cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לוסיאנו נארסינג
לוסיאנו נארסינג (בהולנדית: Luciano Narsingh; נולד ב-13 בספטמבר 1990 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סידני מליגת העל האוסטרלית ובנבחרת הולנד.
קריירת מועדונים
נארסינג שיחק בקבוצות הירנפיין, פ.ס.וו. איינדהובן, פיינורד וטוונטה מליגת העל ההולנדית, וסוונסי סיטי, איתה שיחק בפרמייר ליג ובפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-11 בפברואר 2022 חתם בהעברה חופשית בסידני מליגת העל האוסטרלית.
קריירה בינלאומית
ב-30 במאי 2021 ערך נארסינג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד, בניצחון 2-0 על נבחרת סלובקיה במשחק ידידות. ב-15 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 4-2 לנבחרת בלגיה במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר יורו 2012, אך לא שיחק בטורניר.
בלאשיחה
בלאשיחה (ברוסית: Балашиха) היא עיר במחוז מוסקבה, רוסיה, השוכנת על נהר פחורקה ממזרח לכביש הטבעת במוסקבה. אוכלוסייה: 507,366 (2020).
העיר ידועה בזכות מערכת הנהר והנתיבים הייחודית לה. מערכת נהר פחורקה משתרעת על שטח של. אגמים ובריכות קטנות רבות נוצרו באופן מלאכותי כדי לספק מים לטחנות הכותנה במאה ה-19.
אטימולוגיה
בשפות הפיניות-אוגריות פירוש המילה בלא-שיחה הוא ארץ חגיגות, ארץ צחוק וכיף. עמים פינו-אוגריים גרו באזור זה לפני הסלאבים.
היסטוריה
העיר הוקמה בשנת 1830. היא קיבלה מעמד של עיר בשנת 1939. כמה כפרים התקיימו הרבה לפני כן במיקום העיר המודרנית.
העיר ניצבת על כביש ולדימיר המפורסם, שהוביל ממוסקבה מזרחה. זו הייתה הדרך בה הוצעדו עבריינים מורשעים למחנות עבודה בכפייה בסיביר. שם הכביש שונה לכביש המהיר גורקי בעידן הסובייטי. כישלון מרד הדקבריסטים נגד הצאר ניקולאי הראשון הביא להוצאתם להורג של ראשי הקושרים ולגלותם של אצילים רבים לסיביר. לתלמידי בית ספר מתקופת ברית המועצות נאמר כי האסירים הוצעדו בשלשלאות לאורך כביש זה ואחריהם נשותיהם. למען האמת, אסירי הדקבריסטים נשלחו מסנט. פטרסבורג, אז בירת רוסיה, דרך ירוסלבל, ולא דרך מוסקבה ובלאשיחה והסיפור הומצא במסגרת חגיגות 100 שנה לאירוע בשנת 1925.
בשנים 1830—1870 פעל באזור מפעל כותנה. בסוף המאה ה-19 נבנתה תחנת רכבת.
עם צמיחתה סיפחה בלאשיחה כפרים אחרים, כולל גורנקי, אחוזה פרברית של הרוזן אנדראס רזומובסקי, ופחרה-יאקובלבסקויה, אחוזה של הנסיך גליצין, האחרון היה בשימוש במשך 250 שנה בשנים 1591 עד 1828. במקום ישנה כנסיית אבן, שנבנתה בשנים 1777 ל-1782.
סולטיקובקה, חלק מהעיר, ידועה זה מכבר באטרקציות שלה לקהילה האמנותית. יצחק לויתן, צייר הנוף המפורסם, התגורר שם בשנת 1879. לב טולסטוי היה מבקר תכוף נוסף במקום.
כמה מוסדות הוקמו בעיר לאחר מהפכת אוקטובר, כולל מוסדות המוקדשים לייצור פרווה.
בתקופה הסובייטית הפכה בלאשיחה למרכז תעשייתי מרכזי עם תעשיות בתחום המטלורגיה, תעשיית התעופה, טכנולוגיה קריוגנית, מכונות ותחומים אחרים.
העיר שלחה רבים מבניו לחזית כדי להילחם בגרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה. בין אלה שלחמו ומתו היה איוון פלרוב שפיקד על אוגדת רקטות קטיושה ומוזכר בכמה אנדרטאות ומוזיאונים באזור.
יחד עם כנסיות רוסיות אורתודוקסיות רבות אחרות, הקתדרלה של אלכסנדר נבסקי נהרסה על ידי הממשלה. הקתדרלה פוצצה בשנות השישים אך נבנתה מחדש באתר המקורי שלה בשנת 2002.
בית היולדות בעיר נקבע ביולי 2003, כמרכז הלידה במחוז מוסקבה. מתקן זה משמש מאז כמתקן טיפול בלידה לאמהות ותינוקות בסיכון גבוה ומרכז חינוך לבריאות ללידה במחוז מוסקבה.
אמנם העיר לא חלק ממערכת הרכבת התחתית הנרחבת במוסקבה, אך בעיר חיים עובדי משרדים רבים הנוסעים למוסקבה מדי יום. יש לה כמה שווקים ומרכזי קמעונאות משגשגים והיא עוברת מודרניזציה מהירה. העיר גם מוקפת בחורש ובנוף כפרי.
בינואר 2015 בוטלה העיר ז'לזנודורוז'ני כאשר שטחה סופח אל העיר.
ספורט
היכל הספורט הגדול הוא בלאשיחה ארנה המשמש למשחקי הוקי קרח וכדורסל.
מספר מועדוני ספורט פועלים בעיר, כאשר מועדון ההוקי אם.וה.דה העפיל לגמר גביע גגארין של ליגת KHL בעונת 2010.
העיר מיוצגת בענף הבייסבול, כאשר קבוצת סק"א-29 הייתה אלופת ברית המועצות הראשונה וזכתה בשש אליפויות רוסיה. בנוסף, טורנדו בלאשיחה הייתה שיאנית הזכיות, כשזכתה בעשר אליפויות רוסיה.
צבא
בלאשיחה הוא האתר של בסיס גדול של הצבא הרוסי והיה סגור לזרים בתקופה הסובייטית, איסור שנותר, בתיאוריה, עד היום. זה היה המטה של הגדוד הראשון של כוחות ההגנה האווירית הסובייטית וכעת הוא מפקדה של הפיקוד המבצעי-אסטרטגי להגנת טילים וחלל. בבלאשיחה גם בסיס של המשמר הלאומי וזהו ביתה של היחידה הצבאית 35690, שהיא מתקן אימונים המשמש את שירות הביטחון הפדרלי.
וגינופלסטיקה
שימושים רפואיים
להלן כמה מההתערבויות הכירורגיות שנכללות בגדר וגינופלסטיקה:
וגינופלסטיקה אצל ילדים
וגינופלסטיקה עשויה להתבצע אצל ילדים או מתבגרים עם "intersex conditions" (מצבים מיניים בהם המין אינו זכרי או נקבי) או עם הפרעות של פיתוח המין.
הליכים ספציפיים כוללים: הפחתת הדגדגן, "labiaplasty" (עיצוב שפתים), נורמליזציית המראה ויצירת הנרתיק, ייזמו להתרחבות הנרתיק.
ישנם חששות משמעותיים לזכויות אדם  לגבי וגינופלסטיקה וניתוחים אחרים באיברי המין, אצל ילדים שאינם מבוגרים מספיק כדי להיות מוכנים להסכים, כלומר כדי להיות מספיק שפויים בהבעת הסכמתם, כולל דאגה לגבי התפקוד המיני לאחר הניתוח, ועל ההנחות של הטרונורמטיביות. אין הסכמה בקרב רופאים לגבי הצורך בהם, התזמון, השיטה או ההערכה.
וגינופלסטיקה משמש כחלק מסדרה של ניתוחים הדרושים לטיפול בנערות אלו, ונשים שנולדו עם שלפוחית השתן ממוקם מחוץ לבטן שלהן. לאחר הטיפולים, רוב הנשים מצליחות ללדת כשורה אך מצויות בסכנה לצניחת רחם.
סיכונים וסיבוכים
וגינופלסטיקה שחזורית אצל ילדים ומתבגרים נושאת סיכון לזיהום-על.
אצל מבוגרים, שיעורים וסוגים של סיבוכים השתנו עם הווגינופלסטיקה של שינוי המין. נמק באזור הדגדגן היה 1-3%, נמק של ניתוח ייצור הנרתיק 3.7%–4.2% והתרחשות צפיפות הנרתיק תועדה ב-2%–10% מאלה שטופלו. צמצום פתח הנרתיק דווח ב-12%–15% מהמקרים. מבין דיווחי הצמצוצים האלו, 41% עברו ניתוח נוסף כדי לתקן את המצב ונמק של שני דשנים תוארה. קיר הנרתיק האחורי הוא סיבוך נדיר. כאב גניטלי דווח ב-4%–9%. צניחת הנרתיק נראתה ב-1%–2% של אנשים שהוקצו כזכר בלידה שעוברים ניתוחים אלה.
יכולת ריקון שלפוחית השתן הושפעה לאחר הליך זה, עם 13% דיווח על שיפור, 68% אמרו כי לא היה שינוי ו-19% דיווחו על הידרדרות מחמירה. אלה שדיווחו על תוצאה שלילית שחוו בהפסד שליטה בשלפוחית השתן ועל בריחת שתן היו 19%. דלקות בדרכי השתן התרחשו ב-32% מאלה שטופלו.
טכניקות
יצירת נרתיק לא-ניתוחית שימשה בעבר לטיפול בהיעדרות מולדת של הנרתיק. הנוהל הכרוך ביבשת מכשיר דמוי אוכף ושימוש בקצבים הגדלים בקוטר. ההליך נמשך כמה חודשים ולפעמים כואב ואפילו זה לא היה יעיל בכל מקרה.
גידולים (נדיר), ציסטות וגם מחיצות הנרתיק דורשים וגינופלסטיקה.
ניתוח שיקומי לאחר טיפול בסרטן
טיפול רדיולוגי בסרטן יכול לגרום הרס או שינוי של רקמות הנרתיק. וגינופלסטיקה מבוצעת לעיתים קרובות כדי לשחזר את הנרתיק ומבנים גיניטליים אחרים. במקרים מסוימים, התפקוד המיני הנורמלי יכול להיות משוחזר.
McIndoe - טכניקה כירורגית
התעלה נבנית באופן ניתוחי בין שלפוחית השתן ובין השופכה בחלק הקדמי של אזור האגן והחלחולת ("רקטום"). השתלת עור משמש מאזור אחר של גוף האדם. השתל מוסר מהירך, הישבן או אזור המפשעה. לאחר מכן הוא עטוף סביב עובש ומונח בתוך התעלה המיוצרת באופן ניתוחי. חומרים אחרים היו בשימוש כדי ליצור את הציפוי החדש של הנרתיק, לרוב קרומי מי השפיר.
יחסי אוקראינה–קטר
יחסי אוקראינה–קטר הם היחסים הדו-צדדיים בין אוקראינה לקטר.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1991. קטר פתחה את שגרירותה בקייב ב-16 באוגוסט 2013. במאי 2020 העניקה קטר סיוע לאוקראינה להתמודדות עם מגפת הקורונה.
יחסים כלכליים
בשנת 2018 סך המסחר בסחורות בין אוקראינה לקטר הסתכם ב-68.3 מיליון דולר. בהשוואה לשנת 2017, היקף הסחר הדו-צדדי בסחורות בין המדינות גדל ביותר מ-15.8 מיליון דולר (יותר מ-35%).
מאזן הסחר של סחר דו-צדדי בסחורות ובשירותים במהלך שנת 2018 גרם לעודף הצד האוקראיני של 51.56 מיליון דולר.
במהלך 2018 סוגי הסחורות המיוצאים ביותר מאוקראינה למדינת קטר היו: תוצרת חקלאית, דגנים - 67.4%; מתכות בסיסיות ומוצריהם - 26.9%; עצים ורהיטים - 1.0%.
במהלך 2018 סוגי הסחורות המיובאים ביותר לאוקראינה מקטר היו: פולימרים, פלסטיק ומוצריהם - 76.0%; כימיקלים אנאורגניים, מוצרים כימיים שונים - 16.0%.
אוקראינה מייחסת חשיבות רבה לסיכויים להגדיל את הייצוא של מוצרים חקלאיים, בניית מכונות ומטלורגיה אוקראינית לקטר. קטר מפגינה עניין בפוטנציאל של אוקראינה בתחום החקלאות, התעשייה, הנדל"ן והתיירות.
נפתלי צבי קצנלנבוגן
רבי נפתלי צבי הירש קצנלנבוגן (נפטר בב' בתשרי תקס"ה, 7 בספטמבר 1804, מנהיים) היה מרבני יהדות גרמניה, רבן של מרגנטהיים ומדינת קורפפאלץ, ורב במנהיים.
ביוגרפיה
נולד בשוואבך לרב משה קצנלנבוגן, רבה של העיירה ושל מדינת אנסבך. בילדותו למד אצל אביו, ובנערותו נסע לפרנקפורט לישיבתו של הרב יעקב כץ, בעל "שב יעקב". בגיל 16 התבלט בשל דרשה שנשא בישיבה, וזמן מה אחר כך נישא לפרומט בתו היחידה של ראש הישיבה.
בהיותו בפרנקפורט הביא לדפוס את מהדורתו ל"חידושי הרמב"ן" על מסכת יבמות, בשם "תולדות אדם" (המבורג פור דר הה ת"ק).
בשנת תק"א (1741) נבחר לכהן כרבה של מרגנטהיים, והחזיק בכהונתו זו במשך 22 שנים. לאחר פטירת אשתו, נישא למרלא בתו של רבי ליב מוכיח-ברלין. מנישואים אלו היה גיסם של רבי ישעיה פיק ברלין ואחיו רבי דוד ברלין אב"ד אה"ו, ושל רבי יוסף שטיינהארט.
בשנת תקכ"ג (1763) נבחר לכהן כרבה של מדינת קורפפאלץ, ועבר לגור בעיר ליימן. בשנת תקכ"ח (1768) עבר למנהיים וכיהן בה כרבו של בית הכנסת הגדול וראש ישיבה במשך 32 שנים. מתלמידיו, היה קרוב משפחתו, רבי משה טוביה מזונטהיים.
נפטר ביום השני של ראש השנה, ב' בתשרי תקס"ה, 7 בספטמבר 1804.
הותיר אחריו כתבי יד רבים מחידושי תורתו, הקובץ נמצא בספרייה הבודליינית באוניברסיטת אוקספורד.
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי במוסקבה
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי במוסקבה (ברוסית: Моско́вский междунаро́дный кино фестива́ль) הוא פסטיבל הסרטים הוותיק בעולם אחרי פסטיבל הסרטים של ונציה.
היסטוריה
בין השנים 1959–1995 התקיים הפסטיבל אחת לשנתיים בחודש יולי. בפסטיבל ב-1961 השתתפו 57 מדינות. 80% מהסרטים בפסטיבל עסקו במלחמת העולם השנייה ובמאבק בנאצים.
בשנות ה-60 הוא נחשב לאחד מארבעת הפסטיבלים החשובים בעולם עם פסטיבל הקולנוע בקאן, פסטיבל ונציה ופסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
מאז 1995 הוא מתקיים אחת לשנה. הפרס היוקרתי ביותר בפסטיבל הוא פסל ג'ורג' הקדוש ההורג את הדרקון – סמלה של העיר מוסקבה. מאז שנת 2000 מכהן ניקיטה מיכאלקוב בתפקיד נשיא הפסטיבל.
שושלת (סדרת טלוויזיה, 2017)
שושלת (באנגלית: Dynasty) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת אופרת סבון המהווה עיבוד מחודש לסדרה באותו השם ששודרה בשנות ה-80 של המאה ה-20. בסדרה, שהופקה ונכתבה על ידי היוצרים ג'וש שוורץ וסטפני סאבאג', מככבים אליזבת גיליס, ג'יימס מקיי, גרנט שואו, נטלי קלי, רוברט כריסטופר ריילי, סאם אדגוק, רפאל דה לה פואנטה, אלן דייל וניקולט שרידן.
הפיילוט עבור הסדרה, שהוכרז באופן רשמי בספטמבר 2016, הוזמן רשמית במאי 2017, הפעם כסדרה מלאה. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-11 באוקטובר 2017 ברשת "The CW" ושודרה יום לאחר מכן בשירות הזרמת המדיה נטפליקס. ב-8 בנובמבר 2017, רשת "The CW" החליטה להרחיב את עונתה הראשונה של הסדרה לכדי עונה מלאה של 22 פרקים. ב-3 בפברואר 2021, הסדרה חודשה לעונה חמישית, שעלתה לשידור ב-20 בדצמבר 2021; וב-12 במאי 2022, נמסר כי היא תהיה עונתה האחרונה.
בישראל, הסדרה משודרת דרך השירות של נטפליקס.
רקע עלילתי
עלילת הסדרה מתחילה כאשר פאלון קרינגטון, יורשת החברה המשפחתית, מגלה שלמורת רוחה, אביה המיליארדר בלייק מאורס לקריסטל, אישה ממוצא היספני העובדת עבור החברה המשפחתית. כאשר מזימתה של פאלון להפריד בין בני הזוג מתנקמת בה ועולה לה בקידום בחברה המשפחתית, היא מחליטה לשתף פעולה עם ג'ף קולבי, הנמסיס של בלייק ועובדו לשעבר, ויוצאת לדרך עצמאית. בינתיים, הגעתו של האחיין האופורטוניסטי של קריסטל, סאם, שנכנס לרומן עם אחיה של פאלון, סטיבן, מאיים לחשוף את עברה המפוקפק של קריסטל, ובעקבות מותו של מאהבה לשעבר של קריסטל, משפחת קרינגטון יוצרת חזית מאוחדת מול עיני הציבור, אך הדברים באחוזת קרינגטון אינם נשארים הרמוניים לאורך זמן.
העיבוד המחודש מעדכן מספר אלמנטים מהסדרה המקורית, בין היתר העברת רקע התרחשות העלילה מדנוור, קולורדו לאטלנטה, ג'ורג'יה; מזעור חשיבות עניין ההומוסקסואליות של סטיבן בעיני בלייק; ושינוי מינה של סאמי ג'ו רודפת הבצע מאישה לגבר הומוסקסואל. בנוסף, בעיבוד המחודש, הן קריסטל והן אחיינה הם ממוצא היספני, והנהג הפרטי של משפחת קרינגטון, מייקל קולהיין, ומשפחת קולבי הם אפרו-אמריקאים.
פיתוח
בספטמבר 2016, הוכרז כי אתחול מחודש של שושלת - אופרת סבון משנות ה-80 ששודרה בשעת השיא - נמצאת בפיתוח על ידי רשת "The CW" תחת הפקתם של ג'וש שוורץ, סטפני סאבאג', וסאלי פטריק. סאבאג' אמר על כך ש"כולנו עבדנו על סדרות שחייבות תודה ענקית לשושלת, אז עשיית החידוש לסדרה הזאת די נמצאת בדם שלנו". השלישייה דנה במה שמצאו אותו ייחודי ומושך בסדרה המקורית, וכיצד לשמר את האלמנטים הללו בחידוש. השלישייה גם נפגשו עם ריצ'רד ואסתר שפירו, יוצרי הסדרה המקורית, שנכנסו להפקה כמפיקים בפועל. שוורץ אמר על הפקת הסדרה: "אנחנו בהחלט חיים בעידן של שושלות, בין אם זה השושלת של טראמפ או קלינטון  או קרדשיאן או של מרדוק, החדשות שלנו מלאות בעולמות של שושלות משפחתיות וזה היה מרגש עבורנו." סאבאג' הוסיפה על כך: "כשישבנו לראשונה עם הזוג שפירו במטרה לדבר על האתחול של הסדרה, הם דיברו הרבה על המשפחה, ולא משנה כמה היו מרושעים הדברים שהם עשו, הם אף פעם לא חדלו מלאהוב זה את זה, אני חושבת שלקחנו את הרעיון הזה ואז פשוט דיברנו על איך למקם את הרעיון הזה בהקשר ההיסטורי של ימינו". פטריק ציינה כי הסדרה המקורית הייתה פרוגרסיבית יחסית עבור אותה התקופה ועסקה בנושאים כמו גזע, נשים עובדות וקבלת ההומוסקסואליות. פטריק הוסיפה, "אנחנו מנסים להבין איך אנחנו מכבדים את מה שהסדרה עשתה אז ואז להעיז איתה עוד יותר בגרסה שלנו". דה לה פואנטה אמר, "אנחנו מנסים לגרום לחידוש לעמוד בזכות עצמו ולהיות ייחודי, אבל אנחנו צריכים לחלוק כבוד לסדרה המקורית ולדברים הקלאסיים שאנשים זוכרים משושלת, כמו האופנה, קרבות-החתולות [של קריסטל ואלקסיס] ואת השפע של כל זה, זה כמובן בסדרה שלנו, אחרת זה לא יהיה שושלת."
מרכז העלילה בסדרה מתמקדת ביורשת החברה המשפחתית, פאלון קרינגטון, שנלחמת נגד אמה החורגת לעתיד קריסטל, אישה היספנית. פטריק אמרה על כך, "היה לי חשוב, כאישה עובדת, שישנן שתי נשים שנלחמות על עתיד השושלת". שוורץ אמר על הדמויות היריבות:
פטריק אמרה, "ידענו שבגרסה שלנו - 2017 - רצינו שהקונפליקט של סטיבן מול בלייק לא יהיה על היותו הומוסקסואל, אלא על היותו ליברלי". סאבאג' ציינה, "כשסטיבן קרינגטון הוא הומוסקסואל מחוץ לארון, המהלך ההגיוני עבור דמותה של סאמי ג'ו היה לשנות את מינה לגבר." באוגוסט 2017 פטריק אמרה שאשתו הראשונה של בלייק, אלקסיס, תוצג במהלך העונה הראשונה, אך שמשבצת הליהוק עבור הדמות עוד לא אוישה. פטריק אמרה, "ידענו שאלקסיס מגיעה עוד לפני שאפילו התחלנו לצלם את הפיילוט, מה שאפשר לנו לסלול לה את הדרך... לאורך כל העונה, אנחנו שומעים את בלייק, סטיבן, ופאלון מעלים זיכרונות על האישה שנטשה את משפחתם. אז עד שהיא ממש נכנסת לסדרה, הקמנו ציפיות לגבי האופי שלה - שאותן אלקסיס תשבור בשמחה. ניקולט שרידן לוהקה לתפקיד בנובמבר 2017, והיא הופיעה לראשונה בפרק 16 במרץ 2018.
גם רקע התרחשות העלילה הועברה מדנוור לאטלנטה, בין היתר בגלל מגוון ההיצע של אטלנטה. שוורץ כינה את העיר "מיקום ריאלסטי עבור התבססות של משפחה כזאת", וציין שהזוג שפירו בחרה באופן שרירותי בדנוור כרקע עבור הסדרה המקורית ולא היו קשורים בצורה יצירתית אליו. פטריק אמרה כי אטלנטה "[מלאה ב]אוכלוסייה מגוונת וסופר תערובת גדולה - שם יש סכסוך בין הדור הישן לחדש" קלי אמרה: "הגרסה המודרנית הזאת מייצגת תמונה עכשווית יותר על מה שקורה באמריקה, המגוון [האתני] של השחקנים באמת מייצג את זה". בעיבוד המחודש, מייקל קלהיין ומשפחת קולבי הם אפרו-אמריקאיים. כמו כן, מקורותיה הוונצואליים של קריסטל יאפשרו לסדרה לחקור את הגאופוליטיקה הנוכחית של אותה מדינה.
פטריק אמרה שפרק 7, "טעימה מהדייסה שבישלת", "מביא לקדמת הסדרה כל כך הרבה סיפורים שכבר בנינו ביסודיות, זה משנה את הטון של המופע לחלוטין." היא הוסיפה:
כותרות הפרק בסדרה הן שורות מדיאלוגים מהסדרה המקורית. בנוסף לקווי עלילה ודמויות זהות, העיבוד המחודש מכיל הומאז'ים חזותיים מרובים לסדרה המקורית, כולל אביזרים ומלתחות בגדים.
פרק הפיילוט צולם באטלנטה. ב-10 במאי 2017, העיבוד המחודש הוזמן רשמית על ידי רשת "The CW". מבט ראשון על הסדרה הופץ ב-18 במאי 2017. ב-8 בנובמבר 2017, CW הזמינה את הסדרה כעונה מלאה של 22 פרקים. הצבתה של שרידן הייתה גורם מרכזי בהחלטתו לתת לסדרה תשעה פרקים נוספים אחרי 13 בדצמבר 2018. ב-2 באפריל 2018, "The CW" חידשה את הסדרה לעונה שנייה, שתעלה לראשונה ב-12 באוקטובר 2018.
ליהוק
הראשונה ללהק לצוות השחקנים הייתה נטלי קלי, שלוהקה לדמותה של קריסטל קרינגטון בינואר 2017, ובעקבותיה לוהקו אליזבת גיליס כפאלון קרינגטון, יורשת החברה המשפחתית, סם אדגוק בתור נער השעשועים ג'ף קולבי, ורוברט כריסטופר ריילי כנהגם הפרטי של משפחת קרינגטון, מייקל קולהיין בפברואר 2017. במרץ, השחקנים הבאים שלוהקו היו גראנט שואו כמו אביה של פאלון, בלייק קרינגטון, ורפאל דה לה פואנטה כסאם ג'ונס, גרסה גברית והומוסקסואלית של דמותה של סאמי ג'ו קרינגטון מהסדרה המקורית. שאר חברי צוות השחקנים הראשיים הם ג'יימס מקיי, שמגלם את אחיה הבכור של פאלון, סטיבן קרינגטון, ואלן דייל כרב המשרתים של משפחת קרינגטון, ג'וזף אנדרס. בין הדמויות המשניות נמצאים ניק וקסלר כמאהבה לשעבר של קריסטל, מת'יו בלייזדייל, בריאנה בראון כאשתו של מת'יו, קלאודיה, ואקימה הוליס כאחותו של ג'ף, מוניקה קולבי. בנובמבר 2017, ניקולט שרידן לוהקה לתפקיד משני בדמותה של גרושתו של בלייק, אלקסיס קרינגטון, ולאחר מכן היא קודמה לתפקיד ראשי בעונה שתיים.
ביוני 2018, קלי הודיעה ל-"E! Nwes" שהיא לא תחזור לגלם את דמותה של קריסטל בעונה שתיים. באוגוסט 2018, הרשת הודיעה שהשחקנית אנה ברנדה קונטררס תגלם את דמותה של "'קריסטל פלורס האמיתית" בעונה השנייה. מדיסון בראון לוהקה לדמותה של בתו של אנדרס, קירבי. במאי 2018, הרשת הודיעה לעיתונות שהסדרה תציג את אחותו למחצה של בלייק, דומיניק דוורו, אמם של ג'ף ומוניקה, בעונה השנייה. בנובמבר 2018, אושר שמקיי לא ישתתף בתפקיד ראשי לאחר ארבעת הפרקים הראשונים של העונה השנייה, אך יחזור מאוחר יותר בתפקיד קטן יותר בהמשך העונה. ב-25 בפברואר 2019, שרידן הודיעה שהיא עוזבת את הסדרה על מנת לבלות זמן רב יותר עם אמה החולה סופנית בלוס אנג'לס. במרץ 2019, השחקן סאם אנדרווד הופיע לראשונה בסדרה כבנם בכורם של בלייק ואלקסיס, אדם קרינגטון. במקביל, אליזבת גיליס, שכבר גילמה את דמותה של פאלון לקחה על עצמה לגלם את דמותה של אלקסיס באופן זמני לאחר עזיבתה של שרידן לקראת סוף העונה השנייה, על מנת לתת זמן למפיקים למצוא שחקנית מחליפה מתאימה לשרידן. ב-22 במרץ 2019, הוכרז שהשחקנית מייקל מישל לוהקה לדמותה של דומיניק דוורו.
פסקול
פרק הפיילוט כולל פלאשבק של סטיבן הצעיר בעודו מנגן על פסנתר את נעימת הנושא של הסדרה המקורית מאת ביל קונטי. 15 שניות מהגרסה המעודכנת של נעימת הנושא המקורית הוצגו לראשונה בפתיח הסדרה בפרק השלישי, "אשמה היא רגש של אנשים חסרי ביטחון", ויתרה מכך נעימת הנושא מופיעה רק בעוד מספר פרקים. המלחין פול לאונרד-מורגן עבד עם טרוי נוקה כדי לקבל "תחושת רוק של שנות ה-80" עבור הנעימה, במטרה להתאים אותו לפסקול של לאונרד-מורגן שנוצר הסדרה. הנעימה החדשה הוקלט עם תזמורת באולפני "קפיטול הקלטות" שבהוליווד, יחד עם התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס בראשותו של נגן החצוצרה טום הוטן.
שידור
הסדרה עלתה לשידור לראשונה ברשת "The CW" בארצות הברית ביום רביעי, 11 באוקטובר 2017, במקביל לבכורת העונה השנייה של דרמת הנעורים ריברדייל. נטפליקס רכשה את זכויות השידור הבינלאומיות הבלעדיות עבור הסדרה, מה שהופך אותה לזמינה כסדרה מקורית בכל הפלטפורמות שלה, פחות מיום לאחר השידור המקורי בארצות הברית. החל מפרקה הארבעה העשר של עונתה הראשונה, משבצת השידור של הסדרה הועבר לימי שישי. העונה השנייה של הסדרה עתידה להתחיל את שידוריה ב-12 באוקטובר 2018.
לזלי מונובס, ראש חברת CBS, אמרה ב-2017: "בבעלותנו נמצאים 100% מ[שושלת], וכבר נתנו לנטפליקס את זכויות השידור ב-188 מדינות... אז זה אומר ש'שושלת' נהיית רווחית עוד לפני שהיא אפילו עולה לשידור". נשיא רשת "The CW", מארק פדוביץ', אמר בינואר 2018: "אני מאוכזב מהמדרוג, קיוויתי שהמדרוג יהיה גבוה יותר, אבל אני שמח לאור ערכי ההפקה שג'וש, סטף וסאלי הנחילו. יהיו עוד שינויים בהמשך, אני נרגש שניקולט [שרידן] משתתפת... אני מצפה שניקולט וליז [גיליס] באמת ישתעשעו עם המצב הזה של אם ובת, ואני חושב שזה יוסיף קצת תוכן לסדרה."
ביקורות
האתר "Rotten Tomatoes" דיווח על מדרוג סופי של 53%, עם מדרוג ממוצע של 6.9/10, על בסיס 40 ביקורות. הקונצנזוס של האתר כתב על הסדרה ש" התחייה של 'שושלת' שומרת דיו על הזוהר של המקורית, על מנת להציע אשמת הנאה מהזוהר של העונה הראשונה, אפילו אם היא לא תצליח לשחזר את הקסם של המקורית". האתר "Metacritic", שמשתמש בשקלול הממוצע, נתן לסדרה את הציון 52 מתוך 100, על בסיס 17 ביקורות, דבר המציין "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
כריס הארניק מהאתר "E! Online" קרא לפרק הפיילוט "סבוני ומהנה", והוסיף שהסדרה היא "יורשת ראויה לסדרה המקורית בהתאם לאחת שיודעת ו-The O.C. של ג'וש שוורץ וסטפני סאבאג'". האתר "אדוויק" כינה את פיילוט "נחות יותר מאחת שיודעת ושושלת המקורית", אך ציינה שהשידור שלה במקביל לריברדייל יכול לספק לקהל תחושת הנאה כתוצאה מהנאה כפולה ברצף.
טירני בריקר מהאתר "E! Online" קראה לקלי "הכוכבת הפורצת של העונה", ואילו את גיליס היא כינתה "לוהטת על עקבי הלובוטין שלה".
מונקאליירי
מונקאליירי (באיטלקית: Moncalieri) היא עיר בנפת טורינו שבמחוז פיימונטה שבאיטליה. העיר שוכנת במרחק 8 ק"מ ממרכז העיר טורינו. מונקאליירי ידועה בזכות המצודה שלה שנבנתה במאה ה-12 והורחבה במאה ה-15 ובהמשך הייתה למעון החביב על ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה ועל בתו מריה קלוטילדה. המצודה היא אחת מהמעונות המלכותיים של בית סבויה שהוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו בשנת 1997.
היסטוריה
מונקאליירי נוסדה ב-1228 על ידי תושבים מטסטונה (Testona), כיום אחד מפרברי העיר, כמקום מפלט מההתקפות שספגו מהעיר קיירי (Chieri). הגישה הקלה לנהר הפו והגשר שהיא חלשה עליו, גרמו לפריחה מסוימת של העיר שנעשתה "עיר חופשית" והיא הייתה למשכנם של כמה מנזרים.
במאה ה-17 הפכה מונקאליירי לנחלתו של בית סבויה והמצודה של העיר שימשה אותם כמעון הקיץ. במהלך איחוד איטליה נחתמה ב-1849 הצהרת מונקאליירי שבה הוכרז ויטוריו אמנואלה השני כיורשו של אביו והוכרז על הסכם שלום עם האימפריה האוסטרית. כיום מונקאליירי היא מרכז לתעשיות טכנולוגיות מתקדמות.
אתרים חשובים
המצודה היא אחד מהמעונות של בית סבויה שהוכרזו כאתר מורשת עולמית. מאז 1919 היא משמשת כבסיס הדרכה של הקרביניירי, אחת מהזרועות של הכוחות המזוינים של איטליה.
בסמוך למצודה, משתרעת כיכר ויטוריו אמנואלה השני שהייתה בעבר מרכז חיי העיר. הכיכר רוצפה בשנת 1825 והמזרקה עם הפסל בדמותו של נפטון (Il Saturnio) נמצאת בחלקה העליון של הכיכר המשופעת. מסיבות אסתטיות ומעשיות המזרקה הועברה כמה פעמים ממקום למקום. מעבר צר מחבר את הכיכר למוסד החינוכי (Real Collegio Carlo ) שבו למדו בני האצולה. כיום שוכנת במקום מכללת קארלו אלברטו (Collegio Carlo Alberto), הפועלת בחסות אוניברסיטת טורינו ובה קיימת פעילות מחקר והוראה בתחומי המשפטים, הכלכלה ומדעי המדינה.
הכנסייה הגותית של סנטה מריה דלה סקאלה (Santa Maria della Scala), משכנת את שרידיו של הפטרון המקומי של העיר.
מריה ג'ובאנה בטיסטה מסבויה-נמור
מריה ג'ובאנה בטיסטה מסבויה-נמור (באיטלקית: Maria Giovanna Battista di Savoia-Nemours; 11 באפריל 1644 – 15 במרץ 1724) הייתה אשתו של קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה.
ביוגרפיה
קרלו אמנואלה נולדה ב-11 באפריל 1644 בפריז, לקרלו אמדאו, דוכס נאמור ולאליזבת דה בורבון, בתם של סזאר, דוכס ונדום ופרנסואז מלורן. בשנת 1652 נהרג אביה בדו-קרב עם גיסו פרנסואה, דוכס בופור, ומריה ג'ובאנה עברה לאחריות דודה אנריקו השני, דוכס נאמור. בשנת 1659 מת דודה ונחלת הדוכסות חזרה לכתר הצרפתי, אולם משפחתה המשיכה לקבל קצבה כספית מממלכת צרפת.
בשנת 1659 נפגשה מריה ג'ובאנה עם קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה והוא התאהב בה, אך אמו לא הייתה מרוצה מהשידוך, ומשום כך התחתן קרלו אמנואלה ב-3 באפריל 1663 עם פרנסואז מדלן ד'אורליאן, בת דודו מצד אמו - גאסטון, דוכס אורליאן. לאחר מותה בתחילת 1664, התחתן קרלו אמנואלה ב-20 במאי 1665 עם אהובתו מריה ג'ובאנה ונולד להם בן אחד, ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה. קרלו אמנואלה לא שמר אמונים למריה ג'ובאנה, אולם היא נאלצה להתעלם מהן.
בשנת 1675 מת בעלה, ובנה ויטוריו אמדאו השני, דוכס סבויה עלה לשלטון במקומו, תוך שהיא משמשת כעוצרת עד לבגרותו. בשנת 1684 תפס ויטוריו אמדאו את השלטון לבדו וגירש את מריה ג'ובאנה משטחי הדוכסות. בשנים לאחר מכן היא השלימה את בנה, ואף שימשה כסנדקית בהטבלת נכדתה מריה אדליידה, נסיכת סבויה. בשנת 1713 הפך בנה למלך סיציליה, וב-15 במרץ 1724 מתה מריה ג'ובאנה בטורינו.
דגל סאוטה
דגל סאוטה (בספרדית: Bandera de Ceuta) הוא דגל העיר האוטונומית הספרדית סאוטה, המורכב מג'ירוני שחור ולבן עם מגן במרכזו המכיל את סמל העיר.
שדה הג'ירוני זהה לזה של דגל ליסבון, כדי להנציח את העובדה שהדגל הזה הונף לראשונה בסאוטה על ידי הפורטוגזים כאשר הם כבשו את העיר ב-1415. העיר הייתה חלק מהאימפריה הפורטוגזית עד תום האיחוד האיברי ב-1640, ולאחר מכן החליטה להישאר בשלטון האימפריה הספרדית. לכן, סמל העיר המופיע בדגל כמעט זהה לזה של פורטוגל, וכולל את שבע טירות הזהב בתוך הגבול האדום ואת חמשת המגנים עם עיגולי ארז'ן.
ברכה רגר
בשנת 2005 זכתה רגר באות יקירת באר שבע.
חייה האישיים
רגר הייתה נשואה ליצחק רגר ראש עיריית באר שבע, וכיום היא מתגוררת בכפר סבא.
יער בוהמיה
יער בוהמיה (בגרמנית: Böhmerwald) הוא רכס הרים נמוך במרכז אירופה, הנמשך מאזור דרום בוהמיה בצ'כיה עד אוסטריה ואזור בוואריה בגרמניה. אורך הרכס כ-200 קילומטרים, והוא מהווה את הגבול הטבעי בין צ'כיה לבין גרמניה ואוסטריה. מאז 1994 מאוגדים חלקי יער בוהמיה המצויים בתחומי שלוש המדינות במסגרת 'אזור אירופי' (Europaregion) אחד, ששטחו הכולל כ-16,000 קמ"ר וחיים בו כ-1.3 מיליון איש.
מבחינה גאולוגית יער בוהמיה הוא רכס הרים יחיד ורציף, אך מאז תחילת המאה ה-20 נהוג לחלקו לאזורים משניים, לפי הגבולות הפוליטיים:
גאוגרפיה ואקלים
יער בוהמיה הוא אזור של הרים מיוערים שגובהם הממוצע 800-1400 מטרים. הפסגה הגבוהה ביותר (1456 מטרים) היא גרוֹסֶר אָרבֶּר (Großer Arber) בצד הבווארי. בצד הצ'כי והאוסטרי, על הגבול בין שתי המדינות, ההר הגבוה ביותר הוא פְלֶחי (Plechý), או בשמו הגרמני פלקנשטיין (Plöckenstein), בגובה 1378 מטרים. מסיב הגרניט של יער בוהמיה הוא אחד העתיקים באירופה, והריו נשחקו לצורות מעוגלות עם חלקים סלעיים מעטים. הרכס מתאפיין ברמות בגובה 1000-1200 מטרים שאקלימן קשה יחסית, ובהן ביצות כבול רבות. בביצת Jezerní slať ("אגם הביצה") נרשמה הטמפרטורה הממוצעת הנמוכה ביותר (‎2 °C) והטמפרטורה המוחלטת הנמוכה ביותר בבוהמיה (‎-41.6 °C בשנת 1987).
רכס יער בוהמיה הוא קו פרשת המים המפריד בין אגן הניקוז של נהר הדנובה הנשפך אל הים השחור, לבין אגן הניקוז של הנהרות הנובעים מיער בוהמיה וזורמים אל הים הצפוני - וְלְטָאבָה, אוֹטָאבָה ואוּלָאבָה. בשל המשקעים הכבדים (בעיקר שלג), ביצות הכבול והאגם המלאכותי של סכר ליפּנוֹ על הוולטאבה, אזור יער בוהמיה הוא אחד ממאגרי המים החשובים של מרכז אירופה. באזור יש גם חמישה אגמים קרחוניים, שעיקר חשיבותם כאתרי נוף.
טבע
יער בוהמיה היה תמיד מאוכלס בדלילות, ובמשך מאות שנים חלשו היערות על יישובי האדם ועל נתיבי התעבורה שלו. במאה ה-20, כשהאזור הפך לחלק ממסך הברזל, פונו חלקים גדולים שלו מכל יישוב. בנסיבות מיוחדות אלה השתמרו הטבע והמערכות האקולוגיות של היער, ולא הושפעו במידה רבה מפעילות האדם. עם זאת, הרכבו הטבעי המקורי של היער השתנה במשך הזמן, לאחר שבאזורים רבים ניטעו זנים לא מקומיים של אשוחית. מאחר שעצים אלה אינם מותאמים היטב לאקלים המקומי הקשה, הם פגיעים יותר לרוחות העזות ולמזיקים שונים, בייחוד חיפושיות הקמבית (Ips typographus). מאידך, בתי גידול רבים התלויים בפעילות חקלאית שבים והופכים בהדרגה ליער.
יער בוהמיה הוא אזור היער הנרחב ביותר במרכז אירופה, המכונה "הגג הירוק של אירופה". בצ'כיה, החלקים החשובים של יער בוהמיה מוגנים במסגרת הפארק הלאומי שומאבה, וכשמורה ביוספרית של אונסק"ו. המשכו הישיר של פארק שומאבה בצד הגרמני הוא הפארק הלאומי של יער בוואריה, ששטחו 240 קמ"ר. מאז שנות ה-70 קיימת בשומאבה אוכלוסייה יציבה של שונרים, והודות למאמצי השימור שהחלו בשנות ה-90, חזר השונר גם ליער בוואריה. כמו כן מצויים באזור מיני עופות מיוחדים, ביניהם השכווי הענק.
יער בוהמיה הוא יעד מבוקש לנופשים, בהיותו אזור מצוין לטיולים רגליים. רוב אתרי הנוף והתרבות המעניינים מקושרים באמצעות יותר מ-500 קילומטרים של מסלולים מסומנים לטיולי קיץ, ושבילי אופניים רבים. עם זאת, מנהלת הפארק אינה ממלאת את כל משימותיה בהצלחה, ורבים מאמינים שהגידול המהיר במספר המתקנים והשירותים לתיירים מפר את השלווה שאפיינה את שומאבה בעבר.
היסטוריה
השם 'בוהמיה', ומכאן 'יער בוהמיה', נגזר מהשם הרומאי 'בּוֹאי' (Boii), שבו נקראו שלושה שבטים קלטיים עתיקים. בני העם הבּוֹאי התפשטו ברחבי אירופה בתקופה שבין 400 לפנה"ס לבין 7 לפנה"ס, וחיו בגאליה (צרפת וצפון איטליה של ימינו), וכן בבוהמיה, במוראביה ובמערב סלובקיה. Boiohaemum בלטינית פירושו 'בית הבּוֹאים', וכך קיבל אזור בוהמיה את שמו הנוכחי. מקובל לזהות את רכס ההרים עם "יער גָבּרֶטָה" (Γαβρήτα Ὕλη) המוזכר בחיבורו של תלמי "גאוגרפיה".
בימי הביניים כונו ההרים בפשטות "היער", והשימוש בשם הצ'כי הנוכחי שוּמָאבָה מתועד לראשונה בסוף המאה ה-15, בחיבורו של אנטוניו בונפיני על ההיסטוריה של הונגריה, Rerum unganicarum decades. מקורו של השם אינו ברור. המסורת העממית מקשרת אותו עם המילים הצ'כיות šum, šumění, šumět המתארות את רחש העצים ברוח. לפי הדעה הרווחת בקרב הבלשנים, מקור המילה במילה הפרוטו-סלאבית המשוערת ‎*šuma שפירושה "יער עבות".
במאה הראשונה לספירה חיו ביער גאלים-רומאים, וכן שבטים גרמאניים בחלקו הצפוני. בהמשך התיישבו בו הסלאבים, אבותיהם הקדמונים של העם הצ'כי, שהגיעו לאזור במאה ה-6 לספירה. מהמאה ה-13 ועד 1945-1946 היה האזור מאוכלס בעיקר בגרמנים-בוהמיים, רבים מהם חוטבי עצים (ראו גם סודטים). לאחר מלחמת העולם השנייה גורשו רוב התושבים האלה, שהיו בעיקרם דוברי גרמנית, ויער בוהמיה היה לחלק מאזור החיץ שלאורך גבול הגוש המזרחי.
ייצור זכוכית, תהליך שדרש אספקה שופעת של עץ לבעירה ומים לקירור, מתועד ביער בוהמיה כבר במאה ה-11. המצאת הזכוכית נטולת עופרת (המכונה "זכוכית גיר"), שפיתוחה החל בבוהמיה כבר בסוף המאה ה-14, העניקה לתעשיית הזכוכית המקומית תנופה אדירה. בעקבות זאת הצליחה בוהמיה לחתור תחת עליונותה של הזכוכית הוונציאנית ממוראנו, ובסוף המאה ה-17 הייתה ליצרנית המובילה בשוק הזכוכית העולמי, מעמד שעליו שמרה במשך 200 שנה כמעט.
יער בוהמיה באמנות
הנופים של יער בוהמיה שימשו השראה לאמנים רבים, ביניהם הסופר האוסטרי אדלברט שטיפטר, והציירים קספר דויד פרידריך ואגון שילה. יער בוהמיה הוא גם זירת ההתרחשות של האופרה קַלָע הכשפים (Der Freischütz) מאת קרל מריה פון ובר.
מפלגת הקידמה (נורווגיה)
מפלגת הקידמה (בנורווגית: Framstegspartiet, בקיצור FrP) היא מפלגה פוליטית בנורווגיה המגדירה עצמה כליברל-קונסרבטיבית. בחוגים אקדמאים יש אליה יחס כמפלגת ימין נאו-ליברלית, אולם המפלגה עצמה, ראש הממשלה ארנה סולברג ומפלגות מרכז בנורווגיה דוחות כל השוואה עם מפלגות ימין, כל שכן ימין רדיקלי, באירופה. בקואליציה עם המפלגה השמרנית בנורווגיה לאחר הבחירות הפרלמנטריות ב 2013 נכנסה לראשונה לממשלה.
המפלגה נוסדה על ידי אנדרס לנגה בשנת 1973 כתנועה המתנגדת למדיניות המיסוי, המוקירה את חופש הפרט ותומכת בעקרונות השוק החפשי יחד עם הפחתת הביורוקרטיה וצמצום המגזר הציבורי והגדלת השקעות בנפט ותשתיות לעתיד.
היסטוריה
מפלגת הקידמה הוקמה בפגישה בבית הקולנוע סאגה קינו באוסלו ב-8 באפריל 1973 בהשתתפות של כ-1,345 איש. הנאום נערך על ידי אנדרס לאנג, שעל שמו נקראה המפלגה כמפלגת אנדרס לאנגה להפחתה חזקה במיסים, חובות והתערבות ציבורית, הידועה בכינויו מפלגת אנדרס לאנגה (ALP). לנגה היה בעל ניסיון פוליטי כלשהו מתקופת הליגה בין-מלחמתית והיה חלק מתנועת ההתנגדות הנורווגית במהלך מלחמת העולם השנייה. מאז תום המלחמה הוא עבד כעורך פוליטי עצמאי של הימין וכנואם ציבור. לאנג ערך את נאומו הציבורי הראשון כיו"ר ה-ALP ב-Youngstorget באוסלו ב-16 במאי באותה שנה. ALP קיבלה השראה רבה ממפלגת הקידמה הדנית, שהוקמה על ידי מוגנס גליסטרופ. גליסטרופ נאם גם באירוע, בו התאספו כ-4,000 משתתפים.
עיר של יחיד
עיר של יחיד הוא כלל בהלכות עירוב חצרות המבדיל בין עיר של יחיד שאותה ניתן לערב באופן מוחלט, לבין עיר של רבים שיש להותיר בה חלק שאינו מעורב. בנוסף, לפי שיטות מסוימות, מחלק הכלל בין רשות הרבים הנחשבת לכזו רק אם יש בה שישים ריבוא, לבין רשות היחיד.
מקור
במשנה כתוב כך:
הראשונים נחלקו בהגדרת "עיר של יחיד" ו"עיר של רבים". שורשה של מחלוקת זו, היא בהגדרת דין רשות הרבים: לפי רש"י רשות הרבים היא רק עיר שמצויים או שמתגוררים בה שישים ריבוא (שש מאות אלף) אנשים, בדומה לרשות הרבים המקורית שמשם נלמד האיסור - דגלי מדבר. כשם שישראל במדבר היו שישים ריבוא וכך היה המדבר רשות הרבים כך כל עיר שאין בה שישים ריבוא אינה נחשבת לרשות הרבים, אך רבים מהראשונים (ראו להלן) חלוקים על הכלל. בהתאם לכך הם גם מפרשים את המשנה.
ההשלכות במחלוקת היא בפירוש משנה זו: לפי רש"י וקבוצת הראשונים שסבורה כמותו, עיר של יחיד היא עיר כזו שאין בו שישים ריבוא. הרמב"ם ושאר הראשונים שסבורים כמותו חלוקים על פירושו של רש"י, מפני שהוא סובר שכמות האנשים אינה משפיעה על קיום או שלילת דין רשות הרבים, ולכן הם מפרשים שעיר של יחיד היא עיר שהיא "קניין יחיד", כלומר שהיא בבעלות משפטית-ממונית של אדם אחד.
בדומה כותב הרשב"א, שמדובר בעיר שבנאה היחיד לעצמו והשכירה או מכרה אך שייר בה חלק לעצמו. בשיטת קבוצת ראשונים אלו חלוקים הדעות יש שסבורים (ביניהם הרשב"א) שגם אם היחיד השכיר את כל העיר לרבים כליל, נחשבת העיר לעיר של רבים ויש צורך שישייר לעצמו חלק בעיר כדי שתהא העיר קרויה עיר של יחיד, אך אחרים סבורים שאם הרבים משלמים ל"יחיד" מס שכירות כך שמשפטית היא עדיין שייכת לו נחשבת עדיין העיר ל"עיר של יחיד".
שיטת הראשונים שאינם מצריכים שישים ריבוא
לעומת זאת, הרמב"ם, רבינו תם, הרמב"ן, הרשב"א, הריטב"א, המגיד משנה, הר"ן, המרדכי, הרשב"ם, רבינו אליעזר ממיץ ב"ספר יראים", הריב"ש והמאירי סבורים כשיטת הרמב"ם שאין צורך בשישים ריבוא לדין רשות הרבים, וכן היא דעת רוב הגאונים והמשנה ברורה כותב שכן הסברא.
קביעת שם העיר
כלל זה, כפי שהוא מתפרש לפי שיטת רש"י (עיר שיש בה שישים ריבוא איש) מעורר שאלה: כיצד ייתכן שעיר מסוימת תהיה עיר של רבים, הרי כל עיר בעולם התיישבה באופן הדרגתי, וכמעט ולא קיים מקום יישוב שבאו יחד שישים ריבוא איש להתיישב בה בפעם אחת. ואם כן כל עיר בעולם היא "עיר של יחיד ונעשית של רבים".
יש שכתבו שעיר של יחיד היא עיר שהייתה כזו בשעת העירוב הראשון ויש מהראשונים שסבורים שאמנם אין צורך שיהיו בעיר שישים ריבוא בפעם אחת, אלא די בכך שיכנסו לעיר שישים ריבוא. דבר כזה ייתכן, שמיד בהקמת העיר מוקם בה מקום מסחר גדול הגורם לשישים ריבוא איש להיכנס בה לעיתים מזומנות.
בטעם תקנת "עיר של יחיד" יש שכתבו שמכיוון שכבר הוחזקה בהיתר וחל עליה שם היתר אין ראוי לשנות את דיניה גם כאשר נהפכה לעיר של רבים. יש שכתבו שהסיבה היא מפני שאין לטעות בה ולדמות אותה לרשות הרבים אמיתית שיש בה ט"ז אמה (ושישים ריבוא) מכיוון שכבר נקרא עליה שם עיר של יחיד ויש ששילבו בין שני הטעמים וקבעו שמדובר בצירוף.
הכלל
בדין של עיר של יחיד, קבעו חז"ל שני כללים:
דין שיור
האמוראים הסתפקו האם השיור צריך להיות שיור כזה, שיהיה מדובר בשטח שניתן היה לערב אותו, או שמא גם שטח כזה שלא ניתן לערב אותו על פי ההלכה ושיירו אותו נחשב כשיור. כך למשל מסופר שבני העיר קקונאי באו לפני רב יוסף בבקשה שישלח אחד מתלמידיו לערב את העיר. רב יוסף שלח לשם את גדול תלמידיו אביי. כאשר אביי בא לעיר הוא מצא שבסופה קיימים בתים שפתחם לכיוון הנהר ואין להם פתח לכיוון העיר, בתים כאלו אינם ניתרים בעירוב העיר. הוא הסתפק אם ניתן לשייר בתים אלו. מצד אחד עמד לפניו לשון המשנה שממנה משמע שמדובר בבתים שהייתה אפשרות לערב אותם, ולא מערבים אותם. לעומת זאת, עמדו לפניו שתי עובדות הלכתיות: האחת מעשה של רבה בר אבוה, שעירב את העיר מחוזא כשהוא מערב כל שכונה באופן נפרד (כך שהשכונה האחרת משמשת כ"שיור" לחברתה), אף על פי שבין השכונות היו חריצים עמוקים שבהם אכסנו פירות, ועל פי ההלכה החריצים מפרידים בין חלקי העיר שיהיה אסור לערב אותם כאחת, אך ייתכן שאין להביא ראיה ממעשה זה, שכן למרות שבאופן מעשי לא הייתה אפשרות לערב את העיר, הייתה אפשרות לבצע מעשה שעל ידו ניתן יהיה לערב את כל העיר (אם יעשו גשר מעל החריצים). כך שלמסקנא סביר שאכן צריך שהשיור יהיה מבתים שהייתה אפשרות לערב אותם יחד עם העיר.
שיטה אחרת היא שיטת רבי יצחק שדי בשיור בית אחד וחצר אחת. באופן נדיר, מדובר באמורא שחלוק על תנאי המשנה.
להלכה נחלקו הראשונים: לפי רשי ותוספות נפסק כשיטת רבי שמעון שאין צורך לשייר בעיר חמישים בתים שאינם מעורבים, ודי לשייר שלוש חצרות של שלושה בתים, אך הרי"ף פוסק כרבי יצחק, וסובר שמדובר בתנא ודבריו מובאים בברייתא, ומכיוון שכך יש לפעול על פי הכלל הלכה כדברי המיקל בעירוב. כך גם נפסק ברמב"ם.
בנוונטו (כדורגל)
בנוונטו קאלצ'ו (באיטלקית: Benevento Calcio, או בקצרה, בנוונטו) הוא מועדון כדורגל איטלקי מהעיר בנוונטו, שבמחוז קמפניה, המשחק כיום בסרייה ג'.
צבעי המועדון הם אדום וצהוב.
היסטוריה מוקדמת
לאחר שעשתה את דרכה במעלה הליגות הנמוכות באיטליה במהלך שנותיה הראשונות, עלתה בנוונטו לליגת פרימה, הליגה המקצועית השלישית בדרגתה באותה תקופה, בעונת 1934/35 סיימה הקבוצה מעל מועדון בכיר כמו רג'ינה קלצ'ו בעונה הראשונה של המועדון במסגרת הליגה.
המאה ה-21
המועדון FC Sporting Benevento Srl נסגר בשנת 2005. במקביל הוקמה Benevento Calcio SpA, תוך שימוש באותו אצטדיון ומדי משחק.
בעונת 2008–2009, העונה הראשונה של בנוונטו בליגה פרו, סיימה הקבוצה במקום השני. פירוש הדבר שבנוונטו הייתה בפלייאוף העלייה לסרייה ב' אך הפסידה במשחק הגמר לקרוטונה.
גאטאנו אאוטרי מונה למאמן הקבוצה לקראת עונת 16–2015, בעונה זו סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה פרו והעפילה לסרייה ב' לראשונה בתולדותיה.
ב-8 ביוני 2017, כבר בעונה הראשונה בסרייה ב' עלה המועדון ליגה נוספת, לסרייה א', בפעם הראשונה בהיסטוריה לאחר ניצחון על קארפי בפלייאוף העלייה. (1-0 בסיכום המשחקים ביניהן). בעונה זו קבע המועדון שיא שלילי עם הפתיחה הגרועה ביותר של העונה בכל אחת מחמש הליגות המובילות באירופה בכך שהפסידו את 14 המשחקים הראשונים שלהם בסרייה א'. רצף זה הסתיים ב-3 בדצמבר 2017, כאשר בדקה ה-95 השוותה הקבוצה את התוצאה מרגלי אלברטו בריגנולי ל-2: 2 ביתי מול מילאן. בסיום העונה נשרה בנוונטו לסרייה ב' אף על פי שסיימו לבסוף את העונה עם שישה ניצחונות וסיימו במקום האחרון.
ביוני 2020, כאשר עדיין נותרו שבעה משחקים לעונה, שב המועדון לסרייה א' מהמקום הראשון לאחר עונה מרשימה בסרייה ב' תחת המאמן ושחקן העבר פיליפו אינזאגי. בסיום עונת 2020/2021 שבה לסרייה ב' לאחר עונה אחת בלבד.
בסיום עונת 2022/2023 ירדה הקבוצה לסרייה ג'.
מדים וסמל
צבעי החולצות של הקבוצה הם צהובים ואדומים, והסמל כולל פסים אדומים וצהובים ותמונה שחורה של מכשפה הרוכבת על מטאטא. בנוונטו מכונים "סטרגוני", איטלקית למכשפים, או מדי פעם, הסטרגה, איטלקית למכשפות, התייחסות לאגדות המשויכות למאה ה-13 של המכשפות שהיו לטענת המקומיים בבנוונטו.
אצטדיון
בנוונטו משחקת את משחקי הבית שלה באצטדיון סירו ויגוריטו. המקום החל להבנות בשנת 1976 ונפתח בשנת 1979. הוא מסוגל להכיל עד 25,000 איש.
האצטדיון נקרא במקור סנטה קולומבה, אך שמו שונה לכבודו של סירו ויגוריטו שהיה אחיו של נשיא המועדון אורסטה ויגוריטו. סירו היה יזם ומאמן ספורט מצליח, שהיה מאמנה של מחלקת הנוער במועדון מ-2006 עד למותו בשנת 2010.
סגל הקבוצה
נכון ל-3 באוגוסט 2021
(בהשאלה מגנואה)
(בהשאלה מונציה)
קים ג'אה-ריונג
קים ג'אה-רונג (בקוריאנית: 김재룡) הוא פוליטיקאי צפון קוריאני שכיהן כראש הקבינט של קוריאה הצפונית מאפריל 2019 עד אוגוסט 2020. הוא גם חבר באספת העם העליונה, הפרלמנט החד-ביתי של קוריאה הצפונית.
ביוגרפיה
מעט יחסית ידוע על הקריירה המוקדמת של קים. לפני כהונתו, מילא תפקידים בהדרכה פוליטית באתרי תעשייה שונים. בסביבות 2007 מונה לתפקידו הראשון החשוב כמזכיר הוועדה המחוזית של מפלגת הפועלים של קוריאה במחוז צפון פיונגאן. הוא מונה למזכיר הראשי של הוועדה המחוזית של מחוז צ'אגאנג בשנת 2015, ובהמשך היה ליושב ראשו. קים הפך לחבר הוועד המרכזי של מפלגת הפועלים של קוריאה בשנת 2016.
ראשות הממשלה
ב־10 במרץ 2019, נבחר קים לאספת העם העליונה בבחירות הפרלמנטריות. פחות מחודש לאחר מכן, במהלך המושב הראשון של האספה העממית העליונה ה-14, מונה קים לראש הממשלה, במקומו של פאק פונג-ג'ו. הוא גם נבחר להיות חבר בפוליטביורו ובוועדה הצבאית המרכזית. באוגוסט 2020 הוחלף בתפקיד על ידי קים טוק-הון
שביתת פקחי הטיסה בארצות הברית
שביתת פקחי הטיסה בארצות הברית ב-3 באוגוסט 1981 נחשבת לאחד הרגעים המכריעים בתקופת נשיאותו של רונלד רייגן ולאחת ההתרחשויות החשובות ביותר בתולדות יחסי העבודה בארצות הברית. הפקחים, שאוגדו בארגון פקחי הטיסה המקצועיים (PATCO), הכריזו על שביתה בדרישה להעלאת שכרם, לאפשרות לפרישה מוקדמת ולשבוע עבודה מקוצר בן 32 שעות. שביתתם שיתקה את התעופה בארצות הברית, והייתה מנוגדת לחוק שאסר שביתות של איגודי עובדים בארגונים ממשלתיים.
הנשיא רייגן טען כי השביתה מסכנת את הביטחון הלאומי, דרש מהשובתים לשוב לעמדותיהם, ואיים כי אם לא יעשו כן בתוך 48 שעות, יסולקו מתפקידם. האיגוד, בראשות נשיאו רוברט פולי, סירב, והנשיא רייגן מימש את איומו: רובם הגדול של פקחי הטיסה בארצות הברית שסירבו לשוב לתפקידם, למעלה מ-11 אלף במספר, פוטרו מתפקידם. לאחר מכן התאפשרה הפעלת התעופה בארצות הברית, גם אם בנפח מופחת, על ידי גיוס פקחים מהצבא, פקחים שלא היו בתפקיד, ופקחים שהועברו זמנית ממגדלי פיקוח פרטיים. רייגן החליף את השובתים בפקחים צעירים ובכך נטל סיכון גדול, שכן חוסר ניסיונם של אלו עלול היה להוליד אסון. פקחי הטיסה של קנדה גילו באותה תקופה סולידריות עם השובתים האמריקניים וסירבו לפקח על טיסות מארצות הברית.
הנשיא רייגן אף הפעיל את סעיף החוק שקבע שהשובתים לא יוכלו לשוב עוד לתפקיד ממשלתי. מאוחר יותר הגמיש עמדתו ואיפשר להם לשוב לתפקידים ממשלתיים, אך לא לתפקיד של פקח טיסה. רק בתקופת הנשיא ביל קלינטון, 12 שנה מאוחר יותר, התאפשר ל-800 מהמפוטרים לשוב לתפקידם.
ארגון פקחי הטיסה, שבתחילה קיים יחסים טובים עם רייגן ותמך בבחירתו לנשיאות, פורק אחרי השביתה בידי הממשלה, ונקנס ב-150 מיליוני דולרים שהביאו אותו לפשיטת רגל.
בעשורים שלאחר שבירת השביתה בידי הנשיא רייגן ירדה באופן דרמטי מידת השימוש בשביתה ככלי בסכסוכי עבודה בארצות הברית.
הפרשן הכלכלי נחמיה שטרסלר כתב על האירוע, מנקודת מבט היסטורית: "מאותו רגע הכל התייחסו אליו ברצינות. לא עוד שחקן מהוליווד, אלא מנהיג. פרשנים שניתחו לימים את צעדו זה אמרו, שזה היה גם הצעד הכי משמעותי מבחינת מדיניות החוץ. כי מאותו רגע החלה גם ברית המועצות (ממלכת הרשע) להתייחס אליו ברצינות".
אורטוריה
אוֹרָטוֹרְיָה (Oratorio) היא יצירה גדולה למקהלה, זמרים סולנים ותזמורת. פירוש המילה: "הרצאת דברים", דרשה (אורו = מדבר). ראשית התפתחותה הייתה באיטליה. העלילה מתבססת, בדרך כלל, על תוכן דרמטי, אך בניגוד לאופרה, היא מיועדת לביצוע קונצרטנטי. האורטוריה נוצרה כמעט במקביל לאופרה ולקנטטה והיא נמצאת ביניהן. המשותף לאופרה ולאורטוריה הם אריות סולו, רצ'יטטיבים, מקהלות והרכבים ווקאליים. העלילה היא דרמטית, אך בניגוד לאופרה, האורטוריה אינה מציגה את העלילה אלא "מספרת" עליה, כמרומז משמה. באורטוריה, בניגוד לאופרה, אין תפאורות ותלבושות, ובמקרים מסוימים ישנה תפאורה מינימלית ומרומזת ותלבושות, שתפקידן למקם את המבצעים ולהשרות את רוח התקופה על הצופים. המשחק גם הוא מינימלי ומרומז בלבד, בין הסולנים בלבד, והמקהלה ניצבת מאחור ואינה לוקחת חלק בעלילה פרט לשירה.
בניגוד לאופרות, שהיו מבוססות על עלילות גיבורים, מיתוסים שונים, ענייני אהבים, תככים ומאבקי כוח, האורטוריות המוקדמות התבססו על סיפורים מהתנ"ך ומהברית החדשה. עלילותיהן של האורטוריות נכתבו כך שיתאימו לביצוע כנסייתי בחגים הנוצריים.
אורטריות קתוליות
המקור של הז'אנר נמצא ב"דרמה הליטורגית", שמטרתה הייתה להסביר לקהל את התוכן הדתי ואת הטקסט הלטיני (מכיוון שרוב המתפללים לא הבינו את השפה ורבים מהם לא ידעו קרוא וכתוב).
ראשית תולדות האורטוריה
בשנת 1551 יסד פיליפו נרי (בעל תפקיד בכנסייה) אסיפות באולמות תפילה, במטרה לקדם את הפצת הדת הקתולית. קהילות דתיות החלו ליצור תוכניות מוזיקליות משוכללות יותר להתכנסויות ומפגשי תפילה. האולמות שנועדו לעבודת האל נקראו "אורטוריות" והשם דבק בצורת האמנות. תקופת הזוהר של האורטוריות הייתה במאות ה-17 וה-18. במאה ה-17 היו ניסיונות לאין מספר של מלחינים ליצור אופרה דתית, שתענה הן על טעמו של הקהל והן על מגבלות הכנסייה. אמיליו דה קבליירי נודע במשימה הנועזת ביותר שלקח על עצמו ב- Rappresentatione di Anima, et di Corpo, יצירה אלגורית שדמויותיה ייצגו תכונות מופשטות של האדם, אבל היצירה לא זכתה להצלחה.
במחצית השנייה של המאה ה-17 הופיעו מגמות חילון באורטוריות הדתיות. ראיה לכך אפשר למצוא בביצועיהן הסדירים מחוץ לכנסיות, בחצרות אצולה ובתיאטראות ציבוריים. אם דתיות ואם חילוניות, נושאי האורטוריות אמורים להיות כבדי-משקל. בין נושאיהן יכולים להופיע בריאת העולם, חיי ישו, או חייו של גיבור קלאסי או נביא תנ"כי. עם הזמן חלו תמורות נוספות, אולי משום שרוב מחברי האורטוריות היו גם מלחיני אופרות פופולריים. הם החלו לפרסם את הליבריות של האורטוריות כמו את אלה של האופרות פרי עטם. עד מהרה הושם דגש על אריות ואילו השימוש במקהלה פחת והלך. זמרות הועסקו יותר ויותר והחליפו את המספר בשימוש ברצ'יטטיבים. בסופו של דבר חיבר מונטוורדי את "קומבטימו", הנחשבת לאורטוריה החילונית הראשונה.
באמצע המאה ה-17 התפתחו שני טיפוסי אורטוריה:
המלחין החשוב ביותר של אורטוריו לטינו הוא ג'אקומו קריסימי, ש"יפתח" שלו נחשבת ליצירת המופת הראשונה בסוגה זו. כמו רוב האורטוריות הלטיניות בתקופה זו, היא כתובה בפרק אחד בלבד.
מבנה
אורטוריות מכילות בדרך כלל:
אורטוריות מפורסמות
(בסדר כרונולוגי על פי שנת הבכורה)
בריטניה הגדולה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
הרווי ברוקס
הרווי ברוקס (נולד בשם גולדשטיין; באנגלית: Harvey Brooks; 4 ביולי 1944) הוא נגן בס אמריקאי-יהודי. ברוקס מנגן בסגנונות רבים, בעיקר ג'אז, בלוז, פולק ופופ. צליל הבס שלו נחשב לחדשני בסוף שנות השישים של המאה העשרים, והשפיע על המוזיקה האמריקאית בתקופה זו.
ברוקס ניגן עם מוזיקאים מוכרים כמיילס דייוויס, הדלתות, ג'ימי הנדריקס ובוב דילן (בפרט באלבום Highway 61 Revisited). ב-1968 היה חלק מההרכב של ה-Super Session בו בלטו אל קופר, מייק בלומפילד וסטיבן סטילס. הוא כתב את, "Harvey's Tune", אחד מהקטעים באלבום ההופעה של ההרכב.
באוגוסט 2009 עלה ברוקס עם אשתו לישראל, והם מתגוררים בירושלים. ברוקס כותב את זכרונותיו, מופיע ומלמד בישראל.
בלסם (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
חיוך חושף חניכיים
חיוך חושף חניכיים (באנגלית: Gummy smile) הוא מצב רפואי אסתטי שכיח הכולל הצגה עודפת של החניכיים מתחת לשפה העליונה. מצב זה נגרם כתוצאה בקיעת שן לא תקינה, תפקוד יתר של שריר מעלה השפה העליונה (Levator labii superioris alaeque nasi muscle), צמיחה אנכית עודפת של עצם הלסת העליונה, בקיעת יתר של השיניים הקדמיות העליונות, או שילוב של הגורמים שתוארו לעיל.
ישנן מספר אפשרויות טיפול למצב רפואי זה הכוללות יישור שיניים, ניתוח, זריקות בוטולינום טוקסין והשתלת שומן מיקרו-אוטולוגית (MAFT). טיפול בבוטוקס (BTX-A) הוא טיפול טוב למצב הרפואי, אך הוא זמני ותוצאותיו נמשכות 6 חודשים בממוצע. הבוטוקס מוזרק לשרירים ההיפר-אקטיביים של השפה העליונה, ובכך גורם להפחתה בתנועת השפה כלפי מעלה ולחיוך עם פחות תצוגה של החניכיים. בוטוקס מוזרק בדרך כלל בשלושת שרירי מעליות השפתיים המתכנסים בצד הרוחבי של העלה של האף; את levator labii superioris (LLS), את levator labii superioris alaeque nasi muscle (LLSAN) ואת הזיגומאטוס מינור (ZMi).
פלוגה מסייעת
פלוגה מסייעת היא פלוגה לוחמת הקיימת בגדודי חיל הרגלים וחיל השריון (ערך מורחב: מסייעת שריון), אך חייליה אינם עוסקים במקצועות חיל הרגלים הנפוצים. הפלוגה מורכבת ממספר מחלקות מקצועיות בתחומן, שמטרתן לסייע לשאר הכוחות הלוחמים של הגדוד באש, ניווט או בתצפית. בנוסף, קיימות פלוגות לוחמות נוספות הנקראות "פלוגה רובאית" והיא קיימת בחיל הרגלים וחיל ההנדסה הקרבית.
הרכב ותפקידים
מטרת הפלוגה המסייעת היא לספק למפקד הגדוד יכולת סיוע אש או תצפית לכוחותיו האחרים (הפלוגות המבצעיות). בעוד שמדובר אמנם ביכולות סיוע מצומצמות יחסית, יתרונן הוא בכך שהמג"ד יכול להפעילן מיידית, ואינו נדרש לבקש אותו מהרמה הממונה (באמצעות הגדס"ר החטיבתי, שתפקידו לסייע לכלל גדודי החטיבה). כך יכול המג"ד להפעיל, למשל, מאמץ סיור בקדמת כוחות הגדוד, או לתת סיוע-אש לפלוגותיו באמצעות מחלקת המרגמות מבלי לבקשו מכוחות תותחנים מסופחים (קשה בדרך-כלל לשנות תוכנית הפעלת-אש ארטילרית ברמה החטיבתית, וגם לצורך הכוונתן נדרשים לידע מוקדם ולמקצועיות).
בשל תפקידיה של הפלוגה המסייעת, בדרך-כלל מפקד הפלוגה ותיק יותר ממפקדי הפלוגות האחרות בגדוד, וכלל חיילי הפלוגה הם לוחמים ותיקים שהחלו את שירותם בפלוגות המבצעיות ("פלוגות מסלול") ועברו לפלוגה המסייעת (לכן כונו בעבר הפלוגות המסייעות בצה"ל "פלוגות הרב"טים").
הפלוגה המסייעת בצה"ל
בתש"ח מבנה המסייעת:
במסגרת הפלוגה המסייעת הצה"לית נמצאות לרוב המחלקות הבאות:
לעיתים, יתווספו תחת-פיקוד מפקד הפלוגה כוחות-סיוע נוספים, כמו כיתות או מחלקות צלפים.
המבנה אינו קבוע ועלול להשתנות מחטיבה לחטיבה, לדוגמה, בחטיבת הצנחנים, מסייעת נקראת פלגת "אש", מחלקת הסיור נקראת מחלקת ניוד משמע תפקידה הוא לנייד לוחמים, פצועים ואספקה בלבד, לכל פלגה רובאית יש צוות "נשק" (רתק), צוותי המרגמות מתניידים על בסיס האמר-חנית (מרגמה) וקיים צוות צלפים שמאגד תחתיו את כל צלפי הגדוד ובשגרה מהווה מחלקה אורגנית שמתאמנת וחונכת את לוחמיה ובזמן לחימה כל צמד צלפים מסופח לצוות נשק בפלגה רובאית.
הווי
כיוון שבעבר חיילי הפלוגה המסייעת בצה"ל היו לוחמים ותיקים בדרך-כלל, הפלוגה התאפיינה באווירה חופשית יותר ובמשמעת רופפת יחסית לשאר פלוגות הגדוד. כיום הפלוגה עדיין נחשבת לוותיקה עקב היותה מורכבת משני מחזורים עיקריים אך החיילים מגיעים לפלוגה לאחר סיום תקופת המסלול, כמו לשאר הפלוגות הרובאיות.
איוואן קולב
איוואן קולב (בבולגרית: Иван Колев; 15 בספטמבר 1863, באנובקה, ממלכת רומניה – 29 ביולי 1917, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית) היה גנרל ומפקד אוגדת הפרשים הראשונה של צבא בולגריה במהלך מלחמת העולם הראשונה, אשר לחמה בגזרת דוברוג'ה, במסגרתה היה אחד ממפקדי קרב דובריץ'. קולב נחשב למייסדו של חיל הפרשים הבולגרי.
תחילת הקריירה
קולב החל את הקריירה כמורה בכפרו, אך הוא פוטר. לאחר מכן כיהן כפקיד ממשל ברשות המקומית. בשנת 1884 היגר לסופיה ועבד כעוזר למזכיר בית המשפט המחוזי. ב-2 בנובמבר 1885 הצטרף קולב כאזרח מתנדב למערך הלוחם במלחמת בולגריה–סרביה (1885) ולאחריה נרשם ללימודים בבית הספר הצבאי בסופיה. הוא סיים בהצלחה והוצב לתפקידי קצונה זוטרים באסקדרון פרשים. בשנת 1890 התקבל לאקדמיה הצבאית היוקרתית בטורינו איטליה, אותה סיים ארבע שנים מאוחר יותר בהצטיינות יתרה. בשנת 1908 הועלה לדרגת קולונל ושלוש שנים מאוחר יותר נשלח לשנת שירות והשתלמות בצבא האוסטרו-הונגרי. בשנת 1908 מונה למפקד גדוד פרשים. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה היה מפקד מצודת ימבול וראש המטה של הארמייה השלישית ובמלחמת הבלקן השנייה כיהן כראש המטה של הארמייה החמישית.
ארה צבאית
ארה צבאית (שם מדעי: Ara miltaris; ע"פ האקדמיה ללשון: אָרָה אֲדֻמַּת מֵצַח, שם שמקובל למין Ara rubrogenys) הוא מין עוף מהסוג ארה שבמשפחת התוכיים החי במקסיקו ובאמריקה הדרומית ביערות גשם.