cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מתווה הכותל
מתווה הכותל הוא הסדר שלפיו הייתה אמורה להתרחב רחבת התפילה השוויונית בחלקו הדרומי של כותל המערבי. בניגוד למצב הקיים, הגישה לרחבה אמורה הייתה להיות מתוך הכניסה הראשית לכותל, והיא אמורה הייתה להתנהל בידי מועצה שבה נציגי הזרמים הלא אורתודוקסים ונשות הכותל.
המתווה אושר בידי הממשלה בינואר 2016, אולם עקב התנגדות המפלגות החרדיות חזרה בה הממשלה וביטלה אותו ביוני 2017.
רקע
הכותל המערבי מנוהל על-פי חוק השמירה על המקומות הקדושים משנת 1967 על ידי רב הכותל תפקיד שהתקיים כבר מראשית תקופת המנדט הבריטי עד לשלטון ירדן במקום. בנקודת זמן מסוימת, ובשל אופיו הדתי של המקום, הוא אימץ מנהגים של בית כנסת אורתודוקסי, אף על פי שככל הנראה מנהגים אלה לא היו נהוגים במקום מימים ימימה. כך קיימת הפרדה בין גברים לנשים ברחבת התפילה, ונשים נמנעו לקיים במקום מצוות הנתונות על פי ההלכה לגברים, כדוגמת הנחת תפילין, התעטפות בטלית וקריאת התורה.
נשות הכותל היא קבוצה של נשים מזרמים שונים ביהדות שהתגבשה בשנות ה-80 ודרשה לאפשר חופש תפילה לנשים בכותל המערבי, תוך יציאה למאבק ציבורי ומשפטי. במהלך המאבק הן מקיימות בעזרת הנשים בכותל תפילה מדי ראש חודש, חלקן עטויות בטלית או בתפילין, לעיתים תוך עימותים עם מתפללות אחרות שמנסות למנוע מהן להתפלל ברחבה או להוציא ספרי תורה.
אישור המתווה והקפאתו
בסוף ינואר 2016 אושר בממשלה "מתווה הכותל" שלפיו הייתה אמורה להתרחב עזרת ישראל הסמוכה לכותל, המיועדת לתפילה מעורבת, ולעבור לניהול מועצה ציבורית שבה יהיו חברים גם נציגי הארגונים הלא אורתודוקסיים ונשות הכותל. לפי המתווה הכניסה לרחבה המעורבת הייתה אמורה להיות מן הכניסה הראשית לכותל. המתווה היה פשרה בין הזרמים הליברליים לגורמים הדתיים. המפלגות החרדיות קיבלו את המתווה בשתיקה, אולם בעקבות ביקורת בציבור החרדי והדתי איימו המפלגות החרדיות במרץ 2016 לפרוש מהקואליציה. בתגובה הוקמה ועדה לבחינה מחודשת של המתווה וביוני 2017 הוקפא המתווה. נשיא המדינה, ראובן ריבלין, התייחס למחלוקת סביב הכותל בנאום בפני יהודים בארצות הברית ואמר: "הסמל הזה של אחדות הפך לסמל של מחלוקת ואי הסכמה, וזה גורם לנו כאב רב".
פרדיננד ריצ'רדט
יואכים פרדיננד ריצ'רדט (Joachim Ferdinand Richardt; 10 באפריל 1819 – 29 באוקטובר 1895) אמן דני אמריקני. בדנמרק הוא ידוע בליתוגרפיות של בתי אחוזה, ובארצות הברית בזכות ציורי מפלי הניאגרה ונופים אחרים. הוא משתייך לאסכולת נהר ההדסון.
ביוגרפיה
פרדיננד ריצ'רדט, בנם של יוהאן יואכים ריצ'רדט וג'והן פרדריק נאה בושה, נולד בצפון קופנהגן בשנת 1819. אביו ניהל את הפונדק בחברה במפעל ברדה. בשנת 1832 המשפחה עברה להתגורר בעיר סמוכה להפעיל את הפונדק במפעל הנייר שם. בשנת 1839 הם עברו לקופנהגן.
פרדיננד הפך לזמן קצר לחניך של נגר בשנת 1835, אך עד מהרה החליט על קריירה באמנות, בעקבות אחיו קרל. בשנת 1836 למד פרדיננד באקדמיה המלכותית הדנית אצל האדריכל והמעצב גוסטב פרידריך הץ', הצייר ההיסטורי ג'יי לונד והפסל הקלאסי ברטל ת'ורוולדסן. ריצ'רדט זכה במדליות של האקדמיה בשנת 1839 ו -1840.
בשנת 1847 הוא קיבל קצבה של חמש שנים מהכתר, בתנאי שיעביר שרטוט אדריכלי וציור אחד של נוף בכל שנה לאוסף המלכותי. בין 1855 ל־1859 ביקר בארצות הברית. הוא החזיק סטודיו בעיר ניו יורק, בעת שנסע בקיץ למפלי הניאגרה וליעדים שונים ממזרח לנהר מיסיסיפי.
בשנת 1872 ו- 1873 מכר ריצ'רדט רבים מציוריו והליתוגרפיות שהצטברו לפני שהיגר לארצות הברית עם משפחתו. הם התגוררו תחילה בעיירה ליד מפלי הניאגרה, שם ייצר האמן שוב בדים המתארים את המפל הגדול והסביבה. בשנת 1875 הם עברו לסן פרנסיסקו, ולבסוף בשנת 1876 לאוקלנד. במשך עשרים שנות חייו הנותרים היה ריצ'רדט פעיל כצייר נופי קליפורניה בעיקר באזור מפרץ סן פרנסיסקו. הוא הציג ומכר את עבודותיו בסן פרנסיסקו עד לפחות שנת 1887. במקביל לימד רישום באופן פרטי.
ציורים
ריצ'רדט יצר מאות ציורי שמן, בעיקר של נופים, טירות, אחוזות ואטרקציות תיירותיות שונות. הוא היה צייר מוכר עוד בחייו. ציוריו מוחזקים ומוצגים על ידי מוזיאונים ומוסדות ציבור אחרים בארצות הברית ובדנמרק; שניים תלויים בבית הלבן, וושינגטון, די.סי.
רישומים וליתוגרפיות
משנות ה-40, עד ה-60, ריצ'רדט נסע בדנמרק ובשוודיה, ועשה רישומים רבים של בתי אחוזה. אלה היו בליתוגרפיה עם מיטב הטכניקות של התקופה, ופורסמו יחד עם תיאורים של היסטוריונים ידועים במספר ספרים.
עבודות אלה היו פופולריות מאוד באותה תקופה, והם בעלי עניין היסטורי גדול.
ריצ'רדט צייר מספר עצום של תמונות מלבד אלה שפורסמו. אלה שימשו כטיוטות למאות ציורי השמן שלו ולעבודות דפוס אחרות. עם מותו, יותר מ-1,000 רישומים דנים ואמריקאים הועברו לבתו, ובהמשך לבנו החורג.
הרישומים נחשבו לאבודים, עד שנות התשעים כאשר החוקרת והיסטוריונית התרבות האמריקנית מלינדה יאנג סטיוארט איתרה אותם ברשותה של ג'סטין ואן המרט קלר, נכדתו של בן החורג של ריצ'רדט. למעלה מ -500 מהרישומים המקוריים עליהם התבססו ציוריו והליתוגרפיות של ריצ'רדט, נשמרים בארכיונים הלאומיים של דנמרק, מתנת נכדתו של האמן. רישומים אחרים נמצאים במוזיאון אוקלנד בקליפורניה ובעוד מקומות.
בשנת 2003 שוחזרו יותר ממאה מהציורים שנמצאו, יחד עם יצירות אחרות של ריצ'רדט בספר האחוזות הדניות ואמריקה. עותק של ספר זה הוצג במתנה על ידי אשת ראש הממשלה הדני לגברת הראשונה האמריקאית כאשר הגיעה לקופנהגן בביקור רשמי. בשנת 2007 הוצגו 55 מהציורים האמריקאים של ריצ'רדט במכון לאמנויות מונסון-ויליאמס-פרוקטור שפרסם קטלוג. התערוכה נדדה מאוחר יותר למוזיאון הגרנד ראפידס לאמנות בו היא הוצגה במהלך קיץ 2008.
חיים אישיים
לאחר שחזר לדנמרק, ריצ'רדט נישא בשנת 1862 לאלמנה סופיה שניידר ניין לינמן (1831–1888). משנת 1863 הם חיו תקופה באנגליה. בפברואר 1864, המלכה ויקטוריה הזמינה את ריצ'רדט להציג את עבודות האמנות שלו בטירת ווינדזור.
במותו בשנת 1895 השאיר אחריו בת ובן חורג.
1821 בארצות הברית
1821 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 45 שנה מיום היווסדה.
חן שינה
חן שינה הוא ספורטאי פאראלימפי לשעבר.
שינה אובחן לאחר לידתו עם שיתוק מוחין והוא בעל מוגבלות ביד ורגל ימין.
ב התחרה בזריקת דיסקוס בדרגת נכות C7. הוא דורג במקום ה-11 עם תוצאה של 21.84 מטר.
שינה עבר בהמשך לאימון בקרוספיט: הרמת כוח וקטלבל, ופעיל במסגרת עמותת אתגרים.
הגרלה מורכבת
הגרלה מורכבת היא מושג בתחום תורת המשחקים.
חואן דרטס
חואן דרטס (בספרדית: Juan Darthés; נולד ב-28 באוקטובר 1963) או בשמו האמנותי הבדוי חואן רפאל פסיפיקו דאבול (Juan Refael Pacifico Dabul) הוא שחקן וזמר ברזילאי-ארגנטינאי שמשחק בסדרות מארגנטינה.
הגרלה מורכבת
אנו נדרשים למושג זה שכן בסיטואציות רבות נתקלים באופן טבעי בהגרלות על הגרלות.
סימונים
- התוצאות האפשריות בפניהם עומד מקבל ההחלטות.
חואן דרטס
ביוגרפיה
דרטס נולד בסאו פאולו.
הגרלה מורכבת
סימונים
- הגרלה L שבה מתקבלת כל תוצאה A_k בהסתברות {p_k},
חואן דרטס
ביוגרפיה
הוא מוכר מסדרות שונות כגון Ilusiones compartidos ("אשליות משותפות"), Central 099, Soy gitano ("אני צועני"), Culpable de amor ("אשמת האהבה"), Se dice amor ("קוראים לזה אהבה"), Patito feo ("ברווזון מכוער"), Dulce Amor ("אהבה מתוקה"), Camino al amor ("דרך לאהבה"), Los ricos no piden permiso ("עשירים לא מבקשים רשות"), Los Unicos ("הייחודיים") ועוד.
הגרלה מורכבת
סימונים
(כאשר הם מספרים אי-שליליים שסכומם 1).
הגדרה
הגרלה מורכבת היא הגרלה על הגרלות.
חואן דרטס
ביוגרפיה
דרטס הוא בנה של השחקנית ליילה דר-טל ושמו מורכב משם המשפחה המקורי של אמו ושם המשפחה של אביו פואנטס ודר-טל בהתאמה. דרטס גדל ובילה את ילדותו בעיירת טמפרלי, בדרום גראן בואנוס איירס. הוא סיים את בית הספר העירוני לאמנויות הבמה בבואנוס איירס. דרטס אוהב ספורט, במיוחד כדורגל, והוא מעריץ של בוקה ג'וניורס.
מוזאלה סאמוקונגה
מוזאלה סאמוקונגה (באנגלית: Muzala Samukonga; נולד ב-9 בדצמבר 2002) הוא אתלט זמבי, אלוף אפריקה (סנט פייר 2022) בריצת 400 מטר.
חואן דרטס
ביוגרפיה
במהלך סיבוב ההופעות של הסדרה "פטיטו" בה שיחק הוא הואשם בכך שאנס את השחקנית תלמה פרדין ששיחקה לצידו בסדרה.
הגרלה מורכבת
הגדרה
שבה הם מספרים אי-שליליים שסכומם 1, ו-  הן הגרלות.
כלומר, בהגדרה זו לכל קיימים מספרים אי-שליליים  שסכומם 1 כך ש-
.
מוזאלה סאמוקונגה
ביוגרפיה
סאמוקונגה נולד וגדל בזמביה.
ספרות יפנית
הספרות היפנית המוקדמת הושפעה רבות מהספרות הסינית הקלאסית ואף נכתבה בסינית. גם לספרות ההודית הייתה השפעה על הספרות היפנית בדרך הבודהיזם. בסופו של דבר התפצלה הספרות היפנית לסגנון ייחודי, וסופרים יפנים החלו לכתוב על יפן, אם כי ההשפעה הסינית הקלאסית נותרה עד שלהי תקופת אדו במאה ה-19. מאז נפתחה יפן בפני העולם המערבי במאה ה-19, התקיימו חילופי השראה בין ספרות המערב וספרות המזרח.
מוזאלה סאמוקונגה
2022
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית סיים סאמוקונגה במקום התשיעי בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 45.02 שניות.
אלוף אפריקה
באליפות אפריקה שנערכה באוגוסט בסנט פייר שבמאוריציוס זכה סאמוקונגה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.31 שניות. הוא זכה עם נבחרת השליחים של זמביה במדליית כסף במרוץ שליחים 4x400 מטר, בתוצאה של 3:05.53 דקות.
הגרלה מורכבת
דוגמה
נתבונן באדם הבוחר את מסלול הנסיעה למשרדו לפי מזג אוויר - אם יורד גשם הוא נוסע בדרך א', אך אם לא יורד גשם הוא נוסע בדרך ב'. זמן הנסיעה בכל דרך אינו קבוע, והוא תלוי בגורמים רבים אחרים. התוצאה של המשתנה המקרי "זמן הנסיעה למשרד מחר בבוקר" היא הגרלה על הגרלה: בהסתברות מסוימת ירד גשם מחר בבוקר, וזמן הנסיעה ייקבע לפי התפלגות אחת, ובהסתברות המשלימה לא ירד גשם, וזמן הנסיעה ייקבע לפי התפלגות אחרת.
ברמה טכנית יותר, אם למשל שחקן במשחק בוחר אחד משני מהלכים על פי הגרלה (למשל, הטלת מטבע) ובעקבות כל מהלך יש מהלך גורל (הגרלה), הרי שתוצאת המשחק נקבעת על ידי הגרלה מורכבת.
ספרות יפנית
היסטוריה
ניתן לחלק את הספרות היפנית לארבע תקופות עיקריות: התקופה העתיקה, התקופה הקלאסית, תקופת ימי הביניים והתקופה המודרנית.
התקופה העתיקה (עד 794)
לפני תחילת השימוש בקאנג'י במאה ה-6 לא הייתה ליפנים מערכת כתב. בתחילה שימשו הסימניות הסיניות כדי לייצג את צורת הקריאה שלהן, והתוצאה שהתקבלה הייתה משפט הכתוב בסינית אך נקרא ביפנית. מאוחר יותר התפתחו הסימניות הסיניות לכדי כתב קאנה, שהייתה כתב הברות. היצירות הספרותיות הראשונות הופיעו בתקופת נארה, ואלה כוללות את הקוג'יקי, הכרוניקה העתיקה ביותר בנמצא של ההיסטוריה של יפן, הניהון שוקי, המציג תיאור מפורט ומדויק יותר של ההיסטוריה היפנית, והמניושו, קובץ השירה העתיק ביותר ביפן.
התקופה הקלאסית (1185-794)
הספרות היפנית הקלאסית כוללת בעיקר יצירות שנכתבו בתקופת הייאן, הנחשב לתור הזהב של האמנות והספרות. מעשה גנז'י, שנכתב בראשית המאה ה-11 על ידי מורסקי שיקיבו, משמש דוגמה בולטת ליצירת מופת של התקופה, ואחד הרומנים הראשונים שנכתבו אי פעם. יצירה בולטת נוספת מאותה תקופה היא ספר הכרית של בת זמנה של שיקיבו, סיי שונאגון, שהכיל רשימות למיניהן, מחשבות אישיות, אירועים מעניינים בחצר, שירה וגם דעות על אנשים בני זמנה.
הסיפור בן המאה ה-10 עלילות קוצר הבמבוק (竹取物語), מכיל אלמנטים של ספרות מדע בדיוני. גיבורת הסיפור היא הגבירה קאגויה, נסיכה שנשלחה מהירח לכדור הארץ כדי להצילה ממלחמה בין-כוכבית, והיא נמצאת על ידי קוצר עצי במבוק שמאמץ אותה. מאוחר יותר היא שבה למשפחתה האמיתית על גבי חפץ עגול דמוי צלחת מעופפת. דוגמה בולטת נוספת לספרות בדיונית יפנית היא "סיפורים מהעבר" (今昔物語集), אנתולוגיה המכילה מעל לאלף סיפורים המסודרים בשלושים ואחד כרכים. האנתולוגיה כוללת סיפורים מהודו, מסין ומיפן. מכיוון שהחצר הקיסרית פרסה את חסותה על הסופרים והמשוררים, מרבית התורמים לאסופה זו הן נשות החצר, ולפיכך כתובים הסיפורים בשפה אלגנטית ומרומזים.
תקופת ימי הביניים (1603-1185)
בתקופה זו הייתה יפן שקועה במלחמות אזרחים שונות, שהביאו לעלייתו של מעמד הלוחמים - הסמוראים. לפיכך, מרבית הספרות שנכתבה באותה עת עסקה במעמד זה, במלחמות ובהיסטוריות שונות. את ספרות התקופה מאפיינת בעיסוק בחיים ובמוות, סגנון חיים פשוט, וגאולה באמצעות המוות. דוגמה בולטת היא עלילות הייקה (平家物語), פרוזה אפית המתארת את המלחמה בין שבט מינאמוטו לשבט טאירה על שליטה ביפן בסוף המאה ה-12.
סוגות ספרותיות נוספות מאותה תקופה הן הרנגה (連歌), שהיא סגנון שירה שיתופי בו כל אחד מהמשתתפים ממשיך את השורה שכתב קודמו, ותיאטרון הנו. שתי סוגות אלה צברו פופולריות באמצע המאה ה-14, בראשית תקופת מורומאצ'י.
התקופה המודרנית המוקדמת (1868-1603)
מרבית הספרות בתקופה זו נכתבה תחת שלטונה של שוגונות טוקוגאווה, והיא נקראת תקופת אדו. בשל צמיחתו של מעמד הביניים, התפתחה בבירה אדו סוגת הדרמה, שהביאה להתפתחות הקבוקי. האמנים הבולטים של אותה תקופה היו צ'יקמצו מונזאמון, שכתב מחזות קבוקי ובונרקו, ומצואו באשו, שכתב את יומן המסע "הדרך הצרה לאוקו."
סוגות ספרותיות רבות הופיעו לראשונה בתקופת אדו, בעקבות העלייה באחוזי האוריינות בקרב האוכלוסייה הכללית. אף על פי שהשפעה מערבית חלחלה לחברה היפנית מהמושבה ההולנדית בדג'ימה, הספרות הסינית הייתה עדיין הגורם החיצוני המשפיע ביותר על הספרות היפנית באותה עת. אחת מהסוגות שהתפתחו הייתה היומיהון (読本), שהיו רומנים היסטוריים שנכתבו בצורת שירה, והכילו אלמנטים רבים מהספרות הסינית העממית. בנוסף לזה, זכו סוגות האימה, הפשע, סיפורי המוסר, הקומדיה והפורנוגרפיה לפופולריות בתקופת אדו, ולרוב לוו בהדפסי עץ, שזכו בתורם לפופולריות רבה.
התקופה המודרנית (1945-1868)
רסטורציית מייג'י, ותקופת מייג'י שהחלה בעקבותיה, סימנו את פתיחתה של יפן למערב, ואת ראשית תהליכי המודרניזציה והתעוש המהירים שעברו על המדינה. בעקבות זאת, הגיעה ליפן הספרות האירופאית, שהציע ליוצרים היפנים מגוון סגנונות ספרות ושירה. כותבי פרוזה ודרמה יפנים היססו כשנתקלו תחילה במגוון רעיונות ואסכולות ספרותיות חדשות, אך כותבי הרומנים הצליחו לשלב את ההשפעה החדשה ביצירותיהם. למשל, סוגה ספרותית חדשה בשם "רומן אני" נוצרה בתקופה זו, ובה אירועי הרומן הם אירועים בחייו של המספר, שהוא הדמות הראשית.
בעשורים הראשונים של תקופת מייג'י עסקו סופרים רבים ביפן בספרות עידן הנאורות שתיארו את תהליכי המודרניזציה שעברו על יפן. הסופרים צובואוצ'י שויו ופוטבאטיי שימיי היו חלוצי הריאליזם, ולעומתם, זכו אוזאקי קויו, ימאדה ביניו וקודה רוהאן בפופולריות על יצירותיהם הקלאסיות. החלו להופיע אף יצירות שהשתייכו לזרם הנטורליזם, הרומנטיקה ואף נאו-רומנטיקה כמו לשמל קאפו נאגאי, ובשנות ה-20 וה30 קמה תנועת סופרים שתיארו את חייו של מעמד הפועלים ושל נדכאי החברה. הסופרת נובוקו יושיה הקדישה את היצירות שלה ליחסים בין נשים כוללת התייחסות ללסביות.
בתקופת מלחמת סין–יפן השנייה ומלחמת העולם השנייה זכו לפופולריות סוגות ספרותיות שעסקו בסיפורי אהבה וחושניות, שנכתבו על ידי ג'ונאיצ'ירו טניזאקי וזוכה פרס נובל לספרות יאסונרי קאוובטה, והסופר אשיהיי זכה לפופולריות בשל ספריו שהיללו את המלחמה ואת הצבא.
הספרות לאחר המלחמה
תבוסת יפן במלחמת העולם השנייה השפיעה רבות על הספרות היפנית. סופרים רבים כתבו ספרים שעסקו בדחייה, אובדן משמעות והתמודדות עם תבוסה. בספרו "השמש השוקעת," מביא אוסאמו דזאי את סיפורו של חייל ששב ממנצ'וקוו, ונובואו קוג'ימה תיאר בספרו "בית הספר האמריקאי" את התמודדותן של מורות יפניות לאנגלית עם הכיבוש האמריקאי מיד לאחר סיום המלחמה.
סופרים רבים בשנות ה-70 וה80 התמקדו בנושאים אינטלקטואליים ומוסריים, במטרה לעודד מודעות לתופעות חברתיות ופוליטיות. אחד מהם, קנזאבורו אואה, כתב את הספר "עניין אישי" ב-1964 והפך ליפני השני שזוכה בפרס נובל לספרות. סופרים אחרים, כגון מיצואקי אינואואה, עסקו בנשק גרעיני, בעוד שוסאקו אנדו תיאר את חייו הקירישיטן - היפנים הנוצרים ביפן הפיאודלית - והשתמש בדוגמה זו על מנת לעסוק בנושאים רוחניים אחרים.
סופרים חדשניים, כגון קובו אבה, שכתב את הספר אישה בחולות, שאף לתאר את ההוויה היפנית באמצעים מודרניים, מבלי להשתמש בסגנון בינלאומי או מוסכמות מסורתיות. בנוסף, החלה לצבור פופולריות סוגת הפסיכודרמה, שתיארה את חייהם של תושבי עיר מנוכרים, המתמודדים עם בעיות יומיומיות ובמשברים.
הארוקי מורקמי הוא אחד מהסופרים היפנים הבולטים בספרות היפנית העכשווית. יצירותיו חוצות סוגות, הומוריסטיות וסוריאליסטיות, וככאלה עוררו דיון ביפן סביב השאלה האם הן ספרות או ספרות פופולרית. מיצירותיו הבולטות הן יער נורווגי וקורות הציפור המכנית. סופרת בולטת נוספת כיום ביפן היא בננה יושימוטו.
אף על פי שסופרים יפנים מודרניים עוסקים במגוון רחב של נושאים, מאפיין של הספרות היפנית הוא העיסוק בנפשו של הגיבור ובתחושותיו, יותר ממעשיו ואף מהתפתחות העלילה. בתוך הניסיון שלמור על המאפיינים הלאומיים של יפן, השתמשו סופרים רבים ברעיונות ישנים, וחלקם כתבו בסגנון ישן. בנוסף, עוסקים הסופרים היפנים המודרניים במעמד האישה בחברה היפנית, בדמותם של היפנים בעולם, ובקשיי האנשים בהסתגלות לחברה המודרנית המסובכת.
ספרות פופולרית וספרות ילדים שגשגו ביפן בשנות ה-80. יצירות רבות נפלו בהגדרה שבין ספרות גבוהה לספרות זולה, וכללו סדרות היסטוריות, דרמות עתירות פרטים, מדע בדיוני, ספרי מסתורין, ספרות בלשית, ספרות עסקים, יומני מלחמה ועוד.
המאנגה זוכה לפופולריות רבה ביפן, והיא השתלטה על השוק הפופולרי. ספרי מאנגה מקיפים תחומי עניין רבים, בהם סדרות היסטוריה המיועדות לבתי ספר, ספרי מאנגה ללימוד כלכלה, ופורנוגרפיה. במאה ה-21 התפתחה סוגת "רומן הטלפון הסלולרי," שיצרותיו נכתבות עבור משתמשי טלפונים סלולריים, וזוכים להצלחה רבה, בעיקר בקרב נשים צעירות.
פסיפאה (קבוצת ירחים)
קבוצת פסיפאה היא קבוצת ירחים לא רגילים של צדק, הנעים סביבו במסלולים רטרוגרדיים, אשר דומים למסלולו של הירח פסיפאה. מסלוליהם הם בכיוון השעון, כלומר מנוגדים לכיוון הסיבוב של צדק סביב עצמו. רבים מעריכים כי לירחים אלו מקור משותף בגלל מסלוליהם הדומים.
מרחקם של ירחי הקבוצה מצדק נע בין 22.8 ל-24.1 מיליון ק"מ, בדומה לקבוצת קארמה. מישור מסלוליהם סוטה מהמישור המשווני של צדק בזווית שבין 144.5° ל-158.3°, והאקסצנטריות של המסלולים (מידת האליפטיות) היא בין 0.25 ל-0.43.
הירחים העיקריים בקבוצה, בסדר יורד לפי גודלם, הם: האיגוד האסטרונומי הבינלאומי משתמש בשמות המסתיימים באות e לכל הירחים הרטרוגרדיים, ובכללם ירחי קבוצה זו.
מקור
מעריכים כי קבוצת ירחי פסיפאה נוצרה לאחר שצדק לכד אסטרואיד בקוטר כ-60 ק"מ, שבהמשך התנגש בכוכב ונשבר למספר קטן של חלקים. החלקים הפכו לירחים. מרבית מסת האסטרואיד נותרה בירח פסיפאה, 87% מהמסה בהנחה שסינופה הוא חלק מהקבוצה, או 99% בהנחה שסינופה אינו שייך לקבוצה (ראה המשך). יתר המסה התחלקה בין הירחים האחרים.
ההנחה שיש מקור משותף לירחי קבוצת פסיפאה היא שנויה במחלוקת, שלא כמו בקבוצות קארמה ואננקה. אי ההסכמה נובע מצבע שונה של הירחים, הבדלים באקסצנטריות של המסלולים, ופיזור רחב של הסטיה של מסלוליהם מהמישור המשווני של צדק בהשוואה לקבוצות אחרות.
הסבר אחד להבדלים בין מסלולי הירחים הוא שינוי הדרגתי במסלולים, בעיקר של פסיפאה וסינופה, כתוצאה מהשפעה שונה של הגרביטציה של צדק על המסלולים (השפעה התלויה בסינכרוניזציה בין תנועת הירח והכוכב). אפשרות חלופית היא שסינופה אינו תוצר של אותה התנגשות עם אסטרואיד, ונלכד על ידי צדק בנפרד ממנה.
ברזובסקי
בֵּרֵזוֹבְסְקִי הוא שם משפחה.
ויקטור מוזס
ויקטור מוזס (אנגלית: Victor Moses; נולד ב-12 בדצמבר 1990 בלאגוס) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת ספרטק מוסקבה. מוזס ייצג את בנבחרת ניגריה במונדיאל 2014 ו-2018.
ביוגרפיה
מוזס נולד בניגריה לאב שהיה כומר נוצרי. בגיל 11 ברח כמבקש מקלט אל אנגליה, לאחר שהוריו היו בין האלפים שנטבחו שם בשל מהומות על רקע דת.
אנגליה
באוגוסט 2012 חתם בשורות הקבוצה צ'לסי. ב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה בקבוצה נגד קווינס פארק ריינג'רס.
ב-2 בספטמבר 2013 הושאל מוזס לליברפול האנגלית. ב-16 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה נגד סוונסי סיטי בתיקו 2-2. ב-16 באוגוסט 2014 הושאל שוב והפעם לסטוק סיטי עד לסוף העונה. ב-1 באוגוסט 2015 הושאל לווסטהאם יונייטד עד לסוף העונה. ב-25 בינואר 2019 הושאל לפנרבחצ'ה עד לסוף העונה. ב-23 בינואר 2020 הושאל לאינטר מילאנו עד לסוף העונה.
רוסיה
באוקטובר 2020, הושאל עד סוף העונה לספרטק מוסקבה הרוסית. את הופעת הבכורה ערך במשחק ב-17 באוקטובר מול חימקי, במחזור 11, שבו קבוצתו ניצחה 3:2.
תארים
ספרטק מוסקבה
קנדי קראש סאגה
קנדי קראש סאגה (באנגלית: Candy Crush Saga) הוא משחק מחשב פופולרי מתוצרת חברת קינג. המשחק הושק ב-12 באפריל 2012 בגרסת פייסבוק, וב-14 בנובמבר 2012 בגרסה לטלפונים חכמים. במרץ 2013 עבר המשחק את "פארמוויל" כמשחק הפופולרי ביותר בפייסבוק. המשחק הוא וריאציה של משחק הדפדפן של החברה, שנקרא "קנדי קראש". המשחק זמין באפליקציה לטאבלטים וטלפונים חכמים ובאתר האינטרנט king.
קנדי קראש נחשב למשחק הפופולרי ביותר בפייסבוק. בממוצע כ-124 מיליון איש משחקים בקנדי קראש מדי יום. המשחק נמצא במקום הראשון ברשימת האפליקציות של iOS ובמקום השלישי ברשימת האפליקציות החינמיות ב-App Store. מפתחי המשחק דיווחו על רווח נקי של 568 מיליון דולר ב-2013.
המשחק
המשחק הוא ממשפחת משחקי התאמת צבעים. בכל שלב במשחק מקבל השחקן לוח ובו סוכריות בצבעים שונים, ועלול להכיל גם מכשולים. המהלך הבסיסי במשחק הוא החלפה בין שתי סוכריות סמוכות, בשורה או בטור, לשם יצירת רצף של שלוש סוכריות (או יותר) מאותו צבע. כאשר נוצר רצף כזה, סוכריות אלו נעלמות מהלוח, והסוכריות שמעליהן נופלות לחלל הריק שנוצר.
במקרה והשחקן עושה מהלך שגורם לשרשרת מהלכים אחרים זוכה השחקן למילות עידוד לפי כמות המהלכים בשרשרת: Sweet, Tasty, Delicious, Divine. נכון ל-2022, ישנם 12,020 שלבים במשחק ו-12,325 ב-Windows. מעת לעת מופצת סדרה נוספת של שלבים.
החל משלב 20, ולאחר כל 15 שלבים, המשחק ננעל, וכדי להסיר את הנעילה השחקן צריך לקבל "כרטיס מעבר" משלושה חברים של השחקן בפייסבוק, לשלם בנקודות או לבצע שלושה שלבים שהיו ברמה ולעבור אותם עם כמות נקודות מסוימת או פשוט להמתין כיומיים. נעילה זו בוטלה החל משלב 950, ומשלב זה המעבר לרמה הבאה מתבצע אוטומטית. במסגרת שלושת השלבים, אם השחקן עבר את השלב שבשבילו צריך כמות נקודות מסוימת בכמות הנקודות הזו השחקן יחכה יום עד הניסיון של השלב הבא. כל שלב מוצג על מפה שמחולקת לרמות, ולכל רמה יש דמות עצובה אותה השחקן פוגש בתחילתו וכאשר השחקן מסיים את הרמה הדמות הופכת שמחה בזכות שהשחקן עזר לה. לרמות יש שמות לפי המאפיינים החדשים שנחשפים לשחקן עם הגיעו אליהם - למשל "אגם השוקולד", "נהר הלימונדה" וכדומה. כאשר השחקן התחבר באמצעות פייסבוק, על גבי המפה השחקן יכול לראות מה השלב שחבריו הגיעו אליו במשחק. בנוסף, בכל שלב מצדו השמאלי של הלוח (בגרסת פייסבוק) או מתחת ללוח (בגרסת סמארטפון) מוצג גרף שמראה את הניקוד של חברי השחקן לאותו שלב.
אם השחקן מסיים את השלב ונותרו לו עוד מהלכים אז אחד מהבאים מתבצע: או שמספר דגים יופיעו על לוח המשחק ויאכלו חלק מן הסוכריות (כל מהלך שלושה דגים), או שחלק מהסוכריות יהפכו לסוכריות מפוספסות ויפעלו. הודות לכך השחקן צובר ניקוד נוסף לו היה זוכה אם היה יכול להשתמש במהלכים העודפים שנותרו לו.
כל שחקן מקבל כברירת מחדל חמישה מחזורי חיים. שחקן זקוק למחזור חיים אחד לפחות כדי לשחק שלב של המשחק. אם השחקן אינו מצליח לסיים את השלב, הוא מאבד מחזור חיים. חיים נוצרים מחדש מדי 30 דקות. ניתן לחדש מחזורי חיים גם באמצעות עזרה מחברי פייסבוק, תשלום בנקודות פייסבוק או תשלום בכסף.
עולם החלומות (Dreamworld)
בצד המסך יש ינשוף על ירח לא מלא בצורת חצי סהר שבכל אחד מקצותיו יש שתי סוכריות שונות. בכל מהלך המוריד סוכרייה עם אחד הצבעים שבקצוות, הירח נוטה לצד הסוכרייה שבצבע שבו השתמשו למהלך. אם הירח נוטה יותר מידי הינשוף נופל והשלב נגמר. בכל מהלך הירח מתמלא, ואם הירח מתמלא עד הסוף יש מכת "מון סטראק" (מכת ירח). זו מכה שמופעלת למספר מוגבל של מהלכים המעלימה ומבטלת למשך זמן המכה סוכרייה מאחד הצבעים או יותר.
עולם החלומות כולל 665 שלבים.
צ'אבי פסקואל
חאבייר "צ'אבי" פָּסְקוּאָל אִי וִיווְֶס (בספרדית: Xavier "Xavi" Pascual i Vives, נולד ב-9 בספטמבר 1972 בגאבה שבפרובינציית ברצלונה, ספרד) הוא מאמן כדורסל ספרדי, המאמן את קבוצת זניט סנקט פטרבורג מליגת VTB והיורוליג.
בליגות הנמוכות בספרד
מ-2001 החל לשמש כמנהל המקצועי של קבוצת הנוער של ברצלונה, תפקיד שעזב רק ב-2005. במסגרת תפקידיו כמאמן ראשי, עבר לאמן את סנטפליואנק מהליגה המקומית בקטלוניה. אחרי שנתיים החל לשמש כמאמן הראשי של קבוצת אולסה. בשתי עונותיו בקבוצה העלה אותה לליגת ה-EBA (הליגה השלישית באותו זמן) וסיים איתה במקום השני בליגה. משם עבר לאמן את קבוצת ארסנה מה-EBA, סיים איתה במקום הראשון בליגה ועלה לליגת ה-LEB-2. אחרי שתי עונות, בעונת, העפיל איתה לליגת המשנה. בעונה שלאחר מכן הקבוצה חזרה לליגה השלישית, על אף שזכתה בגביע הליגה הקטלאנית.
ברצלונה ב' והשנים הראשונות כמאמן ראשי
לקראת עונת עבר לאמן את ברצלונה ב', ששיחקה אז בליגה הרביעית. שנה לאחר מכן עבר להיות עוזרו של המאמן המונטנגרי דושקו איבאנוביץ' בקבוצה הראשונה של המועדון, ששיחקה בליגת העל וביורוליג. פסקואל שימש כעוזרו של איבנוביץ' במשך שלוש עונות, עד שלאחר פיטוריו של האחרון באמצע עונת  מונה במפתיע למאמן ראשי זמני בהחלטת הנהלת הקבוצה, שתכננה למנות בסיום העונה את אטורה מסינה לתפקיד. המנהל הטכני של הקבוצה דאז, יואן קראוס, הוא שהמליץ על פסקואל הצעיר לתפקיד.
את העונה סיים פסקואל עם הישגים כהגעה לגמר הפלייאוף בליגה, בו הפסיד לטאו ויטוריה, והעפלה לשלב ההצלבה ביורליג, בו הפסיד למכבי תל אביב שהגיעה עד גמר המפעל תחת צביקה שרף. בסיום העונה הוחלט להשאיר את פסקואל בתפקיד ולהחתימו על חוזה לשלוש שנים נוספות. בעונה שלאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות, והגיע עד לחצי גמר היורוליג.
הישגים ופריחה
בעונת זכה פסקואל עם ברצלונה באליפות אירופה, מה שהפך אותו למאמן הצעיר ביותר שמגיע להישג זה בעידן היורוליג, כשהוא בן 37 בלבד, עם ניצחון יוקרתי על אולימפיאקוס פיראוס בגמר. בעונה זו זכתה הקבוצה גם בגביע המלך, והגיעה פעם נוספת עד לגמר בליגה המקומית, בו הפסידה שוב לוויטוריה.
בעונת זכה פסקואל עם ברצלונה בדאבל בזירה המקומית, אך הודח בשלב ההצלבה ביורוליג על ידי פנאתינייקוס, שהייתה אז תחת המאמן הסרבי ז'ליקו אובראדוביץ'. בינואר 2011 הוארך חוזהו של פסקואל בקבוצה עד תום עונת. בעונה הבאה השלימה הקבוצה זכייה שנייה ברציפות בליגה, והגיעה בפעם הראשונה מתוך שלוש ברציפות לחצי הגמר באירופה. בספטמבר 2012 חתם פסקואל על הארכת חוזה בברצלונה עד סוף עונת. בעונת ניצחה ברצלונה שוב בגמר הפלייאוף, אחרי שזכתה בגביע בעונה הקודמת. ביורוליג באותה עונה הפסידה הקבוצה, כאמור, בחצי הגמר, ליריבתה המושבעת ריאל מדריד, בתוצאה 62–100.
SensorML
SensorML הוא אחד מסדרת סטנדרטי התקנים של ארגון ה–OGC (Open Geospatial Consortium). תקן SensorML מבוסס XML, מספק מודלים סטנדרטים לקידוד ואפיון סנסורים ותהליכי מדידות. SensorML יכול לשמש לתיאור מגוון רחב של סנסורים הכוללים פלטפורמות ניידות ונייחות הממוקמות במקום או באמצעות שליטה מרחוק על סנסורים מרוחקים.
צ'אבי פסקואל
פנאתינייקוס
בעונה הבאה, בעוד מאזן הקבוצה עומד על שמונה ניצחונות ללא הפסד בליגה, ושישה ניצחונות ושבעה הפסדים באירופה, פוטר פסקואל מפנאתינייקוס.
SensorML
כללי
תקן SensorML כולל תמיכה בפונקציות כגון: מידע על סוג ומיקום הסנסור, עיבוד וניתוח מידע הנצפה מהסנסור, מנגנון תכנות וחתימת הסנסור. תקן זה מספק מודל המשמש לתיאור כל תהליך מעיבוד וניתוח מדידות וצפיות הנעשות על ידי הסנסור ועד הפקת מידע ברמה גבוהה מהמדידות והצפיות האלו. תקן זה מאפשר מרכז צפיית נתונים ברשת הסנסור, המורכבת מצפיות ומדידות, המהווה מרכז תצוגה למשתמש. תהליכים ועיבודים הנעשים ב–SensorML הם כאלו הניתנים להשגה, גילוי וביצוע. על כל התהליכים להגדיר קלט ופלט נתונים, פרמטרים, שיטות וכן מעבד מטהדטה רלוונטי.
צ'אבי פסקואל
זניט סנקט פטרבורג
למשך כשנה אחרי פיטוריו מפנאתינייקוס נותר פסקואל ללא קבוצה. באמצע עונת מונה במקומו של חואן פלאסה לאמן את קבוצת זניט סנקט פטרבורג, המשחקת בליגת VTB וביורוליג, עד תום העונה הבאה. בעונתו השניה במועדון הוכתר כמאמן העונה בליגת VTB, ובעונת השלישית זכה עם קבוצתו באליפות הליגה.
SensorML
כללי
תקן SensorML מאפשר גישה מבטיחה ומדולרית לתיאור תהליכי שרשרת במערכת, בכך שהוא מאפשר הגדרת הליכי בסיס לשימוש בתהליכי שרשרת מורכבים. בנוסף למטאדה המועילה לגילוי, תבניות הליכי הבסיס מגדירות תבניות קלט/פלט ופרמטרים שונים להרצת התבנית. על הליכים אלו להיות מוגדרים כחלק בלתי נפרד מתהליכי השרשרת העיקריים, על כן הם מוגדרים ונשמרים בספריה בעת הצורך.
צ'אבי פסקואל
חיים אישיים וסגנון אימון
פסקואל הוא בעל תואר מהנדס תעשייתי בתחום הטכני. בשנת 2001 החל לשמש כמהנדס בעיר וילדקאנס שבפרובינציית ברצלונה, בתחום תכנון הערים. בשנת 2005 פרש מתחום זה כדי להתעסק בכדורסל באופן בלעדי.
SensorML
כללי
שפת ה–SensorML תוכננה בסטנדרט XML לתיאור מכשירי מדידה (גלאים, סנסורים וכדומה) ומערכות מדידה מורכבות (פלטפורמות ומצבור סנסורים) במטרה לאפשר הליך אוטומטי של עיבוד והזרמת נתונים על ידי תוכנה גנרית. בהינתן מבחר זמין של מערכות הזקוקות לפתרון זה, שפה זו הפכה לדרך גנרית לתיאור שרשרת הליכים במערכת ודרכי העברת הנתונים בה. בהתאם לדפוס זה, רכיבים כגון גלאים, אקטואטורים ופילטרים ממודלים בפשטות יחסית על ידי הליכים קבועים וספציפיים המהווים חלק בלתי נפרד משרשרת הליכים מסובכת בהרבה. בהתאם לכך נוצרה יכולת לתיאור מערכות מהעולם האמיתי וכך שרשרת הליכי עיבוד נתונים דיגיטלי, בשימוש באותו תחביר, ובכך להפוך את תיאור המערכת והליכי העיבוד בתוכנה לפעול בצורה הדדית.
צ'אבי פסקואל
חיים אישיים וסגנון אימון
קבוצותיו של פסקואל ידועות בסגנון משחק היררכי ומסודר בהתקפה וב"סבלנות" בבחירת זריקות, והקבוצות שהרכיב בברצלונה היו ידועות בהסתמכות רבה על יכולות הקליעה של חואן קרלוס נבארו. בהגנה משליט פסקואל סגנון אגרסיבי ולוחץ לעיתים.
SensorML
כללי
על אף ששפת SensorML יכולה לשמש כטכנולוגיית stand-alone, היא מציעה יכולת שילוב עם רכיבים במערכת סנסורים כגון שרת סנסורי צפייה (SOS – Sensor Observation Service) וכן שרת תכנון סנסורים (SPS – Sensor Planning Service). ישנו שימוש באותו תחביר בתיאור מבנה הנתונים בתוך השרת וה–SensorML, בדרך זו משופרת הקישוריות בין שרשרת ההליכים ב–SensorML עצמו לבין תזרים נתונים הנקלטים ונפלטים מאותו שרת.
צ'אבי פסקואל
קבוצתיים
,, , , ,
SensorML
תיאור סנסורים ומערכות
ה–SensorML יכול לתאר מערכת מדידה מהעולם האמיתי על ידי כך שהוא מספק מבנה תשתיתי לרכיבים, ידע מיקומי (מיקום וזווית) ומאפיינים טכניים של המערכת. מאחר שרק נתוני פלט מתקבלים במערכות אלו ה–SensorML מבצעת שרשרת תהליכים כזו המתארת כיצד כמות המידע הנמדד הועברה, זאת על מנת לקבל ערכים חדשים, כך שערכים אלו ייצגו את השתלשלות הנתונים. ערכים כגון מיקום יחסי או מוחלט של רכיבים במערכת משלימים את הגדרתה. מדידות הגלאי במערכת יכולות להיות מתוארות על ידי קבוצת פרמטרים גנריים החלים על כל סוג גלאי שהוא. פרמטרים אלו כוללים: המידע המקומי אותו מספק תקן זה דיוק במיקום רוחבי וזמני תופעות נמדדות. כל רכיב במערכת, כמו גם המערכת עצמה, מחובר למסגרת משוב מתמטית המבצעת חישוב מיקום יחסי מאופן מוחלט, דבר זה מקבל חשיבות רבה כאשר מדובר על מערכת סנסורים הנשלטים מרחוק שם המיקום היחסי הוא עניין קריטי. תקן SensorML מאפשר היתוך נתונים ומשמש מעין תוכנת הבהרה לקבלת פרמטרים מדויקים של תופעות ראשוניות כגון: ערך אמיתי, מיקום, זמן, צפיפות, ותדירות כל זאת בשימוש בנתונים גולמיים ובמאפייני מערכת, יכולות אלו נובעות מכך שתקן זה מאפשר גישה ודרך סטנדרטית לתיאור סנסור יחיד ומערכת סנסורים. תיאור המערכת מידע עבור התחקות אחר גלאים והתנהגות מערכת שלמה במטרה לזהות רצף בקלט נתונים כגון חתימה ספציפית או תופעה כלשהי.
צ'אבי פסקואל
קבוצתיים
,, , ,
SensorML
תיאור שרשרת תהליכים
בנוסף לאמור לעיל תקן SensorML מאפשר תיאור מפורט וברור של שרשרת תהליכי ליבה מרוכבים מתתי תהליכים המרכיבים אותם, דבר המקנה יכולת עיבוד של כל מידע ארכיוני או מידע בזמן אמת. שפת הליכי ה–SensorML בנויה בצורה כזו שתאפשר מתן שימוש חוזר מרבי ברכיבים ותמיכה בתזרים מידע כבר מתחילת התהליך. בשיוך למערכת מדידה כלשהי, שרשרת ההליכים בנויה כך שעל ידי היתוך נתונים או תוכנת עיבוד קיימת הקניית אפשרות להכנסת נתונים הבאים מהמערכת ללא צורך בתיאור המערכת בכללותה, זהו כלי עזר המסופק על ידי כלי שילוב במערכת האחראים על עיבוד מידע המתאפר מתקן SensorML גנרי. במובן מסוים, דבר זה מאפשר שימוש ב–SensorML למתן יכולת "תצפית - נגזרת" בתיאור התהליך בו יישום מסוים יכול לייצר כמות מידע גדולה כל זאת ללא ידע מקורם של נתונים אלו. בשרשרת תהליכים, כל תת-תהליכים מקושרים באלגוריתם המגדיר אותם כרצף פעולות, שיטה זו מכילה את כל המידע הנדרש למתן תוקף לתת תהליכים אלו בתוך שרשרת התהליכים העיקרית. בנוסף לכך, כל קטע ("בלוק") בשרשרת התהליכים מכיל גם הוא תת-שרשרת, דבר זה הופך את תקן ה–SensorML למאוד מודולרי. הודות לתחביר הגנרי, תקן ה–SensorML יכול אף לשמש לתיאור הליך שרשרת שלא מקושר באופן ישיר למערכת הכללית. סוג כזה של תהליך יכול לשמש להעברה ועיבוד מידע באופן ישיר ללא התמודדות עם תיאור המערכת או הסנסור, דבר הגורם להפקת מידע ברמה גבוהה מנתוני מדידה בסיסיים. כמו כן ה–SensorML משמש מעין מנגנון המגדיר התנהגות ממשק ייחודית ומאחסן אותה בספרייה אזורית ספציפית, יכולת זו היא אחת החשובות של שפת ה–SensorML והיא מקנה סיוע רב בהתמודדות עם מצבור רב של מידע שיטתי.
צ'אבי פסקואל
אישיים
,, ,
,
איימי גודמן
איימי גודמן (נולדה ב-13 באפריל 1957) היא עיתונאית, שדרנית, פובליציסטית, בעלת טור, כתבת חוקרת ומחברת ספרי עיון יהודיה-אמריקאית.
במהלך הקריירה שלה כעיתונאית חוקרת היא סיקרה את התנועה לעצמאות מזרח טימור ואת מעורבותו של התאגיד "שברון" בניגריה. משנת 1996 גודמן מנחה את "!Democracy Now" – תוכנית חדשות עצמאית בינלאומית המשודרת באופן יומיומי באמצעות הרדיו, הטלוויזיה והאינטרנט בכל רחבי העולם. היא כלת פרסים רבים, בין היתר: פרס תומאס מרטון בשנת 2004 עבור מאבקה למען הצדק, פרס הקיום הנכון בשנת 2008 ופרס איזי בשנת 2009 עבור "הישג מיוחד בתחום התקשורת העצמאית".
בשנת 2012 הוענק לגודמן פרס גאנדי לשלום עבור "תרומה משמעותית לקידום שלום עולמי בר-קיימא". היא המחברת של שישה ספרים, ביניהם: "הרוב המושתק: סיפורי ההתקוממויות, הכיבושים, ההתנגדות והתקווה" (אנגלית, שנת הוצאה: 2012); "דמוקרטיה עכשיו!: עשרים שנים של סיקור התנועות שמשנות את אמריקה" (אנגלית, שנת הוצאה: 2016). בשנת 2016 היא הואשמה בפלילים בעקבות סיקורה את המחאות נגד הנחת קו צינורות הנפט "דקוטה אקסס". הוועד להגנת עיתונאים גינה האשמות אלו והאישומים נגדה הוסרו בתאריך 17 באוקטובר 2016.
קורות חיים
איימי גודמן נולדה ב-13 באפריל 1957 בעיר וושינגטון, מחוז קולומביה, בירת ארצות הברית של אמריקה. שני הוריה היו פעילים חברתיים. ג'ורג' גודמן היה רופא עיניים וחבר מייסד של הסניף המקומי בלונג איילנד של הארגון "רופאים לאחריות חברתית". דורותי גודמן, מורה לספרות ומאוחר יותר עובדת סוציאלית, הייתה שותפה מייסדת של הסניף המקומי של "SANE/Freeze" - קבוצת פעילי שלום. אחד מאחייה של גודמן, דייוויד גודמן, הוא גם כן עיתונאי חוקר וחיבר ביחד עם אחותו מספר ספרים.
גודמן היא בת למשפחה יהודית אורתודוקסית. סבה מצד אימה היה רב אורתודוקסי. היא גדלה בביי שור, ניו יורק. גודמן סיימה את לימודיה התיכוניים בשנת 1975 והיא בוגרת בית הספר התיכון המקומי. היא בעלת תואר אקדמי באנתרופולוגיה של מכללת רדקליף משנת 1984. גודמן למדה שנה של לימודים גבוהים במכללת אטלנטיק בבר הרבור, מיין.
קריירה עיתונאית
בשנת 1991 היא סיקרה את התנועה לעצמאות מזרח טימור. גודמן ועיתונאי נוסף בשם אלן נאירן דיווחו שהם הוכו קשות על ידי חיילים אינדונזים לאחר שהיו עדים לטבח המוני של מוחים מקומיים. אירוע זה נודע מאוחר יותר כ"טבח סנטה קרוז".
בשנת 1998 גודמן והעיתונאי ג'רמי סקהיל (מי שמאוחר יותר הקים וערך את אתר האינטרנט "The Intercept" ביחד עם העיתונאי גלן גרינוולד והעיתונאית לורה פויטארס) תיעדו את מעורבותו של התאגיד "שברון" בניגריה. אז התרחש עימות מזוין בין הצבא הניגרי וכפריים שהשתלטו על אסדות קידוח וציוד נוסף שהיה שייך לתאגידי הנפט. שני כפריים נורו ונרצחו במהלך ההשתלטות. בתאריך 28 במאי 1998 החברה העניקה שירותי תובלה באמצעות הליקופטר לחיל האוויר הניגרי ולמשטרה הניידת (MOPOL). המטרה הייתה להעבירם אל פלטפורמת הנפט של "פרבה" (באנגלית: "Parabe"). פלטפורמה זו נתפסה על ידי כפריים שהאשימו את החברה בזיהום אדמתם. בסמוך לנחיתתם ירה הצבא הניגרי והרג שניים מהמפגינים: Aroleka Irowaninu ו- Jola Ogungbeje.
11 נוספים נפצעו. דובר "שברון" Sola Omole הכיר בכך שהחברה היא שניידה את הכוחות וגם בכך שנעשה שימוש בכוחות לבקשת הנהלת החברה. הדוקומנטרי "לקדוח ולהרוג: שברון ודיקטטורת הנפט הניגרית" זכה לפרס ולשבחים רבים.
דמוקרטיה עכשיו!
גודמן הייתה במשך יותר מעשור מנהלת מחלקת החדשות של תחנת הרדיו "WBAI" של "פסיפיקה" בעיר ניו-יורק. בשנת 1996 היא הייתה שותפה להקמת "דמוקרטיה עכשיו! סיקור המלחמה והשלום" והיא מנחה אותה מאז. רוברט מצ'זני, פרופסור לתקשורת ומבקר, קרא לתוכנית: "מוסד החדשות הפרוגרסיבי המשמעותי ביותר כנראה אי פעם".
בשנת 2001 התוכנית ירדה זמנית מהאוויר בעקבות עימות בין קבוצת חברי הוועד המנהל של "רדיו פסיפיקה" לבין חברי הצוות של תחנת הרדיו ומאזיניה. משנה זו ועד 13 בנובמבר 2009 התוכנית שודרה ממבנה ששימש בעבר כתחנת כיבוי אש. "דמוקרטיה עכשיו!" עברה בהמשך לאולפן הממוקם בשכונת צ'לסי אשר במנהטן.
"דמוקרטיה עכשיו!" היא תוכנית חדשות עצמאית בינלאומית המשודרת באופן יומיומי באמצעות הרדיו, הטלוויזיה והאינטרנט. התוכנית משודרת ב-1409 תחנות רדיו בכל רחבי העולם. גודמן זוקפת את הצלחת התוכנית "דמוקרטיה עכשיו!" לזכות חברות תקשורת המיינסטרים שמשאירות "נישה בלתי-מבוטלת" עבורה.
במהלך הוועידה הלאומית הרפובליקנית ב-2008 עוכבו ונעצרו מספר קולגות של גודמן מ"דמוקרטיה עכשיו!" על ידי המשטרה. הם סיקרו מחאה אנטי-מלחמתית שהתרחשה מחוץ לוועידה. כאשר ניסתה לברר את מצבם של חבריה העיתונאים, גודמן עצמה נעצרה והוחזקה באשמת שיבוש מהלכי משפט והפרעה לשוטר בעת מילוי תפקידו. זאת בשעה ששותפיה מפיקי התוכנית, ביניהם הכתב שריף עבדל קודוס, עוכבו באשמת חשד סביר להתפרעות. המעצרים של המפיקים תועדו בצילומי וידאו. מאוחר יותר שוחררו גודמן וחבריה לעבודה. התובע העירוני ג'ון צ'וי ציין שהאישומים נגדם יוסרו. התביעה האזרחית של גודמן (ואחרים) נגד מחלקות אכיפת החוק והשיטור של הערים סיינט-פול ומיניאפוליס, כמו גם נגד השירות החשאי, הסתיימה בהסדר של 100,000 דולרים. כמו כן, הסכימו רשויות השלטון המקומי להעביר השתלמות לשוטרים על הזכויות של אנשי התקשורת והציבור הנובעות מהתיקון הראשון.
התקרית בעת חציית גבול דאגלס
בתאריך 25 בנובמבר 2009 גודמן עוכבה במשך 90 דקות בערך במעבר גבול דאגלס (מארצות הברית לקנדה). זאת בדרכה לפגישה מתוכננת בספרייה הציבורית של ונקובר. פקידי ההגירה שאלו שאלות הנוגעות לנושאי השיחה אשר היו אמורים לעלות במהלך הפגישה. הם רצו לדעת האם היא הולכת לדבר על משחקי אולימפיאדת ונקובר (2010) שהיו אמורים להיערך בקנדה.
לבסוף אושרה לה הכניסה לקנדה, לאחר שרשויות המס צילמו 4 תמונות שלה ושידכו "מסמך בקרה - אשרה (ויזה)" לתוך דרכונה. בנוסף לכך, הם דרשו ממנה שתעזוב את קנדה תוך 48 שעות.
המחאות נגד קו צינורות הנפט "Dakota Access" בצפון דקוטה
בספטמבר 2016 סיקרה גודמן את המחאות נגד הנחת קו צינורות הנפט "דקוטה אקסס" במחוז מורטון, צפון דקוטה. צילומים מהסיקור שלה "הראו אנשי ביטחון שריססו גז מדמיע ושיסו כלבי תקיפה במפגינים". לאחר שהתוכנית "דמוקרטיה עכשיו!" שידרה את הצילומים, גודמן הואשמה על ידי תובע המדינה לד אריקסון, תחילה בהסגת גבול פלילית ולאחר מכן, כאשר האישומים נדחו, בעידוד מהומה והוצא נגדה צו מעצר. אריקסון עמד על כך שגודמן פעלה כ"מוחה" יותר מאשר עיתונאית. נימוקו היה "שכל מה שדיווחה היה מהזווית של הצדקת פעולות ההתנגדות".
גודמן הסגירה את עצמה למחוז מורטון ב-17 באוקטובר. היא הצהירה שהיא מוכנה להיאבק באישומים נגדה, משום שאלו מהווים "הפרה בוטה" של התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, אשר מבטיח חופש עיתונות. גודמן נתמכה על ידי "הוועד להגנת עיתונאים" אשר פרסם הודעת גינוי לעיתונות ובה נאמר: "צו המעצר הזה הוא ניסיון מובהק לאיים על עיתונאים ולמנוע מהם לסקר מחאות בעלות חשיבות ציבורית מכרעת... הרשויות בצפון דקוטה צריכות להפסיק להביך את עצמן, לבטל את האישומים נגד איימי גודמן ולהבטיח שכל הכתבים חופשיים לעשות את עבודתם". גם סטיב אנדריסט, מנכ"ל התאחדות עיתוני צפון דקוטה, הביע דאגה מכך שעיתונאי היה אחד מבין שני האנשים היחידים שעוכבו לצורך חקירה ומעצר באותו היום". הרשויות אמרו שגודמן הואשמה משום שניתן היה לזהותה בסרטון הווידאו שתיעד את האירוע.
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-79
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-79 הוא טקס פרסים המוענק להישגים בקולנוע ובטלוויזיה האמריקאי בשנת 2021, הנבחרים על ידי איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. הטקס נערך ב-9 בינואר 2022. המועמדויות לפרס פורסמו ב-13 בדצמבר 2021.
איימי גודמן
קריירה עיתונאית
בתאריך 17 באוקטובר 2016 נדחתה התביעה על ידי שופט המחוז ג'ון גרינשטיינר, אשר מצא כי אין עילה סבירה התומכת באישום ההתפרעות. דווח כי האישומים נגד גודמן העלו את המחאות נגד קו צינורות הנפט "דקוטה אקסס" למודעות הציבורית. גודמן הגישה באותו יום את התוכנית "דמוקרטיה עכשיו!" הישר מהאזור אשר נמצא מול בית המשפט של מחוז מורטון. מקובל לראות בתביעה זו אחת מהמתקפות על החופש העיתונאי. העיתונאית דיה שלוסברג נעצרה בנסיבות דומות כאשר סיקרה מחאות הקשורות להתנגדות להנחת קווי צינורות נפט.
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-79
ארגוני תקשורת, שחקנים וגופים נוספים הודיעו כי הם מתכננים להחרים את הטקס בעקבות טענות על התנהלות לא תקינה וחוסר בגיוון אתני באיגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. בין היתר גם רשת הטלוויזיה האמריקאית NBC שהייתה משדרת את הטקס מדי שנה הצטרפה לחרם ועל כן הטקס לא ישודר בה. אף על פי זאת, הטקס צפוי להתקיים כמתוכנן.
חרם
בחודש פברואר 2021 התפרסם תחקיר בעיתון הלוס אנג'לס טיימס על איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד בו נכתב כי חברי האיגוד קיבלו טובות הנאה וכי קיימים אי סדרים כספיים בארגון. בנוסף צוין כי מכל 87 חברי הארגון, אין אף לא אדם אחד שחור.
איימי גודמן
פרסים
איימי גודמן היא כלת פרסים רבים. היא זכתה בפרס רוברט פ' קנדי עבור סיקור בינלאומי (בשנת 1993, יחד עם אלן נאירן) ואת פרס ג'ורג' פולק (בשנת 1998, יחד עם ג'רמי סקהיל) עבור הדוקומנטרי "Drilling and Killing: Chevron and Nigeria's Oil Dictatorship". ב-1999 היא סירבה לקבל את פרס מועדון התקשורת שמעבר לים, במחאה על התחייבותה של הקבוצה שלא לשאול שאלות מרכזיות את השגריר ריצ'רד הולברוק, אחד מהדוברים באירוע. כמו כן, היא נימקה זאת בכך שהקבוצה בחרה להוקיר את אינדונזיה על יחס טוב יותר כלפי עיתונאים, למרות העובדה שכוחות אינדונזיים הכו ואף הרגו סמוך למועד זה מספר כתבים במזרח טימור הכבושה.
בתאריך 2 באוקטובר 2004 הוענק לה פרס הקהילה המוסלמית לעיתונות מטעם המועצה לקשרי אמריקה-אסלאם. בתאריך 18 בנובמבר 2004 הוענק לה פרס תומאס מרטון עבור מאבקה למען הצדק. ב-2006 היא קיבלה את פרס "Puffin/Nation" עבור אזרחות יצירתית.
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-79
חרם
ב-10 במאי 2021, הודיעה רשת הטלוויזיה האמריקאית, NBC כי לא תשדר את הטקס בשנת 2022 והוסיפה. גופים נוספים הביעו ביקורת כלפי הטקס - ביניהם אמזון ווורנר מדיה. חברת הסטרימינג האמריקאית נטפליקס הודיעה כי היא מחרימה את הטקס ובמכתב פתוח כתב מנכ"ל החברה, טד סרנדוס נכתב.
איימי גודמן
פרסים
גודמן זכתה בפרס הקיום הנכון בשנת 2008. קרן פרס הקיום הנכון שיבחה את מאמציה "לפיתוח מודל חדשני של עיתונות פוליטית עצמאית אמיתית שמנגישה למיליוני אנשים קולות אלטרנטיביים שורשיים של אנשים אשר פעמים רבות מודרים על ידי התקשרות המיינסטרימית".
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-79
חרם
ביקורות הובעו גם על ידי שחקני ואנשי בידור אמריקאיים, ביניהן השחקנית סקרלט ג'והנסון, שהייתה מועמדת לפרס 5 פעמים, תיארה יחס סקסיסטי ופולשני מצד סגנון הניהול של הארגון:. השחקן האמריקאי טום קרוז החזיר את שלושת פרסי גלובוס הזהב בהם זכה על תפקידו בסרטים נולד בארבעה ביולי, מגנוליה וג'רי מגווייר. שחקנים וארגונים נוספים שהתבטאו כנגד הארגון כוללים, בין היתר, את מארק ראפלו, תנועת Time's Up, אווה דוברני, שונדה ריימס וריס וית'רספון.
איימי גודמן
פרסים
ב-31 במרץ 2009 הוענק לגודמן ולגלן גרינוולד פרס האיזי הראשון (על שמו של העיתונאי י' פ' "איזי" סטון) עבור "הישג מיוחד בתקשורת העצמאית". הפרס ניתן על ידי מרכז פארק לתקשורת עצמאית של מכללת "Ithaca", מדינת ניו יורק.
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-79
חרם
ב-11 במאי 2021 פרס הארגון ציר זמן המפרט את השינויים והרפורמות המתוכננות לשינויים בארגון. מאז פרסום התחקיר והחרמת הטקס, צירף הארגון כ-21 חברים חדשים אל שורותיו, מתוכם שישה אנשים שחורים והעסיק אדם האחראי לגיוון האתני בארגון. עם זאת, ארגונים ואנשים רבים ממשיכים להחרים את הטקס והארגון.
איימי גודמן
פרסים
במאי 2012 גודמן קיבלה תואר דוקטור לספרות מאוניברסיטת "DePauw", תואר לשם כבוד אשר מוענק עבור הישג משמעותי בתחומי מדעי הרוח והחברה, במקרה זה - לאות הוקרה על עבודתה העיתונאית. באותה שנה היא קיבלה גם את פרס גאנדי לשלום מטעם הארגון "קידום שלום בר-קיימא" עבור "תרומה משמעותית לקידום שלום עולמי בר-קיימא".
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-79
חרם
ב-5 בינואר 2022, כארבעה ימים לפני הטקס, הודיע האיגוד כי הטקס לא ישודר בטלוויזיה, לא יתקיים שטיח אדום וללא סיקור תקשורתי. רשימת הזוכים צפויה להתעדכן ברשתות החברתיות בלבד.
איימי גודמן
פרסים
בתאריך 16 במאי 2014 הוענק לה תואר דוקטור לספרות לשם כבוד על ידי מכללת "Purchase", אוניברסיטת מדינת ניו-יורק, לאות הוקרה על העיתונאות המתקדמת שלה.
בפברואר 2015 גודמן ולורה פויטארס קיבלו את פרס מפעל החיים על שם י' פ' סטון 2014 מקרן נימן לעיתונאות בהארוורד.
ספרים
איימי גודמן היא המחברת של שישה ספרים:
נכתב בשיתוף פעולה עם אחיה, כתב "Mother Jones", דייוויד גודמן.
גם ספר זה חובר ביחד עם אחיה, דייוויד גודמן. ב-5 באוקטובר 2006 היא התארחה בתוכנית "הקולבר ריפור" על מנת לקדם אותו.
גם ספר זה חובר ביחד עם אחיה, דייוויד גודמן. הספר מתאר את היכולות של אזרחים מן השורה להוביל שינוי. ספר זה הופיע ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
קובץ של טורים אשר נכתבו עבור "King Features Syndicate" (עם הקדמה מאת העיתונאי ביל מויירס). במאמרה הראשון נכתב: "הטור שלי יכיל קולות שמודרים בתדירות כה גבוהה, אנשים שעמדותיהם זוכות להתעלמות בדרך כלל בתקשורת, נושאים אשר מסולפים ואף מוגחכים על ידי הזרם המרכזי".
נכתב עם דייוויד גודמן (אחיה) ודניס מויניהאן (בעלה).
העיר העתיקה של צפת
העיר העתיקה בצפת היא האזור העירוני העתיק ביותר בצפת, הבנוי מסביב להר צפת. ישנם ממצאים המעידים על קיומו של יישוב כנעני בעיר העתיקה עוד בתקופת הברונזה התיכונה (סביבות 1500–2000 לפני הספירה). ההתיישבות היהודית במאה ה-16 נחשבת לתור הזהב של המקום, ובאזור זה התמקדה פעילות היישוב היהודי עד הקמת מדינת ישראל ב-1948. החל מאמצע המאה ה-17 ועד אותה שנה, היה המקום מחולק לשני רבעים: הרובע היהודי (היה נקרא בפי הערבים: חארת אל-יהוד - حارة اليهود והיה אף הוא מחולק לשני רבעים: רובע החסידים ורובע המקובלים, כיום ידוע גם כרובע בתי הכנסת, בשל שלושים ושניים בתי הכנסת הממוקמים בו) והרובע הערבי.
תקופת הברונזה ועד למאה ה-16
הזמן הקדום ביותר לגביו נמצאו ממצאים המעידים על קיומו של יישוב כנעני בעיר העתיקה בצפת הוא תקופת הברונזה התיכונה, תקופה המתוארכת בשנים 2,000–1,500 לפנה"ס. הממצאים נמצאו בספטמבר 2012, בחפירות שבצעה רשות העתיקות במדרון המזרחי של מצודת צפת ובהן נתגלו שרידי כלי חרס מתקופות הברונזה התיכונה, הברזל (המאה ה-8 לפנה"ס), הרומית המאוחרת והתקופה הממלוכית. ממצא נוסף התגלה בכתובת בנייה ששולבה במסגד אל ג'כאנדר (אסכנאדר), המרוחק 150 מטר צפונית למיקום החפירה, והיא מיוחסת למושל צפת האמיר סיף א-דין בכתמור אלג'וכנדאר אל-מנצור אל-אשרפי, שמשל בצפת בשנים 1309–1311 ובנה מה מבנים רבים.
לאחר כיבושה של ארץ ישראל מידי המוסלמים ב-1099, הקימו בה הצלבנים שורה של מבצרים ומצודות במטרה לבסס את מעמדם ושלטונם בארץ. בגליל, הם החליטו לבנות מצודה בעיר המרכזית צפת, אותה כינו "מפתח הגליל". ב-1140 הורחבה המצודה באופן משמעותי בהוראתו של מלך ירושלים פֿוּלְק החמישי מאַנז'וּ, ונוספו בה מבצרים ועמדות קרב. ב-1168 מסר מלך ירושלים אמלריק את המצודה לידי מסדר הטמפלרים אשר הוסיפו לבצרה, זאת כחלק ממטלתם להגן על הממלכה הצלבנית, אלא ששליטתם במקום לא ארכה זמן רב.
ב-1179 נפלה צפת בידי כוחות המוסלמים בפיקודו של צלאח א-דין. מיד עם כיבוש העיר, נסו הטמפלרים לעבר המצודה וקיוו לתפוס בה מחסה, אך לאחר חמשת ימי מצור שערכו המוסלמים סביבה ונפילת המגדל הראשי במצודה בעקבות הוראתו של צלאח א-דין לכרות מנהרה מתחת למגדל הראשי במצודה ולגרום לקריסתה, פרצו כוחות המוסלמים למצודה, כבשוה ופירקוה לחלוטין. עם-זאת, שלטון המוסלמים בצפת לא החזיק זמן רב, וזמן מועט לאחר מכן חזרה העיר לידי הצלבנים שהחלו לשחזר ולבנות מחדש את המצודה. ב-1188, הושמד הצבא הצלבני על ידי צלאח א-דין בקרב קרני חיטין, והמצודה חזרה לשליטת המוסלמים. א-דין פיקד באופן אישי על המצור שהביא לכיבושה. מצור זה הסתיים רק לאחר כחמישה שבועות ובסופו נכנעו הצלבנים.
בשנת 1202 פקדה רעידת אדמה חזקה את צפת וסביבותיה, וגרמה להתמוטטותה החלקית של המצודה. מאוחר יותר, ב-1220, פקד אמיר דמשק אל מלכ אל מעט'ם עיסא לפרק את המצודה, זאת בעקבות חששותיו מחזרת הצלבנים למקום, לאחר שנחתו באותה העת במצרים במסגרת מסע הצלב החמישי. ב-1240 שבו הצלבנים לשלוט בצפת במסגרת הסכם שנחתם בינם לבין אמיר דמשק. הם החלו מייד לשחזר ולבנות מחדש את המצודה, השקיעו בה יותר ממיליון מטבעות זהב והפכוה למבצר הצלבני הגדול ביותר במזרח התיכון. את מבצע הבינוי הוביל בישוף מרסיי בנואה ד'אליניאן.
ביוני 1266 צר צבאו של הסולטאן הממלוכי ביברס על המצודה. המצור נמשך כחודש וכלל מאבק עיקש בין הכוחות הצלבנים, שראו במצודה את הנכס האסטרטגי היחיד שיש ברשותם, לבין הצבא הממלוכי של ביברס. במהלך מאבק זה הפעילו הממלוכים מכונות היורקות שמן בוער לעבר החומות, ניסו לשחזר את מבצעו של צלאח א-דין ולכרות מנהרה מתחת למצודה ואף ניהלו שני קרבות ישירים, אך נכשלו בכל פעולות אלו. ב-23 ביולי, לאחר שהבינו הצלבנים כי לא יוכלו להחזיק במצודה עוד זמן רב ללא סיוע ולאחר עריקתם של נוצרים מקומיים מתוך המצודה לצבאו של ביברס, החליטו הצלבנים להיכנע והעבירו את המקום לידי המוסלמים. עם זאת, עדיין נותרו צלבנים ברצועות הערים לאורך החוף בארץ ישראל ובעקבות חששותיו של בייברס מניסיונותיהם לחזור ולכבוש את המצודה, החל צבאו בחיזוק המצודה, הוסיף לה מבצרים רבים ובנה בה מגדלי ענק. בספרו תאריח' צפד ("תולדות צפת"), תיאר קאדי צפת במאה ה-14 שמס אלדין אלחֻ סיני אלעֻ ת'מאני את מראה המצודה לאחר שיפוץ הממלוכים במילותיו של חברו לכס השיפוט: "ולה מצודה שכמעט אין כדוגמתה, הנראית כמצופה בזהב. היא כמו שואפת אל העננים דרך הערפל ולעת בין-ערבים היא כמו עוטה יין שעליו מעין טל מן הכוכבים. ואף תשאף לשמים לא יעצור בעדה שום מעצור". תיאור מעניין נוסף של צפת באותם ימים ניתן לקרוא בטקסט אותו כתב אלע ת'מאני ואשר מתאר דו-שיח בין אדם המלגלג על צפת לחברו המגן עליה. באחד מקטעי ההגנה מצוטט שרף אדין אל חוסיין אבן אל-כמאל בתיאורו את צפת: "צפת היא מולדתי ומחוז חפצי. צפת מושקית במבול הגשמים, עיר אשר אין אחרת כמוה, בריחה הטוב ובאווירה הלח והמבושם, עיר המזינה את הנוף בגלל אווירה הצח ולה אור כאור הירח". תיאור טכני של שיפוץ המצודה ניתן למצוא בחיבורו של הגאוגרף הערבי א-דמשקי, אשר נכתב בשנת 1300 ובה מתאר דמשקי את שיפוצו של בייברס:
שרידי המגדל ובור המים נמצאים עד היום מתחת לאנדרטה לזכר לוחמי ההגנה שבפסגת גן המצודה.
עם כיבוש ארץ ישראל על ידי הסולטאן סלים הראשון ותחילתה של התקופה העות'מאנית, ירד ערכה של מצודת צפת ולא נעשה בה שימוש מיוחד. רק במחצית המאה ה-18 החלו שוב להכיר בחשיבותה האסטרטגית, והיא נבנתה מחדש על ידי השליט הבדואי דאהר אל-עומר. מאוחר יותר, באפריל 1799, השתלטו על המצודה חייליו של נפוליאון בונפרטה, אך אלו נסוגו לאחר זמן קצר.
ב-1837, בעקבות רעידת האדמה הקשה שפקדה את צפת וסביבותיה, חרבה מצודת צפת כמעט כליל ומתקופותיה ההיסטוריות נותרו שרידים בודדים. עם-זאת, עם תחילתו של המנדט הבריטי והשתלטות הכוחות הערביים על המצודה, חזרה המצודה לתפארתה והפכה לחלק בולט מהרובע הערבי בצפת, לעמדת הגנה והתקפה כלפי הרובע היהודי וממנו ולמוקד האסטרטגי החשוב ביותר בצפת לו אף הייתה את החשיבות הגדולה ביותר לקרב על שחרור העיר.
בעקבות ערכה ההיסטורי, ביצעה רשות העתיקות שורה ארוכה של חפירות במצודת צפת ובהן נתגלו עשרות ממצאים המעידים על היסטוריית המקום. בשנת 2004 בוצע במקום פרויקט שימור.
המסורת על יישוב יהודים בעיר עוד קודם למאה ה-13
במקורות ההיסטוריים כמעט ולא נמצאה עדות ליישוב יהודי בצפת קודם למאה ה-13. עם-זאת, בהתחשב בכך שבעיר קבורים שורה ארוכה של תנאים, ניתן להעריך כי גם במאה ה-1 וה-2 לספירה היה במקום יישוב יהודי בולט. על פי המסורת, בבית הכנסת 'הצדיק הלבן' בצפת קבור התנא רבי יוסי בנאה, כאשר מתחת למראשותיו קבור ספר התורה בו למד וקרא מידי שבת. ברחובות המזוהים כיום כעיר החדשה של צפת קבורים התנאים נחום איש גמזו ובנימין הצדיק ובבית הקברות העתיק של צפת קבורים רבי יהושע בן חנניה, הינוקא מכפר סכנין, רבי שמעון בן חלפתא, רבי חנניה בן הרכינס ועוד. גם ביחס לתקופת הנביאים אפשר למצוא מקורות לחיי יהודים בעיר צפת. מלבד שורת התנאים שהוזכרה לעיל, בבית הקברות העתיק מיוחסת קבורתם גם של מספר נביאים, בהם הנביא בארי והנביא הושע בן בארי. במאה ה-16 רווחה קבלה בקרב יהודי צפת כי אף אליהו הנביא התגורר בעיר, כשבית הכנסת 'אליהו הנביא' (לימים האר"י הספרדי) היה מקום מושבו.