cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קונראד צוזה
שנות מלחמת העולם השנייה ומחשבי ה-Z2 ,Z3 ,Z4
צוזה, שעד המלחמה מימן את עבודתו בתמיכת משפחתו החל להיתמך על ידי השלטונות הנאצים בגרמניה. הוא מעולם לא היה חבר המפלגה הנאצית אך גם לא הביע הסתייגות כלשהי ממעשיה.
חברתו של צוזה ומחשב ה-Z3 שבנה הושמדו ב-1945 בהתקפה של בעלות הברית. התברר שמחשב ה-Z4 שהיה בהליכי בנייה הועבר למקום מוגן לפני ההתקפה ושרד.
בין השנים 1941 ל-1945 תכנן צוזה את פלנקלקול, שפת התכנות העילית הראשונה, אך לא הפיץ אותה במלואה עד שנת 1972. לא היה מהדר או מפרש לשפה זו, אולם בשנת 2000 מימש אותם לראשונה צוות מהאוניברסיטה החופשית של ברלין, חמש שנים לאחר שצוזה הלך לעולמו.
לאחר המלחמה נחקרו צוזה ומדענים אחרים אודות עבודתם בידי מדענים בריטים. ייתכן כי בין החוקרים היה גם אלן טיורינג.
איש העסקים צוזה
בשנת 1946 הקים צוזה את חברת הסטארט אפ הראשונה בהיסטוריה. גיוס ההון בוצע דרך המכון הטכנולוגי של ציריך ובאמצעות אופציה של יבמ על הפטנט של צוזה.
ב-1949 הקים צוזה חברה נוספת בשם "Zuse KG". מחשב ה-Z4 נבנה ונשלח למכון הטכנולוגי של ציריך, בספטמבר 1950. באותה תקופה, היה זה המחשב הפועל היחיד ביבשת אירופה והמחשב הראשון בעולם שנמכר. בכך הקדים המחשב את ה-Ferranti Mark I בחמישה חודשים ואת ה-UNIVAC I בעשרה חודשים.
צוזה וחברתו בנו מחשבים נוספים שכינויים החל באות Z. במיוחד ראויים לאזכור מודל ה-Z11 שנמכר לתעשיות האופטיות ולאוניברסיטאות וה-Z22, המחשב הראשון שהכיל זיכרון המבוסס על מדיה מגנטית.
עד 1967 בנתה חברת "Zuse KG" כ-251 מחשבים. בשל בעיות תקציב נמכרה החברה לבסוף לחברת סימנס.
"מרחב החישוב": תחיית ה-Z1
כבר בשנת 1967 גרס צוזה שהיקום עצמו מונע על ידי שבכת מחשבים (פיזיקה ספרתית). בשנת 1969 פרסם צוזה את הספר "מרחב חישוב" (Rechnender Raum) שתורגם אחר כך לאנגלית על ידי MIT ויצא לאור על ידם בשם "Calculating Space" בפברואר 1970.
אף פרופ' אמריטוס אדוארד פרדקין (באנגלית: Edward Fredkin) מאונ' קרנגי מלון, כתב בראשית ספרו "מכניקה דיגיטלית" (באנגלית: Digital Mechanics) על ההשפעה המרובה של צוזה על גיבוש רעיונותיו.
בין השנים 1987 ו-1989 עמד צוזה בראש צוות ששחזר את ה-Z1 למרות שתוך כדי הפרויקט לקה בהתקף לב. התוצאה הסופית כללה 30,000 רכיבים והצריכה כארבעה אנשים (ביניהם צוזה עצמו) שעמלו על מלאכת ההרכבה. העלות הייתה 800,000 מרקים גרמניים. את המימון לפרויקט השחזור סיפקה חברת סימנס, בשיתוף עם תאגיד של חמש חברות.
צוזה זכה במספר פרסים עבור עבודתו. לאחר שפרש, התמקד בתחביב הציור. הוא נפטר ב-18 בדצמבר 1995 בהונפלד שבגרמניה, השוכנת בקרבת פולדה.
היינס
{{פירושונים|
ראו גם
}}
טונגוקוצ'נסקי (נפה)
נפת טוּנְגוֹקוֹצֵ'נְסְקִי (ברוסית: Тунгокоченский район) היא אחת מ-31 הנפות במחוז עבר הבאיקל ברוסיה ונמצאת בצפון המחוז. ורח-אוסוגלי היא העיירה הראשית בנפה.
גאוגרפיה
98 אחוזים משטח הנפה מיוערים. הנפה מתחלקת לשני אזורים גאוגרפיים עיקריים לאורך קו פרשת מים: באזור הצפוני זורמים כל הנהרות לאוקיינוס הקרח הצפוני ובאזור הדרומי לאוקיינוס השקט. הנפה גובלת בבוריאטיה ובנפות אחרות במחוז עבר הבאיקל.
דמוגרפיה
הרוסים הם חלק דומיננטי באוכלוסייה, כמה מאות אבנקים ומספר זעום של בני עמים צפוניים אחרים מתגוררים בנפה.
היסטוריה
המידע הראשון על מתיישבים באזור הוא מהמאה ה-19. הנהרות הגדולים והיערות העבותים בו משכו תושבים חדשים בשנות ה-20 של מאה זו מנפות סמוכות אחרות בשל הפוטנציאל הכלכלי הגלום בהם. ישובים גדולים נוסדו על חופי הנהר ויטים : יומור-צ'ן, אוסט-קרנגה וקלקן. בדרום הנפה נוסדו הכפרים והעיירות קיקר, אוסוגלי, אולדורגה, וירשינו-דרסונסקי, ניז'ניי סטאן ואחרות. בין השנים 1923-1938 השתייכה הנפה למחוז הלאומי ויטימו-אולקמינסקי. ב-21 בספטמבר 1938 נוסדה נפת טונגוקוצ'נסקי כיחידה מנהלית והכפר טונגוקוצ'ן היה לבירתה.
כלכלה
בנפה עיר אחת, וירשינו-דרסונסקי, ו-14 כפרים ומועצות כפריות. רוב הכלכלה בנפה מתבססת בכריית זהב, כריתת עץ, ציד ודיג.
תהודת שומאן
תהודת שומאן (בגרמנית: Schumann-Resonanz) היא תופעה המתרחשת בין קרקע כדור הארץ לבין שכבת היונוספירה באטמוספירה. בתופעה זו מתחוללת תהודה של גלים אלקטרומגנטיים בין הקרקע ליונוספירה כתוצאה מפריקת ברק במקום כלשהו על פני כדור הארץ.
התופעה התגלתה על ידי הפיזיקאי הגרמני אשר חזה אותה מתמטית בשנת 1952.
ימים של שמחה – חלק א'
ימים של שמחה - חלק א' הוא אלבומה ה-21 של הזמרת שרית חדד אשר יצא לאור ב-31 במאי 2013. חלק זה של האלבום כלל 17 שירים, מתוך 32 שירים בסך הכל שהיו אמורים להיכלל בשני חלקי האלבום. חלקו השני של האלבום היה אמור לצאת כעבור חודשים בודדים, אך נגנז בסופו של דבר. האלבום כולל סינגלים כגון "תחזרי", "אבי שבשמיים", "הקשיבו חבריי" שהוא חידוש לשיר של פריד אל אטרש, "געגועים" ו-"בדד". אמנים נוספים אשר תרמו את חלקם לאלבום: הנרי - שכתב בין היתר את השיר "געגועים" לזכר אביה של חדד, דיקלה, אורי שמח, אופיר כהן, עדי לאון ועוד.
האלבום זכה לתואר הפלטינה על מכירות של 40,000 עותקים.
יחסי ארמניה–ישראל
בין מדינת ישראל ורפובליקת ארמניה קיימים יחסים דיפלומטיים החל מ-4 באפריל 1992, וזאת זמן קצר לאחר שארמניה זכתה לעצמאות מברית המועצות בשנת 1991. לארמניה יש שגרירות בתל אביב.
ברקע היחסים בין שתי המדינות עומדת ההשוואה השכיחה בין העם הארמני והעם היהודי, אשר חולקים נקודות דמיון רבות. אישים רבים לאורך השנים, ובהם היסטוריונים, עיתונאים, ומומחים פוליטיים, הצביעו על מספר קווי דמיון בין שתי הקבוצות האתניות: פיזור רחב ברחבי העולם, אוכלוסייה קטנה יחסית, שאיפה ארוכת שנים למדינת לאום עצמאית, אשר התגשמה רק בשנים האחרונות, העובדה ששתי המדינות מוקפות בעיקר על ידי מדינות מוסלמיות, קיומו של לובי משפיע בארצות הברית והצורך להתמודד עם טראומה לאומית בעברן (השואה ורצח העם הארמני).
מנסור מוידז'ה
מנסור מוידז'ה (בבוסנית: Mensur Mujdža, נולד ב-28 במרץ 1984 בזאגרב שביוגוסלביה, כיום בקרואטיה) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת המגן הימני בקבוצות נ.ק. זאגרב הקרואטית ופרייבורג הגרמנית. למוידז'ה 37 הופעות במדי נבחרת בוסניה והרצגובינה.
קריירת מועדונים
מוידז'ה שיחק כילד במועדון נ.ק. זאגרב, ובשנת 2003 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגת העל הקרואטית. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2002/03, ערך מוידז'ה 7 הופעות ליגה. החל מעונת 2003/04 הפך מוידז'ה לשחקן הרכב קבוע במועדון, שנע בין מרכז לתחתית הליגה הקרואטית. בעונת 2006/07 מוידז'ה ונ.ק. זאגרב סיימו את העונה במקום השלישי, שהבטיח להם השתתפות במפעל האינטרטוטו. בעונת 2007/08 חזרו מוידז'ה ונ.ק. זאגרב למרכז הטבלה, בעונה בה הבקיע מוידז'ה שלושה שערים. עונת 2008/09 הייתה העונה האחרונה של מוידז'ה בנ.ק. זאגרב. בעונה זו סיימה הקבוצה במקום החמישי, כשמוידז'ה מבקיע שער ליגה אחד. בתום העונה, עזב מוידז'ה את נ.ק. זאגרב, בה שיחק 16 שנים רצופות, החל מגיל תשע, ועבר לפרייבורג מהבונדסליגה.
יחסי ארמניה–ישראל
יחסים דיפלומטיים
לאורך השנים, התקיימו מספר ביקורים של אישים ארמניים רמי דרג במדינת ישראל. בחודש ינואר 2000 ערך הנשיא הארמני רוברט קוצ'ריאן ביקור רשמי בישראל, במהלכו נפגש עם בכירים ישראליים, בהם גם ראש ממשלת ישראל אהוד ברק. במהלך פגישתם, התחייבו השניים לחזק את הקשרים ההדדיים בין שתי המדינות, ולהרחיב את ההסכמים ההדדיים בתחומי הבריאות והמסחר.
מנסור מוידז'ה
קריירת מועדונים
את הופעת הבכורה שלו במדי פרייבורג ערך מוידז'ה באוגוסט 2009 במשחק בונדסליגה מול באייר לברקוזן. בעונת הבכורה של מוידז'ה בפרייבורג, 2009/10, סיימה הקבוצה במקום ה-14 בבונדסליגה. בעונת 2010/11 הפך מוידז'ה לשחקן הרכב קבוע בפרייבורג, וקבוצתו סיימה את העונה במקום התשיעי בבונדסליגה. בעונת 2011/12 מוידז'ה היה פצוע בחלק ניכר מהעונה, אך הבקיע את שער הליגה היחיד שלו במדי פרייבורג בניצחון 4-1 על פ.צ. קלן. מוידז'ה חזר להרכב הקבוצה בעונת 2012/13, בה סיימה הקבוצה במקום החמישי המפתיע, כשמוידז'ה מהווה חלק מחוליית הגנה שכללה גם את מתיאס גינטר, אוליבר זורג ופאלו דיאן. בעונת 2013/14 מוידז'ה ערך שבע הופעות ליגה בלבד, וקבוצתו סיימה את העונה במקום ה-14 בבונדסליגה, והודחה בשלב הבתים של הליגה האירופית. בשנת 2015 מונה מוידז'ה כסגן הקפטן של פרייבורג. בעונת 2014/15 נשרו מוידז'ה ופרייבורג אל הבונדסליגה השנייה לאחר מאבקי תחתית צמודים, בעונה בה מוידז'ה ערך עשר הופעות. עונתו האחרונה של מוידז'ה בפרייבורג הייתה עונת 2015/16. בעונה זו פרייבורג סיימה במקום הראשון בבונדסליגה השנייה, כשמוידז'ה עורך 18 הופעות, והעפילה בחזרה אל הבונדסליגה. מוידז'ה עזב את פרייבורג בקיץ 2016, לאחר שערך במדיה 118 הופעות ליגה בשבע עונות.
יחסי ארמניה–ישראל
יחסים דיפלומטיים
במהלך השנים, התרחשו מספר תקריות אנטישמיות בארמניה: במהלך שנת 2004, חברת טלוויזיה ארמנית פרטית בשם ALM, בבעלותו של טיגראן קאראפטיאן, השתמשה בפלטפורמה התקשורתית שבבעלותה לצורך שידור תכנים שהציגו את היהודים כגזע לא מתורבת, אשר מטרתו לשלוט בארמניה ובשאר העולם. בשנת 2005, ארמן אבטיסיאן, מנהיגה של מפלגה קיצונית לאומנית ארמנית, האיחוד הארמני הארי, נעצר באשמת הסתה לשנאה כנגד היהודים וקבוצות מיעוט אחרות. כמו כן, האנדרטה לזכר השואה אשר הוקמה בפארק ירוואן הושחתה בשנת 2004.
מנסור מוידז'ה
קריירת מועדונים
עם עזיבתו את פרייבורג, חתם מוידז'ה בקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה השנייה והשתייך לסגל הקבוצה, אך פציעה שהתגלתה עוד לפני תחילת עונת 2016/17 מנעה ממנו לשחק. בנובמבר 2017 הודיע מוידז'ה על פרישה ממשחק פעיל, לאחר שלא ערך אפילו הופעה אחת במדי קייזרסלאוטרן.
יחסי ארמניה–ישראל
יחסים דיפלומטיים
בספטמבר 2019 דווח כי בכוונת ארמניה לפתוח שגרירות בישראל עד שנת 2020. ב-17 בספטמבר 2020 פתחה ארמניה שגרירות בישראל. כשבועיים לאחר מכן החזירה את שגרירה במחאה על הדיווחים של מכירת נשק ישראלי לאזרבייג'ן במהלך הקרבות בנגורנו קרבאך.
מנסור מוידז'ה
קריירה בינלאומית
מוידז'ה שיחק בנבחרות הצעירות השונות של קרואטיה, אך בחר לייצג את בוסניה והרצגובינה בנבחרת הבוגרת. ביוני 2010 זומן מוידז'ה לסגל נבחרת בוסניה, במשחקי ידידות מול נבחרות שוודיה וגרמניה, בהם לא שיחק. כעבור חודשיים ערך מוידז'ה את הופעת הבכורה בנבחרת בוסניה במשחק ידידות מול נבחרת קטאר. מוידז'ה היה חלק מהנבחרת הבוסנית שהעפילה למונדיאל 2014, וערכה את הופעת הבכורה של בוסניה בטורניר גדול כלשהו. מוידז'ה זומן לסגל הבוסני למונדיאל 2014, ופתח בהרכב בשני המשחקים הראשונים של בוסניה בשלב הבתים, בהם הפסידה בוסניה 2-1 לנבחרות ארגנטינה וניגריה. במשחק השלישי, בו ניצחה בוסניה את נבחרת איראן בתוצאה 3-1, מוידז'ה לא שותף. בוסניה ומוידז'ה הודחו כבר בתום שלב הבתים של המונדיאל. מוידז'ה המשיך לשחק בנבחרת עד לשנת 2015, בה ערך את הופעתו ה-37 והאחרונה במדים הלאומיים.
יחסי ארמניה–ישראל
יחסי כלכלה ומסחר
מאז עצמאותה, ארמניה זכתה לתמיכה כלכלית ומסחרית מישראל, ועודנה מהווה אחת משותפות הסחר העיקרית שלה. על פי ספר העובדות העולמי של ה-CIA, כ-4.8% מכלל היבוא הארמני מקורו בישראל, וכ-7.1% מכלל היצוא הארמני מופנה לישראל.
מנסור מוידז'ה
חיים אישיים
אחיו הבכור של מנסור מוידז'ה, יסמין מוידז'ה, אף הוא היה כדורגלן מקצוען שייצג את בוסניה.
יחסי ארמניה–ישראל
יחסי כלכלה ומסחר
במהלך שנת 1997 חתמו שתי המדינות על הסכם תעופה, אשר אישר קיום טיסות סדירות ביניהן. אך עד שנת 2012, הופעל הקו בין ירוואן לתל אביב רק על ידי חברת התעופה הארמנית ארמאוויה. בחודש נובמבר 2012 אישר שר התחבורה הישראלי, ישראל כץ, לחברת ארקיע, להפעיל טיסות סדירות בין שתי המדינות.
הקמת לשכת המסחר ישראל - ארמניה
בתחילת חודש מרץ 2015 הושלמה הקמתה של לשכת המסחר ישראל-ארמניה בעקבות ביקורה של משלחת בראשותו של עו"ד צבי קן תור ואנשי משרד החוץ בביקור בן שבוע בארמניה. במקביל הוקמה לשכת מסחר ארמניה- ישראל. שתי הלשכות יפעלו לקידום יחסי סחר בין המדינות מאחר שלמדינות אין נציגויות דיפלומטיות רשמיות.
ראש הלשכה נפגש במסגרת ביקורו בארמניה עם שורה ארוכה של גורמים בכירים בממשלה הארמנית ובכירים בתעשייה, בחקלאות ובעולם האקדמי ולדבריו קיים בארמניה צמא אדיר לידע ולטכנולוגיות ישראליות בשורה של תחומים כגון חקלאות, אנרגיה ירוקה, מים, פרמצבטיקה, מכשור רפואי, תשתיות ועוד. משימה הראשונה בה צפויה לטפל לשכת המסחר בעת הקרובה היא הסדרת קו תעופה ישיר על מנת לממש את הפוטנציאל המסחרי בין המדינות. לשכת המסחר ישראל ארמניה מדגישה כי חברות הסוחרות עם רוסיה ומדינות הגוש הקומוניסטי לשעבר יכולות ליהנות מהטבות מפליגות לאור הסכם הסחר החופשי, ככל שאלו יעבירו מרכזים לוגיסטיים ומפעלים לארמניה. כמו כן קיימות בארמניה הזדמנויות עסקיות משמעויות ביותר בארמניה בתחומי היהלומים, האלקטרוניקה, התרופות, ובתחומים נוספים אשר יאפשרו יצוא חופשי ממיסים ומרגולציה לרוסיה קזחסטן ובלארוס. במסגרת הביקור בארמניה, נתבקשה לשכת המסחר לסייע בנושאי משק החי כמו פרות לבקר וחלב וכן בנושאי חממות וחקלאות כגון רשתות נגד ברד לעצים נשירים. נוסף על כך, נתבקשה לשכת המסחר על ידי סגן שר האנרגיה לסייע גם בכל הנושאים של הגברת היעילות האנרגטית ואנרגיה חלופית כגון אנרגיה סולרית, הידרו אלקטרית, ואנרגיה מפסולת. בכוונת לשכת המסחר לפעול לפיתוח קשרים בין מוסדות אקדמאים בישראל ובארמניה וכן קשרים בתחום החממות הטכנולוגיות ונושאים נוספים.
הקהילה הארמנית בישראל
לקהילה הארמנית הייתה נוכחות בלבנט במשך כאלפיים שנה. לדברי יואב לף, פרופסור לשפה והיסטוריה ארמנית באוניברסיטה העברית, הנוכחות הארמנית בירושלים החלה עוד בשנת 301 לספירה. לאורך השנים הקהילה נותרה קטנה יחסית, אך גדלה במלחמת העולם הראשונה, כאשר ארמנים רבים נמלטו לישראל בעקבות רצח העם הארמני. המגעים הראשונים בין שני העמים מתוארכים לימי קדם, ולימיו של המלך טיגראנס הגדול, אשר בתקופתו הגיעה ארמניה העתיקה לשיא התפשטותה. הנוכחות הארמנית בישראל נמשכה מאז ולאורך מאות רבות של שנים, והפטריארכיה הארמנית בירושלים נוסדה בשנת 638. היא ממוקמת ברובע הארמני, הקטן מבין ארבעת רובעיה של העיר העתיקה בירושלים.
בתחילת שנת 1948, בימיה הראשונים של מלחמת העצמאות, מוערך כי כ-25,000 ארמנים התגוררו בשטח המנדט הבריטי על ארץ ישראל, אך רובם נמלטו מהארץ במהלך השנתיים הבאות בעקבות הלחימה. לאחר הקמתה של מדינת ישראל, רוב בני הקהילה הארמנית שנותרו בארץ זכו באזרחות ישראלית, והשתקעו ברובע הארמני שבעיר העתיקה. המספר הכולל של ארמנים המתגוררים במדינת ישראל נכון לתחילת העשור השני של המאה ה-21, ולרבות בשטח הגדה המערבית, מוערך בכשבעת אלפים איש.
השואה ורצח העם הארמני
לאורך השנים, הכיר מוסד יד ושם בעשרה ארמנים כחסידי אומות העולם, הודות לתרומתם להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה, תוך סיכון חייהם. עם זאת, מדינת ישראל נמנעה לאורך השנים מהכרה רשמית ברצח העם הארמני, וזאת בשל החשש כי הכרה שכזו עלולה לפגוע במידה ניכרת ביחסים הדיפלומטיים בין ישראל לבין טורקיה, אשר טוענת כי אין מדובר ברצח עם. כמו כן, נשמעת הטענה כי חוסר הנכונות הישראלית להכיר ברצח העם הארמני נובעת גם מהרצון לשמור על "ייחודיותה" של השואה כאירוע ללא אח ורע בהיסטוריה האנושית, אשר לא ניתן להשוות בינו לבין אירועים אחרים בעלי אופי דומה.
במהלך השנים שלאחר קבלת עצמאותה של ארמניה, הפכה סוגיית ההכרה ברצח העם הארמני למקור לדיונים רבים, ואישים בקרב הקהילה הארמנית בישראל, וכן רבנים ופוליטיקאים ישראלים, מנהלים קמפיין מתמשך על מנת להוביל לשינוי מדיניותה של ישראל בנושא, ולהכיר ברצח העם הארמני. עם זאת, קמפיין זה לא נשא פירות, בין היתר, בשל עמדתה הנחרצת של טורקיה, אשר הבהירה לישראל כי הכרה ישראלית או אמריקאית ברצח העם הארמני תוביל לפגיעה קשה ביחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות. מסיבה זו, מדינת ישראל ביקשה לאורך השנים להימנע מהכרה שכזו, ובמספר הזדמנויות אף נענתה לבקשותיה של טורקיה להשתמש בהשפעתה בארצות הברית על מנת להדוף ניסיונות ארמניים להשיג הכרה אמריקאית ברצח העם הארמני.
בשנת 2005, ובמסגרת השתתפותו בטקס לציון 90 שנה לאירועי רצח העם הארמני, אשר נערך בבירת ארמניה, ירוואן, אמר חבר הכנסת יוסי שריד כי "עמדת מדינת ישראל בנושא שואת הארמנים היא צינית", וכי "משרד החוץ הישראלי, ולא רק הוא, מפחד תמיד מהצל של עצמו, וכך הוא מטיל עלינו צל כבד כמשת"פים מובילים ב'שתיקת העולם...".
הפגיעה המתמשכת ביחסים הדיפלומטיים בין ישראל וטורקיה, אשר החלה עם בחירתו של רג'פ טאיפ ארדואן לתפקיד ראש ממשלת טורקיה בשנת 2003, והגיעה לשיאה בעקבות אירועי המשט לעזה בשנת 2010, עוררה תקווה בקרב רבים בישראל ובארמניה, כי בשלה העת להכרה ישראלית רשמית ברצח העם הארמני. הכעס הציבורי בישראל כנגד מדיניותה של טורקיה הוביל לעלייה ניכרת בתמיכה של דעת הקהל הישראלית בהכרה ברצח העם הארמני, מה שהוביל במהלך דצמבר 2011 לדיון פתוח בכנסת, במהלכו נידונה לראשונה האפשרות להכיר באופן רשמי ברצח העם הארמני.
במהלך חודש יוני 2012, התקיים בכנסת דיון פומבי נוסף בסוגיית ההכרה ברצח העם הארמני, שוב על רקע התדרדרות היחסים הדיפלומטיים בין ישראל וטורקיה. במהלך הדיון, אשר נפתח ביוזמת חברי הכנסת אריה אלדד וזהבה גלאון, הבהיר יו"ר הכנסת ראובן ריבלין, כי "אסור להפוך את השאלה הזאת ואת ההזדהות הזאת לנושא פוליטי".
האגודה למען טוהר המחנה
האגודה למען טוהר המחנה (מכונה גם הועד למען טוהר המחנה וגם משמרת הצניעות) היא ארגון חרדי הפועל למען הצניעות בחברה החרדית בישראל. יו"ר הארגון הוא הרב יצחק מאיר ספרנוביץ, חסיד גור.
מטרתה של האגודה, כעולה מפרסומיה, היא "לנהל להקים ולהחזיק, וועד לשמירת טוהר המידות בישראל, למנוע כל מעשה כיעור והדומה לו. לנהל להקים ולהחזיק, מערכת רבנים שיפקחו ויעוררו חנויות ומפעלים, פרסומות ומוצרים שיהיו כפי רוח היהדות".
האגודה פועלת למען הקפדה על לבוש צנוע, הפרדה מגדרית והסרת תמונות נשים מהמרחב הציבורי, הסדרת חופי רחצה נפרדים ומניעת הופעות זמרים. כחלק ממאבק זה קוראת האגודה להחרים זמרים שמשתמשים בסמארטפונים. בנוסף פועלת האגודה לעידוד השימוש במכשירים סלולריים כשרים ומניעת השימוש בטלפונים סלולריים לא כשרים.
האגודה פועלת לאתר עברייני מין חרדים הפוגעים בילדים וילדות. האגודה פונה לרשויות ולארגונים המקיימים אירועים שאינם תואמים לדעתה, באמצעות מודעות ברחוב החרדי, החתמת רבנים על פעולות הארגון וחוברות הסברה.
איש האגודה, אלחנן בוזגלו, ריצה מאסר של שלוש שנים בשל עבירות אלימות שביצע במסגרת פעילותו. לדבריו, האגודה פונה למשטרה רק במקרים נדירים מאוד, משום שכאשר מדובר במגזר החרדי פנייה כזאת גוררת אחריה נזק רב, לא רק לתוקף אלא גם לקרבן ולשתי המשפחות. על כן פועלת האגודה בכוחות עצמה. עוד העיד שפעילות האגודה מתבצעת בשיתוף רבנים ואנשי מקצוע. אנשיה מקפידים להזהיר את העבריין ולעודדו לקבל טיפול פסיכיאטרי. אם הוא מסרב - נוקטים כלפיו בעונשים, הכוללים אלימות. מנגד אמר איש האגודה משה קויתי שהיא מטפלת במקרים שאינם פליליים, וכאשר מתברר לאנשי הארגון שיש עליהם חובת דיווח הם פונים למשטרה.
בראשית 2017 הוציאה האגודה תקנון לאינטרנט קפה במגזר החרדי, שיעמדו תחת פיקוחה ויקבלו את אישורה לפעולתם, תחת מחלקה בשם חות"ם.
בפברואר 2017 נעצר פעיל האגודה משה קויתי, בחשד שהתברר כשגוי, ונובע משקרים של עד מדינה באותה פרשה, אולם בחיפוש במשרדו של קויתי נמצאו פנקסים שהכילו מידע בדבר חשדות לעברייני מין מהמגזר החרדי, שטופלו על ידי אנשי האגודה וחלקם בלא לערב את משטרת ישראל והרשויות. על בסיס תוכן הפנקסים נעצרו בשלהי מרץ 2017 כ־20 חרדים בחשד לעבירות מין, אך רובם שוחררו. ביחס לחלק התברר כי מדובר במי שסיפקו מידע לאגודה או שהם קרבנות עבירה.
אונס פרספונה
"אונס פרספונה" או "פלוטו ופרספונה" הוא פסל מאת האמן האיטלקי ג'ובאני לורנצו ברניני. הפסל מהווה דוגמה ליכולתו הטכנית של ברניני ומהווה את אחד משיאי הפיסול הבארוקי, בעיצוב הגוף המניאריסטי.
ברניני בחר לתאר את חטיפתה של פרספונה ברגע השיא של האירוע. פלוטו, המתואר כגבר שרירי עטור זקן ועל ראשו כתר, אוחז בזרועותיו את פרספונה, שגופה מפותל והיא קוראת לעזרה. ידיה של פרספונה מנסות לדחות את האדס, אולם זה אוחז בה בחוזקה. ברניני היטיב לתאר אשליה של גוף חי ורך, דבר הבא לידי ביטוי במקומות בהן אוחז האדס במותניה של פרספונה. לצד האדס ניצב קרברוס, מתואר ככלב בעל שלושה ראשים.
קישורים חיצוניים
Raub der Persephone
מיפוי אובייקטי-רלציוני
מיפוי אובייקטי-רלציוני (באנגלית: ORM - object-relational mapping) היא טכניקת תכנות בשפות תכנות מונחות-עצמים, להמרת נתונים בין מערכות טיפוסים בלתי-תואמות: טיפוסים מורכבים (אובייקטים) בשפות תכנות מונחות-עצמים, וטבלאות במסדי נתונים יחסיים (רלציוניים). למעשה, השימוש בטכניקה זו יוצר "מסד נתונים מונחה-עצמים וירטואלי" (virtual object database), הניתן לשימוש מתוך שפת התכנות. קיימות חבילות תוכנה מסחריות וגם חופשיות לביצוע מיפוי אובייקטי-רלציוני (ראו: Hibernate לדוגמה), אם כי יש מתכנתים הבוחרים ליצור כלי ORM משלהם.
סקירה
בתכנות מונחה-עצמים, משימות של ניהול נתונים (data management) בדרך כלל ממומשות על ידי מניפולציה של אובייקטים שהם כמעט תמיד ערכים לא-סקלריים. לדוגמה, נחשוב על רשומה בפנקס כתובות, המייצגת אדם אחד ביחד עם אפס או יותר מספרי טלפון ואפס או יותר כתובות. ניתן למדל רשומה כזאת במימוש מונחה-עצמים על ידי אובייקט "Person" עם משתני מחלקה שכל אחד מהם מחזיק נתונים המרכיבים את הרשומה: השם של האדם, רשימת מספרי טלפון, ורשימת כתובות. רשימת מספרי הטלפון עצמה תכיל אובייקטי "PhoneNumber", וכן הלאה. בשפת התכנות, מטפלים ברשומת פנקס הכתובות כאובייקט יחיד (לדוגמה, ניתן לקשר אליה על ידי משתנה יחיד המכיל מצביע אל האובייקט). ניתן לשייך לאובייקט מתודות (פונקציות) שונות, כגון מתודה המחזירה את מספר הטלפון המועדף, מתודה המחזירה את כתובת המגורים, וכו'.
לעומת זאת, מסדי נתונים פופולריים רבים, כגון מסדי נתונים המבוססים על שפת SQL, יכולים לשמור ולבצע פעולות רק על ערכים סקלריים פשוטים כדוגמת ערכים מספריים (integer, float, double) ומחרוזות, המאורגנים בטבלאות. על מנת לאחסן אובייקטים מורכבים (כמו רשומה בפנקס כתובות מהדוגמה למעלה) במסד נתונים, על המתכנת להמיר את האובייקטים לקבוצות של ערכים פשוטים יותר (וגם להמיר אותם חזרה לצורה של אובייקטים כאשר הוא מאחזר נתונים ממסד הנתונים), או להשתמש רק בערכים סקלריים פשוטים במסגרת התוכנית. מיפוי אובייקטי-רלציוני משמש למימוש הגישה הראשונה.
עיקר האתגר הוא בתרגום הייצוג הלוגי של אובייקטים לצורות אטומיות הניתנות לאחסון במסד נתונים, תוך שימור התכונות (properties) של האובייקטים, והיחסים ביניהם, כך שבמועד מאוחר יותר ניתן יהיה לטעון אותם חזרה ממסד הנתונים, וליצור אובייקטים. אם פונקציונליות זו של אחסון ואחזור ממומשת עבור אובייקטים, נאמר עליהם שהם persistent.
השוואה עם טכניקות מסורתיות לגישה לנתונים
בהשוואה לטכניקות מסורתיות להעברת נתונים בין שפת תכנות מונחית-עצמים למסד נתונים רלציוני, שימוש ב-ORM בדרך כלל מקטין את כמות הקוד שצריך לכתוב.
החסרונות של כלי ORM באים לידי ביטוי במקומות בהם טכניקות קנייניות, או ספציפיות למסד נתונים מסוים עברו אופטימיזציה. רוב כלי ה-ORM אינם מתפקדים היטב בזמן ביצוע של מחיקות מרובות של נתונים או ביצוע של פעולות Join. פרוצדורות מאוחסנות עשויות להיות בעלות ביצועים טובים יותר, אבל הן אינן פורטביליות.
בנוסף לכך, יש הטוענים כי הסתמכות כבדה על תוכנות ORM, שימשה כגורם משמעותי ליצירת מסדי נתונים שאינם מתוכננים היטב.
מסדי נתונים שאינם מבוססי SQL
פתרון נוסף הוא להשתמש במערכת לניהול מסדי נתונים מונחי-עצמים (OODBMS) או מסדי נתונים מונחי-מסמכים כדוגמת מסדי נתונים מבוססי XML. מסדי נתונים מסוג OODBMS הם מסדי נתונים המתוכננים במיוחד לעבודה עם ערכים מונחי-עצמים. שימוש ב-OODBMS מבטל את הצורך בהמרת נתונים לצורת SQL ובחזרה, מכיוון שהנתונים נשמרים בצורתם המקורית כאובייקטים, והיחסים בין האובייקטים מיוצגים ישירות, ולא נדרש שימוש בטבלאות איחוד מיוחדות.
מסדי נתונים מונחי-מסמכים גם הם מונעים את הצורך "לגרוס" אובייקטים לצורה של שורות בטבלאות. רבות מהמערכות מסוג זה תומכות גם בשפת השאילתות XQuery לאחזור נתונים.
מחלוקת
שימוש בטכנולוגיות למיפוי אובייקטי-רלציוני לעיתים מעורר מחלוקת. ישנם מגוון קשיים העולים כאשר מנסים להחליט כיצד להתאים מערכת אובייקטים למסד נתונים רלציוני. קשיים אלה מכונים באנגלית object-relational impedance mismatch.
אלטרנטיבה למימוש ORM היא שימוש בשפות פרוצדורליות טבעיות (native) המסופקות עם כל מסד נתונים גדול בשוק. ניתן לקרוא לשפות אלה מצד הלקוח באמצעות שימוש בביטויי SQL.
בלמונג
על פי הסיפור בטבעת הניבלונג, האל ווטאן, מחופש לנווד זקן, נעץ אותה בעץ בביקורו אצל זיגלינדה, בתו, הנשואה לצייד הונדינג, אותו אינה אוהבת, והבטיח לה כי מושיעה יהיה זה שישלוף את החרב מן העץ. זיגמונד, אחיה התאום, הוא זה ששולף את החרב. לאחר שעמד לנצח בדו-קרב את הונדינג, נותצה החרב על ידי ווטאן, בניסיונו למנוע מזיגמונד ניצחון על הונדינג.
זיגמונד נהרג. לאחר מותו נולד בנו זיגפריד, אך אימו מתה בלידתו. הוא נמסר למשמורת יחד עם שרידי החרב למימה, ניבלונג שהוא אחיו של אלבריך, ניבלונג המנסה להשתלט על טבעת קסמים. מימה מנסה לחשל לזיגפריד חרב חדשה, אך לאחר שזיגפריד מנתץ כל חרב שחישל עבורו מימה, עובר ביער האל ווטאן מחופש לנווד זקן. הוא פוגש את מימה, ושואל אותו שלוש שאלות. על שתי השאלות הראשונות מימה עונה בקלות. השאלה השלישית היא: מי יוכל לחשל בחזרה את  החרב "בלמונג", חרבו של זיגמונד שנותצה על ידי ווטאן עצמו. מימה אינו יודע את התשובה, שהיא: "זה אשר לא יידע פחד מהו". ווטאן נפרד ממימה ומודיע לו כי הוא עתיד לאבד את ראשו לזה שיחשל את החרב.
מחשש פן ייהרג על ידו, מנסה מימה ללמד את זיגפריד פחד מהו ומספר לו על הדרקון פאפנר, שהוא למעשה ענק ששולט על טבעת הקסמים. זיגפריד, השש לקרב נגד הדרקון, מחשל בעצמו את "בלמונג" המנותצת.
במערת הדרקון מחכה אלבריך לרגע בו יוכל לקבל את הטבעת לידיו. ווטאן מבשר לאלבריך על בואו של הגיבור שיחסל את הדרקון. הניבלונג מזהיר את הדרקון בתקווה לקבל את הטבעת במתנה, אך לשווא. זיגפריד מגיע למערה, ולאחר מאבק קצר הוא נועץ את חרבו בלב הדרקון.
ויקטור אמברצומיאן
ויקטור אמברצומיאן (בארמנית: Վիկտոր Համբարձումյան ;רוסית: Амбарцумян, Виктор Амазаспович ; 18 בספטמבר 1908 – 5 באוגוסט 1996) היה אסטרופיזיקאי סובייטי ממוצא ארמני. הוא חקר פיזיקה של כוכבים וערפליות והיה בין הראשונים שעסקו בתחום זה.
אמברצומיאן נולד בטביליסי למשפחה ארמנית. בשנת 1924 הוא התחיל ללמוד במכללה למורים בלנינגרד ובשנת 1926 עבר לאוניברסיטת סנקט פטרבורג. כבר באותה שנה הוא פרסם את עבודת המחקר הראשונה שלו בתחום פיזיקת השמש. לאחר סיום לימודי האוניברסיטה הוא המשיך ללמוד לתואר שלישי ובמקביל עבד במצפה הכוכבים פולקובו.
בשנת 1930 אמברצומיאן התחתן עם ורה קלוצ'יכינה שהייתה הבת המאומצת של האסטרונום גרגורי שיין.
לאחר סיום הדוקטורט, אמברצומיאן החל ללמד באוניברסיטת סנקט פטרבורג ובשנת 1934 יסד קתדרה לאסטרופיזיקה הראשונה בברית המועצות. בשנת 1939 הוא נבחר לחבר בהתכתבות של האקדמיה למדעים של ברית המועצות ובשנת 1953 נבחר לחבר מלא.
בשנת 1943 הוקמה אקדמיה למדעים הארמנית ואמברצומיאן נבחר לסגן הנשיא. החל משנת 1947 ועד לשנת 1993 הוא היה נשיא האקדמיה למדעים הארמנית.
בשנים 1961-1964 הוא היה נשיא האיגוד האסטרונומי הבינלאומי.
אמברצומיאן נפטר באוגוסט 1996 והוטמן בשטח מצפה כוכבים בביורקן.
25 (אלבום)
25 הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הבריטית אדל. האלבום יצא לאור ב-20 בנובמבר 2015, על ידי חברות התקליטים XL וקולומביה.
בספטמבר, 2016, הוענק לאלבום תואר 'יהלום' על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, לאחר שנמכרו מעל ל-10 מיליון עותקים שלו בארצות הברית (בפחות משנה).
בטקס גראמי ה-59 זכה האלבום באלבום השנה, ובכך שברה אדל את שיאה של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט בכך שזכתה עם שני אלבומים בפרס אלבום השנה (21 ועכשיו 25). בנוסף האלבום זכה בפרס גראמי על אלבום הווקאל הטוב ביותר והסינגל העיקרי ממנו "Hello" זכה ב-3 פרסי גראמי אף הוא. ובסך הכל זכתה אדל ב-5 פרסי גראמי בערב אחד ובכך הפכה לזמרת הרביעית האישה עם הכי הרבה פרסי גראמי כשמעליה נמצאות אריתה פרנקלין, ביונסה ואליסון קראוס.
האלבום הוא האלבום הנמכר ביותר בעולם בשנת 2015 ו-2016, ואף הפך לאלבום הנמכר ביותר בבריטניה באותן השנים גם כן.
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2015, וסיכום האלבומים של העשור השני. כתב העת בילבורד דירג את האלבום במקום ה-78 ברשימתם "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני".
לואיס לווארי
לואיס ר' "לו" לווארי (באנגלית: Louis R. "Lou" Lowery; 24 ביולי 1916, בפיטסבורג, פנסילבניה – 15 באפריל 1987, בפיירפקס (Fairfax), אריזונה) היה צלם אמריקאי.
במהלך מלחמת העולם השנייה שירת לווארי כצלם של חיל הנחתים האמריקאי בדרגת סמל ראשון. את עיקר פרסומו הוא צבר במהלך קרב איוו ג'ימה, כאשר צילם ב-23 בפברואר 1945 את הנפת הדגל הראשונה על פסגת הר סוריבצ'י. כעבור מספר שעות הונף דגל שני על פסגת ההר. הנפה זו תועדה על ידי ג'ו רוזנטל, שתצלומו הפך למפורסם מבין השניים וזכה גם בפרס פוליצר לשנת 1945.
לווארי היה ממקימי USMCCCA, אחד מעיתוני חיל הנחתים האמריקאים (ראשי תיבות שלUnited States Marine Corps Combat Correspondents Association). הוא המשיך בשירות מילואים בחיל הנחתים והשתחרר בדרגת קפטן. הוא פרש מעבודתו ב-1983 בתור עורך התמונות ב"מגזין חייל הנחתים" (Leatherneck Magazine).
לווארי נקבר בבית הקברות הלאומי הסמוך לקוונטיקו שבווירג'יניה.
ליאו מק'קרן
ביוגרפיה
מק'קרן נולד בשם רג'ינלד מק'קרן בסידני שבניו סאות' ויילס, אוסטרליה, בנם של ורה ונורמן וולטון מק'קרן. בגיל 15 עבר תאונה שבה איבד את עינו השמאלית. בתחילה עבד כשוליה של מהנדס ואחר כך כאמן. בתקופת מלחמת העולם השנייה שירת בצבא האוסטרלי. בזמן שירותו החל להופיע על הבמה בסידני.
מק'קרן היגר לאנגליה בעקבות אהובתו השחקנית ג'יין הולנד, הם התחתנו בשנת 1946. למרות הקשיים שנתקל בהם בגלל עין הזכוכית שלו ומבטאו האוסטרלי הוא החל במהרה להופיע בקביעות בתיאטרון "אולד ויק" שבלונדון, וב"שייקספיר ממוריאל ת'יאטר" (כיום הרויאל שייקספיר קומפני) בסטרטפורד על האייבון. ב-1949 שיחק בתפקיד פורסטר במחזה השייקספירי "עמל אהבה לשווא". תפקידו הידוע ביותר במחזה שייקספירי הוא יאגו לצידו של אנתוני קווייל באותלו משנת 1952. ב-1960 הופיע מק'קרן בווסט אנד בתפקיד "איש ההמון" במחזה "אדם לכל עת" מאת רוברט בולט. בהפקה של המחזה בברודוויי הוא גילם את דמותו של תומאס קרומוול האיש שתובע את סר תומאס מור. תפקיד זה הוא ביצע גם בעיבוד הקולנוע של המחזה משנת 1966. עוד בלט בתיאטרון בתפקיד סאטל במחזה "האלכימאי" מאת בן ג'ונסון.
הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה ב-1952 בסרט "רצח בקתדרלה". הופעות בולטות נוספת שלו היו בסרטם של הביטלס "Help!" (1965), בתפקיד תומאס קרומוול בסרט זוכה פרס אוסקר "אדם לכל עת" (1966), "בתו של ריאן" (1970), "אות משמיים" (1976) ו"אהובת הקצין הצרפתי" (1981). ב-1987 זכה בפרס המכון האוסטרלי לקולנוע כשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "Travelling North". ב-1987 כיכב בסרט "מונסיניור קיחוטה" בתפקיד סנצ'ו סנקס לצידו של אלק גינס שגילם את האב קיחוטה.
בסדרת הטלוויזיה הקלאסית "האסיר" היה מק'קרן אחד השחקנים שגילמו את דמותו של "מספר 2", הוא גילם דמות זאת יותר מפעם אחת, בתחילה בפרק "צלצול פעמוני הביג-בן" ואחר כך בשני הפרקים האחרונים של הסדרה.
ב-1975 הופיע לראשונה בתפקיד שהפך לדמות הידועה ביותר שלו, הוראס רמפול, שאותה גילם בסדרה "רמפול" ב-44 פרקים במשך שבע עונות עד לשנת 1992. המחזאי ג'ון מורטימר יצר את הדמות עבור השחקן אליסטר סים, אך שינה את דעתו כשראה את מק'קרן מגלם את הדמות. מורטימר נהג לומר "מק'קרן לא רק שיחק את רמפול, הוא הוסיף לדמות, האיר אותה והפיח בה חיים". מק'קרן נהנה מהתפקיד אך היה מודאג מכך שחייו הופכים להיות שלובים בדמותו של רמפול. בעונות האחרונות של הסדרה הצטרפה לצוות השחקנים בסדרה בתו אביגיל מק'קרן בתפקיד ליז פרוברט.
מק'קרן אמר לבתו אביגיל שהוא סובל מפחד במה והיה לו קשה יותר להתמודד אתה ככל שהזדקן. הוא גם חשש שדמותו לא תמצא חן בעיני קהל הצופים. תפקידו האחרון היה בשנת 1999 בסרט "Molokai: The Story Of Father Damien" ועל הבמה בשנת 2000. הוא סבל מסוכרת ומבעיות בריאותיות נוספות. ב-2002 עבר לגור במוסד סיעודי קרוב לעיר באת' בסאמרסט. שבועות אחדים אחר כך הוא נפטר בגיל 82.
בעשור האחרון לחייו כיכב בסדרה של פרסומות ששודרה בבריטניה עבור לוידס בנק, בהם גילם דמות הדומה מאוד לרמפול.
לאנה לאנג
לאנה לאנג (באנגלית: Lana Lang) היא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס סופרמן ביקום DC קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Superboy #10 מספטמבר/אוקטובר 1950, והיא נוצרה על ידי הכותב ביל פינגר והמאייר ג'ון סיקלה.
לאנה היא נערה ג'ינג'ית שהייתה אהובתו של קלארק קנט בשנות התיכון בעיירה סמולוויל. בתור הכסף של הקומיקס, דמותה הופיעה באופן קבוע בסדרת הדגל של סופרבוי, ולעיתים הופיעה כבוגרת בסדרת הכותרים הראשית של סופרמן מתחרה באהובתו הנוכחית, לויס ליין. בהמשכיות DC שלאחר המשבר בעולמות האינסופיים, לאנה היא עדיין חברה טובה של קלארק עם מידה מסוימת של מתח רומנטי הסובב אותם. לאנה הייתה נשואה לפיט רוס, החבר הטוב ביותר של קלארק בנעוריו, ולה בן בשם קלארק פיט רוס.
דמותה של לאנה לאנג זכתה למספר עיבודים מחוץ לקומיקס. אנט אוטול גילמה את הדמות בסרט "סופרמן 3", קריסטין קרוק גילמה את הדמות בסדרת הטלוויזיה "סמולוויל", ואילו עמנואל שריקי מגלמת את הדמות בסדרה "סופרמן ולויס".
גרסת ארץ-1
בסיפורים המקוריים של סופרבוי, לאנה הייתה הנערה שגרה בשכנות לבית משפחת קנט בסמולוויל והייתה מושא אהבתו של סופרבוי. בסיפורי תור הכסף, לאנה לעיתים התנהגה כדמות צעירה של לויס, מנסה רוב זמנה להוכיח כי סופרבוי וקלארק קנט הם אותו אדם.
במקרה אחד, לאנה הצליחה להציל חייזר דמוי חרק שנלכד תחת עץ שנפל בסמולוויל. כאות תודה על הצלתו, החייזר נתן לה טבעת ביו-גנטית אשר איפשרה לה לרכוש תכונות של חרק בדומה לעכבישנים. לאנה יוצרת לעצמה תחפושת ומסכה שדומה לדבורת הדבש ויוצרת לעצמה את הזהות של "מלכת החרקים", עימה היא יוצאת למספר הרפתקאות. ללאנה מספר הרפתקאות נוספות עם סופרבוי וקבוצת לגיון גיבורי-העל. עוד מופיע בכמה סיפורי תור הכסף הוא דודה של לאנה, פרופסור פוטר, מדען אקצנטרי ומוזר.
אחרי שלאנה וקלארק סיימו את שנות התיכון, לאנה הולכת למכללה ולבסוף נעשית שדרנית טלוויזיה; כבוגרת, היא נעשית יריבתה של לויס ליין על יחס רומנטי מצידו של סופרמן בקומיקס של שנות ה-60, כאשר לעיתים קרובות מופיעה בכותר.
בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, לאנה נעשית מנחה בערוץ חדשות הערב WGBS במטרופוליס כשדרנית משנה לקלארק קנט. המשיכה שלה לסופרמן בזמן הזה דועכת לאיטה ומשאירה את סופרמן פנוי לזרועותיה של לויס ליין. לאנה בהמשך נעשית מעורבת רומנטית עם גיבור-על חייזר בשם ורטוקס. לבסוף לאנה וקלארק מעורבים רומנטית בסיפורים הקודמים למאורעות המשבר בעולמות האינסופיים.
גרסת ארץ-2
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, עם השימוש במערכת המולטי-יקומים שהמציאה חברת DC, נוספה לדמותה של לאנה לאנג גרסה מקבילה מארץ-2, עולם ביתם של חברת הצדק של אמריקה ושל כמה מגיבורי-העל מתור הזהב. לאנה מארץ-2 הוצגה לראשונה בחוברת Superman Family #203 מספטמבר/אוקטובר 1980. לפי גרסה זו, בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, לאנה לאנג הצטרפה למערכת העיתון הבדיונית "הדיילי סטאר" (לפני שזו נקראה "הדיילי פלאנט") כמבקרת טלוויזיה. היא מספרת לקלארק קנט שהיא ומשפחתה עזבו את סמולוויל כשהיא הייתה מאוד צעירה ומסבירה מדוע הם לא נפגשו כשהיו נערים כמו מקביליהם מארץ-1.
לאחר מכן, לאנה הופכת למלכת החרקים כמו בארץ-1, כאשר בשונה מקודם לאנה מקבלת קמע מסתורי מאביה הארכאולוג. אביה אומר לה שהקמע נוצר כדי לאפשר לפרעה לשלוט ולהטות את המון הארבה שאיים על מצרים העתיקה. לרוע המזל, הקסם המשויך לקמע הוטען אנרגטית על ידי צליל הכנפיים של החרקים המתקרבים, וצליל טיסתו העל-קולית של סופרמן דמה מספיק כדי להפעיל את הקסם. לפיכך אולצה לאנה לייצר חליפת כיטין זהובה-חומה שארוגה על ידי טוואי המשי תחת שליטתה ולאמץ את האלטר אגו של נבלת-העל מלכת החרקים.
אחרי קרב ראשוני עם סופרמן, מלכת הדבורים נפלה תחת השפעתו המנטלית של אולטרה-יומנייט, יריבו של סופרמן, שהשאיר אותה תחת השפעת הכישוף ומנע ממנה לחזור למצב נורמלי. סופרמן מארץ-2 יכול היה למצוא נסיוב לכישוף, שאיתו לאנה יכלה להסיר את הדחף מעליה ולגרום לה להשתמש בקסם הקמע לטובתה. בהמשך, מלכת החרקים של ארץ-2 יכלה להשתמש בכוחותיה כדי לסייע לסופרמן בשעת הצורך. גרסה זו של לאנה לאנג נמוגה מהקיום עם תחילתו של המשבר בעולמות האינסופיים.
העידן המודרני
לאחר המיני-סדרה המשבר בעולמות האינסופיים של שנים 1985–1986, מספר אלמנטים בהיסטוריה של הדמות שוכתבו מהיסוד, החל בחוברת Man of Steel #1 בכתיבתו של ג'ון ביירן. במאורעות שלאחר המשבר, לאנה הייתה חברת ילדות של קלארק וביניהם שרר מתח רומנטי. אחרי סיום לימודי התיכון, קלארק לקח את לאנה לטיול באומרו שיש לו להגיד לה משהו מאוד חשוב. לאנה חשבה שקלארק יציע לה נישואים אך במקום זאת קלארק חשף את סודותיו בפניה והראה לה את זה מוחשית כשעף איתה מסביב לעולם. הוא הסביר לה שהוא צריך לעזוב את סמולוויל כדי לעזור לאנושות ברחבי העולם. קלארק נישק את לאנה לשלום. תגובתה הייתה הלם חזק לא רק בשל גילוי סודותיו אלא גם בגלל ההבנה שלקלארק לא היה כל רגש רומנטי כלפיה. לאנה נשארה לבדה ושבורת לב. אחרי שלאנה התעמתה מולו שנים לאחר מכן, קלארק הרגיש נורא על כך שפגע בה.
כשקלארק גילה את זהותו לעולם כסופרמן שנים אחר כך, לאנה האבודה והעצובה הסיקה את זהותו האמיתית והחלה לעקוב אחריו במידה כזאת שלקס לות'ר הבחין בתדירות שבה היא מופיעה בקרבת גיבור-העל והעביר אותה עינויים קשים כדי לנסות להוציא כל מידע פנימי עליו. למרות זאת, לאנה שמרה בגבורה על סודו של סופרמן ולאחר שהוא הציל אותה מערכת היחסים ביניהם חזרה להיות תקינה, אם כי מרוחקת. שלא כמו גרסת ארץ-1 שלפני המשבר, לאנה לא פצחה בקריירה עיתונאית משלה או שנאבקה עם לויס ליין על אהבתה לסופרמן וגם לא שיחקה תפקיד חשוב בחייו של קלארק במטרופוליס.
שנים לאחר מכן בהמשכיות שלאחר המשבר, לאנה מתחתנת עם פיט רוס ושניהם מתגוררים בסמולוויל ומנהלים חיים שקטים ורגועים. ללאנה נולד בן לו היא קוראת על שם חברם המשותף קלארק, וזאת לאחר שסופרמן מציל את חייו כאשר תאונת דרכים גורמת לה להיכנס ללידה מוקדמת. פיט החל בקריירה פוליטית ונבחר לסנאט. בשנת 2000, פיט רוס הופך לסגן הנשיא של לקס לות'ור במסע הבחירות שלו לנשיאות ארצות הברית. לות'ור זוכה בבחירות, ולאנה עוברת עם פיט לוושינגטון הבירה. בסופו של דבר, לקס לות'ור עוזב את תפקידו, סגנו פיט רוס הופך לנשיא ארצות הברית, ולאנה הופכת לגברת הראשונה של ארצות הברית. כשיחסיה עם פיט מתחילים לעלות על שרטון, לאנה מנסה להתחבר שוב לקלארק, למורת רוחה של לויס ליין, כעת אשתו. פיט ולאנה חזרו לתקופה קצרה לאחר שסופרמן הציל את שניהם ממוות בחוברת The Adventures of Superman #647.
בחוברת Superman #654, העורך הראשי של הדיילי פלאנט פרי וייט מדווח כי לאנה לאנג נהייתה המנכ"ל של חברת "לקסקורפ", חברתו הקודמת של לקס לות'ר.
גרסאות נוספות
ברומן הגרפי "באטמן: האביר האפל חוזר" אותו כתב פרנק מילר, לאנה היא אישה מבוגרת, עורכת ראשית בעיתון "דיילי פלאנט". לאורכו של הסיפור, היא התומכת העיקרית בבאטמן והיא מופיעה בתוכניות טלוויזיה בעימות מתמשך הנוגע לשיטותיו והשפעתו של באטמן על העולם.
במיני-סדרת הקומיקס אותה כתב מארק מילר שהתפרסמה בחותם, דמותה של לאנה לזרנקו מאוקראינה הסובייטית מבוססת על דמותה של לאנה לאנג.
עיבודים למדיות נוספות
בסרטו של ריצ'רד דונר "סופרמן" משנת 1978, לאנה מופיעה בקצרה בסצנה בתיכון סמולוויל, שבה הופיעה כמעודדת שהייתה לה התאהבות נראית לעין בקלארק למרות שהחבר הנוכחי שלה היה שחקן פוטבול בשם בראד. את דמותה גילמה השחקנית דיאן שרי.
בסרט הקולנוע "סופרמן 3" משנת 1983 של הבמאי ריצ'רד לסטר, גילמה את לאנה לאנג השחקנית אנט אוטול. בסרט הזה לאנה היא גרושה ואם לבן בשם ריקי. חברה לשעבר, בראד, היה בריון שהתעמר בקלארק בילדותו, וכעת הוא שומר ביטחון שיכור שעדיין רודף אחרי לאנה.
דמותה של לאנה הופיעה פעם יחידה בסדרת הטלוויזיה "לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן", והיא גולמה על ידי השחקנית אמילי פרוקטר. לאנה הופיעה בפרק המתרחש ביקום מקביל שבו לויס נעלמה במהלך מסע ביער האמזונאס ולאנה מאורסת לקלארק ודוחקת בו לשמור על כוחותיו העל-אנושיים בסוד מתוך פחד שהממשלה תכלא אותו מאחורי סורג ובריח ותערוך בו ניסויים. כאשר לויס מהעולם האמיתי משכנעת אותו להפוך לסופרמן, לאנה מסיימת את היחסים ביניהם.
פרק הפיילוט של "סופרמן: סדרת האנימציה" שמר על נאמנות להמשכיות שלאחר המשבר, כאשר לאנה לאנג היא הראשונה שיודעת על כוחותיו של קלארק, והייתה לה התאהבות ממושכת בו. בהמשך הסדרה, לאנה הופיעה כמבוגרת כמעצבת בגדים בעלת שם עולמי. בפרק My Girl לאנה הבוגרת נראית לראשונה כשהיא מנהלת מערכת יחסים עם לקס לות'ר, והיא מנסה להעביר לקלארק מידע על תוכניותיו של לות'ר. את לאנה הצעירה דיבבה השחקנית קיילי שמידט, ואת לאנה הבוגרת דיבבה השחקנית ג'ולי פישר.
בשמונה העונות הראשונות של הסדרה "סמולוויל", השחקנית קריסטין קרוק מגלמת את לאנה לאנג. בניגוד לקומיקס, שם שיערה הוא ג'ינג'י, בסדרה לאנג מופיעה עם שיער חום. לפי גרסת הסדרה, לאנה לאנג היא יתומה שגודלה על ידי דודתה נל. היא מנהלת את בית הקפה "הטאלון" (בעונות 1–3), המצוי בבעלות משותפת שלה ושל לקס לות'ר.
במשחק הווידאו "יקום DC אונליין" דמותה מדובבת על ידי לורי סינגר.
ולדימיר שמיצר
קריירה
שמיצר הצטרף לליברפול בשנת 1999, אחרי ששיחק בסלביה פראג הצ'כית (בין השנים 1992–1996), ולאנס הצרפתית (בין השנים 1996–1999). שמיצר היה שחקן מפתח בנבחרת הצ'כית, כאשר צבר בשורותיה 80 הופעות, בהן כבש 27 שערים. שמיצר יצג את מולדתו בטורנירי הגמר של יורו 1996, יורו 2000 ויורו 2004. לזכות שמיצר רשומה גם הופעה אחת במדי נבחרת צ'כוסלובקיה שהתפרקה.
בשורות לאנס בלט ביכולתו שתרמה להתקדמות בליגת האלופות, ובעונת 1997/1998 אף היה שותף לזכייתה ההיסטורית של הקבוצה באליפות צרפת. באותה העונה הבקיע שמיצר שבעה שערים במדי הקבוצה. ב-1999 עזב שמיצר לטובת ליברפול האנגלית. שמיצר ערך את הופעת הבכורה שלו במדים האדומים במשחק מול שפילד ונסדיי, והציג יכולת טובה בניצחון קבוצתו 0:2. סדרת פציעות טורדניות בעונות הראשונות שלו בקבוצה, פגעו בתפקודו. יחד עם זאת, זכה שמיצר לכמה רגעי שיא בקבוצה, לרבות שער ניצחון מאוחר במשחק מול צ'לסי ושער במשחק מול בורוסיה דורטמונד בליגת האלופות.
במהלך הקריירה זכה שמיצר בין השתיים בגביע האלופות, בסופר קאפ האירופי, בגביע אופ"א ובגביע האנגלי עם ליברפול, באליפות ובגביע הצרפתי עם לאנס, ובאליפות צ'כיה עם סלביה פראג.
Blind Guardian
Blind Guardian ("בליינד גארדיאן"' באנגלית: "שומר עיוור", או "שומר העיוורים" (לפי השיר Guardian of the Blind באלבום הראשון שלהם, Batallions of Fear)) היא להקת פאוור מטאל גרמנית שהוקמה בשנת 1985. סגנונה המוזיקלי של קיבל גוון אפי ואף סימפוני, בעוד הליריקה שאובה בעיקר מספרי פנטזיה, בעיקרם כתביו של ג.ר.ר טולקין, ומאגדות עמים.
היסטוריה
האנסי קירש, מרקוס זיפן, אנדרה אולבריך ותומאס שטאוך הקימו את הלהקה בשנת 1985 בעיר קרפלד שבמערב גרמניה. שמה הראשון של הלהקה היה "Lucifer's Heritage" ותחת שם זה יצרה הלהקה שני דמואים. סגנון הלהקה היה באותם ימים היה בעל השפעות של וונום ומנילה רואד אשר הזכיר מאוד את הגל הראשון של הבלאק מטאל מבחינה לירית.
בשנת 1988 יצא אלבומה המלא הראשון של הלהקה, "Battalons of Fear", תחת חברת התקליטים No Remorse. בשנת 1989 יצא האלבום השני, "Follow the Blind שממשיך את הקו של Battalons of Fear יחד עם ליריקה על עולמו של טולקין ופנטזיה אחרת.". ב-1990 יצא אלבום נוסף, "Tales from the Twilight World" שזכה להצלחה ברחבי גרמניה והוביל להסכם בחטיבה הגרמנית של Virgin Records. הלהקה חברה עם פלמינג רסמוסן כדי להוציא את האלבום "Imaginations from the Other Side" ב-1995 ואת האוסף "The Forgotten Tales" ב-1996.
אלבום הקונספט הראשון של הלהקה, "Nightfall in Middle-Earth", היה גם אלבומם הראשון שיצא בארצות הברית. ב-2002 הם הוציאו את אלבום האולפן "A Night at the Opera". האלבום החי השני של הלהקה יצא ב-2003 ונקרא פשוט "חי" ("Live"). האלבום כולל הקלטות מסיבוב הופעות של הלהקה בין 2002–2003 שעבר במספר ערים גדולות ברחבי העולם. בשנת 2004 יצא די וי די של הלהקה שנקרא "Imaginations Through the Looking Glass" שכלל קטעים מפסטיבל שהם ערכו בשנת 2003. בספטמבר 2006, הוציאה הלהקה את אלבומה "A Twist in the Myth", תחת חברת התקליטים Nuclear Blast, שאת הכנתו נאלץ ההרכב לעשות בלי תומאס שטאוך, המתופף הוותיק של הלהקה מאז שנת היווסדה, שעזב. ב-2010 הלהקה הוציאה את אלבומה "At the Edge of Time", בו נעשה שימוש לראשונה בתזמורת מלאה. ב-2015 הלהקה הוציאה את האלבום "Beyond the Red Mirror" - אלבום קונספט מקורי שממשיך סיפור שהתחיל באלבומם "Imaginations from the Other Side" ומשתמש בתזמורת מלאה לכל אורכו.
בשנת 2017 הלהקה הופיעה לראשונה בישראל.
הרכב הלהקה
הרכב הלהקה נשאר בלא שינוי במשך 20 שנים, עד אפריל 2005, כאשר מתופף הלהקה תומאס "תומן" שטאוך עזב את הלהקה בעקבות חילוק דעת שמקורו בהעדפה מוזיקלית שונה.
חברי להקה לשעבר
תומאס שטאוך - תופים (1986 - 2005)
קישורים חיצוניים
האתר הרשמי של בליינד גארדיאן
המשבר הכלכלי העולמי (2008)
המשבר הכלכלי העולמי של 2008, הקרוי גם משבר האשראי העולמי, הוא משבר פיננסי גלובלי חריף, אשר הכה בעולם בשנים 2008–2009. ניצני המשבר הם במשבר הסאבפריים שהחל בארצות הברית ביולי 2007, והתפשט אחר כך לכל רחבי העולם.
השנים שקדמו למשבר היוו תקופה של גאות כלכלית בארצות הברית, אשר התאפשרה הודות למדיניות מוניטרית מרחיבה וקביעת ריבית נמוכה במשק על ידי הבנק המרכזי האמריקאי, הפדרל ריזרב. תקופה זו התבטאה בעלייה בצריכה הפרטית ועלייה ניכרת במחירי הנדל"ן ובשנת 2006 החלו לעלות סימני שאלה בדבר יכולתם של משקי הבית האמריקניים לעמוד בתשלום חובותיהם, ובפרט בהחזר המשכנתאות שניתנו עד אז לכל דורש. עלייה חדה במספר הלווים שלא יכלו לעמוד בהתחייבויותיהם הביאה לגל של הליך פירוק בגופים שהלוו לרוכשי בתים, ולגל שני של ירידות חדות באיגרות חוב שעברו תהליך איגוח ונרכשו על ידי בנקים ברחבי העולם. ביולי 2007 החלה צניחה בשערי איגרות חוב מגובות במשכנתאות, והחל מאוקטובר 2007 הסתמנו ירידות גם בשוקי המניות.
שנת 2008 החלה כשאירועים שונים מתקבלים על ידי השווקים בשקט יחסי, עד לספטמבר. ב-14 בחודש זה הודיע בנק ההשקעות האמריקני ליהמן ברדרס על הליך פירוק. מכאן ואילך החל כדור שלג להתגלגל, כשאירוע רודף אירוע, בצד הכרזות פסימיות במיוחד של ראשי הכלכלה העולמית. שוקי האשראי העולמיים קפאו, מניות של בנקים גדולים קרסו, המשבר עבר לכלכלה הריאלית, ומפעלים החלו בפיטורי עובדים. הכלכלה העולמית נכנסה לקיפאון ולרמה גבוהה של אי ודאות. שרי אוצר ובנקים מרכזיים בעולם החלו בהתייעצויות קדחתניות, שבסופן התגבשו חבילות סיוע שונות, בעיקר למגזר הבנקאי, במגמה להביא להפשרה במתן האשראי. בצעדים המשמעותיים ביותר נקטו ארצות הברית ובריטניה, שהזרימו במישרין ובעקיפין טריליוני דולרים למשקיהן.
רקע
המשבר הכלכלי העולמי של שנת 2008 החל לאחר שהתרחבה בארצות הברית תופעת אי פרעונן של איגרות חוב מגובות משכנתאות אשר זכו לשם משבר הסאב פריים. אג"ח מגובות משכנתאות הן איגרות חוב שהונפקו על ידי הבנקים בהמלצת הממשל האמריקאי אשר התכוון בדרך זו לספק מימון לצורך עידוד רכישת דירות בקרב המעמד החלש בארצות הברית כדי לשייכו למעמד הבינוני. הממשל האמריקאי אפשר לבנקים המסחריים להנפיק אג"ח כנגד הלוואות המשכנתא שניתנו ללקוחותיהם. הנפקת אג"ח כנגד הלוואת משכנתא העבירה למעשה את הסיכון הכרוך באי פרעון ההלוואה מהבנק - אל מחזיק האג"ח. בדרך זו לבנק לא היה כל אינטרס לבדוק את יכולת ההחזר של הקונה-הלווה כפי שהיה נהוג עד כה, והסיכון לאי ההחזר הוטל במלואו על בעל האג"ח (המגובה אך ורק במשכנתא שקיבל).
העברת הסיכון הכספי מכתפי הבנקים יחד עם דמי ה"תיווך" הגדולים שהרוויחו מן העסקאות בין הלווה (בעל המשכנתא) לבין הקונה של איגרות החוב, עודדה את הבנקים להגדיל את מספרם של מקבלי הלוואות המשכנתא מבלי לתת את הדין ליכולת ההחזר שלהם. בפועל המוני אנשים לקחו משכנתאות לרכישת דירות. נוספו אליהם גם אלה שביקשו לקבל משכנתא ממניעים ספקולטיביים. הגידול הלא מבוקר בשוק הנדל"ן בארצות הוביל לבועה של ביקושים כך שהציבור העדיף לקחת משכנתאות גם על דירות שמחירן היה גבוה מערכן הריאלי.
סדקים בבועת הנדל"ן החלו כאשר חלה ירידה במחירי הנדל"ן. בעלי ההלוואות מצאו את עצמם עם הלוואה הגבוהה משווי הנכס ולכן העדיפו שלא לפרוע את ההלוואה ולמשכן את הנכס. במקביל, הבנקים ניסו לשמור על המוניטין הפיננסי שלהם ונשאו ברוב הפסדי הענק שנגרמו כתוצאה מאי פרעון ההלוואות ויחד איתם גם הגופים והמשקיעים הנוספים אשר נותרו עם איגרות חוב חסרות ערך. ההפסדים שהצטברו בעקבות הגידול במספר חדלי הפרעון גרמו בסופו של דבר לפשיטת רגל של בנקים רבים וחברות השקעה גדולות.
גורם חשוב ביצירת ביקוש לאג"ח מגובות משכנתאות הוא זרימת הון גדולה ולאורך זמן רב מסין לתוך ארצות הברית. סין הנמצאת בשנים האחרונות בעודף יצוא עצום, רוכשת בכל שנה כמות נכבדת של אג"ח ממשלתי אמריקאי. כסף זה "מחפש" אפיקי השקעות שונים. גופים פיננסיים בארצות הברית יזמו מכשירים פיננסיים שונים כמו השקעות מגובות משכנתאות על מנת שהכסף יזרום לידיהם. זו אחת הסיבות המרכזיות שגרמה לעליית מחירי הבתים באופן בועתי ולא מבוקר, בתים שערכם הולך ועולה כל עוד כסף זורם מסין לארצות הברית.
פרוץ המשבר
עליה חדה בשיעור הלווים שלא יכלו לעמוד בתשלומי המשכנתא גרמה לעליה בריבית שבה היו חברות אחרות נכונות להלוות לגופים מעניקי משכנתאות. החמרת התנאים הזו עבור מעניקי המשכנתאות יצרה אצלם "מחנק אשראי" ומתחילת 2007 ניכרה עליה משמעותית בשיעור פשיטות הרגל של גופים המעניקים הלוואות. פשיטות הרגל הובילו לירידה במניותיהם של גופים הקשורים בנדל"ן ולהיעלמות הגאות בשוק זה.
הנפגעים הראשונים והישירים מקריסת הבנקים למשכנתאות היו הגופים האמריקאים, האירופיים והאסייתיים שהשקיעו בהם. החשש היה מפני פגיעה כללית בכלכלה האמריקאית, ובעקבותיה בכלכלות אחרות בעולם. המשבר לא התמקד רק בשוק הדיור האמריקני, משום שרוב המשכנתאות עברו תהליך של איגוח, משמע, הגופים המלווים גייסו כסף על ידי הנפקות של איגרות חוב שגובו במשכנתאות אלו (אג"ח המכונות MBS - Mortgage-Backed Security). אג"ח אלה עברו גלגול נוסף על ידי בנקי ההשקעות למכשירים פיננסיים מורכבים המכונים CDO - Collateralized debt obligation. מכשירים פיננסיים אלה הונפקו על ידי בנקי ההשקעות לכל דורש, כשהם מגובים בחלקם על ידי דירוג. הם נרכשו בהיקפים עצומים על ידי בנקים ומוסדות פיננסיים ברחבי העולם. צניחת שווי האג"ח המקורי שהונפק על ידי הבנקים למשכנתאות גרמה במקרים רבים לצניחת ערכם של מכשירים אלה, למחיקות של מאות מיליארדי דולרים במאזני החברות הפיננסיות ולמחנק אשראי חמור.
ביולי 2007 קרסו שתי קרנות גידור של בנק ההשקעות בר סטרנס אשר השקיעו ב-CDO מדורג גבוה במינוף של פי 10 ואף יותר. בתגובה צנחו שערי איגרות החוב המגובות. גם מדדי המניות בארצות הברית ירדו בלמעלה מ-10% במשך מספר שבועות, אולם בחודשיים שלאחר מכן התאוששו ואף הגיעו לשיאים חדשים.
אירועים ראשונים
בתחילת ספטמבר 2008 החליט הממשל להלאים את סוכנויות המשכנתאות פאני מאי ופרדי מאק, כדי למנוע את קריסתן. בנק ההשקעות הרביעי בגודלו ליהמן ברדרס הודיע על פשיטת הרגל הגדולה בהיסטוריה, לאחר ששקע בחובות של 613 מיליארד דולר בעקבות השקעותיו בשוק הסאבפריים ונגזרותיו. איום נשקף גם לחברת הביטוח הגדולה בעולם, AIG, שקיבלה מהממשל האמריקני קרש הצלה בדמות הלוואה בהיקף של 85 מיליארד דולר, ולמעשה הולאמה. בנק ההשקעות מריל לינץ' נרכש על ידי בנק אוף אמריקה ב-14 בספטמבר. אירועים אלה גרמו לירידות חדות בשוקי המניות בעולם, אשר הובילו להזרמת מזומנים לשוק בכמויות גדולות על ידי הבנקים המרכזיים של מדינות שונות. למרות זאת, החריף המשבר בשוק ההון בארצות הברית.
עם צניחת הבורסה האמריקאית, גם יתר בורסות העולם הגיבו בירידות. באסיה ובאירופה צנחו המדדים בשיעור ניכר. הירידה החדה ביותר נרשמה ברוסיה - מאז פרוץ המשבר ועד ל-18 בספטמבר קרסה הבורסה הרוסית בכ-50%, והשלטונות החליטו בצעד חסר תקדים להפסיק את המסחר.
ב-19 בספטמבר הודיעו הממשל והפדרל ריזרב על תוכנית חירום, במסגרתה יועמדו לרשות הבנקים בארצות הברית 700 מיליארד דולר, כדי להגביר מאוד את רמת הנזילות. בתגובה, הגיבו השווקים בעליות חדות. בנוסף, אסרו באופן זמני הרשויות בארצות הברית ובמדינות אחרות על מכירות בחסר של מניות מוסדות פיננסיים, מכירות שהעצימו את הנפילות במניות אלו, ואשר נטען כי בחלקן היו בלתי חוקיות.
ב-29 בספטמבר דחה בית הנבחרים של ארצות הברית את הצעת החוק המקורית של תוכנית החירום. שוק ההון הגיב לכך בירידות חדות. מדד הדאו ג'ונס הגיע באותו יום לשפל חדש של 10,365 נקודות לאחר ירידה של 777 נקודות, שהן כ-7%. זוהי הירידה החדה ביותר בנקודות (אם כי לא באחוזים) שרשם המדד ביום אחד אי פעם. בסופו של דבר ב-3 באוקטובר אישר בית הנבחרים גרסה מתוקנת של חוק החירום לייצוב כלכלת ארצות הברית לשנת 2008. למרות אישור התוכנית להצלת הכלכלה האמריקאית, המשיכה הבורסה האמריקאית לרדת וב-6 באוקטובר ירד מדד הדאו ג'ונס לראשונה זה 4 שנים אל מתחת ל-10,000 נק'.