cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נדב לויתן
משפחתו
לימים, לויתן היה נשוי לזמרת חוה אלברשטיין, שאותה הכיר ב-1981 במהלך צילומי סרטו הראשון באורך מלא, "סיפור אינטימי", בו שיחקה בתפקיד הראשי. היא שיחקה גם בסרטו "אין שמות על הדלתות". כמו כן כתב את מילות כל השירים בתקליטיה "טבע האדם" (2008) ו-"מוצאי חג" (2003), ומספר שירים בתקליט "קוקוס" (2005) ובתקליט ״ברוך הבא (2010).
אחיו הוא המשורר עמוס לויתן. נדב לויתן פרסם שלושה ספרים.
סרטיו
ברוב סרטיו היה תסריטאי, במאי ומפיק.
למענך אלהי
למענך אלהי הוא פיוט הנאמר בסליחות בנוסח הספרדים בעשרת ימי תשובה וביום הכיפורים. הפיוט חובר על ידי רבי דוד אבן בקודה במאה ה־11.
מבנה הפיוט
בפיוט ארבעה בתים היוצרים את האקרוסטיכון "דויד". כל בית פותח במילים "למענך אלהי", וחותם במילים "ה' הַקְשִׁיבָה וַעֲשֵׂה אַל תְּאַחַר", כאשר השורה האחרונה בכל בית שונה מהחרוז הפנימי של הבית, והחרוז הוא "חַר", על מנת להתחרז עם "אַל תְּאַחַר".
תוכן הפיוט הוא בקשה מהקב"ה שיגאל את עם ישראל הנתונים בצרות. הפיוט משמש כפיוט מעבר לפסוק החותם את פסוקי הרחמים שבסליחות.
ז'אן קלוד גרימברג
ז'אן קלוד גרימברג (בצרפתית: Jean-Claude Grumberg; נולד ב-26 ביולי 1939 בפריז) הוא סופר, מחזאי, תסריטאי ושחקן יהודי-צרפתי.
ביוגרפיה
אביו של גרימברג, יהודי מרומניה, התיישב בצרפת לפני מלחמת העולם השנייה. לאחר צעדת הוורמאכט לפריז, הוא גורש. אמו ברחה עם הילדים לצרפת הבלתי כבושה של וישי. לאחר הלימודים השלים גרומברג חניכה כחייט מ-1953 עד 1957.
הוא גם לקח שיעורי משחק ושיחק עם קבוצות חובבים. משנת 1961 עבד גרמברג עם קומפני ז'אק פברי. או אז החל לעסוק בספרות. הוא יצר, בין השאר, עיבוד נופי לנובלה "הדו-קרב" מאת צ'כוב והפארסה מתייה לגרוס, שהוצגה לראשונה ב-1969 בתיאטרון פריז דה לה גייט-מונפרנס.
מחזהו הראשון שהועלה היה המחזה החד-מערכה Michu ב-1967, בו עסק בנושא האנטישמיות. ב-1968 הגיעה הבכורה של Morgen, ein Fenster zu Straße מ-1966, שעדיין היה במסורת של תיאטרון האבסורד.
בשנת 1971 התיאטרון הלאומי דה ל'אודאון פרסם את האמורף ד'אוטנבורג שלו על נסיך הכתר המטורף אמורפה, שהורג אדם נכה וילד מדי יום כדי להיפטר מהאוכלים חסרי התועלת בנסיכותו. פריצת הדרך האחרונה של גרומברג הגיעה ב-1974 עם המחזה דרייפוס, שעלה בבכורה בגרמניה באותה שנה בקאמרשפילה של מינכן בהנחיית הנס שווייקארט. מחזה זה מתרכז בקבוצת שחקנים חובבים בקהילה היהודית של עיירה פולנית קטנה, שעוסקים בחזרות על מחזה על פרשת דרייפוס כ"תיאטרון-בתוך-התיאטרון". גרימברג כינה את דרייפוס "הביוגרפיה המומצאת של ההורים שלי".
בשנת 1979, התיאטרון הלאומי דה ל'אודאון הציג לראשונה את "הסדנה", שבו מוצג גורלו של חייט יהודי קטן ברובע דה האל בפריז לאחר תום מלחמת העולם השנייה. בהתבסס על אנטישמיות ואפליה גזעית - מרכיבים שחוזרים על עצמם ביצירתו של גרימברג.
יחד עם קונסטנטין קוסטה-גבראס כתב את התסריט לסרטו "הסגן". מאז הוא עבד על כל הסרטים האחרים של קוסטה-גברס והשתתף בכתיבת התסריטים של "הגרזן", "הקולונל ואני" ו"עדן היא מערב".
פרסים
בשנת 1991 זכה גראמברג בפרס מולייר בקטגוריית "יצירות חדשות" על עבודתו Freie Zone. באותה שנה הוא קיבל את ה-Grand Prix de l'Académie française על יצירותיו הדרמטיות השלמות.
יחד עם קוסטה-גברס, גרמברג קיבל סזאר עבור התסריט המעובד הטוב ביותר בשנת 2003 עבור אמן, המבוסס על המחזה "הסגן".
בשנת 2012 הוענק לו פרס מקס קוקיירמן על התסריט של הסרט העלילתי לה קפיטל. לה קפיטל הוקרן כסרט הסיום ב"פסטיבל הבינלאומי לקולנוע עצמאי של בורדו". הסרט היה מועמד גם לפרס חבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסן סבסטיאן ולפרס FIPRESCI בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו.
בשנת 2021, יצירתו "המוצרים היקרים ביותר", שהוכרזה כספר נוער בגרמניה, הייתה מועמדת על ידי חבר השופטים לנוער של פרס גרמניה לספרות הנוער.
מחקרים על יצירתו
לדנר, מבקר. מאת כריסטין דוסל ומרייטה פייקנברוק בהשתתפות ז'אן קלוד קונר וס' ברנד סוכר. Deutscher Taschenbuch-Verlag, מינכן מהדורה 2 1999, ISBN 3-423-03322-3.
סנדו אלבו
אלכסנדרו (סנדו) אלבו (ברומנית Alexandru "Sandu" Albu, 22 באוגוסט 1897 סינאיה – 22 בנובמבר 1978 בוקרשט) היה כנר, ויולן, מלחין, מנצח ומורה רומני. נודע כאחת הדמויות החשובות בחיים המוזיקליים בעיראק בימי המלוכה - בשנים 1937–1958, כפרופסור לכינור בקונסרבטוריון בבגדאד וכמנצח התזמורת הממלכתית בבגדאד.
שנותיו המוקדמות
סנדו אלבו נולד ב- 1897 בסינאיה, במחוז פרחובה, ברומניה, כבן הקטן מבין תשעת הילדים של שטפאן טודור אלבו, מוביל של דגנים. למד מנעוריו נגינה בכינור ותאוריה מוזיקלית אצל ג. קונסטנציו ויון קרויטורו. בשנים 1917-1913 למד בקונסרבטוריון (האקדמיה למוזיקה) של בוקרשט אצל אלפונזו קסטלדי (תאוריה-סולפז' והרמוניה), יואן סקרלטסקו (הרמוניה) וצ'צ'יליה ניצולסקו-לופו (כינור). בהמשך השתלם בשנים 1922-1920 בקונסרבטוריון של פראג אצל הכנרים אוטאקאר שווצ'יק ופרנטישק אונדז'יצ'ק ובמקביל השתתף בקורסים לתולדות המוזיקה, ניתוח וצורות מוזיקליות באוניברסיטה הגרמנית של פראג.
קריירה מוזיקלית ברומניה ובעיראק
בשנים 1930-1929 ו-1936-1934 השתלם אצל ג'ורג'ה אנסקו באמנות הכינור ובהלחנה.
סנדו אלבו ניגן החל משנת 1925 ועד גיל 80 ככנר סולן ברומניה ובחו"ל. בשנים 1928-1927 לימד נגינת כינור וויולה בקונסרבטוריון למוזיקה של ברוקלין, ניו יורק, בשנת 1929- 1928 בבית הספר למוזיקה ע"ש ג'. הארט בהרטפורד, קונטיקט. בשנים 1937-1935 היה אחראי על פיקוח המוזיקלי בשידורי רדיו בוקרשט.
בשנת 1937 הגיע לעיראק והתמנה לפרופסור לכינור במכון לאמנויות בבגדאד. אחרי הפסקה בשנות מלחמת העולם השנייה (1945-1939) חזר ללמד שם עד שנת 1950. בהמשך (1958-1950), עד להפיכה הצבאית משנת 1958 ניצח על התזמורת הסימפונית הממלכתית העיראקית בבגדאד. תזמורת זו ניגנה בעיקר באולם המכון לאמנויות באולם "מלך פייצל" וכמו כן בעיר כירכוכ. .
בשובו לרומניה, לימד כינור בבית הספר התיכון למוזיקה מס.2 בבוקרשט (1965-1964 ו 1967–1968), היה מרצה לכינור במכון הפדגוגי בבוקרשט (1965-1962) ומרצה למוזיקה קאמרית (1966-1964) ולוויולה בקונסרבטוריון של בוקרשט.
סנדו אלבו ערך סיורי הופעות בארצות רבות, משנות ה-1920 ועד שנות ה-1950, ערך תוכניות רדיו ופרסם מאמרים מקצועיים בכתב העת "מוזיקה" ברומניה.
יצירותיו
נודע בעיקר ביצירות ווקליות (לידר על מילים ממשוררים רומנים כמו מיכאי אמינסקו,ג'ורג'ה קושבוק, אלכסנדרו מצ'דונסקי, אוקטביאן גוגה, טודור ארגזי ואחרים, מוזיקה למקהלה), מוזיקה לכינור - (סויטה בסגנון קלאסי- 1922, טריפטיך לכינור סולו- 1975, אנדנטה ופוגה לכינור סולו- 1976, קדנצול לכינור סולו לקונצ'רטו מס. 22 מאת ויוטי, לקונצ'רטי מס. 1, 2 ו-3 מאת מוצרט ולקונצ'רטו מס.2 מאת פגניני, מוזיקה לפסנתר, יצירות להרכבים קאמריים ויצירות (למשל 3 קונצ'רטיני לכינור, "געגועים למולדת", סונאטה לכינור ופסנתר בסגנון רומני, מנגינות רומניות לכינור ופסנתר, מנגינה ערבית לכינור ופסנתר, לרגו לוויולה ותזמורת, וכו'), יצירות סימפוניות, וכו'
שונות
לפי עדות הכנר והמורה וסילה פיליפ (שראויין ב-18 ביולי 1980 על ידי דספינה פטצ'ל),סנדו אלבו היה מחונן בזיכרון יוצא דופן, רגישות מוזיקלית רבה, רצון של ברזל ושליטה ברפרטואר רחב מאוד. בעזרת כישורים אלה, הצליח לפתח קריירה מכובדת, למרות שממדי ידיו ואצבעותיו לא היו ממש מתאימות לנגינה בכינור". אנקדוטה מספרת שבסוף שנות ה-1920 כשהגיע סנדו אלבו כדי להופיע בקונצרט בניו יורק ביקש מג'ורג'ה אנסקו ללוות אותו בפסנתר, אחרי שהמלווה שלו חלה. כשארתור שנאבל הגיע כדי לקחת את אנסקו לקולנוע, נתבקש גם הוא להתלוות אליו קודם לאולם הקונצרטים כדי להפוך את הדפים בשביל אנסקו. למחרת מבקר המוזיקה של "ניו יורק טיימס" כתב:"המוזיקה הייתה טובה מאוד, רק שהייתה איזו בעיה עם הליהוק: היה צריך שאנסקו ינגן בכינור, ששנאבל ינגן בפסנתר ושסנדו אלבו יהפוך את הדפים".
אכן אנסקו ליווה את אלבו לא פעם בפסנתר, למשל, בניו יורק ב-31 במרץ 1933, בסונאטה שלו עצמו לפסנתר וכינור בפה מינור מס. 2.
ביג באק באני
ביג באק באני (באנגלית: Big Buck Bunny; בתרגום חופשי לעברית: ארנב גדול) הוא סרט קצר שהופק על ידי קרן בלנדר, המלכ"ר שמפתח את תוכנת הגרפיקה התלת־ממדית בלנדר. הסרט הופק בשנת 2008 וכונה במקור בשם הקוד "אפרסק" (Peach). הוא חלק מסדרה של סרטים שהופקו על ידי הקרן וכמוהם זמין ברישיון קריאטיב קומונז 3.0 ייחוס.
בהמשך הפיקה הקרן משחק וידאו (יו, פרנקי!), שגיבורו הוא פרנק, הגיבור הרע של הסרט.
רקע
החל משנת 2005 החלה בקרן להפיק סדרת סרטים כדי לשפר את התוכנה ולהדגים את ביצועיה. הסרט הראשון שהופק היה מיזם "תפוז" (Orange) ששמו הסופי היה פילים חולמים. בין השיפורים שנדרשו לבלנדר לצורך הפקתו היו שכתוב מערכת האנימציה ושיפור הצגת שיער. הסרט פורסם בשנת 2006.
בשנת 2007 החלה בקרן העבודה על "מיזם אפרסק". בהמשך הופקו משחק הווידאו "יו פרנקי!" וסרטים קצרים נוספים, כגון סינטל.
עלילה
הארנב הגדול והשלו חי לו במאורה ביער. יום אחד הוא נתקל בשלושה מטרידנים (רינקי הסנאי, גָמֶרה הצ'ינצ'ילה ומנהיגם פרנק הכיסנאי הדואה) שמשתוללים ומציקים לחיות. לאחר שהשתוללתם מגדישה את הסאה, הוא נוקם בהם.
פסקל פרץ-רובין
פסקל פרץ-רובין (נולדה ב- 8 באוקטובר 1959) היא עיתונאית בתחום המזון ומחברת ספרי בישול.
ביוגרפיה
פרץ-רובין, בוגרת הוראת התזונה והבישול במכללת דוד ילין בירושלים, עבדה מספר שנים כמורה לתזונה ולכלכלת בית בבתי ספר ובכפר הנוער בן שמן. היא חוקרת את מטבחי העדות השונים וחיברה מספר ספרים הבאים לשמר את המורשת של המטבחים האתניים.
עבודתה כללה תיעוד המתכונים המקוריים, תוך ניסיון לבדוק האם קיים קשר בין המטבחים הסמוכים למטבח עליו גדלה – המטבח התוניסאי. בהמשך דרכה, המשיכה וחקרה את המטבח העיראקי, הטריפוליטני, וחיברה ספר לקסיקון רחב ומעמיק המכיל מחקר מקיף אודות טעמים, מאכלים, מנהגים ומסורת המחברים את כ-35 עדות ישראל.
בכל שנות עבודתה הקפידה, מלבד העיסוק במאכלי העדות, לנסות להבין וללמוד את כל הסובב את האוכל דרך מנהגים, מסורת ותרבות. כל זאת תוך חקר ובחינה של שורשי המתכון ואופן הגשתו בכל מטבח ומטבח.
חיברה ארבעה ספרים על הבישול האתני של עדות ישראל, הכוללים מידע על מנהגים, מסורת והקשר בין העדות השונות תוך התאמתם לבישול היום יומי והעכשווי של ימינו. בשנים האחרונות הרחיבה את התמחותה לאפייה ביתית ולבישול מהיר ועכשווי למשפחה, וחיברה כחמישה ספרים בנושאים אלו.
בשנת 1992 שמשה כיועצת הקולינרית וכמרכזת הסדנאות והדיונים בכינוס הבינלאומי למטבח היהודי שהתקיים בירושלים. בשנת 1994 הפיקה והגישה תוכנית בישול לטלוויזיה בכבלים (גוונים) בשם "טעימה נעימה עם פסקל". התוכנית שודרה במשך שנתיים באזור ראשון לציון והסביבה.
בשנת 2005 חנכה הוצאת ספרים עצמית בשם "פסקל ברגש" בה היא מוציאה את ספריה החדשים.
מייעצת למפעלי מזון בפיתוח מוצרים חדשים ומרצה במסגרות ציבוריות כמו בתי ספר וחוגים פרטיים. כמו כן מעבירה סדנאות בישול ואוכל בבתי ספר לבישול.
לאורך השנים כתבה במדורי אוכל רבים בעיתונים ומגזינים בהם: "דרך האוכל", "לאשה", "גורמה" (את) ועוד. משמשת כיועצת ועורכת קולינרית בירחון האוכל "רוזמרין", וכותבת בו באופן קבוע.
בין שלל עיסוקיה מופיעה בתוכניות רדיו וטלוויזיה שונות, מדגימה הכנת מטעמים שונים ומשוחחת על הקשר בין תרבות, מסורת ואוכל. משתתפת בתוכניות רדיו (של ליאת רגב ברשת ב', ובתוכנית הרדיו של הים האדום – אילת) מגישה פינות בתוכנית הטלוויזיה "מטבח ביתי" בערוץ האוכל ובתוכנית - "לחיות טוב" בערוץ 2.
כותבת את מדור האוכל של מעריב סופהשבוע / המוסף ומעריב השבוע/ המגזין כותבת את מדור האוכל בגרוסלמפוסט
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1980 היו מערכת הבחירות הנשיאותית ה-49 בתולדות ארצות הברית, ונערכו ב-4 בנובמבר 1980. בבחירות ניצח המועמד הרפובליקני רונלד רייגן את הנשיא המכהן הדמוקרטי ג'ימי קרטר. ניצחונו של רייגן הוביל לעליית התנועה השמרנית בארצות הברית, ומערכת הבחירות נחשבת להתחלת "מהפכת רייגן".
בואשן גמדי
בואשן גמדי (שם מדעי: Spilogale pygmaea) הוא מין של בואשן ממשפחת הבואשיים האנדמי למערב מקסיקו לאורך חופי האוקיינוס השקט. תפוצתו היא באזורי יערות ושטחים סלעיים.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
רייגן תמך בהעלאת תקציב הביטחון, בכלכלת צד-היצע ובתקציב מאוזן. הוא זכה לסיוע עקב חוסר השביעות הדמוקרטית כלפי קרטר, משבר בני הערובה באיראן ועקב הכלכלה המידרדרת בתוך המדינה, שסבלה מאבטלה ואינפלציה. קרטר תקף את רייגן וטען שהוא ימני-רדיקלי מסוכן, והזהיר שרייגן יפגע במדיקר ובביטוח הלאומי.
בואשן גמדי
מאפיינים
אורכו 12–35 סנטימטרים והוא בעל גוף שחור עם פסים עבים לבנים לאורכו. הזנב ארוך ושעיר והוא בעל בלוטה בקצה פי הטבעת איתה הוא פולט ריחות מצחינים על אויביו. לפני הריסוס הוא מזהיר את טורפיו בעמידת ראש ייחודית, ואם זה לא עוזר הוא מרסס עליהם את הנוזל.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
רייגן ניצח בבחירות בקלות, וזכה לרוב גדול מצד האלקטורים ול-50.7% מהקולות. רייגן זכה בבחירות במספר האלקטורים הגדול ביותר עבור מועמד שאינו נשיא מכהן, והפך לנשיא ה-40 של ארצות הברית. בבחירות לקונגרס באותו הזמן, הרפובליקנים זכו ברוב בסנאט בפעם הראשונה מאז 1955. קרטר השיג 41% מהקולות, אולם ניצח רק בשש מדינות ובמחוז קולומביה. אנדרסון זכה ל-6.6% מהקולות, והצליח בעיקר בקרב רפובליקנים ליברלים. רייגן היה המועמד המבוגר ביותר שנבחר לנשיאות, שיא שנשבר בידי דונלד טראמפ.
בואשן גמדי
מאפיינים
הבואשן פעיל בלילה ויודע לטפס על עצים. הוא אוכל-כל הניזון מהחי והצומח, אך ניזון בעיקר מבשר של עשים, חרקים נוספים, חלזונות, זוחלים, יונקים קטנים ועופות. הוא עושה זאת כדי לאגור מספיק שומן ואנרגיה לפני החורף הקר.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
רקע
במהלך שנות ה-70 של המאה העשרים, ארצות הברית סבלה מצמיחה כלכלית נמוכה לעומת אינפלציה גבוהה ("סטגפלציה"), שיעורי ריבית גבוהים ומשבר במקורות האנרגיה. באוקטובר 1978 עברה איראן, שהייתה ספקית נפט מרכזית לארצות הברית, מהומות שפגעו בייצור הנפט שלה. בינואר 1979, לאחר הדחת השאה האיראני מוחמד רזא שאה פהלווי, האייתוללה רוחאללה ח'ומייני חזר למדינה לאחר ארבע עשרה שנים והפך אותה לרפובליקה אסלאמית עוינת לאמריקה. באביב ובקיץ 1979 האינפלציה עלתה ונוצר מחסור חמור באנרגיה בחלקים של ארצות הברית.
לאחר שהשתרכו תורים ארוכים בתחנות הדלק, מראה שלא נראה באמריקה מאז מלחמת יום הכיפורים, סבל קרטר מפגיעה בפופולריות שלו. הוא תכנן לנאום (בפעם החמישית) על חיסכון בדלק, אולם הרגיש שהעם כבר לא מקשיב לו, ונסע לקמפ דייוויד. הוא קרא לאנשי קונגרס, מושלים, מנהיגי פועלים, אקדמאים ואישי דת לבוא לפסגה. רבים טענו שמאז הרצח של ג'ון ורוברט קנדי, הירצחו של מרטין לותר קינג, מלחמת וייטנאם ופרשת ווטרגייט, העם האמריקני סבל ממשבר אמון.. קרטר נאם על כך ב-15 ביולי 1979. הנאום נודע כ"נאום החולי" (The "Malaise" Speech).
רבים ציפו שהסנאטור טד קנדי ידיח את קרטר מהנהגת המפלגה. כבר בנובמבר הכריז קנדי על מועמדותו, אולם ריאיון כמה ימים לפני ההכרזה השתבש. קנדי לא נתן תשובה ברורה בנוגע לסיבות התמודדותו, והסקרים, שהראו ש-58% מהדמוקרטים תמכו בו (לעומת 25% שתמכו בקרטר) התהפכו, וכעת הוא הוביל עם 49% לעומת 39% לקרטר.
המשבר הארוך, שנמשך אל תוך הבחירות, העלה את התחושה של משבר לאומי. ב-25 באפריל, הניסיון הכושל של קרטר לחלץ את בני הערובה הסתיים באסון ובמותם של שמונה חיילים, ופגע בו אף יותר.
לאחר ניסיון החילוץ הכושל, קרטר הואשם במשבר, שבו תומכיו של חומייני שרפו דגלים אמריקניים וקראו קריאות נגד אמריקה, הצעידו את בני הערובה האמריקניים בציבור, ושרפו תמונות של קרטר. מבקריו של קרטר ראו אותו כמנהיג לא מוצלח שלא הצליח לפתור את הבעיות הכלכליות בבית. תומכיו אמרו שהוא אדם עם כוונות טובות, ושהבסיס למשברים הונח עוד לפניו.
בתגובה לכך, החרימו מדינות הגוש המזרחי את אולימפיאדת לוס אנג'לס כעבור ארבע שנים.
מועמדים דמוקרטיים
שלושת המועמדים הדמוקרטיים המובילים בתחילת 1980 היו ג'ימי קרטר הנשיא המכהן, הסנאטור טד קנדי ממסצ'וסטס והמושל ג'רי בראון מקליפורניה. בראון פרש ב-2 באפריל. קרטר וקנדי התמודדו ב-34 מערכות בחירות. הייתה זאת מערכת הבחירות המקדימות הכי מתוחה מאז שהנשיא טאפט ניסה להתמודד ב-1912.
בקיץ 1980, נחשבה תנועת "גייסו את מאסקי" לאלטרנטיבה במקרה שהוועידה לא תוכל להחליט. סקרים הראו שמזכיר המדינה, אדמונד מאסקי, היה חלופה פופולרית יותר מקנדי לנשיא קרטר, ונרמז שהסיבה שקנדי זכה לתמיכה היא שהוא לא קרטר. הסקרים הראו על שוויון בין מאסקי לרייגן, ואילו קרטר פיגר בשבעה אחוזים מול רייגן. אף על פי שהניסיון לא צלח, הוא השאיר רושם רב על הציבור.
לאחר שניצח את קנדי ב-24 מתוך 34 מערכות בחירות מקדימות, הגיע הנשיא קרטר לוועידה הדמוקרטית הלאומית בניו יורק באוגוסט עם 60% מהצירים. למרות זאת, קנדי סירב לפרוש, והוועידה הייתה סוערת. קנדי ניסה לדרוש הצבעה חופשית לצירים, אולם בסופו של דבר, קרטר ניצח את קנדי עם 2,129 צירים לעומת 1,146. סגן הנשיא וולטר מונדייל גם הועמד שוב לבחירה. בנאום קבלת המועמדות שלו, קרטר הזהיר ששמרנותו של רייגן היא איום לשלום העולמי ולתוכניות הרווחה החברתית המתקדמות כמו הניו דיל ותוכנית "החברה הגדולה".
מועמדים אחרים
ג'ון אנדרסון, שנוצח בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית, נכנס לבחירות הכלליות בתור מועמד עצמאי, ואמר שהוא אלטרנטיבה רפובליקנית מתונה לשמרנות של רייגן. למרות זאת, מסע הבחירות שלו משך בעיקר מצביעי אנטי-קרטר כועסים. התמיכה שלו ירדה בהדרגה כשתומכיו עברו אל שני המועמדים המובילים. עמיתו למירוץ היה פטריק לוסי, מושל דמוקרטי לשעבר מוויסקונסין ושגריר במקסיקו שמונה בידי קרטר.
המפלגה הליברטריאנית בחרה באדוארד קלארק כמועמד הנשיאותי ובדייוויד קוק להיות סגנו. הם קיבלו כמעט מיליון קולות מכל המדינות ובמחוז קולומביה. קוק, הבעלים של תעשיות קוק, תרם חלק מהונו למסע הבחירות. מצע המפלגה היה היחיד שתמך בשוויון זכויות להומוסקסואלים וגם המצע היחידי שתמך במתן חנינה גורפת לכל השוהים הבלתי חוקיים במדינה. המצע גם תמך בביטול חוק יחסי העבודה הלאומית וכל חוקי הזכות לעבודה במדינות. קלארק תמך בסיום תוכנית המלחמה בסמים. הוא קידם את התנגדותו לגיוס ולמלחמות ברירה.
קלארק וקוק השיגו 921,128 קולות (1.1%). היה זה המספר הרב ביותר של תומכים אותם השיג מועמד ליברטריאני עד ל-2012, כשגארי ג'ונסון וג'יימס גריי השיגו יותר ממיליון קולות, אולם אחוז קולות קטן יותר. רק ב-2016 הצליח ג'ונסון להשיג יותר משלושה אחוזי תמיכה. קלארק השיג תמיכה טובה באלסקה, והגיע למקום השלישי עם 11.7% מהקולות, יותר מאנדרסון וחצי ממה שקרטר השיג.
המפלגה הסוציאליסטית בחרה בדייוויד מק'ריינולדס בתור המועמד לנשיאות ובאחות דיאן דרופנברוק כמועמדת לתפקיד סגנית הנשיא. מק'ריינולדס הוא ההומוסקסואל הגלוי הראשון שרץ לנשיאות, ודרופנברוק היא הנזירה הראשונה שרצה לתפקיד בממשל.
מפלגת האזרחים בחרה בברי קומונר, ביולוג, להיות המועמד לנשיאות ובלדונה האריס, פעילה למען האינדיאנים, כעמיתתו. הם התמודדו בעשרים ותשע מדינות ובמחוז קולומביה.
המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית בחרה בגאס הול לנשיאות ובאנג'לה דייוויס לסגנית.
המפלגה האמריקנית בחרה בפרסי גריבס ג'וניור לנשיאות ובפרנק ורנום לסגנות.
כוכב הרוק ג'ו וולש ניסה להעלות מודעות לבחירות והריץ קמפיין ציני. הוא הבטיח להפוך את השיר שלו "Life's Been Good" להמנון הלאומי והבטיח "דלק בחינם לכולם", אף על פי שהיה רק בן 33 ולא מבוגר מספיק כדי להיות נשיא.
מסע הבחירות
תחת חוקי הבחירות הפדרליים, קיבלו קרטר ורייגן כל אחד 29.4 מיליון דולרים, ואנדרסון קיבל 18.5 מיליון דולרים ורשות לגיוס תרומות פרטיות. הם לא הורשו להוציא כסף אחר. קרטר ורייגן הוציאו 15 מיליון דולרים על תשדירים בטלוויזיה, לעומת פחות משני מיליון לאנדרסון. רייגן הוציא 29.2 מיליון דולר במהלך מערכת הבחירות, קרטר 29.4 מיליון, ואנדרסון 17.6 מיליון – מכיוון שלא קיבל את הכסף מוועדת הבחירות עד אחרי הבחירות.
הבחירות ב-1980 נחשבות לבחירות שסימלו שינוי בחברה, זאת לראשונה מאז 1932. תומכיו של רייגן שיבחו אותו על מסע הבחירות האופטימי שלו. לעומתו, ניהל קרטר מסע בחירות פסימי ומיואש, שפגע בו. קרטר הדגיש שהצליח להביא שלום למדינות, וטען כי בחירה ברייגן תסכן את זכויות האזרח ותוכניות הרווחה. מצעו של רייגן הדגיש את חשיבות השלום אך גם את הצורך בהגנה עצמית.
מיד לאחר סיום הבחירות המקדימות, הראו הסקרים שרייגן מוביל, וש-58% מהמצביעים לא היו מרוצים מקרטר. ניתוחים מסוימים הראו חוסר שביעות רצון משני המועמדים המובילים. אף על פי שקרטר, רייגן ואנדרסון כולם היו נוצרים מאמינים, קרטר זכה לתמיכה הרחבה ביותר בקרב הנוצרים האוונגליסטיים. בסופו של דבר, בזכות תמיכה מצד ג'רי פולוול, זכה רייגן לתמיכה של שני שלישים מהאוונגליסטיים. קרטר טען שהאוונגליסטים השקיעו עשרה מיליון דולרים בתשדירים בדרום כדי להציג אותו כבוגד.
הבחירות היו נקודת מפנה בפוליטיקה האמריקנית, וסימלו את כוחם של הפרוורים והחגורה הספרדית. הצלחתו של רייגן כשמרן שינתה את המפלגות, כשהרפובליקנים הליברלים והדמוקרטים השמרנים החליפו מפלגות וגרמו לקיטוב אידאולוגי עמוק בין המפלגות. לעומת בארי גולדווטר ב-1964, שרק 30% מהציבור האמינו באזהרותיו לגבי ממשלה חזקה מדי, ב-1980 רוב האמריקנים האמינו שהממשלה חזקה מדי.
הבטחות בבחירות
רייגן הבטיח את שיקום הכוח הצבאי, בזמן שבו 60% מהאמריקנים האמינו שתקציב הביטחון היה נמוך מדי. רייגן הבטיח גם לסיים את שליטת הממשלה בכלכלה ולהחזיר את הצמיחה באמצעות תמריצים לייצור וכלכלת צד-היצע. רייגן הבטיח תקציב מאוזן בתוך שלוש שנים שיחסל את האינפלציה, והפחתה של 30% במיסים באותן שנים. בנוגע לכלכלה, ציטוט מפורסם של רייגן היה "מיתון הוא כשהשכן שלך מאבד את עבודתו. שפל כלכלי הוא כשאתה מאבד את עבודתך. התאוששות היא כשג'ימי קרטר מאבד את שלו". רייגן גם תקף את קרטר על המיסים שהטיל על הציבור בנושא הגז והבטיח לבטל את המס. המס לא היה מס על רווחים אלא על ההפרש בין המחיר המפוקח ומחיר השוק.
בנושא של זכויות נשים, היו מחלוקות. פמיניסטיות רבות התנגדו לקרטר, אף על פי שהיה המועמד היחיד שתמך בתיקון לשוויון זכויות. בתוך המפלגה הרפובליקנית היה מאבק, שבסופו נטשה המפלגה את תמיכתה, לראשונה מזה ארבעים שנים, בתיקון. אולם רייגן הבטיח שהוא מחויב לזכויות נשים, והבטיח למנות אישה לקבינט ולבית המשפט העליון. הוא הבטיח למנוע אפליה כלפי נשים בכל המדינות ולעבוד עם כל המושלים לצורך מציאת חלופה לתיקון. הוא גם נאם בעד זכויות נשים בנאום קבלת המועמדות שלו.
מתנגדיו של קרטר תקפו אותו על חוסר בתוכנית כלכלית, ובחוסר בהבטחות בחירות. קרטר תקף לעיתים קרובות את התוכנית הכלכלית של רייגן, אולם לא הציע אחת משל עצמו.
אירועים במסע הבחירות
באוגוסט, נאם רייגן במיסיסיפי לכבוד יריד שבו נרצחו שלושה פעילי זכויות אזרח ב-1964. הוא היה המועמד הנשיאותי הראשון שהגיע ליריד. רייגן הכריז שהחינוך הוא עניינן הבלעדי של המדינות, וטען כי הוא תומך בזכויות המדינות. בנוסף טען שהממשלה השיגה זכויות שלא ניתנו לה בחוקה. הוא הבטיח להחזיר את הכוח למדינות. קרטר תקף את רייגן על המילים הללו וטען כי זכויות המדינות הן שם קוד לשנאה ולגזענות.
יומיים לאחר מכן, נאם רייגן בניו יורק וטען כי הוא מחויב לזכויות האזרח של השחורים ולאכיפתן, והבטיח לעזור לערים.
התקשורת ביקרה את רייגן על שגיאותיו. כשקרטר החל את מסע הבחירות שלו בעיר קטנה באלבמה, טען רייגן (בהתייחסו לדרום כולו) שקרטר בחר להתחיל את מסע הבחירות שלו במקום הקמתו של הקו קלוקס קלאן. הרמיזה של רייגן כאילו הקלאן מייצג את הדרום גרמה להתנגדות המושלים הדרומיים. הדמוקרטים לעגו לטענתו של רייגן שעצים מזהמים, אף על פי שרייגן טען כי לא ציטטו אותו נכון.
בינתיים, קרטר נפגע ממשבר בני הערובה, הכלכלה החלשה, האינפלציה, הריבית, והאבטלה שהמשיכו להתרחש. כל אלו סימלו בעיני הבוחרים רפיון אמריקני בשנותיו של קרטר. ג'ון אנדרסון פגע בקרטר יותר מרייגן ומשך ליברלים, בעיקר במסצ'וסטס ובניו יורק.
פייק ריפורטר
פייק ריפורטר (באנגלית: FakeReporter) הוא מיזם מחקר ישראלי שמוביל מאבק אזרחי נגד תעמולה, דיסאינפורמציה, שיח שנאה, אלימות והסתה ברשת, באמצעות שימוש בכלי מחקר מקצועיים ופלטפורמה מבוססת מחקר המונים. המיזם הוקם בדצמבר 2020, על ידי אקטיביסטים, פעילים חברתיים וחוקרים המשתייכים לשמאל הפוליטי. תחקירים וחשיפות של המיזם פורסמו בכלי תקשורת בארץ ובעולם. בין החשיפות הללו היו רשתות השפעה ממדינות זרות שפעלו לזרוע כאוס בישראל, קמפיין דה לגיטימציה לוועדת הבחירות המרכזית, רשתות פרופילים מזויפים שקידמו פוליטיקאים ואנשי ציבור ופעילות רשת שקידמה הפצת מידע כוזב בנושא הקורונה.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
העימותים
האירוע הכי חשוב במירוץ היה העימות הנשיאותי ב-28 באוקטובר, שבוע לפני מערכת הבחירות. לאחר שפיגר אחרי קרטר ב-8% בקרב המצביעים הרשומים (וב-3% בקרב שאר המצביעים) לפני העימות, התחיל רייגן להוביל בשלושה אחוזים. "ליגת הנשים המצביעות", שמימנה את העימותים של פורד וקרטר ב-1976, הכריזה שתהיה מוכנה לבצע זאת שוב. קרטר עצמו לא רצה עימותים. הוא כבר סירב להתעמת מול טד קנדי בבחירות המקדימות ולא שיגר מסרים החלטיים בנוגע לרצונו להשתתף.
פייק ריפורטר
רקע
המיזם פייק ריפורטר הוקם ב־2020 על ידי גילעד ביהרי, אחיה שץ ותנועת מחזקים, בשל החשש כי גוברת ההסתה, בישראל בכלל וברשתות החברתיות בפרט. חברי המיזם הקימו אתר בו ניתן לדווח על פרופילים מזויפים, פוסטים וציוצים מסיתים וידיעות כזב. הדיווח אפשרי בשפות הבאות: עברית, ערבית, אנגלית, רוסית ואוקראינית.
בשנת 2021, נבחר אחיה שץ, מנכ"ל הפייק ריפורטר, לאחד מ־40 הצעירים המבטיחים בישראל על ידי מגזין דה מרקר.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
העימותים
"ליגת הנשים המצביעות" קבעה לוח זמני עימותים דומה ל-1976, עם שלושה עימותים נשיאותיים ואחד בין המועמדים לסגנות. הדבר לא היווה בעיה עד שהתברר שאנדרסון יוזמן להשתתף יחד עם קרטר ורייגן. קרטר סירב להתעמת עם אנדרסון ואילו רייגן סירב להתעמת בלעדיו. במשך חודשים ניסו המועמדים להגיע לנוסחה מוסכמת. העימות הראשון התרחש ב-21 בספטמבר בבולטימור, מרילנד, וכלל רק את רייגן ואנדרסון. רייגן טען שקרטר ידע ש"לא יוכל לנצח בעימות גם בגן הוורדים של הבית הלבן מול פקידי ממשל בזמן שג'ודי פאוול (הדובר של קרטר) ישאל שאלות". "ליגת הנשים המצביעות" הבטיחה שבמהלך העימות יוצג כיסא ריק שיציג את קרטר הנעדר. קרטר דאג בנוגע לכך והצליח להביא לביטול ההחלטה. בעימות עצמו הצליח אנדרסון, שנחשב לפייבוריט, להוציא רק תיקו. חבר הקונגרס, שהגיע לשיא של עשרים אחוזים מהקולות, ובזמן העימות זכה לתמיכתם של עשרה אחוזים בלבד מהמצביעים, הידרדר לחמישה אחוזים בלבד לאחר מכן. אנדרסון לא הצליח לתקוף את רייגן, והעדיף לתקוף את קרטר: הוא טען שלא רייגן או הוא אחראים להידרדרות של ארבע השנים הקודמות, אלא שקרטר, שלא בא, הוא האשם. רייגן עצמו טען שחבל שקרטר לא נמצא, כיוון שהוא ואנדרסון מסכימים בנוגע להתקפות על הנשיא. ברגע אחד בעימות, טען רייגן שאנדרסון הזמין את הסנאטור טד קנדי להיות סגנו, ושאל האם אנדרסון מעדיף את קנדי על פניו.
פייק ריפורטר
חשיפות עיקריות
תחקירים וחשיפות של המיזם פורסמו בכלי תקשורת בארץ ובעולם.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
העימותים
חודש אוקטובר הגיע, והמצב נותר זהה. רייגן התעקש שאנדרסון ישתתף בעימות והנשיא המשיך להתנגד לכך. השניים המשיכו להיאבק והעימות השני בוטל, לצד העימות בין הסגנים בוש ומונדייל.
פייק ריפורטר
חשיפות עיקריות
בינואר 2021 חשפו פייק ריפורטר כי מתנגדים למדיניות חיסון הקורונה דיווחו על איתור מיקומים מזויפים של "מתקני כליאה למסרבי חיסונים" באפליקציה Waze. בפברואר באותה שנה חשפו פעילות קבוצות פייסבוק של מכחישי קורונה עם כ-16 אלף חברים, המפיצות מידע כוזב בעברית.
גומחה (אדריכלות)
באדריכלות, גומחה (נישה, בלעז) היא חלק ממבנה או אלמנט בפני עצמו, המגדיר מרחב צר באופן ברור. בדרך כלל גומחות קטנות באופן משמעותי מהמבנה בו הן נמצאות, והן בעלות מבנה סגור של 3 קירות וגג הפתוחים לכיוון אחד, הוא חזית הגומחה. החלק המגדיר את הגומחה יכול להיות בצורה שאינה ישרה - למשל כחצי מעגל או עם מספר צלעות, וכן גג הגומחה יכול להיות גם בצורות שונות כחצי כיפה או משולש. ישנן גם גומחות שאינן כוללות תקרה.
פייק ריפורטר
חשיפות עיקריות
בפברואר 2021 חשפו כי חשבונות שאספו מידע על המחאה נגד בנימין נתניהו בבלפור גנבו את זהותם של בכירים ביהדות ארצות הברית. במרץ חשפו קמפיין השפעה שניסה להתחזות לתנועת "הדגלים השחורים" שקיימה מחאה נגד נתניהו ולפגוע בה. כמו כן נחשף ניסיון התחזות לעיתונאית והפעילה אור-לי ברלב בעקבות התחקיר הוסרה הרשת על ידי פייסבוק.
בינואר 2021 פורסם תחקיר שנעשה בשיתוף עם חוקרי פייק ריפורטר אשר חושף את השימוש של יאיר נתניהו בנו של בנימין נתניהו, ראש הממשלה באותה עת, ברשתות החברתיות לצורך קידום מסריו, תוך הכפשת מבקריו, פרסום חצאי אמיתות וסילוף עובדות היסטוריות. עוד חשפו כי לעמוד הפייסבוק הרשמי של נתניהו בערבית יש עוקבים רבים החשודים כפרופילים מזויפים.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
העימותים
שבועיים לפני מערכת הבחירות, החליט רייגן שהדבר הטוב ביותר לעשות היה להיענות לדרישותיו של קרטר, והוסכם שאנדרסון לא יהיה בעימות האחרון ב-28 באוקטובר בקליבלנד, אוהיו.
גומחה (אדריכלות)
כחלק ממבנים, גומחות יכולות להיות פנימיות, כלומר פונות כלפי פנים, או חיצוניות הפונות כלפי חוץ. גומחות נבנות גם כחלק מגדרות או חומות, נחצבות בסלע, ואף עומדות בפני עצמן ללא כל קשר למבנה.
SFX
הספרנים הרברט ון דה סומפל (Herbert van de Sompel), פטריק הוכשטנבאך (Patrick Hochstenbach) ועמיתיהם באוניברסיטת גנט בבלגיה פיתחו את מערכת OpenURL מ-1998 עד 2000. באותו זמן הם קראו בשם אפקטים מיוחדים (SFX). כחלק מפיתוח OpenURL הם יישמו את תוכנת שרת ניתוב הקישורים שנקראה שרת SFX. בתחילת 2000 רכשה קבוצת אקס ליבריס את תוכנת שרת SFX מאוניברסיטת גנט. אקס ליבריס תכננה מחדש את התוכנה ושיווקה אותה לספריות כמרכיב עצמאי של מערכת OpenURL.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
העימותים
העימות הנשיאותי התרחש לבסוף וקיבל את הרייטינג הגבוה ביותר לתוכנית טלוויזיה מזה עשר שנים. העימות עסק במשבר בני הערובה, איומים גרעיניים והכלכלה. קרטר הציג את רייגן כמועמד ניצי מחרחר מלחמה במהלך מסע הבחירות, וגם כקיצוני ימני מסוכן. לצערו של קרטר, במהלך העימות הוא דיבר על שיחה עם בתו בת השתים עשרה, איימי, בנוגע למדיניות הגרעינית, דבר שזיכה את קרטר בלעג. הנשיא טען ששאל את איימי מה הנושא החשוב במערכת הבחירות, והיא טענה שמדובר בבקרה על נשק גרעיני. בקריקטורה שפורסמה לאחר הפסדו של קרטר צוירה איימי בחיקו של אביה, מושכת בכתפיה ושואלת "הכלכלה? משבר בני הערובה?".
פייק ריפורטר
חשיפות עיקריות
בתקופת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, במרץ 2021, טענו פייק ריפורטר כי בנימין נתניהו ובנו יאיר ניהלו קמפיין דה־לגיטימציה לוועדת הבחירות המרכזית, בדומה לאירועים שהתרחשו בארצות הברית. עוד חשפו מנגנון הפצה של ידיעות כזב במטרה להמריץ תומכי נתניהו להצביע.
גומחה (אדריכלות)
שימושים
שימושים מודרניים:
SFX
אקס ליבריס ממשיכה לפתח את התוכנה ומוסיפה הרחבות שהומלצו על ידי הלקוחות שלה. SFX היא שרת ניתוב הקישורים OpenURL הידועה ביותר בספריות ובקהילת המו"לים האקדמאיים. לעיתים משתמשים בשם המוצר כשם גנרי לשרתי OpenURL.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
העימותים
כשקרטר אמר שהוא הסתכל בהצבעותיו של רייגן, וקבע שהתנגד לתוכניות מדיקר והביטוח הלאומי, רייגן נאנח והגיב ב"הנה אתה שוב מתחיל" ("There you go again").
פייק ריפורטר
חשיפות עיקריות
במהלך מבצע שומר החומות במאי 2021 חשפו פייק ריפורטר קבוצות שבהן התארגנו לינצ'ים באזרחים ערבים על ידי פעילים כהניסטים. בקבוצות, שהשתמשו בתוכנות המסרים טלגרם וווטסאפ, התפרסמו סרטונים אלימים והודעות הסתה כנגד ערבים. אנשי המיזם דיווחו למשטרה על ההתארגנויות המסוכנות אך רק לאחר ארבעה ימים ושורה של אירועים אלימים החלה המשטרה לפעול בעניין. מחקרים אלו פורסמו במגוון כלי תקשורת בישראל  ובגופי תקשורת רבים בעולם, ביניהם הניו יורק טיימס וגופי תקשורת בצרפת, באנגליה, בגרמניה ובברזיל.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
העימותים
רייגן תיאר את החוב הלאומי, שהגיע לטריליון דולר, והסביר שמיליארד הוא אלף מיליון, וטריליון הוא אלף מיליארד. כשקרטר תקף את נאומיו, רייגן השיב ב"אני לא יודע שאמרתי זאת".
פייק ריפורטר
חשיפות עיקריות
בנובמבר 2021 פייק ריפורטר חשפו כי רשת פרופילים מזויפת קידמה חברי כנסת מוכרים כגון ניר ברקת ואורלי לוי-אבקסיס ואת הסופר חיים ולדר, שנחשד בביצוע מעשי אונס. לאחר הפרסום דווח כי רשת הפרופילים המזויפים שקידמה את ניר ברקת הצטמקה דרמטית.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
העימותים
בסיום העימות, רייגן שאל את הבוחרים שאלה פשוטה: "האם אתם במצב טוב יותר מאשר לפני ארבע שנים?" ("are you better off than you were four years ago"). הוא שאל האם קל להם יותר ללכת לקנות דברים, האם האבטלה ירדה, האם אמריקה עדיין מכובדת בעולם והאם המצב הביטחוני טוב יותר. רייגן אמר שאם התשובה היא כן, אז אין לו ספק במי הם יבחרו, אולם אם הם רוצים שינוי הוא יכול להציע להם חלופה. נאום זה העלה מאוד את רייגן בסקרים.
תומכים
בספטמבר 1980, הוכרז שלאון ג'ורסקי, תובע מפרשת ווטרגייט, עובד באיגוד הדמוקרטים למען רייגן. זאת אף על פי שחמישה חודשים קודם לכן טען שרייגן "קיצוני". הוא טען שהוא מעדיף קיצוני מוכשר מאשר מתון בינוני.
הסנאטור הדמוקרטי לשעבר יוג'ין מקארתי ממינסוטה (שהתמודד ב-1968 מול לינדון ג'ונסון בתוך המפלגה הדמוקרטית) תמך ברייגן.
פייק ריפורטר
חשיפות עיקריות
פייק ריפורטר מצאו מספר רשתות השפעה של ריגול זר, שמקורן באיראן, אשר פעלו לזרוע כאוס בישראל באמצעות הרשתות החברתיות. הממצאים פורסמו בניו יורק טיימס וב-BBC. לאחר מספר חודשים, אנשי המיזם חשפו את "רשת הדוגמניות" שפעלה גם לקדם הכחשת קורונה בישראל. המחקר פורסם בחדשות 13 בדצמבר 2021 תחקיר משותף של דפנה ליאל ופייק ריפורטר חשף כי רשת פרופילים החשודים כאיראנים מפיצה תכנים בישראל במטרה ללבות את הוויכוח הפוליטי. הפרופילים המזויפים יצרו קשר עם פעילים בולטים של הליכוד והפיצו באמצעותם תכנים. התחקיר צוטט בכלי תקשורת נוספים. בעקבות התחקיר ביקש ראש הממשלה דאז נפתלי בנט מראש השב"כ רונן בר לבדוק את רשת הפרופילים החשודים כאיראנים וב־3 בינואר 2022 פורסם כי הוחלט לקיים דיון בנושא בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת. באותו יום השתתף אחיה שץ, מנכ"ל פייק ריפורטר, בדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת בנושא "תופעת הפייק ניוז והפגיעה בזכויות אדם: אתגרים ודרכי התמודדות" בו הזכיר את התחקיר על רשת הפרופילים שחדרה לשורות הליכוד ואת הסכנה שנשקפת לאזרחי ישראל מתרבות הפייק ניוז ברשתות החברתיות.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
תוצאות
הבחירות נערכו ב-4 בנובמבר. רייגן ובוש ניצחו את קרטר בהפרש של כמעט עשרה אחוזים. בנוסף המפלגה הרפובליקנית הצליחה, לראשונה מאז 1952, לזכות לרוב בסנאט. רייגן ניצח ב-44 מדינות וזכה ל-489 אלקטורים, לעומת 49 לקרטר (שייצגו שש מדינות ואת מחוז קולומביה). NBC הכריזו על רייגן כמנצח בשמונה ורבע בערב, עוד לפני סיום ההצבעה במערב, בעזרת מדגם בוחרים. הייתה זאת הפעם הראשונה שרשת השתמשה במדגם כדי לחזות את המנצח. קרטר הודה בתבוסתו בתשע וחמישים. הפסדו של קרטר היה הגדול ביותר עבור נשיא מכהן מאז הרברט הובר שהפסיד לפרנקלין דלאנו רוזוולט ב-1932 בהפרש של 18%. הוא הנשיא הדמוקרטי הראשון שנבחר רק פעם אחת מאז ג'יימס ביוקנן שנבחר ב-1856. הוא גם הנשיא הדמוקרטי הראשון מאז אנדרו ג'ונסון שהפסיד בניסיון התמודדות מחדש. גרובר קליבלנד כיהן שתי כהונות לא רצופות, ואילו הארי טרומן ולינדון ג'ונסון כיהנו כהונה אחת מלאה בנוסף להשלמת הכהונות של פרנקלין דלאנו רוזוולט וג'ון פיצג'רלד קנדי. קרטר הוא הנשיא המכהן שהפסיד את ההפסד הגדול ביותר בחבר האלקטורים בבחירות בין שני מועמדים בלבד.
פייק ריפורטר
חשיפות עיקריות
עם פרוץ מלחמת רוסיה-אוקראינה והעלייה בשימוש בפרופילים מזויפים ועובדות אלטרנטיביות כחלק מהמלחמה על התודעה בתקשורת וברשתות החברתיות - השיק ארגון פייק ריפורטר במרץ 2022 גרסה בינלאומית של ממשק הדיווח. מעבר לדיווחים בעברית ובערבית ניתן לדווח גם בשפה הרוסית, בשפה האוקראינית ובאנגלית. במרץ פורסם כי מתנדבי הארגון הביאו להסרת 18 פוסטים שקריים ברשתות הפייסבוק והטוויטר של שגרירויות רוסיה בעולם, בהם נטען כי הפצצת בית היולדות במריופול הייתה מבוימת. התחקיר פורסם גם בניו יורק טיימס ובאמצעי תקשורת זרים נוספים.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
תוצאות
אנדרסון זכה ב-6.6% מהקולות ולא זכה באף מדינה. הוא זכה לתמיכה רבה במיוחד בניו אינגלנד, שהייתה מלאה ברפובליקניים ליברליים שהתנגדו לרייגן הימני. הוא הצליח במיוחד במסצ'וסטס, שם זכה ל-15% מהקולות. מצד שני, הוא זכה לתמיכה נמוכה מאוד בדרום. אנדרסון טען שרבים מתומכי קרטר טענו שפגע במסע הבחירות שלו. עם זאת, 37% מתומכי אנדרסון העדיפו את רייגן על קרטר.
פייק ריפורטר
חשיפות עיקריות
ביוני 2022 חשפו פייק ריפורטר כי פרצה באפליקציה וברשת החברתית לספורטאים סטרבה אפשרה לחשוף פרטים של עשרות אנשי ביטחון וחיילים שמשרתים במתקנים סודיים. בספטמבר 2022 חשפו רשת של פרופילים מזויפים שמקורם בתימן שהפיצו כתבות שקריות על סלבס ישראלים, שהובילו לאתרים המתחזים לאתרי חדשות בערבית. ככל הנראה מטרת הרשת הייתה להרוויח מפרסומות לגוגל. באוקטובר חשפו כיצד אלפי פרופילים מזויפים מתחזים לנשים במטרה לפתות גולשים לאתרי פורנו ומין.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
תוצאות
המפלגה הליברטריאנית השיגה 921,299 קולות (1.06%). המועמד אד קלארק הצליח להירשם לכל המדינות, והצליח להשיג 11.66% באלסקה. מדובר בתוצאה הטובה ביותר של המפלגה עד ל-2012. רק ב-2016 הצליח מועמד ליברטריאני להשיג יותר אחוזים מקלארק, 3.28%.
פייק ריפורטר
חשיפות עיקריות
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש חשפו פייק ריפורטר קמפיין דה לגיטימציה נוסף לוועדת הבחירות המרכזית, שהחל לפעול ביוני 2022. בנוסף חשפו רשת של חשבונות מזויפים של נשים בלבד שקידמה את חבר הכנסת איתמר בן גביר בטוויטר. הרשת זכתה לשם "בנות גביר". חשיפה נוספת היא של רשת בוסטרים (ממריצים) שהדהדה את מסרי הליכוד דרך קידום תומכי נתניהו בתקשורת. חלק מהרשת הוסרה על ידי טוויטר ופייסבוק. נחשפה רשת נוספת של פרופילים מזויפים בטוויטר שלפי החשד הופעלה בידי גורמים בחו"ל, במטרה ליצור תסיסה ומתח בקרב מצביעי ימין. בעקבות החשיפה בדקו אותה גם גורמים ביטחוניים בישראל והיא הוסרה על ידי רשת טוויטר. עוד נחשפה רשת בטוויטר שנועדה להשפיע על השיח הציבורי בישראל ולדכא הצבעה בבחירות. החשבונות קראו בין היתר למתנגדי ראש האופוזיציה בנימין נתניהו להחרים את הבחירות, ותקפו אותו ואת הציבור החרדי. פייק ריפורטר העבירו את המידע לגורמי ביטחון ובעקבות כך פנה משרד המשפטים לטוויטר, שהסירה את רוב החשבונות. בספטמבר 2022 הזהיר איגוד האינטרנט הישראלי כי טוהר הבחירות נמצא בסכנה עקב כשלים ברשת פייסבוק. האיגוד העביר מכתב למנכ"לית פייסבוק ישראל בו התריע על שורה של כשלים מצד חברת מטא באכיפת המדיניות שאוסרת שימוש בזהות בדויה או פרסום תכנים לא חוקיים במדינות שונות בחו"ל. המכתב התבסס על בדיקה מעמיקה שערכו חוקרי פייק ריפורטר. המכון למחקרי ביטחון לאומי באוניברסיטת תל אביב ערך סימולציה בדבר ניסיונות התערבות ושיבוש בבחירות והגדיר התערבות זרה כזו כאיום אסטרטגי על ישראל. גם יו"ר ועדת הבחירות הביע חשש מהתערבות של גורמים זרים בבחירות לכנסת, אך עוד יותר מדה לגיטימציה לתוצאות הבחירות מגורמי פנים.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1980
תוצאות
רייגן זכה ב-53% בדרום בוסטון הדמוקרטית. העובדה שהשיג יותר מתשעים אחוזים מהאלקטורים הופכת אותו מי שזכה לניצחון הגדול ביותר בחבר האלקטורים ואינו נשיא מכהן. רייגן השיג רוב גדול עוד יותר ב-1984, אולם ב-1980, כמה מעוזים דמוקרטיים בחרו ברפובליקנים. הייתה זאת הפעם האחרונה בה ניצחו הדמוקרטים בג'ורג'יה ובמרילנד עד ל-1992. הייתה זאת הפעם האחרונה בה הרפובליקנים זכו בנשיאות בלי לזכות בג'ורג'יה. הייתה זאת הפעם הראשונה מאז 1956 בה מסצ'וסטס תמכה ברפובליקני. 1980 הייתה הפעם האחרונה בה היו שתי מערכות בחירות רצופות בהן הובס הנשיא המכהן. הפעם הקודמת שדבר זה קרה היה ב-1892. הייתה זאת גם הפעם היחידה במאה העשרים בה מפלגה יצאה מהבית הלבן אחרי כהונה בודדת של ארבע שנים.
פייק ריפורטר
חשיפות עיקריות
בדצמבר 2022 חשפו פייק ריפורטר כיצד קבוצת חיילים פתחה חשבונות מזויפים ששימשו כדי להלך אימים ולהטריד עיתונאים, פעילי זכויות אדם ופלסטינים.
בינואר 2023 חשפו פייק ריפורטר כי סרטון ויראלי שהופץ ברשת ובו נראית שריפת דיוקנו של הרב חיים דרוקמן על ידי משתתפים בהפגנת שמאל, הוא מזויף. הסרטון פוברק והופץ לראשונה על ידי גורמים זדוניים החשודים כזרים ולאחר מכן פורסם באתר האינטרנט של ערוץ 7 וצויץ על ידי פעילי ליכוד ועל ידי יאיר נתניהו. כמו כן חשפו קמפיין השפעה ברשת הטוויטר במסגרתו נעשה ניסיון של גורמים זרים להסית לאלימות בשם פעילי המחאה נגד הממשלה. עשרות פרופילים התערבו בדיונים על המחאה באמצעות הפצת תגובות שקוראות לבצע ונדליזם, להגיב באלימות לשוטרים, לייצר נשק מאולתר, להתנגד למעצרים ועוד. בפברואר 2023 חשפו ניסיונות לצייר את המחאה נגד המהפכה המשפטית כאלימה וניסיונות להסית נגד המפגינים ולהרתיע אותם מהגעה להפגנות ובאפריל חשפו רשת בוטים, ככל הנראה זרה, שמנסה לפלג את העם בעזרת ציוצים קיצוניים בעד ונגד המהפכה המשפטית. ביוני חשפו כי קבוצות המופעלות על ידי גורמים זרים קוראות ברשתות לפעולה בעד ונגד ואף שכנעו אנשים לתלות שלטים בביתם. שב"כ אישר כי זיהה באחרונה פעילות השפעה איראנית ומסר כי הוא מנסה לסכל אותה.
ביוני 2023 פרסמה רשת CNN תחקיר המבוסס בחלקו על מידע שחשפו פייק ריפורטר ולפיו בתגובה לפיגוע הירי ביום 26 בפברואר 2023, שבו נרצחו שני אחים תושבי הר ברכה, הופצו בקבוצות וואטסאפ קריאות נקם והתארגנות לצעוד לזירת הפיגוע כדי "להשיב מלחמה", אשר הובילו למהומות בחווארה. לפי התחקיר, בחלק מהקבוצות היו חברים גם חברי כנסת ובהם ח"כ לימור סון הר-מלך.
ביולי 2023 פרסם פייק ריפורטר כי פעילי ימין הפיצו מספרי טלפון של פעילי מחאה נגד רפורמת לוין ועודדו את חבריהם לדווח על החשבונות לווטסאפ, במטרה שתחסום אותם. בעקבות כך חשבונות של פעילים נחסמו ל"שעות קריטיות", בזמן ההפגנות לאחר אישור ביטול עילת הסבירות. צוות פייק ריפוטר דיווחו על הנושא למשטרה.
פרסים
בנובמבר 2022 זכה המיזם בפרס דרור לשינוי חברתי.
חברות מיוחדות באיחוד האירופי
באיחוד האירופי יש אזורים מיוחדים של מדינות החברות באיחוד, שחוקי האיחוד אינם חלים עליהם או שחלים עליהם בחלקם. חלק מהאזורים אינם נמצאים באירופה.
אזורים שתחת חוקי האיחוד האירופי אך זכאים להקלות מסוימות מחלק מחוקי האיחוד
ישנם שבעה אזורים של מדינות החברות באיחוד האירופי וששיכים לאיחוד האירופי בהם החוק חל עם הקלות או פטורים מסוימים וזאת עקב המצב החברתי והכלכלי שלהם וכן ריחוקם, הסגירות שלהם, גודלם, הטופוגרפיה, והאקלים שלהם.
צרפת: פורטוגל: ספרד:
אזורים מעבר לים של מדינות האיחוד האירופי עם הסכם שיתוף עם האיחוד האירופי
ישנם אזורים שיש להם מעמד מיוחד עם מדינת האם ששיכת לאיחוד. יש להם הסכמי שיתוף עם האיחוד שיכול שכוללים פטורים שונים. הם אינם חלק מהאיחוד האירופי, והחוק חל עליהם מכח הסכם השיתוף.
בריטניה: למעט ברמודה שאין לה הסכם שיתוף, לכל השאר יש הסכמי שיתוף עם האיחוד האירופי.
צרפת:
דנמרק: הולנד:
אזורים אחרים של מדינות האיחוד האירופי בעלי מעמד מיוחד
פינלנד: גרמניה: איטליה: ספרד: בריטניה: קפריסין: דנמרק: יוון:
The O.C.
The O.C. (קיצור של "The Orange County", בתעתיק עברי: האו. סי.) היא סדרת דרמה אמריקאית ששודרה במקור בערוץ FOX בארצות הברית, בין ה-5 באוגוסט 2003 ועד ל-22 בפברואר 2007, סך הכול ארבע עונות. הסדרה, שנוצרה על ידי ג'וש שוורץ, מתארת את חייהם השבירים של חבורת בני עשרה ובני משפחותיהם החיים במחוז אורנג' שבקליפורניה. הסדרה שודרה בכ-50 מדינות מסביב לעולם והייתה לאחת מסדרות הדרמה הפופולרית ביותר ב-2003. לאחר שהסתיימה הקרנת הסדרה, הועלתה העונה האחרונה לאתר iTunes, יחד עם סדרת האחות המצוירת 'המחוז האטומי'. הסדרה כולה הופצה בדי.וי.די בארצות הברית, בבריטניה ובאוסטרליה.
האו.סי התפרסמה בזכות הפסקול הייחודי שליווה את הסדרה ונתן במה ללהקות שלא היו מוכרות, כגון להקת הרוק האלטרנטיבי 'פנטום פלאנט' שביצעה את שיר הנושא למופע "קליפורניה".
בישראל הסדרה משודרת בערוץ yes stars, הוט 3 ושידורים חוזרים בערוץ 10.
השידור
העונה הראשונה של "האו.סי." עלתה לאוויר בערוץ FOX האמריקאי בארצות הברית ב-5 באוגוסט 2003, בשעה 21:00. העונה הראשונה כללה 27 פרקים וצפו בה 9.7 מיליון צופים בארצות הברית. בעונה השנייה היו 24 פרקים, ובה צפו 7 מיליון צופים. בעונה השלישית היו 25, בהם צפו 5.6 מיליון צופים - ירידה דרסטית מהעונה הראשונה לשלישית. בעקבות זאת תוכננו לעונה הרביעית 16 פרקים בלבד, והפקת פרקים נוספים הותנתה בעליית נתוני הרייטינג, עלייה שלא התרחשה.
הביטול
ב-4 בינואר 2007 הכריזה רשת FOX האמריקאית על ביטול הסדרה, באמצע עונתה הרביעית, אשר כללה רק 16 פרקים, בניגוד ל-25 הפרקים, בממוצע, של העונות הקודמות. למרות מאמרי הביקורת, אשר דיווחו על עלייה באיכות התוכנית, הרייטינג לא הראה סימני שיפור. הסדרה, אשר החלה את עונתה הראשונה עם כ-10 מיליון צופים שבועיים, סיימה את חייה, עם כ-3 מיליון. הפרק האחרון שודר בארצות-הברית ב-22 בפברואר 2007.
עונה 1
רייאן אטווד, הוא צעיר בן 17 אשר חי בצ'ינו. לילה אחד, ראיין מתלווה אל אחיו טריי (בראדלי סטרייקר), על מנת לגנוב מכונית. ניסיון הגנבה נכשל, טריי נכנס לכלא וראיין משתחרר בעזרתו של סנגור ציבורי, סנדי כהן. אמו של ראיין זורקת אותו מהבית, וראיין חסר הבית מצטרף למשפחת כהן, שם הוא פוגש את סת', בנו של סנדי ומתיידד עמו. סת' מספר לו על סאמר, אהבתו מכיתה ג', ועל מריסה, השכנה איתה ראיין הספיק להתיידד.
מריסה מתיידדת עם ראיין, למורת רוחו של חברה, לוק. לאחר שמריסה תופסת את לוק בוגד בה עם חברתה, הולי, היא מנסה להתאבד, מה שמוביל אותה למכון לגמילה מאלכוהול ולטיפול פסיכולוגי. במכון, היא פוגשת את אוליבר. לאחר שמריסה זורקת את לוק ומתחילה לצאת עם ראיין, אוליבר מסית את מריסה כנגד רייאן, ומתגלה כנער אובססיבי המאיים על מריסה באקדח. רייאן מציל את מריסה מידי אוליבר, אך לא יכול לסלוח לה על שלא האמינה לו כשהזהיר אותה מפניו. הוא חוזר לשורשים בצ'ינו ופוגש את תרזה, חברה ישנה. מה שמתחיל בהעלאת חוויות מן העבר נגמר במיטה, ותרזה מגלה שהיא בהיריון.
סת' וסאמר מתקרבים, אך סת' נקרע בין אנה, ידידה חדשה, לבין סאמר, אהבתו משכבר הימים. לבסוף, אנה עוזבת וסת' וסאמר מתחילים לצאת. ג'ולי קופר, אמה של מריסה, מתגרשת מבעלה, ג'ימי קופר, לאחר שגילתה ששיקר וגנב כסף ומלקוחותיו, ולבסוף השאיר אותם חסרי כל. היא פוגשת את כיילב ניקול, אביה של קירסטן (אמו של סת' ואשתו של סנדי), ומתיידדת עמו. לבסוף, כיילב מציע לה נישואין.
בסוף העונה, תרזה מספרת לראיין שהיא בהיריון ורייאן מחליט לעזוב את ניופורט ולחזור הביתה עם תרזה לצ'ינו על מנת לגדל את הילד שעלול להיות שלו. עקב זאת מריסה וראיין נפרדים, וכשסת' מגלה שראיין עוזב, הוא נפרד מסאמר ועוזב את משפחת כהן ועובר לגור עם לוק, שעזב לפורטלנד. ג'ולי וכיילב מתחתנים והעונה מסתיימת כאשר אנו רואים את רייאן נוסע חזרה לצ'ינו ומביט במריסה, אשר עוברת לגור בביתם.
עונה 2
מספר חודשים לאחר עזיבתו של רייאן, סת' עדיין מתגורר בפורטלנד עם לוק, רייאן עדיין גר עם תרזה ועובד באתר בנייה, מריסה מנסה לחיות עם אמה וללא אביה האהוב, וסאמר שבורה לאחר עזיבתו של סת'. תרזה מספרת לרייאן שעברה הפלה טבעית, והתינוק מת, מה שמחזיר את רייאן לניפורט. רייאן וסנדי נוסעים לפורטלנד, ומצליחים להחזיר את סת' הביתה, אך סאמר לא מסכימה לסלוח לו על כך שעזב אותה. רייאן מנסה לשקם את הקשר עם מריסה, אך מגלה שהיא מנהלת רומן עם הגנן שלה, די ג'יי. רייאן השבור מחליט להמשיך בחייו, פוגש את לינדזי ומתחיל לצאת איתה. לינדזי, מתגלה כתוצאה של רומן בין כיילב לבין אישה אחרת. לינדזי עוזבת עם אמה את ניופורט, לאחר שהיא מחליטה שהיא לא רוצה לחיות עם כיילב. סת', מנסה להשיב אליו את סאמר, אך ללא הצלחה-היא מתחילה לצאת עם זאק סטיבנס, תלמיד חדש בבית הספר. סת' בתשובה, מתחיל לעבוד בבר, ומתחיל לצאת עם המנהלת שלו, אלכס קלי. אלכס, מתגלה כביסקסואלית ונפרדת מסת' על מנת לצאת עם מריסה, אשר נפרדה מדי ג'יי. לבסוף, אלכס מבינה שמריסה לא באמת אוהבת אותה ואהבתה האמיתית היא רייאן, מה שמחזיר את ראיין ומריסה להיות זוג.
טריי, אחיו של רייאן, יוצא מהכלא ומגיע לביקור בניופורט. כשרייאן, סת' וסנדי נוסעים לבקר את סבתו של סת' ואימו של סנדי, טריי מנסה לאנוס את מריסה, אך היא מצליחה להשתחרר ממנו כאשר היא שוברת לו בקבוק על ראשו. עקב כך נוצר קרע בין רייאן לבין מריסה, כאשר מריסה לא מצליחה להתקרב לראיין מבלי להזכר בטריי. בסוף העונה, סאמר וסת' משלימים, כיילב וג'ולי מחליטים שהגיע הזמן להיפרד, אך ערב לפני יום הגירושין כיילב מקבל התקף לב ומת, מה שהופך את ג'ולי ליורשת של כיילב. קירסטן מתמכרת לטיפה המרה, נהפכת לאלכוהוליסטית, ונשלחת למכון לגמילה. ראיין מגלה שטריי ניסה לאנוס את מריסה. הוא יוצא לביתו של טריי ונאבק עמו. כשמריסה מגיעה לשם ורואה שטריי חונק את רייאן, היא מנסה להפריד ביניהם ללא הצלחה. היא רואה את אקדחו של טריי, ויורה בטריי.
עונה 3
העונה השלישית נפתחת כאשר קירסטן עדיין נמצאת בשיקום וטריי נמצא בתרדמת. כשטריי מתעורר לאחר מספר חודשים בתרדמת, ג'ולי מוכנה לשלם לו כדי שיאשים את ראיין בירי וינקה את מריסה מכל האשמות, על מנת שלא תסולק מבית הספר היוקרתי בו היא לומדת. טריי דוחה את ההצעה, מריסה מסולקת מבית הספר, וטריי עוזב את ניופורט. מריסה מתחילה ללמוד בבית ספר ציבורי, שם היא מתיידדת עם ג'וני וחברו צ'ילי. ג'וני מתאהב במריסה אך כאשר מריסה בוחרת בראיין, ג'וני הולך לחוף הים עם אחותה של מריסה, קייטלין, אשר חוזרת לניופורט לחופשת החג. בחוף הים ג'וני משתכר ונופל מצוק, מה שמשפיע קשות על יחסיהם של רייאן ומריסה. רייאן פוגש את סיידי, בת דודתו של ג'וני אשר באה לניפורט על מנת להשתתף בצערה של דודתה. הם מתחילים לצאת, בזמן שמריסה, שמצב הנפשי מעורער, מתחילה לצאת עם וולצ'ק, גלשן עם תדמית של "הילד הרע". מריסה מתחילה להדרדר בלימודים, להשתמש בסמים, לשתות אלכוהול, אך כשהיא מגלה שוולצ'ק בוגד בה, היא זורקת אותו.
מנגד, סת' וסאמר מנסים להתקבל לקולג' "בראון", אך כאשר רק סאמר מתקבלת, סת' משקר לסאמר ומספר לה שהוא התקבל. סת' מתחיל לעשן ג'וינט בעקבות השפעתה של קייטלין, ורק לאחר שאנה, ידידתו של סת' מעונה הראשונה, חוזרת לניופורט, סאמר מגלה שסת' לא התקבל לקולג'. סאמר לא כועסת עליו, וסת' מתקבל לקולג' לאומנות בזכות אנה. קירסטן יוצאת ממוסד הגמילה מאלכוהול. במוסד היא פגשה את שרלוט מורגן, אשר מתחברת לג'ולי ויחד הן מנסות למעול בכספים של קירסטן ושל אנשי ניופורט. לבסוף, ג'ולי עוצרת הכול ומספרת לקירסטן, ושרלוט בורחת. ג'ולי מתחברת אל אביה של סאמר, ד"ר נייל רוברטס, והם מתחילים לצאת. לקראת סוף העונה, מריסה וראיין התקבלו לאותה מכללה, אך מריסה מחליטה שבינתיים המכללה אינה בשבילה, ולכן מתכננת לטוס ולעבוד עם אביה במשך שנה על ספינת דייגים. ראיין, אשר מסיע אותה לשדה התעופה, נתקל בדרך בוולצ'ק, אשר רוצה לנקום. הוא רוצה שראיין יעצור בצד, אך כשרייאן לא נענה לבקשתו, וולצ'ק מוריד אותו על שוליי הכביש, המכונית מידרדרת ממדרון תלול ומריסה נהרגת.
עונה 4
העונה הרביעית מתחילה חצי שנה לאחר מותה של מריסה. ראיין עזב את משפחת כהן וקשה לו להתמודד עם מותה. הוא גר בחדר במסעדה בה הוא עובד. ג'ולי מתקשה לקבל את מותה של בתה הבכורה. סאמר מתעלת ממותה של מריסה ומנסה להמשיך הלאה. סת' עובד בחנות קומיקס. לקראת סיום הסדרה, קירסטן מגלה שהיא בהיריון עם בת ולאחר מכן מתרחשת רעידת אדמה, בית משפחת כהן לא שרד את הרעידה ונהרס. משפחת כהן כולל ראיין עוברת לגור עם ג'ולי, ביתה וסאמר רוברטס.
בפרק הסיום ראיין וסת' מנסים לקנות את בית המשפחה הישן, לאחר שלא הצליחו לשכנע את דיירי הבית הקיימים למכור, קירסטן וסנדי מצטרפים אליהם. קירסטן יולדת את תינוקה, אחותו הקטנה של סת', בבית הישן. משפחת כהן קונים את הבית. בסיום רואים את עתידם של הדמויות: סת' וסאמר מתחתנים, ג'ולי ופרנק, אביו של ריאן ביחד ויש להם בן, ג'ולי מסיימת לימודי תואר. ריאן עובד כארכיטקט ונמצא באתר בניה, שם הוא שם לב לילד שמזכיר לו את עצמו לפני שביקש את עזרתו של סנדי כהן, ריאן מציע לילד עזרה.
המוזיקה
לסדרה יצאו שישה פסקולים: אוסף השירים הראשון אשר הכיל 12 רצועות, יצא ב-30 במרץ 2004. אוסף השירים השני אשר הכיל 16 רצועות (17 באוסטרליה), יצא ב-26 באוקטובר 2004. אוסף שירי חג מולד אשר הכיל 9 רצועות, יצא ב-26 באוקטובר 2004. אוסף השירים הרביעי אשר הכיל 12 רצועות, יצא ב-5 באפריל 2005. אוסף השירים החמישי אשר הכיל 12 רצועות, יצא ב-8 בנובמבר 2005. אוסף השירים השישי אשר הכיל 12 רצועות עם גרסאות כיסוי של אמנים אלמוניים לשירים מוכרים, יצא ב-5 בדצמבר 2006.
פרדריק סנגר
פרדריק סנגר (באנגלית: Frederick Sanger; 13 באוגוסט 1918 - 19 בנובמבר 2013) היה ביוכימאי אנגלי. זכה פעמיים בפרס נובל לכימיה: ב-1958 עבודתו על מבנה החלבונים, ובפרט אינסולין, וב-1980, יחד עם וולטר גילברט (ולצד פול ברג) על תרומתם לקביעת רצפי הבסיסים בחומצות גרעין.