cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דגם ירושלים בסוף ימי בית שני
מגדלי מערב העיר
המודל ממחיש את המבנה הטופוגרפי של ירושלים ואת מוקדי השלטון בעיר המוצבים במקומם הטבעי - במקומות הגבוהים. מגדלי מערב העיר שבנה הורדוס הם דוגמה לכך. יוסף בן מתתיהו, בספרו מלחמת היהודים ברומאים, כאשר הוא מגיע לפרק המתאר את השלמת כיבוש העיר הוא מפרט את ביצוריה. הוא מתאר את מבנה חומות ירושלים, מונה בה 90 מגדלי-שמירה רק בחומה השלישית, ומגיע לארבעת המגדלים המיוחדים במערב העיר, באזור בו מצויים בהווה: צפון-מערב הרובע הנוצרי (מגדל אחד), מגדל דוד וצפון-מערב הרובע הארמני (שלושה מגדלים). שלושת המגדלים מצויים בצומת החומות מימי הבית השני: "החומה השנייה" למזרח - הנמשכת עד הר הבית, בהווה רחוב דוד, ולצפון - "החומה השלישית" - בהווה לכיוון רחוב הנביאים.
ליד אזור שער יפו נבנה מגדל "היפיקוס", "אשר בנה אותו המלך הורדוס יחד עם שני המגדלים הסמוכים אליו, והם נפלאו בגדלם ובחסנם בין מגדלי העולם". המגדלים נקראו על שמות מקורביו הבאים:
תולדות הדגם
ב-1962 יזם קרוך את הקמת הדגם, שנבנה תחת הפיקוח הארכאולוגי של פרופסור מיכאל אבי-יונה. המודל היה עד שנת 2006 במתחם מלון הולילנד ולאחר הריסת המלון עבר למשכנו בקמפוס של מוזיאון ישראל בירושלים.
העברת הדגם
לאחר השלמת התכנון וקביעת אופן ההעברה, החלה מלאכת חיתוך הדגם. העבודה התנהלה ברצף, וארכה שישים וששה ימים. הדגם חולק לאלף חלקים בקירוב, שהועברו במשאיות והורכבו מחדש, במבצע הנדסי מורכב. על אף קשיי מזג האוויר והגשמים, ההעברה הסתיימה ב-6 ביוני 2006. המבנים והחומה נוסרו לגושים והועברו למשטח תואם במוזיאון ישראל.
בהעברת כמה ממכלולי הבנייה התגלו קשיים מיוחדים:
פואזיס
פואזיס (יוונית: Πoεςις) הוא מונח בפילוסופיה ובעיקר בפילוסופיה האריסטוטלית ומשמעותו עשייה לשם השגת תכלית מסוימת, אמצעי.
פראקסיס ופואזיס
גם הפראקסיס וגם הפואזיס מציינים עשייה ונבדלים בכוונה שעומדת מאחורי העשייה גופה. בפראקסיס, עצם המעשה הוא הדבר שרוצים להשיג ובפואזיס הדבר המבוקש מגיע בסוף העשייה שנעשתה. בימינו משתמשים בפראקטיקה כדי לציין שיטה הדנה במקרים פרטיים של תופעה זו או אחרת ומבחינים בינה לבין תאוריה. 'פואטיקה' בימינו מציינת כתיבה או דיבור שירי, הנבדל מפרוזה.
באתיקה
לפי אריסטו, לכל דבר ישנה תכלית אליה הוא שואף. תכלית הכיסא לשמש לישיבה, תכלית הסכין לשמש לחיתוך, תכלית הרפואה להביא לאדם בריאות וכדומה.
כשאריסטו דן על אתיקה הוא הבחין בין שני סוגי תכליות של הפעילויות האנושיות:
אריסטו מזהה את המעשה המוסרי כזה שתוצאותיו מביאות אל הטוב ואל האושר. לפי אריסטו האושר הוא פעילות שיש לעשותה. האדם המאושר הוא האדם שמממש את תכליתו האנושית, לפי אריסטו - הוצאת השכל מהכח אל הפועל. מכאן יוצא שהעיסוק הפילוסופי משתייך לפראקסיס, והאמצעים שמביאים לנו נחת כדי שנהיה פנויים לעסוק בפילוסופיה משתייכים לפואזיס.
ביהדות
ההבחנה של אריסטו בין דברים הנעשים לשם תכלית אחרת לבין כאלו שנעשים לשמם מצויה גם במקורות היהדות. חז"ל אומרים 'אם אין קמח (אמצעים) אין תורה (תכלית בפני עצמה)' (מסכת אבות ג', כ"א). הרמב"ם הדגיש רבות את חשיבותה של האמונה לשמה והשפעת אריסטו עליו ניכרת בדיונים שלו בסוגיה זאת.
זהריר הילדברנדט
זהריר הילדברנדט (שם מדעי: Lamprotornis hildebrandti) הוא מין בסוג זהריר במשפחת הזרזיריים מסדרת ציפורי שיר המצוי באפריקה וקרוב משפחתו של הזרזיר ההדור. הוא קרוי על שם החוקר שגילה אותו ג'ונתן הילדברנדט (1847–1881).
זרזיר זה מגיע לאורך 18 ס"מ ולמשקל 50–69 גרם. הם מקושטים בצבעים עזים כחולים הנוצרים מפיגמנטים מיוחדים בנוצות. הכנפיים בצבעי ברונזה ירוקים, החזה סגול, הבטן כתומה וביניהם פס גדול לבן. הראש כחול כהה עם עיניים אדומות ומקור שחור קטן. שני המינים דומים במראם אך הצעירים כהים יותר.
הזרזירים חיים בסוואנה האפריקנית בעיקר בקניה וטנזניה ומצוי גם בחורשים, גדות נהר, ביצות ואזורי תת-מדבריים. הוא לא נפוץ ביותר אבל גם לא בסכנה וחי בלהקות קטנות.
כמו שאר הזרזירים הוא מחפש חרקים כמו חגבים וחיפושיות וכן זחלים, בתוספת זרעים של צמחים ופירות. הם מלקטים את מזונם מהקרקע ולעיתים הולכים אחרי פרסתנים גדולים וחוטפים את החרקים הנחשפים מתחת לרגליהם.
הוא מקנן על עצים פזורים בסוואנה כמו השיטה וכן בחורים טבעיים או שנעשו על ידי נקרים. לא ידוע על הרגלי הרבייה שלו, אך ידוע שהם מטילים 3–4 ביצים, ושני ההורים מטפלים בגוזלים. לעיתים הם סובלים מהיטפלות של קוקייה מצויצת.
מאעת מונס
מאעת מונס או הר מאעת או מאט מונס (בלטינית: Maat Mons) הוא הר געש מסיבי מסוג חרוט מגן. זהו ההר השני בגובהו, והר הגעש הגבוה ביותר, בכוכב הלכת נוגה.
גובהו של ההר הוא 8,000 מטרים מעל הרדיוס הפלנטרי הממוצע (הגובה שמודדים גבהים ביחס אליו) של נוגה, והוא מתנשא 5,000 מטרים מעל המישורים שסביבו.
קוטרו של ההר הוא 395 קילומטרים.
מקור השם
ההר נקרא על שמה של מאע'ת, אלת האמת והצדק מהמיתולוגיה המצרית.
תיאור ההר
בפסגתו של ההר מצויה קלדרה גדולה, ששטחה הוא 28 × 31 קילומטרים. בתוך הקלדרה ישנם לפחות חמישה מכתשי קריסה קטנים יותר, שקוטרם אינו עולה על 10 קילומטרים.
שרשרת של מכתשים קטנים שקוטרם נע בין 3 ל-5 קילומטרים משתרעת על פני כ-40 קילומטרים לאורך המדרון הדרומי-מערבי של הר הגעש. תמונות ברזולוציה גבוהה שצולמו על ידי הגשושית מגלן לא מעידות על זרימת לבה ממכתשים אלה.
פעילות געשית
בדיקת מכ"ם שבוצעה על ידי הגשושית מגלן גילתה עדויות לפעילות געשית שאירעו לאחרונה יחסית (במונחים גאולוגים) במאעת מונס, הכוללת זרימת אפר בסמוך לפסגה ולמדרון הצפוני של ההר.
מחקרים אטמוספיריים שבוצעו במסגרת פרויקט פיוניר-ונוס בתחילת שנות השמונים חשפו שוני ניכר בריכוזים של דו תחמוצת הגופרית (SO 2 ) ומתאן (CH 4 ) באטמוספירה האמצעית והגבוהה של נוגה. אחד ההסברים האפשריים לכך היה התפרצות געשית של גזים לאטמוספירה ממאעת מונס.
מחקרים עדכניים יותר העלו כי מבנה הר הגעש, התפלגות זרמי הלבה, מכתשי הבור, מורפולוגיית הפסגה מעידה על פעילות געשית לאחרונה במאעת מונס.
מארק דחרייזה
דחרייזה שיחק לאורך רוב הקריירה בליגת העל הבלגית, למעט תקופה קצרה בפרמייר ליג האנגלית ובליגת העל ההולנדית. את עיקר הקריירה העביר בקבוצת נעוריו קלאב ברוז' ובאנדרלכט, עם שש עונות בכל אחת מהקבוצות. הוא זכה לאורך הקריירה בחמש אליפויות בלגיה (מתוכן ארבע עם אנדרלכט), פעמיים בגביע הבלגי, ופעם אחת בנעל הזהב הבלגית, תואר המוענק לכדורגלן הטוב ביותר בבלגיה באותה השנה.
דחרייזה ערך 63 הופעות במדי נבחרת בלגיה, בהן כבש 23 שערים. הוא ייצג את נבחרתו בשני טורנירי מונדיאל.
קלאב ברוז'
דחרייזה הצטרף לקבוצת הנוער של קלאב ברוז' ב-1980, כשהיה בן 15. בעונת, כשהיה בן 18 בלבד, הצטרף לקבוצה הבוגרת של המאמן ג'ורג' קסלר, שהעניק לו הופעת בכורה מול קורטרייק ב-25 בספטמבר 1983. את עונת הבכורה סיים עם עשרים הופעות ליגה, בהן כבש תשעה שערים. דחרייזה הפך לשחקן הרכב חשוב, ויחד עם יאן קולמנס ופרנקי ואן דר אלסט הפך לאחד משלושת השחקנים הבולטים והמובילים בקבוצה. בעונת זכה דחרייזה בתואר הראשון בקריירה, כשהניף עם קבוצתו את הגביע הבלגי. על אף ששותף לשש דקות בלבד במשחק הגמר, גברה קבוצתו על יריבתה העירונית סרקל ברוז' בתוצאה 3-0. דחרייזה עצמו כבש ארבעה שערים בשמונה הופעות בגביע באותה העונה.
בעונת, עונתו החמישית בקבוצה, הצליח דחרייזה לזכות עם קבוצתו באליפות בלגיה. בארבע העונות שקדמו לזכייה סיימה קלאב ברוז' שתי עונות כסגנית ושתי עונות במקום השלישי, ובעונה זו הצליחה להקדים את מכלן ולזכות בתואר. דחרייזה כבש באותה העונה 22 שערי ליגה, שיא קריירה אישי, והיה לסגן מלך השערים של הליגה לאותה העונה. דחרייזה הוסיף לשחק בברוז' עונה אחת נוספת, בה לא הצליחה הקבוצה לשחזר את ההצלחה וסיימה רביעית בלבד. לצד השבחים על יכולתו הגבוהה, מצא עצמו דחרייזה עומד בביקורות על חיי הלילה ועל הבילויים התכופים שניהל באותה התקופה, ולאחר שש עונות במועדון סיים דחרייזה את דרכו בקלאב ברוז'. הוא ערך 179 הופעות ליגה במדי הקבוצה, בהן כבש 95 שערים.
אנדרלכט
דחרייזה זכה להתעניינות ממועדונים שונים ברחבי היבשת, בהם פ.ס.וו. איינדהובן ויובנטוס, אך לבסוף נותר בבלגיה כשחתם באנדרלכט לקראת עונת. סכום ההעברה, שהוערך בכ-2.25 מיליון אירו, היה לסכום שיא בכדורגל הבלגי באותו הזמן. המאמן אד דה מוס, שהגיע אף הוא לקבוצה באותו הקיץ אחרי תקופה מוצלחת במכלן, הסיט את דחרייזה לשחק כקשר התקפי. דחרייזה החזיר עם 18 שערי ליגה ו-26 בכל המסגרות. אנדרלכט הפסידה את האליפות לקלאב ברוז' באותה העונה, אך העפילה עד לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע. היא הדיחה בין היתר את ברצלונה, אדמירה ואקר ודינמו בוקרשט בדרך לגמר מול סמפדוריה. דחרייזה פתח במשחק הגמר שהסתיים בשוויון 0-0 והלך להארכה. בדקה ה-103 הוחלף דחרייזה, ובתוך חמש דקות מאז שהוחלף ספגה קבוצתו פעמיים מרגליו של ג'אנלוקה ויאלי, נוצחה 2-0 והפסידה את הגביע.
עונה אחת אחר כך, בעונת, הרכיבו דחרייזה, יחד עם לוק ניליס ולואיז אוליביירה, את שלישיית המפתח של אנדרלכט שהובילה לזכייה באליפות בלגיה. בעוד ניליס ואוליביירה הובילו את טבלת הכובשים של הקבוצה באותה העונה, דווקא דחרייזה היה מהבולטים בשלישייה, מה שהביא לו את הזכייה בתואר נעל הזהב הבלגית לכדורגלן המצטיין בשנת 1991.
ב-1993, לאחר סיום דרכו של דה מוס והקדנציה הקצרה של לוקה פרוזוביץ' על הקווים, הגיע לקבוצה המאמן ההולנדי יוהאן בוסקאמפ. דחרייזה קודם לתפקיד קפטן הקבוצה, והיה למנהיג על הדשא. בוסקאמפ ודחרייזה סחפו את אנדרלכט לשלוש אליפויות רצופות, כולל דאבל בעונת. עם תום שלוש האליפויות הרצופות, בסיום עונת, עזבו גם בוסקאמפ וגם דחרייזה את אנדרלכט. בעוד בוסקאמפ שב לקבוצה בתוך מספר חודשים, דחרייזה לא שב ללבוש עוד את המדים הסגולים של אנדרלכט. בסך הכול ב-170 הופעות, כבש דחרייזה 66 שערי ליגה במדי הקבוצה.
מעבר לאירופה
לקראת עונת עזב דחרייזה לראשונה את הליגה הבלגית, והצטרף לשפילד ונסדיי מהפרמייר ליג האנגלית. דחרייזה השתלב היטב בקבוצה והיה מהגורמים המרכזיים במסע ההישרדות שלה בליגה הבכירה. בעונה זו כבש דחרייזה שמונה שערים ב-34 הופעות ליגה במדיה של שפילד. באותה תקופה צולם בשפילד הסרט ללכת עד הסוף, ובמהלך הצילומים השתתפו דחרייזה וחברו לקבוצה אורלנדו טראסטפול בהופעת קמע, אך זו נפלה לבסוף בעריכה.
על אף שהחזיק בחוזה לשנתיים נוספות, עבר דחרייזה בתום עונה אחת לפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית. דחרייזה פגש באיינדהובן את חברו לשעבר באנדרלכט, לוק ניליס (עונה אחר כך הצטרף לשניים גם ז'יל דה בילדה), ותחת המאמן דיק אדבוקאט זכו השניים עם איינדהובן באליפות הולנד כבר בעונתו הראשונה של דחרייזה במועדון. באותה עונה כבש דחרייזה שלושה שערי ליגה ב-23 הופעות. בעונה שלאחר מכן לא זכה דחרייזה בן ה-32 בהופעות רבות במדי הקבוצה, בין היתר עקב פציעות חוזרות ונשנות. דחרייזה סיים את העונה עם שמונה הופעות ליגה ושער בודד, ובתום העונה סיים את דרכו במועדון.
השיבה לבלגיה ושלהי הקריירה
לאחר שלוש עונות מחוץ לבלגיה, שב דחרייזה לליגה הבלגית הבכירה וחתם בשורותיה של גנט. תחת המאמן הנורווגי טרונד סוליד, בלט דחרייזה עם עשרה שערי ליגה ב-29 הופעות, אך בתום עונה אחת נפרד מהקבוצה והצטרף לחרמינל בירסחוט.
אחת הסיבות העיקריות למעבר היה מינויו של פרנקי ואן דר אלסט, חברו של דחרייזה מימיו בקלאב ברוז', לתפקיד המאמן. על אף גילו המתקדם (עבר לקבוצה כשהיה בן 34), היה דחרייזה לשחקן המפתח של הקבוצה, ובמשך שלוש עונות רשם קרוב למאה הופעות ליגה במדיה, בהן כבש 26 שערים.
בסיום עונת הודיע דחרייזה על פרישה ממשחק פעיל בגיל 37.
נבחרת בלגיה
דחרייזה עבר דרך כל הנבחרות הצעירות של בלגיה, עד שערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה תחת המאמן גי תיס ב-5 בספטמבר 1984, יום לאחר יום הולדתו ה-19. דחרייזה פתח בהרכב ושיחק תשעים דקות בהפסדה של בלגיה 2-0 ל במשחק ידידות. על אף שהיה מעורב במשחקי מוקדמות מונדיאל 1986, לא זומן דחרייזה לסגל בלגיה לקראת טורניר הגמר ובכך החמיץ את הישג השיא של בלגיה, שהעפילה עד לחצי גמר המונדיאל. למעשה, דחרייזה לא שיחק בנבחרת במשך שנתיים, בין ספטמבר 1985 לספטמבר 1987.
את שער הבכורה שלו כבש למעלה משלוש שנים מהופעת הבכורה שלו, בניצחון 3-0 על ב-11 בנובמבר 1987, במסגרת מוקדמות יורו 1988. בלגיה כשלה להעפיל לטורניר, אך רשמה הצלחה במוקדמות מונדיאל 1990, אותו סיימה במקום הראשון בבית וללא הפסד. דחרייזה כבש שלושה שערים בטורניר המוקדמות, וזומן על ידי תיס לסגל בלגיה למונדיאל 1990. דחרייזה כבש את שער הבכורה של בלגיה בטורניר, בניצחון 2-0 על, כשבדקה ה-53 שלח אנזו שיפו כדור עומק גבוה לכיוונו של דחרייזה, שהקשית מעל לשוער שיצא לעברו ממרחק של כעשרים מטרים אל הרשת והעלה את בלגיה ליתרון ראשון. דחרייזה פתח גם בניצחון 3-1 על ובהפסד 2-1 ל. בלגיה סיימה את שלב הבתים במקום השני ועלתה לשמינית הגמר, שם פגשה את. דחרייזה פתח והוחלף לאחר 64 דקות, והנבחרת הבלגית נוצחה לבסוף 1-0 בהארכה וסיימה את דרכה בטורניר.
בעקבות ההדחה ממוקדמות יורו 1992, סיים תיס את תפקידו ופול ון הימסט החליפו בתפקיד. תחת המאמן החדש, העפילה בלגיה למונדיאל 1994 בארצות הברית. על אף שכבש רק שער אחד בטורניר המוקדמות, זומן דחרייזה לסגל בלגיה לטורניר. באחד ממשחקי ההכנה הביסה בלגיה 9-0 את, במשחק בו כבש דחרייזה את השלושער הבינלאומי היחיד בקריירה שלו. הוא הוחלף בדקה ה-63, מיד לאחר כיבוש השער השלישי שלו במשחק.
בפעם השנייה ברציפות, היה דחרייזה לכובש הראשון של בלגיה בטורניר, כשהבקיע את השער היחיד בניצחון 1-0 על במשחק הפתיחה. כבר בדקה ה-11 הקדים דחרייזה את השוער המרוקאי לאחר הגבהה של לוק ניליס מימין, ונגח פנימה את שער הניצחון. דחרייזה פתח גם בניצחון 1-0 על במשחק השני, וגם בהפסד המפתיע 1-0 ל. באותו המשחק נקלעה בלגיה לפיגור כבר לאחר חמש דקות, ודחרייזה עצמו הוחלף כבר בדקה ה-24. בלגיה סיימה במקום השלישי בבית, אך העפילה לשמינית הגמר לאחר שהייתה מהקבוצות בעלות המאזן העדיף מאלו שסיימו במקום השלישי. דחרייזה לא שותף בהפסדה של בלגיה 3-2 ל שהביא להדחתה בשמינית הגמר מונדיאל שני ברצף.
דחרייזה פרש ממשחק בינלאומי בגיל 31. משחקו האחרון במדי בלגיה היה בהפסד 3-0 ל במוקדמות מונדיאל 1998, ב-14 בדצמבר 1996. במשחק זה ענד דחרייזה את סרט הקפטן של הנבחרת בפעם השלישית והאחרונה בקריירה. לזכותו 63 הופעות במדי בלגיה, בהן כבש 23 שערים.
ניהול מקצועי
בקיץ 2003 סגר דחרייזה מעגל וחזר לקלאב ברוז', הפעם בתפקיד המנהל המקצועי של המועדון. לאחר שנה אחת קיבל את האחריות על כל ההעברות של המועדון. על אף ההצלחות של המועדון בתחילת דרכו של דחרייזה בצוות המקצועי, ניכר היה כי קיבל מספר החלטות שגויות שהובילו לפיחות במעמדה של הקבוצה. הפופולריות של דחרייזה בקרב הקהל הלכה ופחתה, במיוחד לאור התפטרותו של המאמן המוערך יאן קולמנס באפריל 2006.
הפסד ביתי לרוסלארה ב-27 בינואר 2007, הביא לסיום דרכם של המאמן אמיליו פררה ועוזרו פרנקי ואן דר אלסט, שהיה חברו הקרוב של דחרייזה. בעקבות מצבה של הקבוצה הגיש דחרייזה את התפטרותו באותו היום, ושוחרר מתפקידו יום לאחר מכן.
דחייה על הסף
דחייה על הסף היא החלטה של בית משפט שלא לדון לגופו של עניין בטענות המועלות בתובענה או בעתירה המוגשות לו, אלא לדחות מחמת פגם שנפל בתובענה המוגשת.
בדיון אזרחי
תקנה 101 לתקנות סדר הדין האזרחי מונה את הנימוקים לדחייה על הסף:
הנימוק הראשון, מעשה בית דין, ניתן כאשר עניינו של התובע כבר נדון בבית המשפט וניתן בו פסק דין, ועל כן אין לאפשר לתובע להביא עניין זה לדיון פעם נוספת.
הנימוק השלישי מייצג שלל סיבות לדחייה על הסף ובהן:
בבית המשפט הגבוה לצדק
על עתירה המוגשת לבית המשפט הגבוה לצדק לעמוד בתנאי סף אחדים, שבהיעדרם היא נדחית על הסף. תנאים אלה:
מחלוקת משפטית התקיימה בין נשיא בית הדין הארצי לעבודה, מנחם גולדברג, לנשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק, בשאלת היחסים בין בית הדין לעבודה לבג"ץ. גולדברג, כקודמו צבי בר-ניב, ראה את בית הדין הארצי לעבודה כערכאה עליונה בנושאים הנדונים בו. ברק, לעומתו, התיר עתירות לבג"ץ כנגד פסיקתו של בית הדין הארצי לעבודה. עמדתו של ברק התקבלה, וניתן לעתור לבג"ץ נגד בית הדין הארצי לעבודה, אולם רק בתנאי שישנה טעות בולטת מעל פני הפסק או סוגיה ציבורית המחייבת דיון מעמיק. את מילוי התנאים הללו קובע בית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ. בדרך כלל עתירות מסוג זה נדחות על הסף, בנימוק שבג"ץ אינו ערכאת ערעור על פסיקתו של בית הדין הארצי לעבודה.
בבית המשפט העליון
בית המשפט העליון הוא ערכאת ערעור על פסקי דין והחלטות המתקבלות בבית המשפט המחוזי. ערעורים על פסקי דין שניתנו בבית המשפט המחוזי כערכאה ראשונה, הם ערעור בזכות. ערעורים על פסקי דין שנתן בית המשפט המחוזי כאשר הוא עצמו היה ערכאת הערעור (כלומר תיקים שהחלו בבית משפט השלום), וכן החלטות ביניים שניתנו בבית המשפט המחוזי - הם ערעורים ברשות בלבד, ויש לבקש את הרשות, בדרך של "בקשת רשות ערעור". בסמכות בית המשפט העליון לקבוע שאין הצדקה לדון בערעור ב"גלגול שלישי", וכך לדחותו על הסף, ללא דיון בנוכחות הצדדים.
בית המשפט העליון מוסמך לקיים דיון נוסף על פסקי דין שהוא עצמו נתן, שראוי לדון בהם שוב ובהרכב מורחב. דיון נוסף מאושר על ידי נשיא בית המשפט העליון או על ידי מי שהוא מינה לכך, אם ההלכה שנפסקה עומדת בסתירה להלכות קודמות של בית המשפט העליון, או אם בשל "חשיבותה, קשיותה או חידושה" של ההלכה ראוי לדון בה בהרכב מורחב. כאשר לא מתקיימים תנאים אלה, הבקשה לדיון נוסף נדחית על הסף.
האישה הבלתי-נראית
{{פירושונים|
ראו גם
}}
נעלמות (פרויקט טלוויזיוני)
נעלמות  הוא פרויקט של ביוגרפיות מוקומנטריות שהופק בעבור חברת yes על ידי היוצרים אילן פלד ויאיר קדר.
הפקה
הפרויקט שכולל 3 סרטים עוסק בסוגיה חברתית-תרבותית טעונה - הדרה וקיפוח של אמניות מקבוצות מיעוט בחברה הישראלית. סרטי הפרויקט מביאים את סיפורן של 3 נשים: ליליאן לוי, יונה תנעמי, ובבה. הנשים הללו אולי לא היו קיימות באמת, אבל סיפורים דומים לשלהן התרחשו לאורך שנות קיום המדינה. ליליאן לוי היא דמותה של משוררת מזרחית שנדחתה על ידי הממסד וברחה לפריז בשנות השבעים. זמרת צרפתייה בשם עמנואל טיבו הפכה את אחד משיריה ללהיט - "Vie Ma". יונה היא רקדנית, יוצאת תימן, שניסתה להתקבל לעולם המחול הרשמי – אך כשלה. בבה היא טרנסג'נדרית, ניצולת שואה, שחלמה להפוך לשחקנית. בסרטים משתתפים מרואיינים רבים ובהם רוני סומק, בני ציפר, עדי קיסר, קרן מור, גילה גולדשטיין וצדי צרפתי. הסרט ליליאן זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל חיפה 2016.
האינדון
האינדון (שם מדעי: Hyaenodon) הוא סוג של יונק קדום ממשפחת ההאינודונים שבסדרת הקראודונטים. הוא חי בתקופות האאוקן עד המיוקן ברחבי אירואסיה ואמריקה הצפונית.
מאפיינים
יצור זה היה מהגדולים בבני משפחתו ואחד היונקים הטורפים הגדולים ביותר על היבשה. המין הגדול ביותר היה ה-Hyaenodon gigas, אשר הגיע לאורך שלושה מטרים ולמשקל 500 קילוגרם. מינים אחרים היו קטנים יותר, כשחלקם שקלו 10–25 ק"ג, והמינים המוקדמים ביותר שקלו רק חמישה ק"ג.
להאינדון היו לסתות חזקות כשל לסתות צבוע וזהו מקור שמו ("Hyaena" - צבוע, "Odon" - שן). לסתות אלה עזרו לו לרסק את עצמות טרפו והוא ניזון מבשר. תחילה חשבו שמדובר על מין של צבוע. מבדיקה של השלד התברר שהוא לא היה קרוב באמת לצבועים ושייך לסדרה שקרובה לטורפים שצדה במישורי האאוקן.
יצור זה היה מטורפי העל של תקופתו והוא צד פרסתנים שונים או טורפים קטנים. מבדיקת שלד מאובן של דיניקטיס (ממשפחת הנימרווידיים) התגלו סימני נשיכה שהתאימו לשיני ההאינדון.
מכון הר ברכה
מכון הר ברכה הוא מכון מחקר תורני והוצאה לאור הממוקם ביישוב הר ברכה בשומרון ופועל לצד ישיבת הר ברכה. במסגרת המכון נדפסים סדרת פניני הלכה וכלל חיבוריו של הרב אליעזר מלמד, וכן ספרות תורנית, מחקרית וחינוכית.
פעילות המכון
מכון הר ברכה החל לפעול בשנת תשנ"ג (1993), עם צאת כרכי פניני הלכה הראשונים, שחלקם נדפסו בשיתוף עם הוצאת מודן. במסגרת ההוצאה נדפסים בעיקר חיבורי הלכה והגות תורניים, וכן ספרי עיון, מקרא, פרשנות, הגות, ספרות ילדים ועוד. על פי רוב נערכים או נכתבים הספרים בידי רבני המכון, רבני ישיבת הר ברכה, או תושבי היישוב הר ברכה. עם זאת, חיבורים נוספים נדפסים בשיתוף פעולה עם מחברים ויוצרים עצמאיים והוצאות נוספות. לצד המחקר וההוצאה התורנית, מוציא לאור המכון ספרות מחקרית כללית, על פי רוב כזו המשיקה במחקריה לתחומי עניין תורניים, וכן ספרות פילוסופית, מדעית וחינוכית.
החיבורים היוצאים מתחת יד המכון משקפים את חזונו ואת חזונה של ישיבת הר ברכה – לברר את ערכי וחיי התורה מהיסודות והשורשים עד להלכה ולמעשה. לאור זאת מתבררים מקורות ההלכה והמחשבה התורניים, ועמם בירורי היסטוריה, מדע, דעת בני אדם, ושיקולים נוספים. עוד רואה המכון בחיוב ולכתחילה ליבון סוגיות בחבורה, בה שותפים לעיתים, לצד קבוצת רבנים מחברי המכון הקבועים, אנשי מדע ומעשה. החיבורים היוצאים מתחת ידי המכון מתאפיינים בשפה בהירה ותמציתית.
ראש המכון הוא הרב מאור קיים, ובעבר שימש בתפקיד הרב יונדב זר. מנהל הוצאת הספרים הוא יוני בוזגלו. המכון פועל לצד ישיבת הר ברכה.
פניני הלכה
היצירה המרכזית שיוצאת לאור במסגרת המכון היא סדרת פניני הלכה, המהווה את מפעלו ההלכתי וההגותי העיקרי של הרב אליעזר מלמד. חבורת רבנים בהובלת ראש המכון הרב מאור קיים, משתתפת בבירור הסוגיות העולות, ומסייעת בידי הרב מלמד בליבון המקורות וליטוש הכתוב. הסדרה נדפסת במהדורת קריאה ובמהדורת כיס, ותוכנה מועלה גם לאתר אינטרנט.
בשנים האחרונות נדפסו כרכי "שונה הלכות" בהם מחולקת הסדרה ללימוד יומי תמציתי, כרכי פניני הלכה לילדים המאוירים בידי הרב יאיר ביטון, ערוכים מנוקדים ומונגשים, וכן מהדורה המיועדת ללימוד בחטיבות הביניים, בתיכונים ובישיבות תיכוניות. נכון לשנת תשפ"א (אפריל 2021) נדפסו 19 כרכי פניני הלכה אשר נמכרו בלמעלה ממיליון עותקים, ונכון לאביב תשפ"ג (2023) יצאו 10 כרכי "פניני הלכה לילדים".
כמו כן מוציא לאור המכון סדרת כרכי "הרחבות" לפניני הלכה, בהם מפורטים בהרחבה דיונים הלכתיים ומחשבתיים שונים שנועדו ללוות ולבסס את הפסקים והרעיונות המובאים בסדרה. עד שנת תשפ"א (דצמבר 2020) יצאו לאור במסגרת הסדרה חמישה כרכים. תחילתה נכתבה בידי הרב אליעזר מלמד, והמשכה בידי הרב מאור קיים.
תרגומים
בשנת תש"ע (2010) החל המכון בתרגום סדרת פניני הלכה לשפות נוספות – אנגלית, רוסית, צרפתית וספרדית. הפרויקט נערך בידי אנשי מקצוע מטעם המכון הנדרשים למומחיות הן בפן ההלכתי והן בפן הלשוני, וכן בידי עורך תורני אשר עובר על התרגום ומאשר את תכניו ההלכתיים. הסדרה המתורגמת מופצת בקהילות יהודיות מגוונות ברחבי העולם, ועד כה כוללת עשרה כרכים בספרדית, תשעה באנגלית ורוסית, ושמונה בצרפתית.
חיבורים נוספים
במרוצת השנים הוציא לאור המכון חיבורים נוספים מאת הרב מלמד: שלושה כרכי "רביבים", המורכבים ממאמריו שפורסמו בעיתון בשבע במסגרת טור בעל שם זהה, בהם התייחסות תורנית לענייני חינוך, משפחה, הגות, אירועים אקטואליים ועוד (תשס"ז); ענייני העם, הארץ והצבא (תשס"ח); ותולדותיהם של גדולי ישראל ודמויות מופת (תש"ע). כן נדפס הספר המסורת היהודית, יצירה עצמאית המציגה את חזונה של היהדות כמכלול אחד – חזון ערכי לתיקון העולם, באמצעות רוחה של המסורת היהודית והלכותיה (תש"פ).
ספרי הרב זאב סולטנוביץ'
החל משנת תשס"ב (2002) מוציא לאור המכון ספרי הגות מאת הרב זאב סולטנוביץ', המבוססים על שיעוריו בישיבת הר ברכה. תחילה נדפסו שני כרכי "בינה לעיתים", בהם פרשנות היסטוריוסופית ברוחו של הראי"ה קוק, מבריאת העולם ועד גירוש ספרד. בשנת תש"ע נדפסו הספרים מחדש עם הקדמה מאת ד"ר אסף ידידיה. בשנת תשפ"ב נדפס הכרך השלישי בסדרה, העוסק בפרק ההיסטורי שבין תקופת האנוסים עד המהפכה הצרפתית.
כן נדפסים מאת הרב סולטנוביץ' ספרים בהם שיעוריו על כתבי הראי"ה קוק. נכון לשנת תשפ"א (דצמבר 2020) יצאו לאור תשעה כרכים: למהלך האידאות בישראל (תשס"ח), אורות ישראל (שני כרכים, תשס"ח), אורות הקודש – "חכמת הקודש" (תשע"ד), אורות מאופל ואורות התחיה (חלק א, תשע"ח; חלק ב, תשע"ט), זרעונים (תשע"ט), אורות התשובה (חלק א, תש"פ; חלק ב, תשפ"א) ומידות הראיה (תשפ"ב). כן נדפס ביאור למאמר "מזמור י"ט של מדינת ישראל" מאת הרצי"ה קוק (תשע"ג).
ספרי לימוד
במקביל לחיבורים תורניים מוציא לאור המכון ספרות כללית, על פי רוב המשיקה לתחומים תורניים בהם נדרש עיון מחקרי-אקדמי. כן נדפסים ספרי היסטוריה המיועדים למערכת החינוך, וספרי מחקר היסטורי והגותי.
בין השנים תשע"ד-תשע"ז (2014–2017) יצאו לאור שלושה ספרי היסטוריה מדעיים, אשר אושרו בידי משרד החינוך ונלמדים במסגרת הבגרות להיסטוריה של העת החדשה בחינוך הממלכתי דתי: "מסורת ומהפכות", "חורבן וגבורה – נאציזם ושואה" ו"השיבה לציון – עלייה, התיישבות ועצמאות". בין כותבי ועורכי הסדרה: ד"ר תהלה הרץ, ד"ר אסף מלאך, ד"ר יובל ארנון-אוחנה, ד"ר יצחק גייגר, ד"ר אסף ידידיה, הרב יונדב זר ואחרים. הרב אליעזר מלמד והרב זאב סולטנוביץ' מעניקים לסדרה ייעוץ תורני.
החל משנת תש"פ מוציא לאור המכון סדרה ספרי היסטוריה נוספת, שורשים: מגלים היסטוריה, המיועדת לתלמידי חטיבת הביניים והכיתות הגבוהות בבתי הספר, ומחליפה בהדרגה את סדרת הלימוד הוותיקה "מדור לדור". החלק הראשון, "המאבק על הרוח: לאום, מקדש וספר", העוסק בעליית פרס, יוון ורומא, ובקורות העם היהודי בתקופה זו, יצא לאור בשנת תש"פ. שני הכרכים הבאים יעסקו בתקופת המשנה, התלמוד, ימי הביניים והעת החדשה. הסדרה נכתבת בידי ד"ר תהלה הרץ, בייעוץ מדעי מאת פרופ' זאב ספראי וד"ר עמינדב יצחקי, ומלווים אותו איורי אלעד ליפשיץ.
ובשנה השביעית
תחת המכון יוצאת לאור הסדרה המחקרית-תורנית "ובשנה השביעית" מאת הרב ד"ר בועז הוטרר, המבקשת להעמיד על נכון את המציאות ההיסטורית של קיום מצוות השמיטה בארץ ישראל במאה ה-19 ובראשית המאה העשרים, מן הבחינה הכלכלית, החברתית וההלכתית. עד כה נדפסו כרך ראשון על השמיטות שעד שנת ה'תרמ"ט (תשע"ח), וכרך שני על השמיטות של שנים ה'תרנ"ו וה'תרס"ג (תשפ"א).
ספרות ילדים
לצד ספרות זו, כאמור, מוציא לאור המכון ספרות תורנית לילדים. מלבד סדרת "פניני הלכה לילדים", נדפסת במכון סדרת "בדרכה של תורה" בה מבוארות פרשיות התורה לילדים, על דרך פשט הכתוב (מדרשי חז"ל מובאים בגופן שונה), בתוספת איורים מבארים. בניסן תשע"ט נדפס הכרך הראשון על בראשית, באדר תש"פ על שמות, באדר תשפ"א על ויקרא, באייר תשפ"ב על במדבר, ובאלול באותה שנה על דברים. כותב ועורך הסדרה הוא הרב יאיר וייץ, והמאייר הוא אורי לרמן.
בשנת תשס"ד הוציא לאור המכון את ספרה של ד"ר עתיה זר, "מבצע משאית", העוסק בשיבת העם היהודי לעיר חברון לאחר מלחמת ששת הימים במסגרת מפעלי גוש אמונים, מנקודת מבטה של ילדת בני הזוג הרב משה לוינגר והרבנית מרים לוינגר. מאיירת הספר היא הדס בן פינחס.
ספרי רבי צדוק הכהן מלובלין
המכון הוציא לאור סדרת ספרים מכתבי רבי צדוק הכהן מלובלין במהדורה חדשה, מוגהת ומוערת: "תקנת השבין" (תשנ"ד), "צדקת הצדיק" (תשנ"ח ותשס"ה); "שיחת מלאכי השרת" ו"ישראל קדושים" (תש"ס); "רסיסי לילה", "ספר הזכרונות" ו"דברי סופרים" (תשס"ג); "דובר צדק", "ספר בענייני הלכה" ו"ספר ליקוטי מאמרים" (תשס"ח). תחילתה נערכה בידי הרב אליעזר מלמד, ורובה בידי הרב יונדב זר.
ספרי הגר"א
החל משנת תשס"ז נדפסו במכון שתי סדרות מספרי הגר"א – חידושיו ופירושיו על המשניות וכן הגהותיו על התלמוד הבבלי והירושלמי, בהן תיקוני נוסח וביאורי שיטות הראשונים, שניהם תחת הכותר "אור אליהו". על המשנה בשני כרכים (תשס"ז ותשע"ב), ועל התלמודים בשישה כרכים (בין השנים תשע"ו-תשפ"א). הסדרה נערכה בידי הרב אוריאל שלמוני.
חיבורים נוספים
בראשית המאה ה-21 הוציא לאור המכון המכון מספר מהדורות חדשות לכתבים תורניים-ציוניים מראשית המאה העשרים.
תחת המכון נדפסו שניים מספריו של פרופ' בנימין פיין: ספרו "חוק והשגחה" – על רוח וחומר, חוקי הטבע וההשגחה העליונה ועוד (תשס"ט), ו"יש מאין" – ספרו האוטוביוגרפי במהדורה חדשה (תש"ע). כן נדפסו שלושה מספריו המחקריים של פרופ' זהר עמר: "חמשת מיני דגן" – מסורות הזיהוי, היבטים היסטוריים, הלכתיים ורעיוניים וכן ענייני המקדש (תשע"א); "הארגמן" – פורפורה וארג'ואן במקורות ישראל, ובירורים בענייני התכלת (תשע"ד); ו"החן שבאבן" – על אבני החושן ואבנים טובות בעולם הקדום (תשע"ז).
בשנת תש"פ (2020), בשיתוף פעולה עם ארכיון בית הרב קוק, נדפס במכון כרך אגרות הראיה למחצית שנת תרצ"א (1930–1931). עוד באותה שנה הוציא לאור המכון את ספרו של הרב אברהם וסרמן, ראש הכולל בישיבת רמת גן, "קורא לדגל" – על הראי"ה קוק והקמת תנועת דגל ירושלים. בשנת ה'תשפ"ב (2022) הוציא לאור המכון את הספר "אורות המדע" הערוך פרקים-פרקים מתוך כתביו של הראי"ה קוק, בתוספת הקדמות וביאורים מאת הרב ד"ר חיים ויסמן.
בשנת ה'תשפ"ב (2022) הוציא לאור המכון את הספר "וזה דבר השמיטה" מכתביו של הרב יצחק יעקב ריינס. החיבור נכתב בשנת ה'תרמ"ח (1888) והוא טיוטה למאמר המהווה תקציר לחיבור נרחב ביותר, תחת אותה כותרת, אשר עוסק בסוגיית היתר המכירה במושבות בתקופת העלייה הראשונה. הספר נערך ויצא לאור, לצד נספחים ומבוא נרחב על דמותו של הרב ריינס, בידי הרב ד"ר בועז הוטרר.
לצד ספריו, מדפיס, מפרסם ומפיץ המכון מספרי ישיבת בית אל, פרופ' עמנואל וליקובסקי, ספרי היסטוריה בשפה הרוסית מאת הרב סולטנוביץ', ועוד.
אות הלח"י
אות הלח"י הוא אות שירות ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים למי שהיו חברי לח"י. חלוקת האות החלה בשנת 1980.
ממשלות ישראל לא החליטו על הענקת אות שירות לחברי המחתרות אצ"ל ולח"י, עד לעליית מפלגת הליכוד לשלטון בשנת 1977. ראש הממשלה מנחם בגין שהיה מפקד האצ"ל הוביל מהלך להנפקת אותות שירות לחברים בארגוני האצ"ל והלח"י.
מקבלי אות הלח"י ששירתו בה לפחות שישה חודשים, היו זכאים באופן אוטומטי לקבל את עיטור לוחמי המדינה, שהחל מחולק בשנת 1968.
זכאות לאות
האות מוענק:
פליפה מוניוס
פליפה "פפה" מוניוס קפמס (בספרדית: Felipe "Pepe" Muñoz Kapamas; נולד ב-3 בפברואר 1951) הוא שחיין מקסיקני בעבר. אלוף אולימפי במשחה ל-200 מטר חזה. השחיין המקסיקני היחידי שזכה במדליית זהב אולימפית. כמו כן משמש כנשיא הוועד האולימפי של מקסיקו משנת 2008.
ביוגרפיה
מוניוס נולד במקסיקו סיטי. אביו נולד באגואסקליינטס ואמו, שהיא ממוצא יווני נולדה בריו פריו שבמקסיקו.
אלוף אולימפי
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה מוניוס במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.7 דקות, לפני ולדימיר קוזינסקי מברית המועצות (2:29.2 דקות) ובריאן ג'וב מארצות הברית (2:29.9 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.4 דקות ובמקום 12 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:10.0 דקות, את סגנון החזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:08.8 דקות.
במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בפנמה סיטי שבפנמה בשנת 1970 זכה מוניוס ב-5 מדליות, מהן 3 זהב ו-2 כסף, במשחה ל-100 מטר חזה (1:10.1 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה (2:27.7 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (4:10.4 דקות). מדליות כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:16.8 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי (4:52.0 דקות).
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי שבקולומביה בשנת 1971 זכה מוניוס בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.22 דקות ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.28 דקות.
באולימפיאדת מינכן (1972) סיים מוניוס במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.44 דקות ולא הצליח להגן על תוארו. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:25.99 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 19 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.95 דקות ובמקום 13 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:05.61 דקות, את סגנון החזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:08.05 דקות.
במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בסנטו דומינגו שברפובליקה הדומיניקנית בשנת 1974 זכה מוניוס ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. במשחה ל-100 מטר חזה (1:08.39 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה (2:28.84 דקות). מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:15.33 דקות).
ז'וזפין דה בוארנה
ז'וזפין דה בוארנה (בצרפתית: Joséphine de Beauharnais; 23 ביוני 1763 – 29 במאי 1814) הייתה אשתו הראשונה של נפוליאון בונפרטה וקיסרית צרפת מ-1804.
ביוגרפיה
ז'וזפין נולדה בשם מארי ז'וזף רוז טאשה דה לה פּאז'רי באי מרטיניק שבים הקריבי, בתו של מגדל סוכר ממוצא אריסטוקרטי. ב-1779 נשלחה לפריז כדי להינשא לרוזן אלכסנדר דה בוארנה, בעלה הראשון. דה בוארנה, מדינאי ומצביא, הוצא להורג בעוון בגידה בתקופת "שלטון הטרור" במהפכה הצרפתית, ב-1794. ז'וזפין עצמה נחשדה בפעילות אנטי-מהפכנית והושמה במעצר, יחד עם מארי טוסו, מייסדת מוזיאוני "מאדאם טוסו", אך שתיהן שוחררו לאחר סיום שלטון הטרור ולז'וזפין הותר אף לרשת את רכושו של בעלה.
היא נישאה לנפוליאון, שהיה צעיר ממנה בשש שנים, ב-1796 בעת שהיה קצין בכיר. ב-1804 הכתיר נפוליאון את עצמו לקיסר צרפת, ואת ז'וזפין לקיסרית.
נפוליאון התגרש ממנה ב-1809, כנראה מכיוון שלא העמידה לו יורש.
צאצאיה
לז'וזפין היו בן ובת מבעלה הראשון. בתה הורטנס נישאה לאחיו של נפוליאון, לואי בונפרטה, והיא אמו של נפוליאון השלישי, קיסר צרפת. נכדתה של ז'וזפין מבנה אז'ן, שנקראה אף היא ז'וזפין, נישאה לאוסקר הראשון, מלך שוודיה, ודרכה יושבים צאצאיה של ז'וזפין על כס המלכות בשוודיה, בנורווגיה, בדנמרק, בלוקסמבורג ובבלגיה.
פרג'אני סאסי
פרג'אני סאסי (בערבית: فرجاني ساسي; נולד ב-18 במרץ 1992) הוא כדורגלן תוניסאי המשחק בעמדת הקשר בא-דוחייל מליגת העל הקטרית.
קריירת מועדונים
ב-6 בינואר 2015, סאסי חתם במץ מהליגה הצרפתית השנייה, בה שיחק שנה וחצי.
בקיץ, סאסי חזר לתוניסיה וחתם אספראנסה דה תוניס.
בינואר חתם בא-נסר מליגת העל הסעודית.
בקיץ, חתם בא-זמאלכ מליגת העל המצרית.
ב-29 ביולי 2021 סאסי חתם בא-דוחייל מליגת העל הקטרית.
קריירה בינלאומית
ב-8 ביוני 2013, סאסי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה בתיקו 2-2 נגד. ב-15 באוקטובר 2014, סאסי הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–1 נגד.
סאסי הבקיע את השער הראשון של תוניסיה במונדיאל 2018, בפנדל בדקה ה-35 בהפסד 1–2 ל. סאסי השתתף עם הנבחרת שלוש פעמים בגביע אפריקה לאומות: 2015, 2017 ו-2019.
נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר מונדיאל 2022.
ברנהרד פאנקוק
ברנהרד פאנקוק (בגרמנית: Bernhard Pankok; 16 במאי 1872 – 5 באפריל 1943) היה צייר, גרפיקאי, אדריכל ומעצב גרמני מודרני, חבר הזצסיון הברלינאי.
קריירה
עבודותיו מאופיינות במעבר בין אר נובו לסגנון הבינלאומי. עיצוב הרהיטים והספרים שלו, כמו קטלוג המחלקה הגרמנית לתערוכת העולמית 1900 בפריז, נתנו לו הכרה גבוהה.
פאנקוק פתח סטודיו במינכן בשנת 1892 ועבד כאמן עצמאי, מעצב גרפי ומאייר במגזינים Pan and Jugend. הוא נשאר במינכן עד 1902 והקים יחד את הסדנאות המאוחדות לאומנות בעבודת יד. בשנת 1902 עבר לשטוטגרט, ובשנת 1913 עזר בהקמת בית ספר מקומי לאמנות, שטוטגרטר קילסברג, והיה למנהל הראשון שלו (בשנת 1927 נבנתה בסמוך תערוכת האדריכלות המפורסמת Weissenhofsiedlung).
בשנת 1907 הוא הפך לחבר בזצסיון הברלניאי, וכן מילא בתפקיד וורקבונד הגרמני שזה עתה הוקם ובשנת 1914 הוא היה אחד האמנים המובילים של תערוכת Werkbund המפורסמת בקלן.
בשנת 1930 הוא הפך לחבר זר ב ובשנת 1932 הוא מונה לחבר כבוד ב"קונסטוורן מונסטר הווסטפאלי", שנה לאחר מכן, כחבר הכבוד של האקדמיה לאמנויות יפות, מינכן.
האקדמיה הממלכתית לאמנויות יפות שטוטגרט מינתה אותו לחבר כבוד ביום הולדתו השבעים ב-1942.
האסטה
האסטה (בלטינית: Hasta) היא מילה בלטינית שמשמעותה "חנית", אם כי כיום המונח משמש בעיקר לתיאור סוג של חנית כבדה שהייתה בשימוש בצבא הרומי. חנית מסוג זה הייתה באורך שש וחצי רגליים (בערך 4 מטר) ושימשה בעיקר לדקירה. בקרב המאניפולוס הרומאי, הייתה חנית מסוג זה מקובלת בעיקר בקרב החיילים בטור השני של המאניפולוס, שכונו על שמה "האסטאטים". בהמשך החליפו ההאסטאטים את ההאסטה בכידון הטלה שנקרא פילום, וההאסטה שימשה רק את הקו האחרון - הטריאריים.
טריז בית חאנון
טריז בית חאנון היה שטח סביב בית חאנון שברצועת עזה, שנכבש יל ידי צה"ל במבצע יואב בשלב הסופי של מלחמת העצמאות. בעזרת שטח זה ואחרים, קיוו הישראלים להפריד בין הכוחות חיל-משלוח המצרי כחלק ממבצע יואב. הקרבות סביב הטריז התנהלו בין התאריכים 15–22 באוקטובר 1948. יצירת הטריז כללה תפיסת סדרת עמדות המשקיפות על בית חאנון (15–19 באוקטובר), ובסופו של דבר כיבוש הכפר עצמו (20–22 באוקטובר).
סדר הכוחות לטובת הכיבוש היה גדוד מחוזק מחטיבת יפתח וגדוד נוסף בעתודה.
ביום הראשון נתפסו שמונה עמדות רחוקות בהתנגדות מועטה, הגשרים סביב בית חאנון פוצצו. המצרים יצרו מעקף ממערב לכביש והצליחו לפנות את כוחתיהם. הישראלים כבשו את בית חאנון בתאריכים 19–20 באוקטובר ועמדות רחוקות יותר, שאילצו את מצרים להעביר את כוחותיהם דרך החולות שבין הכביש לים.
טריז בית חאנון כחסם לא צלח, משום שלא הצליח לחלק את הכוח המצרי, אך תרם למטרות אחרות של מבצע יואב.
רקע כללי
האופציות הצבאיות של ישראל במהלך ההפוגה השנייה, ותוכנית ברנדוט גרמה לממשלה ולצבא להחליט לרכז את המאמץ בחזית הדרום. המבצע, שנקרא עשר המכות, נועד לפתוח קשר קרקעי קבוע לנגב, ולהקיף בהדרגה את הכוחות המצריים במסדרון מג'דל - בית ג'יברין על ידי יצירת טריזים שישללו מהמצרים תנועות חופשיות בין ריכוזי הכוחות העיקריים שלהם. זו הייתה הגישה של, מפקד פיקוד דרום יגאל אלון הגישה הועדפה על הצעת המטכ"ל לתקוף ישירות את הריכוזים המצריים הגדולים.
חטיבת יפתח, שהשתתפה בעבר במבצע גי"ס לא הכירה את גזרת הנגב. החטיבה היה חלק משמעותי מהמבצע. וחדרה לאזור במבצע אבק במהלך ההפוגה השנייה. כוחות של חטיבות 8 ו -9 (העתודה של צה"ל) הובאו גם הם לסייע.
בית חאנון היה כפר ערבי פלסטיני בדרום מערב ארץ ישראל, צפון-מזרחית לעזה, על כביש החוף. סביבתה נבחרה כאחד משלושה טריזים אפשריים. האחרים היו חרבת מסארה, מדרום-מזרח לעיראק אל-מנשייה וקווקבה.
יצירת הטריז
בלילה של 15 באוקטובר 1948 שלחה ישראל שיירה לנגב כגירוי, בתקווה שהמצרים יירו לעברה ויתנו לכוחות הישראלים סיבה להתחיל במבצע. הכוחות ליצירת שני הטריזים יצאו לדרך. כוח יפתח הורכב משלוש פלוגות מגדוד 3, שתי מחלקות מגדוד 8 (חטיבת הנגב), שתי סוללות של תותח 65 מ"מ (נפוליונציק), סוללת תותח 75 מ"מ, כיתת מרגמה, כיתת מקלע, שני תותחי 20 מ"מ ניידים. גדוד מחוזק נוסף כעתודה.
מרבית הכוחות נעו מניר עם מצפון מערב ליעד והגיעו למרחק של כ־600מ' ממזרח לבית חאנון. בלילה הראשון נכבשו שמונה עמדות עם התנגדות קלה בלבד: גבעה 113.9 צפונית לניר עם, שם הקימו את מטה המשימה, וגבעות 81.2, 75.6, 79.6, 78.7, 84.4, 80.1 ו -110.7. בינתיים, כח קטן עבר לצפון ולדרום בית חאנון ופוצץ את גשרי הדרך סביב הכפר - מעל ואדי אלחאליב מדרום ואדי אל-חסי. גשר הרכבת הופך לבלתי שמיש. המצרים ניסו לצאת להתקפה נגדית בגבעה 81.2 (הצפונית ביותר שבידי ישראל) באותו לילה, אך נבלמו. כוח שריון מצרי שניסה לתגבר את בית חאנון מדרום נתקל באש כבדה מצד הישראליים בגשר הדרומי ונסג.
ב-16 באוקטובר בשעה 15:00, ביצעו הישראלים פשיטה על דימרה, אך לא הצליחו לכבוש את הכפר. הם הותקפו גם בידי מטוסים כבדים וירי ארטילריה מהמצרים, שהצליחו לגרום נזק משמעותי מכיוון שהישראלים לא נחפרו כראוי והמהנדסים עדיין לא סיימו ליצור כיסוי הולם. ב־17 באוקטובר שלחו המצרים כוחות לגבעה 60.3 ("העץ"), צפונית ל 81.2. שיירה מצרית שנסעה דרומה ממג'דל בשעה 08:00 נורתה לעבר יפתח והחלה לנוע מערבה לכביש הראשי. כמה כלי רכב נפגעו, אך הרוב נמנעו בהצלחה מהתותחים הישראלים. בלילה, יפתח לקח את גבעה 81, מעט יותר קרוב לכביש. ב־18 באוקטובר ביצעו המצרים מתקפה נוספת על עמדות המוחזקות בישראל, הפעם 75.6 ו- 81. יום לאחר מכן הם פינו את צוות החטיבה שלהם ממג'דל, מתחת למסך עשן ומטח אוויר כבד ותותחנים, תוך שימוש בדרך החלופית שיצרו השיירות הקודמות.
כשראו שהטריז לא יעיל, ביקשו הישראלים להעמיק את אחיזתם בליל 19–20 באוקטובר השתלטו כוחות יפתח על בית חאנון עצמה במערב, ועל גבעה 60.3 ודימרה בצפון. בלילה שלאחר מכן נלכדו גבעות 57 ו -70, המשקיפות על בית חאנון, כדי לחזק את האחיזה בטריז. הכוחות המצרים לא הצליחו להשתמש בכביש החלופי שלהם ויצרו עוקף נוסף, הפעם בחולות מערבה. זה כלל עבודות הנדסיות משמעותיות, ועל קו החוף הונחה דרך מאולתרת של עץ ורשתות, משאיות ורכבים משוריינים הצליחו לעבור בהן.
אחרית דבר והשפעה
טריז בית חאנון לא היה יעיל בניתוק הצבא המצרי, משום שהמצרים העריכו את המצב כבעיתי ביותר, ונלחמו נואשות להעביר את יחידותיהם. מצד שני, הוא השיג מטרה אסטרטגית - מספר לא מבוטל של כוחות מצריים הוקצו ללחימה נגד הטריז, מה שהקל על שאר הקרבות במבצע יואב.
כמה חוקרים סבורים, כי ניתוק מוחלט של המטה המצרי מעולם לא היה מטרה של הטריז. הם סוברים כי הישראלים תכננו מצב דומה לכיס של פלוג'ה, שבו הוקף כוח מיצרי נייח גדול, ובסופו של דבר הוביל לאבידות ישראליות כבדות וכישלון בכיס. טריז בית חאנון, לעומת זאת, יצר די בהלה כדי שמצרים תתחיל לפנות כוחות גדולים, אך מנע מצב בו הם יתחפרו ויהוו מכשול משמעותי. הכוחות שנלכדו אחר כך בכיס פלוג'ה היו אכן חלק מבקשת הנסיגה של מטה החטיבה המצרית.
כחלק מהסכמי שביתת הנשק מ -1949 בין ישראל ומצרים, הסכימה ישראל למסור שטחים סביב רפיח ובית חאנון, כולל הטריז, תמורת פינוי מצרי של כיס הפלוג'ה.
קבוצת מרק
קבוצת מרק (Merck Group) היא חברת ענק גרמנית, המייצרת תרופות, כימיקלים וגבישים נוזליים. מטה החברה נמצא בדרמשטאדט, גרמניה, ועובדים בה מעל 50,000 עובדים ב-70 מדינות, בכללן ישראל. החברה רשומה בבורסת ה-DAX בגרמניה.
מרק נוסדה בשנת 1668, והיא מחברות הענק הוותיקות בעולם, וכן אחת מחברות התרופות הגדולות בעולם. חברת התרופות האמריקנית מרק נוסדה ב-1891 כחברת-בת של קבוצת מרק, אך התפצלה ממנה והפכה לעצמאית ב-1917. כיום אין קשר בין החברות, והן אף מתחרות זו בזו בתחום התרופות.
Kura Kura
Kura Kura (בעברית: סחרחורת) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הבנות הדרום-קוריאנית Twice. זהו הסינגל היפני השמיני של הלהקה, כאשר השיר "Strawberry Moon" משמש כבי-סייד שלו. הסינגל יצא להורדה דיגיטלית וסטרימינג ב-20 באפריל 2021 על ידי וורנר מיוזיק יפן, ופורסם פיזית ב-12 במאי 2021 ביפן.
רקע והוצאה
Twice הכריזו על השיר ועל הבי-סייד "Strawberry Moon" בסוף ההופעה המקוונת שלהן, "Twice in Wonderland", שהתקיימה ב-6 במרץ 2021. הקליפ לשיר פורסם ב-20 באפריל 2021 ביוטיוב.
קרדיטים
הקרדיטים לקוחים מטיידל.
Sunset Season
Sunset Season (בעברית: עונת השקיעה) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמר-יוצר האמריקאי, קונאן גריי. המיני-אלבום יצא ב-16 בנובמבר 2018 על ידי חברות התקליטים ריפבליק רקורדס ויוניברסל מיוזיק גרופ. המיני-אלבום הופק על ידי גריי עצמו ודן ניגרו. Sunset Season כולל את הסינגלים "Idle Town", "Generation Why" ו-"Crush Culture" ואת השירים "Greek God" ו-"Lookalike". המיני-אלבום הגיע למקום השני במצעד "Top Heatseekers" ולמקום ה-116 בבילבורד 200.
רקע
המיני-אלבום נכתב בהשראת אלבום הבכורה של הזמרת הניו זילנדית לורד, Pure Heroine. בנובמבר 2019, גריי ציין את חגיגות השנה לצאת המיני-אלבום בציוץ שכתב בטוויטר. "אינני יכול לתאר עד כמה חמשת השירים שהוצאתי שינו את חיי, לכן אני לא אני אנסה זאת. אני מאושר יותר משהייתי אי פעם". הציוץ לווה בצילום מסך אשר מציג את צמיחת המיני-אלבום בספוטיפיי. המיני-אלבום צבר למעלה מ-145 מיליון השמעות בשנה אחת.
אנדרטת אלברט
האנדרטה לזכר הנסיך אלברט או אלברט ממוריאל (באנגלית: Albert Memorial) היא אנדרטה בגני קנזינגטון בלונדון שבאנגליה, מול האלברט הול.
היסטוריה
האנדרטה נבנתה לבקשת המלכה ויקטוריה לזכרו של בעלה, הנסיך אלברט סקס קובורג גות'ה, לאחר מותו בשנת 1861 ונחנכה ב-1872. את האנדרטה תכנן האדריכל סיר גילברט סקוט בסגנון גותי. במרכזה נמצא פיסלו של הנסיך אלברט, הפונה דרומה לעבר האלברט הול, וכן פסלים המייצגים את יבשות אירופה, אסיה, אפריקה, והאמריקות. מסביב לפסל תגליף שעליו 169 דמויות.
בשנות ה-90 החל שיפוץ של האנדרטה, והיא נוקתה ונצבעה מחדש. בעת ניקוי הפסל התברר כי הוא נצבע בשחור, והיה בצבע זה במהלך 80 השנים שקדמו לשחזור. בתחילה חשבו כי הפסל נצבע בשחור במהלך מלחמת העולם הראשונה כדי להגן עליו מהפצצות צפלין גרמניות, אולם בדיקה שנערכה העלתה כי הפסל נצבע קודם למלחמה, כנראה כדי להגן עליו מזיהום האוויר.
ברוסוס
ברוסוס (ביוונית: Βήρωσσος) היה סופר והיסטוריון בבלי הלני שחי במאה ה-3 לפנה"ס.
ביוגרפיה
ברוסוס נולד על פי המשוער מעט לפני או במהלך תקופת שלטונו של אלכסנדר מוקדון על בבל (330–323 לפנה"ס). מקובל כי לכל המוקדם נולד ב-340 לפנה"ס. שנת מותו אינה ידועה.
ברוסוס היה כהן בבלי של האל בל. שמו, ברוסוס, הוא כנראה הצורה היוונית של השם האכדי "בֶּל - רֵאוּ - שוּ" ( Bel - re'u - šu) - בל רועהו.
בסביבות 290–278 לפנה"ס פרסם את חיבורו ביוונית "בבילוניאקה" ("ההיסטוריה של בבילוניה"), הסוקר ב-3 ספרים את תולדות בבל מסיפור הבריאה ועד לזמנו של המחבר. את הספר הקדיש למלך הסלאוקי אנטיוכוס הראשון. מהספר נשתמרו אך קטעים בודדים המצוטטים בספרים של יוסף בן מתתיהו, פליניוס הזקן, קנסורינוס וויטרוביוס. כפי שמנתון המצרי שאף להחליף את הרודוטוס היווני כסמכות העליונה להיסטוריה של מצרים בשביל היוונים, כך ברוסוס רצה להפוך את העבר המפואר של בבל לנגיש ליוונים, על ידי פרסום חיבור היסטורי המבוסס על מסורת מקומית. אולם תקוות אלו נתבדו, משום שסופרים יווניים ציטטו רק לעיתים נדירות את הכהן הבבלי, וחיבורו היה בשימוש רק אצל סופרים יהודים-הלניסטים אפולוגטיים, שחיפשו אחר עדות בלתי תלויה לקדמוניות היהודים.
ברוסוס כתב בין השאר כי מלכי בבל נבופלאסר ונבוכדנצר השני כבשו גם את מצרים, אף שהם לא כבשו אותה. הוא שכתב את ההיסטוריה כדי לתת לגיטימציה לכיבושי המלכים הסלאוקים הראשונים, ובעיקר לשאיפותיהם וניסיונותיהם לכבוש את מצרים התלמיית.
לפי ויטרוביוס, היגר ברוסוס מבבל לאי קוס, שם פתח בחסות מלך מצרים בית ספר לאסטרולוגיה.
היהודים אצל ברוסוס
יוסף בן מתתיהו מצטט את ברוסוס, המספר על איש צדיק שחי 10 דורות לאחר המבול, וטוען כי מדובר באברהם. אולם למרות שעל פי ספר בראשית 10 דורות מפרידים בין נח לאברהם, לדעת ההיסטוריון מנחם שטרן יש ספק רב בכך שניתן לזהות אותו עם אברהם ונראה שיוספוס לקח את הזיהוי הזה מחוגים יהודים-הלניסטיים.
הקטע הגדול יותר שבו מצטט יוסף את ברוסוס, מופיע בשניים מספריו: "נגד אפיון" ו"קדמוניות היהודים". יוסף מביא את הבבילוניאקה (או הכלדאיקה, Chaldaika, "דברי ימי הכשדים") של ברוסוס כעדות לכך שספרי דברי הימים העתיקים של "הכשדים" תואמים בתוכנם לאלה של היהודים. הוא מציין שברוסוס כתב (בספר השלישי של החיבור) על המבול ועל התיבה, ועל נבוכדנצר מלך בבל, שעלה עם צבאו על ארץ ישראל ומצרים: "ונתן את השבויים אשר לקח מן היהודים והכנענים והארמים ועמי מצרים על ידי אחדים מאוהביו... להוליכם אל ארץ בבל. והוא החיש את מסעו דרך המדבר במתי מעט והגיע אל בּבל... ובבוא השבויים צוה להושיבם במקומות הכושר בארץ בבל". ייתכן מאוד שיוסף לא ציטט את ברוסוס ישירות, אלא דרך אלכסנדר פוליהיסטור.
הסופר האשורי הנוצרי טטיאנוס הזכיר גם הוא בחיבורו "נאום אל היוונים" את דברי ברוסוס: "בתיאורו את מעשי המלכים, הוא מציין אחד מהם, נבוכדנצר שמו, שערך מלחמה נגד הפיניקים והיהודים". נראה כי טטיאנוס מתייחס לאירועים שהובילו לחורבן בית ראשון, מאחר שבאותו הזמן הערים הפיניקיות צור וצידון שיתפו פעולה עם ממלכת יהודה בתכנון מרד נגד נבוכדנצר. הבבלים כבשו את ירושלים ואז הכניעו את פיניקיה. אך ייתכן גם שהמשפט על הפיניקים והיהודים נוסף על ידי טטיאנוס.
פאי בעקרב
π בעקרב הוא אחד הכוכבים הבולטים בקבוצת הכוכבים עקרב עם בהירות נראית מדרגה 2.89, והוא מייצג את הצבת הדרומית של העקרב. למרות שהכוכב בולט יחסית ומייצג חלק משמעותי של העקרב, הוא לא זכה לשם משלו, בניגוד לשכניו גרפיאס ודשובה המייצגים את הצבת הצפונית ואת ראשו של העקרב בהתאמה.
π בעקרב Aa ו-π בעקרב Ab
π בעקרב A הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי שמורכב משני כוכבי הסדרה הראשית כחולים מסוגים ספקטרליים B1 V ו-B2 V. מסותיהם של בני הזוג הן 10 מסות שמש ו-6.3 מסות שמש ורדיוסיהם כ-5 רדיוסי שמש ו-4 רדיוסי שמש בהתאמה. טמפרטורות פני הכוכבים הן כ-25,100 קלווין וכ-21,000 קלווין, אך לא ניתן להפריד את קרינתם ועוצמת ההארה המשותפת שלהם היא פי 1,900 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך רוב הקרינה היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת ההארה הכוללת של בני הזוג היא למעלה מפי 10,000 מעוצמת ההארה של השמש. זוג הכוכבים מקיפים זה את זה בזמן הקפה של יום אחד, 13 שעות ו-41 דקות במסלול כמעט מעגלי כך שהמרחק ביניהם הוא כ-15 רדיוסי שמש בלבד או כ-0.07 של יחידה אסטרונומית. מישור ההקפה נטוי ב-42 מעלות ביחס לקו הראייה אליהם ובשל גודלם של הכוכבים וקרבתם הם מסתירים חלקית זה את זה פעמיים בכל הקפה והבהירות הכוללת שלהם יורדת בכ-3 מאיות של דרגת בהירות. בשל כך הכוכב מסווג כמשתנה לוקה מהסוג של β בנבל.
π בעקרב B
π בעקרב B נמצא במרחק של כ-50 שניות קשת מ-π בעקרב A והוא מסווג ככוכב הסדרה הראשית לבן-צהבהב מסוג ספקטרלי F4 V. עם זאת, בהירותו היא רק מדרגה 12.2, שבמרחקה של המערכת, שקולה לעוצמת הארה של כשליש מזו של השמש, בעוד שכוכבי הסדרה הראשית מסוג F אמורים להאיר בעוצמה גדולה פי 10 מכך. ייתכן שהזיהוי הספקטרלי של הכוכב שגוי בגלל קרבתו ל-π בעקרב A הבהיר ממנו בהרבה ומדובר למעשה בכוכב הסדרה הראשית כתום מסוג ספקטרלי K, או שמדידת המרחק שגויה והוא רחוק בהרבה וכלל לא קשור אל π בעקרב A. אם הוא כן נמצא באותו המרחק, אז הוא מקיף את הזוג π בעקרב A במרחק של לפחות 8,000 יחידות אסטרונומיות ולוקח לו לפחות 160,000 שנים להקיף את בני הזוג. כנראה שהכוכב הוא בעצמו כוכב כפול.
איסרמן
איסֶרמן (Isserman, Issermann) הוא שם משפחה אשכנזי. {{פירושונים|
ראו גם
}}
כליקותריום
יצור מוזר זה חי באירופה, אסיה ואפריקה בערבות שיחים ודמה במראהו לעצלני קרקע, קופי אדם או פנדות, אך נראה כמו סוס. אורכו הגיע ל-2.5 מטרים והוא שקל מעל 1,500 קילוגרם. היו לו טפרים חזקים המעוקלים אחורה בדומה לעצלנים, גוף מגושם וראש דמוי סוס, אך קצר יותר ובעל פחות שיניים.
יצור זה היה איטי מאוד ונע בצורה מגושמת ובאכילתו נשקפה לו סכנה רבה מטורפים.
בתרבות
הכליקותריום מופיע בסרט ללכת עם חיות כיצור איטי שניזון מעלים נמוכים ופרט אחד מותקף על ידי האינדון.
כליקותריום בשם צ'ולי נראה לפרק זמן קצר בסרט עידן הקרח 2 ומופיע גם בסרט עידן הקרח: בריחתה של הביצה.
אלוניים
אלוניים (שם מדעי: Fagaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים בסדרת אלונאים. היא כוללת כ-600 מינים של עצים ושיחים, חלקם ירוקי עד וחלקם נשירים. מיני המשפחה מאופיינים בעלים פשוטים, מסורגים ומנוצים ובדרך כלל בעלי טרף ופטוטרת, פרחים חד מיניים בצורת עגיל ופירות בצורת בלוט וספלול שמכילים עד שבעה זרעים. לכמה ממיני המשפחה יש ערך כלכלי לאדם: עצי אלון, אשור וערמון משמשים כחומר גלם לבנייה ולמוצרי עץ אחרים. מאלון השעם מפיקים את השעם ליצירת פקקים ולמוצרים נוספים, ופירות הערמון משמשים למאכל.
מיון
המשפחה מחולקת לשש תת-משפחות וכוללת שישה או שמונה סוגים (תלוי בשיטת המיון) והיא נחשבת מונופילטית. הסוג אשור דרומי נמנה בעבר על משפחה זו, אך לאור הבדלים במורפולוגיית העלים והאבקנים, ומחקרים מולקולריים שמצאו הבדלי כרומוזומים, הוא ממוין היום במשפחה נפרדת ומקבילה.
במשפחה נכללים כיום הסוגים הבאים:
פן-דור תעשיות
היסטוריה
חברת פן-דור תעשיות בע"מ הוקמה על ידי אהוד גת ובנימין פניגשטיין בשנת 1989, על יסודותיה של נגרייה קטנה מבאר שבע. בנוסף לנגרייה רכשו גת ופניגשטיין נכסים נוספים. בשנת 1993 הפכה החברה לציבורית והונפקה בבורסה. את שנת ההנפקה סיימה החברה ברווח של 4.5 מיליון שקלים, אך את השנה שלאחריה סיימה בהפסד של 4.3 מיליון שקל בשל חברות אחרות שהיו בבעלותה. בשל כך, ב-1996 היא מכרה את חברת "החופר", הבעלים רכש את כל מניותיה והחברה חזרה להיות חברה פרטית.
בשנת 2001 ביצעה גרלם בע"מ, חברה בשליטה מלאה של אהוד גת, הצעת רכש וקנתה את כל מניותיה של פן-דור תעשיות בע"מ. מאז פיתחה החברה דלתות, משקופים פולימריים ודלתות עמידות למים.
Inside Your Heaven
Inside Your Heaven (בעברית: בתוך גן העדן שלך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד. השיר יצא לאור ב-14 ביוני 2005, על ידי חברות התקליטים אריסטה רקורדס, סייקו מיוזיק ו-19 אנטרטיינמנט כסינגל שלא מתוך אלבום וכסינגל הבכורה של אנדרווד.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-5 מיליון השמעות.
הצלחה
גרסתה של אנדרווד זכתה להצלחה חסרת תקדים, כאשר נחתה במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 והייתה לאחד משירי הקאנטרי הבודדים בהיסטוריית המצעד שעשו זאת. כמו כן, הצליחה גרסתה של אנדרווד לכבוש את פסגת מצעד קנדה הוט 100 והייתה לאחד מהשירים המצליחים ביותר במדינה באותה השנה.
במצעד סוף השנה שמגזין הבילבורד פרסם בסוף שנת 2005, דורג השיר במקום ה-71.
Play On
Play On (בעברית: להפעיל או לנגן) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד. האלבום יצא לאור ב-3 בנובמבר 2009, על ידי חברות התקליטים אריסטה נאשוויל ו-19 רקורדס.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200.
הצלחה
האלבום הגיע למקום הראשון בארצות הברית ונמכר בלמעלה מ-318 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו במדינה ובכך שבר שיא שהפך לאלבום הנשי שמכר הכי הרבה עותקים בשבוע הראשון ליציאתו במדינה ב-2009. בנוסף זהו גם היה לאלבומה השלישי שהגיע לראש מצעד אלבומי הקאנטרי האמריקאי.
נכון לאוקטובר 2016 האלבום נמכר בלמעלה מ-2.3 מיליון עותקים נקיים ו-3 מיליון עותקים במכירות משולבות בארצות הברית מה שמזכה אותו למעמד פלטינה משולשת. בנוסף הוא גם הגיע למעמד פלטינה בקנדה ולמעמד זהב באוסטרליה.
סינגלים
הסינגל הראשון מהאלבום "Cowboy Casanova" הגיע למקום ה-11 במצעד האמריקאי הרשמי ואף היה לשיר החמישי שעשה את הקפיצה הגדולה ביותר ממקום מסוים למקום מסוים במצעד האמריקאי הרשמי כאשר קפץ מהמקום ה-96 למקום ה-11.
פרסים ומועמדויות
האלבום היה מועמד לשני פרסי גראמי על השירים "Temporary Home" ו-"Mama's Song" בעוד האלבום היה מועמד לפרס אלבום השנה בטקס פרסי האקדמיה לקאנטרי ובטקס "Country Music Association".