cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סינסינטי רדס
סינסינטי רדס (באנגלית: Cincinnati Reds) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר סינסינטי, אוהיו. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה ב-1882 והיא אחת מחמש הקבוצות שייסדו את ליגת ההתאחדות האמריקאית שהתחרתה בנשיונל ליג. בשנים הראשונות נקראה הקבוצה סינסינטי רד סטוקינג, על שם קבוצה קודמת שפעלה בעיר שהייתה קבוצת הבייסבול המקצוענית הראשונה בהיסטוריה. ב-1889 עזבה הקבוצה את ההתאחדות האמריקאית והצטרפה לנשיונל ליג, תוך כדי שינוי שמה לסינסינטי רדס.
הקבוצה זכתה בוורלד סיריס לראשונה בתולדותיה ב-1919, על זכייה זו העיב הגילוי שנה מאוחר יותר כי שחקני יריבתה בגמר השיקגו וייט סוקס, היו מעורבים בפרשת שוחד ומכרו את הסדרה.
עונות השיא של הקבוצה היו בשנות ה-70, הצלחת הקבוצה בשנים אלו העניקו לה את הכינוי "המכונה האדומה הגדולה", הקבוצה זכתה במהלך עשור זה שש פעמים באליפות הבית, העפילה ארבע פעמים לוורלד סיריס, וזכתה בשני תארים ב-1975 וב-1976. הרכב הקבוצה בשנים אלו כלל בין השאר את ג'וני בנץ', טוני פרז, ג'ו מורגן שלימים נבחרו להיכל התהילה של הבייסבול וכן את פיט רוז וקן גריפי סניור.
חוסה מוחיקה
חוסה אלברטו "פפה" מוחיקה קורדנו (בספרדית: José Alberto "Pepe" Mujica Cordano; נולד ב-20 במאי 1935) הוא פוליטיקאי מאורוגוואי, שכיהן כנשיא אורוגוואי בשנים 2010–2015. בצעירותו היה פעיל במפלגה הלאומית של אורוגוואי ובתנועת הגרילה השמאלית טופאמארוס. הוא חקלאי בהכשרתו.
ילדותו ומשפחתו
מוחיקה נולד ב-20 במאי 1935 לדמטריו מוחיקה שהיה ממוצא בסקי וללוסי קורדנו שהייתה ממוצא איטלקי. בצעירותו, היה מוחיקה פעיל במפלגה הלאומית של אורוגוואי שם התקרב לאנריקה ארו.
אמו באה ממשפחה עניה מאד של מהגרים איטלקים מליגוריה. אמו נולדה בכרמלו, אורוגוואי, שם הוריה החזיקו בכרם קטן גידול גפנים. אביו היה חקלאי זעיר אשר פשט רגל מעט לפני מותו ב-1940, כאשר היה מוחיקה בן חמש.
מנהיג גרילה
בראשית שנות ה-60 הצטרף לתנועת הטופאמארוס שאך הוקמה, קבוצה פוליטית חמושה שקיבלה את השראתה מן המהפכה הקובנית. ב-1969 הוא עלה בסולם הדרגות של הארגון והגיע לעמדת מנהיגות, כשהוא מוביל את ההשתלטות האלימה על פנדו, עיר סמוכה למונטווידאו, ומאוחר יותר הורשע על ידי בית דין צבאי תחת ממשלתו של חורחה פצ'קו ארקו, אשר לשם כך צימצם את החירויות המוקנות בחוקה.
מוחיקה נתפס בידי הרשויות ארבע פעמים, והיה בין האסירים הפוליטיים אשר נמלטו מכלא פונטה קַרֶטַס ב-1971. לבסוף הוא נעצר שוב ב-1972, ונורה על ידי המשטרה שש פעמים. הוא טופל על ידי רופא בית החולים וכך ניצלו חייו. אחרי ההפיכה הצבאית של 1973, וכינון הדיקטטורה הצבאית במדינה, הוא הועבר לכלא צבאי, שם ריצה 14 שנות מאסר. במהלך מאסרו, רותק לתחתית אבוס להשקיית סוסים למשך יותר משנתיים. במהלך שהותו בכלא הוא נשאר בקשר עם מנהיגים אחרים של הטופאמארוס, כולל סנטור "החזית הרחבה" אלאוטריו פרננדס הוידוברו ומייסד ומנהיג הטופאמארוס, ראול סנדיק.
ב-1985, כאשר דמוקרטיה חוקתית הושבה, מוחיקה שוחרר תחת חוק חנינה לפשעים פוליטיים ופשעים צבאיים דומים אשר בוצעו החל מ-1962.
מספר שנים לאחר החזרת הדמוקרטיה, מוחיקה והטופאמארוס הצטרפו לארגוני שמאל אחרים ליצירת "התנועה להשתתפות עממית", מפלגה פוליטית אשר התקבלה לקואליציית "החזית הרחבה".
בבחירות הכלליות של 1994 נבחר מוחיקה לחבר בית הנבחרים, ובבחירות 1999 נבחר לסנטור. בין היתר עקב הכריזמה של מוחיקה, גדל כוחה של התנועה להשתתפות עממית, וב-2004 הפכה לסיעה הגדולה ביותר בחזית הרחבה. בבחירות באותה שנה נבחר מוחיקה מחדש לסנאט, והתנועה בראשותו זכתה ב-300,000 קולות. בכך ביצרה את מעמדה ככוח הפוליטי העיקרי בקואליציה וגורם חשוב בניצחונו של טאבארה ואסקס בבחירות לנשיאות.
שר החקלאות
ב-1 במאי 2005 מינה הנשיא טאבארה ואסקס את מוחיקה לשר החקלאות, משק החי והדיג. בעקבות מינויו החדש התפטר מוחיקה מתפקידו כסנאטור. הוא החזיק בתפקידו עד 2008, כאשר בעקבות החלפת קבינט התפטר מוחיקה וחזר לסנאט. ארנסטו אגצי החליף אותו בתפקיד שר החקלאות.
מועמד לנשיאות
ב 2008, הודיע מוחיקה על מועמדותו לבחירות הנשיאות שעמדו להתקיים שנה לאחר-מכן. שלב הפריימריז היה קשה, מכיוון שהנשיא המכהן טאבארה ואסקס העדיף את שר האוצר שלו, דנילו אסטורי, כמועמד לנשיאות. מועמדים שמרניים שהתחרו במוחיקה ניסו להציגו כמחבל שישלוט במדינה בסגנון של הוגו צ'אווס מוונצואלה ואוו מוראלס מבוליביה, דבר שיביא לנידוייה של אורוגוואי מן העולם המערבי. מוחיקה הכחיש את האשמות נגדו וטען בעקשנות כי ממשלה בראשותו תוביל מדיניות של ממשלת מרכז. בסופו של דבר גבר מוחיקה על מתחרהו השמרני לואיס אלברטו לאקאז'ה, בבחירות שהתקיימו בנובמבר, עם יותר מ-52% מקולות הבוחרים.
מדיניות כלכלית
מדיניותו הכלכלית של מוחיקה המשיכה בגישת הממשל הקודם. חלק ההוצאות החברתיות מתוך סך ההוצאות הציבוריות עלה בשנים 2004–2013 מ-60.9% ל-75.5%. בתקופה זו שיעור האבטלה ירד מ-13% ל-7%, שיעור העניים ירד מ-40% ל-11% ושכר המינימום עלה ב-250%. מוחיקה תמך בחיזוק כוחם של האיגודים המקצועיים. לפי הקונפדרציה הסינדיקלית הבינלאומית, אורוגוואי הפכה למדינה המתקדמת ביותר מבחינת כיבוד זכויות היסוד של העובדים, במיוחד חופש האיגודים המקצועיים, הזכות למשא ומתן קולקטיבי וזכות השביתה.
במאי 2010 הוא הודיע על הכוונה להגביל את הסודיות הבנקאי וההתחמקות מתשלומי מיסים בהתאם לסטנדרטים של ה-OECD. לפי הבנק המרכזי של אורוגוואי, כ-18% מהפקדונות בבנקים השתייכו לאזרחי חוץ, לרוב ארגנטינאים - בסך הכל 2.5 מיליארדי דולר.
מדיניות חוץ
מוחיקה חידש באפריל 2010 את הסכם המסחר עם ונצואלה שחתם הנשיא הקודם טבארה ואסקס ולפיו רכשה אורוגוואי נפט בתנאים נוחים. הוא היה מקורב לנשיא הוונצואלי הוגו צ'אווס בו ראה "השליט הנדיב ביותר שידע". ב-2011 גינה מוחיקה את הפעולות הצבאיות שניזומו על ידי מדינות מערביות בשטח לוב.
המדיניות האזרחית
ב-22 במרץ 2012 בטקס בארמון הפרלמנט מוחיקה הכיר בנאום באחריות המדינה להפרות זכויות האדם בימי הדיקטטורה. נכחו במעמד בין היתד, המשורר חואן גלמן ואחייניתו, מקרנה גלמן, בת להורים שנעלמו אחרי מעצרם במונטווידאו.
סגנון חייו כנשיא
החל משנת 2005 התחתן מוחיקה עם לוסיה טופולנסקי סאוודרה, חברה לשעבר בגרילת טופאמארוס ומנהיגה היסטורית של התנועה להשתתפות עממית וסנטורית ברשימת מפלגה זו. מוחיקה הצטיין בסגנון חיים עממי, רחוק מהפאר הכרוך בתפקיד הנשיאותי. הוא העדיף שלא לגור בארמון הנשיאותי אלא להתגוור בחווה הקטנה של אשתו, בפרברי מונטווידאו. הוא המשיך לגדל פרחים יחד איתה לצורכי פרנסה, ותרם 92% משכרו הנשיאותי לתוכנית לדיור ציבורי חברתי, בעוד ששמר לעצמו בערך משכורת שווה לשכר הממוצע בארצו, כ-900 אירו לחודש. אבטחת הזוג הנשיאותי הופקדה על שני שוטרים. נכסי הזוג הסתכמו ב-2012 ב-4.2 מיליון פסוס (ב-170,000 אירו). רכושו האישי היחיד היה הרכב פולקסוואגן מסוג חיפושית. מוחיקה הצהיר על היותו אתאיסט. בימי גל הכפור הכבד שפקד את ארצו ביוני 2012, רשם מוחיקה את ארמון הנשיא ברשימת הבתים המוכנים לארח חסרי בית. ב-2014 התראיין בסרטו של יאן-ארתוס ברטאן "Human" וקרא לחיים צנועים והגבלת הצמיחה.
בתום כהונתו כנשיא ב-1 במרץ 2015 השאיר את כלכלת המדינה במצב טוב יחסית, והיציבות חברתית במדינה עלתה על זו של המדינות מסביב.
לאחר הנשיאות
לאחר תום נשיאותו ב-2015 חזר מוחיקה לכהן כחבר הסנאט של אורוגוואי. הוא לא השלים את כהונתו, והחליט להתפטר מטעמי תשישות ב-2018, בגיל 83, ולשוב לחוותו. הוא הודיע כי אין בכוונתו לקבל פנסיה מהמדינה.
חיל האוויר ההודי
חיל האוויר ההודי (בהינדית: भारतीय वायु सेना; באנגלית: The Indian Air Force; בראשי תיבות: IAF) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של הודו. הוא נחשב לרביעי בגודלו בעולם. בחיל האוויר ההודי משרתים כ־170,000 חיילים והוא מתפעל 1,130 כלי טיס.
החיל נוסד ב־8 באוקטובר 1932, בשנת 1945 שונה השם לחיל האוויר המלכותי ההודי והשתתף בלחימה במהלך מלחמת העולם השנייה, רק אחרי כינון הרפובליקה ההודית ב־1950 החיל שב להשתמש בשמו המקורי - חיל האוויר ההודי.
LCA Tejas
מטוס קרב קל (Light Combat Aircraft) שמפותח על ידי התעשייה האווירית ההודית (HAL) האמור להחליף את מטוסי המיג 21 ומיג 27. פיתוח המטוס החל עוד בשנות ה-80 וסובל בינתיים מבעיות רבות. המטוס מכונה גם Tejas. הודו מתכננת ייצור של 150 מטוסים. מטוס נכנס לשירות ב-2015 ועד היום יוצרו 123 מטוסים. הודו מתכננת גם לייצר גרסה של המטוס היכולה להיות מתופעלת מנושאות מטוסים.
פרויקט MMRCA
המדינות אשר התמודדו על המכרז הן:
ביוני 2012 נבחר מטוס הראפאל של חברת דאסו תעופה הצרפתית כזוכה. כיום הוא פעיל בחיל האוויר ההודי. אך חיל האוויר ההודי בוחן גם הפעלת F-21 (F-16v)
מיטשל מוסו
מיטשל טייט מוסו (באנגלית: Mitchel Tate Musso; נולד ב-9 ביולי 1991) הוא שחקן וזמר אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בזכות התפקיד של אוליבר אוקן בקומדיית המצבים של דיסני, "האנה מונטנה", ובסדרה נוספת של דיסני "שני מלכים" בתור המלך בריידי.
ביוגרפיה
מוסו נולד בגרלנד, טקסס בארצות הברית וגדל בעיר רוקוול, בנם של קתרין (לבית מור) וסמואל מוסו, עובדי התיאטרון הקהילתי של דאלאס, טקסס. יש לו שני אחים - מייסון מוסו, הסולן של להקת מטרו סטיישן ומארק מוסו, שחקן גם הוא. מוסו הוא ממוצא אלבני.
קריירת משחק
בשנת 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו כשחקן בסרט "The Keyman" בתפקיד קטן לצד אדם בולדווין. בשנת 2003 שיחק בסרט "אריות יד שנייה", לצד אחיו מארק. בשנת 2005 הוא הופיע בסרט הטלוויזיה המקורי של רשת CBS "ווקר: טבילת אש" לצד צ'אק נוריס וסלינה גומז. בשנת 2006 דיבב בסרט האנימציה "מפלצת של בית". מוסו כיכב גם בשלושה פרקים של סדרת האנימציה "המלך היל" בתור חברו של בובי היל בשלושה פרקים משנת 2007.
בשנת 2006 החל לשחק בסדרה המקורית של ערוץ דיסני "האנה מונטנה" בתור אוליבר אוקן, אחד מחבריה של מיילי ריי סטיוארט/האנה מונטנה אותה גילמה מיילי סיירוס. את דמות זו, שהיא אחת הדמויות הראשיות בסדרה גילם לכל אורך עונותיה (4 סך הכל) עד לסיומה בשנת 2011, אך בעונה הרביעית תפקידו קוצץ במעט בשל השתתפותו בסדרה אחרת של דיסני "שני מלכים".
משנת 2007 מוסו דיבב את הדמות של ג'רמי ג'ונסון בסדרה האנימציה "פיניאס ופרב" ילד שמאוהב בקנדיס (אשלי טיסדייל), אחותם של הדמויות הראשיות הנושאים את שם הסדרה.
בשנת 2008 הופיע לצד מיילי סיירוס ואביה, בילי ריי סיירוס בוידאו קליפ לשירם של להקת מטרו סטיישן "Seventeen Forever".
בשנת 2009 גילם שוב את אוליבר אוקן בסרט "האנה מונטנה" על המבוסס על הסדרה בה הוא מככב, והוא שיחק גם בתפקיד ראשי בסרט המקורי של ערוץ דיסני "פיט בוקע מהביצה", בו הוא כיכב לצד כוכבים אחרים של דיסני, ג'ייסון דולי וטיפאני ת'ורנטון. בתחילת ששנה זו מוסו לוהק לצד דוק שואו (מסדרה החיים היפים על הסיפון) לסדרה חדשה של דיסני XD המכונה "שני מלכים" שעלתה בבכורה בספטמבר 2010. ב-2011 הנחה תוכנית מתיחות בערוץ דיסני בשם "PrankStars" אך בוטלה לאחר 6 פרקים.
ב-2012 כאשר עלתה העונה השלישית של "שני מלכים", מוסו לא שב לגלם את תפקידו בין היתר בשל מעורבותו בפלילים על נהיגה בשכרות, ובמקום זאת הוא הוחלף בדמות חדשה שגילם אדם היקס.
קריירה מוזיקלית
בשנת 2008 מוסו שר גרסה מחודשת של השיר "Lean on Me" לסרט של אולפני וולט דיסני "חברים בשלג". מוסו גם שר את השיר "If I Didn't Have You" שיצא בשנת 2008 עם שותפתו לסדרה "האנה מונטנה", אמילי אוסמנט ושרו את השיר "''Stand Out" שיצא בשנת 2010. לקראת הסרט בו הוא השתתף "פיט בוקע מהביצה''" בשנת 2009, מוסו חבר לשחקנית טיפאני ת'ורנטון והוציאו יחד את השיר "Let It Go" שנכלל בפסקול הסרט. השניים עבדו גם על קליפ לשיר ששוחרר לאחר מכן בערוץ דיסני.
מוסו גם הקליט שיר בשם "The Girl Can't Help It" לסרט מקורי אחר של ערוץ דיסני, "תוכנית להגנת נסיכות". שני השירים - "Let It Go" ו-"The Girl Can't Help It" נכנסו לאלבום האוסף של דיסני, הפלייליסט של ערוץ דיסני, ששוחרר ב-9 ביוני 2009.
בשנת 2010 הקליט את השיר ""Live like Kings", שזהו שיר הנושא של הסדרה "שני מלכים" בו הוא מככב. בנוסף, מוסו שיתף פעולה בתוכנית "School House Rock" בו הוא שר את השיר "The 3 R's"; שיר חינוכי על מיחזור.
לאחר מאמצים רבים, הוציא מוסו את אלבום הבכורה שלו הנושא את שמו ב 2 ביוני 2009. סינגל הבכורה שלו, "The In Crowd", הוא גרסת כיסוי לשיר של ג'ון המפסון, סולן להקת ניין דייז. הסינגל הושמע בבכורה ברדיו דיסני ב-5 בדצמבר 2008. הסינגל השני שלו, "Hey", שוחרר ב-15 במאי 2009 עם קליפ הנלווה אליו שהוקרן לראשונה בערוץ דיסני. בתוכנית המתיחות שלו "PrankStars", הוא שר את שיר הנושא.
ב-4 בספטמבר 2010 הוא ערך הופעה בחינם ביריד של מדינת ניו יורק. שבוע לאחר מכן, ביצע הופעה נוספת בחינם ביריד ביוטה. ב-23 בנובמבר שחרר את המיני-אלבום הראשון שלו "Brainstorm".
רפרף הגפן
רפרף הגפן (שם מדעי: Theretra alecto) הוא מין של רפרף.
מאפיינים
מוטת כנפיו של רפרף הגפן נעה בין 9 ל-9.5 ס"מ. אורך גופו כ-5 ס"מ ורוחבו כס"מ אחד. אורך חדקו כ-5.5 ס"מ. כנפיו הקדמיות חומות כששפתן החיצונית חומה כהה ואילו הכנפיים האחוריות אדומות. בבסיסן כתם שחור.
בין מאי לאוקטובר מטילה הנקבה ביצים על עלי גפן (מכאן שמו) וגפנית. צורתן עגלגלה, צבעה ירקרק ולפני ההטלה היא משנה צבעה לצהבהב. חמישה ימים לאחר מכן בוקע הזחל. אורך גופו כ-5 מ"מ, הוא ירוק, עם "קרן" (מעין זנב) סגולה-שחומה. עם גדילת הזחל הקרן קטנה וצבעיה משתנים. נצפו שני צבעי יסוד לזחלים: זחלים שנשארים ירוקים עד התגלמותם, וכאלה שמחליפים צבעם לחום עד שחור לאחר אחד הנשלים. תהליך ההתנשלות נמשך ממספר דקות בקיץ עד לכשעה בסתיו, כשהטמפרטורה היא 15 מעלות צלזיוס. הזחל לרוב אוכל את העור שהשיל. שלב הזחל נמשך 14–17 ימים אצל הזחלים שבקעו במאי-אוגוסט. אצל הזחלים שבקעו בספטמבר-אוקטובר, שלב זה נמשך כ-21 ימים.
אורך הגולם בין 6 ל-8 ס"מ ורוחבו כ-1.3 ס"מ. צבעו חום מנוקד ומקווקו בשחור. בין פרקי הבטן טבעות אדמדמות ורודות ובאזור הכנפיים קווי אורך צרים אפורים-שחורים, עם נקודות שחורות רחבות יותר עליהם. שלב הגולם נמשך בזחלים שהתגלמו בחודשים יוני-אוגוסט בין 17–20 ימים. אצל הזחלים שהתגלמו בחודשים ספטמבר-אוקטובר השלב נמשך כארבעה שבועות. הבוגרים לרוב מגיחים בשעות הערב המאוחרות.
תקופת ההתפתחות כולה (מביצה עד בוגר) נמשכת בין 35–55 ימים, תלוי בעונה. רפרף הגפן מקים 3–4 דורות בשנה. חלק מהזחלים שמתגלמים בסוף אוקטובר (כאלה שבקעו מביצים שהוטלו בספטמבר) נכנסים לתקופת דיאפאוזה עד מרס/אפריל/מאי. שאר הזחלים מספיקים לסיים את שלב הגולם, ומגיחים כבוגרים באוקטובר. יש ובוגרים בוקעים בנובמבר (במקרה שלא הייתה דיאפאוזה), אך הזחלים שבוקעים מהביצים שאלה מטילים, מתים לפני סוף התפתחותם.
עוצבת האש
מבנה
האוגדה מונה כוחות נוספים, בהם:
היסטוריה
האוגדה הוקמה ב-1974 כאוגדה 96, בעקבות לקחי מלחמת יום הכיפורים, ומפקדה היה קצין חי"ר וצנחנים ראשי ועל כן כונתה אוגדת הקחצ"ר. זאת אף כי כבר במהלך המלחמה הוקמה מפקדת שליטה אוגדתית בפיקוד הקחצ"ר, תא"ל עמנואל שקד, למבצעים מיוחדים אשר כונתה "כוח סלע". מפקדה הראשון היה תא"ל דן שומרון. הבולטת שבפעולות האוגדה מיום הקמתה היא נחיתת הסער האמפיבית בשפך נהר האוואלי בזמן מבצע שלום הגליל, תחת פיקודו של עמוס ירון. כוחות האוגדה קיבלו על עצמם את המשימה לנתק את מערכי חטיבת ה"קסטל" של אש"ף ממפקדותיהם בביירות ולמנוע מאנשי הארגון לסגת לביירות. ב-6 וב-7 ביוני החל חיל הים להנחית את כוחות האוגדה בחוף. ב-7 ביוני כוחות האוגדה שנעו צפונה הגיעו לאזור דאמור. תוך כדי כך כוחות אחרים של האוגדה השלימו את כיתור העיר צידון וחברו לכוחות עוצבת הגליל ועוצבת געש.
ב-9 וב-10 ביוני הגיעו כוחות האוגדה למבואותיה הדרומיים של ביירות והחלו לנהל קרבות קשים ברצועות ההגנה של העיר. ומכאן והלאה, במשך חודשיים, ניהלו כוחות האוגדה את מה שנודע לאחר מכן בשם "המצור על ביירות".
אוגדת האש לקחה חלק במלחמת לבנון השנייה בקיץ 2006, תחת פיקודו של איל איזנברג. במהלך הלחימה בכפר דבל נהרגו 9 מלוחמי האוגדה ונפצעו אחרים. כמו כן לקחו יחידות האוגדה חלק במבצע שמטרתו ביצוע איגוף אנכי והנחתת כוחות צנחנים בעומק לבנון ולאורך נהר הליטני. לאחר שמחבלי החזבאללה הצליחו להפיל מסוק יסעור החליטו אייזנברג ומפקד פיקוד הצפון, אודי אדם, לעצור את המבצע כוחות האוגדה פעלו בלבנון במהלך משולב שכלל הטסת כוחות שתוגברו בכוחות שחברו אליהם רגלית. לאחר שהוחלט על עצירת המבצע פגעו לוחמיו של אייזנברג, הן מחטיבת הצנחנים והן מחטיבה 55, במחבלים ומשגרי רקטות עד אשר נכנסה הפסקת האש לתוקפה. אייזנברג המשיך לפקד על האוגדה שנה נוספת לאחר המלחמה ועסק בהטמעת לקחי המלחמה ביחידות האוגדה. על תפקוד האוגדה במהלך המלחמה נמתחה ביקורת בדו"ח ועדת וינוגרד.
ב-2013 הוקם גדוד מילואים הנדסי בעוצבה המורכב מלוחמי חיל הנדסה קרבית, זאת כחלק מלקחי מלחמת לבנון השנייה.
ב-2015 הוכפפה לאוגדה חטיבת הקומנדו החדשה שמאגדת תחתיה את יחידת מגלן, יחידת אגוז, יחידת רימון ויחידת דובדבן.
ב-2016 פורק האגד הארטילרי של האוגדה, עוצבת כדור האש.
ב-2019 במסגרת התוכנית הרב שנתית הוכפפה עוצבת קלע דוד לעוצבת האש.
ב-2020 נוספה לאוגדה היחידה הרב-ממדית, יחידה ניסיונית רב-זרועית שמטרתה איתור והשמדה מהירים של כוחות אויב. בספטמבר 2020 הועברה היחידה לעוצבת הבזק.
במרץ ואפריל 2020, במסגרת התפרצות נגיף הקורונה בישראל, ביצעה האוגדה משימות רווחה, פינוי חולים ולוגיסטיקה של פיקוד העורף בבני ברק.
ויליאם לנדאו
'''ויליאם מ. לנדאו (באנגלית William M. Landau''', 1924 – 2 בנובמבר 2017) היה פרופסור לנוירולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת וושינגטון. המומחיות שלו הייתה בשבץ מוחי והפרעות תנועה וזכה להכרה כשקראו על שמו את תסמונת לנדאו-קלפנר..
חיבוריו
Publishing Company, Inc,. Armonk, NY, 1998
קרחון גוסיראן
קרחון גוסיראן (באנגלית: Gaussiran Glacier) הוא קרחון בחלקו המזרחי של רכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
יחסי דנמרק–עומאן
יחסי דנמרק–עומאן הם היחסים הבילטרליים שבין ממלכת דנמרק לבין סולטנות עומאן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-9 ביולי1979.
קרחון גוסיראן
הקרחון זורם לכיוון צפון, לצד קרחון מריק, והם נפגשים עם קרחון דרווין, בין מפלי הקרח קרנפילד, לבין פסגות נברסקה. סדרת מצוקים (ובהם מצוקי רוברטסון) מפרידים בין קרחון גוסיראן לקרחון אלי.
יחסי דנמרק–עומאן
דנמרק מיוצגת בעומאן באמצעות השגרירות שלה בריאד, ערב הסעודית וכמו כן יש לה קונסוליה במסקט; עומאן מיוצגת בדנמרק באמצעות השגרירות שלה בברלין.
סחר
בשנת 2018 הסתכם היקף הסחר בין המדינות בכ-120 מיליון דולר. עיקר הייצוא מדנמרק לעומאן כלל מוצרי חלב, ביצים, דבש ודגנים, ואילו עיקר הייצוא מעומאן לדנמרק כלל מכונות וכלי רכב.
קרחון גוסיראן
גובהו של הקרחון 793 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם סגן ס. ד. גוסיראן (C.D. Gaussiran) - טייס בצי ארצות הברית בטייסת VXE-6, שחנתה במחנה קרחון דרווין בין השנים  1978-1979.
K-12
K-12 (נהגה: "k through twelve", "k twelve" ,"k to twelve") הוא מושג המתאר מבנה מערכת חינוך פורמלית, הכוללת את שנת גן הילדים, בית הספר היסודי, חטיבת הביניים ובית הספר התיכון. קרי, שנות גן הילדים (באנגלית: Kindergarten) ושתים-עשרה השנים הבאות בעקבותיו. זהו המינוח המקובל במדינות כגון ארצות הברית, קנדה, קוריאה הדרומית, טורקיה, הפיליפינים, מצרים ואוסטרליה. מינוח דומה הוא P-12, המקובל באוסטרליה.
מבנה מערכת החינוך האמריקאית
מבנה מערכת החינוך בארצות הברית עוקב אחר דפוס דומה לזה שבמערכות חינוך דומות: חינוך לגיל רך (בדרך כלל מתחיל בגיל 4 ונמשך כשנתיים) ואחריו בית ספר יסודי (Elementary School), חטיבת ביניים (Middle School) ובית ספר תיכון (High School). לאחר סיום שתים-עשרה שנות לימוד, תלמידים יכולים להמשיך את השכלתם האקדמית בקולג'ים ובאוניברסיטאות המציעות שש רמות שונות של תארים והסמכות. הטבלה הבאה מציגה את השלבים השונים במערכת החינוך האמריקאית, החל מגן הילדים ועד לשלבים השונים במערכת ההשכלה הגבוהה.
שימוש
המנח בדרך כלל מופיע כתיאור סגמנטים במערכת החינוך- מוצרים או סקטורים המתייחסים למערכת החינוך הפורמלית לעיתים יעשה שימוש גם בצירוף PK-12) pre kindergarten) המתאר מסגרות חינוכיות הקודמות לכניסה לגן בגיל ארבע. לעיתים יופיע הצרוף K-13, K-14 וכו', במקרים אלו הכוונה לשנות חינוך הכוללות בתוכן גם ספירה של שנות הקולג'. K-16 מתייחס לשנות הלימוד בגן, בבית הספר היסודי, בחטיבת הביניים, בבית הספר התיכון וארבע שנות קולג'.
מבנה מערכת החינוך בישראל
אפשר לחלק את מערכת החינוך בישראל לארבעה שלבי חינוך (או דרגי חינוך) עיקריים, לפי גיל התלמידים:
חלוקה זו היא החלוקה הראשית, אך בכל רמת חינוך יש מגוון מסגרות אפשריות, שבחלקן צירוף של שני שלבים ובחלקן פיצול של כל שלב, כמו בתי-ספר לכיתות גן עד ו', א'-ח' או א'-ט' או חטיבות צעירות של גן עד א' וגן עד ב'.
בראון
בראון (באנגלית: Brown, בגרמנית: Braun) הוא שם משפחה שפירושו חום
סבסטיאן קורץ
סבסטיאן קורץ (בגרמנית: Sebastian Kurz; נולד ב-27 באוגוסט 1986) הוא פוליטיקאי אוסטרי, שכיהן כקנצלר אוסטריה וכיושב ראש מפלגת העם האוסטרית (ÖVP). הודיע על התפטרותו לאחר שפורסמה מעורבותו בפרשת שוחד.
חיים אישיים
קורץ נולד ב-27 באוגוסט 1986 בווינה, אוסטריה, לאב מהנדס ולאם מורה. הוא סיים את לימודיו ב-2004 והמשיך לשירות בצבא האוסטרי. לאחר שחרורו עבד במשרד עורכי דין במקביל ללימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת וינה.
קורץ מתגורר בווינה עם סוזן תייר, בת זוגו מנעוריו. ביולי 2021 פרסם באינסטגרם על הריונה, ובסוף נובמבר נולד בנו הבכור, קונסטנטין.
פעילות פוליטית
ב-2009 נבחר קורץ ליו"ר אגף הצעירים במפלגת העם האוסטרית, ובין השנים 2010–2011 היה חבר במועצת העיר וינה. באפריל 2011 מונה לאחראי במשרד הפנים על שילוב המהגרים בחברה. בבחירות שנערכו ב-2013 נבחר לכהן כחבר פרלמנט, ובדצמבר 2013, עם הקמת ממשלת האחדות בין המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ומפלגת העם, מונה לשר החוץ במקומו של מיכאל שפינדלגר. בנוסף לתיק החוץ, צורף לתחומי אחריותו גם נושא שילוב המהגרים בחברה, נושא שבו עסק בתפקידו הקודם במשרד הפנים. בהשבעתו לתפקיד, והוא בן 27 בלבד, היה קורץ שר החוץ הצעיר ביותר באיחוד האירופי.
הקנצלר
באוקטובר 2017 הוביל את מפלגתו לניצחון בבחירות, כשהמפלגה קיבלה יותר מ-30% מהקולות. ב-18 בדצמבר הקים ממשלה ביחד עם מפלגת החירות האוסטרית ומונה לקנצלר.
במאי 2019 התפוצצה פרשת איביזה, במסגרתה נחשף סרטון בו נראה היינץ כריסטיאן שטראכה, סגנו של קורץ מטעם מפלגת החירות, מציע חוזים ממשלתיים לאחייניתו של אוליגרך רוסי תמורת תמיכה כספית במפלגתו, והשתלטות על עיתון והטייתו לטובת מפלגת החירות. בעקבות החשיפה התפטר שטראכה מכל תפקידיו, וב-19 במאי הודיע קורץ על פירוק הקואליציה ועל בחירות בזק בספטמבר. ב-27 במאי 2019 הפסיד קורץ בהצעת אי-אמון שהוגשה על ידי הסוציאל-דמוקרטים ונתמכה על ידי מפלגת החירות האוסטרית ב, הבית התחתון של הפרלמנט האוסטרי, והוא סיים את כהונתו. בעקבות הצבעה ב-3 ביוני מינה נשיא אוסטריה, אלכסנדר ואן דר בלן, את נשיאת בית המשפט החוקתי בריגיטה בירליין לקנצלרית זמנית עד הבחירות.
בבחירות חדשות שנערכו ב-29 בספטמבר 2019 קיבלה מפלגתו של קורץ יותר מ-37% מהקולות והייתה המפלגה הגדולה בפרלמנט בפער ניכר. לאחר מספר חודשים של משא ומתן עם מפלגות נוספות, ארגן קורץ קואליציה חסרת תקדים בהיסטוריה האוסטרית, של מפלגת העם ביחד עם מפלגת הירוקים בראשות ורנר קוגלר, מפלגה שביקרה רבות את שלטונו, והסכים לשורת צעדים סביבתיים במסגרת הממשלה החדשה ולמיתון מסוים של המדיניות הימנית שלו. הממשלה החדשה הושבעה ב-7 בינואר 2020, קורץ נבחר מחדש לקנצלר וקוגלר לסגנו.
חשד לשחיתות
במאי 2021 נפתחה נגדו חקירה בחשד שמסר הצהרות כוזבות לוועדה בפרלמנט אשר עסקה בפרשת איביזה. הוועדה בדקה גם חשד לנפוטיזם ולמינויים לא-כשרים לתפקידים בחברות ממשלתיות. באוקטובר 2021 נחקר על תפקידו לכאורה בהוצאת כספים פדרליים למפרסם עיתונים תמורת סיקור אוהד.
ב-9 באוקטובר 2021 התפטר קורץ מתפקידו כקנצלר אוסטריה עקב החשדות לשחיתות, לאחר שיום קודם לכן דרשה ממנו צמרת המפלגה להתפטר מתפקידו. גם מפלגת הירוקים החברה בקואליציה תמכה בהתפטרותו. ב-2 בדצמבר הודיע על פרישה מוחלטת מהחיים הפוליטיים.
לאחר הפרישה מפוליטיקה
בדצמבר 2021 פורסם כי קורץ יעבוד עם המיליארדר פיטר תיל. קורץ ישמש כיועץ ואסטרטג גלובלי בחברת ההשקעות של יזם ההון סיכון, שהיה אחד המשקיעים הראשונים בפייסבוק.
ב-18 באוגוסט 2023 הוגש נגדו כתב אישום באשמת במתן עדות שקר בפני ועדת חקירה של הפרלמנט האוסטרי.
עמדות פוליטיות
במהלך משבר ההגירה באירופה בשנת 2015, קרא קורץ לשליטה יעילה יותר בגבולות החוץ של האיחוד האירופי, והציג תוכנית של 50 נקודות לאינטגרציה עם התמחות מיוחדת בשפות ותחומים, בשוק העבודה, שלטון החוק והערכים.
בשנת 2015 הציע קורץ במסגרת 'חוק האסלאם' החדש לאסור על מימון מסגדים על ידי ישויות מחוץ למדינה, לשלם משכורות לאימאמים ולהסדיר את נוסח הקוראן שניתן להשתמש בו באוסטריה. עם זאת, הוא תמך בזכויות נוספות למוסלמים, כגון הזכות למזון חלאל ותמיכה דתית בצבא. קורץ אמר כי השינויים שהציע נועדו "להילחם בבירור" בהשפעת האסלאם הרדיקלי באוסטריה. החוק עבר בפרלמנט האוסטרי בפברואר 2015, אך לא נכללה בו הסדרת גרסה מורשית של הקוראן.
במסגרת הטיהור הממשלתי בטורקיה נגד אנשי השירות האזרחי והצבאי, בתגובה להפיכה הכושלת ביולי 2016, קרא קורץ לשגריר טורקיה להסביר את קשריה של אנקרה להפגנות של אלפי אנשים באוסטריה בתמיכת נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן.
עזרא מורד
עזרא מורד (1933 – 19 באוגוסט 2020) היה איש חינוך, סופר, משורר, מתרגם מערבית לעברית, עורך ופובליציסט ישראלי. עלה לישראל מעיראק ופעל כנציג עולים לפיתוח מעברת קסטינה - לימים קריית מלאכי.
קורותיו
עזרא מורד נולד בשנת 1933 בעיר עמארה, במחוז מיסאן שבדרום עיראק. בגיל 12 הצטרף לתנועת החלוץ, שפעלה באופן מחתרתי בעירו וריכזה בני נוער יהודים ללימודי השפה העברית והכינה אותם לעלייה לארץ ישראל. בשנת 1950 עלה לבדו מעיראק דרך איראן. לאחר הכשרה בכפר גלעדי התיישב במעברת האוהלים בקסטינה וריכז קבוצות עולים ללימוד עברית ולרכישת השכלה ומקצוע. בשנת 1952 הוסמך בבית ברל כמדריך לנוער והחל ללמד קבוצות נוער ועולים בקסטינה. בשנת 1952 גויס לחיל הקשר. בחופשותיו מהצבא המשיך בארגון חיי התרבות במעברה, ריכז קבוצות עולים באזור באר טוביה ללימוד עברית וסייע בהקמת בית הספר הראשון בה.
עם שחרורו מצה"ל הוסמך להוראה בנהלל והחל לעבוד כמחנך וסגן מנהל בבית הספר "האחים" בקריית מלאכי. הוא המשיך לשמש כמורה במקביל לתפקידיו הציבוריים. בשנת 1960 הביא להקמתו של מרכז קהילתי לנוער בשם "בית הנוער" ויזם פעילות תרבותית שכללה ערבי שירה בציבור וחוגי תיאטרון. הוא ייסד את שבט הצופים בקריית מלאכי וארגן את שבוע הספר הראשון ביישוב.
בשנת 1965 הצטרף כפעיל למפלגת רפ"י ונבחר כנציג יחיד מטעמה למועצה המקומית. לאחר הקמת המערך נבחר, ב-1969, ברשימתו למועצה. הוא הדגיש את ההשקעות במוסדות חינוך ופעל להקמת מתנ"ס, ספרייה, בתי ספר יסודיים ולתיעוש ומקורות תעסוקה לעולים.
בשנת 1969 החל בפעילות לגיוס סטודנטים עירוניים להתנדבות קהילתית בקריית מלאכי. החל משנת 1970 ניהל את בית הספר לנערים עובדים, ששימש נערים שנפלטו ממערכת החינוך הפורמלית כשמטרתו, מתן מסגרת הולמת לרכישת מקצוע יחד עם רכישת השכלה אלמנטרית.
בשנת 1976 קיבל תואר ראשון בספרות חינוך ותנ"ך מאוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 1977 מונה למנהל מחלקת החינוך בקריית מלאכי ושימש בתפקיד זה ארבע שנים. במסגרת תפקידו הפעיל את השירות הפסיכולוגי, למידה אינדיבידואלית על פי שיטת תוא"ם (תרגול ואבחון במחשב), טיפוח המוסדות לגיל הרך והפעלת חטיבות צעירות בבתי הספר ביישוב. הוא גייס צוותי מחקר לחינוך בראשות פרופ' רינה שפירא מאוניברסיטת תל אביב לפעילות בקריית מלאכי, תוך מתן היזון חוזר למשרד החינוך לשם הפקת לקחים מן העבודה כמחנך בשטח.
מורד היה חבר במועדון רוטרי בקריית מלאכי ועמד בראשו פעמיים, ב-1972 וב-1980. בשנת 1981 יזם, בשיתוף מועדון רוטרי בבת ים, הצגת תערוכות יוצרים מקריית מלאכי ומפגשים משותפים עם אגודת הסופרים, אגודת שוחרי הספרות, חברי כתב העת "אפיריון" ואגודת הסופרים הציונים.
בשנת 1983, עם יציאתו לגמלאות, החל להרצות בהתנדבות בגני ילדים במסגרת קדמ"ה (קבוצת דיון מחנכים-הורים), לטיפוח שירה בגיל הרך והמשיך את עיסוקו בהוראת מבוגרים ובהשלמת השכלתם במסגרת אורט.
בשנת 1987 מונה לרכז את הקליטה החברתית של העולים הרבים שהגיעו לקריית מלאכי מאתיופיה. הפעיל את תוכנית רעות, בה תושבים וותיקים מתנדבים ללוות את העולים החדשים.
מורד אצר וריכז בביתו את התיעוד להקמת היישוב קריית מלאכי, מקליטת העלייה ועד המאה ה-21. הוא יזם את הקמת מוזיאון בית הראשונים בקריית מלאכי והפקיד בספריית יד בן-צבי חומר מקורי רב שאסף במהלך השנים, כולל ראיונות עם המשפחות הראשונות ביישוב.
עבודתו הספרותית
לצד עבודתו החינוכית והקהילתית, מורד עסק לאורך השנים בכתיבת שירים וסיפורים, שחלקם נבחרו על ידי משרד החינוך והתרבות ופורסמו במקראות למחנך ולתלמיד. ספרו נופי ילדות מבית אבא, שיצא לאור בשנת 1985, תיאר בשירים ובמקאמות פרקים בחייהם של יהודי בבל: הווי ומנהגים, פולקלור, אמונות, מחזור החיים, חלוציות וציונות.
בשנת 1988 יזם והקים יחד עם יוצרים מאזור הדרום את עמותת קס"מ (קבוצת סופרים, יוצרים ומשוררים), שמטרותיה עידוד יצירות אומנותיות וספרותיות, יזום פעולות תרבות וקיום מפגשים לקהל הרחב לעידוד הקריאה, הכתיבה והיצירה האמנותית. חברי העמותה פעלו בהתנדבות וכינסו מפגשים, בהם הוצגו יצירותיהם של עולים חדשים ויוצרים צעירים. הם גייסו תרומות להוצאה לאור של יצירותיהם. יצירות אלה קובצו ופורסמו בשלוש אנתולוגיות בשם "עטים וקווים".
בנוסף לספריו, עזרא מורד פרסם מאמרים שונים, חלקם בביטאונים שונים של מערכת החינוך הישראלית וחלק מעבודתו הספרותית שולב בספרי לימוד של מערכת החינוך. בשנת 1976 פרסם תוצאות מחקר השוואתישערך בנושא: "קריאה חופשית", מתוך רשימה של ספרים מומלצים מטעם משרד החינוך. נבדק הקשר בין קריאה חופשית וגורמי סביבה בקרב תלמידי כיתות ז'. המחקר כלל תלמידים מיישובים מבוססים ומאזורים טעוני טיפוח. תוצאות המחקר איששו את הקשר בין השכלת ההורים להרגלי הקריאה של הילדים. משנת 1991 הוא גם ערך ספרים של יוצרים אחרים בתחומי השירה והפרוזה.
עבודתו כמתרגם
בקיאותו בשפה העברית והערבית עודדו אותו ליצור קשרים ספרותיים-תרבותיים בין יוצרים יהודים וערבים. הוא יצר קשר עם סופרים ומשוררים מן המגזר הערבי במסגרת אגודת שוחרי הספרות ויצא בשנת 1995, כחבר במשלחת לרבת עמון, ירדן, במטרה לטפח את הקשרים בין יוצרים ואנשי ספר, ואף תרגם את יצירותיהם בשתי השפות.
בשנת 2003 אסף ותירגם מערבית לעברית שירי עם, פתגמים ומשלים בדווים-עיראקים אשר פורסמו בחוברת "פוג אל נכל- מעל הדקלים". עבודת התרגום נעשתה מתוך רצון לשמר גם בעברית, את המקצב וההומור המזרחי של המשלים ופתגמי המקור.
סיפורי עם של יוצאי עיראק נאספו על ידו ותועדו בארכיון הסיפור העממי על שם פרופ' דב נוי בחיפה. מורד היה חבר פעיל בהנהלת המרכז למורשת יהדות בבל ובהנהלת אגודת האקדמאים של יוצאי עיראק בישראל.
בעת מבצע "צוק איתן" התבקש לתרגם לערבית ולהקריא את השיר "המלחמה בפתח" מתוך האלבום "אינתיפאדה סוליטר". בתרגום השיר הכולל התייחסות לפולקלור יהודי-ישראלי כגון, קריאת תהילים ישיבה בממ"ד וריקודי עם, השתמש בהקשרים מקבילים מן הפולקלור הערבי ובכך נתן ביטוי מילולי לרעיון אוניברסליות של חוויית היות תחת מלחמה.
הוא יזם ותרגם מערבית לעברית את הספר "וַהֲרֵי הַסִּפּוּר לִפְנֵיכֶם, אָנָּא הִסְכִּיתוּ וְשִׁמְעוּ!" מאת סלמאן דבי, הוא אבן אל-ראפידן . הספר בתרגום לעברית יצא לאור בשנת 2020 על ידי אגודת האקדמאים יוצאי עיראק בישראל.
עזרא מורד נפטר ב-19 באוגוסט 2020. הותיר אחריו אישה, אילנה, לשעבר חברת הנהלה במועצת העיר קריית מלאכי, מזכירת נעמת בקריית מלאכי, חברת מועצת הפועלים ביישוב וחברת מרכז הפועל, וחמש בנות. התגורר באשדוד.
לוהנר-פורשה היברידי מעורב
לוהנר-פורשה היברידי מעורב (באנגלית: Lohner-Porsche Mixed Hybrid, קרוי גם: Lohner-Porsche-Elektromobil) היא מכונית בסגנון Horseless carriage אשר פותחה על ידי פרדיננד פורשה ו-Lohner-Werke  במפעל הכרכרות Jakob Lohner & Co.
"לוהנר-פורשה היברידי מעורב" היה כנראה הרכב הראשון בעולם בעל הנעה היברידית אשר יוצר בין השנים 1900–1905.
תולדות הדגם
בשנת 1898 המהנדס פרדיננד פורשה, בן ה-23, בנה את המכונית הראשונה שלו, ה-"Chahner Electric Chaise". זאת הייתה המכונית עם ההנעה הקדמית הראשונה בעולם. המכונית השנייה של פורשה הייתה היברידית, והשתמשה במנוע בעירה פנימית כדי לסובב גנרטור שסיפק כוח ל-4 מנועים חשמליים הממוקמים במרכזי הגלגלים. על המצבר בלבד המכונית הייתה יכולה לנסוע כמעט 40 מיילים (כ-64 קילומטר). אבות טיפוס ראשונים היו בעלי הנעה דו-גלגלית, כלי רכב חשמליים המונעים על ידי סוללות עם שני מנועים רכובים על רכזת קדמית. גרסה מאוחרת יותר הייתה היברידית באמצעות מנועים חשמליים רכובים על רכזת בכל גלגל, המונעים על ידי סוללות וגנרטור מנועי בנזין.
ארץ קרה
ארץ קרה (באנגלית: North Country) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2005, בבימויה של ניקי קארו, ובכיכובם של שרליז ת'רון, פרנסס מקדורמנד, שון בין, ריצ'רד ג'נקינס, ג'רמי רנר, וודי הרלסון וסיסי ספייסק. התסריט שכתב מייקל סייצמן מבוסס על הספר "תובענה ייצוגית: סיפורה של לואיס ג'נסון והתביעה המכוננת ששינתה את חוק ההטרדה המינית" של קלרה בינגהם ולורה לידי גנסלר, שתיעד את התיק ג'נסון נגד חברת אוולת' טקונייט בבית המשפט הפדרלי במינסוטה.
עלילה
ג'וזי יוצרת קשרי חברות עם עובדות אחרות במכרה, ונוכחת לדעת שנשים אלה סופגות הטרדות מיניות מתמשכות והשפלות מרוב הגברים שעובדים במכרה, שמאמינים שהנשים גוזלות משרות מגברים להם הן נועדו. ג'וזי מוצאת את עצמה מטרה להתעללותו של בובי שארפ, אותו הכירה בתיכון. היא מנסה לדבר על המצב עם הממונה עליה, ארלן פאביץ', אך הוא לא לוקח את תלונותיה ברצינות. בעקבות פנייתה, הגברים מגבירים את ההטרדות, ובובי מפיץ שמועה שג'וזי ניסתה לפתות אותו מינית. אשתו של בובי מתפרצת על ג'וזי, ומשפילה אותה בציבור. סמי נוטר לאימו טינה על האופן שבו אנשי העיירה מתייחסים אליהם, ומאמין לשמועות שמפיצים עליה.
ג'וזי פונה לבעל המכרה, דון פירסון, אבל למרות שהוא הבטיח שהוא יעזור, כשהיא מגיעה לפגישה היא מוצאת בחדר את פאביץ' ומנהלים בכירים אחרים, המציעים לה להתפטר מייד. היא מסרבת, ויוצאת מהחדר, הרוסה. אך כשבובי תוקף אותה מינית, היא מתפטרת, ופונה לעורך דין, ביל וייט, חבר של גלורי וקייל, ומבקשת ממנו להגיש בשמה תביעה נגד החברה. ביל מציע לה לגייס נשים נוספות שעברו חוויות דומות ולהגיש תובענה ייצוגית, הראשונה מסוגה. אך הכורות חוששות לפרנסתן, ולהטרדה נוספת, ומסרבות. ג'וזי מחליטה להתקדם עם התביעה לבד. היא גם מגלה שגלורי חלתה במחלת לו גריג, ובריאותה מתדרדרת במהירות.
אליס והאנק מתווכחים על התביעה, האנק מסרב לסלוח לג'וזי, ואליס עוזבת אותו. בישיבת איגוד העובדים של המכרה, ג'וזי מנסה להסביר לכורים למה היא תובעת את המכרה, אך הם מפריעים לה ומבזים אותה, עד שהאנק קם ונוזף בהם על ההתייחסות שלהם לג'וזי ולנשים האחרות במכרה. אליס והאנק משלימים ביניהם.
כשמתחיל המשפט, נציגי המכרה מנסים להשתמש בפריצותה לכאורה של ג'וזי נגדה, ובובי מעיד שסמי הוא תוצאה של יחסים שג'וזי ניהלה עם מורה בתיכון. ג'וזי מגלה אז שהיא בעצם נאנסה על ידי אותו מורה, לאחר שהוא תפס אותה ואת בובי מתנשקים. האנק תוקף את המורה, אשר נמצא בקהל בית המשפט. סמי עדיין מסרב להאמין לאמו, ובורח. קייל מוצא אותו, ומשכנע אותו לחזור בו, וסמי וג'וזי משלימים.
למחרת, בחקירה נגדית, ביל גורם לבובי להודות ששיקר, ושלמעשה הוא היה עד לאונס, אבל פחד לעשות משהו בנידון. גלורי מגיעה לבית המשפט בכיסא גלגלים, ומכיוון שאינה יכולה לדבר, קייל מקריא את הצהרתה שהיא עומדת לצידה של ג'וזי. אחת אחרי השנייה, נשים נוספות מצטרפות, מה שמאפשר לתביעה הייצוגית להתקיים. המכרה נאלץ לשלם לכל הנשים פיצויים, וגם לקיים מדיניות נגד הטרדה מינית במקום העבודה.
הפקה
הסרט צולם במספר עיירות בצפון מינסוטה, במיניאפוליס, ובסנטה פה, ניו מקסיקו.
פסקול
שירים בסרט שלא נכללו באלבום הפסקול כוללים "Wasn't That a Party" של The Irish Rovers, "Shake the House Down" של מולי האצ'ט, וגרסאות קריוקי של "I Drink Alone" של ג'ורג' ת'ורוגוד, והלהיט של פאט בנאטר, "Hit Me with Your Best Shot."
יציאה לאקרנים
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-2005 בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בטורונטו, והוא הוצג גם בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בשיקגו לפני שיצא לבתי הקולנוע בארצות הברית, שם גרף הסרט $6,422,455 בסוף שבוע הפתיחה, והגיע למקום חמישי בקופות. תקציב הסרט היה $30 מיליון, והכנסות קופה של הסרט בעולם הגיעו ל-$25,211,175.
ביקורת
באתר Rotten Tomatoes, 69% מהמבקרים נתנו לסרט ביקורת חיובית, מתוך 162 ביקורות, עם תשבחות נלהבות להופעות של ת'רון ומקדורמנד.
מנולה דרג'יס מהניו יורק טיימס נתנה לסרט ביקורת מעורבת, בציינה שהסרט בו זמנית מנסה לספר סיפור קשה שתוקף נושא מורכב, וגם לעמוד בדרישות ההוליוודיות לרגשנות וסוף טוב, וציינה לשבח את עושי הסרט שהצליחו לייצר יצירה ראויה גם תחת מגבלות אלו.
רוג'ר איברט כתב על הסרט: "ארץ קרה הוא מסוג הסרטים שמקוממים אותך ומשפיעים עליך, כי הוא מציג לך דברים ששמעת עליהם אבל שלא יצא לך לדמיין אותם באמת." ושהשילוב של ת'רון ומקדורמנד הוא שילוב מנצח, שמייצר "חוויה קולנועית אדירה".
במגזין רולינג סטון, פיטר טרוורס נתן לסרט שני כוכבים מתוך ארבעה, בציינו ש"כל דמיון בין ג'וזי ולואיס ג'נסן, האישה האמיתית שגרמה למכרות אוולת' לשלם על עוונותיהם בתביעה הייצוגית המכוננת של 1988 הוא מקרי לחלוטין." הוא ציין ש"השחקנים, הבמאית ניקו קארו (לרכב על הלווייתן), והצלם הנפלא קריס מנגס עבדו קשה ליצור נראות אותנטית... אבל למרות שהלכלוך והטינופת יושמו באופן אמנותי, זה היה קוסמטי בלבד".
בסרט התיעודי "סיפורים מהארץ הקרה" שליווה את מהדורת ה-DVD של הסרט, לואיס ג'נסן אמרה: "אני חושבת שזה חשוב שאנשים יראו את זה". ולגבי שרליז ת'רון, היא אמרה ש"היא ידעה את התפקיד. היא ידעה מה נדרש בו - העומק אליו הייתה צריכה להגיע. היא עשתה עבודה מצוינת."
אגמי המלח של לרנקה
אגמי המלח של לרנקה (ביוונית: Αλυκή Λάρνακας, בטורקית: Larnaka Tuz Gölü) הם קבוצה של ארבעה אגמים מלוחים, השוכנים דרומית לעיר לרנקה בקפריסין, סמוך לחוף הים התיכון. ארבעת האגמים הם אליקי, אורפאני, סורוס וספיירו.
מיקום וגאוגרפיה
אגם אליקי שמשמעות שמו הוא "מלוח", הוא הגדול בין הארבעה, ושטחו 1.58 קמ"ר. שלושת האגמים האחרים, ששטחם הכולל קטן משלו, מחוברים ביניהם, ונמל התעופה הבינלאומי בלרנקה חוצץ בינם לבין אגם אליקי. עוד שוכנים בין האגמים מתקן טיהור שפכים המשרת את העיר ומאגר מים. לחופו המערבי של אגם אליקי שוכן המסגד העות'מאני האלה סולטאן טקה, הנחשב לפי המסורת למקום קברה של אום חראם, המינקת של הנביא מוחמד. מצפון ומדרום לאגם הוכשרו שני פארקים קטנים - פארק אגם המלח בפאתי העיר לרנקה ופארק טקה הסמוך לנמל התעופה. שטח כל האגמים הוא 2.2 קמ"ר, ועומקם הממוצע הוא כמטר. האגמים הם הגדולים בקפריסין לאחר אגם המלח של לימסול, והם שוכנים בליבה של צמחיית הלופיטים.
האגמים נוצרו כתוצאה מכך שמי המלח מחלחלים אל הקרקע החלולה בין הים והסלע. לפי האגדה הנוצרית הם נוצרו כתוצאה מקללה שהטיל לזרוס, לאחר שבקשתו מאישה מקומית כי תיתן לו אוכל ושתייה נענתה בסירוב. לפי האגדה ענה לה לזרוס "מי יתן וכרמיך יתייבשו ויהיו לעד לאגם מלח". במהלך עונת החורף האגמים מתמלאים במים ובקיץ הם מתייבשים ונסוגים, וחושפים שכבת מלח ואבק המצטברים על הקרקע.
חשיבות ומאפיינים
האגמים נחשבים לאחד מאתרי הקרקע הלחה (Wetland) החשובים באי, והם הוכרזו כאתר לשימור לפי אמנת ראמסאר (Ramsar Convention) העוסקת בשימור אתרי קרקע לחה; במסגרת נטורה 2000, הרשת האקולוגית של האיחוד האירופי; לפי אמנת ברצלונה מ-1975; וכן הם מוגדרים כ"אזור עופות חשוב" (Important Bird Area - IBA).
האגם משמש כביתם של 85 מיני עופות ימיים, שמספרם מוערך בעשרות אלפי פרטים. עם המינים המצויים במקום נמנים העגור האפור, שחף האגמים והסיקסק. עוד משמשים האגמים כתחנה חשובה בנתיבי נדידת העופות, ובהם גם פלמינגו שחלקם לפחות אף עושים במקום את עונת החורף.
בעבר שימש המלח שנאסף באגמים כמוצר ייצוא חשוב של האי, אך הענף הלך והתדלדל עד שפסק לחלוטין ב-1986.
אוניברסיאדת דיסבורג (1989)
אוניברסיאדת הקיץ ה-15 נערכה בדואיסבורג, גרמניה המערבית ב-1989; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו בוודסטדיון. במשחקים השתתפו כ-1,785 ספורטאים.
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-4 ענפי ספורט: אתלטיקה, חתירה, כדורסל וסיף.
סך הכול הוענקו 198 מדליות, מתוכן 28 לברית המועצות.
קונצפטואליזם
פילוסופיה של ימי הביניים
במאה ה-17 זכה הקונצפטואליזם לאהדה במשך כמה עשורים במיוחד בקרב הישועים:, ופרנסיסקו אוביידו (Francisco Oviedo) הם הדמויות הראשיות. אף על פי שהמסדר חזר במהרה לפילוסופיה הריאליסטית יותר של, לרעיונותיהם של הישועים הללו הייתה השפעה רבה על הפילוסופיה המודרנית המוקדמת.
פילוסופיה מודרנית
הקונצפטואליזם אומץ במפורש או במרומז על ידי רוב ההוגים המודרניים המוקדמים, כולל רנה דקארט, ג'ון לוק, ברוך שפינוזה, גוטפריד וילהלם לייבניץ, ג'ורג' ברקלי ודייוויד יום - לעיתים קרובות בצורה פשוטה למדי בהשוואה לתאוריות הסכולסטיות המשוכללות.
לפעמים המונח מיושם אפילו על הפילוסופיה השונה בתכלית של עמנואל קאנט, שגורס שלאוניברסליים אין קשר עם דברים חיצוניים מכיוון שהם נוצרים באופן בלעדי על ידי המבנים והתפקודים הנפשיים האפריוריים שלנו.
בפילוסופיה המודרנית המאוחרת, הוחזקו עמדות קונצספטואליסטיות על ידי גאורג וילהלם פרידריך הגל.
פילוסופיה עכשווית
בתקופה עכשווית, פילוסופיה של המתמטיקה של אדמונד הוסרל התפרשה כצורה של קונצפטואליזם.
אף על פי שהוא נפרד מהוויכוח ההיסטורי בנוגע למעמדם של אוניברסליים, קיים ויכוח משמעותי בנוגע לאופי הרעיוני של החוויה מאז יציאתו לאור של "השכל והעולם" (Mind and World) על ידי ב-1994. אבן הבוחן של מקדואל היא ההפרכה המפורסמת שווילפריד סלרס סיפק למה שהוא כינה "מיתוס הנתון" (Myth of the Given) - התפיסה שכל ידע אמפירי מבוסס על פריטים מסוימים שהונחו או 'נתונים', כגון נתוני חושים. לפיכך, בדחיית מיתוס הנתון, מקדואל טוען לקונצפטואליזם תפיסתי (perceptual conceptualism), לפיו תוכן תפיסתי הוא מושגי "מהיסוד", כלומר כל חוויה תפיסתית היא סוג של חוויה מושגית. של מקדואל נחשבת לסוג של : היא צורה של מסדתנות כיוון שהיא מאפשרת ששיפוטים מסוימים מתחייבים מניסיון, והיא צורה קוהרנטית של השקפה זו מכיוון שהיא טוענת שניסיון יכול להצדיק שיפוטים מסוימים מכיוון שניסיון הוא קונצפטואלי בלתי ניתן להפחתה.
מניע ברור של הקונצפטואליזם העכשווי הוא שסוג התפיסה שממנה נהנים יצורים רציונליים כמו בני אדם הוא ייחודי בעובדה שיש לו אופי קונצפטואלי. מקדואל הסביר את עמדתו:
הקונצפטואליזם של מקדואל, על אף שהוא נבדל למדי (פילוסופית והיסטורית) מהקונצפטואליזם המקורי, שותף לדעה כי אוניברסליים אינם "ניתנים" בתפיסה מחוץ לתחום התבונה. אובייקטים מסוימים נתפסים, כביכול, כבר חדורים במושגיות הנובעת מהספונטניות של הסובייקט הרציונלי עצמו.
היישום הרטרואקטיבי של המונח "קונצפטואליזם תפיסתי" על של קאנט שנוי במחלוקת. רוברט האנה (Robert Hanna) טען לפרשנות מתחרה ליצירתו של קאנט המכונה אי-קונצפטואליזם תפיסתי (perceptual non-conceptualism).
שאול אשר
שאול בן אנשיל יפה, שנודע כשאול אשר (בגרמנית: Saul Ascher; 8 בדצמבר 1767 – 6 בפברואר 1822) היה כותב, פילוסוף ומתרגם, איש השכלת ברלין.
בקרב יהודי גרמניה בני תקופתו, היה שאול אשר נציגם המובהק והמוצהר של שוחרי המודרניזציה לא רק במובן החברתי והאזרחי, אלא גם במובן התרבותי והדתי - בקריאתו להמשיך את מפעלו ההגותי ההומניסטי והליברלי של ברוך שפינוזה ולשחרר לא רק את היהודים אלא גם את היהדות עצמה מכבלי המורשת הרבנית.
קורות חיים
אשר נולד בבירה הפרוסית למשפחה וותיקה בעיר. בתולדות ישראל הוא נתפרסם בעיקר בתגובותיו בעיתונות ובספרות הגרמנית הכללית בת התקופה בכתיבתו המגויסת למאבק להשגת שוויון זכויות ליהודים בגרמניה ובאירופה וכנגד סופרים ופובליציסטים אנטישמיים. הוא ראה את רעיונות תנועת הנאורות הגרמנית כהזדמנות לבניינה של המדינה על יסודות תרבותיים במקום לאומיים, וככזו יהיה בה מקום גם ליהודים כאזרחים שווים לגמרי. אשר היה מקושר היטב בחברה הגבוהה הגרמנית, בדגש על האליטה האינטלקטואלית. עם חבריו היהודיים באליטה זו ניתן למנות את שלמה מיימון ואת אדוארד גנז, לימים ממייסדי האגודה היהודית-גרמנית הראשונה לחכמת ישראל.
חיבורים נוספים פרי עטו
כל החיבורים הרשומים כאן נכתבו בשפה הגרמנית
צמחונות
צמחונות היא אורח חיים תזונתי המתאפיין בהימנעות מאכילת בשר בעלי חיים. בין הסיבות לאימוץ תזונה או אורח חיים צמחוני נמנים נימוקים מוסריים ואידאולוגיות רוחניות, דתיות ואחרות, טעם אישי, סיבות בריאותיות ונימוקים סביבתיים-אקולוגיים. צמחונים הנמנעים מכל מזון מהחי, כגון: ביצים וחלב ומוצריו, נקראים לרוב טבעונים.
צמחונים לרוב צורכים יותר מקורות חלבון צמחיים טובים, כגון קטניות ובמיוחד סויה.
היסטוריה של הצמחונות
התופעה של הימנעות מכוונת מאכילת בעלי חיים, התקיימה עוד משחר ההיסטוריה; המקרים המתועדים המוקדמים ביותר הידועים לנו של צמחונים מגיעים מהמאה השישית לפנה"ס, ביוון העתיקה ובהודו. המניע לצמחונות היה לעיתים מטעמים דתיים, למשל, מתוך האמונה כי עשיית חסד מטיבה עם בעל החיים, ומבחינת שכר ועונש אף עם האדם עצמו, ובכל מקרה יש לה השפעה טובה על הסביבה. העניין של שכר ועונש נקשר באמונה בגלגול נשמות, שהובילה להתחשבות בכל יצור חי. ביוון היו אמונות אלו מקובלות בקרב הפיתגוראים והאורפיזם. בארץ ישראל, בתקופת בית שני המאוחרת, חיו על תזונה צמחונית האלכסאים והאביונים שנזכרו בכתבי אבות הכנסייה. בהודו אמונות הנוגעות לשכר ועונש וגלגול נשמות הגיעו כנראה לראשונה מתוך הבודהיזם והג'ייניזם, והתפשטו לתוך התרבות ההודית כולה, בה הצמחונות נשארה מקובלת מאוד (בפרט בדרום תת-היבשת ההודית).
במערב ההשפעה של התפיסות הצמחוניות על התרבות נשארה מעטה, אם כי עוד בימי האימפריה הרומית היו מחברים כפלוטרכוס ("על אכילת בשר") ואובידיוס שכתבו בגנות אכילת בשר. עם עליית הנצרות נעלמה הצמחונות כמעט לגמרי בתרבות המערבית, ולא ידוע כמעט כלל על צמחונים בימי הביניים. צמחונות הייתה נהוגה בקרב הקתרים שנרדפו כמינים על ידי הכנסייה.
במאה ה-19, עם עליית העניין בדאגה מוסרית לבעלי-חיים, החלה גם הצמחונות להיות מקובלת יותר. המשורר פרסי ביש שלי פרסם את המנשר הראשון בהיסטוריה לעידוד תזונה צמחונית, שצורף כנספח לשירו "המלכה מב", וב-1847 קמה באנגליה האגודה הצמחונית הראשונה, ובעקבותיה, האגודה הצמחונית האמריקאית שקמה בשנת 1850, וכן אגודות נוספות דומות קמו במדינות המערב השונות. במקומות רבים בעולם קמו יישובים צמחוניים; ביניהם גם היישוב אמירים בישראל. כיום צמחונות היא תופעה הולכת וגדלה בחברה המערבית, הן בגלל המודעות הגדלה לסבלם של בעלי חיים והסכמה לאידאולוגיות כגון זכויות בעלי חיים וטבעונות, והן בגלל המודעות הגדלה גם כן לבריאות והשמנה אשר נקשרו בתזונה מערבית לא צמחונית הרבה משנקשרו בתזונות צמחוניות או טבעוניות (בפרט לא מערביות).
בישראל
לפי סקר התזונה של משרד הבריאות לשנים 2001-1999, 8.5% מכלל המשתתפים בסקר הגדירו את עצמם צמחונים או טבעונים. 9.8% בקרב הנשים ובקרב הגברים 7.2%. סקר של הלמ"ס מ-2014, מצא ש-4.7% מהאוכלוסייה צמחוניים ו-1.7% - טבעוניים (בסה"כ 6.4%).
מניעים מצפוניים
רבים מהצמחונים בוחרים בתפריט צמחוני מתוך התנגדות מוסרית. יש המתנגדים לעצם הריגת בעלי חיים למאכל שלמטרת הנאה בלבד (כלומר שאינן למטרת השרדות), ויש שאינם מתנגדים לעצם ההריגה של בעלי חיים, אלא לתנאים הקשים בהם מוחזקים בעלי חיים במשקים מתועשים, כגון כליאה בצפיפות, הפרדה מההורים בגיל צעיר, או שימוש בברירה מלאכותית להאצת קצב הגדילה, באופן הפוגע ברווחת בעלי החיים. יש הרואים הן בהריגת בעלי החיים והן ביחס הניתן להם במהלך חייהם טעמים מוסריים להימנע מאכילת בשר.
מניעים בריאותיים
סיבה נוספת למעבר לתפריט צמחוני קבוע, היא שיקולי בריאות. נייר העמדה של האקדמיה האמריקאית לתזונה ודיאטה שיצא בשנת 2015 קבע:
דו"ח המלצות תזונתיות שיצא ב-2010 על ידי משרד הבריאות של ארצות הברית ומשרד החקלאות של ארצות הברית מציין:
המזון הצמחי תרם כמחצית מכמות החלבון שצרך הישראלי הממוצע בשנת 2006. עם זאת, חלבון מן החי נוטה להיות עשיר יותר בכל הרכב חומצות האמינו, בעוד שבחלבון מן הצומח נוטה לעיתים להיות מחסור בחומצות אמינו אחדות, במיוחד בחלבון המגיע מדגנים. כמו כן, המזון הצמחי תורם את חלק הארי של צריכת ויטמינים ומינרלים רבים. יצוין כי ניתן להגיע לתכולת חלבון מלא מספקת בהינתן והתזונה הצמחונית כוללת מספיק מקורות חלבון, בעיקר מקטניות.
מחסור בוויטמין B12 קיים גם באוכלוסייה הכללית, בעיקר בגלל בעיות ספיגה. בכ-2% ממקרי המחסור באוכלוסייה, הסיבה היא חוסר תזונתי, כתוצאה מאכילה מעטה של מזון המכיל וויטמין זה (הנמצא במוצרים מהחי), וזוהי תופעה האופיינית בעיקר לטבעונים או צמחוניים שלא אוכלים בצורה נכונה.
מניעים סביבתיים
משקי החי עשויים ליצור זיהומי קרקע וזיהומי מים נרחבים, אם הפרשות בעלי החיים לא מטופלות כנדרש, וכך תיתכן השפעה שלילית על הסביבה. עם זאת זבל בעלי החיים, אם מטופל נכון, יכול להיטיב עם גידולי חקלאות אורגנים ובחקלאות קונבנציונלית.
חלק גדול מהאנרגיה הגלומה במזונם של בעלי חיים משמשת לטובת קיומם השוטף, וחלק משני לשם צבירת מסה. האנרגיה שבני האדם יכולים להפיק מתזונה בשרית היא רק האנרגיה ששימשה את בעלי החיים לצבירת המסה שלהם. כתוצאה מכך השטחים החקלאיים הדרושים להזין בעלי חיים לטובת תזונה בשרית גדולים פי כמה מזה שהיה דרוש לספק את אותה התזונה ממקורות צמחיים. שטחי חקלאות אלו כוללים את השטחים שנוצרו כתוצאה מבירוא יערות. רוב אוכלוסיית כדור הארץ ניזונה מכמויות קטנות מאוד של בשר, אם בכלל. לפיכך, להזנת כל אוכלוסיית כדור הארץ בבשר ידרשו שטחי חקלאות עצומים, גם לאחר בירוא כל היערות שעוד נותרו.
תעשיית גידול בקר צורכת אנרגיה רבה, הן בשל האנרגיה הדרושה לגידולו כמו כן האנרגיה הדרושה לשינועו רבה מאוד. גם צריכת המים לטובת ניקיון המכלאות הצפופות ובעלי החיים שבהן היא גדולה מאוד. להכנת קילו בשר משתמשים בעשרות אלפי ליטרים של מים. תעשיית הבשר העשירה יכולות לשלם יותר מאשר מדינות העולם השלישי ולכן יכולה להרשות לעצמה לקנות יותר מזון ומחיריו עולים. רוב התירס והסויה המיוצרים בעולם מיוצרים לטובת תעשיית הבקר.
טעמים כלכליים
אנשים רבים, בעיקר בעולם השלישי, בוחרים בצמחונות כיוון שידם אינה משגת לקנות בשר, ומזון מהצומח הוא בדרך כלל זול יותר. גם אנשים שמסוגלים לקנות בשר עשויים לבחור בצמחונות כאמצעי לצמצום בהוצאות. צמחונות מטעמים כלכליים אינה נפוצה בחברה המערבית המודרנית, שכן חקלאות מתועשת הובילה לירידה במחירי הבשר בעשרות השנים האחרונות. מצד שני, צמחונים רבים בוחרים לקנות "תחליפי בשר" שהם יקרים מהבשר עצמו, לדוגמה שניצל סויה שעשוי להיות יקר משניצל בשר, או משקה סויה דמוי חלב שעשוי להיות יקר מחלב פרה.
טעמים אסתטיים
צמחונים רבים בוחרים בצמחונות מכיוון שהם לא חשים בנוח עם הרעיון של אכילת בשרן של חיות, גם אם הם לא מוצאים בכך פגם מוסרי. בחירה זו שונה מבחירה בצמחונות מטעמי מוסר, מכיוון שהיא אינה מבוססת על עמדה עקרונית נגד פגיעה בחיות לצורכי מאכל, אלא על העדפה אישית.
צמחונות כשלב בדרך לטבעונות
למרות הטענות המוסריות והבריאותיות בזכות טבעונות, מרבית הציבור ממשיך בהרגלים התזונתיים הקיימים בשל מגוון רחב של סיבות: חוסר מודעות, נוחות, קושי להיפרד מהרגלים ישנים ולאמץ הרגלים חדשים, קושי להיפרד ממנות אהובות ולהסתגל לטעמים שונים, רצון בשמירה על מסורת, ועוד. כיום נשמעים יותר ויותר קולות בזכות "טבעונות גמישה", המאפשרת לכל אדם לצרוך או להימנע ממזונות שונים על פי תפיסתו ויכולותיו. יש טבעונים המתירים לעצמם לאכול ביצים, יש כאלה הנמנעים מבשר וחלב אך אוכלים דגים, יש השוברים את שגרת הטבעונות בימים ספורים בשנה שבהם הם אוכלים הכל (למשל בחלק מהחגים, או בחופשות משפחתיות). בטור בזכות טבעונות גמישה אומרת רחל טלשיר:"'הטבעונות הגמישה מייצרת שלוש חוזקות: לפני הכל, עצם העובדה שבחשבון כללי בעלי החיים מרוויחים הרבה יותר כאשר ציבור עצום מפחית מעט מאשר כשקבוצה קטנה מתנזרת לחלוטין; בנוסף, הטבעונות הגמישה יוצרת עניין ונגישה יותר לציבור; מעבר לכך, המתנסים ההססניים עוברים חוויה שמשפיעה עליהם בהדרגה, ובטווח הארוך חלקם הופכים לטבעונים גמורים'."
בדתות המזרח
צמחונות מקובלת מאוד בהינדואיזם ובבודהיזם, אם כי דתות אלו אינן אוסרות באופן מוחלט על אכילת בשר. בדתות מעטות, כגון הג'ייניזם, אכילת בשר אסורה לחלוטין, וכל בני הדת צמחונים.
ביהדות
ביהדות, על-פי רוב, צמחונות אינה נפוצה. אף על פי שעל פי חז"ל נאסר על האדם הראשון להרוג בעלי חיים על מנת לאוכלם, לאחר המבול ניתן לנח ולזרעו היתר לאכול בעלי חיים כאוות נפשם, תחת הסייג היחיד של האיסור על אכילת בשר "בנפשו דמו" . לפי חז"ל, הכוונה לאיסור איבר מן החי. על פי חז"ל, בזמן שבית המקדש היה קיים השמחה העיקרית הייתה באכילת בשר (פסחים ק"ט ע"ב). בחג הפסח המצווה החשובה הייתה צלייה של גדי או שה ואכילתו (שמות י"ב ה').
עם זאת, רבים מחוקי הכשרות (איסור גדי בחלב אמו, חלב ודם, גיד הנשה ומצוות שחיטה וכיסוי הדם) קובעים תנאים באכילת בשר. גם אין ביהדות שלילה מוחלטת של הצמחונות. הרב קוק, למשל, כותב שצמחונות היא המצב האידיאלי לאנושות, שאליו היא צפויה לחזור לעתיד לבוא, כאשר תתעלה למדרגה המאפשרת לה לעשות כן ("חזון הצמחונות והשלום"). הרב קוק מבאר את המצוות המגבילות אכילת בשר כמיועדות לעדן את יצר אכילת הבשר. עם זאת, הוא הדגיש שזה נועד לעתיד לבוא ולא בתקופתם. הרב קוק עצמו, לא היה צמחוני, והקפיד על תפריט צמחוני רק במהלך ימות החול, ובמכתב שכתב לבנו, הרצי"ה, כתב, בין היתר: "...ושלא ללכת שבוי אחרי הדולגים על ההרים של תנועת צער בעלי חיים, שרובם כמדומה יש במעמקי רוחם טינה גנוזה של שנאת הבריות..." (איגרת תת"ב)". באופן דומה יש המפרשים את הפסוק: "...זֹבְחֵי אָדָם, עֲגָלִים יִשָּׁקוּן" (הוֹשֵע יג', פס' 3) - "מי שזובח בני אדם - נושק לעגלים. או להפך: אין הם מרגישים סתירה בין השנים: להרוג בני אדם, ולנשק לעגלים".