cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מעוות
טנזור מעוותים
נבטא את המעוותים בצורה של טנזור:
במערכת קואורדינטות ישרת זווית:
המעוות הנפחי הוא:
נכתוב טנזור מעוותים דו־ממדי:
המעוותים הראשיים
דולסה מריה
קריירה
דולסה מריה נולדה במקסיקו סיטי שבמקסיקו. הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בגיל 5 בתוכנית "מלון סומסום", הגרסה המקסיקנית לרחוב סומסום. היא גם הופיעה ב"המועדון של גבי וילדי דיסקברי", בתחילת קריירת המשחק שלה.
בשנת 1994 גילמה את דמותה הצעירה של דלפינה בטלנובלה "El vuelo del águila"; בה כיכבו בין היתר לאורה פלורס וסלמה הייק.
ב-1996 הפכה לחברה בלהקה שנקראת "קידס" שהקליטה כמה להיטים כגון: "La Mejor de Tus Sonrisas" ו-"Prende el Switch". שלוש שנים לאחר מכן ב-1999 עזבה את הלהקה כדי להקים להקה חדשה עם חברה דניאל, אבל הלהקה לא הצליחה.
ב-2000 הצטרפה ללהקת הפופ המקסיקנית "Jeans". בשנת 2002 נאלצה לעזוב את הלהקה, משום שהצטרפה לטלנובלה "כיתה 406". בשנת 2004 דולסה הצטרפה ללהקה "RBD", ולטלנובלה Rebelde, בתור הדמות רוברטה פארדו.
בין היתר היא פרסמה את החברות קוקה-קולה, Garnier, Kotex ו-cklass Shoe Ware. בשנת 2009 השתתפה בטלנובלה "קיץ של אהבה". בשנת 2010 החלה לעבוד על אלבום חדש, שנקרא "Extranjera", ושנה לאחר מכן (2011) הוציאה את אלבומה השני שנקרא "Extranjera Segunda Parte". בנוסף לאלבום דול השתתפה באותה שנה בעונה השלישית של Mujeres Asesinas 3.
בשנת 2014 שחררה את אלבומה השלישי, שנקרא "Sin Fronteras", ובשנת 2016 השתתפה בטלנובלה "לב שמשקר".
בשנת 2017 הוציאה את אלבומה הרביעי, "DM", ובאותו שנה שיחקה בטלנובלה "Muy Padres".
בשנת 2018 הודיעה דולסה על אלבומה החמישי שעתידו לצאת בסוף 2018, והוא יקרא "Origen", וציינה כי האלבום יכלול שירים שלא שוחררו מעולם, שהיא בעצמה הקליטה וכתבה.
משחק
סרטים וסדרות שבהם השתתפה:
עידן הקרח (זיכיון)
עידן הקרח (באנגלית: Ice Age) הוא זיכיון אנימציה של חברת פוקס המאה ה-20 המופק על ידי חטיבת האנימציה של החברה Blue Sky Studios. הזיכיון מורכב מששת סרטי האנימציה עידן הקרח (2002), עידן הקרח 2: נמסים מצחוק (2006), עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים (2009), עידן הקרח 4: יבשת בתנועה (2012), עידן הקרח: מסלול התנגשות (2016) ועידן הקרח: הרפתקאות באק ויילד (2022). הסדרה עוקבת אחר עדר יונקים הנמצאים בתקופת האבן הקדומה בעידן הקרח ובעיקר אחרי הממותה מני, עצלן הקרקע סיד והטיגריס שנחרבי דייגו שמתחברים ללהקה אחת.
תקציב כל ארבעת הסרטים עומד על $324,000,000 והכנסות כל הסרטים עומדות על 3,200,000,000 מה שהופך את הזיכיון ל-11 המרוויח בכל הזמנים והזיכיון ה-4 באנימציה המרוויח בכל הזמנים  (אחרי "גנוב על הירח", "שרק" ו"צעצוע של סיפור").
עידן הקרח
עידן הקרח הוא הסרט הראשון בסדרה אשר יצא בשנת 2002, הסרט עוקב אחרי מנפרד (מני), ממותה עצבנית אשר חיה לבדה והולכת לכיוון השני לעומת שאר החיות הנודדות דרומה. בהמשך הוא מציל את סיד העצלן סיד משני ברונתותריומים עצבניים והם מתחילים להתיידד, בניגוד לרצונו של מני. בינתיים הנמר השן חרבי דייגו ולהקת הנמרים שלו מנסים לצוד את בנו של מנהיג קבוצת האנשים שהרגו נמרים, אך החטיפה נכשלת והתינוק מגיע עם אמו לעבר אגם בו מני וסיד נמצאים וסיד מחליט להחזיר אותו לאנשים שנדדו למעבר בין הקרחונים. דייגו מתחבר אליהם כדי לגנוב מהם את התינוק ומתכנן להרוג את מני וסיד עם להקתו. בהמשך דייגו מתחרט על התנהגותו ומנסה למנוע מהלהקה שלו להרוג את מני, אך נפצע בקרב מול מנהיג הלהקה סוטו שנהרג בקרב מול מני. לבסוף התינוק מוחזר לידי האנשים ודייגו מתאושש.
לעלילה מצטרף יונק קדום דמוי-סנאי בשם סקראט המנסה לקבור בלוט אך ללא הצלחה. בניסיונו לקבור את הבלוט הוא גורם לרעידות השוברות את הקרחונים.
עידן הקרח 2: נמסים מצחוק
סרט ההמשך השני בסדרה שיצא לאקרנים בשנת 2006, ממשיך לעקוב אחר שלושת החברים המצויים בעמק נופש נמוך המכוסה בקרחונים. הקבוצה מגלה שמלמעלה לעמק ישנה המסה של מימי קרחונים העומדים לשטוף את העמק ודבריהם מאוששים בידי הנשר העצום לון הבודד המייעץ להם לברוח לקצה שבו ישנה סירה ענקית. המים הנמסים מתחילים לשטוף את האדמה וישנם 2 זוחלים ימיים טורפים בתוך המים. כל החיות ממהרות לשמה ובינתיים כולם מציקים למני שהוא הממותה האחרונה בעולם, אך הוא מסרב לקבל את זה. אך בהמשך הוא פוגש בממותה אלי הבטוחה שהיא אופוסומית ולשני אחיה המאומצים והשובבים קראש ואדי והם מצטרפים לחבורה. בסופו של דבר אלי מבינה שהיא ממותה אך מפחדת להמשיך עם החבורה לתוך מישור מלא בגייזרים רותחים וחוזרת דרומה. מני, דייגו וסיד מגיעים לסירה אך אלי נתקעת במערה המתחילה להיות מוצפת. מני פונה לעזור לה אך מותקף על ידי הזוחלים הימיים ורק בתרגיל הסחה שמפיל אותם המערה נפתחת ואלי ומני מצליחים לעלות. בסוף הסרט הם פוגשים בעדר עצום של ממותות אך מחליטים להתחתן ולעזוב את הממותות.
גם סקראט ממשיך בסרט ועוזר להרוס את הקרחון (בלי להתכוון) ולשטוף את המים מהעמק. בסוף הוא כמעט מת אך סיד מציל אותו, כשהוא בתוך חלום על גן עדן של אגוזים. בתגובה הוא מכה את סיד בכל גופו.
עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים
הסרט השלישי בסדרה יצא בשנת 2009, בסרט כל אחד משלושת החברים במקום חדש: מני ממתין לילדו הראשון מבת זוגו אלי ומנסה לדאוג למשפחתו החדשה, ברצון סיד גם להפוך להורה והוא מוצא ומאמץ שלוש ביצים, ודייגו עוזב את העדר. לאחר שביצותיו של סיד בוקעות הוא מגלה שיוצאות מהן דינוזאורים מסוג טירנוזאורוס ומטפל בהם עד שאמם מגיעה לעולם הקרח וחוטפת אותו ואת שלושת צאצאיה לעולם הדינוזאורים המצוי מתחתיהם. לאחר מכן כל החבורה מוצאת את עצמה בעולם הדינוזאורים בו מצטרף אליהם סמור בשם באק צייד דינוזאורים ומציע את עזרתו. החבורה מגיע לתהום מלאה סלעים ושם אלי נאלצת להמליט בין דינוזאורים טורפים זריזים. בסוף החבורה מוצאת את סיד ומצילה אותו מנפילה ללבה ונולדת ממותה נקבה צעירה בשם מישמיש. לפני שהם עולים חזרה הם פוגשים בדינוזאור העצום רודי, מכרו של באק שמציל אותם ממנו יחד עם החבורה ועם אמא טירנוזאור. בסיום באק חושב לחזור לעולם שלמעלה עד שהוא שומע את רודי וחושב לחזור אליו למטה.
גם סקראט מגיע לעולם הדינוזאורים ובחיפושיו אחר הבלוט מוצא יונקת מעופפת הדומה לו בשם סקראטי. בתחילה הם רבים אך סקראט מתאהב בה ובסוף מציל את חייה והם מתאהבים וגרים ביחד. לבסוף נמאס לסקראט מהנישואים התובעניים והוא עוזב אותה.
עידן הקרח 4: יבשת בתנועה
עידן הקרח 4 הוא הסרט הרביעי בסדרה אשר יצא ב-2012. בסרט זה היבשות מתחלקות ומתפצלות בעקבות פעולותיו של סקראט ונוצרות רעידות אדמה חזקות. בסרט, שלושת החברים מני, סיד ודייגו נשארים יחד עם בתו החדשה של מני - מישמיש, אשר מתחברת עם קיפוד חמוד בשם לואיס, אותו היא עוזבת כדי למצוא חן בעיני הממותה הצעיר והמושך, איתן. בנוסף סבתו של סיד - סבתי, מצטרפת להרפתקאות החבורה. מישמיש מחפשת חופש לשוטט עם הממותות הצעירות אך מני, אביה מתעקש שלא תתקרב אליהם ובמריבה ביניהם הקרחונים מתפצלים ומני, דייגו, סיד וסבתי נופלים על רפסודת קרחונים השטה לים הפתוח. לאחר סערה ימית הם נתפסים על ידי פיראטים בראשות הגיגנטופיתקוס קפטן גאט, לו סגנית נמרה שנחרבית בשם שירה. החבורה הורסת את הספינה ונמלטת על שברי קרחונים יחד עם שירה המתנגדת לחבורה. בסוף הם מגיעים לאי וכולאים את שירה אך היא מצליחה להימלט ולחזור לקבוצת הפיראטים שעל אותו האי המתכננים להפליג בספינה נוספת. החבורה מצליחה להשתלט על הספינה החדשה, בעזרת שפנים החיים על האי ובעזרת שירה, אך ללא שירה וקפטן גאט מוריד אותה בדרגה. הם מפליגים עד ליבשת אך מגלים שהקפטן גאט חטף את מישמיש ואת אלי כדי למשוך את מני. הקיפוד לואיס משחרר אותה ומתפתח קרב במהלכו מני וקפטן גאט נלחמים על קרחון עד שמני מנצח את הקפטן שנזרק מהקרחון ובהמשך שוחה לעבר להקת סירנות שטורפות אותו. בסוף הסרט, דייגו מתחתן עם שירה ומישמיש מתחברת שוב ללואיס, לממותה איתן ולאביה.
בינתיים סקראט מחפש את הבלוט שלו ונתפס על ידי הפיראטים לשמש כחיית בידור. הוא מצליח להימלט ולהגיע לאי דמוי-אולימפוס של יונקים כמותו וסביבם המון בלוטים אך מהתאווה שלו הוא שולף פקק דמוי בלוט ומציף את כל האי.
הסרט גרף סכום הקרוב לסרט הקודם.
עידן הקרח: מסלול התנגשות
מני ואלי חיים בעמק עם בתם מישמיש היוצאת עם ממותה בשם ג'וליאן המנסה למצוא חן בעיני מני אך נדחה ושני הצעירים חושבים לעזוב, למורת רוחם של החבורה. סיד נכשל בניסיונות להרשים עצלניות ומציע להם נישואין מוקדם מדי. ביום הנישואים של אלי ומני, נראה שמני שוכח לתת מתנה לאלי ואז מופיעים זיקוקי מטאורים בשמיים וכל החיות נסות. באק הסמור בורח מלהקת דרומזאורים מעופפים הגונבים ביצים ומוצא נבואה עתיקה. הוא מתרגש ומעלה אותה אל עולם הקרח, מוצא את החבורה ומזהיר אותה מהתרסקות אסטרואיד, אלא אם כן יגיעו למקום בו הוא מתרסק וימנעו ממנו לחזור על כך. במהלך המסע הם מגלים שאבני האסטרואיד פועלים כמו מגנטים וכך אפשר יהיה למנוע מהאסטרואיד לחזור על ידי האבנים שעל הקרקע.
בסוף מישמיש מתחתנת עם ג'וליאן וסיד מתחתן עם ברוק ה"צעירה". סקראט מגיע עם החללית שלו למאדים, מתנגש בה ומשמיד את כל היצורים שחיו בו.
סרט זה גרף $408,579,038.
עידן הקרח: הרפתקאות באק ויילד
במהלך יוני 2016, הודיע הבמאי השותף של "עידן הקרח: מסלול התנגשות" שמתוכנן לצאת סרט המשך לזיכיון. הסרט ייצא ברשת דיסני+ ובמרכזו יתואר הסמור באק בגילומו של סיימון פג, בעולם הדינוזאורים לצידם של קראש ואדי האופוסומים.
בדצמבר 2020 הוחלט ששם הסרט יהיה "עידן הקרח: הרפתקאות באק ויילד" והוא יצא בינואר 2022 ברשת דיסני+. המדבבים בסרט כוללים את סיימון פג שחוזר לדבב את באק הסמור אך שאר המדבבים חדשים בזיכיון: וינסנט טונג ואהרון הריס בתור קראש ואדי (בהתאמה), ג'סטינה מצ'אדו כזי ואוטקארש אמבודקאר בתור הנבל אורסון.
מטורף נעלם
מטורף נעלם (באנגלית: Gone Nutty) הוא סרט אנימציה קצר שיצא ב-2002 כחלק ממהדורת ה-DVD לסרט הראשון בזיכיון. הסרט בוים על ידי קרלוס סלדנה. הסרט הועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר ב-2003 הסרט עוסק בסקראט אשר אגר את בלוט האחרון בתוך גזע ענקי שמלא אגוזים אך בסופו של דבר הוא כשל
אין זמן לאגוזים
אין זמן לאגוזים (באנגלית: No Time For Nuts) הוא סרט אנימציה קצר מ-2006 שיצא כחלק ממהדורת ה-DVD לסרט השני הזיכיון. הסרט הועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר ב-2007 הסרט עוסק בסקראט אשר חוזר לעתיד הרחוק וגם בסוף אשר חזר ל-20 במאי 20,000 לספירה התקופה שבה הבלוטים נכחדו מזמן וגם באמצע בתקופה הקודמת של הסרט הראשון.
סיד שורד
סיד שורד (באנגלית: Surviving Sid) הוא סרט אנימציה קצר שיצא מ-2008 שיצא במקור עבור מהדורת ה-DVD של הורטון שומע מישהו. הסרט עוסק בסיד אשר מדריך קבוצת ילדים בקמפינג. במהלך ההרפתקאות שלהם סיד יוצר בטעות נפילת קרחון עצומה שהופכת לגרנד קניון.
Scrat's Continental Crack-Up
סרט קצר שיצא ב-2012 ומציג את חייו של סקראט, עם קטעים שנראו בסרט הרביעי, בו סקראט מחפש את האי סקראטלנטיס.
Scrat's Continental Crack-Up: Part 2
סרט ההמשך ל"Scrat's Continental Crack-Up" שיצא ב-2012 וגם הוא מבוסס על קטעים מהסרט הרביעי.
Cosmic Scrat-tastrophe ו-Scrat: Spaced Out
סרטים אלה יצאו ב-2016 לצד הסרט החמישי בסדרה ומציגים את מסעותיות של סקראט בחללית, מתוך קטעים שנראו בסרט.
עידן הקרח: חוגגים בגדול
עידן הקרח: חוגגים בגדול (באנגלית: Ice Age: A Mammoth Christmas) הוא סרט טלוויזיוני קצר עם אנימציה ממוחשבת שהוקרן לראשונה בארצות הברית ב-24 בנובמבר 2011, ובישראל הסרט הופץ ב-DVD באותה שנה. הסרט עוסק בסיד, אשר יוצא לקוטב הצפוני בשביל למחוק את שמו מהרשימה השחורה של סנטה קלאוס.
סדרת טלוויזיה
מנהלת רשת אולפני המאה ה-20, סטייסי סניידר הודיע על פיתוח של תוכנית טלוויזיה המבוססת על הסדרה שתלווה את חייו של הסמור באק. תוכנית טלוויזיה זו אמורה לצאת ברשת דיסני+.
הופעה חיה
הופעות חיה בשם: "Ice Age Live! A Mammoth Adventure" היא הופעת קרח משולבת שמתבססת על סיפורי שלושת הסרטים הראשונים והופקה במשך 2012 על ידי גאי קארון ומיכאל קארי, כשהתצוגות המקדימות שלה התרחשו בקארדיף ובנוטינגהאם, עם תוכנית הופעות שמבקרת ביותר מ-30 מדינות תוך 5 שנים.
באוגוסט 2016 הופעה זו הסתיימה והוחלפה בהופעה אחרת מאמריקה הצפונית, תחת השם: "Ice Age On Ice".
פארק שעשועים
פארק שעשועים המבוסס על דמויות ומתקנים הקשורים לעידן הקרח היה אמור להיפתח ב-2019 בפארק "20th Century Fox World" של חברת פוקס המאה ה-20 המשולב באתר גנטינג היילנדס שבקואלה לומפור, בירת מלזיה.
NGC 5585
NGC 5585 היא גלקסיה ספירלית קטנה בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה, הנמצאת במרחק של כ-24 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת M101.
היסטוריה
לגלקסיה בהירות מדרגה 11.2 והיא התגלתה ב-17 באפריל 1789 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שהכניס אותה לרשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1802 תחת הציון I.235, ותיאר אותה כבהירה למדי, בעלת צורה לא סדורה ומתבהרת בהדרגה לכיוון המרכז. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1790 כשהיא מתוארת כעמומה מאוד, גדולה מאוד, עגולה ומתבהרת בהדרגה לכיוון מרכזה. הוא הכניס אותה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3856 כשהיא מתוארת כדי עמומה, גדולה, בעלת צורה לא סדורה ומתבהרת מאוד ובהדרגה לכיוון מרכזה. ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 5585 כשהיא מתוארת גם כן כדי עמומה, גדולה, לא סדורה ומתבהרת מאוד ובהדרגה לכיוון מרכזה.
תצפית
הגלקסיה נמצאת באזור ללא כוכבים בולטים בקצה המזרחי של קבוצת הכוכבים הדובה הגדולה, על הגבול עם קבוצת הכוכבים דרקון, כ-3.3 מעלות מצפון-מזרח ל-M101 כ-5 מעלות מצפון לכוכב θ ברועה דובים וכ-8 מעלות מדרום לכוכב תובאן (α בדרקון).
תכונות
אורכה הזוויתי של NGC 5585 הוא פחות מ-6 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-40,000 שנות אור, כ-40% מהקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כ-3% ממסת שביל החלב, כאשר רק כחצי אחוז ממסתה או כ- מסות שמש היא מסת הכוכבים שבה וכ-8% ממסתה או כ- מסות שמש היא מסת הגז שבה. שאר המסה, למעלה מ-90%, היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. הגלקסיה נראית לא-סדורה, אך תצפיות באורכי גל שונים מראים את קיומן של זרועות ספירליות ומבנים דמויי טבעת ומוט מרכזי, אך הם אינם בעלי צורה ברורה ונראה שהטבעת והמוט אינם סימטריים ביחס למרכז הגלקסיה. רוב אוכלוסיית הכוכבים שבגלקסיה היא זקנה יחסית עם כוכבים בני למעלה מ-7 מיליארד שנים, אך בטבעת ובקצות המוט יש אוכלוסייה צעירה יותר של כוכבים חמים וכחולים בגילאים של פחות ממאה מיליון שנים. בסך הכל זוהו בגלקסיה 47 אזורים שבהם מתרחשת יצירה אינטנסיבית של כוכבים חדשים, רובם מרוכזים סביב מרכז הגלקסיה כאשר בודדים מתוכם נמצאים במרחק של בין 10,000 שנות אור ל-15,000 שנות אור ממרכז הגלקסיה. קוטרם של האזורים נע בין 150 שנות אור ו-560 שנות אור והגיל של רובם הוא בין 2 מיליון שנים ל-10 מיליון שנים ובודדים מביניהם זקנים יותר.
צימקאו
סוגי צימקאו
היום יש סוגים שונים ובצבעים רבים:
אפשר היום למצוא בחנויות אפייה מתמחות צימקאו פרווה שמתאים לכל סוגי האפייה, וצימקאו חלבי שמכיל כמות מסוימת של אבקת חלב. הצימקאו החלבי מעט יותר טעים מצימקאו פרווה ומתקרב לטעמו של השוקולד הרגיל.
נוסף על כל אלה, את הצימקאו אפשר למצוא בשלל צבעים כמו: צימקאו לבן, צימקאו חום, צימקאו ורוד, צימקאו כחול, צימקאו ירוק, צימקאו צהוב ועוד.
צילום בצבע
צילום בצבע הוא צילום אשר משתמש במדיה שמסוגלת להציג צבעים המופקים באופן כימי במהלך שלב עיבוד התמונה. זאת לעומת צילום שחור-לבן אשר משתמש במדיה המסוגלת להציג גוונים של אפור בלבד.
היסטוריה
בשנת 1855 פיתח ג'יימס קלרק מקסוול בסיס תאורטי לצילום בצבע והחל לראשונה לבצע ניסויים בפיתוח תמונות צבע.
בשנת 1861 פותח התצלום הצבעוני הראשון אשר הציג סרט קישוט צבעוני.
בשנת 2012 נתגלה הסרט המוקדם ביותר שצולם בצבע. הסרט מתוארך לשנים 1901 או 1902, ובכך הוא מקדים בשש שנים לפחות את הסרט שהיה ידוע עד אז. הוא צולם על ידי חלוץ הצילום אדוארד טרנר, שמת בחטף בשנת 1903, בגיל 29 בלבד. כארבע שנים לפני כן, הוא פרץ דרך בתחום הקולנוע, כאשר במימון של יזמי הקולנוע פרדריק לי וצ'ארלס אורבן, צילם את הסרט הראשון בצבע.
סרט הצילום הצבעוני המודרני הראשון, הקודכרום הוצג לראשונה ב-1935.
בית סאמרסט
בית סאמרסט (באנגלית: Somerset House) הוא מבנה גדול הממוקם בצידו הדרומי של הסטרנד שבמרכז לונדון, על הגדה הצפונית של נהר התמזה. חלקו המרכזי של המבנה הבנוי בסגנון נאו-קלאסי נבנה בין 1776–1796. אגפיו הצפוניים והדרומיים של המבנה נבנו בסגנון ויקטוריאני. המבנה קרוי על שם בניין בשם זה שעמד באותו אתר קודם לכן.
בית סאמרסט הישן
במאה ה-16 היה אזור זה של התמזה לא מפותח. ספינות ניווטו במעלה הנהר לווסטמינסטר ובין ארמון המלכים בווסטמינסטר והסיטי של לונדון היה שטח מגורים מועדף על האצולה הבריטית. בשנת 1539 קיבל אדוארד סימור, דוכס סאמרסט והרוזן מהרטפורד חלקת אדמה בצ'סטר, בקרבת טמפל בר מאת הנרי השמיני מלך אנגליה. עם עלייתו לשלטון של אדוארד השישי בשנת 1547 הפך סימור ללורד המגן - וניהל בפועל את המדינה בשל מחלתו של המלך הילד. בשנת 1549 הרס סימור את אכסניית האוצר ובניינים סמוכים ובשטח שהתפנה בנה לעצמו בית מגורים בין שתי קומות. חומרי הבנייה נלקחו מהמנזרים הסמוכים לקתדרלת סנט פול שנהרסו בהוראתו כחלק מפירוק המנזרים במסגרת המאבק בין הפרוטסטנטיות והקתוליות באנגליה. לא ידוע מי האדריכל שתכנן את המבנה, אולם מבנה זה היה אחד המבנים הראשונים באנגליה שנבנו בסגנון הרנסאנס. עוד לפני סיום בניית האחוזה ירד חנו של סימור והוא הוצא להורג בהוראת המלך בשנת 1552 בגבעת המצודה. "אחוזת סאמרסט" עברה לאוצר הכתר, והנסיכה אליזבת התגוררה בה לפני שהוכתרה למלכת אנגליה בשנת 1558.
המבנה נותר ארמון מלכותי, ושימש את מלכותיהם של המלך ג'יימס הראשון, צ'ארלס הראשון וצ'ארלס השני. בעת שלטונו של ג'יימס הראשון שימש כמגורי אן מדנמרק, אשת המלך, ונקרא על שמה "בית דנמרק" - "Denmark House". אן הורתה לאדריכל איניגו ג'ונס לבנות מספר הרחבות למבנה, וכן הנרייטה מריה מצרפת אשת צ'ארלס הראשון הורתה בשנת 1652 לבנות במקום כנסייה קתולית. מבנה זו תוכנן אף הוא על ידי ג'ונס.
מלכי בריטניה הפסיקו להשתמש בארמון במהלך מלחמת האזרחים האנגלית. הפרלמנט הבריטי ניסה למכור את המבנה בשנת 1649 אולם לא הצליח למצוא קונה (אולם רהיטי הארמון נמכרו בשווי של 118,000 ליש"ט). חלקים מהמבנה שימשו את צבא הפרלמנט ובארמון התגורר תומאס פיירפקס ששימש ראש צבא הפרלמנט. בבית סאמרסט הונחה גופתו של אוליבר קרומוול בשנת 1658 לאחר מותו לטקס הלוויה.
לאחר השבת המלוכה לשלטון הנרייטה מריה החלה בשיפוץ המבנה בשנת 1661 והורתה על הקמת חזית חדשה למבנה לכיוון נהר התמזה. חזית זו תוכננה על ידי איניגו ג'ונס, אולם הנרייטה מריה שבה לצרפת בשנת 1665 ולא ראתה את השלמת המבנה.
קתרינה מברגנזה אשת צ'ארלס השני התגוררה במבנה זמן מה. בשנת 1685 שופץ המבנה תחת פיקוחו של סר כריסטופר רן. לאחר "המהפכה המהוללת" בשנת 1688 הפסיק בית המלוכה להשתמש במבנה והוא נותר נטוש זמן מה. בשנת 1775 החלו בהרס המבנה הנטוש.
המבנה הנוכחי
מאז אמצע המאה ה-18 החלה נשמעת ביקורת בלונדון על העדרם של מבני ציבור (בניגוד לבניינים מסוג אלה שהיו קיימים בבירות אירופה האחרות). משרדי הממשלה ומשכני אגודות הידע (the Learned Societies) הצטופפו בבניינים ישנים בכל רחבי העיר. בראש הקבוצות שקראו להקמת מבני ציבור היה אדמונד ברק שדרש הקמת "מבנה לאומי". בשנת 1775 התקבלה דרישתו והפרלמנט הבריטי העביר חוק שמטרתו הקמת מבני ציבור ומשרדים ציבוריים בבית סאמרסט. המבנה יועד, על פי האמור בחוק, לשמש משכן למשרד המלח (The Salt Office), משרד החותמות (The Stamp Office), משרד המיסים (The Tax Office), משרד הימיה (The Navy Office), משרד המזון של הימיה (The Navy Victualling Office), משרד הלוטו (The Publick Lottery Office), משרד מחזיקי הניצים והסוחרים (The Hawkers and Pedlar Office), משרד כרכרות האקני (The Hackney Coach Office), משרד הממפה הכללי של אדמות הכתר (The Surveyor General of the Crown Lands Office), משרד מבקרי הפנים (The Auditors of the the Imprest Office), משרד הצנרות (The Pipe Office), משרד דוכסות לנקסטר (The Office of the Dutchy of Lancaster), משרד דוכסות קורנוול (The Office of the Dutch of Cornwall), משרד הצווים (The Office of Ordinance) ועוד.
בהתאם לחוק מונה הממפה הכללי האחראי על העבודות הציבוריות (Surveyor-General of Works), האדריכל סר ויליאם צ'יימברס, כמתכנן המבנה, ונקבע שמשכורתו תהיה 2,000 ליש"ט לשנה. צ'מברס הקדיש את שני העשורים האחרונים של חייו, החל מ-1775 לתכנון המבנה. בשנת 1780 הסתיימה בניית האגף הצפוני הפונה לסטרנד. תוכניות אגף זה התבססו על תוכניותיו של איניגו ג'ונס לאגף הדרומי. בשל פרוץ המלחמה עם צרפת שהביא למחסור בכספי הציבור, התעכבה הבנייה. לאחר מותו של צ'מברס ב-1796 המשיך לפקח על הבנייה תלמידו ג'יימס וייאט, אולם העבודות נמשכו עד 1819. מבנה זה לא כלל את "האגף החדש" ואת מכללת קינגס הממוקמים מאחורי האגף המערבי והמזרחי בהתאמה. עלויות בניית המבנה המקורי הגיעו ל-500,000 ליש"ט.
בשנים אלו טרם נבנו רציפי התמזה, ושלוש קשתות בצידו הדרומי של המבנה איפשרו לסירות להיכנס לתוך רציפים בתוך המבנה.
צ'מברס תכנן אגפים מזרחיים ומערביים נוספים, אולם בשל העדר תקציב אלה לא נבנו עד 1819. מאוחר יותר הוקמה מכללת קינגס במזרח בין השנים 1829 ו-1834 בהתאם לתוכניותיו של צ'מברס.
במבנה שכנו אגודות ידע שונות כגון האקדמיה המלכותית לאמנויות, החברה המלכותית ואגודת העתיקות של לונדון. אגודות אלה, כמו גם אוניברסיטת לונדון שכנו במבנה עד 1870.
במהלך מלחמת העולם השנייה נפגע המבנה בהפצצות, והרוטונדה של המבנה נהרסה לחלוטין. בשנת 1940 נפגע האגף המערבי פגיעה ישירה.
רק בשנות ה-50 החל שיקום המבנה - שיקום שדרש סתתים מיומנים על מנת לשחזר את המבנה בצורה מדויקת -בשנות ה-50 של המאה ה-20 היה קושי רב למצוא סתתים מיומנים בשל התפתחות ענף הבנייה. האדריכל סר אלברט ריצ'רדסון מונה כאחראי על השיקום, והוא שחזר את חדר נלסון ומדרגות נלסון שנהרסו. עלות השיקום הגיעה ל-84,000 ליש"ט (כשערם אז).
האגף הדרומי ששופץ שימש את משרדי התובע הכללי.
שימוש ממשלתי
במבנה שכנו משרדי הימיה - ועל כן האמינו שהוריישו נלסון עבד בבניין - אולם אין עדויות לכך.
עם איחודם של משרד החותמות ומשרד המיסים בשנת 1849 והפיכתם למשרדי מס ההכנסה הפך משרד זה לדייר המרכזי של הבניין.
משכן לאמנויות והשכלה
בתחילת המאה ה-19 עזבו החברה המלכותית ואגודת העתיקות לבית ברלינגטון שבכיכר פיקדילי. בסוף המאה ה-20 הוחלט להשיב לבית סאמרסט את יעודו כמשכן לאומנויות, ומכון קורטולד לאומנות עבר לבניין ועימו גלריית קורטולד המציגה אוסף רב של אומנות אמפרסיוניסטית.
בחורף משמשת חצר הבניין כאתר החלקה על הקרח. בשנות ה-90 הותקן מערך המזרקות הפועל בחצר בימות הקיץ.
ג'ושוע הרדמן
ראשית חייו
הרדמן נולד בהמפטון, לונדון. בנם של השחקן וכדורגלן ליגת הרוגבי המקצועני לשעבר מרטין הרדמן וג'סיקה הרדמן, הצעיר מבין ארבעת האחים. הוא התחנך בבית הספר אורלינס פארק.
קריירה
הרדמן התחיל לשחק כשהיה כבן 7; אביו מצא לו סוכן. בגיל 13 לוהק לתפקיד גרגורי גויל, חברו של דראקו מאלפוי, בסרט הארי פוטר ואבן החכמים משנת 2001. במהלך העשור הבא הוא חזר לגלם את גויל בכל שבעת סרטי ההמשך. במקור נבחן הרדמן לתפקיד דאדלי דרסלי, בן דודו המפונק של הארי, אך את זה תפקיד זה קיבל השחקן הארי מלינג.
הרדמן הופיע בסרט "רובין הוד" משנת 2018, לצד טארון אגרטון, ג'יימי פוקס וג'יימי דורנן.
חיים אישיים
לאחר חמש שנים של תרגול ג'ו ג'וטסו, הרדמן החל את הקריירה שלו ב-MMA. לדבריו, הוא בחר ב-MMA כי הוא אוהב את הספורט. "זה גולמי, מרגש ובלתי צפוי. אני מוצא את זה מעניין יותר מאגרוף אם כי אני מעריך את היופי והאמנות באיגרוף."
הדרבי של צפון לונדון
הדרבי של צפון לונדון (באנגלית: The North London derby) הוא שמו של דרבי הכדורגל הנערך בין שני מועדוני כדורגל מצפון לונדון – ארסנל (התותחנים) וטוטנהאם הוטספר (הספרס). המונח מתאר בדרך כלל רק את המשחקים בין שני המועדונים, אך לעיתים משמש גם לתיאור היריבות הכללית ביניהם.
היסטוריה
המשחק הראשון בין שני המועדונים היה משחק ידידות שנערך ב-19 בנובמבר 1887, כאשר המועדון ארסנל עדיין היה בפלאמסטיד (אז חלק ממחוז קנט וכיום חלק מלונדון רבתי) והיה ידוע בשם רויאל ארסנל. המשחק הסתיים רבע שעה לפני המועד החוקי "בעקבות החשיכה" כאשר שחקני טוטנהאם מובילים בתוצאה 2 - 1. משחק הליגה הראשון בין שני המועדונים נערך במסגרת הליגה הראשונה ב-4 בדצמבר 1909, והסתיים בניצחון 1 - 0 לטובת ארסנל.
היריבות העזה בין שני המועדונים החלה רק ב-1913, לאחר שהנהלת ארסנל העבירה את משחקי הבית ממאנור גראונד לאצטדיון ארסנל, השוכן במרחק של כשישה קילומטרים מאצטדיון ווייט הארט ליין ששימש את טוטנהאם; מהלך זה הפך את ארסנל למועדון שכן לטוטנהאם, וכתוצאה מכך נוצרה יריבות מקומית. שני המועדונים התמודדו לראשונה כמועדונים מצפון לונדון במשחק ידידות שנערך ב-22 באוגוסט 1914 בווייט הארט ליין; המשחק הסתיים בניצחון ארסנל בתוצאה 5 - 1, למרות שדווקא טוטנהאם היה אז בליגה הראשונה וארסנל בשנייה. שני המועדונים נפגשו באופן סדיר במסגרת ליגת לונדון הלא-רשמית שהתקיימה בזמן מלחמת העולם הראשונה.
היריבות התגברה ב-1919 כאשר הוחלט להרחיב את הליגה הראשונה בשתי קבוצות. הנהלת הליגה כינסה נציגים מטעם כל המועדונים כדי לבחור את המצטרפים החדשים. צ'לסי שסיימה במקום ה-19 הייתה אמורה לרדת לליגה השנייה, אך קיבלה את אחד המקומות. המקום השני היה אמור להינתן לטוטנהאם (מקום 20) או לבארנסלי שסיימה במקום ה-3 בליגה השנייה. אולם, ארסנל וארבעה מועדונים נוספים רצו גם כן לקבל את המקום, למרות המיקום ה-6 של ארסנל.
תוצאת ההצבעה הייתה 18 קולות לטובת ארסנל ושמונה לטובת טוטנהאם, כאשר עמדת ארסנל זוכה לתמיכתו של נשיא הליגה ויושב-ראש ליברפול ג'ון מק'קנה. לאחר מכן הושמעו טענות על כך שיושב-ראש ארסנל הנרי נוריס עמד מאחורי קנוניה על מנת להבטיח את הכנסת ארסנל לליגה, אך טענות אלה לא הוכחו. ההחלטה גרמה לזעם רב בקרב טוטנהאם והאוהדים, אם כי 11 שנים קודם לכן טוטנהאם היה למועדון שצורף לליגה למרות שסיים רק במקום השביעי בעונת 1907/1908 של הליגה הדרומית, על חשבון המועדון קווינס פארק ריינג'רס שביקש גם כן להתקבל לליגה ואף עזב את הליגה הדרומית לאור הציפייה להתקבל.
למרות זאת הצליחו שחקני טוטנהאם לחזור לליגה הראשונה לאחר הזכייה באליפות הליגה השנייה בעונת 1919/1920. הדרבי הרשמי הראשון לאחר המעבר של ארסנל לצפון לונדון ופרשת הצירוף לליגה נערך במסגרת הליגה הראשונה בוויט הארט ליין ב-15 בינואר 1921, והסתיים בניצחון של טוטנהאם. המשחקים הראשונים בין המועדונים התאפיינו במרירות. אחד המשחקים הידועים נערך בספטמבר 1922 והיה כה אלים עד שהתאחדות הכדורגל נאלצה לאיים על שני המועדונים במספר משחקים ללא קהל.
בין 1928 ל-1933 ובין 1935 ל-1950 לא נערכו משחקי דרבי כיוון שמועדון הכדורגל טוטנהאם שיחק בליגה השנייה, וכתוצאה מכך המתיחות בין שני המועדונים פחתה במקצת. מערכת היחסים בין ארסנל לטוטנהאם השתפרה במקצת לאחר מלחמת העולם השנייה, בעיקר כיוון שהנהלת טוטנהאם התירה לארסנל לשחק בווייט הארט ליין בעקבות החרמת אצטדיון הייבורי לצורכי המלחמה.
החל מ-1950 הייתה עונה אחת בלבד (1977/1978) שבה שני המועדונים לא שיחקו באותה ליגה; לאורך השנים היו מספר משחקי דרבי ידועים שתוצאתם הייתה חשובה במאבק על האליפות או הגביעים השונים. בדומה ליריבויות אחרות בתחום הספורט גם במקרה זה יש לעיתים שמחה לאיד ורגשות עזים בין מחנות האוהדים, ושחקנים העוברים בין שני המועדונים נתקלים בדרך כלל בתגובה צוננת על ידי אוהדיהם לשעבר.
סטטיסטיקות
בין 1909 ל-2 בדצמבר 2018 נערכו 172 משחקי דרבי בליגה, מתוכם 70 הסתיימו בניצחון של ארסנל ו-55 בניצחון של טוטנהאם. מספר השערים הגבוה ביותר בדרבי אחד הובקע בניצחון 5 - 4 של ארסנל בוויט הארט ליין ב-13 בנובמבר 2004. הפער הגדול ביותר היה 6 - 0 לטובת ארסנל ב-6 במרץ 1935, אם כי שני משחקים הסתיימו בניצחון של טוטנהאם בתוצאה 5 - 0 (25 בדצמבר 1911 ו-4 באפריל 1983).
הארי קיין הוא מלך השערים של טוטנהאם במשחקי הדרבי, עם 11 שערים. מלכי השערים של ארסנל הם עמנואל אדבאיור, איאן סנדרלנד ורובר פירס עם שמונה שערים לכל אחד. דייוויד אולירי מארסנל הוא השחקן שהשתתף יותר מכל אחד אחר במשחקי דרבי (35), ואילו גארי מבוט וסטיב פרימן חולקים את השיא של טוטנהאם עם 31 משחקי דרבי.
טרי דייסון הוא השחקן היחיד של טוטנהאם שהבקיע שלושער במשחק דרבי רשמי, ועשה זאת בניצחון 4 - 3 ב-26 באוגוסט 1961. שחקני ארסנל שעשו זאת הם טד דרייק (20 באוקטובר 1934) ואלן סנדרלנד (23 בדצמבר 1978).
סיכום התוצאות
נכון ל-15 בינואר 2023 (הספירה החלה ב-1909)
ארסנל ← טוטנהאם
כמו כן, ג'ו האלם ששיחק בארסנל בעמדת הקיצוני אימן את טוטנהאם בין 1945 ל-1949, ואילו טרי ניל היה המאמן של טוטנהאם בין 1974 ל-1976, לפני שחזר לארסנל ועבד שם בין 1976 ל-1983. אחד המקרים הידועים הוא זה של ג'ורג' גרהאם שהיה שחקן של ארסנל, אימן את המועדון בין 1986 ל-1994, פוטר מארסנל ובין 1998 ל-2001 אימן את טוטנהאם.
קלייב אלן השתתף בשלושה משחקים לא רשמיים של ארסנל במסגרת ההכנות לעונת 1980/1981, אך לא במשחקי דרבי רשמיים כלשהם.
טוטנהאם ← ארסנל
כמו כן, הרברט צ'פמן היה שחקן חובב בטוטנהאם בין 1905 ל-1907, זמן רב לפני שהחל לאמן ארסנל.
שחקנים שהשתתפו בדרבי במדי שני המועדונים
ג'ימי רוברטסון הוא השחקן היחיד שהבקיע בדרבי עבור שני המועדונים.
הר רד מן
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1917 בשל הצבע האדום של סלעיו, ובניגוד להר וייט מן (ההר הלבן) הסמוך.
נתב
נַתָּב, או רַאוּטֶר (מאנגלית: Router), הוא רכיב תקשורת מחשבים שנועד לקביעת נתיבן והפצתן של חבילות נתונים ברשתות תקשורת נתונים. בעוד שנתב הוא רכיב כללי שמקשר בין רשתות שונות, במקרים רבים מתכוונים לנתב ביתי שהוא נתב ששנועד לחבר רשת מקומית פשוטה לאינטרנט ולספק לרשת הזו שירותים בסיסיים.
רקע
רשת האינטרנט היא רשת תקשורת הנתונים הגדולה בעולם. רשת האינטרנט איננה עשויה מקשה אחת, אלא מורכבת מתתי-רשת שונים, המחוברות זו לזו. עם השנים הלכה וגדלה רשת האינטרנט עד שהגיעה לגודלה הנוכחי. עמודי אינטרנט, תמונות, שירים, וכל מידע דיגיטלי אחר, מועברים ממקום למקום וממחשב למחשב.
מבחינות רבות דומה תנועת הנתונים באינטרנט לתנועת כלי הרכב בכבישים. כלי רכב מסוגים שונים עושים את דרכם ממקורות שונים ליעדים שונים על-פני רשת הכבישים בארץ, וגורמים שונים מסייעים בהכוונת התנועה: תמרורים, רמזורים, סימוני כבישים ושוטרי תנועה. גורמים אלו מנתבים את התנועה ממקום אחד למקום אחר במסלול מסוים. לדוגמה, בהתרחש תאונה בכביש, ייתכן ששוטר תנועה יכוון את התנועה לדרך חליפית.
בתפקיד שוטרי התנועה של רשת האינטרנט - משמשים הנתבים. נתבים משמשים במגוון תפקידים רחב כדי להכווין את תנועת המידע הדיגיטלי ממקום למקום.
ניתוב
נתבים משמשים לניתוב נתונים מרשת אחת לרשת אחרת. לדוגמה, מרשת האינטרנט, לרשת הפרטית של המשתמש הביתי.
משימה זו מופיעה כחלק מהשכבה השלישית, שכבת הרשת, של מודל שבע השכבות, מודל OSI. כחלק ממשימת הניתוב, עשוי הנתב להשתמש בספירת צעדים. בשיטה זו מנסה הנתב לחשב את מספר "הצעדים" שעשויה חבילת המידע שברשותו לעשות בדרך ליעדה. לצורך כך, כל רכיב תקשורת בו תיאלץ לעבור החבילה בדרכה ליעד, ובפרט, נתבים נוספים, נחשב כצעד נוסף. אם קיימים כמה מסלולים אפשריים ליעד, יבחר הנתב בזה בעל מספר הצעדים הקטן ביותר, ובכך באופן תאורטי יחסך חלק מזמן המסע של החבילה. הדבר דומה במקצת לבחירת נתיב הנסיעה בעל מספר הרמזורים הקטן ביותר לאורך הדרך. בהנחה שהעיכוב הממוצע בכל רמזור ורמזור הוא זהה, הרי שעדיף לנו לנסוע בדרך בה יש פחות רמזורים. כיום, נוטים נתבים להתחשב פחות במספר הצעדים בדרך אל היעד, ומתחשבים בנתונים נוספים המשפיעים יותר על זמן המסע של חבילת הנתונים. הנתב עשוי להשתמש בפרוטוקולי ניתוב נוספים (כגון: ICMP, OSPF), על מנת לאסוף נתונים (כגון קצב, השהייה, עומס, אמינות) של הקישורים האפשריים ממנו ועד היעד של החבילה, ובמטרה להחליט כיצד יש להעביר הלאה כל אחת מחבילות הנתונים המגיעות אליו. השימוש בפרוטוקולים אלו נקרא ניתוב; ופרוטוקולים אלו נקראים פרוטוקולי ניתוב, או פרוטוקולים מנתבים.
ישנם שני סוגים עיקריים של נתבים:
גישור בין רשתות
נתב ביתי, הוא רכיב תקשורת פשוט וזול יחסית, הנמצא כיום בחלק ניכר של הבתים והעסקים הקטנים, ולעיתים רבות הוא כולל נקודת גישה לרשת אלחוטית.
תפקידו העיקרי של הנתב הביתי לגשר בין רשת האינטרנט העולמית לרשת הביתית. בבתים רבים יש מספר מכשירים ומחשבים. כל אלו יוצרים ביחד רשת זעירה, הנקראת הרשת הפרטית של המשתמש. למכשירים שונים ולמשתמשים שונים, יכולות להיות בקשות שונות מרשת האינטרנט. לדוגמה, בבית שבו שני מחשבים המחוברים לרשת האינטרנט ייתכן שמשתמש אחד יבקש לצפות בדף הבית של ויקיפדיה במחשב אחד, בעוד שבמחשב השני המשתמש מבקש מנוע חיפוש כלשהו.
אם בבית זה יש נתב, הבקשות השונות של משתמשי הקצה לרשת האינטרנט עוברות דרכו. הנתב רושם איזה משתמש ביקש איזה עמוד אינטרנט ומעביר את הבקשות לספק האינטרנט. ספק האינטרנט מחזיר את העמודים המבוקשים. הנתב, שקיבל שני עמודי אינטרנט שונים (לדוגמה, האחד של ויקיפדיה והשני של מנוע החיפוש), שמר רשימת בקשות של המשתמשים המחוברים אליו. כאשר מגיע עמוד (או כל חבילת נתונים דיגיטליים אחרת) מרשת האינטרנט לנתב הביתי, הוא מחפש ברשימת הבקשות השמורה אצלו מי המשתמש שביצע את הבקשה, ומעביר אליו את העמוד או את חבילת הנתונים מבוקשים.
בכך, מאפשר הנתב לכמה מחשבים לחלוק חיבור אינטרנט יחיד. מנקודת מבטו של ספק האינטרנט, אין הבדל בין הבקשות השונות, הן כולן בקשות שבוצעו על ידי אותו מנוי, באמצעות אותו הנתב, בעל אותה כתובת אינטרנט.
תצורה
נתב ביתי תקני מסוגל לתמוך הן בחיבורים פיזיים לנתב והן בחיבורים אלחוטיים. לנתב תקני יש בדרך כלל כניסה אחת המשמשת להכנסת מידע מרשת האינטרנט, לרוב באמצעות מודם אינטרנט. לנתב מספר יציאות פיזיות (בדרך כלל בין 2 ל-8), דרכן אפשר לחבר מחשבים לנתב באמצעות כבל רשת. בדרך כלל, יתמוך הנתב גם בחיבורים אלחוטיים. באמצעות חיבורים אלו, מחשבים שונים יכולים להתחבר לנתב תוך שימוש בקשר רדיו וללא צורך בחוטים. נתב ביתי תקני מסוגל בדרך-כלל לתמוך במספר רב של חיבורים אלחוטיים, עד כ-100–200 חיבורים, בהתאם לנתב. דבר זה מאפשר שימוש בנתבים ביתיים כנקודות גישה חמות בבתי קפה ובמקומות הצפויים להחזיק כמה עשרות משתמשים ואף יותר מכך.
תכונות נוספות
מעבר לתפקידו הראשי כמגשר בין רשתות, הנתב הביתי מסוגל לספק שירותים נוספים למשתמש. שירותים אלו חורגים לרוב מהגדרתו של נתב במודל ה-OSI. הנתב מאפשר יצירת רשת ביתית. בעצם עובדת חיבורם הפיזי של המחשבים לנתב נוצרת רשת ביתית פנימית, גם ללא חיבור חיצוני לאינטרנט. רשת פנימית זו מאפשרת שיתוף והעברת קבצים בין מחשבים שונים המחוברים לאותו הנתב.
נתבים תורמים גם בתחום אבטחת המחשבים המחוברים לרשת – כאשר מגיע לנתב עמוד אינטרנט (או חבילת נתונים), הנתב בודק ברשימותיו מיהו המשתמש שביקש דף זה. אם הנתב לא רואה שחבילת המידע נדרשה על ידי מי מהמשתמשים המחוברים אליו, הוא משליך אותה ולא מעביר אותה הלאה. הנתב מונע בכך התקפות רבות על מחשבים המחוברים לרשת האינטרנט. מרבית הנתבים הביתיים מסוגלים להעמיד חומת אש על ידי סינון בקשות מתקדם יותר. אם הנתב משמש גם כחומת אש, הוא מבצע סדרה של החלטות הנוגעות לטיפול בכל בקשה ומידע המגיעים אליו. בצורה הבסיסית ביותר, יש בידי הנתב רשימה שחורה. זוהי רשימת כתובות של אתרים אסורים או לא בטוחים. כאשר מגיעה לנתב בקשה ממשתמש לעמוד אינטרנט, הוא משווה את הכתובת המבוקשת אל מול הכתובות שברשימה השחורה. אם ישנה התאמה (כלומר שהמשתמש ביקש דף אסור), השרת לא יטפל בבקשה והמשתמש לא יקבל את הדף המבוקש. נתבים מתקדמים מעט יותר מסוגלים לאכוף מדיניות גישה מורכבת יותר הכוללת מאפיינים כגון שעות גישה מותרות והקצאת רוחב פס אישית לכל משתמש.
מאפיין נוסף של נתבים ביתיים רבים הוא שילוב של חייגן ומודם אינטרנט. על מנת להקים קשר עם ספק האינטרנט יש לתקשר עמו באמצעות מודם אינטרנט. בבתים רבים נמצא המודם בין שקע התשתית (כבלים או טלפון) לבין הנתב. עם זאת, ישנם נתבים רבים המסוגלים גם לשמש כמודם אינטרנט. במקרה כזה, מחברים את הנתב ישירות לשקע התשתית, ואין צורך ברכיב מגשר, במודם. הדבר חוסך חוטים מיותרים, שקע חשמלי ולעיתים אף מסייע בחיבור קל ונח.
נתבים תומכים בשירותים ובתכונות הבאות: DHCP, DMZ, Port Forwarding, NAT, QoS.
נפח עבודה גבוה
נתבים תעשייתיים, דומים בתכונותיהם לנתבים ביתיים. עם זאת, נפח המידע, כמות הבקשות ומספר המשתמשים בהם מסוגל לתמוך נתב תעשייתי - גדולים בהרבה מאלו של הנתב הביתי.
נתבים תעשייתיים, נועדו לעמוד בעומסי עבודה אינטנסיביים ביותר. בשל כך, נמצאים נתבים אלו בארגונים גדולים, בתי ספר, אוניברסיטאות, מאגרי מידע, בתי חולים - ובכל מקום בו ישנם משתמשים רבים וניהול הרשת מורכב.
בשימוש ספקיות אינטרנט
אחד המקומות בהם נמצאים נתבים אלו בשימוש רב, הוא בקרב ספקיות אינטרנט. היקף הניתוב בנתבים אלה הוא עצום בגודלו, ספק אינטרנט מטפל בעשרות אלפים עד מיליונים של בקשות ברגע נתון. חלק מהבקשות הן לעמודי אינטרנט השוכנים על שרתי החברה, חלק לעמודי אינטרנט על שרתים אחרים באותה מדינה, וחלק לעמודים השוכנים במדינות רחוקות. חלק מהבקשות הן למידע דיגיטלי אחר, למשל שיתוף קבצים ברשת עמית לעמית.
תצורה
התצורה הפיזית של נתב משתנה רבות, אך הוא בדרך כלל מסוגל לטפל במאות או אלפי חיבורים שונים. מחירו של נתב תעשייתי נע בין אלפי שקלים בודדים לעשרות אלפי שקלים.
לאו שבכללות
לאו שבכללות הוא איסור, אשר דברי הכתוב המורים על האיסור (כלומר, לאו) מתפרשים כך שנכללים בו לאווים נוספים. על פי הכלל המקובל בידי חז"ל אין לוקים על לאו שבכללות.
מקור
איסור 'אכילה על הדם' כולל בתוכו חמשה לאוין, וכך דורשים בתלמוד את דברי הכתוב:
יוצא שמפסוק זה ניתן ללמוד על מספר איסורים:
סוגים של לאו שבכללות
לדעת הרמב"ם ישנם שני סוגים של לאו שבכללות הסוג הראשון הוא לאו שאין לוקים עליו כלל, משום שכמה אזהרות נלמדו מאותו פסוק, כמו הלאו של "לא תאכלו על הדם", שבכל צורותיו אין לוקים, והסוג השני הוא לאו שלוקים עליו מלקות פעם אחת בלבד, כיוון ששני האיסורים נאמרו תחת מילת איסור אחת, כגון הלאו של אכילת קרבן הפסח נא ומבושל. הרמב"ן השיג על שיטה זו של הרמב"ם ביחס לסוג השני.
2006 בספורט
אולימפיאדת החורף ה-20
התקיימה בטורינו, איטליה מ־10 ועד 26 בפברואר.
אליפות אירופה
7-13 באוגוסט - אליפות אירופה נערכה בגטבורג, שוודיה
בייסבול
27 באוקטובר - סנט לואיס קרדינלס ניצחה בוורלד סירייס את דטרויט טייגרס 1:4, וזכתה בתואר בפעם ה-10.
הוקי קרח
19 ביוני - קרוליינה הוריקנס זכתה בגביע סטנלי (אליפות ה-NHL) לאחר שניצחה את אדמונטון אוילרס במשחק השביעי בסדרת הגמר. השוער קאם וורד נבחר ל-MVP של הפליי אוף.
אליפות סבב ה-WTA
11 בנובמבר - ז'סטין הנין זכתה באליפות סבב ה-WTA לאחר שניצחה בגמר את אמלי מאורסמו  6:4 6:3.
גביע הפדרציה
17 בספטמבר - נבחרת איטליה זכתה בגביע הפדרציה לאחר שניצחה בגמר את נבחרת בלגיה  2:3.
המונדיאל
נערך בגרמניה ב-9 ביוני עד 9 ביולי זכתה במונדיאל לאחר שניצחה בגמר את בדו-קרב פנדלים
גביע אפריקה לאומות
10 בפברואר - מצרים זכתה בגביע אפריקה לאחר שניצחה בגמר את חוף השנהב.
ליגת האלופות
17 במאי - ברצלונה זכתה בגמר ליגת האלופות לאחר שניצחה את ארסנל  1:2
אליפות אירופה לנשים
17 בדצמבר - נורווגיה זכתה באליפות אירופה לנשים שנערכה בשוודיה לאחר שניצחה את רוסיה  24:27, ובכך העפילה לאולימפיאדת בייג'ינג.
אליפות אירופה לגברים
5 בפברואר - צרפת זכתה באליפות אירופה לגברים שנערכה בשווייץ לאחר שניצחה את ספרד  23:31.
כדוריד בישראל
מכבי ראשון לציון זכתה באליפות ליגת העל בכדוריד לאחר שוויון 2:2 בסדרת הגמר מול הפועל ראשון לציון, בזכות יחס שערים עדיף במשחקי הגמר.
אליפות העולם בכדורסל 2006
נבחרת ספרד זכתה במדליית הזהב לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת יוון  47-70. נבחרת ארצות הברית זכתה במדליית ארד.
אליפות העולם לנשים
23 בספטמבר - נבחרת אוסטרליה זכתה באליפות העולם לנשים שנערכה בברזיל לאחר ניצחון 74–91 על נבחרת רוסיה.
ארצות הברית
20 ביוני - מיאמי היט זכתה באליפות ה-NBA בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שניצחה בסדרת הגמר את דאלאס מאבריקס 2-4. דוויין וייד נבחר לMVP של סדרת הגמר ב-NBA (ראה עונת 2005/2006 ב-NBA).
אליפות העולם לנשים
16 בנובמבר - רוסיה זכתה באליפות העולם לנשים שנערכה ביפן לאחר שניצחה בגמר את ברזיל  2:3.
אליפות העולם לגברים
3 בדצמבר - ברזיל זכתה באליפות העולם לגברים שנערכה ביפן לאחר שניצחה בגמר את פולין  0:3.
פוטבול
5 בפברואר - פיטסבורג סטילרס זכתה בפעם החמישית (שווה לשיא), לאחר שניצחה את סיאטל סיהוקס 10:21 בסופרבול ה-40 שהתקיים בדטרויט.
יפרוק
יפרוק (באנגלית: Anabasis) הוא סוג צמחים הנמנה עם משפחת הסלקיים. בסוג יפרוק כ־30 מינים. תפוצתם כוללת את דרום מערב אירופה, צפון אפריקה ומערב אסיה ששם תפוצת המינים הגדולה ביותר ומתוכם 4 מיני יפרוק נמנים עם צמחיית הבר של מדבריות הארץ.
כפי שמציין שמו, ענפי היפרוק נחלקים לפרקים, שקליפתם של כמה מהם מתייבשת והם נושרים מדי קיץ, ואת מקומם ממלאים פרקים חדשים. פריקית הגבעול מאבדים הרבה פחות מים, מה גם שהם מתייבשים בקיץ. בהתגברות על תנאי היובש מסייעים גם השורשים הארוכים, שהם בעלי כושר רב ליניקת מים מן הקרקע.
לפרחי היפרוק, כמו לפרחי כל משפחת הסלקיים, אין עלי כותרת. לפרח 5 עלי גביע ירקרקים, 5 אבקנים ארוכי זירים ו־2 עמודי עלי. ההאבקה נעשית בעיקר על ידי הרוח. הפירות הקטנים עטורים כנפיים ורודות, שהן גדולות מן הפירות, והודות לצפיפותם נראים הפירות למרחוק בתחילת החורף. הכנפיים מאפשרות את הפצת הפירות בכוח הרוח. היפרוק מכיל רעל, ולכן אינו יכול לשמש צמח מרעה.
חלוקה מינית ותפוצה
בסוג יפרוק 29 מינים וביניהם 4 מיני יפרוק הנפוצים בטבע הארץ ישראלי:
חוק הנישואים המלכותיים 1772
חוק הנישואים המלכותיים 1772 (באנגלית: Royal Marriages Act 1772) הוא חוק שהסדיר את נישואי חברי משפחת המלוכה הבריטית. החוק בוטל בשנת 2015.
החוק נחקק בעקבות דרישתו של ג'ורג' השלישי, מלך בריטניה, לאחר שבשנת 1771 אחיו, הנסיך הנרי, דוכס קמברלנד וסטראת'רן, נשא לאשה את אן הורטון, שהייתה פשוטת עם ואלמנה. המלך הרגיש שאחיו נישא לאשה מתחת למעמדו ושנישואים של נסיך מבית המלוכה לאשה פשוטת עם ואלמנה משפילים ופוגעים בכבודה של המונרכיה הבריטית, לכן הוא החל בתהליך חקיקת חוק שיפקח על כל הנישואים העתידיים של בית המלוכה.
כעבור שנה נחקק החוק. החוק קובע שכל הצאצאים החוקיים של ג'ורג' השני, מלך בריטניה חייבים לקבל את הסכמת המונרך כדי להינשא והסכמה זאת חייבת להיות מוכרזת במועצה המלכותית. היחידים שפטורים מקבלת הסכמה לנישואיהם הן נסיכות שנישאות לבני מלוכה זרים וצאצאיהן. במידה שטקס נישואים בכל זאת מתרחש ללא הסכמת המונרך, הנישואים נחשבים בטלים.
במקרה שהמונרך מסרב לתת את הסכמתו לנישואים, יכול המבקש להינשא לעשות זאת בתנאים הבאים: המבקש חייב להיות מעל גיל עשרים וחמש, הוא צריך להודיע למועצה המלכותית על רצונו להינשא ולחכות שנה מזמן ההודעה, ואם במהלך השנה הזאת שני בתי הפרלמנט הבריטי לא הביעו התנגדות לנישואים – הוא רשאי להינשא והנישואים הללו ייחשבו תקפים.
החוק גם מגדיר כעבירה פלילית סיוע או השתתפות בנישואים שמבוצעים ללא הסכמת המונרך. סעיף זה בוטל בשנת 1967.
יחסי איסלנד–פינלנד
יחסי איסלנד–פינלנד הם היחסים הדיפלומטיים בין הממשלות והעמים של הרפובליקה של איסלנד ושל רפובליקת פינלנד.
שתי המדינות הן ריבוניות וחברות במועצה הארקטית, מועצת אגן הים הבלטי, מועצת אירופה, שמיניית הבלטיות-נורדיות, נאט"ו, המועצה הנורדית, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאומות המאוחדות. דעת הקהל של שני העמים על העם השני הן דעות טובות עקב התרבות הנורדית המשותפת והאחווה הנורדית, האחווה מתבטאת בתחרויות, למשל, המדינות הנורדיות תמיד מצביעות אחת לשנייה באירוויזיון.
היסטוריה
פינלנד ואיסלנד היו מאוחדות בעבר תחת מדינה אחת שנקראה, איחוד קאלמאר, האיחוד הוקם בשנת 1397. גם שוודיה, נורווגיה ודנמרק היו חברות באיחוד שהתפרק עקב פרישת פינלנד ושוודיה בשנת 1524. בדצמבר 1917, קיבלה את עצמאותה מרוסיה הבולשביקית. איסלנד קיבלה את עצמאותה מדנמרק ביוני 1944. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-15 באוגוסט 1947. תחילה פינלנד יוצגה באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, בירת נורווגיה. איסלנד יוצגה בפינלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, בירת שוודיה. פינלנד פתחה את השגרירות שלה ברייקיאוויק בירת איסלנד בשנת 1982. איסלנד פתחה את השגרירות שלה בהלסינקי בירת פינלנד ב-1997.
סחר
לאיסלנד, כחברת איגוד הסחר החופשי האירופי יש גישה בלתי מוגבלת לשוק האיחוד האירופי (שכולל את פינלנד). ב-2015, המסחר הכולל בין איסלנד לאיחוד האירופי הסתכם ב-€5.7 מיליארד יורו.
הארו
{{פירושונים|
ראו גם
}}
התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית
מקור
Section 1
Section 2
The transportation or importation into any State, Territory, or possession of the United States for delivery or use therein of intoxicating liquors, in violation of the laws thereof, is hereby prohibited.
Section 3
This article shall be inoperative unless it shall have been ratified as an amendment to the Constitution by conventions in the several States, as provided in the Constitution, within seven years from the date of the submission hereof to the States by the Congress.
תרגום
סעיף 1
מהות
התיקון ה-21 ביטל את חוק היובש ברמה הפדרלית, אך שמר את זכותן של המדינות השונות לחוקק חוקי יובש משלהן. מדינות רבות שמרו בהתחלה על זכות זו, אך בהדרגה חדלו מכך (מיסיסיפי הייתה האחרונה לבטל את חוק היובש שלה, בשנת 1966). כיום, רוב המדינות מעבירות את הסמכות לחוקק חוקי יובש לערים ולמחוזות בשטחן.
תולדות
התיקון ה-21 עבר בקונגרס ב-20 בפברואר 1933 ואושר על ידי שלושה רבעים מהמדינות ב-5 בדצמבר אותה שנה.
תיקון זה הוא היחיד עד כה בתולדות ארצות הברית כולה אשר אושר על ידי ועידות ברחבי המדינות השונות, ולא על ידי בתי המחוקקים שלהן.
מר קו
מר קו (באיטלקית: La Linea) היא סדרת סרטוני אנימציה איטלקית שנוצרה על ידי הקריקטוריסט וכותב הפרסומות האיטלקי אוסוולדו קוונדולי. הסדרה בת 90 פרקים שמוספרו כ-225 פרקים באורך של שתים וחצי דקות כל אחד שהופקו במקור לשידור בערוץ RAI האיטלקי בשנים 1971–1986. בהתחלה, במשך שנים, הדמות הופיעה בפרסומות של חברה איטלקית ליצור סירים. לאור ההצלחה האדירה של הפרסומת, הדמות החלה להופיע בסדרה עצמאית שנקראה באיטליה "הקו" ודרכה התפרסמה ברוב העולם. לאורך השנים שודרה הסדרה בלמעלה מ-40 מדינות ברחבי העולם. כל פרקי הסדרה נמכרים כיום בגרסת DVD והדמות ממשיכה עדיין להופיע בפרסומות למוצרים שונים.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה ב במהלך שנות ה-80 במסגרת התוכנית "חברים מצוירים" שהגישה גילת אנקורי. החל משנת 2009 הסדרה משודרת בערוץ ג'וניור.
המוזיקה המנוגנת ברקע סרטוני הסדרה נוצרה על ידי פרנקו גודי בנוסח המזכיר ג'אז. הדמות של מר קו מדברת בג'יבריש, תערובת של קולות ומילמול אשר בתוכו ניתן לזהות מילים באיטלקית במבטא של מילאנו ולעיתים מילים באנגלית, במבטא איטלקי בולט. בכל הפרקים, הקולות מבוצעים על ידי קרלו בונומי.
עלילה
אישיותו של מר קו מאופיינת כטיפוס ים-תיכוני חם-מזג וקצר-רוח, בטלן, שובב והרפתקן. התנהגותו ילדותית משהו, שזורה בתגובות מעוררות גיחוך, ומצב רוחו משתנה בקלות לפי הנסיבות שבהן הוא מצוי והמצבים שנקלע אליהם. יש לו נטייה להסתבך בקלות עם כל דבר שנתקל בו ועם כל מי שנקרה בדרכו. הוא מביע את תחושותיו בהבלטה מוגזמת. סימן ההיכר העיקרי שלו אלה פרצי הצחוק הפרועים עם נטפי רוק מרובים, המביעים לגלוג וזלזול. כל אלה משתלבים יפה בקלילות ובעליזות של העלילה. מר קו הוא איש מצויר ההולך לאורך קו אופקי אינסופי, כאשר הוא מהווה, באותו הזמן, חלק מהקו שעליו הוא הולך. קו ההליכה מוגדר ומוגבל רק על ידי רצונו של הצייר והעיפרון שלו אשר גם מספקים למר קו לאורך התקדמות העלילה את האביזרים הנחוצים לו (או הלא נחוצים לו) ויוצרים למעשה את היקום שבו הוא חי. כמו כן, בכל פעם שמר קו נתקל בדרכו במכשולים הוא נוהג לפנות לצייר על מנת שזה יצייר עבורו את הפתרון. אם מר קו אינו מרוצה מהפתרונות של המצייר ומהחפצים והמכשולים שזה מעמיד לפניו, הוא מתרגז ורוטן ופותח את פיו במילות זעם וקללות בשפתו הלא-מובנת. צבע הרקע משתנה בהתאם לרגשות ולאווירה שמר קו מרגיש, אם כי רוב הסדרה אופיינה בצבעים לבן, כחול ושחור. העלילה סובבת סביב מבנה קבוע של "מרוצה - מופתע - חסר שביעות רצון - מתוסכל - זועף - מקטר" וכו', במעברים חדים ביניהם. בסוף כל פרק נוהג הצייר, לרוב, לקטוע את הקו האופקי שעליו הדמות הולכת ובכך לגרום למר קו ליפול לתוך תהום.
מיקלאנג'לו אבאדו
חייו
מיקלאנג'לו אבאדו, יליד אלבה, פיימונטה, איטליה, היה אביהם של הפסנתרן והמלחין מרצ'לו אבאדו והמנצח קלאודיו אבאדו, וסבו של המנצח רוברטו אבאדו. הוא למד נגינה בכינור אצל אנריקו פולו והלחנה אצל ג'ובאני אורפיצ'ה.
אבאדו הרבה להופיע בקונצרטים, הן כסולן והן בנגינה בהרכב קאמרי. בשנים 1938 עד 1945 ניגן בשלישייה עם הפסנתרן קרלו אידוסו ועם הצ'לן ג'ילברטו קרפאקס. הרפרטואר שלו כלל הן מוזיקה עתיקה והן יצירות של מלחינים איטלקים בני זמננו. בשנים 1927 עד 1934 ניגן ברביעיית המיתרים אבאדו-מליפיירו, יחד עם הצ'לן ריקרדו מליפיירו האב, אחיו של ג'אן פרנצ'סקו ואביו של ריקרדו מליפיירו הצעיר.
בשנת 1941 ייסד את תזמורת כלי הקשת של מילאנו, עמה הופיע הן כמנצח והן כסולן. התזמורת התמחתה בביצוע מוזיקה איטלקית מתקופת הבארוק.
אבאדו כתב ב-1943 מונוגרפיה על אנטוניו ויוואלדי וכן ערך פרטיטורות רבות של יצירות ויוואלדי, פגניני, באך, אלבינוני, בנדטו מרצ'לו ואחרים.
בשנת 1962 חדל אבאדו מפעילותו הקונצרטית והקדיש את זמנו להוראת תאוריית המוזיקה וטכניקת הנגינה בכינור.
לנצ'יה ליברה
לנצ'יה ליברה (באיטלקית: Lancia Lybra) היא מכונית סלון אשר יוצרה על ידי חברת לנצ'יה האיטלקית בין השנים 1998–2005 בנוסף, יוצרה ה"לנצ'יה ליברה" בתצורת סטיישן.
דגם ה"לנצ'יה ליברה" התבסס על דגם "אלפא רומיאו 156".
יוצרו 181,307 יחידות מהדגם.
לנצ'יה היא חטיבה בתאגיד פיאט מאז שנת 1969.
קליק (סרט)
קליק (באנגלית: Click) הוא סרט קומי-דרמטי ופנטזיה בבימויו של פרנק קורצ'י. הסרט יצא לאקרנים ברחבי העולם ב-23 ביוני 2006, ובישראל ב-3 באוגוסט 2006. צילומי הסרט נערכו בשנת 2005 בלואיזיאנה וניו יורק.
תקציר העלילה
מייקל ניומן (אדם סנדלר), נשוי לדונה (קייט בקינסייל) ואב לשני ילדים. הוריו הם טד וטרודי ניומן, משפחה אמריקנית-יהודית.
ניומן עובד לפרנסתו כאדריכל, ומשקיע שעות רבות בעבודתו בתקווה שיפוצה על ידי הבוס שלו (דייוויד הסלהוף). אחרי יום עבודה מתיש, הוא מתיישב על הספה ומפעיל שלטים של דברים שונים, בניסיונו להפעיל את הטלוויזיה. אחרי שלא מוצא אותו - הוא מתייאש ומחליט לקנות שלט אוניברסלי שישלוט על כל המכשירים האלקטרוניים בביתו. ניומן נוהג ברכבו אל החנות "בסט ביי" וכשמגלה שהיא סגורה - ממשיך אל החנות "בד באת' & ביונד" (Bed Bath & Beyond) שם פוגש את מורטי (כריסטופר ווקן) - ממציא משונה הלוקח את ניומן אל ה"דרך שמעבר" למחסן ונותן לו שלט אוניברסלי, שניומן מאמין שהוא שלט רגיל. מורטי הזהיר את מייקל ש"לא ניתן לחזור אחורה".
בהמשך, מגלה מייקל שהשלט שנתן לו מורטי הוא שלט ששולט על החיים של מייקל. על ידי "מהר קדימה" הוא יכול לדלג על רגעים מחייו, על ידי "השתקה" הוא משתיק את הצלילים, ועל ידי "השהה" הוא משהה את הסביבה שלו. השלט, שנראה ככלי מצוין לשליטה על החיים, ולפינוי זמן, מסתבר בהמשך ככלי רע, ששולט על חייו של מייקל ומריץ אותם לסוף חייו, בכמה דקות, כשבמהלך הסרט, עוצרים בנקודות חשובות בעתידו של מייקל. הוא מגלה שפיספס את מותו של אביו, גדילתם של ילדיו, מחלות קשות שעבר ועוד. מייקל מגלה כי מורטי הוא מלאך המוות. לאחר מותו שלו, הוא מתעורר, צעיר, על מיטה בחנות בה קנה את השלט, ומסיק, כי הכל היה חלום. הוא קיבל שיעור חשוב על חייו בעקבות החלום, ונוסע לבית הוריו על מנת לומר להם שהוא אוהב אותם. כאשר הוא חוזר הביתה, הוא אומר אותו הדבר למשפחתו. אז מבחין בשלט על השידה, עם פתק מצורף ממורטי: "כפי שכבר אמרתי לך, לבחורים טובים מגיע שיקרה משהו טוב. ואני בטוח שתעשה את הדבר הנכון הפעם". מייקל מבין כי כל ההתרחשות לא הייתה חלום, אלא שמורטי החזיר את חייו אחורנית והוא נותן לו הזדמנות שנייה. הוא מנסה לזרוק את השלט לפח האשפה והפעם מצליח (בניגוד לפעם הקודמת בה ניסה להיפטר מן השלט ונכשל).
רדויז'ן
רדויז'ן בע"מ הייתה חברה ישראלית שעסקה בפיתוח פרוטוקולים ומוצרים לתחום ועידת הווידאו על גבי תשתיות האינטרנט. רדויז'ן הייתה אחת מהחברות הראשונות בעולם שפיתחו טכנולוגיה להעברת שיחת ווידאו על גבי תשתיות האינטרנט.
היסטוריה
רדויז'ן נוסדה ב-1992 על ידי עמי אמיר, שהיה המנכ"ל הראשון ואלי דורון שהיה סמנכ"ל טכנולוגיות ואחר כך נשיא החברה. אמיר עבד כמהנדס בתעשיות הביטחוניות, בחברות אלביט, אלישרא ותדיראן. באמצע שנות ה-80 עבר לחברת רד תקשורת מחשבים של האחים יהודה וזהר זיסאפל ובמשך 6 שנים ניהל את השיווק של מוצרי החברה בארצות הברית. לאחר שחזר לארץ הקים את רדויז'ן יחד עם אלי דורון בהשקעה של כמיליון דולר מהאחים זיסאפל.
החברה החלה לפתח רעיון ומוצר לניהול שיחת ועידת בווידאו. תחילה התמקדה בפיתוח מוצר שיעבוד על המחשב האישי של המשתמשים באמצעות רשת תקשורת של הארגון. החברה פיתחה את הפתרון הראשון בעולם של מעבר וידאו וקול על גבי רשת תקשורת המחשבים, אך באותה עת לא היה ביקוש למוצר. לכן החלה למכור גם תוכנות המיועדות למפתחים, שבונים ציוד ומערכות של VoIP.