cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עץ חיים (שכונה)
היסטוריה
השכונה נבנתה על ידי ישיבת עץ חיים כמקור הכנסה לישיבה באמצעות השכרת הדירות. התכנון הופקד בידי האדריכל דב זוננפלד (שתכנן גם את מבנה הישיבה בסמוך לשוק מחנה יהודה) כשכונה גדולה שכוללת עשרות בניינים ובית כנסת מפואר. אבן הפינה לשכונה הונחה באפריל 1929 בטקס גדול בנוכחות אלפי אנשים, אבל מסיבות שונות, כמו ריחוק מאזורים מיושבים, השכונה לא נחלה הצלחה גדולה ונבנו בה רק שלושה מבנים.
השכונה
בשכונה היו שלושה מבנים. האחד בנוי בצורת האות "ר" וכולל שלוש קומות והשניים האחרים בני שתי קומות. גשר המיתרים עובר במרחק כמה מטרים מבתי השכונה. במסגרת בניית רובע מבוא העיר מתוכנן שימור של שניים מהמבנים ונהרס המבנה השלישי. התוכנית לוותה בהתנגדות תושבים.
באוגוסט 2023, לאחר סכסוך ודיונים ממושכים, קבע בית הדין הרבני בתל אביב (הדיינים: שטסמן, יוסף ושחר) כי מבני השכונה מוגדרים כהקדש ציבורי שאינו ניתן למכירה, מנוהל בידי נאמני הקדש וכפוף בחוק לשיפוט בתי הדין הרבניים. בהתאם להחלטה זו ביטל בית הדין את מכירת המבנים במשך השנים בידי נאמני הקדש מוסדות עץ חיים לשתי חברות פרטיות וקבע כי "פעלו בניגוד לדין ולחוק בכל הקשור לעסקאות המקרקעין הקשורים בשכונת עץ חיים". וכי "הם לא היו מוסמכים לחתום על מסמכי העסקאות".
מבני ציבור בשכונה
בשנת 1995 הוקם בשכונה בניין הנהלת דואר ישראל, בסמוך למקום בו נבנתה לאחר כשני עשורים תחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון
דייוויד ויליאם דייוויס
דייוויד ויליאם דייוויס באנגלית: David William Davis; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איידהו ה-12 בשנים 1919–1923. לאחר מכן ועד 1925 הוא כיהן כמנהל לשכת הטיוב של ארצות הברית, ולאחר מכן ועד 1932, כעוזר מיוחד למזכיר הפנים של ארצות הברית.
מרין צ'אושסקו
מרין צ'אושסקו (ברומנית: Marin Ceaușescu; 1916 - 28 בדצמבר 1989) היה כלכלן ודיפלומט רומני, אחיו הגדול של ניקולאה צ'אושסקו.
דייוויד ויליאם דייוויס
ראשית חייו
דייוויד ויליאם דייוויס נולד בקארדיף, ויילס, הממלכה המאוחדת. ב-1875 היגרה משפחתו לארצות הברית והתיישבה בריפי שבאיווה. העיר ריפי, השוכנת 56 ק"מ מצפון-מערב לדה מוין, הייתה אז מרכז לכריית פחם. היה זה לפני חקיקת החוקים הקפדניים לפיקוח על העסקת ילדים, ודייוויס החל לעבוד במכרות פחם ב-1885, כאשר היה בן 12.
לאחר כמה שנים במכרות, השיג דייוויס משרה במחסן של חברת כריה בדאוסון, 8 ק"מ מדרום לריפי. בהיותו בחור נאה וחרוץ, הוא הפגין את כישוריו במכירה קמעונאית. מכאן זה הוביל אותו למשרה כמנהל של האגודה הקואופרטיבית של החוואים המקומיים. זמן קצר לאחר מכן הוא היה לקופאי בבנק בריפי. באותה עת, קופאי בבנק קטן היה בעל מעמד גבוה יותר בהשוואה לקופאים של היום. קופאי ראשי היה תפקיד בעל חשיבות, בעל סמכות להוציא המחאות בנקאיות. לאור הקריירה המאוחרת שלו בבנקאות, נראה שדייוויס היה בעל מעמד זה. בשל חוסר השכלתו הפורמלית, הוא גם שקד על לימוד עצמי.
מרין צ'אושסקו
ביוגרפיה
צ'אושסקו נולד למשפחת איכרים, בכפר סקורניצ'שט, במחוז אולט, בחבל ולאכיה. אביו, אנדרוצה, היה איכר, בן למשפחת רועי צאן ששימש זמן מה כראש הכפר. אימו, אלכסנדרינה, הייתה בת למשפחה של קצין בצבאו של טודור ולדימירסקו. למרין הייתה אחות גדולה ממנו, ניקולינה ומספר אחים קטנים ממנו, כשהגדול בהם היה ניקולאה. לאחר לימודים יסודיים עבד צ'אושסקו כשוליה של סנדלר. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית הרומנית הבלתי חוקית וניתב אליה גם את אחיו, ניקולאה. במלחמת העולם השנייה גויס לצבא רומניה ושירת בתפקיד של סנדלר בחזית המזרחית. לאחר נפילתו בשבי הצטרף לדיוויזיה "הוריה, קלושקה וקרישאן", שהורכבה ממתנדבים רומנים ולחמה בגרמנים.
דייוויד ויליאם דייוויס
ראשית חייו
דייוויס גם שירת שירות קצר בצי ארצות הברית, והגיע לדרגת נגד (Petty Officer) מדרגה ראשונה לאחר שירות בהצטיינות בפיליפינים. לפי דיווחים מאוחרים יותר, המשיך דייוויס לסבול מההשפעות הבריאותיות של התקופה בה עבד במכרות. יחד עם המאמצים שהשקיע בעבודתו ומחוצה לה, ההתדרדרות במצבו הבריאותי אילצה אותו לפרוש מהעבודה למשך שנה לצורך ריפוי.
מרין צ'אושסקו
ביוגרפיה
צ'אושסקו סיים את לימודיו באקדמיה ללימודי כלכלה בבוקרשט, רומניה, ולאחר שאחיו ניקולאה הגיע לשלטון התמנה לראש המשלחת הכלכלית הרומנית בפראג, צ'כוסלובקיה. מ-1974 ועד מותו עמד צ'אושסקו בראש המשלחת הכלכלית של רומניה בווינה, אוסטריה.
דייוויד ויליאם דייוויס
ראשית חייו
ב-1907 סייע דייוויס להקים את הבנק הלאומי הראשון של העיירה אמריקן פולס. במשך השנים הבאות הוא קידם בחריצות את העיירה ואת האינטרסים החקלאיים שלה. בנקודת זמן מסוימת הגיעו הוריו של דייוויס אליו לאמריקן פולס, שם אביו חי עד למותו ב-1913.
מרין צ'אושסקו
ביוגרפיה
עם פרוץ המהפכה הרומנית ובריחת אחיו, ניקולאה, מבוקרשט, חברי סגל המשלחת הצטרפו למהפכנים ועצרו את מרין צ'אושסקו בחדרו תוך ניתוקו מאמצעי התקשורת. בעת משפטו של אחיו הושב לו מקלט הטלוויזיה, כדי שיוכל לצפות בו. בסופו של דבר התאבד צ'אושסקו בתלייה במרתף בניין המשלחת.
דייוויד ויליאם דייוויס
ראשית חייו
דייוויס גם היה פעיל במפלגה הרפובליקנית באיידהו. ב-1912 הוא היה נציג מטעמה לוועידה הארצית של המפלגה. בשנים 1913–1915 הוא כיהן מטעמה כחבר הסנאט של איידהו.
מושל איידהו
ב-1916 ניצח דייוויס בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל איידהו, אך נוצח בהפרש קטן על ידי המושל הדמוקרטי המכהן מוזס אלכסנדר. ב-1918 זכה דייוויס שוב במועמדות הרפובליקנים, והפעם הביס את מועמד הדמוקרטים הנרי פלויד סמואלס. המושל לשעבר ג'יימס האולי אמר, שבשל סיבות שונות, "רבים מוותיקי הדמוקרטים במדינה סייעו לתמוך במר סמואלס". דייוויס ניצח לאחר שזכה ב-57,626 קולות מול 38,499 הקולות שקיבל סמואלס. ב-1920 הוא נבחר לכהונה שנייה. אף על פי שבחירות אלו היו בין שלושה מועמדים, זכה דייוויס ב-53 אחוזים של הקולות כאשר מספר המצביעים בעדו הגיע ל-75,748 מול 38,509 מול המתמודד הבא אחריו.
מרין צ'אושסקו
ביוגרפיה
לדברי בתו של מרין צ'אושסקו, מיכאלה מורארו, אביה הגיע לרומניה, לפני המהפכה, לקונגרס המפלגה הקומוניסטית הרומנית וניהל שיחה עם אחיו הנשיא והציע לו למצוא דרך להתפטר, כיוון שהמהפכה ברומניה הייתה צפויה לקרות, כמו שקרה ביתר המדינות הקומוניסטיות של אירופה, אך כידוע ניקולאה צ'אושסקו לא נענה לעצת אחיו.
דייוויד ויליאם דייוויס
מושל איידהו
במהלך תקופת כהונתו של דייוויס כמושל, אושר מימון להקמת הלשכה לתקציב ולמיסוי, והופעלו תוכניות לרווחת ותיקי המלחמה ולמערכת גמלאות למורים. הופעלה יוזמה לסלילת כבישים, מערכת החוקים של המדינה אורגנה מחדש, אוחדו סוכנויות מנהליות של המדינה, והתקבלו שלושה תיקונים לחוקת איידהו.
ב-1 בינואר 1923 הסתיימה כהונתו של דייוויס כמושל.
שנותיו האחרונות
לצד הקריירה הפוליטית שלו, נשאר דייוויס מעורב בעסקי הבנקאות, גם לאחר שעבר לבויסי עם היבחרו כמושל. תחום עיסוק זה הוביל לבחירתו כנשיא אגודת הבנקאים של איידהו ב-1918.
דייוויס גם היה שותף פעיל במיזמי השקיה, בעיקר אלו שקודמו על ידי חוק קארי לאורך נהר סנייק. במהלך כהונתו כמושל, ארגן דייוויס פגישה בסולט לייק סיטי בה השתתפו נציגים מ-15 מתוך המדינות הצחיחות המערביות כדי לדון בסוגיות מים. מתוך פגישה זו נוסדה אגודת הטיוב של המדינות המערביות, כדי ליצור קול אחיד שייעץ לממשלת ארצות הברית במיזמי מימון פדרליים להשקיה.
חודשיים לאחר סיום כהונתו כמושל, מונה דייוויס כעוזר מיוחד למזכיר הפנים של ארצות הברית, תפקיד בו הוא פיקח על לשכת הטיוב של ארצות הברית ושימש בו עד 1924. לאחר מכן ועד 1932 הוא שימש כמנהל הפיננסי של מחלקת הפנים, ולזמן קצר ב-1931 הוא שימש כיועץ מיוחד לנשיא הרברט הובר.
לאחר תום שירותו בממשל הפדרלי, שב דייוויס לעסקי הבנקאות באיידהו ואף הרחיב את השקעותיו במיזמי הכריה בצפון-מערב המדינה.
חיים אישיים
ב-1903 הלכה לעולמה רעייתו הראשונה של דייוויס, פלורנס גילילנד. שנתיים לאחר מכן הוא נישא בשנית לנלי ג'ונסון, שאביה היה בעל בנק שהתמזג עם אחד הבנקים בהם עבד דייוויס. בשנה שלאחר מכן עבר הזוג לאמריקן פולס.
דייוויד ויליאם דייוויס נפטר בבויסי ב-5 באוגוסט 1959. הוא נטמן בבית הקברות קלוורדייל שבעיר.
פרנק לוקסמבורגי
הפרנק הלוקסמבורגי (בלוקסמבורגית: Lëtzebuerger Frang) היה ההילך החוקי ששימש את לוקסמבורג מ-1854 עד 2002, עת יצא משימוש עם המעבר של לוקסמבורג ורוב המדינות האחרות של האיחוד האירופי לאירו.
הבנק המרכזי האירופי קבע את שער ההמרה הקבוע שלו: 40.3399 פרנק לאירו אחד.
קורד אוברסטריט
קורד פול אוברסטריט (באנגלית: Chord Paul Overstreet, נולד ב-17 בפברואר 1989) הוא זמר, שחקן ודוגמן אמריקאי הידוע בשל גילום דמותו של סאם אוונס בסדרה Glee.
שנותיו המוקדמות
אוברסטריט נולד בנאשוויל, טנסי לאם מאפרת מקצועית ואב זמר מוזיקת קאונטרי. לקורד אח בשם נאש המנגן בלהקה הוט צ'ילי ריי וארבע אחיות בשם סאמר, הרמוני, סקיי וצ'רטי. מגיל קטן עודדו אותו הוריו לעסוק במוזיקה וקורד למד לנגן כל כלים רבים כמו מנדולינה, מערכת תופים, חליל צד, פסנתר וגיטרה. אוברסטריט כותב שירים ובנעוריו דיגמן לגאפ.
קריירה
בשנת 2007 כאשר סיים את לימודיו החל אוברסטריט להיכנס לעולם המשחק ולאחר התחלה לא מוצלחת הוא החל לשחק בסדרת הרשת "Private". בשנת 2009 ביצע את הופעת הבכורה שלו בסדרה iCarly. באותה שנה שיחק גם בסרטו הראשון שנקרא "The Hole". ב-2010 ביצע הופעת אורח בסדרה הבלתי רגילים. החל משנת 2010 מגלם אוברסטריט את דמותו של סאם אוונס בסדרה Glee. ב-2011 שיחק בסרט ליבו של קונור לצדם של אשלי גרין וקלן לוץ.
אתר האינטרנט BuddyTV דירג אותו במקום ה-99 ברשימת הגברים הסקסיים בטלוויזיה לשנת 2010. בשנת 2012 דורג במקום ה-24 ברשימה ושנה לאחר מכן עלה בדירוג למקום ה-16. בשנת 2014 דורג במקום ה-23.
ב-15 בדצמבר חתם בחברת ההקלטות SafeHouse Records השייכת לדמי לובאטו, ניק ג'ונאס ומנהלם פיל מקנטייר.
בשנת 2017 הוציא את השיר Hold on והקדיש אותו ל קורי מונטית׳ ששיחק לצידו בסדרה glee.
בשנת 2021 החל לגלם את צ'אד בסדרה הקומית מבית אפל TV פלוס "Acapulco"; המבוססת על הסרט משנת 2017 - איך להיות מאהב לטיני.
דיסקוגרפיה
גרסתו של אוברסטריט לשיר "Billionaire" יצא כסינגל רשמי והגיע למקום ה-15 באירלנד, למקום ה-24 בקנדה ולמקום ה-28 בארצות הברית. ביצועו לשיר "Lucky" גם יצא כסינגל. קורד מופיע בקליפ לשיר "Tonight Tonight" של להקת הוט צ'ילי ריי.
ב-13 בדצמבר 2011 אחד משירי הסולו של קורד תחת השם "Beautiful Girl" הודלף לאינטרנט.
אוסטריה באירוויזיון 1957
אוסטריה באירוויזיון 1957 השתתפה עם השיר "Wohin, kleines Pony?", שבוצע על ידי הזמר האוסטרי, בוב מרטין.
לפני האירוויזיון
בשנת 1957, רשות השידור האוסטרית הכריזה כי מרטין נבחר לייצג את אוסטריה בהופעת בכורתה, באירוויזיון. מרטין התאמן על השיר רק פעם אחת, בחזרה הגנרלית לפני המופע הגדול.
אל רשות השידור האוסטרית נשלחו מספר שירים. רשות השידור בחרה את השיר "Wohin, kleines Pony?", אותו יבצע מרטין בתחרות. השיר מעולם לא הוקלט, ולכן לא יצא כסינגל. בדומה לשירי התקופה, השיר נכתב בסגנון שאנסון צרפתי עם עיבוד גרמני.
באירוויזיון
אירוויזיון 1957 נערך בעיר פרנקפורט, גרמניה. מרטין שובץ חמישי בסדר ההופעות, לפני הולנד ואחרי איטליה. אוסטריה זכתה במקום העשירי והאחרון עם שלוש נקודות. היות שמארגני התחרות לא חשפו את תוצאות אירוויזיון 1956, השיר הפך לשיר הראשון שהגיע למקום האחרון בתחרות האירוויזיון.
Excuse Me
Excuse Me (בעברית: סלח/י לי) הוא אלבום הבכורה של הזמר הפורטוגזי סלבדור סובראל. את האלבום הוציאה לאור ב-2 באוגוסט 2016 חברת התקליטים ולנטים דה קרבליו רקורדס. לאחר ניצחונו של סובראל באירוויזיון 2017, עלה Excuse Me למקום הראשון במצעד האלבומים הפורטוגזי.
סינגלים
"Excuse Me" יצא לאור ב-2 באוגוסט 2016 כסינגל המוביל של האלבום. לאחר צאתו הוא הגיע למקום ה-22 במצעד הסינגלים הפורטוגזי. "Nem Eu" פורסם כסינגל השני באלבום, ב-27 באוקטובר אותה השנה, והגיע למקום ה-25 במצעד המקומי.
סכין בלב
סכין בלב (באנגלית: Awake) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת מתח ופשע, שיצא בשנת 2007 בבימוי ג'ובי הארולד.
עלילה
קליי (היידן כריסטנסן) נישא בחשאי לסאם (ג'סיקה אלבה), העוזרת האישית של אמו, בלילה שקודם לאשפוזו למטרת ניתוח להשתלת לב שעליו לעבור, על ידי רופאו וחברו ד"ר הרפר (טרנס הווארד). במהלך הניתוח, לאחר שעבר הרדמה, הוא חווה תופעה של מודעות בזמן הרדמה, חש את כל כאבי הניתוח בלי יכולת להגיב, ושומע את המתרחש סביבו. הוא מבין כי סאם וד"ר הרפר קשרו קשר במטרה לרצוח אותו, באמצעות הרעלת הלב המושתל, וזאת במטרה לגרוף את כספי הביטוח של קליי (בזכות נישואיהם של קליי וסאם). אמו של קליי, לילית, מגלה את המזימה במהלך ההמתנה לסיום הניתוח, ומקריבה את עצמה כדי לחבל בה.
הפקה
הסרט צולם באוניברסיטת פורדהאם בניו יורק, שחלקים ממנו עוצבו כבית חולים. מספר קטעים בסרט צולמו בבית החולים "בלוויו" בעיר.
הפצה וביקורת
הסרט דורג במקום החמישי במכירות בשבוע הראשון להפצתו בבתי הקולנוע בארצות הברית. נכון לשנת 2008 הכניס הסרט כ-32 מיליון דולר ברחבי העולם.
הסרט קיבל לרוב ביקורות שליליות. באתר "Rotten Tomatoes" זכה הסרט רק ל-24% ביקורות חיוביות מתוך 58 מבקרי קולנוע. בין השאר נטען כי הוא מבוסס על רעיון מעניין, אך הוא מוצג באופן בלתי אמין. כן נטען כי נושא ההרדמה בניתוח מוצג בו באופן שאינו מדויק מבחינה רפואית-מדעית.
הסרט היה מועמד לשני פרסי ראזי, בקטגוריית השחקנית הגרועה ביותר (אלבה) ובקטגוריית הזוג הקולנועי הגרוע ביותר (כריסטנסן ואלבה).
את אינך יודעת
את אינך יודעת הוא שיר מאת המשורר שאול טשרניחובסקי, שנכתב בשנת 1925 ופורסם כחלק ממחזור השירים "שירים לאילאיל" (מחזור שבתורו היה חלק מהפואמה "כהנת לישראל"). השיר הולחן ובוצע על ידי שלמה ארצי ב-1978.
רקע היסטורי
השיר נכתב על ידי טשרניחובסקי בשנת 1925 בפיכטנגרונד בהיותו בן 50 לאהובתו רוזה רחל רוזנשטיין, שהייתה אז אישה נשואה בת 25. בעת פגישתו הראשונה עמה בהיותה בת 17 והוא בן 42 היא שאלה אותו מדוע הוא כותב בשפה העברית ולא ברוסית, שהיא שפת אמו. בתגובה לכך הוא ענה שהעברית היא שפתו והוא לא יכול לכתוב אחרת. באותו מפגש סירבה להיענות לחיזוריו, אך מאוחר יותר הם נפגשו בשנית והתפתח ביניהם רומן (כאשר שניהם היו נשואים).
מבנה השיר
לשיר שלושה בתים. בכל הבתים יש קפיצות אופייניות. קפיצות אלו זהות בשני הבתים הראשונים ונבדלות במעט בשורה שלישית בבית האחרון. קפיצות אלו לשיר מבנה אסתטי ייחודי והן אופייניות לכתיבתו של טשרניחובסקי.
בנוסף, כל אחד מהבתים מכיל שמונה שורות, ומתחיל ומסתיים באנפורה (חזרה) של השורה "את אינך יודעת עד מה יפיפית!".
פרשנות
זהו שיר אהבה לאילאיל (שם זה לא מוזכר בשיר, אך מחזור השירים שהוא משתייך אליו קרויה "שירים לאילאיל") והוא מתאר אהבה חמקמקה וארוטית בין דובר השיר לאילאיל, שאליה הוא פונה בגוף שני.
הלחנת השיר
השיר הולחן על ידי הזמר שלמה ארצי בסוף 1977 ונכלל באלבומו ה-11, "גבר הולך לאיבוד" (1978). ביצוע זה נכלל במקום 14 במצעד הפזמונים העברי השנתי לתשל"ח (1978).
Time (שיר של יוזרי ומאימונה)
"Time" (בעברית: זמן) הוא שירו של הזמר הבלארוסי יוזרי בהשתתפות הכנרית הבלארוסית מאימונה. השיר ייצג את בלארוס באירוויזיון 2015.
באירוויזיון
בלארוס התחרתה בחצי גמר הראשון ב-19 במאי 2015 כשיר מספר 11 (מתוך 16) אחרי הונגריה ולפני רוסיה. למרות הציפיות מהשיר בהימורים (מקום 9 בחצי הגמר), השיר כשל ולא עלה לגמר. מאוחר יותר התגלה כי סיים במקום ה-12 עם 39 נקודות בלבד.
קלאו לבן-זנב
קלאו לבן-זנב (שם מדעי: Anthracoceros marchei) הוא מין בסוג Anthracoceros שבמשפחת הקלאוניים. הקלאו אנדמי לאי פלוואן ולאיים מסביבו, שנמצאים בפיליפינים.
מאפיינים
זהו קלאו בינוני בגודלו, אורכו 70 ס"מ. גופו וצווארו של הקלאו בצבע שחור, זנבו בצבע לבן, וקצה הזנב-בצבע כתום כהה. המקור והקסדה שלו בצבע קרם, וקצה הקסדה שלו בצבע אדום כהה. הגרון לבן, וטבעת העין לבנה, בדומה לקלאו לבן גרון.
הקלאו מתגודד יחד עם בני מינו על עצי פרי ואוכל פירות, חרקים וזוחלים. קול השיחה שלהם רועש, מעין קאוווו וקריק-קריק. הקלאו נמצא במצב פגיע, ישנם כ-10,000 פרטים בעולם, ואוכלוסייתו מופחתת בכל שנה ב-10% בגלל איבוד סביבות מחיה, כריתת יערות וציד.
חיים שטסל
חיים שטסל (15 בדצמבר 1929 – פברואר 1999) היה החשב הכללי בשנים 1971–1977.
ביוגרפיה
שטסל נולד באוראדיאה בטרנסילבניה למשפחה חרדית. הוא היה ילד רביעי בין שמונה אחים ואחיות ובמהלך השואה נרצחו כולם, מלבד אביו והוא, במחנה ההשמדה אושוויץ. גם אמו לא שרדה את השואה. בסיום המלחמה חזר עם אביו לעיר הולדתו, בה שהו שלוש שנים. שטסל הצטרף לתנועת בני עקיבא ובלילות סייע להברחת יהודים בדרכם הבלתי-ליגאלית לארץ ישראל. כאשר המשטרה החשאית הרומנית (ה"סקוריטטה") גילתה את פעילותם, ברחו אביו והוא לבודפשט ובשנת 1949 הגיע בעזרת הג'וינט לישראל.
לאחר שירות בצה"ל עבר בהצלחה את בחינות הבגרות החיצוניות והחל ללמוד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. בהמשך עבר לירושלים וסיים תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה ב בשנת 1957. בשנת 1962, בהמלצת משרד האוצר קיבל מלגת-לימודים לבית הספר למינהל עסקים INSEAD בפונטנבלו, להשתלמות של שנה אחת במנהל עסקים וסיים כחניך מצטיין. התלוותה אליו אשתו, גילה, אותה נשא לאשה ממש לפני הנסיעה.
עם שובו לישראל מלימודיו מונה לתפקיד רפרנט חינוך באגף תקציבים במשרד האוצר ובהמשך קודם לתפקיד של סגן הממונה על התקציבים באוצר. במסגרת תפקידו היה גם יו"ר מועצת המנהלים של הבנק למלאכה. לאחר מכן היה הממונה על שוק ההון ובתחילת שנת 1971 מונה לחשב הכללי. עם סיום תפקידו כחשב כללי ב-16 בינואר 1977 סיים שטסל תקופת שירות של 27 שנים רצופות במשרד האוצר.
לאחר עבודתו במשרד האוצר הוא עבר לכהן כיו"ר הדירקטוריון של צים. באוקטובר 1985 פרש מתפקידו כיו"ר צים על רקע חילוקי דעות לגבי דרכי ניהול החברה. באוקטובר 1980 צורף לדירקטוריון הבורסה לניירות ערך. לאחר מכן היה יו"ר הבורסה לניירות ערך. היה גם יו"ר הדירקטוריון של אבנר חברה לביטוח עד פטירתו ממחלה ממארת בשנת 1999. לתפקיד זה מונה כדי להתמודד עם הגירעונות הגדולים של החברה.
שטסל היה נשוי לגילה ולהם שלוש בנות חני, והתאומות שלומית ופנינה.
צ'ינדזאורוס
צ'ינדזאורוס (שם מדעי: Chindesaurus) הוא סוג של דינוזאור קדום שחי בתור הטריאס והשתייך למשפחת ההררזאוריים, אחת מראשונות משפחות הדינוזאורים הידועים. בניגוד לרוב ההררזאוריים שחיו באמריקה הדרומית, הוא חי צפונה יותר, בדרום-מערב ארצות הברית במשך הטריאס העליון לפני 230 עד 210 מיליון שנה מזמננו.
הצ'ינדזאורוס התגלה בתצורת צ'ינלה וכן בפארק הלאומי פטריפייד פורסט שבאריזונה. ידועים מספר ממצאים בודדים שכללו שרידי שיניים, חוליות, ירך ועצמות גפיים שונות, אשר הועברו לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. תצורות נוספות התגלו בתצורת קניון קופר שבניו מקסיקו ומצויים במוזיאון מדע באלבקרקי. הדינוזאור תואר למדע ב-1995 והוא קיבל את שמו מרוח הצ'ינדי (Chindi) - מילה שפירושה "רוח רעה" בשפת הנאוואחו בסיומת "sauros" שפירושה: לטאה/זוחל.
אורך הדינוזאור הגיע ל-2 עד 2.5 מטרים, משקלו עד 50 קילוגרם והוא היה צייד זריז דו-רגלי בעל לסתות חדות וגפיים חזקות ושריריות. מבנה הלסתות מראה שהיה צייד אם כי ייתכן שגם היה מאבות הפרוזאורופודים, כמו גם מאבות התרופודים הציידים. הדינוזאור הקדום חלק את היערות הקדומים עם מיני ארכוזאורים, פייטוזאוריים, דגי ריאות ומספר יצורים קטנים שונים.
קסאוזאורוס
קסאוזאורוס (שם מדעי: Caseosaurus; מילולית: "לטאת קייס") הוא סוג של דינוזאור קדום שחי בתור הטריאס והשתייך למשפחת ההררזאוריים הקדומה. דינוזאור זה חי בטריאס העליון שלפני 237 עד 227 מיליון שנה מזמננו והוא התגלה בטקסס, אמריקה הצפונית בניגוד למרבית בני משפחתו שחיו באמריקה הדרומית. הדינוזאור קרוי על שם החוקר האמריקאי ארמין קוולס קייס. הסוג תואר ב-1998 והכיל מין יחיד - Caseosaurus crosbyensis.
הקסאוזאורוס הגיע עד לאורך של 2 מטרים ולמשקל 50 קילוגרם בקירוב, ובהתבסס על מבנה אגן הירכיים ועצם הירך שאורכה הגיע ל-141 מילימטרים, נראה שהיה צייד זריז דו-רגלי. סוג זה היה קרוב לצ'ינדזאורוס ושניהם התגלו בדרום ארצות הברית, צפונה בהרבה משאר בני משפחתם. ישנם חוקרים הרואים בשניהם סוגים זהים אך חוקרים אחרים פיצלו אותם.
שלמה אגוזי
שלמה אגוזי הוא טייס קרב בחיל האוויר הישראלי, אחד מאלופי ההפלות של תקופת מטוסי הסילון, לזכותו הפלת 8 מטוסי אויב. שימש בין היתר כראש מחלקת בטיחות טיסה ובקרה בחיל האוויר. סיים את שירותו בדרגת תת-אלוף.
ביוגרפיה
שלמה אגוזי נולד בקיבוץ כפר מנחם. התגייס לחיל האוויר וסיים קורס טיס במחזור ה-47, במגמת קרב, ביולי 1965. במלחמת ששת הימים היה טייס מיראז' 3 טייסת 119 ("העטלף") והשתתף, בין השאר, בתקיפת שדה התעופה המצרי אינשאס. כמה ימים לאחר המלחמה השתתף אגוזי בקרבות אוויר שנערכו ממערב לתעלת סואץ. במהלך הקרב הצליח לפגוע במטוס אויב, שניזוק ונחת נחיתת ריסוק. אגוזי עצמו נפגע מאש נ"מ ונאלץ לנטוש את מטוסו בסיני, ליד איסמעיליה. הוא חולץ על ידי מסוק סיקורסקי S-58 של טייסת 124 ("החרב המתהפכת").
לאחר המלחמה עבר הסבה למטוסי מקדונל דאגלס F-4 פנטום, "קורנס". הוא הוצב בטייסת 69 ("הפטישים") ובמסגרתה לחם במלחמת ההתשה. הוא השתתף בקרב האוויר של 13 בספטמבר 1973, במהלכו הפיל מיג 21 סורי. אגוזי שימש כסגן מפקד טייסת מטוסי דאגלס A-4 סקייהוק ("עיט") ושב למערך הקורנסים, לטייסת 107 ("אבירי הזנב הכתום").
במלחמת יום הכיפורים היה סמ"ט א' בטייסת 107. ב-6 באוקטובר 1973 הפיל 5 מסוקים מצרים. ארבעה מן המסוקים הופלו באש מתותח המטוס, ואילו החמישי הופל בזרם הפליטה מן המבער האחורי של המטוס, כאשר חלף סמוך מאד למסוק. על הישג זה עוטר בצל"ש מפקד חיל האוויר. בהמשך המלחמה הפיל עוד שני מטוסי אויב (ראו להלן).
אגוזי היה מפקד טייסת 119 בין יולי 1976 לאוגוסט 1978. באותה תקופה הפעילה הטייסת מטוסי "קורנס". במהלך תקופת פיקודו היה מעורב בתאונה אווירית, במהלכה התנגש מטוס A-4 סקייהוק ("עיט") במטוס הקורנס אותו הטיס. טייס מטוס העיט,, נהרג בהתרסקות, ואילו אגוזי והנווט שעמו נטשו את המטוס בשלום.
ב-1978 מונה אגוזי לקצין פרויקט מטוס הקרב החדש של חיל האוויר, לקראת ההכרעה על בחירת מטוס קרב חדש מהדור הבא. המטוסים שנבחנו היו מטוסי מקדונל דאגלס F-15 איגל וגראמן F-14 טומקט. אגוזי נחשף גם למטוסי בואינג F/A 18 הורנט. עם ההכרעה על רכישת מטוסי F-15, עבר אגוזי הסבה להטסתם. הוא הטיס מטוסי F-15 עד לפרישתו. בין השנים 1982 – 1985 היה ראש מחלקת טיסה ובקרה בדרגת תא"ל. הוא סיים את שירותו הצבאי בשנת 1992.
אגוזי נשוי לשרה. הוא חבר בתנועת מפקדים למען ביטחון ישראל.
פירוט ההפלות
כאמור, שלמה אגוזי צבר 8 הפלות של מטוסי ומסוקי אויב במהלך שירותו.
ססיל פאן דה סאליס
שנותיו הראשונות
ססיל פאנה דה סאליס נולד בעיר פרינגפורד שבבריטניה, ב-31 במאי 1857 למשפחתו, בתור הבן השני מארבעת בניו של הכומר הנרי ג'רום פאן דה סאליס מפארק פורטנל (בנו השביעי של ג'רום, הרוזן הרביעי דה סאליס-סוגליו).
ססיל היה אחיינו של ויליאם פאן דה סאליס.
הוא למד בכרייסט צ'רץ' (אוקספורד) ואיטון קולג', לאחר מכן הוא הפך לעורך דין.
במועצת מחוז מידלסקס
במרץ 1899 נבחר ללא התנגדות למועצת המחוז מידלסקס, על מנת לייצג את סטנוול. הוא נבחר מחדש שלוש פעמים לפני שאיבד במפתיע את מושבו בבחירות למועצת המחוז במרץ 1910. אך הוא הצליח להישאר חבר במועצה כשנבחר כראש מחוז כעבור כמה ימים.
בין השנים 1919–1924 כיהן כיו"ר מועצת המחוז מידלסקס. בשנת 1937 פרש ממועצת המחוז כאשר לא ביקש בחירה מחודשת כראש מועצה.
משרות נוספות
דרך מועצת המחוז של מידלסקס הוא היה קשור קשר הדוק עם בתי החולים לחולי נפש בהרפרברי ושנלי. וכמו כן כיהן במשך שנים רבות יו"ר בית החולים הרילינגטון, הרמונדסוורת ו'קרנפורד קוטג'.
הוא היה גם מושל בבית הספר של מחוז אוקסברידג' (המכונה גם בית הספר בישופשט; כיום בהילינגדון (רובע)), לבית ספר זה הוא שלח את רוב ילדיו הגדולים.
תיפקד כיו"ר ובעלים של גנני השוק.
בשנים 1896–1938 היה במאי 'בור החצץ של דולי' בקהילת הרלינגטון שבמידלסקס.
בשנים 1921–1931 כיהן כיו"ר הספסל.
בשנת 1931 הוא היה בן לוויה של מסדר האמבט (CB) והיה לאביר (KCB) באותו מסדר בשנת 1935.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא ישב החל מ-25 בפברואר 1916, כאחד מעשרת חברי בית הדין לערעורים של מחוז מידלסקס, את תקופה זו תיאר: ולעיתים קרובות הכריע נגד המערער.
משנת 1912 הוא היה סגן יו"ר (1912–1925) ולאחר מכן יו"ר (1925–1936) של האגודה לכוח הטריטוריאלי והמעזר של מידלסקס (שלושה מארבעת בניו שלחמו במלחמת העולם הראשונה היו באחד הגדודים הטריטוריאליים של גדוד מידלסקס).
הוא היה חבר במועדון האיחוד שבכיכר טרפלגר (כיום בית קנדה).
פטירתו
ססיל נפטר ב-9 במרץ 1948, בעיר וורגרייב, ונקבר בהרלינגטון, מידלסקס.
אדמות בצפון אירלנד
העיתון ניוז לטר מ-11 במרץ 1927 מתעד את ססיל כבעלים על 18 חלקות אדמה במחוז ארמה שבצפון אירלנד. שמות השטחים היו Dromart, Tandragee ; Ballyworkan, Portadown ; טמנגוולטון; תמנאגמור; ובראקאג ', פורטאדאון. שטחים אלה הגיעו לכ-140 דונם והוערכו ונמכרו לדיירים בכפייה תמורת 2,000 לירות שטרלינג.
משפחתו
פאליס התחתן ב-3 בספטמבר 1889 עם רייצ'ל אליזבת פרנסס וולר, (נולדה בפרמינגטון, גלוסטרשייר, 1 בינואר 1868; נפטרה בת'ורנברי, בריסטול, 6 בינואר 1954), אשר הייתה בת יחידה ויורשתו של אדמונד וולר השישי או השביעי, לפאליס ורייזל נולדו 14 ילדים, שחיו ראשונה (1889–1896), עם אביו בפורטנל פארק, ולאחר מכן בבית דולי קורט.
מבצע אולי הפעם
מבצע אולי הפעם הוא מבצע שצה"ל ערך כנגד הטרור הפלסטיני באוגוסט 2002. המבצע התמקד בעיר שכם. המבצע נערך לאחר מבצע חומת מגן ומבצע דרך נחושה.
הרקע למבצע
מבצע אולי הפעם התרחש לאחר מבצע חומת מגן ומבצע דרך נחושה בשטחי יהודה ושומרון, בעקבות סדרת פיגועים שהתרחשה ביולי 2002 ובה נרצחו 32 איש.
במרץ 2002 החליט צה"ל לפתוח במבצע חומת מגן במטרה למגר את הטרור בשטחי יהודה ושומרון. בעקבות הפקת לקחים מהמבצע וחזרתם של פעילים פלסטינים לעיסוק בטרור, לאחר מספר שבועות הוחלט בצה"ל על מבצע נוסף, מבצע דרך נחושה. מכיוון שגם אחרי סיום מבצע זה ביהודה ושומרון תשתיות הטרור שוקמו, הוחלט בצה"ל על "מבצע אולי הפעם", ששוב נועד למגר את הטרור.
מהלך המבצע
המבצע התחיל ב-1 באוגוסט 2002, המבצע התמקד בקסבה של שכם.
לפני תחילת המבצע בוצע תרגיל הטעיה במחנה הפליטים בלאטה במטרה להבריח את המבוקשים לקסבה.
המבצע התנהל בפיקודו של אלוף-משנה משה תמיר מח"ט גולני. תחת פיקודו היו רוב יחידות חטיבת גולני, גדוד 50 וגדוד הסיור של הנח"ל והצנחנים וכוחות מיחידות מובחרות. הכוחות נערכו להתנגדות מסיבית וקרבות ירי מה שלא קרה.
טנקים ונגמשי"ם הובילו את החיילים עד לפאתי הקסבה. הטנקים שימשו גם להרעשה מדי פעם. מתודת המבצע הייתה מעבר בית בית בחיפוש אחר חומרי נשק ומבוקשים. בגלל החשש מחמושים פרצו הכוחות לדירות בעזרת פטישים ולבנות חבלה מה שגרם לנזק רב. הכוחות הוציאו את המשפחות מהבתים ואז סרקו את הבית בחיפוש אחר חומרי נפץ ואמצעי לחימה.
במסגרת המצוד אחר מבוקשים אספו החיילים את רוב הגברים בין הגילאים 15–50 לבית הספר אל-פאטמיה שם חקרו אותם, רוב הגברים שוחררו תוך יום ומקצת הושארו להמשך חקירה.
קוני פרובוס
קורנליה (קוני) פרובוס (בגרמנית: Cornelia Froboess; נולדה ב-28 באוקטובר 1943) היא שחקנית וזמרת גרמנייה.
ביוגרפיה
ב-1951 גם הופיעה לראשונה בקולנוע בסרט הפשע "Sündige Grenze".
ב-1960 הייתה בתפקיד הראשי בקומדיה המוזיקלית "Conny and Peter Make Music".
ב-1961 שיחקה בסרט "Mein Mann, das Wirtschaftswunder" העוסק בנס הכלכלי והשפעתו על החברה הגרמנית.
ב-1962 ייצגה את גרמניה באירוויזיון עם השיר "Zwei kleine Italiener" והייתה במקום השישי, בשנה זו גם הופיעה בתפקיד קטן בקומדיה של ז'אן רנואר " Le Caporal épinglé".
ב-1982 שיחקה בסרטו של ריינר ורנר פאסבינדר "ורוניקה ווס".
ב-1997 גילמה את אמו של טיל שווייגר בסרט "Knockin' on Heaven's Door".
שמואל חאגיז
רבי שמואל חאגיז (נפטר ה'שצ"ג, 1633), מחכמי העיר פאס שבמרוקו, דרשן, רב בפירנצה שבאיטליה ומחבר הספרים: "דבר שמואל" ו"מבקש ה'".
ביוגרפיה
רבי שמואל חאגיז הוא בנו של רבי יעקב חגיז ונכדו של רבי שמואל חאגיז, שניהם חכמים מפורסמים מקהילת המגורשים בפאס שעמדו בראש בית הכנסת ובית המדרש בעיר.
מסיבה לא ידועה נאלץ רבי שמואל לגלות מפאס כשהוא נדד במקומות רבים ובהם העיר טריפולי שבלוב. במקומות שנדד נשא דרשות, בהדפסתן הוא מצא נחמה לקשיי גלותו ולהיותו מודר מנחלת אבותיו ומבית הכנסת ובית המדרש שהורישו לו. בשנת ה'שנ"ו (1596) הדפיס בונציה את שני ספריו: "דבר שמואל" - ביאור על מדרש רבה על ספר דברים, ו"מבקש ה'" - 'שלוש דרשות נחמדות על כל פרשה'. באותה השנה נדפס בוונציה הספר "תפארת ישראל" מרבי צמח דוראן בהגהתו של רבי שמואל שאף כתב הקדמה לספר. בשנת ה'שנ"ח (1598) הדפיס רבי שמואל בוונציה מחזור לפי מנהג הספרדים.
בשנת ה'שס"ט נזכר באגרת ששיגר רבי יהודה אריה ממודנה לרבי משה כהן פורט מוונציה, בקשר לפולמוס אודות קידושי ספק שהעסיק גדולי החכמים. על סמך אגרת זו משער החוקר מאיר בניהו כי רבי שמואל נתקבל לרב בפירנצה.
הוא נפטר בשנת ה'שצ"ג (1633), והותיר את בנו מיותם כשהוא רק כבן 13 שנים.
סיפור הרפתקאות
היסטוריה
כבר בתקופת ימי הביניים נכתבו ספרי הרפתקאות רבים וסוגה ספרותית זו הייתה מרכזית בספרות של אותה עת. בתקופה זו, התבנית הנפוצה ביותר של ספרי ההרפתקאות באה לידי ביטוי בכך שתחילה הגיבור עובר סדרת הרפתקאות, ולאחר מכן פוגש את הגיבורה איתה הוא עובר סדרת הרפתקאות נוספת. במהלך העלילה הזוג נפרד ולבסוף התאחד. לתבנית זו השפעה רבה עד היום על סרטים רבים בהוליווד.
אל-אקצא בסכנה
הסיסמה "אל-אקצא בסכנה" מתארת עלילה אנטישמית ואנטי-ציונית לפיה היהודים בעבר ומדינת ישראל כיום פועלים כדי למוטט את מסגדי הר הבית ולבנות תחתיהם את בית המקדש השלישי. הסיסמה נהגתה על-ידי חאג' אמין אל-חוסייני בעת ששימש המופתי של ירושלים וראש המועצה המוסלמית העליונה.
טענה זו מהווה חלק בלתי נפרד מהנרטיב הפלסטיני. החוקר והעיתונאי נדב שרגאי טוען שמדובר בעלילת שקר שמניעה פיגועי טרור. לדוגמה, המחבל שביצע את פיגוע הירי בשער השלשלת השתתף בעבר באירועי "אל-אקצא בסכנה" שאורגנו על ידי הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית.
היסטוריה
חלק ממבשרי הציונות תמכו בהקמת בית המקדש השלישי, לצידו או במקומו של מסגד אל-אקצא. בשנת 1904 פורסם איור בעיתון היידי "דאס אידישע פאלק" ובו הרצל משקיף על המוני יהודים הנוהרים להר הבית, ועל גג המסגד מונף דגל ישראל. איור זה הודפס שוב בשער העיתון ב-30 באפריל 1920, לציון הכרזת ועידת סן רמו ומעבר בריטניה לממשל אזרחי בארץ ישראל, תוך תמיכה בהצהרת בלפור.
העלילה לפיה היהודים זוממים להרוס את המסגדים בהר הבית החלה להתפשט בימי העלייה השלישית. כאשר חיים ויצמן נפגש בשנת 1918 עם מנהיגים ערבים בקהיר, הם טענו באוזניו כי ועד הצירים, גוף של פעילים ציונים, קיבל הסכמה מממשלת בריטניה להרוס את כיפת הסלע ולבנות במקומה את בית המקדש.
בראיון עם אליהו ששון בשנת 1928 נשאל חוסייני אם הוא באמת מאמין בסכנה הזאת, והמופתי ענה לו: "במלחמתי בציונים מותר לי להשתמש בכל הטענות שיש להן או אין להן אחיזה במציאות."
על פי הלל פריש, "אל-אקצא בסכנה" מהווה גרסה מודרנית של עלילת דם.
מהומות הר הבית באוקטובר 1990, אירוע המכונה בפי המוסלמים "טבח אל-אקצא", היה בשעתו כלי תעמולה חשוב בהפצת הסיסמה "אל-אקצא בסכנה". בעקבות האירוע פרסמו מדינות וארגונים רבים, בהם הפרלמנט האירופי והקבינט של ארצות הברית, הודעות גינוי חריפות נגד ישראל על התנהגותה במקום המקודש לאסלאם. מועצת הביטחון של האומות המאוחדות קיבלה פה-אחד החלטה המגנה פעולות אלימות של כוחות ישראליים שגרמו לאבדן חיי אדם ולפציעת מוסלמים רבים בהר הבית.
החל מאמצע שנות ה-90 החל השייח' ראאד סלאח, מנהיג הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית, להשתמש בסיסמה זו, ולארגן כנסים המוניים בהם השתמש בשפה בוטה ואלימה ובמסרים קיצוניים נגד מדינת ישראל ונגד היהודים. בחלק מהעצרות הוצב מאחורי בימת הנואמים דגם של כיפת הסלע, וכיפת המבנה נצבעה באדום - סמל לפציעתו על ידי היהודים. בעצרת שהתקיימה בשנת 1999 הכריז סלאח: "נאמר לחברה היהודית בכנות, אין לכם זכות ולו על אבן ממסגד אל-אקצא המבורך."
בשנת 2004 השתמש יאסר ערפאת בסיסמה זו, לאחר מהומות שהתרחשו בהר הבית באותה עת.
בשנת 2010 התראיין לכל אל-ערב מסעוד גנאים, חבר כנסת של הרשימה הערבית המאוחדת, ונשאל: "האם אתם מסכימים עם הפלג הצפוני כי אל-אקצא בסכנה?" תשובתו הייתה: "כמובן שאל-אקצא בסכנה, ועלינו לראות את אל-אקצא כחלק מירושלים ומה שקורה בה. היום יש ייהוד של ירושלים, ואל-אקצא נמצא במסגרת דברים אלה. הנושא השני - הממשלה מעודדת ומקלה על קבוצות הקיצונים בנושא בניית המקדש. זה מציב את אל-אקצא בסכנה. אני אומר - ירושלים ואל-אקצא בסכנה כל עוד ירושלים תחת כיבוש." בשנת 2017 אמר חבר הכנסת טלב אבו עראר דברים דומים.
לאחר הפיגוע בהר הבית (2017) וההחלטה לסגור את הר הבית לתפילות יום שישי, החל גל של גינויים בעולם הערבי, והסיסמה "אל-אקצא בסכנה" שימשה בסיס למאיירי קריקטורות שתקפו בחריפות את ישראל בעיתונות הערבית.
ב-1 באוקטובר 2022 השתתפו אלפים בעצרת "אל-אקצא בסכנה" בעזה, שארגנו בכירי חמאס בהשתתפות מנהיג הארגון ברצועה יחיא סנוואר, מוסטפא ברגותי ואחרים.
השפעת העלילה בעולם הערבי
נדב שרגאי פרסם מספר ספרים בסוגיית הר הבית: "הר המריבה: המאבק על הר הבית" (הוצאת כתר, 1995), "עלילת 'אל אקצא בסכנה' – דיוקנו של שקר" (הוצאת המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה וספריית מעריב, 2012) ו"טרור אל אקצא: מעלילה לדם" (הוצאת סלע מאיר, 2020). בספריו הוא מתאר כיצד הנרטיב "אל-אקצא בסכנה", לפיו ישראל רוצה להחריב את מסגדי הר הבית, נפוץ בספרי הלימוד ובאמצעי התקשורת הפלסטיניים, בדרשות האימאמים במסגדים וברחוב המוסלמי.
שרגאי מתאר את "אל-אקצא בסכנה" כעלילה "פשטנית, נבזית ומסוכנת: היא פשטנית במובן הזה שהיא אינה מבדילה בין תוכניות או מחשבות של קיצונים יהודים ונוצרים בקשר להר הבית ומסגדיו, ובין הזיקה הטבעית, ההיסטורית, הדתית והרגשית של העם היהודי ומדינת ישראל למקום הקדוש ביותר ליהדות. היא נבזית במובן הזה שהיא מתעלמת מהוויתור העצום שהדת היהודית נקטה כלפי הדת המוסלמית בהר הבית, והיא מסוכנת מכיוון שהמוני מוסלמים מוסתים ברחבי העולם מקבלים אותה בעיניים עצומות."
שרגאי בדק שמונה אתרים סביב הר הבית שבהם ישראל בנתה או ביצעה חפירות ארכאולוגיות, ולגביהם נטען שהפעילות הישראלית בהם מסכנת את אל-אקצא. בכל האתרים הוכח, לדבריו, כי מדובר בהאשמה משוללת יסוד ושקרית.
שנאת אי-שוויון
שנאת אי־שוויון או סלידה מאי־שוויון (באנגלית: Inequity aversion) הוא מונח המבטא את נטייתם של אנשים להימנע מהתנהגות היוצרת אי-שוויון, גם אם הדבר כרוך בתשלום מחיר מסוים על מנת להגיע לתוצאות יותר שוויוניות. המונח מתאר גם מקרה בו האי-שוויון לטובת הפרט וגם כאשר הוא לרעתו. מאפיין בולט של המושג הוא שהוא אינו תחום לשדה מחקר בודד, אלא הוא נחקר בהקשרים שונים אצל חוקרים הבאים משדות מחקר מגוונים כמו: כלכלה, אנתרופולוגיה, פסיכולוגיה ומדעי העצב. בנוסף המונח משחק תפקיד מרכזי בניסיון להבין מהיא הוגנות אנושית.
מבוא
שנאת אי-שוויון מתבטאת בהתנהגות האנושית במצבים שונים ומגוונים. בהקשר ארגוני כאשר מעסיקים משלמים לעובדים סכום שאינו שווה עבור עבודה שווה, או סכום שווה עבור עבודה שאינה שווה הדבר גורם לעובדים חוסר שביעות רצון, מקטין את המוטיבציה ואת הפריון הכלכלי שלהם. ניתן להבחין בין סיטואציות בהם מקבל ההחלטה מושפע מההחלטה, לבין סיטואציות בהן הוא מהווה צד שלישי לשני גורמים אחרים המושפעים מההחלטה. סדרה של שישה מחקרים שפורסמה ב-2015 הראתה כי הצורה שבה מקבל ההחלטה בוחר בין האפשרויות המוצגות לפניו מושפעת מאוד מן השאלה האם הוא מושפע מן ההשלכות של ההחלטה.
קונפליקט קוגניטיבי
כאשר צריך לבחור בין 2 אפשרויות, ככל שהחלופות יותר דומות זו לזו מבחינת ערכם הכולל עבורנו כך מתעורר יותר קונפליקט קוגניטיבי או במילים אחרות, קשה לנו יותר לבחור. ערכן של חלופות יכול להיות בנוי ממרכיבים שונים, ואף שערכן של חלופות יכול להיות דומה, מרכיבי הערך הספציפיים של החלופות יכולים להיות מאוד שונים, ואף מנוגדים. לדוגמה גלידה אחת יכולה להיות יותר זולה אך פחות טעימה מגלידה אחרת, כך שהבחירה בין הגלידות תהיה עבורנו קשה, ותעורר קונפליקט קוגניטיבי רב ביחס לבחירה מול גלידה זולה וטעימה.
ניתן למדוד רמות של קונפליקט קוגניטיבי באמצעות אבחון דפוס הזזת עכבר מחשב בין 2 חלופות. ככל שהיד זזה בצורה פחות ישרה אל עבר אחת החלופות, כך ניתן לומר שההתלבטות רבה יותר.
בהקשר של שנאת אי שוויון, אחד המאפיינים המרכיבים את הערך ניתן לחלופה מסוימת הוא המידה שבה שוויון מצריך תשלום כספי. הגיוני כי בחירה בין חלוקת כספים שוויונית עם עלות, לחלוקה לא שוויונית תעורר יותר קונפליקט קוגניטיבי ביחס לחלופה המחלקת כספים באופן שווה ללא עלות. בשנת 2021 קבוצת חוקרים ישראלית אירופאית הוכיחה זאת בצורה מדעית. החוקרים השתמשו בסיטואציה בה נבדקים נדרשו לבחור בין חלופות המחלקות כספים לנבדקים אחרים שהם אינם מכירים..
עוד השוו החוקרים שתי סיטואציות:
1) שני הצדדים מקבלים משהו, אך צריך להחליט אם לתת למישהו אחד תוספת או לא.
2) שני הצדדים לא יקבלו כלום או שרק אחד הצדדים יקבל משהו
החוקרים הראו כי אנשים חווים קונפליקט גבוה בסיטואציה מס' 2. במיוחד אם הם בחרו לא לתת כלום לאף אחד. בנוסף, בסיטואציה מס' 1 אנשים שבחרו לא לתת למישהו אחד תוספת, הראו קונפליקט יותר גדול ככל שהתוספת הייתה גדולה יותר. עם זאת אנשים שבסיטואציה 1 בחרו לתת את התוספת לא הראו ירידה בקונפליקט עם הגדלתה.
פעלנות יוזמת ושנאת אי-שוויון
קבלת החלטה מושפעת מכמה מניעים שונים כמו: שנאת סיכון, מקסום התועלת של כלל המושפעים מההחלטה, הרצון להרוויח עבור עצמי וכדומה. אחד ממניעים אלו הוא הרצון להימנע מתוצאות לא שוויוניות בין מושפעי ההחלטה. לעיתים המניעים עלולים להתנגש זה בזה, למשל בסיטואציה בה כדי ליצור רווח כללי יותר גדול יש צורך לבצע החלטה שתוצאותיה לא שוויוניות.
אחד הגורמים אשר מווסתים את סדר העדיפויות של המניעים המובילים את ההחלטה הוא תחושת פעלנות יוזמת של המשתתף. פעלנות יוזמת היא המידה בה האדם מסוגל להשפיע על סביבתו, ונמצא כי במצבים בהם הפעלנות היוזמת נמוכה, למשל כאשר משתתפים שפטו החלטות אשר הונחתו עליהם בעל כורחם, הם נטו יותר להתחשב בשוויניות של תוצאות ההחלטה כאשר נשאלו עד כמה הם מסופקים מההחלטה שהונחתה עליהם. זאת בהשוואה למצב בו רמת הפעלנות היוזמת שלהם הייתה גבוהה, כמו למשל כאשר הם עצמם היו מעורבים בהליך קבלת ההחלטה, ולא רק שפטו החלטה שניתנה עליהם בעל כורחם. ממצאים אלו תוקפו גם באמצעות מדידות אלקטרופיזיולוגיות של מוליכות עורית.
אחד ההסברים האפשריים להשפעת הפעלנות על סדר העדיפויות בקבלת החלטה ניתן על ידי שני חוקרים ישראלים: אילן יניב ושהם חשן-הלל. חוקרים אלו שיערו כי כאשר ישנה מעורבות של המשתתף בהליך קבלת ההחלטה, הוא רואה את רווחי האחר מההחלטה כנובעים מנדיבותו ובכך הוא מרוויח ערך מפעולה שכזו, גם במחיר של פגיעה ברווחיו החומריים מההחלטה בצורה שאינה שווה. כאשר המשתתף אינו שותף לקבלת ההחלטה, הוא רואה את תוצאות ההחלטה כמעידות על כישוריו, ועל כן הוא ידחה תוצאות החלטה שמיטיבות עם אחר לעומתו, דבר שמעמיד אותו בעמדת נחיתות.
פסיכולוגיה התפתחותית ושנאת אי שוויון
כאשר ילדים עומדים מול שתי חלופות של חלוקת כספים בינם לבין אחר, כאשר אחת מהן שוויונית והאחרת לא, בדומה למבוגרים הם נוטים לדחות הצעות לא שוויוניות. במחקרים נמצא כי הם אף ישלמו מחיר כדי למנוע מילד אחר לקבל יותר מהם. עם זאת הנטייה לסלוד מאי שוויון נמצאת בדפוס מורכב על העלייה בגיל.
מחקר שבדק ילדים בגילאי 4-8 ופורסם בשנת 2016 מצא כי ילדים בגילאי 4-6 סולדים מאי שוויון המעדיף את האחר יותר מילדים בגילאי 7-8 כאשר הם אלו היוצרים את אי השוויון. כאשר צד שלישי יוצר את אי השוויון, אז הילדים בגילאי 7-8 ובגילאי 4-6 סולדים ממנו במידה דומה. כאשר מדובר באי שוויון המעדיף את הילדים עצמם על פני מישהו אחר דווקא ילדים בני 7-8 יסלדו יותר מאי שוויון זה בהשוואה לילדים בגילאי 4-6...
הבדלים בין אישיים בשנאת אי-שוויון
אנשים שונים נבדלים זה מזה במידה בה הם שונאים אי שוויון. ישנם כמה מבנים פסיכולוגיים המשמשים לאיתור הבדלים בין אישיים שרלוונטיים במיוחד לשנאת אי שוויון. בחקר כלכלה התנהגותית נהוג לבדוק את האורייטציה ערכית חברתית של המשתתפים בתחום. מדד אשר עם השנים פותח כך שיכול לזהות העדפות שונות הקשורות לשנאת אי שוויון. מדד נוסף חשוב הוא מעגל הערכים של שוורץ, המסווג נבדקים על פי מבחן פסיכולוגי, לערכים החשובים להם.
למעדנה בת המלך
"למעדנה בת המלך" הוא הטקסט הכתוב על חותם שמקורו אינו ברור ועשוי להיות מתקופת בית ראשון. חותם זה נושא צורת נבל, והסמל שנטבע על גבי מטבעות החצי שקל חדש מתבסס עליו. יש ארכאולוגים הסבורים כי החותם הוא זיוף מודרני.
החותם נרכש בשוק העתיקות בשנת 1978 ממקור לא ידוע, בידי ראובן הכט, שהציגו בפני נחמן אביגד, שחקר ופרסם אותו. גם לאביגד לא היה מידע אודות המקום בו נמצא. הכט תרם את החותם למוזיאון ישראל, שהציגו בשנים 1993-1980.
תיאור החותם
החותם, המשתייך למשפחת החותמות הסקרבואידיים, עשוי אבן ישפה חומה-כתומה. מידותיו 9.5x12.5 ועוביו 6 מילימטרים, והוא נקוב לאורכו.
פני החותם מוקפים מסגרת, ובחלקו העליון חרוטה דמות נבל אסימטרית בעלת תריסר מיתרים. תיבת התהודה של הנבל מעוטרת בורדה במרכזה ובמחרוזת פנינים בשוליה.
אביגד השווה את הנבל לציורים ותיאורים אחרים של כלי נגינה עתיקים דומים, והציע כי כלי הנגינה הנראה על החותם הוא הכינור המקראי, ובהתחשב במקורו המלכותי של החותם, הרי שזהו הסממן הטוב ביותר המספר כיצד נראה כינור דוד או הכינורת עליהם מסופר שנוגנו בבית המקדש. אביגד שם לב לעובדה כי כינור עברי זה שונה בכמה מובנים מכל שאר דמויות הנבלים והכינורות הידועים מתקופתו, אך ייחס זאת לייחודיותו.
מטבע חצי השקל
עם המעבר לשקל חדש ב-1985 החליף בנק ישראל גם את המטבעות, והונפקה סדרת  אגורות ושקל חדשים, הנמצאת במחזור עד היום (2018). בצד הגב של המטבעות השונים נמשכה המסורת של שימוש בעיצוב שנלקח ממטבעות עתיקים או מפריטים עתיקים אחרים כחותמות (ראו פה). בסדרה זו נקבעה דמות הנבל מתוך החותם כעיטור על גבי המטבע של חצי שקל חדש.
קביעת הזיוף
החותם הוצא מהתצוגה במוזיאון ישראל ב-1993, כנראה בשל אי-ודאות לגבי האותנטיות שלו.
בתיה באיאר, מוזיקולוגית מהאוניברסיטה העברית ומומחית לכלי נגינה קדומים, העלתה כמה טיעונים נגד האותנטיות של הכינור: מבנה לא סביר ובעל 12 מיתרים, כמוהו לא ידוע. גם יואכים בראון, מוזיקולוג שהתמחה במוזיקה הקדומה בישראל, סובר כי זהו זיוף.
גם הארכאולוג מגן ברושי סבור שמדובר בזיוף, ללא ספק. בין טיעוניו: אין מקבילה ללירה (שם כלי הנגינה) א-סימטרית בעלת תיבת תהודה עגולה. אין לירה שבה זרועות הצד כפופות כלפי חוץ. אין כלי נגינה מוכר מהתקופה שהוא בעל יותר מעשרה מיתרים, ובכלל - אין כלי נגינה מופיע בלי מנגן לפני התקופה ההלניסטית, מאות שנים אחרי מה שאמור להיות זמנו של החותם.
פרופ' כריסטופר רולסטון מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בחן את החותם וקבע שהסימונים שהותיר החרט שהכין אותו אינם מתאימים לכלים שהיו בידי האמנים לפני 2,700 שנה בירושלים..
לקריאה נוספת
*נחמן אביגד, "בת המלך והכינור", קדמוניות יב, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, תש"ם, עמ' 61-62
קדושת לוי
קדושת לוי הוא ספרו המפורסם של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב, ומהבולטים שבספרות החסידית. הספר מכיל רעיונות חסידיים על התורה לפי סדר פרשיות השבוע, ועל ענייני חנוכה, פורים ופרקי אבות. הספר מפורסם בסגנונו המרבה לעסוק במעלתו ובייחודו של עם ישראל.
מבנה ותוכן החיבור
הספר מחולק לחמישה שערים מרכזיים:
בספר מרבה המחבר לכתוב על מעלת עם ישראל ובשבח הסנגוריה עליהם. כראיה הביא את מה שנכתב בגמרא שבתפילין של ה' עצמן היה נכתב שבחם של ישראל. כמקור לכך הביא רבי לוי יצחק קטע מתנא דבי אליהו המדבר על המעלה באמירת שבח בני ישראל; במהדורה של הספר "תנא דבי אליהו" בשנת ה'תל"ו הקטע הושמט מהספר, והושב במהדורה של הספר שיצאה בשנת ה'תקנ"ו, בעקבות בקשתו של רבי לוי יצחק.
בנוסף לתורותיו של רבי לוי יצחק, מובאים בספר חידושים מאביו רבי מאיר מהוסאקוב, ומבניו רבי מאיר (בעל ה"כתר תורה") ורבי ישראל מפיקוב. בנו רבי מאיר מצוטט על ידו גם בתוך הספר.
בניגוד לרבים מספרי החסידות, ממעט רבי לוי יצחק להשתמש בסודות וברמזים.
הערכה וחשיבות
רבי חיים אלעזר שפירא (ה"מנחת אלעזר") ממונקאטש אמר על הספר כי.
גדולי החסידות ראו בספר כוח סגולי גדול, ויכולת להביא להתלהבות ולדבקות באהבת ה' ויראת שמיים. מהם שאמרו שעצם החזקת הספר בבית מסוגלת להמתקת הדינים וכשמירה ממזיקים. רבי אברהם יהושע השיל מאפטא (ה"אוהב ישראל") כתב בהסכמתו לספר (ברדיצ'ב תקע"ה) כי, וכך גם כתב רבי אהרן מז'יטומיר בהסכמתו לאותה המהדורה. בהסכמת רבני מונקאטש (מונקאטש תרצ"ט) נאמר.
בתנועת החסידות היו שנהגו לשים את הספר "קדושת לוי" כסגולה בעמוד תפילה בימי חודש אלול.
מהדורות הספר
החיבור נכתב על ידי רבי לוי יצחק מברדיצ'ב עצמו, ואת חלקו הראשון של הספר, העוסק בענייני חנוכה ופורים, וכן בחידושי אגדות דסבי דבי אתונא, הדפיס רבי לוי יצחק כבר בחייו. הוא יצא לאור בשנת ה'תקנ"ח (1798) בדפוס של האחים מסלאוויטא יחד עם חידושים מאביו רבי מאיר מהוסאקוב ומבנו רבי ישראל מפיקוב, ומהדורה נוספת יצאה בשנותיו האחרונות, בשנת ה'תקס"ו (1806), בדפוס זולקווא. בשער הספר תיאר המחבר את תוכנו:. שנה לאחר פטירתו, בשנת ה'תקע"א (1811), הודפס הספר במהדורה נוספת ומורחבת על ידי בנו, רבי דוב בער דרברמדיקר, כשאליו מתווספים דברי תורתו של רבי לוי יצחק על הסדר פרשיות השבוע.
אברהם וינרוט הוציא ליקוט וביאור של הספר, בשם "לאור קדושת לוי". בני ברק תשמ"ח.
יוסף אבן-אודם
יוסף אבן-אודם (23 ביולי 1907 – 27 ביולי 1962) היה רופא המושבה הרצליה ומנהל המרפאה העירונית שלה, מיום היותה לעיר. בלשן וחוקר.
קייל סקור
חיים אישיים
סקור נולד בטקומה כצעיר מבין שלושה בנים.
יוסף אבן-אודם
קורות חייו
יוסף אבן-אודם (רובינשטיין) נולד בעיירה שאקי (sakiai) שבליטא, ב-23 ביולי 1907 (י"ב אב תרס"ז), לאסתר רובינשטיין ולסנטור הרב יצחק רובינשטיין (הרב הראשי בווילנה, וחבר הסנאט הפולני).
קייל סקור
קריירה
תפקידו המשמעותי הראשון בטלוויזיה היה באופרת הסבון "סנטה ברברה" ב-1986 ולאחר מכן הוא שיחק במספר סרטים הכולל לב אוהב ו"לישון עם האויב" לצד ג'וליה רוברטס.
יוסף אבן-אודם
קורות חייו
קיבל חינוך מסורתי בחיידר ובישיבות. למד רפואה באוניברסיטה וקיבל תואר דוקטור לרפואה.
קייל סקור
קריירה
בשנים 1987–1988 שיחק במספר פרקים בסדרת הדרמה הרפואית "מקום אחר" של רשת NBC; בדמותו של ברט ג'ונסטון.
יוסף אבן-אודם
קורות חייו
עסק בפעילות ציבורית פוליטית-תרבותית בווילנה. היה מזכיר הוועד המנהל של הספרייה היהודית המפורסמת ספריית שטראשון.
קייל סקור
קריירה
ב-1993 החל לשחק בסדרה "רצח מאדום לשחור", לאחר מכן הופיע במספר פרקים של "שולחן לחמישה", הוא גם שיחק בעונה השנייה של סדרת הדרמה הרפואית "עיר של מלאכים" (2000) בכיכובו של בלייר אנדרווד, ובאותה שנה שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "דור הביט". בהמשך שיחק את אביו המיליונר דאנקן בסדרה "ורוניקה מארס".
יוסף אבן-אודם
קורות חייו
עלה לארץ ישראל בשנת 1933, ולפי המלצת נחום סוקולוב קיבל עבודה בקופת חולים עממית ביבנאל, כפר תבור ומנחמיה. לאחר שנתיים-שלוש התיישב בהרצליה. שימש כרופא המושבה במשך עשרים וחמש שנה, ומעת היותה לעיר שימש כמנהל המרפאה העירונית.
קייל סקור
קריירה
ב-2005 החל לגלם את האדון הראשון, בעלה של נשיאת ארצות הברית בסדרה "גבירתי הנשיא". בשנת 2007 שיחק בתפקיד של הרמון נורת' בסדרת המשטרה "מועדון הרצח לנשים" ב-ABC. ושיחק בסדרת הדרמה "סודות חבויים", ברשת The CW.
ב-2016 שיחק במותחן האימה "הטיהור 3: שנת בחירות" בכיכובו של פרנק גרילו. ב-2018 שיחק בתפקיד משני בעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "הפלאש". ב-2019 הצטרף לסדרה "האנטומיה של גריי", בעונה ה-15 במספר. בשנת 2020 החל לשחק בסדרת המשטרה "מוקד 911: טקסס" ברשת FOX, המהווה ספין אוף לסדרה המצליחה "מוקד 911".
יוסף אבן-אודם
קורות חייו
כתב מאמרים מדעיים-בלשניים רבים ב"הרפואה", ב"השדה" ועוד. פעל בחקירותיו הבלשניות וחידושיו הלשוניים להכנסת מילים לשפה העברית, בעיקר מילים בתחום הרפואה, כמו "רחם". המילים "יוקרה" ו"אגורה" הן פרי מוחו של אבן-אודם.
נפטר ב-27 ביולי 1962 (כ"ה בתמוז תשכ"ב), ונקבר בהרצליה.
על שמו נקרא רחוב אבן אודם בהרצליה.
אלכסנדר (סרט)
אלכסנדר (באנגלית: Alexander) הוא סרט דרמה היסטורי המבוסס על דמותו של אלכסנדר הגדול. הסרט שנכתב ובוים על ידי אוליבר סטון יצא בשנת 2004 ומככבים בו קולין פארל ואנג'לינה ג'ולי.
עלילת הסרט
הסרט מבוסס על חייו של אלכסנדר הגדול. הסרט מתאר את שנותיו הראשונות ואת יחסיו עם אביו, פיליפוס השני, מלך מוקדון. הסרט מתאר את כיבוש האימפריה הפרסית על ידי אלכסנדר וניסיונותיו לבצע רפורמה באימפריה שלו. לאחר שמראים את יחסיו המתוחים של אלכסנדר עם הוריו, אביו נרצח ואלכסנדר הופך למלך מוקדון.
לאסוף את השברים
לאסוף את השברים הוא שמו של קמפיין הנערך על ידי יד ושם לשם איסוף חפצים אישיים מהשנים שקדמו למלחמת העולם השנייה, בתקופת השואה, מהחיים במחנות העקורים ומיד לאחר המלחמה.
פריטים שנאספו כוללים זיכרונות, עדויות, שמות של נספים בשואה וניצולי שואה, קטעי וידאו, עבודות אמנות, מכתבים, מסמכים, חפצים, יומנים ותצלומים.
נכון לנובמבר 2021, כ-14,000 איש תרמו ליד ושם יותר מ-315,000 פריטים, כולל כ-185,000 מסמכים, יותר מ-120,000 תצלומים, כ-5,500 חפצים, 785 יצירות אמנות וכ-200 סרטי מקור.
תערוכה המציגה את הקמפיין וחלק מהפריטים נפתחה ביד ושם ביום השואה הבינלאומי בשנת 2013.
אולפנת אור תורה
מדרשת אור תורה רמות היא מדרשה תיכונית ציונית דתית לבנות בכיתות ז'-יב' בשכונת רמות אלון שבירושלים. המדרשה משתייכת לרשת מוסדות אור תורה סטון בנשיאות הרב קנת ברנדר. לצדו של הרב ריסקין עומד בהנהגת הרשת הרב דוד סתיו. המדרשה מחנכת להעמקת הזהות הדתית, מצוינות לימודית ומעורבות חברתית, תחת הכותרת "תורה ותיקון עולם". בראש המדרשה עומדת חנה עסיס ומנהלת חטיבת הביניים היא יעל טוויל.
תולדות המדרשה
המדרשה נוסדה בשנת תשנ"ו ונקראה ע"ש ג'ני ספירשטיין. המדרשה הוקמה על ידי מירי שליסל כתיכון שש שנתי לבנות, הדוגל באינטגרציה כדרך חינוכית. תוצאות הבגרויות של בוגרות המדרשה עומדות על אחוז זכאיות ומצטיינות גבוה.
תוכניות חינוכיות
בין התוכניות החינוכיות במדרשה, קיימות תוכניות ייחודיות, בהן:
בנוסף מתקיימות תוכניות שונות במדעים, תוכניות ייחודיות בתנ"ך, תלמידות כיתה יב' משתתפות במסע לפולין, במסע משואה לתקומה בישראל, מסע תודעה ובתוכניות שונות של הכנה לחיים (בחירת שירות, הכנה לחיי משפחה, נשים בעולם המודרני ועוד).
מתי (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
רון אלדרד
רונאלד ג'ייסון "רון" אלדרד (באנגלית: Ronald Jason "Ron" Eldard; נולד ב-20 בפברואר 1965) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. התפרסם בתפקידיו בסרטים "בלאק הוק דאון", "בית של חול וערפל", "פגיעה קטלנית" ו"סליפרס".
ביוגרפיה
אלדרד נולד בלונג איילנד, ניו יורק, הצעיר מבין שבעה אחים ואחיות. משפחתו מרקע נוצרי ממוצא אירי וסקוטי.
אמו של אלדרד נהרגה בתאונת דרכים כשהיה ילד והוא נשלח לחיות עם קרובי משפחה.
סיים בהצטיינות לימודי הדרמה שלו ב"תיכון פיורלו לאגוארדיה לאומנות ולמוזיקה" שבניו יורק.
לפני שנכנס לתחום המשחק היה אלדרד מתאגרף מקצועי.
קריירה
הופיע לראשונה בתפקיד ראשי בקומדיה "אהבת אמת" ומשני בקומדיה "תתפגר פרד".
ב-1992 השתתף בדרמה "ניחוח אישה" בה גילם את השוטר גור.
אלדרד התפרסם באמצע שנות ה-90 בעונה השנייה של סדרת הדרמה "ER" בתור הפרמדיק ריי שפרד המנהל מערכת יחסים עם האחות קרול האת'וויי אותה מגלמת ג'וליאנה מרגוליס.
שיחק בתפקידים משמעותיים בדרמת הפשע של בארי לוינסון "סליפרס" בתפקיד ההרוצח השכיר ג'ון ריילי, בקומדיה השחורה "ארוחת הערב האחרונה" לצידן של קמרון דיאז ואנבת' גיש בתור האקדמאי הליברלי פיט ובסרטה הראשון של אנג'ליקה יוסטון כבמאית "לברוח מקרולינה". שיחק בסוף שנות ה-90 בסרט מותחן האסונות שובר הקופות בהפקתו של סטיבן ספילברג "פגיעה קטלנית" בתור ד"ר אורן מונש, מפקד מעבורת החלל "המשיח". קיבל שבחים על תפקידו הראשי בתור הטוראי דייוויד מאנינג בסרט המלחמה של HBO "כשנדם קול החצוצרות", המבוסס בעיקרו על הקרב על יער הורטגן ועל השלכותיו.
ב-2001 שיחק אלדרד את טייס מסוק ה"UH-60 בלק הוק" השבוי מייקל דוראנט בדרמת המלחמה "בלאק הוק דאון".
שיחק בסרט האימה "ספינת הרפאים" בתור דוג' מצוות מחלצי הספינות של קפטן שון מרפי אותו מגלם גבריאל ביירן.
קיבל את התפקיד המפורסם והמוצלח בקריירה שלו ב-2003 בדרמה "בית של חול וערפל" בתור השריף לסטר בורדון שעוזר לקתי ניקולו אותה מגלמת ג'ניפר קונלי, להשיב את ביתה לאחר שהוא נמכר למשפחת גולים אירניים.
ב-2005 גילם את התפקיד הראשי של בלש משטרת ניו יורק ג'ים דונבאר בסדרת המשטרה "צדק עיוור".
ב-2006 שיחק בדרמה הספרותית "שקרים באפלה" בתפקיד השוטר הגזען דני מרטין.
קן קלוורט
קנת' סטנטון קלוורט (באנגלית: Kenneth Stanton Calvert; נולד ב-8 ביוני 1953) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קליפורניה, ברציפות מאז 1993. בעשור הראשון לכהונתו (2003-1993) ייצג את מחוז הקונגרס ה-43, ובעשור שלאחר מכן (2013-2003) את מחוז הקונגרס ה-44. בשנים 2023-2013 ייצג את המחוז ה-42. מאז התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית מייצג את מחוז הקונגרס ה-41.