cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נציבות תלונות הציבור
מי רשאי להגיש תלונה ועל מה ניתן להתלונן
ככלל, הנציבות מבררת תלונה אם עניינה הוא מעשה או מחדל הפוגעים במישרין במתלונן או מונעים ממנו במישרין טובת הנאה, ואם המעשה או המחדל היו בניגוד לחוק או נעשו בחוסר סמכות, או שאינם עולים בקנה אחד עם סדרי מינהל תקין, או שיש בהם משום נוקשות יתרה או אי-צדק בולט. הנציבות מקבלת תלונות בנושאים רבים ומגוונים, וייחודה הוא בכך שהיא מאפשרת למתלוננים לפנות אליה לא רק בנוגע לפגיעה בזכויות חוקתיות, כספיות וחברתיות, אלא גם בנושאים שאינם מתאימים בדרך כלל לבירור בבתי המשפט: אי-קבלת מענה לפנייה, התנהגות לא נאותה של עובד ציבור, שרירות לב וכדומה.
הגופים שניתן להגיש עליהם תלונה
ב נקבע על אילו גופים ניתן להתלונן בנציבות. בסעיף זה נקבע כי כל הגופים העומדים לביקורת מבקר המדינה לפי סעיפים 9(1)-9(6) לחוק הם גופים נילונים. הכוונה היא לכל משרדי הממשלה ויחידות הסמך שלהם; לכל הרשויות המקומיות, איגודי הערים ותאגידי המים והביוב; לכל החברות הממשלתיות או גופים אחרים שהממשלה משתתפת בהנהלתם; למפעלים או מוסדות של המדינה, כגון המוסד לביטוח לאומי, משטרת ישראל, צה"ל ורשות מקרקעי ישראל; ולגופים אחרים שהועמדו לביקורת על פי חוק, על פי החלטת הכנסת או על פי הסכם בינם ובין הממשלה. הגשת תלונה על גופים שבניהולם שותף אחד הגופים המצוינים לעיל או שאחד הגופים המצוינים לעיל מעניק להם תמיכות, אפשרית רק אם הנציב או הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת החליטו על כך.
אם התקבלה תלונה הנוגעת לפעולותיהם של גופים שהנציבות אינה מוסמכת לברר תלונות עליהם, מודיעה הנציבות למתלונן כי היא אינה מוסמכת לברר את תלונתו ומפנה אותו, במידת האפשר, לגוף שייתכן שיוכל לסייע לו.
אופן בירור התלונה
במידה שהתלונה עומדת בתנאים הקבועים בחוק מבקר המדינה, והנציב סובר כי הנציבות היא הגוף המתאים לטיפול בתלונה, היא נבדקת. בתחילה מבקשת הנציבות תגובה מהגוף שעליו הוגשה התלונה. הנציב רשאי לדרוש מכל אדם להגיב לשאלותיו והוא אינו כפוף להוראות שבסדר דין או בדיני הראיות. מתלונן שתלונתו נמצאה מוצדקת על ידי הנציב, יקבל הודעה על כך. במקביל פונה הנציב לגוף הנילון, מציג את הבעיה, את דרך הפתרון ואת המועד האחרון לפתרון הבעיה. על הגוף הנילון להודיע לנציב על הצעדים שננקטו לתיקון הבעיה בתוך מסגרת הזמן שנקבעה.
לאחר שהוגשה תלונה פותחת הנציבות בבירורה, אלא אם כן נמצא שהיא אינה עומדת בתנאים לבירור תלונה שנקבעו בחוק מבקר המדינה, אן שהנציבות אינה מוסמכת לבררה או שהיא קנטרנית או טרדנית, או שהנציבות סבורה שהיא אינה הגוף המתאים לבירור התלונה. הנציבות מוסמכת לברר תלונות בכל דרך שתיראה לה, והיא אינה כפופה להוראות שבסדר הדין או בדיני ראיות. ואולם השלב הראשון של הבירור יהיה תמיד הבאת התלונה לידיעת הגוף הנילון, ואם מדובר בתלונה על עובד בגוף - גם לידיעת הממונה עליו, כדי שיוכלו להגיב על הטענות שעלו בתלונה. לצורך קבלת החלטה לגבי תלונה רשאית הנציבות לקיים בירור עם כל אדם, אם תמצא שיש תועלת בדבר, וכן לדרוש מכל אדם או גוף להשיב על שאלותיה ולמסור לה כל מסמך או ידיעה שלדעתה יש בהם כדי לסייע בבירור תלונה וקבלת החלטה בעניינה.
בשנים האחרונות מקיימת הנציבות הליך של גישור לגבי תלונות שנמצאות מתאימות לכך. הטיפול בתלונות בדרך זו יעיל בעיקר כאשר יש בין שני הצדדים יחסים מתמשכים, בסכסוכים שמעורבים בהם כמה גופים נילונים, וכאשר התלונה היא על התנהגות עובד ציבור.
הנציבות רשאית להפסיק בירור של תלונה אם נוכחה לדעת שהתקיימה אחת העילות המצדיקות זאת, ובכלל זה אם העניין שעליו נסבה התלונה בא על תיקונו, או אם המתלונן ביטל את תלונתו או לא השיב לפניית הנציבות אליו.
אם מצאה הנציבות בתום הבירור כי התלונה מוצדקת, היא מודיעה על כך למתלונן ולנילון ומציינת את הנימוקים לכך. הנציב יכול להצביע בהודעתו לנילון על הצורך בתיקון הליקוי, על דרך התיקון ועל המועד לכך. על הנילון להודיע לנציבות על הצעדים שנקט לתיקון הליקוי. אם בתום הבירור נמצא כי התלונה אינה מוצדקת, מודיעה על כך הנציבות למתלונן ולנילון ומציינת את הנימוקים לכך. לא ניתן לערער לפני בית המשפט על החלטותיו של הנציב בעניין תלונה. אין בהחלטותיו ובממצאיו של הנציב בעניין תלונה כלשהי כדי להעניק למתלונן או לכל אדם אחר זכות או סעד בבית משפט שלא היו להם לפני כן או למנוע מהם להשתמש בזכות אחרת השמורה להם או לבקש סעד אחר שהם זכאים לו.
סוגי תלונות שלא יבוררוּּ
הנציבות אינה מוסמכת לברר תלונות של חיילים, שוטרים וסוהרים בעניינים הנוגעים לסדרי השירות, לתנאי השירות או למשמעת. תלונות של עובדים במוסדות שירות המדינה ושל עובדים בגופים נילונים אחרים בעניינים הנוגעים לשירותם באותם גופים לא יבוררו, אלא אם כן התלונה נסבה על חריגה מהוראות החוק, מהתקנות, מתקנון שירות המדינה, מהסכמים קיבוציים או מהסדרים כלליים דומים. עם זאת, בסעיפים 45א - 45ג לחוק מבקר המדינה נקבע כי יש לנציב סמכות לברר תלונה של עובד בגוף נילון על פגיעה בו בעקבות חשיפת מעשי שחיתות.
הנציבות לא תברר תלונה בנושא שהתקבלה בעניינו החלטה שאפשר, או היה אפשר, על פי דין להגיש עליה השגה, ערר או ערעור, וכן תלונה שהוגשה יותר משנה לאחר שבוצע המעשה שעליו היא נסבה או יותר משנה לאחר שנודע המעשה למתלונן, לפי המאוחר מביניהם, אלא אם כן יש סיבה מיוחדת המצדיקה את הבירור.
בירור תלונות של חושפי שחיתות ומתן צו הגנה מחייב
במסגרת הדיונים על ההצעה לתיקון החוק קיבלה ועדת בן זאב תזכיר מלשכת המבקרים הפנימיים שבו הובעה עמדת הלשכה כי שאלת דרכי ההגנה על עובדי ציבור, החושפים מעשי שחיתות, עולה ביתר שאת ככל שמדובר במבקרים פנימיים. הוועדה לענייני ביקורת המדינה הציעה בשנת 1989 למלא את החסר בהוראה מפורשת, בעקבות זאת נחקק בשנת 1990 סעיף 45א(2) לחוק מבקר המדינה אשר מעניק הגנה למבקרים הפנימיים. הייחודיות של הסמכות שניתנה לנציב תלונות הציבור היא במתן צו הגנה - לא הצבעה על ליקוי והדרך לתיקונו אלא צו מחייב כמו צו שניתן על ידי בית משפט. עם פתיחת הבירור בתלונות לפי בודקת הנציבות האם התלונה ממלאת לכאורה אחר תנאי הסעיף 45א(1) או (2) לחוק. אם יש צורך לבדיקת הדברים לעומקם אך יש חשש שבינתיים יפגע הממונה פגיעה קשה במתלונן, מוסמך הנציב לתת צו הגנה זמני על זכויות המתלונן בתקופה שעד סיום הבירור. לעיתים, בעקבות פנייה לפתיחה בבירור פונה הנציבות ומבקשת עיכוב ההליכים הננקטים נגד המתלונן.
הליך גישור בין הצדדים
הנציבות החליטה בשנים האחרונות כי אחת הדרכים האפקטיביות לטפל בתלונות מן הציבור על רשויות השלטון היא באמצעות הליך הגישור. ההליך מתקיים ללא עלות כספית, בהובלת עובדים של הנציבות אשר עברו הכשרה ייעודית. המטרה היא לסייע לצדדים ליישב את המחלוקת ביניהם במהירות וביעילות.
דין וחשבון שנתי לציבור
בכל שנה מוציאה הנציבות דו"ח שנתי המסכם את פעילות הנציבות באותה שנה, תוך הבאת תלונות מרכזיות ותוצאת בירורן וטיפולן. בשנת 2016 הוגשו 11,827 תלונות, ירידה של 21% לעומת שנת 2015. מתוך סך התלונות שבירורן הסתיים ושהתקבלה לגביהן החלטה לגופו של עניין (14,438 במספר), נמצאו 29.1% מוצדקות.
כלל אי־קבילות - חומר שאינו ראיה
סעיף 30 לחוק מבקר המדינה קובע כי "דו"חות, חוות דעת או כל מסמך אחר שהוציא או הכין המבקר במילוי תפקידיו לא ישמשו ראיה בכל הליך משפטי או משמעתי; הודעה שנתקבלה אגב מילוי תפקידיו של המבקר לא תשמש ראיה בהליך משפטי או משמעתי, חוץ ממשפט פלילי בשל מסירת עדות בשבועה או בהן צדק, שהושגה מכוח הסמכויות האמורות בסעיף 26".
כלל אי הקבילות של תוצרי ביקורות המדינה חוקק לראשונה בישראל בשנת 1971 כאשר מבקר המדינה התחיל למלא באופן רשמי את התפקיד של נציב תלונות הציבור. לפני חקיקת הכלל דו"חות של מבקר המדינה שימשו לעיתים כראיות בבתי הדין למשמעת וכראיות בבתי המשפט. דוגמאות לכך: ע"א 104/62 שרגא לנגלייב נגד משה מלמד ואח' (1962); ת.פ. י-ם 476.63 '''י.מ. נ' בבלר''', פסקים (מחוזיים) (ׁ14.9.1964).
כלל אי הקבילות עלה לראשונה בדיונים של ועדת סלמון אשר הוקמה באנגליה. לאחר מספר דיונים החליטה הוועדה לא לאמץ את כלל אי הקבילות לתוך החקיקה האנגלית. בישראל לעומת זאת הוחלט לאמץ את הכלל על בסיס דיוני הוועדה. הכלל הוכנס לראשונה לחוק ועדות חקירה ולאחר מכן לחוק מבקר המדינה. על פי דברי ההסבר להצעת חוק מבקר המדינה מטרת כלל אי הקבילות היא "לאפשר למבקר המדינה לאסוף מידע באופן חופשי, ולנותן המידע למסרו באופן חופשי ללא חשש שהדבר ישמש ראיה משפטית".
על אף חשיבות כלל אי הקבילות קיימים שיקולים כנגדו, כגון: הראיות מסייעות לבתי המשפט לברר את העובדות שעל בסיסן מתקבלות ההכרעות, כאשר לא ניתן לקבל את תוצרי הביקורת כראיות זמן שיפוטי יקר עשוי להתבזבז בירור עובדתי חוזר בעניינים שכבר נבדקו על ידי מוסד בלתי תלוי אחר. במקרים שלא מיישמים את המלצות הנציבות לעיתים הדרך היחידה לקבל סעד היא לפנות לבית המשפט, אי השימוש בתוצרי הנציבות פוגע ביעילות.
נציבות תלונות הציבור לא מפרסמת נתונים בדבר ההצבעות שאינן מיושמות בפרק זמן סביר על ידי הגופים המבוקרים. בשנים האחרונות פורסם רק מקרה אחד שבו הנציבות הביעה אי נחת בגין אי יישום מלא של הצבעתה בנושא הסדרת סוגיית שכרם של שופטים בדימוס המכהנים בבתי דין מנהליים ובוועדות ערר (דוח 42 לשנת 2015).
בפרשת משה דובר על צו שנותן המבקר בכובעו כנציב תלונות הציבור, דהינו צו הגנה שניתן לחושף שחיתות ולא דו"ח ביקורת:
"... מותר להציג את הצו כראיה לעצם העובדה שניתן צו ולתוכנו האופרטיבי של הצו בלבד. זאת, להבדיל מהצגת הצו כראייה לאמיתות תוכנו של הצו". "אולם, על השימוש הראייתי העקיף, כאמור, חלה הגבלה מפורשת וברורה והיא - שבהבאת המסמכים לידיעת הצדדים ובית הדין, לא תהא כל חריגה מגבולות האיסור שבסעיף 30 לחוק, ובכפוף לכך שלא ייחצה קו הגבול והגדר שמעמיד אותו איסור. קרי, השימוש הראייתי העקיף במסמכים אינו מכשיר הגשתם כראיה, בעת הבירור העובדתי של ההליך המשפטי גופו, או כנספחים לכתבי הטענות." עוד נקבע בפסק דין משה, כי "הגשת הצו לצורך שימוש ראייתי עקיף בצו אינה מכשירה עשיית שימוש ראייתי ישיר אחר בצו. גם הגשת הצו כראיה אינה מכשירה עשיית שימוש בצו לשם הוכחת הטענה בדבר חשיפת מעשי שחיתות על ידי העובד, או הוכחת הטענה בדבר קשר סיבתי בין התנכלות ופיטורים לבין דיווח על מעשי שחיתות".
מלבד מדינת ישראל לא ידוע על מדינה נוספות בה קיים בחוק סעיף אי-קבילות שלא מאפשר לקבל דוחות ביקורות מדינה כראיות בבתי המשפט. כמו כן, במדינות בודדות בעולם קיים סעיף אי קבילות אשר לא מאפשר לקבל את תוצרי האומבודסמן (נציב תלונות הציבור) כראיות בבית המשפט, רוב המדינות משאירות את שיקול הדעת לבית המשפט לקבוע אם יש לקבל ראיה מסוימת ואיזה משקל לתת לה במארג הראיות.
לדוגמה כללי הראיות בפרובינציה אונטריו בקנדה קובעים אם תוצרי הביקורת של האומבודסמן יתקבלו כראיות בהליך משפטי ספציפי. אדם יצטרך לקבל ייעוץ משפטי בשביל לקבוע אם תוצרי האומבודסמן יוכלו לשמש כראיה בהליך משפטי מסוים. למשל, במקרה שבו הממשלה ביקשה מבית המשפט העליון של אונטריו להוציא מהמסכת הראייתית דו"ח של האומבודסמן – בית המשפט קבע שיש להוציא את הדו"ח בנסיבות הספציפיות (Johnson v Ontario, 2016 ONSC 5314).
במקרים אחרים בית המשפט כן נעזר והסתמך על דו"ח של האומבודסמן כראיה. למשל, בית המשפט קיבל ערעור על פסק דין שבו הורשע אדם מכיוון שבית משפט קמא לא התחשב בדו"ח של האומבודסמן שהוגש לו והיה רלוונטי להגנה (R. v. Gravesande, 2015 ONCA 774). במקרה אחר שבו הוגשה תובענה ייצוגית כנגד הלוטו הממשלתי בטענה שלא הגן על צרכני הלוטו בפני הונאות, החליט בית המשפט לדחות את התביעה, בין השאר, לאחר שהתבסס על דו"ח של האומבודסמן ועל המעקב שביצע לתיקון הליקויים (Loveless v. Ontario Lottery and Gaming Corporation, 2011 ONSC 4744).
עידן זכויות האדם ומוסד האומבודסמן
אנו חיים כיום ב"עידן זכויות האדם". נושא כיבוד זכויות האדם והאזרח, קידומן וההגנה עליהן הפך לחלק בלתי נפרד מכל פעילות שלטונית ולמרכיב מרכזי בתורת המשפט ובתורת המדינה. עידן זכויות האדם החל לאחר מלחמת העולם השנייה, כלקח משואת העם היהודי ומרמיסת זכויות האדם בתקופת המלחמה ולפניה. לאחר המלחמה נכרתו אמנות בין-לאומיות רבות הנוגעות לזכויות האדם ולשמירה עליהן, ובראשן ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם משנת 1948. כן נכרתו אמנות בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות, בדבר זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות, בדבר זכויות הילד ועוד. זכויות האדם הפכו כיום לחלק בלתי נפרד מהמשטר הדמוקרטי ועוגנו בחוקות של מדינות רבות, שראו בשמירה עליהן עיקרון נורמטיבי עליון ומחייב. נשיא בית המשפט העליון לשעבר פרופ' אהרן ברק ציין כי "זכויות האדם הן רכיב מרכזי של הדמוקרטיה המודרנית... הן היהלום בכתרה של הדמוקרטיה. דמוקרטיה בלי זכויות אדם כמוה ככלי ללא תוכן". עם זאת, יש להדגיש כי הדמוקרטיה מבוססת על תפיסה, ולפיה החיים בחברה אנושית מחייבים איזון מתמיד בין זכותו של הפרט, ובין זכויותיהם של פרטים אחרים וטובת הכלל, וכי זכויות האדם הן יחסיות. אין לאדם זכות לעשות ככל העולה על רוחו, וכמו כן הוא אינו זכאי לדרוש מהמדינה להגשים את זכויותיו במלואן. כשם שלא ניתן לקיים דמוקרטיה ללא הגנה על זכויות האדם, כך לא ניתן לקיים דמוקרטיה ללא פגיעה כלשהי בזכויות אלה.
האחריות להגשמת זכויות האדם הוטלה, בראש ובראשונה, על רשויות השלטון, ובתי המשפט פועלים לאכיפת זכויות אלה ולקידומן. ואולם משנות השבעים של המאה העשרים החלו לקום במדינות רבות בעולם מוסדות לאומיים להגנה על זכויות האדם (Human National Institutions Rights). האו"ם הגדיר את המוסדות הללו - מוסדות מדינתיים שאינם בית משפט שיש להם מנדט להגן על זכויות האדם ולקדם נושא זה, והחל לעודד מדינות בעולם להקים מוסדות כאלה. בשנת 1991 כונסה בחסות האו"ם ועידת פריז, שבה נקבעו עקרונות פריז - אמות מידה אשר מוסד להגנה על זכויות האדם צריך לעמוד בהן. בתחילה ההגנה על זכויות האדם לא עמדה במרכז העשייה של מוסדות האומבודסמן ברחבי העולם, המבררים את תלונות הציבור. מוסדות אלה נוסדו בעיקר כדי לשמור על המינהל התקין, למנוע ניצול לרעה של כוח השררה ולהגביר את האחריותיות של עובדי הציבור. ואולם משנות ה-80 של המאה העשרים התאימו עצמם מוסדות בירור תלונות הציבור במדינות רבות - באמצעות פרשנות חדשה לדין החל עליהם או באמצעות שינויי חקיקה - לתמורות המשפטיות והחברתיות שחלו בתחום זכויות האדם, והחלו להשתתף באופן פעיל בהגנה על זכויות האדם ובאכיפת הנורמות החוקתיות והבין-לאומיות בתחום זה על רשויות השלטון ואף החלו למלא תפקיד מרכזי בתחומים אלה. בחלק מהמדינות השתנה בבירור מרכז הכובד של פעילות מוסד האומבודסמן - משמירה על כללי מינהל תקין למניעת פגיעה של רשויות השלטון בזכויות האדם.
נציב תלונות הציבור כנציב זכויות האדם במדינת ישראל
מהפכת זכויות האדם לא פסחה על מדינת ישראל. ההכרה בחשיבותן של זכויות האדם והאזרח במדינה יהודית ודמוקרטית הייתה מרכיב מרכזי במשפט הישראלי כבר מימי ראשית המדינה, והדבר אף קיבל ביטוי במגילת העצמאות. במשך השנים חוקקה הכנסת חקיקה ענפה בתחום זכויות האדם, והממשלה חתמה על אמנות בין-לאומיות רבות ואשררה אמנות בין-לאומיות בתחום זה. גם בתי המשפט הכירו במרכזיותו של נושא זכויות האדם במדינת ישראל ונתנו לכך ביטוי בפסיקותיהם. השינוי המשמעותי במעמדן הנורמטיבי של זכויות האדם בישראל התרחש בשנת 1992, עם חקיקתם של חוקי היסוד העוסקים בזכויות האדם - חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו וחוק יסוד: חופש העיסוק. בשנת 1995 קבע בית המשפט העליון בפסק דין בנק המזרחי כי חוקי היסוד האלה חוללו "מהפכה חוקתית" בישראל.
נציב תלונות הציבור ממלא תפקיד מרכזי במשטר הדמוקרטי בישראל, והמהפכה החוקתית בנוגע לזכויות האדם והשינוי המהותי במעמדן הנורמטיבי של זכויות אלה משפיעים גם על פעילותה של הנציבות. בהיעדר גורם ממלכתי ייחודי במדינת ישראל המתמקד בהגנה על זכויות האדם ובקידומן, רואה עצמו נציב תלונות הציבור מי שממלא תפקיד זה. פרופ' אהרון ברק ציין בעניין זה כי "ראוי הוא... כי מבקר המדינה - הן בתפקידיו הכלליים והן כנציב תלונות הציבור - יראה זאת כאחד מתפקידיו להיות נציב זכויות האדם".
נציבות תלונות הציבור, בדומה למוסדות אומבודסמן אחרים ברחבי העולם, נותנת פרשנות עדכנית לסמכויותיה ורואה בנורמות החוקתיות והחוקיות בדבר זכויות האדם בישראל אבן יסוד שבירור תלונות צריך להיות מושתת עליה.
הארמון הקיסרי של טוקיו
הארמון הקיסרי של טוקיו (ביפנית: 皇居 - "קוקיו") הוא ארמון מוקף גנים בלב טוקיו בירת יפן, המשמש כמעון המגורים הרשמי של קיסר יפן ושל משפחתו.
תיאור הארמון
תשלובת המבנים והאגפים של הארמון משתרעים על שטח של כ-3.41 קמ"ר ומהווים ריאה ירוקה בלבה של טוקיו. הטירה מוקפת תעלות מגן ומגדלי שמירה, וחורשות עבותות. בארמון עובדים כיום כ-1,000 עובדים ובהם טבחים, גננים, אנשי המשמר המלכותי, מוזיקאי החצר, דייגי החצר, והממונים על עצי הבונסאי ועל האורוות.
בין גני הארמון הנרחבים נמצא גן עם כ-350 עצי בונסאי ננסיים בני מאות שנה (אחד מהם בן 600 שנה, ואחרים בני 400 ו-250 שנה).
בארמון נערכים טקסים רשמיים, ובהם טקסי קבלת שגרירים. מבקרים יכולים לבקר בגנו המזרחי של הארמון (בו נמצא מוזיאון המציג את האוספים הקיסריים), וכמו כן בארמון הנפתח לציבור יומיים בשנה - ביום הולדתו של הקיסר (23 בדצמבר) וב-2 בינואר.
היסטוריה
טירה הוקמה במקום במאה ה-17 ושמשה כמבצרם של השוגונים לבית טוקוגאווה. הקיסר מיג'י עבר מקיוטו לטירת אדו (לימים טוקיו) ב-1869, ומאותה עת (ועד שנת 1948) כונתה הטירה בשם "ארמון הטירה" (宮城), מבנה הארמון המקורי הוקם בגני הארמון של השוגון, באזור המהווה כיום את הגן המזרחי של הארמון. הארמון נהרס בהפצצות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. הארמון הנוכחי נבנה ב-1968, בסגנון מודרניסטי, עם אזכורים ארכיטקטוניים יפניים. נכון ל-2019 מתגורר בארמון הקיסר הנוכחי, ה-126 במספר בשושלת הקיסרים, נארוהיטו.
פרל ג'אם
שנות השמונים
שורשיה של פרל ג'אם נעוצים בחלוצת הגראנג' גרין ריבר, להקה שהורכבה ב-1983 ממוזיקאים מלהקות שונות מסיאטל. הלהקה כללה את סטון גוסארד, ג'ף אמנט, מרק ארם וסטיב טרנר (שניהם מאוחר יותר במאדהאני) ואלכס וינסנט. גרין ריבר זכתה להצלחה בינונית לכל היותר ופעלה עד 1987. ב-1988 החלו גוסארד ואמנט לנגן עם סולן להקת מלפאנקשן, אנדרו ווד. יחד, שלושתם יצרו את להקת מאת'ר לאב בון. הלהקה זכתה להתעניינות הולכת וגוברת במהלך השנים 1988 ו-1989 והוחתמו בחברת התקליטים PolyGram רקורדס. אלבום הבכורה שלהם, Apple, יצא ב-1990 אך מותו הטרגי של ווד ממנת יתר של הרואין במרץ של אותה השנה מנע ממנו להיות עד ליציאתו של האלבום.
1990
בעקבות מותו של ווד והתפרקותה של מאת'ר לאב בון ב-1990, החליטו גוסארד ואמנט ליצור להקה חדשה. הם צירפו אליהם את מייק מק'ריידי והחלו לפעול כשלישייה. במהלך אותה התקופה כתב סולן סאונדגארדן, כריס קורנל, שני שירים לזכרו של ווד והשלושה נעתרו לבקשתו לסייע לו בהקלטתם של השירים. הקלטות אלה צמחו לפרויקט שלם שזכה לשם "טמפל אוף דה דוג". השם נלקח מתוך אחד הטקסטים של מאת'ר לאב בון.
בעזרתו של מתופף סאונדגארדן מאט קמרון (הצטרף לפרל ג'אם בסוף שנות התשעים) החלה החבורה להקליט שירים, שרבים מהם הוקלטו בסופו של דבר מחדש ליצירת הדמואים הראשונים של להקתם העתידית של גוסארד, אמנט ומק'ריידי. אחד מהשירים נחשב עד היום לשיר של פרל ג'אם תחת השם Footsteps וגם לשיר של טמפל אוף דה דוג תחת שם שונה, Times of Trouble.
השלישייה שחסרה זמר ומתופף החלה לחפש לעצמה חברים נוספים, ביניהם גם מוזיקאים שלא הכירו קודם לכן מחוץ לסיאטל. בין מוזיקאים אלה היה מתופף הרד הוט צ'ילי פפרז לשעבר ג'ק איירונס, שקיבל דמו של חמישה שירים על מנת להתרשם ולהעביר אותו הלאה לזמרים שלדעתו יתאימו לסגנונה של הלהקה. איירונס ויתר על ההצעה למלא את עמדת המתופף אך העניק את הדמו לזמר מסן דייגו שהיה אחד ממכריו, אדי ודר. ודר הקליט מיידית בביתו קטעי שירה עבור שלושה מקטעי הדמו ("Alive" ,"Once" ו-"Footsteps"). ודר תיאר מאוחר יותר את שלושת השירים כ"מיני-אופרה" שמתארת סיפור על גילוי עריות, טירוף ורצח. ודר שלח את הדמו לסיאטל והשלישייה התרשמה ממנה עד כדי כך שביקשה מודר להגיע לסיאטל על מנת להצטרף מיידית ללהקה. הלהקה התחילה לנגן עם ודר והוא אף שר באחד משירי טמפל אוף דה דוג, Hunger Strike. המתופף דייב קרוסן הצטרף גם הוא ללהקה, שנקראה ואף הופיעה במשך תקופה תחת השם "מוקי בליילוק", על שם שחקן עבר בליגת ה-NBA. הלהקה חויבה לשנות את השם כשחתמה בחברת התקליטים אפיק רקורדס מחשש לתביעה משפטית ולבסוף נבחר השם פרל ג'אם. בראיון מאותה התקופה טען ודר כי השם פרל ג'אם הוא מחווה לסבתא-רבה שלו שנקראה Pearl, הייתה נשואה לאינדיאני והכירה מתכון לריבה (Jam) אינדיאנית מסורתית. כיום מקובל לחשוב על סיפור זה כבדיחה של ודר.
המתופף קרוסן עזב את הלהקה מעט לפני השקתו של אלבום הבכורה Ten (ששמו מציין את מספר השחקן של מוקי בליילוק בניו ג'רזי נטס). הוא הוחלף בידי מאט צ'מברלין. לאחר שהשתתף במספר הופעות שאחת מהן תועדה בווידאו (הקליפ לשיר Alive), עזב צ'מברלין והצטרף ללהקת הליווי של תוכנית האירוח סאטרדיי נייט לייב. בהמלצתו של צ'מברלין הצטרף ללהקה המתופף דייב אברוזיס, שהקליט עם הלהקה את שני אלבומיה הבאים.
1991-1995
פרל ג'אם הפכה לאחת מהלהקות המזוהות ביותר עם פריצתה של מוזיקת הגראנג'. קורט קוביין התבטא בזעם כנגד פרל ג'אם בראיונות מאותה התקופה ותיאר את המוזיקה שלה כממוסחרת, כאשר יש המאמינים כי קוביין דיבר מתוך קינאה מאחר שהלהקה עברה במצעדי מכירות האלבומים את נירוונה. קוביין התפייס לבסוף עם ודר והם הפכו לחברים, למרות שחוסר ההערכה של קוביין כלפי אמנט וגוסארד, על רקע סכסוכם עם חברו מרק ארם (ראו גרין ריבר), נותר בעינו.
אלבום הבכורה של פרל גאם, Ten, כולל אחד עשר שירים העוסקים בנושאים אפלים כגון דיכאון, התאבדות, בדידות ורצח. האלבום יצא ב-1991 והפיק שלושה להיטים גדולים: "Even Flow" ,"Alive" ו-"Jeremy". הווידאו קליפ ל"Jeremy" היה להיט גדול ב-MTV וזכה בארבעה פרסי "וידאו מיוזיק" בטקס המסורתי של הערוץ.
אלבומה השני של הלהקה, .Vs, קבע שיא כאשר מכר 950,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו וכלל את הלהיטים "Daughter" ,"Dissident" ,"Go" ו-"Animal". האלבום נקרא במקור Five Against One, שם שנלקח מתוך מילות השיר "Animal", אך שמו שונה ל-.Vs מעט לפני צאתו.
האלבום השלישי, Vitalogy, יצא ב-1994 והפך לשני הנמכר ביותר בהיסטוריה כשמכר מעל 877,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו. השיר "Spin The Black Circle" זכה בפרס גראמי ב-1996 על שיר ההארד רוק הטוב ביותר. להיטים נוספים מתוך האלבום היו "Not For You" ,"Corduroy" ,"Immortality" ו-"Betterman".
ב-1994 פיטרה פרל ג'אם את אברוזיס על רקע חילוקי דעות מקצועיים וב-1995 החליפה אותו בג'ק איירונס, המתופף שהכיר בין ודר ללהקה. באותה השנה ליוותה הלהקה את ניל יאנג באלבומו Mirror Ball. מחויבויות חוזיות מנעו מן הלהקה מלהדפיס את שמה על עטיפת האלבום, אך שמות כל חבריה נכללו ברשימת הקרדיטים. יאנג החזיר טובה ללהקה כשניגן במיני-אלבום בן שני השירים שלהם, Merkin Ball.
1996-2002
הפופולריות של הלהקה החלה לרדת במשך השנים הבאות, בין השאר בשל החלטתם שלא להפיק וידאו קליפים וכן בשל תביעה (שנכשלה לבסוף) כנגד חברת הפצת הכרטיסים להופעות טיקטמאסטר. ב-27 באוגוסט 1996, חמש שנים בדיוק לאחר יציאתו של Ten, פרל ג'אם הוציאה את אלבומה הרביעי, No Code, שאמנם פתח במקום הראשון ברשימת האלבומים הנמכרים אך מכירותיו הואטו מאוד מיד לאחר מכן. No Code כלל את הסינגלים "Hail, Hail" ,"Who You Are" ו-"Off He Goes" וזכה להצלחה בקרב גרעין המעריצים האדוק ביותר של הלהקה בלבד.
ב-1998 הוציאה הלהקה את אלבומה החמישי Yield, שהוצג כחזרה של הלהקה לצליל הגראנג' המקורי שלה, אך היה לאלבום הראשון של פרל ג'אם שלא פתח במקום הראשון במצעד מכירות האלבומים של בילבורד מאז אלבום הבכורה Ten מ-1991. האלבום פתח במקום השני, אך בדומה ל-No Code, מכירותיו הואטו באופן דרסטי מיד לאחר מכן. למרות זאת, האלבום הגיע לבסוף למעמד של אלבום פלטינה בארצות הברית לאחר מכירה של מעל למיליון וחצי עותקים. הלהקה הפיקה וידאו קליפ לראשונה מאז 1993, כאשר הזמינה את אמן הקומיקס טוד מק'פרליין על מנת ליצור וידאו קליפ מצויר לשירם "Do the Evolution". עוד כלל האלבום את הסינגלים "Given to Fly" ו-"Wishlist".
בשנה שלאחר מכן החליפה פרל ג'אם את המתופף שלה פעם נוספת, כאשר ג'ק איירונס נאלץ לפרוש מן הלהקה בנסיבות בריאותיות. הוא הוחלף בידי מתופף סאונדגארדן לשעבר מאט קמרון, שעבד בעבר עם חברי הלהקה במסגרת הפרויקט טמפל אוף דה דוג. נכון ל-2010, קמרון נותר בלהקה. באותה השנה הקליטה הלהקה גרסת כיסוי לבלדה "Last Kiss" של ויין קוקרן מ-1950. השיר הוקלט בתקציב נמוך ויצא בתחילה כסינגל שהופץ דרך מועדון המעריצים של הלהקה בלבד, אך בעקבות לחץ מצד המעריצים יצא כסינגל רגיל ונכלל מאוחר יותר באלבום קומפילציה שהכנסותיו הוקדשו לפליטי קוסובו. השיר הגיע למקום השני במצעד של בילבורד.
במאי 2000 יצא האלבום השישי והראשון של פרל ג'אם עם מאט קמרון, Binaural, שכלל את הסינגלים "Nothing As it Seems" ו-"Light Years". במהלך סיבוב ההופעות לקידום האלבום ועקב הפופולריות של הופעות שהוקלטו בצורה בלתי חוקית, החליטה הלהקה להקליט באופן מקצועי כל אחד ואחד מהקונצרטים של סיבוב ההופעות. הכוונה המקורית הייתה להפיץ את "הבוטלגים החוקיים" במסגרת מועדון המעריצים בלבד, אך החוזה של הלהקה מנע ממנה מלעשות זאת, והיא הפיצה את האלבומים בחנויות התקליטים במקביל. הלהקה הקליטה 72 אלבומי הופעה, רבים מהם אלבומים כפולים, וקבעה מספר שיא של אלבומים ללהקה אחת במצעד מכירות האלבומים. 72 אלבומים נוספים הוקלטו במהלך סיבוב ההופעות של 2003, ומנהג זה נמשך במידה פחותה בהופעות הבאות. סיבוב ההופעות האירופאי של פרל ג'אם מ-2000 הסתיים ב-30 ביולי בטרגדיה, לאחר אסון שבו נמחצו למוות תשעה מעריצים במסגרת הופעה בפסטיבל בדנמרק. כתוצאה מהאירוע שקלה הלהקה ברצינות להתפרק ואף הואשמה בתחילה באסון, עד שנוקתה מאוחר יותר מכל אחריות לאחר שנמצא כי אמצעי הבטיחות באצטדיון לא היו הולמים. מספר חודשים לאחר מכן פתחה הלהקה בסיבוב הופעות צפון-אמריקאי מצליח.
בנובמבר 2002 הוציאה פרל ג'אם את אלבומה השביעי, Riot Act, שכלל את הסינגל "I Am Mine". האלבום מכר חצי מיליון עותקים בלבד, פחות מכמות העותקים אותם מכרו האלבומים Vitalogy ו-.Vs בשבועות הראשונים לצאתם. האלבום כלל נגיעות פולקיות ומוזיקה ניסיונית יותר, שבלטו במיוחד בנוכחותו של הקלידן בום גאספר. הפעילות הפוליטית של הלהקה באה לידי ביטוי בטקסטים של האלבום, כאשר הבולט ביותר הוא השיר "bu$hleaguer", שכולל ביקורת על הנשיא ג'ורג' ווקר בוש. הקטע האינסטרומנטלי "Arc" הוקדש להרוגי האסון בדנמרק.
2003-2009
ב-2003 ביקש הבמאי טים ברטון מהלהקה להקליט שיר עבור סרטו "סיפורי דגים", והלהקה הקליטה עבורו את השיר "Man of the Hour" שהיה מועמד לפרס גראמי. במהלך 2000 תמכה הלהקה בגלוי במועמד דאז לנשיאות רלף ניידר, וב-2004 הביעו חברי הלהקה בריאיון לרולינג סטון תמיכה בג'ון קרי. פרל ג'אם גם השתתפה בסיבוב ההופעות Vote for Change, שנערך על מנת לשכנע אמריקאים להצביע נגד הנשיא בוש.
האלבום השמיני של הלהקה, Pearl Jam, יצא ב-2 במאי 2006. ודר ציין כי הוא מעוניין שהמעריצים ישמעו לראשונה את השירים במסגרת האלבום, ולכן רק שני שירים מתוכו בוצעו לפני כן במסגרת הופעות. הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא "World Wide Suicide" והוא כולל שירה דומיננטית של ודר המזכירה את אלבומיה הראשונים של הלהקה. השיר מותח ביקורת על הנשיא בוש ("כשאתה מביט בעיניהם של הנופלים, אתה חייב לדעת שישנה דרך אחרת... זוהי התאבדות כלל-עולמית"). הסינגל והאלבום זכו להצלחה ולביקורות טובות.
ב-20 בספטמבר 2009, יצא אלבומם התשיעי של הלהקה Backspacer, שזכה הן לביקורות חיוביות והן להצלחה מסחרית.
2010-היום
ב-2011 הלהקה הוציאה את אלבום ההופעה החיה "Live On Ten Legs", לכבוד 20 שנה ליציאת האלבום הראשון שלהם, Ten. באותה שנה הלהקה הוציאה את הסרט הדוקומנטרי PJ20, ובסרט מופיעים בין היתר כריס קורנל מסאונדגארדן, ניל יאנג וקורט קוביין מנירוונה בקטעי ארכיון.
ביולי 2013, פרל ג'אם הודיעו על יציאת אלבום חדש בשם "Lightning Bolt" באוקטובר באותה שנה, ועל סינגל מתוכו בשם "Mind Your Manners". האלבום יצא בתאריך 9 באוקטובר 2013. לאחר מכן שוחרר הסינגל השני מתוכו, "Sirens".
בשנת 2018 יצאה הלהקה למסע הופעות ברחבי ארצות הברית באצטדיוני ענק. ההופעות קיבלו את השם "The Home Shows" ו- "The Away Shows". לקראת שתי הופעות שלהם בסיאטל באוגוסט 2018 יצאה הלהקה בקמפיין לסיוע לחסרי בית והעלאת המודעות. הלהקה הצליחה לגייס יותר מ-11 מיליון דולרים למטרה זו בשיתוף עסקים מאזור סיאטל.
פרל ג'אם וישראל
חברי הלהקה, ללא הסולן אדי ודר, הופיעו בעבר בישראל בתור להקת הליווי של ניל יאנג, במהלך סיבוב הופעות בשנת 1995.
קמפיין להבאת הלהקה להופעה בישראל בפעם הראשונה הוכרז בינואר 2013, ביזמת שדרן הרדיו בן רד (88FM). הקמפיין הפיח רוח אופטימית במעריצי הלהקה בישראל, וכלל אלמנטים אינטראקטיביים רבים - עמוד פייסבוק, סרטוני תדמית, גרסאות כיסוי (בהשתתפות האמנים גבע אלון, אורפנד לנד, מלכה באיה, הפיל הכחול ועוד) והפקת "כרטיס אדי ודר". במהלך הקמפיין היו מספר מגעים עם חברי הלהקה שהביעו נכונות להגיע להופעה בישראל, אם כי היה חשש גדול שוודר, מנהיגה של הלהקה, יימנע מלהגיע לישראל עקב חברותו הקרובה עם רוג'ר ווטרס, המחזיק בדעה כי על ישראל להיות מוחרמת תרבותית.
הקמפיין הגיע לסיומו ביולי 2014, כאשר בימי מבצע צוק איתן, הסולן אדי ודר התייחס לאירועי הלחימה בישראל באמצע הופעה באנגליה. מתוך דבריו ניתן היה להבין כי יימנע מלהגיע לישראל בזמן זה. לאחר ההופעה, פרסם ודר הודעה רשמית באתר הלהקה ובעמוד הפייסבוק שלו, בה הסביר והבהיר את דבריו אשר הקו המנחה שלהם הוא נגד מלחמה, בהשראת השיר "Imagine" של ג'ון לנון, ועל כן יימנע מלהגיע להופיע בישראל. בזאת נסתם הגולל על תקוות המעריצים הישראלים על הופעה של הלהקה בישראל.
ג'ומוקה אודטולה
ג'ומוקה אודטולה (באנגלית: Jumoke Odetola) היא שחקנית ניגרית מקרב קבוצת היורובה שבניגריה. אודטולה החלה את קריירת המשחק שלה בתעשיית הקולנוע הניגרית של נוליווד בשפה האנגלית טרם השתתפותה בסרטים בשפת היורובה.
ביוגרפיה
אודטולה התחנכה בבית הספר לבנות Abeokuta Girls Grammar School. לאחר מכן היא סיימה תואר ראשון בתקשורת ובמדעי המחשב באוניברסיטת Ajayi Crowther University. בנוסף לכך היא המשיכה את לימודיה לתואר שני במדעי המחשב ב-Federal University of Agriculture Abeokuta.
קריירה
בריאיון למגזין Punch חשפה אודטולה כי ההחלטה להתחיל בקריירת משחק הייתה בניגוד לרצונם של הוריה. עם זאת, הצלחתה יחד עם אהבתה לתחום השחק והקולנוע גרמו להוריה להשלים עם ההחלטה שלה ועל כן הם תמכו בה לאורך דרכה בעולם הקולנוע. כמו כן, היא גם תיארה את הדמות אותה גימה בסרט Somewhere in the Dark, בהשתתפות גבריאל אפולויאן כתפקיד הכי מאתגר אותה שיחקה בכל סרטיה.
פרסים
בשנת 2015, זכתה אודטולה בפרס השנה של BON Awards. כמו כן, זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר לשנת 2016 בתחרות Africa Magic Viewers Choice Awards על תפקידה בסרט  Binta Ofege. היא שמרה על פרס זה גם לאחר מכן הודות לתפקיד אותו גילמה בסרט Somewhere in the Dark. לאחר מכן זכתה אודטולה בשנת 2017 בפרס בפרס מיטב נוליווד, אירוע קולנוע שנתי הנערך על ידי מגזין Best of Nollywood בהכרה בהישגים יוצאי דופן בתעשיית הקולנוע הניגרי. כמו כן היא זכתה בתואר השחקנית הטובה ביותר בתפקיד הראשי בסרט יורובה במסגרת התחרות. באותה שנה זכתה גם בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר במסגרת התחרות City People Movie Awards.
הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום
הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום, הוא ארגון בין-לאומי שמטרתו הגנה על חייהם ועל כבוד האדם של קורבנות סכסוך מזוין ומצבים אחרים של אלימות, והגשת סיוע הומניטרי לקורבנות אלה. הארגון מופקד על פרשנות ושמירת כללי המשפט ההומניטרי כפי שנוסחו באמנות ז'נבה, ומתפקידו לוודא שכל הצדדים בסכסוך יעמדו בכללים אלה.
הארגון ממומן על ידי 196 המדינות החתומות על אמנות ז'נבה. מדינות אלה מחויבות לכבד את הנייטרליות של הארגון, אנשיו והציוד שהוא משתמש בו, ולאפשר לו להגיש סיוע לכל אדם במצוקה. כיבוד הנייטרליות של הארגון חשוב במיוחד באזורי מלחמה.
המשרדים הראשיים של "הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום" נמצאים בז'נבה שבשווייץ. נכון לתחילת 2014 עובדים בו כ-13,000 איש בכ-90 משלחות ברחבי העולם.
היסטוריה
את הרעיון להקמת ארגון רפואי הומניטרי הגה השווייצרי ז'אן אנרי דינן כשעבר בזירת קרב סולפרינו בצפון איטליה. במהלך הקרב, אשר נמשך 15 שעות, חזה דינן בעשרות אלפי פצועים והרוגים ששכבו בחום, עד שנאספו אל הבתים, הכנסיות והמרפאות המאולתרות, אשר לא היו ערוכות לטיפול במספר כה רב של פצועים. דינן אסף נערות, נשים ועוברי אורח מהסביבה וניסה להחיש עזרה לפצועים. אך על אף מאמציהם, דינן ידע שקיומו של גוף מסייע היה יכול למנוע את מותם של קורבנות רבים. לכן, בשנת 1862 כתב דונאן ספר על חוויותיו באותו קרב וקרא לציבור להעלות את רמת המודעות לעניין.
שנה לאחר מכן, עורך דין צעיר מז'נבה בשם גוסטב מואניה הגשים את חזונו של דינן וארגן כנס בין-לאומי, אשר בעקבותיו כוננה ב-22 באוגוסט 1864 "אמנת ז'נבה הראשונה". אמנה זו, שגובשה בזכות פועלו ורעיונותיו של דינן, זיכתה אותו בשנת 1901 בפרס נובל לשלום, יחד עם פרדריק פסי.
בהמשך נבחר סמל הארגון, בו מופיע צלב אדום על רקע לבן. ההסבר הרשמי לסמל הוא אימוץ דגל שווייץ בהיפוך צבעים כסמל הארגון, אולם נראה כי המסורת הנוצרית, שעל-פיה אסור לפגוע באנשים ובמבנים הנושאים את סמל הצלב, השפיעה על בחירת הסמל.
מפעולות הארגון
על פי ההגדרה הרשמית של הארגון, "הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום הוא ארגון ללא משוא פנים, נייטרלי ועצמאי, שמשימתו ההומניטרית היא להגן על חייהם ועל כבודם של קורבנות באזורי מלחמה ועימות אלים, ולסייע להם." כמו כן, הארגון מנהל ומתאם פעילויות סעד בין-לאומיות, ופועל לקידום וחיזוק ההומניזם ועקרונות המשפט ההומניטרי.
בין פעולות הארגון:
בישראל
הועד פעיל בישראל מאז 1948 ובאופן קבוע נמצאת בה משלחת מאז שנת 1967. הארגון עוסק בבקרת הטיפול והתנאים של עצירים ואסירים פלסטינים המוחזקים על ידי ישראל והרשות הפלסטינית ולצורך כך מקבל מדי יום משירות בתי הסוהר רשימה יומית של האסירים והעצירים ומקומות כליאתם. כן עוסק הארגון בסיוע לאוכלוסייה הפלסטינית, למשל בתחזוקת תשתיות מים וביוב, ותרומת תרופות וציוד רפואי, ובבקרת תנאי חייהם של הפלסטינים. לצורך כך הארגון מעסיק בישראל בגדה המערבית ובעזה כ-350 עובדים מתוכם כ-80 עובדים בין-לאומיים והשאר ישראלים ופלסטינים. הארגון גם עוסק בסיוע בחיפוש מידע על נעדרי צה"ל. הארגון פעל רבות על מנת לפגוש את גלעד שליט בזמן שהיה בשבי חמאס. החל משנת 2007 מקיים הארגון תחרות שנתית בין סטודנטים מבתי ספר למשפטים בישראל על משפט בין-לאומי.החל משנת 2006 ארגון מגן דוד אדום הישראלי מתפקד כחבר מלא בתנועת הצלב האדום והסהר האדום. הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום פועל בשיתוף עם האגודות הלאומית הישראלית (מגן דוד אדום) והפלסטינית (הסהר האדום הפלסטיני) ומסייע לשתיהן תקציבית.
מעמד משפטי
ארבע אמנות ז‘נבה, בשנים 1864–1949, וכן הפרוטוקולים שנוספו להן בשנת 1977 ובשנת 2005, מעניקות לוועד מנדט לסיוע לנפגעי סכסוכים מזוינים ולהגן עליהם, בתחומי המדינות שהוא פועל בהן. משנת 1864 המנדט והמעמד המשפטי של הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום מבדילים אותו מארגונים לא-ממשלתיים ומסוכנויות בין-ממשלתיות, כגון ארגונים של האומות המאוחדות.
ברוב המדינות שבהן הוא פועל, חתם הוועד הבין-לאומי על ”הסכמי מטות“ עם השלטונות. הסכמים אלו, הכפופים למשפט הבין-לאומי, מקנים זכויות מיוחדות וחסינויות השמורות בדרך כלל רק לארגונים בין-ממשלתיים, כגון חסינות מפני הליכים משפטיים, המגנה עליו מפני הליכים מנהליים ושיפוטיים, ומעניקה חסינות למשרדיו, לגנזכיו ולמסמכיו. זכויות מיוחדות וחסינויות אלה מקנות לוועד נייטרליות ועצמאות אשר מסייעים לפעולתו.
וולגטה
וולגטה (בלטינית: Vulgata, "[הגרסה] הנפוצה") היא התרגום החשוב ביותר של כתבי הקודש הנוצריים, הביבליה, ללטינית. היא כוללת את הברית הישנה לפי הקאנון הקתולי, כולל כתבים שנחשבים על ידי היהודים והפרוטסטנטים כנמנים עם הספרים החיצוניים. רוב הטקסט שהוכלל לבסוף בוולגטה תורגם ללטינית או הוכן על ידי הירונימוס בסוף המאה הרביעית לספירה, בהתבסס על כתבי-יד עבריים, ארמיים ויווניים, וגם על התרגומים הלטיניים שכבר היו קיימים. מעשי השליחים, איגרות הברית החדשה וחזון יוחנן לא תורגמו על ידי הירונימוס, וגרסאותיהם שנכללו לבסוף בוולגטה נערכו על ידי כותב או כותבים לא-ידועים. במאה השישית, כשקאנון כתבי הקודש של הכנסייה התייצב, הועתקו כרכים שמנו את כולם, וכך הופיעה הוולגטה לראשונה בצורתה המוכרת, עם הברית החדשה. את הכינוי "וולגטה" (versio vulgata), "הנפוצה", נתן לתרגום רוג'ר בייקון במאה ה-13. היא נחשבה לתרגום האיכותי ביותר ללטינית במשך ימי הביניים, וב-1546 הכריזה עליה הכנסייה הקתולית כתרגום הרשמי והמוסמך של הביבליה. מאז 1979, המהדורה הכנסייתית המקובלת היא ה-Nova Vulgata ("הוולגטה החדשה").
היסטוריה
התרגומים ללטינית של כתבי הקודש הנוצריים החלו להיערך כבר במאה ה-2 לספירה, אם לא קודם לכן. הראשונים מבין התרגומים הללו חוברו בידי גולים יהודים שהגיעו מיהודה עם החורבן, ואף משקפים את ההלכה היהודית. על פי רוב, תרגומים אלו נערכו על פי תרגום השבעים, היו חלקיים, ונכתבו בלטינית עתירה במילים השאולות מהעברית. עם הזמן, מוקד העשייה עבר מידיים יהודיות לידיים נוצריות; הושם דגש על תרגום הברית החדשה; וכן קמו מרכזי תרגום מתחרים בספרד ובצפון אפריקה. הכנסייה הייתה מודעת לאי יציבות הנוסח ולשפתן הירודה של הביבליות. לבסוף, ב-382, מינה האפיפיור דמסוס הראשון את הכומר הירונימוס לתקן ולערוך את התרגומים הקיימים לבשורות הברית החדשה וכן לספר תהילים.
הירונימוס החל במלאכת התרגום בסביבות שנת 390 והשלימה בשנת 405. הוא שלט ביוונית, בעברית ובארמית, והסתמך בתרגומו על מקורות ונוסחים שונים. את ספרי התנ"ך הוא תרגם באופן עצמאי מנוסח עברי שהיה קרוב אך לא זהה לנוסח המסורה. ברוב המקומות, אם כי בהחלט לא בכולם, הוולגטה מעדיפה את המסורה על פני תרגום השבעים, ובמקרים נדירים יותר על פני עקילס ותאודוטיון. כך, לדוגמה, מבין 68 מילים יחידאיות בספר בראשית, הוולגטה מציגה את גרסת תרגום השבעים רק בשלוש ואת זו של המסורה בכל היתר. ב-32 מתוכן, המסורה נוגדת במובהק את השבעים. הוולגטה נחשבת באקדמיה כראיה לכך שנוסח קדם-מסורה, שכבר היה יציב בעיקרו, היה הגרסה הנפוצה בארץ ישראל עוד במאה הרביעית.
את תרגומיו לתוספות לספר דניאל ולתוספות למגילת אסתר ביסס הירונימוס על תרגומים יווניים, ואת הספרים החיצוניים, טוביה ויהודית הוא תרגם מגרסאותיהם הארמיות. נוסף לתרגום ספר תהלים על בסיס המקור העברי, העמיד הירונימוס תרגום נוסף שהתבסס על נוסח ההקספלה של השבעים. תרגום זה מן היוונית, הוא שנכלל לבסוף ברוב מהדורות הוולגטה. תרגום הספרים הראשונים שטיפל בהם, (נביאים ראשונים, שמואל ומלכים), נעשה על פי פשט הטקסט העברי, אולם הספרים האחרונים (יהושע, שופטים, רות ואסתר) תורגמו על ידיו בצורה יותר חופשית ואלגורית. בוולגטה יש גם תעתיקים של מילים עבריות בכתב לטיני, שיכולות לסייע בהכרת אופן ההגייה של העברית בזמנו של הירונימוס. לפי עדותו, הוא רשם את התעתיק מפיהם של יהודים תושבי בית לחם. לא ברור אם ההבדלים בהגייה בין התעתיקים של הירונימוס ובין נוסח המסורה שבידינו מקורם בכך שהתעתיק שלו משקף הגייה עממית, או שיש בהם עדות לניב מקביל של העברית הקרוב ללשון חז"ל.
גרסת הירונימוס לבשורות התבססה על התרגומים הלטיניים הקיימים, עם תיקונים והתאמות על פי המקור היווני. הוא הצהיר על שמרנותו בכל הנוגע לעיסוק בטקסט הברית החדשה בלטינית שכבר היה בידי הכנסייה, ותיקן את הבשורות המצויות רק במקומות שסבר שהיו שגויים בבירור. המקור הלטיני שהשתמש בו, לדעת המבקרים, היה טקסט דומה לקודקס ורונסיס וקודקס קורביינסיס II, שניהם מטיפוס טקסט מערבי. יש ספק רב לגבי המקור היווני שלו, שבו השתמש לשכתוב במקרה הצורך, אך השערה נפוצה היא שמדובר בטקסט הדומה לקודקס סינאיטיקוס. הטקסט של מעשי השליחים, האיגרות וחזון יוחנן שהוכנס לבסוף לקודקסים הראשונים של הוולגטה, איננו מעשה ידיו של הירונימוס. מציטוטים בכתביו עולה שהשתמש בימיו בגרסאות שונות בבירור מהללו. ההשערה הרווחת במחקר היא שהתרגום או העריכה של ספרים אלו, נעשו בידי סופר שפעל ברומא בערך בזמנו של הירונימוס, בסוף המאה הרביעית. ייתכן שמדובר ברופינוס הסורי, מלומד חשוב הנזכר בכתובים כידידו של המתרגם העיקרי, אך אין לכך ראיה. האזכור הראשון לכרך יחיד בלטינית המכיל את כל ספרי הברית הישנה והחדשה, מצוי בכתבי קאסיודורוס מן המאה השישית.
התקבלותו של תרגום הירונימוס הייתה תהליך ארוך ורצוף מחלוקות, שהוא עצמו לא ראה את השלמתו בחייו. למרות שזכה לשבחים מכמה עמיתים ומן האפיפיור, עלה נגדו הקצף בשל שימושו בטקסט עברי עבור תרגום הברית הישנה, תוך הטלת ספק בתרגום השבעים המסורתי ששימש את הכנסייה מאז ומתמיד. במכתבו לאוגוסטינוס, הגן הירונימוס על החלטתו בנימוק שבחירתו משקפת את "האמת העברית" (hebraica veritas) של הכתובים, ביטוי ששימש במהלך ימי הביניים ככינוי נרדף לתרגומו בכלל. הוא נזקק לעברית לא רק בשל אמונתו בעליונות הטקסט בשפה, אלא גם משום שתרגום השבעים לא היה מסורת טקסטואלית אחידה, ולא ניתן היה לתעדף גרסאות שונות שלו בלי שימוש במקור חיצוני. הביקורת על הירונימוס לא הוגבלה לחוגי המלומדים. ב-403, בעת שתרגומו לספר יונה הוקרא בכנסייה באואי, הקהל הבחין שהתרגום החדש החליף את "דלעת" (cucurbita) המסורתי ב"קיסוס" (hedera) כביאור למילה "קיקיון". ופרצה מהומה אלימה. הראשונים להעניק מעמד לתרגום הירונימוס היו חוגי הפלגיאנים, שהוקעו כמינים. לקראת המאה השביעית, גרגוריוס הגדול ואחרים ציטטו מתוכו באותה מידה שציטטו מן התרגומים הישנים. רק במאה התשיעית, היקף האזכורים בכתובים מעיד שהוולגטה גברה, אם כי בשלב זה נוצרה ערבוביה רבה בינה לבין מתחריה, בשל אי-הקפדה מצד מעתיקים. המודעות להיקף ההשחתות הניעה עוד את קאסיודורוס ליזום מהדורה מתוקנת, בהסתמך על מספר כתבי-יד. תחת פטרונותו של קרל הגדול, ערך אב-המנזר אלקואין מהדורה מתוקנת מקיפה, תוך היעזרות גם בנוסח עברי של התנ"ך, והיא הושלמה ב-800. מהדורות נוספות מסוג זה נערכו במאות הבאות.
חלוקת ספרי התנ"ך והברית החדשה לפרקים המוכרת כיום, נעשתה על-פי תרגום הוולגטה בשנת 1205, בידי ההגמון האנגלי סטיבן לנגטון. חלוקה זו עברה גם לתנ"ך העברי. בשנת 1516 יצא לאור בוונציה התנ"ך העברי בחלוקה לפרקים, כדוגמת הוולגטה.
במאה ה-11 רוכז על סמך הוולגטה אוסף הפרשנות הכנסייתי החשוב ביותר של ימי הביניים, הגלוסה אורדינריה, שכלל את פרשנות מאת אבות הכנסייה בשולי הדף, סביב הטקסט הלטיני.
חלק מפרשני המקרא היהודים בימי הביניים הכירו את הוולגטה או קטעים ממנה, כך רשב"ם בפירושו לבראשית מט, י דוחה את גרסת הירונימוס לשילה - שילוח (כלומר, המשיח ישו המשולח).
מהדורה מדעית של הוולגטה יצאה בשני חלקים בשנת 1969 בשטוטגרט: R. Weber et All (eds.), Biblia Sacra Iuxta Vulgatam Versionem.
בובו סטיוארט
ביוגרפיה
בובו סטיוארט נולד בבוורלי הילס, קליפורניה לנילס אלן סטיוארט, מתאם פעלולים.
קריירה
סטיוארט הופיע לראשונה בקולנוע בשנת 2004, והחל בשנת 2006 להופיע בסרטים עצמאיים. באותה שנה הנחה 6 פרקים בסדרה "ילדי הדולפין הכחול". סטיוארט ליווה את מיילי סיירוס בסיבוב ההופעות Best of Both Worlds Tour, והיה מעורב בהופעות של ערוץ דיסני.
בשנת 2010 סטיוארט פרץ לתודעה הציבורית בסרט "דמדומים 3: ליקוי חמה" כסת' קלירווטר, והמשיך לגלם את הדמות בסרטי ההמשך "דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 1" וב"דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 2". בשנת 2014 גילם סטיוארט את דמותו של וורפאת' בסרט "אקס-מן: העתיד שהיה", בו שיתף פעולה פעם נוספת עם דניאל קדמור. משנת 2015 גילם את ״ג׳יי״ בנו של ג׳פאר בסרטי היורשים של דיסני.
סטיוארט קידם ארגונים למען איכות הסביבה, כמו גם את אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים.
ב-2020 שיחק בסדרה "ג'ולי והפאנטומים".
חצב (פגז)
חצב או בשמו הרשמי 120mm HE-MP-T, M339 Cartridge הוא כדור טנק בקליבר 120 מ"מ מתוצרת התעשייה הצבאית, שנועד בעיקר כנגד חי"ר מבוצר במבנים, אך גם נגד טנקים ורק"מ. תחמושת ה"חצב" מגיעה בתצורת 'כדור', כלומר כדור "חצב" אחוד עם תרמיל המכיל חומר נפץ הודף. לכדור מטען נפיץ ומטרתו לגרום את הנזק העיקרי למטרה. מוד פעולה שלו הוא "מפתח קיר" - השהיית היזימה מרגע הפגיעה לכמה רגעים על מנת לאפשר לכדור לחדור דרך הקיר ולהתפוצץ כשהוא כבר בתוך המבנה ולגרום נזק לאנשים שבתוכו. טווח הירי של ה"חצב" גדול ומגיע לכ-5 ק"מ.
משתמשים
ב-2011 החליט צה"ל לרכוש את ה"חצב" לצד ה"כלנית" במטרה להחליף את ה"חלולן" מאחר שלוחמה בשטח בנוי נהפכה לאחד ממתארי הלחימה העיקריים איתם מתמודד צה"ל מאז תחילת המאה ה-21. ה"חצב" פחות מגוון מה"כלנית" ומהווה שנמוך שלה, אך מאידך, מחירו נמוך בהרבה ("חצב" עולה בערך כמחצית ממחיר ה"כלנית"), ולכן נבחר לשמש את חיל השריון הישראלי במקום ה"חלולן" ששימש בעבר גם נגד מבנים ומטרות חי"ר אך ביעילות נמוכה.
הפעילות המלחמתית הגדולה הראשונה של ה"חצב" הייתה במבצע צוק איתן ביולי-אוגוסט 2014: במהלך המבצע ירו טנקי המרכבה סימן 4מ ומרכבה סימן 3 של חיל השריון כ-500 פגזי "חצב" וכן פגזי "כלנית" כנגד מחבלים ומטרות טרור. הפגזים שימשו לצד ה"חלולן" הישן שנורה בכמויות הרבה יותר גדולות, והיו יעילים ממנו. בעקבות ההצלחה והביקורות החיוביות הוחלט להגביר את ההצטיידות ב"חצב".
גיא גודס
גיא גודס (נולד ב-13 במרץ 1971) הוא כדורסלן עבר ישראלי ומאמן כדורסל. ברוב הקריירה שיחק גודס, שגובהו 1.90 מטר, כרכז במכבי תל אביב, אך גם במספר קבוצות נוספות בישראל ובאירופה. בתום קריירת המשחק שלו ב-2004 עבר גודס לאימון כאשר החל לאמן את מכבי ראשון לציון. מאז אימן את הפועל ירושלים, מכבי תל אביב עמה זכה בגביע המדינה והפועל חולון עמה זכה באליפות המדינה. בשנים 2021-22 אימן גודס את נבחרת ישראל.
ביוגרפיה
נולד בחיפה וגדל בקריית חיים לאב יצחק גודס שהיה שחקן כדורסל בליגה הלאומית, ולאם ילידת בריטניה. אביו יצחק אימן אותו מגיל צעיר וגם שתי האחיות הגדולות שלו שיחקו כדורסל.
הפועל חיפה (1990-1985)
גודס החל את הקריירה שלו בקבוצת הפועל חיפה וכבר בגיל 15 שיחק בליגה הבכירה והפגין יכולת קליעה מצוינת, בעיקר מעבר לקשת ה-3. בעונת 1987/1988 אף השתתף עם הקבוצה בגביע קוראץ'. במקביל שיחק בנבחרת הקדטים של ישראל, ובנבחרת בית הספר בו למד, אורט קריית ביאליק, איתה זכה באליפות ישראל לתיכונים במרץ 1987, ובגביע העולם בכדורסל לבתי ספר תיכוניים במאי 1989.
בקיץ 1988 שיחק עם נבחרת הנוער באליפות אירופה, בסוף אותה שנה חתם על חוזה לשלוש שנים נוספות בהפועל חיפה.
מכבי תל אביב (1997-1990)
עקב בעיות כלכליות שהתעוררו בקבוצתו לפני עונת 1990/91 עבר לשחק במכבי תל אביב. למרות גילו הצעיר, עלה גודס בהיררכיה הקבוצתית במהירות וסיים את העונה כרכז המוביל שלה, לפני רכזים ותיקים ומנוסים כווילי סימס וחן ליפין, תוך שהוא עוזר להוביל את הקבוצה לפיינל פור של גביע אירופה לאלופות.
גודס הפגין במכבי את כישרון הקליעה וגם ראיית משחק מצוינת, שבאה לידי ביטוי באסיסטים מרובים לחבריו לקבוצה. הוא גם זומן לסגל נבחרת ישראל.
בנובמבר 1992 עבר גודס פציעה קשה. הוא נפצע בברכו בזמן אימון ובמשך שנה שלמה הוא עבר ניתוחים וטיפולים. בלעדיו הפסידה הקבוצה את האליפות אחרי 23 שנה. בעונת 1993/4 גודס חזר למגרש, אבל ב-1995 נפצע בברך השנייה באותו סוג של פציעה (קרע ברצועה הצולבת). גודס שב למכבי לאחר עוד שנת טיפולים אבל נאלץ להסתפק בדקות משחק מועטות בלבד.
יובקזרטה באסקט (1998-1997)
ב-1998 החל גודס לשחק ביובקזרטה באסקט מהליגה האיטלקית והיה בכך לכדורסלן הישראלי הראשון שמשחק באיטליה.
מכבי תל אביב (1999-1998)
בעונת 1998/9 חזר גודס למכבי תל אביב, אולם הדקות המעטות שהוא קיבל גרמו לו לעזוב עונה לאחר מכן.
קאחה קנטבריה (2000-1999)
לאחר עזיבת מכבי תל אביב, חתם גודס לקראת העונה הבאה במועדון הכדורסל קאחה קנטבריה מהליגה הספרדית.
קדנציות אחרונות בליגת העל ופרישה (2004-2001)
לאחר עונה אחת בספרד, חזר גודס לישראל ושיחק את העונות האחרונות שלו במכבי רעננה, הפועל תל אביב אותה העלה לליגה הבכירה ב-2002, ומכבי ראשון לציון.
בסוף עונת 2003/4 הודיע גודס על פרישה ממשחק פעיל.
קריירת אימון
בעונות 2006/7 ו-2007/8 שימש כעוזר מאמן במכבי תל אביב. לקראת עונת 2008/09 הוחתם גודס כמאמן ראשי בהפועל ירושלים. גודס זכה כמאמן ירושלים בשני גביעי ווינר, אך כשל בנסיונתיו להצעיד את ירושלים להישגים בגביע המדינה ובאליפות המדינה. בסיום עונת 2009/10 עזב, לאחר שספג ביקורת רבה על תפקודו ועל יכולת ניהול המשחק שלו.
לקראת עונת 2010/11, חזר גודס לקדנציה שנייה בצהוב ומונה לעוזר מאמן במכבי תל אביב. הוא שימש כעוזרו של דייוויד בלאט במשך ארבע עונות, בהן זכתה מכבי בשלוש אליפויות, ארבעה גביעי מדינה ובאליפות אירופה.
בשנת 2011 אימן את נבחרת העתודה של ישראל. תחת הדרכתו סיימה הנבחרת במקום ה-11 בדרג ב' של אליפות אירופה עד גיל 20. ב-1 בדצמבר 2011 אישר איגוד הכדורסל לגודס להשתחרר מתפקידו.
ב-30 ביוני 2013 מונה גודס לעוזר מאמן נבחרת בריטניה בכדורסל וזאת במקביל לתפקידו כעוזר המאמן במכבי תל אביב. הוא שימש כעוזרו של ג'ו פרונטי ביורובאסקט 2013, בו הודחה הנבחרת הבריטית בשלב הבתים הראשון.
לאחר עזיבתו של דייוויד בלאט לליגת ה-NBA, הודיעה מכבי תל אביב ב-19 ביוני 2014 על קידומו של גודס למשרת המאמן הראשי בקבוצה למשך שנתיים. בעקבות זאת ויתר גודס על תפקיד עוזר מאמן נבחרת ישראל שאליו נבחר כמה שבועות קודם לכן, ב-7 במאי. בעונתו הראשונה במכבי תל אביב (2014/2015), בה שימש פיני גרשון כעוזרו, ניצחה מכבי את הפועל ירושלים וזכתה בגביע המדינה בפעם ה-42. באותה עונה, הובסה מכבי על ידי פנרבחצ'ה אולקר בשלב ההצלבה ולא העפילה לפיינל פור של היורוליג. ביוני 2015 הפסידה מכבי 2–3 להפועל אילת בסדרת חצי גמר הפלייאוף ואיבדה את תואר האליפות. בנובמבר 2015, לאחר תחילת עונת 2015/2016, פוטר מאימון הקבוצה בעקבות סדרת הפסדים בליגה וביורוליג.
ב-30 בנובמבר 2018 חתם לעונה וחצי בתפקיד מאמן מכבי ראשון לציון, לאחר שהחליף את צביקה שרף, בעקבות פתיחת עונה כושלת של הקבוצה. גודס הוביל את ראשון לציון לגמר הפיינל פור ב-2019 וב-2020 כאשר בשתי הפעמים הפסידה ראשון לציון למכבי תל אביב. גודס גם הוביל את ראשון לציון לגמר גביע המדינה ב-2020 שם הפסידה להפועל ירושלים, וב-2021, אז הפסידה למכבי תל אביב. בדצמבר 2021 סיים גודס את תפקידו בראשון לציון, לאחר שהקבוצה הפסידה בשמונה מתוך עשרת המשחקים הראשונים של העונה.
בנובמבר 2019 מונה לעוזר מאמן נבחרת ישראל תחת עודד קטש, לרגל מוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2021 וכן למאמן נבחרת העתודה של ישראל. בדצמבר 2019 קיבל איגוד הכדורסל את בקשתו של גודס להשתחרר מתפקידו כעוזר מאמן נבחרת ישראל. בשנת 2021 החליף את עודד קטש כמאמן נבחרת ישראל. ב20 בנובמבר 2022 התפטר מאימון נבחרת ישראל לאחר כישלון הנבחרת בטורניר היורובאסקט.
בינואר 2022 החל לאמן את הפועל חולון. ביוני 2022 זכה עם הקבוצה באליפות המדינה לאחר ניצחון 2:0 בסדרת הגמר על בני הרצליה ואף הגיע עם הקבוצה עד לשלב חצי הגמר במפעל הBCL. בעונת 2022/23 הגיע חולון לחצי גמר הפלייאוף ולשלב הטופ-16 במפעל ה-BCL. בתום העונה עזב גודס את חולון.
חיים אישיים
גודס נשוי ואב לשלושה. הוא מתגורר בגבעתיים.
ביוני 1999 השקיע בחברת האינטרנט הישראלית "הייפרניקס", יחד עם נדב הנפלד, דורון שפר ואחרים. החברה נמכרה שנה אחר כך, אך המכירה בוטלה והחברה נסגרה. באותה עת גם השקיע בחברת ההזנק "טגריטי", שנמכרה בשנת 2010.
בינואר 2017 הקים עם שותפים רשת חברתית עסקית לענף הבנייה. במאי 2022 מכר 50% מחברת ARCDB לקבוצת ניר דובדבני.
מרכז יצחק רבין
מרכז יצחק רבין  הוא מכון חינוכי-היסטורי בתל אביב, שהוקם ב-1997 להנצחת זכרו של ראש ממשלת ישראל יצחק רבין, שנרצח כשנתיים קודם לכן, ולקידום סובלנות ודיון דמוקרטי בחברה הישראלית, והוא מתבסס על דגם הספריות הנשיאותיות לכבודם של נשיאי עבר של ארצות הברית. המרכז הוקם בידי פרופ' אניטה שפירא ולאה רבין, המרכז ממומן על ידי משרד האוצר, מתרומות ומהכנסות שונות שלו. המרכז גם מארגן חלק מאירועי הזיכרון הפומביים ליצחק רבין.
המרכז תוכנן על ידי האדריכל משה ספדיה בשיתוף האדריכל צחי הלברשטט. עיצוב התצוגה במוזיאון נעשה על ידי אורי אברמסון. המרכז נחנך באופן רשמי ב-14 בנובמבר 2005, במלאת עשור לרצח רבין (על פי לוח השנה העברי) אך טרם השלמת הגיבוש של כל התכנים וסיום בניית הבניין עצמו.
תוכן
המרכז מקיים מספר תוכניות חינוכיות עבור קבוצות שונות (בין היתר, החטיבות העליונות של בתי הספר) בנושאי החברה הישראלית, חופש ביטוי והסתה, מנהיגות וצדק חברתי. וכן בנושאים כגון: צבא במדינה יהודית דמוקרטית, גזענות, ערכים, שונה אך שווה עבור כוחות הביטחון. כמו כן המרכז מקיים גם הדרכות בנושאים ייעודיים עבור קבוצות של מבקרים מהארץ ומחו"ל.
במרכז הפעילות החינוכית עומד הרצון להבין ולגשר על הפערים בחברה הישראלית, על-מנת לאפשר את השיח הדמוקרטי המורכב וכן למנוע את הישנותו של רצח פוליטי נוסף.
בינואר 2010 נפתח במרכז רבין המוזיאון הישראלי. במקום מתוארים במקביל חייו ופועלו של יצחק רבין אל מול סיפורן של מדינת ישראל והחברה הישראלית משנות העשרים של המאה הקודמת ועד הרצחו של רבין. זהו המוזיאון המקיף ביותר לנושא החברה הישראלית וכולל בתוכו את מירב האירועים שהתקיימו בשנים האמורות.