cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חברה מתועשת
נסיגות בתעשייה
מדידות תפוקות ענפי התעשייה וההשפעה הכלכלית שלהן אינן יציבות היסטורית. באופן מסורתי, הצלחה נמדדת במספר המשרות שנוצרו. ההנחה היא שמספר העובדים המופחת במגזר הייצור נובע מירידה בכושר התחרות של המגזר, או מהכנסת תהליך הייצור הרזה.
לשינוי זה קשור שדרוג איכות המוצר המיוצר. אמנם ניתן לייצר מוצר בטכנולוגיה נמוכה עם כוח עבודה נמוך, אך היכולת לייצר מוצרים בטכנולוגיה גבוהה תלויה בצוות מיומן ביותר.
מדיניות תעשייתית
כיום, מכיוון שהתעשייה היא חלק חשוב ברוב החברות והמדינות, לממשלות רבות יהיה לפחות תפקיד כלשהו בתכנון ובוויסות התעשייה. זה יכול לכלול נושאים כמו זיהום תעשייתי, מימון, חינוך מקצועי ודיני עבודה.
עבודה תעשייתית
בחברה תעשייתית, התעשייה מעסיקה חלק גדול מהאוכלוסייה. זה קורה בדרך כלל במגזר הייצור. איגוד עובדים הוא ארגון של עובדים שהתאגדו כדי להשיג מטרות משותפות בתחומים מרכזיים כמו שכר, שעות ותנאי עבודה אחרים. איגוד העובדים, באמצעות הנהגתו, מתמקח עם המעסיק בשם חברי האיגוד (חברי דרג) ומנהל משא ומתן על חוזי עבודה עם מעסיקים. תנועה זו עלתה לראשונה בקרב פועלי התעשייה.
השפעות על העבדות
רומא ותרבויות ים תיכוניות עתיקות אחרות בפרט הסתמכו על עבדות בכל כלכלתן. בעוד הצמיתות דחקה במידה רבה את העבדות במהלך ימי הביניים באירופה, כמה מעצמות אירופיות החזירו את העבדות באופן נרחב בתקופה המודרנית המוקדמת, במיוחד עבור העבודה הקשה ביותר במושבות שלהן. המהפכה התעשייתית מילאה תפקיד מרכזי בביטול מאוחר יותר של העבדות, בין השאר משום שהדומיננטיות הכלכלית החדשה של הייצור המקומי ערערה את העניין בסחר העבדים. בנוסף, השיטות התעשייתיות החדשות דרשו חלוקת עבודה מורכבת עם פחות פיקוח על עובדים, דבר שייתכן שלא היה תואם לעבודות כפייה.
מִלחָמָה
המהפכה התעשייתית שינתה את המלחמה, עם נשק ואספקה בייצור המוני, הובלה מונעת על ידי מכונות, יכולת ניוד מוגברת, תפיסת המלחמה הכוללת ונשק להשמדה המונית. מקרים מוקדמים של לוחמה תעשייתית היו מלחמת קרים ומלחמת האזרחים האמריקאית, אך מלוא הפוטנציאל שלה הוצג במהלך מלחמות העולם.
נסיגת כוחות ארצות הברית מאפגניסטן (2021)
נסיגת כוחות ארצות הברית מאפגניסטן היא הנסיגה של הכוחות המזוינים של ארצות הברית מאפגניסטן שהחלה ב-1 במאי והסתיימה ב-11 בספטמבר 2021. ב-8 ביולי הודיע נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן על הקדמת סיום הנסיגה ל-31 באוגוסט.
במקביל לנסיגה, נמשכה הלחימה בין כוחות ההתנגדות הממשלתיים לארגון הטרור טליבאן. לפי ההערכות, במהלך מתקפות הטליבאן השתלט הארגון על יותר מחצי משטח אפגניסטן ואף על העיר הגדולה קנדהאר. השטח עליו שלט הטאליבן גדל בהדרגה. עד 15 באוגוסט 2021 נכבשו קאבול הבירה וכל הערים הגדולות. הממשלה התפוררה ולמחרת הכריז הטליבאן על סיום הלחימה תוך השתלטות על המדינה כולה וכינון חוקי השריעה.
רקע ומאמצים קודמים
בשנת 2011, כעשור לאחר תחילת מלחמת אפגניסטן, הודיע נשיא ארצות הברית, ברק אובמה כי ארצות הברית תיסוג מאפגניסטן עד סוף 2014 ואכן מספר לא קטן של חיילים אמריקאים הוחזרו למולדת ואף פורק כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי של נאט"ו שפעל באזור.
הסכם השלום
ב־29 בפברואר 2020 חתמו ארצות הברית והטאליבן על הסכם שלום בדוחה שבקטר, על פי ההסכם שנקרא באופן רשמי "ההסכם להבאת השלום לאפגניסטן" האמריקאים מתחייבים להחזיר את כל החיילים האמריקאים וכן את כוחות נאט"ו מאפגניסטן, מנגד ארגון הטאליבן התחייב למנוע השתלטות או פעילות כלשהי של ארגון אל-קאעדה באזורים שבשליטתו.
ואכן ארצות הברית הסכימה להפחתה ראשונית של רמת הכוח שלה מ-כ-13,000 חיילים לכ-8,600 עד יולי 2020 ולאחר מכן אף נסיגה מלאה עד 1 במאי 2021 אם הטאליבן יעמוד בהתחייבויותיו, העסקה נתמכה על ידי הרפובליקה העממית של סין, רוסיה ופקיסטן.
הנסיגה
נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן תמך בנסיגה המלאה כבר ב-2014 (כאשר כיהן כסגן נשיא ארצות הברית של ברק אובמה), לאחר השבעתו לנשיאות של ביידן הצהיר היועץ לביטחון לאומי בממשל החדש, ג'ייק סאליבן כי "כבר בינואר 2021 ארצות הברית תבדוק את הסכם השלום להוצאת 2,500 החיילים הנותרים מאפגניסטן עד מאי 2021". חרף המאמצים של ממשל ביידן והממשל של הנשיא קודם, דונלד טראמפ ואף של הנשיא שלפניו, אובמה הנסיגה ספגה ביקורת קשה וגורמים רבים טענו כי "אפגניסטן תקרוס לתוך עצמה" אם הנסיגה תושלם. במרץ 2021 פורסם כי הנשיא ביידן שוקל להשאיר את הכוחות האמריקאים באפגניסטן עד נובמבר 2021, ביידן טען כי לארצות הברית יהיה קשה לבצע את הנסיגה בחלון הזמן שנשאר עד היעד המקורי.
ב-8 ביולי הודיע הנשיא ביידן על הקדמת הנסיגה ל-31 באוגוסט.
ב-15 באוגוסט, הצבא האמריקני החל לפנות את שגרירות ארצות הברית בקאבול. במקביל, עזבו דיפלומטים ממדינות אחרות.
ב-26 באוגוסט התרחש הפיגוע בנמל התעופה חאמיד כרזאי שבקאבול, נהרגו עשרות בני אדם בהם לפחות 12 חיילים אמריקאיים. כמו כן נפצעו מאות בני אדם. בעקבות האירוע והחששות מהתקפות נוספות מצד דאעש, ארצות הברית החלה לחלוק מודיעין עם כוחות הטליבאן. מבצעי הפיגוע היו מארגון הטרור דאעש.
למחרת, הופצצו 2 מטרות של דאעש באפגניסטן. כחלק מההפצצות נהרגו 10 חפים מפשע בשל זיהוי שגוי.
ב-30 באוגוסט הושלמה הנסיגה, עם עזיבת הכוחות האחרונים את קאבול.
צל ועצם
צל ועצם (באנגלית: Shadow and Bone) הוא הרומן הראשון בטרילוגיית הפנטזיה וההרפתקאות שכתבה הסופרת האמריקאית לי ברדוגו. הרומן, שפורסם ב-5 ביוני 2012, מסופר מנקודת מבטה של אַלינָה סְטָרְקוֹב, יתומה מתבגרת שגדלה בארץ רַבקה, מדינה בהשראת רוסיה. כל חייה משתנים כשהיא מקבלת במפתיע כוח חזק במיוחד שמעולם לא ידעה כדי להציל את חברה הטוב ביותר, מאל אורטסב.
תקציר עלילה
אַלינָה סְטָרְקוֹב היא יתומה בגיל העשרה, אזרחית ממלכת רַבקה. היא גדלה עם חברה הטוב מַאלְיֶין אורֶטְסֶב בבית יתומים בעיר קרמזין, הממומן על ידי פטרון עשיר. בתחילת הסיפור הם צועדים לקפל הצל, רצועת חושך עקרה, המונעת מרובה של רבקה גישה אל הים. המעבר מסוכן מכיוון שהקפל מאוכלס על ידי מפלצות בשם וולקרה. מידי פעם יוצאות משלחות על מנת להעביר סחורות בין רבקה המערבית והמזרחית. בתחילת מעבר המשלחת בה נמצאים אלינה ומאליין, מתרחשת התקפת וולקרה, ותוך כדי הצלתו של מאל, אלינה מציגה כישרון יוצא דופן של גְרישָׁה. הגְרישָׁה הם אנשים עם יכולת לתמרן את היסודות לשימושם, למשל ליצור אש, לזמן רוח, לעצור לבבות לרפא או לשלוט ביסודות. כוחה המיוחד של אלינה הוא לזמן אור.
מנהיג הגרישה, האופל, ממהר מיד להביא את אלינה לבירת הממלכה, אוס אלטה, באומרו כי כוחה הוא ייחודי ובעל ערך. הכוח הייחודי שלה מאיים על גורמים מסויימים המנצלים את הקפל לתועלת כלכלית והם מבקשים לחסלה. בעת שהותה שם אלינה פוגשת בני גרישה אחרים. היא מתקשה להשתלב ולהאמין ביכולותיה, ומתחילה באימונים קפדניים. היא מתאהבת באופל, שנראה שהוא משיב לה אהבה. במהלך שני מפגשים הם מתנשקים ואלינה מבולבלת מתגובותיה לנשיקות.
לאחר שהפגינה את כוחה בפני המלך וחצרו, נאמר לאלינה על ידי המורה שלה, בגרה, שהיא חייבת לברוח, כי האופל משתמש בה, כי האופל יצר את הקפל, וכי הוא מתכוון לשעבד אותה ולהשתמש בכוח הגרישה שלה כדי לכבוש את העולם. בגרה גם מגלה לה שהיא אמו של האופל. שבועיים לאחר בריחתה, היא כמעט נלכדת, אך היא ניצלת על ידי מאל. למאל יכולת מעקב כמעט על-טבעית, הוא נשלח למצוא אותה, וכך עשה, אולם במקום להסגיר אותה, הוא עוזר לה לברוח.
הם מחליטים לצוד את אייל הקסמים בצפון הרחוק. אם אלינה תהרוג את האייל ותכין שרשרת מהקרניים שלו, כוחותיה יוגברו מאוד. לאחר זמן רב ומאמץ הם מוצאים את האייל, בדיוק בעת שהם מבינים עד כמה הם אוהבים זה את זה. אלינה מסרבת להרוג את האייל, והאייל מודה לה על כך. באותו הרגע מופיע האופל והקרובים שלו. האופל הורג את האייל ומניח את שרשרת הקרניים על אלינה, מה שהופך אותה לשפחה מוחלטת שלו, שאינה מסוגלת שלא לציית לו ולו במעט.
הם חוזרים במהירות דרומה לנקודת המעבר הגדולה של הקפל. האופל מאלץ את אלינה להגן על הספינה במהלך המעבר. ליד הצד השני, האופל מרחיב את הקפל, וגורם למוות ולהרס גדולים. לאחר מכן הוא זורק את מאל מהספינה, אל הקפל, כדי שזה ייטרף על ידי מפלצות. בייאושה אלינה מבינה סוף סוף כי מעשה הרחמים שלה, כשחסה על האייל, נותן לה את האפשרות להשתחרר משעבודו של האופל. אהבתה למאל מעניקה לה את הכוח הדרוש לה. אלינה משתחררת, מזנקת מהספינה, מצילה את מאל ומשמידה את הספינה.
ספרי המשך ויצירות קשורות
הספר השני בטרילוגיה, "מצור וסופה", פורסם ביוני 2013. הספר האחרון בטרילוגיה, "הרס ותקומה", ראה אור ביוני 2014.
"שישה עורבים" (2015) ו"ממלכה עקומה" (2016) מתרחשים ביקום גרישה, וכך גם אוסף סיפורים עצמאי בשם "שפת הקוצים".
"מלך הצלקות", סיפור חדש המתרחש באותו עולם כמו טרילוגיית גרישה, פורסם בשנת 2019 ומציג דמויות מהטרילוגיה המקורית וגם משישה עורבים. מדובר על ניקולאי לָנְטסוֹב, מלך רבקה, חייל ופיראט לשעבר ולוחם (המכונה מדי פעם סטורמהונד), הופיע בספריה האחרים של ברדוגו.
עיבודים
בספטמבר 2012, הולי באריו, נשיאת ההפקה של אולפני דרימוורקס, הודיעה שרכשה את זכויות העיבוד הקולנועי לספר. דייוויד היימן, שהפיק את סרטי הארי פוטר, הוכרז כמפיק. ג'פרי קליפורד, נשיא חברת Heyday Films, שימש גם הוא כמפיק הסרט.
בינואר 2019 הזמינה נטפליקס סדרה בת שמונה פרקים המבוססת על הטרילוגיה והספרים האחרים ביקום הגרישה, עם אריק הייזרר כיוצר. ההפקה החלה באוקטובר 2019 עם ג'סי מיי לי בתפקיד אלינה סטרקוב, בן בארנס בתפקיד הגנרל קריגן (האופל), ארצ'י רנו בתפקיד מאלין אורטסב, סוג'יה דסגופטה בתפקיד זויה נזיאלנסקי, דייזי הד בתפקיד ג'ניה סאפין וסימון סירס בתפקיד איוואן. הסדרה עלתה לשידור באפריל 2021. ביוני 2021 הוכרז על חידוש הסדרה לעונה שנייה שעלתה לאוויר במרץ 2023.
נטלי בלבן
זכתה לפרסום ב-2004 כשפרסמה מחקר בנושא חיידקים מתמידים, בו הראתה כי אחת הדרכים בהן חיידקים שורדים טיפול אנטיביוטי, היא האטת או עצירת החלוקה.
מחקריה כיום עוסקים, בין השאר, באסטרטגיות השונות שחיידקים מפתחים כדי לשרוד טיפולים אנטיביוטיים. מחקריה נחשבים פורצי דרך בתחום הביופיזיקה והרפואה ותגליותיה נחשבות למהפכנית.
ביוגרפיה
בלבן נולדה בפריז שבצרפת לג'רארד, דוקטור לרדיולוגיה, ולמדלן מומצ'וגלו, דוקטור באימונולוגיה, רוקחת שחקרה את תכונות הסמבוק השחור והמציאה את הסמבוכל וכיום משתתפת במחקר הארכאולוגי של חורבת קייאפה. נטלי היא השנייה משלושה ילדים.
הצטיינה בבית הספר וכבר מגיל צעיר אהבה מתמטיקה ואף בסוף לימודיה התיכוניים הביעה רצון להתעמק בפיזיקה. עם התנסותה בלימודים אקדמאיים הבינה כי תרצה לעסוק במדע במשך כל חייה.
עם חזרתה ארצה בשנת 2004 פתחה קבוצת מחקר במכון רקח לפיזיקה באוניברסיטה העברית, אותה היא מנהלת עד היום. היא זכתה שלוש פעמים (ב-2010, ב-2015 וב 2022) במענקי המחקר היוקרתיים של הEuropean Research Council (ERC).
בשנת 2014 נבחרה על ידי המגזין ליידי גלובס לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל.
בלבן נשואה לעמיר ומתגוררת במבשרת ציון, לזוג שני ילדים.
מחקר
בלבן מרבה לעסוק בשונויות הקיימות באוכלוסיות אחידות של חיידקים ושל תאים. בין השאר היא חוקרת את ה"חיידקים המתמידים" ונחשבת לאחת המובילות בתחום, במחקר ובפיתוח כלי מחקר.
בין מחקריה:
בשנת 2015 הראתה בלבן, יחד עם הדוקטורנט עפר פרידמן, כי חיידקים יכולים לפתח מנגנון להשהיית החלוקה שלהם, כדי לשרוד טיפול אנטיביוטי ובשנת 2017 הראתה, יחד עם הדוקטורנטית עירית לוין-רייזמן כי מנגנון ההשהיה שהחיידקים מפתחים מאפשר להם בהמשך לפתח ביתר קלות עמידות לאנטיביוטיקה, לתגלית זו חשיבות קלינית רבה.
בשנת 2015 פרסמה בלבן, יחד עם הדוקטורנטית סיון מזרחי-פרל, מחקר המציע מתודה מתמטית חדשה הלקוחה מתחום הכאוס. הן מדדו חלוקות של לימפוציטים סרטניים במהלך מספר דורות והראו כי בעזרת ניתוח קורלציות בעץ המשפחתי ניתן לזהות תהליכים הנשלטים על ידי גורמים דטרמינסטיים.
בנובמבר 2021 התפרסם בכתב העת "Nature" מאמר מאת בלבן והחוקרים איתם עבדה, ובו תיאור של מחקר שערכו. במחקר התגלה מצב קיום חדש של חיידקים, שמכונה "המצב הכאוטי". מצב רביעי זה מתווסף לשלושה מצבים ידועים בהם נמצאים חיידקים: גדילה, מוות או תרדמת. את המחקר הובילו בלבן ודוקטורנט בשם יואב קפלן ממכון רקח לפיזיקה באוניברסיטה העברית. במחקר התגלה כי במצבי קיצון, כאשר מגנוני ההגנה של החיידק אינם מצליחים להתמודד עם תנאים סביבתיים קשים, החיידק מפסיק להתחלק. הפסקת חלוקת התאים אינה נעשית באופן מתוכנן, כמו בכניסה למצב תרדמת, אלא בשל קריסת מערכות. לגילוי זה עשוי להיות השפעה על המאבק בחיידקים באמצעות טיפול אנטיביוטי, המבוסס לפעמים על פגיעה במנגנון החלוקה של התאים בחיידק. החיידקים ששורדים טיפול אנטיביוטי כזה, הם אלו שאינם מתחלקים. הם מסוגלים לחזור ולהתחלק כאשר מופסק מתן האנטיביוטיקה. עד למחקר, ההשערה המדעית הייתה שכניסה למצב של אי חלוקה היא מנגנון הגנה של החיידק. אולם מכיוון שהמחקר גילה שהמצב הכאוטי אינו מאורגן, אין גן שפגיעה בו תאפשר למנוע מהחיידקים להיכנס למצב כאוטי זה של הפסקת חלוקת התאים. לכן דווקא חיידקים אלו מוגנים מטיפול אנטיביוטי. כמו כן, במחקר זה מצא הצוות של בלבן, יחד עם פרופסור עודד אגם, מומחה לפיזיקה סטטיסטית, דרך להבדיל בין חיידקים בתרדמת לחיידקים במצב הכאוטי. דרך חישובית זו שייכת לתחום הנקרא "תאוריה של מערכות בלתי מסודרות", תחום עליו קיבל הפיזיקאי ג'ורג'ו פאריזי את פרס נובל בפיזיקה בשנת 2021.
הפארק הלאומי אבאקו
הפארק הלאומי אבאקו (באנגלית: Abaco National Park) הוא פארק לאומי בדרום אבאקו, איי אבאקו, איי בהאמה. הפארק הוקם בשנת 1994 ושטחו כ-20,500 קמ"ר.
חי וצומח
בפארק כ-20 קמ"ר יער אורנים, בעיקר של אורן קריבי. חיות הבר והעופות בפארק כוללות את תוכי בהאמה, סנונית בהאמה, גרון צהוב בהאמה, מוקינגבירד בהאמה ("Mimus gundlachii"), טירנית בהאמה ("Tyrannus caudifasciatus"), זן של סבכי העולם החדש, נקר מערב הודו ויונת כתר-לבן.
נטע (יישוב)
נֶטַע (נקרא בעבר "מרשם") הוא יישוב קהילתי במועצה האזורית לכיש. הוא היישוב הדרומי ביותר במועצה. הקימו אותו קהילות תל קטיפא, כפר דרום ומשפחות מיישובים אחרים בגוש קטיף אשר פונו במסגרת תוכנית ההתנתקות. ביישוב יש בתי קבע (בית הקבע הראשון שנבנה במזרח לכיש היה בנטע) ושכונת "קראווילות" לקליטת משפחות חדשות; והוא נמצא בגדילה והתפתחות תמידיים. נכון לשנת 2021, היישוב מאוכלס בכ-120 בתי אב.
הקמת היישוב
לאחר פינוי גוש קטיף, מספר משפחות עברו לאשקלון ולאחר מכן לשומריה, עד למעבר ליישוב הקבע נטע. גרעין "מרשם" המיועד להתיישב ביישוב שהה בעבר ברובו באתר קראווילות ליד היישוב השכן שקף.
הקמת היישוב לוותה במחלוקות רבות בשל מיקומו במרחב ביוספרי והסיכון שערכי טבע מוגנים ייפגעו מהקמתו. המאבק הסתיים בשנת 2009 כאשר בית המשפט העליון דחה סופית את ערעורה של החברה להגנת הטבע בנושא. ב-8 ביוני 2009, חנכה החברה הלאומית לדרכים חלק מכביש 358 החדש, קטע באורך 17 ק"מ של כביש המחבר בין היישובים שומריה, אמציה, בני דקלים, אליאב (חרוב), שקף ונטע.
מוסדות ציבור
ביישוב ישנם גני ילדים ומעונות, בית כנסת, מקווה טהרה לנשים וסניף בני עקיבא, בית מדרש ומגרש משחקים, בנוסף נמצאת ביישוב "מדרשת הדרום" המוציאה טיולים מודרכים בכל האזור. פרויקט נוסף שפועל ביישוב הוא 'הבית של יעל', ובו ילדים עם צרכים מיוחדים נהנים ממקום ופעילויות המיועדים להם. פרויקט זה הוקם לזכרה של יעל יעקובוביץ', בת היישוב אשר נפטרה ממחלת הסרטן.
תיירות
ליד היישוב ישנה עיר עתיקה בשם "חירבת אום א-שקף", ובה חורבות רבות ומספר בורות מים. כמו כן יש ליד היישוב חורבה הנקראת "חירבת בניה" בה מתקיים הפרויקט "אמץ אתר" על ידי היישוב.
ביישוב שוכנת מדרשת הדרום אשר הועברה מגוש קטיף. המדרשה מקיימת טיולים וסיורים לימודיים באזורים שונים בארץ. המדרשה כוללת מארג אירוח ובו בתי וחדרי אירוח, אולמות לימוד, חדר אוכל ושטחים פתוחים.
יעקב ניוזנר
יעקב (ג'ייקוב) ניוזנר (באנגלית: Jacob Neusner; 28 ביולי 1932 – 8 באוקטובר 2016) היה חוקר יהדות אמריקאי. הוא נמנה בין המחברים שפרסמו הכי הרבה ספרים בהיסטוריה, כאשר חיבר וערך יותר מ-1,000 ספרים. ניוזנר נודע בייחוד בשל עמדתו כי אין לקבל את הנחת רציפותן או קדמוניותן של המסורות המובאות בספרות חז"ל, שרווחה רבות במדעי היהדות לפניו, וכי קיים פער משמעותי בין תקופת בית שני על כיתותיה, כמו הצדוקים, לבין חז"ל. שינוי הפרדיגמה שחוללה קביעתו אף נודע במחקר כ"מהפכה הניוזנריאנית." בנוסף לתרומתו, ספג ניוזנר ביקורת על נטייתו לפיצול-יתר וראיית כל חיבור קדום כמייצג השקפה דתית עצמאית, או "יהדויות" שונות.
ביוגרפיה
ניוזנר נולד בהרטפורד קונטיקט. הוא למד באוניברסיטת הרווארד, בבית המדרש לרבנים באמריקה (שם הוסמך לרבנות) ובאוניברסיטאות אוקספורד, וייל. הוא לימד באוניברסיטאות קולומביה, ברנדייס, דארטמות' קולג', אוניברסיטת בראון ואוניברסיטת דרום קליפורניה. ניוזנר היה חבר במכון למחקר מתקדם בפרינסטון. הוא היה חבר לכל החיים בקלייר הול באוניברסיטת קיימברידג'. הוא קיבל פרסים ותוארי כבוד רבים.
מחקר
ניוזנר היה חלוץ ביישום חקר הסוגים למחקר התלמוד והמשנה. הגישה לפניו הייתה ראיית הספרות הרבנית כתנועה דתית אחת שבה נוצרו טקסטים רבניים שונים. בניגוד לכך, ניוזנר רואה כל מסמך ככזה היכול להעיד על סוג היהדות שהיה מקובל במקום ובזמן בו נכתב המסמך. ספרו Judaism: The Evidence of the Mishnah (יהדות - עדותה של המשנה, ספרית פועלים, 1987) מהווה  גילוי הדעת הקלאסי של יצירתו והוא הראשון מבין כתבים מקבילים על מסמכים אחרים מן הקנון הרבני. שיטתו של ניוזנר הייתה לימוד מסמכים בנפרד, מבלי להכניס אותם להקשר מסוים בין מסמכים רבניים אחרים בני אותה תקופה או סוגה הובילה לסדרת מחקרים על הדרך בה היהדות יוצרת קטגוריות של הבנה ואיך אותן קטגוריות מתייחסות אחת לשנייה, גם כשהן מתגלות בדרכים מגוונות במסמכים רבניים נפרדים. ניוזנר סבר שהספרות התלמודית מושתתת על דרכי חשיבה פילוסופיות מובהקות.
ניוזנר תרגם לאנגלית מעט את הקאנון הרבני. מפעל זה פתח חלק גדול מן המסמכים הרבניים לחוקרים מתחומים אחרים במסגרת מדע הדתות שלא יודעים עברית וארמית וכן כאלה העוסקים בהיסטוריה של העת העתיקה, בתרבות ובמחק המזרח הקרוב. שיטת התרגום שלו מנסה להקל על הבנת זרם הטיעונים של הטקסט הרבני עבור אלה שלא מכירים את שיטת הטיעון הרבני.
מפעלו של ניוזנר היה מכוון לקריאה הומניסטית ואקדמית של הספרות הקלאסית היהודית. הוא עבר ממחקר הטקסט למחקר התוכן. הוא התייחס לדת בהקשר החברתי שלה, כמשהו שקבוצת אנשים עושה ביחד, ולא רק כאוסף של אמונות ורעיונות. ניוזנר ניסה להחיל את הכלים של מדעי הדתות על ספרות חז"ל
תרומתו לאקדמיה
בנוסף לפעילותו המחקרית היה ניוזנר מעורב בעיצוב לימודי מדעי היהדות ומחקרי הדתות באוניברסיטה האמריקאית בוושינגטון די. סי.. הוא נתן חסות לכמה כנסים ולפרויקטים משותפים שמשכו אנשים בני דתות שונות לשיחה על נושאים ובעיות משותפות. מאמציו של ניוזנר יצרו כנסים וספרים על נושאים כמו: הבעיה של שונות בדת, דת וחברה, דת ותרבות חומרית, דת וכלכלה, דת ואלטרואיזם ודת וסובלנות.
ניוזנר כתב כמה ספרים בהם חקר את הקשר בין יהדות ודתות אחרות. בספרו A Rabbi Talks with Jesus (רב מדבר על ישו) שיצא ב- 1993 ותורגם לגרמנית, איטלקית ושוודית הוא מנסה לבסס מסגרת יציבה מבחינה דתית לדו-שיח יהודי-נוצרי. הספר זכה לשבחיו של האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר ובכינוי "הרב החביב על האפיפיור. בספרו ישו מנצרת של בנדיקטוס השישה עשר הוא מתייחס לספרו של ניוזנר "כספר החשוב ביותר, ללא ספק, עבור הדיאלוג היהודי-נוצרי בעשור האחרון."
הוא גם שיתף פעולה עם חוקרים אחרים כדי ליצור השוואות בין יהדות ונצרות, כמו בספר The Bible and Us: A Priest and A Rabbi Read Scripture Together (התנ"ך ואנחנו: כומר ורב קוראים יחד בספרי הקודש) שיצא ב-1990 ותורגם לספרדית ופורטוגזית. הודות לשיתוף פעולה עם חוקרי אסלאם נוצר הספר World Religions in America: An Introduction (דתות עולם באמריקה: מבוא). (מהדורה רביעית יצאה ב-2009) שחוקר איך התפתחו דתות שונות בהקשר האמריקאי הייחודי. הוא כתב ספרי לימוד רבים וספרים כלליים על יהדות. שני הידועים ביותר הם: The Way of Torah: An Introduction to Judaism (דרך התורה: מבוא ליהדות, 2003) ו- Judaism: An Introduction (יהדות – מבוא, 2002). ספרים אלה תורגמו לפורטוגזית ויפנית.
במהלך כל הקריירה שלו יזם ניוזנר תוכניות לפרסום וערך סדרות ספרים. על ידי פרסום סדרות אלה הוא תמך וקידם את הקריירה האקדמית של עשרות חוקרים צעירים מרחבי העולם.
הערכה ביקורתית של יצירתו
למרות שניוזנר רב השפעה הרי חוקרים רבים בתחום העיסוק שלו ביקרו אותו.
חלק מן הביקורות הן על המתודולוגיה בה נקט והטענה היא שרבים מטיעוניו הם מעגליים או מהווים ניסיון להוכיח "הנחות שליליות" בשל מחסור בעדויות.. אחרות מתרכזות בקריאתו ובפרשנותו של ניוזנר את הטקסטים הרבניים כשהם מוצאים שהתיאור שלו מאולץ ולא מדויק.
השקפתו של ניוזנר שהפרושים בימי בית שני היו קבוצה כיתתית המרוכזת סביב "אחוות שולחן" וקיום מצוות הקשורות בטוהר המזון, ומתעניינת פחות בערכים יהודיים רחבים יותר או בנושאים חברתיים, ספגה ערעור וביקורת מצד אד סנדרס, שלמה צייטלין והיימן מקובי
חוקרים אחדים ערערו על הבנתו של ניוזנר את העברית והארמית הרבנית. הביקורת המפורסמת ביותר והנשכנית ביותר הייתה של שאול ליברמן על תרגומו של ניוזנר את הירושלמי. ליברמן כתב: "אדם מתחיל לפקפק באמינותו של המתרגם [ניוזנר]. ואכן אחרי קריאה ברפרוף של התרגום נדהם הקורא על ידי בורותו [של ניוזנר] בעברית רבנית, בדקדוק ארמית ומעל לכל בכל הנושא שבו הוא עוסק" הוא מסיים את סקירתו: "אני מסיק במצפון שקט: המקום הראוי לתרגום האנגלי [של ניוזנר] הוא בפח האשפה".
ואט סאקט
ואט סאקט או, בשמו המלא ואט סאקט ראטצ'ה וורה מאהא וויהאן (בתאילנדית: วัดสระเกศราชวรมหาวิหาร) הוא מקדש בודהיסטי (ואט) במחוז פום פראפ סאטרו פאי שבבנגקוק, בירת תאילנד. המקדש מכונה, בשל מראהו בשם "גבעת הזהב".
המקדש הוקם בתקופת איוטהאיה, וכונה בשם ואט סאקאה. לאחר שבנגקוק הפכה לבירת המדינה, על ידי מלך תאילנד ראמה הראשון, שופץ המקדש וניתן לו שמו הנוכחי.
גבעת הזהב
במרכז המתחם ממוקמת "גבעת הזהב" (פהו קאו תונג (בתאילנדית: ภูเขาทอง) - גבעה מלאכותית). הגבעה הוקמה בתקופת מלכותו של ראמה השלישי. ראמה החליט להקים מבנה צ'די גדול ממדים במתחם המקדש. המבנה התמוטט במהלך הבנייה בשל אדמת הביצה שעליה נבנה. בשנים שלאחר התמוטטות המבנה נותר המבנה נטוש, וצמחו עליו עשבי פרא. תושבי הסביבה החלו לקרוא לו בשם "גבעה" (פהו קאו).
בתקופת שלטונו של המלך ראמה הרביעי החלה הקמת מבנה צ'די על הגבעה. המבנה הושלם בתקופת שלטונו של ראמה החמישי, ושריד של הבודהה הובא אל הצ'די. קירות הבטון המקיפים את הגבעה הוקמו בשנות ה-40 של המאה ה-20 על מנת לשמר את המבנה.
בשל גובהו וצורתו הפך המקדש לאתר תיירות פופולרי, ולאחד מסמלי העיר בנגקוק.
טקסים במקדש
מדי שנה בראשית חודש נובמבר נערך במקדש טקס הכולל תהלוכה לאור נרות במעלה הגבעה.
כפפת הזהב בפרמייר ליג
כפפת הזהב בפרמייר ליג (באנגלית: Premier League Golden Glove) הוא פרס המוענק מדי שנה לשוער ששומר על רשת נקייה במספר המשחקים הגדול ביותר בפרמייר ליג במשך העונה ללא תלות ברצף. הפרס כונה "כפפת הזהב של ברקליס", שנתנו חסות למפעל, מאז היווסד הפרס בעונת 2004/2005 ועד לעונת 2015/2016. מאז עונת 2017/2018 הוא מכונה כפפת הזהב של קדברי.
בשנת 2005 הוענק הפרס לראשונה לפטר צ'ך מצ'לסי. באותה העונה שמר הצ'כי במשך 24 משחקים של העונה את הרשת שלו נקייה, שיא שלא נשבר עד היום (2021). מאז 2005 צ'ך וג'ו הארט זכו בפרס הכי הרבה פעמים, 4 כל אחד, כאשר צ'ך הוא היחיד שזכה בפרס בשתי קבוצות שונות, צ'לסי וארסנל. פפה ריינה היה השוער הראשון שהשיג שלוש זכיות רצופות בפרס בשלוש עונות רצופות בין 2005 ל-2008. ג'ו הארט חזר בהמשך על ההישג במנצ'סטר סיטי וזכה בפרס בין השנים 2010 ל-2013.
במהלך עונת 2008/2009, אדווין ואן דר סאר שבר שיא אחר השייך לצ'ך - שיא רצף המשחקים ללא ספיגה (שהיה עשרה משחקים) כשהגיע לארבעה עשר משחקים רצופים ללא ספיגה. ואן דר סאר לא ספג שער במשך 1,311 דקות. תוך כדי כך הוא שבר את שיא הפרמייר ליג שהיה גם של צ'ך (1,025 דקות), שיא הליגה האנגלית של סטיב דד (1,103 דקות) וגם את שיא כל הזמנים בבריטניה (1,155 דקות) במשך הדקות ללא ספיגה ברציפות.
פים ורביק
פיטר טים ורביק (בהולנדית: Peter Tim Verbeek; 12 במרץ 1956 – 28 בנובמבר 2019), שכונה לרוב "פים", היה מאמן כדורגל הולנדי.
קריירה
ורביק החל את דרכו ככדורגלן במועדונים ההולנדים רודה, נאק ברדה וספרטה רוטרדם, אך בגיל 25, בשנת 1981, נטש את קריירת המשחק והחל בקריירת אימון במדי קבוצת ספרטה רוטרדם מליגת העל ההולנדית. ורביק המשיך לאמן קבוצות בשתי הליגות הבכירות בהולנד עד ל-1997. לאחר מכן עבר למזרח אסיה, והחל לאמן בקבוצה היפנית אומיה ארדיג'ה מהליגה השנייה במדינה.
ורביק המשיך לאמן באזור אסיה ובשנת 2000 התמנה לעוזר המאמן של נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל תחת חוס הידינק. קוריאה הדרומית התכוננה באותה העת לאירוח מונדיאל 2002 (יחד עם יפן), והגיעה בטורניר זה עד לחצי הגמר, הנבחרת האסיתית הראשונה לעשות זאת. לאחר הקמפיין המוצלח חזר ורביק להולנד לתקופה קצרה, אך שימש רק כמאמן קבוצת המילואים של פ.ס.וו. איינדהובן. ב-2003 חזר ליפן, הפעם לקבוצת ליגת העל היפנית קיוטו סנגה, אך בסיום העונה זו ירדה ליגה.
ורביק שוב החל לנדוד בין משרות אימון זניחות, ובתוך שנתיים הספיק לעבור בין תפקיד מאמן נבחרת האנטילים ההולנדיים בכדורגל לעוזר מאמן בורוסיה מנשנגלדבך וממנו למאמן נבחרת איחוד האמירויות הערביות בכדורגל, ולבסוף חזר ב-2005 למשרת עוזר המאמן בנבחרת קוריאה הדרומית, הפעם תחת המאמן דיק אדבוקאט. השניים הדריכו הנבחרת במהלך מונדיאל 2006 אך כשלו לשחזר את הישג העבר והנבחרת לא העפילה לשלב רבע הגמר. ורביק מונה תחת אדבוקאט למאמן הנבחרת והובילה למקום השלישי בגביע אסיה בכדורגל ב-2007. על אף שחוזהו היה אמור להסתיים רק ב-2008, ורביק התפטר מתפקידו והכריז כי ברצונו לצאת להפסקה בת מספר חודשים מאימון.
מספר חודשים לאחר מכן מונה ורביק למאמן נבחרת אוסטרליה בכדורגל, אשר תחת הדרכתו עלתה למונדיאל 2010 לאחר ניצחון כנגד נבחרת קטר בכדורגל. ורביק אימן את אוסטרליה גם במהלך הטורניר עצמו.
לאחר הטורניר מונה למאמן נבחרת מרוקו עד גיל 23. בשנת 2014 סיים את תפקידו.
נפטר ב-28 בנובמבר 2019.
החברה הבין-לאומית להיסטוריה של תכנון עירוני
החברה הבין-לאומית להיסטוריה של התכנון (באנגלית: The International Planning History Society, בראשי תיבות: IPHS) היא ארגון בין-לאומי אקדמי ששם לו למטרה לטפח את המחקר ההיסטורי של התכנון העירוני והאזורי ברחבי העולם.
הארגון הוקם באוניברסיטת לסטר בעיר לסטר, אנגליה בשנת 1974 בתור יחידה מחקר אקדמית בשם: "קבוצת התכנון ההיסטורית" ובשנת 1993 הפך לארגון בין-לאומי. כיום פעילים בארגון ראשי פקולטות לאדריכלות ותכנון ערים מרחבי העולם.
חברות וקשרים בין-לאומיים
החברה הבין-לאומית להיסטוריה של תכנון עירוני חברה באיגוד בתי הספר האירופאים לתכנון ושותפה בתחום תולדות התכנון עם החברה האמריקאית להיסטוריה של תכנון עירוני ואזורי.
זלאביה
ג'ילבי (בערבית: زلابية; נקראת גם קורץ בקרב יהודי תימן וזׇנְגוּלׇה בקרב יהודי עיראק) הוא מאכל מתוק העשוי מבלילת קמח חיטה, מטוגן בשמן עמוק ולרוב נספג בסירופ סוכר. נהוג לעצב את הזלאביה בצורת בייגלה או בצורות מעגליות.
המאכל נפוץ מאוד בתת-היבשת ההודית, במדינות כמו הודו, פקיסטן, סרי לנקה, נפאל ובנגלדש, וכן במדינות רבות במזרח התיכון, כגון לוב, איראן, עיראק, ירדן, סוריה, לבנון, תוניסיה, אלג'יריה, מצרים וגם בישראל.
המאכל נפוץ מאוד במהלך חודש הרמדאן בקרב מוסלמים, בחגיגות הדיוואלי בקרב הינדים ובקהילות נוצרים בחג ההתגלות ובחג הפסחא. בקרב יהודי תימן ומדינות נוספות במזרח התיכון, נחשבת הזלאביה כמאכל מסורתי לחנוכה ושבועות.
הפצה
בתת-היבשת ההודית, היא ידועה בשם ג'אלבי בהינדית ומוגשת עם מנת חלב מרוכז ממותק, רברי או נאכלת עם קאצ'ורי וקארי ירקות בחלק הצפוני של תת-היבשת ההודית.
לודוביק אז'ורקה
לודוביק אז'ורקה (בצרפתית: Ludovic Ajorque; נולד ב-25 בפברואר 1994) הוא כדורגלן צרפתי המשחק כחלוץ במועדון הכדורגל מיינץ 05 מהבונדסליגה.
קריירה מוקדמת
אז'ורקה החל את הקריירה שלו באקסלסיור מהאי ראוניון בו גדל לפני שעבר לאנז'ה, שם שיחק בעיקר בקבוצת המילואים בליגה החמישית. משחקו היחיד עבור הקבוצה הבכירה של אנז'ה היה ב-12 באוגוסט 2014 בסיבוב הראשון של גביע הליגה הצרפתית, כששיחק את 57 הדקות הראשונות בניצחון הביתי 2–1 על נים.
בקבוקון מיץ
בקבוקון מיץ או שקיק מיץ (באנגלית: Pulp) הוא מבנה ממברני  מאורך בתוך האנדוקארפ  של פרי הדר, בו נשמר מיץ הפרי.
לודוביק אז'ורקה
קריירה מוקדמת
ביולי 2016, לאחר עונת השאלה בליסון מהליגה השלישית, חתם אז'ורקה במועדון קלרמון פוט מהליגה השנייה על חוזה לשלוש שנים. בעונתו הראשונה בקבוצה עונת 2016/2017 כבש אז'ורקה 5 שערים ב-28 הופעות. עונתו השנייה בקבוצה עונת 2017/2018 הייתה מצוינת, הוא כבש 14 שערים ב-37 משחקים, ובסיום העונה הוא חתם על חוזה לארבע שנים בשטרסבורג מהליג 1. כששטרסבורג שילמה עבורו דמי העברה לקלרמון על סך 1.5 מיליון יורו.
בקבוקון מיץ
האנדוקארפ בפרי הדר מחולק לפלחים עטופים בשכבה ממברנית ומלאים בבקבוקוני מיץ אשר התפתחו מבועית הפרי. הבקבוקונים יוצרים מעין "כריות" הגנה סביב הזרע נקראים לעיתים גם "בשר הפרי". צבעו וצורתו של הבקבוקון איננה אחידה בדומה לתאים אך לרוב מאורכת ובעלת צבע זהה לקליפת הפרי.
לודוביק אז'ורקה
שטרסבורג
את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ערך אז'ורקה ב-12 באוגוסט 2018, בניצחון של שטרסבורג 2–0 על בורדו, את שערו הראשון בליגה הוא הבקיע ב-1 בספטמבר בהפסד הביתי 2–3 לנאנט.
בסך הכל סיים אז'ורקה את עונתו הראשונה בליגה הבכירה עם 9 שערים ב-25 הופעות. באותה עונה זכתה שטרסבורג בגביע הליגה הצרפתית, כשהוא כובש 2 שערים ב-4 הופעות, פנדל שלו שפתח את הניצחון 2–1 על אולימפיק ליון ברבע הגמר ב-8 בינואר, ושער שוויון בניצחון הביתי 3–2 על בורדו שלושה שבועות לאחר מכן.
בקבוקון מיץ
מותגי Pulp
לרוב בזמן הכנת מיץ פירות, נהוג לסחוט את הפרי ולסנן את הנוזל משאר חלקי הפרי. לקראת סוף המאה ה-20 החלו להופיע חברות שמכרו מיץ שאינו מסונן ומכיל שאריות פרי תחת המותג Pulp בטענה שיווקית שמיצים אילו בריאים יותר. למראית עין נראה כאילו חתיכות הפרי נוספו למשקה בזמן הסחיטה אך למעשה מותגי ה-Pulp אינם מכילים מיץ סחוט אמיתי או בקבוקוני מיץ אלא רכז שעבר תהליכי עיבוד אשר אליו נוספו חתיכות הפרי, כגון קליפה מרוסקת, בשלב מאוחר יותר בייצור. הערך התזונתי של חתיכות הפרי מוטל בספק.
לודוביק אז'ורקה
מיינץ 05
ב-24 בינואר 2023 חתם אז'ורקה על חוזה של שלוש וחצי שנים במיינץ 05 מהבונדסליגה הגרמנית. ב-24 בפברואר כבש אז'ורקה את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה בניצחון 4–0 על בורוסיה מנשנגלדבאך. במסגרת המחזור ה-22 בבונדסליגה.
קריירה בינלאומית
אז'ורקה הוא יליד ראוניון, ממוצא מלגשי ובמרץ 2018 נעשתה אליו פנייה להצטרף לנבחרת מדגסקר. אך הוא סירב ואמר שהוא רוצה להתרכז בכדורגל מועדונים.
סטטיסטיקות קריירה
מעודכן ל-24 בפברואר 2023
תארים
שטרסבורג
חניבעל איש רודוס
בשנת 250 לפנה"ס במהלך המלחמה הפונית הראשונה הטילו הרומאים מצור על העיר ליליבאום (כיום מרסלה). מושל העיר חימילקו היה מנותק מכל מגע עם החוץ. הקרתגים חיפשו דרך שבה יוכלו להעביר ידיעות מהעיר, חניבעל התנדב לעשות זאת, הקרתגים פקפקו ביכולתו להצליח אולם הסכימו לו לנסות הוא צייד את ספינתו הפרטית והצליח לחמוק מהמשמרות הרומאיים ולחדור אל העיר. הרומאים המופתעים תכננו ללכוד אותו ביציאתו מהעיר למחרת. המפקד הרומאי הציב עשר מאוניותיו המהירות ביותר משני צדי פתח הנמל, מוכנות להסתער וללכוד את האונייה הקרתגית מיד עם צאתה. אך גם הפעם הוכיח חניבעל את תעוזתו. הוא חלף במהירות על פני האוניות הרומיות כשהוא מותיר אותן משותקות תנועה, ולאחר שהתקדם מרחק קצר עצר את אונייתו, ובמשוטים פרושים לצדדים במצב הכן התריס נגד אויביו. הרומאים, שלא יכלו לאונייתו המהירה, לא נענו לתיגר ולא רדפו אחריו. הוא חזר על מעשהו מספר פעמים, והצלחתו עודדה קרתגים נוספים שהכירו את האזור. הרומאים ניסו לשאו לחסום את הכניסה לנמל. אולם הרומאים הצליחו ללכוד אונייה מהירה אחת דומה לזו של חניבעל. כאשר חניבעל עמד לצאת מהעיר באחת הפעמים הציבו לו מארב והשתלטו על ספינתו. לא ברור מה עלה בגורלו, ככל הנראה נהרג או נמכר כעבד.
סטפנוולף (קומיקס)
מבין תפקידיו, היה סטפנוולף האחראי על המשמר האישי של דארקסייד, שבחר באופן אישי את הלוחמים המשרתים בו. כאשר סקוט פרי / מיסטר מיראקל זכה לכוח השליטה בחיים והמוות, סטפנוולף התגרה בו על תפקידו במות עמו, ועונה קשות בידי מיראקל. במקום להורגו, מיראקל ריפא את סטפנוולף ושלח אותו לחופשי עם כוחותיו. במשימה להחזרת פריט אפוקליפטי שהגיע לידיו של בארט אלן / הפלאש, הגיע סטפנוולף למאבק עם ליגת הצדק. במסגרת האירועים המובילים למשבר האחרון, סטפנוולף נראה כחבר במועדון הצד האפל של דארקסייד על פני כדור הארץ, ונהרג בידי מלך השעונים בניסיון השתלטות על המועדון.
בית הכנסת בקומוטיני
בית הכנסת בקומוטיני (ביוונית: Συναγωγή Κομοτηνής) כונה גם "בית-אל", כלומר "בית האלוהים" בעברית, היה בית כנסת יהודי ששכן בקומוטיני שביוון ובנייתו מתוארכת לאמצע המאה ה-19 או תחילת המאה ה-18. בית הכנסת היה ממוקם בתחילת רחוב הקיסר תאודוסיוס, מול כנסיית המעונות של מרים הבתולה. בשנת 1983, הוא סווג כאנדרטה היסטורית לשימור, אך באפריל 1994 הוחלט על הריסתו.
אזור המבצר בקומוטיני, בו שכן בית הכנסת, נודע עד מלחמת העולם השנייה בשם "הרובע היהודי של קאלה". בתקופת הכיבוש, בין השנים 1941–1944, הוסרו רהיטי בית הכנסת ובמשך שנים אחדות שימש המבנה כאורווה.
מבנה בית הכנסת
מבנה בית הכנסת היה דוגמה מצוינת לאדריכלות בלקנית. הוא היה ממוקם בתוך מבצר העיר, בתחילת רחוב הקיסר תאודוסיוס, וממש מול הכנסייה האורתודוקסית של פנאגיה הישנה. לפני המלחמה נקרא הרחוב רחוב פרוריו. זה היה, בניין מאמצע המאה ה-19, די מרווח ומרשים, שאף בלט בגלל כיפתו הנראית מבחוץ. לבית הכנסת היה אולם נשים נפרד עם כניסה עצמאית בצד המזרחי, שהופרד מיתר החלל במעקות. הכניסה לבית הכנסת המרכזי הייתה דרך השער המרכזי בצידו הצפוני. דגם דומה של בית הכנסת הזה היה קיים בקונסטנטינופול ובפרוסיה. לבית הכנסת הייתה כיפה מרכזית שמתחתיה נמצאה הבימה. בתוך המבנה הייתה סדרה של עמודים שתמכו בגג במעגל. ה"היכל" הוקם על הקיר המזרחי.
מאז כניסת הגרמנים לעיר בשנת 1941 הפך בית הכנסת לאורווה ונשאר כך במשך מספר שנים, שכן בשנת 1943 הושמדו יהודי העיר. לאחר מכן, הוא ננטש לגורלו ולפגעי הזמן. בניסיון להצילו, ב-1983 סווג המבנה כאנדרטה לשימור, שכן לפי הנמקה של האפורה הרביעית של אנדרטאות חדשות יותר. אך מכיוון שהייעוד הזה נשאר רק על הנייר, הבניין המשיך לעמוד נטוש עוד עשור. בשלב מסוים הגג התערער וכיפתו קרסה. המועצה היהודית המרכזית של יוון, אולי בלחץ הרשויות המקומיות של העיר, החליטה להרוס את המבנה באפריל 1994.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2011
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2011 נערך ב-22 במאי 2011. שמות המועמדים פורסמו ב-26 באפריל. גרהם נורטון הנחה את הטקס.
זוכים ומועמדים
שמות הזוכים מופיעים בכתב מודגש.
ג'וזף מנדש
ג'וזף מנדש (בפורטוגזית: Joseph Mendes; נולד ב-30 במרץ 1991) הוא כדורגלן מגינאה ביסאו יליד צרפת, המשחק בעמדת החלוץ ברודיז.
קריירת מועדונים
מנדש התחיל את הקריירה שלו בגרנובל, ובקיץ, הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-17 בדצמבר 2010, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–3 נגד דיז'ון. באוקטובר, חתם באפינאל.
בשנת, מנדש חתם בלה מאן מהליגה הצרפתית השנייה. בדצמבר, מנדש חתם בלוקומוטיב פלובדיב מליגת העל הבולגרית, קבוצתו הראשונה מחוץ לצרפת.
ביוני, חתם בלוזנאק. כעבור שנה, חתם לשלוש שנים בלה הבר. ב-6 במאי 2016, כבש צמד בניצחון 1–3 נגד אוסר.
ב-8 ביולי 2016, מנדש חתם ברדינג מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-17 באפריל 2017, כבש צמד בניצחון 3–1 נגד אסטון וילה.
ב-2 ביולי 2018, מנדש חזר לצרפת וחתם באז'אקסיו.
ב-5 באוקטובר 2020, מנדש חתם בשאמו ניור.
קריירה בינלאומית
מנדש נולד בצרפת לאם סנגלית ולאב שמוצאו מגינאה ביסאו, לכן היה זכאי לייצג את שלושת הלאומים.
בשנת, זומן לראשונה לסגל נבחרת גינאה ביסאו לקראת המשחק נגד , אך לא זכה בו לדקות משחק. ב-8 ביוני 2019, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–2 ל. ב-4 בספטמבר 2019, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד.
צל ועצם (סדרת טלוויזיה)
צל ועצם (באנגלית: Shadow and Bone) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת הפנטזיה, שפותחה על ידי אריק הייזרר וחברת 21 Laps Entertainment עבור נטפליקס ועלתה לצפייה דיגיטלית ב-23 באפריל 2021. הסדרה מבוססת על טרילוגיית הספרים "גרישה", המתחילה בספר "צל ועצם", ועל דואולוגיית הספרים שמתחילה ב"שישה עורבים" מאת הסופרת הישראלית-אמריקאית לי ברדוגו. ביוני 2021 הודיעה נטפליקס על חידוש הסדרה לעונה שנייה בת 8 פרקים, שתהיה מבוססת על ספרה " Siege and Storm" ועוד קו עלילה מקורי המגולל את מעללי העורבים.
חדר כושר חיצוני
חדר כושר חיצוני הוא שטח במרחב הפתוח שיש בו מתקני חדר כושר, לעיתים בגן ציבורי או בסמוך אליו ולעיתים אף בתור חלק מתוך ספורטק כלשהו. בתהליך הקמתם של מתקני הכושר ישנה גם התחשבות בעיצובם במקצת בתור חלק מתוך "גן שעשועים" (אם המתקנים אכן ממוקמים בתוך גן זה או בצמוד אליו), אך לעיתים ישנם גם מתקני כושר או מתקנים הנילווים אליהם כגון: "מאזני משקל" הממוקמים בתור חלק מתוך "ריהוט רחוב" לטובת אנשים העוסקים בפעילות גופנית ברחוב ראשי כלשהו, או בתור אזור נפרד בתוך שדרה כלשהי. מגמה זו של הקמת מתקני כושר ציבוריים החלה לאחר שנות ה-60 ושנות ה-70 במיוחד בארצות הברית ואירופה כאשר הוקמו מסלולי ריצה והליכה ציבורים ולאחר מכן מסלולי אופנים כאשר החלו להציב בסמוך אליהם מתקני כושר. לעיתים סוגי ציוד חדרי הכושר החיצוניים עשויים להשתנות בהתאם לאופי הפארקים, היישוב, והמבקרים בהם. ניתן לסווג מכשירים או מכונות כושר אלו לאימוני שרירים וגם לאימוני הרזיה או אימוני חימום בזמן ריצה. דוגמאות למתקנים הבסיסיים לאימון חדרי כושר חיצוניים המשמשים בדרך כלל בכל רחבי העולם הם מוטות משיכה, קורות איזון, מוטות ומקבילים.
בעלי מוגבלויות
ישנם גנים ציבוריים עם חדרי כושר חיצוני המוקדשים במיוחד לאנשים בעלי לקות או מוגבלות גופנית או נפשית כלשהי, מתחמי כושר מסוג זה ממוקמים לעיתים בגנים ציבורים במרחבים עירוניים ולעיתים אף בסמיכות או בתוך מוסד המטפל באנשים הזקוקים לעזרה גופנית או נפשית או בתוך מוסדות לחינוך מיוחד או במרכזי שיקום כלשהם. לעיתים קרובות חדרי כושר חיצוני מסוג זה יכילו אף אמצעים הכוללים אף אמצעי נגישות.
מיסטצינה גדולה
מיסטצינה גדולה (שם מדעי: Mystacina robusta) הוא מין של עטלף חרקים ממשפחת המיסטציניים, החי רק בדרום ניו זילנד והוא קרובו לסוג של המין מיסטצינה קטנה, מעט גדול ממנו. עטלף זה כמעט ונכחד בטבע ויש המעריכים כי נכחד כליל, כאשר התצפית האחרונה שלו תוארה ב-1965.
עטלף זה הוא אחד משני העטלפים האנדמיים לניו זילנד והוא נפוץ הן על הקרקע והן באוויר. אורכו הממוצע 90 מילימטרים ומוטת כנפיו מגיעה ל-300 מילימטרים. הוא קטן מאוד ובעל אוזניים מחודדות המחזירות איכון הד שהוא פולט כדי לאתר חרקים. גופו חום והכנפיים שלו כהות.
העטלף חי בחללי עצים בקבוצות קטנות ובלילה יוצא לפעילות ומחפש על הקרקע ובאוויר כמה מטרים מעליה חרקים כמו זבובים, עשים, חיפושיות וחגבי ווטה גדולים. בנוסף הוא אוכל צוף מפרחים וכן פירות ואבקנים.
טקס פרסי אוסקר ה-75
טקס פרסי אוסקר ה-75 (באנגלית: 75th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2002 נערך בתיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-23 במרץ 2003. השחקן סטיב מרטין הנחה את הטקס בפעם השנייה שלו.
הסרט המוזיקלי "שיקגו" היה מועמד ל-13 פרסי אוסקר וזכה בשישה, בהם פרס הסרט הטוב ביותר. סרט השואה "הפסנתרן" זכה בפרסי הבמאי הטוב ביותר (רומן פולנסקי), התסריט המעובד הטוב ביותר (רונלד הארווד) והשחקן הטוב ביותר (אדם ברודי). סרטו של מרטין סקורסזה "כנופיות ניו יורק" קיבל עשר מועמדויות, אך לא זכה באף פרס.
סרטים עם מספר זכיות ומועמדויות
width="20px"|
יהדות סודאן
יהדות סודאן נוסדה בסוף המאה ה-19, והייתה מרוכזת ברובה בבירה ח'רטום. בשיאה מנתה כאלף איש. באמצע המאה ה-20 הקהילה כללה כ-350 יהודים, בעיקר ממוצא ספרדי שבנו בה בית כנסת ובית ספר יהודי. בין השנים 1948 ו-1956, חלק מחברי הקהילה עזבו את סודאן. הקהילה חדלה להתקיים סופית בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20.
תולדות הקהילה
היהודים הראשונים שהתיישבו בסודאן הגיעו אליה ממצרים במחצית השנייה של המאה ה-19, כאשר מצרים שלטה בה בחסות עות'מאנית. המשפחות הראשונות התיישבו בערים אומדורמאן וח'רטום, השוכנות במקום המפגש של הנילוס הכחול והנילוס הלבן, מקום מפגש הידוע בכינוי "הנשיקה הגדולה ביותר בעולם". שתי הערים ישבו על דרך שיירות קדומה אשר שימשה למסחר, וכמו סוחרים רבים, גם המשפחות היהודיות מצאו בהן פוטנציאל עסקי וכן חופש פולחן דתי.
ב-1881, פרץ בסודאן מרד עממי נגד השלטון, ומנהיג המרד, מוחמד אחמד אבן עבדאללה, הכריז על עצמו כ"מַהְדִי", וראה בשלטון העת'מאני־מצרי כופר שהתרחק ממצוות האסלאם. בסדרה של קרבות גבר צבאו על החיל המצרי וכבש שטחים נרחבים מחבל ארץ זה. ב-1885, הביס צבאו גם את כוחות הצבא הבריטי וכבש את ח'רטום. ראשו של המושל הבריטי צ'ארלס גורדון נערף והובא לידי המהדי, ובכך ביסס המהדי את אזור שליטתו, למעשה על רוב שטחי סודאן, כמדינה עצמאית. הוא נפטר מספר חודשים לאחר מכן, ואולם יורשו הח'ליפה עבדאללה א־תַעַאיֻשִי, המשיך בדרכו. סך הכל התקיימה המהדיה רק 13 שנה, שבסופן, ב-1898, גברו כוחות הצבא הבריטי על צבאו של הח'ליפה וכוננו בסודאן שלטון אנגלו־מצרי. אלא ששמונה המשפחות היהודיות שחיו בסודאן באותה עת, בדומה ליתר הלא־מוסלמים, נאלצו להתאסלם בתקופת המהדיה, והגברים, ראשי המשפחות, נאלצו לשאת נשים שניות, מקומיות ומוסלמיות. נציג היהודים האנוסים בחצרו של הח'ליפה, בסיוני (במקור "בן ציון קושטי"), נהג להניח תפילין בכל בוקר ולהתפלל שחרית, גם לפני שיצא לתפילת יום השישי במסגד. עם כינון השלטון האנגלו־מצרי יכלו האנוסים לחזור בגלוי ליהדותם. אשתו הסודאנית־קופטית של בסיוני וארבעת ילדיהם גוירו ב-1908 על ידי הרב הראשי של אלכסנדריה.
בראשית המאה ה-20, ובמיוחד בשנות ה-20 של אותה מאה, גבר זרם המהגרים היהודים לסודאן, מרביתם ממצרים. הקהילה היהודית המצרית הייתה מורכבת גם מיהודים מכל קצוות העולם, וכך גם הפכה הקהילה היהודית-סודאנית למגוון של עדות. רוב יהודי סודאן ישבו בשתי הערים הגדולות והסמוכות זו לזו, אומדורמאן וח'רטום, וכן בואד מדני. מיעוטם ישבו בפורט סודאן שלחופי ים סוף, ומשפחות ספורות חיו באזורים מרוחקים יותר. בשל מיעוטם היחסי הם קיימו יחסים הדוקים עם הקהילה היהודית בקהיר ובאלכסנדריה, באו איתן בקשרי חיתון והיו נתונים לסמכותם של הרבנים במצרים. באין רב מקומי הובא מארץ ישראל הרב שלמה מלכה, שכיהן כרב הראשי של הקהילה בין השנים 1906-1949. על אף מוצאן השונה של המשפחות, וככל הנראה בשל מיעוטם, היהודים בסודאן התפללו באותו בית כנסת ומרביתם גם סיגלו אורח חיים אירופי ומודרני, כמו רבים מבין הזרים ובני המיעוטים באותה העת.
מלחמת העולם השנייה ועליית כוחו של הרעיון הלאומי, ציוני וערבי כאחד, העלו בסודאן קולות נגד היהודים. נקודת רתיחה נוספת הייתה ב-1956 עם מבצע קדש, קבלת העצמאות של סודאן והצטרפותה לליגה הערבית. מרבית היהודים עזבו את סודאן עד שנת 1967, והמעטים שנותרו עזבו עד 1970, ובכך נעלמה לחלוטין הקהילה היהודית מסודאן. רבים עזבו לארצות הברית, לאירופה וכן לניגריה, וככל הנראה כמחצית מהם היגרו לישראל.
בנובמבר 2019 קרא השר הסודני לענייני דתות, נאסר א-דין מופרח, ליהודי סודאן לשוב אליה ולסייע בבנייתה מחדש אחרי הפלת הרודן עומר אל-בשיר.
הפצצות של ד"ר גולדפוט
הפצצות של ד"ר גוֹלדפוּט (באנגלית: Dr. Goldfoot and the Girl Bombs) הוא סרט קומדיה אמריקאי-איטלקי משנת 1966 בכיכובו של וינסנט פרייס. הסרט צולם באיטליה בשתי גרסאות, אנגלית ואיטלקית. הסרט הוא פרודיה על "גולדפינגר", סרט פעולה מ־1966 בסדרת סרטי ג'יימס בונד. ד"ר גולדפוט הוא מדען חולה נפש העוסק בפיתוח וייצור של רובוטים דמויי נשים כדי שיעזרו לו להשתלט על העולם. הוא זומם להרוג את סגל הגנרלים של נאט"ו, להתחזות לגנרל שדומה לו פיזית ולהביא למלחמת העולם השלישית על ידי הטלת פצצה גרעינית על מוסקבה. סרט זה הוא המשך ל"ד"ר גולדפוט ומכונת הביקיני" שהצלחתו הקופתית הרבה באמריקה ובאיטליה הובילה לכינונה של קופרודוקציה קולנועית ביניהן. במאי הסרט, מריו בבא, הוא ממוצא איטלקי וחלק נרחב מהשחקנים איטלקים. התסריט שוכתב לפחות 9 פעמים.
בניגוד לסרט הקודם ("ד"ר גולדפוט ומכונת הביקיני"), סרט זה ("הפצצות של ד"ר גולדפוט") נכשל קופתית, ונחשב לאחד הסרטים הגרועים ביותר בבימויו של מריו בבא, אף כי באיטליה הייתה לסרט הצלחה כלכלית מסוימת; וינסנט פרייס נהנה מאהדה ציבורית בעקבות גילום ד"ר גולדפוט, והיה מוכן לגלם את הדמות בשנית.
פאקס אמריקנה
פאקס אמריקנה בקונוטציות המודרניות משמשת בעיקר כדי להתייחס לשלום שהוקם בתום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945. במובנה המודרני, משתמשים במונח על-מנת לציין את מיקומה הצבאי וכלכלי של ארצות הברית ביחס לעמים אחרים. המונח הוא בעצם גלגול של בהשראת הפאקס רומנה של האימפריה הרומית, הפאקס הבריטי של האימפריה הבריטית והפאקס המונגולי של האימפריה המונגולית.
בתקופה המודרנית
תקופת הפאקס אמריקנה המודרני הוא מונח שמשתמשים הן התומכים והן המתנגדים לארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה. אולם בין 1991-1945 המונח פאקס אמריקנה שיצא בעיקר מפי חברי הגוש הקומוניסטי, נחשב כהסדר בינלאומי חלקי שחל רק על מדינות הגוש הקפיטליסטיות. רבים מהפרשנים ומהמבקרים מתמקדים במדיניותה של ארצות הברית מאז 1991 ועד היום ומשום כך המונח הפאקס אמריקנה נושא קונוטציות שונות בהתאם להקשר. לדוגמה: מתייחס לצורך של ארצות הברית לשקם את מערכות ההגנה העומדות לרשותה- בשנת 2000, מתייחס לדומיננטיות ולכוח העצום שיש לאמריקה האימפריאליסטית. מאמצע שנות הארבעים של המאה ה-20 מתייחס למדיניות של ארצות הברית שהחלה לנהל את מדיניות-החוץ שלה על סמך המלחמה הקרה תוך בלימת הגוש-הקומוניסטי, והתאפיינה בכוח-צבאי בינ"ל עצום ומעורבות הדיפלומטית גדולה יותר. עם מלחמת אוקראינה–רוסיה בפברואר 2022 נגמרה תקופת השלום שבאה עם עליונותה הצבאית והכלכלית של ארצות הברית על שאר מדינות העולם.
הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2022
הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית נערכו ב-9 במרץ 2022. נשיא קוריאה הדרומית, לפי חוקת המדינה, נבחר לכהונה בת חמש שנים ואינו יכול לרוץ לבחירות לקדנציה שנייה. עקב כך, הנשיא המכהן, מון ג'יאה-אין, לא היה יכול להתמודד לכהונה נוספת. שלושת המועמדים הבולטים בבחירות היו: לי ג'יאה-מיונג מהמפלגה הדמוקרטית (מפלגת השלטון שהריצה את מון ג'יאה-אין לנשיאות ב-2012 ו-2017), יון סוק-יאול ממפלגת כח העם וסים סאנג-ג'ונג ממפלגת הצדק, שעל פי הסקרים סיכוייה להיבחר לא היו ריאליים.
המפלגה הדמוקרטית נושאת מצע שנע בין ליברליזם וליברליזם חברתי לפופוליזם. מפלגת כח העם נושאת מצע הדוגל בשמרנות חברתית וליברליזם כלכלי כאשר גם בה ניכר פלג פופוליסטי. מפלגת הצדק נושאת מצע של סוציאליזם דמוקרטי ופרוגרסיביזם. שתי המפלגות הבולטות בבחירות הן הדמוקרטית וכח העם. מועמד המפלגה הדמוקרטית, לי ג'יאה-מיונג, כיהן בעבר כראש עיריית סונגנאם ומושל מחוז קיונגי. מועמד מפלגת כח העם יון סוק-יאול כיהן בעבר בתפקיד התובע הכללי של קוריאה תחת הנשיא מון.
הבחירות התקיימו במהלך שיא גל התפרצות של מגפת הקורונה בקוריאה הדרומית. לאחר ספירת 95% מהקולות, הוכרז כי יון סוק-יאול, מנהיג האופוזיציה, ניצח בבחירות.
Wishing (If I Had a Photograph of You)
Wishing (If I Had a Photograph of You) הוא שיר של להקת A Flock of Seagulls, מתוך האלבום Listen משנת 1982.
בשונה מלהיט הלהקה "I Ran (So Far Away)" משנת 1982, שהצליח בעיקר בארצות הברית ובאוסטרליה, "Wishing" זכה להצלחה בבריטניה, והגיע למקום ה-10 במצעד הסינגלים הבריטי, ובארצות הברית הוא הגיע לטופ 30 בבילבורד הוט 100 באמצע 1983. השיר זכה להצלחה גם בדרום אפריקה והגיע למקום השמיני.
לוגר (מחוז)
לוגר (בפרסית/דארי: لوگر, בפשטו: لوګر) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז ממוקם בדרום-מזרח אפגניסטן, בירתו היא העיר פול-י עלם והוא גובל עם מחוז הבירה המדינית, קאבול מצפון. מדרום-מזרח חולק המחוז גבול בינלאומי עם ח'ייבר פח'טונח'ווה ברפובליקה האסלאמית של פקיסטן. גודלו של המחוז 3,879.8 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו מונה 392,000 איש נכון לרישום משנת 2015.
היסטוריה
מבחינת ממצאים ארכאולוגים מתקופת העת העתיקה, נמצא מקדש אש זורואסטרי מהתקופה האחמנית. מחוז לוגר היה חלק ממחוז קאבול עד שנת 1964, אולם באותה שנה הוא קיבל מעמד של מחוז נפרד. בעבר, לוגר היה ידוע בשם מחוז לוי-גר. במהלך הפלישה הסובייטית לאפגניסטן היה המחוז מרכז לאימון כוחות מוג'אהדין נגד הצבא האדום. המחוז נפל בשנת 1995 לכוחות הטליבאן שהכריזו על הקמת האמירות האסלאמית של אפגניסטן ושימש להעברת נשק מפקיסטן אל ארגוני הטרור באפגניסטן. עם תחילתה של מלחמת אפגניסטן (2001–2014), כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי כבש מחדש את המחוז בשנת 2001 והסדיר את משטר הממשלה האפגנית. כיום המחוז נמצא במאבק כוחות בין הממשלה האפגנית והטליבאן.
תעשייה
למחוז לוגר אין תעשייה מכנית מוכרת אך רבים במחוז עובדים בתחומי הנגרות והמזרנים. לוגר הוא מחוז חקלאי ו-8% מכלכלת תושביו תלויה לגמרי בחקלאות. יוצרים במחוז לוגר אוספים יבולים שנתיים משטח של 51,500 דונם. המחוז מייצר אלפי טונות של חיטה, תירס, שעורה, שעועית וסוגים שונים של ירקות. הירקות והפירות שלה מיוצאים למחוזות שכנים כולל קאבול, פכתיא וח'וסת (מחוז). באופן דומה, במחוז מיוצרים סוגים שונים של פירות כגון תפוח, ענבים, אגסים ושקדים. מטעי הפרי במחוז משתרעים על גבי שטח של 3,227 דונם.
אוכלוסייה
הקבוצות האתניות הגדולות ביותר במחוז הן טג'יקים, הזארים ופשטונים. רוב האוכלוסייה מאמינה באסלאם סוני וישנו מיעוט של שיעי. במחוז ישנם 1,665 מסגדים. ישנם 46 מוסדות חינוך ברחבי המחוז ו-17% מכלל האוכלוסייה יודעת אוריינות. במחוז ישנם 4 בתי חולים ו-41 קופות חולים. רוב המים מקורת בנהר לוגר הזורם מרכס הרי הינדו-כוש מצפון למחוז. המחוז עצמו נמצא בתוך עמק לוגר וההרים שמסביבו המקיפים את המחוז ממזרח ומדרום. אדמת עמק לוגר היא מכלול של שדות מושקים, שדות גידולים חקלאיים, מישורים ורכסי הרים.
דניאל רוזנפלד
דניאל רוזנפלד (נולד ב-21 ביוני 1952) הוא מטאורולוג ישראלי, מומחה במדעי האטמוספירה ובהנדסת האקלים, פרופסור אמריטוס במכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2013 הוא נבחר לחבר של האקדמיה האירופית למדעים ולאמנות ובשנת 2015 זכה בפרס א.מ.ת. יחד עם עמיתו הישראלי פרופ' יוסף לויה. פרופ' רוזנפלד חבר בפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים, ה-IPCC.
ביוגרפיה
רוזנפלד נולד בכפר סבא. אחרי שירותו הצבאי סיים בשנת 1977 את התואר בוגר בגאולוגיה באוניברסיטה העברית. בשנת 1980 סיים באותה האוניברסיטה את עבודת התואר המוסמך וב-1986 את הדוקטורט בפיזיקת העננים והגשם. אחר כך עשה לימודי פוסט דוקטורט במרכז תעופת החלל ע"ש גודרד של נאס"א במדינת מרילנד בארצות הברית. בשנת 1988 חזר לישראל והצטרף לסגל האוניברסיטה העברית. החל משנת 2001 הוא מכהן בה כפרופסור מן המניין למדעי האטמוספירה. החל משנת 2014 מכהן גם כסגן פרופסור למדעי האטמוספירה באוניברסיטאות טקסס A&M ובאוניברסיטת ננג'ינג בסין.
פועלו
פרופ' רוזנפלד חוקר את השפעות זיהום האוויר על העננים, הגשם ומערכת האקלים, כולל מחקרי זריעת עננים להגברת כמויות המשקעים. פרופ' רוזנפלד הראה שזיהום האוויר יכול בתנאים מסוימים לגרום להפחתה בכמויות הגשם, במיוחד באזורים הרריים.
לוגר (מחוז)
ביטחון
תועדו 143 נפגעים אזרחיים (68 הרוגים ו-75 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 34 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בירידה של 3% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו התנגשויות צבאיות באזורים מיושבים, ואחריהם הריגות ממוקדות. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019 נעקרו 653 אנשים ממחוז לוגר, ומצאו מקלט במחוזות הסמוכים קאבול וח'וסת או במקומות אחרים בתוך המחוז עצמו. השפעה נוספת על האוכלוסייה האזרחית כוללת, למשל, איומים של הטליבאן נגד בתי ספר לבנות שהביאו לסגירה של מוסדות חינוך רבים.
דניאל רוזנפלד
פועלו
הוא הראה שבעננים מפותחים אנכית זיהום האוויר דוחה את היווצרות הגשם לגבהים גדולים יותר, ולפיכך להביא להגדלת עוצמתו כאשר הוא לבסוף נופל, וכמו כן להגדלת הסיכוי שהסופות תיצורנה אבני ברד גדולות. זיהום האוויר יכול להגדיל גם את הסיכוי שהסופה תיצור טורנדו.
פרופ' רוזנפלד גם הראה שזריעת העננים בשולי סופת הוריקן באמצעות חלקיקי עשן היגרוסקופי יכולה להקטין את עוצמת הסופה, מכיוון שהזריעה מגבירה את עוצמתם על חשבון העוצמה המקסימלית של הסופה מסביב לעין ההוריקן.
לוגר (מחוז)
חלוקה מנהלית
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז לוגר ואוכלוסייתן.
דניאל רוזנפלד
פועלו
דניאל רוזנפלד הוא נשוי ואב לשני ילדים.
פרסים
פרופ' רוזנפלד זכה בפרסי הערכה רבים לפועלו:
אליפות ברזיל בכדורגל 1969
אליפות ברזיל בכדורגל 1969 (טורניר רוברטו גומס פדרוסה) (השם הרשמי בזמן קיום המשחקים בפורטוגזית:1969 Torneio Roberto Gomes Pedrosa) הייתה הפעם ה-13 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי ואורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. המשחקים החלו ב-6 בספטמבר והסתיימו ב-7 בדצמבר 1969. בשנת 2010 התחרות קיבלה הכרה של אליפות ברזיל.
בתחרות השתתפו 17 קבוצות. התחרות נערכה ב-2 שלבים. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-2 בתים תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. הקבוצות החזקות מכל בית העפילו לבית הגמר שכלל 4 קבוצות. גם פה המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ.
פלמיירס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה הרביעית בתולדות המועדון.
אדו שחקנה של אמריקה (ריו דה ז'ניירו) כבש 14 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.