cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קלמאן ז'אנקן
קורות חייו
הקריירה של ז'אנקן הייתה יוצאת דופן עד מאוד לתקופתו, מבחינה זאת, שמעולם לא הייתה לו משרה קבועה בקתדרלה או בחצר בני אצולה. במקום זאת החזיק בשורה של משרות זוטרות, במקרים רבים אצל פטרונים חשובים. הוא נולד בשאטלרו, סמוך לפואטיה, אף כי אין כיום בנמצא שום מסמכים לאשש פרטים על ראשית חייו או על הכשרתו. בשנת 1505 עבד כלבלר בבורדו, אצל לנסלוט די פו, שהיה בהמשך לבישופ של לוסון; במשרה זו נשאר עד מותו של די פו בשנת 1523, ואז קיבל עבודה אצל הבישופ של בורדו. בערך בתקופה זו היה לכומר, אם כי מינויו לא הניבו פירות ראויים, בדרך כלל; לאמיתו של דבר, הוא התלונן דרך קבע על מחסור בכסף.
אחרי 1530 עבד ז'אנקן ברצף משרות באנז'ו. הוא התחיל בהוראת זמרה לנערי מקהלה והתקדם לממונה על המקהלה בבית הספר לזמרה בקתדרלה של אנז'ר. בסביבות הזמן הזה עורר את תשומת לבו של ז'אן דה גיז, הפטרון של ארסמוס, קלמאן מארו וראבלה; הייתה זו דחיפה רצויה לקריירה שלו ובשנת 1548, בעוד סיוע מצד שרל דה רונסאר (אחיו של המשורר פייר דה רונסאר), היה לכומר באונוור, לא רחוק משארטר. בתקופה זו חי בפריז. בשנת 1555 נרשם כ"זמר מוסמך" בקאפלה המלכותית וזמן קצר אחר כך היה ל"מלחין מוסמך" של המלך: רק מלחין אחד (סנדרין, שנודע גם בשם פייר רניו) נשא לפניו בתואר הזה. בצוואתו, מתאריך ינואר 1558, הותיר עזבון קטן לצדקה והוא חוזר ומתלונן על זקנה ועוני בהקדשה ליצירה, שהתפרסמה לאחר מותו ב-1559. הוא מת בפריז.
השפעות מוזיקליות
מעטים מלחיני הרנסאנס, שזכו לפופולריות רבה יותר בתקופת חייהם מז'אנקן. השאנסונים שלו היו אהובים ונישאו בפיות רבים. המדפיס הפריזאי פייר אטניין הדפיס חמישה ספרי שאנסונים משלו. "הקרב", המחקה בחיות רבה קולות ופעילות של קרב, הוא שאנסון שלא נס ליחו והוא מקובל עד היום לשירת מקהלות א'קאפלה.
ז'אנקן כתב מעט מאוד מוזיקת קודש: מייחסים לו רק שתי מיסות ומוטט יחיד, אם כי ייתכן שהיו עוד ואבדו. 250 השאנסונים החילוניים שלו ו-150 מזמורי התהילים והשאנסונים הדתיים - המקבילה הצרפתית של המדריגל הדתי האיטלקי - הם מורשתו העיקרית.
השאנסונים התוכניתיים שבהם נודע ז'אנקן היו יצירות ארוכות, מחולקות לפרקים, ועל פי רוב חיקו בכישרון צלילים טבעיים ומעשה ידי אדם. "שיר הציפורים" מחקה קריאות ציפורים; "הדהרה" מחקה קולות צייד; ו"הקרב", מן הסתם הידוע מכולם שנועד, כמעט בוודאות, לחגוג את הניצחון הצרפתי על ההבסבורגים בקרב מריניאנו ב-1515 מחקה רעשי קרב, כולל תרועות חצוצרה, אש תותחים וזעקות הפצועים. אפקטים אונומטופאים כאלה נעשו לתופעה נפוצה במוזיקה המאוחרת יותר של המאה ה-16. אומנם "מוזיקת קרב" הייתה לקלישאה, אבל את חשיבותה הראשונית נתן לה ז'אנקן.
נוסף לשאנסונים הראשונים שבהם התפרסם, כתב ז'אנקן חיבורים קצרים ומעודנים, שהזכירו יותר את סגנונו של סרמיזי. למוזיקה הזו התאים טקסטים משל משוררים ידועי שם בזמנו, ביניהם קלמאן מארו. בשלב מאוחר בחייו כתב הרבה שאנסונים דתיים פשוטים, לפי נעימות קלוויניסטיות מסורתיות. אף כי אין כל ראיות מתועדות לכך, שז'אנקן היה פרוטסטנט הרי השימוש שעשה בשירה של מארו ובנעימות הקלוויניסטיות והפשטות יוצאת הדופן של המוזיקה (בייחוד בניגוד לסגנון הפוליפוני והתוכניתי שטיפח בשלב מוקדם יותר בחייו), בכל אלה יש לפחות משום רמז לכך.
אליפות וימבלדון 1965
מ-16 משתתפי הגמרים, 10 היו מאוסטרליה והם זכו בתחרויות הגברים, הנשים, זוגות גברים וזוגות מעורבים.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר, כמו בשנה הקודמת רוי אמרסון מאוסטרליה נפגש עם פרד סטולי מאוסטרליה וניצח אותו ב-3 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. 8 טניסאיות זכו לדירוג:
במשחק הגמר כמו בשנה הקודמת מרגרט סמית' קורט מאוסטרליה נפגשה עם מריה בואנו מברזיל, אך השנה היא ניצחה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות ארצות הברית הפתוחה ואליפות אוסטרליה הפתוחה.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מנצחי תחרות 1964 בוב יואיט מדרום אפריקה ופרד סטולי מאוסטרליה השתתפו בתחרות אך עם פרטנרים חדשים. 4 זוגות דורגו:
במשחק הגמר ג'ון ניוקומב וטוני רוש מאוסטרליה שיחקו נגד בוב יואיט מדרום אפריקה וקן פלטצ'ר מאוסטרליה וניצחו אותם ב-3 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 48 זוגות. 3 זוגות קיבלו דירוג:
שמואל בן עלי
רבי שמואל בן עלי גאון (מכונה: אבן אל-דסתור) (נפטר 1198 בקירוב) מגאוני בבל, ראש ישיבת "גאון יעקב" בבגדאד, ראש הגולה, אסטרולוג ואב"ד. הוא היה לוי ובעל ייחוס עד משה רבנו. נודע כבר פלוגתא חריף של הרמב"ם. פעל בתקופתו של הח'ליפה השלושים וארבעה - א-נאצר לדין אללה.
אליפות וימבלדון 1965
תחרות זוגות נשים
במשחק הגמר מריה בואנו מברזיל ובילי ג'ין קינג מארצות הברית ניצחו בשתי מערכות את פרנסואז דיר וז'אנין ליפריג מצרפת שלא היו מדורגות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות צרפת הפתוחה.
שמואל בן עלי
חייו
רבי שמואל בן עלי התפרסם כגדול בתורה כ-120 שנה לאחר שקול התורה בבבל נדם, עם פטירתו של רב האי גאון, ולאחר שכבר היה נדמה כי הגיע הקץ על המרכז היהודי העתיק ורב הזכויות במסופוטמיה. בן עלי שהיה איש בגדד, ניסה ללכת בדרכי הגאונים שקדמו לו בכמה דורות, ולחדש את ימיה של בבל כקדם. שמואל בן עלי נסמך לגאון על ידי קודמו רבי שלמה ראש ישיבת גאון יעקב, שכיהן בראשות הישיבה לאחר עלי אביו של שמואל שנפטר בהיות בנו עדיין צעיר.
חלק ניכר מהידוע לנו כיום על שמואל בן עלי, הוא מסיפוריו של הנוסע בן המאה ה-12 פתחיה מרגנסבורג.
אליפות וימבלדון 1965
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 80 זוגות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר קן פלטצ'ר ומרגרט סמית' קורט מאוסטרליה נפגשו עם הזוג האוסטרלי הנוסף טוני רוש וג'ודי טגאר שלא היו מדורגים וניצחו אותם בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות צרפת הפתוחה. מרגרט סמית' קורט ניצחה באליפות אוסטרליה הפתוחה עם ג'ון ניוקומב ובאליפות ארצות הברית הפתוחה עם פרד סטולי. בכך בשנת 1965 היא זכתה ב-4 פרסי גראנד סלאם בתחרויות זוגות מעורבים, כמו בשנת 1963.
שמואל בן עלי
חייו
שמואל בן עלי כיהן כראש "ישיבת גאון יעקב" בבגדאד, ישיבה בה למדו 2000 תלמידים. ישיבה זאת הייתה הגדולה בישיבות בבל ושאר הישיבות היו מעין שלוחות שלה.
ראש הגולה
לאחר שראש הגולה דניאל בן חסדאי נפטר, התמנה בן עלי תחתיו לראש הגולה, ונהג מנהגי מלכות כפי שעשו מלכי ונסיכי המזרח. היו לו 60 שומרי ראש שעמדו סביבו מוכנים למלא את פקודותיו. הוא ישב על כיסא מלכותי, לבוש בגדי מלכות, של זהב וארגמן. לצד ראש הגולה עמד המתורגמן שחזר על דבריו, והסבירם לקהל השומעים.
אברהם גרוסמן מציין כי למרות הפאר וההדר שנהג רבי שמואל כראש הגולה, הוא ראה בישיבה הבבלית מוסד המדריך את האומה היהודית. לדעת בן עלי הישיבה היא גוף עליון ועדיף על פני כל מוסד יהודי אחר.
שמואל בן עלי שימש גם כאב בית הדין, בו כיהנו בנוסף אליו כדיינים עוד תשעה מגדולי תלמידי החכמים בבגדאד. בן עלי שאב את סמכויותיו מכוח מינוי שנתן לו הח'ליפה א-נאצר, והיה חבר המועצה המלכותית. בתוקף סמכויות אלו טיפל בכל ענייני היהודים, ייצג אותם מול השלטון, מינה רבנים ודיינים, ואף גבה מסים.
אצל שמואל בן עלי התאחדו תורה וגדולה יחדיו, והוא שילב הנהגה רוחנית, ביחד עם תפקידו המלכותי. במקביל לראשות ישיבת "גאון יעקב" השיב לשאלותיהם בהלכה, של רבנים מרחבי העולם (כגון: רבי משה הגולה מקיוב, רבי זכריה בן ברכאל מחאלבּ ועוד). כמו כן סייע לשבטים קווקזיים, ללמוד את כללי היהדות על מנת להתגייר. החוקר שמחה אסף, חקר את אגרותיו של שמואל בן עלי, שנמצאו בגניזה הקהירית ואף כינס אותם בספר.
לשמואל בן עלי לא היו בנים, ועל כן מי שירש אותו כגאון, היה חתנו, רבי זכריה בן ברכאל. לבנותיו הייתה השכלה רחבה, והן היו בעלות יידע בתורה ויהדות. על פי המסופר הן נהגו להאזין לשעוריו של אביהן, דרך אשנב צר שהיה בחדרן, ופנה לכיוון בית המדרש.
מחלוקתו עם הרמב"ם
ישיבת גאון יעקב, היתה הישיבה המרכזית בבבל, ושאר הישיבות בעיר סרו למרותה. שמואל בן עלי ביקש לשמר את המסורת הזו גם בתקופתו, וניסה לכפות את מרותו ההלכתית כפסיקה המחייבת.
מספר פולמוסים התעוררו בינו לבין הרמב"ם ורבנים נוספים: כך למשל נתגלע ויכוח הלכתי בינו לבין הרמב"ם בשאלה האם מותר לשוט על הנהרות ביום השבת (בבל משופעת בנהרות). פולמוס נוסף ומפורסם נתגלע בשאלת אמונת תחיית המתים: שמואל בן עלי ותומכיו האשימו את הרמב"ם בכפירה באמונה בתחיית המתים, ובתגובה נאלץ הרמב"ם לכתוב את איגרת תחיית המתים.
מלבד התשובות הרשמיות בהן מתפלמס הרמב"ם עם פסיקתו של רבי שמואל בן עלי גאון, ישנה תכתובת של הרמב"ם עם יוסף בן יהודה אבן שמעון, תלמידו הנמצא בבגדד ומדווח לו על התקפותיו של שמואל בן עלי וחתנו זכריה כנגדו, אולם הרמב"ם מרגיע את תלמידו מסערת המתקפה הזו, ומביע זלזול במשקלו התורני של זכריה. הרושם העולה מתוך אגרות אלו הוא שהרמב"ם מזלזל במשקלו התורני האמיתי של שמואל בן עלי וסיעתו, ומייחס את גדולתו לכח הסמכות הממסדית והפוליטית של האליטה הרבנית הישנה, כשריד מדולדל של ישיבות הגאונים בבבל.
ח'ארג (אי)
האי ח'ארג (נקרא לפעמים גם האי ח'ארכ; בפרסית: جزیره خارگ) הוא אי במפרץ הפרסי השייך לאיראן.
גאוגרפיה
בעבר היה האי מסוף הנפט הגולמי הגדול בעולם, והמסוף הימי העיקרי של הנפט האיראני. עקב הפצצות כבדות של חיל האוויר העיראקי בין השנים 1982 - 1986 במסגרת מלחמת איראן–עיראק נהרסו רוב מתקני האי. האי ח'ארג שוכן במרכזו של שדה הנפט דריווש (Darius), שגם הוא נהרס עקב ההפצצה הכבדה. תיקון המתקנים נמשך בעצלתיים אפילו לאחר סיום המלחמה בשנת 1988 עקב המשך העוינות מצד ממשלת עיראק ומלחמת המפרץ (הראשונה) בשנים 1990 - 1991.
נכון ל-2012, 98% מיצוא הנפט הגולמי של איראן עובר דרך מסוף הנפט באי ח'ארג.
באי נמל תעופה וגן חיות.
על שם האי נקראה אוניית חיל הים האיראני ח'ארג, שפעלה בשנים 1976–2021.
איסטריה
איסטריה (בקרואטית וסלובנית: Istra; באיטלקית: Istria) הוא חצי האי הגדול ביותר בים האדריאטי ומשתרע בין מפרץ קוורנר במזרח למפרץ טריאסטה בצפון. מקור שמה של איסטריה (בלטינית: Histria) בהיסטרים (Histrii), עם שישב בחצי האי לפני שנכבש על ידי הרומאים בשנת 178 לפנה"ס.
תיחום וחלוקה מדינית
רובה של איסטריה שוכנת בתחומי קרואטיה; כמעט כל חצי האי שייך למחוז הקרואטי הנושא את שמו (Istarska županija), ואילו הפינה הצפון מזרחית שלו שייכת למחוז פרימוריה-גורסקי קוטר (Primorsko-goranska županija). עם זאת, רצועה צרה בצפונו של חצי האי שייכת לסלובניה (ערי החוף איזולה, פיראן, פורטורוז' וקופר), ואילו העיר מוג'ה (Muggia, פרוור דרומי של העיר טריאסטה) שייכת לאיטליה.
שטחו של מחוז איסטריה בקרואטיה, המשתרע על רובו של חצי האי, הוא 2,813 קמ"ר, ובשנת 2001 התגוררו בו 206,344 תושבים. הערים העיקריות במחוז זה הן פולה, פורץ', רוביני, פאזין (בירת המחוז) ולאבין. ספר השיאים של גינס העניק לעיר הום (Hum) במחוז זה את תואר העיר הקטנה בעולם (בעיר 23 תושבים בלבד, מתוכם שני ילדים).
גאוגרפיה
שטחו של חצי האי הוא 3,476 קמ"ר והוא עשוי ברובו מאבן גיר. צורתו כשל משולש הניצב על חודו, אורכו כ-80 ק"מ ורוחבו המרבי 65 ק"מ. החוף מחורץ ובו מפרצים עמוקים דמויי פיורד כמו מפרץ לים ומפרץ פלומין, ואורכו של קו החוף של מחוז איסטריה הקרואטי לבדו הוא 537 ק"מ. במרכזו של חצי האי משתרעים הרי אוצ'קה (Učka, איטלקית "Monte Maggiore") שפסגתם בגובה של 1,401 מטר בהר וויאק (Vojak). בסמוך לחופו המערבי של חצי האי משתרע הפארק הלאומי בריוני (Brijuni) הכולל 12 איים זעירים, אשר שמשו את יוסיפ ברוז טיטו כמעון הקיץ הרשמי שלו.
אוכלוסייה
אוכלוסיית איסטריה היא ברובה קרואטית וסלובנית, אך לאורך החוף המערבי של חצי האי, מתגורר מיעוט איטלקי ניכר. במספר כפרים בחצי האי מדברים התושבים איסטרו-רומנית, שפה רומאנית מזרחית הקרובה לרומנית, ולעיתים נחשבת לניב גרידא. דוברי השפה מכנים את עצמם "רומאני", "ולאשי" או "רומארי" (Vlaşi, Rumâni או Rumâri בהתאמה), אך שכניהם מכנים אותם "צ'יצ'י" או צ'יריבירי" (Ćiribiri או Ćići). מספר דובריה של איסטרו-רומנית מוערך כיום בכאלף בלבד. שפה נוספת המדוברת באיסטריה היא איסטרית (איסטריוט). דוברי השפה המונים כאלף איש מתרכזים לאורך חופיו המערביים של חצי האי. השפה שייכת לענף המערבי של השפות הרומאניות, וקיים ויכוח בין בלשנים אם מדובר אכן בשפה עצמאית, או שמא היא ניב איטלקי או ונטי גרידא. שתי השפות נמצאות בסכנת הכחדה.
Link-Local Multicast Name Resolution
פרוטוקול זה מובנה במערכות הפעלה חלונות מבית מיקרוסופט בגרסאות הבאות: Windows Vista, Windows Server 2008, Windows 7, Windows 8, Windows 10.
תומך גם בטלפונים חכמים ובמחשבי לוח בעלי מערכות ההפעלה: Windows Phone, Windows 10 Mobile.
מבנה
שאילתות LLMNR נשלחות ומתקבלות בפרוטוקול UDP על גבי פורט 5355, עם זאת ניתן גם להשתמש בפרוטוקול TCP.
הודעות TCP מבוססות LLMNR אינן נתמכות ב- Windows Vista.
בניגוד לשימוש ב־Domain Name System, בה קיים שרת אליו פונים, ב־LLMNR השאילתה נשלחת לכל מי שנמצא ברשת המקומית, והמחשב הרלוונטי (בעל השם שנמצא בשאילתה) אמור לענות ולהחזיר את הכתובת שלו. התשובה חוזרת למחשב המתשאל בלבד.
השאילתות נשלחות אל כתובות Multicast בטווחים הבאים:
בדומה ל-Multicast Domain Name System) mDNS), גם פרוטוקול LLMNR מבוסס על פרוטוקול ה-DNS.
במידה ויש הקצאת שמות כפולה, כלומר יותר ממחשב אחד המגיב לשאילתה של שם מסוים, המחשב יציג הודעה, לא יגיב לבקשות LLMNR בעבור אותו שם וישלח שאילתה חדשה עם השם של עצמו כל 15 דקות כדי לבדוק אם המחשב השני עדיין עונה. אם אין תגובה לשאילתה, המחשב יחזור להגיב כרגיל.
יסודות כימיים
טבלה זו מציגה את רשימת היסודות הכימיים, הערוכה לפי מספר אטומי, בסדר עולה. בתחתית העמוד ישנן הערות, המבארות את משמעותן של הכותרות בטבלה. כברירת מחדל היסודות מסודרים לפי המספר האטומי שלהם. ניתן לשנות את התצוגה כך שתסודר לפי כל טור שהוא, על ידי לחיצה על הסמל בתיבה שבראש הטור.
יסודות משוערים
היסוד הבא בתור, שטרם יוצר הוא: אונונניום.
קלאו לבן-כתר
קלאו לבן-כתר (שם מדעי: Berenicornis comatus) הוא מין קלאו אסיאתי יחיד בסוגו, שתחום תפוצתו מתפרש על פני חצי האי המלאי, סומטרה, דרום תאילנד ובורנאו.
מאפיינים
זהו מין גדול יחסית. אורכו כ-83 עד 102 ס"מ, ומשקלו נע בין 1.3 ל-1.5 ק"ג. אצל הזכר, הראש, הצוואר, הזנב והחזה לבנים, בעדו שאר הניצוי שחור. על חלקו העליון של הראש, נוצות לבנות יוצרות ציצה, שהעניקה למין זה את שמו. בין הציצה לבין הגרון, יש אזור של עור חשוף בצבע כחול כהה. המקור שחור, אך בסיסו בעל גוון צהבהב. הנקבות קטנות מהזכרים, ונבדלות מהם בצוואר, בבטן ובחזה השחורים.
הקן מוקם בתוך חור בעץ. הנקבה "כולאת" את עצמה בקן, על ידי חסימת החור בלשלשת, בוץ ופסולת אחרת; היא נמשאירה רק חור קטן, שדרכו יהיה ניתן להעביר לה מזון. לאחר מכן, היא שתי ביצים לבנות. בן-זוגה, זכרים בוגרים אחרים וקלאויים צעירים מביאים אוכל לנקבה ולגוזלים. לאחר שהגוזלים גדלו ויכולים לעוף, הם והנקבה פורצים יחד את המחסום.
לפי מיונים טקסונומיים אחרים, הקלאו לבן-הכתר נמצא בסוג Aceros.
הקלאו מצוי ביערות גשם שרומם נמוך עד בינוני (בדרך כלל מתחת ל-900 מטרים מעל גובה פני הים), ולעיתים גם במטעי דקל השמן, עצי גומי ועצי פרי שונים. הקלאויים לבני-הכתר טריטוריאליים, וניזונים בעיקר מפירות, לטאות, פרוקי רגליים וזחלים. זהו מין ביישן יחסית, וניתן לראותו לעיתים רחוקות. הפרטים ממין זה מעופפים לעיתים קרובות בלהקות קטנות.
האיום המרכזי על הקלאו לבן-הכתר הוא איבוד בתי הגידול הטבעיים שלו, אם כי הוא נפוץ יחסית בתחום תפוצתו. כמו כן, אין כרגע איום על בתי הגידול הגבוהים יותר של הקלאו.
דניאל סילבה
כונה "מחבּר ספרות הריגול הטוב בדורו", "אחד מסופרי הריגול המחוננים ביותר באמריקה", ו"יורשם של גרהם גרין וג'ון לה קארה". ספרו "המרגל שלא ייאמן" דורג בשנת 2006 על ידי המגזין פאבלישרס ויקלי במקום השלושה עשר ברשימת "מותחני הריגול הטובים ביותר שנכתבו אי פעם".
קורות חיים
סילבה נולד במישיגן, וגדל בקליפורניה, בבית נוצרי קתולי. עד היום ניכרת בספריו האהדה לדת הקתולית, כאשר בין גיבורי המשנה בספריו נמצאים אישים כמו האפיפיור והמזכיר הפרטי שלו לואיג'י דונאטי.
החל את דרכו המקצועית כעיתונאי בסוכנות הידיעות הבינלאומית UPI, שם התקבל תחילה לעבודה זמנית בעודו סטודנט לתואר שני ביחסים בינלאומיים. נטש את הלימודים לצורך עבודה כעיתונאי במשרה מלאה. מונה בהמשך לכתב UPI בקהיר. תוך כדי סיקור מלחמת עיראק איראן פגש את העיתונאית היהודייה ג'יימי גנגל (Jamie Gangel), מ-NBC, וב-1987 הם נישאו. סילבה התגייר, והוא חבר בקהילה היהודית של וושינגטון די. סי. ובבית כנסת שם.
מ-UPI עבר סילבה ל-CNN וב-1995 החל בכתיבת ספרו הראשון, THE UNLIKELY SPY, אשר יצא לאור ב-1996. הספר הפך מיד עם פרסומו לרב-מכר וסילבה התפטר מ-CNN והחל מאז לכתוב ספרים באופן בלעדי.
סדרת ספרי גבריאל אלון
חלק ניכר מספריו עוסקים בעלילותיו של סוכן המוסד והמתנקש גבריאל אלון. על-פי סדרת הספרים אלון, יליד עמק יזרעאל ובן לניצולי שואה יוצאי גרמניה, היה בשנת 1972 סטודנט צעיר לאמנות, שזה עתה השתחרר מצה"ל לאחר שירות כלוחם ביחידה מובחרת. בספטמבר אותה שנה, בעקבות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, מגויס אלון לשורות המוסד על ידי רב המרגלים ארי שומרון (בן דמותם הבדיוני של רפי איתן, איסר הראל ומייק הררי), איש הפלמ"ח בעברו, אשר היה מופקד בין היתר על מבצע לכידתו של הפושע הנאצי אדולף אייכמן בארגנטינה בשנת 1960. סילבה "שתל" את דירת השרד הסודית של אלון ברחוב נרקיס בירושלים, סמוך לבית הספר בצלאל. עד מהרה הפך אלון למתנקש המוביל במבצע זעם האל, שמטרתו הייתה להרוג את חברי ארגון הטרור "ספטמבר השחור", שהיו אחראים במישרין או בעקיפין לטבח. אלון וצוותו ניהלו מצוד עיקש באירופה אחר המחבלים והוא עצמו היה אחראי להרג שישה מהם. הסדרה נפתחת בספר "המחסל", בו אלון חי בשם בדוי באנגליה ומתאושש מאובדן בנו הפעוט ופציעתה הקשה של אשתו, לאחר שמחבל טמן פצצה ברכבו. בספר, ולאורך כל הסדרה, מנצל אלון היטב את כישוריו האומנותיים ואת זהותו הבדויה כרסטורטור של יצירות אומנות מימי הרנסאנס בעל שם בינלאומי. לאורך ספרי הסדרה נאבק אלון בארגוני טרור פלסטינים, אל-קאעידה, פושעי מלחמה נאצים ואוליגרכים רוסים הסוחרים בנשק. בשל אימוניו במוסד אלון בקי בקרב מגע והוא מומחה בשימוש באקדח בשיטת ה"שלוף- דרוך- תירה". הנשק המועדף עליו הוא אקדח ברטה מדגם 92F (בקוטר 9 מ"מ ארוך), ואקדח ברטה בקוטר 0.22 אינץ' בו השתמש בעת שרדף והתנקש בחיי שישה ממתכני הטבח במינכן במהלך שנות השבעים.
יעקב סגיב
יעקב סגיב (נולד בפברואר 1945) הוא פרופסור לכימיה במכון ויצמן למדע, חתן פרס קוולי לשנת 2022.
ביוגרפיה
יעקב סגיב נולד בשנת 1945 ביאשי שברומניה, בשם ינקו מררו, בן יחיד להורים ניצולי השואה. בגיל שנתיים עבר עם משפחתו לעיר רומאן שבחבל מולדובה. בשנת 1961 עלה לישראל עם משפחתו, והם השתקעו בפרדס חנה. בשנת 1964, עם סיום לימודיו בתיכון, התגייס לחיל התותחנים, ובשנת 1966 השתחרר משירות חובה בצה"ל. בשירות המילואים לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.
בשנת 1969 קיבל תואר ראשון בכימיה ובפיזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עוד לפני סיום לימודיו, בקיץ 1968, השתתף בתוכנית קיץ של מכון ויצמן למדע בהדרכתו של ד"ר אמנון יוגב. פעילות זו הניבה את המאמר המדעי הראשון שסגיב נמנה עם החתומים עליו. הוא המשיך בלימודים במכון ויצמן למדע, ובשנת 1976 קיבל תואר דוקטור לכימיה, על עבודה בהדרכתם של אמנון יוגב ויהודה מזור. את הפוסט דוקטורט עשה במכון מקס פלנק לכימיה ביו-פיזיקלית בגטינגן שבגרמניה, בהדרכתו של הנס קון. בעבודתו שם הניח את היסודות לתחום המחקר של התארגנות עצמית של חד-שכבות מולקולריות.
בספטמבר 1978 שב לישראל והצטרף לסגל מכון ויצמן למדע. במעבדתו שם ביסס את תחום המחקר של התארגנות עצמית של חד-שכבות מולקולריות במאמרים שפרסם בשנת 1983. בשנת 2004 מונה לפרופסור מן המניין במחלקה לכימיה מולקולרית ולמדע חומרים.
הוקרה
בשנת 2005 זכה בפרס הצטיינות מהחברה הישראלית לכימיה.
בשנת 2010 זכה בפרס קולטהוף לכימיה מהטכניון.
בשנת 2022 קיבל (יחד עם הפרופסורים ג'ורג' ויטסידס מאוניברסיטת הרווארד, דייוויד אלארה מאוניברסיטת המדינה של פנסילבניה וראלף נוזו מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין) בפרס קוולי, על "עבודתו החלוצית בתחום ההתארגנות העצמית של חד-שכבות מולקולריות על-גבי משטחים מוצקים אשר מאפשרת לשלוט ולהשפיע על תכונות פני שטח".
חיים אישיים
נישא בשנת 1968, ולזוג נולדו שני ילדים. לאחר שהתגרש נישא בשנית למי שהייתה דוקטורנטית שלו, רבקה מעוז, שהמשיכה כשותפתו למחקר.
עכבר קפריסין
עכבר קפריסין (שם מדעי: Mus cypriacus) הוא מין עכבר הנפוץ בקפריסין. מקום מחייתו העיקרי הוא כפי הנראה כרמים ושדות באזור הרי טרודוס.
בעבר, עכבר זה לא תויג כמין נפרד; הוא התגלה באוקטובר 2006 על ידי דוקטור תומאס קוצ'י, חוקר עמית מטעם אוניברסיטת דרהאם. בדיקה גנטית וידאה כי אכן מדובר במין חדש של עכבר. לעכבר קפריסין מספר מאפיינים חיצוניים המבדילים אותו ממיני עכבריים אירופאיים אחרים - בעיקר אוזניים, שיניים ועיניים גדולות יותר.
יאיא כהן אהרונוב
יאיר (יאיא) כהן אהרונוב (נולד ב-13 באפריל 1977) הוא מוזיקאי ישראלי, ממקימי להקת הדג נחש.
ביוגרפיה
יאיא כהן אהרונוב, יליד ירושלים, גילה מגיל צעיר אהבה גדולה למוזיקה ובגיל 4 כבר היה מופיע בפני ילדי גן הילדים. בהמשך למד לנגן על חצוצרה וגיטרה והיה חבר ב"תזמורת הנוער ירושלים" ובלהקת הפולקלור "הורה ירושלים". החיבור עם כלי הנגינה המרכזי שלו, גיטרה בס, חל כאשר אחיו הגדול, רן (רנדה), בעברו גיטריסט בלהקת הפאנק חולרע, נסע לטיול ארוך והשאיר את גיטרת הבס שלו בבית. כהן אהרונוב השתלט על הכלי ומאז זהו כלי הנגינה הראשי והמהותי שלו. מגיל 12 החל כהן אהרונוב להיות פעיל בלהקות נוער שונות בירושלים והופיע על במות רבות.
במקביל לפעילותו ב"דג נחש", הקים כהן אהרונוב שתי להקות נוספות: "צ'קלקה" ו"אניקוקו". בנוסף שיתף פעולה כנגן עם אמנים רבים: ברי סחרוף, טיפקס, יצחק קלפטר, דין דין אביב, דפנה ארמוני, דיקלה, אריאל הורוביץ, איילה אינגדשט, רוי אדרי ועוד.
במהלך השנים יאיא הלחין וכתב שירים למוקי, מוש בן ארי, יהודית רביץ, קרולינה, מירי מסיקה, מארינה מקסימיליאן, רביד פלוטניק, שי צברי, דנה ברגר ודן תורן. והפיק מוזיקלית את מוש בן ארי, יהודית רביץ, מרינה מקסימיליאן, הדג נחש, שי צברי, רביד פלוטניק, אריאל הורוביץ ודנה ברגר.
בפסטיבל חיפה 2011, כתב מוזיקה מקורית לסרט "תלויים באוויר" שזכה בפרס "Other Israel".
בתחילת 2008 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו "יאיא" שאותו הפיק אייל ליאון קצב, וכלל אורחים רבים: רמי פורטיס, קרולינה, שלומי שבן ואמילי קרפל. בעקבות צאת האלבום יצא במסע הופעות ארוך בכל ישראל.
המכון הכורדי בפריז
המכון הכורדי בפריז (בצרפתית: Institut kurde de Paris, בכורדית: Enstîtuya Kurdî ya Parîsê או ئینستیتیوتی کوردیی پاریس) הוא מכון שנוסד בפברואר 1983 בפריז, צרפת, כארגון א-פוליטי וחילוני המתמקד בשפה הכורדית, בתרבות ובהיסטוריה של הכורדים. הוא אחד מהמרכזים האקדמיים החשובים לשפה הכורדית באירופה.
יאיא כהן אהרונוב
ביוגרפיה
בשנת 2013 הלחין כהן אהרונוב למוקי את שירו "ילד של אבא", שזכה להצלחה גדולה מאוד והוכתר כשיר השנה בגלגלצ, וזכה בפרס אקו"ם. באותה שנה השתתף בפרויקט שירי הנופלים, "עוד מעט נהפוך לשיר", בגלי צה"ל, שם שר את השיר "כל הקווים המקבילים" שכתב רב"ט עמי קהת, שנהרג במלחמת יום הכיפורים.
בשנת 2015 יצר ביחד עם אחיו רן כהן אהרונוב את הפרויקט הרב תחומי לכל המשפחה "ילדי בית העץ", הכולל ארבעה אלבומים עם שירים בהשתתפות האומנים המובילים בישראל וסדרת טלוויזיה בת חמש עונות המבוססת על השירים בכאן חינוכית, שזכתה ב-12 פרסים מטעם האקדמיה לטלוויזיה וקולנוע. הפרויקט כולל גם חמישה ספרים, הופעה והצגת תיאטרון.
המכון הכורדי בפריז
פרסומיו העיקריים כוללים כתב עת לבלשנות בשפה הכורדית הנקרא Kurmanci ושני כתבי עת בצרפתית:
רוב הפעילויות של המכון מתרכזות בדיאלקט כורמנג'י הצפוני של הכורדית.
יאיא כהן אהרונוב
ביוגרפיה
במאי 2018 זכה בפרס לעידוד פרסום היצירה של אקו"ם לשנת 2017.
בשנת 2019 התפרסם השיר "נתראה בגלגול הבא", שהלחין עם רביד פלוטניק עבור אלבומו של פלוטניק "ועכשיו לחלק האומנותי".
המכון הכורדי בפריז
המכון מנוהל על ידי 15 חברים, ביניהם שני נציגים ממשרדי התרבות והפנים הצרפתים.
יקטה אוזונוגלו, שהיה בין מקימי המכון, הקים בהמשך מוסד זהה בבון שבגרמניה.
יאיא כהן אהרונוב
ביוגרפיה
ב-2021 החל להוציא שירים מתוך אלבום הסולו השלישי, מתוכו יצאו השירים "צפוף", "נדנדה ", "תשוקה", גרסה חדשה לשירו של אביב גדג'.
באוגוסט 2021 זכה בפרס המוזיקה המקורית בטקס פרסי האקדמיה לילדים ונוער.
המכון הכורדי בפריז
הספרייה הדיגיטלית הכורדית
הספרייה הדיגיטלית הכורדית (בצרפתית: La bibliothèque numérique kurde, או בראשי תיבות, BNK) היא ספריית מולטימדיה דיגיטלית שנוסדה על ידי המכון הכורדי בפריז. בספרייה מעל 10,000 מונוגרפיות ב-25 שפות אודות הכורדים וכורדיסטן, וכן עשרות אלפי מסמכים, עיתונים, צילומים וגלויות. כמו כן יש בה קובצי שמע ומוזיקה.
הספרייה נועדה להנגיש את המסורת הכורדית במרחב הדיגיטלי. מאז 10 בדצמבר 2010, היא מקוונת.
שלמה מלץ
הרב שלמה אברהם מלץ (ט"ו בניסן תרפ"ה, אפריל 1925 – כ' באדר א' תשנ"ז, 27 בפברואר 1997) היה ראש ישיבת חפץ חיים ורבהּ השני של רעננה.
תולדות חייו
נולד בגרמניה לקלונימוס קלמן מלץ.
בשנת תשי"א נישא לחיה לאה בת הרב אפרים סוקולובר, ולמד בכולל חזון איש בבני ברק.
בשנת תשט"ז התמנה לראש ישיבת חפץ חיים במקומו של הרב אהרן יהודה ליב שטינמן.
בבחירות שהתקיימו באלול תשכ"ח נבחר יחד עם הרב יצחק חיים פרץ לרב העיר רעננה, שם כיהן גם כרב בית הכנסת הגדול ברעננה עד לפטירתו. נקבר בבית הקברות הישן קלאוזנר ברעננה.
מעגל RLC
מעגל RLC הוא מעגל חשמלי המורכב מנגד, משרן (נקרא גם סליל השראה או בקיצורו: סליל) וקבל המחוברים בטור או במקביל. אל המעגל ניתן לחבר מקור מתח או מקור זרם. מעגל RLC הוא מעגל תהודה חשמלי והוא מתאים לשמש כמסנן מעביר פס. מעגל RLC נקרא גם מעגל מסדר שני משום שניתן לתאר אותו בעזרת משוואה דיפרנציאלית ליניארית מסדר שני.
מעגל טורי ומעגל מקבילי
ניתן לחבר את רכיבי המעגל בטור או במקביל. המעגל הטורי והמעגל המקבילי הם מעגלים דואליים. כמו כן, ניתן לחבר למעגל מקור מתח או מקור זרם. שני החיבורים שקולים זה לזה לפי משפט נורטון ומשפט תבנין, וגם הם מעגלים דואליים.
המשוואה הדיפרנציאלית המתארת את הזרם במעגל טורי המחובר למקור מתח היא:
כאשר R התנגדות הנגד, L השראות המשרן, C קיבול הקבל ו-V מתח המקור. אותה משוואה מתארת את הזרם דרך המשרן במעגל מקבילי המחובר למקור זרם, כאשר באגף ימין מתח המקור V מוחלף בזרם המקור.
העכבה השקולה של המעגל המקבילי: העכבה השקולה של המעגל הטורי:
תהודה
המשוואה הדיפרנציאלית המתארת את המעגל היא משוואת מתנד הרמוני:
לכן תגובת ההלם של המעגל, או התגובה שלו לתנאי התחלה, מתנודדת בתדירות התנודה העצמית שלו. מלבד זאת, בעת כניסה סינוסית בתדירות זו תתרחש תהודה ולכן תדירות התנודה העצמית נקראת גם תדירות התהודה. ניתן לזהות את תדירות התהודה הבלתי מרוסנת מהמשוואה הדיפרנציאלית:. תהודה תתרחש כאשר האימפדנס של המעגל המקבילי מקסימלי וזה של הטורי מינימלי. בשני המקרים תדירות התהודה היא:
ברוב מעגלי התהודה החשמליים \zeta \ll 1 וכתוצאה מכך. כלומר אם נחבר קבל טעון למשרן ולנגד, כל הזרמים והמתחים במעגל יהיו בצורת סינוס בתדירות התנודה העצמית עם משרעת שדועכת בזמן. אם נחבר את המעגל למקור זרם או למקור מתח שמזרימים זרם חילופין, המתחים במעגל יהיו בצורת סינוס באותה התדירות של המקור אך בעלי משרעת שונה, שתהיה מקסימלית עבור מקור בתדירות התהודה. הסיבה להנחתה בתדירויות נמוכות היא שהסליל מתנהג כקצר והקבל כנתק, ובתדירויות גבוהות משום שהסליל מתנהג כנתק והקבל כקצר.
מהמשוואה הדיפרנציאלית ניתן לזהות גם את מקדם הריסון - מדד לקצב הדעיכה של תגובת ההלם:
עבור חיבור מקבילי:
עבור חיבור טורי:
מקדם הריסון הוא היחס בין ההנחתה (המסומנת α) לתדירות התהודה:
את סוג הריסון של המעגל נקבע על פי  ישנם חמישה סוגי ריסונים עבור מעגל RLC :
שימושים
כאשר מעגל RLC משמש כמתנד, בדרך כלל יש צורך במקדם ריסון ובהנחתה נמוכים. ניתן לעשות זאת על ידי התנגדות קטנה במעגל טורי והתנגדות גדולה במעגל מקבילי, ובמקרה כזה המעגל דומה למעגל LC.
מעגל RLC מתאים לשמש כמסנן מעביר פס משום שהוא מגביר תחום תדרים סביב תדר התהודה ומנחית את כל היתר. את תדר התהודה ניתן לקבוע על ידי L ו-C, ולשנות אותו בעזרת קבל משתנה או משרן משתנה. כך משמש מעגל RLC במקלט רדיו - שינוי הקיבול מאפשר להאזין לתדרים שונים.
רוחב הסרט הוא תחום התדרים שבו ההספק מוגבר בלפחות חצי מהגברו בתדר התהודה, והוא שווה:
מקדם האיכות של מעגל RLC טורי הוא:
שטראוס גרופ
שטראוס גרופ בע"מ, המוכרת במותג שטראוס, היא חברת המזון הגדולה ביותר בישראל (נכון ל-2012) ופעילה במעל ל-20 מדינות. ב-2004 התמזגה חברת שטראוס עם חברת עלית ושמה של החברה המאוחדת היה שטראוס-עלית. בינואר 2007 הוחלף שמה של החברה לשטראוס גרופ. הקבוצה מנהלת פורטפוליו של עסקים הכולל את שטראוס ישראל, שטראוס קפה, חברות הסלטים הבינלאומיות "סברה" ו"אובלה", ושטראוס מים. שוויה נאמד ב-8.63 מיליארד ש"ח ב-11 באפריל 2018, כאשר כ-50% מתוכם מפעילות בינלאומית. מניות החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב במדד ת"א 35.
הקבוצה מעסיקה כ-15,000 עובדים ברחבי העולם ומפעילה 27 אתרי ייצור ב-22 מדינות ומקיימת שיתופי פעולה עם מספר תאגידים רב-לאומיים, כגון דנונה, פפסיקו ו-Haier.
בעלת השליטה העיקרית בקבוצה היא משפחת שטראוס. מיכאל שטראוס, דור שני למייסדים, היה יו"ר שטראוס אחזקות ובתו, עפרה שטראוס, היא יו"ר קבוצת שטראוס. מנכ"ל החברה הוא שי באב"ד.
היסטוריה
"שטראוס" התחילה את דרכה ברפת קטנה שהקימו הילדה וריכרד שטראוס לאחר עלייתם מגרמניה בחצר ביתם שבנהריה ב-1939. לאחר שעסקי החלבנות לא זכו להצלחה, עברה אם המשפחה, הילדה שטראוס, לייצור גבינות, וכאן האירו לה העסקים פנים. בעקבות זאת היא הקימה בית חרושת קטן לגבינות, שהיה חלוץ התעשייה בנהריה.
בשנות ה-50 גדלה שטראוס, התמקדה גם בייצור גלידות, ובמפעל בנהריה הועסקו חמישים עובדים. בשנת 1962 הועסקו במפעל בנהריה כ-80 עובדים בייצור גבינות ומוצרי חלב, ובמפעל בעכו הועסקו עוד 40 עובדים בחדר הבשלה לגבינות ובייצור גלידה.
ב-1969, לאחר חתימת הסכם עם דנונה העולמית, שרכשה חלק מהבעלות, החלה שטראוס בייצור מעדני חלב, שהמפורסם שבהם הוא "דני" שמיוצר מ-1972. "דנונה" יצאה מישראל עקב החרם הערבי, מכיוון שהיציאה של דנונה הייתה בניגוד להסכם, לשטראוס הייתה אפשרות לרכוש את חלקה של דנונה במחיר מאוד נמוך, בנוסף שטראוס קבלה זיכיון להמשיך בייצור המעדנים גם על בסיס הידע של דנונה. שטראוס המשיכה לפתח מוצרים אשר זכו להצלחה מרובה, והמפורסם מביניהם הוא "מילקי", המיוצר מאז 1979. דנונה הספיקה בינתיים לחזור לישראל ומאז שטראוס מייצרת עשרות מוצרי יוגורט שלה.
ב-1975 עברה הבעלות על שטראוס לבן, מיכאל שטראוס, שכבר קודם לכן היה דמות דומיננטית בחברה. חלקה איתו בהנהלה גם אחותו, רעיה שטראוס.
ב-1979 שטראוס רכשה את גלידות ויטמן.
בתחילת 1990 החלה שטראוס להפיץ סלטים ארוזים של מפעל "מי ומי" ביבנה, במותג "סלטי הבית". בשנת 1991 רכשה שטראוס את מפעל הסלטים ממשה כרובי, וזה הפך לבסיס לעסקי הסלטים המוכנים שלה. מותג החומוס של החברה, "אחלה", זכה להצלחה רבה.
ב-1997 רכשה מחצית מהבעלות על מחלבות יטבתה. באותה שנה רכשה שטראוס גם את חברת המזון הגדולה "עלית". עם רכישת "עלית" הפכה שטראוס לתאגיד מזון המעסיק למעלה מ-7,000 עובדים ומגלגל מיליארד דולר בשנה. עם זאת, המיזוג הפורמלי בין החברות התרחש רק ב-2004. ב-2001 התמנתה לעמוד בראש "שטראוס" בתו של מיכאל שטראוס, עפרה שטראוס.
ב-1995, רכשה יוניליוור העולמית 50% מחברת גלידות שטראוס. ב-2000, רכשה אחוז נוסף והפכה לבעלת השליטה בגלידות שטראוס. ב-2011, רכשה יוניליוור 39% נוספים ממשפחת שטראוס. ב-2014 רכשה יוניליוור את 10% הנותרים והשלימה את ההשתלטות. במהלך הזה גם מותג הגלידות מגנום עבר לבעלות התאגיד הבינלאומי יוניליוור.
שטראוס הוכרזה בשנת 1998 על ידי רשות ההגבלים העסקיים כמונופול בתחום מעדני החלב.
ב-2001 עברה מחלבת שטראוס מנהריה לפארק תעשיות בר-לב ליד צומת אחיהוד, שם מייצרים את רוב מוצרי החלב שלהם.
ביולי 2009 רכשה שטראוס את חברת המים תנה תעשיות, יצרנית מטהרי המים תמי 4, תמורת 291 מיליון שקל.
בפברואר 2011 הקימה שטראוס את האתר "שטראוס שלי" שמטרתו לאפשר לצרכנים לפתח מוצרים. נכון ליולי 2013 הושקו 24 מוצרים מאתר זה.
ב-2001 רכשה קבוצת שטראוס את חברת מקס ברנר והרחיבה את פעילותה על ידי פתיחת סניפים בישראל, וב-2006 פתחה את הסניף הראשון בארצות הברית. למותג נוצרו 65 סניפים בעולם: 41 באוסטרליה, 8 בישראל, 5 ביפן, 5 בארצות הברית, 2 ברוסיה, אחד בסינגפור, אחד בסין, אחד בדרום קוריאה ואחד בפיליפינים. במאי 2017 מכרה שטראוס את מקס ברנר לזכיינים דודו וקנין ויניב שטנגר תמורת 18 מיליון ש"ח העסקה כוללת את מכירת המותג, 3 מסעדות בארצות הברית ואת הסכמי הזכיינות הבינלאומיים.
ב-2021 תקים שטראוס מפעל חדש לייצור מוצרים צמחיים דמויי מוצרי חלב (יוגורט, מעדנים וכו') של המותג אלפרו, בהשקעה של 150 מיליון שקלים. במפעל, שישתרע על פני 4,000 מ"ר לא רחוק ממחלבות שטראוס באחיהוד, יועסקו מאה עובדים.
המותג סברה המשווק בארצות הברית מיוצר במפעל הגדול ביותר במדינה לסלטים וממרחים, ששלט ביותר מ־60% מנתחי השוק של סלטי החומוס והטחינה בארצות הברית.
עלית
עלית התחילה את דרכה בשנות ה-20 של המאה ה-20 בלטביה, כמפעל הממתקים והשוקולד "לאימה" (מזל בלטבית) שהקים יהודי בשם אליהו פרומנצ'נקו עם שותפיו אליהו קופילוב ודוד מושביץ (מושיוב). פרומנצ'נקו עלה לארץ ישראל ב-1933, כשהוא מביא עמו מכונות, מומחים לשוקולד והון. לשותפיו משכבר מלטביה נאספו משקיעים נוספים (דוד אטינגר, יעקב ארנס, אהרון ניסה, יוסף סגל וגרשון פרייל) ויחד רכשו שטח ברמת גן, סמוך למקום שזכה מאז לכינוי "צומת עלית", והקימו עליו מפעל. המותג הפופולרי ביותר שלו היה שוקולד פרה ששווק בהתחלה בשם המסחרי "שמנונית". המפעל פעל בשלוש משמרות מסביב לשעון. במלחמת העולם השנייה זכתה עלית בחוזה לאספקת שוקולד לצבא הבריטי ויחידות בעלות הברית ששהו באזור. בשנת 1946 התקיים סכסוך עבודה בין הפועלים להנהלה על רקע דרישות לתוספות שכר. במקום הוקם מבנה גדול בן ארבע קומות ובשנת 1951 עבדו בו 250 פועלים ופועלות, בנוסף למנהלי עבודה, עובדי שירותים ופקידים. המפעל ייצר שוקולד, קקאו וסוכריות מסוגים שונים.
בסביבות 1955 יזמו מרק מושביץ ואבא פרומצ'נקו את הבאת הקפה הנמס למפעל. בתחילת שנת 1958 הועסקו במפעל למעלה מ-650 עובדים. באותה שנה רכשה עלית את בית החרושת לשוקולד צ.ד. ברמת-גן מבעליו ומייסדו בצלאל יעקב דבליצקי. צ.ד. החלה בהקמת מפעל נוסף בנוף הגליל והשקיעה בו 3 מיליון לירות. עלית סיימה את הקמת המפעל בהשקעה של מיליון לירות והחלה בייצור בו בסתיו אותה שנה. במקביל, החלה עלית בייצור קפה נמס במפעל בצפת. בשנות השישים רכשה יצרנית הממתקים "עלית" את המוצר והמותג "מסטיק עלמה" והחלה לשווק אותו. בשנת 1970 ניהלו מרק מושביץ ואבא פרומצ'נקו את "עֵלית". פרומצ'נקו היה איש המעשה ומושביץ איש יחסי הציבור והשיווק. סייעו להם הבנים דן ודוד מושביץ ודני פרומצ'נקו ועורך הדין אבי פִילוֹסוֹף, שהיה נשוי לתמר, בתו של אבא פרומצ'נקו. המיזוג עם "ליבר" ב-1970 הקנה לעלית שליטה במותגים כמו שוקולד "מקופלת" ומסטיק "בזוקה". עלית אף שיווקה באותה שנה פס ייצור שלם לקפה נמס לקוריאה הדרומית.
משנת 1976 עלית משתמשת במותג "מגדים" עבור מוצרים המיועדים לציבור חרדי.
בשנת 1989 - הקימה עלית את חברת ההפצה גומן, בפולין וזו הייתה היסוד לעסקי הקפה שלה באירופה. כמו כן רכשה עלית מפעלי קפה בגרמניה, בלגיה, צרפת וספרד וכן בית חרושת לשוקולד בצרפת.
ב-1991 נכנסה עלית לתחום החטיפים המלוחים והקימה לשם כך מפעל בשדרות. מאוחר יותר פנתה לעסקי קפה מחוץ לישראל, בעיקר בדרום אמריקה. עסקים אלו לא הוכיחו את עצמם כרווחיים במיוחד, אך מצבו את מעמדה של עלית כחברה בינלאומית.
בשנת 1997 נכנסה חברת שטראוס לשותפות בבעלות על חברת עלית, כאשר משפחות פדרמן ושטראוס רכשו את האחזקות שהיו לחברת MAN בעלית. אחת ההחלטות של משפחת שטראוס הייתה לפצל את עלית לארבע חטיבות:
בינואר 2003, רכשה חברת עלית 51% מהבעלות על מכוורת יד מרדכי, כאשר קיבוץ יד מרדכי ממשיך להחזיק ב-49% בבעלות עם שותפות בניהול ובדירקטוריון.
ב-2004 התרחש האיחוד הפורמלי בין שטראוס ועלית לחברה אחת בשם שטראוס-עלית.
עלית הוכרזה בשנת 1989 כמונופול בתחומים של שוקולד, קפה נמס וקפה שחור על ידי רשות ההגבלים העסקיים. בשנת 2003 ניהלה הרשות חקירה כנגדה בחשד לשימוש לרעה בכוחה המונופוליסטי בתחום השוקולד. בשנת 2006 נחתם הסכם בין הרשות ובין עלית - תשלום כופר של חמישה מיליון שקלים למדינה, ללא הודאה באשמה מצד עלית.
בשנת 2006 נמכר שטח מפעל עלית ברמת גן, הוא נהרס ובמקומו החלה הקמת מגדל. עם זאת, בסמוך למגדל נותר הבניין ההיסטורי ואליו עברה המחלקה לאמנות של מכללת שנקר. ביולי 2009 הוצב ליד הבניין ההיסטורי, מערבל לציפוי סוכריות ומסטיקים. המערבל, העשוי מנחושת, שופץ על ידי העירייה ביוזמתו של צבי בר.
בשנת 2007 הוחלף השם הפורמלי של חברת האם לשטראוס גרופ, אולם החברה המשיכה למכור את כלל המוצרים של עלית בשם המותג עלית.
בשנת 2009 החליפה עלית את הלוגו שלה.
בימינו מיוצרים מוצרי השוקולד במפעל חטיבת הממתקים בנוף הגליל. מפעלי חטיבת הקפה שוכנים בצפת ובלוד ומפעל חטיבת המלוחים שוכן בשדרות.
שטראוס קפה
בעשור השני של המאה ה-21, החברה היא אחת מחמש חברות הקפה הגדולות בעולם. בשנת 2005, נכנסה החברה לשותפות 50/50 עם חברת São Miguel של האחים לימה, ואיחדה את העסקים לחברת קפה אחת: Café Três Corações, המהווה היום את חברת הקפה הגדולה בברזיל.
בשנת 2010 רכשה, תמורת 50 מיליון דולר, את מותג הקפה רוסי "לה-קפה" והודיעה על הקמת מפעל לייצור קפה קלוי וטחון.
בשנת 2012 חתמה שטראוס קפה על הסכם שותפות עם החברה (Norddeutsche Kaffeewerke GmbH (NDKW בגרמניה, לשם יצור קפה נמס מיובש בהקפאה. בשנת 2016 רכשה את מלוא הבעלות במיזם המשותף.
בשנת 2014 רכשה את מותג הקפה המוביל ברומניה.
שטראוס מים
בשנת 2009 רכשה קבוצת שטראוס את "תנ"ה תעשיות", חברה ישראלית הפועלת בתחום סינון וטיהור מים ובעלת המותג "תמי 4". לאחר הרכישה מיזגה שטראוס את פעילות החברה עם פעילות קיימת שהחזיקה בתחום המים, מיזם בשם H2Q שפיתח מטהר לסינון וטיהור מים. ב-2016 רכשה את שטראוס את אחזקותיהם של בעלי מניות המיעוט במיזם זה.
בשנת 2010, הקימה שותפות בסין עם ענקית האלקטרוניקה Haier (Haier Strauss Water). בשנת 2011 חברה שטראוס מים לקבוצת וירג'ין של ריצ'רד ברנסון, לשיווק מוצרי שטראוס מים בבריטניה תחת המותג "Virgin Pure".
ב11 ינואר 2023 חברת שטראוס הודיעה כי נחתמה עסקה בה חברת Culligan רכשה 49% ממניות Virgin Strauss Water כתוצאה מכך הפכה לשותפה אסטרטגית במיזם משותף (JV) לשתי החברות בבריטניה. החברה המשותפת תפעל בבריטניה תחת מותג Virgin Pure ותפעל בתחום ברי המים למגזר הפרטי.
פפסיקו שטראוס ממרחים ומטבלים
השותפות בתחום הסלטים והמטבלים הטריים בין שטראוס לענקית המזון האמריקאית פפסיקו הובילה לבנייה של שתי חברות: סברה בצפון אמריקה, ואובלה במקסיקו ובאוסטרליה. בשנת 2005, שטראוס רכשה 51% מסברה, מותג קטן של סלטים ים תיכוניים בארצות הברית. וב-2007 נכנסה פפסיקו לשותפות 50/50 עם שטראוס בחברה. נכון ל-2009, סברה היא יצרנית החומוס הנמכר ביותר בארצות הברית עם נתח שוק של 57% בקטגוריית החומוס.
פרשת קדבורי
מחלקת החקירות של רשות ההגבלים טענה, כי יש ראיות לכאורה להגשת כתבי אישום נגד בכירים בעלית. אך המחלקה המשפטית החליטה להגיע לצו מוסכם בעניין, מתוך הערכה שלא תשיג ענישה פלילית. רונית קן, הממונה על רשות ההגבלים העסקיים, קיבלה את ההמלצה, והגיע בפברואר 2006 לצו מוסכם עם עלית. במסגרתו שילמה קנס של חמישה מיליון שקלים בתמורה לסגירת התיק. עם זאת במרץ 2005 הודיע המשנה ליועץ המשפטי לממשלה שיבדוק את ההסכם שנחתם עם עלית, והתיק נסגר לבסוף בתחילת 2007.
תביעה אזרחית
בינואר 2010, הגישה כרמית תביעה בסך 22 מיליון שקל נגד קבוצת שטראוס ונושאי משרה בה, כולל מנכ"ל עלית לשעבר, גיורא בר דעה, בגין ניצול כוח מונופוליסטי בנוגע לפרשת קדבורי. הדיונים המשפטיים נמשכו כארבע שנים, ובספטמבר 2014 הסתיימו בפשרה בה הסכימה שטראוס לשלם לכרמית 9 מיליון שקל.
חשד לתיאום מחירים
ב-9 בנובמבר 2021 פשטו חוקרי רשות התחרות על משרדי חברות שטראוס ושופרסל בחשד להסדר כובל ותיאום מחירים. נחקרו בכירי החברה, בהם שלומי שפר ואסנת גולן מיחידת הדוברות בשטראוס.
עבירת מס
בשנת 2019 הטילה רשות המסים על חברת שטראוס בריאות בע"מ ועל רונית פישמן ודב ישראל דויטשמן תשלום כופר בסך 1,125,000 ש"ח, בהיותם "חשודים בהצהרה כוזבת למכס ביבוא של מזון בין השנים 2009–2015, וזאת על מנת להתחמק מתשלום מס בסך 1,870,000 ש"ח."
סלבה ברזילאי
סלבדור (סלבה) ברזילאי (בפורטוגזית: Salvador "Salva" Barzellai; 28 בפברואר 1952 – 25 באוגוסט 2021) היה פרשן כדורגל, עיתונאי ספורט, מוזיקאי ושחקן תיאטרון ישראלי-ברזילאי.
שטראוס גרופ
הימצאות חיידקי סלמונלה במוצרי החברה
ב-25 באפריל 2022 הודיעה החברה על הימצאות חיידקי סלמונלה במוצרי השוקולד המיוצרים על ידה. החברה עשתה ריקול למגוון גדול של מוצרי השוקולד השונים שלה. בין המוצרים שירדו מהמדפים: שוקולד פרה, פסק זמן, ממולדה, טעמי, טורטית, אגוזי וכיף כיף. החברה סגרה את פס הייצור במפעלה בנוף הגליל.
סלבה ברזילאי
ביוגרפיה
ברזילאי נולד בריו דה ז'ניירו, ברזיל לרחל ואמיליו ברזילאי, השלישי מתוך 11 אחים. בשנת 1971 עלה לישראל עם תנועת הנוער "הבונים דרור - ברזיל" לקיבוץ ברור חיל שבדרום הארץ. עם עלייתו ארצה החל ברזילאי לימודי חינוך גופני במכון וינגייט. בסוף שנות ה-70 חבר יחד עם להקת ברור-חיל לזמר והמוזיקאי מתי כספי, וביחד העלו את המופע ארץ טרופית יפה, אשר התקיים ברחבי ישראל וצולם לרשות השידור ב-14 באוקטובר 1978.
שטראוס גרופ
הימצאות חיידקי סלמונלה במוצרי החברה
בהמשך הורחב הריקול לכל מוצרי המפעל בנוף הגליל. שטראוס אמרה שהמפעל ישוב לפעילות רק אחרי שיתוקנו כל הליקויים. משרד הבריאות סגר את המפעל ל-3 חודשים לפחות.
סלבה ברזילאי
ביוגרפיה
שירת כחובש קרבי בצה"ל.
שטראוס גרופ
הימצאות חיידקי סלמונלה במוצרי החברה
לפי משרד הבריאות, אותרו דגימות חיוביות לסלמונלה בתוך מפעל שטראוס בנוף הגליל והיו כשלי תחזוקה. מתוך כ-300 דגימות שנלקחו באירוע (מקו הייצור של המפעל, חומר גלם ומוצרים בתהליך, ממוצרים סופיים בתוך המפעל ובדרכי השיווק), נמצאו כ-30 דגימות חיוביות לסלמונלה (מתוך המפעל בלבד) מה שעלול להעיד על היקף המוצרים הנגועים שמוערך בכ-10% מכלל המוצרים וייתכן שאף יותר.
ב-28 באוגוסט 2022 החזיר משרד הבריאות את אישור הייצור הנאות למפעל שטראוס עלית. המשרד התיר למפעל לייצר תחילה ופלים ללא גלוטן מתוך כוונה להחזיר את הייצור באופן מדורג.
סלבה ברזילאי
ביוגרפיה
בשנת 1981 החל לימודי משחק ותיאטרון בסמינר הקיבוצים, וב-1982 היה לשחקן בית בתיאטרון הנגב והשתתף בין השאר בהצגות: "הקמצן", "המסע המופלא של הקרפד", "רביו איזה נוער", "דודי שמחה", ועוד. במהלך שנות ה-80 שיחק ברזילאי במספר תיאטראות מובילים בישראל, וביניהם הבימה ("תינוקות לילה" של א.ב יהושוע, בה גם ערך את הכוריאוגרפיה), תיאטרון באר שבע ("עקרונות הכתיבה"), תיאטרון יגאל אפרתי (פסטיבל עכו - "שחקני מילואים"). ב-1982 הקליט יחד עם חברו הקרוב אריק איינשטיין את השיר "בשבחי הסמבה" מתוך האלבום "יושב על הגדר", שם הוא מצר על הפסדה של נבחרת ברזיל במונדיאל 82'.
שטראוס גרופ
הימצאות חיידקי סלמונלה במוצרי החברה
ב-22 בנובמבר 2022 הודיעה חברת שטראוס כי היא החזירה לשיווק את מוצרי השוקולד שלה. כמו כן בחברה מציינים כי מפעלי עלית בנוף הגליל שבו לייצור, לאחר שבוצעו בהם השקעות משמעותיות במטרה להבטיח את איכות ובטיחות המוצרים ברמה הגבוהה ביותר.
הקפאת הפרסום ב"עכשיו 14" והחרם הנגדי
באוגוסט 2023 הודיעה חברת שטראוס ל"עכשיו 14" על הקפאת הפרסום בערוץ עקב "התבטאויות פוגעניות שונות, חוזרות ונשנות, בעת האחרונה בתוכניות המשודרות בערוץ", לטענתם. בתגובה התפתח חרם צרכנים על החברה, אליו הצטרפו עשרות רבנים מהציונות הדתית שקראו לחרם על שטראוס משום שלטענתם זהו הערוץ היחיד שמשרת את הציבור המסורתי והשמרני בישראל, והקפאת הפרסום בו היא ניסיון השתקה פוליטי של הציבורים הללו. במכתב פתוח שפרסם מנכ"ל שטראוס, שי באב"ד, הוא נימק את החלטת החברה והדגיש כי "מעולם לא החרמנו וגם לא נחרים אף ציבור בישראל".
סלבה ברזילאי
ביוגרפיה
ב-1990 החל לעבוד בערוץ הספורט בתוכנית היומית "חמש על האש" בשיתוף ערן בן-זאב ומירי נבו. במהלך שנות עבודתו בערוץ הספורט ראיין ברזילאי שחקנים ומאמנים רבים מובילים מרחבי העולם, וביניהם רונאלדו, חיים רביבו, לואיס פליפה סקולארי וחברו הקרוב רומאריו.
בין השנים 1994–2005 כתב טורים שבועיים ומאמרי דעה למדור הספורט של "ידיעות אחרונות".
מ-2005 החל ברזילאי לעבוד כפרשן בערוצי הספורט של חברת צ'רלטון, עבורם הוא סיקר את ליגת העל הברזילאית, ליגת העל הפורטוגלית, גביע הליברטדורס, הליגה האירופית, ליגת האומות ואת גביעי קופה אמריקה בכדורגל השונים (קופה אמריקה 1995 - קופה אמריקה 2021).
לאורך השנים סיקר ברזילאי שמונה גביעי עולם בכדורגל עבור ערוצי התקשורת השונים (איטליה 1990, ארצות הברית 1994, צרפת 1998, יפן וקוריאה 2002, גרמניה 2006, דרום אפריקה 2010, ברזיל 2014 ורוסיה 2018).
חיים אישיים
ברזילאי היה נשוי להילה, אב לשני ילדים וסב לשלושה נכדים.
נפטר ב-25 באוגוסט 2021, בגיל 69, לאחר שחלה במחלת נגיף הקורונה.
אובדן בקרב גברים
אובדן בקרב גברים היא סוגיה שנגזרת מעולם התוכן של עבודה סוציאלית, במסגרת טיפול רגיש מגדר בגברים, ומקבלת התייחסויות סוציולוגיות, פסיכולוגיות תוך כדי התבוננות מגדרית במושג.
התמודדות עם אובדן
אירועים משבריים שיש בהם אובדן, מהווים חלק בלתי נפרד מהחיים. רבות מחוויות האובדן שזורות בתהליך ההתפתחות הנורמטיבי, וממלאות תפקיד חשוב בהתפתחות פסיכולוגית. חוויות אחרות הן חוויות אובדן אשר מתפתחות בעקבות אירועים בלתי צפויים. חוויות אובדן יכולות להחוות בעוצמה שונה, חלקן עוצמתיות מאוד, כמו אובדן של אדם קרוב, הפסקה של קשר משמעותי (גם אם השותף לקשר אינו מת) ופגיעה חמורה במצב בריאותי. חוויות אובדן אחרות, הנחוות בעוצמה נמוכה יותר, כוללות בין היתר פרישה ממקום עבודה, פיטורים, גירושים, הגירה ועוד.
המשותף לכל אירועי האובדן, הוא קשר קרוב של האדם עם אנשים, קשר עם הסביבה, עם מערך האמונות האישי ועם הגוף, אשר מגדירים את הזהות האישית של האדם. לכן, אירועים שיש בהם אובדן של אדם, אובייקט או סביבה, פוגעים בתחושת הזהות של האדם. במצב זה, האדם מרגיש כי חלק מהווייתו נלקח ממנו. חוויה זו פוגעת בתחושת היציבות והביטחון ומערערת את שיווי המשקל הנפשי בו היה מצוי קודם. חוויית אובדן כוללת במידה מסוימת מרכיבים טראומטיים. היא עלולה לעורר מגוון רגשות כגון כאב, עצבות, מרירות, צער, אשמה, געגוע, כעס, בושה, בלבול, תחושת קטיעה של רצף החיים, ניתוק רגשי, הפרעות שינה, חוסר יכולת להרגיש הנאה מהחיים, מחשבות אובדניות, קושי בתפקוד יומיומי ואף התנהגויות כגון שימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים ומחלות גופניות.
אבל היא תגובה אנושית ואישית לאובדן. התהליך הרגשי שמתפתח בעקבות האובדן הוא ספונטני, בחלקו אינו רציונלי ואינו נשלט על ידי האדם, אך הוא נורמטיבי. תהליך רגשי זה נחוץ כדי לחזור לשיווי משקל ולשגרת פעילות רגילה, ולכן ניתן לייחס לו ערך הישרדותי. בספרות התאורטית, הקלינית והמחקרית נטען כי גברים מגיבים באופן שונה מנשים לאובדנים הכרוכים במעברים. דרכי ההתמודדות עם אובדן משתנה מאדם לאדם ומתרבות לתרבות, אך עם זאת, נמצא כי להתמודדות עם אובדן אצל גברים קיימים מאפיינים ייחודים.
הבדלים מגדריים
מחקרים שבחנו את תגובותיהם של גברים ונשים במעברי חיים הכרוכים באובדנים ותהליכי התאבלות, כמו: הגירה, גירושין, מוות של ילד, הורה או בן זוג, מצאו הבדלים מגדריים. גירושין, הגירה ומותו של אדם קרוב, הם אירועים מלחיצים בעלי השלכות לטווח המיידי ולטווח הארוך. לדוגמה, פטירת תינוק בסמוך ללידתו, יכולה להוות אירוע של אובדן טראומטי בעל השלכות מידיות ומתמשכות על שני ההורים. מחקר שבדק את ההבדלים בחוויית האובדן והסתגלות בעקבות גירושים, הגיע למסקנה שאם בכלל קיימים הבדלים בין גברים לנשים בתגובות לאובדן בן זוג, הם מצביעים בבירור על כך שגברים סובלים יותר.
התמודדות של גברים עם אובדן בגירושין
בקרב אבות לא משמורנים, נמצא כי הם חווים ייסורים נפשיים, תחושות אובדן, עצב בדידות ותחושת חוסר שייכות. תחושת אובדן מרכזית שחווים גברים בגירושין, נובעת מהשינוי בתפקידם ההורי, כאשר הילדים עוברים בדרך כלל למשמורת האם. גם הגירה מארץ לארץ ומתרבות לתרבות הוכרה בספרות כמעבר מלחיץ שמביא בעקבותיו לעיתים קרובות התאבלות על אובדן משפחה, חברים, שפה, מוזיקה אוכל ועוד. אובדנים אשר עלולים לאיים על זהותו של האדם ולהעלות את רמת פגיעותו הנפשית. מחקר שבדק את ההבדלים בין נשים לגברים ברמת הלחץ והמצוקה בקרב מהגרים מקסיקנים בארצות הברית, מצא כי נשים סבלו יותר מגברים ממצוקה נפשית, אך הבעיות לא היו ייחודיות לנשים, גם גברים סבלו ממצוקות אלה. התמונה המתקבלת ממחקרים שנעשו מראה אם כן שגברים סובלים במצבי מעבר ואובדן לא פחות מנשים ובמקרים מסוימים אף יותר.
כאשר החברה אינה מעודדת גברים ובנים להביע רגש, ואינה מקבלת את דרכי הביטוי של האובדן אצל בנים, החברה מעבירה להם מסר שיש להם פחות צרכים רגשיים מאשר לבנות. בנים ובנות נולדים עם פרופיל פסיכולוגי דומה - הם רגישים במידה שווה, בעלי כושר ביטוי שווה, תלותיים וזקוקים למגע גופני במידה שווה. עם זאת, ככל שבנים ובנות גדלים, מתרחש תהליך של חיברות אשר מוביל לבניית "זהות גברית" אצל הבנים, הכוונה לאימוץ סטריאוטיפים ותפקידים הנתפסים כגבריים בחברה נתונה. המין הוא זכר, אך, הזהות הגברית מתפתחת בתהליך מורכב של אינטראקציות עם התרבות הגברית. הבנות לומדות להתנהג בצורה "נשית" (מילוליות, רגשניות, עדינות, אימהיות מטבען ועוד), בנים לומדים להיות "גברים" (רציונליים, עצמאיים, חזקים, אגרסיביים ועוד). בתהליך חברות זה, לומד הילד להעריך גילויים של גבריות, כמו אומץ פיזי, תחרותיות ותוקפניות. שכר ועונש, עידוד והרתעה, כך, במצבי אובדן, הבן לומד לחיות בהתאם לנורמות המצופות ממנו ואלה, דוחקות הצידה במידה רבה, רבים מרגשותיו. הוא יעדיף שלא להפגין רגשות של עצב וכאב כי אלה יגרמו לו להיראות חלש בעיני עצמו ובעיני הזולת. הקודים של הגבריות, כגון: להיות מאופק, חזק, אחראי ומגן, משפיעים על אופני ההתמודדות של הגברים עם חוויות של אובדן. מאז סוף המאה ה-20 התפרסמו מאמרים וספרים רבים העוסקים בבעיותיהם ובצורכיהם המיוחדים של גברים במצבי אובדן. ההכרה בהבדלים שבין המינים עוררה גם את הצורך להכיר גם ב"רגישות מגדרית" בנושא זה.
אופני התמודדות של גברים עם אובדן
לעומתם, נשים יתמודדו באופן יותר רגשי ויתנו פורקן לרגשותיהן, כמו כן הן נתפסות אחראיות על התמיכה הרגשית של משפחתן כך שבזמן אובדן הן תעסוקנה יותר מגברים בתמיכה רגשית.
משאבים נפשיים של גברים בהתמודדות עם אובדן
בהתמודדות עם אובדנים, מתקשים גברים ביצירת קרבה רגשית ובבקשת עזרה ותמיכה חברתית או מקצועית. בהשוואה לנשים, גברים חסרים מיומנויות וטכניקות רגשיות מספקות, הם אינם מיומנים בשפת רגש ונוטים להתרחק מחשיפת פגיעותם בעיני אחרים. הנורמות לעזרה הדדית בין גברים מוגבלת בסבלנות ובזמן. גברים ירבו לסייע זה לזה בדמות פעילות משותפת, פחות באמצעות שיח רגשי וגם אם יזדקקו לכך הם יתקשו ליצור קרבה רגשית. לנשים יש יותר רשתות תמיכה עליהן הן יכולות להישען בזמנים של משבר ואובדן. הרשת החברתית הגברית בדרך-כלל קטנה יותר ופחות אינטימית.
גברים בעלי נכונות נמוכה יותר לבקש עזרה ואף ימנעו מחיפוש עזרה, גם כאשר הם חווים רמות גבוהות של מצוקה נפשית. התפיסה המצפה מגבר "להיות חזק" ו"בלתי תלוי", מציגה גברים המבטאים נזקקות לעזרה נפשית כחלשים ופגיעים. גברים אמורים להתנהג כמי שנותנים תמיכה לאחרים, בעיקר למשפחותיהם. מצב שיוצר קונפליקט תפקידי לגברים המחפשים תמיכה וחושפים בכך את פגיעותם. חיפוש עזרה, מזוהה עם הסטריאוטיפ המסורתי של התפקיד הנשי ולכן בקשת עזרה, יוצרת איום משמעותי על תפיסת הגבר את תפקידו ועל הערכתו העצמית. הציפייה מגברים שיהיו רציונליים והאיסור על ביטוי רגשי על ידם, מותיר גברים רבים שחוו אובדן בחשש מהצפה על ידי רגשות אינטנסיביים ואף יותר מכך שהם יחשפו בעיני אחרים. מתברר שכמעט ולא קיימים שירותים המציעים עזרה לגברים במעברי חיים נורמטיביים. לדוגמה: כאשר בדקו את מצבם של גברים שהתמודדו עם הגירה, מצאו כי לא הוצעה לגברים עזרה מקצועית. מחקר אחר שבדק את מצבם של גברים גרושים שחיפשו עזרה, העלה כי לא קיימים בקהילה שירותים שמיועדים לגברים וכאשר פנו לשירותים מקצועיים אחרים, נתקלו בתגובת דחייה.