cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בילה צרקווה (מחוז זקרפטיה)
הכפר כיום
בשנים האחרונות התפתח הכפר מאוד והוא מאופיין בבתי אבן מודרניים. בין בילה צרקווה וסולוטבינו (אוקראינה) לבין סיגט (רומניה) מחבר גשר המשמש כמעבר גבול ומאפשר קשרי מסחר בין המדינות. הגשר המקורי נהרס במלחמת העולם השנייה. גשר חדש הוקם ונפתח מחדש רק בשנת 2006 והוא משמש בעיקר להולכי רגל וכלי רכב קטנים. בשנת 2017 הודיעו שלטונות אוקראינה ורומניה כי הן מתכננות הקמת גשר נוסף, רחב יותר, שיחבר ישירות בין בילה צרקווה לסיגט. הודות למעבר הגבול ולקשר המשפחתי והעיסקי של תושבי הכפר לרומניה ולאיחוד האירופי, נהנים כיום התושבים מרמת חיים גבוהה במיוחד, בהשוואה לשאר האוכלוסייה האוקראינית באזור.
מראשית הקהילה עד מלחמת העולם הראשונה
ככל הידוע, קהילת יהודי בִּילַה צֶרְקְווַה (שדה לבן) התקיימה החל מהמאה ה-17, אז התיישבו באזור יהודים מגליציה. במפקד היהודים, שנערך על ידי שלטונות הונגריה ב-1728, נמנתה בשדה לבן משפחה יהודית אחת, אשר אביה קיבל זיכיון לבישול משקאות חריפים תמורת דמי חכירה שנתיים מהאציל המקומי. הקהילה החלה להתפתח החל מאמצע המאה ה-19, אולם שמרה על אופי כפרי. רוב יהודי שדה לבן היו חסידים אורתודוקסים, שומרי מסורת, והקפידו על שמירת השבת והחגים. הם נמנעו מהיטמעות תרבותית או נישואי תערובת. רוב היהודים בכפר היו עניים וחיו חיי פשטות. הם היו בעיקר סוחרים או בעלי מלאכה זעירים, וחלקם היו בעלי אדמות ועסקו בחקלאות. הם דיברו הונגרית ויידיש. עברית הייתה שמורה ללימודי קודש ותפילות. ילדי היהודים (בעיקר הבנים) למדו לימודים מסורתיים ב"חדר".
בין מלחמות העולם
בעקבות מלחמת העולם הראשונה חוסלה האימפריה האוסטרו-הונגרית. הכפר שדה לבן, יחד עם החלק של מרמורש אשר מצפון לנהר הטיסה צורף לרפובליקה הצ'כוסלובקית החדשה שהוקמה ב-1918 ואילו החלק שמדרום לנהר טיסה, כולל עיר המחוז סיגט, צורף לרומניה. החלוקה הזו פגעה קשות בתושבי הכפר שהתרגלו לנוע בחופשיות ובפרט ביהודים, שהסתמכו על שירותי דת מקהילת סיגט והיו להם קשרי עסקים ומשפחה שכעת נותקו.
תקופת השואה והשמדת הקהילה
בעקבות הסכם מינכן מספטמבר 1938, כשנה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, התפרקה הרפובליקה הצ'כוסלובקית. למשך תקופה קצרה הוקמה באזור אוטונומיה רותנית בחסות גרמנית. ב-15 במרץ 1939 כבשו ההונגרים, בני בריתה של גרמניה הנאצית, את האזור והחל מאוגוסט 1940 השתלטו על כל אזור צפון טרנסילבניה. בתחילה היהודים קיבלו בברכה את חזרתו של השלטון ההונגרי. יהודים רבים שלטו בשפה ההונגרית ובתחילה ההונגרים התייחסו ליהודים בכבוד. כוח הקנייה של החיילים ופתיחת הגבול עם החלק שהיה קודם בשליטת רומניה הביאו שגשוג כלכלי ושיפור ברמת החיים. כאשר הונגריה הצטרפה למלחמה לצד גרמניה, בסוף 1940, השתנה מצב היהודים והוחלו חוקי הפליה שפגעו אנושות בפרנסתם. רישיונות עבודה ומסחר נשללו ויהודי שדה לבן הצטוו להתייצב אחת לשבוע למפקד נוכחות משפיל בסלאטינא הסמוכה. החל מ-1940 גברים יהודים גויסו לגדודי עבודה ונשלחו לחזית הרוסית ושם נספו בקור וברעב או נרצחו על ידי ההונגרים והגרמנים. ב-1941 גורשו מהכפר כמה עשרות משפחות יהודיות, שלא יכלו להוכיח את אזרחותן ההונגרית. הם שולחו לאזור קמניץ-פודולסקי באוקראינה, שם נרצחו בפקודת הגרמנים. למרות קשיים אלה, עד הכיבוש הגרמני ב-1944 היה מצב היהודים באזור נסבל, בהשוואה ליהודי פולין למשל.
כומר הכפר הטיף לסובלנות ליהודים ותושבים רבים התייחסו ליהודים באהדה וסייעו באספקת מזון.
ב-19 במרץ 1944 כבשו הגרמנים את הונגריה והחלו בארגון השמדת היהודים. ב-17 באפריל 1944 גורשו יהודי שדה לבן לגטו בעיירה הסמוכה סלאטפטינא. בגטו הקטן נדחסו כ-5,000 נפש מישובי הסביבה, בתנאים קשים, 20-15 איש בחדר. הם הועסקו בעבודות כפייה ועברו התעללויות.
יהודי שדה לבן, יחד עם כל יושבי הגטו, גורשו לאושוויץ בשני משלוחים, ב-20 וב-23 במאי 1944. יהודים רבים מתו ברכבת וכמעט כל היתר הושמדו במחנה עצמו. לאחר השואה לא שבו יהודים לכפר וכל שנותר מהקהילה הם שרידים של שני בתי קברות קטנים.
בשנת 2004 הציבו השלטונות לוח זיכרון לקהילה על קיר בית הספר בכפר.
ניקולאי רפנין
ניקולאי רפנין (ברוסית: Николай Васильевич Репнин; 11 במרץ 1734 - 12 במאי 1801) היה מצביא ודיפלומט רוסי, בין האנשים הבולטים בתקופת יקטרינה הגדולה.
ניקולאי רפנין כבר בגיל 15 השתתף במערכה צבאית בדרגת סמל. בשנת 1749 קודם לדרגת קצונה. התגורר תקופה ארוכה בגרמניה וקיבל חינוך גרמני. בתחילת מלחמת שבע השנים התנדב לצבא ובלט בקרב קונגס יגרסדורף, כיבוש קניגסברג וקרבות נוספות. עוד במהלך המלחמה נשלח לצרפת כקצין קישור עם בעלי הברית. בשנת 1760 השתתף בכיבוש ברלין. עם סיום הלחימה, נשלח על ידי פיוטר השלישי להיות שגריר בפרוסיה. בתפקיד זה הכיר מקרוב את פרידיך השני וארגון צבא פרוסיה.
פעילות בוורשה
בשנת 1763 בתחילת שלטונה של יקטרינה הגדולה התמנה לשגריר באיחוד הפולני-ליטאי. מלך פולין סטניסלאב פוניאטובסקי היה תלוי בתמיכה רוסית ולכן השפעת רפנין על הנעשה במדינה הייתה גדולה ביותר. מילותיו "זה רצון הקיסרית" היו חשובות מאוד בקבלת החלטות בסיים של פולין. בשנת 1768, לאחר לחציו התקבל חוק שלפיו זכויות נוצרים אורתודוקסים ופרוטסטנטים נעשו שווים לזכויות של קתולים. כתוצאה מכך החל מרד בקרב מתנגדי החוק החדש. מרד זה דוכא על ידי הצבא של האימפריה הרוסית. על פעילות בוורשה רפנין קיבל תואר סגן-אלוף, עיטור אלכסנדר נבסקי ופרס כספי משמעותי.
קריירה צבאית
עם פרוץ המלחמה העות'מאנית-רוסית (1774-1768) רפנין חזר למולדת ונשלח לחזית. אוגדה בפיקודו הצליחה למנוע מהצבא הטורקי לעבור את נהר פרוט. לאחר מכך הוא צורף לארמייה ראשית בפיקוד של פיוטר רומיאנצב. הוא השתתף בקרב לרגה וקרב קגול, כאשר יחידות בפיקודו היו בין המצטיינים בקרבות. עבור תרומתו לניצחונות הוא קיבל עיטור גאורגי מדרגה השנייה.
בהמשך הוא קיבל תחת פיקודו כול הכוחות שהוצבו בוולאכיה. בקרב ליד בוקרשט הוא ניצח את הכוח הטורקי. לאחר ויכוחים עם פיוטר רומיאנצב על דרך להמשך המערכה הוא עזב את הצבא. בשנת 1774 הוא חזר לפעילות צבאית והשתתף במספר קרבות. הוא היה בצוות משא ומתן בהקשר להסכם קוצ'וק קאינרג'ה. בהנחיית פיוטר רומיאנצב הוא נשלח לסנקט פטרבורג עם מסמכי ההסכם החתום.
השנים האחרונות
לאחר המלחמה הוא היה מושל ריגה ולאחר מכך טאלין. בזמן התקוממות בפולין בשנת 1794 הוא התמנה למפקד העליון של הכוחות. למרות זאת, אלכסנדר סובורוב ניהל את המערכה באופן עצמאי וכבש את ורשה ללא תיאום עם רפנין.
רק בשנת 1796 בתקופת פאבל הראשון, הוא התמנה לגנרל-פלדמרשל. בשנת 1798 הוא נשלח לברלין ווינה במטרה לגבש ברית נגד הצרפתים. היחסים שלו עם הקיסר לא היו טובים ובנובמבר 1798 הוא פוטר מהשרות.
הוא התגורר במוסקבה ונפטר בגיל 67. הוא הוטמן במנזר דונסקוי.
כוכב המטמון
כוכב המטמון (באנגלית: Treasure Planet) הוא סרט הנפשה שהופק על ידי חברת וולט דיסני בשנת 2002. זהו סרט מדע בדיוני המבוסס על ספרו של רוברט לואיס סטיבנסון, "אי המטמון".
עלילה
עלילת הסרט לא מתרחשת בכדור הארץ. למעשה, עושה רושם שכדור הארץ נזנח ונשכח לגמרי וכך גם המין האנושי, שכמעט ולא נראה. יצורים שונים ומשונים חיים יחד בהרמוניה בכוכבים שונים והטכנולוגיה מפותחת מאוד.
הסרט מספר על נער צעיר בשם ג'ים הוקינס, בן אדם שחי על הכוכב מונטרסור. ג'ים נולד למשפחה ענייה, אמו- שרה, מנהלת מסעדה בביתם לפרנסתה ואביו עזב את הבית. ג'ים התעניין בספרים ובאגדות על אוצרות והחל לבנות מכונות מורכבות מאוד בגיל צעיר מאוד, אך כישוריו גרמו לו להסתבך עם החוק פעם אחר פעם.
בתחילת הסרט, מתרסקת ליד ביתם של ג'ים ושרה ספינת חלל. ג'ים ניסה להציל את היצור שניצל מההתרסקות אך לשווא, והוא מת, אך לא לפני שהספיק לתת לג'ים חבילה מסתורית ולהזהיר אותו שהסייבורג מגיע ועליו להיזהר ממנו. הוא אומר שאסור שהחבילה תגיע לידיו. דקות ספורות אחר כך, מתפרצים לבית יצורים מאיימים והורסים את הבית בחיפוש אחר החבילה. ד"ר דופלר, יצור דמוי כלב, חבר של משפחה ואסטרו-פיזיקאי ידוע, עוזר להם לברוח ברגע האחרון לפני שהבית נשרף ונהרס לגמרי. בדרך למשרדו של ד"ר דולפר, פותח ג'ים את החבילה - היה זה כדור זהוב עם חריצים וסימנים מוזרים.
במשרד, משחק ג'ים עם הכדור ומגלה שזוהי מפה המובילה לכוכב המטמון. בילדותו, קרא ג'ים אגדה על כוכב המטמון, בה נמצא האוצר של קפטן השודדים הידוע לשמצה - קפטן פלינט - השלל של אלף העולמות. כל זה במרחק שיט קצר מהם.
למחרת ג'ים ומורף (יצור קטן שמשנה צורה), הסתתרו בחבית ושמעו את ג'ון סילבר והפיראטים מדברים על תוכניתם לגנוב את המטמון. כשג'ים גילה זאת הוא רץ לאמיליה ולדופלר והזהיר אותם מפני הפיראטים, בינתיים הפיראטים שהבינו שעלו עליהם ואין טעם להמשיך בהעמדת הפנים פרצו למפקדה וניסו לגנוב את המפה, ג'ים אמיליה וד"ר דופלר ברחו מהם ולקחו את המפה מהפיראטים.
לפתע הספינה הסולארית איבדה כיוון וג'ים, יחד עם אמיליה וד"ר דופלר, קפצה לסירת הצלה שהתנגשה בכוכב יוצא דופן. אמיליה בקשה מג'ים את המפה אבל כאשר ג'ים הוציא אותה, זה היה מורף, והמפה האמיתית אצל הפיראטים. כאשר ג'ים הלך לחפש מקום מחבוא הוא פגש את הרובוט חסר-המוח בן (BEN, Biologic Eelectronic Niutronic). בן הסביר לג'ים שהוא איבד את הזיכרון אבל הוא לא זוכר איפה.
כאשר ג'ים, אמיליה, וד"ר דופלר הגיעו לביתו של בן כדי להתחבא מהפיראטים, ד"ר דופלר ריפא את אמיליה הפצועה ובן הזמין בטעות את הפיראטים, ג'ים ירד למטה וכשראה את סילבר הוא כעס מאוד מפני שסילבר גנב ממנו את המפה, וסילבר כעס גם הוא כי הוא (סילבר) רצה את המטמון לו ולפיראטים.
בלילה ג'ים הוקינס, יחד עם בן ומורף, יצאו לסירה הסולארית ולקחו את המפה, לפתע מגיע סקרופ ומנסה להרוג את ג'ים, אבל ג'ים גבר עליו בעזרת ניתוק כוח המשיכה המלאכותי על ידי בן. כשג'ים הוקינס וחבריו הגיעו לביתו של בן, הם מצאו את סייבורג ג'ון סילבר שחוטף מהם את המפה, ומנסה לפתוח אותה, אולם כשהוא לא מצליח הוא מצווה על ג'ים לפתוח את המפה, כשג'ים פותח את המפה, היא הובילה את הדרך אל המטמון, סילבר לקח את ג'ים וחבריו השבויים אל המקום.
כאשר כולם הגיעו לסוף הדרך הפיראטים רצו להרוג את ג'ים מפני שהם חשבו שהוא בגד בהם, אבל כאשר ג'ים שם את המפה אל הקרקע, נפתח מעין חור תולעת, דרכו ניתן לעבור בין מיקומים שונים בגלקסיה. ג'ים משער כי כך אפוא הצליח קפטן פלינט לשים ידו על שלל כה רב, ולהיעלם מבלי להשאיר עקבות. בשלב כלשהו, ג'ים מבין כי המטמון מצוי בתוככי כוכב הלכת, ועל-כן לוחץ על הסמל של כוכב המטמון. ג'ים והפיראטים נכנסו דרך חור התולעת מבלי שאלה יודעים שהאתר ממולכד, והמטמון נתגלה לעיניהם.
הפיראטים היו מאוד נלהבים, בינתיים כשג'ים ובן עלו אל הסירה שנמצאה שם הם גילו את גופתו של קפטן פלינט יחד עם המוח הרובוטי של בן, כשג'ים חיבר את המוח לראשו של בן, סיפר לו בן כי קפטן פלינט מלכד את הכוכב, כך שחיישן בסמוך לכניסה יאתר פורצים בלתי רצויים ויביא לפיצוץ הכוכב.
המלכודת הופעלה ותהומות לוהטות נפערו ברצפה. כשג'ים עמד ליפול אל האש, סילבר ויתר על האוצר כדי להצילו, בינתיים בן אמיליה וד"ר דופלר הגיעו עם הספינה ובן מודיע לג'ים ולסילבר שהכוכב עומד להתפוצץ, דופלר גילה את המשולש וג'ים חשב על רעיון, הוא אמר לסילבר לאמיליה ולד"ר דופלר לכוון את הספינה אל המשולש בעודו מרחף על הגלשן הסולארי ופותח דלת אחרת (תחנת הירח).
כאשר החבורה יצאה בשלום כולם הריעו לג'ים והצדיעו עליו כגיבור, לפתע ג'ים רואה את ג'ון סילבר למטה יחד עם מורף, סילבר סיפר לג'ים שהוא נוסע לדרך חדשה וביקש ממורף שישמור על ג'ים. ג'ים וסילבר נפרדו לשלום וסילבר נותן לג'ים זהב כדי להציל את הפונדק של אמו.
ביקורות והכנסות
הסרט כשל בקופות עם תקציב שלו היה 140 מיליון דולר והכנסות של 109,578,115$,
הסרט זכה לשבחים מהביקורות ולתגובות טובות, אתר עגבניות רקובות נתן לסרט דירוג של 69% המבוסס על 149 ביקורות, עם רייטינג ממוצע של 6.51/10. אתר Metacritic נתן לסרט דירוג של 60 מתוך 100 המבוסס על 30 ביקורות, המכנות "ביקורות ממוצעות או מעורבות".
סטפן האנטר, מעיתון וושינגטון פוסט נתן לסרט ציון 4 מתוך 5, וציטט "התרברבות מוחלטת בהתלהבות של דיסני: זה מאחד את הדורות, במקום להפריד אותם".
ליאה רוזן ממגזין פיפל ציטטה "לסרט יש דמיון, הומור בשפע וזז באופן מהיר" וגם "האנימציה, גם המונפשת וגם הטכניקה הממוחשבת, היא מדהימה".
קלאודיה פוג מעיתון USA Today אמרה שתשומת הלב של הסרט היא "מלאכותית אשר משלבת פוּטוּרִיסְטִי ורטרו", ובנוסף היא אמרה שלסרט אין את "הקסם של "לילו וסטיץ'" או "ההדהמה של "המסע המופלא", אבל ציינה שכוכב המטמון הוא "הרפתקת חג כשירה ומשעשעת לקהל המשפחתי.""
פרסים
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר אבל הפסיד לסרט "המסע המופלא".
האיש הבלתי נראה (סרט, 1933)
ריינס, המגלם את דמותו של ד"ר ג'ק גריפין - האיש הבלתי נראה - כמעט ולא נראה על המסך, ורק קולו נשמע לאורך רוב הסרט. רק למשך זמן קצר, בסוף הסרט, ריינס נראה בבירור, בעוד ברוב זמן המסך שלו הוא היה מכוסה בתחבושות. בשנת 2008 החליט ארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית שיש לשמר את הסרט בספריית הקונגרס, בשל היותו "תרבותי, היסטורי, או אסתטי [באופן] משמעותי".
תקציר העלילה
בלילה מושלג, אדם זר ומסתורי, אשר כל פניו מכוסות בתחבושות ועיניו מוסתרות באמצעות משקפי שמש כהים, מגיע אל בית הארחה בעיירה קטנה בסאסקס ושוכר בו חדר. הוא דורש שישאירו אותו לבדו. מאוחר יותר, מר הול (פורסטר הארווי), הבעלים של המקום, נשלח על ידי אשתו (אונה או'קונור) לפנות מהחדר את אותו דייר, בגין הבלאגן העצום בחדרו (כתוצאה מעיסוקו של הדייר במחקר מדעי) ואיחור בתשלום שכר הדירה. הדייר משליך בזעם את גב' הול שנופלת במדרגות. אל המקום מגיעים שוטר מקומי ומספר מתושבי הכפר. הדייר מסיר את התחבושות ואת המשקפיים, וחושף עצמו כרואה שאינו נראה. הוא צוחק צחוק מטורף, מסיר את כל בגדיו וכאשר הוא בלתי נראה לחלוטין הוא בורח אל חיק הטבע.
אותו דייר מסתורי הוא ד"ר ג'ק גריפין (קלוד ריינס), כימאי שגילה את הסוד לאי-נראות תוך כדי עריכת סדרת בדיקות שכללה תרופה מעורפלת המכונה "מונוקאן". היעדרותו הממושכת של גריפין גורמת לדאגה בקרב פלורה קראנלי (גלוריה סטיוארט), ארוסתו של גריפין ובתו של מעסיקו של גריפין, ד"ר קראנלי (הנרי טרויס). קראנלי ועוזרו הנוסף, ד"ר קמפ (ויליאם האריגן), עורכים חיפוש במעבדה הריקה של גריפין, ומוצאים בה רק פתק אחד בודד באחד הארונות. קראנלי קורא את הפתק, ומתחיל לדאוג: הפתק כולל רשימה של כימיקלים בהם התרופה "מונוקאן", שקרנלי יודע שהיא מסוכנת ביותר; זריקה מתרופה זו גרמה לכלב בגרמניה להפוך למשוגע. גריפין, כך נראה, אינו מודע לכך. קראנלי מסיק כי ייתכן שהוא למד על התרופה בספרים באנגלית שהודפסו לפני האירוע בגרמניה.
לאחר שגריפין נמלט מבית ההארחה של מר וגב' הול, הוא מופיע בביתו של קמפ. הוא מכריח את קמפ להפוך להיות שותף במזימתו לשלוט בעולם באמצעות שלטון של טרור, שיתחיל ב-"כמה מקרי רצח, פה ושם". הם חוזרים אל בית ההארחה על מנת להשיג את המחברות שגריפין ניהל, בהן תיעד את תהליך הפיכתו לרואה שאינו נראה. גריפין מתגנב פנימה, ומגלה שחקירה משטרתית נמצאת בעיצומה. לאחר שהוא משיג לידיו את מחברותיו, הוא תוקף והורג את קצין המשטרה.
קמפ שב לביתו ומתקשר אל קראנלי לבקש את עזרתו, ולאחר מכן מתקשר גם למשטרה. פלורה משכנעת את אביה לתת לה להצטרף אליו. בנוכחותה, גריפין הופך להיות שלו הרבה יותר ומכנה אותה "יקירה". כשהוא מבין שקמפ בגד בו, התגובה הראשונה שלו היא להרחיק את פלורה מדרכה של סכנה. גריפין מאיים על קמפ שלמחרת, בשעה עשר בלילה, הוא ירצח אותו. לאחר מכן, גריפין בורח ומתחיל במסע הרג. הוא גורם לפיגוע ברכבת, בו כמאה הרוגים, ודוחף שני מתנדבים מראש צוק אל מותם. המשטרה מציעה פרס לכל מי שיכול לחשוב על דרך לתפוס אותו.
הבלש האחראי על החיפוש משתמש בד"ר קמפ כפיתיון, תחת ההנחה שגריפין ינסה לממש את איומו. על פי בקשתו, המשטרה מסווה את ד"ר קמפ במדי שוטר ומאפשרת לו לעזוב את ביתו במכוניתו. עם זאת, גריפין מסתתר במושב האחורי של המכונית. הוא מכניע את ד"ר קמפ וקושר אותו למושב הקדמי. לאחר מכן, גריפין מדרדר את המכונית במורד גבעה תלולה ומעל מצוק, אשר מתרסקת ומתפוצצת.
גריפין מגיע אל תוך אסם, על מנת למצוא מקלט מסופת שלג. חקלאי אשר מגיע למקום שומע נחירות, ורואה תזוזות בערימת חציר עליה גריפין הבלתי-נראה ישן. החקלאי מזעיק למקום את המשטרה, והשוטרים אשר מגיעים למקום מקיפים את האסם ומציתים אותו. כאשר גריפין יוצא, הבלש רואה את עקבותיו בשלג ויורה לעברו. גריפין נפצע אנושות ונלקח לבית חולים, שם, על ערש דווי, הוא מתוודה בפני פלורה כי שגה בדרכיו. עם מותו, גופו מתגלה בהדרגה שוב.
הפקה
קלוד ריינס לא היה הבחירה הראשונה של האולפנים לגלם את התפקיד הראשי בסרט. במקור, בוריס קרלוף היה אמור לגלם את התפקיד, אך הוא חזר בו מהסכמתו לאחר שהמפיק קארל למל ג'וניור ניסה לקצץ בשכרו של קרלוף מספר פעמים. כמחליף לקרלוף, נשקלו צ'סטר מוריס, פול לוקאס וקולין קלייב. היה זה ג'יימס ווייל, שעליו הוטל לביים את הסרט במקומו של סיריל גרדנר, שרצה שריינס יגלם את גריפין - ריינס היה הבחירה הראשונה שלו. בעיות בפיתוח התסריט עיכבו את הפרויקט במשך זמן מה; ביוני 1932 הופסקה הפקת הסרט באופן זמני.
הסרט היה בהפקה מיוני ועד אוגוסט 1933 באולפני יוניברסל. לקראת הסוף, הצילומים הופסקו בשל שרפה שפרצה וגרמה נזק לסט צילומי החוץ.
הבדלים בין הספר לסרט
אף על פי שסיפור המסגרת הבסיסי של עלילת הסרט האיש הבלתי נראה ושמות הדמויות ברובם הם כפי שהופיעו בספרו של ולס משנת 1897 הרואה ואינו נראה, ישנם מספר הבדלים גדולים בין הסרט לבין הספר. מספר אלמנטים מהסרט עובדו מרומן מוקדם יותר של פיליפ ויילי, The Murderer Invisible משנת 1931. כל אחד מהם מתרחש בערך באותה תקופה שבה יצאה לאור: עלילת הרומן מתרחשת בשנות ה-90 של המאה ה-19, ועלילת הסרט מתרחשת בשנת 1933. בספר, גריפין נותר אדם מסתורי כמעט לחלוטין, ללא ארוסה או חברים; בסרט (כמו גם בספרו של ויילי) הוא מאורס לאישה יפה והוא זוכה להערכה ולתמיכה מצד אביה ומקורביו. ברומן, גריפין מאבד את שפיותו עוד לפני שהוא הופך את עצמו לבלתי נראה והוא מונע כולו על ידי תאוות כוח. בסרט, גריפין הוא דמות סימפתית יותר, המונעת מתוך שאיפתו לבצע פריצת דרך מדעית על מנת להפוך לבעל ראוי לפלורה; הטירוף שלו (כמו גם בספרו של ויילי) הוא תופעת לוואי של הנסיוב שהופך אותו לבלתי נראה. ד"ר קמפ שורד ברומן; חייו ניצלים על ידי מי שהורג בסופו של דבר את גריפין. בסרט, ד"ר קמפ מבועת לכל אורכו ומשלם בחייו על בגידתו בגריפין.
אפקטים מיוחדים
הסרט ידוע בשל האפקטים המיוחדים שבו, שעוצבו על ידי ג'ון פ' פולטון, ג'ון ג'יי מסקל ופרנק ד' ויליאמס; יש הטוענים כי רק בשל עבודתם הסרט זכה להצלחה רבה כל כך. כאשר האיש הבלתי נראה לא לבד בגדים, האפקטים הושגו באמצעות חוטים, אך כאשר לבש בגדים (או נראה על המסך כמסיר אותם), האפקטים הושגו על ידי כך שקלוד ריינס לבש חליפה עשויה כולה מקטיפה שחורה לחלוטין, וצולם על רקע שהיה גם הוא עשוי כולו מקטיפה שחורה לחלוטין. לאחר מכן, צילומים אלו הולבשו על צילום נוסף של המיקום שבו התרחשה הסצנה, בטכניקת צילום שנקראת "Matte". ריינס היה קלאוסטרופובי והיה לו קשה לנשום דרך החליפה. כתוצאה מכך, העבודה הייתה קשה במיוחד, ולעיתים נעשה שימוש בכפיל גוף, שהיה קצת יותר נמוך מריינס.
עם זאת, יש טעות בסוף הסרט: כאשר ריינס הבלתי נראה הולך בשלג הוא משאיר טביעות רגליים בצורת נעליים, במקום בצורת כפות רגליים יחפות, כפי שהיה צריך להיות.
תגובות, פרסים והוקרה
הסרט זכה לפופולריות רבה בקופות הכרטיסים, והיה לסרט האימה המצליח ביותר של סרטי יוניברסל מאז "פרנקנשטיין".
ב-The Film Daily נכתב כי הסרט "יספק את כל מי שאוהבים ביזאריות ותמהונות בבידור הקולנועי שלהם". ג'ון מוש (הניו יורקר) כינה את הסרט "מוזרות קטנה ובהירה" ש-"מעולם לא הוערך כראוי".
למרות השבחים מצד המבקרים, הרברט ג'ורג' ולס, הסופר שכתב את הספר המקורי עליו התבסס הסרט, אמר כי "בעוד שהוא אוהב את הסרט, הייתה לו טענה אחת חמורה שמצא בו. הסרט הפך את המדען המבריק שלו למטורף, חירות [אמנותית] שהוא לא יכול היה לסבול". במאי הסרט ג'יימס וייל הגיב לדבריו, ואמר כי הסרט פונה ל-"קהל צופי הסרטים הרציונליים", מכיוון ש-"בתודעתם של אנשים רציונליים, רק מטורף ירצה להפוך את עצמו לבלתי נראה לעין בכל מקרה". (ברומן המקורי, המדען היה חסר מוסר כבר מההתחלה, והוא לא היסס לשדוד את אביו [שמתאבד כתוצאה מכך] כדי להשיג את הכסף לרכישת תרופות מסוימות לתהליך הפיכתו לבלתי נראה. בסרט, לתרופה החיונית עבור התהליך הייתה תופעת לוואי בלתי נמנעת ובלתי רצויה, שגרמה לו לחוסר איזון במוחו.) למרות חששותיו, ולס אכן שיבח את הופעתה של אונה אוקונור בתפקיד גב' הול הצווחנית.
וייל, שביים בעבר את "פרנקנשטיין" וכן את הגרסה הראשונה של "גשר ווטרלו", זכה להוקרה מיוחדת מפסטיבל ונציה בשנת 1934 בגין עבודתו על "האיש הבלתי נראה". הקריירה הקולנועית של קלוד ריינס נסקה אחרי "האיש הבלתי נראה", שהיה הופעתו הקולנועית האמריקאית הראשונה. הסרט היה מועמד מטעם מכון הסרטים האמריקאי להיכלל ברשימות מאה שנים... מאה מותחנים ומאה שנים... עשרת הגדולים (בקטגוריית מדע בדיוני); דמותו של ד"ר גריפין בגילומו של ריינס הייתה מועמדת להיכלל כנבל ברשימת מאה שנים... מאה גיבורים ונבלים.
מדיה ביתית
בשנות ה-90, הסרט הופץ על גבי VHS כחלק מ-"אוסף המפלצות הקלאסי של יוניברסל" (Universal Monsters Classic Collection).
בשנת 2000, סרטי יוניברסל הפיצו את הסרט על גבי VHS ו-DVD כחלק מ"אוסף המפלצות הקלאסי" (Classic Monster Collection), סדרת מהדורות מיוחדת של מפלצות יוניברסל הקלאסיות. בשנת 2004 הוציאה יוניברסל את אוסף The Invisible Man: The Legacy Collection על גבי DVD, כחלק מ-Universal Legacy Collection. מהדורה זו כללה, על גבי שני דיסקים, את הסרט "האיש הבלתי נראה" משנת 1933, יחד עם "האיש הבלתי נראה חוזר", "האישה הבלתי נראית" , "הסוכן הבלתי נראה" ו-"נקמתו של האיש הבלתי נראה" , כמו גם סרט תיעודי קצר בשם "Now You See Him: The Invisible Man Revealed", בהגשת היסטוריון הקולנוע רודי בהלמר.
בשנת 2012, הסרט יצא בגרסת בלו-ריי כחלק מארז הקופסאות Universal Classic Monsters: The Essential Collection, הכולל בסך הכל תשעה סרטים מיקום המפלצות של יוניברסל. הסרט יצא על גבי בלו-ריי גם באופן עצמאי, בשנת 2013. בשנת 2014 הוציאה סרטי יוניברסל מארז DVD בשם The Invisible Man: Complete Legacy Collection. מארז זה הכיל שישה סרטים: "האיש הבלתי נראה", "האיש הבלתי נראה חוזר", "האישה הבלתי נראית", "הסוכן הבלתי נראה", "נקמתו של האיש הבלתי נראה", "אבוט וקוסטלו פוגשים את האיש הבלתי נראה". בשנת 2016, הסרט יצא במהדורת בלו-ריי, בהפצה בלעדית של רשת וולמארט, אשר כללה כיסוי הזוהר בחושך. בספטמבר 2017 הסרט הופץ במהדורת בלו-ריי מיוחדת, שכללה יצירות מקוריות של האמן אלכס רוס.
באוגוסט 2018 יצא אוסף ששת הסרטים Complete Legacy גם על גבי בלו-ריי. באותו חודש, "האיש הבלתי נראה" והמשכיו נכללו במארז הבלו-ריי Universal Classic Monsters: Complete 30-Film Collection. מארז זה יצא בהמשך גם על גבי DVD. באוקטובר 2018 נכלל הסרט כחלק ממהדורה מוגבלת של בלו-ריי שהופצה בבלעדיות על ידי "בסט ביי" ונקראה "Universal Classic Monsters: The Essential Collection"; מהדורה זו כללה יצירות אמנות מאת אלכס רוס.
סרט המשך
לאור הצלחתו של הסרט הראשון, סרט המשך יצא בשנת 1940 ששמו האיש הבלתי נראה חוזר (באנגלית: The Invisible Man Returns), בכיכובם של שחקנים חדשים המגלמים דמויות חדשות. בסרט מככב וינסנט פרייס כאיש הבלתי נראה החדש, לצד ג'ון סאטון אשר מגלם את ד"ר פרנק גריפין, אחיו של ד"ר ג'ק גריפין, אותו גילם קלוד ריינס בסרט המקורי.
רימייק
בפברואר 2016 פורסם כי ג'וני דפ יככב ברימייק לסרט הקלאסי, על פי תסריט מאת אד סלומון, עם אלכס קורצמן וכריס מורגן כמפיקים. סרטי יוניברסל תכננו ליצור את הסרט כחלק מאתחול מודרני של מפלצות יוניברסל, שנקרא "יקום אפל" ("Dark Universe"). את סדרת הסרטים, שהחלה עם "המומיה" בשנת 2017, אמור היה להמשיך "כלתו של פרנקנשטיין" בשנת 2019. מפיק הזיכיון אלכס קורצמן הצהיר כי על המעריצים לצפות לסרט אחד לפחות כל שנה ביקום הקולנועי המשותף. עם זאת, ב-8 בנובמבר 2017, עברו קורצמן ומורגן לפרויקטים אחרים והותירו את עתידו של "היקום האפל" בספק. בינואר 2019 הודיעה יוניברסל כי היא תנטוש לחלוטין את מיזם "היקום האפל" ותיצור סרטים מונחי-יוצרים (filmmaker-drive) המבוססים על המפלצות הקלאסיות, החל מרימייק של "האיש הבלתי נראה" אותו יכתוב ויביים לי וואנל ויפיק ג'ייסון בלום, אולם בסרט לא יככב ג'וני דפ, כפי שפורסם בעבר. מאוחר יותר, וראייטי דיווחה כי אליזבת מוס מנהלת משא-ומתן לככב בסרט, בתפקיד ססיליה קאס. סטורם ריד, אלדיס הודג' והרייט דייר הצטרפו לצוות השחקנים בחודשים הבאים. ביולי 2019 Deadline דווח כי אוליבר ג'קסון-כהן לוהק לתפקיד האיש הבלתי נראה. הסרט יצא ב-28 בפברואר 2020 וזכה לביקורות חיוביות.
ישעיה תשבי
ישעיה תשבי (31 באוגוסט 1908 – 15 במרץ 1992) היה מגדולי חוקרי הקבלה, ספרות המחשבה והמוסר והמיסטיקה היהודית, יליד טרנסילבניה. חתן פרס ישראל (1979), פרס ביאליק, פרס רוטשילד, וכן חתן הפרס הראשון בחקר הקבלה על שם גרשם שלום.
תולדות חייו
נולד בשם שאנדור שוורץ (Sándor Schwartz ברומנית) למשפחה אורתודוקסית, לא חסידית, בכפר סאניסלו (Szaniszló) באזור סאטמר שבצפון-טרנסילבניה, אז בהונגריה (כיום Sanislău ברומניה), בשנת תרס"ח-1908. גדל בעיר קרולי, שבה למד בחדר ובישיבה, ונחשב לתלמיד מצטיין. משנות העשרים של המאה ה-20 היה פעיל ציוני, ונרדף משום כך על ידי ראש הישיבה בה למד וחוגים חסידים קיצונים בעיירתו. בתום לימודיו בישיבה חי זמן מה בבודפשט ובווינה. באותה תקופה פרסם בהונגרית שירים ומאמרים בכתבי עת ציונים, והתעניין בהתפתחות הספרות העברית בארץ ישראל. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל, מבלי לקבל היתר עלייה. בהמשך למד באוניברסיטה העברית במגמת ספרות אצל יוסף קלאוזנר, אך משהתאכזב מלימודי הספרות, בחר ללמוד קבלה והפך לתלמידו הראשון של גרשם שלום. בהנחייתו סיים דוקטורט ב-1943.
אף על פי שהיה תלמידו של גרשם שלום, התנגד שלום לתשבי ומנע ממנו ללמד קבלה בחוג למחשבת ישראל. יוסף דן טוען שהקרע בין תשבי לשלום החל לאחר שתשבי הוציא לאור את הספר משנת הזוהר, שהיה מהדורה פופולרית של קטעים מהזוהר, בעוד ששלום סבר שהציבור הישראלי אינו יכול להתמודד עם קריאת הזוהר ואין לעשות לו פופולריזציה.
בשנת 1959 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית. לימד פילוסופיה יהודית וכללית, מקרא וקבלה, והקים את המדור לספרות המחשבה והמוסר בחוג לספרות עברית. כמו כן הרצה, כפרופסור אורח, בבית המדרש לרבנים באמריקה וב"היברו יוניון קולג'" בניו יורק.
ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.
יצירתו הספרותית
בזמן לימודיו בישיבה החל לכתוב פואמות ורשימות לעיתונות. אחת הרשימות, שהתפרסמה בעיתון "אוי קלט", כללה מחאה כנגד החלטתה של ממשלת הונגריה לסלק תלמידים יהודים גרמניים מהישיבה בה למד. באותו הזמן, כתב בסתר ספר על ילד חסידי המגיע לשווייץ ומתפקר, אך משגילה אביו של תשבי את כתב היד שרפוֹ מיד.
לאחר שסיים את לימודיו בישיבה הוא המשיך לפרסם רשימות באוי קלט, וכשעבר לבודפשט, החל לכתוב לעיתונות הכללית וגם ל- Mult ăs Jövö, בעריכתו של יוסף פטאי. כמו כן פרסם שירים בהונגרית ובעברית תחת שם העט אליהוא קידר, שהתפרסמו מאוחר יותר בספרו שביבי עלטה.
לאחר עלייתו ארצה ולימודיו באוניברסיטה, כתב תשבי מאמרים וספרים רבים בחקר הקבלה, המשיחיות ומחשבת ישראל, וחלק מהם תורגם לאנגלית.
בשנות השישים כתב, יחד עם פרופ' יוסף דן, תלמידו, את הערך על החסידות וספרותה באנציקלופדיה העברית. הערך נחשב מעמיק ומקיף ביותר והיה לתחילת עבודתו בחקר החסידות. כמו כן כתב מאמרים רבים על ראשית הקבלה, הקבלה בארץ ישראל ובאיטליה במאות השש עשרה והשבע עשרה ולאחריהן, הרמח"ל וחוגו, ועל השבתאות.
ספרו הראשון בחקר הקבלה, תורת הרע והקליפה בקבלת האר"י, אשר היה במקור עבודת סיום, שנכתבה בהדרכתו של גרשם שלום, יצא לאור בשנת תש"ב, ונחשב לאחד המחקרים החשובים בנושא. הספר יצא לאור במספר מהדורות ובשנת 2002 תורגם לאנגלית. בשנת תשי"ד הוציא לאור מהדורה מוערת של הספר ציצת נובל צבי ליעקב ששפורטש. בשנת תש"ט הוציא לאור, יחד עם פישל לחובר, את הכרך הראשון של משנת הזוהר. הספר מכיל לקט של קטעים מתורגמים ומבוארים של ספר הזוהר. בתחילת הספר נכתב מבוא מחקרי מקיף לספר, וכן בתחילת כל נושא נכתב לו מבוא. במקור היה אמורים לצאת לאור שלושה כרכים של "משנת הזוהר", אולם תוכנית זו לא יצאה בסופו של דבר לפועל, ורק הכרך השני יצא לאור, בשנת תשכ"א. סדרת הספרים זכתה להצלחה רבה, יצאה לאור במספר מהדורות והדפסות, ובשנת 1989 תורגמה לאנגלית.
עמדותיו
בתחום החסידות, גרס תשבי, בניגוד לגרשם שלום, שתנועת החסידות היא תנועה משיחית שעיקר עבודתה הדתית מכוונת לקירוב הגאולה, וכי היא דוגמה לתנועה משיחית שלא גלשה לכפירה. תשבי חלק על טענתה של רבקה שץ אופנהיימר שחסידות חב"ד שונה מהחסידויות האחרות ואינה ספיריטואלית. לטענתו, על אף שהתניא אינו ספיריטואלי, הרי שכתבים אחרים של החסידות מעידים על הספיריטואליות של חב"ד, והם הקובעים את צביונה האמיתי של החסידות.
ספריו
כשלושים וחמישה מאמרים משל ישעיה תשבי בנושאי מחקרו ומסביבם, רשומים בקטלוג של בית הספרים. רובם כונסו בקובצי מחקריו. בנוסף חיבר את הספרים הבאים:
תיקון המידות
תיקון המידות או מצוות הליכה בדרכי ה' הם תחום מרכזי ביהדות העוסק בזיכוך תכונות הנפש והטבת רגשות האדם, במטרה לעשותו לאדם שלם וטוב יותר. הציווי המופיע בתורה, "ללכת בכל דרכיו", מבואר ככולל את תיקון המידות והטיית הרגשות לדרכים מתוקנות וראויות. נכתבו ספרים על הנושא כמו גם איגרות של חכמי ישראל שקראו לחזקו.
מקור המצווה
המקור למושג מצוי בתורה: ”וְעַתָּה יִשְׂרָאֵל מָה ה' אֱלֹהֶיךָ שֹׁאֵל מֵעִמָּךְ כִּי אִם לְיִרְאָה אֶת ה' אֱלֹהֶיךָ לָלֶכֶת בְּכָל דְּרָכָיו וּלְאַהֲבָה אֹתוֹ וְלַעֲבֹד אֶת ה' אֱלֹהֶיךָ בְּכָל לְבָבְךָ וּבְכָל נַפְשֶׁךָ.” (דברים, י', י"ב) הביטוי "ללכת בכל דרכיו" שגם נמצא בתפילת שלמה המלך (מלכים א', ח', נ"ח) – מבואר ככולל את תיקון המידות והטיית הרגשות לדרכים מתוקנות וראויות.
המצוות ביחס לתיקון המידות
רבים מחכמי ישראל בכל הדורות ניסו לראות איך יש לחבר את מעשי המצוות עם תיקון המידות. ישנם כאלה שסברו כי תיקון המידות אינו מכלל תרי"ג מצוות. רבי חיים ויטל הוא ממובילי דרך זו. לדבריהם, תיקון המידות הוא מצע טוב, חשוב והכרחי לעשיית מצוות והוא היסוד עליו עומד האדם, בבחינת "דרך ארץ קדמה לתורה". אחרים סברו, כי תיקון המידות הוא חלק בלתי נפרד מעשיית המצוות. מייסד דרך זו הוא רבנו בחיי. לדבריהם, המצוות וידיעת הדת מתחלקות לשני חלקים - חובות האיברים וחובות הלבבות, כאשר חובות הלבבות הן חשובות ונפוצות אף יותר מחלק מהמצוות של חובות האיברים. לעומתם יש שסוברים כי תיקון המידות, הוא שלב להשגת החכמה שהיא המטרה, כאשר המצוות מהוות אמצעי חשוב והכרחי להביא את האדם לידי המיצוע במידותיו. כך סובר הרמב"ם.
אצל רבים ממחברי ספרי המידות המוטיבציה לחקירת מבנה הנפש ותיקון המידות הייתה במטרה לסלול דרך להגיע למדרגות רוחניות גבוהות של רוח הקודש ונבואה, כנראה בעקבות דברי חז"ל שטענו שהנביא צריך להיות מושלם בשכלו ומידותיו - "אין הנבואה שורה אלא על חכם, גיבור, עשיר וענו".
התפתחות הספרות התורנית בנושא
לצד התעסקותם הרבה של חכמי ישראל, בהלכה, בהגות ובפרשנות תנ"ך, מעטים הם הספרים הקשורים לתיקון הנפש ועל עובדה זו עמדו בספריהם רבנו בחיי והרמח"ל.
אף שבתנ"ך (ובמיוחד בספר משלי) ישנם פסוקים לא מעטים הנוגעים לתחום זה, הקוראים לאדם לדבוק במידות טובות (ובמיוחד במידותיו של האלוהים) ולעשות צדקה ומשפט, אין בהם משנה סדורה, או ירידה לחקר הנפש, אלא התוויה כללית של רכישת מידות חיוביות כמו אהבה, נדיבות, צניעות ודבקות באמת, לעומת עזיבת והדחקת מידות שליליות כמו שנאה, נקימה ונטירה, חמדנות, עצלות, גאוה, כעסנות, כחש ושקרנות, התאכזרות, התפארות ועוד. חכמי ה משנה והתלמוד ניסו להתוות מפה של רגשות חיוביים ושליליים, ותיארו למשל את האהבה, טוב הלב, האומץ, הענווה, והשמחה, כרגשות חיוביים ואת הגאווה, הכעסנות, הקנאה, צרות העין, היצריות, העצבות, הדאגה ותשוקת הכבוד כרגשות שליליים שצריך להתרחק מהם.
בימי המשנה התחברו מספר חיבורים הנוגעים לענייני התנהגות נאותה ודרך ארץ כמו מסכת אבות ומסכתות דרך ארץ זוטא ורבה, אך העניינים הנוגעים במישרים לתיקון המידות מועטים בהם, ויש בהם הרבה דברים הקשורים לדרך ארץ, הנהגות טובות וחיזוק מעמדה של התורה ועבודת האל. בתלמוד לא ראו לנכון ליצור דיונים מיוחדים על המסכתות הנוגעות להנהגות ומידות. אמרות שונות בענייני המידות מפוזרים ללא סדר בכל התלמוד, ובהן חלוקה בין מידות טובות ורעות, ובעיקר דברי שבח של המידות הטובות וגינויין של הרעות, אם בצורה מופשטת ואם על ידי הבאת דוגמאות.חכמי ישראל בימי הביניים וליתר דיוק בתקופת תור הזהב בספרד בין המאות התשיעית וה-13 פרסמו מספר חיבורי יסוד הנוגעים לעניין כמו הספר "תיקון מידות הנפש" המיוחס לרבי שלמה אבן גבירול (על פי חמשת החושים), "שמונה פרקים" חיבורו הידוע של הרמב"ם שמהווה מבוא לפירושו על מסכת אבות, ו"המספיק לעובדי השם" חיבורו של הרב אברהם בן הרמב"ם. חכמי ימי הביניים ניסו להבין ולהתחקות אחרי מבנה הנפש, על מנת לפעול למען תיקון האדם והבאתו לידי מדרגת הנבואה. רבנו בחיי בספרו הידוע "חובות הלבבות", שבו הוא מפנה את תשומת הלב ל"תורת המצפון המוזנחת" כדבריו, מחלק את חובת הדת לשני חלקים: ידיעת חובת האיברים וידיעת חובת הלבבות. לטענתו, גם בעיסוק ברגשות יש מצוות עשה ולא תעשה.
במאה ה-16 בתקופת הזוהר של הקבלה בארץ ישראל נכתב בידי הרב משה קורדובירו הספר "תומר דבורה", בו הוא מוצא את המשמעות העליונה של חיי האדם, בניסיונו של האדם להתדמות לקונו (לאל). ספר מוסר ותיקון מידות זה מבוסס מפורשות על עשר הספירות. ספר נוסף שנכתב באותה תקופה, שקשור לתיקון המידות על פי הקבלה הוא הספר "שערי קדושה" של רבי חיים ויטל תלמיד האר"י, שבהקדמתו הוא כותב שבידי הנביאים ויורשיהם הפרושים הייתה החכמה של זיכוך הנפש, אך שברוב הימים והדורות נתמעטו הלבבות והידיעות, ונסתם כל חזון, ולכן הדבר מניע אותו לחבר את הספר.
בסוף תקופת הרנסאנס יצר המהר"ל בחיבורו המקיף "נתיבות עולם", מיפוי מיוחד של תכונות הנפש, בו סיווג 32 תכונות נפש חשובות והגדרת התכונות (לב נתיבות חכמה), מהותן וההבדלים ביניהן, לאור דברי חז"ל. לאחריו יוצא הרמח"ל בספרו המפורסם מסילת ישרים בו הוא קובע סדר בשכלול המידות של האדם בעשר מעלות, עד להגעתו להיותו אדם קדוש בעל רוח קודש שגופו מהווה מקדש חי. ספר שהפך לספר מוסר מרכזי ברוב הישיבות.
רבי ישראל מסלנט מייסדה של תנועת המוסר, הוסיף נופך משלו ב"אגרת המוסר" שכתב. גם הרב קוק כתב ספר בנושא בשם "מוסר אביך", בו הוא דן בהיבטים שונים בתחומים אלו, הנוגעים למוסריותו של אדם. וכן כתב את הספר "מידות הראי"ה", בו הוא מסביר בצורה מעמיקה את עיקרן של המידות.
ישנם ספרים שנכתבו בעניינים הללו גם בדורנו. אחד מספרים הללו שהתפרסם הוא הספר "תיקון המידות", ספרו של הרב דוד אביחיל, ראש ישיבת רמות בירושלים. בספרו מביא הרב מקורות שונים בעניינים של תיקון המידות, ומתעסק בשורשי המידות ובצדדים שונים של תיקון המידות.
רבנו בחיי
רבנו בחיי קובע שמקצוע של ידיעת המצפון וחקר הפנימיות הוא מקצוע חשוב בלימוד התורה, בין היתר בעקבות מאמר חז"ל "רחמנא ליבא בעי" (הרחמן - כלומר האל -את הלב רוצה). הוא טובע את המושג "אחרי המעשים ימשכו הלבבות", וקובע כי המעשים מטביעים את חותמם בנפש האדם, אם לחיוב ואם לשלילה. עוד הוא קובע שהאדם זקוק ללהיטות ורצון עז למען תיקון מידותיו, כי שינוי מההרגלים שנטבעו בו, מהווה מאמץ קשה לאדם, והוא משול כפי שכותב הרמב"ם לחולה שצריך לקחת תרופות מרות, ואף הוא מדמה זאת לחולה שצריך לקטוע אחד מאיבריו על מנת ששאר גופו יחלים. (עבודת ה', פרק ה')
ספר הכוזרי
רבי יהודה הלוי (ריה"ל) בספרו הכוזרי (תחילת מאמר שלישי) סובר כי האדם כמו המושל במדינתו, צריך לתת לכל "יושביו" את לחם חוקם וסיפוק צורכיהם, ולנהוג בכולם בצדק. ובכך למצוא איזון בתכונות נפשו, כך שכל כח ורגש יהיה במידה הראויה, ויקבל את הביטוי הנדרש במקום ובזמן הנכון, תוך ריסון כל הפרזה וחריגה, ובדבריו:
על פי ריה"ל אדם הנוהג בדרך הזו, כאשר הוא נצרך לבצע איזו מטלה (ובמיוחד בתחום הרוחני), הוא ימצא את "כל כוחותיו נשמעים לו, ממהרים להענות לקריאתו, עושים ככל אשר יצום ונזהרים מכל אשר יאסור עליהם", מכיוון שנהג בכולם מנהג צדק ולא קיפח אחד בהם. כפירוט הוא אומר שהאדם צריך לחסום את הכוחות המתאווים לאחר שמילא את כל חסרונם, ולאחר מכן הוא חוסם את הכוחות הכעסניים השואפים להפריע לשלטונו, לאחר שנתן להם את חלקם בנצחנות בחכמות ודעות או לשם גערה באנשים רעים, ואך לחושים ולכוחות הטבעיים נותן את מה שהם צריכים, מנוחה ושינה במידה מספקת, ולחיוניים - ערות ותנועה די צרכם לשם פעולה בענייני העולם הזה. ולאחר כל אלו הוא יכול לקרוא ל"עדתו" להדבק במדרגה האלוהית, העומדת למעלה מהמדרגה השכלית.
הרמב"ם
הרמב"ם קבע בהקדמתו לפירוש מסכת אבות המכונה "שמונה פרקים", כי נפש האדם היא אחת, ויש לה ביטויים רבים, ולכן חיוניותה של הנפש האנושית מתפשטת על כל שיעור קומתו של האדם, ולכן הכוח הביולוגי של האדם נבדל למשל מהכוח הביולוגי של החמור. עוד קבע עניין עקרוני, שמצוות היהדות למעשה הם אמצעי למטרה של תיקון המידות והשכל, והציוויים נועדו להביא את האדם לאיזון ולדרך האמצע שבה כל מידותיו מאוזנות וממוצעות. וכל זאת כדי שהאדם ירכז את מרצו במטרת-על אחת, שבה יהיו מרוכזים כל חייו והיא "בכל דרכיך דעהו". בנוסף, קבע כי כל מידה רעה, היא מחיצה המבדילה בין האדם לבין אלוהיו, וכל נביא הייתה לו מידה רעה קונקרטית, שהיא היא שגרמה לנבואתו להיות עמומה ולא בהירה, מלבד משה שתיקן את כל מידותיו בשלימות, והגיע לפסגת ההשגה האנושית, ללא כל חיץ בינו לבין ההארה האלוהית. עוד קבע שאדם שמידותיו אינו מתוקנות נחשב ל"חולה נפש", ותקנתו הוא שילך לחכם, "רופא נפשות" שילמד אותו כיצד לתקן את מידותיו, בדיוק כמו שאדם שחולה בגופו, הולך לרופא שנותן לו תרופה לרפא את גופו.
הרמ"ק
הרב משה קורדובירו (המאה ה-16), מחשובי מקובלי צפת, ורבו של האר"י, בספרו "תומר דבורה" מסדר שיטה מקיפה של תיקון מידות האדם המבוססת על המידות האלהיות - הספירות. על פי הרב קורדובירו "האדם צריך להתדמות לקונו בפעולותיו, ואז יהיה בסוד הצורה העליונה". עיקרו של הספר הוא הסבר קצר על מהות הדברים וההשלכות שלהם להתנהגות האנושית. הספר בנוי בשני חלקים. בחלק הראשון הסבר של 13 מידות של רחמים עליונים שהאדם צריך לסגל לעצמו, ובחלק השני, עשר הספירות שהאדם צריך לממש אותם בחייו.
הרב חיים ויטאל
הרב חיים ויטאל קבע כי הנפש שממנה המידות היא הבסיס, התשתית והמכון לנשמה, רוחניות האדם וקיום המצוות, ולכן ישנה חשיבות רבה ביותר לתיקון המידות, יותר מאשר קיום מצוות, מכיוון שעל יסוד עקום, אי אפשר לבנות בניין מפואר, ולכן מידות רעות קשות יותר מעבירות, וכל זמן שלאדם יש מידות רעות, יקשה עליו לקיים את המצוות, וגם אם יקיים אותם, הוא יעשה זאת שלא לשם שמים, והדבר יהיה לו לטורח גדול, ויהיה בבחינת "לא זכה - נעשית לו [התורה] סם המוות", ואילו אדם שיש לו מידות טובות, עשיית המצוות תהיה קלה בעיניו.
הוא ניסה למפות את ארבע המידות העיקריות במקביל לארבעת היסודות שהיו נהוגים בזמנו. כך הוא סבר שיש בנפשו של האדם ארבעה יסודות רעים וטובים, וכנגדם מידות רעות וטובות:
הבעש"ט
הבעל שם טוב מייסד החסידות, חידש שיטה כללית שיש לה פרשנויות שונות, שבין היתר מתייחסת גם לתיקון המידות, שעיקריה מתמצים בשלושה שלבים: "הכנעה, הבדלה, המתקה". על פי שיטה זו בשלב הראשון, ב"הכנעה", האדם נדרש לקבל עול מלכות שמים ולהכניע ולרסן את המידות הרעות ולשלוט בהן. זהו שלב הכרחי שכן אם האדם פועל רק על פי הדחפים של מידותיו, הוא איננו יכול להתקדם לשלבים נוספים של התיקון שכן הוא ומידותיו הרעות נתפסות כדבר אחד. בשלב השני ב"הבדלה" האדם נדרש להבדיל בין טוב לבין רע, ולהבדל מהמידות הרעות שבו ולתפוס מהן מרחק. להשקיף עליהן מבחוץ ולדעת שהם לא חלק בלתי נפרד ממהותו. יש את מהותו שעומדת כשלעצמה ויש את הביטויים של מהותו שיכולים לקבל פנים וצורות שונות טובות ורעות. ובשלב השלישי ב"המתקה" האדם נדרש לדון את המידות הרעות שבו לכף זכות. למצוא את ניצוצות הטוב שבהן ולסנגר עליהן ולראות את הטוב והיפה שבהן, ובכך להמתיקן ולתת גם להן מקום ותפקיד במציאות, ולא לבטלן מכל וכל, שהרי האלוהות שרויה בכל, ואין דבר שאין לו מקום.
הרמח"ל
הרמח"ל בהקדמת ספרו "מסילת ישרים" ביאר מדוע מעטים האנשים העוסקים בתחום של תיקון מידותיהם, מפני שהחיוב בזה מפורסם וידוע לכל, דבר הגורם לאנשים לדמות שהם מבינים בעניין, מבלי שיעסקו בפרטים של המידות וביסודותיהם, דבר הגורם למקצוע זה להתפס בידי הבורים, שהופכים אותו לביזארי ואיזוטרי. אסמכתא לתיקון המידות הוא מוצא בפסוק "כי כל לבבות דורש ה'". ואת תיקון המידות הוא מגדיר כמידות על פי היושר והמוסר, שגורמים לתפארת לעושיהם, המוליכים אל תכלית ההטבה האמיתית, שהיא חיזוק התורה ותיקון אחוות המדינות. הרמח"ל משרטט סוג של מסילה או סולם מוסרי, שעולים בו מעלה אחר מעלה באופן הדרגתי, ומתקנים את המידות. בין השלבים ב"סולם" זה הוא מונה את מאפיינים מצפוניים כמו זהירות מוסרית, זריזות מוסרית, נקיות מוסרית, פרישות חסידות, וענוה.
הגר"א
הגר"א בספרו "אבן שלמָה", כותב כי כל עבודת ה' תלויה בתיקון המידות, שהם כמו לבוש למצוות ולכללי התורה, וכל החטאים מושרשים במידות. הוא טוען כי האדם נברא על מנת לשבר את מידותיו הרעות, ואם לא למה לו חיים. הוא מאבחן את שלשת המידות הרעות המרכזיות של האדם ככעס, תאווה וגאווה ("הקנאה, התאוה והכבוד"). לכל מידה יש היבט פנימי וחיצוני, למשל בתאווה יש חמדה של ממון ורכוש שהיא פנימית, ויש את הנאת הגוף כמו אכילה, שתייה וכדומה שהיא חיצונית. הוא כותב כי האדם צריך להתבונן על עצמו ו"לשקול את מידותיו במאזני צדק" ולחנך את עצמו להטות את מידותיו ממידה רעה לטובה עד קצה ההיפוך, כמו מכעס אל חמלה, ומגאווה אל שפלות, עד שיגיע למיצוע של המידה, שתהפוך לטבע שלו.
עוד הוא טוען שהדרך לתיקונם איננה דיכויים והדחקתם אלא עידונם באמצעות לימוד תורה. את הכעס הוא מציע לעדן באמצעות הלימוד הנצחני של ההלכה, ואת התאווה והחשק באמצעות לימוד האגדה וההגות המרחיבים את דעתו של האדם, ופורשים לו כנפיים (שם ב' ה'). הוא מציע למי שיש לו "מזג רע", לא ללכת כנגד טבעו כי הדבר לא יעלה בידו, אלא לחפש את דרך הישר לפי טבעו ("חנוך לנער לפי דרכו"), כך למשל אדם בעל מזג רצחני, צריך להיות שוחט או מוהל, ובכך לא יהפוך לשודד. עוד שם הוא כותב שצריך לחטט אחרי המידות הרעות של עצמו, ומי שמתעצל בכך, לא יעזורו לו כל הסייגים והגדרים שהוא מקבל על עצמו, כי הדבר דומה לפצע פנימי שלא נרפא. באגרת הגר"א שנכתבה לבני משפחתו ממסעו לארץ ישראל, הוא כותב כי עדיף ללמוד בספרי מוסר, ובספר "משלי" עם לשון אשכנז, שהוא טוב מכל ספרי מוסר.
גרגוריוס המאיר
גרגוריוס הַמֵּאִיר (ארמנית קלאסית: Գրիգոր Լուսաւորիչ, "גריגור לוֹסָבוֹרִיץ'"; 240 או 257? – 332 או 337?) או גרגוריוס הקדוש נחשב כמטבילה לנצרות של האומה הארמנית וכמייסדה של הכנסייה האפוסטולית הארמנית. מסורות ואגדות נשזרו אלה באלה עד כי קשה להבחין מהי האמת והיכן האגדה.
בקפלת הלנה הקדושה בכנסיית הקבר בירושלים, מופיעים שלושה ציורי קיר על הקיר הצפוני, המתארים אירועים בחייו של גרגוריוס המאיר: שחרורו מן המאסר, הטבלת טירידאטס השלישי לנצרות, והקמת כנסיית האם של ארמניה.
ראו גם
ורדאפט - נזיר ומטיף ארמני.
מה שלומך יקירי
מה שלומך יקירי (מוכר כ-מה שלומך, יקירי?) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור ב-26 ביוני 2011, כסינגל השביעי מתוך אלבומה ה-20 שקרוי על שם מספרו, 20, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום ה-16 במצעד של רשת ג'. בדומה ל-"Mi Amor", הגיע למקום התשיעי במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה
השיר נכתב, הופק והולחן על ידי הנרי, שעשה זאת עם עוד שישה שירים מהאלבום, ועם הלהיט "מאחלת לך". השיר הוא מעין בלדת פופ, המשלבת בתוכה את הסגנון הים-תיכוני, בה שרית חדד מנסה לברר מה שלום בן זוגה לשעבר, ואף מספרת כי מתגעגעת אליו ואל משפחתו.
יוצאת התוכנית "אייל גולן קורא לך", נוי גבאי, ביצעה את השיר מחדש.
וידאו קליפ
טרם הוציאה את הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית חדד לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפת הסינגל ללא שמו ואורכו. האודיו זכה להצלחה נאה, ונכון ל-1 בספטמבר 2018, מונה הצפיות שלו עומד על קרוב למיליון צפיות.
אורמס ריינסלו
אורמס ריינסלו (באסטונית: Urmas Reinsalu; נולד ב-22 ביוני 1975) הוא פוליטיקאי אסטוני שכיהן בראש מספר משרדים בממשלת אסטוניה.
ביוגרפיה
בשנת 2007 אורמס ריינסלו נבחר לראשונה לפרלמנט האסטוני. בשנת 2012 הוא נבחר להיות בראש מפלגת המולדת במקום מארט לאר. במאי 2012 ריינסלו החל לכהן כשר ההגנה של אסטוניה. בתפקיד זה הוא כין עד לשנת 2014.
בשנת 2019 ריינסלו מונה לשר החוץ וכיהן בתפקיד עד לשנת 2021 כאשר הוחלף על ידי אווה-מריה לימטס. ביולי 2022 מונה לתפקיד פעם נוספת.
I Want to Know What Love Is
I Want to Know What Love Is (בעברית: אני רוצה לדעת מהי אהבה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה הבריטית-אמריקאית פורינר, מתוך אלבום האולפן Agent Provocateur. בנוסף לכך, נכלל השיר בפסקול הסרט "איים אבודים", בו נכללו להיטים נוספים כמו "Total Eclipse of the Heart" ו-"", ובסרט "ילדים טובים".
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
גרסתה של מריה קארי
I Want to Know What Love Is (בעברית: אני רוצה לדעת מהי אהבה) הוקלט מחדש בשנת 2009, על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי. השיר יצא לאור באותה השנה בה הוקלט, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל מתוך אלבום האולפן השנים עשר שלה, Memoirs of an Imperfect Angel.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים שבברזיל.
וידאו קליפ
קארי צילמה את הווידאו קליפ של "I Want To Know What Love Is" בספטמבר 2009, בניו יורק סיטי, בבימויו של הייפ ויליאמס. הקליפ הוקרן באתר האינטרנט הרשמי של קארי ב-13 בנובמבר 2009. הקליפ מציג קטעים של קארי מאצטדיון יאנקי, בשילוב עם סצנות שונות.
יחסי הפיליפינים–רומניה
יחסי הפיליפינים–רומניה הם יחסי החוץ בין הפיליפינים לרומניה. הפיליפינים החזיקה שגרירות בבוקרשט, שנסגרה בשנת 2012, אולם רומניה מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה.
היסטוריה
היחסים בין המדינות החלו כאשר ניקולאה צ'אושסקו ביקר במנילה כמנהיג הסוציאליסטי הראשון שנכנס לפיליפינים ב-12 באפריל 1975, ולאחר מכן הוקמה ועדה מדעית וטכנולוגית פיליפינית-רומנית בראשות ד"ר מלסיו ס. מגנו ושגרירת הפיליפינים ברומניה לטיסיה ראמוס-שהאני. באותה תקופה פתחו הפיליפינים בקשרים עם המדינות הסוציאליסטיות כחלק מדו-קיום הדדי ששרר בתקופת שלטון חוק הלחימה של פרדיננד מרקוס, וביטל את האווירה האנטי-קומוניסטית ששררה לפני הממשל.
במהלך ביקורו של צ'אושסקו קיבלו הוא ואשתו תארים מאוניברסיטת הפיליפינים ומאוניברסיטת הנשים הפיליפינית. לו הוענק תואר כבוד כ"דוקטור למשפטים "על ידי מועצת יורשי העצר, ואילו אשתו, אלנה, קיבלה תואר "דוקטור למדעים".
בשנת 1994, המועצה העסקית של הפיליפינים–רומניה בע"מ (PRBC) אורגנה כשלוחה של משלחת הסחר הפיליפינית הראשונה ברומניה על ידי מזכיר המדינה תומאס אלקנטרה ממשרד המסחר והתעשייה (DTI). בשנת 2002 רומניה והפיליפינים תמכו זו בזו בהצעתם למושבים לא קבועים במועצת הביטחון של האו"ם. בשנת 2003, הפיליפינים ורומניה הסכימו לבחון תחומים לשיתוף פעולה בהשלמת סחר.
ביקורים רשמיים
בינואר 1994 ביקר נשיא בית הנבחרים של רומניה אדריאן נסטאסה בפיליפינים. ביוני 1996 ביקרה נשיאת הסנאט הפיליפיני לטיסיה ראמוס-שהאני ברומניה. בספטמבר 1997 ביקר שר החוץ של הפיליפינים דומינגו סיאזון ברומניה, במהלך הוועידה לדמוקרטיות החדשות והמשוחזרות. בפברואר 2002 יצא נשיא רומניה יון איליאסקו לביקור ממלכתי בפיליפינים. ביולי 2002 נערכו חגיגות שנועדו לחגוג שלושה עשורים של יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות בבירות שתי המדינות.
נימפאה
נימפאה או שושנת מים (שם מדעי: Nymphaea) הוא סוג במשפחת הנופריים. הצמחים בסוג זה רב שנתיים ותפוצתם באזורים ממוזגים וטרופיים - מסיביר ועד אוסטרליה.
מצעד הגאווה השחורה
מצעדי הגאווה השחורים הם מצעדי גאווה, שעיקר משתתפיה הם שחורים להט"בים, שפועלים מאז שנות ה-90 של המאה ה-20. מצעדי גאווה אלו החלו לספק כאלטרנטיבה למצעדי הגאווה האחרים, שעיקר משתתפיה היו לבנים. לטענת מארגני מצעדי הגאווה השחורים, מצעדי גאווה אלו קיימים בשל אפליה גזעית שקיימת בקרב הקהילה הגאה.
נימפאה
מאפיינים
מקור השם נימפאה הוא ביוונית ובמצרית הקדמונית על שם האלילות (הנימפות). הפרח משמש סמל בבודהיזם ועל פי אמונתם הפרח צמח בכל מקום אשר בו נגעה כף רגלו של בודהה בעת היוולדו.
מצעד הגאווה השחורה
בעוד שמצעדי הגאווה המרכזיים, שנתפסו לרוב כלבנה ברובה, התמקדה בעיקר בנישואים חד-מיניים, מצעדי הגאווה השחורים מתמקדים בנושאים אחרים, כגון גזענות, הומופוביה והעידר הולם ברפואת להט"ב בקרב הקהילות השחורות.
נימפאה
מאפיינים
את הסוג נימפאה ניתן לחלק לשניים:
מצעד הגאווה השחורה
כיום, יש כ-20 מצעדי גאווה שחורים בכל רחבי ארצות הברית, כאשר הגדולים שביניהם הם מצעד הגאווה השחורה בוושינגטון די. סי. ומצעד הגאווה השחורה באטלנטה. בעוד שמצעדי הגאווה השחורה החלו כבר ב-1988, מצעד הגאווה השחורה בוושינגטון די. סי., שהחלה ב-1991, נחשבת כאירוע המרכזי המוקדם ביותר. כמו כן, מתקיים מדי שנה מאז 2005, מעצד הגאווה השחורה בממלכה המאוחדת.
נימפאה
מאפיינים
ניתן לחלק את הצמח לחמישה מקטעים עיקריים - טרפים, פטוטרות, קנה שורש, שורשים ופרחים.
הסוג נימפיאה מיוצג בישראל על ידי שני מינים, נימפאה תכולה ונימפאה לבנה, שניהם בסכנת הכחדה והם ערכי טבע מוגנים בישראל.
נח סונין
נח סונין (25 בדצמבר 1898 - 11 בספטמבר 1952) עלה ארצה במסגרת העלייה השנייה. היה חבר בארגון השומר ושירת בגדודים העבריים ובפלוגות הלילה של אורד צ'ארלס וינגייט.
ביוגרפיה
נח נולד ב-1898 בחווה חקלאית שלחוף נהר הדון, שברוסיה, ליוסף סונין ולרחל לבית קליבצקי. כדי לאפשר חינוך יהוד נאות לילדים עברה המשפחה לאודסה שם למד נח בבית ספר עממי יהודי בו קיבל חינוך יהודי וכללי.
בשלהי מלחמת העולם הראשונה יצג נח את "השומר" בוועדת הגיוס לגדודים העבריים ואף התגייס בעצמו. לאחר אימון בסיסי הוצב לשרת בדיביזית הפרשים ה-4 בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'ורג' בארו. במסגרת הדיוויזיה שימש נח כמורה דרך לכוחות הבריטים במהלך המערכה על מגידו ועד כיבוש דמשק. כאות הערכה על שירותו הועלה לדרגת סמל. לאחר סיום המלחמה המשיך לשרת בגדוד עד פירוקו תוך שהוא מנצל את שירותו להעברת נשק ממחסני הצבא הבריטי לסליקים של "השומר".
לאחר שחרורו התנדב נח למשטרת המנדט ושירת במשטרת הרוכבים בגליל. בהמשך הצטרף לקק"ל וסייע ליוסף נחמני ברכישת קרקעות בגליל.
משפחתו
ב-1919 נשא נח לאישה את טובה הורוביץ (אחותו של השומר נחום הורביץ). לזוג נולדה בת (אסיה) ובן (אמנון). ב-1942 נפטרה טובה וב-1944 נישא ללודמילה רוזן. נח נפטר ב-1952 והובא למנוחות בחלקת "השומר" בבית הקברות של כפר גלעדי.
ג'יפסטר קומנדו
ג'יפסטר קומנדו (באנגלית: Jeepster Commando) הוא רכב שטח, הנעה 4x4, אשר יוצר במספר תצורות מתוצרת Kaiser Jeep (עד שנת 1970), ואמריקן מוטורס (משנת 1970) אשר יוצר בין השנים 1966–1973 בארצות הברית.
בשנת 1970 השתלטה על "Kaiser Jeep" אמריקן מוטורס.
יאקות אל-מסתעצמי
יָאקוּת אל-מֻסְתַעְצִמִי (בערבית: ياقوت المستعصمي) היה קליגרף מפורסם שפיתח את שיטת "ששת הקולמוסים" (אל-אקְלאם א-סִתַּה) בקליגרפיה האסלאמית.
הוא נולד במאה ה-13 בעיר אמסיה שבאנטוליה, וכנראה, כבר בילדותו הובא לבגדאד, שם שירת את הח'ליף העבאסי אל-מסתעצם באללה (מכאן כינויו "אל-מסתעצמי"). בשנת 1258 כבשו המונגולים את בגדאד, אך יאקות נשאר בעיר והמשיך את עבודתו גם תחת שלטונם. הוא מת בין השנים 1297–1299 ונקבר בבגדאד, סמוך לקברו של אחמד אבן חנבל.
ליאקות היו שישה תלמידים שהמשיכו את עבודתו והפיצו את הסגנון הקליגרפי שפיתח, וקליגרפים אחרים הגיעו במיוחד לבגדאד כדי ללמוד ממנו ולעבוד אתו.
לאחר מותו, המוניטין שלו בעולם האסלאם הלכו וגדלו, וסופרים ואומנים חיקו את הסגנון שלו כדבר שבשגרה.
Breaking Free
Breaking Free הוא שיר מתוך הסרט המקורי של ערוץ דיסני, היי סקול מיוזיקל. הוא נכלל בפסקול הסרט. השיר בוצע על ידי דרו סילי, זאק אפרון וונסה הדג'נס. הוא יצא לאור כסינגל ב-8 ביוני 2006 תחת הוצאת וולט דיסני רקורדס.
הצלחה מסחרית
בשבוע השני של השיר במצעד בילבורד הוט 100, השיר עלה ממקום 86 למקום 4, ובכך שבר את שיא העלייה הגדולה ביותר במצעד עד לנקודה זו.
גרסאות כיסוי
עם צאת הסרט בישראל, הוציאה זמרת הישראלית גילת הלל גרסה בעברית לשיר בשם "שוב ממריאים".
ג'ושוע באסט, אוליביה רודריגו ומאט קורנט מבצעים גרסת כיסוי לשיר בסדרה היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה.
אקס-סיד 4000
אקס-סיד 4000 הוא מבנה על שתוכנן ביפן והיה (בזמנו) המבנה הגבוה ביותר שתוכנן אי פעם בצורה מפורטת. לו תוכנית הבנייה הייתה יוצאת אל הפועל הוא היה מתנשא לגובה 4,000 מטר כולל 800 קומות ובסיסו היה משתרע לאורך של 6,000 מטר. המבנה תוכנן להיבנות בטוקיו שביפן.
הר תוצרת-האדם הראשון בעולם עשוי לעלות מאות מיליארדי דולרים, סכום השווה לתקציב השנתי הכולל של מספר מדינות בעולם.
הראל שלום
הראל שלום (נולד ב-12 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בהפועל באר שבע.
קריירה
שלום התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של בית"ר עירוני מעלה אדומים. בגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של בית"ר ירושלים וכעבור שנה הצטרף לזו של הפועל קטמון ירושלים. ב-12 בינואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–2 להפועל ראשון לציון במסגרת גביע המדינה. ב-30 בדצמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית גם במשחק זה הפסידה קבוצתו להפועל ראשון לציון 0–2.