cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קפה שנהב שחור
מאפיינים
פולי הקפה של חברת "קפה שנהב שחור" מתבשלים לאיטם באנזימים שבקיבתם של הפילים, ביחד עם עשבים ופירות שאותם פילים אכלו בסמוך לאכילת פולי עץ הקפה. הפילים ניזונים מתערובת של אורז, סיבים, מים ופירות עץ הקפה המסופקים לחווה בה הם שוהים ממטעים סמוכים.
לאחר השעות בהם שהו הפולים במערכת העיכול של הפילים, נשטפים הפולים מתוך הגללים ומיובשים בשמש. תערובת פולי הקפה היוקרתית נוצרה על ידי בלייק דינקין, מומחה קנדי לקפה, שהשקיע במיזם למעלה מ-300 אלף דולר ופיתח את תהליך הייצור במשך למעלה מעשר שנים. על פי דינקין: "כשהפיל אוכל את פולי הקפה מערכת העיכול שלו מייצרת חומצה ששוברת את החמיצות הטבעית של הקפה, בתוספת הבננות וקני הסוכר שהוא אוכל מתקבל קפה חלק, פירותי ועשיר". אף על פי שהטעם של הקפה המופק בסופו של התהליך שונה מטעמו של קופי לואק, יש קווים דומים בתהליך הייצור של השניים. קפה הלואק מיוצר מפולי קפה שעברו במערכת העיכול של גחן דקלים אסייתי (הנקרא גם: חתול הזבד).
זמינות
קפה שנהב שחור מתואר כ"חלק מאוד ללא מרירות הקפה הרגיל" והוא נמנה מבין סוגי הקפה היקר בעולם, במחיר של בערך 2,000 דולר לקילוגרם, יותר מ-6,909 שקלים לקילוגרם: כ־6.9 שקלים לגרם. היבול הממוצע הוא 150 קילוגרם בשנה. לתוצר המוגמר יש זמינות מוגבלת: ניתן לרכוש אותו בקנייה מקוונת ובכמה מלונות יוקרה, שם עלותו של הקפה היא כ־50 דולר לכוס. ניתן למצוא אותו בתפריט במלון ריץ קרלטון בטורונטו, ברשת בתי המלון "אנאנטארה" באיים המלדיביים, במקאו, בתאילנד ובאבו דאבי.
היצע הקפה השחור שחור תלוי במשתנים רבים: זמינותם של פולי הקפה, התיאבון של הפילים, מספר פולי הקפה שנהרסים במהלך הלעיסה שלהם על ידי הפילים וביכולתם של המאהוטים לשחזר פולי קפה שלמים מצואת הפיל. המחיר הגבוה של המוצר נובע ברובו מהכמות הגדולה של פולי הקפה הדרושים לייצור המוצר המוגמר: כעשרת אלפים פולים נדרשים כדי להפיק קילוגרם אחד של קפה קלוי. 33 קילוגרם (72 פאונד) של פולי קפה גולמיים מביאים לקילוגרם אחד (שני פאונד) של המוצר המוגמר. מרבית הפולים אינם ניתנים לעיבוד מכיוון שהם נלעסים על ידי הפילים, נמעכים לחלוטין או לאחר שהופרשו הולכים לאיבוד בשיחים, ורק כשלושה אחוזים מפולי הקפה מצליחים לשרוד בשלמות את מערכת הלעיסה והעיכול של הפילים. אותם פולים הם אלו המאותרים בגללי הפילים ומנוקים להמשך התהליך.
איגוד הפיל האסייתי של משולש הזהב
קפה זה מיוצר על ידי חברת Black Ivory Coffee בע"מ. בעבר הקפה היה מיוצר באיגוד הפיל האסייתי של משולש הזהב במחוז צ'אנג סן בצפון תאילנד, מקום מקלט לפילים שהוצלו. כיום הוא מיוצר במחוז סורין, בצפון מזרח תאילנד. בערך 26 פילים באיגוד מפיקים את הקפה. כשמונה אחוזים ממכירות חברת הקפה נתרמים למקלט הפילים של איגוד הפיל האסיאתי של משולש הזהב. כספים אלו משמשים למימון הוצאות בריאות ורווחה שונות של הפילים מאחר שעלות אחזקתו של כל פיל במקלט מגיעה לכאלף דולרים בחודש. צריכת פולי הקפה אינה משפיעה לרעה על הפילים, ובדיקות וטרינריות הגיעו למסקנה כי הקפאין מפולי הקפה שהם צורכים לא נספג אצל הפילים.
פרדינן, דוכס מונפנסייה
ביוגרפיה
פרדינן נולד ב-9 בספטמבר 1884 בטירת אה, צרפת, לפיליפ, רוזן פריז ולמארי איזבל, נסיכת אורליאן, בתם של אנטואן, דוכס מונפנסייה והאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה. בשנת 1870 חזרה משפחתו לצרפת, ובשנת 1880 העניק לו אביו את התואר דוכס אורליאן. בשנת 1886 נערכה חגיגת הנישואים של אחותו אמלי, נסיכת אורליאן עם קרלוש, מלך פורטוגל בפאר רב, ובעקבות כך גורשה המשפחה מצרפת. בשנת 1898 הצטרף פרדינן לצבא הספרדי, ובשנים 1903–1904 יצא למסע לאפריקה ואסיה, כחלק מהצי הספרדי. פרדינן היה אספן נלהב של מכוניות, ואף השתתף בכמה מרוצי מכוניות. כאחיו פיליפ, דוכס אורליאן וכבן דודו אנרי, נסיך אורליאן, היה פרדינן חוקר וצייד. בשנת 1906 יצא פרדינן למסע למזרח הרחוק, ובשנים שלאחר מכן הוא ערך שישה מסעות להודו-סין ולמזרח הרחוק. לפני מלחמת העולם הראשונה היה פרדינן מועמד לעלות על כס נסיכות אלבניה, אולם מכיוון שלא היו לו ילדים נבחר לבסוף וילהלם, נסיך אלבניה מבית ויד. בשנת 1921 התחתן פרדינן עם מריה איזבל גונזלס דה אולנייטה אי איבארטה, מרקיזת ולדטרזו השלישית, אולם לא היו להם ילדים, וב-30 בינואר 1924 הוא מת בראנדאן.
אש בעמקים
אש בעמקים (יפנית: 野火' ' 'נוֹבִּי) הוא רומן זוכה פרס יומיורי מאת שוהיי אוקא, שיצא לאור בשנת 1951. הוא מתאר את החוויות של חייל הצבא הקיסרי היפני במערכה בפיליפינים בימיה האחרונים של מלחמת העולם השנייה.
עלילה
הסיפור מסופר דרך עיניו של טוראי טאמורה אשר, לאחר שסולק מהמחלקה שלו, בוחר לערוק לחלוטין מהצבא ומשוטט ללא מטרה בג'ונגל הפיליפיני במהלך המערכה בפיליפינים. טאמורה שוקע בהזיות, נאלץ להתמודד עם איתני הטבע הפראי, בדידות, רעב, הפחד מהמוות, ובסופו של דבר גם קניבליזם.
משמעות ספרותית וביקורת
הספר זכה בפרס יומיורי, והוא ככל הנראה יצירתו הידועה ביותר של אוקא במערב. הספר תורגם לאנגלית על ידי איוואן מוריס בשנת 1957. בעברית יצא הספר בהוצאת 'עם עובד' כשהוא תורגם מהגרסה האנגלית. סרט המבוסס על הספר והנושא את אותו שם הופק ביפן בשנת 1959, בבימויו של קון איצ'יקאווה ובכיכובו של אייג'י פונאקושי. בתרגום לאנגלית ולעברית נמחקו קטעים שבו המספר מבהיר כי הוא מעוות את זיכרונות המציאות. הגרסה הקולנועית התמקדה בחוסר האונים של הפרט אל מול המלחמה. דמותו של טאמורה בסרט פסיבית יותר וחלשה מאשר ביצירה המקורית. סרט חדש על פי הספר נוצר ב-2014 על ידי צוקאמוטו שיניה.
סשה בואי
סשה בואי (בצרפתית: Sacha Boey; נולד ב-13 בספטמבר 2000 במונטריי שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת גלאטסראיי מליגת העל הטורקית.
קריירת מועדונים
בואי גדל במחלקות הנוער של רומנוויל, רד סטאר וסטאד רן. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של סטאד רן. ב-5 במאי 2019 ערך בואי את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של סטאד רן, בתיקו 2-2 נגד טולוז במסגרת המחזור ה-35 בליגת העל הצרפתית לעונת 2018/2019. בסך הכל ערך שמונה הופעות ליגה במועדון.
ב-5 באוקטובר 2020 הושאל בואי למשך עונה אחת לדיז'ון מליגת העל הצרפתית. ב-24 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–4 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך 24 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
ב-26 ביולי 2021 חתם בואי על חוזה לארבע שנים בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית.
לאה קולדצקי
לאה קולדצקי (נולדה ב-י"ב באדר ה'תשי"ז, 13 בפברואר 1957) היא רבנית חרדית-ליטאית. בתם של הרב חיים קניבסקי והרבנית בת-שבע קניבסקי, שאת מקומה תפסה לאחר פטירתה.
ביוגרפיה
בתם השנייה של הרב חיים והרבנית בת-שבע קניבסקי. נולדה וגדלה בבני ברק ולמדה בסמינר הרב וולף בעיר. בשנת תשל"ו, נישאה לרב יצחק קולדצקי מבוגרי ישיבת חברון בירושלים. בתחילת שנות נישואיה עבדה כגננת.
בעלת השפעה במגזר החרדי
קולדצקי סייעה לאמה בקבלת הנשים לייעוץ וברכה, בטקסי הפרשת חלה ובקריאת שמות הזקוקים לישועה בבית הכנסת. לאחר פטירתה הפתאומית של אמה הרבנית בת-שבע בסוכות תשע"ב (2011), התבקשה על ידי אביה למלא את מקומה.
בחשוון תשע"ב החלה לקבל נשים רבות לעצה וברכה בביתו של אביה בזמני קבלת קהל מסודרים. מאוחר יותר בעקבות העומס שנוצר, עברה לקבל קהל בחדר שיוחד עבורה בסמוך לעזרת הנשים של בית הכנסת לדרמן הסמוך לבית אביה, שם גם החלה לקיים מדי שבוע, בימי חמישי, טקס הפרשת חלה לכ-300-500 נשים באולם של בית הכנסת, כשבסיומו היא מברכת את המשתתפות בזכות קיום המצווה.
בתקופה בה הומלץ על חיסוני קורונה, עודדה חיסונים בכנס נשים טלפוני ובצילום סרטונים המעודדים נשים להתחסן.
חיים אישיים
קלודצקי נישאה ב-1976 לרב יצחק קולדצקי - מגיד מישרים מוכר במגזר החרדי, ולזוג 13 ילדים.
אמסטרדם (פירושונים)
{{פירושונים| הולנד:{{ש}} צרפת: נורווגיה: ארצות הברית:
אישים תרבות תחבורה, שיט ותעופה
ראו גם
}}
פיירבנקס (פירושונים)
פיירבנקס (באנגלית: Fairbanks) הוא שם משפחה.
מיקום דינמי
מיקום דינמי היא מערכת מבוקרת ממוחשבת לשמירה אוטומטית על מיקום כלי השיט וכיוון ההפלגה שלו על ידי שימוש במדחפים ובמדחפי תמרון צידיים משלו. חיישני ייחוס מיקום, בשילוב עם חיישני רוח, חיישני תנועה ומצפנים גירוסקופיים מספקים מידע למחשב בהקשר למיקום כלי השיט ולגודל וכן כיוון הכוחות הסביבתיים המשפיעים על מיקומו. מערכת מיקום דינמי הייתה מרכיב חיוני לכלי שיט שעסקו בחקירת שברי טביעת הצוללת דקר.
כללי
דוגמאות לסוגי כלי שיט בעלי יכולת כוללים, אך אינם מוגבלים רק, לאוניות וכלי שיט עם יחידות ייעודיות, כמו אסדות קידוח ניידות, במי חופים עם יכולות של ציפה למחצה, כלי לחקר אוקיינוגרפי בים, ספינות להנחת כבלים וספינות שייט תענוגות.
תוכנת המחשב מכילה מודל מתמטי של כלי השיט הכולל מידע הנוגע לרוח וסחיפה בגלל הזרם של כלי השיט ולמיקום המדחפים הצידיים. ידע זה, בשילוב עם מידע החיישן, מאפשר למחשב לחשב את זווית ההיגוי ותפוקות המדחף הנדרשות עבור כל מדחף. זאת כדי לשמור את כלי השייט במדויק במיקום הנדרש. הדבר מאפשר פעולות בים בהן עגינה או התקשרות למצוף עגון אינם אפשריים עקב מים עמוקים, עומס בקרקעית הים (צינורות, תבניות) או בעיות אחרות.
המיקום הנשמר עשוי להיות קבוע בכך שהמיקום נעול לנקודה קבועה מעל הקרקעית, או ביחס לעצם נע כמו ספינה אחרת או רכב תת-ימי. אפשר גם למקם את הספינה בזווית נוחה כלפי רוח, גלים וזרם, הנקראת שביל מזג אוויר (weathervaning). מיקום דינמי משמש את רוב תעשיית הנפט מהחוף. למשל: בים הצפוני, במפרץ הפרסי, במפרץ מקסיקו, במערב אפריקה, ומול חופי ברזיל- יש כיום יותר מ-1800 ספינות.
היסטוריה
השימוש בטכנולוגיה של מיקום דינמי החל בשנות ה-60 עבור קידוחים ימיים. יחד עם הקידוחים שעברו למים עמוקים יותר ויותר, לא ניתן היה להשתמש יותר בדוברות Jack-up והעגינה במים עמוקים לא הייתה יותר יעילה מבחינה כלכלית. במסגרת פרויקט Mohole, בשנת 1961, צוידה ספינת הקידוח Cuss 1 בארבעה מדחפי תמרון ניתנים להכוונה. פרויקט Mohole ניסה לקדוח לכיוון ה – Moho, מה שדרש פתרון לקידוחי מים עמוקים. ניתן היה לשמור את הספינה בעמדה מעל באר ליד La Jolla קליפורניה, בעומק של 948 מטר.
לאחר מכן, מול חופי גוואדלופ מקסיקו, נקדחו חמישה חורים, העמוק ביותר, של 183 מ' (601 רגל), מתחת לקרקעית הים בעומק של 3,500 מ' (11,700 רגל) של מים, תוך שמירה על מיקום ברדיוס של 180 מטר. מיקום הספינה נקבע על ידי חיתוכים של מחוגים של טווחי מכ"ם אל מספר מצופים וגם עם חיתוכי טווחי סונאר שנמדדו אל משואות תת-ימיות. בעוד שמיקום ה- Cuss 1 נשמר באופן ידני.
מאוחר יותר באותה שנה השיקה חברת של את ספינת הקידוח Eureka שהייתה בעלת מערכת בקרה אנלוגית המשולבת עם חוט מתוח, מה שהפך אותה לספינת ה האמיתית הראשונה.
השוואה בין אפשרויות שמירת מיקום
שיטות נוספות לשמירת מיקום הן שימוש בפריסת עוגן ושימוש בדוברת Jack-up. לכל אחת מהשיטות יש יתרונות וחסרונות משלהם. השוואת אפשרויות שמירת מיקום
אסדה/דוברה Jack-up
יתרונות: אין מערכות מורכבות עם מדחפים צידיים, גנרטורים ובקרים נוספים. אין סיכוי לברוח מעמדה על ידי כשלים במערכת או הפסקות באספקת חשמל. אין מפגעים מתחת למים מהמדחפים.
חסרונות: אין יכולת תמרון לאחר הגעה למיקום. מוגבל לעומק מים עד 175 מטר.
עֲגִינָה
יתרונות: אין מערכות מורכבות עם מדחפים צידיים, גנרטורים נוספים ובקרים. אין סיכוי לברוח מעמדה על ידי כשלים במערכת או הפסקות באספקת חשמל. אין מפגעים מתחת למים מהמדחפים. חסרונות: יכולת תמרון מוגבלת לאחר העגינה. נדרשות גוררות לסיוע בעגינה. פחות מתאים במים עמוקים. זמן לביצוע העגינה משתנה בין מספר שעות למספר ימים. מוגבל על ידי קרקעית ים חסומה (צינורות, קרקעית ים).
מיקום דינמי
יתרונות: יכולת התמרון מצוינת; קל לשנות מיקום. אין צורך בגוררת לסיוע בעגינה. לא תלוי בעומק המים. התקנה והפעלה מהירה. לא מוגבל על ידי חסימה בקרקעית הים.
חסרונות: מערכות מורכבות עם מדחפים צידיים, גנרטורים ובקרים נוספים. עלויות ראשוניות גבוהות של התקנה. עלויות דלק גבוהות. סיכוי לתזוזה מהמיקום במקרה של זרמים חזקים או רוחות, או עקב כשלים במערכת או הפסקות באספקת חשמל. מפגעים תת-מימיים מהמדחפים הצידיים עבור צוללנים וכלים המנוהגים מרחוק. תחזוקה גבוהה יותר של המערכות המכניות.
השוואה
אף על פי שלכל השיטות יש יתרונות משלהן, מיקום דינמי מאפשר פעולות רבות שלא היו ניתנות לביצוע קודם לכן. העלויות יורדות עקב טכנולוגיות חדשות וזולות יותר. היתרונות הופכים משכנעים יותר ככל שהעבודה הימית נכנסת למים עמוקים יותר והסביבה (אלמוגים) זוכה ליותר כבוד .עם פעולות הובלה במכולות, ניתן לייעל נמלים צפופים על ידי טכניקות עגינה מהירות ומדויקות יותר. תפעול ספינות תענוגות נהנה מכניסה והתקשרות לרציף מהירה יותר בנמל. וגם מעגינה מהירה יותר במעגנים פתוחים מול חופים או נמלים בלתי נגישים עבורן.
יישומים
יישומים חשובים כוללים:
תְכוּלה
ספינת מיקום דינמי יכולה להיחשב כבעלת שש דרגות חופש בתנועתה. כלומר, היא יכולה לנוע בכל אחד משישה צירים. מיקום דינמי עוסק בעיקר בשליטה על הספינה במישור האופקי, כלומר, בשלושת הצירים: נחשול, נדנוד וסיבסוב.
שלושה צירי העתקה הכוללים:
יתר שלושת צירי הסיבובים האחרים הם:
דרישות
ספינה שאמורה לשמש עבור דורשת:
עבור רוב היישומים, יש לשקול בקפידה את בחירת מערכות ייחוס המיקום ורכיבי הדחף בעת תכנון ספינת על מנת להשיג שליטה טובה במיקום במזג אוויר קשה, יכולת הדחף לתמרון של הספינה בשלושה צירים חייבת להיות מתאימה.
שמירה על מיקום קבוע קשה במיוחד בתנאי אזור הקטבים מכיוון שכוחות המופעלים על ידי הקרח יכולים להשתנות במהירות. זיהוי והפחתת קרח המצטבר על גבי האונייה אינם מפותחים מספיק כדי לחזות כוחות אלו, אך עשויים להיות עדיפים על חיישנים המוצבים במסוק.
מידע נוסף - מיקום גאוגרפי
ישנן מספר דרכים כדי לקבוע את מיקום הספינה בלב ים. רוב השיטות המסורתיות המשמשות לניווט ספינות אינן מדויקות עבור כמה דרישות מודרניות. מסיבה זו, פותחו במהלך העשורים האחרונים מספר מערכות מציאת מיקום. היצרנים של מערכות הם: LLC טכנולוגיות ימית Navis Engineering Oy, Kongsberg Maritime, GE, DCNS, Wärtsilä (ex L-3), MT-div .Chouest, Rolls-Royce plc, Praxis Automation Technology.
שלושה סוגים של מערכות HPR נמצאים בשימוש נפוץ:
מערכות מדידת כיוון להכוונה
שיטות מתקדמות יותר הן:
חיישנים אחרים
מלבד מיקום וכיוון, משתנים אחרים מוזנים למערכת ה באמצעות חיישנים:
מערכות בקרה
בהתחלה בקרי PID שימשו, וכיום הם עדיין בשימוש, במערכות פשוטה. אבל בקרים מודרניים משתמשים במודל מתמטי של הספינה כי הוא מבוסס על הידרודינמיקה ואווירודינמיקה, המתארים כמה מן המאפיינים של הספינה כגון מסה וגרר. מודל זה אינו לחלוטין נכון.
המיקום והכיוון של הספינה מוזנים למערכת ומושווים לעומת התחזית שנעשתה על ידי המודל. הבדלים אלו משמשים לעדכון את המודל באמצעות טכניקת מסנן קלמן. מסיבה זו, למודל יש גם קלט מהחיישני הרוח ומשוב ממנועי התמרון. שיטה זו גם מאפשרת לא לקבל קלט של מיקום, טווח וחיישנים אחרים -PRS במשך זמן מה, בתלות באיכות של המודל ומזג האוויר ועדיין לספק את הנתונים החזויים של החיישנים על סמך ההיסטוריה שלהם. תהליך זה ידוע בשם חיזוי מחושב- Dead Reckoning.
הדיוק של PRSs השונים אינו זהה. בעוד לDGPS יש דיוק ודיוק גבוהים, ל-USBL דיוק נמוך בהרבה. מסיבה זו, ה PRS - משוקללים, ולכן בהתבסס על שונות PRS הם מקבלים משקל בין 0 ל-1.
מערכות כוח והנעה
כדי לשמור על המיקום משתמשים ב - מדחפי תמרון אזימוט (חשמלי L-Drive, או( Z-Drive מדחף תמרון חרטום מדחפי תמרון ירכתיים, סילוני מים, הגאים ו מדחפים. ספינות DP הן בדרך כלל מונעות בתצורת דיזל-חשמל לפחות בחלקן, מכיוון שהדבר מאפשר מערך גמיש יותר ומסוגל להתמודד טוב יותר עם השינויים הגדולים בדרישת החשמל, האופייניים לפעולות ה. תנודות אלו בדרישת החשמל עשויות להתאים לפעולה היברידית.
כלי שיט לאספקה המונע ב-LNG -powered התחילה בפעולה בשנת 2016 עם הספק של סוללה בת 653 קוט"ש / 1600 כ"ס, כאשר הסוללה מתנהגת כמו קיבולת אנרגיה חלופי במהלך, ואשר הביא לחסכון של 15-30% בדלק.
ספינת ענק הים הצפוני באורך 154 מטר משלב שלוש ערכות כוח (powerpacks) להנעה, לוחות מיתוג, וסוללות 2MWh כדי לפעול ב באמצעות מנוע אחד בלבד, תוך כדי שמירה על עומס המנוע בין 60-80%. תצורת מערכת ההנעה תלויה בסוג DP של הספינה. Class 1 יכולה להיות פשוטה יחסית, בעוד שהמערכת של ספינה Class 3 מורכבת למדי. בספינות Class 2 ו- Class 3, כל המחשבים ומערכות הייחוס צריכים להיות מופעלים באמצעות UPS.
הנחיות הרשות הימית הנורווגית
כאשר IMO משאיר את ההחלטה איזה סיווג ישים לאיזה סוג של פעולה למפעיל של ספינת ה וללקוח שלה, הרשות הימית הנורווגית (NMA) ציינה באיזו סיווג יש להשתמש לגבי הסיכון של פעולה. בהנחיות NMA ובהערות מס' 28, נספח A מוגדרות דירוג של ארבעה סיווגים כדלקמן: על סמך זה מצוין סוג הספינה עבור כל פעולה:
יתירות
עבור פעולות מסוימות לא נדרשת יתירות. לדוגמה, אם ספינת סקר/מחקר מאבדת את יכולת ה שלה, בדרך כלל אין סיכון לנזק או לפציעות. פעולות אלו ייעשו בדרך כלל בסיווג 1. בפעולות אחרות, כגון צלילה והרמת מטענים כבדים, קיים סיכון לנזק או לפציעות. בהתאם לסיכון, הפעולה מתבצעת בסיווג 2 או 3. המשמעות היא שיש לבחור לפחות שלוש מערכות ייחוס למיקום אשר יהיו זמינות בכל עת. זה מאפשר את עיקרון ההיגיון של ההצבעה על סיבה ומקור התקלה, כך שניתן למצוא את מערכת הייחוס (PRS) הכושלת.
מסיבה זו, ישנם גם שלושה מחשבי בקרת, שלושה gyrocompasses, שלושה MRU's ושלושה מדידי/חיישני רוח בספינותClass 3. אם מתרחשת תקלה בודדת שמסכנת את היתירות, קרי כשל של מדחף תמרון, גנרטור או PRS, ולא ניתן לפתור זאת באופן מידי, יש לנטוש את הפעולה במהירות האפשרית.
כדי שתהיה יתירות מספקת, נדרש כי יהיו מספיק גנרטורים ומדחפי תמרון צריכים להיות זמינים ומקוונים כך שהכשל של אחד מהם לא יגרום לאובדן מיקום. הדבר נתון לשיקול דעתו של מפעיל ה עבור Class 2 ו Class 3, יש לשלב ניתוח תוצאות במערכת כדי לסייע למפעיל ה בתהליך זה.
יש לקבוע את היתירות של ספינת על ידי מחקר ניתוח מצבי כשל והשפעות (FMEA) ולהוכיח זאת על ידי ניסויי. FMEA חוץ מכך, נעשים ניסויים שנתיים ובדרך כלל מבוצעים גם מבחני תפקוד לפני ביצוע של כל פרויקט.
מפעיל
מפעיל ה - קובע אם יש מספיק יתירות זמינה בכל רגע נתון של הפעולה. ה-IMO הוציא את ההנחיות (MSC/Circ.738) להכשרת מפעילי מערכת מיקום דינמית ב-24 ביוני 1996. זה מתייחס ל[20]IMCA (International Marine Contractors Association) M 117 - כתקן מקובל. כדי להיות מוסמך כמפעיל יש לבצע את מסלול ההכשרה הבא:
כאשר המשמרות מתבצעות על ספינת דגם 1, תונפק תעודה מוגבלת; אחרת, תונפק תעודה מלאה. תוכנית ההכשרה וההסמכה של מופעלת על ידי המכון הימי (NI). הNI - מנפיקים יומנים (logbooks) לחניכים, הם גם מאשרים את מרכזי ההדרכה ושולטים במתן הסמכה.
עם התרבות ספינות ועם דרישות כוח אדם הולכות וגדלות, עמדת מפעיל ה צוברת התבלטות וחשיבות גוברת. הנוף המשתנה הזה הוביל ליצירת האיגוד הבינלאומי של מפעילי המיקום הדינמי (IDPOA) בשנת 2009.
חברות בIDPOA - מורכבת ממפעילי מוסמכים המתאימים לחברות באיגוד (fellow DPO-fDPO), בעוד החברים (Member DPO-mDPO) הם בעלי ניסיון ב או שכבר עובדים במסגרת תוכנית ההסמכה של.
משימרו
משימרו (בקוריאנית: 마시마로) הוא דמות קוריאנית בדיונית שדומה לארנב שמן, ונוצרה על ידי קים ג'ה אין. משימרו ידוע גם בשם Yupki Tokki ("ארנב ביזארי" בקוריאנית).
משימרו נראה לראשונה בסדרה של אנימציות פלאש באינטרנט (בעיקר ללא דיבורים, אם כי מדי פעם מופיעה שם מילה בקוריאנית).
בדומה להלו קיטי, נפוץ משימרו כסחורה בשוק הצעצועים בעיקר בשוקי אסיה.
הקריקטורות המקוריות של משימרו מלאות 'הומור שירותים', דבר הניכר בצעצועים שלו. לראיה – משימרו עצמו מופיע לעיתים קרובות עם פומפה תקועה בראשו.
בניגוד להלו-קיטי ודמויות חמודות דומות, מצטייר משימרו כבריון שמן ודוחה ולעיתים קרובות נזקק לאלימות כדי לכפות את רצונו על אחרים.
למשימרו יש כפיל חום - Chocomaro. צ'וקומרו מופיע בשתי פרודיות של משימרו ומנסה לעשות את מה שמשימרו עושה בדרך כלל בפרקים הללו, אבל תמיד נכשל בסופו של דבר. לא ידוע בדיוק מה טיב היחסים של צ'וקומרו ומשימרו אך רובם מאמינים כי הוא אחיו.
השם "משימרו" הגיע מהאחיינית של היוצר כשעיוותה את שם הממתק הידוע מרשמלו.
Tell Me Something I Don't Know
Tell Me Something I Don't Know (בעברית: תגיד לי משהו שאני לא יודעת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז, מתוך פסקול הסרט "עוד סיפור סינדרלה". השיר יצא לאור ב-5 באוגוסט 2008, על ידי חברת התקליטים רייזור & טיי, כסינגל הראשון והחיד מתוך הפסקול.
השיר הגיע למקום ה-58 במצעד הבילבורד הוט 100.
דמויי חומט
דמויי חומט (שם מדעי: Scincomorpha) היא אינפרא-סדרה מסדרת הקשקשאים, הדומים לחומטים. בני קבוצה זו הם קרוביהם הרחוקים של הלטאיים השכיחים ולחלקם חסרים רגליים, אף שהם לא קרובים לנחשים. הקשקשים שלם גדולים, הצוואר קצר והגוף שטוח. מינים אלה מוותרים על זנבם בקלות כדי להימלט מטורפים, למעט הקוצניים יותר למשל הקורדיליים. הם חיים באזורים הטרופיים והצחיח ברחבי העולם וכמה מינים חיים גם בישראל.
איברהימה במבה
איברהימה קאדר אריאל במבה (באיטלקית: Ibrahima Kader Ariel Bamba; נולד ב-22 באפריל 2002 בורצ'לי שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ויטוריה דה גימארייש מליגת העל הפורטוגלית.
קריירת מועדונים
במבה גדל במחלקת הנוער של פרו ורצ'לי. בשנת 2020 עבר לוויטוריה דה גימארייש, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-27 בפברואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 3-0 לבנפיקה ליסבון במסגרת המחזור ה-24 בליגת העל הפורטוגלית לעונת 2021/2022.
יקב צ'ילאג
יקב צ'ילאג היה יקב בוטיק בישראל בניהולה של הייננית אורנה צ'ילאג.
רקע
יקב צ'ילאג היה היקב הראשון שהוקם על ידי אישה ייננית ופועל רבות לקידום תרבות היין בארץ ובעולם.
ייצור
SLOW WINE - יין שלוקח את הזמן
שיטת הייצור ביקב משלבת את הידע והסגנון אותם רכשה צ'ילאג באיטליה עם הטרואר והענבים הישראלים משקפת את המסורת העתיקה של יצור היין באגן הים התיכון תוך שימוש ביתרונות שמקנה הטכנולוגיה החדשה.
ליקב שלוש סדרות עקריות:
בנוסף לסדרות הקבועות, החל משנת 2012 מייצר היקב יינות לבנים מזנים שונים, ביניהם: סוביניון בלאן, ויונייה, שנין בלאן וגווירצטרמינר.
רחמים שלום
רחמים שלום (נולד ב-20 בספטמבר 1957) היה כדורגלן, ששיחק בעמדות החלוץ והקישור ההתקפי ומאמן ישראלי. שלום זוהה בעיקר כקפטן קבוצת מכבי רמת עמידר, בה שיחק שנים רבות, היה קפטן ואחד מכוכבי הקבוצה מ-1980 ועד 1991 ובהמשך אף אימן אותה.
קריירה
רחמים שלום גדל במחלקת הנוער של הפועל רעננה והמשיך לשחק בקבוצת הבוגרים, ב-1977 החל לשחק בבית"ר ירושלים, ב-1978 החל לשחק עבור הפועל יהוד ושנה לאחר מכן עבר למכבי הרצליה ולאחר כשנה נוספת החל לשחק במכבי רמת עמידר שם הפך קפטן הקבוצה ושיחק עד פרישתו.
במהלך שירותו הצבאי כיכב שלום בקבוצת הנח"ל שהביסה קבוצות רבות במהלך אליפות צה"ל, במשחק מול נבחרת מרכז תובלה הבקיע, שלום שלושער וכך סיימה נבחרת מרכז תובלה את מקומה בתחרות בתוצאה 4–0. בעקבות ביצועיו בנבחרת הנח"ל הפך שלום למבוקש בקרב קבוצות הליגה הלאומית
ב-1991 החל שלום לאמן את מכבי רמת עמידר ובהמשך את הפועל הרצליה, הפועל כפר קאסם ואת בית"ר רמת גן, אותה העלה לליגה ב' (כדורגל).
לאחר הפרישה
לאחר פרישתו מעולם הכדורגל כיהן כמנהל לוגיסטיקה ואחזקה בעיריית רמת גן ובינואר 2019 הפך חבר מועצת עיריית רעננה המכהן כמשנה לראש העיר וכממונה על פיתוח השכונות בעיריית רעננה.
ניקולאי דולז'אל
ניקולאי דולז'אל (ברוסית: Николай Антонович Доллежаль ; 15 באוקטובר (הלוח היוליאני, 19 באוקטובר הלוח הגרגוריאני) 1899 – 29 בנובמבר 2000) היה מתכנן כורים גרעיניים סובייטי. במהלך עבודתו הוא היה אחראי על התכנון של מירב הכורים של ברית המועצות. על פעילותו הוענקו לו עיטור לנין (6 פעמים), עיטור הדגל האדום, גיבור העמל הסוציאליסטי (פעמיים), פרס לנין ו-5 פעמים פרס ברית המועצות.
חייו
דולז'אל נולד בכפר בקרבת זפוריז'יה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) למשפחה של מודד קרקעות. בשנת 1912 עברה המשפחה להתגורר בעיירה במחוז מוסקבה. בשנת 1923 סיים דולז'אל את לימודיו בבית הספר הטכני הגבוה במוסקבה והוסמך כמהנדס מכונות. לאחר עבודה של מספר שנים במשרדי תכנון הוא נשלח בשנת 1929 להשתלמות באירופה. עם חזרתו בשנת 1930 הוא נעצר בהקשר למשפט מפלגת התעשייה אך שוחרר לאחר כשנה וחצי ללא אישום. דולז'אל המשיך לעבוד בתחום התכנון.
בשנת 1943 הועמד דולז'אל בראש משרד לתכנון מכונות לתעשייה כימית. החל משנת 1946 היה המשרד קשור לפיתוח פצצה גרעינית. בראשות דולז'אל פותחו הכורים הגרעינים הראשונים של ברית המועצות ששימשו לייצור פלוטוניום. לאחר הניסוי הראשון של פצצה גרעינית RDS-1 בברית המועצות החל דולז'אל לפתח כורים המתאימים להתקנה על ספינות.
בשנת 1952 הועמד דולז'אל בראש מכון לתכנון כורים גרעינים. בשנת 1954 סיים המכון את הפיתוח הראשון אך כאשר התברר שהכור לא מתאים לשימוש בצי הוא הועבר לשימוש בתחנת כוח גרעינית הראשונה שנבנתה בברית המועצות. בהמשך הוא תכנן כור ששימש צוללות גרעיניות. בשנת 1958 הסתיימו פיתוח ובנייה של כור גרעיני לייצור פלוטוניום וחשמל. בשנת 1964 הופעלה תחנת כוח גרעינית גדולה סובייטית ראשונה והיא צוידה בכור מתכנון של דולז'אל. ברוב הפרויקטים שיתף דולז'אל פעולה עם מכון קורצ'טוב שבראשו עמד אנטולי אלכסנדרוב.
בשנת 1961 הקים דולז'אל קתדרה "מכונות אנרגיה" בבית הספר הגבוה להנדסה במוסקבה. קתדרה זו הכינה מהנדסים לתכנון כורים. דולז'אל עמד בראש הקתדרה במשך 25 שנים.
חלק ממומחי גרעין בברית המועצות האשימו את דולז'אל באחריות על אסון צ'רנוביל. הוא אומנם לא הואשם באופן רשמי אך בשנת 1986 עזב את התפקיד של מנהל מכון לתכנון כורים בראשו עמד מעל ל-30 שנים.
בשנת 1998, בגיל 99, פרסם דולז'אל מאמר מדעי בתחום מתמטיקה.
מוכח מתוכו
מוכח מתוכו הוא מונח הלכתי המתייחס לכלל יסוד בשטר, האומר כי חלות השטר תלויה בכך שהיא נראית ומוכחת מתוך השטר, וגם אופן החלות הוא לפי הנראה מתוך השטר. כלל זה תקף רק לפי שיטת רבי מאיר בשטרות.
שיטה זו נאמרה לפי שיטת רבי מאיר, הסבור שעדי חתימה כרתי, כלומר כיוון שקניין השטר הוא הראיה שבו, חלות השטר נעשית מתוך הראיה הנראית מתוך חתימת מי שמעביר את האובייקט הנקנה מרשותו לרשות אחרת, והסכמתו לנוסח השטר האומר כי חפציו יפקעו מקניינו. נמצא כי רק מה שנראה מהשטר, הוא אשר יעבור לרשות אחרת, אבל חלות שאינה נראה מנוסח השטר שהיא עתידה לחול, איננה חלה.
שני יוסף בן שמעון
לפי זה, פוסק רבי מאיר כי שני אנשים ששמותם שווים ולשניהם קוראים למשל "יוסף בן שמעון", אין לשטר שנכתב אודותם כל תוקף, מכיוון שלא ברור מי משניהם הוא הלווה או המלווה. כך גם גט שנכתב אודות שתי נשים ששמותיהן שווים, או שני בעלים ששמותיהם שווים, אין לשטר כזה כל תוקף, לפי שיטת רבי מאיר. לעומת זאת, רבי אלעזר החלוק עליו וסבור שעדי מסירה כרתי, כלומר חלות השטר נעשית על ידי הראייה שנראית מתוך מסירת השטר ליד הלווה או הקונה, תקף השטר למרות שאין מוכח מתוכו כיצד ואיך חל הקניין, שהרי בשעת המסירה, שהיא הגורמת לקניין, ניכרים היטב כל הפרטים הנדרשים.
שני שטרות היוצאים ביום אחד
הראשונים נחלקו, בשני שטרות שנכתבו על אותה קרקע עצמה, ובשניהם כתובים שני פרטים סותרים, ובעוד שבאחד מהם כתוב כי הקרקע נקנית לאדם פלוני, אומר השטר השני כי בעליו מעוניין להקנות אותו לאלמוני, וחתימת השטרות על ידי בעליו והעדים התרחשו באותו יום, (לפי התאריך המופיע עליהם), למי קנויה הקרקע, אם הקרקע תהיה קנויה למי שהוא מסר בראשונה את השטר שבה הוא מוסר את בעלותו עליה, או שמא לשניים כאחד.
הרמב"ן סבור ששאלה זו תלויה במחלוקת האם עדיו בחתומיו זכין לו. לפי שיטת אביי שעדיו בחתומיו זכין לו, כלומר שהעדים בחתימתם מזכים את הנכתב בשטר למי שהשטר אמור להעניק לרשותו את הבעלות המועברת ואת כל הדינים המשפטיים הנראים מתוכן השטר, נמצא שקניין השטר הוא לפי חתימת העדים שהיא על הכתוב בשטר, וכיוון שמתוך השטר עצמו לא ניכר מי משניהם קנה את הקרקע, קונים שניהם את הקרקע כאחד בשקיעת החמה, לפי הזמן שניכר בבירור מתוך החתימה. אך לפי שיטת רב אסי, שגם לפי רבי מאיר חתימת העדים לבדה אינה יוצרת את חלות הקניין, נמצא שאם אחד מהשטרות נמסר לאחד משני האנשים לפני חברו, הרי זה שנמסר לו השטר בתחילה הוא קנה, שכן לפי שיטתו, למרות שעדי החתימה הם עיקר השטר, אין תוקף השטר נגמר עד שימסר ליד מי שאמור להמסר לו, ולכן הקניין נגמר בשעת המסירה.
מוכח מתוכו לעניין שעבודים
למרות שדין מוכח מתוכו הוא תוצאה מהשיטה "עדי חתימה כרתי", שהיא שיטתו של רבי מאיר ורבי אלעזר חלוק עליה, בנושא מסוים מודה רבי אלעזר שחלות השטר היא רק לפי מה השטר מוכח מתוכו, והיא השעבודים.
גם שטר שאינו שטר קניין אלא שטר ראייה, יוצר חלות במידה מסוימת, שכן שעבוד הנכסים לגבייתם תמורת ההלוואה חל רק על ידי השטר, שכן לא ניתן לגבות מלקוחות שקנו קרקעות מהמוכר או הלווה, אם מעשה הקניין התבצע בעל פה, שכן באופן כזה תיקנו חז"ל שלא יהיה ניתן לגבות מלקוחות, שכן במקרה שאין שטר הגורם לפרסום מעשה הקניין, ולא היה ידוע בציבור מעשה הקניין, נמצא שהלוקח שלא הייתה לו כל דרך לשמוע על מעשה הקניין שגורם לגבות ממנו את הקרקע (במקרה שההלוואה לא שולמה או שהמכירה בוטלה וכדומה), והוא יפסיד לחינם. נמצא, שסיבת חלות השעבוד מתבצעת רק על ידי השטר והפרסום שהוא גורם לו, ולכן השעבוד חל רק על פי האופן הנראה ומוכח מתוך השטר, ולפי המידע שהתפרסם על ידי השטר.
מסיבה זו, שני אנשים שקנו קרקע והשטר על הקרקע נכתב ביום אחד, למרות שלעניין הקניין אין שום חילוק הלכתי מתי נכתב השטר שכן עיקר השטר הוא החתימה (לפי רבי אלעזר), הרי שלעניין השעבוד זמן כתיבת השטר וחתימתו הוא זה שקובע, ושעבוד שניהם חל בשווה.
יחסיות הסימולטניות
בפיזיקה, יחסיות הסימולטניות היא מונח בתורת היחסות הפרטית המתייחס לכך שהסימולטניות (בו-זמניות) של שני מאורעות המופרדים מרחבית זה מזה אינה מוחלטת, אלא שהיא תלויה במערכת הייחוס של הצופה שמודד את זמני ההתרחשות של המאורעות.
תיאור
לפי תורת היחסות הפרטית של איינשטיין, זה בלתי אפשרי לקבוע באופן מוחלט ששני מאורעות מרוחקים מתרחשים באותו הזמן אם המאורעות מופרדים מרחבית זה מזה. אם ברישומי השעון המקומי של מערכת ייחוס אחת מוקצה אותו רגע בזמן להתרחשותם של שני מאורעות המתרחשים בנקודות שונות במרחב, אז בשעון של מערכת ייחוס אחרת הנעה ביחס למערכת הראשונה יימדדו זמנים שונים להתרחשות שני המאורעות (המקרה היוצא דופן היחידי הוא כאשר התנועה היא בדיוק בניצב לקו הישר המחבר את מיקומי המאורעות).
לדוגמה, תאונת מכוניות בלונדון ותאונה אחרת בניו יורק אשר נדמות כמתרחשות באותו הזמן לצופה על כדור הארץ, יידמו כמתרחשות בזמנים שונים במקצת עבור צופה המצוי במטוס הטס מלונדון לניו יורק. יותר מכך, אם שני המאורעות לא קשורים לזה בקשר סיבתי אז, בתלות בכיוון התנועה, התאונה בלונדון תתרחש ראשונה במערכת ייחוס אחת, בעוד שהתאונה בניו יורק עשויה להתרחש ראשונה במערכת ייחוס אחרת. אף על פי כן, אם התאונות קשורות זו לזו בקשר סיבתי, אז סדר המאורעות יישמר בכל מערכות הייחוס.
הרכבת של איינשטיין
בגרסת איינשטיין המוקדמת של ניסוי מחשבה זה, צופה אחד יושב באמצע קרון רכבת נעה, בעוד שצופה אחר עומד בתחנת הרכבת (הנייחת) כאשר הרכבת חולפת על פני התחנה. כפי שנמדד על ידי הצופה העומד, שתי מכות ברק פוגעות בשני צידי קרון הרכבת בו-זמנית (בחזית ובאחורי הקרון סימולטנית). במערכת הייחוס האינרציאלית של הצופה העומד, ישנם שני מאורעות מופרדים מרחבית, אך סימולטניים: ברק מכה בחזית הקרון, וברק מכה באחורי הקרון.
מכיוון שהמאורעות ממוקמים בנקודות שונות לאורך כיוון התנועה של הרכבת, קואורדינטות הזמן שלהם מוטלות לקואורדינטות זמן שונות במערכת הייחוס של הרכבת הנעה. מאורעות המתרחשים מקדימה לקרון רכבת (כלומר, שקרון הרכבת עתיד להגיע אל המיקום שלהם) יקרו מוקדם יותר מאשר מאורעות המתרחשים במיקום המנוגד לכיוון תנועת הרכבת. במערכת הייחוס האינרציאלית של הרכבת, פירוש הדבר שהברק יכה בחזית הקרון לפני הברק שיכה באחורי הקרון.
דרך אחת להבין את הרעיון הזה מבוססת על ניסוי מחשבה דומה לזה, אשר תואר על ידי איינשטיין בספרו הפופולרי על תורת היחסות מ-1917. היא מתייחסת לצופה אחד באמצע קרון רכבת נעה וצופה אחר העומד בתחנת הרכבת כאשר הרכבת חולפת על פניו. ברגע מסוים, הבזק אור נפלט באמצע הקרון בדיוק כאשר שני הצופים חולפים אחד על פני השני.
בעבור הצופה על הקרון, החזית ואחורי הקרון מצויים במרחק זהה ממקור האור ולכן, מנקודת המבט של הצופה הזה, האור יגיע לחזית הקרון ולאחוריו באותו הזמן (ראו איור עליון). בעבור הצופה שעומד בתחנה, החלק האחורי נע כלפי הנקודה שבה הבזק האור נפלט, בעוד שחזית הקרון מתרחקת ממנה. לפי הנחת היסוד של היחסות הפרטית, מהירות האור קבועה בכל מערכות הייחוס ובכל הכיוונים, ולכן האור הנע לכיוון אחורי הקרון יצטרך לעבור מרחק קצר יותר בהשוואה לאור שנע לכיוון חזית הקרון. לפיכך, הבזקי האור יפגעו בקצוות הקרון בזמנים שונים (ראו איור תחתון).
תיאור כמותי
ניסוי הרכבת של איינשטיין מוביל ישירות לפיתוח ביטוי כמותי עבור הפרש הזמנים \Delta t שנמדד בין שני מאורעות במערכת ייחוס מסוימת, כאשר ידוע שבמערכת ייחוס שנעה ביחס אליה במהירות v שני המאורעות מתרחשים בו-זמנית ומופרדים מרחבית על ידי מרחק L (מופרדים מרחבית בכיוון התנועה היחסית).
נתייחס לקרון הרכבת ולהבזק האור שנפלט מן האמצע שלו. אם האורך העצמי של קרון הרכבת (אורך הקרון כפי שנמדד על ידי הצופה היושב בו) הוא L, אז האורך של הקרון כפי שיימדד על הצופה בתחנה הוא: (התקצרות האורך). מכיוון שהחלק האחורי של הקרון והבזק האור נעים זה לקראת זה, הצופה שעומד בתחנה ימדוד זמן לרגע פגיעת האור בחלק האחורי (כאשר t=0 הוא הרגע בו נפלט הבזק האור). בדומה לכך, הצופה בתחנה ימדוד זמן לרגע פגיעת האור בחזית הקרון. לפיכך, הפרש הזמנים בין שני המאורעות שימדוד הצופה הנייח הוא:
כאשר \gamma הוא פקטור לורנץ. נשים לב גם שבפיתוח הביטוי להתקצרות האורך (שאינו מובא כאן) לא נעשה כל שימוש ביחסיות הסימולטניות, ולכן זהו אינו טיעון מעגלי.
דיאגרמות מרחב-זמן
זה עשוי להיות מועיל לדמיין את הסיטואציה באמצעות דיאגרמות מרחב-זמן. בעבור צופה נתון, ציר הזמן מוגדר להיות הקו הישר שמתווה נקודת הראשית של הקואורדינטה המרחבית x כאשר הזמן חולף, והוא מצויר אנכית. ציר ה-x מוגדר להיות אוסף כל הנקודות במרחב בזמן t = 0, והוא מצויר אופקית. הטענה שמהירות האור קבועה בכל מערכות הייחוס באה לידי ביטוי בכך שבכל מערכת ייחוס, קרן אור מיוצגת כקו בזווית 45° ביחס לציר המקום (וציר הזמן), ללא קשר למהירות המקור ביחס למהירות הצופה.
בדיאגרמה הראשונה, שני הקצוות של קרון הרכבת מצוירים כקווים אפורים. מכיוון שקצוות הקרון הם נייחים ביחס לצופה עליו, הקווים הללו הם קווים אנכיים, מה שמראה שתנועתם היא בזמן בלבד ולא דרך המרחב. הבזק האור מוראה באיור כשני הקווים האדומים בזווית 45°. הנקודות שבהן הבזק האור פוגע בקצוות הקרון, המיוצגות על ידי נקודות החיתוך בין הקווים האפורים לבין הקווים האדומים, הם באותו הגובה בדיאגרמה. זה אומר שהמאורעות הללו סימולטניים.
בדיאגרמה השנייה, שני קצוות הקרון נעים ימינה, כפי שמוראה על ידי שני הקווים המקבילים האפורים. מוצא הבזק האור מצוי בנקודה שבדיוק באמצע הדרך בין קצוות הקרון, ושוב יוצר שני קווים בזווית 45°, במה שמבטא את קביעות מהירות האור. בדיאגרמה הזאת, הנקודות שבהן פוגע הבזק האור פוגע בקצוות הקרון הן לא באותו גובה; זה אומר שהמאורעות הם לא סימולטניים.
טרנספורמציות לורנץ
תופעת יחסיות הסימולטניות ניתנת לזיהוי עם איבר מסוים בטרנספורמציות לורנץ, אשר קושרות את הקואורדינטות המרחב-זמניות של צופה אחד לקואורדינטות של צופה אחר המצוי בתנועה יחסית אחידה ביחס לצופה הראשון.
נניח שהצופה הראשון עושה שימוש בקואורדינטות t, x, y, ו- z, בעוד שהצופה השני עושה שימוש בקואורדינטות t′, x′, y′, z′. כעת נניח שהצופה הראשון רואה את הצופה השני נע בכיוון ציר ה-x במהירות v. ונניח גם שהצירים של שני הצופים מקבילים ושיש להם אותה הראשית בזמן t = t'=0. אז טרנספורמציות לורנץ מבטאות איך הקואורדינטות הללו קשורות זו בזו:
כאשר c היא מהירות האור. אם שני מאורעות קורים באותו הזמן במערכת הייחוס של הצופה הראשון, יהיו להם ערכים זהים של קואורדינטת t. עם זאת, אם יהיו להם ערכים שונים של קואורדינטת x (מיקומים שונים על ציר ה-x), אז יהיו להם ערכים שונים של קואורדינטת 't, כלומר הם יקרו בזמנים שונים במערכת ייחוס זאת. האיבר שאחראי על שבירת מוחלטות הסימולטניות הוא.
השלכות פילוסופיות
מושג הסימולטניות מאפשר "לבצוע" את המרחב-זמן ל"פרוסות של סימולטניות", באופן כזה שכל המאורעות (במובן הכללי ביותר של המושג מאורע) המתרחשים בו-זמנית מגדירים את מצב היקום ברגע מסוים. במרחב-זמן הניוטוני המוחלט, ישנה רק דרך אחת לעשות זאת, כך שמרחב-הזמן הניוטוני מורכב מערימה של אוסף יחיד של פרוסות סימולטניות. במרחב-הזמן היחסותי, יחסיות הסימולטניות אומרת לנו שישנן דרכים רבות לעשות זאת, בתלות במערכת הייחוס של הצופה; אין דרך ייחודית, מועדפת לערום את פרוסות הסימולטניות. במובן הזה, המרחב והזמן מעורבבים יחדיו והערבוב הזה הוא החידוש העמוק של תורת היחסות הפרטית.
היטיב לבטא זאת הרמן מינקובסקי במבוא שלו להרצאתו המפורסמת "מרחב וזמן" מ-1908:
ג'ואן סילביה ליטל בירמן
ג'ואן סלביה ליטל-בירמן (באנגלית: Joan Sylvia Lyttle Birman; נולדה ב-30 במאי 1927 בניו יורק, ניו יורק) היא מתמטיקאית יהודייה-אמריקאית המתמחה ב (עד ארבעה ממדים). לליטל-בירמן היו תרומות רבות בנושאי תורת הקשרים, חבורת הצמות, נושאים הקשורים בתורת הקבוצות בגאומטריה, אלגוריתמים, גאומטריה ליצירת קשר, ומערכות דינמיות. היא המחברת של המונוגרפיה המחקרית "Braids, Links, and Mapping Class Groups". ביוני 1997 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד במדעים מהטכניון. כיום, ליטל-בירמן היא פרופסורית אמריטה ב של אוניברסיטת קולומביה. היא מתמחה בנושא תורת הקשרים וטופולוגיה וכתבה מעל ל-70 מאמרים ו-5 ספרים.
משפחה
ג'ואן ליטל-בירמן נולדה בניו יורק, לג'ורג' וליליאן ליטל, מהגרים יהודים. אביה נולד ברוסיה, גדל בליברפול שבאנגליה, והיגר לארצות הברית בגיל 17. הוא ניהל עסק מצליח כיצרן שמלות. למרות שג'ורג' שיבח והוקיר את ההזדמנויות שארצות הברית העניקה לו הוא עודד את בנותיו להתמקד בחינוכן ולא להיכנס לעולם העסקים. אימה של ליטל-בירמן נולדה בניו יורק והייתה ביתם של מהגרים רוסים-פולנים. לליטל-בירמן היו עוד שלוש אחיות, הלן הבכורה, רות' ועדה, כאשר ג'ואן ליטל-בירמן היא האחות השלישית. בשנת 1950 נישאה לג'וסף בירמן (פיזיקאי תאורטי) וגידלה שלושה ילדים. בנה הראשון קנת' נולד בשנת 1955, ובחמש השנים שלאחר מכן נולדו שני ילדיה, דבורה וקארל דויד.
מסלול לימודי
כבר בילדותה פיתחה ליטל-בירמן אהבה לדפוסים, לדוגמה, בבית הספר היסודי הייתה מרותקת לדפוסי המספרים הזוגיים והאי-זוגיים. בתיכון בו למדה פיתחה את אהבתה לגאומטריה. בצעירותה למדה בתיכון ג'וליה ריצ'מונד, תיכון לבנות בניו יורק. לאחר מכן למדה במכללת סווטמור בפנסילבניה, שם הראתה כישרון ללמידת שפות אבל אהבה במיוחד פיזיקה, ביולוגיה ואסטרופיזיקה. בסופו של דבר החליטה להתמקד בלימודי המתמטיקה. היא לא הייתה מרוצה בסווטמור ולכן הועברה למכללת ברנרד, מכללה לנשים בלבד. שם קיבלה תואר ראשון במתמטיקה בשנת 1948, ולאחר מכן תואר שני בפיזיקה בשנת 1950. למרות זאת, לא הרגישה שיש לה תשוקה מספקת לפיזיקה ולכן עברה עם ציונים ממוצעים וללא כוונה להמשיך בנושא. לאחר שעבדה בכמה חברות, ועברה את לידתו של בנה השלישי, נרשמה ללימודי תואר שני במכון קוראנט למדעי המתמטיקה באוניברסיטת ניו יורק, שם למדה ללא תשלום מאחר שבעלה עבד באוניברסיטה כפרופסור לפיזיקה. היא קיבלה תואר דוקטור במתמטיקה בשנת 1968, לאחר הגשת התזה: "Mapping class groups and their relationship to braid groups"י.
תפקידים לאורך חייה
לאחר קבלת התואר השני וסיום לימודיה, עבדה ליטל-בירמן במחלקה לניתוח מערכות ב"Precision Equipment" בשנים 1950–1953, לאחר מכן, בין השנים 1953–1955 הועסקה כמנתחת מערכות עבור הארגון "W L Maxson". בשנתה האחרונה כמנתחת מערכות, ב-1955, החליטה לא לעבוד לזמן מה על מנת לגדל את בנה הבכור שנולד, קנת', בחמש השנים שלאחר מכן נולדו גם שני ילדיה, דבורה וקארל דויד. בין השנים 1955–1960 עבדה במשרה חלקית כחברת צוות ב-"Technical Research Group".
שמונה שנים לאחר מכן, בשנת 1968, לאחר קבלת הדוקטורט שלה, קיבלה הצעת עבודה כמרצה בכירה למתמטיקה במוסד סטיבן לטכנולוגיה, היא נענתה להצעה זו ועבדה שם בין השנים 1968–1971. בזמן עבודתה זו החל שיתוף הפעולה בינה לבין מייק הילדן, דבר שהוביל להוצאת המאמר המשותף שלהם "On the mapping class groups of closed surfaces as covering spaces" ב-1971. בין השנים 1971–1972 עבדה באוניברסיטת פרינסטון כמרצה בכירה אורחת והתבקשה להרצות על עבודתה ובמיוחד על שיתוף הפעולה שלה עם הילדן. לאחר שנה בפרינסטון, ב-1972, חזרה ליטל-בירמן אל מוסד סטיבן לטכנולוגיה כפרופסור-חבר במחלקה למתמטיקה, אך עזבה לאחר שנה למשרת פרופסור למתמטיקה במכללת ברנרד בין השנים 1973–2004 וכיהנה כיו"ר המחלקה למתמטיקה בשנים 1973–1987, 1989–1991 ו-1995–1998. בשנת 2004 פרשה לגמלאות ונעשתה פרופסור אמריטוס.
מחקר עיקרי
ליטל-בירמן היא המחברת של המונוגרפיה המחקרית "Braids, Links, and Mapping Class Groups." זו מונוגרפיה מתמטית על חבורת הצמות והתפקיד שלהן בטופולוגיה בממדים נמוכים. המונוגרפיה נכתבה על ידי ליטל-בירמן, בוסס על הערות מהרצאתו של ג'יימס קנון, ופורסםמה בשנת 1974 בהוצאת "Princeton University Press". למרות שחבורת הצמות כבר הוצגו בעבר, זהו היה הספר הראשון שממש הוקדש להן. העבודה שלה תוארה כציון דרך שהבהיר את היסודות לכמה תחומי משנה חדשים בטופולוגיה.
פרסים והוקרה
במהלך השנים זכתה ליטל בירמן במלגות ופרסים רבים:
לאונרד אווסו
לאונרד אווסו (באנגלית: Leonard Owusu; נולד ב-3 ביוני 1997) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר.
קריירה
אווסו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דרימס. ב-11 באפריל 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–2 לבצ'אם יונייטד. ב-2 במאי 2018 הבקיע צמד בניצחון 2–3 נגד אינטר אלייס.
ב-25 ביוני 2018 הושאל למ.ס. אשדוד עד לסיום העונה. ב-29 ביולי 2018 ערך אווסו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד הפועל רעננה במסגרת גביע הטוטו. ב-25 ביוני 2018 חתם אווסו בקבוצה לארבע עונות ב-12 באוגוסט 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד הפועל רעננה.
ב-21 בינואר חתם ל-4 עונות בקבוצת ונקובר וויטקאפס תמורת סכום העברה של 1.1 מיליון דולר.
ב-31 במרץ 2023 הצטרף לאוד גרינלנד מליגת העל הנורווגית.
עיר בראי תקופה
עיר בראי תקופה הוא כותר מחקרו של פרופ' יהושע בן-אריה על תולדות העיר ירושלים במאה ה-19.
רקע
לשיטתו של בן-אריה, "במאה ה-19 צמחה ירושלים ועלתה בזכות הגורמים שהיו פעילים בה באותה תקופה - הכנסיות הנוצריות, המעצמות האירופיות והיישוב היהודי הקרוי 'הישן'". התנועה הציונית, שראתה את ירושלים כבירת הישות היהודית הריבונית העתידית שתקום בארץ ישראל, כמדינה עצמאית, חפצה בהתחזקות האוכלוסייה היהודית בעיר ובבניין מוסדות מרכזיים, אולם מעטים היו האמצעים שבידה לממש זאת. והעיר, ובכללה היישוב היהודי שהיווה רוב בשלהי המאה ה-19, התפתחה והתרחבה מכוח מערך מגוון של תפיסות עולם ואמונות, מעורבות באינטרסים כלכליים ופוליטיים רבים ואף מנוגדים, שהיו מנת חלקם של תושבי העיר, כמו גם של רבים ברחבי תבל, וכולם השפיעו אם ברב אם במעט על התפתחותה.
מבנה
הכותר כולל: ראה אור בהוצאת יד יצחק בן-צבי בירושלים בשנת 1979.
חלק א: ירושלים במאה התשע-עשרה: העיר העתיקה
"מראה העיר העתיקה, קיום תושביה, אספקת מימיה ותנאי התברואה", כולל סקירה ודיון על מבנה העיר בשנות התקופה: הרחובות, אספקת המים והתברואה, ועל התרבות והכלכלה בעיר: המסחר, המלאכה, וכן דיון על תגובתו של בנימין זאב הרצל למראה העיר כאשר ביקר בה ב-1898, וחזונו על מראיה וניהולה. "השלטון העות'מאני, האוכלוסייה המוסלמית, הר-הבית והרובע המוסלמי", כולל סקירה של התנהלות השלטונות העות'מאניים בעיר, ועל אורח החיים של האוכלוסייה המוסלמית. בן-אריה מפרט בפרק זה את מצבם של אזורים קדושים לדתות המונותיאסטיות במיוחד, ומקומם בהקשר הכולל של עיר קדושה, כגון הר הבית, ויה דולורוזה, כנסיות ומנזרים. "העדות הנוצריות, הרובע הנוצרי והרובע הארמני", עוסק ברובע הנוצרי והרובע הארמני ובאורח החיים והפעילות של שלל העדות הנוצריות בעיר שכללה, החזקת מוסדות דת ואירוח עולי רגל רבים. העדות הנוצריות העיקריות בעיר והמתוארות בספרו של בן-אריה הן: העדה היוונית-האורתודוקסית, העדה הלטינית; העדות "המזרחיות": הסורית, הארמנית, הקופטית והאתיופית; והקהילות הפרוטסטנטיות, שפעיליהן כללו דוברי גרמנית ואנגלית לארצותיהם. "הקהילה היהודית והרובע היהודי עד ליציאה אל מחוץ לחומות", מתאר את היישוב היהודי בירושלים עד ליציאה מהחומות, בסביבות 1870. בן-אריה מסביר שהתפצלות הקהילות לעדות וכוללים, הייתה פועל יוצא מהגידול באוכלוסייה היהודית והתחזקותה המשפטית והכלכלית היחסית. ומתאר, בצדן של הקהילות היהודיות, את הקהילה הקראית הקטנה. "היישוב היהודי בעיר העתיקה בסוף תקופת השלטון העות'מאני (1914-1870)", עוסק בהתעצמות החברה היהודית בירושלים, התארגנות העדות השונות, הקמת מוסדות חינוך, כגון ישיבת עץ חיים, את התמורות ביישוב היהודי בירושלים שבין החומות: הצפיפות במעונות ברובע היהודי, ההתפשטות אל רבעים סמוכים והיציאה מחוץ לחומות אל השכונות החדשות.
חלק ב: ירושלים החדשה בראשיתה
"נוף ירושלים שמחוץ לחומות לפני תחילת הבנייה החדשה: האתרים ההיסטוריים, בתי הקברות, הכפרים הערביים, הצמחייה והחקלאות", מתאר את מצבם את אתרים היסטוריים כגון הר ציון, מנזר המצלבה וקברי המלכים, וכן גם את החקלאות, בתי הקברות והכפרים הערבים, בירושלים ובסביבתה. "ראשית צמיחתה של ירושלים החדשה: מפעלי הבנייה הראשונים, התפתחות הדרכים, השכונות היהודיות החלוציות והעיר בכללותה עד 1882", בפרק זה השתמש בן-אריה במקורות רבים ובמחקר העדכני בתארו את מפעלי הבנייה הראשונים בעיר: סלילת דרכים והשכונות הראשונות שמחוץ לחומות שהקימו יהודים ושאינם יהודים, כגון כרם אברהם, משכנות שאננים ומגרש הרוסים, נחלת שבעה, מאה שערים. ומראה כיצד השפיעו המעצמות הזרות על תאוצת הבנייה בירושלים ועל איכותה, ממחצית המאה ה-19. "בנייתה של ירושלים שמחוץ לחומות: השכונות ומוסדות הציבור", עוסק בבנייה היהודית במערב ירושלים משנות השמונים של המאה ה-19. בתקופה זו ניזומו ונבנו מספר שכונות, כגון מזכרת משה, בית ישראל ו"נחלת ציון", והתפתחו השכונות הוותיקות. במפנה המאות ה-19 - ה-20, הוקמו שכונות רבות, כגון זיכרון משה, שערי חסד וגבעת שאול. פריצתה של מלחמת העולם הראשונה בקיץ 1914, מנעה את מימושן של תוכניות בנייה של שכונות נוספות, כגון תלפיות. "התפתחותה של ירושלים הלא-יהודית מחוץ לחומות עד למלחמת העולם הראשונה", עוסק בהקמת שלל השכונות ופעלי הבנייה הלא-יהודיים בעיר, שבהם עסקו אזרחים ומנהיגים פוליטיים מבריטניה, ארצות הברית, שוודיה, גרמניה, צרפת ואיטליה. הבנייה הרוסית הרחבה בעיר, בטאה את האינטרסים הפוליטיים של רוסיה הצארית במזרח התיכון, אך גם רגשות דתיים של המוני הצליינים הרוסים שפקדו את העיר. "ההתפתחות הכלכלית והתרבותית של ירושלים החדשה", כללה מודרניזציה שהובאה מן המערב אל הארץ הקדושה: שכלול הדרכים ואמצעי התובלה, פיתוח הדואר והבנקאות, והתרחבות מערך התיירות ואפשרויות האיכסון בעיר.
קישורים חיצוניים
הספר כולו הועלה אל המרשתת:
Room for Squares
Room for Squares הוא אלבום האולפן הראשון של הזמר-יוצר האמריקאי ג'ון מאייר. האלבום יצא לאור ב-5 ביוני 2001 בהוצאות קולומביה ואוור. האלבום הגיע למקום התשיעי במצעד בילבורד 200 וזכה לביקורות חיוביות רבות מצד מבקרי המוזיקה. השיר Your Body Is a Wonderland מתוך האלבום זיכה את מאייר בפרס גראמי בקטגוריית "הופעת הפופ הטובה ביותר של זמר". האלבום הוא הנמכר ביותר של מאייר עד היום, עם מכירות של 4,484,000 עותקים בארצות הברית בלבד, נכון ליולי 2014.
שם האלבום הוא מחווה לזמר האנק מובלי, לו אלבום בשם "No Room for Squares". כלל השירים באלבום נכתבו על ידי מאייר ושלושה מהם - "No Such Thing", "Neon" ו-"Love Song for No One" נכתבו במשותף עם קליי קוק. השירים "No Such Thing", "Neon", "My Stupid Mouth" ו-"Back to You" הופיעו במקור במיני-אלבום של מאייר משנת 1999, Inside Wants Out.
האלבום יצא תחילה תחת אוור רקורדס באינטרנט בלבד, לאחר שהקלטות משיריו של מאייר נשלחו למנהל ההוצאה. לאוור רקורדס היה חוזה עם חברת קולומביה רקורדס, במסגרתו, תוכל קולומביה לבחור מאמניה של אוור ולהחתים אותם על חוזה חדש. קולומביה בחרה בג'ון מאייר, ערכה מחדש את אלבומו והוציאה אותו לאור בגרסה חדשה. עטיפת האלבום הוחלפה ונוספו לו השיר "3x5" וארבעת השירים מהמיני-אלבום הראשון של מאייר. ההכרה באלבום החלה רק שנה לאחר צאתו, וזאת בעקבות הופעות רבות שערך מאייר ברחבי ארצות הברית והופעה שערך בתוכנית הטלוויזיה The Tonight Show עם ג'יי לנו. שלושה שירים מהאלבום הפכו ללהיטים גדולים - "No Such Thing", "Your Body Is a Wonderland" ו-"Why Georgia".
עוביד אללה אל-מהדי
ראשיתו
עוביד אללה אל-מהדי נולד בשם סָעִיד ב-31 ביולי 873 (או 874) כבכור בניו וכיורשו של חוסיין אבן אחמד, האימאם האיסמאעילי העשירי. במות אביו (בסביבות שנת 880) היה סעיד צעיר מכדי לרשת את האימאמיות, ודודו שימש כעוצר ואף חיתן אותו עם בתו. אחרי מות דודו בשנת 899 נעשה סעיד לאימאם של הזרם האסמאעילי. הוא אימץ את השם אבו מוחמד עוביד אללה וצירף אליו את התואר הדתי "אל-מהדי" – הגואל. עוביד אללה התיימר להיות צאצא ישיר של ג'עפר א-צאדק דרך בנו הבכור אסמאעיל ומכאן תביעתו למעמד המהדי. תביעתו לכתר הח'ליפות נשענה על היותו צאצא של מוחמד דרך בתו פאטִמה (ומכאן שמה של השושלת שהקים) ובעלה עלי בן אבי טאלב, בן דודו של מוחמד והאימאם השיעי הראשון, בעוד הח'ליפים העבאסים התייחסו לאל-עבאס דודו של הנביא מוחמד.
התבססות בצפון אפריקה
אנשי השבטים הללו היו גרעין צבאו של עוביד אללה, והודות להם הצליח לכבוש את קירואן ולהפיל את השושלת האע'לבית ששלטה באזור בשם בית עבאס. בהמשך הביא עוביד אללה להדחת האמירות האידריסית באזור מרוקו של היום והצליח להשתלט על כל צפון אפריקה, להוציא מצרים. תחילה התיישב ברקאדה, מושב השלטון של קודמיו, וב-921 חנך את עיר הנמל שבנה במזרח איפריקיה (תוניסיה של ימינו), קרא לה מהדיה על שם תוארו השלטוני והדתי – אל-מהדי וקבע בה את בירתו.
יורשו של עוביד אללה היה בנו היחיד, אל-קאים באמר אללה, והוא שניהל את מערכות המלחמה בח'ליפות העבאסית.
מלחמותיו
הפלישה הפאטמית הראשונה למצרים נערכה בשנים 914–915, זמן קצר לאחר הקמת הח'ליפות הפאטמית. הפאטמים פתחו במתקפות נגד בסיסי הח'ליפות העבאסית, תחילה בפיקוד המצביא הברברי חבסה בן יוסף. בדרכם מזרחה הצליחו להכניע את הערים לחופי הים התיכון וכבשו את אלכסנדריה. הניסיונות לכבוש את בירת מצרים, פוסטאט, נכשלו. תגבורת עבאסית מסוריה ועיראק בלמה את ניסיונות הפלישה, ואל-קאים ושרידי צבאו נטשו את אלכסנדריה וחזרו לאיפריקיה במאי 915. הכישלון לא מנע מהפאטמים לפתוח ארבע שנים אחרי כן בניסיון נוסף לכבוש את מצרים, אך הצי הפאטמי הוכה ברוזטה. רק בשנת 969 כבשו הפאטמים את מצרים והפכו אותה למרכז האימפריה שלהם.
מעבר איסראן
מעבר איסראן (צרפתית: Col de l'Iseran) הוא מעבר הרים בגובה 2770 מטרים. איסראן הוא מעבר ההרים הגבוה ביותר בצרפת, והגבוה ביותר בהרי האלפים בעל דרך סלולה. המעבר ממוקם באזור האלפים המערביים בקרבת הכפר ואל דיזר, אזור חבל סבואה, צרפת. עקב גובהו הרב, המעבר פתוח לתנועה בחודשי הקיץ בלבד.
עוביד אללה אל-מהדי
מלחמותיו
במרוצת השנים 917–929 השלימו הפאטמים את כיבושה של מרוקו, ובשנים 932–934 פעלו לדיכוי ההתמרדות של המושל מטעמם במרוקו.
מעבר איסראן
מעבר איסראן החל את דרכו במהלך המאה ה-17 כשביל פרדות אשר שימש להובלת גבינות לשווקים בפיימונטה דרך מעבר מון סני. בשנת 1912 הוחלט להפוך אותו לדרך סלולה. העבודה החלה בשנת 1929 כאשר 600 פועלים סללו 29 קילומטרים, והסתיימה בשנת 1937. חנוכת המעבר נערכה בנוכחות הנשיא אלבר לברן. בשנת 1939 נבנתה גם כנסייה בסמוך לשיא המעבר.
עוביד אללה אל-מהדי
מלחמותיו
במסגרת המלחמות הביזנטיות-בולגריות של 913–927 השתתפה הח'ליפות הפאטמית במערכה ארוכה וכושלת לכיבוש בירת האימפריה הביזנטית, קונסטנטינופול, לצד צאר האימפריה הבולגרית הראשונה, סימאון הגדול.
מעבר איסראן
אורכו הכולל של מעבר איסראן הוא 48 קילומטר וכולל בתוכו שינוי גובה של 1955 מטרים בשיפוע ממוצע של 4.1%. מכיוון צפון, בחלקו האחרון, בעלייה מואל דיזר הנמשכת 15 ק"מ השיפוע הממוצע עולה ל-6%. מכיוון דרום, בחלקו האחרון בעליה מבונבאל סור ארק, מגיע השיפוע לממוצע של 7.3% לאורך 13 קילומטר ובשיאו אף ליותר מ-10%.
מעבר איסראן שימש מספר פעמים כאתר רכיבה במסגרת הטור דה פראנס, לראשונה בשנת 1938, ולאחר מכן שש פעמים נוספות.
עוביד אללה אל-מהדי
מלחמותיו
עוביד אללה אל-מהדי מת ב-3 באפריל 934 בבירתו מהדיה. בנו אל-קאים באמר אללה ירש את כס הח'ליפות הפאטמית והמשיך במדיניות הכיבוש וההתפתחות של אביו.
מעשה בלביבות
מַעֲשֶׂה בִּלְבִיבוֹת (או: הוי, חנה זֶלדָה) היא בלדה ישראלית לחג החנוכה. השיר נכתב על ידי הרבנית חוה חיה פרנקל והפזמונאית תלמה אליגון-רוז, הולחן על ידי דרורה חבקין והושר לראשונה בפי הצמד צילה ועזרא דגן בתקליט שירי הילדים שלהם "בולבול" (1971). השיר הוא דיאלוג בין בני זוג, רבי קַלמַן ואשתו חנה-זֶלדָה, בנושא הכנת "לביבות" לחג החנוכה. זהו אחד משירי החג המפורסמים, ונהוג להמחיז אותו בחג בגן הילדים ובבית הספר היסודי.
נסיבות חיבור השיר וביצועו
בשנת 1970 ערכה תלמה אליגון תוכנית טלוויזיה לכבוד ראש השנה תשל"א. היא ביקשה להתייעץ עם רב בנוגע למסורות החג, והופנתה לרב איסר פרנקל מתל אביב, שהיה ידוע בהופעותיו בפני חילונים. בהגיעה לביתו שמעה מילדיו שגם אימם מחברת שירים: אשתו של הרב, חוה חיה פרנקל (1933–2016), בוגרת סמינר דתי למורות, נהגה לחבר שירים לילדיה. מאוחר יותר סיפרה: "כשרציתי לומר משהו לילדים תוך כדי משחק, אמרתי את זה בשיר. כשבא לי החרוז, זה התנגן לי. אלה לא מנגינות כל כך מוסיקליות. הרעיונות באים מתוך ההווי שיש בבית. המנגינות, כמו שבעלי הגדיר אותן, הן משירי היידיש של העיירה. [...] אני מלמדת את הילדים [את השיר], ואז זה כבר חי".