידי בית הספר היסודי. בשנת 2017 פורסם מחקר נוסף מטעם המכון בשיתוף עיתון מעריב.
מרכז מדע ודעת למחוננים ומצטיינים
באקדמית כנרת פועל מרכז לימודים מטעם משרד החינוך שהוקם בשנת 1998. אל המרכז מופנים תלמידים מיישובי הבקעה, עמקים, דרום רמת הגולן ועפולה. לומדים בו כ־200 תלמידים מחוננים ו־120 תלמידים מצטיינים בגילאי בית הספר היסודי.
קמפוס המכללה
קמפוס האקדמית כנרת כולל שלושה בניינים עיקריים, בנוסף לבניין הספרייה ובניין תחנת הרכבת ההיסטורית בצמח.
הספרייה
בניין הספרייה ע"ש רוברט ויידל סקלאר נחנך בשנת 2010. הבניין, אשר חלונותיו צופים מקרוב על הכנרת, תוכנן ועוצב על ידי האדריכל גבי שורץ. על עבודה זו זכה שוורץ בפרס "אות העיצוב" לשנת 2011, בקטגוריית אדריכלות ואדריכלות נוף.
הספרייה בנויה מארבעה מפלסים על שטח של כ-3,000 מ"ר והיא מחזיקה כ-100,000 כותרים. הספרייה נותנת שרות לסטודנטים ולסגל האקדמי, וכן לתושבי האזור, וכוללת גם אגף של ספרי ילדים ונוער.
ניר קלינגר
ניר קלינגר (נולד ב-25 במאי 1966) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי. כיום משמש כמנהל המקצועי של מ.ס דימונה המשחקת בליגה א׳.
קלינגר שיחק בעמדות הקשר אחורי והבלם, ובשנות ה-90 שימש כקפטן מכבי תל אביב ונבחרת ישראל, במדיה ערך 83 הופעות.
קריירה ככדורגלן
קלינגר גדל במחלקת הנוער של מכבי חיפה ובתחילת הקריירה שיחק כחלוץ. קלינגר שיחק שש שנים בקבוצה הבוגרת של המועדון, עמה זכה בשתי אליפויות, ובעונת 1988/1989 זכה בתואר כדורגלן העונה בישראל. בשנת 1990 עבר קלינגר לקבוצת מכבי תל אביב ושיחק שם שמונה שנים. בשנת 2012 סיפר קלינגר שהסיבה שבגללה עזב את מכבי חיפה הייתה מותו של חברו לקבוצה אבי רן.
סופית גוף
סוּפית גוף (שם מדעי: Gallinula comeri) היא מין של סופית החיה אך ורק באי גוף, שהיא קטנה מרוב הסופיות ואיננה יכולה לעוף.
ניר קלינגר
קריירה ככדורגלן
בנבחרת ישראל רשם קלינגר 83 הופעות, בהן כבש שני שערים, בין השנים 1987–1997, ואף שימש קפטן הנבחרת מאוגוסט 1992 ועד לפרישתו. קלינגר מדורג במקום השישי בטבלת שיאני ההופעות של הנבחרת בכל הזמנים, לצידו של מרדכי שפיגלר.
סופית גוף
אורכה של הסופית עד 27 סנטימטרים והיא בעלת נוצות כחולות מעט, מקור קצר אדום עם בליטה על המקור וקצה צהוב וכנפיים חומות. הרגליים אדומות וארוכות ועוזרות לסופית לנוע מהר.
ניר קלינגר
קריירה כמאמן
לאחר פרישתו ממשחק פעיל התמנה לתפקיד עוזר מאמן מכבי תל אביב למשך שנתיים, תחת אברהם גרנט, והיה שותף לזכייה בגביע הטוטו. בעונת 2000/2001 עבר לאמן את קבוצת בית"ר באר שבע מהליגה הלאומית עד שבעונת 2002/2003 עבר לאמן את קבוצת מכבי תל אביב וזכה עמה באליפות בעונתו הראשונה כמאמן ראשי בליגת העל, אחרי שבע שנים בהן לא זכתה הקבוצה בתואר זה. בעונה זו התגלעו מחלוקות בין כוכבי הקבוצה, אבי נמני וטל בנין לבין קלינגר, שהחליט להושיב את השניים על הספסל, ובתום העונה אף לשחררם מהקבוצה.
סופית גוף
הסופית נתגלתה בטבע על ידי החוקר ג'ורג' כומר (1858 – 1937) ב-1888 על האי גוף שבדרום האוקיינוס האטלנטי, באמצע האוקיינוס בין אפריקה לאמריקה הדרומית. כמו כן היא נמצאה בארכיפלג טריסטן דה קונה, בה חיה עד לזמן האחרון סופית טריסטרן (Gallinula nesiotis), אשר כמה חוקרים טוענים שהיא הייתה תת-מין של סופית גוף.
ניר קלינגר
קריירה כמאמן
את עונת 2003/2004 סיימה מכבי תל אביב במקום השני אשר הוביל באותה עונה לשלב המוקדמות בליגת האלופות. הקבוצה, תחת הדרכתו של קלינגר העפילה בעונה שלאחר מכן למפעל, והייתה לקבוצה הישראלית השנייה, אחרי מכבי חיפה, שמשתתפת בטורניר זה. באותה עונה (2004/2005) זכתה הקבוצה בגביע המדינה.
סופית גוף
האי גוף נחשב לאי מוגן ומבודד, בו חיים מגוון של עופות ים ומינים מוגנים והוא אתר מורשת עולמית חשוב ושם המין מוגן. עם זאת בטריסטרן דה קונה הם לא מוגנים. האוכלוסייה העולמית כוללת בערך 2,500 פרטים.
ניר קלינגר
קריירה כמאמן
בעונת 2005/2006 ביצעה מכבי תל אביב בהדרכתו של קלינגר רכש משמעותי. לקבוצה הוחזר אבי נמני, והוחתמו בה בין היתר אייל ברקוביץ' וג'ובאני רוסו. הקבוצה מכרה לקראת העונה כ-10,000 מנויים, ונחשבה להבטחה גדולה. התקשורת כינתה את הקבוצה "גלאקטיקוס" (בדומה לכינוי של קבוצת הכדורגל הספרדית ריאל מדריד, על שלל כוכביה). עונה זו נסתיימה בכישלון, ועוד במהלכה, ב-5 בדצמבר 2005 הודיע קלינגר לבעלים לוני הרציקוביץ' על התפטרותו.
ב-24 במאי 2006 חתם לשנתיים בקבוצה הקפריסאית אנוסיס נאון פראלימני כמחליפו של המאמן הקודם, אלי גוטמן. קלינגר פוטר מהקבוצה ב-17 בספטמבר 2007, וב-2 באוקטובר חתם בא.א.ק. לרנקה אותה אימן קצת יותר משנה עד התפטרותו ב-27 באוקטובר 2008, כשהקבוצה במקום האחרון עם 2 נקודות. ב-5 בנובמבר 2008 חתם בא.א.פ פאפוס שדורגה אז במקום ה-12 מתוך 14 בליגה והביא אותה בסיום העונה למקום התשיעי והמפתיע והציל אותה מירידה לליגת המשנה. ב-23 במאי 2009 חתם קלינגר בא.א.ל. לימסול. ב-28 בדצמבר 2009 פוטר מהקבוצה, כאשר באותה העת מוקמה הקבוצה במקום ה-6 בליגה, מרחק 9 נקודות ממוליכת הטבלה. קלינגר אף העלה את א.א.ל לימסול אל רבע גמר הגביע המקומי לאחר ניצחון על קבוצת אומוניה ניקוסיה, סגנית אלופת הליגה. יומיים לאחר פיטוריו, ב-30 בדצמבר 2009, חתם קלינגר בנאה סלמיס פמגוסטה הקפריסאית, שהייתה במקום האחרון בליגה.
במאי 2010 חזר קלינגר לישראל וחתם בהפועל באר שבע מליגת העל. את עונת 2011/2012 פתחה קבוצתו עם שישה הפסדים ברציפות, אך דווקא לאחר ניצחונה הראשון לעונה זו, בתחילת אוקטובר 2011, הודיע קלינגר על התפטרותו. ב-10 בינואר 2012 שב לאמן את אנוסיס נאון פראלימני, כשחתם עם המועדון על חוזה עד לסיום עונת 2011/2012. באפריל 2012 התפטר מתפקידו.
ב-23 במאי 2012 חתם קלינגר לעונה אחת כמאמן הפועל חיפה. תחת הדרכתו זכתה הקבוצה בגביע הטוטו, והיא סיימה את עונת 2012/2013 במקום התשיעי.
ב-19 במאי 2013 מונה קלינגר למאמן מועדון ספורט אשדוד. קלינגר שימש כמאמן הקבוצה במשך שנתיים, ובתום עונת 2014/2015 ירדה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר שסיימה במקום האחרון בליגת העל, וקלינגר סיים את תפקידו במועדון.
ב-15 בנובמבר 2015 מונה למנהלה המקצועי של מכבי שעריים, וחתם על חוזה לשלוש שנים במועדון. ב-22 בנובמבר 2016 מונה למאמנה הזמני של הקבוצה בעקבות פיטוריו של המאמן אלי מחפוד. בדצמבר 2016 התפטר מתפקידיו כמאמן וכמנהל מקצועי.
ב-12 בדצמבר 2016 מונה קלינגר למנהל המקצועי של הפועל חיפה. ב-25 במרץ 2017 מונה למאמנה של הקבוצה בעקבות התפטרותו של המאמן דני גולן. בעונת 2017/2018 הוביל את הקבוצה לפלייאוף העליון, ובסופה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה השני בקריירה שלו, לאחר ניצחון 3–1 על בית"ר ירושלים במשחק הגמר. בתחילת עונת 2018/2019 זכה עם הקבוצה בתואר אלוף האלופים לאחר ניצחון על האלופה הפועל באר שבע.
ב-25 באוקטובר 2018 התפטר קלינגר מתפקידו כמאמן הפועל חיפה, וכעבור שלושה ימים מונה למאמן בית"ר ירושלים. ב-14 במרץ 2019 חש קלינגר ברע בזמן אימון הקבוצה, ולאחר שאושפז בבית החולים התבצע צינתור בליבו, ועוזרו ניסן יחזקאל החליפו למשך ארבעה משחקים. ב-27 באפריל 2019 חזר קלינגר לתפקידו בניצחון הקבוצה על עירוני קריית שמונה. בתום העונה סיימה הקבוצה במקום השביעי, והנהלת המועדון הודיעה לקלינגר על סיום תפקידו.
ב-5 בנובמבר 2019 מונה קלינגר למאמן הפועל תל אביב. בעונתו הראשונה הוביל אותה לפלייאוף העליון לראשונה מאז 2014, ולחצי גמר גביע המדינה.
ב-2 ביוני 2021, במהלך גמר גביע המדינה נגד מכבי תל אביב, הפנה ניר תנועה מגונה כלפי אוהדיה של האחרונה ונענש בכך על ידי ההתאחדות לכדורגל בעונש הרחקה של 6 משחקים בפועל.
ב-19 בדצמבר 2021 פוטר מתפקידו כמאמן הקבוצה, לאחר רצף של שבעה משחקים ללא ניצחון והדחה מגביע המדינה. ב-29 בדצמבר 2021 מונה למאמן מכבי פתח תקווה לעונה אחת. ב-12 באפריל 2022 פוטר מתפקידו.
ב-14 במאי מונה למאמן הפועל חיפה. ב-23 באוקטובר 2022 פוטר מתפקידו כמאמן הקבוצה.ב-11 במאי 2023 מונה למנהלה המקצועי של מ.ס דימונה.
גביע דייוויס 1913
אתגר הטניס הבינלאומי 1913 (באנגלית: 1913 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-12 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי בריטניה ובעקבות כך המשחקים חזרו לאירופה. לתחרות נרשמו ארצות הברית, בלגיה, קנדה, דרום אפריקה, הקיסרות הגרמנית, אוסטרלאסיה וצרפת. לאור ריבוי הנבחרות היה צורך במשחקי פלייאוף.
משחק על התואר נערך ב-25-28 ביולי בווימבלדון, בריטניה. המשחק הסתיים בניצחון נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3.
ארנסט קריק
ארנסט קריק (בגרמנית: Ernst Krieck; נולד ב-6 ביוני 1882 בפוגיסהיים, מת ב-19 במרץ 1947 במוסבורג על האיזר) היה מורה גרמני ומחבר שנחשב, לצדו של אלפרד בוימלר, לפדגוג הבכיר ביותר של גרמניה בתקופת הרייך השלישי.
ביוגרפיה
לאחר סיום בית הספר התיכון פנה קריק לסמינר המורים בקרלסרוהה. לאחר מכאן פנה לעבוד כמורה בבית ספר היסודי. כמורה הצביע קריק על הרוח המכניסטית והבירוקרטית שמושלת בבית הספר, תוך שהוא מבקר אותה בחומרה. בשנת 1910 ראתה אור יצירתו הספרותית הראשונה, "Persönlichkeit und Kultur". בשנת 1917 הוציא את הספר "Die deutsche Staatsidee", ובשנת 1920 את "Die Revolution der Wissenschaft". האחרון שבספריו היה "Philosophie der Erziehung", שנחשב אף לספרו החשוב ביותר. בשל ספרו זה זכה קריק אף לתואר דוקטור מאוניברסיטת היידלברג. לאחר ארבע שנים נוספות, שבמהלכן עבד ככותב חופשי, זכה למשרה באקדמיה הפדגוגית שבפרנקפורט על המיין. עד סוף שנות העשרים הוא המיר את תפיסת החינוך הליברלית המסורתית, ששלטה בעת ההיא, בתפיסה חינוכית הקוראת תיגר על החינוך הפוליטי של הסוציאל-דמוקרטיה מן הצד האחד והכנסייה הקתולית מן הצד השני.
בשנת 1931 הצטרף כחבר לליגת המאבק האנטישמית למען התרבות הגרמנית (Antisemitischen Kampfbund für deutsche Kultur), שהייתה בעלת נטיות גרמניות לאומניות מובהקות. במהלך נקודת ההיפוך של שנת 1931 כבר ביטא באופן מובהק קריאות בשבח הרייך השלישי. שנה בלבד לאחר מכן, במהלך שנת 1932, הפך לחבר רשמי במפלגה הנציונל-סוציאליסטית ובארגון המורים הרשמי שלה (Nationalsozialistischen Lehrerbund). באותה שנה, מסיבות נציונל-סוציאליסטיות פוליטיות פנימיות, הוא הושעה ממשרתו כפרופסור באוניברסיטה.
אחרי עלייתם לשלטון של הנאצים בגרמניה פעל קריק כרקטור ופרופסור לפדגוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת פרנקפורט. באותו הזמן גם תפקד כעורך כתב העת "Volk im Werden" ("עם בהתהוות"), שראה אור בין השנים 1933 – 1934. בכתב העת הזה, שנתן ביטוי בעיקר לרעיונות נציונל-סוציאליסטיים בחינוך, פרסם קריק מאמרים רבים. בשנת 1934 פנה קריק לאוניברסיטת היידלברג וזכה בה למשרה של מרצה לפדגוגיה ופילוסופיה. החל משנת 1934 הוא הועסק גם בשירותי הביטחון של ה-SS בתחום הריגול המדעי.
מאפריל 1937 ועד אוקטובר 1938 הוא כיהן כרקטור באוניברסיטה, אלא שמחלוקת חריפה שהתעוררה בין רעיונותיו הפילוסופיים לבין חוקרי גזע שונים הובילה להתפטרותו לאלתר מכל משרותיו האקדמיות והמפלגתיות. בשנת 1938 התפטר קריק אף משורות ה–SS, כשהוא נושא דרגה מכובדת של Obersturmbannführer. את משרתו של קריק בהיידלברג החזיק רקיק עד סוף מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1939 עבד קריק ב "Institut zur Erforschung und Beseitigung des jüdischen Einflusses auf das deutsche kirchliche Leben" (המכון לבדיקה והסרה של השפעה יהודית על חיי הכנסייה), שהיה פסאודו-מדעי ואנטישמי במהותו. בנוסף הוא שימש כחבר כבוד במכון הממלכתי להיסטוריה של גרמניה החדשה (Reichsinstitut für Geschichte des Neuen Deutschlands) כמו גם כחבר בהנהגתו של ארגון המרצים הנאציונל-סוציאליסטי.
עם סיום מלחמת העולם השנייה הוא שוחרר על ידי הרשויות האמריקאיות משירותו בבית הספר התיכון, והוא אף נכלא, ומת בחודש מרץ שנת 1947.
ממעמקים (סיבוב הופעות)
ממעמקים הוא סיבוב ההופעות השני של ההרכב המוזיקלי הישראלי הפרויקט של עידן רייכל, אשר נתמך על אלבומו השני "ממעמקים" והתקיים ברחבי ישראל, ארצות הברית ואירופה. המופע עלה בשנת 2005 והסתיים בשנת 2006. הוא נמשך כשנה וכלל עשרות הופעות ברחבי ישראל, ארצות הברית ואירופה, ואף בפסטיבלים מובילים למוזיקת עולם, בהם הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה, אמנות וריקוד באנגליה וסינגפור והפסטיבל הבינלאומי של סרוונטינו במקסיקו. מרבית ההופעות מתוך סיבוב ההופעות נמכרו מראש.
רקע
בדצמבר 2004 יצא לאור אלבומו השני של הפרויקט של עידן רייכל, "ממעמקים", שהצליח, תוך ימים ספורים, למכור סך של 20,000 עותקים ולזכות במעמד "אלבום זהב", וכלל, בין היתר, את הלהיטים "ממעמקים", "יש בי עוד כוח" ו"מילים יפות מאלה", שהגיעו לצמרת מצעדי הפזמונים.
רשימת השירים
המופע כלל את מיטב השירים מתוך שני האלבומים של ההרכב, "הפרויקט של עידן רייכל" ו"ממעמקים", עליו נתמך האלבום.
ביקורת
יוסי חרסונסקי נתן למופע ביקורת חיובית: "השעתיים עם חבורת רייכל הססגונית עברו בקלות מענגת. החוכמה והתחכום שלו מתמצים באיך להגיע אל מועדון הדאנס הקוסמופוליטי, ואז לחזור לפינת הליריות הישראלית בשני שירים חפים מאתניות. החוכמה המסחרית שלו זה להציב על הבמה את הצירופים האתנו מוזיקליים הנכונים. המלמול האמהרי של ווגדרס אבי וואסה, יחד עם הסלסול האוריינטלי היפהפה של מיה אברהם, וביניהם כברה קסאי שהיא כבר זמרת הפופ המערבית שיודעת להתאים את עצמה גם לרצפת הדאנס קלאב, זזה בקלילות סקסית וגם נותנת קולה באקצנט נקי".
אוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן
אוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן (1 בפברואר 1768 - 26 בדצמבר 1849), הייתה אשתו של גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואם קדמונית של משפחת המלוכה ההולנדית.
ביוגרפיה
אוגוסטה נולד ב-1 בפברואר 1768 בזונדרסהאוזן לאוגוסט השני, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן ולכריסטינה, נסיכת אנהלט-ברנבורג, בתם של ויקטור פרידריך, נסיך אנהלט-ברנבורג ואלברטינה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט.
ב-12 בספטמבר 1784 התחתנה אוגוסטה עם גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט, ממנו נולדו לה 13 ילדים. בשנת 1805 קיבל בעלה גאורג מאחיו פרידריך קרל אוגוסט, נסיך ולדק ופירמונט את נסיכות פירמונט, ובשנת 1807 הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה של הריין. בשנת 1812 מת גיסה פרידריך קרל אוגוסט, ובעלה גאורג עלה לשלטון במקומו, ואיחד בחזרה את שתי הנסיכויות.
בשנת 1813 מת בעלה גאורג הראשון, ובנה גאורג השני, נסיך ולדק ופירמונט עלה לשלטון במקומו. בשנת 1845 מת בנה גאורג השני, ונכדה גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט עלה לשלטון במקומו, וב-26 בדצמבר 1849 מתה אוגוסטה בביתה בארולזן.
משפחתה
ב-12 בספטמבר 1784 התחתנה אוגוסטה עם גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט, ממנו נולדו לה 13 ילדים:
הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה
הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה היא הספרייה האקדמית של הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה. סמית (קמפוס רחובות של האוניברסיטה העברית בירושלים) ונמצאת בלב הקמפוס. משנת 2002 היא משתייכת לרשות הספריות של האוניברסיטה העברית.
רקע
הספרייה לחקלאות, מזון וסביבה נוסדה בשנת 1969 בשם: "הספרייה המרכזית למדעי החקלאות בפקולטה לחקלאות". בהקמתה איחדה ספריות מחלקתיות קטנות ששכנו בבניינים שונים בקמפוס. בימיה הראשונים שכנה בבניין אהרונסון (הבניין הראשון של הפקולטה לחקלאות ע"ש אהרן אהרנסון), בחדר ה"מרכזיה" (היום כיתת מחשבים 15). הספרנים הראשונים היו נעים גבעוני (1923 – 2016), ופרץ טורא. בשנת 1972, עם הקמת בניין קנדי לי ב' בלב הפקולטה עברה הספרייה לבניין זה והיא נמצאת בו עד היום.
מבנה הספרייה
בשנת 2011 שופץ מבנה הספרייה והוקם בו מרכז מידע ספרייתי ע"ש ברל ואגנס גינגס בתכנון האדריכלית ויוי אסטרינסקי. קומת הקרקע של הספרייה מכילה חדר ללמידה שקטה ואת משרדי הספרייה (מחלקת קיטלוג ומחלקת השאלה בין-ספרייתית), והקומה הראשונה כוללת את אוספי הספרים וחלל משותף גדול המאפשר למידה בקבוצות ומאפיין את המקום כמרכז למידה פעיל ותוסס. החלל המואר והגדול מארח גם תערוכות אמנות מתחלפות, חלק נכבד מהן של אומנים תושבי רחובות והאזור. בנוסף לחלל המשותף קיימים חדרי למידה בקבוצות, וחדרים שקטים ללימוד אישי. הספרייה כוללת כ-200 מקומות ישיבה שונים: משולחנות וכיסאות "מסורתיים" ועד אזור ספות והתרווחות. הספרייה מצוידת במחשבים נייחים, מחשבים ניידים, מדפסות, סורק, מסכי LCD, רשת אלחוטית וציוד נוסף להשאלה. הספרייה נגישה לבעלי מוגבלויות. קיימת מעלית, עמדת מחשב נגישה המצוידת בתוכנת הגדלת טקסט, ותוכנות להקראת טקסט מותקנות על כל המחשבים.
אוספי הספרייה
אוספי הספרייה בנויים ממאגרי מידע, ספרים וכתבי עת בתחומים הנלמדים בפקולטה: מדעי הצמח, מדעי הקרקע והמים, בעלי חיים, רפואה וטרינרית, אנטומולוגיה, מחלות צמחים ומיקרוביולוגיה, משאבי הטבע בחקלאות, ביוכימיה, מדעי המזון ותזונה וכלכלת ניהול וסביבה. כמו כן מצוי בספרייה אוסף היסטורי של פרסומים העוסקים בחקלאות בארץ ישראל מלפני קום המדינה. מרבית כתבי העת בספרייה קיימים בפורמט אלקטרוני. עבודות הגמר והתזות שהוגשו בפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה, מונגשות בפורמט אלקטרוני.
הגווארדיה (סדרת טלוויזיה)
הגווארדיה (באוקראינית: Гвардія) הוא מיני סדרת טלוויזיה אוקראינית ששודרה בערוץ 2+2. הצילומים נערכו בבסיס של הכוחות המזוינים של אוקראינה בעיר ואסילקיב שבמחוז קייב. הסדרה שודרה באוקראינה ובפולין.
פרק הבכורה של העונה הראשונה, שכללה ארבעה פרקים, שודר ב-23 במאי 2015. פרק הבכורה של העונה השנייה, בת 2 פרקים, שודר ב-14 באוקטובר 2017.
תקציר עלילת הסדרה
אירועי הסדרה מתחילים ביברומאידאן, על רקע משבר אוקראינה, שם הגיבורים ניצבים משני צדי המתרס: האחד - קצין כוחות הפנים, הצד השני - המפגינים. כאשר החלה ההתערבות הצבאית הרוסית במדינה, היריבים לשעבר מגויסים למשמר הלאומי. בני הנוער הזרים זה לזה, הופכים לחיילים והמגויסים שהיו "אויבים" הופכים לידידים לנשק במלחמה על שלמותה הטריטוריאלית של מדינתם.
מלחמות הבקלה
מלחמת הבָּקָלָה (באנגלית: Cod Wars; באיסלנדית: Þorskastríðin או Landhelgisstríðin - מילולית - "מלחמות החופים"; בגרמנית: Kabeljaukriege) הייתה סדרת עימותים בין בריטניה ואיסלנד במחצית השנייה של המאה ה-20, בשל תביעת איסלנד לבלעדיות על דיג בשטחי ים נרחבים באוקיינוס האטלנטי.
המלחמות כללו סדרה של עימותים בין ספינות משמר החופים האיסלנדי ומכמורתנים בריטים. האירועים כונו "מלחמות הבקלה" על שם דג הבקלה הנפוץ באזור איסלנד. למרות השם, בעימותים כמעט שלא נורו יריות וכמעט שלא היו בהם הרוגים. עם זאת, נרשמו מקרים בהם חתכו האיסלנדים רשתות דייג של ספינות בריטיות וכן כמה עימותים בין ספינות.
כל העימותים הסתיימו בניצחון איסלנדי.
גורמים
דיג הוא הענף הכלכלי המרכזי באיסלנד ולמעשה, רוב רובה של כלכלת איסלנד מבוססת בצורה זו או אחרת על הדיג ועל התעשיות הנלוות אליו.
הגורם הישיר לתביעה האיסלנדית היה הירידה הדרמטית בכמות הדגים שנלכדו בשדות הדיג העשירים שבקרבת האי שנבעה מדיג יתר, בעיקר בשל פעילותם של דייגים מבריטניה. עקב כך הלכה איסלנד והגדילה במשך השנים את תחום האזור הימי שבו מותר רק לדייגים איסלנדים לדוג.
השתלשלות האירועים
]] בשנת 1958 הרחיבה איסלנד שוב אזור הדייג המוגבל מ-4 מיל ימי מחופיה ל-12 מיל ימי (כ-22 קילומטר), מהלך שהביא לפתיחת מלחמת הבקלה הראשונה. בתגובה למהלך החליטה בריטניה לשגר יותר מ-20 ספינות מלחמה כדי להגן על הדייגים הבריטים בחופי איסלנד. הצי האיסלנדי כלל 6-7 ספינות קטנות. הספינות הבריטיות סיירו סמוך לאיסלנד, והמתיחות בין המדינות עלתה. למעט מקרה אחד של התנגשות בין ספינות ומספר מקרים של ירי, לא היו נפגעים במלחמה.
בשנת 1972 שוב הרחיבה איסלנד באופן חד־צדדי את אזור הדיג, ל-50 מיל ימי (כ-93 ק"מ) מחופיה, מהלך שהביא לפרוץ מלחמת הבקלה השנייה. ספינות משמר החופים האיסלנדיות החלו לחתוך את רשתות הדייג של סירות בריטיות שחדרו למרחב הימי של איסלנד. בדומה למלחמה הקודמת, שלחו הבריטים צי שכלל 30 פריגטות ומשחתת אחת כדי להגן על הדייגים הבריטים. גם הפעם איימה איסלנד לפרוש מברית נאט"ו ולפנות את כוחות נאט"ו מבסיסיהם באיסלנד. המלחמה הסתיימה בסוף 1973 לאחר שבמסגרת משא ומתן בין איסלנד לבריטניה, הגיעו השתיים להסכמה כי יותר למכמורתנים הבריטים לדוג באזור המוגבל, בתנאי שלא ידוגו למעלה מ-130,000 טון דגים בשנה. הסכם זה פג בנובמבר 1975.
בנובמבר 1975 הכריזה איסלנד פעם נוספת על הרחבה של האזור המוגבל לדייג לאיסלנדים בלבד, והפעם למרחק של 200 מיל ימי (כ-370 קילומטר) מחופי האי. בריטניה לא הכירה בתביעה זו, ומלחמת הבקלה השלישית החלה. דייגים בריטים המשיכו לדוג באזור. על מנת לאכוף את החוק, איסלנד פרסה באזור שש ספינות משמר החופים ושני מכמורתנים שהוסבו לספינות משמר החופים. בתגובה שלחה בריטניה צי בן עשרים ושתיים פריגטות, שבע ספינות אספקה, תשע גוררות ושלוש ספינות סיוע על מנת להגן על המכמורתנים הבריטים. במהלך המלחמה אירעו 55 מקרים של התנגשויות מכוונות בין ספינות.
בפברואר 1976 ניתקה איסלנד את יחסיה הדיפלומטים עם בריטניה. איסלנד איימה בסגירת בסיס נאט"ו בקפלוויק. בשל המלחמה הקרה, היה זה איום ממשי על יכולת ההגנה של נאט"ו באוקיינוס האטלנטי בפני ברית המועצות, וממשלת בריטניה נאלצה להכיר בגבול החדש ואסרה על דייגיה להיכנס לתחום זה. ביוני 1976 הגיעו המדינות להסכם חדש, במסגרתו הותר לדייגים בריטים לדוג 30,000 טון דגים בשנה בתחום 200 המיילים.
השלכות
למלחמת הבקלה היו שתי השלכות בולטות:
חואנה, נסיכת קסטיליה
חואנה, נסיכת קסטיליה, הידועה בשם לה בלטראניה (בספרדית: Joana de Trastâmara; 28 בפברואר 1462 – 12 באפריל 1530), הייתה טוענת לכס המלכות של קסטיליה, ומלכת פורטוגל כאשתו של אפונסו החמישי, מלך פורטוגל, דודה.
ראשית חייה
אנריקה הרביעי, מלך קסטיליה התחתן עם ז'ואנה, נסיכת פורטוגל, בתו של דוארטה, מלך פורטוגל ואחותו הצעירה של אפונסו החמישי, מלך פורטוגל, ב-21 במאי 1455. שבע שנים מאוחר יותר, חואנה נולדה באלקסאר המלכותי של מדריד.
אנריקה הרביעי היה נשוי בעבר לבלאנש השנייה, מלכת נווארה. לאחר שלוש עשרה שנים, נישואים אלה בוטלו בטענה שמעולם לא בוצעו. זה יוחס לקללה, שהשפיעה רק על יחסיו של אנריקה עם בלאנש; מספר זונות מסגוביה העידו כי לא הבחינו בעדות לקיום היחסים.
לאנריקה לא היו ילדים אחרים והשמועות היו חסרות אונים. בין אם היא נכונה ובין אם לאו, השמועה הזו הופצה בהרחבה על ידי מתנגדיו של אנריקה, אשר עוד רמזו שהאינפנטה הקטנה (חואנה) היא ילדתו של בלטראן דה לה קואבה, חביב מלכותי בחצר, אשר קיבל את התואר דוכס אלבורקרקי הראשון ב-1464. הם כינו את חואנה "לה בלטראניה", התייחסות מלגלגת לחוסר הלגיטימיות שלה לכאורה.
אמה של חואנה, ז'ואנה מפורטוגל, גורשה בסופו של דבר לטירה של הבישוף פונסקה, שם התאהבה באחיין של פונסקה ונכנסה להריון. אנריקה התגרש מז'ואנה בשנת 1468.
יורשת עצר
ב-9 במאי 1462, חואנה הוכרזה רשמית כיורשת כס המלכות של קסטיליה וקיבלה את התואר נסיכת אסטוריאס. אנריקה כפה על האצילים של קסטיליה להישבע לה אמונים והם הבטיחו שהם יתמכו בה כמלך.
רבים מהאצילים הבולטים יותר, שביקשו להגביר את כוחם, סירבו להכיר בחואנה, והעדיפו שאנריקה ימנה כיורש את אחיו למחצה הצעיר, אינפנטה אלפונסו. פרץ סכסוך מזוין ובשנת 1464 אילצה ליגת האצילים את אנריקה להתכחש לחואנה ולהכיר באינפנטה אלפונסו כיורשו. לאחר מכן הפך אלפונסו לנסיך אסטוריאס, תואר שהוחזק באופן מסורתי על ידי יורש העצר. אנריקה הסכים לפשרה זו עם הקביעה כי אינפנטה אלפונסו יתחתן עם חואנה (אחיינית למחצה שלו), כדי להבטיח ששניהם יקבלו את הכתר.
אבל בשנת 1468, אינפנטה אלפונסו מת, ואנריקה התגרש מאמה של חואנה, וכתוצאה מכך עקירתה של חואנה בסדר הירושה. דודתה למחצה, אינפנטה איזבלה, הוכנסה לפניה בסדר הירושה, למרות שחואנה נחשבה ליורשת אחרי איזבלה.
חואנה הוחזקה במעצר על ידי משפחת מנדוזה בין השנים 1465–1470, ולאחר מכן על ידי חואן, מרקיז דה וילנה (הועלה, בשנת 1472, לדוכס הראשון של אסקאלונה), ומשפחתו בין השנים 1470–1475. נערכו משא ומתן רבים לנישואיה עם מישהו שיכול להגן על זכויות הירושה שלה. ב-26 באוקטובר 1470, היא התארסה ולאחר מכן נישאה על ידי מיופה כוח לשארל, דוכס גיין, אחיו של לואי האחד עשר, מלך צרפת, והוכרזה כיורשת העצר הלגיטימית. אבל שארל מת ב-1472. לאחר כמה סידורים מעורערים, שכללו נסיכים צרפתים ובורגונדים, הובטחה חואנה בנישואין לדודה מצד אמה, אפונסו החמישי, מלך פורטוגל, שנשבע להגן על זכויותיה (ועל זכויותיו שלו) בכתר קסטיליה.
כשאנריקה מת ב-1474, היא הוכרה כמלכה על ידי כמה פלגים של אצילים, בעוד שאחרים העדיפו את דודתה למחצה איזבלה כמלכה. זה התחיל את מלחמת הירושה הקסטיליאנית בת ארבע השנים.
בנוסף למלך פורטוגל, חואנה נתמכה על ידי חלק מהאצולה הקסטיליאנית הגבוהה ועל ידי צאצאים של משפחות פורטוגזיות שהתיישבו בקסטיליה לאחר 1396: הארכיבישוף של טולדו (Alfonso Carrillo de Acuña); הדוכס השני מאסקאלונה, אציל רב עוצמה ועשיר; משפחת Estúñiga, עם אדמות הגובלות בפורטוגל; מרקיז קדיס; והמאסטר הגדול של מסדר קלטרווה, רודריגו טלס גירון.
איזבלה נתמכה על ידי פרננדו מאראגון (אליו נישאה), ועל ידי רוב האצולה והכמורה הקסטיליאנית: בית מנדוזה החזק; משפחת מנריקה דה לארה; הדוכס השני ממדינה סידוניה; הדוכס הראשון מאלבורקרקי; מסדר סנטיאגו; ומסדר קלטרווה, מלבד המאסטר הגדול שלו.
תובעת כס המלכות
ב-10 במאי 1475 פלש אפונסו החמישי, מלך פורטוגל לקסטיליה והתחתן עם חואנה בפלסנסיה, 15 ימים לאחר מכן, והפך אותה למלכת פורטוגל. חואנה ואפונסו החמישי קיימו חצר מלוכה בטורו, והיא נחשבה לשליטה מבטיחה על ידי אנשי החצר שלה, אם כי צעירה מדי. חואנה שלחה מכתב לערי קסטיליה, תוך שהיא מסבירה את רצונו של אביה המלך אנריקה הרביעי שהיא תשלוט, והציעה שהערים יצביעו עבור איזו ירושה שהן רוצות להכיר. עם זאת, חואנה מצאה פחות תומכים מהצפוי. תוך זמן קצר, בעלה של איזבלה הראשונה, המלך פרננדו השני, הוביל את כוחותיה נגד צבאותיהם של חואנה ובעלה אפונסו החמישי.
שני הצבאות נפגשו בטורו (1 במרץ 1476). המלך אפונסו החמישי הוכה על ידי השמאל והמרכז של צבאו של המלך פרננדו, ונמלט משדה הקרב. בנו הנסיך ז'ואאו מפורטוגל ניצח את האגף הימני הקסטיליאני, החזיר את הדגל המלכותי הפורטוגלי האבוד, והחזיק בשדה הקרב, אך בסך הכל הקרב לא היה החלטי. למרות זאת, יוקרתם של חואנה ואפונסו החמישי התפוגגה מכיוון שפרננדו השני שלח הודעות לכל ערי קסטיליה ולכמה ממלכות אחרות שהודיעו להם על ניצחון ענק שבו נמחצו הפורטוגלים. מול החדשות הללו, מפלגתה של חואנה לה בלטראניה, שהייתה במצור באלקאסר המלכותי, בוטלה, והפורטוגלים נאלצו לחזור לממלכתם. "'זה הקרב על טורו. הצבא הפורטוגלי לא בדיוק הובס; עם זאת, התחושה הייתה שעניינה של דונה חואנה אבד לגמרי. הגיוני שעבור הקסטיליאנים, טורו נחשב כגמול אלוהי, הפיצוי שרצה אלוהים על האסון הנורא של אלג'וברוטה, שעדיין חי בזיכרון הקסטיליאני.'"לאחר מכן, בעלה של חואנה אפונסו ניסה ללא הצלחה ליצור ברית עם לואי האחד עשר, מלך צרפת. בשנת 1478, נישואיהם של חואנה ואפונסו החמישי בוטלו על ידי האפיפיור סיקסטוס הרביעי על רקע קרבת משפחה, וסיימו את כהונתה כמלכת פורטוגל. היא גם נאלצה לוותר על התואר מלכת קסטיליה.
אחריתה
בשנת 1479, אפונסו ויתר על היומרה שלו לכתר הקסטיליאני וחתם על הסכם עם איזבלה ופרננדו. לחואנה ניתנה בחירה: להיכנס למנזר, או להינשא לבנה בן השנה של איזבלה חואן כשיגיע לבגרות (ואם אז יסכים). חואנה בחרה להיכנס למנזר סנטה קלרה בקוימברה, ולטקס הייתה עדה איזבלה, ששיבחה את החלטתה. היא לא נכלאה במנזר, ובסופו של דבר הורשתה להתגורר בטירת סאו ז'ורז'ה בליסבון. בשנת 1482, פרנסיסקו פיבוס, מלך נווארה, אחיינו של לואי האחד עשר, מלך צרפת, הציע לה נישואין, מתוך כוונה להעלות שוב את תביעתה לקסטיליה. זה נועד כאזהרה צרפתית לאיזבלה ופרננדו, שאיימו על רוסיון. אבל פרנסיסקו מת זמן קצר לאחר מכן. איזבלה מתה בשנת 1504, ונטען כי, כתמרון לשמור על השליטה בקסטיליה, במקום שחתנו פליפה יירש אותה שם, פרננדו הציע נישואים לחואנה, אך היא סירבה.
חואנה חתמה על מכתביה "לה ריינה" ("המלכה"), עד שמתה. היא נודעה בפורטוגל בתור "a Excelente Senhora" ("הגברת המצוינת"). היא מתה בליסבון, לאחר ששרדה לאחר דודתה איזבלה הראשונה. תביעתה של חואנה לקסטיליה נכחדה במותה, שכן היורשת שלה הייתה בת דודתה חואנה, בתה של איזבלה, שכבר הייתה מלכת קסטיליה, אך טענה זו מוטלת בספק מכיוון שבשנת 1522 היא הכריזה על היורש שלה כמלך פורטוגל כי בת דודתה הייתה בת לשני אויבים (והחולשים) של הכתר שלה (איזבלה ופרננדו).
ג'וליה רוברטס
ג'וליה פיונה רוברטס (באנגלית: Julia Fiona Roberts; נולדה ב-28 באוקטובר 1967) היא שחקנית קולנוע ומפיקה אמריקאית. זוכת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ושלושה פרסי גלובוס הזהב.
ביוגרפיה
רוברטס נולדה בסמירנה, ג'ורג'יה שבארצות הברית לאב נוצרי-בפטיסטי ולאם קתולית וגדלה כקתולית. רוברטס נולדה כבת השלישית לאחר האח הגדול אריק רוברטס והאחות ליסה רוברטס גילאן, שניהם עוסקים במשחק. אביהם, וולטר גריידי רוברטס, עסק בשיווק מזרני מים והתעניין גם בכתיבה ומשחק. אם המשפחה, בטי לו ברדמס, עבדה בתור מזכירה בכנסייה ועסקה בתיאטרון בשעות הפנאי.
בשנת 1971 הוריה של רוברטס התגרשו. שנה לאחר מכן בטי לו רוברטס התחתנה עם מבקר התיאטרון מייקל מוזס. הנישואים לא החזיקו מעמד זמן רב ובשנת 1983 אמה של רוברטס התגרשה בשנית. שנים אחר כך בטי לו טענה שנישואיה למוזס "היו טעות גדולה" כיוון שמוזס היה אלים כלפי ילדיה מהנישואים הקודמים. אריק אכן אישר בפומבי את בעיית האלימות אך ג'וליה נמנעה מלעסוק בנושא. אביה של רוברטס עצמו מת מסרטן כשהייתה בת עשר.