החוק_החוקתי_של_הממלכה_המאוחדת
שלטון החוק
בליבת שלטון החוק, במשפט האנגלי והבריטי, עמד באופן מסורתי עקרון ה"חוקיות". המשמעות שלו היא שהמדינה, הממשלה וכל אדם הפועל בסמכות ממשלתית (לרבות תאגיד), רשאים לפעול רק על פי חוק. בשנת 1765, בפסק דין אנטיק נגד קרינגטון טען הסופר, ג'ון אנטיק, שלשליח המלך הראשי, ניית'ן קרינגטון, אין סמכות חוקית לפרוץ לביתו ולבזוז אותו ולקחת מאחזקתו הפרטית את המסמכים שלו. קרינגטון טען שיש לו סמכות מטעם מזכיר המדינה, לורד הליפקס, שהוציא "צו חיפוש", אך לא היה חוק שנתן ללורד הליפקס סמכות להוציא צווי חיפוש. השופט, הלורד קמדן, קבע כי "המטרה הגדולה, שבשבילה נענו אנשים לתכתיבי החברה, היא להבטיח את רכושם", וכי ללא כל סמכות "כל פלישה לרכוש פרטי, תהיה דקה ככל שתהיה, היא הסגת גבול". קרינגטון פעל שלא כדין ונאלץ לשלם פיצויים. כיום עיקרון חוקיות זה נמצא בבסיס האמנה האירופית לזכויות אדם, המאפשרת פגיעה בזכויות כנקודת מוצא רק אם נעשית "בהתאם לחוק". לדוגמה, בשנת 1979, בפסק דין מלון נגד מפכ"ל המשטרה המטרופוליני, אדם שהואשם בלקיחת בסחורות גנובות טען שהמשטרה האזינה לטלפון שלו שלא כדין כדי לקבל ראיות. החוק היחיד הנוגע להאזנות, חוק הדואר 1969, נספח 5, קבע שאין להתערב בתקשורת פרטית אלא אם כן מזכיר המדינה הוציא צו, אך לא נאמר שום דבר מפורש על האזנות טלפון. השופט רוברט מגארי קבע שאין הקבלה כי נעשה עוול לפי המשפט המקובל, וסירב לפרש את החוק לאור הזכות לפרטיות על פי האמנה האירופית לזכויות אדם. בערעור, בית הדין האירופי לזכויות אדם הגיע למסקנה שהאמנה הופרה משום שהחוק לא "הצביע בבהירות סבירה על היקף ואופן הפעלת שיקול הדעת הרלוונטי המוענק לרשויות הציבוריות". עם זאת, על פסק הדין האפילה הממשלה שהעבירה במהירות חוק חדש לאשר האזנה טלפונית עם צו. כשלעצמו, עקרון החוקיות אינו מספיק כדי לשמור לבדו על זכויות אדם מול סמכויות פולשניות של פיקוח בידי תאגידים או ממשלה. שלטון החוק גם מחייב שהחוק יאכף בפועל, אם כי לגופי האכיפה עשוי להיות מקום לשיקול דעת. בפסק דין R נגד מנהל משרד ההונאה החמורה, קבוצה הפועלת נגד סחר בנשק טענה שמשרד ההונאה החמורה פעל בניגוד לחוק על ידי הפסקת חקירה על עסקת הנשק של אל-ימאמה בין בריטניה לערב הסעודית. נטען כי BAE סיסטמס שילמה שוחד לאנשי הממשלה הסעודית. בית הלורדים קבע שהמשרד רשאי לקחת בחשבון את האינטרס הציבורי שלא להמשיך בחקירה, לרבות האיומים הביטחוניים שעלולים להתרחש. השופטת ברנדה הייל ציינה כי המשרד להונאה חמורה היה צריך לשקול את "העיקרון שאף אחד, כולל חברות בריטיות חזקות שעושות עסקים עבור מדינות זרות חזקות, אינו מעל החוק", כך שההחלטה שהתקבלה לא הייתה בלתי סבירה. כאשר אכן מתקיימים הליכי אכיפה או משפטים, עליהם להתנהל במהירות: כל מי שנעצר חייב להיות מואשם ויש להעמידו לדין או לשחררו במהירות האפשרית. הדבר נובע בין היתר מהצורך האזרחי לגישה מהירה לגופי המשפט והאכיפה. בפסק דין R נגד הלורד צ'נסלור בית המשפט העליון קבע שהטלת 1,200 ליש"ט כשכר טרחה להגשת תביעה לבית הדין לעבודה בהחלטת הממשלה ערערה את שלטון החוק, ומכאן שהייתה בטלה. ללורד צ'נסלור הייתה סמכות ליצור שכר טרחה עבור שירותי בית המשפט, אך הדבר הוביל לירידה של 70% בתביעות בבתי הדין לעבודה נגד מעסיקים בגין הפרת זכויות עובדים, כגון פיטורים שלא כדין, ניקויי שכר שלא כדין או אפליה. השופט רוברט ריד קבע כי "הזכות החוקתית לגישה לערכאות היא טבועה בשלטון החוק". ללא גישה לערכאות משפטיות, "החוקים עלולים להפוך לאות מת, העבודה שנעשתה על ידי הפרלמנט עלולה להיעדר השפעה בפועל, והבחירה הדמוקרטית של חברי פרלמנט עלולה להפוך לאירוע חסר משמעות". עקרונית כל אדם כפוף לחוק, לרבות שרי ממשלה, או בכירי תאגידים, אשר עלולים להיתפס בביזיון בית המשפט בגין הפרת צו. במערכות אחרות הרעיון של הפרדת רשויות נתפס כחלק מהותי בשמירה על שלטון החוק. בתיאוריה, שיסודה בכתביו של הברון דה מונטסקייה, צריכה להיות הפרדה קפדנית בין הרשות המבצעת, הרשות המחוקקת והרשות השופטת. בעוד שמערכות אחרות, בעיקר ארצות הברית, ניסו ליישם זאת הלכה למעשה, ברור שמפלגות פוליטיות מודרניות עשויות לערער הפרדה כזו על ידי השגת השפעה של תומכיהן בשלוש זרועות הממשל. בבריטניה, עקרונות שלטון החוק, הדמוקרטיה ועוד התקדמו אף שאין הפרדת רשויות רשמית. עם זאת, חוק הרפורמה החוקתית משנת 2005 סיים את הנוהג של כהונת הלורד צ'נסלור כראש מערכת המשפט, תוך שהוא גם חבר פרלמנט, ויושב בקבינט, משמע שהיה נוכח בכל שלושת הרשויות עד לרפורמה. מאז חוק ההסדר של 1701, היה רק מקרה אחד של סילוק שופט, והשעיה לא יכולה לקרות בלי אישור הלורד צ'נסלור והלורד ראש השופטים במקרה ושופט נתון להליך פלילי. חלה חובה על כל השרים "לשמור על התמשכות עצמאותה של מערכת המשפט", לרבות נגד תקיפות של תאגידים חזקים או כלי תקשורת.