cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אילנד מצוי
ביות ושימושים נוספים
האילנדים נפוצים בגני חיות רבים ברחבי העולם: גן החיות של סן דייגו, ממלכת החיות של דיסני, גני החיות של ג'יזה, בלארגד, טאיפי, הספארי ברמת גן, חוות האנטילופות בערבה, ועוד.
ריקרדו זנדונאי
ריקרדו זנדונאי (באיטלקית: Riccardo Zandonai; 28 במאי 1883 - 5 ביוני 1944) היה מלחין איטלקי.
חייו
זנדונאי נולד בבורגו סאקו, רוורטו, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. בנעוריו גילה כישרון בולט למוזיקה ובשנת 1899 התקבל לקונסרבטוריון של פזארו, לתוכנית לימודים בת תשע שנים, שאותה השלים בשלוש שנים בלבד, עד 1902. בין מוריו היה פייטרו מסקאני, שהעריך אותו מאוד.
אליוד קיפצ'וגה
אליוד קיפצ'וגה (נולד ב-5 בנובמבר 1984) הוא אתלט קנייתי, פעמיים ברציפות האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016, טוקיו 2020) ושיאן העולם בריצת מרתון, אלוף העולם (פריז 2003), זוכה מדליית כסף (בייג'ינג 2008) ומדליית ארד (אתונה 2004) במשחקים האולימפיים בריצת 5000 מטר. קיפצ'וגה הוא האדם הראשון בהיסטוריה שרץ מרתון בפחות משעתיים, כשב-12 באוקטובר 2019 קבע תוצאה של 1:59:40 שעות. התוצאה לא הוכרה כשיא עולם, בין היתר, מפני שנעשה בה שימוש במכתיבי קצב מתחלפים.
ביוגרפיה
קיפצ'וגה נולד בננדי הילס שבקניה, בן למשפחה שעסקה בחקלאות. הוא נהג לרוץ כשלושה קילומטרים מדי יום בדרכו לבית הספר. כנער נבנתה לו תוכנית אימונים על ידי שכנו פטריק סאנג זוכה מדליית הכסף באולימפיאדת ברצלונה ושתי מדליות כסף באליפויות העולם בריצת 3000 מטר מכשולים.
ריקרדו זנדונאי
חייו
פרסומו של זנדונאי נובע בעיקר מן האופרה שלו "פרנצ'סקה דה רימיני", עיבוד חופשי לטרגדיה שגבריאלה ד'אנונציו כתב כהרחבה לפסקה מתוך "התופת" של דנטה; אופרה זו נשארה במידה זו או אחרת ברפרטואר, והוקלטה מספר פעמים. זמן מה לאחר הבכורה נשא זנדונאי לאישה את הסופרן טרקוויניה טרקוויני, שבשבילה יצר את תפקיד קונצ'יטה באופרה בשם זה (העוסקת בנושא, שפוצ'יני שקל תחילה אך דחה).
אליוד קיפצ'וגה
ביוגרפיה
ב-2002 סיים חמישי בגילאי נוער באליפות העולם בריצות שדה שהתקיימה בדבלין וב-2003 זכה במדליית זהב לגילאי נוער באליפות העולם שהתקיימה בלוזאן. באותה שנה הפתיע כשזכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר באליפות העולם באתלטיקה בשיא אליפות של 12:52.79 דקות, הוא הקדים בריצה שניים מגדולי הרצים בכל הזמנים, הישאם אל גרוז' וקנניסה בקלה. באולימפיאדת אתונה (2004) זכה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:15.10 דקות, אחרי אל גרוז' ובקלה. ב-2006 זכה במדליית ארד בריצת 3000 מטר באליפות העולם באתלטיקה באולם אחרי בקלה וסאיף סעיד שאהין. באליפות העולם באתלטיקה 2007 זכה במדליית כסף אחרי ברנרד לגאט האמריקאי בתוצאה של 13:46.00 דקות. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר אחרי בקלה, בתוצאה של 13:02.80 דקות. באליפות העולם באתלטיקה 2009 סיים חמישי. במשחקי חבר העמים הבריטי זכה במדליית כסף אחרי מוזס קיפסירו מאוגנדה ובאליפות העולם באתלטיקה 2011 סיים שביעי.
ריקרדו זנדונאי
חייו
מלחמת העולם הראשונה פרצה ובשנת 1916 חיבר זנדונאי הפטריוט שיר בשם "אלה פטריה" ("למען המולדת"), שהקדיש לאיטליה. כתוצאה מכך, החרימו שלטונות אוסטרו-הונגריה את ביתו ונכסיו בסאקו (שהייתה עדיין בשליטתם). הנכסים המוחרמים הושבו לו אחרי המלחמה.
אליוד קיפצ'וגה
ביוגרפיה
לאחר שלא הצליח להעפיל לאולימפיאדת לונדון (2012) בריצת 5000 מטר החליט קיפצוג'ה לעבור להתחרות בריצות ארוכות יותר. באליפות העולם בחצי מרתון ב-2012 סיים שישי בתוצאה של 1:01:52 שעות. ב-2013 זכה במרתון המבורג בשיא מסלול של 2:05:30 שעות, במרתון ברלין סיים שני בתוצאה של 2:04:05 שעות לאחר המנצח וילסון קיפסנג שקבע שיא עולם של 2:03:23 שעות. ב-2014 זכה במרתון רוטרדם ובמרתון שיקגו. ב-2015 זכה במרתון ברלין בשיא אישי של 2:04:00 שעות ובמרתון לונדון. ב-24 באפריל 2016 זכה בפעם השנייה ברציפות במרתון לונדון בשיא אישי ושיא מסלול של 2:03:05 שעות, באותה עת, התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים בריצת מרתון.
ריקרדו זנדונאי
חייו
כשפוצ'יני מת לפני שהשלים את המוזיקה למערכה האחרונה של טורנדוט, היה זנדונאי אחד המלחינים שבית ההוצאה ריקורדי שקל למלאכת הלחנתה. פוצ'יני עצמו, בעת מחלתו האחרונה, תמך כנראה בבחירת זנדונאי - אין ספק שטוסקניני ראה בעין יפה בחירה זו - אבל בנו של פוצ'יני, טוניו, הטיל עליה וטו, מסיבות שאינן ברורות עד היום. גרסה אחת אומרת, שטוניו פוצ'יני סבר שזנדונאי מוכר מדי ומשום כך ייקשר שמו באופרה ואולי אף יעיב על אביו. בסופו של דבר, נבחר פרנקו אלפאנו להשלים את "טורנדוט".
אליוד קיפצ'וגה
ביוגרפיה
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:08.44 שעות. במהלך 2017 השתתף בפרויקט מיוחד של חברת נייקי "Breaking2" שמטרתו לאמן וליצור תנאים לרץ הראשון שיירד מתחת לגבול שתי השעות בריצת מרתון. בריצת הסיכום שהתקיימה במסלול המרוצים במונצה קבע תוצאה של 2:00:25 שעות, שאינה נחשבת לשיא עולם בשל כך שלא נערכה בתנאים של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, בהם שימוש במכתיבי קצב שנכנסו לפעולה במהלך הריצה.
ריקרדו זנדונאי
חייו
ב-1935 התמנה זנדונאי למנהל הקונסרבטוריון על שם רוסיני בפזארו, עירו האהובה. שם חידש כמה יצירות משל רוסיני, בהן "Il viaggio Reims" והאוברטורה ל"מואמטו השני". ב-1941 תזמר מחדש את "העורב הלקחן" וצמצם אותו לשלוש מערכות.
אליוד קיפצ'וגה
ביוגרפיה
ב-2018 ניצח במרתון לונדון בתוצאה של 2:04:17 שעות. ב-16 בספטמבר 2018 קבע שיא עולם בריצת מרתון כשניצח במרתון ברלין בתוצאה של 2:01:39 שעות ונהיה הבן האדם הראשון שירד משעתיים ו-2 דק' במרתון. על הישגיו נבחר לאתלט השנה בעולם.
ריקרדו זנדונאי
חייו
שלוש שנים אחר כך, מת זנדונאי בפזארו, לאחר ניתוח בכיס המרה. מילותיו האחרונות נועדו לכומר, שבישר לו כי רומא שוחררה יום קודם לכן. המלחין הגווע אמר, בניב המקומי שלו: "יופי! ויוה איטליה; החלק החזק."
אליוד קיפצ'וגה
ביוגרפיה
במרתון לונדון 2019, קיפצ'וגה ניצח בפעם הרביעית, בתוצאה של 2:02:38 שעות, שהייתה השנייה בטיבה אי פעם כשנקבעה. ימים ספורים לאחר זכייתו במרתון לונדון, הודיע קיפצ'וגה כי ינסה פעם נוספת לרוץ מרתון בפחות משעתיים, במסגרת פרויקט בשם אתגר INEOS 1:59. ב־12 באוקטובר 2019 בפארק פראטר שבעיר וינה, הוא רץ 4.4 הקפות בזמן של 1:59:40, ובכך הוא שבר בהצלחה, אך לא רשמית, את מחסום השעתיים. הריצה לא הוכרה כשיא עולם, מכיוון שלא התקיימו בה כללי תחרות סטנדרטיים לגבי מכתיבי הקצב והגשת הנוזלים ולא היה זה אירוע פתוח למשתתפים נוספים. על הישגיו זכה בפעם השנייה ברציפות בתואר אתלט השנה בעולם מטעם התאחדות האתלטיקה הבינלאומית.
במרתון ברלין שנערך ב-25 בספטמבר 2022 קבע שיא עולם בתוצאה של 2:01:09 שעות.
ריקרדו זנדונאי
אחרות
יצירות סימפוניות שונות:
פאול קליינשמידט
פאול קליינשמידט (בגרמנית: Paul Kleinschmidt; 1883 – 1949) היה צייר גרמני.
ביוגרפיה
קליינשמידט נולד בבובליץ, פומרניה, האימפריה הגרמנית (בובוליצה המודרנית, פולין). כסטודנט לאמנות באקדמיה בברלין, קליינשמידט הושפע מאנטון פון ורנר, שהיה באותה העת המורה להיסטוריה של האמנות.
בתקופתו כסטודנט פגש קליינשמידט את לוביס קורינת שגם היה בעל השפעה על החינוך שלו. קליינשמידט המשיך את לימודיו בשנת 1904 אצל של פטר הלם, וכן אצל היינריך פון ציגל באקדמיה במינכן. במינכן הוא למד את הטכניקות של ליטוגרפיה וחריטה.
בסופו של דבר מצא את דרכו לברלין לעבוד כצייר ואמן גרפי. הוא הציג בתערוכות הזצסיון הברלינאי ב-1908 וב-1911.
בשנת 1915 החל קליינשמידט ללמד רישום תוך שהוא מקבל את תפקידו של שרטט טכני. בתקופה זו נוצרו רוב הליטוגרפיות והתחריטים המעולים שלו. כשהוא מציג יצירות אלה בתערוכת היחיד הראשונה שלו, שאורגנה על ידי חברת ההוצאה לאור Euphorion בשנת 1923, עבודתו של קליינשמידט תיראה אור בהמשך בשנת 1925 בהוצאת פריץ גורליט בברלין.
זמן קצר לאחר מכן, הוא ומשפחתו מצאו את עצמם בעיצומו של הדיכוי הפוליטי עם עליית הנאצים לשלטון. הוא ברח להולנד בשנת 1936, ומשם לצרפת בשנת 1938. הוא נפל בשבי בפברואר 1940 אך שוחרר שוב לאחר כניעת צרפת.
הוקרה
מוקד עבודתו של קליינשמידט הוא דיוקן האישה. האמנות שלו ביקורתית מבחינה חברתית, אך תמיד שומרת על מרחק מכובד מהאנשים. בנוסף לדמויות, טבע דומם ונופים, הוא העדיף מוטיבים מחיי העיר ברלין, במיוחד עולם התיאטרון המגוון. כאן הוא הושפע ממעבר האמנות מאקספרסיוניזם לריאליזם, כביכול האובייקטיביות החדשה.
בשנים 1968 ו-1997 התקיימו תערוכות של עבודות קליינשמידט בטובינגן, 1978 ו-2003 באולם, 1983 בשטוטגרט, 2004 בווירצבורג ו-2009 ברגנסבורג, 2011 בסנדן.
טניל טאונס
טניל טאונס (באנגלית: Tenille Nicole Nadkrynechny; ב-20 בינואר 1994) היא זמרת קאנטרי קנדית.
הארמייה ה-13 (ברית המועצות)
הארמייה ה-13 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.
טניל טאונס
ביוגרפיה
טאונס גדלה בגרנד פריירי, אלברטה בקנדה. בשנת 2009 היא הוציאה את הסינגל "Home Now", שיר שכתבה מנקודת מבטה של בת שאביה מוצב במלחמת אפגניסטן, נושא שעליו למדה בבית הספר.
היא הוציאה את אלבומה הראשון, Real, ביוני 2011. היא גייסה למעלה מ-1.9 מיליון דולר עבור סאנרייז האוס, מקלט לנוער חסר בית באלברטה, באמצעות גיוס התרומות השנתי שלה, Big Hearts For Big Kids. היא הוציאה את אלבומה השני, Light, במרץ 2013.
אף על פי שהחלה את הקריירה שלה תחת שם הולדתה, היא שינתה מאוחר יותר את שם משפחתה ל"טאונס". בראיון בשנת 2018 היא הסבירה,.
הארמייה ה-13 (ברית המועצות)
היסטוריה
ב-25 בדצמבר 1939 הוקמה הארמייה מחדש, והועמדה תחת פיקוד ולדימיר גרנדאל. הארמייה השתתפה במלחמת החורף כנגד פינלנד, ובאפריל 1940 פורקה הארמייה.
טניל טאונס
ביוגרפיה
ב-13 באפריל 2018, היא הודיעה, דרך עמוד הפייסבוק הרשמי שלה, שהיא חתמה על חוזה תקליטים עם חברת קולומביה נאשוויל. היא הוציאה את הסינגל הראשון שלה בהוצאת החברה, "Somebody's Daughter", בספטמבר 2018, והוא הפך לראשון שלה במצעד הקנדה הוט 100, שם הגיע למקום ה-92 והגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי הקנדיים.
הארמייה ה-13 (ברית המועצות)
היסטוריה
ב-5 במאי 1941 הוקמה הארמייה מחדש, כחלק מהחזית המערבית, ולמפקדה מונה פיוטר פילאטוב. הארמייה לחמה בקרב ביאליסטוק-מינסק ובקרב סמולנסק, וספגה בהם אבדות כבדות. לאחר מכן לחמה הארמייה בקרבות הקשים סביב מוסקבה, ולאחר מכן השתתפה במתקפת הנגד הרוסית באזור מוסקבה. בקיץ 1942 לחמה הארמייה במבצע וורונז'-וורושילובגרד, ובחורף 1943 לחמה הארמייה במבצע וורונז'-קסטרונסק. בקיץ 1943 לחמה הארמייה בקרב קורסק, ולאחר מכן לחמה הארמייה בקרב דנייפר ובמבצע דנייפר-קרפטי. בקיץ 1944 לחמה הארמייה במבצע לבוב-סנדומייז', ובחורף 1945 נטלה חלק במבצע ויסלה-אודר. לאחר מכן לחמה הארמייה בקרב על ברלין ובקרב על פראג, ולאחר מכן נטלה חלק במיגור צבא השחרור הרוסי של אנדריי ולאסוב.
טניל טאונס
ביוגרפיה
בשנת 2018, היא שימשה כמופע החימום בסיבוב ההופעות של מירנדה למברט וליטל ביג טאון, The Bandwagon Tour. בשנת 2019 היא הופיעה באלבומו של דונובן וודס, The Other Way, בדואט "I Ain't Ever Loved No One".
הארמייה ה-13 (ברית המועצות)
היסטוריה
לאחר המלחמה הייתה הארמייה חלק מהמחוז הצבאי הקרפטי, ולאחר קריסת ברית המועצות נהייתה חלק מצבא אוקראינה.
מרכז החלל טנגשימה
מרכז החלל טנגשימה (ביפנית: 種子島宇宙センタ), הוא מרכז שיגור ופיתוח הנמצא באי טנגשימה, במחוז קגושימה שביפן. המרכז הוא אתר השיגור הגדול ביותר ביפן והוא הוקם בשנת 1969, לאחר הקמת הסוכנות פיתוח החלל הלאומית של יפן (NASDA). כיום המרכז מנוהל בידי JAXA.
היסטוריה
המתקנים באתר כוללים מתחם טילים, אתר שיגור לטילים גדולים, בדיקות לרכבי חלל ובניינים להרכבה. בעזרת שימוש במתקנים, סדרת מבצעים לבדיקות תחזוקה, בחינות אחרונות של לוויינים, הטענת לוויינים על רכבי שיגור, שיגורים ומעקב רכבי שיגור אחרי המראתם. מרכז החלל טנגשימה משחק תפקיד מכריע בשיגור לוויינים לפעילויות פיתוח החלל של יפן, מכיוון שהרבה מבצעים ושיגורים מתבצעים מהאתר.
שיגורים עם מערכת השיגור H-II A
H-II A היא מערכת שיגור המתופעלת על ידי החברה Mitsubishi Heavy Industries, בשביל הסוכנות היפנית לחקר החלל.
בפברואר 2005, שוגר טיל ממערכת השיגור, שכלל לוויין רב שימושי שמטרותיו הן ניווט ותצפית מזג אוויר למסלול. במרץ של אותה השנה, שוגרה חללית במסגרת אותו הפרויקט שנשאה לוויין דו שימושי המשמש לניווט וחיזוי מזג אוויר. בנוסף, בפברואר 2006 שוגר לוויין גאוסטציונרי המשמש כלוויין גיבוי ללוויין מזג אוויר אחר, וכסייען במעקב אחרי השמיים הצפופים באזור האוקיינוס השקט.
מבנה
מרכז החלל טנגשימה הוא מרכז השיגור הגדול ביותר ביפן, שטחו כ-9.7 מיליון מטרים רבועים. במרכז ישנם מבנים, יחידות, ומגדלים רבים והם:
ריצ'רד דילון
ריצ'רד צ'ארלס דילון (24 ביוני 1877 – 5 בינואר 1966) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושלה השמיני של מדינת ניו מקסיקו.
ביוגרפיה
דילון נולד ב-24 ביוני 1877, בעיר סנט לואיס שבמיזורי. בשנת 1889 עבר עם משפחתו לספרינגר, ניו מקסיקו. הוא התחנך במיטב בתי הספר באזור. טרם משרתו הציבורית כפוליטיקאי עבד בתחום הרכבות והמסחר.
בשנת 1924 זכה דילון בבחירות לסנאט המדינתי. לאחר מכן זכה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל המדינה. ב-2 בנובמבר 1926 ניצח בבחירות, וב-1 בינואר 1927 הושבע לתפקיד. בשנת 1928 זכה בבחירות שוב, והפך למושל ניו מקסיקו השני שכיהן שתי קדנציות רצופות. במרוצת כהונתו הוכרז הפארק הלאומי מערות קרלסבד כאתר מורשת עולמית.
עם סיום התפקיד פרש דילון מהקריירה הפוליטית שלו. הוא נפטר ב-5 בינואר 1966. גופתו נטמנה בפארק הזיכרון "פיירוויו" שבאלבוקרקי.
Live at the Budokan (אלבום של בלר)
Live at the Budokan הוא אלבום הופעה חיה של בלר, שהוקלט במהלך סיבוב ההופעות של 1995 לאלבומם "The Great Escape", בבודוקאן שבטוקיו ב-8 בנובמבר 1995. שני שירים שבוצעו בקונצרט שלא צלחו את האלבום ניתן למצוא בסינגל היפני "It Could Be You": "Charmless Man" (שבוצע במקור לפני "Jubilee") ו-"World Chemical" (בוצע במקור לפני "Coping"). הגרסה של "She's So High" היא אנומליה, שכן היא למעשה ההופעה של 9 בנובמבר 1995 מהיכל NHK בטוקיו. עד 2009 היה Live at the Budokan אלבום ההופעה החיה העצמאי הרשמי היחיד של בלר. במקור הוא יצא לאור רק ביפן (או דרך מועדון האוהדים של הלהקה בבריטניה), אך מאז יצא לאור מסביב לעולם.
קארן מולדר
קארן מולדר (בהולנדית: Karen Mulder; נולדה ב-1 ביוני 1970) היא דוגמנית וזמרת הולנדית, ידועה כאחת מדוגמנית העל של שנות התשעים.
ביוגרפיה
מולדר נולדה בדרום הולנד וגדלה בהאג, ובוורבורג. בתם של בן מולדר, פקח ברשות מיסים ההולנדית, ומאריקה (במקור דה יונג), מזכירה. אחותה הצעירה היא השחקנית ססקיה מולדר.
קריירה
ב-1985 היא ומשפחתה נסעו לטיול מחנאות בדרום צרפת, והיא ראתה מודעת פרסום בעיתון על תחרות מראה השנה של עלית. חברה שלחה מספר תמונות שלה לתחרות ללא ידיעתה. היא זכתה תחילה בתחרות המיון הארצית שנערכה באמסטרדם ולאחר מכן במקום השני בתחרות העולמית.
היא השתתפה בתצוגות אופנה של כריסטיאן לקרואה, ג'ורג'ו ארמני, איב סן-לורן, ולנטינו, ורסצ'ה וז'אן לנוון. הצטלמה לשער של מגזין ווג האמריקאי והבריטי, והופיעה בקמפיין של חברת הקוסמטיקה הגרמנית "ניוואה".
בשנת 1992 היא חתמה על חוזה עם חברת ויקטוריה'ס סיקרט. בשנים לאחר מכן דגמנה לקלווין קליין, קלוד מונטנה הצרפתי, ראלף לורן, גרלן, קלואה, רבלון, ז'אק פת', שאנל, ולג'יאני ורסאצ'ה וג'יאנפרנקו פרה האיטלקים. בין היתר, השתתפה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט.
מולדר עבדה עם מגדולי צלמי האופנה ביניהם פטר לינדברג, ברוס וובר, הלמוט ניוטון, סטיבן מייזל, אירווינג פן וארתור אלגורט. אחד הגליונות הראשונים של מגזין "הטופ מודל" הוקדש כולו למולדר יחד עם גיליון שלם של ווג האיטלקי. שתי הופעותיה בגיליון גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד בשנים 1997 ו-1998 והתנוחות שלה קטלוג של ויקטוריה'ס סיקרט הגדילו את הפרופיל של מולדר. בשנת 1997 היא הוציאה לוח שנה משלה. בשנת 2000 פרשה מולדר מדוגמנות.
בשנת 2007, מספר חודשים אחרי שילדה את בתה ומספר שנים שלא דיגמנה, היא הופיעה בתצוגת החורף של כריסטיאן דיור בפריז, לצד דוגמניות מובילות אחרות ביניהם נעמי קמפבל, לינדה אוונג'ליסטה, הלנה כריסטנסן, אמבר ולטה ושלום הארלו.
חיים אישיים
בשנת 1988, בגיל 18, התחתנה מולדר עם הצלם הצרפתי רנה בוסן. בשנת 1993 נישואיהם התפרקו והם התגרשו. לאחר מכן היא פגשה את אושיית הנדל"ן ז'אן איב לה פר בשדה התעופה בפריז, ועד מהרה הם התארסו.
ב-10 בדצמבר 2002 לאחר שסבלה במשך שנים מדיכאון קליני מולדר נכנסה לתרדמת לאחר שהיא לקחה מנת יתר של כדורי שינה בניסיון לכאורה להתאבדות. היא לא השאירה שום פתק. היא הובהלה לבית החולים האמריקאי ניי-סיר-סן בפריז, לאחר ששכנים מצאו אותה מעולפת על רצפת הדירה שלה, שם שהתה עם חברים. הוריה של מולדר טסו מהולנד להיות לצדה יחד עם ארוסה לשעבר ז'אן-איב לה פר. על פי הדיווחים, לה פר היה אחד האנשים שמצאו את מולדר מחוסרת הכרה לאחר שהגיע לדירה לאחר שמולדר לא השיבה לכמה משיחות הטלפון שלו. למחרת התעוררה מתרדמתה.
ב-30 באוקטובר 2006 היא ילדה את בתה.
ב-1 ביולי 2009 דווח כי מולדר נעצרה בפריז בשל איום ותקיפה של המנתח הפלסטי שלה.
מרינה גראנדה
מרינה גראנדה (באיטלקית: Marina Grande) הוא הנמל הראשי של האי קאפרי ואחד מבין שני נמליו (השני הוא מרינה פיקולה). הנמל ממוקם מצפון לעיר המרכזית של האי, הקרויה גם היא קאפרי, ולמרגלות מונטה סולארו.
היסטוריה
הנמל הראשון שפעל באי היה נמל מרינה פיקולה, בחופו הדרומי של האי. נמל זה שימש בתקופה הרומית את תושבי האי ודייריו ובהם הקיסרים הרומיים אוגוסטוס וטיבריוס.
נמל מרינה גראנדה שימש נמל דייגים עתיק והחל לפעול כבר בתקופת שלטונו של הקיסר הרומי אוגוסטוס. הקיסר טיבריוס ביצר את הנמל.
במהלך המאה השביעית  נפטר הבישוף קוסטנזו בעיר הנמל, והפך לקדוש הנוצרי המגן של האי קאפרי.
גאוגרפיה
הנמל ממוקם בצידו הצפוני של האי. המעגנה מחולקת לפי גודלם של כלי השייט העוגנים בה, כאשר סירות קטנות עוגנות בסמוך לחוף. כיכר קטנה, משקיפה על הנמל שהמבנים המקיפים אותה בנויים בסגנון המאפיין את האי.
תחבורה
נמל מרינה גראנדה משמש את המעבורות המקשרות בין האי קאפרי לבין העיר נאפולי ובעיקר את התיירים הרבים המגיעים אל המערה הכחולה. הפוניקולר של קאפרי מקשר בין הנמל לבין העיר קאפרי במעלה מונטה סולרנו.
ג'סוואנט סינג
מייג'ור ג'סוואנט סינג (בהינדי: जसवंत सिंह; 3 בינואר 1938 – 27 בספטמבר 2020) היה קצין בצבא ההודי ושר הקבינט ההודי. הוא היה אחד החברים המייסדים של מפלגת מפלגת בהראטיה ג'נאטה (BJP), והיה אחד מחברי הפרלמנט המכהנים ביותר בהודו, לאחר שהיה חבר בלוק סבהא או ברג'יה סבהא כמעט ברציפות בין 1980 ל-2014. היה המועמד לסגן הנשיא של ה-NDA בבחירות לסגן הנשיא בהודו ב-2012. סינג היה המנהיג היחיד מראג'סטאן שהפך להיות שר לענייני חוץ, אוצר והגנה.
ב-7 באוגוסט 2014 סבל ג'סוואנט סינג מנפילה בחדר האמבטיה של בבית מגוריו וסבל מפגיעת ראש קשה. ביוני 2020 הוא אושפז לטיפול בבית החולים למחקר והפניה של צבא. הוא נשאר במצב של תרדמת במשך שש שנים עד מותו בשנת 2020.
The Johnny Show
The Johnny Show (בעברית: המופע של ג'וני) הוא אלבום הבכורה של הזמר והמפיק המוזיקלי הישראלי יונתן גולדשטיין, תחת השם "ג'וני". האלבום יצא לאור ב-24 בספטמבר 2008, על ידי חברת התקליטים הליקון.
רקע והפקה
האלבום יצא לאור בשנת 2008, כאשר גולדשטיין היה בגיל 17 בלבד, תוך שהפיק אותו במלואו וביצע מתוכו כ-14 רצועות. את האלבום ניהל אומנותית חבר בהרכב הדג נחש, המלחין דודוש קלמס.
האלבום מתאפיין בעיקר במוזיקת היפ הופ, אך משלב בתוכו סגנונות שונים כדוגמת מוזיקת פופ, מוזיקה אלקטרונית ורית'ם אנד בלוז. באלבום מתארחים אמנים רבים בכל שיר, בעיקר אמני היפ הופ, כדוגמת מוקי, שי 360, רועי קאשי, סגול 59 והדג נחש, שהחל גולדשטיין את דרכו כאשר לקח חלק בהקלטת אלבומם, "חומר מקומי" בשנת 2004.
מתוך האלבום יצאו לאור שני סינגלים, "בלילה בחלום" בהשתתופתה של תום רהב, ו"קרנפים", בהשתתפותו של רמי פורטיס, אותו כתבו פורטיס ודן תורן בשנות ה-90 של המאה ה-20 והלחין גולדשטיין, לאחר שקיבל את המילים מתורן.
ביקורת
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את האלבום בחיוב, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה. אסף נבו מ-MOOMA סקר את האלבום בחיוב אף הוא, באומרו כי האלבום הוא "לא רק מפגן עוצמה הפקתי מרשים, עם גלריית אורחים שכל מוזיקאי ישראלי היה מתפאר בה, אלא גם אחלה דיסק. מגוון, נשמע טוב, מעניין, משעשע, עשוי בטעם ובתבונה, ומלא באמירות".
שייקספיר אנד קומפני
שייקספיר אנד קומפני (באנגלית: Shakespeare and Company) היא חנות ספרים מפורסמת בגדה השמאלית בפריז, צרפת.
החנות הראשונה
שייקספיר אנד קומפני נפתחה לראשונה על ידי סילביה ביץ' ב-19 בנובמבר 1919. השם נבחר כדי להדגיש את ייעוד החנות לספרים בשפה האנגלית. את החנות מימנה ביץ' באמצעות כספים שלוותה מאמה. עד מהרה הצליחה ביץ' למצב את החנות כמקום מפגש תרבותי לאמנים וסופרים, במהלך שנות ה-20 ובעיקר לאחר מעבר החנות בשנת 1922 למשכנה ברחוב אודאון ברובע השישי של פריז, התכנסו בה סופרים כמו עזרא פאונד, ארנסט המינגוויי, ג'יימס ג'ויס ופורד מדוקס פורד. ארנסט המינגוויי כתב על "שייקספיר אנד קומפני":.
בשנות השלושים, עם פרוץ המשבר הכלכלי העולמי, נקלעו עסקי הספרים של ביץ' להפסדים. ב-1936 שקלה לסגור את חנותה, אולם תמיכה שקיבלה מידידיה הרבים סייעה בידה להחזיק מעמד עד הכיבוש הנאצי של פריז. בסוף 1941 נאלצה לסגור, ואחסנה את ספריה בדירת מסתור. היא נעצרה על ידי הנאצים, בשל היותה אזרחית אמריקאית, ושהתה כשישה חודשים במעצר. לאחר שחרור פריז ב-1944, לא שבה ביץ' לעסקי הספרים והחנות לא נפתחה עוד.
החנות השנייה
ב-1951 פתח ג'ורג' ויטמן, אמריקאי שהיה בקשרי ידידות עם ביץ', חנות ספרים במקום אחר בגדה השמאלית בפריז בשם "לה מיסטרל". סילביה ביץ' הורישה לו במותה (1962) את ספרייתה הפרטית. ב-1964 שינה ויטמן את שמה של החנות ל"שייקספיר אנד קומפני" כמחווה לחנות המקורית של ביץ, ולזכרה קרא לספרייה שבקומה הראשונה "ספריית סילביה ביץ'". וייטמן קרא לבתו, שנולדה ב-1981, סילביה ביץ'. סילביה ביץ' וייטמן היא כיום הבעלים של החנות ששוכנת במקום אחר ממקומה של החנות המקורית.
החנות פעילה גם במאה ה-21 והיא משמשת במקביל כחנות לספרים חדשים, משומשים וספריית השאלה המתמחה בספרות בשפה האנגלית. עיצובה הפנימי של החנות נוסטלגי והיא הפכה ברבות השנים לאתר תיירות פופולרי. בחנות ישנו מקום למגורי סופרים שבאים אליה לקבלת השראה, והיא מארחת עד ארבעה סופרים מדי לילה, לעיתים לתקופות של בין שבוע לחודש.
החנות זכתה לאזכורים בתרבות, בסרטו של ריצ'רד לינקלייטר "לפני השקיעה" ובסרטו של וודי אלן "חצות בפריס".
ב-2020, על רקע מגפת הקורונה, נכנסה החנות לקשיים
V-2 מס' 13
ה-V-2 מס' 13 היה רקטת V-2 משודרגת שהייתה לעצם הראשון מעשה אדם שצילם את כדור הארץ מהחלל החיצון. הרקטה שוגרה ב-24 באוקטובר 1946, ממטווח הטילים וייט סנדס בוייט סנדס, ניו מקסיקו, והגיעה לגובה מרבי של 105 ק"מ.
אמדאו קאריסו
אמדאו ראול קאריסו לארטאפה (בספרדית: Amadeo Raúl Carrizo Larretape; 12 ביוני 1926 – 20 במרץ 2020) היה כדורגלן ארגנטינאי, שהיה לאחד מגדולי השוערים במאה ה-20.
קאריסו, שהיה מכונה "טרזן", שיחק לאורך רובה המוחלט של הקריירה בקבוצת ריבר פלייט. הוא היה לאחד מהשוערים החדשנים בעולם, ונטל חלק בפיתוחן של טכניקות וטקטיקות חדשות לתפקיד השוער. במדיה של ריבר הוא היה לשיאן ההופעות בליגת העל הארגנטינאית, ומחזיק רצף המשחקים הארוך ביותר ללא ספיגה (שני השיאים נשברו מאז). קאריסו ייצג את נבחרת ארגנטינה ורשם במדיה עשרים הופעות, בהן בטורניר מונדיאל 1958 בו היה השוער הראשון של הנבחרת.
קאריסו שימש דוגמה לשוערים דרום אמריקאים רבים ובולטים בתקופות מאוחרות יותר, ובהם הוגו גאטי, חוסה לואיס צ'ילאברט ורנה היגיטה. כיהן כנשיא הכבוד של ריבר פלייט, ומחזיק עד היום בשיא ההופעות במדיה.
קריירת משחק
קאריסו עמד לראשונה בשערה של ריבר פלייט ב-6 במאי 1945, כשהיה בן 18, בניצחון קבוצתו 1–2 על אינדפנדיינטה. בארבע העונות הראשונות שלו במועדון, בין עונת לעונת, שימש שוער מחליף וערך, במצטבר, עשרים הופעות ליגה. בתקופה זו זכה עם המועדון פעמיים באליפות ארגנטינה. תקופה זו הייתה למעשה שלהי התקופה המוצלחת של ריבר עם חמישיית ההתקפה שזכתה לכינוי "המכונה" ("La Maquina").
החל מעונת היה קאריסו לשוער הראשון של ריבר. הוא שמר על מקומו לאורך כל שנות ה-50, והיה לחלק משמעותי מהקבוצה שזכתה בחמש אליפויות בתוך שש עונות, בין עונת לעונת  (בה זכה באליפות האחרונה שלו במדי ריבר), וזכתה לכינוי "המכונה הקטנה" ("La Maquinita"). בתקופה זו בלטה החדשנות והחלוציות של קאריסו בכל הנוגע לתפקיד השוער. הוא היה לשוער הדרום אמריקאי הראשון שמשחק באופן קבוע עם כפפות שוער, הראשון שיוצא מתוך רחבת ה-16 כדי להגן על שערו, וכן החל להשתמש בבעיטות שוער על מנת להתחיל התקפות מתפרצות. הוא ניחן במשחק רגל משובח, בתקופה בה שוערים לא עשו שימוש נפוץ במשחק הרגל שלהם. קאריסו היה גם בין הראשונים להשתמש בטכניקת הצלילה לרגלי החלוצים על מנת להשתלט על הכדור. בזכות חדשנותו הרבה, השתכללו באותן השנים הטכניקות והטקטיקות בהן נוקטים שוערים על מנת לשפר את משחקם. השפעתו הרבה על משחק השוער היוותה דוגמה לשוערים דרום אמריקאים רבים, ואף כאלה שהחלו את הקריירה שנים רבות לאחר פרישתו של קאריסו.
בשנת 1969, לאחר שעזב את ריבר פלייט, השתתף קאריסו בשני משחקי ראווה בפרו. הוא עמד בשערה של אליאנסה לימה במשחק ידידות מול דינמו מוסקבה, שגם בשערה עמד אז שוער אגדי, לב יאשין. מספר ימים אחר כך עמד בשערה של אוניברסיטריו דה דפורטס במשחק הידידות מול קורינתיאנס הברזילאית. על אף גילו המבוגר, המשיך קאריסו את קריירת המשחק ועבר למיונאריוס הקולומביאנית. הוא עמד בשערה במשך שתי עונות, ורשם 53 הופעות ליגה במדיה עד שפרש ממשחק פעיל בגיל 44.
נבחרת ארגנטינה
קאריסו החל את דרכו בנבחרת ארגנטינה בשנת 1954, בשיאה של תקופת שלטונה של ריבר פלייט בליגה הארגנטינאית, ובשנה בה קבע נשיא ארגנטינה, חואן דומינגו פרון, כי הנבחרת לא תשתתף במונדיאל 1954. המאמן שהעניק לקאריסו את ההזדמנות הראשונה היה גיז'רמו סטאבילה, אך על אף הופעותיו המוצלחות בליגה, בחר סטאבילה פעמים רבות שלא להשתמש בשירותיו של קאריסו בשער הנבחרת. כך, החמיץ קאריסו את זכיותיה של ארגנטינה בשלושה טורנירי קופה אמריקה בין 1955 ל-1959, לאחר שסטאבילה העדיף שוערים אחרים ובהם חוליו מוסימסי, רוחליו דומינגס ואנטוניו רומה.
קאריסו זכה לזימון על ידי סטאבילה למונדיאל 1958 בשוודיה, שם אף היה לשוערה הראשון של הנבחרת. קאריסו פתח בכל משחקיה של ארגנטינה בשלב הבתים, אך הנבחרת כשלה כישלון חרוץ. היא נוצחה 1–3 על ידי, הצליחה לגבור 1–3 על , אך הושפלה במשחק השלישי, 6-1 ל. הנבחרת התקבלה על ידי אוהדים זועמים בנמל התעופה הבינלאומי מיניסטרו פיסטריני, וחיצי ביקורת רבים הופנו לכיוונו של קאריסו, שספג עשרה שערים במהלך הטורניר.
הביקורת והזעם של אוהדי הנבחרת פגעו וזעזעו את קאריסו, שבמרוצת השנים הבאות סירב למספר זימונים על ידי מאמניה הבאים של הנבחרת להגיע ולייצג אותה. הוא שב לייצג את ארגנטינה ב-1964, בטורניר "גביע האומות". הטורניר נערך בברזיל לכבוד חמישים שנים להיווסדה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית, והשתתפו בו, מלבד ארגנטינה, גם, שזכתה שנתיים אחר כך במונדיאל 1966, שסיימה שלישית באותו המונדיאל, והמארחת ואלופת העולם המכהנת ממונדיאל 1962,  עם כוכבה הגדול פלה. קאריסו הפגין יכולת מצוינת במהלך הטורניר. הוא שמר על רשת נקייה בניצחון 0–2 על פורטוגל, היה מכוכבי הניצחון המרשים 0–3 על היריבה הגדולה והמארחת ברזיל כשהציל פנדל מרגליו של ז'רסון, והשלים טורניר נטול ספיגות בניצחון 0–1 על אנגליה. ארגנטינה זכתה בתואר הבינלאומי עם מאזן מושלם של שלושה ניצחונות ואפס שערי חובה.
בסך הכול בעשר שנות קריירה בינלאומית ערך קאריסו עשרים הופעות בלבד.
נפטר ב-20 במרץ 2020.
וסלי ג'ונסון
וסלי ג'מאר ג'ונסון (באנגלית: Wesley JaMarr Johnson; נולד ב-11 ביולי 1987) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית, בעמדת הסמול פורוורד.
קריירת מכללות
ג'ונסון נולד וגדל בעיר קורסיקאנה שבטקסס. בין השנים 2006–2008 למד באוניברסיטת המדינה של איווה, ובשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה קלע 12.3 נקודות בממוצע למשחק.
בקיץ 2008 החליט לעבור לאוניברסיטת סירקיוז; על פי חוקי ליגת המכללות נדרשה עליו תקופת צינון ("Redshirt") של שנה בה לא הורשה לשחק בקבוצת הכדורסל, בשל מעברו בין אוניברסיטאות שונות. בעונתו היחידה בסירקיוז, 2009/2010, הוליך את הקבוצה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen) עם ממוצעים של 16.5 נקודות ו-8.5 ריבאונדים למשחק. במשחק שמינית הגמר קלע ג'ונסון 17 נקודות, אך סירקיוז הפסידה מול אוניברסיטת באטלר בתוצאה 59–63. בסיום העונה זכה ג'ונסון בפרס שחקן העונה של מחוז ה-Big East, ונבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American).
קריירה מקצועית
בדראפט ה-NBA 2010 נלקח ג'ונסון בבחירה הרביעית, על ידי מינסוטה טימברוולבס. ב-18 במרץ 2011 קלע שיא קריירה של 29 נקודות במשחק מול לוס אנג'לס לייקרס. בשתי עונותיו במינסוטה תפקד לרוב כשחקן החמישייה הפותחת, אך רשם אחוזי קליעה נמוכים ותרם 7.7 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
לקראת עונת הועבר לפיניקס סאנס במסגרת טרייד בין 3 קבוצות בו הייתה מעורבת גם ניו אורלינס פליקנס. בעונתו היחידה בפיניקס קלע 8.0 נקודות בממוצע למשחק.
ביולי 2013 חתם על חוזה לעונה אחת בלוס אנג'לס לייקרס, ובסיומה חידש את חוזהו לעונה נוספת. בתקופתו עם הלייקרס קלע 9.5 נקודות בממוצע למשחק. באף אחת מחמש עונותיו הראשונות ב-NBA לא ניצחה קבוצתו מעל 27 משחקים בעונה, ומאזנן הכולל של קבוצותיו באותה תקופה היה 116 ניצחונות ו-278 הפסדים (29.4%).
בקיץ 2015 חתם ג'ונסון על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס. בעונת השתתף לראשונה בקריירה בשלב הפלייאוף, אך הקליפרס הודחו כבר בסיבוב הראשון, על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס (3–4). ב-3 עונותיו עם הקליפרס שימש בעיקר כשחקן ספסל, ותרם 5.1 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת הועבר בטרייד לניו אורלינס פליקנס, בתמורה לסנטר אלכסי אג'ינסה. במהלך אותה עונה, ב-7 בפברואר 2019, נשלח בטרייד לוושינגטון ויזארדס בתמורה למרקיף מוריס, ובאפריל 2019 שוחרר מהקבוצה.
בקיץ 2019 עזב ג'ונסון את ליגת ה-NBA לאחר 9 עונות רצופות, וחתם על חוזה בפנאתינאיקוס היוונית.
גל קפילרי
גלים קפילריים נפוצים בטבע. אורך הגל של גלים קפילריים הוא באופן טיפוסי פחות מכמה סנטימטרים, ומהירות המופע שלהם לעולם אינה נופלת מ-0.2 מטרים לשנייה. גלים ארוכים יותר על פני השטח של זורם נקראים גלי כבידה-קפילריים ומושפעים הן על ידי אפקטים של מתח פנים, הן על ידי הכבידה, והן מהאינרציה של הזורם. באוקיינוס הפתוח, גלי ים גדולים נוצרים לעיתים קרובות מההתקבצות של גלים קפילריים קטנים בהרבה אותם יצרה הרוח.
מהירותם של גלים קפילריים
יחס הנפיצה של גלים קפילריים המתקדמים בממשק שבין זורם בעל צפיפות ρ ומתח פנים σ לחומר אחר בעל צפיפות זניחה ביחס אליו, הוא:
כאשר ω היא התדירות הזוויתית ו-k הוא מספר הגל. מהירות המופע שמתקבלת היא:
כלומר הגלים בעלי אורכי הגל הקצרים יותר מתקדמים מהר יותר.
גזירת הנוסחה
הרעיון המנחה בפיתוח הנוסחה למהירות ההתקדמות של גלים קפילריים הוא קבלת הביטוי לכוח המחזיר שפועל על אלמנט משטח של הזורם כתוצאה מהאפקט של מתח הפנים. בהתאם למשוואת יאנג-לפלס, הפרש הלחץ הקפילרי משני צידיו של ממשק זורם בעל עקמומיות ממוצעת שונה מאפס הוא יחסי למתח הפנים ולערך העקמומיות הממוצעת בנקודה המבוקשת. במקרה של גל קפילרי, ניתן להבין שאזורים שונים של הגל שרויים בעקמומיות שונה; דבר המקנה לאזורים שונים של היריעה לחץ קפילרי שונה, כך שנוצרים כל העת הפרש לחצים שיוצרים כוחות המקדמים את הגל. כיוון שאנו מנתחים גל מישורי, העקמומיות בכיוון אחד של החזית מתאפסת, ורק העקמומיות בכיוון התקדמות הגל תורמת לעקמומיות הממוצעת. אם נניח עקמומיות לא גבוהה מדי של הגל, נקבל שהעקמומיות של חתך אורך של הגל שווה לנגזרת השנייה בכיוון האורכי של פונקציית הגל. בשפה מתמטית, נקבל את הביטוי הבא ללחץ הקפילרי בו אלמנט שטח שרוי:
. הצעד הבא בפיתוח נעוץ בתפיסת התקדמות הגל; הלחץ הרדיאלי בו שרוי כל אלמנט שטח של הזורם הוא תוצאה של הפעולה ההדדית של אלמנטי הזורם אחד על השני - הכוח האופקי שפועל על אלמנט זורם תיבתי שווה להפרש הכוחות האופקיים שיוצרים אלמנטי הזורם מימינו ומשמאלו. לפיכך נקבל, שהרכיב האופקי של הכוח המחזיר בנקודה פרופורציונלי לגרדיאנט העקמומיות לאורך הגל הקפילרי באותה נקודה. כלומר נקבל:
מסת האלמנט התיבתי היא. אם נחלק את פונקציית הכוח המחזיר האופקי במסת אלמנט הזורם, נקבל ביטוי מחזורי סינוסואידלי (שכן אנו מניחים תבנית גל של סינוס) לתאוצת האלמנט האופקית כפונקציה של הזמן, כלומר נקבל:
.
כעת יש לשים לב שהתאוצה האנכית של הזורם נמצאת בהפרש מופע של \pi/2 עם התאוצה האופקית של הזורם, כך שבביטוי לתאוצה האנכית נקבל סינוס ולא קוסינוס:
כצעד אחרון יש לקשור את המקדם של הסינוס לתדירות הזוויתית ω דרך הנגזרת הזמנית השנייה של פונקציית הגל:
מהשוואת שני הביטויים לתאוצה אנכית נקבל את יחס הנפיצה המבוקש:
גלי כבידה-קפילריים
הרעיונות המנחים בקבלת הביטוי למהירות גלים קפילריים יכולים לשמש להוספת תיקון ליחס הנפיצה של גלי כבידה במים עמוקים:
.
ומהירות המופע היא:
ניתן לראות שהתלות של האפקט הקפילרי במספר הגל היא הפוכה מזו של האפקט הכבידתי - גלים קפילריים מתקדמים מהר יותר ככל שאורך הגל קצר יותר, לעומת גלי כבידה במים עמוקים שמתקדמים מהר יותר ככל שאורך הגל ארוך יותר. על כן נהוג להפריד בין שני "משטרים": התחום הכבידתי (גלים ארוכים) והתחום הקפילרי (גלים קצרים). בנוסף, מהירות המופע שבנוסחה האחרונה מקבלת מינימום באורך גל מסוים:
ומהירות המופע המינימלית היא:
פיטר היגס
פיטר וויר היגס (באנגלית: Peter Ware Higgs; נולד ב-29 במאי 1929) הוא פיזיקאי בריטי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת אדינבורו, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2013.
ביוגרפיה
פיטר היגס נולד ב-1929 בניוקאסל, לאב שהיה מהנדס קול ב-BBC. עקב מחלת אסתמה ונדודי המשפחה בעקבות עבודת אביו החמיץ היגס חלק מהלימודים בבית הספר ולמד בביתו. בחלק מילדותו ונעוריו התגורר עם אמו בבריסטול, בזמן שאביו שהה בבדפורד לרגל עבודתו. בשנת 1947 החל ללמוד בקינגס קולג' לונדון, ושם קיבל בשנת 1950 תואר ראשון בפיזיקה ובשנת 1952 - תואר שני. בשנת 1954 קיבל תואר דוקטור בפיזיקה מולקולרית על עבודה שכותרתה 'Some problems in the theory of molecular vibrations'.
את עיקר הקריירה האקדמית שלו עשה באוניברסיטת אדינבורו, ממנה פרש בשנת 1996 כפרופסור אמריטוס.
היגס ידוע בעיקר בזכות הצעה שהעלה בשנות השישים של שבירת סימטריה ספונטנית של הכוח האלקטרו-חלש אשר מסבירה את מקור המסה של חלקיקי יסוד ושל בוזוני W ו-Z. תאוריה זאת, הקרויה על שמו "מנגנון היגס", הוצעה על ידי מספר פיזיקאים במקביל, וחזתה את קיומו של חלקיק חדש, בוזון היגס. ב-4 ביולי 2012 הודיעו קבוצות מחקר במרכז המחקר CERN שצפו בחלקיק בעל המאפיינים המשוערים של בוזון היגס.
היגס זכה למספר פרסים על עבודתו, בהם מדליית דיראק (1997), פרס וולף (2004), מדליית אוסקר קליין (2009) ומדליית קופלי (2015). היגס סירב לקבל את פרס וולף במחאה על "הכיבוש הישראלי בשטחים". לאחר גילוי החלקיק במאיץ החלקיקים ב-CERN, הוענק להיגס פרס נובל לפיזיקה, יחד עם פרנסואה אנגלר.
Name Is 4Minute
Name Is 4Minute (בעברית: השם הוא 4Minute) הוא המיני-אלבום הרביעי של להקת בנות הקיי-פופ הקוריאנית 4Minute. המיני-אלבום יצא לאור ב-26 באפריל 2013, על ידי חברות התקליטים קיוב אנטרטיינמנט ויוניברסל מיוזיק גרופ. מתוך המיני-אלבום יצא הסינגל היחיד "".
המיני-אלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים של קוריאה הדרומית.
רקע
ב-26 באפריל 2013, יום צאתו של המיני-אלבום, יצא מתוכו הסינגל הראשון והיחיד מתוכו "". השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים של קוריאה הדרומית, תוך שהגיע למקום הראשון במצעד השירים החמים של המדינה והיה לשירה המצליח ביותר של הלהקה באותה העת.
במאי 2013, נודע כי המיני-אלבום נמכר בלמעלה מ-15,620 עותקים במדינה ובהמשך פורסם כי נמכר בלמעלה מ-27,310 עותקים במדינה.
פדריקה מורו
פדריקה מורו (באיטלקית: Federica Moro; נולדה ב-20 בפברואר 1965) היא שחקנית ודוגמנית איטלקייה.
ביוגרפיה
מורו נולדה בקרטה בריאנצה במחוז לומברדיה. ב-1982 נבחרה למיס איטליה, ובתחרות מיס תבל 1983 עלתה לשלב חצי הגמר.
בשנת 1983 הופיעה בסרט Segni particolari: bellissimo, ושנה אחר כך, הופיעה כשחקנית ראשית בסרט College, ממנו יצאה סדרת הטלוויזיה College, בה הופיעה גם כן.
היא הופיעה בתוכנית המעגל עם דן שילון כחלק מתצוגת שמלות כלה שנערכה בתוכנית.
מורו הופיעה במספר סרטים בקולנוע ובטלוויזיה, בין היתר בסרט "המהמר" לצדם של מת'יו מודין ופיי דאנאוויי.
ג'ורג'ה פטרוביץ' (כדורגלן)
ג'ורג'ה פטרוביץ' (בסרבית: Đorđe Petrović; נולד ב-8 באוקטובר 1999 בפוז'ארוואץ שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת השוער בקבוצת צ'וקריצ'קי מהליגת העל הסרבית ובנבחרת סרביה.
קריירת מועדונים
פטרוביץ' גדל במחלקת הנוער של צ'וקריצ'קי מליגת העל הסרבית. ב-21 בספטמבר 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על מלאדוסט לוצ'אני במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה הבוגרת ערך פטרוביץ' 55 הופעות ליגה.
קריירה בינלאומית
ב-25 בינואר 2021 ערך פטרוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית במשחק ידידות.
הר אלברט
הר אלברט (באנגלית: Mount Elbert) הוא הפסגה הגבוהה ביותר בהרי הרוקי, הנקודה הגבוהה ביותר במדינת קולורדו שבארצות הברית, והפסגה השנייה בגובהה בארצות הברית הרציפה (אחרי הר ויטני). הר אלברט ממוקם ביער הלאומי סן איזבל, 19.4 ק"מ דרומית-מערבית לעיר לידוויל במחוז לייק, קולורדו.
ההר נקרא על שמו של מדינאי מקולורדו, סמואל היט אלברט, שהיה פעיל בתקופה המכוננת של המדינה. הנרי וו. סטקל היה הראשון שכבש את הפסגה, בשנת 1874. מסלולי הטיפוס הקלים והפופולריים ביותר מסווגים כ-Class 1 עד 2 או A+ בעגה של טיפוס הרים. לכן, הר אלברט מכונה לעיתים קרובות "הענק העדין" העומד בראש כל ההרים האחרים בהרי הרוקי.
גאוגרפיה
הר אלברט שוכן מדרום-מערב ללידוויל, ולעיתים קרובות מושלג אפילו בקיץ. פסגות רבות מקיפות את הר אלברט מכל הכיוונים, והוא קרוב מאוד לפסגות הקולגיאטיות המרכזיות של קולורדו. הר מאסיב השכן, מצפון, הוא הפסגה השנייה בגובהה בהרי הרוקי והשלישית בגובהה בארצות הברית הרציפה, ופסגת לה פלאטה, מדרום, היא החמישית בגובהה בהרי הרוקי. אגמים תאומים שוכנים בבסיסו של הר אלברט. דנוור נמצאת כ-209 ק"מ מזרחית להר, וייל נמצאת כ-80 ק"מ מצפון, ואספן נמצאת כ-64 ק"מ מערבה להר. לידוויל, כ-26 ק"מ מצפון-מזרח, היא העיר הגדולה הקרובה ביותר. פסגת האם של הר אלברט היא הר ויטני בקליפורניה. אם מכלילים את אלסקה והוואי, הר אלברט הוא ההר הארבעה עשר בגובהו בארצות הברית.
גאולוגיה
הר אלברט הוא חלק מרכס סוואטצ', התרוממות של ההאורוגנזה הלרמידית שנפרדה מרכס היתושים במזרח לפני כ-28 מיליון שנה. ראשי הרכס הזה היו מכוסים קרחונים, והם הותירו אחריהם מאפייני פסגה אופייניים. לדוגמה, בסיסו של הר אלברט בצד המזרחי חושף סלעי יסוד ענקיים וסלעים מותמרים שנוצרו בעת נסיגת הקרחונים, השוכנים על מורנה רוחבית. בהמשך צדו המזרחי של ההר יש קרקס קרחוני. יש גם אגמים מצפון ומדרום, אגם טורקיז והאגמים התאומים בהתאמה; האגמים התאומים הם תוצאה של הסכר הטבעי של מורנות הקצה, ואגם טורקיז נוצר על ידי סכר כיכר הסוכר המלאכותי.
הר אלברט מורכב ברובו מקוורציט. עם זאת, רכס הפסגה מורכב מסלע מותמר תשתיתי, שמקורו פרקמבריוני וגילו כ-1.7 מיליארד שנים. ישנן חדירות דלקתיות שונות כולל פגמטיט, כמו גם רצועות של גנייס וצפחה. שלא כמו הרים בגובה דומה במקומות אחרים, להר אלברט חסר גם שלג עולמים וגם מעגל בולט הפונה לצפון, מה שניתן לייחס למיקומו בין הרים אחרים בגובה דומה, דבר הגורם לו לקבל כמויות קטנות יחסית של משקעים.
היסטוריה
הר אלברט נקרא על ידי כורים לכבודו של סמואל היט אלברט, משום שהוא תיווך בספטמבר 1873 בהסכם עם שבט יוט שפתח יותר מ-12,000 קמ"ר של אדמת שמורת אינדיאנים לפעילות כרייה והנחת מסילות ברזל. העלייה המתועדת הראשונה אל הפסגה נעשתה על ידי הנרי וו. סטקל ב-1874, כאשר סקר את ההר במסגרת סקר היידן.
החי והצומח
פסגת הר אלברט היא סביבה אלפינית, הכוללת צמחים כמו Phacelia sericea (טייס שמיים), Hymenoxys grandiflora (זקן-ההר), ו-Geum rossii (שדון אלפיני). כמו כן, מצויים על ההר ערבה, כף אווז לבנה, גנציאנה ועוד. מתחת לקו העצים, ההר מיוער בכבדות, כאשר המדרונות התחתונים שלו מכוסים בתערובת של אורן מפותל, אשוחית ואשוח.
חלק מבעלי החיים שדווחו במהלך הטיפוס לפסגה כוללים דובים שחורים, מרמיטות, איילי פרדות, פיקות וגופרים; ישנם גם מינים רבים של ציפורים. איילים, שכווים, תרנגולי הודו וכבשים גדולי-קרניים נמצאים באזור במהלך הקיץ. דובי גריזלי חיו באזור בעבר אך נכחדו על ידי בני האדם.
טיפוס
ישנם שלושה מסלולים עיקריים לעלייה להר, שכולם מגיעים לגובה של למעלה מ-1,200 מטר. המסלול הסטנדרטי עולה לפסגה ממזרח, החל משביל קולורדו שמצפון לעבר האגמים התאומים. שביל אלברט הצפוני (הראשי) באורך 7.4 ק"מ מתחיל קרוב למגרש הקמפינג של אלברט קריק, ועולה בערך 1,400 מטר. השביל פתוח לרוכבי סוסים, אופני הרים וציידים במהלך העונה. מסלול קל יותר, אך ארוך יותר, שביל דרום אלברט, שאורכו 8.9 ק"מ, מטפס 1,400 מטר בשיפוע נמוך משביל אלברט הצפוני, מתקרב מדרום ואז מטפס על הרכס המזרחי.
המסלול הקשה ביותר מבין המסלולים העיקריים הוא שביל הענן השחור, טיפוס בדרגה 2 שלוקח עשר עד ארבע עשרה שעות בהתאם לקצב, ועולה לגובה של 1,600 מטר, וכרוך גם בעלייה של תת-הפסגה, דרום אלברט, בגובה 4,308 מטר. גם מטפסים בריאים ומנוסים מדווחים על קושי רב במסלול זה, ואף על פי שיש שביל, המסלול תלול במיוחד, לא יציב וסלעי בחלקו. ישנם גם מסלולים העולים מן הצד המערבי, ומהרכס הדרום מערבי.
למרות המאמץ והכושר הגופני הדרוש, אף אחד מהמסלולים הקונבנציונליים לא דורש כישורי טיפוס הרים מקצועיים או ידע בטיפוס מצוקים. הסכנות העיקריות של ההר הן אלו המשותפות לכל ההרים הגבוהים, במיוחד מחלת גבהים. המחלה יכולה להשפיע על כל אחד, אפילו על מי שהתאקלם. במקרים חמורים היא עלולה להוביל לבצקת ריאות תלוית גובה ולבצקת מוחית שעלולה להוביל לקשיי נשימה, שיתוק ואף מוות. למטפסים מומלץ להתחיל את עלייתם בשעה 6 בבוקר או לפני כן. ולעלות ולרדת לפני אחר הצהריים המוקדמים כדי למזער את החשיפה לסופות רעמים אפשריות של אחר הצהריים בגובה רב. אף על פי שצורת העלייה המקובלת ביותר היא בטיולים רגליים, אנה אליזבת דיקינסון, הנואמת הידועה, עלתה להר על פרד שהושאל מממשלת ארצות הברית.
פרס המוזיקה הלאומי של רוסיה
פרס המוזיקה הלאומי של רוסיה (ברוסית: Российская национальная музыкальная премия) הוא פרס מוזיקלי רוסי שנתי, שהוקם על ידי הקרן לתמיכה במוזיקה רוסית ודמויות מובילות בתעשיית המוזיקה הרוסית. מוענק עבור הישגים מוזיקליים גבוהים ביותר מדי שנה בחודש דצמבר בסוף השנה היוצאת.
מייסדי הקרן וממציאי הרעיון: המשורר, איש העסקים מיכאל גוצרייב, המלחין, המפיק איגור קרוטוי ומנהל-תקשורת, הסופר יורי קוסטין.
מועמדות של האמן לפרס מתבצעת על ידי נציגי המשתתפים - חברות תקליטים (לייבלים), מפיקים ומרכזי הפקה. לכל נציג הזכות למנות מועמד אחד בכל קטגוריה. ההצבעה מתבצעת על ידי חברי ועדת הפרס - נציגים מובילים של תעשיית המוזיקה הרוסית.
גרביניה מוגורוסה
גרביניה מוגורוסה בלנקו (בספרדית: Garbiñe Muguruza Blanco; נולדה ב-8 באוקטובר 1993 בגואטירה, ונצואלה) היא שחקנית טניס מקצוענית מספרד. בשיאה, דורגה במקום הראשון בעולם בדירוג ה-WTA.
הישג השיא של מוגורוסה הוא זכייה בשני טורנירי גראנד סלאם באליפות צרפת הפתוחה (2016) לאחר ניצחון במשחק הגמר על סרינה ויליאמס מארצות הברית (1 בעולם) בשתי מערכות 5-7, 4-6 ובאליפות וימבלדון (2017), לאחר ניצחון במשחק הגמר על ונוס ויליאמס בשתי מערכות 5-7, 0-6.
ביוגרפיה
מוגורוסה נולדה בגואטירה (קראקס רבתי) לאב ספרדי יליד אייבר (חבל הבסקים) ולאם ונצואלאנית, ולה שני אחים. היא החלה לשחק טניס בגיל 3. עם מעבר משפחתה לספרד בהיותה בת 6, נרשמה לאקדמיה לטניס בברצלונה, העיר בה העבירה את רוב שנותיה. החל ממאי 2016 היא מתגוררת בז'נבה. למוגרוסה אזרחות כפולה והיא מייצגת את ספרד בתחרויות בינלאומיות.
2014
בסוף ינואר 2014 הגיעה מוגורוסה לשלב שמינית הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה, שבו הפסידה לאגניישקה רדוונסקה מפולין (5 בעולם) בשתי מערכות 6-1, 6-3. בסיבוב השלישי היא הפתיעה את קרולין ווזניאקי מדנמרק (10 בעולם), כשניצחה אותה ב-3 מערכות, 6-4, 5-7, 3-6.
בסוף מאי אותה שנה היא הגיעה לשלב רבע הגמר באליפות צרפת הפתוחה, שבו הפסידה למריה שראפובה מרוסיה (7 בעולם) ב-3 מערכות, 1-6, 7-5, 6-1, שבסופו של דבר זכתה בתואר האליפות. בסיבוב השני, היא הפתיעה את הראשונה בעולם סרינה ויליאמס מארצות הברית, לאחר שניצחה אותה בשתי מערכות 2-6, 2-6.
2015
בסוף ינואר 2015 דורגה מוגורוסה במקום 24 בעולם, והגיעה שוב לשלב שמינית הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה, שבו הפסידה לסרינה ויליאמס (1 בעולם) ב-3 מערכות 2-6, 3-6, 2-6, שבסופו של דבר זכתה בתואר האליפות.
בסוף מאי אותה שנה היא דורגה במקום 21 בעולם, והגיעה שוב לשלב רבע הגמר באליפות צרפת הפתוחה, שבו הפסידה ללוצי שפרובה מצ'כיה (13 בעולם) ב-2 מערכות, 7-6, 6-3, 6-1, שבסופו של דבר הגיעה לשלב הגמר.
ביולי אותה שנה דורגה מוגורוסה במקום 20 בעולם, והגיעה למשחק הגמר באליפות וימבלדון, לאחר ניצחון בשלב חצי הגמר על אגניישקה רדוונסקה מפולין (13 בעולם) ב-3 מערכות 2-6, 6-3, 3-6. במשחק הגמר שנערך ב-11 ביולי 2015, היא הפסידה למדורגת ראשונה בעולם, סרינה ויליאמס מארצות הברית, בשתי מערכות 6-4 6-4. לאור הישג זה היא עלתה לדירוג השיא שלה עד אז למקום התשיעי בעולם (ב-13 ביולי 2015).
2016
ביוני 2016 זכתה מוגורוסה באליפות צרפת הפתוחה לראשונה בקריירה שלה, וזכייתה הראשונה בטורניר גראנד סלאם, לאחר ניצחון בגמר על סרינה ויליאמס (1 בעולם) בשתי מערכות 5-7, 4-6.
מגפת ההתעלפויות בגדה המערבית (1983)
מגפת ההתעלפויות בגדה המערבית התרחשה בסוף מרץ ותחילת אפריל 1983, ונגרמה ככל הנראה מ (הקרויה לעיתים היסטריה המונית). מספר רב של נערות פלסטיניות אושפזו עקב תסמינים של סחרחורת, עילפון, בחילה, כאבי ראש וכאבי בטן, וכן מספר חיילות ישראליות ששירתו ביהודה ושומרון. בתקופה זו נרשמו 943 מקרי אשפוז.
גרביניה מוגורוסה
2016
באליפות וימבלדון שנערכה בסוף יוני אותה שנה היא הודחה באופן מפתיע כבר בסיבוב השני על ידי יאנה צ'פלובה מסלובקיה שחקנית בלתי מדורגת שעלתה משלב המוקדמות (127 בעולם) בשתי מערכות 6-3 6-2.
2017
ביולי 2017 זכתה מוגורוסה בתואר גראנד סלאם שני לאחר שניצחה במשחק הגמר באליפות וימבלדון, את ונוס ויליאמס מארצות הברית בשתי מערכות, 5-7, 0-6.
מגפת ההתעלפויות בגדה המערבית (1983)
מנהיגים פלסטינים טענו שמתנחלים פיזרו חומרים כימיים רעילים בבתי ספר לנערות ביהודה ושומרון. טענות אלה הובילו להפגנות ועימותים קשים בין כוחות צה"ל לפלסטינים. ישראל טענה שפלגים פלסטינים קיצוניים השתמשו בגז או בכימיקלים כדי לעורר הפגנות.
מספר חוקרים אמריקאים הגיעו לחקור את התופעה, ובאפריל 1983 הגיעו למסקנה כי הגורם היה פסיכולוגי, והתלונות היו תוצאה של מחלה פסיכוגנית המונית, גם אם במקור היה קיים חומר כלשהו שגרם לגירוי. מסקנה זו נתמכה על ידי ד"ר חוסיין עובייד, מנהל שירותי הבריאות הציבוריים ביהודה ושומרון, לפיו כ-20% מהמקרים הראשונים נגרמו משאיפת גז כלשהו, אולם 80% הנותרים היו פסיכוסומטיים.
התפתחות האירועים
אירועי ההתעלפות הראשונים התרחשו ב-21 במרץ 1983 בעראבה. תלמידת בית ספר רצה לחלון, השתעלה והתלוננה על קשיי נשימה. בתוך מספר שעות התלוננו שש נערות נוספות בבית הספר על אותם תסמינים. למקום הוזעקו רופאים ישראלים ופלסטינים, ולדבריהם הם זיהו בבית הספר ריח חשוד. חלק מהנערות הקיאו והתלוננו על ראייה מטושטשת, וחלקן התעלפו. הנערות אושפזו בבית חולים אך לא נמצאו אצלן ליקויים רפואיים. מספר חיילות ישראליות שליוו את הנערות לקו אף הן בתסמינים שונים כמו בחילה, סחרחורת, כאבי ראש וכאבי בטן.
בתוך שבועיים אושפזו 32 נערות מבית הספר בעראבה, ועוד עשרות נערות מג'נין, טול כרם, חברון וערים נוספות. המגפה נמשכה 20 יום, במהלכם אושפזו 943 נערות פלסטיניות ומספר חיילות ישראליות.
דו"ח המרכז לבקרת מחלות
המרכז לבקרת מחלות בארצות הברית (CDC) כתב דו"ח על המגפה, לאחר שהתקבלה בקשה ממחלקת המדינה לשלוח צוות רפואי לבדיקת מקור המגפה.
המשלחת הורכבה משני צוותים, האחד בראשות אפידמיולוג מאוסטרליה, והשני בראשות טוקסיקולוג איטלקי. ממצאי החקירה הוצגו בכנס של ארגון הבריאות העולמי.
על פי הדו"ח של המרכז לבקרת מחלות, המגפה התרחשה בשלושה גלים. הגל הראשון החל ב-21 במרץ 1983 בערך בשעה 8:00 בבוקר, כאשר תלמידה בת 17 בעראבה חוותה תחושה של גירוי בגרון והתקשתה לנשום זמן קצר לאחר כניסתה לכיתה. התסמינים זוהו בתוך זמן קצר אצל נערות נוספות בכיתה ואצל מורה אחת, וחלק מהנערות התלוננו על ריח דומה לביצים רקובות, אך לא הצליחו למצוא את מקורו.
על פי הדו"ח, 70% מהתלונות בגל הראשון הגיעו מתלמידות בגילאי 12 עד 17, ועל פי ניתוחים קליניים, אפידמיולוגיים וטוקסיקולוגיים הסתבר כי מקור המחלה הוא כאב פסיכוגני והיא נגרמה כתוצאה ממתח וחרדה. ייתכן שהטריגר היה ריכוז נמוך ולא רעיל של גז מימן גופרי, שנפלט מהשירותים של בית הספר, והצית תגובת שרשרת של תחלואה פסיכוסומטית.
ה-CDC הגדיר את משך הגל השני מה-26 עד ל-28 במרץ, והוא התרחש בעיקר בג'נין ובכפרים הסמוכים. בגל השני אושפזו 367 בני אדם, מתוכם 246 תלמידות בית ספר. התסמינים בגל זה התפתחו אצל בני אדם ממגוון גילאים ומשני המינים. חלק מהתושבים טענו שהם ראו רכב שנע ברחובות ופולט ענן עשן סמיך. בגל זה אושפזו גם שלושה שוטרים של משמר הגבול, שתי חיילות צה"ל וקצין במנהל האזרחי עם תסמינים דומים.
הגל השלישי החל ב-3 באפריל 1983 והתרחש בעיקר באזור חברון. בשלב זה צה"ל סגר את בתי הספר ביהודה ושומרון, ובתוך זמן קצר המגפה הסתיימה.
דו"ח המרכז לבקרת מחלות אומץ על ידי משרד הבריאות הישראלי. ד"ר ברוך מודן, מנכ"ל משרד הבריאות, אמר: "הסימפטומים הם אמיתיים ולא מזויפים, אבל הם "סובייקטיביים", כלומר - קשורים למה שהמטופל מרגיש ולא למצב רפואי שניתן למדוד באופן אובייקטיבי. לא היו ממצאים חריגים בבדיקות דם ושתן של המאושפזים, ולא התגלו שאריות של כימיקלים."
האשמות פוליטיות
גורמים פלסטינים טענו כי מדובר בהרעלה המונית מכוונת וכי איתרו חומרי לוחמה כימית מסוג שנעשה בו שימוש במלחמת אפגניסטן. דובר צה"ל הכחיש טענה זו מכל וכל.
תופעות דומות
מנכ"ל משרד הבריאות, ד"ר ברוך מודן, בדק חלק מהנערות והסיק כי מדובר במחלה פסיכוגנית המונית, בהתבסס על מקרה שפורסם בגיליון נובמבר 1966 של כתב העת The British Medical Journal בו דווח על סימפטומים זהים אצל נערות בבית ספר בלונדון.
מקרים נוספים דומים, המיוחסים למחלה פסיכוגנית המונית, אירעו במהלך השנים במקומות שונים בעולם. להלן מספר מקרים בולטים:
יוהנס דה סקרובוסקו
יוהנס דה סקרובוסקו (בלטינית: Johannes de Sacrobosco או Ioannis de Sacro Bosco; 1195–1256 לערך), ידוע גם בכינוי ג'ון מהוליווד, היה מלומד, נזיר ואסטרונום שלימד באוניברסיטת פריז. ידוע בשל שלשה דברים. הוא חיבר סקירה לא ארוכה (5,600 מילים) אודות הספרות ההודיות-ערביות (ה-Algorismus או De Arte Numerandi), שהפכה להיות החיבור הנפוץ ביותר בנושא, והביאה את הספרות לידיעת המלומדים באוניברסיטאות אירופה. שנית, חיבר ספר לימוד בסיסי באסטרונומיה לסטודנטים (De sphaera mundi או Tractatus de sphaera), שהיה "ספר הלימוד הפופולרי ביותר לאסטרונומיה בסיסית באירופה, מימי הביניים ועד ראשית העת החדשה. הספר נכתב ונכנס לשימוש בראשית המאה ה-13 באוניברסיטת פריז והחל להיעלם מבתי הספר בראשית המאה ה-17". שלישית, בספרו הארוך והמקורי ביותר (De Anni Ratione או De Compotus Ecclesiasticus) פירט, כשלוש מאות שנה לפני החלת לוח השנה הגרגוריאני ובאופן מדויק, את הכשלים בלוח השנה היוליאני. בנוסף, חיבר סקרובוסקו חיבור קצר על שעוני שמש (Tractatus de quadrante).
תולדות חייו
מעט מאוד ידוע לגבי חייו של דה סקרובוסקו. פרשנו בן המאה ה-13, רוברטוס אנגליקוס (Robertus Anglicus) מציין שנולד באנגליה. הכינוי Hollywood או Haly bush (יער קדוש) אינו אלא תרגום השם הלטיני לאנגלית. לפי דיווח מן המאה ה-17, הגיע דה סקרובוסקו, שבמקור זה מתואר כסקוטי ב-5 ביוני 1221 לאוניברסיטת פריז, לא ברור אם כסטודנט או כמורה. בשלב מסוים הפך למרצה למתמטיקה ולאסטרונומיה.
המאמר על הספֵירות
הספר נחלק לארבעה חלקים:
ספרו החשוב של כריסטופר קלאוויוס, שהיה המתכנן הראשי של הלוח הגרגוריאני והאסטרונום המכובד ביותר בתקופתו (ראשית המאה ה-17), נקרא In Sphaeram Ioannis de Sacro Bosco commentarius ("פרשנות על 'על הספרות' של יוהנס דה סקרובוסקו).
הספר תורגם לעברית בשנת 1399 על ידי שלמה בן אברהם אביגדור בשם "מראה האופנים" (ונודע גם בשם "ספר האשפירא הגדול").