cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ז'ורדי פוז'ול
ז'וֹרדי פוּז'ול אִי סוּליי (בקטלאנית: Jordi Pujol i Soley; נולד ב-9 ביוני 1930, בברצלונה, ספרד) הוא פוליטיקאי ספרדי, בעל אידאולוגיה לאומית קטלאנית, מנהיג מפלגת CDC ("קונברז'נסיה דמוקרטיקה דה קטלוניה" - האיגוד הדמוקרטי של קטלוניה) בין השנים 1974–2003 וראש הממשל האוטונומי של קטלוניה כנשיא הז'נרליטט בין השנים 1980–2003. רופא ואיש עסקים במקצועו. בשנת 2003 פרש פוז'ול מהחיים הפוליטיים לטובת ארתור מס שחיכה שבע שנים עד שהגיע בראשות הממשל הקטאלני. אחרי שנת 2014 נקלע פוז'ול לשערורייה פוליטית ומשפטית אחרי שהודה בהעלמות מס גדולות למשך 30 שנה - לדבריו בנוגע לכספים רבים (משוערים לעשרות מילונים של אירו) שירש מאביו.
ביוגרפיה
ז'ורדי פוז'ול נולד ב-9 ביוני 1930 בעיר ברצלונה כבן בכור מבין שלשת ילדיהם של פלורנסי פוז'ול ברוגאט, פקיד בבנק מרסאנס, ושל מריה סוליי. מוצא אבותיו של האב היה באזור אמפורדה Empordà המרוחק ולסבים היה ביישוב דארמיוס בית חרושת לפקקי שעם שנסגר עקב משבר. האם הייתה בת לאיכרים מהכפר פרמיאה דה דאלט Premià de Dalt ב"קומארקה" מארסמה Maresme שבמחוז ברצלונה. השם ז'ורדי, הצורה הקטלאנית של ג'ורג', הוא נפוץ מאוד בקטלוניה. בדומה לאנגליה ג'ורג' הקדוש נחשב הקדוש המגן (ה"פטרון") של הארץ. ברישומי העירייה נרשם ז'ורדי בספרדית בשמות חורחה חואן רמירו. האב פלורנסי עזב לבסוף את הבנק ופתח בקריירה עצמאית כברוקר וכחלפן כספים בשותפות עם סוחר יהלומים, מהגר יהודי, בשם דוד מויסס טננבאום. מגיל 5, בשנת 1935 נרשם ז'ורדי על ידי אביו כתלמיד בית הספר הגרמני האליטיסטי "Deutsche Schule" בברצלונה, ובאותו הזמן קיבל בבית שעורים פרטיים לשפה והתרבות הצרפתית. בבית הספר הגרמני, שניהולו נמצא תחת השפעת האידאולוגיה הנאצית, ז'ורדי לא השתתף בטקסים הפוליטיים בעלי אופי נאצי. אף על פי שהאב נמנה בין אוהדי ה"שמאל הרפובליקאי הקטלאני", התרחק אחרי התבוסה במלחמת האזרחים מפעילות פוליטית וחסך למשפחתו את רדיפות המשטר הפרנקיסטי שהשתלט על קטלוניה בשנת 1939. לעומת זאת שניים מאחיו ידעו לזמן קצר את הגלות והכלא. ז'ורדי הושפע במיוחד מאחד מדודיו אלה, נרסיסו, שהתארח בבית הוריו אחרי השחרור מהכלא. בגיל 9 ביקר יחד עם נרסיסו בהר טגמנט וראה מזועזע את ההרס שזרעה מלחמת האזרחים בכפרים ובקשרי התחבורה מסביב. אז נשבע לתרום בעתיד לבניינה מחדש של ארצו. בן למשפחה בעלת תודעה לאומית קטלאנית, בגיל 11–12 עשה מאמצים להשיג ספר ללימוד קריאה וכתיבה בשפה הקטלאנית שהייתה אסורה לשימוש בעת המשטר של פרנקו. בשנת 1945 כשנסגר בית הספר הגרמני בעקבות נפילת גרמניה הנאצית, על מנת להשלים את ההכנות לבחינות הבגרות, עבר ז'ורדי ללמוד שנה באקדמיה פרז איבורה ולאחר מכן עבר את הבחינות בהצטיינות. באותה תקופה התעמק בלימוד השפה הקטלאנית, בפילוסופיה הפרסונליסטית קתולית של מונייה וטייל לרוחבה ולאורכה של ארצו. בהמשך, למרות אהבתו את ההיסטוריה, הגאוגרפיה, הכתיבה העתונאית והכלכלה, בגיל 16 נרשם משיקולים פרגמטיים ללימודי רפואה באוניברסיטת ברצלונה. השתתף תוך כדי מעורבותו בפעילויות של אגודות נוער קטלאני כמו ה"קונפרריה" "מארה שה דאו דה מונטפראט דה וירטליה" בקבוצה הקתולית "טוראס אי באז'ס" (1946) ואחר כך בקבוצת CC (כריסט וקטלוניה) (1954) הצטיין פוז'ול בכישוריו המנהיגותיים. באותה תקופה התקרב יותר לדת הקתולית ובין השאר, להגות של שארל פגי ואנרי ברגסון בה מצא השראה לחיים של פעולה ויצירתיות. סופרים והוגים אחרים שהשפיעו על חשיבתו היו סנט אכזופרי, ז'אק מריטן וקאזאנצאקיס. לא נמשך לעבוד בטיפול בחולים ואביו מצא לו בתום לימודיו משרה בניהול מעבדה גדולה שהוא נמנה עם בעלי מניותיה. ברגעים מסוימים שקל פוז'ול אפשרות של קריירה ככומר או כאיש צבא. את השרות הצבאי מילא בסגוביה והגיע לדרגת סגן משנה.
באגודת "וירטליה" הכיר את אשתו לעתיד, מרתה פראסולה, בתו של בעל חנות מהרובע המרכזי אישמפלה בברצלונה. בני הזוג התחתנו בשנת 1954 במונטסראט. כדי לקבל את אהדת אבי כלתו נאלץ לעבור מבחן של גלישת סקי חד פעמית במסלולים של מולינה.
פעילותו הפוליטית
מגיל 16 היה מעורב בפעילות נגד מדיניות הדיכוי של פרנקו בקטלוניה. ב-13 ביוני 1960 נעצר בגלל פעילותו זו. בנוסף להשתתפותו בחרם המוצלח בשנת 1959 נגד המנהל הפרנקיסטי של העיתון "לה ונגארדיה", לואיס גלינסוגה (1967-1891), ומעורבותו באירועים בהיכל המוזיקה בברצלונה, ב-19 במאי 1960, הידועים לאחר מכן כ-els fels de Palau (כשבחגיגות הרשמיות לזכר המשורר הקטלאני ז'ואן מראגאל ובנוכחות נציגי המשטר, הקהל העז לשיר אחד השירים האסורים, של אותו משורר, El cant de la Senyera - שיר הדגל) פוז'ול פרסם במחתרת פמפלט נגד פרנקו שבו הציג אותו כגורם לדיכוי opresor ולשחיתות corruptor. נשפט לשבע שנות מאסר באשמת ניסיון לארגן תנועת אופוזיציה אנטי פרנקיסטית. כפי שהעיד מאוחר יותר בזכרונותיו, בעת מעצרו עבר עינויים מצד חוקרי ה"בריגדה הפוליטית - חברתית" של המשטרה הפרנקיסטית.
לבסוף ריצה שנתיים וחצי בכלא בסרגוסה ועוד שנת מאסר-בית בעיר ז'ירונה. אחרי השחרור מהכלא יזם קו פוליטי חדש תחת הסיסמה "בניין הארץ" ("פר פאיס = "Fer pais"). מטרת קו אידאולוגי זה הייתה העלאת התודעה הלאומית הקטלאנית ויצירת תשתית מוסדית תרבותית ופיננסית למען התפתחותה של קטלוניה. פוז'ול יזם וניהל (למעשה עוד משנת 1959) את הבנק קטלאני - שמימן פעילויות תרבות חשובות בשפה הקטאלנית, כמו הוצאתה לאור של "האנציקלופדיה הקטלאנית", פעילות האגודה התרבותית Òmnium Cultural להגנת השפה הלאומית (1974, וחנות הספרים "ליברריה אונה" (1962) (Llibreria Ona) בברצלונה. בשנת 1974, בשלהי המשטר הפרנקיסטי, עבר לשלב מעשי חשוב על ידי ייסודה, עדיין במחתרת, של מפלגה פוליטית Convergència Democràtica de Catalunya – קונברז'נסיה דמוקרטיקה דה קטלוניה, האיגוד הדמוקרטי של קטלוניה, בעלת אוריינטציה לאומית ("קטלאניסטית") ומרכזית ליברלית, ונבחר למזכירה הראשון. בשנת 1977, אחרי מותו של פרנקו, מפלגתו הפכה לחוקית ופוז'ול נבחר כחבר בפרלמנט הספרדי - הבית התחתון - כנציג של ברצלונה ונבחר שוב בבחירות בשנת 1979. בין השנים 1977–1980 הצטרף פוז'ול לממשל האוטונומי הזמני המחודש של קטלוניה כיועץ - שר בלי תיק בצוות של הנשיא ז'וזפ טאראדליאס שחזר מהגלות.
נשיא ראשון של הז'נרליטט
ב-1979 פוז'ול עמד בראש קואליציה עם מפלגת "האיחוד הדמוקרטי של קטלוניה" (Unió Democrática de Catalunya) הדמוקרטית-נוצרית, שיצרה תנועה פוליטית חדשה בשם "קונברז'נסיה אי אוניו" (איגוד ואיחוד) Convergència y Unió. ב-1980 התפטר מהפרלמנט והחל מ-24 באפריל 1980 בבחירות חוזרות (1984, 1988, 1992, 1995 ו-1999) נבחר כנשיא של הז'נרליטט הקבועה של קטלוניה והנהיג אותה במשך 23 שנה. הקווים המנחים של ממשלו היו ראייה כוללנית של האינטרסים של הקהילה מבחינה גאוגרפית וחברתית, מגמה לאומית קטלאנית משולבת במדינה הספרדית ובעלת שורשים הומניסטיים, מדיניות לאומית בעלת פרופיל של מרכז-שמאל, כלכלת שוק, דו-שיח חברתי, הגנת היוזמה הפרטית. קיבל השראה מהמודל האירופי, מהישגי הסוציאל-דמוקרטיה בעולם המערבי, כולל המודל הסקנדינבי, והמדיניות הנוצרית דמוקרטית בגרמניה. בזמנו השפה הקטלאנית השתרשה במערכת החינוך בקהילה, בהתאם לחוק הנורמליזציה הלשונית שהתקבלה בפרלמנט בשנת 1983. כמו כן פוז'ול קידם בקטלוניה הקמת משרדים ממשלתיים לרווחה ולענייני משפחה (1989) ולהגנת הסביבה (1991) ובכך היה חלוץ בכל ספרד.
בשנות ה-90' במו"ם עם הממשלה המרכזית הסוציאליסטית בהנהגתו של פליפה גונסאלס הצליח פוז'ול להשיג ויתור השלטון המרכזי על ניהול 30 % מהמסים בקטלוניה, ויתור על כל הסמכויות בניהול החינוך, הבריאות, בתקשורת, תיירות, תרבות, רווחה, על רוב הפעלות המשטרתית באזור האוטונומי. יחד עם ארץ הבסקים, הממשל הקטלאני בהנהגתו דחף את ספרד לביזור רחב של סמכויות שהתחיל להיות נדרש גם על ידי פרובינציות אחרות במדינה.
אמנם בניצחונו הגדול בבחירות הכלליות בספרד, בשנת 2000, ראש המפלגה הפופולרית, חוסה מריה אסנאר השתחרר מתלות מפלגתו כלפי בת בריתה עד אז, המפלגה הלאומית הקטלנית CiU של פוז'ול, התחיל להתנגד לנטייה זו לביזור וביקש לחזור לריכוז השלטון במדריד.
ב-16 בדצמבר 2003 פוז'ול פרש מהחיים הפוליטיים והשאיר את ההנהגה בפועל לידי ארטור מאס. נשאר בתפקיד ייצוגי של יושב ראש הקוברז'נסיה דמוקרטיקה ושל יושב ראש ה"קונברז'נסיה אי אוניו". היורש בראש המפלגה, ארטור מאס, לא הצליח להשיג רוב להרכבת ממשלה והשלטון עבר בקטלוניה לידי הסוציאליסט פסקואל מראגאל בראש קואליציה של שלוש מפלגות בין השנים 2003–2006.
ז'ורדי פוז'ול הקדיש הרבה מפעילותו להעלאת קרן הקהילה האוטונומית הקטלאנית ותרבותה בעולם ולשילובה במרחב האירופי והים תיכוני. בשנת 1982 הקים את הקרן הפיננסית הקטלאנית בעד אירופה "פטרונאט קטאלא פרו אוארופה",(Patronat Catala Pro Europa) ומאוחר יותר, בשנת 1989 את המכון הקטלאני למחקרים ים-תיכוניים. בשנת 2002 מיוזמת ממשל קטלוניה, ממשלת ספרד ועיריית ברצלונה, הוקם בבירה הקטלאנית, על בסיס המכון הים תיכוני הקיים שם, המכון האירופי לים התיכון.
בעת 23 שנות הנהגתו הדמוקרטית בשיתוף פעולה עם הממשלה הספרדית במדריד ועם האיחוד האירופי, קטלוניה עברה התקדמות מרשימה, כפי שמוכיחים הנתונים של המכון הקטלאני לסטטיסטיקה: ירידה במספר המובטלים מ-392,551 ב־1983 ל-203,089 ב-2004, עליה בתוצר הלאומי הגולמי מ-17,309 מיליון אירו ב-1980 ל-135,901 מיליון אירו ב-2002, עליה בהשקעות הזרות - מ-108 מיליון אירו ב-1980 ל-1,444 מיליון אירו ב-2003, עליה בהשקעות הקטלאניות מעבר לים מ-759 מיליון אירו ב-1995 ל-3,641 מיליון אירו בשנת 2003, עליה במספר העסקים הפרטיים מ-14,032 ב־1993 ל-21,125 ב-2002, עליה ביצוא מ-2,073 מיליון אירו בשנת 1980 ל-36,655 מיליון אירו בשנת 2003, הגדלת היבוא מ-3,942 מיליון אירו ב-1980 ל-54,008 מיליון אירו ב-2003, עלייה במיטות בתי המלון מ-168,000 ב-1980 ל 245,191 ב-2003 ועליה במספר התיירים המבקרים בקטלוניה מ 11,830,000 ב־1980 ל-22,669,000 ב-2002. חלה התקדמות רבה בתחום הגנת הסביבה, הקמת שמורות לאומיות, פתיחת מפעלים לטיפול במים. בתקופתו של פוז'ול ושל ראש העיר פסקואל מראגאל, הבירה הקטלאנית ברצלונה ידעה תנופת בנייה יוצאת דופן עקב אירוח המשחקים האולימפיים משנת 1992. בשנת 2001 ממשלו של פוז'ול נאלץ להתמודד עם "פרשת פאלרולס". הוועדה האירופית הקפיאה אז את מימונן של תוכניות להכשרה מקצועית של הממשלה הקטאלנית בגלל הונאה שבה היה מעורב איש עסקים מאנדורה, פידל פאלרולס, בעלם של כמה בתי ספר להכשרה מקצועית שנחשדו ברישום פיקטיבי של תלמידים ושהיוו צינור בלתי חוקי למימון מפלגת UDC, השותפה של מפלגתו של פוז'ול בקואליציה.
רגיונליזם ואירופאיזם
פוז'ול הוא חסיד הרעיון הרגיונליסטי, הדוגל בהגברת הניהול העצמי של האזורים הלאומיים בתוך המדינות הרב-לאומיות. הוא דוגל בין היתר בשיפור מעמד השפה הקטלאנית בפורומים הרשמיים של האיחוד האירופי. מצד שני, קטלוניה צריכה להיות גורם לחיזוקה של ספרד ולחיזוקה של אירופה. כאשר פוז'ול דיבר (למשל ב-1966) על זכויות הקטלאנים, הוא התכוון לכל מי שחי ועובד בקטלוניה ומרגיש חלק ממנה ומזדהה איתה, לא רק הקטלאנים ה"אתניים", אלא אף האוכלוסייה הגדולה של מהגרים מאזורים אחרים של ספרד שהשתקעה בקטלוניה במהלך המאה ה-20. אימוץ שפת הארץ צריך להיות קריטריון ראשון. "מי שמדבר קטלאנית ומי שמשוחח בקטלאנית עם ילדיו הוא קטלאני בלב".
כפעיל רגיונליסטי ופרו-אירופי פעל במרץ במסגרת "מועצת האזורים והערים באירופה", ומילא בין השנים 1992–1996 את תפקיד יושב ראש "אספת האזורים של אירופה". בשנת 1983 השתתף ביוזמת הקמת "קהילת העבודה של ה-פירנאים, (הקרויה בקטלאנית Comunitat de Treball dels Pirineus) הכוללת את כל האזורים הסמוכים לפירנאים: מצרפת - אקיטן, לנגדוק-רוסיון ומידי-פירנה, מספרד - הקהילות האוטונומיות ארץ הבסקים, נווארה, ארגון וקטלוניה, כמו כן הנסיכות אנדורה. קהילה זו מיועדת להידוק שיתוף הפעולה בין האזורים הנ"ל בתחומי התעשייה, החקלאות, האנרגיה, התחבורה, התיירות והאוניברסיטאות ומתכוונת לשמש מעין מעבדה לאינטגרציה אירופית. פוז'ול היה יושב ראש קהילת העבודה של הפירנאים בשנת 2003. בנוסף פוז'ול יזם את הקמתה של ה"אירו-אזור" (Euroregion) המקשרת את קטלוניה עם האזורים לנגדוק רוסיון ומידי פירנה, וכמו כן, את ברית "ארבעת המנועים למען אירופה" הכוללת את האזור קטלוניה מספרד, את האזור רון-אלפ מצרפת, את לומברדיה מאיטליה ואת הלאנד באדן-וירטמברג מגרמניה. הוא קידם גם את הפרויקטים לצירי התחבורה קאדי - פוימוראן ותוכנית הרכבת רבת המהירות TGV הטרנס-פירנאית.
פוז'ול נשוי משנת 1956 למרתה פרוּסולה (Marta Ferrusola). לזוג נולדו שבעה ילדים. פרט לקטלאנית וספרדית, הוא שולט בשפות צרפתית, איטלקית, גרמנית ואנגלית. הוא ממשיך להיות פעיל מאוד במסגרת מכון המחקר שהוא עומד בראשו, עורך סיורי הרצאות, מלמד באוניברסיטאות, כותב מאמרים וספרים, משתתף בפאנלים ברשתות טלוויזיה וכו'.
No Tears Left to Cry
No Tears Left to Cry (בעברית: לא נותרו דמעות לבכות, מעוצב: ʎɹɔ oʇ ʇɟǝl sɹɐǝʇ ou) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה מתוך אלבומה הרביעי Sweetener. השיר נכתב על ידי גרנדה, סאבאן קוטצ'ה, והמפיק מקס מרטין ואילייה. השיר יצא לאור על ידי ריפבליק רקורדס בתאריך 20 באפריל 2018 כשיר הבכורה מתוך האלבום שיצא ב-17 באוגוסט באותו השנה.
ז'ורדי פוז'ול
ז'ורדי פוז'ול והעם היהודי
כמגן על רעיון הקטלאניזם וכדוגל בשמירת השפה והתרבות הקטלאנית נגד הדיכוי מצד המשטר הפרנקיסטי שכינה לעיתים בבוז את הקטלאנים "היהודים של ספרד", פוז'ול ראה באהדה את מאמצי הציונות להקים מחדש את בית העם היהודי בארץ ישראל. רושם רב עשתה עליו, לדבריו, הברכה היהודית המסורתית "לשנה הבאה בירושלים". כקתולי הומניסט קיבל בשביעות רצון את השינויים שהביאה ועידת הוותיקן השנייה והאפיפיורים יוחנן ה-23, פאולוס השישי ויוחנן פאולוס השני בגישת הכנסייה הקתולית כלפי היהדות וכלפי ישראל. מתנגד לתעמולה נגד ישראל שעלתה באירופה אחרי מלחמת ששת הימים, הוא מחשיב את עצמו כידיד ותיק של ישראל. מתוך עמדה זאת הירשה לדבריו לעצמו להיות לעיתים בקורתי כלפי מדיניותה של ישראל. הוא תומך במציאת הסדר מוסכם שיביא להקמת מדינה ערבית פלסטינית על יד ישראל. את עמדותיו הנ"ל ביטא ז'ורדי פוז'ול בעת בקורו הרשמי כנשיא הז'נרליטט של קטלוניה בישראל במאי 1987 ולאחרונה בעת בקורו ונאומו בכנסת בירושלים באוקטובר 2007 כשהוזמן כאורח כבוד בטקס הענקת פרס שמואל טולידאנו לחוקרים ספרדים וישראלים שתרמו לחקר יהדות ספרד. הקשרים בין הז'רנליטט תחת הנהגתו של פוז'ול ובין חברות ישראליות, כמו בתחום האבטחה, תוארו לעיתים בצורה שלילית על ידי יריבים או מבקרים של הנשיא.
אותות כבוד ופרסים
בין האותות והכיבודים שהוענקו למנהיג הקטלאני אפשר לציין:
No Tears Left to Cry
הוצאת השיר
לאחר פיגוע הטרור שאירע בהופעה של גרנדה במנצ'סטר (במסגרת סיבוב ההופעות "Dangerous Woman Tour") במאי 2017, היא סירבה להקליט מוזיקה חדשה והעדיפה לבלות זמן עם יקיריה בגלל ההשפעה הרגשית שהייתה לפיגוע עליה. היא חזרה לסטודיו פחות או יותר בשנת 2017, לכתוב את השיר "No Tears Left to Cry" עם סאבאן קוטצ'ה והמפיקים שלה מקס מרטין ואילייה. לגבי השיר, גרנדה אמרה שהיא מקווה שזה יביא אור ונוחות, "אך גם בו בזמן גורם לך לרקוד ולחיות חיים טובים יותר".
מגזין Variety דיווח לראשונה ב -9 באפריל 2018 כי הרצועה תשוחרר ב -27 באפריל 2018. גרנדה החלה להקניט את שחרורו של הסינגל במדיה חברתית ב -15 באפריל 2018, באמצעות אמוג'י של דמעה ואת הכותרת של השיר כ"ʎɹɔ oʇ ʇɟǝl sɹɐǝʇ ou". הכותרת הופיעה על לוחות מודעות ברחבי ארצות הברית והופיעה על חולצות אפורות שחוקות על מדיה חברתית על ידי גרנדה, אחיה למחצה פרנקי ובן זוגה לשעבר מק מילר. גם מסיבת אוזניות בלונדון התקיימה. השיר הוקרן ברחבי העולם בחצות הלילה ב -20 באפריל 2018, כסינגל הראשון מאלבום האולפן הרביעי של גרנדה. הסווטשירטים האפורים היו זמינים לרכישה באתר של גרנדה יום למחרת בתאריך 21 באפריל 2018, יחד עם עותק דיגיטלי של הרצועה. בארצות הברית, "No Tears Left to Cry" נשלח לתחנות רדיו עכשוויות למבוגרים ב -23 באפריל 2017, ולתחנת הרדיו קצבית עכשווית יום למחרת בתאריך 24 באפריל 2018.
קבלה וביקורת
"No Tears Left to Cry" קיבל שבחים ממבקרי מוזיקה עם שחרורו. המגזין The Guardian נתן לשיר ארבעה כוכבים מתוך חמישה ומצא את זה דומה לקונצרט של גרנדה One Love Manchester וטענה ש"אחת החגיגות העליזות, המתריסות ביותר של הפופ והקהילות שהיא מעוררת". במגזין ה-NME ניק ריילי החמיא לשיר וטען שהפזמון הוא קליט ביות, בזמן שחנה מירייה ראתה בו אופוריה וסיכמה "התמודדות עם שנאה וחורבן בתקווה ובדיסקוטק" "No Tears Left to Cry" זה ניצחון. מייגן גארביי מהאתר "Pithfork" טענה ש "התוצאה היא מעולה, השיר עורר את תחילתו של המילניום". הראיון שלו בבילבורד אנדראו אונטרברגר כתב שהשיר "מגדל, לא להיות מוערך במלואו על האזנה ראשונה שלו". כריס ווילמן מVariety קרא לזה "את ההמנון הפוסט טראומטי, הכי בריקוד, הכי מתוחכם", אבל אמר "זה לא סביר אי פעם להיות להכניס את מקס מרטין לתוך התהילה.
קליפ השיר
הקליפ יצא לראשונה ב-20 באפריל 2018 באתר VEVO. הבמאי של הקליפ הוא דייב מאיירס. שאנט האניקאט מבילבורד קראה לזה "וידאו יפה, כיפוף הקליפ" וציטטה את מיירס כאשר אמרה "הקונספט שרצינו לחקור הוא הבלבול שאתם עוברים בחיים והמסע שכולנו עוברים בו כדי למצוא את הקרקע שוב". הקליפ זכה למעלה מ-מיליארד צפיות ביוטיוב.
מצפה אופיר
מצפה אופיר הוא נקודת תצפית בדרום רמת הגולן, שהוקמה לזכרו של הנער אופיר שעל, שנולד בשנת 1970 ונפטר בשנת 1986 ממחלת כבד נדירה. מרחבת המצפה יוצא שביל הליכה מסומן, העובר לאורך המצוק ושרידי מוצב סקופיה, לעבר שרידי המושבה בני יהודה. באזור המצפה נטועים עצי זית וביניהם מספר שולחנות אבן המשמשים לפיקניקים.
פרס המוזיקה האמריקאית
פרס המוזיקה האמריקאית (באנגלית: American Music Awards, מכונה לעיתים בקיצור AMAs) הוא פרס שנתי מרכזי בארצות הברית, יחד עם פרס גראמי ופרסי המוזיקה של בילבורד. הטקס נוסד ב-1973 על ידי דיק קלארק כפרס מתחרה לפרס גראמי והוא מחולק מאז 1974. הפרס מחולק בעיקר לזמרים אמריקאים, אך גם לזמרים בינלאומיים אך רק בעקבות פופולריות בארצות הברית.
מצפה אופיר
המצפה והאתר
המצפה הוקם על ידי ג'ימי שעל ממושב גבעת יואב, לציון זכרו של בנו, אופיר. אופיר אהב מאוד את נופי הגולן, והקמת מקום בטבע הייתה הדרך הכי טבעית להנציח את זכרו. הגישה למצפה היא מכביש 789 המוביל מצומת כורסי לבני יהודה. בקילומטר התשיעי, במעלה הכביש, יש שילוט ימינה לכיוון דרך עפר נוחה, המתאימה לנסיעה לכל כלי רכב. המצפה נמצא בקצה השדות של מושב גבעת יואב, בנקודה הנמצאת 450 מטר מעל פני הכנרת.
פרס המוזיקה האמריקאית
קטגוריות
הקטגוריות החשובות ביותר בפרסי המוזיקה האמריקאית הן אמן השנה והאמן החדש של השנה.
מצפה אופיר
המצפה והאתר
מעבר למגרש החנייה הוקמה רחבה מוצלת ובה ניטעו 16 עצי זית, כמניין שנותיו של אופיר, ובין עצי הזית הוצבו ספסלים. בכיוון מערב הוקמה רחבת התצפית שנותנת הרגשה של מרפסת הבולטת מהרכס לכיוון הכנרת. ברחבת התצפית הוקמו שני שולחנות מאבן ועליהן מסומנות נקודות עניין ומיקומן היחסי לתצפית.
פרס המוזיקה האמריקאית
הכי הרבה זכיות
הזמרים והזמרות שזכו הכי הרבה
מצפה אופיר
המצפה והאתר
מרחבת התצפית ניתן להשקיף לכיוון מערב כלפי מטה ולראות את עמק הירדן, החוף המזרחי של הכנרת ואת החלק הדרומי של עמק החולה. במבט גבוה יותר ניתן לראות את הרי הגליל התחתון, את הר תבור ואת מצוקי הר ארבל. במבט למרחקים, אפשר לראות את הרי הגליל העליון ואת הרי נפתלי, ומעבר להם את הרי הלבנון והר חרמון.
פרס המוזיקה האמריקאית
שיאי זכיות
השיא עבור מספר הזכיות בפרסי המוזיקה האמריקאית מוחזק על ידי טיילור סוויפט, שצברה שלושים וארבעה פרסים, כולל "אמן העשור", ואחריה מייקל ג'קסון עם עשרים וארבעה פרסים (מבלי להביא בחשבון את הפרס המיוחד עבור השיר We Are the World בו זכה בשנת 1986 במשותף עם ליונל רי'צי, קווינסי ג'ונס וקן קראגן ואת הפרס "אמן העשור של שנות השמונים" שניתן לו בשנת 2000) וכן הלהקה אלבמה עם עשרים ושלושה פרסים.
האמנים שזכו במספר הפרסים הרב ביותר בטקס אחד הם ויטני יוסטון ומייקל ג'קסון שזכו בשמונה פרסים בטקסים שנערכו בשנים 1994 ו-1984 בהתאמה.
מצפה אופיר
המצפה והאתר
מדרום לרחבה הוקמה רחבה נוספת ובה שולחנות פיקניק שהוכנו מאבני הגולן. מעל רחבת התצפית, נשתלה חורשה של עצי בר: אלונים ואלות, חרובים וכליל החורש. שביל טיול מסומן, יוצא ממצפה אופיר, וממשיך דרומה לאורך המצוק. השביל עובר דרך שורת בונקרים ותותח סורי, אשר מוקמו לאורך קו המצוק בקרבת הכפר הסורי סקופיה שניטש במלחמת ששת הימים. השביל יורד לעבר שרידי המושבה בני יהודה, שתושביה חיו בתוך הכפר הערבי ביר א-שכום. השביל ממשיך דרך קרן עין גב ומגיע עד לקרבת קיבוץ עין גב. יש תצפיות רבות לאורך המסלול, ומכיוון שהשביל חשוף לשמש, הוא מתאים לטיול בעונות הקרירות ומומלץ בתקופת הפריחה.
במדרון שמצפון מערב למצפה נמצאת חורבה בשם "עין עוואניש", המשמרת לפי הסברה את שמו של היישוב התלמודי עינוש.
פרס המוזיקה האמריקאית
שיאי זכיות
השיא עבור מספר הזכיות בפרס אמן השנה, אחד משני הפרסים החשובים בטקס, מוחזק על ידי טיילור סוויפט, שזכתה בו שש פעמים. אחריה ג'סטין ביבר וואן דיירקשן, שזכו בו פעמיים.
פרס האייקון
בטקס ה-AMA של שנת 2013 הזמרת ריהאנה זכתה ב"פרס האייקון" הראשון בהיסטוריה של הטקס, פרס על תרומה חשובה לתעשיית המוזיקה.
פרס הישג מיוחד
פרס הישג מיוחד ניתן לאמנים שחמישה סינגלים מאלבום אחד שלהם הגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. בפרס זכו מייקל ג'קסון וקייטי פרי ב-1989 ו-2011 בהתאמה, ולאחר ביקורות מעורבות ריהאנה ב-2013 על אלבום שהוציאה לאור ב-2010 ושיר ממנו היה גם באלבום וגם באלבום אחר.
נסיכה של שמחה
נסיכה של שמחה הוא אלבום האולפן ה-14 של הזמרת-יוצרת שרית חדד. האלבום יצא לאור ב-דצמבר 2006, בחברת התקליטים אבי גואטה הפקות ומיס מיוזיק בע"מ. זה אלבום ילדים הראשון של שרית חדד.
רקע וכתיבה
את האלבום הפיקו חברות אבי גואטה בע"מ ומיס מיוזיק בע"מ בשיתוף הד ארצי, מפיק בפועל - משה דץ.
באלבום יש 15 שירים חדשים שכתבה סמדר שיר והלחין משה דץ, ועוד שיר אחד שהופיע לראשונה בפסטיגל. על העיבודים אחראי חזי שקד. האלבום יצא גם בדיסק DVD הכולל מהדורה של מארז דיסק+DVD, בהפקה הזו הופיעו אורנה ומשה דץ בתפקיד אורח.
אפרת כהן
אפרת כהן אנגל (נולדה ב-14 במאי 1976) היא שחקנית, זמרת, רקדנית, מורה למשחק ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה
למדה במגמת תיאטרון בבית הספר לאומנויות רעות, חיפה. בצעירותה הייתה חברה בלהקת הנוער היצוגית של חיפה, "מפגשים ברכס", ושרה בהרכב "כרמל א-קפלה". בצבא שירתה בלהקת "חינוך מיוחד" של חיל החינוך. למדה משחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין (1999-1997) והנחתה את תוכנית הטלוויזיה "Y בלילה".
השתתפה בהצגות "נימפות בערפל", "תל אביב הקטנה", "כרמל א-קפלה" ו"סטיות מיניות בשיקגו". השתתפה בהצגות לילדים "אי ההגיון", "מקום בלב" ו"אפרוחים". כמו כן השתתפה במחזמר "עלי באבא וארבעים השודדים".
למדה הכשרת מטפלים בקשיי תפקוד ולמידה במכללת אלבאום וקורס בהנחיית קבוצות במוזיקה ותנועה ביס להכשרות דיאדה. החל משנת 2004 מעבירה סדנאות בארגונים בנושאי תקשורת בינאישית, ניהול והתמודדות עם שינוי, מכירות ושירות, אתיקה וערכים ועוד. ההנחיה משלבת תרגילים מעולם המשחק והנחיית קבוצות. בשנים 2009–2010 הנחתה קבוצות הורים ותינוקות במוזיקה ותנועה, במכללת דיאדה להורות.
בשנת 2011 שימשה פרזנטורית של המעצבת דקלה קדם. בשנת 2016 השתתפה במחזמר "בית המצוות", שהוצג במסגרת חג המחזמר באותה השנה.
כיום מלמדת משחק בתיאטרון העירוני הרצליה ובאוניברסיטת בר-אילן במסגרת תוכנית הלימודים "כלים שלובים".
כהן נשואה ואם לבת ולבן.
תיאטרון
תפקידים בהצגות 2009–2010
ארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית
ארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית או ITP (ראשי תיבות באנגלית של Idiopathic Thrombocytopenic Purpura) היא מחלה אוטואימונית שבה חוסר בטסיות דם גורם לדימומים תת-עוריים. זוהי אחת ממחלות החיסון העצמי הנפוצות ביותר.
ITP יכולה להופיע בשני טיפוסים:
ITP מאופיינת בספירה נמוכה של טסיות דם ומשטח מח עצם נורמלי, ולפיכך הסימפטומים המלווים אותה הם: שטפי דם בגדלים שונים (ארגמנת = petechiae, purpura), דימומים וסתיים קשים ודימומים מהאף ומהחניכיים. סימפטומים פחות שכיחים הם: דם בשתן, דימום ממערכת העיכול ודימום תוך- מוחי שהוא סימפטום נדיר.
פתופיזיולוגיה
מקור מחלה זו הוא בנוגדנים עצמיים כנגד טסיות הדם. המטרה האנטיגנית ברוב החולים מצויה בקומפלקס הגליקופרוטאין הממברנלי IIb/IIIa האחראי לאינטראקציה בין טסיות הדם ולאגרגציה (היצמדות) שלהן בתת-היחידה IIb שלו.
טסיות הדם העטופות בנוגדני IgG עצמיים עוברות פירוק מואץ המתווך על ידי רצפטורי Fcγ – אותם מבטאים מקרופאגים ברקמה, בעיקר בטחול ובכבד. מנגנון יצירת נוגדנים אלה אינו ידוע, ייתכן כי הם מכוונים כנגד אנטיגנים זרים ותוך כדי כך מגיבים (cross-reactivity) ונקשרים לדטרמיננטות של טסיות הדם. פירוק טסיות הדם בתוך תאים מציגי אנטיגן גורם ליצירת נוגדנים חדשים. עם התקדמות תהליך זה, עולה כמות הנוגדנים העצמיים עד מצב המספיק לגרימת תרומבוציטופניה.
ביטויים קליניים
סיבוכים קשים ואף קטלניים עקב ספירה נמוכה מאוד (פחות מ-5,000 ל-μl) כוללים דימומים תת-עכבישיים או דימום תוך-מוחי, דימום במערכת העיכול התחתונה או דימום פנימי אחר. חולים במחלה עם ספירה נמוכה מאוד פגיעים לדימום פנימי שנגרם על ידי טראומת בטן - למשל, כתוצאה מתאונת דרכים.
למרות המספר הנמוך של הטסיות, הן עדיין מתפקדות. הן נדבקות לאנדותל או אחת לשנייה, כך שלא תמיד מופיע דימום ספונטני. לכן, הטיפול לא יתחיל לפני שהדימום הפך לחמור או מאיים על החיים או שספירת הטסיות נמוכה מאוד (פחות מ-10,000 ל-μl).
אבחון במבוגרים
ביצוע כל הבדיקות לעיל, כאמור אמור לשלול גורמים אחרים (שאינם ITP) לספירת טסיות הדם הנמוכה של המחלה. בדיקת משטח מח עצם אינה הכרחית ברוב המקרים, אך יש לבצעה בחולים שגילם מעל 60, בחולים בעלי ספלנומגאליה או בכאלה שלפני כריתת טחול. בדיקת מח עצם בחולי ITP מראה היפרפלזיה של מגה-קריוציטים, המתקיימת במטרה לפצות על החסר בטסיות דם.
טיפול במבוגרים
עם זאת, לאחרונה נמצא כי טיפול קצר טווח בדקסאמתאזון במינון גבוה הוא יעיל, ומעצם היותו קצר כרוך בפחות תופעות לוואי זיהומיות. בנוסף, קיימים חולים בעלי אריתרוציטים מסוג Rh+ (בעלי אנטיגן RhD), אשר אינם סבילים לקורטיקוסטרואידים, שהטיפול בהם יעשה על ידי אנטי- D (נוגדן נגד אנטיגן RhD).
ג'ירף רוטשילד
ג'ירף רוטשילד או ג'ירף ברינגו (שם מדעי: Giraffa camelopardalis rothschildi) הוא אחד מתת-המינים של הג'ירף הנמצאים בסכנת הכחדה; יש רק כמה מאות פרטים בטבע.
ארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית
טיפול במבוגרים
אם ספירת הטסיות נשארת נמוכה למרות טיפול של מספר ימים בקורטיקוסטרואידים, או שקיים דימום מוגזם, יש לבצע טיפול משלים בהזרקת IgG תוך ורידית (IVIG).
ג'ירף רוטשילד
ג'ירף רוטשילד נקרא על שמו של וולטר רוטשילד מייסד מוזיאון טרינג (Tring museum). שמו הנוסף של הג'ירף, ג'ירף ברינגו, הוא על שם אגם ברינגו באזור קניה. שם נוסף הוא "ג'ירף אוגנדי", מפני שג'ירף זה חי, בין השאר, באוגנדה. כל הפרטים החיים בטבע מצויים באזורים מוגנים בקניה ובאוגנדה.
ארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית
טיפול במבוגרים
ל-IVIG שני מנגנוני פעולה משוערים:
ג'ירף רוטשילד
מאפיינים
ג'ירף רוטשילד הוא אחד הזנים הקלים לזיהוי, בשל צבע פרוותו: בעוד שלג'ירף המרושת יש כתמים חומים כהים וביניהם קווים מפרידים לבנים, ג'ירף ברינגו מזכיר יותר את ג'ירף המסאי. לעומת זאת, בניגוד לג'ירף המסאי, ג'ירף רוטשילד חיוור ופרוותו בצבע חום כתמתם. ג'ירף רוטשילד מתאפיין בעיקר בשל "גרביו" הלבנות.
ארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית
טיפול במבוגרים
כריתת טחול משמשת כטיפול העיקרי בחולים שבהם הטיפול התרופתי לא צלח בשמירה על רמת טסיות קבועה. קביעת העיתוי המתאים לכריתה תלויה במספר משתנים שביניהם:
ג'ירף רוטשילד
מאפיינים
עוד אמצעי זיהוי הוא קרניו. ג'ירף רוטשילד הוא הזן היחיד שנולד עם חמש קרניים, בדרך כלל שתי הקרניים הרגילות, קרן על המצח ושתיים מאחורי האוזן (בעברית ניתן לתאר את קרניי הג'ירף כבליטות גרמיות, בהיעדר מילה אחרת).
ארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית
טיפול במבוגרים
לחולים שהוחלט כי יעברו את הניתוח ניתנת מנת IVIG\ אנטי- D או כמה מנות קורטיקוסטרואידים כדי להעלות את רמת טסיות הדם לפני הניתוח.
ג'ירף רוטשילד
מאפיינים
ג'ירף רוטשילד הוא אחד מזני הג'ירפה הגבוהים ביותר, ומתנשא עד לגובה של 6 מטר.
ארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית
טיפול במבוגרים
בשנים האחרונות החל שימוש בתרופות המחקות את פעילות הטרומבופואיטין ומעודדות ייצור של טסיות. התרופה הראשונה שאושרה על ידי הFDA היא אנפלייט, הניתנת בזריקה אחת לשבוע. תרופות אלו מאושרות למתן לפני ואחרי כריתת טחול.
ג'ירף רוטשילד
מאפיינים
ג'ירפות רוטשילד מזדווגים בכל עונות השנה, ולרוב (למעט מקרים נדירים) ממליטים ולד אחד, לאחר הריון של 14 עד 16 חודשים. הם חיים בעדרים קטנים של זכרים ונקבות עם צאצאים ונפגשים רק למטרות רבייה.
הזכרים גבוהים יותר מן הנקבות ולרוב כהים יותר, אך זהו לא אמצעי מספיק על מנת להבדיל בין המינים.
1943 בארץ ישראל
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1943 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
הנהגה
שלטון המנדט
הנהגת היישוב
גביע אפריקה לאומות 2002
גביע אפריקה לאומות 2002 היה הטורניר ה-23 של גביע אפריקה לאומות, שנערך במאלי מה-19 בינואר ועד ל-10 בפברואר 2002 בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בטורניר זכתה נבחרת קמרון כאשר ניצחה את נבחרת סנגל בגמר, 3–2 בדו-קרב בעיטות עונשין. הייתה זו זכייתה הרביעית של קמרון בגביע.
1943 בארץ ישראל
התיישבות
26 בינואר - ייסוד קיבוץ בארות יצחק
דרוהיצ'ין (בלארוס)
דרוהיצ'ין (בבלארוסית: Драгічын, דרהיצ'ין; בפולנית: Drohiczyn; ביידיש: דראהיטשין) היא עיר קטנה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
דרוהיצ'ין החלה ככפר בנסיכות פינסק, ובסוף המאה ה-14 עברה לנסיכות ליטא. בראשית המאה ה-17 הוענקו ליישוב זכויות עיר. עם סיפוח העיר לפולין לאחר מלחמת העולם הראשונה, נקבעה כעיר נפה.
יהודי דרוהיצ'ין
במהלך מלחמת העולם הראשונה עזבו את העיר רבים מיהודיה בשל הקרבות שנערכו בסביבתה, ורבים מבתיהם נבזזו ונשרפו. בעת הכיבוש הגרמני של העיר, רבים מתושביה נלקחו לעבודות כפייה, והיו נתונים למעשי התעללות. במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, ערכו חיילים פולנים מעשי התעללות נוספים ביהודי העיר, תוך רצח 17 יהודים באחוזה הסמוכה לעיר.
בשואה
ב-25 בספטמבר 1939 נכנס לעיר הצבא האדום. בתקופה זו המוסדות היהודיים בעיר נסגרו, ומספר יהודים הוגלו לעומק ברית המועצות. ב-25 ביוני 1941 נכנסו לעיר הגרמנים, והחלו בביצוע מעשי שוד בקרב יהודי המקום. זמן קצר לאחר מכן צוו יהודי העיר לשאת אות זיהוי, ואל העיר הועברו יהודים רבים שגורשו מכפרי הסביבה, כאשר באחד הכפרים, וייטלה (Wietly), ערכו בלארוסים מקומיים פוגרום בו רצחו את רוב יהודי המקום. בתקופה זו נרצחו מעת לעת יהודים בעיר.
בתחילת אוגוסט 1941 הוקם בעיר יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים סכומי כופר גבוהים בפרקי זמן קצרים, תוך לקיחה של בכירי הקהילה כבני ערובה. בפסח תש"ב, 1942, הוקמו בעיר שני גטאות, האחד ליהודים "יעילים", והשני ל"בלתי יעילים". בגטאות אלו התקיימה צפיפות רבה, וכ-15 איש שוכנו בכל חדר, תוך הקצבת מזון זעומה.
ב-26 ביולי 1942, לפנות בוקר, כותר הגטו של ה"בלתי יעילים" בעיר בידי שוטרים גרמנים ובלארוסים, ויושביו, כמו גם כמאה יהודים מגטו ה"יעילים", נלקחו לתחנת הרכבת המקומית. משם הוסעו לאתר הרצח ההמוני ברונה גורה, שם נרצחו כולם. יהודים שהסתתרו בגטו, נורו במקום.
ב-15 באוקטובר 1942, לאחר מספר מעשי רצח נוספים של יהודים בעיר, כותר גטו ה"יעילים" בעיר בידי חיילים גרמנים ושוטרים אוקראינים ולטבים, וכ-1,500 יהודים הובלו לבורות בהם נרצחו. היהודים שהסתתרו בגטו, נרצחו במקום.
כ-120 יהודים מהעיר שהוחזקו במחנה עבודה ברדסטוב נרצחו ברובם בתחילת נובמבר 1942. במחנה פטרוביץ' (Piotrowicze), בו שהו מאות צעירים יהודים, רבים מהם מדרוהוצ'ין, הייתה התמרדות ובריחה המונית. כ-40 יהודים שהצליחו להימלט, ולהצטרף לקבוצה פרטיזנית סובייטית, נרצחו מאוחר יותר.
מדרוהוצ'ין ומכפרי הסביבה שלה שרדו את השואה כ-85 יהודים.
חואן ד'אריינסו
חואן ד'אריינסו אמנדולה (בספרדית: Juan D'Arienzo Améndola,  14 בדצמבר 1900 בואנוס איירס - 14 בינואר 1976 בואנוס איירס) היה מנצח, מלחין, מעבד וכנר ארגנטינאי, נודע כמנהל תזמורת עצמית וכיוצר ומבצע של מוזיקת טנגו. כונה "המלך של המקצב" ("El Rey del Compás").
ילדות וצעירות
חואן ד'אריינסו אמנדולה נולד בשנת 1900 ברובע "קונגרסו" שבדרום-מזרחה של שכונת בלוואנרה של בואנוס איירס. הוא היה הבכור מבין שלושת ילדיהם של מהגרים מאיטליה: דון אלברטו ד'אריינצו ואמליה אמנדולה. על אף כישוריו המוזיקליים של חואן, התנגד האב בחריפות לבחירת הבן בעולם הטנגו ורצה שהוא ילמד משפטים ושיירש את המפעל המשפחתי למוצרים חקלאיים. גם שאר הילדים נמשכו למוזיקה: האח הצעיר ארנאני היה לימים לפסנתרן ומתופף ואחותו חוספינה - הייתה לימים זמרת לירית ופסנתרנית. בעידוד האם בגיל 8 התחיל חואן לנגן בכינור ואחר כך בפסנתר ונרשם לקונסרבטוריון ע"ש מסקאני מיסודה של אדלחיסה פאנה. מאוחר יותר למד בקונסרבטוריון אלטיבן-פיאזיני. אחר כך היה תלמיד מצליח בבית הספר היסודי "קורנליו סאוודרה" ובתיכון "נסיונאל מריאנו מורנו". תקופה עזר לאביו בעסקים כסוכן מכירות מצוין.
תחילת הקריירה המוזיקלית
ד'אריינסו היה זמן-מה חבר בשלישייה כלית, יחד עם נער בגילו, אנחל דומינגו ד'אגוסטינו בפסנתר ועם עוד נגן צעיר בחליל, ארנסטו ביאנצ'י (ביאנקי). הם הנעימו בימי ראשון אחרי הצהרים את אוזני המבקרים בגן החיות של בואנוס איירס. הם קראו לשלישייה שלהם Ases del Tango ונהגו לנגן גם על יד תיאטרון בובות "גיניול" שבגן החיות תמורת 4 פסוס מהעוברים ושבים. יחד עם חברים אלה, שאליהם הצטרף הצ'לן אניו בולוניני, ניגן אחר כך ד'אריינסו בתיאטרון אפולו ובאולמות אחרים בעיר, בתזמורות של סרסואלות וכו'. ב-1917 פגש ד'אריינסו את המלחין, הכנר והמנצח קרלוס פוסאדס (1918-1874), מגדולי הגוארדיה הישנה של הטנגו. הודות לפוסאדס, שהפך למנטור שלו, התקבל ד'אריינסו לתזמורת של תיאטרו אוונידה. אולם מותו של פוסאדס כעבור שנה בגיל 33 פגע מאוד בכנר הצעיר.
הופעתו המשמעותית הראשונה של ד'אריינסו ככנר אירעה בשנת 1919. אז הרכב טנגו קטן בניהול שלו ושל ד'אגוסטינו החליף את התזמורת של רוברטו פירפו בליווי קטע ריקוד במופע קומי מסוג  "סיינֶטֶה" שנקרא "קברט מונמארטר" והולחן על ידי אלברטו נוביון. המופע בוצע ב"תיאטרו נסיונאל" על ידי להקת התיאטרון אראטה -סימארי- פרנקו. הריקוד היה קטע טנגו קנז'נגה שבוצע על ידי הצמד "אל מורוצ'ו פורטוגסה". תזמורתם, שנקראה "Orquestra tipica Angel D'Agostini", ניגנה באופן קבוע בשנים 1920-1919 ב"תיאטרו נסיונאל". עם ד'אוגוסטיני הוא ליווה את זמרת הטנגו אוויטה פרנקו. אחר כך ניגן בכינור בתזמורת הג'אז פרדריקסון והקים, שוב עם ד'אגוסטיני בשישייה "Aieta y sus ases" (אייטה והאסים שלו, 1927) שבה השתתפו הכנר אלפרדו מאסאו (Mazeo), נגני הבנדונאון אנסלמו אייטה (Aieta) ושוב ארנסטו ביאנקי ונגן הקונטרבס חוסה פוליסי (Puglisi). מאוחר יותר לואיס ויסקה החליף את ד'אגוסטיני.
התזמורת והסגנון שלו
אחר כך חבר ד'אריינסו לתזמורות נוספות ובשנת 1928 הקים תזמורת טנגו משל עצמו - Juan D’Arienzo y su Orquesta Típica, שנשארה עד ימינו אחת מתזמורות הטנגו הפופולריות והאהובות. בלט בה נגן הבנדונאון פרנסיסקו פירונטינו. החל משנת 1934 הופיע באופן קבוע בקברט "שאנטקלר" של אנחל סנצ'ס קארניו (שכונה "הנסיך הקובני") ששכן ברחוב פאראנה, לא רחוק מאוונידה קוריינטס. החל מ-1935, עם העסקתו של הפסנתרן הידוע רודולפו ביאג'י, התחיל ד'אריינסו לפתח סגנון חדש ישן תוך חזרה מן המקצב 4/8 למקצב המהיר של הטנגואים הישנים: 2/4. נוצר איפוא פער בין עיבודיו הרעננים לסגנונם של מוזיקאי טנגו אחרים כמו פרנסיסקו קנארו, פרנסיסקו לומוטו וחוליו דה קארו כשד'אריינסו החזיר את הטנגו לזירת הריקודים ולדור הצעיר. בגלל עיבודיו הקצביים וסטקאטיים האלה שבהם לפסנתר ניתן מקום מכובד, כונה ד'אריינסו "מלך המקצבים" (El Rey del Compás). כינוי זה הודבק לו בהקלטה משנת 1941 במועדון "שאנטקלר". ב-1949 הסביר את גישתו כך:
שנות ה-40 נחשבות ל"תקופת זהב" של מוזיקת הטנגו, שבה לצד ד'אריינסו, הצטיינו מוזיקאים כמו אניבל טרוילו, אוסוולדו פולייסה, אוסוולדו פרסדו, פרנסיסקו קנארו ואחרים. בשנים 1944-1940 הזמר הסולן של תזמורת ד'אריינסו היה הקטור מאורה, יליד פלרמו. בשנות ה-1950 היה הרפרטואר שלו דל למדי, וכלל ריקודים הנחשבים פחות מוצלחים, תוקפנים והמוניים כמו "El nene del Abasto", "El hipo" ו "Chichipía". גם בסביבות שנת 1960 חיפש חואן ד'אריינסו ליצור סגנון חדש של טאנגו קלאסי. הוא הקים יחד עם אניבל טרוילו (בנדונאון, פרנסיסקו קנארו (כנור), אוסוולדו פוייזה (פסנתר) ואוסוולדו פרסדו (בנדונאון) את "חמישיית הזהב" - Quinteto de Oro (קינטטו ד'אורו) שאכן השפיעה על התחדשות מוזיקת הטאנגו.
חואן ד'אריינסו הקליט מאות ריקודי טנגו, מילונגה וואלסים. ההקלטה הראשונה שלו הייתה של Esta noche me emborracho עם הסולן קרלוס דאנטה, אולם להיט הלהיטים שלו היה בזמנו עיבודו לטנגו La cumparsita של המלחין האורוגוואי חרארדו מאטוס רודריגס.גרסתו של ד'אריינסו נמכרה בשני מיליון עותקים. ד'אריינסו הקליט אותו שבע פעמים: ב-1928 עם הזמר קרלוס דאנטה, ב-1929 עם הזמרת רקל נוטאר (שתיהן בחברת אלקטרה) וחמש האחרות בביצוע תזמורתי (1937, 1943, 1951,1963, 1971  בחברת  RCA Victor). את המילונגה "La Puñalada" שבגרסתו זכתה גם כן בפופולריות רבה, הקליט ארבע פעמים ובמקצב מהיר במיוחד:ב-1937, 1943, 1951, 1963.
אחרי מותו בשנת 1976 בבואנוס איירס הובא לקבורה בבית הקברות צ'קריטה בעיר. חואן ד'אריינסו היה נשוי למאורה.
חייו הפרטיים
ד'אריינסו ניהל חיים פרטיים דיסקרטיים, לא היה נשוי ולא היו לו ילדים. אחרי מותו של קרלוס גרדל בתאונת מטוס נמנע לטוס כל חייו.
מורשתו
יורשי סגנונו בימינו הם התזמורת של ארנסטו פרנקו והתזמורת הקרויה "הסולנים של ד'אריינסו".
מבחר לחנים ומנגינות
ד'אריינסו הלחין קטעי טנגו, ואלסים מהירים, מילונגות.
דיסקוגרפיה (מבחר)
ד'אריינסו הקליט בסך הכל 1007 הקלטות.
פילמוגרפיה
ד'אריינסו השתתף במספר סרטים כמלחין או כשחקן
מוזיקה שלו מופיעה כפסקול בסרטים: Milonga de mis amores
מבחר הרקדנים
אל פיבה דה וייה קרספו
פסנתרניו
(
קישורים חיצוניים
Tango y Lunfardo Nº 132, Year XIV, Chivilcoy, 16 September 1997.
מאיר ויזל (ראש מועצה)
ביוגרפיה
נולד בתל אביב ב-27 בפברואר 1933 לחנה ויהודה. למד מינהל עסקים. בשנת 1951 הצטרף לגרעין המייסד של קיבוץ נתיב הל"ה. לחם במלחמת ששת הימים, במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה. בשירות המילואים הגיע עד לדרגת סגן אלוף. בשנת 1970 יזם והקים בקיבוצו את מפעל תנ"ה (תעשיות נתיב הל"ה), שייצר מוצרי אלקטרוניקה וזיווד אלקטרוני, במטרה לספק מקור פרנסה נוסף לקיבוץ, שהתקשה להתקיים מחקלאות בלבד. ויזל שימש כמנכ"ל המפעל. מפעל ת.נ ה הוא גלגולה הראשון של חברת תמי 4 שנרכשה במיליונים בידי שטראוס מים.
במלחמת יום הכיפורים שרת ויזל במילואים כמפקד שלושה מעוזים בקו בר לב שעל גדות תעלת סואץ. הוא עצמו שהה במעוז "פורקן" מול העיר איסמעיליה. המעוז כּוּתַר בידי הצבא המצרי והופגז ללא הפסק. במשך יממה וחצי הדפו שלושים ושניים חיילי המעוז, בפיקודו של ויזל, את ניסיונות הכיבוש המצרי, בעוד רשת הקשר מלמדת אותם כי המעוזים האחרים נכבשים בזה אחר זה, וחייליהם נהרגים בקרב או נופלים בשבי. כשהבין ויזל כי לא ניתן יהיה לחלצם בחר לעזוב את המעוז באופן עצמאי. באישון לילה הוביל את כל חייליו - וביניהם אפרים שולמן, טנקיסט שהגיע אל המוצב לאחר שהטנק שלו נתקע על גדות התעלה ואנשי הצוות שלו נהרגו - בין כוחות מצרים, בהתגנבות בין הדיונות, במהלך ניווט מורכב ומסובך, עד שחברו לכוחותינו ועלו כולם - 33 איש - על הטנק של מג"ד 184, שאול שלו ז"ל, שחילץ אותם סופית. על אומץ ליבו האישי, הגבורה שגילה, התושייה והתפקוד תחת אש קיבל צל"ש. סיפור יציאתם של לוחמי מעוז פורקן נלמד עד היום בצה"ל ומובא כדוגמת מפתח למתח שבין דבקות במשימת הכנעת האויב וההכרח לסגת למול כוחות עדיפים.
בשנת 1990 היה מאיר ויזל סגנו של ראש המועצה האזורית מטה יהודה דוד דוד. דוד פרש בשנת 1992, וויזל נתמנה כממלא מקומו למשך שנתיים, עד לבחירות ב-1994, שבהן התמודד מטעם "המגזר השיתופי" (המאגד את הקיבוצים וחלק מהיישובים במועצה) ונבחר ברוב גדול. כראש מועצה יזם את הקמת "דרך היין". הוא המשיך לכהן בתפקיד במשך ארבע קדנציות רצופות, עד שפרש בשנת 2009.
חיים אישיים
בנו, ניב ויזל, מכהן כראש מועצת מטה יהודה החל מ-2018, ואף הוא כאביו התחיל את הקריירה הפוליטית שלו כממלא מקום של ראש מועצה שפרש (משה דדון) ורק אחר כך נבחר לתפקיד. בנו, ערן ויזל, הוא פרופסור באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, חוקר המקרא, סופר ומשורר ישראלי.
רוקסטאר: סופרנובה
רוקסטאר היא תוכנית מציאות אמריקאית בסגנון "אמריקן איידול" שמטרתה למצוא סולן חדש ללהקות רוק פופולריות. בעונה האחרונה, הגיטריסט הקודם של להקת Guns N' Roses, גילבי קלארק, המתופף הקודם של להקת מוטלי קרו, טומי לי והבאסיסט הקודם של להקת מטאליקה, ג'ייסון ניוסטד, הגו תוכנית זו על מנת למצוא סולן ללהקתם סופרנובה.
קטגוריה (מתמטיקה)
במתמטיקה, קטגוריה היא מערכת מתמטית כללית ביותר, המאפשרת לנסח באופן פורמלי תכונות של אובייקטים מופשטים, ותהליכים המשמרים את המבנה של אובייקטים אלו. קטגוריות מופיעות בכל אחד מענפי המתמטיקה והן מהוות דרך מרכזית לאחד את ענפי המתמטיקה השונים תחת מסגרת כוללת. העיסוק בקטגוריות כאובייקטים בפני עצמן נקרא "תורת הקטגוריות".
רוקסטאר: סופרנובה
לתוכנית זו נערכו מבחני בד שבסופם נבחרו 15 מתמודדים: כריס פירסון, דנה אנדרוס, ג'ני גאלט, ג'יל ג'ויה, דילנה, ג'וש לוגן, מאגני ארגריסון, מאט הופר, פאטריס פייק, פיל ריצ'י, ראין סטאר, סטורם לארג', טובי רנד, זאידה אלברז ולוקאס רוסי (המנצח).
חד-שפה
חַד-שָׂפָה (שם מדעי: .Ajuga L) הוא סוג במשפחת השפתניים, המאופיין בכותרת שנראית כבעלי שפה תחתונה בלבד עם 3 אונות (לגעדה 5 אונות), כי השפה העליונה של הכותרת קצרה מאוד, ופנים צינור הכותרת על פי רוב עם טבעת שערות (לגעדה אין טבעת שערות). הסוג מונה 72 מינים ו-22 תת-מינים ומקיף צמחים עשבוניים חד-שנתיים, דו-שנתיים ורב שנתיים, בני-שיח ולעיתים רחוקות שיחים שמוצאם מן העולם הישן. שלושה מינים מסוג זה מיוצגים בצמחיית הבר של ארץ ישראל, ומין אחד (חד-שפה זוחל) משמש כצמח נוי.
רוקסטאר: סופרנובה
לאחר ניצחונו של רוסי וקבלת התואר "סולנה של להקת סופרנובה", אמורה הלהקה לצאת לסיבוב הופעות בארצות הברית.
קטגוריה (מתמטיקה)
הגדרה פורמלית
קטגוריה \mathcal C מורכבת מהמידע הבא:
חד-שפה
תיאור הסוג
הגבעולים רְבוּעִים. העלים על פי רוב משוננים או שסועים ולעיתים רחוקות כמעט תמימים (חד-שפה תמים). העלים של דורי התפרחת ירוקים או צבעוניים והם דומים על פי רוב לעלי הגבעול הרגילים או מוקטנים בצורת חפים. דורי הפרחים בעלי 2 עד הרבה פרחים. הגביע נכון, דמוי פעמון או משפך, בעל 5 שיניים ו-10 עורקים. מבחינה אנטומית לכל עלה של הגביע יש עורק ראשי אחד ושני עורקים מצדדיו, אלא שהעורקים הצדדיים השכנים, זה מעלה אחד והאחר משכנו, מאוחים כמעט עד לבסיס המפרצים שבין השיניים.
קטגוריה (מתמטיקה)
הגדרה פורמלית
קטגוריה נקראת קטגוריה קטנה אם המחלקה היא קבוצה. לעיתים מכונים המורפיזמים של קטגוריה בשם חיצים.
סוגי מורפיזמים
מורפיזם נקרא:
חד-שפה
תיאור הסוג
הכותרת נובלת אחרי הפריחה ומשתיירת על פי רוב גם בעת הבשלת הפרי. צינור הכותרת ישר עד מתעקל במקצת (שזור סביב עצמו), בסיסו נפוח במקצת. לועו מעט מורחב ובפנים על פי רוב טבעת שערות (בשונה מגעדה) או לעיתים נדירות מאוד קירח בפנים. השפה העליונה של הכותרת מנוונת, קצרה מאוד, ישרה, תמימה, מפורצת או מחולקת ל-2 אונות, זאת בשונה מהפרחים של רוב סוגי משפחת השפתניים. השפה התחתונה מוארכת, פרושה ומחולקת ל-3 אונות (למין געדה 5 אונות בשפה התחתונה). האמצעית שבהן רחבה ומחולקת לפעמים לשתי אונות (דמוי לב מהופך או מניפה) והצדדיות מוארכות. האבקנים, מספרם 4, הזוג הקדמי ארוך מהזוג האחורי והם בולטים מתוך הכותרת. הפרודות מגוממות או מקומטות.
קטגוריה (מתמטיקה)
סוגי מורפיזמים
לדוגמה, בקטגוריית החבורות, מונומורפיזם הוא בדיוק הומומורפיזם חד-חד-ערכי. אפימורפיזם הוא בדיוק הומומורפיזם על.
אובייקט אפס
אובייקט נקרא:
חד-שפה
תיאור הסוג
מראה הכותרת במיני הסוג אינו מזכיר שפתיים ודומה לצורת 'מגלשה'. אף על פי שהוא נראה כפרח חד-שפתני, קיימים גם עלי כותרת עליונים. לצורה זו נודעת חשיבות לא רק ויזואלית, אלא גם אבולוציונית: ההנחה הרווחת היא שמדגם פרח של הסוג חד שפה התפתח הדגם המוכר של שאר השפתניים. לפי הנחה זו הסוג נחשב לפרימיטיבי במשפחתו. כך גם הסוג הקרוב געדה, שלו מבנה פרח דומה, אם כי לחלק ממיני הסוג געדה מבנה פרח דו-שפתני [חסר מקור להנחה].
קטגוריה (מתמטיקה)
אובייקט אפס
לדוגמה, בקטגוריית הקבוצות, הקבוצה הריקה היא אובייקט התחלתי, בעוד כל יחידון (קבוצה בעלת איבר אחד, לא להתבלבל עם מונואיד) היא אובייקט סופי. בקטגוריית החבורות, כל חבורה טריוויאלית היא אובייקט אפס. ראוי להדגיש שאף שכל שתי חבורות טריוויאליות הן איזומורפיות, בקטגוריית החבורות ישנן אינסוף חבורות טריוויאליות שונות, האיזומורפיות זו לזו.
תל תלפיות
תל תלפיות היה כתב עת תורני שיצא לאור בואץ' שבהונגריה בין השנים 1892–1938, על ידי הרב דוד צבי קצבורג (בכתיב מסורתי: קאטצבורג). נכתבו בו מאמרים, הלכות ודברי תורה בידי תלמידי חכמים ורבנים, מהונגריה, ומאירופה כולה, ואף מהעולם כולו. הוא נועד להיות במה לדיונים תורניים במיוחד עבור רבנים שכיהנו באזורים מבודדים ומרוחקים, ופעמים רבות רבנים העלו בו שאלות ובעיות שנתקלו בהן וביקשו את עזרת הקוראים בפיתרונן.
כתב העת הופץ במדינות רבות בעולם בהן ארצות הברית, צרפת, בריטניה, הולנד ורומניה. לצד העורך, הרב קצבורג, שהרבה לכתוב ולהגיב לכותבים, היה גם רבה של ואץ' הרב ישעיהו זילברשטיין רב הקהילה האורתודוקסית בואץ' מעורב מאוד בכתב העת וגם הוא הרבה להגיב לכותבים. שיתוף הפעולה ביניהם היה הדוק.
חד-שפה
שימושים
מינים רבים של הסוג חד-שפה שימשו ברפואה העממית בתרבויות שונות ומיוחסות להם מספר תכונות רפואיות, כגון הורדת חום, פעילות נגד טפילים ותולעי מעיים והורדת רמת הסוכר בדם.
קטגוריה (מתמטיקה)
קטגוריות בתורת ההצגות
לקטגוריות יש תפקיד מרכזי בתורת ההצגות, בעיקר של חוגים על ידי המודולים שלהם. בין הטיפוסים העיקריים של קטגוריות שמתקבלות באופן הזה:
תל תלפיות
כותרת המשנה שלו היה "מכתב אשר ההוגים בתורת ה' אליו פונים, וקוראים דרור איש לרעהו לבקר באמרים, עד אשר יצא כנגה צדקם להעלות פנינים"
חד-שפה
שימושים
במינים רבים של הסוג חד-שפה, כולל שלושת המינים הגדלים בר בישראל, נתגלו פיטואקדיסטרואידים שהם טריטרפנואידים. הם התגלו בצמחים בשנת 1966, אבל כבר אז הם היו ידועים בפעילות (בריכוזים נמוכים מאד) הפיזיולוגית החשובה שלהם בחרקים וביונקים. פעילות זו מסבירה את היישומים המוצלחים של צמחים אלה ברפואה העממית. הם אינם רעילים לתאי אדם ויונקים וציפורים אבל פוגעים בטווח רחב של חרקים. היכולת של פיטואקדיסטרואידים להפסקת התפתחותם של חרקים מזיקים נתגלה הודות לדמיון במבנה לאקדיזון, הורמון ההתנשלות בחרקים. מספר חומרים השייכים לקבוצה זו, אקדיסטרון (השכיח יותר), וציאסטרון, נבדקו במסגרת מחקרים על חומרי הדברה טבעיים, ונמצאו בעלי פעילות הגורמת להפסקת ההתפתחות הנורמלית של זחלי חרקים. במין חד-שפה תמים נמצאה התכולה הגבוה ביותר של שני החומרים הפעילים וההשפעה של הפיטואקדיסטרון הן על האקריות והן על החרקים הייתה שונה בהתאם לסוג החרק.
תל תלפיות
פולמוסים מרכזיים
כתב העת תפקד כבמה מרכזית לדיונים תורניים, במיוחד עבור רבני הונגריה, ומשכך היה במה גם לכמה פולמוסים מרכזיים:
חד-שפה
שימושים
מלבד התקווה בהדברת חקרים באמצעות מיצוי חד-שפה נחקר השפעתו כתוסף מזון לבעלי חיים. כבר לפני 40 שנים החל השימוש באקדיסטרואידים כתוספי מזון וניתן לספורטאים וזאת בשל חוסר רעילותם, חוסר על רצפטורים סטרואידיים, ומאידך השפעה על המטבוליזם  של יונקים.
תל תלפיות
סופו של כתב העת
לאחר פטירתו של העורך, הרב קצבורג, בשנת תרצ"ו, עבר כתב העת לידיו של הרב ישראל וועלץ, ראש בית דין בבודפשט. הכוונה הייתה להמשיך להוציאו לפחות עד הכרך החמישים, אולם האנטישמיות באותה תקופה גאתה ונאסר על היהודים להוציא עיתונים במדינה. השלטונות ביקרו בבית הדפוס כדי לוודא שאכן הופסקה ההדפסה. כך, סופו של 'תל תלפיות' כרוך בסופה הטראגי של יהדות הונגריה.
חד-שפה
חד-שפה מזרחי
חַד-שָׂפָה מִזְרָחִי (.Ajuga orientalis L) - צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף), ים תיכוני ונדיר, אפרפר, צמיר, זקוף וגובהו 30 עד 50 ס"מ. מאפייניו העיקריים: פרחים כחולים גדולים ורבים בכל דור, העלים משוננים וצבעם כחול-סגול במקצת, בליטות קוצניות מצויים במקומות בלתי צפויים ושיני הגביע ארוכות מצינור הכותרת.
מאפיינים: הגבעולים רבועים, ישרים וזקופים וגבעולי התפרחת מועטים, גבוהים ועתירי עלים. העלים בחלק התחתון של הצמח דמויי ביצה וארוכים למדי, אורכם 10 עד 15 ס"מ. שפת הטרף משוננת וחלקו התחתון מצטרר לפטוטרת ארוכה. העלים בעמוד התפרחת קצרים בהרבה מעלי הגבעול והם ארוכים מהפרחים ולעיתים קרובות צבעם כחול-סגול במקצת. הדורים של התפרחת מרובי פרחים וצפופים לאורך הגבעול, הדורים העליונים קרובים זה לזה והתחתונים מרוחקים זה מזה. הפרחים כחולים, יושבים, גדולים ורבים בכל דור. הגביע דמוי פעמון צמיר, אורכו 8 עד 9 מ"מ, שיניו דמויות מרצע ואורכן כפול מאורך צינור הכותרת. הכותרת דו-שפתנית, שעירה, אורכה 13 עד 14 מ"מ והאונות שלה צבועות בכחול ולבן בצורה טיפוסית. צינור הכותרת בהיר ובולט מתוך הגביע. השפה העליונה קצרה (ניתן לזהותה בקלות), זקופה ובהירה ומפורצת קלות ל-2 אונות. השפה התחתונה גדולה יותר ובעלת 3 אונות, אונתה האמצעית מחולקת ל-2, כך שהן נראות כ-4 אונות. פריחה קצרה מסוף מרץ עד תחילת מאי.
בית גידול ותפוצה - חד-שפה מזרחי נחשב ליפה מבין מיני החד-שפה שבישראל. מין זה נחשב לנדיר בארץ ישראל המערבית. הוא גדל בחורשים, ביערות ים-תיכוניים ובמקומות לחים בהרי יהודה, בגליל ובחרמון. הוא מצוי ברמות של עבר הירדן המזרחי, בגלעד ובעמון; נדיר בגולן ובגליל העליון; ונדיר מאוד בחרמון, בגליל התחתון, בשומרון ובהרי יהודה. תפוצתו העולמית מאיטליה וסיציליה ועד צפון מערב אירן, ועולה צפונה לאוקראינה וסביבתה.
חד-שפה מצוי
חַד-שָׂפָה מָצוּי (.Ajuga chamaepitys (L.) Schreb) - צמח עשבוני רב-שנתי (בן קיימא), קטן ונמוך, ענף מאוד ושרוע. מאפיינים עיקריים: פרחים צהובים עם נקודות או קווים אדמדמים; צבע העלים ירוק כהה עם גוון אדום; העלים שסועים בראשם ל-3 עונות; והעלים המלווים את הפרחים קצרים מפרחים או שווים להם באורכם.
מין זה מונה 14 תת-מינים מתוכם גדלים בישראל וירדן שני תת-מינים. התת-מין בישראל הוא Ajuga chamaepitys (L.) Schreber subsp. chia (Schreber) Arcangeli. זה אחד מהצמחים המעטים הנפוצים בכל חלקי ישראל, בבתות ים-תיכוניים ובסדקי סלעים קשים במדבר ובמרומי החרמון. התת-מין השני גדל באדום ובמואב שבעבר הירדן ושמו "חד-שפה מצוי תת-המין שלוש-אונות" (Ajuga chamaepitys subsp. tridactylites (Ging. ex Benth.) P.H.Davis).
בית גידול ותפוצה - המין גדל בישראל בבתות ים-תיכוניים לרוב בכיסי קרקע קטנים בסדקי סלע ובסלעים קשים או בבתי גדול פרועים. במדבר הוא גדל בכיסי קרקע בסלעי גיר קשים.
חד-שפה תמים
חַד-שָׂפָה תָּמִים (שם מדעי: .Ajuga iva (L.) Schreb, מכונה גם חד-שפה מדברי) - בן-שיח ים-תיכוני (בן קיימא) ונדיר, נמוך מאוד וגובהו 10 ס"מ, והוא מסתעף מאוד רק מבסיסו ופרחיו צהובים חיוורים.
מאפיינים: הגבעולים רבועים וזקופים. העלים נגדיים ומצליבים (לאורך הגבעול 4 טורים של עלים מכוון שזוגות העלים הנגדיים העוקבים ממוקמים בזווית ישרה זה לזה לאורך הגבעול). העלים פשוטים, מוארכים (אזמלים), משוננים (אינם גזורים או שסועים) ושעירים מאוד. העלים המלווים את הפרחים ארוכים הרבה מהפרחים (בשונה מחד-שפה מצוי). הפרחים דו-שפתניים (השפה העליונה מנוונת), יושבים, צבעם צהוב בהיר, ובלועם נקודות אדמדמות-חומות. הגביע דמוי פעמון צר ושעיר מאוד עם 5 אונות משולשות, הכותרת שעירה ובולטת מאוד מהגביע. השפה התחתונה מחולקת ל-3 אונות, האונה האמצעית רחבה ומפורצת בקודקודה ושתי האונות הצדדיות קטנות בהרבה. אחרי הפריחה חלקה העליון של הכותרת נושר ואלו צינור הכותרת נעשה קרומי ומשתייר. יחד עם הגביע הוא עוטף את הזרעים ומשמש יחידת תפוצה. הפריחה מאמצע אפריל עד תחילת יוני ופריחה נוספת מתחילת ספטמבר ועד אמצע נובמבר.
בית גידול ותפוצה: גדל בעיקר בבתות הסְפר ובערבות הסמכות אליהן על סלעי נארי וקירטון וכן באדמת חמרה בדרום השפלה. משגשג בשטחים בהם הרעייה מרובה. הוא מצוי בדרום שפלת החוף, בשפלה, בהרי יהודה, במדבר יהודה ובצפון הנגב; נדיר במדבר שומרון ובהר הנגב; נדיר מאוד בגליל התחתון, בשומרון ובערבות הירדן. התפוצה העולמית סביב אגן הים התיכון כולל מצרים וסיני והתאקלמות בדרום אוסטרליה.
צמחי הנוי בישראל
מינים מסוג זה משמשים כצמחי נוי בהיקף קטן. לרוב הם משמשים כצמחים זוחלים, המוסיפים חן לגינה ביופי עליהם, שלעיתים צבעם הוא כהה. צבע הפרחים, שבחלק מהמינים הוא כחול, מוסיף אף הוא לערך האסתטי של הצמח. מיני סוג זה מיטיבים לגדול בתנאי חצי צל, וחלקם עמידים גם לקרינת שמש מלאה. בעגה הגננית מכונים צמחים אלו 'איוגה'- שיבוש של השם הלטיני. בישראל גדל כצמח נוי חד-שפה זוחל המונה מספר זנים.
חד-שפה זוחל
חד שפה זוחל גדל בר מאירופה ועד צפון אירן ובצפון מערב אפריקה. בישראל הוא משמש כצמח נוי ונחשב לצמח מהיר צימוח, חצי-צל ואור מלא. עמיד בקרה ורגיש לשרב ולמליחות. גדל בקרקעות כבדות אך מנוקזות מתאים בעיקר לאזור ההר, אך גם לעמק ולשפה, אך אינו מתאים לבקעת הירדן והערבה ריבוי באמצעות ייחורים חורף, חלוקה בסתיו ובחורף ובאמצעות זרעים בסתיו ושלוחות באביב.
סמל רוסיה
מקורו של סמל רוסיה הוא באימפריה הרוסית, והוא אומץ מחדש על ידי הפדרציה הרוסית לאחר התמוטטות ברית המועצות. הסמל אומץ רשמית ב־20 בדצמבר 2000 בחוק הפדרלי החוקתי.
צבעו האדום של המגן מסמל את רוסיה. העיט הדו-ראשי בעל הכתר מסמל את האימפריה הרוסית הישנה, ואילו השרביט והכדור המוזהב המצויים בציפורניו מסמלים את כוחם של הצאר ושל הכנסייה הרוסית.
אברהם רמר
הרב אברהם רמר (ה' בכסלו ה'תש"ו, 10 בנובמבר 1945 – ה' בטבת ה'תשנ"ג, 29 בדצמבר 1992) היה רב ציוני דתי, מפתח שיטה בלימוד התנ"ך.
תולדות חייו
הרב רמר עסק בחינוך ובהוראה, ובפרט בלימוד התנ"ך, על פי השיטה שלמד מהרצי"ה קוק. היה מורה ור"מ בישיבת ירושלים לצעירים בבית הספר נעם, במכון אורה ובמכללות.
היה שותף בהנהגת היישוב בית אל. בית הכנסת המרכזי ביישוב קרוי על שמו, "בית הכנסת אברהם אוהבי".
משפחתו
נישא לשולמית מלמד (אחותו של הרב זלמן מלמד ראש ישיבת בית אל), ולהם שלושה בנים ושלוש בנות. בנו, הרב יאיר, הוא רב היישוב חרשה בבנימין ומלמד בישיבת חרשה. בנו עמיחי הוא מנהל מכון פוע"ה. בתו נחמה נשואה לרב אייל יעקובוביץ', ראש ישיבת ההסדר צפת.