cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מסורות כלב
התפתחות המסורות
גרסת דברים מבוססת על הגרסה הקדומה, ומשמרת את אופייה המקומי חרף שיבוצה בהשתלשלות ההיסטורית הכלל-ישראלית. נושאים חדשים המופיעים הם מספר המרגלים (12, אחד לשבט), וכלב כ"בן יפונה". יהושע מצורף לסיפור (אמנם כעד ולא כאחד המרגלים), ובני הענקים נקשרים עם קומה גבוהה (עם גדול ורם, ערים גדולות ובצורות בשמים). לפי מיטמן אמנם אין לסיפור גוון מקומי והוא מתייחס כבר ל'הר האמורי' כולו, אך עודנו מושתת על הגרסה הקדומה מספר במדבר. כל הנושאים החדשים שנמנו לעיל שייכים, לשיטתו של מיטמן, אף לרובד מאוחר יותר מהבסיס של גרסת דברים. לגרסת דברים קשורה ההערה ב, בדבר הכרתת הענקים מכל הר-יהודה: מחברון, מדביר ומענב. המעשה מיוחס בה ליהושע ומורחב לכל הר ישראל. נות סבור כי מיד אחרי מעשה זה מקומו המקורי של עד 1. ואילו לפי אולד הוחדר קטע זה לתיאורי הנחלות במטרה לתקן את המידע שב; גם אם יש ממש בטיעוניו הלשוניים לכך שפסוקים ו' עד ט"ו1 הוחדרו כדי לתקן את פסוקים כ"א-כ"ג (ואז ו'-ט"ו מאוחרים יותר טקסטואלית, מסכים אולד כי מבחינת התוכן מאוחרים יותר. מכל מקום, נוסף כאן פרט חשוב וכנראה קדום: קיומו של מרכז קדום בענב. קשה להניח שדווקא בעת הכללת המסורת המקומית וייחוסה ליהושע וכלל ישראל ימציאו פרט מקומי חדש. ההקבלה ל-3 ערי פלשתים דווקא (ולא ל-5) מחזקת את ההנחה שלפני הכותב עמדה מסורת על 3 ערי ההר, ויצוין שבנוסח תרגום השבעים ל אכן נזכרות "שלשת ערי בני הענק" (ולא "שְׁלֹשָׁה בְּנֵי הָעֲנָק" ככתוב בנוסח המסורה). אזכור הפלשתים כשלעצמו מאוחר בוודאי וההשוואה כולה היא כנראה מבנה מלאכותי, המושפע מראיית ילידי הענק כנפילים בדומה לאנשי המידות הפלשתים, ובמיוחד בדומה ל'ילידי הרפא' (ובהם גלית). גם כלל ההקבלה בין 'ילידי הענק' ל'ילידי הרפא' מתקיימת ברובד אגדתי הרואה ביושבי הארץ הקדומים אנשי מידות המכונים ענקים, רפאים, זמזומים ואימים.
אחרונה בהתפתחות היא גרסת במדבר2. בלשונה וסגנונה הכוהניים האופייניים כל כך ספק אם ניתן לאתר השפעה מהגרסאות הקודמות, והיא עומדת בפירוש כסיפור בפני עצמו. מאידך, מבחינת התוכן זוהי הרחבה וסכמטיזציה של גרסת דברים, כשהכותב מכיר גם את גרסת במדבר1 - אולם מתכוון לכתוב סיפור חלופי מהחל ועד כלה, בניגוד למחבר גרסת דברים המניח היכרות של קוראיו עם הסיפור אותו עיבד. גם כאן כלב הוא 'בן יפונה', ומופיע יהושע (הפעם כבר כאחד התרים). תושבי הארץ הופכים בפשטות לאַנְשֵׁי מִדּוֹת ונְּפִילִים, שהתרים כחגבים בעיניהם, ורק גלוסה מוסיפה כי אלו 'בְּנֵי עֲנָק'. בשלב שאחרי כתיבת חיבור זה, משלב אותו עורך מאוחר עם סיפור במדבר1. עורך זה אולי אף הוא כהני, אך ודאי אינו זהה למחבר סיפור במדבר2.
האזכור המקראי המאוחר ביותר למסורותינו, המכיר כמדומה את כולן בצורה דומה לנתינתן בידינו, כשהן משולבות יחד מתוך גישה הרמוניסטית, מצוי ב.
מסורות כיבוש הר חברון: הכלֵבים
לפי המסורת הקדומה יושבי חברון וסביבתה הם "אֲחִימַן שֵׁשַׁי וְתַלְמַי יְלִידֵי הָעֲנָק". לכינוי כנראה עדיין אין גוון אגדי של נפילים אנשי מידות. המחקר התלבט בשאלת זהותם של הללו, ומשמעות שמם. רנה דיסו ובעקבותיו אדוארד ליפינסקי ואחרים הציעו לקשרם ליחידה השבטית הגדולה 'יענק', המוכרת ממקורות האלף השני לפסה"נ, ונראה שכך הוא.
הממצא הארכאולוגי בהר חברון ובחברון עצמה מורה שהיישוב הכנעני ערב הגעת בני כלב היה בעיקר של רועים-נוודים ללא מרכזים עירוניים, למעט אולי דביר. הדבר מתיישב עם ההנחה כי האזור היה מיושב בידי יחידה שבטית אמורית/כנענית, כנראה בני יענק.
מתוך הקדומה במסורות כלב מסיק המחקר כי היחידה המשפחתית-שבטית של בני כלב התיישבה באזור חברון, ויחידה נוספת של הקנזים בני עתניאל התיישבה באזור דביר. למרות שהמסורת מסדירה קשר גנאלוגי ביניהם, ייתכן כאמור שהכלבים נבדלים מהקנזים, וכינויו של כלב כ'קנזי' הוא בניה פרשנית מאוחרת. מכל מקום, לא מן הנמנע שהיה קשר בין הקבוצות עוד קודם התיישבותן. לאחר ההתיישבות, המסורות משקפות שלב בו הקנזים בני עתניאל מהווים שותפים זוטרים לכלבים. במעשה עכסה נרמזת מתיחות ביניהם על זכויות קרקע ומים, אך זו הוסדרה ובעיקר מודגשת שותפותם.
Art Angels
ביקורות
האלבום זכה לאהדה ממבקרים רבים. באתר Metacritic, המרכז ביקורות של מספר מבקרי מוזיקה, קיבל האלבום ציון של 88 מתוך 100, בהתבסס על 32 ביקורות. במגזין האמריקאי בילבורד נכתב כי האלבום הוא "פלא של הקלטות ביתיות מוקפדות ואפילו אובססיביות, ללא פשרות מצד היוצרים או משתפי הפעולה".
מסורות כלב
מסורות כיבוש הר חברון: כלל ישראל בהנהגת יהושע
סיפור זה מתאר את כיבוש חברון ואחריה דביר, כשלב במסע הכיבוש הדרומי של יהושע וכלל ישראל. אליגר הראה כי תיאור המסע מורכב מ-3 יחידות נפרדות, ולענייננו חשוב המסע בשפלה ובהר. סדר הכיבוש בהר הוא כמו במסורות כלב. אם יש למסע רקע ריאלי, אין להניח שהוא מתקופת ההתנחלות כפי ששיער אליגר, אלא שהוא משקף מסע מלחמה מאוחר אותו הכיר הכותב: אולי מסע סנחריב או המסע הבבלי סמוך לחורבן. אולם בכל השערה על רקע ריאלי כלשהו למסע, סדר הכיבוש בהר הוא בעייתי וקל יותר להסבירו כבניה ספרותית על סמך מסורת כלב. זאת משום שהמסע מגיע להר מדרום מערב, לאחר כיבוש לכיש ועגלון, ולכן המשכו הטופוגרפי הסביר הוא לדביר ורק אחר כך לחברון. מדרום השפלה ואפילו מלכיש הדרך לדביר קצרה וכרוכה בעליה של כ-450 מ' בלבד, בעוד שלחברון הדרך ארוכה יותר וכרוכה בעליה תלולה בהרבה ואף גבוהה יותר (הפרש גבהים של כ-750 מ').
Art Angels
רשימת רצועות
כל השירים נכתבו על ידי גריימס, למעט רצועות בהן מצוין אחרת.
מסורות כלב
סיכום מסורות כיבוש הר חברון
לסיכום, מסורות כלב עדיפות הן על מסורת שבט יהודה, והן על המסורת הכלל ישראלית שבפרקי הכיבוש ביהושע, וזאת בין היתר לפי מרטין נות, וייפרט והאב רולאן דה-וו בסיכומו הזהיר. כל זאת, מתוך ניתוח המסורות באזורנו בלבד. מובן שההפרכה הכללית של ההנחה בדבר מסע כיבוש כלל ישראלי אחיד, מאז מאמר המפתח ההיסטורי של אלברכט אלט ועד ספרו הארכאולוגי המקיף של ישראל פינקלשטיין, מוסיפה משנה תוקף למסקנה זו.
כלב ברשימות היחש שבספר דברי הימים
רשימות היחש בספר דברי הימים הן המקור המפורט ביותר להכרת משפחות ישראל ויהודה. משפחות יהודה זוכות ברשימות לפירוט הרב ביותר (דה"א ב 3 - ד 23), וביניהן דומיננטיות משפחות השוכנות בהר. יכול היה מקור זה להיות המוצא והבסיס לכל הבנת כלב, הכלבים, ושאר משפחות יהודה וישראל, אלמלא בעייתיותו שאולי אין לה רע במקורותינו המקראיים. הטקסט משובש במקומות כה רבים, עד כי קשה תכופות להחליט מה טיב היחסים בין המשפחות, ומובן שגם תיארוך הרשימות שנוי במחלוקת.
יוליוס ולהאוזן (1870), בעבודת היסוד בנושא, איתר ברשימות מקור קדום הכולל רק את יחשי כלב (בהקשריו הדרומיים) וירחמאל. משפחות ירחמאל עודן נוודיות, כי אינן כוללות יישובים; משפחות כלב ישבו בדרום לפני שהפך לאדומי, וקשריו לאפרת וליישובי הצפון מבטאים את עקירתו צפונה לאחר חורבן בית ראשון. קיטל (1902), רוטשטיין והנל (1927) ורודולף (1954) ממשיכים טענות בסיסיות אלה, תוך ניתוחים מפורטים יותר, הרחבת-מה של המקור הקדום ואבחנת שלבי ביניים. מרטין נות (1932) משחזר מקור קדום נרחב בהרבה, ומייחסו למאות 9-10 לפס"הנ. תוך תוספות ותיקונים מפליגים לטקסט המקראי, הוא יוצר 4 אילנות יחש עיקריים ביהודה: שלה בשפילה; חור בהר; אשחור באזור תקוע; שאר בני כלב בדרום ההר (עד בית-צור). את שיחזורו קיבלו בין היתר יוחנן אהרוני, מאיירס (1965) והאב רולאן דה-וו (1971) . ויליאמסון (1979) העמיד שיטה משלו, שגם לפיה חלק ניכר מהחומר הוא קדום, הגם שלוקט ממספר מקורות. גליל (תשמ"ג) מציג גישה מקסימליסטית (הנשענת על מינימום תיקונים בטקסט) לפיה רוב הנוסח שבידינו משתייך למקור קדום, כפי שעודכן בימי דוד. אהרון דמסקי (1986/7) בדיונו על האפרתים רואה את הרשימות כמשקפות תהליכים שהחלו בהתנחלות ונסתיימו בשיבת ציון, לרבות הגירת הכלבים צפונה בשלהי התקופה - הנחה שהוא מנסה לאשש בטענות חדשות.
ירחמאל, כלב וחור\אפרת
מעבר לניתוחים השונים, נראה ברור כי הקבוצות הגדולות של משפחות יהודה מתקבצות תחת שמותיהם של ירחמאל, כלב (שניהם בני חצרון) ואפרת (או חור בכור אפרתה). הבנת ההקשרים הגאוגרפיים והיישוביים של 3 קבוצות גדולות אלה חשובה כדי להבין את ההקשר של אזכורי כלב ברשימות. ראוי לציין כאן כי עיקרי הדברים הוסקו כבר בניתוחו הראשוני והמזהיר של יוליוס ולהאוזן ; הדרש של מעשה כלב, עזובה ואפרת, אותו הציע ולהאוזן כמבטא את מעבר הכלבים צפונה, זכה לביקורת אך אינו בלתי אפשרי (להלן).
ירחמאל הוא הבכור בין האבות האפונימים של הקבוצות הגדולות. משמעותית במיוחד היעדרות הערים מרשימת משפחותיו - ולהאוזן תולה בכך את מעמדו כבכור, מתוך אנלוגיה לבכורת הנוודים בקרב שבטי ערב. הבחנה מעניינת של ולהאוזן קושרת את עטרה בת ירחמאל ליישובים היקפיים עגולים (דמויי עטרה), שאצל הנוודים. מצבו הנוודי מרמז למיקומו בנגב או בספר המדבר, כפי שעולה גם ממסורות דוד.
אפרת וחור קשורים כמעט רק ביישובים צפוניים, ובראשם בית-לחם. לפי חוקרים רבים, כל משפחות הצפון מתיחשות על חור, שהוא בכור אפרתה. כך יוליוס ולהאוזן, מרטין נות וההולכים אחריו, שמואל ייבין וגרשון גליל - וזאת למרות שבעצם הבנת יחש זה נחלקו אותם חוקרים. לדעת מיעוט של הרב שמואל קליין ואהרון דמסקי חור הוא אחיהם של שובל, שלמא וחרף ולא אביהם, וכל הארבעה הם בני אפרת(ה). מהפרוש הראשון ניתן להסיק כי בעצם עיקר קשריהן של משפחות הצפון הן לחור, ואפרת 'הולבשה' עליהם במאוחר. מעבר לחילוקי הדעות נדגיש שתי נקודות המשותפות לחוקרים השונים. האחת היא כי על שלמא אבי בית-לחם מתיחשות נטופה, עטרות בית-יואב ומנחת ('חצי המנחתי'), היינו גוש יישובי צפוני. נקודה שנייה המוסכמת היא צפוניותם המובהקת של בני אפרת, העשויה להתאים להשערתו של נדב נאמן כי ה'אפרתים' אינם אלא 'אנשי (ארץ) אפרים' שהגיעו מצפון.
הנישואין הגנאלוגיים בין כלב לאפרת בולטים בניגוד בין תחומי התיישבותן של משפחותיהם. פירוש סביר הוא שכך ביטאו, כדרך הגנאלוגיות, את הקשר בין יושבי דרום ההר וצפונו (גליל). לפי פירוש חלופי נישואין אלו מבטאים הגירה כלבית צפונה סמוך לחורבן - כפי שהציע יוליוס ולהאוזן וטען שוב אהרון דמסקי.
סיכום
לפי חקר המקרא הביקורתי, מסורות כלב כנתינתן בידינו מורכבות מ-3 מקורות מקבילים, שונים מבחינה לשונית ובכמה פרטים. חלקן של מסורות אלה שולבו זו בזו, או שנוספו בהן הערות מבארות (גלוסות) לשם האחדה ביניהן. מכל נוסחי המסורות עולה סיפור היסטורי בו כלב, ו/או יחידה שבטית הנושאת את שמו, משתלט על הר חברון ומתיישב בו. לאור רשימות היחש ואזכור נוסף של הכלבים באזור זה בפרשת נבל הכרמלי, הסיקו במחקר כי תיאור זה היסטורי בכללותו, אם גם לא בהכרח בכל פרטיו. התיאורים המקבילים של כיבוש הר חברון בידי כלל שבט יהודה, או בידי יהושע וכלל ישראל, מסתמכים לגמרי על המקור המקומי הכלבי, ועל כן אין לראות בהם מקור עצמאי לעניין זה.
להתחקות אחר גלגולי מסורות כלב יש גם משמעות מיוחדת משום שזהו אולי המקור המפורט ביותר על התיישבות קבוצה משפחתית-שבטית בתקופה המכונה "תקופת הכיבוש וההתנחלות". בזכות הפירוט הרב ועושר המסורות ששרדו, ניתן היה לנתח את מסורות כלב באופן כה מפורט. מהניתוח עולה באופן ברור מאד מצב בו המסורת המקומית היא הקדומה ביותר, ומהווה תשתית למסורות מאוחרות יותר אשר הכלילו אותה בתוך מסגרת שבטית (יהודה) או כלל ישראלית (מסעי הכיבוש של יהושע). לכך עשויות להיות השלכות על הבנת מסורות כיבוש והתנחלות אחרות במקרא, המיוחסות ליחידות שבטיות גדולות או לכלל ישראל בהנהגת יהושע, אבל ייתכן שגם מקורן במסורות מקומיות (שלא שרדו), שחוברו להן יחדיו.
דיטר ולרסהוף
דיטר ולרסהוף (בגרמנית: Dieter Wellershoff; 16 במרץ 1933 – 16 ביולי 2005) היה אדמירל גרמני אשר שימש כמפקח הכללי (מקביל לרמטכ"ל) של הבונדסוור בין השנים 1986–1991.
ביוגרפיה
ולרסהוף נולד בדורטמונד ב-16 במרץ 1933. ילדותו עברה עליו באזור הריין התחתון. הוא רצה להמשיך בדרכו של אביו ולהפוך למהנדס מכרות. הוא למד בRWTH אוניברסיטת אאכן, אולם ב-1957 עזב את לימודיו והתגייס לדויטשה מרינה (הצי הגרמני). בין 1960-1964 הוא שרת כמפקד שולת מוקשים, ולאחר כמן שימש כקצין על סיפון המשחתת "שלזוויג-הולשטיין". בין 1967-1968 הוא למד באקדמיה לפיקוד ומטה בהמבורג. בין 1971-1973 שימש כמפקד המשחתת "הסן", ולאחר מכן הועבר לשמש כקצין מבצעים במפקדת הצי בגלוקסבורג, ואז למפקש שייטת שולות המוקשים בווילהלמסהאפן. ב-1977 מונה לראש אגף החימוש במפקדת הצי. בין 1981–1984 שימש כמפקד האקדמיה לפיקוד ומטה של הבונדסוור.
ב-1 באפריל 1985 הוא מונה למפקד הדויטשה מרינה. כעבור שנה הוא עבר לשמש כמפקח הכללי (מקביל לרמטכ"ל) של הבונדסוור. הוא היה הראשון בתפקיד שלא שרת לפני כן בוורמאכט. בתקופת כהונתו התרחש איחוד גרמניה מחדש, ו-ולרסהוף הוביל את סיפוח צבא העם הלאומי אל תוך הבונדסוור. איחוד שני הצבאות נחשב למוצלח מאוד, ובמידה רבה להישג אישי של ולרסהוף. ב-30 בספטמבר 1991 הוא סיים את תפקידו ופרש מהצבא.
יחסי אלבניה–בולגריה
יחסי אלבניה–בולגריה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים של אלבניה ובולגריה. היחסים הדיפלומטיים בין אלבניה ובולגריה כוננו בשנת 1922.
כחברת האיחוד האירופי, בולגריה תומכת בצירוף אלבניה לאיחוד האירופי.
היסטוריה
שטחה של אלבניה המודרנית היה חלק מהאימפריה הבולגרית בתקופות מסוימות בימי הביניים. רוב אלבניה הפכה לחלק מהאימפריה הבולגרית הראשונה בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-9 בתקופת שלטונו של חאן פרסיאן. כמה מאזורי החוף, כמו העיירה של דורס, נותרה תחת השליטה הביזנטית במהלך תקופה זו. הביזנטים בהדרגה כבשו את שארית אלבניה עם הירידה הראשונה של האימפריה הבולגרית, ותפסו את אחרון מצודות ההר ב-1018–1019. במהלך השלטון הביזנטי, אלבניה הפכה למרכז גדול, אם כי לא מוצלח, של ההתקוממות הבולגרית.
האלבנים בבולגריה
האלבנים כיום הם קבוצת מיעוט אתני בבולגריה. אף על פי שבעבר הם היו מיעוט גדול יותר בקרב האוכלוסייה, רק 278 אלבנים נרשם ב-2001 במרשם האוכלוסין הבולגרי. בין המאה ה-15 למאה ה-17, כמה קבוצות של אלבנים (גם קתולים וגם אורתודוקסים) התיישבו בחלקים רבים של צפון בולגריה, יחד עם קבוצה קטנה יותר שהתיישבה בדרום תראקיה.
בן דיין
בן דיין הוא שם משפחה יהודי-מרוקאי.
האחים (סדרת טלוויזיה)
האחים (באנגלית: The Brothers) הייתה סדרת טלוויזיה בריטית בת 92 פרקים ששודרו ברשת ה-BBC בריטניה וברחבי העולם במשך ארבע שנים רצופות בין השנים 1972–1976. עלילת הסדרה נסובה על הסתבכויותיהם העסקיות, המשפחתיות והאישיות של בני משפחת האמונד ששלושת בניה ("האחים") היו בעלי חברת תובלה פרטית. בישראל הוקרנו כל פרקי הסדרה ברצף, שבוע אחר שבוע, בטלוויזיה הישראלית בימי רביעי בשעה שמונה בין השנים 1974–1977. הסדרה זכתה לפופולריות עצומה בישראל עד כי הציבור השתדל לא לקבוע אירועים בשעת השידור שלה.
העלילה והדמויות
הסדרה פותחת במותו של אב המשפחה ומי שהקים את חברת ההובלות "האמונד". בקריאת הצוואה לאחר מותו מתברר שהוא הוריש את השליטה בחברה במשותף לשלושת בניו, השונים באופיים והמסוכסכים ביניהם: אדוארד, הבכור; בריאן, רואה חשבון הנשלט על ידי אשתו ודייוויד הצעיר, הולל תאב בצע וחלש אופי. שותפה נוספת בשליטה בחברה היא מזכירתו לשעבר של האב, ג'ניפר קינגסלי, שמסתבר שהייתה פילגשו ואם בתו. מי שלכאורה לא קיבלה דבר היא אם המשפחה, מרי, אך מתברר שלמעשה היא שולטת בכל הנעשה במשפחתה על ידי יצירת בריתות בין בניה ונשותיהם. סיטואציה בסיסית זו, המוצגת בפרק הראשון כאקספוזיציה, טומנת בחובה כר נרחב ליחסים, מריבות, קנאות ושנאות הנפרשות לאורך כל פרקי הסדרה.
אדוארד, שבתחילה זועם על ג'ניפר, מתחתן איתה לבסוף, לזעמה של אם המשפחה, אשתו של בריאן, האח האמצעי המוכשר והאהוד, בוגדת בו ודייוויד הצעיר מסתבך בשערוריות ומנסה לפנות לפוליטיקה לזמן קצר.
דמויות חשובות נוספות היו מנהיג איגוד העובדים של החברה, ביל ריילי; איש עסקים אוסטרלי בשם הארי קרטר המנסה להשתלט על החברה ועוד. השליטה בחברה ניטלה סופית מן המשפחה על ידי פול מארוני, הנבל העיקרי של הסדרה, ואחת המטרות המוקדמות לשנאה בסדרות טלוויזיה (במובן זה הטרים את דמותו של ג'יי אר יואינג). הוא הוצג כקפיטליסט תאב-ממון וחסר לב שכל המניע אותו היה מרוץ אחר רווח ועוצמה אישית וזאת תוך דריסת כל כללי המוסר. אחת הדמויות המורכבות יותר בסדרה הייתה דמותה של אשת העסקים ג'ין מקסוול. היא פעלה במניפולטיביות ובערמומיות, ללא מצפון. בינה ובין מארוני נרקמו יחסי שנאה-משיכה ותככיהם הלכו והסתבכו עד שאיבדו כל הגיון פנימי. הדמות שייצגה נפוצה מאז באופרות סבון וגולמה בדמויות כמו אלכסיס קרינגטון (בגילומה של ג'ואן קולינס) בשושלת או עידית לינוביץ' (בגילומה של גילת אנקורי בסדרה הישראלית רמת אביב גימל.
סיומה של החברה הגיע בחטף. בפרק האחרון של העונה הרביעית הציל מארוני את "האמונד" מפני השתלטות עוינת על ידי מיזוגה בחברה הולנדית, בניגוד לדעת המשפחה. אולם הסדרה הופסקה על ידי BBC בשלב זה ולא נוצרו פרקים נוספים.
"האחים" וישראל
"האחים" הייתה למעשה אופרת הסבון הראשונה ששודרה במדינת ישראל. הקהל, שצפה בערוץ בודד, ולא היה לו ניסיון צפייה בדוגמאות דומות, התייחס אל הסדרה ברצינות, עקב אחריה משבוע לשבוע ושוחח אודות הפרק ששודר, תוך ניתוחו, במקומות העבודה והלימודים.
בשנת 1977 הוציאה הוצאת רמדור ארבעה כרכים ובהם עלילת "האחים" בתרגום ועריכת נוגה שמש. לאחר סיום הקרנת העונה האחרונה הגיעו כמה משחקני הסדרה לביקור בישראל. הביקור קיבל אופי ממלכתי כמעט כאשר השחקנים התארחו אצל ראש עיריית תל אביב-יפו, שלמה להט וקיבלו טלפון משר החוץ, משה דיין, שאף התלוצץ ואמר שאילו ישראל הייתה מותקפת ביום רביעי בשמונה בערב, היא הייתה נתפסת לא מוכנה כיוון שכולם היו צופים ב"האחים".
בראיונות שנערכו עם השחקנים למעלה משלושים שנה לאחר תום הקרנת הסדרה הם ציינו בחום את הביקור בישראל ואת האהדה חסרת התקדים לה זכו. הסדרה זכתה למעמד של סדרה נערצת גם בהולנד ובסקנדינביה.
ביג ביל ברונזי
ביג ביל ברונזי (באנגלית: William Lee Conley Broonzy; 26 ביוני 1893 - 15 באוגוסט 1958), מוזיקאי וגיטריסט אמריקני.
ביג ביל ברונזי, בין המוזיקאים הפוריים והמשפיעים ביותר במוזיקת הבלוז. ברונזי צמח מהקאנטרי בלוז והתבגר לתור סגנון השיקגו בלוז. שיריו עוסקים בחיי האפרו-אמריקאים, ובאפליה גזעית. ברונזי נודע בארצות הברית אולם את מרבית פרסומו רכש במסעי הופעות באירופה.
השנים המוקדמות
ברונזי נולד בעיירה סקוט שבמיסיסיפי. אביו היה אריס (עם סיום העבדות במדינות הדרום רוב העבדים המשיכו לעבד את הקרקעות כאריסים) שחיפש אפשרויות פרנסה אחרות ולכן המשפחה נדדה לעיתים תכופות. כבר כנער ביל החל לעבוד לפרנסתו בנגינה בכנסייה. ב-1917 נקלע ביל שלא בטובתו לעמדת גיוס לצבא ונשלח לאירופה. מלחמת העולם הראשונה עיצבה וחישלה את ביל והפכה אותו מנער לאדם מודע, מודע לזכויותיו ופחות נכון להתפשר. כשחזר, עם סיום המלחמה, לארקנסו גילויי הגזענות שבהם נתקל, והבורות של אנשי הדרום, הכעיסו וייאשו אותו כאחד. וב-1920 ארז ביל ברונזי את חפציו, ופנה כמו אפרו-אמריקאים רבים צפונה לשיקגו.
השיר - "Key to the Highway" מתמצת את הדחף שחש לעזוב. I got a key to the highway, Yes, and I'm billed out and bound to go. ''
''I am gonna leave ,leave here runnin', because walking is most to slow.
המעבר לשיקגו
בשיקגו פגש ביל ברונזי מוזיקאים נוספים, מרביתם הגיעו בדרכים אלו או אחרות, ממדינות הדרום. עם המוזיקאים שפגש נמנו ממפיס מיני, בלינד למון ג'פרסון ואחרים. בשיקגו עסק ברונזי בכל מיני עבודות על מנת להתפרנס ובמקביל החל להופיע במועדונים ובארים. בתקופה זו הקליט מספר תקליטים בחברת פרמונט. מכירות התקליטים, באותה תקופה, היו נמוכות בשל השפל הגדול. אמנים רבים נגנו משיריו אך מאחר שלא היה ממש מוכר התקשה להתפרנס מכך. קשיי הפרנסה והאנונימיות המשיכו להיות מנת חלקו של ברונזי עד שבשנת 1950 סטד טורקל, חבר ומעריץ של ברונזי גילה שברונזי הוא דמות מוכרת ומוערכת מבחינה מוזיקלית באנגליה. ברונזי יצא למסע הופעות באירופה. ואף הופתע מכך שהקהל האירופאי מכיר את שיריו הכרות אינטימית.
שחור, חום ולבן
האהדה וההערכה של הקהל האירופאי היו לברונזי חוויה מתקנת. ברונזי היה מאושר שהמוזיקה עברה את האוקיינוס נקייה מהקשרים פוליטיים וחברתיים. ברונזי הרבה להתעסק בבעיות חברתיות בשיריו. אחד משיריו השנויים במחלוקת הוא שחור, חום ולבן - השיר מתאר הקושי של שחורים והאפליה כלפיהם בקבלה לעבודה בארצות הברית. שיריו המוקדמים של ברונזי מתארים את חיי האפרו-אמריקאים בדרום ארצות הברית. ברונזי הקליט גם שירי פולק וגוספל.
ב־1958 כשההשפעה שלו כזמר ויוצר מתחילה לצבור תאוצה חלה ברונזי במחלת הסרטן ונפטר. אריק קלפטון הרולינג סטונז וזמרים נוספים בסגנון השיקגו בלוז המשיכו לבצע ולחדש את שיריו.
ויסוקר
ויסוקר הוא שם משפחה יהודי.
דוד געתון
דוד געתון (נולד ב-8 בפברואר 1932) הוא פרופסור אמריטוס לבלשנות צרפתית בחוג לצרפתית באוניברסיטת תל אביב.
קורות חיים
געתון נולד בבריסל שבבלגיה, להורים יצחק זלמנוביץ וזיסל נילינגר. אביו נולד בשנת 1900 בווישני-אפשה (אויבער-אפשהVysni-Apsa) בחבל טרנסקרפטיה, בצפון מרמורש, בעבר חלק מממלכת הונגריה ואחר כך בצ'כוסלובקיה, וכיום ורחנה וודיאנה באוקראינה. אמו נולדה גם היא בשנת 1900 בכפר סטרמטרה (Strâmtura) (בהונגרית:סורדוק) בחבל מרמורש שהיה אז חלק מממלכת הונגריה וכיום נמצא בשטח רומניה. המשפחה חיה בילדותו ברובע עני בבריסל בשם אנדרלכט. אביו נרצח במחנה סוביבור.
דוד געתון עלה בשנת 1950 לישראל. שירת בצה"ל בשנים 1952–1954.
געתון בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל את תואר הדוקטור באוניברסיטת פריז (סורבון). בשנים 1965–1969 לימד באוניברסיטת חיפה, בשנים 1964–1971 באוניברסיטה העברית, ובשנים 1969–1998 לימד באוניברסיטת תל אביב במחלקה לצרפתית. החל מ-1967 לימד וחקר באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1967 פרסם את הספר "תרגילים בדקדוק צרפתי", ובהמשך הוציא מהדורות מחודשות. שם הספר בצרפתית הוא Exercices de grammaire francaise. כמו כן, חיבר שני ספרים נוספים בתחומים שונים בבלשנות צרפתית, ופרסם כמאה שלושים מאמרים בתחומי התמחותו.
החל משנת 1999 געתון חבר באקדמיה המלכותית הבלגית לשפה וספרות צרפתית, תפקיד המקנה לו את הזכות להציע מועמדים לפרס נובל בספרות.
חיים אישיים
געתון נשוי לשושנה געתון, אב לשלושה, יש לו שלושה נכדים ושלושה נינים. מתגורר בשכונת רמת אביב, בתל אביב.
ילקוט הרעים
ילקוט הרֵעים היה כתב עת ספרותי (שנתון) שיצא לאור בין השנים 1942 (תש"ב) ו-1946 (תש"ו). ארבע חוברות יצאו לאור בטרם נסגר.
ב"ילקוט הרעים" נקבצו לראשונה יצירות של מי שלימים כונו "דור הפלמ"ח". סופרים ומשוררים, שחלקם היו ילידי הארץ וחלקם עלו לארץ כילדים וכנערים. היוזמים והעורכים היו שלמה טנאי ומשה שמיר. בין המשתתפים בכתב העת: עוזר רבין ושלמה טנאי, אמיר גלבע, בנימין גלאי, משה שמיר, יגאל מוסינזון, נתן שחם, דן בן אמוץ, משה הרפז, ע. הלל ואחרים. בכתב העת הם פרסמו את שיריהם סיפוריהם ומסותיהם הראשונים.
מתוך המניפסט, או מאמר הפתיחה של משה שמיר: "דורי מתחיל עשרות שנים לפני, ועובר וגואה עד לעשרות שנים אחרי. לא הגיל מכריע כאן, אלא יומה של ההיסטוריה"... ושמיר מוסיף: "@אין בעולם חיים זולת אלה החיים שלנו היומיומיים, אין חיים יפים ולא יפים, כאבים יפים וכאבים לא יפים, מלים יפות ומלים לא יפות, נושאים יפים ונושאים לא יפים"... ומוסיף עוד: "דורנו אולי לא יהפוך מהפכות בספרות. זה יהיה דור של ספרות ריאליסטית"...
חשיבותו של כתב העת "ילקוט הרעים" היא בכך ששימש במה ראשונית ומקפצה לדור של יוצרים, בפרוזה ובשירה, שלבד מהיותם מוכללים בתואר "דור הפלמ"ח", הריהם גם מן היוצרים החשובים ביותר בספרות העברית החדשה.
בשנת 1992 יצא לאור בהוצאת מוסד ביאליק ספר הכולל את ארבע החוברות של כתב העת.
לנצ'יה Esagamma
לנצ'יה Esagamma (באיטלקית: Lancia Esagamma) הם סדרות של משאיות כבדות ואוטובוסים מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית "לנצ'יה" אשר יוצרו בין השנים 1962–1973.
דגמי "לנצ'יה Esagamma" יוצרו על ידי "חטיבת לנצ'יה רכבים כבדים" (Lancia Veicoli Industriali).
סך הכול יוצרו 6,648 יחידות (משאיות).
דגמי "לנצ'יה Esagamma" יוצאו לצרפת, בריטניה, גרמניה, אוסטריה, בלגיה, יון, הולנד, סלובניה ואיראן.
סופר סת"ם
סופר סת"ם הוא אדם העוסק בכתיבת ספרי תורה, תפילין, מזוזות ומגילות (בראשי תיבות: סת"ם). הכתיבה נעשית באמצעות קולמוס ודיו כשר, על הקלף. האותיות נכתבות בכתב אשורי. סופר סת״ם הוא אחד משלושת הכלי קודש לצד שוחטים ומוהלים. תיוג האותיות נעשה על פי רוב על ידי מתייג. לעיתים הסופר משמש גם כמגיה. מלאכת הסת"ם נקראת "מלאכת שמים"
הכתיבה דורשת מאמץ ומומחיות רבה, הן בפיסול הקולמוס וחידודו (קנה או נוצה), בחירת הקלף ועיבודו, כתיבת האותיות בצורה סימטרית וברורה מתחת לסירטוט ולעיתים אף ידע ומיומנות במחיקת האותיות מעל הקלף. כיום הסופר כותב על שולחן מיוחד בעל זווית כתיבה ייחודית כך שכף היד לא מסתירה לסופר את האותיות בעת הכתיבה. יש הכותבים על 'שולחן אור' פטנט המצמצם את טעויות ההעתקה על ידי שיקוף האותיות על הקלף. יש סופרים הכותבים בקולמוס פלסטיק, מתכת או חרסינה בגדלים מוכנים, דבר החוסך לסופר את זמן הכנת הקולמוס.
תעודת סת"ם
כתיבת סת"ם היא נושא מורכב, ומתבססת על דינים המפורטים בספרי הלכה. בין ההלכות הם צורת האותיות, וצורת הכתיבה (כסדרן, חק תוכות ועוד) כתיבת סת"ם היא מן המלאכות שדורשות אמון רב מצד הלקוחות כלפי הסופר, וזו אחת הסיבות לכך שנדרשת מהסופר אחריות ויראת שמים במידה גבוהה. בתלמוד נאמר.
כדי להיות סופר סת"ם חובה לדעת טוב את ספר קסת הסופר, מאחר שישנם סופרים שאינם בקיאים בהלכות, חייבו הרבנים ובראשם ה"חתם סופר" את הסופרים לקבל כתב אישור מבית הדין הרבני. כתוצאה מכך הוקם בווארשא בשנת ה'תרצ"ה גוף בשם "שומרי סת"ם", אשר היה הגוף היחיד שהיה מוסמך לתת אישור לעבוד כסופר סת"ם בפולין ובסביבתה. כיום ישנם בארץ מספר מכונים המנפיקים תעודת סופר סת"ם.
הלכות סופר סת"ם
הסופר צריך לכתוב ולתקן ביד ימין, ואם כתב או תיקן ביד שמאל פסול - אלא אם כן הוא איטר יד, אז יכתוב ויתקן בשמאל.
סופר ששומע שירים בשעת הכתיבה, יש למחות בידו. טבילה נאה לסופר.
כתיבת סת"ם בידי קטן פסולה. וזאת גם כאשר הגיע לגיל חינוך. כשהגיע לגיל בר מצווה דנו האחרונים האם סומכים על חזקה דרבא.
כמו כן, הסופר צריך להיות יהודי מאמין (ולא אפיקורוס). ספרי תורה, תפילין או מזוזות שנכתבו על ידי אפיקורוס - צריכים להישרף, אך מגילות שנכתבו בידי אפיקורוס - אינן צריכות להישרף והם פסולות בלבד.
יש הפוסלים ספר תורה שנכתב על ידי ממזר. וכתבו הפוסקים שלשה טעמים לדין זה: א. חשש שמא כתב את הפסוק "לא יבא ממזר בקהל ה'" שלא לשמה, משום שנחפז ומתבלבל. ב. משום שאינו יכול להוציא אחרים ידי חובתם. ג. כיוון שפטור מחלק מהמצוות, והוא כקטן ואישה שפסולים כיוון שפטורים מחלק מהמצוות.
מבחינה פרקטית, כיוון שלא מופיע שם השם במגילת אסתר, מה שמקל מבחינה הלכתית על תיקון המילים, הרי היא משמשת כספר שכותב סופר סת"ם בפעם הראשונה.
נשים סופרות סת"ם
ההלכה מגבילה מאוד את יכולתן של נשים להיות סופרות סת"ם; ספר תורה, תפילין ומזוזות שנכתבו בידי אישה – פסולים. מגילת אסתר שנכתבה בידי אישה או קטן תהיה כשרה לקריאה בציבור, אם אין מגילה אחרת.
בשנת 2003 הפכה אביאל ברקליי מקנדה לסופרת הסת"ם הראשונה בעולם שעברה הכשרה מסורתית, לאחר שהתאמנה תחת הדרכתו של סופר סת"ם עלום-שם בירושלים. בשנת 2006 הזמין בית כנסת רפורמי בסנט לואיס ספר תורה מסופרת הסת"ם האנגלית-קנדית ג'ן טיילור פרידמן. הספר הושלם ונכנס לשימוש ב-2007. זהו ככל הנראה ספר התורה הראשון שנכתב על ידי סופרת סת"ם ומשמש לתפילה בבית-כנסת. כמה שנים קודם לכן, בשנת 2003 יזמה קהילת קדימה, קהילה רקונסטרוקציוניסטית בסיאטל, פרויקט לכתיבת ספר תורה בידי סופרות סת"ם. ספר זה הושלם ב-2010, בהשתתפות ברקליי וחמש סופרות סת"ם נוספות מארצות הברית, ישראל, קנדה וברזיל, תחת פיקוחה של ג'ן טיילור פרידמן. זהו ספר התורה הראשון שנכתב על ידי צוות נשים. בשנים האחרונות נוספו עוד ועוד ספרי תורה שנכתבו על ידי נשים בהזמנת קהילות יהודיות שונות ברחבי ארצות הברית, כולל (נכון ל-2018) לפחות שישה ספרים שנכתבו על ידי טיילור פרידמן (ספרים אלו פסולים להלכה).
5 Seconds of Summer (אלבום)
שירי האלבום:
בארצות הברית, האלבום הגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד 200, עם מכירה של 259,000 עותקים בשבוע הראשון מאז שחרורו. הלהקה השיגה את השיא של מכירת המספר הגבוה ביותר של עותקי אלבומי בכורה של להקות בשבוע הראשון מאז האלבום Daughtry של הלהקה Daughtry ב-2006. בארצות הברית, עד ספטמבר 2015, נמכרו כ-734,000 עותקים של אלבום זה.
רותי להבי
רותי להבי (נולדה ב-1959) היא אשת חינוך, מרצה ומקימת בית הספר קשת בירושלים.
חיים אישיים
רותי להבי נולדה למשפחה דתית-לאומית, הצעירה מבין 4 אחים (שני אחים ואחות). בת לפנינה ושלמה שמידט, שהגיעו מצ'כוסלובקיה אחרי מלחמת העולם השנייה והתיישבו בירושלים. להבי התחנכה בבית הספר היסודי הממלכתי-דתי "יהודה הלוי", ובתיכון "פלך", שניהם בירושלים.
להבי בעלת תואר ראשון בספרות אנגלית ובהיסטוריה, תואר שני בהיסטוריה כללית מהאוניברסיטה העברית ותואר שלישי בהיסטוריה כללית באוניברסיטת בר-אילן. כמו כן, בעלת תעודת הוראה ממכון כרם ובוגרת המחזור הראשון בבית הספר מנדל למנהיגות חינוכית. נשואה לפרופ' ירון להבי ולהם 3 ילדים.
קריירה חינוכית
עם סיום לימודי תעודת ההוראה (1981–1983) התחילה להבי ללמד תנ"ך והיסטוריה בבית הספר "זיו" בירושלים, חינכה וריכזה את המחזור הראשון. בשנת 1987 עברה ללמד ולחנך בבית הספר התיכון הניסויי בירושלים, וכן שימשה כסגנית למנהל בית הספר. בשנת 1990 התמנתה למנהלת בית הספר, תפקיד בו נשאה עד שנת 1992, בה התקבלה למחזור הראשון של בית הספר למנהיגות חינוכית של מכון מנדל. במהלך לימודיה פיתחה את רעיון בית הספר קשת לחינוך משותף לדתיים וחילוניים, ועם סיומם עמלה במשך שנה על הקמת בית הספר, עד לפתיחתו בספטמבר 1995.
להבי ניהלה את בית הספר במשך 12 שנה, עד שנת 2007. במקביל לניהול בית הספר, שימשה בשנים הראשונות גם כמנהלת העמותה לקידום החינוך ברוח עקרונות קשת, אשר פעלה לצד בית הספר. בין השנים 1997–2002 הייתה חברה בעמותה הישראלית של הפדרציה היהודית של סן פרנסיסקו, במהלכן שימשה כיושבת ראש הוועדה לפלורליזם יהודי.
החל משנת 2008, להבי עובדת כמרצה במכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין; במסגרתה שימשה כראש התוכנית להכשרת מנהלים בין השנים 2008- 2013. החל משנת 2015 משמשת גם כמרצה במכון כרם להכשרת מורים. החל מ-2013 עד 2021 הייתה להבי חברת סגל בבית הספר מנדל למנהיגות חינוכית וכן אחראית על תהליך המיון אליו. החל מ-2017 שימשה כדיקנית שנה ב'.
הקמת בית הספר קשת
העבודה בשנה שלפני הקמת בית הספר, נועדה לתרגם את הרעיון לתוכנית עבודה מעשית ולגיוס תלמידים ומורים, והתאפשרה הודות לעיריית ירושלים שתמכה ברעיון ופעלה להוציאו לפועל. פעילותו של בית הספר קשת, משלב ההקמה ועד לשנת 2007, נתמכה על ידי קרן אבי חי אשר נרתמה לסייע לקשת כבית ספר מדגים למסגרות משותפות שקמו בעקבותיו. במקביל להקמת בית הספר, הוקמה העמותה לקידום החינוך ברוח קשת, בראשותו של אמיר קדרי, במטרה ללוות את בית הספר ולקדם את רעיונותיו למעגלי עשייה נוספים.
על פועלה זכתה להבי בפרס ליבהבר לסובלנות יהודית ולפתיחות תרבותית לשנת תשס"ו.
אריה ביתן
אריה ביתן (10 בפברואר 1935, ז' באדר א' תרצ"ה - 19 בפברואר 2019, י"ד באדר א' תשע"ט) היה פרופסור מן המניין לקלימטולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה
אריה ביתן (בוטנויזר) נולד בשנת 1935 בברלין שבגרמניה הנאצית. עלה לישראל עם הוריו ושתי אחיותיו בשנת 1938. שירת שלוש שנים בצה"ל, במסגרת הנח"ל. השתתף כלוחם בשלוש מלחמות: מלחמת סיני, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. כשעבר את גיל ארבעים התנדב לחיל המודיעין ושירת עוד כ-15 שנה ב"מודיעין מחקר".
ביתן היה נשוי לחנה ביתן לבית שני, והיו לו שני ילדים.
ביתן נפטר ביום י"ד באדר א' תשע"ט (19 בפברואר 2019) ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
פעילות אקדמית
את לימודי התואר הראשון במחלקה לגאוגרפיה ובמחלקה למטאורולוגיה סיים ביתן בהצטיינות בשנת 1960. בשנת 1963 סיים בהצטיינות גם את לימודי התואר השני. את לימודי התואר השלישי (דוקטורט) סיים בשנת 1969. שלושת התארים הוענקו לביתן, על ידי האוניברסיטה העברית בירושלים.
את השתלמות ה"פוסט-דוקטורט" בנושאי אקלים העיר וטופו-קלימטולוגיה עשה ביתן לאורך שנה, בשירות המטאורולוגי הגרמני הראשי, בעיר אופנבך, ליד פרנקפורט. בשובו לישראל התקבל למחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בדרגת מרצה.
בשנת 1977 התקבל ביתן לחוג לגאוגרפיה של אוניברסיטת תל אביב בדרגת מרצה בכיר. בחוג לגאוגרפיה הקים ביתן את היחידה לקלימטולוגיה אורבנית, קלימטולוגיה יישומית ותכנון תואם אקלים וסביבה. ביתן עמד בראש היחידה עד שנת 2009.
לדרגת פרופסור חבר הועלה בשנת 1981 ולדרגת פרופסור מן המניין הועלה בשנת 1993.
משנת 2003 כיהן כפרופסור אמריטוס.
ביתן שימש פעמיים כראש החוג לגאוגרפיה ולסביבת האדם (בשנים 1982–1987 ו-1995–1998).
ביתן השתלם במוסדות מחקר רבים מחוץ לישראל. ביניהם, אוניברסיטאות קרלסרואה, אסן והאוניברסיטה החופשית בברלין, באוניברסיטאות אריזונה וניו מקסיקו ובאוניברסיטת קליפורניה בסן חוזה. הוא הוזמן למספר רב של אוניברסיטאות, מוסדות מחקר וכנסים בינלאומיים כמרצה אורח (Invited Speaker).
ביתן פרסם 45 מאמרים מדעיים, בחלקם עם עמיתים נוספים, שהתפרסמו בכתבי עת בינלאומיים.
בשנת 1991 פרסם מאמר בכתב העת המדעי החשוב- Energy and Building בו טבע לראשונה את המונח "שיקום אקלימי של המרחב האורבני בערים קיימות"- "Climatic Rehabilitation of the Urban Environment in Existing Cities". מונח זה נמצא כיום בשימוש בינלאומי רחב ומבטא שיטות מדעיות לשיקום ושיפור אקלימי-סביבתי של ערים קיימות.
ביתן פרסם, על בסיס מחקריו, חוות דעת רבות (90), חוות דעת אלה היוו הנחיות פורצות דרך בתחום תכנון תואם אקלים וסביבה, למתכננים של המחלקות להתיישבות בסוכנות היהודית ובהסתדרות הציונית, ליחידת התכנון במשרד הבינוי והשיכון, למשרד התשתיות הלאומיות, ועבור המתכננים במרכז בינוי של צה"ל.
ביתן, יזם וכתב את "אטלס אקלימי לתכנון פיסי וסביבתי לישראל" בשיתוף עם שרה רובין מהשירות המטאורולוגי הישראלי.
בשנת 2003 פרש ביתן לגמלאות, אולם המשיך בפעילותו האקדמית והמחקרית ובהנחיית סטודנטים לתואר שני ולדוקטורט. כמו כן שימש ביתן יו"ר ועדות מינויים לדרגות הבכירות ביותר של הסגל האקדמי באוניברסיטת תל אביב, והיה חבר בוועדות מינויים בטכניון ובאוניברסיטת בן-גוריון. ביתן הנחה כ-30 סטודנטים לתואר מוסמך ודוקטור.
פירוט הישגיו המקצועיים
ביתן, נמנה עם דור המייסדים של הגאוגרפיה המודרנית הישראלית והקלימטולוגיה היישומית, אבי האסכולה של תכנון תואם אקלים וסביבה בישראל. הוא נמנה בין הראשונים במדינת ישראל שמחקריו היישומיים התוו את הגישה הגאוגרפית-רגיונלית-יישומית – שילוב הגורם האקלימי-סביבתי בתכנון ההתיישבות בארץ. לשם כך פיתח מתודולוגיה לכל שלבי התכנון תואם האקלים מהרמה הארצית, הרמה העירונית, הרמה השכונתית ועד לרמת הבית הבודד. שפה הנלמדת בכל האוניברסיטאות בישראל ומחוצה לה. מחקריו הרבים מובילים בתחום, והם המחקרים הראשוניים באקלים העיר וחקר אקלים ארץ ישראל. מעורבותו בתחום השפיעה על מספר רב של גופים בינלאומיים וישראליים, ותרומתו ניכרת הן ברמה העולמית והן ברמה הלאומית.
בשנת 1977 הקים ביתן בחוג לגאוגרפיה ולסביבת האדם באוניברסיטת תל אביב את היחידה והמעבדה לחקר אקלים העיר, ולקלימטולוגיה יישומית, (תכנון תואם אקלים וסביבה).
ביתן היה הראשון מבין חוקרי אקלים ארץ ישראל שהחדיר שיקולים אקלימיים-סביבתיים למחשבת התכנון האזורי, היישובי והאורבני והראשון והמוביל בביצוע מחקרים טופו-אקלימיים בישראל, שהיוו פריצת דרך בחקר והבנת תהליכי התכנון ויצרו בסיס ידע לבחירת המיקום של יישובים חדשים ותכנונם המפורט.
לאור ההכרה הבינלאומית וההכרה של המוסדות המיישבים במדינת ישראל בחשיבות היישום בשטח של המחקרים הטופו-אקלימיים נבחר ביתן לשמש יועץ בכיר לעניין "נוחות אקלימית" (בחירת האתר המועדף מההיבט האקלימי-סביבתי, בדיקת עומס החום במבנים, בדיקה של החשיפה לעקות סביבתית במרחב חיי היום יום, וגם בדיקת ההיבט האקלימי-סביבתי של אתר לאירועים המוניים). ל וההסתדרות הציונית ולמשרדי ממשלה שונים בתהליכי קבלת החלטות לתכנון יישובים חדשים בבקעת הירדן, צפ'- מע' ים המלח, יהודה ושומרון והערבה. כמו כן ייעץ ביתן למשרד הבינוי והשיכון בתכנון הערים: מודיעין, מעלה אדומים, רמת בית שמש, נצרת, יהוד וכרמיאל.
משנת 1979 שימש ביתן יועץ בכיר ב"מרכז הבינוי של צה"ל" לבחירת מיקום בסיסי צה"ל בנגב לאחר הפינוי מסיני, ותכנונם המפורט, תוך התחשבות מיוחדת בעומס החום, כיווני הרוחות וכיווני הסעת האבק המדברי לאורך עונות השנה. מאז שנת 2003 היה שותף פעיל בתכנון "עיר הבה"דים" בנגב.
ביתן פרץ דרך במספר תחומי חקר חדשים. הוא חקר לראשונה אזורים שלגביהם לא היה ידע אקלימי קודם כמו חבל אשכול, בקעת הירדן, המורדות המזרחיים של יהודה ושומרון.
ביתן ערך מחקר אקלימי מקיף של משטר הרוחות בערבה ובאגמים הפנימיים של ישראל (ים המלח ואגם הכנרת).
ביתן חקר את תופעת "אפיק המפרץ הפרסי", את תופעת הרוחות המזרחיות בישראל והשפעתן, את תופעת השרב בישראל ואת תופעת השינויים האקלימיים בישראל במחצית השנייה של המאה ה-20 והמאה ה-21.
ביתן חקר את ההיבטים המטאורולוגיים המסייעים לשימוש באנרגיית הרוח באזור מלכיה (הגליל העליון) והמורדות המזרחיים של יהודה, שומרון ובקעת הירדן.
ביתן הוא בין החוקרים הראשונים והמובילים בחקר אקלים העיר בישראל. הראשון שחקר את תופעת "אי החום העירוני" בעיר תל אביב וההשלכות שלו על המרחב העירוני וסביבתו.
פעילות וחברות בוועדות וארגונים בישראל
תוצרי מחקריו הרבים של ביתן בנושאי טופו-אקלים והנחיותיו לתכנון תואם אקלים וסביבה, מצויים בידי רשויות ממלכתיות. ידע זה, שהוא בעל חשיבות מן המעלה הראשונה, משמש בסיס עבודה לגורמי תכנון, הן ברמה האזורית והן ברמה המקומית.
כתב בשיתוף עם שרה רובין, לשעבר מנהלת מחלקת אקלים בשרות המטאורולוגי הישראלי, את ה-"אטלס אקלימי לתכנון פיסי וסביבתי בישראל". אטלס זה הוא ראשון ויחיד בישראל ונמצא בשימוש בכל המוסדות הרשמיים העוסקים בתכנון ובבנייה, ואצל אדריכלים ומתכננים.
בתו התקן הישראלי (מספרו 5281) לבנייה בת קיימא ("בנייה ירוקה") הפרק העוסק בנושא אקלים, מפנה את המתכנן לאטלס האמור, המהווה מסמך ייחוס עיקרי למתכננים הפיזיים והסביבתיים בישראל. בשנת 2010 הוחלט בשירות המטאורולוגי להוציא מהדורה מעודכנת ומורחבת של האטלס, וביתן שימש "יועץ מדעי" להוצאה מאז 2010 ועד למותו. לאורך השנים קיבל ביתן מספר רב של מענקי מחקר בין היתר מן הקרן הלאומית למחקר של האקדמיה המדעית הישראלית וכן מן המשרד להגנת הסביבה.
ביתן היה חבר באיגוד המטאורולוגי הישראלי (אמ"י – IMS), חבר באגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה, חבר באגודה הגאוגרפית הישראלית.
חברות בארגונים מדעיים בינלאומיים
ביתן התברך בפעילות בינלאומית רחבה ומגוונת. היה פעיל במספר רב של גופים בינלאומיים הקשורים לנושא אקלים העיר ותכנון תואם אקלים וסביבה.
פרסים
"For his Leading Research into the Climate of Cities And Applied Aspects of Climate-sensitive Urban and Housing Design"
Straight Outta Compton
Straight Outta Compton הוא אלבום גנגסטה ראפ של להקת N.W.A. תחילה יצא לאור בגרסה מצונזרת ב-1 באוגוסט 1988 ולאחר מכן בגרסה המקורית והמלאה ב-6 בפברואר 1989. האלבום הפך לאחד מאלבומי הראפ המצליחים ביותר של כל הזמנים ונבחר על ידי כמה גורמים כאחד מ-100 האלבומים הטובים ביותר של כל הזמנים ואחד מהמשפיעים ביותר על התפתחות הראפ. האלבום הגיע לפלטינום כפול והפך לאלבום הראשון בהיסטוריה שמגיע לרמה כזאת ללא עזרה מכלי התקשורת.
האלבום אמנם לא היה מהפכני כמו האלבום של "פאבליק אנמי" משום שהגנגסטה ראפ כבר היה קיים בזכות אייס טי ב-1987 אך האלבום עזר להפוך את הסוגה הזו לפופולרית במיוחד ואת חברי הלהקה לכוכבי-על.
האלבום מכיל מילים קשות שלפעמים מופנות באופן ישיר אל מוסדות הביטחון של ארצות הברית ובמיוחד כלפי ה-LAPD. הלהקה נהנתה מללעוג ל-FBI על ניסיונם למנוע מהלהקה להקליט שירים. הבעיות עם ה-FBI גברו עם השנים בגלל שראש הלהקה, "Eazy-E", היה בעבר סוחר סמים מצליח וחבר בכנופיית הקלי פארק קומפטון קריפס.
"Fuck Tha Police"
"Fuck Tha Police" הוא השיר השנוי ביותר במחלוקת באלבום ואחד השירים השנויים ביותר במחלוקת בהיסטוריה. השיר היה אחראי לפרסום הגדול של הלהקה כ"חבורה המסוכנת בעולם". כתוצאה מהשיר, נשלח ב-1 באוגוסט 1989 מכתב מסגן המנהל של ה-FBI לחברת התקליטים Ruthless Records ולחברת האם שלה Priority Records בו הביע את מחאתו כנגד השיר הבוטה. במכתב מובעת דאגה מדברי ההסתה כנגד ציבור השוטרים.
רשימת שירים
ב-24 בספטמבר 2002 יצאה הגרסה המחודשת של האלבום עם 4 שירי בונוס. כל השירים באלבום הופקו על ידי ד"ר דרה ו-DJ Yella.
לנוחות הקריאה השמות רשומים באנגלית
1. (Straight Outta Compton" (4:26"
2. (Fuck Tha Police" (5:43"
3. (Gangsta Gangsta" (5:29"
4. (3:33) "If It Ain't Ruff"
5. "(Parental Discretion Iz Advised"
6. (8Ball [Remix]" (4:25"
7. (3:35) "Something Like That"
8. (Express Yourself" (4:21"
9. (5:20) "Compton's N the House"
10. (I Ain't Tha 1" (5:06"
11. (Dopeman [Remix]" (6:16"
12. (3:59) "Quiet on Tha Set"
13. "Something 2 Dance 2"
14. (Express Yourself" [Extended Mix] (On 2002 re-release) (4:21"
15. (Bonus Beats" (On 2002 re-release"
16. (Straight Outta Compton" [Extended Mix] (On 2002 re-release) (4:26"
17. (A Bitch Iz a Bitch" (On 2002 re-release) (3:16"
מצעדים ופופולריות
ב-2003, ערוץ הטלוויזיה VH1 דירג את Straight Outta Compton כאלבום מס' 62 הטוב ביותר בכל הזמנים ומגזין הרולינג סטון דירג אותו במקום ה-144 הטוב ביותר בכל זמנים ואלבום הראפ החמישי הטוב ביותר בכל הזמנים. הקומיקאי כריס רוק כתב כתבה במגזין על 25 אלבומי הראפ הטובים ביתר בכל הזמנים, Straight Outta Compton היה במקום ראשון. מגזין AMG העניק לאלבום זה 5 כוכבים מתוך 5.
המשחק המפורסם Grand Theft Auto: San Andreas מכיל בתוכו את השיר "Express Yourself" של N.W.A ברדיו "לוס סאנטוס".
בשנת 2020 האלבום דורג במקום ה-70 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
אצטדיון זנאמיה טרודה
אצטדיון זנאמיה טרודה, כמו מועדון הכדורגל, הוא האצטדיון הוותיק ביותר הפועל כיום במדינה. הבנייה החלה לאחר 1912 בהדרכת מומחים בריטים והפתיחה התקיימה ב־7 באפריל 1914: הקבוצה המקומית אירחה את קבוצת הסטודנטים של אוניברסיטת לונדון. היו ספסלים בשלוש שורות סביב המגרש, בצד המערבי היו ביתן ויציע גדול. זה היה מגרש הכדורגל הטוב ביותר באימפריה הרוסית.
בשנת 2017 החל שיפוץ רחב היקף של האצטדיון, שבראשיתו הוחלף הדשא הטבעי במלאכותי ונוספו יציעים מקורים ל-2,500 מושבים, במקום 6,460 המושבים הלא מקורים שהיו קודם. השיפוץ הושלם בספטמבר 2020.
תרקוד (שיר)
תרקוד הוא שיר של שלמה ארצי מאלבום הנושא את אותו השם, אשר יצא לאור בינואר 1984. השיר נבחר לשיר השנה במצעדים השנתיים של רשת ג' וגלי צה"ל.
סיקורים
באתר של יוסי חרסונסקי נכתב כי השיר "נחשב ללהיט הגדול ביותר מהאלבום". כמו כן, כתב חרסונסקי שהברושים בשיר הפכו לחלק מ"סיפור האהבה של הקונצנזוס לשלמה ארצי".
SG (שיר)
רקע וכתיבה
באפריל 2021, די ג'יי סנייק דיבר על שיתוף פעולה עם ליסה בטוויטר, ואמר ש"יש להם משהו", ולאחר מכן פרסם אמוג'י "shush". ב-8 במאי, בסדרה של ציוצים שנמחקו בהמשך, הוא אישר שיר בהשתתפות ליסה וציין שהוא כבר הוקלט. ב-19 במאי, די ג'יי סנייק פרסם קטע באורך ארבע שניות מ-"SG" בסטורי שלו באינסטגרם, בו שרה ליסה את המילים "Play, play all night with you". ב-25 ביוני, הוא פרסם קטע נוסף באורך שש שניות מהשיר, בו ליסה אומרת את שמו של. ב-3 באוגוסט, הוא חשף בציוץ שנמחק שהם "מצלמים את הקליפ בקרוב".
באירוע השטיח האדום בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2021, שהתקיים ב-13 בספטמבר, אוזונה חשף במהלך ראיון ל-MTV News שהסינגל הבא שלו יכלול את די ג'יי סנייק, מייגן די סטליון ובלאקפינק. ב-30 בספטמבר רמז בטוויטר שהשיר הושלם ב-97%. הטיזר הראשון לשיר הופץ ב-13 באוקטובר, ובו היה ניתן לשמוע את השירה של אוזונה וזאת, בנוסף לכך ששמו, "SG", צוין גם כן. ב-14 באוקטובר, די ג'יי סנייק הכריז על תאריך ההשקה של השיר ב-22 באוקטובר, דבר שאושר גם על ידי YG אנטרטיינמנט, החברה של ליסה.
הרכב
"SG" הוא שיר מומבהטון שאורכו שלוש דקות ו-45 שניות. אוזונה פותח את השיר, ואחריו מייגן די סטליון וליסה, מבצעות את הקטעים שלהן. מבחינה לירית, השיר עוסק בהתאהבות של גבר בבחורה נאת מראה, תוך הבעת רצון לבלות עימה יחד. "SG" הוא שיר שמבוצע בעיקר בשפה האנגלית, אך הוא משלב חלקים בשפה הספרדית.
וידאו קליפ
הקליפ בעל קונספט טרופי והוא מציג את כל האמנים כשהם שרים את מילותיו לצד רקע קייצי. די ג'יי סנייק ואוזונה מבצעים את השיר כשרקדניות ליווי לבושות בביקיני, רוקדות מאחוריהן במטרה לדמות אווירה של קרנבל. סצנות אחרות בקליפ מציגות את די ג'יי סנייק עומד בקצה של יאכטה, ואת מייגן די סטליון משתכשכת בבריכה. כמו כן, מוצגות סצנות בהן ניתן לראות את ליסה מבצעת כוריאוגרפיה מסוימת, כשהיא לובשת בגדים מותאמים לאווירה ולקונספט של הקליפ.
חבורה אלגברית
חבורה אלגברית G היא אובייקט שהוא בו זמנית גם חבורה וגם יריעה אלגברית, כך שההעתקות הן מורפיזמים (העתקות רגולריות) של יריעות אלגבריות.
דוגמאות
כל שיכון של חבורה אלגברית בחבורה נקרא "הצגה ליניארית" של החבורה. חבורה אלגברית שקיימת לה הצגה נאמנה כתת-חבורה סגורה של נקראת חבורה אלגברית ליניארית או "חבורה אלגברית אפינית".
דוגמה מפורטת
נראה דוגמה מפורטת של חבורה אלגברית:. בסך בכל נובע ש-G היא חבורה שהיא גם יריעה אלגברית כך שפעולות הכפל וההפכי הן פונקציות רגולריות ולכן היא חבורה אלגברית.
קשרים בין חבורות
תת-חבורה אלגברית H של חבורה אלגברית G היא תת-חבורה מופשטת, שמהווה גם תת-יריעה של G והיא סגורה בטופולוגיית זריצקי. ניתן להגדיר גם את המנה G/H. אם H היא תת-חבורה אלגברית של G אז למרחב הקוסטים G/H קיים מבנה יחיד של יריעה קווזי-פרויקטיבית שעבורו הפעולה של G על G/H היא רגולרית (למעשה, ניתן לזהות את H, כמייצב של וקטור במרחב פרויקטיבי שעליו פועלת G). אם G היא אפינית ו H תת-חבורה נורמלית אז המנה G/H היא חבורת מנה אפינית - כלומר: חבורה אלגברית ויריעה אלגברית אפינית.
סוגים של חבורות
חבורה אלגברית G נקראת "אי-פריקה" אם כיריעה היא יריעה אי-פריקה בטופולוגיית זריצקי. עבור חבורה אלגברית ניתן להראות ש-G היא אי-פריקה אם ורק אם היא קשירה (בטופולוגיית זריצקי). לכן עבור חבורות אלגבריות בדרך כלל משתמשים במינוחים חבורות קשירות וחבורות אי-פריקות לחלופין. לעומת זאת, יש מתמטיקאים שמשתמשים במונח "אי-פריקות" ביחס לטופולוגיית זריצקי ואילו במונח "קשירות" ביחס לטופולוגיה המוגדרת על ידי הטופולוגיה על השדה k (בעיקר במקרים ).
חבורה נקראת אפינית, אם היא אפינית כיריעה אלגברית. ניותן להראות כי במקרה זה היא ניתנת לשיכון (כתת-חבורה) ב (עבור איזה שהוא N טבעי). לכן קראים לחבורות כאילו גם חבורות ליניאריות.
חבורה אלגברית אפינית G היא בפרט יריעה אלגברית אפינית שהיא מרחב טופולוגי נתרי ולכן יש לה מספר סופי של מרכיבים אי-פריקים. הרכיב האי-פריק של G המכיל את איבר היחידה מסומן G^0 ונקרא identity component. הרכיב הקשיר של איבר היחידה G^0 הוא תת-חבורה נורמלית סגורה של G.
חבורה ליניאריות G נקראת פתירה אם קיימת סדרה יורדת של תת-חבורות נורמליות ב-G כך שהמנות העוקבות הן חבורות קומוטטיביות (בדומה למושג המקביל בתורת החבורות).
הרדיקל (הפתיר) של חבורה ליניארית היא הרכיב הקשיר של איבר היחידה של תת-החבורה הנורמלית הפתירה המקסימלית שלה. חבורה ליניארית קשירה נקראת פשוטה-למחצה אם הרדיקל הפתיר שלה טריביאלי.
חבורה ליניארית קשירה G נקראת פשוטה אם היא לא קומוטטיבית וגם אין לה תת-חבורות נורמליות קשירות סגורות לא טריוויאליות. היא נקראת כמעט פשוטה אם יש לה מרכז סופי Z והחבורה G/Z היא פשוטה.
הליקטורים מביאים לברוטוס את גופות בניו
הליקטורים מביאים לברוטוס את גופות בניו (בצרפתית: Les licteurs rapportent à Brutus les corps de ses fils) הוא ציור משנת 1789, בסגנון נאו-קלאסי ובטכניקת שמן על בד, מאת הצייר הצרפתי ז'אק-לואי דויד. נושא הציור הוא לוקיוס יוניוס ברוטוס, ממייסדי הרפובליקה הרומית, כשהוא מהרהר במות בניו שהוא עצמו ציווה להוציא להורג. דרך הציור דויד הביע את תמיכתו בהקמת רפובליקה וקרא לעם הצרפתי לאמץ את ערכיו של ברוטוס- המסירות לאומה וההקרבה גם במחיר אישי כבד.
רקע
לוקיוס יוניוס ברוטוס ( לפנה"ס) היה ממנהיגי המרד נגד המלוכה הרומית. לאחר הפלת לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס, מלך רומא האחרון, והקמת הרפובליקה הרומית, ברוטוס מונה למשרת הקונסול (יחד עם לוקיוס טראקוויניוס קולטינוס ). זמן קצר לאחר כינון הרפובליקה נחשף קשר להפלתה והשבת המלוכה. השותפים לקשר היו אזרחים רומים וביניהם בניו של ברוטוס. כשנודע לברוטוס על מעורבות בניו בקשר הוא ציווה להוציאם להורג יחד עם שאר הקושרים. בכך ברוטוס היווה מופת של העדפת הרפובליקה הצעירה על פני טובתו האישית, שוויון בפני החוק ומסירות לאומה. דויד השתמש בסיפור קלאסי זה כדי לעורר השראה בקרב המוני העם הצרפתי ערב המהפכה.
החוקרים חלוקים באשר למהימנות המידע הקיים בידינו כיום אודות ייסוד הרפבוליקה הרומית ומעשיו של ברוטוס. כמו כן, יש החולקים על מידת תמיכתו של דויד ברפובליקה בשלב מוקדם זה וטוענים שדויד בחר בנושא זה בגלל התאמתו לסגנון הנאו-קלאסי ולא מתוך הזדהות עם רעיון הרפובליקה.
הציור
הסצנה מתרחשת בביתו של ברוטוס. ברוטוס יושב בצד שמאל, באזור מוצל. רגליו שלובות, הוא מפנה את גבו הכפוף לליקטורים הנושאים את גופות בניו פנימה. הבעת פניו מביעה רצינות ונחישות. בידו השמאלית הוא אוחז בנייר, זהו הצו ההוצאה להורג של בניו עליו חתם. בידו הימנית הוא מצביע על עצמו. משמאל לברוטוס ניצב פסל המסמל את העיר רומא. בתחתית הפסל ניתן לראות את הזאבה הקפיטולינית מניקה את התאומים המיתולוגיים מייסדי רומא רמוס ורומולוס. בחלקו התחתון ביותר של הפסל מופיעה חתימתו של דויד.
ויטליה ובנותיו של ברוטוס המומות ובסערת רגשות. האמוציונליות שלהן עומדת בניגוד חד לאיפוק והרצינות של ברוטוס. ניגוד חד זה, בין דמויות המפגינות אמוציונליות ובין דמויות השולטות ברגשותיהן, חוזר בכמה מציוריו של דויד (למשל במותו של סוקרטס ובשבועת האחים ההוראטים).
ניתן להבחין בכמה מאפיינים נאו-קלאסיים בציור: שורות העמודים ברקע, סידור הדמויות כמו בתבליט, הרהיטים בחדר, בגדי הדמויות ותנוחותיהן.
סקיצה של הציור משנת 1787 שמורה במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו-יורק. סקיצה נוספת, משנת 1789 לערך, שמורה במוזיאון הלאומי לאמנויות יפות בסטוקהולם שוודיה.
אנחל גורייה
חוזה אנחל גורייה (בספרדית: José Ángel Gurría Treviño; נולד ב-8 במאי 1950), ידוע בשם אנחל גורייה הוא כלכלן ודיפלומט מקסיקני. הוא המזכיר הכללי לשעבר של הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, ה-OECD. הוא כהן בתפקידו זה מאז 1 ביוני 2006 ועד 1 ביוני 2021.
ביוגרפיה
גורייה סיים תואר ראשון בכלכלה ב-Universidad Nacional Autónoma de México והמשיך ללימודים מתקדמים באוניברסיטת לידס שבממלכה המאוחדת ובאוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית.
גורייה שימש גם כנשיא ומנכ"ל הבנק הלאומי לפיתוח של מקסיקו (Nafin) וכנשיא ומנכ"ל הבנק לסחר חוץ (Bancomext). בשנים 2003–2005 כיהן כחבר דירקטוריון קבוצת היועצים החיצונית של ה-Inter-American Development Bank (הבנק הבינאמריקני לפיתוח).
גורייה היה אדריכל הייצוב הכלכלי של מקסיקו, בין היתר באמצעות קיצוץ ההוצאה הממשלתית של מקסיקו שש פעמים במהלך כהונתו של ממשל סדייו. ההשפעה של פעילותו הורגשה כבר במהלך כהונת ממשלו של ויסנטה פוקס כנשיא מקסיקו, שמינה אותו להוביל את הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי ביולי 2005.
גורייה שולט בשש שפות: ספרדית, אנגלית, צרפתית, איטלקית, גרמנית ופורטוגזית.
ב-30 בספטמבר 2010 מונה גורייה לכהונה שנייה בת חמש שנים כמזכ"ל הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, לאחר שכהונתו הראשונה הסתיימה ב-1 ביוני 2011.
בשנת 2010, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
בשנת 2016 הוענק לגורייה אות בן-גוריון למנהיגות מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
ב-1 ביוני 2021 החליף אותו בתפקיד מזכ"ל ה-OECD מתיאס קורמן מאוסטרליה.
פיליפ לקלרק
מרשל צרפת זא'ק פיליפ לקלרק דה אוטקלוק (ההיגוי בצרפתית: לֶקְלֶר; נולד כמארי פיליפ ויקונט דה אוטקלוק; 22 בנובמבר 1902 – 28 בנובמבר 1947) היה איש צבא צרפתי אשר פעל במלחמת העולם השנייה במסגרת צבא צרפת החופשית ונודע בכך שכוחותיו הם ששחררו את פריז מן הכיבוש הנאצי.
ביוגרפיה
לקלרק נולד למשפחת אצולה צרפתית בעלת מסורת צבאית. הוא היה בוגר מצטיין של האקדמיה הצבאית סן-סיר ב-1924, ושירת לאחר מכן במסגרת צבא צרפת במרוקו.
במאי 1940 שירת כקפיטן (דרגה המקבילה לסרן בצה"ל) במסגרת הכוחות שלחמו נגד הגרמנים במערכה על צרפת. במסגרת זו נכנס עם כוחותיו לבלגיה אך לאחר מכן נאלץ לסגת לצרפת, ונפצע בראשו בעת שלחם באזור שמפאן. ביולי 1940, לאחר שתבוסת צרפת הייתה לעובדה, נמלט לספרד והצטרף בלונדון לדה גול ואנשיו, צבא צרפת החופשית.