cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי איטליה–לוב
היסטוריה
בעוד שלוב נחשבה לפאריה על ידי חלק ניכר מהקהילה הבינלאומית בשליטתו של מועמר קדאפי, איטליה שמרה על יחסים דיפלומטיים עם לוב וייצאה כמות משמעותית מהנפט שלה מהמדינה. היחסים בין איטליה לוב התחממו בעשור הראשון של המאה ה-21, כאשר הם נכנסו להסדרים שיתופיים לטיפול בהגירה בלתי חוקית לאיטליה. לוב הסכימה למנוע באגרסיביות ממהגרים מאפריקה שמדרום לסהרה להשתמש במדינה כדרך מעבר לאיטליה, בתמורה לסיוע זר ולניסיונותיה המוצלחים של איטליה להביא לאיחוד האירופי להסיר את סנקציות הסחר שלה על לוב.
ב-30 באוגוסט 2008, איטליה חתמה על אמנה בהודאה והתנצלה על הנזקים שספג העם הלובי בתקופת האימפריה האיטלקית, וזאת הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה שמדינה התנצלה ופיצתה (5 מיליארד דולר בתוספת הטיפול הרפואי למי שנפגע משרידי הקולוניאליזם) בגלל ההתיישבות הקודמת שלו. אמנת הידידות, השותפות והשיתוף פעולה בין איטליה ללוב מורכבת משלושה חלקים: עקרונות כלליים: סיום המחלוקות; ושותפות. החלק הראשון מתחיל בגינוי רשמי של הקולוניזציה של איטליה בלוב. החלק השני, שנסגר עם העבר, מכיל את תשלום הפיצויים בסך 5 מיליארד דולר שישולמו בתשלומים שנתיים של 250 מיליון דולר לאורך 20 שנה. השלישי, החלק החשוב ביותר באמנה עוסק בשותפות. בעוד שהמדינות תכננו לשתף פעולה בתחומי התרבות, הכלכלה, המדע, אי-התפשטות ועוד, תחום שיתוף הפעולה העיקרי נוגע להגירה. על חוף לוב לסייר על ידי צוותים מעורבים (לוביים ואיטלקיים) על סירות שיסופקו על ידי איטליה. בנוסף, יש לפקח על גבולותיה של לוב באמצעות מערכת גילוי לווין המסופקת על ידי האיחוד האירופי וממשלת איטליה.
האמנה העלתה חששות מסוימים בזכות האדם בנוגע לגורלות המהגרים שנמנעו כתוצאה מתהליך זה. על פי בית הדין האירופי לזכויות אדם, איטליה העובדת עם לוב להחזרת מהגרים ללוב בניגוד לרצונם מפרה את זכויות האדם שלהם. בלוב המהגרים נתונים לתנאים לא אנושיים, מכות, אונס והפרות זכויות אדם אחרות.
בשנת 2009 קדאפי ביקר באיטליה לראשונה בשלטונו בן 40 השנים. עם זאת, כאשר קדאפי עמד בפני מלחמת אזרחים בשנת 2011, איטליה הטילה הקפאה על כמה נכסי לוב הקשורים אליו ולמשפחתו, על פי משטר ממומן על ידי האו"ם ואז הפציצה את המדינה. לאחר מות קדאפי הכירה איטליה במועצת המעבר הלאומית.
ב-26 בספטמבר 2011, חברת האנרגיה האיטלקית Eni הודיעה כי החלה מחדש את ייצור הנפט בלוב לראשונה מאז תחילת מלחמת האזרחים בלוב ב-2011, מה ששיקף את היחסים החיוביים בין שתי המדינות.
שגרירות איטליה בטריפולי היא אחת משגרירויות המערב הבודדות שפעלו בלוב במהלך מלחמת האזרחים השנייה בלוב, מכיוון שאיטליה היא השותפה המסחרית החשובה ביותר עבור לוב.
עונת 2012/2013 בליגה הבלקנית בכדורסל
עונת 2012/2013 בליגה הבלקנית בכדורסל (BIBL) הייתה העונה ה-5 של תחרות אירופית זו לקבוצות כדורסל.
המשחק הראשון במסגרת שלב הבתים התקיים ב-16 באוקטובר 2012 והגמר נערך ב-21 באפריל 2013. בתחרות השתתפו 10 קבוצות, 2 מבולגריה, 2 ממקדוניה, 2 ממונטנגרו, 1 מקרואטיה, 1 מיוון, 1 מסרביה ו-1 מישראל. לראשונה השתתפה קבוצה מיוון.
מתכונת התחרות
לעונה זו נרשמו למפעל כ-10 קבוצות ששובצו לשני בתים של כ-5 קבוצות. הקבוצות שיחקו במתכונת של שני סבבים, בית וחוץ נגד כל אחת מקבוצות הבית, בסך הכל כ-8 משחקים, כאשר 3 הראשונות העפילו לסבב הבתים השני ובמקיל שתי הקבוצות שסיימו במקומות 5 ו-6 בכל בית שובצו לבית תחתון בו שיחקו צמד משחקים כנגד כל אחת מהיריבות בבית. הקבוצות שהעפילו לשלב השני שיחקו בבית יחיד של 6 קבוצות בשיטה זהה לסיבוב הראשון, במתכונת של שני סבבים, בית וחוץ נגד כל אחת מקבוצות הבית, בסך הכל כ-10 משחקים. בסיום סבב הבית השני העפילו 4 הראשונות לפיינל פור, כאשר הקבוצה שסיימה ראשונה מאחרת את הקבוצה במקום ה-3 והקבוצה במקום ה-2 מארחת את הקבוצה במקום ה-4.
הפועל גלבוע גליל זכתה באליפות הליגה בפעם השנייה.
הסיבוב השני
בשלב זה חולקו הקבוצות לשני בתים, הבית העליון המתומדד על העפלה לפינל פור והבית התחתון המספק מסגרת משחקים לקבוצות שלא העפילו לבית ג'
בית ד'
הקבוצות בבית זה סיימו למעשה את דרכם בטורניר ולמשחקם אין השפעה על המשך הליגה.
מיקל ארטטה
מיקל ארטטה אמטריאין (בספרדית: Mikel Arteta Amatriain נולד ב-26 במרץ 1982 בסן סבסטיאן שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן ארסנל.
קריירה
בגיל 15 הצטרף ארטטה למחלקת הנוער של ברצלונה. ארטטה שיחק במדי קבוצת המילואים, אך לא קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 2001 הושאל לפריז סן-ז'רמן הצרפתית, ושנה מאוחר יותר חתם בגלאזגו ריינג'רס, עמה זכה בגביע הליגה הסקוטית. בשנת 2004 עבר לריאל סוסיאדד תמורת 5.2 מיליון אירו.
ב-2005 חתם ארטטה באברטון מהפרמייר ליג האנגלית. ארטטה הציג יכולות טובות במשך שנותיו במועדון ובמהרה תפס מקום בהרכב הראשון. בסך הכל שיחק שש שנים בקבוצה, ורשם 35 שערים ו-41 בישולים ב-209 הופעות בכל המסגרות.
קריירת אימון
בקיץ 2016 פרש ממשחק פעיל ועבר לשמש כאחד מעוזריו של מאמן מנצ'סטר סיטי פפ גוארדיולה.
ב־20 בדצמבר 2019 ארטטה מונה למאמן ארסנל, קבוצתו האחרונה כשחקן ובה חתם לשלוש וחצי שנים. ארסנל היא הקבוצה הראשונה של ארטטה כמאמן ראשי.
את עונת 2019/2020 ארסנל סיימה במקום השמיני בפרמייר ליג, לאחר עונה לא פשוטה עבורה. עם זאת, ארסנל רשמה הצלחה במפעל גביע ה-FA, בחצי גמר הגביע האנגלי ארסנל של ארטטה ניצחה 0–2 את מנצ'סטר סיטי של פפ גוארדיולה, שארטטה שימש כעוזר מאמן שלו במשך שלוש וחצי עונות. ב-1 באוגוסט 2020 ארטטה זכה בתואר הראשון שלו כמאמן, לאחר ניצחון 1–2 על צ'לסי בגמר הגביע האנגלי. בכך ארסנל הבטיחה כרטיס למוקדמות הליגה האירופית.
את עונת 2020/2021 בפרמייר ליג סיימה ארסנל פעם נוספת במקום השמיני בליגה וכתוצאה מכך לא השתתפה בעונה שלאחר מכן בשום מפעל אירופי, בפעם הראשונה מזה 26 שנים. בעונה שלאחר מכן, עונת 2021/2022 סיימה הקבוצה במקום החמישי ופספסה הזדמנות לחזור ולהשתתף בליגת האלופות כשהפסידה מחזור לפני סיום העונה 0–2 לניוקאסל יונייטד ואיבדה את המקום הרביעי המוביל לליגת האלופות ליריבתה העירונית טוטנהאם הוטספר.
בעונת 2022/2023 הובילה ארסנל במרבית העונה את הטבלה אך איבדה אותו במחזורי הסיום למנצ'סטר סיטי, איבדה את האליפות וסיימה במקום השני.
סטטיסטיקות אימון
נכון ל-29 במאי 2023
Poupée de cire, poupée de son
השיר נכתב והולחן על ידי סרז' גינסבורג והיה השיר הזוכה הראשון בתחרות האירוויזיון שאינו בלדה. בשנת 2005 היה השיר אחד מ-14 המועמדים בשיר היובל באירוויזיון לבחירת השיר הטוב ביותר בכל הזמנים במסגרת זו.
כפי שגינסבורג הרבה לעשות, רבות ממילות השיר הן בעלות משמעות כפולה ומשחקי מילים. כך למשל, שם השיר יכול להיות מובן כ"בובת שעווה, בובת קש" או במובן "בובת שעווה, בובת צליל" (עם הרמיזה שהזמרת גל היא "בובת צליל" שבה שולט גינסבורג).
מילות השיר
הדימוי המרכזי של השיר הוא זמרת המזהה עצמה כבובת שעווה (poupée de cire), בובת קש (poupée de son) ובובת אופנה. ליבה חרוט בשיריה; היא רואה חיים דרך הזגוגיות הוורודות והבוהקות של שיריה. האם היא טובה או גרועה מבובת אופנה?
אולם אהבה לא קיימת רק בשירים, והזמרת שואלת עצמה מה התועלת בשירה על אהבה כאשר היא עצמה אינה יודעת דבר על בנים.
בשני הבתים האחרונים מספרת שאיננה אלא בובת שעווה, בובת קש, תחת השמש של שערה הזהוב. אולם יום אחד אותה בובת שעווה ובובת קש תהיה מסוגלת לחיות את שיריה ללא חשש מחומם של הבנים.
לשון נופל על לשון, משחקי מילים ומשמעות כפולה
לשון נופל על לשון, משחקי מילים ומשמעות כפולה הם חלק בלתי נפרד מסגנונו הלירי של גינסבורג. סגנון כתיבה זה מקשה על מי שאינם דוברי צרפתית להבין את דקויות שיריו, ומקשה אף יותר על תרגומם.
בעת ששרה את השיר באירוויזיון, פראנס גל הייתה תמימה מכדי להבין את המשמעות הנסתרת של מילות השיר. היא חשה שנוצלה על ידי גינסבורג, במיוחד לאחר ששרה את השיר Les sucettes, אשר משמעותו הראשונה היא "סוכריות על מקל", אולם מתייחס אף לסקס אוראלי בדומה למילה 'מציצה' בעברית. poupée de son בצרפתית עשוי להתייחס לבובת צליל או בובת שיר, בובה שנמתחת בחוט. ניתן להבין מן השיר כי הזמרת פראנס גל היא הבובה שבאמצעותה מתעל גינסבורג את שיריו.
בהמשך הרחיקה עצמה פראנס גל מתחרות האירוויזיון, וסירבה לשוחח בפומבי על שירה או לבצע אותו.
ביצוע השיר באירוויזיון
השיר היה במקום ה-15 בסדר השמעת השירים, לאחר שירה של בריגיט ברול, נציגת דנמרק, ולפני שירו של ויקטור לקמנקו, נציג פינלנד. בסיום הספירה קיבל השיר 32 נקודות, והיה הראשון מבין 18 שירים. בעקבות הזכייה ספגה הזמרת פראנס גל ביקורת בציבור הצרפתי על שבחרה לייצג את לוקסמבורג ולא את מולדתה.
גרסאות בשפות זרות
השיר זכה לביצועים בשפות רבות:
מייקל יורק
מייקל יורק (באנגלית: Michael York; נולד ב-27 במרץ 1942) הוא שחקן בריטי.
ביוגרפיה
מייקל יורק נולד בשם מייקל יו ג'ונסון בפולמר, ג'ררד קרוס שבבקינגהמשייר באנגליה. אמו, פלורנס אדית מיי הייתה מוזיקאית ואביו, ג'וזף גוויין ג'ונסון, היה קצין ממוצא ולשי ברגימנט הארטילריה המלכותי ומנהל במרקס אנד ספנסר. ליורק אחות מבוגרת ממנו, פנלופי אן, ושתי אחיות תאומות צעירות ממנו, שאחת מהן נפטרה שעות אחדות אחרי לידתה. הוא גדל בבורג'ס היל שבסאסקס והתחנך בבית הספר לבנים "ברומלי" בלונדון. אחר כך למד ב"יוניברסיטי קולג'" באוקספורד. את הקריירה שלו החל ב-1956 כשהופיע במחזה "The Yellow Jacket". ב-1959 הופיע לראשונה בווסט אנד, בתפקיד קטן בהפקה של "המלט".
ב-1972 כיכב לצידה של לייזה מינלי בסרטו של בוב פוסי, "קברט". הוא גילם את בריאן רוברטס, דמות בדיונית המבוססת על כריסטופר אישרווד, שספרו "פרידה מברלין" היווה מקור למחזמר קברט. ב-1977 חזר לעבוד עם זפירלי במיני סדרה "ישו מנצרת" בתפקיד יוחנן המטביל.
יורק גילם את דארטניאן בעיבוד משנת 1973 ל"שלושת המוסקטרים". באותה שנה הופיע לראשונה בברודוויי במחזה של טנסי ויליאמס "Out Cry". שנה לאחר מכן יצא לאקרנים "ארבעת המוסקיטרים", סרט ההמשך של "שלושת המוסקטרים", שעלילתו מבוססת על חלקו השני של הספר. שני הסרטים פופולריים עד היום ונחשבים לעיבוד הקולנועי הטוב ביותר לספר ההרפתקאות של דיומא. חמש עשרה שנה אחר כך השתתף רוב צוות השחקנים בסרט המשך שלישי, "שובם של המוסקטרים", המבוסס על ספר ההמשך של דיומא "אחרי עשרים שנה". ב-1976 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "מרוץ לחיים" (Logan's Run) וב-1977 בסרט "האי של ד"ר מורו" לצידו של ברט לנקסטר.
יורק הופיע כשחקן אורח בסדרת המדע הבדיוני בבילון 5, וכן בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה בנות גילמור בתפקיד פרופ' אשר פלמינג, פרופסור בן 60 מאוניברסיטת ייל וחבר של סטודנטית מייל. הוא דיבב את הדמות ארס בסדרת האנימציה "Justice League Unlimited", את דוקטור מונטיגיו קיין ב"באטמן - הסדרה המצוירת" ואת קאנטו ב"סופרמן - הסדרה המצוירת". הוא כיכב בתפקיד סטון אלכסנדר במותחן "The Omega Code" ובסרט ההמשך "Megiddo: The Omega Code 2".
בסדרת הטלוויזיה "seaQuest DSV" גילם יורק את דמותו של אלכסנדר בורן נשיא מקרונזיה, ובסדרת הסרטים "אוסטין פאוורס" שיחק בתפקיד באזיל אקספוזישן. בסדרה "משפחת סימפסון" הופיע כמייסון פיירבנקס, מי שייתכן שהוא אביו של הומר סימפסון. בסדרה "גולשים בזמן" גילם דמות המזכירה את ד"ר מורו. ב-2006 השתתף בסדרה "חוק וסדר: כוונה פלילית" כשהוא מגלם את ברנרד פרימונט בן דמותו של הרוצח הסדרתי צ'ארלס סובראג'. הוא גם הופיע בתפקיד עצמו במספר פרקים בעונה השלישית של הסדרה "תרגיע". ב-2008 שיחק בהופעת אורח ב"מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים".
יובל כספין
ראשית דרכו
כספין נולד ב-1957. בנם הצעיר של אברהם כספין וטובה לבית גרשון. אמו נולדה בשנת 1931. הבכורה, להוריה סושה (נעמי), ושמעון גרשון. הוריה היו חקלאים, מראשוני רמתיים. הם היו קרובי משפחה וגרו בצעירותם בבניין משותף בעיר סאנוק בגליציה. אביו, עלה לארץ ב-1925 ושלח להביא את בת זוגו סושה גרשון, בשנת 1930. למשפחה היה שדה, סוסים, וחיות משק. אביה של טובה, שמעון גרשון אהב שירה והיה חזן בפולין.
בילדותו למד שירה. הוא שירת בלהקת פיקוד הדרום עד שפורקו הלהקות הצבאיות ב-1978 ואז היה למש"ק חינוך. הוא קיבל הרכב של ארבעה נגנים ואת רוני וייס שהיה מעבד ומנהל מוזיקלי בצבא, ועשה גרסאות כיסוי בפני חיילים. אחרי השחרור הרגיש שהוא לא כל כך מצליח בשירה ותיאטרון, ועבר לעצב בגדים לתיאטרון ולאחר מכן גם לתעשיית הסרטים.
מייקל יורק
ביוגרפיה
ב-2006 ו-2007 שיחק במחזמר "קמלוט" בתפקיד המלך ארתור. ב-2008 השתתף יורק בתוכנית של בי-בי-סי ויילס, "Coming Home" על ההיסטוריה של משפחות ולשיות.
יובל כספין
כמעצב
בשנת 1975. כחייל, שמע על שבוע האופנה שנערך במלון הילטון תל אביב. שעשה עליו רושם מיוחד. לאחריו נוצר קשר מיוחד בינו ובין המעצבת רוז'י בן יוסף. לאחר מכן נעזר בה, כאשר קיבל עבודה כמעצב בתוכנית אמריקאית שצולמה בארץ. לדבריו המפגשים עם בן יוסף "היו חמים, ובעלי השפעה ענקית על חיי כמעצב".
לאחר מכן עבד חמש שנים בניו יורק וכשחזר בעצת חברו הבמאי צדי צרפתי, עבר לתיאטרון שם טיפל בהלבשת השחקנים, במחזות: "גריז", "אדיפוס", "יוסף וכותנת הפסים" ועוד. ב"יוסף וכתונת הפסים" חזר אל הבמה והשתתף כשחקן ב-188 הצגות.
מייקל יורק
חיים אישיים
יורק חי בקליפורניה ובעל אזרחות אמריקאית. ב-27 במרץ 1968 התחתן עם פטרישיה מק'קלום. בנו החורג הוא ריק מק'קלום המפיק של "מלחמת הכוכבים".
יובל כספין
כמעצב
במהלך השנים הקים סטודיו פרטי, על לקוחותיו נמנו בין היתר עפרה חזה, שרי צוריאל, חנה לסלאו, ריקי גל, יונה אליאן ודיאנה רוס. מזה מספר שנים כספין מלמד עיצוב אופנה במכללת ויצו בחיפה.
עורך כותב ומגיש תוכנית רדיו וטלוויזיה, הגיש תוכנית סגנון חיים בשם "המסיבה" בערוץ 10, שהייתה מועמדת לפרס "מסך הזהב", ותוכנית בשם "בדרך לחופה".
כזמר
בשנת 2004 כספין פגש את מירה עווד כמעצב אופנה, לקראת צאתה להופעה באירוויזיון. מתוך הקשר ביניהם צמחה תוכנית משותפת בטלוויזיה החינוכית בשם "אחלה יום" המשודרת בעברית ובערבית.
בשנת 2008 לכבוד עשור לפסטיבל הפסנתר, התחיל כספין להופיע עם שירי משוררות, לדבריו: "מתוך אהבה גדולה למילה העברית הכתובה ומתוך התחברות ל"חרוז" הנשי בחרתי לשיר משוררות..." המופע, שלווה בארבעה מוזיקאים, הוא שירים שנכתבו על ידי משוררות עבריות, כתרצה אתר, רחל, לאה גולדברג, יונה וולך, נורית זרחי, נעמי שמר, רחל שפירא ועוד ללחנים של מלחינים כמתי כספי, שלמה גרוניך, שמואל וילנסקי, מיקי גבריאלוב, נורית הירש, יצחק קלפטר (צ'רציל), יהודה פוליקר ועוד.
כשחקן
בשנת 2022 הופיע בתפקיד המספר / הקרימינולוג במחזמר "מופע האימים של רוקי".
חייו
כספין מעיד שחייו השתנו בגיל 17, כשהתחיל להבין את הזהות המינית שלו.
לדבריו המהפכה השנייה בחייו הייתה כשהחליט לעבור לחיות בניו יורק בגיל 26, את הצעד עשה כי חש חייב. "המהפכה השלישית הייתה בגיל 40" הוא מספר, "זה היה משמעותי - עברתי לביתי החדש, נפרדתי מאהבת חיי, היה לי בלגן גדול והשתמשתי בכל מיני חומרים כימיים שלא אחזור עליהם לעולם. גם יום הולדתי ה-50 היה משמעותי מאוד- ההפתעות והריגושים שגרמו לי חבריי ואוהביי היו כאלה, שחששתי שלא אעמוד בהם".
כאנשים שהשפיעו עליו במיוחד הוא מציין את אמו בילדותו ובבגרותו את סבתו מרים, שהייתה בשבילו מודל ליהודייה חדשה, ציונית ומאמינה. "היא לימדה אותי והבהירה לי שאפשר להאמין באלוהים בלי סממנים חיצוניים של כיפה או כובע או מלבושים כאלה ואחרים". גם צדי צרפתי, שבפסיעותיי הראשונות במקצוע היה האדם שסייע. "עוד אדם שהשפיע עלי רבות הוא הרב מרדכי גפני. המפגש שלי אתו היה מרתק ומקרב".
כספין מתגורר בבית שהוא לופט למגורים, מאז 1997, זהו בניין לשימור ברחוב נחלת בנימין בתל אביב.
משפחתו
כספין סבו אבי אביו, יהושע כספין עלה לארץ ישראל בשנת 1913 לאחר ששירת בצבא הרוסי כחייט. במשפחה נהוג לספר שהסב תפר את החליפה שבה יוסף טרומפלדור מצולם, כאשר נפגשו בקהיר. הסבתא אם אביו של כספין, מרים כספין לבית רובינשטיין, נולדה בעזה להורים שהיו בתנועת ביל"ו. בערוב ימיה הייתה דתית מאוד. הסב יהושע ואחיו אשר כספין, פתחו מתפרה באזור כיכר פריז בחיפה והיו ראשוני המתגוררים בשכונת נווה שאנן בחיפה, שהוקמה ב-1922. אביו של כספין, אברהם היה הבן הבכור במשפחה. בתקופת המנדט הבריטי שירת אברהם כספין בצבא הבריטי, לאחר מכן היה נהג באגד.
הסכמה מינית
הסכמה מינית (באנגלית: Sexual consent) היא הסכמה לעסוק בפעילות מינית. פעילות מינית ללא הסכמה מינית נחשבת לאונס או לתקיפה מינית אחרת. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, טען האקדמאי לואיס פינו כי על החברה להתקדם למודל תקשורתי מכיל יותר של מיניות, כך שההסכמה המינית תהיה מפורשת וברורה יותר, אובייקטיבית ומרובדת יותר, עם מודל מקיף יותר מאשר "לא פירושו לא" או "כן פירושו כן". אוניברסיטאות רבות הקימו קמפיינים בנושא ההסכמה המינית. קמפיינים יצירתיים עם סיסמאות ותמונות מושכות תשומת לב יכולים להיות כלים יעילים להעלאת המודעות לתקיפה מינית בקמפוס ולנושאים אחרים שקשורים לכך.
בקנדה, "הסכמה [מינית] היא ... הסכמה מרצון של האדם לעסוק בפעילות מינית" ללא ניצול לרעה או ניצול של "אמון, כוח או סמכות", כפייה או איומים. ניתן לבטל הסכמה מינית בכל רגע.
מאז סוף שנות ה-90 של המאה ה-20, הוצעו מודלים חדשים להסכמה מינית. באופן ספציפי, פיתוח המודל "כן פירושו כן" ומודלים חיוביים אחרים, כמו כן ההגדרה של הול: "האישור מרצון של מה שנעשה או מוצע על ידי אחר; רשות; הסכמה בדעה או ברגש." היקמן ומולנהרד קבעו כי הסכמה מינית צריכה להיות "תקשורת מילולית או לא מילולית חופשית של תחושת נכונות בשביל לעסוק בפעילות מינית." הסכמה מינית מתקנת עשויה עדיין להיות מוגבלת מפני שלא תמיד ניתן להכיר בנסיבות האישיות הבסיסיות סביב ההסכמה המינית במודלים "כן פירושו כן" ו-"לא אומר לא".
יצחק-משה עמנואל
יצחק-משה עמנואל (עמ"י; 6 במאי 1927–20 בנובמבר 2006) היה מחנך, סופר, היסטוריון, משורר ופעיל ציבור שעסק בצמצום הפערים בין העדות בישראל. ייסד ועמד בראש תנועת "ישראל הצעירה".
ביוגרפיה
נולד בירושלים לרבקה ולאברהם, דור חמישי בירושלים, בן למשפחה ממוצא ספרדי-מזרחי. אמו ואביו היו מראשוני המתיישבים בירושלים שמחוץ לחומות. אביו גם נמנה עם מייסדי שכונת גרין - השכונה הראשונה בחולון.
בצעירותו למד ב"בית ספר עירוני לבנים" ובתיכון בירושלים. משם המשיך לאוניברסיטה העברית בירושלים ולבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב. בשנים אלו נמנה עם פלוגות הכותל, שמטרתה הייתה שמירה על ביטחונם של מתפללי הכותל המערבי בלילות.
עמנואל נמנה עם פעילי ואנשי האצ"ל, ובתקופת המצור על ירושלים בשנת 1948, התנדב ב"מרכז המפקד לשירות העם". באותה שנה נמנה עם מייסדי תנועת החרות, ושימש גם כחבר המועצה הארצית וכמועמד מטעמה לכנסת השלישית.
בשנת 1958, לאחר מבצע סיני עזב את תנועת החרות, וייסד את תנועת "איחוד לאומי" שפעלה למען הספרדים ובני עדות המזרח, והיה מועמד במקום השני מטעמה בריצה לכנסת הרביעית. כן עמד בראש הרשימה למועצה המקומית בחולון מטעם התנועה.
בשנת 1963 נמנה עם מקימי התנועה הפוליטית "אחוה", שאיחדה תחתיה נציגים מרשימות בלתי תלויות ברשויות המקומיות, לצד רוברט חיים, דוד חכם, חיים אשר ועוד.
בשנת 1967, בפגישה עם נשיא המדינה זלמן שזר, קרא למנות בממשלה שר לענייני ירושלים, וכן דרש מהנשיא לפרסם מנשר שבו הוא קורא לצמצום הפערים בישראל, אך האחרון סירב.
עמנואל הלך לעולמו ב-20 בנובמבר 2006.
תנועת ישראל הצעירה
בשנת 1961 לערך ייסד את תנועת "ישראל הצעירה" שמטרתה הייתה ייצוג עדות המזרח וצמצום הפערים בישראל. אחד מהמניעים להקמת התנועה היה הספר המהפכה האשכנזית של קלמן כצנלסון, ובשיאה כללה התנועה 25 חברי מרכז, תנועת נוער בחולון, ו-150 חברי מועצה ב-11 סניפים ברחבי הארץ, בהם ראש מועצת ראש העין שלום מנצורה, וראש המועצה ביבנאל. בשנת 1965 עמד בראש הרשימה בריצה לכנסת ולעשר רשויות מקומיות. בשנת 1977 התאחדה הרשימה עם רשימת "חופש - חזית פועלים ושכונות", ועמנואל הוצב במקום הרביעי בריצה לכנסת.
בעזרת התנועה, קידם עמנואל שוויון בין העדות בישראל, באמצעות מחאה ופעילות ציבורית.
חיבוריו
עמנואל פרסם מאמרים רבים בעיתונות העברית בנושאים מדיניים, חינוכיים, חברתיים ותרבותיים. כן הוציא לאור את החוברת "הידען חולון-בת ים" מדי תקופה.
יהושע מרדכי ליפשיץ
יהושע מרדכי ליפשיץ (1829? – 2 באוגוסט 1878) היה מילונאי, בלשן וסופר יהודי יליד רוסיה. ליפשיץ היה אבי היידישיזם והראשון שקרא להעניק לניב היהודי-גרמני מעמד של שפה בפני עצמה.
חייו
ליפשיץ נולד ככל הידוע בברדיצ'ב שבתחום המושב. מעט ידוע על ראשית חייו, אך ברור שהשתייך לתנועת ההשכלה, שאנשיה הקפידו על כתיבה בעברית צחה ובזו לניב היהודי כז'רגון בלול. במקביל רכש חינוך כללי מקיף במדעים ובשפות זרות, והשתלם בכימיה, פיזיקה, מתמטיקה, צרפתית, גרמנית ורוסית. הוא אף ערך ניסויים מדעיים בביתו, ופעם כמעט התעוור בפיצוץ. עוד בשלהי שנות ה-50 הפגין עמדה שחרגה מאוד מהיחס המשכילי המזלזל ללשון המדוברת בפי היהודים. בעוד שהם שאפו להקנות לעם הפשוט עברית מטוהרת מחד ושפות אירופאיות מאידך, הוא השתכנע שהפצת תרבות וחינוך בקרב ההמונים תעשה בצורה מיטבית בשפתם שלהם והחל לייקר אותה: הוא ראה בה את שפת-האם האותנטית של העם, בעלת חשיבות גדולה משלה, הרבה יותר מהמליצות העבריות המצועצעות שנקטו משכילי דורו והיו מובנות בקושי לבכירי תלמידי הישיבות. משכילים אחרים השתמשו ביהודית אף הם לצרכים כאלו, אך הקפידו להדגיש כי הם עושים זאת מחוסר ברירה. ב-1861 ניסה להשיג רישיון להדפסת עיתון בלשון, ושלח איגרת לכמה משכילים על חשיבות הניב.
לפני ואחרי "קול מבשר" היה ליפשיץ פעיל כמעט יחיד להפיכת הלשון לשפה תקנית, שהוא גם היה הראשון לכנות "יודיש" באופן שיטתי (קודם נקראה בשלל שמות כולל "עברי-טייטש", "לשון אשכנז" וכו'). במאמציו לשם כך סקר את היידיש המדוברת בחבל הולדתו ווהלין וניסה להפוך אותה לבסיס לשפה המְתוּקנֵנֶת ששאף לזקק. הוא חקר את הדקדוק וביקש לנסח איות אחיד. ב-1867 הוציא לאור את עבודתו המקיפה במילון גרמני-יידי, המילון המודרני הראשון לשפה. ב-1869 חיבר גם מילון רוסי-יידי. שנות ה-70 עמדו בסימן התחדדות המתח בין קנאי תחיית השפה העברית והיידישיסטים הקיצונים, ששללו איש את מפעל רעהו. בהקדמה למילונו היידי-רוסי מ-1876 תקף ליפשיץ בשצף את מחיי העברית והכריז עליה כשפה ספרותית מתה ומנוונת. הוא היה פרוגרסיבי והתקרב לרעיונות הסוציאליזם, ופתח מתפרה בעירו כשהוא חולק ברווחים עם הפועלות העניות.
अ
המקבילה העברית הקרובה ביותר היא האות העברית א' (יחד עם תנועת פתח (a) מקוצרת). האות הבאה אחריה היא האות आ.
בודי שופ
בודי שופ (באנגלית: The Body Shop), היא חברת קוסמטיקה, טיפוח עור ובישום בריטית, שנוסדה בשנת 1976 על ידי היזמית אניטה רודיק. החברה מייצרת ומשווקת כ-1,000 מוצרים שונים הנמכרים בכ-3,000 חנויות, המחולקות בין אלו שבבעלות החברה לבין חנויות הפועלות בזכיינות, ביותר מ-65 מדינות ברחבי העולם.
החברה נמצאת בבעלות חברת הקוסמטיקה הברזילאית "Natura". בין השנים 2006–2017 הייתה בבעלות חברת הקוסמטיקה הצרפתית "לוריאל". בספטמבר 2017 מכרה לוריאל את החברה ל-Natura תמורת 880 מיליון ליש"ט.
בישראל פועלת רשת חנויות בשם "בודי שופ" שאין לה קשר לרשת הבינלאומית, ונמצאת בבעלות קבוצת "ד"ר פישר".
היסטוריה
הרשת הוקמה בעיר ברייטון בשנת 1976 על ידי אניטה רודיק, בת למהגרים אטלקיים שניהלו בית קפה בעיירת החוף ליטלהמפטון. לטענתה בצעירותה עבדה בשירות האו"ם, ובמסגרת התפקיד ביקרה במדינות העולם השלישי, שם גילתה שיטות טבעיות לטיפוח. היא נכנסה לעולם העסקים בעקבות נישואיה לנורדון רודיק; והשניים ניהלו יחד בית מלון, ולאחר מכן מסעדה. היא השיגה הלוואה של 4,000 ליש"ט כדי לפתוח חנות. החזון המקורי של העסק היה למכור מוצרים ידידותיים לסביבה שלא עברו ניסויים בבעלי חיים בתעשיית הקוסמטיקה עם מרכיבים טבעיים, וניסתה לקדם את פיתוח העולם השלישי באמצעות רכישת חומרים מקהילות קטנות במדינות עניות. החנות נפתחה עם מגוון של 25 מוצרים. רודיק רכשה בקבוקי דגימות שתן מבית חולים סמוך כדי למכור בהם את מוצריה, אבל לא היה לה מספיק מהם, והיא הודיעה ללקוחות שהבקבוקים ניתנים למילוי חוזר בחנות.
בתחילה, המניע שלה היה לפרנס את שני ילדיה, בזמן שבעלה יצא לטייל ברחבי דרום אמריקה. אך העסק הצליח והיא החלה להרחיב אותו עם סניפים נוספים. בשנת 1977, רודיק השיקה חנות נוספת באמצעות מכירת 50% מהעסק לבעל מוסך מקומי. בעלה של רודיק, גורדון, חזר לברייטון מאמריקה בתקופה זו, והציע שהעסק יכול לגדול באמצעות זכיינות. עד 1984 היו לרשת 138 חנויות, 87 מהן לא היו ממוקמות בבריטניה. עד 1994, 89% מהמיקומים של הרשת היו בזכיינות.
בשנות ה-90 התרחבה הרשת בארצות הברית ופתחה כ-250 חנויות.
בספטמבר 1994 פרסם המגזין Business Ethics תחקיר עיתונאי לפיו אניטה רודיק גנבה את השם, עיצוב החנות, הקונספט השיווקי ורוב רעיונות לקו המוצרים שלה מחנות שנוסדה ב-1970 בברקלי, קליפורניה שהקימו פגי שורט וג'יין סונדרס. חנות בשמים בסגנון צרפתי, שבה הלקוחות יכלו לערבב וליצור בשמים משלהם. בתחקיר נטען כי רודיק המציאה את סיפורה על טיול בעולם בו גילתה שיטות טבעיות לטיפוח. עוד נחשף כי בשנת 1989, רודיק רכשה את הזכויות בארצות הברית על השם The Body Shop, ורשת חמש חנויות שבסיסה בברקלי שינתה את שמה ל-Body Time.
במרץ 2006, הרשת נרכשה על ידי תאגיד הקוסמטיקה "לוריאל" תמורת 652 מיליון ליש"ט (1.14 מיליארד דולר). בני הזוג רודיק קיבלו תמורת מניותיהם 130 מיליון ליש"ט. רודיק הצהירה שהיא מאמינה שהמכירה יכולה לאפשר לה להיות "סוס טרויאני" בחברה הגדולה יותר, כדי לשפר את הסטנדרטים שלה בנושאי ניסויים בבעלי חיים ונושאים סביבתיים. לאחר הרכישה הודיעה "לוריאל" תגדיל את מספר חנויות רשת בודי שופ מ-2,000 ל-5,000 חנויות ברחבי העולם.
בספטמבר 2007, רודיק נפטרה בעקבות דימום מוחי.
בשנת 2017, לוריאל מכרה את "בודי שופ" לחברת הקוסמטיקה הברזילאית Natura תמורת מיליארד יורו.
אקטיביזם חברתי
לחברה יש מדיניות של אקטיביזם חברתי, כחלק מהנהלים העסקיים שלה. לראשונה, ב-1986, יצרה שותפות עם תנועת גרינפיס בקמפיין להצלת הלווייתנים. מאוחר יותר החל רודיק להשיק קמפיינים אחרים דרך החברה, הקשורים למטרות חברתיות, על ידי הצגת פוסטרים בחנויות או הענקת חסות לאירועי צדקה ואירועי קהילה מקומיים. עם הזמן, רודיק עצמה החלה להביע דעות ביקורתיות יותר הן על עסקים באופן כללי והן על תעשיית הקוסמטיקה בפרט, תוך ביקורת על חוסר הרגישות הסביבתית של התעשייה ועל השקפותיה המסורתיות על היופי, ומטרתה לשנות שיטות ארגוניות סטנדרטיות באמצעים תעשייתיים. רודיק הצהיר כי "בשבילי, קמפיין ועסקים טובים הם גם הצגת פתרונות, לא רק התנגדות לפרקטיקות הרסניות או הפרות של זכויות אדם".
בשנת 1997 השיקה רודיק קמפיין עולמי להעלאת ההערכה העצמית של נשים ונגד הסטריאוטיפים התקשורתיים של נשים. בעיקר השימוש בדוגמניות רזות באופן בלתי סביר, והקשר שלהם לעלייה במספרים של חולי בולמיה ואנורקסיה.
"בודי שופ" ישראל
לרשת "בודי שופ" בישראל, אין קשר לרשת הבינלאומית. הרשת הוקמה בשנת 1987 בשם "בודי שופ קוסמטיקס" עם קונספט דומה, ועד שנת 1989 הקימה כעשרים חנויות. ב-1993 נרכשה הרשת על ידי חברת "ד"ר פישר". בשנת 1994 תבעה חברת "בודי שופ" הבינלאומית את חברת "בודי שופ" הישראלית בטענה לשימוש לא חוקי בשם המותג שלה. בסופו של דבר הגיעו הצדדים להסדר.
אלכס אינגליש
קריירת ה-NBA
אינגליש בילה את רוב הקריירה שלו עם הדנוור נאגטס, אבל שיחק גם במילווקי באקס, באינדיאנה פייסרס ובדאלאס מאבריקס. הוא נבחר על ידי מילווקי בדראפט בשנת 1976, ביחד עם שחקני היכל התהילה העתידיים אדריאן דאנטלי, רוברט פאריש ודניס ג'ונסון.
את רוב הזמן במילווקי בילה אינגליש כשחקן ספסל של הבאקס, שבנו את עצמם מחדש לאחר עזיבתו של כרים עבדול-ג'באר. אינגליש התחיל לבנות את המוניטין שלו כסקורר לאחר שהועבר לאינדיאנה פייסרס בשנת 1978, כשקלע 16 נקודות בממוצע בעונתו הראשונה במדי הפייסרס, לפני שהועבר לדנוור נאגטס.
אינגליש הועבר לנאגטס באמצע עונת 1979-80 בתמורה לג'ורג' מקגיניס, שחקן עבר של הפייסרס ב-ABA. זה התברר כאחד הטריידים החד-צדדיים בתולדות ה-NBA, כשמקגיניס היה רק צל של עצמו, ופרש ב-1982.
אינגליש החל לבסס לעצמו מעמד של סקורר יציב שקולע הרבה נקודות במהירות בכל משחק ומאז הגיע לנאגטס, כל עונה הוא העמיד ממוצעים של בין 18 ל-29 נקודות במשחק במשך עשור שלם. בסוף עונת 1989-90 החליט אינגליש לעזוב את דנוור ולחתום עם הדאלאס מאבריקס.
בנוסף, אינגליש הוביל את הנאגטס לפלייאוף במשך 9 עונות רצופות, ונבחר 3 פעמים לחמישיית העונה השנייה ב-1982, 1985 ו-1986, נבחר 8 פעמים למשחק האולסטאר, והוא עזר לדנוור להגיע לגמר המערב בשנת 1985, שם הפסידו ללוס אנג'לס לייקרס. בנוסף, ביותר מחצי מהמשחקים ששיחק אינגליש במדי הנאגטס הוא היה הקלע המוביל שלהם.
הקריירה שלו הסתיימה ב-1991, לאחר תקופה קצרה עם הדאלאס מאבריקס, שם שוב שיחק כשחקן ספסל, קולע 10 נקודות בממוצע. אף קבוצה לא החתימה אותו בסוף העונה, ולאחר תקופה קצרה באיטליה אינגליש פרש מהכדורסל.
בזמן פרישתו, אינגליש היה מקום שישי ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, והוא עדיין מקום ראשון בנקודות בדנוור נאגטס. בנוסף, מספרו "2" יצא לגמלאות בדנוור נאגטס.
הסגנון של אינגליש היה חלק ואלגנטי, ולא הסתמכות על כוח פיזי בדומה לבני דורו, כמו דומיניק וילקינס וג'יימס וורת'י. אינגליש סמך במקום זאת על טכניקה ועידון, והיה מסוגל לזרוק את הכדור הגבוה מעל ראשו. מיומנויות אלה אפשרו לו להגיע למקום ה-13 ברשימת הקולעים של כל הזמנים ב-NBA, נכון לשנת 2013, עם 25,613 נקודות. הוא היה השחקן הראשון אי פעם לקלוע בשמונה עונות רצופות 2,000 נקודות. אינגליש הוא הקלע המוביל בכל שנות השמונים.
לאחר פרישתו
משנת 2004 ועד לשנת 2011 אינגליש היה עוזר המאמן של קבוצת הטורונטו ראפטורס. הוא הצטרף אליהם לאחר שתי עונות בהן היה עוזר המאמן של הפילדלפיה 76' ושל האטלנטה הוקס. חוזהו של אינגליש לא חודש ב-2011. שנה לאחד מכן הוחתם אינגליש על ידי הסקרמנטו קינגס, גם כן כעוזר מאמן. ב-5 ביולי 2013, לאחר עונה מאכזבת במיוחד של הקינגס, המאמן החדש מייקל מאלון הודיע שכל עוזרי המאמן בסקרמנטו לא יישארו לעונה הבאה.
אסייר אייארמנדי
אסייר אייארמנדי אנדונגי (בספרדית: Asier Illarramendi Andonegi; נולד ב-8 במרץ 1990) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בדאלאס.
קריירת מועדונים
אייארמנדי נולד במוטריקו שבספרד. הוא גדל במחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד ובעונת הוקפץ לקבוצה הבוגרת. ב-23 בינואר 2011 ערך אייארמנדי את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בהפסד 1–2 לוויאריאל. בעונת היה אייארמנדי חלק מרכזי בקבוצה שסיימה במקום הרביעי בלה ליגה שהוביל אותה למוקדמות ליגת האלופות בפעם הראשונה מזה עשר שנים.
ב-12 ביולי 2013 עבר אייארמנדי לריאל מדריד תמורת 38.8 מיליון אירו מה שהפך אותו לשחקן הספרדי היקר ביותר בתולדות הקבוצה, וחתם למשך שש שנים. איירמנדי קיבל את חולצה מספר 24.
ב-26 באוגוסט 2015 חזר אייארמנדי לריאל סוסיאדד, וחתם לשש שנים עבור 16 מיליון אירו.
קריירה בינלאומית
אייארמנדי זומן לסגל נבחרת ספרד עד גיל 21 לקראת אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013 שהתקיימה בישראל. אייארמנדי היה ממצטייני הטורניר ועזר לנבחרתו לזכות בטורניר. ב-7 ביוני 2017 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בתיקו 2-2 נגד.
ב-9 באוקטובר 2017 פתח במדי נבחרת ספרד במשחק האחרון של קמפיין מוקדמות מונדיאל 2018 נגד נבחרת ישראל בכדורגל שהתקיים באצטדיון טדי, וכבש את השער היחיד בדקה ה-75 בבעיטה חזקה מחוץ לרחבה.
עקב אפור
עקב אפור (שם מדעי: Butastur) הוא סוג של עוף דורס ממשפחת הנציים ומתת-משפחת העקבים המצויים בעולם הישן. מין אחד באפריקה שמדרום לסהרה והשאר בדרום-מזרח אסיה והודו. הם שוכנים באזורים טרופיים ביערות או בשטחים פתוחים.
אלו מיני עקבים קטנים יחסית באורך 30-45 ס"מ בממוצע. הם בעלי ראשים אפורים ומקורים קטנים אך מעוקלים בצבע צהוב. הם ניזונים ממגוון בעלי חיים כולל חרקים, זוחלים קטנים, מכרסמים, ארנבות ועופות.
מינים
בסוג ישנם 4 מינים:
יחסי לטביה–צ'כיה
יחסי לטביה–צ'כיה הם יחסי החוץ בין צ'כיה ללטביה.
היסטוריה
צ'כוסלובקיה הכירה ברפובליקה של לטביה ב-5 בינואר 1922. בין השנים 1922–1928 פעלה קונסוליה לטבית בפראג, אשר בשנת 1929 שודרגה לקונסוליה כללית ובשנת 1931 שודרגה לשגרירות. לאחר סיפוח צ'כוסלובקיה על ידי גרמניה הנאצית נותקו היחסים בין המדינות.
ב-9 בספטמבר 1991, הרפובליקה הפדרלית של צ'כוסלובקיה חידשה את היחסים הדיפלומטיים עם הרפובליקה של לטביה. ב-1 בינואר 1993 פורקה צ'כוסלובקיה לצ'כיה וסלובקיה, ולטביה המשיכה את קשריה עם צ'כיה. כיום, שתי המדינות משתפות פעולה במגוון תחומים, ובכלל זה בתחומי ההגנה, החקלאות, התרבות והתיירות.
יחסי סחר
קיימים יחסי סחר וכלכלה בין המדינות פעילים. לטביה מעוניינת לקדם את היחסים הללו, מכיוון שהפוטנציאל להתפתחותם עדיין גדול. על פי נתוני 2007 מחזור הסחר בין שתי המדינות גדל ועולה על 200 מיליון אירו בשנה. מוצרי היצוא העיקריים לצ'כיה הם מתכות ומוצרי מתכת בסיסים (30% מסך היצוא), ציוד משרדי (18%) ומוצרי תעשיית המזון (18%). היבוא מצ'כיה כולל בעיקר מכונות, מכשירים מכניים וציוד חשמלי (31%) וכלי רכב (23%). הייצוא לצ'כיה בשנת 2007 הסתכם בכ-31.8 מיליון אירו או 0.59% מסך היצוא של לטביה, כאשר הייבוא בשווי של 182 מיליון אירו או 1.78% מסך היבוא של לטביה.
קארל דג'ראסי
קארל דג'ראסי (בגרמנית: Carl Djerassi; 29 באוקטובר 1923 – 30 בינואר 2015) היה כימאי וסופר יהודי-אמריקאי יליד אוסטריה. ייסד יחד עם דיאן ווד מילברוק קהילת אמנים הקרויה על שמו. ידוע בעיקר בזכות תרומתו לפיתוח גלולות למניעת היריון,  והוא מכונה לעיתים אבי הגלולה.
ראשית חייו
קארל דג'ראסי נולד בווינה שבאוסטריה, אך בשנותיו הראשונות גדל בסופיה שבבולגריה, בנם של סמואל דג'ראסי, רופא עור ומומחה למחלות מין, ואמו הייתה אליס פרידמן, רופאת שיניים וינאית. הוריו היו יהודים.
בעקבות גירושי הוריו עברו דג'ראסי ואמו לווינה. עד גיל 14 הוא למד באותו בית ספר שבו זיגמונד פרויד למד שנים רבות קודם לכן; בקיצים היה דג'ראסי בבולגריה עם אביו.
אחרי האנשלוס סירבה אוסטריה להעניק לו אזרחות, ואביו התחתן בשנית עם אמו בשנת 1938 לזמן קצר כדי לאפשר לקארל ולאימו לברוח מהמשטר הנאצי לסופיה שבבולגריה, שם התגורר עם אביו במשך שנה. בולגריה, אף שלא הייתה מוגנת מפני אנטישמיות, הוכחה כמקלט בטוח, שכן המדינה הצליחה להציל את אוכלוסייתה היהודית בת 48,000 איש מגירוש למחנות הנאציים. בתקופתו בסופיה למד דג'ראסי בקולג' האמריקני בסופיה שם החל לשלוט באנגלית.
בדצמבר 1939 הגיעו דג'ראסי ואמו לארצות הברית כמעט ללא פרוטה. אמו של דג'ראסי עבדה באימון קבוצתי בצפון מדינת ניו יורק. בשנת 1949 היגר אביו לארצות הברית, עבד בפנסילבניה ובמערב וירג'יניה, ולבסוף יצא לגמלאות בסן פרנסיסקו.
השכלה
דג'ראסי למד במכללת ניוארק ג'וניור, למד זמן קצר במכללת טרקיו שבמיזורי, ואחר כך למד כימיה בקניון קולג' (אנ') בגמבייר (אנ'), אוהיו, שם סיים בהצטיינות. לאחר שנה בחברת התרופות CIBA, עבר דג'ראסי לאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, שם קיבל את הדוקטורט בכימיה אורגנית בשנת 1945. עבודת התזה שלו בחנה את הפיכת הורמון המין הגברי טסטוסטרון להורמון המין הנשי אסטרדיול, באמצעות רצף של תגובות כימיות.
קריירה
בשנת 1942/43 עבד דג'ראסי ב-CIBA בניו ג'רזי, ופיתח את תרופת הפריבנזמין (טריפלנמין), הפטנט הראשון שלו ואחד האנטי-היסטמינים המסחריים הראשונים.
בשנת 1949 הפך דג'ראסי למנהל מחקר בסינטקס במקסיקו סיטי ונשאר שם עד שנת 1951. לדבריו, אחד הגורמים המשפיעים עליו לבחור בסינטקס היה שיש להם ספקטרופוטומטר DU. הוא עבד על סינתזה חדשה של קורטיזון על בסיס דיוזגנין, ספוגנין סטרואיד שמקורו מ-Dioscorea. הצוות שלו סינתז מאוחר יותר נורתיסטרון (norethindrone), אנלוג הפרוגסטין הפעיל הראשון שהיה יעיל בצריכה דרך הפה. זה הפך לחלק מאחד הכדורים המשולבים הראשונים למניעת הריון, הנקראים באופן עממי גלולה למניעת הריון. בין השנים 1952–1959 היה פרופסור לכימיה באוניברסיטת ויין סטייט בדטרויט.
בשנת 1951 פיתח יחד עם הכימאי המקסיקני לואיס א' מירמונטס והמדען ההונגרי-מקסיקני ג'ורג' רוזנקרנץ את הפרוגסטין נורתיסטרון - אשר, בניגוד לפרוגסטרון, נשאר יעיל כאשר נלקח דרך הפה והיה חזק בהרבה מההורמון הטבעי. מתן התכשיר ניתנה לראשונה כאמצעי מניעה דרך הפה לבעלי חיים על ידי גרגורי גודווין פינקוס ומין צ'ו צ'אנג ולנשים על ידי ג'ון רוק.
בשנת 1957 הפך לסגן נשיא מחקר בסינטקס במקסיקו סיטי. בשנת 1960 הפך דג'ראסי לפרופסור לכימיה באוניברסיטת סטנפורד, תפקיד שאותו מילא עד 2002 אך במשרה חלקית בלבד מאחר שמעולם לא עזב את התעשייה. משנת 1968 ועד 1972 הוא כיהן גם כנשיא סינטקס מחקר בפאלו אלטו.
דג'ראסי התעשר מעבודתו בסינטקס, וקנה שטח אדמה גדול בוודסייד, קליפורניה, והקים חווה בקר בשם SMIP. (במקור ראשי תיבות של "Syntex Made It Possible", פירושים אחרים הוצעו מאז) הוא גם עסק באוסף אמנות גדול. אוסף העבודות שלו מאת פאול קלה נחשב לאחד המשמעותיים ביותר שהיו בבעלות פרטית. במותו ציווה שאוספי קליי שלו ייתרמו למוזיאון אלברטינה בווינה ומוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית.
לאורך שנות ה-60 וה-70 המשיך דג'ראסי לעבוד בעבודתו המדעית, כפרופסור במחלקה לכימיה באוניברסיטת סטנפורד וכיזם. הוא היה חלוץ בטכניקות מחקר פיזיקליות חדשניות לספקטרומטריית מסה ולנפיצה אופטית סיבובית, ועשה בהן שימוש בתחומי הכימיה האורגנית ומדעי החיים. במחקר על הורמונים הסטרואידים ואלקלואידים, הוא הבהיר את מבנה הסטרואידים, תחום שבו פרסם למעלה מ -1,200 מאמרים. תחומי העניין המדעיים שלו היו רחבים, והישגיו הטכנולוגיים כוללים עבודה במכשור, תרופות, הדברת חרקים, יישום בינה מלאכותית במחקר ביו-רפואי, וביולוגיה וכימיה של אורגניזמים ימיים.
בשנת 1965 באוניברסיטת סטנפורד, חתן פרס נובל יהושע לדרברג, מדען המחשבים אדוארד פייגנבאום ודג'ראסי, המציאו את תוכנית המחשב DENDRAL (אלגוריתם דנדריטי) להבהרת המבנה המולקולרי של תרכובות אורגניות לא ידועות שנלקחו מקבוצות ידועות של תרכובות, כגון האלקלואידים. והסטרואידים. זה היה אב-טיפוס למערכת מומחה ואחד השימושים הראשונים בבינה מלאכותית במחקר הביו-רפואי.
פרסומים
דג'ראסי התפרסם כסופר, כמחזאי וכמדען. בשנת 1985 אמר דג'ראסי "אני מרגיש שאני רוצה לנהל עוד חיים. ברצוני להשאיר חותם תרבותי על החברה ולא רק יתרון טכנולוגי." בהמשך כתב כמה רומנים בז'אנר "מדע בבדיון" (science-in-fiction), כולל "דילמת קנטור", בהם סקר את האתיקה של המחקר המדעי המודרני באמצעות גיבורו, ד"ר קנטור. הוא כתב גם ארבע אוטוביוגרפיות, האחרונה שבהן הופיעה בשנת 2014. הוא כתב מספר הצגות שהועלו ותורגמו למספר שפות. ספרו ”כימיה בתיאטרון: אי ספיקה, דמיון או שניהם” דן בערך הפדגוגי הפוטנציאלי של שימוש בסגנון דיאלוגי ובמבנה העלילתי של הצגות עם דגש מיוחד על כימיה.
חיים אישיים
דג'ראסי היה נשוי שלוש פעמים ונולדו לו שני ילדים. הוא נישא לווירג'יניה ירמיה (Virginia Jeremiah) בשנת 1943, והם התגרשו בשנת 1950. דג'ראסי התחתן עם הסופרת נורמה לונדהולם (1917–2006) מאוחר יותר באותה שנה. נולדו להם שני ילדים, והם התגרשו בשנת 1976. שנה לאחר גירושיו השניים החל דג'ראסי מערכת יחסים עם דיאן מידלברוק, ביוגרפית ופרופסור לאנגלית באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1985 הם נישאו, והיו יחד עד למותה ב-15 בדצמבר 2007 בגלל סרטן.
ב-5 ביולי 1978, בתו של דג'ראסי, פמלה שעסקה באמנות (ילידת 1950; מנישואיו השניים לנורמה לונדהולם) התאבדה. את התאבודתה תיאר באוטוביוגרפיה שלו. בעזרתה של מידלברוק, שקל אז דג'ראסי כיצד הוא יוכל לסייע לאמנים. הוא ביקר הכפרי אמנים קיימים, כמו ידו ומקדואל, ולבסוף החליט להקים כפר אמנים משלו.
דג'ראסי נפטר ב-30 בינואר 2015, בגיל 91 מסיבוכים של סרטן כבד ועצמות.
קורפוס הפאנצר ה-41 (ורמאכט)
קורפוס הפאנצר ה-41 (בגרמנית: XXXXI. Panzerkorps) היה קורפוס שריון של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.
הקמת הקורפוס
הקורפוס הוקם ב-24 בפברואר 1940 בשם "הקורפוס ה-41", והועמד תחת פיקוד גאורג-הנס ריינהרדט, ופעילותו המבצעית הראשונה הייתה במסגרת קבוצת ארמיות A במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה.
המערכה על צרפת
הקורפוס השתתף בהבקעת המגננה הצרפתית דרך יער הארדנים אל מעבר לנהר המאס, וחצה את המאס בין ה-13 במאי ל-15 במאי ליד העיירה מונתארם. ריינהרדט היה אחד מבין שלושת מפקדי השריון שהיוו את חוד החנית של הכוח המבקיע, וביססו את ראשי הגשר מעבר למאס. לאחר חציית המאס המשיכו כוחותיו של ריינהרדט אל תעלת למאנש, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך מבצע מקרה אדום, כחלק מהארמייה ה-12 במסגרת קבוצת ארמיות A. לאחר נפילת צרפת המתין הקורפוס לקבלת פקודת צליחת התעלה במבצע ארי הים, אך בשל כישלון הלופטוואפה בקרב על בריטניה הפקודה מעולם לא הגיעה.
המערכה בבלקן
באביב 1941 השתתף הקורפוס בפיקודו של ריינהרדט במערכה בבלקן, כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ואף לחם במהלך המערכה על יוון.
במערכה בבלקן כלל הקורפוס את דיוויזיית האס אס השנייה ואת דיוויזיית גרוסדויטשלנד.
מבצע ברברוסה
במהלך מבצע ברברוסה, לחם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות צפון. במהלך מבצע ברברוסה, הורכב הקורפוס מדיוויזיית הפאנצר ה-1, דיוויזיית הפאנצר ה-6, הדיוויזיה ה-269 והדיוויזיה הממונעת ה-36.
הקורפוס השתתף בכיבוש המדינות הבלטיות והגיע עד לנינגרד, צפונה יותר מכל כוח גרמני אחר. ב-5 בספטמבר 1941 מונה אוטו-ארנסט אוטנבאכר למפקד הקורפוס, וב-13 באוקטובר מונה כמחליפו ולטר מודל, שפיקד על הקורפוס במהלך הקרב על מוסקבה, כחלק מארמיית הפאנצר השלישית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-15 בינואר 1942 מונה יוזף הרפה למפקד הקורפוס, וב-10 ביולי 1942 הוסב הקורפוס לקורפוס פאנצר.
החזית המזרחית
במהלך 1942–1943 לחם הקורפוס במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה והארמייה התשיעית לסירוגין, והשתתף במבצעים נגד הפרטיזנים. בקיץ 1943 לחם הקורפוס בפיקודו של הרפה בקרב קורסק, כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-15 באוקטובר 1943 מונה הלמוט ויידלינג למפקד הקורפוס, ופיקד עליו במהלך מבצע בגרטיון, שבו הושמד הקורפוס לחלוטין, והקימו מחדש על בסיס מפקדת הקורפוס ששרדה. בחורף 1945 לחם הקורפוס במהלך מבצע פרוסיה המזרחית, ובמרץ נשלח הקורפוס להילחם כנגד בעלות הברית בחזית המערבית. ב-10 באפריל 1945 מונה ונד פון ויטרסהיים למפקד הקורפוס, וב-19 באפריל החליפו רודולף הולשטה, שפיקד על הקורפוס עד סוף המלחמה.
המערכה בבלקן
במערכה בבלקן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע ברברוסה
במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
הקרב על מוסקבה
במהלך הקרב על מוסקבה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
קרב קורסק
במהלך קרב קורסק כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע בגרטיון
במבצע בגרטיון כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע פרוסיה המזרחית
במבצע פרוסיה המזרחית כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
אברהם סקורקה
אברהם סקורקה (Abraham Skorka; נולד ב-5 ביולי 1950 בבואנוס איירס) הוא רב קונסרבטיבי, סופר וביופיזיקאי ארגנטינאי. שימש כרקטור בית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית בבואנוס איירס.
ביוגרפיה
אברהם סקורקה נסמך לרבנות בשנת 1973. בשנת 1979 קיבל תואר דוקטור לכימיה מאוניברסיטת בואנוס איירס. הוא פרסם מאמרים מדעיים בתחומי הביופיזיקה וגם בנושאי תנ"ך ותלמוד.
סקורקה קיבל תואר דוקטור גם מבית המדרש לרבנים באמריקה בניו יורק, וכן תואר דוקטור לשם כבוד שהוענק לו בשנת 2010 מטעם האוניברסיטה הקתולית של ארגנטינה, הפעם הראשונה באמריקה הלטינית שאוניברסיטה קתולית מעניקה תואר כזה לרב.
Heavy Metal and Reflective
Heavy Metal and Reflective הוא שיר של הראפרית האמריקאית אזיליה בנקס. השיר יצא לאור ב-28 ביולי 2014 כסינגל השני מאלבום הבכורה של בנקס, Broke with Expensive Taste. השיר הופק על ידי ליל אינטרנט, שהפיק עבור בנקס גם את הסינגל הראשון מהאלבום, Yung Rapunxel. לקידום השיר פרסמה בנקס קליפ ב-4 באוגוסט באותה השנה.
רקע
במהלך דצמבר 2014 פרסמה בנקס סדרת סרטונים בהם מספרת על שירי האלבום Broke with Expensive Taste. בסרטון אודות השיר "Heavy Metal and Reflective" סיפרה בנקס כי העבודה על השיר נמשכה 4 ימים באולפן הקלטות בלונדון, בהם עבדה בנקס בין היתר עם מפיק השיר ליל אינטרנט. לדבריה, ליל אינטרנט התבודד מהקבוצה במשך יומיים, וחזר ביום השני לאחר שסיים את העבודה על השיר. בנקס תיארה את תגובתה הראשונית להפקת השיר במילים "זה מטורף", וכי המקצב הזכיר לה את עבודותיה הקודמות עם DMX, ראף ריידרס וסויז ביטז. בנוסף ציינה כי במקור תוכנן השיר להקרא "Street Angel".
השיר כולל ציטוט מהסרט בלייד ראנר, בו מצטטת בנקס את השורות:
אברהם סקורקה
ביוגרפיה
במאי 2017, פרסם הרב סקורקה הסכמה בנוגע להצהרה הרבנית האורתודוקסית בנושא הנצרות הקרויה "לעשות רצון אבינו שבשמיים: לקראת שותפות בין יהודים לנוצרים" שפורסמה כשנתיים לפני כן על ידי המרכז להבנה ושיתוף פעולה יהודי-נוצרי (CJCUC) בישראל.
נמשגולאץ'
יהודי נמשגולאץ'
בנמשגולאץ' חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
הר סייה
הר סייה או הר סיייה (באנגלית: Mount Siyeh) הוא הר ברכס לואיס, בשטח הפארק הלאומי גליישר, במחוז גליישר, במדינת מונטנה שבארצות הברית.
גובהו של הר סייה 3,054 מטרים מעל פני הים, והוא ההר החמישי בגובהו בשטח הפארק.
הר סייה ממוקם 3.26 קילומטרים ממזרח קו פרשת המים של אמריקה, בשטח אגן ניקוז של נהר סנט מרי, הנשפך אל נהר ססקצ'ואן, אשר נשפך למפרץ ההדסון.
מקור השם
ההר נקרא על שם אינדיאני משבט בלאקפוט "סאי - יה" שמשמעות שמו "כלב משוגע" או "זאב משוגע".
הטיפוס על ההר
הטיפוס הראשון המתועד לפסגת ההר בוצע על ידי נורמן קלייד (Norman Clyde), אשר הגיע לפסגה בשנת 1924.
תיירות
מספר מסלולי הליכה מובלים לפסגת ההר.
מסלול הליכה פופולרי ארוך המכונה "חווית קו הרקיע" (Skyline Experience) מתחיל במלון מני גליישר, ואורכו 9 קילומטרים.
Wish You Were Gay
Wish You Were Gay (בעברית: הלוואי שהיית הומו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, מתוך אלבום הבכורה שלה,. השיר יצא לאור ב-4 במרץ 2019, על ידי חברות התקליטים דארק-רום רקורדס ואינטרסקופ, כסינגל מתוך האלבום.
עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-31 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אייליש עצמה, ועל ידי אחיה פיניאס או'קונל, שגם הפיק אותו. כמו כן, השיר הוא שיר בסגנון האינדי, אשר משלב בתוכו גם את סגנון הפופ. בין היתר, שני סגנונות אלו מאפיינים שירים נוספים של אייליש.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
דליה יודוביץ
דליה יודוביץ (באנגלית: Dalia Judovitz; נולדה ב-1951) היא פרופסור באוניברסיטת אמורי.
ביוגרפיה
יודוביץ נולדה בטרנסילבניה והיגרה לארצות הברית.
ב-1979 סיימה את הדוקטורט שלה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, מספר פילוסופים עיצבו את הגישה שלה וביניהם ז'אן-פרנסואה ליוטר.
היא פעלה כראש החוג לצרפתית ואיטלקית באוניברסיטת אמורי, בנוסף היא גם לימדה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ואוניברסיטת פנסילבניה.
עבודתה המרכזית הראשונה עסקה בסובייקטיביות של רנה דקארט וניתחה אותו ביחד עם מרטין היידגר.
ב-2001 יצא ספרה העוסק במהות הגוף מבחינה תרבותית וכיצד נבנה מישות חיה לאובייקט מכני.
היא גם עוסקת רבות במחקריה בספרות צרפתית של המאה ה-17 ובפילוסופיה של האומנות הפוסט-מודרנית.
לאוניד סובולב
ראשית הקריירה
לאוניד סובולב נולד למשפחת אצולה רוסית בכפר קטן בשם קאפצב בנפת טורופץ אשר במחוז טבר, בחלק האירופי של האימפריה הרוסית. ב-1864 סיים את בית הספר הצבאי לארטילריה וב-1868 סיים את האקדמיה הצבאית לפיקוד ומטה בסנקט פטרבורג. ב-1870 הוצב בחלק הרוסי של טורקסטן, הצטיין במהלך הקרבות לכיבוש שאחריסאבז ולאחריהן הועלה לדרגת פודפולקובניק. הוא הוצב בחיל הדנובה של צבא האימפריה הרוסית ובמהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) לחם במצור על פלבן ובקרב על מעבר שיפקה. לאחר סיום המלחמה הועלה לדרגת גנרל-מאיור.
ראש ממשלת בולגריה
ב-1882, מספר חודשים לאחר ניסיון כושל להפיכה צבאית בנסיכות הבולגרית והטלת משטר צבאי על ידי הנסיך אלכסנדר בטנברג, ביקש בטנברג מראשי הממשל הרוסי לסייע בידו ולהציב קציני צבא רוסים בכירים בעמדות מפתח פוליטיות וצבאיות בנסיכות. לאוניד סובולב מונה לראש הממשלה, שר הפנים ושר האוצר, הברון אלכסנדר קאולברס (רוסית: Александр Каульбарс) לשר המלחמה והנסיך מיכאיל חילקוב (רוסית: Михаил Хилков) לשר לעבודות ציבוריות, מסחר וחקלאות בנסיכות. המינויים עוררו תרעומת רבה במערכת הפוליטית הצעירה בנסיכות. סובולב שלא היה מעורה היטב בחיים הציבוריים בבולגריה, התייחס בביטול למערכת הפוליטית הבולגרית והנושא הוביל לעימות מולה, אשר הגיע לשיאו על רקע מחלוקת סביב תקציב המדינה. הנסיך בטנברג לא גיבה את סובולב במהלך העימות ובמאי 1883, אף ביקש מראשי הממשל הרוסים להחזיר לרוסיה את בעלי התפקידים השונים. הרוסים סרבו. במערכת הפוליטית הבולגרית גברה ההכרה שהתערבותם של הרוסים בנעשה בבולגריה פוגעת בעצמאות הנסיכות. ב-6 בספטמבר 1883 הודיע הנסיך בטנברג בתמיכתה הגורפת של המערכת הפוליטית, על החזרת חוקת טרנובו לאחר שהוקפאה על ידו בעקבות ניסיון ההפיכה, ולאור צעד זה, ב-19 בספטמבר התפטר סובולב וחזר לרוסיה.
שלהי הקריירה ואחריתו
עם שובו לרוסיה, מונה למפקד חטיבת רגלים ומאוחר יותר מונה לראש המטה הכללי של מחוז (גנרל-גוברנטורסטבו) מוסקבה. בראשית מלחמת רוסיה–יפן מונה סובולב למפקד הגיס הסיבירי ה-6 ולחם עמו במספר קרבות. לאחר המלחמה פרש משירות צבאי. במהלך השנים, כתב סובולב מספר ספרים העוסקים בהיסטוריה של הקווקז ושל בולגריה בעת החדשה. לאוניד סובולב הלך לעולמו ב-1913 משבץ מוחי והוא בן 69 שנים.
Trollz
Trollz (בעברית: טרולז) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי 6ix9ine בשיתוף הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז'. השיר יצא לאור ב-12 ביוני 2020, על ידי חברת התקליטים קריאייט מיוזיק גרופ, כסינגל מתוך האלבום Tattle Tales.
רקע וכתיבה
באפריל 2020, שוחרר 6ix9ine מבית הסוהר מוקדם, במאי הוציא את הסינגל הראשון שלו לאחר שחרורו, "Gooba". ב-17 במאי 2020, הודיע כי ייקח הפוגה קצרה מהרשתות החברתיות ויוציא וידאו קליפ ביום שישי שלאחר מכן. עם זאת, נדחתה יציאתו המתוכננת של השיר ל-29 במאי. ב-23 במאי ביקש ממעריציו להציע שם לשירו החדש. זמן קצר לאחר מכן, פרסם סרטון של עצמו, בו מכריז כי שם השיר הוא "Trollz". כמו כן, חשף כי משתתף בשיר אמן נוסף, אך טרם חשף את שמה של מינאז'. ב-3 ביוני הודיע כי השיר יידחה בשנית ל-3 ביוני. באותו היום, הודיע כי השיר יידחה ל-12 ביוני, לטענתו, כ"כבוד למה שעובר עלינו כרגע". ב-10 ביוני חשפה מינאז' כי היא משתתפת בשיר ופרסמה תמונות מתוך הווידאו קליפ ברשתות החברתיות.
השיר נכתב על ידי 6ix9ine וניקי מינאז' והופק על ידי סאדפוני. השיר הוא שיתוף הפעולה השלישי של השניים, לאחר הלהיט "Fefe" והשיר "Mama" יחד עם קניה וסט. שניהם מתוך אלבום הבכורה של 6ix9ine, Dummy Boy.
ב-16 ביוני, העלה 6ix9ine בשירות הסטרימינג ובאתר הרשמי שלו הזמנה לרכישת הסינגל בגרסה אלטרנטיבית לשיר בו המילים שונו ונוסף חלק בשפה ספרדית בביצוע של מינאז'.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של 6ix9ine ב-12 ביוני 2020. מינאז' חשפה כי הווידאו קליפ צולם בחדר השינה של הרננדז כשהיה תחת מעצר בית.
בפחות מיממה, הצליח הקליפ של השיר לצבור למעלה מ-46 מיליון צפיות.
הצלחה
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לשירו הראשון של 6ix9ine שהגיע למעמד זה, והשני של מינאז' שהגיע למעמד זה, לאחר הרמיקס ללהיט "Say So", שיצא לאור באותה השנה. בשבוע שלאחר מכן, הגיע השיר למקום ה-34 במצעד, מה שהפך אותו לשיר שירד הכי הרבה מקומות מהמקום הראשון בהיסטוריה של המצעד. גם בישראל זכה השיר להצלחה, תוך שהתברג במקום ה-121 במצעד שירי הספוטיפיי.
עקב כתום
עקב כתום (שם מדעי: Leucopternis) הוא סוג של דורסי יום ממשפחת הנציים ותת-משפחת העקבים החי באמריקה הדרומית. בסוג זה 3 מינים. בעבר הם היו חלק מהסוג עקב שחור.
מינים אלה חיים באמריקה הדרומית ביערות הגשם הטרופיים והם בעלי פלומה שחורה-לבנה עם פנים כתומות ומקור אדום, כתום או שחור. העיניים גדולות וצהובות והרגליים כתומות. הם קטנים יחסית לתת-משפחתם ואורכם 30 ס"מ בממוצע.
הם ניזונים מבעלי חיים קטנים שונים ביער, בעיקר מציפורי שיר וממכרסמים אך גם מזוחלים, צפרדעים או חרקים גדולים.
מינים
בעבר שויכו לסוג גם מיני הסוגים: עקב פלומביאוס, עקב מסורג, עקב לבן.
טלאי משימה
טלאי משימה הוא סמל בד אותו לובשים אסטרונאוטים ועובדים נוספים הקשורים למשימת חלל ספציפית.
בברית המועצות
טלאי המשימה הראשון נענד על ידי הקוסמונאוטית ולנטינה טרשקובה, האישה הראשונה בחלל, במהלך משימת ווסטוק 6, בשנת 1963. בתמונות שפורסמו היא לבשה חליפת שיגור כתומה אולם לאחר 50 שנה התפרסם שכי לבשה חליפת טייס מתחתיה. טרשקובה לבשה טלאי משימה שהכיל יונה עם עלה זית והכיתוב CCCP, אף על פי שאות קריאה של המשימה היה שחף.
בנאס"א
טלאי המשימה הראשון נענד לראשונה על ידי אסטרונאוטים של נאס"א ב־1965. טלאים אלו היו דומים לטלאי הכתף שלבשו אנשי יחידות צבאיות, ומי שהציג את הרעיון לנאס"א היה גורדון קופר, שהיה טייס בחיל האוויר האמריקאי בנוסף על היותו אסטרונאוט.
במשימות תוכנית מרקורי (1961–1963) עוד לא היו טלאי משימה. במקום זאת, כל אסטרונאוט קיבל את הזכות לקרוא לחלליתו בשם (שאחריו הוסף המספר 7). לדוגמה, אלן שפרד, האמריקאי הראשון בחלל שטס במשימה מרקורי־רדסטון 3 קרא לחלליתו "פרידום 7". לאחר שוירג'יל גריסום קרא לחללית ג'מיני 3 עליה פיקד (המשימה המאוישת הראשונה בתוכנית ג'מיני) בשם "מולי בראון" – בהתייחסו למחזמר The Unsinkable Molly Brown (מולי בראון הבלתי ניתנת להטבעה) ולחלליתו "ליברטי בל 7" שטבעה עם חזרתו ממשימת מרקורי־רדסטון 4 – החליטו בנאס"א לבטל את נוהג מתן השמות. (הנוהג חזר בתוכנית אפולו ובוטל שוב עם סיום התוכנית).