cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מעמד הר גריזים והר עיבל
אמירת הברכה והקללה
בפרשת כי תבוא שבספר דברים מתואר אופן ביצוע הברכה והקללה: חלוקת עם ישראל לשני חלקים כאשר שישה שבטים (שמעון, לוי, יהודה, יששכר, יוסף ובנימין) עומדים על הר גריזים, ושישה שבטים (ראובן, גד, אשר, זבולון, דן ונפתלי) עומדים על הר עיבל. הכהנים והלויים עמדו בגיא שבין ההרים, בשכם, והפכו פניהם כלפי הר גריזים כאשר אמרו את דברי הברכה למי שישמור את מצוות התורה, ולאחר מכן הפכו פניהם כלפי הר עיבל כאשר אמרו את דברי הקללה למי שיעבור על מצוות התורה. כל העם ענה 'אמן' ובכך קיבל על עצמו את הדברים באמנה.
מלבד הברכה הכללית על מי שישמור המצוות והקללה על מי שלא ישמור אותן, מפורטות בתורה מספר עבירות חמורות או עבירות שנעשות לרוב בסתר, שעל העובר על אחת מהן הוסיפו הלויים קללה נוספת: במשנה במסכת סוטה ישנו תיאור מפורט של אופן ביצוע הברכה והקללה על ידי הלויים:
הקראת הברכה והקללה שבספר דברים
בסיום המעמד הקריא יהושע לעם את דברי הברכה והקללה הכתובות בפרשת כי תבוא שבספר דברים. רוב הפרשנים מבארים שהכוונה לדברי הברכה והקללה הנזכרים בספר דברים פרק כח. אמנם יש מציעים לומר שהכוונה היא לברכות והקללות שבפרק כז, שאותם הלויים אמרו לעם קודם לכן.
משמר האריות (סדרת טלוויזיה)
משמר האריות (באנגלית: The Lion Guard) היא סדרת הנפשה המבוססת על הזיכיון "מלך האריות", אשר שודרה לראשונה בדיסני ג'וניור ארצות הברית ב-15 בינואר 2016, וב-20 במאי 2016 שודרה לראשונה בישראל. לפני שידור הסדרה שודר הסרט "משמר האריות - השאגה חוזרת" אשר משמש לה כפיילוט.
עלילת הסדרה
הסדרה עוקבת אחר חברי משמר האריות, קאיון וחבריו, אשר עוזרים לחיות ארץ התקווה.
דמויות הסדרה
חלק מהדמויות הופיעו בסרטים הקודמים, ואחרים כמו קאיון, מופיעים רק בסדרה זו.
מדבבים בעברית
הדיבוב העברי הוקלט באולפני אלרום.
מדבבים:
מוזיקה:
אקספרס (סדרת לוויינים)
אקספרס (ברוסית:Экспресс) היא סדרת לווייני תקשורת שפותחה ברוסיה ונמצאת בבעלות החברה הרוסית לתקשורת לוויינים.
רוב הלוויינים נבנו על ידי מערכות המידע הלווייניות רשטניוב. בחלקם הגדול הם כבר לא בשימוש. בסך הכול שוגרו כ-30 לוויינים.
משמר האריות (סדרת טלוויזיה)
עונה 3
הערה: החל מהפרק "ההארמאטאן" הופסקו כרטיסי הכותרת של הפרק, והמְסַפֵּר משמיע אותם במקום קאיון.
אקספרס (סדרת לוויינים)
הלוויינים פועלים במסלול גאוסטציונרי.
משמר האריות (סדרת טלוויזיה)
סדרת בת
הסדרה זכתה לסדרת בת בשם "זה לא ייאמן כבונגה". בסדרה בונגה ואונו מציגים עובדות על בעלי חיים. בכל פעם תחת קטגוריה אחרת, בסגנון של תחרות.
אקספרס (סדרת לוויינים)
הלוויינים הראשונים של הסדרה היו לוויינים מדגם "אקספרס". זה היו לוויינים במשקל 2500 ק"ג ששוגרו בשנת 1994 ו-1996 ופעלו כ-5 שנים. בשנת 1999 החלו שיגורים של דגם "אקספרד A" שנמשכו עד לשנת 2002. הלוויינים היו מתוכנים לעבודה במשך 7 שנים.
בשנת 2003 החלו שיגורים של דגם "אקספרס AM". מסדרה זו שוגרו 7 לוויינים. הלוויין האחרון בסדרה שוגר בשנת 2009 ונכון לשנת 2023 הוא עוד פעיל. שיגורים חודשו בשנת 2013 ולוויין אחרון בסדרה ששוגר בשנת 2015 פעיל גם בשנת 2023.
בשנת 2014 החלו שיגורים של דגמים מתקדמים שנמצאים בשימוש גם כיום.
בשנת 2009 הוזמנה סדרה "אקספרס MD" ממרכז חרוניצ'ב למחקר מדעי וייצור בתחום החלל שפעל בשיתוף פעולה עם Thales Alenia Space. מסדרה זו נבנו 2 לוויינים, כאשר הלוויין השני נאבד בעקבות תקלה במשגר בשנת 2012.
בשנת 2011 הועברה הזמנה לייצור לוויינים ל-Airbus Defence and Space. שני לווייני הסדרה נאבדו בעקבות תקלות במשגר. שני לוויינים נוספים פועלים (נכון לשנת 2023). בשנת 2014 החברה זכתה במכרז לייצור לוויין נוסף. זמן קצר לאחר הזכייה הוחלט לבטל את הזכייה.
נכון לשנת 2023 לוויין נוסף נמצא בשלבי התכנון.
לוויינים פעילים
כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור
שירי ארטשטיין-אבידן
שירי ארטשטיין-אבידן (נולדה ב-28 בספטמבר 1978) היא מתמטיקאית ישראלית, המשמשת כראש החוג למתמטיקה עיונית בבית הספר למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. מחקריה מתמקדים באנליזה פונקציונלית גאומטרית, קמירות בממדים גבוהים ודואליות.
ביוגרפיה
ארטשטיין נולדה בירושלים. אביה, צבי ארטשטיין, גם הוא מתמטיקאי, המכהן באמצע העשור השני של המאה ה-21 כדקאן הפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב במכון ויצמן למדע. ארטשטיין למדה בבית הספר התיכון ע"ש עמוס דה-שליט ברחובות. בשנת 2000 סיימה תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות יתרה, והמשיכה במסלול ישיר לדוקטורט בהנחיית פרופסור ויטלי מילמן, גם אותו סיימה בהצטיינות יתרה, בשנת 2004. בהמשך הייתה דוקטורנטית אורחת בקולג' האוניברסיטאי בלונדון ובאוניברסיטת פריז ופוסט דוקטורנטית באוניברסיטת פרינסטון. בשנת 2006 חזרה לישראל והצטרפה לסגל בית הספר למדעי המתמטיקה באוניברסיטת תל אביב כמרצה בכירה, והייתה למתמטיקאית הצעירה ביותר במחלקה למתמטיקה עיונית.
חיים אישיים
ארטשטיין נשואה לפיזיקאי אסף אבידן. לזוג שלושה ילדים.
פרסים, מלגות ומענקי מחקר
בשנת 1996 זכה צוות תלמידים מתיכון עמוס דה-שליט ברחובות, שארטשטיין הייתה אחת מחברותיו, בטורניר לפיזיקה לנוער על שם שלהבת פריאר במכון ויצמן.
בשנת 2008 זכתה בפרס קריל על מחקרה בתחומי האנליזה הפונקציונלית הגאומטרית, קמירות בממדים גבוהים ודואליות. באותה שנה זכתה גם במלגת אלון.
בשנת 2015 זכתה בפרס ארדש יחד עם המתמטיקאי מיכאל הוכמן.
בשנת 2016 זכתה בפרס קדר למחקר פורץ דרך המוענק מדי שנה לארבעה חוקרים מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2017 זכתה במענק מחקר מטעם המועצה האירופית למחקר של האיחוד האירופי.
Edenian
Edenian היא להקת מטאל גותי מאוקראינה שהוקמה ב-2010. הלהקה משלבת בין דום מטאל גותי למטאל גותי סימפוני ומשתמשת בשירת היפה והחיה המשלבת גרואלינג וסופרן נשי. שיריה עוסקים בחיים, מוות, צער ובדידות.
הלהקה הוקמה ב-2010 על ידי מקס מולודסטוב בחרקוב שבהתחלה ניגן על כל הכלים, הלחין וכתב את שירי הלהקה. ב-2012 הצטרפה זמרת הסופרן ולרי שודנסטובה. בעקבות הצלחת הלהקה הצטרפו נגנים נוספים, בעיקר להופעות החיות. הלהקה הוציאה שני אלבומים מלאים:
PlayOnLinux
PlayOnLinux היא תוכנת ממשק משתמש, למערכת שכבת התאימות Wine, אשר מטרתה היא לפשט התקנת תוכנות מותאמות חלונות, על מערכות הפעלה מבית לינוקס, בדגש על משחקים. התוכנה משתמשת בבסיס נתונים אינטרנטי, המכיל תסריטי מעטפת, וקבצים בעלי הסיומת POL, המכילים את ההגדרות הנדרשות להתקנת כל תוכנה ותוכנה.
בעת התקנת תוכנה אם PlayOnLinux לא ימצא אותה במאגרי הרשת, המשתמש עשוי להיות מופנה להגדרה ידנית של התוכנה.
תוכן
דוגמאות לתוכנות הקיימות במערכת הם, מיקרוסופט אופיס ואינטרנט אקספלורר, של חברת מיקרוסופט, ואייטונס, וספארי של אפל.
יחסי ארצות הברית–בוליביה
יחסי ארצות הברית–בוליביה נכונו בשנת 1837 עם ביקורו הראשון של שגריר ארצות הברית בקונפדרציה של פרו ובוליביה. הקונפדרציה התפרקה ב-1839, ויחסים בילטרליים לא התקיימו עד 1848, כאשר ארצות הברית הכירה בבוליביה כמדינה ריבונית, ומינתה את ג'ון אפלטון לממונה על היחסים.
עד לשנת 2019, נשיא בוליביה אוו מוראלס לשעבר היה בעל ברית קרוב ותומך נלהב של ונצואלה ואיראן, והביע בגלוי עמדות אנטי אמריקניזם.
על פי דוח המנהיגות הגלובלית של ארצות הברית לשנת 2012, 34% מאזרחי בוליביה בוטחים את בהנהגת ארצות הברית, בעוד 26% לא בוטחים ו-40% הביעו את מורת רוחם. בסקר דעת קהל שנערך ב-2013, 55% מאזרחי בוליביה רואים את ארצות הברית בחיוב, בעוד 29% מביעים עליה דעה שלילית.
היסטוריה
ב-1951, המפלגה הסוציאליסטית והלאומנית "התנועה הלאומית המהפכנית" (MNR) השתלטה על השלטון הבוליביאני לאחר מרי התנגדות לממשל והנהגת משטר צבאי.
בהווה
בחירתו של אוו מוראלס לנשיאות בוליביה מאוחר יותר בשנת 2006 גרמה למתחים חדשים ביחסי ארצות הברית-בוליביה. מצעו של מוראלס כולל תוכניות להחזרת קרקעות וכוח ל"איימרה" (קבוצת אינדיאנים בהרי האנדים) של בוליביה, להלאים תעשיות מפתח ולהכשיר את השימוש בקוקה, תרופה מסורתית של בני האיימרה. בספטמבר 2008 נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש הציב את בוליביה ברשימה השחורה של המלחמה בסמים יחד עם ונצואלה. הוא אמר כי בוליביה "נכשלה באופן מפתיע" בהתחייבויותיה להילחם בייצור וסחר סמים אסורים, בעיקר קוקאין. עם זאת, דבר זה לא השפיע על הסיוע האמריקני לבוליביה. לאחר שבוע, אמר הנשיא מוראלס כי ארצות הברית ניסתה לסכל את מדיניותו ונכשלה בגינוי תנועה פרו-אוטונומית המשתמשת בטקטיקות טרור. הוא הוסיף ואמר כי כשהיה חבר הפרלמנט ב-2002 הוא הואשם על ידי שגריר ארצות הברית בהיותו סוחר סמים ומתנקש, וכי לאחר מכן השגריר כינה אותו כ"בן לאדן אנדי" ואיים להפסיק את הסיוע האמריקני אם אזרחי בוליביה יצביעו עבורו בבחירות. מוראלס האשים את סוכנות הביון המרכזית בסיוע למשטר הקודם בבוליביה, ואמר כי צבא ארצות הברית תמך במשלוחי נשק בלתי חוקיים למורדים. בנובמבר 2010 האשים מוראלס את ארצות הברית בסיוע לניסיונות הפיכה בוונצואלה, בוליביה ואקוודור, כמו כן גם בהפיכה שצלחה בהונדורס, בעוד הוא מגנה גם את ניסיונותיה של ארצות הברית להגדיר את מי צריך לקיים יחסים דיפלומטיים עם בוליביה, תוך כדי חילוקי דעות על שיחות אפשריות בין איראן לבוליביה.
תקרית המטוס
היחסים בין ארצות הברית לבוליביה הידרדרו עוד יותר בחודש יולי 2013, כאשר מטוסו של הנשיא מוראלס שעשה דרכו חזרה לבוליביה מרוסיה, נחת בווינה שבאוסטריה לאחר שצרפת, ספרד, פורטוגל ואיטליה הודיעו 24 שעות מראש לפני נחיתת מטוסו בווינה שהמרחב האווירי של מדינתן נסגר למטוסו בשל שמועות לא מבוססות, שלפיהן המדליף האמריקאי אדוארד סנודן נכח במטוס. מוראלס טען שארצות הברית לחצה על מדינות אירופה למנוע את מעברו למדינתו. לאחר שהגיע בחזרה ללה פאס, איים מוראלס לסגור את שגרירות ארצות הברית בעיר, באומרו כי "אנחנו לא צריכים את השגרירות של ארצות הברית".
סיוע אמריקני לבוליביה
משרד החוץ האמריקני מציין כי ממשלת ארצות הברית מעבירה את סיוע הפיתוח שלה לבוליביה באמצעות הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי. הסוכנות ידועה בבוליביה, במיוחד באזורים כפריים בהם אלפי פרויקטים שיושמו. הסוכנות מספקת סיוע לבוליביה מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 ועובדת עם ממשלת בוליביה, המגזר הפרטי והאנשים הבוליביאנים כדי להשיג פיתוח הוגן ובריא. הסוכנות מספקת לבוליביה כ-85 מיליון דולר אמריקני בשנה בסיוע ופיתוח באמצעות הסכמים דו-צדדיים עם ממשלת בוליביה והסכמים חד-צדדיים עם ארגונים אחרים. התוכניות של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי מיושמות על ידי המגזר השלישי, המגזר הפרטי והממשלה הבוליביאנית. התוכניות של הסוכנות תומכות בתוכנית הפיתוח הלאומית של בוליביה, והן נועדו לטפל בבעיות מרכזיות במדינה, כגון עוני והדרה חברתית של אוכלוסיות חלשות מבחינה היסטורית, תוך התמקדות במאמצים לקידום אוכלוסיות הכפריות והעירוניות של בוליביה. מיזמי הסוכנות בבוליביה מחזקות את המוסדות הדמוקרטיים במדינה; הם מספקות הזדמנויות כלכליות לאוכלוסיות חלשות באמצעות פיתוח עסקי ומסחרי; משפרות את בריאות המשפחה; מקדמות שימוש בר קיימא במשאבים טבעיים ושימור המגוון הביולוגי; סיפוק חלופות לקוקה האסורה לשימוש לחקלאים; ושיפור ביטחון תזונתי.
באוגוסט 2007, סגן נשיא בוליביה, אלווארו גרסיה לינרה, אמר כי שגרירות ארצות הברית בבוליביה משתמשת בתוכניות סיוע למימון המתנגדים הפוליטיים לממשלה, בניסיון לפתח "התנגדות אידאולוגית ופוליטית". הוא הזכיר מימון של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי לחואן קרלוס אורנדה, הוגה תוכנית ההתנקות של מחוז סנטה קרוז מבוליביה. דובר מחלקת המדינה הכחיש את ההאשמה, וגורמים בסוכנות הפיתוח אמרו כי הם מספקים תמיכה לכל המושלים בבוליביה, לא רק לאלה באופוזיציה. בצו שהוציא בית המשפט העליון של בוליביה באוקטובר 2007, נקבע שבוליביה לא תקבל כסף הקשור בפוליטיקה ובאידאולוגיה. אוו מוראלס הצהיר כי "הפרויקט האימפריאליסטי הוא לנסות לגלף את בוליביה, ובכך לגייס את אמריקה הדרומית נגד בוליביה כי היא מוקד שינויים גדול המתפשטים בקנה מידה עולמי". ב-1 במאי 2013 הנשיא מוראלס גירש את הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי בניסיון לכאורה להחליש את הממשלה בידי תמיכה מהאופוזיציה.
בוליביה ואנטי-אמריקניזם
מחלקת המדינה האמריקאית רואה בעוינות ובפרובוקציות של ממשלת בוליביה כלפי ארצות הברית סיבה להתקררות היחסים הבילטרליים ב-2008. באותה השנה ממשלת בוליביה החלה בהתקפות מילוליות נגד ממשלת ארצות הברית והחלה לפרק אלמנטים חיוניים בקיום היחסים. בחודש יוני, הממשלה אישרה את גירוש הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי מאזור גידולי צמח הקוקה הגדול ביותר בבוליביה. בספטמבר גירש הנשיא מוראלס את השגריר פיליפ גולדברג מבוליביה בטענה שגולדברג עודד קבוצות המתנגדות לשלטון. בנובמבר גירש הנשיא מוראלס את המנהל לאכיפת הסמים (DEA) מארצו בטענה כי "אנשי ה-DEA תמכו בפעילויות ההפיכה הלא מוצלחת בבוליביה" ובכך הוביל לסיום 35 שנות היסטוריה של פעילות המנהל לאכיפת הסמים בבוליביה. מוראלס אמר על פיליפ גולדברג כי "הוא פועל נגד הדמוקרטיה ומחפש לחלק בוליביה".
גוסטבו גוזמן, שגריר בוליביה בוושינגטון הבירה, גורש בתגובה. גוזמן אמר כי "שגרירות ארצות הברית משתמשת בעבר כדי לקרוא ליריות בבוליביה, תוך הפרת הריבונות שלנו, ולטפל בנו כמו רפובליקת בננות". הוא טען כי ארצות הברית תומכת בגלוי בפוליטיקאים של סנטה קרוז, כולל ראש העיר פרסי פרננדז והמושל רובן קוסטס. השגריר גולדברג פגש את קוסטס באוגוסט 2008. מיד לאחר הביקור, עמד קוסטאס בראשות השלטון, הכריז כי מחוז סנטה קרוז הוא אוטונומי והורה על השתלטות על משרדי הממשלה. הביקור בסנטה קרוז היה הגורם לגירוש גולדברג.
בעיות סמים
לאחר עשרות שנות שלטון של דיקטטורה צבאית, עם רגעים שבהם היה שלטון אזרחי, הוקם מחדש השלטון הדמוקרטי עם בחירתו של הרנאן סואזו לנשיאות ב-1982. בעקבות בחירתו של סואזו, החלו פיטורים בתעשיית כריית הפחם שהובילו להגירה לפרובינציית צ'אפארה, שם מהגרים הסתמכו והתקיימו מחקלאות קוקה וכן ניהלו את הסחר בצמח. שש פדרציות של מגדלי הקוקה, יחידה המורכבת מאגודות חקלאיות שיתופיות, שלטו ושמרו על האזור בהיעדר נוכחות של רשויות המדינה. ככל שאזור צ'אפארה הושקע, ארצות הברית החזירה מחדש את הסיוע שנפסק בהפיכה הצבאית ב-1980. במסגרת הסיוע הוענק מימון לבקרת סמים וכן ארבע מיליון דולר להקמת ואחזקת UMOPAR, יחידת משטרת סמים כפרית.
קוקה היא תרופה קדושה לבני האיימרה, המשתמשים בתה הקוקה כממריץ שמספק אנרגיה בגבהים, ומקל על כאבי ראש וכאבי המחזור החודשי. דבר זה גורם למתיחות בין בוליביה לארצות הברית, המנסה לפתור את הבעיות הפנימיות של בוליביה עם גידוף הקוקאין (קוקאין הוא צורה מרוכזת מאוד של מרכיב פעיל בקוקה.) ביוני 2002, שגריר ארצות הברית בבוליביה מנואל רושה גינה את אוו מוראלס בנאום, והזהיר את הבוחרים הבוליביאנים שאם הם יבחרו מישהו שירצה שבוליביה תהיה שוב יצואנית קוקאין גדולה, העתיד של הסיוע האמריקני יהיה בסכנת הכחדה.
אלברטו ספנסר
אלברטו פדרו ספנסר הררה (בספרדית: Alberto Pedro Spencer Herrera; 6 בדצמבר 1937 – 3 בנובמבר 2006) היה כדורגלן ומאמן אקוודורי ששיחק בעמדת החלוץ, ונחשב לבכיר כדורגלני אקוודור בכל הזמנים, ומהטובים בכדורגלני אמריקה הדרומית.
ספנסר, שזכה לכינוי "קאבסה מאחיקה" (בספרדית: "Cabeza Mágica", ראש הזהב), כבש 54 שערים ב-87 הופעות בגביע ליברטדורס במדיהן של פניארול וברצלונה ספורטינג קלוב, ועד היום הוא מוביל את טבלת מלך השערים של הטורניר בכל הזמנים. ספנסר אף זכה עם פניארול בגביע שלוש פעמים. לזכותו 17 הופעות בינלאומיות, מתוכן 11 במדי ושש נוספות במדי, בתקופה בה שיחק בפניארול.
לאחר פרישתו ממשחק היה מאמן במשך מספר שנים בקבוצות שונות באקוודור, אורוגוואי ופרגוואי. ספנסר נפטר ב-3 בנובמבר 2006, בגיל 68, עת היה מאושפז בבית חולים בקליבלנד, אוהיו, לאחר התקף לב.
קריירת משחק
ספנסר, יליד למשפחה ג'מייקנית ממוצא בריטי, החל את הקריירה המקצועית ב-1953, עוד בטרם מלאו לו 16 שנים, בקבוצת אוורסט ממחוז הולדתו גואייס. הוא שיחק בקבוצה עד ל-1959, ולזכותו מאזן שערי ליגה יוצא דופן של 101 שערים בתשעים הופעות בלבד, מאזן ממוצע של מעל לשער למשחק.
הנס פון מארי
קורות חייו
מארי נולד למשפחה בנקאים באלברפלד, חלק מוופרטל בגרמניה. בשנת 1847 עברה משפחתו לקובלנץ, שם התחנך בגימנסיה. בשנים 1853–1855 למד באקדמיה בברלין, ובשנת 1854 נכנס לסטודיו של הצייר והדפס קרל שטפק. הוא שירת בצבא בשנים 1855–1857, ולאחר מכן עבר למינכן שם פגש את פרנץ פון לנבאך.
בתקופתו במינכן התרכז בעיקר בציור פורטרטים. בשנת 1864 הרוזן אדולף פון שק שלח את מארי ואת לנבאך לאיטליה כדי להעתיק ציורים של ציירים ותיקים. באיטליה התיידד עם תאורטיקן האמנות קונרד פידלר, שלימים הפך לפטרונו, והפסל אדולף פון הילדברנד.
אלברטו ספנסר
קריירת משחק
ספנסר זכה להצלחה גדולה בפניארול. בעונתו המלאה הראשונה, עונת, זכה עם קבוצתו פעם נוספת באליפות, בדרך לארבע זכיות רצופות בסך הכול. כמו כן, הייתה זו עונת הבכורה של גביע ליברטדורס, ופניארול זכתה בתואר לאחר ניצחון בגמר כפול, 2-1 במצטבר על קלוב אולימפיה. ספנסר היה למלך השערים הראשון בטורניר, כשכבש במהלכו שבעה שערים, אחד מהם בשלב הגמר. בזכות הזכייה השתתפה הקבוצה במהדורה הראשונה של הגביע הביניבשתי מול ריאל מדריד. בסיכום שני משחקים הובסה פניארול 1–5, ואת שערה היחיד כבש ספנסר.
הנס פון מארי
קורות חייו
בשנת 1869 ביקר יחד עם פידלר בצרפת, הולנד וספרד. הוא שירת בצבא במלחמת צרפת–פרוסיה (1870-71) ולאחר מכן התגורר בברלין ובדרזדן. בשנת 1873 הוא עיטר את קירות הספרייה של המכון הגרמני הזואולוגי הימי שנבנה בנאפולי, איטליה.
אלברטו ספנסר
קריירת משחק
עונה אחר כך שוב זכתה הקבוצה באליפות ובגביע ליברטדורס. ספנסר כבש שלושה שערים במפעל, בהם שער בגמר הכפול מול פלמיירס. הפעם המשיכה הקבוצה וזכתה גם בגביע הביניבשתי מול בנפיקה ליסבון. היא נוצחה 0–1 במשחק הראשון, אך גמלה עם ניצחון 0–5 במשחק השני, עם צמד של ספנסר. במשחק שלישי ומכריע ניצחה פניארול 1–2 וזכתה בתואר.
הנס פון מארי
קורות חייו
ציורי הקיר מורכבים מחמש סצנות המתארות דמויות בנופים, שהוגדרו במסגרת של קישוטים שתוכננו על ידי הילדברנד. אין להם שום תוכנית סימבולית או מיתולוגית ספציפית, ונועדו פשוט לבטא, כלשונו של מארי את עצמו – את שמחת החיים בים ובחוף. בשנה שלאחר מכן עבר לפירנצה, שם התוודע לאנסלם פוירבך וארנולד בוקלין, שני חברים מובילים בקבוצת האמנים האינטלקטואלים הגרמנים שברומא.
אלברטו ספנסר
קריירת משחק
בעונת חזרה פניארול לזכות בגביע ליברטדורס בפעם השלישית. היא העפילה לגמר מול ריבר פלייט, וניצחה 0–2 במשחק הראשון בבית. בגומלין בחוץ הפסידה פניארול 2–3, על אף שער יתרון זמני של ספנסר שהעלה אותה ל-1–2. במשחק השלישי והמכריע הוביל ריבר 0–2 בהפסקה, אך שער של ספנסר החזיר את פניארול למשחק, והיא הצליחה למצוא גם את השוויון. בהארכה כבש ספנסר את השני שלו במשחק והשלישי בשלושת מפגשי הגמר, והשלים את המהפך לזכות קבוצתו. פניארול המשיכה לניצחון 2–4 שהעניק לה את התואר. בזכות הזכייה השתתפה הקבוצה בגביע הביניבשתי של אותה שנה, מול ריאל מדריד. ספנסר כבש צמד בניצחונה הביתי של פניארול 0–2 במשחק הראשון, הוסיף שער בניצחון 0–2 בגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו, וסייע לקבוצתו לזכות בתואר בפעם השנייה בתולדותיה.
הנס פון מארי
קורות חייו
הוא פנה יותר ויותר לנושאים מיתולוגיים ופיתח טכניקה מורכבת ואינדיבידואלית, שצבע יתר על המידה על טמפרה בשכבות של שמן ויצר עומק צבע בשונה לגמרי מהגוונים השקטים ששימשו את עמיתו פוירבך.
אלברטו ספנסר
קריירת משחק
ספנסר היה מכוכבי הכדורגל הגדולים בדרום אמריקה באותן שנים, ואף זכה להתעניינות מצד אינטר מילאנו האיטלקית, אלא שפניארול סירבה למכור אותו. בסיום עונת הוא סיים את דרכו בת 12 העונות בקבוצה (11 מתוכן מלאות), ובין היתר זכה במדיה בשמונה אליפויות אורוגוואי ושלושה גביעי ליברטדורס. הוא היה מלך שערי הליגה באורוגוואי בארבע עונות שונות, ופעמיים היה מלך שערי גביע ליברטדורס.
הנס פון מארי
קורות חייו
הוא בילה את השנים האחרונות של חייו ברומא, בתמיכתו של פידלר. הוא נפטר שם בשנת 1887, בגיל 49, ונקבר בבית העלמין הפרוטסטנטי.
בשנת 1935 נגנב הציור Die Labung על ידי המשטר הנאצי. בשנת 1980 הוא הגיע לרשות מוזיאון ויסבאדן. על מנת להשלים את פרויקט המוזיאון לזיהוי השוד הנאצי ולהחזירו ליורשים הלגיטימיים – המוזיאון המשיך להציג רק את החלק האחורי של העבודה, עד שאספו מספיק כסף באמצעות תרומות כדי לקנות אותה בסוף אותה שנה.
אלברטו ספנסר
קריירת משחק
ספנסר חזר לאקוודור בעונת, וחתם במדי ברצלונה ספורטינג קלוב. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 13 שערי ליגה ב-18 הופעות והוביל את ברצלונה לזכייה באליפות אקוודור. לאחר עונת פרש ספנסר ממשחק בגיל 35. השער היחיד אותו כבש בעונתו האחרונה בגביע ליברטדורס העמיד את מאזנו על 54 שערים ב-87 הופעות במפעל, והוא מוביל עד היום את טבלת מלך שערי גביע ליברטדורס בכל הזמנים.
קריירה בינלאומית
ספנסר ייצג את ואת, תוך שהוא עובר בין הנבחרות ארבע פעמים במהלך הקריירה. את הופעת הבכורה שלו במדי אקוודור ערך ב-6 בדצמבר 1959, יום הולדתו ה-22, במסגרת קופה אמריקה 1959 באקוודור, מול אורוגוואי. אקוודור הובסה 0–4 במשחק. את שער הבכורה שלו כבש במשחקה האחרון של אקוודור באותו הטורניר, ב-25 בדצמבר מול. ספנסר כבש את הראשון של נבחרתו בדרך לניצחון 1–3.
לזכותו של ספנסר 11 הופעות וארבעה שערים במדי אקוודור, ושש הופעות בהן כבש פעמיים במדי אורוגוואי.
לאחר הפרישה
לאחר פרישתו פנה ספנסר לקריירת אימון. הקריירה הקצרה על הקווים נמשכה כתשע שנים, ובמהלכה אימן קבוצות שונות מאקוודור, אורוגוואי ופרגוואי. הוא לא זכה להצלחה כמאמן, למעט בעונת הבכורה שלו, עונת, אז הוביל את אוניברסידד קאתוליקה האקוודורית למקום השני בליגה.
ספנסר העתיק את מקום מגוריו למונטווידאו בירת אורוגוואי. ב-1982 סיים את קריירת האימון שלו והתמנה לתפקיד קונסול דיפלומטי מטעם אקוודור באורוגוואי.
ב-14 בספטמבר 2006, בעת ביקורת שגרתית אצל קרדיולוג, סבל ספנסר מהתקף לב. פחות מחודשיים אחר כך, בעת שהיה מאושפז בבית חולים בקליבלנד, אוהיו, נפטר ספנסר בגיל 68. לאחר מותו הוטסה גופתו לגואיאקיל שבאקוודור, שם נפרדו ממנו המוני מעריציו, ולאחר מכן זכה לכבוד דומה גם באורוגוואי בטרם נטמן, לבקשתו, בעיר מונטווידאו. עם פטירתו הודיעה התאחדות הכדורגל של אקוודור כי אצטדיון מודלו בעיר גואיאקיל, המשמש בין היתר את קבוצתו הראשונה אוורסט, יישא את השם אצטדיון מודלו אלברטו ספנסר, לזכרו.
הר הנדרסון (מפרץ הולם)
הר הנדרסון (באנגלית: Mount Henderson) הוא הר הממוקם מצפון לרכס מאסון שבאנטארקטיקה.
ההר מתנשא מעל מדף הקרח, 8 קילומטרים דרומית למפרץ הולם, ו-8 קילומטרים צפונית לרכס מוסון.
גילוי ההר
ההר נצפה לראשונה מתורן ספינה ב-3 בינואר 1930, ונצפה שנית ממטוס ב-5 בינואר 1930. ההר מופה לראשונה ב-14 בפברואר 1931 על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה.
מקור הם
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1929 על ידי דאגלס מוסון שעמד בראש המשלחת. ההר נקרא על שם ו. הנדרסון, מנהל משרד החוץ האוסטרלי, וחבר הוועדה האנטארקטית האוסטרלית.
יואל דרומל
יואל דרומל (בהולנדית: Joël Drommel; נולד ב-16 בנובמבר 1996) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת השוער בפ.ס.וו. איינדהובן.
קריירה
דרומל נולד בהולנד והחל לשחק כקשר, אך כבר כשהצטרף למחלקת הנוער של אלמרייה סיטי הוא הוסט לעמדת השוער. בשנת 2014 הצטרף לטוונטה, וב-12 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 2–2 עם אייאקס.
בחלוף השנים נכנס דרומל להרכב הקבוצה, ובעונות 2019/2020 ו-2020/2021 לא פספס אף משחק, מלבד משחק בודד בגביע ההולנדי.
במרץ 2021 הפעילה טוונטה את הסעיף בחוזה המאפשר לה לשמור את דרומל לעונה אחת נוספת, ומיד לאחר מכן מכרה אותו לפ.ס.וו. איינדהובן תמורת 3.5 מיליון אירו, כשהוא חותם על חוזה לחמש שנים שהתחיל מתום עונת 2020/2021.
קריירת נבחרות
דרומל שיחק בכל הנבחרות הצעירות של הולנד. בשנת 2015 היה חלק מסגל הנבחרת הצעירה באליפות אירופה. בספטמבר 2018, כשהיה שוער הנבחרת עד גיל 21, היה מעורב בתקרית, כשהודיע למאמן הנבחרת שהוא מעדיף לשחק משחק בליגה עם קבוצתו ולא להיות שוער שני או שלישי בנבחרת, וחזר להולנד. בתגובה, אופ"א הודיעה על השעייתו משני משחקי ליגה.
דרומל זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת בנובמבר 2020.
עונת 1979/1980 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל
בתחרות השתתפו 33 קבוצות.
משחק הגמר נערך באצטדיון סנטיאגו ברנבאו, מדריד. התחרות הסתיימה בניצחון של נוטינגהאם פורסט בפעם השנייה רציפות. זו הייתה הפעם הרביעית ברציפות שקבוצה אנגלית זוכה בגביע.
נוטינגהאם פורסט היא הקבוצה היחידה שמספר זכיות שלה בגביע גבוה יותר ממספר זכיות שלה באליפות הליגה.
מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 33 קבוצות. כל הקבוצות חולקו לזוגות ונפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשמינית הגמר.
בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין.
מרסן
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ORT
{{פירושונים|
ראו גם
}}
צעירים וצעירות בסיכון
צעירים וצעירות בסיכון הם אנשים בתחילת תקופת הבגרות, בני 18–25 החיים בסביבה המסכנת אותם, ואשר מתמודדים עם קשיים שונים כגון: קושי בהשתייכות למשפחה, היעדר תעסוקה והשכלה, קשיים בסיפוק קיום פיזי וחוסר מגורים. בהרבה מן המקרים, מי שנחשבו בגילאים צעירים יותר כנוער בסיכון, סביר שיהפכו לצעירים בסיכון.
מצבים העלולים להביא צעירים וצעירות למצבי סיכון קשורים לרוב במשברים משפחתיים, התעללות, הגירה, עוני, שימוש קבוע בסמים ואלכוהול ועבריינות. ההכרה בשלב התפתחותי זה, אשר נקרא שלב הבגרות הצעירה, ואופייני לגילאי 18–25, היא הכרה יחסית חדשה הנובעת מתוך ההבנה כי קבוצת גילאים זו זקוקה להתייחסות שמותאמת למאפייניהם הייחודיים.
צעירים וצעירות בסיכון בעולם
ברחבי העולם קיימת הכרה בבגרות הצעירה כשלב התפתחותי מובחן. ישנם 1.2 מיליארד צעירים בעולם, כאשר 87% מהם חיים במדינות מתפתחות. ב-96% ממדינות העולם המפותח יש יוזמות מאורגנות ליצירת אסטרטגיות רחבות שמטרתן סיוע, קידום ותמיכה בצעירים.
ברחבי העולם, בגרות מאופיינת באופן שונה ותלויה בתרבות. בעוד שבישראל בגרות מושגת באמצעות סיום לימודים גבוהים, נישואין או השתלבות בעבודה, בסין הדגש הוא על דאגה להורים והיכולת לעזור להם מבחינה פיננסית. לעומת זאת, בארצות הברית הסממן לבגרות הוא היכולת לקבל החלטות באופן עצמאי ועצמאות כלכלית.
בארצות הברית כ-14% מהאוכלוסייה מורכבת מצעירים, אך אין נתונים מדויקים לגבי מספר הצעירים הנמצאים בסיכון, מכיוון שרובם לא מוכרים לרשויות הרווחה. עם זאת, נמצאו מספר מאפיינים עיקריים של צעירים אלו כגון: נשירה מהתיכון, חברות בכנופיה, אימהות לפני גיל 18 ועוני.
בישראל
צעירים בסיכון הם אנשים בגילאי 18–25, המגיעים מהפריפריה החברתית (ולעיתים גם הגאוגרפית) של מדינת ישראל. כיום חיים בישראל כמיליון וחצי צעירים, אשר מהווים כחמישית מהאוכלוסייה בישראל. על פי נתוני משרד הרווחה, כ-200,000 צעירים מוגדרים במצבי סיכון. צעירים בסיכון הם כאלו אשר מתקשים להשתלב באופן מלא בחיים הבוגרים בתחומים כגון: השכלה, תעסוקה, דיור, זוגיות ומשפחה, מעורבות חברתית, בריאות ורווחה. בנוסף, צעירים וצעירות רבים הם בעלי ליקויים קוגניטיביים, בעיות נפשיות שלא מצריכות אשפוז או מקצובות ממעמד סוציו-אקונומי נמוך. צעירים אלו עשויים להיות ברמה התפתחותית נמוכה ביחס לממוצע בקבוצת גילם, דבר המקשה עליהם להשתלב בחיים הבוגרים באופן מלא. לצעירים וצעירות בסיכון ישנם מספר מאפיינים עיקריים כגון: חוסר יציבות, התמקדות בעצמי וקושי בחקירה פנימית על מנת להבין את צורכיהם, נטיותיהם ויכולותיהם. גם פסימיות וחוסר שאיפות לעתיד מאפיינים צעירים וצעירות בסיכון.
גורמי סיכון
צעירים וצעירות בסיכון לרוב מגיעים ממשפחות עם מצוקה כלכלית, ממשפחות עולים ומשפחות שבהן יש בן משפחה עם מוגבלות או מחלה קשה, מאפיינים אשר מקשים על התפקוד המשפחתי. בהרבה מן המקרים צעירים אלו גדלו במסגרות חוץ ביתיות או שהם חסרי עורף משפחתי. ישנם גורמי סיכון אשר מתחילים בתקופת הנערות, וממשיכים להיות כאלה גם בבגרות. גורמי הסיכון הם: השכלה נמוכה, אבטלה, נשירה ממסגרות לימודיות, שכר נמוך, היתמכות ברשויות הרווחה, היסטוריה של עבריינות ואלימות או קורבנות לאלימות, שימוש בסמים ואלכוהול, חוסר בעורף משפחתי, עוני ועוד. ישנם גם גורמי סיכון שההתמודדות עימם מאתגרת במיוחד לאור היותם חיצוניים וקבועים מראש, כגון, השתייכות לקבוצת מיעוט, היסטוריה של אלכוהוליזם במשפחה, גנטיקה, עישון טבק, סמים ואלכוהול במהלך ההיריון, מעמד סוציו-אקונומי נמוך ועוד.
תעסוקה
ניכר שוני רב בין צעירות לצעירים ברמת ההשתלבות בעולם התעסוקה,. כשני שלישים (68%) מהצעירות שאינן מועסקות ואינן לומדות במסגרות על-תיכוניות הן אימהות. כמחציתן (48%) דיווחו כי האימהות מהווה עבורן מכשול ליציאה לעבודה. כלומר, בהשוואה לצעירים, צעירות בעולם המודרני עסוקות יותר בשאלה כיצד יצליחו לעמוד בכל הדרישות של תפקידי החיים השונים וזאת מבלי לפגוע בגידול הילדים או בזוגיות. בקרב הצעירות העובדות, המהוות 20% מכלל הצעירים העובדים, דיווחו יותר נשים מגברים על קשיים בכיסוי הוצאות בסיסיות. כמו כן, נמצא כי באופן עקבי צעירות מרוויחות פחות מצעירים. הפערים הקיימים משליכים על יכולתן של צעירות להגיע למצב של עצמאות כלכלית, לדאוג לעצמן לדיור הולם ולהתפתחות אישית הכוללת רכישת השכלה ופיתוח קריירה.
חסרי דיור
דוח ההשפעה של עמותת עלם לשנת 2018, מראה כי בישראל ישנם כ-160 צעירים וצעירות בסיכון מחוסרי בית בירושלים ותל אביב. הרבה מן הצעירים הללו עוסקים בזנות ומשתמשים בסמים ואלכוהול באינטנסיביות. צעירים רבים הופכים לחסרי בית עוד בהיותם נערים, זאת בעיקר עקב הזנחה והתעללות. יציאה מהבית עלולה להתרחש בשל קונפליקטים עם ההורים, שימוש בסמים, שליחה לפנימייה, התעללות פיזית, רגשית או מינית, קשיים חברתיים או בבית הספר, עוני, עבריינות וקשיי היטמעות בעקבות הגירה ופליטות.
אחוז מתמודדי הנפש גבוה יותר בקרב צעירים חסרי בית מאשר בשאר האוכלוסייה. צעירים חסרי בית רבים סובלים מתת-תזונה, מחלות מידבקות, צהבת, איידס ומחלות מין אחרות. בנוסף, חזותם של דרי הרחוב הצעירים פחות מוזנחת משל המבוגרים, והם שונים מהם בכך שנתפסים כפחות מאיימים וביכולת להשתקמות.
צעירים ברחוב, מאמצים לעצמם אסטרטגיות התמודדות המתאפיינות בהתנהגויות מסכנות כגון: מעורבות בעבריינות, סמים, זנות, גניבה וקיבוץ נדבות. צעירים אלה זקוקים לתמיכה בריאותית וסוציאלית אך מתקשים לסמוך על רשויות הרווחה. צעירים אלה, זקוקים לשירותים המאפשרים זמני קבלה גמישים ומותאמים לצורכיהם הייחודיים.
בנוגע לצעירות בסיכון, הגעה לרחוב היא לרוב תוצאה של קשיים עם ההורים על רקע התנהגות ונטייה מינית, בעיות בלימודים, שימוש בסמים, עוני, אלימות וגילוי עריות. קיימת טענה כי צעירות בסיכון נמצאות בעמדה חברתית מוחלשת ברחוב עקב הצורך בגברים לטובת הגנה, סמים ואף קורת גג. הדבר מביא פעמים רבות ליחסי תלות בין גברים לנשים ברחוב. צעירות נמצאות בסיכוי גבוה יותר מאשר צעירים לחוות מקרי אונס והתעללות מינית וחשופות יותר למעשי שוד.
מסגרות טיפול
בעקבות ההכרה באוכלוסיית הצעירים והצעירות בסיכון, עלה הצורך לספק מסגרות טיפול ומענים ייעודיים אשר יהיו מותאמים לצרכיהם הייחודיים. הטיפול בצעירים בישראל מתחלק בין רשויות ממשלתיות ומקומיות, כ-300 ארגונים ציבוריים, קרנות השייכים למגזר השלישי ומשרדי ממשלה שונים כגון: רווחה, חינוך ובריאות. בדומה לטיפול בנוער בסיכון, גם בעשייה הטיפולית עם צעירים בסיכון קיים אלמנט של "חיזור" אחרי הצעירים. המענים הניתנים לצעירים כוללים תחומים שונים כגון תעסוקה, השכלה, שירות צבאי ושירות לאומי, מסגרות חברתיות וטיפוליות, מסגרות דיור, מקלטי חירום ועוד. בנוסף, קיימים מספר עמותות וארגונים ללא מטרות רווח המספקים מענים נוספים. ארגונים אלו פועלים בעזרת תרומות או סבסוד חלקי מטעם המדינה.
להלן דוגמאות לגופים המספקים מענה ומסגרת טיפול לצעירים וצעירות בסיכון:
תוכנית יתד - מדובר בתוכנית לאומית לקידום צעירים וצעירות במצבי סיכון. התוכנית שמה לה למטרה לסייע לצעירים וצעירות הנמצאים במצבי סיכון לממש את זכויותיהם, לסייע בסיפוק צורכיהם הייחודיים ולשילוב מתאים ונכון עבורם בחברה ובקהילה, תוך השגת עתיד בטוח ברמה האישית, המשפחתית והתעסוקתית. התוכנית פועלת לקידום הצעירים בארבעה תחומים מרכזיים: 1) השכלה, תעסוקה ומיומנויות, 2) קיום פיזי, בריאות ומוגנות 3) רווחה ובריאות רגשית 4) השתייכות משפחתית וחברתית.
דירת מעבר לנערות וצעירות - דירת מעבר היא מסגרת מגורים זמנית לצעירות במצבי סיכון ומצוקה הזקוקות לליווי לתקופת מעבר, לפני שהן מסוגלות לתפקד באופן עצמאי בקהילה.
בית החוט המשולש לבנים - הוסטל שיקומי לצעירים חסרי קורת גג - הוסטל שיקומי לצעירים חסרי קורת גג הפועל בירושלים ומעניק לצעירים אלו מענה דיורי, תמיכה אישית וחברתית והכנה להשתלבות בתעסוקה. ההוסטל מופעל על ידי עמותת בית החוט המשולש בשיתוף עם משרד העבודה והמשרד לשירותים חברתיים וניתן לצעירים ללא תשלום.
הורות צעירה בסיכון
צעירים רווקים בסיכון מקבלים מענה עד גיל 25 באמצעות תוכניות ייעודיות המתמקדות בנושאי תעסוקה, השכלה ומיצוי זכויות, רווחה ובריאות נפשית, לצד סיוע בקיום הפיזי הבסיסי. עם נישואיהם, הופכים בני הזוג ל"משפחה בסיכון" ועליהם לפנות לקבלת מענים באמצעות המחלקה לשירותים חברתיים. המציאות מראה כי לרוב, צעירים אלו ממעטים ליזום פניה למחלקה בשלב זה של חייהם. ישנו אחוז נמוך של זוגות צעירים בסיכון המוכר למחלקות לשירותים חברתיים ומשתתף בתוכניות ההתערבות הייעודיות. מרבית הזוגות מנסים להתמודד בכוחות עצמם עם אתגרי החיים, אך פעמים רבות - למרות שאיפתם הכנה לבנות לעצמם קן חמים ויציב - אין בידיהם כלים, ידע וכוחות נפש במידה מספקת המאפשרת להם לעשות זאת.להורים צעירים בסיכון ישנו רצון עז לספק לילדיהם את מלוא צורכיהם, אך חסמים אישיים וסביבתיים העומדים בדרכם עלולים להפוך את משימת ההורות למורכבת ובלתי מספקת הן לילד והן להורה. היעדר מערכת תמיכה ועורף משפחתי, היעדר מודל הורי ראוי לחיקוי, חוסר בידע וכלים להורות מיטיבה לצד טראומות עבר ואתגרי הווה - עלולים להביא להעברה בין דורית של הקושי ולהפוך את הילד כבר מינקותו, לילד בסיכון.
הבדלים מגדריים בטיפול בצעירים וצעירות בסיכון
מתוך ההבנה כי קיים אי-שוויון מגדרי אשר מחוזק על ידי הבניות חברתיות, קיימים הבדלים בטיפול בין צעירים לצעירות בשל צורכיהם השונים. בטיפול בצעירים חשוב להתמקד באבחון ומיפוי נכון של מוקדי ומאפייני הסיכון של הצעירים ובבחירת אסטרטגיית ההתערבות הנכונה.
הגישה העיקרית לטיפול בצעירים וצעירות בסיכון היא הגישה הפמיניסטית. הגישה עושה שימוש בניתוח מגדרי-חברתי, אשר תופס את הפגיעּות של צעירים ובפרט צעירות כתוצר של היעדר שוויון מגדרי בחברה הפטריארכלית. כמו כן, הגישה שמה דגש על יחסי הכוחות בחברה ושואפת להעצים את האוטונומיה של הפרט, על ידי צמצום יחסי הכוחות בין הצעיר לבין הצוות הטיפולי. הדבר בא לידי ביטוי בשיתוף הצעירים בטיפול וכן בחיזור אחריהם.
בבסיס ההתערבות הפמיניסטית עומדת תפיסה פוליטית של מצבן של נשים והכרה באי השוויון ובדיכוי המובנה בחברה ביחס לנשים המצויות במצבי נחיתות. ההנחה היא כי מצבי קושי אלו הם תוצר של התנסויות חיים ייחודיות של נשים. עם זאת, מטפלים רבים עושים שימוש בגישה הפמיניסטית בטיפול גם עם צעירים מתוך הבנת ההשפעה של המבנים המגדריים בעבודה עימם.
הגיבן מנוטרדאם 2: סוד הפעמון
הגיבן מנוטרדאם 2: סוד הפעמון (באנגלית: The Hunchback Of Notre Dame II) הוא סרט הנפשה של חברת וולט דיסני. זהו סרט המשך לסרט "הגיבן מנוטרדאם". הסרט הופץ ישירות לווידאו.
תקציר העלילה
הגיבן שולט על העיר פריז מלמעלה, ממגדל הפעמונים של הנוטרדאם. קוואזימודו וחברו זפיר, בנם של אזמרלדה ופיבוס, עוצרים בקרקס נודד ומתיידדים עם מדלן, הבת המאומצת של קוסם מרושע בשם סארוש, שזומם לקטוף את הפעמונים של הקתדרלה המפורסמת.
ביקורת
הסרט קיבל ביקורות שליליות רבות ממבקרי קולנוע ברחבי העולם. אתר Rotten Tomatoes העניק לסרט 30%. מבקרים הוסיפו כי איכות האנימציה בסרט ירודה, ואף הוסיפו שפסקול הסרט ירוד עוד יותר. לאחר שפורסם אלבום הלהיטים של דיסני כמה משירי הסרט הפכו לפופולריים.
פולינמיים
פולינמיים (שם מדעי: Polynemidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים החיים בימים ובאוקיינוסים הטרופיים ברחבי העולם. הם קרובים רחוקים של הצניניתיים אך הם מזכירים במראם את הקיפוניים.
מאפיינים
דגים אלה משתנים בגודלם מאורך 11 סנטימטרים אצל המין Parapolynemus verekeri למעל 2 מטר ומשקל 145 ק"ג אצל המין הגדול ביותר, אליותרונמה טטרדקטילום. הם בעלי סנפירים גבוהים ובעלי זיזי סנפירים היורדים מחזם ויוצרים מעין זקן המשתלשל מטה או אצל כמה מינים לכל הכיוונים. לסתותיהם גדולות אך בעלות שיניים לא מפותחות. צבעם אפור כהה, אפור עד כסוף.
מינים אלו חיים ברחבי שוניות אלמוגים וחופים שונים חוליים וסלעיים. כמה מינים חיים גם במים מליחים ואף במים מתוקים. הם חשים בטרף הכולל מיני דגים אחרים וסרטנים בעזרת זיזי הסנפירים.
חלק מהמינים משמשים כדגי מאכל. המינים הגדולים ביותר נידוגים גם למטרות ספורט.
גזה לנדייל (סופר)
גזה לנדייל (במקור לווינגר, בהונגרית: Lengyel Géza; הבש, 4 בינואר 1881 – בודפשט, 12 בנובמבר 1967) היה סופר, עיתונאי, מבקר, עורך עיתון יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה
גזה לנדייל נולד במשפחה יהודית כבנם של ברטלן לווינגר ושל אמליה שוורץ (1853–1928) הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בבודפשט, באגר ובסגד. משנת 1902 עבד כעיתונאי בעיתון "סבדשאג" (Szabadság) שפירושו "חופש" בהונגרית באוראדיה, ומשנת 1905 הפך לעורך העיתון. הוא יצר קשר עם המשורר אנדרה אדי באוראדיה ובהמשך כתב עליו ספר. משנת 1906 מאמריו הופיעו ב"יומן של בודפשט" (Budapesti Napló) ומשנת 1914 בפשטי נפלו, כלומר ב"יומן של פשט". כתביו הופיעו גם במגזין "המאה העשרים" (Huszadik Század), ב"עיתון יום ראשון" (Vasárnapi Újság) וב"זמנים חדשים" (Új Idők). מההתחלה הוא היה עמית בכיר במגזין הספרותי החשוב ניוגאט, עד שנת 1912 היה מבקר האמנות המוביל של המגזין. כמזכיר "הפדרציה הלאומית של התעשיינים" (GYOSZ) וכמנהל "מרכז מדיניות המכס ההונגרי", הוא עסק גם בנושאים כלכליים. ביצירות הספרותיות שלו נקשר לשאיפות ריאליסטיות מודרניות בנות תקופתו. פעילות בקורת האמנות שלו תפסה מקום משמעותי בעבודתו. בשנת 1919 השיק כתב עת בשם "חיי אמנים" (Művészélet), שחדל להתקיים לאחר פעילות קצרה. ביקורתו האמנותית הופיעה בעיקר בניוגט. משנות ה-60 של המאה ה-20 ואילך התפרסמו ביקורותיו על תערוכות בכתב העת"אמנות". הוא כתב סדרה על עבודתם ויצירתם של ליפוט הרמן, קארוי ליקה ושל ז'יגמונד קישפלודי שטרובל. הוא תרגם את יצירותיהם של הסופר הרוסי אלכסנדר קופרין והסופר הדני גאורג ברנדס להונגרית, וכן את כתבים נבחרים של אמיל זולה. לנדיאל הכין מבחר מיצירותיו של לאיוש בירו, שפרסם בשנת 1957 תחת השם "ארץ העבדים". הוא היה חבר ב"התאחדות הלאומית של העיתונאים ההונגרים".
משפחתו
בתו הייתה ז'וז'אנה לנדייל (1910–?), חתנו היה פאל ינה וירט.
דברי ימי בארצ'סטר (מיני-סדרה)
דברי ימי בארצ'סטר (באנגלית: The Barchester Chronicles) היא מיני-סדרה בריטית משנת 1982, בהפקת ג'ונתן פאוול עבור ה-BBC. את התסריט כתב אלן פלייטר, והיא מבוססת על שני הרומנים הראשונים מתוך סדרת ספרי בארצ'סטר מאת אנתוני טרולופ, "מנהל בית המחסה" ו"מגדלי בארצ'סטר". הבמאי היה דייוויד ג'יילס. הצילומים נערכו בסביבות קתדרלת פיטרבורו.
פרסים
ב-1982 זכתה הסדרה בפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה על העיצוב (כריס פמסל). עוד הייתה הסדרה מועמדת לפרסי סדרת הדרמה (ג'ונתן פאוול, דייוויד ג'יילס), עיצוב התלבושות (חואניטה ווטרסון), גרפיקה (סטיוארט אוסטין), איפור (אליזבת ראוול), סאונד (כריס אנתוני), צילום וידאו (ג'ף פלד), ותאורת וידאו (הווארד קינג).
הבטלנים (סרט)
הבטלנים (באיטלקית: I Vitelloni) הוא סרט קולנוע איטלקי, בבימויו של פדריקו פליני, שיצא למסכים ב-1953. בסרט, שהוא דרמה קומית, נעשה שימוש ביסודות אוטוביוגרפיים מובחנים אשר משקפים שינויים חברתיים חשובים באיטליה של שנות החמישים.
סרט זה, אשר היה מועמד לפרס האוסקר בשנת 1958, היה סרטו הראשון של פליני אשר זכה להצלחה מאז כישלונו המסחרי של סרטו השני השייח הלבן (1952), והיווה פריצת דרך לאלברטו סורדי, אחד הקומיקאים המשמעותיים והפופולריים ביותר של איטליה שלאחר מלחמת העולם השנייה.
תקציר העלילה
בסיומו של הקיץ, מבול פתאומי משבש תחרות יופי בעיירה קטנה על חוף הים האדריאטי. זוכת הטקס, סנדרה רוביני (ליאונורה רופו) מרגישה באי-נוחות ומתעלפת. מהר מאוד עוברת שמועה בקהל שהיא בהריון מאחד פאוסטו מורטי (פרנקו פבריצי), רודף שמלות ילדותי. תחת לחצי אביו, פרנצ'סקו (ג'ין ברוקרד), הוא מסכים לחתונת בזק. אחרי טקס ממועט משתתפים, הזוג הצעיר עוזב את העיר ויוצא לירח דבש.
מובטלים וחיים על חשבון הוריהם, פאוסטו וחבריו הצעירים מעבירים את זמנם בקפיצה בין בתי קפה ריקים, מועדוני פול ושיטוטים חסרי כיוון על החוף. הם מקיימים מעשי קונדס ילדותיים, ומציקים לעוברים ושבים מבעד לחלונות המכונית המפוארת של הוריהם. כשמכל הדלק נגמר, הם גם חוטפים הצלפה או שתיים. מורלדו רוביני (פרנקו אינטרלנגהי), אחיה של סנדרה והצעיר בחבורה, צופה באי-נעימות בניסיונות הפיתוי של פאוסטו וביחסו לנשים, בעודו מהרהר על קיומו ועל המשמעות לחייו וחולם על דרכים לברוח לעיר הגדולה. ריקרדו (ריקרדו פליני), הבריטון, שקוע בחלומות מופרחים על שירה ומשחק. אלברטו (אלברטו סורדי), החולמני, נתמך על ידי אימו ואחותו העצמאית אולגה (קלוד פארל). רגיש ונשי, הוא לא מרוצה מהרומן של אחותו עם אדם נשוי. ליאופולדו (ליאופולדו טריאסטה), המחזאי, כותב מחזה ומתדיין עליו עם סרג'יו נטאלי (אכילה מג'רוני), שחקן אקסנטרי שליאופולדו רוצה שישחק במחזה.
אחרי חזרתו מירח הדבש עם סנדרה, פאוסטו נאלץ להתחיל לעבוד בתור עוזר בחנות כתבי עת דתיים של מישל קורטי (קרלו רומאנו), חבר של חמו. פאוסטו חסר התקנה ממשיך בניסיונות פיתוי, גם בנוכחות אשתו. בנשף המסכות השנתי, פאוסטו נדהם מיופייה הבוגר של ג'וליה קורטי (לידה בארובה), אשתו של מעסיקו. אלברטו, לבוש בדראג ושיכור, חוצה את רחבת הריקודים בריקוד סוריאליסטי לבוש כובע קרנבל בומבסטי עשוי עיסת נייר. בחזרתו הביתה עם הזריחה, אלברטו הרוס מהגילוי שאחותו ברחה סופית עם המאהב האסור שלה. ניסיונו העלוב של פאוסטו לפתות את ג'וליה מוביל אותו להשפלה על ידי מישל וכמובן לפיטורו. בתור נקמה, גונב פאוסטו פסל מלאך מוזהב מחנותו של מישל ומנסה, בעזרתו של מורלדו, למכור אותו לנזיר. הנזיר מעלה חשד ומסרב. פאוסטו מחליט להעניק את הפסל לאיכר פשוט (סילביו בגוליני) שמעמיד אותו בכניסה לביתו העלוב ומתפעל ממנו.
ערב אחד, ליאופולדו מצטרף לסרג'יו בהליכה על חוף הים. השניים פוצחים בשיחה על המחזה, אך כשהשחקן מציע את עצמו לתפקיד, ליאופולדו בורח באימה. אחרי שהיא מגלה על הסטוץ של פאוסטו עם שחקנית, סנדרה לוקחת את התינוק ובורחת מהבית. כל החבורה מתגייסת למצוא את אשתו ובנו של פאוסטו. הם מוצאים אותה בבית אביו של פאוסטו, וכשזה מתעצבן הוא מצליף בפאוסטו בחגורתו. בהחלטה לעזוב סופית את העיירה הפרובנציאלית והמונוטונית, מורלדו עולה על רכבת לרומה, בעודו מדמיין את חבריו הבטלנים מעבירים את חייהם בשינה.
כתיבה
אחרי שסיים תסריט ראשוני לסרט "לה סטרדה" יחד עם התסריטאי טוליו פינלי, הוא הציע את הרעיון למפיק לואיג'י רוברה (איתו היה תחת חוזה). רוברה התקשה להסכים למימון הסרט משתי סיבות: האחת הייתה שהסרט לא היה שייך לז'אנר מוגדר, והשנייה הייתה שסרטו הקודם של פליני, “השייח הלבן" היה לכישלון כלכלי וביקורתי. כמחווה חברותית לפליני, רוברה שלח את התסריט ללורנזו פגוררו, מפיק שאהב את "השייח הלבן". פגוררו לא ראה אטרקטיביות כלכלית ב"לה סטרדה", והורה לפליני לכתוב קומדיה.
ביוגרפים חלוקי דעות בנושא מי הגה את הרעיון לסרט "הבטלנים". לפי טוליו קזיץ', זה היה פליני שהגה את הרעיון לאחר דיון ארוך עם אניו פליאנו. לפי הוליס אלפרט, זה היה פינלי בסיעור מוחין יחד עם פליני ופליאנו שחשבו על הרעיון לספר סיפור על תלאות ההתבגרות בעיירה פרובנציאלית. תחת ניהולו של פליני, שלושתם כתבו את התסריט במהירות, תוך היזכרות בילדותם.
מקור שם הסרט
מפיצים שהיו מעוניינים בתסריט דרשו את שינוי שמו, משום ש"הבטלנים" (באיטלקית I vitelloni, 'עגל' בהגהה הרומאני, שימש כשם גנאי לצעירים סוררים) היה שם קשה להבנה, תוספת סיכון להפקה מסוכנת גם כך. פליני מצידו סירב לשנות את השם, שבחר בו מתוך זיכרון של אישה זקנה שקראה לו כך אחרי שהתרגזה מאחד ממעשי הקונדס שלו. 'ויטלוני' הם, על פי פליני
המקור האמיתי למילה נובע מעירוב המילים 'בקר' ו'עגל' באיטלקית, ומשמעותה היא "אדם ילדותי, עצלן בלי זהות מוגדרת או משמעות לחיים". במכתב משנת 1971, הציע אניו פליאנו (אחד מתסריטאי הסרט) הגדרה יותר מפורטת:
ליהוק
אחרי לחצים מהגופים המממנים של הפרויקט (Cité Film הפריזאים), פגוררו פנה לפליני בבקשה להוסיף שחקן עם "שם" לפרויקט, לעשותו אטרקטיבי יותר.
כדי לרצותו, פנה פליני אל ויטוריו דה סיקה (במאי הסרט גונבי האופניים) והציע לו את התפקיד של סרג'יו נטאלי, השחקן. פליני הסביר לדה סיקה על נטיותיה ההומוסקסואליות של הדמות, וזה הסכים כל עוד הדמות "תכתב עם מידה רבה של אנושיות" לדברו. בסופו של דבר, דה סיקה סירב לתפקיד כי הרגיש שהוא עלול לסמן אותו כהומוסקסואל באמת. פליני, שהחליט גם הוא שדה סיקה לא נכון לתפקיד, ליהק את אכילה מג'רוני, שחקן תיאטרון מוערך, לתפקיד.
צילומים ועריכה
מתוארת בתור "הפקה נודדת", ההפקה הותאמה ללו"ז מופע הכישרונות שסורדי לקח בו חלק. ההפקה נדדה מעיר לעיר יחד עם המופע, כאשר סורדי השתתף בצילומים בזמנו הפנוי. כשהמופע הגיע לפירנסה, צולמו סצינות במסיבה ענקית שהתקיימה ב'תיאטרו גולדוני' בדצמבר 1952. בהנהגתו של מנהל ההפקה לואיג'י גיאקוסי, אותו פליני פגש בסט צילומים בטריפולי בזמן המלחמה, ועם הצלם המנוסה אוטלו מרטלי, הצילומים מהמסיבה שימשו כבסיס לנשף המסיכות שהיווה סצנה מרכזית בסרט. ההפקה יצאה להפסקה בחג המולד וחזרה לצילומים ב-15 בינואר 1953. בגלל מחסור תקציבי, הרבה מהסרט צולם באתרי צילום שלא היה בהם צורך בתפאורה. באוסטיה צולמו סצינות השיטוט והבהייה בים על הרציף. בעיר פיומיצ'ינו צולמה סצנת תחרות היופי הפותחת את הסרט, על מדרגות מלון הקורסאל. ג'יקוסי שמר על מוראל הצוות בכך שדאג שיסעדו במסעדות הטובות ביותר בערים בהן ביקרו.
הסרט צולם על ידי מספר צלמים (קרלו קרליני, אוטלו מרטלי ולוציאנו טרסאטי) בתקופה של כשישה חודשים. פליני פיתח שפה ויזואלית שהתאפיינה בצילומים איטיים וארוכים שעוקבים אחרי הדמויות שלדברו "מבטאת את אורח החיים האדיש וחסר המטרה שלהן”. השימוש בזום סימן אירועים דרמטיים, לדוגמה כשסנדרה מתעלפת בתחרות היופי וכשאביו של פאוסטו מכה אותו.
עם העורך רונלדו בנדטי, פליני ביסס מקצב עריכה בו סיקוונסים (סדרות של סצינות) קצרים הופרדו בחיתוכים חדים, בעוד שבסיקוונסים ארוכים יותר הם השתמשו בדיזולבים (מעברים חלקים ועדינים יותר). כך האפיזודות השונות, בעלות ה"היגיון הפנימי" חוברו והחזיקו יחדיו. בסוף הסרט, פליני הקפיא את התמונה כדי לייצב את גווידו, חברו של מורלדו, בעודו מייצב עצמו על פסי הרכבת.
הפצה
הסרט הוקרן בפסטיבל ונציה ב-26 באוגוסט 1953 וזכה בפרס אריה הכסף, בנוסף לתרועות בסוף ההקרנה ולביקורות מעולות. הסרט הופץ ויצא לאקרנים ב-17 בספטמבר 1953 ובניגור לציפיות זכה להצלחה מסחרית וביקורתית. "הבטלנים" היה סרטו הראשון של פליני שזכה לתפוצה בינלאומית. הוא הצליח בצרה נאה באנגליה וצפון אמריקה ונחל הצלחה גדולה בארגנטינה. הסרט יצא לאקרנים בצרפת ב-23 באפריל 1954 ונחל גם שם הצלחה גדולה.
"הבטלנים" הוצג לראשונה בארצות הברית ב-7 בנובמבר 1956 בהצלחה נאה ולביקורות טובות.
הסרט הופץ מחדש ב-2003 במלאת 10 שנים למותו של פליני.
פרסים
זכיות: פסטיבל הסרטים בוונציה: אריה הכסף - פרס הבמאי הטוב ביותר, לפדריקו פליני, 1953. הסינדיקט האיטלקי הלאומי לעיתונאי קולנוע: פרס סרט הכסף; פרס הבמאי, פדריקו פליני; פרס המפיק; פרס שחקן המשנה, אלברטו סורדי, 1954
מועמדויות: פסטיבל הסרטים בוונציה: אריה הזהב, פדריקו פליני, 1953 פרסי האקדמיה האמריקאית לקולנוע (האוסקר): פרס התסריט לסרט קולנוע, 1958.
השפעות בולטות
אחד מסרטיו היותר משפיעים של פליני, “הבטלנים" עורר השראה אצל הבמאים האירופאים חואן אנטוניו ברדם, מרקו פררי ולינה וורטמולר. אפשר לראות השפעה והשראה והסרט אצל מרטין סקורסזה בסרטו "רחובות זועמים" (1973), אצל ג'ורג' לוקאס בסרטו "אמריקן גרפיטי" (1974) ואצל בארי לוינסון בסרטו "דיינר" (1987). בקולנוע הישראלי, ניתן לראות במידה מסוימת השפעה של סרט זה על סדרת סרטי אסקימו לימון של בועז דוידזון.
Nice for What
Nice for What הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר הקנדי דרייק, מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Scorpion. השיר יצא לאור ב-6 באפריל 2018, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים יאנג מאני וקאש מאני.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, תוך שהחליף את שירו של דרייק עצמו, "God's Plan" והפך לשירו החמישי של דרייק שהגיע למקום הראשון במצעד. השיר הגיע גם לצמרת מצעד הסינגלים הבריטי ומצעד המוזיקה האוסטרלי.
רקע
ב-14 במרץ 2018, פרסם בנו של לורן היל, ג'ושוע אומארו מארלי, קטע מהשיר ברשת החברתית סנאפצ'ט. מאוחר יותר, אישר דרייק כי יוציא סינגל חדש בהפקתו של מורדה ביטס במהלך לייב באינסטגרם. ב-5 באפריל, התארח דרייק בהפתעה בהופעתו של צמד ה-R&B הקנדי מאג'יד ג'ורדן בטורונטו, בה אמר כי "הסיבה שאני כאן הערב היא משום שחזרתי לעיר על מנת לסיים את האלבום שלי" וכי "יש לי סינגל חדש שיוצא מחר בערב, למקרה שיש לכם קצת זמן פנוי".
הרכב
"Nice for What" הוא שיר באונס אופטימי המכיל אלמנטים של רית'ם אנד בלוז מתחילת שנות האלפיים. השיר מכיל דגימה מהשירים "Ex-Factor" של לורן היל משנת 1998, "Drag Rap" של השואובויז משנת 1986 ו-"Get Your Roll On" של ביג טיימרס  משנת 2000. מבחינה לירית, השיר עוסק ב"פרידה בעיצומה של מערכת יחסים".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר, שבוים על ידי קרנה אוונס, מציג נשים מבצעות פעילויות שונות, בהן שחייה, ריקוד, דוגמנות, משחק עם ילדים, רכיבה על סוס וקיום פגישה עסקית. בקליפ הופעות אורח של נשים שונות, לפי סדר הופעתן: אוליביה ויילד, מיסטי קופלנד, איסה ריי, ראשידה ג'ונס, ג'ורדן דאן, טרייסי אליס רוס , טיפאני האדיש, יארה שאהידי, זואי סלדנה, אליזבת וויקטוריה לג'ונחארטה , לטישה רייט, בריה וינייט , אמה רוברטס, סיד ומישל רודריגז.
ביקורת
השיר זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה, ורבים שיבחו את קידומה של ההעצמה הנשית בשיר. יו מקינטייר מפורבס הגדיר את השיר כ"מושלם" וכ"הגשה מושלמת נוספת מהאמן הגדול ביותר בהיפ-הופ", וכתב כי "המדגם הקולי מסייע לשיר להתבלט בדיסקוגרפיה שלו". קווין לוזאנו מפיצ'פורק הגדיר את השיר כ"שיר החדש הטוב ביותר", שיבח את דרייק על ש"התמודד בצורה חלקה עם ההפקה ללא הדופי של מורדה ביטס".
הצלחה
במצעד הבילבורד הוט 100, הפך דרייק לאמן הראשון שזכה בהופעת בכורה במקום הראשון שהחליפה את השיר של עצמו ("God's Plan") בראש המצעד. בשבוע הראשון לצאתו, צבר השיר כ-88,000 הורדות שנמכרו ו-60.4 מיליון הזרמות. השיר הפך לשיר ה-30 בתולדות מצעד הבילבורד הוט 100 שהגיע היישר אל המקום הראשון, וכן שירו החמישי של דרייק שהגיע למקום הראשון במצעד. בנוסף, הגיע השיר גם לצמרת מצעד הסינגלים הבריטי ומצעד המוזיקה האוסטרלי.
אביבה סמדר
אביבה סמדר (Aviva Semadar) היא זמרת שירי עם, שירים עבריים ושירי יידיש מלחינה ישראלית, כותבת, מגישה ועורכת תוכניות בתחום המוזיקה העממית ברדיו הגרמני.
ביוגרפיה
אביבה סמדר נולדה בתל אביב, דור חמישי בארץ ישראל. הייתה חברה בתנועת נוער. בגיל 15 החלה ללמוד פיתוח קול אצל מורה ברמת גן, שעמה עבדה על קול הסופרן קולורטורה שלה. אולם כעבור ארבע שנים, על רקע כאבי גרון תדירים, ויתרה על הזמרה האופראית. למדה חינוך ומוזיקה בסמינר לוינסקי, ובנוסף למדה מטאורולוגיה. עם תום לימודיה התגייסה לצה"ל. לאחר שחרורה החלה לעבוד כמורה ביישובי סְפר שונים (זכריה, כסלון ועוד), וארגנה שם, בזמנה הפנוי, מקהלות זעירות וחוגים דרמטיים. מקץ חמש שנות הוראה, לאחר מספר ניסיונות בהופעות לא-מקצועיות, החליטה לפנות לקריירה כזמרת. נסעה לאירופה והתמסרה ללימוד שירי עמים ושפתם במקור. הופיעה ברחבי תבל בפסטיבלים רבים. כשחזרה לביקור בישראל כלל הרפרטואר שלה למעלה מ-200 שירי עם, שאותם למדה מפי ה"עמך" של הארצות בהן שהתה (פורטוגל, ספרד, הולנד, שווייץ וארצות סקנדינביה). כן נרשמו לזכותה מאות קונצרטים של הופעות יחיד בכל רחבי אירופה, בהם ידעה לרתק את קהל חובבי הפולקלור כשהיא מלווה את עצמה בגיטרה הפורטוגזית שלה.
בישראל נטלה סמדר חלק במרבית תוכניות הרדיו בהן ניתן לשבץ את סוג שירתה – "במעגל", "כרטיס כניסה", "הערב", "ערב אימפרוביזציה" "מועדון הזמר", "עמנו באולפן", "התקליט החדש", "ערבי בידור" – וכן הספיקה, להופיע בפני הקהל הישראלי ברסיטל שירי עמים, שהתקיים באודיטוריום של "בית הרופא" ב-29 בספטמבר 1965. כדוגמת מרבית הפרמיירות שלה, הוקלט אף קונצרט זה על מנת לתרום לכרך השלישי בסדרת התקליטים (12 אינץ') הכוללים מבחר שירים שאספה ולמדה. סדרת תקליטים זו מופיעה תחת הכותרת "אביבה סמדר – פנים אל פנים / Aviva Semadar – Vis a vis". הפזמונאי יוסי גמזו חיבר והעמיד לשימושה הבלעדי של סמדר שירים, שנכתבו למנגינות פרי עטה.
משנת 1973 החלה להגיש ברדיו הגרמני תוכנית שבועית על שירי עם. התוכנית שינתה את שמה מספר פעמים ונמשכה עד שנת 2003. סמדר מתגוררת בקלן. היא הופיעה ברחבי העולם עם זמרים כמו מהליה ג'קסון ואחרים, שידרה תוכניות רדיו פופולריות מגוונות בגרמניה בעיקר בנושא מוזיקת עם. בשנת 2003 אז פרשה פרשה מפעילות מוזיקלית.
טניס באולימפיאדת לונדון (2012)
אולימפיאדת 2012 נערכה בלונדון, בריטניה. תחרויות הטניס נערכו בין ה-28 ביולי ל-5 באוגוסט. נערכו תחרויות הגברים, הנשים, זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים (סך הכל 5 מדליות זהב). התחרויות נערכו באצטדיוני הטניס בווימבלדון. בתחרות השתתפו 169 ספורטאים (86 גברים ו-83 נשים) מ-48 מדינות.