cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מכונת לינוטייפ
מערכת הסדר
מערכת הסדר היא החלק הראשון של פעולת המכונה. בתום פעולת הסדר, סדר הדפוס מפעיל את מחזור היציקה על ידי מנוף, שמניף את מעלית הסדר לעמדת המסירה. מיד אחר כך המעלית חוזרת למקומה הרגיל, והסדר יכול להתחיל להקליד את השורה הבאה, כשברקע מתבצע מחזור היציקה של השורה הנוכחית, ואם הסדר זריז דיו, גם מחזור המיון של השורה הקודמת, באופן אוטומטי לחלוטין.
מערכת הסדר מורכבת ממספר חלקים עיקריים:
מחסנית
המחסנית, ותיבת הרווחים הם שני חלקים נפרדים ושונים, הממלאים את אותה הפונקציה: תפקידם לשחרר מטריצה או פס רווח, כאשר הסדר מקיש על אחד ממקשי המקלדת, או על מקש הרווח. כפי שאפשר להבין משמה, המחסנית מחזיקה את המטריצות, ממנה הן מוגשות לשורת הסדר, ואליה הן חוזרות בתום המיון.
המחסנית היא קופסה שטוחה, בצורת טרפז, שמוצבת בשיפוע מעל המקלדת. לאורכה 91 "ערוצים" מקבילים, כשבכל אחד מהם עד 20 מטריצות של אותה האות. המטריצות שכבות בערוץ על צידן, כשצד היציקה ושתי אוזניו כלפי מטה, ושתי האוזניים האחרות מצביעות למעלה. תחתית המטריצה פונה לכיוון חזית המכונה (וגם כלפי מטה. בגלל השיפוע), והחריץ המשונן מופנה לאחור. המטריצות "יושבות" בערוץ אחת על כתפי השנייה. הערוץ עצמו בנוי משני מובילים מקבילים, אחד על "רצפת" המחסנית, והשני בתקרתה, שרוחבם הוא כרוחב אוזני המטריצה. עקב השיפוע, המטריצה התחתונה, או הקדמית, בכל ערוץ רוצה להחליק מן המחסנית החוצה, ומוחזקת במקומה על ידי מנגנון המחגר, כשהמחסנית במצב "עבודה" במכונה.
מחסנית שאינה במצב עבודה (כמו שתי המחסניות בתצלום משמאל), המטריצות מוחזקות במקומן על ידי מוט שמושחל לרוחב המחסנית, או בעזרת חלק במחסנית שזה תפקידו.
שני הערוצים השמאליים מיועדים לאותה האות - באנגלית האות e קטנה, ומנגנון מיוחד דואג לספק מטריצה לסירוגין מהערוץ הראשון והשני, כדי שהמחסנית תוכל להכיל כפליים מהאות הנפוצה ביותר: כפי שיסבר בהמשך, רצוי שיהיו במחסנית מספיק עותקים של כל אות כדי להספיק ל-3 שורות. משום כך, אף על פי שיש במחסנית 91 ערוצים, יש רק 90 תווים שונים.
20 מטריצות בערוץ ו-91 ערוצים הוא הסידור הסטנדרטי, אבל לא היחיד: למשל, כדי להדפיס ברוחב גופן גדול יותר, למשל לכותרות, נחוצות מטריצות "שמנות" יותר, שדורשות ערוצים מרווחים יותר (אוזני המטריצות, ולכן המובילים, זהים, אבל גוף המטריצה רחב יותר, והמרחק בין הערוצים במחסנית רגילה לא מספיק), באופן שרוחב המחסנית לא מספיק ל-90 ערוצים. עבור מטריצות כאלו, ברוחב עד 24 נקודות, יש מחסניות עם 72 ערוצים בלבד, ויש אפילו מחסניות עם 55 ערוצים, להדפסת (או נכון יותר, יציקת) גופנים של עד 36 נקודות.
יש מכונות בהן ניתן להתקין מספר מחסניות באותו זמן. בחלק מהדגמים, המחסניות הנוספות קטנות יותר, ומכילת רק 16, או לפעמים 14 מטריצות בערוץ.
כל מחסנית מכילה מטריצות בגופן מסוים, והדרך להעביר את מכונת הלינוטייפ מגופן אחד לשני, או משפה אחת לשנייה, היא על ידי החלפת מחסנית. בדגמים מוקדמים, פעולת החלפת המחסנית דורשת מספר עובדים, וזמן לא מבוטל, אבל בדגמים מאוחרים יותר, פועל יחיד יכול להחליף מחסנית בזמן לא רב. דגמים מרובי מחסניות נוספו - מכונות עם שתיים, שלוש, וארבע מחסניות. בחלק מהמדגמים ניתן לערב מטריצות ממחסניות שונות, ולכן גופנים שונים, בשורה אחת, ובדגמים אחרים לא. הדגמים מאפשרים עירוב נקראים מיקסר (mixer), ובהם המעבר בין גופן לגופן פשוט - בדרך כלל לא יותר מהסטת מנוף בזמן ההקלדה (לפי ספר ההדרכה של החברה, ניתן לעבור מגופן לגופן, כלומר ממחסנית למחסנית, בלי להאט את קצב ההקלדה).
בדגמים בלי מיקסר, המעבר כרוך בעצירת המכונה, ואחרי שכל המטריצות סיימו את מחזור היציקה והמיון, וכולן חזרו למחסנית, סיבוב ארכובה, להגבהת או הנמכת ערימת המחסניות, והבאת הגופן הרצוי, כלומר המחסנית הרצויה, לעמדת עבודה.
חברת מרגנתלר-לינוטייפ סיפקה מאות ערכות גופנים, כלומר ערכות מטריצות, בעשרות שפות שונות, וערכות נוספות הוצעו על ידי אחרים. החברה העסיקה טיפוגרפים מובילים, שיצרו עבורה כמה מסוגי הגופנים הנפוצים עד היום, ורכשה רישיונות לגופנים ממעצבים עצמאיים, דוגמת נרקיס לינוטייפ, שנרכש מהטיפוגרף הישראלי צבי נרקיס. החברה סיפקה ערכת מטריצות בעיצובים מיוחדים, בהזמנת הלקוח.
משמאל למחסנית וקצת מתחתה, נמצאת תיבת הרווחים, שממלאת תפקיד דומה לתפקיד המחסנית, עבור פסי הרווח. את תיבת הרווחים אין צורך להחליף כמו את המחסנית - הרווחים נראים (כלומר אינם נראים) בדיוק באותו האופן עבור כל הגופנים. הטיפול המיוחד בפסי הרווח נובע גם מצורתם השונה.
המקלדת
כפי שהוזכר לעיל, המקלדת מונעת: הקשה על אחד הקלידים לא מבצעת בעצמה פעולה ישירה, אלא מסיטה מתג, שגורם לשורת פעולות ממונעות. הסטת המתג גורמת, למעשה, לשילוב מצמד, שגורם להרמת מוט מקשר, שבקצהו העליון מנדנד מחגר (Escaptement), שמבטיח שחרור של מטריצה אחת ויחידה מהערוץ המתאים במחסנית.
תזמון לקוי, למשל כתוצאה מלכלוך, עיוות, מטריצה עם "אוזן עקומה", או כוונון לקוי של המכונה, יכול לגרום ל"שיכול אותיות", כלומר למצב בו הסדר מקיש למשל "חתול"' אך משום שה-תי"ו מתעכבת, המטריצות תגענה לשורת הסדר "חותל", או אפילו "חולת".
בתחתית רצועת ההסעה גלגל המכונה "הגלגל המכוכב", ש"מזקיף" את המטריצות, ומשחילן על המסלול העליון במעלית הסדר.
מקש הרווח משחרר באופן דומה פס רווח מתיבת הרווחים, שנמצאת מעל מעלית הסדר. הרווחים מחליקים מתיבתם היישר לשורה, בלי לעבור ברצועת ההסעה, וגם הם צריכים להיות מתוזמנים (כלומר הזמן בין הקשת רווח להגעת פס הרווח שמעלית הסדר צריך להיות זהה לזמן שהמטריצות עושות את הטיול), ותזמון לקוי ייצור מצב שהסדר מקליד "איך לא", אבל שורת הסדר אומרת "אי ךלא" או "איךל א".
תווים מיוחדים ("מגרת פאי")
לעיתים, יש צורך בתווים מעבר ל-90 התווים שנמצאים במחסנית מסוימת. לצורך זה, ניתן בלינוטייפ "לסגת" לשיטה הידנית: מימין למחסנית יש תא של מטריצות עם תווים מיוחדים, שמכונה לפעמים "מגרת פאי", שם שמקורו במושג דפוס ארכאי. התא לא מחובר למקש במקלדת: במקום זאת, כל אימת שיש צורך בהדפסת תו כזה, הסדר נוטל ידנית את המטריצה המתאימה ממגרת הפאי, ומשחיל אותה בעצמו על המסלול במעלית הסדר, בשלב המיון תחזור המטריצה לתא הזה. באופן כזה, ניתן לסדר טקסטים שדורשים תווים מעבר לאילו שבסט התווים הסטנדרטי: למשל, כאשר משתמשים בערכת גופנים בעברית או באנגלית, שאינה כוללת אותיות ביוונית, ויש צורך לשלב אות יוונית כמו ε (אפסילון), θ (תטא), ω (אומגה קטנה), או Σ (סיגמא), תווים נדירים יחסית בידיעה חדשותית, אך נפוצים בטקסטים העוסקים בגאומטריה או מתמטיקה, נעשה שימוש במגרת הפאי.
רצועת ההסעה והגלגל המכוכב
רצועת ההסעה נמצאת בין המקלדת למחסנית (מסומנת ב-F בדיאגרמת הבלוקים למעלה). הרצועה מתוחה בין שני גלגלים, כשהגלגל המניע מימין למעלה, וגלגל המתח משמאל למטה, סמוך למעלית הסדר. הגלגלים מסתובבים נגד כיוון השעון, וחלקה העליון של הרצועה נוסע מימין לשמאל. מטריצה שמשתחררת מהמחסנית מחליקה אל הרצועה דרך "מסרק", באופן שהמטריצה מהערוץ הימני פוגשת את הרצועה מיד ביציאתה, ומטריצה מהערוץ השמאלי נופלת דרך ה"מסרק" דרך לא מבוטלת לפני שהיא פוגשת ברצועה. לקראת הרצועה, המסרק מטה את המטריצה ימינה, מאט את נפילתה ו"משכיב" אותה, כך שהיא נשכבת על הרצועה על גבה. בתחתית הרצועה יש "אצבע", המאטה את המטריצה, ומובילה אותה לגלגל מכוכב (star wheel), שמעמיד אותה על רגליה, ו"משחיל" אותה על מכלול שנקרא "מעלית הסדר". הקשה על מקש הרווח מבצעת פעולה דומה: ההקשה מסיטה מתג, שגורם לשילוב מנגנון שמטלטל מחגר, המשחרר פס-רווח מקופסת הרווחים.
מסעה של המטריצה מן המחסנית אל מעלית הסדר ארוך, וחשוב שכל המטריצות, או כל הערוצים יהיו מתוזמנים ביניהם, ומתוזמנים עם הרווח, למניעת שיכול אותיות, כפי שהוסבר למעלה.
מעלית הסדר
המטריצות, שנסעו על רצועת ההסעה, בסדר הנכון, פוגשו בסופה את הגלגל המכוכב, שהציב כל אחת בזקיפות, והשחיל כל מטריצה בתורה על המסלול במעלית. המטריצות מושחלות על המסלול, בעזרת האוזניים העליונות שלהן. במעלית יש שלושה מסלולים: המסלול העליון רחב יותר מאוזני המטריצה, ואינו משפיע עליה. מסלול זה מוביל את פסי הרווח, שאוזניהם ארוכות מאוזני המטריצות.
באופן זה קובע הסדר איזו משתי האותיות שעל פני המטריצה תופיע ביציקה: האות העליונה, כאשר המטריצה במסלול התחתון, או האות התחתונה, שהיא בדרך כלל אותה אות בעיצוב מוטה או מודגש, כאשר המטריצה במסלול העליון. עבור המספרים והסמלים, בחלקה האמצעי של המקלדת, התו העליון והתחתון שונים.
בצידה השמאלי של מעלית הסדר מעצור, שניתן לכוון את מקומו לפי רוחב השורה הנדרש. כאשר הסדר רואה שהשורה "מלאה", הוא מפעיל את המנוף שמניף את המעלית, ומוסר את שורת הסדר לשלב הבא, שלב היציקה, ובכך מפנה את המעלית. הסדר מנמיך את המעלית חזרה, ומקליד את השורה הבאה.
מערכת היציקה
מערכת היציקה, כמו מערכות הסדר והמיון, מונעת באותו מנוע חשמלי. בניגוד למערכות הסדר והמיון, שמונעות באופן רציף, למערכת היציקה מחזור פעולה, עם התחלה וסוף. המחזור מתחיל כאשר הסדר מושך במנוף מימין למקלדת (או כאשר מתקבלת הוראה לשורה חדשה בסרט המנוקב, במכונות המצוידות בקורא סרטי נייר), ועוצר כאשר הוא מגיע לסיומו, כלומר הגולם היצוק נשלח לתיבת הגלמים, והמטריצות ופסי הרווח נשלחים למערכת המיון. מיד בסיום המחזור המערכת מוכנה לתחילת מחזור חדש, ואם השורה הבאה כבר סדורה, ניתן להתחיל את המחזור הבא ללא הפסקה.
פעולת היציקה הוא אוטומטית לחלוטין, והיא מורכבת מסדרה של כתריסר פעולות או יותר, המתבצעות זו אחר זו, ולעיתים במקביל. הפעולות עצמן יוסברו בפרקים המתארים את המכלולים שמשתתפים בתהליך, ובסיום הסעיף כולו מופיעה רשימה מפורטת של כל הפעולות.
בקווים כלליים, הפעולות העיקריות של מערכת היציקה הן:
תזמון ותזמור כל הפעולות האוטומטיות הללו מתבצע על ידי גל הזיזים. בהמשך הסעיף יתוארו המכלולים לפי סדר הופעתם על הבמה. גל הזיזים לא משתתף בפעולה מסוימת, אלא הוא המפעיל את כולן, ולכן יתואר ראשון. שאר המכלולים העיקריים בתהליך היציקה הם:
גל הזיזים
גל הזיזים מפעיל ומתזמן את פעולת מערכת היציקה. באנלוגיה למערכות מוכרות, אפשר לומר שגל הזיזים מממש את ה"תוכנה" של המכונה, או ליתר דיוק, את ה"קושחה". במכונה אין כל אלקטרוניקה, והמימוש הוא מכני טהור.
גל הזיזים הוא סדרה של גלגלים אקסצנטריים, גלגלי שיניים, והתקנים דומים, כשלכל גלגל כזה עוקב אחד או יותר, שמבצע פעולה מכנית. תיזמון הפעולות נובע מכך שכולם השלובים על ציר משותף ומסתובבים יחד.
מכלול המעלית הראשונה
מכלול המעלית הראשונה (או "מכלול המלחציים") הוא מכלול שבמרכזו המעלית הראשונה עצמה, המלחציים, ופס היישור. בנוסף הוא כולל את סכיני ההקצעה הסופיות של מערכת ההפלטה, ולעיתים מכלולים נוספים, העיקרי בהם הוא המכלול האופציונלי "quadder".
המכלול כולו נמצא בחזית המכונה, משמאל למקלדת, לפני גלגל התבנית, אותו מכסה המכלול כמעט לחלוטין. המכלול מורכב על ציר מאוזן בתחתית המכונה, וניתן "לפתוח" אותו, על ידי שחרור שני בריחים סיבוביים, ומשיכתו לפנים. פעולה זו נחוצה על מנת להגיע לגלגל התבנית.
המעלית הראשונה
למרות שמה, "המעלית הראשונה" היא למעשה השנייה במחזור הפעולה של לינוטייפ - קודמת לה מעלית הסדר.
למעלית שלושה מצבים עיקריים: עמדת המוצא שלה היא הקומה האמצעית, במצב "קבלה". במצב זה מוכנה המעלית לקבל שורת סדר חדשה ממערכת הסדר. העמדה התחתונה של המעלית שנמצאת כ-12 סנטימטר נמוך יותר, היא עמדת היציקה, והקומה העליונה, נמצאת מול קופסת המסירה, דרכה מוחזרים פסי הרווח והמטריצות, אלו לקופסתם, ואלו למעלית השנייה ומשם למיון.
גל הזיזים והעוקבים שמפעילים את המעלית הראשונה תומכים בה מלמטה, ומרימים אותה, או מניחים לה לרדת בכובד משקלה.
כזכור, בתום פעולת הסדר, "שורת הסדר", היא שורת המטריצות והרווחים, "תלויה" באוזניה על המסלולים במעלית הסדר - למעלה מסלול פסי הרווח, הרחב יותר משני האחרים, מתחתיו המסלול העליון, עליו תלויות המטריצות שכוונו להדפסת "התו המשני" (בדרך כלל כתב מוטה), ותחתיו המסלול התחתון, עליו תלויות שאר המטריצות.
פעולת היציקה מתחילה בהרמת מעלית הסדר, כשהסדר מסיט את מנוף ה"יציקה", או כשמגיעה הוראת "שורה חדשה" מהסרט המנוקב.
במצב "קבלה", שהוא מצב האפס של המערכת, המעלית הראשונה נמצאת משמאלו של "מסלול הקבלה", בתחילת הפעולה הממונעת, שורת הסדר נדחפת ממעלית הסדר למעלית הראשונה.
המעלית הראשונה עצמה היא בעיקרה שורת מסלולים (rails), עליהן מושחלות המטריצות והרווחים. בסוף המסלולים, כלומר בחלקם השמאלי, מעצור מתכוונן, לפי רוחב השורה. המעלית מהווה חלק ממכלול שלם, שכולל גם את המלחציים ופס היישור.
המעלית הראשונה מקבלת את שורת הסדר מפס ההעברה שנמצא מימינה, ו"עוטפת" אותה משלושה צדדיה עד תום תהליך היציקה.
בפעמה הראשונה של התהליך, המעלית מונמכת כ-12 סנטימטרים, באופן ששורת האותיות החרוטה במטריצות נמצאת מול התבנית שבגלגל התבנית. בפעמה זו מסתובב גלגל התבניות רבע סיבוב, ומביא את התבנית אל מול שורת הסדר, כמפורט בהמשך.
המלחציים
המלחציים בנויים משתי לחיים מאונכות, אל ביניהן מונמכת שורת הסדר. בדרך לעמדה התחתונה, שורת הסדר נותבה אל בין שתי לחיי המלחציים, מימין ומשמאל. אלו קובעות בדיוק את אורך השורה ומיקומה.
כשהמעלית מגיעה לתחתית הילוכה, המטריצות אחוזות במקומן בשלוש מארבע אוזניהם, במסילות של המעלית הראשונה, אבל הן עדיין לא הדוקות, ויש להן חופש תנועה מסוים מימין לשמאל, משום שפסי הרווח (שאחוזים בשתי אוזניהם במסלול המיועד להם), רפויים, ורוחבם במצב מצומצם. כעת, "פס היישור", שהוא פס מתכת מאוזן שנמצא מתחת לפסי הרווח מתרומם, בכוח קפיץ ששוחרר, ודוחף את היתד התחתון של פסי הרווח כלפי מעלה, ומרחיבם. התרחבות הרווחים גורמת להתרחבות שורת הסדר כולה, עד שהיא מהודקת בין לחיי המלחציים, ומהווה "קיר אחורי" שלם, שיכול להשלים את תבנית היציקה ולהוות את חזיתה. כעת, מחליק גלגל התבנית לפנים, עד שהתבנית נצמדת לשורת הסדר, והאוזן הרביעית של המטריצות - האחורית תחתונה, "מתלבשת" מתחת למסלול מתאים בתבנית.
בנקודה זו, מתבצע תיאום אחרון, ואחריו הידוק: לחיי המלחציים מתרפות מעט, פס היישור נסוג, והמעלית כולה מתרוממת כדי ¼ מילימטר (למעשה, מאית אינץ'), כך שה"רגליים" של המטריצות לוחצות מלמטה ומתיישרות לפי המסלול בתבנית. פס היישור נלחץ שוב למעלה, המלחציים מתהדקות חזרה, וכעת מתבצעת היציקה.
אחרי היציקה והמתנה קלה להתמצקות הגולם, המערכת מתרפה: המלחציים מתרפות, פס היישור נדרך חזרה מטה, ומפסיק ללחוץ על פסי הרווח, המעלית עצמה "צונחת" חזרה רבע מילימטר, וגלגל התבנית נסוג לאחור, תוך שליפת הגולם משורת המטריצות. המעלית הראשונה מתרוממת כעת לשיא גובהה, והמטריצות והרווחים נדחפים ימינה, ל"ערוץ הביניים", השלב הראשון של מערכת המיון. אחרי תום המסירה, המעלית הראשונה מתייצבת שוב ב"עמדת המוצא" שלה, מוכנה לקבל שורה חדשה ממעלית הסדר.
גלגל התבנית ופס ההפלטה
גלגל התבנית נמצא בין המעלית הראשונה, מלפנים, לכור, מאחור. תפקידה של הגלגל, כפי שניתן להבין משמו, הוא "ניהול" התבנית: הבאתה למקום הנכון ליציקה, והמשך הטיפול בגולם, במהלכו הוא נפלט מהתבנית בדרכו לתיבת הגלמים, והכנת התבנית ליציקת הגולם הבא, משורת הסדר הבאה. לגלגל שתי תנועות: הוא יכול להחליק לפנים ולאחור על צירו, ולהסתובב. בשתי התנועות, ההנעה מגיעה מההיקף: הגלגל עצמו הוא גלגל שיניים, שמונע בעזרת גלגל שיניים קטן יותר, הצמוד אליו מימינו. שיני הגלגלים ישרות, וכל אחד מהם יכול להחליק על צירו לפנים ולאחור, בלי לאבד את הצימוד ביניהם. את הגלגל המניע יכול המפעיל למשוך מעט לפנים, ובכך לנתקו מהתמסורת שמעבירה את התנועה מגל הזיזים, כדי לסובב את גלגל התבנית ידנית. גלגל התבנית עצמו מחליק קדימה ואחורה, בשליטת גלגל הזיזים, כמתואר להלן.
בגלגל התבנית ארבע תבניות, ויש דגמים עם שתי תבניות בלבד, ואחרים עם שש. שלוש מהתבניות מובטלות, למעשה: העבודה מבוצעת בעזרת תבנית אחת. הסיבה לכך שיש יותר מתבנית אחת על הגלגל, היא כדי להקל ולקצר מעבר בין עבודה אחת לשנייה: שינוי באורך השורה (בדרך כלל רוחב הטור בעיתון) או גובהה, בדרך כלל במעבר לגודל אות אחר, דורשים שינוי בתבנית, הגוזל זמן לא מבוטל. הגלגל מחזיק מספר תבניות, כל אחת בכוונון שונה, כך שמעבר מעבודה אחת לשנייה הוא מיידי (או לפחות, כוונון התבנית מיידי), כל זמן שהעבודה השנייה מתאימה לאחת התבניות המוכנות.
מצב המוצא של "התבנית העובדת", הוא בעמדת הפליטה (או המסירה), כשהתבנית עצמה במצב מאונך בצידו הימני של הגלגל ("שעה 3"). כשמתחיל מחזור היציקה, בזמן ששורת הסדר מועברת למעלית הראשונה, מונמכת ומיושרת, גלגל התבנית מבצע רבע סיבוב כנגד כיוון השעון, כך שהתבנית מגיעה ל"עמדת היציקה". אחרי ששורת הסדר מוכנה, נדחף גלגל התבנית לפנים, ונצמד לשורת הסדר המהודקת. הכור (מתואר בהמשך) רוכן לפנים, נצמד לחלקה האחורי של התבנית, מזריק את נתך העופרת, ומזדקף חזרה. ההתמצקות היא מהירה, לא יותר משניות ספורות. פרט לדגמים הישנים ביותר, גלגל התבנית עצמו מקורר-מים, כדי לעזור להסיר את החום בצורה יעילה. גם בדגמים מקוררי אוויר, מחזור היציקה המלא, מתחילתו ועד סיומו, ארך פחות מ-9 שניות, ובדגמים מאוחרים יותר, החברה טענה להספק של 12 שורות בדקה (כלומר פחות מ-5 שניות למחזור יציקה מלא), ומשתמשים עם יכולת טכנית, כמו מערכות עיתונים גדולים, ידעו להפיק גם 14 שורות בדקה מהמכונה.
אחרי ההתמצקות, הגלגל מחליק מעט לאחור, ומשחרר את הגולם, האחוז בתבנית, משורת הסדר. זו פונה לדרכה, והגלגל מתחיל להסתובב שוב, גם הפעם נגד כיוון השעון. במהלך הסיבוב, בערך בשעה 9, נמצא מאחרי הגלגל סכין, שתוך כדי הסיבוב "מגלח" את חלקו האחורי של הגולם, ומיישר אותו עם פני התבנית. גובה אחיד ומדויק לגולם היא אחת הדרישות החשובות בסדר דפוס: שורה גבוהה יותר, או נמוכה יותר מאחרות, תיצור בעיות בהדפסה. כוונון הסכין מאפשר למכונה לייצר גלמים בגובה אחיד ומדויק.
לאחר שהגלגל החליק לפנים, נדחף מאחור פס ההפלטה (Ejector), ודוחף את הגולם מהתבנית, לכיוון קדמת המכונה.
במעבר בין עבודות, יש לכוון את ארכו, או גובהו, של פס ההפלטה, לפי אורך התבנית והשורה בעבודה הנוכחית. זו פעולה פשוטה: "פס ההפלטה" למעשה אינו פס, אלא שורת "אצבעות", והמפעיל בוחר בפעולה קלה ופשוטה, ובעיקר מהירה, אילו אצבעות ייקבעו במצב "דחיפה", ואילו יישארו מאחור.
כשהגולם נדחף לפנים, סכינים במכלול המעלית הראשונה "מגלחים" אותו מצידיו, ומהוקצע וגאה הוא גולש במגלשת לתיבת הגלמים, ומתייצב מימין לאחיו, השורות הקודמות, מוכן לשלב הבא במלאכת ההדפסה - מכונת הלינוטייפ סידרה שורה נוספת.
הכור
רמת הנתך נשמרת על ידי הנמכה מבוקרת של מטיל עופרת לכור. במרכז הכור "באר" (well), שמתחתיתה נמשך צוואר, שמחומם בנפרד, המוליך את הנתך לפיית היציקה, דרכה מוזרקת העופרת לתבנית.
חנוך בן אליהו
חנוך בן אליהו (נולד ב-29 ביוני 1937 בבית יוסף) קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף בחיל הים הישראלי, שירת כקצין מכונה של אח"י נגה (ק-22) היה קצין מכונה בפלגה הטכנית של שייטת ספינות הטילים, בעת מלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד הפלגה הטכנית של זירת ים סוף. לאחר מכן פיקד על מספנת חיל הים והתקדם לראש מספן הציוד בדרגת תת-אלוף, תפקיד הבכיר ביותר בתחום הטכני בחיל הים. לאחר שחרורו מצה"ל שימש כמנהל נמל חיפה ברשות הנמלים, סמנכ"ל טכני ברכבת ישראל וכיום הוא בעל חברה פרטית לייעוץ בנושא נמלים וסוכנות למנופים ומכשירים ימיים.
מכונת לינוטייפ
הכור
בדגמים הראשונים, הכור חומם על ידי מבער גז, עם מערכת בקרת טמפרטורה ששולטת על עוצמת המבער. מבער נוסף, עם בקרה ידנית, חימם את צוואר היציקה, כדי למנוע התמצקות בצוואר וסתימתו.
חנוך בן אליהו
ילדות
נולד בנס ציונה בשנת 1937 ליעקב וחנה בן אליהו, שעלו ארצה מפולין בשנת 1925. ההורים היו חלק מגרעין התיישבותי שהקים את מושב בית יוסף בעמק הירדן בשנת 1937, במסגרת חומה ומגדל.
מכונת לינוטייפ
הכור
במהרה עברה החברה לכורים חשמליים, שמתאימים יותר לסביבת בית דפוס, לעומת כור הגז שמקומו בבית יציקה. חברת לינוטייפ החלה למכור דגמים עם כור חשמלי כבר בעשור הראשון של המאה ה-20, ואולי אף קודם, והיא גם סיפקה סיוע ללקוחות עם מכונה קיימת לשדרג את הכור.
לפי דרישה מיוחדת, סיפקה החברה גם כור המופעל על ידי "פרימוס" - מבער קרוסין, לסביבה בה אין חשמל ואין גז. מכונות אלו קיבלו את ההנעה ממקור חיצוני, ופעלו ללא חשמל כלל.
חנוך בן אליהו
ילדות
במלחמת העצמאות פונו הנשים והילדים מהמושב בתחילה לכפר יחזקאל, ואחר כך למושב כפר יהושע. לאחר כיבוש חיפה עברו לעיר הצפונית, והתמקמו במושבה הגרמנית בבתים שננטשו על ידי עשירי חיפה הערבים. בגמר המלחמה חזרו חלק מהמשפחות לבית יוסף.
מכונת לינוטייפ
הכור
גם הכורים החשמליים המשיכו להשתכלל, עם כורים גדולים יותר, ובעלי הספק גבוה יותר, כדי לתמוך בקצב העבודה של המכונות המהירות, ושכלולים במנגנון בקרת הטמפרטורה, ומעבר מבקרה בעזרת ראוסטטים לכור עצמו ולצוואר, לתרמוסטט מלא, ששומר על טמפרטורה מדויקת של הנתך והצוואר.
חנוך בן אליהו
לימודים
חנוך למד בכיתות א-ז בבית יוסף. בכיתה ח' למד בבית הספר הכרמל בתל אביב. והצטרף לאגודת יורדי ים זבולון סניף תל אביב. את כיתה ט' למד בבי"ס תיכון מחוזי בעפולה. תחביביו היו ספורט וספרות צבאית.
ב-1 בספטמבר 1952 הצטרף לבית הספר הימי במגמת מכונה ימית. בשנה השנייה הפך בית הספר הימי ל"בית הספר לקציני ים" והמחזור בו למד נקרא מחזור א' - במתכונת החדשה. החל מהשנה השלישית של לימודיו עבר בית הספר לעכו ונקרא "בית הספר לקציני ים עכו". הלימודים בבית הספר ארכו ארבע שנים ושנה חמישית בקורס חובלים.
מכונת לינוטייפ
הכור
כשהכור צמוד לתבנית, שצמודה מצידה השני לשורת הסדר, והמערכת כולה הדוקה, הבוכנה מונמכת ל"באר", ושולחת נתך, דרך הצוואר המחומם ופיית הכור, לתבנית. כשהתבנית מלאה הזרימה נפסקת, וזמן קצר אחר כך הבוכנה עולה חזרה, ומושכת אחריה את הנתך שבצוואר הכור, ומשאירה מסלול נקי ליציקת הגולם הבא. הכור מזדקף חזרה, ובכך למעשה מסתיים מחזור היציקה עבור הכור.
חנוך בן אליהו
לימודים
בשנת 1954, בתום הפלגה באח"י מזנק (ק-32) סיכם קצין המכונה את הערכתו במילים אלו: הלימודים במגמת מכונאות ימית נמשכו עד 1 ביולי 1956.
מכונת לינוטייפ
הכור
יש מכונות דפוס בהן "שפריץ" כזה ניתז אפילו מחוץ למכונה, ומוצא עצמו על הקירות, הרהיטים, ולפעמים אפילו העובדים. בלינוטייפ, השפריץ נשאר בדרך כלל במעלית הראשונה, שמחפה על התבנית, אבל טיפות עופרת מותכת יכולות גם לפגוע בסדר, שיושב בקרבת המערכת. כשזה קורה, העבודה נעצרת, ויש להסיר מחלקי המכונה את המתכת שהתמצקה עליהם - תהליך ממושך ומייגע.
כאמור, יש במכונה מספר מנגנונים המיועדים לעצור ולחסום את ההזרקה במצבים שיביאו לשפריץ. הגם שאמינותם של מנגנונים אלו שופרה עם השנים, היא אינה מושלמת, והתופעה לעיתים קורה. במכונת "אינטרטייפ" המתחרה, שאופן פעולתה ומנגנוניה כמעט זהים ללינוטייפ, מותקנים מנגנוני בטיחות שונים, ואמינים יותר.
הטמפרטורה של המתכת הנוזלית בכור היא כ-270° צלזיוס (עם שינויים קלים בהתאם להרכב המדויק של הנתך), שהיא טמפרטורה נמוכה יחסית, בהשוואה למתכות אחרות - זו אחת הסיבות שעושות את הנתך אטרקטיבי. סיבות נוספות הן מקדם התפשטות תרמי נמוך, והתמצקות למתכת קשה, המתאימה להדפסה. בזכות הטמפרטורה הנמוכה, התמצקות הנתך מהירה יחסית, מה שמאפשר מחזורי עבודה קצרים - מכונות הלינוטייפ המהירות ביותר יכולות לבצע מחזור יציקה שלם בפחות מ-4 שניות, ולייצר עד 15 גלמים בדקה. הגלמים אמנם נפלטים מהמכונה חמים, אבל בדרך כלל ניתן להחזיק גולם כזה ביד, מיד ביציאתו מהמכונה, בלי להיכוות.
הכור כולו עטוף בשכבת בידוד תרמי, הן כדי למזער את אובדן האנרגיה לסביבה עקב הולכה תרמית, והן כדי להימנע מיצירת סביבה לא נוחה לעבודה. בית דפוס, או נכון יותר, חדר הסדר בבית דפוס, בו פועלות עשרות מכונות לינוטייפ זו לצד זו הוא למעשה בית יציקה קטן, בו נוצקים גלמים חדשים כל רגע, ובכל זאת אין בו חום מעיק ותחושה של "כבשן", כמו בבית יציקה מסורתי בו פועלים עשרות כורים ומכונות יציקה.
חנוך בן אליהו
שירות בחיל הים
בסיום הקורס עברו הבוגרים לבה"ד חיל הים, והחלו בקורס חובלים (מחזור ה'), שהסתיים ב-1 דצמבר 1957. אז הוסמך בן אליהו כקצין מכונה בחיל הים.
מכונת לינוטייפ
הכור
אחד התוספים המקובלים הוא שעון, שמפעיל את הכור זמן מה לפני תחילת יום העבודה, כך שניתן להתחיל לסדר מיד בבתחילת היום, בלי צורך להמתין להתכת העופרת.
חנוך בן אליהו
אח"י נגה (ק-22)
בגמר קורס חובלים הוצב בן אליהו כסגן קצין מכונה באח"י נגה (ק-22) שבאותו זמן שמשה כאניית אם של שייטת 13 ויצאה איתם לאימונים והפלגות ארוכות. לאחר כשנה התמנה ל והמשיך לשרת באנייה כארבע שנים.
בה"ד חיל הים
בשנת 1961 הוצב כמדריך בקורס חובלים שהתקיים בבה"ד חיל הים, כמפקד כיתת המכונאים של מחזור י' ולאחר מכן כמפקד מחזור י"א. בנוסף להדרכה בחובלים, שימש כמנחה מקצועי עליון לנגדי וקציני מכונה. ובשנת 1963 יצא ללימודי הנדסת מכונות בטכניון.
מכונת לינוטייפ
הכור
בפעולה ממושכת, עם הזמן צפים "סיגים" (dross) אותם צריך להסיר, על המתכת בכור. סיגים אלו הם בעיקרם בדיל ואנטימון שהתחמצנו, יחד עם זיהומים שונים שחדרו למתכת הממוחזרת, כמו שאריות דיו. בפעולה ממושכת כזו, חלק האנטימון והבדיל בנתך הולכים ויורדים בהתמדה, וכתוצאה מכך, המתכת, כלומר הגלמים, הולכים ונהיים "רכים". כדי לשמור על היחס הנחוץ להדפסה, יש להוסיף לנתך מדי פעם ״מנות״ של בדיל ואנטימון.
מערכת המיון
תפקידה של מערכת המיון הוא לקבל את שורת הסדר - אוסף המטריצות ופסי הרווח, ולהחזיר כל אחד מהם למקומו: את פסי הרווח לקופסת הרווחים, שמשמאל למקלדת, מעל מעלית הסדר, ואת המטריצות לערוצים המתאים להם במחסנית, פרט ל"מטריצות פאי" - אלו חוזרות לתיבת הפאי.
חנוך בן אליהו
מלחמת ששת הימים
במהלך תקופת לימודיו בטכניון בתקופת ההמתנה, לפני פרוץ מלחמת ששת הימים, הוצב בן אליהו בבסיס נמל חיפה כקצין אחזקה של ספינות הדיג המגויסות.
ספינות הדיג שגויסו היו "שקמונה", של המכון לחקר ימים ואגמים בפיקודו של אלוף יוחאי בן נון, ו"גלים", ספינה קיבוץ מעגן מיכאל בפיקודו של יוסף דרור, ששימשה לנשיאת אמצעי לחימה וחזירים של שייטת 13. בגמר ההכנות הצטרף בן אליהו ל"שקמונה" ויצא איתה לים מספר ימים לפני פרוץ המלחמה במטרה לבצע תקיפה של נמל טרטוס בגזרת החוף הסורי. במהלך הלילה הראשון לא יצאו התקיפות בסוריה לפועל ולמחרת בוטלו לחלוטין והספינות המגויסות חזרו לנמל חיפה.
מכונת לינוטייפ
מערכת המיון
פעולת המיון מסתמכת בעיקרה על הערוץ המשונן שנמצא בראש כל מטריצה: בסך הכל יש שבע שיניים מכל צד, בסידור סימטרי. בכל מטריצה, חלק מהשיניים נמצאות, וחלק חסרות. הסידור הוא סימטרי, כלומר אם השן הראשונה והרביעית חסרות, הן תחסרנה הן מצדו השמאלי של הערוץ והן מצדו הימני.
חנוך בן אליהו
מלחמת ששת הימים
בהמשך המלחמה התלווה ליוחאי בן נון ולאלוף מאיר זורע לחיפוש אחרי, שהיה טייס קרב בחיל האוויר, בנו של זורע שנפל עם מטוסו ברמת הגולן. בעת תקיפת שדה תעופה של דמשק.
מכונת לינוטייפ
מערכת המיון
מסיבה כלשהי, שלא מוסברת בספרות של חברת מרגנתלר-לינוטייפ, קידוד מספר 1 לא נמצא בשימוש, מה שמשאיר 125 קידודים שונים לערוצי המחסנית. במחסנית לינוטייפ סטנדרטית 91 ערוצים, שמתאימים לקידוד של 2 עד 92, מה שמשאיר 34 קודים לא בשימוש. דגמים מאוחרים יותר עשו שימוש בקודים אלו להוספת "מחסנית עזר", עם 34 ערוצים נוספים, להרחבת מערכת הגופנים הזמינים מ-90 (כזכור, בשני הערוצים השמאליים של המחסנית אותה אות - האות האנגלית e, ולכן 91 ערוצים אך רק 90 תווים שונים) ל-124. דגם "גרמני" של לינוטייפ שיועד לשפות הזקוקות ליותר סימנים - בדרך כלל תנועות עם אקצנטים, או אומלאוטים, הרחיב פשוט את המחסנית הראשית ל-124 ערוצים.
חנוך בן אליהו
שייטת ספינות הטילים
בשנת 1968 סיים בן אליהו את לימודיו בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון והוצב כקצין מכונה בפלגה הטכנית של שייטת ספינות הטילים. עיקרי העיסוק היו קליטת ספינות סער חדשות המגיעות לארץ לאחר בנייתן בשרבורג, הכשרת צוותי המכונה והסמכת. במסגרת זו ריכז את ביצוע שיפורים במנועי ספינות הטילים שסבלו ממחלת ילדות של סדיקת ראשי הצילינדרים במנועי ה'מייבך'. בן אליהו ריכז גם את המחקר לאיתור הסיבות לתקלה החוזרת. עם הקמת בסיס חיפה במבנה ארגוני חדש הפכה הפלגה הטכנית של שייטת 3 בפיקודו של רס"ן זאב בר זאב, ובכללה בן אליהו כקצין המכונה, לפלגה הטכנית של הבסיס. עיקר עיסוקיו המשיכו להיות עם ספינות הטילים. בין היתר ניהל את הכנות באוניות הסוחר לתדלוק ספינות שרבורג
מכונת לינוטייפ
מערכת המיון
מרכיבי מערכת המיון הם:
חנוך בן אליהו
יחידת הנצלה
בעת מלחמת ההתשה הוטבעו אניות חיל הים על ידי הקומנדו הימי המצרי ופיקוד חיל הים החליט על הקמת יחידת הנצלה ימית. משימת ההקמה הוטלה על מפקד בסיס חיפה אל"ם יצחק גזית וכללה אנשי מקצוע במילואים בפיקוד רס"ן (מיל) יצחק ברוקמן. בן אליהו היה איש הקבע היחידי בצוות ההקמה.
מכונת לינוטייפ
נקודות נוספות
למטריצות הפאי אין כל שיניים חסרות, והן נוסעות לכל אורך פס המיון, עד סופו. בסוף הפס הן "נושרות" למגלשת מתכת גמישה, המובילה אותן ל"קופסת הפאי" שמשמאל למקלדת ומעליה, משם יוכל הסדר ליטול את המטריצה שוב, כשיתעורר הצורך להשתמש בתו הזה בשורה חדשה.
בדגמים המאפשרים עירוב גופנים ממחסניות שונות (mixer), לכל מחסנית יש "ערכת מיון" משלה, עם פס מיון, מסלולים בורגיים, ואצבע הרמה. המטריצות מועברות מהמעלית השנייה להפרדה ראשונית, ששולחת כל מטריצה למערכת המיון המתאימה לה, בעזרת קידוד נוסף שנמצא בחלקה התחתון של המטריצה.
סדר הפעולות ומסלול המטריצה
פעולת מערכת הסדר ומערכת המיון (כלומר בורגי ההובלה ואצבע התזמון) הן רציפות, ומונעות באופן מתמיד על ידי המנוע, ברגע שהמכונה במצב פעולה. לעומת זאת, מחזור היציקה מתבצע לסירוגין - הוא מתחיל כאשר הסדר מושך במנוף "יציקה", ומסתיים אחרי סיבוב מלא של גל הזיזים, כשהגולם נופק לתיבת הגלמים, השורה נמסרה למערכת המיון, כשהפעולה האחרונה היא חזרה ל״עמדת מוצא", וניתוק המצמד שמניע את גל הזיזים עצמו.
חנוך בן אליהו
תפקידי מטה חיל הים
ענף ציוד /3  – בשנת 1971 הועלה בן אליהו לדרגת סא"ל כראש ענף התפעול של מחלקת ציוד, תפקיד זה דורש מעקב אחרי הפעלת כושר התיקונים וההספקה של חיל הים ומתן מענה לתקלות שוטפות. בשירותו בענף יזם בן אליהו ומיסד עריכת ביקורות מרוכזות של מחלקת ציוד, בכלי שיט ויחידות חיל הים.
מכונת לינוטייפ
סדר הפעולות ומסלול המטריצה
סדר הפעולות להלן מתאר את מחזור היציקה. התיאור מתחיל כאשר הזרוע הקפיצית שדוחפת את המטריצות ממעלית הסדר למעלית הראשונה, משלבת בסוף מהלכה מצמד שמתחיל להניע את גל הזיזים.
הפעולות מבוצעות באמצעות גל הזיזים, כלומר הגלגלים האקסצנטריים שלאורכו, העוקבים, שמתרגמים את סיבוב גל הזיזים לפעולות קוויות או סיבוביות, ומנופים ומוטות מקשרים, המעבירים את התנועות למכלולים השונים. בנוסף לאלו, יש בגל הזיזים גם שתי גזרות של גלגל שיניים, הראשונה קצרה והשנייה ארוכה, המסובבות את גלגל התבנית, רבע סיבוב בתחילת המחזור, ושלושת רבעי סיבוב לקראת סיומו.
חנוך בן אליהו
פלגה טכנית
זירת ים סוף - בשנת 1972 הוצב בן אליהו לתפקיד ממפקד פלגת אחזקה במפקדת 'זירת ים סוף' שנמצאה בשארם א-שייח'. בין עיסוקיו היו שמירת הכושר הטכני של כלי השיט בזירה והכנות לקליטת ספינות הטילים סער 4 שנבנו במספנות ישראל ויועדו לשרת באזור ים סוף. פעילותו כלל השתתפות באפיון המעגן, בתי המלאכה לתיקונים, בית מלאכה לטילים ואחסון חלקי חילוף. בנוסף יזם בן אליהו ופיקח על ביצוע: מרכז טכנולוגיסטי זירתי, פתרון להחלפת מדחפים שנפגעו בספינות דבור על ידי צוללים בלא צורך ב.
ניוון רב מערכתי
ניוון רב מערכתי ("פרקינסון פלוס", באנגלית: Multiple System Atrophy, או בקיצור MSA) הוא הפרעה ניוונית נוירולוגית, שמתארת קבוצה של הפרעות המאופיינות בניוון מערכת העצבים המרכזית. בעוד שמחלת הפרקינסון פוגעת בעיקר בגרעיני הבסיס, MSA פוגעת גם במערכות נוספות במוח, ובעיקר בחומר השחור, בסטריאטום, במערכת העצבים האוטונומית, בגזע המוח ובמוח הקטן. כ-55% מהחולים הם גברים, והמחלה מתפרצת לרוב בעשור השישי לחיים. לעיתים עשויה המחלה לגרום לתסמינים המתאימים למחלת הפרקינסון, מה שעשוי להקשות על האבחון. עם זאת, חולי MSA מגיבים בצורה מינימלית, אם בכלל, לתרופות מבוססות דופמין המשמשות לטיפול במחלת פרקינסון.
חנוך בן אליהו
פלגה טכנית
הערכה - על הכנות הזירה וביצוע תרגיל הנחיתה הגדול 'מדקדק' זכה בן אליהו למכתב הערכה ממפקד חיל הים אלוף בנימין תלם 8 באוגוסט 1973. מלחמת יום כיפור – בן אליהו פיקד על פעילות הטכנית בתקופת המלחמה. ספינות טילים עוד לא היו בזירה. מערכות ירי טילים הותקנו על אניות מגויסות: הגוררת 'שי' ואניית הסוחר 'נהריה'. ספינות דבור שנפגעו בקרבות הוחזרו לכשירות מבצעית. כולל החלפת מדחפים במעגנים אבו טור וראס סודר. כלי שיט של שייטת 13 קיבלו סיוע טכני. התקנת עמדה לתול"ר קרגו בדבורים וספירות מחץ של שייטת 13. בנתיבי מעבר בין האיים במפרץ סואץ הותקנו שיוצרו בבתי המלאכה.
ניוון רב מערכתי
תסמיני המחלה הם אובדן זיעה, אטקסיה, יובש בפה, נפילת לחץ דם בעת עמידה, בעיות מוטוריות, קשיי בליעה, רעד בגפיים, נוקשות שרירים, קושי בהליכה, נפילות חוזרות, אצירת שתן ובריחת שתן, ובגברים גם אין אונות. שיתוק מיתרי הקול הוא ביטוי קליני חשוב ולפעמים ראשוני של ההפרעה.
מכונת לינוטייפ
מסלול המטריצה
נתאר את מסלולה של מטריצה שעליה האות צ'. התיאור מתחיל כשהמטריצה שלנו אך זה סיימה להתמיין, והיא מונחת עליונה בערוץ הצדיקים, על כתפי המטריצה הבאה בתור, שמצידה עומדת על זו שאחריה, וכן הלאה.
במכונת הלינוטייפ, בעבודה רציפה, יש בכל רגע נתון שלוש קבוצות מטריצות, מחוץ למחסנית: הקבוצה הראשונה היא הקבוצה הנסדרת: המטריצות שעל מעלית הסדר, ואלו שבדרך אליה. הקבוצה השנייה היא השורה הקודמת, שנמצאת בתהליך היציקה, והשלישית היא השורה שלפניה, שנמצאת במערכת המיון.
חנוך בן אליהו
פלגה טכנית
בתחילת שנת 1974 החלו ספינות סער 4 להגיע ל'זירת ים סוף'. ולאחר מכן סיים בן אליהו את תפקידו ועבר לבסיס חיפה.
ניוון רב מערכתי
אין כיום תרופה למחלה או להאטת התפתחותה, והטיפול התרופתי מתמקד בסימפטומים בלבד (כגון תרופות להעלאת לחץ הדם, ויאגרה במקרי אין אונות וכדומה).
מכונת לינוטייפ
מסלול המטריצה
בהפעלת לינוטייפ בהקלדה ידנית, אפשר להפעיל את המכונה (כלומר להקליד את הטקסט, ולהפעיל את מחזור היציקה בכל שורה), באופן כזה שהמערכת פועלת ברצף: כשבורגי המיון מסתובבים, הם נושאים אתם מטריצה אחרי מטריצה - בכל חריץ של הבורג מטריצה חדשה.
ניוון רב מערכתי
המחלה נדירה יחסית, ושכיחותה היא 4 חולים לכל 100,000 אנשים (שכיחות מחלת פרקינסון היא כ-150 לכל 100,000).
חנוך בן אליהו
פלגה טכנית
פלגה טכנית של בסיס חיפה בשנים 1974 -1976 שימש כמפקד הפלגה הטכנית של בסיס חיפה. על תפקידו זה קיבל בן אליהו מכתב הערכה מראש מספן הציוד, אל"ם עקיבא פגי, 28 בפברואר 1975.
מכונת לינוטייפ
מסלול המטריצה
שורת המטריצות הנוסעות ימינה תלויות מפס המיון הולכת ומידלדלת, כשעוד ועוד מטריצות נושרות להן לתאיהן במחסנית, אך בתחילת הפס, לפני הערוץ הראשון במחסנית, שורת המטריצות התלויות רציפה לחלוטין, בלי רווחים ובלי הפסקות. מעלל כזה מכונה "לתלות שורה" (to hang a line),
יותר גופנים, וריאציות על מחסניות
מכונת הלינוטייפ מהירה ויעילה יותר מסדר ידני, אבל היא גם מוגבלת יותר. המגבלה העיקרית של המכונה היא המגבלה ל-90 תווים מוגדרים מראש, בעוד שבסדר ידני, אין מניעה לערב תווים מקופסאות שונות - כמעט כל גופן שמצוי בבית הדפוס, יכול לשמש בכל גלופה.
חנוך בן אליהו
מספנת חיל הים
בשנת 1976 הועלה בן אליהו לדרגת אל"ם וקיבל פיקוד על מספנת חיל הים. בן המשימות המיוחדות שבוצעו על ידו בתקופה זו היו:
מכונת לינוטייפ
יותר גופנים, וריאציות על מחסניות
כדי להקל על "מצוקת הגופנים", נוצרו בלינוטייפ מספר פתרונות ומנגנונים לתמיכה בגופנים נוספים:
חנוך בן אליהו
ראש מספן הציוד
בשנת 1979 הועלה בן אליהו לדרגת תא"ל וקיבל את תפקיד ראש מספן הציוד של חיל הים. ייסוד והקמת מרכז שליטה טכנולוגיסטי מרכזי ( מטל"מ ) אפיון פרויקט הצוללות מסדרת דולפין, התקנת מערכות חילוץ לצוללות בהידרוצין., אפיון ומפרט טכני לספינות סער 4.5 מסדרת נושב, השלמת יצור וקליטת ספינות טילים זיוונית. מבצע הולנדי מעופף בלילה ספטמבר 1981 כתותאה מתקלה טכנית וחוסר תשומת לב רגעית, עלתה ספינת טילים אח"י געש (סער 3) שהייתה בדרכה לאילת על החוף הסעודי. חילוץ ספינה מהחוף נעשה בפיקודו הישיר של ועל כך קיבל מכתב הערכה ממפקד חיל הים.  מלחמת לבנון - במהלך שירותו בתפקיד זה פרצה מלחמת שלום הגליל ובן אליהו ניהל את כל פעילות הטכנית של חיל הים באותה עת. לאחר המלחמה המשיך בן אליהו בתפקיד ראש מספן הציוד ובין הנושאים עליהם פיקח נכללו. קליטת תותחי וולקן פלנקס, שיפורי הנחיה בטילי הרפון (טיל), אפיון טכני טיל ברק, אפיון בנייה וקליטת סירות מחץ לשייטת 13 'זהרון'. הכנסת נושא אמל"ח שייטת 13 למספנת חיל הים מיסוד מסלול קידום קצינים במערך הטכנו-לוגיסטי וגיבוש כלל המערך הטכנו-לוגיסטי בחיל הים.
מכונת לינוטייפ
אות משנית במטריצה
כפי שתואר בתיאור המטריצה, והזכר גם בתיאור מערכת הסדר, חרוטים במטריצה שני תווים, ולא אחד (אם כי יש גם מטריצות בהן חרוט תו יחיד). המשמעות היא שבמחסנית עם 90 ערוצים, יש למעשה 180 גופנים שונים. עבור האותיות הגדולות והקטנות הגופן השני הוא כמעט תמיד אותה אות עצמה בכתב נטוי או מודגש, ועבור 48 הערוצים שאינם אותיות, הדבר מאפשר כפליים סימנים.
תיבת הפאי
התיבה מכילה מטריצות נוספות, שעליהם חרוטים תווים נוספים, מעבר לאלו שנמצאים ב-90 הערוצים במחסנית. השימוש במטריצה מתיבת הפאי שובר את רצף העבודה: הסדר צריך לעזוב את המקלדת, ולפשפש בתיבת הפאי למציאת המטריצה המתאימה (המטריצות בתיבה אינן ממוינות), ואז להשחילה על מעלית הסדר. התיבה מאפשרת להרחיב את סט המטריצות לצרכים ייחודיים, למשל כאשר מאמר בתחום מסוים דורש תווים שאינם בסט המטריצות הסטנדרטי, למשל סוגריים רבועים [, ליגטורות כמו Æ, æ, וכיוצא בזה. במטריצות הללו אין כל שן חסרה מהשיניים שמשמשות למיון, והן אינן נופלות לאחד מערוצי המחסנית, אלא נוסעות לכל אורך פס המיון, ובסופו מחליקות במגלשה העשויה צינור מתכת גמיש, עד תיבת הפאי, בה המטריצה שסיימה גלישתה מתייצבת בסוף השורה, וממנה ייטול אותה הסדר כשתידרש שוב.
חנוך בן אליהו
תפקידים אזרחיים
מנהל נמל חיפה בשנת 1983 קיבל בן אליהו את תפקיד מנהל נמל חיפה ברשות הנמלים תפקיד אותו מילא עד שנת 1989. ראש מנהל ביצוע פרויקטים ברשות הנמלים והרכבות בשנים 1989 - 1990
מכונת לינוטייפ
החלפת מחסנית
ניתן להחזיק בבית הדפוס מגוון מחסניות, עם גופנים בגודל או עיצוב שונים, או אפילו מערכות תווים שונות, כלומר שפות שונות, וכשמתעורר הצורך, להחליף את המחסנית המותקנת בלינוטייפ במחסנית אחרת. בבית דפוס שהפעיל מכונות לינוטייפ, היו ארונות ייעודיים להחזקת מחסניות, בהן נמצאות המחסניות שאינן מותקנות כרגע באחת המכונות. בארונות אלו יש בדרך כלל מסילות, בהן מחליקים את המחסנית פנימה, ושולפים אותה חזרה, כמו מגרה,
פעולת החלפת מחסנית במכונה יכולה להיות קלה ופשוטה, בדגמים מסוימים, או קשה ומסובכת, באחרים - לעיתים נדרשים מספר עובדים, וזמן רב, כדי להחליף מחסנית. גם במכונות בהן הפעולה קלה יחסית, היא עדיין אורכת זמן מה, ודורשת עצירת העבודה - יש לסיים את השורה הנוכחית, להמתין לחזרת כל המטריצות למחסנית, ואז "להבטיח" אותה: סדר ששכח להבטיח את המחסנית, ימצא מאות מטריצות שנשרו ממנה על רצפת בית הדפוס. אחרי הבטחת המחסנית, יש לשחרר אותה, להסירה מהמכונה, לשאת אותה לארון המטריצות, ולהשחילה למסילה פנויה, לאתר את המחסנית הרצויה (באותו ארון או בארון אחר), לשלוף אותה, לשאתה חזרה למכונה, להרכיבה, ולבסוף "לנעול" אותה במקומה - מספר דקות לכל הפחות.
בסרטון המתאר את ה-blue streak בסעיף "קישורים חיצוניים", מודגמת החלפת מחסניות. ברבים מהדגמים האחרים, הפעולה מורכבת ומסובכת יותר מאשר בדגם זה.
חנוך בן אליהו
תפקידים אזרחיים
רכבת ישראל – בשנת 1990 קיבל תפקיד סמנכ"ל טכני ברכבת ישראל. בתפקיד זה נשאר עד שנת 1995.
מכונת לינוטייפ
החלפת מחסנית
רוב הדגמים מתאימים לעבודה עם "מחסנית סטנדרטית", שהופיעה עם דגם 5, אבל לא כולם, ודגמים מסוימים עובדים עם מחסנית ייחודית.
ריבוי מחסניות
בדגמים שונים של לינוטייפ, ניתן להתקין מספר מחסניות (כשבכל מחסנית סט מטריצות, כלומר גופן שונה או בגודל אחר) באותו הזמן. המחסניות מונחות ב"שכבות", אחת מעל השנייה. יש דגמים בהם ניתן להתקין שתי מחסניות, ואחרים בהם ניתן להתקין שלוש וארבע.
בכמה דגמים, המחסנית התחתונה שונה מהעליונה, כאשר המחסנית התחתונה "קצרה" יותר, ויש בה מקום לפחות מטריצות.
חנוך בן אליהו
תפקידים אזרחיים
ייעוץ הנדסי בשנת 1995 הקים בן אליהו חברה משפחתית לייעוץ הנדסי, ניהול פרויקטים וייצוג בארץ של חברות מחוץ לישראל בנושאים ימיים, נמלים ותחבורה
מכונת לינוטייפ
ריבוי מחסניות
מכונות עם ריבוי מחסניות מתחלקות למכונות שנקראות "מיקסר", ואלו שלא. במכונות שהן "מיקסר", יש מספר פסי מיון, וניתן לערב (מיקס) מטריצות ממחסניות שונות בשורה אחת. במכונות שאינן מיקסר, יש פס מיון יחיד, וכל המטריצות בשורה אחת הן מאותה מחסנית, כלומר מאותו גופן.
המיקסר הראשון היה דגם 2, מ-1903 (שהופיע שנה אחרי דגם 3, מ-1903), עם 2 מחסניות. דגם 9, מ-1911, היה המיקסר הראשון עם 4 מחסניות.
בלי מיקסר
במכונה עם מספר מחסניות שאינן מיקסר, כדי לעבור לעבוד עם מחסנית אחרת, יש לסיים את השורה האחרונה עם הגופן הנוכחי, ולהמתין עד שכל המטריצות סיימו להתמיין, וחזרו למחסנית. כעת מחליפים מחסנית, בדרך כלל על ידי סיבוב ארכובה, שמעלה ומורידה את כל ה"פשטידה" העשויה מהמחסניות המונחות אחת בשכבות, זו מעל זו, עד שהמחסנית עם הגופן הרצוי נמצאת ב"גובה העבודה". בגובה זה, הקשות המקלדת יגרמו לשחרור מטריצה מהמחסנית שנבחרה, ופס המיון ישמוט את המטריצות חזרה לאותה מחסנית. פעולת המעבר ממחסנית למחסנית אינה מידית, אבל היא קצרה ללא שיעור מהזמן שדרוש להחלפה במחסנית מהארון.
חנוך בן אליהו
תפקידים אזרחיים
תמונות
מכונת לינוטייפ
בלי מיקסר
מערכת מיון אחת משרתת את כל המחסניות, או נכון יותר, את המחסנית שכרגע בעמדה ה"פעילה".
גם כשמפעילים מכונה עם ריבוי מחסניות, עדיין נחוץ לפעמים להחליף את אחת המחסניות המותקנות, אך העובדה שעל המכונה מותקנים שניים, שלושה, או ארבעה (לפי הדגם) מהגופנים שנמצאים בשימוש בבית דפוס מסוים, הופכת את הצורך הזה מאירוע תדיר, לפעולה נדירה יחסית.
עם מיקסר
במכונות עם מיקסר, יש מספר פסי מיון. ניתן לערב מטריצות ממספר מחסניות באותה שורה. במכונה כזו מותקנים מספר פסי מיון. המעבר ממחסנית למחסנית נעשה על ידי בורר, במקלדת או סמוך לה. בספרי התיעוד של כמה מדגמי המיקסר, נאמר שהסדר יכול לעבור מגופן לגופן (כלומר ממחסנית למחסנית) בלי להאט את ההקלדה.
חנוך בן אליהו
משפחתו
ב-9 בפברואר 1960 נישא בן אליהו לבחירת לבו כלילה לבית ליובושיץ שנעשתה מפקחת משרד החינוך לזוג נולדו 3 ילדים.
מכונת לינוטייפ
עם מיקסר
במכונות אלו יש לפתור מספר בעיות: בצד הסדר, האופן בו הבורר קובע איזו מחסנית פעילה, והמסלול מהמחסניות השונות לרצועת ההסעה. בצד המיון, יש לדאוג שכל מטריצה תחזור למחסנית אליה היא שייכת וממנה יצאה.
בעיית הסדר אינה טריביאלית, והפתרון לא תמיד מושלם: יש דגמים בהם התזמון של המחסניות השונות אינו זהה - למטריצות ששוחררו מהמחסנית התחתונה, לוקח יותר (או פחות) זמן להגיע לשורת הסדר, מאשר לאלו מהמחסנית העליונה. כפי שהוסבר למעלה, תזמון שווה במדויק של התווים השונים, כלומר הערוצים השונים, חשוב, ובלעדיו נוצר לעיתים קרובות מצב של "שיכול אותיות", כלומר זוג אותיות שהגיעו למעלית הסדר בסדר הפוך מהסדר בו הוקלדו, משום שהתזמון של התו שהוקלד שני, מהיר יותר מהתזמון של הראשון, והוא מצליח להתייצב לפני הראשון בשורת הסדר.
לכאורה, לא נורא אם התזמון במחסנית אחת שונה מהתזמון של השנייה, כל עוד התזמן שווה בין ערוצים שונים באותה מחסנית, משום שכדי להחליף גופן, הסדר צריך להסיט את הבורר, וזמן זה ארוך דיו כדי לחפות על הבדלים קטנים בתזמון בין המחסניות. הבעיה היא, שבנוסף לתווים מהמחסנית, יש בכל שורה גם מספר פסי רווח, שהגיעו מקופסת הרווחים, שגם היא מתוזמנת בקפידה. כאשר יש הבדל בתזמון בין המחסנית העליונה והתחתונה, התזמון של תיבת הרווחים יכול להיות שווה לזו, או לשנייה, אבל לא לשתיהן, דבר שמקשה על השימוש לפחות באחד הגופנים. לא כל דגמי ה"מיקסר" פתרו בהצלחה את הבעיה הזו.
במערכת המיון, במכונת מיקסר יש למיין את המטריצות בשני שלבים: בשלב הראשון יש לשלוח כל מטריצה לפס המיון המתאים, ובשלב השני, פסי המיון ממיינים את המטריצות לערוצים, כמו במכונה בלי מיקסר.
במכונות מיקסר, מספר פסי המיון יכול להיות כמספר המחסניות, כך שהסדר יכול לערב מטריצות מכל המחסניות בשורה אחת, אך יש גם דגמים בהם מותקנות ארבע מחסניות, אך רק שני פסי מיון. במכונות כאלו, מספר פסי המיון קובע מכמה מחסניות שונות ניתן להשתמש בוזמנית, או כמה מהמחסניות "פעילות". מספר זה יכול להיות זהה למספר המחסניות, אך יש גם דגמים עם "מיקסר", בהם יש ארבע מחסניות, ושני פסי מיון. במכונות אלו, אפשר לקבוע אילו מארבע המחסניות תהיינה פעילות בעזרת הגבהת והנמכת ארגז המחסניות כולו, בדרך כלל בעזרת ארכובה. המחסניות הפעילות בדגמים אלו חייבות להיות סמוכות, כלומר: 1+2, 2+3 או 3+4.
מחסנית עזר
קידוד השיניים של המטריצות בלינוטייפ, מאפשר שימוש ב-125 ערוצים שונים (בקוד בינארי מ-0 ל-127, 0 שמור לרווחים, 127 שמור למטריצות בתיבת הפאי, ומסיבה כלשהי, "1" לא בשימוש). במחסנית יש 91 ערוצים (אך רק 90 תווים שונים), כך שנשארו עוד 34 קידודים שאינם בשימוש. בדגמים מסוימים, החל מדגם 14, ב-1914, ניתן להוסיף, מימין למחסנית הראשית, "מחסנית עזר" עם 34 ערוצים נוספים, כשלצורך זה פס המיון מוארך, ולהמשכו מתווספים הקידודים של הערוצים הנוספים, ערוצי מחסנית העזר.
להפעלת מחסנית העזר נוספת מקלדת חדשה, מימין למקלדת הראשית. שלא כמו המקלדת הראשית, המקלדת הנפרדת אינה מונעת, אלא מפעילה ישירות את מנגנון שחרור המטריצה (מחגר). משמעות הדבר היא שמקלדת העזר אינה קלילה כמו המקלדת הראשית, אלא דורשת כוח מסוים להפעלה, דבר שמאט את קצב השימוש בה.
התזמון של המטריצות ממחסנית העזר שונה - עליהן לעבור דרך ארוכה יותר למעלית הסדר, מה שמסבך במקצת את השימוש בהן, וביתר שאת משום שהרווחים, עדיין מתוזמנים לפי המחסנית הראשית.
דגמים מסוימים עם ריבוי מחסניות מאפשרים רק מחסנית עזר אחת, אחרים מאפשרים פחות מחסניות עזר ממספר המחסניות ה"רגילות", ואחרים בהם מחסניות עזר כמספר המחסניות.
גופנים גדולים
הדגמים הראשונים של לינוטייפ היו מוגבלים בגודל הגופן בו השתמשו. לפני דגם 3, הייתה מגבלה של גודל אות של לא יותר מ-11 נקודות. גם אחרי שהתאפשרו גופנים גדולים יותר, נשארה מגבלת גודל. אחד הגורמים המגבילים את הגודל היא העובדה שלמחסנית רוחב קבוע, פחות או יותר. המטריצות מחליקות בערוצים כשהן "שכובות על צידן" - שתי אוזניים במסלול שעובר בתחתית המחסנית, והשתיים האחרות במסלול שעובר בתקרתה. גודל גופן גדול יותר מחייב מטריצה "שמנה" יותר - רוחב המטריצה כרוחב הגופן. מעל רוחב מסוים, לא ניתן יותר להתאים את המטריצות במחסנית.
פתרון אחד לבעיה הזו הוא שימוש במחסנית עזר, בה הערוצים רחבים יותר, ולכן ביכולתה להכיל גופנים גדולים. פתרון זה אינו מספק באופן כללי, משום שבמחסנית העזר 34 ערוצים בלבד.
דרך נוספת לאפשר שימוש במטריצות רחבות יותר, היא הקטנת מספר הערוצים: יש דגמים שמשתמשים במחסניות בהן במקום 90 ערוצים יש רק 72, ובדגמים אלו ניתן לסדר בגופנים של עד 24 נקודות.
דגמים אחרים, תומכים בהתקנת מחסניות של 90 ו-72 ערוצים יחד (כשמשתמשים במחסנית השנייה, חלק מהמקשים במקלדת מנוטרלים), ובכמה מהם ניתן אפילו לערב בין גופנים משתי המחסניות (מיקסר).
אם כתב של 24 נקודות לא מספיק, בדגמים מסוימים אפשר להשתמש במחסנית של 55 ערוצים בלבד - בעזרת מחסניות "מרווחות" כאלו ניתן לסדר טקסט ברוחב של עד 36 נקודות.
יציקה ברוחב שורה כזה דורשת שימוש בתבניות שונות במקצת מהתבניות הרגילות של לינוטייפ, שמייצרות גולם מלא: בגודל הזה, הכור לא מזריק מספיק נתך כדי למלא גולם מלא, וגם אם היה עושה זאת, זה בזבוז חומר, וגולם כזה כבד וקשה לשימוש. התבנית לגדלים כאלו מוציאה גולם עם "צלעות" שתומכות בפני האות, כך שהמתכת ממלאה רק חלק קטן מהחלל שתופס הגולם במסגרת הסדר.
אף על פי שניתן לסדר בלינוטייפ כתב בגודל 36 נקודות, שימוש כזה אינו השימוש המקובל, ובדרך כלל, כותרות מעל גודל מסוים מסודרות במערכות אחרות, והלינוטייפ מתרכז בסידור גוף הטקסט.
עברית
מכונות לינוטייפ תמכו בעברית מראשיתן (כלומר מודל 1) - כל מה שנחוץ הכנת סדר בעברית הוא מערכת מטריצות, עם האותיות העבריות, וחברת מרגנתלר-לינוטייפ סיפקה מטריצות כאלו כבר בשנות העשרה של המאה העשרים, ואולי לפני כן, וב-1920 הגיעה מכונת הלינוטייפ הראשונה לישראל, לסדר של העיתון דואר היום. תוך זמן קצר ניסדרו רוב העיתונים העבריים בלינוטייפ, כמו רוב העיתונים בכלל.
המטריצות מסתדרות באופן שהקשת המקש הראשונה שולחת את המטריצה השמאלית ביותר בשורת הסדר. האותיות החרוטות על גבן (כשישי כאלו), מסתדרות כמו טקסט אנגלי או לטיני אחר, באופן טבעי: כיוון הכתיבה הוא משמאל לימין, כמו סדר המטריצות.
אלא שמצד היציקה שלהן, המצב הפוך: כשמביטים מכיוון הכור אל שורת הסדר, התו הראשון הוא דווקא הימני ביותר, הפוך מכיוון הכתיבה. הסתירה מיושבת, כשזוכרים שהתווים הלטיניים חרוטים בפני המטריצה כשראשם מטה, כמו שניתן לראות בגלריה של הפרק המטריצה.
עברית, לעומת זאת נכתבת מימין לשמאל, ולכן האותיות העבריות חרוטות במטריצותיהן ישרות: רגליהן למטה, וראשן מורם אל על. פרט לטעינת מחסנית עם תווים עבריים, הדבר היחיד שיש לעשות במכונת לינוטייפ הוא הפיכת תיבת הגלמים, או שינוי במסלול ההפלטה. בשיטה הראשונה הגלמים נצברים ימינה, לכיוון הסדר, במקום שמאלה, ממנו והלאה, כרגיל. בשיטה השנייה, שינוי במסלול ההפלטה גורם לגולם להתהפך תוך החלקתו מהתבנית בכיוון הפוך לכיוון בו הוא מתהפך כרגיל, כך שהאות הראשונה היא בקצה הגולם הימני, במקום בקצה השמאלי כרגיל.
בערכת מטריצות בעברית, כל התווים מיושרים ורגליהם למטה, ולכן, כאשר יש צורך לסדר טקסט עם מספרים או אותיות לטיניות בערכה כזו, יש להזין אותם מימין לשמאל: לסידור 17 יש להקיש "7" ואחריו "1", ובדומה, לסידור is,יקיש הסדר "s" ואחריו "i".
יש ערכות מטריצות המיועדות לסדר בעיקר באותיות לטיניות, ומכילות גם את האותיות העבריות. בערכות אלו, במקום "ליישר" את הלטינית, העברית התהפכה, והשורה נסדרת משמאל לימין. כשמשתמשים בערכה כזו, מקלידים אנגלית "ישר", ועברית הפוך: כדי לסדר את המילה "טיפש", יקיש הסדר ש-פ-י-ט.
תוספים נפוצים
בזכות תפוצתה הנרחבת של המכונה, נוצרו עבורה תוספים רבים, הן על ידי חברת מרגנתל-לינוטייפ, והן על ידי חברות נוספות. כמה מהנפוצים בהם יתוארו להלן.
הזנה אוטומטית
במהלך העבודה יש להזין את כור העופרת לעיתים תכופות, ויש יתרון בשמירה על כמות עופרת אחידה בכור. ציוד שמנמיך מטיל עופרת לכור באופן רציף, תוך שמירה על גובה פני עופרת אחיד בכור הוא ציוד כמעט סטנדרטי, שסופק על ידי חברות רבות. נוצרו גם מתקני הזנה משוכללים יותר, שהזינו לכור עופרת מותכת בטמפרטורה הנכונה, ומנופים עליהם ניתן להטעין מספר מטילים, שיכלו להמשיך להזין אוטומטית זמן רב יותר. אותן מערכות הזנה אוטומטית, או דומות להן, שימשו גם את מכונת המונוטייפ.
טלטייפסטר - TTS
במונוטייפ, מתחרתה של לינוטייפ, פעולת ההקלדה, או ה"סידור", מנותקת מפעולת היציקה, ואלו מתבצעות בשני מתקנים שונים: המקלדת, ומכונת היציקה. המקלדת מנקבת סרט נייר מיוחד, שמוזן למכונת היציקה. לניתוק זה מספר יתרונות, ובשנות השלושים של המאה, חברה לינוטייפ ליצרנית הטלפרינטרים המובילה, טלטייפ, לפיתוח שקיבל את השם שמוסיף יכולת דומה גם ללינוטייפ.
מערכת הטלטייפסטר היא מערכת המאפשרת לנתק את פעולת הסדר, או הפעלת מכונת הלינוטייפ, מפעולת הקלדת הטקסט. הדרך בה ההפרדה הזו ממומשת היא על ידי מתקן שקורא סרטי מנוקבים, ומפעיל את מקלדת הלינוטייפ.
למערכת שני צדדים: מכונה דומה למכונת כתיבה, שנקראת "טלטייפסטר", או TTS. הקלדה משמשת לניקוב סרט נייר, על ידי "נקבן" או "נקבנית" סרט. צידה השני של המערכת הוא מתקן שמורכב על מקלדת הלינוטייפ, ומפעיל את המכונה באופן דומה לאופן שהסדר מפעיל אותה, ושולט, בנוסף למקלדת, על שאר פעולות המכונה, כמו elevate בסיום השורה, ופעולות נוספות.
ניתן להשתמש במערכת להפרדה גאוגרפית בין ה-TTS לחדר הסדר, על ידי שימוש בקורא ומנקב סרט, שמחוברים בקו טלפון או בקו תקשורת ייעודי: הסרט שנוקב על ה-TTS מוזן לקורא, המחובר טלפונית למנקב, שמייצר עותק של הסרט המנוקב, ועותק זה משמש ליציקה.
קידוד הסרט המנוקב במערכת TTS הוא הרחבה של קוד בודו, בו כל תו מיוצג על ידי חמישה חורים בנייר המנוקב, שעיקרו הגדלת מספר הנקבים ל-6. חמשת הנקבים של קוד בודו נותנים ייצוג בינארי ל-31 סימנים שונים (האפס, כלומר ללא חורים, לא נחשב לסימן). שניים מהקודים מייצגים "שינוי מצב" (בדומה למקש Caps lock במקלדת מודרנית), ובסך הכל הקוד מאפשר ייצוג של 54 תווים שונים. ללינוטייפ מקלדת של 90 תווים, ונחוצים קודים נוספים, לשליטה על שאר חלקי המכונה. חברת טלטייפ יצאה עם "תקן TTS", המרחיב את קוד בודו, על ידי הוספת חור שישי. החורים בקוד בודו מסומנים 1 עד 5, והחור השישי שנוסף עבור קידוד TTS נקרא X או "0". שישה חורים מאפשרים 63 קודים שונים, ובעזרת הקודים של "שינוי מצב" הקידוד, שמכפילים למעשה את המספר, יש מספיק קודים לשליטה מלאה בלינוטייפ.
גם יחידת הניקוב, ה-TTS, וגם יחידת ההפעלה היו התקנים מכניים לחלוטין, שהונעו במנוע חשמלי (למעשה יחידת ההפעלה קיבלה הנעה מהמנוע של הלינוטייפ עצמו), עם מספר מעגלים חשמליים פשוטים ביחידת ההפעלה שתרגמו את הקידוד. החל מ-1960 בערך, הוצעו גם מנקבי TTS אלקטרוניים, והפורמט עצמו המשיך לשרת גם את טכנולוגיית הסדר האופטי בשנותיה הראשונות, עד שפורמטים משוכללים יותר כמו פוסטסקריפט החליפו אותם.
דגמי לינוטייפ המיועדים להפעלה ידנית, נבנו עם מחזור יציקה של כ-9 שניות, וקצב נומינלי של 6 שורות בדקה. קצב זה הוא די והותר להפעלה ידנית: עם רוחב טור (כלומר אורך שורה) אופייני של 30 א"מ, קצב זה מייצג מעל 10,000 א"מ בשעה, קצב המשתווה או עולה על הקצב של הסדרים הזריזים ביותר.
ב-1962 יצא ה"אלקטרון", דגם הלינוטייפ האחרון, בו רבים מהמכללים נשלטו אלקטרונית. באלקטרון קורא סרטי הנייר הוא חלק מובנה במכונה, וזה ייעודה העיקרי - סידור טקסט שמגיע על סרטי נייר מנוקבים. מכונות אלו הן המהירות ביותר שיוצרו - הן יכולות לסדר עד 15 שורות בדקה, בהזנה מסרט נייר. חברת אינטרטייפ ייצרה גם היא דגמים דומים, עם הפעלה אלקטרונית.