cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אנה בן מרדכי
ביוגרפיה
ב-1994 התגייסה למשטרת ישראל. היא החלה את שירותה ביחידה המרכזית של מחוז ירושלים והייתה האישה הראשונה בתפקיד ראש צוות סמויה בימ"ר. שימשה כקצינת האזנות סתר ארצית וראש חוליית תשתיות סיגינטיות במחלקת איסוף וטכנולוגיה במטה הארצי. בשנים 2013–2016 שירתה כמפקדת תחנת הראל במחוז ירושלים, קודם לתפקיד זה שימשה ראש ענף מודיעין במחוז ירושלים. שירתה כראש תחום אג״מ וסגן מזכיר ביטחוני במשרד לביטחון הפנים וב-2020 קודמה לדרגת תת-ניצב ומונתה למזכיר ביטחוני לשר לביטחון הפנים. נכון לשנת 2021 משרתת בתפקיד ראש חטיבת שיטור קהילה ומתנדבים באגף המבצעים.
ג'ורג' מיכאל מוסר
ביוגרפיה
מוסר היה חבר מקורי, ואחר כך פעיל, באגודת האמנים, שאת חותמתה עיצב, והיה אחד מבין 21 האמנים שפרישתם, בשנת 1767, הובילה להקמת האקדמיה המלכותית. בגלל הקנאות והאנרגיה של מוסר האירוע האחרון התרחש במידה רבה בשיתוף עם ויליאם צ'יימברס, בנג'מין וסט ופרנסיס קוטס. הוא ניסח את החוקה של הגוף החדש, וב־28 בנובמבר 1768 הציג את האגודה למלך וביקש את חסותו.
אנה בן מרדכי
ביוגרפיה
בן מרדכי בעלת תואר ראשון בהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני במשפטים מהקריה האקדמית אונו ותואר שני בקרימינולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. היא מתגוררת בירושלים ואם לשתיים.
ג'ורג' מיכאל מוסר
ביוגרפיה
הוא היה הראשון, שהוקצו לו חדרים בבית סומרסט. לתפקיד זה הוא התאים היטב ביכולותיו המקצועיות והאנושיות. יכולתיו ומסירותו כמורה זכתה בחיבתם העזה של התלמידים. הוא לימד אמנים בולטים רבים כולל ויליאם בלייק. תלמיד אחר היה אחיינו יוסף מוסר.
מוסר זכה להערכה רבה בחייו הפרטיים, ונהנה מידידותם של סמואל ג'ונסון, אוליבר גולדסמית' ועם אנשי ספרות אחרים בימיו.
הוא נפטר בבית סומרסט ב־24 בינואר 1783, ונקבר בחצר הכנסייה של סנט פול, בקובנט גארדן, בהלווייתו השתתפו כמעט כל חברי האקדמיה ותלמידיה. ביום שלאחר מותו של מוסר התפרסמה הודעה עליו פרי עטו של סר ריינולדס, בו תואר כבעל ידע אוניברסלי בכל ענפי הציור והפיסול, ובכל דבר. הוא הוצג כאבי דור האמנים הנוכחי.
Generation Terrorists
Generation Terrorists הוא אלבום הבכורה של הלהקה הוולשית מאניק סטריט פריצ'רז. האלבום יצא ב-10 בפברואר 1992. בהאזנה לאלבום ניתן להרגיש בהשפעות ברורות של להקות כמו הקלאש, Guns N' Roses , להקת מקארתי', אקו והבאנימן, הוסקר דו, פאבליק אנמי , הרכבים עליהן דיברה הלהקה רבות בראיונות. הלהקה ניגנה רוק כבד מכוון גיטרות, שפינה את מקומו לרוק אלטרנטיבי.
האלבום הוקלט במשך תקופה של עשרים ושלושה שבועות באולפני בלקבארן, ליד גילפורד, אנגליה.
אדובי איקובה
אדובי איקובה (באנגלית: Eduvie Ikoba; נולד ב-26 באוקטובר 1997 בבטנדורף שבאיווה, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי-ניגרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת זלאגרסגי ט.א. מליגת העל ההונגרית.
קריירת מועדונים
איקובה שיחק במשך ארבע שנים עבור דארטמות' קולג'. הוא ערך גם הופעה אחת עבור קבוצת ה-USL PDL בלאק רוק.
ב-30 ביולי 2019 חתם איקובה בזלאגרסגי ט.א. מליגת העל ההונגרית. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-13 ביולי 2020 חתם איקובה על חוזה לשלוש שנים בא.ס. טרנצ'ין מליגת העל הסלובקית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 48 הופעות ליגה והבקיע תשעה שערים.
ב-27 ביולי 2022 חזר לקדנציה שנייה בזלאגרסגי ט.א. מליגת העל ההונגרית.
בייבי בוס
בייבי בוס (באנגלית: The Boss Baby) הוא סרט קולנוע בהנפשה ממוחשבת מבית דרימוורקס הנפשה. הסרט יצא לאקרנים ב-31 במרץ 2017. עלילת הסרט מתבססת באופן חופשי על ספר ילדים משנת 2010 באותו השם מאת מרלה פראזי. אולפני ההנפשה של דרימוורקס הפיקו את הסרט, טום מקגראת' ביים על פי תסריט של מייקל מקולרס. את הסרט מפיצה חברת פוקס המאה ה-20.
בשנת 2018 החלה להיות מופצת בנטפליקס סדרת הטלוויזיה "בייבי בוס: גדול בעסקים" שמבוססת על הסרט, ובשנת 2021 יצא לו סרט המשך בשם "בייבי בוס 2: עסק משפחתי".
עלילה
טים הוא ילד בן שבע שמקנא באחיו התינוק מהיר הדיבור הנושא תיק העסקים. כשטים יוצא למשימה להחזיר לעצמו את אהבת הוריו הוא מגלה מזימה סודית שנרקמה על ידי פרנסיס פרנסיס המנכ"ל של חברת "פאפי קו" שבמרכזה אחיו התינוק. המזימה המאיימת עלולה להביא לחוסר איזון של האהבה בעולם. האחים חייבים להתאחד על מנת "להציל את הוריהם, להחזיר את הסדר לעולם ולהוכיח שאהבה היא כוח אינסופי."
הפקה
ב-12 ביוני 2014 הודיעו אולפני ההנפשה של דרימוורקס על כוונתם לשחרר את הסרט לאקרנים ב-18 במרץ 2016. טום מקגראת' הוכרז כמי שיביים את הסרט.
ב-30 בספטמבר 2014 הצטרפו לסרט אלק בולדווין וקווין ספייסי. בולדווין יועד לתפקיד התינוק וספייסי לתפקיד הנבל המרכזי (בהמשך הוחלף על ידי סטיב בושמי). רמזי נייטו ודניס קסקינו הוכרזו כמפיקים בהתבסס על תסריט של מייקל מקולרס.
ב-11 בדצמבר 2014 הודיעו האולפנים שהפצת הסרט נדחתה ובמקומו יופץ במועד המיועד הסרט "קונג פו פנדה 3". באותו שלב טרם נקבע מועד יציאה חלופית לסרט.
ב-22 בינואר 2015 הוחלט על תאריך הפצה חדש, 13 בינואר 2017. ובספטמבר 2015 נדחתה הפצת הסרט ל-10 במרץ 2017, במקום סרט שיתבסס על סדרת ספרי "קפטן תחתונים".
בחודש יוני 2015 נדחתה הפצת הסרט פעם נוספת, הפעם ל-31 במרץ 2017.
הטריילר הרשמי הראשון יצא לאקרנים ב-15 באוקטובר 2016 במסגרת ההפצה הבינלאומית של הסרט "טרולים", ומספר ימים לאחר מכן שוחרר הטריילר לרשת האינטרנט.
קישורים חיצוניים
ביקורות
אוהל יעקב
{{פירושונים|
ראו גם
}}
התנועה האילירית
התנועה האילירית או איליריזם (בקרואטית: Ilirski pokret (אילירסקי פוקרט) או ilirizam= илиризам, בסלובנית: Ilirsko gibanje, אילירסקו גיבאניה או ilirizem) הייתה תנועה תרבותית ופוליטית פאן-דרום-סלאבית ששורשיה בתקופה המודרנית ושהתארגנה במיוחד בסביבות השנים 1835–1849, ביוזמתם של קומץ אנשי רוח קרואטים- ליודביט גאי, יאנקו דרשקוביץ' ואחרים. התנועה שאפה להשיג אוטונומיה פוליטית ותרבותית קרואטית יותר רחבה במסגרת האימפריה האוסטרית באמצעות טיפוח האחדות הלשונית והאתנית, ולאיחודם של כל הסלאבים הדרומיים תחת מטריית האתנונים הקדום "אילירים". אותם ההיבטים של התנועה הנוגעים לטיפוח התרבות הקרואטית נחשבים בהיסטוריוגרפיה הקרואטית לחלק מתנועת התחייה הלאומית הקרואטית (Hrvatski narodni preporod).
השם
במאה ה-19 בחרו חסידי התנועה בשם "אילירי" על סמך תאוריה שלפיה הסלאבים הדרומיים הם צאצאי האילירים הקדומים. מתוך חשש מפני הגזמת הפטריוטיזם המקומי או הפרטיקולריזם האזורי, סברו האיליריסטים שהשם "אילירי" עשוי לאחד יותר בנקל את הסלאבים הדרומיים או לפחות את אלו ממערב לבולגריה מבחינה ספרותית-לשונית.
ההקשר ההיסטורי
בשנת 1813 בישוף זאגרב, מקסימיליאן ורחובץ קרא ללקט את האוצרות הרוחניים של הלאום (Poziv na sve duhovne pastire svoje biskupije, "קול קורא לכל הרועים הרוחניים בדיוקסיה שלנו") ובישר את הקמת תנועת התחייה הלאומית הקרואטית. בהשפעת אביו יוסיפ שפורר, שכיהן כראש עיר ראשון בקרלובץ תחת הכיבוש הצרפתי הנפוליאוני והיה אחד ממייסדי תנועת הבונים החופשיים באזור, ניסה יוראי שפורר (Juraj Šporer) לפרסם עיתון ראשון בשפת האם (domorodnom) ה"אילירית", בכתב לטיני. העיתון נקרא "Oglasnik ilirski" ("המודיע האילירי"). השלטון האוסטרי ראה בחיוב יוזמה כזאת שנראתה לו קרדום בלהפחית את ההשפעתם של רוסיה ושל הספרות בכתב קירילי על התרבות הקרואטית. אולם המיזם של שפורר נכשל בגלל העניין המועט שעורר עיתון כזה בקרב הקהל בדומה לקרואטים, גם אצל ההונגרים והגרמנים האוסטרים קמו תנועות לאומיות. הקרואטים התקשו לעכל את השלכות הלאומנות ההונגרית ששאפה לנגוס באוטונומיה הקרואטית ולהגביר את ההתבוללות בשם ההונגריזציה או המדיאריזציה. על מנת להגן על האוטונומיה שלהם, ביקשו הקרואטים להעמיק את תרבותם ולהחיות את מורשתם.
בתחילת שנות ה-1830 קבוצת סופרים קרואטים צעירים ובראשותם ליודביט גאי שהתכנסו בזאגרב הקימו תנועה לתחייה לאומית ולאחדות של כל הסלאבים הדרומיים שבשטחי האימפריה ההבסבורגית. העיר זאגרב הפכה למרכז חשוב של פעילות פוליטית, כלכלית ותרבותית וכן למרכז התנועה הזאת. הרוזן ינקו דרשקוביץ' (1856-1770) פרסם בשנת 1832 את הפמפלט "דיזרטציה" שהפך מאוחר יותר למצע הפוליטי, הכלכלי, החברתי והתרבותי של התנועה האילירית. הוא העלה בו את הצורך לראות בשפת הילידים שפה רשמית, לדרוש אוטונומיה נרחבת יותר כלפי הממשלה המרכזית ולדרוש את חיזוק חינוך והפצת ההשכלה בקרב דלת העם.לאורך 8-9 השנים הראשונות שימש ליודביט גאי למנהיג התנועה כולה. בהמשך עברה ההנהגה שלה לידיים אחרות.
השפה "האילירית" במרכז
בשנת 1830 פרסם ליודביט גאי את Kratka osnova horvatsko-slavenskoga pravopisanja (קיצור היסודות של אורתוגרפיה הקרואטית-סלבונית) שהייתה העבודה הלשונית הראשונה שפורסמה בימי פריחת "התנועה האילירית". גאי הציג בה את הצעתו לרפורמה של האלפבית "האילירי", שכללה הנהגת סימנים דיאקריטיים. הרעיון נשאב מניסיון האלפביתים של העמים הסלאביים האחרים שאימצו את האותיות הלטיניות (הצ'כים, הסלובקים והפולנים) וכן מפרקטיקות מוקדמות מבית כמו האלפבית ששימש את פאבאו ריטר ויטזוביץ'. לפי האותיות l̃ and ñ הנהוגים על ידי ויטזוביץ' הנהיג גאי טילדה כסימן דיאקריטי מעל האותיות c, z, s, l, n, d, g. כדלקמן:c̃, z̃, s̃, l̃, ñ, d̃ ו- g̃. עם זאת מסיבות טקטיות סימון זה לא יושם בעקביות. אף על פי שרפורמת האלפבית נועדה במקור לדוברי הניב הקייקבי, בעבודתו קידם גאי את רעיון האלפבית הלטיני המשותף לכל הסלאבים הדרומיים שעשוי להוות את יסודה של שפה ספרותית משותפת. בשנת 1835 גאי התחיל לפרסם את העיתונים הקרואטים Novine Horvatzke ("נובינה חרבאצ'קה") ו-Danicza Horvatzka, Slavonzka i Dalmatinzka (דניצה חרבאצקה, סלבונצ'קה אי דלמטינצקה - כוכב היום הקרואטי, הסלבוני והדלמטי), תוך שימוש באלפבית הקייקבי הישן. אולם מלכתחילה כללו המגזינים של גאי גם קטעים מן הספרות הקדומה בניב השטוקבי, שהיה הנפוץ ביותר ושמרכזו בדוברובניק (רגוזה). גאי גרס כי השפה הספרותית המשותפת תתבסס דווקא על הניב הזה, השטוקבי. הגיליון העשירי של "דניצה" כבר השתמש בחלק ממאמריו באלפבית החדש ובניב השטוקבי והחל מן הגיליון ה-29 האלפבית החדש הפך לשולט. ב-5 בדצמבר 1835 פרסם גאי כרוז שבו בישר כי עיתוניו ישנו את שמותיהם ל''Ilirske narodne novine' (העיתון העממי האילירי) וDanica ilirska  -"דניצה אילירסקה" (כוכב היום האילירי) העיתונים עזבו את האלפבית הקייקבי הישן לטובת האלפבית החדש המבוסס על הניב השטוקבי. השינוי מהמילה "קרואטי" ל"אילירי" קלע יותר מדויק למטרות האידאולוגיות של התנועה האילירית, ושיקף את הבחירה בשימוש בניב השטוקבי שהיה באותה תקופה הניב הנפוץ ביותר. מטרת ה"איליריסטים" הייתה להפוך אותו לקליט יותר גם עבור דוברי הניב קייקבי והצ'קבי. ברוח זו הכרוז של גאי הצהיר:
מעבר למושג האתני של "אילירים"- "סלאבים דרומיים" - כצאצאי האילירים הקדומים, הייתה באזור מודעות לצביון לאומי מיוחד. ב-1839 כתב גאי ב"דניצה":
על מנת להתגבר על הפילוג האזורי ולהשיג איחוד, חסידי התנועה קידמו את השם "אילירי", תוך השגת פשרות בסוגיות של שפה וכתיב. על בסיס המסורות הספרותיות הקיימות בשלושת הניבים השונים ומתוך ניסיון להקל על המיזוג הלשוני והתרבותי דגלו האיליריסטים בשימוש בצורות דקדוקיות ארכאיות מסוימות ובשימוש במילים קייקביות וצ'קביות מסוימות. הם סברו ששינויים כאלה יהיו קבילים על כל אחד המשתמש בשפה ה"אילירית"
כתיב ואלפבית
גאי הודיע במאמרו Pravopisz על נטישתו את האלפבית הראשוני שלו. מבין האותיות עם סימנים דיאקריטיים הוא שמר רק את č ž š ''ě. בגלל קשיי דפוס השתמשו בסימן "האצ'ק" או "קרון" במקום הטילדות. דיגרפים כמו 'lj́, nj́, dj́ dž הונהגו במקום l&#771;, n&#771;, d&#771g&#771;''. מה שידוע כיום כאות ć נכתב או ć או 'tj́''. האות j́ הוחלפה בj.דיגרפים עם j נודעו עוד מהאלפבית הסלבוני, שהיה האלפבית הנפוץ ביותר בתקופה הטרום-איליריסטית. שיטת האלפבית הנהוגה על ידי גאי התחילה להיות בשימוש בסוף המאה ה-19, כשג'ורו דניצ'יץ' הנהיג גם את האות đ במקום dj והכליל את השימוש ב ć. כך נוצר האלפבית הקרואטי המודרני.
מתוך רצון לכבד שורה של מסורות אורתוגרפיות, דגלו האיליריסטית בכתיב ה"אטימולוגי" או "מורפולוגי",לפיו המלים נהגות בהתאם למורפולוגיה ולאטימולוגיה שלהן. עיקרון זה מנוגד לזה של הכתיב הפונולוגי העכשווי שנוסחו נתמך על ידי ווק קרג'יץ' ועל ידי חסידיו דוברי "קרואטית הווקובית".
אפיונים לשוניים
תומכיו ושותפיו העיקריים של גאי במפעל הלשוני שלו היו וייקוסלב בבוקיץ' ואנטו מז'ורנוביץ'. בכתיבת ספרי הלימוד שלהם Osnova slovnice slavjanske narěčja ilirskoga ("יסודות הדקדוק הסלאבי של הניב האילירי") מאת בבוקיץ', במהדורה נרחבת בשנת 1854 תחת הכותרת Slovnica ilirska ("דקדוק אילירי"), Temelji ilirskoga i latinskoga jezika ("יסודות השפה האילירית והלטינית" מאת מז'ורניץ') הם הונחו על ידי המניעים האידאולוגיים של התנועה האילירית, על בסיס הלשון המקובלת על חברי התנועה האילירית והנתמכת מאוחר יותר על ידי האסכולה הפילולוגית מזאגרב. שניים מהאפיונים הדקדוקיים החשובים ביותר ההובלטו על ידי האיליריסטים הם הסיומות בהטיות ביחסות דטיב, לוקטיב ואינסטרומנטל רבים של הנושאים, והסיומת "אך" ביחסת השייכות (גניטיב) רבים של הנושאים - משם הכינוי המלגלג שהודבק לאיליריסטים "אכביסטים" ("אכאבצי" - ahavci). ראו: סוגיה אחרת הקשורה לכתיבת הצליל הסלאבי הקדום "יאט" וה"ר" ההברתי. כל הצורות של יאט מסומנות על ידי האות ě. לכן כונתה אות זו בנימה לעגנית: e המקורננת - rogato e). תחילה הייתה סבלנות לצורות ההגייה הראשונות אולם בסופו שלדבר הומלץ ההיגוי [ije] [je]. ה /r/ ההברתי מבוטא שונה מהלא הברתי והונהג סימון התנועה המתלווה למשל àr, èr''במילים kàrv, dèrvo
ההשפעה
הניגוד לאלפבית הקרואטי העכשווי בצורה קצת מתוקנת וכללי הדקדוק והכתיב שנתמכו על ידי האיליריסטים עוררו תרעומת והתנגדות אצל כמה בני התקופה ואצל דורות עתידיים של בלשנים. בסופו של דבר הצעותיהם נשל האיליריסטים נזנחו. הכתיב שנקרא "אטימולוגי " שרד קצת יותר עד לצומת המילניום החדש.
ההתפתחות התרבותית
הסופרים המשפיעים ביותר בקרב התנועה האילירית היו איוואן מז'ורניץ' ופטר פרראדוביץ'. מז'ורניץ' נודע בשיר האפי שלו Smrt Smail age Čengića ("מותו של אגא אסמעיל צ'נגיץ'"), ופרראדוביץ בשירי האהבה שלו. תרומות חשובות תרמו גם אנטון מיחאנוביץ' (מחבר "המולדת הקרואטית" - Horvatska Domovina), סטנקו וראז, שכתב ליריקה סאטירית, ליודביט ווקוטינוביץ', משורר רומנטי, ואנטון נמצ'יץ', מחבר פרוזה וספרי מסע. בסוגה האחרונה הצטיין הספר "מראה אל בוסניה" מאת מתיה מז'ורניץ'.
ב-1838 הקים הרוזן יאנקו דרשקוביץ' "חדר קריאה אילירי " (Ilirska čitaonica ) בזאגרב, והוא הפך למקום המפגש הראשון של האיליריסטים. ב-1846 חל אירוע תרבות נוסף: המלחין וטרוסלב ליסינסקי כתב את האופרה הקרואטית הראשונה - Ljubav i zloba (אהבה ורשעות).
על אף היותה מרוכזת באדמות הקרואטיות, הייתה התנועה האילירית פתוחה ללא-קרואטים. למשל, פטר פרראדוביץ' היה ממוצא סרבי, כך גם יוסיף רוניאנין, בעוד סטאנקו וראז היה סלובני, ודימיטריה דמטר היה כנראה ארומני או יווני.
המאבקים
הוויכוחים בסאבור הקרואטי הגיעו לטונים גבוהים והתלוו במהומות ברחובות זאגרב. ב-29 ביולי 1845 פרצו עימותים אלימים בככר מרקו הקדוש בזאגרב. הנפגעים נודעו לימים כ"קרבנות יולי". עם זאת הרשויות ההונגריות לא הצליחו לדכא לגמרי את התנועה. ב-23 באוקטובר 1847 בנאום בפני הסאבור הגן איוואן קוקולייביץ' סקצינסקי על רעיון החלפת הלטינית בקרואטית בתור שפה הרשמית של הממלכה והנבחרים הצביעו פה אחד למען הצעתו. עם מהפכות 1848 פסקה התנועה האילירית מלהתקיים. ב-1849 כפה הקיסר פרנץ יוזף חוקה חדשה לפיה כל אופוזיציה פוליטית כפופה לצנזורה. בנסיבות אלה המגזין "דאניצה" הפסיק להתפרסם.
ההדים
שאיפת התנועה לאיחוד הסלאבים, בעיקר הסלאבים הדרומיים, מצאה הד ותומכים אצל הדמויות המובילות הסרביות של אותה תקופה, במיוחד ווק סטפנוביץ' קרג'יץ', הרפורמטור של השפה הסרבית. ליודביט גאי למעשה פנה לסרביה, כמו לדלמטים ולרוסיה עם בקשה לתמיכה מורלית וכספית לתנועה בקרואטיה. בשנת 1850 קבוצה קטנה של נבחרים "אילירים" וסרבים חתמו על "הסכם וינה" שסיכם כי הניב השטוקאבי הדרומי צריך להיות שפת התקן, המשותפת לסרבים ולקרואטים, עם שני אלפביתים - סרבי קירילי והאלפבית הלטיני של גאי על בסיס שווה. הסכם וינה עמד ביסוד הסטנדרדיזציה של השפה הסרבית-קרואטית.
מורשת
התנועה האילירית הייתה התנועה הפאנסלאבית הראשונה והבולטת ביותר בהיסטוריה הקרואטית. היא הצליחה ביעדים התרבותיים שקבעה לעצמה. בימינו התנועה האילירית נחשבת למילה נרדפת ל"תחייה הלאומית" או "הפטריוטיזם הרומנטי" הקרואטיים. תנועה זו הניחה יסוד לשפה הסרבו-קרואטית המשותפת וגייסה בקרואטיה תמיכה ביעד שלה הסופי - הקמת "מדינה אילירית". עם זאת היא לא הצליחה בהשגת יעד פוליטי זה. הפטריוטיזם הקרואטי פנה מהאידיאלים הפאנסלאביים אל ההתמקדות בהגנת הזהות הקרואטית. בסופו של דבר הוא השיג את ההסכמה ההונגרית-קרואטית על הקמת ממלכת קרואטיה-סלבוניה אוטונומית במסגרת ממלכת הונגריה והאימפריה האוסטרו-הונגרית. בתום מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918 נוצר בסיס להקמת ממלכת הסרבים, הקרואטים וסלובנים ולהקמת יוגוסלביה. רעיון המדינה המשותפת הדרום סלאבית נפגע מהמדיניות ה"יוגוסלבית" של המלך אלכסנדר הראשון שביקש לטשטש את הצביון הלאומי של הקבוצות האתניות הגדולות של יוגוסלביה,  ואחר כך בשנת 1941 עם הקמת מדינת האוסטשה הקרואטית בעלת ברית של גרמניה הנאצית ואיטליה הפשיסטית, שגילתה יחס אכזרי לתושביה הסרבים. אחרי תחיית יוגוסלביה במבנה פדרטיבי תחת השלטון הקומוניסטי של טיטו, קיבל רעיון האיחוד מכה סופית במלחמות שליוו את התפרקות יוגוסלביה בשנות ה-1990.
רנאלדו קפאס
רנאלדו קפאס (באנגלית: Renaldo Cephas; נולד ב-8 בדצמבר 1999 בקינגסטון שבג'מייקה) הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אנקרגוג'ו מליגת העל הטורקית.
קריירת מועדונים
קפאס החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ארנט גארדנס מליגת העל הג'מייקנית, במדיה ערך 37 הופעות ליגה והבקיע 12 שערים.
ב-1 ביולי 2022 חתם קפאס בק.פ. שקופי מליגת העל המקדונית. הוא ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 11 שערים.
ב-8 באוגוסט 2023 חתם קפאס על חוזה לארבע שנים באנקרגוג'ו מליגת העל הטורקית. ב-12 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 לקסימפאשה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
סטיבן מופאט
כמעריץ של "דוקטור הו", כתב מופאט מספר פרקים לסדרה המחודשת, ומילא את מקומו של ראסל טי דייוויס ככותב הראשי והמפיק בפועל כאשר החלה הפקת העונה החמישית ב-2009. הוא אחד מיוצרי "שרלוק", עיבוד לסיפורי הבלש שרלוק הולמס. רבות מהתוכניות עליהן עבד זכרו בפרסים, לרבות פרס באפט"א ופרס הוגו עבור כמה מהפרקים אשר כתב ל"דוקטור הו". ב-2012 זכה ב"פרס באפט"א מיוחד".
ביוגרפיה
מופאט נולד בפרייסלי, סקוטלנד, ולמד בבית הספר התיכון קמפיל. הוא למד באוניברסיטת גלאזגו, שם היה מעורב בתחנת הטלוויזיה של הסטודנטים. לאחר שקיבל תואר שני באנגלית, הוא עבד כמורה במשך שלוש שנים וחצי. בתחילת שנות השמונים כתב מחזה בשם "אזור מלחמה" ומחזמר בשם "איש הסכינים".
אביו, ביל מופאט, היה מורה ראשי בבית ספר יסודי; כשבבית הספר צולמה סדרה בסוף שנות השמונים, הוא ציין בפני המפיקים כי יש לו רעיון לסדרת טלוויזיה אודות עיתון בית ספר. המפיקים ביקשו ממנו תסריט לדוגמה, וביל מופאט הסכים בתנאי שבנו יכתוב אותו. המפיקה סנדרה הסטי אמרה כי "זהו התסריט הראשון הטוב ביותר" שקראה אי פעם.
במהלך הפקת העונה השנייה של "שיגעון של עיתון", מופאט חווה משבר בעקבות גירושיו מאשתו הראשונה.
דוקטור הו
מופאט, מעריץ סיפורי "דוקטור הו" מילדותו, תרם לראשונה באופן מקצועי לדוקטור הו בסיפור הפרוזה "תקלות המשכיות", אשר פורסם בשנת 1996 במסגרת אוסף סיפורים קצרים אודות הדמות. בשנת 1999 כתב את הפארודיה "דוקטור הו וקללת המוות הקטלני", אשר שודרה במסגרת יום הצדקה הטלוויזיוני של קומיק רליף. המפיקה השותפה של אותו אירוע הייתה אשתו הטרייה של מופאט, סו ורטו.
בשנת 2004, מופאט הוחתם לכתוב לסדרה המחודשת של דוקטור הו. הוא הפך מפורסם, לפי הגארדיאן, בכתיבת הפרקים ה"חכמים והאפלים יותר" של ארבע העונות הראשונות של הסדרה. בעונה הראשונה כתב את הסיפור בעל שני החלקים "הילד הריק" וכן הפרק העוקב לו "הדוקטור רוקד". מאוחר יותר אמר מופאט כי חיכה ארבעים שנים על מנת לראות את שמו מופיע יחד עם מנגינת הפתיחה המפורסמת. הוא כתב פרק לכל אחת משתי העונות שלאחר מכן: "האישה שבאח" שהופיע במסגרת העונה השנייה, ו"מצמוץ" במסגרת העונה השלישית. מופאט זכה בפרס הוגו עבור תצוגת הדרמה הקצרה הטובה ביותר שלוש שנים ברציפות בזכות פרקים אלו. "האישה שבאח" ו"מצמוץ" היו מועמדים לפרס נבולה. "מצמוץ" אף זיכה אותו בפרס באפט"א ככותב הטוב ביותר, ובפרס באפט"א הוולשי לתסריטאי הטוב ביותר. בסקר שערך מגזין דוקטור הו בשנת 2007, נבחר מופאט ככותב הטוב ביותר ו"מצמוץ" כסיפור הטוב ביותר. מופאט אף כתב את פרק הספיישל של שנת 2007 לילדים נזקקים, "התרסקות זמן".
בשנת 2008 כתב סיפור בשני חלקים לדוקטור הו, "שקט בספרייה" ו"יער המתים", מה שהפך אותו ואת ראסל טי דייוויס, המפיק בפועל של הסדרה, לשני הכותבים היחידים אשר כתבו תסריטים לכל ארבע העונות של הסדרה המחודשת. במרץ 2008, אמר דייוויס כי הוא מרבה לשכתב תסריטים של כותבים אחרים, אך הוא לא "נגע באף מילה" מפרקיו של מופאט. תסריטיו של מופאט עבור העונה הרביעית הביאו למועמדות רביעית ברציפות לפרס הוגו, אף על פי שלא זכה בו.
במאי 2008 הודיע BBC כי מופאט יחליף את ראסל טי דייוויס ככותב הראשי והמפיק בפועל של העונה החמישית של הסדרה המחודשת, אשר שודרה ב-2010, אף על פי שדייוויס יזם פגישות עם מופאט על כך עוד ביולי 2007. בתגובה למינויו אמר מופאט כי "חובתו של כל אזרח בריטי היא לבוא לעזרת הטארדיס". ההפקה באחריות מופאט החלה ביולי 2008. ככותב ראשי ומפיק בפועל, הוא היה מעורב בליהוקו של מאט סמית כדוקטור ה-11. סמית הופיע לראשונה בסוף פרק הסיום של דייוויס ודייוויד טננט, החלק השני של "סוף הזמן", בקטע קצר שלאחר סצנת ההתחדשות - אותה השאיר דייוויס למופאט לכתוב בעצמו. מופאט כתב אותה ב"עשר דקות" כ"התלוצצות כיפית עם הדוקטור".
בנוסף לפרקים הטלוויזיוניים, מופאט כתב סיפורים לסדרת סיפורי דוקטור הו, כשתרם את מקבץ הסיפורים הקצרים "מה עשיתי בחופשת חג המולד מאת סאלי ספארו" לספר שיצא בשנת 2006, ועליו מבוסס הפרק "מצמוץ"; "זווית העין" בשנת 2007; וכן "מכתב מהדוקטור" שפתח את הספר של 2009.
שרלוק
במהלך נסיעותיהם מלונדון לקארדיף עבור עבודתם על דוקטור הו, יצרו מופאט ומארק גאטיס עדכון עכשווי לשרלוק הולמס, בשם שרלוק. בנדיקט קמברבאץ' לוהק כשרלוק ומרטין פרימן כד"ר ווטסון. פיילוט באורך 60 דקות, אשר כתב מופאט, צולם בינואר 2009. הפיילוט לא שודר אך שלושה פרקים של שעה וחצי אושרו. מופאט כתב את הראשון מביניהם, "חקירה בורוד".
עונתה השנייה של הסדרה שודרה בינואר 2012, כשמופאט כותב את "שערורייה בבלגרביה". עונה שלישית שודרה ב-2014, והרביעית שודרה בתחילת שנת 2016, בה כתב את הפרק השני, והיה אחד מכותביו של השלישי.
הסדרה זכתה להצלחה רבה ברחבי כל העולם, אך ביקורות שליליות התגברו עם הזמן ונטען שהסדרה כבר לא מה שהייתה בשלוש העונות הראשונות שלה.
Bryce
ברייס (מאנגלית: Bryce) היא תוכנה ליצירת גרפיקת תלת-ממד אשר מאפשרת גם להכין סרטי אנימציה. התוכנה מתמחה במיוחד ביצירת תמונות ו/או אנימציות של נופים פרקטליים.
השם של התוכנה נלקח מהפארק הלאומי ברייס קניון, פארק לאומי בארצות הברית המאופיין ברכסי הרים וסלעים ייחודיים הדומים לנופים אותם התוכנה מסוגלת לייצר.
היסטוריה
התוכנה נוצרה במקור לצורך יצירת הדמיות מחשב ריאליסטיות של רכסי הרים וקווי חוף פרקטליים. הגרסה הראשונית של התוכנה פותחה על ידי המתכנת האמריקני קן מוסגרייב (Ken Musgrave) אשר היה סטודנט של הוגה רעיון הפרקטלים בנואה מנדלברוט. המתכנת אריק ונגר (Eric Wenger) שיפר בהמשך את התוכנה הזו באופן ניכר. בהמשך ונגר פגש ועבד יחד עם המתכנת ומעצב הממשקים הנודע קאי קראוזה אשר פיתח יחד עמו את ממשק המשתמש של התוכנה. הגרסה המסחרית הראשונה של התוכנה, Bryce 1.0, השוקה בשנת 1994 עבור מערכות המקינטוש.
הגרסה השנייה של התכונה, Bryce 2.0, הושקה במהלך שנת 1996, ואפשרה לבצע הדמיה של רכסי הרים, הוספת וכוונון של מקורות אור תאורה, הוספת אפקטים אטמוספיריים מורכבים, יצירת מודלים פשוטים ואפשרה לערוך את המרקמים של המודלים. גרסה זו הופצה בהמשך גם למערכות ווינדוס.
במהלך 1997 הושקה הגרסה השלישית של התוכנה, Bryce 3.1, בה התווספה היכולת ליצור אנימציות.
במהלך 1999 הושקה הגרסה הרביעית של התוכנה, Bryce 4.0, אשר הכילה שיפורים משמעותיים בטיפול באפקטים האטמוספיריים והשמים, בעריכת המרקמים ובייבוא והייצוא של אובייקטים.
בשנת 2004 התוכנה נרכשה על ידי חברת Daz 3D. בשנת 2005 הושקה גרסה 5.5 של התוכנה אשר הכילה את התוסף DAZ Studio Character שאפשר לייבא תוכן משתי תוכנות אחרות של החברה - DAZ Studio ו-Poser, ובכך הקלה על תהליך הוספת דמויות אנושיות להדמיות שאותן מייצרת התוכנה.
באוקטובר 2006 הושקו גרסאות 6.0 ו-6.1 של התוכנה אשר אפשרו לייבא אנימציות, הכילו תמיכה למעבדים בעלי ליבה כפולה והכילו תמיכה לHDR.
החל מיוני 2007 גרסה 5.5 של התוכנה מופצת כתוכנה חינמית.
בדצמבר 2009, הושקה גרסה 6.3 של התוכנה.
ביולי 2010 הושקה גרסה 7.0 של התוכנה אשר הכילה אפשרויות מתקדמות רבות. גרסה 7.0 של התוכנה זמינה ב-3 מהדורות - המהדורה החופשית אשר בעלת אפשרויות מוגבלות, המהדורה הרגילה אשר לא כוללת את התכונות החדשות ומהדורת ה-Pro שכוללת את התכונות החדשות.
גלריה
להלן דוגמאות לתמונות אשר נוצרו באמצעות התוכנה:
כריסטיאן הראשון, רוזן אולדנבורג
כריסטיאן הראשון, רוזן אולדנבורג, (מת ב-1167 ), היה רוזן אולדנבורג מ-1143 עד 1167.
ביוגרפיה
כריסטיאן היה בנם של אלימאר השני, רוזן אולדנבורג ואשתו איליקה פון ורל-ריטברג, בתו של הרוזן היינריך פון ריטברג. לאחר מות אביו חולקה הירושה בינו לבין אחיו היינריך הראשון. היינריך ייסד את קו וילדסהאוזן של שושלת אולדנבורג, ואילו כריסטיאן שלט באולדנבורג.
כריסטיאן היה למעשה וסאל של הדוכס היינריך האריה, אך עד 1166 לכל המאוחר הוא החל להתנגד לו. בנוסף הוא השתתף במערכה הראשונה של הקיסר פרידריך ברברוסה באיטליה ב-1154 וב-1155, הוא גם השתתף במערכה נגד מקלנבורג ב-1164 ובקרב אוסטרינגספלד ב-1153. הוא ניסה להימלט מהשפעתו של היינריך האריה על ידי ברית עם ברמן ב-1167, אך זה לא מנע את התקפת בית ולף, בעקבותיה הוא נסוג לאולדנבורגנאלץ. כריסטיאן מת בסביבות 1167 במהלך המצור על אולדנבורג על ידי בית ולף. מכיוון שילדיו עדיין היו קטינים באותה תקופה, היה זה היינריך האריה שקבע את גורלה של אולדנבורג עד נפילתו בסביבות 1180.
משפחתו
כריסטיאן התחתן עם קוניגונדה ממנה נולדו לו:
מחמוד (זמר)
אלסנדרו מחמוד (באיטלקית: Alessandro Mahmoud; נולד ב-12 בספטמבר 1992), ידוע בשם הבמה שלו, מחמוד ("Mahmood"), הוא זמר-יוצר איטלקי ממוצא מצרי. הוא הפך למוקד התעניינות במסופי התרבות של כלי התקשורת באיטליה לאחר שהשתתף בעונה השישית של הגרסה האיטלקית ל-"The X Factor". זכה פעמיים בפסטיבל סן רמו, הקדם האיטלקי לתחרות הזמר של האירוויזיון: ב-2019 עם השיר "Soldi", איתו הגיע באירוויזיון 2019 למקום השני; וב-2022, עם השיר "Brividi" בהשתתפותו של בלאנקו. באירוויזיון 2022, שנערך בטורינו, הגיע הצמד למקום השישי.
לאורך הקריירה המוזיקלית שלו הוציא מחמוד שני אלבומי אולפן, Gioventù bruciata ו-Ghettolimpo, שהגיעו למקום הראשון והשני בהתאמה במצעד האלבומים האיטלקי.
שנותיו הראשונות
מחמוד נולד במילאנו לאב מצרי ולאם בעלת רקע משפחתי מסרדיניה. גדל בגרטוסוליו, אחד הרבעים הפריפריאליים של העיר. כשהיה בן חמש התגרשו הוריו, ולאחר מכן החל לגדול בבית אמו.
2012–2018: תחילת הקריירה, "The X Factor"
בשנת 2012 נבחן לעונה השישית של הגרסה האיטלקית ל-"The X Factor". הוא עבר את האודישן, ושובץ בקטגוריית הבנים בהנהגתה של סימונה ונטורה. תחילה הודח בשלב "בית השופטים", אך הוא חזר לתחרות בשלב גלגל ההצלה. הוא הגיע למקום השישי, והודח. לאחר עונת ה-"The X Factor" החל לעבוד בבר מקומי וללמוד בבית הספר למוזיקה. הוא התמחה בנגינה על פסנתר, בסולפג' ותורת המוזיקה. בד בבד החל לכתוב שירים כתחביב. בשנת 2013 פרסם את סינגל הבכורה שלו, "Fallin 'Rain".
2018–2020: Gioventù bruciata, פסטיבל סן רמו ואירוויזיון 2019
בדצמבר 2018 פרסמה רשות השידור האיטלקית RAI את 24 האמנים המשתתפים ב-Sanremo Giovani, תחרות מוזיקה שמטרתה לבחור שני אמנים חדשים שיתחרו בפסטיבל סן רמו לשנת 2019. מחמוד הגיע למקום הראשון עם השיר "Gioventù bruciata", זכה בפרס מבקרי המוזיקה, ונבחר להשתתף במהדורה ה-69 של הסן רמו. מאוחר יותר הוכרז כי שירו לאירוע יהיה "Soldi".
מחמוד ביצע את "Soldi" לראשונה במהלך הערב הראשון של פסטיבל סן רמו, שנערך ב-5 בפברואר 2019. דאריו פאיני, שותף לכתיבת השיר, ניצח על התזמורת של הפסטיבל בזמן הופעתו של מחמוד. ב-8 בפברואר 2019 ביצעו מחמוד והראפר גואה גרסה חדשה לשיר במהלך הערב הרביעי של האירוע. בתום סבב ההצבעה הראשון בשלב הגמר שובץ "Soldi" במקום השביעי בהצבעה הטלפונית, במקום הראשון בהצבעת חבר השופטים של RAI ובמקום השני בהצבעת השופטים של העיתונות. הוא עלה לשלב התלת-קרב, והוכרז כמנצח של המהדורה ה-69 של פסטיבל סן רמו. לדברי הזמר, השיר "Soldi" (באיטלקית: "כסף") הוא שיר אוטוביוגרפי על חייו, ומספר כיצד כסף משנה את מערכת היחסים בתוך המשפחה. אביו של מחמוד נטש אותו כשהיה בן 6; מאז התחתן אביו ארבע פעמים נוספות, כשהוא משאיר את ילדיו לבדם בעולם. המילים בערבית בשיר "Waladi waladi habibi ta'aleena" ("בני, בני, יקירי, בוא הנה") נכנסו לשיר משום שביטוי זה נאמר למחמוד רבות על ידי אביו כשהיה קטן. בחירתו לייצג את איטליה באירוויזיון עוררה תגובות מעורבות בקרב חלקים מסוימים בציבור האיטלקי בשל מילים בערבית המופיעות בשירו ובשל מוצאו המוסלמי. לכן, בעקבות זכייתו, היו שהביעו סלידה מבחירת השיר כזוכה בפסטיבל סן רמו.
ב-22 בפברואר 2019 הוציא מחמוד לאור את Gioventù bruciata מחדש, בפורמט אלבום אולפן באורך מלא. הוא הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האיטלקי של FIMI. באפריל 2019 השתתף בסינגל של צ'ארלי צ'ארלס ודרדאסט, "Calipso". ב-18 במאי התחרה באירוויזיון 2019, שנערך בתל אביב-יפו, עם השיר "Soldi". הוא סיים את התחרות במקום השני, והפסיד לדאנקן לורנס ההולנדי עם "Arcade".
2020–הווה: Ghettolimpo, החזרה לפסטיבל סן רמו ואירוויזיון 2022
באירוויזיון 2023 ביצע את השיר "Imagine" של ג'ון לנון.
תדמית ציבורית
מחמוד מבוטא כ-"my mood" (מצב הרוח שלי). הוא אינו דובר ערבית, חרף מוצאו המצרי של אביו, אך שולט בשפת הסרדו. לאחר ניצחונו בפסטיבל סן רמו לשנת 2019 ובחירתו לייצוג איטליה באירוויזיון ביקר המשנה לראש ממשלת איטליה, מתאו סלביני, שידוע בדעותיו שמתנגדות למהגרים, את אנשי הפקת האירוע וטען כי הם התערבו בהליך ההצבעה.
מחמוד סולד מלהיות מוגדר על פי לאום או נטייתו המינית. הוא טוען כי ההכרזה על אדם כהומוסקסואל אינה מובילה לשום מקום:. כאשר דיבר על הצעת החוק שמתנגדת לפשעי שנאה הומופוביים וטרנספוביים הצהיר כי הוא חווה אלימות על רקע נטייתו המינית במהלך לימודיו. לפי כלי התקשורת באיטליה, מחמוד ממאן להצהיר על נטייתו המינית. הוא מגדיר את עצמו כנוצרי, על אף שאינו מסכים עם הקביעה התורנית על פיה מעשים הומוסקסואליים נחשבים כ"חטאים חמורים".
ארז בן דוד
ארז בן דוד (נולד ב-14 בינואר 1987) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי. מייסד ובעלי FXP, אתר קהילות פורומים הגדול ביותר בישראל.
ביוגרפיה
ארז בן דוד נולד בנתניה. בין השנים 2001–2005 למד במגמה מדעית־טכנולוגית בתיכון הנדסאים הרצליה של אוניברסיטת תל אביב. בין היתר למד שפות תכנות ויזמות טכנולוגית. בשנת 2006 גויס ליחידה טכנולוגית מסווגת בחיל האוויר, בה שירת עד 2009.
פעילות עסקית
כשהיה נער רכש בן דוד מספר כתובות אינטרנט במטרה למכור אותן בהמשך. בספטמבר 2003, כשהיה בן 16, הקים אתר ללא שם על שרת אחסון אתרים חינמי ועל מערכת המבוססת קוד פתוח, זאת עקב חוסר שביעות הרצון שלו מהתנהלות הפורומים בהם נהג לגלוש. כחודש לאחר עלייתו של האתר עלתה הפופולריות שלו, תשתיות האתר שודרגו וניתן שמו – "בומבה בורד" (Bomba Board). במאי 2004 שונה שם האתר ל־FXP והתגבשה צורתו. באותה שנה גם רכש את אתר תחרויות האתרים WebKing, אשר עסק בין היתר בבניית אתרים וניהול מדיה חברתית. בשנת 2005 הקים אתרים להעלאת מדיה לרשת, הגדול בהם היה האתר FPS. בשנת 2006 רכש את האתר aaisrael לשחקני America's Army הישראלים.
במקביל לעיסוקיו השונים, המשיך בן דוד לקדם את האתר FXP. בשנים הראשונות התנועה באתר הייתה דלילה והוא תוחזק על ידי בן דוד כתחביב. בשנת 2007, ארבע שנים לאחר הקמתו, איגד בן דוד את פעילות האתר לחברה, תוך ניסיון ליצור הכנסות ושיתופי פעולה מסחריים. בין השנים 2008–2009 איחד בן דוד את כל האתרים שבבעלותו לדומיין FXP. ב־2010 הגיע בן דוד לשיתוף פעולה עם חברת הפרסום web3, אשר העניקה לאתר ליווי טכנולוגי וליווי בתחום השיווק. בן דוד החל להעסיק ספק קידום אתרים במנועי חיפוש, שהעלה את פופולריות האתר ובמקביל גייס מפרסמים ושיתופי פעולה, ביניהם עם ynet, וואלה! ו־mako. רווחיו מגיעים בעיקר מפרסום (באנרים) ומשיתופי פעולה מסחריים. תחומי עיסוק נוספים של בן דוד קשורים לביצוע סקרים אינטרנטיים עבור חברות מסחריות וכן פעילות בתחום הנדל"ן.
מריה תרזה טאלר
היסטוריה
בשנת 1741 הוטבע ה-MTT הראשון עם מתקן כסף צרוף, דהיינו 25.98 גרם. בשנת 1750 הוטבע טאלר חדש במשקל ברוטו של התקן של וינה לכסף צרוף,  כסף, עם תכולת כסף מזוקק של 23.39 גרם, דהיינו תקן של  תו התקן לכסף של קלן). בשנת 1751 התקן החדש הזה אומץ למעשה ברחבי העולם דובר הגרמנית כאשר הוא התקבל באופן רשמי באמנה המוניטרית הבווארית. הטאלר החדש הזה, שלאחר 1751, המשיך מאז כמטבע סחר.
מאז מותה של מריה תרזה ב-1780, המטבע תמיד מתוארך ל-1780. ב-19 בספטמבר 1857, הקיסר פרנסיס יוסף מאוסטריה הכריז על מריה תרזה טאלר כמטבע סחר רשמי. קצת יותר משנה לאחר מכן, ב-31 באוקטובר 1858, הוא איבד את מעמדו כמטבע באוסטריה.
ניתן למצוא את ה-MTT גם ברחבי העולם הערבי, במיוחד בסעודיה, תימן, באפריקה, במיוחד באתיופיה ובהודו. בהיותו בגודל דומה למטבע שמונה הריאל הספרדי, ובתחילה חשבו שהוא ממוצא צרפתי, ה-MTT רכש את השם הערבי "אלריאל אלפרנסי", פשוטו כמשמעו "הריאל הצרפתי". מטבע זה היה אפוא לקודמיהם, בין היתר, של הריאל הסעודי ושל הביר אתיופי.
במהלך הכיבוש היפני של הודו המזרחית ההולנדית במלחמת העולם השנייה, מספיק אנשים העדיפו את זה על פני הכסף שהונפקו על ידי כוחות הכיבוש שהמשרד האמריקני לשירותים אסטרטגיים יצר MTT מזויפים לשימוש כוחות ההתנגדות.
במדינות דוברות גרמנית, בעקבות רפורמת איות משנת 1901 שנכנסה לתוקף שנתיים לאחר מכן, "Thaler" כתוב "Taler" (האיות של שמות פרטיים כמו "תרזה" לא הושפע). לפיכך, אזכורים מהמאה ה-20 למטבע זה במקורות גרמניים ואוסטריים נמצאים תחת "Maria-Theresien-Taler". האיות במדינות דוברות אנגלית לא הושפע.
ה-MTT ממשיך להיות מיוצר על ידי המטבעה האוסטרית, והוא קיים, אך לא נמצא במחזור השימוש הרגיל.
פרטים
ה-Thaler הוא 39.5–41 מ"מ (1.56–1.61 in) בקוטר, ו 2.5 מ"מ (0.098 in) עובי, שוקל ומכיל 23.386 גרם (0.752 אונקיות של טרוי) של כסף משובח. יש לו תכולת כסף של .833 ותכולת נחושת של 0.166 מהזיקוק הכולל המילסמלי שלו. הערה: MTT מהמטבעה ברומא הם קלים יותר במעט, כשהם מיוצרים בתקן 835, במקום כסף סטנדרטי 833.
הכתובת בצדה של מטבע זה בלטינית: "M. THERESIA DGR IMP. HU. בו. REG." הצד ההפוך כתוב "ARCHID. AVST. DUX BURG. שיתוף. TYR. 1780 X". זהו קיצור של " Maria Theresia, Dei Gratia Romanorum Imperatrix, Hungariae Bohemiaeque Regina, Archidux Austriae, Dux Burgundiae, Comes Tyrolis. 1780 X ", שפירושו, "מריה תרזה, בחסדי האל, קיסרית הרומאים, מלכה של הונגריה ובוהמיה, ארכידוכסית אוסטריה, דוכסית בורגונדי, רוזנת טירול. 1780". ה-"X" הוא למעשה צלב מלוח או בורגונדי, והוא נוסף בשנת 1750, המציין את התקן המושפל החדש של הטאלר. סביב שפת המטבע מוטו שלטונה: "Justitia et Clementia", כלומר "צדק ורחמים".
טביעה מחוץ לאוסטריה
ה-MTT הפך במהירות למטבע סחר סטנדרטי וכמה מדינות החלו להכות את מריה תרזה טאלרס. בתי ההטבעה דלהלן הטביעו MTT: ברמינגהאם, בומביי, בריסל, לונדון, פריז, רומא ואוטרכט, בנוסף למטבעות ההבסבורגיות בגינצבורג, טירול, קרלסבורג, קרמניקה, מילאנו, פראג ווינה. בין 1751 ל-2000, נטבעו כ-389 מיליון. בתי ההטבעה השונים הללו בידלו את ההטבעה שלהן מהשאר, שלהן על ידי הבדלים קלים בעיצוב, כאשר חלק מהן התפתחו עם הזמן. בשנת 1935 קיבל מוסוליני זיכיון של 25 שנה על ייצור ה-MTT. האיטלקים חסמו בנקים וסוחרים לא איטלקיים מלהשיג את המטבע, ולכן צרפת, בלגיה ובריטניה החלו לייצר את המטבע כדי לתמוך באינטרסים הכלכליים שלהם בים האדום, במפרץ הפרסי ובחוף המזרחי של אפריקה. בשנת 1961 הסתיימה הזכות של 25 שנה ואוסטריה פנתה לממשלות הרלוונטיות בדרישה להפסיק את ייצור המטבע. בריטניה הייתה הממשלה האחרונה שהסכימה רשמית לבקשה בפברואר 1962.
ה-MTT בא לשמש כמטבע בחלקים נרחבים של אפריקה והמזרח התיכון עד לאחר מלחמת העולם השנייה. זה היה נפוץ מצפון אפריקה עד סומליה, אתיופיה, קניה, ובמורד חופי טנזניה עד מוזמביק. הפופולריות שלו באזור הים האדום הייתה כזו שסוחרים לא היו מקבלים שום סוג אחר של מטבע. ממשלת איטליה הפיקה מטבע מעוצב דומה בתקווה להחליף את מריה תרזה תאלר, אך הוא מעולם לא התקבל אצל הסוחרים כמטבע שיחליף את הMMT.
הטאלר מריה תרזה היה בעבר גם המטבע של החג'אז, תימן ופרוטקטורט עדן, כמו גם מוסקט ועומאן בחצי האי ערב. המטבע נשאר פופולרי בצפון אפריקה ובמזרח התיכון עד היום בצורתו המקורית: מטבע כסף עם דיוקן השליט בחזית והנשר הכפול ההבסבורגי מאחור.
בבריטניה, ה-Maria Theresa Thaler הנושא את התאריך של 1780 הוא "מטבע מוגן" לפי ההגדרות של החלק השני של חוק הזיוף 1981.
אתיופיה
ה-MTT מתועד לראשונה כמסתובב באתיופיה מתקופת שלטונו של הקיסר איאסו השני מאתיופיה (1730–1755). על פי הנוסע ג'יימס ברוס, המטבע, שהיה אמין הרבה יותר מטבעות אחרים, שלט באזורים שבהם ביקר ב-1768. יוסף קלמר ולודוויג היון בספר Abessinien מעריכים כי למעלה מ-20% מ-245 מיליון מטבעות שנטבעו עד 1931 הגיעו לאתיופיה. בשנת 1868, המשלחת הצבאית הבריטית למגדלה, בירת הקיסר תוודרוס השני מאתיופיה, בפיקודו של פילדמרשל רוברט נאפייר, לקחה עמם מט"טים לתשלום הוצאות מקומיות. בשנת 1890 הציגו האיטלקים את ה-Talero Eritreo, בסגנון ה-MTT, במושבה החדשה שלהם אריתריאה, בתקווה לכפות אותו גם על המסחר עם אתיופיה. עם זאת, הם נותרו לא מוצלחים. בתחילת שנות ה-1900 מנליק השני ניסה ללא הצלחה להטביע טאלרים של מנליק באופן מקומי, עם הדמות שלו, אך עוצב לפי הדגם של ה-MTT, ולאלץ את השימוש בהם. הבנק החדש שהוקם בחבש הנפיק גם שטרות כסף הנקובים בתאלרים. החל משנת 1935 טבעו האיטלקים את ה-MTT במטבעה ברומא לשימוש בכיבוש אתיופיה. ואז, במהלך מלחמת העולם השנייה, הבריטים טבעו כ-18 מיליון מטבעות MTT בבומביי כדי להשתמש בהם בקמפיין שלהם כדי לגרש את האיטלקים מאתיופיה.
רעידת האדמה באשגבאט (1948)
רעידת האדמה באשגבאט התרחשה בלילה שבין ה-5 ל-6 באוקטובר 1948 בשעה 02:17 לפנות בוקר, שעון מקומי, והייתה רעידת האדמה החזקה ביותר בתולדות טורקמניסטן. עוצמתה הייתה בדרגה 7.3 בסולם מגניטודה לפי מומנט והיא גרמה לעשרות אלפי הרוגים והרס העיר. בהתאם להערכות שונות מספר הרוגים ייתכן והגיע לכ-100 אלף, בשנת 2010 נשיא טורקמניסטן ציין 175 אלף הרוגים. החל משנת 1995 יום 6 באוקטובר הוכרז כיום זיכרון לאומי.
במהלך האירוע הקשר עם העיר נותק והידיעה הועברה באמצעות קשרים צבאיים. לקראת הערב הגיעו לאזור משלחות חילוץ ראשונות ובהמשך צוותים רפואיים. אמצעי התקשרות הסובייטיות כמעט ולא דיווחו על האירוע. לאזור הובאו כוחות צבא שטיפלו בחידוש תשתיות בעיר, הסדרת הסדר הציבורי וחיפוש הניצולים בין ההריסות. תחילה דווח על כמה אלפי הרוגים. לאחר התפרקות ברית המועצות דווח היקף הרוגים של כ-100 אלף תושבים (כ-10% מכלל אוכלוסיית הרפובליקה באותה עת) וייתכן שאף יותר. העיר למעשה נהרסה ונבנתה מחדש.
שנות ה-60 של המאה ה-11
שנות ה-60 של המאה ה-11 היו העשור השביעי של המאה ה-11, החלו ב-1 בינואר 1060 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1069.
משהו מתוק
משהו מתוק הוא סרט קולנוע ישראלי שיצא לאקרנים בשנת 2004 בהפקתו של יורם גלובוס ובבימויו של דן תורג'מן, המשחק גם בתפקיד הראשי לצידה של איילת זורר.
עלילה
אלון (דן תורג'מן) ומאיה (אביטל אברג'יל) מגיעים למושב של מאיה מלונדון, למסיבת החתונה של אחותה מיטל (תמר קינן). סופר בשם יואל סלע (אולי שטמברג), נקלע במקרה למקום לאחר שהמכונית שלו מתקלקלת. ספרו הראשון לא זכה להצלחה, ומאיה מספרת שהספר שיעמם אותה, מבלי לדעת שהוא הכותב. אך סלע מתחיל לכתוב את סיפור הספר החדש, הפעם בכתב ידו. מכוניתו התקלקלה והדבר מאפשר לו לשהות בביתו של בן המושב ועקנין (אלברט אילוז). ועקנין וידידו שיטרית מטפלים בתיקון הרכב. מפגשים רגעיים בין הסופר ומאיה יוצרים קשר, שגורם לו להתאהב בה. במקביל לסיפור המתרחש בין תמר (איילת זורר) ואלון. תמר שבה מפריז, על מנת לעזור לשני הוריה במושב. היא מוותרת על קריירה משלה. ועובדת במאפיה שלהם. המאפיה נקראת "משהו מתוק". מערכת היחסים בין אלון ומאיה מסתבכת בעקבות הקשר שנוצר בינו לבין תמר. במקביל הקשר בין מאיה והסופר מתהדק. אך תמר שוב עומדת להקריב את עצמה לידידה הטוב אזולאי, שאוהב אותה אהבה גדולה ומוכן ללכת עימה לנישואין, עד לתפנית העלילה שבו מבין אלון שהוא לא מוכן לוותר על תמר, ומגיע לחתונתה. מאיה רואה שאחותה תמר אינה שלמה אם נישואיה לאזולאי, ואומרת לה שהיא כבר בזוגיות עם יואל ומבחינתה לא מפריע לה שהיא ואלון יהיו יחד, וכאשר אלון מגיע אל תמר בערב החתונה היא אומרת לאזולאי את האמת על כך שלא מרגישה שהיא יכולה להיות טובה עבורו, והם מחליטים לוותר, ולהיפרד. אלון פוגש את תמר, ולאחר שמתוודים זה אל זו, השניים מחליטים לצאת אל כולם, ולהינשא.
פקורה
פָּקוֹרָה (בהינדי: पकोड़ा, לחלופין: פָּקוֹדָה או בׇּגִ'י) הוא חטיף או מתאבן מטוגן הנפוץ בכל תת-היבשת ההודית וכן באפגניסטן ובכל מקום אליו הגיעו מהגרים מתת-היבשת.
החטיף מבוסס על פלחי ירקות קטנים (ולעיתים גבינה, ביצים, עוף, פרי) הנטבלים בבלילה המבוססת על קמח חומוס או קמח עדשים (לעיתים רחוקות גם קמח סויה) ותבלינים ולאחר מכן מטוגנים בשמן עמוק. הפקורה צריך להיות קטן, כך שבטיגון התוכן והמעטפת יטוגנו באותה מידה. אם החטיף גדול מדי – המעטפת עלולה להישרף בעוד התוכן יישאר נא.
עומר פרלמן
ביוגרפיה
פרלמן נולד וגדל בתל אביב. כשהיה בן 12 אמו התאבדה.
פרלמן שיחק תפקידים קטנים במספר סדרות נוער בהן "יומני החופש הגדול" ו"שוברי גלים". ב-2014 שיחק בסרט "פרחים של מרציפן".
בשנת 2017 פרץ לראשונה לתודעה הציבורית, בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "שבאבניקים", שם גילם את דמותו של דב לייזר בראון, חרדי-אמריקאי מפונק ופסימי שאביו הוא נדבן עשיר, אחד מארבעת גיבורי הסדרה.
בשנת 2020 שיחק בסדרה "מנאייכ". באותה שנה שיחק גם בסדרת הדרמה "שעת נעילה".
בתחום התיאטרון שיחק פרלמן בהצגת הילדים "דודה לאה - מאת שומיש", ואף זכה עליה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל חיפה 2017. בשנת 2018 השתתף בהצגה "מיקה שלי" בתיאטרון הבימה.
חיים אישיים
בשנת 2018 פרלמן יצא מהארון. הוא בזוגיות עם האדריכל רענן שטרן.
בראיון למאקו ביולי 2021 כשנשאל על מפגש עם חרדים בעקבות השתתפותו בסדרה שבאבניקים הוא אמר: "אני מספר שיש לי בן זוג ולפעמים הם שואלים אותי שאלות. זה לגיטימי. הם בעיקר מתאכזבים שלא התחזקתי אפילו בקצת, ואני תמיד אומר להם שאין מה לעשות, אני לא מאמין באלוהים."
דניאל יוהאנסן
דניאל יוהאנסן (בפארואזית: Daniel Johansen; נולד ב-9 ביולי 1998) הוא כדורגלן פארואזי המשחק בעמדת המגן בקבוצת הבנר בולטפלאג מליגת העל הפארואזית ובנבחרת איי פארו.
קריירת מועדונים
יוהאנסן משחק בקבוצה הבוגרת של הבנר בולטפלאג מליגת העל הפארואזית החל משנת 2015. בשש עונותיו הראשונות במועדון ערך 96 הופעות ליגה, בהן הבקיע שבעה שערים, וזכה בשתי אליפות ובשני גביעים.
קריירה בינלאומית
ב-1 בספטמבר 2021 ערך יוהאנסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איי פארו, כשנכנס כמחליף בהפסד 4-0 לנבחרת ישראל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
המרכז היהודי במינכן
המרכז היהודי במינכן הוא מרכז קהילתי של הקהילה היהודית במינכן ובוואריה העילית בגרמניה. המרכז שנבנה בשנים 2004–2006 וממוקם ב בעיר העתיקה, כולל בית כנסת אורתודוקסי, מוזיאון יהודי, ספרייה, מעונות יום, בית ספר, מרכז נוער, חדר כושר, מקווה טהרה ומסעדה כשרה.
במינכן חיה הקהילה היהודית השנייה בגודלה בגרמניה, אחרי ברלין. האוכלוסייה היהודית שמונה כיום כ-9,000 נפשות, מורכבת ברובה מיהודי ברית המועצות לשעבר. למרכז קדם מרכז קהילתי קטן יותר ששכן ברחוב רייכנבך 27 משנת 1947, וכלל בית כנסת ראשי ומוזיאון קטן.
בניית המרכז
טקס הנחת אבן הפינה נערך בנובמבר 2003, בהשתתפות יוהאנס ראו נשיא גרמניה. בחודש אוגוסט אותה שנה סיכלו רשויות גרמניה תוכנית של הקבוצה הנאו-נאצית Kameradschaft Süd ("אחוות הדרום") לפוצץ מטען חבלה במהלך הטקס. מנהיג הקבוצה נידון לשבע שנות מאסר.
ביום 9 בנובמבר ב-2006, 68 שנים לאחר ליל 9 בנובמבר בה נהרס בית הכנסת אוהל יעקב הישן, נחנך בית הכנסת בטקס חגיגי בו השתתפו כאלף מיהודי ותושבי העיר, בנוכחותם של ראשי השלטון הגרמני, נשיאת המועצה המרכזית של יהודי גרמניה שרלוטה קנובלוך, ואורחים נכבדים מחו"ל, ביניהם הרב הראשי של תל אביב ישראל מאיר לאו. בבוקר יום שישי יצאה תהלוכה מהמתחם בו עמד בית הכנסת הישן תוך שהם נושאים 9 ספרי תורה, בליווי נגן הקלרינט גיורא פיידמן שניגן "שלום חברים". לאבטחת האירוע הוקצו 1,500 שוטרים.
עלויות הבנייה שהגיעו לכ-57 מיליון אירו, מומנו על ידי עיריית מינכן, מדינת בוואריה, ותרומות מהקהילה היהודית. בנוסף עמדו לרשות הקהילה 20 מיליון אירו ממכירת מתחם בית הכנסת הראשי הרפורמי לרשת הכל-בו Karstadt.
אדריכלות
כמו בתי כנסת אורתודוקסיים רבים, בית הכנסת פונה לכיוון דרום מזרח, מיקומה של ירושלים. הוא בנוי כולו כקובייה אטומה ללא חלונות, מאבני גיר גדולות. צורה זו מסמלת את אוהל המועד. מעל המבנה הקובייתי ניצבת קוביית זכוכית קטנה יותר, שמאירה את הכיכר כמגדלור בשעות הלילה, כסמל לליל הזגוגיות השבורות. שער הכניסה יוצר במיוחד בבודפשט, וחרוטים עליו עשר האותיות הראשונות של האלפבית העברי, כרמז לעשרת הדיברות. אולם התפילה שמכיל 550 מקומות ישיבה, איננו מואר ישירות מבחוץ, אלא האור משתקף ברשת מתכות בצורת מגן דוד טרם חדירתו. קירות ההיכל מצופים פורניר ארז מלבנון ומעוטרים בפסוקים מספר דברים באותיות זהב.
מתחת למבנה בית הכנסת עוברת מנהרה תת-קרקעית באורך 30 מטר. המנהרה משמשת כאנדרטה שלכל אורכה מונצחים שמות 4,500 יהודי העיר שנרצחו בשואה. ההנצחה תוכננה כמעבר תת-קרקע מחשש להשחתות.
בשנת 2007 הקדיש שירות הדואר הגרמני למרכז היהודי בול בערך 55 סנט שהופץ ב-6.5 מיליון עותקים. באוקטובר בשנת 2008 זכה המרכז היהודי בפרס גרמניה לתכנון עירוני.
מאז הקמתו נמצא המרכז תחת אבטחה במשך 24 שעות ביממה ומבקרים נדרשים לעבור בכניסה דרך מגלה מתכות.
מוחמד דראמי
מוחמד דראמי (בדנית: Mohamed Daramy; נולד ב-7 בינואר 2002 בהבידוברה שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אייאקס מליגת העל ההולנדית ובנבחרת דנמרק.
פ.צ. קופנהגן
דראמי הגיע אל מחלקת הנוער של פ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית ממחלקת הנוער של הבידוברה. ב-2 בדצמבר 2018 ערך דראמי את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 6-1 על הורסנס במסגרת המחזור ה-18 בליגה לעונת. ב-31 במרץ 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על אסביירג בליגה. דראמי שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון למעלה משלוש עונות, בהן ערך 74 הופעות ליגה והבקיע 12 שערים. בעונת זכה עם המועדון באליפות דנמרק.
אייאקס
ב-22 באוגוסט 2021 חתם דראמי באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על זוולה במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-18 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 9-0 על קמבור במסגרת המחזור החמישי בליגה.
פרנץ אוטו, דוכס בראונשווייג-לינבורג
פרנץ אוטו, דוכס בראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Franz Otto, Herzog zu Braunschweig und Lüneburg; 20 ביוני 1530 – 29 באפריל 1559), היה הדוכס של דוכסות בראונשווייג-לינבורג בין השנים 1546–1559.
ביוגרפיה
פרנץ אוטו נולד ב-20 ביוני 1530, לארנסט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולסופיה ממקלנבורג-שוורין, בתם של היינריך החמישי, דוכס מקלנבורג-שוורין ואורסולה מברנדנבורג.
בשנת 1546 מת אביו ארנסט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ופרנץ אוטו ירש את נחלותיו. אולם מכיוון שהיה קטין, שלטה אמו כעוצרת עד לשנת 1555.
בשנת 1559 התחתן פרנץ אוטו עם אליזבת מגדלנה מברנדנבורג, בתם של יואכים השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג וידוויגה יגלו, נסיכת הבוחר מברנדנבורג. אולם, ב-29 באפריל אותה שנה מת פרנץ אוטו מאבעבועות שחורות ללא ילדים, ובמקומו עלו לשלטון אחיו היינריך השלישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ווילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג.
צבי דרבקין
ביוגרפיה
נולד בארץ ישראל לרב אליהו ירוחם דרבקין, שכיהן לימים כרבה של הוד השרון, ולחנה, נכדתו של הרב אליעזר דן רלב"ג, ראש ישיבת עץ חיים. בנערותו למד בישיבת פוניבז' והתקרב לרב יוסף שלמה כהנמן, הרב מפוניבז', ולרב שמואל רוזובסקי, ראש ישיבת פוניבז'.
בשנת תשכ"ז (1966) נקרא על ידי הרב יוסף שלמה כהנמן לכהן כראש ישיבת גרודנא באשדוד, לצד הרב דב צבי קרלנשטיין. בשנת תש"ל הצטרף אליהם הרב יצחק הקר. בשנת תש"ס (סוף 1999) התפלגה הישיבה והרב דרבקין והרב הקר עברו יחד עם קבוצה מתלמידי הישיבה לקריית ישמח משה שבגני תקווה, כאשר הם זוכים לחסותה הכלכלית של הנהלת ישיבת פוניבז'. בשנת תשס"ה עברה הישיבה לבאר יעקב.
בכסלו תשפ"א (סוף 2020) מונה לחבר במועצת גדולי התורה.
משפחתו
בשנות ה-50 נישא לחיינה, בתו של שמחה זיסל שפירא. גיסיו הם: הרב ברוך שפירא, מראשי לב לאחים, הרב יוסף דיסקין, מראשי ישיבת תפארת ציון, והרב יחזקאל צויבל, שהיה ראש ישיבת תפארת יעקב בירושלים.
הרב דרבקין אב לחמישה ומתגורר בקרית פוניבז' בעיר אשדוד. חתנו, הרב חיים יעקב כגן, הוא בנו של הרב הלל כגן, שכיהן במשך שנים רבות כמשגיח בישיבת גרודנא, ומכהן כיום כר"מ בישיבת תורה בתפארתה, חתנו השני הוא הרב יצחק אברמוביץ מרבני הקהילה החרדית באשדוד.
אחותו שרה נישאה לרב ברוך ויסבקר, ראש ישיבת בית מתתיהו.
המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מערבי (מוסקבה)
המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מערבי של מוסקבה (ברוסית: Юго-Западный административный округ) הוא אחד מ-12 המחוזות האדמיניסטרטיביים (מינהליים) של העיר מוסקבה. ממוקם במזרח העיר וכולל 12 נפות. בשטח המחוז מתגוררים כ־11.5% מכלל אוכלוסיית מוסקבה.
במחוז ממקום גן בוטני גדול של מכון המחקר המדעי לצמחים ארומטיים וצמחי מרפא
שנות ה-50 של המאה ה-11
שנות ה-50 של המאה ה-11 היו העשור השישי של המאה ה-11, החלו ב-1 בינואר 1050 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1059.
ג'וש פארקר
קריירת מועדונים
פארקר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קווינס פארק ריינג'רס. בינואר הושאל לוילמבלדון AFC למספר חודשים בסיומם חזר לקווינס פארק ריינג'רס. ב-10 באפריל 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד קריסטל פאלאס.
גוגל תמונות
תחילת דרכו
נשיא גוגל, אריק שמידט, טען שהתפתחות גוגל תמונות נבעה מהרצון לראות את שמלתה המפורסמת של ג'ניפר לופז מטקס הגראמי של שנת 2000. בתקופה זו תוצאות החיפוש בגוגל היו מצומצמות לדפים פשוטים של טקסט עם קישורים, המפתחים עבדו על פיתוח החיפוש בהבנה שכדי לענות ל״שאילתה הכי מבוקשת״ דאז, השמלה הירוקה של ג'ניפר לופז, יש צורך במנוע לחיפוש תמונות. כתוצאה מכך נולד גוגל תמונות.
ג'וש פארקר
קריירת מועדונים
באוקטובר, הושאל לתקופה של חודש לנורת'המפטון טאון. ב-23 בנובמבר 2010 הושאל לוויקומב וונדררס.
גוגל תמונות
תחילת דרכו
ב-2001 נכללו באינדקס של גוגל תמונות כ-250 מיליון תמונות. ב-2005 כלל האינדקס כבר יותר ממיליארד תמונות, וב-2010 יותר מ-10 מיליארד תמונות.
ג'וש פארקר
קריירת מועדונים
ב-5 באוגוסט 2011 פארקר חתם על חוזה באולדהאם אתלטיק. במחזור הראשון של העונה, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד שפילד יונייטד. ב-8 במרץ 2012 פארקר הושאל לדאגנהאם אנד רדברידג' עד לסיום העונה.
גוגל תמונות
אופן השימוש בגוגל תמונות
ישנן שתי אפשרויות מרכזיות לחיפוש תמונות בגוגל תמונות: חיפוש לפי שאילתה, וחיפוש לפי תמונה.
ג'וש פארקר
קריירת מועדונים
בדצמבר חתם באוקספורד יונייטד.
גוגל תמונות
חיפוש לפי שאילתה
מיום הקמת השירות, נעשה החיפוש על ידי הכנסה של שאילתה שלפיה המנוע ימצא ויאחזר תמונות. האופן שבו יאחזר תמונות הוא על פי דברים שידועים מראש על התמונה כגון נתונים בשם הקובץ, בקובץ עצמו, בכתובת הדף, או במידע הכתוב בדף. האחזור יכול להיות גם על בסיס דברים שגוגל יכולה להסיק על תמונה כמו הרצה בתוכנות שיכולות לקרוא טקסט, לזהות מקומות מפורסמים, זהוי פרצופים, חפצים, ועוד.
ג'וש פארקר
קריירת מועדונים
ביוני חתם בדומז'אלה מליגת העל הסלובנית. ב-4 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לאסטרה ג'ורג'ו במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בעונת הבקיע 11 שערי ליגה בקבוצה.
גוגל תמונות
חיפוש לפי שאילתה
כאשר החיפוש מתבצע מתוך מנוע החיפוש הרגיל של גוגל, מופיעות תוצאות החיפוש בתמונות ממוזערות הניתנות להצגה בגודל מלא. כאשר עוברים עם העכבר מעל לתמונה מסוימת, מוצג מידע על אותה התמונה – גודל התמונה בפיקסלים, וקישור לדף האתר שממנה מגיעה התמונה.
ג'וש פארקר
קריירת מועדונים
ב-8 בינואר 2015 חתם בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-20 באוגוסט הושאל לאברדין מליגת העל הסקוטית בה שיחק עד ינואר.
גוגל תמונות
חיפוש לפי תמונה
בנוסף לחיפוש על פי שאילתה גוגל פיתחה אפשרות של חיפוש לפי תמונה. חיפוש מסוג זה מאפשר לחפש תמונות דומות ומידע אודות התמונה שחופשה.
ג'וש פארקר
קריירת מועדונים
במרץ 2016 השתתף בתוכנית בואו לאכול איתי ששודרה בערוץ 4 שצולמה בתקופה בה שיחק באברדין.
גוגל תמונות
חיפוש לפי תמונה
יש כמה דרכים שבהן ניתן לחפש לפי תמונה:
ג'וש פארקר
קריירת מועדונים
בינואר חתם בווילסדטון מהליכגות הנמוכות של אנגליה, אך כעבור שבועיים חתם בג'ילינגהאם. בהמשך הקריירה שיחק גם בצ'רלטון את'לטיק, וייקומב וונדררס ובורטון אלביון.