cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחידת ההצלה של צ'יפ ודייל
יחידת ההצלה של צ'יפ ודייל (באנגלית: Chip 'n Dale Rescue Rangers) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בת 65 פרקים שהופקה על ידי חברת וולט דיסני לטלוויזיה בין השנים 1989–1990. הסדרה שודרה ב"זמן דיסני" בעשור הראשון של המאה ה-21. בסדרה כיכבו צמד דמויות הסנאים הוותיקות של דיסני צ'יפ ודייל, ביחד עם שלוש דמויות חדשות, בתור בלשים. בשנת 2019 הופיעו דמויות הסדרה בתפקיד אורח בסדרה "סיפורים של ברווזים". הסדרה עצמה הגיעה בקלטות וידאו בתחילת שנות התשעים בשפת המקור וללא תרגום.
בשנת 2022 עלה בדיסני+ סרט המבוסס על הסדרה בשם "צ'יפ ודייל: יחידת הצלה".
עלילה
צ'יפ ודייל הם שני סנאים בלשים ביחדית הצלה יחד עם חבריהם גאדג'ט, מונטרי ג'ק וזיפר. בכל פרק חבורת הבלשים מתמודדת מול פשעים ותעלומות שהמשטרה לא יכולה לפתור, ותומכים בלקוחותיהם החיות. ליחידה יש שני אויבים עיקריים: החתול המאפינור פאט-קאט והמדען המטורף נורטון נימנול.
ארסניי טודירש
ביוגרפיה
טודירש נולד בקישינב. בשנת 2000 התקבל ללהקת O-Zone לאחר שחבר מקורי עזב את הלהקה, ב-2002 עבר ביחד עם חברי הלהקה ממולדובה לבוקרשט לצורכי קידום הקריירה המוזיקלית ושירם "Despre Tine" (אודותייך) נהפך ללהיט במדינה ובפברואר 2003 הגיעה השיר לראש דירוג מצעד הפזמונים במדינה. שירם המפורסם ביותר של הלהקה הוא "Dragostea din tei" שהיה המושמע ביותר בישראל ובצרפת באותה תקופה. ב-2005 הלהקה התפרקה והוא החל בקריירת יחיד בה התפרסם גם בכינוי "ארסניום".
ב-2006 נבחר לייצג את מולדובה באירוויזיון ביחד נטליה גורדיאנקו עם השיר "לוקה" מתוך 25 שירים שהתמודדו בקדם, בגמר האירוויזיון הם הגיעו למקום ה-20 עם 22 נקודות.
ב-2006 גם השתתף בעונה הראשונה של הגרסה הרומנית של "רוקדים עם כוכבים"; שם הגיע עד למקום השני. בשנה זו יצא גם אלבום הסולו הראשון שלו הנקרא "The 33rd Element". ב-2008 יצא שירו "Rumadai" שזכה להצלחה בגרמניה ובאוסטריה.
חלל אינסופי
חלל אינסופי (באנגלית: Final Space) היא סדרת הנפשה אמריקאית, העוסקת בגארי, אסיר המרצה תקופת מאסר בחלל החיצון, שם הוא פוגש חייזר קטן שיש בו כוח להשמיד כוכבי לכת שלמים. השניים יוצאים למסע כדי להציל את היקום.
הסדרה, מבית חברת נטפליקס, היא סדרת מדע בדיוני ופנטזיה שנוצרה על ידי אולאן רוג'רס ופותחה על ידי דייוויד סאקס. הפרק הראשון בסדרה שודר לראשונה ב-26 בפברואר 2018 על ידי רשת הטלוויזיה האמריקאיות TBS ובמקביל עלה בנטפליקס בשידור בכורה.
לסדרה שלוש עונות (כל עונה בת 10–13 פרקים) כשהשנייה עלתה לראשונה בתאריך 24 ביוני 2019, כששודרה גם ברשת הכבלים Adult Swim וגם ברשת TBS באופן כזה שבו רשת Adult Swim משדרת כל פרק שבוע לפני שידורו ברשת TBS. שבוע לאחר הקרנת הפרק האחרון של העונה השנייה הוכרז על יציאת עונה שלישית, אם כי תאריך היציאה נותר חסוי. רק בשנת 2020 הודיעו המפיקים כי הפרק הראשון של העונה השלישית אמור לעלות לאוויר ב-20 במרץ 2021.
עלילה
ביום האחרון של תקופת המאסר שלו בחללית הכלא "גלקסי 1" הוא נתקל בחייזר ממין ייחודי. גארי מתיידד עם החייזר, ומכנה אותו "מונקייק" ("Mooncake"; מילולית "עוגת ירח"). השניים נמצאים ביחד למשך זמן רב ואף הופכים לחברים קרובים – עד שמתגלה כי מונקייק הוא למעשה מעין נשק המסוגל להשמיד גלקסיות שלמות, והוא נרדף על ידי יצור טלפתי רב עוצמה המכונה "הלורד קומנדר". גארי ומונקייק יוצאים למסע להצלת היקום מידי של הלורד קומנדר, כשלצידם מחשב ספינת החלל הנקרא "HUE". צבא של רובוטים זהים ונאמנים ושל חברים חדשים מצטרפים אל גארי ומונקייק לחללית – וכל זאת תוך ניסיון לחשוף את התעלומה של מה שמכונה בסדרה "החלל האינסופי".
הפקה
הרעיון המקורי לסדרה עלה באמצע שנת 2010. אולאן רוג'רס, יוצר הסדרה והמדבב הראשי, העלה את הפרק הראשון של סדרת רשת מונפשת בעלת תכנון לעשרה פרקים מלאים תחת הכותרת "Gary Space" (בתרגום חופשי לעברית: "החלל של גארי" או "המרחב של גארי") לערוץ היוטיוב הפרטי שלו. לרוע מזלו של רוג'רס, הפרויקט הופסק לאחר שלושה פרקים, ובסופו של דבר הסביר בעמוד הפייסבוק שלו כי גם הוא וגם האנימטור הראשי של הסדרה, דן בראון, החליטו להפסיק את העבודה המשותפת ולפרק את הסדרה. עם זאת, הוא סייג ואמר כי ייתכן והסדרה תשוב לשידור בעתיד, אם התנאים יבשילו לכך.
בתחילת 2016 הודיע ​​רוג'רס סופית כי הוחלף שם הפרויקט שלו ל"חלל אינסופי" ושהסדרה המלאה תעלה בקרוב. פרק הפיילוט לסדרה החדשה פורסם בערוץ היוטיוב שלו מעט מאוחר יותר. הפרק תפס את תשומת ליבו של השחקן והקולנוען קונאן אובראיין, שהזמין את רוג'רס ללוס אנג'לס כדי להציע את הסדרה לרשת TBS. מעט אחר כך הצטרף בעמו להפקה בתפקיד מפיק בכיר לצד רוג'רס ודייוויד סאקס. כמו כן הצטרפו כמפיקים בכירים גם חברים אחרים בחברה של אובראיין (דייוויד קיסינג'ר, לארי סאליבן וג'ף רוס), וכמה עובדי חברת 'ניו פורם' שעזרו ליצור את פרק הפיילוט (קתלין גרייס, מליסה שניידר ומאט הוקלוטוב).
כדי לאזן את חוסר הניסיון של רוג'רס בענף, אובראיין הביא את דייוויד סאקס להפקה כמפיק הראשי של הסדרה, ובין היתר כדי שיעזור וידריך את רוג'רס. לאחר שבועיים של עבודה עם סאקס וג'ייק סידוול (שיצר את המוזיקה לסדרה) על האנימציה, רוג'רס וסאקס הציגו את תוצר הגמר מול מנהלי TBS, אך לא באופן בלעדי; הם הציעו את הזכויות על הפקת הסדרה גם לחברות קומדי סנטרל, פוקס, FX, יוטיוב ו-Fullscreen; כל שש החברות חשקו בזכויות על הסדרה והחלו "תחרות" של הצעות מחיר, כאשר לבסוף הוחלט כי חברת TBS תרכוש את הסדרה (מאוחר יותר היא נרכשה על ידי נטפליקס).
הפצה ושיווק
כאשר השיב לשאלה ממעריץ בטוויטר, חשף רוג'רס כי הסדרה תשודר על ידי TBS בפסטיבל קומיק-קון בסן דייגו בשנת 2017. עם זאת, הקרנת הבכורה של הסדרה התרחשה דווקא באתר Reddit ב־15 בפברואר 2018, ולאחר מכן הוקרנה בשנית לצד הרצאה קצרה של רוג'רס באתר AMA. בהמשך אותו יום התפרסמו שני הפרקים הראשונים באתר ובאפליקציה של TBS.
חברת הבת של הרשת, TNT, שידרה בכורה של הסדרה בערוץ ב-17 בפברואר אותה שנה. לאחר שידורו בערוץ, הסדרה עלתה לערוץ Cartoon Network תחת רצועת השידור "Adult Swim". שאר העונה שודרה באופן דומה.
ב־20 בפברואר 2018 הופצו שני הפרקים הראשונים בנטפליקס. בנוסף לשידור הסדרה, החברה עוסקת גם בהפצה והשיווק הבינלאומי לסדרה, ובמסגרת החוזים בינה לבין TBS שחררה אותה בפלטפורמה שלה ב-20 ביולי של אותה שנה. ב־7 במאי חודשה הסדרה לעונה שנייה, שכללה 13 פרקים. בהמשך הודיע רוג'רס כי עונה שלישית תעלה לשידור ב-30 בספטמבר 2019, אם כי התאריך נדחה ולמשך זמן מה נותר לא ידוע. ב־7 באפריל 2019, חשף רוג'רס כי התוכנית תעבור משידור בערוץ TBS לערוץ Adult Swim.
ב-1 במרץ 2021 הודיעו המפיקים כי הפרק הראשון של העונה השלישית אמור לעלות לאוויר ב-20 במרץ 2021 בשירות הסטרימינג של חברת HBO.
סי-לו גרין
תומאס דיקרלו קאלווי (באנגלית: Thomas DeCarlo Callaway; נולד ב-30 במאי 1975) הנודע בשם הבמה שלו, סי-לו גרין (CeeLo Green), הוא ראפר, זמר-יוצר ומפיק מוזיקלי אמריקאי, חבר בלהקות גודי מוב ונארלס בארקלי. להיטו הגדול ביותר כזמר סולו הוא "Fuck You!".
ביוגרפיה
נולד באטלנטה, ג'ורג'יה למשפחה של כמרים בפטיסטים.
ב-1994 הקים עם שלושה מחבריו את להקת הראפ "גודי מוב". הופעתם הראשונה הייתה בתקליט הראשון של הצמד אאוטקאסט וב-1995 הוציאו הרביעייה את תקליטם הראשון. סי-לו המשיך עם הלהקה להקליט עוד 2 אלבומים נוספים. ב-2002 עזב סי-לו את הלהקה לטובת קריירת סולו, וב-2006 חבר למפיק המוזיקלי דיינג'ר מאוס והשניים יצרו את הרכב ההיפ-הופ המצליח "נארלס בארקלי". בנוסף, באותה שנה חבר סי-לו לחבריו מהגודי-מוב ולראפר ג'אזה פה על מנת להקליט שני אלבומים חדשים. בתחילת 2011 הצטרף סי-לו כמנטור בתוכנית המצליחה The Voice בגרסה האמריקאית.
ב-5 בפברואר 2012 הופיע גרין במופע המחצית של סופרבול XLVI, כאורח של הזמרת מדונה.
בהמשך שנת 2012, ביצע הופעת משחק קצרה בסרט המוזיקלי "ספארקל"; אודות להקת הבנות "הסופרימס".
בשנת 2020 הופיע בתור "המפלצת" בעונתה הראשונה של תוכנית המציאות הבריטית "הזמר במסכה" והיה למקום הרביעי.
אויבינד ליאונרדסן
אויבינד ליאונרדסן (בנורווגית: Øyvind Leonhardsen; נולד ב-17 באוגוסט 1970) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת הקשר. בעונת הפרשיה שלו, היה קפטן קבוצת הכדורגל הנורווגית סטרומסגודסט. במהלך הקריירה שלו הוא שיחק 9 שנים בקבוצות אנגליות, ליברפול, וימבלדון, טוטנהאם הוטספר ואסטון וילה. בנורווגיה, הוא שיחק במדי מולדה, רוזנבורג, לין אוסלו וסטרומסגודסט.
ליאונרדסן זכה בתואר קניקסן היוקרתי עבור היותו הקשר הנורווגי הטוב ביותר, בשנים 1991 ו-1993. הוא גם נבחר להיות שחקן השנה של שחקני הליגה בנורווגיה בשנת 1994.
קריירה
ליאונרדסן החל את הקריירה שלו במועדון הקטן קלאוסנגן, לפני שבגיל 19, הוא עבר לקבוצת ליגת העל הנורווגית מולדה בשנת 1989. שנתיים מאוחר יותר, הוא הוחתם על ידי האלופה, רוזנבורג. במדי רוזנבורג, ליאונרדסן זכה בתואר שחקן השנה של שחקני הליגה ב-1994. בעונה שלאחר מכן עבר ליאונרדסן למועדון האנגלי וימבלדון, מהפרמייר ליג וחולל שינוי חיובי מידי בקבוצתו החדשה. בקיץ 1997, הוא חתם במועדון שהעריץ בילדותו, ליברפול. לפני שחזר לשחק במולדתו ב-2004, שיחק ליאונרדסן שתי עונות בטוטנהאם הוטספר ובאסטון וילה. הוא הצטרף למועדון לין אוסלו, בו שימש כקפטן הקבוצה. בדצמבר 2005, ליאונרדסן חתם על חוזה לשנתיים במועדון מדראמן, סטרומסגודסט. בשנת 2006, הוא זכה עם המועדון באליפות הליגה.
ליאונרדסן צבר 86 הופעות בינלאומיות במדי נבחרת נורווגיה, בהן כבש 19 שערים. הוא היה חלק מסגל הנבחרת במהלך טורנירי הגמר של מונדיאל 1994 ושל מונדיאל 1998.
רוז'ה דזורמיה
רוז'ה דזורמיה (בצרפתית: Roger Désormière; 13 בספטמבר 1898 – 25 באוקטובר 1963) היה מנצח צרפתי. הוא נודע בניצוח על ההקלטה הראשונה השלמה, ויש אומרים הטובה ביותר, של האופרה "פליאס ומליסנד" של דביסי, אשר הוקלטה בפריז בתקופת הכיבוש הנאצי.
הקלטת האופרה של דביסי נעשתה בשנת 1941, ודזורמיה היה אז אחד מאמני הניצוח המהוללים ביותר של צרפת, במידה רבה הודות לעבודתו עם להקת הבלט Suédois ועם ה"באלט רוס" של סרגיי דיאגילב. הוא ניצח על ביצוע הבכורה של Relâche בשנת 1924, מצג ראינוע ומוזיקה של פרנסיס פיקאביה ואריק סאטי, עם קטע מוסרט, "משחק ביניים", בבימוי רנה קלייר.
דזורמיה עשה לו גם שם בלתי מבוטל גם כחלילן; כתומך נלהב ברפרטואר של המאה ה-20 (מסייאן, סאטי, בולז, אנרי דיטייה ומוריס דורופלה יצאו כולם נשכרים מתמיכתו ביצירותיהם); ובקצה הכרונולוגי השני, בעריכה וביצוע של מוזיקה עתיקה (הוא השיב לחיים יצירות נשכחות ברובן של קופרן, ראמו, מישל רישאר דלאלנד ובני זמנם). דזורמיה מונה למנהל האופרה של פריז בשנת 1945, אחרי שהחזיק קודם במשרה המקבילה באופרה קומיק של פריז.
בשעת נסיעה ברומא בשנת 1950, סבל אירוע מוחי קשה. השיתוק שנגרם לו כתוצאה מכך קטע את כל פעילויותיו המוזיקליות. הוא איבד את כושר הדיבור ונשאר נטול דיבר ופרוש עד סוף ימיו.
פשבורסק
פשבורסק (בפולנית: Przeworsk; ביידיש: פּרשעוואָרסק) היא עיר מחוז קטנה בפרובינציית פּוֹדְקַרְפָּאטִי שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. נמצאת בחבל גליציה ההיסטורי.
תולדות היישוב
פשבורסק נזכרת לראשונה בשנת 1280, ובשנת 1394 הוענקו לה זכויות עיר. בסוף המאה ה-15 השתייכה העיר למנזר במייחוב, ולאחר מכן עברה לבעלות האציל הפולני יאן טרנבוסקי.
בתחילת המאה ה-17 עמדה העיר במצור שהטילו עליה הטטרים, ובהמשך אותה מאה נפגעה ממספר שריפות ומגיפות שפקדו אותה. במהלך המאות ה-18 וה-19 התבססה כלכלת העיר על תעשיית אריגה ביתית. בשנת 1895 הוקם בעיר בית חרושת גדול לסוכר. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיר בתחום גליציה האוסטרית.
יהודי פשבורסק
יהודים ישבו בעיר מתחילת המאה ה-16, אך בסוף אותה מאה הוטלו עליהם מגבלות מגורים ועבודה ביישוב. בתחילה היו יהודי העיר כפופים לקהילת ז'שוב, אך תוך מספר שנים קיימו קהילה עצמאית, ובשנת 1610 הוקם בעיר בית כנסת ראשון. במהלך המאה ה-19 גדל היישוב היהודי בעיירה, ובתחילת המאה ה-20 הגיע לשיאו. מהמאה ה-19 נמנו רוב יהודי העיר על החסידות, ובתחילת המאה ה-20 החלה בעיר גם פעילות ציונית. בין רבני העיר היה רבי מנחם יששכר ויסבלום, נכדו של רבי אלימלך מליז'נסק. לפני השואה התגורר בעיר רבי משה יצחק גווירצמן שכונה האדמו"ר מפשעווארסק.
בנובמבר 1918, לאחר מלחמת העולם הראשונה, פרעו ביהודי העיר חיילי הצבא הכחול. דליקה גדולה שפרצה בעיר בשנת 1930 פגעה במיוחד ביהודיה. בתקופה שבין מלחמות העולם נמנו בעיר 1,457 יהודים, קרוב למחצית מתושביה.
בשואה
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים ב-14 בספטמבר 1939 (ראש השנה ת"ש) העלו אלו באש את בית הכנסת העתיק בה. למחרת יום כיפור שלאחר מכן, ריכזו הגרמנים את היהודים מגיל 13 ומעלה מהעיר, והתעללו בהם בפומבי, תוך הכאת רב הקהילה וגזיזת זקנו. לאחר מכן, נערך שוד של רכוש יהודי העיר.
טרם חג הסוכות ת"ש גורשו כ-2,000 יהודי העיר אל מעבר לנהר סן, לשטח הסובייטי. כ-35 יהודים שעוד נותרו בעיר שולחו ממנה באוגוסט 1942 למחנה המעבר בפלקיניה, וממנו הועברו לבלז'ץ.
קווין קונרוי
קווין קונרוי (באנגלית: Kevin Conroy; 30 בנובמבר 1955 – 10 בנובמבר 2022) היה שחקן תיאטרון, קולנוע ומדבב אמריקני, שידוע בזכות דיבובו של באטמן בסדרת האנימציה באטמן - הסדרה המצוירת, בסרטי האנימציה ובמשחקי המחשב הרבים שנעשו על הדמות. קונרוי נהפך למדבב המזוהה ביותר עם באטמן.
ביוגרפיה
קונרוי נולד כבן הזקונים מבין ארבעה ילדים והעביר את ילדותו בניו יורק ובקונטיקט. הוריו התגרשו כאשר היה בן 15 בשל האלכוהוליזם של אביו.
קונרוי, שנאלץ להתגורר אצל חברים, סיים את בית הספר התיכון מוקדם, הצטיין במחזות בית ספרו התיכון ולאור זאת נרשם בגיל 17 לבית הספר ג'וליארד, בו למד עם מלגה וממנו סיים עם תואר בדרמה ב-1978. בתקופת לימודיו שכר דירה עם חברו לקבוצה, רובין ויליאמס.
לאחר שנים שבהן היה שחקן תיאטרון והופיע במספר סדרות טלוויזיה ופרסומות ניגש ב-1991 לאודישן לתפקיד באטמן ב"באטמן - הסדרה המצוירת" וזכה בו מבין 500 שחקנים שהתמודדו עליו. כמו מייקל קיטון ששיחק את באטמן בסרטיו של טים ברטון, גם קונרוי השתמש בקול כפול: קול מחוספס ואפל עבור באטמן וקול קליל יותר עבור ברוס ויין. קונרוי זכה לשבחים רבים על דיבובו מלא הרגש של באטמן, והמשיך לדבב אותו גם בסדרות ההמשך "ההרפתקאות החדשות של באטמן ורובין", "באטמן: הדור הבא", "ליגת הצדק - סדרת האנימציה" ו"ליגת הצדק ללא גבולות". הוא דיבב את באטמן גם בסרטי אנימציה שונים ובמשחקי מחשב רבים, בהם סדרת "באטמן: ארקהם" שזכתה לשבחים רבים. קונרוי דיבב את באטמן במשך כמעט 30 שנה ונחשב למדבב המזוהה ביותר עם הדמות ולמי שהגדיר את הקול של באטמן.
מארק המיל, שדיבב את הג'וקר לצידו של קונרוי ביצירות רבות (לרבות ב"באטמן - הסדרה המצוירת"), אמר: "כאשר הציעו לי להצטרף לפרויקט [דיבוב], שאלתי אם קווין משתתף, ואם הם אמרו שכן, אז עניתי שאני בפנים".
בשנת 2017 נחשף בכתבה לגביו כי קונרוי יצא מהארון מבלי שצוטט בנדון. הוא עצמו התייחס לכך בקולו בשנת 2021 לאחר שלא התייחס לנטען עד אז. בשנת 2022 חשף שהוא מתמודד עם מחלת הסרטן וב-10 בנובמבר של אותה השנה הלך לעולמו בגיל 66.
מחוזות צפון אירלנד
היסטורית, מחולקת צפון אירלנד ל-6 מחוזות (באנגלית: Counties). כל המחוזות נמצאים בתחומה של פרובינציית אלסטר. לאחר רפורמה שבוצעה בשנת 1973 המחוזות לא מהווים יותר יחידה מנהלית. עם זאת, חלוקה זו עדיין בשימוש למספר מטרות, למשל הקצאת מספרי מכוניות או לקבלת דרכון.
ארנדיס
ארנדיס (Arandis) היא עיירה באזור ארונגו שבמערב-מרכז נמיביה. היא נקראה בירת האורניום של העולם מכיוון שהוא ממוקם רק 15 ק"מ מחוץ למכרה האורניום הפתוח הגדול בעולם, מכרה האורניום רוסינג.
ארנדיס, שהוקמה עבור עובדי אורניום רוסינג ב-1978, קיבלה מעמד עיר ב-1994. יש בה 7,600 תושבים, שרובם קשורים איכשהו למכרה, בשטח העיר 29 קילומטרים רבועים של אדמה.
כלכלה ותשתיות
בשנות ה-2000 נרשמה עלייה מחודשת בצמיחה הכלכלית בכפר ארנאדיס. עם פרוץ משבר האנרגיה העולמי והמשבר הכלכלי העולמי ב-2008, חלה עלייה משמעותית בביקוש לאנרגיה גרעינית הידידותית לסביבה, והגדילה את הביקוש לאורניום בארנדיס. בנקים שנסגרו קודם לכן ובני נוער שעזבו קודם לכן את העיירה בחיפוש אחר עבודה במקום אחר, חזרו לארנאדיס. בשנת 2008, המשא ומתן היה בשלב מתקדם עבור חברה סינית, "Namibia Industrial Mining Limited", לבנות מפעל לייצור חומרי בניין בארנדיס. לאחר שנערך כנס השקעות ב-2011, משקיעים החליטו להקים מרכז קניות בעיר. בניית הקניון החלה זמן קצר לאחר מכן, והוא נפתח במאי 2013.
עונת 2021/2022 בליגה הבלקנית בכדורסל
עונת 2021/2022 בליגה הבלקנית בכדורסל (BIBL) הייתה העונה ה-14 של תחרות אירופית זו לקבוצות כדורסל.
המשחק הראשון במסגרת שלב הבתים התקיים ב-12 באוקטובר 2021. בתחרות זו השתתפו 12 קבוצות מישראל, בולגריה, מונטנגרו, מקדוניה הצפונית וקוסובו.
הגרלת שלב הבתים התקיימה ב-26 באוגוסט 2021 בסופיה שבבולגריה. קודם לכן נקבע שמשחק הפתיחה של הטורניר יתקיים בישראל באולם פיס כפר בלום ובו אירחה הפועל גליל עליון את בלקן בוטבגרד.
בתאריך ה-18 באפריל 2022 הוחלט שהפיינל פור יערך בהיכל עין שרה שבנהריה, ישראל. הפועל גליל עליון זכתה בטורניר לאחר ניצחון בגמר על מכבי חיפה.
הקבוצות
בספטמבר 2021 שלושה עשר קבוצות נרשמו לעונת זו, עירוני נהריה מהליגה הלאומית, הפועל גליל עליון,, טא.אפ.טא סקופיה, אקדמיק נאביקו וקומאנובו 2009 מליגת העל המקדונית, ברואה, בלקן בוטבגרד (חוזרת לליגה לאחר העידרות של 7 עונות), סגנית האלופה של העונה שעברה אקדמיק פלובדיב, לבסקי סופיה (חוזרת לליגה לאחר העידרות של 3 שנים) מליגת העל הבולגרית, קייבי פיה, סיגל פרישטינה מהסופרליגה הקוסוברית (חוזרת לליגה לאחר היעדרות של 4 שנים). ואיבר רוז'ייה ממונטנגרו שטרם הוחלט לאיזה בית תשובץ. מספר קבוצות ישראליות נוספות הביעו עניין בהרשמה לעונה זו אך לא נרשמו: הפועל באר שבע שלא תשחק במפעל אירופאי אחר והפועל גלבוע גליל, הפועל חיפה ועירוני נס ציונה שנרשמו ליורופקאפ. ב-19 באוגוסט הודיעה הליגה כי היא משריינת מקום בשלב הבתים השני להפועל חולון במידה והקבוצה תרצה להרשם לעונה זו. בנוסף הוחלט כי קייבי פיה מקוסובו תשובץ יחד עם שתים משלוש הקבוצות מצפון מקדוניה. ב-1 בספטמבר הודיעה הליגה כי הפועל חולון סיכמה כי תצטרף לשלב הבתים השני של התחרות, אולם בסוף החליטה לוותר על ההשתתפות עקב העפלה לשלבי הגמר בליגת האלופות. לקראת פתיחת שלב הבתים החליטה הנהלת הליגה שלא לאשר את קייבי פיה ולהדיחה מהטורניר. ובמקומה שובצה מכבי חיפה
שלב ראשון
12 הקבוצות חולקו ל-2 בתים. בני 6 קבוצות, אשר שיחקו צמד משחקים נגד כל יריבה בשיטת בית וחוץ, וסך הכל 10 משחקים עבור כל קבוצה בשלב זה. 4 הקבוצות הראשונות בכל בית העפילו לשלב הבתים השני, בעוד הקבוצות במקומות 5 ו-6 סיימו את דרכן בתחרות.
שלב הבתים השני
בשלב זה חולקו הקבוצות ל-2 בתים בני 4 קבוצות כל אחד כשהתוצאות מהשלב הראשון נלקחות בחשבון (בשלב הראשוני הפועל חולון האלופה המכהנת הייתה אמורה להצטרף בשלב זה, אך מכיוון שהעפילה לשלבי הגמר של ליגת האלופות החליטה שלא להשתתף. באופן זהה לשלב הבתים הראשון כל קבוצה קיימה צמד משחקים כנגד כל יריבה בשיטת בית וחוץ, וסך הכל 4 משחקים. בסיום של שלב זה הראשונה מכל בית העפילה לשלב הפיינל פור כאשר הקבוצות שיסיימו במקום 2-3 בכל אחד מהבתים העפילו לשלב רבע הגמר בו יתמודדו על שני כרטיסים נוספים לפיינל פור
שלבי הנוקאאוט
הקבוצות שסיימו במקום הראשון בשלב הבתים השני העפילו ישירות לשלב הפיינל פור ואילו הקבוצות שסיימו במקומות 2 ו-3 העפילו לשלב רבע הגמר שם פגשו במשחקי הצלבה (מקום שני מבית ג' מול מקום שלישי מבית ד' ומקום שני מבית ד' מול מקום שלישי מבית ג') בשני משחקים בשיטת בית-חוץ שהמדורגת במקום הגבוה יותר אירחו את המשחק השני שבסיומן המנצחות בסיכום שני המשחקים העפילו לפיינל פור.
פיינל פור
לשלב זה העפילו 2 הקבוצות שסיימו במקום הראשון בבתים ג' ו-ד' ושתי הקבוצות שניצחו בשלב רבע הגמר.
בעקבות העפלתן של שלוש קבוצות מאותה מדינה, ערכה הנהלת הליגה הגרלה שקבעה את המפגשים בחצי הגמר.
הרשת החברתית
הרשת החברתית (באנגלית: The Social Network) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוג דרמה שיצא בשנת 2010, אודות ההקמה של אתר האינטרנט והרשת החברתית המקוונת "פייסבוק". את הסרט ביים דייוויד פינצ'ר, והשחקנים הראשיים הם ג'סי אייזנברג, אנדרו גארפילד וג'סטין טימברלייק.
את התסריט כתב אהרון סורקין והוא מבוסס על ספרו משנת 2009 של בן מזריץ' "מילארדרים במקרה". אף לא אחד מחברת פייסבוק, מנהלים או עובדים, השתתף בעשיית הסרט - לרבות מייסד האתר מארק צוקרברג, שאף הרחיק את עצמו מהסרט. עם זאת, אדוארדו סברין, ממקימי האתר, נתן ייעוץ תוכן למזריץ' בעת כתיבת הספר. לטענת רבים מהאנשים שהשתתפו בהקמת האתר עלילת הסרט היא בדיונית ברובה.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-1 באוקטובר 2010, ובישראל ב-28 באוקטובר. הוא זכה לתשבחות מצד המבקרים, ונכנס מיידית לראש רשימות שוברי הקופות השבועיים בארצות הברית עם הכנסות של 23 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו.
עלילה
מארק פורץ למסדי נתונים של מעונות הסטודנטים ומוריד מהם תמונות ושמות של סטודנטיות. באמצעות אלגוריתם שמסופק על ידי חברו הטוב אדוארדו סברין (אנדרו גארפילד), מארק יוצר דף שנקרא "FaceMash", שבו סטודנטים בוחרים איזו מבין שתי הסטודנטיות אטרקטיבית יותר בעיניו. מארק מוזמן לוועדת משמעת של האוניברסיטה ונענש, לאחר שרשת המחשבים של הרווארד קרסה עקב עומס גולשים.
הפופולריות של "FaceMash" והעובדה שהוא יצר אותה בלילה אחד, כשהיה שיכור, מסבה את תשומת הלב של הסטודנטים התאומים קמרון וטיילר וינקלווס (המגולמים על ידי ארמי האמר בתפקיד כפול), ושל השותף העסקי שלהם נרנדרה (מקס מינגלה), הם פונים למארק ומספרים לו שהם מחפשים מתכנת שיבצע את הרעיון שלהם לאתר אינטרנט חדש בשם "קשרי הרווארד". מארק מסכים לעזור להם.
זמן קצר לאחר מכן, מארק פונה לחברו אדוארדו, עם רעיון לבניית "Thefacebook" - רשת חברתית בלעדית לסטודנטים באוניברסיטת הרווארד, שבה כל סטודנט יציג מידע אישי אודות עצמו. אדוארדו, הממונה על ידי צוקרברג למנהל הכספים של המיזם, נרתם ומספק אלף דולר לסייע להפעלת האתר. מארק ואדוארדו משיקים את האתר, שהופך במהירות לפופולרי בקרב הסטודנטים. כאשר נרנדרה שומע על ההשקה, הוא מספר לתאומים וינקלווס שמארק גנב את הרעיון שלהם; הוא ואחד האחים רוצים לתבוע את מארק על גנבת קניין רוחני, אך אח אחר מתנגד.
ההצלחה מובילה לשני ויכוחים משפטיים, האחד בדבר זכויות הקניין של התאומים וינקלווס ברעיון שהוביל להקמת פייסבוק, והשני באחוז הבעלות של סברין בחברת פייסבוק, אחרי שחלקו במניות דולל מ-34% ל-0.03%, בעקבות חתימתו החפוזה על מסמך משפטי. הדיונים המשפטיים, בנוכחות הצדדים ועורכי דינם, מהווים מסגרת, באמצעות פלאשבקים, לתיאור המשך ההתפתחות של פייסבוק. בסוף הדיונים מקבלים התאומים וינקלווס פיצוי של 60 מיליון דולרים מצוקרברג, פיצוי מינורי מאוד ביחס לשווי העצום של פייסבוק. סברין זוכה לקרדיט על חלקו בהקמת האתר והסדר פיצוי שפרטיו לא ידועים. הסרט מסתיים בכך שמארק צוקרברג מציע חברות, דרך פייסבוק, לחברתו לשעבר אריקה אולברייט ומחכה בקוצר רוח לתשובתה.
דבר המבקרים
הסרט זכה לתשבחות רבות מאת מבקרי קולנוע ברחבי העולם. האתר Rotten Tomatoes דיווח על קונצנזוס ביקורתי: 97 אחוז של ביקורות חיוביות מתוך 217 ביקורות.
פיטר טרוורס ממגזין הרולינג סטון, נתן לסרט את הציון המקסימלי וכתב כי:
כתב הגרדיאן אנדרו קלארק כתב כי "יש משהו חתרני בז'אנר של תסריטאות דוקודרמה", ותהה "אם באמת מגיע לאיש עסקים בן 26 לראות את השם שלו נגרר בראש חוצות בבוץ עכור של תערובת בין דמיון ועובדות, לשם בידור של הציבור הצופה בסרט" קלארק הוסיף, "אני לא בטוח אם מארק צוקרברג הוא פרחח, גאון או שניהם. אבל אני לא אצפה בהרשת החברתית כדי לגלות".
פרסים
ב-9 בינואר 2011 נבחר "הרשת החברתית" לסרט השנה על ידי איגוד המבקרים האמריקני.
ב-14 בינואר 2011 הוענק לסרט פרס גלובוס הזהב, כסרט הטוב ביותר של השנה, ויוצריו זכו בפרס בקטגוריות בימוי (דייוויד פינצ'ר), תסריט (אהרון סורקין) ופסקול (טרנט רזנור). בפברואר 2011 זכה הסרט בשלושה פרסי אוסקר: עבור הפסקול המקורי הטוב ביותר, עבור התסריט המעובד הטוב ביותר ועבור העריכה הטובה ביותר. כמו כן, היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
ליהוק
תהליך הליהוק החל באוגוסט 2009, תוך עריכת אודישנים פומביים ברחבי ארצות הברית. בספטמבר 2009 הודיעה ההפקה על ליהוק השחקן ג'סי אייזנברג. בסמוך להודעה חשף מארק צוקרברג בריאיון לרשת ABC כי בן-דודו של אייזנברג עבד בפייסבוק, והשניים הקימו אתר ביחד. לאחר כמה ימים פורסם כי ג'סטין טימברלייק ואנדרו גארפילד ישתתפו גם הם בסרט, ובהמשך השנה לוהקו לסרט ברנדה סונג, רוני מארה, ארמי האמר, שלבי יאנג, וג'וש פנס, דקוטה ג'ונסון ומקס מינגלה.
בריאיון לעיתון "בולטימור סאן" אמר אייזנברג: "אף על פי שהזדמן לי לשחק בכמה סרטים נפלאים, הדמות הזו (מארק צוקרברג) עושה רושם של חוסר רגישות כה גלוי לעין בכל כך הרבה דרכים, שזה נראה עבורי יותר אמיתי בדרך הטובה ביותר. לא מלהקים אותי בדרך כלל לדמויות חסרות רגישות וזה מרגיש די נוח: זה חדש ומלהיב, כאילו שאתה לא צריך לדאוג לקהל".
צילום
צילומי הסרט החלו באוקטובר 2009 בקיימברידג', מסצ'וסטס. הסרט צולם כולו באמצעים דיגיטליים, במצלמת "Red One" ברזולוציה של 4K. הצילומים נערכו בשתי המכינות של קיימברידג' - אקדמיית פיליפ ואקדמיית מילטון. סצנות אחדות צולמו בויילוק קולג' שהוסב להיראות כמו הקמפוס של אוניברסיטת הרווארד (האוניברסיטה סרבה כמעט לכל הבקשות לצלם בשטחה מאז 1970, אז צולם שם הסרט "סיפור אהבה" שצילומיו הסבו נזקים פיזיים משמעותיים למקום). הסצנה הראשונה של הסרט צולמה במשך 99 פעמים עד להשלמתה. אף על פי שחלק משמעותי מחציה השני של עלילת הסרט מתרחש בעמק הסיליקון שבאזור מפרץ סן פרנסיסקו בצפון קליפורניה, יוצרי הסרט העדיפו לצלם אותו בפסדינה שבלוס אנג'לס.
שיווק
כרזת הסרט הופצה לראשונה ב-18 ביוני 2010. הקדימון (שיצא בפורמט טיזר) יצא שבוע לאחר מכן. הקדימון המלא יצא ב-17 ביולי ובו נוגנה גרסה לשיר "Creep" של רדיוהד בביצוע מקהלה.
אמיתות העלילה
קווי המתאר הכלליים של העלילה כוללים עובדות ידועות בציבור. בהם העובדה שמארק פרץ למסדי נתונים, ויצר את Facemash כשהיה שיכור (רוב הדיאלוג בסצנה זו לקוחים מרשומת בלוג שצוקרברג פרסם באותו לילה). כעבור זמן מה נוצר פייסבוק, ולאחר מכן נתבע צוקרברג בידי התאומים וינקלווס על גנבה.
האמיתות של שאר פרטי העלילה שנויה במחלוקת. מארק צוקרברג טען כי למעט העובדה שהוא וסברין ומוסקוביץ יצרו את פייסבוק כאשר למדו בהרווארד, הסרט הוא כמעט דמיוני לחלוטין. התסריטאי אהרון סורקין, כמו גם הבמאי דייוויד פינצ 'ר מתעקשים כי הסרט אינו בדיוני וכי הוא מדויק מאוד. חלק מהסרט מבוסס על עדות שנמסרה בתביעות שהגישו התאומים וינקלווס.
שון פארקר, שדמותו כנשיא פייסבוק מוצגת בסרט, התייחס לסרט ואמר כי "נהניתי מהסרט 'הרשת החברתית' לאור הצילום היפהפה, ואני מאוד מעריך את הבמאי דייוויד פינצ'ר, אך הסרט עצמו הוא פיקציה אחת גדולה".
לדעה זו שותף גם אדוארדו סברין, המייסד השותף של פייסבוק. בראיון עמו טען כי המתואר בסרט אינו נאמן למציאות, ושזוהי "פנטזיה הוליוודית ולא סרט תיעודי".
גאון מחשבים
בתחילת הסרט נכללות שתי סצנות שבאות להמחיש לצופה שמארק צוקרברג הוא גאון מחשבים. בראשונה המורה בקורס מערכות הפעלה מציג לכיתה שאלה על מבנהו של תו בקרה מסוים. בכיתה משתררת דממה, וצוקרברג קם לעזוב את הכיתה. המורה פונה אליו בהנחה שנואש מלהבין את השיעור, ובתגובה צוקרברג נותן תשובה מפורטת, שמותירה את המורה והתלמידים נדהמים, וממשיך בדרכו החוצה. בסצנה נוספת, שבה צוקרברג יוצר את אתר FaceMash, הוא מתאר את פעולתו תוך שימוש בשלל מונחים טכניים מעולם התכנות - אפאצ'י, פרל ו-PHP.
מאבקים על יוקרה וכוח
אף שהסרט עוסק בצמיחתו של מיזם היי-טק, בלבו נמצאים מאבקים אישיים על יוקרה וכוח. מרכזיותם של מאבקים אלה מוצגת בכרזת הסרט, שבה נאמר: "לא משיגים 500 מיליון חברים מבלי לרכוש כמה אויבים".
הסרט נפתח בסצנה שבה מארק צוקרברג וחברתו אריקה אולברייט מקיימים שיחה רוויית מתח בפאב, שבסופה אריקה מסיימת את קשריה עם מארק ואומרת לו: "אתה תמיד תחשוב שבחורות לא רוצות אותך כי אתה חנון, אבל שתדע שהן לא ירצו אותך כי אתה שמוק". מארק נוקם בה בבלוג רווי שנאה. בהמשך הסרט מנסה מארק לחדש את הקשר עם אריקה, אך ללא הצלחה.
מאבקים נוספים על יוקרה וכוח הם בין מארק צוקרברג לתאומים וינקלווס, לאדוארדו סברין ולשון פארקר. כל אחד מהם מסולק מדרכו של מארק ברגע שהוא מגלה שאין בו תועלת להגשמת מטרותיו.
אישטוואן ברטה
אישטוואן ברטה (במקור בֶּרְגֶר, בהונגרית: Barta István; . 13; באוגוסט 1895 – 16 בפברואר 1948) היה שחיין ושחקן כדורמים יהודי-הונגרי. אלוף אולימפי ו-3 פעמים אלוף אירופה.
ביוגרפיה
ברטה נולד באלמושד. באליפות הונגריה בשחייה שנערכה בשנת 1924 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה.
באולימפיאדת פריז (1924) סיים ברטה במקום חמישי בטורניר הכדורמים. בכל ארבעת המשחקים הוא שיחק כשוער.
באליפות הונגריה בשחייה זכה ברטה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה.
באליפות אירופה בכדורמים הראשונה שנערכה בבודפשט, בשנת 1926 זכה ברטה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת שוודיה ובמדליית ארד זכתה נבחרת גרמניה.
באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בבולוניה, איטליה בשנת 1927 זכה ברטה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת צרפת ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה.
באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה ברטה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת אוסטריה.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה ברטה במדליית זהב בטורניר הכדורמים לצידו שיחקו מיקלוש שרקן וגאורג ברודי שחקנים יהודים, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת ארצות הברית. הוא שיחק משחק אחד כשוער.
בשנת 1948 נפטר ברטה בבודפשט.
אבן אל-את'יר
עלי עז א-דין אבן אל-את'יר אל-ג'זרי (בערבית: علي عزالدین ابن الاثیر الجزری) או עלי בן מוחמד אבן עבד אל-כרים בן עבד אל-ואחד אבו אל-חסן אל-ג'זרי א-שייבאני עז א-דין (בערבית: علي بن محمد ابن عبد الكريم بن عبد الواحد, أبو الحسن الجزري الشيباني, عز الدين) (12 במאי 1160, ג'יזרה - 1233, מוסול) הוא היסטוריון קלאסי ערבי ממוצא כורדי שנולד בעיר ג'יזרה (Cizre) שנמצאת על גדת החידקל, במה שכיום הוא מחוז שרנאק (Şırnak) בדרום-מזרח טורקיה.
ביוגרפיה
אביו של אבן אל-את'יר היה פקיד בכיר של השושלת הזנגית במוסול, ושני אחיו, מג'ד א-דין (1149–1210) וזיא א-דין (1163–1239), היו אנשי רוח שהיו מעורים מאוד במדינתם. בגלל מרכיב בשם משפחתם (אל-שייבאני), בני משפחתו של אבן אל-את'יר טענו לייחוס אל השבט "בני שייבאן", שהתגורר עוד מאז התקופה הטרום-אסלאמית בחצי האי ערב ומאוחר יותר היגר לעיראק.
לעומת בני משפחתו, אבן אל-את'יר חי חיים צנועים של למדן. הוא למד במוסול ובבגדאד, ולפי מקורות מסוימים למד גם בירושלים ובדמשק, אבל רוב הזמן פעל בעיר מוסול, עם ביקורים תכופים בבגדאד. בגיל 28 ליווה את צבאו של צלאח א-דין בסוריה ולאחר מכן חי בחלב ובדמשק. בהמשך גם מילא כמה משימות דיפלומטיות בשירות הח'ליפים מבגדאד, ואירח את גדולי המלומדים בביתו.
עיקר עבודתו היה בתחום תולדות העולם ("אל כּאמיל פי אל-תאריח'", "ההיסטוריה השלמה"), כולל מידע חשוב על העם הרוסי של זמנו. סגנונו של אבן אל-את'יר מתאפיין בבהירות ופשטות, והודות לכך התבסס מעמדו כהיסטוריון העיקרי של מסעי הצלב המאוחרים לארץ ישראל.
אבן אל-את'יר נפטר בעיר מוסול בשנת 1233. כיום הוא נחשב לאחד מגדולי ההיסטוריונים הערבים שחיו בימי הביניים. אבו אל-פידאא סיים בשנת 1339 כתיבת ספר היסטורי חדש שהיה מבוסס בין היתר על עבודתו של אבן אל-את'יר.
הרי קונלון
הרי קונלון (סינית: 昆仑山) הם מערכת רכסי הרים בשוליה הצפוניים של רמת טיבט, ואחת משרשראות ההרים הארוכות ביותר באסיה.
גאוגרפיה
ההרים משתרעים בקשת גדולה מצומת ההרים של פמיר מזרחה. במקור, בפי תושבי הארץ, חל השם קונלון רק על הפינה הצפונית-מערבית של טיבט. כיום משתמשים בשם זה כדי להתייחס לאזור הררי רחב הרבה יותר: מפאמיר ועד ליובלי ההונג-הו שבסין התיכונה, לאורך כיותר מ-3,000 ק"מ.
ראשית התהוותם של הרי קונלון בקמט בסוף עידן הפלאוזואיקון, אולם הם עוצבו גם על ידי תנועות טקטוניות נוספות שגרמו להעתקים, להרמה, לשקיעה ולהקמטה. המאוחרות שבהן היו חלק מהקימוט האלפיני בשלישון התחתון, ואירעו במקביל לקימוט הרי ההימלאיה.
בקטעים אחדים במערב, מספר הרכסים (המקבילים בקירוב) הוא 4-3, ורוחב המערכת 160-120 ק"מ בלבד, ואילו בחלקים התיכונים והמזרחיים, יש שמספר הרכסים מגיע ל-12-10 ורוחבם הכולל - ל-900-700 ק"מ. המערכת מפרידה בין רמת טיבט לבין האגנים והמדבריות של שינג'יאנג ומונגוליה, ובין אגן צידם הנחשב כחלק מרמת טיבט.
האוכלוסייה הדלילה מרוכזת באגנים, שבהם אפשר לקיים חקלאות. חלק מהתושבים הם נוודים. בהרי קונלון ישנם מכרות זהב, עופרת, ניקל, ברזל ואזבסט. לרגלי הרי קונלון מפיקים נפט.
Søndagsbarn
Søndagsbarn (בעברית: ילד של יום ראשון) הוא סינגל של להקת ההיפ-הופ הדנית סוספקט בהשתתפות הלהקה הדנית לוקאס גרהאם. השיר יצא לאור כהורדה דיגיטלית בדנמרק ב-22 במאי 2015 על ידי חברת התקליטים הדנית טאבו רקורדס. השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הדני.
תשבץ מוצפן
תשבץ מוצפן או תשבץ קוד הוא תשבץ פתור שהאותיות בפתרון הוחלפו במספרים לפי צופן החלפה מסוים, שאינו ידוע מראש לפותר הפוטנציאלי.
מקובל לתת לפותרים קצה חוט בדמות שווה הערך המספרי של כמה אותיות. בכל אחת ממשבצות התשבץ (שאינן תפוסות על ידי נקודות שחורות) מוצב מספר שמייצג אות. הפותר אמור להחליף את המספרים באותיות הידועות לו, ולנסות לנחש את יתר האותיות בהתבסס על ההרכבים שייווצרו. אם, למשל, במילה של 4 אותיות יודע הפותר שהאות הראשונה היא פ', האות השנייה ת', האות השלישית לא ידועה והאות הרביעית היא מ', הפותר ינחש בנקל שהאות החסרה היא ג', כי רק היא תשלים את הרכב האותיות למילה בעלת מובן בשפה העברית. לאחר שהפותר חשף אות נוספת, ישבץ אותה בכל משבצת שבה רשום המספר המייצג אותה, וכך יקל על ניחושן של מילים נוספות וגילוין של אותיות נוספות.
בתשבץ מוצפן חשוב למעט באותיות חסומות (אות חסומה היא אות הנמצאת רק במילה אחת, בעוד יתר האותיות משתתפות בהרכבן של שתי מילים, האחת אופקית והשנייה אנכית), ולכן מתאימות במיוחד למטרה זו מסגרות של תשבצי קו, כי תשבצי קו אפשר ליצור ללא אותיות חסומות.
מקובל להעשיר את התשבצים המוצפנים בתוספות מוצפנות לפי אותו צופן החלפה, כמו בדוגמה המוצגת כאן, שבה הוצפן גם שם של ספר ושם מחברו.
גריסה (נייר)
גריסה של נייר היא גזירתו לרצועות דקות (ברוחב של פחות מחצי סנטימטר) או לפתיתים, לשם הפיכת הטקסט המודפס על הנייר לבלתי קריא, בדרך כלל לשם אבטחת מידע. לעיתים נלקח הנייר הגרוס לשרפה, על מנת לוודא את השמדתו, אך בדרך כלל הוא מושלך לאשפה או מועבר למיחזור. הגריסה נעשית בדרך כלל באמצעות מכונה המיועדת לכך - מגרסת נייר, אך לגריסת כמות מצומצמת של נייר ניתן להשתמש גם במספריים מרובי להבים.
שימושים לתוצרי הגריסה
לרצועות הנייר או הפתיתים שנוצרו בתהליך הגריסה מקובלים שימושים שונים:
שחזור מסמכים שנגרסו
המחשה לכך שגריסה לבדה אינה מונעת שחזור של המידע על ידי אויב נחוש, התקבלה בעת השתלטות איראן על שגרירות ארצות הברית בטהראן, בנובמבר 1979. טרם ההשתלטות גרסו עובדי השגרירות את המסמכים הסודיים שבה, אך לאחר ההשתלטות לקחו האיראנים את המסמכים הגרוסים, ובעמל רב שחזרו אותם (תהליך השחזור הוצג בסרט "ארגו"). המסמכים המשוחזרים פורסמו על ידי האיראנים. בעקבות זאת שופרו שיטות הגריסה המשמשות את הממשל בארצות הברית.
בימיו האחרונים של השלטון הקומוניסטי במזרח גרמניה, בשנת 1989, ראשי השטאזי נתקפו בהלה וניסו לגרוס כל מסמך שעלה בידם מארכיון הארגון. הם אף החלו לקרוע מסמכים ביד משכשלו המגרסות תחת העומס. עשרות אלפי שקים עמוסים בפיסות נייר הוסתרו בחופזה אך נמצאו עד מהרה, ובשנת 1995 שכרה ממשלת גרמניה חברה מומחית לתחום לשחזור המסמכים. במשך 6 שנים הצליחו תריסר אנשים לשחזר מסמכים מתוך 300 שקים. לאחר מכן החל תהליך שחזור באמצעות מחשב, להאצת שחזור יתר 16,000 שקי המסמכים, המכילים למעלה מ-33 מיליון דפים.
בשנת 2011 הכריזה DARPA, הסוכנות למיזמי מחקר ביטחוניים של מחלקת ההגנה של ארצות הברית, על תחרות לפענוח חמישה מסמכים, שנגרסו ליותר מ-10,000 פיסות. 9,000 קבוצות נרשמו לתחרות, וכעבור 33 ימים מתחילתה זכתה בה קבוצה מסן פרנסיסקו, שחבריה השקיעו קרוב ל-600 שעות אדם בפיתוח תוכנת ראייה ממוחשבת לפענוח המסמכים.
בתרבות
סרט הקולנוע הישראלי משנת 2014, "אפס ביחסי אנוש", הוא קומדיה שחורה העוסקת במערכות היחסים בין חיילות שלישות בבסיס צה"ל בנגב. אחת מגיבורות הסרט, דפי, היא חיילת חסרת מוטיבציה המשרתת כמש"קית נייר וגריסה. הדמות הראשית בסרט, זוהר, נענשת בניקוי וסידור המשרד במשך הלילה, וכנקמה גורסת את כל המסמכים שבמשרד, ושרידיהם ממלאים את חדרה של קצינת השלישות.
ליגת ההוקי לנשים (רוסיה)
ליגת ההוקי לנשים (ברוסית: Женская хоккейная ли́га, בראשי תיבות ЖХЛ) היא ליגת הוקי קרח ברוסיה, הנחשבת לתחרות ההוקי קרח נשים החשובה ביותר במדינה.
עד הקמת הליגה בשנת 2015 נוהלה אליפות רוסיה בהוקי קרח נשים כליגת ההוקי קרח נשים העיקרית. הליגה נוסדה ב-19 ביוני 2015 ומשתתפות בה 7 קבוצות ובשנים 2015–2017 הייתה משוחקת בשיטת טבלת אליפות כשהקבוצה שבראשות הטבלה עם מירב הניצחונות מוכתרת לאלופת הליגה. משנת 2018 ארבע הקבוצות הטובות ביותר בטבלת הליגה מתמודדות ביניהן בשלב חצי גמר הליגה. בשנת 2019 צורפה לליגה קבוצה סינית.
היסטוריה
ליגת ההוקי הנשית הוקמה ביוזמה מה-12 בספטמבר 2012 בפגישה בין נשיא פדרציית ההוקי הרוסית, ולדיסלב טרטיאק ונשיא ליגת ההוקי הקונטיננטלית, אלכסנדר מדבדב. מטרת בליגה היא לפתח את תחום הוקי הנשים ברוסיה ובישיבה נוספת עם נציגי קבוצות הוקי קרח לנשים ב-2 ביולי 2014 היוזמה זכתה לתמיכת הקבוצות. בתחילה פדרציית ההוקי הרוסית החלה בתהליך הקמת ליגת נשים בניהולה אך הסתכסכה בשל כך עם מנהלי ליגת ההוקי הקונטיננטלית.
לבסוף, ב-23 באפריל 2015 הוחלט להעביר את זכויות ניהול ליגת הנשים לידי ליגת ההוקי הקונטיננטלית והליגה הוקמה בפועל ב-19 ביוני 2015. בעונת 2016/2017, הליגה בת 6 הקבוצות התרחבה בקבוצה נוספת — דינמו קורסק אך בשל בעיות ניהוליות שונות הקבוצה הורדה מהליגה בהמשך.
מילא 18 (ספר)
מילא 18 הוא רומן מאת ליאון יוריס, שעלילתו מתרחשת בוורשה הכבושה על ידי הנאצים, בפולין, שלפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה. מילא 18 נכנס לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס והגיע למקום השני באוגוסט 1961. עבודתו של יוריס, המבוססת על אירועים אמיתיים, מגוללת את הכיבוש הנאצי בפולין ואת הזוועות של דה-הומניזציה שיטתית וחיסולה של עם יהדות פולין. השם "מילא 18" נלקח מבונקר המטה של לוחמי ההתנגדות היהודים מתחת לבניין ברחוב מילא 18. המונח "גטו" מקבל משמעות ברורה יותר כאשר המנהיגים היהודים האמיצים נלחמים בקרב אבוד לא רק נגד הנאצים ועוזריהם, אלא גם משתפי פעולה מקומיים ובינם לבין עצמם. בסופו של דבר, ככל שהגטו מצטמצם להריסות, כמה אנשים אמיצים עם מעט כלי נשק וללא עזרה מבחוץ מקבלים את הפיקוד על הגנת הגטו, מקימים צבא מאולתר ויוצאים לקרב.
הספר תורגם מאנגלית לעברית על ידי יעל נמרודי, בהוצאת זמורה ביתן בשנת 1995.
סיכום
כמו בספרים רבים אחרים של יוריס,  הסיפור מסופר ברובו מנקודת מבטו של עיתונאי; במקרה זה, עיתונאי אמריקני-איטלקי, כריסטופר דה מונטי, שנשלח לוורשה לאחר שסיקר את מלחמת האזרחים בספרד. אף שהוא נועד להיות צופה מבולבל ונייטרלי, הוא נפגש גם עם ההיררכיה הנאצית וגם עם יהודי ורשה. הוא מנהל רומן נלהב עם אשתו של אחד ממנהיגי הקהילה היהודית ובנוסף הוא פוגש בזונות שסיפקו הנאצים.
בזמן שהגטו מוקף ומצטמצם להריסות, הוא זורק את חלקו עם המגינים הנועזים. הוא אחד הניצולים הבודדים שמצליח לברוח עם צעירה, גבריאלה רק, בהריון לילד של אחד המגנים, אנדריי אנדרופסקי, קצין צבא פולני לשעבר.
החבובות - מבוקשות
החבובות - מבוקשות (באנגלית: Muppets Most Wanted) הוא סרט קולנוע קומי-מוזיקלי של "החבובות" מחברת וולט דיסני, אשר משמש כסרט המשך לסרט "החבובות" משנת 2011. ג'יימס בובין ביים את הסרט וניקולס סטולר כתב את התסריט. ג'ייסון סגל שכיכב בסרט הקודם וכתב את התסריט הודיע כי הוא לא יחזור לסרט השני, אך החבובה וולטר אותה גילם עדיין הופיעה. כמו הקרנת הסרט הקודם, בישראל הסרט הוקרן בשתי גרסאות: בדיבוב עברי ותרגום עברי.
תקציר העלילה
לאחר הקאמבק המוצלח שלהם בסרט הקודם, יוצאות החבובות למסע בינלאומי ברחבי אירופה מברלין ועד לונדון. הסיבוב מארגון בידי מפיק ערמומי ושמו דומיניק בדגאי (פירוש שמו – האיש הרע, הנבל), שמגלם ריקי ג'רווייס. דומיניק עושה יד אחת עם קונסטנטין, צפרדע פושע שדומה מאוד לקרמיט. השניים רוקמים מזימת בלבול זהויות ששולחת את קרמיט לגולאג ברוסיה, ומאפשרת לקונסטנטין לתפוס את מקומו בסיבוב ההופעות. ההופעות בערים שונות באירופה נהפכות למכשיר במזימה המורכבת שרוקמים דומיניק וקונסטנטין לגנוב את יהלומי הכתר של בריטניה.
מוזיקה
הזמרת הקנדית סלין דיון הקליטה שיר מיוחד בשם "Something So Right" (בתרגום חופשי: "משהו כל כך נכון") אשר משולב בפסקול הסרט וגם בסרט עצמו.
קישורים חיצוניים
מידע: ביקורות:
2021 בארצות הברית
2021 בארצות הברית היא השנה בה חגגה ארצות הברית 245 שנה מיום היווסדה.
נפטרו
(קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021)
מצר פילדס
מצר פילדס (באנגלית: Fildes Strait) הוא מצר ים הממוקם בין אי המלך ג'ורג' לבין האי נלסון, באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.
מצר הים משתרע בכיוון מזרח–מערב (אי המלך ג'ורג' ממוקם צפון למצר פילדס, והאי נלסון מממוקם מדרום למצר פילדס).
בקצה הדרום-מערבי של האי מצויה נקודת דות'ויט, המהווה את הכניסה למצר פילדס.
גילוי ומיפוי המצר
המצר התגלה על ידי צידי כלבי ים, בשנת 1822 לערך, ומשנה זו הוא מופיע במפות בשם "מצר פילד'ס" (Field's Strait).
מקור השם
המצר נקרא, ככל הנקרה, על שמו של רוברט פילדס (Robert Fildes) – צייד כלבי ים בריטי, שהפליג באזור, ושספינתו "רוברט" (Robert), נטרפה במפרץ נמל קלות'ייר, בשנת 1822.
גביע דייוויס 1919
אתגר הטניס הבינלאומי 1919 (באנגלית: 1919 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-14 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרלאסיה ובעקבות כך המשחקים חזרו לאוסטרליה. במהלך מלחמת העולם הראשונה התחרות לא נערכה. לתחרות נרשמו בריטניה, בלגיה, דרום אפריקה וצרפת. לאור כך משחקי הפלייאוף נערכו במסגרת חצי הגמר ומשחק הגמר בלבד.
משחק על התואר נערך ב-16-21 בינואר 1920 בסידני, אוסטרליה. המשחק הסתיים בניצחון של אוסטרליה עם תוצאה 1:4.
פרס המוזיקה של בילבורד לשיר הרדיו המוביל
ובערך זה מפורטים הזוכים והמועמדים לפרס המוזיקה של בילבורד לשיר הרדיו המוביל. נכון לשנת 2016, אף אמן לא זכה בפרס מספר פעמים.
שיאני מועמדויות
2 מועמדויות
ריאזאן (כדורסל)
מועדון הכדורסל ריאזאן (БК Рязань) הוא מועדון כדורסל מקצועני מהעיר ריאזאן המתמודד בסופרליגה הרוסית בכדורסל, ליגת המשנה הרוסית.
הקבוצה הוקמה ב-2006 כיורשת לקבוצת הכדורסל ויטיאז ריאזאן שפורקה. מאז הקמתה הקבוצה מתמודדת בליגת המשנה הרוסית וטרם הצליחה להעפיל לליגה הבכירה. בעונת 2011/12 הקבוצה סיימה במקום ה-3 בליגה, שמהווה להישג הגבוה ביותר של הקבוצה.
דאוניים
דְּאוֹנִיִּים (שם מדעי: Exocoetidae; מכונים גם דגים מעופפים) היא משפחה של דגים קטנים עד בינוניים בגודלם, מסדרת החניתאים, המאופיינים בסנפירי חזה ארוכים המגיעים אצל מינים רבים עד לקצה הזנב, ובעזרתם הם מסוגלים לדאות באוויר מחוץ למים כשסנפיריהם פרוסים.
מאפיינים
המשפחה כוללת כ-50 מינים שונים של דגים המשתייכים לבין שבעה לתשעה סוגים. הדגים, המגיעים בדרך כלל לאורך של כ-30 סנטימטרים (אם כי יש כאלה המגיעים ל-45 סנטימטרים), נפוצים בכל האוקיינוסים העיקריים בכדור הארץ, ובייחוד במים טרופיים או סובטרופיים באוקיינוס השקט, האטלנטי וההודי. לרוב הם חיים בקרבת פני המים וניזונים מפלנקטון. בנוסף לסנפירי החזה הגדולים, גם סנפיר הבטן גדול, ואילו סנפיר הזנב מחולק לשתי אונות, שהתחתונה שבהן היא ארוכה מן העליונה. בזכות סנפירי החזה דמויי הכנפיים, מסוגלים הדגים לזנק מדי פעם מהמים ולנוע באוויר. לאמיתו של דבר, אין הדג המעופף מסוגל לעוף, שכן אין הוא אלא דואה וסנפיריו הגדולים המשמשים כעין כנפי דאייה. בדאייתו מסוגל הדג להכפיל את מהירותו הרגילה ולהגיע למהירות של 79-90 קילומטרים לשעה ויותר, בדרך כלל למרחקים של בין 30 ל-100 מטרים אך לעיתים אף יותר מכך. ככל הנראה, הדאייה משמשת כאמצעי להימלטות מטורפים כגון טונה (Thunnus), דג גרזן (Xiphias gladius), רעמתן ("Coryphaena") או דגים גדולים אחרים.
הדאוניים דואים בלהקות, לרוב. בדרך כלל, הגובה שאליו הם מגיעים בדאיותיהם הוא מטר אחד מעל פני המים, יש והם מתרוממים אף לגובה שישה מטרים ועולים עד לסיפוני האוניות.
ביצי הדג, בצבען הטבעי (אדום -לבן) או כשהן צבועות (לצבעי ירוק, צהוב או שחור) מהוות מרכיב במטבח היפני שנקרא טוביקו.
The World We Knew (Over and Over)
"The World We Knew (Over and Over)" (בעברית: "העולם שהכרנו") הוא שיר פופולרי משנת 1967 של פרנק סינטרה. השיר מבוסס על לחן מאת המוזיקאי והמלחין הגרמני ברט קמפרט.
דאוניים
מיון
המשפחה כוללת מעל 50 מינים שונים של דגים המשתייכים לשבעה סוגים:
The World We Knew (Over and Over)
השיר יצא לראשונה באלבומו של סינטרה "The World We Knew" משנת 1967. בהמשך אותה שנה יצא השיר כסינגל. בספטמבר 1967 הגיע השיר למקום השלושים במצעד בילבורד הוט 100. במצעד easy listening של הבילבורד שהה השיר במקום הראשון במשך חמישה שבועות. הוא היה הסינגל השישי והאחרון של סינטרה שהגיע לראש המצעד.
שארל אזנבור כתב גרסה בצרפתית של השיר בשם "Un monde avec toi" עבור פול מוריה ומיריי מאתיה. פרד בונגוסטו כתב גרסה באיטלקית בשם "Ore D'Amore".
דב ניר
דב ניר (17 במאי 1922 - 10 בנובמבר 2011) היה גאוגרף וחוקר ארץ ישראל, חתן פרס ישראל ה'תשנ"ה בגאוגרפיה.
חייו
נולד בסלובקיה. בשנת 1939, מעט לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, עלה לארץ לבדו במסגרת עליית הנוער והתגורר בכפר הנוער בן שמן. בשנת 1950 החל את לימודיו במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית שהוקמה שנה קודם לכן. בשנת 1960 קיבל תואר דוקטור. לאחר שסיים את לימודיו במחלקה שימש בה כמרצה, ובשנת 1971 הועלה לדרגת פרופסור חבר. מאוחר יותר קיבל תואר פרופסור והועמד בראש המחלקה לגיאוגרפיה. בנוסף עמד גם בראש האגודה הגאוגרפית הישראלית בשנים 1977–1979.
מחקריו עסקו תחילה בעיקר בגאומורפולוגיה של ארץ ישראל, תחום אותו קידם רבות, ומאוחר יותר החל לעסוק גם בגאוגרפיה רגיונלית עם פרסום מחקריו על אזור עמק בית שאן.
על תרומתו זו הוענק לו בשנת 1995 פרס ישראל לחקר הגאוגרפיה של ארץ ישראל.
היה נשוי לרות (מדרשי) ולהם שלושה ילדים.
יעקב לוי (ראש מועצה)
יעקב לוי (1924 – 27 בינואר 1975) היה ראש המועצה המקומית זכרון יעקב בשנים 1959–1975.
ביוגרפיה
לוי, יליד זכרון יעקב, היה כורם, פועל מחצבה ולוחם בהגנה ובצה"ל. הוא היה חבר מליאת המועצה מאז 1955 וראש סיעת המערך בה מאז 1959. הוא נבחר לראשות המועצה ארבע פעמים ונפטר בתחילת הקדנציה הרביעית. כראש מועצה, היה גם חבר הנהלת השלטון המקומי.
חיים אישיים
לוי היה נשוי למזל לבית מסוורי, להם נולדו אילנה, אורנה, אבשלום ואורלי.
שקיעת תרבות המערב
שקיעת תרבות המערב (באנגלית: The Decline of Western Civilization) הוא סרט דוקומנטרי משנת 1981, בבימויה של פנלופה ספיריס. הסרט מתעד את סצנת הפאנק בלוס אנג'לס בשנים 1979–1980, וצבר לעצמו עם השנים מעמד של סרט פולחן.
תקציר העלילה
הסרט מורכב מצילומים מהופעות חיות של להקות פאנק מובילות בלוס אנג'לס, ומראיונות עם חברי הלהקה ועם הצעירים הפוקדים את הופעותיהם. הוא מציע מבט ייחודי לתת-תרבות הפאנק, ממנה הממסד התקשורתי נהג להתעלם לחלוטין עד אז, ומכיל כמה סצנות מזעזעות בכנותן. כך, למשל, הריאיון עם להקת Black Flag מתקיים בבית אליו פלשו, ובו חברי הלהקה ישנים בחללים דמויי-ארונות. בסצנה אחרת מספרים חברי להקת X כי צרכו תרופות שהיו מיועדות לחולה סרטן.
הפסקול
הפסקול של הסרט יצא ב-1981 על גבי תקליטים ותקליטורים. כיום כבר לא מדפיסים את הפסקול. על עטיפת הפסקול מופיעה תמונה מטרידה של דרבי קראש, סולן ה-Germs, כשהוא שוכב על הבמה בעיניים עצומות ונראה כמת. התמונה מטרידה בעיקר לאור העובדה שקראש התאבד באמצעות הזרקת הרואין זמן קצר לפני יציאת הסרט לאקרנים. (יש לציין כי עטיפת האלבום עוצבה לפני מותו של קראש).
לוטוס אימירה
לוטוס אימירה (באנגלית: Lotus Emira) היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי לוטוס משנת 2022. היא הוצגה בפסטיבל המהירות של גודווד ביולי 2021.
היא מחליפה את לוטוס אבורה, לוטוס אקסיג' ולוטוס אליז. היא מתחרה ישירה לפורשה קיימן.
ב-8 בספטמבר 2021 חשפה לוטוס את גרסת המרוץ "לוטוס אימירה GT4", זו תתחרה באליפות העולם ב-GT4. היא כוללת את המנוע שמספק 400 כ"ס, בנוסף משקלה הופחת עקב הסרת רכיבים שאינם חיוניים.
עיצוב
העיצוב החיצוני דומה מאוד ללוטוס איוויה אך קצת שונה, כונסי האוויר יותר גדולים ומעוצבים ספורטיבית. עיצוב הפנימי הוא עיצוב מודרני מאוד יחסית למכוניות ספורט, לוטוס השתמשה בהרבה בד וסיבי פחמן להורדת המשקל. היא כוללת לוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 12.3 אינץ' ומסך מגע המציג את המולטימדיה בקוטר 10.25 אינץ'. חישוקי הגלגלים בקוטר 20 אינץ'.
מפרט טכני
היא כוללת שתי אפשרויות למנועים.
מנוע בנזין V6 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר מגדש על או מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 2.0 ליטר מגדש טורבו, לוטוס אינה מספקת נתונים נוספים על המנועים אך מציינת כי ההספק של המנועים יעמוד בין 360 כ"ס ל-400 כ"ס. לוטוס ציינה כי נתון התאוצה יעמוד על פחות מ-4.5 שניות והמהירות המרבית תעמוד על 290 קילומטרים לשעה.
לוטוס אימירה נשענת על מתלה מסוג "עצמות עצה כפולות" גם לפנים וגם מאחור (דבר שפורשה עושה רק בגרסאות הבכירות של פורשה 911). הצמיגים מחברת מישלן אשר פותחו במיוחד לדגם.
מערכות הבטיחות של המכונית הם בלימה אוטונומית, בקרת שיוט אדפטיבית, בקרת סטייה מנתיב, בקרת ערנות נהג, ניטור שטח מת כולל תנועה חוצה מאחור ועוד'.
סיליקון ואדי
סיליקון ואדי הוא כינוי סלנג לאזור המשתרע לאורך מישור החוף בישראל, והמתאפיין בריכוז צפוף של תעשיות היי טק. מקורו של הכינוי הוא במשחק מילים ובהחלפת המילה האנגלית "ואלי" (Valley - עמק) ב"ואדי" שמקורה בעגה מזרח תיכונית, הדומות בצליל ובמשמעות.
היסטוריה
ענף ההיי טק החל להתפתח בישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20, עם היווסדן של מספר חברות, כמו ECI Telecom, תדיראן ואלרון. האמברגו הצרפתי שהוטל על ישראל לאחר מלחמת ששת הימים, גרם להתפתחותה של תעשייה צבאית שמטרתה הייתה להשיג יתרון טכנולוגי על מדינות ערב. בשלבים מאוחרים יותר החל חלק מתעשיות צבאיות אלה לפתח גם יישומים אזרחיים. יתרונה היחסי של ישראל בא לידי ביטוי כאשר תעשיית המחשוב העולמית החלה שמה דגש רב יותר על תוכנה ביחס לחומרה, וחברות ישראליות החלו מתבלטות בשוק הבינלאומי. בשנות ה-80 של המאה ה-20 קמו בישראל חברות היי טק שאיתרו ופיתחו תחומי ייצור שלא כוסו על ידי חברות אמריקאיות מקבילות, ובין 1984 ל-1991 גדל שווי ייצוא מוצרי התוכנה מישראל מ-5 מיליון ל-110 מיליון דולר. עם זאת, הפריצה המהותית של יצרניות ההיי טק הישראליות התרחשה בשנות ה-90 של המאה ה-20, בעקבות השקעות של קרנות הון סיכון ותמיכה ממשלתית באמצעות "תוכנית יוזמה", והענף זכה להכרה מקצועית ותקשורתית בינלאומיות. חברות בינלאומית, כדוגמת יבמ, אינטל, Yahoo!, גוגל, פתחו מרכזי פיתוח בישראל.
עם חברות ההיי טק הבולטות שפועלות בישראל נמנות החברות הישראליות, אמדוקס, קומברס, צ'קפוינט, קבוצת רד-בינת, רדווין, מרקורי, אורבוטק וגילת רשתות לווין, וחברות בנות לחברות אמריקאיות: מוטורולה, אינטל, מיקרוסופט, HP ורבות אחרות. בתל אביב לבדה פעלו בסוף 2019 מרכזי פיתוח של 107 חברות רב-לאומיות. כן פועלות בישראל חברות הייטק ישראליות שנמכרו לחברות זרות, שהותירו בישראל את מרכזי הפיתוח. בולטות בקטגוריה זו חברת מיראביליס, יצרנית ICQ וחברת "Waze Mobile", יצרנית אפליקציית הניווט Waze. בנוסף ישנם סטארט-אפים פופולריים כמו Conduit, בבילון תוכנה ועוד.
אלוני ממרא
אֵלֹנֵי מַמְרֵא (בערבית: חירבת רמת ח'ליל) הוא אתר ארכאולוגי המצוי כשני ק"מ מצפון-מערב לחברון.
היסטוריה
האתר ראמת אל ח'ליל זוהה כאלוני ממרא המקראית, מקום מגוריו של אברהם. משערים שבמקום הייתה חורשת אלונים בנחלתו של אדם בשם ממרא שהיה מבעלי בריתו של אברהם במלחמתו נגד מלכי המזרח. לדעת פרופ' בנימין מזר אין לזהות את אלוני ממרא המקראית באזור רמת אל ח'ליל בשל ריחוקה היחסי מהעיר חברון עצמה ובשל חוסר ממצאים מלפני תקופת הורדוס.
בשל מיקומו של המקום בצומת דרכים חשובות נערך בו בתקופה הרומית וביזנטית אחד משלושת הירידים הגדולים בארץ ישראל. מסביב למקדש האלון היה מתכנס בתקופה מאוחרת יריד שנתי, אחד הירידים החשובים בארץ ישראל. על פי חז"ל היריד שכונה "ירידה של בוטנה" נחשב כמקום אלילי מובהק המשמש לעבודה זרה ומשום כך אסרו לסחור בו: . במקורות אחרים נקרא המקום בשם "בית אילנים". בפי הנוצרים כונה היריד "טרבינתוס אברהם" (=אלת אברהם). היריד המשיך לפעול גם לאחר חורבן בית המקדש, ולאחר דיכוי מרד בר כוכבא שבא בעקבותיו נמכרו במקום אלפי שבויים יהודים (רבים מהם מן העיר ביתר המורדת), על ידי הקיסר אדריינוס.
בפקודת הקיסר קונסטנטינוס נהרס המקדש האלילי-רומי שמסביב לאלון במאה ה-4, ונבנתה במקום כנסייה ביזנטית על ידי קונסטנטינוס הגדול, בעוד האלון נותר ללא פגע במקומו ובחשיבותו בעיני הנוצרים. הכנסייה הוסיפה וציינה את האלון שתחתיו קיבל אברהם את שלושת המלאכים בפתח אוהלו. כנסייה זו נבנתה לבקשת אמו של קונסטנטינוס, הלנה, כדי להחליף את היריד השנתי שהתקיים שם שנשא אופן פגאני מובהק. הכנסייה חרבה בתקופה המוסלמית.
על פי תיאורים רבים היה באתר עץ אלה גדול ומרשים. העץ מוזכר בכתבי יוספוס פלביוס, פעם כאלון ופעם כאלה. במפת מידבא מהמאה ה-6 מתוארים האתר, הכנסייה, והעץ העתיק, שעדיין היה קיים. האלון מאוזכר במאה החמישית לספירה הודות לסוזומינוס וסוקרטס.
בימי מסעי הצלב היו מראים על עץ ישן נושן קרוב לחברון בג'בל א'-רומידה ומכריזים - אלונו של אברהם הוא. עכשיו עברה המסורת וניתנה לעץ אחר, לרגלי גבעתא סלתה, כשני קילומטרים מצפון מערב לחברון.