cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלברט קאהן (ארכיטקט)
קורות חיים
משרדו של קאהן הצליח להסתגל לצרכים המשתנים של מלחמת העולם הראשונה, ותכנן מספר שדות תעופה ובסיסים צבאיים עבור ממשלת ארצות הברית במהלך המלחמה. עד מלחמת העולם השנייה, המשרד של קאהן בו עבדו כ־600 איש, היה מעורב בהפיכתה של תעשיית דטרויט לחלק מארסנל הדמוקרטיה של אמריקה (מטבע הלשון שטבע הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט בנאומו המפורסם מסוף שנת 1940). המשרד תכנן, בין היתר, את מפעל הטנקים של מאגר הציוד הצבאי של דטרויט, ואת מפעל המפציץ האווירי של ווילו רן, הבניין האחרון של קאהן שנמצא ביפסילנטי, מישיגן. חברת המנועים של פורד יצרה שם בהיקף המוני את הקונסולידייטד B-24 ליברייטור.
אלברט קאהן עבד על יותר מאלף פרויקטים של הנרי פורד ומאות נוספים עבור יצרניות רכב אחרות. הוא עיצב אולמות תצוגה עבור חברת פורד מוטור בכמה ערים כולל ניו יורק, וושינגטון הבירה ובוסטון. הוא נפטר בדטרויט ב־8 בדצמבר 1942.
החל משנת 2006, בערך 60 מהמבנים שתכנן קאהן נרשמו במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. לא כל העבודות של קאהן נשמרו. בית הספר התיכון הטכני קאס בדטרויט, שתוכנן על ידי מלקמסון והיגינבתם והוקם על ידי משרדו של אלברט קאהן בשנת 1922, נהרס בשנת 2011 לאחר שוונדלים רוקנו אותו ממרבית אביזריו וחפציו. בניין דונובן, שבו התמקמה לימים חברת התקליטים רשומות מוטאון, ננטש במשך עשרות שנים ומצבו התדרדר. העירייה הרסה אותו כחלק מתוכנית שיפור החזות העירונית שיישמה לפני הסופרבול XL 2006.
חמישה עשר מהמבנים של אלברט קאהן מוכרים רשמית על ידי סמני זיהוי היסטוריים במישיגן.
אלברט קאהן אינו קשור לאדריכל האמריקני לואי קאהן מפילדלפיה, פנסילבניה.
בניינים מעוצבים של קאהן
כל הבניינים ממוקמים בדטרויט, אלא אם כן צוין אחרת.
מבנים באוניברסיטת מישיגן
מבני הקמפוס שנבנו במהלך הקריירה שלו (מקור רשימה זו: שרייבר, פני. "הקמפוס של אלברט קאהן."עיתון אן ארבור אובסרבר" (The Ann Arbor Observer), ינואר, 2002, עמודים 27–33):
מבני הארגון היווני:
אלסטיקה (להקה)
Elastica הייתה להקת רוק בריטית שהוקמה בלונדון בשנת 1992. הלהקה הושפעה ממוזיקת פאנק רוק, פוסט-פאנק ומוזיקת הגל החדש. הם ידועים בעיקר בזכות אלבומם Elastica משנת 1995 כולל להיטם המצליח ביותר בארצות הברית, "Connection ". הם התפרקו בשנת 2001.
היסטוריה
באמצע 1992 החליטו חברת להקת סוויד לשעבר, ג'סטין פרישמן וג'סטין וולש להקים להקה. בסתיו אותה שנה נוספו הבסיסטית אנני הולנד והגיטריסטית דונה מתיוס. באוקטובר 1992. Elastica הוציאה באוקטובר 1993 את הסינגל הראשון שלהם, " Stutter ". בשנת 1994 הוציאה Elastica שני סינגלים מובילים בבריטניה (" Line Up " ו- " Connection ") והופיעו בתוכניות רדיו רבות. בנוסף, מערכת היחסים של פרישמן עם סולן Blur, דיימון אלברן עלתה לכותרות הצהובונים.
ה- LP הראשון של Elastica, Elastica, שוחרר במרץ 1995, ונכנס למצעד האלבומים בבריטניה במקום הראשון; הוא הפך לאלבום הבכורה הנמכר ביותר מאז Oasis ' Definitely Maybe שיא זה הוחזק למעלה מעשר שנים, עד אלבום הבכורה של ארקטיק מאנקיז, Whatever People Say I Am, That's What I'm Not בשנת 2006. הסינגל הרביעי שלהם " Waking Up " הגיע למקום 13 במצעד הסינגלים בבריטניה.
אמצע שנות ה -90 היו עדים ל"פלישה בריטית "נוספת באמריקה. "Stutter" ו- "Connection" זכו להשמעות רבות ברדיו באמריקה.
לאחר שחרורו של סינגל הפרידה "The Bitch Don't Work" בשנת 2001, הלהקה הודיעה על פרידה ידידותית.
חברים
חברים קודמים
אלבומי אולפן
1995 - Elastica
2000 - The Menace
עין חושניה
עֵין חוּשְׁנִיָה הוא קבוצת נביעות כקילומטר מזרחית לכפר חושניה הנטוש. המעיינות נובעים במספר נקודות על פני שטח של כחצי קמ"ר, הנביעה המרכזית נמצאת בגובה 790 מטר וספיקת המים הממוצעת בה הוא 15 מ"ק לשעה. עד לשנת 1986 מי המעיין נשאבו על ידי חברת מקורות, ושימשו כחלק ממי השתייה של היישוב קשת, כיום מימיו של המעיין זורמים מערבה לכיוון אגן נחל יהודיה.
מעיינות עין חושניה נמצאים בתחומי שמורת הטבע אירוס חושניה.
מצד נקרות
מצד נקרות הוא מבנה נבטי ומצד רומי ששימש כעמדת שמירה ושוכן על גדת נחל נקרות. העמדה הוקמה על ידי הנבטים כדי להגן על דרך הבשמים. המקום נעזב לאחר השתלטות האימפריה הרומית על דרכי המסחר הנבטיות. בתקופה הרומית הקדומה, שימש המצד כתחנות שיירות נבטית, בתקופה הרומית המאוחרת שימש כמצד רומי ונקודת שמירה.
היסטוריה
בסוף המאה הא' לפסה״נ סללו הנבטים את הדרך בין מואה הנבטית לעבדת דרך מכתש רמון, בדרך זו נוסדו כמה אתרים קטנים שנועדו לשמור על הדרך. רובם נושבו גם לאחר שסופחה ממלכת הנבטים לאימפריה הרומית בשנת 106 לספירה ועד ראשית המאה השלישית.
תיאור המצד
האתר כולל ארבעה מבנים. המבנה הראשון, מבנה נבטי, נמצא בחלק המזרחי של הגבעה, במרחק של כ-20 מ' ממנו נמצא המבנה רומי. על פסגת הגבעה, ממזרח לשני המבנים הללו בנוי מגדל תצפית קטן והמבנה הרביעי הוא בריכת מים בנויה, הנמצאת במעלה ערוץ הררי שמדרום לגדת נחל נקרות.
המבנה הרומי: הוא מגדל בעל תוכנית מרובעת. המגדל שהיה במקור בן שתי קומות, השתמר בגובה של כ- 3 מ'. עובי קירותיו 0.6 מ', והוא כולל שלושה חדרים: שני חדרים קטנים במערב וממזרח להם אולם מאורך. לכל חדר כניסה נפרדת לאולם. הכניסה למגדל היא הדרומית-מזרחית של האולם ורוחבה 0.8 מ'. צמוד לקירו הצפוני של האולם נמצאו מדרגות העלייה לקומה העליונה. גובה החדר עד לתקרה היה 2.2 מ'. בחדרים נמצאו ארונות קבועים בתוך הקירות.
מגדל התצפית - מידותיו כ- 4x3 מ', כולל חדר שקירותיו השתמרו בגובה של כמטר אחד. בריכת המים - בנויה אבני גזית, צורתה מרובעת, 7x7. היא השתמרה כמעט בשלמותה ובגובהה המקורי, כולל התקרה. בתקופת הפריחה של הממלכה הנבטית נוצלו מקורות המים הקבועים, ובמקביל לכך הופיעה לראשונה שיטת המאגורה. שיטה זו נעשתה לשלטת בנגב. למאגורות כמה תכונות ברורות: הן חצובות בסלע. החציבה נעשתה בדופן של ערוץ או במדרון. הצורה השכיחה היא של חלל מרובע ומעליו תקרה, שנתמכה בעמוד אחד או שניים ובכמה מקרים אף בארבעה עמודים. מיקומה של הבריכה במרחק כמה מאות מטרים מן המצד ומן הדרך. בשל הסלע הקשה שבערוץ הנחל, הבריכה לא נחצבה אלא נבנתה בצמוד לדופן הערוץ, לאחר מכן כוסתה בשפך אבנים ועפר על מנת לשמור מפני לחץ המים במאגר. תקרתה בנויה מלוחות אבן שטוחים, המונחים על שלוש קשתות והקירות הפנימיים מטויחים במספר שכבות טיח. בשאר הפרטים כגון ממדים, צורה, דרך ההזנה והפתחים להוצאת המים- דומה הבריכה למאגורות הנבטיות הנפוצות.
שיטה זו למניעת התאדות מעידה על הכרה יסודית של תנאי המדבר. את דפנות המאגורות, נהגו לטייח. אל המאגורה היה ניתן להיכנס דרך פתח, בדופן שפנה לעבר המדרון. לנוחות השואבים הותקנו בימת שאיבה ומדרגות אל הקרקעית. המים הוכנסו דרך פתח שני שבתקרת המאגורה.
ממצאי החפירות
חפירות ארכאולוגיות נערכו באתר על ידי רודולף כהן בשנים 1981–1982. המכלול הקרמי שנמצא על רצפת החדרים של המבנה הנבטי הקדום כוללת קערות נבטיות מצוירות, נרות וסירי בישול, האופייניים למאה הראשונה לספירה. כמו כן נמצאו מטבעות נבטיים של חרתת הרביעי ומולכו השני.
דון סטארק
דונלד "דון" סטארק (באנגלית: Donald "Don" Stark; נולד ב-5 ביולי 1954) הוא מפיק ושחקן יהודי-אמריקאי. ידוע בשל תפקידו כבוב פינסיוטי, אביה של דונה בסדרה "מופע שנות ה-70".
ביוגרפיה
סטארק נולד בניו יורק שבארצות הברית. הוריו הם נייט סטארק, בורסקאי ומנהל חנות ממוצא איטלקי, והארייט, עקרת בית יהודייה ממוצא גרמני. לו אח אחד, פרנק, ושתי אחיות, אניטה וברברה. סטארק סיים את לימודיו בבית הספר התיכון קליבלנד שבקליפורניה בשנת 1972. בזמן ששהה שם, בנוסף להיותו שחקן פוטבול, נבחר למספר תפקידים ראשיים בתאטרונים המקומיים של לוס אנג'לס. כמו כן שיחק בתפקיד הראשי במחזה של שייקספיר, אותלו, שזיכה אותו בפרסים מקומיים.
משחק
לסטארק יש רקע עשיר בריקודים, פיתוח גוף וכן ידע עשיר באמנות לחימה. ככל הנראה, תפקידו הגדול ביותר של סטארק הוא בוב פינסיוטי, אביה של דונה בסדרת הטלוויזיה "מופע שנות ה-70". בנוסף, גילם מספר תפקידים קטנים בסדרות כגון "תרגיע", "הבולשת", וכן שיחק בסרטים "מסע בין כוכבים 8: המפגש" ו"קפה סוסייטי". בנוסף השתתף בפרק של הסדרה "CSI". בסדרת הטלוויזיה "היפה והחיה" השתתף כאחד החוטפים של קתרין, ששמרו אותה בסנטרל פארק, היכן שוינס (החיה) מצא אותה וטיפל בה.
בשנת 2013 החל לגלם את אוסקר בסדרת הדרמה "על המגרש" ברשת VH1 למשך שלוש עונות, בכיכובו של דין קיין. בשנת 2015 שיחק בסרט הדרמה "אור בטוח" את דמותו של ג'ק קמפבל, לצד אוון פיטרס.
הפקות
סטארק הפיק מספר סדרות טלוויזיה קטנות. אולם, הוא השתתף כמפיק שותף של הסדרה "חברים" בין השנים 1998–2000.
חיים אישיים
סטארק מאמן את נבחרת הכדור בסיס שבה משחקת בתו.
קלע הכשף
קלע הכשף (באנגלית Spellslinger) היא סדרת ספרי פנטזיה בת שישה ספרים שנכתבה על ידי הסופר הקנדי סבסטיאן דה קאסל.
דון סטארק
חיים אישיים
הוא נישא לג'ולי סטארק ולשניים שתי בנות. לאחר מספר שנים התגרשו.
קלע הכשף
הספר הראשון בסדרה "קלע הכשף" יצא במאי 2017 והשישי "מנתץ הכתר" יצא באוקטובר 2019.
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות ברחבי העולם ותורגמה לעשרות שפות בניהם עברית, לסדרה יצאה גם סדרת המשך בשם "דרכי הארגוסים" וספר תוספת בשם "המגית האלמנה" על ידי אותו הסופר.
בעברית הסדרה הוצאה על ידי כתר הוצאה לאור ותורגמה על ידי לי עברון וענבל שגיב-נקדימון.
עלילה
העלילה עוקבת אחרי קלן ארגוס, נער בן 16 שהוגלה מעמו ושותפו העסקי רייקס ה"חתול סנאי" (חיה בדיונית) במסעותיהם בשישה מדינות ביבשת בדיונית בשם "אלדרסיה".
קלן, בעזרת תכסיסים רבים שלמד לאורך הדרך ועצותיה של מורתו הרוחנית "פריוס פרפקס" נחלץ לאורך הדרך מצרות וקשיים במהלך המסע.
דמויות
קלן ארגוס - הפרוטגוניסט, קלע כשף (אדם שמשתמש בחפצים כדי לחזק את יכולות הקסם שלו) פורע חוק שהוגלה מהשבט שלו בגלל שסבתו רצעה אותו אל ה"צל האפל", קלן הוא התלמיד של הנוודת פריוס פרפקס ונעזר בתובנות שלה במהלך המסע.
רייקס - "חתול סנאי" קלפטומן עם נטייה לרצח שמצטרף אל קלן בתור שותף עסקי לאחר שקוסם הרג את כל הלהקה שלו, מרבה להתווכח עם קלן על שאלות אתיקה אך רוב הזמן מקשיב לו, גם רייקס נדבק בצל האפל במהלך הסדרה.
על התשובה
על התשובה: דברים שבעל-פה הוא אוסף של כשמונה דרשות של הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק בנוגע לרעיון התשובה. אוסף הדרשות נערכו והובאו לדפוס על ידי הרב פנחס פלאי. שמונה הדרשות הושמעו ביידיש בשנים תשכ"ב-תשל"ד (1962-1974) ב"כינוס התשובה" שהתכנס מדי שנה בעשרת ימי תשובה מטעם הסתדרות הרבנים דאמריקה. הספר נערך בעברית במספר מהדורות מאז 1974 על ידי המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה של ההסתדרות הציונית העולמית.
תרגום לאנגלית בשם On repentance : the thought and oral discourses of Rabbi Joseph Dov Soloveitchik יצא גם הוא במספר מהדורות.
מיתולוגיה פיניקית
המיתולוגיה הפיניקית היא אוסף המיתוסים שהתפתחו על ידי הפיניקים. עמים ממוצא שמי, אשר ישבו במקור ברצועת חוף צרה המשתרעת בין רמיתה (לטקיה של היום) בצפון סוריה ועד העיר עכו, ומאוחר יותר גם לאורך מישור החוף הדרומי של ארץ ישראל. במיתולוגיה הפיניקית ניכר דמיון רב למיתולוגיה כנענית, לסיפורי עמי כנען ולסיפורים מהתנ"ך.
מקורות המידע על המיתולוגיה הפיניקית
מקור המידע המרכזי הוא כתביו של סנכוניאתון, היסטוריון, סופר וכוהן פיניקי שתיעד את המיתולוגיה הפיניקית וכתב על האלים והעולם. כתביו תורגמו ליוונית על ידי פילון איש גבל. פרגמנטים מחיבורו של פילון נשתמרו בחיבור הכנה לבשורה של אוסביוס (בישוף קיסריה במאה הרביעית לסה"נ). תעודות שנמצאו באוגרית מאשרות את הציטוט מן הסופר הפיניקי. פרופ פ' ב. פורבס מאוניברסיטת אדינבורו, התייחס אל היסטוריון הפיניקי סנכוניאתון וכתב כי מסמכים מהמאה ה-14 לפנה"ס מראס שמרה, אוגרית, שפורסמו ב-1929, "הוכיחו באופן סופי שסנחוניתון הוא ללא ספק דמות אמיתית לאור ההתכתבויות הרבות בינו לבין טקסטים הנ"ל".
הספר של פילון על המיתולוגיה הפינקית המבוסס על כתבי סנכוניאתון כלל שמונה כרכים ונקרא "ההיסטוריה הפיניקית" (Φοινικικη ιατοαρια או Φοινικικια). הוא התייחס בו לתיאור בריאת העולם, האלים והמיתולוגיה. המידע על ספריו של פילון על ההיסטוריה הפיניקית ידוע לנו בעיקר מהקטעים המצוטטים אצל אוסביוס בספרו "הכנה לבשורה". מתוך השוואה של 35 קטעים המצוטטים אצלו עם ציטוטים של אותם קטעים במקומות אחרים, עולה כי אוסביוס ציטט במדויק את פילון.
סיפור הבריאה
חוקר המקרא הגרמני אוטו אייספלדט, שהתמחה בחקר תרבות הפיניקים (שקרבתה לחלקים מהמקרא הוכחה בעבר), על פי ממצאי האוגריתית. אייספלדט מסתמך בפירושו על שני קטעים מכתבי פילון מגְבַל, העוסקים בתיאור דומה למה שאנו מוצאים במקרא. על פי כתביו של סנכוניאתון, סיפור הבריאה הפיניקי מתחיל באֵלָה בשֵם בָּאאוּ (Baau). באאו ה'אם הראשונית' מתוארת על ידיו בתור - לילה. האלה מופיעה במיתוסים: האכדי, הבבלי, הפיניקי והשומרי, בשמות בָּאאוּ (Baau), באהו (Bahu) או בוהו (Bohu) . חוקרים מוצאים קשר בין המיתולוגיה הפיניקית לבין הביטוי תֹהוּ וָבֹהוּ המופיע בבראשית א 2 . ומקשרים את תהו אל האלה תיאמת המופיעה באפוס אנומה אליש הבבלי ואת בהו אל האלה הפיניקית באאו. בקטע אחד המובא שם, מוצגת "סצנת־בראשית" ובה שני האלמנטים הקדומים, הרוח והכאוס, כשהרוח נושבת על פני הכאוס האפֵל. לאחר מכן בא תיאור של רוח זו כאחוזת תאווה־מינית.
התהוות העולם
בכתביו סנכוניאתון מתאר את התהוות העולם במסורת הפיניקית, ראשית הפולחן וייסודה של התרבות החומרית. בשונה מהתיאור הקצר הנמצא בספר בראשית, ומופיע כהערות לוואי בהתייחס אל שמות המייסדים, הרי בכתביו מתואר נושא זה בהרחבה. לאחר סיפור בריאת העולם הוא מספר על המצאת המזון, המצאת התפילה לאל בזמן של בצורת, המצאה של האש, המצאה של בית ומחסה, המצאה של בגד מגן לגוף מעורות חיות, תהליך קביעת המועדים ולאחר מכן המצאה של הציד והדיג, המצאה של הברזל המצאה של לחשים והגדת עתידות, המצאה של החקלאות ועוד.
הוא מרבה לתאר בכתביו את האל הכנעני אל, ובתרגום כתביו פילון איש גבל מזהה את אל עם קרונוס היווני.
מיתוס פיניקי המופיע בכתביו מספר שאיש בשם אוסוס שנלכד ביער בוער, כרת עץ, דחף אותו לים וכך ניצל מן האש, וזה היה הפיניקי הראשון שהפליג בים.
פנתיאון האלים
פנתיאון האלים הפיניקי (שנקרא בפיניקית "פחר" או "מפחרת", כנראה במשמעות "אסיפה") כלל את האלים: אל, אשרה, בעל, ענת, עשתרת, מלקרת, אשמן, תנת, בעל חמן, רשף וירחיבול, כשפולחן הבעל היה מקובל מאוד בערים הפיניקיות, שהגדולות בהן הן צידון וצור. עם זאת, דתם של הפיניקים לא הייתה אחידה ונבדלה מעיר לעיר: בעיר ארוד היה נפוץ פולחן האל דגון, אולי אותו דגון שמיוחס במקרא לפלשתים. בעיר גבל היה נפוץ פולחן האלה בעלת גבל, בצידון היה נפוץ פולחן האל אשמן, בצור של מלקרת ובקרתגו של תנת ובעל חמן.
בתקופה ההלניסטית הופיע האל בעל שמם (בעל השמים), שכנראה הובא על ידי ספנים פיניקים ממסעותיהם והוא זהה, ככל הנראה, לזאוס ההלני. בעל שמם משמש כאל השמש ואלוהי השמים ולצידו שולטים האלים בעל מדגה ובעל צפון.
גד רכליס
גד (גדי) רכליס (נולד ב-5 בפברואר 1967) הוא שחמטאי בדרגת רב-אמן, אלוף ישראל לשנת 1988.
ביוגרפיה
גד רכליס נולד במולדובה. בשנת 1977 עלה לישראל עם משפחתו והתגורר בבאר שבע. התאמן אצל אליהו לבנט. בוגר בית הספר התיכון מקיף ו'. בעל תואר שני במדעי המחשב מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מתגורר בתל אביב-יפו.
הופעות באולימפיאדות
רכליס ייצג פעמיים את ישראל באולימפיאדות השחמט.
STS-85
STS-85,הייתה המשימה ב-23 של מעבורת החלל דיסקברי. המטרה העיקרית הייתה ביצוע ניסויים בעזרת מערכת CRISTA-SPAS.
המשימה
מעבורת החלל שוגרה ב-7 באוגוסט 1997 מכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי.
המטרה העיקרית הייתה ביצוע ניסויים בחקר אטמוספירה בעזרת מערכת CRISTA-SPAS שנבנתה בשיתוף פעולה עם סוכנות החלל הגרמנית. זו הייתה המשימה השנייה של המערכת אחרי STS-66 בשנת 1994. המערכת שוחררה מתא המטען של המעבורת ל-9 ימים והוחזרה לתא המטען לאחר השלמת תוכנית הניסויים. המערכת הייתה מיועדת לחקר אטמוספירה. בנוסף לכך בוצעו פעילויות עם זרוע רובוטי חדש שתוכנן בסוכנות החלל היפנית.
סוכנות החלל הקנדית תכננה ניסוי בתחום חקר חוסר כבידה שבוצע על ידי נציג הסוכנות בצוות המעבורת.
משך המשימה הוארך ביום עקב תנאי מזג אוויר באתר הנחיתה. המעבורת נחתה ב-19 באוגוסט במסלול נחיתה מס' 33 במרכז החלל קנדי.
ראיין קופר
ראיין קופר (באנגלית: Ryan Cooper; נולד ב-3 באפריל 1986) הוא שחקן ודוגמן אוסטרלי.
קריירה
בשנת 2015, שיחק בתפקיד משנה בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים "איי קנדי" ששודרה ברשת MTV. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "Digital Physics".
בשנת 2016 שיחק בסרט הקולנוע "Heirloom".
בשנת 2017 הוא הופיע בסרט הקומדיה השחורה "לילה קשוח", בו גילם חשפן שמת בעיצומה של מסיבת רווקות. באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "Day 5".
בשנת 2019 שיחק בפרק בסדרת הטלוויזיה "שוטרים בדם". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "Christmas a la Mode". שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד ראשי בסרטי הטלוויזיה "Christmas on Ice" ו-"Demise".
בשנת 2021 שיחק בסרט הטלוויזיה "His Killer Fan". באותה שנה התארח בסדרות הטלוויזיה "פשוט ככה" ו"בול".
רוברט פרה
רוברט ג'יי פרה (באנגלית: Robert J. Pera; נולד ב-10 במרץ 1978) הוא יזם ואיש עסקים אמריקאי. המייסד של חברת טכנולוגיית התקשורת "Ubiquiti Networks" ובעליה של קבוצת ה-NBA ממפיס גריזליס.
בגיל 36, זכה במקום ברשימת עשרת המיליארדרים הצעירים ביותר של פורבס.
ביוגרפיה
פרה הקים את חברת שירותי המחשב הראשונה שלו בזמן שלמד בתיכון, והחברה סיפקה שירותי רשת ומסד נתונים לעסקים מקומיים. הוא שיחק גם בקבוצת הכדורסל של התיכון, אך נאלץ לפרוש בשל בעיות לבביות.
הוא למד לתואר ראשון ושני בהנדסת חשמל ולתואר ראשון בשפה היפנית באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, ואף היה באחוות הסטודנטים פי בטא קפא. במהלך לימודיו הוא התמקד בתקשורת אלקטרונית וביצירת מעגלים.
לאחר לימודיו החל לעבוד באפל, והועסק בהתאמת הפליטות האלקטרומגנטיות של מכשירי ה-Wi-Fi לעמידה בתקני רשות התקשורת הפדרלית. במהלך עבודתו הבחין כי באמצעות התאמות נכונות ניתן להגדיל את טווח האותות של המכשירים בעשרות קילומטרים, אך כשהבוסים שלו באפל התעלמו מהרעיון שלו, פרה החליט לבנות מודול Wi-Fi בעלות נמוכה ובעל ביצועים גבוהים משלו.
בתחילת 2005 השקיע 30,000 דולרים מכספו האישי ונטל הלוואות על מנת להקים את חברת Ubiquiti Networks, העוסקת באספקת רשת למקומות שבהם אין תשתיות אינטרנט ראויות.
ב-25 באוקטובר 2012 רכש את קבוצת הכדורסל ממפיס גריזליס מה-NBA. הקבוצה הגיעה ברציפות לפלייאוף במהלך חמש העונות הראשונות של כהונתו כבעלים. בשנה הראשונה לבעלותו של פרה, הגריזליס ניצחו 56 משחקים, שיא מועדון, והופיעו לראשונה אי פעם בגמר המערב. במהלך השנתיים הראשונות לכהונתו הקבוצה ניצחה ביותר משחקי פלייאוף מאשר במהלך 17 העונות הקודמות של הקבוצה ב-NBA.
פרה מחזיק בקרן גריזליס, ארגון צדקה לספורט הפועל בממפיס.
פרדריק פסקה
פרדריק פסקה (בצרפתית: Frédéric Goupil-Fesquet; 1817 – 1878) היה צייר וצלם צרפתי, הראשון שצילם את ארץ ישראל במסגרת מסע שערך מצרפת בשנת 1839.
מסעו לארץ ישראל
תהליך הצילום דאגֵרוֹטִיפּ הוכרז על ידי דאגר ב-19 באוגוסט 1839, וכבר באוקטובר מצא פרדריק פסקה את עצמו בנמל מרסיי מפליג ללבנט כשהוא עמוס בארגזים רבים בהם מאוחסנים פלטות הצילום (פלטות הצילום בתהליך זה היו ממתכת) וכימיקלים רבים שישמשו אותו במסע שנמשך מספר חודשים וכמובן מצלמה וחצובה בגודל ארגז גדול.
עד הופעת הצילום, אנשים קראו על אתרים מפורסמים בעולם ונאלצו להסתפק בתאורים כתובים או באיורים וציורים של אתרים אלו. הופעת הצילום איפשרה להפיץ צילומים של אתרים מבוקשים והיוותה מהפכה עבור הציבור הרחב שלא היה באפשרותו לבקר אתרים אלו בתקופה הנדונה. (רק אחוז קטן מהאוכלוסייה טייל לארצות זרות בתקופה זו).
במסגרת תשוקה זו לצילומים של אתרים מפורסמים, נואל לרבורס, צייר וצלם צרפתי, פנה לעסוק בהפקת סיפרי צילום, והוא שסיפק לפסקה את המצלמה ששימשה אותו במסע זה. המצלמות שהיו בשימוש בתקופה זו היו מצלמות פורמט גדול. ("5X7 במקרה זה)
במסע זה התלווה פסקה לדודו הצייר הצרפתי הוראס ורנה  שהיה מורו לציור, וגם שלח ידו בצילום. חלק מהמקורות מציינים שגם בן הדוד שארל מארי בוטון הצטרף וחלק נוסף מהמקורות מציינים ש פייר-גוסטב ז'ולי דה לוטבינר  השתתף בחלק מהמסע.
ההפלגה הסתיימה באלכסנדריה, במצרים משם המשיכה המשלחת לקהיר וצילמה צילומים באתרים השונים.
מקהיר המשיכה המשלחת במסע קרקעי לירושלים, שם שהו בתאריכים 11 עד 14 בדצמבר 1839. במהלך ימים אלו צילם פסקה מכיוון הר הזיתים את העיר ירושלים, כולל הר הבית, חומות העיר וסביבותיה. מירושלים המשיכה המשלחת לעכו, שם צילם פסקה את העיר העתיקה על גגותיה, האנשים השוהים בה וברקע המבצר הצלבני. לבסוף צילם את העיר נצרת וסביבתה. מנצרת המשיכה המשלחת לדמשק, לטורקיה וחזרה לפריס בתחילת 1840.
עם שובו מהמסע לא פרסם עוד צילומים ורק עסק בציור, לא נמצאה עדות נוספת לשימוש במצלמה על ידיו.
איכות עבודתו
צילומיו של פסקה מצטיינים בקומפוזיציות נאות, בשווי משקל אסתטי, בניהול שכבות מדויק של שדה קרוב, שדה רחוק, ומרכז התמונה. עובדות אלו מפתיעות כשמדובר באדם צעיר שזה היה מגעו הראשון והאחרון במצלמה. אין ספק שכישוריו כצייר היו לו לעזר וכנראה נעזר גם בדודו, המורה לציור.
צילומיו התפרסמו בזמנו בכל העולם, בין היתר מאחר שצילומי ארץ הקודש שלו היו הראשונים שבנמצא. בנוסף הם הוצגו בסלון של פריז.
אנגולו קאנטה
אנגולו קאנטה (בצרפתית: N'Golo Kanté; נולד ב-29 במרץ 1991) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר באל-איתיחאד מליגת העל הסעודית ובנבחרת צרפת.
קריירת מועדונים
קאנטה נולד ברובע העשירי של פריז, אחד מתשעה ילדים להורים שהיגרו לצרפת ממאלי. בגיל עשר החל לשחק במועדון הנוער בסירן, ושיחק שם במשך תשע שנים. ביולי 2010 עבר לקבוצת בולון שבבולון-סור-מר, במאי 2012 רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגה השנייה בצרפת, עונה לאחר מכן שיחק עם בולון בליגה השלישית וכבש שלושה שערים ב-37 משחקים. ביולי 2013 עבר לקן מליגת המשנה, בעונתו הראשונה בקבוצה שותף ב-38 משחקים, כבש פעמיים וסייע לקן להעפיל לליגת העל. בעונת 2014/2015 שיחק ב-37 משחקי ליגה וכבש פעמיים.
באוגוסט 2015 רכשה לסטר סיטי מהפרמייר ליג באנגליה את כרטיס השחקן שלו תמורת שמונה מיליון אירו וקאנטה חתם בקבוצה לארבע עונות. בעונת 2015/2016 נבחר לנבחרת העונה בפרמייר ליג וסייע ללסטר לזכות באליפות הראשונה בתולדותיה.
ביולי 2016 עבר קאנטה לצ'לסי תמורת 32 מיליון ליש"ט וחתם בקבוצה על חוזה לחמש שנים. בעונתו הראשונה בקבוצה נבחר לנבחרת העונה ולכדורגלן השנה בליגה האנגלית.
ב-12 במאי 2017 זכה עם קבוצתו, צ'לסי, באליפות הליגה, לאחר ניצחון קבוצתו על וסט ברומיץ' 0–1.
בעקבות אליפות זו, הפך קאנטה לשחקן הראשון בפרמייר ליג, שזוכה בשתי אליפויות רצופות בשתי קבוצות שונות (לסטר סיטי וצ'לסי).
נבחרת
ב-2016 זומן לנבחרת צרפת, הוא רשם את הופעת הבכורה שלו ב-25 במרץ כשנכנס כמחליף בתחילת המחצית השנייה במשחק ידידות מול נבחרת הולנד. ב-29 במרץ כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון על נבחרת רוסיה 2–4. בקיץ נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2016, טורניר בו זכתה במקום שני אחרי שהפסידה בגמר 0–1 לפורטוגל.
ביולי 2018 זכה יחד עם נבחרת צרפת במונדיאל שנערך ברוסיה.
סטטיסטיקה
מעודכן ל-18 ביוני 2023 1 כולל מגן הצדקה והסופר קאפ האירופי
מוזיקה il
רקע
במהלך שנת 2020, כתוצאה מהתפרצות נגיף הקורונה בישראל, חלק מאומני ישראל ומוזיקאים בפרט נקלעו למשבר כלכלי. למעשה, כבר מתחילת חודש מרץ החלו הגבלות משמעותיות על התקהלויות וכתוצאה מכך בוטלו הופעות רבות כך שחודשים ארוכים מוזיקאים ואנשי במה אחרים נותרו ללא פרנסה. הדרך היחידה להכנסה בסיסית של מוזיקאים ממקצועם הוא באמצעות תמלוגים על השמעת יצירותיהם.
כתוצאה מכך, חברו טלעד ואקו"ם כדי להקים ערוץ טלוויזיה שישדר תכנים ישראליים בחינם 24/7 בחבילות הטלוויזיה הרב ערוצית בישראל.
ב-19 בנובמבר הועבר הערוץ בשידורי yes לאפיק 96, עקב עליית ערוץ "האח הגדול LIVE".
ב-7 באוגוסט 2023 הערוץ עבר לאפיק 200 עקב עליית ערוץ "ילדותי" בשידורי yes
אברטיסטים
עלייה
הדרישה לביעור כל מי שנחשד כבוגד מבית, לפיקוח מחירים ולמדיניות מלחמה חסרת פשרות, גיבשה כמה דמויות אחרות בזירה הציבורית לגוש תומכים שאֶבֵּר היה רק אחד בתוכו. שומט, שכיהן כתובע בקומונה הפריזאית, היה בכיר ממנו למעשה. עמם ניצבו שארל-פיליפ רונסן, פרנסואה ונסן ואחרים. מרכז כוחם היה במועדון הקורדליירים הוותיק, שז'ורז' דנטון עמד בראשו בעבר ושאבר התמנה לבסוף לנשיאו. היו להם כוח רב בקומונה של הבירה ואוהדים פזורים במשרדי הממשל. במועדון היעקוביני, ז'אק ביו-וארן וז'אן-מארי קולו ד'ארבואה התקדמו לצמרת בשם אותו מצע. ה"אברטיסטים", כפי שנודעו רק בדיעבד, לא היו קבוצה מגובשת עם הנהגה אלא, בדומה לסיעות אחרות במהפכה, פלח מסוים של הספקטרום הפוליטי, שנדחק לפעול ביחד מתוך לחץ מעבריו. כמו כן, קישרו ביניהם גם אינטרס טהור ורקע דומה. כולם היו חדשים יחסית בזירה, ולכן רחוקים מן השררה. רכיבה על גל הזעם העממי הייתה מקפצה אל לב הממשל. הם היו משמאל למונטניארדים בכך שתבעו פעולה נחרצת נגד האופוזיציה של הז'ירונדינים המתונים בוועידה, בה ראו סוכני אויב, אם כי טרחו לפייס את השליטים; ומימין ל"נזעמים", שאבר מעולם לא קיבל את מצעם הכלכלי אף בימיו הפופוליסטיים. קודם התנגד לפיקוח מחירים עקרונית בעיתונו רב-התפוצה, וגם אחר כך הבהיר כי אין לאמידים בבירה ממה לחשוש.
שיא
באביב 1793, לנוכח המפלות החוזרות בחזית, חדלו חלוצי מי שיכונו האברטיסטים מזהירותם ומן הקו הסביל בעד הממשל. הם החלו לשתף פעולה בזהירות עם ה"נזעמים." ב-9 במרץ הנהיג אבר המון זועם שניתץ את בתי-הדפוס של עיתוני הז'ירונדינים, ולמחרת בבוקר צעד בראשם לוועידה, בקריאה להדיח ולשפוט את חברי האופוזיציה בעוון בגידה. המונטניארדים לא התרשמו, והאספסוף נסוג. העיתונאי הוסיף להסית נגד הז'ירונדינים וכל מי שהיה שותף, לפחות בעיניו, לקנוניה האנטי-מהפכנית העצומה שחבקה לכאורה את המדינה. במאי, הז'רונדינים צברו תנופה בוועידה, בגלל שליחת מונטניארדים רבים לחזית כנציגים מיוחדים בתפקיד. הם הקימו ועדת חקירה לבחינת המזימות נגדם. אבר וכמה "נזעמים" נעצרו בהוראתה ב-24 במאי. אבל התחזקות הימין, על רקע המשבר הלאומי הכולל, הטרידה את רובספייר ושותפיו; ב-26 הוא הכריע לתמוך בטיהור בכוח של הז'ירונדינים, ונאם בעד התקוממות לשם כך במועדון היעקוביני. ב-27 שוחרר אבר ממעצרו, כשהרוב המונטניארדי ביטל את הצו. כששתי המפלגות הגדולות התכוננו לעימות הסופי, לאברטיסטים נכונה שעת הכושר להתקרב למוקד השלטון.
קורט ויגלט
מאז מלחמת העולם הראשונה, ויגלט היה בהנהלת דויטשה בנק והפך לסגן דירקטור ב-1922. הוא היה מעורב גם בתעופה מסחרית, והיה גורם מרכזי בהקמת דויטשה לופט הנזה על ידי מיזוג של כמה חברות תעופה גרמניות קיימות.
מ-1934 ויגלט היה חבר-פטרון SS (מונח: Förderndes Mitglied der SS) ותמך כלכלית ב-SS. הוא עמד בראש ה-der Reichsgruppe Deutscher Kolonialwirtschaftlicher Unternehmungen (קבוצת הרייך של מפעלים כלכליים קולוניאליים גרמניים) הנאצית מאז הקמתה ב-1936. משנת 1937 היה חבר במפלגה הנאצית.
אברטיסטים
שיא
המהלך נגד האופוזיציה בוצע בעיקרו בשיתוף-פעולה בין ה"נזעמים" לאברטיסטים – האחרונים עדיין היו נחושים לרסן את הראשונים – כשהמונטניארדים תומכים מבחוץ. ב-29 במאי הוקמה קומונה מהפכנית בידי נציגי 33 מרבעי פריז, שה"נזעם" ז'אן-פרנסואה וארלֶה עמד בראשה. ב-31 הם הדיחו את הקומונה של פריז, אך נכשלו בכפיית טיהור. ב-2 ביוני, יום ראשון, המתקוממים צעדו בשנית אל הוועידה בראש המון של סנקילוטים מוסתים. רובספייר ודנטון קראו בפנים להסגרת כל החשודים בבגידה לידי העם. שומט ואבר היו בין הנציגים שנשלחו על ידי האספסוף לשאת ולתת. בסופו של היום, בלחץ המונטניארדים, עברה ברוב קולות הצבעה שהדיחה 29 ז'ירונדינים והסגירה אותם לחקירה. עתה, לא נותרה מול רובספייר ודנטון התנגדות של ממש.
קורט ויגלט
ויגלט היה רשמית ראש המחלקה הכלכלית של המשרד למדיניות קולוניאלית של המפלגה הנאצית. באופן לא רשמי, ווייגלט נחשב ל"שר הסודי של המושבות". הוא הכין את התזכיר "Wirtschaftspolitische Denkschrift des Kolonialpolitischen Amtes der NSDAP" (תזכיר מדיניות כלכלית של המשרד הפוליטי הקולוניאלי של ה-NSDAP) עם תוכניות לבזיזת אפריקה. המלומד ורנר אוסטורף מתאר את תוכניותיו הקולוניאליות של ויגלט כעבודה בכפייה ויישוב במחנות.
אברטיסטים
שיא
החודשים הבאים ציינו את שיא השפעתם של האברטיסטים. וארן וד'ארבואה מונו לוועד לשלום הציבור הכל-יכול, אבר הפך לנשיא הקורדליירים, ושומט צבר כוח פוליטי. גם שר המלחמה ז'אן-בטיסט נואל בּוּשוֹט רחש אהדה לתביעותיהם להוסיף ולטהר כל בוגד פוטנציאלי. לנוכח פלישת האויב ומרד מבית, נסחפו הרשויות להחיל את שלטון הטרור בשורה של צווי חירום. האברטיסטים תמכו בקולניות בטרור נוקשה ככל האפשר, וקראו ליישום צעדי ענישה חריפים, כמו מחיית העיר המורדת ליון מעל פני האדמה. ב-5 בספטמבר צעד שומט בראש המון סנקילוטים לוועידה, ותבע חיסול חסר רחמים של כל הבוגדים הפוטנציאליים. תאריך זה מצוין לעיתים כפתיחה הרשמית של שלטון הטרור במלוא היקפו, וסימן את עלייתם לדומיננטיות של האברטיסטים. שארל-פיליפ רונסן מונה למפקד "הצבא המהפכני" של פריז, מיליציה דלת-ציוד שהופקדה על טיהור אזורי הכפר מחשודים וזרעה אימה והרס. עוד בכיר בסיעה, אנטואן פרנסואה מומורו, התבלט כעיתונאי חשוב והיה המנסח הראשי של "פולחן התבונה" (culte de la Raison) האתאיסטי, שנועד להחליף את הנצרות הקתולית. בניגוד למונטניארדים שנחלקו בנושא וחלקם סלדו מהמתקפה על הכנסייה, האברטיסטים היו כמעט מאוחדים בדרישה להחריב את הדת השנואה.
קורט ויגלט
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, הוא הוכנס לרשימה של 42 אנשים מהתעשייה שהיו מבוקשים כפושעי מלחמה. הוא נעצר ונידון לשנתיים מאסר וקנס של 50,000 רייכסמארק.
אברטיסטים
שיא
הדיווחים על הרס ומשיסה החרידו את רובספייר וגם את דנטון, שהחליט לשוב לפוליטיקה ב-19 בנובמבר. שניהם היו משוכנעים שהאלימות הקשה, מלבד היותה פסולה כשלעצמה, תלכד את העם נגד המהפכה. שורה של ניצחונות צבאיים נגד בעלות הברית, והתמוטטות המרד מבית, החלישו את חומרת האיום והניעו צירים רבים בקונבנט לבחון מחדש את הצורך בטרור. דנטון נאם נגד ההפרזות, וידידו קאמי דמולן, שקרא בראשית המהפכה לתלות "אריסטוקרטים" על פנסי רחוב, פתח עיתון בשם "הקורדלייר הוותיק" – כביכול כדי לייצג את דעותיהם של חברי המועדון המקוריים, כמותו וכמו דנטון – בו תיאר את האברטיסטים כסוכנים זרים בשירות אנגליה. קבוצת המתונים שהתרכזה סביב דנטון, ונודעה כ"סלחנים" (Indulgents), חברה למחנה המרכז המונטניארדי בראשות רובספייר. יחד הם צברו די כוח והשפעה כדי להעביר, ב-4 בדצמבר 1793, את חוק ה-14 בפרִימֶר של שנת II. החוק החדש הכפיף את הנציגים בתפקיד, הצבאות המהפכניים ויתר מנגנוני השלטון בשיא הטרור, לפיקוח מדוקדק מפריז.
קורט ויגלט
בשל תפקידו בממשל הנאצי ופשעי מלחמה, דויטשה בנק לא יכלו להעסיקו ישירות לאחר המלחמה, אולם הוא קיבל תפקיד מפתח בהקמתה מחדש של לופטהנזה, הפיכתו ליו"ר, שעמה היה לבנק קשר עסקי הדוק. ויגלט היה יו"ר מועצת הפיקוח של לופטהנזה מאז הקמתה מחדש ב-1953 (כ-Luftag, שמו שונה ל-Lufthansa ב-1954) ועד 1960, וכיהן כנשיא כבוד של לופטהנזה עד מותו ב-1968.
אברטיסטים
נפילה
רונסן וכמה אברטיסטים אחרים שוחררו מהכלא ב-1 בפברואר. נציגים בתפקיד בפרובינציה, שחששו מחקירה של פשעיהם בימי הטרור, צירפו את משקלם הפוליטי לזה של הסיעה בקרב נגד ה"סלחנים." אבר ושותפיו-לדעה, אמונים על ההפיכות העממיות שכבר הפכו למסורת ומשוכנעים בתמיכת הסנקילוטים, פנו לעוד מהלך מן הסוג שהפיל את הז'ירונדינים. הם טענו שאויביהם המתונים הם סוכני אויב ובוגדים, ושיש לטהר את הרשויות שסוככו עליהן. במקביל, הקפיד העיתונאי לציין שאין לו מענות כלפי רובספייר והמרכז המונטניארדי, ושהללו הוטעו וסובבו בכחש. במשך כל פברואר וראשית מרץ נעדר רובספייר מהחיים הציבוריים עקב מחלה פתאומית. בוואקום שהותיר, סברו חלק ממנהיגי האברטיסטים שיתר הצירים לא יסתכנו בתמיכה בדנטון המוחלש, שהוקע באשמת שחיתות ופייסנות כלפי אויבי המהפכה, ודאי לא אחרי שהאיש החזק בוועידה כבר התנער ממנו.
ב-6 במרץ נטלו אבר, נשיא מועדון הקורדליירים, רונסן, קארייר ועוד כמה מראשי הסיעה את ההימור שלהם. הן המועדון, והן רובע מארה בו שכן, הכריזו על עצמם כנתונים במצב של התקוממות עד לטיהור הבוגדים מהקונבנט. הם יצאו בראש אספסוף אל הוועידה הלאומית. חישוביהם התבררו מיד כמוטעים. אף רובע אחר לא הצטרף אליהם, והם שבו כלעומת שבאו. הסנקילוטים, שעל תמיכתם סמכו, היו מרוצים מהממשל הפופוליסטי בסך הכל, והמרמור וההיסטריה שהניעום נגד הז'ירונדינים נעדרו הפעם. הכישלון הקרין מיד על הזירה הפוליטית. שורה של אברטיסטים או של מקורבים אליהם – למעשה, הקו המפריד בין אלו לאלו הותווה עקב אירוע זה – שהיה להם עניין בשימור הסטטוס קוו, מיהרו להתבדל מן הסיעה, לגנות את ניסיון ההפיכה ולתמוך בשלטון הקיים. פייר שומט, שר המלחמה בושוט, ד'ארבואה, ביו-וארן ומפקד המשמר הלאומי פרנסואה אנריו, פעלו כולם ברוח זו בימים הבאים. הם הותירו את אבר ונאמניו מבודדים באופן מסוכן.
גורלם נחתם תוך שבוע. ב-11 במרץ אשרר הקונבנט את הרכב הוועד לשלום הציבור, וחבריו לא היו צריכים לחשוש למעמדם בדעת הקהל, או להזדקק לתמיכה פוליטית בקרב הצירים, לזמן מה. ב-13 שב רובספייר הרותח מזעם ממחלתו, וצירף את כל כובד משקלו אל ה"סלחנים", נגד האברטיסטים. לא היה צורך ביותר. למחרת, ב-14 במרץ 1794, נעצרו אבר, רונסן, ונסן, מומורו ועוד שישה-עשר שהיו או נחשבו מקורבים אליהם. משפטם בבית-הדין המהפכני, שהחל ב-21 לחודש, התנהל באופן המזורז והמהונדס שרווח בעת הטרור. הם הואשמו בחתירה תחת נבחרי העם ובנטיות אנטי-מהפכניות, והוצאו להורג ב-24 במרץ.
מקוללת
מקוללת (באנגלית: The Curse of La Llorona) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי אשר בוים על ידי מיכאל צאבס. תסריטו נכתב על ידי ג'יימס ואן, גארי דאוברמן ואמיל גלדסטון. בין שחקניו הראשיים של הסרט נמנים לינדה קרדליני, פטרישיה ולאסקז וריימונד קרוז. הסרט הוא הסרט השישי שיצא במסגרת היקום הקולנועי של לזמן את הרוע.
הסרט עלה לאקרנים ב-19 באפריל 2019, בהפצתם של האחים וורנר. בישראל, עלה לאקרנים כבר ב-18 באפריל 2019.
עלילה
בתחילת הסרט, ניתן לראות בקצרה את סיפורה של לה יורונה. בסצנה הזו, ניתן לראות שני ילדים רצים בשדה פתוח, תוך שבפתאומיות אחד מהם נעלם. כשהשני מגלה זאת, הוא מבחין באמו, המטביעה את אחיו לנגד עיניו ולאחר מכן תופסת אותו, ומטביעה אותו גם כן. מיד לאחר מכן, מתחיל הסרט עצמו. הסצנה מתחילה כאשר ניתן לראות את משפחתה של אנה טייט-גרסיה (לינדה קרדליני) מתארגנת לקראת יום חדש. כולם מתארגנים במרץ כולל שני ילדיה, אך אלו מאחרים להסעה שלהם והסצנה מסתיימת.
בהמשך, ניתן לראות כי אנה היא עובדת סוציאלית, וזאת על פי מקום עבודתה. כאשר היא מגיעה אליו, נודע לה כי פטרישיה אלווארז (פטרישיה ולאסקז) עליה הייתה אנה אחראית כמה שנים, מהווה סיכון לילדים שלה שוב. אנה נחפזת להגיע אל ביתה של פטרישיה בליווי שוטר, וזו מאשרת רק לאנה להיכנס לביתה, תוך שהיא שואלת אותה האם היא מצליחה לשמוע בכי. אנה נבהלת ולא מבינה על מה פטרישיה מדברת, ומיד ניגשת אל הארון הנמצא בחדר הסמוך ומגלה כי הוא נעול. היא מנסה לפתוח אותו ופטרישיה זועקת לעברה שלא תעז לעשות זאת. אנה לא מקשיבה לה ובכל זאת מנסה לפתוח אותו, וזאת קופצת עליה ומפעילה כלפיה אלימות פיזית עד שלבסוף, השוטר שהתלווה עם אנה משתלט על פטרישיה ואוזק אותה. פטרישיה מתחננת בפני אנה שלא תפתח את הארון, וזאת ממרה את פיה, פותחת את הארון ומגלה כי שני ילדיה של פטרישיה מוחבאים שם.
מיד לאחר מכן, מבטיחה אנה לשני הילדים של פטרישיה כי הם יהיו מוגנים, אך כבר באותו הלילה שניהם נהרגים על ידי לה יורונה. אנה לא מבינה איך קרה הדבר, וכשהיא מגיעה לזירת הרצח שהייתה על יד נהר, היא מנסה להבין כיצד קרה הדבר. לפתע, מגיחה פטרישיה מניידת משטרה תוך שהיא צורחת לעברה שהכול קרה אך ורק משום שהיא פתחה את הארון ונתנה ללה יורונה להרוג את ילדיה. בסמוך לכך, הילד של אנה מבחין באישה הבוכה של שפת אותו הנהר. הוא ניגש לעברה כשגדר תיל מפרידה ביניהם ולפתע מבחין בפרצופה המעוות ונבהל. זאת ממהרת להגיח מפינה חשוכה לעברו אך לא מצליחה לתפוס אותו והוא בורח אל מכונית אמו, שם נמצאת אחותו. השניים מתחבאים בתוך המכונית, תוך שלה יורונה מנסה להיכנס אליה, אך ללא הצלחה.
לאחר האירוע, מתחילה אנה לראות את לה יורונה בלילות, וכך גם ילדיה. בין היתר, נודע לה כי פטרישיה התפללה יום יום ללה יורונה שתיקח את הילדים שלה במטרה שהיא תחזיר את ילדיה שנרצחו בגלל אנה. בסמוך לכל המאורעות, לא מבינה אנה מה קורה, ובעקבות כך היא מחליטה לגשת לאב פרז (טוני אמנדולה), המספר לה כי ייתכן ולה יורונה קיימת. באמצע שיחתם נותן האב פרז אזכור למקרה על-טבעי שקרה לו בעבר והותיר בו חרדות עד היום. כשהוא מזכיר את המקרה, מוצגת סצנה מתוך הסרט "אנאבל", בה ניתן לראות אותו אוחז באנאבל, כשפניו מבועתות. השיחה מסתיימת, וזאת ממהרת ללכת אל הכומר לשעבר אליו היא הופנתה. היא ניגשת אל הכומר, וזה מציע לה את עזרתו.
בין היתר, ניתן לראות בקטע סיום הסרט, את אנה מביטה לעבר שלולית מים, הנמצאת באמצע הרחוב תוך שלפני כן, הצהיר הכומר כי לה יורונה כבר השתלטה עליה.
הפקה
ב-9 באוקטובר 2017, נודע כי מפיק הסרט יהיה ג'יימס וואן, ובמאי הסרט יהיה מייקל צ'אבס. עוד נודע כי לינדה קרדליני תהיה השחקנית הראשית בסרט וכי שמו במקור היה צריך להיות "הילדים". בסמוך לכך פורסם גם כי בסרט ישתתפו שון פטריק תומאס וריימונד קרוז. ביולי 2018, נודע כי שמו הסופי של הסרט יהיה "קללת לה יורונה".
צילומים
שלב הצילומים של הסרט החלו כבר בנובמבר 2017. הטריילר של הסרט הופץ ב-18 באוקטובר 2018, ביחד עם כרזתו. בישראל, הפרימיירה של הסרט התקיימה כבר ב-16 באפריל 2019, בקניון איילון.
הכנסות
הסרט הרוויח בשלושת הימים הראשונים לצאתו 56.5 מיליון דולר, מתקציב של כ-9 מיליון דולר, והיה הסרט לסרט החמישי במסגרת היקום הקולנועי של לזמן את הרוע, אשר מצליח להתברג במקום ה-1 ברשימת הסרטים הרווחיים ביותר בשבוע צאתם. כמו כן, פתיחתו של הסרט, היא הפתיחה ה-27 הגדולה ביותר בכל הזמנים לסרט בחודש אפריל.
מוזיקה
בדומה לפסקולי הסרטים "לזמן את הרוע", "אנאבל" ו-"לזמן את הרוע 2", גם פסקול הסרט "קללת לה יורונה" הולחן על ידי ג'וסף בישארה. הפסקול יצא ב-19 באפריל 2019, על ידי חברת התקליטים וואטר-טאוור מיוזיק, בשם The Curse of La Llorona. בין היתר, עלה הפסקול לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
עטיפת הפסקול עוצבה בדומה לכרזת הסרט עצמו.
מאיה (סרט)
מאיה הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2010, של הבמאית מיכל בת-אדם. הסרט מתאר את תהליך העלאתו על הבמה של מחזה העוסק בנילי, צעירה שדעתה נטרפה בעקבות הפלה שעברה. במקביל להפקת המחזה, מתחילת החזרות ועד להצגת הבכורה, מוצגת התפתחות היחסים, באולם התיאטרון ומחוצה לו, בין חגי צפריר, המחזאי והבמאי של המחזה (גיל פרנק) ובין מאיה, השחקנית המגלמת את נילי (לירון בן-שלוש). בעלילת משנה, המנותקת מהעלילה העיקרית, עוקב הסרט אחר התהפוכות הרומנטיות בחייה של נורית, שותפתה לדירה של מאיה.
תמצית העלילה
מאיה היא תלמידה בבית ספר למשחק. בתרגיל בכיתה היא משמיעה מונולוג של בלאנש מהמחזה "חשמלית ושמה תשוקה". היא עושה זאת בקול מונוטני וחסר רגש, ובעקבות נזיפתה של המורה ("מי שרוצה לעמוד על במה, צריך לחפור בתוך עצמו בלי לפחד, ומי שמפחד – שילך לעבוד בסופרמרקט") פורשת מהלימודים. בעבודתה כמלצרית חוזרת מאיה על אותו מונולוג באוזניו של לקוח, אך מציגה אותו בצורה משכנעת ביותר, כאילו האמור במונולוג קרה לה עצמה.
חרף חוסר ניסיונה, מלהק חגי ("הגאון התורן של התיאטרון", מתארת אותו נורית) את מאיה לתפקיד הראשי במחזה שכתב, על פי קורותיה של בת דודתו המנוחה, והוא גם מביים. המחזה עוסק בנילי, צעירה שעברה הפלה, אך אינה מסוגלת להשלים עם כך, וחשה שתינוקה נלקח ממנה ומוסתר, ומצפה שיוחזר אליה. כתוצאה מכך היא מאושפזת בבית חולים פסיכיאטרי, שבו מתרחש עיקר עלילת המחזה. לשם עיצוב אמין של פרק זה, מצטרף לצוות המחזה יועץ, ד"ר בירן, שהוא מנהל מחלקה בבית חולים פסיכיאטרי. במהלך החזרות עולה ההצעה שמאיה תאושפז, כדי לחוש היטב את האווירה בקרב החולים ואת התנהגותם. ד"ר בירן מסתייג מרעיון זה, אך בסופו של דבר מתרצה, ומאיה משתלבת בקרב החולים במחלקתו.
במהלך החזרות מאיה וחגי מתאהבים זה בזה. מאיה חוששת שיחסו של חגי אליה כבמאי ייפגע כתוצאה מאהבתו אליה, ומציעה שתפרוש, אך חגי מפיג חשש זה.
בין מאיה לחגי פורץ ויכוח על מילות הסיום של המחזה. מאיה אינה מוכנה לומר את מילות הסיום הליריות שכתב חגי, אך חגי אינו מקבל את גישתה, ומורה לה לדבוק במילות הסיום המקוריות.
ההצגה זוכה לתשואות הקהל, אך חגי זועם על חריגתה של מאיה מהטקסט שכתב, ומודיע למאיה על ניתוק היחסים ביניהם. למחרת חוזרת מאיה לאולם התיאטרון הריק, וחוזרת לבדה על קטע הסיום המקורי, שכתב חגי. לפתע היא מבחינה שחגי יושב באולם, ומבטיחה לו שבמופעים הבאים של המחזה תיצמד למילות הסיום המקוריות, אך חגי אומר לה שהוא מעדיף את מילות הסיום שאמרה בהצגת הבכורה.
אמת אמנותית או דרמה?
במרכז הסרט, העוסק בהעלאתו של מחזה על הבמה, נמצא העימות בין מאיה, השחקנית, לחגי, הבמאי. עופר מתן מציג את העימות, שהחל בעקבות שהייתה של מאיה בבית החולים הפסיכיאטרי: "את התובנות שלה משם היא מביאה לחזרות עם חגי, מה שיוצר בין השניים עימותים: הוא רוצה דרמה כי זה מה שמעניין בתיאטרון, והיא רוצה אמת כמו שראתה במוסד". העימות מגיע לשיאו ברגעי הסיום של הצגת הבכורה, כאשר האמת הפנימית של מאיה והזדהותה עם הדמות שהיא מגלמת, גורמים לה להפר את הוראות הבמאי, ולחרוג ממילות הסיום ששם בפיה.
לגעת בנפש
בכרזת הסרט מופיעה כותרת המשנה "לגעת בנפש". הסרט הוא אכן דרמה פסיכולוגית, העוסקת בנפשה של נילי, ובעיקר בנפשה של מאיה, השחקנית המגלמת את נילי. עיסוק בגבול שבין ובין שפיות לשיגעון, הנערך בסרט זה, הופיע גם בסרטים קודמים של מיכל בת-אדם ("איה, אוטוביוגרפיה דמיונית", "ריטה, שם זמני" ועוד).
ביקורת
עופר מתן ב"עכבר העיר" :
שמוליק דובדבני, מבקר הקולנוע של אתר ynet:
לילך וולך, באתר "וואלה!":
ג'ף בינגמן
ג'סי פרנסיס "ג'ף" בינגמן הבן (באנגלית: .Jesse Francis “Jeff” Bingaman Jr; נולד ב-3 באוקטובר 1943) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ניו מקסיקו במשך 30 שנים. טרם היבחרו לסנאט היה התובע הכללי של המדינה במשך ארבע שנים. מאז שפרש מהחיים הפוליטיים בינגמן חבר בסגל בית הספר למשפטים באוניברסיטת סטנפורד.
ביוגרפיה
בינגמן נולד באל פאסו שבטקסס, בנם של פרנסס בתיה (לבית בּוֹל) וג'סי פרנסיס בינגמן, וגדל בסילבר סיטי שבניו מקסיקו. אביו לימד באוניברסיטת ניו מקסיקו המערבית ואמו לימדה במערכת בתי הספר הציבוריים. בינגמן סיים ב-1961 את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון של סילבר סיטי. אחר כך המשיך ללימודי תואר ראשון בלימודי ממשל באוניברסיטת הרווארד, וסיים את לימודיו אלה ב-1965. לאחר מכן נרשם לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת סטנפורד, וסיים את לימודיו ב-1968. בימיו כסטודנט למשפטים פגש לראשונה את אן קובאקוביץ', לימים רעייתו.
עם קבלתו ללשכת עורכי הדין של מדינת ניו מקסיקו, החל בינגמן לעבוד כעורך דין לצד רעייתו. הוא שימש גם כפרקליט בוועידה החוקתית של ניו מקסיקו ב-1969. בשנים 1968–1974 שירת בשירות המילואים של צבא ארצות הברית. בינגמן עבד בקצרה במשרד התובע הכללי של מדינת ניו מקסיקו. הוא התמודד על תפקיד התובע הכללי ב-1978 ונבחר אליו. נושאי איכות הסביבה וההגבלים העסקיים נמנו בין הסוגיות להן שם פעמיו בעת כהונתו כתובע הכללי. ב-1982 נבחר בינגמן אל הסנאט של ארצות הברית אחרי שגבר בבחירות הכלליות על הסנאטור המכהן הריסון שמיט מהמפלגה הרפובליקנית. בינגמן האשים את שמיט בכך שלא הקדיש מספיק תשומֵת לב לעניינים מקומיים. מסע הבחירות שלו בוסס על הסיסמה "מה לכל הרוחות (What on Earth) הוא עשה עבורך לאחרונה?", כעקיצה על שירותו של שמיט כאסטרונאוט.
בינגמן היה יו"ר ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע שלוש פעמים במהלך כהונתו בסנאט: פעם ראשונה בין 3 בינואר 2001 ל-20 בינואר אותה שנה, אחר כך מ-6 ביוני 2001 עד ינואר 2003 ולבסוף בשנים 2007–2013. באופן כללי שמר בינגמן על פרופיל נמוך למדי מבחינה לאומית, אף על פי שהיה הסנאטור התשיעי בבכירותו עת פרישתו. הוא היה פופולרי מאוד בניו מקסיקו וניצב בפני התנגדות משמעותית בבחירות רק פעם אחת ב-1994.
בינגמן ועמיתו פיט דומניצ'י, שייצג את ניו מקסיקו לצדו בסנאט, היו הצמד הוותיק ביותר בקונגרס ה-111 של ארצות הברית (2007–2009). אחריהם ניצבו הסנאטורים טד קנדי וג'ון קרי ממסצ'וסטס. בשל כהונתו הארוכה לצד דומניצ'י, הסנאטור שכיהן הכי הרבה זמן בתפקידו מטעם ניו מקסיקו, היה בינגמן במשך 26 שנים סנאטור זוטר, אם כי היה לו ותק רב יותר מכל עמיתיו למעט בודדים. הוותק המשולב שלהם העניק לניו מקסיקו כוח והשפעה בפוליטיקה של ארצות הברית הרבה מעבר לאוכלוסייה הצנועה שלה. הוא היה הסנאטור הזוטר הוותיק ביותר בקונגרס ה-110.
ב-28 באפריל 2008 הביע בינגמן את תמיכתו בסנאטור ברק אובמה מאילינוי בבחירות למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית לקראת בחירות 2008. ב-13 בדצמבר הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו. ב-13 בפברואר 2011 הודיע בינגמן כי לא יתמודד מחדש לתקופת כהונה שישית. הוא עזב באורח רשמי את הסנאט ב-3 בינואר 2013. ב-31 בדצמבר 2018 הודיעה מושלת ניו מקסיקו הנבחרת מישל לואן גרישם כי בנו של בינגמן ג'ון ישמש כראש הסגל שלה. הוא נכנס לתפקיד ב-1 בינואר 2019.
אלכסיי גוטור
אלכסיי יבגנייביץ' גוטור (30 באוגוסט 1868 – 13 באוגוסט 1938) היה לוטננט גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על החזית הדרום-מערבית במלחמת העולם הראשונה.
תחילת דרכו
גוטור נולד ב-30 באוגוסט 1868, בעיר וורונז' באימפריה הרוסית. אביו היה יבגני גוטור. היו לו שני אחים מבוגרים, אשר שניהם שירתו בצבא האימפריה הרוסית. אלכסנדר, היה גנרל-מיור ואנטולי היה קולונל. ב-1886 הלך אלכסיי בעקבות אחיו והתגייס לצבא. הוא סיים את בית הספר לצוערים במוסקבה, וב-1889 סיים את בית הספר לתותחנים והוצב כפודפורצ'יק ברגימנט התותחנים של המשמר הקיסרי. ב-1893 הוא הועלה לדרגת פורוצ'יק. ב-1895 הוא הועלה לדרגת קפטן וסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית ניקולייב. ב-1897 הוא הוצב בחיל החימוש, וב-1898 הועבר לרגימנט הגרנדירים ה-2 של רוסטוב עד 1899. ב-1900 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק והועבר לתפקידי הוראה בבית הספר הצבאי במוסקבה. ב-1901 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-12, ובהמשך במטה המחוז הצבאי קייב. ב-1904 הוא הועלה לדרגת פולקובניק ומונה למפקד הבריגדה ה-9. הוא פיקד עליה במהלך מלחמת רוסיה-יפן ונפצע במהלך המלחמה. ב-1905 הוא הועבר לפקד על הרגימנט ה-112 פנזה. ב-1910 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור והועבר לפקד על רגימנט במשמר הקיסרי. ב-1913 הוא מונה לראש מטה המחוז הצבאי קאזאן.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הופרשו הכוחות הצבאיים של המחוז הצבאי קאזאן לצורך יצירת הארמייה הרביעית ומטה המחוז הפך להיות מטה הארמייה. גוטור הפך להיות ראש מטה הארמייה והועלה לדרגת לוטננט גנרל. הארמייה נכללה במסגרת החזית הדרום-מערבית, ופלשה לגליציה אשר הייתה תחת שליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1 באפריל 1915 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-34, וב-2 במרץ 1916 הועבר לפקד על הקורפוס ה-6. בעקבות מהפכת פברואר הוא מונה למפקד הארמייה ה-11. ב-22 במאי 1917 הוא הועבר לפקד על החזית הדרום-מערבית. ב-10 ביולי של אותה שנה הוא פרש מהצבא.
באוגוסט 1918 הוא התגייס ל ולחם עמו במלחמת האזרחים ברוסיה. הוא מילא עבורו תפקידי מטה והעביר הרצאות בקורסים צבאיים. ב-23 באוגוסט 1920 הוא נעצר באומסק בחשד לפעילות אנטי-מהפכנית. ב-11 במרץ 1922 הוא שוחרר בידי הג.פ.או. מחוסר ראיות. שמו טוהר רשמית בידי ב-26 באפריל 2000 בידי התובע המחוזי של אומסק. מיד לאחר שחרורו חזר להרצות באקדמיות צבאיות. הוא סולק מהשירות ב-1 במאי 1931. הוא התנגד לפולחן האישיות שנערך לסטלין, ולפיכך הוצא להורג במהלך הטיהורים הגדולים ב-13 באוגוסט 1938.
Nah Nah Nah
Nah Nah Nah הוא סינגל של הראפר האמריקאי קניה וסט. השיר יצא לאור ב-16 באוקטובר 2020, על ידי חברות התקליטים GOOD Music ודאף ג'אם, כסינגל שלא מתוך האלבום. השיר נכתב והופק על ידי וסט והמפיק המוזיקלי האמריקאי דם ג'וינטז. הרמיקס לשיר, בהשתתפות דה-בייבי ו-2 צ'יינז, יצא לאור ב-13 בנובמבר 2020. השיר הוא שירו השני של וסט כאמן סולו בשנת 2020, לאחר "Wash Us in the Blood" בהשתתפות טראוויס סקוט.
השיר הגיע למקום ה-18 במצעד שבניו זילנד וצבר סך מצטבר של 25 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
רקע
ב-14 באוקטובר 2020, וסט שיתף בטוויטר קטע משיר בשם "Nah Nah Nah", בו הוצג צילום הניצחון בנוקאאוט של חואקין באקלי ב-Fight Night ומלחמת הכוכבים של אליפות הלחימה האולטימטיבית. השיר יצא לאחר סדרת ציוצים מווסט, שחגג את תוצאות הסקרים של הנשיאות בקנטקי, שהתבררו אחר כך כמזויפות. הוא יצא רשמית לשירותי הזרמת המדיה בלילה של 16 באוקטובר, לאחר שהושק במלואו בתוכנית "Power 92" של די ג'יי פאריס בשיקגו.
ב-18 באוקטובר צייץ וסט צילום מסך של שיחת טקסט עם דה-בייבי, ורמז כי הקליט בית משלו לשיר. למחרת פרסם וסט קטע מהבית של דה-בייבי. ב-29 באוקטובר פרסם וסט קטע ארוך יותר לחשבון הטוויטר שלו מהבית המלא של דה-בייבי, יחד עם בית נוסף מ-2 צ'יינז. מאוחר יותר, יצא הרמיקס באופן רשמי לשירותי הזרמת המדיה ב-13 בנובמבר.
אפקט סטרייסנד
ראלף לורן
בספטמבר 2009 נכתב בבלוג Photoshop Disasters (אסונות פוטושופ) על פרסומת של פולו ראלף לורן, שבה הופיעה תמונה של דוגמנית שעברה עיבוד תמונה מסיבי, עד כדי כך שנאמר עליה:. חברת ראלף לורן הצליחה להוריד את הרשומה (פוסט) מהבלוג, אולם היא הועתקה לבלוגים ולאתרי חדשות אחרים. בסופו של דבר נאלצה החברה להודות שעשתה טעות שיווקית, והתנצלה.
שיטת השקשוקה
משפחת עופר ניסתה למנוע את שידור הסרט "שיטת השקשוקה" באמצעות תביעת דיבה נגד יוצר הסרט מיקי רוזנטל, ואיום בתביעה נגד מי שיקרין או ישדר את הסרט. העתירה נדחתה, והניסיון גרם להעלאת הרייטינג של הסרט. שמו של הסרט אף הפך לשם נרדף לשיטה של ניצול קשרי הון-שלטון. חמש שנים לאחר יצירת הסרט נבחר רוזנטל במקום ה-12 בפריימריז של מפלגת העבודה, ובעקבות כך החל לכהן בכנסת ה-19.
ויקטור אוסטרובסקי
בשנת 1990 הגישה מדינת ישראל בקשה לצו מניעה לבית משפט בארצות הברית, במטרה למנוע את פרסומו של הספר "בתחבולות תעשה לך מלחמה" מאת חניך קורס המוסד לשעבר ויקטור אוסטרובסקי, ספר שהכיל סודות רבים של ארגון הביון הישראלי. בעקבות הבקשה, עלה הספר לראש טבלת רבי-המכר של "הניו יורק טיימס".
הבסיס הצבאי פייר-סור-אוט
באפריל 2013 פנה המינהל הכללי לביטחון פנים של צרפת (DCRI) לקרן ויקימדיה בדרישה להסיר את הערך "תחנת הרדיו הצבאית פייר-סור-אוט" מוויקיפדיה הצרפתית בטענה שהוא חושף מידע מסווג. משתמש ויקיפדיה בעל הרשאה למחוק ערכים זומן לחקירה, אף שלא הוא כתב את הערך, ואולץ למחוק אותו תחת האיום שייעצר אם לא יעשה זאת. הערך נמחק, אך הושב לדפי ויקיפדיה באותו היום. עם היוודע הידיעה, הפך לערך הנצפה ביותר בוויקיפדיה הצרפתית בסוף השבוע של 6–7 באפריל, עם יותר מ-120 אלף צפיות.
ביונסה
במחצית הסופרבול ב-2013 הופיעה הזמרת ביונסה. לאחר ההופעה אתר חדשות הבידור Buzzfeed פרסם סדרת תמונות של הבעות הפנים של הזמרת במהלך ההופעה. אנשי יחסי הציבור של ביונסה פנו לאתר בבקשה להוריד את התמונות ה"לא מחמיאות" כלשונם. אתר Buzzfeed סירב לבקשה ובתגובה שינה את כותרת הכתבה, המהלך הביא לחשיפה גדולה מאוד של התמונות ויצירה של מם ברשתות החברתיות.
גדר חיה
גדר חיה הוא רומן מאת הסופרת הישראלית דורית רביניאן, שיצא לאור בשנת 2014 בסדרת "ספריה לעם". שלמה הרציג, האחראי על לימודי הספרות ברמה מוגברת של חמש יחידות לימוד בחינוך הממלכתי, וועדת המקצוע, בראשות פרופ' רפי וייכרט מאוניברסיטת חיפה, המליצו לכלול את הספר במסגרת לימודי החובה במגמת ספרות מוגברת. המזכירות הפדגוגית של משרד החינוך דחתה המלצה זו. אחד מנימוקי הדחייה היה ש"בגיל ההתבגרות אין ראייה מערכתית הכוללת שיקולים של שמירת הזהות של העם ומשמעות ההתבוללות". דורית רביניאן טענה כי "הנושא של הספר - והסיבה שפסלו אותו במשרד החינוך - זו החרדה היהודית במרחב הערבי. חושבים שאם מונעים מנפשותיהם הרכות של ילדים רומן שמתמודד עם אזור הדמדומים בין החיים היהודיים לחיים הערביים, אז מעלימים את הבעיה". ההחלטה עוררה דיון ציבורי, שבעקבותיו חזר הספר לראש רשימת רבי-המכר (לאחר שכבר שהה שם שבועות אחדים בעת שיצא לאור) והוצאת עם עובד הודיעה על הדפסת מהדורה גדולה נוספת.
מה היא אישה?
"מה היא אישה?" הוא סרט תיעודי אמריקאי משנת 2022 העוסק בנושאי מגדר וטרנסג'נדריות שנוצר ואף הונחה על ידי הפרשן הפוליטי מאט וולש. הסרט הועלה לחשבון הטוויטר של החברה המפיקה The Daily Wire ב-2 ביוני 2023, כשלאחר מספר ימים נחסם בפתאומיות על ידי טוויטר בטענה שהוא מפר את הנחיות הקהילה.
כשנודע למנכ"ל טוויטר, אילון מאסק, על המקרה ממספר גורמים המעורבים ביצירת הסרט הוא התערב והפך את עמדתה של טוויטר, בנוסף אף קידם את הסרט בפרופיל שלו כשהוא רושם ש"כל הורה חייב לצפות בזה". ביממה הראשונה להתרת הסרט בפלטפורמה הוא קיבל 111 מיליון צפיות.
איתמר בן גביר
ביולי 2023, במהלך הפגנות נגד הרפורמה המשפטית, הוצגו שלטים עם שמות שוטרים שצולמו מתנהגים באלימות כלפי מפגינים בהפגנות קודמות.
כששמע על כך השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר, הוא צייץ שאותם שוטרים הם גיבורים וראויים להערכה, ואף דוברות משטרת ישראל צייצה בחשבון הטוויטר הרשמי של המשטרה כי המשטרה פתחה בחקירה נגד יוצרי אותם השלטים. פעולות אלו גרמו לאתרי החדשות לדווח על הסיפור וכך להפיץ את שמות ותמונות השוטרים האלימים.
רסטנבורג
מסביב לעיר שטחי חקלאות נרחבים, לרבות חוותו של פול קרוגר, מתושביה הראשונים ונשיא רפובליקת הרפובליקה הדרום-אפריקאית. באזור מספר מכרות פלטינה, שניים מהם הגדולים בעולם, ושמורות טבע. לפני ההתיישבות המודרנית בעיר האזור שימש את האפריקאנרים, הידועים גם בשם בורים, ובמהלך מלחמת הבורים השנייה האזור היה לשדה קרב. כמו כן, העיר ממוקמת בסמוך לשטחם של בני שבט הרויאל בפוקנג.
הלל זקס
הרב הלל זקס (ט"ו בשבט תרצ"א, פברואר 1931 - כ"ב בטבת תשע"ה, 13 בינואר 2015) היה ראש ישיבת כנסת הגדולה במודיעין עילית וראש ישיבת חברון. סבו מצד אמו הוא החפץ חיים.