cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אפקט מנדלה
מקור השם
התופעה נקראת על שמו של נלסון מנדלה, פעיל זכויות האדם ונשיא דרום אפריקה לשעבר, שנאסר לאחר שהואשם בפעילות חבלנית ובקשירת קשר נגד השלטון. רבים ברחבי העולם זכרו כי מנדלה מת בכלא ביוהנסבורג בשנות השמונים, ואף טענו כי צפו בקליפים מההלוויה, כאשר למעשה, מנדלה מת ב-2013 לאחר אשפוזים תכופים כתוצאה מזיהום בריאות. מי שטבעה את המונח "אפקט מנדלה" היא הסופרת והחוקרת פיונה ברום, לאחר שהייתה חלק מהאנשים הרבים שזכרו בטעות שמנדלה מת בשנות השמונים.
הסברים אפשריים לתופעה
ישנם מספר הסברים מדעיים לתופעה, שאינם סותרים אחד את השני. בין הבולטים שבהם:
התייחסויות בתרבות
באחד מפרקי הסדרה "תיקים באפלה" מגדיר מאלדר את אפקט מנדלה כך: "להיות בעל זיכרון אחד או יותר שאינם תואמים את הזיכרונות של כולם, וגם לא את העובדות".
תכנון דינמי
במדעי המחשב, שיטת התכנון הדינמי לבניית אלגוריתם, שהוצגה לראשונה בשנת 1953 על ידי ריצ'רד בלמן, היא שיטה לפתרון בעיות בעלות תת-מבנה מיטבי שאי אפשר לפתור אותן באופן יעיל בשיטת הפרד ומשול הנאיבית. שיטת הפרד ומשול הנאיבית פותרת בעיה על ידי חלוקתה לתת-בעיות, הנפתרות בתורן על ידי חלוקתן לתת-בעיות קטנות אף יותר, עד שמתקבלות בעיות קטנות מספיק כך שניתן לפתור אותן באופן ישיר.
בעיות מסוג זה, מתאפיינות בכך שלאחר שחולקו למספר תת-בעיות, מתגלה כי יש תת-בעיות חופפות. פתרון המבוסס על הפרד ומשול נאיבי פותר את תת-הבעיות החופפות מספר פעמים, פעם אחת עבור כל תת-בעיה, מה שעלול לגרום לכך שהפתרון יתבצע בסיבוכיות גבוהה מאוד.
האלטרנטיבה שמציעה שיטת התכנון הדינמי היא פתרון של כל תת-הבעיות בזו אחר זו, כאשר פתרון כל אחת מתת-הבעיות נשמר עבור שימוש עתידי.
מקורם של אלגוריתמים בשיטת התכנון הדינמי הוא בבעיות שיש להן פתרון רקורסיבי, אך הפתרון הרקורסיבי הישיר אינו יעיל, מאחר שהוא דורש שאותן תת-בעיות תפתרנה שוב ושוב. אם מספר תת-הבעיות הקיימות הוא "קטן יחסית", כלומר פולינומי, ניתן לפתור את הבעיה באמצעות תכנון דינמי.
דוגמאות לבעיות שתכנון דינמי הוא כלי אלגוריתמי חשוב לפתרונן: חישוב מרחק לוינשטיין, עימוד רצפים בביואינפורמטיקה, בעיית תרמיל הגב (סיבוכיות זמן פסאודו-פולינומית) וחישוב הסתברות לרצף תצפיות במודל מרקוב חבוי.
חישוב איבר כללי בסדרת פיבונאצ'י
סדרת פיבונאצ'י היא סדרה המוגדרת באמצעות נוסחת הנסיגה הבאה:
כאשר שני האיברים הראשונים בסדרה נתונים:
חישוב רקורסיבי, "מלמעלה למטה", של \ fib(n) באמצעות כלל הנסיגה אפשרי, אבל בזבזני מאוד, מאחר שערכי הסדרה הראשונים יחושבו פעמים רבות (מספר מעריכי של פעמים).
לדוגמה, נחשב בצורה זו את האיבר החמישי בסדרה בצורה זו:
קל לראות בדוגמה זו שהערך \ fib(2) מחושב שוב ושוב פעמים רבות, ושהחישוב ייעשה בלתי יעיל להפליא עבור ערכים גדולים של \ n.
אלגוריתם תכנון דינמי לפתרון הבעיה יעבוד בכיוון ההפוך – הוא ינוע מערכי הקצה לערך הרצוי על ידי חישוב סדרתי של כל מספרי פיבונאצ'י עד אליו. למשל עבור הדוגמה הקודמת שלנו, כאשר \ n=5 האלגוריתם יפעל כך:
ניתן לשים לב שבעוד שהאלגוריתם הרקורסיבי שתואר קודם לכן ביצע 9 קריאות רקורסיביות, האלגוריתם החדש ביצע 3 צעדים בלבד, מאחר שחישב את כל אחד מהערכים פעם אחת בלבד.
בדרך זו ניתן לחשב את פונקציית פיבונאצ'י של כל מספר n בסיבוכיות ליניארית וזאת באמצעות "זכירה" של 2 מספרים בלבד.
טרופית
"טְרוֹפִּית" הוא שמו המסחרי של משקה בטעם פירות שיוצר על ידי חברת יפאורה-תבורי בין השנים 1977 עד 2002.
המיץ, שיוצר בטעמי ענבים (הנפוץ ביותר), תפוז, אשכוליות ותפוח, נמכר בשקית אלומיניום דמוית משולש שווה-שוקיים. לשקית צורפה קשית פלסטיק המחודדת בצדה האחד לצורך ניקובה של השקית. בשוק הישראלי מדובר היה בחידוש, אך משקאות במארזים דומים מאוד נמכרו בעולם משנת 1969 תחת המותג הבינלאומי Capri Sun.
הטרופית, שנמכרה תחת הסלוגן "טרופית משקה שובב – כל שקית שווה זהב", הייתה משקה פופולרי בשנות ה-80. עם תחילת ייצורם של משקאות דומים, וחדירתם לשוק של מוצרים חדשים שנתפסו איכותיים יותר, ירדה קרנה, ובשנת 2002 הופסק ייצורה לחלוטין. עד היום מיוצרים משקאות דומים על ידי חברות אחרות, אשר מכונים גם הם טרופית. חלק מהטרופיות מיוצרות ללא צורך בקשית אלא עם פקק בראש הטרופית המאפשר פתיחה וצריכה מיידית.
הטרופית הפכה בארץ לשם גנרי למשקה ענבים באריזת האלומיניום בצורת המנסרה המשולשת.
בנוסף לשקית טרופית נמכרה גם בבקבוקי משקה בשנים 1992–1993, וכמו כן למותג יצא בשנת 1993 משקה קולה שנקרא "טרופית קולה קיד" ונמכר בפחית ובבקבוק. למשקה התלוותה פרסומת בכיכובו של עוזי חיטמן.
יצחק ולד
יצחק ולד (ינואר 1939 – 18 בספטמבר 2021) היה ראש עיריית כפר סבא. כיהן בתפקיד מעל ארבע קדנציות, בין השנים 1982–2003. לתקופה קצרה כיהן גם כראש הוועדה הקרואה בנהריה.
ביוגרפיה
ולד נולד לאליעזר ויפה ולד, מוותיקי כפר סבא, והיה פעיל בתנועת הנוער העובד והלומד. הוא למד באוניברסיטת תל אביב, והיה בעל תואר שני במנהל עסקים. ולד היה חבר במרכז ובלשכת מפלגת העבודה.
פעילות ציבורית
בשנת 1974 נבחר ולד למועצת עיריית כפר סבא מהמקום התשיעי ברשימת מפלגת העבודה. בשנת 1978 היה ולד שני ברשימת המועמדים מיד לאחר ראש העיר, זאב גלר ומונה לסגן וממלא מקום ראש העיר ויו"ר איגוד ערים לתברואה בשרון.
בשנת 1982, בעקבות פטירתו של גלר, נתמנה ולד לראש העיר. בבחירות בשנת 1983 זכה ולד לתמיכה של 74.6%, ורשימת מפלגת העבודה בראשותו הגדילה את כוחה מ-9 ל-10 מושבים מתוך 15 במועצה. עם גידול העיר התחזק בו הליכוד ואחוזי התמיכה בוולד ירדו. בבחירות 1988 הוא זכה ב-69% מהקולות ומפלגת העבודה שמרה על רוב של 9 מושבים במועצה מתוך 17. בבחירות ב-1993, זכה ולד ב-48% מהקולות מול 37% שניתנו לנציג הליכוד. בבחירות ב-1998 התמודד ולד בראשות רשימה עצמאית כשמולו התמודדו נציג של מפלגת העבודה, נציג של הליכוד ושני מתמודדים מרשימות עצמאיות. ולד זכה ב-26% מהקולות בסיבוב הראשון ובסיבוב שני גבר על נציג מפלגת העבודה, ברוב דחוק של 53%.
בנובמבר 2006 הוא מונה לראש הוועדה הקרואה של עיריית באקה-ג'ת, תפקיד שבו כיהן במשך חמש שנים.
הוקרה
ב-8 בדצמבר 2010 הוענק לו תואר אזרחות כבוד של כפר סבא.
בשנת 2021, אושרה קריאת הפארק העירוני כפר סבא, על שמו
חיים אישיים
ב-1995, נהרג בנו הבכור אלי, בפפואה גינאה החדשה. התגורר בכפר סבא, אב וסב לנכדים
הוא חוסן ב־3 מנות של חיסון פייזר, אך היה בעל מחלות רקע וב-18 בספטמבר 2021, הלך לעולמו בבית החולים מאיר, לאחר שנדבק בנגיף הקורונה.
מקס מילר
פרידריך מקס מילר (בגרמנית: Friedrich Max Müller; 6 בדצמבר 1823 - 28 באוקטובר 1900) היה פילולוג, אוריינטליסט וחוקר תרבות גרמני, שעסק בחקר מיתולוגיה, דת ופולקלור. ממייסדי תחום המחקר האקדמי על ההיסטוריה והתרבות ההודית וכן תחום הדת ההשוואתית. על תחומים אלו כתב ספרות מחקרית ופופולרית כאחד, וכן היה אחראי על הצוות שהוציא את "Sacred Books of the East", סדרה של חמישים תרגומים לאנגלית של ספרות בתחומים אלו.
נולד בדסאו למשורר הרומנטי וילהלם מילר. ב-1841 החל ללמוד באוניברסיטת לייפציג, ב-1843 קיבל תואר דוקטור עבור עבודת מחקר על האתיקה של שפינוזה ועבר לברלין ללמוד אצל פרידריך וילהלם שלינג, עבורו תרגם חלק מהאופנישדות מסנסקריט. עבר ללמוד אצל פרנץ בופ (Franz Bopp). שלינג ניתב את מילר מהיסטוריה של השפה להיסטוריה של הדת. בשלב זה פרסם מילר את תרגומו לספר האגדות ההודי היטופדשה. ב-1845 עבר לפריז ללמוד סנסקריט אצל אז'ן ברנו.
בשנות השבעים טען כי חקר דתות חייב להיות השוואתי אחרת איננו מדע. כשם שטען גיתה כי ידיעת שפה בודדת אינה מספיקה להבנה מהי שפה, כך טען מילר לגבי דתות.
את רוב חייו האקדמיים עשה באנגליה.
יחסי סינגפור–קוריאה הצפונית
יחסי סינגפור–קוריאה הצפונית הם יחסים דו-צדדיים בין סינגפור לקוריאה הצפונית.
סינגפור וקוריאה הצפונית כוננו יחסים דיפלומטיים ב-8 בנובמבר 1975. היחסים בין שתי המדינות אינם פעילים ברמה הרשמית, אך סינגפור השעתה את יחסי הסחר עם קוריאה הצפונית מאז נובמבר 2017.
אזרחי קוריאה הצפונית יכלו להיכנס לסינגפור ללא ויזה עד אמצע 2016, אז שונו הכללים וכעת צפון קוריאנים דרושים ויזה. סינגפורים המחזיקים בדרכון רגיל יזדקקו גם לוויזה לאחר שקיבלו אישור מממשלת קוריאה הצפונית לבקר בקוריאה הצפונית הן לעסקים והן לתיירות. צפון קוריאנים נוסעים מדי פעם לסינגפור לטיפול רפואי.
ארגונים בינלאומיים
קוריאה הצפונית וסינגפור שייכות שניהם לארגון המדינות הבלתי-מזדהות, עם סינגפור שהצטרפה בשנת 1970, וקוריאה הצפונית בשנת 1976. קוריאה הצפונית משתתפת גם בפורום האזורי ASEAN מאז שנת 2000, שמאורגן על ידי ASEAN, שסינגפור היא חברה מייסדת בה. שר החוץ של קוריאה הצפונית מבקר באופן מסורתי בסינגפור אחרי כל פגישת ARF או לפניה.
ביקורים רשמיים
ב-10 עד 14 ביוני ביקר מנהיג קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און בפסגת ארצות הברית-קוריאה הצפונית בסינגפור (2018), ופגש את ראש ממשלת סינגפור לי שיינלונג ביום שהגיע לסינגפור. בנוסף, שרת החוץ של סינגפור, ויויאן בלקרישנן, ביקרה רשמית בקוריאה הצפונית בין התאריכים 7–8 ביוני, בהזמנת שר החוץ של קוריאה הצפונית, רי יונג-הו.
הכשרה כלכלית
צפון קוריאנים גם מבקרים לעיתים קרובות בסינגפור לצורך תוכניות הכשרה בנושא מדיניות כלכלית, יזמות ומשפט בעיקר באמצעות התוכניות הלא-ממשלתיות של סינגפור, Choson Exchange. לצפון קוריאנים יש השקפה חיובית על ההתפתחות הכלכלית של סינגפור ויציבותה הפוליטית. Choson Exchange היא ארגון לא ממשלתי בסינגפור המתמקד בתמיכה ביזמות בקוריאה הצפונית. משנת 2011 עד 2016, הארגון הביא לארץ למעלה מ-100 צפון קוריאנים. בורסת צ'וסון הוקמה על ידי ג'ופרי סי הסינגפורי.
עבודות סיוע
קבוצת סיוע לאסון בסינגפור, Mercy Relief, ערכה עבודות סיוע בקוריאה הצפונית בשנת 2012, בעקבות שיטפונות במדינה. הארגון תרם אספקת סיוע בשווי 200,000 דולר לאחר פנייה של שגריר קוריאה הצפונית בסינגפור.
יחסים כלכליים
אנשי עסקים שונים מסינגפור הביעו עניין בכלכלת קוריאה הצפונית ובשוק המדינה אם היא תהפוך לליברלית יותר וקוריאה הצפונית עשתה ניסיונות למשוך ולחזר אחרי אנשי עסקים סינגפוריים להשיג השקעות זרות. בשנת 2008, הפדרציה העסקית של סינגפור קבעה מזכר הבנות שיאפשר ויקל על חילופי עסקים עם קוריאה הצפונית. בשנת 2010 דורגה סינגפור כשותפת הסחר העשירית בגודלה של קוריאה הצפונית ואילו בשנת 2016 היא דורגה כשותפה השמינית בגודלה. לפני 2017, על פי הדיווחים קוריאה הצפונית ייצאה חול כדי לתמוך בצרכי ההשבה והבנייה האדירים של סינגפור. קיימת השפעה סינגפורית נראית לעין בצריכה הקוריאנית בבירה: בירה, משקאות קלים ומזון מעובד אחר מיובאים מסינגפור; סופרמרקטים ומסעדות מזון מהיר הוקמו על ידי אנשי עסקים סינגפוריים.
מקרים של פגיעה ביחסים בצורה ניכרת כוללים את המקרה מ-2016 כאשר חברת ספנות צ'ינפו סינגפורית נקנסה בסכום של 125,700 דולר בניגוד לסנקציות של האו"ם בהברחת מערכות מכ"ם מפורקות, טילים, מטוסי קרב מיג ומנועים מקובה לקוריאה הצפונית. בעקבות סדרת ניסויים גרעיניים של קוריאה הצפונית בשנת 2017, סינגפור השעתה רשמית את קשרי הסחר עם קוריאה הצפונית תחת סנקציות האו"ם נובמבר 2017. כל אדם שמייבא או מייצא סחורות מסחריות מקוריאה הצפונית יואשם בעבירה ואם יימצא אשם, קנס ו / או כלוא.
סינגפור ביטלה גם את כל אישורי העבודה של קוריאה הצפונית, המהלך עולה בקנה אחד עם הסנקציות המוגברות בהחלטת האו"ם 2397 (2017). עם זאת, סנקציות אלה הושעו לזמן קצר במהלך פסגת 2018 בצפון קוריאה-ארצות הברית.
פוסום זנב-טבעת דק
תיאור
לבני סוג זה מבנה גוף עגלגל, עם צורה דקה ועדינה ביחס לבני הסוג פוסום זנב-טבעת מדומה. הראש קטן מעוגל וקצר, והחוטם מחודד עם זיפים ארוכים סביבו. העיניים גדולות ומותאמות לראיית לילה, והאוזניים קטנטנות ודקיקות. בכפות של הפוסום יש כריות הצמדה וטפרים חדים המסייעים לו בטיפוס; בכפות הקדמיות שתי אצבעות שפונות לצד מנוגד לאחרות ומאפשרות לפוסום ללפות את הענף משני צדדיו. הזנב ארוך, גמיש ושעיר, וצידו התחתון קירח עם טבעת לפיתה האופיינית למשפחה.
אורך הגוף של המינים בסוג נע בין 17 ל-36 סנטימטרים, אורך זנבם 15–39 סנטימטרים ומשקלם נע בין 100 ל-1,500 גרם. למינים בסוג יש פרווה עבה וצמרירית שצבעה הכללי משתנה בהתאם למין ונע בין אפור לחום או שחור. הצד התחתון יהיה בדרך כלל בהיר או לבן, ולרוב יהיה פס שחרחר על הגב והמצח.
תפוצה וביולוגיה
האיום העיקרי על מרבית המינים בסוג הוא בירוא יערות, ציד והשפעות ההתחממות הגלובלית. אורח החיים הלילי והמתבודד של הפוסומים הללו מוביל לכך שעל רבים מהם אין כלל מידע בספרות הזואולוגית, ונתונים אודות ביולוגיה, תפוצה ואיומים עדיין אינם ידועים בבירור.
תאוריית השיירים
תאוריית השיירים היא תאוריה אנתרופולוגית העוסקת בהיווצרותם של סיפורי עם. תאוריה זו גובשה עקב פרסום ספרו של האנתרופולוג אדוארד טיילור ב-1871, "התרבות הפרימיטיבית: מחקרים בהתפתחות של מיתולוגיה, פילוסופיה, דת, אומנות ומנהגים".
על פי תאוריית השיירים, סיפורי עם שונים הם למעשה שיירים של מיתוסים קמאיים. התאוריה מניחה כי יסודות אשר נראים צורמים לכאורה בתרבות מפותחת יחסית, הם שיירים של סיפורים רלוונטיים לתקופות קדומות יותר, אשר שרדו למרות אי התאמתם למציאות המשתנה. בכך מבטאים סיפורי העם את "האני היוצר" של חברות קמאיות (לדוגמה: מעשייה המתארת אכילת בנים על ידי אבות מתארת מנהג קדום אשר אבד עליו הכלח).
מקסיקו במשחקים הפאראלימפיים
מקסיקו השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972), ומאז שלחה משלחת ספורטאים לכל אחד מאירועי הקיץ של אולימפיאדות הנכים. במשחקי החורף הפאראלימפיים משתתפת מקסיקו החל מאולימפיאדת הנכים טורינו (2006).
לאורך השנים זכו הספורטאים המקסיקנים ב-289 מדליות פאראלימפיות במשחקי הקיץ, 97 מהן מזהב, 90 מדליות כסף ו-102 ארד. במשחקי החורף לא הגיעו ספורטאי מקסיקו להישגים ספורטיביים משמעותיים ומקסיקו לא זכתה במדליה מעולם.
היסטוריה
בשנת 1972 שלחה מקסיקו את המשלחת הראשונה אל משחקי הקיץ הפאראלימפיים. המשלחת כללה שבעה ספורטאים, כולם גברים שלא הצליחו לזכות במדליה פאראלימפית. אל המשחקים הפאראלימפיים הבאים באולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) שלחה המדינה משלחת של 32 ספורטאים (24 גברים ו-8 נשים), שהביאו למקסיקו 39 מדליות פאראלימפיות (מהן 16 זהב, 14 כסף ו-9 מדליות ארד), במשלחת בלט האתלט אסביו ואלדס שזכה בשלוש מדליות זהב, מדליית כסף ומדליית ארד (במירוץ השליחים 60X4).
באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) הגיעה המשלחת הפאראלימפית של מקסיקו להישג השיא שלה. המשלחת זכתה בשיא של 42 מדליות (בהן 20 מדליות זהב 16 כסף ו-6 ארד) ודורגה במקום התשיעי בסך כמות המדליות בין המדינות המשתתפות. במשלחת המקסיקנית התבלט שוב ואלדס כשזכה בשלוש מדליות זהב, ומדליית כסף אחת, והאתלטית חואנה סוטו שזכתה בארבע מדליות זהב. באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכתה המשלחת המקסיקנית ב-37 מדליות פאראלימפיות, כשחואנטה סוטו זוכה בשתי מדליות זהב נוספות, שתי מדליות כסף, ומדליית ארד אחת.
עד לאולימפיאדת הנכים סידני (2000) לא הצליחה המשלחת המקסיקנית לזכות ב-10 מדליות זהב או יותר. למשחקים הפאראלימפיים שנערכו בסידני שלחה מקסיקו משלחת של 48 אתלטים ו-29 אתלטיות, שזכתה ב-10 מדליות זהב פאראלימפיות, 12 מדליות כסף ו-12 מדליות ארד.
עידו פלדור
עידו פלדור הוא נוירוכירורג ישראלי, המתמחה בניתוחים לכריתה ואבחון של גידולי מוח, ובקרינה ממוקדת של מערכת העצבים. משמש כממלא מקום מנהל המחלקה לנוירוכירורגיה במרכז הרפואי שערי צדק, כמנהל היחידה לגידולי מוח ורדיוכירורגיה וכמזכיר האיגוד הישראלי לנוירוכירורגיה. בנוירוכירורגיה הבינלאומית הוא מכהן כסגן נשיאת האיגוד האסייתי והאוסטרלי לנוירוכירורגיה (AASNS), וכחבר בועדת המינויים של האיגוד הבינלאומי לנוירוכירורגיה (WFNS).
ביוגרפיה
לאחר שחרורו מהצבא למד רפואה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה. בשנת 2006 סיים את לימודיו, וביצע שנת סטאז' בבית החולים שיבא בתל השומר. לאחר מכן התקבל לתוכנית ההתמחות בנוירוכירורגיה במחלקה לנוירוכירורגיה בבית החולים הדסה עין כרם, וב-2013 הוסמך כרופא בכיר מומחה בנוירוכירורגיה. לאחר שעבר את מבחני ההתמחות בהצטיינות, נסע לשתי תקופות של השתלמות עמיתים בחו"ל – הראשונה, בנוירוכירורגיה של גידולי מוח, במרכז הרפואי של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, ארצות הברית. השנייה, בנוירוכירורגיה של גידולי מוח וברדיוכירורגיה, בוצעה במרכז הרפואי רויאל מלבורן, ויקטוריה, אוסטרליה.
לאחר שובו לארץ (2016) גויס פלדור לעבודה כרופא בכיר במחלקה לנוירוכירורגיה בהדסה עין כרם, שבה התמחה. במחלקה זו ייסד את בנק גידולי המוח, והיה אחראי על הוראת הסטודנטים. בתקופה זו ייסד גם את קבוצת העניין בנוירוכירורגיה (Neurosurgery interest group) לסטודנטים השוקלים התמחות בתחום כירורגי, והיה מנטור למתמחים בנוירוכירורגיה ולסטודנטים לרפואה. בשנת 2019 עבר לעבוד במרכז הרפואי רמב"ם, כסגן מנהל המחלקה לנוירוכירורגיה וכאחראי על ההוראה ועל תוכנית ההתמחות. גם ברמב"ם ייסד את קבוצת העניין בנוירוכירורגיה (Neurosurgery interest group), וגם שם היה מנטור למתמחים בנוירוכירורגיה מכל הארץ, ולסטודנטים לרפואה.
לאחר השלמת התקופה ברמב"ם, התמנה למ"מ מנהל המחלקה לנוירוכירורגיה במרכז הרפואי שערי צדק בירושלים. הוא מכהן גם כמנהל היחידה לגידולי מוח ולרדיוכירורגיה. גם בשערי צדק הוא מתחזק את קבוצת העניין בנוירוכירורגיה, ואחראי על תוכנית ההתמחות.
הכרה בינלאומית
פלדור זכה להכרה בינלאומית חסרת תקדים בנוירוכירורגיה העולמית. בשנת 2019 הוא מונה למזכיר כללי של האיגוד האסייתי והאוסטרלי לנוירוכירורגיה – האיגוד היבשתי הגדול בעולם לנוירוכירורגיה. בשנת 2022 נבחר לסגן נשיאת האיגוד האסייתי והאוסטרלי לנוירוכירורגיה, ובהמשך השנה נבחר למזכיר האיגוד הישראלי לנוירוכירורגיה. בשנת 2023 נבחר לסגן נשיא האיגוד העולמי לנוירוכירורגיה (WFNS), תפקיד שאותו לא מילא מעולם רופא ישראלי.
מחקר והוראה
פלדור השתתף בכתיבת עשרות מאמרים אקדמיים בספרות הבינלאומית. תחומי המחקר שלו כוללי גידולי מוח, ניטור אלקטרופיזיולוגי וניטור שפה בניתוחים לכריתת גידולי מוח. הוא מבצע מחקר קליני ומחקר מעבדתי.
פלדור משתף פעולה עם מעבדות שונות – בטכניון ובאוניברסיטה העברית, במכון למדעי החיים ובפקולטה לרפואה – על מנת לקדם את המחקר בגידולי מוח, במחקרים גנטיים ועוד. במחקר הקליני הוא שותף במחקרים רבים – הן מחקרים רטרוספקטיביים והן מחקרים פרוספקטיביים בתחומים שונים בנוירוכירורגיה ובגידולי מוח.
בתחום ההוראה, התמנה ד"ר פלדור לאחראי על הוראת הסטודנטים בכל מחלקה שבה עבד כרופא בכיר. הוא ייסד במספר בתי חולים את קבוצת העניין בנוירוכירורגיה, שבה שאף להגביר את החשיפה של סטודנטים וסטאז'רים המעוניינים בנוירוכירורגיה לתחום. הוא שימש כמנטור למתמחים רבים בנוירוכירורגיה בארץ ובחו"ל.
חיים אישיים
עידו פלדור מתגורר בירושלים, הוא נשוי ואב לארבעה ילדים.
I'm Gonna Getcha Good!
(בעברית: אני הולכת לתפוס אותך!) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה הרביעי,. השיר יצא לאור ב-23 בספטמבר 2002, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום, וכסינגל העשרים וארבעה של טוויין.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד של קנדה.
רקע וכתיבה
בדומה ל-"" ו-"" השיר נכתב, הולחן והופק על ידי שאניה טוויין ורוברט ג'ון "מאט" לאנג. השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ.
בשנת 2004, הוציאה טוויין את אלבום הלהיטים הראשון שלה Greatest Hits, בו נכלל השיר.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי פול בויד. הקליפ צולם ב-22 וב-23 באוגוסט 2002, בלונדון שבבריטניה. הקליפ פורסם לראשונה באם טי וי ב-4 באוקטובר 2002. הקליפ זכה בקטגוריית "קליפ השנה" בטקס פרסי מוזיקת הקאנטרי של קנדה.
נכון ל-3 בספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-35 מיליון צפיות.
פראד (כפר)
פראד (בהונגרית: Parád) הוא כפר קטן בנפת פטרוואשארה שבמחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בפראד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,350 תושבים ובשנת 2021 רק 1,888 תושבים.
האזור מיושב מסביבות המאה ה-15, והוא מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1506. הכפר ידוע כאתר נופש וטיולים פופולרי בשל מעיינות המים המרפאים הקיימים בו וההרים שסביבו.
יהודי פראד
יהודים חיו בפראד במאה ה-18 ובמאה ה-19. החל משנת 1885 היו יהודי הכפר כפופים לקהילה היהודית בפטרוואשארה. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
Diggin' in the Crates Crew
Diggin' in the Crates Crew, ידוע גם כ-.D.I.T.C, הוא הרכב היפ הופ מניו יורק שהוקם על ידי Lord Finesse ב-1990. הרכב ההיפ הופ כולל את הראפרים לורד פינס, דיאמונד די, שואוביז ואיי.ג'י., פאט ג'ו, באקווילד, או.סי. וביג אל.
קריירה
ב-1990 הוציא לאור Lord Finesse את האלבום Funky Technician. האורח היחידי באלבום היה A.G, שיותר מאוחר הפך להיות חלק מההרכב .D.I.T.C. המפיקים באלבום היו: די ג'יי פרמייר, Diamond D ,Showbiz ו-DJ Mike Smooth. האלבום לא זכה להצלחה מסחרית אבל קיבל ביקורות מעולות ועשה הרבה רעש בסצנת ההיפ הופ המחתרתית. בעקבות ההצלחה המחתרתית Lord Finesse הרכיב את ההרכב .D.I.T.C. שכלל בהתחלה את: A.G, Diamond D, Showbiz., Fat Joe ו-Buckwild, ויותר מאוחר הצטרפו להרכב או.סי. וביג אל.
משנת 1997 התחילו ההרכב לעבוד על האלבום D.I.T.C. Worldwide (כש-Big L עוד היה בחיים). ההרכב חתם בטומי בוי רקורדס והם התחילו להקליט חומרים לאלבום. שבוע לפני שהאלבום יצא לאור רשמית Big L נרצח ועשו בו כמה שינויים אחרונים, בהם הוספת שיר מחווה לכבודו של Big L וכן הוספת ורסים של Big L לשירים שונים באלבום. האלבום לא הצליח מסחרית, אך התקבל בצורה טובה על ידי המעריצים והמבקרים. באלבום התארחו Milano, Cuban Link, Armageddon, KRS-One וביג פן, שמת שבועיים לפני שהאלבום יצא.
יחסי אירלנד–סין
באירלנד חיים כ-16,500 אנשים ממוצא סיני, המתרכזים ברובם בערים לימריק ודבלין.
הברך
הברך (הופץ באנגלית בשם Ahed's Knee – "הברך של עהד") הוא סרט דרמה משנת 2021 של הבמאי הישראלי נדב לפיד, שהופק בקופרודוקציה ישראלית-צרפתית-גרמנית. הסרט התמודד בפרס דקל הזהב וזכה בפרס חבר השופטים של פסטיבל קאן בשנת 2021.
כרמן מירנדה
כרמן מירנדה (בפורטוגזית: Carmen Miranda; 9 בפברואר 1909 – 5 באוגוסט 1955) הייתה זמרת, רקדנית ושחקנית ברזילאית, שהפכה לכוכבת-על בארצות הברית במהלך שנות הארבעים של המאה העשרים.
הברך
שמו של הסרט מתייחס לדבריו של ח"כ בצלאל סמוטריץ': "עהד תמימי הייתה צריכה לחטוף כדור בברך".
כרמן מירנדה
ביוגרפיה
מירנדה נולדה בשם מריה דו קרמו מירנדה דה קוניה (Maria do Carmo Miranda da Cunha) בעיירה מרקו דה קנווזש (Marco de Canaveses) הסמוכה לעיר פורטו (Porto) שבצפון פורטוגל. בעודה תינוקת היגרה משפחתה לברזיל, וקבעה את מקום מושבה בעיר ריו דה ז'ניירו. את לימודיה עשתה במוסדות קתוליים ועם סיומם הועסקה בחנות עניבות ולאחר מכן בחנות כובעים. בד בבד היא שרה במסיבות ובפסטיבלים ברחבי העיר, אם כי נאלצה לשמור על הדבר בסוד מפני הוריה השמרניים. נקודת המפנה בקריירת השירה שלה הייתה הזמנתה לשיר בתוכנית ששודרה בתחנת רדיו מקומית. הופעתה זו הניבה חוזה הקלטות שחתמה עם הרשת האמריקנית RCA. עד לסופה של שנת 1928 הייתה מירנדה לכוכבת סמבה ששמה נודע ברחבי ברזיל.
הברך
תקציר
גיבור הסרט הוא י' (אבשלום פולק), במאי קולנוע שעובד על סרט חדש העוסק באקטיביסטית הפלסטינית עהד תמימי, ותוך כדי כך יוצא לערבה כדי להקרין בה את אחד מסרטיו הקודמים. בזמן שאמו גוססת ונאבקת על חייה, פוגש הבמאי במדבר את יהלום (נור פיבק), פקידה ממשרד התרבות, הדורשת ממנו לחתום על טופס שמקומם אותו מבחינה פוליטית: הוא מחייב את י' להגדיר במה עוסק סרטו באמצעות מחסן מילים מוטה פוליטית, שמשקפת את תפיסת העולם של הימין הפוליטי. י' מתקרב ליהלום, אבל גם מנסה במקביל להשתמש בה כדי להילחם באג'נדה שהיא משרתת.
כרמן מירנדה
ביוגרפיה
כמו זמרים אחרים באותה תקופה החלה מירנדה לשחק בסרטי קולנוע. סרטה הראשון מ-1933 היה סרט תיעודי בשם "קול הקרנבל". שנתיים לאחר מכן היא כיכבה ב"הלו הלו ברזיל". באותה שנה סייע לה הסרט "סטודנטים" לגבש תדמית של שחקנית. הסרט הברזילאי האחרון שבו נטלה חלק היה "בננות של הארץ" (1939). מאוחר יותר באותה שנה עזבה את ברזיל לארצות הברית, יחד עם נגניה, "תזמורת הירח". תוך זמן קצר הפכה לכוכבת גם שם. הקריירה שלה בארצות הברית זכתה לעידוד הממשל האמריקני, שבמסגרת "מדיניות השכן הטוב" שהנהיג הנשיא רוזוולט, ביקש להדק את קשרי ארצות הברית עם אמריקה הלטינית ועם אירופה. בשנת 1945 הייתה מירנדה לאישה בעלת המשכורת הגבוהה ביותר בארצות הברית, כאשר על פי רשויות המס השתכרה באותה שנה לא פחות מ-200,000 דולר. בשנים 1940–1953 כיכבה מירנדה ב-14 סרטי קולנוע ומכרה יותר מעשרה מיליון עותקים מתקליטיה.
בשנות השלושים המאוחרות לחייה גילתה מירנדה את האלכוהול ואת הטבק והתמכרה להם. עליהם היא הוסיפה צריכה סדירה של סמים - אמפטמינים וברביטורטים. כל אלה החלישו את לבה. היא נפטרה ב-5 באוגוסט 1955 כתוצאה מהתקף לב, יום לאחר הופעה טלוויזיונית שבסיומה לקתה כנראה בהתקף מקדים, קל יותר. הסיבה הרשמית למותה הייתה רעלת הריון אשר הביאה לכשל של הלב. גופתה הוטסה לברזיל וממשלת ברזיל הכריזה על תקופת אבל לאומי. היא נקברה בריו דה ז'ניירו.
תדמית
תדמיתה ההוליוודית של מירנדה הייתה של אישה לטינית; התדמית הזו טשטשה את ההבחנות בין ברזיל, ארגנטינה, מקסיקו ומדינות לטיניות אחרות, כמו גם את ההבדלים שבין סמבה, טנגו והבנרה. מירנדה עיצבה את דמותה בהקפדה והוציאה תחת ידה דמות ראוותנית ומשונה למדי. היא נהגה לנעול סנדלי פלטפורמה ולחבוש כובעי פירות נישאים לגובה, וזכתה לכינוי "הגברת עם כובע תותי פרוטי" וגם "הפצצה הברזילאית". גובהה היה רק 152 ס"מ אבל נוכחותה של דמותה הקולנועית הייתה גדולת ממדים.
מירנדה הייתה מודעת היטב למתחים שליוו את הקריירה שלה ולמשמעויות הפוליטיות של בחירותיה. כשנה לאחר עזיבתה לארצות הברית היא שבה לביקור בברזיל ושם זכתה לקיתונות של ביקורת על כך שהתמסרה לשיטה האמריקנית הממוסחרת ועל כך שהיא משקפת תדמית מסולפת של ארצה. היא הגיבה בשיר: "אומרים שחזרתי 'מאומרקת'" (מלשון 'אמריקאית'). שיר אחר - "בננות הן העסק שלי", התבסס על אחד מסרטיה וכיוון ישירות לתדמיתה. מירנדה נפגעה מהביקורת שהוטחה בה ולא שבה לברזיל במשך 14 השנים הבאות, כמעט עד מותה.
מזה שנים ארוכות כרמן מירנדה היא אייקון קאמפי בינלאומי. דמותה או דמויות בהשראתה מככבות במופעי דראג ובסרטי אנימציה. התייחסויות רציניות יותר לדמותה ולתדמיתה הן נדירות. הזמר הברזילאי נאי מאטוגרוסו הקליט אלבום גרסאות-כיסוי נאמנות של כמה מלהיטיה המוקדמים; קייטנו ולוזו ביצע את "אומרים שחזרתי מאומרקת" באלבום הופעה חיה מ-1992. גם הזמרת והיוצרת הצעירה יותר אדריאנה קלקניוטו (Adriana Calcanhoto) הקליטה גרסת כיסוי לשיר הזה. קייטנו ולוזו שב לעסוק בכרמן מירנדה כאשר בחן את המורשת שלה הגלומה בשילוב בין קיטש לבין כישרון שירת סמבה אמיתי במאמר שפורסם בניו יורק טיימס. ביוגרפיה יחידה במינה של מירנדה נכתבה על ידי הסופר הברזילאי רוי קסטרו ופורסמה בשנת 2005.
בריו דה ז'ניירו שוכן בשדרות רוי ברבוזה שברובע פלמנגו מוזיאון כרמן מירנדה. מוצגים בו קטעים מסרטיה וכמה מתלבושותיה המקוריות.
טאוסרט
טאוסרט (לערך 1191 לפנה"ס - 1189 לפנה"ס) הייתה הפרעה השמינית בשושלת ה-19 של מלכי מצרים והשלישית למלוך כאישה בימי הממלכה החדשה במצרים (אחרי חתשפסות ונפרטיטי). מלכה כ-6 שנים יחד עם בנה החורג סי פתח השני ואחר כך כשנתיים לבדה, ובכך הייתה הפרעה האחרון של השושלת ה-19 (למרות שיותר מאוחר פרעה סת נ אחת' הסיר אותה מהרשימה הרשמית).
משפחתה
טאוסרט הייתה בתו של פרעה מרנפתח שלחם בהצלחה במרידות בכנען ובלוב. הוא השאיר את מצבת מרנפתח שהיא המקור החיצוני הראשון המזכיר את עם ישראל. באסטלה זו הוא מתפאר במלחמותיו וניצחונותיו. בין שאר המלחמות נכתב "ישראל חרב, אין לו זרע". בעקבות אזכור זה, היו ששיערו כי ייתכן ובימיו התרחשה יציאת מצרים. אך כיוון שמתוארת כאן הימצאותם בארץ ישראל, מרבית החוקרים הגיעו למסקנה כי יציאת מצרים הייתה דור או שניים קודם לכן, ייתכן שבתקופת מלכות אביו, רעמסס השני.
לאחר מות מרנפתח הייתה במצרים תקופה של חוסר יציבות שבסופה מלך בנו פרעה סתי השני וטאוסרט (אחותו מאב) הייתה לאשתו השנייה.
מלכותה
לאחר מות סתי השני עלה לשלטון סי פתח השני, בנו מפילגש כנענית בשם סוטאילג'ה. יש הטוענים כי סוטאילג'ה הייתה בכלל אחת מנשותיו של רעמסס השני. בדיקת המומיה שלו מראה שסבל משיתוק ילדים והיה נכה ברגלו. אימו החורגת טאוסרט תיפקדה כעוצרת הממלכה, יחד עם יועץ בעל כח בשם ביי. ביי הוצא להורג כנראה בשנתו הרביעית למלוכה של סיפתח, שבעצמו מת כשנתיים אחר כך (בגיל 16 לפי המומיה). טאוסרט נשארה למלוך לפחות למשך שנתיים.
מלכותה של טאוסרט הסתיימה במלחמת אזרחים כפי שתועד באסטלת יב של סת נ אחת' שמלך אחריה. לא ברור אם טאוסרט הופלה ממלכותה או שמתה בשלווה. בכל אופן סת נ אחת' תיאר את ימי השושלת ה-19 כתקופת אי סדר. הוא השתלט על מבנה הקבר של טאוסרט וסתי השני, העביר את סתי לקבר חלופי, כיסה את תמונותיה של טאוסרט בגבס וצייר עליו את תמונותיו שלו. סת נ אחת' גם הסיר את טאוסרט ואת סיפתח מרשימת הפרעונים הרשמית שנמצאה במדינת האבו.
מלבד מבנה הקבר שלה (KV14 בעמק המלכים בתבאי שבמצרים) הכולל איורים המראים אותה מלווה את סיפתח, טאוסרט השאירה אחריה גם שרידים ומונומנטים נוספים, הכוללים בין השאר אוצר תכשיטים בקבר KV56 ופסל של סיפתח על ברכיה של טאוסרט (כיום במוזאון לאומנות מצרית במינכנן גרמניה). שמותיהם של טאוסרט ושל סיפתח הופיעו גם בהקשר למכרות הטורקיז בסיני ובבקעת תמנע.
הקו הפתוח
הקו הפתוח הוא מוקד כלל ארצי המופעל על ידי משרד החינוך הפועל לשמירה על זכויות התלמיד כפי שהן נגזרות מזכויות האדם, חוקי המדינה והאמנה הבינלאומית לזכויות הילד, שישראל אִישררה בשנת 1991.
הקו הפתוח מסייע לתלמידים בשמירה על זכויותיהם, ובמצוקות חברתיות אישיות שלא באו על פתרונן על ידי הגורמים המקומיים (מנהל בית הספר וצוותו, הפיקוח על בתי הספר ומחוזות המשרד), או במקרים בהם התלמיד מעדיף לפנות לגורם מקצועי, שאינו קשור לסביבתו הקרובה ושאינו קשור אליו בקשר אישי. הסיוע שניתן לתלמיד נעשה תוך שיתוף כל הגורמים במערכת החינוך. כמו כן מופקד הקו הפתוח על פיתוח וקידום הנושא הכללי של זכויות הילדים במערכת החינוך ומיסודו במדיניות המשרד, בהנחיות הניתנות לעובדיו ובצורות הארגון של המערכת.
רקע
על פי מדיניות המרכז, התלמיד זכאי לזכויות הבסיסיות של האדם והאזרח, ובהן הזכות לפרטיות, לכבוד, לשותפות בהחלטות הקשורות לגורלו, לקבלת מידע, להבעת דעה, לייצוג, לשימוע ולהליך הוגן.
בשל תלותו של הילד במבוגר אשר איננו הורה שלו, התלמיד חשוף לאפשרות של פגיעה בזכויותיו ובצרכים הבסיסיים שלו. הקו הפתוח נועד להיות כלי עבור מערכת החינוך לאתר פגיעות בזכויות התלמיד, ולטפל בהן בתוך המערכת.
שלבי הטיפול בפניות
בסמכותו של הקו הפתוח לקבל כל פנייה הנוגעת למצוקה או לתלונה של תלמיד. הקו הפתוח יכול גם לסרב לטפל בפנייה, אם לדעתו היא הוגשה שלא בתום לב או לצורך השתמטות ממילוי חובות.
במסגרת בדיקת הפנייה בסמכותו של הקו הפתוח לפנות ישירות לכל אדם במערכת החינוך (מנהלים, מפקחים, מנהלי מחוזות, בעלי תפקידים ברשויות המקומיות ובעלי תפקידים במטה), לשם קבלת מידע בעל פה ובכתב (כולל מסמכים) או לשם הבהרה של שיקול דעת בפעולות שננקטו.
במסגרת טיפול בפנייה יכול הקו הפתוח לפעול לתיקון עוול, או פגיעה בזכויות תלמידים ובשלומם. הטיפול נעשה בשיתוף מנהל בית הספר, המערכת הפיקוחית או כל גורם אחר במערכת החינוך. לעיתים מטופלות פניות התלמיד או הוריו ישירות על ידי הקו הפתוח ולעיתים אלו מופנים לטיפול על ידי גורמים במערכת החינוך ומחוצה לה. הקו הפתוח רשאי להורות על שינוי או ביטול דרכי טיפול ותגובה, אם אלה פוגעים בזכויותיהם או בשלומם של התלמידים, על פי החוק או על פי נוהלי המשרד, ולהציע דרכי טיפול ותגובה חלופיות בהתאם לצורך. בסמכותו של הקו הפתוח לתת ייעוץ לגורמים שונים במערכת החינוך (מטה המשרד, בתי-ספר, הרשויות המקומיות) בנושאים מערכתיים שונים, נהלים, מדיניות וארגון, הנגזרים מתלונות ספציפיות.
בהיבט המערכתי, הקו הפתוח מפנה לבעלי התפקידים השונים במשרד מסקנות מערכתיות העולות מהטיפול בפניות. בנוסף הקו מציע הצעות לתיקון מדיניות, נהלים, דרכי אכיפה ובקרה הקשורים לזכויות התלמידים ולשיפור תפקוד מערכת החינוך.
ציבור הפונים לקו
"הקו - הפתוח" רואה את התלמידים והוריהם כלקוחותיו העיקריים וכמושא הטיפול המרכזי. "הקו - הפתוח" נותן שירות גם לאנשי חינוך: מנהלים, מפקחים, יועצים ומנהלי מחלקות חינוך ברשויות, בנושאים הקשורים בזכויות התלמידים ובמצוקותיהם. .1 השירות שנותן "הקו – הפתוח" מיועד לתלמידים במערכת החינוך כולה: גני –הילדים, בתי – הספר היסודיים, בתי –הספר העל –יסודיים ובוגרים. "הקו-הפתוח" מקבל פניות מכל מגזרי האוכלוסייה בארץ; פנייה ישירה של התלמיד עצמו או של כל אדם אחר המייצג אותו. .2"הקו – פתוח" מספק מידע וייעוץ לאנשי חינוך בנושאים של קידום זכויות הילד / התלמיד. המידע מועבר טלפונית או בפרסומים מיוחדים. .3"הקו – הפתוח" מקיים הרצאות וסדנאות לאנשי חינוך ולגורמים נוספים בנושאים הקשורים בזכויות הילד תוך שימוש בנתונים ובאירועים שהגיעו לטיפולו. .4"הקו- הפתוח" פועל בתיאום עם הנהלת משרד החינוך הן לשם הטיפול בפניות התלמיד והן לשם מתן משוב למערכת על תופעות בשדה הדורשות התייחסות מחודשת מתוך מגמה לשיפור מתמיד של מימוש זכויות הילד /התלמיד.
צוות נותני השירות
בצוות "הקו – הפתוח ", משולבים אנשי חינוך מתחומים שונים, בעלי הכשרה וניסיון מגוונים במערכת החינוך ( הוראה, ייעוץ, פסיכולוגיה, פיקוח וניהול ), זאת כדי להבטיח שירות מתאים הן לצרכים המגוונים של הפונים, והן למערכת החינוך.
כללי האתיקה המקצועית של הצוות
"הקו – הפתוח" רואה בפנייה אליו יצירת קשר דיסקרטי ורגיש. אי לכך מתחייבים אנשי "הקו – הפתוח" לנושאים הבאים:
השירות ודרכי הטיפול
"הקו –הפתוח" מטפל בפניות מכל רחבי ישראל. ניתן לפנות ל"קו – הפתוח" בנושאים הקשורים ביחסים שבין התלמיד למערכת החינוך כגון:
צוות הקו הפתוח מחויב:
ג'מאריו מון
ג'מאריו רמאן מוּן (באנגלית: Jamario Raman Moon; נולד ב-13 ביוני 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2001–2018. שיחק במשך 5 עונות ליגת ה-NBA, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 6.3 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק.
השנים הראשונות
מון נולד בעיר גודווטר שבאלבמה, וגדל ברוקפורד הסמוכה. בשנת 1999 החל ללמוד ב"מכללת מרידיאן" הצנועה שבמדינת מיסיסיפי, ולאחר שנה אחת בלבד עזב את המכללה לטובת קריירה ככדורסלן. בין השנים 2001–2007 שיחק לתקופות קצרות בקבוצות שונות מליגת הפיתוח של ה-NBA, מליגת ה-CBA, מליגת ה-USBL, מליגת ה-ABA החדשה ומהליגה המקסיקנית. לאורך התקופה שיחק ב-59 משחקים עבור שלוש קבוצות שונות בליגת הפיתוח, וקלע 5.0 נקודות בממוצע למשחק.
בליגת ה-NBA
לקראת עונת חתם מון על חוזה בטורונטו ראפטורס מליגת ה-NBA. במהלך סוף-שבוע האולסטאר 2008 השתתף הן במשחק הכוכבים העולים, בו קלע 13 נקודות, והן בתחרות ההטבעות, אותה סיים במקום השלישי. לאורך אותה עונה שימש כשחקן חמישייה קבוע בטורונטו, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה, לאחר שרשם ממוצעים של 8.5 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-1.4 חסימות למשחק.
בפברואר 2009, לאחר כשנה וחצי בטורונטו, הועבר עם ג'רמיין אוניל בטרייד למיאמי היט, תמורת שון מריון ומרכוס בנקס. ב-26 משחקיו עם ההיט קלע 7.1 נקודות בממוצע למשחק.
בפברואר 2011, לאחר כשנה וחצי בקליבלנד, הועבר לצד מו ויליאמס בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, תמורת בארון דייוויס ובחירת דראפט עתידית (בה נבחר קיירי אירווינג). עד לסיום אותה עונה מיעט לשחק בקליפרס, וקלע 3.5 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
במרץ 2012 חתם מון על חוזה בקבוצת לוס אנג'לס די-פנדרס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
כחודש לאחר מכן חזר לשחק ב-NBA, כשחתם על חוזה בשארלוט בובקאטס. עד לסיום עונת שותף בשמונה משחקים עם הבובקאטס, וקלע 2.3 נקודות בממוצע למשחק.
שלהי הקריירה
בין נובמבר 2012 לינואר 2014 חזר מון לשחק בלוס אנג'לס די-פנדרס.
בינואר 2014 חתם על חוזה בקבוצת אולימפיאקוס אשר השתתפה בליגת העל היוונית וביורוליג. בחמשת משחקיו עם אולימפיאקוס בליגה היוונית קלע 12.4 נקודות בממוצע למשחק, בטרם שוחרר מהקבוצה במרץ 2014.
בין השנים 2014–2018 שיחק עבור קבוצות שונות בוונצואלה, בדובאי, בפוארטו ריקו, ברפובליקה הדומיניקנית ובליגת ה-CBA.
לאחר פרישתו ממשחק מקצועי, בשנת 2018, שיחק בליגת ה-BIG3.
ביטול רשות מחצר לחצר
מכללי ביטול רשות בהלכה, הוא ביטול רשות מחצר לחצר, מחלוקת אמוראית האם כלל ביטול רשות קיים גם מחצר לחצר, כדי להתיר טלטול במבוי.
המחלוקת
נחלקו החכמים בהלכה זו. רבי יוחנן סובר שיש ביטול מרשות אף מחצר לחצר, ושמואל סובר שאין ביטול רשות מחצר לחצר.
דינים הלכתיים קשורים
כתוצאה ממחלוקת זו האם יש ביטול רשות מחצר לחצר, קיימת מחלוקת נוספת בין שמואל לחבריו: מה תהיה ההלכה כאשר שני אנשים ביטלו את רשותם זה לזה (באותה חצר), האם לאחר שעשה האחד חפציו (זה שהשני ביטל את רשותו שלו לגבי רשותו), יכול השני לחזור ולבטל טת רשותו למי שביטל בהתחלה כדי שיחזור הראשון ויעשה את חפציו בחצר או לא. בתלמוד כונתה מחלוקת זו "מבטלין וחוזרין ומבטלין"?
נחלקו רב ושמואל: לפי רב "אין מבטלין וחוזרין ומבטלין", ולפי שמואל "מבטלין וחוזרין ומבטלין". ההנחה המקובלת היא כי שתי מחלוקות אלו תלויות זו בזו. לפי רב, אין ביטול רשות מחצר לחצר. מסיבה זו, כאשר אדם מבטל את ביתו לבית של השני, הוא לא נחשב יותר לדייר חצר זו, ומכיוון שכך לא יכול השני לחזור ולבטל את רשותו הוא לרשות המבטל, מכיוון שנחשב הוא לדייר חצר אחרת (אחרי הביטול). לעומת זאת שמואל סובר שמכיוון שיש ביטול רשות מחצר לחצר, אין כל פסול או בעיה בכך שיחזור השני ויבטל את רשותו לרשות המבטל.
אודות כך מסופר כי בחצר שהייתה הסמוכה לחצירו של רבא, היה תינוק שעמדו למול אותו בשבת, אך המים החמים שאותם הכינו מערב שבת כדי לרחוץ אותו לאחר ברית המילה לרפאותו, נשפכו. בביתו של רבא היו מים חמים, והוא הציע לבטל את חצירו לחצר האחרת שבו היה התינוק, ולהוציא את כל חפציו מביתו כדי שלא ישכח ויטלטל חפצים מביתו. וכך יוכלו להוציא מים חמים מביתו לבית השני. הוא הבהיר לתלמידו רבינא, כי אכן פסק זה שלו מסתמך על פסקו של שמואל האומר כי יש ביטול מחצר לחצר. שאל אותו רבינא, אם כך, מדוע הורית להוציא את החפצים מביתך, הרי לאחר ברית המילה והרחיצה ניתן לחזור ולבטל את החצר השנייה לחצר שלך ותוכל לחזור ולטלטל מחצרך החוצה, השיב רבא כי לדעתו "אין מבטלין וחוזרין ומבטלין". הקשה תלמידו רבינא, שהרי ההנחה המקובלת היא שלפי שמואל ש"יש ביטול רשות מחצר לחצר", מותר לבטל את הרשות לרשות מי שביטל את חצירו, ורבא השיב לו כי לדעתו אין הדברים תלויים זה בזה, אלא גם לפי שמואל ש"יש ביטול רשות מחצר לחצר", אין מבטלין וחוזרין ומבטלין, כי הדבר עלול להביא לזלזול בדברי חז"ל ויראו דברי חז"ל כמוזרים, כיצד ניתן לחזור ולבטל רשות לאדם שכבר ביטל את רשותו. אך מעיקר הדין מותר היה לעשות זאת.
בהמשך הסוגיא הובאו פירושים נוספים אפשריים למחלוקת רב ושמואל אם "מבטלין וחוזרין ומבטלין", אך הרשב"א מבהיר, כי ברור שהגישה המקובלת היא כמו הגישה שאמר רבינא, שמחלוקת זו תלויה בשאלה האם יש ביטול מחצר לחצר.
יואב הירש
יואב הירש (נולד בשנת 1956) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף.
שירות צבאי
באוגוסט 1974 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב הירש לצנחנים כמפקד מחלקה בגדוד. בהמשך לחם במבצע ליטני ומונה למפקד פלוגה בצנחנים.
לאחר המבצע סיפר להירש אחד מקציני הגדוד, דניאל פינטו, כי הוא חקר במכות וחנק למוות ארבעה כפריים לבנוניים שזיהה כמחבלים והשליך את גופותיהם לבאר מים. לאחר מספר ימים, כשנודע לו שאחד משותפיו של פינטו אמור לקבל אות הצטיינות, דיווח על האירוע למפקדיו וכתוצאה מכך נפתחה חקירה ופינטו הועמד לדין והורשע בהריגה. בחקירתו, פינטו התנקם בהירש כשדיווח עליו שהוא לקח קלצ'ניקוב כשלל. בעקבות זאת נדון הירש לשנת מאסר והורדה לדרגת טוראי, אך אלוף הפיקוד ביטל את גזר הדין.
בשנת 1986 שימש הירש כמפקד בסיס האימונים החטיבתי של הצנחנים. באוקטובר 1988 מונה למפקד עוצבת שועלי מרום ושירת בתפקיד עד יולי 1990. בהמשך שימש הירש כנספח צה"ל לכוחות היבשה של צבא ארצות הברית בדרגת אל"ם. לאחר מכן השתחרר מצה"ל.
בשירות המילואים שימש הירש כמנהל הלחימה של עוצבת האש. בשנת 2010 החליט הרמטכ"ל דאז, גבי אשכנזי, להעלותו לדרגת תא"ל לאות ההוקרה הגדולה שרוחש צה"ל לקציני המילואים המבצעים בפועל עשרות ימי מילואים בשנה ומהווים מוקד ידע משמעותי ביחידותיהם מזה שנים ארוכות.
חיים אזרחיים
הירש שימש מנכ"ל חברת "ג'יניוס" המייצרת כלי רכב אוטונומיים.
חומרים רעילים בכלי בישול
כלי בישול עלולים להכיל חומרים רעילים. הכלים עשויים מחומרים רבים, לרוב עמידים בחום. הסיבות לשימוש בחומרים שונים קשורות למחיר המוצר, עמידות לחום, משקל, נוחות השימוש ועוד. למרות שרוב כלי הבישול עומדים בתקנים של ארגוני הבריאות שימוש ממושך או בניגוד להוראות היצרן עלול לגרום לסכנות בריאותיות.
ציפוי אלומיניום
ציפוי כלי בישול באלומיניום מתבצע לרוב בתהליך אלגון. הכלי נטבל בתמיסת אלומיניום ובעזרת חשמל וחומצה המצפים את פני השטח של הכלי בתחמוצת אלומיניום. ציפוי האלומיניום מוליך חום היטב וקשיח, תכונה ההופכת אותו לחסין שריטות, עמיד וקל לניקוי בהיותו ציפוי לא דביק. תהליך האלגון מצמצם את כמות האלומיניום שעובר לאוכל.
נחושת
נחושת היא מתכת המוליכה חום היטב ולכן מאפשרת פיזור אחיד של הטמפרטורה בזמן הבישול. כלי נחושת ופליז, העשוי מנחושת ואבץ, לרוב פחות נפוצים בכלי בישול.
כמות קטנה של נחושת בריאה לגוף האדם אך כמות גדולה יכולה להיות מסוכנת; אין עדיין מחקרים אמינים הקובעים מה היא הכמות המומלצת ואיזו כמות הופכת לרעילה. לרוב כלי בישול ממתכת זו מצופים במתכת אחרת ולכן הסכנה שזליגת כמות מסוכנת של נחושת לתוך המזון איננה קיימת לפני שהציפוי נשחק.
ברזל / פלדת אל-חלד
פלדת אל-חלד היא אחד החומרים הנפוצים ביותר ביצור כלי בישול. הפלדה חזקה, עמידה בשריטות ושחיקה גם בטווח הארוך וזולה. לרוב עשויה מברזל, ניקל וכרום שעלולים להוות סכנה בריאותית. ברזל בכמויות קטנות בריא ועוזר ליצור כדוריות דם אדומות, בכמויות גדולות הוא רעיל. מחקרים מראים שכמות הברזל שעוברת לאוכל מכלי הבישול היא כ-20% מהצריכה היומית של אדם בוגר ולכן איננה מסוכנת.
ניקל אינו מסוכן בכמויות קטנות אך עלול ליצור תגובה אלרגית באנשים הרגישים אליו. האדם הממוצע צורך כ-150–250 מיקרוגרם של ניקל ליום לכן כמות הניקל שעוברת מפלדת אל-חלד למזון היא זניחה יחסית גם כאשר מבשלים מזון חומצי שנוטים לספוג ניקל כגון ריבס, עגבניות ומשמשים. לאנשים שרגישים לניקל מומלץ לא לאחסן סוגי מזון אלו בכלי פלדת אל-חלד לטווח ממושך.
כמות קטנה של כרום בדומה לברזל טובה לבריאות אך מסוכנת בכמויות גדולות יותר. טווח הבטיחות הוא כ-50 עד 200 מיקרוגרם ליום. ארוחה אחת שהוכנה בכלי העשוי מפלדת אל-חלד לרוב מספקת 45 מיקרוגרם של כרום, כמות שאיננה מסוכנת לאדם.
קרמיקה, אמייל, זכוכית ובדולח
כלים קרמיים, בעלי ציפוי אמייל או זכוכית קלים לניקוי ועמידים לחום גבוה מאוד. את כלי הקרמיקה והאמייל מזגגים לרוב, בדומה לזיגוג של כלי מתכת, בציפוי זכוכית שעמיד לשחיקה וחלודה. הסכנות הבריאותיות היחידות עלולות להיגרם הם מהחומרים שבזיגוג. לעיתים בתהליך הזיגוג מוסיפים לתערובת פיגמטים, עופרת או קדמיום, בעיקר לצורכי עיצוב וצבע. חומרים אלו רעילים ביותר גם בכמויות קטנות יחסית.
בדולח הוא זכוכית המכילה מתכת כבדה, לרוב עופרת, הגורמת לעליית מקדם השבירה והנפיצה (נגזרת מקדם השבירה לאורך הגל של האור). עופרת היא מתכת רעילה ולכן קיימת בעייתיות בשימוש בה בכלי בית ובפרט לאחסון משקאות שעלולים למצות עופרת מכלי הקיבול. E. Guadagnino[2] בדק דליפת עופרת למשקאות הנמזגים לכוס בדולח. נמצא כי משקאות קולה מיצו לתוכם יותר עופרת ממשקאות אלכוהוליים (כנראה בשל החומציות הגבוהה) ושויסקי מזדהם יותר מיין לבן באותם תנאי חשיפה. נמצא גם ששטיפת הכוס במדיח כלים מחמירה את דליפת העופרת לקולה. ככל שכלי הבדולח מתיישן דליפת העופרת ממנו יורדת, במחקר שבדק דליפת עופרת מכלי בדולח לשרי נמצא ריכוז העופרת במשקה לאחר אחסון של חודשיים בכלי חדש 1,400 מיקרוגרם לליטר, בכלי בן 10 שנים ריכוז העופרת לאחר אותו זמן חשיפה היה 163 מיקרוגרם לליטר ובכלי בן 20 שנים רק 50 מיקרוגרם לליטר. מחקר אחר גילה עליה ברמת העופרת בדמם של עובדים בליטוש כלי בדולח (אם כי החשיפה חמורה פחות מאשר אצל עובדים בייצור מצברי עופרת).
כדי להימנע מבעיות בריאותיות וסביבתיות אלו מייצרים בדולח גם על ידי הוספת טיטניום, זירקוניום או מתכות אחרות (מתכות שיגרמו עליה במקדמי השבירה ובנפיצה אך לא יצבעו את הזכוכית). כך, למשל, מצהיר פטנט אמריקני 7,091,145 על מקדם שבירה של כ-1.9 ומספר אבה של כ-30 בזכוכית "בדולח" (heavy flint glass) נטולת עופרת כשאת מקומה כמתכת כבדה מחליפה תחמוצת לנתן.
סיליקון
כלי בישול מסיליקון עשויים מגומי סינתטי מעורבב עם כמויות גדלות של סיליקון וחמצן. היסוד סיליקון נפוץ מאוד באופן טבעי וקיים בכמויות גדולות בחול וסלעים. השימוש בסיליקון בכלי בישול פופולרי מאחר שהוא ניתן לצביעה, לא דביק, עמיד, מתקרר במהרה ועמיד בטמפרטורות גבוהות. כיום לא ידוע על בעיות הנובעות משימוש בסיליקון והוא אינו משחרר רעלים לאוכל בזמן חימום, אך עדיף להימנע משימוש בחומר זה בטמפרטורות של מעל 220 מעלות שכן כלים מסוימים עלולים להנמס.
פלסטיק
הפלסטיק עשוי מחומרים רבים ושונים בהתאם לתכונות הרצויות; הוא קל, קשה או גמיש ומסוגל לקבל תכונות שקשה להשיג בחומרים אחרים כגון עמידות גם כאשר הוא דק מאוד. תכונות אילו הופכות אותו לאידיאלי לצורכי בישול ואחסון מזון כאשר כלי מתכת אינם אפשריים כגון בישול במיקרוגל. הסכנה העיקרית בפלסטיק קיימת כאשר משתמשים בו שלא למטרות אליהם נוצר, למשל חימום מזון במיקרוגל עם כלי פלסטיק שלא נועד לכך או אחסון מזון בכלי פלסטיק שנועדו לצרכים אחרים. מזון שמאוחסן בתוך עטיפות פלסטיק כמו ניילון נצמד עלול לספוג ממנו חומרים רעילים שנועדו לשמור על גמישותו. תהליך נדידת החומר הרעיל למזון חמורה יותר כאשר המזון שומני כגון גבינה או בשר ובזמן חימום בטמפרטורה גבוה, למשל במיקרוגל, לכן יש להקפיד על הוראות היצרן ולהשתדל לא לעטוף אוכל חם בפלסטיק לפני שהתקרר או לעשות שימוש חוזר במוצרי פלסטיק שחוקים או פגומים.
אור כוכב
אור כוכב הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור ב-16 בפברואר 2011, כסינגל הרביעי מתוך אלבומה ה-20 שקרוי על שם מספרו, 20, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום ה-27 במצעד של רשת ג', ואף הושמע לראשונה במפגש מעריצים אותו קיימה שרית חדד כמה ימים לפני צאתו הרשמית.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי יוסי בן דוד שכתב את להיטה "אהבה בתוכי", הופק על ידי אבי גוטמן והולחן על ידי סאלים סאלאמה. השיר הוא מעין בלדה ים-תיכונית בה חדד מספרת על אהבתה העזה כלפי מישהו שהיא מייחלת להיות איתו.
יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והעניק לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
וידאו קליפ
טרם הוציאה את הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית חדד לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל. האודיו זכה לויראליות רבה, ונכון ל-25 באוגוסט 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כ-3.3 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מהנצפים ביותר מתוך האלבום.
אחוזת מגד
אחוזת מגד הוקמה בשנת 1928 על גבעה ממזרח לחדרה והחליפה לאורך שנות קיומה שמות רבים וייעודים רבים. היא נקראה בין השאר - "חוות ברין", "חוות מגד", "תל מגדים", "משק ילדים", "גבעת נאה" ועוד שמות שונים אשר התחלפו בהתאם ליעודה המשתנה. בין תפקידיה, חווה זו הייתה מבנה החברה שהקימה את היישוב מגד (שהתמזג עם פרדס חנה), בית ספר חקלאי, מוסד לקליטת ילדים שעולים לישראל בלא הוריהם ובית חולים לחולי נפש.
הקמת האחוזה
האחוזה הוקמה על ידי ד"ר זאב ברין בכספי משקיעים יהודים, בשנת 1929 על גבעה ממזרח לחדרה. האחוזה שימשה כבסיס לניהול מטעי הדר על שטח של כ-700 דונם. היא תוכננה על ידי האדריכל יוחנן רטנר מהטכניון, אשר דאג להקיפה בגדר בטון לצורך הגנה מהתקפות ערביי האזור.
בכניסה לאחוזה הוקמה בריכת השקיה לפרדסים. באחוזה עצמה התגוררו הזוג ברין וילדיהם, אלפרד קאופמן אשר ניהל את החברה, גדעון מיכלזון – המנהל בפועל, והפועלים. בשנת 1933, ערב עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, הגיעו לארץ ישראל רבים מן המשקיעים היהודים בעלי המניות, על מנת לממש את זכותם על הקרקע.
המשקיעים הקימו את היישוב מגד, ששכן למרגלות גבעת האחוזה מצפון. את השם "מגד" הציע ש"י עגנון – גיסו של ד"ר ברין. ד"ר ברין יזם את הקמת בית האריזה לפרי הדר אפא"י (אגודת פירות ארץ ישראל) שמוקם מדרום לפרדסים. בשנת 1939, היישוב התמזג עם פרדס חנה ומאז הוא מהווה את "שכונת מגד" בעיר.
בשנים 1934–1936, שכן באחוזה, באופן זמני, בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה עד השלמת מבני הקבע שלו בפרדס חנה. ד"ר ברין חזר לחדרה והקים בה את "אחוזת עמיר" – משק חקלאי מגוון. ברין חדל לתחזק את אחוזת מגד ומכר אותו.
משק ילדים
חוות ברין הנטושה הוצאה למכירה ונקנתה על ידי גב' קלייר ויימרסהיימר – אלמנה עם שלושה ילדים. כאשר הגיעה קלר לפרדס חנה ושמעה שבית האחוזה במגד עומד למכירה החליטה לקנות את האחוזה ולהשמישה כמוסד לילדים חוסים שנקרא "משק ילדים". ורסהיימר ניהלה עוד בגרמניה, טרם עלייתם לארץ, מוסד דומה - לנדשולהיים הרלינגן. היא לא ניהלה בפועל את משק הילדים אך פקחה על הנעשה והתגוררה באחוזה עם שלושת ילדיה.
לקראת סוף שנות ה-30 גבר הלחץ להעלות ילדים יהודיים מגרמניה לארץ. ורסהיימר פנתה לממשלת המנדט עם רשימת ילדים יהודים שביקשה להביא למשק הילדים וקיבלה 12 סרטיפיקטים להעלאת ילדים יהודיים מגרמניה, ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה. המוסד המשיך בפעילותו עד שעבר לנהריה בתחילת ספטמבר 1944. האחוזה נמכרה אז לויצו ונפתח בו בית ילדים לילדים בגילאי 3-10. מוסד זה המשיך לפעול עד תחילת שנות החמישים.
בעת האחרונה
בשנת 1954 הקים אברהם נאה באחוזה בית חולים ל"חולי נפש וחולי עצבים" אשר נקרא "גבעת נאה". בית החולים קיבל תקציבים ממשרד הבריאות. בית החולים נסגר בשנת 1973. לאחר שנסגר בית החולים, השם "גבעת נאה" נותר שמה של תחנת האוטובוס הקרובה למקום. כיום משמש המקום כגן אירועים.
אות המציל היהודי
אות המציל היהודי מוענק ליהודים שהצילו יהודים אחרים בשואה תוך סיכון חייהם. האות מוענק ליהודים שחיו תחת משטר פשיסטי או נאצי, במדינות כבושות או באזורים אחרים שבהם יהודים חיו תחת סכנה של רצח המוני. את הוועדה להוקרת גבורתם של המצילים היהודים בשואה(JRJ: The Committee to Recognize the Heroism of Jewish Rescuers During the Holocaust) הקים הכלכלן וניצול השואה חיים רוט, היוזם של המפעל ההנצחה "לכל איש יש שם", בעקבות סיפורו האישי: בעת השואה ניצל ממוות בכפרניולנדה שבהולנד הודות לפעולתם המשותפת של היהודי מקס לאונס והנוצרי ארנולד דאווס, חסיד אומות העולם. משהרשויות בישראל מצאו דרך לציין אך ורק ואת פעלו של השני בהיותו בן עם אחר, יזם רוט את הפצת סיפורם של היהודים שהצילו את אחיהם תחת סכנה.
מאז 2020 עומד בראש הוועדה אריה ברנע, משפטן, איש חינוך וחוקר השואה. עם חברי הוועדה נמנים מצילים וניצולים, בני הדור השני והיסטוריונים. בין השאר קבע יד ושם את נושא ההצלה בידי יהודים כנושא המרכזי שבו עסק בשנת 2020. גם מוסדות נוספים העוסקים בזכר השואה הרחיבו את טיפולם בעניין.
בסוף 2022 נמנו עם חברי הוועדה יובל אלפן – סגן היושב-ראש, חנה ארנון, ד"ר אילן בר, דוד גור שזכה באות המציל על פעלו בהונגריה, עידו גלעד, פרופ' גדעון גרייף, אילנה דרוקר, ד"ר צילה הרשקו, שושנה לנגרמן, גניה מרקון, משה פלדמן, ד"ר מרדכי פלדיאל, ד"ר יהודית רייפן-רונן, חיים רוט, עו"ד אלן שניידר ואריה ברנע.
את האות מעניקה הוועדה להוקרת גבורתם של המצילים היהודים בשואה בשיתוף המרכז העולמי של בני ברית בישראל. האות נוסד בשנת 2011 לפי הצעתו של מנהל המרכז העולמי, עו"ד אלן שניידר, כדי לתקן עיוות הקיים בהיסטוריוגרפיה של השואה שהצניעה את תרומתם של אלפי יהודים שהיו פעילים במאמצי ההצלה ברחבי אירופה וצפון אפריקה. פעילות הוועדה בכלל והענקת האות בפרט נועדו להנחיל את מורשתם של המצילים לדורות הבאים.
במסגרת הוועדה פועלת ועדת משנה אשר בוחרת את הזכאים לאות המציל היהודי. בתחילת 2023 פעלו במסגרת ועדת המשנה חנה ארנון, עידו גלעד, ד"ר מרדכי פלדיאל, עו"ד אלן שניידר ואריה ברנע.
ייסוד האות
ממשנת 2000 מתקיים מדי שנה ביום הזיכרון לשואה ולגבורה טקס להוקרת פועלם ולהנחלת מורשתם של יהודים שהצילו יהודים אחרים במהלך השואה. הטקס נערך ביער הקדושים, ברחבת מגילת האש, בשיתוף המרכז העולמי של בני ברית וקרן קיימת לישראל. טקס זה הוא האירוע המרכזי שבו מוענק אות המציל היהודי ובמהלך השנה נערכים טקסים נוספים לאותה מטרה, בישראל ובחו"ל. עד סוף שנת 2022 הוענק האות ליותר מ-600 מצילים שפעלו בצרפת, בהונגריה, ביוון, בגרמניה, בסלובקיה, ברוסיה, ביוגוסלביה, בבלגיה, ליטא, בפולין ובהולנד, במרוקו ובאלג'יריה. בין המצילים ניתן למצוא כאלה שפעלו כיחידים וכאלה שפעלו במסגרת מחתרות ותנועות נוער. האות מעוצב כתעודה רבת רושם, ללא הטבות נלוות.
הוועדה להוקרת גבורתם של המצילים היהודים בשואה מבצעת פעילות ציבורית נרחבת בישראל ומחוצה לה על מנת להביא להכרה בפועלם של המצילים היהודים בשואה, ולהוקרת המסירות, התעוזה והגבורה שגילו. מטרת הוועדה היא גם להנחיל את מורשתם של המצילים היהודים במערכת החינוך, בקהילות ישראל ובמוסדותיהן, בארגונים ישראלים ואחרים העוסקים בהנצחת זכר השואה, במוסדות מחקר ובמוזיאונים. הוועדה סבורה שרב ערכה של פרשת ההצלה בידי יהודים כדי להוסיף לתדמיתן של הקהילות הנרדפות את הממד היוזם והפעיל לצד המחתרות שלחמו בנשק, וכדי להציב בפני הנוער מופת של אומץ-לב, תושייה ומנהיגות המכוונות להישרדות העם היהודי ולהצלתם של חיי אדם. הוועדה הביעה דעתה כי דגשים חינוכיים אלה חיוניים בדורנו לעם היהודי ולעמים אחרים במציאות שבה הקיטוב החברתי מחריף והולך.