cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הערוץ הראשון (רוסיה)
היסטוריה
החל מינואר 2019 הערוץ משדר בשידור חי גם מהרשתות החברתיות, בעיקר באמצעות רשת Odnoklassniki.ru.
בעלות
ממשלת רוסיה מחזיקה ב־51% מהמניות בערוץ (38.9% מהם בידי הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה, 9.1% בידי איט"ר טא"ס, 3% בידי מרכז הטלוויזיה הטכני אוסטנקינו), 20% נמצאים בידי חברת סוגז. 29% נוספים נמצאים בידי חברת Rastrkom-2002, שבבעלות חברת ההחזקות National Media Group.
עד ינואר 2021 20% שבידי סוגז, היו בידי חברת ORT-KB שבבעלות האוליגרך רומן אברמוביץ', שבשל קבלת האזרחות הישראלית חלקו בערוץ ירד ל־20% ולאחר מכן חלק זה נמכר לחברת סוגז.
הפקות מקור בולטות בערוץ
הערוץ הראשון הוא ערוץ הטלוויזיה העשיר ביותר ברוסיה, ובין שאר מהפקות המקור הנודעות הן הגרסה הרוסית למי רוצה להיות מיליונר?, תוכנית "מפעל הכוכבים", המקבילה הרוסית לאמריקן איידול שרצה מאז אוקטובר 2002. כמו כן, הערוץ משדר למעלה מ-30 שנה את הגרסה הרוסית לגלגל המזל, הגרסה המצליחה ביותר, נוסף להפקות מקור רבות. הערוץ הפיק גם את סדרת הסרטים שוברי קופות, משמר הלילה: משמר הלילה ומשמר היום ואת הסרטים אדמירל, יועץ ממלכתי, גמביט טורקי, הוויקינג וברית ההצלה.
קולנוע
הערוץ היה שותף להפקת סרטי קולנוע רבים כדוגמת:
kino.1tv.ru
כלל הפקות המקור של הערוץ זמינות לצפייה דיגיטלית באמצעות פורטל האינטרנט kino.1tv.ru, המהווה ספק שירותי הזרמת מדיה של הערוץ תמורת דמי מנוי ומאפשר צפייה גם באמצעות יישומון ייעודי.
צ'ארלס סוויני
מייג'ור ג'נרל צ'ארלס סוויני (באנגלית: Charles Sweeney; 27 בדצמבר 1919 – 16 ביולי 2004) היה קצין בחיל האוויר של ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, וטייס המטוס "בוקסקאר" (באנגלית Bockscar) שנשא את הפצצה האטומית "איש שמן" שהוטלה על נגסאקי ב-9 באוגוסט 1945. לאחר המלחמה פרש משירות פעיל בחיל האוויר, והפך לקצין במשמר האווירי הלאומי של מסצ'וסטס בו הגיע לדרגת מייג'ור גנרל, דרגה המקבילה לאלוף בכוחות המזוינים של ארצות הברית.
שירות צבאי
סוויני היה מדריך בפרויקט אלברטה, בו אומנו טייסים לבצע הפצצות גרעיניות ביוטה. הוא נבחר על ידי פול טיבטס (הטייס שהטיל את הפצצה הגרעינית שפגעה בהירושימה) ללהק האווירי 509 של חיל האווירי ב-6 בינואר 1945. תחילה התאמנו במטוסים מדגם C-46 ו-C-47, אך בהמשך עברו למטוסי C-54, שהיו בעל טווח טיסה וכושר נשיאת משקל גדולים יותר.
בנוסף לאחריות הפיקוד והאימון של חייליו ביולי 1945, סוויני נבחר גם לפקד על משימת ההפצה הגרעינית השנייה על יפן. הוא התאמן יחד עם צוותיו של צ'ארלס דון אלבורי במטוס ה-B-29 שכונה "האמן הגדול", והיה המפקד האחראי על משימת האימון ב-11 ביולי. הוא והצוות טסו חמש פעמים לאימון כהכנה להטלת הפצצות "איש שמן" ו"ילד קטן" על יפן.
ב-6 באוגוסט 1945 הטיסו סוויני ואלבורי את המטוס "האמן הגדול" ששימש כמטוס תצפית ומכשור עבור ההפצצה הגרעינית הראשונה בהיסטוריה, ההפצצה על הירושימה.
משימת נגסאקי
ב-9 באוגוסט 1945 הטיס מייג'ור סוויני את המטוס בוקס-קאר שנשא את הפצצה "איש שמן" מהאי טיניאן לנגסאקי. נוסף למטוסו, השתתפו במבצעי שני מטוסי B-29 נוספים שכונו "האמן הגדול" ו"הסירחון הגדול" ושימשו כמטוסי תצפית וכנושאי מכשירים. מטוסים אלה היו אמורים להיפגש עם מטוסו של סוויני מעל יקושימה. בתדרוך המקדים למשימה, לכל הטייסים ניתנה ההוראה להגיע לנקודת המפגש ביקושימה בגובה של 30,000 רגל, בשל תנאי מזג אוויר רעים מעל איוו ג'ימה. באותו היום, צוותי הקרקע הודיעו לסוויני שישנה תקלה במשאבת הדלק במטוסו, ועקב כך לא היה ניתן להשתמש ב-625 גלונים של דלק שהיו בזנב המטוס, אך סוויני, כמפקד המשימה, החליט להמשיך במשימה כרגיל.
לפני ההמראה, קולונל (אל"ם) טיבטס הזהיר את סוויני שהוא איבד 45 דקות טיסה לפחות בשל התקלה עם משאבת הדלק, ושאסור לו לשהות בנקודת המפגש עם שאר הצוות לפרק זמן של יותר מ-15 דקות לפני שהוא ממשיך למטרה.
לאחר שהמריא מטיניאן הגיע המטוס "בוקס-קאר" לנקודת המפגש, ולאחר נסיקה ממושכת פגש את "האמן הגדול", אך לא את המטוס השלישי, "הסירחון הגדול". יחד הם נסקו לגובה של 30,000 רגל, גובה הטיסה הרצוי כפי שנאמר בתדרוך והחלו להקיף את איי יקושימה. אף על פי שסוויני קיבל הנחיה מפורשת שלא לשהות בנקודת המפגש לפרק זמן של יותר מ-15 דקות, הוא חיכה למטוס "הסירחון הגדול", ככל נראה בשל הפצרותיו של הטייס פרדריק אשוורת'. בפועל, שהה בנקודת המפגש חצי שעה יותר מהזמן שהוקצב לו ורק אז המשיך יחד עם האמן הגדול למטרה העיקרית, העיר קוקורה. לא פחות משלוש גיחות בוצעו, אבל ההשתהות הארוכה בנקודת המפגש הקשתה על המשימה, שכן הראות הלכה וירדה מעל המטרה עד למצב שלא היה ניתן להטיל עליה את הפצצות. בזמן הגיחה השלישית התקרבה אליהם אש נ"מ יפנית, ומטוסי קרב יפניים נראו בדרכם ליירט את מטוסו של סוויני.
תנאי ראות לקויים ומחסור הולך וגובר בדלק אילצו את בוקס-קאר לסטות מן המטרה הראשית קוקורה ולתקוף את המטרה המשנית, נגסאקי. כשהם התקרבו לנגסאקי, מרכז העיר הוסתר בידי ענן עבה, וסוויני ואשוורת' חשבו תחילה להפציץ את העיר בהסתמך על נתוני המכ"ם שלהם. למרות זאת, פתח בענן אפשר למטוסו של סוויני לוודא שהעיר תחתיו היא נגסאקי. מאחר שהצוות קיבל הנחיה לצלול בזמן הטלת הפצצה אם הדבר אפשרי, סוויני צלל לעבר המטרה. המטוס הטיל את הפצצה "איש-שמן" ונוצר פיצוץ השווה בעוצמתו ל-21 קילו-טון של TNT. הפצצה התפוצצה 43 שניות לאחר הטלתה מגוף המטוס בגובה של 469 מטרים מעל הארץ, כ-2.5 ק"מ צפון-מערבה לנקודת הפגיעה הרצויה. כישלון פגיעת הפצצה בנקודת הפגיעה הרצויה גרם לכך שההדף האטומי היה תחום על ידי עמק אורקאמי. כתוצאה מכך, חלק ניכר מהעיר הוגן על ידי גבעות העמק, ו"רק" 60 אחוזים משטחה של נגסאקי נהרס. עם מחסור בדלק, בוקס-קאר בקושי הגיע למסלול הנחיתה באוקינאווה. כמות הדלק הייתה מספקת אך ורק כדי לבצע ניסיון נחיתה בודד. סוויני הנחית את המטוס במהירות ובעוצמה חזקה והוא הורה לצוותי הכיבוי להיכנס לכוננות. מנועו השני של סוויני דמם ממחסור בדלק בגישה לנחיתה. מטוס ה-B-29 פגע במסלול בחבטה והחל לנטות שמאלה לעבר שורה של מטוסי B-24 שחנו לצד המסלול, לפני שטייסיו הצליחו להשתלט עליו. כאשר חייהם מוטלים על הכף, סוויני ביצע סיבוב של תשעים מעלות לעבר קצה המסלול, על מנת שהמטוס לא ימשיך מעבר לצוק ויפול לים. סג"ם ג'ייקוב בסר נזכר שבאותו שלב שני מנועי המטוס דממו, בעוד ש"הכוח הצנטריפוגלי שנוצר מסיבוב המטוס היה כמעט חזק דיו כדי לדחוף אותם לצדי המטוס". יפן נכנעה כעבור שישה ימים.
לאחר שהמטוס בוקס-קאר חזר לאי טיניאן, מפקד הלהק טיבטס התחבט בדילמה מוסרית: האם יש לנקוט בצעד כלשהו כלפי סוויני, מפקד המטוס, על אי ציותו לפקודות. לאחר פגישה בגואם בין קולונל טיבטס ומייג'ור סוויני, הגנרל קרטיס לה מיי, מפקד חיל האוויר האמריקני בזמנו, התעמת עם סוויני ואמר "פישלת, הלא כן, צ'אק?". סוויני לא הגיב לשאלתו. לה מיי פנה לטיבטס ואמר לו שחקירה שתיערך בנוגע לתפקודו של סוויני במבצע לא תועיל מאום.
בנובמבר 1945, סוויני חזר ללהק אוויר 509 בבסיס חיל האוויר ברוזוול ניו מקסיקו, על מנת לאמן צוותי אוויר להפצצות גרעיניות במסגרת מבצע פרשת דרכים.
פעילויות לאחר המלחמה
סוויני סיים שירות מבצעי בחיל האוויר ב-28 ביוני 1946 בדרגת לוטננט קולונל (דרגה מקבילה לסא"ל), אך המשיך בשירות במשמר האווירי הלאומי של מסצ'וסטס. בהמשך קודם לדרגת קולונל, ב-21 בפברואר 1956 היה למפקד להק אוויר 102, וזמן קצר לאחר מכן, ב-6 באפריל קודם לדרגת בריגדיר גנרל (תת-אלוף). פרש מחיל האוויר בשנת 1976 כמייג'ור גנרל (אלוף) במשמר האווירי הלאומי.
לאורך כל חייו סוויני היה משוכנע בצורך ובנכונות של ההפצצה על יפן, ורק לקראת סוף ימיו כתב ספר זיכרונות מעורר מחלוקת שאמיתותו מוטלת בספק. בספר זה הגן על ההחלטה להטיל את הפצצה האטומית לאור שאלות היסטוריות. עם זאת, טענותיו הנוספות על ההפצצה יחד עם אנקדוטות אחרות על להק 509 ועל אנשי הצוות הובילו לרוב הביקורת.
בהמשך חייו הטיס סוויני מטוסים בתצוגות אוויריות וביצע מספר של תמרונים כדי למשוך קהל. נפטר ב-16 ביולי 2004 בגיל 84 בבית החולים מסצ'וסטס ג'נרל בבוסטון. בשנת 2002 השאיר אחריו הקלטה של קולו שמתארת את ההכנות למבצע ואת המבצע עצמו.
Here (For Christmas)
(בעברית: כאן (לחג המולד)) הוא סינגל של הלהקה הדנית לוקאס גרהאם. השיר יצא לאור ב-8 בנובמבר 2019 על ידי חברות התקליטים קופנהגן רקורדס ו-Then We Take the World. השיר הגיע למקום ה-23 במצעד הסינגלים הדני.
רקע
לוקאס פורקאמר סיפר על השיר " כי הוא "נכתב על ויליאם, חבר הילדות שלי, שכבר לא איתנו. הוא היה משפץ את אותה סירה יפה וישנה, אבל הוא מעולם לא הספיק לשים אותה במים. הסירה היא מטאפורה לכל הדברים שהלוואי שיכותי לעשות עם וילי [ויליאם], עם אבא שלי ועם כל האחרים שכבר לא פה".
קליפ מילים
קליפ מילים לשיר יצא ב-7 בנובמבר 2019, בסמוך ליציאתו של השיר. בקליפ מופיעות תמונות מילדותו של פורצ'אמר עם ויליאם ועם אנשים אחרים שאהב.
קרדיטים וצוות
הקרדיטים לקוחים מאתר טיידל.
ז'ראר דברה
ז'ראר דברה (בצרפתית: Gérard Debreu; 4 ביולי 1921 - 31 בדצמבר 2004) היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה משנת 1962 ומתמטיקאי ממוצא צרפתי. בשנת 1975 התאזרח בארצות הברית. חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 1983.
חייו
דברה נולד למשפחה שעסקה בייצור תחרה, תעשייה מסורתית בקאלה.
דברה סיים את בחינותיו במתמטיקה בסוף 1945 ותחילת 1946. בזמן זה החל מתעניין בכלכלה, ובמיוחד בתאורית שווי משקל כללי של לאון ולרה. בין השנים 1946 ל-1948 היה עוזר מחקר במרכז הלאומי לחקר מדעי. בשנתיים ומחצה הללו ביצע את המעבר ממתמטיקה לכלכלה. בשנת 1948 בא דברה לארצות הברית לאחר שזכה במלגת רוקפלר שאפשרה לו לבקר במספר אוניברסיטאות אמריקאיות, כמו גם באופסלה ובאוסלו. דברה הצטרף לאוניברסיטת שיקגו בקיץ 1950, שם נשאר חמש שנים.
בשנת 1954 פרסם דברה בשיתוף עם קנת' ארו מאמר פורץ דרך בשם "קיום שווי משקל בכלכלה תחרותית", במאמר זה ניתנה הוכחה מתמטית לקיומו של שווי משקל כללי, תוך שימוש בטופולוגיה ולא בשיטות של חשבון אינפיניטסימלי.
בשנת 1955 עבר דברה לאוניברסיטת ייל, שם פרסם את ספרו הקלסי "תאוריה של ערך: ניתוח אקסיומטי של שווי משקל כלכלי", ספר זה נחשב לאחת מהעבודות החשובות ביותר בכלכלה מתמטית. דברה חקר גם מספר בעיות של פונקציית התועלת. בתחילת שנות השישים עבד בסטנפורד והקדיש את מרבית זמנו להוכחה מורכבת שהופיעה בשנת 1962 על קיומו של שווי משקל כלכלי. בינואר 1962 החל לעבוד באוניברסיטת ברקלי, שם כיהן כפרופסור לכלכלה. בחופשותיו משם ביקר אוניברסיטאות בליידן, בקיימברידג', בבון ובפריז.
מחקריו המאוחרים יותר מתמקדים בתאוריה של פונקציות של עודף ביקוש תוך המחשה כי לכלכלה יש מספר סופי של מחירי שווי משקל.
בשנת 1976 זכה דברה באות לגיון הכבוד הצרפתי. בשנת 1983 זכה בפרס נובל לכלכלה על שילוב שיטות אנליטיות בתאוריה הכלכלית ועל הניסוח החדש והמדויק של תאורית שווי משקל כללי. בשנת 1990 כיהן כנשיא האגודה האמריקאית לכלכלה.
דברה התחתן בשנת 1946 ונולדו לו שתי בנות.
מיגל מונטיירו
לואיס מיגל בריטו גרסייה מונטיירו או בקיצור מיגל הוא כדורגלן עבר פורטגזי ששיחק בעמדת המגן הימני. מיגל שיחק בקבוצה אסטרלה אמדורה ובקבוצות בנפיקה ליסבון (5 עונות) וולנסיה (7 עונות). בקיץ 2012 שוחרר מוולנסיה, בינואר 2013 חתם במכבי תל אביב, אך מועד הגעת שחרורו מההתאחדות הספרדית התעכב ולא הגיע עד לסגירת חלון ההעברות וממיגל נמנע לשחק בקבוצה. מאז לא חזר לשחק כדורגל מקצועני.
סטטיסטיקות קריירה
<div id="notes gs?"> ? = המידע אינו זמין
שירות הביון של גאורגיה
שירות הביון של גאורגיה (בגאורגית: საქართველოს დაზვერვის სამსახური) היא סוכנות הביון הממשלתית של גאורגיה. מאז ה-30 בינואר 2008 בראש הארגון עומד גלה בז'ואשווילי שהוא ראש שירותי הביון הגאורגיים, שבעבר נקראו מחלקת המודיעין. קודמו בתפקיד (החל מ-2006) היה אנה ז'ווניה.
המחלקה נקראת כיום רשמית בשם שירות הביון החיצוני המיוחד של גאורגיה.
הארגון כפוף לנשיא גאורגיה כאשר ראש הארגון מכהן כיועץ הנשיא לענייני ביון. נשיא המדינה הוא שממנה ומפטר את ראש הביון הגאורגי. כל עובדי המודיעין הגאורגי הם חיילים ונחשבים אנשי משרד ההגנה. הארגון נחשב לסמי-צבאי בעיקרו ומאגד גם את תפקידי המודיעין הצבאי.
תניניים
תַּנִּינִיִּים (שם מדעי: Crocodylidae) היא משפחה של זוחלים בסדרת התנינאים מקבוצת הארכוזאוריה הקרובים מבחינה פילוגנטית לעופות. המין היחיד מהמשפחה שתפוצתו כללה בעבר את ארץ ישראל הוא תנין היאור, אולם אוכלוסייתו נכחדה מנופי הארץ בתחילת המאה ה-20. גוף התנינים מכוסה בלוחות קרניים שמתחתם מונחים לוחות עצם. הגפיים האחוריות ארוכות מן הקדמיות ועליהן ארבע אצבעות לעומת חמש אצבעות בגפיים הקדמיות. זנבם משמש לשחייה. לב התנינים הוא המפותח בכל הזוחלים והוא דומה במבנהו ללב העופות והיונקים. ראשם מוארך, ולאורך מלתעותיהם כמה עשרות שיניים חדות וחרוטיות. השיניים משמשות לתפיסה ולא ללעיסה או לחיתוך. החיתוך נעשה על ידי סיבוב גופו של התנין במים וקריעת נתחי בשר מהטרף, שנבלעים בשלמותם. לתנינים יש לאורך לסתותיהם, גופם וגפיהם מערכת חושית יעילה לאיתור תנודות במים וכך הם מגלים את טרפם (לעומת האליגטוריים שלהם יש חיישני לחץ עוריים רק בלסתות). בלשונם יש בלוטות המפרישות מלחים עודפים מהגוף ובכך מאפשרות להם להתקיים גם במים מלוחים.
נקבת התנין מגיעה לבגרות מינית בגיל 15 והיא פורייה במשך כ-20 שנה. היא מטילה כמה עשרות ביצים בבור שהיא חופרת בקרקע. אחרי כן מכסה את הביצים בחול ובעלים ומשגיחה כל העת שלא יתגלו על ידי טורפים שונים.
אליפות וימבלדון 1998
אליפות וימבלדון 1998 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-22 ביוני והסתיימה ב-5 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
שירות הביון של גאורגיה
היסטוריה
לאחר שיקום עצמאות גאורגיה, הוקם ב-1991 שירות הביון הגאורגי, כיורשת הוועדה הגרוזינית לביטחון המדינה (הסניף הגרוזיני של הקג"ב), כאשר חטיבת המודיעין הראשית הייתה יחידת סמך בארגון.
תניניים
כדי להתחמם הם רובצים תחת השמש, וטבילה במים מצננת אותם. בחורף גופם קר יותר בכמה מעלות צלזיוס מאשר בקיץ, אך למרות זאת, דווקא בעונה הקרה הם פעילים יותר, אף כי שהייה במים קרים מאטה את קצב חילוף החומרים.
שירות הביון של גאורגיה
היסטוריה
בין 1993 ל-1997 החטיבה הראשית לביון חוץ פעלה כחלק מהמשרד לביטחון המדינה של גאורגיה. כארגון ביון עצמאי מחלקת המודיעין הממלכתית הוקמה ב-19 בספטמבר 1997 והייתה לשירות הביון העצמאי הראשון בתולדות גאורגיה. בשנים 2004–2005, מחלקת המודיעין הוכפפה שוב למשרד לביטחון המדינה וחדלה מלהיות ארגון עצמאי. ב-24 בינואר 2005, עם מיזוג המשרד לביטחון המדינה ומשרד הפנים לכדי משרד מאוחד (המשרד לביטחון לאומי) הוחלט להפריד שוב את מחלקת המודיעין ולהופכה לארגון ביון עצמאי.
תניניים
מינים חיים מהמשפחה
במשפחה שרדו 14 מינים, רוב המינים בסדרה:
על סיווגו של הגאביאל החקיין (טומיסטומה) במשפחה זו קיימת מחלוקת עזה: בעוד שמיונים המסתמכים על מאפיינים מורפולוגיים מראים כי הגאביאל החקיין משתייך דווקא למשפחת התניניים, המיונים המולקולריים מראים כי הוא שייך דווקא למשפחת הגאביאליים.
התניניים והאדם
עקב פגיעת התנינים באדם ובחיות משק, נרדפים יצורים אלה ומושמדים ברבים מהמקומות בהם הם מתקיימים. מלבד זאת, ניצודים התנינים כספורט או בשל עורם ובמקומות מסוימים אף מכינים תופים מפוחלציהם. עור התנין יקר למדי וככל שקשקשי הבטן קטנים יותר, כך מתאים יותר מין התנין לתעשיית העורות. בשל המחיר הגבוה המושג עבור עור התנין הוקמו ברחבי בתבל חוות רבות לגידול תנינים.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 הפכו קרבות תנין-אדם לפופולריים בקרב הקהל. האמת מאחורי המופעים הללו פשוטה למדי: התנינים מייצרים חומצת חלב רבה מדי בזמן מתקפתם ולא מצליחים להיפטר ממנה אלא לאחר זמן ניכר. חומצת החלב הרבה שמצטברת משתקת אותם למעשה (כמו אדם שכל שריריו תפוסים), ואז אפילו תיגש אליהם ילדה קטנה, לא יוכלו לעשות לה כל רע. לכן אותו "לוחם" לכאורה מתיש את התנין במקום בטוח מסכנה, ורק אז הוא ניגש אליו ומצליח לטפס עליו, אולם במקרים רבים התנין עלול להתיש עצמו למוות. בעקבות המודעות הגוברת לצער בעלי חיים בשנים האחרונות, במספר מדינות, בהן ישראל, נאסרו קרבות אלה.
שימור
במקומות רבים יצרו תוכנית ניהול לציד תניני בר המושתתת על איזון בין הצרכים הכלכליים של הכפריים לבין הצורך להגן על התנינים, משום שברור היה לרשויות שכדי לשמר את אוכלוסיות התנינים חייבים להמשיך לספק מקור הכנסה למקומיים. על פי התוכנית מותר ציד של תנינים קטנים בלבד, ואילו על הפרטים הבוגרים שמסוגלים להתרבות יש לחוס. לתנינים הקטנים ממחצית המטר גם כן מניחים ומשחררים אותם מיד למים אם הם נלכדים. כמו כן מבודדים מקומות שבהם אסור לצוד והם מהווים מקלט מפני ציידים, וגם מכריזים על תקופה בה אין צדים כדי לא להפריע לרבייה.
שירות הביון של גאורגיה
היסטוריה
ב-27 באפריל 2010 אומץ החוק אודות המודיעין והביון הגאורגי ומחלקת המודיעין נקראה בשם שירות הביון הגאורגי.
אליפות וימבלדון 1998
הפרסים
מנצחי תחרויות קיבלו את הפרסים הבאים:
סך הפרסים באליפות היה £7,207,590.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות 16 המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר פיט סמפרס מארצות הברית נפגש עם גורן איוואנישביץ' מקרואטיה וניצח אותו ב-5 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. 16 טניסאיות זכו לדירוג:
במשחק הגמר יאנה נובוטנה מצ'כיה נפגשה עם נטלי טוזיאה מצרפת וניצחה אותה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות דורגו:
במשחק הגמר יאקו אלטינג ופול הארהאוס מהולנד נפגשו עם טוד וודברידג' ומארק וודפורד מאוסטרליה וניצחו אותם ב-5 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות צרפת הפתוחה.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מזוג מנצחות תחרות 1997 השתתפה השנה רק נטליה זברבה. 17 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר מרטינה הינגיס משווייץ ויאנה נובוטנה מצ'כיה נפגשו עם לינדזי דבנפורט מארצות הברית ונטליה זברבה מבלארוס וניצחו אותן ב-3 מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה ואליפות צרפת הפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר סרינה ויליאמס מארצות הברית ומקס מירני מבלארוס שלא היו מדורגים נפגשו עם מאהש בהופאטי מהודו ומריאנה לוצ'יץ' מקרואטיה וניצחו אותם בשתי מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
ישראל בווימבלדון
אנה סמשנובה נפגשה בסיבוב הראשון עם סרינה ויליאמס מארצות הברית והפסידה ב-3 מערכות.
בתחרות צעירים אנדי רם בתחרות זוגות גברים הגיע לגמר התחרות.
יונתן זקס
הרב יעקב צבי [שם לועזי: ג'ונתן הנרי] זקס (הברון זקס ; באנגלית: Jonathan Henry Sacks, Baron Sacks; 8 במרץ 1948 כ"ז באדר ה'תש"ח – 7 בנובמבר 2020 כ' בחשוון ה'תשפ"א) היה הוגה דעות יהודי-בריטי, כיהן כרב הראשי של הקהילות העבריות המאוחדות בחבר העמים הבריטי בין 1991 ל-2013. ב-2005 הוענק לו תואר אבירות, וב-2009 צורף לבית הלורדים בתואר הברון זקס מאולדגייט. היה פעיל בדיאלוג בין-דתי בממלכה ועסק בחשיבותה של האמונה היהודית בעולם המודרני, נושא שעליו חיבר ספרים רבים. מאז פרישתו מתפקיד הרב הראשי הוא שימש כפרופסור בקינגס קולג' לונדון, באוניברסיטת ניו יורק ובישיבה יוניברסיטי.
קורות חייו
גדל בפינצ'לי במשפחה אורתודוקסית. אמו היא נכדת הרב אריה ליב פרומקין. למד בבית-הספר האנגליקני סט. מארי'ז הסמוך ובכרייסט'ס קולג'. הוסמך לרבנות בישיבת עץ חיים (לונדון) וב-Jews' College שבלונדון, שם למד אצל הרב נחום רבינוביץ'. בעל תואר ראשון מאוניברסיטת קיימברידג' ודוקטורט מקינגס קולג' לונדון.
בין הדמויות התורניות שציין כמי שהשפיעו על אישיותו הוא מנה את הרמב"ם (שממנו "למד על חשיבות השילוב בין תורה למדע"), הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (שממנו "למד לא לפחד משום מחשבה שנמצאת בתרבות אחרת") ואת הרב מנחם מנדל שניאורסון (שבו ראה "מנהיג של מנהיגים").
בשנת 2012 הודיע על פרישתו מתפקיד הרב הראשי של בריטניה. הרב אפרים מירוויס נבחר להחליפו.
אוניברסיטאות בעולם העניקו לרב זקס תואר דוקטור לשם כבוד, בהן: אוניברסיטת קיימברידג', גלאזגו, חיפה, אוניברסיטת בר-אילן, מידלסקס, ישיבה יוניברסיטי, ליברפול וסנט אנדרו.
הרב זקס הרבה להיפגש עם אנשי דת ופוליטיקאים בעולם ושאף ליצור דו-שיח בין הדתות כמו גם בין מנהיגי העולם. הוא ראה את תפקידו כפילוסוף המעורב בחיי המעשה וביקש להביא לידיעת מנהיגי העולם את הגישה היהודית, כפי שהוא רואה אותה, לשאלות הפילוסופיות הגדולות, כמו גם לסוגיות המוסריות העומדות על סדר היום.
נפטר ב-7 בנובמבר 2020 כ' בחשוון ה'תשפ"א לאחר התמודדות עם מחלת סרטן.
הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.
השקפתו
הרב זקס נחשב להוגה שדוגל בפתיחות תרבותית. הוא ביקר את הגישה החרדית המתבדלת מהעולם ומהתרבות הכללית. לדעתו לימוד מדעים חייב להשתלב עם לימוד התורה.
בין יסודות הגותו מנה את "היהדות כקול של התקווה בשיחה האנושית, בניגוד לשיח של הטרגדיה היוונית". את הדת הוא ראה כקריאה רדיקלית לאדם לקחת אחריות על הסובב ולא להיכנע לגורמים שרירותיים, דטרמיניסטיים או שלטוניים: "היחידים אינם חסרי אונים לנוכח כוחות אל-אישיים... אנו יכולים לשנות את עצמנו, ובאמצעות מערכות יחסים מיוסדות-ברית עם אחרים, אנו יכולים לשנות גם את העולם".
העיקרון השני שלו היה "הכבוד לשוני": היהדות היא הדת המונותיאיסטית היחידה שאינה טוענת למונופול על הדת, שנגזר ממנה יחס של דיאלוג עם זרמים אחרים. בספרו "לכבוד השוני", כתב על גירוש "השד האפלטוני", כלומר השתחררות המחשבה המערבית מהטענה שישנה אמת אוניברסלית אחת ושכל בני האדם זהים. לדעתו, מחשבה זו היא שעומדת בבסיסן של מלחמות הדת, הג'יהאד והאידאולוגיות הטוטליטריות, על כל הסבל הנורא שגרמו, והיא גם זו שעלולה להפוך את הגלובליזציה לתופעה המחסלת תרבויות מקומיות ומסורות ייחודיות.
העיקרון השלישי של הרב זקס היה חשיבות חיי הרוח. לדבריו, בניגוד לתפיסתו של ניטשה שצידד ברעיון העוצמה, היהדות עוסקת בעוצמת הרעיון. העם היהודי היה הראשון בהיסטוריה שהעניק חינוך לכל בניו, 1,800 שנה לפני שהרעיון הזה אומץ באנגליה.
הרב זקס טען כי היהדות היא התרבות היחידה בהיסטוריה שתור הזהב שלה נמצא בעתיד ולא בעבר.
עמוס עוז אמר על הרב זקס כי הוא "אחד היהודים הבולטים ביותר בדור שלנו, לא רק בגלל ספריו הנפלאים, לא רק בגלל עבודתו הקשה כמנהיגם של רבים באנגליה ובהם גם לא יהודים, אלא בראש ובראשונה כי הוא אחד האנשים היחידים שמציעים לנו דיאלוג קשה".
ספריו
הרב זקס חיבר כעשרים ספרים, שבהם הוא פורש השקפת עולם רחבה על תפקיד הדתות, הגלובליזציה, אתיקה ואחריות חברתית, עתידה של היהדות ועוד.
הוא הוציא תרגום ופירוש לסידור בהוצאת קורן.
קישורים חיצוניים
ביקורת ספרים:
אוריינטציה (אלגברה ליניארית)
אוריינטציה (במתמטיקה) היא התייחסות לצורה הנמצאת במרחב דו-ממדי, כמסתובבת עם כיוון השעון או נגדו, ולצורה הנמצאת במרחב תלת-ממדי כ"ימנית" או "שמאלית". באלגברה ליניארית לאוריינטציה, בממד כלשהו, משמעות שונה. האוריינטציה של בסיס סדור היא סוג של א-סימטריה שגורמת לכך שלא ניתן יהיה לשכפל את בבואתו של הבסיס, על ידי סיבוב פשוט. דוגמה לכך ניתן למצוא, בשלושה ממדים, בבבואתו של אדם: לא ניתן להפוך את ידו השמאלית של אדם לידו הימנית על ידי סיבוב פשוט, אבל ניתן לעשות זאת על ידי שיקוף בבואתו במראה. כתוצאה מכך, במרחב התלת־ממדי האוקלידי, שתי אוריינטציות הבסיס האפשריות נקראות: ה"ימנית" וה"שמאלית" (או הכיראל הימני והכיראל השמאלי).
האוריינטציה על מרחב וקטורי ממשי, היא הבחירה השרירותית של איזה בסיסים סדורים מסתובבים לכיוון חיובי, ואיזה לכיוון שלילי. במרחב תלת-ממדי אוקלידי, מתייחסים בדרך כלל לבסיסים ימניים כמסתובבים לכיוון חיובי (עם זאת, הבחירה היא שרירותית, וניתן גם לייחס להם אוריינטציה שלילית). מרחב וקטורי עם אוריינטציה, נקרא "מרחב וקטורי סיבובי", בעוד מרחב ללא אפשרות של אוריינטציה נקרא: "א-סיבובי".
הגדרה
נסמן את הממד הסופי, במרחב הווקטורי הממשי, ב-V, ונסמן ב-b1 וב-b2 שני בסיסים סדורים של V. תוצאה ידועה באלגברה ליניארית היא שקיימת העתקה ליניארית A: V→V שהופכת את b1 ל-b2. יוצא מכך, שלבסיסים b1 ו-b2 יש את אותה אוריינטציה אם ל-A יש דטרמיננטה חיובית, ואוריינטציה הפוכה אם אין לו. התכונה, שיש להם את אותה אוריינטציה, מגדירה יחס שקילות על המערכת של כל הבסיסים הסדורים של V. אם V שונה מאפס, קיימים בדיוק שני חוגי שקילות שמוגדרים על ידי היחסים הנ"ל. אוריינטציה על V היא העברה של 1+ לחוג שקילות אחד ו-1− לשני.
כל בסיס סדור נמצא בחוג שקילות כזה או אחר. בהתאם לכך, כל בחירה של בסיס סדור מועדף עבור V קובעת אוריינטציה: חוג האוריינטציה של הבסיס המועדף מוכרז כחיובי. לדוגמה, הבסיס הסטנדרטי על Rn מספק אוריינטציה סטנדרטית על Rn (במקרים אחרים, האוריינטציה של הבסיס הסטנדרטי תלויה באוריינטציה של מערכת הצירים הקרטזית שעליה הוא בנוי). כל בחירה של איזומורפיזם ליניארי בין V ל-Rn, במקרה כזה, תספק אוריינטציה על V.
סדר האלמנטים על הבסיס הוא מכריע. שני בסיסים עם סידור שונה יהיו שונים זה מזה בכמה תמורות. מה שיקבע אם האוריינטציות שלהם יהיו זהות או הפוכות, הוא חתימת התמורה שלהם (אם היא 1+ או 1−). זאת בגלל שהדטרמיננטה של מטריצת התמורה שווה לחתימה של התמורה הנלווית.
באופן דומה, נסמן את A כמיפוי ליניארי א-סינגולרי של המרחב הווקטורי Rn עד Rn. מיפוי זה הוא "שימור אוריינטציה" אם הדטרמיננטה שלו היא חיובית. לדוגמה, ב-R³, סיבוב מסביב לציר ה-Z הקרטזי בזווית של α, הוא "שימור אוריינטציה".
בעוד ששיקוף במישור הקרטזי XY הוא לא "שימור אוריינטציה".
קלרמון-פראן
קלרמון-פראן (בדיאלקט האוברני של אוקיטן: Clermont-Ferrand / Clermont d'Auvèrnhe) היא עיר וקומונה בחבל אוברן-רון-אלפ שבצרפת. עד שנת 2016 העיר שימשה כבירת חבל אוברן. בעיר אוכלוסייה של כ-140,000 איש (נכון ל-2005). באזור המטרופולין שלה יש 409,558 תושבים לפי מפקד שנערך ב-1999.
קלרמון-פראן ממוקמת במישור לימיין (Limagne) ב-Massif Central ומוקפת באזור תעשייה גדול. העיר מפורסמת ברכס הרי הגעש המקיף אותה, שן דה פוי. הר הגעש הרדום פוי דה דום המרוחק כ-13 ק"מ מהעיר הוא הגבוה שביניהם וידוע בין השאר בזכות אנטנות התקשורת שיושבות על פסגתו ובולטות למרחוק.
הכיכר העירונית המפורסמת ביותר בעיר היא Place de Jaude, בה ניצב פסל גדול של ורקינגטוריקס (Vercingetorix) רכוב על סוס ומחזיק נשק מוט מסוג Glaive. על הפסל חקוקה הכתובת J'ai pris les armes pour la liberté de tous ("נרתמתי לנשק בשביל חירות לכולם"). הפסל פוסל על ידי הפסל פרדריק אוגוסט ברתולדי (Frédéric Bartholdi) שגם פיסל את פסל החירות. עוד כיכר מפורסמת היא כיכר הקתדרלה הנמצאת מדרום לקתדרלת קלרמון-פראן ובה ניצב פסל של האפיפיור אורבנוס השני ומזרקה.
פרה-היסטוריה והתקופה הרומית
קלרמון-פראן היא מבין הערים העתיקות ביותר בצרפת. היא מוזכרת לראשונה בכתבי הגאוגרף היווני סטראבון, שקרא לה "המטרופוליס של ארברני (Arverni)" שפירושו עיר בירה אזורית. העיר נקראה באותו זמן Nemessos, בשפה הגאלית פירושה "יער קדוש", ומרכזה היה על התל בו נמצאת היום הקתדרלה. באזור שליד העיר נולד בשנת 72 לפנה"ס ראש השבט הארברני ורקינגטוריקס (שלימים הוביל את ההתנגדות הגאלית לכיבוש הרומי על ידי יוליוס קיסר). העיר נמצאת לא רחוק מרמת ז'רגוביה שם ערך ורקינגטוריקס ב-52 לפנה"ס את קרב גרגוביה ובו הדף את הרומאים. אחרי הכיבוש הרומי, שונה שם העיר ל-Augustonemetum במהלך המאה ה-1 לספירה, שם ששילב בין השם הגאלי המקורי לשמו של הקיסר הרומי אוגוסטוס. במאה ה-2 נאמדה אוכלוסייתה של העיר כ-15,000 עד 30,000 תושבים. במאה ה-3 שונה שמה ל"ארבנריס" (Arvernis), כאשר היא שואבת את שמה - כמו ערים גאליות אחרות בתקופה זו - מהתושבים שחיו בין חומותיה. העיר עברה גידול נרחב שנעצר באמצע המאה ה-3.
ימי הביניים
במאה ה-5 נהפכה העיר למושב בישוף, כאשר בישופה הראשון היה נמטיוס (Namatius) שמאוחר יותר הפך לקדוש. הוא בנה בעיר קתדרלה שתוארה על ידי גרגוריוס מטור. קלרמון עברה תקופה חשוכה אחרי נפילתה של האימפריה הרומית ובמשך כל ימי החשיכה וימי הביניים שאופיינה בונדליזם וביזה בידי השבטים הברברים שפלשו לגאליה. בין השנים 471 ל-475 אוברן נהפכה למטרה של ההתפשטות של הויזיגותים, והעיר הושמה תכופות תחת מצור, כולל פעם אחת תחת אאוריק. אף על פי שהעיר זכתה להגנתו של סידוניוס אפולינאריס, ראש הדיוקסיה בשנים 468–486 והפטריקי אקדיקיוס (Ecdicius), היא נמסרה לוויזיגותים בידי הקיסר יוליוס נפוס ונהפכה לחלק מהממלכה הוויזיגותית ב-507. דור מאוחר יותר היא נהפכה לחלק ממלכת הפרנקים. ב-8 בנובמבר 535 נערכה המועצה הראשונה של קלרמון, ובה השתתפו 15 בישופים, ביניהם קיסריוס מארל, ניצייר מליון (Nizier, בישוף טרווי Trèves) והילאריוס הקדוש, בישוף מנד. כ-16 הצהרות נעשו בה, ביניהן הקנון השני שקבע שהענקת אות כבוד אפיסקופלי צריך להיעשות לפי מעשי הצטיינות וערכים ולא כתוצאה מתככים ובחישות בצלחת. בשנת 576 ניסה אוויטוס, בישוף העיר, לכפות את הנצרות על יהודי עירו, ועל פי דברי גרגוריוס מטור הוא הצליח להטביל יותר מ-500 איש.
ב-848 שונה שם העיר ל-Clairmont, על שם הטירה Clarus Mons. בתקופה זו היא הייתה עיר אפיסקופלית שנשלטה על ידי בישוף. הויקינגים לא חסו על העיר בתקופת החלשותה של האימפריה הקרולינגית והיא נבזזה על ידיהם וכן על ידי הנורמנים תחת שלטון הסטינג בשנים 862 ו-864, וכן בשנת 898 בזמן שהבישוף סיגון ערך עבודות לשיקום העיר. הבישוף סטפנוס השני (אטיין השני) בנה בעיר קתדרלה רומנסקית באתר שבו יושבת כיום הקתדרלה הגותית. הקתדרלה הרומנסקית נחנכה ב-946 ומגדליה שרדו עד המאה ה-19, אז הוחלפה בחזית נאו-גותית עבור הקתדרלה הנוכחית.
קלרמון הייתה נקודת ההתחלה של מסע הצלב הראשון במטרה לשחרר את המקומות הקדושים לנצרות ואת ירושלים מידי הכובשים המוסלמים. האפיפיור אורבנוס השני הטיף למסע צלב ב-1095 בזמן המועצה השנייה של קלרמון. ב-1120, בעקבות המשברים החוזרים ונשנים בין שליטי אוברן והבישופים של קלרמון וכדי ליצור כוח נגדי לשליטת הכמורה, הקימו הרוזנים עיר חדשה בשם מונפראן (Montferrand) על תל סמוך לביצורים של קלרמון, לפי דגם של הערים החדשות בלה מידי שצצו במהלך המאה ה-12 והמאה ה-13. עד העת החדשה שתי הערים היו ערים נפרדות - קלרמון כעיר אפיסקופלית, ומונפראן כעיר אצולה.
העת החדשה
ב-1551 נהפכה קלרמון לעיר מלכותית, ב-1610 לרכוש בלתי-נפרד של הכתר הצרפתי. ב-15 באפריל 1630 נחתם האדיקט של טרואה (הצו הראשון של האיחוד) שכפה את איחוד הערים קלרמון ומונפראן. האיחוד אושר ב-1731 על ידי לואי החמישה עשר, מלך צרפת בצו השני (אדיקט) של האיחוד. באותה תקופה מונפראן הייתה לא יותר מעיר לוויין של קלרמון, ונשארה במצב זה עד תחילת המאה ה-20. מונפראן דרשה 3 פעמים עצמאות: ב-1789, ב-1848 וב-1863.
במאה ה-20 נבנו בעיר מפעלי מישלן וגני העיר, שעיצבו את העיר קלרמון-פראן ותרמו לאחדות קלרמון ומונפראן. למרות איחודן, ישנם בעיר שני מרכזים, ומונפראן עדיין מחזיקה זהות נפרדת במידת מה.
בשנות ה-70 היה הרב דוד (נתן) שפירו רב העיר.
כלכלה
ייצור מזון ועיבודו, יוזמות הנדסה, מכוני מחקר, חברות תוכנה ותעשיות רוקחות מספקים מקומות עבודה רבים לתושבי האזור. החינוך ממלא תפקיד חשוב בכלכלה של קלרמון-פראן, העיר מאוכלסת ביותר מ-30,000 סטודנטים ונמצאת בה אוניברסיטה על שמו של בלז פסקל. התעשייה בעיר נקשרה הרבה זמן ליצרן הצמיגים הצרפתי מישלן, שייצר את הצמיג הרדיאלי וצמח מקלרמון-פראן ליצרן מוביל בתעשיית הצמיגים. במשך רוב המאה ה-20 מישלן הפעיל בעיר בית חרושת גדול ונרחב שהעסיק כ-30,000 עובדים. אף על פי שמטה החברה נשאר בקלרמון-פראן, רוב הייצור עבר למפעלים במדינות אחרות. תהליך זה התרחש באופן איטי ואפשר לעיר לפצות על כך בהשקעות בתעשיות אחרות ולמנוע אבטלה שהיא מנת חלקן של ערים פוסט-תעשייתיות אחרות.
תרבות
האישיות המפורסמת ביותר של העיר היא המתמטיקאי והפילוסוף בלז פסקל שנולד בה. בעיר ביצע פסקל את הניסוי המפורסם שבחן את ההשערה של אוונג'ליסטה טוריצ'לי בדבר ההשפעה של לחץ הגז על שיווי משקל של נוזל. בניסוי זה נוצר ואקום בצינורית של כספית על ידי הלחץ ובין השאר פסקל שם ברומטר בראש הר הגעש Puy-de-Dôme. האוניברסיטה העירונית נקראת על שמו של פסקל, אוניברסיטת בלז פסקל.
סמוך בעיר נמצא מסלול מרוצים של פורמולה 1, ה-Charade Circuit. המסלול מורכב מכבישים ציבוריים סגורים שבהם נערך הגרנד פרי הצרפתי בשנת 1965, 1970, 1970 ו-1972. זה היה מסלול מפחיד, עם שיפועים חדים ושינויים דרסטיים שגרמה למספר נהגים להקיא בזמן שנהגו בו. זוכים במסלול זה כללו את ג'ים קלארק, ג'קי סטיוארט (פעמיים) ויוכן רינדט.
בעיר משחק מועדון הרוגבי המפורסם ASM Clermont Auvergne וכן מועדון הכדורגל Clermont Foot Auvergne שנכון ל-2013 משחק בליגה השנייה בצרפת.
החל מ-1979 מאחרת העיר פסטיבל סרטי קולנוע קצרים.
בנוסף, העיר הייתה נושא לסרטו התעודי המוערך של הבמאי מרסל אופולס, "הצער והחמלה", שהשתמש בעיר כבסיס לסרט, שתיאר את צרפת תחת הכיבוש הנאצי ואת ממשלת וישי תחת שלטונו של פיליפ פטן.
אדריכלות דתית
בעיר שתי כנסיות חשובות הבולטות באדריכלות שלהן:
יהדות
מכתבים שכתב הבישוף העירוני בשנת 470, והם העדות הראשונה בכתב הנוגעת ליהודים בעיר. כעבור מאה שנה נכפתה הנצרות על 500 מיהודי העיר, והאחרים נמלטו למארסיי. קיימות עדויות על כך שבהמשך הקהילה חודשה.
בתחילת המאה ה-20 היה במקום יישוב יהודי בן מאה שנים לערך, שמנה שלושים משפחות. בזמן מלחמת העולם השנייה העיר הייתה תחת שלטון וישי ומצאו בה מקלט כ-8,500 פליטים יהודים. כאשר החלו רדיפות, חלק מהם הוסתרו בבית הספר על ידי גבריאל פיגה. על פעילות זו הוא זכה בתואר חסיד אומות העולם.
בשנת 1969 הקהילה היהודית כללה קרוב ל-800 יהודים ובבעלות הקהילה היו מוסדות יהודיים מקובלים.
מגפת הקורונה בטאיוואן
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה בטאיוואן, התפשטה אל המדינה בסוף ינואר 2020.
לפני אבחון המקרה הראשון
ב-31 בדצמבר 2019 המרכז הטאיוואני לבקרת מחלות (CDC) החליטו ליישם אמצעי בדיקה לטיסות נכנסות מווהאן, שבסין בתגובה לדיווחים על התפרצות לא מזוהה. הנוסעים של כל הטיסות האלה, נבדקו על ידי גורמי הבריאות לפני היציאה לדרך. נוסע בן שש שהעביר בווהאן ופיתח חום היה במעקב צמוד של CDC. בשלב זה, לכאורה, היו 27 מקרים של דלקת ריאות חדשה בווהאן.
עד 5 בינואר, ה-CDC של טייוואן החל לעקוב אחר כל האנשים שנסעו לווהאן תוך ארבעה עשר יום והפגינו חום או תסמינים של דלקות בדרכי הנשימה העליונות. אנשים אלה נבדקו על פי 26 פתוגנים ידועים, כולל SARS ותסמונת הנשימה במזרח התיכון, ואלה שנמצאו חיוביים הושמו בהסגר.
ב-20 בינואר הערכה הממשלה את הסיכון הנשקף מההתפרצות כדי להפעיל את מרכז פיקוד המגפה המרכזית (CECC). במקור הוקם מרכז הפיקוד כישות ממשלתית ברמה 3, ה-CECC הועלה לדרגה 1 ב-28 בפברואר. ה-CECC ריכז את תגובות הממשלה על פני אזורים כולל לוגיסטיקה לאזרחים על ספינת התענוגות ה"דיימונד פרינסס", חיטוי של שטחים ציבוריים סביב בתי ספר, ומספק תדריכים יומיים עם חן שי-צ'ונג, שר הבריאות והרווחה הטאיוואני.
אחרי אבחון המקרה הראשון
ב-21 בינואר הודיעה טאיוואן על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. מדובר באישה בת 50 אשר הגיעה לנמל התעופה הבינלאומי של טאיוואן מעבודתה כמורה בווהאן, שברפובליקה העממית של סין. היא דיווחה מיוזמתה על התסמינים ואושפזה בבית חולים ללא כניסה רשמית למדינה.
ב-24 בינואר הודיעה ממשלת טאיוואן על איסור זמני על ייצוא מסכות פנים למשך חודש כדי להבטיח אספקה של מסכות לאזרחיה. האיסור הוארך פעמיים: ב-13 בפברואר עד סוף אפריל, וב-13 באפריל עד סוף יוני.
ב-30 בינואר השעו הרשויות בטאיוואן את הטיסות לרפובליקה העממית של סין עד סוף פברואר 2020 עקב התפרצות הנגיף. משך האיסור הוארך עד אפריל 2020, והורחב גם להונג קונג ומקאו.
ב-31 בינואר דווח כי איטליה אוסרת על טיסות מסין, הונג קונג, מקאו וטאיוואן.
ב-1 בפברואר דווח כי צ'יינה איירליינס תורשה להטיס אזרחים טאיוואנים הנמצאים באיטליה חזרה לטאיוואן.
ב-2 בפברואר דחה מרכז פיקוד המגפה המרכזית בטייוואן את פתיחת בתי הספר היסודיים והתיכוניים עד 25 בפברואר (במקור 11 בפברואר). בתחילת פברואר 2020 ביקש מרכז פיקוד המגפה המרכזי של טאיוואן את גיוס הכוחות המזוינים של טאיוואן כדי לסייע בריסון התפשטות הנגיף ולבנות את ההגנות נגדו. חיילים הועברו לרצפות המפעל של יצרני המסכות הגדולים כדי לסייע לצוותים של 62 קווי ייצור המסכה הנוספים שהוקמו באותה תקופה. בתחילת מרץ הגיע הייצור הממוצע של טאיוואן של מסכות פנים כירורגיות ל-9.2 מיליון ליום. בסוף מרץ הגיעה הייצור היומי של מסכות פנים כירורגיות ל-13 מיליון.
ב-6 בפברואר הודיעה טאיוואן איסור כניסת ספינות שייט לכל נמלי טאיוואן עקב התפשטות נגיף הקורונה.
בנוסף על כך, הודיעה הממשלה על הנהגת מערכת הקצבת מסכות, המחייבת את האזרחים להציג את כרטיס הביטוח הלאומי שלהם. לפני יישומה הורחבה המערכת לבעלי תעודת תושב זר ואנשים עם אישורי כניסה תקפים. אנשים בעלי מסמכי זיהוי אי-זוגיים הורשו לקנות מסיכות בימי שני, רביעי ושישי. בעלי תעודות זהות עם מספרים אחידים הורשו לקנות מסכות בימי שלישי, חמישי ושבת. לכל אחד מותר לקנות מסכות בימי ראשון. למבוגרים הותר לקנות שתי מסכות בכל ביקור וילדים ארבעה, עם מגבלה המחייבת שתעבור תקופה של לפחות שבעה ימים מאז הרכישה האחרונה. מגבלת התאריך לילדים מתחת לגיל שלוש עשרה שנים בוטלה ב-27 בפברואר. החל מ-5 במרץ מבוגרים הורשו לקנות שלוש מסכות מדי שבוע, וכמות המסכות לילדים הוגדלה לחמש. המסכות היו זמינות להזמנה מקוונת החל מה 12 במרץ. באפריל תוקנה מערכת הקצבת המסכות כך שהמבוגרים יכלו לקנות תשע מסכות כל שבועיים. החל מ-9 באפריל הוסרו מגבלות התאריך הספציפיות. בנוסף, אזרחי טאיוואן יכולים לשלוח 30 מסכות כל חודשיים מעבר לים לקרובי משפחה מדרגה ראשונה או שנייה. משרד החוץ של טאיוואן קיבל על עצמו את האחריות להפצת המסכות למשפחות דיפלומטים.
ב-10 בפברואר הודיעה הפיליפינים על איסור כניסת אזרחי טאיוואן עקב מדיניות סין-אחת. מאוחר יותר ב-14 בפברואר הודיע דובר נשיא הפיליפינים, סלבדור פאנלו על הסרת האיסור הזמני על טאיוואן.
ב-16 בפברואר הודיעה טאיוואן על מקרה מוות ראשון בשטחה כתוצאה מהידבקות בנגיף הקורונה. הקורבן הוא גבר בשנות ה-60 לחייו שסבל מצהבת B וסוכרת.
ב-23 בפברואר אסרה טאיוואן על אנשי מקצוע רפואיים בחזית העובדים בבתי חולים לנסוע לאזורים המצויים תחת אזהרת נסיעה ברמה 3.
ב-25 בפברואר עבר החוק המיוחד למניעה, הקלה ושיקום בהקשר לנגיף הקורונה ברשות המחוקקת של טאיוואן.
ב-27 בפברואר האיסור של ממשלת טאיוואן על אנשי מקצוע רפואיים בחזית העובדים בבתי חולים לנסוע לאזורים המצויים תחת אזהרת נסיעה ברמה 3 הוארכה עד 30 ביוני.
ב-13 במרץ עבר התקציב המיוחד להוצאות נגיף הקורונה בסך כ-2 מיליארד דולר.
ב-14 במרץ הודיעה טאיוואן כי אנשים שחוזרים לטאיוואן מרוב אירופה, בנוסף לאנשים שעברו דרך סין, הונג קונג, מקאו ודובאי, חייבים להיכנס להסגר בביתם במשך 14 יום.
ב-16 במרץ הודיעה טאיוואן כי היא אוסרת על מורים ותלמידים בבתי הספר התיכוניים ומטה לנסוע מחוץ למדינה עד יולי.
ב-17 במרץ, אזרחים זרים המורשים להיות במדינה, כלומר מי שמחזיקים בתעודות תושבי חוץ או הנמצאים במשימות דיפלומטיות, עסקיות או אחרות מיוחדות, יכולים לשכור חדר במרכז הסגר ציבורי.
החל מ-19 במרץ נאסר על כניסת אזרחים זרים לטאיוואן, לעומת כמה היוצאים מן הכלל; כמו אלה שמבצעים תקופת חוזה עסקי, המחזיקים בתעודת תושבים זרים תקפים, תעודות דיפלומטיות, או תיעוד רשמי אחר ואישורים מיוחדים.
ב-20 במרץ העלה ה-CECC את אזהרת המסע לנסיעות מחוץ לטאיוואן לרמה 3 לכל מדינה ואזור ברחבי העולם. אזרחי טייוואן מומלצים להימנע מכל נסיעה לא חיונית.
ב-31 במרץ הודיע שר התחבורה והתקשורת של טאיוואן, לין צ'יה-לונג כי כל הנוסעים ברכבות ואוטובוסים בין עירוניים נדרשים לעטות מסכות, וכך גם אנשים בתחנות מנוחה בכבישים מהירים. תאגיד הרכבות המהירות של טאיוואן התקין מצלמות תרמיות בכניסות לכל שתים עשרה תחנות הרכבת המהירות. מנהל הרכבות של טאיוואן עשה את אותו הדבר בכל אחת ב-239 התחנות שלה.
ב-3 באפריל הצהיר ה-CECC כי נוסעים שיסרבו ללבוש מסכות לאחר שהתבקשו לעשות כן, יקבלו קנס בסך 3,000 דולר ל-15,000 דולר NT, כפי שנקבע בחוק הפיקוח על מחלות תקשורת (傳染病 防治 法).
בקיץ הוקלו המגבלות לסטודנטים זרים באוניברסיטאות ולפונים לטיפול רפואי בטייוואן, בכפוף לאישור מראש של הממשלה. כל הבאים למדינה חייבים לשהות בבידוד של 14 יום מזן ההגעה, למעט נוסעי עסקים ממדינות הנמצאים בסיכון נמוך או בינוני, אשר כפופים לבידוד של חמישה או שבעה ימים ועליהם להגיש בדיקת קורונה.
ב-29 באוקטובר, צוינו 200 ימים בלי חולים בקהילה. בסוף נובמבר, ברפובליקת האיים היו 600 מקרים מדווחים, רובם "מיובאים", כלומר אותרו בכניסה למדינה בצורה שהצליחה עד כה למנוע התפרצות. מניין המתים עומד על שבעה בני אדם.
בתגובה לעלייה עולמית במקרים באוקטובר ונובמבר 2020, הודיעה טייוואן כי החל מ-1 בדצמבר 2020 ועד 28 בפברואר 2021, כל הנוסעים לטייוואן ודרכה, חייבים להגיש בדיקת קורונה שלילית שבוצעה תוך שלושה ימי עבודה מההגעה. חריגים ניתנו למטיילים המגיבים למקרי חירום משפחתיים או מי שלא היה יכול לרכוש בדיקה במדינתו.
טייוואן דיווחה ב-22 בדצמבר על הדבקה מקומית לראשונה מאז 12 באפריל. נערכו עתה בדיקות ליותר מ-160 אנשים שבאו במגע.
באמצע מאי 2021, ממשלת טייוואן החמירה את הכללים על התכנסות ציבורית לאחר שדיווחה על שישה נדבקים חדשים מקומיים ללא מקור הדבקה ברור, עלייה נדירה באי ששמרה על השליטה במגפה. מקורה במלונית בידוד לטייסים. הצעדים היו מקומיים. למרות העלייה, המספרים קטנים ביחס למדינות רבות בעולם ולגודל אוכלוסיית המדינה. לאחר ה-28 במאי החלה ירידה. החלו הקלות. ב-25 באוגוסט אותרו אפס נדבקים במדינה.
לאחר חודשים רבים, בינואר 2022, בעקבות איתור מקבץ נדבקים הכוללים נדבקים בקהילה, הושבו מקבלות במקומות שונים. באפריל 2022, הייתה עליה חדה בתחלואה. הושקה מדיניות קורונה חדשה בתגובה. המדיניות לא תתמקד בהגעה ליעד לאפס נדבקים בקהילה בניגוד למדיניות שהייתה עד אז.
השפעה כלכלית
לפי הערכות הממשלה, כלכלת טאיוואן צמחה ב–3% בשנת 2020.
לפי שרת הכלכלה של טייוואן, בתחילת המגפה הזמנות ממפעלי טקסטיל וציוד מכני נפסקו. מנגד, תעשיות המידע, התקשורת והשבבים נהנו מהביקוש הגואה למחשבים, לשרתים ולמוצרי אלקטרוניקה. בכל התעשיות הללו זקוקים לרכיבים שיוצרו בטייוואן. במחצית השנייה של 2020, התחדש גם הביקוש העולמי למוצרי התעשיות המסורתיות.
ענף התעופה
בענף התעופה, הטיסות הישירות של חברת התעופה הטייוואנית צ'יינה איירליינס לרומא נדחו ובוטלו עקב הודעת איטליה על האיסור על טיסות טאיוואניות.
חברת התעופה הטייוואנית השנייה בגודלה, אווה אייר, דחתה גם את השקת הטיסות למילאנו ולפוקט. שתי חברות התעופה הטייוואניות קיצצו את מספר היעדים, והותירו רק שלוש ערים סיניות.
שוקי המניות
מדד המניות המשוקלל של טאיוואן צנח מעל 13.1% בגלל וירוס הקורונה. משקיעים זרים מכרו למעלה מ-200 מיליארד דולר. TAIEX הגיע גם הוא לשפל של 42 חודשים וסגר על 8,681.34 נקודות. קרן הייצוב הלאומית החליטה ב-19 במרץ כי חיוני להתערב בשוק המניות.
תגובה בינלאומית
הפריסה המוקדמת של טאיוואן של אמצעי בקרת מגפה ופעולות מעקב קיבלה שבחים ואישור בינלאומי. ב-13 במרץ 2020, משרד החוץ הטאיוואני קבע לשר הבריאות, חן שי-צ'ונג, לקיים פגישה עם שליחים ונציגים ממדינות שונות, ואושרו שיטות מניעת המגפה. טאיוואן תרמה בסך הכל 10 מיליון מסכות עם 7 מיליון מסכות לאירופה (איטליה, ספרד, גרמניה, צרפת, בלגיה, הולנד, לוקסמבורג, צ'כיה, פולין, הממלכה המאוחדת, שווייץ) ו-2 מיליון מסכות לארצות הברית, ומיליון מיליון לבעלות ברית דיפלומטיות ב-1 באפריל 2020.
אוסטרליה
חברי התקשורת האוסטרלית נסעו לטאיוואן וראיינו את אי-ג'ן סו שהוא המומחה האחראי לדיכוי נגיף הקורונה בטאיוואן. סו אמר להם לא לסמוך על הדיוק של נתונים מסין או מארגון הבריאות העולמי (WHO). הוא אמר להם כי הנתונים של ארגון הבריאות העולמי מפגרים אחרי המצב האמיתי. העיתונאי אריק ברדשאו כתב מאמר על טאיוואן שכותרתו: אוכלוסייה זהה לאוסטרליה אך חלקיק ממקרי נגיף הקורונה.
קנדה
תאגיד השידור הקנדי (CBC) הצביע על מספר צעדים שטייוואן נקטה כדי למנוע התפשטות קהילתית של נגיף הקורונה. היא הדגישה כי טאיוואן השתמשה בשיעורים שנלמדו במהלך פרוץ SARS בין השנים 2002–2004 כדי להילחם במגפת נגיף הקורונה.
דנמרק
ראש ממשלת דנמרק לשעבר, אנדרס פוג ראסמוסן, כתב מאמר ל"טיים", התומך בהשתתפות טאיוואנית בתוך ארגונים בינלאומיים כמו ארגון הבריאות העולמי במאמץ למנוע מקרי מוות. הוא השווה בין פעולות מניעה שננקטו על ידי ממשלת טאיוואן והביע את האמונה כי מדינות אחרות היו צריכות ליישם אמצעים כאלה.
גרמניה
הפוליטיקאית הגרמנייה סנדרה בובנדורפר-ליכט תיארה את תגובת טאיוואן לנגיף כמצטיינת.
ישראל
ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, ציין כי ממשלת ישראל תשתמש בניסיון של טאיוואן כדי להילחם במגפה.
יפן
ב-10 במרץ פרסם אתר החדשות היפני "פורסייט" מאמר של עיתונאי עצמאי בשם נוג'ימה המכיר את ענייני טייוואן, תוך ניתוח החלטות המדיניות של טייוואן בנוגע למגפה. התקשורת היפנית גם ערכה דיווחים ארוכים על חן שי-צ'ונג, טאנג פנג ואחרים. טאנג פנג זכה לתשומת לב רבה ביפן.
הרפובליקה העממית של סין
בשל השפעת ממשלת סין (PRC) הודחה טאיוואן מארגון הבריאות העולמי. דיווחים כוזבים על ההתפרצות שהתפשטה משליטה בדרום טאיוואן החלו בתחילת ינואר.
ניו זילנד
ב-15 במרץ, אמרה ראש ממשלת ניו זילנד, ג'סינדה ארדרן כי ניו זילנד תעקוב אחר הדוגמה של טאיוואן באסטרטגיה שלהם להילחם במגפה. מספר כלי חדשות בניו זילנד ציינו גם את מה שעשתה טייוואן כדי למנוע את נגיף הקורונה. TVNZ1 דיווח גם על טייוואן בכותרת השבת 18 בערב.
ארצות הברית
עיתונים ומגזינים אמריקאים הביעו דעה כי טאיוואן ומדינות אחרות באסיה עשו עבודה טובה יותר במאבק בנגיף הקורונה בהשוואה לארצות הברית. והזכירו כיצד טאיוואן אסרה על ייצוא מסכות והגבירה את ייצור המסכות.
ארגון התעופה האזרחית הבינלאומי
ארגון התעופה האזרחית הבינלאומי (ICAO), סוכנות תעופה אזרחית מיוחדת של האו"ם, דחה את השתתפות טאיוואן על אף התפרצות הנגיף החדש, דבר שהשפיע על יכולתה של טאיוואן לאסוף מידע מהארגון הבינלאומי. בתגובה לבירור פומבי על החלטת הארגון בטוויטר, ציין ICAO כי פעולתם נועדה "להגן על שלמות המידע". מזכ"ל האו"ם, אנטוניו גוטרש תיאר פניות אלה כמסע פרסום למידע שגוי שמטפל ב-ICAO.
ארגון הבריאות העולמי
ארגון הבריאות העולמי (WHO) החשיב את טאיוואן כחלק מסין, מה שהביא למספר רב של מדינות בהן איטליה, וייטנאם, והפיליפינים לאסור לתקופה קצרה על טיסות מטאיוואן בינואר ובפברואר 2020, למרות שאז הנגיף לא הפך למגפה בטאיוואן.
מרכז המחקר של נגיף הקורונה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס אירח מפה אינטראקטיבית שרשמה בתחילה את טייוואן תחת הקטגוריה "מדינה/אזור", יחד עם סין, הונג קונג ומקאו. ב-10 במרץ הועבר שמ של טאיוואן לטאיפיי וסביבתה, ייעוד ששימש את ארגון הבריאות העולמי. כאשר שוחח עם ערוץ חדשות טען הפרופסור האחראי על הפרויקט שהם יחליפו אותו מייד לטאיוואן. עד 12 במרץ, טאיוואן הוחזרה למפה, והאוניברסיטה הצהירה שהיא תדבק למוסכמות השמית שהחליטה על ידי משרד החוץ האמריקני.
אף על פי שטאיוואן מודרת מארגון הבריאות העולמי עקב התנגדותה של סין, ובכך הגישה שלה מוגבלת למידע מדעי משותף ולנתונים, תגובת המדינה זכתה לשבחים בעיתונות הבינלאומית. למרות קרבתה לסין והזרמים האנושיים הגדולים, טייוואן רשמה את שיעור ההיארעות הנמוך ביותר לנפש: כ-1 מכל 500,000 איש. גורמי ההצלחה שצוינו כללו את העובדה כי סגן נשיא המדינה, חן צ'יין-ג'ן, הוא אפידמיולוג שהשיג תואר דוקטור בבית הספר לבריאות הציבור של ג'ונס הופקינס בלומברג והלקחים שנמצאו ממגפת ה-SARS בשנת 2003, שפגעה קשה בטאיוואן. תשתיות, כולל הקמת מרכז פיקוד בריאות לאומי המשלב סוכנויות רלוונטיות, ניתוח נתונים, מדיניות שמטרתה לשמור על סבירות רפואית, והושג היקף חינוכי נרחב בעקבות פרוץ ה-SARS. חוקרים במחקר מדיניות הבריאות בסטנפורד פרסמו מאמר בכתב העת של האיגוד הרפואי האמריקני וטען כי תוכנית הפעולה של טאיוואן - שכללה 124 פעולות ותיאום נפרדים שיושמו מלכתחילה - כולל איסורי נסיעות, הסגר, צעדים למעקב, התרחקות חברתית - הצילה את טאיוואן ממגפה קשה.
ב-9 באפריל דרשה טאיוואן התנצלות מיידית ממנהיג ארגון הבריאות העולמי, טדרוס אדהנום גברייזוס, בדבר אמירות גזעניות.
שיתוף הפעולה עם ארצות הברית
ב-4 במרץ העביר בית הנבחרים האמריקני פה אחד גרסה שונה לחוק TAIPEI במטרה לתמוך בניסיונות טאיוואן להצטרף לארגונים בינלאומיים. ב-11 במרץ העביר הסנאט האמריקני פה אחד את גרסת הבית לחוק TAIPEI. ב-27 במרץ חתם נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ את חוק TAIPEI לחוק. חוק TAIPEI הוקע על ידי ממשלת סין (PRC).
ב-18 במרץ הודיע המכון האמריקני בטאיוואן כי ארצות הברית תשתף פעולה עם טאיוואן במחקר ופיתוח חיסונים ובדיקות מהירות. ארצות הברית וטאיוואן קיימו פורום מקוון שהתמקד בהשתתפות טאיוואן בארגון הבריאות העולמי וכיצד ניתן לחלוק את ההצלחה בטאיוואן השיגה לאורך כל המגפה. דובר משרד החוץ הסיני הואה צ'ונינג  מתח ביקורת על פעולה זו כמניפולציות פוליטיות.
אמצעי בקרת מסיכת הפנים
ממשלת טאיוואן הודיעה על איסור ייצוא מסכות פנים לפני שהתפשטה המגפה למדינות רבות, מה שגרם למחלוקת. עם זאת, לאחר פרוץ המגפה, אנשים מיהרו לקנות מסכות במדינות רבות ברחבי העולם. אירועים של החרמת מסכות פנים על ידי הממשלה התרחשו גם בסין, יצרנית מסכות הפנים העליונה בעולם.
בתחילת פברואר 2020 אימצה הרשות המחוקקת של סין את המלצותיהם של הפרופסורים הואנג לי-מין (黃立民) וצ'אנג שאנג-צ'וון מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טאיוואן, וטען כי אנשים בריאים אינם צריכים ללבוש מסכות בשטחים פתוחים. ב-8 בפברואר הצהיר צ'ן שי-צ'ונג, מפקד המרכז למניעת המגפה המרכזית, כי אין צורך לחבוש מסיכה בתחבורה ציבורית. זה גרם לסערת מחאה. נקודת המחלוקת העיקרית היא שתחבורה ציבורית כמו אוטובוסים וכרכרות MRT הן חללים מוגבלים, וירוסים מועברים ביתר קלות מאשר בשטחים פתוחים.
בתחילת אפריל הודיעה נשיאת טאיוואו, צאי אינג-וין, לתרום 10 מיליון מסכות למדינות שסבלו קשות ממגפת הנגיף הקורונה. בתגובה לתרומה, נשיאת הנציבות האירופית, אורסולה פון דר ליין כתבה בציוץ כי האיחוד האירופי "באמת מעריך את מחוות הסולידריות הזו." המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית גם כתבה ציוץ שהודה לטאיוואן על ה"תמיכה ושיתוף הפעולה עם ארצות הברית". במסיבת העיתונאים שהתקיימה ב-1 באפריל, דובר משרד החוץ הסיני הואה צ'ונינג השיב לשאלות בנוגע לתרומות המסכות על ידי טאיוואן וביקש שלא לבצע פוליטיזציה למגפה ואמר כי יש "לחשוב פעמיים ולנהוג בזהירות".
יזהר שי
יזהר ניצן שי (נולד ב-16 ביולי 1963, כ"ד בתמוז ה'תשכ"ג) הוא יושב ראש תנועת דרכנו, פוליטיקאי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת "חוסן לישראל" שברשימת "כחול לבן" וכשר המדע והטכנולוגיה.
הוא גם יזם היי-טק ישראלי, משקיע הון סיכון, יזם חברתי בקהילת הסטארט-אפים, סופר, כתב עיתונות, מגיש רדיו ומרצה.
לפני כניסתו לפוליטיקה שי הוביל פרויקטים בעלי אופי יזמי חברתי. היה שותף מנהל בקרן ההון סיכון Canaan Partners Israel, מרצה באקדמיה וכן ייסד קהילת היזמים "אצטדיון הסטארט-אפ" (המונה למעלה מ-44 אלף חברים נכון למאי 2020). הוא מייסד תוכנית הרדיו "היי-טק בפקקים", המשודרת מדי שבוע ברדיו תל אביב 102FM, ובערוצי המדיה הדיגיטלית של "כלכליסט".
ביוגרפיה
שי נולד בקיבוץ עין השלושה לישעיהו ותמר. משפחתו עברה לירושלים מעט לפני מלחמת ששת הימים והוא גדל בעיר ולמד בגימנסיה העברית ברחביה. התגייס בשנת 1981 והתנדב לחטיבת הצנחנים, בה שובץ לגדוד 890. שירת כלוחם במלחמת לבנון הראשונה והשתחרר מצה"ל בדרגת סגן בשנת 1985, לאחר שמילא תפקיד מ"פ בבית הספר למ"כים.
בעל תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מהטכניון.
הקריירה המקצועית של יזהר שי כללה משרות הנדסה, ניהול ופיתוח עסקים שונים בהייטק הישראלי. הוא עבד כיזם היי-טק ומנהל במספר חברות בארצות הברית במשך קרוב לעשר שנים. בשנת 1998 ייסד את חברת Business Layers, ושימש כמנכ"ל החברה עד למכירתה בשנת 2003 לחברת Netegrity האמריקאית, על פי הערכות בעבור כ-50 מיליון דולר. בשנים 2004–2005 שימש יושב ראש ומנכ"ל חברת V-Secure Technologies, אותה הוביל למכירה לחברת רדוור. בשנת 2006 הצטרף לקרן ההון סיכון הבינלאומית Canaan Partners כשותף וניהל את פעילות ההשקעות שלה בישראל עד לשנת 2014. ביחד עם שותפו אהוד לוי הקים את Canaan Partners Israel בשנת 2014, וביצע במסגרת זו השקעות בחברות סטארט-אפ ישראליות בתחומי הטכנולוגיה.
בשנת 2005 הקדיש לו הניו יורק טיימס כתבה שכותרתה הייתה: "קיבלתי את ה-MBA שלי בצבא הישראלי".