cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הנסיכה פיונה
שרק השלישי
אחרי שהן עוברות במבוך מפותל, הן מצליחות לצאת והנסיכה רפונזל בוגדת בהן והולכת אל מקסים שמכריז על עצמו בתור מלך. הוא כולא את כל החבורה בתוך כלא נידח ומופרד מהארמון והנסיכות המודאגות, שמאוחר יותר מצטרפים אליהן החמור ופוס, מחליטות ליצור ארגון מחתרת.
לאחר שהן מצליחות לצאת מהכלא, פיונה שולחת את שלגייה אל השער של הארמון. שלגייה קוראת לכל חיות היער להתקיף את השומרים - זוג העצים המדברים - ומצליחה בקלות. הארגון בראשות פיונה פולש אל תוך הארמון ולבסוף הם משתלטים על האזור ומגיעים אל הבמה שם מופיע מקסים.
לבסוף, פיונה, שרק והשאר חוזרים לביצה. היא מולידה שני תינוקות ותינוקת והמשפחה המורחבת מטפלת בהם עם לא מעט קשיים.
שרק לנצח
העלילה מתרחשת ששרק ומשפחתו חוגגים יומלדת לבניהם אך שרק לא נהנה ולכן הוא הולך משם עצבני ואז הוא פוגש את עוץלי גוץלי שמשכנע אותו לחתום על החוזה של להיות עוג ליום אחד אך הוא מגלה שהוא במציאות שבה אף אחד לא זוכר אותו ומגלה שהוא ויתר על היום שבו הוא התחיל את חייו ולכן בזריחה הוא יעלם מהעולם והוא מתחבר עם חמור ועם חתול ואז הוא מתחבר עם מחתרת עוגים שפיונה מנהיגה אותו ולאט לאט מתחבר איתה ואז בזריחה הם מדיחים את עוץליגוץלי מהשלטון ופיונה מנשקת את שרק אהבת אמת והכל חוזר לקדמותו
אולדסמוביל ויקינג
אולדסמוביל ויקינג (באנגלית: Viking) היא מכונית סלון, אשר יוצרה במספר תצורות בעלת מנוע בעירה פנימית, תוצרת חטיבת הרכב האמריקאית, אולדסמוביל, של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, בין השנים 1929–1931.
ייצור "אולדסמוביל ויקינג"
בשנת 1929 יוצרו 4,058 יחידות, (מחיר: 1,595 דולר ליחידה).
בשנת 1930 יוצרו 2,813 יחידות, (מחיר: 1,695 דולר ליחידה).
בשנת 1931 יוצרו 353 יחידות.
ג'נרל מוטורס
ג'נרל מוטורס (באנגלית: General Motors, ובקיצור GM) היא יצרנית רכב בינלאומית שבסיסה בארצות הברית. החברה נוסדה בשנת 1908 על ידי ויליאם דוראנט.
המותגים הבולטים שבבעלות החברה הם, בין היתר, ביואיק, קדילאק, שברולט, ו-GMC.
חטיבת "אולדסמוביל" פורקה בשנת 2004, חטיבת פונטיאק פורקה בשנת 2010.
צבי קיווייה
צבי קיווייה או צבי האטלס (שם מדעי: Gazella cuvieri), הוא מין של צבי בתת-משפחת הצבאיים החי בצפון אפריקה. הצבי קרוי על שמו של החוקר ז'ורז' קיווייה.
תיאור
צבי קיווייה הוא אחד הצבאיים הכהים ביותר, פרוותו בצבע חום כהה, בטנו בצבע לבן ומעליה פס שחור עבה, זנבו שחור, קו לבן ובתוכו פס שחור יורד מהעין לאף, פס שחור בחלקו האחורי ולאחריו לבן, כתם שחור על אפו, וגרונו ובין קרניו לבנים. זוג קרניים המגיעות לאורך של 37-25 ס"מ לזכרים, ו30-20 ס"מ לנקבות. גובהו בכתפיים 69-60 ס"מ, אורך ראשו וגופו 105-95 ס"מ, ואורך זנבו 20-15 ס"מ, משקלם של הזכרים 35-20 ק"ג, ושל הנקבות 20-15 ק"ג.
תפוצה ובית גידול
צבי קיווייה הוא בעל חיים האנדמי להרי האטלס, בתחילת המאה ה-20 תפוצתו הייתה רחבה מאוד, ב-1932 החלה האוכלוסייה לרדת במהירות, וב-1972 נותרו רק עדרים קטנים. כיום תפוצתו היא במדינות: מרוקו, אלג'יר ותוניסיה. צביים אלה חיים במגון בתי גידול הכוללים יערות אלונים ואורנים, חורשים, שטחי מרעה, הרים, וסלעים.
מאפיינים ותזונה
צבי קיווייה פעיל בלילה ובשעות הבוקר המוקדמות, וחי בקבוצות קטנות של זכר ומספר נקבות המונים 8-4 פרטים. במהלך הלילה הם ירדו לאזורים נמוכים ולקראת הבוקר יחזרו למקומות מסתור באזורים גבוהים. ההריון נמשך כ-160 ימים ובסופם נולד עופר אחד או שתים המוסתר בימיו הראשונים בצמחייה רחוק מהעדר. העופרים מתחילים לאכול מזון מוצק אחרי חודש, ומגיעים לבגרות בגיל שבעה חודשים. צבי קיווייה הוא צבי חששן מאוד וברגע שהוא חש בסכנה הוא יניף את זנבו ויקפוץ על ארבע רגליו בדומה לדלגן, כדי לאותת לשאר על הטורף. הזכרים טריטוריאליים ויסמנו את שטחם בעזרת גללים או בלוטות ריח. תזונתם כוללת: עשבים, עשבי תיבול, שיחים, ועלים לעיתים (בעיקר בלילה) הם נכנסים לשטחים חקלאיים ויאכלו בעיקר חיטה, כמו כן הם תלויים מאוד במים.
איומים ושימור
מלבד תנים המסוכנים לעופרים, אין לצבי קיווייה כיום אויבים נוספים בטבע שכן טורפים גדולים כמו אריה ברבארי, פיתון סלעים אפריקני ונמר ברבארי נכחדו מהאזור. הרשימה האדומה של IUCN מגדירה אותו כמין במצב פגיע (VU) בשל ציד ואובדן בתי גידול למטרות חקלאות. האוכלוסייה העולמית בטבע נאמדת בסביבות 2,950-1,750 פרטים. צביי קיווייה נמצאים במרכזי רבייה בספרד ובארצות הברית.
נווה בואודן
נווה בואודן או נווה בודן או מקפא בודאודן או מקפא בודן (באנגלית: Bowden Névé) הוא מקפא קרחוני, באזור חוף שקלטון של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
רוחבו של הנווה 37 קילומטרים.
הנווה מומוקם בגובה של 1,800 מטרים מעל פני הים.
הנווה ממוקם דרומית להר מילר, בין רכס המלכה אליזבת לבין רכס המלכה אלכסנדרה.
גילוי הנווה
הנווה התגלה בשנת 1958, על ידי המשלחת הניו זילנדית הדרומית ( the New Zealand Southern Party), של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי (Commonwealth Trans-Antarctic Expedition ; בראשי תיבות: CTAE), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1955–1958 בחסות חבר העמים הבריטי, במטרה להגיע לקוטב הדרומי.
מקור השם
נווה בואודן נקרא על שם צ'ארלס בואודן, שהיה יושב ראש ועדת ים רוס, שארגנה את המשלחת של ניו זילנד למשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי.
לקריאה נוספת
• Lyons, W.B., D.H. Elliot and L.R. Everett. 2007, transantarctic Mountains TRANsition Zone (TAM TRANZ Project): Multidisciplinary Research in the Central and Southern Transantarctic Mountains, Byrd Polar Research Center Miscellaneous Series M-430, Byrd Polar Research Center, The Ohio State University, Columbus
• Bernard M. Gunn & Richard I. Walcott (1962), The geology of the Mt Markhamregion, Ross dependency, Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 5:3, 407-426, DOI: 10.1080/00288306.1962.10420097
יוחנן פאולוס השני
יוחנן פאולוס השני (בלטינית: Ioannes Paulus II; 18 במאי 1920 – 2 באפריל 2005), נולד בשם קרול יוּזף ווֹיטילה (בפולנית: Karol Józef Wojtyła ) בוודוביצה שבפולין. ב-16 באוקטובר 1978 נבחר לתפקיד האפיפיור, בישוף העיר רומא וראש הכנסייה הקתולית.
יוחנן פאולוס השני היה האפיפיור הראשון זה כ-400 שנה שאינו ממוצא איטלקי, והאפיפיור הראשון ממוצא סלאבי.
תקופת כהונתו הייתה השנייה באורכה (אחרי פיוס התשיעי), והיוותה ניגוד לכהונתו של קודמו, יוחנן פאולוס הראשון, אשר כיהן רק 33 ימים (ולזכרו בחר יוחנן פאולוס השני את שמו הרשמי). שניהם נקראים על שם שני קודמיהם, יוחנן העשרים ושלושה ופאולוס השישי.
בתקופתו של יוחנן פאולוס כונן הוותיקן קשרים עם מדינת ישראל, בשנת 2000 ערך האפיפיור מסע היסטורי לישראל. יחסיו עם העולם היהודי היו טובים במידה חסרת תקדים. נמל התעופה הבינלאומי בקרקוב אשר בפולין נקרא על שמו.
ביוגרפיה
קרול יוזף ווֹיטילה (Karol Józef Wojtyła) נולד ב-18 במאי 1920 בעיר ודוביצה שבדרום פולין, השוכנת כ-30 ק"מ ממחנה ההשמדה אושוויץ. אמו נפטרה עליו בעודו ילד ועול גידולו נפל על אביו, אשר היה קצין בצבא הפולני. בצעירותו רכש חברים רבים מבין יהודי קרקוב. תחביביו העיקריים היו ספורט, משחק וכתיבת שירים ומחזות.
קריירה
בזמן הכיבוש הנאצי של פולין עבד במחצבה ובמפעל כימיקלים. ב-1942, בעקבות תאונה ולאחר מות אביו החל ללמוד לימודי כמורה וב-11 בנובמבר 1946 הוסמך ככומר. לימד אתיקה באוניברסיטה היגלונית של קרקוב ובאוניברסיטה הקתולית של לובלין.
ב-1958 מונה לבישוף משנה של קרקוב וב-30 בדצמבר 1963 מונה על ידי האפיפיור פאולוס השישי להיות הארכיבישוף של קרקוב, וכן השתתף בוועידת הוותיקן השנייה והיה מבין מחברי "ההכרזה על חופש הדת" (Dignitatis Humanae).
ב-1967 מונה לחשמן (קרדינל), ובאוגוסט 1978 היה בין חברי מועצת החשמנים (מועצת הקרדינלים - הקונקלווה) שבחרה את אלבינו לוצ'יאני, קרדינל ונציה, להיות האפיפיור יוחנן פאולוס הראשון. לאחר מותו של יוחנן פאולוס הראשון השתתף במועצת החשמנים השנייה של 1978, שבה בחרו אותו עצמו לתפקיד האפיפיור.
(I've Just Begun) Having My Fun
I've Just Begun) Having My Fun) (בעברית: (רק התחלתי) ליהנות) הוא סינגל שיווקי של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס מתוך אלבום האוסף הראשון שלה, Greatest Hits: My Prerogative. הסינגל יצא לאור ב-17 באוגוסט 2004.
יוחנן פאולוס השני
כהונתו בתפקיד האפיפיור
בגיל 58 מונה קרול יוזף וויטילה לאפיפיור, על אף גילו הצעיר ומוצאו הפולני. זמן קצר לאחר מינויו חזר לבקר במולדתו פולין כאפיפיור והתקבל בה בהתרגשות עצומה. יש המייחסים את נפילת הגוש המזרחי גם לעמידתו הנחושה מול האתאיזם הקומוניסטי ורדיפתו את הפולחן הדתי.
(I've Just Begun) Having My Fun
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-23 במצעד השירים הדיגיטליים.
יוחנן פאולוס השני
כהונתו בתפקיד האפיפיור
ב-13 במאי 1981 ניסה אזרח טורקי בשם מהמט אלי אג'ה להתנקש בחייו של האפיפיור, בכניסה לכיכר פטרוס הקדוש. האפיפיור נפצע קשה מכדורי המתנקש. לאחר ההתנקשות היו חוקרים, ובהם אדוארד ס' הרמן ונועם חומסקי, שסברו שהתנקשות זו הוזמנה על ידי הקג"ב של ברית המועצות באמצעות השירות החשאי הבולגרי. ועדה פרלמנטרית איטלקית הגיעה למסקנה זהה בשנת 2006, אלא שהיא נקבה בגר"ו, המודיעין הצבאי הסובייטי, כמזמין עיקרי לפעולה - טענות שנדחו מכל וכל בידי דובר הארגון. על כל פנים, אג'ה ריצה תקופת מאסר בכלא באיטליה מאז ההתנקשות, עד שזכה לחנינה והוסגר לטורקיה בשנת 2000. בטורקיה נכלא לעשר שנים נוספות בשל רצח עיתונאי טורקי ב-1979.
(I've Just Begun) Having My Fun
רקע
השיר "", היה במקור היה אמור להיות רצועה מתוך אלבום האולפן הרביעי של ספירס, In the Zone, שיצא בשנת 2003. השיר נכתב על ידי ספירס, מישל בל, כריסטיאן קרלסון, פונטוס וינברג, הנריק ג'ונבק, והופק על ידי פונטוס וינברג. השיר נכלל לראשונה כרצועת בונוס באלבום ה-DVD של Britney Spears: In the Zone.
יוחנן פאולוס השני
כהונתו בתפקיד האפיפיור
בשנת 1982 נעשה ניסיון התנקשות נוסף באפיפיור, ושוב יצא ממנו בשלום, הפעם בידי כומר מעורער בנפשו בשם חואן פרננדס קרוהן. המתנקש נעצר, אך לא לפני שדקר את האפיפיור. בשנת 1983 אישרו הרשויות בפולין ליוחנן פאולוס השני לבקר בה בפעם השנייה. בביקורו נשא נאום במנזר יסנה גורה שנחשב כמכריע בקיום תנועת ההתנגדות למשטר הקומוניסטי במזרח אירופה.
(I've Just Begun) Having My Fun
רקע
ביקורות של השיר התייחסו ליחס המנוגד והמוזר בין השיר לשאיפתה של ספירס להקים משפחה.
יוחנן פאולוס השני
כהונתו בתפקיד האפיפיור
בשנת 1984 חידשו הנשיא רונלד רייגן ויוחנן פאולוס השני את יחסי ארצות הברית–הוותיקן, לארצות הברית לא היו יחסים דיפלומטיים עם הוותיקן מאז 1867. שגרירות ארצות הברית לכס הקדוש פועלת בשיתוף עם הכס הקדוש בנושאים גלובליים הכוללים: דמוקרטיה, שלום וביטחון, סחר בבני אדם, דיאלוג בין דתי, פיתוח וסיוע חוץ, וזכויות אדם.
בשנת 1994 נבחר יוחנן פאולוס השני לאיש השנה של השבועון טיים.
נסיעות בעולם
יוחנן פאולוס השני ביקר בארצות שביקר בהם האפיפיור פאולוס השישי (שכונה "האפיפיור העולה לרגל"), כגון ישראל וארצות הברית, אך גם במדינות שבהן לא ביקר אף אפיפיור מעולם. היה האפיפיור הראשון שביקר באנגליה, שם נפגש עם המלכה אליזבת השנייה, שהייתה ראש הכנסייה האנגליקנית, והתפלל יחד עם הארכיבישוף מקנטרברי בקתדרלת קנטרברי. ביקר בין היתר בפורטוגל, אירלנד, מקסיקו, קובה וצרפת.
ניסיון נוסף להתנקש בחייו היה בעת ביקורו במנילה שבפיליפינים, בינואר 1995. במהלך הביקור ניסה מחבל מתאבד מארגון אל-קאעידה להתקרב אליו באמצעות אופנוע תופת ולהתפוצץ לידו. במקרה פרצה שרפה בדירת אחד ממתכנני הפיגוע, רמזי יוסף, ובמקום נמצאו תוכניות הפעולה של המחבלים. ב-1999 ביקר יוחנן פאולוס השני ברומניה, והיה האפיפיור הראשון שביקר במדינה שבה רוב האוכלוסייה נוצרית אורתודוקסית.
בשנת 2001 ביקר בסוריה והיה האפיפיור הראשון שביקר והתפלל במסגד. הוא ביקר במסגד האומיי בדמשק, שעל פי המסורת הנוצרית היה בעבר כנסייה שנקבר בה יוחנן המטביל. הוא נשא במסגד נאום הקורא למוסלמים, נוצרים ויהודים לחיות יחד. כמו כן ביקר בהריסות מבנה הכנסייה היוונית-אורתודוקסית האנטיוכית בקוניטרה.
בעיות רפואיות
יוחנן פאולוס השני נבחר לאפיפיור בגיל צעיר יחסית ובבריאות טובה. קודם לבחירתו היה ספורטאי שנהג לשחות ולעשות סקי. לאחר ניסיון ההתנקשות שפגע קשות בבריאותו, חלה יוחנן פאולוס השני בסרטן מספר פעמים. בשנת 2003 אושר רשמית כי הוא חולה במחלת פרקינסון. בפברואר 2005 אושפז פעמיים בבית חולים ברומא בשל שפעת אשר חששו כי תתפתח לדלקת ריאות, ואף עבר ניתוח טרכאוסטומיה לפתיחת קנה הנשימה. במהלך מרץ הידרדר מצבו הבריאותי, וב-31 במרץ נערך לו סקרמנט המשיחה האחרונה. פיתח דלקת בדרכי השתן. ב-1 באפריל עבר התקף לב, ונפטר למחרת היום, ב-2 באפריל.
הלווייתו
לאחר מותו הוצבה גופתו בכנסיית פטרוס הקדוש ומאות אלפי בני אדם עברו על פניה.
הלווייתו התקיימה ב-8 באפריל והשתתפו בה כ-4 מיליון בני אדם. מאות אלפים הגיעו מפולין, ארץ הולדתו. בהלוויה השתתפו גם כ-200 ראשי מדינות והיא תוארה כהלוויה הגדולה ביותר שנערכה אי פעם.
החלק הציבורי של ההלוויה נערך בכיכר פטרוס הקדוש, ולווה במחיאות כפיים בלתי פוסקות של הקהל. לאחר מכן הוכנס הארון אל המערה שמתחת כנסיית פטרוס הקדוש (שם קבורים האפיפיורים הקודמים), ושם נערך טקס פרטי בהשתתפות הקרדינלים.
ביום ראשון באחד במאי 2011 הוצא ארונו של יוחנן פאולוס מקברו והועמד במרכז כיכר פטרוס הקדוש. בתום מיסה חגיגית במהלכה בירכו האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר ויתר חשמני ובישופי הכנסייה הקתולית את האפיפיור המנוח. אירוע זה הוא העלאתו של יוחנן פאולוס למעמד של מבורך, השלב לפני הדרגה העליונה, מעמד של קדוש.
אמונותיו
יוחנן פאולוס השני היה בעל גישה שמרנית מאוד בנוגע לאמונה, שבאה לידי ביטוי, בין היתר, בהתנגדות נחרצת להפלות, לתכנון המשפחה, למתן לגיטימציה להומוסקסואליות ולנישואי כמרים. על אף שמרנותו בנושאי אמונה הכניס רוח מודרנית במוסדות הכנסייה כשהוא מקים שני מרכזי טלוויזיה ורדיו. בשנת 2001 עשה צעד היסטורי כשפנה אל ציבור מאמיניו דרך אתר אינטרנט שהקים גם כן.
האפיפיור הכריז על מספר גדול של קדושים, צעד שמטרתו לחזק את האמונה ברחבי העולם. הוא ביטל את מוסד פרקליט השטן, שמטרתו לימוד קטגוריה על מועמדים לקדושים.
יחסיו עם העם היהודי
יוחנן פאולוס השני נחשב לידיד העם היהודי, הוא הביע פעמים רבות צער על העוולות שגרמו נוצרים ליהודים בהיסטוריה, וקבע כי הנצרות אינה מאשימה את היהודים בדבר. כאשר שימש בתפקיד כמורה אחרי השואה סירב להטביל ילדים יהודים שהוסתרו במנזרים ופעל להשיבם אל היהדות. כשמונה חודשים בלבד לאחר בחירתו כאפיפיור בעת ביקורו באושוויץ כרע ברך בפני המצבה הראשית במקום, ביקש מחילה מהעם היהודי והתנצל על סבלם של קורבנות השואה. יוחנן פאולוס השני היה האפיפיור הראשון שביקר בבית כנסת - הוא ביקר בבית הכנסת הגדול של רומא בשנת 1986. את היהודים כינה בהזדמנות זו "אחינו הבכורים והאהובים". ב-1993, לאחר מאמצים דיפלומטים של שגריר ישראל באיטליה אבי פזנר, כונן הוותיקן לראשונה יחסים דיפלומטיים עם ישראל.
ב-21-26 במרץ 2000 ביקר בישראל כחלק מאירועי שנת 2000, והיה האפיפיור השני שביקר בישראל (לפניו ביקר בשנת 1964 פאולוס השישי ואחריו בנדיקטוס השישה עשר בשנת 2009 ופרנציסקוס הראשון בשנת 2014). בישראל ביקר בין היתר ביד ושם, ובכותל המערבי, שם הטמין פתק.
נשיא איחוד הקהילות היהודיות של איטליה, עמוס לוצאטו, אמר כי "יוחנן פאולוס השני היה האפיפיור שעשה הכי הרבה, באופן מעשי וחומרי, לטובת העם היהודי, עם ביקורו ההיסטורי בבית הכנסת ברומא, חילופי המשלחות הדיפלומטיות עם מדינת ישראל וביקורו בכותל המערבי".
לאחר מות האפיפיור פרסם משרד החוץ בישראל הודעה, ובה נאמר כי מותו הוא "אבדה גדולה בראש ובראשונה לכנסייה הקתולית על מאות מיליוני מאמיניה, אך גם לאנושות כולה. יוחנן פאולוס השני הצעיד את הכנסייה הקתולית ליחסים טובים יותר עם ישראל והעם היהודי. בפעילותו הציבורית והדתית, פעל לקדם את ההבנה והדיאלוג בין הדתות, תוך התמודדות עם העבר ומחויבות עמוקה ליצירת עתיד של אחווה ושלום בין העמים. העם היהודי, מדינת ישראל והעולם כולו איבדו היום לוחם גדול למען הפיוס והקרבה הבין דתית".
יחסי ארצות הברית–פרגוואי
יחסי ארצות הברית–פרגוואי הם היחסים הבינלאומיים, הדו-צדדיים, המדיניים, הפוליטיים והשיתופיים המתנהלים בין ארצות הברית לבין הרפובליקה של פרגוואי.
על פי דוח ההנהגה העולמית של ארצות הברית 2012, 41% מהפרגוואים תומכים בשלטון ארצות הברית, כאשר 24% מסתייגים ו-35% אינם בטוחים.
אינטרסים של ארצות הברית בפרגוואי
ארצות הברית ופרגוואי מקיימות יחסים נרחבים ברמה הממשלתית, העסקית והאישית. פרגוואי היא שותפה ביוזמות חצי הכדור לשיפור שיתוף פעולה נגד נרקוטיקה, הלבנת הון, סחר בבני אדם ופעילויות בלתי חוקיות אחרות הגבולות, והגנה נאותה על זכויות קניין רוחני. ארצות הברית פונה לפרגוואי, שיש לה משאבים יעריים טרופיים ונהרות, לעסוק במאמצים חצי כדוריים להבטיח פיתוח בר-קיימא. ארצות הברית ופרגוואי משתפות פעולה גם בארגונים בינלאומיים.
פרגוואי נקטה צעדים משמעותיים למאבק בפעילות מימון טרור באזור הגבול שאותו היא חולקת עם ארגנטינה וברזיל. היא משתתפת בתוכניות ובפורומים נגד טרור, בהם "דיאלוג האבטחה שלוש פלוס אחת", עם שכנותיה וארצות הברית.
ארצות הברית תומכת בתוקף בגיבוש הדמוקרטיה של פרגוואי והמשך הרפורמה הכלכלית, אבני היסוד לשיתוף הפעולה בין מדינות בחצי הכדור. ארצות הברית מילאה תפקידים חשובים בהגנה על המוסדות הדמוקרטיים של פרגוואי, בסיוע לפתור את המשבר באפריל 1996, והבטחיה ששינוי הממשל במרץ 1999 יתרחש ללא שפיכות דמים נוספת.
הסחר הדו-צדדי עם ארצות הברית גבר בארבע השנים האחרונות, לאחר ירידה מתמדת לאורך מספר שנים עקב מיתון ארוך טווח של הכלכלה הפרגוואי. היבוא האמריקני מפרגוואי היה 51.28 מיליון דולר בלבד בשנת 2005, לעומת 58.58 מיליון דולר בשנה הקודמת. היצוא האמריקני לפרגוואי בשנת 2005 היה בשווי 895.53 מיליון דולר, ומעל ל-622.87 מיליון דולר בשנת 2004, על פי נתוני המכס האמריקני (לא כל היצוא והיבוא באים לידי ביטוי בנתוני הממשלה הפרגוואי ). יותר מתריסר חברות רב לאומיות בארצות הברית מחזיקות חברות בת בפרגוואי. אלו כוללות חברות בתחומי המחשבים, האגרו-תעשייה, הטלקום, הבנקאות ושירותים אחרים. כ-75 עסקים בארצות הברית מעסיקים סוכנים או נציגים בפרגוואי, ולמעלה מ-3,000 אזרחי ארצות הברית מתגוררים במדינה.
סיוע אמריקני
ממשלת ארצות הברית מסייעת בפיתוח פרגוואי מאז 1942. בשנת 2006 חתמה פרגוואי על תוכנית אתגר המילניום בסך של 34.9 מיליון דולר (MCC), וארצות הברית התמקדה במאמץ של פרגוואי להילחם בחסינות ובאינפורמיות. כמו כן, בשנת 2006 חתמה פרגוואי על הסכם עם ארצות הברית במסגרת חוק שימור היער הטרופי המספק לפרגוואי 7.4 מיליון דולר להקלת חובותיה הדו-צדדיים שנותרו בתמורה למחויבותה של ממשלת פרגוואי לשמר ולהשיב יערות טרופיים באזור דרום-מזרח המדינה. בנפרד, הסוכנות האמריקאית לפיתוח בינלאומי (USAID) תומכת בתוכניות לחיזוק המוסדות הדמוקרטיים של פרגוואי בתחומי החברה האזרחית, השלטון המקומי והביזור, הרפורמה הלאומית במדינה, שלטון החוק והאנטי שחיתות. תחומי התערבות אמריקאית חשובים נוספים הם צמיחה כלכלית, הסביבה ובריאות הציבור. הסכום הכולל של התוכנית היה בערך 10 מיליון דולר בשנת הכספים 2006.
כ-160 מתנדבים מטעם חיל השלום עובדים ברחבי פרגוואי בפרויקטים הנעים בין חקלאות ומשאבי טבע וכלה בחינוך, בריאות כפרית ופיתוח נוער עירוני. ב-2007 צוינו 40 שנים לחיל השלום בפרגוואי.
משרד ההגנה האמריקני (DoD) מספק סיוע והדרכה טכניות כדי לסייע למודרניזציה של הצבא ומקצועיותו, כולל על ידי קידום הכבוד לזכויות האדם וציות לרשויות אזרחיות שנבחרו באופן דמוקרטי. המשרד מספק גם סיוע לקהילות עניות באמצעות תוכנית הסיוע ההומניטרי שלה.
הסכם אימונים צבאיים עם אסונסיון, שהעניק חסינות לחיילים אמריקניים, עורר דאגה לאחר שדיווחים בתקשורת דיווחו בתחילה כי בסיס המאגד 20,000 חיילים אמריקאים נבנה במריסקאל אסטיגריביה בתוך 200 קילומטרים מארגנטינה ובוליביה, ו-300 קילומטרים מברזיל, סמוך לשדה תעופה שיכול לקבל מטוסים גדולים ( B-52 סטרטופורטס, לוקהיד C-130 הרקולס וכו') שאין בידי כוחות האוויר של פרגוואי.
בספטמבר 2009 ביטל נשיא פרגוואי פרננדו לוגו את התוכניות של הכוחות האמריקנים לקיים תרגילים צבאיים משותפים ופרויקטים של פיתוח לאחר שקבע כי הוא כבר לא חושב שאירוח של כוחות המשתתפים בתוכנית "אופקים חדשים" של מחלקת ההגנה של ארצות הברית היה חיוני. הנשיא לוגו התייחס בהחלטתו להתנגדות אזורית חזקה של מדינות כמו ארגנטינה, ברזיל, ונצואלה, בוליביה ואקוודור להרחבת בסיסים צבאיים של ארצות הברית בקולומביה.
שלמה משיח (תסריטאי)
שלמה משיח הוא תסריטאי ומחזאי ישראלי.
השכלה
בוגר מגמת המוזיקה בתיכון "תלמה ילין". למד קולנוע בבית הספר הגבוה לאומנויות הבמה "בית צבי".
פילמוגרפיה
בתחילת דרכו שימש ככותב וככותב ראשי בתוכנית הטלוויזיה "זהו-זה", וכן נמנה על צוות כותביה עם חזרתה לאוויר בשנת 2020.
נשיא מועצת המדינה של קובה
נשיא מועצת המדינה של קובה (בספרדית: Presidente del Consejo de Estado de Cuba), הוא ראש המדינה של קובה. המשרה הוקמה בכפוף לחוקת 1976. נשיא מועצת המדינה, באותו הזמן, מכהן גם כנשיא מועצת השרים של קובה והוא גם ראש הממשלה. במקרים של היעדרות, מחלה או מוות של נשיא מועצת המדינה, סגן הנשיא הראשון ממלא את תפקידי הנשיא.
היסטוריה
התפקיד יונק את שורשו מתפקיד נשיא קובה שנוסד ב-1902 וזו הייתה המשרה הבכירה ביותר בקובה. לאחר אימוץ חוקת 1976 התפקיד בוטל והגוף הבכיר במדינה הייתה מועצת המדינה וכתוצאה מכך נשיא המועצה הוא ראש המדינה.
סמכויות
בסמכות נשיא מועצת המדינה:
לאון פרודובסקי
לאון פרודובסקי (נולד ב-24 במאי 1978) הוא יוצר קולנוע ישראלי. נולד בלנינגרד (סנקט פטרבורג), שאז הייתה שייכת לברית המועצות. הוא בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
מנגינת הלב 2
מנגינת הלב 2 הוא אלבום אוסף משולש בעל שני חלקים משירי עפרה חזה. אלבום אוסף זה הוא הרביעי של חזה, והוא יצא לאחר מותה ב-31 במרץ 2004, כאלבום אוסף הממשיך את חלקו הראשון בעל אותו השם, מנגינת הלב. האלבום מכיל את מיטב שיריה של חזה.
האלבום יצא תחת חסותה של חברת התקליטים "הד ארצי", בדומה למנגינת הלב.
רקע והפקה
אלבום האוסף מכיל בתוכו שירים בסגנון הפופ, הזמר העברי, רוק קל, מוזיקת עולם, וכולי. להבדיל מחלקו הראשון של "מנגינת הלב", החלק השני מתמקד יותר בחומרים גנוזים, לרבות האלבום הגנוז "Queen in Exile" מ-1995, להיטים נוספים של חזה שלא יכלו להיכנס לחלקו הראשון של האוסף שיצא עם פטירתה מסיבות שונות וכן אלבום הופעה של חזה משנת 1990 בפסטיבל הג'אז במונטרה. אלבום ההופעה היה האלבום האחרון של חזה שהופץ עוד בחייה בעולם, בשנת 1998, אך זאת הפעם הראשונה שהאלבום במלואו מופץ לקהל הישראלי.
בסך הכל מכילים כל אלבומי סדרת "מנגינת הלב", למעלה מ-40 שירים שאותם חזה הקליטה ושרה במהלך כל הקריירה שלה.
וסט היילנד וייט טרייר
הווסט היילנד וייט טרייר (באנגלית: West Highland White Terrier; בתרגום חופשי: טרייר רמות מערביות לבן, מכונה "ווסטי") הוא גזע של תת-המין כלב הבית, מקבוצת הטריירים.
היסטוריה של הגזע
מוצאו של הווסט היילנד וייט טרייר הוא מסקוטלנד, בדומה לקאירן טרייר והסקוטיש טרייר.
בתחילה היו הציידים-מגדלים מוציאים מקבוצת הגורים את הגורים הלבנים ומשתמשים בגורים הכהים בלבד, אך לאחר תאונת עבודה בה צייד ירה בטעות בווסט היילנד וייט טרייר שלו שהיה בצבע כהה, הם החליטו להשתמש בכלבים הלבנים שמאוד בולטים במהלך הציד.
מבנה כללי
זהו כלב שרירי עם לסת חזקה (על מנת שיוכל להביא את הטרף), וציפורניים חזקות לחפירה.
בריאות
הווסט היילנד וייט טרייר הוא כלב שרירי וכדי לשמור על בריאותו ועל מבנה גוף בריא הוא זקוק לפעילות גופנית מתמשכת של לפחות 45 דקות ביום.
לווסטי יש הרגלי אכילה שונים משאר הגזעים וכדי לשמור על פרוותו לבנה ובריאה רצוי להאכילו במזון טבעי כמו בשר ואורז. מזון יבש ותעשייתי גורם לפרווה להשחים.
הווסט היילנד וייט טרייר, בדומה לשאר הטריירים, זקוק למריטת שיער מגיל צעיר ולא לתספורת, על מנת שפרוותו תישאר בריאה.
הרי אייר
הרי אייר (צרפתית Massif de l'Aïr) הם מסיב הררי במרכזו של מדבר סהרה בצפונה של ניז'ר.
גאוגרפיה ואקלים
שטחם של ההרים הוא כ-70,000 קמ"ר וצורתם כשל משולש. הם משתרעים לאורך של 350 ק"מ מצפון לדרום ולרוחב של 200 ק"מ ממזרח למערב, ומתחלקים בתורם לתשעה מסיבים משניים. ההרים נראים כרמה גדולה שגובהה נע בדרך כלל בין 500 ל-900 מטר, ופסגות גבוהות יותר מפוזרות בה. הנקודה הגבוהה ביותר במסיב הוא הר אידוקאל-נ-טאגס הנישא לגובה של 2,022 מטר.
האקלים באזור צחיח וכמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 50 ל-100 מ"מ, אך בפועל, גורם הסלע החשוף לזרימת נגר עילי בוואדיות ולהיקוותו בבריכות זמניות, וסביב אלה צומחת צמחייה סבוכה. הוואדיות מנקזים את מי הגשמים לכל הכיוונים, ושלוש מערכות הידרוגרפיות גדולות מובילות אל הטנרה המדברי שממערב להרים. הגשמים אינם סדירים ואינם צפויים. השנה מחולקת לשלוש עונות - "העונה הקרה" מנובמבר עד פברואר, "העונה החמה" ממרץ עד יוני ו"העונה הגשומה" מיולי עד אוקטובר.
היסטוריה
ברחבי ההרים מספר כפרים הרוסים שננטשו, בעיקר במהלך מאתיים השנים האחרונות, ובהם בתים שהעתיקים שבהם מתוארכים לתקופה שבין המאה ה-11 עד המאה ה-14, תקופת גל ההגירה הברברי השלישי והאחרון. במאה ה-14 הוקמה העיר הראשית בערים, אגאדז, שהפכה עד מהרה לעיר הטוארג החשובה ביותר. בני הטוארג שלטו בהרים ובדרכי המסחר החוצות אותם עד הכיבוש הצרפתי שהחל ב-1898 והושלם במלואו בשנות ה-20 של המאה ה-20 לאחר מרד הטוארג שפרץ ב-1916. מתקופת המאבק שרדו במסיב מספר מצודות.
אתר מורשת עולמית
חלקו המזרחי של המסיב מוסדר מאז שנת 1988 כשמורת טבע ומאז שנת 1991 הוא מוכרז יחד עם שמורת הטבע של טנרה שממזרח לו כאתר מורשת עולמית. שטחו של האזור המוכרז משתרע על פני 77,360 קמ"ר, והוא אזור השימור הגדול באפריקה. רוב שטח השמורה נמצא בתחומי הטנרה וכ-40% ממנו שוכן בהרי אייר.
הרי אייר הם למעשה חלק מהסאהל המוקף על ידי הסהרה, והצמחייה היא סאהלית אופיינית. באזורים המוגנים בגבהים של מעל ל-1,000 מטר מתאפיינים ההרים גם במאפיינים פיטוגאוגרפיים של האזור הסודאני כמו עצי פיקוס ושל האזור הים-תיכוני כמו עצי זית. עוד שכיחים בהרים הדורה והדוחן. כ-40 מיני יונקים, 165 מיני עופות - כמחציתן נודדות, 18 זוחלים ומין בודד של דו-חיים נצפו בשטח המוכרז.
הרי אייר ידועים באומנות הסלע שבהם המתוארכת לתקופה שבין שנת 6000 לערך לפנה"ס ועד לסוף האלף הראשון. הציורים נעשו בעיקר בדרך של חריטה בסלע בעזרת סלעים קשיחים יותר, ויכול שגם בעצמים ממתכת החל מסוף האלף השני לפנה"ס. הציורים המוקדמים יותר מתארים בעלי חיים ששוב אינם חיים באזור בשל השינויים באקלים, כמו פילים וג'ירפות, ומאוחר יותר החלו מתארים את עולם החי המוכר כיום (דישונים, צבאים או יענים). עוד הותירו אחריהם תושבי האזור כלי אבן, כמו ראשי חיצים או גרזנים, בהם עשו שימוש לצייד וכן אבנים ששימשו כאבני ריחיים ולבניית תנורים.
אוכלוסייה
תושבי ההרים הם בעיקר בני הטוארג. חלקם נוודים העוסקים במרעה ומגדלים עיזים וגמלים, ורובם יושבי קבע בכפרים ובעיר הראשית במסיב, אגאדז, שאוכלוסייתה מנתה 88,569 איש בשנת 2005. אגאדז משגשגת כעיר שוק וכמרכז מסחרי אזורי, וכן משמשת כנקודת מעבר לאוראניום הנכרה בסביבתה. היא ידועה במוצרי הכסף והעור המיוצרים בה, ובשנים האחרונות החלה להתפתח בה גם התיירות, ובקרבתה שוכן שדה תעופה. תושבי הכפרים עוסקים בעיקר בחקלאות ומגדלים פירות וירקות, תירס וחיטה.
מצודת פראג
מצודת פראג (בצ'כית: Pražský hrad) היא טירה בפראג ששימשה כמקום משכנם העיקרי של מלכי בוהמיה. בעבר קיסרי האימפריה הרומית הקדושה, וכיום נשיאי הרפובליקה של צ'כיה מחזיקים בה לשכות ומשרדים. כיום, חוץ מלשכות ומוזיאונים, תכשיטי הכתר של מלכי בוהמיה נשמרים בה. מצודת פראג היא אחת הטירות הגדולות בעולם (ולפי ספר השיאים של גינס היא הטירה העתיקה הגדולה ביותר בעולם) עם אורך של 570 מטר ורוחב ממוצע של 130 מטר.
היסטוריה
ההיסטוריה של מצודת פראג מתחילה עוד מהמאה ה-9 לספירה (שנת 870). הבניין בעל הקיר הראשון היה כנסיית גבירתנו. בזיליקת ג'ורג' הקדוש ובזיליקת ויטוס הקדוש נוסדה במחצית הראשונה של המאה ה-10. המנזר הראשון בבוהמיה נוסד בתוך המצודה, ליד כנסיית ג'ורג' הקדוש. ארמון רומנסקי הוקם במהלך המאה ה-12. במאה ה-14, תחת שלטונו של הקיסר קארל הרביעי נבנה הארמון המלכותי מחדש בסגנון גותי וביצורי המצודה חוזקו. במקום הרוטנדה והבזיליקה של ויטוס הקדוש החלה בניית קתדרלה גותית (1344), שהושלמה רק שש מאות שנה לאחר מכן (1929).
בזמן מלחמות ההוסיטים ובעשורים שלאחר מכן, המצודה הייתה לא מיושבת. בשנת 1485 ולדיסלב השני, מלך בוהמיה החל לבנות מחדש את המצודה. אולם ולדיסלב הגדול (נבנה בידי Benedikt Rejt) נוסף לארמון המלכותי. בנוסף נבנו מגדלי הגנה חדשים בצד הצפוני של המצודה. ב-1541 נהרסו חלקים גדולים של המצודה בשרפה. תחת שלטון בית האבסבורג נוספו בניינים חדשים בסגנון הרנסאנס. הקיסר פרדיננד הראשון בנה את ארמון בלוודר, ארמון קיץ לאשתו אן. הקיסר רודולף השני השתמש במצודת פראג כמקום מגוריו העיקרי. הוא בנה את האגף הצפוני של הארמון, עם האולם הספרדי, שם הוצג האוסף האמנותי היקר שלו.
ההשלכה השנייה מהחלון ב-1618 התחילה את ההפיכה הבוהמית, במהלכה ניזוקה הטירה ונרגמה. יצירות אמנות רבות מהאוסף של רודולף השני נבזזו בידי שוודים ב-1648 במהלך מלחמת שלושים השנים. הבנייה המשמעותית האחרונה במצודה נעשתה בידי הקיסרית מריה תרזה במחצית השנייה של המאה ה-18. פרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה בחר במצודה כביתו, לאחר שהתפטר מכהונתו.
ב-1918 נהפכה המצודה למושב הנשיא של צ'כוסלובקיה החדשה. הארמון המלכותי החדש והגנים חודשו בידי האדריכל הסלובני יוז'ה פלצ'ניק (Jože Plečnik).
בזמן השלטון הנאצי במלחמת העולם השנייה הפכה מצודת פראג למטהו של ריינהרד היידריך, שזכה לתואר "פרוטקטור הרייך של בוהמיה ומוראביה". פחות משנה לאחר שעלה לשלטון התנקשו בהיידריך והוא מת. אחרי שחרור צ'כוסלובקיה והכיבוש הקומוניסטי, שיכנה המצודה את משרדי הממשלה הקומוניסטית. לאחר שצ'כוסלובקיה התפצלה לצ'כיה וסלובקיה, הפכה המצודה למקום מושבם של נשיאי צ'כיה.
אתרים ומבנים במצודת פראג
מצודת פראג שימשה לכל אורך ההיסטוריה כסמל שלטוני, ולכן כל שליט ששלט בפראג הקפיד להוסיף בניין למצודה שינציח את שלטונו. עובדה זו הביאה לכך שכיום הבניינים המצויים במצודת פראג מייצגים כמעט כל סגנון אדריכלי מרכז במהלך המילניום האחרון. המצודה כוללת את קתדרלת ויטוס הקדוש הגותית, את בזיליקת ג'ורג' הקדוש הרומנסקית, מנזר, מספר ארמונות, גנים ומגדלי מגן. רוב חלקי המצודה פתוחים לתיירים. כיום במצודה נמצאים מספר מוזיאונים, בהם הגלריה הלאומית ובה אוסף של יצירות אומנות מהבארוק, תערוכה המוקדשת להיסטוריה של צ'כיה, מוזיאון הצעצועים, גלריית תמונות של מצודת פראג המבוססת על האוסף של רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. פסטיבל הקיץ של שייקספיר מתקיים מדי שנה בחצר ארמון בורגרב. מדי שעה מתקיימים בחצר הראשונה חילופי משמרות כאשר בשעה 12:00 בכל יום מתקיים טקס חילופי משמרות מרכזי הכולל את כל פלוגת המשמר בהרכב מלא ובליווי תזמורת ונגינת חצוצרות.
השכונה שמסביב מצודת פראג נקראת הראדצ'אני Hradčany והיא נחשבת לאחד האזורים המתוייריים ביותר בעיר פראג.
קלאוויקורד
קלאוויקורד הוא כלי מקלדת עתיק שראשיתו במאה ה-15.
בקלאוויקורד מופק הצליל על ידי לשוניות מתכת המתחככות במיתרים. זאת בניגוד לצ'מבלו (שהומצא באותה התקופה) שבו פורטים על המיתרים, ובניגוד לפסנתר (שהומצא שלוש מאות שנה מאוחר יותר), ובו גורמת הלחיצה על הקליד להקשה על המיתר.
בניגוד לפסנתר, (שכאשר מקישים הפטישונים שלו על המיתרים, מחזיר אותם מנגנון מיוחד אחורנית לאחר הנקישה, והמיתר חופשי לרטוט למלוא אורכו) בקלאוויקורד נשארת הלשונית צמודה אל המיתר, ורק חלקו של המיתר יכול לרטוט, רק זה שבין הלשונית והגשר הקבוע על לוח התהודה.
הקלאוויקורד הוא כלי רגיש למדי בעל צליל רך ועדין. תקופת פריחתו הייתה במאה ה-18, אז היה חביב על מוזיקאים רבים. במאה ה-20, עם התגברות ההתעניינות בנגינת מוזיקה עתיקה, הוחל שוב בבניית קלאוויקורדים, אך צלילם העדין מגביל אותם לשימוש בחדר קטן, בעיקר להנאת המנגן עצמו.
Human (אלבום של ברנדי נורווד)
Human (בעברית: אנושית) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ברנדי נורווד. האלבום יצא לאור ב-5 בדצמבר 2008, ברוב המדינות בעולם על ידי קוץ' חברת התקליטים אפיק רקורדס.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-15 במצעד הבילבורד 200.
רקע
ג'רקינס עבד עם נורווד על אלבומיה הקודמים והיה המפיק בפועל של אלבום זה ואף היה שותף לכתיבת חלק מהשירים באלבום.
ביקורות והצלחה
האלבום קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים אם כי הצלחתו המסחרית הייתה בינונית. האלבום פתח במקום ה-15 בארצות הברית עם מכירות של 73 אלף עותקים ובכך הפך לאלבום הראשון שלה שלא נכנס לחמישייה הפותחת במדינה וגם לאלבום הראשון שלה שפותח עם פחות מ-100 אלף עותקים.
בסופו של דבר מכירותיו הסתכמו ב-214 אלף עותקים במדינה וגם הצלחתו בעולם הייתה בינונית מאוד. הסינגל הראשון מהאלבום היה השיר "" אשר בניגוד לאלבום עצמו זכה להצלחה כאשר היה לשיר המצליח ביותר שלה מאז השיר "Full Moon" ב-2002. אחריו יצא הסינגל השני מהאלבום "Long Distance" אך בניגוד לסינגל הראשון נכשל.
סאגת חברות התקליטים
באמצע 2009, בעודה מקליטה את אלבומה השני עם אפיק רקורדס סיימה נורווד את דרכה עם חברת התקליטים השנייה בה הייתה חתומה באותה התקופה רוק ניישן וזמן קצר אחרי זה גם סיימה את דרכה עם אפיק לאחר שהזמרת והיוצרת אמנדה גוסט מונתה לנשיאת החברה ופיטרה את נורווד לאחר שהייתה מאוכזבת מהצלחת האלבום.
גם נורווד בהמשך הביעה את אכזבתה מהאלבום.
התפוררות התמדתו של הזיכרון
התפוררות התמדתו של הזיכרון (La desintegración de la persistencia de la memoria) (שמן על בד, 1952 עד 1954) הוא ציור של האמן הסוריאליסטי הספרדי סלבדור דאלי. זוהי יצירה מחדש של יצירתו המפורסמת ביותר, "התמדתו של הזיכרון". מידותיה הקטנות יחסית הן 25.4 × 33 ס"מ. היצירה נודעה במקור בשם "הכרומוזום של עין דג צבעוני המתחיל את הפירוק ההרמוני של התמדתו של הזיכרון", והוצגה לראשונה בגלריית קרסטיירס בניו יורק ב-1954. כיום היא מוצגת במוזיאון דאלי שבסיינט פיטרסברג, פלורידה.
תיאור היצירה
בגרסה זו, הנוף של היצירה המקורית, הוצף במים. התפוררות, מציגה את ההתרחשות מעל ומתחת למים. נופו של הקדאקס צף על פני המים. המישורים מחולקים לצורות דמויות לבנים שצפות. התפוררות זו מייצגת את פירוק החומר לאטומים, גילוי מתקופת מכניקת הקוונטים. מאחורי הלבנים, הקרניים שנעות כלפי האופק מסמלות טילים אטומים, אשר מדגישים שלמרות הסדר הקוסמי ביקום, האדם יכול להביא להרס עצמו. עץ הזית היבש, שעליו תלוי השעון שנוזל, החל להתפורר אף הוא. מחוגי השעונים צפים, גופים קוניים סובבים את השעונים במבנה המקביל ללבנים. שעון מותך נוסף (רביעי) התווסף ליצירה. האדם המעוות מהציור המקורי החל להיהפך לדג המשונה שצף מעליו. לפי דאלי, הדג הוא סמל החיים.
רקע
דאלי גילה עניין בפיזיקה גרעינית, ומאז הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי באוגוסט 1945, תיאר את האטום כ"חומר למחשבה" המועדף עליו. ההבנה שהחומר מורכב מאטומים, אשר לא נוגעים זה בזה, מוצגת ביצירה. הוא שאף לשחזר תופעה זו ביצירותיו באותו הזמן - עצמים תלויים בנפרד אחד מהשני ללא שום כוח נראה לעין הקושר אותם יחד, ועם זאת נמנעים מלהיפרד. דוגמה נוספת לכך היא יצירתו המדונה של פורט ליגאט. נראה כי על פי דאלי, התמונה היא סימבולית, ומסמלת את הפיזיקה המודרנית, העולם הקוונטי שקיים בצורת חלקיקים וגלים. יצירתו המקורית, "התמדתו של הזיכרון", יכולה להתפרש כהצגה של תורת היחסות של אלברט איינשטיין (למרות שדאלי עצמו הכחיש את הקשר לתאוריה).
ברונו קולה
ברונו קולה (בצרפתית: Bruno Coulais; נולד ב-13 בינואר 1954) הוא מלחין ויוצר צרפתי, אשר עיקר עבודתו מתמקדת במוזיקה לסרטים. הוא נולד בפריז לאב ממחוז ונדה בצרפת ולאם ממוצא יהודי-עיראקי.
ביוגרפיה
קוּלֶה החל את הקריירה המוזיקלית שלו בלימודי נגינה בכינור ובפסנתר, בשאיפה לעסוק בהלחנה של מוזיקה קלאסית. בשנת 1977 התבקש להלחין פסקול לסרט תיעודי "מקסיקו-מקסיקו". את יצירתו המלאה הראשונה לפסקול סרט הלחין בשנת 1988. במהלך שנות התשעים המשיך להלחין לסדרות טלוויזיה וסרטים.
בשנת 1996 הלחין את הפסקול לסרט הדוקומנטרי "מיקרוקוסמוס". הסרט והפסקול זכו להצלחה רבה שהפכה בין רגע את קולה למלחין מבוקש ובעל מוניטין. בשנת 1997 קיבל בעקבות היצירה את פרס סזאר של האקדמיה הצרפתית לקולנוע. מעמדו המשיך להתבסס כשהלחין מוזיקה לסרטים "הימלאיה" (1999), "נהרות הארגמן" (2000), "ציפורים נודדות" (2001) ו"הילד שרצה להיות דוב" (2004). באותה שנה כתב את הפסקול לסרט "כשהנערים שרים", שזכה להצלחה עולמית וזיכה אותו ב"סזאר" השלישי שלו.
בשנת 2001 ברונו קולה הודיע שהוא מעוניין לצמצם את הפעילות שלו במוזיקה לסרטים ולהתרכז בפרויקטים אחרים כמו אופרה לילדים ושיתופי פעולה עם להקות כמו "א פילטה" שאותה הוא כבר שילב בסרטים בהם השתתף.
ביצירותיו השונות של קולה ישנם מאפיינים החוזרים על עצמם, כגון נטייה לשימוש בקול האנושי (בייחוד זה של ילדים), זיקה למוזיקת האופרה וסגנון מוזיקת העולם, ושילוב של מוזיקות מתרבויות שונות.
הפארק הלאומי קנאימה
הפארק הלאומי קנאימה (בספרדית: Parque Nacional Canaima) הוא פארק לאומי בוונצואלה, המשתרע על שטח של 30,000 קמ"ר בדרום-מזרח המדינה, בגבול ברזיל וגיאנה. הפארק נמצא במדינת בוליבר, ושטחו הוא בערך כשטח אזור גראן סאבאנה.
היסטוריה
הפארק הוקם ב-12 ביוני 1962, ושטחו הוכפל ב-1975. זהו הפארק השני בגודלו במדינה; גודלו כגודלה של בלגיה, או כגודלה של מרילנד, ארצות הברית. הפארק הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 1994.
אחד ממאפייניו הייחודיים של הפארק הוא הרי הטפויי (tepuis), הרי שולחן המאפיינים אזור זה. הר הטפויי המפורסם ביותר הוא הר רוריימה (Roraima), ההר הגבוה מכולם וגם ההר הקל ביותר לטיפוס. בשמורה גם מפלי מים רבים, שהמפורסם בהם נופל מהר איואנטפוי (Auyantepui): זהו מפל אנחל, מפל המים הגבוה ביותר בעולם שגובהו 979 מטרים, כאשר 807 מתוכם הם נפילה חופשית. בשמורת קנאימה נמצאים סלעים מעידן הפרקמבריון, לפני 1.7 מיליארד שנים, מהעתיקים ביותר שנמצאו על פני כדור הארץ. מעליהם נמצאות שכבות אחרות, מעידנים מאוחרים יותר. התצורות הגאולוגיות שבפארק קנאימה מצביעות על כך שאמריקה ואפריקה היו חלק מיבשת על קדומה.
הפארק הוא מקורו של הנהר קארוני (Caroni), המזין את הנהר גורי (Guri), מהנהרות החשובים בוונצואלה. השמורה מתייחדת במינים אנדמיים רבים. מעבר לצמחים ולבעלי חיים, השמורה היא ביתם של בני השבט האינדיאני פמון (Pemon), ילידי המקום. תרבותם של בני השבט מושרשת עמוק באזור, והם מאמינים שהרי הטפויי הם ביתם של רוחות ה"מאווארי" (Mawari).
הפארק עצמו נמצא באזור נידח למדי, ובו כבישים בודדים, וגם רובם של אלה הם דרכי עפר. בשמורה שני כפרים בלבד ועוד שלוש תחנות מיסיון של המסדר הקאפוצ'יני. התעבורה בתוך הפארק נעשית בעיקר על ידי מטוסים קלים.
ארגון אונסק"ו ציין ארבעה גורמים להכרזתו על המקום כאתר מורשת עולמית:
יחסי סן מרינו–קוסטה ריקה
יחסי סן מרינו-קוסטה ריקה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין רפובליקת קוסטה ריקה.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סן מרינו לקוסטה ריקה כוננו ב-26 במרץ 2002. כשש שנים לאחר מכן, ב-19 בפברואר 2008, נחתם בין המדינות הסכם לשדרוג היחסים הרשמיים שבין המדינות אל דרג השגרירות. לשתי המדינות אין שיתופי פעולה מסוימים בתחומי הכלכלה, התיירות והמסחר.
סקנדינבים
סקנדינבים, או נורדים, הם בני העמים הצפון-גרמאניים שמוצאם מסקנדינביה, חצי אי בצפון אירופה הכולל את שטחיהן של נורווגיה ושוודיה בימינו. במובן הרחב יותר כוללת סקנדינביה גם את דנמרק, איסלנד ואיי פארו.
הסקנדינבים כוללים כיום את הדנים, הנורווגים, השוודים והאיסלנדים. לשונותיהם קרובות מאוד זו לזו ובני עם אחד מבינים לרוב את שפתו של עם אחר, להוציא את האיסלנדית, שהשתמרה בבידוד מהשפות הנורדיות המודרניות. נוהגים לסבור בטעות כי גם הפינים הם סקנדינבים, ככל הנראה, משום שפינלנד גובלת בחצי האי הסקנדינבי, ומשום שכמו יתר בני סקנדינביה אף הם נוטים להיות בהירי-שיער ועיניים, אולם הפינים הם עם ממוצא אחר ולשונם רחוקה מאוד מן השפות הסקנדינביות, ומשתייכת למשפחת השפות האורליות (עם זאת השוודית היא שפה רשמית בפינלנד ונלמדת ברוב בתי הספר).
החיים הסקנדינבים מפורסמים בתחושת הרווחה שלהם. דו"ח האושר העולמי של האו"ם מדרג כעת את דנמרק, פינלנד, איסלנד, נורווגיה ושוודיה בראש דירוג האושר העולמי. הדבר הראשון שמציינים הסקנדינבים כמקור לאושרם הוא מסירותם להנאה בפועל מחייהם. פסק הזמן לעבודה שהממשלה מאפשרת לאזרחיה הוא אבסורדי בסטנדרטים אמריקאים. היתרון הסקנדינבי על החיים הטובים ביותר בא לידי ביטוי בחופשת לידה ואבהות, המפורסמות כנדיבות ביותר בעולם.
שמות נוספים
"ויקינגים" היה מונח נפוץ לסקנדינבים בתקופת ימי הביניים המוקדמת, במיוחד בהקשר לפשיטות וביזת נזירים בידי הסקנדינבים בבריטניה ובאירלנד. המונח "fin-galls" (ויקינגים נורדים או נורווגים), "gal-goidel" (גאלים זרים) היה בשימוש לגבי אנשים ממוצא נורדי המתגוררים באירלנד או בסקוטלנד, ונטמעו בתרבות הגאלית.
Brenda's Got a Baby
Brenda's Got a Baby הוא סינגל הבכורה של הראפר האמריקאי טופאק שאקור, והרצועה העשירית מתוך אלבום הבכורה שלו, 2Pacalypse Now. בשיר מתארח זמר ה-R&B דייב הוליסטר.
הפקה
השיר מספר על נערה בדיונית בת 12 בשם ברנדה (אך מבוסס על סיפור אמיתי), שגרה בגטו ויש לה תינוק שאינה מסוגלת לתמוך בו. השיר בוחן את סוגיית ההיריון של מתבגרת והשפעתה על האימהות של בחורות צעירות ובני משפחותיהן. כמו רבים משיריו של שאקור, Brenda's Got a Baby מושפע ממצוקתם של העניים. כשברנדה מייצגת אימהות צעירות ככלל, שאקור מבקר את הרמה הנמוכה של תמיכת האב של התינוק, את הממשלה, ואת החברה בכלל. שאקור כתב את השיר כשראה מודעה בעיתון על ילדה בת 12 שנכנסה להיריון מבן דודה, והשליכה את התינוק לפח אשפה בגלל שלא רצתה שהוריה יידעו.
השיר קיבל שבחים על ידי אמנים רבים, כמו נאז, דה גיים ומרי ג'יי בלייג' כאחת היצירות הפואטיות הנוגעות ביותר של שאקור. דה גיים מתייחס לשיר בסינגל שלו "Hate It or Love It" בשורה "Pac is gone, and Brenda still throwing babies in the garbage". בשנת 1998 השיר הופיע באלבום הלהיטים הגדולים של טופאק, Greatest Hits. הראפר Bizzy Bone אמר שזהו השיר הראשון של שאקור שהוא שמע, וציין שזהו השיר של שאקור האהוב עליו ביותר. השיר הוזכר גם בסרט האימה מת לצעוק.
ארנולד שוורצנגר
ארנולד אלואיס שְׁוָורְצֶנֶגר (בגרמנית: Arnold Alois Schwarzenegger, ; נולד ב-30 ביולי 1947) הוא שחקן, מפיק, במאי, איש עסקים, נדבן, מפתח גוף מקצועי בהווה ופוליטיקאי אמריקאי-אוסטרי לשעבר. הוא כיהן כמושל ה-38 של מדינת קליפורניה, וחזר לקריירה הקולנועית לאחר סיום תפקידו כמושל בינואר 2011.
ב-7 באוקטובר 2003 נבחר למושל קליפורניה בבחירות Recall בהן הוחלט גם להדיח את המושל הקודם גריי דייוויס. ב-7 בנובמבר 2006 נבחר בשנית, הפעם לכהונה מלאה בת ארבע שנים.
שוורצנגר זכה לתשומת לב רבה כמפתח גוף מוצלח במיוחד בשל תאריו: ארבעה תוארי מר יוניברס ושבעה תוארי מר אולימפיה, ונודע בכינויו "האלון האוסטרי". לאחר מכן, נודע כשחקן סרטי פעולה מצליח. עם סרטיו נמנים: סרטי "קונאן הברברי" (1982, 1984), סרטי "שליחות קטלנית" (1984, 1991, 2003, 2015 ו-2019), "קומנדו" (1985), "הטורף" ו"הנרדף" (שניהם בשנת 1987), "תאומים" (1988), "זיכרון גורלי" (1990), "אחרון גיבורי הפעולה" (1993), "שקרים אמיתיים" (1994) ו"אירייזר" (1996).
ביוגרפיה
שוורצנגר נולד בכפר תאל, הסמוך לגראץ שבאוסטריה, למשפחה קתולית אדוקה. הוריו הם גוסטב שוורצנגר (1907–1972) ואורליה יאדרני (1922–1998). אביו הצטרף מיוזמתו למפלגה הנאצית. ב-1965 שוורצנגר שירת בצבא אוסטריה כדי להשלים את שנת החובה המוטלת במולדתו על כל אזרח מעל גיל 18. במהלך הטירונות, הוא ערק מהבסיס כדי להשתתף בתחרות מר אירופה ג'וניור, בה הוא זכה. לאחר מכן, נענש וישב במשך שבוע בכלא צבאי.
ב-1966 טס בפעם הראשונה לתחרות מר יוניברס בלונדון, בה הגיע למקום שני. לאחר ששהה זמן קצר באנגליה ובגרמניה, ומבלי שהאנגלית שגורה בפיו, עבר שוורצנגר לארצות הברית בשנת 1968, והחל להתאמן במכון "Gold's Gym" שבלוס אנג'לס, קליפורניה. קיבל אזרחות אמריקאית 15 שנים לאחר מכן בשנת 1983, אך הצליח לשמור גם על אזרחותו האוסטרית. בשנת 1971 נהרג אחיו של שוורצנגר, מיינהארד, בתאונת דרכים וכשנה לאחר מכן, אביו נפטר.
נישא למריה שרייבר ב-26 באפריל 1986 במסצ'וסטס ולזוג ארבעה ילדים. לאחר 25 שנות נישואים במאי 2011 הודיעו השניים על פרידה. כעבור מספר ימים נודע כי הפרידה התרחשה על רקע רומן וילד מחוץ לנישואים שנולד מקשר שניהל שוורצנגר עם עוזרת הבית.
בתו קתרין נישאה ביוני 2019 לשחקן כריס פראט.
פיתוח גוף
שוורצנגר השיג תהילה לראשונה כמפתח גוף. גופו המפותח והמעוצב זיכה אותו בכינוי "האלון האוסטרי" ובתארים רבים: מר אירופה הצעיר, מר יוניברס של ה-NABBA (ארבע זכיות) ומר אולימפיה (שבע זכיות, מתוכן שש ברציפות). ב-1971 זכה שוורצנגר בתחרות מר אולימפיה כשהיה המתחרה היחידי. שלושת המתחרים הנוספים: רוי קלנדר, פרנקו קולומבו וסרג'יו אוליבה נפסלו על ידי ג'ו ויטר שכן הם התחרו בתחרות מר יוניברס. שבע זכיותיו במר אולימפיה קבעו שיא זכיות עד לאותו זמן (שנת 1980), מה שקיבע את מעמדו כאגדה בספורט. שיא זה נשבר בשנת 1991 כאשר לי הני זכה בפעם השמינית ברציפות בשנת 1991. שוורצנגר נחשב לאחת מהדמויות המשפיעות ביותר בעולם פיתוח הגוף, שמורשתו מצוינת בתחרות שנתית על שמו, תחרות ה"ארנולד קלאסיק". שוורצנגר הודה בשימוש בסטרואידים משפרי ביצועים, וכתב בביוגרפיה שפרסם בשנת 1977 ש"(הסטרואידים) עזרו לי לשמור על גודל שרירי בזמן הדיאטה הקפדנית שלפני תחרויות. לא השתמשתי בהם למטרת בניית שריר אלא בשביל לשמור על מצב השריר הקיים כמו שהוא". למרות זאת, מספר מפתחי גוף אחרים שהשתמשו באותם חומרים כמו שוורצנגר בשנות השבעים קבעו שמדובר ביותר משמירה על מצב השריר הקיים. בשנת 1999, שוורצנגר תבע רופא גרמני שחזה לו מוות מוקדם על בסיס הקשר בין השימוש בסטרואידים לבעיות לב שסבל מהם, כיוון שהרופא קבע תחזית זו מבלי לבדוק אותו באופן אישי. במשפט זכה שוורצנגר ב-12,000 דולרים אמריקאיים. אותה שנה, תבע שוורצנגר את הצהובון האמריקאי "גלוב" שפרסם תחזיות דומות על בריאותו העתידית. עד לשנת 1996, שנה לפני ניתוח לב פתוח להחלפת מסתם אב-העורקים שלו (הוא נולד עם מסתם אב-עורקים בעל שני צניפים במקום שלושה), הגן שוורצנגר על החלטתו להשתמש בסטרואידים בזמן אימוניו. לפי דוברו, לא השתמש שוורצנגר בסטרואידים מאז 1990 - השנה בה הם הפכו ללא חוקיים. בסלנג של מפתחי גוף, מכונים סטרואידים לעיתים בכינוי "ארנולדים".
התפקיד הפוליטי הראשון של שוורצנגר היה במועצה הנשיאותית לכושר גופני ולספורט, שבה היה חבר בשנים 1990 עד 1993. הוא מונה על ידי ג'ורג' הרברט ווקר בוש שכינה אותו "קונאן הרפובליקני".
בשנת 1989 ייסד יחד עם ג'ים לורימר את תחרות פיתוח הגוף היוקרתית ארנולד קלאסיק.
יהודי האיגבו
יהודי האִיגְבּוֹ (Igbo Jews) או בשמם האחר "אִיבּוֹ בני-ישראל", הם קהילה דתית בתוך הקבוצה האתנית של בני האיגבו שבניגריה, אשר חלק מחבריה פועלים על פי הדת היהודית לאחר שאימצו את היהדות לאחרונה, וחלקם טוענים כי אבותיהם היו יהודים אשר היגרו מארץ ישראל לפני אלף חמש מאות שנים למערב אפריקה.
ארנולד שוורצנגר
משחק
במקביל להגעתו לפסגת עולם פיתוח הגוף, פיתח גם קריירה מקצועית כשחקן. הופעתו השרירית המיוחדת השיגה לו מספר תפקידים הבנויים למידותיו. הופעת הבכורה שלו הייתה בתור הרקולס בסרט דל תקציב "הרקולס בניו יורק" (1970), אך מבטאו היה כבד כל כך עד שהיו צריכים לדבב את קולו. הוא הופיע בסרט "שלום לנצח" (1973), וזכה בפרס גלובוס הזהב על משחקו בסרט "מועדון השרירים" בשנת 1976.
יהודי האיגבו
יהודי האיגבו אינם היחידים אשר טוענים לזיקה ליהדות ולהיותם צאצאים ליהודים במערב אפריקה. קיימות קהילות נוספות באזור זה המנהלות פולחן ואורח חיים יהודי. בין קהילות אלו ניתן למצוא את הקהילה היהודית ביורובאלאנד, יהודי בית ישראל מגאנה, וכן קבוצות המשלבות נצרות באמונתם כמו בני היהדות המשיחית הטוענים שהם יהודים לכל דבר אך מאמינים בישו ולכן לא מוכרים כיהודים על ידי רוב הזרמים ביהדות ובישראל.
ארנולד שוורצנגר
משחק
הסרטים שהביאו אותו לראשונה לפרסום נרחב היה סרט פעולה/פנטזיה "קונאן הברברי" (1982), והצלחה דומה נרשמה גם לסרט ההמשך "קונאן המשמיד" (1984). באותה שנה גם יצא הסרט הראשון בסדרת מדע בדיוני "שליחות קטלנית" שקיבעה את מעמדו ככוכב קולנוע. יכולות המשחק של שוורצנגר בסרטים אלו, שלא הפגין מגוון רב של רגשות בלשון המעטה, היו הבסיס והרקע לבדיחות רבות; כמו גם העובדה שנשאר לו מבטא אוסטרי כבד בדיבורו גם כאשר התפקיד אינו דורש זאת. אך נראה שאין זה משנה למעריציו או לרוב הקהל הרחב לפי הצלחתו והאהדה שלה הוא זוכה. הוא גם ידוע בחוש ההומור העצמי שהוא מביא לסרטיו.
יהודי האיגבו
היסטוריה
מספר מקורות טוענים שנוכחות יהודית הייתה קיימת בניגריה עוד משנת 638 לפנה"ס. ההשערה היא שיהודים גלו לאפריקה לאחר חורבן שני בתי המקדש בירושלים והקימו קהילות בכל רחבי אפריקה. האוכלוסייה היהודית המשיכה להתפרס דרומה לאפריקה הדרומית לסהרה, ומערבה לרוחבה של צפון היבשת, ככל הנראה בעקבות הכיבושים הערביים. אחת ההשערות היא, כי מקורם של יהודי האיגבו הוא מיהודים שנדדו אל האי ג'רבה שבתוניסיה לאחר חורבן בתי המקדש ומשם לשאר צפון אפריקה.
ארנולד שוורצנגר
משחק
שוורצנגר המשיך לשחק בסרטי פעולה מצליחים בשנים שלאחר מכן: "קומנדו" (1985), "עסקה ללא רחמים" (1986), "הנרדף" (1987), ו"מפגש לוהט" (1988) עם השחקן ג'יימס בלושי. ב"הטורף" (1987) שוורצנגר שיחק יחדיו עם ג'סי וונטורה, מתאבק ושחקן שעתיד להיות מושל מדינת מינסוטה, ועם סוני לנדהם שיתמודד על משרת מושל קנטקי. הסרט "תאומים" (1988) עם דני דה-ויטו היה הקומדיה הראשונה שעשה ואף היה להיט בקופות. בשנת 1990 כיכב בסרט המדע בדיוני "זיכרון גורלי" (1990) היה בזמנו הסרט הכי יקר מעולם, שכרו של שוורצנגר היה 10 מיליון דולר ו-15 אחוז מרווחי הסרט (שבסופו של דבר הניבו לו עוד 18 מיליון דולר); באותה שנה יצא לאקרנים גם הסרט הדרמה-קומי המצליח "שוטר בגן ילדים".
יהודי האיגבו
היסטוריה
כיום קיימת ביקורת בתוך חברת האיגבו הלא-יהודית על יהודי האיגבו. חוקרים מסוימים בני האיגבו טוענים שעל האיגבו להיות גאים במוצאם הניגרי המקומי ולא לייחס לעצמם מוצא זר מכיוון שמוצאם הוא משבטים שחיו בניגריה לפני כ-5000 שנה ולא מגולי ישראל ויהודה. לדבריהם, הקשר הראשוני בין בני האיגבו לסיפורי המקרא ולעם ישראל נוצר עם הגעת המיסיון הנוצרי שהמיר את דת המקומיים לנצרות, וש"כיום רבים רוצים לטעון לקשר לעם ישראל בגלל שהתנ"ך הוא ב"אופנה".
בני האיגבו מייחסים את עצמם לשלושה מתוך שנים עשר שבטי ישראל והם: שבט גד, שבט זבולון, ושבט מנשה. ההיסטוריה שבעל פה של בני השבט מדברת על לוחם אגדי בשם עֵרִי שהגיע מארץ ישראל. יהודי איגבו מייחסים זאת לעיתים לערי, בנו של גד ונכדו של יעקב, כפי שכתוב בספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק ט"ז. חלק מהאיגבו טוענים שישנן משפחות בקרב יהודי האיגבו שהן צאצאים של משפחות הכהנים והלווים.
ארנולד שוורצנגר
משחק
שיא הצלחתו בקריירת המשחק היה בסרט "שליחות קטלנית 2: יום הדין" (1991) שהפך לשובר קופות ואף זכה לארבעה פרסי אוסקר. לסרטו הבא, קומדיית האקשן "אחרון גיבורי הפעולה" (1993) היה ביש המזל לצאת בו זמנית עם "פארק היורה" והכנסות הסרט היו נמוכות בהתאם וקיבל ביקורות מעורבות, למרות זאת הפך לסרט פולחן אחרי יציאתו ושוורצנגר עדיין היה להיט בקופות עם סרט פעולה של ג'יימס קמרון "שקרים אמיתיים" (1994) לצדה של ג'יימי לי קרטיס, וגם הצליח עם הסרט "אירייזר" (1996). באותה שנה הוא כיכב בסרט קומדיה "מתנה בלתי אפשרית" (1996) שלא זכה לתוצאות מרשימות וב-1997 שחק את הנבל הראשי בסרט גיבורי-על "באטמן ורובין" שנחשב לכישלון חרוץ שאף פגע במוניטין של שוורצנגר והשפיע על סרטיו הבאים. ב-1999 כיכב בסרט האימה "סוף העולם" (1999) - הראשון מבין שלושה סרטים כושלים ברצף של שוורצנגר שאפילו לא כיסו את תקציב הפקתם (השניים האחרים הם "היום השישי" (2000) ו"פגיעה היקפית" (2002).
יהודי האיגבו
זיקה ליהדות - אמונות ומנהגים
המנהגים הדתיים של יהודי האיגבו כוללים:
ארנולד שוורצנגר
משחק
סרטו האחרון לפני בחירתו למושל היה "שליחות קטלנית 3" (2003), הסרט לא הצליח כמו קודמיו אבל הצליח בגדול בקופות והחזיר את הפופולריות שלו (שוורצנגר גם קיבל מחמאות על הגוף השרירי והמחוטב שהפגין בגיל 56).
יהודי האיגבו
האיגבו היום
כיום ישנם 26 בתי כנסת ברחבי ניגריה ויהודי האיגבו מונים בהערכה בין 3,000 ל-40,000 איש, מתוך כ-210 מיליון אזרחי המדינה. ריכוזי היהודים הגדולים בניגריה נמצאים במרכז גיחון באבוג'ה, ובדרום המדינה - בעיקר בפורט הרקורט. המנהיג המוביל את יהודי האיגבו הוא רבי הווארד גורין הקונסרבטיבי, בוגר הסמינר היהודי לתאולוגיה בשנת 1976.
קשר עם ישראל
הקשר הראשון של יהדות ניגריה עם שאר העולם היהודי קיבל מעמד רשמי בין השנים 1995 ל- 1997, לאחר שראש ממשלת ישראל, יצחק רבין שלח צוות חוקרים לניגריה בחיפוש אחר עשרת השבטים האבודים.
ארנולד שוורצנגר
משחק
ב-2010 שב לקולנוע בתור אורח בסרטו של סילבסטר סטאלון "בלתי נשכחים". ב-2011 הודיע שוורצנגר רשמית לאחר סיום תפקידו כמושל שהוא חוזר לתעשיית הקולנוע. בשנת 2012 כבר חתם על הופעה נוספת בסרט "בלתי נשכחים 2"; ובשנת 2013 כיכב בסרט הפעולה "עומד אחרון" בבימויו של הבמאי הקוריאני קים ג'י וון (ראיתי את השטן), ושיחק באותה שנה במותחן "תוכנית בריחה" לצדו של סילבסטר סטאלון.
יהודי האיגבו
קשר עם ישראל
מדינת ישראל ובג"ץ לא הכירו בקהילת יהודי האיגבו כצאצאי השבטים האבודים, הרבנות לא הכירה בהם כיהודים, ועל כן לא-חל עליהם חוק השבות.
ארנולד שוורצנגר
משחק
בשנת 2014 כיכב בסרט הפשע "חבלה" ושב פעם נוספת לשחק בסרט "בלתי נשכחים 3".
בשנת 2022 לוהק שוורצנגר להוביל סדרת ריגול "Utap" בדמותו של לוק ברונר; הסדרה תשודר במהלך 2023 בשירותי הסטרימינג של נטפליקס.