cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אדידס
אתלטיקה
בשנת 2013 ביטלה החברה את חוזה החסות שלה עם האצן טייסון גיי לאחר שזה נתפס משתמש בחומרים אסורים.
רוגבי
אדידס מייצרת ציוד לרוגבי הכולל כדורים, תלבושות ונעליים. החברה היא הספונסרית של נבחרת ניו זילנד, הידועה בכינוי "All Blacks" מאז 1999 ושל איגוד הרוגבי הניו זילנדי. בנוסף נותנת החברה חסות לנבחרות הרוגבי של איטליה, צרפת ודרום אפריקה.
סדנאות יזע
באפריל 2012 פרסם השבועון הבריטי "אינדפנדנט" תחקיר ובו העלה טענות כי המדים שמייצרת החברה עבור הספורטאים הבריטים שיתחרו באולימפיאדת לונדון מיוצרים בסדנאות יזע באינדונזיה. לפי הדיווח, העובדים בתשעה מפעלים באינדונזיה שבהם מיוצרים בגדים ונעליים של אדידס עובדים עד 65 שעות בשבוע ומרוויחים 5,000 רופי (אשר שווים ערך ל-50 סנט) לשעה.
שביתת עובדי ייצור
באפריל 2014 התקיימה שביתה של פועלים במפעלי חברת ין יון (Yue Yuen) בעיר דונגואן שבסין, מפעלים המייצרים נעליים עבור אדידס ונייקי. הפועלים השובתים דרשו להעלות את שכרם ב-30% וקבלת תנאים טובים יותר. על פי הערכות לקחו בשביתה חלק כ-30,000 פועלים. השביתה נמשכה מספר ימים ושיבשה את ייצור הנעליים הסדיר. בעקבות השביתה הסכימה החברה לבקשת העובדים והעלתה את שכרם.
זיהום סביבתי
ביולי 2011 הוציא ארגון "גרינפיס" דו"ח שעסק בזיהום המיוצר על ידי שפכים של מפעלי טקסטיל בסין, המייצרים בגדים עבור מותגים מובילים. אחת החברות המרכזיות המוזכרות בדו"ח היא "יונגור", הנמצא בסמוך לשאנגחאי ומספק מוצרי הלבשה עבור אדידס, נייקי, לקוסט ו-H&M. על פי הדו"ח המפעל שפך למים את החומר נונילפנול שמשפיע על המערכת ההורמונלית, כמו חומר כימי שיכול לפגוע בכבד ובספירת זרע של גברים וחומרים רעילים נוספים.
2016 ברוסיה
2016 ברוסיה היא השנה ה-25 להקמת הפדרציה הרוסית לאחר פירוק ברית המועצות.
אדידס
בישראל
אדידס משווקת בישראל על ידי "אדידס ישראל", חברת בת של אדידס העולמית. במאי 2003 הוקמה חברת "לייף ספורט" בבעלות משותפת של גדעון מוליוב ואורי קמלי, וקיבלה מאדידס העולמית את הזיכיון לשווק ולהפיץ בישראל את המותג. זאת אף שקבוצת MGS שבבעלות משפחת מוליוב משווקת מותגי ספורט רבים – בהם דיאדורה, סקצ'רס וקונברס – ומפעילה את הרשתות מגה ספורט ויונייטד ספורט. לאחר חמש שנות זיכיון וכשהעסק גדל והתפתח, ב־2008 נכנסה אדידס העולמית לשותפות ורכשה את השליטה (51%) בלייף ספורט. יתרת המניות נחלקת באופן שווה בין מוליוב וקמלי. נכון לפברואר 2015 לרשת קיימות 36 חנויות בישראל, מתוכן 5 חנויות אאוטלט.
2016 ברוסיה
נפטרו
(קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2016)
אדידס
מוצרי טואלטיקה
אחת ממחלקות התאגיד מייצרת מוצרי טואלטיקה, וביניהן דאודורנטים. בישראל משווקים דאודורנטים אלה על ידי היבואן דנשר.
פרנסיסקו גוטרש
פרנסיסקו גוטרש (בפורטוגזית: Francisco Guterres; נולד ב-7 בספטמבר 1954), הידוע גם בכינוי לו-אולו (Lú-Olo) הוא פוליטיקאי מזרח-טימורי, שכיהן בשנים 2017–2022 כנשיא מזרח טימור.
ביוגרפיה
גוטרש נולד בעיירה אוסו (Ossu) שבמזרח טימור למשפחה ענייה. הוא רומי קתולי.
הוא היה פעיל בארגון הגרילה פרטילין, שפעל למען שחרור מזרח טימור משלטון אינדונזיה, שהשתלטה על מזרח טימור בשנת 1975. בשנת 2001 נבחר לנשיא הארגון. באותה שנה נבחר בבחירות הכלליות במזרח טימור לחבר באספה המכוננת של המדינה. ב-2002 נבחר להיות יושב ראש האספה, ולאחר קבלת עצמאות המדינה ב-2002 היה ליושב ראש הפרלמנט שלה וכיהן בתפקיד עד 2007. באותה שנה שב ונבחר לפרלמנט בבחירות הכלליות.
גוטרש התמודד על משרת הנשיא בבחירות לנשיאות במזרח טימור בשנים 2007, ו-2012, אך לא נבחר. בבחירות לנשיאות שנערכו במרץ 2017 ניצח לאחר שזכה ב-57.1 אחוזים מקולות הבוחרים. הוא נכנס לתפקידו ב-20 במאי 2017.
גורטש התמודד בבחירות 2022, והפסיד לנשיא לשעבר ז'וזה רמוס הורטה.
פיגוע מכונית התופת בצומת כפר דרום
פיגוע מכונית התופת בצומת כפר דרום הוא פיגוע טרור שבוצע ב־9 באפריל 1995 על ידי מחבל מתאבד פלסטיני, חבר ארגון הג'יהאד האסלאמי, בצומת הסמוך ליישוב כפר דרום, אשר התנגש עם רכבו העמוס מטעני חבלה, באוטובוס קו 36 של אגד, שנסע מאשקלון דרך ציר כיסופים לאזור כפר דרום ברצועת עזה, כשהוא מלא בחיילים שחזרו לבסיסיהם מחופשת השבת, והתפוצץ. הרכב והאוטובוס נהרסו כליל.
כתוצאה מהפיגוע נרצחו 6 חיילים ואזרחית אחת, ונפצעו 30 נוספים. יממה לאחר הפיגוע נפטר עוד חייל שנפצע (הנרצח השמיני).
הפיגוע
ביום ראשון ה-9 באפריל 1995, בשעה 11:00 בבוקר, יצא אוטובוס אגד מס' 36, מהתחנה המרכזית באשקלון לכיוון גוש קטיף, כשעליו חיילים רבים. באותה שעה הסתתר חאלד חטיב, צעיר פלסטיני בן 22, איש הג'יהאד האסלאמי, תושב מחנה הפליטים נוסייראת, בפרדס, במרחק כקילומטר אחד מצומת כפר דרום. חטיב, הגיע למקום מכיוון ח'אן יונס ברכב מסוג פולקסווגן טרנספורטר בצבע כחול, כשהרכב עמוס בעשרות ק"ג של חומרי נפץ ומטעני חבלה, זאת מתוך כוונה לארוב ולפגוע באוטובוס הנמצא בדרכו למקום. להסוואה הונחו ברכב ארגזים מלאים בעשבים.
חטיב גויס על ידי נביל א-שרחא, מבכירי הג'יהאד האיסלאמי, תושב נוסייראת אף הוא, שהיה אחראי לגיוס והכנת צעירים רבים, לביצוע פיגועי התאבדות ברצועת עזה, ולתכנונו של הפיגוע. היה זה חלק מתוכנית של ארגון הג'יהאד, שבאה בעקבות החתימה על הסכמי אוסלו, להוציא לפועל פיגועים, במטרה לטרפד את התהליך המדיני בין ישראל לפלסטינים. (כמו פיצוץ מכוניות התופת בבית-ליד ב-22 בינואר 1995. פיגוע שבוצע בשיתוף פעולה עם החמאס).
האוטובוס נסע כשרוב הנוסעים יושבים על כיסאותיהם, והאחרים נוסעים בעמידה. כשהגיע האוטובוס למחסום כיסופים, הצטרפו אליו שני ג'יפים צבאיים, אחד מלפנים ואחד מאחור, כליווי שניתן באותם ימים לכל אוטובוס ישראלי, שנסע ליישובים בלב רצועת עזה. חטיב הכיר את לוח הזמנים של האוטובוס הישראלי, וידע בדיוק מתי הוא יגיע לציר כפר דרום. סמוך לשעה 12:00 חלפה שיירת כלי הרכב בצומת, ופנתה צפונה, לעבר כפר דרום. חטיב החל לנסוע על שביל העפר, כשהוא מתקדם אל עבר האוטובוס. כאשר חלף הג'יפ הראשון על פני מכונית התופת, עלה המחבל על הכביש, תוך שהוא מאיץ את מהירות הרכב. ברגע שהוא הדביק את האוטובוס, סטה לכיוונו והתנגש בו. על פי עדויות של אנשים שהיו במקום, נשמע קול פיצוץ עז, וחלקי מתכת מן הרכבים התעופפו באוויר למרחק רב. החיילת אורית טאפט, שנפצעה בפיגוע סיפרה:. לדבריה של טאפט, החיילים שעמדו באוטובוס, שימשו לה כמגנים חיים, על תפקודה בעת הפיגוע, למרות פציעתה, קיבלה טאפט צל"ש מפקד חיל הים.
תוצאות הפיגוע פורסמו באותו יום. 6 חיילים נרצחו, ועוד תלמידת סמינר אחת, אזרחית ארצות הברית. כן נמנו 30 פצועים. אחד הפצועים, סמל אברהם ארדיטי, נלחם על חייו בבית החולים במשך יממה ומת מפצעיו והיה למעשה הנרצח השמיני במניין בפיגוע.
שלושה מנרצחי הפיגוע היו בני ראשון לציון ולזכרם הוקם "גן השלושה" ברחוב ירושלים בעיר זו.
ברית המורדים (מלחמת הכוכבים)
ברית המורדים (Rebel Alliance), או בשמה הקודם הברית להשבת הרפובליקה (The Alliance to Restore the Republic) היא ארגון בדיוני בסרטי מלחמת הכוכבים. הברית היא איחוד בין כוכבי שנוצר במטרה להוות כוח צבאי שיוכל להתנגד לשלטון האימפריה הגלקטית הוקמה על ידי קבוצת נאמנים, שביקשו לשמר את האידיאלים של הרפובליקה הישנה. המייסדים העיקריים היו הסנאטורית מון מו'תמה, הסנאטור בייל אורגנה והסנאטור גארם בל איבליס.
השנים המוקדמות
אמנם אנחנו לא יודעים את התאריך המדויק שבו הברית הוקמה, אך ידוע שהדבר היה בסמוך ל"מפגש האלפיים" - שנערך עוד טרם סיום מלחמת המשובטים (ניתן לראות זאת בסצנה שנפלה בעריכה מנקמת הסית'), שבסופה הפך הקנצלר פלפטין את הרפובליקה הגלקטית לישות שנקראה כעת האימפריה הגלקטית.
עם זאת, ניתן למצוא הבדל במשחק התפקידים של מלחמת הכוכבים. בגרסה שלו, הפגישות של "בית קנטהאם" שנערכו בקורסאנט, בהן דנו על עתיד הרפובליקה עדיין התקיימו וההתנגדות למעשיו של פלפטין הייתה חלושה. הדבר היה נכון עד לתקרית על הכוכב גורמאן. במהלכה ספינה צבאית בפיקודו של קפטן טארקין שביקשה לנחות על פד נחיתה בכוכב, נחסמה על ידי קבוצת מפגינים שמחו בצורה שקטה במקום וסירבו להתפנות. לאחר שטארקין קיבל אישור מרומז מהקיסר עצמו, הוא הנחית את הספינה על המפגינים וגרם לפציעתם ומותם של רבים. תקרית שההיסטוריה תזכור אותה בשם "הטבח בגורמאן".
כעת, הסנאטורים מון מות'מה, בייל אורגנה וגארם בל איבליס הבינו שלאימפריה לא הייתה כל כוונה להתייחס לזכויותיהם, או אפילו לחייהם של אזרחיה ושלמעשה הערוצים הדיפלומטיים היו חסרי תועלת כדי להתמודד עם הבעיה. בעזרתם, הוקם ארגון התנגדות שמטרתו הייתה להפיל את הקיסר, אבל האקלים האלים שהקיסרות הביאה איתה גרמה לקבוצה לרדת למחתרת כיוון שהם נכשלו במטרתם להפיל אותו.
פרוץ המרד
המרד בראשיתו הורכב מתאים מפוזרים בכל רחבי הגלקסיה שלא שיתפו פעולה וכל אחד פעל עבור מטרותיו.
בשנת 2 BBY הסנאטורית מון מות'מה שמיעה בסנאט נאום תקיף נגד שלטונו של הקיסר פלפטין טענה כי הוא מינה את עצמו לתפקיד ודיברה בגלוי על הדחתו של הקיסר בכוח היות שהדיפלומטיה אינה עובדת. לאחר מכן היא פרשה מהסנאט וירדה למחתרת. כשגראנד אדמירל ת'רון ויד ימינו, אירהינדה פרייס, רודפים אותה על מנת לעוצרה בעוון בגידה, מון מו'תמה מכריזה באופן רשמי, קבל עם ועדה, על הקמת ברית המורדים- ברית שתחבר את כל מורדי הגלקסיה.
בשנת הקרב על יאבין התרחשה מתקפה גדולה של ברית המורדים על בסיס האיפריה בסקאריף ובמהלכה הושגו תוכניות כוכב המוות.
הברית ספגה אבדות כבדות וספינת הפיקוד שלה הושמדה על יושביה, אך עקב השגת תוכניות כוכב המוות והעברתן למורדים, הקרב נחשב לניצחון הראשון של ברית המורדים.
ליאה קיבלה לידיה את תוכניות כוכב המוות אך מאוחר יותר נתפסה על ידי יד ימינו של הקיסר - דארת' ויידר. אך בהמשך חולצה על ידי לוק סקייווקר, האן סולו, צ'ובאקה ואובי ואן קנובי שהצליחו להעביר את תוכניות התחנה לידי המרד. הדבר תרם ישירות לניצחון הברית בקרב יאבין. בנוסף לכך זכתה הברית בלוחם היחיד שאומן בדרכי הכוח.
המאבק ממשיך
בקרב על הות' ספגה הברית תבוסה מוחצת מול האימפריה כאשר אחד מהבסיסים העיקריים שלה - בסיס אקו, נפל בידי לגיון העלית של האימפריה, הלגיון ה-501. בהמשך המורדים אספו צי ולזכות בניצחונם הגדול ביותר - השמדת כוכב המוות השני בקרב אנדור, שבו נהרגו ויידר והקיסר עצמו.
כ-6 חודשים לאחר מותו של הקיסר הכריזה מנהיגת הברית מון מות'מה על פרוק המרד והפיכתו לרפובליקה החדשה. מון מות'מה נתמנתה כעת לנשיאת הסנאט בבירה חדשה, צ'נדרילה, שהיא גם כוכב הבית של מות'מה.
לאחר פרישתה של מות'מה עברה בירת הרפובליקה להוסניאן פריים עד להשמדתו על המסדר הראשון ונפילת הרפובליקה החדשה.
מורטדלה
מורטדלה (באיטלקית: Mortadella) הוא נקניק איטלקי מבושל העשוי מבשר חזיר ומכיל לפחות 15% מוצקי שומן. הנקניק מתובל בפלפל שחור, בפיסטוקים ובתמצית הדסים.
היסטוריה
על פי המסורת בשר החזיר נכתש בעלי ומכתש לעיסה. הרומאים קראו לנקניק זה "farcimen mirtatum" בגלל טעם ההדסים של הנקניק. נקניק מורטדלה יוצר לראשונה בבולוניה שבאיטליה. נקניק מורטדלה מפראטו מתובל בשום.
דרום טרנדלג
דרום טרנדלג היה מחוז המורכב מהחלק הדרומי של מחוז טרנדלג של ימינו בנורווגיה. הוא גבל במחוז צפון טרנדלג הישן וכן במחוזות מרה ורומסדל, אופלנד והדמרק. ממערב נמצא הים הנורווגי, וממזרח בשוודיה. המחוז הופרד לחלק הצפוני והדרומי על ידי טרונדהיימס פיורד. מעט יותר מ-200,000 מאוכלוסיית המחוז (או כ־55%) גרים בעיר טרונדהיים ופרבריה. הניב הנורווגי של האזור הוא טרונדרסק.
האזור חולק לשני מחוזות מינהליים בשנת 1804. בשנת 2016 הצביעו שתי המועצות במחוז להתמזג למחוז יחיד ב-1 בינואר 2018.
שם המחוז
השם דרום טרנדלג נוצר בשנת 1919.
הסמל
הסמל היה מתקופת ימינו (1983) - אך היה לו שורשים ישנים: זה היה חותם של גוט אייברסון, הארכיבישוף של טרונדהיים בין השנים 1475–1510.
גאוגרפיה
המחוז הורכב מ־25 עיריות והיה שטח כולל של 18,848 קמ"ר (7,277 מ"ר). טרונדהיים היא העיר הגדולה והמרכז הניהולי של המחוז.
טרונדהיימס פיורד הרחב והארוך נמצא במרכז המחוז הזה, אם כי אזורי החוף משתרעים צפונה מעט יותר. רכסי ההרים דוברפל וטרולהיימן נמצאים בדרום, ואילו חצי האי פוזן נמצא צפונית לפיורד. ההר הגבוה ביותר הוא סטורסקרימן בגובה 1,985 מטר (6,512 רגל), שנמצא בגבול המחוז בין מרה ורומסדל, אופלנד וטרנדלג. הנהר הארוך ביותר שלו הוא אורקלה העובר דרך טרנדלג והדמרק.
כמה מנהרות הסלמון הטובים ביותר באירופה ממוקמים במחוז, הגדולה והמפורסמת ביותר היא גאולה ואורקלווה. הפארק הלאומי דוברפאל – סוננדלספיאלה, הפארק הלאומי פורולוגה, הפארק הלאומי סקרוואן ורולטלדן והפארק הלאומי פמונדסמרקה ממוקמים, או בחלקם, במחוז.
רורוס, בחלק הדרום-מזרחי של המחוז, היא עיירת כרייה שמורה היטב על מישור הררי, והיא אתר מורשת עולמית של אונסקו.
היסטוריה
טרונדהיים הייתה מקום מושבו של הארכיבישוף במשך כמה מאות שנים, ויעד עלייה לרגל חשוב לאחר מותו של סנט אולב בשנת 1030.
תחבורה
המחוז מחובר למחוזות האחרים על ידי כביש 6 האירופי (E6) שעובר בטרונדהיים ומחבר את אוסלו בדרום ועובר צפונה לאורך החוף ומסתיים ממש מזרחית לקירקנס בפינמרק. תוואי אירופה E39 מקשר בין דרום טרנדלג למור אוד רומסל.
במחוז ישנם שני שדות תעופה: שדה התעופה רורוס ושדה התעופה אורלנד. שדה התעופה של טרונדהיים, ורנס, נמצא למעשה בסטירדל שבנורד-טרנדלג.
במהלך חודשי הקיץ עוצרות ספינות שייט גדולות יותר בטרונדהיים.
אקלים
מזג האוויר נקבע מאוד לפי כיוון הרוח; רוח דרומית ומזרחית מביאים מזג אוויר שטוף שמש, ואילו מערבית מביאה משקעים עם מזג אוויר מתון בחורף ומזג אוויר גשום קריר בקיץ. צפון מערב-מערב מביא את מזג האוויר הגרוע ביותר עם שלג בחורף (לרוב גשם או גשם בחוף). המשקעים השנתיים הממוצעים משתנים מ-2,000 מ"מ באזורים מסוימים בפוסן, ל-850 מ"מ בטרונדהיים ו-500 מ"מ בלבד באופדל. באזורים הפנימיים בגבהים גבוהים במקצת יש חורפים קרים עם כיסוי שלג אמין, בעוד שבאזורי החוף יש אקלים ימי עם חורפים מתונים וסוערים יותר. בסולה בעיריית פרויה יש ממוצע של 1.5 מעלות צלזיוס בחודש הקר ביותר. ברורוס, בגובה של 628 מ '(2,000 רגל), הממוצע של ינואר הוא 11.2 מעלות צלזיוס (12 מעלות צלזיוס; טמפרטורות הקיץ אינן שונות כל כך הרבה; השפלה המוגנת מעט בפנים הארץ תהיה בקיץ החם ביותר. בסיס תקופה 1961–1990.
סם פיליפס
שנים ראשונות
פיליפס נולד באלבמה, הצעיר מבין שמונה ילדים. אביו היה בעל מטע כותנה שבשדותיו עבדו פועלים אפרו-אמריקאים. הוא ספג בילדותו השפעות מוזיקליות שונות. למרות מדיניות ההפרדה האזין לשירת הפועלים ונחשף לבלוז ולגוספל יחד עם מוזיקת קאנטרי ושירי "השפל הגדול".
פיליפס למד קריינות רדיו ובשנות הארבעים החל לעבוד כמגיש תוכניות מוזיקה בתחנת רדיו באלבמה. תוכניתו הצטיינה בפתיחות יוצאת דופן לתקופתה ופיליפס השמיע שירים מאת יוצרים לבני ואפרו אמריקאים בכפיפה אחת, דבר שדרש אומץ לב באותה תקופה.
ב-1942 נישא לרבקה (בקי) ולזוג נולדו שני ילדים, נוקס וג'רי.
שירות ההקלטות של ממפיס
ב-3 בינואר 1950 פתח פיליפס אולפן הקלטות עצמאי בממפיס, טנסי, שהייתה אז מוקד לפעילות בלוז. האולפן נקרא "שירות ההקלטות של ממפיס" (Memphis Recording Service). פיליפס הקליט לפרנסתו חתונות, לוויות ואירועים ציבוריים וקהילתיים שונים. בצד פעילות זו הקליט תקליטים לכל דורש, בתשלום. מזמרים והרכבים שתפסו את אזנו לא דרש תשלום מיידי וניסה למכור את ההקלטות לחברות תקליטים, כך זכה לשם של "מאתר כישרונות".
במרץ 1951 הקליט פיליפס להקה בשם "ג'קי בנסון וחתולי הדלתא שלו" (Jackie Brenston and his Delta Cats), בה ניגן גם אייק טרנר בן ה-19 (בעלה של טינה טרנר), בשיר "רוקט 88". תקליטון זה נחשב לתקליט הרוקנרול הראשון בהיסטוריה.
באותה תקופה גילה פיליפס גם את האולין וולף, ליטל מילטון ובי בי קינג.
סאן רקורדס
ביולי 1953 שילם אלביס לחברת "סאן רקורדס" כדי להקליט שני שירים על תקליטון חובבים שבו שר את "My Happiness" ו-"That's When Your Heartaches Begin" אשר היו שירים פופולריים של אותה תקופה.
פיליפס, ועוזרתו, מריון קייסקר, שמעו את התקליטים, וזיהו את כישרונו של אלביס. ביוני 1954 הם קראו לו כדי למלא את מקומו של זמר בלדות חסר. אף על פי שהפגישה לא נשאה פרי, צרף פיליפס את אלביס לשני מוזיקאים מקומיים, סקוטי מור וביל בלאק כדי לראות מה יוכלו לעשות ביחד. במהלך הפסקה בחזרות ב-5 ביולי 1954 החל אלביס לשיר באופן ספונטני גרסת כיסוי לשירו של זמר הבלוז האפרו-אמריקאני ארתור "ביג בוי" קרואדפ, "That's Alright Mama", ופיליפס לחץ על כפתור ההקלטה, בחושבו שאולי אלביס מצא נישה טובה. במהלך הקלטה היסטורית זו, נוצר סגנון חדש שהיה כמו שהגדיר זאת אלביס עצמו "לא דומה לשום סגנון", השיר "That's Alright" הוקלט בסגנון קאנטרי ווסטרן (מוזיקה עממית לבנה מדרום ארצות הברית), מצידו השני של התקליטון הקליט אלביס שיר קאנטרי מפורסם של ביל מונרו עם נגיעות בלוז: "blue moon of Kentucky", ברגע זה חל מהפך היסטורי שפרץ את מחסומי הגזע בארצות הברית ובכל העולם: שיר בלוז מובהק בסגנון קאנטרי, ומצידו השני שיר קאנטרי בסגנון בלוז. פרסלי התקדם במצעדי הפזמונים של סוגת "קאנטרי & ווסטרן" אך לא פרץ לשוק הפופולרי. בסוף 1955 מכר פיליפס את חוזה ההקלטות של פרסלי לחברת תקליטי RCA בסכום האגדי דאז של 35,000$, פעולה שאיפשרה הן את פריצתו של פרסלי והן את הבסיס הכלכלי של "סאן רקורדס".
בהמשך יצר פיליפס בסאן חבורת יוצרים בהם ג'רי לי לואיס, ג'וני קש, רוי אורביסון ואחרים שהקליטו ויצאו לסיבובי הופעות ארוכים ברחבי ארצות הברית, בהם הוצגו מדי פעם אמנים חדשים שגילה.
במהלך שנות השישים התברר שפיליפס נכשל כאיש עסקים וערך עבור אמניו חוזים שגררו הפסדים ניכרים. אמני סאן המצליחים נטשו לחברות תקליטים גדולות ורבים תבעו את פיליפס לכספי תמלוגים שהגיעו להם ופיליפס נכשל בגבייתם ובניהולם.
פרסים וכיבודים
ב-1986, עם פתיחת היכל התהילה של הרוקנרול היה פיליפס חבר בקבוצה הראשונה של היוצרים שנבחרה אליו, יחד עם אלביס פרסלי, צ'אק ברי, ריקי נלסון, ביל היילי, ריי צ'ארלס, ג'רי לי לואיס ואחרים, והיה הלא-מבצע היחיד בקבוצה זו. הוא נבחר גם להיכלי התהילה של הבלוז, הרוקבילי והקאנטרי.
בשנת 1991 זכה בפרס גראמי למפעל חיים.
בקולנוע
דמותו של פיליפס הופיעה מספר פעמים בסרטים. ב-1979 בסרט "אלביס", ב-1989 בסרט "!Great Balls of Fire" על דמותו של ג'רי לי לואיס וב-2005 בסרט הולך בדרכי על דמותו של ג'וני קאש.
מורביוס (סרט)
מורביוס (באנגלית: Morbius) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי המבוסס על דמות באותו השם מאת מארוול קומיקס, הסרט מבית סוני, והוא מופק באמצעות חברת-הבת סרטי קולומביה. הסרט הוא השלישי ביקום ספיידרמן של סוני, המשמש כנספח צמוד של היקום הקולנועי של מארוול. הסרט מבוים על ידי הבמאי דניאל אספינוזה עם תסריט מאת ברק שארפלס ומאט סזאמה, ומככבים בו ג'ארד לטו כמורביוס לצדם של אדריה ארחונה, מאט סמית, ג'ארד האריס, ארצ'י רנו וטייריס גיבסון.
הסרט תוכנן לצאת לאקרנים ב-31 ביולי 2020. אולם ב-30 במרץ, נחשף כי בעקבות מגפת הקורונה הסרט נדחה תחילה ל-19 במרץ אחר כך ל-8 באוקטובר 2021 ואז ל־28 בינואר 2022 ולאחר מכן נדחה שוב פעם, ל-1 באפריל 2022. הבכורה של הסרט נערכה ב-24 במרץ 2022 בלונדון.
עלילת הסרט
בבית חולים ביוון, מייקל מורביוס בן ה-10 מקבל את פני אחיו הפונדקאי לוסיאן, שאותו הוא מכנה מיילו; הם נקשרים על רקע מחלת הדם המשותפת שלהם ועל חלומם המשותף להיות "נורמליים". אביהם המאמץ ומנהל בית החולים ניקולס מסדר למייקל ללמוד בבית ספר לרפואה בניו יורק בזמן שהוא מתמקד בטיפול במיילו.
25 שנים מאוחר יותר, מייקל דוחה בפומבי פרס נובל על עבודתו על דם סינתטי. עמיתתו של מייקל ובת זוגו, מרטין בנקרופט, מגלה שהוא לכד בסתר עשרות עטלפי ערפד מקוסטה ריקה בתקווה לחבר את הגנים שלהם בגנים שלו כדי לרפא את מצבו. לאחר שהודיע ​​לניקולס ומיילו על הניסוי המתוכנן שלו, מייקל מקבל מימון לבצע את ניסויו במים בינלאומיים בציוד שהוא מספק. בזמן שהתרופה פועלת, היא הופכת את מייקל לערפד. מייקל הורג ומנקז את דמם של צוות הספינה לאחר שהם תוקפים אותו מפחד. ברגע שתאוות הדם שלו שוככת והוא חוזר לעצמו, מייקל המפוחד מוחק את כל צילומי ה-CCTV של הניסוי שלו לפני שהוא יוצר קשר עם הרשויות וקופץ מהסיפון.
מייקל חוזר לניו יורק ומגלה שיש לו כוח על אנושי, מהירות, רפלקסים וסונאר הפועל על ידי הד. הוא שותה את הדם הסינתטי הנמצא במעבדתו עד שהוא מפסיק בהדרגה לספק את צרכיו. סוכני ה-FBI סיימון סטראוד ואל רודריגז חוקרים את קורבנותיו של מייקל ומסיקים את מעורבותו. מיילו מבין שמייקל נרפא, אבל מתמלא מזעם כשמייקל מסרב לרפא גם אותו. בזמן שמורביוס מבצע ניסויים בנקרופט מתאשפזת. מייקל מוצא אחות מתה, סחוטה מדמה. מתוך אמונת השוטרים, שהוא אחראי, הוא מנסה להימלט לפני שנעצר. בכלא, מייקל זוכה לביקור ממיילו, שמציע להשתמש בעושרו כדי לשחרר אותו. לאחר שהבין שמיילו לקח את התרופה שלו והרג את האחות, מייקל בורח כדי להתעמת איתו. מיילו מודה בפשעיו ומפציר במייקל לאמץ את כוחותיו ולקבל את זהותו החדשה כערפד צמא לדם. מייקל לא מוכן לפגוע באחיו, בורח.
בסצנה אחרי הכתוביות הנשר מופיע לפתע בכלא בדרך לא ידועה ועולה למשפט שהוביל לשיחרורו שכן לא ידוע למימד הזה סיבת כליאתו.
פיתוח
חברת "Artisan Entertainment" הודיעה על עסקה עם שסגרה עם מארוול אנטרטיינמנט במאי 2000, במהלכה הוסכם שהחברה תפיק, תממן, ותפיץ כמה סרטים המבוססים על דמויות ממארוול קומיקס, כולל דמותו של מורביוס, הערפד החי. במאי 2017 הודיעה סוני רשמית על תוכניות להקים יקום משותף חדש שייקרא יקום מארוול של סוני, המציג דמויות שונות הקשורות לספיידרמן, שיוקם עם סרט ראשון המבוסס על דמותו של ונום שיצא לאקרנים באוקטובר 2018. בנובמבר, ברק שארפלס ומאט סזאמה הגישו תסריט ל"סרטי סוני" עבור סרט פוטנציאלי שיתמקד בדמותו של מורביוס, לאחר "תהליך הפיתוח הסודי" באולפנים עבור הדמות. שמו של השחקן ג'ראד לטו "נקשר באופן רופף" לפרויקט הפוטנציאלי כמי שיככב בתפקיד הראשי, אך לא התחייב לחלוטין לסרט עד שהיה מרוצה מהכיוון אליו הסרט התפתח; לטו ביקש להיפגש באופן אישי עם כמה מהבמאים שסוני חיפשה עבור הסרט.
בסוף אפריל 2018, סוני ניהלה משא ומתן עם הבמאי אנטואן פקווה על תפקיד הבימוי. פקווה הביע עניין בלקיחת הפרויקט, ואמר שאם יצטרך לעשות סרט בסוגת גיבורי-העל, הוא ירצה לעשות את זה כ"משהו שקרוב יותר למה שאני מתרגש ממנו". בסופו של דבר, פקווה בחר שלא לקחת על הפרויקט. מבין הבמאים האחרים שנשקלו למלאכת הבימוי נכללים פ. גארי גריי, ששקל לביים את הסרט, אך לבסוף דחה את ההצעה, ודניאל אספינוזה, שביים בעבר את הסרט "סימן חיים" עבור האולפנים. במאי, כשסייר בגרמניה עם הלהקה שלו, נפגש לטו עם אספינוזה כדי לדבר על הסרט, ואושר רשמית שהשניים יצטרפו לפרויקט בסוף יוני. אבי ארד, מאט טולמאץ', ולוקאס פוסטר נשכרו למלאכת הפקת הסרט, וסוני הייתה אמורה לתת לסרט תאריך יציאה לאקרנים זמן קצר לאחר מכן, עם תחילת הצילומים שיתחילו מסוף 2018. האולפנים קיוו שהסרט יתאים לסרטים שכבר היו במשבצות ההפצה של מארוול, כולל "ונום" ו"ספיידרמן: רחוק מהבית".
קדם הפקה
בנובמבר, אנליסטים בקופות האמינו כי "ונום" היה מוצלח מספיק עבור "סרטי סוני" כדי שהיא תחליט להתקדם עם סרטים אחרים מהיקום המתוכנן שלה כמו הסרט על מורביוס, ובסוף אותו חודש ניתן לסרט של מארוול ללא כותרת, שרבים האמינו שזה הסרט על מורביוס, התאריך 10 ביולי 2020 כתאריך יציאה לאקרנים. השחקנים אדריה ארחונה נכנסה למשא ומתן על גילום הדמות הנשית הראשית של הסרט, מרטין בנקרופט, בדצמבר; ליהוקה אושר בסוף ינואר, כאשר "סרטי סוני" דחתה את תאריך היציאה ל-31 ביולי. מאוחר יותר, בינואר 2019, מאט סמית לוהק לתפקיד הנבל הראשי, לוקסייס קראון. במרץ, השחקנים ג'ארד האריס וטייריס גיבסון לוהקו לתפקידים לא ידועים.
צילומים
צילומי הסרט החלו בפברואר 2019, בלונדון תחת הכותרת "פלזמה" ("Plasma"). הצילומים התקיימו גם באטלנטה, ג'ורג'יה.
יציאה לאקרנים
הסרט תוכנן לצאת לאקרנים ב-31 ביולי 2020, תחת הפצתם של סרטי סוני. אולם ב-30 במרץ, נחשף כי בעקבות מגפת הקורונה הסרט נדחה ל-19 במרץ 2021. בהמשך הסרט נדחה שוב ושוב, עד ל-1 באפריל 2022. הבכורה של הסרט נערכה בלונדון ב-24 במרץ 2022 וכן במקסיקו ב-20 במרץ 2022.
ביקורות
לאחר אירוע הבכורה, הסרט זכה לביקורות מעורבות עד שליליות שביקרו את היותו מזכיר סרט משנת 2005, ביקרו את האפקטים וה-CGI, העריכה המבלבלת ואת הסאונד אל מול שבחים ביקורתיים כלפי ג'ארד לטו, מאט סמית' ושאר השחקנים וכן על הפסקול, האקשן והבימוי.
מעשר בהמה
במקרא
המקור העיקרי למצוות מעשר בהמה הוא בתורה, בפרשת בחוקותי:
נאמר כאן שיש להעביר את הבקר והצאן תחת מקל ("שבט") וכל עשירי ממנו יהיה קודש, ללא הגדרה ברורה מה ייעשה בקודש זה, והמובן הפשוט הוא שבהמה זו תהיה קורבן.
בפרשת ראה נאמר:
לדעת רבי עקיבא, "מעשרותיכם" כולל הן מעשר שני מן הצומח והן מעשר בהמה, ועל שניהם נאמר שיש להביאם אל "המקום אשר יבחר ה'", ירושלים ובית המקדש.
קיום המצווה באופן המוני בימי חזקיהו המלך מתואר בספר דברי הימים:
הבאת המעשר מוזכרת גם בדברי הנביא עמוס, הלועג למנהג באתרי הפולחן לעבודה זרה להביא את המעשר "לשלושת ימים".
הגדרת המצווה
מצוות מעשר בהמה כוללת שני מרכיבים: האחד הוא הפרשת המעשר, קרי ההעברה "תחת השבט", ברירת כל עשירי והגדרתו כקדוש ומיועד לקורבן. השני הוא הבאת המעשר למקדש והקרבתו שם על ידי הכהנים, ואכילת בשרו בירושלים על ידי בעל הבהמה, משפחתו וחבריו.
להלכה נקבע כי מרכיב ההפרשה עומד בפני עצמו גם בהיעדר אפשרות להקריב לאחר מכן את הבהמה (ראו להלן: בחוץ לארץ, ואחרי חורבן בית המקדש). עם זאת, בניגוד לתרומות ומעשרות מן הצומח, שלגביהם ההלכה היא שמזון שלא הפרישו ממנו את התרומות והמעשרות אסור באכילה ("טֶבֶל"), עדר בהמות שלא הפרישו ממנו את מעשר הבהמה מותר בשימוש.
זמן הפרשת המעשר
את מעשר הבהמה ניתן להפריש בכל עת, אך חז"ל תיקנו כי יש להפריש מעשר זה סמוך לשלוש הרגלים:
כמו במעשר מהצומח, גם במעשר בהמה אסור לעשר יחד בהמות שנולדו בשנים שונות. הזמן הקובע למעשר נידון לראשונה במשנה במסכת ראש השנה ושנוי במחלוקת תנאים:
הקרבת המעשר ואכילתו
הקרבת מעשר בהמה דומה בעיקרה להקרבת רוב הקורבנות: הקורבן נשחט בבית המקדש, כהן מקבל את הדם הנשפך מצוואר הבהמה לתוך כלי ("מזרק") ולוקח אותו למזבח העולה, שם הוא שופך אותו. לאחר מכן הכהנים מוציאים מן הבהמה את החלבים, הנקראים "אימורים", ומעלים אותם לראש המזבח, שם הם נשרפים ("מוקטרים") על ערימת עצים.
עם זאת, הקרבת מעשר בהמה נבדלת מקורבנות יחיד בכמה אופנים בהם היא זהה להקרבת בכור בהמה וקורבן פסח. ראשית, בניגוד לרוב קורבנות היחיד, שבהם הבעלים סומך את ידיו על ראש הקרבן לפני שחיטתו, במעשר בהמה אין סמיכה. שנית, מאחר שאין מדובר בקורבן נדבה אין צורך להוסיף לו נסכים. ייחוד נוסף של מעשר בהמה הוא בצורה שבה דמו נשפך על המזבח. הדם ניתן בפעם אחת בלבד, בחלקו התחתון של המזבח, על הקיר שמעל ליסוד המזבח, אך צורת השפיכה המדויקת שנויה במחלוקת בין תנאים: יש אומרים שהדם ניתן בשפיכה, ויש אומרים שבזריקה. ההבדל בין שתי הצורות הוא בכך שבעוד שפיכת הדם נעשית כשהכהן עומד סמוך למזבח ויוצק את הדם, זריקה נעשית ממרחק מסוים ובתנופה.
אכילת הבשר בירושלים נעשית כהלכות קורבן שלמים: בעל הבהמה ומשפחתו אוכלים אותו במשך יום ההקרבה ולמחרתו. מצווה לתת מן הבשר גם לעניים. האכילה צריכה להיעשות בטהרה.
שונה דינו של מעשר בהמה מדין קרבן שלמים בכך שהחזה ושוק אינם ניתנים לכהנים, אלא נאכלים לבעלים, כמו יתר הבשר.
בחוץ לארץ
ככלל, המצוות שאינן מהמצוות התלויות בארץ נוהגות גם מחוץ לארץ ישראל. מצד שני, הקרבת קורבנות מותרת רק בבית המקדש בירושלים. על הקושי הבסיסי נוסף גם הקושי שבניגוד לקורבנות אחרים בהם יכול תושב חוץ לארץ לקנות את הקורבן בירושלים, במעשר (וכן בבכור) החובה היא להפריש בהמה מסוימת ולהביאה למקדש.
על פי המשנה המצווה להפריש מעשר בהמה נוהגת גם בחוץ לארץ, אבל אין חובה להעלות את הבהמות המופרשות לארץ. לפיכך יש להמתין עד שיפול בה מום כלשהו (חריץ באוזן, למשל), אז יהיה מותר לשוחטה ולאכול אותה בכל מקום.
נחלקו התנאים בהבנת מהותו של פטור זה. לדעת רבי עקיבא מדובר בפטור עקרוני ועל כן גם אם הבהמה הובאה ארצה אין להקריבה. לעומת זאת, רבי שמעון סובר שאין מדובר בפטור מוחלט ועקרוני ועל כן, אם בכל זאת הובאה הבהמה ארצה - היא תוקרב בבית המקדש. פסיקת הרמב"ם הלכה למעשה בשאלה זו איננה חד משמעית.
אחרי חורבן בית המקדש
מאחר שהחובה להפריש את מעשר הבהמה איננה תלויה בהקרבה, המשנה קובעת כי היא חלה גם בהיעדרו של בית המקדש וכך משתמע ממקורות תנאיים אחרים. למרות זאת, התלמוד קובע שבעקבות חורבן בית המקדש אין להפריש את המעשר, וזאת מחשש לתקלות ובהן איסור מעילה ואיסור שחוטי חוץ. את עדות התלמוד הבבלי על כך שרבי אלעזר בן עזריה היה מפריש אלפי עגלים כמעשר בהמה בכל שנה ושנה, העמידו בעלי התוספות כך שהייתה קודם ביטול המצווה, או שאפוטרופוס היה מפריש בשבילו.
זוהי דוגמה לסמכותם של חז"ל לבטל מצווה מן התורה, כאשר הביטול נעשה באופן פסיבי ("שב ואל תעשה"), על ידי אי קיום מצווה.
שחיקה רוחית
בגאומורפולוגיה, תהליכי שחיקה רוחית (באנגלית: Wind Abrasion) הם תהליכים, שבהם הרוח מעצבת את משטח כדור הארץ או משטח כוכבי לכת אחרים. רוחות עלולות לשחוק, להסיע ולהשקיע חומרים שונים ומהווה גורם יעיל באזורים עם צמחייה דלילה ואספקה נרחבה של סלעי משקע לא מגובשים. החלקיקים הנישאים עם הרוח נקראים חומרים איאולים (Eolian). אף על פי שמים הם גורם שחיקה חזק בהרבה מרוח, ישנם אזורים, בהם תהליכים איאוליים הם תהליכים חשובים יותר, למשל באזורים צחיחים, כגון מדבריות.
הכוח המניע
מערכות רוח גלובליות קשורות להפרשי לחץ גדולים המושפעים מדפוסים עולמיים מחזוריים. רוחות מקומיות לעומת זאת נוצרות על ידי חריגות במאפיינים הפיזיקליים של אזור מסוים. דוגמה לכך אנו יכולים לראות כאשר התנהגות הרוח משקפת הבדלים במאפייני הטמפרטורה (תרמלים) של הקרקע, דבר זה יגרום לפעולות רוח עזות ונפוץ באזורים בהם תנודות הטמפרטורה הקיצוניות קיימות בשכבת האוויר הצמודה לקרקע. תנאים אלו נפוצים במדבריות, לאורך חופים ובאזורים המאופיינים בשינויי גובה קיצוניים, כגון רכסי הרים החוצים זה את זה והמישורים הנמוכים הסובבים אותם.
תהליך הסעת החומר על ידי הרוח
אופן הסעת החלקיקים תלויה בשני גורמים, גודל הגרגירים ועוצמת הרוח. ככל שהגרגירים קטנים יותר וככל שעוצמת הרוח חזקה יותר, הרוח יכולה להרים את החלקיקים גבוה יותר ולהסיעם למרחק רב יותר. הסעה בתרחיף (Suspension) - הסעה של חלקיקים בגודל חרסית ובגודל סילט (0-50 מיקרון). החומר המוסע על ידי תרחיף מכונה אבק. מכיוון שגרגירים אלו קטנים מאוד הם יכולים לעלות באמצעות מערבולות אוויר ולהיות מוחזקים באטמוספירה במשך זמן רב. החלקיקים הדקים ביותר יכולים להיות מוסעים על ידי סופות אבק למרחקים של אלפי קילומטרים. המקור העיקרי לאבק באטמוספירה הן המדבריות הגדולות בעולם. כמות החומר שמוסעת היא בין 130 ל-800 מיליון טון מדי שנה אך אין מידע מדויק בנושא, מדבר הסהרה בלבד תורם 60–200 מיליון טון של חומר מוסע בשנה. הסעה בהקפצה (Saltation) - אופן הסעת החלקיקים הגסים יותר על ידי הרוח. התנועה של הגרגירים נעשית קרוב לפני השטח. משב רוח מעלה את הגרגירים מעט באוויר ולאחר מרחק קצר הגרגירים נופלים בחזרה על הקרקע. לאחר מכן משב רוח נוסף מגיע ותהליך זה חוזר חלילה וכך החומר מתקדם. המסלול שעובר הגרגר הוא בצורת קשת כאשר עלייתו תלולה והירידה מתונה. הגרגרים בתנועת ההקפצה אינם מגיעים מעל גובה חצי מטר מעל פני השטח. בסופות חול חזקות מאוד הגרגירים עשויים להגיע לגובה של שני מטרים ולעבור מרחק של שמונה מטרים בכל הקפצה. זחילה (Creep) - בתהליך זה משב הרוח מנתק את הגרגירים ממקומם ומסיע אותם על גבי הקרקע, מבלי לעלות אותם לאוויר, הגרגירים נעים לטווח קצר ונעצרים. כאשר מגיע משב הרוח הבא התהליך חוזר על עצמו וכך הגרגירים מתקדמים.
צורות נוף הנוצרות עקב שחיקה רוחית
שחיקה של סלעים, בולדרים ומשטחים נעשים על ידי חלקיקים בטווח של גדלים. שחיקה באמצעות הרוח נעשית כאשר הרוח מעיפה את הגרגירים בחוזקה על הסלע ומשייפת אותו. אף על פי שידוע כי גרגירים בגודל של חול הם היעילים ביותר, מחקרים מראים כי יש תפקיד חשוב לגרגירים קטנים יותר בעיקר ביצירת שטחים מישוריים. השיעור הגבוהה ביותר של שחיקה הוא כאשר הרוח בעוצמה גבוהה יחד עם כמות גדולה של חלקיקי חול קשים בכיוון הרוח נגד סלע רך ומתפורר. צורות בליית פני השטח על ידי שחיקת רוח:
צורות נוף הנוצרות עקב סחיפה רוחית
פעולת סחיפה באמצעות הרוח (Wind deflation). הרוח מסוגלת להרים חלקיקים ולהסירם ובכך הרוח מנמיכה את פני השטח. צורות נוף נפוצות הנוצרות עקב פעולת הסחיפה הם מרצף מדברי ומכתשי רוח.
שחיקה רוחית במאדים
בכוכב הלכת מאדים פעילות השחיקה הפלוביאלית (זרימת נחלים), הוולקנית (פעילות געשית) והטקטונית (תזוזת לוחות) בימינו הן דלות ואף אינן קיימות ולכן השחיקה האיאולית היא השחיקה הפעילה ביותר (בפרט לאזורי הקוטב הקפואים). בתצפיות אשר נעשו מכדור הארץ וכמו כן מכלי מחקר הנשלחו למאדים כגון מארינר וויקינג 1 ניתן לראות מגוון צורות קרקע המיוחסות לשחיקה רוחית כגון דיונות, גלונים, תבליטי סלע מעוצבי רוח וקציעות רוח.
לקריאה נוספת
Bullard, J.E. and Livingstone, I., 2009. Loess. In: Geomorphology of Desert
ספר חרדים
ספר חרדים נכתב על ידי רבי אלעזר אזכרי בצפת במאה ה-16. הספר הובא לדפוס לראשונה בשנת 1601, לאחר מות מחברו.
תוכן הספר
הספר ממיין את המצוות לפי איברי הגוף השונים; מצוות התלויות בעיניים, באוזניים, בגפיים וכיוצא בזה, ועוסק בשורשיהן ובענפיהן של המצוות. עיסוק מיוחד יש במצוות התלויות בארץ. כמו כן, הספר מדגיש פעמים רבות את הפן הקבלי שבמצוות ומרבה לצטט את דברי הזוהר (בעיקר מתוך ה"רעיא מהימנא" שעוסק בתרי"ג מצוות) ומדברי רבותיו - מקובלי צפת.
שמו של הספר "חרדים" ניתן לו על ידי מחברו, על שם היראה הגדולה והחרדה הנצרכים על פי דבריו לקיום המצוות.
בסוף הספר מופיעים מספר פיוטים אשר "ידיד נפש" הוא הידוע שבהם. הספר מהווה גם מקור ראשון לתעודות היסטוריות שונות, כמו למכתבו של הרמב"ם אחרי עלייתו לארץ ישראל. הכרעתו ההלכתית כי קדושת שביעית נוהגת בפירות נוכרים, עוררה עניין רב בספרות ההלכה. בספר מובאות רבות בשם "ספר המדות", אותו זיהה משה חלמיש עם הספר "אורחות צדיקים".
מהדורות וספרים שהתחברו בעקבות הספר
הספר נדפס לראשונה בוונציה בשנת 1601, ומאז נדפס בעשרות מהדורות.
במהלך הדורות חוברו קיצורים שונים של הספר והוא תורגם לשפות אחרות. רבי אברהם דנציג, מחבר הספר "חיי אדם", חיבר קיצור לספר חרדים, שנדפס בתוך ספרו "זכרו תורת משה". תרגום ליידיש יצא לאור תחת השם "תם וישר". ספרים אחרים התחברו על בסיס חלוקתו של ספר חרדים למצוות התלויות באיברים, ועליהם נמנים הספרים "זובח תודה" לרב מרדכי אצבאן, קושטא ה'תצ"ג; "ליקוטי יוסף" לרבי יוסף מזבורוב, למברג ה'תק"פ בערך; והספר "נר מצווה" לרב אהרון מאפטא, המלקט את דברי הבעל שם טוב על סדר ה"ספר חרדים", פיוטרקוב ה'תרע"א.
תפוצתו של הספר
בשל היותו מרכז את המצוות בצורה נוחה לעיון, התחבב הספר על המוני בית ישראל. בספר משנה ברורה נכתב, ש"עוד יש הרבה והרבה מצוות שלא הובאו בשולחן ערוך, ונמצאים בספרי מוני המצות הרמב"ם והסמ"ג והחינוך, וביותר בספר חרדים כי הוא קיבץ מכל הראשונים הקודמים לו בהמצות הנוהגות למעשה בזמן הזה, ונכון מאוד שילמוד אותם כל אדם ויהיה בקי בהן". בתולדותיו של החפץ חיים מסופר, שהחפץ חיים נהג למסור שיעור קבוע בספר חרדים.
בהקדמה לספר "בית יהודה"- על ספר חרדים, משבח המחבר את הספר בכך שחרדת הקודש הנסוכה על הספר חודרת ללבו של הקורא ודבריו פותחים אף לב אבן. חסידים מספרים על אדם שנכנסו בלבו הרהורי כפירה, ורבו יעץ ללמוד עמו ספר חרדים ועל ידי כך ינצל מהרהוריו.
בניין האקדמיה לתעשייה קלה
בניין האקדמיה לתעשייה קלה (ברוסית: Здание Академии легкой промышленности) הוא שמו של מבנה מינהלי בשדרת סובורוב 50, ברובע המרכזי בעיר סנקט פטרבורג המאכלס את בית הדין לבוררות של סנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד ואת מטה משטרת סנקט פטרבורג.
היסטוריה
המבנה הוקם בשנים 1933–1938 על פי פרויקט של האדריכלים אלכסנדר קריאקוב, ליאוניד פוליאקוב, פאבל אברוסימוב ובהשתתפות אלכסנדר וליקאנוב בסגנון הנאו-קלאסיציזם מודרני בטכניקות של "בארנסיאניות" (סגנון שהתעורר בתקופת ההתלהבות של האדריכלים הסובייטים מצורות אדריכליות כבדות עם אלמנטים מסודרים בולטים) וכמות מינימלית של קישוט, שמקורה ביצירותיו של האדריכל הגרמני פיטר בארנס, בפרט, שעיצב את בניין השגרירות הגרמנית בכיכר איסק הקדוש, בסנקט פטרבורג.
בניין האקדמיה הוא אחד הבולטים בשדרת סובורוב ומהווה את נקודת הציון העיקרית.
בהחלטה של נשיאות הוועדה העירונית משנת 1930, הוקמה האקדמיה לתעשייה קלה במטרה להכשיר מהנדסים לתעשיות הטקסטיל, הבגדים, ההנעלה והעור. היה זה מוסד להשכלה גבוהה למטרות מיוחדות, שתפקידו העיקרי היה הכשרת צוות מנהלי לגופים כלכליים במפעלי המדינה.
בנובמבר 1940 חוסלה האקדמיה ובינואר 1941 ישיבה של הוועדה העירונית של לנינגרד הנפיקה צו מטעם המפקח העממי על העברת הרכוש לאחריות מכון הטקסטיל של לנינגרד ולמכללת הטקסטיל בעיר.
בספטמבר 1941, עם תחילת המצור על לנינגרד, נפתח בית החולים לפינוי מספר 28 בבניין האקדמיה.
במהלך המצור ניזוק הבניין ופרויקט שחזור הבניין יצא לדרך בשנת 1955 ובוצע על ידי בית המלאכה לאדריכלות ותכנון מספר 5 בהנחיית האדריכלים י. לוינסון וא. פומינה. הפרויקט הושלם עבור חניכץ מכון מחקר מרכזי אקדמאי על שם קרלוב. המכון היה ארגון המחקר המוביל והמוביל של ענף בניית הספינות במדינה וסיפק רעיונות לפיתוח ציי הסוחר והצבא, תכנון ובנייה של אוניות וצוללות.
לאחר התפרקות ברית המועצות התמקמו בו גופי השיטור של העירייה והוא משמש את גופי המשטרה של העיר.
קמיל ארלנגר
קמיל ארלנגר (בצרפתית: Camille Erlanger; 25 במאי 1863 – 24 באפריל 1919) היה מלחין אופרה צרפתי. הוא למד בקונסרבטוריון של פריז אצל לאו דליב (לחן), ז'ורז' מתיאס (פסנתר), כמו גם אמיל דוראנד ואנטואן טאובון (הרמוניה). בשנת 1888 הוא זכה בפרס רומא על הקנטטה שלו ולדה. האופרה המפורסמת ביותר שלו הייתה היהודי הפולני - Le Juif polonais, הופקה ב-Opéra-Comique בשנת 1900.
ארלנגר מת בפריז ונקבר בבית הקברות פר לשז.
רחוב בקוויבק סיטי, שדרת ארלנגר, נקרא על שם ארלנגר.
עבודות
האופרה החבילה La Forfaiture, המבוססת על הסרט האילם The Cheat משנת 1915, היא האופרה הראשונה המבוססת על סרט קולנועי.
החי באוסטרליה
הפאונה האוסטרלית או חברת בעלי החיים של אוסטרליה מורכבת ממגוון רחב של בעלי חיים יחידים במינם; כ-83% מהיונקים, 89% מהזוחלים, 90% מהדגים ומהחרקים ו-93% מהדו-חיים שחיים ביבשת הם אנדמיים לאוסטרליה. הרמה הגבוהה של אנדמיות באוסטרליה מיוחסת לבידודה הגאוגרפי הממושך של היבשת, ליציבות טקטונית ולהשפעות צורת השתנות האקלים המיוחדת על האדמה והפלורה לאורך הזמן הגאולוגי. מאפיין ייחודי של חברת בעלי החיים של אוסטרליה הוא החוסר היחסי ביונקי שליה טבעיים. כתוצאה מכך חיות כיס, קבוצה של בעלי חיים שמגדלים את גוריהם בכיס, שכוללת בין היתר קנגורים, פוסומים וטורפי כיס, מחזיקות בנישות אקולוגיות רבות שבמקומות אחרים בעולם מוחזקות על ידי יונקי שליה. באוסטרליה חיים שניים מתוך חמישה מינים קיימים של יונקי הביב ומיני בעלי חיים ארסיים רבים, ביניהם: ברווזנים, עכבישים, עקרבים, תמנונים, מדוזות, רכיכות, אבנונים וטריגוניים. באופן ייחודי, באוסטרליה חיים יותר מיני נחשים ארסיים מאשר לא ארסיים.
יישוב אוסטרליה על ידי האבוריג'ינים לפני למעלה מ-40 אלף שנה ועל ידי האירופאים החל מ-1788 השפיע בצורה משמעותית על הפאונה של אוסטרליה. ציד, הבאת מינים לא מקומיים ופעולות טיפול באדמה גרמו להרס של בתי הגידול הטבעיים והובילו להכחדותם של מספר מינים. כמה דוגמאות למינים שנכחדו הם התוכי Psephotus pulcherrimus, בנדיקוט רגלי-חזיר (Chaeropus ecaudatus) וקנגורו חולדתי רחב-פנים. טיפולים שונים באדמות ממשיכים לאיים על קיומם של מינים רבים. בהכרה בסכנות המאיימות על הישרדות הפאונה שלה, אוסטרליה העבירה חקיקה מדינתית ופדרלית רחבה והקימה מספר אזורים מוגנים. עם זאת, רבים סוברים כי פעולות אלו כשלו בטיפול באיומים הקרבים להישרדותם של מינים רבים.
מקור הפאונה האוסטרלית
אירועים גאולוגיים ואקלימיים סייעו להפיכתה של הפאונה האוסטרלית למיוחדת במינה. בעבר הייתה אוסטרליה חלק מהיבשת הדרומית גונדוונה אשר כללה גם את דרום אמריקה, אפריקה, הודו ואנטארקטיקה. גונדוונה החלה להתחלק לפני 140 מיליון שנה; לפני 50 מיליון שנה אוסטרליה נפרדה מאנטארקטיקה והייתה מבודדת יחסית עד התנגשות הלוח הטקטוני ההינדו-אוסטרלי עם אסיה בתקופת המיוקן לפני 5.3 מיליון שנה. נראה שהיצירה והאבולוציה של הפאונה הנוכחית של אוסטרליה עוצבו על ידי האקלים והגאולוגיה הייחודיים של היבשת. כשאוסטרליה נדדה היא הייתה מבודדת ומרוחקת מיתר היבשות. הפאונה שנוצרה בגונדוונה כמו חיות כיס, שרדה והסתגלה באוסטרליה.
לאחר המיוקן, פאונה שמקורה אסייתי יכלה להתקיים באוסטרליה. קו ואלאס, קו היפותטי המפריד בין האזורים הזאוגאוגרפיים של אסיה ואוסטרלאסיה, מציין את הגבול הטקטוני בין הלוח האירו-אסייתי והלוח ההינדו-אוסטרלי. גבול זה מנע יצירת גשרים יבשתיים וגרם לתפוצה זואולוגית נפרדת, עם חפיפה מוגבלת, של רוב הפאונה האסייתית והאוסטרלית, למעט יוצאי דופן - עופות. בעקבות הופעת זרמים סביב הקוטב באמצע תקופת האוליגוקן (לפני כ-15 מיליון שנה), האקלים האוסטרלי הפך לצחיח יותר ויותר, גורם שתרם להתפתחות קבוצות מגוונות של יצורים שמותאמות לאקלים צחיח, בדיוק כפי שאזורים טרופיים לחים או אזורים לחים עונתית תרמו להתפתחות מינים המותאמים להם.
יונקים
לאוסטרליה היסטוריה עשירה של מאובני יונקים, כמו גם מגוון מיני יונקים שעדיין קיימים, כשבראשם חיות הכיס. ממצאים ממאובנים מראים כי יונקי הביב נראו באוסטרליה מאז הקרטיקון התחתון לפני 145-99 מיליוני שנים, וכי חיות כיס ויונקי שליה מתוארכים מהאאוקן לפני 34-56 מיליון שנה, כשהיונקים המודרניים הופיעו לראשונה בממצאי מאובנים. אף על פי שחיות כיס ויונקי שליה התקיימו יחד באוסטרליה באאוקן, רק חיות הכיס שרדו עד ימינו. יונקי השליה הופיעו מחדש באוסטרליה בתקופת המיוקן, כאשר היבשת נדדה והתקרבה לאינדונזיה ועטלפים ומכרסמים החלו להופיע בצורה מהימנה בממצאי מאובנים. חיות הכיס התפתחו כדי למלא נישות אקולוגיות מסוימות, ובמקרים רבים הן דומות מבחינה פיזית ליונקי שליה באירואסיה ובצפון אמריקה אשר שולטים בנישות אקולוגיות דומות לשלהן, תופעה הידועה כאבולוציה מתכנסת. לדוגמה, לטורף העל באוסטרליה, הזאב הטסמני, דמיון בולט לכלבים כגון הזאב המצוי; כיסנאיים וסנאים מעופפים הם בעלי התאמות דומות שמאפשרות להם את סגנון חייהם על העצים; והנומבט ודובי הנמלים שניהם חופרים וניזונים מחרקים.
יונקי הביב וחיות כיס
יונקי הביב הם יונקים עם שיטת רבייה מיוחדת במינה: הם מטילים ביצים, במקום להמליט גורים. שניים מתוך חמשת מיני יונקי הביב החיים הידועים נמצאים באוסטרליה: הברווזן וקיפודן הנמלים האוסטרלי. הברווזן הוא יונק אמפיבי, ארסי, מטיל ביצים ובעל מקור דומה לזה של ברווז - הוא אחד היצורים המוזרים ביותר בממלכת בעלי החיים. כאשר הוצג עור ברווזן לראשונה על ידי ג'וזף בנקס לחוקרי טבע אנגלים במאה ה-18, הם היו בטוחים כי זו מתיחה. יצור משונה נוסף הוא קיפודן הנמלים האוסטרלי; הוא מכוסה בקוצים שעירים, לו חוטם צינורי במקומו של הפה, והוא בעל לשון שיכולה לנוע פנימה והחוצה מהחוטם בסביבות 100 פעמים בדקה ושמשמשת אותו לתפיסת נמלים וטרמיטים.
אוסטרליה היא גם בית למגוון הגדול בעולם של חיות כיס, יונקים בעלי כיס שבו הם מגדלים את גוריהם. חיות כיס טורפות, מסדרת טורפי כיס, מיוצגות על ידי שתי משפחות ששרדו נמיות כיס שבה כ-60 מינים ונומבטיים שבה מצוי הנומבט כמין היחיד ששרד. הזאב הטסמני היה הגדול מבין טורפי הכיס והמין האחרון ששרד במשפחה זאבי כיס; הפרט הידוע האחרון מת בשבי ב-1936. גדול טורפי הכיס ששרד הוא השד הטסמני; גודלו כגודל של כלב קטן והוא יכול לצוד, על אף שהוא ניזון בעיקר מנבלות. הוא נעלם מיבשת אוסטרליה לפני כ-600 שנה ומאז הוא מצוי רק בטסמניה. ישנם ארבעה מינים ששייכים לסוג נמיית כיס ומספר סוגים דמויי סנאי או חולדה: קווארי, פסקוגל, מולגרה, קאלוטה אדומה ודיבלר. רבים מנמיות הכיס נמצאות בסכנת הכחדה. שאר הסוגים במשפחת נמיות הכיס קרויים "עכברי כיס"; אלו שוקלים לרוב פחות מ-100 גרם וכוללים את הסוגים: אנטכינוס, אנטכינוס מדומה, דונרט, נינגאווי, פלניגל וירבוע הכיס. לסוג חפרפרת כיס - מהסדרה חפרפרות כיס - שייכים שני מינים אשר חיים במדבריות אוסטרליה המערבית. אלו טורפים נדירים, עיוורים וחסרי אוזניים שמבלים את רוב זמנם מתחת לאדמה ומעט מאוד ידוע עליהם.
חיות כיס אוכלות-כל כוללות את הבנדיקוט, בנדיקוט קצר-חוטם, בנדיקוט קוצני והבילבי מסדרת הבנדיקוטאים. באוסטרליה 8 מינים של בנדיקוטיים, ורובם מצויים בסכנת הכחדה. יצורים קטנים אלו משתפים מספר תכונות פיזיות אופייניות משותפות: גוף שמנמן בעל גב מקומר עם חוטם ארוך שמתחדד בעדינות, אוזניים זקופות וגדולות, רגליים דקות וזנב דק. המקור האבולוציוני של קבוצה זו לא ברור, אך להם תכונות משותפות לאלה של חיות כיס אוכלות בשר וחיות כיס אוכלות עשב.
חיות הכיס אוכלות העשב משויכות לסדרת הקנגוראים ולתת הסדרות שלה: דמויי-קוסקוס, דמויי-וומבט ודמויי-קנגורו. תת-סדרת דמויי הוומבט כוללת את הקואלה ואת שלושת מיני הוומבטים: וומבט מצוי, וומבט צפוני ווומבט דרומי. הקואלה, אחת מחיות הכיס הידועות של אוסטרליה, היא מין שגר על עצים ושניזון מעלים של כ-120 מיני אקליפטוס. הוומבטים, מאידך, חיים על האדמה וניזונים מעשבים, מדגנים ומשורשים. הוומבטים משתמשים בשינייהם הקידמיות דמויות שיניי מכרסמים וטופריהם רבי העוצמה כדי לחפור מערכות נרחבות של מאורות; הם פעילים בעיקר בין הערביים ובלילה.
תת-סדרת דמויי-קנגורו מחולקת לשלוש משפחות של מינים המצויים בכל הסביבות האוסטרליות למעט באזורים הררים: קנגוריים מושקים, בה נמצא רק המין קנגוריל המושק, המשפחה קנגוריים חולדתיים בה 10 מינים, ומשפחת הקנגוריים שכללה 53 מינים באוסטרליה, אך כמה מהם נכחדו. משפחת הקנגורים החולדתיים כוללת את הבטונג, הפוטורו וקנגורו חולדתי אדמוני; אלו מינים קטנים שבונים קנים ונושאים חומרים צמחיים בעזרת זנבם. משפחת הקנגוריים כוללת קנגורים, וולבים ומינים קשורים, במשפחה זו משתנה הגודל בין המינים השונים במידה רבה. מרבית הקנגורים נעים בצורה דו רגלית, בתנועת קפיצה. להם זנבות חזקים ושריריים, רגליים אחוריות גדולות וכפות רגליים ארוכות וצרות. לרגליים האחוריות סידור מיוחד של 4 בהונות בעוד שהרגליים הקדמיות הצרות הן בעלות 5 אצבעות נפרדות. קנגוריל המושק הוא הקנגורי הקטן ביותר והמין היחיד שהוא לא דו-רגלי בעוד שהקנגורו האדום הוא הגדול ביותר ומגיע לגובה של בסביבות שני מטר ומשקל של עד 85 ק"ג.
יונקי שליה
באוסטרליה יש יונקי שליה מקומיים משתי סדרות: העטלפים (Chiroptera), המיוצגים על ידי 6 משפחות וסדרת המכרסמים הכוללת את משפחת העכבריים. העטלפים והמכרסמים הופיעו יחסית לאחרונה באוסטרליה. העטלפים הגיעו לאוסטרליה כנראה מאסיה ונראו בממצאי מאובנים מלפני 15 מיליון שנה. אף על פי שכ-7% ממיני העטלפים בתבל חיים באוסטרליה ישנם רק 2 סוגים אנדמיים של עטלפים. המכרסמים הופיעו לראשונה באוסטרליה לפני 5-10 מיליון שנה ועברו הסתגלות רבה לבית הגידול החדש כדי ליצור את המינים שידועים בצוותא כמכרסמים "אנדמיים ישנים". האנדמים הישנים מיוצגים על ידי 14 סוגים קיימים. לפני כמיליון שנה החולדה (Rattus) נכנסה לאוסטרליה מגינאה החדשה והתפתחה ל-7 מינים, הקרויים בצוותא "אנדמיים חדשים".
עשרה מינים מתת-הסדרה טורפים ימיים, חיים אל מול החוף הדרומי. בולטים מביניהם המינים אריה ים אוסטרלי, דוב ים ניו זילנדי, דוב ים איוני ופיל ים דרומי. לעיתים גם מינים החיים ביבשת אנטארקטיקה מגיעים בחורף הקר צפונה עד אוסטרליה.
מינים פולשים
מאז התיישבות האדם באוסטרליה הובאו על ידי האדם לאוסטרליה מינים רבים של יונקי שליה ואלו התפראו ביבשת. הראשון היה הדינגו: ממצאי מאובנים מצביעים על כך שאנשים מהצפון הביאו את הדינגו לאוסטרליה לפני כ-5,000 שנה. כאשר האירופאים יישבו את אוסטרליה הם שחררו בכוונת תחילה מינים רבים לבר, ביניהם שועל מצוי, ארנבת מצויה וארנבון מצוי. מינים מבויתים אחרים ברחו משבי האדם ובמהלך הזמן יצרו אוכלוסיות בר כגון חתול, יחמור, אייל אדמוני, אייל סמבר, אייל טימור, אייל צ'יטאל, אייל חזירוני, סוס הבית, חמור, חזיר, עז הבית, תאו המים ההודי, אנטילופה הודית, וגמל חד דבשתי. רק 3 מינים של יונקי שליה לא הובאו בכוונה: העכבר המצוי, החולדה המצויה וחולדת החוף.
הכלבים הראשונים שהובאו לאוסטרליה על ידי בני האדם גרמו לנזק רב, מאחר שלא היה במערכת האקולוגית אף טורף יבשתי בעל מאפיינים דומים, ומצד שני לא היה אף טורף מקומי שהיווה סכנה ממשית לכלבים. כתוצאה מכך, גרמו הכלבים הפולשים נזק רב לאוכלוסיות בעלי חיים מקומיות, שחלקן הגיעו אל סף הכחדה.
Netfilter
Netfilter הוא חלק בליבה של לינוקס המאפשר לפעולות שונות הקשורות לרשתות להיות מיושמות בצורה מותאמת אישית (בעזרת handlers). Netfilter מציע פונקציות שונות לסינון מנות, תרגום כתובות רשת, ותרגום פורטי תקשורת, המספקות את הפונקציונליות הנדרשת לניתוב מנות ברשת, כמו גם את היכולת למנוע ממנות להגיע למקומות רגישים בתוך רשת מחשבים.
החי באוסטרליה
מינים פולשים
הארנבונים הובאו באופן יזום לאוסטרליה על ידי מתיישבים בריטים במאה ה-18. הבריטים, שרצו בעל חיים מוכר שיוכלו לצוד לשם ספורט, שחררו את הארנבונים לטבע, ובעקבות תכונת הרבייה המהירה שלהם, התרבו במהירות והתפשטו ברחבי היבשת, כאשר אוכלוסייתם הגדלה משנה את המאזן האקולוגי במקומות רבים בהם התפשטו. ממשלת אוסטרליה מנסה להתמודד עם פלישתם של הארנבונים על ידי מהלכים שונים, ביניהם הקמת גדר הארנבים האוסטרלית.
Netfilter
Netfilter למעשה מייצג קבוצה של hooks בתוך הליבה של לינוקס, המאפשר למודולי ליבה ספציפיים לרשום פונקציות callback במחסנית הרשת של הליבה. פונקציות אלה, שבדרך כלל מחילות כללי שינוי או סינון על התעבורה, נקראות עבור כל חבילה שחוצה את ה-hook המתאים בתוך מחסנית הרשת.
היסטוריה
בשנת 1998 התחיל ראסטי ראסל את פרויקט Netfilter / iptables. פרויקט זה הוא בעצם המשך לפרויקט ipchains שגם הוא נוצר על ידי ראסל. בשנת 1999, כשגדל הפרויקט, הוא ייסד את קבוצת ליבת ה-Netfilter (או פשוט קבוצת הליבה). התוכנה שהם מייצרים (הנקראת netfilter) משתמשת ברישיון הציבורי הכללי של גנו (GPL), ובמארס 2000 מוזגה לתוך גרסה 2.3.x של הליבה של לינוקס.
החי באוסטרליה
מינים פולשים
חתולי הפרא שהתפשטו ביבשת, גם בעקבות מסעותיהם של האירופאים, הגיעו עד לתחילת המאה ה-21 ל-99.8% מהשטחים באוסטרליה וגרמו לפגיעה רבה בחי המקומי, לרבות הכחדתם של 20 מיני יונקים. תופעה זו הובילה בשנת 2019 את ממשלת אוסטרליה לקבלת החלטה להרג המוני של חתולי פרא, בניסיון לשקם את עולם החי המקומי.
הרשויות באוסטרליה הבינו בהדרגה את גודל ההשפעה שיש למינים פולשים על המערכת האקולוגית העדינה שבאי, ולכן כיום מנהלת תקנות מחמירות האוסרות הכנסה של בעלי חיים חיצוניים לאי, ואף אוסרות על הכנסה של כל מה שעלול להכיל גם בעלי חיים קטנים יותר, כמו זרעים, פירות וכדומה.
Netfilter
היסטוריה
בחודש אוגוסט 2003 הארלד וולט הפך ליו"ר של קבוצת הליבה. בחודש אפריל 2004, בעקבות הפרת תנאי הרישיון של הפרויקט, בהפצת התוכנה משובצת בנתבים של חברת Sitecom אשר סירבה לבצע את התנאים של GPL, הוציא הארלד בבית משפט גרמני צו היסטורי נגד החברה. בחודש ספטמבר 2007 פטריק מקהארדי, שהוביל את הפיתוח בשנים האחרונות, נבחר ליו"ר חדש של קבוצת הליבה.
מסגרות (Framework) Netfilter
תת-המערכת netfilter מספקת את הפונקציות הבאות:
החי באוסטרליה
עופות
אוסטרליה והטריטוריות שלה הם בית גידול ליותר מ-800 מיני עופות; כ-350 מהם אנדמיים לאזור הזאוגאוגרפי המכסה את אוסטרליה, גינאה החדשה וניו זילנד. ממצאי מאובנים של עופות באוסטרליה הם לא אחידים; עם זאת, ישנן עדויות לאבות הקדמונים של המינים המודרניים החל מתקופת האוליגוקן המאוחרת. עופות עם היסטוריה גונדוונית כוללים את היענאים חסרי כושר התעופה (כדוגמת האמו), משפחת הדגרתיליים, וקבוצה גדולה של תוכים אנדמיים, מסדרת התוכאים. התוכים האוסטרליים מהווים שישית מהתוכים בתבל. הקוקברה הוא סוג של שלדג גדול, הידוע בשל קריאותיו המזכירות צחוק רם ומהדהד של אדם.
Netfilter
מסגרות (Framework) Netfilter
להלן כמה מסגרות נפוצות המבוססות על תת-מערכת ה-Netfilter של ליבת לינוקס:
במרחב המשתמש, יש את הכלים iptables וכלי שורת הפקודה ip6tables, המשמשים להגדרה, תחזוקה ובדיקה של טבלאות IPv4 ו-IPv6, בהתאמה. הן iptables והן ip6tables משתמשים בקריאות המערכת setsockopt/getsockopt כדי לתקשר עם הקרנל ממרחב המשתמש.
החי באוסטרליה
עופות
מתיישבים חדשים יחסית מאירואסיה הם סנוניתיים, עפרוניים, קיכליים, תפרים, צופיתיים, וכמה עופות דורסים. כמה מיני עופות הובאו לאוסטרליה על ידי האדם: כמה כמו החוחית והירקון מתקיימים טוב יחד עם המינים האוסטרליים, בעוד שאחרים כדוגמת הזרזיר המצוי, השחרור, דרור הבית והמיינה המצויה, הם הרסניים לכמה מיני ציפורים מקומיות וכך פוגעים ביציבות המערכת האקולוגית הטבעית.
בסביבות 200 מינים של עופות ימיים חיים באזור החוף האוסטרלי, כולל מינים רבים של עופות ימיים נודדים. אוסטרליה היא בסוף הדרומי של מסלול הנדידה המזרח אסייתי-אוסטרלי של עופות מים נודדים, שמשתרע מהמזרח הרחוק של רוסיה ואלסקה דרך דרום מזרח אסיה לאוסטרליה וניו זילנד. כשני מיליון עופות נודדים במסלול זה לאוסטרליה ומאוסטרליה מדי שנה. אחד מעופות המים הגדולים הנפוצים ביותר באוסטרליה הוא השקנאי האוסטרלי שמצוי במרבית נתיבי המים באוסטרליה. הפינגווין הזוטר הוא מין הפינגווין היחיד שגדל ביבשת אוסטרליה.