cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יורם בר-גל
ראשיתה של הגאוגרפיה באקדמיה בארץ
מי שנבחר להקים את המחלקה לגאוגרפיה לאחר מלחמת העצמאות היה פרופסור דוד עמירן (הורסט קלנר). עמירן נולד בברלין ב-1910, ולמד גאוגרפיה בפרייבורג, פרנקפורט וברלין (1931-1929). בקיץ 1935 הגיע לירושלים. הוא הסכים לקבל עליו את הקמת המחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית.
המורשת של דור המייסדים של הגאוגרפיה בישראל, כפי שכתובים "באטלס ישראל", (1956) והמציינים את "המסורת של המחשבה הגאוגרפית הישראלית", מוצאים ביטוי במאפייני המחקר - הנטייה לחקור נושאים לוקאליים, בעיקר היסטוריים ויישומיים בעיקר בכיוון של לימודי הסביבה, שהתפתחו מראשית המאה ה-21, אלה המשרתים היטב את הציווי של "השירות למדינה".
מחקר בתי הקברות
תחום המחקר האחרון, שבר-גל עסק בו, הוא מחקר בתי הקברות. המצבות בבתי העלמין מספרות לא רק את הסיפור האישי של הנפטר אלא גם את הסיפור החברתי של הקהילה: כמו בחיים, גם בבתי הקברות מתקיימת הפרדה דתית, חברתית וכלכלית המבדילה אזור אחד ממשנהו. ברוב בתי הקברות מתקיימת הפרדה על פי המעמד החברתי והעוצמה הכלכלית של הנפטר ומשפחתו. לפיכך בידול במיקום, בגודל נחלת הקבר, בגודל המצבה, בכמות העיטורים ובטיב חומרי הבנייה, יצרו "שכונות טובות" או "שכונות גרועות" בבתי העלמין.
הראשון מבתי הקברות שנחקרו, היה בקיבוץ עין חרוד, בגלל ראשוניותו בעמק וחשיבותו ההיסטורית בתנועת "הקיבוץ המאוחד". ההשערה הייתה כי שדות הקבורה של הקיבוץ משקפים את עולם התמורות התרבותיות שעבר היישוב - ממחנה ארעי, ליישוב קבע מבוסס כלכלית ורב-גילי המנציח את פני החברה הקיבוצית על כל גווניה, שכבותיה ואצולתה.
מאמרים בעיתונים בינלאומיים
Bar-Gal, Y., Soffer,A., 1981, Geographical Changes in the Traditional
Arab Village in Northern Israel, Center for Middle Eastern and Islamic Studies, University of Durham
Bar-Gal,Y.,1991, The Good and the Bad, a Hundred Years of Zionist Images in Geography Textbooks, QMW Research Paper in Geography, University of London
Bar-Gal, Y, 2003, Propaganda and Zionist Education, The Jewish National Fund 1924-1947, University of Rochester Press,
Bar-Gal, Y., 2000, German Antecedents of the Department of Geography at the Hebrew University of Jerusalem: Historical Perspective, Geographische Zeitschrift, Vol. 88, pp. 112-123 Bar-Gal, Y., 2004, "From Berlin to Jerusalem : David Amiran and the Atlas of Israel", Erdkunde, Vol, 58, pp. 31-42
Bar-Gal, Y., 2004, "Educators or Scientist: Dilemmas concerning the ‘pre History’ of Geography Department at the Hebrew University ", Horisons in Israeli Geography, a collection of papers, to be submitted in the IGU, Glasgow, August 2004, pp. 397-401
Bar-Gal, Y., 2004, "Unity-Transformation-Unity-Dissolution, Metamorphoses in the Country’s landscape", in Ayal, A., Our landscape, Notes on Landscape paiting in Israel, The Art Gallery, Haifa University, haifa, pp. 29-34
Bar-Gal, Y. and Bar-Gal, B. (2004) "Following the IGU Conference, Barnaul, Russia, summer 2003", in International Research in Geographical and Environmental Education, Vol. 13, pp.374-379
Bar-Gal, Y. & Bar-Gal, B., 2005, "A City’s Cultural Symbols and Segregation: The Case of Haifa Israel", in John Lidstone (ed), Cultural Issues of Our Time, Cambridge University Press
Blumen, O. and Bar-Gal, Y. 2006. "The academic conference and the status of women: The annual meetings of the Israeli Geographical Society". The Professional Geographer, 58 (3) pp.344-358.
Bar-Gal, Y.,2009, From European oasis to downtown New-York: the images of Tel-Aviv in school textbooks, Israel Studies, Vol. 14, pp.21-37
קייט ריצ'י
קריירה
ריצ'י, ילידת גולברן, ניו סאות' ויילס, נולדה להת'ר וסטיב.
השתתפה ב"קרוב רחוק" החל מיומה הראשון. צילומי הסדרה החלו ב-1987, זמן קצר לפני יום הולדתה התשיעי, והפרק הראשון שודר באוסטרליה ב-17 בינואר 1988. ריצ'י גילמה בסדרה את דמותה של סאלי פלטשר, ילדה שגודלה בידי משפחת אומנה, ובבגרותה גידלה בעצמה ילדים בהסדר דומה. הפרק האחרון בהשתתפותה צולם ב-13 בדצמבר 2007 ושודר באוסטרליה ב-3 באפריל 2008. ריצ'י והשחקן ריי מאר, שגילם את דמותו של אלף סטיוארט, היו לשחקנים היחידים מהצוות המקורי של הסדרה שעדיין השתתפו בה באותה העת, ושניהם נרשמו בספר השיאים של גינס כשחקנים שהשתתפו בסדרת דרמה אוסטרלית במשך התקופה הארוכה ביותר. מאר המשיך להשתתף בסדרה גם לאחר עזיבתה של ריצ'י, והיא אינה מחזיקה עוד בשיא.
תפקידה ב"קרוב רחוק" זיכה את ריצ'י במספר פרסי לוגי, המוענקים בענף הטלוויזיה האוסטרלי: פרס האישיות הטלוויזיונית הפופולרית ביותר בשנים 2007 ו-2008, ופרס השחקנית הפופולרית ביותר בין השנים 2006 ל-2008.
בשנת 2006 השתתפה ריצ'י בשעשועון הטלוויזיה "It Takes Two" שבו ידוענים שרים לצד זמרים. היא הופיעה לצדו של הזמר טרוי קסאר-דיילי, והשניים סיימו במקום הרביעי. ב-2008 וב-2009 הייתה לצוות תוכנית הרדיו הקומית "מריק ורוסו". ב-2010 השתתפה בדרמת המשטרה Cops L.A.C., שלא זכתה להצלחה רבה, וירדה מהמרקעים לאחר עונה אחת.
מקדוניה (פירושונים)
מָקֵדוֹנְיָה היא אזור בחבל הבלקן בו התקיימה בעבר ממלכת מקדוניה (מוקדון). כיום מצוי אזור זה בתחום שש מדינות: יוון (שמחזיקה ביותר ממחציתו), מקדוניה הצפונית כולה, שטח נרחב בבולגריה ושטחים מצומצמים באלבניה, בסרביה ובקוסובו.
קרקה נובו מסטו
קרקה נובו מסטו (בסלובנית: Košarkarski klub Krka Novo mesto) היא קבוצת כדורסל סלובנית מהעיר נובו מסטו. המתמודדת בליגת העל הסלובנית ובליגה האדריאטית.
היסטוריה
הקבוצה העפילה לליגה הבכירה בשנת 1997, ובעונתה הראשונה דורגה במקום הרביעי. באותה שנה, המועדון לשמו את הספונסר הראשי שלו, חברה של צמחי מרפא "קרקה". בשנה שלאחר מכן (1998/99), סיימה הקבוצה במקום השלישי. בשנת 2000 זכתה הקבוצה בתואר הראשון של אליפות סלובניה והחלה להשתתף בסופרוליג. בתחרות זו, השיגה שבעה ניצחונות מול 11 הפסדים, עד שהודחה על ידי האלופה פנאתינייקוס. בעונת 2001/02 השתתפה ביורוליג בבית C עם 7 ניצחונות ו-7 הפסדים דורגה במקום החמישי בבית.
בעונת 2002/03 אימן בקבוצה הקרואטי נבן ספאחיה. איתו זכתה הקבוצה באליפות סלובניה ואף הגיע לגמר גביע יול"ב, בו הפסידו לפאמסה ולנסיה בסיכום שני משחקים 168-154.
בעונת 2010/11 זכתה הקבוצה בגביע היורוצ'לנג', לאחר ניצחון 77-83 בגמר מול לוקומוטיב קובאן. ובעונת 2011/12 השתתפה הקבוצה בגביע היורוקאפ.
בעונת 2013/14 זכתה הקבוצה בגביע הראשון שלה כשניצחה בגמר את אולימפיה ליובליאנה 73-80 ובכך השלימה דאבל היסטורי ראשון למועדון.
סוויסלץ' (ברזינה)
סוויסלץ' הוא נהר בבלארוס, היובל הימני של נהר ברזינה. הוא זורם באזורי מינסק ומוגילב ואורכו. יש לו אגן ניקוז של. שמו של הנהר נגזר מהשורש - "חזית" - 'זורם', ממוצא הודו-אירופי (כמו נהר הוויסלה).
חוק הבוררות
חוק הבוררות התשכ"ח-1968 הוא החוק המסדיר את דיני הבוררות בישראל. החוק נחקק בשנת ה'תשכ"ח (1968) על בסיס הפקודת המנדטורית. מכח חוק זה מוסדר מעמד של בתי הדין הפרטיים לממונות.
תולדות החוק
מטרת החוק היא עיגון של מערך פתרון הסכסוכים מחוץ לבית המשפט, מערך המביא ליעול והגינות של הפתרונות המוצעים. המגמה של בתי המשפט היא למעט בהתערבות בהכרעות הבוררים ולא לנהל דיונים נוספים במקביל או לאחר פסיקתם, על מנת לשמור על יתרונות ההליך. עד לחקיקת החוק הבוררות פעלה בכוח הפקודה המנדרטורית שנחקקה בשנת 1926 וההייתה העתק כמעט מדויק מחוק הבוררות הבריטי משנת 1889. עקב היותו של החוק מיושן ולא מעודכן היו בו פתחים רבים לשיהוי וסיבוך ההליכים מה שמנע ממנו להיות יעיל וזול ביחס להליך משפטי רגיל. החוק בבריטניה תוקן מספר פעמים אך התיקונים לא יובאו לישראל ועם השנים גדל הפער. בשנת 1968 חוקק החוק החדש כשמטרתו המוצהרת היא לתיקון הליקויים שהתגלו בפקודה והגברה היעילות של מוסד הבוררות.
בשנת 1974 תוקן החוק לראשונה ונוספו לו מספר תוספות המחילות את חוק הבוררות גם על בוררות חוץ אשר חלה עליה אמנה שישראל צד לה. לאחר מכן החוק תוקן עוד 3 פעמים בשנים: ה'תשס"ט-2008, ה'תשע"ח-2018 וה'תשע"ט-2018.
מבנה החוק
החוק בנוי משבעה פרקים:
במסגרת התיקון השני לחוק בשנת 2008 הוכנסו תיקונים שונים לחוק וביניהם שתי תוספות לאחר פרקי החוק. התוספת הראשונה לתחילת פרק ב' ומפרטת על הליך הבוררות ואופן ניהולו. התוספת השנייה לפרק ה' מביאה פרטים נוספים על הליך הערעור.
רחוב הרברט סמואל (חדרה)
רחוב הרברט סמואל הוא רחוב מרכזי בעיר חדרה.
היסטוריה
בשנת 1928 נחנך ברחוב בית ועד המושבה בפינת רחוב רוטשילד, במעמד המשורר חיים נחמן ביאליק. הבית נהרס בשנת 1960 על חורבותיו מצוי סניף בנק הפועלים.
בשנת 1931 ניתנו שמות לרחובות המושבה: הרחוב נקרא על שמו של הנציב העליון הרברט סמואל.
ב-1933 נוסד ברחוב בית החקלאים שכלל אולם אספות והרצאות.
בשנת 1934 נפתח ברחוב סניף של בנק אנגלו-פלשתינה, במקום בו שכן בית ועד המושבה.
בשנת 1936 נסלל הרחוב. בתקופה זו היה הרחוב המרכז של המושבה.
בשנת 1939 נחנכה תחנה המרכזית בצומת הרברט סמואל-הרצל. בשנת 1962 הועתקה התחנה המרכזית לאזור אחר בעיר.
בשנת 1977, נסגר קטע מהרחוב לתנועת כלי רכב בצומת הרחובות הרברט סמואל-הרצל, והוקמה במקום כיכר עירונית שכונתה ה"פיאצה". הפיאצה הייתה למקום התכנסות עירוני בו נערכו טקסים ואירועי בידור, ביניהם אירועי יום העצמאות. במהלך השנים הועתק מקום הכינוסים לאזור אחר בעיר.
בשנת 2005 בוצע בצומת הרחובות הרברט סמואל-רוטשילד בכניסה לשוק העירוני פיגוע התאבדות בו נרצחו 6 אזרחים.
בעשור השני של המאה ה-21, נפתחה הפיאצה לתנועת רכבים מכיוון מזרח למערב. הרחוב סובל כיום מפיחות במעמדו, בעקבות פתיחת מרכזים מסחריים בסביבות העיר.
בשנת 2022, בוצע פיגוע ירי בתחנת האוטובוס ברחוב.
פאולו בורסלינו
פאולו אמנואלה בורסלינו (באיטלקית: Paolo Emanuele Borsellino; 19 בינואר 1940 – 19 ביולי 1992) היה שופט שלום איטלקי שלחם במאפיה ונרצח על ידיה בפיצוץ מכוניתו בפאלרמו, פחות מחודשיים לאחר שחברו, ג'ובאני פאלקונה, שופט ולוחם במאפיה אף הוא, מצא את מותו באופן דומה.
החזרה לפאלרמו והמלחמה בשחיתות ובמאפיה
ב-1975 חזר בורסלינו לעבוד בפאלרמו תחת רוקו קיניצ'י, ושם התחיל את מלחמתו במאפיה הסיציליאנית ההולכת ומתעצמת. הוא סייע בעצירתם של שישה חברי מאפיה ב-1980. באותה שנה נרצח על ידי המאפיה אמנואלה בזילה, אחד מחבריו לעבודה. בעקבות הרצח קיבל בורסלינו הגנה משטרתית צמודה.
במהלך שנים אלו, בהן עבד עם ג'ובאני פאלקונה ורוקו קיניצ'י בצוות המיוחד שהקימו - ה"אנטי-מאפיה", המשיך בורסלינו לאתר אנשי מאפיה שהיו פעילים בפוליטיקה ובכלכלה של סיציליה ואיטליה.
בשנת 1983 נהרג רוקו קיניצ'י בפיצוץ מכוניתו. את תפקידו בקבוצת האנטי-מאפיה תפס אנטונינו קאפונטו, שהגיע מפירנצה.
ב-1984 נעצרו ויטו צ'אנצ'מינו ודון מאסינו, הלא הוא תומאזו בושטה (הידוע כ"בוס של שני העולמות", אירופה ואמריקה), שנעצר בסאו פאולו שבברזיל, והחליט לשתף פעולה ולדבר, לאחר שהוסגר והועבר לידי איטליה. בושטה תיאר את המאפיה, שעד אז אפף מסתורין את המתחולל בה, באופן כה מסודר ומפורט עד שאיפשר לעצור ולהביא למשפט את אנשיה וראשיה של ה"קוזה נוסטרה" (כינויה של המאפיה, שפירושו המילולי: "דבר שלנו").
בשנת 1985, בעת ההכנות למשפט (שנודע לימים כ"מקסי-משפט") נגד המאפיה, בעקבות גל המעצרים המסיבי של 1984, ה"קוזה נוסטרה" הכתה שוב; הנרצחים הפעם היו בפה (ג'וזפה) מונטאנה וניני קאסארה, ניצבי משטרה שהיוו חלק מבצעי בצוות האנטי-מאפיה.
בעת שערכו את כתבי האישום למשפט, הועברו פאלקונה ובורסלינו ב-13 באוגוסט אותה שנה יחד עם משפחותיהם לבית הכלא אזינארה (Asinara) משום החשש האמיתי לחייהם. בכלא אזינארה סיימו השניים לערוך את כתבי האישום של ה"מקסי-משפט". לאחר שעזבו את בית הכלא, הם קיבלו חשבון עבור ה"פנסיון" ששהו בו. מקרה זה, אחד מני רבים, מעיד על יחסם הדו-פרצופי של הממשלה והשלטונות לתנועת האנטי-מאפיה.
ב-1986 עבר בורסלינו למארסלה, והמשיך את מאבקו האישי נגד מנהיגי המאפיה. קשריו עם ג'ובאני פאלקונה, שנשאר בפאלרמו, איפשרו לו לחקור כמעט את כל מערב סיציליה. ב-1987 התפטר קאפונטו עקב מחלה.
הפיגוע ברחוב ד'אמליו
ב-1992, לאחר חמש שנות מאבק במאפיה, נהרג בורסלינו בפיצוץ מכוניתו בוויה ד'אמליו שבפאלרמו, פחות מחודשיים אחרי שחברו הטוב ג'ובאני פאלקונה נספה באירוע דומה. פיצוץ המכונית גבה גם את חייהם של חמישה שוטרים: אגוסטינו קטלנו, וולטר קוזינה, אמנואלה לוֹי (Loi, השוטרת האיטלקייה הראשונה שנהרגה בתפקיד), וינצ'נצו לי מולי, וקלאודיו טראינה.
כהוקרה על מאבקם העיקש במאפיה, נכנסו בורסלינו ופאלקונה למהדורת "גיבורי שישים השנים האחרונות" של ה"טיים מגזין" ב-13 בנובמבר 2006.
פולה (מטבע)
"פולה" בשפת המקום משמעותו "גשם", דבר יקר מציאות במדינה המדברית. פולה אחד שווה 100 מטבעות של אחד תבה (thebe).
אליעזר מבלגנצי
רבי אליעזר מבלגנצי (Beaugency, צפון צרפת; נקרא גם אליעזר באנגוסי או אליעזר מבוז'נסי) היה פרשן מקרא צרפתי בן המאה ה-12, בן דורו של הרשב"ם (יש סבורים שהיה גם תלמידו).
כיום ידוע על פירושיו לספר ישעיהו, לתרי עשר, וליחזקאל (כולל פרק מ'-מ"ג על צורת בית המקדש השלישי).
תבה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
סרג' צ'אלוף
סרג' צ'אלוף (באנגלית: Serge Chaloff; 24 בנובמבר 1923 – 16 ביולי 1957) היה סקסופוניסט בריטון ג'אז אמריקאי. סקסופוניסט הביפ-בופ הראשון והטוב ביותר, צ'אלוף תואר כ"סקסופוניסט הג'אז בריטון אקספרסיבי ביותר הרגשי מאז ומעולם" עם צליל משתנה "בין לחישה שאך בקושי נשמעת לכדי צעקה גדולה ומהדהדת עם מנעד רחב ומופלא.
חינוך מוזיקלי
סרג' צ'אלוף היה בנו של הפסנתרן והמלחין יוליוס צ'אלוף והמורה המובילה לפסנתר בבוסטון, מרגרט צ'אלוף (הידועה במקצועיות כמאדאם צ'אלוף). הוא למד לנגן על פסנתר מגיל שש וגם קיבל שיעורי קלרינט עם מנואל ולריו מהתזמורת הסימפונית של בוסטון. בגיל שתים-עשרה, לאחר ששמע את הארי קרני, נגן סקסופון הבריטון של דיוק אלינגטון, הוא לימד את עצמו לנגן את בסקסופון. אחר כך הסביר צ'אלוף בראיון: 'מי יכול היה ללמד אותי? לא יכולתי לרדוף אחרי [הארי] קרני ברחבי הארץ.
אף על פי שקיבל השראה מקרני וג'ק וושינגטון, נגן הבריטון של קאונט בייסי, צ'אלוף לא חיקה אותם. לדברי אחיו, ריצ'רד, 'הוא יכול היה לנגן (בריטון) כמו סקסופון טנור. הפעם היחידה שידעת שזה בריטון הייתה כשהוא ניגן בווליום נמוך. הוא שיחק אותה גבוה. . . . היה לו מיומנות באצבעות, פעם צפיתי בו, אי אפשר להאמין למהירות שהוא ניגן. הוא היה מדויק. הוא היה פרפקציוניסט. הוא היה ער בחדר השינה שלו כנער. הוא היה עומד שעות באחת, שתיים, שלוש בבוקר ואני מנסה לישון והוא היה עובר משפט או קטע עד שזה היה מושלם. . . נהגתי להניח את הכרית מעל הראש, היו לנו קרבות. ' מגיל ארבע-עשרה ישב צ'אלוף בבר & גריל של איזי אורט, מקום מפורסם במוזיקה חיה ברחוב אסקס בבוסטון. ריצ'רד צ'אלוף נזכר: 'לא היה לו אישור לעבוד אבל הוא היה די גבוה והוא הלך לראות את איזי אורט ... ניגן בשבילו ואיזי אהב את הסקספון ... והוא שכר את אחי לעבודות לילות. . . . אמי נהגה להתפלל בימי ראשון שהוא יגיע לשם. . . . אחי ישב עם חברי להקות שהיו בשנות השלושים והארבעים לחייהם ... והנה הוא היה בן ארבע עשרה, חמש עשרה והוא ניגן איתם נכון, והוא זאת עשה כל כך טוב שהם שמרו עליו. '
ביג בנד
בשנת 1939, בן שש-עשרה בלבד, הצטרף צ'אלוף ללהקה של טומי ריינולדס, כשהוא מנגן על סקסופון טנור. אחרי זה הגיעו הופעות בלהקות של דיק רוג'רס, שף פילדס ואינה ריי האטון. ביולי 1944 הצטרף ללהקה הגדולה של בויד ראבורן, שם ניגן לצד דיזי גילספי ואל כהן, שהפך לחבר לכל החיים. עם בויד ראבורן, בינואר 1945, הוא הקליט את ההקלטות הראשונות שלו, כולל A Night in Tunisia של דיזי גילספי, שם ניתן לשמוע את הבריטון שלו בקטע הפתיחה של השיר.
בעודו עם בויד ראבורן, צ'אלוף שמע לראשונה את צ'ארלי פארקר, שהפך למשפיע העיקרי על הסגנון שלו. סטיוארט ניקולסון טוען כי במקום לחקות את פארקר, צ'אלוף קיבל השראה מהדוגמה שלו 'לתפוס יותר את הבסיס הרגשי לנגינה של פארקר ולהשתמש בו כנקודת מוצא לסגנון שלו'. ריצ'רד צ'אלוף אמר כי אחיו 'נתקע' עם (פארקר) בניו יורק. בכל פעם שהיה לו סיכוי שהוא ילך איתו. הוא היה יושב איתו בלילה. . . . אחי נהג לומר שהוא היה ער עד 4,5,6 בבוקר עם "בירד". . . . . כל נגני ביפ-בופ מצאו זה את זה שם '
לאחר מכן הצטרף צ'אלוף ללהקות הגדולות של ג'ורג'י אולד ואחר כך ג'ימי דורסי, שהציגו אותו בהקלטה המפורסמת של 'פרדידו' ב -1946.
לצד עבודתו בלהקות גדולות, בשנים 7–1946, צ'אלוף הופיע והקליט עם כמה קבוצות בי-בופ קטנות. אלה כללו את Big Eight של סוני ברמן את השמיניה של ביל אריס, ואת החמישייה של ראלף ברנס, את ה- BE-Boopers של רד רודני, והקים שִׁשִׁיָה משלו, אשר פרסמה שני תקליטי 78 שהוקלטו תחת הלייבל של סבוי. שלושה מארבעת המנגינות שהוקלטו נכתבו ועובדו על ידי צ'אלוף ואילו הרביעי, 'גברדין וסרג', נכתב על ידי טיני קאהן. נכתב עליהן כי 'הם מציגים קווים אחידים הדוקים וקטעי סולו בולטים של ארבעה מששת הנגנים הבולטים. . . . (על 'פומפרניקל') צ'אלוף מציג לראווה את גישתו הבלתי מתפשרת לסקסופון הבריטון.
סרג 'צ'אלוף הפך לשם דבר בשנת 1947, כשהצטרף להרכב השני של וודי הרמן. הרכב זה נקרא 'להקת ארבעת האחים', הכולל את צ'אלוף, סטן גץ, זוט סימס, הרבי סטיוורד, וקצת אחר כך הצטרף אל כהן. הוא השתתף בהקלטות רבות של הרמן, כולל 'ארבעה אחים', 'קין ופיצ'י', והיו לו קטעי סולו בסרטים 'The Goof and I' של Al Cohn ו- 'Man, Don't Be Ragiculous'. באחרון הוא הפגין 'יכולת טכנית מדהימה שהייתה ללא תקדים על הכלי.'
בשנת 1949, לאונרד פד'ר כלל את צ'אלוף בספרו "בתוך הבי-בופ" וכתב עליו: 'תפיסה וביצוע נהדרים, טעם טוב, צליל נקי וסגנון דמוי "בירד" (צ'ארלי פארקר) הפכו אותו לפרשן סגנון הבופ מספר 1 של הבריטון.'
התמכרות לסמים
עד שנת 1947, צ'אלוף, בעקבות הדוגמה הרעה של גיבורו צ'רלי פרקר, היה מכור להרואין. לפי ג'ין ליס, צ'אלוף היה ספק הסמים הראשי של להקת וודי הרמן כמו גם המכור מספר אחת שלה. סרג 'היה תולה שמיכה על המושבים האחוריים של האוטובוס ומאחוריו חילק את החומרים לעמיתים.' ויטני באליט כתב כי לצ'אלוף היה 'מוניטין שטני כמכור לסמים, שהשפעתו עם סמים על פי הדיווחים פגעו יותר באנשים מאשר רק בעצמו.' מוזיקאים רבים האשימו אותו במותו הקשור לסמים של החצוצרן סוני ברמן בן ה -22 ב־16 בינואר 1947.
החצוצרן רולף אריקסון, שהצטרף ללהקה של הרמן בשנת 1950, תיאר את השפעת הסמים על הופעות הלהקה: ששמעתי פעמים רבות, כמה מהבחורים היו על סמים נרקוטים וארבעה היו אלכוהוליסטים. כשהלהקה פתחה בהופעת לילה הם נשמעו נפלאים, אבל לאחר ההפסקה, במהלכה הם השתמשו בסמים, המוזיקה הטובה הסתיימה. זה היה נורא לראות אותם יושבים על הבמה כמו מתים חיים, מציצים למעטפות נייר קטנות כשלא ניגנו.
בסוף שנת 1949, כשלהקות גדולות רבות התפרקו מסיבות כלכליות, הרמן פירק את ההרכב השני. בעומדו מול להקה קטנה חדשה בשיקגו בשנת 1950, אמר הרמן לדאון ביט : 'אתה לא יכול לדמיין כמה טוב להסתכל על הלהקה הנוכחית שלי ולמצוא את כולם ערים. לנגן קטעי מוזיקה ולא שמישהו יקלקל ויפריע באמצע ... '
השמינייה של קאונט בייסי
במשך חלק משנת 1950 ניגן צ'אלוף בשמיניית ה"אול סטאר" של קאונט בייסי, אשר כמו הרמן פירק את הלהקה הגדולה שלו. הלהקה כללה את בייסי, צ'אלוף, וורדל גריי, באדי פרנקו, קלארק טרי, פרדי גרין, ג'ימי לואיס וגאס ג'ונסון. הקבוצה הקליטה מספר תקליטים עבור חברת"ויקטור" ועבור "קולומביה".
החזרה לבוסטון
בשנת 1950 חזר צ'אלוף לבוסטון, שם ניגן בלהקות קטנות במועדונים כמו "היי האט", "פאטי לאונג" וקפה "רד פוקס". ההופעה משנת 1950 במועדון הסלבריטאים בפרובידנס רוד איילנד, שודרה על ידי WRIV, ושוחררה בתקליטור כ"בוסטון 1950". הנגינה בקבוצות קטנות אפשרה לצ'אלוף מרחב לפתח סגנון נגינה חדש. בשנת 1951 הוא דיבר על 'להתרחק מהזיקוקים שלא אומרים דבר' שהיה חלק מהסגנון שלו עד לאותה נקודה, "ולהוסיף עוד צבע וגמישות ליצירה שלו." חברו אל כהן ציין 'זה לא קרה אלא רק לאחר שהוא עזב את הלהקות הגדולות הוא באמת התחיל להתפתח כסולן.'
צ'אלוף היה כעת כוכב, זכה בסקרים ב- דאון ביט ומטרונום מדי שנה בין השנים 1949–1953. עם זאת השימוש בסמים שלו ושתייתו הכבדה הקשו עליו להמשיך בעבודה קבועה, והוא ויתר על הנגינה לחלוטין בשנים 1952-3.
החזרה של צ'אלוף החלה בסוף שנת 1953, כאשר הדי ג'יי של בוסטון בוב 'הרובין' מרטין הציע להפוך למנהל שלו. נעזר מרטין, צ'אלוף הקים קבוצה חדשה אשר ניגנה ב- Jazzorama של בוסטון, ב- Storyville ובמועדוני לילה. שותפיו המוזיקליים הרגילים היו הסקסופוניסט הנרי "בוטס" מוסולי או צ'רלי מריאנו (אלטו), הרב פומרוי (חצוצרה) ודיק טרדזיק (פסנתר). 'הוא לא עבד הרבה,' אמר בוב מרטין, 'כי השמועה התפשטה. היית צריך לדבר עם מישהו כדי לתת לו הזדמנות לנגן. כשכבר נקבעה לו הופעה במועדון או במלון, הוא בדרך כלל היה מחמיץ אותה. אבל כשהוא אכן הופיע ... והתחיל לנגן ... זה היה מושלם"
ג'יי מיגליורי, שניגן עם צ'אלוף בסטוריוויל, נזכר, 'סרג' היה דמות פרועה. עבדנו בסטוריוויל, ואם הוא הרגיש טוב, הוא נהג לתת למכנסיו ליפול בהדרגה במהלך נגינת התפקיד שלו, 'גוף ונשמה'. בסוף הקדנצה מכנסיו היו מגיעים לקרקע. '
סרג' עם "בוטס מוסלי
ביוני ובספטמבר 1954, עשה צ'אלוף שתי הקלטות של הלייבל בוסטון סטוריוויל של ג'ורג ' וויין, פורסמו שני אריכי נגן של 10 ". הראשון, "סרג' ובוטס" הוצג כאלבום משותף עם "בוטס" מוסלי, עם ליווי של ראס פרימן (פסנתר), ג'ימי woode (באס) buzzy Drootin (תופים). עם זאת, ג'ורג 'וויין כתב על עטיפת האלבום:' כותרת חלופית לאלבום זה יכולה להיות 'סרג' חוזר '. . . . כל הבחירה בששת האלה נבחרה ואורגנה אך ורק על ידי סרג '. היו חמישה "סטנדרטים" ויצירה מקורית של צ'אלוף, עם סיום 'שנכתב על ידי פסנתרנית ומורה נפלאה, מרגרט צ'אלוף, אמו של סרג'..
חודש בלבד לאחר ההקלטה השנייה שלו ב- Storyville, צ'אלוף עבר משבר אישי. באוקטובר 1954, בלי כסף ובלי יכולת למצוא הרואין, הוא נכנס בהתנדבות לתוכנית השיקום לסמים בבית החולים הכללי ברידג'ווטר. לאחר שאושפז במשך שלושה חודשים וחצי. הוא שוחרר בפברואר 1955, סוף סוף ללא סמים.
בוסטון בלו-אפ!
בשנת 1955 שכנע בוב מרטין את חברת התקליטים הקפיטול רקורדס, להקליט אריך נגן של צ'אלוף כחלק מסדרת 'סטן קנטון מציג ג'אז'. האלבום החוזר של צ'אלוף, בוסטון בלו-אפ! הוקלט בניו יורק באפריל 1955. ליוו אותו "בוטס" מוסולי (alto), הרב פומרוי (tp), ריי סנטיסי (p), אוורט אוונס (b) וג'ימי זיטאנו (ד).
צ'אלוף תיאר את המפגשים: 'כשחזרתי לסצנת המוזיקה, רק לאחרונה, רציתי משהו עם דברים שישמעו חדשים. קיבלתי בדיוק מה שרציתי מהרב ומ"בוטס". אני חושב שהכתיבה שלהם מוכיחה לנו שקבוצה מאושרת המנסה ליצור בידור מוזיקלי חדש על ידי נגינת סווינג כל הזמן. ג'אז צריך את הסווינג; אם לא, הוא מאבד את תחושת הביטוי שלו. הקבוצה הזו ודברים אלה הם מהמאושרים שעסקתי איתם. '
שיאי האלבום הם הבלדות החזקות של צ'אלוף, 'מה חדש?' ו'גוף ונפש '. בספר השנה של מטרונום משנת 1956, ביל קוס תיאר את האחרון כ'דוגמה כמעט מפחידה לביצועים של סרג ', נאנק באמצעות תיאור אוטוביוגרפי לכאורה של היצירה Body and Soul, זו חוויית האזנה רגשית לג'אז. "
ג'ק טרייסי נתן לאלבום Boston Blow-Up חמישה כוכבים בסקירתו של Down Beat : 'סרג', היה במשך שנים אחד מהאישיות הכאוטית יותר של המוזיקה, שינה את התנהגותו והוא שוב החל "לעוף" נכון. זה ניכר בנגינתו שהפכה לדבר של יופי אמיתי. . . . צ'אלוף מציג את היכולת הטובה ביותר של כישרונותיו מאז ומתמיד. יש לו לב, יש לו בגרות - זו ההתגברות המיוחלת של כישרון גדול. '
בשנת 1956 עשה צ'אלוף את דרכו ברחבי הארץ, לרוב ניגן על אלט / בריטון. בשיקגו ניגן לצדו של לו דונלדסון. בלוס אנג'לס הוא ניגן עם סאני סטיט, בלהקה שכללה גם את לירוי ויניגר, הבסיסט המוביל בחוף המערבי.
האלבום Blue Serge
הופעתו של צ'אלוף בלוס אנג'לס הובילה להקלטת אלבום שני בחברת "קפיטול" במארס 1956. המתופף היה פילי ג'ו ג'ונס, שהיה בלוס אנג'לס עם חמישיית מיילס דייוויס. סוני קלארק ניגן בפסנתר ולירוי וינגר היה על הבס. צ'אלוף תיאר את ביצוע התקליט, שנקרא בלו סרג ', על עטיפת התקליט:' התקליט האחרון שלי, Boston Blow-Up! היה אחד הדברים המתוכננים בקפידה. . . . אבל הפעם הרגשתי קצת יותר נוח, והחלטתי להקליט רק כדי לנגן. בחרתי את מה שהרגשתי שהוא קטע הקצב הטוב ביותר ואמרתי להם רק להופיע ... בלי חזרות ... בלי מנגינות ... ולהאמין למזל ולמוזיקה. . . . מעולם לא עבדתי עם החבר'ה האלה לפני כן, פרט לאלתורים עם ג'ו ג'ונס לפני שמונה שנים, אבל ידעתי מלשמוע אותם מה הם יכולים לעשות. . . . עבדנו בצורה מאולתרת וזה עבד לנו. יש בזה יותר חופש וניצוץ מכל מה שכתבתי בעבר. ואני לא חושב שיש המלצה טובה יותר מזו כשמדובר בג'אז אמיתי. '
יונתן שינפלד
יוֹנָתָן שַיְנְפֶלְד (נולד ב-17 בנובמבר 1996, ז' בכסלו תשנ"ז) הוא זמר-יוצר ומלחין חרדי ישראלי.
היה פעיל בתור "ילד פלא" בעשור הראשון של המאה ה-21, עד סוף שנת 2013. בשנת 2019 עשה קאמבק וחזר לתעשיית המוזיקה כזמר סולן בהופעות ואירועים.
סרג' צ'אלוף
האלבום Blue Serge
ולדימיר סומוסקו, הביוגרף של צ'אלוף, תיאר את התוצאות: 'קרבה של הקבוצה הייתה מרגשת כמו המוזיקה, והאפקט הנקי היה של כל תו במקומו, מבוצע ללא דופי, כאילו אפילו הניואנס הקל ביותר נבחר בקפידה לקבלת רושם של אסתטיקה מקסימלית. זו רמת הישג מעבר לכל דמיון, ומהרכב שאפילו לא עבד יחד לפני כן. זה נחשב בגדר נס. '
יונתן שינפלד
ביוגרפיה
נולד בישראל ליצחק ולשרה, ולו אח ואחות. גדל ברמת גן, למד בתלמוד תורה חורב רמת גן, בישיבה החרדית תיכונית נהרדעא, ולאחר מכן בישיבת חברון.
סרג' צ'אלוף
האלבום Blue Serge
ריצ'רד קוק ובריאן מורטון במדריך הפינגווין לג'אז הכריזו על האלבום 'יצירת המופת של צ'אלוף' ותיארו אותו 'נמרץ ומרגש. . .האלבום ' תודה על הזיכרון ' יפה להפליא שכן צ'אלוף יוצר סדרה של וריאציות מלודיות התואמות את אידיאל האימפרוביזציה לעצב שיר חדש לחלוטין. 'מדרגות לכוכבים' זה כמעט בסדר, והמחשבה ' The Goof ואני' ו- 'Blues של סוזי' מראים שלצ'אלוף עדיין היו הרבה רעיונות לגבי מה ניתן לעשות עם חומרים בסיסיים של ביפ-בופ. מופע חשוב זה שמר על כל כוחו. '
סרטן עמוד השדרה
צ'אלוף המשיך לעבוד בחוף המערבי, והופיע במועדון הסטארליט בהוליווד במאי 1956. באותו החודש, בעת ששיחק גולף, הוא סבל מכאבי גב ובבטן עזים, ששיתקו את רגליו. צ'אלוף טס חזרה לבוסטון, שם הסתבר, כי הוא סובל מסרטן עמוד השדרה. אחיו ריצ'רד תיאר את מחלתו הסופנית: 'לקחנו אותו לבית החולים הכללי מסצ'וסטס והם גילו שיש לו נגעים בעמוד השדרה ..... הם ניתחו אותו והוציאו את רוב הנגעים משם, ואז הוא המשיך בסדרה של טיפולי רנטגן... הם היו נוראים. הוא היה צריך לעבור כעשרים או עשרים וחמישה טיפולים ברציפות. ובאותם ימים באמת נתנו לך מינונים ממש חזקים. ואז נפגעו גם הריאות".
יונתן שינפלד
ביוגרפיה
ב-2023 התגייס לצה"ל והחל לשרת בפיקוד העורף במסגרת מסלול לשילוב חרדים בצה"ל.
קריירה מוזיקלית
בשנת 2005, החל להופיע במקהלת הילדים "הקינדרלעך" בה השתתף כסולן, ולאחריה החל בקריירה עצמאית.
מאזני פיתול
מאזני פיתול, נקראים גם מטוטלת פיתול, הם כלי מדעי לחישוב כוחות קטנים מאוד. הממציא של מאזני הפיתול הוא שארל-אוגוסטן דה קולון, שפיתח את המאזניים בשנת 1777. גם ג'ון מישל פיתח מאזניים דומות באופן עצמאי לקראת שנת 1783. מאזני הפיתול ידועים בעיקר בגלל השימושים של קולון למדידת כוחות אלקטרוסטטים בין מטענים. קולון השתמש במדידות אלה בשביל להגדיר את חוק קולון. המאזניים תרמו גם להנרי קוונדיש בניסויו למדידת צפיפות כדור הארץ. ניסויים אלו הביאו למציאת קבוע הכבידה במועד מאוחר יותר.
סרג' צ'אלוף
סרטן עמוד השדרה
ההקלטה האחרונה של צ'אלוף, ב־11 בפברואר 1957, הייתה הביצוע לקטע ארבעת האחים. . . שוב ביחד! אלבום איחוד מחודש של ארבעת האחים וודי הרמן לוויק, חברת בת של RCA Victor. בהרכב ארבעת האחים היו זוט סימס, אל כהן, הרבי סברוארד וצ'אלוף, בליווי אליוט לורנס (פסנתר), באדי ג'ונס (בס) ודון למונד (תופים). בהקלטות המאוחרות יותר הובא צ'רלי אוקיין לנגן בריטון על קטעי הקטע, כך שצ'אלוף יוכל היה לשמר את כוחו לקטעי הסולו. כאן הנגינה שלו הייתה חזקה כתמיד, במיוחד ב- 'Aged in Wood', שנכתב כסולו לצ'אלוף מאת אל כהן.
יונתן שינפלד
קריירה מוזיקלית
בשנת 2009 הוציא אלבום הבכורה שלו - "כולנו יחד" בהפקת FDD פרודקשיין של דוד פדידה.
מאזני פיתול
תיאור
מאזני הפיתול מורכבים ממוט התלוי ממרכזו בעזרת סיב דק. הסיב משמש כקפיץ פיתול מאוד חלש המנסה להחזיר את המערכת לשיווי משקל. אם מופעל כוח לא ידוע על קצה המוט בזווית ישרה המוט יסתובב עד שהמערכת תגיע לשיווי משקל (הכוח שהסיב מפעיל יהיה שווה לכוח המופעל על המוט), כך הכוח המופעל יהיה פרופורציונלי לזווית בה המוט הסתובב.
סרג' צ'אלוף
סרטן עמוד השדרה
דון גולד סקר את האלבום ב-Down Beat : 'הפגישה האחרונה הזו לפני מותו מייצגת ביטוי נלהב של אדם חולה אנוש. זו סוג של פרידה משמעותית בשפה שהוא הכיר טוב ביותר. '
יונתן שינפלד
קריירה מוזיקלית
בשנת 2010 הוציא את אלבומו השני - "נער הייתי" בהפקתו של דוד פדידה.
מאזני פיתול
חישוב הכוח
כדי לחשב את הכוח הפועל על המאזניים, צריך לדעת את קבוע הקפיץ של הסיב עליו תלוי המוט. הדבר לא קל משום שגודלו של קבוע זה קטן מאוד. קוונדיש עשה זאת על ידי בדיקת התהודה של הסיב. אם נהרוס את מצב השיווי המשקל על ידי כוח חיצוני ולאחר מכן נבודד את המערכת - המערכת תהפוך למתנד הרמוני בעלת תדירות התלויה בקבוע הקפיץ של הסיב – כך ניתן למצוא את קבוע הקפיץ. לאחר מציאת קבוע הקפיץ חישוב הכוח הוא עניין של מכניקה פשוטה.
סרג' צ'אלוף
סרטן עמוד השדרה
צ'אלוף ערך את הופעותיו האחרונות במועדון האורווה בשדרת האנטינגטון בבוסטון בחודש מאי שלאחר מכן. ראיון בשנת 1993, צ'רלי 'הלוויתן' ג'ונסון נזכר בהופעותיו האחרונות של חלוף: 'אני זוכר שדחפתי את כיסא הגלגלים של צ'אלוף ל'אורווה' להופעותיו האחרונות שם. הוא היה במצב לא טוב אבל עדיין יכול היה לנגן, כשהוא נשען על עמוד. עם זאת, לא הייתה לו סיבולת רבה. הוא לא ממש יכול היה לסיים את ההופעה. הייתי צריך להביא לו מנת סם ואלכוהול. הוא עדיין השתמש בהם באופן קבוע, אפילו בבית החולים בסוף חייו. '
יונתן שינפלד
קריירה מוזיקלית
לקראת סוף שנת 2011 יצא בסבב הופעות בשם "יונתן שינפלד והפסנתר". במקביל הוציא אלבום שלישי מסבב ההופעות וכן אלבום D.V.D מאחת מהופעותיו שבוצעה באולמי צוותא הנקראים בשם זה, בהם הוא שר ומנגן בפסנתר.
מאזני פיתול
דוגמה לשימוש
קולון השתמש במאזני פיתול למדידת כוחות אלקטרוסטטיים בין מטענים. בניסויו של קולון, המוט היה מוט מבודד עם כדור מצופה מתכת בצד אחד. הכדור על המוט הוטען במטען אלקטרוסטטי ידוע מראש. הביאו כדור חדש טעון במטען בעל אותו סימן לקרבת הכדור שעל המוט והמוט הסתובב בזווית מסוימת (המטענים דחו אחד את השני). על ידי חישוב הזווית קולון היה יכול לחשב את כוח הדחייה בין הכדורים במטענים שונים במרחקים שונים וכך הגיע לחוק קולון.
הערות שוליים
Torsion spring
יונתן שינפלד
קריירה מוזיקלית
ב-2011 הופיע בקונצרט השנתי שמפיק הארגון "האסק" בארצות הברית בו ביצע יחד עם אוהד מושקוביץ את השיר "ברכת הבנים".
מ-2013 עד 2019 לא היה שינפלד פעיל בתעשיית המוזיקה. בינואר 2019 התארס עם אהובה דמבי, עמה התחתן כחודשיים לאחר מכן.
ב-10 באוקטובר 2019 הוציא יחד עם שוקי סלומון את הסינגל-קליפ "אהבת חינם". השיר זכה במקום ה-11 (מתוך 20) במצעד המוזיקה השנתי של האתר כיכר השבת. באותו מצעד זכה גם בתואר "תגלית השנה", על שיריו האחרונים.
אאוריקה (סדרת טלוויזיה)
אֵאוּרִיקָה (באנגלית: Eureka) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת המדע הבדיוני שעלילתה ממוקמת בעיירה המלאה בתושבים גאונים. בישראל הסדרה שודרה בערוצים AXN, yes stars Drama, סטאר וורלד ו-HOT V.O.D.
סרג' צ'אלוף
סרטן עמוד השדרה
ב־15 ביולי 1957 אושפז כלוף הגוסס בבית החולים הכללי במסצ'וסטס. לדברי ריצ'רד צ'אלוף, הוא לקח את כלי הנגינה שלו ואת קוף המחמד שלו: אמרו לי שהסיעו אותו למקום בו יוכל להתאמן, וזה היה ההופעה האחרונה שלו, ההופעה הציבורית האחרונה שלו, סולו סקסופון בריטון לבדו באולם ניתוחים. אחיות, רופאים ואפילו חולים עמדו בחוץ והקשיבו. הוא נלחם בזה עד הסוף. אמא הייתה מבקרת אותו ומפצירה בו באומרה, 'אתה יכול לנצח את זה'. אבל באותו יום אחרון, הם הביאו כומר לבקר אותו, והכומר ראה את סרג 'במיטה שנראה חולה כל כך, והכומר חשב שהוא אמור לבצע את הטקסים האחרונים. סרג 'התעורר באמצע זה ונבהל ממש, התחמק ממנו וצעק' לא! לא! צא החוצה!' אבל אחרי זה נראה היה שהוא מוותר. אני חושב שכשהוא הבין שהכל נגמר. '
סרג צ'אלוף נפטר למחרת, בגיל 33.
הוא קבור בבית העלמין יער הילס, מחוז סופוק, מסצ'וסטס.
לקריאה נוספת
לרשימת ההקלטות של צ'אלוף, vid. ולדימיר סימושקו, סרג 'צ'אלוף, הערכה ודיסקוגרפיה, מהדורה שלישית, רב., האגודה למוזיקת וינטג' של מונטריאול, 1991, ISBN 1-895002-06-0.
אאוריקה (סדרת טלוויזיה)
תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתרחשת בקהילת היי-טק הממוקמת אי שם באורגון. העיירה מאוכלסת כמעט לגמרי במדענים מבריקים העובדים על פרויקטים מדעיים עבור ממשלת ארצות הברית, אשר לעיתים קרובות נגמרים בצורה הרת אסון. העיירה מנוהלת על ידי תאגיד בשם גלובל דיינמיקס (GD), אשר נמצא תחת פיקוח של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. קיומה של העיירה ומיקומה נשמרים בחשאיות רבה.
שייראדז
שייראדז (בפולנית: Sieradz) היא עיר מחוז בפרובינציית לודז' שבפולין, על גדת נהר ורטה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
אאוריקה (סדרת טלוויזיה)
תקציר העלילה
המרשל האמריקני ג'ק קרטר מגיע לאאוריקה במקרה בעת שהוא מוביל אסירה נמלטת, בתו המרדנית זואי, חזרה לבית אמה בלוס אנג'לס. כאשר ניסוי כושל הופך את השריף של אאוריקה לנכה, קרטר ממונה לתפקיד. על אף שאיננו גאון מבריק כמו רוב תושבי העיירה, בזכות רעיונותיו הפשוטים אך היעילים, הכישורים המעשיים שלו ומסירותו הרבה לעבודתו, הם מצילים שוב ושוב את אאוריקה, ולעיתים אף את העולם כולו מאסונות שונים.
בסוף הפרק האחרון, שריף קרטר מסיע את בתו, זואי, לשדה התעופה, ובדרך הם עוברים בחור תולעת ורואים את עצמם נכנסים לעיר, מה שזואי ראתה בפרק הראשון של הסדרה.
שייראדז
תולדות היישוב
תחילתה של שייראדז ביישוב מהמאה ה-6 לספירה. במהלך המאה ה-13 הוענקו לשייראדז זכויות אזרחיות, ובתקופה זו הייתה העיר לבירת נסיכות עצמאית. בשנת 1445 הוכתר בעיר קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין.
עד המאה ה-16 הייתה העיר מוקד מסחר חשוב, ובאמצע המאה ה-17 נפגעה כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית, משריפות ומהצפות. בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיר בתחום פרוסיה.
שייראדז הייתה מההעיירות המועטות בפולין שלא נפגעו במלחמת העולם השנייה. בסוף 1957 היה בעיר בית מלון אחד. בעקבות שיגור ספוטניק 1 התגאו בעיר בבן עירם, ארי שטרנפלד, שהיה בצוות מפתחי הלווין, והפכו את הבית שבו נולד למוזיאון.
יהודי שייראדז
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיר הוא משנת 1436, עת היה בה רחוב שנקרא "רחוב היהודים". עם זאת, כתב זכויות שניתן לעיר בשנת 1569, אשר אסר על מגורי יהודים בה, הביא לפיזור הקהילה.
היישוב היהודי בשייראדז התחדש בראשית המאה ה-18, הגם שנתקל בהתנגדות קשה מצד הפולנים המקומיים, ובשנת 1822 הוגבלו מגורי היהודים בעיר לרובע נפרד וקטן. הגבלת מגורים זו בוטלה רק בשנת 1862.
במהלך מרד ינואר נגד השלטונות הרוסיים בשנות ה-60 של המאה ה-19 נטלו חלק פעיל מספר יהודים מהעיר, ובהם היו שהוגלו לסיביר או שהוצאו להורג, וכך היה גם בתחילת המאה ה-20.
יונתן שינפלד
קריירה מוזיקלית
ב-25 בדצמבר 2019 הוציא יחד עם קובי ברומר את הסינגל "שומר עלינו". השיר זכה במקום ה-18 (מתוך 30) במצעד המוזיקה השנתי של הרדיו "קול חי מיוזיק".
ב-29 במרץ 2020 הוציא את הסינגל "רפא נא" עקב תחלואת נגיף הקורונה.
שייראדז
יהודי שייראדז
בין מלחמות העולם נמנו בעיר קרוב ל-3,000 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, שכללו חרם על עסקיהם.
יונתן שינפלד
קריירה מוזיקלית
ב-23 בדצמבר 2020 הוציא את הסינגל "אחות קטנה" לרגל חתונתה של אחותו שהתקיימה בדובאי.
שייראדז
בשואה
ב-4 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה כעבור זמן קצר כמה עשרות יהודים, תוך שילוח כמה יהודים למחנות ריכוז בשטח גרמניה. בדצמבר 1939 גירשו הגרמנים כמה מאות יהודים מהעיר לסנדומייז'.
יונתן שינפלד
קריירה מוזיקלית
ב-4 במאי 2021 הוציא את הסינגל "נחם השם" לזכרם של הרוגי אסון מירון.
ב-20 ביולי 2021 הוציא את הלהיט "דרך חדשה". השיר זכה במקום החמישי (מתוך 30) במצעד המוזיקה השנתי של הרדיו "קול חי מיוזיק".
בדצמבר 2021 כתב, הלחין ועיבד מוזיקלית את הסינגל "מנגינת הלב" לזמר קובי ברומר.
שייראדז
בשואה
באביב-קיץ 1942 הובאו לגטו שבעיר אלפי יהודים נוספים מיישובי וגטאות הסביבה. ב-22 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיר שוטרים גרמנים, וריכזו את כל יושביו במנזר סמוך, תוך ירי במסתתרים, בחולים ובקשישים. לאחר שלושה ימים בהם נכלאו במבנה, שולחו באלימות רבה קרוב ל-4,500 היהודים מהגטו למחנה ההשמדה חלמנו, ו-184 יהודים שעברו סלקציה הועברו לגטו לודז'.
יונתן שינפלד
קריירה מוזיקלית
בספטמבר 2021 זכה שינפלד על יצירותיו האחרונות בתואר "מלחין השנה" במצעד המוזיקה השנתי של האתר כיכר השבת.
שייראדז
בשואה
לאחר השואה לא נותרו בעיר יהודים, אולם בית הקברות היהודי נותר על תילו ולא נחרב.
יונתן שינפלד
קריירה מוזיקלית
באוגוסט 2022 הוציא את השיר "רגעים", אותו כתב והלחין בעצמו לכבוד הולדת בִּתּוֹ.
קוקוריקו (שיר של עדן בן זקן ועומר אדם)
קוקוריקו (באנגלית: Kuku Riku) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן והזמר הישראלי עומר אדם. השיר יצא לאור ב-2 ביולי 2020, על ידי חברות התקליטים NMC וארומה מיוזיק, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן החמישי של בן זקן, מועבט.
רקע וכתיבה
במאי 2020, הוכרז כי אדם ובן זקן נפגשו באולפן הקלטות והקליטו שיר חדש. ב-29 ביוני, אישרו אדם ובן זקן את הידיעה וחשפו את שם השיר. ב-1 ביולי, יום לפני צאתו, הודלף השיר. השיר השיר נכתב על ידי אדם ובן זקן, יחד עם אלעד טרבלסי, מאור תיתון, משה בן אברהם ואופק יקותיאל בשפות העברית, אנגלית, ערבית, איטלקית וספרדית, הופק על ידי משה בן אברהם ואופק יקותיאל, ומשלב בתוכו את סגנונות הפופ, המזרחית והדאנס.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי אלי סברדלוב והועלה לערוץ היוטיוב של אדם ב-2 ביולי 2020, בסמוך לצאת הסינגל. עלות הפקת הקליפ מוערכת במאות אלפי שקלים. תוך פחות מיממה, צבר הקליפ למעלה מחצי מיליון צפיות. ונכון ל-17 בנובמבר 2020, יש לו 14 מיליון ציפיות ביוטיוב.
ביקורת
בטרם יציאתו, גררה עטיפתו של הסינגל ביקורת, על כך שבעטיפה נראים אדם ובן זקן עוטים כיסויי ראש ערביים מסורתיים, כאפיה וחג'אב בהתאמה. חאדר אבו סייף מהארץ ביקר את עטיפתו של הסינגל באומרו כי "התרבות הערבית צריכה להיות לגיטימית גם כשיהודי מתחתן עם ערבייה או כשערבי רוצה לגור לידכם. ואם ערבים אינם יכולים לעשות זאת, אז עומר אדם ועדן בן זקן אינם יכולים להתחפש לערבים", והוסיף כי "ברוב העולם כבר הבינו את הגזענות שקיימת בגניבת אלמנטים תרבותיים מעמים אחרים, בעיקר כשזה נעשה על ידי קבוצת הרוב אל מול מיעוט חלש".
בן שלו מהארץ סקר את השיר באומרו כי השיר מהווה כשיר מחאה וכ"קריאת השכמה לכל מי שנרקב מול הריאליטי", הוסיף כי "כמו בכל שיר מחאה טוב, הם לא עושים את זה באופן ישיר ופשטני. יש טקסט ויש סאבטקסט. זה מתחיל בבחירה שלהם לשיר את הסינגל החדש בבליל של שפות, שעטנז של אנגלית, ספרדית, איטלקית, ערבית ועברית. מעט מאוד עברית. נדמה שבעשותם כך הם שואלים: מי אנחנו בעצם? מה הפכנו להיות? איך קרה שאיבדנו את הזהות והלכידות הפנימית שלנו?". עוד אמר כי שם השיר, "קוקוריקו", הוא "קריאת השכמה, זמן להתעורר, כמו ששרו 'הדג נחש', רק בלי החפירה המיותרת של שתי מילים. בן זקן ואדם מנערים את האזרח הישראלי האדיש, הנרקב מול תוכניות הריאליטי, ומזכירים לו שביכולתו לשנות את המציאות", וסיים באומרו כי "אילו אמיר אוחנה היה עדיין שר המשפטים, ייתכן שהוא היה מורה על פתיחת חקירה נגד שני הזמרים בחשד להתססה והמרדה". דודי פטימר ממעריב סקר את השיר בשלילה אף הוא, באומרו כי "מבחינה מלודית, השיר לא מתרומם יותר מדי, הפזמון לא קליט ולא ממנף את הבתים שגם ככה נשמעים מהונדסים וטכניים מדי כשמוסיף למוטיב ה"מסחרה" של השיר שחסרים בו רגש, התלהבות ואנרגיות", והוסיף ש"הדבר היחיד שאפשר לזקוף לזכותם של השניים זה הקליפ המושקע בסגנון המערב הפרוע שניכר כי נעשתה בו עבודה ניכרת, אך בעיני השיר יישמע יותר טוב לו אצפה בקליפ בלבד ואדאג לשים את השיר על מיוט" וכי "מלבד פספוס, אכזבה וקקופוניה של צלילים – אין בשיר הזה כלום".
יוסי חרסונסקי העניק לשיר ציון של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה, תוך שנתן לשיר ביקורת מעורבת, באומרו כי השיר הוא "עוד גימיק שנראה יותר כפרסומת מושקעת לצמד".
נדב מנוחין מוואלה! NEWS גם ביקר את השיר באופן שלילי, תוך שסיים את הביקורת באומרו, "עומר אדם, האיש והמהפכה של השמחה, רגיל לפזר דאחקות בשירים שלו. גם עדן בן זקן עושה את זה לא מעט. במדינה שבה זמרים חלולים לוקחים את עצמם ברצינות כה רבה - עצם הנוכחות שלהם מרעננת. אבל שניהם קרובים למקום שבו העניין הזה ממצה את עצמו. בפרט אדם, שמאז "שני משוגעים" עוד לא הוציא סינגל באותה רמה. אם שני הזמרים המצליחים ביותר בישראל נפגשים, לא עדיף כבר להוציא משהו טיפה יותר רציני מאשר את הבדיחה הפרטית הזאת?".
שחר אמאנו גם ביקר את השיר באופן שלילי, באומרו כי השיר הוא "במילים פשוטות עלבון לקהל ששומע אותו... מה שקורה במקרה הזה נשמע כמו שאריות של כמה שירים שרותכו יחד בצורה הכי גסה שיש... רשימת הכותבים... הייתה אמורה לייצר יותר, אבל התוצאה הסופית כל כך מביכה, שרק הקליפ המוזר שלו מתעלה עליה... מי שמוציא שיר כזה לא מכבד את הקהל שלו וחושב שהוא יכול לסבול הכל.
הגנה אזרחית
הגנה אזרחית היא הצעדים הננקטים בקרב האוכלוסייה האזרחית (להבדיל מכוחות הביטחון) לשם התגוננותה מפני תקיפה, במסגרת מלחמה או פעולת טרור. שותפים מרכזיים בפעולות הגנה אזרחית הם, בנוסף לאזרחים עצמם, המשטרה, מכבי אש, שירותי חירום רפואיים וכוחות צבא המיועדים להגנה אזרחית.
סוגי איומים על האוכלוסייה האזרחית:
פעילות ההגנה האזרחית כוללת:
הגנה מפני תקיפה בחומר נפץ
מלחמת האזרחים בספרד חשפה את לראשונה את ההשפעה ההרסנית שיש להפצצות של חיל אוויר מודרני על אוכלוסייה אזרחית. חברי "קבוצת המדענים האנטי מלחמתית של קיימברידג'" ערכו ניסיונות בהשפעה של חומרי נפץ וגזים על מבנים, ופרסמו את התוצאות בספר "ההגנה על הציבור מפני התקפות אוויריות", שבו התריעו על חוסר המוכנות של בריטניה בתחום זה. תחילה התייחס הממשל הבריטי להתרעות בעוינות גדולה, בייחוד מכיוון שבאו מקבוצה שמאלנית קיצונית. אלא שבהדרגה, כאשר גם עיתוני בריטניה החלו לעסוק בנושא, הודו השרים העוסקים בנושא באופן פרטי כי המדינה מפגרת בצורה מסוכנת בתחום זה.
שנים אחדות לאחר מכן הוכח הצורך בהגנה אזרחית מפני תקיפות אוויר, כאשר ב-7 בספטמבר 1940 החל הבליץ - הפצצות הכבדות של לונדון בפרט ושל ערי בריטניה בכלל על ידי הלופטוואפה, חיל האוויר של גרמניה הנאצית, כחלק מהקרב על בריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה בשנים 1940–1941. החורבן שנגרם למבנים בערים שנפגעו היה בהקפים חסרי תקדים, ורק בשנות ה-80, למעלה מ-40 שנה לאחר ההפצצות, הסתיימו עבודות פינוי ההריסות והבנייה. למעלה מ-43,000 אזרחים נהרגו בהפצצות ו-139,000 נפצעו. למעלה ממיליון בתים נהרסו. בריטניה לא נערכה להפצצות אוויריות, והמחסור במקלטים אילץ את הרשויות להפוך את 80 תחנות הרכבת התחתית של לונדון למקלטים, ולשכן בהם כ-177,000 תושבים.
הגנה מפני תקיפה בנשק כימי
יעילות הנשק הכימי במלחמה היא מוגבלת, גם כאשר הוא מופנה נגד אזרחים. עיקר כוחו בפאניקה שהוא גורם כאשר מתבצע שימוש בו כנגד אוכלוסייה אזרחית. דרכי התגוננות מפני נשק כימי ידועות וקלות לביצוע, וכוללות מסכת גז, המסננת את האוויר קודם נשימתו, ושהייה בחדר אטום, המונע חדירת גז. טווח השפעתו קטן ומושפע ממזג האוויר ופני השטח.
הגנה מפני תקיפה בנשק גרעיני
בשלהי מלחמת העולם השנייה הוטלה פצצת ביקוע גרעיני על העיר היפנית הירושימה וכעבור יומיים הוטלה פצצת ביקוע גרעיני שנייה על העיר היפנית נגסאקי. היו אלה שני מקרים יחידים של תקיפה בנשק גרעיני, אך די היה בהם כדי להמחיש את עוצמתו: 80,000 איש נהרגו כתוצאה מיידית מהתפוצצות הפצצה בהירושימה. 60,000 איש נוספים מתו עד סוף 1945 כתוצאה מפגיעות שגרמה להם הפצצה, ורבבות אנשים נוספים סבלו מנזקי הקרינה במשך שנים רבות.
בשנת 1950, שנה לאחר שברית המועצות פוצצה בפעם הראשונה פצצת ביקוע גרעיני, פרסמה ממשלת ארצות הברית את החוברת "כיצד לשרוד מתקפה גרעינית", שהכילה הסברים כיצד להתגונן, כיצד להגן על האוכל והשתייה וכיצד להגן על הבית. בחוברת מוסבר כיצד למנוע כוויות וכיצד לפעול במקרה של חשיפה לקרינה. החוברת התבססה על חישובים הנוגעים להשפעות שיש לכלי הנשק החלשים יחסית של אותה תקופה (20 קילוטון TNT). לכן, רוב המידע שבחוברת כבר מיושן. החוברת פורסמה לפני שבוצעו מחקרים מקיפים אודות ההשלכות של נשק גרעיני על אזורים מיושבים.
במהלך שנות ה-50, במהלך המלחמה הקרה, נבנו במדינות רבות מקלטים גרעיניים, שנועדו להגן על יושביהם מפני נשורת גרעינית. שווייץ בנתה רשת ענפה של מקלטים גרעיניים (הדבר היה כרוך בהקשחת מבנים ממשלתיים כמו בתי ספר). המקלטים בשווייץ מסוגלים להגן על האוכלוסייה כולה ולספק לה מזון במהלך שנתיים לאחר התרחשות מתקפה גרעינית. בהשוואה למדינות העולם, בשווייץ קיים היחס הגבוה ביותר של מרחב ממוגן לעומת כמות האוכלוסייה. כל המקלטים בשווייץ מסוגלים לעמוד במתקפה גרעינית ובפני מתקפות כימיות או ביולוגיות. הדרישה לעמידות בפני הדף משתנה בהתאם לגודל המבנה. המבנים הגדולים ביותר מאובזרים במקלטים ייעודיים החצובים באבן. מדינות מערב אירופאיות נוספות שדאגו למקלטים שכאלו הן פינלנד ושוודיה. העניין במקלטים גרעיניים דעך לאחר תום המלחמה הקרה.
טבליות לוגול מחולקות לאוכלוסייה המתגוררת בסמוך לכור גרעיני, לשימוש במקרה של פגיעה בכור שתביא לדליפה של קרינה רדיואקטיבית.
הגנה מפני טרור
אמצעי הטרור העיקרי הוא חומר נפץ, המוטמן במקום הומה אדם, מובל על גופו של מחבל העורך פיגוע התאבדות או מובל במכונית תופת. כוחות ביטחון נערכים גם לאפשרות של טרור בנשק כימי או בנשק ביולוגי.
פעולת הגנה אזרחית נפוצה מפני טרור היא בקרת הנכנסים למקומות הומי אדם, באמצעות שומר הניצב בכניסה, גלאי מתכות ומצלמות אבטחה.
הגנה אזרחית בארץ ישראל
בשנת 1938 נוסד על ידי עיריית תל אביב המשמר האזרחי, כגוף של מתנדבים לשעות חירום ומצוקה. למשמר האזרחי התנדבו אזרחים רבים שמילאו תפקידים של שמירה על הסדר בכנסים ובלוויות וטיפלו בעולים ובמעפילים. בימי מלחמת העולם השנייה מילא המשמר האזרחי גם תפקיד של ארגון הגנה אזרחית, הפיץ הוראות להתגוננות אזרחית ופיקח על ביצוען. המשמר האזרחי תיאם את שירותי כוחות ההצלה בעת ההתקפה האווירית האיטלקית על תל אביב ב-9 בספטמבר 1940, שבה נהרגו כ-100 אזרחים, רבים נפצעו ונגרמו נזקים רבים.
בחיפה הוקם בשנת 1942 "משמר העם", שפעילותו כללה גם אחזקת עמדות ומקלטים. בספטמבר 1947, בעקבות המצור על ירושלים הוקמה בעיר יחידת מתנדבים לשם שמירת הסדר, ואליה התקבלו אנשים מעל גיל גיוס וכאלו שלא התגייסו מסיבות בריאות. תפקידי היחידה כללו, בין השאר, עזרה בהגנה אזרחית ואחריות על מקלטים, לפי הדוגמה של לונדון בבליץ, ופעולה למניעת גנבות וביזה של חנויות ודירות באזורי קרבות.
התגוננות אזרחית בישראל
בשנת 1951 הוסדרה ההתגוננות האזרחית בישראל באמצעות חוק ההתגוננות האזרחית, התשי"א-1951. חוק זה חייב, בין היתר, הקמת מקלט בכל בית או בסמוך לו.
פעולות של התגוננות אזרחית נדרשו בישראל במהלך המלחמות שבהן השתתפה, וכן באירועים שהתרחשו בין המלחמות. אופי הפעילות השתנה במהלך השנים, בהתאם לשינויים באופי האיומים על האוכלוסייה האזרחית.
במלחמת סיני נדרשה האוכלוסייה האזרחית להאפלה - איטום של החלונות כך שלא יראה האור שבבתים, כדי להקשות על עריכתה של תקיפה אווירית לילית. המלחמה עצמה התנהלה הרחק מריכוזי האוכלוסייה.
גם במלחמת ששת הימים נדרשה האוכלוסייה האזרחית להאפלה. תושבי היישובים הסמוכים לגבול עם סוריה ישבו במקלטים עקב הפגזת בתיהם על ידי הצבא הסורי. הצבא הירדני הפגיז בתותחים ארוכי טווח את אזור צפון תל אביב. גם באזורים אחרים הופעלה לעיתים אזעקה.
פעולות הטרור שהחלו לאחר מלחמת ששת הימים הצריכו הפעלת הגנה אזרחית מפניהן, והביאו להנהגת בדיקה ביטחונית בכניסה לאולמות קולנוע ותיאטרון.
מלחמת יום הכיפורים פרצה במפתיע, ולכן לא נעשו כל הכנות לקראתה בקרב האזרחים. המלחמה עצמה התנהלה בקווי החזית הרחוקים בדרך כלל מריכוזי אוכלוסייה אזרחית, אך אזעקות מפני תקיפה אווירית נשמעו פעמים אחדות במהלך המלחמה.
לקראת מלחמת המפרץ חולקו לתושבי ישראל ערכות מגן שכללו מסכות גז ומזרקי אטרופין, מחשש שישראל תותקף בנשק כימי. כל משפחה התבקשה להכין בביתה חדר אטום, שבו תשהה בעת מתקפת טילים. במהלך המלחמה, בעקבות ירי הטילים, בחרו רבים מתושבי גוש דן לעבור לאזורים בטוחים יותר, כגון אילת וירושלים.
יממה לאחר פתיחת המלחמה הותקפה ישראל על ידי טילי קרקע־קרקע מסוג סקאד בעלי ראש נפץ קונבנציונלי, ששוגרו ממערב עיראק אל עבר גוש דן, מפרץ חיפה והנגב. התקפות אלה לא הסתיימו עד תום המלחמה. 39 טילים נפלו בתחומי מדינת ישראל, וגרמו נזק לרכוש. במהלך המלחמה נפגעו עשרות מתושבי ישראל בשל שימוש לקוי במסכות גז, וכן נהרג אדם בשכונת רמת חן שברמת גן מהתקף חרדה לאחר נפילת טיל סקאד קרוב למקום.
בשנת 1992, בעקבות מלחמת המפרץ, הוקם פיקוד העורף. עד להקמת הפיקוד, היה הטיפול בעורף באחריות מקחל"ר – מפקדת קצין חייל ראשי להתגוננות אזרחית (הג"א) והגמ"ר – הגנה מרחבית. לאחר מלחמת המפרץ אוחדו ארגונים אלו והוקם פיקוד העורף.
החלטה נוספת על פי לקחי מלחמת המפרץ הייתה ההחלטה לחייב, בעת הקמת מבנים חדשים, לכלול בהם מרחב מוגן, שמטרתו לספק מיגון בפני התקפות אוויר והתקפות טילים שזמן ההתרעה בפניהן קצר מכדי לאפשר גישה למקלט תת-קרקעי. המרחב המוגן מתוכנן לספק הגנה ליושביו מפני התקפות עם פצצות חומר נפץ מרסק, והוא אטום לחדירתם של גזים רעילים. במרחב המוגן ניתן להתקין מסנני אוויר במקרה שהשהייה הנדרשת ארוכה ולשם הגנה מתקיפה באמצעים ביולוגיים, כימיים או רדיואקטיביים. בדירת מגורים קרוי המרחב מוגן בשם מרחב מוגן דירתי (ממ"ד).
כלקח נוסף ממלחמת המפרץ וממבצע ענבי זעם, תוקן בשנת 1997 חוק ההתגוננות האזרחית, וניתנה בו סמכות להכריז על מצב מיוחד בעורף, המקנה לשלטונות סמכויות שונות שיאפשרו לשמור על הסדר הציבורי ועל שלומם של האזרחים.
האינתיפאדה השנייה שבמהלכה אירעו פיגועי התאבדות רבים, הביאה להצבת שומרים בפתחי מסעדות, בנקים, מרכזי קניות ועוד, וכן לפטרולים להשגחה על התחבורה הציבורית.
במהלך מלחמת לבנון השנייה נדרשה פעילות נרחבת של הגנה אזרחית בצפון ישראל, מחיפה במערב עד אזור טבריה במזרח, בית שאן ועפולה בדרום, משום שעל האזור הומטרו אלפי רקטות. מירי הרקטות נהרגו באופן ישיר ועקיף 44 אזרחים, בהם יהודים, ערבים ודרוזים, ו-12 חיילים. הרקטות גרמו לפגיעה חמורה ברכוש התושבים ולשריפות. הירי גרם לעזיבתם של שליש מתושבי הצפון את בתיהם ומעברם למרכז ודרום הארץ. המלחמה השפיעה על תושבים רבים בעורף לתקופה ממושכת, ובמהלכה נחקק חוק שנועד להגן על עובדים מפיטורים עקב היעדרות מעבודה בשל המצב, וכן נקבע הסדר מיוחד שנועד לפצות תושבים בשל נזקים עקיפים שנגרמו להם.
במהלך המלחמה נמתחה ביקורת קשה על מוכנות העורף לשעת חירום. הוועדה הפרלמנטרית לבחינת מוכנות העורף במצבי חירום פרסמה דו"ח ראשוני כחודש לאחר תום המלחמה. הוועדה מצאה כי אין מספיק מקלטים ציבוריים ביחס למספר התושבים הזקוקים להם, כי אין פיקוח על תחזוקת המקלטים הפרטיים, כי ביישובים רבים (במיוחד במגזר הערבי) כלל לא נבנו מקלטים ציבוריים או מרחבים מוגנים, כי בתי החולים אינם ממוגנים כראוי מפני פגיעת טילים וכי במספר יישובים לא הייתה מערכת התרעה יעילה דיה, או שלא היו צופרי אזעקה.
בשנת 2005 הופעלה לראשונה בשדרות וביישובי עוטף עזה, מערכת "צבע אדום", להתרעה על שיגור רקטות מרצועת עזה. כן נורו פגזי מרגמה לעבר יישובים אלה. באשקלון הופעלה המערכת לראשונה ב-27 בפברואר 2008, לאחר שטילי קסאם וגראד פגעו פגיעות ישירות בבתי מגורים. כן נעשו פעולות להרחבת המיגון בשטחים ציבוריים, כגון תחנות אוטובוס. בהתאם לצורך ניתנו לתושבי היישובים הנחיות להישאר בסמוך למרחבים מוגנים. ההנחיות ניתנו כפונקציה של זמן ההתרעה, מעת שמופעלת האזעקה ועד להתפוצצות הרקטה.
כרישי עפיפון
כרישי עפיפון (שם מדעי: Dalatiidae) היא משפחה של דגי סחוס מסדרת הקוצנאים החיים באוקיינוס הפתוח. במשפחה 7 סוגים ובהם 10 מינים.
מאפיינים
כרישי עפיפון קטנים בממדיהם, ואורכם אינו עולה על שני מטרים. הם בעלי גוף מוארך, ראשים מגודלים, חרטום קצר, עיניים מגודלות בצידי הפנים ושיניים חותכות גדולות ומשוננות. חלק מהמינים מסוגל להאיר חלק מאיבריהם, פעולה המסייעת בציד מזון. סנפיריהם העליונים מזכירים במראם עפיפונים, ומכאן שמם.
טרפם העיקרי של הכרישים הוא בעלי חיים קטנים מהם. המין כריש סיגר נטפל לחיות ים גדולות ממנו, וקורע פיסות עור בתנועה סיבובית כמקור למזון.