cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קרן התוכנה אפאצ'י
בין הפרויקטים של קרן התוכנה אפאצ'י ניתן למצוא את שרת ה־Web הנפוץ בעולם - Apache HTTP Server ומסנן דואר הזבל SpamAssassin. הקרן גם מארחת מאות פרויקטים בתחום Java שרובם הפכו לתקן דה-פקטו בתחום הנדסת התוכנה. בנוסף, מתארחים בקרן גם מימושי הייחוס והדגם של תקנים רבים בתחומי Java ו-Java EE וכן בתחומי XML ו-SOA.
מיזמים
נכון למרץ 2017 יש בקרן אפאצ'י כ-300 מיזמים ראשיים וכ-60 מיזמים באינקובטור. ביניהם:
קוטון מת'ר
קוטון מאת'ר (באנגלית: Cotton Mather; 12 בפברואר 1663 – 13 בפברואר 1728) היה כומר פוריטני, סופר, ואיש ציבור בעל השפעה פוליטית רבה באמריקה הקולוניאלית. הוא בן לאינקריס מאת'ר, שהיה כומר נודע גם הוא. קוטון מאת'ר ידוע היום במיוחד בגלל תפקידו המשמעותי בציד המכשפות בסיילם.
ביוגרפיה
למד בבית ספר הלטיני בבוסטון וקיבל את התואר שלו מאוניברסיטת הרווארד ב-1678 כאשר הוא רק בן 16. לאחר לימודיו הוא כיהן כסגן כומר לאביו בכנסיית הצפון בבוסטון. לאחר מות אביו ירש את מקומו ככומר הכנסייה.
במהלך חייו, כתב יותר מ-450 ספרים וחיבורים שהפכו אותו לאחד ממנהיגי הדת החשובים באמריקה. מאת'ר קרא לתושבי הקולוניה לחזור לשורשים התיאלוגיים של הפוריטאניות.
ספרו "היסטוריה הנצרות באמריקה" הוא הבולט בכתביו. הספר מורכב מ-7 ספרים שעוסקים בביוגרפיה ובהיסטוריה. לספר הייתה השפעה רבה על סופרים אמריקאים מאוחרים כמו נתניאל הות'ורן, אליזבת' סטודארד והארייט ביצ'ר סטואו שהשתמשו בתכניו כדי להדגיש את המשמעות התרבותית של ניו אינגלנד לאחר מלחמת העצמאות האמריקנית.
מבחינה פילוסופית טען שהאופי הפוריטני המאפיין את תושביה של ניו אינגלנד יתרום להצלחתה. כמו כן, בגלל זיקתו לדת, האמין בחשיבות הטקסט כגשר בין תקופות היסטוריות שונות. לכן, הרבה לקשר בין דמויות מקראיות כנח ואברהם ובין מנהיגי ההתיישבות באמריקה כמו ג'ון אליוט, ג'ון וינתרופ ואחרים.
איר'נה לארה סילבה
איר'נה לארה סילבה (בספרדית: ire'ne lara silva) היא פמיניסטית צ'יקנה, משוררת וסופרת מאוסטין, טקסס.
תחילת דרכה
סילבה, אשר אימצה את הפרקטיקה של איות שמה רק באותיות קטנות, גדלה בעמק ריו גראנדה בדרום טקסס. הוריה היו פועלים חקלאיים מהגרים, והיא בילתה שנים רבות עם המשפחה שלה נעה מדרום טקסס לאוקלהומה לניו מקסיקו לצפון טקסס ובחזרה לדרום טקסס.
קריירת כתיבה
סילבה חיברה שלושה ספרונים (chapbooks, סוג של ספר-חוברת) של שירה, שני ספרי שירה באורך מלא, ואוסף סיפורים קצרים. העבודה שלה מופיעה בכתבי עת שונים כולל Acentos Review, Pilgrimage, ו-Yellow Medicine Review וכן ביותר מ-50 אנתולוגיות, כולל Improbable Worlds: An Anthology of Texas and Louisiana Poets ו-The Weight of Addition: An Anthology of Texas Poetry.
ספר שיריה האחרון blood sugar canto, יצא ב-2016, וספר שיריה CUICACALLI/House of Song ייצא במרץ 2019. ב-2017 ערכה סילבה, בשיתוף עם דן ורה, את אתנולוגיית השירה IMANIMAN-Poets Writing in the Anzalduan Borderlands, במחווה לעבודתה של גלוריה אנזלדואה, ובו נלקטו עבודות מ-54 משוררות ומשוררים. המילה "IMANIMAN" פירושה "נשמתם" בשפת הנהאוטל, והתורמים לעבודה בוחנים ביצירותיהם את המשמעויות של שינוי ומעבר בגבול, הפיזי והנפשי.
פרסים
אוסף השירים הראשון של סילבה באורך מלא, furia, זכה בציון לשבח עבור בפרס הספר הלטינו הבינלאומי לשנת 2011. אוסף סיפוריה הקצרים flesh to bone זכה בפרס פרמיו אזטלאן לספרות בשנת 2013, והיה מועמד באותה השנה ברשימה הקצרה לפרס מטעם קרן חדר משלה, פרס מתת החופש, וכן היה בגמר לספר השנה של ForeWard Review לסיפורת רב-תרבותית.
סילבה זכתה בשנת 2014 בפרס אלפרדו סיסנרוס דל מוסרי, וב-2008 בפרס מילאגרו על שם גלוריה אנזלדואה. סילבה היא עמיתה מייסדת של כנס הסופרים CantoMundo.
מ-2004 ל-2008, סילבה הייתה הרכזת המנהלת של סדנת הכתיבה מקונדו היוקרתית, אשר נוסדה על ידי סנדרה סיסנרוס. היא גם הייתה מנהלת-שותפה של פסטיבל הספרת פלור דה נופאל.
אריה שחר
אריה שחר (1935 - 7 בספטמבר 2006) היה גאוגרף ישראלי וחתן פרס ישראל לגאוגרפיה.
ביוגרפיה
אריה שחר נולד בחיפה לצבי ולאה שוורץ ובגיל צעיר עבר לנווה שאנן שבתל אביב והתחנך בבית הספר צייטלין. לצה"ל התגייס במסגרת עתודה אקדמית ובגיל 21 הוא סיים בהצטיינות את לימודיו בגאוגרפיה ובהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. במסגרת שירותו הצבאי עסק במיפוי באמצעות תצלומי אוויר. לאחר מכן הוא התמסר ללימודיו האקדמיים, סיים תואר שני ב-1962}, ובגיל 30 סיים דוקטורט בהדרכת דוד עמירן, בהצטיינות יתרה. עבודת הדוקטורט שלו הייתה על מרכז העסקים הראשי של תל אביב. אחר כך ערך מחקר דומה על מרכז העסקים הראשי של ירושלים.
שחר הצטרף לסגל המחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית ובגיל 44 קודם לדרגת פרופסור מן המניין. הוא ייסד וניהל את המכון ללימודים עירוניים ואזוריים בקמפוס הר הצופים וכאיש הוראה דורג במשך שנים רבות כמרצה מצטיין. במסגרת האוניברסיטה העברית עמד שחר בראש ועדת התכנון של האוניברסיטה בהר הצופים. לאורך השנים הוא שימש גם פרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ואוניברסיטת ריו דה ז'ניירו ועבד במחקר עבור מכון ירושלים לחקר ישראל. כמו כן הוא ניהל את קבוצת המחקר העירונית של קרן המדע האירופית ועסק במחקרים משותפים לאוניברסיטה העברית ולאוניברסיטאות זרות, במסגרתם גובשו, בין היתר, תוכניות אב לפיתוח ועיור בגרמניה, פנמה ואקוודור.
בישראל עמד שחר בראש מערכות "אטלס ישראל" ו"אטלס כרטא", שימש יו"ר ועדת מקצוע הגאוגרפיה במשרד החינוך והתרבות, עמד בראש הוועדה הלאומית הישראלית לגאוגרפיה ושימש כנשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית. נוסף על כך, הוא היה שותף לצוותי תכנון מטעם ממשלת ישראל.
שחר היה אחד הגאוגרפים המובילים בישראל באימוץ המהפכה הכמותית בגאוגרפיה (מתודולוגיה קפדנית ושיטתית יותר במדע הגאוגרפיה), והירבה לחקור ולהעמיד דורות של תלמידים. הוא פרסם עבודות רבות בנושאים עירוניים. חלק ניכר מעבודתו של אריה שחר התרכזה במטרופולין של תל אביב, שבה בדק תופעות שונות כמו התפתחות מרכז העסקים הראשי או אזורים סוציו-כלכליים של תושבי העיר. כך לדוגמה פרסם מאמר (1978) על האזורים החברתיים באגד הערים מטרופולין תל אביב, בשנות הששים.
בדצמבר 1995 זכה, בשיתוף אדריכלים רפי ועדנה לרמן, במכרז של משרד הפנים לתכנון תמ"מ 5, תוכנית מתאר למטרופולין תל אביב. התכנית ייעדה שטחים לפיתוח עירוני, בדגש של עירוב שימושים, שילוב מספר שימושי קרקע באותו מגרש או מתחם: בניה למגורים, למסחר, מוסדות ציבור ואף תעשייה קלה (זאת בניגוד לגישת "הפרדת שימושים" שהייתה נהוגה בישראל עד אז). התוכנית גם קבע תנאים ותמריצים להנעת תהליכים של חידוש עירוני ולקידום פעולות שימור, שיקום ובינוי מחדש של המרקם העירוני הוותיק המאפיין את ערי המחוז. המועצה הארצית לתכנון ובנייה אישרה את התכנית רק לאחר מותו של שחר, באוקטובר 2007.
בשנים 1995־1997, עמד בראש ועדה לבחינת רפורמה במבנה השלטון המקומי בישראל, שעיקרה הייתה בחינה של איחוד רשויות מקומיות. הוועדה המליצה על ביטול ואיחוד רשויות המונות פחות מ-10,000 נפש. הדו"ח הסיק שמספרן המופרז של הרשויות המקומיות בישראל (שעמד אז על 266), מייקר את עלות השירותים לתושב ויוצר עיוות תכנוני ובזבוז משאבים (כך לדוגמה נבנו מספר רב של אזורי תעשייה ומסחר על ידי רשויות סמוכות ללא ראיה תכנונית כוללת). הוועדה המליצה על איחוד של כ-50 רשויות. בעקבות לחצים של ראשי רשויות ובחינה מחודשת, המליצה הוועדה שנה אחר כך לאחד 20 רשויות בלבד, בין השאר איחוד אזור הקריות לעיר אחת. אף על פי שרוב המלצות הוועדה לא בוצעו, שחר המשיך להיות מעורב בתכנון רפורמה במבנה הרשויות כיועץ.
בנובמבר 1997 זכה יחד עם אדריכל שמאי אסיף במכרז לתכנון תמ"א 35 (תוכנית מתאר ארצית 35), שנועדה להגדיר את מדיניות התכנון ופריסת היישובים בישראל עד שנת 2020. על סמך תמ"א 35, הוכנו תוכניות מתאר מטרופוליניות עבור חיפה, ירושלים, תל אביב ובאר שבע. תכנון ואישור התוכנית הושלם, לאחר עיכובים רבים, בשנת 2005, וממשלת ישראל אישרה אותה בפברואר 2006.
בשנת 1999 הוענק לשחר פרס ישראל לגאוגרפיה.
אדם למברט
אדם מיטשל למברט (באנגלית: Adam Mitchel Lambert; נולד ב-29 בינואר 1982), הוא זמר, פזמונאי, דוגמן, ושחקן יהודי-אמריקאי.
כנער, למברט השתתף במופעי תיאטרון ולמד שיעורי משחק ושירה. מאוחר יותר כאשר סיים את לימודי התיכון שלו החל ללמוד באוניברסיטת קליפורניה. את דרכו הבין לאומית החל בשנת 2009 כשהשתתף בעונה השמינית של תוכנית המציאות "אמריקן איידול" בה סיים במקום השני. מאוחר יותר באותה שנה, הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, "For Your Entertainment" שהגיע ביציאתו היישר למקום השלישי במצעד הבילבורד 200. מאוחר יותר הוציא כ-7 סינגלים בהם, "Whataya Want From Me" אשר הועמד לפרס גראמי בקטגוריית שיר הפופ הטוב ביותר. נכון לאפריל 2012, מכר האלבום מעל 2 מיליון עותקים.
בשנת 2012, למברט הוציא את אלבום האולפן השני שלו, "Trespassing" שהגיע לראש מצעדי קנדה, הונגריה, והבילבורד 200 בארצות הברית ובכך הפך אותו לאמן ההומוסקסואל הראשון בהיסטוריה שכובש את המצעד. מגזין הרולינג סטון הכתיר אותו כאלבום הטוב ביותר של 2012. אלבומו השלישי, "The Original High" הגיע לעשרת המובילים בניו זילנד, בריטניה, פינלנד, צ'כיה וארצות הברית. בשנת 2020 הוציא למברט את אלבומו הרביעי, "Velvet" שהגיע למקום ה-8 באוסטרליה. באותה שנה ייסד ארגון ללא כוונת רווח בשם "Feel Something Foundation", אשר מתמקד בעזרה ותמיכת אנשי קהילת הלהט"ב.
לצד קריירת הסולו שלו, למברט החל להיות הסולן הראשי של להקת הרוק הבריטית קווין שכלל כ-5 סיבובי הופעות בין לאומים עם הלהקה מאז שנת 2011 תחת השם "Queen + Adam Lambert". נכון לשנת 2020 הונו האישי נאמד בכ-30 מיליון דולר.
1982–2000: ילדות וראשית חיים
למברט נולד ב-29 בינואר 1982 באינדיאנפוליס שבאינדיאנה, ארצות הברית לאם, ליילה, שיננית ואב, אבר, מנהל תוכנה. אימו יהודייה עם שורשים מרומניה ואביו ממוצא נורווגי. יש לו אח קטן בנוסף בשם ניל. למברט גדל כיהודי ואף ביצע שירים בעברית, בהם "שיר לשלום" ו-"התפילה" בקונצרט מחווה בשנת 2005 לראש ממשלת ישראל שנרצח, יצחק רבין. זמן קצר לאחר לידתו, משפחתו עברה להתגורר בסן דייגו שבקליפורניה.
מגיל 9, למברט הופיע בתיאטרון ברשת הטלוויזיה "Metropolitan Educational Theatre". כמה שנים לאחר מכן, החל בלימודי משחק ושירה למברט למד בחטיבת הביניים "מסה ורד", שם זכה בתחרות שירה כשביצע את השיר "Thriller" של מייקל ג'קסון, ובתיכון "מאונט כרמל", שם הופיע בתיאטרון, שר במקהלה ולעיתים הופיע יחד עם להקת הג'אז הבית ספרית "MC Jazz". לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בשנת 2000, למד באוניברסיטת קליפורניה אך עזב לאחר כחמישה שבועות ועבר להתגורר בלוס אנג'לס. מאוחר יותר אמר בראיון,"."
2001–2008: תחילת הקריירה
בגיל 19 קיבל למברט את עבודתו המקצועית הראשונה, כאשר הופיע באוניית תענוגות במשך עשרה חודשים אצל הכוריאוגרפית אניטה מאן. לאחר מכן הופיע במופע אופרה במחוז אורנג' בקליפורניה. בגיל 21 הוא הוחתם עם מנהל אישי והשתתף בסיבוב הופעות אירופי של המחזמר "שיער". בשנת 2004 הופיע בהפקת חברת התיאטרון תחת הכוכבים (TUTS) בהשראת הספר "הבריגדון", ובהפקה של אולם התיאטרון פסאדינה במחזמר "110 in the Shade" לפני שלוהק לתפקיד יהושע במחזמר "עשרת הדיברות" לצד השחקן ואל קילמר. תפקידיו משכו את תשומת ליבו של מנהל הליהוק של המחזמר "מרשעת" ולוהק לאחד התפקידים שהמשיך לאחר מכן לסיבוב הופעות בארצות הברית.
באותה תקופה הופיע לזמן קצר עם להקת הרוק "The Citizen Vein" עם סטיב סידלניק, טומי ויקטור ומונטה פיטמן. בנוסף עבד כמפיק מוזיקלי, אוסף הקלטותיו משנת 2005 הוצאו לאור באלבומו "Take One" בשנת 2009.
2009: אמריקן איידול
למברט נבחן לעונה השמינית של תוכנית המציאות "אמריקן איידול" בסן פרנסיסקו, קליפורניה. באודישן הראשוני שלו הוא ביצע את השירים "Rock with You" של מייקל ג'קסון, ו-"Bohemian Rhapsody" של להקת קווין. בשבוע לאחר מכן ביצע את השירים כמופע סולו, "What's Up?" של הלהקה 4 נון בלונדס ו-"Believe" של הזמרת שר וכדואט קבוצתי, "Some Kind of Wonderful" של להקת "Soul Brothers Six". השופט סיימון קאוול הביע דאגה לתיאטרליות שלו, אך השופט רנדי ג'קסון מצא אותה כ-"מודרנית". לאחר מכן התקדם בקלות אל 36 הגדולים בעונה עם ביצוע השיר "" של הרולינג סטונז.
בשבוע הראשון של הופעותיו בתוכנית, הן זכו לשבחים רבים על ידי השופטים בפרט בביצועו "Black or White". שבוע לאחר מכן שהוקדש למוזיקת קאנטרי, הוא שר את הסינגל "Ring of Fire" של ג'וני קאש. גרסת הפסנתר שלו לשיר "The Tracks of My Tears" הובילה לתגובות חיוביות רבות על ידי השופטים. כאשר הגיע אל 8 המובילים ביצע למברט את שיר הלהקה "Mad World" של Tears for Fears. בעקבות אילוצי זמנים של התוכנית, רק השופט קוואל הביע את ביקורתו על ההופעה. בהמשך ביצע למברט את השיר "If I Can't Have You" ביצוע אשר השופטת קארה דיוגוארדי כינתה "הביצוע הבלתי נשכח ביותר" כאשר הגיע אל 3 הגדולים וביצע את הסינגל "One" אמר השופט קאוול "אם אתה לא תהיה בגמר, זו תהיה אחת האכזבות הגדולות ביותר". לאחר שהמשיך עם השיר "Cryin'" אמרה פאולה עבדול "אנחנו נראה אותך גם בשבוע הבא, והמון שנים אחר כך".
כאשר הגיע אל הגמר, למברט ביצע שלושה שירי סולו בהם חזר על השיר "Mad World" והמשיך עם "A Change Is Gonna Come" שהביאו לביקורות חיוביות רבות מצד השופטים. השופט קאוול סיכם את מסעו של למברט בתוכנית בכך שאמר "במהלך כל העונה היית אחד המתמודדים הטובים והמקוריים ביותר שהיו לנו אי פעם בתוכנית, הרעיון של המופעים הוא למצוא כוכב עולמי, ואני באמת מאמין שמצאנו את זה בך". למברט הוכרז כסגן אלוף העונה השמינית של התוכנית כאשר זכה במקום השני, זוכה העונה קריס אלן אמר כי "אדם ראוי לזכות באותה מידה כמוני, הוא היה ברצינות אחד המבצעים הכי מוכשרים שאני פגשתי אי פעם". גרסת שיר המנצח של למברט שוחררה לצד גרסתו של קלן. מגזין טיים הכתיר את למברט במקום החמישי ברשימת 120 מתמודדי אמריקן איידול הטובים בכל הזמנים מכל 9 עונות התוכנית. במהלך התוכנית, החלו לדלוף תמונות של למברט מנשק גבר. הם עוררו מחלוקות על ידי פרשנים שמרנים בתוכנית החדשות "The O'Reilly Factor" שתיארו אותם כ-"מביכים" אך התנגדו לכך שישפיעו על תוצאות התחרות. מאוחר יותר למברט אישר כי התמונות אמיתיות ואמר כי "אין לו מה להסתיר ותמיד היה פתוח לגבי הנטיות המיניות שלו בחייו". כלי תקשורת מהזרם המרכזי החלו לתהות האם גילוי נטיותיו המיניות ישפיעו על תוצאותיו בתחרות. בראיונו למגזין הרולינג סטון הצהיר למברט כי הוא הומוסקסואל לאחר מכן.
2009–2011: "For Your Entertainment" ויציאה לסיבוב הופעות
ב-23 בנובמבר 2009, הוציא למברט את אלבום הבכורה שלו, "For Your Entertainment". ביציאתו הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200 לאחר שמכר כ-198,000 עותקים בארצות הברית לצד עשרת המובילים במצעדי אוסטרליה, קנדה, יוון, פינלנד, שוודיה, וניו זילנד. האלבום משלב בתוכו סגנונות מוזיקה רבים בהם מוזיקה אלקטרונית, דאנס, פופ ורוק. על כתיבתו עבדו מספר סלבריטאים בהם ליידי גאגא, פינק, ג'סטין הוקינס, ראיין טדר, ומת'יו בלאמי סולן להקת מיוז. באתר "Metacritic" האלבום קיבל ביקורות חיוביות וכ-71 נקודות מתוך 100 לעומת הרולינג סטון שהעניקו לו ביקורות מעורבות בהם אמרו "השירים נשמעים נהדר אבל מרגישים מחניקים באופן מוזר, מורגש כאילו האלבום עבר עבודת יתר". הסינגל המוביל שלו הנושא את שמו, "For Your Entertainment" יצא לאור ב-27 באוקטובר 2009 והגיע לעשירייה הפותחת במצעדי פינלנד, יפן וניו זילנד. הסינגל השני, "Whataya Want from Me" הגיע למקום ה-10 במצעד הבילבורד הוט 100 והועמד בטקס פרסי גראמי ה-53 בקטגוריית ביצוע שיר הפופ הטוב ביותר. מאוחר יותר הוציא האלבום כחמישה סינגלים נוספים, נכון לאפריל 2012, מכר מעל ל-2 מיליון עותקים ברחבי העולם והשיג את תואר אלבום הזהב בארצות הברית ביוני 2010. בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית לשנת 2009, ביצע למברט את "For Your Entertainment". המופע עורר מחלוקות לאחר מכן מאחר שהראה את למברט מנשק גבר ותופס את מפשעתו של אחד הרקדנים. בתגובה, מועצת הטלוויזיה להורים בארצות הברית דחקה בצופים להתלונן בפני רשות התקשורת הפדרלית. רשת הטלוויזיה ABC קיבלה כ-1,500 תלונות על המופע וביטלה את הופעתו של למברט ב-25 בנובמבר בתוכנית בוקר טוב אמריקה, במקום זאת, הוא הוזמן לתוכנית הבוקר "The Early Show" באותו התאריך. למברט הגיב בראיון על המופע, "שחקניות עושות את זה במשך שנים, דוחפות את מפשעותיהם בקטי של מיניות וברגע שגבר עושה את זה כולם מתחרפנים. אנחנו בשנת 2009 הגיע הזמן לקחת סיכונים ולהיות קצת יותר אמיצים ולפקוח עיניים של אנשים ואם זה פוגע בהם, אולי אני לא בשבילם. המטרה שלי לא הייתה לעצבן אנשים אלא לקדם את חופש הביטוי והאומנות. שנתיים לאחר מכן הופיע שוב בטקס הפרסים והתקבל בחום. המפיק לארי קליין אמר כי הוא צופה הופעות של למברט בעתיד והוסיף "אדם למברט הוא חבר שלנו, הוא מוכשר ואני אוהב את כל מה שקשור אליו". בילבורד הכתיר את הופעתו בשנת 2009 ברשימת עשרת הרגעים הטובים ביותר בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית בתולדותיו בשנת 2012.
בחודשים שקדמו להוצאת אלבומו, הופיע על שער הרולינג סטון שהפך לגיליון הנמכר ביותר של המגזין בשנת 2009. באפריל, הוכלל ברשימת האנשים היפים ביותר לשנת 2010 של המגזין פיפל. הוא נבחר לרשימת עשרת האנשים המרתקים ביותר של ברברה וולטרס ורואיין בתוכניתה ב-10 בדצמבר. במרץ הופיע לראשונה בקונצרט סולו משלו אשר נמכר במלואו בקזינו אנדיאו בקליפורניה. באפריל 2010 הופיע למברט בתוכנית "אמריקן איידול" וחזר בתור שופט אורח לאורך כשבוע. ביוני הופיע בטקס פרסי ה-"MuchMusic" בקנדה אשר זכה בו בפרס הווידאו הבינלאומי האהוב ביותר עבור קליפ השיר "Whataya Want from Me". ב-4 ביוני 2010 יצא למברט לסיבוב ההופעות הראשון שלו, "Glam Nation Tour" ברחבי ארצות הברית, אירופה ואסיה שכלל כ-113 מופעים. בשנת 2011 הצטלם לסרט תיעודי בן שעה בערוץ VH1 ומאוחר יותר באותה שנה השתתף בתוכנית המוזיקה "Majors & Minors" בה הפך למורה לשירה של מתמודדים בני נוער. בנובמבר 2011 הצטרף למופע להקת קווין בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה כסולן הראשי, בה זכתה בפרס האייקון העולמי וביצעה מיקס של להיטים קלאסיים.
2012–2013: "Trespassing"
ב-20 בדצמבר 2011 הוציא למברט את הסינגל המוביל מאלבום האולפן השני שלו בשם, "Better Than I Know Myself" שהגיע לעשרת המובילים במצעדי יפן ופינלנד. ב-15 במאי 2012, הוציא את אלבומו השני, "Trespassing". ביציאתו הגיע למקומות הראשונים במצעדי קנדה הונגריה וארצות הברית במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך לאמן ההומוסקסואל הראשון אשר כובש את המצעד. ב-17 באפריל הוצא הסינגל השני מתוכו, "Never Close Our Eyes" אשר נכתב על ידי למברט וברונו מארס. באותה תקופה, הודיע כי יחזור לתוכנית "אמריקן איידול" כשופט בגמר העונה. לאחר מכן הופיע בגמר התוכנית "The Voice" בסין. באותה שנה למברט הצטרף לסיבוב הופעות משותף יחד עם להקת קווין בשם, "Queen + Adam Lambert Tour 2012" שכלל כ-6 מופעים ברוסיה, בריטניה, אוקראינה ופולין. ב-23 באוקטובר ביצע 2 שירים מהאלבום בספיישל מיוחד של התוכנית "שקרניות קטנות" לחג ההאלוויין. בנובמבר 2012 הופיע לראשונה בדרום אפריקה באולמות בקייפטאון ויוהנסבורג אשר זכו לביקורות משבחות בהן מגזין "Sunday Times" שקרא להופעותיו "מחשמלות עם קול מהמם". מאוחר יותר באותו חודש הופיע למברט בטקס פרסי המוזיקה האסייתית בהונג קונג. האלבום, "Trespassing" זכה לביקורות חיוביות והוכתר ברשימות מגזינים רבים בהם, האלבום השלישי ברשימת 200 האלבומים המועדפים של מגזין בילבורד, האלבום הטוב ביותר לשנת 2012 של הרולינג סטון ומגזין פיפל במקום ה-9 ברשימת עשרת המובילים במוזיקה. סבב ההופעות "Queen + Adam Lambert Tour 2012" הוכתר באתר המוזיקה "Gigwise" כמופע הטוב ביותר לשנת 2012 ואחד מאירועי השנה הגדולים ביותר של המגזין "Classic Rock". ב-17 בפברואר 2013, יצא לסיבוב ההופעות השני שלו בשם, "We Are Glamily Tour" לקידום האלבום ברחבי אסיה ואירופה. באפריל זכה בפרס האמן הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה הסינית.
ב-11 במאי בטקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה ה-24 זכה למברט בפרס בקטגוריית האמן המוזיקלי המצטיין. בפעם הרביעית ברצף חזר להופיע בתוכנית "אמריקן איידול" ב-16 במאי בגמר העונה ה-12 יחד עם הזמרת אנג'י מילר עם השיר "Titanium". במכתב ששלח למגזין הוליווד ריפורטר הודיע כי יעזוב את חברת התקליטים RCA בשל "הבדלים אומנותיים" והוסיף "הלב שלי לא רוצה לעשות אלבום קאברים... אני עובד על מוזיקה חדשה משלי יחד עם שותפים מוכשרים ואני מאוד מתרגש להציג אותו כבר... המוזיקה הזו היא איפה שליבי נמצא". למברט הודיע על שיתוף פעולה יחד עם הזמר ניל רודג'רס והמפיק אביצ'י אשר הופיעו בקונצרט יחד באוגוסט 2013 וחשפו שיר חדש בשם "Lay Me Down" שיצא באלבום הבכורה של אביצ'י "True" ב-17 בספטמבר. שלושה ימים לאחר מכן, הופיע יחד עם קווין לראשונה בארצות הברית בטקס פרסי ה-"iHeartRadio" וקיבל ביקורות משבחות מהרולינג סטון שאמר כי "אדם למברט הדהים את הקהל" לצד מגזין הבילבורד שכינה את למברט "נוטף כריזמה". ב-7 בנובמבר השתתף בתוכנית "Glee" בה גילם את תפקיד אליוט סטארצ'ילד גילברט ובהמשך הופיע עם קאבר לשיר "Marry The Night" של ליידי גאגא. ב-18 בדצמבר זכה ב-2 פרסי מוזיקת הבידור הסינית בשאנגחאי. באותה שנה, למברט הוכתר במקום השלישי ברשימת מתמודדי "אמריקן איידול" לשעבר המרוויחים ביותר של העיתון פורבס.
2014–2016: "The Original High" ושיתוף הפעולה עם להקת קווין
ב-27 במאי 2014 יצא אלבום האוסף של למברט בשם "The Best of Adam Lambert" ובו הקלטות משני אלבומי האולפן שלו יחד עם הקלטות מהשתתפותו ב"אמריקן איידול". במצעדי אלבומי האינטרנט המובילים של בילבורד הופיע במקום ה-14. באותה תקופה, היה שופט אורח בבכורת העונה ה-6 בתוכנית "המרוץ לדראג של רו פול". ביוני 2014, יצא לסבב הופעות יחד עם רוג'ר טיילור ובריאן מיי מלהקת קווין בשם, "Queen + Adam Lambert Tour 2014–2015" שכלל כ-35 מופעים בצפון אמריקה, קוריאה, יפן, אוסטרליה, וניו זילנד. בשנת 2015, נוספו לסבב כ-26 תאריכי הופעות נוספים באירופה ובריטניה. ב-4 בנובמבר זכה הסבב בפרס להקת השנה בטקס פרסי הרוק ה-10. לאחר שהופיעו בתוכנית ה-"The X Factor" בבריטניה, למברט והלהקה ביצעו מופע נוסף בטקס מיוחד לכבוד הסילבסטר בביג בן בלונדון שקיבל כ-10 מיליון צפיות בשידור חי. בינואר 2014, הופיעו Queen + Adam Lambert על שער המגזין "Classic Rock". בספטמבר הופיעו בפסטיבל רוק בריו במסגרת "חגיגת 30 השנים", שהוכללה מתוך סבב הופעות נוסף של כ-6 מופעים בדרום אמריקה. ב-15 בינואר חשף בראיון למגזין הבילבורד כי הוחתם בחברת ההקלטות "Warner Records" והחל לעבוד על אלבומו הבא יחד עם המפיקים מקס מרטין ושילבק. ב-21 באפריל 2015, יצא לאור הסינגל המוביל "Ghost Town" מאלבומו השלישי והגיע לעשרת המובילים באוסטרליה, הולנד, אוסטריה, רוסיה, סלובקיה ולמקום הראשון בפולין איתו הופיע בתוכנית "The Voice" באוסטרליה. מגזין ספין הכתיר אותו כאחד מתוך השירים הטובים ביותר לשנת 2015 ועיתון הניו יורק טיימס אמר כי "זה הוא הסינגל הטוב ביותר של אדם". ב-12 ביוני 2015 יצא לאור אלבומו השלישי, "The Original High" שזכה לביקורות משבחות והגיע למקום ה-3 במצעד הבילבורד 200 לאחר שמכר כ-42,000 עותקים בארצות הברית לצד העשירייה הפותחת בקנדה, פינלנד, בריטניה, הונגריה, ואוסטרליה. לקידום האלבום, יצא למברט לסיבוב ההופעות הרביעי שלו "The Original High Tour" שהחל בדצמבר 2015 בסינגפור וכלל כ-57 מופעים. ב-29 באוגוסט זכה בפרס האומן הזר הטוב ביותר בטקס פרסי "Eska Music Awards" בפולין. ב-16 באוקטובר יצא הסינגל השני, "Another Lonely Night". בנובמבר יצאה עצומה על ידי קבוצות שמרניות בסינגפור הקוראת לביטול הופעתו של למברט במדינה עקב תמיכתו בזכויות הלהט"ב. בסוף אותה שנה, זכה למברט לשבחים רבים בהם דורג במקום הראשון במצעד מתמודדי העבר של "אמריקן איידול" המרוויחים ביותר של פורבס ובמקום הראשון ברשימת עשרת האלבומים הטובים ביותר לשנת 2015 של מגזין הרולינג סטון.
באמצע ינואר 2016, חבר למברט לחברת אוראו לקמפיין מודעות עולמי בשם "Open Up". מאוחר יותר הופיע כמחווה למותו של דייוויד בואי באירוע מטעם פרסי גראמי. באותה שנה הפך לפנים החדשות של רשת החנות מייסיס ויצא לסיבוב הופעות משותף עם קווין בשם, "Queen & Adam Lambert Summer Festival Tour" שהחל ב-20 במאי 2016 וכלל כ-21 הופעות באירופה, אסיה, וישראל במהלכו הופיעו בתל אביב לעיני כ-50 אלף צופים שבו למברט אף תועד מניח תפילין בכותל המערבי בירושלים בעת ביקורו. ביוני הצטרף לצוות השופטים בעונה השמינית של התוכנית "The X Factor" באוסטרליה לצד איגי אזליה, מל בי, וגאי סבסטיאן. בסיומה, המתמודד אייזיאה פיירברייס אותו הדריך למברט הוכרז כמנצח של העונה. באוקטובר 2016, השתתף במהדורה המחודשת של הסרט מופע הקולנוע של רוקי משנת 1975. בדצמבר, הופיע יחד עם המתמודדת שרה אלטו בגמר התוכנית "The X Factor" בבריטניה והעניק את פרס האמן הבריטי של השנה בטקס פרסי ה"BBC Music Awards". באותה תקופה, למברט השתתף בפסקול הסרט קפטן תחתונים: הסרט שיצא בשנת 2017.
2017–הווה: "Velvet" והמשך Queen + Adam Lambert
ב-23 ביוני 2017 יצא למברט יחד עם קווין לסיבוב הופעות שלישי, "Queen + Adam Lambert" בו ביקרו בצפון אמריקה, אירופה אוסטרליה וניו זילנד. לאחר מכן הופיעו יחד במיני קונצרט בתוכנית "Jimmy Kimmel Live!" עם כארבעה משיריהם שירים בה הופיע לראשונה למברט עם שירו "Two Fux" שזכה לביקורות חיוביות. מאוחר יותר הופיע כשופט ומאמן מוזיקלי בעונה השלישית של "המרוץ לדראג של רו פול". ב-2018 חשף מגזין הבילבורד כי סיבוב ההופעות הפך למרוויח ביותר באוסטרליה. במאי הודיע על סבב הופעות קבוע יחד עם קווין בתיאטרון הפארק MGM בלאס וגאס עם כ-10 מופעים. באוקטובר 2018 הצטרף כשופט אורח לתוכנית "The X Factor" בארצות הברית. באותה תקופה, דיבב את אחת הדמויות בסרט האנימציה "פליימוביל: הסרט" שיצא בשנת 2019. ב-3 בדצמבר הכריז יחד עם קווין על סבב הופעות רביעי בשם, "The Rhapsody Tour with Queen" שנערך עד 23 באוגוסט 2019. לאחר מכן הוציא את השיר "Feel Something" ב-22 בפברואר מאלבומו הרביעי. ב-24 בפברואר, לאחר הופעתם בטקס פרסי האוסקר, הודיעו למברט וקווין על סרט תיעוד בשם "The Show Must Go On: The Queen + Adam Lambert Story" המתאר את שיתוף הפעולה המתמשך ביניהם אשר שודר ב-ABC ובנטפליקס החל מיולי 2020. באפריל 2019 הוספו תאריכים נוספים לסבב ההופעות באירופה, אסיה ואוסטרליה ונקבע כי יימשך עד שנת 2021. ב-15 במאי 2019, הוציא למברט את הסינגל השני "New Eyes" מאלבומו הרביעי איתו הופיע במספר תוכניות, בהן "המופע של אלן דג'נרס" ו"אמריקן איידול". ב-28 בספטמבר הופיעו קווין ולמברט בפסטיבל האזרחים העולמי לשנת 2019 בסנטרל פארק בניו יורק אשר הוקדש לגיוס כספים של ממשלות ברחבי העולם למיגור עוני קיצוני וטיפול במשבר האקלים. זה הוא המופע המדורג ביותר בתולדות הטקס עם כ-60,000 נוכחים ו-21 מיליון צפיות ברחבי העולם אשר גייס מאוחר יותר קרוב למיליארד דולר. בנובמבר שחרר גרסת כיסוי לשיר "Please Come Home for Christmas" של צ'ארלס בראון. מאוחר יותר השתתף במופע המחווה למותו של אביצ'י בסטוקהולם כדי לתמוך במניעת התאבדויות וקידום מודעות לבריאות הנפש. ב-6 בדצמבר שחרר גרסת כיסוי לשירה של הזמרת שר, "Believe" אותו ביצע כדואט עם קייטי קדן בגמר העונה ה-17 של התוכנית "The Voice". ב-22 בדצמבר הופיע פרס מרכז קנדי ברשת CBS כדי להעלות את המודעות לאימוץ ילדים.
בינואר 2020 הועמד למברט לפרס הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה בקטגוריית אמן המוזיקה המצטיין. ב-16 בפברואר אותה שנה הופיע בסידני יחד עם קווין כדי לגייס כספים לתמיכת גל השריפות באוסטרליה. באותה תקופה, ביצע חמישה מופעים בלאס וגאס וב-20 במרץ הוציא לאור את אלבומו הרביעי, "Velvet". האלבום נחל הצלחה נמוכה יחסית לאלבומיו הקודמים של למברט והגיע בשיאו למקום השמיני באוסטרליה ול-89 במצעד הבילבורד 200. מאוחר יותר הוציא כ-4 סינגלים נוספים וב-3 באוגוסט יצא לסיבוב ההופעות החמישי שלו בשם, "The Velvet Tour" לקידום האלבום באירופה. ב-30 באפריל הוציאו למברט וקווין גרסה מחודשת לשיר הלהקה "We Are the Champions" משנת 1977 אשר הכנסותיו נתרמו לארגון הבריאות העולמי לתמיכת במגפת הקורונה. ב-19 במאי השתתף באירוע בשם "Stronger Than You Think" שארך כשלושה ימים בשיחות בשידור חי וטיפול בבריאות הנפש בבני נוער. ביולי 2020, כחלק מתמיכתו בבחירות לנשיאות ארצות הברית במועמד ג'ו ביידן ביצע את השיר "Ready to Run" מאלבומו בטקס גיוס התרומות של ביידן "Celebration for Change". ב-2 באוקטובר הוציא יחד עם קווין אלבום הופעות שכלל כ-218 מופעים שונים כחלק משיתוף הפעולה המתמשך בינם.
קול
מבקרים, סלבריטאים, ואמנים שונים לאורך השנים שיבחו את קולו של למברט. קתי ברצ'ס אורבן, אחת המייסדות של ארגון התיאטרון "Metropolitan Educational Theatre" בו הופיע למברט בצעירותו, אמרה עליו כי "הוא השקיע את כל חייו במוזיקה והופעות... ואז כשהוא יצא אל הבמה הוא פשוט פרץ". מפיק התקליטים רוב קוואלו תיאר את למברט עם "קול בלתי מוגבל, הוא מסוגל לשיר כל תו של גיטרה מהגבוה ביותר לנמוך ביותר". בראיון שנערך בשנת 2012 זמר הרוק מיט לוף השווה את קולו לקולותיהן של הזמרות ויטני יוסטון ואריתה פרנקלין ואמר כי "הם על אותה דרגת איכות קול". המנעד הקולי של למברט נע בין מי גדול ועד סי במול שלישי (E2 – B♭5) מה שיוצר מנעד של 3 אוקטבות ו-6 חצאי טונים לקולו. בשנת 2011 כאשר עלה להופיע על במת פרסי המוזיקה של MTV אירופה ציין בריאן מיי גיטריסט להקת קווין שלקולו של למברט יש "רגישות, עומק, בגרות, מנעד ועוצמה מדהימים, שמסוגלים להמם אנשים..." בראיון לרשת BBC בשנת 2012 מתופף הלהקה רוג'ר טיילור אמר כי "יש לו את טווח הקול הטוב ביותר שאי פעם שמעתי". פארל ויליאמס ששיתף פעולה עם למבט באלבומו השני אמר "לילד יש קול גבוה כמו סירנה, אין חבר'ה שמסוגלים לשיר בטווח הזה". באוקטובר 2012 דיווח העיתון השבועי "Sunday Mirror" כי למברט ביטח את קולו בסכום של כ-48 מיליון דולר.
תדמית וסטייל
למברט ידוע בסגנון ההצגה התיאטרלית שלו והקפדתו על הפרטים הקטנים בכל היבטי הצגת האישיות שלו. הוא מתבסס על ניסיון בימתי רב אשר בה הוא מסוגל בקלות לחדד ולהגדיר את דמותו באמצעות אופנה ואביזרים שונים. החיוניות לאופן בו הוא בוחר להציג את שיריו, לרתק את הקהל שלו, ולהציג את האינדיבידואליות המיוחדת שלו. בתקופתו בתוכנית "אמריקן איידול", הצגותיו המדויקות אך המגוונות שמרו על הקהל שלו והשופטים המומים כאשר הציג את כישרונו הקולני. רעיונותיו המפוארים והסטייל רוק הגלאם שלו הפכו לפורצי דרך באופנת גברים, שצוינו על ידי פרסומי אופנה "כגרסה הגברית של ליידי גאגא מבחינת חציית גבולות סגנון והיותו אינדיבידואל אישי ללא בושה". בסוף שנת 2010, למבט הופיע ב-3 הופעות טלוויזיה שונות הקשורות לאופנה, הוא סיפר על תשוקתו למוזיקה ואופנה בסרט "Talk Playground" של MTV ונפגש עם מעצב האופנה ג'וני קוטה. בסדרת האופנה "פרויקט מסלול" למברט היה שופט אורח באחד הפרקים בשנת 2011 שהתמקד בעיצוב עטיפת המגזין של הרולינג סטון בסגנון להקת רוק. בשנת 2012, הוא הפך לנושא אחד הפרקים בסדרה "All on the Line with Joe Zee" של מעצב האופנה ג'ו זי בו דיברו על יצירת מראה מודרני עבורו.
בעודו ממשיך להופיע על כריכות מגזינים שונים, למברט עבר באופן ספציפי יותר למרחב האופנה והתרבות כאשר שיקף את הלך הרוח והקונספט מאחורי אלבומו השני "Trespassing", צילומי אופנה שלו למגזין "Fault" הדגימו את מחויבותו למישור החזון האומנותי שלו עד שיגבש נרטיב משלו. בדצמבר 2012 כאשר הופיע בגיליון המגזין הבריטי "Fiasco" כתבה מבקרת האופנה איימי סיארארטו כי הוא "ניצל את הזדמנותו לתמרן ולעורר את דמותו וסגנונו הייחודי בעל מראה מתוחכם ומינימליסטי המזכיר את הוליווד הישנה". בראיון אמרה למברט כי אופנתו ותדמיתו נבדלים לרוב ממשטרים הומוסקסואלים והוסיף "הקהל הרחב ברגע שהוא רואה את האופן בו אני מתלבש הם נרתעים אך כשאתה שואל הומוסקסואלים על האופנה שלי הם אומרים "שלעולם לא היו לובשים את זה!". באוגוסט 2015 היה אחד מארבעת האמנים אשר הופיעו על שער מגזין הבילבורד בקטגוריית מוזיקת האופנה של הגברים בו סיפר על מעברו למראה נקי וקלאסי יותר, ואמר כי "אופנה היא קסם וחלק מלהיות מוזיקאי בז'אנר הפופ. החל מיולי 2016, למברט מיוצג על ידי סוכנות הדוגמנות "MiLK Management" בלונדון, הממלכה המאוחדת.
השפעות
בצעירותו למברט החל לקבל השראה במוזיקה כאשר אביו הציג בפניו את אוסף התקליטים הגדול שלו של מוזיקת שנות השבעים. הוא החל להימשך לרוק תיאטרלי של אמנים ולהקות כגון מדונה, דייוויד בואי, מייקל ג'קסון, קווין, אירוסמית', ולד זפלין. הוא כינה את מייקל ג'קסון ומדונה כ-"מלך ומלכה" מאחר שהם "מיזגו בין יצירת מוזיקה לאיפור, אופנה וקולנוע. בין השפעותיו החזקות ביותר החשיב את הזמרים פרדי מרקורי, דייוויד בואי, ורוברט פלאנט עליהם אמר כי "אלו האנשים שאני באמת הכי נמשך לעבודותיהם". במרץ 2013 כתב למברט מאמר כמחווה למגזין "Out" לדייוויד בואי שעמד להוציא אלבום חדש, בו הסביר כיצד בואי עזר לו ליידע את ביטוי המיניות והמגדר שלו בעבודתו, "לא רציתי להתלבש כמו אישה, אבל רציתי לבטא את זהותי המגדרית והאמנותית באופן שונה מהזרם המרכזי, ובואי היווה עבורי השראה מרכזית... הוא היה אחד מכוכבי הרוק הראשונים שבאמת דחפו את הרעיון שמיניות איננה רק שחור ולבן אלא מעבר לכך".
המוזיקה עצמה של למברט מושפעת מז'אנרים רבים, הכוללים רוק קלאסי, פופ ומוזיקה אלקטרונית. הוא רואה את עצמו כאמן "שיוצר מהיסוד, לא רק שיר מדהים, אלא אחד עם פעימה, סיפור, מבט, ונושא". באלבומו השני השתמש בהשראה של מוזיקת מועדונים קלאסית, מוזיקה אלקטרונית, פאנק, וקטעים של מוזיקה של שנות התשעים.
תרומות ומיזמים
מאז הופעתו לראשונה בתוכנית "אמריקן איידול", למברט העניק תמיכה וזמן ניכר למטרות צדקה. נכון לשנת 2011, תרומותיו עברו את רף המיליון דולר. ביום הולדתו ה-28, בינואר 2010, הוא ביקש ממעריציו לתרום לארגון ללא מטרת הרווח "DonorsChoose" המתמקד בתרומות לכיתות בבתי ספר בארצות הברית. סך כל התרומות הגיע לכ-322,700 דולר מ-2,435 תורמים. ביוני 2010 השתתף בקמפיין של הארגון בשם "Glam A Classroom" וגייס כ-208,590 דולר נוספים שנתרמו מכ-3,020 מעריציו. באוקטובר 2010, שיתף פעולה עם חברת התכשיטים "Pennyroyal" וגייס כ-43,092 דולר עבור הארגון. לאחר מכן למברט תרם לארגון "MusiCares" העוזר לאמנים בשעת משבר כלכלי בשיתוף פעולה עם "Pennyroyal" בכך שעיצבו שרשרות תליון שגייסו כ-32,000 תוך 7 ימים. בינואר 2011 החל בקמפיין גיוס כספים לארגון "Charity: Water" המספק מים שתייה למדינות נזקקות שבו קרא למעריציו לתרום ביום הולדתו ה-29. הקמפיין גייס כ-323,803 דולר ל-16,190 משפחות נזקקות. למברט קרא למעריציו לעשות זאת גם ביום הולדתו ה-30, ועד מאי 2012 גייס כ-82,000 דולר נוספים לארגון. ביוני 2013, "Charity: Water" רשם כ-55 פרויקטים שונים שהושלמו על ידי גיוס כספים בזכות למברט.
ב-10 במרץ 2011, למברט הופיע בבמת התכונית "אמריקן איידול" להקראת תוצאות הזוכים וביצע את שירו "For Your Entertainment". בסיום ההופעה שוחררה גרסת רמיקס לשיר שכול הכנסותיה נתרמו לפרויקט טרוור העוסק במניעת התאבדויות בקרב קהילת הלהט"ב. ב-7 ביוני 2012 הופיע באולם האלברט הול בבריטניה לטובת ארגון הילדים "Rays Of Sunshine Children's Charity". ב-30 ביוני 2012 הופיעו להקת קווין בשיתוף עם למברט ואלטון ג'ון במופע צדקה למען מחלת האיידס. בספטמבר באותה שנה, עמד למברט בראש גיוס תרומות בוושינגטון למען מאבק לשוויון נישואים. ב-31 בינואר 2013 זכה בפרס האחדות מטעם הארגון "We Are Family", המציין אמנים שעבודתם מפיצה "מסרים של שלום". ביום הולדתו ה-32, שיתף פעולה שוב עם הארגון "Charity: Water" ויצר הדפסת כרזות במהדורה מוגבלת שמכירותיהן נתרמו לארגון. ב-25 במאי 2013 הופיע בטקס הפתיחה של אירוע הצדקה למען מחלת האיידס, "Life Ball" באיטליה.
ב-23 ביוני 2013 למברט שר את המנון ארצות הברית בטקס הפתיחה של הארגון ללא מטרת הרווח "Broadway Cares" המתמקד במאבק נגד מחלת האיידס, אשר ביום הולדתו ה-31, תרם את הכנסות יום הולדתו וגייס כ-82,000 דולר לתרומות למענו. ב-2 בנובמבר 2013 הופיע במופע הצדקה של העמותה משאלת לב הישראלית בדרום פלורידה. המופע גייס כ-2 מיליון דולר. בשנת 2014 הופיע למברט יחד עם קווין בקמפיין למען קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים. בשיתוף פעולה עם קווין, השתתף במסע הפרסום של חברת השתייה קוקה-קולה המסייע לחולי איידס. ביוני 2015 הופיע בלונדון למען הקמפיין "One for the Boys" המלמד על מחלת הסרטן בקרב גברים. ביולי 2016 השתתף בסינגל "Hands" המוקדש לקורבנות פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו. באוגוסט 2017 הופיעה למברט כמחווה לזמר ג'ורג' מייקל כחלק ממופע צדקה לארגון "Project Angel Food" המסייע לנזקקי מזון.
זכויות להט"ב
במאי 2013, שיתף פעולה עם חברת התקשורת AT&T ופרויקט טרוור כחלק מקמפיין להעצמת המודעות בקהילת הלהט"ב שגייס כ-50,000 דולר. באותה שנה, למברט כתב שיר למען פסקול הסרט הלהט"בי "Bridegroom". ביוני 2014 שיתף שוב פעולה עם AT&T בקמפיין השנתי השני של החברה "Live Proud" המוקדשת לקהילת הלהט"ב. באפריל 2015 זכה בפרס אייקון המוזיקה בטקס פרסי הלהט"ב הבריטי. ביוני 2017, נאם במצעד הגאווה בלוס אנג'לס והעביר מסר נגד שנאה של זכויות האדם. מאוחר יותר השתתף במחווה של מגזין הבילבורד כלפי חודש הגאווה וכינה את קהילת הלהט"ב כ-"השראה האמיתית שלו". באוקטובר 2017, הופיע עבור הארגון "Point Foundation" המעניק מלגות לסטודנטים להט"בים בעלי הצטיינות בארצות הברית. במאי 2018 אירח שיחה לבני נוער במרכז הצעירים הלהט"בי "LGBT Youth" בלונדון. בשנת 2019, הופיע בקליפ השיר "You Need to Calm Down" של הזמרת טיילור סוויפט אשר הוקדש לקהילת הלהט"ב. בינואר 2020 ייסד ארגון ללא כוונת רווח בשם "Feel Something Foundation" אשר מטרתו היא תמיכה בקרב אנשי להט"ב.
חיים אישיים
למברט הוא הומוסקסואל מוצהר, בראיון למגזין הרולינג סטון הוא סיפר בגלוי על נטיותיו המיניות. מנובמבר 2010 עד אפריל 2013 היה במערכת יחסים עם כתב הבידור הפיני סאולי קוסקינן. כאשר נפרדו, למברט אמר כי נשארו חברים. נכון לשנת 2020 הונו האישי נאמד בכ-30 מיליון דולר.
ממרץ עד נובמבר 2019 למברט היה במערכת יחסים עם הדוגמן ג'אבי קוסטה פולו. בראיון בשנת 2016, הצהיר על עצמו כ-"מכור לקעקועים". מאוקטובר 2020, למברט נמצא בזוגיות עם אוליבר גליאז.
ג'ובאני בטיסטה ויוטי
ג'ובאני בטיסטה ויוטי (איטלקית: Giovanni Battista Viotti; 12 במאי 1755 – 3 במרץ 1824) היה מלחין וכנר איטלקי.
קריירה
ויוטי הקים בית אופרה והעלה בו הפקות של אופרות רבות, בעיקר של ידידו לואיג'י כרוביני.
עם פרוץ המהפכה הצרפתית נאלץ ויוטי להימלט ללונדון. גם שם הצליח ככנר ומפיק אופרות. הוא ניסה כוחו גם במסחר ופתח בית מסחר ליינות שבו הפסיד את כל כספו.
בשנותיו האחרונות חזר לפריז וניהל שם את האקדמיה המלכותית למוזיקה.
ויוטי ידוע כמלחין בעיקר בשל 32 הקונצ'רטי שלו לכינור ותזמורת. מתוכם ידוע ומנוגן עד היום הקונצ'רטו מספר 22 בלה מינור (1792), שהיה אהוב מאוד על יוהנס ברהמס.
דילינגן
דילינגן (בגרמנית: Dillingen, או דילניגן על הסאר – Dillingen an der Saar) היא עיר במחוז סארלואי שבמדינת חבל הסאר שבגרמניה. העיר שוכנת על גדות נהר הסאר, במרחק של כ-5 ק"מ מצפון-מערב לעיר סארלואי ו-25 ק"מ מצפון-מערב לזארבריקן. מפעלי הפלדה דילינגר היטה (Dillinger Hütte ) פועלים בעיר.
אבי מלכה (כדורגלן)
אבי מלכה (נולד ב-28 ביולי 1987) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם במ.ס. דימונה. אחיו התאום הוא הכדורגלן רן מלכה, אשר איתו שיתף פעולה ברוב שלבי הקריירה.
קריירה
מלכה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בית"ר באר שבע וממנה עבר לזו של בית"ר טוברוק. לקראת עונת חתם בעירוני אופקים מליגה א'. ב-17 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-3 נגד הפועל צפרירים חולון. ב-9 בדצמבר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-1 נגד הפועל ערד. בקיץ חתם במכבי באר שבע והתאחד עם אחיו התאום, רן. עונה לאחר מכן חתם במכבי עירוני נתיבות ועונה לאחר מכן חזר לבאר שבע שעלתה לליגה הלאומית.
בקיץ מלכה חתם במכבי הרצליה. ב-25 באפריל 2014 מלכה הבקיע את שער בכורה שלו בהרצליה בתיקו 2-2 נגד הפועל קטמון ירושלים. ב-1 ביולי 2014 חתם בעירוני קריית גת.
ב-11 ביוני 2018 חתם בהפועל קטמון ירושלים.
ב-2 ביולי 2020, מלכה חתם בהפועל אדומים אשדוד מליגה א' דרום.
דרך סלאח א-דין
דרך סלאח א-דין (בערבית: الطريق صلاح - الدين, תעתיק אל-טריק צלאח א (ל)-דין) – כביש ראשי ברצועת עזה שאורכו 45 קילומטר, הנמתח לאורך כל הרצועה – ממעבר רפיח בדרום למעבר ארז בצפון.
הדרך נקראת על שמו של המנהיג המוסלמי צלאח א-דין. דרך זו היא חלק מדרך הים ההיסטורית, ובמקטע זה אף חופפת לדרך ארץ פלשתים, ובכך מהווה קטע של אחת מהדרכים העתיקות בעולם. צבא מצרים העתיקה, אלכסנדר הגדול, ראשוני הצלבנים ונפוליאון בונפרטה עברו בדרך זו, במהלך מסעם לכיבוש הלבנט. במהלך מלחמת העולם הראשונה, לאחר כיבוש ארץ ישראל על ידי הצבא הבריטי, נפרסה מסילת ברזל במקביל לדרך סלאח א-דין, על מנת לספק מלאי ותחמושת לחזית. הקטע מח'אן יונס לעיר עזה נסלל לבקשת הצבא הבריטי בשנת 1938.
ההיסטוריון ג'רלד באט גורס, שהדרך היוותה את מרכז חייה של עזה, והיא תכלית קיומה ('raison d'être'). עם הקמת מדינת ישראל בשנת 1948 והמשך הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ירדה קרנה של עזה כמרכז מסחר על אם הדרך בין מצרים לסוריה, וכך גם חשיבותה של הדרך ירדה.
לאחר כיבוש רצועת עזה על ידי ישראל במהלך מלחמת ששת הימים, נפתח הכביש לתנועת ישראלים והוא שימש את הנוסעים לפתחת רפיח וסיני. בסוף שנת 1969 הוא נסגר לזמן מה לתנועת ישראלים בגלל התגברות הפיגועים בסיני ובמקום זאת עברה התנועה לסיני דרך כביש 232. בתחילת 1970 הורחב הכביש בין עזה לח'אן יונס לארבעה נתיבים. בינואר 1972 הושלם סלילת קטע העוקף את המעבר דרך בית חאנון. הדרך סומנה כחלק מכביש 4 ונקראה גם "ציר טנצ'ר" בפי המתנחלים והחיילים. לימים הוסב חלק ממנה בתחומי העיר עזה, וסומן ככביש 250.
לאחר פרוץ האינתיפאדה הראשונה ובשל התגברות הפיגועים כנגד ישראלים, התמעטה תנועת הישראלים לרצועת עזה, והתמעטה התנועה האזרחית הישראלית על הציר. עיקר התנועה האזרחית הישראלית על קטע הכביש ברצועה היה בדרך לגוש קטיף. ביולי 1991 נחנך חיבור בין כביש 232 וכביש 4 דרך מעבר כיסופים ורוב התנועה לגוש קטיף עברה לכביש 232, במיוחד לאחר העברת האחריות על רצועת עזה לרשות הפלסטינית בשנת 1994. בעקבות פריצת האינתיפאדה השנייה נאסרה תנועת ישראלים על הכביש כליל למעט בקטע קצר שנחסם לתנועת פלסטינים ולמעשה הוסב לכביש גישה לכפר דרום, והיה מטרה לפיגועים רבים (לדוגמה, הפיגוע באוטובוס הילדים בשנת 2000). בציר כיסופים (כביש 242) נבנה גשר בשם גשר מור, מעל הכביש שאיפשר מעבר לגוש קטיף מבלי לעבור בכביש 4. חלקים גדולים מהדרך היו סגורים לתנועת פלסטינים, ו-12 מחסומים הוקמו לאורכה. במסגרת תוכנית ההתנתקות ב-2005, יחד עם פינוי ההתנחלויות ונסיגת כוחות צה"ל מהרצועה, הוסר סימונו של הכביש בתחומי הרצועה ככביש 4. לאחר עימות חמאס-פת"ח ב-2007, החמאס נטל על עצמו את השליטה ברצועת עזה, והוא מפעיל את מחסומים על הכביש. החמאס הרחיב ושיפר את הדרך בעזרת כסף המגיע מתרומות ומפעילות מנהרות ההברחה ברצועת עזה.
ואיריקה
ואיריקה (באנגלית: Yreka, יפא: /waɪˈriːkə/) היא מושב המחוז של מחוז סיסקיו בצפון קליפורניה שבארצות הברית, סמוך לנהר שסטה. העיר משתרעת על שטח של כ-26 קילומטרים רבועים, רובו יבשתי. נכון למפקד 2020 של ארצות הברית, מנתה האוכלוסייה 7,807 נפשות, המשקפת עלייה זעומה מ-7,765 שנמנו במפקד 2010. ואיריקה הוא משכנם של מכללת סיסקיו (College of the Siskiyous), המוזיאון להבנת היער הלאומי קלאמת ומוזיאון מחוז סיסקיו.
היסטוריה
במרץ 1851 גילה אברהם תומפסון (Abraham Thompson), מוביל שיירת פרדות, זהב ליד רוקי גולץ' (Rocky Gulch) בזמן מסע לאורך שביל סיסקיו מדרום אורגון. גילוי זה עורר בהלה לזהב, ובאפריל 1851 הגיעו 2,000 כורים ל"חפירות היבשות של תומפסון" כדי לבחון את מזלם, ועד יוני 1851, צמחה במהירות עיר של אוהלים, פחונים וכמה בקתות גסות. כמה שינויים בשמות התרחשו עד שהעיר הקטנה נקראה ואיריקה. השם בא משפת הקבוצה האתנית של השסטה "wáik'a", שמו של הר שסטה. משמעות המילה היא "הר צפוני" או "הר לבן".
מארק טוויין מספר סיפור אחר:
המשורר תיאר את ואיריקה בשנים 1853–1854 כמקום הומה עם "גל של אנשים מעלה ומטה ולרוחב רחובות אחרים, בכמות כמו עיר בחוף המזרחי".{{הערה|שם=History|{https://ci.yreka.ca.us/302/History-of-Yreka History of Yreka]}} הליכי ההתאגדות (רישום רשמי כעיר) הושלמו ב-21 באפריל 1857.
מעשי לינץ'
בוצעו שני מעשי לינץ' בוואייריקה. הראשון התרחש ב-26 באוגוסט 1895, כאשר ארבעה גברים - ויליאם נל, גרלנד סטמלר, לואיס מורנו ולורנס ג'ונסון - שחיכו למשפט בגין אישומים שונים של רצח ושוד, נתלו בו-זמנית על ידי המון שתלה אותם על שני עצים סמוכים.
הלינץ' השני התרחש ב-28 ביולי 1935. קלייד ג'ונסון ורוברט מילר בר שדדו עסק מקומי ולקוחותיו ב במחוז שסטה בקליפורניה. לאחר מכן הם גנבו מכונית ונסעו צפונה ל במחוז סיסקיו בקליפורניה, שם תכננו לנטוש את המכונית ולברוח ברכבת. זמן קצר לאחר שהם נטשו את המכונית מצפון לדנסמויר, הם נעצרו על ידי שוטר הסיור ג'ורג' "מולי" מאלון והשוטר המתנדב, פרנק ר. "ג'ק" דאו בן ה-38, שקיבל תואר של כבוד כ"מפקד המשטרה של דנסמויר". ג'ונסון שלף אקדח לוגר ופצע את שני השוטרים. מאלון התאושש, אבל דאו מת למחרת. ג'ונסון נתפס כמה שעות לאחר מכן ונלקח למעצר. בר, שהחזיק ב-35 דולר שהם השיגו מהשוד, נכנס לפאניקה במהלך קרב היריות וברח אל היער, ואז נמלט ברכבת משא. דאו היה דמות אהובה בדנסמויר. תואר מפקד המשטרה ניתן לו בגלל היותו קר רוח וניסיונו כיוצא מלחמת העולם הראשונה. בליל הלוויה של דאו נסעו תריסר מכוניות מדנסמויר, ובהן כ-50 רעולי פנים, צפונה לוואיריקה כדי לעשות לינץ' בג'ונסון. ב-3 באוגוסט 1935, בשעה 1:30 לפנות בוקר, הגיע ההמון לכלא ואיריקה ודפק קלות בדלת. השוטר מרין לנגה, התורן היחיד בכלא, פתח מעט את הדלת ורעולי הפנים השתלטו עליו בקלות. הוא הוסע תשעה קילומטרים מזרחה לוואיריקה, שם שוחרר, יחף. ההמון ערך חיפוש בכלא, מצא את ג'ונסון, הסיע אותו באחת המכוניות ותלה אותו על עץ אורן. בר נעצר יותר משנה לאחר מכן, ב-4 בספטמבר 1936, בלוס אנג'לס באשמת פריצה. בתקופתו במנוסה, הוא קיבל חלק כניצב בסרט בכיכובם של  וג'נט מקדונלד, שסצנות ממנו צולמו ליד אגם טאהו. הוא מופיע בשמו האמיתי ברשימת הקרדיטים של הסרט.
מרד ואיריקה
ב-27 בנובמבר 1941, קבוצת צעירים זכתה לתשומת לב תקשורתית ארצית כאשר, כשהם מנופפים ברובי ציד למען אפקט דרמטי, הם עצרו את התנועה על של ארצות הברית דרומית לוואיריקה, וחילקו עותקים של הכרזת העצמאות, לפיה מדינת ג'פרסון (State of Jefferson) שרויה ב"מרד פטריוטי נגד מדינות קליפורניה ואורגון" ותמשיך "להתנתק מהן בכל יום חמישי עד להודעה חדשה".
תנועת ההתנתקות הסתיימה במהירות, אם כי לא לפני שהתובע המחוזי של מחוז דל נורטה, ג'ון ליאון צ'יילדס (John Leon Childs) מקרסנט סיטי, מונה למושל מדינת ג'פרסון ב-4 בדצמבר 1941.
המכה הראשונה שניחתה על הרעיון הייתה מותו של ראש העיר גייבל (Gable) ב-2 בדצמבר, ואחריו המתקפה על פרל הארבור ב-7 בדצמבר. אלו שהיו בעד ההתנתקות מיקדו את מאמציהם במאמץ המלחמתי, שמוטט את תנועת ההתנתקות.
גאוגרפיה
ואיריקה נמצאת בגובה של כ-760 מטרים מעל גובה פני הים בעמק שסטה, מדרום להרי סיסקיו ומצפון להר שסטה, הר געש רדום בגובה 4,300 מטרים המתנשא מעל העמק.
שטחה של העיר, על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, הוא 26.05 קילומטרים רבועים, מתוכם 25.86 קילומטרים רבועים הם יבשה ו-0.19 קילומטרים רבועים (0.72%) הם מים.
בוטניקה
הפרח הרשמי של ואיריקה הוא (Phlox hirsute).
הדגימה הידועה היחידה של המין , המכונה באנגלית שושן מריפוסה (mariposa lily) בעל הפרח הבודד שמוגדר כנכחד, נאספה ליד ואיריקה לאורך גדות הנהר שסטה, על ידי הבוטנאי, ביוני 1876.
אקלים
על פי מערכת סיווג האקלים של קפן, ואיריקה מוגדרת כבעלת אקלים ים-תיכוני של קיץ חם (Csa), אך כמעט מתאים להגדרה כבעל אקלים ים תיכוני בקיץ חמים (Csb). האזור כולל קיץ חם ויבש וחורפים קרירים עם שלג סדיר. יש הבדל גדול בין הטמפרטורה ביום לטמפרטורה בלילה, במיוחד בקיץ.
2010
מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-2010 דיווח כי ואיריקה מנתה 7,765 תושבים. צפיפות האוכלוסין הייתה 298.2 אנשים לכל קילומטר רבוע. ההרכב הגזעי של ואיריקה היה 6,495 (83.6%) לבנים, 57 (0.7%) אפרו-אמריקאים, 491 (6.3%) אינדיאנים, 94 (1.2%) אסייתים, 9 (0.1%) תושבי איי האוקיינוס השקט, 168 (2.2%) גזעים אחרים, ו-451 (5.8%) משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע היו 753 אנשים (9.7%).
בוואיריקה היו 3,394 משקי בית, מתוכם ל-983 (29.0%) היו ילדים מתחת לגיל 18 גרים בהם, 1,338 (39.4%) היו זוגות נשואים, ל-471 (13.9%) הייתה בעלת בית אישה ללא בעל נוכח, 160 (4.7). %) היה בעל בית זכר ללא אישה נוכחת. היו 269 (7.9%) זוגות לא נשואים, ו-17 (0.5%) זוגות הומוסקסואלים. 1,202 משקי בית (35.4%) היו בודדים, ול-636 (18.7%) היה מישהו שחי לבדו בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.27. היו 1,969 משפחות (58.0% מכלל משקי הבית); גודל המשפחה הממוצע היה 2.92.
פריסת הגילאים באוכלוסייה הייתה: 1,871 אנשים (24.1%) מתחת לגיל 18, 678 אנשים (8.7%) בגילאי 18 עד 24, 1,603 אנשים (20.6%) בגילאי 25 עד 44, 2,119 אנשים (27.3%) בגילאי 45 עד 64, ו-1,494 אנשים (19.2%) שהיו בני 65 ומעלה. הגיל החציוני היה 41.7 שנים. על כל 100 נקבות, היו 89.5 זכרים. על כל 100 נשים בנות 18 ומעלה, היו 84.5 גברים.
היו 3,675 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 141.2 לקמ"ר, מתוכן 1,751 (51.6%) בבעלותם ו-1,643 (48.4%) מאוכלסים על ידי שוכרים. שיעור המשרות הפנויות לבעלי הדירות היה 2.4%; שיעור יחידות דיור הפנויות לשכירות עמד על 6.7%. 3,895 נפשות (50.2% מהאוכלוסייה) התגוררו ביחידות דיור בבעלותם וביחידות דיור להשכרה גרו 3,823 נפשות (49.2%).
2000
נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2000, התגוררו בעיר 7,290 נפשות, 3,114 משקי בית ו-1,880 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה 282.0 לקמ"ר. היו 3,303 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 127.8לקילומטר רבוע. ההרכב הגזעי של העיר היה 86.6% לבנים, 0.5% אפרו-אמריקאים, 6.0% ילידים אמריקאים, 1.8% אסייתים, 0.1% באיי האוקיינוס השקט, 1.7% מגזעים אחרים ו-3.3% משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע היו 5.4% מהאוכלוסייה.
היו 3,114 משקי בית, מתוכם ל-29.4% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 43.8% היו זוגות נשואים, ל-13.0% הייתה בעלת בית ללא בעל נוכחות, ו-39.6% היו רווקים. 34.8% מכלל משקי הבית היו יחידים, ול-17.2% היה מישהו שחי לבדו בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.27 וגודל המשפחה הממוצע היה 2.92.
פריסת הגילאים באוכלוסייה הייתה: 25.5% מתחת לגיל 18, 7.8% מגיל 18 עד 24, 23.5% מגיל 25 עד 44, 23.8% מגיל 45 עד 64 ו-19.4% בני 65 או מבוגרים יותר. הגיל החציוני היה 41. על כל 100 נשים, היו 88.3 גברים. על כל 100 נשים, בנות 18 ומעלה, היו 83.9 גברים.
תיירות וכלכלה
תיירים מבקרים בוואיריקה מכיוון שהיא נמצאת בקצה הצפוני של אזור בצפון קליפורניה. הליבה של מרכז העיר ההיסטורי, לאורך רחוב וסט מיינר (West Miner Street), רשום כנפה היסטורית במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים, כמו גם כ. ואיריקה היא משכנם של מוזיאון מחוז סיסקיו ומספר מונומנטים ופארקים מתקופת הבהלה לזהב. המבקרים מגיעים גם כדי ליהנות מדיג טרוטה בנהרות קלאמת, סקרמנטו ומקלאוד הסמוכים, או כדי לראות ולטפס על הר שסטה, או האלפים של טריניטי. המבקרים גם עושים סקי (הן אלפיני והן סקי למרחקים), או רוכבים על אופניים או מטיילים אל המפלים, הנחלים והאגמים באזור, כולל מפלי נהר מקלאוד הסמוכים,, , , ו.
העיירה מארחת את ימי הבהלה לזהב מדי שנה בחודש יוני.
ממשל
ואיריקה נמצאת במחוז הקונגרס הראשון של קליפורניה, המיוצג על ידי דאג למלפה הרפובליקני.
בבית המחוקקים של המדינה נמצאת ואיריקה במחוז הסנאט הראשון, ומיוצגת על ידי בריאן דאהל הרפובליקני, ובמחוז האספה הראשונה, המיוצג על ידי מייגן דאהל הרפובליקנית.
חינוך
ואיריקה הוא משכנו של קמפוס שהוא סניף של מכללת הסיסקיוס (College of the Siskiyous) הכולל את המכון למדעי הבריאות בכפר (Rural Health Science Institute) ותוכניות מנהל הצדק (Administration of Justice). המכללה היא אחת מ-10 מכללות קהילתיות בקליפורניה המציעות מעונות בקמפוס. אוטובוסים של בתי ספר תיכוניים מובילים תלמידים מעיירות שאחרת לא היו מסוגלים לממן לימודים תיכוניים.
בוואיריקה מונצח עידן כריית הזהב באמצעות מוזיאון זהב, וכן עם שריד ממבצע כריית כסף בפארק גרינהורן (Greenhorn Park). קמע הספורט של נפת בתי הספר התיכונים של ואיריקההוא כורה זהב. צבעי בית הספר הם אדום וזהב. בית הספר התיכון ואיריקה היה בית הספר התיכון הראשון במחוז, שנוסד בשנת 1894. הוא משרת אזור המחוז בן כ-3,100 קילומטרים רבועים.
נפת בית הספר היסודי ואיריקה כוללת את בית הספר היסודי אוורגריין (Evergreen Elementary) וכן את חטיבת הביניים של רחוב ג'קסון.
תחבורה
כביש בין-מדינתי 5 הוא הנתיב העיקרי מצפון לדרום דרך ואיריקה, המחבר בין וסקרמנטו מדרום לבין גבול אורגון מצפון. הכביש הבין-מדינתי 5 דרך העיר עוקב אחר הנתיב הקודם של שביל סיסקיו, שנמתח מהעמק המרכזי של קליפורניה ל של אורגון.
של מדינת קליפורניה עובר מזרחה ל, ומערבה ל ו. של מדינת קליפורניה משמש כלולאה עסקית של הכביש הבין מדינתי 5 דרך החלק הצפוני של העיר.
תעופה כללית משתמשת ב ב, 9.7 קילומטרים מזרחה.
מלפומנה
מלפומנה (ביוונית: Μελπομένη; מילולית - "לשיר", "מקהלה") הייתה אחת מתשע המוזות, בתם של זאוס, ראש האלים, ומנמוסינה, אלת הזיכרון ואמן של הסירנות. כמו כול שאר אחיותיה, היא שימשה כבת לווייתו של אפולו. מלפומנה הייתה מוזת הטרגדיה, ולכן היא בדרך כלל מתוארת חובשת מסכת תיאטרון טרגית, ונועלת קותורנוס, מגפיים שהשחקנים הטרגיים היוונים נעלו בהיותם על הבמה. לעיתים היא מחזיקה סכין או אלה בידה האחת, ואת המסכה בידה השנייה, כשזר עלי ברוש מונח על ראשה.
אסטרואיד 18, שנתגלה ב-24 ביוני 1852, נקרא על שמה.
סובארו סומו
סובארו סומו (באנגלית: Subaru Sumo) הוא מיניוואן בגרסאות הנעה 2x4, והנעה כפולה 4x4, מתוצרת יצרנית הרכב היפנית סובארו בין השנים 1983–1998.
יצרנית הרכב סובארו היא חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני Subaru Corporation (שם רשמי: "פוג'י תעשיות כבדות בע"מ"" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社).
קפה פלש
"קפה פלש" (באנגלית: "Café Flesh". בתרגום חופשי לעברית: קפה בשר) הוא סרט מדע בדיוני פורנוגרפי אמריקאי משנת 1982. את הסרט ביים האמן סטיפן סייאדיאן שגם עיצב את התפאורה (תחת הפסבדונים "רינס דרים" ("Rinse Dream"). את התסריט כתבו סייאדיאן והסופר ג'רי סטאהל את המוזיקה לסרט הלחין מיטשל פרום (המוזיקה הופיעה בהמשך באלבומו Key of Cool).
לסרט שני סרטי המשך, "Café Flesh 2" ו-"Café Flesh 3" שיצאו לאקרנים ב-1997 וב-2003, אך היוצרים המקוריים לא לקחו חלק ביצירתם. את ההמשכים כתב וביים אנתוניו פזוליני, אך הם לא הגיעו למידת הפופולריות או למעמד של סרטי פולחן, כמו הסרט המקורי.