cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קנגורו אילני וונדיוואי
היסטוריה וטקסונומיה
הפרט הראשון שנצפה ממין זה, היה זכר בוגר שנורה ונאסף על ידי פרופסור ארנסט מאייר בשנת 1928. מאייר שקל את הקנגורו (בתקופה שעדיין לא הייתה תשומת לב לפרטים כאלו). הודות לכך, יש מידע מהימן אודות מידות גופו של קנגורו אילני וונדיוואי. מאייר, שתיאר את הקנגורו כשילוב של דוב וקוף, שלח את הדגימה למוזיאון ההיסטוריה של הטבע בלונדון, ובשנת 1933 כתבו הזואולוגים הבריטים לורד וולטר רוטשילד וקפטן גאי דולמן את התיאור המדעי שלו, וקראו לו Dendrolagus mayri על שמו של מאייר. איור של הקנגורו החדש, המבוסס על הדגימה היחידה הידועה שקיבלו ממאייר פורסם מאוחר יותר בספר שהוציאו השניים אודות הסוג ב-1936.
אף שבתחילה קנגורו אילני וונדיוואי תואר כמין בפני עצמו, בהמשך הוא סווג בתור תת-מין של קנגורו אילני דוריה; טקסונומיות חדשות מהמאה ה-21 שחקרו את הגנטיקה והפילוגנטיקה של תת-מינים אחרים שנכללו תחת קנגורו דוריה, קבעו לבסוף שכולם זכאים למעמד של מין נפרד. אף שקנגורו אילני וונדיוואי לא נכלל במחקר בשל היעדר דגימה מתאימה, היה ברור שאף הוא צריך להיות מסווג כמין, בין השאר בשל תפוצתו המבודדת, וצבעי פרוותו השונים משמעותית משל השאר. התצפית של מאייר, התבררה למפרע כתצפית הראשונה והאחרונה של חוקר הטבע המערבי למשך 90 השנים הבאות; מאחר שקנגורו אילני וונדיוואי לא נצפה בטבע במשך זמן כה רב, ההנחה הייתה שהוא כנראה נכחד.
גילוי מחדש
ביולי 2018, חובב בוטניקה בריטי בשם מייקל סמית', יצא למסע ברכסים התלולים של הרי ווינדוואי עם עמית ומדריכים מקומיים, לאחר ששמע על מין הקנגורו הנדיר שחי בעבר באזור זה ולא נצפה במשך עשורים רבים; סמית נהג לבלות את החופשות שלו בטרקים באזורים נידחים ברחבי העולם כמו פקיסטן, כורדיסטן ואינדונזיה, בחיפוש אחר מינים נדירים של סחלבים, רודודנדרונים וצבעונים. בסיועם של 4 סבלים פפואנים, צייד מקומי ששימש כמדריך, וסטודנט חובב טבע מאוניברסיטת פפואה בשם נורמן טרוק, מייקל סמית נכנס לג'ונגל הסבוך והצפוף ב-23 ביולי ושהה שם במשך כשבוע. במהלך הטיפוס שלהם בטווח גובה של 1,700-1,500 מטר מעל פני הים, הם נתקלו בשריטות גדולות על העצים שנגרמו מטפריהם של קנגוריי העצים, וכן בחותמי ריח חזקים עם ניחוח "שועלי". המשלחת לא הצליחה לצפות בקנגורו במהלך שהותה בהרים, וכשהחלה לרדת מההרים באחד הימים האחרונים, הצייד המקומי הבחין ביצור גדול שהיה חבוי בין הענפים במרומי עץ בגובה 30 מטר, אשר דמה במראהו החיצוני לקנגורו דוריה. סמית שחשד שמדובר בקנגורו ווינדוואי, מיהר לצלם את הקנגורו מספר פעמים. בשובו מן הטיול, סמית פנה לשורה של מומחים עם הצילומים במטרה לאשש את השערתו לפני שיפרסם את התגלית; הביולוג מארק אלדרידג' מהמוזיאון האוסטרלי ורוג'ר מרטין מאוניברסיטת ג'יימס קוק, אישרו שאכן מדובר בקנגורו ווינדוואי, ובכך הצילומים של סמית הפכו לתיעוד הראשון אי פעם של מין זה בסביבתו הטבעית.
הזואולוג האוסטרלי שחקר רבות את קנגוריי עצים ואף גילה בעצמו מספר מינים כמו הדינגיסו, אמר שהצילומים הברורים עולים בקנה אחד עם הדגימה שנאספה על ידי מאייר ב-1928, ומציגים את צבע הפרווה הייחודי. פלנרי העריך שהמין לא נצפה במשך שנים רבות בשל היותו מוגבל לאזור מצומצם ביותר בהרי וונדיוואי בגודל 40–80 קילומטרים רבועים לכל היותר, ובעיקר עקב סביבת המחיה הבלתי נגישה שלו. ציידים מקומיים שהורגים לעיתים קרובות את הקנגורו האפרורי ביערות הנמוכים, מטפסים רק לעיתים רחוקות ליערות העננים שנמצאים בגובה 1,300 מטר ומעלה, כתוצאה מהטופוגרפיה ההררית המורכבת, היעדר מקורות מים, ועקב סבכי הבמבוק הצפופים שהופכים את היער לכמעט בלתי עביר. על פי מייקל סמית, במהלך המסע הם נאלצו להשתמש בתדירות גבוהה במצ'טות כדי לפלס את דרכם בתוך הסבך הצפוף. סימני הטפרים הרבים שהמשלחת איתרה במהלך הטיפוס, עשויה להצביע על כך שקנגורו אילני וונדיוואי נפוץ למדי באזור המצומצם שאליו הוא מוגבל.
מצב
בהערכה האחרונה של הרשימה האדומה של IUCN משנת 2016, קנגורו אילני וונדיוואי סווג כמין הנתון בסכנת הכחדה חמורה (CR), תוך ציון שייתכן והמין נכחד. IUCN התבסס על כך שבביקורים מעטים של מקומיים בבית הגידול ההיסטורי של המין הוא לא נצפה. על פי הערכות הארגון, אם המין עדיין קיים, האוכלוסייה שלו בוודאות קטנה ביותר ומוערכת בכ-50 פרטים ומטה בלבד, כתוצאה מלחצי הציד. הגילוי מחדש שלו בשנת 2018, שלל את ההכרזה עליו כמין נכחד, אולם הערכות IUCN עודן תקפות, וקנגורו זה הוא המין הנדיר והמאוים ביותר בסוגו. על פי מייקל סמית שהיה אחראי לגילויו מחדש, הרי וונדיוואי עשירים במחצבים ומינרלים, וישנן תוכניות להקמת מכרה זהב באזור; אם התוכניות הללו יתממשו, הן יחריפו עוד יותר את מצבו הקריטי של קנגורו אילני וונדיוואי. פעילי שימור מתמקדים בניסיון להכריז על אזור מוגן סביב בית הגידול האחרון של מין זה.
מרכבות האלים
מרכבות האלים (בגרמנית: Erinnerungen an die Zukunft) הוא ספר וסרט תיעודי (המבוסס על הספר) מעוררי מחלוקת של הסופר השווייצרי אריך פון דניקן, ובהם טוען פון דניקן כי התרבות האנושית החלה כתוצאה מביקורם של חייזרים קדומים בכדור הארץ.
בשנת 1970 הופק בגרמניה סרט תיעודי באורך מלא בשם "מרכבות האלים" המבוסס על הספר ועל ספר ההמשך "אלים מן החלל החיצון". הסרט נערך מחדש בארצות הברית בשנת 1973 כסרט לטלוויזיה בשם: "בעקבות אסטרונאוטים קדומים" (In Search of Ancient Astronauts). הצלחת הספר והסרט גררה חיקויים רבים שהידועים בהם הם ספריו של זכריה סיטשין. בשנת 1996 הפיקה חברת הטלוויזיה האמריקאית ABC סרט טלוויזיה תיעודי המבוסס על הרעיונות שבספר בשם "מרכבות האלים – התעלומות נמשכות" (Chariots of the Gods - The Mysteries Continue).
בקיץ 2003 החלה הקרנת סדרת מדע בדיוני בשם "מרכבות האלים" שהיא שילוב בין סוגת (ז'אנר) החקירה הרפואית בנוסח סדרת הטלוויזיה CSI והרפתקאות נוסח אינדיאנה ג'ונס.
הטענה המרכזית
לפי פון דניקן, אסטרונאוטים חייזרים הגיעו לכדור הארץ כמה פעמים במהלך ההיסטוריה האנושית. בביקוריהם אלה הם התקבלו כאלים על ידי האוכלוסייה המקומית. החייזרים בחרו את האינטליגנטי מבין האוכלוסייה המקומית כ"מלך" וסיפקו לו אמצעי להתקשרות עם האלים ("מכשיר רדיו"). הם לימדו את בני המקום אורחות ציוויליזציה בסיסיות ביותר וכן כמה ערכי מוסר, במגמה לאפשר את התפתחותו של סדר חברתי.
תמצית ההוכחות על פי הספר
לבסוף, פון דניקן מתרץ את העובדה שאין שום זכר מפורש בכתובים לביקורם של החייזרים בכך שרוב הספריות של התרבויות הקדומות בפרגמון, באפסוס, באלכסנדריה ובירושלים הושמדו בכיבוש או כתוצאה משריפת ספרים מכוונת בידי קנאים דתיים.
רעיונותיו של פון דניקן אינם חדשים. קדמו לו החוקר והסופר האמריקאי צ'ארלס פורט, וסופר המדע הבדיוני ארתור סי. קלארק. בשנה שבה יצא "מרכבות האלים" לאור, יצא לאקרנים סרט המדע הבדיוני 2001: אודיסיאה בחלל, שגם הוא מבוסס על הרעיון שישות זרה התערבה באבולוציה והפכה את הקוף הפרימיטיבי ל"הומו סאפיאנס". כיום נוהגים לכנות רעיונות אלה בשם "פלאוקונטקט" (Paleocontact, כלומר מפגש קדום).
הביקורת על הספר
בין הביקורות על התאוריה שבספר: הסתייגותה של הקהילה המדעית מפון דניקן הייתה אחד הגורמים לפרסומו ב-1976 של הספר "The Space-Gods Revealed" ("חשיפת אלי-החלל") מאת רונלד סטורי. הספר מפריך ביסודיות, עמוד אחר עמוד כמעט, את הטענות והראיות בספר "מרכבות האלים". פון דניקן הודה כי זייף חרסים שהראו כביכול "צלחות מעופפות", אשר הופיעו בספרו.
גוגל דסקטופ
גוגל דסקטופ (באנגלית: Google Desktop) הייתה תוכנת חיפוש תוכן בשולחן העבודה שיוצרה על ידי גוגל עבור מערכות ההפעלה לינוקס, Mac OS X ו-Windows. התוכנה אפשרה לחפש תוכן מגוון במחשב כגון: כתובות דואר אלקטרוני, קובצי מחשב, תמונות, מוזיקה, וידאו, דפי אינטרנט ווידג'טים, צ'אטים דפי אינטרנט להצגה, וגאדג'טים נוספים של גוגל. בחודש ספטמבר 2011 הודיעה חברת גוגל על הפסקת תמיכה והפעלה של כמה ממוצריה, ובהם גוגל דסקטופ.
מפתוח קבצים (Indexing)
לאחר התקנת גוגל דסקטופ על המחשב, התוכנה סורקת את תכולת הכונן הקשיח של המשתמש ויוצרת ממנו אינדקס. מיד לאחר ההתקנה המשתמש יכול לבצע חיפוש עבור קובץ מסוים ולקבל את התוצאות, בדומה מאוד לתוצאות החיפוש של מנוע חיפוש באינטרנט.
גוגל דסקטופ יכול למפתח גם סוגים נוספים של מידע במחשב האישי, למשל דואר אלקטרוני, היסטוריית חיפוש מדפדפני אינטרנט (גוגל כרום, אינטרנט אקספלורר מוזילה ופיירפוקס), מסמכי "אופיס" בפורמט Microsoft Office ו-OpenDocument, תכתיבים של תוכנות מסרים מיידיים מנותני שירות שונים (AOL, Google, MSN, סקייפ, Tenecent QQ) כמו גם סוגים שונים של קובצי מדיה (מוזיקה, וידאו ונוספים). סוגים נוספים של קבצים ניתן למפתח בעזרת תוספים הניתנים להורדה מהאינטרנט וגם ישנה האפשרות להתנות לגוגל דסקטופ למפתח רק סוגים מסוימים של קבצים.
במפתוח הראשוני, גוגל דסקטופ סורקת עד 100,000 קבצים לכל כונן קשיח כלומר, גוגל דסקטופ לא תמפתח את כל הקבצים בפעם הראשונה עבור משתמש אשר בכונן הקשיח שלו יהיו יותר מ-100,000 קבצים. עם זאת התוכנה תמשיך להוסיף למאגר האינדקס קבצים נוספים בעזרת תכונה הנקראת Real-Time Indexing, בכל פעם שהמשתמש יפתח או יזיז אותם.
סרגל צד
אחת מהתכונות הבולטות של גוגל דסקטופ היא סרגל הצד, אשר מכיל בתוכו מספר גאדג'טים שימושיים לצד שולחן העבודה. סרגל הצד קיים בגרסאות התוכנה עבור מערכות ההפעלה חלונות ולינוקס ומגיע במצב ברירת המחדל שלו עם הגאדג'טים הבאים: • אי מייל - מאפשר למשתמש לצפות בתיבת הדואר המסופקת על ידי גוגל. • מחברת שרבוט - שם ניתן לרשום לעצמנו תזכורות ולשמור אותן. • תמונות - מציג עבורנו מצגת תמונות מתיקייה מסוימת במחשב (במקור "My Pictures") • חדשות - מציג עבורנו את הכותרות האחרונות מגוגל חדשות ואת השעה בה הן פורסמו, בהתאם לתוכן אותו אנו קוראים באינטרנט. • מזג אוויר - מציג תחזית לפי מיקום שהמשתמש בוחר. • גזיר אינטרנט - מציג עבורנו תוכן מעודכן מRSS וAtom. • גוגל טוק - אם גוגל טוק מותקנת במחשב, ניתן להצמיד אותה לסרגל הבית בלחיצה כפולה על כותרת החלון.
סרגל הצד מעוגן לאחת מצלעות המסך של שולחן העבודה, ניתן להפעיל עבורו הסתרה אוטומטית בדומה לסרגל המשימות של ווינדוס. לרוב הסרגל יכסה בין 1/6-1/9 משטח המסך לפי הגדרות המשתמש ובהתאם לגודל ורזולוציית המסך שלו. חלונות אחרים ייאלצו לשנות את גודלם בהתאם. כאשר הסרגל ממוזער ניתן להגדיל חלונות אחרים לגודל מלא, וכאשר עוברים עם סמן העכבר מעל הצד בו הסרגל ממוקם, הסרגל יתרחב ויכסה זמנית חלק מהחלון המלא.
כאשר הסרגל ממוזער יופיעו התראות עבור הודעות אי מייל וחדשות עדכניות בצורה של חלון שיקפוץ מעל סרגל המשימות.
חיפוש מהיר
כאשר מחפשים בתיבת החיפוש של גוגל דסקטופ יופיע חלון "Quick Find". בחלון זה יוצגו שש (ניתן לשנות את הכמות) התשובות הרלוונטיות ביותר ממחשבו של המשתמש. התוצאות בחלון יתעדכנו אם המשתמש יחפש ערכים אחרים וינטרל את הצורך לפתוח חלון חדש.
תיבת חיפוש (Deskbar)
"דסקבר" ("תיבת שולחן" בתרגום חופשי) היא תיבת טקסט, המאפשרת לבצע חיפוש ישירות משולחן העבודה. קבצים יופיעו בחלון החיפוש המהיר, ותוצאות של חיפוש באינטרנט ייפתחו בחלון של דפדפן ברירת המחדל של המשתמש. תיבת החיפוש של היישומון יכולה להיות ממוקמת בצמוד לסרגל המשימות, או לצוף מעל שולחן העבודה בכל מקום שנבחר.
מפתוח של דואר אלקטרוני
גוגל דסקטופ הייתה יכולה ליצור אינדקס ממאגרי מידע מקומיים של תוכנות כגון Microsoft Outlook, IBM, Lotus Notes, Mozilla Tunderbird. עבור דואר אלקטרוני המסופק דרך גוגל ניתן לבנות מאגרי מידע של חשבונות גוגל הנמצאים בשרתים ולא ממוקמים פיזית על המחשב.
גאדג'טים ותוספים
גאדג'טים הם מיני אפליקציות אשר ניתן למקם בכל מקום על שולחן העבודה או להצמיד לסרגל הצד, הם מציגים עבורנו אי מיילים חדשים, תמונות, חדשות ומזג אוויר. גוגל נותנת גישה לגלריה של גאדג'טים קיימים מאתר הבית שלה וגם מקדמת עידוד של מפתחים ליצור עבור פלטפורמת הגוגל דסקטופ, היא עושה זאת בעזרת פרסום של ערכת פיתוח תוכנה עבורם ומתחזקת בלוג עבור כל מי שרוצה לפתח עבור גוגל דסקטופ. ישנה מערכת אוטומטית שנקראת "Google Desktop Hall Of Fame" שם מפתחים יתקדמו על בסיס הצלחת האפליקציה שלהם.
רשימת תוצאות חיפוש: כותרת מטא מידע - תוצאות החיפוש יופיעו תחת המטא כותרת של הקובץ, בכך גוגל דסקטופ יוצרת חוויית שימוש טובה יותר שכן לרוב שמות הקובץ לאו דווקא מייצגים את תוכן המידע ואילו המטא כותרת (כאשר היא קיימת) קשורה באופן ישיר לתוכן אותו מכיל הקובץ.
אבטחת מידע
בפברואר 2007 נמצאו מספר פרצות אבטחת מידע בממשק גוגל דסקטופ על ידי עמית ארז מחברת Watchfire. הפרצות אפשרו לאדם עם כוונות זדוניות גישה קבועה מרחוק למידע של המחשב, וגרוע מכך, במקרים מסוימים, גם שליטה מלאה עליו. גוגל נאלצה לבצע שינויים ועדכונים בתוכנה על מנת לחסום את ליקויי האבטחה שהתגלו.
פרטיות
קבוצות רבות של שמירת הפרט וזכויות הפרט כגון ארגון Electronic Frontier Foundation בארצות הברית, הביעו דאגה שמידע אישי יכול להיות מועתק ממחשבים של משתמשים אל הרשת. גרסה 3 של גוגל דסקטופ הכילה בתוכה אופציות מסוימות והמדאיגה מבניהן, מאפשרת לבצע חיפוש של קבצים בין מחשבים שונים של המשתמש דרך הרשת. על מנת לבצע את הפעולה גוגל העתיקה את הקבצים של המשתמש לשרתיה דבר שעורר ביקורת רבה ושאלות בנוגע לפרטיות המידע של המשתמשים. היו חששות רבים לכך שהמידע יכול להיות זמין יותר ובעזרת צווי בית משפט וארגון EFF גובשה המלצה לא להשתמש בתוכנה. נוסף על כך אילו אשר מצוי במחשבם מידע רגיש לא כדאי שיפעילו את פונקציית השיתוף מרחוק שכן הם עלולים לעבור על הסכמי סודיות שחתמו עם מעסיקים וחוקי פרט מסיימים. בעיות נוספות שעלו היו מהסכם הרישיון של התוכנה אשר המשתמש נאלץ לאשר, היו סעיפים בעיתים רבים הנוגעים לרמת הטמעת התוכנה במערכת המידע של המשתמש, כמו גם שינויים עתידיים במסגרת הסכם הרישיון שהלקוח אוטומטית מאשר אותן ללא היכולת לראות אותם מבעוד מועד.
הקונפליקט בין הצורך בפרטיות לבין הנוחות
אחת הטענות שחברת גוגל העלתה ביחס לפגיעת התוכנה בפרטיות, התייחסה לרצון של אנשים רבים לוותר על הפרטיות בעבור הנוחיות ובעבור תוצאות חיפוש טובות יותר. ד"ר אלעד שגב התייחס לאותו קונפליקט בין חופש המידע לזכות לפרטיות. לטענתו, התחלופה או האיזון בין השניים היא מוקד עיקרי בעבור חברת המידע. מצד אחד גישה טובה יותר למידע אונליין עשוי לספק הזדמנויות ויתרונות למבחר של שחקנים, אך מנגד היא עשויה להוות איום לפרטיות ומכאן גם לביטחון המורחב של האינדיבידואל.
אוונסבורו
אוונסבורו (באנגלית: Owensboro) היא העיר הרביעית בגודלה בקנטקי שבארצות הברית עם כ־60,183 תושבים (ו־116,506 במטרופולין כולו). אוונסבורו ממוקמת כ־ דרום-מערבית ללואיוויל.
היסטוריה
ישנן עדויות על התיישבות אינדיאנית באזור אוונסבורו מלפני כ-12,000 שנים. האינדיאנים האחרונים עזבו את האזור עוד לפני סוף המאה ה-18. האדם האירופי הראשון שהתיישב באוונסבורו היה ויליאם סמית'רס בשנת 1797. ההתיישבות הרשמית הוקמה ב-1817, ונקראה Owensborough. ב-1893 קוצר השם לזה הנוכחי.
ב-14 באוגוסט 1936 התרחשה במרכז אוונסבורו התלייה הציבורית האחרונה בארצות הברית. גבר אפרו-אמריקאי בן 26, רייני בת'ה, הורשע באונס ורצח של לישה אדוארדס בת ה-70. זאת כאשר רק 37 ימים חלפו בין הפשע להוצאה להורג. עוד לפני שבת'ה מת, הקהל כבר התחיל לקרוע את בגדיו ואפילו את גופתו בשביל מזכרות. כתוצאה מהמבוכה, העצרת הכללית של קנטקי ביטלה את ההוצאות הפומביות להורג.
בסוף מלחמת העולם השנייה העיר צמחה במהירות והוקמו בה מפעלים ותשתיות רבות.
דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, היו באוונסבורו 58,083 נפשות ב-23,380 משקי בית. בממוצע כל משק בית הכיל 2.29 נפשות וגודל המשפחה הממוצע היה 2.91 נפשות במשפחה. צפיפות האוכלוסין היא כמעט 1,200 נפש לקילומטר רבוע. על כל 100 נשים, היו 87.6 גברים. על כל 100 נשים בנות 18 ומעלה, היו 82.6 גברים.
ההכנסה החציונית למשק בית באוונסבורו היא 37,289 דולר, לעומת ההכנסה החציונית למשפחה שהיא 41,333 דולר. לגברים הייתה הכנסה חציונית של 33,429 דולר לעומת 21,457 דולר לנשים. ההכנסה הממוצעת לנפש בעיר היא 21,183 דולר. כ-12.2% מהמשפחות ו-18.4% מהתושבים היו מתחת לקו העוני, כולל 20.9% מאלו מתחת לגיל 18 ו-12.4% מבני 65 ומעלה.
היספנים מכל גזע היו 3.2% מהאוכלוסייה.
הגיל החציוני הוא 37 שנים, ואילו ההרכב הגילי הכללי הוא:
מעון קונצבו
מעון קונצבו (ברוסית: Ку́нцевская да́ча) היה מעונו האישי, הדאצ'ה, של יוסיף סטלין ליד העיירה קונצבו (אז מחוז מוסקבה, כיום חלק מרובע פילי שבמוסקבה), שם חי במשך שני העשורים האחרונים לחייו ומת ב-5 במרץ 1953, כשהוא בילה זמן רב בקרמלין, שם היה לו אזור מגורים ליד משרדיו. הדאצ'ה ממוקמת בתוך יער לא רחוק מפארק הניצחון.
"הדאצ'ה הקרובה" (Ближняя дача), כפי שהיא מכונה, נבנתה בשנים 1933–1934 בעיצובו של האדריכל מירון מרז'אנוב. ב-1943 נוספה קומה אחת לבניין המקורי. בקונצבו סטלין חי במהלך מלחמת העולם השנייה, שם הוא אירח מנהיגים כוינסטון צ'רצ'יל ומאו דזה-דונג.
האתר מכיל גם בונקר שנחשף לציבור רק בשנת 2008 בתקשורת הרוסית שסיפרה על שבעה בונקרים של סטלין שהיו קיימים. כיום, אין למעון מעמד של מוזיאון ואסורה הגישה לציבור. לא ברור מהו אופי השימוש בו כיום למעט העובדה כי הוא מאובטח על ידי שירות האבטחה הפדרלי ושירות הביטחון הפדרלי.
תיאור
הדאצ'ה ממוקמת בלב יער ליבנה מיוער בצפיפות; הגנותיה כללו גדר כפולה, תותחי נ"מ 30 מילימטר מוסווים וכוח ביטחון של שלוש מאות חיילים מיוחדים של נ.ק.ו.ד. (אחרי 1946, משרד ביטחון המדינה). בשטח היו עצי לימון ותפוח, גן ורדים, בריכה קטנה ואבטיח שסטלין אהב לטפח. היה גם מגרש ספורט. עם הכניסה לדאצ'ה היה לובי ובו שתי מלתחות. משמאל נפתחה דלת לחדרו האישי של סטלין, שם בילה את מרבית שעות היום. ממש לפני הדלת נפתחה דלת לחדר האוכל הגדול, ואילו מימין היה מסדרון צר וארוך.
חדר האוכל המלבני נשלט על ידי שולחן ארוך ומלוטש מכוסה שטיחים ורדים. הוא היה מקושט בתמונות של לנין ושל הסופר מקסים גורקי. בחדר זה סטלין קידם בברכה את הפוליטביורו הסובייטי לפגישות ולארוחות ערב מאוחרות, ובמקרים רבים נלקחו החלטות חשובות. דלת "כמעט בלתי נראית" הייתה בקיר בצד אחד של חדר האוכל והובילה לחדר השינה של סטלין ולמטבח.
בצד שמאל של הדאצ'ה היה חדר העבודה האישי של סטלין (שם בילה את רוב היום בקונצבו) עם שולחן המלחמה הגדול שלו, רדיו שהיה מתנה מאת וינסטון צ'רצ'יל (כשביקר במוסקבה בפעם הראשונה, באוגוסט 1942) וספה; סטלין העדיף לישון בספה הזאת, במקום בחדר השינה שלו. חדר האמבטיה נמצא ליד חדר העבודה של סטלין.
בצד ימין, המסדרון הצר והארוך הוביל תחילה לשני חדרי שינה (המשמשים בעיקר לארח אורחים מזדמנים) ולבסוף למרפסת פתוחה גדולה. סטלין נהג לבלות זמן רב במרפסת הזאת. הוא היה יושב שם על כיסא בחורף, למרות הקור הכבד, לבוש מעיל עור כבש חם וכובע פרווה. הוא גם אהב לקרוא ספרים ודו"חות ולהאכיל את הציפורים בזמן שהגיע למרפסת.
בתו של סטלין, סבטלנה אלילוייבה, גם רשמה בזכרונותיה כי הציור המפורסם "תגובה של הקוזאקים מזפורוז'יה" הייתה תלויה איפשהו בקומת הקרקע, אבל לא היה ברור בדיוק איפה.
המנהיג הסובייטי רק לעיתים רחוקות עזב את חדר העבודה שלו, שלא לדבר על ביקורו בקומה השנייה (אם כי מעלית הותקנה על פי פקודותיו). הקומה הזאת נועדה במקור להכיל את בתו סבטלנה, אבל היא הייתה נשארת שם רק כמה ימים בכל שנה. כתוצאה מכך, החדרים נותרו חשוכים וריקים במשך רוב הזמן.
לאחר מותו של סטלין הקים מכון מרקס-אנגלס-לנין-סטלין ועדה לביצוע סידורים להקמת מוזיאון סטלין בקונצבו. ניקיטה חרושצ'וב ביטל את הרעיון והדאצ'ה עמדה פנויה במשך כמה עשורים. הדאצ'ה נשמרה היטב בשל העובדה כי לאוניד ברז'נייב, מיכאיל גורבאצ'וב ובוריס ילצין נטו להתגורר בה לעיתים.
הדאצ'ה היום
הבניין עדיין אפוף סודיות. השטח הוא מגודר וסגור למבקרים רגילים. עם זאת, הוא עדיין השתמר במצב טוב, יחד עם כל החפצים האישיים של סטלין, כולל חדר העבודה שלו עם שולחן המלחמה והספה שבה הוא ישן.
עם כניסתו לתפקיד נשיא רוסיה בשנת 2000, הזמין ולדימיר פוטין את האוליגרכים העסקיים החזקים ביותר של רוסיה לקונצבו, במה שתואר כצעד "סמלי מאוד" על ידי סרגיי פוגאצ'יוב, שהשתתף בפגישה זו; משתתף נוסף היה מיכאיל חודורקובסקי, שאמר כי על ידי זימונם לקונצבו לישיבה במשרדו של סטלין, פוטין "רצה שנבין שאנחנו, כאנשי עסקים גדולים, עשויים לקבל קצת כוח, אבל זה שום דבר לעומת כוחו כראש המדינה. חודורקובסקי "לא לקח את המסר הזה ללב" ונכלא למשך 10 שנות מאסר, באשמת העלמת מס.
נשיא רוסיה ולדימיר פוטין לא השתמש במעון מעולם והוא נוטה להתגורר במעון פלגי בושארוב. כך גם דמיטרי מדבדב לא השתמש במעון זה ונוטה להתגורר בגורקי-9. המבנה ממשיך לעמוד בשיממונו ומאובטח על ידי שירות האבטחה הפדרלי של רוסיה.
סוציוניקה
תאוריית הסוציוניקה פותחה בשנות ה-70-80 בברית המועצות על ידי צוות רב תחומי שכלל מתמטיקאים, סוציולגים, פסיכולוגים וביולוגים. מקורו של ענף זה בעבודתם של קרל גוסטב יונג על "טיפוסים פסיכולוגיים", של זיגמונד פרויד על המודע והתת-מודע, של אנטוני קפינסקי על מטבוליזם אינפורמטיבי, ושל עבודתם של מאייר בריגס: MBTI בארצות הברית. קארל יונג, תלמידו של פרוייד, הגה את חלוקת טיפוסי האישיות ופונקציות עיבוד המידע. טיפוסי האישיות של קארל יונג הורחבו ועובדו על ידי מאיירס- בריגס לכדי 16 טיפוסים.
תאוריית סוציוניקה שזרה את 16 טיפוסי האישיות ו 8 פונקציות עיבוד המידע יחדיו וארגנה אותם לכדי מודל טיפוסי אישיות החוזה אינטראקציות בין טיפוסים, ומשייך טיפוסים למשפחות. צירופים שונים של הפונקציות יוצרות דרכים שונות לקליטה והפקת מידע ולפיכך דפוסי התנהגות שונים, המתאימים לטיפוסי אישיות שונים. .מודל זה קרוי מודל A. את הענף יוסד בעיקרו על ידי החוקרת הליטאית אוושרה אוגוסטינאויצ'יוט בשנת 1970, אשר ארגנה את צוות החוקרים, ומאז מתפתח במהירות. הענף צבר פופולריות רבה במדינות דוברות רוסית, ועיקר ההכרה של ענף זה היא במוסדות אקדמיים במדינות שהיו בעבר בגוש המזרחי, התחום טרם הוכר רשמית כמדעי על ידי אקדמיים מערביים בכירים בתחום הפסיכולוגיה..
שיטה זו דומה לשיטת MBTI האמריקנית, בה יש חלוקה דומה ל 16 טיפוסים המתבססת על תאוריית קרל גוסטב יונג. על אף דמיון תיאור הטיפוסים, הבדל עיקרי הוא ששיטת סוציוניקה פיתחה מודל המנבא אינטראקציה בין הטיפוסים, חילקה אותם למשפחות, וקישרה זאת לדרכי עיבוד המידע השונות בין הטיפוסים- מודל הפונקציות.
פונקציות פסיכולוגיות לפי יונג
קרל יונג בדברו על פונקציות פסיכולוגיות, קבע שאדם יכול להיות מודע בדרכים שונות. הדרכים השונות מסתכמות בארבע פונקציות בסיסיות:
תחושה ואינטואיציה הן הפונקציות ה"תפיסתיות" או ה"אי-רציונליות". הן נקראות כך מכיוון שבשונה מהפונקציות ה"רציונליות" (הנקראות גם "שיפוטיות"), חשיבה לוגית ורגש אתי, הן לרוב חוויות של ומהסביבה ולא ביקורת או הרהור עליהן.
על-פי התורה, פונקציה אחת היא דומיננטית במודע, בעוד השנייה (הנקראת גם "מסייעת" או "שניונית" שהיא לרוב אחת מההופכיות לפונקציה הדומיננטית; רוצה לומר, במידה שהפונקציה הדומיננטית היא אי-רציונלית, הפונקציה המסייעת תהיה רציונלית) שלטת בתת-מודע. נהוג לרשום את שתי הפונקציות, הדומיננטית והמסייעת, כזוג; דוגמה אינטואיציה-חשיבה, או תחושה-רגש.
הגישה של המודע הוא האופי הכללי של תחומי העניין והמקום בו מושקעים רוב המשאבים (באופן פשטני וגס אך ברור, לרוב, תלמידים נוטים להגדיר את עצמם כ"הומניים" או "ריאליים" - זוהי דוגמה לגישה). שתי גישות אפשריות הן אינטרוברסיה (שפירושה התכנסות פנימה, ובהקשר זה, נטייה לניסיון פסיכולוגי-סובייקטיבי של הפרט), ואקסטרוברסיה (שפירושה החצנה, וכאן, נטייה לעצמים חיצוניים, אנשים אחרים, ונורמות חברתיות). בדומה לפונקציות, גם כאן הגישה ההפוכה היא השלטת בתת-מודע.
לכל אחת מארבע פונקציות קבלת ועיבוד המידע יש שתי דרכים- מוחצנת ומופנמת. מתואר גם לפי צורות במודל A.
הרכבה של פונקציות, או: איך ליצור טיפוס
(האותיות האנגליות הקטנות בהגדרות הטיפוסים, הן perceiving/judging דהיינו חוויתי/שיפוטי)
פונקציות סוציוניקיות
קיימות 8 פונקציות בהן אדם מעבד מידע, המתבססות על החלוקה של [קארל יונג]. הסמלים השחורים מסמלים פונקציה מוחצנת, הלבנים- מופנמת. אדם אשר הערך השחור הוא הפונקציה הראשית שלו הוא מוחצן.
הפונקציות הסוציוניקיות
P (נקראת profiteor) - "לוגיסטיקה של תהליכים" - יעילותן של פעולות, הבנת תהליכים וארגון עבודה. הבנת מהות עבודה ופרקטיות. L (נקראת logos) - "לוגיסטיקה של מבנים" - לוגיקה, מציאת קשרים והשוואת חלופות. סיווג, סדר, אנליזה, טיעונים לוגיים והוכחות. מציאת פואנטה לאחר ראיית תמונה רחבה. E (נקראת - emoveo) - "אתיקה של רגשות" - אחראית לתפיסה ולהבנה של רגשותיך, או של אדם אחר. הבנת ביטויים של רגש, יכולת להגיב לרגשות ולעוררם. R (נקראת - relatio) - "אתיקה של גישות" - אחראית להבנה של קשרים בינאישיים, ליכולת ולכושר לבנות ולשנות גישה, מוסר או ביקורת מוסרית תוך כדי שאיפה להומניזם. הבנה של תהליכי חיברות וקשרים בין-אישיים. I (נקראת - intueor) - "אינטואיציה של הזדמנויות" - אחראית להבנת המהות ו/או החשיבות של תופעה או תהליך, להערכה בנוגע להזדמנויות פוטנציאליות מאנשים או תופעות ודימוי השלכות, הגדרות ואפשרויות שונות להצלחה. T (נקראת - tempus) - "האינטואיציה של הזמן הרחוק" - אחראית להערכה של זמן, זמני פעולה, להבנה של תהליך מתמשך ולתחזיות לעתיד. F (נקראת - factor) - "הכוח של התחושות" - אחראית לתפיסה של מרחב, הופעה וצורה של עצם, להערכה של מערך כוחות, מתבטאת ברצון חזק ובשיטות חתירה למטרה. הבנת יחסי כוחות, שימוש בכוח. S (נקראת - sensus) - "התחושה של התחושות" - עיבוד דרך החושים, "הרגשה" של דברים. דאגה לסדר, ארגון סביבה, נוחות.
ארבע הפונקציות הראשונות נחשבות כפונקציות רציונליות בעוד שארבע האחרונות נחשבות אי-רציונליות. הפונקציה הראשונה נחשבת כפונקציה אקסטרוברסית בעוד השנייה נחשבת אינטרוברטית. השלישית נחשבת אקסטרוברסית והרביעית אינטרוברטית וכך הלאה.
מודל A
עקב עבודתו ומחקרו על הטיפוסים השונים, פיתח אוסרא אוגוסטינביקיוט מודל היררכי המראה את סדר החשיבות של כל פונקציה בכל טיפוס. מודל זה נקרא מודל A.
הפונקציה הראשונה והפונקציה השנייה, יוצרות את הבלוק "אגו"; השלישית והרביעית את הבלוק "סופר-אגו"; החמישית והשישית את ה"סופר-איד"; השביעית והשמינית את ה"איד". הפונקציות 1, 2, 7 ו-8 הן חזקות בעוד שהפונקציות 3, 4, 5 ו-6 הן חלשות. ארבע הפונקציות הראשונות יוצרות את הטבעת "דעת" בעוד שארבע האחרונות יוצרות את הטבעת "חיוני".
הסידור של הפונקציות הסוציוניקיות במודל A
ישנם כללים מנחים האחראים על הסידור של הפונקציות הסוציוניקיות בתוך הפונקציות 1 - 8 במודל A. לכל טיפוס מתאים סידור ייחודי.
יחסים בין-טיפוסים
יחס בין-טיפוסי הוא יחס בין שני טיפוסים סוציוניקיים, בעל דפוס חוזר של החלפת אינפורמציה. זהו אחד מבין הגורמים הרבים המשפיעים על יחסים בין-אישיים. רשימה של 14 סוגים שונים של יחסים בין-טיפוסים מוגשת בזאת לקורא.
כל הסוגים של קשר בין-טיפוסי (למעט הפיקוח) הם סימטריים. הגישות, המעמד הסוציאלי וכו' הם הדדיים. הגישות הדואליות נחשבות אופטימליות בגלל התפקוד של הפונקציות במודל A. למידע נוסף, ראו קישורים חיצוניים.
רביעיות
רביעייה היא קבוצה של ארבעה טיפוסים כך שכל אחד מהם יהיה ביחסי מראה, פעולה ודואלי עם האחרים. רביעייה נחשבת כצורה האופטימלית לסידור ארבעה טיפוסים שונים במערכת בין-טיפוסית עם קשרים סימטריים (ללא פיקוח). הסידור הוא אופטימלי לכל אחד מחברי הקבוצה שכן כל אחד מארבעת חברי הרביעייה דומה לרעהו. כל אחד מהחברים ברביעייה מחפשים את הביטוי של ארבע הפונקציות בבלוקים של האגו והסופר-איד והדחקה של הביטויים הקשורים לפונקציות בבלוקים של הסופר-איגו והאיד.
באותה רביעייה יהיו טיפוסים זהים, דואליים, מראה ויחסי פעילות. כשארבעת טיפוסים אלו נפגשים יחד עשויה להתרחש כימיה מאוד טובה בקבוצה. ככלל לרביעיות תפיסות רבות משותפות על הערכים החברתיים והאישיים. והתנהגות חברתית דומה יחסית.
הליוס (לוויין)
הליוס הוא שמם של לוויינים צרפתיים צבאיים לחישה מרחוק, המאפשרים כיסוי נרחב של כדור הארץ. כיום כוללת מערכת לווייני הליוס שני לוויינים הפועלים בתיאום. בנוסף למשרד ההגנה של צרפת, שותפות למיזם הלוויינים יוון, איטליה, ספרד ובלגיה.
סדרת לווייני הליוס
בסדרת לווייני הליוס כלולים הלוויינים הבאים:
Monster (שיר של שון מנדס וג'סטין ביבר)
Monster הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרים הקנדים שון מנדס וג'סטין ביבר. השיר יצא לאור ב-20 בנובמבר 2020, על ידי חברות התקליטים איילנד רקורדס ודאף ג'אם, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן הרביעי של מנדס, Wonder.
רקע
השמועות של שיתוף פעולה אפשרי בין השניים החלו ביולי 2020, לאחר שמנהלו של ביבר סקוטר בראון פרסם סרטונים של ביבר, מנדס וטורי קלי במהלך ג'אם סשן סביב פסנתר. באוגוסט 2020, נצפו מנדס, ביבר ובת זוגו של ביבר היילי בולדווין באולפן ההקלטות של אנדרו ואט בלוס אנג'לס. במהלך ראיון שנערך ב-Capital Breakfast עם רומן קמפ ב-6 באוקטובר 2020, נשאל מנדס האם שיתוף הפעולה צפוי להידחות לספטמבר, והשיב: "האם אתה מנסה לגרום לי לאשר שיש לי שיתוף פעולה עם ג'סטין ביבר?", והוסיף כי זה יהיה "מטורף" עבורו לדחות את זה. בנוסף, הוא אמר: "אני לא יכול לאשר או להכחיש", אך הוסיף כי מערכת היחסים ביניהם בחצי השנה האחרונה התחזקה, וכי "זה ממש מגניב לקבל אותו כמנטור בהרבה מובנים, רק לדבר על דברים, כי אין הרבה אנשים שעושים דברים מסוג זה". השיר מציין את הפעם הראשונה ששני הזמרים עבדו יחד.
הוצאה
השיר נחשף לראשונה ב-29 בספטמבר 2020, כאשר מנדס השיק חוויית מציאות מדומה אינטראקטיבית באתר לאלבום, בה רשימה שהציגה רצועה בשם "Monster", יחד עם אורח מיוחד. ב-13 בנובמבר 2020, פרסם מנדס את רשימת הרצועות הרשמית, בה נחשף שם השיר, בעוד האמן הנוסף שמשתתף בו טרם פורסם. ב-16 בנובמבר 2020, פרסמו מנדס וביבר קליפ טיזר בן 13 שניות ברשתות החברתיות, בו הודיעו רשמית על תאריך יציאתו של שיתוף הפעולה. ב-18 בנובמבר 2020 פרסמו מנדס וביבר את עטיפת הסינגל ברשתות החברתיות, וכן קישורים להזמנה מראש לסינגל, הכוללת תקליטורים עם שני קאברים בלעדיים שונים הזמינים בחנויות המקוונות של הזמרים.
וידאו קליפ
נכון ליוני 2022 מונה הצפיות של הקליפ באתר יוטיוב עומד על 178 מיליון צפיות.
דויה צ'אלטה-קאר
דויה צ'אלטה-קאר (בקרואטית: Duje Ćaleta-Car; נולד ב-17 בספטמבר 1996) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הבלם באולימפיק ליון ובנבחרת קרואטיה.
קריירת מועדונים
בקיץ צ'אלטה-קאר חתם בפאשינג מהליגה האוסטרית השלישית בה שיחק עונה אחת. ב-9 במאי 2014 צ'אלטה-קאר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד וואלרן.
בקיץ חתם בליפרינג מהליגה האוסטרית הראשונה שהיא גם קבוצת המילואים של רד בול זלצבורג מליגת העל האוסטרית. בעונת רשם 19 הופעות בליפרינג ועוד 7 בזלצבורג. בעונת צ'אלטה-קאר הפך לשחקן הרכב בזלצבורג וסיים את העונה עם 31 משחקי ליגה כשבנוסף הבקיע שני שערי ליגה. צ'אלטה-קאר היה שותף להישג השיא של זלצבורג באירופה כאשר היא הגיעה לחצי גמר הליגה האירופית בעונת 2017/2018.
ב-20 ביולי 2018 צ'אלטה-קאר חתם באולימפיק מרסיי מליגת העל הצרפתית.
ב-1 בספטמבר 2022 חתם בסאות'המפטון.
ב-2 באוגוסט 2023 הושאל לאולימפיק ליון עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, צ'אלטה-קאר שיחק בכל הנבחרות הצעירות של קרואטיה.
צ'אלטה-קאר זומן לסגל הרחב של הנבחרת הבוגרת לקראת יורו 2016, אך לא נכלל בסגל הסופי. ב-3 ביוני 2018 צ'אלטה-קאר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד. צ'אלטה-קאר נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018, בו היא הגיעה למקום השני - הישג שיא בכל הזמנים.
מפרצון קבט
מפרצון קבט או מפרצון קאבט (באנגלית: Cabut Cove) הוא מפרצון בחוף הצפון מערבי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
המפרצון ממוקם בין נקודת מרקלי ונקודת יירצ'ק.
אורכו של המפרצון (עומק כניסתו אל תוך האי) קילומטר אחד.
קרחון יאבלאניצה נשפך אל ראשו של המפרצון.
המפרצון ממוקם 14.13 קילומטרים דרומית-מערבית לכף סמית'.
ו- 19.82 קילומטרים צפונית - צפונית-מזרחית לכף ג'יימס.
גילוי ומיפוי המפרצון
המפרצון מופה בשנת 2009 על ידי סוקרים בולגרים.
מקור השם
ארגנטינה נתנה למפרצון את שמו.
תפוס את היום
תפוס את היום (באנגלית: Seize the Day) הוא ספר אמריקאי שיצא לאור לראשונה ב-1956 הוא הרומן הרביעי של סול בלו. הספר נחשב לאחת מיצירות הספרות הגדולות של המאה העשרים (על ידי מבקר הספרות הנודע ג'יימס ווד למשל).
הסיפור עוסק ביום בחייו של וילהלם אדלר (הידוע גם בשם טומי וילהלם), שחקן כושל בשנות הארבעים לחייו. וילהלם מובטל, מרושש, פרוד מאשתו (שמסרבת לתת לו גט) ומרוחק מילדיו ומאביו. במהלך היום הוא נאלץ להתעמת עם נסיבות חייו ומה שהוביל אליהן, לקבל את המצב וללמוד לסלוח לעצמו ולאחרים.
רובין ויליאמס כיכב בסרט מ-1986 המבוסס על הספר.
נויאברסק
נויאברסק (ברוסית: Ноя́брьск) היא העיר השנייה בגודלה במחוז האוטונומי ימאלו-ננץ שברוסיה. העיר ממוקמת באמצע שדות הנפט המערביים בסיביר, על מסילת הרכבת בין הערים טיומן ונובי אורנגוי, כ- מצפון לסורגוט. בשנת 2010 התגוררו בעיר כ-110,620 תושבים, מה שהופך את נויאברסק לעיר ה-144 בגודלה ברוסיה.
כלכלת נויאברסק מבוססת על ייצור פחמימנים. גזפרום נפט, אחת מהחברות הגדולות ברוסיה, פועלת באזור העיר.
היסטוריה
ההיסטוריה של נויאברסק מתחילה עם תחילת קידוחי הנפט באזור בשנת 1975. בשנתיים שלאחר מכן הוקמה התייקבות של ממש שאף חוברה למסילת הרכבת האזורית. ההתיישבות הוכרזה כעיר ב-28 באפריל 1982.
נויאברסק הייתה עיירה צעירה וסגורה חלקית בתקופת ברית המועצות, שאוכלסה בעיקר על ידי עובדים מקצועיים. מאפיינים אלו הגנו עליה מבחינה מסוימת מפני פשע. לאחר התפרקות ברית המועצות בתחילת שנות ה-90 התפתחו עסקי הסמים הבלתי חוקיים ואלו משכו גורמים פליליים מאזורים אחרים ברוסיה.
מיוטו
מיוטו (באנגלית: Mewtwo) הוא יצור בדיוני הנכלל בזיכיון פוקימון מבית החברות נינטנדו ו-Game Freak. מיוטו נוצר ועוצב על ידי קן סוג'ימורי. הוא הופיע לראשונה במשחקי הווידאו פוקימון אדום וכחול, ובהמשך הופיע במשחקים שונים בסדרה וגם במשחקי פוקימון שאינם חלק מהסדרה. במשחקי הווידאו, השחקן יכול להילחם וללכוד את מיוטו, ובהמשך להילחם איתו מול פוקימונים אחרים. השחקן לומד לראשונה על מיוטו בשלב מאוחר בפוקימון אדום וכחול, באמצעות קריאת מסמכי מחקר שהושארו במעבדה הרוסה באי סיניבר. מיוטו נחשב לאחד מהפוקימונים החזקים של הסדרה, ואף ידוע כאחד מהפוקימונים הידועים והפופולרים ביותר בכל הזמנים.
מיוטו הופיע גם בעיבודים מונפשים שונים של הזיכיון. מסצ'יקה איצ'ימורה דיבבה את דמותו של מיוטו בגרסה היפנית. קולו של מיוטו בתסכית "Sound Picture Box: Mewtwo's Origin" דובב על ידי פוג'יקו טקימוטו, ובעיבוד האנימה דובב על ידי שואוטרו מוריקובו. באנימה האנגלית, הופעת הבכורה של מיוטו הייתה בסרט הראשון, שם דובב על ידי ג'יי ג'ייד (בשמו הבדוי "פיליפ בארטלט") וכן במחזמר "פוקימון לייב!", ואילו דן גרין דיבב את קולו בסרט "פוקימון: שובו של מיוטו".. בדיבוב העברי של שני הסרטים, מיכה אוזין סליאן דיבב את קולו של מיוטו.
השחקנית רייקו טקאשימה דיבבה את מיוטו ב"פוקימון הסרט: ג'נסקט והאגדה שהתעוררה". מיוטו הופיע גם בסרט הלייב-אקשן ב 2019, "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו", בו דובב ביפנית על ידי רינה הושינו וקוטארו ווטאנאבי.
לדברי חברת פוקימון, "מיוטו הוא פוקימון שנוצר על ידי מניפולציה גנטית. עם זאת, אף על פי שהמדע של בני האדם יצר את גופו של מיוטו, הם לא הצליחו להעניק לו לב טוב".
רוברטו באג'ו
קריירה
באג'ו החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-1982 בקבוצת וויצ'נזה מהליגה השלישית דאז. ב-1985 עבר באג'ו לקבוצת פיורנטינה, בה נחשב לאחד השחקנים המובילים של הקבוצה. בשנת 1990 נמכר כרטיס השחקן של באג'ו ליובנטוס תמורת סכום שיא של 19 מיליון דולר, ימים ספורים לאחר ששיחק במדיה של פיורנטינה מול אותה יובנטוס בגמר גביע אופ"א 1990. באותה שנה הופיע במדי נבחרתו בטורניר גביע העולם שנערך באיטליה. ב-1993 זכה עם יובנטוס בגביע אופ"א, לאחר שהוביל את הקבוצה כקפטן בצמד מפגשי הגמר מול בורוסיה דורטמונד, כבש צמד במשחק הראשון בו ניצחה יובנטוס 3-1, בדרך לניצחון 6-1 בסיכום המפגשים, ואף זכה בכדור הזהב ובכדורגלן השנה בעולם.
מיוטו
עיצוב ומאפיינים
מעצב משחקי הווידאו היפני, קן סוג'ימורי, עיצב את מיוטו עבור הדור הראשון של משחקי פוקימון, אדום וירוק, הידוע מחוץ ליפן בשם פוקימון אדום וכחול. במשחקים, מיוטו הוא תוצאה של קומבינציה גנטית על מדגם של DNA שנרכש מהפוקימון המיתי מיו. בעיבוד האנימה, לעומת זאת, מדובר במקום בשכפול שונה, ופירוש שמו הוא "מיו השני". עד שהסרט הראשון של פוקימון יצא לאקרנים בארצות הברית, מיוטו כמעט ולא זכה לכינוי "שיבוט" במקורות היפניים. קובו מסקאזו, מנהל ההפקה של הסרט הראשון, הסביר כי הם "נמנעים בכוונה להשתמש במונח 'kuron' (שיבוט) מכיוון ש"המילה מייצרת קונוטציה שלילית ומפחידה".
רוברטו באג'ו
קריירה
בשנת 1994, הופיע באג'ו במדי נבחרתו במסגרת גביע העולם, ואף כבש חמישה שערים. באג'ו הגיע עם נבחרתו עד לשלב הגמר, בו הפסידה לנבחרת ברזיל בדו-קרב פנדלים. באג'ו החמיץ את הבעיטה האחרונה של איטליה, וכתוצאה מכך הפסידה נבחרתו את התואר לברזיל.
מיוטו
עיצוב ומאפיינים
למרות היותו צאצא של מיו, מיוטו מקדים את מיו על פי מספרם הסידורי בפוקידקס, בעקבות הכללתו הסודית של האחרון במשחק על ידי המתכנת שיגקי מורימוטו. במהלך ראיון הצהיר נשיא חברת פוקימון, צונקאזו אישיהארה, כי מיוטו צפוי היה להיות פופולרי בקרב המעריצים באמריקה הצפונית, תוך ציון העדפתם לדמויות חזקות ובעלות עוצמה.
רוברטו באג'ו
קריירה
ב-1995 זכה באג'ו עם יובנטוס באליפות איטליה הראשונה שלו, וכן בגביע אופ"א. בהמשך נמכר למילאן, איתה זכה באליפות השנייה שלו. ב-1997 עבר לבולוניה, עבורה כבש 22 שערים בעונה. בעקבות כך, נכלל באג'ו בסגל נבחרת איטליה במסגרת טורניר הגביע העולמי לשנת 1998 אשר נערך בצרפת. באותו טורניר, הבקיע באג'ו שני שערים, ושער נוסף במסגרת דו-קרב בעיטות עונשין בשלב רבע הגמר, בו הודחה נבחרתו מהטורניר על ידי נבחרת צרפת.
מיוטו
עיצוב ומאפיינים
על אף שהגנום של מיוטו כמעט זהה למיו, מראו של מיוטו שונה מאוד בהשוואה. ראשו של מיוטו בנוי בצורתו של חתול, וגובהו נמדד בכ־2 מטרים וסנטימטר אחד, צבע גופו הוא לבן, בטנו התחתונה וזנבו הם סגולים באופן בולט, וכך גם אישוניו הסגולים. מיוטו נראה "כמעין שילוב של חתול, סנאי וקנגורו".
רוברטו באג'ו
קריירה
לאחר גביע העולם חתם באג'ו באינטר מילאנו. לאחר שנתיים לא מוצלחות במדי הקבוצה, עבר באג'ו לקבוצת ברשה, בה שיחק עד לפרישתו ממשחק בשנת 2004. באג'ו סיים את הקריירה עם 203 שערים בליגה האיטלקית, ו-56 הופעות ו-27 שערים בנבחרת הלאומית. ב-28 באפריל 2004, נערך לכבודו משחק הוקרה בינלאומי נגד נבחרת ספרד.
במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
בשנת 2011 היה הראשון להיבחר בהיכל התהילה של הכדורגל האיטלקי.
מיוטו
עיצוב ומאפיינים
במשחקים המקוריים מיוטו יועד להיות "הפוקימון החזק ביותר אי פעם". כתוצאה מהיותו שיבוט מדגימה של ה-DNA של מיו, מיוטו הוא פוקימון מסוג על חושי, ובעל עוצמה רבה במיוחד, ובכל זאת היכולות שלו עולות על יכולתו של מיו עקב שינויים מכוונים לחומר המקור הגנטי ממנו שיבט. ככזו, הוא יכול להשתמש בטלקינזיס לצורך שיגור, וכדי להגן על עצמו, הוא משליך את יריביו לאחור בעוצמה. בנוסף, הוא נמנה עם מעט מאוד פוקימונים המסוגלים לדבר דיבור אנושי, והוא עושה זאת באמצעות טלפתיה. בנוסף ליכולותיו העל טבעיות, מיוטו יכול להתחדש, מה שמאפשר לו להתאושש במהירות מפגיעות כמעט קטלניות. עם זאת, מיוטו, באופן מיוחד, לא מחזיק ביכולתו הידועה של מיו ללמוד כל מהלך שניתן ללמד במשחקים.
כדמות במשחקים, הגנום המותאם של מיוטו הביא לכך שמיוטו פיתח אישיות אכזרית, שמעוניינת בעיקר בהוכחת כוחה שלה. המדיה הלא-משחקית של הזכיינית, ובעיקרה האנימה, הרחיבה את הדמות. במקרה הבולט ביותר, מיוטו מדבר באופן טלפתי בקול גברי ומתוסכל לגבי קיומו ותעלומת ייעודו בעולם.
עורק שלפוחית השתן התחתון
עוֹרֵק שַׁלְפּוּחִית הַשֶּׁתֶן הַתַּחְתּוֹן (TA: arteria vesicalis inferior), שנקרא בעבר גם בריבוי הָעוֹרְקִים הַשַּׁלְחוּפִיִּים הַזְּנָבִיִּים (arteriae vesicales caudales), הוא עורק באגן בזכרים היוצא מעורק הכסל הפנימי ומספק דם לחלקה התחתון של שלפוחית השתן, לבלוטת הערמונית ולשלפוחית הזרע. העורק ההומולוגי בנקבה הוא עורק הנרתיק.
בספרי לימוד אחדים באנטומיה מגדירים כי העורק קיים בנקבה, אם כי כענף קטן של עורק הנרתיק.
מיוטו
במשחקי וידאו
מאז הופעת הבכורה שלו הופיע מיוטו במשחקי נינטנדו אחרים. במשחקי פוקימון סטאדיום ופוקימון פינבול, מופיע מיוטו כבוס האחרון והסופי לאחר שהשחקן ניצח את כל קודמיו. במשחק "Pokémon Puzzle League", מיוטו משמש לא רק כיריב הסופי, אלא גם כאנטגוניסט הראשי האחראי על אירועי המשחק. במשחקים אחרים, כמו סופר סמאש ברוס מילי וסדרת פוקימון מיסטרי דאנג'ן, מיוטו הוצג כדמות אותה השחקן חייב להביס על מנת שיוכל להשתמש בה, בעוד שאחרים כמו Pokémon Snap, הציגו את הדמות בהופעת קמע. בכל המשחקים בהם השתתף ודיבר, מיוטו דובב על ידי מסאצ'יקה איצ'ימורה למעט Pokémon Puzzle League, שם מדובב על ידי פיליפ בארטלט, ובסופר סמאש ברוס עבור נינטנדו 3DS ו-Wii U, שם דובב על ידי קייג'י פוג'יווארה..
לאחר שלא הופיע בסופר סמאש ברוס בראול, חזר מיוטו לסדרה כדמות להורדה בסופר סמאש ברוס עבור נינטנדו 3DS ו-Wii U ב-28 באפריל 2015, אם כי הועמד לרשות חברי מועדון נינטנדו לשתי הגרסאות ב-15 באפריל 2015. ב-3DS / Wii U, הסמאש הסופי שלו כרוך בכך שמיוטו מגה מתפתח למגה מיוטו Y ומשתמשת במתקפת Psytrike, המהלך הייחודי שלו במשחקי פוקימון המקוריים. צורה חדשה של מיוטו, בשם מיוטו הצל (Shadow Mewtwo), הופיע כדמות בוס ב-Pokkén Tournament, ולו התקפה מיוחדת המשנה אותו לצורת מגה מיוטו X. בנוסף, צורתו הרגילה מופיעה כדמות שחקן. מיוטו חזר שוב כדמות שניתן לשחק בה בסופר סמאש ברוס אולטימייט.
באנימה ומדיה אחרת
מיוטו משתתף לראשונה באנימה בפרק 60 כאשר מנצח את גארי בקרב המכון שלו בעיר ורידיאן כאשר הוא לבוש בשריון שג'ובאני הרכיב עליו. הוא גם מופיע בפרק 61 כאשר הוא מפוצץ את הבסיס של צוות רוקט ועף אל השמיים כשהשריון שלו נושר ממנו.
בסרט הראשון ובסרט ה־22 מיוטו משחק כאנטגוניסט הראשי, בו הוא מוצג כמוטציה שנוצרה על ידי מדענים של צוות רוקט. לאחר שמיוטו הורס את המעבדה בה הוא נוצר, מנהיג צוות רוקט, ג'ובאני, משכנע את מיוטו שהוא יכול לעזור לו לשלוט בכוחותיו, ובמקום זאת מנצל את מיוטו וכוחותיו לצרכיו ותוכניותיו. לאחר שברח מג'ובאני, מיוטו מטיל ספק בסיבת קיומו ומכריז על נקמה ביוצריו. לשם כך הוא מפתה כמה מאמני פוקימון, בהם הגיבור, אש קטצ'אם, לאי שלו, כדי לשבט את הפוקימונים שלהם. ברגע שהוא עושה זאת, מיוטו מאלץ את הפוקימונים המקוריים להילחם בשיבוטים שלהם במאמץ לקבוע איזו גרסה עדיפה, בעוד שמיוטו עומד מול המקור האישי שלו, מיו. אש מקריב את עצמו כדי להפסיק את הלחימה, אם כי מאוחר יותר הוא מתעורר לתחייה.
מיוטו, מיו והשיבוטים עוזבים לאחר מכן על מנת למצוא מקלט, והוא מוחק את זכרונם של כל המעורבים במאורעות. בלוקליזציה של הסרט לקהל בשפה האנגלית, אישיותו של מיוטו נעשתה יהירה ומגלומנית יותר; מנהל הלוקליזציה נורמן גרוספילד קבע את השינויים הנדרשים, מאחר שהאמין כי הקהל האמריקאי זקוק לרוע מובהק, במקום רשע דו משמעי. בסרט, מיוטו מדובב על ידי פיליפ בארטלט באנגלית, ועל ידי איצ'ימורה ביפנית. בסרט זה, מיוטו הציג יכולות וכוחות ייחודיים שטרם נראו בפוקימונים אחרים, כדוגמת חסימת כל מהלכי הפוקימונים בזירתו כאשר המשובטים פנו אל מול המקורות שלהם.
בספטמבר 1999 פרסמה נינטנדו את ה-Sound Picture Box Mewtwo, שכלל את "הולדתו של מיוטו: פוקימון רדיו דרמה", תסכית המספרת על מקורותיו של מיוטו, שנוצר על ידי המדען ד"ר פוג'י. הוא אחד מכמה ניסיונות שיבוט, הכוללים גם שיבוט של בתו המנוחה של פוג'י. מיוטו מתיידד איתה באמצעות טלפתיה; עם זאת, תהליך השיבוט מוכח כלא יציב והיא מתה. כדי להציל את מיוטו שעבר טראומה, פוג'י מוחק את זיכרונותיו ומכניסו לתרדמת עד שגופו יסיים להתפתח, מה שמוביל לאירועי הסרט. התסכית הותאמה מאוחר יותר לאנימה קצרה, והיא נכללה במהדורות ושידורי הבית היפניים של "מיוטו מכה שנית", ובהמשך בצפון אמריקה בדצמבר 2001 במסגרת "שובו של מיוטו". מיוטו הצעיר מדובב ביפנית על ידי פוג'יקו טקימוטו עבור התסכית, ועל ידי שואוטארו מוריקובו עבור האנימה, ואילו בלוקליזציה האנגלית, המדבב לא ידוע.
בדצמבר 2000, בעקבות הסרט הגיע סרט המשך" "פוקימון: שובו של מיוטו", ששודר בטלוויזיה היפנית בדצמבר 2000 ושוחרר ברחבי העולם בוידאו וב-DVD ביתי בשנת 2001, בדיבובם של דן גרין באנגלית ואיצ'ימורה המודה ביפנית. בסרט, מיוטו והשיבוטים מצאו מקום מגורים ומקלט באזור אחר. עם זאת, ג'ובאני, שזכרונותיו נותרו על כנם לאחר הסרט הראשון, מאתר ורודף אחרי מיוטו. בסיועו של אש וחבריו, מיוטו מנצח את ג'ובאני, מסיר כל זיכרון מג'ובאני ומחייליו (חוץ מג'סי, ג'יימס ומיאו), תוך שהוא משאיר את האחרים ללא השפעה. לבסוף, יוצא מיוטו לדרך עצמאית בעולם.
מיוטו מופיע גם במחזמר "פוקימון לייב!", עיבוד לייב אקשן למערך האנימה לאחר הסרט הראשון, שהופק על ידי מרטון פולופ. במחזמר, מיוטו מתמודד עם העתק רובוטי של עצמו, MechaMew2, שנוצר על ידי ג'ובאני ומסוגל ללמוד כל התקפות שישמשו נגדו. עם זאת, לאחר שלמד ערכי חמלה וידידות ממיוטו, ההעתק מורד בג'ובאני ומוביל להרס עצמי. בספיישל טלוויזיה משנת 2006 של פוקימון מופיעה גרסת הולוגרמה של מיוטו, שנוצרה ונשלטת על ידי אנטגוניסט בשם ד"ר יונג. בעזרת הולוגרמה של מיו, אש וחבריו הורסים את ההולוגרמה של מיוטו ומנצחים את יונג.
מיוטו נוסף מופיע בסרט מסדרת האנימה, פוקימון הסרט: ג'נסקט והאגדה שהתעוררה, בו דובב על ידי השחקנית רייקו טקשימה, ובו נועד להגן על אש, אייריס, סיילן ואריק מפני צבא הג'נסקט. מיוטו זה מסוגל להתפתח למגה מיוטו Y, המכונה בסרט "Awakened Form".
Mewtwo, שנוצר על ידי מר פוג'י, מופיע בסדרת האנימה פוקימון מקורות, המבוססת בעיקר על עלילת משחקי הווידאו פוקימון אדום אש וירוק עלה. גיבור הסדרה, רד, מגיע למערת סרולין, ומשתמש במגה צ'ריזארד שהוצג במשחקי פוקימון X ו-Y, לקרב שלו מול מיוטו, ובסופו רד לוכד אותו.
מיוטו השתתף גם בסרט הלייב אקשן משנת 2019, פוקימון: הבלש פיקאצ'ו, וכן בסרט הפוקימון מאותה השנה "פוקימון: מיוטו מכה שנית - התפתחות", גרסה מחודשת לסרט הראשון, שהוקרנה בבכורה ב-12 ביולי 2019.
במשחק הנייד הפופולרי, פוקימון גו, הופיעה גרסת מיוטו מיוחדת, מיוטו משוריין (באנגלית: Armored Mewtwo) לזמן מוגבל בריידים של הרמה החמישית ביולי 2019.
בעיבודים מודפסים
מיוטו הופיעה כדמות מרכזית במספר ספרים הקשורים לזיכיון פוקימון, בהם הסיפורים "מיוטו מכה שנית" ו-"מיוטו חוזר", אשר מבוססים על אירועי הסרטים באותם השמות. בדצמבר 1999 פרסם Viz Media את ספר התמונות לילדים "I'm Not Pikachu!: Pokémon Tales Movie Special", בו הוצגו ילדים המחזיקים בתכונותיהן של הדמויות מהסרט, ובהן מיוטו. במאי 2001 הוציאה ויז ספר ילדים שני, "!Meowtwo's Watching You", בו מוצג מיוטו ביישן שמתבונן בהתעניינות בפוקימונים אחרים שמשחקים.
בסדרת המנגה "הרפתקאות פוקימון", צוות רוקט יוצר את מיוטו, אך חלק מה-DNA שלו קיים במנהיג מכון האי סינבר, בליין. בעקבות ה-DNA שהם חולקים, השניים אינם יכולים להיפרד לאורך זמן רב מבלי לחלות. מאוחר יותר, פוקימון אחר, אנטיי, מסוגל לשבור את הקשר בין השניים על ידי הסרת ה-DNA שבזרועו של בליין, ובשלב זה מיוטו עוזב. המצב בסופו של דברמשתנה, ומיוטו עוזר לדמות הראשית של הסדרה, רד, להילחם נגד מנהיג צוות רוקט, ג'ובאני, ודיאוקסיס שלו.
ביקורות
במשחקים מצוין מיוטו בעקביות כאחד האויבים החזקים ביותר, ותואר בפוקימון אדום וכחול כ"פוקימון הטוב ביותר במשחק", כמו גם "אחד מהנדירים ביותר, והכי קשה לתפוס". בעקבות נקודות החוזק המרובות של הדמות והחולשות המעטות שלה, זה שינה את האופן בו שחקנים ארגנו קרבות אחד מול השני, וגרם להם לפתח אסטרטגיות אך ורק כדי להביס את מיוטו שייתכן כי היריב ישלח לקרב, או לאסור את השימוש בו בעת שנלחמו בשחקנים אחרים. הסופרים טרייסי ווסט וקתרין נול כינו את מיוטו כ-"הפוקימון האגדי החמישי הטוב ביותר" ו-"הפוקימון השישי הטוב ביותר בסך הכל".
הספר "הרפתקאותיו הגלובליות של פיקאצ'ו: עלייתו ונפילתו של פוקימון" ציין את מיוטו כדמות פופולרי בקרב ילדים גדולים יותר הנוטים להימשך לדמויות "קשוחות או מפחידות"; מיו לעומת זאת תואר כהפך קוטבי, דמות פופולרית בקרב נערות צעירות שנוטים להימשך לדמויות "חמודות". ספרים אחרים, כמו "מדיה ועולמות של ילדים", ציינו השוואה דומה, תוך שהם מציינים את מיוטו "אגרסיבי יותר למראה" לעומת מיו והדגיש את חשיבות הניגודיות לילדים.
כביקורת תקשורתית לזיכיון פוקימון, מיוטו הוחווה למפלצת של פרנקנשטיין, כיצור שנולד באופן מלאכותי וחסר שביעות רצון מעובדה זו. מזכירת התאולוגיה של כנסיית אנגליה אן ריצ'רדס תיארה את מיוטו כמייצג "משל על חוסר הכוח של הכוח", ושיבחה את הדמות שהציגה את הערך הנוצרי של הגאולה.
מגזין אנימריקה שיבח את מיוטו כדמות בעלת "עומק פילוסופי", כמו גם כמי ששימשה כ-"יריבה בעלת כוח אינסופי כמעט ורשעות אמיתית" שהייתה חסרה בסדרת האנימה. לוס אנג'לס טיימס ציין את התנהגותו כהומוריסטית ביחס למראה שלו כ"דמות חתולית בהחלט".
מקש רווח
מקש רווח הוא מקש במקלדת שמשמש בעיקר ליצירת מרווח בין סימנים כתובים ומילים. כדי ליצור מרווח בין שתי המילים כותבים מילה, לוחצים על מקש הרווח, וכותבים את המילה הבאה, ובמשחקי מחשב מקש הרווח משמש לקפיצה, בראיית סרטים המקש רווח משמש לעצירה והמשך הסרט.
מיקום
מקש הרווח ממוקם בחלק השמאלי של המקלדת ומצדדיו נמצאים שני מקשי "אלט" (Alt),
המקש עובד בחלק לכל האורך ולא רק באמצע.
צורה
צורתו של מקש הרווח היא מעֵין מלבן צר וארוך של כ-10 ס"מ.
ההרפתקאות של בילי ומנדי
ההרפתקאות של בילי ומנדי (באנגלית: The Grim Adventures of Billy & Mandy) היא סדרת הנפשה אמריקאית קומית, שנוצרה על ידי מקסוול אטומס ושודרה בערוץ Cartoon Network. הסדרה מספרת על שני ילדים שניצחו את הגרים ריפר (מלאך המוות) בהתערבות על גורלו של אוגר זקן, וכך הוא הפך לחברם הנצחי.
הסדרה היא הזוכה בתחרות ה"בחירה הגדולה" של קרטון נטוורק של שנת 2000 בה בחרו צופי הערוץ לפי סרטונים קצרים ששודרו להם איזו סדרה מצוירת הם ירצו שתיווצר ותשודר בערוץ. תחילה, פרקי התוכנית שודרו יחד עם עוד תוכנית של מקסוול אטומס בשם Evil Con Carne, בסדרה שנקראה Grim & Evil, אך לאחר זמן מה פוצלו שתי התוכניות לסדרות נפרדות משלהם. "ההרפתקאות של בילי ומנדי" זכתה ליותר הצלחה מאשר "איוול קון קרנה" שבוטלה לאחר 15 פרקים.
תקציר העלילה
הסדרה מתחילה כאשר זוג הילדים בילי ומנדי המתגוררים בעיירת אנדסוויל חוגגים יום הולדת לאוגר הזקן של בילי, מר סנוּגלס. לפתע מגיע מלאך המוות (ה"גרים ריפר") ומבקש לקחת את האוגר לעולם הבא. הילדים לא מפחדים מגרים ומנדי מתעקשת שהאוגר יישאר אצלם. גרים מציע להם התערבות: אם יפסידו הוא ייקח את האוגר ואם ינצחו הוא ישאיר את האוגר בחיים. גרים שכל כך בטוח בניצחונו מוסיף להתערבות שאם ינצחו אותו יהיה גרים חברם הטוב לנצח.
וכך מוביל אותם גרים ללימבו שם הוא יתחרה בהם בתחרות ריקוד לימבו. בשני השלבים הראשונים מצליחים בילי ומנדי לעבור אך בשלב השלישי מניח גרים את מקל הלימבו כמעט צמוד לרצפה במצב ששוב אדם רגיל לא יכול לעבור, אך גרים שכולו עצמות כופף את עצמו למצב זה והחל לזחול אל ניצחונו אך לפני שסיים שאל את מנדי אם יש לה מילים אחרונות, ומנדי עונה בתשובה: "רק שתיים: קיס קיס." מיד התחיל האוגר להתחרפן ולהתפרע מה שהפריע לגרים לאבד את שיווי המשקל וליפול על מקל הלימבו וכך הפסיד בהתערבות. כך מתחילים חייו החדשים של גרים כחברם הטוב ביותר של בילי ומנדי.
גרים עובר ממעמד מכובד בעולם התחתון למעמד משפיל של אחד שמקבל פקודות מילדים וגם נהיה העבד של מנדי. גרים מנסה להשתלב בחברת בני האדם אך ללא הצלחה, והדבר היחיד שנשאר לו לעשות זה לשבת על הספה בבית של בילי ולצפות בטלוויזיה. גרים גם פתח לבילי ומנדי פתח לעולמות אחרים וכישופים מסובכים הגורמים להרבה צרות, סיבוכים והרפתקאות.
השריר פושט האגודל הקצר
השריר פושט האגודל הקצר (TA: Musculus extensor pollicis brevis) הוא אחד השרירים העמוקים במדור האחורי של האמה. השריר פועל ליישור (פשיטה) של הפרק המקורב של האגודל במפרק בין הגליל המקורב של האגודל לעצם המסרק הראשונה. גיד השריר יחד עם גיד השריר מצדיד האגודל הארוך מתווה את הגובל הקדמי של תיבת ההרחה האנטומית.
תיאור
תחילתו של השריר פושט האגודל הקצר מיד בהמשך לתחל של השריר מצדיד האגודל הארוך, בפן האחורי של עצם החישור והקרום הבין-גרמי (שמחבר בין החישור לגומד. גיד השריר נכנס לכף היד ונאחז בבסיס הגליל המקורב של האגודל.
עצבוב
השריר פושט האגודל הקצר מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני (C7,C8) דרך העצב הבין גרמי האחורי, ענף של עצב החישור.
האישה בלבן (סדרה, 1997)
האישה בלבן (באנגלית: The Woman in White) הוא מיני-סדרה של ה-BBC משנת 1997, המבוססת באופן רופף מאוד על הרומן "האישה בלבן" מאת וילקי קולינס שיצא לאור ב-1859. שלא כמו ברומן הכתוב בגוף ראשון מנקודת מבט של כמה מספרים, בעיבוד בן השעתיים מריאן היא הדמות הראשית, והסיפור מתואר מנקודת מבטה. היא גם המספרת בפתיחה ובסיום של הסרט.
תקציר עלילה
מריאן פיירלי (טרה פיצג'רלד) ולורה פיירלי (ג'סטין ואדל) הן אחיות למחצה (אב משותף ואמהות שונות). אמה של לורה מתה והורישה לה הון שאותו תקבל כשתגיע לבגרות. שתי האחיות גרות בלימרידג' עם דודן, מר פיירלי (איאן ריצ'רדסון). הדוד שוכר את שירותיו של מורה פרטי לציור בשם וולטר הרטרייט (אנדרו לינקולן). מריאן מספרת להרטרייט שהיא ולורה קרובות מאוד, הן מסכימות ביניהן בכל, ומסרבות להיפרד גם בלימודיהן.
בלילה שמר הרטרייט מגיע ללימרידג' הוא נתקל באישה הלבושה כולה לבן. היא מדברת באופן מסתורי, ושואלת אותו אם הוא מתגורר עם משפחת פיירלי. כשכרכרה מתקרבת אליהם, היא בורחת. מר גילמור, עורך הדין של המשפחה, אומר להרטרייט שהיא כנראה אשה מהכפר. כשהרטרייט פוגש את שתי האחיות, הוא חושב בטעות שלורה היא האישה בלבן בגלל הדמיון הבולט בניהן.