cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קרב נהר לה פלטה
הקרב
בשעה 06:32 הטילה האקסטר שלושה טורפדות שהחטיאו את המטרה עקב תמרון יעיל של הגרף שפה. בשעה 06:37 האג'אקס שיגרה מטוס. בשעה 06:38 האקסטר ביצעה תמרון על מנת להפנות את דופנה השמאלי לכיוון הגרף שפה במטרה להטיל טורפדו. במהלך תמרון זה, שני פגזים שירתה הגרף שפה פגעו בתותח הקדמי של האקסטר ובמרכזה. בין נזקי הפגיעה: השבתת התותח ושריפה נוספת שפרצה במספר סיפונים. בשלב זה האקסטר כבר הייתה פגועה קשות: מוצפת, ללא מתחים, 2 תותחים מושבתים, תמרון בשליטה מקומית, תקשורת פנים באמצעות שליחים ולמרות כל זאת האקסטר סיימה את הסיבוב וירתה טורפדו שהחמיץ את המטרה. בגמר הסיבוב האקסטר נערכה במקביל לגרף שפה וירתה בשני התותחים הנותרים. ב-06:40 נחת פגז שירתה הגרף שפה במים בטווח אפס מחרטום האג'אקס ורסיסי הפיצוץ הרגו ארבעה אנשי צוות.
המרדף
בהחלטה שנויה במחלוקת מבחינה טקטית, הגרף שפה שינתה את נתיבה לכיוון אזור שפך הריו דה לה פלטה. האג'אקס והאכילס החלו במרדף אחרי הגרף שפה על מנת ללוותה ולראות לאן פניה מועדות. במהלך שלבי המרדף הראשונים (סביבות השעה 08:00) נפגעה האג'אקס מפגז שירתה הגרף שפה וכתוצאה מהפגיעה איבדה את אחד מהצריחים. טורפדו שהאג'אקס ירתה בתגובה החמיץ את מטרתו. מכאן נפתח הטווח ל-15 מייל. האכילס הפליגה מעט צפונית לאג'אקס, והאקסטר החלה לדדות דרומה לאיי פוקלנד לתיקונים. בשעה 09:15 נחת המטוס ששיגרה האג'אקס לאחר שעתיים וחצי של טיסה.
ב-09:45 שלח הרוואד מסר לסיירת הכבדה "הקומברלנד", שנמצאה באותו רגע כ-1,000 מיילים ימיים דרומית לאזור הריו דה לה פלטה. במסר פקד הארוואד על הקומברלנד להגיע במהירות מרבית לאזור מונטווידאו. כמו כן, נשלח מסר זהה לנושאת המטוסים אה"מ ארק רויאל וספינות נוספות בקרבתה. ה"ארק רויאל" וחברותיה היו באותו רגע במרחק 3,000 מיילים ימיים מאזור הריו דה לה פלטה. בשעה 10:30, תוך כדי המרדף הצטמצם הטווח בין הספינות ל-23,000 יארד (כ-21 ק"מ) והגרף שפה שהבחינה בכך, ירתה מטח לכוון האכילס, שהצליחה להתחמק בקושי על ידי תמרון יעיל. האכילס פתחה באש מיד אחר כך.
בשעה 19:15, לאחר תשע שעות ללא ירי, נורו שני מטחים מהגרף שפה לכיוון האג'אקס. שניהם לא פגעו ביעד. בשעה 22:15, לאחר שכבר שקעה השמש, חצתה הגרף שפה את ה-English bank (מכשול מים רדודים בדרך למונטווידאו) מצפון כאשר האכילס מלווה אותה והאג'אקס חולפת את המכשול מדרום על מנת למנוע בריחה של הגרף שפה דרומה, דבר שקומודור הרוואד חשש שתעשה. ב-23:15, לאחר שהבין סופית כי כוונת הגרף שפה להיכנס לנמל מונטווידאו, פקד קומודור הרווד על האכילס לעזוב את הגרף שפה, שמעט אחר כך אכן נכנסה לנמל מונטבידאו והטילה עוגן.
בפרק זמן של שעה וחצי של קרב צמוד, 16 שעות של "מרדף" על פני 350 מייל עד למונטבידאו, היה מניין הנפגעים כלהלן: בצד הבריטי 72 הרוגים (61 באקסטר, שבעה באייקס וארבעה באכילס) ו-47 פצועים (23 באקסטר, 15 באייקס ותשעה באכילס). בגרף שפה היו 37 הרוגים ו-57 פצועים.
הדרמה במונטוידאו
החללים הגרמנים נקברו בעיר מונטווידאו כשלנגסדורף מצדיע להם הצדעת הצי ושאר המלחים מצדיעים הצדעה נאצית. השבויים האזרחים שהיו על הגרף שפה שוחררו.
הגרף שפה ביקשה מרשויות אורוגוואי שיאפשרו לה לשהות שבועיים במונטווידאו. השגריר הבריטי הפעיל לחץ כנגד, ולאחר התייעצות עם המטה שבלונדון המשיך לעשות זאת בגלוי בלבד, מכיוון שהבין שכרגע לא מחכה לגרף שפה כוח בריטי עדיף מחוץ לנמל. לגרף שפה נותר רק שליש מכמות התחמושת, כמות שתספיק לקרב של כ-20 דקות.
בשלושת הימים הבאים, בנוסף ללחץ הגלוי של השגריר הבריטי לפינוי הגרף שפה מהנמל, הופעלה רשת של הטעיות מודיעיניות באמצעות תשדורות רדיו כוזבות עם ה"ארק רויאל" וספינות נוספות, והזמנת דלק בכמות עצומה לאזור. רשת זו יצרה את האשליה שלגרף שפה אורב מחוץ לנמל כח שאין ביכולתה לנצח או לברוח ממנו. בנוסף, נעשה שימוש בחוק הבינלאומי שלא מאפשר לספינת מלחמה לצאת מנמל ממנו יצאה ספינת סוחר של צי יריב ב-24 השעות האחרונות, וזאת על ידי יציאה של ספינות סחר בריטיות כל 24 שעות. בליל 14 בדצמבר, כ-24 שעות לאחר כניסת הגרף שפה לנמל מונטווידאו, הגיע הסיירת הכבדה אה"מ קמברלנד לאזור.
לנגסדורף, שהלך שולל אחר ההטעיה הבריטית, פנה להתייעץ עם המטה, כאשר מבחינתו, כוח בריטי עדיף בהרבה אורב לו ביציאה. המטה הגרמני הציב ללנגסדורף שלוש אופציות: להילחם עד מוות, לנסות להגיע לבואנוס איירס הסמוכה, שם היה יכול לבצע תיקון ארוך יותר, או להטביע את הספינה ולהציל את הצוות, כאשר אפשרות זו, על פי עדויות, לא הייתה בהסכמתו של היטלר.
ב-17 בדצמבר, לאחר שרשויות באורוגוואי הורו ללנגסדורף להתפנות מהנמל, עגנה הגרף שפה כ-4 מיילים ימיים (7.3 ק"מ) מול מונטווידאו, ולאחר שהצוות פונה על ידי שתי גוררות ואסדה לבואנוס איירס, נשמע פיצוץ והספינה החלה לטבוע.
יומיים אחר כך, לאחר הבעה גלויה של זעם בגרמניה ולאחר שהבין כי נפל קורבן לתחבולה, התאבד לנגסדורף ביריית אקדח.
שכונות הטבעת
שכונות הטבעת הן חמש שכונות בירושלים: נווה יעקב, גילה, תלפיות מזרח, רמות-אלון ופסגת זאב, שהוקמו מעבר לקו הירוק, על שטחים שנכבשו על ידי צה"ל במלחמת ששת הימים וסופחו מוניציפלית לעיר. מטרת הקמת השכונות הייתה יצירת רצף שכונות מגורים יהודיות סביב מרכז העיר. כיום מתגוררים בשכונות אלה כ-165,000 איש.
היסטוריה
בשנים הראשונות התאכלסו השכונות במהירות רבה. גם לאחר סיום שלב אכלוס הדירות החדשות המשיך גידול האוכלוסייה בשכונות אלו, משום שרבים מהתושבים החדשים היו זוגות צעירים שילדיהם נולדו בשכונה. עם השנים התבגרה האוכלוסייה, והילדים שבגרו לרוב עברו להתגורר מחוץ לשכונה. כתוצאה מכך הואט קצב הגידול של האוכלוסייה. האוכלוסייה בשכונות מסוימות, כמו נווה יעקב ורמות אלון, התחלפה במהלך השנים, ואחוז החרדים בהן עלה משמעותית.
שכונות הטבעת בנויות על שטחים שנכבשו על ידי צה"ל במלחמת ששת הימים. מוסדות האומות המאוחדות, האיחוד האירופי, הרשות הפלסטינית, וחלק מהשמאל בישראל, רואים בשכונות אלו התנחלויות, אולם מדינת ישראל מתייחסת אליהם כאל שכונות של ירושלים, עקב חוק ירושלים (ראו מעמדה החוקי של ירושלים).
תהליך הקמת השכונות
שכונת הר חומה, שאף היא מחוץ לקו הירוק, נבנתה בשנות ה-90, ולכן אינה נחשבת משכונות הטבעת.
סקייפ
היסטוריה
ב-12 בספטמבר 2005 רכשה חברת eBay את סקייפ תמורת 2.6 מיליארד דולר. באוקטובר 2007, כשנתיים לאחר הרכישה, חברת eBay הודיעה שהתוכנה לא עמדה בציפיות ולא הניבה את הרווחים הנדרשים, והודיעה על הפחתה של 1.4 מיליארד דולר. המנכ"ל זנסטרום הודיע על פרישתו.
בנובמבר 2009 חזרה החברה לבעלותם של מייסדי סקייפ. מייסדיה הגיעו להסכם פשרה עם חברת eBay שבו ירכשו 70 אחוזים ממניות החברה תמורת כ-1.9 מיליארד דולר.
ב-10 במאי 2011 הודיעה חברת מיקרוסופט כי היא רוכשת את סקייפ תמורת 8.5 מיליארד דולר. ב-13 באוקטובר 2011 חברת מיקרוסופט רכשה את סקייפ וכל הטכנולוגיות הקשורות אליה בסכום של 8.5 מיליארד דולר, החברה מתייחסת לסקייפ כמוצר שלה. כך, בסופו של דבר, יצאה חברת eBay מורווחת מרכישת סקייפ. באפריל 2013 מיקרוסופט שילבו את שירות המסנג'ר עם סקייפ (למעט בסין).
בנובמבר 2017 רכשה מיקרוסופט את הסטארט-אפ "Swing Technologies" לצורך שיפור אפליקציית המסרים שלה.
תכונות
השירות הבסיסי של התוכנה הוא שיחות קוליות והתכתבות טקסטואלית בצ'אט ממחשב למחשב בחינם. התוכנה תומכת בוועידות טקסט של עד 5 משתמשים. ניתן להעביר את רשימת אנשי הקשר למשתמש אחר, או לייבא אנשי קשר מרשימות פנימיות במחשב כמו רשימת אנשי הקשר של תוכנות דואר אלקטרוני שונות.
בנוסף, התוכנה מאפשרת שיתוף מסך בין משתמשים.
טכנולוגיה
כל משתמש Skype יכול להריץ תוכנת סקייפ על המחשב או להתחבר ישירות דרך אתר האינטרנט. תוכנה זו היא חינמית וניתנת להורדה מאתר החברה. הקוד והפרוטוקול של Skype סגורים. ההבדל המרכזי בין Skype לבין תוכנות VoIP אחרות הוא שהיא פועלת במבנה של עמית לעמית (P2P) ולא בצורה של שרת-לקוח.
ספריית המשתמשים של Skype מבוזרת ומופצת בין הצמתים ברשת; כלומר, שהרשת יכולה לגדול בקלות להיקפים גדולים, ללא תשתית מרכזית מסובכת ומרוכזת. Skype גם מסוגלת לנתב שיחות דרך משתמשים אחרים; דבר המאפשר לה לחצות חומות אש, בניגוד לרוב תוכנות השיחות ברשת (VoIP;. בעיקר אלו המבוססות על פרוטוקול SIP. הבחירה של המשתמשים שינתבו את השיחה היא אוטומטית לגמרי.
במרץ 2017 עברה סקייפ להשתמש באופן רשמי בטכנולוגיית ענן (מבוססת Azure של מיקרוסופט), ולא בטכנולוגיית P2P המיושנת (כאשר במקביל, גרסאות קודמות יותר הפסיקו להיתמך). העברת התוכנה לטכנולוגיה החדשה לקחה מספר שנים. וממשק משתמש הפך להיות אחיד וזהה בכל ההתקנים.
אבטחה
הצפנה של 256 ביט מצפינה כל שיחת סקייפ – קולית, וידאו או שיחת טקסט. סקייפ משתמשת במפתחות של 1536 עד 2048 ביט RSA כדי לתווך בין מפתחות AES סימטריים. כאשר המשתמשים נכנסים לתוכנה, השרת מאשר את המפתחות הפומביים שלהם.
ב-11 בינואר 2018 הוסיפה החברה תכונה המאפשרת ביצוע שיחות פרטיות מוצפנות מקצה לקצה.
בעיות אבטחה
Skype יודעת לפתוח מספר פורטים במחשב של המשתמש ובצורה ישירה לגרום לכך שחומת האש של חלונות תאשר לה לפעול (ראו: API). יכולת זו תומכת בתכונות שעלולות לאפשר לוירוס לחדור לתוכנה. הווירוס עלול לגרום לאי נוחות לאנשי הקשר של המשתמש, או, אם המשתמש שתוכנתו נגועה בווירוס מנוי לשירות SkypeOut אף לאפשר הטרדה של מספרי טלפון רגילים.
שלא כמו בהודעות מידיות או בדואר אלקטרוני, סקייפ מאפשר לבצע פעולות של לקוח-שרת, כך שאין שומרים, דבר המאפשר התפתחות של וירוסים רבי משתמשים המנצלים חולשות קטנות בקוד תוך דקות מעטות.
חולשה אחרת מגיעה מטבען של תוכנות עמית-לעמית (P2P) – עמוד השדרה של הקשרים מגיע ממחשבים אשר מחוברים הכי הרבה והכי לא מאובטחים. בכל זמן נתון יש אלפי מחשבים כאלו. תוקף יסודי יכול לבנות רשימה של המחשבים הללו על ידי שיגור התקפת DDOS כנגדם, דבר העלול להפיל את כל הרשת. הרשת תטען שהיא בסידור-עצמי על ידי Skype וה-DDOS לא תצליח לעבוד כאשר המחשבים החדשים ייקחו את מקומם של הישנים שהותקפו.
במאי 2012 נחשפה פרצת אבטחה חמורה בסקייפ אשר מאפשרת לעקוב אחרי כתובות IP של כל משתמשי סקייפ בחשאי. נכון לשנת 2018 הפרצה עדיין קיימת. מומחי אבטחה מעריכים כי סקייפ הייתה מודעת לכך עוד משנת 2010.
תוכנות חלופיות לסקייפ
ארגון בשם Electronic Frontier Foundation, שהוא ארגון ללא מטרת רווח הפועל בתחום דיני האינטרנט להגנת רווחת הפרט, מביא רשימה של תוכנות פתוחות הנותנות פחות או יותר אותן אפשרויות; בין השאר, ניתן למנות בהן את Ekiga, Viber, Twinkle, Coccinella, QuteCom, SIP-Communicator ואת ספיקו הישראלית.
פיתגורס פאפאסטמטיו
פיתגורס פאפאסטמטיו (יונית: Πυθαγόρας Παπασταματίου; 1930 - 12 בנובמבר 1979) היה משורר ומחזאי יווני.
חייו
פאפאסטמטיו נולד באגריניו שם התגורר עד שהיה בן 18. משפחתו במקור הגיע מסאמוס. אמו מריה הייתה מורה ואביו ג'ון היה סוחר טבק. הוריו הכירו באיזמיר זמן קצר לפני מלחמת יוון–טורקיה. המלחמה השפיע על יצירתו המאוחרת ובשנת 1972 כתב שיר אודות אסיה הקטנה יחד עם אפוסטולוס קאלדארס. בשנת 1940 החל ללמוד בתיכון ועם כיבוש יוון על יד הגרמנים התחבא באזור ואלורס. בשנת 1944 למחתרת היוונית העממית. בשנת 1945 עבר לאתונה. הוא למד בבית הספר לדרמה של הקונסרבטוריון של אתונה.
הוא נפטר בשנת 1979 מהתקף לב.
פוארטזאורוס
הפוארטזאורוס היה כנראה אחד הדינוזאורים הגדולים ביותר שחיו אי-פעם, הן מבחינת אורך והן מבחינת משקל: בהתחלה הוערך אורכו כנע בין 35 ל-40 מטר ומשקלו בין 80 ל-100 טונות. הערכות אלו מציבות אותו כקצת גדול יותר מהארגנטינוזאורוס, זאורופוד ענקי נוסף שחי בדרום אמריקה בקרטיקון ונחשב גם הוא לאחד מהדינוזאורים הגדולים ביותר שחיו אי-פעם. לעומת זאת, הערכות חדשות יותר קבעו שאורכו היה קרוב יותר ל-30 מטר (קצר יותר מהארגנטינוזאורוס).
לפוארטוזאורוס היה צוואר ארוך וגמיש במיוחד. היה לו גם כלוב צלעות רחב, שרוחבו הוערך בין 5 ל-8 מטר.
הערות אלבום
ההערות יכולות להכיל דברים שונים. חלקן מכילות את הדיסקוגרפיה של האמן, או האמנים. חלקן מתארות את תהליך העבודה על האלבום. דבר אחד, אשר משותף כמעט לכל הערות האלבום, הוא מתן קרדיט למלחין השיר, ולעיתים תכופות גם קרדיט אחר (כגון כותב המילים אם יש מילים, ואם ההרכב אינו קבוע גם המוזיקאים וכלי הנגינה שלהם), וכן תודות שהלהקה מבקשת להדגיש. פעם ההערות היו כמעט תמיד תיאור אוהד שנכתב בידי עיתונאי מוזיקה. המסורת הזו, של תיאורים עיתונאיים המנתחים את היצירה ואת ההרכב, התפתחה בעיקר במוזיקת הג'אז ביוזמתו של העיתונאי לאונרד פד'ר עד כדי כך, שכמעט כל אלבום ג'אז, שיצא בחברת הקלטות גדולה, מכיל הערות שכאלו. המנהג הזה נמוג ברוב סוגות המוזיקה, אך בחברות ההקלטות הגדולות העוסקות בג'אז, כגון בלו נוט, עדיין יש עיתונאיים אשר כותבים את הערות האלבום בצורה הזו. ישנם מקרים בהם האומן מוסיף מסר למאזינים בהערות האלבום. מקרה מפורסם למסר כזה הוא המכתב למאזין שצירף ג'ון קולטריין באלבומו המהפכני A Love Supreme המתאר את התעוררותו הרוחנית ואת האמונה באל שעמדו ביסוד הקלטת היצירה.
בסוגות כגון רוק ומוזיקה פופולרית, לרוב מופיע בהערות האלבום מידע בסיסי על האמן ועל סגנונו. כמו כן פעמים רבות ההערות מכילות את מילות השירים, ולעיתים נדירות אף את האקורדים שלהם. בחלק מהאלבומים מופיעות בתוך החוברת של הערות האלבום תמונות ציורים או יצירות אמנות אחרות. תופעה זו אופיינית באלבומי נושא, כך למשל אלבום הנושא הראשון Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band מכיל תמונות של חברי להקת הביטלס לבושים בתלבושת של תזמורת צבאית. תמונות הופיעו גם באלבומים של להקות רוק שונות, כגון הדלתות ולד זפלין. האלבום Sgt. Pepper היה גם האלבום הראשון בהיסטוריה בו צורפו מילות השירים להערות האלבום, דבר שגרר בתחילה תמיהה מצד המבקרים.
במוזיקה קלאסית, לרוב יופיע בהערות האלבום מידע היסטורי וביוגרפי על היצירות, המלחין, המבצע או המבצעים וההקלטה. כמו כן, לעיתים ניתן יהיה למצוא ניתוח של היצירות המאוגדות באלבום; הניתוח יכול להיות ברמות שונות של מקצוענות, תלוי בקהל היעד של האלבום. באופרות (או בכל יצירה אחרת הכוללת זמרה) יכול להופיע גם הלברית. כמו כן, חברות הקלטה רבות, נוהגות להשתמש בהערות האלבום, כדי לפרסם אלבומים נוספים אותם הן מוציאות. לרוב, מופיעות בהערות האלבומים הקלאסיים רשימות מאוירות של אלבומים מסוגות קרובות בהוצאת אותה חברת ההקלטה. לעיתים, באלבומים קלאסיים, הערות האלבום מתורגמות במלואן או בחלקן לכמה שפות.
כאשר מוציאים הוצאה מחודשת של אלבום, פעמים רבות יופיעו הערות אלבום חדשות, אשר יבחנו את האלבום על סקאלת הזמן, ויתייחסו להערות המקוריות, שגם לרוב יופיעו באלבום.
Schallplattencover
נובו נורדיסק
נובו נורדיסק (באנגלית: Novo Nordisk, נסחרת בבורסה תחת: OMX: NOVO B, NYSE: NVO) היא חברת תרופות דנית בינלאומית עם משרדים ראשיים בבגסווארד (Bagsværd), דנמרק. לחברה מפעלי ייצור בשבע מדינות, פעילות במעל 75 מדינות, מכירה בכ-180 מדינות, ומעל 40,000 עובדים ברחבי העולם. היא החברה הנסחרת הגדולה בדנמרק.
החברה שווקה בישראל על ידי קבוצת לפידות.
סמל השור של החברה לקוח מהמיתולוגיה המצרית.
היסטוריה
מאחורי חברת נובו נורדיסק מסתתר סיפור שהחל בדנמרק לפני יותר מ-90 שנה. תחילתו של הסיפור בשתי חברות דניות קטנות: חברת Nordisk Insulinlaboratorium, שהוקמה ב-1923,  וחברת Novo Terapeutisk Laboratorium שהוקמה ב-1925. חברות אלה היו הראשונות בעולם שהחלו לייצר את התרופה החדשה והמהפכנית – אינסולין. את ההורמון גילה צמד חוקרים קנדיים ב-1921.
ב-1989 החליטו החברות להתאחד וכך נולדה חברת נובו נורדיסק. החברה מפורסמת במגוון רחב של פעילות תרופתית כגון תרופות ומכשירים לטיפול בסוכרת ובתחומי עצירת דימומים (Hemostasis), הורמוני גדילה ו HRT (טיפול בהחלפה הורמונלית).
תאוריית המודרניזציה
תאוריית המודרניזציה היא מקבץ תאוריות במדעי החברה העוסקות בריבוד הגלובלי, פרי יצירתם של אינטלקטואלים שונים, ובמרכזה דגם של תהליך התפתחות כלכלית וחברתית המציג את הריבוד הגלובלי כתוצאה של הבדלים בקידמה החברתית, בדגש על ההתפתחות הטכנולוגית. התאוריה התפתחה בארצות הברית בשנות ה-50 של המאה ה-20, והייתה לה השפעה רבה על מדיניות החוץ של ארצות הברית בעידן הפוסטקולוניאלי ובהקשר של המלחמה הקרה.
הטענה המרכזית של התאוריה היא חשיבותה של הטכנולוגיה התעשייתית ושל הקידמה החברתית והתרבותית באופן כללי, כקובעת את רמת החיים של כל חברה וחברה. המחסום העיקרי, על פי תאוריית המודרניזציה, מפני ההתפתחות הטכנולוגית ואגב כך גם ההתפתחות הכלכלית, היא המסורת. הטענה היא שחברות מסורתיות נוטות לדחות חידושים טכנולוגיים ועל ידי כך בולמות את התפתחותן הכלכלית.
רקע
דייוויד אפטר הדגיש את החשיבות של השיטה הפוליטית ואת ההיסטוריה של הדמוקרטיה, כשהוא חוקר את הקשר בין דמוקרטיה, ממשל תקין ויעילות לבין מודרניזציה. דייוויד מק'קללנד ("החברה המצליחה", 1967) ניגש לנושא זה מההיבט הפסיכולוגי, עם תאוריית המוטיבציה שלו, כשהוא טוען שמודרניזציה אינה יכולה להתרחש עד שחברה מסוימת מעריכה את ערך החדשנות, ההצלחה והיוזמה החופשית. אלכס אינקלס ("להעשות מודרני", 1974) יצר גם הוא מודל דומה של "האישיות המודרנית", שעליה להיות עצמאית, פעילה, מעוניינת במדיניות ציבורית ובעניינים תרבותיים, פתוחה לחוויות חדשות, רציונלית ומסוגלת ליצור תוכניות ארוכות טווח לעתיד. כמה מהחיבורים של יורגן הברמאס גם הם קשורים לתת-התחום הזה.
שלבי ההתפתחות
וולט רוסטוב התמקד בספרו "שלבים של צמיחה כלכלית: מניפסט לא-קומוניסטי" (1960) בצד הכלכלי של המודרניזציה, וניסה להראות מהם הגורמים שמדינה צריכה כדי להגיע לדרך המודרניזציה. רוסטוב תיאר את תהליך ההתפתחות הכלכלית בצורה אבולוציונית:
מאפייני המודרניזציה
לחברה מודרנית מספר מאפיינים:
ניהול זמן
חברה מודרנית מתנהלת על פי יממה בת 24 שעות, בה מתנהל סדר יום שמוגדר מראש. קיימת שעה מוגדרת לפתיחת עסקים, ללימודים במוסדות חינוך, לזמני ארוחות. פגישות נקבעות מראש. כן החברה מתנהלת על פי לוח זמנים שנתי - תשלומים מתבצעים בתאריכים מסוימים, דו"חות מוגשים בתאריכים מוגדרים מראש, תקציבים מוגדרים על פי זמן, זמני החופשות נקבעים מראש. גם למשימות שונות נקבע פרק זמן ברור להשלמתן.
אינדיבידואליזם
בחברה מודרנית הפרט הוא הריבון על חייו. הוא ייחודי, אוטונומי ועצמאי, ועומד במרכז המחשבה.
התמחות
דווקא בגלל הנטייה המודרנית לעבודת צוות, נוצר צורך עז בהתמחות, מכיוון שלא פעם לכל אחד מחברי הצוות תפקיד שונה והתמחות בתפקיד המסוים הזה מהווה יתרון הן לצוות והן לתפיסה האינדיבידואליסטית בה רבים מחפשים את ייחודם בתוך החברה.
ביקורת
ביקורת רבה הופנתה כלפי תאוריית המודרניזציה:
מוגובי
מוגובי (באנגלית: Mogobe) היה משחק מחשב לילדים בגילאי 6–10, שפעל בגרסת דפדפן. המשחק פותח על ידי דרור חבושה ואייל שמי בשנת 2007, ויצא לאור בסוף שנת 2008. המשחק זכה בפרס GameIS בקטגוריית "פורטלי משחקים" בשנת 2010.
עד לסגירתו המשחק פעל תחת חברת התוכן וואלה. שרתי המשחק נסגרו ב-1 במאי 2018, והאתר עצמו נסגר ב-6 במאי 2018.
מוצרים
בשנת 2011 מפתחי המשחק שיווקו מוצרים פיזיים בדומה למהלך שביצעה מיקמק שנה קודם לכן. מוצר הדגל של המשחק הוא בובות מוגובי. מוצרים נוספים ששיווקו מפתחי המשחק היו מארזי משחק, מארזי יצירה, חפיסות קלפים שכללו קודים ועוד. בכל חצי שנה נוסף מוצר חדש לחנויות, לרוב – חפיסות קלפים חדשות.
משימות
מדי חודש-חודשיים או בחגים התקיימה במוגובי משימה. במהלך המשימה נמצא בסרגל האפשרויות למטה תיק וסימן שאלה. בלחיצה על סימן השאלה, נותן הסבר על המשימה. בלחיצה על התיק המשתמשים יכולו לראות את "המצרכים" של המשימה שצברו במהלך המשימה, אם היו. לעיתים עמד צלמוות בראש המשימות במוגובי, כאשר ניסה להשתלט על מוגובי. לעיתים, גם הרשעית "סופר נובה" השליטה את רצונה וה"מוגוביסטים" נלחמים בה כשמבצעים משימות שונות. היו גם משימות שאינן קשורות להם ואין צורך להילחם בהן.
פסטיבלים
מדי שלושה חודשים השיק מוגובי פסטיבלים. הפסטיבלים האלו נחגגו בדרך כלל בהשקות אזורים מיוחדים חדשים או שיתוף מסחרי עם חברה. בזמן הפסטיבלים האלו היה נמצא באזור הפסטיבל מסך ענקי שעליו היו מוקרנים סרטונים ושירים. באזור הפסטיבל היה נמצא גם דוכן פריטי לבוש, משחקים מיוחדים למסיבה וכדומה.
דוגמאות לפסטיבלים:
תחרות הקבוצות
במוגובי היו מדי שנה תחרויות בין קבוצות שונות. בתחרויות אלו היו מספר קבוצות שאליהן היה ניתן להצטרף. במהלך התחרות צוות מוגובי נתנו משימות שכל אחת מהקבוצות צריכות לבצע בשיתוף פעולה (לדוגמה: לצרף כמה שיותר חברי צוות לקבוצה בתחילת התחרות). הקבוצה המנצחת קיבלה מספר רב של נקודות לעומת הקבוצה המפסידה שקיבלה מעט נקודות.
הקבוצות שהשתתפו הן:
פיראטים (פורים 2011) - הגולגולת הכחולה נגד אדומי החרב. בתחרות זו אדומי החרב ניצחו.
קוסמים (יוני 2012) - שמש נגד ירח נגד כוכב. בתחרות זו קבוצות השמש והירח היו בתיקו.
אלים יוניים (יוני 2013) -היו 4 קבוצות שאליהם יכלו השחקנים להצטרף. שמם של ארבע הקבוצות הם: פוסידון, ארס, אתנה וגאיה המבוססות על האלים היווניים. תחילה משחקי הקבוצות התקיימו באתר מוגובי, אך לאחר מכן התחרות עברה לתוכנית הטלוויזיה ״סופר שטותניק״ ששודרה בערוץ ניקלודיאון. בימי ראשון עד רביעי זכתה אחת הקבוצות בפריט לכל המשתתפים ושבועיים לפני החופש התוכנית הסתיימה. פוסידון ניצחו בתחרות, ארס הגיעו למקום שני ואתנה במקום השלישי. קבוצת גאיה הפסידה בתחרות.
אלפים (מאי 2014) - אלף המים נגד אלף היער. בתחרות זו קבוצת אלף המים ניצחו.
משימת שטראוס (מאי 2015) - נסיכות הקרח נגד לוחמי החלל. בתחרות זו קבוצת לוחמי החלל ניצחו.
בעלי חיים (פברואר 2016) - נשרים נגד נמרים. בתחרות זו קבוצת הנמרים ניצחו.
קוסמים נגד אלפים (ספטמבר 2016) - בתחרות זו קבוצת האלפים ניצחו.
וקינגים נגד אבירים (פברואר 2017) - בתחרות זו קבוצות הוויקינגים והאבירים היו בתיקו.
צוותים
מוגובי בניגוד למשחקים אחרים נתן אפשרות להצטרף לצוותים. לכל צוות גישה לחדר מיוחד, גישה לטלסקופ בספינת הרבוריה, בגדים מיוחדים, כניסה למקומות לפני פתיחתם לבדיקות בטא וכו'. היו קיימים חמישה צוותים: יהושע, ויטמין, עיתונאי, משרוקית והוואי. לכל צוות דרישות שונות על מנת להתקבל אליו. כדי להתקבל לצוות היה צורך במספר לבבות (נקודות שקיבלו כאהדה ממשתמשים) וימי רישום במשחק. צוות סופר מוגו (שם מקורי אינו ידוע) קיים את תחרות הסופר מוגו. הפרס לזוכה בתחרות הוא האפשרות ליצור צוות משלו למשך חודש בלבד.
סיפורים בהמשכים
באזור "נווה רימון" נמצאה ספרייה. בספרייה היה לוח מודעות, שעליו מדי פעם היו מתפרסמים סיפורים בהמשכים. את הסיפורים האלו כתב איטו אבירם ובכל שבוע מתפרסם פרק נוסף בסיפור. ספריו שהוא כותב למשחק היו "סיפורם המופלא של הבומאגים" (שיצא כספר אמיתי) ו"סודות הבומאגים" העוסקים, כפי שמרמז שמם, בבומאגים.
בומאגים
חיות דמויות דרקונים המתחלקים לשני סוגים עיקריים:
לומינים
חיות מחמד הגדלים בתוך צדפות. הלומינים הם חיות המחמד השניות אחרי הבומאגים. רק מנויים יכלו לרכוש לומין. כשלומין מגיע ל-600 נקודות הוא הופך לגולם ולאחר יומיים הוא הופך ללומינגו. ללומינגו יש רגליים ואף, בניגוד ללומין הרגיל. ברגע שהלומינגו צובר מספר נקודות נוסף הוא הופך ללומינגו XL שהוא יצור דמוי חד-קרן.
מוגופארק
המתחם הכיל שלל אטרקציות הכוללות בעיקר שימוש במסכי מגע ומסכי הקרנה שהציגו תכנים אינטראקטיביים. המתחם הכיל בנוסף מתחמים לימי הולדת, ובית קפה שיועד לשהיית ההורים בזמן שהילדים נמצאים במתחם.
בכניסה למתחם על המבקר הולבש צמיד המשתמש בטכנולוגית RFID ולו הייתה אפשרות לצבור נתוני משחק מהמתחם ולאחר מכן לטעון אותם חזרה בעולם הווירטואלי מוגובי.
ה"מוגופארק" נפתח רשמית ב-10 ביולי 2016. שמו הוחלף ל- ״playpark״ זמן קצר לאחר סגירת מוגובי.
היפוקרניבורים
היפוקרניבורים (באנגלית: Hypocarnivore) הם בעלי חיים שתזונתם מכילה פחות מ-30% בשר. הם מגוונים את תזונתם בפטריות, פירות, או חלקי צמחים אחרים. מינים אלה נחשבים לאוכלי כל כמו המסוקרניבורים, המותאמים מעט יותר לאכילת בשר.
אצל הטורפים התפתחו ההיפוקרניבורים מהאוליגוקן, אז מינים שונים של כלביים עברו מתזונה היפרקרניבורית לתזונה היפוקרניבורים ועד המיוקן 25 מינים של כלביים מתת-המשפחה בורופגיים (למשל הסוגים: Oxetocyon ,Cynarctus ו-Phlaocyon) עברו בין תזונות אלה. ואולם עד סוף הפליוקן רובם נכחדו לחלוטין והכלביים המודרניים אינם ניזונים בצורה זו.
למינים אלה לסתות רחבות מעט ובהן שיניים טוחנות גדולות שעוזרות להם ללעוס צמחייה שוב ושוב כתחליף למזון בשרי. בניגוד לאוכלי צמחים מתמחים כמו פרות, יש להם ניבים ושיניים חותכות גדולות שמאפשרות להם לאכול בשר, והם מתקשים לעכל עשבים ועלים, כך שהם ניזונים בעיקר מפירות, ירקות ומזון נוסף שאינו צורך עיכול מתמחה.
דוגמאות
בעלי חיים היפוקרניבורים כוללים מינים רבים של דוביים כמו דוב חום או דוב שחור אמריקאי, הקינקז'ו, הבינטורונג, מספר פרימטים כמו המקוק, הקפוצ'ין והשימפנזה, וכמה מכרסמים.
מייק רוג'רס
מייקל "מייק" רוג'רס (באנגלית: Michael "Mike" Rodgers; נולד ב-24 באפריל; 1985) הוא אצן אמריקאי, אלוף העולם (דוחה 2019) בריצת שליחים 4X100 מטר וסגן אלוף העולם באולם (דוחא 2010) בריצת 60 מטר. אלוף ארצות הברית בריצת 100 מטר (2009 ו-2014) ואלוף ארצות הברית באולם בריצת 60 מטר (2008, 2010, ו-2011).
קריירה
במרץ 2008 התחרה רוג'רס באליפות הבינלאומית הגדולה הראשונה שלו. הייתה זו אליפות העולם באולם שנערכה בוולנסיה, בה סיים רביעי בריצת 60 מטר בתוצאה של 6.57 שניות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית כסף.
2009
באליפות העולם שנערכה בברלין באוגוסט 2009 סיים רוג'רס במקום תשיעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.04 שניות. נוסף לכך, הוא פסל עם חבריו בריצת שליחים 4X100 מטר בשלב המוקדמות.
סגן אלוף העולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בדוחה קטר ב-13 במרץ 2010 זכה רוג'רס במדליית כסף בריצת 60 מטר בתוצאה של 6.53 שניות, אחרי דוויין צ'יימברס מבריטניה (6.48 שניות) ולפני דניאל ביילי מאנטיגואה וברבודה (6.57 שניות).
2011
בתחרות ליגת היהלום שנערכה ביוג'ין, אורגון שנערכה ביוני 2011 סיים רוג'רס במקום השני בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 9.85 שניות.
ב-19 ביולי 2011 נמצא רוג'רס חיובי באימרוץ בתחרות באיטליה ונמנע ממנו להשתתף באליפות העולם שנערכה בדאיגו באותה השנה. להגנתו הוא טען שלקח בטעות את הממריץ במשקה אנרגיה באיטליה.
2012
במרץ 2012 הוא קיבל השעיה של 9 חודשים מהשתתפות בתחרויות שהחלו מהיום בו נלקחה דגימת השתן שלו, כך שהתאפשר לו להשתתף במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012). במבחנים עצמם שנערכו ביוג'ין, הוא סיים במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.94 שניות.
2013
באליפות העולם שנערכה במוסקבה, זכה רוג'רס במדליית כסף בריצת שליחים 4X100 מטר ביחד עם צ'ארלס סילמון, רקים סאלם וג'סטין גטלין בתוצאה של 37.66 שניות, אחרי ג'מייקה (37.36 שניות) ולפני קנדה (37.92 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.06 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 9.93 שניות, ועלה מהמקום השלישי לריצת הגמר.
2015
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, בשנת 2015 הוא סיים במקום חמישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.94 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 9.86 שניות ועלה שני לריצת הגמר. בריצת שליחים 4X100 מטר רוג'רס וחבריו פסלו בגמר.
חתול זהוב אסייתי
חתול זהוב אסייתי (שם מדעי: Catopuma temminckii) הוא חתול בר בינוני מהסוג חתול זהוב. אורך חתול בוגר הוא כ-90 ס"מ, גובהו 36 ס"מ בממוצע, בתוספת 20–50 ס"מ של זנבו ומשקלו נע בין 12 ל-16 ק"ג. פרוותו שועלית בגווני אדום, חום-זהוב, שחור ואפור. לפעמים נראים כתמים ונקודות, בדרך כלל באזור הבטן. בסין יש סוגים של חתולים אסייתיים בעלי נקודות המזכירות חברבורות של נמר. חתולים זהובים אסייתיים נפוצים בעיקר באזור דרום־מזרח אסיה. רובם בסין. בשבי יכול המין הזה לחיות למעלה מ-20 שנה, אך אורך חייו הממוצע בטבע קצר יותר.
מייק רוג'רס
2016
באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, אורגון במרץ 2016 הוא סיים שישי בריצת 60 מטר בתוצאה של 6.54 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא פסל בריצת שליחים 4X100 מטר ביחד עם חבריו.
חתול זהוב אסייתי
התנהגות
מה שידוע על המין, הוא ממחקרים על חתולים שגדלו בשבי. מצפייה ומחקר ממושך נודע שאין התנהגותו שונה מזו של מינים אחרים ממשפחת החתוליים, כגון: התזת שתן לסימון טריטוריה ושריטת עצים ושפשוף גופו על עצמים לסימון טריטוריה.
מייק רוג'רס
2017
באליפות העולם שנערכה בלונדון בחודש אוגוסט הוא זכה במדליית כסף בריצת שליחים 4X100 מטר ביחד עם ג'סטין גטלין, ג'יילן בייקון וכריסטיאן קולמן בתוצאה של 37.52 שניות, אחרי בריטניה (37.47 שניות) ולפני יפן (38.04). חודש לאחר מכן, בגמר ליגת היהלום שנערכה בבריסל, זכה רוג'רס במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.09 שניות.
חתול זהוב אסייתי
רבייה
גם כאן, כל מה שידוע על הרגלי המחייה של החתול הזהוב האסייתי הוא מתוך התבוננות על חתולים בשבי; מתבגר מינית בין הגילאים 18–24 חודשים. תקופת ההתעוררות המינית שלו נמשכת כ-80 ימים. מזדווג בדרך כלל עם חתולה אחת בלבד.
מייק רוג'רס
אלוף אמריקה
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בלימה, פרו באוגוסט 2019 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.09 שניות ומדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.79 שניות.
חתול זהוב אסייתי
החתול הזהוב האסייתי בתרבות האנושית
בתאילנד, החתול האסייתי הזהוב נקרא: Seua fai (בתרגום חופשי: "נמר האש"). לפי האמונה במזרח הרחוק, שריפת פרוותו ואכילת בשר החתול מרחיקה טיגריסים.
מייק רוג'רס
אלוף עולם בשליחים
באליפות העולם שנערכה בקטר באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4X100 מטר ביחד עם כריסטיאן קולמן, ג'סטין גאטלין ונואה ליילס בשיא לאומי חדש של 37.10 שניות, לפני בריטניה (37.36 שניות) ויפן (37.43 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.12 שניות.
קרב המפטון רודס
קרב המפטון רודס (באנגלית: Hampton Roads), הנקרא לעיתים הקרב בין "מוניטור" ל"מרימק", התחולל במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. עיקר פרסומו בא לו על שום היותו הקרב הימי הראשון בין שתי אוניות משוריינות, או ליתר דיוק בין שתי אוניות מחופות שריון: "USS מוניטור" של צי האיחוד ואוניית מדינות הקונפדרציה "וירג'יניה". "וירג'יניה" השתייכה לפנים לצי האיחוד ונשאה את השם "מרימק", אך נפלה שלל, שופצה וזכתה לשם חדש.
הקרב ניטש ב-8 וב-9 במרץ 1862 ליד סואל'ס פוינט (Sewell's Point), סמוך לפתחו של המפטון רודס בווירג'יניה. ביום הראשון זרעה "וירג'יניה" חורבן באוניות המלחמה העשויות עץ של מדינות האיחוד. ביום השני הגיעה אל המקום "מוניטור" ופתחה בדו-קרב המפורסם בינה לבין "וירג'יניה". הקרב הסתיים אומנם ללא הכרעה, אך זכה לפרסום עולמי. לאחריו היה ברור לכל, כי עתידה של הלוחמה הימית מונח באוניות משוריינות.
רקע היסטורי
באביב 1861 עלה בידי צבא הקונפדרציה לכבוש את נורפוק שבווירג'יניה ואת כל האזור הסמוך לה מדרום להמפטון רודס. בעקבות פעולת הטעייה של הדרומיים בהנהגת מנהל חברת הרכבות ויליאם מֶהוֹן, העלה צי האיחוד באש ופינה ללא קרב את מספנת גוספורט שבפורטסמות'. במהלך הפינוי השמידו מלחי צי האיחוד תשע מאוניותיהם, ובהן הפריגטה "מרימק", אלא שבגלל החיפזון והבלבול לא נשרפה האונייה כליל אלא עד קו המים בלבד.
לאחר הפינוי נותר בשליטת האיחוד באזור טיידווטר שבווירג'יניה רק פורט מונרו, מבצר בחצי האי וירג'יניה, בצדו הצפוני של המפטון רודס ממול סואל'ס פוינט. נתיב השיט עובר קרוב לצד הצפוני, ועל כן תוגבר פורט מונרו במוצב נוסף, שהוקם בפתח נתיב השיט על אי מעשה ידי אדם שנקרא לימים פורט ווּל.
כיבוש נורפוק העניק לקונפדרציה את המספנה הגדולה והיחידה שלה וכן תותחים כבדים רבים. בריגדיר ג'נרל וולטר גווין מצבא הקונפדרציה, שהופקד על מערך ההגנה סביב נורפוק, הקים בסואל'ס פוינט סוללות תותחים להגנת נורפוק ולשליטה במימי המפטון רודס.
מאז פרצה מלחמת האזרחים פעל אברהם לינקולן, נשיא ארצות הברית, להחזרת מדינות הקונפדרציה לחיק האיחוד. היה בדעתו להשתמש בציו הגדול והחזק יותר כדי לנתק את מדינות הקונפדרציה משאר העולם באמצעות הסגר ימי על נמלי החוף שלהן באוקיינוס האטלנטי ובמפרץ מקסיקו ועל ידי שליטה בעמק נהר המיסיסיפי באמצעות ספינות תותחים.
כשהסלימו פעולות האיבה, הורה לינקולן למפקדי צי האיחוד להטיל הסגר מן הים על המפטון רודס. פורט וול ופורט מונרו שלטו אומנם על המעבר מהמפטון רודס אל מפרץ צ'ספיק וממנו אל האוקיינוס האטלנטי, אך המים הפנימיים בנהר ג'יימס ובנהר אליזבת היו בשליטת צי מדינות הקונפדרציה. אף על פי שציי שני הצדדים התנגשו זה בזה פעמים אחדות, לא הצליח אף אחד מהם לגבור על יריבו. המבוי הסתום נמשך מסופה של שנת 1861 עד ראשית 1862.
אוניות מחופות-שריון
אוניות מחופות-שריון (ironclads) היו אוניות מלחמה שגופן העשוי עץ צופה בלוחות ברזל להגנה. אוניית המלחמה מחופת השריון הראשונה הייתה "לה גְּלוּאָר" הצרפתית, שהושקה ב-1859. כשפרצה מלחמת האזרחים, הייתה טכנולוגיית שריון הברזל בצפון אמריקה עדיין בחיתוליה.
האוניות מחופות השריון הראשונות של ציי מדינות האיחוד ומדינות הקונפדרציה היו מוזרות למראה בהשוואה לאוניות המלחמה בנות זמנן ואף שונות מאוד אחת מהשנייה. זאת ועוד, כאשר עשו השתיים את דרכן אל הקרב ההיסטורי בהמפטון רודס, עדיין לא הסתיימה בנייתן לשביעות רצונם המלאה של מתכנניהן.
"וירג'יניה"
ב-1 ביוני 1861, במהלך הפינוי החפוז של מספנת גוספורט, העלו חיילי האיחוד באש את פריגטת הקיטור "מֶרימֶק". האש כילתה רק את חלקיה העליונים עד קו המים וגופה הוסיף לצוף. חרשי המספנה, שהייתה כעת בשליטת הקונפדרציה, שיפצו את האונייה, הוסיפו לה מבנה עילי נמוך משהיה לה קודם וציפו אותו בלוחות ברזל. האונייה הוכנסה לשירות פעיל ב-17 בפברואר 1862 בשם "וירג'יניה".
מתכנן האונייה חש, כי אש תותחים לא תהיה יעילה עוד נגד אוניות מחופות בשריון ברזל, ועל כן חימש אותה גם באיל ניגוח, כלי נשקן של אוניות המשוטים המלחמתיות מן העת העתיקה, שזו הפעם הראשונה שנעשה בו שימוש מודרני.
חרף המאמצים הקדחתניים להשלים את בנייתה, עדיין נמצאו על סיפונה של "וירג'יניה" פועלי מספנה כאשר שטה אלי קרב מבלי שתבצע קודם הפלגת ניסוי או הפלגת אימונים.
"מוניטור"
"מוניטור" הייתה אונייה מדגם חדש לחלוטין, שהנשיא לינקולן עצמו התעניין רבות בבנייתה. צורת המבנה הייחודית, אותה תכנן ג'ון אריקסון, כללה צריח תותח סובב חדשני ובו שני תותחי 11 אינץ' (280 מ"מ) חלקי-קדח מתוצרת דֶלְגרֶן. לאונייה הייתה צדודית נמוכה, ורק חלק קטן של הסיפון וצריח התותח נראו לעיני האויב. גוף האונייה נבנה ב- Continental Iron Works שבניו יורק, והאונייה הושקה שם ב-30 בינואר 1862. היה צורך להקטין את עובי ומשקל השריון מן המידות המתוכננות על מנת להגדיל את הבּוֹלֶט (freeboard) שלה, אך גם לאחר שינוי זה בלט סיפונה 35 ס"מ בלבד מעל פני המים.
היום הראשון לקרב
בבוקר 8 במרץ 1862 שייטה "וירג'יניה" הגדולה והמסורבלת משהו אל המפטון רודס, נכונה לפרוץ את ההסגר הימי. האונייה, בפיקוד קפטן פרנקלין ביוקנן, נעזרה בשתי גוררות הקיטור "רָאלי" ו"בּוּפוֹר" ונלוו אליה אוניות המשוטה הצדית "פטריק הנרי", "ג'יימסטאון" ו"טיזֶר".
"וירג'יניה" שטה היישר לעברן של אוניות האיחוד. היא החלה לירות מתותחיה כשהמרחק בינה לבין "קאמברלנד" היה פחות ממייל אחד, ומיד נפתחה עליה אש מעברן של כל אוניות השייטת והסוללות בחוף. "וירג'יניה" ניגחה את יריבתה מתחת לפני המים, והאונייה שקעה במהירות כשאנשיה "ממשיכים לירות בתותחים באומץ לב כל עוד היא צפה", כפי שסיפר ביוקנן בשבח אויביו.
אחר כך הפנה ביוקנן את חרטום "וירג'יניה" אל אוניית האיחוד "קונגרס". בראותו מה עלה בגורלה של "קאמברלנד", הורה מפקד ה"קונגרס" להעלות את אונייתו על החוף. תוך כדי כך הצטרפו אל התקפתה של "וירג'ינה" על "קונגרס" אוניות שייטת נהר ג'יימס בפיקוד ג'ון רנדולף טאקר. הקרב ארך כשעה, ובסיומו נכנעה "קונגרס" לאחר שניזוקה קשות. בעוד אנשי הצוות ניצולי הקרב יורדים מן האונייה הפגועה, פתחה סוללת האיחוד בחוף הצפוני באש תותחים על "וירג'יניה". כתגובה הורה קפטן ה"וירג'יניה" להמטיר על "קונגרס" קלעים מלובנים ופגזים מתלקחים. האש שאחזה ב"קונגרס" גרמה להתפוצצות מחסן התחמושת שלה והיא ירדה למצולות. גם "וירג'יניה" יצאה פגועה מן הקרב. המטחים שנורו מ"קאמברלנד" ו"קונגרס" ומן הסוללות בחוף ניקבו ככברה את ארובתה והקטינו את מהירותה הנמוכה בלאו הכי. שניים מתותחיה יצאו משימוש ומספר לוחות שריון התפרקו.
תוך כדי כך נפנתה שייטת נהר ג'יימס לטפל באוניית האיחוד "מינסוטה", שיצאה מפורט מונרו כדי להצטרף ללחימה אך עלתה על שרטון. לאחר שקיבלה את כניעת "קונגרס" ולמרות היותה פגועה, הצטרפה "וירג'יניה" לשייטת נהר ג'יימס להמשך המאבק. ברם, בשל השוקע הגדול שלה לא יכלה היא להתקרב אל האויב כדי לנגחו, ותוך כדי התמשכותו המייגעת של הקרב ירדה החשיכה ומנעה משאר אוניות השייטת לכוון את אישן ולקלוע. "וירג'יניה" עזבה בציפייה לשוב למחרת היום כדי להשלים את מלאכת השמדת צי האיחוד. את הלילה עשתה האונייה במים המוגנים שבשליטת הקונפדרציה.
מזכיר צי הקונפדרציה, סטיבן מלורי, כתב לנשיא הקונפדרציה ג'פרסון דייוויס אודות ההתנגשות:
לצי האיחוד היה זה יום מבעית ומרפה ידיים. מאוחר באותו לילה הגיעה "מוניטור", בפיקוד לוטננט ג'ון לורימר וורדן, אל המפטון רודס. האונייה מחופת השריון של צי האיחוד הוחשה אל המקום בתקווה כי תגן על חברותיה ותמנע מ"וירג'יניה" לסכן את ערי האיחוד. "גורל המערכה," העיר קפטן ג'ון א' דלגרן (John A. Dahlgren) מצי מדינות האיחוד, "היה תלוי ביכולת העמידה הבלתי-מוכחת עדיין של "מוניטור" החדשה ובהגעתה בעתה."
"מוניטור" נגד "וירג'יניה"
למחרת היום, ב-9 במרץ 1862, שבה "וירג'יניה" לאחר שתוקנה כדי לחסל את "מינסוטה" התקועה על שרטון. דרכה נחסמה על ידי ה"מוניטור" שזה עתה הגיעה, ואשר תוארה אחר כך על ידי מפקד האונייה המורדת כ"לא יותר מקופסת גבינה על רפסודה".
לאחר לחימה של שעות, בעיקר מטווח קרוב, לא עלה בידי אף אחת משתי האוניות לגבור על יריבתה. ל"מוניטור" הקטנה והזריזה יותר היה צריח מסתובב והיא יכלה לחמוק מ"וירג'יניה", אך אף אחת מן השתיים לא הצליחה להסב נזק משמעותי לאחרת.
שתי האוניות עזבו את זירת ההתגוששות בעצמן וללא נזקים משמעותיים. תותחי ה"מוניטור" היו גדולים הרבה יותר מאלו של "וירג'יניה", ועל כן עלה בידה להבקיע את לוחות השריון שלה במקומות אחדים, בעוד ש"וירג'יניה" הצליחה רק לקמט את שריונה של "מוניטור". צוות ה"מוניטור" השתמש בעיקר בקלעים מלאים וכיוון אל חלקיה העיליים של "וירג'יניה". כששמע זאת אריקסון, מתכנן האונייה, רתח מזעם וקרא, כי לו השתמשו בפגזים נפיצים ויורים לכיוון קו המים, היו מטביעים את "וירג'יניה" על נקלה.
אחרית הקרב
במשך החודשיים הבאים ערכה "וירג'יניה" כמה גיחות להמפטון רודס, מתוך תקווה לפתות את "מוניטור" לקרב. רוב הזמן שייטה "וירג'יניה" לאיטה במורד נהר אליזבת עד המבצרים בקרייני איילנד או בסואל'ס פוינט. "מוניטור", ועימה מספר עצום של אוניות האיחוד, המתינה בהמפטון רודס לצאתה של "וירג'יניה" אל פורט מונרו.
תוכנית מפקדי צי האיחוד הייתה להילחם ב"וירג'יניה" במקום אותו יבחרו. ל"מוניטור", לעומת זאת, ניתנה הוראה נשיאותית שלא להיכנס לקרב אלא אם הדבר בלתי נמנע לגמרי. משרד הצי של מדינות האיחוד שכר כמה אוניות קיטור גדולות למטרה המפורשת לפגוע ב"וירג'יניה". תוכניתו הייתה להמתין עד שאוניית צי הקונפדרציה תעז להיכנס למים עמוקים, ואז ינסו אוניות הקיטור הגדולות לנגחה ולהטביעה. "וירג'יניה" אכן העזה פעמיים להיכנס אל המפטון רודס וניסתה לפתות את "מוניטור" לקרב, אך בשל ההוראה הנשיאותית לא נענתה יריבתה לאתגר.
מה שהיה קרוב לוודאי הקרב הימי לו ציפו בשעתו יותר מכל, לא התממש לעולם. "מוניטור" ו"וירג'יניה" לא נלחמו שוב זו בזו.
גורל שתי האוניות
לאחר הקרב לא נטלה אף אחת משתי האוניות חלק במלחמה ואף אחת מהן גם לא שרדה את שנת 1862.
האירועים ביבשה סביב המפטון רודס אילצו את הקונפדרציה לנטוש את אזור נורפוק. כשהחל פינוין של נורפוק ופורטסמות ב-10 במאי 1862, נותרו לקציני "וירג'יניה" ואנשי צוותה חלופות ספורות. קומנדר ג'ושיה טטנול ידע, כי שוקע האונייה גדול מכדי שתוכל לשוט בנהר ג'יימס אל ריצ'מונד וקטנים הסיכויים שתצליח לחמוק מהמפטון רודס תחת אפן של אוניות צי האיחוד, שעמדו על המשמר סמוך לפורט מונרו וציפו למהלך שכזה.
כדי למנוע את נפילתה לידי האויב, פקד טטנול בבוקר 11 במאי 1862 להשיט את "וירג'יניה" אל חופו של האי קרייני ולהעלותה באש. לאחר שבערה משך כשעה הגיעו הלהבות אל מחסן התחמושת שלה והאונייה נהרסה כליל בהתפוצצות הגדולה.
למעלה מעשר שנים לאחר סיום המלחמה, ב-30 במאי 1876, נמשתה טרופת ה"וירג'יניה" מן המים והוסעה אל המספנה בפורטסמות ופורקה לגרוטאות.
חלקים מ"וירג'יניה", ובהם לוחות שריון, העוגן והתותחים, הוצגו שנים רבות במספנת נורפוק של הצי המלחמתי בפורטסמות ובמוזיאון הימי בניופורט ניוז (Mariners' Museum) בווירג'יניה. עוגנה של האונייה נח על המדשאה בחזית מוזיאון הקונפדרציה (Museum of Confederacy), שהוקם ב-1890 בריצ'מונד, וירג'יניה.
"מוניטור" הייתה לאב-טיפוס של אוניית מלחמה הנושא אותו שם. מוניטורים רבים נבנו לאחר מכן, כולל לשיט נהרות, והם מילאו תפקידי מפתח בקרבות מלחמת האזרחים בנהר מיסיסיפי ובנהר ג'יימס. ברם, מבנה האונייה התאים להפליא ללחימה בנהר, אך הבולט הנמוך והצריח הכבד פגעו בכושר השיט שלה במזג אוויר סוער. בדצמבר שנת 1862 נצטוותה "מוניטור" לצאת אל בופור, צפון קרוליינה, כדי לסייע בהטלת ההסגר הימי על שתי הקרוליינות. בעודה נגררת על ידי האונייה "רוד איילנד", נקלעו השתיים לסערה עזה. "מוניטור" התמלאה מים וטבעה בערב השנה החדשה, דצמבר 1862, בחוף האוקיינוס האטלנטי ליד כף הטרס בצפון קרוליינה, באזור הידוע כבית הקברות של האוקיינוס האטלנטי. ב-1973 נתגלתה טרופת האונייה.
הערות שוליים
הערך כולל קטעים מ-"Dictionary of American Naval Fighting Ships", הנמצא כיום ברשות הציבור
Know No Better (שיר)
Know No Better (בעברית: לא יודע/ת טוב יותר) הוא שיר של הרכב המוזיקה האלקטרונית האמריקאי מייג'ור לייזר, שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי טראוויס סקוט, הזמרת-יוצרת הקובנית קמילה קביו והראפר האמריקאי קוואבו. השיר יצא לאור ב-1 ביוני 2017, על ידי חברת התקליטים מאד דיסנט, כסינגל מתוך מיני-אלבום בעל אותו השם.
רקע וכתיבה
"Know No Better" כולל שימוש בפסנתר כנף ומאופיין בסוגת הדאנסהול. השיר זכה בפרסי בחירת הנוער בטקס שנערך בשנת 2017 בקטגוריית "שיר המוזיקה האלקטרונית/דאנס הנבחר", כמו גם העובדה שהוא זכה בפרס רדיו WDM בקטגוריית "הרצועה הטרנדית הטובה ביותר", בטקס שנערך בשנת 2018.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-375 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
קליפ המילים הרשמי של השיר פורסם ביוטיוב ב-1 ביוני 2017, ביום יציאתו כסינגל. הווידאו קליפ המלא של השיר הוצג לראשונה ב-11 ביולי. הוא עוסק ברקדנית צעירה שאפתנית שעוברת שלב התבגרות קשה ואף חווה בריונות בבית הספר, אך חולמת להיות אחת מרקדניות הליווי של הרכב המוזיקה האלקטרונית, מייג'ור לייזר.
נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-110 מיליון צפיות.
פוליטיקה של לבנון
פוליטיקה של לבנון היא שיטה פוליטית אשר ייחודית ללבנון, במסגרתה מתקיימת דמוקרטיה פרלמנטרית על בסיס עדתי/דתי, לפיה המשרות הבכירות מתחלקות בין העדות השונות על בסיס מפתח קבוע. שיטה דומה התפתחה בעיראק לאחר הפלתו של סדאם חוסיין. החוקה הלבנונית קובעת כי על הבחירות לבית המחוקקים להתקיים אחת ל-4 שנים. בית המחוקקים בוחר את הנשיא לתקופה יחידה של 6 שנים והנשיא וחברי בית המחוקקים בוחרים את ראש הממשלה. בפועל, משנות ה-70 ועד 1992 לא התקיימו בלבנון בחירות עקב מלחמת האזרחים.
גם לאחר מלחמת האזרחים לבנון לא מצליחה לבסס יסודות של דמוקרטיה חופשית, כאשר בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21 השתלט ארגון חזבאללה בפועל על המערכת הפוליטית בלבנון ועל צבא לבנון, ובמקרים שונים משפיע על החלטות כך שיתאימו לאינטרסים של הארגון.
התפתחויות פוליטיות מאז הקמת המדינה
מאז עצמאות לבנון בשנת 1943 הפוליטיקה הלאומית הושפעה בעיקרה על פי המבנה העדתי של לבנון. האמנה הלאומית קובעת את חלוקת עמדות הכוח והתפקידים בפוליטיקה הלבנונית, בהתאם למפקד האוכלוסין משנת 1932 וקובע:
הרשות המחוקקת
הפרלמנט הלבנוני מכונה "אספת הנציגים" ("מגליס (אל)נואב" בערבית) ומונה 128 נציגים על פי החלוקה העדתית. הנציגים נבחרים לחמש שנים (בעבר היה ארבע שנים). הפרלמנט עבר רפורמה מקיפה יחד עם הסכם טאיף, שבו הפך היחס בין הנוצרים למוסלמים לשוויוני וכמות הצירים גדלה מ-99 ל-128. המושבים בפרלמנט מחולקים על פי חלוקה עדתית אך הבחירות לפרלמנט הן כלליות. כל אדם בוגר רשאי להצביע ולכן על כל חבר פרלמנט להשיג רוב באזור הבחירה שלו. הרוב יכול שיהיה מושג לאו דווקא באמצעות העדה של חבר הפרלמנט, כך מעודדים שההצבעה לא תהיה עדתית כי אם מפלגתית.
המפלגות
בלבנון מספר רב של מפלגות אבל תפקידן משמעותי פחות מהתפקיד המסורתי של מפלגות בדמוקרטיות מסורתיות. המפלגות בדרך כלל מהוות אוסף אנשים התומכים במועמד מסוים לתפקיד ראש הממשלה. בדרך כלל מורכבת הרשימה רק לקראת הבחירות ולעיתים נדירות מצליחה לצור קואליציה יציבה בפרלמנט לאחר הבחירות. מעולם לא זכתה מפלגה ביותר מ-12.5% מסך הקולות ולא הייתה קבוצת מפלגות שזכתה ביותר מ-35%. בעיקר מחוץ לערים הגדולות, ישנה נטייה לבחירות להתמקד בצרכים מקומיים ולא לאומיים, כך שיריבים פוליטיים יכולים לחבור יחד למען מטרה ספציפית.
הרשות השופטת
לבנון מחולקת לשישה מחוזות: ביירות, הר הלבנון, צפון, בקאע, דרום ומחוז אל-נבטיה. במדינה 3 ערכאות לעניינים אזרחיים, ערכאה למשפטים פליליים, בית משפט חוקתי ובית דין צבאי שיכול לשפוט אזרחים ככל שהדבר נוגע לביטחון המדינה.
הערות שוליים
লেবানন
ליפט
ליפט (באנגלית: Lyft) היא חברה אמריקאית המספקת שירות קריאת הסעה, השכרת קורקינטים ואופניים ומשלוחי מזון בארצות הברית ובקנדה. ליפט קובעת את מחירי הנסיעה שמשתנים בהתאם לביקוש בשעת ההזמנה ומקבלת עמלה מכל הזמנה. זו החברה השנייה בגודלה בהזמנת נסיעות בארצות הברית אחרי אובר.
היסטוריה
ליפט הושקה בקיץ 2012 על ידי לוגאן גרין וג'ון זימר כשירות קארפול, בדומה ל-Zimride שהקימו ב-2007. במאי 2013 החברה מותגה מחדש בשם ליפט, ומאוחר יותר היא מכרה את שירות Zimride לחברה אחרת שעוסקת בהשכרת רכבים כדי להתמקד בפעילות של ליפט.
הסמל המסחרי של ליפט כלל שפם ורוד שהנהגים הדביקו לחזית המכוניות שלהם, לצד עידוד הנוסעים לשבת במושב הקדמי וכן מתן "כיף אגרוף", שהפסיק במועד מאוחר יותר. בינואר 2015 הציגה שפם חדש אחרי שחלק מהנוסעים נמנעו מלהגיע לפגישות חשובות במכונית בעלת שפם ורוד בקדמתה.
בשל קשיים רגולטוריים בניו יורק, רק נהגים רשומים בוועדת המוניות והלימוזינות של ניו יורק הורשו לנהוג במכוניות הממותגות של החברה.
במרץ 2018, בשיתוף עם Allscript השיקה פלטפורמה שאפשרה להסיע מטופלים בעלי קשיי התניידות לתורים. השירות זמין ב-2,500 בתי חולים עבור 80 אלף רופאים ו-7 מיליון מטופלים. בנובמבר אותה שנה רכבה את Motivate, חברה המשכירה אופניים.
במרץ 2019 ערכה הנפקה ראשונה לציבור וגייסה 2.34 מיליארד דולר לפי שווי של 26.6 מיליארד.
במרץ 2020 רכשה את Halo Cars שמציגה פרסומות דיגיטליות על רכבים. באפריל הודיעה על פיטוריהם של כאלף עובדים כדי לקצץ בהוצאות לאור מגפת הקורונה.
בדצמבר 2020 הודיעה על כוונתה להפעיל שירות רובוטקסי ברחבי ערים בארצות הברית. באפריל 2021 מכרה את חטיבת הרכב האוטונומי שלה לטויוטה תמורת 550 מיליון דולר.
בנובמבר 2022 הכריזה על פיטוריהם של 13% מעובדי החברה.
Steeleye Span
Steeleye Span היא להקת פולק רוק בריטית. הלהקה נוסדה ב-1969 ולמרות שהרכבה השתנה פעמים רבות, לא התפרקה מעולם, פרט לתקופה קצרה בה לא הייתה פעילה, בין 1978 ל-1980. ייחודה של הלהקה הוא בהשפעות שהיא שואבת ממוזיקה בריטית מסורתית (שירי עם ובלדות מימי הביניים ועד המאה העשרים). בביצוע שירים ישנים, שומרת הלהקה על המילים המקוריות (באנגלית, שפות קלטיות או לטינית) ועל רוח הלחן המקורי, תוך עיבוד מוזיקלי בכלים מודרניים כגון גיטרה חשמלית ומערכת תופים. הלהקה הוציאה למעלה מ-40 תקליטים ואף הכניסה להיטים למצעד הסינגלים הבריטי, בהם Gaudete (שיר אקפלה בלטינית) ולהיטה הידוע ביותר, All Around My Hat (שהגיע למקום החמישי במצעד בשנת 1975).
היסטוריה
ההרכב הראשון של הלהקה היה טים הארט (Tim Hart) בגיטרה וקולות, מדי פריור (Maddy Prior) בקולות, טרי וודס (Terry Woods) בגיטרות, קונצרטינה וקולות, גאי וודס (Gay Woods) בכלי מיתר וקולות ואשלי האטצ'ינגס (Ashley Hutchings) בגיטרה בס. פריור והארט המשיכו להיות לב הלהקה לאורך שנים, בני הזוג וודס פרשו לאחר תקליט הבכורה והוחלפו על ידי מרטין קרת'י (Martin Carthy) ופיטר נייט (Peter Knight), גאי וודס שב להרכב בין השנים 1995 ל-2001. האטצ'ינגס הוחלף ב-1972 על ידי ריק קמפ (Rick Kemp) וב-1973 הצטרף ללהקה גם המתופף נייג'ל פגרם (Nigel Pegrum). הגיטריסט בוב ג'ונסון (Bob Johnson) הצטרף ללהקה ב-1973. קבוצה זו, עם שינויים קלים, מהווה את ההרכב ה"קלאסי" של הלהקה בשנות הצלחתה העיקריות.
האטצ'ינגס פרש מלהקת הפולק Fairport Convention, אותה הקים שנתיים לפני כן, ב-1967, הוא חבר לצמד הארט ופריור, שהופיעו במועדוני פולק בלונדון וההרכב הושלם על ידי בני הזוג וודס (טרי וודס הייתה לאחר מכן חברה בלהקת הפוגס). בשנת 1970 הוקלט התקליט ''Hark! The Village Wait'', שלאחריו פרשו בני הזוג וודס מההרכב. התקליט השני Please to See the King, בניגוד לראשון, התאפיין בקו "חשמלי" ורוקיסטי בהרבה והתבסס על גיטרות חשמליות (אם כי ללא מערכת תופים). בחג המולד של 1972 הפך המזמור Gaudete מתקליטם השני ללהיט מפתיע בבריטניה. שיר נוסף מתקליט זה שזכה להצלחה היה Boys Of Bedlam.
התקליט החמישי Parcel of Rogues מ-1973 זכה להצלחה והיה הראשון מתקליטיהם שהגיע למצעד 30 האלבומים הנמכרים ביותר בממלכה המאוחדת. התקליט כלל את השיר Allison Gross - the ugliest witch in the north country ("אליסון גרוס -המכשפה המכוערת ביותר בארץ הצפון") בהופעות הלהקה בשנות השמונים "הוקדש" השיר למרגרט תאצ'ר. היה זה תקליטם הראשון שכלל הראשון שכלל מערכת תופים, אך עדיין לא שולב בהרכב מתופף קבוע. בתקליטם השישי, Now We Are Six מ-1974 השתלב המתופף נייג'ל פגרם כחבר בלהקה. תקליט זה הופק על ידי סולן ג'תרו טאל, איאן אנדרסון ודייוויד בואי מנגן בו כנגן אורח בסקסופון באחד השירים. אלבומם השמיני הומצליח ביותר All Around My Hat ראה אור ב-1976 בהפקתו של מייק באט. בנוסף לשיר הנושא, כלל התקליט כמה משירי הלהקה הידועים ביותר: Black Jack Davey, Hard Times of Old England ו-Gamble Gold/Robin Hood. עם זאת, תקליטיהם הבאים לא הצליחו לשחזר את ההצלחה. נייט וג'ונסון פרשו מהלהקה ב-1977 ולאחר תקליט כושל מסחרית נוסף, Storm Force Ten השעתה הלהקה את פעילותה.
חברת גלן ל. מרטין
'''חברת גלן ל. מרטין (באנגלית: Glenn L. Martin Company''') הייתה חברה בתחום תעשיית האוויר והחלל. החברה נוצרה על ידי חלוץ התעופה גלן ל. מרטין ב-1912. לפני ובמהלך מלחמת העולם השנייה התמקדה בייצור מפציצים ומטוסים ימיים ולאחר מכן הייתה מחלוצות הפיתוח של טילים מונחים וציוד חלל עבור תוכנית החלל האמריקאית. ב-1961 התמזגה עם חברת הכרייה "אמריקן מריאטה" ליצירת תאגיד מרטין מריאטה, שהתמזג ב-1995 לתאגיד לוקהיד מרטין.
היסטוריה
החברה נוסדה על ידי חלוץ התעופה האמריקאי גלן ל. מרטין עבור ייצור מטוסי אימון עבור צבא ארצות הברית בסנטה אנה (קליפורניה). בשנת 1916 התמזגה החברה למשך כשנה עם חברת רייט בראשותו של אורוויל רייט, אולם המיזוג לא עלה יפה ודרכיהן נפרדו ב-1917 ומרכז החברה עבר לקליבלנד, אוהיו.
בעת מלחמת העולם הראשונה פיתחה החברה את המפציץ מרטין MB-1 כמפציץ קרקעי ומפציץ טורפדו, שהפך מבצעי רק לאחר תום המלחמה. החברה ייצרה מפציצים נוספים מאותה סדרה, שהיו דו-כנפיים גדולים ואמינים, במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20, עבור שירות האוויר של ארצות הברית, הצי האמריקאי וחיל הנחתים של ארצות הברית. ב-1929 עברה החברה לאזור בולטימור, מרילנד. בשנות ה-30 של המאה ה-20 פיתחה החברה קו ייצור של מטוסי ימיים ("ספינות מעופפות") הן לשימוש צבאי (כגון המפציץ החד-כנפי מרטין B-10 שהיה הראשון שיוצר בייצור המוני ושירת לאורך מלחמת העולם השנייה) והן לשימוש אזרחי (מרטין M-130 ששירת בחברת פאן אמריקן וורלד איירווייז לטיסותיה ליעדים במזרח הרחוק והוואי).
במלחמת העולם השנייה ייצרה החברה בעיקר מפציצים, מטוסי סיור ומטוסי תובלה ימיים בייצור המוני, בהם מרטין B-26 מראודר, מרטין מרילנד, מרטין בולטימור, PBM מארינר, מרטין מארס ואחרים. בנוסף השתתפה החברה באספקת הזמנת הענק של חיל האוויר של ארצות הברית למפציצים כבדים ובנתה במפעליה בנברסקה 536 מטוסי B-29 סופרפורטרס עבור חברת בואינג, בהם "אנולה גיי" ו"בוקסקאר" שהטילו את פצצות האטום על הירושימה ונגסקי.
לאחר המלחמה שולבה החברה בפיתוח מספר מטוסי ניסוי בסדרת מטוסי ה-X (XB-48 ו- XB-51) ומספר מטוסים ימיים. כן ייצרה את המפציץ הטקטי הסילוני המצליח מרטין B-57 קנברה, עבור מלחמת קוריאה (המטוס יצא משירות רק ב-1983). בשנות ה-50 של המאה ה-20 (למעשה מאז 1947) ייצרה את מטוסי הנוסעים מרטין 2-0-2 ומרטין 4-0-4, ששימשו בעיקר את TWA.
במקביל פיתחה החברה מראשית שנות ה-50 פיתוחים ביטחוניים של טילים מונחי רדיו. בהם סדרת טילי אוויר-אוויר "אוריול" החלוציים שפותחו עבור מטוסי הצי ב-1947; טילי אוויר-קרקע "גורגון", שפותחו אף הם עבור הצי כבר בשלהי המלחמה; טילי קרקע-קרקע "מטדור"; משגר רקטות טקטי "מייס" וניסיון שלא צלח למשגר טילים בליסטיים טקטיים לסיוע אש קרוב לכוחות מתמרנים, MGM-18 Lacrosse.
אולם, קו הפעילות המרכזי אליו פנתה החברה עם פרוץ המלחמה הקרה היה הרתמות לתוכנית החלל והתמחות במוצרים לתחום צומח זה. ב-1957 הציגה החברה את ונגארד 1, משגר הלוויינים הראשון של ארצות הברית. למרות כישלונו בשיגור הראשון, שגרם את משבר הספוטניק, היה המשגר עליו התבססה תוכנית ונגארד ששיקמה את יכולות החלל של ארצות הברית. בהמשך זכתה החברה במכרז לפיתוח סדרת המשגרים "טיטן".
ב-1961 הפסידה החברה לנורת' אמריקן אוויאיישן את החוזה לפיתוח תאי הפיקוד/שירות של החללית אפולו, לאחר שהייתה בין שתי החברות שהגיעו לקו הסיום במשא ומתן מול נאס"א. בהמשך אותה שנה התמזגה חברת גלן ל. מרטין עם אמריקן מריאטה ליצירת חברת מרטין מריאטה, שהמשיכה בפיתוחי חלל ומשגרים.