cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פתרון תורה
זהות העורך
חוקר הפיוט עזרא פליישר קבע שהסגנון הפייטני וצורת החריזה שבפיוטים, מתאימים לתקופתו של רב האי בן שרירא גאון פומבדיתא, אך רמתם נמוכה בהשוואה לפיוטים אחרים פרי עטו של רב האי ולכן שיער שרב האי עסק בעריכת המדרש וכתיבת הפיוטים שבו בשלב מוקדם יחסית של חייו.
לפי נחמיה אלוני ועזרא פליישר המדרש עבר עריכות מאוחרות יותר ויש בו כמה הוספות שנוספו בידי חכמים פרסיים בתחילת תקופת הראשונים.
תיאור המדרש
המדרש מחולק לפי הפרשות השבועיות כמו רוב המדרשים שבידינו.
בראש כל פרשה מופיע פיוט. הפיוט מחולק לבתים בני ארבע שורות ובסוף כל בית מובא פסוק מהתנ"ך הקשור לתוכן הבית. הפסוק שמובא בסוף הבית האחרון של הפיוט הוא הפסוק הראשון של הפרשה. בדרך כלל הפיוט עוסק באחד מהנושאים הבאים - שבחי הבורא, השכר לצדיקים והעונש לרשעים, קורות עם ישראל, ושמירת המצוות. בבתים האחרונים של כל פיוט עובר המחבר מהנושא הכללי שבו עסק לדיון בתכני הפרשה הנוכחית. בניגוד למקובל בפייטנות, הבתים העוסקים בפרשת השבוע כמעט ולא מבוססים על מדרשי חז"ל אלא רק על פשט הפסוקים. האקרוסטיכון בכל פיוט הוא אותיות הא"ב (בדרך כלל האותיות ש ות מוכפלות) ולאחר מכן השם "האי".
לאחר הפיוט מתחיל המחבר ללקט דרשות ממדרשי חז"ל על הפרשה. הדרשות מובאות בדרך כלל בלשון המקור. בנוסף למובאות מחז"ל, המהוות את רובו של המדרש, נכללו במדרש גם פירושים מקוריים של המחבר.
מחבר המדרש מרבה להתפלמס בחיבורו עם הקראים. לעיתים רחוקות יותר, הוא מתווכח גם עם טיעונים זוראסטרים, נוצריים, ומוסלמיים.
לפי חוקרת הפיוט שולמית אליצור, לעיתים התבסס מחבר המדרש על פיוטים קדומים של יניי והקליר, ועיבד את תוכנם מלשון פייטנית ללשון מדרשית, תוך שהוא מוותר על החריזה והמשקל ומחזיר את הפסוקים הרמוזים בפיוט לצורתם המקורית במקרא. תופעה זו היא הפוכה מהתופעה המקובלת שהפייטנים מתבססים על מדרשים שקדמו להם ומעבדים את תוכניהם ליצירה פייטנית.
המדרש כתוב בשפות עברית, ארמית גלילית וארמית בבלית, תלוי בלשון שבו נכתב המקור המצוטט בכל קטע. הקטעים שניסח מחבר המדרש עצמו כתובים בדרך כלל בעברית שלעיתים ניתן לזהות בה השפעות תחביריות של השפה הפרסית יהודית.
הדפסתו
המדרש לספרים ויקרא, במדבר ודברים, שרד בכתב יד שנכתב בעיר סמבאדגאן שבפרס, בשנת 1328. בכתב היד מופיע קולפון של הסופר. נחמיה אלוני שיער שהמעתיק היה קראי, מכיוון שהכינוי "פאר השליחים והדר המצליחין" הוא כינוי נפוץ בקרב בני העדה הקראית. זהו כתב היד היחיד של המדרש, חוץ מכמה עמודים בודדים שהתגלו בגניזה.
בשנת 1977 (ה'תשל"ז) הדפיס יש"י חסידה חוברת בשם "רשויות רב האי גאון" שבה כלל את פיוטי ההקדמה לפרשות מתוך כתב היד של המדרש. בשנת 1978 (ה'תשל"ח) ההדיר א"א אורבך את המדרש כולו והוסיף מבוא והערות. בשנת 1985 (ה'תשמ"ה) הדפיס מלאכי בית אריה מהדורת פקסימליה של כתב היד והוסיף לה מבוא.
מכון זכרון אהרן הוציאו לאור מהדורה מבוארת של הספר.
שימוש באסטרגלים בעולם העתיק
עצמות אסטרגל של פריים שימשו ככלי משחק ופולחן נפוץ בעולם העתיק, בזכות צורתן המלבנית. האסטרגל (ערקום) הוא עצם ממפרק שורש הרגל, מעל עצם העקב. עצם זו נפוצה מאוד באוספים ארכאוזואולוגיים כחלק מאשפת המזון הקדומה. החל מהתקופה הנאוליתית ובייחוד בתקופת הברונזה הקדומה במזרח התיכון, באנטוליה ובים האגאי ניתן למצוא אסטרגלים רבים שעובדו או נחרטו באופן כלשהו המעיד על השימוש בהם. ממצאים ארכאולוגיים של אסטרגלים העתיקים ביותר מתוארכים ל-10,000 שנה לפני זמננו.
למרות הופעתם התדירה באתרים ארכאולוגיים, השימוש בהם אינו ברור, אך ככל הנראה הם שימשו למטרות דתיות כמו פולחן וקבורה וכן למטרות חילוניות. אחת ההשערות היא שמרביתם היו בשימוש בפעילויות בהן היה צורך במקריות, כמו משחקים ופולחן. שימוש זה נבע מצורת האסטרגל - הוא בעל ארבעה צדדים ברורים, ולכן קל להטיל אותו על משטח ישר. אחת התפיסות היא שאסטרגלים נתפסו בתור חפצים שהיו בשימוש של מנבאי עתידות ומנחשים. חלקם היו בשימוש ביתי בתור קובייה, כפי שמרמזת רמת השחיקה שלהם. בקרב החוקרים יש מספר השערות ביחס לאופן בו נעשה שימוש באסטרגלים במשחקים בעת העתיקה.
ברחבי העולם נמצאו אסטרגלים עתיקים במונגוליה ובספרד, מתקופות שונות. אחד האסטרגלים המרשימים ביותר הוא אסטרגל מוזהב מהנקרופוליס בוורנה, בולגריה, מהאלף החמישי לפנה"ס. אסטרגל זה קטן מעצם קרסול של כבשה והוא עבר עיצוב כך שניתן לענוד אותו כתליון. באמריקה הצפונית נמצאו אסטרגלים שמתוארכים ל-1350–1700 לספירה, לרוב בקברי ילדים בצנצנות או בקערות. יכול מאוד להיות שהספרדים הכירו לאזור זה בעולם את השימוש באסטרגלים.
שימושי האסטרגל במזרח התיכון
השימוש באסטרגל במזרח התיכון החל כבר בתקופה הכלקוליתית ונמשך עד התקופה הרומאית. חלק מהאסטרגלים שויפו כך שצורתם המלבנית הודגשה; באחרים נקדחו חורים ולעיתים נתווספו להם חלקים ממתכת. חלקם היו בעלי חורים שמולאו בחומר אחר - למשל נחושת. נמצאו גם אסטרגלים שמקורם בצבי ובבקר. הגילויים הגדולים ביותר של אסטרגלים במזרח התיכון הם ממגידו (684 אסטרגלים מימי שלמה המלך) ומתל תענך. רבים מאסטרגלים אלה עברו עיצוב בידי האדם: ניתן לראות סימני חיתוך, ליטוש הצדדים וקדיחת חור אותו מילאו בחומר אחר כמו נחושת או עופרת.
במזרח התיכון נמצאו אסטרגלים גם במגידו (תקופת הברונזה התיכונה), בבקעה (תקופת הברונזה המאוחרת), באוגרית ועוד. חלקם היו משויפים, בעלי סימני חיתוך. סימני החיתוך היו שטחיים ונבעו כנראה מהסרת עור החיה. חלק מהאסטרגלים נמצאו באתרי קבורה ואחרים באתרי פולחן. במצרים נמצאו פחות אסטרגלים מאשר במקומות אחרים במזרח התיכון. מבין הבודדים שנמצאו ניתן לציין שני אסטרגלים משנהב שנחפרו בקבר של תות אנך אמון. באנטוליה נמצאו אסטרגלים מהתקופה הכלכוליתית ועד שלהי האלף הראשון לפנה"ס. אסטרגלים אלה, שמקורם בשלדי סוסים וכבשים, נמצאו לעיתים לצד אצבעות אדם. במסופוטמיה נמצאו אסטרגלים מהאלף השני לפנה"ס באור ובנוזי ובמדינות המודרניות עיראק ואיראן עדיין נעשה שימוש באסטרגלים לצורכי משחק.
כיוון שהם ניידים ודחוסים, ניתן לשלב אותם בפעילויות שמצריכות זריקה וגלגול של חפצים. עצמות אלה מתאימות ליד האדם, גם אם מדובר בילד, ויש להן ארבעה צדדים עליהם העצמות נוחתות באופן די אקראי.
האסטרגל ככלי משחק
השימוש הנפוץ ביותר באסטרגלים היה ככל הנראה לצורכי משחק. תוספת משקולת המתכת יכולה להוות ראיה לכך, שכן בחלק מהמשחקים המנצח היה זה שהזיז אבני משחק אחרות. שיוף וליטוש הדפנות מעיד על כך שהאסטרגל שימש גם בתור קוביית משחק. כלומר, האסטרגל שויף כדי להגדיל את הסבירות שכל אחת מהפאות תהיה למעלה לאחר ההטלה.
השימוש באסטרגלים למשחק היה נפוץ כמעט בכל מקום במזרח התיכון, וצורת המשחק הייחודית לכל אזור התפתחה עם הזמן. בעדויות מתקופת יוון ורומא שנמצאו למשחק באסטרגלים מתוארות לעיתים קרובות נשים שמשחקות בחמישה כלי משחק. האסטרגלים היו גם כלי משחק לילדים. בתקופה הרומית, משחק בשם חמש אבנים (ידוע גם בשם astragalus או Tali) היה נפוץ מאוד ושיחקו בו בצורות שונות. בדרך כלל במשחקים אלה שימש האסטרגל בתור קובייה. לארבעת המשטחים השונים של האסטרגל (שטוח, קמור, קעור ומפותל) היו שמות שונים וערכים מספריים שונים במשחק. לא היה צורך לסמן עליהם מספרים משום שניתן להבחין בקלות בארבעת המשטחים השונים והאסטרגל נפל על אחד מהם בכל הטלה. במהלך המשחק הידוע בתור חמש אבנים, אחד המשתתפים זרק אסטרגל או שניים באוויר ותפס אותם על גב ידו או הניח להם ליפול לקרקע. ערכים מוסכמים מראש קבעו את התוצאה של כל הטלה.
משחק לדוגמה
ערכים מספריים יוחסו לארבע הפאות הארוכות של האסטרגל בתרבויות יוון ורומא. הפאות הקצרות היו חסרות ערך. החלקים הקמור והקעור היו שווים בהתאם 3 ו-4 נקודות, השטוח נקודה אחת והמפותל - 6. הערכים 2 ו-5 היו חסרים. במהלך המשחק, שני אנשים זרקו, כל אחד, ארבעה אסטרגלים לאוויר או הוציאו אותם מכד (fritillus). המספרים על ארבע הפאות של ארבעת האסטרגלים יצרו 35 צירופים אפשריים. הערך הנמוך ביותר שיכול היה להתקבל היה 4 נקודות, אך ערך הזריקה לא תמיד היה סכום ארבעת המספרים שיצג החלק העליון של האסטרגל. הערך הגבוה ביותר נקרא ונוס, בו הפאה העליונה בכל אסטרגל הייתה בעלת ערך מספרי שונה. לזריקות אחרות היו שמות אחרים הקשורים לאלים, גברים ונשים מהוללים וגיבורים. אסטרגלים אלה היו גם בשימוש לצורכי דת.
עדויות אתנוגרפיות מתארות ילדים ומבוגרים משחקים בסוגים שונים של משחקים ששילבו את עצם הקרסול של עז או כבשה, הלא היא האסטרגל. בימי הביניים השימוש באסטרגל ככלי משחק התפשט ברחבי אירופה והגיע גם לאמריקה (באמצעות הספרדים) ולאיים הפולינזיים באוקיינוס השקט.
שימוש פולחני באסטרגלים
השימוש התדיר באסטרגלים לפולחן קשור לאופן בו הופשטו החיות מעורן ולדיפוסיה תרבותית. השימוש הפולחני של האסטרגלים יכול ללמד אותנו על פולחן שהתקיים באתרים הארכאולוגיים. אסטרגלים רבים נמצאו באתרי קבורה ופולחן ולכן ייתכן שהן היו מנחה לאלים. אחת הסיבות לכך היא שזו עצם ייחודית מיתר השלד שקל להבחין בה. שנית, בתהליך הסרת העור מגוויית החיה היה כנראה שימוש בצינור שהוחדר בעצם האסטרגל ודרכו ננשף אוויר במטרה להפריד את העור מיתר חלקי הגווייה. ייתכן שתהליך הפשטת העור נתפס בתור עניין מיסטי ועצם האסטרגל זכתה למקום של כבוד משום שדרכה חודרת הסכין.
ממצאים של אסטרגלים בודדים שהיו לעיתים קרובות מחוררים בחלק מהאתרים מרמזים על כך שחפץ זה היה קמיע. כמו כן, באתרי פולחן מסוימים נמצאו אסטרגלים רבים שמעידים על שימושם כמנחה לאלים. אלה היו יכולים לסמל את חשיבות האסטרגל עצמו או את האדם לו היה שייך החפץ. אסטרגלים עליהם נחרטו סמלים ושמות כמו אפסילון או ניקה מעידים על כך שהאסטרגל היה מיועד לאלוהות ספציפית, או כדי להגדיל את הסבירות למזל בזמן משחק בחפץ.
ככל הנראה, היוונים ביצעו פולחן הקשור לאסטרגלים (astragalomancy) באמצעות הטלת חמישה אסטרגלים, ספירת סך הנקודות והתייעצות באורקל כדי לפרש את משמעות ההטלה. כמו כן, אסטרגלים שנמצאו באגורה האתונאית וזוהו בתור עצמות שלדי בעלי חיים ממין נקבה הובילו למסקנה שחיות ממין נקבה הוקרבו לאלות וחיות ממין זכר - לאלים. חשיבות האסטרגל בהקשר הטקסי בעת העתיקה וכן בתור כלי משחק, קמיע ומנחה לאלים יכולה להוות הסבר לכך שנעשו עותקים שלו מחומרים אחרים כמו זהב, שנהב, קרמיקה ומינרלים. סביר להניח שגם עותקים אלה שימשו ככלי משחק ופולחן.
חשיבות כלכלית ומעמדית
345 האסטרגלים שנמצאו בתל באר שבע ומתוארכים לתקופת הברזל נחפרו לצד מחסנים ובקרבת מגורים. ככל הנראה הם היו בשימוש בתור אסימונים לספירת סחורה או לסחר חליפין. כמו כן, משום שרבים מהם נמצאו בסמוך לבתי מגורים, ייתכן שנעשה בהם שימוש לפולחן ביתי. בנוסף, החל מתקופת הברונזה התיכונה (סביב 2000 לפנה"ס), נמצאו יותר ויותר אסטרגלים באזור המזרח התיכון בהקשרים ביתיים, בסמוך לקברים, במקדשים ועוד. יכול להיות שאסטרגלים היו סמלים שייצגו חיות אשר הוקרבו במקדש או בארמון והופצו בחגיגות עירוניות. כלומר, אסטרגלים היו סמלי סטטוס ולכן יוצרו אסטרגלים מחומרים אחרים, כמו ברונזה, במזרח התיכון הקדום.
אזכור היסטורי לאסטרגל
חפץ זה מופיע בסאטירות של הוראטיוס:
נאמר כי סרוויוס אופידיוס, איש עשיר לפי התפיסה העתיקה, חילק את שתי החוות שלו בין שני הבנים שלו. ברגעיו האחרונים אמר את הדבר הבא לבניו, אחרי שנקראו למיטת חוליו: "מאז שראיתי אותך, אאולוס, סוחב את עצם המפרק (אסטרגל - talos) שלך ואת האגוזים שלך בחלק המשוחרר (של הטוגה), מחלק אותם ומשחק בהם, ואילו אותך, טיבריוס, סופר אותם ומחביא אותם בצנעה בגומחות, חרדתי ששיגעונות סותרים יפקדו אתכם: אתה תהיה כמו נומנטנוס ואילו אתה, כמו קיקוטה". (נומנטאנוס היה ריקא פזרן; קיקוטה היה מלווה בריבית).
אסטרגל ועליו חריתה
לעיתים רחוקות (ובאופן נדיר בישראל) אפשר למצוא אסטרגל שעליו יש חריתה. עד ראשית שנות ה-2000, אסטרגלים חרותים נמצאו בעיקר באנטוליה ובאזור האגאי. בתקופה ההלניסטית, נמצאו אסטרגלים בגורדיון עליהם היה חרות "ניקה" ‘Nike’, דבר שאולי סימל את החשיבות שלהם בתקופה ההיא. בראשית שנות ה-2000 נמצא אסטרגל שמקורו בשלד של עז במבצר ההלניסטי רומי בשער העמקים עליו חרות השם "הרמס" ביוונית [ERMH]. צורת כתיבה זו היא מושא עקיף של השם Ἑρμῆς. הרמס היה שליח האלים ביוון העתיקה, אל המזל הטוב, ההימורים והגנבות.
כלי קיבול לאסטרגלים
באלף הראשון BC, היו שני סוגים של כלי קיבול מקובלים לאסטרגלים שפותחו על ידי היוונים ונמצאו בעיקר באתרי קבורה: פורמיסקוס [phormiskos] וכד לאסטרגלים. כד האסטרגלים היה בדרך כלל בצורת אסטרגל גדול ובו פתח לאחסונם ולהוצאתם. כלי הקיבול הללו נמצאו לא רק באתרי קבורה אלא גם באזורים בנויים. לפיכך ככל הנראה, הם לא שימשו רק לקבורה.
אסטרגלים במאה ה-21: קוביית המשחק
אסטרגלים הם ככל הנראה המקור לקוביות המודרניות יותר. אחד המשחקים העתיקים בהם נעשה שימוש באסטרגלים הוא חמש אבנים. לפני כמאה שנה השתמשו בהם בסוריה למשחק הגולות. כמו כן, הם היו כלי במשחקי מזל. כך למשל, השם הערבי לקוביות הוא כעב - كعب (ר' כעבאת), ופירושו במקור קרסול, המקום ממנו מפיקים את האסטגרל. כיום יש בשימוש שתי קוביות, אחת מהרגל הימנית של כבש והשנייה מרגלו השמאלית. אלה הן כנראה האבות הקדומים של קוביית המשחק. במדינות ערב, הקוביות הן בזוגות והמשחק המקובל ביותר הוא זה שבו משחקים בשתי קוביות - כעבתם. במאמר מוסגר, הכעבה (كعبة) במכה נקראת כך בין היתר בגלל צורתה הקובייתית.
London Confidential (סרט)
London Confidential: The Chinese Conspiracy הוא סרט מתח ריגול בוליוודי בשפה ההינדית, שהוקרן לראשונה ברשת ZEE5 ב-18 בספטמבר 2020. הסרט בוים על ידי קאנוואל סתי והופק על ידי מוחיט צ'הברה ואג'אי ראי. הוא נוצר על ידי ס'חוסיין זיידי ובו מככבים מוני רוי ופוראב קוהלי. הסרט עוסק בסוכני R&AW בלונדון החוקרים את חלקה של סין בהפצת מגפה עולמית.
עלילה
סוכני R&AW שהוצבו בלונדון אספו עדויות משמעותיות דרך מקורותיהם המעידים על מעורבותה של המפלגה הקומוניסטית הסינית בהתפשטות נגיף הקורונה והם קרובים מאוד להשגת הראיות הסופיות. עם זאת, הרשויות הסיניות מגלים על כך באמצעות חפרפרת בשגרירות הודו. על מנת שלא להתבלט, R&AW משתמשת במכולת כמוצב ממנו יבוצע ויתואם המבצע החשוב לחשיפת הקנוניה.
הפצה
הסרט הוקרן בבכורה ב-ZEE5 ב-18 בספטמבר 2020.
PlayStation Vita
PlayStation Vita (בקיצור PS Vita), היא קונסולת משחקים ניידת אשר יצאה לראשונה ב-17 בדצמבר 2011 ביפן ובחלקים מאסיה, ב-22 בפברואר 2012 בצפון אמריקה ובאירופה וב-23 בפברואר 2012 באוסטרליה. המכשיר כולל מעבד מרובע ליבה (ARM Cortex-A9 MPCore) וכן מעבד גרפי מרובע ליבה (SGX543MP4+), כמו כן על המכשיר רץ ממשק משתמש המכונה LiveArea.
מכשיר זה הוא מכשיר שני אחרי ה-PSP בקונסולות הניידות של סוני.
חומרה
מכשיר הוויטה מזכיר במראהו את PlayStation Portable. לוויטה מסך רב־מגע בגודל של 5 אינץ' (עד 6 לחיצות בו זמנית) מסוג OLED בעל רזולוציה של 960X544. בנוסף למסך המגע, ישנו משטח מגע אחורי. לראשונה בקונסולות משחקים ניידות, הוא מגיע עם שני בקרים אנלוגיים בנוסף ל־D-Pad, מקשי הצורות המוכרים של משפחת מוצרי פלייסטיישן (משולש, ריבוע, עיגול וצלב) ומקשי L ו־R בצדדיה העליונים של הקונסולה. לוויטה מעבד בעל ארבע ליבות ARM Cortex-A9 MPCore (שלוש ליבות משמשות לאפליקציות ולמשחקים) ומעבד גרפי SGX543MP4+ שאף הוא בעל ארבע ליבות. ישנן שתי מצלמות ברזולוציה של 0.3 מגה־פיקסל (אחת קידמית ואחת אחורית), רמקולים בתצורת סטריאו, מיקרופון, חיישני תנועה ומצפן אלקטרוני. למכשיר GPS מובנה, Wi-Fi, תקשורת סלולרית דור 3 וקישורית בלוטות' 2.1+EDR.
ה־PlayStation Vita כוללת זיכרון RAM של 512MB ו-128MB זיכרון וידאו. המכשיר מגיע בשתי מהדורות: הראשונה – PCH-1000 – תומכת ב־Wi-Fi, ברשת סלולרית וב־GPS, ואילו השנייה – PCH-2000 – תומכת ב־Wi-Fi בלבד.
LiveArea
LiveArea הוא מערכת ההפעלה דמוי מערכת הפעלה לטלפונים חכמים (כגון אנדרואיד או iOS) של חטיבת הבידור של סוני בעבור הקונסולה. מערכת ההפעלה מבוססת על יישומים כאשר חלקן מותקנות ברירת מחדל וחלקן להורדה מחנות הפלייסטיישן (PlayStation Store).
עם הרצה ראשונה של המכשיר, יעלה תהליך התקנת המערכת ואחריו יתנגן סרטון הדרכה. בהישמר על הגדרות היצרן, חוויית המשתמש בזמן עבודה עם הממשק הגרפי תונעם במוזיקת רקע המזכירה מוזיקת מעליות (ניתן לבטל זאת דרך הגדרות). כאשר לוחצים על מקש הנעילה פעמים, המשתמש יפגוש את מסך הנעילה (אשר מופיע גם בפעם הראשונה שהמכשיר מופעל). כניסה למערכת תתבצע בפעולה הדומה להורדת דף. בדף הבית של הממשק יופיעו כל היישומים המותקנים המחולקים לטאבים (בדומה לאנדרואיד או iOS).
ניתן לעבור בין הטאבים באמצעות החלקה למטה או למעלה על מנת לעבור לטאב הבא או הקודם (בהתאמה). בעת הפעלה אפליקציה או משחק יפתח דף מיוחד עברו הכולל מאפיינים ואפשרויות. ניתן לעבור בין הדפים השונים על ידי החלקה ימינה או שמאלה כדי לעבור לדף הבא או הקודם (בהתאמה). בעת הפעלת המערכת מותקנות האפליקציות הבאות:
מעבר לאפליקציות המותקנות ברירת מחדל בויטה, ישנם 8 אפליקציות אשר ניתנות להורדה דרך ה-PSStore:
PS Vita 2000
בתאריך ה-9 בספטמבר 2013, סוני הכריזה על הדגם החדש של ה-Vita הנקרא PS Vita 2000. הדגם החדש יכלול מסך LCD זול יותר המגביר את חיי הסוללה, עובי קטן יותר, ועיצוב שונה במקצת. עם זאת, כל משחקי Vita הרגילים יפעלו גם על הדגם החדש.
מדינות דוברות אנגלית
[[קובץ:Detailed SVG map of the Anglophone world.svg|ממוזער|upright=2| פיקסלים|מדינות שבהן אנגלית היא שפה רשמית (דה פקטו או דה יורה). מדינות האנגלוספירה הן המדינות שבהן אנגלית היא שפת האם העיקרית של תושבי המדינה.
PlayStation Vita
משחקים
בעת ההשקה הגלובלית של הויטה, הושקו 22 כותרים, הן של סוני והן של מפיצות אחרות. בהשקה ביפן, הושקו 26 כותרים. השקה זו נחשבת אחת ההשקות עם מספר משחקי ההשקה הגדול אי פעם. בנוסף ל-22 שהושקו באותו יום, ניתן להוריד משחקי PSP ובקרוב גם משחקי PS1. אחת הטענות המרכזיות של צרכנים בעולם היא מחסור בכותרים בלעדיים שיוצאים לויטה, שכן מרבית המשחקים שייצאו לויטה, יוצאו לקונסולות משחק אחרות וגורמות לחוסר התעניינות בויטה.
מדינות דוברות אנגלית
]] דוברי אנגלית, המכונים גם אנגלופונים, והמדינות שבהן מרבית האוכלוסייה דוברת את השפה האנגלית נקראות האנגלוספירה. נכון לעשור הראשון של המאה ה-21, מעל 2 מיליארד אנשים ברחבי העולם היו דוברי אנגלית, מה שהופך את השפה האנגלית לשפה עם מספר הדוברים הגדול ביותר בעולם, ולשפה השלישית בגודלה בעולם על סמך מספר דוברי השפה כשפת אם.
PlayStation Vita
משחקים
עקב עוצמתה הרבה של הויטה, מפתחים רבים ייצרו משחקים אקסקלוסיביים עם מנועים גרפיים הדומים לאלה של הקונסולות הנייחות. דוגמאות לכך הן Uncharted: Golden Abyss, Assassin's Creed III: Liberation ועוד. PlayStation Vita מאפשרת סנכרון עם ה־PS3. מפתחים, המפתחים משחק גם לויטה וגם ל־PS3 יכולים לאפשר לשחקני PS3 לשחק נגד שחקני PSVITA במצבים מרובי משתתפים, העלאת שמירה לענן והפעלתו בשני המכשירים ואף שימוש בויטה כבקר ל־PS3.
De Una Vez
De Una Vez (בעברית: בבת אחת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית סלינה גומז. השיר יצא לאור ב-14 בינואר 2021, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, כסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום Revelación. השיר מסמן את הסינגל הראשון בשפה הספרדית של גומז, עם הפקה של טייני, אלברט הייפ וג'וטה רוזה. זהו שיר פופ לטיני קצבי, הדן בנושאים של אהבה, הערכה עצמית, צמיחה רגשית והעצמה.
PlayStation Vita
משחקים
המשחק שנמכר ביחד עם הויטה הוא Little Big Planet
מדינות דוברות אנגלית
בארצות הברית ובהודו נמצאים מרבית דוברי אנגלית כשפת אם - בארצות הברית ישנם 283 מיליון דוברי אנגלית ובהודו ישנם 125 מיליון דוברי אנגלית. ישנם גם 108 מיליון דוברי אנגלית בפקיסטן, 79 מיליון דוברי אנגלית בניגריה ו־64 מיליון דוברי אנגלית בפיליפינים. כאשר נכללים גם האנשים שדוברים אנגלית כשפה שנייה, ההערכות לגבי מספר האנגלופונים שונות באופן מהותי - מ־470 מיליון אנשים ברחבי העולם ליותר מ־2 מיליארד. נכון לשנת 2012 הנתונים מהודו מעידים כי להודו יש את האוכלוסייה דוברת האנגלית השנייה בגודלה בעולם - בסביבות 10% מאוכלוסיית הודו (כ־125 מיליון אנשים), ולפי ההערכות בינתיים מספר דוברי האנגלית בהודו הכפיל את עצמו פי ארבע נכון ל־2022. השפה האנגלית היא השפה המדוברת ביותר ברחבי העולם אם משלבים את כמות האנשים שדוברת אנגלית כשפת עם כמות האנשים שאינם דוברי אנגלית כשפת אם.
PlayStation Vita
משחקים
לאחר יציאתה של קונסולת המשחקים PS4, ניתן להפסיק משחק בפלייסטישן 4 ולהמשיך מאותה נקודה ב-PS VITA.
De Una Vez
רקע והוצאה
בדצמבר 2020, גומז הצהירה כי יש לה, ומגזין בילבורד הצהיר כי זה. ציורי קיר שונים נצפו במקסיקו, כשהם מציינים את כותרות השירים "De Una Vez" ו"Baila Conmigo", מה שהביא להשערות בקרב המעריצים והתקשורת כי גומז תוציא בקרוב מוזיקה לטינית.
PlayStation Vita
משחקים
בנוסף לאלה, הפלייסטישן ויטה יהיה כלי עזר למשחקים רבים בפלייסטישן 4
מדינות דוברות אנגלית
אנגליה ואזור השפלה הסקוטית הן האזורים בהם התפתחה במקור השפה האנגלית, והצורה המודרנית של השפה האנגלית התפשטה בהדרגה ברחבי העולם החל מהמאה ה-17, תחילה תחת ההשפעה העולמית של הממלכה המאוחדת, ובעת האחרונה תחת השפעת התרבות האמריקאית. בסיוע כל סוגי המדיה המודפסת והאלקטרונית שנוצרות בעיקר במדינות הללו, השפה אנגלית הפכה לשפה הבינלאומית הדומיננטית ביותר ולשפת הלינגואה פרנקה באזורים רבים בעולם וכמו גם בתחומים מקצועיים מסוימים כגון מדע, ניווט ומשפטים. בריטניה נותרה המדינה דוברת האנגלית הגדולה ביותר באירופה.
PlayStation Vita
מכירות
בהשקת הויטה נמכרו 1.2 מיליוני יחידות ברחבי העולם לעומת הדור הקודם עם 71 מיליון יחידות, נכון ליולי 2012, מכירות הויטה ביפן עומדות על כ-790 אלף יחידות. המשחק הנמכר ביותר ביפן הוא Persona 4 The Golden, אחריו Hot Shots Golf 6 ו-Uncharted: Golden Abyss.
De Una Vez
רקע והוצאה
ב-14 בינואר 2021 הודיעה גומז על הוצאת השיר "De Una Vez" המיועד לצאת לאור לחצות של אותו היום. מאוחר יותר באותו יום, היא "ציטטה" ציוץ מחודש ינואר 2011 שהפנה לאלבום בשפה הספרדית שמעולם לא יצא, וציינה:, בדיוק עשור לאחר הציוץ המקורי. השיר מציין את הסינגל הרשמי הראשון של גומז בשפה הספרדית, והסינגל השני אחרי הגרסה הספרדית של "A Year Without Rain", הנקרא "Un Año Sin Lluvia" שיצא על ידי להקתה לשעבר, סלינה גומז & הסצנה. זהו השיר הספרדי הראשון שלה מאז "Taki Taki" עם די ג'יי סנייק, אוזונה וקארדי בי, ושיר הסולו הראשון מאז השיר "Más" מאלבום האוסף שלה משנת 2014, For You. אורך השיר הוא שתי דקות ו -36 שניות, והוא הסינגל הראשי מאלבום האולפן העתידי שלה בשפה הספרדית.
מדינות דוברות אנגלית
מלבד הניבים העיקריים של השפה האנגלית, כמו אנגלית אמריקאית, אנגלית בריטית, אנגלית קנדית אנגלית אוסטרלית, אנגלית אירית, אנגלית ניו זילנדית, ותתי הניבים של הניבים הללו, מדינות כמו דרום אפריקה, הודו, ניגריה, הפיליפינים, ג'מייקה וכמו גם טרינידד וטובגו ישנם גם מיליוני דוברי אנגלית עם ניב ייחודי משלהם. ישנם גם מדינות רבות בעולם, למשל גאנה ואוגנדה, בהן אנגלית היא אחת ממספר השפות הרשמיות העיקריות של המדינה.
De Una Vez
רקע והוצאה
השיר הוא שיר פופ לטיני קצבי. הוא דן בריפוי האישי של גומז, אהבה, העצמה, סלחנות, והכוח להתקדם מהעבר. השיר הופק על ידי טייני, אלברט הייפ וג'וטה רוזה.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ שצולם לשיר בוים על ידי לוס פרז, הועלה לערוץ היוטיוב של גומז בשידור חי ב-14 בינואר, עם צאת השיר. הוא זכה לשבחים מהמבקרים על הוויזואליות והסמליות שלו.
מדינות דוברות אנגלית
מדינות שבהן אנגלית היא שפה רשמית
ישנם גם מדינות מסוימות בעולם בהן אנגלית אינה השפה המדוברת ביותר אך השפה האנגלית מוגדרת כשפה רשמית או שהיא בעלת מעמד רשמי כלשהו. המדינות הללו כוללות את בליז, בוטסואנה, קמרון, אסוואטיני, פיג'י, גאנה, הודו, קניה, קיריבטי, לסוטו, ליבריה, מלזיה, מלטה, איי מרשל, מאוריציוס, מיקרונזיה, נמיביה, ניגריה, פקיסטן, פלאו, פפואה גינאה החדשה, הפיליפינים, רואנדה, סמואה, סיישל, סיירה לאון, סינגפור, איי שלמה, סרי לנקה, סודאן, דרום אפריקה, דרום סודאן, טנזניה, גמביה, אוגנדה, זמביה וזימבבואה. ישנן גם מדינות שבהן אזורים נרחבים בתחומי המדינה הפכו לאזורים בהן אנגלית הפכה לשפה רשמית, למשל באזור סן אנדרס ופרובידנסיה שבקולומביה, בהונג קונג, באיי המפרץ של הונדורס ובאזור ה-Mosquito coast שבניקרגואה. מצב זה נוצר כתוצאה מההשפעה של הקולוניזציה הבריטית והקולוניזציה האמריקאית באזורים הללו.
De Una Vez
תקציר
בקליפ, גומז חוצה חדרים רבים בבית מיסטי, ומתארת את צמיחתה היצירתית והאישית תוך שימוש במטאפורות המשקפות את התפתחותה. היא עוברת מחדר שינה מעוטר בצמחים וחלומות, לחדר מואר במנורות, אחר כך למטבח ולחדר עם תקליטי ויניל מרחפים וכלי נגינה. לאורך הקליפ לובשת גומז לב קריסטל זוהר על החזה, המייצג את חוסנה, תוך שהיא שרה את מילות השיר שבמרכזן אהבה וריפוי. הקליפ מסתיים במילים "" (בעברית: "תרקוד איתי...").
מדינות דוברות אנגלית
מדינות שבהן אנגלית היא שפה רשמית
להודו יש את המספר הגדול ביותר של דוברי אנגלית כשפה השנייה, לפי הערכה משנת 2004 של דייוויד קריסטל אם לוקחים בחבון גם את דוברי השפה האנגלית ברמת שפת אם וגם את אלו שדוברי אנגלית שלא ברמת שפת אם, הודו מכילה יותר אנשים שדוברים או מבינים אנגלית מאשר בכל מדינה אחרת בעולם. עם זאת, ישנם דעות שונות לגבי האמיתות קביעותיו של קריסטל. בפקיסטן לדוגמה השפה האנגלית היא השפה הרשמית השנייה אחרי אורדו כתוצאה מהתקופה בה המדינה הייתה תחת שלטון בריטי (ראג'). סרי לנקה והפיליפינים משתמשות בשפה האנגלית כשפתן הרשמית השלישית והשנייה אחרי סינהלית, טמילית, ופיליפינית, בהתאמה.
אנגלית היא אחת מ-11 השפות הרשמיות שזוכות למעמד שווה במדינת דרום אפריקה בה יש כ-4.8 מיליון דוברי אנגלית ברמת שפת אם. זוהי גם השפה הרשמית בטריטוריות התלויות של אוסטרליה (האי נורפוק, אי חג המולד ואיי קוקוס) ובשטחי החסות של ארצות הברית (סמואה האמריקנית, גואם, איי מריאנה הצפוניים, פוארטו ריקו (בה הן השפה האנגלית והן השפה הספרדית הן בעלות מעמד של שפה רשמית) ובאיי הבתולה של ארצות הברית, ובהונג קונג.
De Una Vez
בימוי והפקה
גומז שיתף פעולה עם צמד הבמאים לוס פרז, צמד המורכב מהבמאית המקסיקנית טניה ורדוזקו והבמאי הספרדי אדריאן פרז - זוג נשוי שעבד על פרסומות מסחריות, בין היתר, עבור פפסי וקנדי קראש סאגה. גומז רצתה ליצור מסע רגשי עם הקליפ, ורדוזקו הסבירה כי הם כדי לתעל את הרעיון הזה, גומז ולוס פרז הביטו בסופרים פופולריים באמריקה הלטינית איזבל איינדה, גבריאל גארסיה מארקס ולאורה אסקיבל, שעבודותיהם הספרותיות התעמקו במושגים על טבעיים של ריאליזם קסום, סוגת אמנות המשלבת בעיות אמיתיות עם אלמנטים של פנטזיה. גומז הכניסה לקליפ גם הפניות תרבותיות מקסיקניות, כמו הלב הקדוש, סמל הקשור לאמנות העם המקסיקנית. הצוות עיצב את הלב על בסיס מילאגרו, קמע עממי נוצרי, כדי לסמל את נושאי הריפוי של הקליפ.
מדינות דוברות אנגלית
מדינות שבהן אנגלית היא שפה רשמית
אף על פי שלממשל הפדרלי האמריקני לא הגדיר מעולם שפה רשמית עבור ארצות הברית, בפועל לשפה האנגלית יש מעמד רשמי ב-32 מתוך 50 הממשלים של מדינות ארצות הברית. יתרה מזאת, לפי חוק הלאום של ארצות הברית, תהליך ההפיכה של אדם לאזרח ארצות הברית חייב להיות כרוך בכך שאותו האדם יצליח לעבור בהצלחה מבחן מיומנות בסיסית בשפה האנגלית.
De Una Vez
בימוי והפקה
הבחירה האופנתית של גומז לסרטון נובעת מ"מוטיב בוטני", המייצג צמיחה רגשית. גומז לובשת שמלת רודארטה המעוצבת על ידי שירלי קוראטה. שמלה פרחונית-ורודה, עם צווארון וי, שרוולים מנופחים והדפסי פרחים ורודים, לבנים וצהובים. לב הקריסטל מוצמד למרכז השמלה. שערה הגלי מעוטר באביזרי פרחים עשויים משי בהשראת פרידה קאלו, יחד עם עגילי אופאל של המעצבת המקסיקנית דניאלה וילגאס. האיפור של גומז נשמר רך, רומנטי ונשי, תוך שימוש בקו האיפור שלה, Rare Beauty, בשיתוף עם המאפרת הוותיקה מליסה מורדיק. מורדיק קיבלה השראה מתמונות מתצוגת האופנה מאביב 2014 של דולצ'ה וגבאנה ותצוגות האופנה של אלכסנדר מקווין מאביב 2016 למראה של גומז בקליפ.
מדינות דוברות אנגלית
מדינות שבהן אנגלית היא שפה רשמית
השפה האנגלית היא גם שפה חשובה במספר מושבות ומדינות חסות לשעבר של הממלכה המאוחדת, כמו בחריין, בנגלדש, ברוניי, קפריסין ואיחוד האמירויות הערביות.
אנגלית כשפה גלובלית
מכיוון שהשפה האנגלית מדוברת כיום בצורה כה נרחבת ברחבי העולם, היא נחשבת על ידי רבים כיום כ"שפה עולמית", ולשפת הלינגואה פרנקה של העידן המודרני, ואף על פי שהשפה האנגלית היא אינה השפה הרשמית ברוב מדינות העולם, היא עדיין השפה הנפוצה ביותר בעולם שנלמדת כשפה זרה. על פי אמנות בינלאומיות השפה האנגלית היא השפה הרשמית לתקשורת אווירונאוטית וימית. השפה האנגלית היא אחת מהשפות הרשמיות של האו"ם ושל ארגונים בינלאומיים רבים אחרים, כולל הוועד האולימפי הבינלאומי. זוהי גם אחת משתי השפות הרשמיות אשר משמשות אסטרונאוטים על סיפון תחנת החלל הבין-לאומית.
אנגלית נלמדת לרוב מדינות האיחוד האירופי, ונכון להערכה משנת 2012 מרבית האירופאים נוטים להעדיף את השפה האנגלית כשפה הרשמית במדינות האיחוד האירופי (67 אחוזים) על פני גרמנית (17 אחוזים), או צרפתית (16 אחוזים). בחלק ממדינות האיחוד האירופי שאינן דוברות אנגלית, ישנם גם אנשים רבים בקרב האוכלוסייה הבוגרת שטוענים כי הם מסוגלים לשוחח באנגלית - 90% בהולנד, 89% במלטה, 86% בשוודיה ובדנמרק, 73% בקפריסין, קרואטיה ואוסטריה, 70% בפינלנד, ומעל 50% ביוון, בלגיה, לוקסמבורג, סלובניה וגרמניה (לפי הערכה משנת 2012). נכון לשנת 2012, אם לא כוללים את האוכלוסייה האירופאית שדוברת אנגלית ברמת שפת אם, כ-38% מכלל האוכלוסייה האירופאית מדברת אנגלית שלא ברמת שפת אם.
ספרים, מגזינים ועיתונים שנכתבים באנגלית זמינים לרכישה במדינות רבות ברחבי העולם, ואנגלית היא השפה הנפוצה ביותר בתחום המדעים כאשר לפי הערכה משנת 1997 של ה-Science Citation Index כ-95% מהמאמרים במאגר היו כתובים בשפה האנגלית, אף על פי שרק מחציתם נכתבו על ידי אנשים שהגיעו ממדינות דוברות אנגלית.
בתחום ההוצאה לאור, הספרות האנגלית היא מהדומיננטיות ביותר בעולם (לפי הערכה משנת 2011 היה מדובר באותה העת בכ-28% מכל הספרים שפורסמו בעולם באותה העת), והשפה האנגלית היא מהשפות הדומיננטיות ביותר בעולם שמדובר בתוכן האינטרנטי (לפי הערכה משנת 2011 היה מדובר באותה העת בכ-30% מתוכן האינטרנט, אשר מהווה ירידה של כ-50% בהשוואה לדומיננטיות של השפה האנגלית בתוכן האינטרנטי בשנת 2000).
לשימוש ההולך וגובר בשפה האנגלית בעולם הייתה השפעה רבה גם על שפות רבות אחרות ברחבי העולם, מה שתורם אף במקרים מסוימים לשינוי שפה ואף להיכחדות של שפות, ולמגמה אשר נחשבת על ידי רבים כסוג של אימפריאליזם לשוני.
פלורנס סייברט
פלורנס ברברה סייברט (באנגלית: Florence Barbara Seibert; 6 באוקטובר 1897 – 23 באוגוסט 1991) הייתה ביוכימאית אמריקאית. סייברט ידועה בשל  זיהוי החומר הפעיל באנטיגן טוברקולין, ומציאת שיטה להפריד אותו מהחיידק Mycobacterium tuberculosis, שגורם לשחפת, עד לצורתו הטהורה. גילוי זה אפשר את הפיתוח והשימוש של מבחן מנטו לזיהוי מחלת השחפת, אשר בו משתמשים ברחבי העולם עד היום. בשנת 1990 נכנסה סייברט להיכל התהילה הלאומי לנשים של ארצות הברית.
קורות חיים
סייברט נולדה ב-1897, באיסטון, פנסילבניה, לג'ורג' פיטר סייברט, יצרן וסוחר שטיחים, וברברה סייברט (לשעבר ממרט), בת שנייה מבין שלושה ילדים. בגיל 3 סייברט חלתה בשיתוק ילדים, הנגרם על ידי נגיף הפוליו, ובשל מחלה זו היא סבלה מצליעה לאורך כל חייה.
סייברט סיימה את בית הספר התיכון בהצטיינות וזכתה במלגה לגאוצ'ר קולג' במרילנד, בו למדה עד שנת 1918. בשנת 1923 השלימה את הדוקטורט שלה בביוכימיה באוניברסיטת ייל, שם פיתחה שיטה לשיפור תהליך העירוי ולמניעת חום אצל המטופלים בתהליך זה.
סייברט המשיכה לעבוד על מחקרה באוניברסיטת שיקגו, במעבדתו של אזמונד לונג. כאשר הוא עבר למכון הנרי פיפס באוניברסיטת פנסילבניה, היא עברה יחד איתו, ושם התבצע מחקרה בתחום השחפת עד לפרישתה ב-1958 כפרופסור.
בשנת 1937, סייברט קיבלה את מלגת גוגנהיים שאפשרה לה לעבוד בשוודיה ביחד עם תאודור סוודברג, זוכה פרס נובל.
בשנת 1993, שנתיים לאחר מותה, הוקדשה לסייברט נקודת ציון היסטורית בעיר הולדתה איסטון, פנסילבניה.
פעילותה המדעית
סייברט גילתה שלמרות שהחום בתהליך הזיקוק הרג את החיידקים שבמים, רעלים אשר נוצרו על ידם לא הושמדו, וחומרים אלו היו הגורמים לחום אצל המטופלים. סייברט פיתחה מנגנון זיקוק שהשמיד את הרעלים הללו ובכך הפך את העירויים וההזרקות לבטוחים יותר.
בשנת 1923 פרסמה סייברט גילוי זה ב-"American Journal of Physiology". לאחר הפרסום, המכונים הלאומיים לבריאות ומנהל המזון והתרופות האמריקאי אימצו את שיטתה של סייברט.
רק לאחר שסייברט עברה לאוניברסיטת פנסילבניה היא החלה בעבודתה החשובה במחקר על מחלת השחפת. המחקר שלה עסק בשאלות שעלו מתוך עבודתו של הביוכימאי הגרמני רוברט קוך מסוף המאה התשע-עשרה.
קוך גילה את חיידק Mycobacterium tuberculosis, אשר גורם למחלת השחפת. בנוסף, הוא גילה שכאשר מזריקים לעור את הנוזל שעליו גדל החיידק, נוצרת תגובה על העור רק אצל אנשים שחולים במחלה. לנוזל זה הוא קרא טוברקולין. הטוברקולין של קוך לא היה מספיק מטוהר ולכן פגם באמינות המבחן שלו.
פרסים והוקרה
פלורנס סייברט זכתה בפרסים רבים, ביניהם:
לקריאה נוספת
"Pebbels on the Hill of a Scientist" מאת Florence Barbara Seibert
כדורסל באולימפיאדת אטלנטה (1996)
אולימפיאדת 1996 נערכה באטלנטה, ארצות הברית. תחרויות הכדורסל נערכו בין ה-20 ביולי ל-4 באוגוסט. זו הייתה תחרות כדורסל הארבע עשרה במשחקים האולימפיים. בתחרות השתתפו 12 נבחרות גברים ו-12 נבחרות נשים. המשחקים נערכו ב-Forbes Arena וב-ג'ורג'יה דום.
נבחרת ארצות הברית זכתה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בתחרות הגברים ובנוסף לכך זכתה בתחרות הנשים.
יצחק בן מנחם (קצין)
יצחק (גוליבר) בן מנחם (כ"ט בסיון תרפ"ט, 7 ביולי 1929 - כ"ז בכסלו תשט"ז, 12 בדצמבר 1955) היה לוחם ומפקד בחטיבת הצנחנים ויחידה 101 נהרג במוצב נוקייב במבצע כנרת. כשנה לאחר מותו יצא צה"ל למבצע גוליבר, פעולת תגמול במטרה לתקוף את מצודת המשטרה הירדנית בע'רנדל שבערבה (מול קיבוץ יהל) ומספר מבנים סביבה. מבצע זה נקרא על שמו של בן מנחם.
מלחמת העצמאות
בן מנחם השתתף במלחמת העצמאות בקרבות שונים ונודע כאחד המפקדים הנועזים בצה"ל. בחטיבת אלכסנדרוני: הוא השתתף במארבים נגד השיירות הערביות שנעו לכיוון יפו.
קרב תל השומר
עקב תחילת ההשתלטות הערבית החמושה על מחנה תל השומר (במסווה של עובדים) הוחלט לכבוש את המחנה על ידי כוחות חטיבת אלכסנדרוני. בתחילה נשלח סיור מוסווה של גדוד 33, וב-15 באפריל 1948 פרצו שתי פלוגות מגדודים 33 ו-32 אל המחנה. המחנה הגדול נכבש עד סופו של אותו היום, פרט למובלעת צרה בדרום שנכבשה במהלך מבצע חמץ, כשבועיים מאוחר יותר. בסופו של הקרב נמנו לכוחות אלכסנדרוני שלושה הרוגים, לעומת עשרות ערבים שנהרגו במהלך הקרב ובמהלך ניסיון להתקפת-נגד. בקרב שימש בן מנחם כמקלען והפך בעזרתו משאית התגבורת שהגיעה למקום.
קרב לטרון
לקרב זה יצא בן מנחם כמקלען בפלוגה ב' בגדוד 32, בחטיבת אלכסנדרוני.
בכנס לאחר הקרב הביע בן מנחם ביקורת חריפה על התנהלות הקרב מול הפיקוד הבכיר של צה"ל.
ביוני 48 הצטרף כמ"כ ומקלען לגדוד 89 הגדוד הקומנדו של סא"ל משה דיין, גדוד שהורכב מטובי הלוחמים, מתנדבים כולם, עם גדוד זה השתתף במבצע דני ובמבצע עין.
בגיל 19 נבחר כחבר משלחת צבאית לארצות הברית כדי לייצג את המדינה וצה"ל במפגשים עם יהדות ארצות הברית.
לאחר מלחמת העצמאות
עבר קורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה בגדוד 9, במשלטים בבית גוברין ובאמציה. באחד הסיורים עלה הזחל"מ שלו על מוקש והוא נפצע בעיניו, אך המשיך לפקד על הכוח שהמשיך ברגל עד שובו לבסיס, שם טופל וראייתו חזרה. בשלב זה השתחרר בן מנחם מהצבא ולמד משפטים באוניברסיטה העברית במשך שלוש שנים במהלכם שירת במילואים בתור מפקד פלוגה בגבעתי, בהמשך עבר קורס מג"דים. במקביל סייע ליחידה 101 והשתתף בפעולות בהן מבצע נבי סמואל (הפעולה שבעקבותיה הוקמה ה-101) ובפעולות באזור נס הרים כאיש מילואים. בינואר 1954 חזר לקבע בדרגת סרן בתור מדריך בקורס מפקדי פלוגות. בתחילה, לא רצה להצטרף לגדוד הצנחנים בגלל משבר יחסים אישי בינו ובין אריאל שרון, אולם בפעולה נגד מוצב 100 (מצפון לכיסופים) ביקש ממוטה גור, שהיה חניכו בקורס מ"פים, להשתתף בפעולה כרץ אישי. בסופו של דבר, פלוגתו של גור השתתפה רק ככוח עתודה, אך בן מנחם השתתף כרץ אישי של אהרון דוידי - סמג"ד 890 שפיקד על הפעולה. לאחר פציעת גור במבצע אלקיים, התגבר בן מנחם על סלידתו האישית משרון והצטרף בהסכמת שרון לגדוד הצנחנים והחליף את גור בפיקוד על פלוגה ד' בגדוד 890.
מבצע כנרת
בן מנחם פיקד על כוח משימה ד' - פלוגה מגדוד 771 (גדוד המילואים של חטיבת הצנחנים) ומשימתו: כיבוש מוצב כפר עקיב שלחוף הכנרת. לאחר שנחת מהים באזור הכפר, נע הכוח אל נקודת הזינוק להתקפה והגיע שבע דקות לפני שעת השין. פטרול סורי שלא הבחין בחיילים התקרב לכוח ואז אחד הצנחנים פלט כדור כמו כן נשמעה אש מכורסי במצב זה החליט גוליבר, לפתוח בקרב מוקדם מהמתוכנן. הכוח הישראלי תקף את מבני המגורים במוצב הסורי. בזמן הקרב נהרג בן מנחם לאחר שנפגע מרימון סורי שהתגלגל לעברו. את הפיקוד נטל סגנו, טיבי שפירא. חלק מהחיילים הסורים ברחו מהמוצב עם תחילת הלחימה. בשעה 10:15 הסתיים הקרב והוחל בריכוז פצועים, שבויים ושלל. בחצות לילה פוצץ הכפר. אחרי כן נסוג הכוח. בסיום הקרב על מוצב כפר עקיב היו לצה"ל 2 הרוגים ו-2 פצועים. לסורים היו 9 הרוגים ו-2 חיילים שנלקחו בשבי. בכלל המשימה אבדות צה"ל 8 הרוגים ו-19 פצועים. 2 לוחמים צוינו לשבח. לסורים: 54 הרוגים וכ-35 פצועים.
בן מנחם הועלה לדרגת רב-סרן ונקבר בבית-הקברות ברמתיים.
הנצחה
בשנת 1956 הוצא לזכרו ספר בשם "אדם ולוחם". בספרו של אורי מילשטיין, "מלחמות הצנחנים" הועלה זכרו. משנת 1958 נערך במשך שנים מרוץ הצנחנים ע"ש גוליבר בהשתתפות טובי הרצים בישראל. בהוד השרון, הרחוב שבו התגורר בילדותו בשכונת רמתיים, נקרא רחוב הגיבור.
הרמה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
בילה
בילה (בגרמנית: BILLA) היא רשת סופרמרקטים אוסטרית הפועלת במרכז, מזרח ודרום מזרח אירופה. החברה נוסדה על ידי קרל ולשק ב-1953. ובשנת 1996 מכר את גרעין השליטה שלו לקבוצת REWE הגרמנית.
היסטוריה
בשנת 1953 פתח קרל ולשק חנות בשמים מוזלת ברובע וינה של מרגרטן בשם WKW (ראשי התיבות הגרמניים של "Warenhandel Karl Wlaschek", בעברית "קרל ולשק מסחר"). עד שנת 1960 היו לרשת WKW 45 חנויות באוסטריה. בשנת 1961 שונה שמה של הרשת ל-Billa, הלחם של "billiger Laden", "חנות זולה" בגרמנית, והחלה למכור מזון ועברה לשירות עצמי. ב-1965 החברה גדלה ל-109 חנויות. קבוצת REWE רכשה את בילה ב-1996.
מיקום הפעילות
בילה מפעילה חנויות בארבע מדינות באירופה:
אוסטריה
אוסטריה היא השוק הביתי של הרשת. נכון למרץ 2019 לבילה 1,069 חנויות באוסטריה, שנייה בגודלה ל-SPAR בעלת 1,538 סניפים.
צ'כיה
סופרמרקט בילה הראשון בצ'כיה נפתח ב-26 באוקטובר 1991. לחברה 215 חנויות בצ'כיה ומעסיקה למעלה מ-6,000 עובדים. לחנויות בילה שטח מכירה ממוצע של 900 מ"ר.
סלובקיה
בילה פתחה את החנות הראשונה שלה בסלובקיה בשנת 1993.
בולגריה
החברה פתחה את הסופרמרקט הראשון שלה בבולגריה בשנת 2000 ומאז התרחבה לכיסוי 38 ערים בולגריות, והפעילה בסך הכל 132 סופרמרקטים נכון לדצמבר 2021.
מקומות לשעבר
בילה פעלה בעבר במדינות נוספות.
רוסיה
ב-2012 רכשה בילה את רשת הסופרמרקטים הרוסית Citistor (חלק מרשת Ramstor לשעבר).
מאז 2008, כל החנויות החדשות של Rewe Group ברוסיה בפורמט "סופרמרקט" לא נפתחו תחת המותג בילה, אלא תחת המותג Biop (Billa Operations). הסיבה היא שרק ל-Billa Russia LLC הייתה הזכות לפתח את המותג בילה ברוסיה, וחברת האחזקה הרוסית "מרתה" שהחזיקה ב-22.5 אחוזים הפסיקה מאז סוף 2008 להשקיע בפיתוח החברה עקב תחילת הליך פשיטת הרגל. ביוני 2010, מניות אלו נרכשו מ"מרתה".
בשנת 2018 הוחלפה שמה של רשת Biop לבילה, 151 חנויות בילה נפתחו ברוסיה. בשנת 2021, לפני העסקה עם לנטה אחזקות, פעלו 161 חנויות ברחבי רוסיה, בעיקר במוסקבה ובערים הסובבות אותה. חברת האחזקות Lenta LLC הודיעה ב-18 במאי כי ביצעה עסקה לרכישת עסקי הסופרמרקטים של Billa Russia GmbH תמורת 215 מיליון אירו במזומן.
אלחנן ריינר
אלחנן ריינר (נולד ב-19 בפברואר 1946) הוא היסטוריון ישראלי, פרופסור אמריטוס במחלקה להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב והמנהל האקדמי של הספרייה הלאומית. מחקריו מתמקדים בשני ענפים מרכזיים: תרבות יהדות אשכנז בעת החדשה המוקדמת, בדגש על מזרח אירופה, וההיסטוריה הדתית והתרבותית של ארץ ישראל בשלהי העת העתיקה ובראשית ימי הביניים. בפרט חקר את תופעת העלייה לרגל ואת השלכות המעבר מכתיבה ידנית לדפוס על תהליכי תקשורת בקרב אליטות המשכילים.
תולדות חייו
נולד בשכונת רחביה בירושלים, לרב יוסף יהודה ריינר, שהיה ר"מ בישיבת קול תורה וראש הישיבה הקטנה של אותה הישיבה. אחיהם של הרב שמואל ריינר ופרופסור רמי ריינר, וגיסו של פרופסור ישראל יובל. בין 1960 ל-1965 למד בכמה ישיבות: ישיבת קול תורה, מרכז הרב, פוניבז' וחברון. בשנת 1988 קיבל תואר דוקטור מן האוניברסיטה העברית. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא עלייה לרגל ועלייה לרגל לארץ ישראל בין השנים 1099–1517. מאז 1990 חבר סגל אוניברסיטת תל אביב.
מאז 1994 עמית מחקר במרכז הרברט כץ ללימודים מתקדמים ביהדות באוניברסיטת פנסילבניה. חבר המרכז הישראלי ללימודים מתקדמים.
בין 1994 ל-2010 חבר מערכת בכתב העת גלעד: לתולדות יהודי פולין ותרבותם. מ-1996 ואילך חבר מערכת בכתב העת Polin: Studies in Polish Jewry היוצא לאור באוקספורד.
הדודאים והפרברים
הדודאים הפרברים הוא אלבום אולפן שבו איחדו כוחות שניים מצמדי מוזיקת העם הישראלית הבולטים במחצית השנייה של המאה העשרים: הדודאים - ישראל גוריון ובני אמדורסקי, והפרברים - אורי הרפז ויוסי חורי. האלבום יצא בשנת 1985 והתלווה לו מסע הופעות ארצי שזכה להצלחה רבה.
האלבום נחשב לאחד האלבומים המצליחים של הדודאים והפרברים והוא אף זכה בגרסת דיסק כבר בשנת 1994. בין שירי האלבום כמה מהשירים שהפכו לנכסי צאן וברזל של המוזיקה הישראלית ובהם "תלבשי לבן", "צל ומי באר" ו"שי".
בשיר "מחרוזת שירי דת כושיים" ישנה מחרוזת שירים, בסגנון גוספל (בסגנון רביעיית גולדן גייט), הכוללת את השירים: Battle of Jericho, Down by the river, Shadrach, When the Saints Go Marching In. בשיר When the Saints Go Marching In שינו את המילים למילים סאטיריות שהיו התבטאות פוליטית (נדירה לשני הצמדים) הקוראת לאריאל שרון לצאת מלבנון.
את האלבום הפיק קובי אשרת שהיה באותה העת אחד מהמפיקים המבוקשים ביותר בישראל בקרב זמרי אמצע הדרך, שגם עיבד חלק משירי האלבום. מוזיקאי נוסף שהשתתף בעיבודים הוא מתי כספי.
סתאתירה
סתאתירה (נפטרה בסביבות 400 לפנה"ס) הייתה מלכה של הממלכה האחמנית, אשתו של המלך ארתחששתא השני.
ביוגרפיה
סתאתירה הייתה בתו של האציל הפרסי הידרנס. היא התחתנה עם ארתחששתא השני, הבן הבכור של דריווש השני מלך פרס ואשתו פריסאטיס.
דריווש השני רצה לבסס יחסים טובים עם הינדרנס ומשפחתו ולהודות לו על פועלו. אחיה, טריטוכמס התחתן עם אמסטריס, בתו של דריווש השני. אולם, טריטוכמס אהב את אחת מהאחיות-למחצה שלו יותר מכלתו המיועדת, וניסה להתחיל מרד. לכן, פריסאטיס ציוותה להרוג את כל ילדיו של הינדרנס מלבד סתאתירה, לבקשתו של ארתחששתא השני.
ארתחששתא השני הפך לשליט בשנת 404 לפנה"ס לאחר מותו של אביו. למרות שהיו לו מספר פילגשים, כנראה רק סתאתירה הייתה אשתו החוקית. נולד להם בן, ארתחששתא השלישי, יורש כס המלכות, עוד שני בנים ושלוש בנות. המלכה האם פריסאטיס וסתאתירה ניסו להשפיעה על הפוליטיקה השלטונית ועל המלך, והפכו ליריבות. סתאתירה תמכה בבעלה במהלך הסכסוך שלו עם אחיו כורש הצעיר ולא הסתירה את הביקורת שלה על פריסאטיס. פריסאטיס התאמצה מאוד שכורש שהיה המועדף עליה יזכה בכתר, אולם ללא הועל וארסקס הבכור הוכתר בשם "ארתחששתא השני". כורש הואשם בניסיון לרצוח את המלך החדש בזמן טקס ההכתרה, אולם פריסאטיס השפיעה על ארתחששתא לבטל את האישום, וכורש הוחזר לתפקידו הקודם כסטרפ סרדיס.
רביב גזית
רביב גזית (נולד ב-2 באוגוסט 1949) הוא מלחין, מעבד מוזיקלי, ונגן ישראלי. מראשוני המלחינים הישראלים שעסקו במוזיקה אלקטרונית.
ביוגרפיה
גזית נולד כבן בכור ליעקב ועליזה גזית בתל אביב-יפו וגדל ברמת גן. בגיל שבע החל ללמוד נגינה בפסנתר והמשיך ללמוד נגינה קלאסית וג'אז עד שהגיע לגיל 18. לאחר שסיים את שירותו הצבאי בצה"ל, החל לנגן כקלידן עם מספר להקות רוק. במקביל, החל בלימודי הנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת תל אביב ורכש תואר ראשון בנושא בשנת 1975. אף על פי שסיים את התואר, מעולם לא עבד כמהנדס, אלא המשיך לעבוד כנגן וכמעבד מוזיקלי.
סתאתירה
ביוגרפיה
פריסאטיס עודדה את בנה לקחת פילגשים כדי לפגוע בהשפעה של אשתו עליו. סתאתירה הייתה מאוד פופולרית, כיוון שעל פי הסיפורים, היא נסעה בכרכרתה עם חלון פתוח והייתה נגישה לשיחות עם פשוטי העם. סתאתירה גם דיברה בפומבי על אכזריותה של פריסאטיס בחצר המלוכה הפרסית. לדוגמה, היא מתחה ביקורת על יחסה של פריסאטיס כלפי הסריס Masabates והעצימה את הסכסוך בין השתיים.
רביב גזית
ביוגרפיה
ב-1982 הלחין את פסקול הסרט "חמסין" של הבמאי דניאל וקסמן.
החל משנות ה-80 עבד כמעבד המוזיקלי של זמרים רבים ביניהם שלמה ארצי, יזהר אשדות ויהודית רביץ. בין היתר עיבד את השיר "שמש רטובה" של אריק איינשטיין ו"שדות של אירוסים" של שלמה ארצי וכן את האלבומים לילה לא שקט וירח של ארצי. ארבעה שירים שעיבד מאלבום זה הגיעו למצעדים השנתיים והשיר "נרקוד נשכח" דורג במקום השני במצעד הפזמונים ה'תשמ"ו. בשנים אלו הלחין גם מוזיקה להצגות בתיאטרון חיפה, בתיאטרון החאן ובתיאטרון הבימה ובהן "ליל העשרים" ובנוסף הלחין את המוזיקה לסרט חמסין. ב-1988 הוציא לאור את אלבומו הראשון Ze, שכלל יצירות אלקטרוניות ויצא על גבי תקליט ויניל.
סתאתירה
ביוגרפיה
לבסוף פריסאטיס רצחה או הביאה לרציחתה של סתאתירה. לפי המקורות הקלאסיים יש מספר סיבות למעשה. לפי גרסה אחת פריסאטיס רצתה להציל את חייו של מפקד ספרטה ואת חבריו-גנרלים, שנלקחו בשבי על ידי טיספרנס, אבל סתאתירה הצליחה לשכנע את בעלה להוציא להורג את האסירים. לכן, פריסאטיס הרעילה את סתאתירה. פלוטרכוס, בביוגרפיה של ארתחשסתא השני, לא מאמין לסיפור הזה. על פי מסורת אחרת פריסאטיס רצחה אותה כי היא הבינה שבעלה של סתאתירה אוהב אותה ומקשיב רק לה. לפי פלוטרכוס פריסאטיס ביצעה את ההתנקשות בעזרת המשרתת והיועצת הנאמנה שלה, גיגיס. במהלך הארוחה, היא פרסה ציפור עם סכין מורעלת שרק חצי מהסכין הייתה עם הרעל, ורק החלק של סתאתירה היה מורעל, כאשר הן ישבו לסעוד ביחד. כתוצאה מכך מתה סתאתירה בייסורים רבים. המלך חשד שמדובר ברעל וניסה לתפוס את המשרתת כדי לגלות את האמת. לאחר זמן הוא הצליח ודן אותה למוות אכזרי. פריסאטיס עצמה לא נענשה רק הוגלתה לבבל, לפי בקשתה.
רביב גזית
ביוגרפיה
ב-1991, הלחין גזית את המוזיקה בסרט "גמר גביע". שנה מאוחר יותר, רכש גזית תואר בקומפוזיציה מאוניברסיטת תל אביב. ב-1995 הוציא לאור את האלבום "יצירות אלקטרוניות" יחד עם המלחין אריה שפירא. כארבע שנים מאוחר יותר, ב-1999, הוציא לאור את האלבום "Shape Shifter" וייסד את המרכז למוזיקה באמצעות מחשבים באוניברסיטת תל אביב, שהיה לראשון מסוגו בישראל. גזית שימש כמנהל המרכז וכמרצה בו עד שנת 2004.
רבות מיצירותיו של גזית הושמעו בפסטיבלים ובקונצרטים בארץ ובעולם. בין היצירות שהלחין ניתן למנות את היצירות "Zee, "ZtoZ", "מיתת נשיקה" ו-"Octet 95".
סתאתירה
בתרבות
אסטרואיד, שהתגלה על ידי מקס וולף, נקרא על שמה.
רביב גזית
ביוגרפיה
בראשית העשור הראשון של המאה ה-21, עיבד גזית את חלק משירי האלבום "סנטיאגו דה קובה" של מיכה שטרית. ארבע שנים אחרי כן, הלחין את המוזיקה בסרטים "שושלת שוורץ" ו"תגובה מאוחרת". שנה מאוחר יותר, עיבד מספר שירים באלבום "אם אלה החיים" של קרן פלס וביניהם השיר שנושא את שם האלבום אשר דורג במקום החמישי במצעד הפזמונים ה'תשס"ו.
נכון ל-2019, גזית מתגורר בכרמי יוסף עם בנו דניאל.
אסתר חיות
חיות עבדה תריסר שנים כעורכת דין. בשנת 1990 מונתה לשופטת בבית משפט השלום, והתקדמה בהדרגה במערכת בתי המשפט בישראל. בשנת 2003 מונתה לשופטת בבית המשפט העליון, וב-26 באוקטובר 2017 התמנתה לנשיאת בית משפט זה ולעומדת בראש הרשות השופטת.
ביוגרפיה
בשנת 1970, בגיל 17, עברה לאילת להתגורר עם אמהּ שנישאה בשנית. סיימה את לימודיה התיכוניים בבית ספר תיכון עירוני מקיף גולדווטר בעיר בשנת 1971.
את שירותה בצה"ל עשתה בלהקת פיקוד מרכז. חיות השתתפה בתוכנית של הלהקה "שר מי ששר אחרון" בשנת 1972, שבה בלטו במיוחד השיר "האיש מן הבקעה" שכתב חיים חפר והלחין ועיבד מוני אמריליו, והשיר "מסביב למדורה", שכתב נתן אלתרמן והלחין ועיבד יאיר רוזנבלום. בין חברי ההרכב היו דורית ראובני, אלי גורנשטיין, עוזי חיטמן ורונית אופיר.
עם שחרורה מצה"ל, החלה ללמוד משפטים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. סיימה את לימודיה לתואר ראשון בשנת 1977 והוסמכה לעריכת דין. חיות היא הראשונה מבין בוגרות הפקולטה שמונתה לשופטת בבית המשפט העליון. החל משנת 1975 עבדה כספרנית במשרד עורכי דין צדוק ושות'. לאחר תום לימודיה המשיכה לעבוד כמתמחה במשרד זה, שבראשו חזר לעמוד שר המשפטים לשעבר חיים צדוק, ולאחר מכן כעורכת דין שכירה עד שנת 1985. באותן שנים עסקה בעיקר בדיני תאגידים ובמשפט מסחרי, ובין היתר נמנתה עם המטפלים בבוררות הבינלאומית ארוכת השנים בין האחים שמואל (סמי) ומשה יוחננוף בנוגע לשליטה בחברת גדות.
לאחר מכן עבדה כעורכת דין שותפה במשרד עם בעלה, עורך הדין דוד חיות, בתחום הנזיקין והמשפט המסחרי. באותן שנים טיפלה, בין היתר, בתיק כינוס נכסים של בנק צפון אמריקה.
בית משפט השלום והמחוזי
במרץ 1990 מונתה לשופטת בבית משפט השלום בתל אביב ושובצה בבית משפט לעניינים מקומיים. באוקטובר 1996 החלה לכהן כשופטת בפועל בבית המשפט המחוזי בתל אביב לתקופה של שנה, ובספטמבר 1997 מונתה לשופטת בית המשפט המחוזי. בשנים אלה דנה בתיקים אזרחיים, תובענות ייצוגיות והליכים מנהליים. ישבה גם בהרכב ערעורים וכן בהרכב פשעים חמורים בראשותו של השופט אדמונד לוי.
בית המשפט העליון
ב־1 במרץ 2003 החלה לכהן כשופטת בפועל בבית המשפט העליון, וב־24 במאי 2004 החלה לכהן כשופטת בית המשפט העליון במינוי קבע.
בחודש אפריל 2013 מונתה חיות לממלאת מקום יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לקראת הבחירות לכנסת העשרים. ב־23 ביוני 2014 החליפה את עדנה ארבל כחברה בוועדה לבחירת שופטים, וב־1 ביולי 2015 הוחלפה על ידי סלים ג'ובראן. במאי 2015 מונתה ליושבת ראש ועדת הבחירות המרכזית, ונשאה בתפקיד עד 6 באפריל 2017. ב־16 בינואר 2015 החלה לכהן כיושבת ראש ועדת האתיקה של השופטים. חיות חברה לצד מנהל בתי המשפט ב"ועדת השניים", ועמדה בראש הוועדות לאיתור נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה ונשיא בית המשפט המחוזי בירושלים.
ב־2017, עם סיום תפקידה של מרים נאור כנשיאת בית המשפט העליון, הייתה חיות המועמדת הבולטת לתפקיד, על פי שיטת הסניוריטי הנהוגה. שרת המשפטים, איילת שקד, יזמה דיון בעניין ביטול שיטת הסניוריטי בטענה כי זו אינה מתיישבת עם לשון החוק ופוגעת בסמכות הוועדה לבחירת שופטים. בעקבות כך נפגשה חיות עם אנשי תקשורת לשיחות תדרוך, שבהן אמרה שגישתה להתנחלויות אינה שלילית, על אף שתמכה בהרס שכונת נתיב האבות והחליטה שלא לאפשר דחייה של הרס בתי עמונה, וכי "אין לה כל רצון לנהל את המדינה באמצעות בג"ץ, ולהחליף את הכנסת והממשלה".
ב־5 בספטמבר 2017 החליטה הוועדה לבחירת שופטים על מינויה לנשיאת בית המשפט העליון בתמיכת כל חברי הוועדה מלבד חברת הכנסת נורית קורן, שהחרימה את הישיבה במחאה נגד שיטת הסניוריטי. מינויה נכנס לתוקף ב־26 באוקטובר 2017 והיא צפויה לכהן בתפקיד עד לפרישתה בשנת 2023.
ב־2020 פרסם קלמן ליבסקינד סדרת כתבות העוסקות בניגודי עניינים של שופטי בית המשפט העליון, ובהם הנשיאה חיות. ניגודי העניינים כללו בין היתר מקרים שבהם דנה חיות בתביעות שבהן היו מעורבות חברות ביטוח שייצג באותה עת בעלה. עוד הציג מקרים שבהם העבירה הנשיאה חיות תיקי גישור לידידתה הקרובה, השופטת בדימוס הילה גרסטל. השופט בדימוס עודד מודריק חלק על חלק מטענותיו של ליבסקינד. בעקבות סדרת הכתבות פרסמה הרשות השופטת את רשימת המניעויות של שופטי העליון. ח"כ שלמה קרעי הגיש תלונה על חיות לנציב תלונות הציבור על שופטים, אורי שהם, שדחה את התלונה וקבע כי לא נפל רבב בהתנהלותה. בכנסת נדונה הצעה להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת ניגוד העניינים של שופטי בית המשפט העליון, אך לא אושרה. חיות הגיבה שההצעה נועדה "להלך עלינו אימים ולפגוע בעצמאות השיפוטית ובאמון הציבור בבתי המשפט".
ב-12 בינואר 2023 מתחה חיות ביקורת על יוזמתו של שר המשפטים יריב לוין לחולל רפורמה במערכת המשפט. חיות אמרה שזוהי "תוכנית לריסוק מערכת המשפט" וש"מדובר במתקפה שלוחת-רסן על מערכת המשפט, משל הייתה אויב שיש להסתער עליו ולהכניעו".
תובענות ייצוגיות ומשפט אזרחי
חיות מתמחה במשפט אזרחי והחליפה את הנשיא גרוניס כשופטת הדנה בבקשות רשות ערעור על החלטות בתובענות ייצוגיות.
חיות פסקה, בהסכמת עמיתיה להרכב, שעל הבנקים חלה אחריות מוגברת כלפי בעלי הכספים המופקדים בידם, בגלל מעמדם ה"מעין ציבורי", הנובע מתפקידם המרכזי בחיי הכלכלה, בצירוף הדרישה מהם למלא לעיתים מדיניות שלטונית ומשימות ציבוריות. בפרשת הסיליקון בחלב צמצמה חיות את היקף הפיצויים שהושתו על "תנובה", לאחר שקבעה שבראש הנזק של פגיעה באוטונומיה יש לפצות רק את מי שחש בפועל בתחושות שליליות בעקבות שתיית החלב.
בפסק דין שעסק בשאלה האם ניתן להכיר בעסקה במקרקעין אף על פי שלא נעשתה בכתב, כתבה חיות כי עמידה דווקנית על דרישת הכתב עלולה לעורר קשיים לא מבוטלים במקרים "מיוחדים ויוצאי דופן" - מקרים שעולה מהם 'זעקת ההגינות' המצדיקה סטייה מעיקרון זה. במקרה אחר פסקה כי בעלים של נכס אינו נהנה מחופש מוחלט בבואו להגן על החזקתו, וייתכנו מקרים שבהם יוגבלו הסעדים להם הוא זכאי מכוח עקרון תום לב.
חיות תמכה בדעת המיעוט שסברה שיש להחיל את חוק שעות עבודה ומנוחה על העובדים הזרים בענף הסיעוד.
שוויון
בעתירה שעסקה במדיניות שקבעה את הוצאת עובדי שירות בתי הסוהר לפנסיה בגיל 57, פסקה חיות שמדובר במדיניות מפלה לעומת עובדי מדינה אחרים ועל כן היא בטלה. בפסק דינה כתבה: