cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נייר טישו
מגבות נייר
מגבות נייר הן היישום השני בגודלו עבור נייר במגזר הצרכני. לסוג זה של נייר יש בדרך כלל משקל בסיס של 20–24 גרם למטר רבוע. בדרך כלל מגבות נייר עשויות משתי שכבות נייר המחוברות יחדיו. סוג זה של נייר יכול להיות עשוי מ-100% עיסת כימיקלים, 100% סיבים ממוחזרים או משילוב של השניים. בדרך כלל, סיבים מחומרים כימיים נמצאים בתוך מגבת הנייר כדי לשפר את חוזקה.
מטפחות נייר
מטפחת נייר היא נייר רך, סופג, לשימוש חד-פעמי, המותאם לקינוח האף, לניגוב ולניקוי קל. הנייר נמכר בדרך כלל באריזות, עליהן מופיע כיתוב המסביר כי המוצר נועד להקלה באמצעות סילוק הנזלת מהאף.
ממחטות האף הראשונות הוצגו ב-1920. הממחטות השתנו לאורך השנים, במיוחד ברכותן ובחוזקן, אבל העיצוב הבסיסי שלהן נותר קבוע. אדם במערב אירופה משתמש בממוצע ב-200 ממחטות נייר בשנה, שנועדו גם למגוון רחב של פונקציות "אלטרנטיביות", כגון טיפול בפצעים קלים, ניקוי פנים וידיים וניקוי משקפיים.
נייר טואלט
גלילי נייר טואלט היו קיימים מאז סוף המאה ה-19. כיום, יותר מ-20 מיליארד גלילים של נייר טואלט נמצאים בשימוש מדי שנה במערב אירופה.
נייר עטיפה
נייר עטיפה הוא סוג של נייר דק ושקוף המשמש לעטיפה ולריפוד של פריטים שבירים.
מפיות שולחן
מפיות שולחן עשויות לעיתים מנייר טישו. אלו עשויות מאחת עד ארבע שכבות ובמגוון איכויות, גדלים, קפלים, צבעים ותבניות בהתאם לשימוש המיועד ולאופנות הרווחות. הרכב חומרי הגלם משתנה, ונעשה שימוש בנייר ממוחזר.
תעשייה
מתוך סך הייצור העולמי המוערך בכ-21 מיליון טונות של נייר, אירופה מייצרת כ-6 מיליון טונות.
השוק האירופי לנייר טישו מגלגל מחזור של כ-10 מיליארד אירו בשנה. הוא גדל בקצב של 3% בערך ומהווה כ-23% מהשוק העולמי. מכלל תעשיית הנייר, ממחטות הנייר מהוות כ-10% מהשוק. בצפון אמריקה, צריכת ממחטות הנייר לנפש היא בערך פי שלושה מאשר באירופה.
השפעה על הסביבה
תעשיית נייר טישו עושה ככל יכולתה כדי למזער את הנזקים לסביבה. 46.5% מחומרי הגלם בתעשיית הנייר הם חומרים ממוחזרים. התעשייה עושה שימוש בדלק ביולוגי (כ-50% מהאנרגיה העיקרית שלה) המהווה חיסכון גדול מאוד באנרגיה. צריכת האנרגיה של תעשיית הנייר ירדה ב-16% וצריכת החשמל ירדה ב-11%, בשל אמצעים שננקטו, כגון שיפור תהליכי הטכנולוגיה ושימוש בחום ובלחץ משולבים (CHP). פליטת פחמן דו-חמצני מדלקים מאובנים ירדה ב-25% עקב השינויים בתהליך הייצור הקשורים בשימוש ובניצול מוגבר של דלק דל בפחמן. מעבר לכך, רוב מוצרי הנייר מבוססי עץ, מוחזרו לשימוש נוסף ולייצור דלק אורגני.
כיום יש כבר עניין רב בשימוש בסיבי נייר ממוחזרים כדי לייצר נייר טישו חדש. עם זאת, השאלה אם שימוש זה תורם לסביבה יותר מאשר ייצור נייר באמצעות סיבים חדשים נשארה פתוחה. מתוך ממצאים של המחקרים עולה שישנם יתרונות וחסרונות סביבתיים הן בשימוש בסיבים חדשים והן בסיבים ממוחזרים.
סך ההשפעות הסביבתיות משתנה ממקרה למקרה ולא ניתן לנסח כללים מקיפים לכל המצבים. מאפיינים העלולים להשפיע על כדאיות השימוש של כל אחד מהסוגים כוללים למשל את מיקומו של מפעל הנייר, זמינותה של טחנה לטחינת סיבים בקרבת מקום, אפשרויות אנרגיה (לדוגמה, דלקים מזהמים מול דלקים שמזהמים פחות) וניצול הפסולת. ישנן אפשרויות למיזעור ההשפעות הסביבתיות בשימוש בכל סוג של סיבים.
התועלת בעת שימוש באחד משני סוגי הסיבים
איחוד תעשיות הנייר האירופאי, פרסם בשנת 2002 דו"חות המתמקדים בהמלצות לשימור הסביבה. מהדוח"ות עולה כי "קצת למעלה מ-60% מפסולת הנייר המיוצרת באירופה, מגיעה מטחנות מוסמכות הפועלות תחת סטנדרטים בינלאומיים".
תוויות-אקולוגיות
ישנן מספר "תוויות-אקולוגיות" שתוכננו כדי לסייע לצרכנים לזהות ממחטות נייר העומדות בסטנדרטים סביבתיים. שימוש במדבקת "התווית האקולוגית" הוא חלק אינטגרלי מהמדיניות הלאומית הסביבתית שהתקבעה בסוף שנות השבעים. התוכנית הלאומית הראשונה הייתה ביוזמת 'מלאך כחול' הגרמני שבעקבותיו הצטרף בשנת 1989 'הברבור הנורדי'. בשנת 1992 אימץ את היזמה, גם הארגון לתיוג סביבתי האירופי, הידוע יותר בשמו 'פרח האיחוד האירופי' (EU Flower). היוזמות הללו נועדו לתמוך בפיתוח המוצרים, באיזון סביבתי, וביצירת קריטריונים חברתיים כלכליים.
תוויות איכות הסביבה
ישנם שלושה סוגים של תוויות, המודבקות על אריזת ממחטת הנייר בהתאם לדירוגה האקולוגי, כפי שהוגדר על ידי ISO (ארגון התקינה הבינלאומי).
Type I: ISO 14024
הקריטריונים לתווית אקולוגית זו, נקבעו על ידי צד שלישי (לא של היצרן), והם מבוססים על מחזור החיים של המוצר ("life cycle1").
סוג II: ISO 14021
סוג III: ISO 14025
בתווית השלישית ישנה הצהרה (EPDs) - המספקת פרטים כמותיים אודות השפעת המוצר על הסביבה בהתבסס על מחזור החיים שלו. זוהי הצהרה עצמאית הניזונה מהנתונים המסופקים על ידי חברות הייצור והיא מגובה בלוגו המאמת את הנתונים.
שיש (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
חוק איסור החרם על ישראל
חוק איסור החרם על ישראל (IABA) הוא הצעת חוק, שהוצעה בארצות הברית כחלק מחקיקות נגד BDS וכוללת גם תיקון לחוק מינהל הייצוא משנת 1979. ההצעה נועדה לאפשר למדינות בארצות הברית לחוקק חוקים המחייבים את הספקים לחתום על התחייבות שלא להחרים כל סחורה מישראל.
מציעי החוק מקווים לבלום את צמיחת ארגון ה-BDS, שהם רואים אותו כאנטישמי, בכך שהם מקשים על ההשתתפות בחרם על ישראל. נכון לשנת 2020, 32 מחוקקים אמריקאים כבר העבירו הצעות חוק דומות לבית המחוקקים. מבקרי החוק ותומכי ה-BDS טוענים שהוא אינו חוקתי מפני שהשתתפות בחרם ממניעים פוליטיים היא צורה של חופש הביטוי המוגן על ידי התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית וכי חוקים אנטי-BDS הם סוג של לוחמה משפטית.
חוק איסור החרם על ישראל הוצע על ידי הסנאטורים בן קרדין ורוב פורטמן. הוא הוצג בפני הקונגרס ה-115 של ארצות הברית בשנת 2018. היו לו 58 נותני חסות בסנאט של ארצות הברית, ו-292 בבית הנבחרים (216 רפובליקנים ו-76 דמוקרטים).
הצעת החוק נקברה בקונגרס. עם זאת, קיימת התנגדות עזה לארגון BDS בפוליטיקה האמריקאית והדיון על החוק צפוי להתעורר מחדש בעתיד. במושב ה-115 של הקונגרס היו לו 58 נותני חסות בסנאט (42 רפובליקנים, 15 דמוקרטים ו-1 עצמאי).
היסטוריה
הצעת החוק לאיסור החרם על ישראל הוצגה בהצעות חוק זהות לבית הנבחרים של ארצות הברית ולסנאט ב-23 במרץ 2017 על ידי הנציג הרפובליקני פיטר רוסקאם והסנאטור הדמוקרטי בן קרדין.
מטרת הצעת החוק הייתה לתקן את חוק מינהל הייצוא משנת 1979 ואת חוק בנק היבוא ייצוא משנת 1945 כדי למנוע מאזרחי ארצות הברית לתמוך בחרם נגד ישראל או נגד ההתנחלויות לבדם. על הפרות החוק יהיה עונש מינימלי של 250,000 דולר ועונש פלילי מרבי של מיליון דולר ו-20 שנות מאסר.
הצעת החוק ציטטה את החלטת מועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם ממרץ 2016 שקראה ליצור מאגר מידע על חברות הפועלות בהתנחלויות כדוגמה לחרם המותר כביכול בחוק. מי שיבחר שלא לקנות מחברות הרשומות במאגר עלול להסתכן בעונשים או אפילו בכלא.
ועדת החוץ של בית הנבחרים של ארצות הברית העבירה גרסה מתוקנת של הצעת החוק ב-28 ביוני 2018. ב-3 במרץ 2018 פרסמה קרדין גרסה מתוקנת בסנאט. הצעת החוק המתוקנת הסירה את עונש המאסר, אך הפרה של החוק עלולה גם לפי ההצעה המתוקנת להוביל לקנסות של עד מיליון דולר.
בסוף 2018 נעשו ניסיונות משני צידי הקונגרס להכניס את הצעת החוק להצעת החוק להפקעות. על הניסיונות נמתחה ביקורת על ידי הסנאטורים ברני סנדרס ודיאן פיינסטיין.
התומכים והמתנגדים לחוק
הסנטור מרקו רוביו התומך בהצעת החוק טען כי הוא אינו סותר את עיקרון חופש הביטוי מפני ש"חברות חופשיות להחרים את ישראל, אולם יש להתיר לממשלות מקומיות ופדרליות לסיים חוזים עם חברות שעושות זאת". יוג'ין קונטורוביץ' שעזר למדינות בארצות הברית לנסח חוקים נגד BDS טען גם הוא כי אלה שרוצים להחרים את ישראל אינם צריכים ליהנות מחוזים ממשלתיים מכספי משלם המיסים האמריקני.
איפא"ק תומכת בחוק ובחקיקה דומה. עם זאת, ארגוני זכויות אזרח כמו ACLU מתנגדים לחקיקה כזאת.
חוק ה-BDS
בשנת 2019 הציג הסנטור מרקו רוביו, שתומך בחוק איסור החרם על ישראל, את החוק למאבק ב-BDS. נותני החסות לחוק היו הסנטורים קורי גרדנר, מיץ' מקונל ורוי בלאנט. הצעת החוק נועדה לאפשר למדינות בארצות הברית להעביר חקיקה נגד חרם באישור פדרלי. ב-5 בפברואר 2019 העביר הסנאט את הצעת החוק יחד עם הצעות חוק מדיניות אחרות הנוגעות למזרח התיכון.
דב הרשקוביץ (אדריכל)
דב הרשקוביץ (1878 – 5 בדצמבר 1935) היה אדריכל ארץ ישראלי ומהנדס העיר השני של תל אביב בשנים 1924–1927.
קורות חיים
נולד בשם בוריס הרשקוביץ בעיר קחובה באוקראינה, אז חלק מן האימפריה הרוסית. למד בתיכון ריאלי בעיר חרסון ובמכון הממשלתי למהנדסים בנאים בפטרסבורג, לימודים שכללו גם תרגילים באדריכלות ברוח האקדמיה. נישא לאנה (חנה) מויסייבנה, פסנתרנית. לשניים נולדו בן (מיכאל) ובת, המאיירת איזה. שימש שבע שנים כמהנדס העיר טאגאנרוג, במערב רוסיה. המשיך כמהנדס אדריכל בחרקוב, אוקראינה. עם פרוץ המהפכה מונה למהנדס הראשי של חבל הדון.
בשנת 1923 עלה לארץ ישראל עם המשפחה בהזמנת ידידו, מאיר דיזנגוף, ראש העיר של תל אביב. המשפחה השתקעה בתל אביב. ביתו ומשרדו של הרשקוביץ היו ברחוב בצלאל יפה 3. התמנה לתפקיד מהנדס העיר זמן קצר לאחר עלייתו, בשנות כהונתו של ראש העירייה דוד בלוך-בלומנפלד. במסגרת תפקידו תכנן מספר מבני ציבור כגון בית הספר הראשון בעיר – בית הספר אחד העם, ובתי הספר נורדאו ובית הספר התיכוני למסחר ובית החולים הדסה ברח’ בלפור. כתובתו האחרונה: רחוב החשמונאים 62.
דב הרשקוביץ נפטר בבית החולים הדסה בירושלים. נטמן בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
רוזבדוב
רוזבדוב (בצ'כית: Rozvadov) הוא כפר במחוז פלזן הממוקם במערב צ'כיה, השוכן צמוד לגבול עם גרמניה, וממנו מתחיל הכביש המהיר D5 עד לפראג. עד לצירוף צ'כיה לאמנת שנגן ב-21 בדצמבר 2007, מעבר הגבול העיקרי בין גרמניה לצ'כיה היה בשטח הכפר.
היסטוריה
האזכור הראשון בכתב של רוזבדוב היה בשנת 1581. בית המכס שבכפר הוזכר לראשונה ב-1613, והבניין הקיים הוקם ב-1934.
עד גרוש הגרמנים מצ'כוסלובקיה לאחר מלחמת העולם השנייה, באזור היה רוב דובר גרמנית.
Stay in Touch
Stay in Touch (בעברית: תישאר בקשר) הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה. האלבום יצא לאור ב-26 באוקטובר 2012, על ידי חברות התקליטים וירג'ין רקורדס ו-EMI. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Maybe Tonight", ו-"Infinite Kiss".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-20 במצעד האלבומים שבגרמניה.
רקע וקידום
במאי 2012, הוציאה סנדרה את הסינגל הראשון מתוך האלבום "Maybe Tonight". השיר לא זכה להצלחה רבה, תוך שהגיע למקום ה-77 במצעד השירים בגרמניה. בנובמבר 2012, הוציאה את הסינגל השני והאחרון מתוך האלבום "Infinite Kiss", אשר זכה להצלחה מתונה בעיקר ביוטיוב.
הביקורות שהופנו כלפי האלבום היו חיוביות ברובן, תוך שהוא קיבל דירוג של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה ב-Cantara Music.
יוהנס גייס
יוהנס גייס (בגרמנית: Johannes Geis, נולד ב-17 באוגוסט 1993 בשוויינפורט שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בנירנברג מהבונדסליגה השנייה בעמדת הקשר האחורי.
קריירת מועדונים
גייס גדל בקבוצת הנוער של גרויטר פירט, ובשנת 2010 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת כאשר היה בן 17. גייס שיחק בקבוצת המילואים של גרויטר פירט ובקבוצה הבוגרת במקביל, והיה חלק מהקבוצה שעלתה לבונדסליגה בעונת 2011/12. בעונת 2012/13 גייס ירד ליגה עם גרויטר פירט מהמקום האחרון בבונדסליגה, ועבר למיינץ 05 מהבונדסליגה. את הופעת הבכורה במיינץ ערך גייס באוגוסט 2013, בניצחון הביתי 2–3 על שטוטגרט במסגרת הבונדסליגה. גייס שיחק במיינץ במשך שתי עונות, הבקיע חמישה שערים ב-67 הופעות בבונדסליגה והציג יכולת טובה מאוד.
בקיץ 2015 הוחתם על ידי שאלקה 04 תמורת 12 מיליון אירו. את הופעת הבכורה בקבוצה ערך גייס במסגרת הגביע הגרמני באוגוסט 2015, בניצחון 0–5 על דיסבורג. באוקטובר 2015 תיקל גייס בחריפות את אנדרה האן במשחק ליגה מול בורוסיה מנשנגלדבך, וגרם לו לפציעה חמורה ולהשבתה של מספר חודשים ממשחק. גייס ספג כרטיס אדום ישיר בגין עבירה זו, והושעה לחמישה משחקי ליגה, אך היה רשאי לשחק במשחקי הליגה האירופית. את שערו האירופי הראשון הבקיע גייס בנובמבר 2015 בתיקו 1-1 מול ספרטה פראג. בעונתו השנייה בשאלקה, 2016/17, ירד מעמדו של גייס והוא ערך 18 הופעות ליגה בלבד.
ב-1 בספטמבר 2017 הושאל גייס לעונה אחת לסביליה, עם אופציה לרכישה בתום העונה בסכום של שמונה מיליון אירו. אופציה זו לא מומשה, ובתום עונת ההשאלה, חזר גייס לשאלקה לאחר שערך 14 הופעות במדי סביליה. ב-13 בינואר 2019 חתם גייס עד לתום עונת 2018/19 בפ.צ. קלן מהבונדסליגה השנייה עד לסוף העונה. גייס ערך 14 הופעות וסייע להעפלה של קלן לבונדסליגה, אך לא נשאר בקבוצה בתום חוזהו.
בקיץ 2019 חתם גייס בנירנברג, היורדת הטרייה לבונדסליגה השנייה.
קריירה בינלאומית
גייס שיחק בכל נבחרות גרמניה הצעירות, ולרשותו 12 הופעות בנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, אך הוא טרם שיחק בנבחרת גרמניה הבוגרת, נכון לספטמבר 2017.
נודי
נודי (שם מדעי: Anous) היא סוג של עופות ימיים ממשפחת השחפיתיים החיים לאורך הימים והאוקיינוסים הטרופיים.
אורכם 40-30 ס"מ והם בעלי כסות נוצות כהות. המקור ארוך מעט ושחור והעיניים לבנות. עופות אלה מקננים רק באיים טרופיים בכל האוקיינוסים, שם ישנם פחות טורפים.
הם מוצאים את מזונם מהים וצוללים לעבר דגים ודיונונים.
פול דו בואה ריימון
ביוגרפיה
פול דו בואה ריימון נולד ב-2 בדצמבר 1831 בברלין, פרוסיה. הוא התחיל לימודי רפואה בציריך אך עזב ועבר ללימודי מתמטיקה. בשנת 1859 הוא סיים אוניברסיטת הומבולדט של ברלין. בשנת 1865 פול דו בואה ריימון החל לעבוד באוניברסיטת היידלברג ובשנת 1868 התמנה לפרופסור. בשנת 1869 הוא התחיל לעבוד באוניברסיטת פרייבורג.
קיווית המסכה
קיווית המסכה (שם מדעי: Vanellus miles) היא עוף-מים מהסוג קיווית שבמשפחת החופמיים, החיה בטבע באוסטרליה, ניו זילנד ובגינאה החדשה ובאיים הקרובים. קיווית זו תוארה למדע ב-1783 בידי החוקר פיטר בודארט.
תיאור
קיווית זו היא הגדולה ביותר מבני משפחת החופמיים כשאורכה מגיע בין 30 ל-37 ס"מ, בעלת מוטת כנפיים של 75 עד 85 ס"מ ומשקלה 191 עד 300 גרם בתת-המין V. m. miles בעוד תת-המין הדרומי יותר, V. m. novaehollandiae גדול יותר ומשקלו כ-296 עד 412 גרם. במראה היא דומה מעט לסיקסק אך בעלת חזה ופנים בהירים יותר ומעל המקור הצהוב דלדול עור צהוב דמוי "מסיכה", ממנה קיבלה את שמה.
הקיווית חיה לאורך החוף הימי ובביצות כשלעיתים הם נראות הרחק יותר לעבר היבשה הצחיחה. הקיווית מחפשת מזון בקבוצות על הקרקע ושולה עם מקורה תולעים וחרקים מסדקים.
אף שלרוב היא מוסווה ונחבאת אל הכלים בעונת הרבייה הקיוויות מגוננות על קינם הקרקעי בתוקפנות גלויה, תוך שהן עטות מהאוויר על פולשים לטריטוריה. לרוב התקיפות מופנות לעבר עופות דורסים, חתולים, כלבים או עורבים רעבים הם יתקפו גם אנשים ואף תקפו מטוסים. הקן מוסווה והאפרוחים הבוקעים מגיעים לבגרות כעבור 4 או 5 חודשים, כשהם נשארים שנה או שנתיים לצד הוריהם בבגרותם. תוחלת החיים שלהם היא כ-16 שנים בטבע.
יוחנן כהן גדול
יוחנן כהן גדול היה כהן גדול בבית המקדש השני שתיקן תקנות חשובות ומוזכר מספר פעמים בספרות התנאים.
הגמרא במסכת ברכות מספרת עליו ששימש בכהונה גדולה למשך שמונים שנה, ובסוף ימיו כפר בעיקר -. מכאן נעשה יוחנן כהן גדול לסמל לאדם צדיק שהפך לרשע.
זהותו
נחלקו האמוראים האם ניתן לזהות אותו עם אחד ממלכי בית חשמונאי. לדעת האמורא אביי, יוחנן הוא ינאי המלך, ולדעת רבא הוא אדם אחר.
הרמב"ם סבר שהוא יוחנן בנו של מתתיהו מנהיג מרד החשמונאים; במקום אחר כתב, שהוא היה כהן גדול לאחר שמעון הצדיק.
לדעת מפרש המשנה תפארת ישראל, ישנם שני יוחנן כהן גדול, אחד צדיק ששימש מיד לאחר שמעון הצדיק ותיקן את התקנות שלהלן, ואחד צדיק שהפך לרשע.
הרב אהרן הימן בספר תולדות תנאים ואמוראים, מזהה אותו עם יוחנן הורקנוס הראשון מבית חשמונאי, ומאריך לספר את סיפורו ולהסביר איך זה מתיישב עם האמירה שהיה צדיק ונהיה צדוקי. כך נראה גם מדבריו של יוספוס פלאביוס, לפיו יוחנן "ניהל את המדינה באופן נעלה... הוא איחד בנפשו את שלשת הדברים המעניקים את האושר הגדול ביותר: הנהגת האומה, הכהונה הגדולה ומתת הנבואה". הנבואה אליה מכוון יוספוס היא אותה נבואה המוזכרת במסכת סוטה על יוחנן כהן גדול - (ניצחו הצעירים שהלכו לעשות מלחמה באנטיוכוס), אותה יוספוס מזכיר בפירוש במקום אחר.
תקנותיו
יוחנן תיקן כמה תקנות חשובות שמסמנות מעבר תקופות:
דמאי
לפי פירוש המשנה לרמב"ם, עיקר תקנתו הייתה בהקלות שעשה. שכן לפני התקנה הצדיקים שמדייקים במצוות לא היו קונים בכלל מעם הארץ, והמדקדקים פחות היו אוכלים אותו כאשר עדיין הוא טבל. בעקבות הקלתו של יוחנן, שפטר אותם משלושה מתוך חמשת המעשרות, יכול היה המסחר להתנהל וכולם יכלו לקנות מכולם.
ריצ'רד גיר
ריצ'רד טיפני גיר (באנגלית: Richard Tiffany Gere; נולד ב-31 באוגוסט 1949) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. בין סרטים הבולטים: "ג'יגולו אמריקאי" (1980), "קצין וג'נטלמן" (1982), "אישה יפה" (1990), "פחד ראשוני" (1996), "שיקגו" (2002).
ביוגרפיה
גיר נולד בפילדלפיה, פנסילבניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית-מתודיסטית. אימו היא דוריס אן (לבית טיפני), עקרת בית. אביו הוא הומר ג'ורג' גיר, סוכן ביטוח שבמקור תכנן להיות כומר.
לאחר סיום לימודי התיכון בשנת 1967, שם הצטיין בהתעמלות ובמוזיקה, וניגן בחצוצרה, החל ללמוד ספורט ופילוסופיה באוניברסיטת מסצ'וסטס. הוא החליט לעזוב את הלימודים כעבור שנתיים, ולא סיים את לימודיו.
קריירה
ב-1969, החל לעבוד בתיאטרון בסיאטל כאשר שיחק בהצגה "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים". התפקיד הראשי הראשון שלו היה במחזמר "גריז" בווסט אנד הבריטי בתפקיד הראשי של דני זוקו, ב-1973. כשחזר לארצות הברית כיכב בגרסת ברודוויי למחזמר, ומשם החל להשתתף בסרטי קולנוע.
תפקידו הראשון בקולנוע היה כסרסור במלודרמת הפשע "Report to the Commissioner". בהמשך שיחק בעוד כמה תפקידים קטנים. תפקידו הגדול הראשון היה בסרטו של ריצ'רד ברוקס - "מחפשת את מר גודבר" (1977), אך הפריצה האמיתית שלו הייתה בסרט "ימים ברקיע" (1978) של טרנס מאליק. אחר כך כיכב בלהיטים "ג'יגולו אמריקני" ו"קצין וג'נטלמן" (1982). בהמשך כיכב בסרטיהם של במאים ידועים כמו סידני לומט, פול שרדר, פרנסיס פורד קופולה, אקירה קורוסאווה, ג'ון שלזינגר, רוברט אלטמן, אדריאן לין, וברוס ברספורד.
ב-1990, זכה לפרסום רב עם כיכובו בסרט "אישה יפה" לצידה של ג'וליה רוברטס. על השתתפותו בסרט הוא היה מועמד בשנית לפרס גלובוס הזהב. ב-1996, שיחק בסרט המתח "פחד ראשוני". ב-1999, שב לשחק עם ג'וליה רוברטס בסרט "תפוס את הכלה". באותה שנה הוכתר גיר על ידי מגזין פיפל כ"הגבר הסקסי של השנה".
בשנת 2002, שיחק בסרט "שיקגו" כשחקן קומי\מוזיקלי וזכה בפרס גלובוס הזהב על משחקו בסרט זה. באותה שנה שיחק במותחן האימה "נבואות איש העש", ובסרט "בוגדת" לצידה של דיאן ליין. בשנת 2004, כיכב בסרט "הנרקוד?" לצידה של ג'ניפר לופז. ב-2009 כיכב בסרט "האצ'יקו" המבוסס על סיפור אמיתי.
בשנת 2012, כיכב בסרט "עסקה מגונה". ב-2014, דיבב את דמותו של הנרי בסרט "הנרי ואני", ותרם את קולו לפרק בסדרה הדוקומנטרית "קוסמוס: מסע לחלל". בשנת 2016 שיחק גיר בסרט האמריקאי-ישראלי של יוסף סידר "נורמן: עלייתו המתונה ונפילתו התלולה של מאכער אמריקאי" שם שיחק לצד ליאור אשכנזי, מייקל שין, דן סטיבנס וסטיב בושמי. בשנת 2019, כיכב בסדרת הטלוויזיה "אם אב ובן".
חיים אישיים
גיר עוסק בצילום כתחביב. ב-2004 התקיימה בבית האמנים בירושלים התערוכה "עולה רגל", בה הציג ארבעים תצלומים שצילם במשך עשרים שנה בטיבט. באותה שנה הוצגו תצלומים נוספים של גיר מסדרה זו בגלריה Zakakini ברמאללה.
גיר מתח ביקורת על מדיניות ישראל כלפי הפלסטינים מספר פעמים, כשהוא אף צוטט באומרו: "ישראל מאבדת את דרכה, הכיבוש חייב להסתיים". הוא גם ביקר בחברון יחד עם חברי הארגון "שוברים שתיקה".
ב-17 במאי 2012, העניק נשיא אלבניה, באמיר תופי, מדליית הערכה לגיר על פעילותו האקטיביסטית בעולם והגנה על זכויות אדם.
ב-2016, הוא הביע את תמיכתו בהילרי קלינטון לנשיאות ארצות הברית ותרם $2,700 דולר לקמפיין שלה.
כרישועל גדול-עין
כְּרִישׁוּעָל גְּדוֹל-עַיִן (שם מדעי: Alopias superciliosus). הוא מין של כריש ממשפחת הכרישועליים המצוי בסכנת הכחדה עקב דיג למטרות שימוש בעורו ובכבד שלו, אף שבשרו לא נחשב לטעים.
מאפיינים
כרישועל גדול-עין חי בטבע בכל האוקיינוסים אך אינו נפוץ מאוד ומצוי הרחק מהחופים בים הפתוח באזורים הטרופיים והממוזגים והוא נע מעומק של 300–500 מטר עד לפני המים לעיתים קרובות.
כריש זה הוא סגול כהה עד חום-סגול והבטן בהירה ולאחר המוות צבעו הופך לאפור עד אפור כהה. אורכו הממוצע 3.3-4 מטר ומשקלו הממוצע 160 ק"ג. הפרט הגדול ביותר שנתפס ליד ניו זילנד הגיע לאורך 4.6 מטר ושקל מעל 360 ק"ג. הכריש בעל זנב גבוה דמוי-חרמש וגוף גדול וזרים עם סנפירים ארוכים וראש קצר. ארובות עינינו של כריש זה גדולות ביותר ועוזרות לו לראות בחשיכה. בתוך פיו טור של שיניים חדות.
הכריש מותאם לציד של להקות דגים קטנים כמו מקרל, הרינג, בקליים ושיבוטיים, מפרשניים קטנים, אלפיזאוריים וכן דיונונים שונים. הכריש פוצע את טרפו באמצעות זנבו דמוי החרמש ואז חוטף עם פיו את הטרף.
הוא עצמו עלול להיטרף בידי כרישים גדולים ובידי האורקה.
נואה גאלווין
ביוגרפיה
גאלווין נולד וגדל בקטונה, ניו יורק. לגאלווין שני אחים, ביניהם המולטי-אינסטרומנטליסט יוק לור. אביו הוא נוצרי קתולי, ממוצא אירי ואיטלקי, ואמו, אבּי (לבית פינק), היא יהודייה; הוא גדל כ"יהודי וקתולי כאחד, שהולך לבית ספר נוצרי, בית ספר עברי וכנסייה", ותיאר את עצמו כיהודי.
קריירת משחק
לפני שכיכב בסדרה "The Real O'Neals" הוא הופיע גם אוף-ברודוויי בתיאטראות כמו Signature, Playwrights Horizons, MCC, The Vineyard, The Public, The Culture Project, The Flea, The Wild Project, New York Theater Workshop, Barrow Street Theater, Rattlestick, Ensemble Studio Theater, ורבים אחרים. בין הספרים המוקלטים בהם השתתף נמנים "כמה טוב להיות פרח קיר" מאת סטיבן צ'בוסקי ו"סלח לי, לאונרד פיקוק" מאת מת'יו קוויק.
באוגוסט 2017 מונה גאלווין כמחליף זמני לתפקיד הראשי במחזמר "אוון הנסן היקר", לאחר עזיבתו של בן פלאט. גאלווין החל לשחק בתפקיד ב-21 בנובמבר 2017, והופיע בפעם האחרונה ב-4 בפברואר 2018. הוא גם השתתף במחזמר "Waitress" בברודוויי, בתפקיד אוגי, מ-29 באפריל 2019 עד 18 באוגוסט 2019, אז החליף אותו השחקן טודריק הול. בנוסף לתפקידיו הבימתיים, גאלווין קריין את דמותו של ארתור בגרסה המוקלטת של הספר What If It's Us, רומן להט"בי מאת אדם סילברה ובקי אלברטאלי. בהמשך הוא גם קריין את דמותו של הנסיך רופרט בפודקאסט "The Two Princes" של חברת גימלט, אשר פורסם ב-4 ביוני 2019.
ב-17 בפברואר 2020, גאלווין כיכב בתפקיד הראשי במופע היובל של Manhattan Concert Productions "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" במרכז לינקולן.
בשנת 2020 הצטרף גאלווין לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה "הרופא הטוב" בתפקיד המשני של ד"ר אשר וולק.
חיים אישיים
גאלווין הוא הומוסקסואל מוצהר. הוא יצא מהארון בפני אמו בגיל 14. החל מפברואר 2019 הוא מחלק את זמנו בין מנהטן ללוס אנג'לס, קליפורניה. ב-12 בינואר 2020 החל גאלווין לצאת עם השחקן והזמר בן פלאט, אותו החליף בתפקיד הראשי במחזמר "אוון הנסן היקר" בשנת 2017.
אליפות העולם בכדוריד 1964
אליפות העולם בכדוריד 1964 היא אליפות העולם החמישית והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בגרמניה המערבית בין ה-6 במרץ ל-15 במרץ 1964. המשחקים נערכו במספר ערים. משחקים של שלב הגמר נערכו בפראג.
זכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות.
מתכונת התחרות
נבחרת צ'כוסלובקיה העפילה לאליפות ללא מקודמות כמארחת התחרות כמו נבחרות שזכו במקומות 1–6 באליפות העולם הקודמת. מ-12 נבחרות אירופאיות נוספות העפילו 6 נבחרות. בנוסף לכך העפילה נציגת אסיה (יפן). מאפריקה נרשמו 3 נבחרות, מצרים העפילה לאחר מוקדמות. מאמריקה נרשמו שתי נבחרות, ארצות הברית העפילה לאחר מוקדמות.
הקבוצות חולקו ל-4 בתים. מנצחי הבתים והסגנים העפילו לשלב השני בו קבוצות רוכזו ב-2 בתים. בהתאם לתוצאות המשחקים בבתים, נערכו משחקי הכרעה על המקום הראשון, השלישי, החמישי והשביעי.
בית א'
המשחקים נערכו בזלין.
בית ב'
המשחקים נערכו בברטיסלבה.
בית ג'
המשחקים נערכו בפראג.
בית ד'
המשחקים נערכו בפרדוביצה.
שלבי הגמר
כל המשחקים של שלבי הגמר נערכו בפראג.
צבי הנינג'ה (סדרת טלוויזיה, 1987)
צבי הנינג'ה (באנגלית: Teenage Mutant Ninja Turtles; בחלק מאירופה נקראה Teenage Mutant Hero Turtles) היא סדרת אנימציה ופעולה פופולרית המבוססת במקור על קומיקס למבוגרים. הסדרה הופקה לטלוויזיה במקור לערוץ סינדיקציה, ואחר כך עברה ל-CBS. התוכנית שודרה בין השנים 1987- 1996.
אליפות העולם בכדוריד 1964
משחקי הגמר
במשחק האליפות נפגשה עם  וניצחה 22:25.
צבי הנינג'ה (סדרת טלוויזיה, 1987)
הסדרה, שנועדה לילדים, שונה מהקומיקס "צבי הנינג'ה" שהיה אפל ורציני, ונועד למבוגרים. לצד פרקים רציניים פרקים רבים היו קאמפיים ומלאי הומור.
אליפות העולם בכדוריד 1964
משחקי הגמר
במשחק על המקום השלישי נפגשה עם  וניצחה 15:22.
צבי הנינג'ה (סדרת טלוויזיה, 1987)
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ הראשון בין השנים 1991- 1993. העונה הראשונה דובבה באולפני זאונד בבימויו של רביב שנקר, הקלטה ומיקס רביב שנקר. לקראת אמצע שנות התשעים שודרו שלוש העונות הראשונות בערוץ 2, ובהמשך שודרו עונות 4–10 בערוץ הילדים בין השנים 1998- 1999.
לסדרה מוצרים נלווים שונים: קומיקס רב מארצ'י קומיקס, צעצועים, משחקי קופסה, משחקי וידאו, חולצות, תחפושות ורוב קלטות וידאו שיצאו מסוף שנות ה-80 עד לאמצע שנות ה-90. כיום נמכרת הסדרה ב-DVD.
את שיר הפתיחה העברי הראשון של הסדרה (עונות 1-4) כתב והלחין אבנר חודורוב, קלידן להקת משינה, וביצעו מוטי דיכנה וסימה עמיאל. את שיר הפתיחה העברי השני (עונות 5-10) ביצעו סער בדישי ושרון כהן. שיר זה היה גרסה עברית של הפתיח האמריקאי המקורי.
עלילת הסדרה
עלילת הסדרה המצוירת משנת 1987 שונה בהרבה מעלילת הקומיקס המקורי של "צבי הנינג'ה" מאת אולפני מיראז' עליו מתבססת הסדרה, ככל הנראה השינויים נעשו כדי להתאים את הסדרה לקהל יעד צעיר יותר. בשונה משאר הגרסאות, בגרסה זו מאסטר ספלינטר היה בעברו בן אנוש - מאסטר נינג'ה בשם המאטו יושי. ביפן גרם לו אורוקו סאקי לבייש את המאסטרים של שבט הרגל. המאטו יושי נאלץ לברוח לארצות הברית ומצא עצמו בניו יורק כאדם עני, שם התחבא בתעלות הביוב.
בעודו חי בתעלות הביוב לצד חולדות אשר הפכו לידידיו, יושי מוצא יום אחד ארבעה צבים אשר נקנו מחנות חיות מחמד על ידי ילד אשר במקרה הפיל אותם אל תוך הביוב. יושי שב יום אחד משיטוט ברחבי ניו יורק ומגלה כי הצבים מכוסים בנוזל סגול בוהק. הנוזל המסתורי גורם לצבים - בשל העובדה שנחשפו לאחרונה ליושי - להפוך לדמויי אדם, בעוד שיושי אשר נחשף לאחרונה לחולדות - הופך לעכברוש דמוי אדם, אשר בהמשך מכונה בשם הבדוי "ספלינטר".
יושי מאמץ את ארבעת הצבים כבניו ומלמד אותם את אומנות הנינג'יטסו. ספלינטר מעניק להם שמות אשר מבוססים על שמות אמני הרנסאנס האהובים עליו: לאונרדו (על-שם לאונרדו דה וינצ'י), מיכלאנג'לו  (על-שם מיכלאנג'לו בואונרוטי), דונטלו (על-שם דונטלו), רפאל (על-שם רפאל סאנציו - צייר). כל אחד מהצבים לובש מסכה על עיניו בצבע שונה ומקבל נשק אשר ייחודי לו.
במהלך העונה הראשונה מתברר כי החומצה הרדיואקטיבית אשר שינתה את צורתם של הצבים ושל ספלינטר, OOZE, הושלכה לביוב בכוונה על ידי שרדר בניסיון לחסל את יושי. שרדר חשב כי זהו רעל קטלני. הצבים מבטיחים לנקום בשרדר על שפגע בכבודו של המאסטר שלהם ועל שהפך אותו לחולדה. בהתחלה הצבים מקווים להכריח את שרדר להפוך את ספלינטר חזרה להיות בן אנוש, אך במהרה המטרה של הצבים משתנה, כאשר הם נאלצים להשתמש בכישוריהם כדי לסכל את מזימותיו של שרדר. במהרה הצבים הופכים לאוכפי חוק אשר נלחמים בפושעי העיר באשר הם.
במשך הסדרה שרדר, קראנג, ביבופ ורוקסטדי (שני בריונים אשר הפכו לדמויי חזיר בר וקרנף לאחר שנחשפו לחומר הרדיואקטיבי של שרדר) וצבא קטן של חיילי רגל רובוטיים מנסים באופן חוזר ונשנה לחסל את הצבים ולהשתלט על העולם. כדי להשתלט על העולם הם צריכים להביא לכדור הארץ את הטכנודרום (המבצר הנייד של קראנג והבסיס המבצעי של שרדר). בכל עונה הטכנודרום היה במקום אחר: בשתי העונות האחרונות של הסדרה, הצבים מצליחים לבסוף לגרש את שרדר וקראנג למימד X והם מצליחים להשמיד את המכשור ואת שער הממדים על גבי הטכנודרום ובכך מונעים מהם לחזור אי פעם לכדור הארץ.
בעונה השמינית הופיע נבל בשם טיטאנוס שניהל ארגון מוטנטים ואחרי כן הוא נשלח אל העבר. בעונה התשיעית הופיע נבל חדש, בשם לורד דרג, מצביא חייזרי רשע. לורד דרג יוצא בקמפיין תעמולה ציבורי נגד הצבים ומצליח להפנות את האוכלוסייה נגדם ובעדו וכוחותיו. כשבהמשך אפריל חושפת את האמת עליו. ובפרק האחרון של הסדרה, הצבים מצליחים ללכוד את לורד דרג ולשלוח אותו אל ממד X, כשלשם עבר בסוף העונה התשיעית. ובעונה האחרונה ניסה לנקום בצבים עם חבורה חדשה.
הרעים
תכנן להפוך את כל בני האדם למוטנטים. אחרי שנשלח לתקופת הדינוזאורים, צוין שכנראה חברי הארגון ישיבו אותו חזרה, אך זה לא נראה מעולם.
וידאו ו-DVD
לאחר הצלחת הסדרה הוציאו מבחר מרשים של קלטות וידאו של פרק או שניים בין השנים 1988- 1995 בארצות הברית ובעולם, כולל במדינת ישראל ששם רוב הקלטות עם דיבוב בעברית ופרק אחד או שניים של העונות הראשונות, אחרי שיותר מארבעים קלטות וידאו יצאו לחנויות בארצות הברית ובעולם. מספר פרקים של הסדרה יצאו בלייזרדיסק, ללא הצלחה.
משחקי מחשב ווידאו
רוב המשחקים מבוססים על התוכנית מ-1987:
לנשק את ג'סיקה שטיין
לנשק את ג'סיקה שטיין (באנגלית: Kissing Jessica Stein) הוא סרט קומדיה רומנטית עצמאית אמריקאית משנת 2001, שנכתבה והופקה בשיתוף כוכבות הסרט, ג'ניפר וסטפלדט והתר יורגנסן. הסרט בבימויו של צ'ארלס הרמן-וורמפלד. הסרט מבוסס על סצנה ממחזה אוף ברודוויי משנת 1997 מאת וסטפלדט ויורגנסן בשם Lipschtick.
רקע
ב-1997 וסטפלדט כתבה ושיחקה יחד עם הת'ר יורגנסן במחזה אוף ברודוויי המבוסס על סדרת מערכונים בשם Lipschtick: The Story of Two Women Seeking The Perfect Shade. המחזה משך את תשומת לבם של אולפני הוליווד הגדולים. המחזה נבחר על ידי Radar Pictures להפוך לסרט, אך לאחר שנתיים של פיתוח, וסטפלדט ויורגנסן קנו בחזרה את הזכויות על התסריט והחליטו ליצור את הסרט באופן עצמאי.
עלילה
ג'סיקה שטיין (ג'ניפר וסטפלדט) בת ה-28 עובדת כעורכת בעיתון ניו יורקי. היא בחורה מושכת, אבל קצת נוירוטית ויהודיה. אחיה דן זה עתה התארס, חברתה הטובה ג'ואן עומדת להקים משפחה, ואמה ג'ודי חוששת שג'סיקה תסיים את חייה לבד. לאחר שעברה כמה בליינד - דייטים איומים בחיפוש אחר האדם הנכון, ג'סיקה רואה מודעה אישית מעניינת הכוללת את הציטוט האהוב עליה על מערכות יחסים מאת רילקה. ג'סיקה מגלה שזה נמצא במדור "נשים מחפשות נשים" של העיתון.
המודעה פורסמה על ידי הלן קופר (התר יורגנסן), שעובדת בגלריה לאמנות. לא מרוצה ממין שאינו מספק עם גברים, הלן מחפשת לנסות משהו אחר ומחליטה להתנסות בהיכרויות עם נשים בעידוד חבריה ההומוסקסואלים. ג'סיקה משיבה למודעה, אבל היא חוששת כשהיא פוגשת את הלן, ואז מתנצלת ויוצאת. הלן רודפת אחריה ומשכנעת אותה להישאר למשקה אחד. השתיים מגלות שהן מסתדרות מצוין ויש להן הרבה במשותף; במהלך ארוחת הערב הלן מאתגרת את ההנחות של ג'סיקה לגבי מה ישמח אותה ומנשקת אותה בלהט לילה טוב.
ג'סיקה והלן מתחילות לצאת ולהתמזמז בצורה מביכה על הספה של הלן לאחר מכן. ג'סיקה המתוחה בדרך כלל הופכת בהדרגה לשמחה, בטוחה וחסרת דאגות יותר; זה מורגש במקום העבודה שלה ומושך את תשומת הלב של הבוס שלה, ג'וש (סקוט כהן). ג'סיקה אומרת בהתחמקות שהיא לא מצאה חבר. הלן, בינתיים, מתאהבת בג'סיקה ומתוסכלת מכך שהיחסים ביניהן לא מתקדמים מהר יותר.
כשהחתונה של דן, אחיה של ג'סיקה, מתקרבת, היא שוקעת בדיכאון עמוק והולכת לראות את ג'ודי, שאומרת לה שהיא פרפקציוניסטית שתמיד עוזבת דברים אם הם לא מושלמים, גם אם הם משמחים אותה. ג'ודי נושמת עמוק ואומרת שג'סיקה לא צריכה לתת לזה להרוס את סיכוייה לאושר עם הלן, שנראית כמו "ילדה מקסימה". כשהיא מבינה שאמה קיבלה את המיניות שלה, ג'סיקה פורצת בדמעות של שמחה.
ג'סיקה מתנצלת בפני הלן ומזמינה אותה להיות הדייט שלה לחתונה של דן. הלן היא להיט באירוע ומתקבלת בחום למשפחה. ג'וש, בינתיים, הבין שהוא מאוהב בג'סיקה כבר זמן מה, ומשתף אותה ברגשותיו אחרי המסיבה. ג'סיקה מסבירה במבוכה אך בתקיפות שהיא במערכת יחסים עם הלן ועוזבת איתה, ומשאירה את ג'וש פעור פה.
כמה חודשים לאחר מכן, ג'סיקה והלן גרים יחד בדירתה של הלן, שם הקשר המיני ביניהן מתחיל לדעוך. הלן מבינה שג'סיקה רואה בה חברה הכי טובה ושותפה לדירה יותר מאשר מאהבת, ואומרת שהיא צריכה יותר ממה שג'סיקה מסוגלת לתת. מתלקחת מריבה בה ג'סיקה מפצירת בהלן לקבל את מערכת היחסים שלהם כפי שהיא, אבל הלן נשארת איתנה לצורך שלה בבן זוג שיספק אותה מבחינה מינית, והשתיים נפרדות סופית.
מספר חודשים לאחר מכן, הלן חיה באושר עם אישה אחרת. ג'סיקה היא גרסה רגועה ומרוצה יותר של האני הקודם שלה, לאחר שלקחה את הדברים החיוביים שלמדה מהתקופה שלה עם הלן ויישמה אותם בחייה. היא תולה מודעות בחנות ספרים ומחפשת שותף חדש לדירה, מתגעגעת לעניין הפלרטטני של בעל החנות האטרקטיבית. היא מזהה את ג'וש בין מדפי הספרים, אותו לא ראתה מאז שעזבה את העיתון כדי להתמקד בציור שלה. יש ביניהם מפגש ידידותי, והיא מספרת לו שהלן זרקה אותה, וזה היה קשה, אבל בסופו של דבר הפך אותה לאדם טוב יותר. היא נותנת לג'וש פלייר עם האימייל שלה עליו. מאוחר יותר, ג'סיקה נפגשת עם הלן - שתי הנשים כעת חברות טובות - ומספרת לה בשמחה שהיא יוצאת לדייט עם ג'וש.
שחרור
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס ב-21 באפריל 2001, וקיבל את פרס הקהל לסרט העלילתי הטוב ביותר ופרס חבר השופטים המיוחד של המבקרים לכתיבה ומשחק עבור וסטפלדט ויורגנסן.
הסרט שוחרר על ידי Fox Searchlight Pictures במרץ 2002.
וסטפלדט קיבלה את פרס סטלייט הזהב לשחקנית הטובה ביותר במחזמר או קומדיה על תפקידה כג'סיקה, ומועמדות לפרס אינדפנדנט ספיריט לתסריט הראשון הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס חביב הקהל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו, בפרס הקהל בפסטיבל הסרטים במיאמי, בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים היהודי של לואיוויל ובפרס המדיה GLAAD, והוא נכלל ביותר מתריסר רשימות של עשרת הסרטים המובילים לשנת 2002.
קבלת פנים ביקורתית
הסרט זכה לשבחים על ידי המבקרים עם יציאתו לאקרנים. הוא עמד בביקורת מסוימת מצד קהילת הלהט"ב שטענה כי הוא לא התמודד לעומק עם הקשיים של להיות הומו בגלוי, אבל גם בין הביקורות הללו, הוא זכה לשבחים על כך שמציג מערכת יחסים חד מינית באור חיובי. האתר AfterEllen.com, העוקב אחר הצגתן של נשים לסביות וביסקסואליות בתקשורת, סקר את הסרט בצורה חיובית. ב-Rotten Tomatoes, לסרט יש דירוג "טרי" של 83% על סמך 120 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.01/10. גם בישראל הסרט זכה לביקורות חיוביות.
בספר Sexual Fluidity: Understanding Women's Love and Desire, ליסה מ. דיימונד מצטטת את הסרט כדוגמה בולטת לנזילות מינית נשית בתרבות הפופולרית, וכותבת שהוא "מתאר לסבית המעורבת עם גבר, בניגוד לתיאורים הנפוצים יותר. של נשים הטרוסקסואליות שהופכות מעורבות במערכות יחסים חד מיניות".
בשנת 2020, מארה ריינשטיין בחנה ההשפעה שהייתה לסרט ה"אותנטי" וה"ניואנסי" הזה, וכתבה, "אני לא יכולה להפריז עד כמה לנשק את ג'סיקה שטיין הייתה חלוצת ה-rom-com ההומואי".
דום אום רומאו
דום אום רומאו, Dom Um Romão ( 3 אוגוסט 1925 – 27 ביולי 2005), היה מתופף ונגן כלי הקשה ברזילאי. הוא נודע בזכות העיצוב האקספרסיבי שלו עם להקת הפיוז'ן Weather Report, רומאו הקליט עם אמנים שונים כמו נגן הסקסופון קנונבול אדרלי, הזמר פול סיימון, המלחין המעבד והזמר אנטוניו קרלוס ז'ובים, המוזיקאי הברזילאי חורחה בן, המלחין והזמר סרז'יו מנדז ולהקת "ברזיל 66" והזמר האמריקאי טוני בנט.
טום ג'ובים הביא אותו לנגן באולפן בו הוקלט האלבום האגדי של ג'ובים עם פרנק סינטרה בשנת 1967, " Francis Albert Sinatra & Antonio Carlos Jobim."
הוא נפטר בריו דה ז'ניירו זמן קצר לאחר שלקה בשבץ מוחי.
כמוביל
· 1965 Dom Um (Phillips)
· 1972 Dom Um Romão (Muse)
· 1974 Braun-Blek-Blu (Happy Bird)
· 1977 Hotmosphere (Pablo)
· 1978 Om (JAPO Records/ECM Records)
· 1990 Samba de Rua (Vogue Records)
· 1993 Saudades (Waterlilly)
· 1999 Rhythm Traveller (JSR/Natasha)
· 2001 Lake of Perseverance (JSR/Irma)
· 2002 Nu Jazz meets Brazil (JSR/Cuadra)
עם אסטרוד ז'לברטו
· Look to the Rainbow (Verve, 1966)
· Gilberto with Turrentine with Stanley Turrentine (CTI, 1971)'
עם הרבי מאן
· Do the Bossa Nova with Herbie Mann (Atlantic, 1962)
· Latin Fever (Atlantic, 1964)
· Brazil: Once Again (Atlantic, 1977)
עם Weather Report
· I Sing the Body Electric (Columbia, 1972)
· Live in Tokyo (Columbia, 1972)
ארתור הרצברג
הרב אברהם [ארתור] הֶרְצְברג (באנגלית: Arthur Hertzberg; 9 ביוני 1921 – 17 באפריל 2006) היה רב קונסרבטיבי, פרופסור ליהדות, היסטוריון וממנהיגי יהדות ארצות הברית במאה ה-20.
דום אום רומאו
עם Weather Report
· Sweetnighter (Columbia, 1973)
ארתור הרצברג
ביוגרפיה
נולד כאברהם הרצברג בעיירה לוּבַּצ'וֹב (Lubaczów) שבדרום-מזרח פולין ב-9 ביוני 1921. אביו היה צבי אלימלך הרצברג, רב אורתודוקסי מחסידות בעלז. כשהיה בן חמש עברה המשפחה לארצות הברית, קודם לאוהיו, ואחר כך לבולטימור בה כיהן אביו כרב. מגיל צעיר הכין את עצמו הרצברג למשרה של רב ולמד תלמוד במקביל ללימודי חול. הוא סיים תואר ראשון באוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבמרילנד, בהיסטוריה ובשפות שמיות. הוא למד יהדות בבית המדרש לרבנים באמריקה, המוסד האקדמי העליון של הזרם הקונסרבטיבי, ובשנת 1943 הוסמך על ידם לרבנות. הוא נישא בשנת 1950 לפיליס קאנון, ולזוג נולדו שתי בנות. נפטר בשנת 2006 כשהוא בן 84 שנים.
צומת בית הערבה
צומת בית הערבה הוא צומת, שבו נפגשים כביש 1 וכביש 90. הצומת הוא נקודת הסיום של כביש 1 בחלקו המזרחי ביותר. הצומת נמצא בסמוך לים המלח, ומדרום ליריחו. הצומת נקרא על שם קיבוץ בית הערבה הסמוך.
ארתור הרצברג
ביוגרפיה
בין השנים 1951 ל-1953 כיהן כרב צבאי בחיל האוויר האמריקני. הוא התגורר באינגלווד שבניו ג'רזי, שם היה רב של קהילת בבית הכנסת הקונסרבטיבי עמנו-אל משנת 1956 עד לשנת 1985.
נירוואנה
נִירְוַואנַה (מסנסקריט: निर्वाण) או נִיבָּאנָה (מפאלי: निब्बान) בפילוסופיה הבודהיסטית, מוֹקְשָׁה (מסנסקריט: मोक्ष) בפילוסופיה ההינדית, הסיקיסטית והג'יינית, הם מושגים המצביעים על מצב תודעתי מדיטטיבי, בו הנפש זוכה בשלוות אמת. מצב זה מתאפיין בדרגת מודעות ואיזון נפשי גבוהים עד מאוד, והוא מהווה שער להארה, הגואלת מכל צורות הסבל.
ארתור הרצברג
פעילות אקדמית
בנוסף להיותו רב קהילה, היה אקדמאי מכובד וצבר מוניטין והכרה על ספריו שגוללו את תולדות יהודי ארצות הברית ועל התנועה הציונית. הוא חיבר עשרות ספרים, מאמרים ומחקרים שעסקו בכל תחומי ההיסטוריה, ההגות והמחשבה של היהדות והציונות, ורבים מספריו מהווים כטקסט יסוד בתחומם.
הרצברג סיים לימודי דוקטורט בהיסטוריה בשנת 1966 מאוניברסיטת קולומביה. הוא לימד במספר מוסדות, בהם אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת ראטגרס, האוניברסיטה העברית בירושלים ובדארטמות' קולג'. משנת 1991 ועד מותו ב-2006 שימש כפרופסור אורח למדעי הרוח באוניברסיטת ניו יורק.
נירוואנה
המשמעות המילולית של המונח בסנסקריט היא "כיבוי שלהבת הנר"; כיבוי מנגנוני ההשתוקקות והדחייה שמניעים את האדם, התנדפות תפישת העצמי הנפרד, והתמוססות האשליה שאושרו של האדם תלוי ביכולתו להשיג דברים מן העולם הסובב אותו. בניגוד לפירוש העממי הרווח בשיח המודרני בארצות המערב, מצב של נִירְוַואנַה אינו מצב של אופוריה או התעלות, אלא מצב של אין, המשקף איזון, יציבות ודממה. ניתן לזהות הבדלים ניכרים בין המשמעויות שניתנות למונח בשפות שונות, ועל כן קיימת מורכבות רבה בניסיון לתרגמו כראוי. תרגומים אפשריים נוספים הם "חידלון" או "הפסקה".
בספרות הבודהיסטית מתוארת הנירוואנה בשפת משלים ומליצות כמודעות טהורה ושלווה, בה המציאות נחווית באופן ישיר, ללא כל תיווך מצד הדעת החושבת.
ארתור הרצברג
פעילות אקדמית
בשנת 2003 יצא לאור ספרו האחרון, אוטוביוגרפיה אישית השזורה בקורות העם היהודי, הנקרא "יהודי באמריקה, חיי ומאבק של עם על זהותו". במאמר ביקורת על הספר כתב ג'ייקוב ניוזנר, פרופ' ללימודים יהודיים, "הרצברג הוא האינטלקטואל הבולט ביותר של יהדות ארצות הברית".
פעילות חברתית
הרצברג השתתף במצעד הרבנים באוקטובר 1943 בבירת ארצות הברית וושינגטון בקריאה לכוחות הברית לפעול לעצירת השמדת היהודים באירופה. כיהן כנשיא הקונגרס היהודי האמריקני בין השנים 1972 ל-1978 ובמקביל כיהן גם בוועד הפועל של הקונגרס הציוני העולמי. בשנים 1975-1991 היה סגן הנשיא של הקונגרס היהודי העולמי. הרצברג היה פעיל בהתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית והיה בין חשובי היהודים שהתגייסו למטרה זו, והוא אף השתתף במצעד המפורסם של מרטין לותר קינג ב-1963 שבו נאם את הנאום, יש לי חלום.
נירוואנה
על פי התפיסה הבודהיסטית המתוארת בדהרמה (משנתו של הבודהה), מקור הסבל האנושי (דוקהה) הוא ההשתוקקות (טנהא), הדחייה והבורות. שלושת הגורמים המרכזיים הללו מופיעים בפנים שונות בעשרת הכבלים מהם על האדם להתנתק כדי שיוכל להגיע לנירוואנה. הדרך המעשית להפסקת הסבל היא הדרך המתומנת הנאצלת (האמת הרביעית מבין ארבע האמיתות הנאצלות). הנירוואנה שבסופה מסמנת את התחנה האחרונה בגילגולי הנפש, בה האדם יכול למצוא מנוחה שלמה, ולהשתחרר ממעגל הגלגולים (סמסרה).
ההבדל בין נירוונה למוקשה
הנירוונה הוא מושג בבודהיזם המבטא את משאת הנפש העיקרית, זוהי מטרת החיים הבודהיסטיים, בעולם זה ובחיים אלו.
צומת בית הערבה
היסטוריה
בסוף שנות ה-90 ובתחילת שנות האלפיים נסלל כביש עוקף יריחו, ונאסר על ישראלים לנסוע בתוואי כביש 90 הישן, שעבר בתוך יריחו, הנמצאת בתוך שטח A. בשנים 2019–2020 נבנו רמזורים בצומת.
ב-27 בפברואר 2023 אירע פיגוע הירי בצומת בית הערבה, שבו נרצח יהודי עולה חדש ישראלי-אמריקאי בן 27.
נירוואנה
ההבדל בין נירוונה למוקשה
בהינדואיזם קיימת גאולה התלויה באמונה ובפרשנות של מושג גלגול הנשמות. המוקשה היא שחרור ממעגל החיים והמוות, המותנה בכך שהקרמה תהיה מוסרית. יש הרואים את המוקשה כמצב סופי אמנם בחייו של האדם, אולם אחרי מותו, בחלוף עידן, יחול גלגל חיים חדש והנשמה תחזור, תתאחד עם האטאמן ותהיה חלק מהנשמה האוניברסלית. מוקשה הוא מושג מרכזי והמטרה העליונה ביותר. ניתן להשיגו בשלושה נתיבים במהלך חיי האדם; שלושת הנתיבים האלה הם דהרמה (חיים מוסריים, ראויים, מוסריים), ארטה (שגשוג חומרי, ביטחון הכנסה, אמצעי חיים) וקמה (הנאה, חושניות, הגשמה רגשית). ביחד, ארבעת המושגים הללו נקראים בהינדואיזם Puruṣārtha.
ארתור הרצברג
פעילות חברתית
הרצברג היה ציוני מתחילת דרכו, ובשנת 1947 נסע לארץ ישראל לעזור בהקמתה. לאחר מלחמת ששת הימים תמך הרצברג בהקמת מדינה פלסטינית, נושא ששם אותו במחלוקת עם רבים בקהילה היהודית, בעת שהנושא היה פחות מקובל מבימינו, אולם לא חשש להביע את דעתו. הוא תמך בתנועת שלום עכשיו.
נירוואנה
הדרך להגיע לנירוואנה
בבודהיזם (וגם בהינדואיזם) יש שאיפה להגיע למצב של נירוואנה. מזה אלפי שנים, הדרך העיקרית בה נוקטים הבודהיסטים לשם הגעה למצב זה היא תרגול מדיטטיבי ונפשי, בשילוב שמירה על אורח חיים מוסרי ופיתוח הבנה וחכמה מתוך התנסות אישית, תוך שמירה על שמונה עקרונות המתוארים בדרך המתומנת האצילה שהתווה גאוטמה הבודהה.
ארתור הרצברג
פעילות חברתית
הרצברג ביקר את הסתמכות של יהודי ארצות הברית על זכר השואה כמכשיר לביצור תחושת הקהילתיות והזהות היהודית. הוא קרא למוזיאון השואה האמריקני, "הקתדרלה הלאומית ליהדות של יהודי ארצות הברית". הוא רצה לראות את הזהות היהודית מבוססת על תכנים נוספים פרט לזכר השואה.
מספריו
יצאו בעברית: הרעיון הציוני: קובץ מדברי ראשונים ואחרונים בצירוף מבוא ורשימות ביוגרפיות (תרגום המבוא: משה רוזן), ירושלים: כתר, תש"ל
דום אום רומאו
עם Weather Report
· Mysterious Traveller (Columbia, 1974)
סופיה סקאיה
סופיה סקאיה (ברוסית: Ская, Софья Андреевна; נולדה ב-12 באוגוסט 1987) היא דוגמנית, בלרינה ושחקנית רוסייה.
ביוגרפיה
סקאיה נולדה בלנינגרד, למדה באקדמיה לבלט בעיר והשתתפה כבלרינה במספר הפקות והיא גם השתתפה במספר תחרויות יופי.
ב-2006 בהיותה בת שמונה עשרה נישאה לאיש העסקים סרגיי ורמינקו, המבוגר ממנה במעל שלושים שנה, באותה שנה השתתפה בתחרות Mrs. World שבאותה שנה רוסיה הייתה גם המדינה המארחת של התחרות ולקחה את המקום הראשון.
ב-2007 עברה להוליווד על מנת לקדם את קריירת המשחק שלה.
ב-2009 הופיעה בסרט הטלוויזיה "הלב האמיץ של אירנה סנדלר" אודות חסידת אומות העולם אירנה סנדלר, באותה שנה שיחקה גם בסרטים "הקבר" עם וס בנטלי ובסרט הטלוויזיה"Limelight", לצדם של מת'יו דייוויס ועודד פהר, המתמקד תלמידים בבית ספר לאומנויות בניו יורק והתארחה בפרק של "CSI: ניו יורק".
בשנת 2010 הופיעה בסרט הפעולה "צללים בגן העדן" עם דני טרחו וטום סייזמור.
בשנת 2015 השתתפה במותחן הקנדי-אמריקאי "הבת החורגת שלי". בשנת 2017 גילמה את ארין בסרט הדרמה "אופוס של מלאכים". בשנת 2018 גילמה את אלינה במותחן הבריטי "ברוך הבא לסקרנות".
שו זי צ'ו
שוּ זִי צ'וּ (באנגלית: Shou Zi Chew, בסינית: 周受资, נולד ב-1 בינואר 1983) הוא איש עסקים יליד סינגפור, המכהן כמנכ"ל טיקטוק משנת 2021.
קורות חיים
שו זי צ’ו נולד ב-1 בינואר 1983 בסינגפור. אביו עבד בתחום הבנייה ואמו מנהלת חשבונות.
שירת במשך שנתיים וחצי שירות צבאי חובה כקצין בצבא סינגפור. לאחר השחרור למד ביוניברסיטי קולג' לונדון, ובשנת 2006 סיים תואר ראשון בכלכלה. בשנת 2010 סיים תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד, שבמהלכה היה מתמחה בחברת פייסבוק, בתחילת דרכה.
משנת 2006 עבד בחברת גולדמן זקס בלונדון, ולאחר מכן הצטרף לקרן הון סיכון DST Global, שבשנת 2013 השקיעה בחברת ByteDance.
בשנת 2015 מונה למנהל הכספים של חברת שיאומי, ובשנת 2019 מונה למנהל השיווק הבין-לאומי של החברה.
במרץ 2021 מונה למנהל הכספים של חברת ByteDance, ולאחר זמן קצר מונה למנכ"ל טיקטוק, חברת בת של ByteDance.
במרץ 2023 העיד שו זי צ’ו בפני ועדה מיוחדת של הקונגרס של ארצות הברית, הדנה בהגבלות שהוטלו על חברת טיקטוק בארצות הברית. באפריל נכלל ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
שו זי צ’ו נשוי לוויויאן קאו ולהם שני ילדים. קאו היא אשת עסקים אמריקאית ממוצא טאיוואני, ממייסדות חברת לולולמון אתלטיקה.
גדעון שגיא
גדעון שגיא (נולד ב-17 באוגוסט 1939) הוא איש ציבור ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה וכיושב ראש הרשות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד המסחר והתעשייה.
ביוגרפיה
שגיא נולד בשנת 1939 בפתח תקווה, והוא בעל תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית.
במשך שנים רבות עבד שגיא בשירות המפלגה והסתדרות העובדים הכללית, ועם תפקידיו הבולטים נמנים: מזכיר מחוז תל אביב של מפלגת העבודה, חבר הוועדה המרכזת של ההסתדרות, יושב ראש האגף לארגון ולמועצות הפועלים בהסתדרות ויושב ראש האגף למינהל וכח אדם בהסתדרות.
בשנים 1992–1996 כיהן שגיא כחבר הכנסת בכנסת ה-13, מטעם מפלגת העבודה והיה חבר בוועדות הכנסת השונות.
בבחירות המקדימות במפלגת העבודה בשנת 1996 לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה התמודד על המקום המשוריין למחוז תל אביב, אך הגיע רביעי מתוך 11 עם 2,355 קולות, ושובץ במקום לא ריאלי לרשימת מפלגת העבודה לכנסת ה-14.
בשנת 2001 מינתה שרת המסחר והתעשייה, דליה איציק, את שגיא לעמוד בראש הרשות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד.
פיטר קוויל (היקום הקולנועי של מארוול)
פיטר ג'ייסון קוויל (באנגלית: Peter Jason Quill), הידוע גם בכינויו סטאר-לורד (Star-Lord), הוא דמות בדיונית המגולמת על ידי כריס פראט בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU). הדמות מבוססת על דמות בעלת אותו שם במארוול קומיקס.
פיטר קוויל מתואר בהתחלה כחבר בקבוצת מבריחים המכונה הבוזזים. הוא נחטף מכדור הארץ בילדותו על ידי יונדו אודונטה לאחר שאמו מתה. קוויל הופך למנהיג שומרי הגלקסיה שנוצרו על מנת למנוע מרונאן המאשים להרוס את זאנאנדר. הוא מגלה שהוא חצי שמימי ושאביו, אגו, יצר אותו כאמצעי להשתלטות על כוכבי לכת. קוויל והשומרים מביסים את אגו, והוא מפתח מערכת יחסים רומנטית עם גאמורה. קוויל משתתף בעימות נגד תאנוס, נופל קורבן להתפוררות, מושב לתחייה על ידי הנוקמים ומצטרף לקרב האחרון נגד תאנוס. קוויל והשומרים יוצאים לחלל, ולבסוף מתעמתים ומביסים את הוד התפתחותו. קוויל עוזב את השומרים כדי לחזור לכדור הארץ, ומתאחד עם סבו.
נכון לשנת 2023, קוויל הופיע בשישה סרטים: "שומרי הגלקסיה", "שומרי הגלקסיה: חלק 2", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק", "תור: אהבה ורעם" ו"שומרי הגלקסיה: חלק 3". כמו כן הופיע ב"שומרי הגלקסיה בספיישל חג המולד".
בשנת 2015, מגזין אמפייר דרג את פיטר קוויל כדמות הקולנוע ה-71 הגדולה בכל הזמנים.
ראשית חייו
פיטר קוויל נולד בשנת 1980 בסנט צ'ארלס, מיזורי. אביו היה האגו השמימי (עובדה שקוויל מגלה מאוחר יותר), בעוד שאמו, מרדית', הייתה בת אנוש ממיזורי. בשנת 1988, קוויל צפה באמו מתה מסרטן. הוא לא מסוגל להתמודד עם זה, בורח ונחטף על ידי כנופיית מבריחים חוצניים בשם הבוזזים, בראשות יונדו אודונטה. יונדו נשכר כדי למסור את קוויל לאגו, אך בהיותו מודע לכוונותיו המפלצתיות של אגו, הוא שומר על הילד ומגדל אותו כבנו. יונדו קשוח עם קוויל, אך גם מחבב אותו. בשלב מסוים, הוא לועג לניסיונו של קוויל הצעיר לחגוג את חג המולד, הורס את עץ חג המולד שלו וזורק את המתנות שלו. מאוחר יותר יונדו מתרכך ופותח את המתנה שקוויל נתן לו, ובתמורה מעניק לקוויל סט של אקדחים.
הקמת שומרי הגלקסיה
בשנת 2014, קוויל המבוגר הוא חבר בבוזזים, וחווה הרפתקאות רבות ברחבי הגלקסיה. הוא מוצא את עצמו מסובך במאבק כוחות בין רונאן המאשים וחיל נובה של זאנאנדר, בזמן שהוא ניצוד על ידי יונדו מפני שלא הביא לו שריד גנוב שמצא על מורג (אשר מתגלה מאוחר יותר כאבן אינסוף).
לאחר שקוויל משיג בחזרה את אבן הכוח, הוא חוזר לזאנאנדר. שם הוא מתעמת עם גאמורה, שמנסה לגנוב את האבן לעצמה, ועם רוקט וגרוט, שמנסים ללכוד אותו כדי לקבל את הפרס שמוצע על ראשו. הארבעה נתפסים על ידי חיל נובה ונשלחים לכלא חלל בשם קילן. הם בורחים יחד עם האסיר דראקס, והחמישה הופכים לשומרי הגלקסיה. גאמורה לוקחת אותם לראשומקום, שם האספן מסביר להם את המשמעות של אבני האינסוף. אולם, הם מותקפים על ידי כוחותיו של רונאן, נאלצים לברוח, ומאבדים את אבן הכוח במהלך הבריחה. כשנודע להם שרונאן מתכנן להשתמש באבן הכוח כדי להשמיד את זאנאנדר, הם נוסעים לשם כדי לעצור אותו, בעזרתם של יונדו והבוזזים. לאחר קרב בין צבאו של רונאן לחיל נובה, השומרים מצליחים להרוס את ספינת המלחמה של רונאן. קוויל מסיח את דעתו של רונאן בעוד האחרים מפוצצים את הגרזן של רונאן ומשחררים את אבן הכוח. בעזרת אבן הכוח הם משמידים את רונאן. בסופו של דבר, קוויל והשומרים מוכרזים כגיבורים והוא נשבע לפקוח עין על הצוות למקרה שהם יעברו שוב על חוקים כלשהם. במהלך ההרפתקאות, קוויל נראה מאזין למיקסטייפ של שירי להיטים שונים מהשנים 1962 – 1986 בווקמן שניתן לו על ידי אמו, המשמש כקשר היחיד שלו עם כדור הארץ.
מלחמת האינסוף והשיבה לחיים
בשנת 2018, קוויל והשומרים מגיבים לקריאת מצוקה ובסופו של דבר מצילים את תור שצף בחלל בהריסות של ה"סטייטסמן". תור מספר להם על התוכנית של תאנוס להשיג את אבני האינסוף, ושהוא מחזיק כבר באבן החלל ובאבן הכוח. קוויל לוקח את דראקס, מנטיס וגאמורה, עימה הוא נמצא כעת במערכת יחסים רומנטית, לראשומקום. בדרך לשם, גאמורה גורמת לו להבטיח להרוג אותה אם תאנוס אי פעם ילכוד אותה, כדי למנוע ממנו ללמוד על מיקומה של אבן הנשמה. כשהם מגיעים לראשומקום, גאמורה נתפסת על ידי תאנוס, אך קוויל לא מצליח להרוג אותה כפי שהבטיח, בגלל השימוש של תאנוס באבן המציאות, והוא עוזב עם גאמורה. קוויל, דראקס ומנטיס נוסעים לטיטאן ופוגשים את טוני סטארק, פיטר פארקר וסטיבן סטריינג', ולאחר עימות קצר, הם מבינים שהם באותו צד. כאשר תאנוס מגיע, הם נלחמים בו ומנטיס שולטת בו באופן זמני. תאנוס משתחרר משליטתה של מנטיס כאשר קוויל לומד מנביולה שגאמורה מתה ומתקיף את תאנוס. לאחר מכן, תאנוס משיג את אבן הזמן מסטריינג' ועוזב את טיטאן כדי לסיים את הרכבת כפפת האינסוף. זמן קצר לאחר מכן, קוויל נופל קורבן להתפוררות.
בשנת 2023, קוויל מושב לחיים על ידי הנוקמים ומובא דרך פורטל לכדור הארץ לצפון מדינת ניו יורק, שם הוא משתתף בקרב נגד כוחותיו של תאנוס מהעבר. במהלך הקרב, קוויל נתקל בגאמורה החלופית, אשר בהיותה מיקום אחר, דוחה אותו. מאוחר יותר, קוויל וחבריו לקבוצה שהתאחדו משתתפים בהלוויה של סטארק, שהקריב את חייו כדי לעצור את תאנוס. לאחר מכן הם אוספים את תור מנורווגיה וחוזרים לחלל.