cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סטטוס קוו אנטה בלום
מלחמת איראן–עיראק
מלחמת איראן–עיראק נמשכה מספטמבר 1980 עד אוגוסט 1988, והותירה את הגבולות ללא שינוי. שלוש שנים מאוחר יותר, כשמלחמת המפרץ עם מעצמות המערב החלה, הכיר נשיא עיראק סדאם חוסיין בזכויות האיראניות על החצי המזרחי של שט אל-ערב, וחזר לסטטוס קוו אנטה בלום שהוא עצמו שלל עשור קודם לכן. בתמורה, איראן הבטיחה לא לפלוש לעיראק בזמן שזו הייתה עסוקה בפלישתה לכווית.
מלחמת קרגיל
מלחמת קרגיל הייתה סכסוך מזוין בין הודו לפקיסטן בין ה-3 במאי ל-26 ביולי 1999 במחוז קרגיל בג'אמו וקשמיר ובמקומות אחרים לאורך קו השליטה. המלחמה החלה עם חדירת חיילי הכוחות המזוינים של פקיסטן ומורדים חמושים לעמדות בצד ההודי של הקו. לאחר חודשיים של לחימה, החזיר צבא הודו לעצמו את רוב העמדות בצד ההודי, והכוחות הפקיסטניים נסוגו לעמדותיהם לפני המלחמה, שהסתיימה ללא שינויים טריטוריאליים.
דלקת רפידת הקיבה
דלקות בקיבה או גסטריטיס (אנגלית: Gastritis) הן דלקות אשר יכולות לנבוע כתוצאה ממספר גורמים. הסיבה העיקרית להתפתחות של דלקת חריפה (גסטריטיס אקוטית) בקיבה היא אלכוהוליזם או צריכת תרופות כגון אספירין או עישון לתקופה ארוכה או נוגדי דלקת מסוג NSAIDS לתקופה ממושכת. לעיתים דלקת בקיבה מתפתחת לאחר ניתוח גדול, טראומה, כוויות או זיהום חריף. דלקת בקיבה יכולה להתרחש גם אצל אנשים אשר עברו ניתוח להורדה במשקל. סיבות להופעה של דלקת כרונית הן בעיקר על רקע זיהום של החיידק Helicobacter pylori. סיבות אחרות הן "אנמיה ממאירה"- pernicious anemia, רפלוקס כרוני של המרה, (chronic bile reflux) או הפרעות אוטואימוניות (קשורות למערכת החיסון) אחרות. הסימפטום הנפוץ במקרים בהם יש דלקות בקיבה הוא כאב אבדומינלי (בטני). סימנים אחרים הם הקאות, קושי בעיכול ועוד, לרבות תחושה של מלאות או של שרפה בבטן העליונה. כדי לאבחון גסטריטיס ניתן להשתמש בגסטרוסקופיה, בדיקות דם או בדיקות מעבדה אחרות. הטיפול כולל בין היתר מתן תרופות (כגון מעכב משאבת מימן) ואנטיביוטיקה.
דלקת חריפה של הקיבה
דלקת חריפה, או גסטריטיס אקוטית, אינה שכיחה. היא מאופיינת בהתחלה פתאומית, בסימנים קליניים ופתולוגיים מסוימים ובהיעלמות מהירה לאחר הסרת הסיבה שגרמה לכך. יש חומרים שונים אשר גורמים לדלקת באזורים שונים של הקיבה- כך למשל, גסטריטיס הנגרמת מחומרים טוקסיים, כמו אתנול, ממוקמת ברירית האנטרום. מבחינה היסטולוגית, ניתן לראות בדלקת חריפה רירית אדומה, היפרמית, גדושה בדם. כלי הדם הקטנים של שכבת הרירית המיוחדת יהיו גדושים בדם, ותהיה בהם הסננה של תאי דלקת חריפה- גרנולוציטים, נויטרופילים ואאוזינופילים. תאים אלה עלולים לחדור לאפיתל הפובאולרי או לבלוטות וליצור דלקת של בלוטות הקיבה- Cryptitis. דלקת חריפה של הקיבה יכולה להיווצר למשל כתוצאה מזיהום חריף על ידי חיידקים, וירוסים, פרזיטים ופטריות. במקרה של הדבקה ב-CMV למשל, נוכל לראות בהיסטולוגיה גופיפי הסגר אופייניים יחד עם תאי הדלקת החריפה כפי שצוינו לעיל.
דלקת כרונית של הקיבה
דלקת כרונית נגרמת כתוצאה משתי סיבות עיקריות - האחת כתוצאה מזיהום על ידי החיידק Helicobacter pylori - אשר ייקרא להלן HP גסטריטיס, והסיבה השנייה כתוצאה ממחלה אוטואימונית.
Helicobacter pylori
דלקת כרונית הנוצרת כתוצאה מזיהום על ידי HP היא שכיחה ביותר, לרוב אצל מבוגרים ובאחוז גבוה יחסית באוכלוסייה. ב-95% מהמקרים, דלקת כתוצאה מחיידק זה תתפתח באזור האנטרום בקיבה, וקרויה גם גסטריטיס כרונית מסוג B. למרות שחומצת הקיבה מסוגלת להרוג את החיידק, הוא נצמד לרוב לתאים השטחיים שמתחת לשכבת הרירית ובכך הוא מוגן. הגסטריטיס הכרונית יכולה להימשך במשך שנים, ללא שינוי. בתנאים סביבתיים מסוימים, עם תגובה אינדיבידואלית מסוימת או כתוצאה מאלימות יתר של החיידק, עלולים להופיע סיבוכים, כגון כיב בתריסריון או גסטריטיס אטרופית. הגסטריטיס האטרופית נוצרת כתוצאה מהרס של התאים האנדוקריניים, ביניהם התאים המפרישים גסטרין, ובכך נגרמת ירידה בהפרשת החומצה. סיבוך נוסף עלול להיות התפתחות קרצינומה של הקיבה. מבחינה פתולוגית, בשלבים התחלתיים ומאוחרים יותר ניתן למצוא הסננה של תאי דלקת כרוניים- תאי פלזמה ולימפוציטים בלמינה פרופריה, והיפרפלזיה של האפיתל הפוביאולרי. עם הזמן, ההסננה הדלקתית חודרת לעומק הרירית, וחלק מבלוטות השוער והתאים האנדוקריניים אובד. מופיעים זקיקים לימפטיים וחלק מהרירית אף מוחלף באפיתל הדומה לזה של המעי- intestinal metaplasia. באופן כללי המחלה היא כרונית ואולם לפעמים ישנם התקפים פעילים של המחלה שבהם בנוסף לתאי הלימפוציטים ותאי הפלזמה ניתן לראות גם גרנולוציטים. הגרנולוציטים הורסים את פעילות הבלוטות וגורמים להרס של רירית הקיבה. כאשר יש הרס של הרירית כאמור, היא מנסה להגן על עצמה באמצעות ריפוי- המביאים לאטרופיה של הקיבה, ולעיתים להתפתחות רירית עודפת- היפרפלזיה של הרירית, עם "פוליפים"- בליטות היפרפלסטיות.
דלקת כרונית אוטואימונית
דלקת כרונית אוטואימונית, הנקראת גם גסטריטיס כרונית מסוג A, נובעת מנזק של מערכת החיסון. בדמם של החולים ניתן למצוא נוגדנים נגד מרכיבי הקיבה, כמו למשל התאים הדופניים (הפריאטליים). הרס התאים הפריאטליים מביא לכך שאין IF- intrinsic factor אשר מופרש מהם ומסייע לספיגה מחדש של B12, נוצרת אנמיה ויש גם היפוכלורידיה כתוצאה מכך שלא מופרשת חומצה. דלקת זו, בשונה מדלקת אשר נגרמת מחיידק Helicobacter pylori, מתרחשת בעיקר בגוף הקיבה ולא באנטרום. גם כאן, התאים הם תאי דלקת כרונית- לימפוציטים ותאי פלזמה. היפוכלורידיה מביאה לכך שיש גירוי להפרשת גסטרין באנטרום, המובילה להיפרגסטרינמיה ולעיתים אף להופעתם של גידולים קרצינואידיים.
קסטור (חברה)
קסטור (באנגלית: Castore) היא יצרנית בריטית של בגדי ספורט, שמטה בליברפול. מוצרי החברה נמכרים ביותר מ-50 מדינות ברחבי העולם ויש להם עסקאות חסות עם קבוצות זוכות באליפות בכדורגל בהתאחדות ואלופי העולם בטניס. שם המותג של החברה מגיע מהתאומים קסטור ופולוקס של המיתולוגיה היוונית והרומית.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 2015 על ידי האחים תומאס (יליד ספטמבר 1989) ופיליפ ביהון (יליד נובמבר 1992) כשהם בני 25 ו-22 בהתאמה. טום היה שחקן כדורגל מקצועי בנוער של טרנמיר רוברס בין הגילאים 17–21, פיל שיחק קריקט חצי-מקצועי במועדוני הקריקט של צ'שייר ולנקשייר.
הזוג עזב את קריירת המשחק בשנת 2013 ועבר ללונדון לעבוד במימון במטרה לגייס כסף עבור מיזם בגדי הספורט שלהם; טום עבד בנק בלוידס ופיל עבור דלויט. בתקופת שהותם בלונדון הם החלו במחקר השוק שלהם בראיון עם פטרוני גימנסיות מתקדמות וחתמו מספר משקיעים פורים מענפי האופנה והספורט. קסטור הושק ברשת בשנת 2016. בשנת 2019 פורבס רשם את האחים ברשימת "30 מתחת לגיל 30".
חסויות
בינואר 2019 הפכה קסטור לשותפת הערכה הרשמית של אלוף הטניס הבריטי אנדי מארי, שהפך גם הוא לבעל מניות בחברה במרץ אותה שנה. החברה ממתגת את מוצרי מארי כ-AMC, והיא הפכה לשותפה הלבוש הרשמי של איגוד הטניס לדשא. מרלי פאקר, שחקנית איגוד הרוגבי באנגליה, היא שגרירת מותג של קסטור.
בסוף שנת 2020, מספר כלי תקשורת דיווחו כי עסקות בין מועדוני כדורגל של קסטור והליגה האנגלית, ניוקאסל יונייטד ווולברהמפטון וונדררס סיכמו ללבוש קסטור משנת 2021.
בדצמבר 2020 הוכרז קסטור כספק ההלבשה של מועדון ליגת הרוגבי האוסטרלי מלבורן סטורם ומועדון הפוטבול האוסטרלי הווסט קוסט איגלס מליגת הפוטבול האוסטרלית.
מותג בגדי הספורט הבריטי אמור להיכנס לשוק הספרדי בשנת 2022 - על פי הדיווחים המותג הסכים על הסכם עם סביליה מעונת 2022-23.
חנויות
לחברה חנות אאוטלט בקינגס רוד בלונדון שנפתחה בנובמבר 2019 וכן בגדים בבתי כלבו. כחלק מהשותפות שלהם עם ריינג'רס, קסטור מעורבת בחנות המועדון שלהם ובחנות גלריות.
ספר גיא חיזיון
ספר גיא חיזיון הוא ספר פילוסופי-קבלי שנכתב בשנת 1578 על ידי אברהם בן חנניה יגל במתכונת של אוטוביוגרפיה המשלבת מסע אלגורי בעולמות עליונים של המחבר ורוח אביו. הספר נכתב כאשר יגל שהה בכלא במנטובה, עקב הסתבכות עסקי ההלוואה בריבית בהם עסק. תוכניתו האינטלקטואלית של יגל, כפי שבאה לביטוי בספר, הייתה ניסיון למזג את חוכמות החול עם העולם הדתי ובפרט עיצוב התרבות היהודית באמצעות הדגשת הערך הדתי שיש להבנת עולם הטבע, כפי שחשף אותו המדע של המאה ה-16. החוקר דוד רודרמן מסכם את התוכנית במילים: "ניסוח מחודש של המסורת הקבלית בשפת הדיון המדעי של המאה ה-16, ובכך להעלותה (את הקבלה) למעלת צורת הדעת האנושית הגבוהה ביותר... ומתן גושפנקה של לגיטימיות לחוכמת הנסתר כביטוי הנעלה ביותר של יצירתיות אנושית ביהדות.".
על המחבר
אברהם בן חנניה יגל (1553 – 1624) היה רופא, פילוסוף ומקובל יהודי איטלקי, נולד בעיירה מוֹנטסֶליצֶ'ה (Monselice), מדרום לפדובה, בתחום הטרה פירמה (שטח שלטון הרפובליקה של ונציה בשטח חצי האי האפניני). בראשית שנות ה-70 נמלט עם אביו ללוצרה (Luzzara) שליד מנטובה בשל הגירוש הזמני של יהודי וונציה. זמן קצר לאחר מכן מת אביו והוא נשא לאשה את דינה בת בת-שבע פאנו והושע דה סלווטורה דה קולוניה, שהיה בנקאי בעיר. בתקופה זו עסק יגל במסחר והלוואה בריבית ועקב כך הסתכסך עם בני משפחת אלמג'טי. עקב סכסוך זה הוצא כנגדו צו מעצר מאת הדוכס, הוא נמלט מן העיר וכאשר שב אליה נאסר בכלא העירוני במנטובה. בעודו בכלא, ב-1578, החל בכתיבת ספרו הסוקר את חייו עד אותה נקודה "ספר גיא חיזיון", המשלב גם עיונים פילוסופיים.
ספר גיא חיזיון
זהו ספר הביכורים של יגל, אותו כתב במשך כשנה בה שהה בכלא של מנטובה.
ספר גיא חיזיון הוא "ספר יחיד במינו בספרות העברית" הוא משלב אוטוביוגרפיה, מסע בעולמות שמימיים, עיבוד לסיפורי פולקלור ואירועים היסטוריים, אלגוריות מספרות הרומנסה הימי ביניימית ועיונים פילוסופיים, מדעיים ותאולוגיים וכל זאת בעברית השואבת ממקורות מקראיים, תלמודיים וקבליים ותוך שליטה בכתבי הרמב"ם ואריסטו אך גם באמנות הסיפור של הרנסאנס האיטלקי.
הספר נפתח עם רוחו של אביו המת של יגל הבאה לבקרו בתא כלאו:
יגל מתבקש לספר לאביו על נסיבות חייו שהובילו למאסרו, בתוך סיפור תולדות חייו, העמוסים סכסוכים כספיים ובין-אישיים נשזר סיפור מסעו עם נשמת אביו בעולמות "צבא השמיים" (בדומה לורגיליוס ודנטה ב"קומדיה האלוהית"). כל הדמויות עוסקות בשאלה מהי מטרת חיי האדם ומגיעות למסקנה כי המטרה היא ביקוש החכמה.
במהלך המסע השמיימי נפגשים השניים עם נשמות שונות. חלק מן הנשמות נושאות נאומים וסיפורים המזכירים יצירות כדקאמרון של בוקאצ'ו) למשל מלמד שהתרשל בחייו וכעת נאלץ ללמד נשמה שנייה, של מהמר כפייתי, המציג את עולמו בנאום סנגוריה סאטירי על התמכרותו (למשל הוא דורש את "גלגול עצמות המתים" בחזון העצמות היבשות לגלגולן של הקוביות העשויות עצם).
בין הנשמות שפוגשים השניים גם אישים הקשורים למאורעות היסטוריים כגון נשמות התאומים הסיאמיים מוונציה ונשמתו של איוב.
בחלק השני של החיבור רואים יגל ואביו בחזונם (שהוא חזון-בתוך-חזון עבור יגל) שלוש נשים המייצגות את לימוד הפילוסופיה, המדע (כולל אסטרולוגיה) ואת המדע האלוהי (לימוד תורה וקבלה). האב והבן מתקדמים לעבר הגבעה ("גבעת הלבונה אשר בראש הר המור"), תוך שיגל ממשיך את סיפור חייו ומעצרו. בדרך הם פוגשים אשה נוספת שמים זורמים משדיה ומזינים נהר שהוא מקור כל חי. אשה זו, מסתבר היא חכמת הלשון:
לאחר מעבר הנהר עוברים האב והבן ב"מעבר האהבה" אל ארמון גבעת הלבונה. בארמון אולם ובו ארבעה קירות, על אחד מצויר עץ, על השני אדם ועל השלישי לא ידוע, הקיר הרביעי הוא מראה המשקפת את שלושת הקירות האחרים. האשה השלישית מסבירה שהאולם מייצג את ההרמוניה ביקום בין שלושת העולמות: האלוהי, השמיימי והחומרי, בהמשך מוסבר כיצד עשר הספירות מתאימות לייצוג עשרת הגלגלים של העולם השמיימי וכיצד עקרונות אלה משתקפים בעולם הטבע (העץ) ובגוף האדם. לכך מכוון ציור האדם, העץ מסמל את עץ החיים, היא התורה, הקיר הרביעי הוא חיי העולם הבא. ביציאה מן הארמון עולה הבוקר ויגל מקיץ משנתו.
הספר כאוטוביוגרפיה
יוסף דן קובע בספרו "הסיפור העברי בימי הביניים" כי ספר זה הוא ככל הנראה האוטוביוגרפיה הראשונה בעברית של "אדם פשוט". אולם יגל לא ראה בעצמו "אדם פשוט" ואף אם כן הרי הספר לא היה ראשון מסוג זה. עם זאת, זהו אחד החיבורים האוטוביוגרפיים הראשונים בעברית בעת החדשה המוקדמת (יחד עם יומנו של דוד הראובני, האוטוביוגרפיה של יהודה אריה ממודנה, זכרונותיהם של יוסף מרוסהיים ויום-טוב ליפמן הלר וספרה של גליקל מהמלין). הספר השתלב במגמת כתיבה אוטוביוגרפית-עיונית באיטליה של התקופה. סמוך לכתיבתו ראו אור "חיי" של בנוונוטו צ'ליני ו"ספר חיי" של ג'רולמו קרדנו.
ליגל אין מטרה להאדיר את שמו, להפך, הוא מרבה להכות על חטא וסוקר את חייו עד כתיבת הספר בנימה ביקורתית ולפיכך הוא דומה יותר לוידוי מאשר ליומן. בנוסף לכך, הספר שונה משאר אוטוביוגרפיות שנכתבו בסמוך, כיוון שהציר האוטוביוגרפי הוא רק כלי בעל חשיבות משנית למסר הדתי והפילוסופי.
מקורות ספרותיים
לפי הניתוח הספרותי המשווה ברור כי יגל השתמש במקורות ספרותיים נוצריים שהיו מוכרים לו ובהם במיוחד הדקאמרון של בוקאצ'ו, קובץ הסיפורים חמור הזהב, "נחמת הפילוסופיה" של בואתיוס, אותו כתב המלומד בן המאה ה-6 בבית הכלא בעודו ממתין להוצאתו להורג וספרי נובלות של בני התקופה.
מהדורות
שני כתבי יד של הספר שרדו, האחד בהיברו יוניון קולג' בסינסינטי (מספרו 743) והשני בספרייה הבריטית (875), ציון הצנזור על כתב יד הספרייה הבריטית נושא את השנה 1600. כתב יד סינסינטי נכתב, ככל הנראה בידו של יגל.
ב-1880 פרסם רבי אברהם ברוך מני מחברון את חלקו הראשון של הספר בדפוס באלכסנדריה, לפי כתב יד סינסינטי (הכולל מספר הערות שוליים ייחודיות).
ב-1997 ראה אור הספר בהוצאת מרכז זלמן שזר בעריכתו של דוד רודרמן שהתקין את הספר לדפוס על סמך כתב יד סינסינטי כמקור עיקרי, תוך הסתייעות בכתב היד של הספרייה הבריטית ומהדורת הדפוס של מני. הספר כולל כ-850 הערות, ביאורים ומראי מקום לכל מקור חיצוני שזוהה, כמו כן הוסיף המהדר כותרות משנה לנושאים שונים, שלא נמצאות בכתבי היד.
קאנופוס בארגוס
Canopus in Argos fi:Canopus Argossa: arkisto Canopus i Argo
דן אילוז
דן אליהו יעקב אילוז (נולד ב-21 בפברואר 1986, י"ב באדר א' ה'תשמ"ו) הוא חבר הכנסת בסיעת הליכוד ועורך דין, חבר לשעבר במועצת עיריית ירושלים מטעם סיעת התעוררות בירושלים. אילוז שימש מנהל קהילות בפורום קהלת והיה עוזרו הפרלמנטרי של יריב לוין.
כובע הנזיר
כובע הנזיר (שם מדעי: Tropaeolum majus) הוא צמח נפוץ בגינות ארץ ישראל, ממשפחת הטרופאאוליים. כובע הנזיר משתרע (מטפס) ומכסה שטחים בעלווה נאה - עלים גדולים, שצורתם כצלחת - ובפרחים שצורתם כחצוצרה בצבעי צהוב וכתום עזים.
דן אילוז
ביוגרפיה
אילוז נולד ב־1986 במונטריאול שבקנדה לנינה ולרחמים. אביו רחמים (ריימונד) נולד בפאס שבמרוקו והיגר לקנדה, שם עבד כרואה חשבון ובהמשך פתח מסעדה כשרה המגישה אוכל איטלקי וצרפתי. אמו נינה אף היא ילידת מרוקו, מהעיר אספי. היא היגרה לצרפת בגיל 12 ומשם לקנדה, שם הכירה את אביו ונישאה לו.
בשנים 2005–2006 למד בישיבת הכותל שבירושלים. לאחר מכן שב לעיר מולדתו, בה החל ללמוד לתואר ראשון משפטים באוניברסיטת מקגיל. בעת לימודיו היה פעיל בהגנה על ישראל בקמפוסים ובמיזמים לחיזוק הזהות היהודית והציונית של הסטודנטים היהודים. בין היתר, היה נשיא ארגון הלל במוסד לימודיו. בשנת 2009 עלה בשנית לישראל והחל בלימודי תואר שני במדיניות ציבורית ב, אותם סיים ב-2012, והוסמך כעורך־דין. שירת בצה"ל כעולה חדש. כעורך־דין, במילואים הוא משרת במחלקת הדין הבין־לאומי של הפרקליטות הצבאית בדרגת סרן ובאזרחות עבד במחלקת הסכמים בינלאומיים במשרד החוץ ובמשרד עורכי הדין הרצוג, פוקס, נאמן ושות'.
כובע הנזיר
מאפיינים
כובע הנזיר מומלץ לזריעה בסתיו, בחודשים ספטמבר-דצמבר, בשמש מלאה עד חצי-צל. ככל שכובע הנזיר חשוף יותר לשמש כך הוא מצמח יותר פרחים, והעלים גדולים יותר. הצמח נובט וגדל לאורך החורף, ומקיים מחזור פריחה שראשיתו בינואר וסופו בתחילת מאי. כובע הנזיר מפיק זרעים רבים וגדולים, ובדרך כלל אין צורך בזריעה יזומה נוספת בשנה שלאחר הזריעה הראשונה.
דן אילוז
ביוגרפיה
מייד עם עלייתו השנייה לישראל (ב־2009) הצטרף אילוז לתנועת הליכוד. היה עוזרו של ח"כ יריב לוין לענייני חקיקה וסמנכ"ל קשרי חוץ בעמותת JGive – מיזם לתרומות לעמותות ישראליות וניהל מיזמי הסברה של מועצת יש"ע. ב־2018 נבחר אילוז לחבר מועצת העיר ירושלים וראש ועדת הביקורת המקומית מטעם התעוררות בירושלים, תפקיד בו כיהן עד להתפטרותו ב־2021 בעקבות הסכם רוטציה. ב-2021 מונה למנהל פעילות ארגון ציוני אמריקה בישראל ומנהל קהילות בפורום קהלת.
כובע הנזיר
מאפיינים
פרחי כובע הנזיר ועליו ראויים למאכל. העלים הם בעלי טעם חריף מתון (מזכיר במקצת חרדל) ואילו הפרחים מוסיפים צבע עז לסלט.
דן אילוז
ביוגרפיה
בבחירות המקדימות לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש התמודד כנציג קבוצת הליברלים בליכוד למקום 33 ברשימה המשוריין לעולה חדש, גבר על חבר הכנסת לשעבר גדי יברקן בפער קטן ושובץ ברשימה. ב-6 בינואר 2023 נכנסה לתוקפה התפטרותו מהכנסת של חבר הכנסת מיקי זוהר במסגרת החוק הנורווגי ואילוז התמנה לחבר הכנסת במקומו.
כובע הנזיר
מאפיינים
כובע הנזיר מהווה מין פולש במספר מקומות בעולם, וגם בישראל. הוא בעל כושר רבייה וגטטיבית גבוה המאפשר התפשטות מהירה על חשבון הצומח שמסביבו. בישראל, המין מהווה מפגע אקולוגי בשטחים טבעיים הסמוכים לגינות נוי בהם הוא ניטע, למשל נחל שיח בעיר חיפה.
דן אילוז
השקפה פוליטית
בשנת 2016 הוציא אילוז בהוצאה עצמית ספר באנגלית בשם "עם חופשי בארצנו" המבוסס בעיקר על מאמריו בעיתונים ג'רוזלם פוסט ולה פטיט הבדו, בו הוא פורש את השקפת עולמו הפוליטית המבוססת לדבריו על גאווה לאומית ואהבת ישראל. בעת התמודדותו לרשימת הליכוד בשנת 2022 שב ופרסם, הפעם בעברית, מצע המפרט על השקפת עולמו.
אילוז תומך בכלכלת שוק חופשי, ובכלל זה הסרת חסמי ייבוא, צמצום השפעת וועדי העובדים על שוק העבודה, שקיפות במיסוי וצמצום הבירוקרטיה. בנוסף הוא תומך בביזור סמכויות המדינה באמצעות העברת סמכויות ממשרדי הממשלה לרשוית המקומיות, הגדלת העצמאות התקציבית של הרשויות, שיפור פיקוח נבחרי הציבור על המערכת הביצועית, ושקיפות מנהלתית, באמצעות תגמול חברי מועצות הערים על עבודתם במסגרת הרשות המקומית ושיפור גישתם לנתונים, לייעוץ משפטי ועוד.
בתחום המדיני והביטחוני אילוז תומך בהחלת ריבונות ישראלית בשטחי יהודה ושומרון ובהתיישבות בשטחים אלה, בדגש על צמצום חסמי בניה ושיפור תשתיות. עוד הוא תומך בהקלה על מתן רישיונות לנשק אישי, שיתוף מוגבר של אזרחים בביטחון המקומי ומתן דגש לטיפול בפשיעה על רקע לאומני.
בתחום המשפטי תומך אילוז במינוי שופטים על ידי חברי הכנסת, בחקיקה שתבטל את יכולת של בית המשפט לפסול חוקים, בצמצום זכות העמידה לנפגעים בלבד ובביטול יכולת בית המשפט לדון בשאלות מדיניות. עוד הוא תומך בהסדרת מעמד היועצים המשפטיים ובהקמת מערכת לבקרה ופיקוח על פרקליטות המדינה.
בתחום החינוך מציע אילוז לצמצם את תפקידי משרד החינוך לתקצוב ולפיקוח בלבד, תוך העברת סמכויות חינוכיות, תקציביות ותעסוקתיות לרשויות המקומיות ולבתי הספר. אילוז מציע לאפשר להורים לבחור את המוסד בו יתחנכו ילדיהם ולצמצם את ההגבלות בתחום זה.
חיים אישיים
בשנת 2019 נישא לבת־אל מלכה, אדריכלית בוגרת הטכניון ומוזיקאית, ילידת אור עקיבא שם שימשה בתפקיד אדריכלית העיר, מתגוררים בירושלים.
מרזייה וחיד דאסתג'רדי
מרזייה וחיד דאסתג'רדי (בפרסית: مرضیه وحید دستجردی; נולדה ב-11 בפברואר 1959) היא רופאה ופוליטיקאית איראנית. בשנת 2009 הייתה לאישה הראשונה מאז המהפכה האסלאמית שהתמנתה לשרה בממשלת איראן.
ביוגרפיה
דאסתג'רדי, בתו של יו"ר ארגון הסהר האדום באיראן, למדה רפואה באוניברסיטת טהראן בשנים 1976–1988. במשך 13 שנים הייתה חברת סגל באוניברסיטה, מהן שש שנים כראש החוג להכשרת אחיות ומיילדות. כרופאה היא הייתה ממייסדי האגודה המדעית באיראן לרבייה ולפריון. בשנים 2004–2009 שימשה מנהלת בית החולים עראש לנשים.
במהלך שנות עיסוקה ברפואה עסקה רבות במיילדות וגינקולוגיה, ובשנים 1993–2000 הייתה חברת האגודה האמריקנית לנושא זה. באפריל 2008 הייתה דאסתג'רדי בין מארגני כנס בינלאומי בטהראן לאתיקה רפואית. באוניברסיטת טהראן הייתה חברת המערכת של כתב העת "Journal of Family and Reproductive Health". ספרים רבים בפרסית בנושא רפואת נשים חוברו או תורגמו על ידיה.
בשנת 1992 נבחרה דאסתג'רדי לראשונה למג'לס כנציגת מחוז הבחירה של טהראן. שנה לאחר מכן הייתה בין מייסדי מפלגת "הארגון האסלאמי לרופאים".
בשנת 1997 מונתה ליו"ר הוועדה לענייני נשים, משפחה ונוער. עם זאת, במהלך שנות כהונתה בפרלמנט הצביעה פעמים רבות בעד אישור חוקים המגבילים את זכויות הנשים במדינה ומקשים על זכויותיהן בכל הנוגע לגירושין, אפוטרופסות על ילדיהן וביצוע הפלות. כן התנגדה להצעת חוק לצירוף המדינה לאמנת האו"ם לביעור האפליה נגד נשים. בשנת 1998 הייתה דאסתג'רדי בין יוזמי הצעת החוק להפרדה בין המינים בבתי חולים ומוסדות רפואיים, אשר היוותה בסיס לחוק דומה שהתקבל בשנת 2006.
בשנת 2009 הציג נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד את מועמדותה לתפקיד שרת הבריאות. דאסתג'רדי מונתה לתפקיד והייתה לאישה הראשונה שהתמנתה לממשלת איראן מאז המהפכה האסלאמית ולאישה השלישית המכהנת כחברת הממשלה בהיסטוריה של איראן המודרנית. היא פוטרה מתפקידה על ידי אחמדינז'אד ב-2012.
שירות צבאי של להט"בים
שירות צבאי של להט"בים הוא נושא השנוי במחלוקת בעולם. שירותם של להטב"ים מוצהרים בצבא מותר ב-69 מדינות ברחבי העולם נכון לשנת 2021, ביניהן ישראל, רובן בעולם המערבי. אולם, מדיניות המקבלת חיילים להט"בים בהדרגה לא מבטיחה באופן גורף כי אזרחים להט"בים חסינים בפני אפליה בכל חברה שהיא. אפילו במדינות בהן להט"בים חופשיים לשרת בצבא, אקטיביסטים טוענים שעדיין נותר מקום לשיפור. בישראל לדוגמה, ישנו מאבק חברתי לייסד בחקיקה זכויות להט"ב שונות, אך במקביל צה"ל ידוע בסובלנות הרחבה שלו כלפי חיילים להט"בים.
מגמה זאת משתלבת במספרים הכלל עולמיים בקבלה של הומוסקסואליות, ולפיה סובלנות כלפי קהילות להט"ביות הולכת ונפוצה במדינות חילוניות ועשירות.
במהלך ההיסטוריה היו ידועות חברות שתמכו והתנגדו לשירות של הומוסקסואלים גלויים בצבא שלהן. הדיונים המתוקשרים ב-2010 על מדיניות צבא ארצות הברית של "אל תשאל, אל תספר" העלו את הנושא למרכז תשומת הלב הבינלאומית. דיונים אלו גם חושפים את האפליה השגרתית, האלימות והקשיים שבהם נתקלים חיילים להט"בים, וכן את הטיעונים לטובת המשך האיסור על שירות להט"בים בצבא.
מדד צבאי של להט"בים
המדד הצבאי של קהילת הלהט"ב הוא אינדקס שנוצר על ידי מרכז האג למחקרים אסטרטגיים המשתמש ב-19 מדיניות מעידה ושיטות עבודה מומלצות כדי לדרג מעל 100 מדינות על הכללתם של אנשי שירות לסביות, הומואים, דו מיניים וטרנסג'נדרים בכוחות המזוינים. מדינות עם דירוגים גבוהים יותר, במיוחד אלה שבצמרת, בולטות במאמצים המרוכזים שלהן לקידום הכללתם של חיילים הומוסקסואליים ולסביות, ברבים מהם קיימים ארגוני תמיכה והסברה מיוחדים. לעומת זאת, מדינות בסמוך לתחתית המדד מראות על חוסר שאיפה לקדם הכללה גדולה יותר של אנשי להט"ב בצבא.
היסטוריה של שירות צבאי של להט"בים
אולם ברוב המדינות הומוסקסואליות נחשבה לעבירה לפי החוק הצבאי והאזרחי לאורך ההיסטוריה. ישנן מספר דוגמאות להוצאות להורג של חברי המסדר אבירי ההיכל במאה ה-14 ושל מלחים בריטים במהלך המלחמות הנפוליאוניות בגין הומוסקסואליות. איסורים על שירות של להט"בים בצבא החלו להופיע בתחילת המאה ה-20.
שירות של טרנסג'נדרים
בדומה לנטייה מינית, מדיניות המסדירה את שירותם של אנשי צבא טרנסג'נדרים משתנה מאוד בין המדינות בעולם. בהתבסס על נתונים שנאספו על ידי מרכז האג למחקרים אסטרטגיים כ-22 מדינות מאפשרות כיום (2021) לטרנסג'נדרים לשרת בצבא שלהן, בהן: אוסטרליה (משנת 1992), אוסטריה (משנת 2004), אירלנד, בלגיה (משנת 2003), בוליביה (משנת 2014), ברזיל, קנדה (משנת 1992), צ'כיה (משנת 1999), דנמרק (1978), אסטוניה (משנת 2000), פינלנד (משנת 2000), צרפת (משנת 2000), גרמניה (משנת 2000), ישראל (משנת 1993), הולנד משנת (1974), ניו זילנד (משנת 2014), נורווגיה (משנת 1979), ספרד (משנת 2005), ארצות הברית (משנת 2021) שוודיה (משנת 1976), צ'ילה (משנת 2012), והממלכה המאוחדת (משנת 2000). בתאילנד, טרנסג'נדרים רשאיים לשרת בצבא אך רק בתפקידים מנהליים (משנת 2005). בעוד שהמדיניות "אל תשאל, אל תספר" של צבא ארצות הברית בוטלה בשנת 2011 ואיפשרה שירות פתוח על ידי חברי שירות הומוסקסואלים, לסביות וביסקסואלים, המדיניות לא התירה לטרנסג'נדרים להיכנס לצבא ארצות הברית. איסור זה הפך ליעיל באמצעות תקנות מיון לבריאות: "עכשווי או היסטוריה של מצבים פסיכוסקסואליים (302), כולל אך לא מוגבל לטרנסקסואליזם, אקסהיביציוניזם, טרנסווסטיזם, מציצנות ונטיות נוספות". שלא כמו "אל תשאל, אל תספר", מדיניות זו אינה חוקית על ידי הקונגרס, אלא מדיניות צבאית פנימית. למרות זאת, מחקרים מצביעים על כך שהנטייה של אנשים טרנסג'נדרים לשרת בצבא ארצות הברית היא כפולה מזו של אנשים מתנדבים סטרייטים. בסקר הלאומי להפלות טרנסג'נדרים של בית הספר בהרווארד קנדי בשנת 2013, 20% מהנשאלים הטרנסג'נדרים דיווחו כי שירתו בכוחות המזוינים, בהשוואה ל-10% מהנשאלים הסיסג'נדרים.
ותיקי הטרנסג'נדרים האמריקאים נתקלים בקשיים מוסדיים, כולל מתן טיפול רפואי בשירותים המזוינים ולאחר שחרורם הנובע מזהותם או ביטוים המגדרי. ותיקי הטרנסג'נדרים עשויים להתמודד גם עם אתגרים נוספים, כמו התמודדות עם שיעור גבוה יותר של מחסור בית ועיקול מביתם, שיעורים גבוהים יותר של אובדן מקומות עבודה הנובעים ישירות מהזהות הטרנסית שלהם ושיעורים גבוהים של לא מועסקים לעבודות ספציפיות בגלל זהותם המגדרית.
שירות צבאי של אינטרסקסים
הכוחות המזוינים של ישראל, ארצות הברית ואוסטרליה העסיקו אנשים אינטרסקסים בהתאם לאופי התנאים שלהם, אך ההנחיות מעורפלות ולעיתים נדירות מדברים עליהן.
אלימות כלפי חיילים להט"בים בצבא
אלימות פיזית, מינית, פסיכולוגית (הטרדה, בריונות) העומדת בפני להט"בים היא עובדת חיים עבור אנשים רבים המזוהים כלהט"בים. בסביבה אלימה מטבעה, אנשי להט"ב עשויים להתמודד עם אלימות ייחודית לקהילתם במהלך השירות הצבאי.
על פי מאמר חדשות משנת 2012, צה"ל אינו שואל על הנטייה המינית של חייליו, אולם מחצית מהחיילים ההומוסקסואליים המשרתים בצה"ל סובלים מאלימות והומופוביה. חיילים להט"בים לעיתים קרובות קורבנות לאלימות מילולית ופיזית ולרוב, מפקדיהם מתעלמים מהתופעה.
"SAPRO", הארגון האחראי על הפיקוח על מדיניות התקיפה המינית של משרד ההגנה (DoD - ארצות הברית), מייצר את "סקר יחסי עבודה ומגדר של חבר במשמרת פעילה (WGRA)". בדו"ח משנת 2012 אין שום סעיף העוסק בסעיף מצב ספציפי של אנשי להט"ב. המחקר מתמקד בגברים ובנשים. הספציפיות לאלימות העומדת בפני אנשי להט"ב לא נחשבת.
בצבא האוסטרלי הבעיה אינה ידועה רשמית, רק כמה מקרים של הטרדות ואפליה של הומואים ולסביות תועדו. חוקר הזכיר כי "לא היה רוצה להיות הומו ובצבא" אף על פי שלא הייתה שום שערורייה ציבורית גדולה בנוגע להטרדות של הומואים, אין פירוש הדבר שהתנהגות כזו אינה מתרחשת, אך היא נחקרה פחות. אולם באופן כללי, מקרים של אפליה או הטרדה שהובאו לידיעת המפקדים מטופלים כראוי, אירועים בהם עמיתים שהעירו הערות בלתי הולמות ממושמעים על ידי הממונים באופן מיידי וללא סייג.
להיות להט"ב בצבא
בארצות הברית, למרות שינויי המדיניות המאפשרת שירות צבאי פתוח של להט"בים ואספקת הטבות מסוימות לזוגות צבאיים חד מיניים, תרבויות של הומופוביה ואפליה נמשכות. מספר אקדמאים כתבו על ההשפעות על עובדים בהקשרים לא צבאיים המסתירים את נטייתם המינית במקום העבודה. כותבים על פסיכולוגיה צבאית קישרו עבודה זו לחוויותיהם של אנשי השירות הצבאי של להט"בים, וטענו כי מחקרים אלו מציעים תובנות לגבי חייהם של חיילים להט"בים פתוחים ואלה שמסתירים את נטייתם המינית. הסתרת נטייה מינית והטרדה הקשורה לנטייה מינית מהווים גורמי לחץ עבור אנשי להט"ב שמובילים לחוויות שליליות ותוצאות מזיקות בעבודה. באופן ספציפי, נמצא כי להט"בים לא פתוחים חווים בידוד חברתי. לאור נסיבות אלה של מתח הקשור לעבודה יכולים להשפיע על ביצועי העבודה הצבאית, בשל ההסתמכות הגבוהה על חיבור ותמיכה ברווחתם של כל חברי השירות.
בארצות הברית חיילים להט"בים לא נדרשים לחשוף את נטייתם המינית, מה שמצביע על כך שחלק מחברי השירות הלהט"בים עשויים להמשיך ולהסתיר את נטייתם המינית. מחקרים מצביעים על כך שיש לכך השפעות מזיקות על חיי האדם. מחקר שנערך בשנת 2013 באוניברסיטת מונטנה מצא כי ותיקים להט"בים לא פתוחים בארצות הברית מתמודדים עם שיעורי דיכאון גבוהים משמעותית, הפרעת דחק פוסט טראומטית, ושימוש באלכוהול או בסמים אחרים בהשוואה לעמיתיהם. ותיקים אלה דיווחו גם כי הם ניצבים בפני אתגרים משמעותיים תוך הסתרת נטייתם המינית. 69.3% מהנבדקים במחקר דיווחו כי הם חווים פחד או חרדה כתוצאה מהסתרת זהותם המינית, ו-60.5% דיווחו כי חוויות אלו הובילו לתקופה קשה יותר עבור הנבדק מאשר לעמיתיו ההטרוסקסואלים. מחקר זה מסכם גם כי 14.7% מוותיקי הלהט"ב האמריקאים עשו ניסיונות רציניים להתאבדות. שיעור זה של ניסיונות התאבדות בהשוואה למחקר אחר שנערך על כלל הקהילה הוותיקה האמריקאית שמצא כי 0003% מהוותיקים האמריקאים מנסים להתאבד.
עדויות מצביעות על כך שאצל אנשי שירות להט"בים בארצות הברית תנאי השירות וחיי היומיום השתפרו באופן דרמטי בעקבות ביטולה של המדיניות אל תשאל, אל תספר. חיילים שבוחרים לצאת מהארון חווים תחושות של שחרור, ומדווחים שכבר לא צריכים להסתיר את נטייתם המינית ובכך, מסוגלים להתמקד בעבודות שלהם. קבוצות תמיכה לחיילים להט"בים החלו להתפשט בארצות הברית במהלך השנים.
מדינות המתירות שירות להט"בים בצבא
נכון לשנת 2021, ב-69 מדינות בעולם קיימת התרה של שירות להט"בים בצבא, עם התרה חלקית ברוסיה, ארמניה, בלארוס, טורקיה וסינגפור:
מדינות האוסרות שירות להט"בים בצבא
נכון לשנת 2021, כ-56 מדינות בעולם אוסרות על שירות להט"בים בצבא, עם איסור חלקי ברוסיה, ארמניה, בלארוס, טורקיה וסינגפור:
מדינות ללא נתונים על התרה או איסור שירות להט"בים בצבא
נכון לשנת 2021, ב-61 מדינות בעולם לא קיימים נתונים על התרה או איסור שירות להט"בים בצבא:
בחורים רעים
בחורים רעים (באנגלית: Bad Boys) הוא סרט פעולה קומי משנת 1995 בבימויו של מייקל ביי.
הסרט עוקב אחר שני בלשים אפרו-אמריקאים ממשטרת מיאמי - מייק לאורי (ויל סמית') ומרקוס ברנט (מרטין לורנס). השניים נדרשים על ידי מפקדם לאתר תוך שלושה ימים כמות גדולה של סמים אשר נגנבה ממחסן הראיות של המשטרה. השניים מאתרים במהרה אישה צעירה (טיאה ליאוני) אשר הייתה עדה לרצח חברתה ויכולה לסייע להם לאתר את הפושעים.
בעקבות רצף התרחשויות מתעתע נאלצים השניים להתחזות זה לזה כדי להשיג את שיתוף פעולתה של העדה. לשם כך שני הבלשים אף מחליפים בתים, סיטואציה המהווה מקור לבדיחות נוספות עקב ההבדלים בין סגנונות החיים שלהם - מרקוס איש המשפחה ומייק הרווק ההולל.
בשנת 2003 יצא לאקרנים סרט המשך בשם בחורים רעים 2.
ארון רלסטון
ארון לי רלסטון (באנגלית: Aron Ralston; נולד ב-27 באוקטובר 1975), הוא מטפס הרים אמריקני שהתפרסם במאי 2003 כאשר כרת לעצמו את החלק התחתון של ידו הימנית בעזרת אולר רב תכליתי באיכות נמוכה כדי להציל את עצמו לאחר שידו נלכדה מתחת לסלע ענק. רלסטון תיעד את קורותיו בספר שפרסם, בין הפטיש והסדן (באנגלית: Between a rock and a hard place). הספר עובד מאוחר יותר לסרט קולנוע בשם "127 שעות".
האירוע
רלסטון היה סטודנט להנדסת מכונות וצרפתית באוניברסיטת קרנגי מלון. בסיום לימודיו עבד באינטל. ב-2002 עזב את אינטל ויצא לטפס בהרי הרוקי בקולורדו על כל הפסגות מעל 14,000 רגל (4,262 מטר). בעת שעשה מסע בקניון בלו-ג'ון ליד העיר מואב ביוטה, נפל עליו סלע גדול וריתק את זרועו הימנית תוך ריסוקה. במשך חמישה ימים ניסה רלסטון להרים או לשבור את הסלע, ללא הצלחה. רלסטון התשוש והמיובש, שידע כי אף אחד אינו יודע היכן הוא נמצא ולא יבואו להצילו, החליט לכרות את ידו כדי לשחררה מהסלע. הוא סובב אותה עד ששבר את העצמות וכרת את העור והבשר באולר רב תכליתי. בעזרת הצבת של האולר הרב תכליתי הוא קרע את הגידים. רלסטון לא נקב בשם הדגם של האולר הרב תכליתי, אך ציין שזה לא היה הדגם של לדרמן.
לאחר שניצל, נמצאה ידו על ידי פקחי הפארק וחולצה מתחת לסלע. הפקחים שרפו את היד ונתנו את האפר לרלסטון, שטמן אותו מתחת לסלע. מכירות האולרים הרב-תכליתיים בארצות הברית זינקו פלאים לאחר פרסום סיפור ההחלצות של רלסטון.
הופעות פומביות
ב-21 ביולי 2003 הופיע רלסטון בתוכנית הארוח המאוחרת של דייוויד לטרמן. ב-10 בספטמבר 2004 שודר סיפורו של רלסטון בתוכנית של שעתיים ב-Dateline NBC. התוכנית נקראה "ימי יאוש בקניון בלו-ג'ון".
ב-7 בספטמבר 2004 יצא לאור ספרו Between a Rock and a Hard Place, בהוצאת Atria Books. (מספר ISBN 0-7434-9281-1)
הסרט "127 שעות", המועמד לשלושה פרסי גלובוס הזהב ושישה פרסי אוסקר מבוסס על סיפורו. את דמותו גילם השחקן ג'יימס פרנקו.
רלסטון ממשיך להופיע כנואם ממריץ בכל מיני אירועים.
חייו האישיים
בשנת 2009 נישא רלסטון לג'סיקה טרוסטי ונולדו להם שני ילדים. ב-2011 נפרדו.
פסו מקסיקני
פסו מקסיקני (Peso Mexicano סמל: $; קוד: MXN) הוא ההילך החוקי של מקסיקו.
למטבעות הפזו והדולר המודרניים יש מקור משותף בדולר הספרדי של המאה ה-16–19, רובם ממשיכים להשתמש בסימן שלו, "$". הפסו מחולק ל-100 סנטאבוסים (Centavos), המיוצגים על ידי "¢".
הסימן השכיח ביותר לפסו הוא "$", אך לעיתים מסומן גם כ-M$ או Mex$, כדי להבדילו מן הדולר האמריקאי.
הקוד הנוכחי של ISO 4217 לפזו הוא MXN; לפני התיסוף של 1993, נעשה שימוש בקוד MXP.
הפסו המקסיקני הוא המטבע ה-16 הנסחר ביותר בעולם, המטבע השלישי הנסחר ביותר מאמריקה (אחרי הדולר האמריקאי והדולר הקנדי), והמטבע הנסחר ביותר באמריקה הלטינית.
הפסו החדש
לאורך רוב המאה ה-20, הפסו המקסיקני נשאר אחד המטבעות היציבים יותר באמריקה הלטינית, מאחרו והכלכלה המקסיקנית לא חוותה תקופות של היפר-אינפלציה המשותפות למדינות אחרות באזור. עם זאת, לאחר משבר הנפט של סוף שנות ה-70, מקסיקו נפגעה בחוב החיצוני שלה ב-1982, וכתוצאה מכך סבלה המדינה מבריחת הון חמורה, ולאחר מכן מספר שנים של אינפלציה ופיחות. הדולר האמריקני זינק מ-12.50 ל-19.40 פסו ב-1976, ושוב מ-23 ל-150 פסו לדולר ב-1982. שער הפסו התייצב רק בתחילת שנות ה-90 בשער של מעל 3,000 MXP לדולר אמריקאי.
ב-1 בינואר 1993, הבנק המרכזי של מקסיקו הציג מטבע חדש, נואבו פסו ("פסו חדש", או MXN), שנרשם "N$" ואחריו הסכום המספרי. פסו חדש אחד, או N$1.00, היה שווה ל-1,000 פסו ישן (MXP).
המעבר נעשה במינימום שיבושים על ידי הנפקת שטרות פסו חדש מסדרה B בערכים של 10, 20, 50 ו-100 פסו עם עיצובים כמעט זהים לשטר המקביל בסדרה א' הקודמת, שסומנו בפזו ישנים (MXP $10,000, $20,000, $50,000 ו-$100,000, בהתאמה); עבור סדרה B, הערך הנקוב הפסו חדש המקביל היה 1⁄1000 מהערך הנקוב של הפסו הישן עבור סדרה A. לדוגמה, השטרות הישן של סדרה א' MXP $20,000 והשטרות של סדרה B פסו חדש MXN $20 חולקים את אותו עיצוב, מלבד הערך הנקוב המעודכן.
פסו ישן וחדש היו במחזור בו-זמנית בין השנים 1993 ועד 1995, אך שטרות פסו ישנים מסדרה A הוצאו מהמחזור בהדרגה בזמן זה, ושטרות "פסו חדש" מסדרה C החדשים החלו בשנת 1994.
החל מ-1 בינואר 1996, שונה שמו של ה"פסו חדש" ל-"פסו", ושטרות חדשים מסדרה D הונפקו זהים לסדרה C למעט שהמילה "נואבו" (חדש)נמחקה.
השטרות הנפוצים ביותר במקסיקו הם MXN$20 ומעלה בסדרות F ו-G.
באופן דומה, מטבעות מסדרה B בערכים של פסו חדש הופצו החל משנת 1993 ומטבעות מסדרות A ו-AA הופצו החל מ-15 בנובמבר 1995. בשונה מהשטרות, מטבעות מסדרה ב' נבדלו בגודל ובעיצוב ממטבעות מסדרה א'. מטבעות מסדרה C (שהוסרו מהם הקידומת "N$" על המטבעות MXN$1, N$5, N$10, N$20 ו-N$50) הופצו החל משנת 1996 בעקבות משיכת מטבעות סדרה A ו-AA. מטבעות מסדרות B ו-C בערכים לא שכיחים (10 סנטבו ו-MXN $20 ומעלה) נמשכים בהדרגה מהמחזור. אף על פי שהם נשארים הילך חוקי, הם יוצאים מהמחזור כשהם מגיעים לבנקים מסחריים. המטבעות הנפוצים ביותר במקסיקו הם MXN$10 ומטה בסדרות C ו-D.
מטבעות במחזור
מטבעות סדרה D, שהוצגו בשנת 2009, מחליפים את המטבעות הקודמים של 10, 20 ו-50 סנטאבו מסדרות B ו-C; בהשוואה למטבע הקודם, המקבילים מסדרה D עשויים מהליבות המחוררות של הטבעות המשמשות לייצור מטבעות 1, 2 ו-5 פזו, ומכאן גודלם הקטן יותר והרכב הנירוסטה. אמצעי זה נועד לחסוך כסף ומשאבים בייצור. הקצה של כל ערך שונה כדי לסייע בהבחנה ביניהם באמצעות מגע.
שטרי כסף במחזור – סידרה G
באוגוסט 2018 החלה להיכנס למחזור סדרה חדשה של שטרות, שבהן ננקטו צעדים חדשים נגד זיוף. החלק הקדמי של השטרות יציג תקופות היסטוריות חשובות ואישים. הצד האחורי של השטרות יציג את המערכות האקולוגיות השונות של המדינה דרך אחד מאתרי המורשת העולמית של מקסיקו.
בסדרה זו לא נשקל במקור לכלול שטר של 20 פסו, מכיוון שהוא יוחלף בהדרגה במטבע, אך שטר של 20 דולר לזכר מאתיים שנה לעצמאות מקסיקו הונפק בספטמבר 2021. השטרות של 20, 50 ו-100 פזו מיוצרים בפולימר, בעוד השטרות האחרים יודפסו על נייר. אם יהיה צורך, הבנק הלאומי – בנקו דה מקסיקו יציג שטר של 2,000 פסו.
סמלי החריץ הקודמים נשמטו מסדרה G. במקום זאת, הקצוות השמאליים והימניים העליונים של התווים של 200, 500 ו-1,000 פזו כוללים קווים אופקיים מקבילים למישוש לזיהוי באמצעות מגע. לשטרות של 200 פזו יש שתי שורות; שטרות של 500 ו-1,000 פזו כוללים שלושה וארבעה, בהתאמה. ערכם של השטרות של 20, 50 ו-100 פזו מוטבעים בחלונות הברורים של התווים המתאימים, יחד עם תבנית ייחודית. שטרות מסדרה G שומרים גם על אותה עלייה מצטברת של 7 מ"מ בין ערכים כפי שהיה בסדרה F, החל בשטר MXN $50, שאורכו 125 מ"מ; יוצאי דופן כוללים את שטר ההנצחה MXN $20 סדרה G, שאורכו 120 מ"מ, ואת השטר המתוכנן של $2,000, שיהיה ארוך ב-6 מ"מ מהשטר של 1,000 דולר.
שימוש בפסו המקסיקני מחוץ לגבולות מקסיקו
כמה מפעלים באזורי הגבול של ארצות הברית מקבלים פסו מקסיקני כמטבע, כמו חנויות מסוימות של Walmart, תחנות דלק מסוימות כמו Circle K, והסופרמרקטים לה בודגה בסן איסידרו על גבול טיחואנה. בשנת 2007, Pizza Patron, רשת של מסעדות פיצה בחלק הדרום-מערבי של ארצות הברית, החלה לקבל את המטבע, מה שעורר מחלוקת בארצות הברית. מלבד בעיירות הגבול של ארצות הברית, גואטמלה ובליז, פסו מקסיקני בדרך כלל לא מתקבל כמטבע מחוץ למקסיקו.
מדינות נוספות המשתמשות בפסו
הפסו היה מטבע ששימש בהיסטוריה את ספרד הקולוניאלית, ועל כן גם את הקולוניות שלה. מסיבה זו, גם כיום זהו שמו של המטבע במדינות רבות:
Brain Damage (שיר)
Brain Damage הוא הרצועה התשיעית באלבום של להקת הרוק המתקדם "פינק פלויד" משנת 1973, "The Dark Side of the Moon". את השיר שר והקליט רוג'ר ווטרס וליווה אותו דייוויד גילמור, שימשיך לשיר אותו גם בהופעות הסולו שלו, גילמור שר את הקול המוביל בהופעות שלהם ב-1994 (כפי שניתן לשמוע ב-Pulse). הלהקה קראה בהתחלה לרצועה "Lunatic" במהלך הופעות חיות ובמהלך ההקלטות.
הרכבה
כאשר הלהקה התאוששה לאחר סיבוב ההופעות האמריקאי של Meddle, רוג'ר ווטרס הביא איתו גרסה ראשונית של "Brain Damage" יחד עם שירים אחרים כגון "Money". הוא ניגן את השיר במהלך ההקלטות של האלבום Meddle בשנת 1971, כשזה נקרא "The Dark Side of the Moon". בסופו של דבר כותרת זו תשמש לשם האלבום עצמו. השיר נראה בהשראה חלקית על חבר הלהקה לשעבר שלהם סיד בארט שסבל מהתמוטטות נפשית. לאחר כמה בדיקות, הסוויטה החדשה נקראה "A Piece for Assorted Lunatics", השיר הוקלט באוקטובר יחד עם "Any Colour You Like". היצירה מייצגת את ההסתדרות של ווטרס עם בלדות אקוסטיות, ויחד עם "If" ו-"Grantchester Meadows", "Brain Damage" משתמש במנגינה פשוטה ומסורה. דייוויד גילמור עודד את ווטרס לשיר את השיר, למרות שבאותו זמן הוא לא היה בטוח במיוחד ביכולותיו הקוליות.
השיר הוא איטי במקצת, עם ארפג'ו של גיטרה בדומה ל"Dear Prudence" של הביטלס. זה בסולם די מז'ור וכולל תבנית ליריקלית חוזרת ומקהלה.
הצלחה
נכון לפברואר 2023, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-146 מיליון.
מוזיקאים נוספים
הצחוק המשוגע חסר הקרדיט הוא של מנהל הדרך של פינק פלויד, פיטר ווטס.
Life Is Strange 2
Life Is Strange 2 (בתרגום חופשי לעברית: החיים הם מוזרים 2) הוא משחק וידאו מז'אנר ההרפתקאות מבוססי עכבר מגוף שלישי המורכב מחמישה פרקים, המפותח על ידי Dontnod Entertainment, מופץ על ידי Square Enix. הפרק הראשון יצא ב-27 בספטמבר 2018 למערכת ההפעלה Microsoft Windows ולקונסולות המשחקים Xbox One ו-PlayStation 4.
עלילה
המשחק מתרחש בעיר סיאטל הנמצאת במדינת וושינגטון שבארצות הברית- מדינה צפונית למדינת אורגון שהתרחש בסדרת המשחקים הקודמים ועומד לדבר על 2 אחים- שון ודניאל דיאז בני ה-16 ו-9 אשר נאלצים לברוח מביתם אחרי תאונה טרגית בעיר. בזמן שנהפכים להיות מבוקשים על ידי המשטרה, שון ודניאל בורחים למקסיקו ובזמן זה מגלים שיש לדניאל כוחות על סודיים.
פרק ראשון - Roads
עלילת המשחק מתחילה ביום אחר הצהריים כאשר כל התלמידים חוזרים מבתי הספר באוטובוסים לנקודות זריקה. שון וחברתו הטובה לילה יורדים באותה נקודה ובעודם הולכים לכיוון ביתו של שון הם דנים על מסיבת ליל כל הקדושים שאמורה להיערך באותו ערב בביתו של אחד ממארחי התלמידים. בנוסף, לילה מנסה לעזור ולגשר בין שון לבין הבת מכיתתו- ג'יין מורפי שאותה מחבב שהולכת גם היא לבוא למסיבה. הם נפרדים בביתו של שון כאשר לילה אמורה להמשיך לביתה כדי לארגן את הדברים למסיבה בעודו שון אורז גם הוא את דבריו. באותו הזמן, אחיו הצעיר של שון- דניאל מתכנן מסכת זומבי לקראת החג ואביו- אסטבן נמצא במוסך ועובד על בניית רכב לקראת סיום עתידי של לימודיו של שון. לאחר שמסיים שון לארגן את כל המוצרים הוא מתקשר ללילה דרך הסקייפ שבמחשב ומעדכן אותה. בעודם מדברים יוצא דניאל לחצר הביתו על מנת לנסות את התחפושת אך ללא כוונה משפריץ צבע אדום על חולצתו של ברט אשר היה השכן הלא מחובב על שון המתגורר בית לידו. ברט מתעצבן ומנסה להתחיל לריב עם דניאל על המקרה. במהלך השיחה של שון עם ליילה בסקייפ הוא מצליח לשמוע את הריב דרך חלונו ונאלץ לקטוע את השיחה ולצאת לברר לגבי העניין. לאחר ששומע על מה שקרה ניתנת האפשרות לשחקן להחליט מה לעשות בנוגע לדבר- לדבר עם דניאל על המקרה או להתעמת בעצמו מול ברט. ברט היה טיפוס קשה ולא סלח לדניאל על הלכלוך אף על פי שהתנצל על כך עוד לפני ובמהלך הריב ביניהם מרכל ויורד מאחוריו גביו של שון- מה שגורם לשון להתחיל בעימות מולו. הוא מצליח להוריד את ברט על הרצפה כשברט פצוע בפנים אך באותו הזמן עוברת ניידת משטרה במקום ושמה לב לאירוע המתרחש. כאשר מגיע השוטר לזירה הוא שם לב לברט ששוכב על הרצפה אך בעיקר שם לב לצבע האדום המזויף על חולצתו וחושב שהוא מדמם וגוסס למוות ולכן מצווה על שון ודניאל לרדת על הרצפה ולעצור אותם. אביו של שון- אסטבן מבחין באירוע ומגיע לזירה. השוטר מצווה גם על האב לרדת לרצפה ולא לזוז אך האב מחליט לנסות להרגיע את הרוחות ולהסביר שהילדים חפים מפשע. השוטר רואה שאין רגיעה של העצורים לאחר מספר רגעים ומחליט לירות באב. לאחר מספר שניות מבחין שון במקרה וצעקה חזקה של דניאל חושפת כוח על שטמון בו אשר מעיף את השוטר והרכב שלו בעזרת רוח חזקה- מה שגורם להתהפכות הניידת של השוטר ולמותו. לאחר אותו אירוע מתעורר שון לאחר התעלפות ונאלץ לקחת עמו את דניאל אשר היה גם הוא מעולף. ביחד הם נאלצים לברוח ולהתרחק מהעיר כמה שאפשר על מנת שהמשטרה לא תחפש אותם ותפתח בחקירה העלולה להסגיר אותם ולגזור עליהם מאסר בכלא. שון ודניאל נאלצים לברוח שעות רבות ואף ימים מהעיר בעודם מגיעים ליער ולוקחים יום לשהות באתר הטבע של המקום בעזרת המוצרים שלקח עמו שון בתיק למסיבה ובעזרת מציאת מקום טוב לשינה. לאחר הלילה נאלץ שון להמשיך להתקדם הרחק מהמקום ולקנות מספר מוצרים ליום הבא על-פי הכסף שקיבל מאביו למסיבה (מזון, בגדים, ערכות וכו')- מה שגם נתון בפני בחירתו של השחקן בעת ביקורם בחנות קיוסק שליד תחנת דלק. בזמן הזה הם פוגשים מספר אנשים- ביניהם אחד ששמע עליהם ורוצה לעצור אותם ולקחת אותם למשטרה ואחד שעובד באתר האינטרנט שלו וחוקר על אתרי טבע באזור שבעד לעזור להם לצאת מהסיטואציה. דניאל היה במצב של לאחר התעלפות מהמקרה וללא זיכרון עליו ובסופו של דבר מגלה על המקרה ועל כל מה שקרה ונשבר. ביחד עם שון הם ממשיכים בדרכם הרחקה מהעיר בנסיעה באוטובוס ליעד הבא שלהם.
פרק שני - Rules
לאחר שדניאל מגלה על התקרית הנוראית של מות אביו מחליטים שני האחים להמשיך להתרחק מהמקום לכיוון מקסיקו- לברוח מאמריקה למקום בו נולד וחיי אביהם בילדותו- Puerto Lobos. עם הימים החולפים נאלצים האחים למצוא לעצמם מקום לינה מסתורי ואוכל על מנת לשרוד כמה שיותר וכדי שלא יאתרו אותם. הם מצליחים למצוא בית נטוש ושם מעבירים בו תקופה מסוימת מסוימת. באותו הזמן, מצליח דניאל לגלות על הכוח הסודי הטמון בו ושון מחליט לעזור לו להתאמן עליו ולשפר אותו כדי שיהיה בשליטה בעזרת תרגילים של הרמות חפצים. הוא קובע איתו תנאים וחוקים שאומרים שאסור בשום אופן להשתמש בכוח במקומות ציבורים כדי שלא יתגלה אלא אך ורק במקרה של סכנה. בלילות שעוברים מצליח שון לאתר בעזרת מפה עיירה לא רחוקה מביתם הנטוש בשם Beaver Creek בה גרים סבא וסבתא מצד אמם ולכן לאחר שאוזל להם האוכל ודניאל החל לחלות ולהיות בעל חום הוא מחליט ללכת איתו אליהם כדי לשהות אצלם זמן מה. לאחר זמן מה מכיר דניאל חבר מקרובים שכנים בשם קריס איתו מחליט לבלות, לשחק ולהעביר את הזמן. יחד עם אביו של קריס החבורה נוסעת לתערוכת עצי אשוח המתקיימת בעיירה- בה מכירים שון ודניאל בחבורה של נודדים. לאחר שחוזרים מצליחים האחים לגלות מידע מוסתר מהם בבית של סבא וסבתא שלהם על אמם אשר עזבה אותם בילדותם. אך למזלם הרע באותו רגע מצליחה להגיע לבית ניידת משטרה המחפשת אותם ובשלב זה הם נאלצים לארוז ולהמשיך במסע בריחתם לכיוון יעדם הבא. הם מצליחים לאתר מסילת רכבת לא רחוקה ורכבת שמתקרבת ונוסעת לכיוון היעד שלהם ולכן מחליטים להעלות עליה ולנסוע הלאה.
פיתוח
טרם תחילת ההפקה, חברת Dontnod Entertainment החליטה כי Life Is Strange 2 יתמקם במיקום חדש וכן ילוהקו דמויות חדשות לסדרה של Life Is Strange. פיתוח המשחק החל בתחילת שנת 2016, עם השקת העותקים הפיזיים של המשחק הראשון.
סינופ
סינופ (בטורקית Sinop; ביוונית Σινώπη - סינופי) היא העיר הצפונית ביותר בטורקיה המשמשת כבירת הנפה הקרויה על שמה במחוז הים השחור. העיר שוכנת על החוף הדרומי של הים השחור ולפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסייתה מנתה 68,972 תושבים.
היסטוריה
סינופ שימשה כעיר נמל כבר בתקופת החתים, אז נקראה סינווה (Sinuwa). במאה ה-7 לפנה"ס הוקמה סינופ מחדש על ידי יוונים ממילטוס בשם סינופה (Sinope). בתקופה זו שגשגה העיר, ששימשה כנמל אליו הובאו הסחורות מעמק הפרת, ואף הקימה מושבות משל עצמה. בשנת 412 לפנה"ס נולד בעיר הפילוסוף דיוגנס.
ב-1301 הפכה סינופ למדינה עצמאית, עד שנכבשה בידי האימפריה העות'מאנית, ב-1458. העות'מאנים העדיפו לפתח את סמסון כעיר נמל, והעיר החלה לדעוך.
ב-30 בנובמבר 1853, תקף הצי הרוסי את ספינות הצבא העות'מאני שעגנו בנמל סינופ, והטביע את כולן, במה שנודע כקרב סינופ. ההתקפה הביאה להתערבותן של בריטניה וצרפת, והיא נחשבת ליריית הפתיחה של מלחמת קרים.
בשנת 1877 בתוך המצודה של העיר נבנה כלא שמור במיוחד. הוא היה בניצול עד לשנת 1997. בתקופה זו בכלא זה נכלאו פוליטיקאים ואנשי רוח רבים. רפיק הליט קראיי תיאר ביצירותיו את חיי הכלא.
כסלון
היסטוריה
המושב הוקם על אדמות הכפר הערבי כסלא, שננטש לאחר כיבושו במבצע דני. בתקופת מבצע על כנפי נשרים (1949–1950), כמעברה לעולים מתימן על אדמותיו. בשנת 1952 הפכה המעברה למושב בה יושבו עולי תימן שעזבו את עגור. לאחר זמן עברו עולי תימן למושב נחלה ולמושב הגיעו 37 משפחות של עולים מרומניה.
בסוף מרץ 1954 נרצח שומר המושב, משה ליאון, בהתקלות עם מסתננים שגנבו בעלי חיים. הרצח הוזכר כאחת הסיבות לפעולת תגמול שבוצע ב-28 במרץ 1954 על ידי כוח חטיבת הצנחנים בנחאלין.
לאחר זמן קצר נטשו תושבי המקום את היישוב והוא אוכלס מחדש בשנת 1955 על ידי עולים מתוניסיה ומרוקו. בדצמבר 1956 נחנך בית הכנסת במושב. בשנת 1960 נקנסה האגודה השיתופית על שלא קיימה באופן סדיר אסיפות שנתיות.
בעשור הראשון לקיומו חובר המושב לכביש 395 בדרך עפר באורך של כ-2.5 קילומטר באיכות ירודה כך שבחלק מהזמן לא נכנסו אוטובוסים למושב.
נכון ל-2017 מתגוררות במושב כ-70 משפחות.
ב-15 באוגוסט 2021 במהלך השרפה בהרי ירושלים פונה היישוב, בבוקר 16 באוגוסט הורשו התושבים לחזור לבתיהם.
פרנסה
מפאת הסביבה ההררית, היו יחידות המשק במקום קטנות ביחס של 4 דונם בלבד ונטען שלא הספיקו כדי לאפשר פרנסה בכבוד. עיקר פרנסת התושבים הייתה על ענף הלול, ולמושב ניתנו מכסות גדולות כדי לאפשר פרנסה לתושבים. ועדה של משרד החקלאות קבעה בתחילת 1961 כי אין כל טעם בהמשך קיומו של המושב כמושב חקלאי. בשנת 1961 הוכנס ליישוב ענף פיטום אווזים. במקביל נדונה האפשרות של הפיכת היישוב לכפר עבודה תוך צמצום מספר היחידות המשקיות במקום.
שם
שמו של המושב הוא כשם "כסלון" המקראית, הנזכרת בספר יהושע בתיאור נחלת שבט יהודה:. אוסביוס באונומסטיקון הזכיר כי גם בתקופתו (תחילת המאה ה-4 לספירה) היה היישוב קיים. שם היישוב הקדום השתמר בשם הכפר הערבי "כסלא", שתושביו נמלטו ממנו בזמן מלחמת העצמאות, ולא הורשו לחזור אליו לאחריה. בתחילה, ביקשה ועדת השמות הממשלתית להעניק את השם "כסלון" לרמת רזיאל, אולם לאחר סירוב תושביו לוותר על הנצחתו של דוד רזיאל, הועבר השם למושב כסלון, שנקרא קודם "שופה" או "חורבת שופה".
אלי ואייג'יי
אלי ואייג'יי (באנגלית: Aly & AJ) הן צמד פופ מוזיקלי אמריקאי, המורכב מהאחיות אליסון ואמנדה מישלקה.
קריירה
ב-18 במרץ 2005 הוציאו את סינגל הבכורה שלהן, "No One", שנכלל בסרט נסיכת הקרח. ב-16 באוגוסט של אותה השנה הוציא הצמד את אלבום הבכורה שלהן, Into the Rush. האלבום הגיע למעמד אלבום זהב בארצות הברית. ב-14 באוקטובר הוציאו את הסינגל, "Rush".
ב-27 ביוני 2006 הוציאו את הסינגל "Chemicals React". ב-26 בספטמבר 2006 הוציא הצמד אלבום מיוחד לכבוד חג מולד בשם Acoustic Hearts of Winter. ב-21 בנובמבר הוציאו את הסינגל "Greatest Time of Year".
ב-12 במאי 2007 הוציאו את הסינגל "Potential Breakup Song". הסינגל הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית. הסינגל גם הגיע למקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100. ב-10 ביולי הוציאו את אלבום האולפן השני שלהן - Insomniatic. האלבום הגיע למקום ה-15 במצעד הבילבורד 200. ב-20 בנובמבר הוציאו את אלבום האוסף Fav Five - Let Me Repeat That. בדצמבר 2007 החליפו את האחים ג'ונאס ותפקדו כמופע חימום בסיבוב ההופעות Best of Both Worlds Tour של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס.
ב-18 במרץ 2008 הוציאו את הסינגל "Like Whoa".
בחודש יולי 2009 הודיעו כי הן משנות את שם הלהקה ל-78violet. בחודש פברואר 2010 הודיע הצמד כי הן סיימו את החוזה שלהן עם הוליווד רקורדס.
ב-8 ביולי 2013, הוציאו את הסינגל "Hothouse", מעל 5 שנים מצאת הסינגל האחרון שלהן.
בשנת 2015 הן שינו את שם הצמד חזרה לאלי ואייג'יי.
ב-18 באוגוסט 2017 הוציאו את הסינגל "Take Me". ב-3 בנובמבר הוציאו את הסינגל "I Know". ב-17 בנובמבר הוציאו את המיני אלבום הראשון שלהן, Ten Years.
ב-5 ביוני 2018 הוציאו את הסינגל "Good Love".
ב-29 במרץ 2019 הוציאו את הסינגל "Church". ב-29 באפריל הוציאו את הסינגל "Don't Go Changing" ב-10 במאי הוציאו לאור את המיני אלבום הני שלהן, Sanctuary.
בנימין זאב (שיר)
בנימין זאב (במילותיו הראשונות: "תשטוף את העפר מן העיניים, בנימין זאב") הוא שיר עברי שחיבר יענקלה רוטבליט, הלחין יאיר רוזנבלום ושרה רבקה מיכאלי. זהו אחד מקומץ שירים בעברית העוסקים בדמותו של חוזה מדינת היהודים, בנימין זאב הרצל.
אלי ואייג'יי
קריירה
ב-7 בפברואר 2020 הוציאו את הסינגל "Attack of Panic". ב-8 במאי הוציאו את הסינגל "Joan of Arc on the Dance Floor". ב-30 בנובמבר הוציאו את אלבום האוסף השני שלהן, We Don't Stop. בנוסף הוציאו את הסינגלים "Slow Dancing" ו-"Listen!!!". בנוסף, הוציאו חידוש לשיר "Potential Breakup Song" בשם "Potential Breakup Song (2020) ".
בנימין זאב (שיר)
השיר התפרסם חראשונה בראשית שנות ה-70 במדורו הסאטירי של רוטבליט בעיתון "הארץ", "שחק אותה", וכעבור שנתיים הולחן על ידי רוזנבלום עבור תוכנית היחיד של מיכאלי "שעות נוספות", בניהולו המוזיקלי של אלכס וייס, שעלתה בקיץ 1974. מיכאלי, קומיקאית ובדרנית, הגישה את השיר בשירה דיבורית בסגנון קברטי.
תוכן השיר
השיר נכתב קרוב ל-70 שנה אחרי מותו של הרצל וכרבע מאה לאחר קום מדינת ישראל (והמופע של מיכאלי הועלה זמן לא רב לאחר מלחמת יום הכיפורים, שהייתה אירוע טראומטי בתולדות המדינה). שנים אחדות קודם לכן, בראשית 1969, הוכנס למחזור שטר בעֲרִיךְ הגדול ביותר עד אותה עת – 100 ל"י – אשר נשא את דיוקנו של הרצל. הדובר בשיר מביט ביראת כבוד בדיוקנו של הרצל הנשקף אליו מן השטר: "אני לוקח שטר של מאה, מביט על התמונה / אני מביט היטב עליך, חוזה המדינה". הוא מתאר אותו בחיבה "יהודי יקר כזה עם זקן עד החזה", בהתייחס לזקנו האיקוני, ותוהה: מאיפה יש לו כוח להיות חוזה?". הוא פונה להרצל ישירות בגובה העיניים – בשמו הפרטי, ובמשלב דיבורי – ומבקש: "תשטוף את העפר מן העיניים, בנימין זאב / תשטוף את העפר מן העיניים, שים יד על הלב / ותגיד לי, ככה ראית? ככה חזית? ככה רצית?", וזאת בהתייחס למצבה של המדינה שחזה עוד בספריו "מדינת היהודים" (1896) ו"אלטנוילנד" (1902).
בבית השני מבקש הדובר מהרצל להישיר אליו מבט "כמו אבא אוהב" (התואר המקובל "חוזה המדינה" מקנה להרצל מעין הילה של "אבי האומה") ולשתף אותו בתלאותיו המפורסמות בבקשת פתרון לשאלה היהודית ("ותגיד לי כמה רצית, כמה בכית, כמה שתית"). בבית השלישי הוא פונה אליו כחבר ומציע: "תשתה אתי כוסית אחת לחיים, תפתח את הלב / ותסביר לי איך לא נפלת, לא התבלבלת, איך לא כשלת". נוסף על כך, הוא מספר לו – "רק דרך אגב כדי שתדע – ואם תרצה, אין זו אגדה", בהתייחס למוטו המפורסם של ספרו "אלטנוילנד": "אם תרצו – אין זו אגדה" – כי במדינה שחזה כבר ישנם גנבים ישראלים ("לגנב העברי הראשון כבר ניכו את השליש") וזונות ישראליות ("ובלילה מלכה עבריה משוטטת בכביש") ואף משטרה ישראלית, ובה גם, כדרכו של עולם, שוטרים מושחתים ("ושוטר עברי ראשון מבריח לכלא חשיש"). בכך מתכתב השיר עם אמירות ידועות של דמויות בולטות בתנועה הציונית בתקופה שלפני קום המדינה (ובפרט ח"נ ביאליק), שביקשו לראות מדינת יהודים ובה חברה נורמלית, הכוללת גם גנב עברי וזונה עברייה – ובה בעת מותח ביקורת על דמותה של המדינה בפועל.
על השיר
העיתונאי משה בן-שאול, שביקר בחזרה למופע של מיכאלי, כתב בהקשר לשיר: