cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אליפות העולם בכדוריד 1938
אליפות העולם בכדוריד 1938 היא אליפות העולם הראשונה והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בברלין, גרמניה בין ה-5 בפברואר ל-6 בפברואר 1938. המשחקים נערכו ב-Deutschlandhalle שהיו בו 8764 מקומות והוא נבנה לקראת אולימפיאדת 1936.
טורניר נערך בשיטת ליגה בהשתתפות 4 נבחרות.
ג'ון הקטן
ג'ון הקטן (אנגלית: Little John) הוא דמות המוזכרת באגדות רובין הוד. ג'ון מתואר באגדות כסגנו של רובין הוד, ומופיע כחלק מ"האנשים העליזים" כבר בבלדות הראשונות המזכירות את רובין הוד.
דמותו
בבלדה מהמאה ה־17 מתואר ג'ון כאיש גדל ממדים (שגובהו עולה על שני מטרים), ושמו ניתן לו בלשון סגי נהור. בבלדה מתוארת פגישתם הראשונה של ג'ון ורובין – עת שניסו לחצות גשר צר ואף אחד מהשניים לא הסכים לפנות דרכו בשביל השני, והם נאלצו להילחם במטות העץ שלהם, עד שרובין נפל אל הנהר. לאחר הדו־קרב הסכים ג'ון להצטרף לרובין ואנשיו.
על אף העדר כל עדויות היסטוריות לקיומו, ישנה מסורת לפיה קבור ג'ון הקטן בבית הקברות בכפר האתרסייג שבדרבישייר. מצבה מסמנת את מקום הקבר. הקבר היה בבעלות משפחת ניילור, ואכן בחלק מהאגדות מופיע שמו של ג'ון כ"ג'ון ניילר".
ג'ון הקטן מופיע גם ברומן ההיסטורי של וולטר סקוט, "אייבנהו".
קוברה יורקת אדומה
קוברה יורקת אדומה (שם מדעי: Naja pallida) היא מין של קוברה יורקת הנפוצה באפריקה בעלת קשקשים ורודים-אדומים.
מאפיינים
אורכה של הקוברה 0.7-1.2 מטר ועד 1.5 מטר. היא בעלת גוף ורוד-אדום עם גרון בעל רצועות של שחור ולבן ולפעמים היא מופיעה גם בכתום. הראש רחב והעיניים גדולות ומעוגלות עם אישונים לבנים. השיניים שלה יכולות לירוק ארס עד למרחק 2 מטר ולגרום לעיוורון למי שנפגע בעיניו. עם זאת השיניים עצמן ארסיות ויכולות לגרום לננשך בחילות, הקאות, התקפים והתעלפויות ובסופו של דבר, בהיעדר טיפול רפואי, גם מוות.
הקוברה חיה בטבע במזרח אפריקה בג'יבוטי, אריתריאה, סומליה, דרום מצריים, צפון ומזרח אתיופיה, צפון טנזניה, צפון סודאן וקניה. הם חיות בסוואנות, בדרך כלל ליד מקורות מים.
הקוברות הן חיות מהירות ואגרסיביות שביום נמצאות במסתור כמו מאורה, בור או קן של טרמיטים ובערב עולות לצוד. עם זאת הקטנים הם פעילי יום החיים באתרים שבהם לא שוכנים בוגרים, העלולים לטרוף אותם ללא כל בעיה. הן ניזונות בעיקר מקרפדות וצפרדעים וגם מעכברים, ציפורים קטנות ונחשים אחרים שונים. הן מריחות את הטרף באמצעות הלשון הרגישה שלהן והורגות אותו עם שיני הארס הגדולות. באזורים מסוימים הן ניזונות מלולי תרנגולים מקומיים.
הקוברה היא מין מאוד קטלני אם הוא מכיש מקרוב ויכול להרוג בקלות, אך הוא מתרחק בדרך כלל מהאדם ומקרי המוות נדירים. רוב הטורפים מעדיפים לא להתעסק איתו וכשטורף תוקף אותו הנחש מרים את צווארו, יורק ונושף ואז יורק את הארס מבין שיניו.
השפעת מגפת הקורונה על מערכת החינוך
מגפת הקורונה השפיעה על מערכות חינוך ברחבי העולם והובילה לסגירות כמעט מוחלטות של בתי ספר, אוניברסיטאות ומכללות. מרבית הממשלות ברחבי העולם סגרו באופן זמני את מוסדות החינוך בניסיון למנוע את התפשטות המגפה. בסוף אפריל 2020, 1.725 מיליארד תלמידים (כ-90% מכלל התלמידים בעולם) מ-190 מדינות שהו בביתם. עם הזמן הסתמנה מגמה של מעבר ללימודים חלקיים.
סגירת בתי הספר השפיעה על תלמידים, מורים ומשפחות, והיו לה השלכות כלכליות וחברתיות. ברחבי העולם, סגירת בתי הספר האירה סוגיות חברתיות וכלכליות שונות, למשל שחיקת מורים, הלוואות סטודנטים, תשתיות ללמידה מרחוק, העדר ביטחון תזונתי  ואובדן קורת גג. בנוסף נשירה, זמינות שירותים לילדים עם מוגבלות ומשפחותיהם ופגיעה בהכנסה של משפחות בעקבות סגירת מוסדות החינוך והצורך לטפל בילדים בבית. השלכות אחרות היו התמודדות של תלמידים ומורים מקבוצות הסיכון לנגיף והתמודדות של חלק ממחלימי מחלת הקורונה עם לונג קוביד.
השפעת הקורונה על מערכת החינוך היא חלק של השפעת מגפת הקורונה על ילדים.
ינואר-פברואר 2020
סין הייתה המדינה הראשונה שבה התפרץ הנגיף. בסוף ינואר, הוחלט לסגור את מוסדות החינוך במדינה. כך גם קרה במונגוליה השכנה. במהלך פברואר, אנשים הנושאים את הנגיף הגיעו למספר מדינות מחוץ לסין. כחלק ממדיניות הריחוק החברתי, החלו להסגר בתי ספר במדינות שבה התפשט הנגיף. בקוריאה הדרומית, נסגרו בתי הספר. בסוף פברואר, נסגרו רוב בתי הספר והאוניברסיטאות באיראן. אחרי 3 ימים, הודיעה יפן על סגירת כל בתי הספר בשטחה.
מרץ
מספר המדינות שסגרו את מוסדות החינוך הלך וגדל. בתחילת החודש, נסגרו מוסדות לימוד ב-13 מדינות ו-290.5 מיליונים לא שהו בבית הספר. עשרה ימים אחר כך, 39 סגרו באופן גורף את בתי הספר וב-22 מדינות נסגרו בתי ספר על ידי השלטון המקומי, המדינות או המחוזות. בסוף החודש מספר המדינות שסגרו את בתי הספר בצורה גורפת עלה ל-124. 90 אחוז מתלמידים שהו בביתם. היו בתי ספר פתוחים במדינות כמו שוודיה, טייואן, סינגפור וגם במספר מדינות בארצות הברית. מחוזות במערב סין שנפגעו פחות מהנגיף החלו להחזיר תלמידים לבית הספר בתחילת החודש. ב-9 במרץ החליטה ספרד לסגור בתי ספר ואוניברסיטאות באזור ויטוריה. באמצע מרץ, הוכרזה סגירת בתי ספר ברבות ממדינות אירופה לשבועיים לפחות. למשל, פולין, אירלנד, איטליה וסלובקיה הן בין המדינות שסגרו את בתי הספר והאוניברסיטאות. בסוף מרץ החליט ראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון לסגור את בתי הספר בממלכה.
אפריל
בגלל גל שני של נדבקים, ב-3 באפריל הודיעה סינגפור על סגירת כל בתי הספר ברחבי עיר-המדינה. באמצע החודש, פעוטונים, גני ילדים ובתי ספר יסודיים נפתחו מחדש בדנמרק, המדינה הראשונה שעשתה זאת באירופה. תלמידי חטיבות הביניים והתיכונים המשיכו בלמידה מרחוק לפחות עד 10 במאי. באותו יום, התחדשו הלימודים רק בכמחצית מהאזורים ובכ-35% מבתי הספר בקופנהגן. עד 20 באפריל היו צפויים להתחדש הלימודים בכל מוסדות החינוך במדינה. היו הגבלות כמו שמירת מרחק. היו הורים שחששו מהחזרה לבתי הספר.
בסוף החודש, מדינות באירופה החלו להחזיר את ילדיהן למוסדות החינוך כחלק מאסטרטגית היציאה שלהן ותוך קיום כללי התנהגות. לפי ניתוח של משרד החוץ, מדינות צפון אירופה העדיפו להחזיר את הילדים הצעירים לבתי הספר במטרה לאפשר יציאת הורים לעבודה או בשל חוסר האפקטיביות של למידה מרחוק בגילאים אלה. מדינות מרכז אירופה (גרמניה, אוסטריה) העדיפו להחזיר את תלמידי בתי הספר התיכונים שמסיימים את לימודיהם בשביל להשלים בחינות בגרות ולתלמידים שלפני בחינות מעבר מחטיבה לחטיבה. מדינות אחרות נקטו גישה משולבת. בטייוואן מערכת החינוך הושבתה לתקופה קצרה וחזרה במלואה לפעילות, תחת כללים קפדניים. בחלק מהמדינות יכלו ההורים להחליט אם לשלוח את ילדיהם לבתי הספר. בשל הצורך להקטין את מספר התלמידים בכיתה והחשש מהתפרצויות נקודתיות, מערך הלמידה מרחוק המשיך להיות חלק ממערכת הלימוד. המדינות רכשו לשם כך אמצעים (תוכנות, מחשבים), מכינות תוכניות לימוד וביצעו הדרכות למורים. בצ'כיה הוחלט להחזיר ללימודים את בתי הספר היסודיים, חטיבות הביניים ואף המכללות אך בשיטה מיוחדת בה התלמידים והצוות החינוכי נפגשים רק לצורך הכוונה ועזרה בחומר הנלמד ושיעורים פרטיים. באורוגוואי נפתחו ראשונים בתי ספר כפריים בגלל גודלם הקטן.
בסין, פורסם מסמך ארוך ומפורט העוסק בחזרה ללימודים באוניברסיטאות. לפי המסמך, מלבד במקרים חריגים הסטודנטים באוניברסיטאות יידרשו להישאר סגורים בשטח הקמפוס והמעונות, כדי לא לייבא פנימה את הקורונה. בתי ספר באזורים שונים נפתחו חלקית, כששאר התלמידים המשיכו ללמוד מרחוק. תאריך הפתיחה של בתי הספר בכל מקום השתנה בהתאם לנסיבות.
מדינות הצהירו על מועדי חזרה שונים. בצרפת פרסמה הממשלה כי תלמידים יחזרו ללמוד ב-11 במאי. עם זאת על פי מדגם שבדק את הורי התלמידים הלומדים במערכת החינוך במדינה אמרו כי הדבר רעיון לא טוב ואף הצהירו כי לא ישלחו את ילדיהם מחשש שידבקו בנגיף. באוסטרליה בוצע מחקר הבודק את רמת ההידבקות אצל תלמידים בבית ספר במדינת ניו סאות' ויילס על מנת להחזיר את שגרת הלימודים. בניו זילנד החליטה הממשלה המקומית לפתוח מחדש את מערכת החינוך ובעיקר את מוסדות החינוך לגיל הרך החל מ-29 באפריל - להורים שצריכים לחזור לשגרת עבודה, לעומת זאת באיטליה הוחלט להפעיל את מערכת החינוך במדינה רק ב-1 בספטמבר מחשש לקושי בתהליך הלמידה במהלך חודשי הקיץ.
מאי ואילך
בתחילת מאי בתי ספר ברוב מדינות העולם נותרו סגורים. חוקרי הבנק העולמי טענו שבמדינות מתפתחות ועניות, לתלמידים הפגיעים ביותר "יש פחות הזדמנויות ללמידה בבית...". נוסף על כך, הם טענו ש-"...הזמן שלהם מחוץ לבית הספר עשוי להכביד כלכלית על הוריהם שנאלצים להתמודד עם מציאת מסגרת שתטפל בהם כדי שהם יוכלו להמשיך לעבוד". כמו כן, נטען שחלק ניכר מאותם ילדים איבדו את הארוחה המזינה היחידה שלהם עקב הפסקת פרויקטי הזנה שונים בבתי הספר. זאת גם לפי ארגון ה-WFP המהווה חלק מהאו"ם. בחלק מהמדינות הנחשלות, אבל לא רק בהן, אבדן העבודה של ההורים בצירוף סגירת בבתי הספר עלולים להסליל חלק מהילדים והנוער לעזוב את המסגרות החינוכיות ולסייע בפרנסת המשפחה. מצבם של אותם ילדים ונערים היה תלוי בתוכניות הסיוע שבוצעו במדינות השונות וגורמים נוספים.
ב-6 במאי, תלמידי י"ב בעיר ווהאן, שבה התפרץ הנגיף לראשונה, חזרו לכיתות אחרי 3 חודשים. בתי הספר הקטינו את מספר התלמידים בכיתות, הגדילו את המרחק בין השולחנות והתקינו מחיצות מפלסטיק כדי לשמור על התלמידים. הילדים עברו בדיקות חום בכניסה ועטו מסכות. לפני החזרה, הם חויבו ליטול בדיקת קורונה (שקבעה אם הם חלו ברגע הבדיקה ולא יכלה לזהות זאת בשלב מסוים). בסרטון שפורסם ברשת הטיקטוק, ניתן לראות כיצד נראיתה הכניסה לאחד מבתי הספר בסין. המסלול התחיל בחיטוי הסוליות, עבר לחיטוי הבגדים, ומשם לבדיקת חום.
בחלק מאירופה, המשיכה מגמת הפתיחה של בתי הספר. בצרפת, נפתחו בתי הספר ובהדרגה תוך חשש מצד איגודי העובדים והאופוזיציה והתנגדות ראשי ערים. בגרמניה, נפתחו חלק מבתי הספר. ביוון, חזרו תלמידי התיכון לבית הספר. בהולנד, נפתחו בתי הספר היסודיים ובדנמרק נפתחו בתי ספר לילדים בני 15-11. בארצות הברית, המצב היה שונה. 48 מדינות (וכל 5 הטריטוריות המיושבות) בארצות הברית המליצו או הורו לסגור את בתי הפר במשך כל שאר שנת הלימודים. כך גם באיטליה, בולגריה וספרד.
בארצות הברית, אוניברסיטאות ומכללות דנו על אופי הביצוע של הלמידה מרחוק והקפה. אוניברסיטת קליפורניה הייתה הראשונה לקבוע שכל הלימודים יהיו וירטואליים בכל 23 הקמפוסים שלה. היו מוסדות שסבלו מקשיים או היו במשבר. למשל, בארצות הברית היו: ירידה חדה בתרומות, שיעור נרשמים שפחת, סטודנטים רשומים שיאלצו לנשור כדי להתפרנס, וצפי שהסטודנטים הבינלאומיים, אלה ששילמו שכר לימוד גבוה בהרבה מהסטודנטים האמריקאים, לא יגיעו באוקטובר.
תהליך פתיחת המוסדות בהרבה מדינות היה הדרגתי, מצומצם ומדוד. כך למשל, בדנמרק הוגבל מספר התלמידים בכיתה לשישה בלבד בהתחלה, והוא היה אמור לגדול בהדרגה עד מקסימום של 28 תלמידים בכיתה. הילדים רחצו ידיים חמש פעמים ביום, ובית הספר עבר חיטוי כמה פעמים ביום.
ביולי, רשויות ההגירה בארצות הברית הנחו שסטודנטים זרים שלא ילמדו בשיעורים בכיתות באוניברסיטאות אלא באופן מקוון בלבד ייאלצו לעזוב את המדינה. מטרת ההנחיות הייתה להפעיל לחץ על האוניברסיטאות להיפתח מחדש בסתיו. בתגובה, אוניברסיטת האוורד ו-MIT תבעו את הממשל בבית המשפטי פדרלי. כמו כן, הנשיא דונלד טראמפ איים בשלילת תקציבי חינוך אם בתי הספר לא יפתחו בספטמבר. לא היה ברור לאיזה תקציב התכוון הנשיא. המדינות בארצות הברית היו אחראיות בעצמן לתקציבי בתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים במסגרת חוקת ארצות הברית, אבל הממשל הפדרלי העניק לעיתים תקציב משלים. הנחיות רשות ההגירה בוטלו אחרי תביעות שהגישו האוניברסיטאות והתובעים הכלליים של 20 מדינות.
ב-20 ביולי, היו 49 מדינות עם מערכות החינוך שחזרו לפעילות או יחזרו לפעילות בתום חופשת הקיץ. ב-52 מדינות מערכות החינוך היו סגורות חלקית לפי אזורים או שכבות גיל, וב-109 מדינות מערכות החינוך סגורות לגמרי. בחלק מהמדינות מתקיימת למידה בקפסולות תוך הקפדה על היגיינה וניטור, מיקוד ההקפדה במורים ובשכבות הבוגרות, ודגש על המרחב הציבורי. חלק מהמדינות באירופה ששבו לסגר השאירו חלק ממוסדות החינוך פתוחים בניגוד לסגר הראשון.
מדינות שונות התמודדו עם מחסור בתשתיות אינטרנטיות, מה שהקשה על למידה מרחוק. ארגון ה-OECD פרסם בספטמבר מחקר שבו הזהיר מנזקים כלכליים עתידיים כמו ירידה עתידית בתמ"ג, וסיכון גדול של גידול באי השוויון העתידי בחברה. הומלץ לשפר למידה מרחוק ולבנות דרכים לפתיחת בתי הספר בשל השפעותיה הרציניות. הגישות ללמידה בזמן המגפה התחלקו לשלוש קבוצות עיקריות: למידה פיזית, למידה מרחוק או היברידית - כלומר כזאת שמשלבת את שתי הגישות הראשונות. בתי ספר, ערים, מחוזות ומדינות קיבלו החלטות שונות, לא רק לפי מצב ההתפשטות של הנגיף באזורם אלא גם לפי הניסיון, הלך הרוח הציבורי וההעדפות של נבחרי ציבור. ארגוני בריאות פרסמו מדדים לפתיחת מוסדות לימוד.
בשטח בית הספר, גם היה שימוש בבדיקות קורונה ושאפו לאוורר את הכיתות, למשל באמצעות מכשירים. מוסדות חינוך פתוחים לעיתים היו צריכים להתמודד עם היעדרויות רבות בשל עליה בתחלואה והיו מקרים שהם נאלצו ללמידה מרחוק.
סגירת מוסדות הלימוד
מקרים של הנגיף התגלו בישראל החל מפברואר 2020 וב-13 במרץ, הופסקו הלימודים בבתי הספר בעקבות התפשטות המחלה. עם זאת לא הושבתו גני הילדים והחינוך המיוחד. למחרת, הוחלט שמערכת החינוך תושבת עד הודעה חדשה, למעט מעונות, גני ילדים, חינוך מיוחד ונוער בסיכון. בפועל, גני ילדים רבים הושבתו עקב היעדרות גננות וסייעות רבות. בהמשך, הורחבה ההחלטה, והמערכת הושבתה עד הודעה חדשה ללא החרגות. בחינות הבגרות שהיו אמורות להתקיים באנגלית בעל פה ובאומנות מעשית בוטלו. כל פעילות תנועות הנוער בוטלה.
בנוגע לסגירת מוסדות החינוך, נוצרה תחילה התנגשות בין הוראות משרד הבריאות להנחיות מנהיגי הציבור החרדי, כגון של הרב חיים קניבסקי. בניגוד לכך, היו רבנים שהורו לציית באופן מיידי להוראות משרד הבריאות כגון האדמו"ר מקרלין, והרב אשר וייס. אחרי שמוסדות החינוך החרדיים לא צייתו להחלטה לסגור את מערכת החינוך, ב-18 במרץ הודיע משרד הבריאות שמנהלי מוסדות חרדים שלא ייסגרו, מאוימים במאסר או קנס, הצו חל על כל המוסדות ללא תלות בגודל המוסד או במספר התלמידים. ב-29 במרץ פורסמה הנחייתו של הרב חיים קניבסקי שיש להקשיב להנחיות משרד הבריאות, הנחיה אותה שינה כבר בסגר השני.
ב-18 במרץ משרד האוצר והות"ת הסכימו על המשך פעילות המוסדות להשכלה גבוהה בלמידה מרחוק והארכה של סמסטר ב'. המוסדות עברו ללמד באמצעות שימוש בישומים כדוגמת זום. חלקן נעזרו בהרצאות שצולמו מראש.
בתקופה זו הופעל "מערכת שידורים לאומית", אשר שידרה תכנים לימודיים והפעלות לתלמידי בתי הספר. השידורים הועברו באינטרנט ובחלק מהחברות המספקות טלוויזיה רב ערוצית בישראל.
ב-1 באפריל, הודיע משרד החינוך כי בעקבות המשבר והחסר בשגרת לימודים ראויה לתלמידי התיכון, מערך בחינות הבגרות יצומצם למתכונת חירום.
האוניברסיטאות החליטו להגמיש את תנאי הקבלה ללימודים ולהרחיב את אפשרויות הקבלה על סמך ציוני הבגרות בלבד, וללא ציון פסיכומטרי. זאת, בשל דחיית מועדי הבחינה הפסיכומטרית וחוסר הוודאות לגבי ההמשך בצל המגפה.
חזרה חלקית למוסדות הלימוד
ב-18 באפריל פרסם משרד החינוך מתווה לחזרת מערכת החינוך לפעילות. למחרת, אושרה הפעלה מחדש (תחת מגבלות) של מערכת החינוך המיוחד ומעונות יום שיקומיים.
עם פרסום ההנחיות הראשונות למתן הקלות בבידוד החברתי התגלעה מחלוקת בין הרב חיים קניבסקי שהורה על פתיחת הלימודים במוסדות החרדיים ללא אישור של משרד הבריאות לבין הרב גרשון אדלשטיין שדגל בציות להוראות. בסופו של דבר התקבלה עמדת הרב אדלשטיין.
בסוף אפריל, משרד החינוך פירט את מתווה החזרה לכיתות של תלמידי כיתות א'-ג' וילדי הגנים. הכיתות חולקו לקבוצות שלמדו בנפרד. שר החינוך רפי פרץ הודיע כי גם הישיבות, מכינות, מדרשות לבנות ופנימיות יוכלו לחזור ללמוד. המועד שנקבע היה 3 במאי. פתיחת המוסדות הייתה תלויה בעמידה בתנאים השונים ובהערכת מצב. הערכת המצב התחשבה במצב התחלואה בישראל והמחקר התפתח על אופן ההדבקה בקורונה. לפי המתווה, תוכנית הלימודים בבתי הספר תדגיש היבטים רגשיים וחברתיים.
על בסיס ההנחיות, התלמידים בישיבות יחולקו לקבוצות המכונות "קפסולות" או "כמוסות". כל "קפסולה" תכלול לכל היותר 26 תלמידים לכל הפעילות - לימודים, לינה והסעדה, ותהיה מבודדת מהשאר. לאחר 14 יום - עם תום תקופת הבידוד, תתמזג הקפסולה עם הקבוצה המרכזית (והגדולה יותר) של המוסד. ההחלטה לא הייתה גורפת לכלל הישיבות אלא נבחנה לפי כל ישיבה על פי התנאים שהוצגו. כמו כן, כל תלמיד הנכנס לכמוסה יגיע על מנת לשהות במתחם 45 יום לפחות, כל יציאה תחייב הכנסה לכמוסה חדשה.
חלק מההורים סירבו לשלוח את ילדיהם למוסדות החינוך, מחשש להתפרצות שנייה של נגיף קורונה. זאת, על אף ההנחיות המפורטות.
ב-30 באפריל, התעוררה מחלוקת בין משרד הבריאות למשרד החינוך בנושא החזרה ללימודים. בתחילת מאי, המל"ל הציע מתוה אחר כשהחלוקת בין המשרדים הייתה בעיצומה. בדיון סוכם על פתיחת כיתות א'-ג' וי"א-י"ב ב-3 במאי. הלימודים לא הוגדרו כחובה, מלבד מבחני בגרות. בחינוך החרדי ייפתחו כיתות ז'-ח' ו"ישיבות קטנות".   בהמשך היום, הודיע המשרד החינוך כי החזרה לשגרת לימודים בצל הקורונה תיעשה באופן הדרגתי עד 5 במאי. זאת במטרה לאפשר לצוותים להיערך.
חלק מהיישובים הודיעו פתיחת המוסדות ואחרים הודיעו על דחייה. רבני הזרם הליטאי, הרב קנייבסקי והרב אדלשטיין, הורו שתלמידים לא ישובו למוסדות הלימוד. עוד לפני פרסום החלטת הממשלה הסופית, ראשי הרשויות המקומיות הערביות החליטו שלא לחדש את התהליך החינוכי בבתי הספר מנימוקים שונים כמו מצב התחלואה. חסידויות מסוימות החליטו להחמיר ולא לפתוח את הישיבות. אחרות בחנו אם מבנה הישיבה איפשר את פתיחתה בהתאם להנחיות.
ב-3 במאי, שבו תלמידי כיתות א'-ג', י"א-י"ב והחינוך המיוחד ללימודים בחלק מביתי הספר. אחרי תחילת יום הלימודים, פורסם המתווה המלא לחזרה ללימודים בכיתות י"א-י"ב ובחינוך המיוחד. תלמידים ומורים שבסיכון היו צריכים להישאר בבית.
באותו היום, המל״ג הודיעה שסטודנטים יורשו לחזור לקמפוסים באוניברסיטאות ובמכללות בהמשך השבוע, לאחר חודש וחצי של למידה מרחוק. זאת לצורך שיעורי תגבור בקבוצות קטנות ובחינות.
למחרת, שר החינוך פרץ ורה"מ נתניהו הציגו תוכנית הכוללת מועדים של חזרה למוסדות החינוך. משרד החינוך נערך לפתיחת גני הילדים מגילאי 3–6 והילדים חולקו לקבוצות קטנות עם שהיה בגן בחלק מהשבוע. ב-10 במאי, החלה חזרה חלקית למעונות היום ולגני הילדים..  ביום הראשון נרשמה נוכחות גבוהה בגנים הממלכתיים, ואילו בגנים בחברה הערבית והחברה החרדית נרשם שיעור נמוך יותר. בסך הכול נרשמה נוכחות של כ-60%.
למחרת, פרסם משרד החינוך את תוכנית החזרה לבתי הספר לכיתות ד'-ו', אשר הייתה צפויה לצאת לפועל החל מ-17 במאי. החזרה הותרה ליום או יומיים, כתלות בשכבה ובשאר הזמן למידה מרחוק. בכל כיתה, 20 תלמידים. התוכניות בוקרו על ידי הורים וראשי רשויות בהתאמה. למחרת, הודיעו ראשי השלטון המקומי לרה"מ נתניהו שהלימודים בכיתות ד'-י' לא יתחדשו ב-17 במאי. מנגד נטען ששינוי מתווה החזרה ללימודים יפגע בתלמידי כיתות א'-ג', שהתרגלו לסוג של שגרה.
חזרה מלאה ללימודים בכפוף להנחיות
אחרי כך, פרסם משרד החינוך את מתווה החזרה ללימודים. במסגרת המתווה, על התלמידים למלא הצהרת בריאות בטרם הכניסה ללימודים, הכיתות יופרדו גם בהפסקות, התלמידים יחויבו לעטות מסכות בכיתות ד' ומעלה, בשיעור עצמו ולהורים אסור יהיה להיכנס לשטח בית הספר ללא אישור, יבוצע חיטוי רב ועוד. בתי הספר יפעלו להעביר את מירב הפעילות למקומות שמאפשרים מרחק של 2 מ' בין תלמיד לתלמיד. לא היה ברור אם הדבר אפשרי. אם תתגלה תחלואה במוסד חינוכי המוסד ייסגר לפעילות בהתאם להנחיות המשרד ומשרד הבריאות.
עיריות שונות הודיעו על חזרה ללימודים. בחינוך החרדי, החזרה ללימודים הייתה בכפוף להחלטת הממשלה ולהחלטת הרבנים. לפי הנתונים מהשבוע שקדם לאמצע מאי, הורים רבים בחינוך החרדי חששו לשלוח את ילדיהם, ושיעור הנוכחות בגני הילדים החרדיים עמד על 20% - לעומת כ-60% בכלל הארץ. לצד זאת, עד אז איפשרו הרבנים את החזרה ללימודים רק לבנים שכבר יודעים קרוא וכתוב.
ב-17 במאי, נפתחו מוסדות לימוד שונים בהתאם למתווה. בסוף מאי, הוחלט כי שנת הלימודים של תלמידי גנים עד ד' תסתיים ב-13 ביולי. למחרת יפעל "בית הספר של החופש הגדול" עד ל-6 באוגוסט. נחתם צו שיאפשר למערכת להשכלה גבוהה לחזור לפעילות בהיקף נרחב יותר, הכולל לימודים פרונטליים וקיום מבחנים במוסדות האקדמיים החל מ-31 במאי. בין התנאים לפתיחה: הגבלת מספר המשתתפים ל-50 ועטיית מסיכות. כך גם לגבי החינוך העל-תיכוני, תנועות הנוער, מערכת החינוך הבלתי פורמלי ובתי הספר במוקדי הסיכון לתחלואה. באוניברסיטת בן-גוריון ובמוסדות מסוימים החליטו שלא יעשו זאת, וימשיכו בלמידה מקוונת. לבסוף, הצו לא מומש ונדחתה הפתיחה.
עקב גילוי חולי קורונה בכמה מוסדות חינוך, חלק מאותם מוסדות נסגרו לפרק זמן וחלק מהתלמידים ומהמורים הלכו לבידוד ביתי. בסוף מאי, החליטו השרים: הלימודים במערכת החינוך יימשכו, למעט במוסדות שבהם התגלתה תחלואה.
מערכת החינוך מאופיינת במספר היבטים: מספר הילדים למשפחה בישראל הוא הגבוה ביותר, בפער, לעומת מדינות המערב ומזרח אסיה; הכיתות צפופות בהרבה; והיכולת לשמור על ריחוק חברתי קשה - בטח בזמן בחזרה מלאה של הכיתות לפעולה, במקום בשיטת הקפסולות. בנוסף, ישראל ייחודית בכך ששיעור המשפחות בהן שני ההורים עובדים גבוה מאוד, מה שמגביר את הלחץ להחזרת מערכת החינוך לפעולה כתנאי להפעלת הכלכלה.
חזרה חלקית ללמידה מהבית
בסוף מאי ובתחילת יוני, נגלו חולים רבים בבתי ספר שונים. תלמידים מורים נשלחו לבידוד ובתי ספר נסגרו. ב-2 ביוני, בממשלה הוחלט כי לעת עתה בתי הספר ימשיכו בפעילות, אך ברחבי הארץ הודיעו רשתות חינוך ורשויות מקומיות על נקיטת עמדה עצמאית ומעבר למתכונת הכוללת למידה מרחוק. אחרות הודיעו כי מערכת החינוך בעיר תעבור באופן הדרגתי למודל היברידי שישלב למידה מקוונת מהבית עם למידה פיזית בבית הספר, בחטיבות הביניים והתיכונים.
ב-5 ביוני, במשרד החינוך החלו לעודד למידה מרחוק בחטיבות הביניים והתיכונים בכל בית ספר או רשות מקומית שיחליט על כך - תוך שילוב של למידה פיזית בכיתות. באותה תקופה החלה עליה בתחלואה.
החינוך המיוחד בישראל בצל הקורונה
במסמך שהוציאה במרץ רחלי אברמזון, מנהלת אגף חינוך מיוחד במשרד החינוך, מטיל את האחריות לטיפול בתלמידי החינוך המיוחד על הצוות הבית ספרי לשעת חירום. המסמך מורה לצוות להעלות חומרי לימוד מתאימים לאתר בית הספר. עוד כולל המסמך הוראות לפרסום מערכת שעות שבועית הכוללת מפגשים, פעילויות, שיעורים וירטואליים ועבודה עצמית המותאמת לתלמידי החינוך המיוחד. עוד פרסם משרד החינוך מסמך שעוסק בתמיכה בתלמידים הנעזרים במטפלים באמצעות אמנויות. על-פי הנהלים של המשרד מ-2019 האחריות לתלמידי החינוך המיוחד מוטלת על הרשות המקומית, ואילו לפי הנהלים החדשים, האחריות מוטלת דווקא על בית הספר.
כאמור, האחריות לטיפול בילדי החינוך המיוחד לא הייתה מוגדרת כראוי עוד לפני פרוץ המגיפה, והמשבר הנוכחי רק העצים את הבעיה. התמונה העולה מן המתרחש בשטח מלמדת כי לא היה ברור מי הם הגורמים האחראים לסיפוק הצרכים של אוכלוסייה זו: בית הספר, הרשות המקומית, מרכז התמיכה היישובי או האזורי או מערך הפיקוח? בנוסף, לא היה ברור מיהו הגורם האמון על מיפוי הצרכים ומתן המענה לילדי החינוך המיוחד ומי אמור לדאוג לצרכיהם החינוכיים בשעה שהמוסד החינוכי סגור. הנהלים של משרד החינוך מתעלמים מהעובדה שלא לכל התלמידים בחינוך המיוחד יש את האמצעים הטכנולוגיים והסביבה הביתית המתאימה ללמידה מקוונת. עד כתיבת דברים אלה, תלמידי החינוך המיוחד לא קיבלו מחשבים המותאמים לצרכיהם, והיעדר הטיפול בהם לתקופה ממושכת כל-כך הביא אצל חלקם לרגרסיה. ב-30 במרץ פרסם משרד החינוך לראשונה מתווה לטיפול בילדי החינוך המיוחד בקבוצות קטנות.
סוף שנת התש"פ
בסוף יוני, היה ויכוח בין משרדי החינוך והאוצר לבין הסתדרות המורים וארגון המורים על מועד סיום הלימודים. ב-19 ביוני, דחה בית הדין הארצי לעבודה את בקשת המדינה להוציא צווי מניעה שימנעו את הפסקת הלימודים. נקבע כי שנת הלימודים תסתיים כפי שדרש ארגון המורים. תלמידי חטיבות הביניים לא יחזרו ללמוד, וגני הילדים ובתי הספר היסודיים יצאו לחופש הגדול ב-1 ביולי. יופעלו בית הספר של החופש הגדול עבור ילדי הגנים ותלמידי כיתות א'-ד' מ-1 ביולי ועד 6 באוגוסט.
ב-23 ביוני, סוכם על סיוע בסך 100 מיליון שקל לסטודנטים נזקקים. הממשלה והתאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל סיכמו על הסיוע, הכולל הגדלת תקציב קרן הסיוע בכ-10,000 מלגות. כמו כן, הוחלט על הקמת קרן שבמסגרתה יוענקו מלגות לאלפי סטודנטים בעבור שעות התנדבות לקהילה במסגרת תוכנית "בית הספר של החופש הגדול".
עם היציאה לחופש הגדול, קיבלו מנהלי בתי הספר ממשרד החינוך מסמך הנחיות ממוקד לקראת אפשרויות הלמידה בשנה הבאה בצל המגפה. כמו כן, יהיו צמצום תוכני חובה ושילוב מקצועות.
אחרי החלטת השר זאב אלקין שיבוטלו הבחינות בקמפוס וחילוקי דעות בין השר למל"ג, הודיע ועד ראשי האוניברסיטאות שהחל מ-5 ביולי, כי יבוטלו הבחינות בקמפוסים, ידחו או יתקיימו באותן מקוון. היה ויכוח לגבי החרגת מקרים מיוחדים. האוניברסיטאות ניסו לאלתר פתרונות, וסטודנטים ממעמד כלכלי נמוך נפגעו. בהמשך סוכם שעד 10 אחוז מהבחינות יהיו בקמפוס.
לקראת שנת הלימודים הבאה, משרד החינוך החל להתכונן ללמידה בצל הקורונה. נקבעו מספר מתווים התלויים ברמת התחלואה. בסוף נקבע שגנים וכיתות א'-ב' ילמדו בלי קפסולות. כיתות ג'-ד' ילמדו בכל השבוע בחלוקה לקבוצות. השאר יחולקו לקבוצות או ילמדו מהבית בחלק מהשבוע. חלק מהם ינהיגו למידה במשמרות. בהמשך פורסמה התכנית החינוכית העוסקת בבחינות הבגרות, הגעה לכיתה א' וכדומה. חלק מבתי הספר ומהרשויות יזמו הקמת כיתות במרחבים פתוחים ובמבנים עירוניים.
שנת התשפ"א
ב-1 בספטמבר החלה שנת הלימודים ברוב היישובים. פתיחה זו היוותה זרז משמעותי בהתפשטות מגפת הקורונה בארץ. בחינוך החרדי החלו כשבועיים קודם. מונה צוות חינוך מיוחד שילווה את כלל מוסדות הלימוד המצויים ביישובים שבהם התלמידים שהו בבתים. הצוות יגבש תוכנית לימודית שתלווה את התלמידים. הוקמו מוקדי סיוע טלפוניים. בתקופת חגי תשרי התלמידים שבו ללמידה מרחוק.
בחלק מהישיבות היו התפרצויות. "ישיבות קטנות", פעלו באישור הממשלה ללא כל מתווה מיוחד, בשעה שמוסדות חינוך רגילים, הפועלים במתכונת זהה, הושבתו. אחרי יום הכיפורים התלמידים יצאו לבין הזמנים.
לקראת פתיחת שנת הלימודים האקדמית, הייתה עלייה של 20%-25% ברישום למכללות ולאוניברסיטאות. לפי המל"ג, העלייה הייתה ניכרת במקצועות הסיעוד, הבריאות, ההייטק והמדעים כמו גם עלייה מפתיעה במדעי הרוח, שבמשך שנים הייתה במגמת ירידה. עם זאת, במועצה חששו מנשירה בשל הלמידה בזום או חזרה לשגרה בהמשך השנה. הממשלה הודיעה על תוכנית לסיוע כלכלי לסטודנטים.
במהלך שחרור הסגר השני, נפתחו מוסדות החינוך בהדרגתיות. הראשונים שהותרו היו הגנים הפנימיות והישיבות. הגנים היו בלי קפסולות והגננות נקראו להבדק. בחינוך החרדי, הורה הרב חיים קניבסקי לקיים לימודים לבנים בניגוד להנחיות. זאת תוך הקפדה על ריחוק חברתי, מספר קטן יחסית של תלמידים בכיתה ותגבור הצוותים החינוכיים. אחרי יותר מחודש, הורה דרך ביתו לפתוח מוסדות חינוך לבנות. לעומתו, דווח שהרב גרשון אדלשטיין, קבע כי יש להסתפק לפי שעה בלמידה מרחוק ולא לפעול בניגוד לחוק. אחרי יותר מחודש, הורה על פתיחה החינוך העצמאי תוך הקפדה על מסכות וריחוק. האדמו"ר מגור, נשיא מועצת חכמי התורה של ש"ס, הרב שלום כהן, רבני חב"ד ואחרים הורו למוסדות שלא לפתוח את שעריהם בהתאם להנחיות.
לפי החוק, שר החינוך יכול להנחות את מנכ״ל המשרד (שגם יכול לפעול באופן עצמאי ללא הנחיית השר) להעביר הוראות שונות בנוגע לניהול בתי הספר בארץ. מנהל בית ספר שאינו עומד בהנחיות מסתכן בהשלכות כמו עמידה לדין משמעתי או גרוע מכך - סנקציות תקציביות על בית הספר, העלולות להגיע גם לעשרות ומאות אלפי שקלים ועד ביטול התקציב למוסד. ניתן לשלול רישיונות של בתי ספר ולסגור אותם לצמיתות בתוך 3 חודשים מרגע ההתראה. החוק מאפשר לשלול רישיונות אם בית הספר מסכן את בטיחותם של התלמידים והמורים, ואפשר להתאים את החוק לתקנות הקורונה. צעדים אלה, יחד עם העלאת הקנסות לא נעשו.
ב-1 בנובמבר, אחרי דיונים רבים, חזרו לבתי הספר בכיתות א'-ד'. אושר ללמד עד 19 תלמידים במרחב הפתוח ולצלם שיעורים שנערכים בכיתות. ב-24 בנובמבר, שבו תלמידי ה'-ו'. אחרי 5 ימים, שבו 3 שכבות מתוך ה-6, רובן מהתיכונים. ב-6 בדצמבר שבו שאר התלמידים. בשכבות ו'-י"ב, הותר רק ביישובים בעלי הדבקה נמוכה.
בתחילת הסגר השלישי, הלימודים המשיכו כסדרם. החל מ-8 בינואר 2021, נסגרו רוב מוסדות החינוך. הוחרגו פנימיות (וישיבות) במסלול הסגור ל-30 יום לפחות, וללא אפשרות לקליטה חזרה לפנימייה לתלמיד שיצא ממנה. לאחר כשבוע, נתגלו הפרות בכמה זרמים מרכזיים בחינוך החרדי. למשל, נפתחו ישיבות קטנות, שאינן בתנאי פנימייה. לפי משרד החינוך, חצי מהנדבקים שאותרו היו בחינוך החרדי.
לאחריו, תחילה שבו ללימודים תלמידים מהשכבות הנמוכות. כעבור שבוע נקבע שישובו תלמידים משכבות נוספות כששכבות ז'-י' נשארו בבית. קיום הלימודים נקבע גם לפי כמות המתחסנים והנדבקים בכל ישוב. ביקורת נמתחה על סדר ההקלות לאחר הסגר. בפורום ה-15 החליטו לאפשר לכיתות ז'-י' לחזור לבתי הספר בניגוד להנחיות ותחת מתווה. ב-7 מרץ שבו גם שכבות ז'-י' ללימודים בכיתה, ונוספו הקלות בלמידה על תיכונית תחת התו הירוק. ב-11 במרץ נקבע שישובו ללימודים רוב התלמידים, פרט ללומדים בערים האדומות. באפריל נרשמו הקלות נוספות. החל מ-18 באפריל, התלמידים שבו ללמידה בלי קפסולות ובכל השבוע. במאי, פורסמה תוכנית ללימודים בחופש הגדול.
בסוף שנת הלימודים פרסמה המועצה להשכלה גבוהה נתונים לפיהם אחוז החרדים שנרשמו ללימודים אקדמיים צמח משמעותית ושיעורם באוכלוסיית הסטודנטים הכללית יותר מהוכפל.
שנת התשפ"ב
ביולי 2021, הוגשה המלצת קבינט המומחים המייעץ לממשלה, לקראת שנת הלימודים.
ב-9 באוגוסט נפתחה שנת הלימודים במגזר החרדי. יום קודם אושר מתווה פתיחת שנת הלימודים כשפיילוט תוכנן להתבצע בבתי ספר חרדיים. לאחר שבועיים, היה זינוק במספר הנדבקים. במקביל, נקבע שבערים אדומות למידה פרונטלית תתאפשר לפי כמות המחוסנים והמחלימים בכיתות ח'-י"ב. באותה העת, רק בני 12 ומעלה יכלו להתחסן. הלימודים החלו ב-1 בספטמבר. התפרצויות במגזר הערבי במהלך חגי תשרי גרמו להחלטה עצמאית של ראשי רשויות לסגור בתי ספר. לאחר החגים, הייתה ירידה בתחלואה. בערים ירוקות וצהובות, בידוד בשעות הלימודים הומר בנטילת בדיקות קורונה.
בינואר 2022, בעקבות העלייה בתחלואה, אוניברסיטאות החליטו על חזרה ללמידה מרחוק. בבתי ספר הוחלט לקיים מתווה לפיו תלמידים מחוסנים שנחשפו לחולה מאומת יוכלו להימנע מבידוד בהצגת בדיקת אנטיגן שלילית. המערכת התמודדה עם עליה חדה במספר הנדבקים. בסוף החודש, הבידודים הומרו בבדיקות תקופתיות. היה עיכוב במתן הבדיקות להורים. מהנתונים עלה כי מחצית מהתחלואה מקורה במערכת החינוך, בגילאי 5 עד 15. לפי גורמים מקצועיים, ככל שיותר הורים יקפידו על מתווה הבדיקות, יש סיכוי טוב יותר שהתחלואה תרד מהר יותר.
הוחלט שגם בשנה זו יינתנו הקלות לנבחני הבגרויות.
למידה מרחוק
במערכת החינוך הישראלית - המנוסה במצבי חירום, בעיקר על רקע ביטחוני - קיימים נהלים להפעלת המערכת בזמן חירום. חלק מהנהלים נוגעים ללמידה באמצעות האינטרנט וכוללים הנחיות להעלאת חומרים לאתר משרד החינוך ולהפעלת מערך שידורים לימודי. הלמידה מרחוק כללה בין היתר שימוש בלמידה מקוונת. משרד החינוך מפעיל מאז 2015 תוכנית למידה מרחוק המכונה "צו 8 חינוכי" כחלק ממערך החרום של משרד החינוך, ופעם בשנה נערך תרגיל חרום בו מערכת החינוך מתרגלת למידה מרחוק. כמו כן, קיים מאגר של 20 אלף יחידות לימוד אינטראקטיביות מחולק לפי נושאים וכיתות.
שבוע לפני סגירת בתי הספר, משרד החינוך הוציא מכתב למנהלי בתי הספר בו נכתב כי המצב יחמיר ויש להיערך ללמידה מרחוק.
ב-15 במרץ הכריז משרד החינוך על היום הראשון ללמידה מרחוק ועל פי נתוני המשרד השתתפו בשיעורים 200,000 תלמידים. בימים הראשונים נערכו השתלמויות למורים ללימוד מרחוק. לאחר פרק זמן קצר של הפעלת למידה מרחוק, הוא הופסק ונתגלתה מחלוקת על העסקת המורים בתקופה זו. לאחר מספר ימים לאחר הגעה להסכם עם נציגות המורים הוחלט להמשיך בלמידה מרחוק.
ב-30 במרץ פורסם דוח של מרכז המחקר של הכנסת לבקשת יו"ר ועדת החינוך ניצן הורביץ בנושא למידה מרחוק. על פי הדוח למידה מרחוק עלולה להחמיר את אי-השוויון בין תלמידים, להאיץ נשירה של תלמידים בסיכון ואינה מותאמת לקבוצות אוכלוסייה שונות. על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, שפורסמו בשנת 2019, ל-24% ממשקי הבית עם ילדים אין אינטרנט ול-16% אין מחשב ביתי. 78% ממשקי הבית היהודים מחוברים לאינטרנט, אבל 51% ממשקי הבית הערבים לא. על מנת להתמודד עם העדר התשתיות, בחלק מבית הספר משתמשים בישום וואטסאפ להעברת חומרי לימוד ושיחות. למשרד החינוך לא הייתה תוכנית פעולה כיצד ילמדו תלמידים ללא מחשבים וחיבור לאינטרנט. בחינוך החרדי, על פי אתר כיכר השבת, הלימודים במערכת החינוך החרדית נערכים באמצעות דפי לימוד וקווי מידע.
בתחילת מאי, פרסם משרד החינוך תוכנית ייעודית לחינוך החרדי כדי להקל על עומסים בקווי השיחות. לפי התכנית, ילמדו ילדי הגנים ותלמידי היסודי בשעות הבוקר. תלמידי העל יסודי והסמינרים ילמדו בשעות הצהריים והערב.
משרד החינוך נערך לקנות מחשבים ניידים, כולל מודם וחבילת תקשורת לתלמידים שידם אינה משגת בבתי הספר. במגזר החרדי נערכו לרכוש אמצעי קצה מותאמים לתלמידי המגזר וכוללים טלפונים מותאמים.
במוסדות להשכלה גבוהה, הוגדלו כמות השיעורים המקוונים. לדוגמה באוניברסיטת בן-גוריון, ב-7 במרץ היו חמישה קורסים מקוונים, ושבוע לאחר מכן למעלה מ-2,000. חלקן נעזרו בהרצאות שצולמו מראש. הסטודנטים סיעו למרצים שהתקשו טכנולוגית ונתנו להם שיעורים איך להשתמש בזום או בתוכנות ללמידה מרחוק אחרות. הלמידה מרחוק איפשרה המשך של קיום לימודים. לפי אחד המרצים, המרחק סייע במקרים מסוימים לשיפור האינטראקציה עם חלק מהסטודנטים. נכון למאי 2020, בחלק מהאוניברסיטאות, ומהמכללות המגפה יצרה הסטה בביקוש לתחומי הלימוד השונים, כמו כימיה, תחום המחקר הרפואי, פסיכולוגיה וכו', ואילו באחרים, לא היה שינוי משמעותי. במהלך המגפה אושר לראשונה מסלול ספציפי לתואר אקדמי מלא בלימודים מקוונים — המבוססים על קורסים מוקלטים, ולא על שיעורי זום, וללא חובת הגעה לבחינות.
ביקורת על הלמידה מרחוק
למרות הניסיון ארוך השנים שנצבר במערכת החינוך בכל הקשור לפעילות בשעת חירום, עולה הרושם כי המערכת לא הייתה מוכנה כראוי למצב הנוכחי: מורים לא קיבלו הכשרה מספקת, ההנחיות שניתנו היו בלתי-ברורות, וההורים, שהפכו לחלק מרכזי בתהליך ההוראה, לא נלקחו בחשבון במהלך ההיערכות למצב החדש.
ביקורת שעלתה מצד הורים התייחסה לכך שבבתים רבים אין מחשב לכל ילד ואין אפשרות שכל הילדים ילמדו במקביל. כמו כן, הלמידה המקוונת לא מבוצעת באמצעות כלים ייעודיים שמתאימים במיוחד לכך, אלא לרוב באמצעות אלתור השימוש באפליקציות לועידת וידאו כגון זום והיא דורשת מעורבות רבה של ההורים, בייחוד אצל ילדים בגלאי בית ספר יסודי, ומיומנויות אוריינות דיגיטלית שלא תמיד קיימת אצל המורים והורים. ב-19 באפריל הבהיר שר החינוך, רפי פרץ, כי מערך הלמידה מרחוק שפורסם על ידי משרדו אינו חובה. נאמר:
בהשכלה הגבוהה, ההתארגנות לקורסים המקוונים הבהירה שלמידה מקוונת טובה לחלק מהקורסים, אך לא לכולם. כמו כן, היו סטודנטים שהלמידה המקוונת פחות התאימה להם.
אלברו ריקו
אלברו ריקו לאדרה (בספרדית: Álvaro Rico Ladera; נולד ב-13 באוגוסט 1996) הוא שחקן ספרדי, אשר זכה להצלחה עולמית בזכות השתתפותו בסדרה "אליטה".
ביוגרפיה וקריירה
בשנת 2011 החל את דרכו כשחקן בהפקת התיאטרון, La Celestina. הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הייתה בשנת 2017 בפרק של סדרת הטלוויזיה "מרכז הרפואי". באותה השנה גילם את ניקולאס בסדרת הטלוויזיה "אוסף הקטיפה". בסוף 2017 הוכרז שהוא יהיה אחת מהדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה "אליטה", שם שיחק לצד מיגל הראן ואסתר אקספוסיטו.
במסגרת השתתפותו ב"אליטה" גילם ריקו את דמותו של לאופולדו "פולו" בנבנט וילאדה, ביסקסואל צעיר, שנמצא במשולש אהבה עם קרלה (אקספוסיטו) וכריסטיאן (הראן). בשנת 2021 הוא התראיין במגזין Vanity Teen וסיפר שהשתתפותו בסדרת הטלוויזיה השפיעה באופן דומיננטי עליו ועל המשך קריירת המשחק שלו.
בשנת 2022 החל לככב בסדרת הדרמה "קדושת המשפחה" בנטפליקס; אודות משפחה שמסתירה סוד מזעזע מתחילה מחדש את חייהם במדריד.
פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה
פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. הוא ניתן לשחקן שהציג הופעה יוצאת מן הכלל בתפקיד ראשי במיני סדרה או סרט טלוויזיה. הפרס הוענק לראשונה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-39 ב-30 בינואר 1982 למיקי רוני על תפקידו בסרט ביל. הופעות של שחקן במיני סדרה או סרט טלוויזיה זכו במקור בקטגוריית פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה לפני יצירת קטגוריה זו.
מאז הקמתו הוענק הפרס ל-34 שחקנים. אוון פיטרס הוא הזוכה הנוכחי של הפרס על תפקידו בדאהמר - מפלצת: סיפורו של ג'פרי דאהמר. רוברט דובאל, ג'יימס גארנר ואל פצ'ינו הם שיאני הזכיות בקטגוריה זו עם שניים כל אחד. ג'יימס וודס היה מועמד לפרס בשבע הזדמנויות, הכי הרבה בקטגוריה.
אנרגיה מתחדשת ברשות הפלסטינית
אנרגיה מתחדשת ברשות הפלסטינית היא מרכיב קטן אך משמעותי בתעשיית האנרגיה ברשות הפלסטינית (היא מהווה כ-1.4% מהאנרגיה שהופקה בשנת 2012 ). ברשות הפלסטינית יש שיעור מהגבוהים במזרח התיכון של אנרגיה סולארית לחימום מים וקיימים מספר פרויקטים נוספים של אנרגיה סולארית.
מספר סוגיות מקשות על הפלסטינים לפתח את האנרגיה המתחדשת, כאשר המרכזית שבהם ההיא ההגבלות הרגולטוריות של הסכמי אוסלו.
הרשות הפלסטינית מייצרת נכון להיום כ-5% מהאנרגיה שלה ממקורות מתחדשים – ושואפת להגיע ל־20% עד 2030. אספקת החשמל שלה מגיעה ברובה הגדול מישראל.
אנרגיה סולארית
ההערכה היא שלמקורות אנרגיה סולאריים יש פוטנציאל לספק כ-13% מהאנרגיה ברשות הפלסטינית. יותר ממחצי ממשקי הבית ברשות משתמשים בדודי שמש אך רק ב-3% ממשקי הבית זה מהווה מקור האנרגיה העיקרי. תחנה פוטו-וולטאית בהספק של 710 קילוואט הוקמה בספטמבר 2014 בסמוך ליריחו. למרות שאחוז גבוה מאוד מהבתים הפלסטינים מחוברים לרשת החשמל המרכזית (שעובדת בהתבסס על חברת החשמל הישראלית), הפעלת כפרים מרוחקים עם מערכות פוטו-וולטאיות בקנה מידה קטן תהיה כדאית יותר מבחינה כלכלית מאשר הרחבת הרשת.
במאי 2016 הודיעה רשות האנרגיה הפלסטינית על עריכת מכרז לבניית 10 מפעלים סולאריים שכל אחד מהם יוכל לייצר כ-10 מגה-וואט. מטרת בניית המפעלים היא חיזוק העצמאות האנרגטית של הרשות וירידה בכמות חשמל הנרכשת מישראל, שסיפקה נכון ל-2016 כ-95% מהחשמל הנצרך ברשות הפלסטינית.
אנרגיית רוח
במידה והיו מוקמים טוריבנות רוח ברשות הפלסטינית, ההערכה היא שלאנרגיית הרוח יש פוטנציאל לספק כ-6.6% מהאנרגיה ברשות הפלסטינית.
קהילת המודיעין הישראלית
מרכיבי קהילת המודיעין הישראלית
הארגונים הנכללים בקהילת המודיעין הישראלית הם:
במשרד ראש הממשלה:
במשרד הביטחון:
במשרד החוץ:
משרד המודיעין:
במשטרת ישראל:
בעבר נכללו בקהילת המודיעין גם הארגונים הבאים:
מבנה וחלוקת התפקידים
ועדות שונות ובודקים יחידים מונו במרוצת השנים לצורך בחינת הסוגיות של המבנה הראוי לקהילת המודיעין של מדינת ישראל, שאלת חלוקת האחריות והסמכויות בין אמ"ן, השב"כ והמוסד, ומתכונת העבודה של שלושתם מול ראש הממשלה והשרים, לשם גיבוש המלצות, בין אם בעקבות אירועים טראומטיים, ובין אם בדרך שיגרה. בין אלו ניתן למנות את הבאים:
הממשלה נדרשה לנושא בהזדמנויות שונות וקיבלה החלטות בנדון. מבקר המדינה הציב את הנושא על סדר יומו והגיש לכנסת את ממצאיו ומסקנותיו. גם ועדת המשנה למודיעין ושירותים חשאיים של ועדת החוץ והביטחון כבר עסקה בסוגיה בשנת 1994 והניחה שורה של המלצות בפני ראש הממשלה.
חלוקת העבודה בין זרועות המודיעין, אמ"ן, השב"כ, והמוסד, מושתתת, במבנה הנוכחי של הקהילה, על בסיס גאוגרפי בדרך כלל. קיימים קווי השקה ורצועות חפיפה, לעיתים רחבות למדי, בין הארגונים. מידת התיאום ושיתוף הפעולה הבינזרועי לקתה בעבר באופן מהותי בחסר, ופגמה לעיתים ביעילות העשייה המודיעינית בנושאים שונים. בשנים האחרונות חל שיפור של ממש בתחום זה. הארגונים הטמיעו את ההכרח בהיזון הדדי של מידע מודיעיני ובסנכרון פעילויות מסוימות, המהווים מכפיל כח ותורמים להעלאת רמת ההישגים ושיעור ההצלחה. נותרו עדיין נושאים פתוחים לדיון ואף שנויים במחלוקת באשר לחלוקת האחריות וגבולות הגזרה הבינזרועית. במסמך המכונה "המגנא כרטא", ממשיכים ראשי השירותים לנסות ולגבש הסכמות ביחס למכלול העניינים של הפרק. ועדת המשנה למודיעין ולשירותים חשאיים מקיימת מעקב בנושא ובוחנת את המהלכים הננקטים לצורך יישוב סלעי המחלוקת בדרך עניינית. על פי הצורך תגלה ועדת המשנה מעורבות פעילה בתחום זה על מנת להבטיח נוהלי עבודה סבירים ותקינים לתועלת עבודת המודיעין.
תחום נוסף בו עסקה ועוסקת קהילת המודיעין הוא הצלת יהודים והעלאתם לארץ. עסקו בכך "המוסד" ו"נתיב". עם הזמן התגבשה בישראל התפיסה שמדינת ישראל צריכה להיות אחראית להגנה על קהילות יהודים בחו"ל הנתונות במצוקה ולהעלותם לישראל, אם המצב ידרוש זאת ואם ירצו בכך. הטיפול במשימה זאת הוטל על "המוסד". הניסיון שנצבר בפעילות עם יהודי מרוקו, באמצע שנות ה-50, הצלתם והסיוע לעלייתם לישראל תורגמו לפעילות סיוע לקהילות בעולם.
שינויים מבניים
הוועדה לחקירת מערך המודיעין בעקבות המלחמה בעיראק סברה כי למרות ההתקבעות ההיסטורית של המבנה הנתון, וחרף היתרונות שצברו חטיבת המחקר של אמ"ן ויחידה 8200 מתוקף ניסיונן רב השנים, מן הראוי להשתית סוף-סוף את מבנה קהילת המודיעין על חלוקת עבודה נכונה הן מהבחינה הייעודית והמקצועית, והן מהבחינה החוקתית-דמוקרטית. בשל כך סברה הוועדה כי קיים צורך לשקול מחדש את מעמדו ומקומו של מודיעין האותות (הסיגינט) וכן את העברתם של תחומים מדיניים אסטרטגיים מסוימים ותחומים לא צבאיים הנתונים כיום לאחריות אמ"ן לגורם מודיעיני אזרחי.
הוועדה המליצה על רפורמה שבסופה יכלול מערך המודיעין שלושה או ארבעה גופי מודיעין עצמאיים, וכן את המועצה לביטחון לאומי. ההבחנה ביניהם (להוציא רשות סיגינטית, אם תקום) תהא מבוססת על נושאי ותחומי האחריות של כל אחד מהגופים:
ועדת ראשי השירותים
ועדת ראשי השירותים (ור"ש) היא הפורום הבכיר ביותר שבו נפגשים ראשי ארגוני המודיעין. בוועדה חברים באופן קבוע שלושת ראשי הארגונים בקהילת המודיעין: אמ"ן, שב"כ והמוסד. כמו כן משתתף בוועדה ראש המטה לביטחון לאומי. ראשי גופי מודיעין אחרים (המרכז למחקר מודיעין (ממ"ד) של משרד החוץ ואגף החקירות במשטרת ישראל) מוזמנים על פי העניין. עם זאת, ועדה זו אינה פורום מחייב לשיתוף פעולה ואין לה מנגנון הכרעה במחלוקות בין הארגונים.
אמנדה גוסט
אמנדה לואיזה גוסין-קמרון (באנגלית: Amanda Louisa Gosein-Cameron; נולדה ביולי 1974) היא זמרת-יוצרת, מפיקה מוזיקלית, מנהלת מוזיקה ופזמונאית בריטית, אשר כתבה שירים עבור אמנים רבים כדוגמת שאקירה, ביונסה, ג'ניפר לופז וכולי.
ג'ובר אף הייתה לאחת מכותבי הלהיט "Beautiful Liar", של ביונסה ושאקירה, אשר הפך לאחד מהלהיטים המצליחים ביותר בעשור הראשון של המאה ה-21.
ביוגרפיה
אמנדה גוסט נולדה ביולי 1974, באנפילד, צפון לונדון, בריטניה. גוסט התחילה את הקריירה שלה בשנת 1997, תוך שניסתה כוחה כזמרת, מפיקה מוזיקלית, פזמונאית, מנהלת מוזיקה ועיסוקים נוספים הקשורים לעולם המוזיקה, במסגרתם עבדה עם שלל אמנים בינלאומיים שונים.
בין היתר, ידועה גוסט גם בכינוי אמנדה קמרון, וזאת תוך שהייתה פעילה בלהקה שהקימה בהשראת שמה.
קריירה
אמנדה גוסט התחילה את קריירת המוזיקה שלה באופן רשמי בשנת 2000, כאשר הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Ghost Stories. האלבום זכה לביקורות חיוביות, תוך שב-AllMusic קיבל דירוג של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול. מתוך האלבום יצא הסינגל "Idol", אשר זכה להצלחה נאה כאשר הגיע למקום ה-18 במצעד שירי הדאנס קלאב. הסינגל השני "Filthy Mind", זכה להצלחה גבוהה מזו של הקודם, כאשר הגיע למקום החמישי באותו המצעד.
בשנת 2008, הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, Blood on the Line - The Download Collection. בסמוך לכך, הוציאה את השיר "Time Machine", עם בוי ג'ורג'. את הקריירה שלה ככותבת שירים החלה בשנת 2004, כאשר כתבה עבור ג'יימס בלאנט את "Billy" ו-"You're Beautiful". השני יצא כסינגל ב-18 במאי 2005, תוך שהפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר בכל הזמנים, כאשר כבש את מרבית פסגות מצעדי הפזמונים שבעולם, כולל את בילבורד הוט 100, מצעד הסינגלים הבריטי, מצעד השירים שבשוודיה, וכולי. בשנת 2007, הייתה לאחת מכותבות הלהיט הבינלאומי "Beautiful Liar", של ביונסה ושאקירה. השיר כבש עשרות פסגות מצעדי פזמונים, בהם מצעד שירי הדאנס קלאב, מצעד הסינגלים הבריטי, אירופה הוט 100, תוך שנמכר בלמעלה ממיליון וחצי עותקים בארצות הברית. השיר הפך לדואט הנשי הנמכר ביותר בכל הזמנים בספרד, כאשר איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי העניק לו את תואר הפלטינה המשולשת, על מכירות של למעלה מ-120,000 עותקים במדינה. בשנת 2018, איתנה ואנה גרה הוציאו את הלהיט "Lo malo", אשר הצליח למכור 80,000 עותקים יותר ממנו ובכך נשבר השיא. במרוצת השנים כתבה שירים כמו "Fresh Out the Oven" לג'ניפר לופז ופיטבול, "Satellites", "Ave Maria" ו-"Disappear", לביונסה,  ו-"Tattoo" לג'ורדין ספארקס.
בשנת 2009, כתבה ביחד עם שאקירה את השיר "Give It Up to Me", אשר היה ללהיט בארצות הברית, ואת "Gypsy", אשר היה ללהיט במקסיקו, ספרד, ורומניה. שני השירים נכללו באלבום האולפן השמיני של שאקירה, She Wolf, אשר יצא לאור באותה השנה. גוסט היא זוכת פרסי אייבור נובלו שלוש פעמים, מועמדת לפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת לשלושה פרסי גראמי.
הנגון
הנגון (בהונגרית: Hangony) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. הכפר הוכר רשמית לאחר איחוד בין אלשוהנגון (Alsóhangony - "הנגון תחתית") לפלשהנגון (Felsőhangony - "הנגון עילית"). כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית הנגון נמצאת בירידה שנים רבות מ-1,753 תושבים בשנת 1990 עד 1,509 תושבים בשנת 2020 (ירידה של כ-14%).
יהודי הנגון
בכפר חיו מעט יהודים. תושבים יהודיים מהכפר נרצחו בשואה ומונצחים באנדרטה באוזד.
מסמך
מסמך הוא מצג המתעד עובדות או רעיונות. תוכן המסמך עשוי להיות כתוב, מאויר, מודפס, משונן, מצולם, מוקלט וכדומה. המלה "מסמך" בעברית נגזרת מהשורש ס-מ-ך המציין הישענות וביטחון, ומכאן משמעותו של המונח מסמך כתוכן המהווה הוכחה או ראייה לאמת או לעובדות. כיום משמעות המונח מסמך אינה מוגבלת לתוכן עובדתי.
בעידן המידע, המונח מסמך אינו מתייחס רק לתוכן על גבי נייר כתוב או מודפס, אלא גם למסמך דיגיטלי, קובץ מחשב שמכיל מידע כגון, טקסט, תמונות, טבלאות, אודיו, וידאו ועוד. מיזמי דיגיטציה של מסמכים היסטוריים נערכים לשם שימור הידע והנגשתו לציבור הרחב.
סיווג מסמכים
ישנים מסמכים המקוטלגים כמסווגים, פרטיים או ציבוריים. למסמך המצוי בתהליך עבודה או הכנה לדפוס קיימות לעיתים גרסאות טיוטה או הגהה. מסמך שיש חשיבות למקוריותו עשוי להיות מוגדר כ"מקור", הגדרה שיש לה השלכות בהתאם לעולם התוכן הרלוונטי, כך למשל מקור היסטורי, מקור ראשוני, כתב יד (מקור), תעודה מקורית ועוד. עותק של מסמך עשוי להיות מוגדר "נאמן למקור" בעולם המשפט וכ"העתק" בעולם העסקי. לפני המצאת הדפוס, העתקת מסמכים בוצעה ידנית לשם יצירת עותקי כתב יד והפצתם. במסמכים דיגיטליים סוגיית המקוריות נקשרת לסוגיות של קביעות/נזילות התוכן.
ניתן לסווג מסמכים לפי הדיסציפלינה בה הם נוצרים:
היסטוריה
בעת העתיקה ובימי הביניים מסמכים יוצרו בחריטה של כתובות על גבי אבן, מתכת, חרס וחומרים דומים (למשל באמצעות כתב יתדות בשומר ובמסופוטמיה, ובאירופה - באמצעות האלפבית הרוני), או נכתבו בדיו על נייר, קלף או פפירוס. לעיתים מסמכים נכרכו לספרים או שחוברו לקודקס.
מהפכת הדפוס במאה ה-15 שינתה מהותית את תפוצתם של מסמכים. מרטין לותר, אבי הרפורמציה הפרוטסטנטית, פרסם בעותקים רבים את מסמך 95 התזות המציג את תורתו המהפכנית, בזכות ההמצאה החדשה לזמנו - מכונת הדפוס.
מסוף המאה ה-19 נוצרו מרבית המסמכים המשרדיים באמצעות הדפסה במכונת הכתיבה ושכפול על ידי נייר העתקה, מכונות סטנסיל ומכונות צילום. מסמכים נאגדו באמצעות מהדק או אטבי נייר. לקראת סוף המאה ה-20, השימוש הגדל במחשבים הוביל לחיבור מסמכים באמצעות תוכנות עיבוד תמלילים והדפסתם באמצעות מדפסות.
הנזיר טאק
הנזיר טאק (באנגלית: Friar Tuck) הוא דמות בדיונית המתוארת באגדות רובין הוד כאחד מחבריו של רובין - "האנשים העליזים".
מסמך
היסטוריה
עד המאה ה-20 מסמכים אורכבו באמצעות עותק פיזי שלהם. במהלך המאה ה-20 פותחו שיטות אחסון אנלוגיות כגון מיקרופילם ומיקרופיש לאחסון טקסט, תמונות, שרטוטים וכדומה. מסמכים לא טקסטואליים כגון צילום/אודיו/וידאו/נתונים אוחסנו על גבי מגוון אמצעים, ביניהם: סרט צילום, שקופיות, שקפים, סרט מגנטי, קלטות שמע, תקליטים, קלטות וידאו, תקליטונים, תקליטורים. מסוף המאה ה-20 מסמכים נוצרים ונשמרים דיגיטלית, כקובץ מחשב. פורמט קובץ (המיושם על ידי סיומת קובץ) מאפשר שמירה והצגה תקינה של קבצים.
הנזיר טאק
טאק לא מתואר בגרסאות המוקדמות של האגדות, ומופיע לראשונה בבלדה המאוחרת "רובין הוד והנזיר" ("Robin Hood and the Curtal Friar") מן המאה ה-15, אשר נשתמרה בשתי גרסאות, וכן במחזה מ-1560.
מסמך
היסטוריה
מסמכים שאינם טקסטואליים קיימים משחר ההיסטוריה, החל מציורי מערות וכלה בשרטוטים טכניים. מגוון אמצעי התיעוד בעת המודרנית איפשר דרכים חדשות ליצירת מסמכים. כאלו הם למשל מסמכים היסטוריים שנוצרו באמצעים אמנותיים, כגון צילום העיתונות מותו של חייל לויאליסט מאת רוברט קאפה, הקלטת טקס הכרזת העצמאות של מדינת ישראל על ידי לוסיאן זלצמן, סרט הקולנוע שואה מאת קלוד לנצמן.
הנזיר טאק
על פי הבלדה היה טאק נזיר ממנזר פונטיינס אשר גורש מהמנזר בשל אי יכולתו לציית לממונים עליו. טאק הפך למנהיג הדתי של בני חבורתו של רובין. הוא מתואר כחובב אכילה ושתייה וכן כקשת ולוחם מקצועי בחרב. הנזיר מופיע גם ברומן ההיסטורי של וולטר סקוט, "אייבנהו".
בשני צווים מלכותיים משנת 1417 מתואר אדם בשם רוברט סטפורד, כהן דת מסאסקס, אשר כינה עצמו בשם "האח טוק" (Frere Tuk). האח טוק מוזכר בשנית בתעודה משנת 1429.
וארונה
וארונה (בסנסקריט: वरुण) היה אל השמיים, המים, האוקיינוסים ומגן האלמוות במיתולוגיה ההודית.
פולחן
חלק ניכר מהאגדות עליו הן סביב מאבקו עם אל קדום יותר בשם אינדרה. וארונה נוצח ואינדרה תפס את מקומו כמלך האלים. ב"ריג ודה", קובץ של מזמורים הינדואיסטים, קיים מזמור העוסק בבקשתו של המלך הרישצ'נדרה מוורונה שהלה יוליד לו בן, והאל נעתר לבקשתו.