cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יסעורון פסיפי
תיאור
במבנהו הוא מזכיר יותר מכל את היסעורון האטלנטי עם זנבו המפוצל, כנפיו הארוכות והתנהגות המעוף, אך אין לו שת לבן והקריאות שונות. קשה להבחינו ממינים יסעורון כהים אחרים, והתיעוד הבריטי הראשון היה צריך להיבדק בדגימת DNA כדי לבטל את האפשרות שזהו יסעורון אטלנטי, מכיוון שאוכלוסיות של יסעורונים אטלנטיים מצפון-מזרח האוקיינוס השקט מכילות פרטים שמפגינים שת כהה לחלוטין.
תפוצה
היסעורון מתרבה באיים בצפון-מערב האוקיינוס השקט ליד המזרח הרחוק הרוסי, ובנוסף בסין, יפן וקוריאה. הוא נוהג לקנן במושבות הקרובות לים בנקיקי סלע ומטיל ביצה לבנה אחת. את שארית השנה הוא מעביר בים הפתוח, בין האוקיינוס ההודי והים הערבי.
הוא מתרבה באי וורקובסקי (7,500 זוגות), מדרום לולדיווסטוק שברוסיה, וביפן (לפחות 1,000 זוגות). בנוסף אליהן ישנן אוכלוסיות פחות מוכרות בסין, טאייוואן, צפון קוריאה ודרום קוריאה, וישנן תצפיות המצביעות על כך שעשויים להימצא קינונים גם בצפון האוקיינוס האטלנטי. בחורף הוא נודד דרומה ומערבה לצפון האוקיינוס ההודי. האוכלוסייה העולמית הוערכה במינימום של 130,000 זוגות, מה שמאשר כי למין יש אוכלוסייה גדולה מאוד. עם זאת, ארגון האורניתולוגיה הקוריאני Birds Korea קבע ב-2010 כי כ-100,000 זוגות מקננים באיון גוגול, מה שמרמז שייתכן כי למעלה מ-75% מהאוכלוסייה העולמית מתרבה על אי קטן מאוד. המין מקנן בשישה או שבעה איונים בדרום קוריאה. יש ככל הנראה עדויות אנקדוטיות לכך שכמה מושבות נמצאות בדעיכה.
סטטוס
כיוון שהוא נפוץ בטווח התפוצה הנרחב שלו בעבר הוערך היסעורון הפסיפי ברמת שימור של "ללא חשש" ברשימה האדומה של המינים המאוימים של IUCN, אך הוא הועלה לרמת קרוב לסיכון ב-2012 האוכלוסייה צפויה לעבור ירידה במהלך שלושת הדורות הבאים, בעיקר בגלל ההשפעה של מינים פולשים.
אלפינזו אינסברוק
אלפינזו אינסברוק (בגרמנית: Alpenzoo Innsbruck) הידוע גם כגן החיות האלפיני, הוא גן חיות באינסברוק, אוסטריה. גן החיות נמצא באלפים האוסטריים בגובה של 750 מטרים, והוא אחד מגני החיות הגבוהים ביותר באירופה כולה. באלפינזו יש 2,000 בעלי חיים מ-150 מינים.
גן החיות נוסד ב-22 בספטמבר 1962 בידי הזואולוג האוסטרי הנס פסנר (Hans Psenner) אשר פסלו מוצב בגן החיות. הגן התמקד בתחילה בעיקר בשיקום מינים אשר נכחדו מאזור טירול או מינים בסכנת הכחדה. בין היתר טיפל הגן בהצלחה ביעל האלפים, במגלן מצויץ צפוני ובפרס המשמש כסמלו של גן החיות. פסנר פרש מניהולו של גן החיות בשנת 1979 והוריש את התפקיד להלמוט פכלאנר (Helmut Pechlaner). פכלאנר פרש מניהול הגן ב-1991 וכיום הוא מנהל את גן החיות שנברון. מאז 1991 מנהל את האלפינזו מיכאל מרטיס (Michael Martys). ב-2002 נפתחה בגן החיות חווה מיוחדת המרכזת חיות בית טירוליות.
ניתן להגיע אל האלפינזו ברכב, או עם קו האוטובוס W. דרך נוספת להגיע היא באמצעות רכבל היוצא מהעיר, אשר התחנה השנייה שלו נמצאת במרחק הליכה קצר מהגן.
טויוטה סיינה
טויוטה סיינה (באנגלית: Toyota Sienna) היא מכונית מיניוואן בגודל מלא המיוצרת על ידי חברת טויוטה החל משנת 1997. הדגם החליף את טויוטה פריוויה שהיה מיניוואן מרווח בעיצוב ייחודי. טויוטה סיינה מיועדת בעיקר לשוק האמריקאי, ומפעלי הייצור נמצאים בארצות הברית.
היסטוריה
טויוטה סיינה הוצגה לראשונה ב-1997 כמחליפת הדגם "טויוטה פריוויה" שייצורו הופסק זמן מועט קודם לכן, וחלקה פלטפורמה ומנועים עם טויוטה קאמרי. הסיינה נועדה להתחרות במיניוואנים גדולים כמו הונדה אודיסיי, קרייזלר טאון אנד קאנטרי ובדורות המאוחרים גם בדגמים כמו קיה קרניבל וקרייזלר פסיפיקה.
דור ראשון (1997–2003)
הדור הראשון שווק עם גרסאות של שישה ושבעה מקומות ישיבה, ומגוון של רמות גימור. יחידת ההנעה היחידה הייתה מנוע בנזין v6 בנפח 3,000 סמ"ק עם הספק מרבי של 194 כוחות סוס ותיבת הילוכים אוטומטית.
בשנת 2000 עברה הסיינה מתיחת פנים, שכללה שינוי בעיצוב החיצוני והוספת מערכת תזמון-שסתומים משתנה "vvt-i" שהגבירה את ההספק ל-210 כוחות סוס.
אורך המרכב היה כ-484 ס"מ ובסיס הגלגלים – 290 ס"מ.
רמת הבטיחות כללה מערכת לנעילת גלגלים, ובתור אופציה כריות אוויר ובקרת יציבות.
דור שני (2003–2009)
הדור השני של הסיינה הוצג בתערוכת הרכב בצפון-אמריקה בינואר 2003, עם גידול משמעותי בממדי הרכב: כ-5.08 מטר לאורך, 1.99 לרוחב וגובה של כ-1.75 מטר, ולראשונה עם 8 מקומות ישיבה. יחידת ההנעה כללה מנוע בנזין v6 בנפח 3,300 סמ"ק עם הספק מרבי של 233 כוחות סוס ותיבת הילוכים אוטומטית עם 5 הילוכים. בין שלל הגרסאות שהוצעו עם הדגם הייתה גם אופציה להנעה כפולה.
בספטמבר 2006 הוצגה מתיחת פנים לדגם, שכללה עיצוב חיצוני מעודכן ומנוע חדש בנפח 3,500 סמ"ק עם הספק מרבי של 266 כוחות סוס.
דור שלישי (2009–2020)
בתחילת דצמבר 2009 הושק הדור השלישי של טויוטה סיינה. תחילת השיווק בארצות הברית הייתה בפברואר 2010 ובחודש נובמבר 2011 החל היצוא לדרום קוריאה, מה שהפך את הסיינה למיניוואן הראשון של טויוטה ששווק במדינה זו.
ביולי 2014 החל ייבוא של הדגם לישראל, לראשונה באופן רשמי, על ידי אלבר יבוא-מקביל. באוקטובר 2014 עברה הסיינה מתיחת פנים, שכללה בעיקר שינוי עיצוב חיצוניים ועיצוב פנימי מעודכן.
במרץ 2017 עברה הסיינה מתיחת פנים נוספת, וקיבלה עיצוב חיצוני ופנימי מעודכנים ומודרניים יותר, שדרוג ביחידות ההנעה ובאבזור הבטיחות והנוחות. הסיינה שווקה עם חמישה רמות-גימור ויחידות הנעה שונות עם הספק מרבי החל מ-187 עד 296 כוחות סוס, כשחלקם נוספו עם מתיחות הפנים.
דור רביעי (2020–הווה)
הדור הרביעי של טויוטה סיינה הוצג ב-19 במאי 2020, עם יחידת הנעה היברידית בלבד. הדור הרביעי הוא הראשון שמיוצר מחוץ לארצות הברית, מכיוון שביולי 2021 הושק קו הייצור של הדגם בסין.
כאמור, מערכת ההנעה היא היברידית בלבד, עם מנוע 2.5 ליטר לצד מנוע חשמלי המספקים בסה"כ כ-245 כוחות סוס.
מפרט הבטיחות כולל כסטנדרט 10 כריות אוויר ומגוון רחב של מערכות בטיחות אוטונומיות מתקדמות.
נתוני מכירות בישראל
ע"פ נתוני אתר "קארזון" סה"כ נמכרו בישראל משנת 2014 עד 2022 כ-910 יחידות של טויוטה סיינה, כולן מיובאות בייבוא מקביל.
להלן טבלת מכירות של הסיינה בישראל לפי שנים:
סכין שוחות סימן 1
סכין שוחות סימן 1 המוכרת גם בשם 1918 סכין שוחות סימן 1 היא סכין לחימה, אשר עוצבה בשלהי מלחמת העולם הראשונה, על ידי קצינים שהשתתפו בצוות ייעודי, מצד חיל המשלוח של ארצות הברית (AEF) לאירופה. צוות זה ביצע עבודת מטה לגבי גיבוש אמל"ח שיתאים לכוח האמריקני שהשתתף באופן פעיל בלחימה וסייע למדינות ההסכמה בחזיתות השונות. לסכין היה להב בצורת פגיון באורך של כ-17 ס"מ, ידית ושמורה יצוקים מפליז או ברונזה בצורת אגרופן ובחלקה התחתון הברגה בולטת להידוק הלהב ולשמש כאלמנט מרסק. לאור העבודה שייצור הסכין החל רק לקראת סוף המלחמה, כמעט ולא היה בדגם זה שימוש בשדות הקרב של מלחמת העולם הראשונה. הסכין סופקה לכוחות אמריקנים שונים: נחתים וצנחנים בעיקר בתקופת מלחמת העולם השנייה, עד שסכין סימן 2 של הצי או סכין שוחות סימן 3 החליפו אותה.
רקע
מלחמת העולם הראשונה התאפיינה בלחימת שוחות בחלק מהזירות בדגש על החזית הגרמנית-צרפתית. לחימה זו אופיינה בסטטיות ולא אחת באירועים של לחימה מטווח קרוב, במתחמים צפופים כגון שוחות היריב. כלי נשק קרים ללחימה פנים אל פנים היו דבר נפוץ אצל החיילים של שני הצדדים הלוחמים.
צבא ארצות הברית השתמש בסכיני שוחות ייעודיים, דגמי ה-M1918/M1917, האמריקניות. סכינים אלו בעלי שמורה סגורה עם תבליטים בצורת פירמידות- בדומה לאגרופן, הלהב היה בעל פרופיל משולש- בדומה לכידונים של המאה ה-19. האחרונות סופקו בתחילה לחיילים וזכו לביקורות שליליות בעיקר בשל העובדה שפרופיל להבן היה משולש, החיילים הגיעו למסקנה שזו יעילה בתור דוקרן בלבד ואינה מספקת מענה לצרכים בשטח כגון עבודות תחזוקה, שימוש כללי, פינוי מוקשים.
אפיון הדגם
לאור הצורך בדגם חדש או בשיפור הדגמים הקיימים, ביולי 1918, התכנס צוות ייעודי של חיל המשלוח האמריקני, לאור אפיון שנקבע התקיימו סדרת בדיקות למספר דגמי סכינים, על מנת לקבוע איזה דגם יסופק לכוחות האמריקנים בחזית האירופאית. נבחנו סכינים בריטיות, צרפתיות ואף גרמניות. המאפיינים המרכזיים שנבדקו :
נתונים טכניים
להב בצורת פגיון מפלדת פחמן מחוסמת לקושיות גבוהה (סביב 50–55 HRC משוער) אורך של כמעט 17 ס"מ להב, לעיתים הלהב היה מושחר. ידית פליז/ברונזה יצוקה עם שמורה בצורת אגרופן, הלהב מחוזק באמצעות מכסה מרובע המוברג לחלקו התחתון מכסה זה משמש גם כ"שובר גולגולות". נדן מתכתי עם תפס לחגורה.
ייצור
ארצות הברית הגישה בקשה לייצור של 1,232,780 יחידות, בדרישה לספק את הסכינים עד דצמבר 1918, לארבע חברות אמריקניות וחברה צרפתית זוכות במכרז:
בנובמבר 1918 נכנסה לתוקפה הפסקת האש וממשלת ארצות הברית ביטלה את כלל ההזמנות מלבד זו של Landers, Frary & Clark, כ-119,000 יחידות. עם זאת, יוצרו מספר אלפים-עשרות אלפים סכינים של Au-lion ומספר לא ידוע של שתי החברות האמריקניות הנוספות.
שימוש
תאריך היעד לאספקה שקבע חיל המשלוח של ארצות הברית היה דצמבר 1918, וכפי שצוין, בנובמבר 1918 נכנסה לתוקף הפסקת אש ומלחמת העולם הראשונה הרגיעה לסיומה. כך, בפועל, סכינים אלו לא השתתפו במלחמה, מוערך כי מספר מאוד קטן שיוצר בצרפת הספיק להגיע לכוחות האמריקנים. עשרות אלפי סכינים שכן יוצרו אוחסנו במחסני החירום של צבא ארצות הברית, רק כדי לשמש את החיילים האמריקניים במלחמת העולם השנייה. ב-1942, צבא ארצות הברית, הזדקק במהרה למאות אלפי סכינים לכוחותיו הלוחמים. עלתה הצעה לחדש את הייצור של ה-M1918 Mark-1, הידע והתשתיות היו קיימות, לצד מלאי קיים. אך, שיקול של משאבים הטה את הכף: השמורה וידית הסכין היה עשוי פליז/ברונזה - מתכת אשר הייתה במחסור באותה תקופה והזדקקו לה לתעשיות הנשק השונות, כגון תחמושת. הנושא לא היה נתון אף לדיון, מה שקיים נופק לחיילים השונים, בעיקר לצנחנים, נחתים וכוחות מיוחדים. בוצעו התאמות וחלק מחלקה העליון של השמורה העגולה נחתך, על מנת שהסכין תתאים יותר טוב לחגור האמריקני ותשב צמוד יותר לגוף החייל, כמו כן הוכנו נדני עור חדשים שיחליפו את נדני המתכת המקוריים. במקביל החלה הכנה של דגמים חדשים סכין סימן 2 של הצי האמריקני, וסכין שוחות סימן 3.
אספנות
סכין השוחות סימן 1 יוצרה במלחמת העולם הראשונה, נכחה בשדות הקרב של העולם שנייה, מלחמת קוריאה ואף מלחמת וייטנאם (ספורות). הדגם יוצר במספרים יחסית נמוכים ועל ידי מספר יצרנים שונים. הדגם היה נחשק בקרב חיילים (אף על פי שהיו כאלו שסלדו ממנו) ואף עבר לא מעט שינויים על ידי חיילים שונים, כגון הרכבה של להבים שונים על שמורת הפליז/ברונזה המפורסמת. הסכין נחשבת לאייקונית והשפיעה רבות על עולם עיצוב הסכינים, באופן תדמיתי היא משויכת ליחידות עילית, הופיעה בסרטים. לאור כך היא דגם זה הוא פריט אספנות נחשק, העולה מאות דולרים לפריט וישנם הרבה זיופים וחיקויים לסכינים אלו בעולם.
ישראל במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024)
הרכב המשלחת הישראלית
המשלחת הישראלית עתידה לכלול ספורטאי יחיד.
ירי תחרותי
הקלעית יוליה צ'רנוי הבטיחה למשלחת הישראלית מקום במשחקים לאחר שזכתה במדליית הזהב בירי בשכיבה ברובה אוויר ל-10 מטר מעורב בגביע העולם לשנת 2022. המכסות בענף הקליעה ניתנות למדינה ולא לספורטאי.
לאקאי 8760
לאקאי 8760 (מצרפתית: Lacaille 8760, נקרא גם גליזה 825, LHS 66 או AX במיקרוסקופ) הוא ננס אדום הנמצא במרחק של כ-12.9 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים מיקרוסקופ. זהו אחד הכוכבים הקרובים ביותר למערכת השמש והוא הננס האדום הכי בהיר בשמים, אך למרות זה, כמו כל שאר הננסים האדומים, גם את לאקאי 8760 לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירות נראיתו היא מדרגה 6.67, נמוכה מעט מסף הראייה האנושי. ניתן לצפות בו באמצעות משקפת כשתי מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב θ1 (תטא 1) במיקרוסקופ וכ-2.8 מעלות ממזרח לכוכב ζ (זטא) במיקרוסקופ.
היסטוריה
הכוכב התגלה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי בין השנים 1750 ו-1754 בזמן שמיפה את שמי הדרום מכף התקווה הטובה בדרום אפריקה. הכוכב הופיע בקטלוג כוכבים של שמי הדרום שפורסם בשנת 1763 כשנה לאחר מותו של דה לאקאי והכיל כ-10,000 כוכבים. בשנת 1875 גילה האסטרונום הגרמני קרלוס מסטה שלכוכב תנועה עצמית גדולה יחסית של כ-3.5 שניות קשת בשנה. בשנת 1979 נצפתה להבת שמש יוצאת מפני הכוכב ובהירותו עלתה במספר עשיריות של דרגת בהירות. כתוצאה מכך סווג לאקאי 8760 ככוכב הבזק וקיבל גם ציון של כוכב משתנה - AX במיקרוסקופ.
מאפיינים
לאקאי 8760 הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M0 V, על הגבול של כוכב הסדרה הראשית כתום. מסתו מוערכת בכ-0.6 מסת שמש, רדיוסו מוערך בכחצי רדיוס שמש ועוצמת הארתו היא קרוב ל-3 אחוזים מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בגלל טמפרטורת פניו הנמוכה, כ-3,340 קלווין, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום. הכוכב נע על רקע שאר הכוכבים במהירות של כ-3.5 שניות קשת בשנה ומסלולו נטוי ביחס לדיסקת שביל החלב ומביא אותו למרחק של כ-1,500 שנות אור ממישור הגלקסיה. כמו כן מסלולו מאוד אליפטי ומרחקו ממרכז הגלקסיה משתנה בין 21,000 שנות אור ל-34,000 שנות אור. גילו של הכוכב מוערך בלמעלה מ-5.6 מיליארד שנים ומהירות הסיבוב של הכוכב על צירו היא איטית יחסית והוא משלים סיבוב אחד בכ-40 ימים. לכוכבים בעלי סיבוב איטי יש בדרך כלל פעילות מגנטית חלשה ומעט כתמי שמש. מסיבה זו היותו של לאקאי 8760 כוכב הבזק היא מפתיעה, אם כי תדירות ההתפרצויות ועוצמתן הן נמוכות ביחס לכוכבי הבזק אחרים. כמו כן שלא כמו כוכבי הבזק רבים, לאקאי 8760 אינו מסווג כמשתנה BY בדרקון שכן כתמי השמש שעל פניו מעטים וקטנים מכדי ליצור שינויים בבהירותו. עד היום לא התגלו עדויות לקיומם של כוכבי לכת המקיפים אותו, אך אם ישנם כאלה הם צריכים להיות במרחק של בין רבע לחצי יחידה אסטרונומית על מנת שהטמפרטורה שעל פניהם תאפשר קיום חיים.
סביבה
הכוכב הקרוב ביותר ללאקאי 8760 הוא ε באינדיאני שנמצא במרחק של כ-4.1 שנות אור ממנו, דומה למרחק שבין מערכת השמש למערכת אלפא קנטאורי. ממרחק זה יראה ε באינדיאני ככוכב עם בהירות מדרגה 2.4 כלומר בהיר בהרבה מכפי שהוא נראה מכדור הארץ. במרחק של כ-4.2 שנות אור מלאקאי 8760 בכיוון ההפוך מהכיוון של השמש, נמצא הננס האדום גליזה 832 שבהירותו המוחלטת היא רק כרבע מזו של לאקאי 8760 ובמרחק של כ-4.9 שנות אור ממנו נמצא הננס האדום לאקאי 9352. שכנים נוספים פחות קרובים הם המערכת המשולשת EZ בדלי שמורכבת משלושה ננסים אדומים ונמצאת במרחק של כ-6.4 שנות אור ממנו והננס האדום רוס 154 שנמצא במרחק של כ-7.4 שנות אור ממנו. כל הננסים האדומים לא ניתנים לצפייה ללא ציוד עזר על ידי צופה אנושי שיהיה בקרבת לאקאי 8760. השמש תראה משם ככוכב לא בולט עם בהירות מדרגה 2.8.
אי שם
אי שם הוא השיר עמו ייצגה הזמרת אילנית את ישראל באירוויזיון 1973. את השיר כתב אהוד מנור והלחינה ועיבדה נורית הירש, שהייתה האישה הראשונה שניצחה על תזמורת האירוויזיון.
זהו השיר הראשון שישראל שלחה לאירוויזיון. לפי סדר הצגות השירים בתחרות האירוויזיון 1973, השיר הושמע אחרון (ה-17 במספר), וזכה במקום הרביעי.
בחירת השיר
בתחילת שנות ה-70 קיבלה הזמרת אילנית הצעה לייצג את גרמניה באירוויזיון. זמרות ישראליות ייצגו מדינות אירופיות באירוויזיון עוד קודם לכן. בשנת 1963, בטרם היו שידורי טלוויזיה בישראל (ישראל החלה את שידורי הטלוויזיה ב-2 במאי 1968), ייצגה אסתר עופרים את שווייץ עם שיר בשפה הצרפתית, וכרמלה קורן את אוסטריה. אילנית ואמרגנה שלמה צח גילו באקראי כי רשות השידור הישראלית זכאית להשתתף באירוויזיון, כיוון שהיא חברה באיגוד השידור האירופי. לפיכך, הם העדיפו לפנות לרשות השידור ולהציע לה כי אילנית תייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון באדינבורו ב-1972. ברשות השידור נענו להצעה, אולם ההרשמה לתחרות כבר נסגרה, ולפיכך השתתפותה הראשונה של ישראל נדחתה בשנה אחת.
בזכות מהלך זה, החלה ישראל להשתתף בתחרות בשנת 1973. ועדה מטעם רשות השידור הופקדה על בחירת השיר, ואילנית נבחרה להיות הזמרת הראשונה שתייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון שנערכה ב-1973 בלוקסמבורג עם השיר "אי שם". היא נשלחה במימון פרטי ביוזמתו של אורי אלוני שהיה אז עורך השבועון להיטון.
באירוויזיון
השיר "אי שם" הגיע למקום הרביעי באירוויזיון, הישג מכובד למדינה שמשתתפת בתחרות בפעם הראשונה. הופעתה של אילנית הייתה עם שמלת פסים (וללא אפוד מגן מתחתיה, למרות מה שחשבו אז). הקדימו את השיר אן מארי דוד, מוסדדס מספרד וקליף ריצ'רד.
השתתפותה של ישראל ניכרה גם מאחורי הקלעים עקב הצורך להדק את האבטחה על המשלחות, מכיוון שכשבעה חודשים קודם לכן נרצחו ספורטאים ישראלים במהלך אולימפיאדת מינכן. בפעם הראשונה בתולדות התחרות הוצבו שומרים בכניסה לאולם, והמשלחת הישראלית לוותה כל הזמן בשומרי-ראש.
לאחר האירוויזיון
השיר זכה להצלחה גם במצעדי הפזמונים בישראל, ובמצעדי הפזמונים השנתיים של קול ישראל ושל גלי צה"ל דורג במקום השני. השיר נכלל באלבום הסולו השני של אילנית, שיצא באותה שנה וכלל גם להיטים כ"ללכת שבי אחרייך" ו"אחי גיבורי התהילה", שנכתבו שניהם בעקבות מלחמת יום הכיפורים. לאחר ההופעה יצאה במופע היחיד הראשון שלה "רסיטל עם אילנית".
אילנית עצמה זכתה בתואר "זמרת השנה" ב-1973.
ג'יני גאנג
ב-2019 נבחרה לרשימת 100 האנשים המשפיעים בעולם של מגזין טיים.
תחילת דרכה
גאנג נולדה וגדלה בעיירה בלווידר שבאילינוי. אביה היה מהנדס אזרחי ואמה הייתה רכזת קהילתית ולה שלוש אחיות. אביהן נהג לקחת את בנותיו לטיולים במכונית על מנת שתתרשמנה ממבנים ואמן חשפה אותן לעיסוק באמנות. בנעוריה התלבטה גאנג האם ללמוד הנדסה או אמנות. היא החליטה לשלב בין השניים וללמוד אדריכלות באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (סיימה תואר ראשון ב-1986). גאנג למדה אדריכלות גם באוניברסיטת הרווארד (סיימה תואר שני ב-1993), במכון הטכנולוגי של ציריך ובבית הספר הגבוה לאדריכלות של ורסאי והיא שולטת בצרפתית וגרמנית. גאנג עבדה שנתיים בסטודיו של האדריכל ההולנדי רם קולהאס שברוטרדם, אז חזרה לשיקגו וב-1997, אחרי שעבדה תקופה קצרה במשרד אדריכלים מקומי, פתחה משרד משלה הנושא את שמה - סטודיו גאנג. היצירה המשמעותית הראשונה של גאנג הייתה תכנון חידוש תיאטרון סטארלייט במכללת רוק ואלי שברוקפורד. במכללה היו חפצים באולם תיאטרון שנמצא תחת כיפת השמיים, אבל שלא יידרש ביטול אירועים אם יורד גשם. גאנג תכננה מבנה עם גג שחלקו מורכב מחצי תריסר חלקים בדמות עלי כותרת שנפתחים ונסגרים בלחיצת כפתור. המבנה הושלם ב-2003 וזכה בחמישה פרסים.
עיסוקים נוספים, הוקרה וחיים אישיים
גאנג משמשת כפרופסור מקצועי בבית הספר לעיצוב (תארים מתקדמים) באוניברסיטת הרווארד. וכן כמבקרת אורחת ומרצה אורחת במוסדות שונים, בהם אוניברסיטאות פרינסטון וקולומביה והקריירה שלה זכתה להוקרה רבה והיא רצופה בפרסים. בין היתר זכתה ב-2011 להיות ברשימת מקבלי המענקים של עמיתי מקארתור, קיבלה ב-2013 את מדליית ג'ס רוזנברגר מאוניברסיטת שיקגו ובאותה שנה קיבלה גם את הפרס הלאומי לעיצוב של מוזיאון קופר יואיט לעיצוב. ב-2016 נבחרה לאדריכלית השנה של מגזין האדריכלות Architectural Review וב-2017 קיבלה את הפרס על שם לואי קאהן מהמרכז לאדריכלות ועיצוב שבפילדלפיה. גאנג מרצה בתחומה ברחבי העולם והיא פרסמה ארבעה ספרים, שלושה מהם עוסקים בעיקר במיזמים שליווה המשרד שלה ובאופן עבודתו והרביעי, Reverse Effect (ראה אור ב-2011), מביא פתרונות לבעיית הזיהום של דרכי המים בשיקגו.
גאנג נשואה למארק שנדל (מאז 1998), אדריכל שעובד לצדה (לגאנג אין ילדים, לשנדל יש בן מנישואים קודמים), הם מתגוררים בשיקגו.
מבצע חגורה שחורה
מבצע חגורה שחורה הוא מבצע צבאי שבוצע על ידי צה"ל ברצועת עזה כנגד הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני בנובמבר 2019, והוביל לסבב לחימה בעזה ובדרום ישראל, מצפון הנגב ועד גוש דן.
המבצע החל עקב חיסולו של בכיר הג'יהאד בהאא אבו אל-עטא על ידי צה"ל, וכן עקב ניסיון חיסולו בסוריה של בכיר הג'יהאד אכרם עג'ורי. ארגון הג'יהאד הגיב בשיגור רקטות לעבר תל אביב וגרם לפציעת מספר אזרחים. בתגובה למתקפה זו, ישראל פתחה במתקפה אווירית וארטילריה לעבר רצועת עזה.
הפסקת אש הושגה לאחר 48 שעות של לחימה, למרות שהיא הופרה על ידי מספר מיליציות פלסטיניות לאחר מכן.
היום הראשון
ב-12 בנובמבר 2019, בשעה 04:00 חיסל צה"ל בסיכול ממוקד את בכיר הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני (גא"פ) ומפקד החטיבה הצפונית בהאא אבו אל-עטא, יחד עם אשתו. המתקפה האווירית פגעה בקומה הגבוהה ביותר של מגדל דירות בו אל-עטא ישן. שני אנשים נוספים מלבד אל-עטא ואשתו נפצעו במתקפה.
כתגובה לחיסול החלו הפלסטינים בירי מאסיבי של רקטות אל עבר כלל ישובי עוטף עזה, ערי הדרום והשפלה ביניהן: שדרות, נתיבות, אשקלון, אשדוד, גדרה, יבנה וגן יבנה.
מאוחר יותר, טווח הירי הורחב ורקטות נורו אל עבר אזור המרכז, בין השאר אל הערים: חולון, ראשון לציון, מודיעין-מכבים-רעות, בת ים, תל אביב ופתח תקווה. בהמשך היום הירי התרכז בעוטף עזה, שדרות ואשקלון. כתוצאה מהירי הכבד ניזוקו מספר בתים, בהם מחסן של חברת "הולנדיה" בשדרות שנשרף כליל. כ-40 בני אדם טופלו על ידי מד"א במצב קל. כתוצאה מן ההסלמה בוטלו הלימודים בכל אזור גוש דן ועד עוטף עזה במערב, ומשפלת יהודה ועד הנגב המרכזי במזרח. ב-16:00 הכריז שר הביטחון נפתלי בנט על מצב מיוחד בעורף ביישובים שבמרחק עד 80 ק"מ מהרצועה. במהלך היום שיגרו הפלסטינים למעלה מ-200 רקטות, ועשרות מהן יורטו על ידי כיפת ברזל.
בתגובה החל צה"ל בסדרת תקיפות אוויריות, במספר גלים מרוכזים, על יעדי טרור של הגא"פ, ובסיכול חוליות שיגור רקטות. בין המטרות שהותקפו: מוצבים ועמדות תצפית, מתחם אימונים, אתרים תת-קרקעיים לאחסון וייצור אמצעי לחימה, אתר של הכוח הימי של גא"פ, פיר מנהרת טרור ואתר חפירת מנהרת טרור. בסך הכל נהרגו בתקיפות צה"ל 10 מחבלי גא"פ (כולל אל-עטא) ונפצעו 45.
היום השני
ב-13 בנובמבר בבוקר חודש ירי הרקטות. מטחי רקטות כבדים שוגרו על יישובי עוטף עזה, שדרות ואשקלון. כיפת ברזל יירטה רקטה מעל עמק איילון כאשר בוצעו שיגורים אל עבר שפלת יהודה ומטה יהודה. אחר הצהריים נפצעה באופן בינוני אישה בת 70 מפגיעה ישירה של רקטה בבית דיור מוגן באשקלון. במהלך היום שוגרו למעלה מ-100 רקטות על המועצה האזורית אשכול ובערב נורו מטחים כבדים על אשדוד ואשקלון, שיורטו על ידי כיפת ברזל. בלילה שיגרו הפלסטינים רקטות באדר 3 עם ראש קרב כבד על אשדוד, אשקלון, רחובות ויישובים נוספים בשפלה. במהלך היום שיגרו הפלסטינים למעלה מ-200 רקטות אל עבר שטח ישראל.
צה"ל בתגובה המשיך בתקיפות אוויריות. בתקיפת מספר חוליות שיגור של הגא"פ חיסל חיל האוויר הישראלי לפחות 12 מחבלים. בצהריים חוסלו 2 מחבלי גא"פ שעמדו לשגר טיל נ"ט. בתקיפות צה"ל במהלך היום הושמד מפעל מרכזי לייצור ראשי קרב לרקטות ארטילריות וטובע כלי שיט של הכוח הימי של הגא"פ. במהלך היום נהרגו בשכונת תופאח אב ושני בניו, בני 7 ו-24, מפגיעת טיל כשהיו בפתח ביתם, ובלילה נהרגו בדיר אל-בלח 8 אזרחים, בני משפחה אחת, בהם 5 ילדים בני 2 עד 13. לשתי המשפחות לא היה קשר עם הג'יהאד האסלאמי.
היום השלישי ואילך
ב-14 בנובמבר דווח על הפסקת אש ב-5:30 בבוקר אך הירי לעבר עוטף עזה נמשך. הלימודים לא התקיימו בעוטף עזה ואשקלון. בסביבות 15:30 הוסרו כלל המגבלות על עוטף עזה ומערב לכיש. המחבלים הפלסטינים הפרו את הפסקת האש מספר פעמים. בסביבות 11:00 שוגרו 5 רקטות מרצועת עזה לעבר עוטף עזה ונתיבות. בסביבות 17:30, אחרי 6 שעות שקט, שוגרה רקטה לעבר עוטף עזה. קצת לפני 22:10 שוב הופר השקט: המחבלים הפלסטינים שיגרו 2 רקטות לעבר אזור שדרות ועוטף עזה. בכל המקרים הרקטות יורטו על ידי כיפת ברזל. בעקבות הירי בוטלו הלימודים ביישובי עוטף עזה, שדרות ואשקלון. בעקבות הפרת הפסקת האש והירי הרקטי לעוטף עזה לאחר הפסקת האש, צה"ל תקף מספר מטרות של הגא"פ.
בליל 16 בנובמבר הופעלו אזעקות צבע אדום בעיר באר שבע ובפזורה הבדואית בעקבות שיגור שתי רקטות גראד לעבר האזור. מערכת כיפת ברזל יירטה את שני השיגורים. בתגובה לירי תקף חיל האוויר הישראלי מטרות חמאס ברצועה. בצהריים אותר בלון נפץ בכביש 334.
לאחר המבצע
לפי דובר צה"ל, במהלך גל ההסלמה שכונה "מבצע חגורה שחורה", נהרגו 26 מחבלים והותקפו עשרות מטרות טרור של הגא"פ. הארגון גא"פ שיגר כ-450 רקטות בסך הכל, 40% מהן שעמדו להתפוצץ בשטחים מיושבים יורטו על ידי כיפת ברזל בשיעור הצלחה של כ-93%, ובמספרים: כ-180 רקטות לעבר שטחים מיושבים ו-167 רקטות יורטו.
בדצמבר 2020 פיקוד הדרום, חיל האוויר, אגף המודיעין והשב"כ קיבלו אות הערכה מטעם הרמטכ"ל על המבצע, ובנוסף שני לוחמים מגדוד כיפת ברזל, סמ"ר דוד סימסה וסמ"ר נועה חמילבסקי, קיבלו תעודות הערכה מיוחדות על פעילותם מעבר למסגרת הכשרתם במהלך המבצע שמנעה נפילת טילים בבאר שבע.
ב-5 באוגוסט 2022 פתח צה"ל במבצע עלות השחר בסיכול ממוקד של תייסיר אל-ג'עברי, מפקד הארגון בצפון רצועת עזה (מחליפו של בהאא אבו אל-עטא).
ש. שלמה חברה לביטוח
'''ש. שלמה חברה לביטוח בע"מ, המוכרת במותג שלמה ביטוח''', היא חברת ביטוח ישראלית העוסקת בביטוח אלמנטרי. החברה הוקמה בשנת 2006 והיא חלק מקבוצת ש. שלמה החזקות הבורסאית שבשליטת עתליה שמלצר.
החברה נוסדה בשנת 2006 על ידי שלמה שמלצר. בנובמבר 2007 קיבלה החברה רישיון מהמפקח על הביטוח, והיא החלה לפעול בתחילת 2008, תחת חברת ההחזקות ש. שלמה החזקות, שהיא חלק מקבוצת שלמה. שלמה שמלצר כיהן כיושב ראש דירקטוריון החברה ובעל השליטה בה, עד לפטירתו ב-2014. חברת ש. שלמה החזקות מחזיקה ישירות ב-1.47% מהבעלות בחברה, ויתר הבעלות הוא בידי חברת ש. שלמה החזקות עסקי ביטוח בע"מ, שהיא חברה בת בבעלות מלאה של ש. שלמה החזקות.
מנכ,ל החברה מאז 2012 הוא אורי אומיד, והוא צפוי לפרוש ממנה בסוף 2022.
תחומי פעילות
לחברה 700,000 לקוחות עם 1,500 סוכני ביטוח פעילים. לפי פרסומי החברה שווי תיק ההשקעות של החברה עומד על סך של 1.7 מיליארד ש"ח. בין השאר מבטחת החברה בביטוח חובה בישראל את צי הרכב של קבוצת ש. שלמה החזקות.
בשנת 2019 זכתה החברה במכרז חסות מסחרית על אצטדיון המושבה בפתח תקווה. במסגרת החסות שונה שם האצטדיון ל"אצטדיון שלמה ביטוח" לארבע שנים, עם אופציה להארכה לארבע שנים נוספות.
בשנת 2019 השיקה החברה את שירות AppToYou: שירות ביטוח דיגיטלי אשר עוקב באמצעות איתוראן המותקן ברכב אחר מספר הקילומטרים שנסע הנהג ואיכות הנהיגה שלו, ומתאים לפי פרמטרים אלו את פוליסת הביטוח.
התארגנות עובדי החברה
באוגוסט 2016 קבע ביה״ד לעבודה כי חברת שלמה ביטוח פגעה בהתארגנות עובדים והחברה חויבה לשלם להסתדרות חצי מיליון שקל. בשנת 2018 נחתם הסכם קיבוצי בין החברה לעובדים.
במהלך ינואר 2020 הוציא בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב צו האוסר על שלמה חברה לביטוח לנקוט בכל פעולה שעלולה לפגוע בחופש ההתארגנות של העובדים.
בן בלימה
בן בלימה הוא רב עלום שם, מראשוני המקובלים, ממעבירי וממפיצי תורת הקבלה. הוא נזכר בחיבורי הראשונים, בספרו של רבי יהושע אבן שועיב ורבי שם טוב אבן גאון. יש מי ששיער שהוא היה רבו של הרמב"ן בענייני קבלה.
השערות על זהותו
במחקר מניחים כי לא מדובר בדמות מיסטית בעלת כוח עליון אלא באדם מציאותי, זאת מפני שאין בנראה סיבה להעלימו בעוד את אליהו הנביא פרסמו, ואף מציגים אותו כמקבל מאליהו הנביא ולא ככוח אחר.
המחקר מציגו כדמות המעבירה את מסורת הראב"ד השלישי ורבי יצחק סגי נהור למקובלי גירונה, מכוח שמועות בשמו המזכירות אותו כמתווך.
מספר השערות נאמרו על זהותו:
המחקר לא קיבל את הזיהויים והוא מגדירו כמקובל עלום שם.
כמעביר תורת קבלה
אחד מהראשונים בעל ספר אור הגנוז מתאר בביאורו לספר הבהיר את שלשלת המסירה של תורת הקבלה וכך כותב:
עודד ישראלי טוען שרמב"ן לא היה תלמידו, ומסורות אלו מדברות על שמועה ששמע מפיו ולא על יחסי רב – תלמיד, ואף בכתב יד מסופר על מחלוקת ביניהם. יוסף דן לעומתו הציג את הקטע הזה כפתרון לשאלת רבו של הרמב"ן בתורת הקבלה.
שמועות בשמו
מספר שמועות הובאו בשמו בעיקר בכתבי תלמידי הרשב"א.
בגיליונות כתב יד של פירוש אבן שועיב מובאת מחלוקת בין הרמב"ן לבן בלימה אודות סוד הנפילים.
יעקב קניזל
רבי יעקב קניזל (קאניזל; היה פעיל במאות ה-15 וה-16), מראשני הפרשנים על פירוש רש"י לתורה, וממנהיגיה הרוחניים של יהדות פאס בדור שלאחר גירוש ספרד.
תולדות חייו ויצירתו
רבי יעקב קניזל נחשב מראשוני הפרשנים לרש"י על התורה, אך ברור כי את חיבורו יצר לאחר רבי שמואל אלמושנינו, שאת ספרו הוא מצטט ומזכיר פעמים רבות. נמצאו כמה שינויים בין העותקים של הספר, כנראה משום שאחרי ההדפסה נמצא כתב יד שלם או טוב יותר. גרסה רחבה יותר של פירושי קניזל נמצאת בכתב יד.
ישנה סברה שרבי אליהו מזרחי שאב פירושים רבים מקניזל. פירושיו של קניזל הובאו רבות בספר שפתי חכמים כפי שכתב המחבר, רבי שבתי בס, בהקדמה. הפירושים הוהדרו מחדש כמה פעמים, יחד עם מפרשים נוספים לרש"י.
מקום קבורתו
במרוקו קנה לו רבי יעקב שם נכבד של "קדוש", וקברו, שהיה ניצב בפתחו של בית העלמין בפאס, שימש במשך מאות רבות בשנים מקום תפילה ליהודי פאס בעתות צרה. רבי שאול שמואל סירירו, מחכמי פאס במאה ה-16, מביא בספרו דרשה ובה של דברי חיזוק והתעוררות לתשובה, אותה נשא בפני קהל שהתאסף לצד קברו של קניזל, בעת מגפה שפרצה בעיר. בשנת ה'תרמ"ד (1883/4) הורה המלך חסן הראשון על העתקת בית העלמין ממקומו לצורך הרחבת מסגדים עתיקים. בבית הקברות היהודי בפאס - בית העלמין "החדש" - ניצב קברו עד לימינו אנו, לצד קברו של רבי יהודה בן עטר, רבה של פאס במאה ה-18.
קרסטין פייזרק
קרסטין פייזרק (בגרמנית: Kerstin Paeserack; נולדה ב-19 בפברואר 1963) היא דוגמנית גרמנייה. מיס גרמניה לשנת 1982.
ביוגרפיה
פייזרק נולדה בוילהלמסהאפן.
כמיס סקסוניה התחתונה היא השתתפה בתחרות מיס גרמניה לשנת 1982 וזכתה במקום הראשון.
ג'קדה
ג'קדה בע"מ (באנגלית:  Jacada) היא חברת תוכנה ישראלית, המתמחה בפיתוח פתרונות לניהול ואופטימיזציה של תהליכים עסקיים למרכזי שירות לקוחות ותמיכה.
קרסטין פייזרק
ביוגרפיה
בתחרות מיס תבל 1982 בלימה עלתה לשלב שתים עשרה המתמודדות הסופיות.
ג'קדה
היסטוריה
ג'קדה הוקמה בשנת 1990 בשם CST - Client / Server Technology. על ידי האחים גדעון הולנדר ויוסי הולנדר (יוסי הולנדר היה ממייסדי חברת "המימד החדיש" שנמכרה לחברת BMC Software תמורת כ-650 מיליון דולר) ונמרוד גלעד, שהכירו במהלך שירותם הצבאי. המשקיעים הראשונים היו יוסי הולנדר ובועז דותן, ממייסדי חברת אמדוקס. החזון המקורי של החברה היה לעזור לארגונים למנף ולהשתמש מחדש בהשקעותיהם במערכות מחשב מדורות קודמים.
קרסטין פייזרק
ביוגרפיה
היא גם ייצגה את גרמניה בתחרות של מיס עולם באותה שנה שנערכה בלונדון, שם הייתה המועמדת המועדפת על צלמי התחרות, לאחר שלא עלתה לגמר התחרות אמרה על ארגון התחרות "הם עלולים לשנות את שם התחרות ל"מיס בתולת העולם", כל מה שהם רוצים זה בתולה קטנה שתתרוצץ בבתי חולים עבורם".
היא פרסמה את המשקה הגרמני יגרמייסטר, היא לקחה חלק במסע פרסום של המשקה ברחבי ארצות הברית, במהלכו צילם אותה צלם בלוס אנג'לס ושלח את תמונתה לסוכנות פורד מודלס, בעקבות זאת קריירת הדוגמנות שלה קודמה, במהלכה היא הופיעה במגוון תצוגות אופנה ומגזינים.
ג'קדה
היסטוריה
ב-1994 יצאה החברה לגיוס הון ראשון בסך 2.65 מיליון דולר לפי שווי של שבעה מיליון דולר. וב-1995 גייסה 3.3 מיליון דולר ממספר קרנות הון סיכון, ביניהם ג'מיני, אדוונט, כלל הון סיכון, וקרן JVP.
קרסטין פייזרק
ביוגרפיה
בנוסף היא גם עבדה כדוגמנית בפריז.
ג'קדה
היסטוריה
ב-1997 השיקה החברה פתרונות תוכנה המיועדים להסב באופן אוטומטי מערכות מחשבי מיינפריים ו"AS/400" של IBM לפעולה בסביבת האינטרנט. הפתרונות היו המיועדים לחברות וארגונים גדולים, המעוניינים להעניק לעובדיהם ולקוחותיהם גישה למערכות המידע של הארגון באמצעות דפדפן האינטרנט. הם זכו להצלחה ומכירות החברה הגיעו לסך של 7 מיליון דולר בסוף אותה שנה.
קרסטין פייזרק
ביוגרפיה
היא לקחה חלק בהפקה של רשת השידור הציבורית הגרמנית "Südwestrundfunk" שעסקה בתחרויות יופי.
ג'קדה
היסטוריה
באוקטובר 1999 הונפקו לראשונה מניות החברה בבורסת הנאסד"ק בניו-יורק, לפי שווי שוק של 216 מיליון דולר, והיא גייסה גייסה כ-54 מיליון דולר. בשנת 2001 היו מכירות החברה כ-26 מיליון ומניות החברה נרשמו למסחר גם בבורסה לניירות ערך בתל אביב. באותה שנה השיקה גם מוצר חדש, שרת ממשקים, המספק מימשק משתמש אחיד ליישומי תוכנה שונים ומאפשר אינטגרציה בין יישומים דרך מעטפת אחידה עבור המשתמש.
קרסטין פייזרק
ביוגרפיה
היא ניהלה מערכת יחסים עם זמר הפופ ברנד קלובר.
ג'קדה
היסטוריה
בשנת 2001, השיקה ג'קדה יחד עם חברת התוכנה הישראלית מרקורי, גרסה משותפת של כלי בדיקת העומס של מרקורי LoadRunner. התומכת בשרת הממשקים של ג'קדה.
בסוף 2004, שינתה ג'קדה את המיקוד העסקי שלה, והחליטה להתמקד בשוק המוקד הטלפוני של מרכזי שירות לקוחות (call centers). זאת באמצעות מצור חדש שהשיקה "ג'קדה פיוז'ן" היוצר ממשק משתמש מאוחד עבור עובדי שירות לקוחות, באמצעות אינטגרציה של מערכות שונות. המוצר נמכר למספר חברות רב לאומיות, כולל: חברת התקשרות וודאפון וקבוצת הביטוח האמריקאית Hartford.
בינואר 2008 מכרה ג'קדה את פעילות תוכנות המודרניזציה שלה לחברת Software AG, ספקית תוכנות תשתית למערכות מידע מהגדולות בעולם, תמורת 26 מיליון דולר.
בספטמבר 2016, רכשה קרן ההשקעות IGP של חיים שני ומשה ליכטמן נכנסה להשקעה בג'קדה והגיעה לאחזקה של 24.8% מהחברה.
מיזוגים ורכישות
באוגוסט 2001, רכשה ג'קדה חלק מהנכסים של חברת Propelis Software מארצות הברית, תמורת 6 מיליון דולר במזומן. הנכסים שנרכשו כללו קו מוצרים של פתרונות אינטגרציה בין מערכות ארגוניות, המאפשר איחוד של נתונים ותהליכים ממספר יישומים מסורתיים.
באוגוסט 2002, רכשה ג'קדה את חברת אנוטה הישראלית, חברה שפתחה פתרונות קישוריות מהירה (thin-client) בין מחשבי קצה למחשבים המרכזיים של הארגון, באמצעות האינטרנט.
Listen (שיר של ביונסה)
Listen (בעברית: שמע) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית, ביונסה, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. השיר נכתב על ידי ביונסה, הנרי קריגר, סקוט קטלר ואן פרבן והופק על ידי דייוויד פובטר, האנדרדוגים, מאט סוליבאן ורנדי ספאנדלאב לסרט המוזיקלי, "נערות החלומות". ב-5 בדצמבר 2006, השיר יצא לאור כסינגל המוביל של פסקול הסרט, Dreamgirls: Music from the Motion Picture. השיר הופיעה גם במהדורת הדלוקס של אלבום הסולו השני של ביונסה, B'Day. הגרסה הספרדית של השיר, "Oye", נכללה במיני-אלבום הראשון של ביונסה, Irreemplazable ובמהדורה הספרדית של האלבום B'Day.
השיר מדבר על דינה ג'ונס (דמותה של ביונסה בסרט "נערות החלומות"), נערה ביישנית שחולמת לכבוש את הבמות הגדולות בעולם. במרכז מילות השיר, עומדת ביונסה ששרה על התגובות שדינה קיבלה כשרצתה לעסוק בקריירה מוזיקלית. על פי מילות השיר, התגובות להופעותיה של ג'ונס היו מעורבות. היו לה מעריצים ותומכים רבים לצד שונאים שדחו אותה וסירבו לפרגן. השיר מלווה לצלילי תופים, גיטרות, קלידים, כלי הקשה וכינורות. בשנת 2007, השיר זכה בפרס הסינגל הטוב ביותר בטקס פרסי בחירת המבקרים ה-12. השיר הועמד באותה הקטגוריה גם בטקס פרסי סטלייט לשנת 2006, טקס פרסי גלובוס הזהב לשנת 2007 ובטקס פרסי אוסקר ה-79. השיר הגיע במקום ה-61 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר בוצע על ידי ביונסה בסיבוב ההופעות השלישי שלה, "The Beyoncé Experience" (2007) ובסיבוב ההופעות הרביעי, "I Am... World Tour" (2009–2010). השיר נכלל באלבומי ההופעה של הזמרת, "The Beyoncé Experience Live" ו-"I Am... World Tour".
רקע וכתיבה
בסרט "נערות החלומות", ביונסה שיחקה את הדמות של דינה ג'ונס, שדמותה מבוססת על דיאנה רוס. על פי הסרט, "Listen" הוא שיר משנת 1975, שג'ונס מקליטה באולפני ההקלטות של ריינבאו רקורדס, שנוסד על ידי מנהלה המוזיקלי של ג'ונס, קרטיס. השיר מציג את מסלול חייה של ג'ונס, ואת הסלידה, שהולכת וגוברת, בינה לבין קטריס. על פי מילות השיר, ג'ונס מתוארת כ"רכושו" האישי של קטריס. השיר בוצע בסצנה בה ג'ונס מחליטה לעזוב את קטריס, כדי למצוא את הקול הפנימי שבה.
במהלך כתיבתו של תסריט הסרט, הבמאי ביל קונדון הרגיש כי חלקו השני של הסרט, צריך להתלוות לשיר. קונדון לקח השראה מהשיר "And I Am Telling You I'm Not Going" של ג'ניפר הולידיי, וביקש מצוות המוזיקה שלו, לכתוב שיר נוסף ומרגש באותה המידה, שילווה את דמותה של דינה ג'ונס לאורך הסרט. השיר נכתב על ידי ביונסה, הנרי קריגר, סקוט קטלר ואן פרבן. השיר הופק על ידי צמד ה-Rַַ&B האנדרדוגס.
השיר הוא בלדת R&B, שנכתבה בסולם בי מז'ור ובמהירות של 62 פעימות בדקה. מנעד התווים של השיר נע בין התו פה באוקטבה השלישית לבין התו סול באוקטבה החמישית. מנגינת השיר מורכבת מצלילי תופים, צ'לו, גיטרות, כלי הקשה וכינורות.
הוצאה לאור
"Listen" יצא לאור כסינגל המוביל מתוך הפסקול Dreamgirls: Music from the Motion Picture. לפני הוצאת השיר, ביונסה פרסמה טיזר באורך 15 שניות מתוכו, בשם "Encore to the Fans". השיר נכלל במהדורת הדלוקס של אלבום האולפן השני שלה, B'Day ובמהדורה הספרדית של האלבום. בנוסף, השיר הופיע במיני-אלבום הראשון של ביונסה, Irreemplazable, שם שונה שם השיר ל-"Oye". ב-29 בינואר 2007, הוא הופץ על גבי תקליטור בממלכה המאוחדת ובמספר מדינות אירופאיות נוספות. ב-9 במרץ 2007, הופץ הרמיקס שלו, שנעשה על ידי המפיק פרסטר טי. סמית'.
וידאו קליפ
לשיר קיימים שני וידאו קליפים שונים. האחד סובב סביב ביונסה, בעוד השני סובב סביב הסרט "נערות החלומות". הקליפ הראשון הוקרן בבכורה עולמית ב-28 בנובמבר 2006 ב-MTV, ואילו הקליפ השני יצא לאור בפורמט הדי וי די של הסרט.
הקליפ שעסק בביונסה, בוים על ידי דיאן מרטל. הקליפ מציג את ביונסה מתהלכת באולם הופעות בבגדים פשוטים, כשהיא מבצעת אותו. כאשר היא מגיעה לבמה ולמודולוצית השיר, היא מופיעה בשמלה של שנות השבעים, אשר דומה לזו שג'ונס לבשה בסרט. בקליפ משולבים סצנות קצרות מעלילת הסרט ומהיחסים בין ג'ונס למפיק המוזיקלי, קרטיס.
הקליפ ששירת את הסרט, בוים על ידי מת'יו רולסטון. הקליפ מציג את ביונסה ששרה על מרקע בצבעים מתחלפים בין שחור ללבן. על גבי המרקע, מוקרנים כמה סצנות מהסרט. גרסת הקליפ הזה הופיעה בדי וי די הרשמי שהופק לאחר צאת הסרט.
ביקורות
השיר קיבל שבחים ביקורתיים רבים מטעם מבקרי המוזיקה העכשווית למבוגרים. אתר החדשות האמריקאי "פיצ'פורק" פרסם כי "ביונסה היא השראה אמיתית, שאין שנייה לה". צ'אק טיילור ממגזין הבילבורד, תיאר את השיר כ"בלדה יפהפייה". בנוסף, טיילור פרסם כי "ביונסה מספקת את השירים הטובים בקריירה שלה בעת הזו". פיטר טרוורס ממגזין רולינג סטון כתב כי "השיר מעניק לדמותה של דינה עומק ועוצמה שעוד לא נראתה עוד על מסך הטלוויזיה". מבקר נוסף ממגזין רולינג סטון כתב כי "השיר מראה לקהל את היכולות הווקאליות האמיתיות של ביונסה". אנדרו לויד ובר מהעיתון הבריטי "האובזרבר" פרסם כי "השיר הוא מהבלדות הטובות ששמע בחייו". שרה רודמן מעיתון "הבוסטון גלוב" כינתה את השיר "עוצר נשימה". עוד כתבה כי "השיר הוא בלדה מעולה ומטופחת, שתזיל דמעות מעיני המאזינים. השיר הוא דוגמה נהדרת לאומנות שמחקה חיים, ללא שמץ של אירוניה".
הופעות חיות
השיר בוצע לראשונה בשידור חי, בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית, "המופע של אופרה וינפרי". במהלך הביצוע, הקהל קם על רגליו והריע לביונסה. ב-11 בפברואר 2007, השיר בוצע על ידי ביונסה בטקס פרסי גראמי ה-49 שנערך בסטייפלס סנטר, לוס אנג'לס, ארצות הברית. צוות חדשות ה-MTV הכתיר את ההופעה כטובה ביותר בטקס פרסי אוסקר.ו והצהיר כי: "ביונסה צמררה אותנו בהופעה בלתי נשכחת של השיר "Listen"." ב-29 בנובמבר 2008, הזמרת האמריקאית, אלכסנדרה ברק, ביצעה את השיר בשלב ההופעות החיות בתחרות המוזיקה, "The X Factor". שבועיים לאחר מכן, ב-16 בדצמבר, ביונסה ביצעה ביחד עם ברק את השיר על בימת הגמר של התחרות. לאחר השיר, ברק פרצה בבכי ולחשה באוזניה של ביונסה, "תודה". מאוחר יותר באותו הערב, ברק הוכרזה כזוכה של העונה החמישית של התחרות.
השיר היה חלק מרשימת השירים של סיבובי ההופעות "The Beyoncé Experience" ו-"I Am... World Tour". ג'ים פרבר, כתב בניו יורק דיילי ניוז שנכח בסיבוב ההופעות "I Am... World Tour", סיפר כי "במהלך ביצוע השיר, ביונסה שילבה את דמותה של דינה ג'ונס עם אישיותה החזקה והבולטת של ביונסה עצמה". ב-5 באוגוסט 2007, ביונסה ביצעה את השיר במדיסון סקוור גארדן, מנהטן. לאחר ההופעה, ג'ון פארלמס, כתב בניו יורק טיימס שיבח את הופעתה של הזמרת וכתב כי "השירה של ביונסה יכולה להיות אוורירית, מצמררת ונועזת בו בזמן. בנוסף, שפת הגוף של ביונסה שמוקרנת במהלך ביצוע השיר נהדרת ומרגשת".
גרסאות כיסוי
בשנת 2009, הסופר וילי רייל כתב גרסה חדשה לשיר שנוספה לגרסת הבמאי של הסרט "נערות החלומות". הגרסה החדשה נכתבה כדואט בין הדמויות דינה ג'ונס ואפי וייט. וייט מסבירה לג'ונס כי עליה לעזוב את המפיק המוזיקלי שלה, קרטיס, ולנסות לפתח קריירה עצמאית.
בשנת 2010, השיר בוצע על ידי הזמר הטרנסג'נדר ג'ייק זירוס בפרק הבכורה בעונה השנייה של הסדרה האמריקאית, "Glee". הגרסה הזו יצאה לאור כסינגל, והגיעה למקום ה-38 במצעד הבילבורד הוט 100 (מקום גבוה יותר מגרסתה של ביונסה עצמה). בנוסף, השיר הגיע למקום ה-51 בקנדה הוט 100, ה-87 במצעד הסינגלים האוסטרלי, ה-33 באירלנד, וה-51 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-22 בספטמבר 2011, הזמרת האמריקאית מלאני אמרו ביצעה את השיר באודישן שלה בעונה הראשונה של התחרות "The X Factor". הכתבת בקי ביין כתבה על ההופעה כי "הביצוע היה כה מרגש. לא נשארה עין אחת יבשה באולם". ניקול שרזינגר, חברת צוות השופטים אמרה לאחר הביצוע כי "אנשים כמוך (מלאני) נותנים לי השראה. את גורמת לי לקום לעבודה בחיוך רחב". שופט נוסף, סיימון קאוול שיבח את אמרו על הביצוע. "כשאנשים שאלו אותי מדוע אני מביא את התחרות הזו לארצות הברית, עניתי כי אני מקווה למצוא כישרונות כמוך". ב-21 בדצמבר 2011, מלאני שרה את השיר פעם נוספת בגמר התחרות וזכתה לשבחים הן מצד השופטים והן מצד מבקרי המוזיקה.
בשנת 2013, הזמרת הרומנייה תאודורה סבה בת ה-11 ביצעה את השיר בגמר תחרות המוזיקה הרומנית, "Next Star". הופעתה גררה שלל תגובות חיוביות הן מהשופטים והן מפלטפורמות האינטרנט. הופעתה זכתה ל-3.5 מיליון צפיות באתר יוטיוב, שפרסמו את הזמרת הצעירה ברחבי רומניה ומחוצה לה. לאחר התחרות, אחד מחבר השופטים הזמין את סבה לשיר את השיר בחתונתו. בשנת 2017, בגיל 16, סבה ביצעה את השיר עם עיבוד מעט שונה, בשלב ההופעות החיות, בתחרות "X Factor רומניה".
בישראל
בשנת 2013, הזמרת עדן בן זקן ביצעה את השיר בשלב ההופעות החיות בעונה הראשונה של תחרות השירה "אקס פקטור ישראל". הביצוע זכה לביקורות מעורבות בקרב חבר השופטים. השופט עברי לידר אמר כי: "לעדן יש קול מצוין, על זה אין ויכוח. אך השיר לא מתאים לה. עדן היא זמרת רחוב, והניסיון להפוך אותה למשהו שקרי הוא שגוי". לעומת זאת, הביקורת של השופטת שירי מימון הייתה חיובית. "מצד אחד, עדן ביצעה את השיר מעולה. לא כל אחת יכולה לבצע את השיר הזה כמו ביונסה". משה פרץ אמר על הביצוע כי הוא "מעריץ את עדן על הבחירה הנועזת". עם תום ההופעות הוכרז כי בן זקן העפילה לשלב ההופעות החיות הבא.
בשנת 2017, הזמרת ג'ולייטה ביצעה את השיר בשלב האודישן שלה לעונה הרביעית של "הכוכב הבא לאירוויזיון". בשביל לעבור לשלב הבא הזמרת הצטרכה לקבל 70% מן השופטים ומן הקהל. כל שופט היה יכול להוסיף עשרה אחוזים להצבעה. במהלך ביצוע השיר, השופטת קרן פלס אמרה לאסף אמדורסקי שישב לצידי כי "היא נראית סובלת ומתאמצת יותר מידי". בסוף הביצוע מד האחוזים עמד על 62%, פלס ואמדורסקי הצביעו אדום בעוד שסטטיק ובן אל (שנחשבו כשופט אחד) הצביעו כחול. השופט המכריע, הראל סקעת, אמר כי: "ציפיתי למשהו הרבה יותר שמח ומקפיץ. אני מקווה שבשלבים הבאים תביאי משהו אחר". לבסוף סקעת הצביע כחול והזמרת העפילה לשלב הבא עם 72 אחוזים.
בשנת 2019, הזמרת מאיה בוסקילה ביצעה את השיר בשלב האודישן שלה לעונה השישית של "הכוכב הבא לאירוויזיון". בדומה לעונה הקודמת, גם בעונה הזו המתמודדים היו צריכים לקבל לפחות 70 אחוזים כדי לעבור לשלב הבא. במהלך הביצוע, כל חמשת השופטים הצביעו כחול, ובוסקילה סיימה את האודישן עם 83 אחוזים והעפילה לשלב הבא. לאחר הביצוע הקהל קם על רגליו ובוסקילה ספגה שבחים מהשופטים.
בשנת 2020, הזמרת עדן אלנה ביצעה את השיר בחצי הגמר הראשון בעונה השביעית של "הכוכב הבא לאירוויזיון". בשלב הזה, השופטים ניקדו את המתמודדים בצורה המקובלת באירוויזיון. כל שופט העניק 8, 10 ו-12 נקודות לביצועים שהכי אהב. לאחר ביצוע השיר, אלנה ספגה ביקורות חיוביות מפיהם של השופטים. השופטת פלס אמרה כי "במהלך הביצוע שמעתי זמרת שיודעת איך לשיר באופן המדויק ביותר". השופטת מימון שיבחה את הביצוע ואמרה: "בחרת שיר לא קל ועמדת באתגר". לאחר תום הביצוע, עדן קיבלה 84 נקודות והעפילה לשלב הבא ביחד עם הזמרת אלה לי להב.
אמצעי מניעה הורמונליים
אמצעי מניעה הורמונליים הם אמצעים שכיחים בעולם הרפואה, שמטרתם העיקרית היא מניעת היריון בעזרת שימוש בהורמונים שונים. אמצעים אלו נכנסו לשימוש במאה ה-20, כאשר הנפוצות שבהם הן הגלולות. ישנם אמצעי מניעה הורמונליים נוספים, כמו: התקן תוך-רחמי, מדבקה הורמונלית. בזמן השימוש באמצעי מניעה הורמונליים עלולות להופיע תופעות לוואי מסוימות. בהן: כאב ראש, רגישות בשדיים, עליה בלחץ הדם (יתר לחץ דם). תופעת הלוואי הנפוצה היא דימום לא סדיר, תופעות לוואי נוספות הן עלייה במשקל, ירידה בדחף המיני, מצבי רוח, כאבי ראש זיהום פטרייתי בנרתיק ועלייה בלחץ הדם (יתר לחץ דם).
כמו כן, לאמצעי מניעה הורמונליים יש שימושים רפואיים נוספים, אולם שימושם העיקרי הוא, כאמור, מניעת הריון.
גלולות למניעת היריון, תחילת דרכם של אמצעי המניעה ההורמונליים
אחת ההמצאות החשובות ביותר במאה ה-20, היא המצאת גלולות למניעת היריון.
יש הטוענים כי המצאה זו היוותה גורם משמעותי בשחרורן של הנשים. המצאת הגלולות אפשרה לנשים להחליט על תזמון הקמת משפחה ותכנון התא המשפחתי, מה שמאפשר לנשים מאז ועד היום לצאת לשוק העבודה ולפתח קריירה.
יחסי ארצות הברית–הוותיקן
יחסי ארצות הברית-הכס הקדוש הם היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית לבין "הממשלה האוניברסלית של הכנסייה הקתולית הפועלת מקריית הוותיקן כטריטוריה ריבונית עצמאית". בין שתי הישויות מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים מאז ינואר 1984. לפני כן התקיימו יחסים דיפלומטיים בין ארצות הברית לבין מדינת האפיפיור משנת 1797 ועד שבוטלו בשנת 1870, כאשר בין השנים 1848–1867 היו היחסים ברמה של שגרירות. בין 1870 ל-1984 לא התקיימו יחסים רשמיים בין שתי הישויות. לפי מסמך הגדרת היחסים, "ארצות הברית והכס הקדוש מתייעצים ופועלים בשיתוף פעולה בסוגיות בינלאומיות בעלות אינטרס משותף, כולל בתחומי זכויות האדם, שלום עולמי, מניעת סכסוכים, מיגור העוני, הגנת הסביבה וקידום הבנה בין-דתית". בארצות הברית מכהן הנונציו (שליח אפיפיורי) ארכיבישוף קרלו מריה ויגאנו, שגריר ארצות הברית לוותיקן הוא קן האקט.
1797 - 1870
ב-1788 נפגש האפיפיור פיוס השישי לראשונה עם שליח רשמי של ארצות הברית, בנג'מין פרנקלין, ששהה באותה עת בפריז על מנת להסדיר מינוי בישופים קתוליים ברפובליקה החדשה. ב-1797 מינה נשיא ארצות הברית ג'ון אדמס קונסול דיפלומטי ראשון במדינת האפיפיור. עד נפילתה של מדינת האפיפיור ב-1870 כיהנו במשרה זו אחד-עשר קונסולים. מבחינת ארצות הברית חשיבות המשרה הייתה בעיקר רקימת קשרים מסחריים ואבטחתם, בצד הרצון לרקימת קשרים אינטלקטואליים באירופה והקמת צינור דיווח אמין על אירועים ביבשת, עם זאת הדגיש ממשל ארצות הברית שהיחסים המדיניים נעדרים כל תוכן דתי. מבחינת רומא היחס לקונסולים אלה היה כאל שגרירים לכל דבר, והיחס אליהם היה כנציגים לא למדינת האפיפיור בלבד אלא לכל הקתולים באירופה. בשנת 1848, בעקבות עלייתו של פיוס התשיעי לכס הקדוש, העלה הנשיא ג'יימס פולק את מעמדו של הנציג הדיפלומטי מקונסול ל"שגריר בשכר" (Chargé d’Affaires). ב-1854 הועלה שוב דרג היחסים לשגריר מלא. ב-1850 פעל יוליסס גרנט על מנת להתערב, ללא הועיל, בצינורות הדיפלומטיים על מנת לפתור את פרשת חטיפתו של הילד היהודי אדגרדו מורטארה.
ב-1863, בשיאה של מלחמת האזרחים האמריקנית, שלח האפיפיור פיוס התשיעי מכתבים לארכיבישופים של ניו יורק וניו אורלינס על מנת לנסות לגשר על המחלוקות בין הצפון לדרום בדרכי שלום בחסות הכנסייה ואף שלח מכתב אישי לג'פרסון דייוויס, מנהיג מדינות הדרום, בו כינה אותו "נשיא הקונפדרציה של מדינות אמריקה". עבור מדינות הצפון נראתה פנייתו של האפיפיור לדייוויס כהכרה אפיפיורית בריבונות הדרום, בעוד שאנשיו טענו שהייתה זו פניה נימוסית גרידא. הנייטרליות של מדינת האפיפיור הוכחה כאשר הסכימה להסגיר לידי ממשלת ארצות הברית שותף לרצח אברהם לינקולן, שביקש בה מקלט מדיני, אף על פי שלא היה הסכם הסגרה בין שתי המדינות. על אף צעד זה, הלכה וגברה ההתנגדות בוושינגטון ליחסים עם הכס הקדוש. התנגדות זו נבעה הן מרגש אנטי-קתולי שגאה באותה עת והן בשל האופוזיציה המתחזקת לממשלו של אנדרו ג'ונסון שתרמה לסיכול כל נושא שהביא בפני הבית. ב-28 בפברואר 1867 סירב הקונגרס של ארצות הברית להמשיך לממן משלחת בדרג שגרירות למדינת האפיפיור. כך תמה למעשה כהונת השגריר בוותיקן, ללא הודעה רשמית על סיום היחסים. במקום המשיכה לפעול משלחת קונסולרית עד לביטול רשמי של היחסים (וביטולה של מדינת האפיפיור כיישות ריבונית) ב-1870.
במאמר המערכת של הוושינגטון פוסט לרגל כינונם מחדש של היחסים כעבור 116 שנה יוחס ניתוק היחסים ל"פרץ של רגשות אנטי-אפיפיוריים".
1870 - 1984
במשך השנים בהן לא היו יחסים רשמיים בין שתי הישויות, המשיכו אנשי דת להעביר מסרים ולשמר קשרים בין גורמי ממשל בכירים באופן בלתי רשמי. ב-1892 מינה האפיפיור לאו השלושה-עשר את הארכיבישוף פרציסקו סאטולי לנציגו הרשמי בארצות הברית. הארכיבישוף סאטולי ייצג את האפיפיור למשל בתערוכה העולמית של שיקגו. לרוב עסקו נציגי האפיפיור (שליחים אפוסטוליים) בארצות הברית בבירור עניינים פנים-כנסייתיים ולא בפעילות דיפלומטית. את האינטרסים של היררכיית הכמורה האמריקאית בוותיקן ייצג ארכיבישוף, שלא היה נציג אמריקאי רשמי. בעת מלחמת העולם הראשונה ניסה נציג זה, הארכיבישוף ג'יימס גיבונס מבלטימור, לנהל מדיניות של חתירה להסכם שלום, אשר התנגשה עם מדיניותו של הנשיא וודרו וילסון (שהיה גם אנטי-קתולי מובהק).
בשנת 1929 חתמה ממשלת איטליה הפשיסטית עם האפיפיור על ההסכמים הלטרניים שהגדירו את קריית הוותיקן כמדינה ריבונית. מדיניות ה"ניו דיל" של פרנקלין דלאנו רוזוולט הובילה לשותפות אינטרסים ולקרבה חסרת תקדים של הממשל האמריקאי עם הקתולים בסוגיות של דאגה לשכבות החלשות. בשנת 1936 ביקר מזכיר המדינה של הוותיקן, אווג'ניו פאצ'לי (שנבחר שלוש שנים מאוחר יותר לאפיפיור פיוס השנים עשר), לראשונה בארצות הברית. הביקור התאפשר בתיווכם של קתולים אמריקאים מקורבים לממשל, בראשותו של ג'וזף קנדי. לאחר ביקור בן חודש נפגש פאצ'לי עם הנשיא רוזוולט. אחת הסיבות לעניין שהתעורר בוותיקן ביחסים עם ארצות הברית הייתה חרדתו מפני הקומוניזם והרצון בבעל ברית יציב כנגד סכנה זו.
עם הכתרתו של פאצ'לי כאפיפיור פיוס השנים עשר במרץ 1939, בחר הנשיא רוזוולט לשגר את קנדי, שכיהן אז כשגריר ארצות הברית בבריטניה, לייצגו בטקס ההכתרה כנציג רשמי רם-דרג. דמות מעניינת בניסיונות לדחוף את הממשל לכינון יחסים דיפלומטיים עם הוותיקן היא דמותו של עמנואל סלר, חבר יהודי מניו יורק בבית הנבחרים של ארצות הברית, ששלח מכתב בקשה למזכיר המדינה של ארצות הברית, קורדל הול, בו הציע שקידום יחסים דיפלומטיים של הדמוקרטיה הגדולה ביותר עם הכוח הדתי החשוב ביותר יוכל לסייע להצלת העולם מפני הפשיזם ההיטלראי המשתולל. רוזוולט, שחש ששליחת נציג פוליטי רשמי תעורר דעת קהל שלילית בארצו, הסכים לשליחת נציג אישי מטעמו, שיפעל תחת הגדרה של שליח לעניינים הומניטריים. למשרה נבחר מירון צ'ארלס טיילור, תעשיין פרוטסטנטי. טיילור הגיע לוותיקן בפברואר 1940 ונשא בתפקידו עשר שנים, במהלכן שהה פרקי זמן ארוכים בוותיקן. תארו הדיפלומטי הרשמי היה "נציג רשמי של נשיא ארצות הברית לכס הקדוש בדרג של שגריר" (special representative of the President of the United States to the Holy See with rank of ambassador). הוותיקן שימש בשנות מלחמת העולם השנייה כשער להעברת מסרים לאיטליה הפשיסטית של מוסוליני וכדרך להעברת סיוע לפליטים יהודים מגרמניה הנאצית.
אמצעי מניעה הורמונליים
גלולות למניעת היריון, תחילת דרכם של אמצעי המניעה ההורמונליים
הגלולות אושרו לשימוש בארצות הברית בשנת 1960, והיום נמצאות בשימוש נרחב. נכון לעכשיו, מאות מיליוני נשים ברחבי הגלובוס נוטלות גלולות, הן למטרות מניעת היריון והן לטובת מטרות רפואיות שונות. יתרה מכך - הגלולות מצויות ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי (באנגלית: WHO - World Health Organization), ונכללת בין תרופות אחרות רבות שנבדקו רבות ובטוחות לשימוש.
היסטוריה של אמצעים הורמונליים נוספים למניעת היריון
ישנן שיטות נוספות למניעת היריון באופן הורמונלי: מידע נוסף לגבי שיטות אלו יסופק בהמשך הערך.
יחסי ארצות הברית–הוותיקן
1870 - 1984
באוקטובר 1965 ביקר פאולוס השישי בארצות הברית, על מנת לשאת נאום בפני מליאת האומות המאוחדות ונפגש עם הנשיא לינדון ג'ונסון. היה זה ביקורו הראשון של אפיפיור על אדמת ארצות הברית. ב-5 ביוני 1970 מינה הנשיא ריצ'רד ניקסון את הנרי קבוט לודג' לנציגו האישי לכס הקדוש, ובכך שיחזר לראשונה את רמת היחסים לזו שהתקיימה בתקופת רוזוולט. לודג' תפקד כשליח מיוחד לכס הקדוש עד עלייתו של ג'ימי קרטר ב-1976 ובין היתר סייע הדבר בשחרורם של בישופים קתולים שנכלאו במדינות אפריקה, בטיפול באינטרסים אמריקאים במדינות ברית ורשה ובנכסים קתוליים בירושלים. בשנים 1978–1981 כיהן רוברט פ. וגנר הבן, ראש עיריית ניו יורק לשעבר וקתולי, כנציגו של קרטר. יוחנן פאולוס השני ביקר בארצות הברית לראשונה ב-6 באוקטובר 1979, בביקור שהוגדר פרטי ובמסגרתו נאם בפני מליאת האומות המאוחדות וביקר בבית הלבן, הנשיא קרטר ביקר אותו בוותיקן ביוני 1980.
אמצעי מניעה הורמונליים
שימושים רפואיים
השימוש העיקרי של אמצעי מניעה הורמונליים הוא מניעת הריון. חלק מאמצעי המניעה עשויים לשמש להקלה בדימום ווסתי כואב, דיסמנוריאה, או על דימום ווסתי מוגבר, מנורגיה. כמו כן ניתן לראות שימוש באמצעי מניעה הורמונליים כחלק מטיפול בתסמונות הקשורות למערכת ההורמונלית. נעשה שימוש בגלולות למניעת הריון כחלק מטיפול בתסמונת השחלות הפוליציסטיות. השימוש בגלולות מפחית את הגירוי הרחם ורקמת השד הנובעת ממנגנון חוסר באסטרוגן המאפיין את החולות בתסמונת.
סנדרלנד עד המוות
סנדרלנד עד המוות (באנגלית: Sunderland 'Til I Die) היא סדרה תיעודית ספורטיבית המתעדת את האירועים סביב מועדון הכדורגל האנגלי סנדרלנד. הסדרה הופקה על ידי Fulwell 73 ושודרה בנטפליקס החל מ-14 בדצמבר 2018.