cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
התפלגות מעריכית
שימושים
ההתפלגות המעריכית מתאימה לתיאור הזמן בין אירועים המתרחשים באקראי אך בקצב ממוצע קבוע. דוגמאות לתופעות הניתנות (בקירוב) לתיאור כזה הן מתמטית, תופעות כאלה מתוארות לעיתים קרובות כתהליכי פואסון הומוגניים בזמן, שבהם הזמן הבין מופעי מתפלג מעריכית.
בתורת התורים (Queueing Theory), ההתפלגות המעריכית משמשת לעיתים לתיאור זמן השירות. תחת הנחה זו (והנחות נוספות), מערכות תורים ניתנות לתיאור כשרשראות מרקוב, וקל יחסית לנתח את התנהגותן.
בתורת האמינות (Reliability Theory) ובניתוח שרידות (Survival Analysis), ההתפלגות המעריכית משמשת לעיתים לתיאור (חלקי או מלא) של משך החיים של רכיב או של חולה.
בפיזיקה סטטיסטית, במערכות שבהן האנרגיה יכולה לקבל ערכים רציפים והאנרגיה הכוללת של המערכת ידועה (כלומר, בצבר הקנוני), התפלגות האנרגיה היא התפלגות מעריכית עם פרמטר התפלגות כאשר k_b הוא קבוע בולצמן. התפלגות זו נקראת גם התפלגות בולצמן. לדוגמה, האנרגיה הקינטית של מולקולות גז בטמפרטורה נתונה מתפלגת מעריכית. עובדה זו נובעת מתכונת האנטרופיה המקסימלית המתוארת להלן.
תוחלת ושונות
התוחלת של משתנה מקרי, הקרויה גם "זמן החיים הממוצע" של ההתפלגות, היא ; השונות היא.
תכונת חוסר הזיכרון
משתנה מקרי מעריכי הוא חסר זיכרון, כלומר לכל s, t \ge 0 מתקיים כי
בניסוח אחר: אם, אז ההתפלגות המותנית של \,\!X - s, בהינתן \,\!X > s, גם היא.
המשמעות המילולית של תכונה זו היא כדלקמן: כשאנו ממתינים לאירוע שהזמן עד להתרחשותו מתפלג מעריכית, הזמן שחלף עד כה אינו משנה את התפלגות הזמן שנותר עד להתרחשות האירוע, וזמן זה (הזמן שנותר עד להתרחשות האירוע) ממשיך להתפלג מעריכית, בדיוק כאילו התחלנו להמתין זה עתה.
ההתפלגות המעריכית היא ההתפלגות הרציפה היחידה בעלת תכונת חוסר הזיכרון. אפשר לראות זאת כך. נניח התפלגות חסרת זיכרון. היא צריכה לקיים את התכונה מכאן נקבל את הדרישה:
ומכאן נסיק f(0) = 1. נקח שוב את השוויון המקורי, ונחסר מכל אגף f(s):
נחלק ב-t ונשאיפו ל0:
מכאן קיבלנו את המד"ר:
תחת הנחות קלות למדי, פתרון משוואה זו הוא פונקציה מעריכית.
שברונים
החציון של משתנה מקרי הוא. גודל זה קרוי לעיתים זמן מחצית החיים.
באופן כללי יותר, השברון (quantile) ה-p של ההתפלגות המעריכית הוא
התפלגות המינימום
אם הם משתנים מקריים מעריכיים בלתי תלויים, כך ש-, אז גם המינימום שלהם מתפלג מעריכית, עם פרמטר, כלומר
בפרט, המינימום של n משתנים מעריכיים בלתי תלויים עם פרמטר \,\!\lambda הוא משתנה מקרי מעריכי עם פרמטר.
התפלגות המקסימום
המקסימום של משתנים מקריים מעריכיים בלתי תלויים לא מתפלג מעריכית, גם אם לכולם אותו פרמטר. אם הם משתנים מקריים בלתי תלויים כך ש-, ו-, אז
אם (כלומר לכולם אותו פרמטר), אז
אנטרופיה מקסימלית
מבין כל ההתפלגויות הרציפות על שהתוחלת שלהן \,\!\mu, ההתפלגות המעריכית עם פרמטר  היא בעלת אנטרופיה מקסימלית.
פונקציית סיכון
פונקציית הסיכון (Hazard function) של ההתפלגות המעריכית היא קבועה, וערכה הוא \,\!\lambda.
התפלגות גאומטרית
ההתפלגות המעריכית היא במובן מסוים גבול של ההתפלגות הגאומטרית: נניח שעורכים סדרה של ניסויי ברנולי בלתי תלויים, כך שהזמן בין ניסוי לניסוי הוא 1/n, והסתברות ההצלחה בכל ניסוי היא. אזי מספר הניסוי בו תתקבל ההצלחה הראשונה מתפלג גאומטרית (עם פרמטר ), ואילו הזמן עד ההצלחה הראשונה, כש-n שואף לאין-סוף, מתכנס (בהתפלגות) להתפלגות מעריכית עם פרמטר \,\!\lambda.
כשם שההתפלגות המעריכית היא ההתפלגות הרציפה היחידה בעלת תכונת חוסר הזיכרון, כך ההתפלגות הגאומטרית היא ההתפלגות הבדידה היחידה בעלת תכונה זו.
אם, אז הערך השלם העליון של X (כלומר המספר השלם הנמוך ביותר שגדול או שווה ל-X, המסומן ), מתפלג גאומטרית עם פרמטר.
התפלגות פואסון
אם תופעה מסוימת מתרחשת מפעם לפעם, כך שפרקי הזמן בין התרחשות להתרחשות הם משתנים מקריים בלתי תלויים, אז מספר ההתרחשויות בפרק זמן שאורכו t מתפלג פואסונית עם פרמטר \lambda t. תהליך שכזה נקרא תהליך פואסון (הומוגני בזמן).
התפלגות גמא והתפלגות ארלנג
ההתפלגות המעריכית היא מקרה פרטי של התפלגות גמא: משתנה מקרי (כלומר עם פרמטר צורה 1) הוא משתנה מקרי. היות שהתפלגות גמא עם פרמטר צורה שלם נקראת לעיתים התפלגות ארלנג על שם ממציאה אגנר קרוייף ארלנג, ההתפלגות המעריכית היא גם מקרה פרטי של התפלגות ארלנג.
הסכום של n משתנים מקריים בלתי תלויים מתפלג.
התפלגות אחידה רציפה
אם U הוא משתנה מקרי רציף המתפלג אחיד על הקטע (0,1), אז
זהו מקרה פרטי של דגימה מטרנספורמציה הופכית, ועל בסיס תוצאה זו ניתן לחולל ("להגריל") מספרים מקריים מעריכיים, לצורכי סימולציה ממוחשבת.
התפלגות וייבול
ההתפלגות המעריכית היא מקרה פרטי של התפלגות וייבול: משתנה מקרי (כלומר עם פרמטר צורה 1) הוא משתנה מקרי.
אמידה
בהינתן מדגם של תצפיות בלתי תלויות מהתפלגות מעריכית בעלת פרמטר לא ידוע \lambda, אומד הנראות המרבית הוא ההופכי של ממוצע התצפיות, כלומר
דאנקן אדוארדס
דאנקן אדוארדס (באנגלית: Duncan Edwards; 1 באוקטובר 1936 - 21 בפברואר 1958) היה כדורגלן אנגלי ששיחק במדי מנצ'סטר יונייטד ונבחרת אנגליה. הוא היה אחד מ"תינוקות באזבי", כינויה של קבוצת שחקנים צעירים ששיחקו בשנות ה-50 במנצ'סטר יונייטד תחת שרביטו של מאט באזבי.
אדוארדס נולד בעיר דאדלי שבאנגליה והחל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנוער של מנצ'סטר יונייטד. הוא היה בזמנו השחקן הצעיר ביותר ששיחק בליגה הראשונה של הפוטבול ליג ולאחר מכן היה שחקן הנבחרת הצעיר ביותר מאז מלחמת העולם השנייה. הקריירה שלו נמשכה פחות מחמש שנים ובמהלכן הוא סייע ליונייטד לזכות בשתי אליפויות ולהעפיל לחצי-גמר גביע אירופה. אדוארדס נפצע בצורה אנושה באסון האווירי במינכן, ומת בבית החולים 15 ימים לאחר מכן.
השנים הראשונות
אדוארדס נולד ב-1 באוקטובר 1936 בבית מספר 23 ברחוב מאלברן קרסנט (Malvern Crescent) שבפרבר וודסייד (Woodside) בדאדלי במחוז וסט מידלנדס באנגליה שבממלכה המאוחדת. אדוארדס היה הבן הבכור של גלדסטון אדוארדס (Gladstone Edwards) ושל שרה אן אדוארדס (Sarah Anne Edwards), ובנם היחיד שהגיע לבגרות כיוון שאחותו הצעירה קרול אן (Carol Anne) מתה ב-1947 בגיל 14 שבועות. בתקופה מאוחרת יותר עברה המשפחה לבית המגורים הידוע בכינוי "פריורי אסטייט", גם כן בדאדלי. אדוארדס למד בבית הספר היסודי פריורי בין 1941 ל-1948, ובבית הספר התיכון וולברהמפטון סטריט בין 1948 ל-1952. הוא שיחק בקבוצת הכדורגל של בית ספרו ובקבוצות מקומיות נוספות, ואף ייצג את בית ספרו בריקוד מוריס. הוא נבחר להשתתף בפסטיבל לאומי בתחום זה, אך במקביל הוצע לו להיבחן באותו יום בנבחרת עד גיל 14 של התאחדות בתי הספר האנגליים, והוא בחר באפשרות זו.
אדוארדס הרשים את הבוחנים והתקבל לנבחרת בתי הספר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול הנבחרת המקבילה של ויילס באצטדיון ומבלי ב-1 באפריל 1950. תוך זמן קצר הוא זכה לקבל את סרט הקפטן של הקבוצה, והחזיק בו במשך שתי עונות. בשלב זה הוא זכה לתשומת לבם של מועדוני הכדורגל המובילים במדינה, כאשר ב-1948 דיווח מאתר הכישרונות ג'ק אובראיין ממנצ'סטר יונייטד למאמן דאז מאט באזבי כי "היום ראיתי תלמיד בית-ספר בן 12 שראוי לתשומת לב מיוחדת. שמו הוא דאנקן אדוארדס, והוא מדאדלי".
ג'ו מרסר, שאימן את נבחרת בתי הספר של אנגליה, דחק בבאזבי להחתים את אדוארדס שזכה גם לתשומת לבם של המועדונים וולבס ואסטון וילה. הוא חתם ביונייטד כשחקן חובב ב-2 ביוני 1952, אך לא ברור מתי חתם על חוזה המקצוען. לפי דיווחים אחדים אירוע זה התרחש ביום הולדתו ה-17, באוקטובר 1953, אך מנגד יש מקורות שלפיהם הדבר התרחש שנה אחת קודם לכן. לפי הדיווחים התומכים בתאריך המוקדם יותר אחד מעובדי מנצ'סטר יונייטד (באזבי עצמו או ברט וולי) הגיע לביתו של אדוארדס לאחר חצות על מנת להבטיח את חתימתו של השחקן הצעיר בהקדם האפשרי, אך מקורות אחרים טוענים כי אירוע זה התרחש בחתימת החוזה כשחקן חובב. סטן קאליס שאימן את וולבס התאכזב מכך שהחמיץ את האפשרות להחתים שחקן מקומי מוכשר, והאשים את מנצ'סטר יונייטד בהצעה כספית לא הוגנת שהוענקה לאדוארדס או למשפחתו, אם כי אדוארדס הכחיש זאת וטען שמאז ומתמיד הוא רצה לשחק ביונייטד. אדוארדס החל להתמחות בנגרות, כדי להבטיח את היכולת להתפרנס במקרה שלא יזכה להצלחה בתחום הכדורגל.
קריירת הכדורגל
אדוארדס החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנוער של מנצ'סטר יונייטד, והשתתף בחלק מהמשחקים של הסגל שזכה לראשונה בגביע ה-FA לנוער (ב-1953), כשעוד לפני משחק הגמר הוא ערך את הופעת הבכורה בסגל הבוגר של מנצ'סטר יונייטד. ב-4 באפריל 1953 הוא השתתף במשחק ליגה מול קארדיף סיטי (הפסד 1 - 4 של יונייטד), בעודו בן 16 שנים ו-185 יום, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר המשתתף במשחק בליגה הבכירה. באזבי היה מודאג מכך שבסגל שלו יש מספר שחקנים מבוגרים, ולפיכך שאף לשלב שחקנים צעירים יותר בשורות הסגל, ובין השחקנים שצורפו לסגל הבכיר במהלך 1953 היו אדוארדס, דניס ויולט וג'קי בלנצ'פלאואר. השחקנים הצעירים של מנצ'סטר יונייטד זכו אז לכינוי "תינוקות באזבי". בביקורת על רמת המשחק שלו שהתפרסמה במנצ'סטר גרדיאן נאמר כי "הוא הפגין יכולת מבטיחה במסירה ובבעיטה, אך הוא יצטרך לנוע מהר יותר כקשר מרכזי".
Home
Home היא מילה באנגלית שפירושה "בית" {{פירושונים|* Home (מחזה, 1970) – מחזה מאת דייוויד סטורי
דאנקן אדוארדס
קריירת הכדורגל
בעונת 1953/1954 הפך אדוארדס לשחקן הרכב קבוע ביונייטד. הוא הפגין יכולת טובה במשחק ידידות מול קילמרנוק, וכתוצאה מכך הוחלט שהוא יחליף את הנרי קוקברן הפצוע במשחק החוץ מול האדרספילד טאון ב-31 באוקטובר. לאחר מכן הוא השתתף ב-24 משחקי ליגה נוספים ובהפסד של יונייטד לברנלי בגביע ה-FA. למרות זאת הוא המשיך להשתתף במשחקים רבים של קבוצת הנוער, והיה אחד מהשחקנים שהובילו אותה לזכייה שנייה ברציפות בגביע הנוער. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת עד גיל 23 ב-20 בינואר 1954. הוא היה מיועד לזימון לנבחרת אנגליה הבוגרת, אך במשחק מול ארסנל שנערך ב-27 במרץ הוא הפגין יכולת לא טובה, ואנשי הנבחרת שצפו בו החליטו לא לזמנו.
Home
ראו גם
}}
דאנקן אדוארדס
קריירת הכדורגל
בעונה שלאחר מכן הוא השתתף ב-36 משחקים בסגל הבכיר, והבקיע את שעריו הראשונים בליגה (שישה בסך הכול). בזכות יכולתו הגבוהה הוא זומן מחדש לנבחרת אנגליה, ואחד מחברי ועדת הבחירה נשלח על מנת לצפות בו משחק מול האדרספילד טאון ב-18 בספטמבר 1954, אך לבסוף הוא לא זומן אף על פי שהיה חלק מנבחרת כדורגלני הפוטבול ליג שהתמודדה במשחק ידידות מול הקבוצה המקבילה של ליגת העל הסקוטית. במרץ הוא השתתף במשחק של נבחרת אנגליה ב' מול הנבחרת המקבילה של גרמניה, ולמרות הביקורת שספג מהפרשנים, הוא זומן לסגל בשבוע שלאחר מכן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת סקוטלנד ב-2 באפריל 1955 במסגרת אליפות הבית הבריטית, וכיוון שהיה בן 18 ו-183 יום הוא הפך לשחקן הצעיר ביותר המופיע לראשונה במדי הנבחרת מאז מלחמת העולם השנייה. שיא זה נשבר רק ב-1998 על ידי מייקל אואן. שלושה שבועות לאחר מכן התברר כי הוא עדיין יכול לשחק בקבוצת הנוער, ובמשחקים שבהם השתתף הוא הוביל אותה לזכייה שלישית ברציפות בגביע הנוער. החלטה זו התקבלה בביקורת נוקבת, ומאט באזבי נאלץ לכתוב מאמר שבו הוא מגן על אדוארדס, שהוכיח כי ההחלטה הייתה מוצדקת.
במאי 1955 הוא נכלל בסגל הנבחרת האנגלית שטסה לאירופה על מנת לשחק מול נבחרת צרפת, נבחרת פורטוגל ונבחרת ספרד. אדוארדס פתח בכל שלושת המשחקים. כשחזר ממסע המשחקים הוא החל את תקופת השירות שלו בצבא, שהייתה אמורה להימשך שנתיים לפי החוק שהיה בתוקף באותה תקופה. הוא הוצב באזור שרוסברי ביחד עם חברו לקבוצה בובי צ'רלטון, אך קיבל אישור לעזוב על מנת להשתתף במשחקי מנצ'סטר יונייטד. כמו כן, הוא השתתף במשחקים רבים במסגרת הצבא, ובעונה הראשונה שבה היה בצבא השתתף בכ-100 משחקים בסך הכול. בעונת 1955/1956 הוא השתתף ב-33 משחקי ליגה והוביל את הקבוצה לזכייה באליפות בפער של 11 נקודות מבלקפול, וזאת על אף שנעדר במשך חודשיים בגלל מקרה קשה של שפעת.
בעונה שלאחר מכן הוא השתתף ב-34 משחקי ליגה, תוך שהוא משלים 100 הופעות בליגה האנגלית, והוביל את מנצ'סטר יונייטד לזכייה שנייה ברציפות באליפות הליגה. הוא השתתף במשחק גמר גביע ה-FA של 1957, שהסתיים בהפסד 1 - 2 לאסטון וילה שמנע את זכיית קבוצתו בדאבל. אדוארדס השתתף בשבעה משחקים בפעם הראשונה שבה העפילה מנצ'סטר יונייטד לגביע אירופה, כולל בניצחון 10 - 0 על אנדרלכט המהווה פער שיא בתולדות המועדון. בתקופה זו הוא כבר היה שחקן קבוע בהרכב הנבחרת, והשתתף בכל ארבעת משחקי הנבחרת במוקדמות מונדיאל 1958, כשבניצחון 5 - 2 על נבחרת דנמרק ב-5 בדצמבר 1956 הבקיע שני שערים. אדוארדס היה אמור להיות שחקן מפתח במונדיאל ואף להחליף את הקפטן הוותיק בילי רייט.
אדוארדס הפגין יכולת טובה בתחילת עונת 1957/1958, ועד מהרה נפוצו שמועות על כך שמספר מועדונים מהסרייה א' מעוניינים בו. משחקו האחרון באנגליה היה ב-1 בפברואר 1958, והוא הבקיע את השער הראשון בניצחון 5 - 4 על ארסנל. התקשורת מתחה ביקורת על ביצועיו, והכתב של הסאנדיי פיקטוריאל טען כי הוא לא "חושב שהיכולת (של אדוארדס) במשחק זה תרשים את מאמן אנגליה וולטר וינטרבוטום, שצפה במשחק. הוא היה האשם הישיר בשער הרביעי של ארסנל, כאשר במקום להרחיק את הכדור הוא התמהמה איתו". חמישה ימים לאחר מכן השתתף אדוארדס במשחקו האחרון במדי הקבוצה, שהסתיים בתיקו 3 - 3 מול הכוכב האדום בלגרד. שני המשחקים הסתיימו בתוצאה 5 - 4 לטובת מנצ'סטר יונייטד, שהעפילה לחצי גמר גביע אירופה.
מותו והנצחתו
בזמן החזרה לאנגליה לאחר המשחק בבלגרד עצר המטוס שנשא את אדוארדס וחבריו לקבוצה על מנת לתדלק במינכן שבגרמניה. המטוס התרסק בניסיון ההמראה השלישי. שבעה שחקנים ו-14 נוסעים אחרים נהרגו במקום, ואילו אדוארדס פונה לבית חולים מקומי עם שברים רבים ברגליים, שברים בצלעות ונזק נרחב לכליות. הרופאים שטיפלו בו היו בטוחים ביכולתו להחלים, אך לא היו אופטימיים באשר לאפשרות שיחזור לשחק כדורגל.
יום אחד לאחר התאונה הביאו הרופאים כליה מלאכותית, אך האיבר המלאכותי גרם לפגיעה בתהליך קרישת הדם, ואדוארדס לקה בדימום פנימי חמור. למרות זאת נטען כי הוא שאל את עוזר המאמן ג'ים מרפי "ג'ימי, מתי בעיטת הפתיחה במשחק מול וולבס? אסור לי להחמיץ את המשחק הזה". הרופאים התרשמו מרצונו להישאר בחיים, אך אדוארדס מת ב-21 בפברואר כתוצאה מאי-ספיקת כליות.
חמישה ימים לאחר מכן נקבר אדוארדס בבית הקברות של דאדלי, לצד אחותו קרול אן. למעלה מ-5,000 אנשים נכחו ברחובות דאדלי בזמן הלוויה. על המצבה שלו נכתב "A day of memory, Sad to recall, Without farewell, He left us all", ואוהדים רבים פוקדים אותה.
אדוארדס הונצח במספר דרכים בעיר הולדתו דאדלי. ב-1961 חנך מאט באזבי חלון צבוע המתאר את דמותו של אדוארדס בכנסיית סנט פרנסיס המקומית, ששימשה את פריורי אסטייט. ב-1999 נערך טקס במרכז העיר שבו חנכו בובי צ'רלטון ואמו של אדוארדס פסל בדמותו. ב-1993 נקראו על שמו מספר בתי מגורים הסמוכים לבית הקברות. בשנת 2001 שונה שמו של הפאב רנס נסט, הסמוך למקום שבו גדל אדוארדס, ל"דה דאנקן אדוארדס", אך חמש שנים לאחר מכן נסגר וזמן קצר לאחר מכן נהרס בעקבות הצתה. בשנת 2006 נפתח בפריורי פארק מתחם משחקים בעלות של 100,000 לירות שטרלינג, ונקרא על שמו כיוון שאדוארדס נהג לשחק באזור זה בילדותו.
אנשים שהכירו את אדוארדס ציינו לשבח את יכולותיו הרבות במגרש. בובי צ'רלטון אמר על אדוארדס שהוא היה "השחקן היחיד שגרם לי להרגיש נחות", ואמר על מותו כי "הייתה זו הטרגדיה הבודדת הגדולה ביותר שקרתה למנצ'סטר יונייטד ולכדורגל האנגלי". טרי ונבלס טען שאם אדוארדס היה חי הוא היה מניף את גביע העולם ב-1966 ולא בובי מור. טומי דוקרטי הצהיר כי "אין כל ספק בדעתי שדאנקן היה הופך לשחקן הטוב ביותר בכל הזמנים. לא רק בכדורגל הבריטי, עם יונייטד ואנגליה, כי אם בעולם כולו. ג'ורג' בסט היה משהו מיוחד, כמו גם פלה ומראדונה, אך בזכרוני דאנקן היה טוב יותר במונחים של יכולת כללית וכישרון". בשנת 2002 הוכנס שמו להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי, מתוך הכרה בכישוריו הייחודיים.
סגנון משחק
אף על פי שאדוארדס ידוע בעיקר כקשר הגנתי הוא היה יכול לשחק גם בעמדות נוספות. אחת הדוגמאות הבולטות לרבגוניות שלו הייתה במשחק שבו פתח כחלוץ חוד במקום שחקן פצוע, כאשר בהמשך המשחק הוא עבר למרכז חוליית ההגנה של מערך המשחק במקום שחקן פצוע נוסף. יתרונותיו הגדולים ביותר היו חוזקו הגופני והסמכותיות שלו על המגרש, שהיו חריגים עבור כדורגלן כה צעיר. בנוסף, אדוארדס היה ידוע בזכות הסיבולת הגבוהה שלו. סטנלי מתיוס אמר עליו כי הוא "דומה לסלע בים סוער", ובובי מור השווה אותו לצוק גיברלטר כאשר הוא משחק בהגנה ומנגד תיאר אותו כדינמי בהתקפה. אדוארדס זכה לכינויים "ביג דאנק" ו"הטנק" בזכות חזותו הגדולה, והוא נחשב לאחד השחקנים הקשוחים ביותר בכל הזמנים.
אדוארדס היה ידוע בעוצמה ובתזמון של תיקוליו, כמו גם ביכולתו למסור ולבעוט בשתי הרגליים. הוא נודע בזכות ריצותיו המתפרצות לעבר רחבת היריבה, והוא היה מוכשר במידה שווה בנגיחת הכדור ובבעיטות מטווח רחוק. לאחר שהבקיע שער נגד נבחרת גרמניה המערבית ב-1956, זכה לכינוי "בום בום" על ידי כלי התקשורת המקומיים, שהשוו את בעיטתו לירייה מתותח הוביצר.
מחוץ לכדורגל
אדוארדס התנזר כליל משתיית משקאות חריפים מחוץ למגרש, והיה ידוע כאדם הקנאי לפרטיותו. תחביביו היו דיג, משחקי קלפים וצפייה בקולנוע. אף על פי שביקר במסיבות עם חבריו לקבוצה, הוא מעולם לא נחשב כבעל ביטחון עצמי בחברת אנשים. ג'ים מרפי תיאר אותו כ"ילד לא מפונק" שדיבר במבטא ייחודי שזכה לחיקויים על ידי חבריו. ב-12 בפברואר, לאחר הפסד בדרבי למנצ'סטר סיטי, הוא נעצר על ידי המשטרה בחשד לכך שנהג על אופניו ללא אורות דולקים. הוא נקנס בחמישה שילינגים על ידי הרשויות ובמשכורת של שבועיים על ידי המועדון.
אדוארדס השתתף בפרסומות לטבליות גלוקוז, וכתב ספר בשם "Tackle Soccer This Way", שנועד להשלים את שכרו שעמד על 15 לירות שטרלינג לשבוע בזמן העונה ו-12 לירות שטרלינג לשבוע בקיץ. הספר יצא לאור זמן קצר לאחר מותו באישור משפחתו.
רשות עמק טנסי
רקע היסטורי
בשנות העשרים ובתקופת השפל הגדול הייתה אכזבה בציבור האמריקאי מחברות חשמל פרטיות והחלה תמיכה ציבורית ביצירת בעלות ממשלתית על חברות המספקות שירותים ציבוריים. בשנת 1921 החזיקו חברות חשמל פרטיות ב-94% מכושר ייצור החשמל במשק האמריקאי, זאת מבלי שהיו חוקים כלשהם המגדירים את סמכויותיהן או מגבילים את פעולתן. רבים האמינו כי חברות פרטיות לייצור חשמל מפקיעות מחירים ומשמשות כלי בידי בעליהן להפקת רווחים מהירים. עלתה על כן דרישה שחברה ממשלתית תפיק את החשמל ותספק אותו למפיצים אזוריים פרטיים אשר יתחזקו את הרשת המקומית ויספקו את החשמל לצרכנים. העברת ייצור החשמל לידיים ממשלתיות היה אחד הנושאים עליהם עמד רוזוולט, עוד כאשר היה מועמד לנשיאות.
באוקטובר, 1929, החל השפל הגדול בארצות הברית. מה שהחל כמשבר בבורסת המניות בניו יורק, גרף את ארצות הברית כולה לשנים של מיתון קשה ואבטלה גואה. ביום 8 בדצמבר 1931, הכריז הנשיא הובר על תוכנית ה"ניו דיל" אשר מטרתה הייתה לחלץ את כלכלת ארצות הברית מן המשבר בעזרת התערבות ממשלתית פעילה בכוחות השוק.
עמק טנסי הוכה קשות בשנות השפל הגדול ומצבו היה גרוע אפילו ביחס למצבה הכלכלי הקשה של כלל אוכלוסיית ארצות הברית. חציון ההכנסה לנפש, בין 2.5 מיליון תושביו, הייתה פחות ממחצית מן ההכנסה הממוצעת לנפש בארצות הברית. אדמות העמק סבלו מעיבוד-יתר ומסחף אדמה מתמיד בהצפות הנהר. כמות היבולים התדרדרה וכך גם הכנסות החקלאים. תעשיית העץ סבלה אף היא כיוון שהיערות דוללו ולא נותרו עוד עצים טובים לכריתה. בעמק היו אזורים נרחבים שלא חוברו עדיין לרשת החשמל.
השנים הראשונות
תחילתה של רשות נהר טנסי ביום 18 במאי 1933, עת חתם הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט על חוק היוצר את רשות עמק טנסי. בהקדמה לחוק נאמר:
הרשות תוכננה להיות גולת הכותרת בניו דיל בכך שהיתוותה תוכנית לפיתוח אינטגרטיבי של האזור, תוך שילוב של בניית התיישבויות, נתיבי תחבורה, חקלאות ותעשייה, במערכת מתואמת. רשות עמק טנסי הוקמה באופן שאיננה כפופה לאף משרד ממשלתי, אלא ישירות לנשיא ארצות הברית וחייבת בדיווח לקונגרס האמריקאי. פעילותה של רשות עמק טנסי עומדת במידה רבה בניגוד לאידאולוגיה המסורתית האמריקאית הדוגלת ביוזמה חופשית ואי התערבות ממשלתית בכוחות השוק. עובדה זו אף היוותה, לא פעם, טיעון מרכזי בדברי המתנגדים להקמת הרשות ולפעולתה והיו שהאשימו את המפעל כולו בסוציאליזם במסווה. הזכות להקמת רשות עמק טנסי אף הועמדה למבחן בית המשפט העליון של ארצות הברית, אשר פסק כי פעולתה איננה מנוגדת לחוקה האמריקאית.
הרשות מיקמה את משרדיה בלב עמק טנסי, בעיר נוקסוויל ומנהלה הראשון, דייוויד ליליאנטאל החל מיד ביישום מטרות הרשות. אחד הצעדים הראשונים שנקטה הרשות היה פתיחתו מחדש של מפעל כימי במאסל שולס, אלבמה. המפעל, שלידו סכר הידרואלקטרי, ייצר נשק כימי בתקופת מלחמת העולם הראשונה ועתה הוסב לייצור דשנים לחקלאות. הרשות אף עסקה באופן פעיל בהדרכת החקלאים, על ידי גיוס מדריכים מקומיים, כדי לשפר יבולים ולייעל את העבודה. הרשות הקימה כ-1,500 חוות ניסיוניות ברחבי עמק טנסי, בהן למדו החקלאים המקומיים שיטות עיבוד אדמה מודרניות. הרשות דאגה לייעור אזורים שדוללו וכן לנקיטת אמצעים לכיבוי שרפות יער.
החשמל אשר יוצר על ידי הרשות הביא לשינוי דרמטי בחיי תושבי העמק. יישובים כפריים שעד לאותה עת היו מנותקים מזרם החשמל, חוברו לרשת. עם החשמל הגיעה גם הקידמה אל רבים מן היישובים הללו. הוקמו מכוני חליבה מודרניים, קם ענף גידול פרחים חדש והחקלאים יכלו לרכוש לבתיהם מכשירי חשמל מודרניים. רבות מן החברות הפרטיות הקטנות לייצור חשמל בעמק טנסי נקנו על ידי הממשל, אחרות שלא הצליחו עוד להתחרות במחירי רשות עמק טנסי, הפסיקו לפעול. הממשל אף חוקק תקנות המונעות תחרות יצרנים עם רשות עמק טנסי.
ממלחמת העולם השנייה ועד סוף המאה
בשנות הארבעים, עם כניסת ארצות הברית למלחמה התעורר צורך דחוף באלומיניום עבור תעשיית המטוסים. מפעלי אלומיניום הם צרכני חשמל ענקיים ולצורך אספקת חשמל לתעשייה, החלה בנייה מהירה של סכרים נוספים להפקת חשמל. בשנת 1942 ניהלה הרשות את בנייתם של 12 סכרים הידרואלקטריים בעמק, בו זמנית. החברה העסיקה באותם ימים 28,000 עובדים. חברת אלקואה (Alcoa), אשר ניצלה את אספקת החשמל הזמינה והזולה, הקימה בעמק טנסי מפעל ענק ליצור אלומיניום.
רשות נהר טנסי סיפקה גם חשמל למעבדות הגרעין באוק רידג', סמוך לנוקסוויל, אשר נטלו תפקיד מרכזי בפרויקט מנהטן. אחד השיקולים המרכזיים במיקום מעבדות הגרעין במקום הייתה הזמינות והאמינות של רשת החשמל. בשנות המחקר האינטנסיבי לפיתוח פצצת האטום, היו המעבדות אחד מצרכני החשמל הראשיים של רשות עמק טנסי.
עם תום מלחמת העולם השנייה השלימה רשות עמק טנסי הסדרת נתיב שיט בטוח בנהר טנסי, לאורך 1,050 ק"מ, החל מן העיר נוקסוויל ועד למפגש עם נהר אוהיו בעיר פדוקה בקנטקי (משם הוא ממשיך לנהר אוהיו הנשפך לנהר המיסיסיפי). נתיב שיט זה כולל תשעה תאי שיט, העוקפים סכרים שהוקמו לאורך הנתיב, ומאפשר לדוברות, עד משקל 1,500 טון, לעלות בנהר טנסי. כך הפך נהר טנסי לנתיב תחבורה זול להובלת פחם לתחנות הכוח הפחמיות שהקימה הרשות. הנתיב אף פתח את הדרך להובלת סחורות, מן המפעלים שקמו בעמק, במורד נהר הטנסי עד לנהר המיסיסיפי ומשם צפונה עד ל"ימות הגדולות" או דרומה למפרץ מקסיקו.
רשות עמק טנסי אף זכתה לתשומת לבו של ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון באחד מביקוריו הרשמיים בארצות הברית, בחודש מאי, 1951. רשות עמק טנסי שימשה השראה למפעלי משק המים בישראל.
בשנת 1954 רצה הנשיא אייזנהאואר לסגור את רשות עמק טנסי ולמכור את נכסיה. לצורך המשימה הוא שלח להנהלת החברה בנוקסוויל את איש מטהו, גנרל ווגל. אולם, לאחר שהגנרל הגיע לנוקסוויל, למד והתרשם ממפעלי הרשות, הוא שב לוושינגטון ושכנע את הנשיא שלא להוציא לפועל את התוכנית.
הרשות הייתה ליצרן החשמל הגדול במדינה. בשנות השישים היו מחירי החשמל בעמק טנסי מן הנמוכים בארצות הברית כולה ומשכו למקום תעשיות ומעבידים. רשות נהר טנסי הצליחה לשמור על רמת מחירים נמוכה בכך שחיפשה כל העת דרכים להגברת כושר הייצור שלה. בשנות השישים החלה הרשות לבנות כורים גרעיניים להפקת חשמל.
עם פרוץ משבר הנפט בשנת 1973 עלו מחירי החשמל בארצות הברית ואיתם גם באה ירידה חדה בביקוש לחשמל. בעקבות זאת, בטלה רשות עמק טנסי תוכניות לבנות מספר תחנות כוח גרעיניות. בשנות השבעים בנתה הרשות את הסכר האחרון במפעליה, סכר טליקו.
בשנות התשעים החלה הפרטה בתחום ייצור החשמל בארצות הברית. כדי לעמוד בתחרותיות הרשות קיצצה 800 מיליון דולר בהוצאותיה השנתיות, תוך פיטורי מחצית מעובדיה. בשנות השמונים עבדו ברשות כ-53,000 עובדים, ואילו בסוף שנות התשעים פחת מספר העובדים אל מתחת ל-30,000. במקביל נקטה הרשות בצעדים להגביר את כושר הייצור במפעליה.
רשות עמק טנסי כיום
היום רשות עמק טנסי היא חברת החשמל הציבורית הגדולה בארצות הברית עם כושר ייצור של מעל 33,000 מגה-ואט בשנת 2006. הרשות מספקת חשמל לכ-8.5 מיליון לקוחות הפרושים על פני שטח של כ-207,000 קמ"ר בעמק טנסי. הרשות פועלת בעיקר כסיטונאית חשמל ומוכרת את החשמל ל-158 ספקים מקומיים וישירות ל-61 מפעלים ולקוחות ממשלתיים.
בשנת 2004 הפעילה רשות עמק טנסי 11 תחנות כוח פחמיות שספקו 62% מכושר הייצור של הרשות, 29 סכרים הידרואלקטריים האחראים ל 10% מכושר הייצור של החברה, שלוש תחנות כוח גרעיניות ושש תחנות המפיקות חשמל בטורבינות דלק.
הקמת הסכרים על נהר טנסי יצרה אגמים גדולים בעמקים שבמעלה כל אחד מהם. כך לדוגמה, מאחורי סכר נוריס נוצר אגם מלאכותי ששטחו כ-137 קמ"ר ואורך חופיו כ-1290 ק"מ (לשם השוואה, שטח ים כנרת 165 קמ"ר). מאחורי סכר קנטקי נוצר אגם מלאכותי ששטחו 648 קמ"ר ואורך חופיו 3,300 ק"מ. על חופי האגמים שנוצרו קמו אתרי בילוי ונופש, חופי רחצה, מלונות, מעגני סירות ומזחים לדיג. הרשות אחראית עד היום לפיתוח האגמים ותחזוקתם. בזכות האגמים, קמה בעמק טנסי תעשיית תיירות פורחת.
ביקורת על רשות עמק טנסי
אף שרשות עמק טנסי הייתה מן המפעלים הבולטים והמוצלחים של תוכנית ה"ניו דיל", היא ספגה ביקורת לא מעטה. מדען המדינה דייוויד מיטרני טען כי "הרשות הכניסה מימד חדש למבנה החוקתי של ארצות הברית - ללא שינוי רשמי של החוקה.", בפעולתה כרשות ממשלתית אוטונומית מול המדינות בברית ובכך לכאורה ניצבה כנגד העיקרון הליברלי-דמוקרטי של הפרדת הרשויות. ההיסטוריון וולפגנג שיוולבוש אף הישווה הרעיונות, התוכניות והפעולות של רשות עמק טנסי לפרויקטים שנעשו באותה תקופה במדינות פשיסטיות: הפרויקט החקלאי Agro Pontino אותו יזם מוסוליני בביצות פונטינו מדרום לרומא ופרויקט האוטובאן אותו יזם היטלר בגרמניה. שלושת הפרויקטים התאפשרו והובלו על ידי מנהיגים כריזמטיים והתאפיינו בפעולות כוחניות, בטכנולוגיה חדשנית, בתכנון ובעיצוב בקנה מידה כוחני וענקי, הבא לרסן את הטבע לטובת המוני העם.
ההיסטוריון תומאס מקגרו טען כי בהקמת רשות עמק טנסי הצליח רוזוולט "להציל את תעשיית החשמל מחולייה" אולם "הוא היה יכול להגיע לתוצאה דומה בדרך שלא הייתה יוצרת התנגדות כה רבה ורוח רעה." תקוותם של יוזמי הניו-דיל, להקים חברות דומות לרשות עמק טנסי במדינות אחרות בארצות הברית, נמוגו לנוכח התנגדות עזה מצד חברי הקונגרס השמרנים.
עם תום מלחמת העולם השנייה ניסו הדמוקרטים בארצות הברית לקדם את רשות עמק טנסי כדגם לחיקוי במדינות העולם השלישי. ניסיון זה ספג את ביקורתם של השמרנים אשר טענו כי רשות עמק טנסי היא חברה ריכוזית, טכנוקרטית, אשר דחקה את רגליהם של יזמים מקומיים בדרכים בלתי מתחשבות. על כן, כאשר רשות עמק טנסי שימשה כדגם לתוכניות מודרניזציה במקומות שונים בעולם השלישי, כגון בדלתה של נהר מקונג בווייטנאם, כישלון התוכנית הביא לביקורות עזות וגישה צינית לתוכניות מודרניזציה שהצליחו במדינות אחרות.
לרשות עמק טנסי היה אף תפקיד בהתפתחות הקריירה של רונלד רייגן. בשנות ה-50 כאשר החלה הקריירה הקולנועית של רייגן לדעוך הוא החל להופיע כמארח וכמבצע בתוכנית הטלוויזיה "תיאטרון ג'נרל אלקטריק". הכנסתו של רייגן הייתה כ-125,000 דולר בשנה, זאת עד לשנת 1964, אז פוטר ממשרתו על ידי ג'נרל אלקטריק בתגובה לנאום טלוויזיוני שנשא בתמיכה במועמד לנשיאות בארי גולדווטר ובו מתח ביקורת על רשות עמק טנסי:
לרוע מזלו של רייגן, רשות עמק טנסי הייתה אחד הלקוחות החשובים של ג'נרל אלקטריק וזו סיימה את חוזהו. רייגן המשיך לעבוד כמנחה רק שנה נוספת לאחר נאום זה. ההתקפה של רייגן וגולדווטר על רשות עמק טנסי העלתה עליהם את חמתם של הרפובליקנים במדינת טנסי והחלישה את המפלגה. מאז נזהרים מועמדים רפובליקנים מלבקר את רשות עמק טנסי.
גורם נוסף לחובות הרשות נעוץ בעובדה כי רשות עמק טנסי מגייסת את מלוא המימון לפעולותיה ממקורות חיצוניים ואיננה מקבלת כל סיוע פדרלי לתקציבה. בין המבקרים את הרשות על חובותיה יש הטוענים כי חלק ניכר מן החובות נוצרו כתוצאה מן העובדה שהרשות נהנית מהגנות מיוחדות על פי חוק ואיננה פועלת בשוק החופשי. כך למשל, הרשות פטורה מחלק ניכר ממיסי המדינה והרשויות המקומיות שבהן היא פועלת ומנגד היא מספקת חשמל לצרכנים פדרליים במחירים הנמוכים באופן משמעותי ממחירי השוק.
בורה בורה
בורה בורה (בצרפתית: Bora Bora) הוא אי באוקיינוס השקט, ששטחו 29.3 קמ"ר. בשטח זה נכללים האי עצמו ואיונים נוספים הנמצאים במרכזה של לגונה מוקפת שונית אלמוגים.
גאוגרפיה
האי שייך לאיי החברה שבפולינזיה הצרפתית, והוא ממוקם כ-260 ק"מ צפונית-מערבית לעיר הבירה של פולינזיה הצרפתית, פפאטה (Papeete) (השוכנת בטהיטי). אוכלוסיית האי באוגוסט 2007 מנתה 8,880 נפש. היישוב הראשי באי הוא ואיטאפה (Vaitape), שנמצא בצדו המערבי של האי המרכזי.
האי הררי, ופסגתו הגבוהה ביותר - 727 מטרים מעל לפני הים - היא פסגת הר געש רדום.
גאולוגיה
בורה בורה הוא דוגמה בולטת לאופן היווצרותו של אטול, מאחר שתהליך גאולוגי זה טרם הושלם באי. ראשיתו של אטול בהתפרצות געשית בלב ים באקלים טרופי, שיוצרת אי שכולו הר געש. רוב שטחו של האי הוא אכן הר געש כבוי בעל שתי פסגות: פאהיה (Pahia) ואוטמאנו (Otemanu). על צלעותיו של הר הגעש, השוקע בהדרגה, נבנית והולכת במים הטרופיים החמימים שונית אלמוגים. בשלב בו נמצא בורה בורה, רוב שטח ההר כבר שקע מתחת למים בעוד השונית צמחה עד לפני המים; השטח בו היה הר הגעש הוצף ברובו, ובהיותו מוקף בשונית נוצרה לגונה. מתוך מי הלגונה מבצבצים עדיין איונים, שחלקם הן פסגות משנה נמוכות של ההר שטרם שקעו. עם השלמת התהליך, שאורך כשלושים מיליון שנה, יעלם האי עם ההר שבמרכזו, ותיוותר רק שונית האלמוגים עם הלגונה שבמרכזה.
אוסקר הראשון, מלך שוודיה
אוסקר הראשון (בשוודית: Oscar I, נולד כז'וזף פרנסואה אוסקר ברנדוט; 4 ביולי 1799 - 8 ביולי 1859) היה מלך שוודיה ונורווגיה מ-1844 ועד למותו.
בצעירותו
אוסקר נולד בפריז. הוא היה בנם היחיד של המרשל שארל ז'אן ברנדוט ודזירה קלארי. יחד עם אמו עבר מפריז לסטוקהולם ביוני 1811, לאחר שבאוגוסט 1810 נבחר אביו ליורש העצר של הכתר השוודי.
מקרל השלושה עשר, מלך שוודיה קיבל אוסקר הראשון את התואר דוכס נורמנדיה, ובמהרה למד את השפה השוודית. הוא זכה לחינוך מצוין ולאהדת הרבים ותוך זמן קצר נחשב לבר-סמכא בענייני פוליטיקה וחברה. ב-1839 הוא חיבר סדרה של מאמרים על החינוך הציבורי, וב-1841 פרסם בעילום שם את "Om Straff och straffanstalter", חיבור בו צידד ברפורמה בבתי הסוהר.
ב-19 ביוני 1823 נשא לאישה את הנסיכה ז'וזפין מלוכטנברג, בתם של אוגוסטה, נסיכת בוואריה ואז'ן דה בוארנה, משנה למלך איטליה ונכדת הקיסרית ז'וזפין.
שלטונו
פעמיים בתקופת שלטון אביו, ב-1824 וב-1833, היה אוסקר משנה למלך נורווגיה לזמן קצר. ב-1838 החל המלך לחשוד ביורשו שהוא זומם, יחד עם המפלגה הליברלית, להביא לשינויים בממשל ואף לוויתור על הכתר. בין אם אוסקר סייע באופן פעיל לאופוזיציה לאביו ובין אם לאו, הרי שהוא לא הסתיר את חוסר שביעות רצונו מהתנהגותו הרודנית של אביו. אף על פי כן הוא נמנע מקרע של ממש.
הליברליות שלו נשאה אופי מתון וזהיר, כפי שהתברר לאכזבת האופוזיציה, זמן קצר לאחר עלייתו למלכות במקום אביו המת (8 במרץ 1844). הוא התנגד לשינויים קיצונים בחוקה המיושנת והמסורבלת של שוודיה מ-1809. עם זאת, אחד מצעדיו הראשונים בשלטון היה מתן חופש העיתונות.
הוא השווה רשמית את מעמד שתי ממלכותיו, על ידי הנהגת דגלים חדשים בעלי תג של האיחוד ושלט אצולה חדש עבורו. רוב החקיקה בתקופת שלטונו של נועדה לשיפור מצבה הכלכלי של שוודיה. ככל הנראה הצליח בכך, שכן הריקסדג בפניה אליו ב-1857, הצהיר שהוא קידם את השגשוג החומרי של הממלכה יותר מכל קודמיו.
במדיניות החוץ שלו היה אוסקר ידידם של הלאומנים. ב-1848 הוא תמך בצד הדני במלחמת שלזוויג הראשונה כנגד פרוסיה. הוא אף שלח חיילים נורווגיים ושוודיים לפונן וצפון שלזיה (1849–1850), תיווך בין הצדדים להשגת שביתת הנשק של מאלמה (26 באוגוסט 1848) והיה בין הערבים לשלמות דנמרק לפי פרוטוקול לונדון מה-8 במאי 1852.
בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-19 הגה אוסקר הראשון תוכנית לאיחוד שלוש מלכויות סקנדינביה, אך איחוד שושלתי זה לא עלה בידו. הוא כן הצליח לשים קץ למדיניותו המתרפסת של אביו כלפי רוסיה הקיסרית. הפחד פן תדרוש רוסיה שטחים לחופו של הפיורד ואראנגר, גרם לו שלא לצאת כנגדה אלא להישאר נייטרלי במהלך מלחמת קרים ומאוחר יותר לכרות בריתות עם בריטניה ועם הקיסרות השנייה של צרפת (25 בנובמבר 1855), במטרה להבטיח את השלמות הטריטוריאלית של סקנדינביה.
ב-8 ביולי 1859 מת אוסקר הראשון בסטוקהולם, ובנו קרל החמישה עשר, מלך שוודיה עלה לשלטון במקומו.
ילדים
נוסף על אלה נולדו לו שני בנים מפילגשו, השחקנית אמילי הוגקוויסט: הייאלמר ומקס הוגקוויסט, אשר נודעו בלעג כ"נסיכים מלאפוניה". בת בשם אוסקריה, נולדה מפילגש נוספת.
קירוב אוסין
קירוב אוסין הוא קירוב המתייחס לבעיות דינמיקת נוזלים בהן שדה הזרימה כולל הפרעה קטנה. פותח בשנת 1910 על ידי קרל וילהלם אוזיין (Carl Wilhelm Oseen). עבודתו התבססה על ניסויי ג'ורג' סטוקס אשר עסקו בחקר ספירה ברדיוס a הנופלת לתוך נוזל בעל צמיגות \mu. אוסין פיתח תיקון הכולל פקטור אינרציה עבור המהירות שנלקחת בחישובי סטוקס לפתירת הבעיה. הקירוב שלו הוביל לשיפור של חישובי סטוקס.
שימושים
תנועה איטית של חלקיקים קטנים זורם נפוצה בביו-הנדסה ואווירונאוטיקה.
נוסחת הגרר של אוסין ניתנת לשימוש במסגרת כדוגמה: שקיעת חלקיקים בצנטריפוגה, קולואידים ודם העובר תחת בידוד של גידולים ואנטיגנים.
ניתן לשימוש במספר אפליקציות, כמו היווצרות ערפיח ואטומיזציה של נוזלים.
דוגמה
זרימת דם בכלים קטנים, למשל נימים, מאופיינת על ידי מספרי ריינולדס ווומרסלי קטנים. צינור בקוטר d=10[\mu m] עם זרימה של, צמיגות של 0.02 בשיווי משקל של דם, צפיפות של 1 וקצב פעימות לב של 2 [Hz], ייתן מספר ריינולדס של N_R=0.005 ומספר וומרסלי של 0.0126. במספרים כה קטנים (N_R<<1), אפקטי הצמיגות של הנוזל יהפכו לדומיננטיים. הבנת התנועה של החלקיקים חיונית עבור חישוב כוח הגרר, למשל עבור חקירת תנועה או הזזה של תאים סרטניים (גרורה).
חישובים
אוסין החשיב את הספירה כסטציונרית, כאשר הנוזל זורם במהירות U במרחק אינסופי ממנה. האינרציה הוזנחה בחישובי סטוקס. זהו פתרון גבולי כאשר מספר ריינולדס שואף ל-0. כאשר מספר ריינולדס הוא קטן וסופי, (למשל 0.1) נדרש תיקון עבור הנחת האינרציה. אוסין הציב את המהירויות הבאות במשוואות נאוויה-סטוקס:
v1=U+v1'
v2=v2'
v3=v3'
בהצבת המהירויות, והזנחה של הנגזרות מסדר שני נקבל את הנגזרת של קירוב אוסין:
כאשר הפתרון של משוואת סטוקס נפתר על סמך בסיס קירוב אוסין, כוח הגרר ההידרודינמי נתון על ידי:
כאשר:
הכוח ממשוואת אוסין נבדל מהכוח ממשוואת סטוקס בפקטור של:
הטעות בפתרון של סטוקס
משוואות נאוויה-סטוקס:
\nabla v'=0
שדה המהירויות:
כאשר הלחץ הויסקוזי נשלט על ידי האיבר האחרון. כלומר:
איבר האינרציה נשלט על ידי האיבר :
והשגיאה נתונה על ידי היחס:
כאשר, זה הופך לבלתי מוגבל, ולכן לא ניתן להתעלם מהאינרציה בשדה הזרימה הרחוק יותר. משוואת סטוקס מובילה ל. כיוון שהגוף הוא מקור לערבוליות, \varsigma יהפוך ללוגריתמי שאינו מוגבל עבור. דבר זה אינו פיזיקלי וידוע כ"פרדוקס סטוקס".
תיקון לקירוב אוסין
הזורם שבסמוך לספירה נמצא כמעט במנוחה, ובאזור זה כוחות האינרציה זניחים ולכן משוואת סטוקס נכונה ומוצדקת. במרחק גדול מהספירה, מהירות הזורם שואפת ל- U וקירוב אוסין הוא המדויק יותר. אבל משוואת אוסין התקבלה משימוש במשוואת סטוקס עבור כל שדה הזרימה.
התשובה לבעיה זו ניתנה על ידי פרודמן (Ian  Proudman) ופירסון (J. R. A.  Pearson) בשנת 1957. הם פתרו את משוואת נאוויה סטוקס והציעו פתרון סטוקס משופר בסביבת הספירה ופתרון אוסין משופר רחוק מהספירה, באינסוף, והצליחו להתאים בין שני הפתרונות. לפיהם:
יחסי איחוד האמירויות הערביות–אלג'יריה
יחסי איחוד האמירויות הערביות–אלג'יריה (בערבית: العلاقات الجزائرية الإماراتية) הם היחסים הבילטרליים בין איחוד האמירויות הערביות ובין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית.
ביקורים רשמיים ושיתוף פעולה
במאי 2010, שר הכלכלה של איחוד האמירויות הערביות סולטאן בן סעיד אל מנסורי הוביל את משלחת איחוד האמירויות לאלג'יריה. בביקורו נחתם הסכם משותף עם מזכירות ההנהלה של אלג'יר כרים ג'ודי.
במהלך הביקור נפגש מנסורי עם ראש ממשלת אלג'יריה אחמד אויחיא, והוחלט על הידוק היחסים בין שתי המדינות, כמו כן גם על הרחבת שיתוף הפעולה בתחומי ההשכלה הגבוהה, איכות סביבה, מימון, אנרגיה, תקשורת ותעשייה. אויחיא רואה באיחוד האמירויות הערביות כשער למזרח התיכון עבור אלג'יריה ו"מרכז אסטראטגי".
קיימת גם מועצה עסקית של איחוד האמירויות הערביות שמטרה לעודד סחר בין שתי המדינות ולהגדיל את ההשקעות בין איחוד האמירויות לאלג'יריה. בתחום האנרגיה, שני הצדדים דנו בפוטנציאל לשותפויות בחיפושי נפט ומנסים להרכיב פרויקטים משותפים בתחום האנרגיה המתחדשת.
יחסים דיפלומטים
איחוד האמירויות הערביות מחזיקה בשגרירות רשמית באלג'יר. מאידך, אלג'יריה מחזיקה בשגרירות רשמית באבו דאבי וקונסוליה בדובאי.
איילות
איילות היא אגודת ספורט ישראלית שנוסדה בשנת 1976 על ידי חובבי ריצה שחיפשו דרכים לקדם את הריצה העממית והתחרותית בישראל.
זהו מועדון הריצה והטריאתלון הגדול בישראל, המונה למעלה מ-600 חברים הפרושים בכל הארץ.
בית המועדון ממוקם בקאונטרי הרצליה, וממנו יוצאת מדי שבת ריצה משותפת, אך לאיילות אין שיוך גאוגרפי. מקום המגורים של החברים אינו רלוונטי, והם מתאמנים באופן עצמאי.
אמור
{{פירושונים|
ראו גם
}}
דן קילדי
דניאל טימותי קילדי (באנגלית: Daniel Timothy Kildee; נולד ב-11 באוגוסט 1958) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת מישיגן, מאז 2013. קילדי, חבר המפלגה הדמוקרטית, היה טרם היבחרו אל הקונגרס של ארצות הברית מנכ"ל של מוסד ללא כוונת רווח ובשנים 1984–2009 מילא תפקידים ציבוריים במחוז ג'נסי. ב-2012 נבחר להחליף את דודו דייל קילדי, שייצג את מחוז הקונגרס החמישי בכלל, ואת העיר פלינט בפרט, בקונגרס במשך 36 שנה.
ביוגרפיה
קילדי נולד באוגוסט 1958 בפלינט שבמישיגן. הוא למד בבית הספר התיכון צפון פלינט ובאוניברסיטת מרכז מישיגן. בשנת 2008 השלים את לימודיו בקורס של אוניברסיטת מרכז מישיגן וקיבל תואר ראשון בפיתוח קהילתי. הוא למד קורסים בפילוסופיה ובניהול קהילתי. בגיל 18 היה קילדי לאחד מנבחרי הציבור הצעירים ביותר בארצות הברית כשנבחר למועצת החינוך של פלינט בשנת 1977. ב-1984 נבחר קילדי לכהונה במועצת הנציבים של מחוז ג'נסי, שם שירת במשך תריסר שנים מהן חמש כיושב ראש. כיושב ראש המועצה הוביל קילדי את המאמץ להקים את רשות נמל התעופה הבינלאומית בישופ, השוכן בפלינט.
דודו של קילדי, דייל קילדי, ייצג בבית הנבחרים של ארצות הברית את מחוז הקונגרס החמישי של מישיגן בשנים 1977–2013. ביולי 2011 הודיע דייל קילדי כי יפרוש מהקונגרס. אחיינו, דן קילדי, הכריז על מועמדותו לבית הנבחרים ב-1 בנובמבר. בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית נבחר קילדי ללא מתנגדים. בבחירות הכלליות בנובמבר 2012 הוא ניצח את חבר בית הנבחרים המדינתי ומועמד המפלגה הרפובליקנית ג'ים סלזאק ברוב של 65% מהקולות. בינואר 2013 מונה קילדי בידי מצליף סיעת המיעוט סטני הוייר לעוזר מצליף הסיעה הדמוקרטית. חבריו למפלגה שנבחרו בבחירות 2012 לכהונה ראשונה בחרו בקילדי לשמש כנציגם בוועדת ההיגוי והמדיניות של הסיעה.
בספטמבר 2016 דחף קילדי את הקונגרס לאשר מימון לסיוע במשבר המים בפלינט. הקונגרס ה-114 של ארצות הברית העביר אמצעי מימון שסיפקו סיוע הומניטרי בן 170 מיליון דולר אמריקני לקהילות במחוזו של קילדי, בהן העיר פלינט שנזקקה לשיפורי תשתית המים שלה. באפריל 2018 ייסד קילדי ביחד עם ג'ארד הופמן, ג'יימי רסקין וג'רי מקנרני את "שדולת המחשבה החופשית בקונגרס", קבוצה של מחוקקים דמוקרטים התומכים בהפרדת הדת מהמדינה ובהתנגדות לאפליה של אתאיסטים, אגנוסיטיים, אנשי דת וחסרי דת.
דני רבס
הרב דן "דני" רבס, הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה. בעל מדליית כסף מהמכביה (1965).
ביוגרפיה
רבס נולד בבודפשט, הונגריה בן אמצעי בין שתי בנות. בהיותו ילד קטן עלה לארץ עם משפחתו לקיבוץ כפר המכבי. הוא התאמן בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.
1965
בתחרויות השחייה של המכביה השביעית שנערכו בבריכת גלית ביד אליהו בתל אביב באוגוסט 1965 זכה רבס במדליית כסף, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם אברהם מלמד, משה גרטל וגרשון שפע בתוצאה של 8:55.5 דקות, אחרי ארצות הברית 8:32.6 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 19:10.7 דקות ובמקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:42.9 דקות.
אלוף ישראל
באליפות ישראל למשחים ארוכים שנערכה בקאנטרי קלאב הרצליה ב-9 באוקטובר אותה שנה זכה רבס במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 19:05.4 דקות, לפני משה גרטל (19:17.5 דקות) ואברהם מלמד (19:21.0 דקות), חבריו לקבוצה.
אלוף צליחת הכנרת
ב-14 באוקטובר אותה שנה זכה רבס במדליית זהב בצליחת הכנרת התחרותית, מעין גב לטבריה, בתוצאה של 2:05.45 שעות, לפני אברהם מלמד (2:06.35 שעות) וגרשון שפע (2:08.48 דקות).
1966
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת "גלית" בתל אביב בתחילת אוקטובר 1966 זכה רבס ב-5 מדליות, 3 כסף ו-2 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:07.7 דקות, אחרי משה גרטל שקבע שיא ישראלי חדש של 2:07.3 דקות ולפני אמנון קראוס מברית מכבים עתיד (2:08.2 דקות), במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:02.5 דקות, אחרי אברהם מלמד (1:01.8 דקות) ולפני אריה לוריא מהפועל גבעת ברנר (1:04.8 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:19.8 דקות, אחרי גרשון שפע (5:13.8 דקות) ולפני אמנון קראוס (5:23.7 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:38.2 דקות, אחרי משה גרטל שקבע שיא ישראלי חדש 4:32.2 דקות ואמנון קראוס (4:37.2 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 18:58.5 דקות, אחרי משה גרטל שקבע שיא ישראלי חדש של 18:44.5 דקות ואמנון קראוס (18:56.1 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.1 שניות.
חייו האישיים
את תהליך החזרה בתשובה התחיל רבס עוד בהיותו חבר קיבוץ. בהמשך עבר להתגורר במושב בית יצחק ביחד עם אשתו רוברטה עולה חדשה מאמריקה כשכיר ואחר כך כחבר מושב. הוא לימד שנים רבות בבית הספר בגבעת חיים ואמונתו התחזקה תוך כדי שהוא חולב פרות במושב. הוא רב במקצועו ובהשכלתו ופעיל בקהילה. לדני ורוברטה יש 3 ילדים (נטלי מינה, טל טומי, איתי מאיר) ונכון להיום שנת 2023 יש לו 9 נכדים ונכדות (גילי, פרי, גפן רחל, אודליה נלי, איתן פרץ, יהונתן, שירי, רותם רפאל, עתי).
תיק אפרסק
תיק אפרסק הוא כינויו של תיק חקירה של משטרת ישראל שעסק במעשי שחיתות בהם נחשדו גורמים במפד"ל ובשלטון המקומי בסוף שנות ה-70 ובראשית שנות ה-80.
השתלשלות האירועים
בסוף אוקטובר, או בתחילת נובמבר 1980, נודע לשר בורג, שהיה אז השר הממונה על משטרת ישראל, על קיומן של ידיעות כאמור, והוא פנה למפכ"ל וביקש לדעת במה מדובר. המפכ"ל כינס בלשכתו ישיבה דחופה עם ראש יאח"ה בנימין זיגל ועם ראש אגף חקירות (אח"ק) יחזקאל קרתי, וביקש להתעדכן בעניין. מאחר שהידיעות לא טופלו, נדרשה קצינת ההערכה של היחידה לעבוד במשך לילה שלם כדי להכין את החומר להצגה בפני המפכ"ל, בישיבה שהתקיימה בלשכתו ב־3 בדצמבר. אחר כך, באותו יום, התייצב הרצל שפיר בפני השר בורג, מסר לו עדכון על החומר, והדגיש בפניו כי החומר אינו עומד בפני חקירה גלויה. השר בורג קבע כי אין לטפל בחומר באופן גלוי, אלא רק אחרי הבחירות לכנסת העשירית, שהתקיימו ביוני 1981. שפיר הסכים עם ההנחיה הזו. בפגישה נוספת שהתקיימה בין בורג ושפיר ב־14 בדצמבר, דרש בורג לקבל את כל החומר המודיעיני הנדון, אך שפיר התנגד לכך.
ב־16 בדצמבר נפגש שפיר עם חברו, רב-אלוף במילואים חיים לסקוב, וטען בפניו כי בורג ביקש ממנו לשמוע פרטים על חומר הנוגע למשרד הפנים, וכי בגלל הבחירות אין לחקור בזה. כאשר נודע לציבור על הפגישה הזו – אחרי פיטוריו של שפיר, הועלתה נגד שפיר ביקורת על כך כי אם סבר שהנחיותיו של בורג ניתנו שלא כדין, היה עליו לפנות ליועץ המשפטי לממשלה, יצחק זמיר.
ב־25 בדצמבר כינס שפיר בלשכתו ישיבה עם זיגל, וביקש כי החומר יצולם בשני עותקים. עותק אחד הפקיד שפיר בכספת בלשכתו ועותק שני לקח לביתו.
ב־31 בדצמבר פיטר בורג את שפיר בשיחה בארבע עיניים, שבמהלכה איים שפיר על בורג כי אם לא יחזור בו מהחלטתו לפטרו: "לא יהיה טוב למדינה, לממשלה לעם ישראל ולמפלגה של בורג".
למחרת היום הדליף שפיר לחה"כ יוסי שריד את "אפרסק", וכך נודע העניין לציבור. בעקבות כך גם התגלה כי שפיר החזיק ברשותו את העותק השני של החומר.
ב־4 בינואר 1981, הועבר כל החומר לבדיקתו של היועמ"ש, פרופ' יצחק זמיר, שקבע בחוות דעת שהתפרסמה באפריל 1981, כי מרבית החומר אינו ראוי לחקירת משטרה. למעשה רוב האשמות של שפיר נגד בורג נדחו על ידי זמיר.
לימים התברר כי החומר שהועבר לחקירה הוביל בסופו של דבר לכתב אישום אחד ולהרשעתו של ראש מועצת גני תקווה, מרדכי וייס, בעבירות של מרמה והפרת אמונים.
פיטוריו של שפיר לא הועמדו לביקורת שיפוטית. מיד לאחר הפיטורים הגישו שני קציני משטרה עתירה לבג"ץ נגד הפיטורים. הרצל שפיר, שתחילה אמר שיצטרף לעתירה, חזר בו, וכעבור כשבוע ימים נמחקה העתירה על ידי העותרים.
יש הסבורים כי תיק אפרסק נעשה למיתוס חסר אחיזה במציאות לפיו בורג סילק את שפיר כדי למנוע חקירה שעלולה הייתה לסכן אותו. לדעתם של האוחזים בגישה זו, הדחתו של שפיר נבעה מרצף של אירועים, בהם התגלו פגמים באמינותו. הימנעותו של שפיר מלהצטרף לעתירה לבג"ץ סיכלה את האפשרות להוכיח את טענותיו נגד בורג.
אלכס קיד בעולם הפלאים
אלכס קיד בעולם הפלאים (באנגלית: Alex Kidd in Miracle World, ביפנית: アレックスキッドのミラクルワールド) הוא משחק פלטפורמה 8 ביט עבור קונסולת המשחקים סגה מאסטר סיסטם. המשחק יצא לאור ב-1 בנובמבר 1986. תפוצתו של המשחק הייתה רחבה במיוחד, שכן חברת סגה צרבה אותו לתוך הקונסולה, וניתן לשחק בו ללא קלטת.
מהלך המשחק
אלכס קיד בעולם הפלאים הוא משחק פלטפורמה ברובו, אך משלב גם אלמנטים של משחקי אסטרטגיה ושל משחקי תפקידים. השחקן חייב לסיים 17 שלבים ולהתגבר על מכשולים ותרחישים בסביבה דו־ממדית. אלכס נלחם במפלצות רבות ועליו להתמודד עם שלושת הסייסים של ג'נקן הגדול, לפני שיוכל להתמודד עם ג'נקן עצמו.
אלכס היא הדמות היחידה בה ניתן לשחק במשחק. כישרונו העיקרי הוא מתן אגרוף, איתו הוא נלחם באויביו ומנפץ סוגים מסוימים של סלעים כדי לפנות מכשולים ולהגיע למקומות חדשים כדי לאסוף מטבעות. אם אלכס דורך או מנפץ סלעים מסוימים, ישתחררו רוחות רעות שינסו להרוג את אלכס. ישנם שלבים הדורשים חפצים מסוימים, אותם קונים בכסף, כגון אופנוע ומסוק המונע על ידי דוושות, כדי לעבור אותם.
כדי לעבור את הסייסים של ג'נקן, יש לנצח אותם במשחק אבן נייר ומספריים.
ניצני סיני
נִצָּנֵי סינַי או קָדֵשׁ בַּרְנֵעַ הוא מושב עובדים באזור הדרום, סמוך לגבול מצרים, ליד ניצנה ומעבר הגבול ניצנה השייך למועצה אזורית רמת נגב.
עד לנסיגת ישראל מחצי האי סיני בעקבות הסכם השלום עם מצרים, נקרא היישוב קדש ברנע על שם היישוב המקראי קדש ברנע, שהתקיים במקום המקורי בו הוקם היישוב. לאחר פינוי סיני הועתק היישוב לאזור ניצנה, אשר במשך שמונה חודשים גרו המתיישבים במושב אשלים. בשנת 1986 הועתק פעם נוספת, הפעם למקומו הנוכחי בו הוא נמצא כיום. השם "ניצני סיני" ניתן למקום בשל קרבתו לחצי האי סיני, אך התושבים קוראים למושב קדש ברנע.
היישוב המקורי הוקם בשנת 1977 ונכון ל-2021 הוא מונה כ־297 תושבים.
צ'חאלתה (רכס הרים)
רכס צ'חאלתָה (בגאורגית: ჩხალთის ქედი, צ'חאלתיס כֶּדי) או רכס אבחזיה (აფხაზეთის ქედი) הוא רכס הרים ברפובליקה הבדלנית של אבחזיה גאורגיה, בשיפוע הדרומי שרשרת הרי הקווקז הגדול. במדרונותיו הדרומיים זורם נהר צ'חאלתה.
גאוגרפיה
בצמוד לרכס ממזרח נמצא רכס הבזיב המופרד ממנו על ידי עמק נהר הקלאסורי המגיע עד למעבר אמטקלי (ამტყელი) והוא נכלל בעמק קודורי. באזור בו נוצר נהר הקלאסורי נוצרים גם נהר הבזיב וצ'חאלתה. כל אחד מהם זורם בעמק הקרוי על שמו.
הרכס מורכב מסלעים מותמרים ופיריט יורי. מדרונות ההר מכוסים יערות אורן, אשוח ואשור (Fagaceae). תהליכים קארסטיים יוצרים מערות ונהרות תת-קרקעיים.
ישראל שלנו
ישראל שלנו (באנגלית: Israel Shelanu) היא מפלגה שהוקמה בשנת 2019 ומבקשת לייצג, לראשונה, ישראלים-אמריקאים בקונגרס הציוני העולמי ה-38. הקונגרס הציוני העולמי הוא המוסד היהודי הנבחר היחיד בו יכולים להשתתף יהודים המתגוררים מחוץ לישראל. לקונגרס הציוני העולמי תקציב שנתי המוערך בכמיליארד דולר וייעודו העיקרי הוא להקצות משאבים לישראל, למטרות יהודיות בעולם, וכן לשמש אפיק תקשורת רשמי לממשלת ישראל.
מפלגת ישראל שלנו הוקמה על ידי שני ישראלים-אמריקאים המתגוררים בניו יורק, שני קורבלניק וקובי כהן, והיא הרשימה הפוליטית הראשונה אי פעם של ישראלים החיים מחוץ לישראל. מטרתה המוצהרת של המפלגה היא לייצג מהגרים ישראלים פלורליסטים המתגוררים בארצות הברית ולקדם נושאים הקשורים בזהותם, תרבותם וצרכיהם של קהילת המהגרים הדוברת עברית. למפלגה נציגה בודדת, שני קורבלניק, בקונגרס הציוני העולמי ה-38.
Doin' Time
השיר הגיע למקום ה-87 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע והרכב
"Doin' Time" דוגם את השיר "Summertime" מאת ג'ורג' גרשווין, שהלחין אותו עבור האופרה, Porgy and Bess. הרצועה דוגמת באופן דומיננטי את קטע החליל מ-"Summertime" שבוצע על ידי חלילן הג'אז הרבי מאן; הקטע בוצע בהופעה חיה במסגרת אלבומו, Herbie Mann at the Village Gate. הלהקה הקליטה את השיר במקור עם המילים "Doin' time and the livin's easy". על מנת להוציא את השיר ביחד עם הדגימה של גרשווין, הלהקה הייתה צריכה להסכים להשתמש בשורה "Summertime" במקום "doin' time". עם זאת, השיר כבר הוקלט עם המילים "doin' time", והסולן בראדלי נואל נפטר באותה העת ממנת יתר של הרואין. לבסוף, המילים הוקלטו מחדש על ידי המפיק של סאבליים, מייקל הפולדט. גרסה זו של השיר היא שמופיעה באלבום, Sublime. השורה "" נלקחה מ-"Slow and Low" של ביסטי בויז.
השיר גם דוגם את "Jump for Jah" ו-"Come Now" מאת איני קמוזה, "Buffalo Gals" מאת מלקולם מקלארן ו-"Holy Thursday" מאת דייוויד אקסלרוד.
גרסתה של לנה דל ריי
בשנת 2019 הקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית את השיר מחדש, והוציאה אותו כסינגל מתוך אלבום האולפן השישי שלה, . ב-17 במאי 2019, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ופולידור רקורדס.
וידאו קליפ
טרם יצא הווידאו קליפ המלא של השיר העלתה לנה דל ריי לערוץ היוטיוב שלה את האודיו של השיר. בפחות מ-24 שעות הצליח האודיו לצבור קרוב למיליון צפיות, ובכך הפך לאחד מהשירים הראשונים של דל ריי שהצליחו לעשות זאת.
נכון למרץ 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-63 מיליון צפיות.
פרל בק
פרל סיידנסטריקר בַּק (באנגלית: Pearl Sydenstricker Buck; 26 ביוני 1892 - 6 במרץ 1973) הייתה סופרת אמריקאית, כלת פרס נובל לספרות ב-1938 ופרס פוליצר ב-1932 (על ספרה האדמה הטובה).
חייה
בגיל 15 עברה ללמוד בפנימייה בשאנגחאי. שנתיים אחר כך יצאה למסע עם הוריה אל אירופה, ביקרה באנגליה והמשיכה ללימודים בארצות הברית, שם למדה עד 1914. לאחר לימודיה שבה לסין וב-1917 התחתנה עם מיסיונר אמריקאי צעיר, שעסק בכלכלה חקלאית, ג'ון לוסינג בק. לאחר הולדת בתם עברה המשפחה ב-1921 לנאנג'ינג ובק לימדה ספרות אנגלית באוניברסיטה העירונית. היא אימצה תשעה ילדים במהלך שהותה שם.
ב-1926 חזרה לזמן קצר לארצות הברית והשלימה תואר שני באמנות באוניברסיטת קורנל.
בק החלה בקריירה הספרותית הענפה שלה ב-1930, בגיל 38, בספרה "רוח מזרחית, רוח מערבית".
ב-1931 כתבה את הרומן הידוע ביותר שלה, זוכה פרס פוליצר - "האדמה הטובה".
ב-1934, בשל מתיחות פוליטית, עזבה בק את הרפובליקה הסינית (1912-1949) וחזרה לארצות הברית. שנה אחר כך התגרשה מבק ונישאה מיד שוב. בעלה השני ריצ'רד וולש היה נשיא הוצאה לאור. בתקופה זו אימצה שישה ילדים.
ב-1938 זכתה בפרס נובל לספרות לאחר שכתבה את הביוגרפיות של הוריה "הגלות" ו"המלאך הלוחם".
בק כתבה מעל ל-100 יצירות - רומנים, סיפורים קצרים, פרוזה וספרות ילדים. קורות חייה השפיעו על תוכני היצירות. היא רצתה להוכיח לקוראיה כי אוניברסליות של האנושות אפשרית, אם נרצה בכך. היא כתבה על נשים, רגשות, אסיה ואסייתים, הגירה, ואימוץ. ב-1949 הקימה סוכנות אימוץ שטיפלה בילדים דו-גזעיים.
הרבובה
הרבובה (באוקראינית: Грабове), הוא כפר במחוז משנה שחטרסקי, במחוז דונצק שבמזרח אוקראינה.