cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תאוריית קוף המים
יש המתארים בפירוט את האפשרות כי ענף של קופי האדם, באזור משולש עפר שבאתיופיה, מצא עצמו לפני מספר מיליוני שנים תחת אילוץ לעבור לחיות במימי ימה ענקית, זאת כנראה עקב חוסר במזון יבשתי לנוכח תקופת יובש, כאשר מי החופים והלגונות של הימה סיפקו שפע של בעלי חיים קטנים קלים לתפיסה ועם תחרות מעטה על מקורות המזון הללו. עם הזמן הסתגל קוף האדם העפרי לסביבה, הוא בילה את מרבית זמנו בהליכה במים רדודים או שחייה, מבנה גופו הותאם יותר ויותר להליכה זקופה, הוא השיל מעצמו את הפרווה החיצונית בחלקי הגוף שמתחת לפני המים, פיתח שכבת שומן תת-עורית החיונית לשמירה על חום הגוף בעת שהייה במים, מערכת העיכול שלו הותאמה לצריכה של מזון ימי מן החי, והאינטליגנציה שלו התפתחה עקב הצורך לשרוד בסביבה שמבנה גופו הקודם לא הותאם אליה (החשיבה מפצה על חוסר ביעילות גופנית בסביבה החדשה).
עם הזמן, בחלוף מיליוני שנים נוספות, נסגר החיבור של ימת עפר אל הים הפתוח, כפי הנראה עקב רעידת אדמה מסיבית, הימה הלכה והומלחה, המזון בה הלך והידלדל, השהות בה הפכה בעייתית יותר למין האנושי, והאדם היה צריך לנטוש אותה בהדרגה בחזרה אל הסביבה היבשתית היבשה שאליה כבר לא היה מותאם, כאשר שוב החשיבה פיצתה על היעדר התאמה גופנית לסביבה החדשה. אפשרות זאת נתמכת בהימצאות שרידים של ימה ענקית קדומה שהומלחה באזור משולש עפר אשר בו גם נמצאו שרידים קדומים של המין האנושי כמו השלד הידוע בשם לוסי.
תולדות הרעיון
עוד לפני שנת 546 לפני הספירה, הפילוסוף היווני אנכסימנדרוס ממילטוס הציע את האפשרות שמקורו של המין האנושי הוא חיה מימית. הוא חשב שתקופת הינקות הממושכת של בני האדם לא הייתה מאפשרת הישרדות עבור מין יבשתי. רעיון זה התבסס על כוחות של יסודות של מוטציה, ולא על אבולוציה.
הסופרת הפמיניסטית וכותבת התסריטים איליין מורגן פיתחה את התאוריה ופרסמה אותה, בספרה הראשון בנושא "מוצא האישה" שיצא לאור בשנת 1972 (מזכיר את "מוצא האדם" של דרווין), ולאחר מכן בספרים נוספים: "הקוף המימי" (1982), "צלקות האבולוציה" (1990), "מוצא הילד" (1994), ו"היפותזת קוף המים" (1997). לטענתה הטיעונים המקובלים לגבי יתרונות ההליכה הזקופה והעדר השיער, שסייעו כביכול לציידים בסביבת סוואנה, הם מופרכים ואינם מהווים יתרון אמיתי. תחילה היא מתחה ביקורת על כך שהיתרונות הנטענים במודל המקובל "היבשתי" נוגעים רק לגברים בקבוצה ("הציידים"), ואין במודל התייחסות ליתרונות לאם או לוולדות. בהמשך, מתוך עיון בתהליכי הלידה והינקות הגיעה מורגן לתאוריה הימית.
עירום
המין האנושי הוא המין היחיד מקרב הפרימטים שבו השיער ברוב הגוף הוא כה עדין ודליל עד שהוא חושף את העור מתחתיו. סביבות שמובילות למינים עירומים של יונקים הן הטרופית (בקרב חלק מהיונקים הגדולים יותר כמו פילים – בעצמם צאצאי מינים ימיים – וחלק ממיני הקרנפים), המימית (לווייתנים, דולפינים, תחשי משכן, ופרות ים), והסמי-מימית או החופית (בהמות, בבירוסה) והתת-קרקעית (חולד עירום).
היעדר שיער-גוף סמיך מקנה יתרון אבולוציוני בסביבה מימית ומקל על השחייה, המאפשרת ניידות מהירה יותר המסייעת בהתחרות על מזון, הימלטות מטורפים ונדידה למקומות נוחים ומתאימים יותר בעת שינויים סביבתיים.
הליכה זקופה
קיימים מעט מאוד יונקים הנעים באמצעות שתי רגליים, והאדם הוא היונק היחיד שאימץ יציבה זקופה לגמרי במשך כל הזמן עם עמוד שדרה זקוף. גורילות, שימפנזים, ודובים מסוגלים ללכת על שתי רגליים כשיש להם סיבה מסוימת לכך. לדוגמה, כאשר שימפנזים אוכלים עשבים בנחל, הם לרוב עומדים על שתי רגליים ומבוססים במים כאשר פלג הגוף העליון שלהם נמצא מחוץ למים, הם עושים זאת בקלות יחסית, אבל הם תמיד חוזרים להליכה על ארבע כאמצעי הבסיסי לתנועה. כמה יונקי כיס כמו האינדירים קופצים הצידה על שתי רגליים כאשר הם על הקרקע, היות שההתאמה שלהם לקפיצה מענף לענף הופכת את ההליכה על ארבע לקשה. קנגורו ומינים של מכרסמים קופצים מתקדמים עם שתי הרגליים בו זמנית עם ברכיים כפופות ומותניים כפופות בזמן מנוחה.
ההולך על שתיים מסוגל להגיע לעומק גדול יותר באגם, בחיפוש אחר מזון או בהימלטות מטורפים, ועדיין מסוגל לנשום אוויר ולנוע ביציבות. לחץ המים על פלג הגוף העליון מקנה את התמיכה הדרושה להליכה זקופה.
נשימה
לרוב היונקים היבשתיים אין שליטה מודעת על נשימתם. אפשר להשוות את השליטה הרצונית שיש לבני האדם על מערכת הנשימה שלהם לזו של יונקים סמי-ימיים, שיכולים לשאוף אוויר בכמות מספקת לצורך צלילה, ואז חוזרים אל פני השטח.
מורגן טוענת כי יכולת זו של שליטה מודעת על הנשימה היא אחד התנאים שאיפשרו מאוחר יותר לבני האדם לפתח תקשורת קולית על ידי דיבור.
שומן
השומן אצל רוב היונקים היבשתיים הוא פנימי, הוא אינו מחובר לעור ולא ניתן לחוש בו מבעד לעור. בעוד שבאדם, השומן הוא חיצוני ומחובר לעור, בדומה לכמה יונקים סמי-ימיים. השומן מסייע בבידוד ומקל על הציפה במים. השומן מרובה בפרט ביילודים ומגדיל את נפחם, באופן שמקשה על המעבר בתעלת הלידה. לפיכך, חייב להיות לשומן היילודים יתרון אבולוציוני כלשהו, המפצה על הקושי בלידה. ואכן, תכונות הבידוד והציפה של השומן חיוניות במיוחד לרך הנולד ומהוות יתרון מובהק.
היריון ולידה
ראשו של ולד האדם גדול מאוד באופן יחסי לוולדות של פרימטים אחרים ויונקים בכלל, בשל מוחו הגדול. עם זאת, היציבה הדו-רגלית גורמת לכך שפתח תעלת הלידה בנקבת האדם צר ומפותל והופך לפיכך את הלידה לקשה במיוחד. מחקרים הראו שלידה במים מסייעת מאוד לתהליך הלידה והיא בעלת יתרונות נוספים. כך למשל הוולד נושם את נשימתו הראשונה כאשר הוא חש באוויר על פניו. כאשר הוא נולד באופן רגיל נשימה זו מתבצעת בטרם נוקו פניו ממשקעי הלידה והוא עלול לשאוף משקעים לריאותיו. לעומת זאת, בלידה במים הוולד אינו נושם מיד אלא ממשיך להיזון מחבל הטבור, וכאשר מוציאים אותו מהמים והוא חש באוויר, פניו נקיות ואין סכנה שישאף משקעים. זאת ועוד, הוולד מבצע תנועות שחייה ספונטניות עם הלידה.
בעת ההיריון מתארך שיער האם ומתעבה. השיער הארוך יכול לאפשר ליילוד אחיזה נוחה ובטוחה גם כאשר האם שוחה.
מבנה האף
מבנה האף האנושי ייחודי ושונה מאוד מאפים של פרימטים אחרים. צורת אף זו מסייעת לנשימה בסביבה מימית. מין נוסף בעל אף דומה הוא קוף חוטם, המתאפיין אף הוא במחייה בסביבה מימית למחצה, בשחייה טובה ובהליכה זקופה על מנת לחצות מקווי מים, הממשיכה אף לאחר שחצו את מקווה המים, ביבשה.
בקרת חום גוף
חום הגוף הטבעי של האדם נמוך יחסית בקרב היונקים, וחשוב מכך הוא יציב מאוד באופן יחסי וללא תנודות, תכונה המאפיינית יונקים ימיים ומסייעת להתנהלות ארוכה בתוך מקווה מים.
ביקורת
הביקורת מתייחסת למספר היבטים, חלקם מהווים גם את סוד קסמה הפופולרי: ביקורת מתודולוגית לגבי איסוף הנתונים ותקפותם, הצגה פשטנית ופסקנית של ההשערה כאמת בלתי מעורערת, תפיסה של ההשערה כחוץ-ממסדית וקוראת תיגר ותפיסה של ההשערה כפסאודו-מדע.
עירום
השיער האנושי שונה באופן קיצוני מכל היונקים הימיים שנזכרו קודם. ההשוואה ליונקים ימיים מלאים (לווייתנאים, תחשאים וכו') חשודה, היות שמאפייני חיות אלו התפתחו על פני תקופה ארוכה בהרבה מאשר בני האדם. נוסף לכך, רבים מתומכי השערת הקוף המימי טוענים כי האב הקדמון המשוער מעולם לא היה כל כך ימי, ולכן מציגים חוסר התאמה פנימית בטיעונים שלהם כאשר מאפיין של יונקים ימיים מלאים מופיע ללא תמריץ ברירה דומה. הבבירוסה הוא יונק בינוני-בגודלו שחי באזורי חוף שהוא עירום כמו בני האדם. זיעה היא התאמה לאיזון תרמי, החשובה במיוחד לתפקוד המוח. עבור חיה שעיקר הצלחתה נובע ממוח גדול, זו התאמת מפתח. הזעה כאמצעי לשמירה על חום גוף קבוע מושגת באופן מיטבי עם שיער עדין ודליל, דבר המאפשר גישה של אוויר לעור. כמו כן ייתכן כי העירום היחסי של האדם אינו קשור לא לאיזון חום גוף ולא להתנגדות לתנועה במים, אלא לברירה מינית כתוצאה ממשיכה מינית לנקבות ללא שיער (אבל דבר זה אינו מסביר מדוע גברים נוטים להיות קרחים יותר מנשים).
ההצעה לפיה יונקים ימיים או יונקים סמי-ימיים מאבדים את פרוותם מבוססת על קבוצה קטנה של יונקים ימיים שעשו כן, ובדרך כלל יונקים ימיים גדולים יותר. ליונקים גדולים רבים פרווה קצרה ועדינה יותר, בלי קשר לשאלה אם הם ימיים או לא. רוב מיני היונקים הימיים והסב-ימיים שמרו על פרוותם. אפילו בתוך המים, פרווה היא מבודד טוב. בונים, לוטרות, כלבי ים, ודובי קוטב שמרו על פרוותם.
לפרימטים צעירים רבים ראש גדול יותר, פחות שיער, ויכולת גדולה יותר ללמוד. עובדה זאת, בצירוף שלדים דומים, הובילה ביולוגים אבולוציוניים רבים, כולל סטיבן ג'יי גולד, להסיק כי העירום של בני האדם נגרם מנאוטניה של אבותינו הקדמונים.
מחקר משנת 2003 טוען כי ייתכן שעירום נבע כדרך להיפטר מעומס טפילים ברגע שהומינואידים יכלו לווסת את החום באופן יעיל יותר באמצעות חימום ובגדים. עובדה זאת, יחד עם ברירה על רקע משיכה מינית, עשויה להסביר את העירום כמו גם את דפוסי העירום של כל מגדר . עם זאת, טפילים חיים גם על בגדים, ואם הפחתת עומס טפילים הייתה גורם משמעותי, ניתן היה לצַפות ששיער הראש יֹאבַד באופן דומה בגברים ובנשים.
הליכה זקופה
רוב ההומינואידים יכולים ללכת לפחות באופן זמני על שתי רגליים, ומשתמשים במצב הזקוף למצבים של תנועה, תזונה, והיגיינה, וכולם מתאימים לחיים יבשתיים. סוגי קופים כמו אורנגאוטן או גיבונים, אשר נעים בדרך כלל על ידי התנדנדות על ענפי עצים, הולכים על שתיים כאשר הם הולכים על האדמה. אין צורך לערב חיים מימיים היות שהתקדמות על שתיים קיימת כבר בקרב משפחת ההומינואידים.
אין שום יונק ימי שהולך על שתיים. מעט בעלי ארבע רגליים פיתחו הליכה על שתיים בסביבה בה השחייה היא דרך ההתקדמות העדיפה. מעבר לכך, יש שימפנזים שכן הולכים על שתי רגליים ללא מאמץ ניכר כמו השימפנזה אוליבר.
איפה הילד?
איפה הילד? היא להקת רוק ישראלית שהוקמה בשנת 1986, התפרקה בשנת 1998 והתאחדה שוב בשנת 2008, ומאז היא פעילה. הלהקה נחשבת לאחת מהבולטות בגל להקות רוק ישראלי שצמחו בתחילת שנות התשעים.
תחילת הדרך
הלהקה הוקמה ב-1986 בקיבוץ גבעת ברנר על ידי חמי רודנר, בן הקיבוץ, ואסף שריג, יליד קיבוץ בית השיטה, ובנו של יוסף שריג. השניים שהכירו עוד מילדות - שריג, שצעיר מרודנר בארבע שנים, למד בכיתה עם רותי, אחותו של חמי - יחד עם הגיטריסט יובל צמח והמתופף עומר דגני החלו את דרכם כלהקת קאברים (בעיקר בשפה האנגלית). איחוריו של דגני בן ה-16 לחזרות הלהקה היוו את הסיבה לשמה של הלהקה כשכל פעם נשאלה השאלה "איפה הילד?". סיפור זה הוכחש בעבר בידי הלהקה, אך בסדרה "האלבומים" הודו חברי הלהקה שאכן זהו המקור לשמה. הלהקה התפרקה ב-1987 עם גיוסו של שריג וחמי רודנר עבר לתל אביב.
ב-1990 גובש הרכבה הסופי של הלהקה, כאשר שריג עבר לתל אביב, והצטרף לרודנר. ללהקה צורפו הגיטריסט אופיר בר עמי מקיבוץ חניתה והמתופף החיפאי אסף "בובי" מרוז מלהקת קילר הלוהטת.
הפריצה וההצלחה
ראשית שנות ה-90 הייתה תקופת פריחה ברוק הישראלי. יש האומרים שהלהקה הייתה הסנונית הראשונה שבישרה על שפע הלהקות שצצו בעשור זה.
ב-1990 יצא לאור שיר ראשון של הלהקה, "אחד אלוהים", שיצא בחברת נענע דיסק והופיע כעבור שנה באלבום "אוסף נענע מספר II". לאחר סיבוב הופעות בן שנתיים, הוחתמה הלהקה על ידי חיים שמש בחברת התקליטים "הד ארצי".
בשנת 1993 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "זמן סוכר", בהפקתו של יובל שפריר, והלהיטים נוגנו ושודרו ברדיו: "איפה הרוח", "מה שעובר עלי", "העצב שלה", "השמיים הגבול", "נפלת חזק", ו"אחד אלוהים". לחלק מהשירים גם שודרו בתוכניות הקליפים בטלוויזיה. האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה.
בפברואר של אותה שנה קיימה הלהקה את הופעת הבכורה החגיגית שלה בגבעת ברנר, הקיבוץ בו היא נוסדה. שבע שנים לאחר שהוקמה, הלהקה הייתה כבר מוכרת ומצליחה. חיזוק נוסף למעמדה זה קיבלה הלהקה כשהוזמנה שלושה חודשים לאחר מכן לחמם את הופעתו של בוב דילן ב"היכל התרבות" בתל אביב.
באלבום הבא של הלהקה, "שדים", שיצא בשנת 1994 בהפקתו של יובל שפריר, נעשה ניסיון להמשיך את הקו המצליח של האלבום הראשון. כדי לא ליצור את הרושם שרודנר הוא נותן הטון המרכזי וכל שאר החברים פחות חשובים, הודגשו באלבום מעורבותם של חברי הלהקה הנוספים. מעורבותו של שריג בכתיבה ובהלחנה גדלה מאוד (הוא הלחין שבעה שירים, ביניהם הלהיטים "לבן בחלום שחור", "בתוך התחתונים" ו"מישהו שומע אותי"), וגם אופיר בר עמי כתב והלחין שני שירים (ביניהם "נכנס בך השד"). רודנר עצמו גם הוא כתב והלחין חלקים רבים באלבום.
במקביל לפעילותו ב"איפה הילד?" הפיק רודנר באותה שנה את אלבום הבכורה של חברתו איגי וקסמן, "אדום", והלחין בו את השירים "אשה כפויה" ו"סוף הטיול" (למילים של וקסמן) ו"תהרוג אותי לאט" (למילים שהוא כתב). בהקלטות ניגן רודנר בבס ואיתו חבריו ללהקה: אסף מרוז בתופים, אסף שריג בגיטרה (בשיר אחד) ואף אופיר בר עמי קיבל תודה על גבי העטיפה.
המשבר
בשנה שלאחר מכן הקליטה "איפה הילד?" את אלבומה השלישי, "מסעותי עם עצמי". שריג ורודנר התחלקו שוב ביצירת השירים, ואת הבולטים בהם יצרו יחד: "הביאו את הסתיו", "נביא השעמום", "זוהי סדום" ו"מסעותיי עם עצמי". ההפקה המוזיקלית של האלבום הייתה של סולן להקת משינה יובל בנאי, וחבר משינה שלומי ברכה התארח בקלידים בשיר "זוהי סדום". האלבום, בניגוד לקודמיו, נכשל בחנויות, ושיריו הושמעו פחות ברדיו מאשר שירי האלבומים הקודמים. הכישלון השפיע לרעה על היחסים בין החברים והלהקה עברה משבר. בר עמי עזב את הלהקה כדי להקדיש זמן ללהקתו "משחררי הסעיף", שריג הפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של להקת אלג'יר ואחר כך נסע ללונדון בכוונה להקליט משיריו באנגלית, ורודנר החל לעבוד על שירים לאלבום הסולו הראשון שלו, ונראה היה שהלהקה הגיעה לסוף דרכה.
למרות המשבר, בהמשך 1996 חזרה "איפה הילד?" לפעילות, ואלבום הסולו של רודנר הפך לאלבום של הלהקה. הלהקה הקליטה את האלבום "איפה הילד?" עם גיטריסט חדש, שיף (שפריר) ערד, ועם שריג שחזר מלונדון. רוב השירים בכל זאת היו של רודנר, בהם הדואט "רק בשביל לקבל חיבוק" עם איגי וקסמן, "עכשיו אני לא מוותר", "הולך רגל", "לאן לאן", ו"גלגל את החלום". בהפקה המוזיקלית של האלבום השתתפו חברי הלהקה ושי להב ממופע הארנבות של ד"ר קספר, שגם ניגן בהקלטות בקלידים שונים. האלבום הוקדש לזכרו של יצחק רבין.
אחרי הוצאת האלבום, שגם הוא לא זכה להצלחה, הופיעה הלהקה בהרכבה החדש במשך כשנה, וההופעות, שלא זכו להצלחה רבה, קירבו את הלהקה בפעם השנייה אל סופה.
פירוק הלהקה
באמצע 1998 הוחלט לתת תוקף רשמי לפירוק "איפה הילד?" בהופעת פרידה ובאלבום אוסף. לכבוד הפירוק הקליטה הלהקה גרסת כיסוי ל-"Moonage Daydream" של דייוויד בואי ושלושה שירים חדשים: "ונוס בטריינינג", "היא לא יודעת לשתות" ו"כולם רוצים חבר". כמעט עשר שנות פעילות הסתיימו במופע חגיגי במועדון "אלנבי 58" בתל אביב, שבו אירחה הלהקה את אביב גפן, ירמי קפלן, יובל בנאי, אופיר בר עמי ואיגי וקסמן, ובאלבום האוסף המסכם "מישהו שומע אותי" שהכיל את להיטי הלהקה ודיסק בונוס עם השירים החדשים וגרסאות בהופעה חיה ללהיטיה.
הופעות האיחוד
בשנת 2001 התאחדה הלהקה בהרכב מלא (עם אופיר בר עמי ושיף ערד) למספר הופעות נוספות, בהן במופע משותף עם מוניקה סקס ולהקת רוקפור. הלהקה גם הקליטה שיר חדש לכבוד האיחוד: "שלום עם עצמי".
החזרה
באוגוסט 2010, הלהקה הוציאה לאור את הסינגל "אני במצב", סינגל ראשון מתוך אלבומה החמישי. בדצמבר 2011 הוציאה לאור הלהקה סינגל נוסף מאותו האלבום "אנחנו נהיה בסדר". ב-27 בפברואר 2012 יצא אלבומה החמישי של הלהקה "בני המאה ה-20" לאחר שלוש שנות עבודה על האלבום. הסינגל השני מן האלבום הוא "אוסטרליה בלוז".
במאי 2016 הוציאה הלהקה את "גוונים של זהוב", סינגל ראשון מהאלבום 'מתוק בחשכה'; וחודשיים לאחר מכן את הסינגל השני "רומנטיקה"'.
ב-9 במרץ 2017 יצא אלבומה השישי של הלהקה "מתוק בחשכה" בהפקתו של עופר מאירי. מתוכו בולט השיר "היא אוהבת".
בשנת 2020 השתתפה הלהקה בפסטיבל "סימנים חיוניים" אשר התקיים במשך שמונה ימים במאי 2020, ביוזמת עיריית תל אביב וקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, במסגרתה עלו בשידור חי אמנים ישראלים מוכרים, עם הופעות בסגנונות אינדי-פולק-רוק, אלקטרוני, ג'אז ואקספרימנטלי.
אתר ניסוי (פסל)
אתר ניסוי (באנגלית: Test Site) הוא פסל מעשה ידי הפסל קרסטן הלר, אשר הוצג באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון שבממלכת המאוחדת בין אוקטובר 2006 וה-9 באפריל 2007. פסל זה היה השביעי מבין הפסלים של "סדרת יוניליוור" שהוכנו עבור אולם זה במימון חברת יוניליוור.
תיאור היצירה
היצירה כללה חמש מגלשות מתכת ופיברגלס שקוף - שתי מגלשות מהקומה השנייה של המוזיאון, אחת מהקומה השלישית, אחת מהרביעית ואחת מהחמישית. המגלשות המתפתלות איפשרו למבקרים לגלוש במורדן עד לאולם הטורבינה הנמצא בקומת הקרקע של המוזיאון.
היצירה היוותה למעשה יצירה המשלבת את הצופה עם המתקן - הצופה המביט ביצירה חווה למעשה את היצירה כיצירה דינמית - הכוללת כאחד המרכיבים בה את הגולשים מחד, או כיצירה רגשית - ההנאה של הגלישה ביצירה (תוך שהצופה מהווה אחד ממרכיבי היצירה).
אלאן גארסיה
אלאן גבריאל לודוויג גארסיה פרס (בספרדית: Alan Gabriel Ludwig García Pérez; 23 במאי 1949 - 17 באפריל 2019) היה נשיא פרו.
חייו
גארסיה הושבע לראשונה לנשיא ביולי 1985, בגיל 36, ובכך היה צעיר נשיאי פרו. הוא נבחר לנשיאות מטעם מפלגת APRA והיה הראשון והיחיד שנבחר לנשיאות מטעם המפלגה. גארסיה נבחר כמועמד פופוליסטי-לאומני, שנטה לכיוון ברית המועצות. בתקופה בה נבחר גארסיה סבלה פרו ממשבר כלכלי קשה, תסיסה ואלימות, שכללה מרידות מצד ארגון המחתרת הנתיב הזוהר. בעת שהושבע הוא הצהיר שהוא מוותר על רוב שכרו כדוגמה לצעדי הצנע הנדרשים כדי להתגבר על המשבר הכלכלי בפרו. בחודשים הראשונים בשלטון ניסה לשכנע את קרן המטבע הבינלאומית לדחות את פרעון ההלוואות שלקחו קודמיו, שהכניסו את פרו לחדלות פרעון. בשנת 1987 ביקש גארסיה להלאים את הבנקים הפרטיים במדינה, צעד שעורר ביקורת רבה מימין. גארסיה לא הצליח להתגבר על הבעיות הכלכליות של פרו ולקראת הבחירות באפריל 1990 הייתה פרו מוכת שביתות ואינפלציה. חוקת פרו אסרה על הנשיא לכהן שתי כהונות רצופות, ולכן גארסיה לא התמודד בבחירות בשנת 1990.
בבחירות לנשיאות פרו בשנת 2001 הוא התמודד שוב, אך הפסיד בסיבוב השני לאלחנדרו טולדו. גארסיה חזר והתמודד בבחירות בשנת 2006, והפעם בהצלחה וחזר לכהן כנשיא בשנית. הוא סיים את תפקידו בשנת 2011.
מקהלות עם
מַקְהֵלוֹת עַם הוא פיוט אשר חובר על ידי הרב מרדכי עבאדי, מגדולי רבני יהדות חלב.
את הפיוט מקהלות עם נהוג לשיר במסורת יהדות חלב. נוהגים לפצוח ברינה, בריקוד ובשירה עם הפיוט מקהלות עם כאשר החתן עולה לתורה. השירה נועדה לשמח את החתן ולעודד אותו בבניית בית, משפחה ונחלה. יש האומרים כי השיר גם ממלא אחר מצוות שימוח החתן והכלה. ואכן המילים תואמות לשימוח החתן; "מַקְהֵלוֹת עַם בָּרְכוּ אֵל, הָרִימוּ קוֹל כֹּחַ וָאֵל, יָגֵל יַעֲקֹב יִשְׂמַח יִשְׂרָאֵל". נוהגים לשיר פיוט זה בשבת חתן ואף בסעודת ליל שבת כפזמונים לכבוד השבת משום השמחה המרובה בשירת פיוט זה.
משמים שלום לעם
מִשָּׁמַיִם שָׁלוֹם לְעַם הוא פיוט מתוך שירת הבקשות של יהודי קהילת ארם צובא, מחבר הפיוט הוא הרב מרדכי עבאדי.
הפיוט משמים שלום לעם ככלת רוב שיריו של הרב מרדכי עבאדי מבקש לחזק את ידיהם של כל המתעוררים לשמיעת שירת הבקשות. במילותיו של הפיוט ניתן להבחין בבקשה של המחבר המבקש ברכה תוך כדי רמיזת שמו - מרדכי (בצורה די דרשנית בסופו של הפיוט). כל בתי הפיוט מסתיימים בשמו של דוד המלך אשר ממנו יצא ואמור להגיע המשיח. (משיח בן דוד). את השיר נוהגים בדרך כלל לפייט בליל שבת.
ראש בקיר
ראש בקיר הוא שעשועון ששודר בערוץ 10 בהנחייתם של שי ודרור.
השעשועון מבוסס על המקביל היפני "טוֹנרוּזוּ נוֹ מינַסָן נוֹ אוֹקָגֶה דְשיטָה" (とんねるずのみなさんのおかげでした מילולית: "מנהרות תודה לכולם", גרסאות במערב מוכרות גם כ-Brain Wall או Human Tetris). בכל תוכנית מתחרות שתי קבוצות המורכבות משלושה אנשים ממגזרים שונים (לדוגמה עובדי חברת החשמל, מדריכות כושר וכו').
המקבילות ברשתות הטלוויזיה הזרות
התוכנית שהייתה להצלחה ביפן, נקנתה למעל 20 מדינות ביניהן: ישראל, ארצות הברית, אוסטרליה, רוסיה ואינדונזיה.
מטרת המשחק
מטרת המשחק היא לשרוד את הצורות השונות שבאות בתוך קיר עשוי מקלקר, כלומר להתאים את הגוף לפי הצורה שמגיעה ובכך להימנע מנפילה לבריכה. מדי פעם מגיע קיר עם כתב חידה, המורכב משתי אופציות לתשובה. על המתמודד למצוא את התשובה הנכונה בזמן הקצר ביותר, להפנות ראשו לכיוון התשובה. אם התשובה נכונה, יעבור המתמודד את הקיר, ואם לא - יפול המתמודד למים.
המשך שידורי התוכנית בישראל
ב-4 באוגוסט 2008 הודיע ערוץ 10 על עונה שנייה לתוכנית, ובספטמבר אותה שנה החלו שידורי העונה השנייה.
האלבומים הנמכרים ביותר לפי שנה בארצות הברית
זוהי רשימת האלבומים הנמכרים ביותר לפי שנה בארצות הברית. מגזין בילבורד החל לפרסם רשימות סוף שנה למכירות אלבומים בשנת 1956. עד שנת 1991, מצעד האלבומים של בילבורד התבסס על סקר חנויות קמעונאיות מייצגות שנקבע על ידי דירוג ולא סיכום של מכירות בפועל. מצעדים שבועיים ומצעדי סוף השנה של בילבורד ושל גופים אחרים, כמו מגזין קאש בוקס (שהופסק), היו שונים זה מזה ועל כן, הדירוג השנתי. לדוגמה, בשנות השישים והשבעים של המאה העשרים, כבשו אלבומים את פסגת מצעד הבילבורד 200 על סמך ספירה מסוימת. לעומת זאת, החל מ-1992 חושבו הנתונים על ידי נילסן סאונד-סקאן בלבד, שתרגמו אותו בהמשך למצעדים השונים.
תקציר
אלבומו של הארי בלפונטה בשם Calypso משנת 1956 היה הראשון שהוכר כאלבום הנמכר ביותר בשנה כלשהי, לאחר שמגזין בילבורד החלו לפרסם את הנתונים הללו. 21 של אדל משנת 2011, מחזיק בתואר האלבום הדיגיטלי הנמכר ביותר בכל הזמנים בארצות הברית. כמו כן, נחשבת אדל לאמן היחיד בתולדות המדינה שהצליח לזכות בתואר האלבום הנמכר ביותר בשנה כלשהי במדינה פעמיים על שני אלבומים; 21 שהיה הנמכר ביותר ב-2011 ו-2012 ו-25 שהיה הנמכר ביותר ב-2015 ו-2016. הפסקול Titanic מאת ג'יימס הורנר ואמנים שונים נחשב לפסקול הנמכר ביותר בשנות ה-90 של המאה ה-20. האלבום Fearless של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט נחשב לאלבום הקאנטרי הנמכר ביותר בעשור הראשון של המאה ה-21. בנוסף לכך, נחשבת סוויפט לאמן היחיד בתולדות ארצות הברית שמחזיק בחמישה אלבומים שהיו הנמכרים ביותר בשנה כלשהי במדינה. להלן האלבומים לפי הסדר: Fearless (2009), 1989 (2014), Reputation (2017), Lover (2019) ו-Folklore (2020). הפסקול הנמכר ביותר בעשור השני של המאה ה-21 הוא The Greatest Showman מאת אמנים שונים.
נבחרת קנדה בכדורגל נשים
נבחרת קנדה בכדורגל נשים היא נבחרת כדורגל הנשים הלאומית של קנדה. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הקנדית.
הישג השיא של הנבחרת הוא זכייה במדליית הזהב באולימפיאדת טוקיו (2020), לאחר ניצחון על נבחרת שוודיה במשחק הגמר. היא גם זכתה פעמיים בגביע הזהב של CONCACAF לנשים, פעמיים בגביע קפריסין ופעם אחת בגביע אלגארבה.
נבחרת הנשים של קנדה, זוכה להצלחה גדולה מזו של הגברים. בדירוג פיפ"א בספטמבר 2014, דורגה נבחרת הנשים של קנדה במקום ה-8 בעולם מתוך 121 נבחרות, לעומת נבחרת הגברים שדורגה במקום ה-122 בעולם מתוך 205 נבחרות.
הנבחרת גם זוכה להצלחה בגביע העולם עד גיל 20. בשנת 2002, הנבחרת סיימה במקום השני, וחלוצת הנבחרת, כריסטין סינקלייר זכתה בתואר השחקנית המצטיינת ובתואר מלכת השערים. בשנת 2004, קשרית הנבחרת, בריטני טימקו זכתה בתואר מלכת השערים.
תיקון DNA לא הומולוגי
תיקון DNA לא הומולוגי (באנגלית: Non-homologous end joining, או בקיצור: .N.H.E.J) הוא מסלול לתיקון שברים דו-גדילים בDNA. המונח "לא הומולוגיים" מכוון לכך שקצוות ה-DNA בהם נוצר שבר מוארכים כפי שהם ללא צורך בכרומוזום הומולוג כתבנית (כרומטידה אחות) בניגוד למסלול המכונה שבו יש רצף כרומוזום הומולוג המנחה את תהליך התיקון. המינוח NHEJ נקבע בשנת 1996 על ידי המדענים מור והבר (Moore and Haber).
במרבית המקרים מסלול NHEJ מנצל רצפי DNA קצרים הומולוגיים המכונים מיקרו-הומולוגים לצורך התיקון. מיקרו-הומולוגים אלו לרוב מהווים בליטה של DNA חד-גדילי בקצה של שבר ב-DNA דו-גדילי. כאשר הבליטות מהוות רצף משלים, NHEJ לרוב מצליח להביא לתיקון מדויק של השבר. תיקון לא מדויק המוביל לאיבוד נוקלאוטידים יכול להתרחש גם כן אך הוא נפוץ יותר כאשר המיקרו-הומולוגיים לא משלימים. תהליך NHEJ לא מדויק יכול להוביל לטרנסלוקציות ואיחוי טלומרים, המהווים נורת אדומה להתפתחות תאים סרטניים. NHEJ זהו תהליך שמור באבולוציה בכל ממלכות החיים והוא המסלול השולט לתיקון שבר ב-DNA דו-גדילי ביונקים. לעומת זאת, בשמרים מסוג (Saccharomyces cerevisiae) הגדלים בתנאי מעבדה המסלול השולט הוא רקומבינציה הומולוגית.
חיידקים
בזנים רבים של חיידקים, כולל Escherichia coli, המסלול מסוג NHEJ חסר ולכן הם מתבססים באופן מלא על המסלול מסוג רקומבינצית הומולוגיים לתיקון שבר דו-גדילי. לעומת זאת, חלבונים הקשורים למסלול NHEJ זוהו במספר זני חיידקים כולל Mycobacterium Bacillus subtilis, Mycobacterium tuberculosis smegmatis. חיידקים מפעילים גרסה קומפקטית להפליא למסלול ה-NHEJ שבה דרושה הפעלה של שני חלבונים בלבד. הומו-דימר של החלבון – המזהה את השבירה מתיישב ומיישר את המיקרוהומולוגים וחלבון נוסף LigD- בעל מספר פעילויות של ליגאז, פולימראז ונוקלאז.
במיקרו בקטריות מסלול ה- NHEJ נוטה לשגיאות רבות לעומת בשמרים, מכיוון שבהרבה מקרים בסיסים מוספים או נמחקים מקצוות ה-DNA בו נוצר שבר במהלך התיקון. הרבה מהחיידקים המקיימים את מסלול NHEJ נמצאים במשך זמן משמעותי ממסלול חייהם בפאזה נייחת כהפלואיד שבו בתא כרומוזום יחיד מכל סוג ולכן לא קיימת תבנית לצורך רה-קומבינציה. NHEJ יכול לאפשר לאורגניזמים אלו הישרדות במצב של שברים דו-גדיליים במצב של מחסור בנוטריינטים ונוזלים. בניגוד לתהליך של רקומבינצית הומולגים שנחקר רבות בחיידקים, NHEJ התגלה באיקריוטים וזוהה בפרויקטים רק בעשור האחרון.
איקריוטים
בניגוד למסלול NHEJ בחיידקים מסלול זה באיקריוטים מנצל מספר חלבונים המשתתפים לפי השלבים הבאים:
כריכת וקשירת הקצוות
בשמרים הקומפלקס מגויס לשבר הדו-גדילי ב-DNA מוקדם בתהליך וחשוב לאפשר יצירת גשרים של קצוות ה-DNA. הקומפלקס המקביל ביונקים לMRX גם הוא מעורב ב-NHEJ, אבל יכול להשתתף במספר שלבים במסלול מעבר להחזרה נכונה ל הקצוות. - קינאז שפעילותו תלויה ב-DNA גם הוא משתתף ביצירת גשרי קצוות ה-DNA ביונקים. החלבון של איקריוטים הוא הטרודימר הבנוי מ-Ku70 ו-Ku80, ויוצר קומפלקס עם, שנמצאים בתהליך ביונקים אך לא בשמרים. Ku הוא חלבון בצורת סל שמחליק על גבי קצות ה-DNA ומעביר כלפי פנים. Ku יכול לשמש כאתר עגינה עברו חלבונים אחרים במסלול ה-NHEJ ויודע לבצע אינטראקציה עם קומפלקס DNA ligase IV ו-XLF.
עיבוד הקצוות
בעיבוד הקצוות מתרחשת הסרה של נוקלאוטידים הרוסים או לא תואמים בעזרת נוקלאזות וסינתזה מחודשת של DNA על ידי DNA פולימראז. שלב זה לא הכרחי כאשר הקצוות חמש ושלוש כבר תואמים. מעט ידוע על פעילות הנוקלאזות במסלול ה-NHEJ. הנוקלאזה דרושה לפתיחת מבני ה-DNA דוגמת hairpins במהלך מסלול, שזהו סוג ספציפי של NHEJ ויכול להשתתף גם בעיבוד בקצוות ב-NHEJ הכללי. לחלבון Mre11 פעילות של נוקלאז אבל נראה שהוא משתתף ברקומבינצית הומולוגית ולא במסלול NHEJ. משפחת הפולימרזות הכוללת את Polλ ו-Pol4) μPol בשמרים) ממלא חורים של נוקלאוטידים (gaps) במהלך ה-NHEJ. שמרים להם חסר Pol4 לא מסוגלים למלא gaps בקצה שלוש אך מסוגלים למלא כאלו בקצה חמש. זה מכיוון שהפריימר בטרמינל שמשמש לאתחול סינתזת ה-DNA פחות יציב בקצה שלוש מה שמחייב קיום פולימרזות ספציפיים לתהליך ה-NHEJ.
קשירה
הקומפלקס DNA ligase IV המכיל את היחידה הקטליטית ואת הקו פקטור שלו  ׁׁ(בשמרים DNL4 ו-LIF1) מבצע את תהליך הקשירה הדרוש לתיקון. המוכר גם בשם Cernunnos, הוא הומולוג ל-Nej1 בשמרים וגם נחוץ ל-NHEJ. בעוד התפקיד של XLF לא ידוע, הוא מבצע אינטראקציה עם הקומפלקס XRCC4/DNA ligase IV וגם משתתף בשלב הקשירה. עדויות חדשות, משערות ש-XLF מאפשר re-adenylation של DNA ligase IV אחרי קשירה, ומאפשר לליגאז לזרז פעם נוספת של קשירה.
אחר
בשמרים, Sir2 זוהה במקור כחלבון NHEJ, אך כיום יודעים שהוא דרוש ל-NHEJ רק מכיוון שהוא דרוש לשעתוק של Nej1.
רגולציה
ההחלטה האם לבחור במסלול ה-NHEJ או ברקומבינצית הומולוגיים לצורך תיקון של שבר דו גדילי ב-DNA מבוקרת בשלב אתחול תהליך הרקומבינציה בו יש הסרה/כריתה של קצה 5'. בשלב זה, קצה 5' עובר דגרגציה על ידי נוקלאזות ליצירת זנבות ארוכים של קצה 3' חד גדילי. שבר דו גדילי שלא עבר כריתה יכול עבור NHEJ אבל כריתה אפילו של מספר נוקלאוטידים בודדים יכול לעכב NHEJ ובאופן אפקטיבי מחייב את השבר הדו גדילי לעבור תיקון על ידי רקומבינציה. NHEJ פעיל במהלך מחזור התא אך הוא הכי משמעותי בשלב G1 שבו אין תבנית של הומולוג שזמינה לרקומבינציה. הרגולציה מושגת על ידי שסוגר את שלב G1 במחזור התא ומבוטא בשלבים S, G2. האנזים CDK1 מזרחן את הנוקלאז Sae2, ומאפשר לכריתת הנוקלאוטידים בקצה 5' להתחיל.
NHEJ מהווה שחקן קריטי ברקומבינצית V(D)J, התהליך בו תאי B ורצפטורים של תאי T עוברים יצירה של גיוון (diversity) במערכת החיסון. ברקומבינצית V(D)J, מבנה דו גדילי של DNA מסוג hairpin-capped עובר שבירה על ידי הנוקלאז RAG1/RAG2, שמבקע את ה-DNA ברצף ספציפי שמהווה סיגנל לרקומבינציה (recombination signal sequences). מבנה hairpin זה בהמשך נפתח על ידי הנוקלאז ומחובר בתהליך NHEJ. DNA פולימראז ספציפי המכונה, המבוטא רק ברקמת הלימפה, מוסיף נוקלאוטידים ללא תבנית לקצוות לפני שהאיחוי מתרחש. תהליך זה מאגד V- variable, D- diversity, J- joining שכשנעשים כמקבץ מאפשרים את היווצרות האזורים הואריבילים בתאי B וברצפטורים שעל גבי תאי T. בשונה מתהליך NHEJ טיפוסי שבו התיקון הוא התוצאה הרצויה ביותר, טעויות באיחוי ברקומבינצית V(D)J מועילים לגיוון מקסימלי של גנים אלו. מטופלים עם מוטציות בגנים הקשורים למסלול ה-NHEJ אינם מסוגלים ליצר תאי B ו-T פונקציונליים וסובלים מכשל חיסוני משולב חמור.
טלומרים
באופן תקין הטלומרים מוגנים על ידי "cap" שמונע מהם להיות מזוהים כ-DNA חד גדילי. איבוד החלבונים שיוצרים את ה-cap גורם לקיצור הטלומרים וחיבור במסלול NHEJ ליצירת הכרומטידות האחיות שלאחר מכן נפרדות במיטוזה. באופן פרדוקסלי חלבונים מסוימים ממסלול ה-NHEJ מעורבים ב-capping של הטלומרים. למשל, החלבון Ku ממוקם על גבי הטלומרים והחסרה שלו מוביל לקיצורם. Ku דרוש גם ל- subtelomeric silencing שזהו התהליך בו גנים הממוקמים סמוך לטלומרים עוברים השתקה.
השלכות של תפקוד לקוי
מספר סינדרומים מקושרים לחוסר תפקוד של NHEJ. מוטציה היפומורפית ב- LIG4 ו-XLF גורמת לתסמונת LIG4 ול-XLF -SCID בהתאמה. תסמונות אלו חולקות הרבה מאפיינים כולל רגישות לקרינה מייננת, מיקרוצפליה, כשל חיסוני משולב חמור בשל רקומבינצית V(D)J לקויה. מוטציה שגורמת לאיבוד פעילות החלבון גם כן גורמת לכשל חיסוני משולב חמור, אך מטופלים אלו לא מראים את הליקויים הנוירולוגים שמקושרים למוטציה LIG4 או XLF. רמות חומרה שונות ניתן להסברי על ידי מיהו החלבון המוטנט שהתקבל. הוא נוקלאז שדרוש אך ורק לשלב של עיבוד הקצוות בתיקון שבר דו גדילי ב-DNA בעוד DNA Ligase IV ו- XLF דרושים לכל שלבי התהליך NHEJ. רבים מהגנים במסלול NHEJ עבור נוקאאוט בעכברים. החסרה של XRCC4 או LIG4 הייתה לטלית בשלב העוברי מה שמצביע ש- NHEJ חיוני ליונקים. בניגוד לכך, עכברים ללא Ku או DNA-PKcs שורדים כנראה מכיוון שפעילות נמוכה של NHEJ עדיין יכולה להתרחש בחוסר של חלבונים אלו. כל העכברים המוטנטים לחלבונים שונים של NHEJ הראו פנוטיפ לכשל חיסוני משולב חמור, רגישות לקרינה מייננת ואפופטוזה של נוירונים.
הזדקנות
מערכת למדוד את היעילות של NHEJ פותחה בעכברים. ניתן להשוות את תהליך ה-NHEJ ברקמות שונות בעכברים ובעכברים בגילאים שונים. יעילות התהליך גבוהה יותר בעור, בריאות, בפיברובלסטים שבכליות, ונמוכה בפיברובלסטים בלב ובאסטרוציטים במוח. בנוסף, יעילות תהליך ה-NHEJ יורדת עם הגיל. הירידה היא בפי 1.3 – 3.8 כתלות ברקמה בעכברים בני 5 חודשים לעומת בגיל 24 חודשים. אנליזה של רמות החלבון Ku80 ממסלול ה-NHEJ באדם, פרה ועכבר מזהה הבדל משמעותי ברמות החלבון באורגניזמים השונים ושרמות החלבון בקורלציה חזקה לאריכות חייו של האורגניזם.
רשימת חלבונים המעורבים בתהליך NHEJ באדם
APLF
סמל טג'יקיסטן
במרכז הסמל נמצא אותו הכתר שמופיע בדגל טג'יקיסטן. הכתר מתייחס למילה הפרסית "טאג'", שמשמעותה כתר, ממנה נגזר שמו של העם הטג'יקי, על פי אחת ההשערות. בבסיס הסמל מופיעים ספר פתוח וכן הרי פמיר, המהווים חלק נרחב משטחה של הרפובליקה. מסביב מופיעים ענפי כותנה בצד אחד וחיטה בצד השני, כמו גם סרט עם הצבעים הלאומיים - אדום, לבן וירוק.
פיונירים
תנועת פיונירים היא תנועת נוער לילדים המופעלת על ידי מפלגה קומוניסטית. בדרך כלל, התנועה כוללת ילדים בגיל בית ספר יסודי - בגיל מבוגר יותר הם עוברים לתנועה הקומוניסטית המיועדת לנערים ולצעירים (בברית המועצות הייתה החברות בקומסומול מוגבלת לגילאי 14-28). בברית המועצות הילדים התקבלו לתנועה בגיל 10-11 והיו חברים עד להגעתם לגיל 14. החל משנות ה-50 של המאה ה-20 היה מקובל שכמעט כל הילדים היו חברים בתנועה. רק ילדים בעלי התנהגות גרועה במיוחד והמסרבים מטעמי דת לא היו חברים בתנועה.
ברוב המדינות חברות בתנועה היא באופן רשמי חופשית. ישנם הבדלים רבים בין תנועות מסוג זה לתנועות נוער אחרות. יש מדינות בהן תנועות פיונירים מנוהלות על ידי הממשלה. ישנם גם קווי דמיון - פיתוח כישורי ספורט ושדאות. חלק מתלבושת התנועות כולל בדרך כלל צעיף אדום, או כחול בהיר.
היסטוריה
במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה בין השנים 1917-1921 רוב מנהיגי תנועת הצופים ברוסיה לחמו בשורות הצבא הלבן נגד הצבא האדום. בין 1918 ל-1920, הקונגרסים הכל-רוסיים של האיחוד הרוסי לנוער הקומוניסטי (קומסומול) החליטו למגר את תנועת הצופים וליצור ארגון קומוניסטי שיאסוף אליו את הילדים ובני הנוער הסובייטים. ארגון זה דומה לתנועת הצופים במבנה שלו אך יחנך את הילדים על פי ערכי הקומוניזם.
מטעם מועצת הקומיסרים העממיים של ברית המועצות, נאדז'דה קרופסקיה (אשתו של ולדימיר לנין ונציבת המדינה לחינוך) הייתה אחת התורמות העיקריות למען תנועת הפיוניר. בשנת 1922 היא כתבה מאמר בשם "האיחוד הרוסי של הנוער הקומוניסטי והצופים הבנים". עם זאת, היו אלה מנהיגי הצופים הנותרים עצמם שתמכו בקומסומול ובצבא האדום, שהכניסו את השם "פיוניר" ושכנעו את הקומסומול להתאים את סמלי הצופים והטקסים.
ארגון הפיוניר הראשון נוסד ברוסיה הסובייטית בשנת 1922. בהמשך הוקמו ארגונים דומים במדינות הגוש המזרחי ובמדינות קומוניסטיות אחרות.
גם המילה פיוניר - חלוץ - נובעת מפעילות ה- Pioneering (בנייה מחנאית) של הצופים. העניבה הצופית, בדרך כלל אדומה, אך לפעמים תכלת - היא פריט הלבוש המסורתי של תנועת הפיוניר, וגם מסורת זו נלקחה מתוך מדי הצופים.
אבל ישנם כמה הבדלים ברורים בין שתי התנועות. ההבדל המרכזי הוא בכך שתנועת הצופים אינה תלויה בשליטה ממשלתית ובמפלגות פוליטיות. לעומת זאת, תנועת הפיוניר נשלטת על ידי המפלגה הקומוניסטית וכוללת לימוד עקרונות קומוניסטים. מתנגדי הקומוניזם טוענים שזו סוג של אינדוקטרינציה.
תנועת הפיוניר קיימת במדינות בהן המפלגה הקומוניסטית נמצאת בשלטון וכן במדינות מסוימות בהן המפלגה הקומוניסטית נמצאת באופוזיציה, אם המפלגה גדולה דיה כדי לתמוך בארגון נוער. במדינות הנשלטות על ידי מפלגות קומוניסטיות, חברות בתנועת הפיוניר היא אופציונלית באופן רשמי. עם זאת, החברות מספקת יתרונות רבים, ולכן הרוב המכריע של הילדים מצטרף בדרך כלל לתנועה (אם כי בגילאים שונים). במהלך קיומה של ברית המועצות, אלפי מחנות ומבנים של תנועת הפיוניר נבנו אך ורק עבור חניכי התנועה, כאשר כולם היו ללא תשלום, בחסות הממשלה והאיגודים המקצועיים. היו עיתונים ומגזינים רבים שפורסמו עבור הפיונירים הצעירים במיליוני עותקים.
ארגון פיוניר ארצי נקרא לעיתים קרובות על שם חבר מפלגה מפורסם שנחשב מודל לחיקוי מתאים לצעירים קומוניסטים, כמו למשל ולדימיר לנין בברית המועצות, אנוור הוג'ה באלבניה, גאורגי דימיטרוב בבולגריה, חוסה מארטי בקובה, ארנסט תלמאן במזרח גרמניה, דמדין סוחבאטאר במונגוליה, והו צ'י מין בווייטנאם.
פיונירים היום
נכון להיום תנועות פיונירים פועלות במדינות הבאות:
מתי כספי
מתי כספי (נולד ב-30 בנובמבר 1949) הוא מוזיקאי ישראלי רב תחומי: מלחין, מעבד, מתזמר, מפיק ומנהל מוזיקלי, רב-נגן וזמר מבצע. כספי הוא זוכה פרס אקו"ם בתחום המוזיקה.
ראשית חייו
מתי כספי נולד בקיבוץ חניתה שבגליל המערבי לאריה ארז'נטרו שעלה מבסרביה ולשוריקה שעלתה מיאשי. אביו עברת את שם המשפחה מארז'נטרו לכספי. בינקותו חלה בפוליו. כשהיה בן 5 החל לנגן בחלילית ובמנדולינה. כשהיה בן 8 נהג ללכת לצפות בהופעותיו של שמואל גוגול, שהיה מנגן במפוחית. גוגול הציע לכספי את המפוחית, בתנאי שילמד לנגן בפסנתר. כך החל כספי בלימודי פסנתר בקונסרבטוריון בנהריה. כספי למד על חשבון קיבוץ חניתה, שאף רכש עבורו פסנתר, דבר שלא היה מקובל אז. כשהיה כספי בן 15 קיבל משימה ממורו לכתוב עיבוד לתווים. כספי ראה באותו תרגיל כנקודת מפנה בדרכו המוזיקלית, מכיוון שבאמצעותו עבר מתאוריה למעשה.
כספי הופיע בתוכנית "תשואות ראשונות". בגיל 17 הקליט את שירו הראשון, "ליצן כיפורים", במסגרת תקליט בשם "הידד לצעירים" שהורכב משירים של כישרונות צעירים. התקליט יצא בעת שירותו הצבאי של כספי, ונכללו בו שני שירים נוספים בביצועו, "המאושר באדם" ו"חופי זהב".
ב-1968 התגייס כספי לצה"ל והצטרף ללהקת פיקוד הדרום. תוכניתה הראשונה של הלהקה שבה השתתף הייתה "זמר בדרום", שעלתה באותה שנה. כספי הלחין עבור התוכנית שני שירים, "שישה חודשי הוספה" ו"והיה ביום ההוא", כמו כן שר בדואט עם בהירה שלום שיר בשם "עלומים". התוכנית הבאה בהשתתפותו נקראה "מעוז א' א'", וכללה להיטים כ"לאילת", "בסיירת שקד", "אני אצבוט לך" ושיר שהלחין כספי בשם "אני מת" (מילים: יורם טהרלב), שהיה אחד משיריה המצליחים ביותר של התוכנית. כספי שר את השיר יחד עם גדי אורון ויעקב נוי (השלושה זכורים כ"שלושת השמנים" בעקבות דמויותיהם בסרטון השיר "אני מת"). השלושה ביצעו במסגרת הלהקה גם מערכוני בידור, וכן שרו את השיר "שלוש רגליים", שגם אותו הלחין כספי למילים של טהרלב.
לאחר שהשתחרר כספי מצה"ל המשיך בשיתוף פעולה עם אורון ועם נוי. השלושה שינו את שמם ל"לא אכפת להם", וב-1971 יצא אלבומה היחיד של הלהקה, "לא אכפת להם", בהוצאת חברת "פונוקול" (שנקראה אז "פונודור"). שירי האלבום הוקלטו עוד בטרם שחרורם של חברי הלהקה משירותם הצבאי. בין שיריו המוכרים של האלבום היו "ייאוש פגש ייאוש", "שתי ציפורים" (מאיר אגסי/כספי), ו"למה לא כל יום שבת" (יוסי בכר/כספי). את רוב שירי האלבום הלחין כספי, שגם ביצע בו את העיבודים הקוליים.
לאחר הוצאת האלבום השתתפה הלהקה בפסטיבל הזמר והפזמון עם השיר "ציפורים בראש" (שמרית אור/כספי), והקליטה מספר שירים נוספים, ובהם את לחנו של כספי לשיר "שושנת יעקב". לאחר מכן עזב כספי את הלהקה, שהמשיכה להתקיים עוד זמן קצר לאחר מכן, עם דני עמיהוד במקומו של כספי.
לאחר שעזב את הלהקה החל כספי להקליט מספר שירים שיצאו על גבי תקליטי שדרים, אך לא התגבשו לכדי אלבום שלם.
הלחנה והפקה מוזיקלית לאחרים
בתקופה שבין שחרורו מצה"ל לתחילת קריירת הסולו שלו, הרבה כספי לשתף פעולה עם אמנים אחרים, בין אם בהלחנת שירים עבורם ובין אם בהפקה מוזיקלית. לתוכניתו של צוות הווי הנח"ל "חופשה דמיונית" שעלתה ב-1969 הלחין שני שירים, ושני שירים נוספים בלחנו נכללו בתקליטו של הצוות שנשא שם זה. ב-1970 הלחין לדדי בן עמי את השיר "דסדמונה" (מילים: גד קינר), שהיה להיטו הגדול ביותר. לאלבומה של חוה אלברשטיין "משירי ארץ אהבתי" שיצא באותה שנה הלחין כספי את שירו של ירון לונדון "אליעזר בן-יהודה", שהיה משיריו המוכרים ביותר של האלבום. שיר נוסף באלבום בלחנו של כספי היה "לישון לבד", שאת מילותיו כתבה דפנה אילת.
ב-1971 הפיק את אלבומם של צמד הדודאים "העולם בשחור לבן", שהיה האלבום הראשון שאותו הפיק. כספי גם הלחין ארבעה שירים עבור האלבום. לשולה חן הלחין באותה שנה את השיר "ביתו של סבא" (מילים: מאיר אגסי). עוד באותה שנה הלחין כספי את שירי המחזה "עיר הגברים" מאת דן אלמגור, המבוסס על סיפורים של דיימון ראניון. הלהיט הגדול של המחזה היה "פנקס הקטן", שאותו שר ששי קשת בליווי אבירמה גולן. קשת הקליט את השיר גם עבור אלבום הבכורה שלו שיצא באותה שנה. שירי המחזה תועדו גם על גבי תקליט.
לאלבומה של חוה אלברשטיין "אישה באבטיח" שיצא בשנה זו הלחין את השירים "שמלות" ו"פרידה מתיבת נוח", שניהם למילים של נורית זרחי. ל"פרידה מתיבת נח" גם הוקלטה גרסה צרפתית בביצוע הזמרת פטולה קלארק. לעפרה פוקס הלחין את אחד משיריה המוכרים ביותר, "שיר אהבה" ("כמו גלגל"), שאת מילותיו כתב אהוד מנור, בעלה של פוקס. לתיקי דיין הלחין את השירים "איך זה שכוכב" ו"כלבלב הו בידי בם בם", שניהם למילים של נתן זך. שני השירים הפכו מאוחר יותר ללהיטים בביצועו של כספי עצמו. בסוף אותה שנה הופיעה יפה ירקוני בפסטיבל שירי הילדים עם השיר "אחותי הקטנה" שהלחין כספי למילים של מנור.
ב-1973 הקליט צוות הווי חיל התותחנים עם הסולנית מלי ברונשטיין את השיר "בלילות הקיץ החמים", שהלחין כספי למילים של דן מינסטר. השיר היה ללהיט גדול. כספי הלחין ועיבד שירים ללהקה כחלק משירות המילואים שלו, ואת השיר הזה הלחין לבקשתה של ברונשטיין. באותה שנה העלה צוות בידור חיל האוויר את התוכנית "מסביב לעולם ב-80 דקות", שכספי הלחין כמעט את כל שיריה, וכן עיבד והפיק מוזיקלית. בין חברי אותו הרכב הייתה הזמרת נתנאלה, שהמשיכה בשיתוף פעולה עם כספי לאחר שחרורה מהצבא.
כמו כן הלחין לתוכניתה של להקת גייסות השריון "שיר-יון הרצל" מאותה שנה את השיר "25 שנה" למילים של יהונתן גפן. לאלבומן של סוזן ופראן "אמש" שיצא באותה שנה הלחין כספי את השיר "לא דיברנו עוד על אהבה" (מילים: אהוד מנור), שהיה לאחד השירים המוכרים ביותר של הצמד. לאלבום זה הלחין כספי יחד עם שלמה גרוניך את השיר "סוסי הפרשים" למילותיו של המשורר אמיר גלבע, ועיבד עבורו מספר שירים נוספים. באותה שנה הקליטה שלישיית אף אוזן גרון את שירו של כספי "שלא ייגמר לי הלילה" (מילים: יהודה שביט). השיר בוצע מאוחר יותר גם על ידי שלישיית הנשמות הטהורות, בהפקה מוזיקלית של כספי.
לאלבומה של חוה אלברשטיין "לו יהי" שיצא ב-1973 הלחין כספי שני שירים למילים של יורם טהרלב, "בלדה על סוס עם כתם על המצח" ו"להפוך ענבים ליין". השיר "בלדה על סוס עם כתם על המצח" היה לאחד הלהיטים הגדולים של האלבום. כספי גם עיבד מספר שירים עבור האלבום. עוד ב-1973 עלה המחזה "לילי גם" מאת אהוד מנור, שכספי הלחין את כל שיריו. בין השירים המוכרים של המופע היו "חלומות שמורים" בביצועו של יזהר כהן, "הבלון שלי" בביצועו של רומן שרון ו"מימי המתוקה" בביצועם של כהן ושרון.
במלחמת יום הכיפורים הופיע כספי בצוות הווי עם אילנה רובינא, אושיק לוי ופופיק ארנון. צוות זה הקליט שיר אחד בשם "אין לנו מילים", שכתבו ארבעתם ביחד והלחין כספי. לחלק מההופעות הצטרף הזמר הקנדי לאונרד כהן. אחרי המלחמה הופיע ההרכב מספר פעמים בפני קהל אזרחי, אך הופעות אלו לא האריכו ימים.
ב-1974 עיבד כספי את שירי תוכניתה של להקת חיל הים "הללו-ים", וכן הלחין עבורה שני שירים. לאלבומו של אושיק לוי "אושיק לוי" שיצא באותה שנה הלחין כספי את השיר "זה מכבר" למילים של לאה גולדברג. השיר היה ללהיט, ולאחד משיריו המוכרים ביותר של לוי. לפסטיבל שירי הילדים הרביעי שהתקיים בפסח 1974 הלחין כספי למילים של אהוד מנור את השיר "מי ראה את באני", שאותו ביצעה תיקי דיין. לפסטיבל הזמר והפזמון של אותה שנה הלחין כספי למילים של שמרית אור את "שיר היונה", שאותו ביצעה הזמרת נתנאלה. השיר זכה להצלחה והפך לאחד משיריה המוכרים ביותר של נתנאלה. נתנאלה גם השתתפה בפסטיבל שירי הילדים החמישי שנערך בסוף אותה שנה עם השיר "בן" שהלחין כספי למילים של אהוד מנור.
ב-1975 הפיק כספי את אלבומה של רביעיית הזמר של חיל האוויר "משירי מרדכי זעירא ועוד שירים יפים". כספי הלחין ארבעה משירי האלבום, שהמוכר מהם הוא "אם תלך עכשיו" ("במקום פרידה") למילים של המשורר נתן יונתן. כמו כן הפיק באותה שנה את אלבום הבכורה של להקת שוקולד מנטה מסטיק, שבו נכלל השיר "נוח", ושיר נוסף שהלחין כספי בשם "שיר של אמא". כספי גם עיבד באותה שנה מספר שירים באלבומה המצליח של חוה אלברשטיין "כמו צמח בר". לאלבום זה הלחין את אחד משיריו המוכרים ביותר, "ימי בנימינה" למילים של אהוד מנור. בפסטיבל שירי הילדים של אותה שנה השתתפה תיקי דיין עם שירו "שלום כיתה א'" (מילים: מנור). שיר נוסף בלחנו של כספי שהתפרסם באותה שנה הוא "מקום לדאגה" (מילים: יהונתן גפן) בביצועה של שרה בדישי.
לאלבומו של דורי בן זאב "לימונדה" שיצא באותה שנה הלחין כספי את השיר "ואתם רוקדים" למילים של בן זאב.
לאלבומו של דני ליטני "יחס חם" שיצא באותה שנה הלחין כספי את השיר "לא טוב היות האדם לבדו" (נתן זך) ששר ליטני בדואט עם יהודית רביץ. רביץ השתתפה באותה שנה בפסטיבל הזמר והפזמון עם השיר "מישהו" שהלחין כספי למילים של אהוד מנור. השיר לא זכה להצלחה גדולה בפסטיבל, אך הפך לאחד מלהיטיה הגדולים ביותר של רביץ. הוא נכלל באלבום הבכורה שלה שיצא ב-1979, שעבורו הלחין כספי להיט נוסף, "לקחת את ידי בידך" (יעקב רוטבליט). באותה שנה הפיק כספי את אלבומם של הדודאים "הם רוכבים ושרים". לאלבומו של יוסי בנאי "יוסי בנאי" שיצא באותה שנה הלחין את השיר "מרוב אהבה" (מילים: בנאי).
באותן שנים שודרה תוכנית הטלוויזיה לילדים "קרוסלה", שחלק מהשירים שבה הולחנו על ידי כספי למילים של לאה נאור. בין השירים המוכרים של התוכנית היו שיר הפתיחה "קרוסלה" ו"הסביבון שלי".
עוד ב-1976 הלחין כספי את השיר שייצג את ישראל באירוויזיון של אותה שנה, "אמור שלום" שכתב אהוד מנור ושרה שלישיית שוקולד מנטה מסטיק. כספי גם ניצח על השלישייה בתחרות, שבה הגיע השיר למקום השישי. השיר נכלל באלבומה השני של השלישייה, שגם אותו הפיק כספי. לאלבומו של יוסי בנאי "מאזן האהבות" שיצא באותה שנה הלחין את השיר "דקה דומיה" למילים של יהונתן גפן. לאלבומה של נתנאלה "אל ארצי" הלחין למילים של מנור את השיר "עוד יבוא היום".
מאחורי הצלילים
בשנת 1971 שיתף פעולה לראשונה עם המוזיקאי שלמה גרוניך. שיתוף הפעולה הראשון ביניהם היה במחזה "עיר הגברים", שכספי הלחין ועיבד את שיריו וגרוניך ניגן בו בפסנתר.
ב-1972 הוציאו תקליט שדרים בן שני שירים: "ציור" ו"בן-גוריון". בהמשך אותה שנה העלו את המופע המשותף "מאחורי הצלילים". פרט ל"ציור" ול"בן-גוריון" נכללו במופע להיטים כ"אחרי שנסעת" ("ואותך") (גרוניך/כספי) שאיתו השתתף כספי בפסטיבל הזמר והפזמון של אותה שנה ו"כשאלוהים אמר בפעם הראשונה" (נתן זך/כספי) שהלחין כספי עבור ערב שירי משוררים של גלי צה"ל. כספי וגרוניך הלחינו חלק משירי המופע במשותף, כ"אבי" ו"אלוהים מרחם על ילדי הגן" (יהודה עמיחי).
ב-1973 יצא האלבום "מאחורי הצלילים", שתיעד את המופע.
תחילת קריירת הסולו
ב-30 במאי 1974 הוציא כספי את אלבום הבכורה שלו, "מתי כספי", שכלל 10 רצועות שאת כולן הלחין, ובכולן ניגן בכל הכלים וביצע את קולות הרקע. את עטיפת האלבום צילמה אלונה איינשטיין. בריאיון עיתונאי סיפר כספי כי מי שנתן לו את הדחיפה להוציא את האלבום היה הזמר אריק איינשטיין, וזאת לאחר שכספי השמיע לו את שירו "אלוף-משנה במילואים" למילותיו של יעקב רוטבליט.
רוב שירי האלבום לא נוצרו במיוחד עבורו, אלא עבור מסגרות שונות שבהן פעל כספי בראשית שנות השבעים. כך למשל מופיע באלבום השיר "נח" שאותו שר כספי עם שלישיית שוקולד מנטה מסטיק בפסטיבל הזמר והפזמון של אותה שנה, וכן גרסאות מחודשות לשירים "כשאלוהים אמר בפעם הראשונה" ו"אחרי שנסעת" שנכללו במופע "מאחורי הצלילים". את השיר "הבלון שלי" (מילים: אהוד מנור) הלחין כספי להצגה "לילי גם" שבה שר את השיר רומן שרון. השיר הוקדש באלבומו של כספי לזכרו של שרון, לאחר שנהרג בתאונת דרכים בסיני. "כלבלב הו בידי בם בם" ו"איך זה שכוכב" שכתב נתן זך בוצעו לראשונה על ידי תיקי דיין. שיר נוסף מוכר מהאלבום הוא "ביום מסה" אותו הלחין כספי למילותיו של משה טבנקין.
ב-1975 זכה כספי בתואר "מלחין השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל. אהוד מנור זכה בתואר "פזמונאי השנה", ויחד יצרו מנור וכספי את "שיר הנבחרים" של אותו מצעד, "הנה הנה".
באותה שנה הלחין כספי את מוזיקת הרקע של סרט הקולנוע "חגיגה בסנוקר". אחת הנעימות שהלחין עבור הסרט שימשה בסיס לשירו "ברית עולם" (מילים: אהוד מנור), שאתו השתתף בחגיגת הזמר העברי שנערכה ב-1976. השיר זכה להצלחה, והפך לאחד משיריו האהובים ביותר של כספי.
את אלבומו השני, שנקרא גם הוא "מתי כספי", הוציא בשנת 1976. את עטיפת האלבום עיצב הגרפיקאי והאמן דוד טרטקובר, ומופיע בה פעמון דלת טיפוסי עם השם "מתי כספי" (את הצילום ביצע הצלם ז'ראר אלון). עד היום נחשבת עטיפת האלבום לאחת מעטיפות האלבומים הישראליות האיקוניות ביותר.
בשונה מאלבומו הקודם, אירח הפעם כספי מספר מוזיקאים מובילים בשניים משירי האלבום (בשאר השירים מנגן כספי לבדו על כל הכלים): שלמה יידוב, גידי גוב ואבנר קנר. את רוב השירים באלבום כתב אהוד מנור, שמאז הפך לשותפו הקבוע של כספי ליצירה. באלבום נכללו השירים "הנה הנה" ו"ברית עולם", וכן "לא ידעתי שתלכי ממני", "אין שלווה" ו"יום שישי חזר". שלושת השירים באלבום שאותם מנור לא כתב היו שירי משוררים: "עיר עצובה" שכתבה תרצה אתר, "יום יום אני הולך למעונך" שכתב יעקב פיכמן ו"סוזי דולצינאה" שכתבה דליה רביקוביץ. השיר "יום יום אני הולך למעונך" הולחן עבור ערב שירי משוררים השני של גלי צה"ל.
רבים משירי האלבום הפכו ללהיטים. בשנת 2008 נבחר האלבום כאלבום החשוב במוזיקה הישראלית של שנות ה-70 בסיכום 60 שנה למדינת ישראל בעיתון ידיעות אחרונות.
ב-1978 החל כספי בעבודה על אלבום סולו שלישי. לאחר שהקליט שני שירים, "פרלוד" ו"תופים השניים", החליט לגנוז את האלבום, והחל לעבוד במקום על אלבומו "צד א' צד ב'" שיצא באותה שנה. האלבום הורכב ברובו מגרסאות כיסוי לשירים שהלחין כספי במקור עבור זמרים אחרים. בין היתר נכללו בו ביצועיו של כספי ל"שיר אהבה" ("כמו גלגל") שהלחין לעפרה פוקס, "בלילות הקיץ החמים" שהלחין לצוות הווי חיל התותחנים ו"אליעזר בן יהודה" שהלחין לחוה אלברשטיין. כמו כן נכללה באלבום גרסה מחודשת לשיר "כמה שירים אפשר להמציא בכלל", שאותו הקליט כספי במקור ב-1973. את מילות השיר כתב כספי, וזהו שירו הראשון שאת מילותיו כתב בעצמו.
גם ב-1976 זכה כספי בתואר "מלחין השנה" במצעד הפזמונים השנתי של גלי צה"ל. אהוד מנור זכה שוב בתואר "תמלילן השנה", ויחד יצרו שוב את "שיר הנבחרים" של השנה, "פעם הייתי ילד קטן", שאותו שר "זמר השנה" אריאל זילבר. זילבר הקליט את השיר מאוחר יותר עבור אלבומו "אריאל זילבר ולהקת ברוש".
ארץ טרופית יפה
בנובמבר 1977 הפיק כספי במסגרת תוכנית הרדיו "דו-רה-ומי-עוד" את התוכנית "ארץ טרופית יפה", שהורכבה מתרגומים של מנור לשירים ברזילאים. בתוכנית השתתפו לצדו של כספי הפרברים, יוריק בן דוד, צילה דגן, יהודית רביץ וקורין אלאל. בין שיריה המוכרים היו "ארץ טרופית יפה", "סמבה בשניים" ו"אושר". שירי התוכנית תועדו על גבי אלבום בשם "ארץ טרופית יפה", ובעקבות הצלחת התוכנית והאלבום העלה ההרכב מופע בשם זה.
קריירת סולו
ב-1980 פרסם כספי את האלבום "צד נוסף", שכמו "צד א' צד ב'" הורכב ברובו משירים שהלחין כספי לזמרים אחרים והוקלטו על ידיו עבור האלבום. באלבום נכללו בעיקר שירי ילדים שהלחין כספי, כ"אחותי הקטנה" (מילים: אהוד מנור, במקור בביצוע יפה ירקוני), "בן" (מילים: מנור, במקור של נתנאלה) ו"מי ראה את באני" (מילים: מנור, במקור של תיקי דיין). מספר שירים הולחנו במיוחד עבור האלבום, כ"אולי זה מעליב" שכתב יהודה אטלס. כמו כן נכללה באלבום גרסה מחודשת לשיר "כלבלב הו בידי בם בם", שכספי כבר הקליט בעבר בעצמו, עבור אלבומו הראשון.
בשנת 1981 הוציא כספי את אלבומו השאפתני ביותר, "סוף היום". הפקת הענק שארגן לכספי יוריק בן דוד כללה את טובי המוזיקאים בארץ באותה תקופה, ובהם אריק סיני, ז'אן פול זימבריס, חיים רומנו, מזי כהן ונורית גלרון. בין השירים הבולטים באלבום: "עוד תראי את הדרך" (שמרית אור/כספי), "שיר מלילה" (נתן זך/כספי), "ימי בצורת" (יעקב גלעד/כספי) ו"מי ששר" (אהוד מנור/כספי).
ב-1984 הוציא כספי את האלבום "ילדותי השנייה". על אף צמד הלהיטים שהניב האלבום, "שיר עם נקי" ו"ילדותי השנייה" שאת שניהם הלחין כספי למילים של אהוד מנור, נחל האלבום כישלון הן כלכלי והן ביקורתי, וזאת על אף ההפקה המרשימה של כספי וזאב אולמן, שהביאה לאולפן את טובי הנגנים באותה התקופה.
באותה שנה שב כספי לשתף פעולה עם שלמה גרוניך, ויחד העלה אתו פעם נוספת את המופע "מאחורי הצלילים". גם מופע זה תועד על גבי אלבום, בשם "מאחורי הצלילים 1984". לצד השירים מהמופע המקורי, נכללו במופע המחודש שירים מקריירות הסולו של כספי ושל גרוניך, ומספר שירים חדשים, כ"שיר אהבה טרי" (מילים ולחן: גרוניך) ו"אפשר לחיות בתל אביב" (מאיר ויזלטיר/גרוניך).
ב-1988 יצר כספי את האלבום "אחד לאחד", שאת כל אחד משיריו ביצע בלוויית כלי נגינה יחיד (פסנתר או גיטרה). בין שיריו המוכרים היו "סליחה" (אהוד מנור), "ספונג'ה" (אהוד מנור) ו"היא חזרה בתשובה" (מילים: יענקל'ה רוטבליט).
הפקה מוזיקלית לזמרים אחרים
גם בשנות השמונים הרבה כספי לשתף פעולה עם אמנים אחרים בהפקה מוזיקלית ובהלחנה. בינואר 1980 הפיק כספי במסגרת תוכנית הרדיו "דו-רה-ומי-עוד" תוכנית בשם "שירי הבלקן", שהורכבה מתרגומים של יורם טהרלב לשירים מארצות הבלקן- יוגוסלביה, רומניה, מקדוניה ובולגריה. בתוכנית השתתפו לצד כספי נורית גלרון, צילה דגן, ששי קשת, רותי הולצמן ויונית שוהם. שירי התוכנית תועדו על גבי אלבום.
עוד ב-1980 עיבד כספי לאלבומו של אריק לביא "אריק לביא - שר" 3 שירים, ביניהם את השיר "מסתבר והולך" למילים של נתן זך, עיבד 4 שירים לאלבום הבכורה של אריק סיני, בהם בלטו "דרך הכורכר", והחידוש ל"גן השקמים". כמו כן השתתף כספי באותה שנה באלבום "קוים", שהורכב כולו מקטעים אינסטרומנטליים בביצועם של מוזיקאים שונים. כספי הלחין לאלבום שישה קטעים.
ב-1980 העלה כספי מופע בשם "עמק הנהר האדום", ובו תרגומים של אהוד מנור לשירים שעוסקים במערב הפרוע. במופע השתתפו לצדו של כספי בני אמדורסקי, דפנה ארמוני, דורי בן זאב, ריקי גל ומנור. המופע תועד על גבי אלבום. כמו כן הפיק כספי באותה שנה את אלבומם של הפרברים "פרברים טרופיקל".