cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דיסקינזיה מאוחרת
טיפול
התרופה "Clonidine" נמצאת בשימוש עבור התפרצויות של דיסטוניה. במקרים קלים של דיסטוניה פוקאלית (focal dystonia) אפשר לטפל באמצעות זריקות בוטוקס (בוטולינום טוקסין).
בנזודיאזפינים (כמו: "Lorazepam", "Diazepam", "Clonazepam") נחשבים בלתי יעילים להקלת הסימפטומים.
תרופות טבעיות לא הוכחו כבעלות יעילות בטיפול בתופעה, משום שלעיתים נדירות הן נבדקות במסגרות מפוקחות של ניסוי מבוקר. מחקרים מראים שמנוחה לסירוגין והתעמלות קבועה מפחיתים את הסימפטומים. הממצאים לגבי חומרים טבעיים כמו ויטמין E, אומגה 3, וההורמון מלטונין, אינם חד משמעיים.
אלפרד פלאטו
אלפרד פלטו (גרמנית: Alfred Flatow; ) הוא מתעמל יהודי-גרמני, זכה ב-4 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב ו-1 כסף באולימפיאדה הראשונה בעת החדשה (אתונה 1896).
ביוגרפיה
נולד בדנציג ב-1869. אלפרד פלטו, ובן דודו גוסטב פלטו, היו שניהם מתעמלים ידועים בגרמניה והתחרו בנבחרת גרמניה בתחרויות בינלאומיות. הם השתתפו מטעמה באולימפיאדת אתונה (1896), שהייתה האולימפיאדה הראשונה בעידן המודרני. פלאטו הצליח באולימפיאדה וזכה בשלוש מדליות זהב ובמדליית כסף אחת. הוא זכה בשתי מדליות זהב בתחרויות הקבוצתיות, במקבילים ובמתח, במדליית זהב בתחרות האישית במקבילים ומדליית כסף בתחרות האישית במתח.
ב-1903 היה שותף להקמת אגודת הספורט היהודי "Jüdische Turnerschaft". הוא היה פעיל בארגוני ההתעמלות הגרמניים, ואף חבר בוועד האולימפי הגרמני, עד שגורש מהם על ידי הנאצים ב-1936 עקב יהדותו. ב-1938 נמלט פלאטו להולנד ולאחר פלישת גרמניה להולנד נתפס, נשלח למחנה טרזיינשטט, ושם נרצח בשנת 1942.
בשנת 1996, עם ציון 100 שנים למשחקים האולימפיים, הוציא הדואר הגרמני בול לזכרם של אלפרד וגוסטב פלאטו. בשנת 1997 כיבדה עיריית ברלין את זכרם בקריאת אגף באצטדיון האולימפי של ברלין על שמם, וכן בבניית היכל ספורט הנושא את שמם.
ברווז כחול-כנפיים
ברווז כחול-כנפיים או מרית כחולת-כנפיים (שם מדעי: Spatula discors) הוא מין של עוף מים ממשפחת הברווזיים החי באמריקה הצפונית וחורף באמריקה המרכזית ובצפון אמריקה הדרומית. הוא קרוב למרית הצפונית ולמין ברווז הקינמון, איתו הוא מתרבה בתחומי מחייתו, ומשויך יחד איתם לסוג מרית.
מאפיינים
ברווז זה מגיע לאורך 40 ס"מ, למוטת כנפיים של 58 ס"מ, ולמשקל 370 גרם בממוצע. הזכר של ברווז זה בעל נוצות אדמדמות-אפורות ומעליהם נקודות שחורות רבות לאורך בטנו וחזהו. הראש אפור עם מקור כחול כהה רחב וליד עינו ישנו פס לבן אופקי החוצה את הראש. כפי ששמו מרמז, הכנפיים של הברווז כחולות אך הקצוות אפורים והחלק העליון לבן ומתחתיו ירוק. הזנב חום והרגליים צהובות ובעלות קרום שחייה רחב. לעומת הזכר הנקבה אפורה ומוסווית, מה שעוזר לה להיעלם מטורפים.
ברווז זה נפוץ לאורכה של אמריקה הצפונית מאלסקה עד נובה סקוטיה בצפון ודרומה לאורך רוב ארצות הברית עד לצפון טקסס, אך מתרחקים מדרום אלסקה ורכס הרי הרוקי ונפוצים בעיקר סביב חופי האוקיינוס האטלנטי. עם זאת בחורף הברווזים נודדים דרומה לאורך קליפורניה, מקסיקו ואמריקה המרכזית ועד לצפון אמריקה הדרומית. לעיתים נדירות יחצו את האוקיינוס האטלנטי לעבר אירופה.
תחום מחייתו של הברווז הוא בביצות, נהרות איטיים, אגמים ובריכות לאורך תפוצתו וגם בערבות עשב ואפילו בקרבת החוף. הברווז צף על המים בעזרת נוצותיו השומניות והוא מסנן על פני המים צמחייה מימית, חרקים, סרטנונים ורכיכות. עם זאת מרבית הזמן הוא מעדיף לרעות ביבשה מעשבים, דגניים וזרעים שונים או חרקים.
הברווז כחול הכנפיים מתרבה סביב ינואר עד פברואר. הנקבה מקננת על גדות המים בקן עשוי מעשבים וצמחייה ובו מילה 8–10 ביצים הבוקעות בין 21 ל-27 יום. עם זאת קנים רבים מושמדים בידי לשודדי ביצים ובעיקר בידי הראקון, בואש מפוספס ובואשן מזרחי וכן ממתקפות קויוטים, עורבים, עקעקים, עופות דורסים וטורפים דומים.
מארק פבאי
מארק פבאי (באנגלית: Mark Pabai; נולד ב-30 בספטמבר 2002 במונרוביה שבליבריה) הוא כדורגלן ליברי המשחק בעמדת המגן הימני בנבחרת ליבריה.
זמיי
בתרבות הסלאבים המזרחיים
דרקונים רוסיים אחרים, דוגמת טוּגַארִין זְמֵייֶבִיץ', נושאים שמות טורקיים, אשר ככל הנראה מסמלים את המונגולים ועמים אחרים מן הערבה האירואסייתית. בהתאם, על סמלהּ של מוסקבה מופיע גאורגיוס הקדוש (המסמל את הנצרות) הקוטל את הדרקון (המסמל את השטן). במבנים פרהיסטוריים אחדים – ובפרט בחומת הנחש, ליד קייב – מופיעים דרקונים כסמל לעמים נוכריים.
מארק פבאי
קריירת מועדונים
פבאי גדל במחלקת הנוער של אוטרכט. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
זמיי
בתרבות הסלאבים המזרחיים
לדרקונים רוסיים יש לרוב מספר ראשים, בכפולות של שלוש. אצל כמה מהם גדלים הראשים בחזרה, עד אשר לא נכרתו כל הראשים.
מארק פבאי
קריירת מועדונים
ב-3 באוגוסט 2021 חתם פבאי על חוזה לשתי עונות בזוולה מליגת העל ההולנדית. ב-22 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ספרטה רוטרדם במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.
זמיי
בתרבות הסלאבים הדרומיים
בסלובניה דרקון הוא "זְמַיי" (Zmaj), ולצידו יש שימוש לעיתים במילה ארכאית ממקור לא ידוע – "פּוֹזוֹי" (Pozoj). על פי רוב, טבעם של הדרקונים בסלובניה שלילי, והם מופיעים בדרך כלל בהקשר לגאורגיוס הקדוש. בסיפורים עממיים אחרים, שמשערים כי מקורם בתקופה הקדם-נוצרית, מסופר על דרקונים שמנוצחים באופן דומה לסמוק ואוולסקי (הדרקון של ואוול) הפולני – למשל, באמצעות פיתויים למלכודת של גפרית. עם זאת, הדרקונים אינם מזיקים לאדם תמיד; הדוגמה הטובה ביותר לכך היא דרקון ליובליאנה, המגן מתוקף נדיבות ליבו על העיר ליובליאנה, ומופיע בסמלהּ של העיר.
מארק פבאי
קריירת מועדונים
ב-20 בינואר 2022 חתם פבאי על חוזה לשתי עונות וחצי בספאל מהסרייה ב'. ב-9 באפריל ערך את הופעתו היחידה במדי המועדון, בהפסד 1-0 ללצ'ה במסגרת המחזור ה-34 בליגה לעונת. ב-1 בספטמבר שוחרר מהמועדון.
זמיי
בתרבות הסלאבים הדרומיים
במקדוניה, בקרואטיה, בבולגריה, בבוסניה, בסרביה ובמונטנגרו, שמו של הדרקון הוא "זמַיי", "זמֵיי" או "לַמְיָה" (Lamja). זהו דרקון מרובה ראשים (שלושה, שבעה או תשעה) הנושף אש. בסרבית ובבוסנית הוא מכונה גם "אַזְ'דַיָה" (Aždaja) או "אַזְ'דַהָה" (Aždaha), בהתאמה – שם המזכיר את הדרקון במיתולוגיה הפרסית, "זהאק" (או "זוהאק"; ובמקור: "אַזִ'י דַהַאקָה". על פי האמונה, השדה אַלַה (Ala, בסרבית) או הַאלַה (Hala, בבולגרית) מופיעה מפעם לפעם בדמות דרקון ממין נקבה.
מארק פבאי
קריירה בינלאומית
ב-13 בנובמבר 2021 ערך פבאי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה, בהפסד 2-0 לנבחרת ניגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
סרז' אורייה
מועדונים
אורייה שיחק במחלקת הנוער של לאנס. בשנת 2009 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של לאנס, כאשר בעונתו הראשונה ככדורגלן מקצועי, בגיל 17 בלבד, הופיע ב-7 משחקים. בעונות שלאחר מכן הפך לשחקן הרכב בלאנס, ובסך הכל בשלוש עונות בקבוצה הופיע ב-56 משחקים. בינואר 2012 הוא עבר לטולוז. בעונת אורייה נכלל בקבוצת העונה של ליגת העל הצרפתית.
ב-23 ביוני 2014 אורייה הושאל לפריז סן-ז'רמן לעונה אחת, עם אפשרות לרכישתו בסיום העונה. בעונה זו זכה אורייה יחד עם הקבוצה בכל התארים האפשריים בצרפת, והציג יכולת מרשימה. עקב כך זכה למקום קבע בהרכב, ואף נרכש על ידי פריז סן-ז'רמן.
ב-14 בפברואר 2016 הושעה אורייה מכל פעילות בקבוצתו עקב אמירות בוטות כנגד חלק מחבריו לקבוצה ואף כנגד מאמנו, לורן בלאן. מאוחר יותר במאי באותה שנה תקף איש ציבור ונגזר עליו עונש מאסר של חודשיים.
ב-31 באוגוסט 2017 חתם אורייה בטוטנהאם הוטספר האנגלית, תמורת 25 מיליון אירו.
ב-4 באוקטובר 2021 חתם בויאריאל לשנתיים.
ב-7 בספטמבר 2022 חזר לאנגליה וחתם בנוטינגהאם פורסט.
נבחרת לאומית
אורייה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת חוף השנהב ב-8 ביוני 2013, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, בניצחון חוף השנהב 0–3 על.
אורייה נכלל בסגל חוף השנהב למונדיאל 2014. במשחק הראשון של הנבחרת בטורניר, נגד, אורייה בישל שני שערים, לוילפריד בוני ולז'רביניו, ובכך סייע לחוף השנהב לנצח את יפן 1-2.
באוקטובר 2016 במשחק של נבחרתו נגד נבחרת מאלי, שחקנה של מאלי מוסא דומבייה איבד את הכרתו לאחר נחיתה לא טובה מעלייה לכדור גובה, לסתו נשמטה ולשונו חסמה את דרכי האוויר, אורייה ששם לב לכך שחרר את לשונו, עד שצוותי העזרה הראשונה הוזעקו.
בית הכנסת מאיר טוויג
בית הכנסת מאיר טוויג הוא בית הכנסת היחיד שפועל בבגדאד בירת עיראק מתוך 68 בתי כנסת שפעם פעלו בעיר. כיום, מספר מועט של יהודים מטפלים בבית הכנסת. בית הכנסת ממוקם ברובע אל-בתאווין במזרח בגדאד. בית הכנסת נבנה בשנות ה-40 של המאה ה-20 ונחנך בשנת 1942. רב בית הכנסת הוא הרב עמאד לוי.
בית הכנסת מחופה בלבנים צהובות. פנים בית הכנסת מכוסה כולו בשטיחים והישיבה בו היא על ספסלים מרופדים. בבית הכנסת מספר ספרי תורה שהעתיק מביניהם הוא בן למעלה מ-200 שנה.
כוכב (גאומטריה)
כוכב, כמושג כללי, אינו מוגדר בגאומטריה, אך ישנם קווים שבורים סגורים שניתן לראותם כדמויי כוכב. רק כוכבים שכל צלעותיהם וזוויותיהם שוות (דמויי מצולעים משוכללים) מסוג זה נחקרו ביסודיות. הם נקראים כוכבים משוכללים
ניתן לשרטט כוכב משוכלל באמצעות חיבור אחד הקודקודים של מצולע משוכלל אל קודקוד שאינו סמוך לו (חיבור כזה קרוי אלכסון), והמשכת התהליך עד שחוזרים לקודקוד שבו התחלנו. במחומש משוכלל, למשל, ניתן ליצור פנטגרם (כוכב מחומש) באמצעות חיבור הקודקוד הראשון לקודקוד השלישי, ממנו אל הקודקוד החמישי, ממנו אל הקודקוד השני, ממנו אל הקודקוד הרביעי וממנו אל הקודקוד הראשון. תהליך זה כולל איטרציה של חיבור מודולו n, כאשר n הוא מספר הצלעות של המצולע, והמספר שאותו מוסיפים, שוב ושוב, k, גדול מ-1 וקטן מ-n-1. סימונו של כוכב כזה הוא {n/k} והוא שקול ל־{n/n-k}. פנטגרם הוא {5/2}. לא לכל n ו-k יוצר כוכב תקני. לדוגמה {4/2} מגדיר את אלכסון הריבוע שאינו כוכב.
הֵפְּטָגְרָם
הפטגרם או ספטגרם הוא כוכב משובע שמצויר עם קווים ישרים. ישנם שני סוגים של הפטגרם:
מיכאיל לריאונוב
מיכאיל פיודורוביץ' לריאונוב (ברוסית: Михаи́л Фёдорович Ларио́нов; ) היה צייר רוסי.
ביוגרפיה
בשנת 1902 צייר בסגנון האימפרסיוניזם, אולם לאחר ביקורו ב-פריז ב-1906 החל לעבוד בסגנון פוסט אימפרסיוניזם ולאחר כך בסגנון הרוסי החדש, נאו אימפרסיוניזם. ב-1913 יצר סגנון ציור מקורי וחדש בשם ריוניזם המבוסס על אמנות מופשטת.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא. לאחר שחרור מסיבות בריאותיות בעקבות פציעה, עבר להתגורר בפריז. בעקבות מהפכת אוקטובר, המשיך להתגורר בצרפת עד מותו.
הנצחה
ב-2001 הנפיק הבנק המרכזי של טרנסניסטריה מטבע כסף לזכרו של לריאונוב. המטבע הונפק כחלק מסדרת מטבעות לזכרם של אישים מפורסמים מטרנסניסטריה.
המחיר הגבוה ביותר ששולם עבור אחד מציוריו של לריאונוב הוא בסך 2,200,000 לירות שטרלינג.
משה גרנות
משה גרנות (גרינברג) (נולד ב-30 בינואר 1939) הוא סופר, סופר ילדים, מבקר, מסאי ועורך ישראלי.
ביוגרפיה
משה גרנות נולד ב-1939 ברומניה. עלה לישראל ב-1951. בעל תואר ראשון ושני (בהצטיינות) מטעם אוניברסיטת תל אביב, ותואר דוקטור בספרות עברית מטעם אוניברסיטת בר-אילן. שימש כעובד הוראה והגיע לדרגת מפקח כולל על בתי ספר על-יסודיים.
פרסם עשרות סיפורים, מאות מאמרים וערכים לאנציקלופדיות, ולמעלה מ-50 ספרים בסיפורת, ספרות ילדים ונוער, הגות, חינוך, וכן ספרי לימוד וספרי עזר. ערך ספרים, סדרות, אסופות ושנתונים. סיפורי הילדים שלו "להיות כמו כולם", "הנדר", "מיקי", "הארמון הקפוא", "המלאך שמוחק זיכרונות", "אניזו" ו"פטיטון בטיפת הטל" שודרו ברדיו בהמשכים. עורך את "לקסיקון סופרי ישראל" מטעם אגודת הסופרים העבריים וכן לקסיקון היסטורי של הסופרים העברים. בין 2013 ל-2016 היה עורך ראשי של כתב העת מאזנים. הוענק לו תואר "יקיר אגודת הסופרים (2010).
גרנות נשוי ואב לשלושה.
מחקריו על המקרא
גרנות כתוב עשרות מאמרים וספרים על המקרא בהם שילב את ביקורת המקרא עם ביקורת על המקרא בצורה ישירה וחדה. בספרו "התנ"ך – כף החובה" כתב בין השאר:
הספר עורר פולמוס בציבור ואף הגיעה לדיון בכנסת, שיזמה חברת הכנסת גאולה כהן, בו דרשה את פיטוריו של גרנות מתפקידו כמפקח במשרד החינוך.
שירה
הקרחת תוקפת מאחור (איורים - משה גרנות), אור-עם 1981
שער העמקים
הקיבוץ שנוסד ב-1929 ברומניה, התאחד עם גרעין יוגוסלבי, ושני הגרעינים עלו לקרקע באזור חרתיה ב-2 ביוני 1935.
מקור השם
ב-1 בפברואר 1935 החליטה שיחת הקיבוץ להציע לוועדת השמות של הקרן הקיימת לישראל (קק"ל) שלושה שמות שמתוכם ייבחר שמו החדש של הקיבוץ. השמות היו – חרתיה; שער העמק; בין עמקים. הוועדה הציעה את השם שער-העמקים, ורוב החברים קיבלו אותו בשמחה.
היסטוריה
ב-14 ביוני 1929, נתכנסה בחוות ההכשרה "מסדה", אשר בבסרביה, קבוצה של חלוצי השומר הצעיר ברומניה, שהניחה את היסוד לקיבוץ העלייה המאורגן הראשון מאותה הארץ. עם מייסדי הקיבוץ נמנה אהרן כהן.
בספטמבר 1929 עלו ראשוני החברים. כמקום ריכוזו הזמני של הקיבוץ נקבעה חדרה. ב-15 באוקטובר 1929 הגיעה קבוצת עלייה שנייה. בינואר 1930 הגיעה מספר החברים בקיבוץ לשלושים.
הקיבוץ השתכן בחדרה ב"חצר גלילי", וחבריו עסקו בחקלאות ביישובי האזור. בסביבה שררה קדחת חזקה ועובדה זו השרתה על החברים דאגה רבה. כאשר הועלתה ההצעה לעבור למגדיאל, קיבלו זאת החברים ללא הרהור נוסף. ב-3 במרץ 1930 עברו ראשוני החברים למגדיאל, וב-15 במרץ 1931 – נולד הילד הראשון של הקיבוץ, רמי.
ב-10 במרץ 1932 נוסד קיבוץ עלייה א' ביוגוסלביה. ב-15 במאי 1932 קיבוץ ה' מרומניה, שישב בנס ציונה, התאחד עם קיבוץ מגדיאל. ב-1932 נקלע הקיבוץ למשבר וחברים רבים עזבו. כדי לייצב את המצב החברתי השברירי, נדרשו החברים להצהיר – מי נשאר ומי לא. ב-29 במאי 1933 התאחד קיבוץ מגדיאל עם הגרעין היוגוסלבי שבמשמר העמק.
ב-20 בינואר 1935 נקבע אתר ההתיישבות של הקיבוץ בחרתיה (הכפר הערבי שזוהה עם חרושת הגויים המקראית). ב-2 ביוני 1935 עלה הקיבוץ להתיישבות בחרתיה. ממגדיאל עלו לחרתיה 107 חברים ו-3 ילדים. מבנה קבע ראשון, מבטון, שכלל 12 חדרים, נבנה בשנת 1936, בעזרת הלוואה מהקרן הקיימת. מבנה שני, עם שמונה חדרים הוקם על ידי קרן מגרמניה, ובית ילדים הוקם במימון ויצו ביוגוסלביה.
בשנותיו הראשונות סבל הקיבוץ מהתקפות פורעים ערבים, ושני חברים נהרגו בקרבת המשק.
ארכאולוגיה
בשטח הקיבוץ התגלה בשנת 1966 אתר ארכאולוגי שהחל להיחפר בשנת 1984 על ידי בן הקיבוץ יהודה נאור ופרופ' ארתור סג"ל. האתר שהתגלה הוא מצד שער העמקים המתוארך לתקופה ההלניסטית.
מכון התורה והארץ
מכון התורה והארץ הוא מכון למחקר, ליישום ולהסברה של המצוות התלויות בארץ, שבו פועלים רבנים, מדענים ואגרונומים. המכון נוסד בשנת תשמ"ו בכפר דרום וכיום שוכן ביישוב שבי דרום. המכון משלב הלכה וחקלאות. פעילותו נעשית בהתאם לפסקי הרבנות הראשית לישראל. בראש המכון עומד הרב יהודה עמיחי.
המכון מפתח תוכניות בתחומים כמו חיסכון בעלויות הגידול, צמצום השימוש במים, גידול ירקות ללא תולעים והפחתת השימוש בחומרי הדברה. המכון מתעדכן באופן שוטף בחידושים מעולם המחקר בתחומים אלה. בשנים האחרונות הרחיב המכון את עיסוקו וכיום הוא מתעסק גם בנושאים של איכות הסביבה, קיימות וצער בעלי חיים.
אוצר הארץ
לקראת שנת השמיטה התשס"ח הקים המכון גוף בשם אוצר הארץ אשר חתם מראש על הסכמים לאספקת פירות וירקות של חקלאים יהודים שיגודלו וישווקו בהתאם להנחיות המכון. הגידול והשיווק התבסס על היתרים שונים לביצוע פעולות חקלאיות בשנת השמיטה ובראש ובראשונה על חידושי המכון בתחום אוצר בית דין. בעדיפות שנייה שווקה תוצרת חקלאית אשר גודלה על סמך היתר המכירה.
לאוצר הארץ היו 20,000 מנויים אשר התחייבו מראש באמצעות כרטיס אשראי לרכוש תוצרת המסופקת על ידי הארגון בסכום של 50 ש"ח לפחות מדי חודש. התחייבות זאת נובעת מן הניסיון בשמיטות הקודמות, כאשר חלק מן התוצרת שגודלה במיוחד עבור אוצר בית דין נותרה ללא קונים. האוצר דאג לאספקה שוטפת של פירות וירקות לכ-200 חנויות ברחבי הארץ.
אמונת עתיך
כתב העת של המכון, אמונת עתיך, יוצא לאור כרבעון, ברציפות משנת תשמ"ו. בכתב העת מופיעים מאמרים של רבני המכון ורבנים אורחים. המאמרים ערוכים בפורמט מדעי מבחינת המקורות וסגנון הכתיבה, ולעיתים בצירוף מאמר מקצועי מאגרונום. כתב העת הוא המאגר הגדול ביותר של חומר בתחומים של מצוות התלויות בארץ. חלק מהמאמרים נאספו ונדפסו לפי נושאים בספרי 'התורה והארץ'.
בשנת תשע"ב חל בכתב העת שינוי והוא מהווה במה גם עבור מכונים נוספים העוסקים ביישום של ההלכה במציאות המודרנית: מכון צומת, מכון פוע"ה, מכון משפטי ארץ, מכון משפט לעם, מכון כת"ר ומכון כושרות. בכתב העת ישנו גם מדור של שאלות ותשובות.
צוות המכון
נשיא המכון הוא הרב יעקב אריאל, רבה הראשי של העיר רמת גן ואחד הפוסקים הבולטים בציבור הדתי לאומי. יושב ראש המכון הוא הרב יגאל קמינצקי, מי שהיה הרב האזורי של גוש קטיף. בראש המחלקה ההלכתית עומד הרב יהודה הלוי עמיחי ובראש מחלקת המחקר והפיתוח החקלאי עומדים האגרונומים מוטי שומרון, אשר משמש אף כראש המחלקה למחקר מדעי, והפרופסור יפתח בן אשר. בין רבני המכון: הרב אהוד אחיטוב, הרב גבריאל קדוש, הרב יעקב אפשטיין, הרב יואל פרידמן, הרב יצחק דביר והרב נתנאל אוירבך. בעבר שימשו כחוקרים הרב עזריאל אריאל, הרב יהודה זולדן והרב משה ביגל.
במכון צוות רב-תחומי של רבנים ותלמידי חכמים מחד, ושל חוקרים, מדענים ואגרונומים מאידך. בין רבני המכון בעבר נמנה הרב שמעון בירן אשר נרצח בפיגוע דקירה בדרכו לעבודה במכון, ליד כפר דרום, בכ"ד באייר תשנ"ב, 27.5.1992.
מצוקי וייטאביט
מצוקי וייטאביט (באנגלית: Waitabit Cliffs) הוא קו מצוקים בחוף המזרחי של האי אלכסנדר, בארץ אלכסנדר שבאנטארקטיקה, המצוקים פונים לכיוון מזרח לעבר מפרץ ג'ורג' השישי.
אורכו של קו המצוקים 6 קילומטרים והוא משתרע לכיוון צפון, החל משפכו של קרחון מרקיורי
גאולוגיה
המוצקים מורכבים מסלעי משקע.
גילוי ומיפוי המצורים
המצוקים התגלו מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', בטיסתו מעל האזור ב-23 בנובמבר 1935.
המצוקים נסקרו באופן גס בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם (British Graham Land expedition; בראשי תיבות: BGLE)
המצוקים נסקרו שוב בשנת 1949 על ידי משלחת חקר שטחי חסות איי פוקלנד.
מקור השם
הסקר שבוצע בשנת 1949 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בוצע על ידי שתי קבוצות סקר במקביל, משני כיוונים שונים. דבר שהאט מאוד את הסקר - ומכאן שמם של המצוקים.
וייטאביט, באנגלית, משמע "תמתינו" או "תחכו".
נזריה
נזריה (באנגלית: Nazariya) היא קבוצה ללא כוונת רווח קווירית-פמיניסטית המבוססת בדלהי שבהודו. הקבוצה הוקמה באוקטובר 2014, ומאז התרחבה למקומות נוספים בדרום אסיה.
מקור השם
המילה "נזריה" (Nazariya) פירושה "אופן ראייה", או "נקודת מבט". השם משקף את מטרת הקבוצה להשמיע פרספקטיבות מהשוליים, 'על מנת לסתור את "ההגמוניה של ההטרונורמטיביות" הרעילה של החברה'.
סוגיות מרכזיות
הקבוצה שואפת להעלות מודעות אצל קבוצות ויחידים אשר עובדים על נושאים של אלימות מגדרית, חינוך, בריאות, ותעסוקה, מנקודת מבט של לסביות, ביסקסואליות וטרנסג'נדרים ("לט"ב"). העבודה מתבצעת דרך מחקר, קמפיינים, הערכות ופיתוח כישורים. נזריה גם חושפת לציבור את חייהן של לט"ביות כדי להעלות את המודעות לצרכים שלהן.
צוות
הפעילות שהקימו את הארגון וממשיכות למלא תפקידים מרכזיים בתפקודו:
אחווה (מרכז כפרי)
אחווה (אַחֲוָה) הוא יישוב ומרכז כפרי בתחום מועצה אזורית באר טוביה. הוקם בשנת 1974. ביישוב שתי שכונות: אחווה ונאות אחוה. המרכז הכפרי נמצא סמוך למכללת אחווה וליישובים ערוגות, ינון, כפר אחים, תלמי יחיאל, כפר הרי"ף.
על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אחווה הוא היישוב הכפרי עם שיעור הילדים הנמוך ביותר בישראל - 2.5%.
Lonesome Crow
Lonesome Crow הוא אלבום הבכורה של הלהקה הגרמנית, סקורפיונז, שיצא בשנת 1972. האלבום הוא בז'אנר של רוק מתקדם ומפיק האלבום הוא קוני פלאנק.
וסטרבוטן (מחוז)
וסטרבוטן (בשוודית: Västerbottens län) הוא מחוז בצפון שוודיה. הוא גובל עם מחוזות וסטרנורלנד, ימטלנד ונורבוטן השוודים, עם מחוז נורלנד הנורווגי והמפרץ הבוטני.
גאוגרפיה
מחוז וסטרבוטן שוכן בנורלנד ומכסה את חבלי הארץ לפלנד ואוניירמנלנד.
הרמן שוורץ
קרל הרמן אמדאוס שוורץ (בגרמנית: Karl Hermann Amandus Schwarz, 25 בינואר 1843 - 30 בנובמבר 1921) היה מתמטיקאי גרמני. ידוע בשל עבודתו בתחומי האנליזה המרוכבת והגאומטריה הדיפרנציאלית.
ביוגרפיה
שוורץ נולד בעיר הרמסדורף (כיום חלק מפולין). הוא נישא למארי קומר, בתו של המתמטיקאי ארנסט קומר ולזוג נולדו שישה ילדים.
את לימודיו החל דווקא בתחום הכימיה בעיר ברלין, אך קומר והמתמטיקאי קארל ויירשטראס שכנעו אותו להסב את לימודיו למתמטיקה. בין השנים 1867 ל-1869 עבד שוורץ באוניברסיטת האלה, ולאחר מכן בציריך. החל משנת 1875 עבד באוניברסיטת גטינגן, שם עסק בתחומים אנליזה מרוכבת, גאומטריה דיפרנציאלית וחשבון וריאציות.
נפטר בברלין ב-1921.
עבודתו
בעידודו של קארל ויירשטראס, שוורץ תרם רבות לביסוס משפט ההעתקה של רימן בכך שהדגים בניות אנליטיות מפורשות של העתקות קונפורמיות מתחומים פשוטי קשר במישור לעיגול היחידה, שכוללות את העתקות שוורץ-כריסטופל של תחומים פוליגונליים ואת שיטת ההחלפה של שוורץ (Schwarz alternating method) המאפשרת לבנות באופן איטרטיבי את המיפוי הקונפורמי של האיחוד של שני תחומים בהינתן המיפוי (לעיגול היחידה) של כל אחד מהם בנפרד.
הוא תרם לנושאים מרכזיים נוספים באנליזה מרוכבת, ובמסגרת מחקרו על המשוואה הדיפרנציאלית ההיפרגאומטרית הוא גילה את כל המקרים שבהם הפתרונות הם פונקציות אלגבריות (רשימת שוורץ). בעבודתו על הרחבת התורה של מיפויים קונפורמיים למישור ההיפרבולי הוא גילה את הריצוף של חצי המישור העליון על ידי משולשי שוורץ. מושגים נוספים מתחום האנליזה המרוכבת הנושאים את שמו כוללים את למת שוורץ, עקרון השיקוף של שוורץ והנגזרת השוורציאנית.
שוורץ סיפק הוכחה ריגורוזית ראשונה לכך שלכדור יש שטח פנים נמוך יותר מכל גוף אחר בעל אותו נפח. במסגרת מחקרו בגאומטריה דיפרנציאלית, מצא שוורץ משפחה של משטחים מינימליים מחזוריים.
על שמו נקרא גם אי-שוויון קושי-שוורץ.
עראק
ראו גם
}}
ביבליית דואיי-ריימס
ביבליית דוּאֵיי-רַיימס (באנגלית: Douay–Rheims Bible) היא תרגום לאנגלית של הביבליה, כתבי הקודש הנוצריים, שנערך מטעם הכנסייה הקתולית בין 1582 ל-1610. עד אמצע המאה ה-20 דואיי-ריימס היה התרגום המוסמך עבור קתולים דוברי-אנגלית, ועודנו אהוד בחוגים שמרניים.
היוזמה לחבר גרסה קתולית בלשון עלתה בחוגי הגולים שנמלטו מרדיפות הדת האליזבטניות לצרפת. בעיר דואה (ההגייה האנגלית היא דואיי) הסמוכה לאראס הוקם ב-1568 סמינר להכשרת כמרים שהוברחו משם חזרה לממלכה כדי לשרת בקודש במחתרת. מייסדו, החשמן-לעתיד ויליאם אלן שהיה עמית-מנהל באוניברסיטת אוקספורד לפני שנמלט, החליט שהשימוש שעשו הפרוטסטנטים בביבליות בשפת העם כדי לגייס תמיכה ולתקוף את הדוקטרינות הרומיות הצריך מענה שייפנה אף הוא אל ההמונים. ב-1546 הכריזה ועידת טרנטו על הוולגטה הלטינית שערך הירונימוס כגרסה המוסמכת היחידה של כתבי הקודש, ותרגומים שלה לשפות האירופאיות החלו לצאת במסגרת הקונטרה-רפורמציה.
ב-1578 עבר סמינר דואה לעיר ריימס, בה שהה עד 1593. באותה שנה הגיע לשם גרגורי מרטין, עוד איש אוקספורד לשעבר, שקיבל משרה של פרופסור לעברית. אלן ראה בו את האיש המתאים למפעל התרגום שחזה ומינהו לעמוד בראשו. מרטין הסתייע בצוות גדול של מלומדים, שכלל בין היתר את ויליאם ריינולדס, תומאס וורתינגטון, ריצ'רד בריסטו ואחרים. עד מותו של מרטין כעבור ארבע שנים הם הספיקו לתרגם את הברית החדשה ומרבית הברית הישנה, אם כי העבודה על הישנה נמשכה עוד דור שלם. ב-1582 הוציא סמינר דואה שבריימס את מהדורת הברית החדשה שלו ב-5,000 עותקים. הברית הישנה הושלמה ואושרה לפרסום רק ב-1610.
מהדורת דואיי-ריימס תורגמה ישירות מהוולגטה הלטינית, לפי מדיניות הכנסייה שראתה את הטקסט של הירונימוס כמקודש ונעלה על המקור העברי, הארמי והיווני. בשל כך ובשל השמרנות המופלגת של מחבריה הכילה הביבלייה כמות אדירה של לטיניזמים (לדוגמה "פסח" תורגם כ-Pasche ולא Passover), ואף הוכנה רשימה של חלקם בסוף הכרך עם ביאורים. כמו כן, ספרי הקאנון המשני – "הספרים החיצוניים", בפי הפרוטסטנטים – הופיעו במקומם לפי הקאנון הכנסייתי המסורתי. לבסוף, המתרגמים הוסיפו לכתוב פרשנות והערות שוליים רבות בכוונה תחילה לסתור את ההבנה הפרוטסטנטית ולתת משנה תוקף לאמונה הקתולית, כשהם תוקפים את אויביהם כבורים טועים, והקפידו להדגיש רוח זו גם בתרגום עצמו: בתפילת האדון טרחו לצרף ל"לחם חוקנו" את המילה "שמעל לחומר", כפי שעשה הירונימוס בתרגומו למתי, לאזכור עקרון הטרנסובסטנציאציה; וראשי הכנסיות שנסמכו בידי פאולוס וברנבא הוגדרו כ"כהנים", כלומר כמרים מוסמכים, ולא כ"זקנים". במבוא כתבו העורכים כי בניגוד לתעמולה הפרוטסטנטית, הכנסייה מעולם לא אסרה על תרגום כתבי הקודש לשפת העם, בתנאי שאושרו על ידי הסמכויות המתאימות המקומיות, ושלא ביקשה להסתיר את דבר האל מההמון אלא למנוע הפצה של תרגומים קלוקלים ומזיקים רוחנית שהיו מסירים את הקורא מדרך הישר וההבנה הנכונה, כשם שעשו לטענתם הפרוטסטנטים באותם ימים ממש.
מהדורת דואיי-ריימס עוררה מיד עם צאתה ב-1582 סערה רבתי ופולמוס נגדי באנגליה. מלומדים פוריטנים ניגשו מיד להוכיח שהיא מוטעית ומסולפת, וכתבי פלסתר נגדה הוסיפו לצאת עד המאה ה-19. הוויכוח סביבה חיזק בקרב הציבור הרחב את ההכרה כי המקרא האנגלי שנפוץ בקרבם היה טקסט מתורגם וחשוף להטיות פרשניות, והצורך בגרסה פרוטסטנטית מוסמכת ואחידה הניע את מיזם תרגום המלך ג'יימס. ב-1750 הוציא הבישוף ריצ'רד צ'לונר, ראש הכנסייה הקתולית המחתרתית בלונדון, גרסה מתוקנת קלות על מנת שתתאים למהדורה הקלמנטינית של הוולגטה שהוכרזה כקאנונית מעט אחרי התרגום המקורי. רק במחצית השנייה של המאה ה-20, עם יציאת תרגומים פופולריים ונגישים עבור הציבור הקתולי דוגמת ביבליית ירושלים, איבדה מהדורת דואיי-ריימס ממעמדה כגרסה הקתולית התקנית בשפה.
אנדרס
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
אה"מ אדינבורו (1811)
אוניית הוד-מלכותו "אדינבורו" (באנגלית: HMS Edinburgh) הייתה אוניית קו מדרגה שלישית בעלת 74 תותחים של הצי המלכותי הבריטי, ונקראה על שם העיר אדינבורו בסקוטלנד.
האונייה הושקה ב-26 בנובמבר 1811 במספנות ברנט, רות'רהיית', לונדון.
היא הייתה חלק מהשייטת הבריטית-אוסטרית-טורקית שפעלה ב-1840 לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה וארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת העיר עכו ב-3 בנובמבר 1840.
בשנת 1846 הוסבה לאוניית קיטור מדחפית. מספר תותחיה הוקטן ל-60 והיא שימשה כאוניית משמר בבסיס הצי המלכותי בדבונפורט עד 1854, ואחר כך הועברה לים הבלטי, ונטלה חלק בהרעשת המבצר הרוסי בומרסונד באלאנד ובכיבושו. ב-1855 שבה מן הים הבלטי, שימשה כאוניית משמר בבסיסי הצי בשירנס ובליית' וב-1866 נמכרה ונגרטה.
ולא נותר אף אחד
ולא נותר אף אחד (באנגלית: And Then There Were None) היא מיני-סדרת מתח משנת 2015 בהפקה בריטית-אמריקאית. הסדרה שודרה לראשונה בערוץ BBC One בין 26 ל-28 בדצמבר 2015. את התסריט כתבה שרה פלפס וביים קרייג ויבריוס. המיני-סדרה מבוססת על הרומן "עשרה כושים קטנים" מאת אגאתה כריסטי. בארצות הברית שודרה הסדרה לראשונה ברשת לייפטיים ב-13 וב-14 במרץ 2016.
תקציר עלילה
ביום קיץ חם באוגוסט 1939 מגיעים שמונה אנשים, כולם זרים זה לזה, לאי קטן ומבודד בחוף דבון באנגליה. כולם הוזמנו על ידי "מר ומרת אוון". האורחים מתמקמים בבית הגדול, ומשרתים אותם תומאס ואת'ל רוג'רס, שנשכרו לעבודה לא מזמן, אבל בני הזוג המארח אינם נמצאים במקום. כשהאורחים מתיישבים אל השולחן לארוחת הערב, הם שמים לב לקישוט מרכז השולחן בו עשר דמויות של חיילים המסודרות במעגל. אחר כך תומאס רוג'רס משמיע תקליט שבו קול המאשים כל אחד מהנוכחים ברצח. זמן קצר אחר כן, אחד מהחבורה מת מהרעלה, ובהמשך אנשים נוספים נרצחים, כולם בשיטות המתאימות לשיר הילדים הידוע "עשרה חיילים קטנים", שעל שמו קרוי האי "אי החיילים". כל פעם שמישהו נהרג הרוצח מסלק דמות אחת מפסלוני החיילים. האנשים הנותרים מחליטים להתמודד יחד. הם חייבים לגלות מי הוא הרוצח לפני שלא ייוותר אף אחד.
הפקה
המיני-סדרה הוזמנה על ידי בן סטיבנסון ושארלוט מור עבור ה-BBC לציון 125 שנה להולדתה של אגאתה כריסטי. ההפקה של העיבוד נעשתה על ידי Mammoth Screen בשיתוף Agatha Christie Productions.
התסריטאית שרה פלפס אמרה שהיא הייתה המומה מהנוקשות והברוטליות שברומן. בהשוואה ליצירותיה האחרות של כריסטי היא ציינה ש"בספורי מארפל ופוארו, יש שם מישהו שיפתור את התעלומה, ומתקבלת תחושה של ביטחון, שאפשר לחזות את הבאות... בספר זה לא קורה – אין איש שיבוא להציל אותך, לחלוטין אף אחד לא בא להציל או להסביר."
הצילומים החלו ביולי 2015. חוף קורנוול שימש לצילומי סצינות הנמל והחוף. בין אתרי הצילומים היון הוליוול ביי, קייננס קוב, ומוליון קוב. צילומי פנים הבית נערכו בבית הרפילד בהילינגטון מחוץ ללונדון. מעצבת ההפקה סופי בקר עיצבה את הבית בסגנון שנות השלושים של המאה העשרים. סצינות המטבח צולמו בוורת'ם פארק בהרטפורדשייר. צילומי הרכבות נערכו ברכבת דרום דבון בין טוטנס לבאקפסטלי.
בתי כנסת קדומים בארץ ישראל (ספר)
בתי כנסת קדומים בארץ־ישראל הוא ספר המסכם מחקר על יותר מ-200 בתי כנסת שהיו קיימים בתחומי ארץ ישראל. הספר נכתב ונערך ברובו על ידי צבי אילן, שנפטר בטרם יצא הספר לאור, את העריכה השלימו כמה מידידיו, אשר שמותיהם מופיעים בהקדמה לספר.
מחקר בתי כנסת קדומים היה גולת הכותרת של פעילותו המדעית של צבי אילן בתור ארכאולוג. וספר זה הוא הפרסום המקיף ביותר שפרסם בנושא. הספר כולל מידע על 200 בתי כנסת ידועים ומובאת בו רשימה של 60 בתי כנסת משוערים נוספים. לכל אחד מבתי הכנסת מצוינים מיקומו ובמידה והשרידים הועברו למקום אחר גם האתר בו הם מוצגים, המקורות הקשורים בהם וכן חשיפת המיקום של המחזיקים בעתיקות. בכך הוא מאפשר למבקרים לראות את השרידים גם אם הם לא מצוים במקומם הטבעי.
סקירה
במבוא לספר מובאים סקירה על בתי הכנסת. צבי אילן מציין כי "הם יצירה יהודית מקורית של ימי בית שני". הוא מוסד מרכזי בחיים הקהילה ותפקידו הדתי נשמר עד היום.
הידע על בתי הכנסת בא ממקורות ספרותיים שניתן לאשש אותן בממצאים ארכאולוגיים. בספר זה מוצגים אלה בצד אלו. מחקר בתי הכנסת החל כבר מימי הביניים כאשר הגיעו לארץ ישראל נוסעים ועולי רגל. המחקר המודרני החל רק במאה ה-19, כאשר הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל ערכה בשנת 1865 את הסקר הידוע. חפירות ראשונות היו בבקעת ארבל. בגולן חפרו לורנס אוליפנט וגוטליב שומאכר. המחקר היהודי החל באזור ים כנרת - חמת טבריה וחמת גדר ובהמשך מעט דרומה בית אלפא. לאחר קום המדינה הורחבו החפירות לכל רחבי הארץ.
רשימת בתי הכנסת
אתרי בתי הכנסת מובאים בהתאם לאזור בארץ ישראל בו הם מצויים. במבוא לכל פרק מוצגים קווי האפיון של בתי הכנסת באזור. בפרק מתוארים בתי כנסת ידועים ובתי כנסת פחות מוכרים. לכל אחד ואחד מוקדש תיאור מלא כיצד מגיעים ברכב או ברגל, והאם הכניסה בתשלום או חינם אל האתר.
לואי לבנדובסקי
אליעזר אריה [לואי] לֵבַנְדוֹבסקי (Louis Lewandowski; 3 באפריל 1821 – 3 בפברואר 1894) היה חזן, מלחין ומנצח מקהלה יהודי גרמני, עסק בעיקר בהלחנת מוזיקה דתית לקטעי תפילה יהודיים.
קורות חיים
לבנדובסקי נולד במחוז ורשן (Wreschen) שבפלך פוזנן בפרוסיה. בגיל 12 עבר לברלין, שם למד נגינה בפסנתר ופיתוח קול, ושר כסופרן בבית הכנסת. לאחר מכן למד אצל א. ב. מרקס, ואף למד בבית הספר להלחנה באקדמיה הפרוסית לאמנויות ובאקדמיה לזמרה של ברלין.
לאחר סיום לימודיו בהצטיינות, התמנה למנצח המקהלה בבית הכנסת החדש בברלין. כיהן כפרופסור למוזיקולוגיה בקונסרבטוריון בברלין, והיה היהודי הראשון שהתקבל לאקדמיה הפרוסית לאמנויות.
לבנדובסקי החל לכתוב מוזיקה לבתי הכנסת הליברליים בגרמניה, בתי כנסת בהם החלו לעשות שימוש בעוגב, והייתה נהוגה בהם גם שירת מקהלה. לבנדובסקי התנגד לשילוב יסודות מוזיקליים פרוטסטנטיים, אם כי לא חשש לאמץ לחנים ממנגינות גרמניות עממיות, אך יחד עם זאת ביקש לדבוק באופיים ובייחודם של הסולמות המלודיים הישנים ולהעניק להם אצילות בדרך של הירמון.
הואיל ולחניו נועדו גם לשירה בציבור בבית הכנסת (כמו גם לבתי הכנסת בהם לא הותקן עוגב), וכן לא רק למקהלה לבדה, נעשו חיבוריו המוזיקליים נכס צאן ברזל בגרמניה, ובמהרה פשטו גם למדינות נוספות באירופה ומעבר לים, אל בתי הכנסת של המהגרים הגרמנים בארצות הברית.
מדד אלטמן
מדד ההישרדות של אלטמן הוא מדד שפותח על ידי פרופ' אדוארד אלטמן מאוניברסיטת ניו יורק בשנת 1968, המודד על פי פרמטרים שונים את החוסן הכספי של חברות כלכליות במטרה לנבא בשיעור גבוה של הצלחה את ההסתברות לפשיטת רגל.
לואי לבנדובסקי
קורות חיים
כיום ניתן לשמוע את לחניו של לבנדובסקי בבתי הכנסת הרפורמיים כמו גם בבתי הכנסת האורתודוקסיים.
מדד אלטמן
המדד מכונה בשפה המקצועית Z Score Model ונעשה בו שימוש נרחב בכלכלות רבות על מנת לנסות לחזות פשיטות רגל. הפרמטרים השונים נאספים לכדי נוסחה בה חברות בריאות וחזקות אמורות להראות ערכים של 3 ומעלה ואילו ערכים שבין 1.8 - 3, מלמדים על חברות בינוניות. חברות אשר משקפות ערך נוסחה שנמוך מ-1.8 לפי המדד, נמצאות בסיכון גבוה לפשיטת רגל.
לואי לבנדובסקי
קורות חיים
בתו של לבנדובסקי, מרתה, הייתה אשתו של הפילוסוף היהודי הרמן כהן.
מדד אלטמן
הנוסחה: Z = 1.2X1 + 1.4X2 + 3.3X3 + 0.6X4 + X5
X1= הון חוזר/כלל הנכסים. יחס המודד את הנזילות הפיננסית של החברה, היכולת לפרוע את חובות החברה בטווח הזמן הקצר. הון חוזר מחושב כנכסים שוטפים פחות התחייבויות שוטפות. נכסים שוטפים הם נכסי החברה אשר יומרו למזומן בתקופה הקרובה. באופן דומה, התחייבויות שוטפות הן אותן התחייבויות אותן נצטרך לשלם בעתיד הקרוב.
X2= יתרת רווח שלא יועדה/כלל הנכסים. יחס המודד מינוף. מכיוון שיתרת רווח שלא יועדה הוא נתון המצטבר לאורך שנות פעילות החברה אנו מצפים כי לחברה ותיקה תהיה יתרת רווח שלא יועדה גדולה מלחברה צעירה, ולכן שהשרידות של חברה ותיקה תהיה גבוהה מזו של חברה צעירה.
X3= רווח לפני הוצאות ריבית ומס/כלל הנכסים. יחס המודד את רווחיות החברה. ה-EBIT מרמז על יכולת החברה לייצר הכנסות, ללא תלות בהוצאות מיסים וריבית.
X4= שווי שוק/שווי ההתחייבויות בספרים. יחס המודד את כושר הפרעון של החברה. שווי השוק מחושב כמספר המניות של החברה כפול מחיר למניה. במידה והיחס גדול מ-1, נוכל למכור את מניות החברה בבורסה ולשלם את כל ההתחייבויות, כפי שהן מופיעות בספרים.
X5= מכירות/כלל הנכסים. יחס המראה כיצד החברה מייצרת הכנסות ביחס לנכסים שלה.
ערכי ה-Z
כאשר מתקבל ערך Z הגדול מ-2.99 החברה נמצאת באזור ה"בטוח", אין סכנה לפשיטת רגל.
כאשר מתקבל ערך Z הקטן מ-2.99 וגדול מ-1.8 החברה נמצאת באזור "אפור", ואין לדעת האם תפשוט רגל או לא.
כאשר מתקבל ערך Z הקטן מ-1.8 החברה נמצאת באזור מצוקה, ויש חשש כי תפשוט רגל.
בשנת 1977 הרחיב אלטמן את המודל ופיתח מודל משופר הנקרא Zeta, אולם הפרמטרים של מודל זה לא פורסמו בציבור אלא בתשלום בלבד.
המודל המשופר הוא גרסה מורחבת של קודמו אך ההבדלים המהותיים הם שבקודם הוכללו חברות ששווי נכסיהן היה 20 מיליון דולר ואילו מודל ה-Zeta משלב חברות בשווי של 100 מיליון ומעלה. כמו כן במודל החדש ישנם 7 יחסים פיננסיים ולא 5 כמו בקודם.
בשנת 1997 פורסם ספר של Altman & Narayanan ובו סקירה מקיפה על כ-50 מחקרים בתחום חיזוי פשיטות הרגל והמסקנות העיקריות היו כי ישנם יחסים פיננסיים המסוגלים לתרום לחיזוי מצבה הפיננסי של החברה. המשתנים המשפיעים ביותר הם: שיעור רווח תפעולי ביחס למכירות וכן הון חוזר, יחס שוטף ויחס מהיר.
בעייתיות מסוימת אשר עולה מבדיקת הנתונים בשטח היא העובדה שיש לבדוק את המדד על פי סקטור הפעילות של אותן חברות בלבד.
שימושים
בשנת 2020 הופעל המודל כתנאי סף לאיתנות פיננסית של מציעים, במכרז ארוך טווח של רשות כבאות והצלה לישראל לאספקה, כביסה ותחזוקה לחליפות מגן מבניות ללוחם אש.
לואי לבנדובסקי
פרסומיו
כמו כן, לבנדובסקי הלחין עשרות פרקי תהלים וכתב יצירות סימפוניות, מקהלתיות ושירים.
נואל זנקנלה
נואל פטריק זנקנלה (באנגלית: Noel Patrick Zancanella) הוא מפיק ופזמונאי אמריקאי, הפועל בעיקר בלוס אנג'לס שבקליפורניה. הוא כתב והפיק שירים עבור אמני רוק ופופ כמו טיילור סוויפט, ואן ריפאבליק, מארון 5, בי.או.בי, ג'ים קלאס הירוז, גאווין דגראו וקולבי קאליי. בשנת 2016 זכה בפרס גראמי לאלבום השנה בזכות סוויפט, על השתתפותו בהפקות אלבומה החמישי, 1989.
נורברט וולהיים
נורברט וולהיים (באנגלית: Norbert Wollheim; 26 באפריל 1913 - 1 בנובמבר 1998) היה ניצול השואה הראשון שהגיש תביעה כנגד תאגיד גרמני בו הועסק בכפייה במהלך השואה וזכה בתביעתו, שסללה את הדרך לקבלת פיצויים לניצולים רבים אחרים.
נואל זנקנלה
קריירה
אביו של זנקנלה היה מוזיקאי ג'אז, בעוד שנואל זנקנלה גדל ולמד לנגן על בס ותופים לפני שניגן על מכונת תופים. בהמשך, החליט ליצור בעיקר מוזיקת היפ הופ, תוך שפעל כמפיק מוזיקלי. בלוס אנג'לס הוא החל לעבוד באולפני וילג' ועד מהרה החל לעבוד עם אמנים כמו ג'נט ג'קסון ו-TK. "זו הייתה תקופה מעוררת השראה עבורי. זו הייתה הפעם הראשונה שנחשפתי כל כך עמוק למוזיקת הפופ", אמר זנקנלה. בסופו של דבר הוא הכיר את ראיין טדר מוואן ריפאבליק, שעבד באותה התקופה עם טימבלנד. השניים עבדו יחד על יצירה והפקת מוזיקה.
נורברט וולהיים
ביוגרפיה
וולהיים גדל בברלין. הוא למד משפטים וכלכלה פוליטית, אך נאלץ להפסיק את לימודיו בשנת 1933 בגלל מוצאו היהודי. לאחר מכן עבד כרתך בחברת יצוא מתכות עד לפרוץ המלחמה בשנת 1938. באותה תקופה מילא תפקיד מפתח בניהולו של הקינדר-טרנספורט שהעביר 10,000 ילדים יהודים מהישג ידם של הנאצים.
נואל זנקנלה
קריירה
מאז 2009, זנקנלה הוחתם על חוזה הקלטות עם פטריוט גיימס, חברה שהוקמה על ידי ראיין טדר. ההחתמה נעשתה כתוצאה מכתיבת הלהיט "Good Life" של ואן ריפאבליק, שהגיע בשיאו למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100. בשנת 2015 זכה זנקנלה בפרס פזמונאי השנה במהלך טקס פרסי הפופ של BMI. בשנת 2016 זכה בפרס גראמי לאלבום השנה, על הפקתו המשותפת עם הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט וראיין טדר, באלבומה החמישי 1989. בנוסף לכך, הוא עזר בהפקת שני השירים "Welcome to New York" ו-"I Know Places" מ-1989. בשנת 2018, קיבל קרדיט כאחד ממפיקי אלבום האוסף של סוויפט, Reputation Stadium Tour Surprise Song Playlist.
נורברט וולהיים
ביוגרפיה
וולהיים היה מעורה מאוד בחיים היהודיים ואחרי "ליל הבדולח", בשנת 1938 סייע בארגון הובלות ילדים יהודים לבריטניה ולשוודיה. בשנת 1939 הוא גם ליווה באופן אישי את קינדרטרנספורט לשוודיה, אך מיד חזר לברלין לאחר שהבטיח את שלומם של הילדים. עד שנת 1941 היה אחראי על בתי הספר להכשרה מקצועית של הרייכסווריינגונג-ג'ודן בדויטשלנד, ויועץ להכשרה הקשורה למלאכה של גרמנים יהודים.
מספטמבר 1941 עבד וולהיים במפעל לציוד תחבורה בליצנברג, ברלין.
לאחר השואה היה חבר הנהלה במועצה המרכזית ליהודים בגרמניה וכמפקח של ארגונים יהודיים אחרים.
אושוויץ
ב־8 במרץ 1943 וולהיים עם אחותו רות וולהיים (ילידת 1910), אשתו רוזה (נדה מנדלברוד, ילידת 1912) ובנם פיטר אוריאל (יליד 1939) נעצרו על ידי הגסטפו והובאו לנקודת האיסוף של יהודים בברלין, גרמניה. ב־12 במרץ 1943 גורשה כל המשפחה לאושוויץ. בזמן שוולהיים הופנה לעבודות כפייה, אחותו, אשתו וילדו נאסרו במחנה הריכוז, בו לבסוף נרצחו.
וולהיים הובא למחנה אושוויץ השלישי, מונוביץ', שם נאלץ לעבוד כפועל כפייה עבור התאגיד הגרמני IG Farbenindustrie AG, וסייע בבניית המפעל הרביעי החדש עד פינוי אושוויץ ב־18 בינואר 1945.
באחת מצעדות המוות בה, הצליח וולהיים לברוח. לאחר המלחמה הוא התיישב בעיר ליבק, בגרמניה שהייתה באזור הכיבוש הבריטי. עד מהרה התערה וחידש את חיי הקהילה היהודית בעיר ונבחר לנשיאה, תוך שסייע בשיקום החיים היהודיים במערב גרמניה. הוא נבחר ליו"ר השני של הוועד המרכזי של היהודים המשוחררים באזור הבריטי (" Zentralkomitee der befreiten Juden in der britischen Zone ") והיה אחד ממייסדיו של חברת הנאמנות היהודית באזור הבריטי.
בהמשך התמנה ליושב ראש איגוד הקהילות היהודיות בצפון מערב גרמניה וחבר מועצת המועצה המרכזית ליהודים בגרמניה.
תביעת האי גה פארבן
בשנת 1953 במסגרת הדיון בערכאה הראשונה, חייב בית המשפט של פרנקפורט את חברת אה גה פארב והורה לה לשלם לוולהיים סך של 10,000 מארק גרמניים כפיצויים עונשיים.
בתביעתו העיד לטובתו צ'ארלס קווארד, המכונה "הרוזן מאושוויץ", שהיה חייל בריטי שנפל בשבי הגרמנים במלחמת העולם השנייה אשר הציל יהודים מאושוויץ.
בספטמבר 1951 וולהיים היגר לארצות הברית והתיישב בעיר ניו יורק, שם למד לימודי ראיית חשבון. הוא היה פעיל במקצועו זה עד אמצע שנות השמונים. וולהיים סיפק את שירותיו על בסיס פרו-בונו לארגונים כמו מועצת השואה של ארצות הברית והפדרציה העולמית של ניצולי ברגן-בלזן.
סנטוס (כדורגל)
מועדון הכדורגל סנטוס (בפורטוגזית: Santos Futebol Clube) הוא מועדון כדורגל ברזילאי מהעיר סנטוס שבמדינת סאו פאולו שברזיל. המועדון הוקם ב-14 באפריל 1912.
פלה החל את הקריירה שלו בסנטוס בשנת 1956, כשהיה בן 15. עם פלה זכו סנטוס בגביע הביניבשתי בשנים 1962 ו-1963. בשנים 1958–1968 שיחק במדיה קואוטיניו, ובמהלכן היה שותף לזכייה בשמונה אליפויות סאו פאולו, חמש פעמים בטאסה ברזיל, פעמיים בגביע ליברטדורס ופעמיים בגביע הביניבשתי.
סנטוס בישראל
בשנת 1961 הגיע פלה וקבוצתו סנטוס לישראל למשחק ראווה נגד קבוצת כוכבים מעורבת משחקני האלופה הפועל פתח תקווה וקבוצת מכבי תל אביב. המשחק נערך ב-11 ביוני 1961 באצטדיון רמת גן. סנטוס ניצחה בתוצאה 1:3.
תארים
בינלאומיים
אפקט פלין
אפקט פלין (באנגלית: Flynn effect) הוא עלייה משמעותית ומתמשכת בציוני מנת משכל (IQ) באוכלוסייה, כפי שנמדדו במדינות רבות ברחבי העולם מראשית המאה ה-20 ועד סופה. קצב העלייה הנמדד שונה במדינות שונות, בזמנים שונים ובסוגים שונים של מבחנים, אך במקרים רבים נמצא ששיעורו הממוצע הוא כ-2 עד 3 נקודות IQ לעשור, ובסך הכל כמה עשרות נקודות בכמאת השנים האחרונות. האפקט נקרא על שם מגלהו, הפילוסוף האמריקאי ג'יימס פלין.
בשיטה המקובלת עוברות תוצאות מבחני מנת משכל ומבחנים דומים תקנון על פי מדגם אקראי של הנבחנים, באופן שהציון הממוצע מוגדר כ-100 נקודות IQ. המבחנים מתעדכנים מדי מספר שנים, ואז הם מתוקננים שוב באמצעות מדגם חדש של נבחנים, בדרך כלל צעירים מנבחני המבחן הקודם, והציון הממוצע שוב מוגדר כ-100 נקודות. תקנון מתמשך זה מסווה את קיומו של האפקט, אך פלין גילה שהוא נוטה להגדיר ציון גבוה יותר כ-100 נקודות. כמו כן, כאשר נבחנים חדשים עוברים גם את המבחן הישן, כמעט תמיד ממוצע הציונים שלהם גדול משמעותית מ-100 נקודות. תופעות אלו מצביעות על עלייה בציון הממוצע הבלתי-מתוקנן לאורך השנים.
סיבות שונות הוצעו להסברת אפקט פלין, כגון שיפור בתזונה בתקופת הילדות, חינוך טוב יותר, תרגול מבחנים בבית הספר, והתפשטות אופן חשיבה מדעי באוכלוסייה. שיפורים דומים לאורך השנים דווחו גם בתוצאות מדדים קוגניטיביים אחרים, כגון זיכרון סמנטי וזיכרון אפיזודי. לפי כמה מחקרים שנערכו לאחרונה ייתכן שהשיפור בציונים כבר פסק, ואולי אף התהפך לירידה קלה, בעיקר במדינות מפותחות. תופעה זו עשויה לתרום לצמצום הבדלי מנת-משכל בין המדינות המפותחות לבין מדינות עם ממוצעים נמוכים יותר של מנת משכל, שבהן אפקט פלין עדיין חזק.
מקור השם
המונח "אפקט פלין" נטבע על שמו של המגלה ג'יימס פלין, אף כי לא על ידיו. המונח הופיע לראשונה בספר משנת 1994 "עקומת הפעמון" של הפסיכולוג ריצ'רד הרננשטיין והעיתונאי צ'ארלס מוריי, שם מוזכר כי מוריי הוא שטבע אותו, ככל הנראה מתוך לגלוג וחוסר אמון באמיתות ה"אפקט". הרננשטיין ומוריי מתנגדים בדעותיהם לפלין, שכן בספרם הם טענו שהבדל תורשתי הוא שאחראי במידה רבה ליתרון של אמריקאים ממוצא אירופי ("לבנים") על אפרו אמריקאים ("שחורים") במנת המשכל הממוצעת, טיעון שהממצא של פלין בדבר הגידול של עשרות נקודות במנת המשכל של "לבנים" ושל "שחורים" כאחת במשך כשלושה דורות בלבד מקשה עליו. ואולם בעקבות ספרם של הרננשטיין ומוריי אומץ המונח "אפקט פלין" בספרות המדעית גם על ידי התומכים בקיומו, ולבסוף גם על ידי פלין עצמו, וכיום השימוש המדעי והציבורי בו נפוץ.
גילוי
נהוג לעדכן מבחני מנת משכל ומבחנים קוגניטיביים דומים מדי 30 שנה עד 10 שנים לערך. למשל מבחן אינטליגנציה וכסלר לילדים (WISC) בשפה האנגלית, שפותח במקורו בשנת 1949, עודכן בשנים 1974, 1991, 2003 ו-2014. בכל עדכון, המבחן החדש עובר תקנון על פי מדגם של הנבחנים, באופן שהממוצע נקבע ל-100 נקודות וסטיית התקן ל-15 או 16 נקודות. תקנון זה מסווה את העלייה בציונים, שכן בכל שנה שהיא הציון הממוצע באוכלוסייה הוא בהגדרה 100 או קרוב לכך. זוהי הסיבה שנדרשו שנים רבות להבחין בקיומו של אפקט פלין.
עם זאת, במרבית העדכונים נהוג לבחון מדגם של נבחנים גם על המבחן הישן וגם על המבחן החדש, על-מנת לבדוק את השפעת ההבדלים ביניהם. פלין שם לב שבמקרים כאלו הנבחנים כמעט תמיד משיגים תוצאה גבוהה יותר במבחן הישן. מספר חוקרים אחרים שמו לב לכך עוד לפני פלין, אך רק בקבוצות אוכלוסייה מסוימות כגון מהגרים, בעוד שפלין טען שהתופעה מתקיימת במרבית קבוצות האוכלוסייה ומתמשכת על פני עשרות שנים. פלין דיווח לראשונה על התופעה במאמר מדעי משנת 1984, שבו הראה כי במספר סוגים שונים של מבחני מנת-משכל בארצות הברית, משנת 1932 עד שנת 1978, השיפור הכולל על פני מספר עדכונים היה 13.8 נקודות IQ - קצב עלייה של 3 נקודות לעשור. לאחר מכן כונה אפקט פלין "אחת התופעות המדהימות ביותר בתחום", ובשנות ה-90 סומן על ידי "כוח משימה לאינטליגנציה" (Task Force for Intelligence) של האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה כאחד הנושאים החשובים ביותר למחקר.
מאפיינים
מחקרים שונים, אשר בדקו גילאים שונים ומגזרים שונים של האוכלוסייה על פני תקופות שונות, במדינות שונות ובאמצעות מבחנים שונים, מצאו שיעורי עלייה שונים של אפקט פלין. אך במחקרים רבים נמצא ששיעורו הוא כ-2 עד 3 נקודות לעשור, והעלייה אחידה למדי.
היכולת למדוד את אפקט פלין באופן מדויק על פני תקופות זמן ארוכות היא מוגבלת, שכן קשה למצוא נתונים אמינים ממבחנים שונים שנערכו בעבר, בעיקר בעשורים הראשונים של המאה ה-20. לא נמצאה עדיין דרך אמינה למדוד את האפקט לפני העשור הראשון של המאה ה-20, אזי הומצאו לראשונה מבחני מנת משכל על ידי אלפרד בינה, ובמדינות רבות לא ניתן למצוא נתונים אמינים ממבחנים שנערכו גם עשרות שנים לאחר מכן. לכן לא ידוע אם אפקט פלין התקיים גם לפני המאה ה-20, ובאיזו עוצמה.
האטה וירידה
כמה מחקרים מן השנים האחרונות מצאו שבסוף המאה ה-20 ובמאה ה-21 אפקט פלין מאיט, נעצר, ואולי אף מתהפך לירידה קלה בציונים, במיוחד במדינות המערב כמו ארצות הברית וכמה ממדינות אירופה. ממצאים כאלו תואמים השערות לפיהן אפקט פלין הוא תוצאת תהליכים סביבתיים הקשורים להתקדמות הטכנולוגית, הכלכלית והחברתית במאה ה-20, כגון שיפור בתזונה, בבריאות ובחינוך, אשר מאפשרים לילדים למצות טוב יותר את פוטנציאל האינטליגנציה שלהם, ולפיכך אפקט פלין נעצר כאשר פוטנציאל זה קרוב למיצוי אצל מרבית האוכלוסייה. בשנת 2018 פורסם מחקר לפי מבדקי גיוס של גברים נורווגים, שמצא עלייה של כ-2.5 נקודות אצל ילידי השנים 1965–1975, ולאחר מכן ירידה באותו שיעור לערך אצל ילידי השנים 1975-1990. לפי השערה זו אפקט פלין עדיין גבוה במדינות מתפתחות בעולם השלישי, ואולי יאפשר להן לצמצם את הפער במנת המשכל בינן לבין מדינות המערב, במקביל לצמצום הפערים הטכנולוגיים, הכלכליים והחברתיים.
ואולם מחקרים אחרים מן השנים האחרונות אשר חיפשו עדויות להאטה, עצירה או היפוך באפקט פלין לא הצליחו למוצאם. תוצאות כאלו מעלות את השאלה עד כמה מנת המשכל הממוצעת באוכלוסייה יכולה להמשיך ולעלות.
הסברים והשלכות
אפקט פלין הפתיע את הפסיכולוגים, ורבים מהם הטילו בתחילה ספק בתוצאות המדידות שלו, או בכך שיש להן משמעות מעבר לתוצר לוואי מלאכותי ("ארטיפקט") סטטיסטי. פלין עצמו תיאר את הפרדוקסליות של האפקט כלהלן: אם הנתונים נכונים פירושו שבראשית המאה ה-20, כמחצית מתושבי ארצות הברית היו משיגים ציונים נמוכים מ-70 במבחני מנת משכל של ראשית המאה ה-21, ולפיכך מאובחנים כסובלים מ"פיגור שכלי", שכן מנת משכל של 70 נחשבת בדרך כלל לגבול שבין אינטליגנציה נורמלית למוגבלות שכלית. לחלופין, כמחצית מתושבי ארצות הברית במאה ה-21 היו משיגים ציונים של למעלה מ-130 נקודות במבחנים של תחילת המאה ה-20, ולפיכך הם היו מוגדרים אז כמחוננים. אך על פניהן מסקנות כאלו אינן נראית סבירות, שכן מרבית האנשים הרגילים לפני 100 שנה לא התקשו להתפרנס או לתפקד באופן עצמאי ללא עזרה, וקריאת נאומים ומכתבים שכתבו אז איננה מעלה בדרך-כלל רושם שהאינטליגנציה שלהם הייתה נמוכה באופן מיוחד.
מספר הסברים הוצעו כגורמים לאפקט פלין, רובם גורמים סביבתיים: העלייה הממוצעת במספר שנות הלימוד בבית הספר, עלייה באיכות הלימודים, התנסות נרחבת יותר במבחנים, תזונה טובה יותר, סביבה טכנולוגית יותר ואופן חשיבה מדעי. גורמים תורשתיים, כגון און כלאיים כתוצאה מהגירה והתערבות בין אוכלוסיות שונות הוצעו אף הם, אך קשה מאוד לקבלם בהתחשב במהירות העלייה בציונים תוך שניים עד שלושה דורות בלבד.
בשנת 2018 פורסם מחקר במתגייסים גברים בנורווגיה, שבו ניתוח הנתונים נעשה בחלקו בתוך משפחות לאורך כמה דורות. ניתוח זה הדגים שגם העלייה בציונים וגם הירידה בשנים מאוחרות יותר (אפקט פלין "הפוך") נגרמו על ידי גורמים סביבתיים, ולא כתוצאה מהגירה או מאון כלאיים.
אין סתירה בין מרבית הגורמים הסביבתיים שהוצעו, ובין חלקם אף יש קשר, ולפיכך ייתכן מאוד שיש מספר גורמים לאפקט פלין. בנוסף מעורר אפקט פלין תמיהות וספקות לגבי עצם השימוש במנת המשכל למדידת אינטליגנציה.
תזונה
תושבי המדינות המתועשות כיום גבוהים בממוצע במספר סנטימטרים מן הגובה הממוצע באוכלוסייה לפני כמאה שנה, בעיקר תודות לתזונה טובה יותר ולבריאות משופרת בתקופת הילדות. הפסיכולוג וחוקר האינטליגנציה הבריטי ריצ'רד לין הציע שתזונה משופרת מסבירה גם את אפקט פלין. נתונים שונים מראים שהתזונה הגדילה לא רק את קומתם הממוצעת של אנשים אלא גם את היקף הגולגולת שלהם, וייתכן שאף את גודל מוחם, מה שעשוי להתבטא באינטליגנציה משופרת. גם כיום ישנו באוכלוסייה מתאם מובהק סטטיסטית בין גודל המוח למנת המשכל, אף כי זהו מתאם חלש (כלומר, ישנם יוצאי דופן רבים בעלי מוח קטן ומנת משכל גבוהה, או מוח גדול ומנת משכל נמוכה).
הקושי בהסבר התזונה הוא שנמצאו מעט ראיות טובות לתמוך בו. למשל, ניתן היה לצפות שאירועים ידועים של רעב המוני במדינות רבות, אשר גרמו לתת תזונה נרחבת בדור שלם של ילדים, יובילו לירידה במנת המשכל הממוצעת באותו דור, אך ירידות כאלו לא נמצאו. לדוגמה, מנת המשכל הממוצעת אצל חיילים הולנדים, שנבחנו בעת גיוסם בגיל 18 במבחן הצורות של רייבן, עלתה ב-20 נקודות משנת 1952 ועד שנת 1982, קצב מהיר ביותר של 6.7 נקודות לעשור, ללא כל השפעה נראית לעין כתוצאה מן הרעב בהולנד בחורף 1944–1945, שהתרחש בילדות של חלקם. הפסיכולוג הגרמני-אמריקאי אולריק נייסר כתב במאמרו משנת 1997 כי "בסך הכל, העדות המקשרת תזונה לאינטליגנציה היא רופפת בשלב זה". פלין עצמו וחוקרים נוספים סבורים שבמדינות המפותחות, תזונה משופרת קרוב לוודאי הייתה גורם באפקט פלין לפני שנות ה-50, אך לא מאז. אם תזונה הייתה גורם מכריע, ניתן לצפות שהשיפור בציון הממוצע באוכלוסייה יהיה בעיקרו תוצאת שיפור בציונים הנמוכים אצל הסובלים מתת-תזונה, ולכן יתרכז בעיקר בחלקה התחתון של התפלגות הציונים. בפועל, השיפור אכן התרכז בציונים נמוכים בדנמרק, בנורווגיה ובספרד, אך לא בצרפת, בהולנד ובארצות הברית. בנורווגיה, השיפור בגובה הממוצע של האוכלוסייה התרכז דווקא בחלק העליון של התפלגות הגבהים, תוצאה שגם היא מקשה על הסבר התזונה.
השכלה
לפי הצעה זו, העלייה במנת המשכל נגרמה כתוצאה מן העלייה לאורך המאה ה-20 במספר שנות הלימוד בבית הספר וההשתפרות ברמת ההשכלה והלימודים. במחקרים רבים נמצא שלימודים בבית ספר גורמים בממוצע לעלייה במנת המשכל, בהשוואה לילדים באותו גיל שאינם לומדים בבית ספר. לפי הצעה זו האנשים בימינו אינם בהכרח אינטליגנטים יותר מן האנשים של ראשית המאה ה-20, אך בממוצע הם משכילים יותר. מספר מחקרים שונים מצאו מתאם חיובי בין שיעור העלייה במדינות שונות לבין התוצר המקומי הגולמי לנפש באותן מדינות, ופירשו אותו כמצביע על תרומה אפשרית של עושר וחינוך טוב יותר לאפקט.
ישנם מספר קשיים בהצעה זו כהסבר לאפקט פלין: פילוח תוצאות מבחני מנת-משכל לפי מספר שנות הלימוד הראה שאפקט פלין מתקיים אפילו בין ילדים שלמדו אותו מספר שנים. אפקט פלין במבחנים המודדים יכולות הצפויות להיות מושפעות מהשכלה, כגון ידע אישי, אוצר מילים ויכולת אריתמטית, הוא דווקא בעל עלייה איטית לאורך השנים, בעוד שאפקט פלין המהיר ביותר נמדד במבחנים המודדים חשיבה מופשטת. מיזמים ללימודים מוקדמים ולהעשרה סביבתית לילדים בשכונות מגורים עניות ובמדינות נחשלות מבחינה חינוכית לא תמיד הצליחו להעלות באופן ניכר את התוצאות במבחני מנת-משכל.
התנסות במבחנים
הצעה זו יכולה להחשב כחלק מהצעת ההשכלה, אך היא ממוקדת יותר. בעשרות השנים האחרונות מתנסים ילדים יותר ויותר במבחנים במהלך לימודיהם, גם בכיתות הנמוכות, וחלק ממבחנים אלו דומים מאוד למבחני מנת משכל ולמבחנים קוגניטיביים אחרים. לפי הצעה זו אנשים בימינו אינם בהכרח אינטליגנטים יותר, אך הם מתורגלים יותר במבחנים קוגניטיביים.
גם בהצעה זו ישנם מספר קשיים: ילדים הנבחנים פעם שנייה באותו סוג של מבחן מנת-משכל אכן משפרים את הציון שלהם בכ-6 נקודות בממוצע, ואולם בחינה שלישית ורביעית אינן מביאות בדרך-כלל להשתפרות נוספת, מה שמעלה ספק לגבי מידת השיפור שניתן להשיג באמצעות התנסות במבחנים. כמו כן, פלין העיר שההשתפרות במנת המשכל באפקט פלין סדירה ועקבית לאורך השנים, בעוד שמידת השימוש במבחנים במערכות חינוך שונות במדינות שונות ובזמנים שונים השתנתה תכופות.
חשיבה מדעית
להצעת פלין עצמו, אפקט פלין הוא תוצאת שימוש נרחב יותר ויותר באוכלוסייה באופן חשיבה מדעי. הצעה זו מסתמכת בעיקר על כך שאפקט פלין בעל קצב ההשתפרות המהיר ביותר לאורך השנים התגלה במבחנים לחשיבה מופשטת, דוגמת מבחן הצורות של רייבן, ולעומת זאת אפקט פלין איטי יחסית במבחנים המודדים ידע כללי, אוצר מילים ויכולת אריתמטית.