cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Girlfriend (שיר של אבריל לאבין)
ביקורות
על פי סאל סינקואמאני ממגזין Slant גם זיהה את הדמיון בין "Girlfriend" ל-"Mickey", אולם הוא ציין שניסיונותיה של לאבין להישמע כמו נערה מרדנית נשמעים מלאכותיים או צעירים מדי. אלכס מקפרסון מהגרדיאן כינה את השיר כ"ממכר" וכ"קליט מאוד". טים אוניל מ-PopMatters טען שהפזמון של "Girlfriend" הורס את ההוק של "Mickey". אם-כי הוא ציין לשבח את הקליטות של השיר. בניגוד אליו שיבחה ג'ואן אנדרמן מבוסטון גלוב את ההוק שלו וציינה כי הוא נשמע נהדר, צעיר ומלא חיים. ב-MuchMusic טענו כי השיר הצליח ברחבי העולם בזכות השילוב בין מספר סוגות מוזיקליות רבות. – נכתב בביקורת. בטקס פרס ג'ונו לשנת 2008 קיבל "Girlfriend" מועמדות בקטגוריית "סינגל השנה". הוא גם זיכה את לאבין בשני פרסים של תקליטור הזהב היפני לשנת 2008 בקטגוריות הנעימון הטוב ביותר והסינגל הטוב ביותר במכירות דיגיטליות. "Girlfriend" דורג במקום ה-35 ברשימת "100 השירים הטובים ביותר של רולינג סטון שיצאו בשנת 2007". ב-MTV Latin America ומגזין הבילבורד מיקמו אותו במקום הראשון וה-12 בהתאמה ברשימות שלהם.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ בוים על ידי דה מלויס וצולם ב"גוף אן סטאף" בעיר נורווק שבקליפורניה. הוא כולל שתי בנות אותן לאבין מגלמת. אחת עם משקפיים ושיער בצבע אדום, ואילו השנייה בעלת אישיות מרדנית-גותית עם שיער שחור. הוא מתחיל בתוך מרכז בילוי שבו לאבין האדמונית ובן-זוגה צועדים יחד. הזוג נפגש עם האלטר אגו השלישי, לאבין הגותית, בפאתי מסעדה. באותה הסצנה ניתן להבחין בעוינות שלאבין הגותית מפגינה לבת הזוג העכשווית של הגבר. כשהזוג מתרחק היא מתחילה לבצע את השיר, ומתחילה לנסות לכבוש את לב הגבר. בסצנת המעבר בפזמון ניתן לראות דמות אחרת של לאבין, עם שיער בלונדיני ופסים ורודים, ששרה את "Girlfriend" יחד עם להקה.
לאחר הפתיחה לאבין הג'ינג'ית והגבר רוכבים בקרטרים בליל אינדי. לאבין הגותית חובטת בחוזקה במכוניתה של הג'ינג'ית, וגורמת לה להסתחרר בכביש ולאבד שליטה על הרכב. לאחר מכן נכנס הזוג לתא צילום. הגותית מושכת את הג'ינג'ית מחוץ לתא ומצטלמת עם בן-זוגה. סצנה נוספת התרחשה במגרש גולף מקומי. לאבין הג'ינג'ית והגבר משחקים יחד, והגותית פוגעת בראשה עם כדור גולף. כתוצאה מההדף היא נופלת לנהר קטן, והגבר מתחיל להתאהב בלאבין הגותית. בסוף הקליפ נראים השניים (הגותית והגבר) מחזיקים ידיים עד שהג'ינג'ית רצה להפריד ביניהם. היא מועדת ומתגלגלת לתא שירותים נייד. לבסוף, מי שכבשה את לבו של הגבר היא לאבין הבלונדינית, שמרימה את ידה לסמל את הניצחון.
את הגבר עליו השלוש נלחמות מגלם הדוגמן האמריקאי בריאן מקמולין. בקליפ מופיעים הגיטריסט הקודם של לאבין, אוון טאובנפלד, ואחיה, מאט בבס.
הצלחה מסחרית
עם מכירות דיגיטליות של יותר מ-122,000 עותקים נכנס השיר לבילבורד הוט 100 במקום החמישי. זו הייתה הכניסה הגבוהה ביותר של לאבין במצעד זה. ב-5 במאי 2007 עלה למקום הראשון, והפך להישג הטוב ביותר של לאבין במצעד. השיר הקודם שהגיע לדירוג הגבוה ביותר בהוט 100 הוא "Complicated" משנת 2002, שבשיאו היה במקום השני. "Girlfriend" נשאר בעשרת השירים הפותחים במשך 18 שבועות רצופים, שבועיים יותר מהסינגל המוביל לרשימות סוף שנת 2007, "Irreplaceable" של ביונסה. "Girlfriend" נחשב לשיר הקנדי שהגיע למקום הגבוה ביותר במצעד. שיא זה נשבר בשנת 2012 עם הוצאת "Call Me Maybe" של קארלי ריי ג'פסן. בארץ מולדתה של לאבין הגיע השיר למקום הראשון במצעד המוכר ביותר שם, קנדה הוט 100. נכון לספטמבר 2015 עומדים נתוני המכירות הדיגיטליות של השיר על 3.8 מיליון עותקים בארצות הברית.
ביפן קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות היפני תואר פלטינה משולשת על מכירות של כ-750,000 עותקים בנייד ותואר זהב על מכירות של כ-100,000 עותקים במחשב. הוא שומש כנעימון מיליון פעמים. בחישוב הכולל את המכירות הטהורות של הסינגל הפך "Girlfriend" לשיר המערבי הנמכר ביותר בכל הזמנים ביפן (3,000,000 עותקים). בשבוע לאחר יציאתו הגיע במצעדי ה-ARIA למקום הראשון למשך שישה שבועות לא רצופים. לאחר שלושה שבועות בלבד קיבל את תואר הזהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי. לאחר מכן קודם למעמד פלטינה כפולה בעקבות הגעתו ל-140,000 עותקים. בשנת 2008, כשנה לאחר פרסומו, קודם פעם נוספת למעמד פלטינה מרובעת. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע "Girlfriend" בשיאו למקום השני, ועקף את "Complicated" כסינגל המצליח ביותר במצעד, שהגיע למקום השלישי. הוא סיים את שנת 2007 במקום ה-20 במצעד השנתי לשירים הנמכרים ביותר בממלכה. עד 2022 נמכר "Girlfriend" בלמעלה מ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם.
כרמל (אינדיאנה)
כרמל (באנגלית: Carmel) היא עיר במחוז המילטון שבמדינת אינדיאנה שבארצות הברית. העיר שוכנת מצפון לבירת המדינה אינדיאנפוליס. כרמל חוותה את שיעור הצמיחה מהמהירים ביותר בארצות הברית. ב-2012 היא הוכתרה בתואר "המקום הטוב ביותר בארצות הברית לגור בו" על ידי המגזין CNNMoney. על פי מפקד האוכלוסין של 2013 היא העיר החמישית בגודלה באינדיאנה.
היסטוריה
במקור נקראה כרמל בשם "בית לחם" (Bethlehem) ותחת שם זה הוקצו הקרקעות שלה בשנת 1837. המתיישבים המקוריים היו בעיקר קווייקרים. כיום ניצב בחלקת האדמה הראשונה של כרמל, בהצטלבות הרחובות ריינג'ליין ומיין, מגדל שעון שנתרם על ידי מועדון רוטרי המקומי ב-2002. ב-1846 הוקם משרד הדואר תחת השם כרמל. ב-1874 שונה שם היישוב מבית לחם לכרמל ובשם זה היא התאגדה כעיירה.
ב-1924 הותקן בכרמל אחד הרמזורים הראשונים בארצות הברית. המתקן היה פרי המצאתו של לסלי היינס וכיום הוא מוצב בתחנת הרכבת הישנה בשביל מונון.
מעגלי תנועה
כרמל הפכה להיות "הבירה הבלתי רשמית של מעגלי התנועה של ארצות הברית". זאת בעקבות בנייתם של יותר מ-140 מעגלי תנועה בעיר ופירוקם של 78 מערכות רמזורים. ראש העיר ג'יימס ביינרד אמר: " יש לנו יותר (מעגלי תנועה) מכל עיר אחרת בארצות הברית. זוהי המגמה כיום בארצות הברית. יותר ויותר מעגלי תנועה נבנים מדי יום בשל החיסכון הכספי וחשוב מכך, למען הבטיחות". רבים ממעגלי התנועה מטופחים היטב. חסימת שדה הראיה מעבר למעגל התנועה מעודדת את הנהג להפנות את מבטו לכוון התנועה הבאה משמאלו לקראת כניסתו למעגל התנועה. ללא חסימה זו, עלולה דעתם של הנהגים להיות מוסחת בקלות כאשר הם מביטים אל היציאה שאליה הם רוצים לפנות במקום לתנועה הבאה מולם. עיריית כרמל דיווחה שבניית מעגלי התנועה הפחיתה את שיעור התאונות ב-40% ואת שיעור התאונות עם נפגעים ב-80%.
ילנה יאקובלבה
ביוגרפיה
ילנה יאקובלבה נולדה בעיירה במחוז ז'יטומיר (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחת קצין בצבא ברית המועצות. לאור שרותו של אביה המשפחה עברה מספר רב של מקומות מגורים. בשנת 1978 יאקובלבה סיימה בית הספר בחרקוב ועבדה בעבודות שונות. מטרתה הייתה לחסוך כסף ולנסוע למוסקבה ללימודי תיאטרון.
בשנת 1980 יאקובלבה התקבלה ללימודים באקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון במוסקבה וסיימה אותה בשנת 1984. לאחר סיום הלימודים היא התקבלה לתיאטרון סוברמניק. בשנת 1986 יאקובלבה קיבלה הזמנה לעבור לתיאטרון אחר. לאחר מספר שנים, בשנת 1989 היא חזרה לתיאטרון סוברמניק ועבדה בו עד לשנת 2011.
את העבודה הראשונה שלה בקולנוע הייתה עוד בשנת 1983 בהיותה סטודנטית. במהלך שנות ה-80 יאקובלבה הצטלמה רבות, אך תהילה כלל-ארצית הגיעה לאחר גילום תפקיד ראשי בסרט אינטרדבוצ'קה של הבמאי פיוטר טודורובסקי בשנת 1989. עבור תפקיד זה שחקנית זכתה בפרסים רבים. בהמשך היא הצטלמה בסרטים רבים נוספים.
יאקובלבה התחתנה בשנת 1990 לשחקן תיאטרון סוברמניק ולזוג יש בן שלומד בימוי.
ב-2004 שיחקה בסרטו של ואלרי טודורובסקי "אחי החורג, פרנקנשטיין".
זר במגרש
זר במגרש (באנגלית: School Ties) הוא סרט דרמת-ספורט אמריקאית מ-1992 העוסק בזהות יהודית והתמודדות עם אנטישמיות אמריקאית בשנות החמישים.
בסרט מככבים ברנדן פרייזר ומאט דיימון.
עלילה
דייוויד גרין הוא בן למשפחה ממעמד הפועלים ושחקן פוטבול מצטיין מהעיר סקרנטון שבפנסילבניה, הוא זוכה למלגת לימודים בבית ספר נחשב במסצ'וסטס. לאחר התקלות בעיר הולדתו, סקרנטון, עם קבוצת אופנוענים אנטישמית הוא מחליט להסתיר את עובדת היותו יהודי בבית ספר החדש. דייוויד מגיע לבית הספר ומסתדר כלכלית בזכות המלגה ובעבודה כמלצר, הוא מצליח להשתלב בחברה ובייחוד לאחר משחק פוטבול מוצלח והתקדמות בקשרים חברתיים הכוללת בין היתר יצירת קשר עם בחורה בשם סאלי וילר. מגלה צ'רלי דילון, אחד מחבריו לכיתה שדייוויד הוא יהודי מתוך רגשי קנאה ובייחוד על הצלחתו עם חברתו החדשה סאלי הוא מתחיל לספר בדיחות אנטישמיות ובאופן עקיף להודיע לכולם שדייוויד יהודי. פעולתיו של צ'רלי פותחות פתח ליצירת הטרדות לדייוויד בין היתר תליית דגל עם צלב קרס מעל מיטתו. דייוויד מפסיק להסתתר בהתחלה מנסה להשתמש בכוחו (הוא תולה מודעה על לוח המודעות בה הוא מזמין את תולה דגל הצלב קרס לעימות אבל תולה הדגל לא מגיע) אך לבסוף מחליט להבליג בין היתר כדי לא לאבד את עבודתו כמלצר.
לאחר תקופה סוערת בחייו של דייוויד בנושא יהדותו המתגלית לחבריו, מתקיים מבחן בהיסטוריה בו מתגלית למחנך רמאות ולפי הקוד המוסרי של בית הספר על הרמאי להתוודות לפני המנהל ולהיות מסולק מבית הספר. חבריו לכיתה של דייוויד שכבר מוסתים נגדו באופן מודע או שאינו מודע מחליטים שהוא הרמאי ודורשים ממנו מתוך נאמנות לקבוצה להתוודות על הרמאות, דייוויד עם כל סלידתו מהדבר מחליט להסכים ומגיע לחדר המנהל. למזלו של דייוויד אחד התלמידים גילה את הרמאי האמיתי והודיע למנהל לפני בואו של דייוויד והמנהל מאפשר לדייוויד להמשיך ללמוד בבית ספר ומבטיח "לשכוח מן העניין" דייוויד עונה לו שהוא (המנהל) לא ישכח כל עוד דייוויד נמצא בבית הספר והסיבה שהוא ממשיך בבית ספר היא "אתם משתמשים בי בשביל הפוטבול ואני משתמש בכם להגיע להרווארד".
ההתמודדות של דייוויד עם היהדות
ההתמודדות של דייוויד עם היהדות מתחילה בסרט עם אי אכפתיות בנוגע לעובדת היותו יהודי בעקבות הימצאותו בחברה שאינה מתעניינת בנושא (האופונוען האנטישמי אומר לחברו של דייוויד שהיהודים הרגו את ישו בתגובה עונה החבר שלא אכפת לו כיוון שלא הכיר אותו). כשדייוויד מגיע לבית ספר רק ההנהלה יודעת על יהדותו של דייוויד כך למשל כשנודע לאחראי במטבח שהוא יהודי הוא שואל אם יש משהו שיש לו בעיה לאכול (כלומר בעיות כשרות) דייוויד עונה לו שהוא לא אוהב לפת. כאשר אף אחד לא מבחין דייוויד הולך להתפלל בהחבא בכנסייה בראש השנה אחרי שאביו מזכיר לו וכשהמחנך שואל אותו לגבי המסורת הוא שואל אותו "שלי או שלך?". לאחר שצ'רלי מפיץ את הידיעה שדייוויד יהודי, אחד מחבריו בחדרו בפנימיה מתווכח איתו והחבר טוען ש"יהודי זה שונה" ודייוויד לא מוכן לקבל זאת ואומר שכשם שיש זרמים שונים בנצרות כך גם יש יהדות.
לאה קמחזי
קורות חייה
לאה קמחזי נולדה וגדלה בגבעתיים לרפאל ואהובה קמחזי. אמה היא דור שישי בארץ, למשפחת ברזובסקי שהתגוררה בירושלים ובשורשיהם הרחוקים היו מרוסיה הלבנה. אביה נולד בתל אביב למשפחה שמוצאה בדמשק שבסוריה. לאה היא הצעירה מבין שלושת ילדיהם. החליטה להיות שחקנית כשקראה את "הענק וגנו" בחוג לדרמה בהיותה בת שמונה. בגיל ארבע עשרה החלה את צעדיה הראשונים בעולם המשחק והייתה סולנית ושחקנית בלהקת נעורי גבעתיים. עשתה את שירותה הצבאי בבית החולים איכילוב במסגרת חיל הרפואה ובמקביל למדה במכינה למשחק בבית צבי.
לאחר שחרורה מצה"ל למדה לאה קמחזי במסלול התלת-שנתי בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין (2003-2000). בתקופת לימודיה בסטודיו זכתה במלגה לשנתיים על בימוי ועבודת משחק עם קשישים במועדון – קהילתי בשכונת התקווה. לקראת סיום לימודיה השתתפה בהצגה "נסיכות וחיילים" מאת גיא בירן בבימויו של יובל לירון שהציגה בפסטיבל עכו והייתה פרויקט משותף לסטודיו למשחק ולתיאטרון אקי"ם. השתתפה בהצגות נוער בתיאטרון הכרכרה, בקליפים (דניאל סלומון) ובפרסומות. שרה בהרכב הקאברים הנשי volgirls וכתבה מחזה קצר – "ראשונים".
בשנים 2007–2009 גילמה תריסר דמויות שונות בהצגה "אנה קארנינה" בבימויו של אילן רונן בתיאטרון הבימה. היא שיחקה לצידם של יבגניה דודינה, רמי הויברגר ואלכס אנסקי. היא נסעה עם ההצגה לפסטיבל אירופה בבוקרשט, רומניה. הופיעה בערב מחזאות פולנית בהצגה "ארגו", שיתוף פעולה בין הבימה לתיאטרון תמונע.
בסרטם הקצר של עדי אורן ורועי גוטמן "עורי" (2010) גילמה קמחזי את דמותה של אורנה. בחורה שנאנסה על ידי אביה, בורחת מהבית ומולידה ילד. הסרט השתתף בפסטיבל קולנוע נשים ברחובות ובפסטיבל קולנוע דרום. קמחזי שיחקה בסרט הפנטזיה הקצר "רדיום" (2010). מספר על חיידק קטלני שמתפשט בתל אביב, ועקב כך העיר נמצאת בהסגר. בסרט גילמה את דמותה של בחורה שנכנסת לעיר הסגורה כדי למצוא את אהוב ליבה. הסרט השתתף בפסטיבל פנטיסטיקו בברזיל, פסטיבל אייקון בישראל ובפסטיבל International Horror Sci-Fic, ארצות הברית. קמחזי שיחקה בסרט הקצר "עוגת חתונה" שהוקרן בערוץ 2 בשנת 2011. מבוסס על סיפורו האוטוביוגרפי של אמו של במאי הסרט אלעד אלאשוילי, שחיתנו אותה בגיל 16. באותה שנה שיחקה בתפקיד קטן בסרט "הערת שוליים".
מאז 2012 ועד 2013 שיחקה לאה קמחזי בתפקיד הנשי הראשי בהצגה "אברם" פרי עטו של דוד לוין, בבימויו של עודד קוטלר, בתיאטרון אנסמבל הרצליה. ההצגה מתרחשת בין התחנה המרכזית החדשה לתחנה המרכזית הישנה בתל אביב. היא מספרת על אברם (גבי עמרני) שרוצה לחתן את רחל (קמחזי), בתו היחידה, עם פקח עירוני (יואב הייט), בעוד שליבה נוטה אחר פושע זעיר (אלי מנשה).
חברה ב-Actors Studio בהדרכתם של עודד קוטלר ואמנון מסקין.
התריתל
התריתל היו סדרת פרעות אנטי-יהודיות בעיר פאס שבמרוקו, שהתרחשו בין 17 ל-19 באפריל 1912 (ל' בניסן - ב' באייר התרע"ב), שבוע לאחר חג פסח וחגיגות המימונה, בעקבות כישלונם של מורדים מוסלמים מתנגדי הסכם פאס, לפגוע בנכסים צרפתיים שונים בעיר. במהלך הפרעות פרצו אלפי חיילים מוסלמים והמונים מתושבי העיר פאס למלאח (הרובע היהודי) של העיר, בזזו אותו ותקפו את תושביו היהודים. בפרעות נהרגו 51 יהודים, הועלו באש חלקים גדולים מהמלאח, ו-12,000 תושביו נאלצו להימלט ונותרו ללא קורת גג למשך שבועות ארוכים.
תריתל - אטימולוגיה
"תְרִיתֵל" היא מילה בערבית מרוקאית שקיבלה במרוקו משמעות מקבילה למושג "פוגרום". עוד בכתבים מהמאה ה-19 ניתן למצוא שימוש במילה 'תריתל' כשם לפשיטות של גדודי צבא מרוקאים על המלאח (הרובע היהודי) בערים השונות של מרוקו. כך, למשל, הכומר והארכאולוג הצרפתי לאון ניקולא גודאר, שביקר במרוקו באמצע המאה ה-19, תיאר שכאשר יש פיגור בתשלום המשכורות של גדודי הצבא, הם מפצים על כך על ידי תריתל נגד היהודים – פשיטה על הרובע היהודי וביזתו. את הפרעות בפאס בשנת 1912 כינו יהודי פאס בשם "ה-תריתל", בהא הידיעה, עקב היקף המאורעות. פירושה המילולי המקורי של המילה תריתל הוא "לנסות לגלות ולדלות חפצים המוסתרים באדמה". בהרחבה, משמעותה גם "ביזה", והיא תיארה בעבר פשיטות של כוחות כפריים על אסמי הדגן העירוניים.
הרקע למאורעות
ב-30 במרץ 1912, כתוצאה ממשבר אגדיר, נחתם הסכם פאס שהפך את מרוקו למדינת חסות של צרפת. סדרי הממשל החדשים כללו מינוי נציב עליון צרפתי, שהיה המושל בפועל, וכן הקמת מנהלות שמילאו את תפקידי המשרדים הממשלתיים ובראשן עמדו פקידים צרפתים. רבים מתושבי מרוקו המוסלמים לא ראו בעין יפה את הפיכתה של ארצם למדינת חסות שכפופה למעצמה זרה. זעם הופנה הן כלפי סולטאן מרוקו מולאי אל-חפיז על "בגידתו" וחתימתו על הסכם פאס, והן כלפי הממשל הצרפתי החדש.
הקהילה היהודית בפאס מנתה בשנת 1912 כ-12,000 נפשות מתוך אוכלוסיית העיר הכוללת שמנתה כ-100,000 נפשות. עם תחילת משטר החסות הצרפתי במרוקו, נהנו יהודי פאס מביטחון רב יותר ולא נקטו עוד בצעדי הזהירות להם הורגלו בתקופת אי היציבות. מנהל בית הספר של כל ישראל חברים (כי"ח) בפאס, עמרם אלמליח, תיאר את הרקע לפרעות במכתב ששלח להנהלת כי"ח: "היהודים, שסמכו על הביטחון שהעניקה נוכחות הגדודים הצרפתיים בפאס, לא הסתירו עוד את חפצי הערך שלהם במחבואים, הרווחים גדלו והביאו שגשוג מסוים ברובע. הביזה הורידה הכל לטמיון".
הפרעות
הפרעות פרצו ב-17 באפריל 1912 (ל' בניסן תרע"ב), שבוע לאחר סיומו של חג פסח וחגיגות המימונה על ידי הקהילה היהודית במלאח. ההתנגשות החלה לאחר שכוחות הצבא המוסלמים-מרוקאים בעיר פאס התקוממו נגד המדריכים הצרפתים שלהם וירו בהם למוות. למעלה מ-5,000 חיילים מרוקאים חמושים היטב השתתפו בהתקוממות. לאחר מכן צעדו קבוצות של חיילים מרוקאים לעבר מבנה שגרירות צרפת, אך נתקלו בירי כבד מצד חיילים צרפתים ונסוגו לכיוון המלאח. המלאח של פאס היה רובע מסוגר, מוקף בחומה גבוהה ובפתחו שער גדול. היהודים ניסו לנעול את השער של המלאח תחת מטר יריות החיילים המוסלמים, אך ללא הצלחה. החיילים פרצו למלאח ואחריהם הגיעו גם המוני מוסלמים מתושבי העיר, ובמהלך היומיים הבאים בזזו את החנויות, הבתים הפרטיים ובתי הכנסת במלאח. רכוש יהודי רב נהרס והועלה באש, יהודים רבים נורו למוות או הוכו, ואירעו מקרי אונס של נשים ונערות. ר' שלמה הכהן תיאר את מצבו של המלאח במהלך הפרעות בחיבורו "יומן פאס":
בכמה מחלקיה האחרים של פאס התנהלה לחימה בין הכוחות הצרפתים לבין המורדים המוסלמים. לאחר שהחלו הצרפתים בהפגזות לתוך שכונות פאס אל-ג'דיד ופגעו גם בצריח אחד המסגדים, נפתח משא ומתן בין השגריר הצרפתי לבין נכבדי העיר. המשא ומתן הסתיים בהסכמות בין הצדדים וחיילים ושוטרים צרפתיים נכנסו לשמור על העיר ועצרו את החיילים המוסלמים שהתקוממו לפני כן. יום לאחר שוך הפרעות כמאה מתנדבים יהודים נכנסו בהשגחת כוחות צרפתים חזרה למלאח ופינו את גופות הקורבנות. בשבועות לאחר מכן פונו ההריסות מהמלאח, ובעזרת תרומות מקהילות יהודיות אחרות מרחבי מרוקו ומארצות אחרות החלה בנייתו מחדש.
51 יהודים נהרגו בפרעות מהם 18 נשים ו-10 ילדים. מספר הפצועים קשה עמד על 72 איש. במהלך הפרעות נמלטו 12,000 היהודים תושבי המלאח לאזורים בטוחים שהוקצו להם על ידי הממשל הצרפתי (בהם גן החיות הפרטי של הסולטאן), ונותרו בהם במהלך השבועות הבאים בתנאי מחיה קשים ועם מחסור באספקת מזון. מלבד הקורבנות והנזק לרכוש, בין מאות לאלפי ספרים יחידאים בכתבי יד נשרפו או ניזוקו ונאבדו במהלך הפרעות.
השלכות
כל אחד מהצדדים המעורבים זכר את פרעות פאס בצורה שונה. במרוקאית יהודית הפרעות קיבלו את השם "התריתל" ("הביזה") וחוברו לזכרן מספר קינות על ידי משוררים בני הקהילה. הן נצרבו בתודעת יהודי מרוקו כסמל לסבל של היהודים בתקופה הפרה-קולוניאלית, וחיזקו את ההזדהות שלהם עם השלטון הצרפתי. בצרפתית המאורעות קיבלו את השם les journées sanglantes de Fès ("ימי הדמים של פאס"). לעומת זאת בתודעה הלאומית המרוקאית הפרעות ידועות בשם "אינתיפאדת פאס" (התקוממות פאס) ונזכרות כמאורע ההתנגדות הראשון של תושבי מרוקו לשלטון הקולוניאלי הצרפתי.
באופן יוצא דופן יחסית בהשוואה למאורעות דומים קודמים במרוקו, מאורעות התריתל קיבלו תהודה משמעותית בעיתונות הבינלאומית ובעיתונות היהודית ברחבי העולם - מארצות האסלאם האחרות ועד ארצות מזרח אירופה המרוחקות. כך למשל, כותרת ראשית בעיתון הצפירה בתאריך 28 באפריל 1912 הייתה "הטבח ביהודי מארוקו". העיתון די ולט, הביטאון המרכזי בגרמניה של הציונות, הקדיש את מאמר המערכת למאורעות ונתן להן סיקור נרחב בשבועות לאחר מכן. האירוע נתפש כעוד אחד מייסורי הגלות, שמדגיש את הצורך בבית לאומי בטוח עבור היהודים. העיתון דער פריינד שיצא לאור ביידיש תיאר את התריתל במילים:. בדומה, מספר חוקרים ערכו השוואה בין התריתל לבין פרעות קישינב שקדמו לו בשנים אחדות והיו בעלות היקף דומה, והעלו השערות כדי להסביר מדוע התריתל לא נחקק בתודעה הקולקטיבית היהודית כפי שנחקקו פרעות קישינב. סיבה אפשרית אחת לכך היא שלאחר התריתל חל שיפור במעמדם ובביטחונם של יהודי מרוקו בעקבות הפרוטקטורט הצרפתי, בעוד שמצבם של יהודי מזרח אירופה המשיך להתדרדר ותרם לתקומתה של התנועה הלאומית היהודית.
לאחר הפרעות האשמות הופנו כנגד צרפת על כך שלא שלחה כוחות צבא מספקים כדי להגן על המלאח היהודי, ועל כך ששבוע קודם לפרוץ הפרעות הממשל הצרפתי אסף מהיהודים במלאח את מעט כלי הנשק שהיו בידיהם, וכך מנע מהם כל אפשרות להגנה עצמית. על פי פרופ' יוסף פנטון השלטון הצרפתי שיתף פעולה עם סולטאן מרוקו שלא היסס להטות את זעם עמו עקב הסכם פאס לעבר נתיניו החלשים ביותר – המיעוט היהודי.
לשם שיקום הקהילה היהודית בפאס, זרמו אליה תרומות מרחבי הקהילות היהודיות במרוקו וכן מארגונים יהודיים כגון כל ישראל חברים ומהקהילה הספרדית באנגליה ובארצות הברית. כמו כן השלטון הצרפתי הבטיח פיצויים לאלפי היהודים בפאס שבתיהם נהרסו או ניזוקו במהומות. הפיצויים שולמו דרך כספים שממשלת מרוקו חבה לצרפת.
משפט היחידות (אנליזה מרוכבת)
באנליזה מרוכבת, משפט היחידוּת (או משפט הזהות) קובע שפונקציה הולומורפית נקבעת בכל תחומה על פי ערכיה בקבוצה קטנה יחסית של נקודות.
ניסוח פורמלי
יהיו f ו-g פונקציות הולומורפיות המוגדרות בקבוצה קשירה ופתוחה D, ותהי קבוצה בעלת נקודת הצטברות ב-D כך ש-f(z)=g(z) לכל z\in A, אזי f(z)=g(z) לכל z\in D.
הוכחה
נקדים להוכחת המשפט שלוש למות שימושיות.
למות
תהי f פונקציה הולומורפית המוגדרת בקבוצה פתוחה D. תהי קבוצת האפסים של f. תהי S' הקבוצה הנגזרת של S ב-D (קבוצת כל נקודות ההצטברות שלה ב-D). שלוש הלמות הבאות מתקיימות באופן טריוויאלי אם S' ריקה, ולכן נניח שאינה כזו. יהי a\in S'. a נקודת הצטברות של S ולכן קיימת סדרה \{a_n\}_n כך שלכל n, a_n\in S, וכן. f רציפה ולכן. ומכאן ש-a\in S.
תהי a נקודת הצטברות של S'. לפי למה 1, ולכן a נקודת הצטברות של S, כלומר a\in S'. S' מכילה את כל נקודות ההצטברות שלה ולכן היא סגורה.
יהי a\in S'. עלינו להוכיח כי קיימת סביבה של a המוכלת ב-S'. מההולומורפיות של f ב-D נובע כי ניתן לפתח את f לטור חזקות בעיגול U סביב a: נניח על דרך השלילה כי לא כל המקדמים בטור הם 0. משמע קיים m טבעי קטן ביותר כך ש-a_m\ne 0. נסמן: h מתכנס ב-U לפי מבחן ההשוואה עם f^{(m)}. . מכיוון ש-h רציפה, קיימת סביבה של a כך שלכל z\in V מתקיים h(z)\ne 0. על כן לכל מתקיים: ולכן a נקודה מבודדת ב-S בסתירה להגדרת S'. על כן הנחת השלילה שגויה ו-a_n = 0 לכל n טבעי. מכאן שלכל z\in U מתקיים f(z)=0, ולכן. אולם בעיגול כל נקודה היא נקודת הצטברות ולכן.
הוכחת משפט היחידות
נגדיר. לפי למה 2 ולמה 3 S' היא קבוצה פתוחה וסגורה. מכיוון ש-D קבוצה קשירה, מתקיים S'=\empty או S'=D. אולם ולפי הנתון A' אינה ריקה. מכאן ש-S'=D, ולכן לפי למה 1 S=D. משמע f(z)=g(z) לכל z\in D.
קינה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מרים פוקס-ירושלמי
מרים פוקס-ירושלמי (נולדה ב-24 באוקטובר 1961 במרסיי, צרפת) היא קיאקיסטית יהודייה-צרפתייה שהייתה פעילה משנות ה-70 המאוחרות עד אמצע שנות ה-90. בעלת מדליית ארד אולימפית (אטלנטה 1996) ובעלת 10 מדליות מאליפות העולם, מהן 8 מדליות זהב.
קריירה
פוקס-ירושלמי השתתפה בשתי אולימפיאדות. בשנת 1996 זכתה באולימפיאדת אטלנטה במדליית ארד בענף ה-K-1 סלאלום.
לפוקס-ירושלמי עשר מדליות באליפויות העולם של פדרציית הקאנו העולמית, מתוכן שמונה מדליות זהב (K-1: 1989, 1993; K-1 קבוצות: 1983, 1985, 1989, 1991, 1993, 1995) ושתי מדליות כסף (K-1: 1987; K-1 קבוצות: 1987).
כמו כן זכתה בגביע העולם במשך שלוש שנים רצופות בין 1989 ל-1991.
חייה האישיים
בעלה של פוקס-ירושלמי, ריצ'רד פוקס, התחרה בענף קיאק סלאלום עבור בריטניה ובהמשך הקריירה שלו אימן את נבחרת אוסטרליה באותו ענף. פוקס גם משמש כחבר מנהל של פדרציית הקאנו העולמית. ביתם של השניים, ג'סיקה פוקס, זכתה במדליית זהב בקיאק סלאלום K-1 לבנות באולימפיאדת הנוער 2010 בסינגפור. ג'סיקה נמנית עם הסגל של אוסטרליה לאולימפיאדת לונדון 2012.
אדן שוחט
אדן שוחט (נולד ב-1 באוקטובר 1977) הוא יזם סדרתי ומשקיע הון סיכון ישראלי, שותף-מנהל בקרן אלף (Aleph). בשנת 2007 ייסד את חברת פייס.קום (Face.com) שנמכרה לפייסבוק, ולאחר מכן היה שותף בקרן ג׳נסיס.
ביוגרפיה
אדן שוחט נולד בקיבוץ רוחמה ועבר בגיל 3 לניגריה יחד עם משפחתו, במסגרת עבודתו של אביו, בהמשך התגורר תקופה קצרה בליבריה, וכשחזר עם משפחתו לארץ תכנת משחקי נינטנדו. בגיל 16 הוא החל את דרכו היזמית כשייסד עם אביו את Shells Interactive, שפיתחה מערכות בסביבת תלת-ממד והפצת תכנים אינטראקטיביים באינטרנט.
יזם
בשנת 2007 ייסד את חברת פייס.קום (Face.com) המפתחת טכנולוגיה לזיהוי פנים. מאוחר יותר, ב-2012, כיו"ר החברה היה מעורב במכירת החברה לפייסבוק, בסכום שהוערך בין 60 ל-100 מיליון דולר. פייס.קום נבחרה כ"אקזיט של שנת 2012" על ידי Europas
משקיע הון סיכון
בשנת 2010 הצטרף כשותף מלא לקרן ההון סיכון ג'נסיס (Genesis Partners), והיה לשותף הצעיר ביותר בתעשיית הון הסיכון בישראל. לאחר 3 שנים בהן הוביל השקעות בחברות Riskified, monday.com ו-Joytunes, פרש שוחט משותפותו בקרן, אך המשיך לכהן בדירקטוריונים של הסטארטאפים. מרבית השקעותיה של קרן הון הסיכון ג‘נסיס פרטנרס IV נרכשו בשנת 2019 על ידי קרן אינסייט פרטנרס.
במסגרת תפקידו בג'נסיס היה ממייסדי The Junction, מאיץ סטארטאפים ומתחם עבודה משותף. שוחט היה אחראי התוכן במתחם, שכלל הרצאות ומפגשי העשרה בתחומי אינטרנט. במאיץ התפתחו עשרות חברות מובילות לאורך השנים כגון ClarityRay, AppsFlyer, Houseparty (שנרכשה על ידי Yahoo) ו-KitLocate (שנרכשה על ידי Yandex).
לאחר פרישתו מג'נסיס, הקים שוחט את Aleph, קרן הון סיכון חדשה בשותפות עם מייקל אייזנברג. הקרן הראשונה גייסה 154 מיליון דולר. הקרן השקיעה בין היתר בחברות Lemonade, Colu, Nexar, CommonSense Robotics ו-WeWork.
באפריל 2016 הצטרף לקרן אלף אהרון רוזנסון כשותף שלישי. בספטמבר 2016 הכריזה אלף על גיוס קרן שנייה, בשווי 180 מיליון דולר.
בשנת 2014 הוכרז שוחט כמשקיע השנה על ידי מגזין גיקטיים.
פעילות למען קהילת היזמים
שוחט מעורב במגוון מיזמים חברתיים וקהילתיים על בסיס התנדבותי שנועדו לתמוך בקהילת היזמים בישראל. לאורך השנים הוא שימש כמנטור בתוכניות ופרויקטים שונים. בשנת 2004 ייסד יחד עם אילן גרייצר, נמרוד להבי וגילי צגלה את Geekcon,, ארגון ללא מטרת רווח המיועד לקידום יצירתיות וחדשנות. מאז מתכנסים מדי שנה מאות מדענים, ממציאים, יזמים ואמנים מישראל ומחו"ל למרתון טכנולוגי בן שלושה ימים, בו הם בונים מוצרים חסרי תכלית שכל מטרתם לפתח את היצירתיות. נכון ל-2016, נערכים חמישה אירועי גיקון בשנה כאשר כל אחד מתרכז בנושא אחר - מרפואה ועד איכות הסביבה ובעלי חיים. נכון לספטמבר 2016, תרמה הפלטפורמה ליצירתן של מספר חברות סטארט-אפ ישראליות, ולפעילות עסקית של מעל 160 מיליון.
בנובמבר 2014, פרסם שוחט את "רשימת האנג'לים", רשימה פומבית הניתנת לעריכה בה מפורטים פרטיהם של מעל ל-150 משקיעים (אנג'לים), לצד פרטי הקשר שלהם, והתחומים בהם הם משקיעים.
שוחט הוא חלק מחבר הנאמנים של Bankinter Innovation Foundation, המארגנים של Future Trends Forum, אשר מורכב משלושים מכוני המחקר המובילים בעולם בתחומי המדע והטכנולוגיה. כמו כן, שוחט משמש כמרצה בתוכנית Zell ליזמות, של המרכז הבינתחומי הרצליה (IDC), וחבר דירקטוריון ברמות, חברת מסחור הטכנולוגיות של אוניברסיטת תל אביב. הוא מרצה במוסדות אקדמיים, בכנסים ובוועידות העוסקות בתעשיית ההייטק והיזמות בישראל.
שוחט אב לשלושה ומתגורר בתל אביב.
אברהם שמואל בנימין סופר (חשב סופר)
הרב אברהם שמואל בנימין סופר (א' בחשון ה'תרס"ב, אוקטובר 1901, ברטיסלאבה – כ"א בתשרי ה'תשכ"ב, 1 באוקטובר 1961, ירושלים) היה רבה של פרשבורג וראש ישיבת פרשבורג בסלובקיה ובישראל, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.
קורות חיים
נולד בפרשבורג בא' בחשון ה'תרס"ב לאביו ר' עקיבא סופר ואמו הינדא שפרינצא בת ר' יצחק לייב סופר (בעל "סופר מהיר"). למד מפי אביו, וכן למד בחברותא עם האחים הרב משה סופר והרב אברהם סופר, בני הרב שמען סופר מערלוי. ושנת ה'תרפ"ה החל לכהן כר"מ בישיבת פרשבורג של אביו. בשלהי שנת ה'תרצ"ט עלה אביו לארץ ישראל, והוא מילא את מקומו כרב העיר וראש הישיבה. בשנות השואה לימד את התלמידים בהחבא, בבית מדרשו של החת"ם סופר. בסיוון ה'תש"ג נמלט לבודפשט ומשם לארץ ישראל, אליה הגיע בכ"ח בחשון ה'תש"ד. בירושלים עמל יחד עם אביו לייסד מחדש את ישיבת פרשבורג, ולימד בה. כמו כן, ייסד בהוראת אביו בית יתומים ליתומי השואה בשם "מעון החתם סופר לילדי הגולה" בשכונת סנהדריה, ולצדו הקים תלמוד תורה וישיבה קטנה, ועמד בראשם. לצורך כך עבר בשנת ה'תש"ו לארצות הברית, והתגורר בהה למשך כשנה, לשם גיוס כספים. בשנת ה'תשי"ד, כאשר תלמידי הישיבה התרבו ולא היה מקום בבית המדרש להכיל אותם, יצא שוב לגייס כספים בארצות הברית, ורכש מגרש בפאתי שכונת גבעת שאול, שם שוכן מבנה הישיבה עד היום. עם פטירת אביו בשנת ה'תש"ך, התמנה לכהן תחתיו כראש הישיבה, כנשיא כולל שומרי החומות וחוג חת"ם סופר וכחבר מועצת גדולי התורה. כמו כן, עסק בהוצאה לאור של כתבי אביו.
נפטר שנתיים לאחר מכן, בבוקר הושענא רבה, כ"א בתשרי ה'תשכ"ב, ונקבר ליד אביו בהר המנוחות. על שמו נקרא רחוב בבני ברק, בצעד שעורר מחלוקת, שכן הרחוב נקרא לפני כן "השלושה" על שם שלושה לוחמים תושבי העיר שנפלו במלחמת העצמאות.
משפחתו
היה נשוי לאסתר חנה בת הרב יוסף יצחק קאהן מקטוביץ, בעל "פרי יוסף" (נפטרה בשנת ה'תש"ס). להם נולדו שלושה ילדים:
הנרי ת'רייל
הֶנרי תְ'רֵייל (1724/1730? – 4 באפריל 1781) היה פוליטיקאי בריטי שכיהן בפרלמנט הבריטי מ־1765 עד 1780. הוא היה חבר קרוב של הסופר והמילונאי סמואל ג'ונסון. כמו אביו, היה ת'רייל הבעלים של מבשלת הבירה הלונדונית הגדולה H. Thrale & Co.
ת'רייל נולד בפאב ברובע סאת'ק, לונדון. הוריו היו בעל המבשלה העשיר ראלף ת'רייל (1698–1758) ומרי ת'רייל. בשנת 1763 נשא לאשה את הסטר לינץ סולסברי; לזוג נולדו 12 ילדים, והסטר האריכה ימים אחריו. הוא היה חבר פרלמנט מטעם סאת'ק משנת 1765 עד 1780, וכיהן תקופה מסוימת כחבר מועצת העיר וכשריף הסיטי של לונדון.
השכלה
ת'רייל התחנך באיטון קולג' וביוניברסיטי קולג', אוקספורד, עד שנת 1744. הוא יצא לטיול ברחבי אירופה עם הלורד ויליאם הנרי ליטלטון ווסטקוט (הברון ליטלטון הראשון, 1724–1808).
ידידות עם סמואל ג'ונסון
המילונאי, המבקר, והמסאי סמואל ג'ונסון פגש לראשונה את משפחת ת'רייל ב־9 או ב־10 בינואר 1765, ומיד הפך כמעט לחלק ממשפחתם. ת'רייל קיים סביבו חוג ספרותי רחב. כשפרנסס (פאני) ברני התקבלה לחוג, כתב סמואל קריספ "איפה תמצאי עוד חוג כזה? הו, פאני, החשיבי תקופה זו למאושרת בחייך." במשך 15 השנים הבאות, עד מותו של ת'רייל ב־1781, התגורר ג'ונסון בעיקר עם בני הזוג ת'רייל בביתם הכפרי "סטרטהם פארק" או בבית המבשלה.
קריירה פרלמנטרית ועסקית
ת'רייל ירש מאביו את המבשלה Anchor Brewery בסאת'ק. בשנת 1772 ניסיון לבישול בירה ללא לתת או כשות הכניסה את המבשלה לחובות בסך 130,000 ליש"ט (כ־13 מיליון ליש"ט בערכי המאה ה־21). הנרי ת'רייל כמעט נאלץ לפשוט רגל. רעייתו, הסטר ת'רייל, גייסה כסף מאמהּ ומחברים, והוא הצליח להחזיר את חובותיו תוך תשע שנים.
נסיעות
ב־1774 יצאו בני הזוג ת'רייל עם סמואל ג'ונסון לסיור בוויילס, שבמהלכו ביקרו את בן דודה של הסטר, סר רוברט קוטון ב־Lleweni Hall בדנבישייר.
בספטמבר 1775 נסעו בני הזוג ת'רייל, עם בתם הבכורה קוויני, עם ג'ונסון, ועם ג'וזפה בארטי, לפריז.
ב־19 באוקטובר 1775 התקבלו בחצר המלך לואי ה־16 והמלכה מארי אנטואנט בטירת פונטנבלו, ונהנו מארוחת ערב ומביקור בתיאטרון עם הזוג המלכותי.
חיי משפחה
להנרי ולהסטר ת'רייל היו שנים־עשר ילדים; מתוכם שרדו עד בגרות רק ארבע בנות:
אישיות
ביוני 1777 כתבה אשתו ב"ת'רייליאנה":
מחלה ומוות
ב־1 באפריל 1777 פורסם בעיתונים דיווח כוזב על מות הנרי ת'רייל, אשר גרם לג'יימס בוסוול ל"מצב מאוד לא נעים של אי־ודאות".
ב־8 או ב־11 ביוני 1779 לקה ת'רייל לראשונה בשבץ, בבית אחותו – גברת סוזנה נסביט. השבץ השני התרחש ב־19 או ב־21 בפברואר 1780; ב־10 בספטמבר לקה בשבץ בשלישית, בזמן שחיזר אחר בוחרים במהלך מערכת הבחירות הכלליות של 1780.
הנרי ת'רייל מת בלונדון ב־4 באפריל 1781, עם אשתו ועם סמואל ג'ונסון לצידו. הוא נקבר בקריפטה של כנסיית סנט לאונרדס, סטרטהאם. את כיתוב המצבה שלו חיבר סמואל ג'ונסון.
הספדים
עוד כתב ג'ונסון על ת'רייל:
צוואה
המוציאים לפועל את צוואתו של הנרי ת'רייל היו סמואל ג'ונסון, הנרי סמית', ג'וזף קראצ'לי, ג'ון קייטור והסטר ת'רייל. המבשלה Anchor Brewhouse נמכרה במהירות לדייוויד בארקלי, שהכניס את המנהל הוותיק מטעם ת'רייל, ג'ון פרקינס (1730–1812), כשותף בבעלות. הם הפכו לחברת בארקלי, פרקינס ושות'. סכום המכירה היה 135,000 ליש"ט (כ־13,500,000 ליש"ט בשיערוך לערכי המאה ה־21).
מלוא סכום זה הופקד בנאמנות עבור חמש בנותיו של ת'רייל, שדווח כי קיבלו 20,000 ליש"ט כל אחת (כ־2,000,000 ליש"ט בערכי המאה ה־21). מנכסים אחרים קיבלה הסטר ת'רייל, אלמנתו, את הריבית שהניב סכום של 50,000 ליש"ט למשך כל חייה, ואת הרכוש בסטרטהאם פארק (כולל כל ציורי סר ג'ושוע ריינולדס) למשך חייה.
Asahi Broadcasting Corporation
Asahi Broadcasting Group Holdings Corporation היא חברת אחזקות שממוקמת באוסקה ופועלת בתחום התקשורת. בבעלותה תחנות רדיו, ערוצי טלוויזיה וחברות לפיתוח ואנימה. מניות החברה נשכרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו. כ-15% ממניות נמצאות בבעלות של Asahi Shimbun, עוד 16% הם בבעלות חברות שקשורות עם תאגיד זה. בנוסף למטה באוסקה, החברה מחזיקה משרדים בטוקיו, קובה ונגויה. נכון לשנת 2011 בחברה עבדו 670 אנשים.
היסטוריה
החברה Asahi Broadcasting Corporation הוקמה באוסקה ב-15 במרץ 1951 ובנובמבר החלה לשדר ברדיו. במאי 1955 בשותפות עם New Japan Broadcasting Company הוקמה חברה Osaka Television Co. בשנת 1956 היא החלה בשידורי טלוויזיה. במאי 1959 ABC רכשה כל המניות של הערוץ ושינתה את שם של החברה ל-ABC Osaka Television. ביוני בוצע איחוד של החברות ומאז ABC משדרת ברדיו ובטלוויזיה. באותה שנה החברה הייתה בין מקימי רשת חדשות יפנית JNN.
בשנת 1966 אולפנים ומשרדים של החברה שהיו פזורים ברחבי העיר הועברו למקום חדש שנבנה במיוחד למטרה זו.
בשנת 1975 ABC עזבה את JNN והצטרפה לרשת חדשות רדיו יפנית שבבלות Asahi Shimbun, שהיא בין הבעלים של ABC.
בשנת 1992 החלו בשידורי סטראו ברדיו ובשנת 2003 החל שידור דיגיטלי בטלוויזיה. ב-24 ביולי 2011 הופסק שידור אנלוגי ומאז החברה משדרת בצורה דיגיטלית בלבד.
בשנת 2018 החברה עברה ארגון מחדש. היא הפכה להיות חברת החזקות שתחתיה חברה לשידורי רדיו וחברה לשידורי טלוויזיה.
בשנת 2019 הוחלט על הרחבת הפעילות גם לתחום אנימה. לצורך כך נרכשו 52% ממניות חברת DLE. בשנת 2020 נרכשה חברת Silver Link שפיתחה בין היתר סדרות אנימה החריג באקדמיית מלך השדים ובורדרלנד.
משדרים של החברה נמצאים באוסקה וקיוטו והם משדרים 24 שעות ביום.
קיילב מרטין
קיילב מרטין (באנגלית: Caleb Martin; נולד ב-28 בספטמבר 1995) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד במיאמי היט.
קריירה
מרטין נולד בווינסטון סיילם שבקרוליינה הצפונית. לו אח תאום בשם קודי, והשניים החלו לשחק כדורסל עבור אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. לאחר שנתיים עברו האחים לשחק באוניברסיטת נבדה ברינו,  ונרשמו לדראפט 2018 ב-NBA, אך לבסוף התחרטו והתמודדו בדראפט 2019, בו קיילב לא נבחר ואחיו נבחר על ידי שרלוט הורנטס במקום ה-36.
ב-31 ביולי 2019 חתם על חוזה עם שרלוט הורנטס. ב-25 באוקטובר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, כשעלה מהספסל בהפסד 99–121 למינסוטה טימברוולבס וניפק ארבע נקודות, שני ריבאונדים, שלושה אסיסטים, שתי חסימות וחטיפה. ב-7 באוגוסט 2021 שוחרר מהקבוצה. בעונת 2019/2020 העמיד ממוצעים של 6.2 נקודות, 2.1 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים ב-17.6 דקות למשחק ב-18 משחקים בהם שיחק, ובעונת 2020/2021 העמיד ממוצעים של 5 נקודות, 2.7 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים ב-15.4 דקות למשחק ב-53 משחקים בהם שיחק. במקביל, שיחק בגרינסבורו סווארם, שלוחתה של ההורנטס בליגת הפיתוח של ה-NBA.
יחסי מלטה–צרפת
יחסי מלטה–צרפת מתייחסים ליחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין מלטה לרפובליקה הצרפתית. שתי המדינות חברות במועצת אירופה, האיחוד האירופי והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
היסטוריה
במהלך ימי הביניים, תקופה קצרה נשלט האי על ידי בית אנז'ו, שבזז את האי גוזו תוך כדי מלחמתו ברפובליקה של ג'נובה.
במאה ה-16 הפכה מלטה למוקד חשוב במאבק על השליטה בים התיכון בעקבות בואם של האבירים ההוספיטלרים מרודוס למלטה. קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהבין את חשיבותם של האבירים כחסם בפני ההתפשטות העות'מאנית, העניק להם שליטה על מלטה בשנת 1530 בתמורה סמלית של תשלום בז מלטזי אחד מדי שנה. האבירים נודעו מאז בשם "האבירים של מלטה".
בעקבות עיסוקם של האבירים בשוד ספינות עות'מאניות, יצאו העות'מאנים בשנת 1565 להתקפה על בסיסם עם כוח שכלל כמה עשרות אלפי חיילים. האבירים הזעיקו תגבורת מאירופה ובעזרתה הצליחו להדוף את העות'מאנים והמצור העות'מאני כשל. כדי שלא להתבזות בכישלון דיווחו מפקדי הצבא לסולטאן כי "מאלטה יוק" - מלטה לא קיימת.
אחרי המצור המשיכו ההוספיטלרים לבנות מבצרים באי והקימו את העיר ולטה – שנקראה על שמו של הגראנד מאסטר של המסדר ז'אן דה ואלט. בוואלטה ובערים החדשות נבנו ארמונות וכנסיות מפוארות, מוסדות חינוך ובתי חולים. בשנת 1675 מתו כ-11.000 איש מתוך אוכלוסייה של כ-60.000 כתוצאה ממגפה.
שלטון האבירים הגיע לקיצו עם כיבוש האיים על ידי נפוליאון בשנת 1798. כאשר גילו תושבי מלטה כי הצרפתים בוזזים את אוצרות הכנסייה, התארגנו אבירי מסדר סיינט ג'והן בפיקודו של דון מיקיל (Dun Mikiel Xerri) כנגד הצרפתים והמרד המלטזי פרץ ב-2 בספטמבר 1798. מקום כינוסם של המורדים היה במבצרי מלטה המבודדים, שם, עקב מחסור באספקת מזון או תרופות החלו להדלדל שורותיהם. דון מיקיל ניסה, יחד עם עוד כ-50 מאנשיו לפרוץ את המצור הצרפתי, אולם נתפס והוצא להורג.
בשנת 1800 כבשו הבריטים את האיים מידי הצרפתים וכחלק מהסכם פריז של 1814, עברה מלטה רשמית לשלטון האימפריה הבריטית. בשנת 1964 הוענקה למלטה עצמאות מהאימפריה הבריטית, ובשנת 1973 הפכה מלטה לרפובליקה החברה בחבר העמים הבריטי ולה נשיא כראש המדינה. ב-1 במאי 2004 מלטה הצטרפה לאיחוד האירופי, שצרפת הייתה אחת ממייסדותיו.
נציגויות דיפלומטיות
צרפת מחזיקה במלטה שגרירות בוולטה בלבד. מאידך, מלטה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז ו-9 קונסוליות בבורדו, ליל, ליון, מרסיי, מונפלייה, רואן, שטרסבורג, טולוז וטור.
ההר
הקרנת הבכורה של "ההר" התקיימה במסגרת תחרות "אופקים חדשים", הבחירה הרשמית של פסטיבל ונציה. הוא הוקרן במסגרת "תגלית" בפסטיבל טורונטו, בפסטיבל "במאים חדשים, סרטים חדשים" של המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק (MoMA) וזכה בפרס חבר השופטים בפסטיבל סן פרנסיסקו ובפרס הראשון בפסטיבל פְרִיבּוּר  שבשווייץ, בפְרִיבּוּר זכתה קיים גם בפרס דון קישוט לבמאיות פורצות דרך. קיים הייתה מועמדת עבור "ההר" לפרס הבמאית המצטיינת מטעם האיחוד האירופי.
תקציר העלילה
גיבורת הסרט (שני קליין) היא אישה דתייה המתגוררת עם בעלה (אבשלום פולק) וארבעת ילדיהם בבית הממוקם במתחם בית הקברות היהודי בהר הזיתים. ימיה של הגיבורה עוברים עליה במלאכות הבית ובטיפול הילדים וכשבעלה חוזר הביתה בשעות ערב מאוחרות הוא מקדיש לה תשומת לב מועטה והיא חשה בדידות ותיסכול. באחד הלילות כשהיא יוצאת בתסכולה בסערה מן הבית, נקלעת גיבורת הסרט לחבורה של זונות, וסרסורים בפאתי בית הקברות. אותו מקרה מעורר בה עניין ודחייה ומוביל אותה לרצף של פעולות מחוץ לבית ובתוכו שבסופם מעשה בלתי נסלח.
מקורות השראה
קיים קיבלה את ההשראה לסרט "ההר" מהר הזיתים: "במשך שנים רבות רציתי לעשות סרט על הר הזיתים, המקום מפגין עוצמה רבה וממש דיבר אליי. המקום מכיל כל כך הרבה סיפורים, תקוות, חלומות ונראטיבים. זהו בית הקברות היהודי העתיק בעולם שעדיין פעיל."
באחד מביקוריה כשעמדה ליד קברה של המשוררת זלדה שמשקיף על הר הבית "עלה בי הדימוי הזה של אשה במטבח, עם הר כלים בכיור, משקיפה מהחלון על הר הבית, שמבחינתה הוא הבטחה לגאולה. אבל היא כמובן לא יודעת מתי הגאולה תגיע, ובינתיים היא בכלים. הדימוי הזה מאוד ריגש אותי ושלח אותי להתחיל לעבוד על התסריט."
קיים נסעה שוב ושוב להר הזיתים לבדה, בתחילה הגיעה בביגוד חילוני ואחר-כך בביגוד דתי (אותו לבשה גם בביתה), היא שוטטה בהר הזיתים והכירה אנשים שביקרו בו; קראה מקורות תנ"כיים, תלמודיים ונוצריים הקשורים להר הזיתים והלכה קיים לשיעורי תלמוד, היא התעניינה במושגי הגאולה.
הסרט הוא הקופרודוקציה הקולנועית הישראלית הראשונה בין ישראל לדנמרק, הופק בידי חברת יולי אוגוסט הפקות הישראלית וחברת ההפקה הדנית וינדלוב-לאסאן (Windelov/ Lassen). אחת ממפיקות הסרט הדניות, ויבקה וינדלוב (Vibeke Windeløv), הפיקה את סרטיו של לארס פון טרייר "רוקדת בחשיכה" ו"דוגוויל".
הפוסט פרודקשן נעשה כולו בקופנהגן, דנמרק.
העיצוב
קיים הושפעה מציוריה של ארטמיסיה ג'נטילסקי שציירה נשים חזקות כמו יהודית שכורתת את ראשו של הולופרנס, יעל שהורגת את סיסרא. הדבר מתבטא בצעד הדרסטי שעושה הגיבורה בסיום הסרט. תצלומי פנים הבית הושפעו בצבעים ובקומפוזיציה מציוריה של ארטמיסיה. בהשפעת עתיקותו של הר הזיתים, בעזרת הצלם איתי מרום, המעצבת האמנותית נטע דרור ומעצבת התלבושות הילה גליק ניסתה קיים להקנות לפנים הבית חזות של מערה עתיקה ובו בזמן להוסיף לו נופך עכשווי.
גיבורת הסרט
הסרט "ההר" אינו ריאליסטי, אלא סימבולי, הוא אלגוריה, סוג של אגדה ואינו מנסה לתאר קהילה בת ימינו. הדמות הראשית מייצגת את האישה הדתייה שמשתדלת לעשות טוב בעולם לפי כל המידות הטובות. אולם היא אינה מצליחה להרגיש מסופקת ומאושרת מכך.
יעל קיים בריאיון בהארץ:
"יש כל כך הרבה דברים שאת אמורה להיות כאשה, עד שהרבה פעמים אנחנו כבר לא יודעות איך אנחנו אמורות להתנהג, ועניין אותי לבדוק את המקום הזה. עניין אותי ללכת עם הרעיון הזה של אשת חיל, של אשה שמנסה בכל כוחה להיות אשת חיל ולא מצליחה, שעושה כל מה שמצפים ממנה ועדיין היא לא אהובה, לא נחשקת על ידי בעלה. ודחייה כזאת, פיזית, היא עונש מאוד חזק. בקולנוע ובטלוויזיה הנשים תמיד נחשקות והגברים תמיד רוצים אותנו, אבל במציאות, כשזה לא כך, תחושת הכישלון היא אדירה. אני מניחה שגם גברים מרגישים כך לפעמים, אבל כאשה, בגלל שכל הזמן מפמפמים לך שאת צריכה להיות יפה ונחשקת – כשזה לא כך, הפגיעה מאוד גדולה".
קיים הושפעה בעשיית הסרט מסיפור מהתלמוד על רבי חייא ואשתו, על גבר שפורש מינית מאשתו וזה מסב לה צער רב. עניין אותה גם שבתלמוד אשתו של רבי חייא היא הדמות הראשית אבל אין לה שם והיא רצתה לקחת את זה לסרט שלה. ב"ההר" לדמות הראשית בסרט אין שם. הילדים קוראים לה אמא, עבד הפועל הפלסטיני קורא לה גברת ובעלה אינו קורא לה בשמה. הזונה היא היחידה ששואלת אותה לשמה, היא משתהה לרגע ואז עונה ששמה הוא צביה, אולם לא ניתן לדעת אם דיברה אמת.
ליהוק
קיים עבדה ביחד עם המלהקת מיכל קורן. השחקנית והשחקן (שני קליין) והשחקן (אבשלום פולק) הראשיים הם חילוניים, אבל שתי הבנות הבכורות של בני הזוג (נגה יעקובוביץ’ וכרמל לוינסון) הן ממשפחות דתיות. היא חיפשה ילדות דתיות, מכיוון שחשבה שיהיה מסובך מדי לילדים ללמוד את הטקסים והתפילות היהודיות. היא מצאה אותן בסיוע קבוצת פייסבוק בשם "גם אני פמיניסטית *דתיה* - וגם לי אין חוש הומור".
הפסקול
רוב הסרט מורכב מפסקול שבו הרבה קולות של רוח, קיים רצתה ליצור את התחושה שהרוח קוראת לדמות הראשית. הפסקול עוצב בידי איציק כהן מישראל ופיטר אלברטסן מדנמרק. אופיר לייבוביץ' הלחין מוזיקה לחלק קצר של השבת.
קרדיטים
שחקנים
קישורים חיצוניים
כתבות שונות
ביקורות
תולדות העולם הקלאסי
תולדות העולם הקלאסי היא סדרת ספרי היסטוריה בשפה העברית, המהווה סקירה מדעית מקיפה, מפורטת, ורחבת יריעה של תולדות העולם היווני-רומי בעת העתיקה. הסדרה כוללת 4 כרכים: "תולדות יוון הקלאסית", שנכתב על ידי פרופסור משה עמית, "תולדות העולם ההלניסטי", שנכתב על ידי פרופסור דוד גולן, "תולדות הרפובליקה הרומית", שנכתב על ידי פרופסור ישראל שצמן, ו"תולדות הקיסרות הרומית", שנכתב גם הוא על ידי עמית. ספרי הסדרה מיועדים לשימוש של ציבור הסטודנטים להיסטוריה דוברי העברית, ונכתבו בהתאם לצרכיהם.
הסדרה, מבנה והיקפה, נהגו במקור על ידי פרופסור אביגדור צ'ריקובר, ממייסדי הלימודים הקלאסיים במדינת ישראל, מתוך כוונה להציג רצף היסטורי מדעי של התקופה הקלאסית, על בסיס מחקר עצמאי ישראלי. צ'ריקובר נפטר בשנת 1958, לפני שהספיק להוציא את התוכנית לפעול, ותלמידו, פרופסור אלכסנדר פוקס, לקח על עצמו את הגשמת התוכנית. בשנת 1972, פוקס הביא את התוכנית המגובשת לפני הוצאת הספרים מאגנס של האוניברסיטה העברית, שאישרה את החיבור בכללותו.
כתיבת הכרכים הנפרדים חולקה בין המחברים השונים, בני הדור הצעיר דאז של חוקרי העת העתיקה, שצמן, גולן, עמית, ובמקור צבי יעבץ, כאשר פוקס משמש כיועץ המדעי והמתאם של הסדרה כולה. פוקס הספיק לגבש את התוכנית המפורטת לכול כרך עם המחברים השונים, ושימש כיועץ מדעי של עמית וגולן בכתיבת שני הכרכים הראשונים של הסדרה. פוקס אף סיים לערוך את הכרך הראשון בשיתוף עם מחברו עמית בשנת 1978, אך נפטר בשנה זאת, ולא זכה לראות את הסדרה מוצאת לאור.
שני הספרים הראשונים בסדרה, "תולדות העולם ההליניסטי" ו"תולדות יוון הקלאסית", יצאו לאור, בהתאמה, ב-1983 ו-1984. הכרך השלישי, "תולדות הרפובליקה הרומית", יצא לאור בשנת 1989. חיבורו של הספר האחרון בסדרה, "תולדות הקיסרות הרומית", התעכב, והוא יצא לאור רק בשנת 2002, כך שהמחקר, הכתיבה והוצאה לאור של כול כרכי הסדרה כולה נמשכו כ-40 שנה.
4 כרכי הסדרה כוללים במצורף יותר מ-2200 דפים, 21 מפות, ועשרות תרשימים, טבלאות, תמונות ולוחות יוחסין. הסדרה מקיפה תקופה של כ-3500 שנה, מראשית תקופת הברונזה באלף ה-3 לפנה"ס, ועד שנת 337, שנת מותו של הקיסר הרומי קונסטנטינוס.
לאונרד פון בלומנטל
לאונרד פון בלומנטל (בגרמנית: Leonhard von Blumenthal; 30 ביולי 1810 – 21 בדצמבר 1900) היה גנרל-פלדמרשל גרמני ששימש כראש מטהו של פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובמלחמת צרפת–פרוסיה.
ביוגרפיה
פון בלומנטל נולד בשוודט על האודר ב-30 ביולי 1810 ללודוויג פון בלומנטל שנהרג בשנת 1813 בקרב דנוויץ. בשנת 1827 התגייס פון בלומנטל לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט המילואים של המשמר (לימים רגימנט הרובאים של המשמר), ולאחר מכן מילא תפקידי פיקוד ומטה.
בשנת 1839 התחתן פון בלומנטל עם דליציה אנה לבית אטורפה, ממנה היו לו 6 ילדים.
במלחמת אוסטריה–פרוסיה היה פון בלומנטל ראש מטה הארמייה השנייה, בפיקודו של פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה, והצטיין במיוחד בקרב קניגרץ, ועל כך קיבל תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. באוקטובר 1866 הועלה פון בלומנטל לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-14.
במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870 היה פון בלומנטל ראש מטה הארמייה השלישית, בפיקודו של פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה, ולחם עימה בקרב קניגרץ. 18 מבני משפחתו השתתפו במלחמה, ובתוכם שני בניו ושלושת אחייניו, ושניים מתוכם נהרגו בקרבות. לאחר המלחמה מונה פון בלומנטל למפקד הקורפוס ה-4, ובשנת 1873 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. בשנת 1883 ליווה פון בלומנטל את פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה לביקור בספרד, ובשנת 1888 הועלה לדרגת גנרלפלדמרשל, ומונה למפקד האזור הצבאי הרביעי. בשנת 1892 מונה למפקד האזור הצבאי השלישי, ובשנת 1896 פרש לביתו.
בשנת 1873 פרש פון בלומנטל לביתו, וב-21 בדצמבר 1900 מת פון בלומנטל בקוולנדורף, ונקבר באחוזה המשפחתית בפלאטנבורג.
שקית קירור
שקית קירור (באנגלית: Ice pack או Cold pack) היא מארז המסוגל לשמור על טמפרטורה נמוכה לאורך זמן של כמה שעות.
יש שקיות קירור פסיביות, אשר דורשות קירור מקדים ("Gel pack"), ויש שקיות המסוגלות לקרר עצמן באופן עצמאי ומידי וללא מקור אנרגיה חיצוני ("Instant cold pack").
שקיות קירור משמשות לשמירה על טריות מזון במהלך הובלה, לטיפול בפגיעות ובחבלות גוף ולקירור במהלך פעילויות של ספורטאים, מטיילים ואנשי צבא.
שקיות קירור פסיבי
שקיות מהסוג הפסיבי מבוססות על חומרים ידידותיים לסביבה שלהם קיבול חום גבוה, ומסוגלים לשמור על טמפרטורה נמוכה לאורך זמן.
אופן השימוש בשקיות מסוג זה הוא על ידי קירור מקדים של השקית במשך מספר שעות.
המכשפים מוויברלי פלייס: הסרט
הסרט הוא הסרט הטלוויזיוני האמריקאי הראשון אשר צולם בסן חואן שבפוארטו ריקו, כאשר צילומיו התרחשו בפברואר ובמרץ 2009.
שקית קירור
שקיות קירור פסיבי
ההרכב של רוב שקיות הקירור הפסיבי מבוסס על תמיסה מימית צמיגית של הידרוקסי אתיל צלולוז, סודיום פוליאקרילאט או סיליקה ג'ל עם תוספת של חומרי הסמכה וחומרים נוספים נוגדי קיפאון כגון אתילן גליקול. לעיתים מוסיפים גם חומרים אנטי בקטריאליים כדי למנוע התפתחות חיידקים.
התמיסה בשקיות הקירור צמיגית כדי למנוע דליפה עקב קרע או שבר במארז.
שקיות קירור אקטיבי
שקיות קירור אקטיבי מסוגלות להביא לקירור מהיר ומידי שלהן בעת ההפעלה. ברוב המקרים, שקיות מסוג זה הן חד-פעמיות.
המכשפים מוויברלי פלייס: הסרט
עלילה
הסרט מתחיל ב'וויברלי סאב סטיישן'. אלכס מסיימת את עבודתה במקום ומסתבכת עם התיק המכושף של ג'סטין. היא מגלה כי בתיק המכושף היה המטה המשפחתי, הניתן רק למכשפים בוגרים, ואף ספר הכישופים האסורים. הוריה של אלכס מגלים את אי הסדר שגרמה ולכן אוסרים עליה ללכת למסיבה באי ברוקלין. אלכס וחברתה הרפר מצליחות להתחמק מהבית בעזרת חדר הרכבת שנמצא במסעדה. חדר הרכבת היה פעם קרון רכבת אמיתי וזה מה שגורם לאלכס לקחתו ולנסוע בו בשבילי הרכבת התחתית של ניו יורק. אלכס והרפר גורמות לתאונות רבות בשבילים, בין השאר שורטות והורסות את קרונם למוות. ברגע שהקרון עומד להתנגש במחסום מציל אותם ג'סטין בעזרת המטה המשפחתי אך עדיין נראה הנזק שנגרם. בדיוק אז חוזרים הורי הילדים, רואים את הנזק ומכריחים את אלכס לצאת איתם לחופשה משפחתית לאיים הקאריביים, שתכננו לפני זמן רב. תריסה, האם, אף אוסרת על הילדים להשתמש בכשפים, אך אלכס בכל זאת משאירה אצלה את ספר הכשפים האסורים. לאחר שהם מגיעים לאיים, הם מטיילים בכל מיני מקומות, וביניהם אף גולשים על גלשני רוח. אלכס מגלה כי ג'סטין גנב את המטה המשפחתי והשתמש בו כדי לרכח את הגלישה.
שקית קירור
שקיות קירור אקטיבי
רוב שקיות הקירור האקטיבי, מבוססות על תגובת המסה כימית אנדותרמית של אמוניום חנקתי או אוריה (שתנן) במים.
המכשפים מוויברלי פלייס: הסרט
עלילה
לאחר הגלישה, חואן, הדייל, ביקש מאלכס ללכת למסיבה יחדיו. אמה של אלכס סירבה, ואלכס ניסתה עליה כישוף מיוחד שנותן לה שליטה מוחלטת באימה. לאחר שהכישוף נכשל אלכס סוחטת את ג'סטין ומקבלת את המטה. היא נתפסה על ידי אמה מהר מאוד, מה שגרם לה להביע משאלה שאמה ואביה לעולם לא היו נפגשים. להפתעתה, המשאלה מתגשמת. הם פוגשים את אביהם לשעבר, שמספר להם כי בעוד 48 שעות הם יעלמו וישכחו את עברם. הזוג מטילים על מקס את האחריות לדאוג להוריהם, ואילו אלכס וג'סטין פוגשים מכשף לשעבר שבבעלותו מפה מיוחדת לאבן המשאלות ותוכי שמלווה אותו. השניים עוברים הרפתקאות רבות אך מפסידים את האבן, ולכן נאלצים לערוך תחרות על כוח המכשף הבוגר. אלכס מנצחת, אך אחיה כבר נשאבו למעמקי המציאות. ג'רי, שכבר זיכה את השלישייה באמונו, מנסה לעודד את אלכס ואילו תריסה, שגם היא האמינה בהם, גונבת את האבן מהמכשף לשעבר ונותנת אותה לאלכס. אלכס מצליחה להציל את המצב ולהחזיר הכול לקדמותו. בסוף הסרט, אלכס משנה לגמרי את עמדתה.
שקית קירור
שקיות קירור אקטיבי
שקיות הקירור האקטיבי מורכבות ממארז המכיל שקית מים פנימית וגרגירי מלח. בשעה שמופעל לחץ חזק על המארז, השקית הפנימית של המים נקרעת ואלו יוצאים וממסים את גרגירי המלח בתגובה אנדותרמית חזקה, שמורידה את הטמפרטורה של המים בעשרות מעלות צלזיוס ואף אל מתחת לאפס.
על אף שמרבית תגובות ההמסה של המלחים במים הן תגובות אקסותרמיות, קיימים מלחים הנמסים במים בתגובה אנדותרמית, ואלו משמשים בשקיות הקירור.
מריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג
מריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג (1 בנובמבר 1797 – 30 במרץ 1855), הייתה בתו של לודוויג, דוכס וירטמברג ואשתו של הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה.
ביוגרפיה
מריה דורותיאה נולדה ב-1 בנובמבר 1797 בקרלסרוהה שבשלזיה, ללודוויג, דוכס וירטמברג ולהנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו.
בשנת 1819 התחתנה מריה דורותיאה עם הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה, בנו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 5 ילדים. בשנת 1847 מת בעלה, וב-30 במרץ 1855 מתה מריה דורותיאה בבודפשט.
משפחתה
ב-24 באוגוסט 1819 התחתנה מריה דורותיאה עם הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה, בנו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
מונטנה
מונטנה (באנגלית: Montana ) היא מדינה במערב ארצות הברית. היא מדינה גדולה בשטחה ודלילת אוכלוסין; היא הרביעית בגודל שטחה בין מדינות ארצות הברית, אך אוכלוסייתה, המונה כמיליון תושבים, היא במקום ה-44 בגודלה.
במונטנה ניתן למצוא את הריכוז הגבוה ביותר של דובי גריזלי. במונטנה נמצא חלק מתצורת הל קריק, העשירה במאובנים מההקרטיקון העליון ובפרט במאובני דינוזאורים רבים (בהם טירנוזאורוס רקס וטריצרטופס).
מונטנה הייתה המדינה הראשונה ששלחה אישה (ג'נט רנקין) לקונגרס מטעמה.
גאוגרפיה
מונטנה ממוקמת במערב ארצות הברית וגובלת בצפון בפרובינציות הקנדיות קולומביה הבריטית, אלברטה וססקצ'ואן, במזרח בדקוטה הצפונית ובדקוטה הדרומית, בדרום בוויומינג ובמערב באיידהו. במונטנה שני פארקים לאומיים: גליישר בצפון מערבה וילוסטון (משותף גם לוויומינג ואיידהו) בדרום מערבה. שני הפארקים הלאומיים ממוקמים בהרי הרוקי.
אקלים
האקלים במדינה שונה מאוד מאזור לאזור בגלל גודלה והשוני בגאוגרפיה שבה. ביולי הטמפרטורות הממוצעות הן C° 29.2 ובינואר C° 2.2. כאמור השונות מובילה לשינוי רב באקלים, ב-20 ביולי 1893, וב-5 ביולי 1937 נמדדו במדינה C° 47 חום. באזורים ההרריים במדינה נרשם שלג בכל חודשי השנה אם כי בחודשים יולי ואוגוסט זה די נדיר. הטמפרטורה הנמוכה ביותר במדינה וגם הנמוכה ביותר בארצות הברית כולה נרשמה בינואר 1954 עם C° 70− באזורים ההרריים ו-C° 56.7− במחנה כריית הזהב, C° 37.8− ליד מעבר רוג'רס. כללית, הטמפרטורות במדינה יכולות להשתנות בצורה קיצונית תוך פחות מ-24 שעות, ההסבר לכך הוא רוח קרירה שמגיעה מכיוון דרום קנדה הלא רחוקה. כמו כן, רוחות מזרחיות יכולות להופיע ממזרח להרים ולגרום לטמפרטורות להגיע ל-C° 50 ו-C° 60. בלומה שבמחוז צ'וטו נרשמה התנודה הכי קיצונית ומהירה בטמפרטורות במדינה ובכל ארצות הברית כולה כאשר ב-15 בינואר 1972, בפחות מ-24 שעות עלתה הטמפרטורה מ-C° 49− ל-C° 9.
ממוצע הגשמים השנתי עומד על 1,580 מ"מ כאשר רוב המשקעים הם במערב המדינה, מזרח המדינה יבש בהרבה. שלגים עד גובה של 7 מטר יכולים לרדת בחודשי החורף מספטמבר עד מאי אם כי רובו יורד בין נובמבר למרץ.