cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קליפורניה
ממשל מקומי
בבית המחוקקים 40 חברי סנאט הנבחרים לתקופה של ארבע שנים ו-80 חברי אספה מחוקקת הנבחרים לתקופה של שנתיים. בחירות מתקיימות מדי שנתיים ומחצית מחברי הסנאט מועמדים לבחירה בכל מערכת בחירות. למפלגה הדמוקרטית רוב בשני בתי המחוקקים במדינה. בבית המשפט העליון של קליפורניה שבעה שופטים, הממונים על ידי המושל ומאושרים על ידי בית המחוקקים. שיטת המשפט היא שיטת המשפט המקובל האנגלי, אך ישנה השפעה של המשפט האזרחי הספרדי.
מחוזות
אמנם כיום, בירת המדינה היא סקרמנטו, אך בעבר שימשו כבירה מונטריי (1775–1849), סן חוזה (1849–1851), ואלחו (1852–1853), בניסיה (1853–1854) וסן פרנסיסקו בשנת 1862. בשנת 1852 הועברה הבירה זמנית לסקרמנטו מאחר שלא הספיקו לבנות את בית המחוקקים בואליחו, ב-25 בפברואר 1854 נעשתה רשמית ולתמיד עיר הבירה, פרט לארבעה חודשים בשנת 1862 בהם הייתה סן פרנסיסקו עיר הבירה בשל שיטפון בסקרמנטו.
במדינה ישנם 58 מחוזות. 27 ממחוזות קליפורניה הוקמו לראשונה בפברואר 1850. 16 מחוזות נוספים הוקמו בהמשך ב-1860, וארבעה מחוזות נוספים הוקמו ב-1865. עשרה מחוזות נוספים בסוף המאה ה-19, ולבסוף, הוקם מחוז אימפריאל בשנת 1907. הגדול שבמחוזות קליפורניה הוא סן ברנרדינו (52,070 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז סן פרנסיסקו (122 קמ"ר), שהוא למעשה עיר עצמאית, והמאוכלס שבהם הוא מחוז לוס אנג'לס (כ-9,818,605 תושבים). עיר הבירה, סקרמנטו, נמצאת במחוז סקרמנטו.
פוליטיקה וייצוג פדרלי
קליפורניה היא מדינה ליברלית באופייה, ומאז מערכת הבחירות של שנת 1992 היא מצביעה באופן קבוע למפלגה הדמוקרטית. קודם לכן נטו תושביה להצביע למועמדים רפובליקנים. עם זאת, בבחירות המקומיות נבחרו גם מושלים רפובליקנים, כגון ארנולד שוורצנגר. הפוליטיקאים הרפובליקנים בקליפורניה מתונים יחסית לרמה הארצית, וליברלים יותר בסוגיות חברתיות.
בית המשפט העליון של קליפורניה ביטל את האיסור על נישואים חד מיניים במאי 2008, אך פסיקה זו בוטלה במשאל עם שנתיים לאחר מכן. עם זאת בית המשפט העליון של ארצות הברית החזירה ביוני 2013 – עוד לפני החלת נישואים אלו כזכות חוקתית בכל 50 המדינות בפסק דין אוברגפל נגד הודג'ס.
מדינת קליפורניה שקלה עשרות פעמים לפרוש מאיחוד המדינות של ארצות הברית עקב חילוקי דעות בנושאי ממשל וכלכלה. ביולי 2019 הוכרז מצב חירום במדינה בעקבות רצף של שתי רעידות אדמה שגרמו לסדרת אסונות כמו שריפות, דליפות גז ועקורים, ומושל קליפורניה הביע אכזבה מהסיוע הפדרלי הדל שהם קיבלו מהממשל. באפריל 2020, כאשר קליפורניה התמודדה עם מגפת הקורונה, הצהיר גווין ניוסם כי הוא מאוכזב מהסיוע הרפואי הפדרלי, וכי בכוונתו להשתמש בכוח הקנייה של קליפורניה "כמדינת לאום" כדי לרכוש ציוד לבתי החולים דבר שהממשלה הפדרלית לא מצליחה לספק, וייתכן גם שקליפורניה תוכל "לייצא חלק מהציוד למדינות הזקוקות לו."
הסנטור הדמוקרטי סקוט וינר התבטא בנושא זה: "הממשל הפדרלי הוא כבר לא שותף אמין בנוגע למתן שירותי בריאות, תמיכה במהגרים, תמיכה בזכויות להט"ב או שמירה על איכות הסביבה, ולכן אנחנו צריכים לסמוך רק על עצמנו. עלינו לעשות כל שביכולתנו כדי להגן על המדינה שלנו, אבל אנחנו זקוקים לשותף פדרלי אמין. וכרגע אין לנו שותף כזה."
כלכלה
קליפורניה מייצרת 14% מהתל"ג של ארצות הברית. התוצר של קליפורניה הוא 2,622 מיליארד דולר אמריקאי (נכון ל-2016). ענפי הייצור העיקריים כוללים חקלאות (גידולי פירות, ירקות, מוצרי חלב ויין), המפיקים את התוצר הגבוה ביותר לענף מכל מדינה אחרת בארצות הברית; שירותי מקרקעין ושירותים ממשלתיים; תעשייה אווירית ותעשיית חלל, ענפי בידור (הוליווד – טלוויזיה ותעשיית הסרטים), וכן טכנולוגיה – תוכנה וחומרה למחשבים, בעיקר מעמק הסיליקון. יותר מ-50 חברות בדירוג ה-500 של דירוג החברות של כתב העת Fortune שוכנות במדינה. בקליפורניה יש מכרות בוראקס.
אילו הייתה קליפורניה מדינה עצמאית, הייתה כלכלתה השישית בגודלה בעולם.
דמוגרפיה
מפקד האוכלוסין מעריך את אוכלוסיית קליפורניה נכון לשנת 2019 בכ-39,512,223 תושבים. מספר התושבים בקליפורניה הוא הגדול מבין מדינות ארצות הברית, ואילו הייתה קליפורניה מדינה עצמאית, היא הייתה ה-33 בעולם מבחינת מספר תושביה. 12% מתושבי ארצות הברית חיים בקליפורניה.
נכון לשנת 2011, 9,400,000 (26.5%) אינם ילידי המדינה (תושבי מדינות אחרות או אזרחים זרים), וכ-2,720,000 (7.3%) הם מהגרים בלתי חוקיים, זהו אחוז המהגרים הבלתי חוקיים השלישי בגובהו ממדינות ארצות הברית.
בקליפורניה אין אף קבוצה אתנית אחת המהווה רוב מוחלט. קבוצת הלבנים שאינם היספנים היא הקבוצה הגדולה ביותר מבחינה יחסית. ההיספנים מהווים כשליש מתושבי המדינה, אולם ישנן הערכות כי הם צפויים להפוך לרוב במדינה (עד שנת 2040) בשל ההגירה מאמריקה הלטינית וקצב גידול האוכלוסייה בקרב אוכלוסייה זו.
מבחינת המספרים הכוללים, בקליפורניה יש את האוכלוסייה הגדולה ביותר של אמריקנים לבנים בארצות הברית, לפי הערכות 22,200,000 תושבים. במדינה יש את האוכלוסייה החמישית בגודלה של אמריקאים אפריקאים בארצות הברית, לפי הערכות 2,250,000 תושבים. אוכלוסיית האסיאתיים בקליפורניה נאמדת בכ-4.4 מיליון, המהווים שליש מכלל האומה.
דת
סקר שהתבצע ב-2008 הראה כי קליפורניה היא מדינה פחות דתית משאר מדינות ארצות הברית. 62% מהתושבים השיבו שהם "בטוחים לחלוטין" באמונתם באלוהים, בעוד שבשאר מדינות ארצות הברית שיעור המשיבים כך היה בממוצע 71%. כמו כן, הסקר הראה כי 48% השיבו שהדת חשובה להם בעוד בשאר מדינות ארצות הברית 56% טענו כך.
יהדות קליפורניה
באזור המטרופוליני של לוס אנג'לס חיים כ-620,000 יהודים, כמחציתם בעמק סן פרננדו. במחוז לוס אנג'לס ישנם יותר מ-200 בתי-כנסת מכל הזרמים הנפוצים בארצות-הברית. לב הקהילה היהודית הוא במחוז פרפקס. בעיר יוצא עיתון בעברית, הנקרא: חדשות USA. בית הכנסת הראשון שהוקם באזור, קהילת בני ברית, הוקם על ידי הקהילה היהודית ב-1862 ונקרא היום בית כנסת שדרות ווילשיר.
בסן דייגו חיים כ-90,000 יהודים. הקהילה נחשבת לאחת הצעירות והדינמיות בארצות הברית. החיים היהודיים בעיר עשירים ומגוונים.
תרבות
תרבותה של קליפורניה היא מערבית, וכפי הנראה שורשיה נטועים בתרבות ארצות הברית, אך היא גם, היסטורית, בעלת שורשים היספנים רבים. כמדינת גבול השוכנת לחוף המערבי, הושפעה תרבותה של קליפורניה רבות על ידי מספר קבוצות אוכלוסייה שהיגרו אליה, ובפרט על ידי אלו מהגרים מאמריקה הלטינית ואסיה.
סן פרנסיסקו היא ביתם של כמה מכלי התקשורת והמדיה החברתית הגדולות ביותר, הם כוללים שלוש מחברות "החמש הגדולות" בטכנולוגיה, אפל, פייסבוק וגוגל, כמו גם שירותי מדיה אחרים כגון: נטפליקס, פנדורה, טוויטר, Yahoo! ויוטיוב.
לארבע רשתות השידור האמריקאיות הגדולות (ABC,CBS, Fox ו-NBC) לכולן מתקני ייצור ומשרדים במדינה. לכל הארבע, פלוס שתי הרשתות הגדולות בשפה הספרדית (Telemundo ו-Univision), לכל אחת לפחות שתי תחנות טלוויזיה בקליפורניה, אחת בלוס אנג'לס ואחת באזור מפרץ סן פרנסיסקו.
ספורט
למדינה מספר רב של קבוצות ספורט, הבולטות שבהן הן שלוש קבוצות פוטבול ב-NFL, ארבע קבוצות בייסבול ב-MLB, ארבע קבוצות כדורסל ב-NBA, שלוש קבוצות כדורגל ב-MLS, שלוש קבוצות הוקי קרח ב-NHL ועוד.
תחבורה
למדינה שני נמלי ים גדולים – נמל לוס אנג'לס, דרכו עוברת רבע מתנועת המכולות של ארצות הברית, וכן נמל אוקלנד בצפון המדינה.
הערים מקושרות באמצעות רכבות אמטרק. הן ללוס אנג'לס והן לסן פרנסיסקו מערכת רכבת תחתית או רכבת מהירה בעיר, וכן מערך של חשמליות ורכבות קלות.
השכלה
יוזמה אזרחית מ-1988 הוסיפה לחוקת המדינה סעיפים, כך שאחוז קבוע בחוק מהכנסות המדינות צריכות להיות מושקעות בחינוך, אחוז זה משתנה בשנים שבהן יש צמיחה כלכלית או גידול במספר הסטודנטים.
הטובה באוניברסיטאות המדינה היא אוניברסיטת קליפורניה, בה מועסקים יותר זוכי פרס נובל מכל מוסד אקדמי אחר בעולם. לאוניברסיטה עשרה קמפוסים:
סך-הכל לומדים באוניברסיטת קליפורניה מעל 400,000 תלמידים.
במדינה כמה מאות של מכללות ואוניברסיטאות פרטיות. במערכת המכללות לומדים כ-2.9 מיליון תלמידים במעל 100 מכללות.
במדינה גם אוניברסיטאות פרטיות רבות הכוללות בין היתר את אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת דרום קליפורניה, והמכון הטכנולוגי של קליפורניה (Caltech).
רוני בלקלי
רוני בלקלי (באנגלית: Ronee Blakley; נולדה ב-24 באוגוסט 1945) היא שחקנית קולנוע וזמרת אמריקאית. הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, פרס גלובוס הזהב, פרס באפט"א ולפרס גראמי על הופעתה ושירתה בסרט "נאשוויל".
ביוגרפיה
בלקלי נולדה בעיר נאמפה שבמדינת איידהו, בתם של קרול ורונלד בלקלי. למדה ב"אוניברסיטת סטנפורד" וב"מכללת מילס שבאוקלנד, לפני שעברה להתגורר בני יורק וללמוד בבית ספר לאומנויות המפורסם "בית הספר ג'וליארד". בלקלי היא אמא לבת יחידה, הסופרת שרה בלייקלי-קרטוורייט מגירושיה מהבמאי הגרמני וים ונדרס.
מוזיקלית
החלה את דרכה כזמרת קאנטרי באולם הקונצרטים "קרנגי הול", שם שרה את שיריו של גרשון קינגסלי. בלקלי הוציאה את אלבום הבכורה שלה "Ronee Blakley" בשנת 1972 באדיבות חברת התקליטים "אלקטרה רקורדס". בשנת 1975 הוציאה את אלבומה השני והמוערך בקריירה "Welcome" ושרה שלושה שירים בפסקול של הסרט בכיכובה "נאשוויל", על עבודתה המוזיקלית בסרט הייתה מועמדת לפרס גראמי ביחד עם יוצרים אחרים. במהלך הקריירה שלה כזמרת הוציאה בלקלי שמונה אלבומים.
משחק
התפקיד בגינו זכתה לפרסום הרב ביותר היה תפקידה הראשון בתור כוכבת הקאנטרי ברברה ג'ין, בסרטו של רוברט אלטמן "נאשוויל". על הופעתה בסרט הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, לפרס באפט"א ולשני פרסי גלובוס הזהב לשחקנית המשנה ולפריצת השנה. בלקלי התפרסמה לאחר מכן בתפקידים מועטים בלבד, הבולטים בהם היו מארג', אמה האלכוהוליסטית של הנערה ננסי תומפסון בסרט האימה "סיוט ברחוב אלם" והמקשרת, בסרט הפשע "הנהג".
וונדר פטס
וונדר פטס (באנגלית: Wonder Pets) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית לילדים. הסדרה שודרה לראשונה ב-3 במרץ 2006 בניקלודיאון. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2007 בניק ג'וניור. הסדרה היא בת 5 עונות ו-62 פרקים באורך 30 דקות כל אחד.
עלילה
הסדרה עוסקת בשלוש חיות מחמד, שרקן צבגון אדום אוזן וברווזה שבכל פרק הם מטיילים מסביב לעולם במבצע הצלת החיות שזקוקות לעזרה.
מדבבים
במאית הדיבוב בעברית הייתה אורנה כץ, ומפיקות הדיבוב של הסדרה היו יונית עוזרי מנחם (בין השנים 2007-2009) ויעל אללוף (משנת 2010).
פארק אנדרה סיטרואן
פארק אנדרה סיטרואן (בצרפתית: Parc André Citroën) הוא פארק ציבורי הממוקם בגדה השמאלית של נהר הסן, ברובע ה-15 של פריז בירת צרפת.
הפארק נבנה באתר בו היה ממוקם קודם לכן מפעל חברת סיטרואן לייצור מכוניות, ונקרא על שם מייסד החברה אנדרה סיטרואן.
שטחו של הפארק 140 דונמים.
היסטוריה
בשנת 1915 בנה סיטראון את מפעל כלי הרכב שלו על גדת הסן. המפעל פעל עד אמצע שנות ה-70 של המאה ה-20. לאחר סגירת המפעל הוחלט להקים באתרו את הפארק. עבודות ההקמה החלו בראשית שנות ה-90 בתכנונם של אדריכלי הנוף גיל קלמאן (Gilles Clément) ואלאן פרוו (Alain Provost) והאדריכלים פטריס ברג'ה (Patrick Berger), ז'אן-פרנסואה ז'ודרי (Jean-François Jodry) וז'אן-פול ויגייה (Jean-Paul Viguier). הפארק נפתח לציבור בשנת 1992.
תיאור הפארק
במרכז הפארק נמצאת מדשאה ששטחה 273 מטרים על 85 מטרים. בסמוך לה שתי חממות - באחת גדלה צמחייה טרופית, ובשנייה צמחייה ים תיכונית. כמו כן בסמוך למדשאה מזרקה. בחלקה הדרומי, גובלת המדשאה בתעלה המשמשת כבריכת השתקפות. בצידה הצפוני, גובלת המדשאה בשישה גנים נושאיים. כמו כן, לצד הגנים הנושאיים נשתל "גן תנועה" בו נשתלו עשבים שונים אשר נעים במהירויות רוח שונות. בשנת 1999 הוצב בפארק כדור פורח המאפשר למבקרים בארק לראות את העיר פריז. הבלון מקובע במקומו, ומתרומם לגובה של 150 מטרים, כאשר הוא מסוגל לשאת 30 איש (או 60 ילדים).
ששת הגנים הנושאיים
כל אחד מהגנים הנושאיים מתמקד בכמה תמות: מתכת, כוכב לכת, יום בשבוע, מים וחוש.
שחר לזר
ביוגרפיה
לזר נולד וגדל במושב אמונים.
קריירה
לזר החל לשחק כדורסל כילד במועדון הפועל באר טוביה.
בכיתה י' עבר לאקדמיה לכדורסל של הפועל תל אביב בבית ספר הכפר הירוק. במסגרת מחלקת הנוער של המועדון זכה בגביע האיגוד לנערים 2016/17 ופעמיים בעונות 2017/18 ו- 2018/19 זכתה קבוצתו בסגנות אליפות המדינה לנוער לאחר הפסד בסדרת הגמר למכבי תל אביב.
בנבחרות הלאומיות
לזר שיחק ב-2019 באליפות אירופה דרג ב' לנבחרות עד גיל 18 בטורניר שנערך ברומניה. בתום האליפות תחת המאמן אורן אהרוני הקבוצה העפילה לדרג א' לאחר שזכתה באליפות הטורניר. במשחק השיא שלו באליפות מול איסלנד קלע 21 נקודות. באליפות קלע 9 נקודות, חילק 1.5 אסיסטים וקלט 2.6 ריבאונדים בממוצע.
אוטו אורלנדו קורץ
אוטו אורלנדו קורץ (בגרמנית: Otho Orlando Kurz; 1 ביוני 1881, פירנצה, איטליה – 11 במאי 1933, מינכן) היה אדריכל גרמני.
ביוגרפיה
אוטו אורלנדו קורץ נולד בפירנצה כבנו של הפסל ארווין קורץ, שעבד אצל אדולף פון הילדברנד. בשנת 1893 מונה אדולף פון הילדברנד לפרופסור באקדמיה לאמנות במינכן ומשפחתו של ארווין קורץ עברה למינכן. אוטו אורלנדו למד בתיכון במינכן. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון למד תחילה הנדסת חשמל, אך לאחר מכן עבר לאדריכלות. לאחר שסיים את לימודי התואר הראשי עבד קורץ כמתמחה אצל פרידריך פון תירש, הנס גרסל והיינריך פון שמידט, בין היתר.
גשר הזהב (וייטנאם)
גשר הזהב (בוייטנאמית: Cầu Vàng) הוא גשר להולכי רגל באורך 150 מטרים הממוקם בסמוך לעיר דה נאנג שבווייטנאם.
אוטו אורלנדו קורץ
ביוגרפיה
בשנת 1908 הוזמן לבנות את כנסיית הקהילה הקתולית במילברטסהופן והקים יחד עם אדוארד הרברט משרד אדריכלים שהצליח לזכות בחוזי בניין יוקרתיים רבים במינכן. בשנת 1911 מונה קורץ לפרופסור באוניברסיטה הטכנית במינכן, שם לימד ציור.
גשר הזהב (וייטנאם)
המבנה
הגשר תוכנן על ידי ארכיטקטים מאוניברסיטת הו צ'י מין סיטי לאדריכלות.
בנייתו החלה ביולי 2017, והסתיימה באפריל 2018. הגשר נפתח לציבור ביוני 2018.
אוטו אורלנדו קורץ
ביוגרפיה
בנוסף לעבודות הבנייה שלו, תכנן קורץ גם רהיטים ואנדרטאות קבר (כולל קברו של פול הייזה בבית העלמין ביער במינכן).
קורץ נפטר ב-11 במאי 1933 מהרעלת דם שסבל בזמן הגילוח.
גשר הזהב (וייטנאם)
מיקום
הגשר ממוקם באתר הנופש בה נא הילס, שממערב לעיר דה נאנג שבווייטנאם.
הגשר נועד לחבר את תחנת הרכבל לגנים שסובבים את האזור כדי להימנע משיפוע תלול, והוא מהווה אטרקציה תיירותית מתויירת מאוד.
מסביב הגשר בנויות שתי ידיים גדולות מפיברגלס ותיל, שנועדו ליצור אשליה כאילו הן מחזיקות את הגשר.
נשים קטנות (סרט, 1978)
נשים קטנות (באנגלית: Little Women) היא מיני-סדרה אמריקאית בשני חלקים משנת 1978. את הסדרה ביים דייוויד לוול ריץ' והיא מבוססת על הרומן "נשים קטנות" מאת לואיזה מיי אלקוט שיצא לאור ב-1868. את התסריט כתבה סוזאן קלאוזר וזהו העיבוד החמישי לרומן הקלאסי של אלקוט. הקודמים היו סרטי קולנוע שיצאו לאקרנים ב-1917, 1918, 1933 ו-1949. צוות השחקנים כולל את סוזן דיי, מרדית' בקסטר בירני, אן דאסנברי, איב פלאמב, דורותי מקגוויר, ויליאם צ'לרט, גריר גרסון, רוברט יאנג, ויליאם שאטנר וריצ'רד גילילנד.
אורך המיני-סדרה הוא שלוש שעות. היא הופקה על ידי חברת Universal Television, ושודרה לראשונה בשני חלקים ברשת NBC ב-2 וב-3 באוקטובר 1978.
הבחירות לפרלמנט האירופי 2014
הבחירות לפרלמנט האירופי שנערכו ב-28 המדינות החברות באיחוד האירופי ב-22 במאי עד ה-25 במאי 2014, כללו את בחירתם של 751 חברי הפרלמנט האירופי אשר נבחרו לייצג את 500 מיליון אזרחי האיחוד האירופי.
ימי הבחירות
הבחירות במדינות האיחוד, נערכו על פני ארבעה ימים, כאשר:
מפלגות מתחרות
שש מפלגות עיקריות התחרו בבחירות:
תוצאות
[[קובץ:EP 2014 results stripes.svg|270px|ממוזער|המפלגות שקיבלו את מרב הקולות בכל מדינה:
]]
ליר עיסא
ליר עיסא (נולד ב-27 באוגוסט 2000) הוא שחקן ויוצר ישראלי.
ביוגרפיה
הוא דובר עברית, אנגלית וערבית.
בתיאטרון
במסגרת הפקות סיום השנה במגמת התיאטרון בה למד בתיכון השתתף עיסא במחזה המקורי "הוראות הפעלה" מאת שירלי בייטל נתיב, בתפקיד מיקי. כמו כן, במסגרת לימודיו ב"נוער הבימה" הוא השתתף במחזות "הנחשול", בתפקיד תום, ו"כולם רוצים לחיות" מאת חנוך לוין, בתפקיד פוזנא.
בטלוויזיה ובקולנוע
ב-2020 גילם עיסא חייל סורי בסדרת הדרמה "שעת נעילה" של כאן 11.
בשנת 2021 הוא השתתף בסדרת הנוער "פלמ"ח", בתפקיד עמיר, נער ערבי מחונן. באותה שנה השתתף בסרט "תמונת הניצחון" בבימויו של אבי נשר, שם גילם איש מצרי בשם סעיד, שעובד עבור מפיק יומני קולנוע.
בשנת 2022, הופיע עיסא בסדרת הפנטזיה "כראמל" מבית כאן חינוכית, בתפקיד הילד גול ג'רום.
שנה לאחר מכן, ב-2023, הופיע עיסא בסדרת הנוער "מדרסה", גם היא מבית כאן חינוכית, בתפקיד ח'אלד, הדמות הראשית, ובנוסף שב לגלם את גול בעונתה השנייה של הסדרה "כראמל".
נשים קטנות (סרט, 1978)
תקציר העלילה
המיני-סדרה מגוללת את סיפור חייהן ואהבותיהן של ארבע האחיות לבית מארץ' – ג'ו (סוזן דיי), מג (מרדית' בקסטר בירני), איימי (אן דאסנברי) ובת' (איב פלאמב) – שחיות בקונקורד שבמסצ'טסס בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית. אביהן יוצא למלחמה ועל האחיות להסתמך זו על זו כדי לעמוד נוכח הטרגדיות הקטנות והגדולות בחייהן.
וידאו ביתי
המיני-סדרה "נשים קטנות" יצאה על גבי שני תקליטורים (DVD) בהפצת Koch Vision ב-9 באוקטובר 2007. באוגוסט 2014 יצאה הסדרה על גבי DVD יחיד בהפצת Entertainment One.
אמנה (ארגון)
אמנה היא תנועת ההתיישבות של "גוש אמונים". נוסדה בשנת 1979, במטרה ליישב את שטחי יהודה, שומרון וחבל עזה (יש"ע), הגולן, הגליל והנגב. התנועה פועלת בעיקר להקמת התנחלויות חדשות ולפיתוח התנחלויות קיימות. מזכ"ל הארגון הוא זאב חבר ("זמביש").
אמנה עוסקת ביזמות בנייה ביהודה ושומרון, באמצעות חברת הבת "בנייני בר אמנה חברה לבנין ופיתוח בע"מ". פעילותה כוללת גם עידוד קליטת מתיישבים שם, תכנון והקמת יישובים חדשים וסיוע לרשויות המקומיות.
חברה בת נוספת של אמנה היא "אל-ווטן" (המולדת), העוסקת בגאולת קרקעות ביהודה ושומרון.
לרגל 50 שנה למלחמת ששת הימים, פרסם הארגון את חזונו בדבר יישוב מיליון יהודים ביהודה ושומרון.
אמנה בונה גם ברמת הגולן, עוטף עזה ואצבע הגליל.
נוהל כספי תמיכה
בעקבות עתירה של שלום עכשיו, שטענה כי כי רשויות מקומיות ביהודה ושומרון העבירו כספים ל"אמנה" שלא כדין, החליטה בסוף 2019 נשיאת בית המשפט העליון, אסתר חיות, כי בשנת 2020 לא יועברו תמיכות ל"אמנה" ללא אישור בית המשפט אולם ב-18 ביולי 2021 דחה בג"ץ בדעת הרוב את העתירה והתיר לאמנה לקבל תמיכות מרשויות ביהודה ושומרון משום שהיא עונה להגדרה "מוסד ציבורי". בנוסף הסכים ההרכב כולו כי עידוד ההתיישבות ביהודה ושומרון היא מטרה לגיטימית לקבלת תמיכות.
שי-רה נסיכת הכוח
שי-רה נסיכת הכוח (באנגלית: She-Ra: Princess of Power) היא סדרת אנימציה של אולפני "Filmation" מז'אנר פנטזיה/פעולה והמדע בדיוני, המבוססת על סדרת צעצועים אשר מיוצרות על ידי חברת מאטל באותו שם. זוהי סדרת בת לסדרת האנימציה "הי-מן ושליטי היקום" במרכזה עומדת שי-רה, אחותו התאומה של הי-מן, הנלחמת נגד כוחות הרוע ("השבט") בראשותו של הורדאק, מכשף רובוטי מרושע, שכבשו את את'ריה. הסדרה המקורית שודרה בשנים 1985–1987.
הסדרה תורגמה לעברית ושודרה בערוץ הילדים משנות ה-90 של המאה ה-20. החל מינואר 2014 הסדרה משודרת בדיבוב לעברית בערוץ ג'וניור יחד עם "הי-מן ושליטי היקום".
סדרת אתחול בשם "שי-רה ונסיכות הכוח" עלתה בנטפליקס ב-13 בנובמבר 2018. הסדרה פותחה ונכתבה על ידי נואל סטיבנסון והופקה על ידי אולפני דרימוורקס. העונה השלישית של הסדרה עלתה ב-2 באוגוסט 2019. ב-2020 עלתה לנטפליקס העונה החמישית של הסדרה. לחלק מעונות הסדרה יש 13 פרקים, ולחלק רק שישה או שבעה.
פייר סט. אמאנד
'''פייר שארל פורנייה סט. אמאנד''' (צרפתית: Pierre Charles Fournier de St. Amant; ספטמבר 1800 – 29 באוקטובר 1872) היה שחמטאי אמן צרפתי, עורך עיתון שחמטאי לה-פלמד ונציגה של צרפת בענייני שחמט בינלאומיים.
קריירה
בתחילת דרכו היה סט. אמאנד מזכירו של מושל גיאנה הצרפתית עד שהוא מחה נגד סחר העבדים. לאחר מכן ניסה את מזלו כשחקן, הפך לסוחר יינות מצליח והיה קצין במשמר הלאומי עד למהפכת 1848.
בשנת 1851 מונה לקונסול בקליפורניה שמונה שנים לאחר תבוסתו להווארד סטאונטון בשנת 1843. במשחקים הראשונים, בלונדון, ניצח סט. אמאנד בתוצאה 3.5-2.5 אך בדו-קרב החוזר, בקפה דה לה רג'נס בפריז הוא הפסיד 8–13. הדו-קרב השני נחשב במקורות רבים כאליפות עולם לא-רשמית.
דו-קרב זה הווה אבן דרך משמעותית בהתפתחות האסטרטגיה השחמטאית, ההבנה העמוקה של המשחק ואמנות התמרון. צעד נוסף התרחש 43 שנים מאוחר יותר בדו-קרב בין וילהלם שטייניץ ליוהנס צוקרטורט.
בשנת 1858 סט. אמאנד היה בפריז כאשר פול מורפי ביקר שם לראשונה. סט. אמאנד הודה בגלוי כי איננו משחק באותה רמה כמו האמריקאי, אך נכח במשתה לכבודו. הם שיחקו מספר משחקים באופן פרטי, כאשר רק מסעי אחד המשחקים התפרסמו, ניצחון של מורפי.
בשנת 1861 סט. אמאנד היגר לאלג'יר שם בילה את שנותיו האחרונות. הוא מת בשנת 1872 לאחר תאונה בנוסעו בכרכרה.
מכה
מֶכָּה (בערבית: مَكَّة الْمُكَرَّمَة; בתעתיק מדויק: מַכַּה אלְמֻכַרַּמַה), מקום הולדתו של מוחמד, היא העיר החשובה ביותר לאסלאם ובירת מחוז בעל שם זהה במערב ערב הסעודית. נמצא בה מסגד אל-חראם, המסגד הראשון בחשיבותו באסלאם, הכולל את מבנה הכעבה, שבו ניצבת האבן השחורה. כל מוסלמי מצווה לעלות לרגל לעיר (חג') לפחות פעם בחייו, ומדי שנה עולים אליה לרגל כ-17 מיליון מוסלמים. כיום מכה היא עיר מודרנית, קוסמופוליטית ומגוונת מבחינה אתנית. לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022, אוכלוסיית העיר מונה כ-2.385 מיליון בני אדם, והיא העיר השלישית בגודלה בערב הסעודית לאחר הבירה ריאד ועיר הנמל ג'דה.
על פי החוקים הסעודיים, הכניסה למכה מותרת רק לבני דת האסלאם.
מקור השם
שמה המלא של העיר הוא מַכַּה אלְמֻכַרַּמַה (مكة المكرمة) או בעברית – מכה המכובדת. שמה העתיק של העיר הוא "בַּכָּה". שם זה מופיע ביחס לעיר בקוראן: "הבית הקדוש הראשון אשר נועד לבני אדם הוא זה שנמצא במקום הנקרא בַּכָּה, אשר בעיר מכּה, והוא מקור של ברכה והדרכה לבני עולם ובו אותות ברורים על היותו "המקום" של אברהם. כל הנכנס אליו מוגן מרודפיו וכל מי שבאפשרותו חייב לעלות אליו לרגל". המילה "מכה" מופיעה בסורה 48: "אללה הוא אשר עצר בהם ובכם מלהמשיך במלחמה בתוך העיר מכּה לאחר שהשתלטתם עליהם". בערבית דרומית – השפה העתיקה של דרום חצי האי ערב – האותיות "בּ" ו-"מ" ניתנות להחלפה. במקומות אחרים בקוראן נקראת מכה "אֻם אל-קֻרַא" (أم القرى) – אם הערים.
האזור בו נמצאת מכה נקרא "פאראן" ומתייחס למדבר פארן המוזכר בתנ"ך. המסורות הערביות והמוסלמיות גורסות כי גבולות מדבר פאראן הם גבולות החג'אז וכי ישמעאל השתקע במקום שבו עומדת מכה כיום. יאקות אל-חמאווי, הגאוגרף הסורי מהמאה ה-12, כתב כי פאראן היא מילה עברית שהומרה לערבית וכי היא אחד משמותיה של מכה המוזכרים בתורה. אחת הגבעות שבפאתי העיר נקראת "תל פראן". ר' סעדיה גאון מזהה את "מֵשָׁא" המקראית עם מכה.
היסטוריה
מקורות אסלאמיים מייחסים למכה חשיבות גם בתקופה הקדם-אסלאמית, כמקום שבו בנו אברהם וישמעאל את הכעבה כמקדש לאלוהים. בנוסף, מקורות אלה נוהגים לייחס לה חשיבות כמוקד מסחר עולמי בתקופה שלפני עליית האסלאם. עם זאת, מקורות חיצוניים, כלומר כאלה שנכתבו על ידי אנשים חיצוניים לאסלאם, אינם מזכירים את מכה כלל. מחקרים מודרניים מראים כי אין כל עדויות לקיומו של מסחר דרך מכה, אלא דווקא דרך המפרץ הפרסי תחת הסאסאנים.
לאחר ההג'רה לעיר אל-מדינה, שינה מוחמד כמה מהוראותיו הקודמות, שניתנו במכה, ובהן גם כיוון פניהם של המוסלמים בשעת התפילה ("קִִיבלה"). עד אז פנו לכיוון ירושלים, ואילו מעתה, אחרי ההכרה בקדושתה של מכה ואכזבתו מעמדת היהודים שנפגש איתם במדינה, פנו למכה.
עם התרחבות האסלאם לאחר מותו של מוחמד הפכה העיר לחשובה ביותר בדת האסלאמית ונהרו אליה עולי רגל רבים. השליטה עליה הייתה מקור לעימותים ולסכסוכים בין שליטים מוסלמים שונים. בשנת 1916 חוסיין בן עלי הכריז על עצמו כעל מלך חג'אז והפך עצמו לח'ליפה.
ב-12 באוקטובר 1924 נכבשה מכה בידי אבן סעוד מידי השושלת ההאשמית, ששלטה עד אז בעיר, וחוסיין הוברח מממלכתו.
עלייה לרגל - חג'
כיוון שכיום ישנם בעולם כ־1.6 מיליארד מוסלמים, העיר מכה מוצפת בקהל עצום בזמן העלייה לרגל. בחודש החג' מגיעים למכה עד 4 מיליון עולי רגל. זרם עצום זה מכביד מאוד על העיר, שאינה תמיד מצליחה למנוע צפיפות גדולה, או לספק מקום מגורים לכל האורחים. מצב זה הביא לתאונות קשות וגם למקרי מוות רבים ולפציעות, בעיקר כתוצאה מרמיסה בשל צפיפות. אלו שמתים במהלך הטקסים נחשבים לקדושים שמתו על קידוש שם אללה. בשנת 1990 נרמסו למוות 1,426 אנשים במהלך מהומה שפרצה במנהרה בעיר. במהלך 16 השנים שלאחר אסון 1990 אירעו במכה עוד שבעה אירועים במהלך הח'ג, שבהם נרמסו למוות עשרות עד מאות אנשים תחת רגלי הקהל. ב-12 בינואר 2006 נהרגו לפחות 346 אנשים. האסון החמור ביותר מסוג זה התרחש ב-24 בספטמבר 2015, ובו נספו לפחות 2,121 עולי רגל.
ערים תאומות
הערים התאומות של מכה הן:
Thot Shit
Thot Shit הוא סינגל של הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון. השיר יצא לאור ב-11 ביוני 2021, על ידי חברות התקליטים 1501 סרטיפייד אנטרטיינמנט ו-300 אנטרטיינמנט.
"Thot Shit" נכלל במספר רשימות סוף שנה של השירים הטובים ביותר של 2021. מגזין המוזיקה והתרבות BBC סיקר את השירים והאלבומים שיצאו לאור בשנת 2021, וכלל את השיר ברשימתם "21 האלבומים/השירים הטובים ביותר של 2021 ׁ (דירוג של אלבומים ושירים) " במקום ה-14.
השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה הביצוע הראפ הטוב ביותר.
ביקורות
מנקפרר קונטה מרולינג סטון כינה את השיר כ"פיצוץ קולי ויזואלי של מיניות, גאווה ורעיונות" מלא "זינגרים חדים", והוסיף כי "הטון והכנות" שלה בשיר שילבו את "הראפ הכבד שלה" עם "תחושת המטרה החזקה שהיא פיתחה כאישה שהותקפה והושמדה בגלל העוז והכנות שלה". שאנון מרלו מ-Jezebel כינה את השיר "באנגר מוחלט שהוא כל הדברים הטובים ב-Vax/Hot Girl Summer". מגזין פיצ'פורק שיבח את השיר ואף העניק לו את תואר "הרצועה החדשה הטובה ביותר".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר, בבימויו של אייבי פרי, יצא ביום צאת הסינגל. יממה לפני צאתו, מייגן די סטליון פרסמה טיזר לשיר, יחד עם סרטון של די ג'יי חאלד מופתע, שהפך לתופעת אינטרנט. את צאתו של הקליפ הקדים שידור חי שהנחתה די סטליון.
ג'יבריל סואו
קריירת מועדונים
סואו גדל במחלקות הנוער של AC אלביסרידן ופ.צ. ציריך. בשנת 2014 החל לשחק בקבוצת המילואים של פ.צ. ציריך. בשנת 2015 עבר לבורוסיה מנשנגלדבך והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-25 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2-0 על שטוטגרט במסגרת הסיבוב השני של הגביע הגרמני. ב-29 באפריל 2017 ערך את הופעתו היחידה בבונדסליגה במדי המועדון, בניצחון 2-1 על מיינץ 05 במסגרת המחזור ה-31 לעונת 2016/2017.
ב-26 ביוני 2017 חתם סואו על חוזה לארבע עונות ביאנג בויז ברן מליגת העל השווייצרית. ב-22 ביולי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על פ.צ. בזל במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. ב-11 במרץ 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על גראסהופרס ציריך במסגרת המחזור ה-25 בליגה. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן זכה בשתי אליפויות שווייץ, כשהוא עורך 55 הופעות ליגה ומבקיע ארבעה שערים.
ב-27 ביוני 2019 חתם סואו על חוזה לחמש עונות באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה. ב-1 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על פורטונה דיסלדורף במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2019/2020. ב-2 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-1 על באיירן מינכן במסגרת המחזור העשירי בליגה. בשלוש העונות הראשונות שלו במועדון ערך סואו 88 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים. הוא זכה עם המועדון בליגה האירופית בעונת 2021/2022.
ב-4 באוגוסט 2023 חתם בסביליה תמורת 14 מיליון אירו.
קריירה בינלאומית
ב-8 בספטמבר 2018 ערך סואו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ, בניצחון 6-0 על נבחרת איסלנד במסגרת ליגת האומות 2018/2019. הוא היה חלק מסגל נבחרת שווייץ בטורניר יורו 2020 בשנת, וערך שתי הופעות בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת שווייץ לטורניר מונדיאל 2022.
פטסי קנזיט
פטרישה ג'וד פרנסס קנזיט, הידועה בשם הבמה פטסי קנזיט (אנגלית: Patsy Kensit; נולדה ב-4 במרץ 1968) היא שחקנית, דוגמנית וזמרת אנגלייה.
קריירה
קנזיט פרצה אל התודעה באמצע שנות השמונים כזמרת של להקת הפופ "הפלא השמיני". שני סינגלים של הלהקה הגיעו למקומות גבוהים במצעד הבריטי, והלהקה אף הופיעה בתוכנית הטלוויזיה Top of the Pops. במקביל קידמה קנזיט את קריירת המשחק שלה. ב-1985 השתתפה בסרט הטלוויזיה "סילאס מארנר" לצידו של בן קינגסלי וב-1986 השתתפה בסרט הקולנוע Absolute Beginners על פי ספרו של קולין מק'ינס.
בשנת 1988 הגיע השיר I'm Not Scared של "הפלא השמיני" (בהפקה של הפט שופ בויז) לעשירייה הראשונה במצעד הבריטי. השיר שובץ לסרט נשק קטלני 2 בו שיחקה קנזיט את דמותה של ריקה ואן דן האס, מזכירתו של דיפלומט דרום אפריקני שבה התאהב הגיבור מרטין ריגס (מל גיבסון).
בשנת 1991 זכתה לשבחי הביקורת בעקבות השתתפותה בסרט "עשרים ואחת" (אף שהסרט לא זכה להצלחה קופתית). בשנת 1992 גילמה את דמותה של קרולין רייט בסרט הקומי Blame it on the Bellboy לצידו של דאדלי מור. ב-1995 שיחקה ב"מלאכים וחרקים" לצד קריסטין סקוט תומאס, וב-1999 שיחקה בדרמת הפשע "כביש מהיר" לצד דריל האנה. ב-2001 השתתפה בסרט "הדברים שמאחורי השמש" לצד רוזנה ארקט ודון צ'ידל. תפקידה הקולנועי החשוב האחרון היה בשנת 2002 בסרט One and Only שנכשל בקופות.
בשנת 2004 החלה קנזיט לגלם את דמותה של סיידי קינג באופרת הסבון האנגלית "אמרדייל". כמו כן השתתפה בתוכנית המערכונים הקצרים של ערוץ 4 הבריטי Bo' Selecta! ובספין אוף A Bear's Tail. בספטמבר 2006 הפסיקה את השתתפותה ב"אמרדייל" משום שלטענתה הנסיעות ליורקשייר - שם צולמה הסדרה - והפרידה הממושכת משני בניה בזמן הצילומים גרמו לה מועקה. מינואר 2007 משחקת קנזיט בסדרת הדרמה הרפואית עטורת הפרסים של ה-BBC - הולבי סיטי Holby City.
חיים אישיים
בשנת 1988 נישאה קנזיט לזמר דן דונובן, קלידן Big Audio Dynamite. הנישואין נמשכו זמן קצר בלבד. בשנת 1992 נישאה קנזיט בשנית לזמר ג'ים קר מלהקת ה-Simple Minds, מנישואין אלה נולד בנה הראשון, והם הסתיימו בגירושין. בשנת 1997 נישאה קנזיט לליאם גלאגר סולן להקת אואזיס, מנישואין אלה נולד בנה השני, והם הסתיימו בגירושין.
חדר המצב הלאומי
חדר המצב הלאומי מתייחס לגוף האחראי בממשלת ישראל על עיצוב תמונת המצב, במסגרת אגף מודיעין, אינטגרציה וועדות שרים במטה לביטחון לאומי, לצורך גיבוש תמונת מצב לאומית רציפה ואינטגרטיבית יומית, לשימוש המל"ל ולשימוש שרי הקבינט בשגרה ובחירום. הוא פועל במתוכנת רציפה (24/7) ומקום מושבו במשרד ראש הממשלה בירושלים.
חדרי מצב לאומיים קיימים במדינות רבות בעולם. מטרתם היא לעסוק בבניית תמונת מצב לאומית בסייבר ובתיאום שיתוף המידע בין מגזרים שונים (תקשורת, בריאות, תחבורה, פיננסים, אנרגיה וכו'), וכן בין גופים מדינתיים (דוגמת שירות הביטחון הכללי, מטה הסייבר הלאומי ועוד) לגופים אזרחיים.
חדרי מצב נוספים
חדרי מצב נוספים קיימים במשרדי הממשלה, כמו למשל במשרד החוץ, ברשות החירום הלאומית (רח"ל) או במשרד הבריאות.
מרכז המצב של משרד החוץ
מרכז המצב של משרד החוץ משמש כמרכז שליטה, דיווח ותיאום במצבי שגרה וחירום. מרכז מצב מאויש ופעיל בכל ימות השנה, 24 שעות ביממה ומסוגל לתת מענה ראשוני לפניות של גופים ואזרחים, בכל שעה. ערוך לפעילות במצבי שיגרה ובמצבי חירום ו/או משבר ופועל בשיתוף פעולה עם גופים רשמיים בארץ וברחבי העולם.
תפקידי מרכז מצב במצבי חירום
=== חדר המצב הלאומי לרפואה במשרד הבריאות === במצבי חירום שמתרחשים בעתות רגיעה יופעלו חדרי המצב הלאומיים הבאים לבנייתה של תמונת המצב ולהערכת משמעויותיה לאור המידע המצטבר מהמקורות השונים:
חדר המצב הלאומי ברשות החירום הלאומית (רח"ל)
ב"החלטת ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי מספר ב/27, הקמת רשות חירום לאומית (רח"ל) ייעודה, תפקידיה ודרכי פעולתה", מ-19 בדצמבר 2008, צוין כי בין תפקידיה העיקריים של רח"ל בזמן חירום הוא הפעלת חדר המצב. השר להגנת העורף יפעיל את חדר המצב הלאומי באמצעות רשות החירום הלאומית, יגבש תמונת מצב של העורף האזרחי, ירכז את עבודת המטה הלאומי ויגבש הצעות לתוכנית פעולה לאומית. בדו"ח משרד הביטחון לשנת 2011 נכתב על מיסוד (כולל נהלים ותרגול) של חדר מצב לאומי המביא לידי ביטוי את מערכת המידע הלאומית.
בגבעתיים נמצא גם חדר המצב הלאומי, בונקר של אלפיים מטרים רבועים, שבו אמורים לשבת נציגי משרד הפנים בעת מלחמה ולנהל ממנו את הצד הלוגיסטי-אזרחי בעת מלחמה ולשלוט בכל המתרחש בארץ. בעת חירום, רשות החירום הלאומית מפעילה את המנמ"ח (מרכז ניהול מצבי חירום), שבו יושבים כלל הגופים שלוקחים חלק בניהול מצב החירום בעורף - משרדי הממשלה והגופים האופרטיביים.
מסלול עקלתון
מסלול עֲקַלָּתוֹן, או סְלאלוֹם (בנורווגית: Slalåm), הוא מסלול נסיעה או החלקה שבו מבוצע זיגזוג בין אובייקטים נייחים. מקורו של המונח, והשימוש הנפוץ בו, הם בענף הסקי, עם זאת מסלולי עקלתון נמצאים בשימוש בענפי ספורט אתגרי נוספים והם:
יורו 1976
אליפות אירופה בכדורגל 1976, הידועה גם בשם יורו 1976 היא אליפות אירופה בכדורגל החמישית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך ביוגוסלביה בין ה-16 ביוני ל-20 ביוני 1976.
אל משחק הגמר העפילו נבחרות ו. למרות יתרון 2-0 מהיר לצ'כוסלובקיה הצליחו הגרמנים, בעזרת שער שוויון דקה לסיום הזמן החוקי, להשוות ל-2-2. לאחר שלא הובקעו שערים בהארכה, היה משחק הגמר לראשון בתולדות הטורניר שמוכרע בדו-קרב פנדלים, וצ'כוסלובקיה הייתה זו שזכתה בתואר, לראשונה בתולדותיה. את הפנדל המכריע בדו-קרב כבש אנטונין פננקה בדרך ייחודית ולא מוכרת עד אז, כשהוא מקפיץ את הכדור למרכז שערו של ספ מאייר. סגנון הבעיטה הייחודי, ששוחזר מאז על ידי כדורגלנים ברחבי העולם, נקרא עד היום "פננקה", על שמו של הבועט המקורי.
אף אחד מארבעת משחקי הטורניר לא הגיע להכרעה בסיום הזמן החוקי. למעט משחק הגמר שהוכרע בדו-קרב פנדלים, שאר המשחקים (חצאי הגמר והמשחק על המקום השלישי) הוכרעו בזמן ההארכה.
מוקדמות
טורניר מוקדמות יורו 1976 החל בשנת 1974 כש-32 הנבחרות החברות באופ"א חולקו לשמונה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד. הנבחרות שסיימו בראש הבית הוגרלו לשלב רבע גמר במתכונת בית-חוץ. שלב זה שוחק כחודש לפני פתיחת טורניר הגמר, וארבע הנבחרות המנצחות העפילו לטורניר ביוגוסלביה.
בטורניר המוקדמות ניצחה המארחת את  3-1 בסיכום שני המשחקים, והצליחה להעפיל לטורניר אותו אירחה. העפילה לראשונה בתולדותיה לאליפות אירופה, לאחר שהדיחה את עם 7-1 בסיכום שני המשחקים. אליהן הצטרפו ו, האלופה המכהנת מיורו 1972.
הנבחרות המעפילות
1 במודגש: זכתה בטורניר, בנטוי: מארחת הטורניר.
אצטדיונים
ארבעת משחקי טורניר הגמר שוחקו בשני אצטדיונים שונים. אצטדיון הכוכב האדום בבלגרד נבחר לארח את משחק הגמר.
תחנת ודנ"ח
תחנת ודנ"ח (ברוסית: ВДНХ) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קלוז'סקו-ריז'סקאיה.
תחנת ודנ"ח נפתחה ב-2 במאי 1958 וממוקמת על גבול הרבעים אוסטנקינו ואלכסייבסקי.
התחנה קיבלה את שמה מממרכז ירידים ותערוכות בינלאומי (ודנ"ח), הנמצא בקרבה.
סנדי ברגר
סמואל ריצ'רד "סנדי" ברגר (בשם מלא באנגלית: Samuel Richard "Sandy" Berger; 28 באוקטובר 1945 – 2 בדצמבר 2015) היה איש ממשל יהודי-אמריקאי שכיהן כיועץ לביטחון לאומי ה-19 של ארצות הברית, תחת ממשלו של נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון בשנים 1997–2001, היהודי השלישי בתפקיד זה. נחשב לאחד ממעצבי מדיניות החוץ הבולטים בתקופת ממשל קלינטון.
במהלך כהונתו בבית הלבן תחת קלינטון, בלט בייעוץ לנשיא בנושאי פיגוע הטרור במגדלי חובאר שבסעודיה (1996), "מבצע שועל המדבר" להפגזת סדאם חוסיין (דצמבר 1998), מבצע כוח מאוחד כנגד יוגוסלביה (1999), תגובת ארצות הברית כנגד מתקפת הטרור על השגרירויות האמריקאיות בקניה וטנזניה (1998), ועיצוב מדיניות החוץ האמריקאית כלפי סין. כמו כן, מילא תפקיד מרכזי בועידת קמפ דייוויד, בהשתתפות אהוד ברק ויאסר ערפאת.
לפני הצטרפותו לממשל קלינטון, עבד ברגר כעורך דין המתמחה בסחר בינלאומי. בשנותיו האחרונות כיהן כיושב ראש חברת ייעוץ לעניינים בינלאומיים ויושב ראש מועצה להשקעות בינלאומיות.
באפריל 2005 הודה ברגר בסעיף אישום משני בדבר נטילה בלתי מוסמכת ואחזקה של חומר מסווג מהארכיון הלאומי של ארצות הברית בוושינגטון. על פי התובע הראשי בתיק זה, נטל ברגר רק העתקים של מסמכים בעלי מידע מסווג, ושום חומר מקורי לא הושמד. הרקע לפרשת נטילת המסמכים הייתה לפני עדותו בועדה לחקר אירועי ה-11 בספטמבר, על דרך התנהלות ממשל קלינטון כנגד תכנוני מתקפות טרור משולבות של ארגון אל-קאעידה לפתיחת המילניום בשנת 2000, שאחת מהן נתגלתה בטעות.
בשנת 2008 שימש כיועץ מדיניות חוץ לקמפיין הבחירות המקדימות לנשיאות 2008 של הילרי קלינטון.
התגורר בשכונת ג'ורג'טאון בוושינגטון די. סי.. היה נשוי לסוזן ברגר, ולזוג נולדו שלושה ילדים. ברגר נפטר מסרטן בביתו שבוושינגטון ב-2 בדצמבר 2015, והוא בן 70, כשנה לאחר האבחון הראשוני.
Venus Fly Trap
Venus Fly Trap הוא שיר שנכתב והוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הוולשית מרינה, עבור אלבום האולפן החמישי שלה, Ancient Dreams in a Modern Land. השיר יצא לאור כסינגל הרביעי מתוך האלבום ב-9 ביוני 2021, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, והופק על ידי מרינה וג'יימס פלניגן. ב-16 ביולי, פורסם רמיקס לשיר של המפיקה המוזיקלית קיטו, בהשתתפות הזמרת טובה לו.
רקע ופרסום
ב-9 ביוני 2021, יצא השיר להורדה דיגיטלית וסטרימינג, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. זה היה השיר האחרון שפורסם לפני יציאת האלבום עצמו. חודש לפני כן, הכריזה הזמרת על הסינגל, לצד טיזר לסינגל שיצא קודם לכן, "Ancient Dreams in a Modern Land". השיר נכתב על ידי מרינה לבדה, והופק על ידי ג'יימס פלניגן. הקליפ ל-"Venus Fly Trap" פורסם ביום צאת הסינגל, ובוים על ידי וירד לייף פילמס.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-16 מיליון השמעות.
ב-16 ביולי 2021, פורסם רמיקס של המפיקה האוסטרלית קיטו, בהשתתפות הזמרת-יוצרת השוודית טובה לו, שגם שימשה ככותבת בגרסה זו.
הרכב ומילים
"Venus Fly Trap" הוא שיר פופ המושפע מז'אנר הפאנק. הפזמון מורכב משאלה, (בעברית: למה להיות פרח קיר כשאתה יכול להיות צמח טורף?), חלק אחר בשיר בנויים ממילים אישיות יותר,  (בעברית: אני יודעת שכסף לא חשוב, וזה לא אומר שאתה הטוב ביותר / אבל הרווחתי הכל בעצמי, ואני מיליונרית).
ביקורות
ניק לוין מ-NME סיכם את השיר כ-"להיט ציני להעצמה עצמית". ג'סיקה פין מ-Clash חוותה דעה דומה, וטענה כי מרינה "קמה לתחייה מבחינה לירית". רד דזירי מ-The Line of Best Fit כתבה כי השיר חולק את אותה אנרגיה של הסינגל הקודם, "Ancient Dreams in a Modern Land", אם כי הראשון "קדחני" וחצוף יותר.
הופעות חיות
מרינה ביצעה לראשונה את השיר כחלק מרשימת השירים של "Ancient Dreams: Live from the Desert", הופעה וירטואלית ששודרה יום לאחר יציאת האלבום. ב-14 ביוני 2021, ביצעה הזמרת את השיר ב-"Late Night" עם סת' מאיירס.
איסור אכילת קטניות בפסח
איסור אכילת קטניות בפסח הוא מנהג שהתקבל בחלק מקהילות ישראל כתוספת הרחקה מאכילת חמץ בחג הפסח, על אף שקטניות עצמן אינן נחשבות לחמץ.
לפי מנהג זה נמנעים מאכילת אורז וכן מיני קטניות שונים, כגון שעועית, סויה, פול, עדשים וחומוס. במנהג זה נכללים למשל גם התירס השייך על פי הסיווג הבוטני לקבוצת הדגנים, והחרדל השייך למשפחת המצליבים. האיסור נהוג בעיקר בקהילות אשכנז, ובאופן חלקי גם בחלק מקהילות צפון אפריקה (בעיקר במרוקו), וגבולותיו המדויקים נתונים במחלוקת ובשוני כתלות במנהגים שונים. מקובל כי הגדרת הקטניות לצורך האיסור אינה זהה להגדרה הבוטנית של משפחת הקטניות.
מקור המנהג
על פי דין התורה ודברי חז"ל, רק בחמשת מיני דגן ישנו חשש חימוץ ורק מהם ניתן להכין מצות שבהן יוצאים ידי מצוות אכילת מצה, בעוד מינים אחרים אינם יכולים להיות חמץ. הרמב"ם כתב זאת במפורש: אמנם בתלמוד מובאת דעת מיעוט של רבי יוחנן בן נורי הסובר שאורז הוא דגן, אך דבריו לא התקבלו להלכה "ולית דחייש להא דרבי יוחנן"
מקור מנהג איסור הקטניות בתקופת הראשונים באשכנז, המקור הראשון לאיסור נמצא בדרשה לפסח של רבי אלעזר מוורמס (סוף המאה ה-12), שבו כתב: "ומה שאין אוכלין פולין ועדשים, מפני שיש בהן חיטין". שם המנהג כבר מצוין כמנהג הרווח.
המקור הבא המזכיר את המנהג הוא הגהות רבנו פרץ לספר מצוות קטן לרבי יצחק מקורביל, בן המאה ה-13:
מדברי רבינו פרץ ניתן להסיק כי כבר בזמנו איסור קטניות נהג בהיקף מסוים. הוא מסביר כי סיבת האיסור היא מפאת הדמיון בין קטניות למיני דגן והחשש שאנשים עלולים להתבלבל ביניהם. דבריו הובאו גם בספר המרדכי של רבי מרדכי בן הלל.
אזכור מוקדם נוסף לאיסור נמצא בדברי רבינו ירוחם (1290–1350 לערך), שדחה איסור זה:
גם בספר ארבעה טורים נדחה מנהג זה: "יש אוסרים לאכול אורז וכל מיני קטניות בתבשיל לפי שמיני חיטין מתערבין בהן, וחומרא יתירה היא זו ולא נהגו כן". בפירוש הבית יוסף על ספר הטורים כתב על כך: "ולית דחש לדברים הללו זולת האשכנזים". בדברים אלו מוזכר טעם חדש לאיסור זה, חשש תערובת של מיני דגן וקטניות.
המקור העיקרי למנהגי אשכנז הוא המהרי"ל, ובספרו מנהגי מהרי"ל הוא מצדיק בתוקף את מנהג איסור הקטניות: "קטניות כל מיניהן אמר מהר"ש דגזרינן שלא לבשלן בפסח אף על פי שלא מחמיצין כי אם ה' מינים... ואל יאמר אדם כיון שאין איסור מדאורייתא אין לחוש, דכל דגזרו רבנן, העובר עליו חייב מיתה ועובר על לא תסור מן הדבר אשר יורוך".
בימינו מקובל מנהג איסור זה אצל כל יוצאי יהדות אשכנז. אצל חלקים נרחבים מיוצאי ספרד אוסרים את הקטניות למעט קטניות ירוקות ולחות, משום שלדעתם האיסור לא חל על קטניות אלו משום שהם דומים לירק ולא לדגן. כך נוהגים יוצאי מרוקו, סלוניקי איזמיר וקהילות הספרדים בארץ ישראל. עדות מזרחיות כמו יוצאי פרס, עיראק וכורדיסטן נוהגים להקל בכל הקטניות.
טעמי המנהג
טעמים נוספים:
מנהג או גזרה
נחלקו הדעות האם איסור אכילת קטניות בפסח הוא מנהג איסור שנהגו העם בעצמם ומחייב מצד קבלת הרבים על עצמם, או שיש לו תוקף של גזרת חכמים, כלומר האם העם נהגו איסור מעצמם או שהחכמים גזרו על כך. יש שתלו בשאלה זו את חלות האיסור על מיני קטניות שלא היו מצויים בשעת האיסור המקורי.
הגדרת קטניות
ישנה מחלוקת בשאלה האם גדר הקטניות שנאסרו הוא בוטני, כלומר כל הקטניות הנכללות בקטגוריה מסוימת (לדוגמה, כל הגדלים בשרביטין), ללא תלות במידת הדמיון לחמץ בכל זן וזן בפני עצמו, או שמא גדר קטניות הוא תכליתי ('זיל בתר טעמא' - לך לפי טעם האיסור), כלומר תלוי במידת הדמיון של כל מין ומין בפני עצמו לחמץ, וללא קשר להגדרה הבוטנית לקטנית. נפקא מינא אפשרית למחלוקת זו היא קטנית שאינה דומה לדגן בצורתה או בשימושיה, או מאידך קמח תפוחי אדמה, הדומה לקמח חמץ, אך אינו תוצר קטניות. בסמ"ק כתב שדברים שאינם דומים לדגן ואין בהם חשש טעות, אינם בכלל איסור קטניות, אולם ראוי להיזהר בכל הקטניות. באחרונים ישנן דעות שונות בנושא.
מיני קטניות חדשים
כיוון שתוקפו של האיסור נשען בעיקר על מנהג ומסורת אבות, לאורך הדורות התעוררו שאלות לגבי מעמדם של מינים חדשים של קטניות שלא היו בשימוש בימי הראשונים. היו שהגדירו את מושג הקטניות באופנים שונים, ועל פי הגדרה זו בחנו את המינים החדשים. לעומתם, היו שסברו שרק במינים שבפועל נהגו בהם איסור יש להימנע מלאכלם.
התירס יובא מיבשת אמריקה לארצות אשכנז רק לאחר הנהגת איסור הקטניות, ונאסר אף הוא. גם את תפוחי האדמה, שאף הם יובאו מאמריקה, היו שרצו לאסור מפני שעושים מהם קמח, אך איסור זה לא התפשט. בעניין זה כתב הרב יעקב עמדן:
גם הבוטנים יובאו מאמריקה, והרב דוד צבי הופמן כתב שמנהג ירושלים לאוסרם. אף הרב צבי פסח פרנק, שהיה רבה של ירושלים באמצע המאה העשרים כתב שכך המנהג. מאידך הרב משה פיינשטיין מארצות הברית כתב: "אין לנו בדבר אלא מה שמפורש שנהגו לאסור, וכן מה שידוע ומפורסם". בעקבות כך הוא התיר את הבוטנים למי שלא ידוע לו על מנהג במשפחתו לאוסרם. הרב דוב ליאור כתב שמעיקר הדין היה ראוי להתיר גם תירס, מאחר שלא היה מצוי בתחילה, אך מכיוון שנכתב במשנה ברורה לאוסרו, אין להקל.
אחרונים אחרים כללו גם הם מינים חדשים באיסור, כגון הרב אברהם בורנשטיין שאסר לפתית מפני שהיא גדלה בשרביטין. כיום ישנם מנהגים שונים לגבי מעמדם של הלפתית והקינואה כמינים חדשים. מנהג ועדי הכשרות בארץ ישראל להעניק כשרות לפסח למוצרים המכילים מינים שיש בהם מחלוקת "לאוכלי קטניות" בלבד, אולם כשהמחלוקת נובעת רק משימוש בשמן קנולה הנעשה מלפתית, מדיניות הרבנות הראשית לישראל היא לכתוב "כשר לפסח לאוכלי לפתית".
שמן קטניות
בשנת תרס"ט (1909), הרב קוק ובית דינו ביפו נזקקו לשאלה האם מותר להשתמש בשמן שומשומין, שיוצר על ידי יהודי בשם בן ציון ברסלב בבית חרושת ביפו. הם התירו זאת כל עוד מתייחסים לשומשום באופן דומה למיני דגן, ודואגים שלא יבוא במגע עם מים באף שלב של הייצור, וזאת בין השאר על בסיס ההנחה שלא ייתכן שנחמיר בקטניות יותר מאשר בדגן גמור, שמוגדר כחמץ רק אם באו עליו מים. ההיתר גרם לפולמוס בין הרב קוק ובית דינו ובין בד"ץ חסידים בירושלים שאסרו שמן זה.
שמן סויה בפסח, יש שאסרו ויש שהתירו. שמן הכותנה נמכר בעבר כשמן "ללא חשש קטניות". אך יש שחלקו על כך ובתקופה האחרונה מקובל במערכות הכשרות להתייחס אליו כשמן קטניות, והמחמירים משתמשים רק בשמן דקלים, שמן אגוזים או שמן זית. הסיבה להקלה בהתחלה נעוצה בעובדה שפירות הכותנה נחשבות כלא-ראויות למאכל, והשמן שלהן היה בשימוש זניח מאוד, במיוחד בהשוואה לשימוש בצמר הכותנה אשר היווה את עיקר ייעוד המגדל של הצמח. שני תהליכים שהתרחשו במקביל גרמו למהפך ביחס הכשרותי: נטישת גידול הכותנה לשם צמר עקב העלייה בשימוש בצמר סינתטי, ובמקביל, עלייה גבוהה בביקוש לשמן כותנה עקב כשרותו לפסח. על כן, יש שקבעו שברגע שהחל גידול של כותנה אך ורק למטרות הפרי והשמן - חל עליו איסור הקטניות.
גם שמן קנולה יש מתירים, מאחר שהוא מיוצר מלפתית שמקורה בקנדה ולא הייתה מצויה בזמן הגזרה ואף לא שימשה למאכל עד להפקת שמן מזנים מוכלאים. עם זאת, בשמן קנולה המועשר בוויטמין E יש תערובת נוזל המופק מסויה, אם כי הוא בטל בשישים.
תערובת קטניות
בעוד תערובת חמץ גמור לפני פסח בטלה בשישים ככל איסורי תורה, הרי תערובת חמץ שנוצרה בפסח חמורה יותר, ואפילו כמות קטנה של חמץ אוסרת תערובת גדולה. לפיכך ישנה שאלה לגבי תערובת קטניות שנוצרה בפסח: האם תערובת עם קטניות נחשבת לצורך העניין כמו חמץ גמור, או שגם תערובת קטניות בטלה ברוב (או בשישים) כמו איסורים קלים יותר. בעל תרומת הדשן התיר לאכול תבשיל שנפל לתוכו גרגיר קטנית. אך מתוך דברי המהרי"ל משתמע כי לקטניות יש דין של חמץ ואף תערובתם אסורה. הרמ"א כתב על דברי המהרי"ל שאין המנהג כן משום שמיני קטניות אינם חמץ כלל ואינם אסורים אלא משום מנהג, וכן פסק להלכה. אמנם לא ברור מדבריו האם כדי להתיר תערובת קטניות צריך ביטול בששים או שכל תערובת מותרת.
בעל החק יעקב כתב שהלכה כרוב הפוסקים שלא צריך ביטול בששים, אך עדיין צריך ביטול ברוב, כי אחרת אין לזה דין תערובת אלא קטניות ממש. באותו אופן פסקו החיי אדם והמשנה ברורה. הרב אלישיב קנוהל והרב שמואל אריאל, בספרם "ואכלת ושבעת", הרב רא"ם הכהן, ראש ישיבת עתניאל, בפסק שפרסם ערב פסח תשע"א והרב משה ביגל פסקו להתיר תערובת קטניות ברוב רגיל שנתערב מלפני הפסח, כדוגמת מוצרים תעשייתיים שיש בהם מיעוט מרכיבים מקטניות.
היו שרצו לדייק מדברי הפרי חדש שמותר לכתחילה לבטל קטניות ברוב ואפילו בפסח עצמו. אמנם, מדברי הרמ"א עצמו משמע שההיתר הוא רק בדיעבד אם נפל משהו לתוך תבשיל, ואין לבטל איסור זה לכתחילה על ידי יצירת תערובת בכוונה.
כיום מקובל לציין לגבי כשרות לפסח את המונח "ללא חשש קטניות" רק כשאין בנמצא אפילו קטניות בתערובת, ואפילו בשיעור מועט.
תוקף האיסור וניסיונות לבטלו
בדורות האחרונים היו רבנים שניסו להתיר את הקטניות בפסח למשל הרב יעקב עמדין העיד על אביו הרב צבי הירש אשכנזי שאף שלא התיר אכילת קטניות אולם סבר כי היא חומרא שאין לה טעם וריח וגורמת למכשולות אחרים, כך כתב:
אולם דעות אלו גררו ביקורת חריפה, כבר בדבריו של בעל ערוך השולחן ניתן לחוש בעוצמת ההתנגדות לשינויים כאלה:
ב-1810 הורתה הקונסיסטוריה היהודית של וסטפליה בראשות ישראל יעקבסון, ממבשרי היהדות הרפורמית, על הפקעת האיסור ועוררה מחלוקת קשה ביבשת, שאפילו מורי ההלכה המתונים בצרפת מחו בה. אחד מרבני הקונסיסטוריה, מנחם מנדל שטיינהארט, פרסם ב-1812 הגנה על המהלך בשו"ת הקצר "דברי אגרת".
אחרונים רבים כתבו להתיר אכילת קטניות בפסח בשעת הדחק, כגון בשעה שמזון כשר לפסח נמכר ביוקר, ומקובל היה בתקופות רעב להתיר אכילת קטניות בהיעדר מזון אחר. כך למשל התירו רבני וילנא, בראשות רבי יחזקאל סג"ל לנדא, אכילת קטניות לעניים בפסח ה'תרכ"ח, בשל התייקרות תפוחי האדמה. אמנם, בעל שו"ת תשובה מאהבה כתב כי אין כוח ביד שום בית דין בעולם לבטל האיסור שנתפשט בכל ערי אשכנז, וכי "אף אם יתכנסון בית דין של שמואל הרמתי ואליהו ובית דינו...אין בידם להתיר אורז ומיני קטניות בפסח". גם בעל הצמח צדק, והמאמר מרדכי החמירו שלא לאכול קטניות אפילו בשעת הדחק.
בימי מלחמת קרים גויסו חיילים יהודים לצבא הרוסי, והקהילות היהודיות ברוסיה דאגו לספק לאותם חיילים מזון כשר בכל מהלך המלחמה. לפני פסח נשאלו הרבנים האם אפשר להתיר את הקטניות בגלל המצב. הנצי"ב מוולוז'ין, פסק שיש להקל בקטניות. ומשנשאל האם ההיתר הוא לחיילים היהודים, ענה: "אנחנו (=הבעלבתי"ם") נאכל קטניות - ואילו את החיילים היהודים נאכיל רק אוכל שאינו מכיל קטניות". לעומת זאת, החכם האיטלקי רבי ישמעאל הכהן בשו"ת זרע אמת, אסר אכילת קטניות גם בזמן מחסור, כשהוא מנמק זאת בחשש מפני התוצאות העלולות להגרם מהיתרים מיוחדים בתקופה של ירידה כללית בהקפדה בשמירת המצוות.
שאלה זו התעוררה שוב בתקופת השואה. בשנת 1942 נשאל רבה של חוסט הרב יהושע גרינוולד האם בשל המצב הדחוק ניתן להתיר אכילת קטניות. הרב גרינוולד אסר לאכול קטניות, כדי שלא יבואו להתיר גם חמץ, אולם לחיילים שניצבו בפני שתי ברירות: אכילת חמץ או אכילת קטניות, התיר בלית ברירה אחרת לאכול קטניות. בפסח 1943 התיר הרב יוסף הירש לעובדים במחנה העבודה פלאשוב לאכל קטניות, וכך התירו גם האדמו"ר ר' קלונימוס קלמיש שפירא מפיאסצ'נה בגטו ורשה והרב אפרים אשרי בגטו קובנה.
בתקופת המצור על ירושלים במלחמת העצמאות, התיר הרב צבי פסח פרנק לאכול אורז וקטניות בפסח, בשל המחסור במזון. כעבור שנה בתקופת הצנע בפסח תש"ט (1949) התירה הרבנות הראשית באופן כללי אכילת קטניות בפסח בשל המחסור במזון בארץ.
כנסת הרבנים של התנועה הקונסרבטיבית בישראל פסקה ב-1989 כי יש לבטל איסור אכילת קטניות בפסח ואף כינתה את המנהג "מנהג שטות". בתשובה לשאלה בדבר האיסור לאכול קטניות ענתה: "לדעתנו מותר (ואולי אף חובה) לבטל את המנהג הזה. הוא עומד בניגוד לפסק מפורש בתלמוד הבבלי וכן בניגוד לדעתם של כל חכמי המשנה והתלמוד להוציא אחד. כמו כן הוא עומד בניגוד להלכה ולמעשה של האמוראים, של הגאונים, ושל רוב רובם של חכמינו הראשונים... מנהג זה נזכר לראשונה בצרפת ובפרובנס בראשית המאה הי"ג ומשם התפשט לארצות שונות, ואף היקף המנהג התרחב ללא הרף. ברם טעמו לא היה ידוע וכתוצאה מכך חכמים רבים המציאו טעמים שונים למנהג. כתוצאה מכך רבי שמואל מפלייז, הראשון להזכירו, כינהו "מנהג בטעות" ורבינו ירוחם כינהו "מנהג שטות". והרי פוסקים רבים פסקו שמותר (ואולי אף חובה) לבטל "מנהג שטות"." לקראת פסח 2016 הרחיב ועד ההלכה באמריקה היתר זה לכל העולם.
קישורים חיצוניים
שיעורים והלכות
כתבות
פאייה
פָּאֶ֫יָה היא מנת אורז, במקור מחבל ולנסיה שבספרד, שאוכלים במיוחד בימי ראשון ובחגיגת הפאלס. ישנן גרסאות רבות למנה זו, עם מרכיבים שונים. מקור השם "פאייה" הוא בוולנסית, שם משמעו "מחבת". אולם המנה הפכה כה פופולרית עד שבספרדית המלה "פאייה" הפכה שם נרדף למחבת.
לפאייה בדרך כלל מוסיפים ירקות, בשר ופירות ים. שלושת המרכיבים העיקריים של המנה הם אורז, זעפרן ושמן זית.
במסעדות ספרדיות, אף כי הפאייה רשומה בתפריט, לפעמים ניתן לקבלה רק ביום ראשון, או שדרושה לפחות שעה להכנתה.
רנה אלטמאייר
פליקס-רנה אלטמאייר (בצרפתית: Félix-René Altmayer; 1882–1976) היה גנרל צרפתי במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
אלטמאייר נולד בשנת 1882 בבורדו. אביו ויקטור ז'וזף אלטמאייר ואחיו הבכור רובר אלטמאייר היו גם הם גנרלים. הם היו ממוצא גרמני.
הוא פיקד על הקורפוס ה-5, שהיה חלק מהארמייה הראשונה, בין ה-15 בינואר ל-20 ביוני 1940, ופיקד עליו במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ובכלל זה החזיק את קו ההגנה לפני דנקירק במהלך מבצע דינמו. לאחר מכן פיקד על אזור הצבא במונפלייה מה-17 באוגוסט 1940 עד ה-7 בפברואר 1942, ולאחר מכן פרש מהצבא.
אלטמאייר נפטר בשנת 1976.
בית המכס בנמל יפו
בית המכס של נמל יפו היה מבנה ששכן בצפון הנמל. המבנה הוקם על קו המים, מול פתחו של הנמל אל הים הפתוח, והוא חצץ בין אגן הנמל לבין בתי יפו העתיקה וחלקו הצפוני של הרציף. ב-8 ביולי 2020, הרסה עיריית תל אביב את המבנה לאחר מאבק שימור ארוך של כעשור.
היסטוריה
בית מכס ראשון בנמל יפו נבנה בראשית שנות השישים של המאה ה-19 מול הפרצה בריף הסלעים דרכה נכנסו הספינות לנמל על רחבה יבשתית קטנה שיצר הסחף ושאפשרה ירידה אל החוף. על אותה הרחבה עמד "שער הים" בחומת יפו שהחלה להיהרס במחצית השנייה של המאה ה-19.