cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תומאס מודלי
''' תומאס ב. מודלי (באנגלית: Thomas B. Modly'''; נולד ב-15 בדצמבר 1960) הוא איש עסקים ואיש ממשל אמריקאי, שכיהן כמזכיר הצי בפועל של ארצות הברית מ-25 בנובמבר 2019 ועד 7 באפריל 2020. התפטרותו של מודלי מתפקיד זה אירעה בעקבות פיטוריו באופן מזלזל של קפטן ברט קרויזר, מפקד נושאת המטוסים תאודור רוזוולט, על שלכאורה חרג משרשרת הפיקוד כאשר קרא לעזרה לטיפול בהתפרצות של נגיף הקורונה בספינתו. מאוחר יותר נסע מודלי אל מקום מעגן הספינה בגואם, שם הוא פנה אל צוותה בפנייה שהתפרשה כחוסר כבוד. בעקבות כך הוא ספג ביקורת רחבה ועד מהרה התפטר.
קריירה
מודלי נולד וגדל בקליבלנד, אוהיו, שם הוא למד בבית הספר של שייקר הייטס, פרבר של אוהיו, אותו הוא סיים ב-1979. ב-1983 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית ובהמשך למד באוניברסיטת ג'ורג'טאון ובבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד. הוא שירת שירות פעיל בצי ארצות הברית כטייס מסוקים והיה קצין בצי במשך שבע שנים. לאחר מכן הוא שימש בתפקידי ניהול בחברת Iconixx, Oxford Associates ובחברת UNC Inc. הוא גם לימד מדע המדינה באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית.
מודלי שימש כמנהל רשת החברות הבינלאומית PricewaterhouseCoopers. הוא גם שימש כסגנו של תת-מזכיר ההגנה לניהול פיננסי וכמנהל הראשון של "המועצה העסקית להגנה" (Defense Business Board).
בספטמבר 2017 הוא מונה על ידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ כתת-מזכיר הצי וחודשיים לאחר מכן אושר מינויו על ידי הסנאט.
פרשת ה"תאודור רוזוולט"
ב-2 באפריל 2020, בעודו מכהן כמזכיר הצי בפועל, הדיח מודלי את קפטן ברט קרויזר מהפיקוד על נושאת המטוסים תאודור רוזוולט. מודלי אמר שהוא איבד את האמון בשיקול דעתו של קרויזר, שכן הוא טען שמפקד הספינה שלח מכתב תוך עקיפת שרשרת הפיקוד באמצעות דואר אלקטרוני בלתי מאובטח שכותרתו הייתה "ידידי אנשי זרוע האוויר של הצי היקרים" בתפוצה רחבה ("של עשרים או שלושים איש"), מבלי לכלול בה את מודלי עצמו או את ראש המבצעים הימיים. בהמשך הגיע המייל אל העיתון וושינגטון פוסט ואז התברר שרשימת הנמענים כללה עשרה אנשים בלבד: מפקדו הישיר של קרויזר, אדמירל משנה סטיוארט בייקר ושני אדמירלים נוספים בגזרת האוקיינוס השקט, עם העתקים לשבעה מפקדי ספינות של הצי. במכתב נמתחה ביקורת על ניהול התפרצות נגיף הקורונה בספינתו של קרויזר על ידי הצי, והוא המליץ לנקוט בצעדים החלטיים לטיפול בה. המכתב דלף לעיתונות. החלטתו המידית של מודלי להדיח את קרויזר מהפיקוד התקבלה בניגוד לעצתו של אדמירל מייקל גילדיי, ראש המבצעים הימיים, שטען שהנהלים הרגילים של הצי מצריכים קיום חקירה לפני נקיטה בצעד שכזה. בהמשך אמר מודלי שהוא פעל כדי למנוע חזרה על התקרית שאירעה ב-2019 שבה "נוצרה התנגשות בין מחלקת הצי לבין הנשיא" לאחר התערבותו של טראמפ במקרה של איש אריות הים אדי גלאגר. "אני שם את עצמי בנעליו של הנשיא", אמר מודלי. "שקלתי כיצד הנשיא יחוש אם הוא יצטרך להיות מעורב בהחלטות הצי. לא רציתי שהמקרה יחזור על עצמו". התקרית תוארה ככזאת שהאירה את "הפער ההולך וגדל בין הקצונה הבכירה לבין הממונים האזרחיים אליה היא כפופה".
ב-6 באפריל טס מודלי לגואם, שם הוא נשא נאום בפני צוות הספינה דרך מערכת ההגברה שלה. בנאום זה הוא מתח ביקורת ושם את קרויזר ללעג, באומרו, "אם הוא היה סבור שהמידע לא יתפרסם... אזי הוא היה או תמים מדי, או טיפש מדי כדי לשמש כקצין שיפקד על ספינה כזאת, או שהוא עשה זאת בכוונה". עד מהרה דלפו הערותיו אלו של מודלי לתקשורת, בתחילה כתמליל ולאחר מכן דלפה גם הקלטת הנאום. בחלקים האחרים של נאומו אמר מודלי למלחי האנייה: "אתם לא נדרשים לאהוב" את קרוייזר, והדבר היחידי שעליהם לצפות ממפקדיהם הוא "שיטפלו בכם בהגינות ויתנו עדיפות למשימתה של הספינה". מודלי גם ניצל את נאומו כדי למתוח ביקורת על התקשורת, על ג'ו ביידן ועל סין. בשעה שנשא את נאומו, שאותו תיאר הניו יורק טיימס כ"נאום תוכחה", נקראו כמה קריאות ביניים על ידי כמה מאנשי הצוות של ה"תאודור רוזוולט". הוא בילה שלושים דקות על סיפון נושאת המטוסים. כל משך נסיעתו לגואם ארך 50 שעות והערכה היא שהיא עלתה למשלם המיסים האמריקאי יותר מ-243,000 דולר. בשל עלייתו של מודלי לסיפון הספינה, הוא נכנס לבידוד.
כאשר הוא נשאל על התגובה שלו כלפי צוות הספינה, אמר מודלי שהוא עומד "מאחורי כל מילה שלו", כולל ניבולי הפה שהוא השתמש בהם כדי להדגיש את דבריו. מאוחר יותר הוא התנצל על דבריו, באומרו, "אני מאמין, בדיוק בגלל שקרויזר הוא לא תמים או טיפש, שהוא שלח את הודעת האזהרה שלו מתוך כוונה להביא אותו לידיעת הציבור במאמץ למשוך תשומת לב ציבורית למצב שאליו נקלעה הספינה.
חברי הקונגרס הדמוקרטים, טד ליו מקליפורניה ורובן גייגו מאריזונה, קראו למפקח הכללי של מחלקת ההגנה לחקור אם מודלי פעל באופן בלתי ראוי כאשר הדיח את קרויזר מתפקידו. בשבוע שלאחר מכן הם שיגרו מכתב למזכיר ההגנה מארק אספר, בו הם קראו לפיטוריו של מודלי בשל הערותיו כלפי המלחים של ה"תאודור רוזוולט" ובשל החלטתו להדיח את קרויזר. חברי קונגרס דמוקרטים נוספים, כולל הסנאטור הדמוקרטי מקונטיקט ריצ'רד בלומנטל ויושבת ראש בית הנבחרים של ארצות הברית, ננסי פלוסי, הצטרפו לקריאה להדחתו של מודלי.
ב-7 באפריל 2020 הגיש מודלי את התפטרותו.
חיים אישיים
מודלי נשוי לרובין מודלי. לזוג ארבעה ילדים.
משה בן זקן
משה בן זקן (נולד ב-5 בנובמבר 1985) הוא מנכ"ל משרד התחבורה החל מ-25 ביוני 2023.
היפופימיים
היפופימיים (שם מדעי: Hypopomidae) היא משפחה של דגי חשמל מהסדרה דגי-חשמל טרופיים החיים בנהרות טרופיים בפנמה וברחבי אמריקה הדרומית בכל המדינות למעט בצ'ילה. מרבית המינים חיים באגן האמזונאס הגדול אך חלק חיים גם בריו דה לה פלטה ובנהרות ואפיקים קטנים יותר.
אלו מינים קטנים מאוד שאורכם המקסימלי 5.9 ס"מ. דגים אלה קולטים את סביבתם בעיניהם וגם באמצעות שדה חשמל מאיברים המצויים מצידי גופם אך השדה אינו חזק מספיק להמם טרף קטן כמו דגים קטנים או חרקים.
משה בן זקן
ביוגרפיה
כנער השתלב בן זקן בתנועת נוער הליכוד באשדוד, ובהמשך קיבל עליו תפקידי הובלה בתוך התנועה ובמסגרת סניף הליכוד באשדוד, כגון היוזמה של אירוע הליכודיאדה וניהולו במשך 4 שנים ברציפות, יחד עם חבריו, משה פסל וניר בן סימון.
היפופימיים
הגוף שלהם מוארך ובייחוד הזנב אך הסנפירים קצרים מאוד וכמעט בלתי נראים. במקומם ישנה "רעמה" הבולטת מתחת לסנפירי החזה ועד הזנב הדק. הם בעלי ראש קטן בעל עיניים קטנוץ וחוטם ארוך דמוי-חדק חסר שיניים.
משה בן זקן
ביוגרפיה
לקראת בחירות לכנסת ה-19, זכה בן זקן במשבצת הצעירים ברשימת הליכוד לכנסת, אך לא נבחר לכנסת.
בשנים 2015–2018 השלים תואר בוגר בתחום חינוך וחברה ובשנים 2019–2022 השלים תואר מוסמך במנהל עסקים, שניהם בקריה האקדמית אונו.
מינואר 2021 ועד מאי 2022 שימש ראש המטה של שרת התחבורה מירי רגב, ממאי 2022 ועד יוני 2023 שימש כמנכ"ל הקרן לעידוד ופיתוח ענף הבנייה בישראל. תפקידים נוספים שמילא: סמנכ"ל באיגוד הקבלנים ויועץ במשרדי ממשלה שונים, בהם היועץ הפוליטי לשר הביטחון לשעבר משה יעלון, לשרה מירי רגב ולראש עיריית אשדוד ד"ר יחיאל לסרי.
היפופימיים
סוגים
2 סוגים (Hypopygus ו-Steatogenys) משויכים לעיתים למשפחה דומה - רמפיקתיים (Rhamphichthyidae).
משה בן זקן
ביוגרפיה
בינואר 2023, לאחר שוועדת המינויים בשירות המדינה פסלה את מינויו למנכ"ל משרד התחבורה, מינתה אותו שרת התחבורה, מירי רגב, למשנה למנכ"ל המשרד. ביוני 2023 אישרה ועדת המינויים בשירות המדינה את מינויו למנכ"ל משרד התחבורה, ומינוי אושר בממשלה.
משפחה וחברים
בן זקן נשוי למוריאל ואב לשלושה ילדים. מתגורר באשדוד.
יחד עם עם חברים הקים את "קרן החסד למיעוטי יכולת ע"ש ", שהיה חברו הקרוב. מדי חג גדול, מחלקת העמותה מאות סלי מזון למשפחות נזקקות.
עבדות בחברה היהודית העות'מאנית בראשית העת החדשה
לאורך כל ההיסטוריה היהודית אחוזי המסחר והשימוש של יהודים בעבדים לא נפל מזה של החברות שבהן הם חיו, אלא אם כן נאסר הדבר עליהם מסיבות שונות. במובן זה קהילות יהודיות בעולם המוסלמי תחת שלטון האימפריה העות'מאנית לא היו יוצאות דופן. תיעוד נרחב של התופעה במרחב העות'מאני נמצא בספרות השאלות והתשובות, וכן בתעודות מתוך בתי הדין המוסלמים לרוחב האימפריה העות'מאנית. מעבר להכרח הכלכלי, ובייחוד בעולם היהודי, היו העבדים חלק מן הבית, הקהילה והעם היהודי, ומשום כך היוו גם אתגר מורכב ואף מאיים לשלמותם. החזקת עבדים ושפחות הייתה סממן של מעמד חברתי ועושר כלכלי, ויהודים בעלי אמצעים השתמשו בשירותיהם, כמשרתים, כמניקות והן כפילגשים לעת מוצא. השיח היהודי בנושא העבדים והשפחות כלל דיונים הלכתיים נרחבים בענייני זכויות וחובות בין האדון לעבד ולשפחה, בבעיות התבוללות ופריצות מינית וכן בייחוסו ומעמדו של העבד המשוחרר.
הזכות להחזקת עבדים ושפחות
לפי ההלכה המוסלמית כפי שהיא באה לידי ביטוי ב-'ברית עמר', נאסר על מי שאינו מוסלמי לרכוש עבדים ושפחות מוסלמים ושאינם מוסלמים. אך למעשה, לעיתים קרובות גילו השלטונות העות'מאניים גמישות גדולה בנושא, מסיבות כמו מצב כלכלי טוב, נסיבות פוליטיות או תמורת תשלום מס. כתוצאה מחוסר העקביות באכיפת החוק סחרו בעבדים ובשפחות גם בני החסות שתחת השלטון העות'מאני - מוסלמי, וככל שיהודים ונוצרים תחת השלטון העות'מאני זכו להשפעה פוליטית ולעושר כך גדלה מעורבותם בסחר העבדים ובהחזקתם. כך מעיד רבי משה מטראני: "במלכות תוגרמה (= טורקיה) מלכות שלנו מלכות חסד כך הוא שנותן המלך יר"ה (= ירום הודו) רשות לעבדיו שכל מי שישבה במלחמה ערלים מאויביו שיהיה הוא משעבד בהם וימכור מהם מה שירצה ובמלחמת גיפרי (= פלישת הטורקים לקפריסין) שכבשה אחד מעבדי המלך יר"ה בחיל שנתן לו המלך שבו ערלים מהם לעבדים ולשפחות ומכרו מהם פה ובדמשק בפרסום ואפי' יהודים קנו מהם".
היתר אחר שנקבע בחוק העות'מאני ומעידים עליו הפוסקים מאפשר השכרת העבדים לתקופות קצובות ואוסר על קניינם הקבוע. כך מעיד המהר"י בן לב: "וכפי מה שחקרתי ודרשתי זה העניין שאינם מניחים ליהודים להיות אצלם עבדים ושפחות אלא בכל כך מיני אופנים משכירות לקצת שנים". תקנה זו משנה את מעמד העבד לכעין שכיר - indenture, עבד אשר מחויב לאדונו לתקופה קבועה ומוגבלת מראש, וממילא משנה את מעמדו בתוך המשפחה, ותשובה זו של המהר"י בן לב מעידה על היחס המשתנה של ההלכה לסוגיית העבדות, לפי השינויים בחוק העות'מאני.
בשלבים שונים הפך מס העבדים המוטל על הנתינים הזרים בממלכה העות'מאנית, אלו המבקשים להם עבדים מוסלמים, לדבר שבשגרה עד כדי כך שהפוסקים דנו בשאלה האם חייבים לשלם מס זה מדין דינא דמלכותא דינא.
הסיבה לחשש מפני החזקת עבדים מוסלמים בידי נתינים שאינם מוסלמים הייתה האפשרות שימירו את דתם לדת בעליהם, ולכן פעמים רבות נאלצו יהודים לשחרר את עבדיהם המוסלמים בגלל חשש מהלשנה או קנס. לעיתים אף עבדים ושפחות שאינם מוסלמים הופיעו בפני בתי הדין השרעים בבקשה להתאסלם ובכך ממילא לקנות את חירותם.
האתגר ההלכתי
בעיות רבות זימנה נוכחותם של מי שאינם יהודים בבית יהודי. ההלכה היהודית אוסרת לאכול ממה שבישל מי שאינו יהודי וכן להתייחד בבית אחד גבר עם מי שאינה אשתו או אישה עם מי שאינו בעלה. בעיה חמורה יותר היא בעיית חוסר הצניעות והפריצות המינית שלדברי הפוסקים הביאו השפחות בדרך כלל אל תוך הבית. לכל הדעות קיום יחסים עם שפחה או עבד אסורים מדין תורה או בגזרת חכמים, אולם פעמים רבות ילדה השפחה לבעל הבית ילדים ואילצה את החכמים להכשיר ילד זה לכניסה לקהילה, על ידי הפיכת הקשר המיני בין האדון לשפחתו לקשר נישואין, פתרון שלא הוסכם על ידי רוב הפוסקים. באחד המקרים התפאר יהודי אחד כי שפחתו היא גם שפחת מין, ולתלונות אחדים בקהילה על הבעייתיות שבדבר השיבו רבים מהפוסקים כי 'מקנת כספו היא וכל אשר יחפוץ יעשה'. הדבר מעיד על היקף התופעה הנרחב בקהילות היהודיות שאפשרה לרבים להצדיק מעשים כגון אלה. במקרה נוסף, מסופר על שפחה אתיופית ששרתה בביתו של ר' אברהם קאשטרו, הרתה ממנו וילדה לו בת.
חכמים עסקו הרבה במעמדם של בן או בת שנולדו מיחסים בין יהודי לשפחתו. מדובר באלפים רבים של מקרים שלעיתים הפוסקים מתייחסים אליהם כמי שאינם יהודים, ופעמים אחרות כיהודים. במקרה אחד לפחות מעיד הרדב"ז על קהילת היהודים בקוצ'ין שבהודו כי רק אחד מכל תשעה יהודים בה הוא צאצא למשפחה יהודית וכל השאר צאצאי עבדים, וכדי למנוע קיומם של מעמדות בתוך החברה היהודית מדגיש הרדב"ז כי 'כיוון שהם מתנהגים בכל המצוות כישראל אסור לקרותם עבדים, שאינם אלא גרים'. פעמים רבות אף התעלמו יהודים מן ההלכה ונשאו לאישה את שפחותיהם. דוגמה לכך אפשר למצוא אצל הרדב"ז:
" בדור הרע הזה, שכל העולם פורץ בביאת השפחות ומורים היתר לעצמם, ואומרים כי הכסף אשר קנה אותה בהם (= הכסף אשר נתן תמורת השפחה) הם כסף קדושיה (=כטבעת נישואין) וזה בטעות מפורסם, כי אין קדושין תופסין בשפחה [...] אין ראוי להורות להם אפילו הדבר המותר, כדי לתת גדר וסייג לתורה, מה שכן שמדינא הפלגש אסורה להדיוט".
הרדב"ז מתאר מצב בו יהודים מקיימים יחסים על שפחותיהם, ומתרצים זאת בכך שהכסף ששימש לקנות את השפחה הוא למעשה כסף שקידש אותה לאישה גם, כעין מתן הטבעת. תירוץ אחר של אותם אדונים היה כי הם מחזיקים בשפחה כפילגש, ולפי ההלכה הקדומה הדבר מותר, אמתלה שהדרב"ז דוחה.
בעניין בישולי השפחות והעבדים נמצאו דרכי היתר שונות. ההיתרים הידועים הם על ידי נוכחות בעלת הבית בעת הבישול, או, לחלק מהדעות, הדלקת התנור על ידי בעלת הבית. בעניין בישול או חימום האוכל בשבת על ידי השפחה נמצאו גם שם היתרים שונים:
" וכל הדברים שאסור לעשות מדברים אלו, אסור לומר לאינו יהודי לעשות. לכן אסור לומר לאינו יהודי להחם הקדירה אם נצטנן; ואם עשה כן, אסור לאכלו אפי' צונן. אמנם אם לא נצטנן כ"כ, שעדיין ראויים לאכול, אם חממו אותו האינם יהודים, מותרין לאכול. לכן נוהגין שהאינם יהודים מוציאין הקדירות מן התנורים שמטמינים בהן ומושיבין אותן אצל תנור בית החורף או עליו ומבערת השפחה אחר כך התנור ההוא וע"י זה הקדירות חוזרים ונרתחים. אבל על ידי ישראל, אסור".
דברים אלו של הרמ"א נוגעים לאיסור לבקש ממי שאינו יהודי לעשות מלאכה בשבת למען יהודי. הרמ"א פוסק כי שפחה יכולה לשמור אוכל חם בשבת, ואף לחממו ולהרתיחו כל עוד הוא עדיין קצת חם. הלכה זו מוכיחה עד כמה הייתה העבדות חלק מכריע בחי הבית, עד שהתירו בשבת לשפחה לחמם את מה שיהודי אינו רשאי.
אתגר הלכתי נוסף הוא 'סתם יינם', האוסר על שתייה מבקבוק או כוס יין שנגע בו גוי. ההלכה מתייחסת למספר קטגוריות של עבדים הנוגעים בכוס: עבד עובד כוכבים, דהיינו סוגד לאלים אחרים אוסר את היין בשתייה ובמסחר, עבד שלא התגייר אוסר את היין בשתייה ולא במסחר ואם התגייר היין מותר בשתייה ובכל שימוש אחר.
היחס לשפחה ולעבד
בחברה המוסלמית ובייחוד בחברה העות'מאנית נתפס ה'בית' כמקום המאחד את כל הבאים בתוכו, והעבדים בבית מוסלמי נתפסו כחלק בלתי נפרד מן המשפחה. זאבי מתאר את הקשר בין האדון המוסלמי לבין עבדו כקשר פטרוני הדומה לקשר בין אב לבנו, ומציין כי האסלאם מעודד קליטה בלתי פורמלית לתוך התא המשפחתי.
בדומה, גם הקהילה היהודית שילבה לתוכה את העבדים והשפחות, ולפי עדויות רבות, טוב יותר מן החברה המוסלמית והנוצרית. כבר מראשיתה של ההלכה היהודית נשמרו זכויות בסיסיות של העבדים:
"מותר לעבוד בעבד כנעני בפרך, ואף על פי שהדין כך מדת חסידות ודרכי חכמה שיהיה אדם רחמן ורודף צדק ולא יכביד עולו על עבדו ולא יצר לו ויאכילהו וישקהו מכל מאכל ומכל משתה, חכמים הראשונים היו נותנין לעבד מכל תבשיל ותבשיל שהיו אוכלין, ומקדימין מזון הבהמות והעבדים לסעודת עצמן, הרי הוא אומר כעיני עבדים אל יד אדוניהם כעיני שפחה אל יד גבירתה, וכן לא יבזהו ביד ולא בדברים לעבדות מסרן הכתוב לא לבושה, ולא ירבה עליו צעקה וכעס אלא ידבר עמו בנחת וישמע טענותיו וכן מפורש בדרכי איוב הטובים שהשתבח בהן אם אמאס משפט עבדי ואמיתי בריבם עמדי הלא בבטן עושני עשהו ויכוננו ברחם אחד, ואין האכזריות והעזות מצויה אלא בעכו"ם עובדי ע"ז אבל זרעו של אברהם אבינו והם ישראל שהשפיע להם הקדוש ברוך הוא טובת התורה וצוה אותם בחקים ומשפטים צדיקים רחמנים הם על הכל, וכן במדותיו של הקדוש ברוך הוא שצונו להדמות בהם הוא אומר ורחמיו על כל מעשיו וכל המרחם מרחמין עליו שנאמר ונתן לך רחמים ורחמך והרבך".
בהלכה זו מודה הרמב"ם כי ההלכה מתירה לנהוג בעבד לפי המקובל בחוק הכללי, אולם הוא מעיד על כך שהמנהג בקהילה היהודית הוא לראות בעבד בן בית לכל דבר. זו הסיבה לכך שאנו מוצאים העדפה ברורה של עבדים ושפחות לאדונים יהודים. כך מעיד הרדב"ז: ' שאני רואה כל השפחות בזמן הזה אינן מקבלות מצוות כלל מדעתן, ואף על פי שאומרות הן מן השפה ולחוץ, מפני שהן מכת העכו"ם, ואינן חפצות לימכר לישמעאלים'. בדומה, תיאר הנוסע פייר בלון על צערן של שתי שפחות כשנודע להן כי אדונן היהודי התכוון למוכרן והן עלולות ליפול לידי בעלים טורקים.
יחס אנשי הדת
אחד החוקים הראשונים שנקבעו בתורת משה הוא חוקת העבדים. בעיני חכמי ישראל לאורך הדורות, החל מן המשנה ועד ימינו, מוסד העבדות אינו מוסד מוסרי וההצדקה לקיומו היא מנהג העולם בלבד. התורה עצמה קבעה שאין להסגיר עבד שברח לאדונו וכי אם האדון מזיק לעבדו ב'ראשי איברים', דהיינו איברים חשובים חייב לשחררו. חמור מזה אדם ההורג עבד ואף אדון שהרג את עבדו מוצא להורג כמו כל רוצח. גם קהלת אומר: " עת אשר שלט האדם באדם לרע לו". התלמוד קבע שהכנסת עבד אל בית יהודי מחייבת את גיורו של העבד הבאה לידי ביטוי בקבלת חלק מהמצוות, בטבילה במקווה וברית מילה. אומנם, החזקת עבדים הייתה תופעה נפוצה בקרב יהודי האימפריה העות'מאנית, והיא ודאי הושפעה מן המציאות הפוליטית שמסביב, אך העובדה שהעבד נחשב כיהודי תרמה רבות למעמדו בקהילה מחד, ומאידך להצדקת החזקתו.
מילת העבדים וגיורם
כאמור, ההלכה קבעה כי רכישת עבד מחייבת את גיורו. לא תמיד נהגה הלכה זו, לעיתים בגלל דין המדינה שאסר על כך ולעיתים משום שהעבד או האדון בחרו להימנע מכך. בכל רחבי העולם היהודי משפחות רבות של עבדים המשיכו את המסורת היהודית גם לאחר שחרורם וחלקם נטמע בתוך הקהילה היהודית בכל רחבי התפוצות. מקובל על כלל הפוסקים כי קיימת מצוות עשה על אדם למול את עבדו, זאת אומרת חובה הלכתית להכניס את העבד לברית, חובה הדומה שצורתה לחובת האב למול את בנו. בדומה למילת גרים, מילת עבדים כוללת מילה ואחריה טבילה. אפשר ללמוד על הרצינות של ההכנסה לברית כמקבילה לתהליך גיור מתוך ניסוח הרמב"ם:
הרמב"ם גורס שהעבד נכנס לעבדות רק לאחר שנימול והוטבל כדי לעבור לסטטוס שהתורה מגדירה כ"עבד כנעני," וכאשר ישוחרר יצטרך לטבול שוב על מנת להתגייר לגמרי. המילה והטבילה ועמן, הכניסה לחברה היהודית, אמנם נובעות ישירות מהעסקה הכלכלית של קניית העבד אך עם זאת הן תלויות ברצונו של העבד, ובניסוח של הרמב"ם: "העבד נלקח מן העכו"ם אין אומרים לו מה ראית שבאת, אלא אומרים לו רצונך שתכנס לכלל עבדי ישראל..."
ביטול העבדות
ביטול העבדות בעולם העות'מאני התרחש בהדרגה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, עד לביטולה הסופי ברוב מדינות האסלאם לאחר מלחמת העולם הראשונה ועם לחץ המעצמות הגדולות לביטול העבדות.
קומסומולסקאיה פראבדה
משנת הקמתו ועד 1990 שימש העיתון כביטאונה הרשמי של תנועת הקומסומול, תנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בדצמבר 1990 העיתון הופרט ונמכר לאיש העסקים גריגורי בירוזקין. העיתון מהווה חלק מקבוצת "קומסומולסקאיה פראבדה" הכוללת גם אתר אינטרנט, תחנת רדיו ובעבר כללה גם ערוץ טלוויזיה.
היסטוריה
בזמן העידן הסובייטי, הקומסומולסקאיה פראבדה היה עיתון שהיה נפוץ בכל הרפובליקות של ברית המועצות והיה כלי רשמי של הוועד המרכזי של הקומסומול. העיתון הודפס לראשונה ב-24 במאי 1925 בהוצאה של 31,000 עותקים, לאחר שהוחלט על הקמתו במושב ה-13 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות שנערך כמה ימים לפני כן.
הקומסומולסקאיה פראבדה החל כשופרה הרשמי של הקומסומול, תנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. כאחד כזה, קהל היעד שלו כלל אוכלוסייה בגילאי 14 עד 28, ילדי ההורים שחברים במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, שקראו בדרך כלל את הפראבדה. העיתון התמקד בכתבות על מדע והרפתקאות יחד עם לימוד ערכיה של המפלגה הקומוניסטית. באותה תקופה, לעיתון הוענק פעמיים עיטור הדגל האדום של העמל (1950,1957), עיטור לנין (1930), עיטור מהפכת אוקטובר (1975), ועיטור המלחמה הפטריוטית (1945).
תפוצת הקומסומולסקאיה פראבדה הגיעה לשיאה ב-1990 כאשר תפוצתה הגיעה לכמעט 22 מיליון עותקים יומיים. ב-2001 העיתון היה העיתון התשיעי בתפוצתו בכל אירופה עם תפוצה של 785,000 עותקים. העיתון היה העיתון הנמכר ביותר ברוסיה ב-2006 עם תפוצה של בין 700 אלף עותקים ל-3.1 מיליון עותקים. במרץ 2008 תפוצת העיתון הייתה 660,00 עותקים והעיתון הכי נקרא במדינה. הגרסה הדיגיטלית של העיתון הייתה אתר האינטרנט הכי פופולרי במדינה באותה שנה.
עיתונים וכתבי עת דומים
מספר עיתונים דומים, אך עצמאיים פועלים בשם דומה במדינות אחרות בחבר המדינות:
דפנה שחר
ביוגרפיה
דפנה שחר נולדה וגדלה בחיפה, בוגרת בית הספר הריאלי העברי. לאביה היה משרד פרסום ולאמה חנות צמר. בגיל 14 הופיעה לראשונה על שער בעיתון "לאשה", עבדה כדוגמנית ובגיל 16 זכתה בתואר "נסיכת היופי" של ישראל במסגרת תחרות מלכת היופי. בגיל 18, זכתה במקום השני בתחרות יופי בקולומביה כנציגת ישראל.
לשחר תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת חיפה, ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים שסיימה בהצטיינות. בשנת 1997 עברה לתל אביב לשם ההתמחות במשפטים. החל משנת 1998, שחר שימשה במשך שבע שנים כראש צוות חוקרים ברשות ההגבלים העסקיים. במהלך עבודתה ברשות קיבלה את פרס הממונה על הצטיינות בעבודה. לאחר מכן הגישה פינת תחקירים צרכניים בחדשות ערוץ עשר וכן, הגישה פינה בתוכנית הבוקר. בשנת 2007 מונתה לתפקיד סמנכ"לית השיווק והאסטרטגיה במנהלת ליגת העל בכדורסל והייתה אחראית על מערך השיווק של המנהלת במשך כחמש שנים.
בשנת 2011 השתתפה בעונה הראשונה של התוכנית "מעושרות".
שחר הייתה חברת פאנל בתוכנית "מאמאלנד" ששודרה בערוץ 24. כמו כן, השתתפה כיועצת עסקית בתוכנית "הקודחים" ב־HOT.
שחר גרושה ולה שלושה ילדים משלושת בעליה-לשעבר.
גביע המדינה בכדורגל 1995/1996
גביע המדינה בכדורגל 1995/1996 הייתה התחרות ה-58 מאז היווסדה וה-43 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו בספטמבר 1995 והסתיימו ב-28 במאי 1996.
מכבי אביב ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע ה-19 שלה. באותה שנה היא זכתה גם באליפות בעקבות כך הקבוצה שהעפילה לתחרות גביע אירופה למחזיקות גביע הייתה עירוני ראשון לציון.
השלבים המוקדמים
בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השמיני שהתקיים ב-20 בינואר 1996 לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית.
5 קבוצות מהליגה הלאומית הודחו כבר בסיבוב ח בידי קבוצות מליגה נמוכה מהן
ההפתעה הגדולה ביותר הייתה ברחובות כאשר מכבי שעריים ששיחקה באותה עונה בליגה א' דרום גברה על הפועל פתח תקווה 2-3 בפנדלים אחרי 0-0 לאחר הארכה
הפתעה גדולה נוספת היה ניצחון החוץ של מכבי עכו מהליגה הארצית על הפועל תל אביב באצטדיון בלומפילד 3-4 לאחר הארכה
הפועל קריית שמונה מהליגה הארצית גברה בחוץ על הפועל באר שבע 1-2
עירוני אשדוד מהליגה הארצית גברה 0-1 על הפועל כפר סבא
והפועל רמת גן גברה מהליגה הארצית על מכבי יפו מהליגה הלאומית באצטדיון גאון 0-1
שלבי הגמר
הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
בלוריתניים
בְּלוֹרִיתָנִיִּים (שם מדעי: Centrolophidae) הם משפחת דגים ימיים מקבוצת דמויי-כפחן שבסדרת הדקראים בה 7 סוגים ו-31 מינים. הם חיים בימים ממוזגים וטרופיים ברחבי כל האוקיינוסים, ושוחים בשכבה האפיפלגית, אך יכולים גם לצלול מתחת 1,500 מטרים.
חלק מהמינים כמו היפרוגליף אנטארקטיקה יכולים להגיע לאורך 1.4 מטרים ולשקול עד 63 קילוגרם ובלוריתן שחור (Centrolophus niger) שמגיע לאורך של 150 סנטימטרים. גופם עגלגל, והם בעלי עיניים גדולות מאוד אך, פיות וסנפירים קטנים עם סנפירי שת גבוהים.
בראד ג'ונס
ג'ונס היה שחקן בקבוצת מידלסברו במשך יותר מעשור, וגם שיחק במועדונים בליגות נמוכות: שלברון, סטוקפורט, רוטרהאם יונייטד ושפילד ונסדיי. בחודש אוגוסט 2010 הוא חתם בליברפול. במרץ 2011, אחרי שני משחקים בלבד בקבוצה, הוא הושאל עד סוף העונה לדרבי קאונטי. בסוף עונת חתם ג'ונס בקבוצת ברדפורד סיטי מהליגה הראשונה באנגליה לאחר סיום חוזהו בליברפול. לאחר מכן עבר לניימכן, ולבסוף חתם בפיינורד.
אנגליה והולנד
היו לו כמה משחקים במועדונים שאליהם הוא הושאל: בעונת 2001–2002 הוא שיחק שני משחקים בקבוצה האירית שלבורן, הוא עשה את הופעת הבכורה שלו נגד יריבים בוהמיינים מקומיים בפארק דלימוט ועדף 4 שערים בניצחון 4–6 שאחד מהשערים היה בעיטה ישירה מהרחבה שלו.
מאוחר יותר הוא הושאל לסטוקפורט קאונטי ובלקפול. בעונת 06–2005, שיחק עבור מידלסברו, וג'ונס הציל את רוד ואן ניסטלרוי מעונש כשהוא עזב את המשחק נגד מנצ'סטר יונייטד.
בחודש אוגוסט 2006, הושאל ג'ונס לשפילד ונסדיי לתקופה של שלושה חודשים, ולאחר מכן חזר לקבוצתו, מידלסברו.
ב-17 באוגוסט 2010 חתם בליברפול בעסקה ששוויה הוא £ 2,300,000. הוא נחשב לשחקן "תוצרת-בית" לפי הכללים החדשים של הפרמייר ליג. הוא קיבל את חולצה מספר אחד, אחרי שדייגו קבליירי עזב את המועדון ב-23 באוגוסט. את הופעת הבכורה שלו עשה בסבב השלישי של גביע הליגה נגד נורת'האמפטון טאון ב-23 בספטמבר 2010. המשחק נגמר בתוצאה 2-2 לאחר תוספת זמן, וליברפול הפסידה בפנדלים. כמה שבועות מאוחר יותר, ג'ונס נפצע בכתפו באימון ונעדר בתקופה של חודש. לאחר מכן הוא שיחק ב-15 בדצמבר 2010 ורשם את משחק הליגה האחרון שלו לעונה זו.
בסוף מארס, הושאל ג'ונס להמשך עונת 2010–2011 לדרבי קאונטי. הופעת הבכורה שלו הייתה בהפסד 1–4 לקארדיף סיטי.
ויליאם קלארק ראסל
ראיה לפופולריות של ספרי ראסל בזמנו אפשר למצוא בפתיחת הסיפור "חמשת חרצני התפוז" בסדרת שרלוק הולמס של ארתור קונן דויל, שם דוקטור ווטסון "שקוע באחד מסיפורי הים המצוינים של קלארק ראסל".
לדברי המלומד בן ימינו ג'ון סאתרלנד, "טביעת הגרוסוונור" מ-1877 הייתה "המלודרמה הפופולרית ביותר של הרפתקאות וגבורה בים באמצע התקופה הוויקטוריאנית". הספר שמר על פופולריות ותפוצת קריאה רחבה במהדורות מצוירות גם במחצית הראשונה של המאה ה-20. היה זה ספרו הנמכר והנודע ביותר של ראסל.
ויליאם קלארק ראסל היה בנו של המלחין הנרי ראסל, אחיו של האמרגן הנרי ראסל ואחיו למחצה של המנצח לנדון רונלד. בספרות האימה שלו יש נקודות דמיון לסיפורי האימה הימיים של ויליאם הופ הודג'סון.
קישורים חיצוניים
Works Misc
בראד ג'ונס
חזרה לאוסטרליה
ב-5 באוגוסט 2021 חזר לאחר 22 שנה לאוסטרליה וחתם בפרת' גלורי לשנתיים.
קריירה בינלאומית
הופעת הבכורה בנבחרת אוסטרליה של ג'ונס הייתה ב-5 בפברואר 2007 כאשר הוא החליף את מארק שוורצר במשחק ידידות. הופעת הבכורה שלו בנבחרת שהיא לא משחק ידידות התקיימה ב-2 ביוני 2007 נגד אורוגוואי. הוא היה חלק מהבכורה של אוסטרליה בגביע אסיה 2007.
בנוסף, הוא נבחר לאחד משלושת השוערים בסגל הסופי של 23 כדורגלנים של נבחרת אוסטרליה בכדורגל במונדיאל 2010, אבל הוא עזב את הקבוצה כדי לחזור למשפחתו, בעקבות הידיעות על בנו שאובחן עם לוקמיה, ולכן לא חזר לטורניר.
חייו האישיים
בנו בן השש של ג'ונס נפטר ב-18 בנובמבר 2011 לאחר מאבק שנמשך שנה עם לוקמיה. השחקנים של ליברפול לבשו סרטי זרוע שחורים כסימן של אבל במשחק מול צ'לסי (ניצחו 1–2).
פתלתוליים
אלו דגים קטנים מאוד באורך של עד 3 סנטימטרים, והם בעלי גוף דקיק מוארך עם פיות גדולים ולסת תחתונה הפעורה מטה מעבר לרגיל, והם בעלי עיניים גדולות וסנפירי חזה רחבים. רבים מהם מפוספסים ומסווים עצמם על הצמחייה או האלמוגים בהם הם חיים. חלקם מגיעים עד למים רדודים מאוד ואף מגיחים לחוף.
יורם בלומנקרנץ
יורם בלומנקרנץ (נולד ב-1968) הוא אמן רב-תחומי, אוצר, מרצה ופעיל חברתי ישראלי.
ביוגרפיה
בלומנקרנץ נולד בשנת 1968 באזור לאב יליד פולין ואם ילידת אירן. גדל והתחנך בשכונת שפירא בדרום תל- אביב. למד אמנות בבית הספר הגבוה לאמנות של תל- אביב -קלישר ותואר שני בהיסטוריה וביקורת של האמנות מאוניברסיטת ליברפול השלוחה שפעלה בישראל.
ב-1997 זכה במלגת 'קרן התרבות אמריקה ישראל' לשנתיים.
פועלו ויצירתו
דרכו האמנותית נפתחה בתערוכת יחיד בגלריה הקיבוץ (1998) ולאורך השנים הציג בגלריה זו בתערוכות קבוצתיות וכן בגלריות ובחללי תצוגה רבים, בין היתר: במוזיאון ישראל, בבית האמנים בירושלים, בבית בנימיני, בנוה שכטר ובסדנת ההדפס בירושלים במסגרת הביאנלה ה-6 לרישום.
עבודותיו מעלות הקשרים מרחביים – אוטוביוגרפיים, פוליטיים וחברתיים ומשלבות אקטיביזם, חינוך, ויצירת שותפויות תצוגה ומופע אלטרנטיביות. כאמן רב- תחומי, משלב בלומנקרנץ בעבודותיו מדיות שונות אודיו- ויזואליות ופרפורמנס.
יוזם ושותף בתכנון והפקה של אירועי אמנות, תרבות וחברה בדרום תל- אביב. בין היתר הגה וארגן את אירוע ה'לילה השחור' הראשון במסגרת חברותו בארגון 'הקשת הדמוקרטית המזרחית'. אירוע ראשון מסוגו זה, ביזמת 'סלון מזל' התקיים בערב אירועי ה'לילה הלבן' בתל- אביב של שנת 2009. מאז היה שותף בהפקת אירועי 'לילה שחור' נוספים הממשיכים להתקיים בדרום תל- אביב מדי שנה.
בשנת 2011 יזם והפיק במסגרת חברותו ב'קואליציה נגד גזענות' בחסות ארגון 'מוסאווא' תחרות לוגואים 'לוגו לשינוי' בין סטודנטים לעיצוב בפריפריה ואצר תערוכה של המשתתפים בסינמטק תל אביב.
בשנת 2011 כתב את המחזה המוזיקלי 'שבת חלום' למחלקה החינוכית של תזמורת ירושלים 'מזרח מערב' ועיצב את התפאורה.
ביוני 2018 השתתף במחזה 'שלום לזמיר' מאת המחזאית והסופרת ד"ר דליה כהן קנוהל, בהפקה עצמאית במסגרת פסטיבל 'לבי במזרח'. המחזה הוצג בתיאטרון הערבי- עברי ביפו ובתיאטרון החאן.
משנת 2018 מנחה את קבוצת צעירי יפו של פרויקט 'קהילות שרות' בו למד משך שבע שנים.
בשנת 2020 עיצב את הלוגו לארגון האקטיביסטי - פמיניסטי - מזרחי, שוברות קירות.
שלום אביחצירא
הרב שלום אביחצירא (ה'תרנ"ג, 1893– ו' באדר ה'תשל"ד, 1974) היה דרשן, אב בית הדין ורבה של קולומבשאר (נקראה גם: בצאר), שבאלג'יריה. ומאוחר יותר, רב במרסיי שבצרפת, מחבר ספרים.
יורם בלומנקרנץ
פועלו ויצירתו
משמש מורה לאמנות בתוכנית היל"ה לנוער בסיכון, חתום על תוכנית הלימוד באמנות של תוכנית זו ומרכז בה את תחום דעת האמנות.
עבודותיו, שיריו ורשימותיו התפרסמו בכתבי עת שונים – מודפסים ומקוונים.
שלום אביחצירא
קורות חיים
נולד בתאפילאלת שבמרוקו לאסתר ולרב אהרון אביחצירא, בנו של הרב יעקב אביחצירא בשנת 1893 (ה'תרנ"ג). בצעירותו למד בישיבת "אביר יעקב" של סבו.
יורם בלומנקרנץ
פועלו ויצירתו
מעבודותיו באוספים בישראל ומחוצה לה.
שלום אביחצירא
קורות חיים
בשנת 1920 (ה'תר"ף) עבר להתגורר בקולומב-בשאר (בצאר) שבאלג'יריה, וכיהן שם כדיין וכרבה הראשי של העיר. יחד איתו הגיעו לעיר גם אחיו, הרבנים ישראל (בבא סאלי הגדול) ויוסף (בבו סו), שיחד עסקו במתן שירותי הדת לקהילה היהודית בעיר.
יורם בלומנקרנץ
עבודות נבחרות
תל רומיתא ( 2003)
הצבה זו הייתה חלק מפעולת אמנות ומחאה שיזם האמן יחד עם האמנים שחר כרמל ועדי קפלן בעקבות אירוע 'ארט פוקוס' שהתקיימו במוזיאון המתחתרות בירושלים בשנת 2003 בו אולצו האמנים לחתום על מסמך המבטיח שלא יציגו יצירות הפוגעות ברוח המקום. האמנים החליטו לגלות הזדהות עם אמני ארטפוקוס ויצרו תערוכת מחאה שלוותה בהפנינג רב משתתפים בערב הפתיחה. האמנים איתרו את מתחם 'חצר סרגיי' במגרש הרוסים הסמוך למוזיאון המחתרות וקראו לתערוכתם 'מגרשים הרוסים'. במרכז המתחם גן מטופח בו פזורים ממצאים ארכאולוגיים מאוסף משה דיין. עובדות אלה היוו עבור בלומנקרנץ השראה לעבודה. על גבי אבני הרכב והשכב ולצד הכלים המוצגים באתר יצר בלומנקרנץ סביבה סביבה מיציקות פחי שימורים שכללה מבנים דמויי עמודים, פירמידות ושלדי אדם. גם אם זו לא הייתה כוונתם המקורית של מתכנני האתר, האמן ביקש לחדד את העובדה כי מדובר בסביבה ארכאולוגית מדומה וכי סביבות דומות כאתרי חפירות אמיתיים, מגויסות לטובת אינדוקטרינציה של בעלות ואחיזה בקרקע. האמן קרא לעבודה תל- רומיתא (מלשון רמיה), הציב שלט וגידר את המקום באמצעות חבלים.
שלום אביחצירא
קורות חיים
בתקופת רבנותו, עסק בין השאר בשאלת הגרים הבאים להתגייר לשם אישות, בשאלה זו הכריע רבי שלום שיש לקרב בזמן הזה גרים אלו, ולאפשר להם להתגייר ולהינשא כהלכה.
הלך לעולמו בשנת 1974 (ו' באדר ה'תשל"ד) ונקבר במרסיי.
משפחתו
הרב שלום נשא תחילה את ביתו של הרב מסעוד שטרית, ולאחר שהתגרש, נישא בשנית לרחמא בת אליהו אביחצירא. במקביל נישא לסעדה, ולאחר שהתגרש ממנה, נישא לרחל.
יורם בלומנקרנץ
עבודות נבחרות
בשל עיסוקו העקבי בבטון בלומנקרנץ הוזמן להציג בתערוכה 'בטון בולימיה' (אוצרת: טלי תמיר) שעסקה במקומו של הבטון בתרבות ובאדריכלות הישראלית. האמן בחר להציג על גג 'בית בנימיני' מכיוון שממנו נשקפת שכונת ילדותו הסמוכה. האלמנט המרכזי בעבודה הוא שני טורים של רצועות צמנטבורד סדורות על מעמדים מיציקות בטון וצינורות ברזל. מבנה זה מייצר מחיצה ענקית המסתירה את הנוף. לטענתו, רבים ממיזמי האמנות של השנים האחרונות שצמחו בדרום תל- אביב (בכלל זה פרויקטים של אמנים עצמאיים בחסות ממסדית או העתקתם של גלריות ממרכז העיר לדרומה כחלק מתהליך הג'נטריפיקציה המואץ באזור זה) מפנים את ערפם לקהילת התושבים הוותיקים ומתייחסים אליהם כחומר/ משאב ליצירה וכקהל שבוי. קהילות אלה וסיפורם חווים ניכוס תרבותי, סביבתי וכלכלי. העבודה מתכתבת עם האסתטיקה האפורה והחשופה של מבני התעשייה בקריית המלאכה הנשקף מהגג. בהרצאה שנשא בכנס שהתקיים במהלך התערוכה, טען האמן שהעבודה ממוקמת בלב מה שכינה 'חגורת הבטון' אותה מרכיבים מבני ומתקני ציבור שהקיפו את מרחב ילדותו, סימנו ותייגו אותו כחצר אחורית - מדרום: המכון הפתולוגי ובית המעצר 'תל- כביר, ממזרח: אוטוסטרדת איילון, ממערב: אזור התעשייה הכולל את קריית המלאכה, ומצפון: התחנה המרכזית החדשה והישנה ובית ספר התיכון עירוני ו' ע"ש רוגוזין בו התחנך.
אשדות בנימיני (2018)
עבודה תלוית מקום, הוצגה במסגרת התערוכה הקבוצתית 'טרה קוטה רייב' (אוצרת: שלומית באומן). האמן בנה מערכת מלאכותית של מפלי מים לאורך גרם המדרגות העליון של הגלריה המוביל אל הגג עשויה מיכלים וצנרת פלסטיק ומשאבה. גובה נפילת המים הוא כ- 10 ס"מ בממוצע בין האפיקים וסך גובהה הכולל הוא 3 מטרים, לערך. העבודה מתכתבת עם העובדה 'מצפה בנימיני' שהוצגה במקום כמה שנים לפני ומתייחסת אל המימד הפארודי והיומרני של אתרים המגויסים לטובת אידאולוגיה.
שטח הפנים (2019)
העבודה הוצגה בתערוכה השתקפויות (אוצרת: שירה פרידמן) והיא מורכבת מרדיאטורים שנאספו מאתרי פסולת ועזובה בדרום תל- אביב. החלקים הוצבו כדגם אדריכלי ועליהם נחרטו רישומים של מאפיינים מבתי באר ומבני קבורה הפזורים בדרום תל- אביב ויפו. הרישום חרוט על עלעלי המתכת שתפקידם להגדיל את שטח פני צנרת הקירור במזגנים מהם פורקו והוא מהדהד את זכר המבנים שהופקעו מבעליהם בשנת 1948. שרידיהם של המבנים עוברים כיום תהליך שימור והינדוס מחדש על- ידי גורמים פרטיים ועירוניים. הרדיאטורים מוצבים חשופים, חלודים, מפויחים וספוחי אבק כמעלים באוב את הרוחות שנשבו במבנים אותם שימשו, גם אם בעבר הלא רחוק. כך, הופכת העבודה למסמך המתעד את העבר ופעולת המחיקה שלו.
התקופה הפרהיסטורית באזור הלבנט
התקופה הפרהיסטורית באזור הלבנט כללה שינויים תרבותיים רבים, כפי שניתן ללמוד מהממצאים הארכאולוגיים הרבים שנמצאו מהתקופה הפרהיסטורית. הראיות הארכאולוגיות מצביעות על כך שהאדם הנבון ומינים הומינידים אחרים שהגיעו לאזור הלבנט מאפריקה, ושאחד מהמסלולים אשר דרכם הם עברו בדרך ליישב את אירואסיה היה מדבר סיני ואזור הלבנט.
תרבויות מוקדמות
הממצאים הארכאולוגיים הקדומים ביותר להימצאות אנושית באזור הלבנט נמצאו בתל עובדיה אשר בחלק הדרומי של בקעת הירדן, ומתוארכים לתקופה הפלאוליתית התחתונה, לפני כ-1.4 מיליוני שנים. כלי אבן שנמצאו באתר הם מהתרבות האשלית המוקדמת. אתרים פרהיסטוריים בולטים נוספים שנמצאו באזור הלבנט כוללים את גשר בנות יעקב, מערת תנור ואתרים נוספים מהתקופה שבין 1,400,000 לפנה"ס - 250,000 שנים לפנה"ס. באתרים הללו נמצאו העדויות המוקדמות ביותר להימצאות של כלבים מבויתים ושימוש מבוקר באש. שרידים אנושיים מהתקופה הפלאוליתית המאוחרת נדירים יחסית - הם כוללים בעיקר שיניים שנמצאו בתל עובדיה, שברי עצמות שנמצאו באתר גשר בנות יעקב וחלק מגולגולת שנמצאה במערת זוטייה.במהלך התקופה הפלאוליתית התיכונה (בסביבות 250,000 לפנה"ס עד בסביבות 48,000 לפנה"ס) התקיימה באזור הלבנט התרבות המוסטרית, כאשר ישנם כמה אתרים בולטים בלבנט מתקופה זו (הן מערות והן אתרים פתוחים). שרידי הומינידים מהתקופה הפלאוליתית התיכונה כוללת את שרידים של האדם הניאנדרטלי (שנמצאו במערת כבארה, במערת עמוד ובטבון), וכן שרידים של האדם הנבון שנמצאו במערת קדומים ובמערת הגדי. התקופה הפלאוליתית העליונה מתוארכת לתקופה שבין בסביבות 48,000 לפנה"ס - בסביבות 20,000 לפנה"ס.
התקופה האפיפלאוליתית בלבנט החלה לפני כ-23 אלף שנה והסתיימה לפני כ-11,700 שנה. התקופה כוללת מספר תרבויות ארכאולוגיות המתאפיינות בעיקר במיקרוליתים מסותתים לצורות מסוימות, כגון התרבות הכבארית, התרבות הכבארית הגאומטרית, התרבות הרמונית, התרבות המושאבית והתרבות הנאטופית. האחרונה משקפת שינויים מרחיקי לכת במבנה הכלכלי-חברתי של אוכלוסיות פרהיסטוריות, לפי העדויות לישיבה בכפרי קבע.
החלק האחרון של התקופה (בין 12,500 לפנה"ס עד 9,500 לפנה"ס) הוא הזמן בו פרחה התרבות הנאטופית אשר הייתה תרבותם של אחרוני הציידים-לקטים באזור, ומייצגת את המעבר מאורח החיים הנוודי של התקופה הפלאוליתית לקהילות החקלאיות ויושבות-הקבע של התקופה הנאוליתית. הממצא הארכאולוגי העשיר מתרבות זו כולל את התכונות הבאות: בנייה נרחבת של בתים מאבן, בתי קברות מובחנים, תרבות חומרית עשירה הכוללת חפצי אמנות, וניצול אינטנסיבי של משאבי הסביבה.
התרבות הנאטופית
התרבות הנאטופית התקיימה בלבנט מ-13,000 לפנה"ס עד 9,800 לפנה"ס. הרבה חפירות ארכאולוגיות של תרבות זו יצרו הבנה רחבה למדי לגבי התרבויות שהתקיימו באזור בתקופה זו. שני ההיבטים המשמעותיים ביותר של תרבות זו היו צמיחה בגודל הקהילות שלהם ואורח חיי הקבע שלהם. אף על פי שהממצאים של התרבות הנאטופית המאוחרת מצביעה על היפוך קל במגמה זו, כאשר הקהילות התכווצו והם הפכו לנוודים יותר (אולי כתוצאה מתקופת האקלים הקרה המכונה "הדריאס הצעיר"), מאמינים כי המגמות שהחלו בתרבות זו המשיכו לאחר מכן, ושתקופה זו הייתה הבסיס למהפכה הנאוליתית.
התקופה הנאוליתית
לתקופת הנאוליתית קשורים מאפיינים התנהגותיים הכוללים גידול יבולים ושימוש בבעלי-חיים מבויתים. בנוסף, התקופה הנאוליתית והתקופה הכלקוליתית היו מאופיינות במסחר רחב היקף. מ-9000 לפנה"ס עד 7000 לפנה"ס לערך, מדובר היה רק בגידול כבשים ועיזים, אולם החל מ-7000 לפנה"ס החל גם גידול בקר, טיפוח גידולים מבויתים, אזורי ישוב קבועים או קבועים-למחצה, ושימוש בכלי חרס וגם בכלי אבן מושחזים.
התפתחות החקלאות הובילה לשינויים מהותיים בחייהם של בני-האדם בלבנט. במקום לחיות כנוודים ולנדוד ממקום למקום בחיפוש אחר מזון, אנשים נטו יותר ויותר להישאר במקום אחד, מה שהוביל להופעת ישובים, ובהמשך ערים ומדינות.
מיקומו של האזור, במרכז שלושה נתיבי מסחר המקשרים בין שלוש יבשות, הפך אותו במהלך התקופה הנאוליתית למקום מפגש להשפעות דתיות ותרבותיות ממצרים, סוריה, מסופוטמיה ואסיה הקטנה:
תקופת הברונזה
תקופת הברונזה בלבנט החלה בשנת 3300 לפנה"ס בערך, עם העלייה בשימוש בברונזה לייצור כלים. סופה של תקופת הברונזה במאה ה-12 לפנה"ס לוותה בהגירה מסיבית שסימנה את תחילת תקופת הברזל.
בתקופה זו הפך אזור ארץ ישראל המודרנית לפרובינציה המצרית כנען, ומופיעים לראשונה הפלשתים והישראלים. זהו גם ראשיתו של הכתב האלפביתי. אתרים ארכאולוגיים בולטים מתקופת הברונזה ניתן למצוא בבלנט בתל אפק, תל חצור, תל מגידו, תל יהודיה, בקעת באר שבע ועוד. ממצאים ארכאולוגיים מראים כי העיר הראשית באזור הלבנט בתקופה זו הייתה העיר חצור, אשר הייתה כנראה בירת האזור כולו במהלך תקופת הברונזה.
אש (שיר של רמי קלינשטיין)
אש הוא שיר שכתבה חנה גולדברג והלחין, עיבד ושר רמי קלינשטיין. השיר הוא סינגל מתוך אלבומו של קלינשטיין "ביום של הפצצה", שיצא לאור בספטמבר 1986.
השיר לווה בווידאו קליפ. בשנת 2001, יצאו קלינשטיין ורעייתו דאז, ריטה, לסיבוב הופעות משותף. הם ביצעו בו גרסאות משותפות של שיריהם וביניהם "אש", שיצא כסינגל השלישי מתוך אלבום המופע המשותף שלהם. גם לגרסה זו הופק קליפ.
השיר זכה לפרסום מחודש כאשר ביצע אותו המתמודד שי גבסו בגמר העונה הראשונה של כוכב נולד.
Airbus Defence and Space
Airbus Defence and Space היא חטיבה של תאגיד תעשייה אווירית אירופית "קבוצת איירבוס".
היסטוריה
בשנת 1995 חברה גרמנית Daimler Chrysler Aerospace (DASA) וחברה בריטית בריטיש אירוספייס החלו לנהל משא ומתן על הקמה חברה אירופית בתחום החלל. הכוונה הייתה לכלול גם חברה צרפתית איירוספסיאל אחרי שהיא תופרט. רעיון זה לא מומש ובמקום זה בריטים רכשו חברה גרמנית Marconi Electronic Systems מג'נרל אלקטריק ובשנת 1999 הוקמה חברת BAE סיסטמס.
DASA ביחד עם חברה ספרדית CASA התאחדו ביוני 1999 ובאוקטובר 1999 למיזוג הצטרפה איירוספסיאל. החברה החדשה הוקמה רשמית ב-10 ביולי 2000 תחת שם European Aeronautic Defence and Space Company והפכה להיות לחברה השנייה בתחום החלל אחרי בואינג ויצרן נשק שני בגודלו באירופה אחרי BAE סיסטמס.
בשנת 2000 הוקמה גם חברה "Astrium" על בסיס חברות צרפתיות, בריטיות, גרמניות וספרדיות. החברה הייתה בבעלות EADS (75%) ו-BAE סיסטמס (25%). בשנת 2003 EADS הפכה לבעלת 100% של Astrium.
החטיבה פועלת במספר תחומים:
לחברה מפעלים בצרפת, גרמניה, ספרד, בריטניה, איטליה, הולנד, אוסטרליה ודרום אפריקה.
גדלסתיים
מינים אלו מצויים רק באזור הטרופי של האזור האינדו-פסיפי מחופי האוקיינוס ההודי עד למרכז האוקיינוס השקט. מין אחד Gobitrichinotus arnoulti אנדמי למימי מדגסקר. הם חיים בעומקים רדודים ומצויים בעיקר בשוניות אלמוגים או בחוליות בקרבת החופים. כמה מינים מצויים במים מליחים ואף במקווי מים מתוקים.
לדגים אלה צורה מוארכת, והם בעלי סנפירי חזה קצרים ורחבים וסנפירי גב ושת קוצניים. לסתותיהם גדולות יחסית, ומהם קיבלו את שמם. אורכם המרבי מגיע ל-6 סנטימטרים.
Nyaa Torrents
Nyaa Torrents (ביפנית: ニャートレント; בעברית: נייה טורנטים; הלחם של האונומטופיה ביפנית ליללת חתול וקובצי ביטורנט) הוא אתר אינטרנט לשיתוף קבצים דרך פרוטוקול ביטורנט, המתמקד בשיתוף מדיה המופצת במזרח אסיה (סין, יפן וקוריאה הדרומית) ומהווה את אחד מאתרי האינטרנט הגדולים ביותר בעולם להפצת אנימה באופן פיראטי.
היסטוריה
ב-1 במאי 2017, הדומיין המקורי, nyaa.se וכן אתרי המראה nyaa.eu ו-nyaa.org הפסיקו לתפקד ומנהלי האתר יצאו בהכרזה כי בעלי האתר הוריד אותם מרצונו. לאחר מספר שבועות, מספר אתרי מראה החלו לעלות לרשת, כאשר הם משתמשים בחלק מהקוד המקורי של Nyaa, במסד הנתונים של האתר וכן בשם "nyaa".
בדף השאלות הנפוצות (FAQ) שנכתב על ידי הקהילה, מצוין כי חלק מהמדיה שהועלתה בין 2016 למאי 2017 אבדה ולא גובתה.
ביוני 2017, האתר TorrentFreak דיווח כי החברה הגרמנית Goodlabs העלה אתר מראה מזויף לדומיין nyaa.eu, על מנת להטעות משתמשים ולגרום להם להוריד נוזקה.
אנרי גראס א-דייה
"אַנְרִי גְּרָאס אַ-דְּיֶיה" (בצרפתית: Henri Grace à Dieu), הידועה גם בשם "גְּרֵייט הֶרִי" (Great Harry), הייתה אוניית מפרשים מלחמתית מסוג קאראק של הצי האנגלי במאה ה-16. היא הייתה בת זמנה של קאראק מפורסמת אחרת, מרי רוז, אך גדולה ממנה. לצוּר החרטום הגדול שהתנשא בחלקה הקדמי היו ארבעה סיפונים, ולצור הירכתיים – שניים. אורכה היה 165 רגל (50 מטרים), תפוסתה 1000-1500 טון ולה צוות של 700-1000 איש. מספרים כי המלך הנרי השמיני הורה על בנייתה לאחר שנתקנא ב"מייקל" (Michael) הסקוטית שהושקה ב-1511.
"גרייט הרי" נבנתה במספנה המלכותית בווּלִיץ' בשנים 1512-1514, ולאחר בניית הגוף הותקנה לשיט במספנת הצי בארית' (Erith). היא הייתה אחת האוניות הראשונות שאשנבי תותחים (gunports) נקבעו בדפנותיה. חימושה כלל עשרים תותחי ברונזה כבדים חדישים. בסך הכל הוצבו באונייה 43 תותחים כבדים ו-141 תותחים קלים סובבים (swivel guns). "גרייט הרי" הייתה האונייה הדו-סיפונית האנגלית הראשונה, ובזמן השקתה נחשבה לאוניית המלחמה הגדולה והחזקה ביותר באירופה.
ההיסטוריה הקרבית של "אנרי גראס א-דייה" הייתה דלה למדי. היא השתתפה בקרב סולנט נגד צי פלישה צרפתי ב-1545, הקרב בו טבעה "מרי רוז". כפי הנראה מילאה בו תפקיד דיפלומטי בעיקר, כאשר הסיעה את הנרי השמיני לפגישה עם פרנסואה הראשון, מלך צרפת, בקן דה דרא דור (Camp du Drap d'Or) שבצרפת.
לאחר שעלה אדוארד השישי על כס המלוכה ב-1547 הוחלף שמה של האונייה והיא נשאה את שמו. גורלה אינו ידוע; אפשר שנשרפה ואבדה ב-1533 בווליץ', או אולי סיימה את חייה על גדת התמזה כגווה שאין בה כל חפץ.
מסורת נהוגה בצי המלכותי הבריטי להפגין נוכחות (showing the flag) בערי נמל וחוף כדי להרים את מוראל הצי. מקורה, כך אומרים, בטקס תפילה שנערך ב-1514 בברדסטו צ'פל (Bradstowe Chapel) אשר בברודסטיירס, בו נטלו חלק אנשי הצוות של "אנרי גראס א-דייה", כשאונייתם - החדישה והגדולה ביותר בציו של המלך – עוגנת בסמוך.
פונמילאיו רנסום-קוטי
קוטי היא אמם של הפעילים למען זכויות האדם פלה קוטי, המוזיקאי; בקו רנסום-קוטי, רופא; ופרופסור אוליקוייה רנסום-קוטי, גם הוא רופא ושר הבריאות לשעבר של ניגריה. היא גם סבתם של המוזיקאים סאון קוטין ופמי קוטי.
ביוגרפיה
פרנסיס אביגייל אולופונמילאי תומאס נולדה ב-25 באוקטובר 1900, באבאוקוטה, להורים דניאל אולומייווה תומאס ולוקרשיה פיליס אומויני אדאוסולו, בני עם היורובה. אביה היה בן של עבד חוזר מסיירה לאון, שמוצאו מאבאוקוטה, היום חלק מניגריה. הוא אימץ את הדת האנגליקנית, וחזר לארץ אבותיו מעם האגבה בניגריה.
היא הייתה הילדה הראשונה ללמוד בבית ספר התיכון באבאוקוטה, ולאחר מכן היא למדה לתואר ראשון באנגליה, שם החליטה להשמיט את השמות האנגליים שלה, ולקצר את שם היורובה שלה לפונמילאיו. ב-1925, נישאה לכומר האנגליקני ישראל אולודוטון רנסום-קוטי. הוא היה פעיל למען זכויות אזרח, ויסד את אגודת המורים של ניגריה, וכן את אגודת הסטודנטים של ניגריה.
אקטיביזם
ב-1932, כאשר בן זוגה מונה למנהל בית הספר באבאוקוטה, היא הייתה בין המארגנות של מועדון הנשים של אבאוקוטה. הארגון התחיל בפעילות למען נושאי צדקה ואזרחות, ובעיקר כלל נשים ממעמד גבוה שחונכו במערב. אט-אט, כולל דרך פועלה של רנסום-קוטי, הארגון הפך ליותר ויותר פוליטי, וב-1944 באופן רשמי קיבל לשורותיו נשים ממעמד עובדות השווקים, שבדרך כלל היו עניות, אנאלפביתיות, ומנוצלות על ידי כוחות המשטר הקולוניאלי הבריטי. הארגון שינה את שמו לאיגוד הנשים של אבאוקוטו (AWU), ופתח את דלתו לכל אישה באשר היא. רנסום-קוטי הייתה הנשיאה הראשונה של האיגוד, ואף עמדה בראש כל גלגולי הארגון עד מותה. תחת הנהגתה האיגוד הפך לארגון לאומי, והחל להיקרא איגוד הנשים של ניגריה (NWU), ואז ב-1949 הפך לפדרציית ארגוני הנשים של ניגריה (FNWS). האיגוד זינק לתודעה הציבורית כאשר רנסום-קוטי ארגנה את חברות הקבוצה למאבק נגד פיקוח על מחירים, שגרם לנזק כלכלי לנשים שמכרו מרכולותיהן בשוק - מקור הכנסה עיקרי לנשים במערב ניגריה באותה העת. החל מ-1947, היא הובילה הפגנות והתעמתה עם הרשויות המחוזיות הניגריות (שגבו כספי מיסים ועסקו בסוגים של פיקוח עבור השלטונות הקולוניאליים הבריטים), ובעיקר הפנתה את הזרקור כלפי המלך הרם של אגבהלנד, המושל מטעם הבריטים, סר לדאפו אדמולה השני. כאשר הנשים לא הפסיקו ללחוץ, הוא ויתר על מלכותו למשך תקופה. רנסום-קוטי פעלה בהצלחה גם לביטול מיסוי נפרד וגבוה יותר לנשים.
המטרות הכלליות של האיגוד כללו הרחבת הזדמנויות חינוכיות לילדות ונשים, הנגשת שירותי בריאות ושירותים חברתיים אחרים לנשים. רנסום-קוטי קידמה את המטרות האלה מתוך כוונה להעלות את רמת החיים של נשים עניות ולמגר את הגורמים לעוני. בנוסף, רנסום-קוטי ניהלה קמפיינים להכרה בזכותן של נשים להשתתף ולהצביע בבחירות.
איסור נסיעות
במהלך המלחמה הקרה, ולפני עצמאותה של ניגריה, רנסום-קוטי נסעה ברחבי עולם בביקורים פוליטיים, והרגיזה את ממשלות ניגריה, בריטניה וארצות הברית במגעיה עם הגוש המזרחי. ביקוריה כללו את הונגריה, ברית המועצות וסין, שם פגשה את מאו דזה-דונג. ב-1956, נשלל ממנה דרכונה, בטענה כי "ניתן להניח שבכוונתה להשפיע על ... נשים ברעיונות ומדיניות קומוניסטית". ארצות הברית סירבה לה ויזה כי תייגה אותה כקומוניסטית.
מותה
בשנות ה-70 היא שינתה את שמה לאניקולאפו-קוטי, כדי להיות מזוהה יותר עם תרבות היורובה, וכסמל למחאתה נגד הממשלה הצבאית של ניגריה. ב-1977 פרצו כאלף חיילים לשטח המשפחה, שם בנה - פלה אניקולאפו-קוטי, פעיל פוליטי מוביל בהתנגדות למשטר - יסד קומונה פוליטית אותה כינה רפובליקת קלאקוטה. החיילים תקפו את פונמילאיו, גררו אותה משערה, וזרקו אותה מחלון הקומה השנייה. היא נפלה לתרדמת, ונפטרה מסיבוכים מהפציעות מספר חודשים לאחר מכן.
משפחתה
משפחתה של פונמילאיו רנסום-קוטי הפכה לשושלת משפיעה בחיי התרבות והפוליטיקה של ניגריה. בן זוגה, ישראל רנסום-קוטי, היה איש כמורה אנגליקני, פעיל באיגודי עובדים, ואיש חינוך. גם בניה הפכו לאקטיביסטים: בנה פלה קוטי היה לאחד המוזיקאים הפאן-אפריקאים הנחשבים בעולם וכן לפעיל פוליטי בולט במאבק נגד המשטר הצבאי בניגריה בשנות ה-70. שני אחיו היו לרופאים - גם הם פעילים. אוליקויה רנסום-קוטי היה שר הבריאות של ניגריה, והיה סמנכ"ל ארגון הבריאות העולמי; בקלורי רנסום-קוטי היה מזכיר האגודה הרפואית של ניגריה.
אחייניתה של פונמילאיו, ימיסי קוטי, היא מנכל"ית רשת המלכ"רים של ניגריה; אחיינה וולה סויינקה הוא משורר וסופר ניגרי מוביל, והאפריקאי הראשון שזכה בפרס נובל לספרות.
נכדיה פמי קוטי וסאון קוטי גם היו למוזיקאים-אקטיביסטים.
סוגיית שטר 5000 NGN
ב-2012, ממשלת ניגריה הציעה להציב את תמונתה של רנסום-קוטי על שטר ה-5000 נאירה (NGN). אחד מנכדיה, המוזיקאי סאון קוטי, בשידור חי בטלוויזיה, הצהיר שסבתו נרצחה על ידי הממשלה, ודרש התנצלות למשפחה לפני שאפילו יישקל הרעיון להנציח אותה על שטר כסף. בעקבות דרישתו, קמו מספר קמפיינים של תמיכה ברשתות החברתיות כדי להפעיל לחץ על ממשלת ניגריה. הממשלה לא הגיבה, ולא התנצלה, וכעבור זמן הוסרה ההצעה לגבי השטר.
יצחק רביץ
יצחק רביץ (נולד ב-1973, תשל"ג) הוא פוליטיקאי ואיש ציבור חרדי ישראלי, ראש המועצה המקומית קריית יערים. היה בעבר סגן ראש עיריית ביתר עילית.
ביוגרפיה
ביולי 2018 דודי זלץ, עוזרו של ח"כ יעקב אשר, גבר על רביץ בבחירות הפנימיות לרשימה. בספטמבר אותה שנה, לקראת הבחירות לרשויות המקומיות, הודיעה דגל התורה כי תריץ את יצחק רביץ כמועמד המפלגה לראשות מועצת קריית יערים. לצורך כך עבר רביץ להתגורר בקריית יערים. ראש המועצה המכהן, אברהם רוזנטל הודיע כי יתמודד למרות כן. לאחר משא ומתן בין רביץ ודגל התורה לבין רוזנטל, סוכם כי רוזנטל יהיה מועמד דגל התורה בעוד רביץ ישובץ ברשימתו של רוזנטל וימונה לסגנו, ולאחר שנה רוזנטל יפרוש ורביץ יתמודד לראשות המועצה. בעקבות כך הוגשה רק רשימה אחת למועצה ומועמד אחד לראשות ולא התקיימו בחירות ביישוב. שבוע וחצי לאחר מועד הבחירות נפטר רוזנטל באופן פתאומי מדום לב, וב־20 בנובמבר נבחר רביץ לראש המועצה הזמני, עד לבחירות שנערכו ב־8 בינואר 2019. בבחירות גבר רביץ על יעקב פלאי, מועמד עצמאי שרץ מולו, ברוב של 60.42%.
חיים אישים
נשוי לרבקה רביץ, שכהנה כראש הסגל בבית נשיא המדינה ראובן ריבלין, ולהם 12 ילדים.
Rodeo (אלבום)
Rodeo הוא אלבום הבכורה של הראפר האמריקאי טראוויס סקוט. האלבום יצא לאור ב-4 בספטמבר 2015, על ידי חברות התקליטים גראנד האסטל רקורדס ואפיק רקורדס. האלבום מכיל הופעות אורח של קוואבו, פיוצ'ר, 2 צ'יינז, ג'וסי ג'יי, קייסי היל, דה ויקנד, סוואה לי, צ'יף קיף , קניה וסט, ג'סטין ביבר, יאנג ת'אג, טורו ומוי וסקולבוי קיו. את האלבום הפיק סקוט עצמו, לצד מפיקים שונים כגון אלן ריטר, מייק דין, מטרו בומין, פרנק דוקס, סוני דיגיטל ווונדה-גירל.
האלבום נתמך על ידי שני סינגלים: "3500" ו-"Antidote". השני הפך לשיר של סקוט שהגיע למקום הגבוה ביותר במצעד הבילבורד הוט 100 דאז, כשבשיאו הגיע למקום ה-16. האלבום קיבל בעיקר ביקורות חיוביות והגיע היישר אל המקום השלישי במצעד הבילבורד 200. במאי 2017, איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לאלבום את תואר הפלטינה.
אנדרה הולנד
אנדרה הולנד (באנגלית: André Holland; נולד ב-28 בדצמבר 1979) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי.
ביוגרפיה
הולנד נולד וגדל בעיר בסמר (אנ'), אלבמה והתחנך בבית הספר התיכון הקתולי ע"ש ג'ון קרול (אנ') בברמינגהאם, אלבמה. בגיל 11 השתתף לראשונה בהצגה אוליבר! בתיאטרון הקיץ של ברמינגהאם.
הוא בוגר לימודי תואר ראשון בחוג לדרמה באוניברסיטת המדינה של פלורידה ובהמשך למד בתכנית בת שנה ללימודים בינלאומיים בלונדון. בשנת 2006 קיבל תואר שני באמנויות יפות מאוניברסיטת ניו יורק.
קריירה
הוא הופיע החל מ-2006, אז שיחק באחד מפרקי הסדרה המשטרתית "חוק וסדר" ובאותה עת עבד על מחזות תיאטרון שונות. סרטו הקולנועי הראשון היה "Sugar" מ-2008.