cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מבצע מלט
רקע
יהדות סוריה נרדפה על ידי השלטונות וזכתה ליחס עוין במיוחד מהפלסטינים שהגיעו לסוריה. לאחר מלחמת ששת הימים הייתה התעוררות ציונית בקרב יהדות סוריה שהתרכזה ברובה בחלב ובדמשק. צעירים וצעירות יהודים החלו בבריחה עצמאית לביירות בתקווה לעלות משם לישראל. קבוצה ראשונה של נערים עברה בתנאי סיכון דרך גבול הצפון, וזכתה לקבלת פנים של שר הביטחון משה דיין ואלוף פיקוד הצפון מוטה גור בבסיס בצת. עקב הסיכון הציע פעיל המוסד יצחק שושן, שכינויו אבו סחיק, להביאם בדרך הים.
הביצוע
איש כמורה שהיה עובר בין ישראל וארצות ערב המליץ על מכר לבנוני שהיה ימאי חובב, בעזרתו הובאה דרך הים קבוצה ראשונה של נערים ונערות. את המבצע המשיך אחר כך יצחק שושן, שהרקע הקודם שלו כמסתערב בלבנון עמד לו להכיר היטב את התנאים, ולהביא לישראל, דרך הים, עוד ועוד קבוצות של נערים ונערות.
במבצע מלט העלה "המוסד" במהלך השנים 1969 ועד 1972 כארבע מאות יהודים שנמלטו מסוריה. היהודים, בעיקר נערים ונערות מהערים חלב ודמשק. היו חוצים את הגבול הסורי-הלבנוני ומגיעים ביוזמתם לביירות. בכל פעם שהתארגנה קבוצה של מספר יהודים נוצר קשר עם המוסד בנקודת ממסר באירופה. חיל הים היה מוציא כוח ימי שכלל ספינת דבור למפגש וספינות טילים לאבטחה מול חוף ביירות. הנמלטים היו מתאספים בבית הכנסת מגן אברהם בביירות ומשם יוצאים לחוף. בחוף היה מקבל אותם איש קשר בעל ספינת מרוץ שהיה יוצא עימם אל הים הפתוח לפנות ערב. לאחר השקיעה היה הדבור מגיע בסמוך לחוף, מאתר את הסירה, מעלה את היהודים ועושה את דרכו בחזרה לנמל חיפה.
על המבצע בראשיתו פיקד אליעזר צפריר מטעם המוסד. על הכוח של חיל הים פיקדו קצינים בכירים החל בכך סא"ל גדעון רז שבתפקידו כמפקד שייטת הצוללות בהמתנה לחידוש הפעיל את הדבורים הראשונים. השם "מבצע מלט" נרשם רק לשלוש הגיחות הראשונות.
ההפלגות בוצעו במידור גבוה. נוהל הקרב הרגיל לא בוצע. לא יצאו פקודות כתובות גם לא נערך תחקיר ומפקד המבצע לא הוציא דו"חות מסכמים.
מקרים ותגובות
באחת הפעמים עקב אי הבנה נוצר פיגור ביציאת הכח הימי למפגש. למשימה הוזנקו ספינות סער שמהירותן כפולה משל הדבור. ראש המוסד, צבי זמיר, באישורה של ראש הממשלה גולדה מאיר, יצא עם הכח הימי לאסוף את העולים. המפגש עם סירת המילוט התקיים באיחור קטן. הנמלטים הועלו לספינת הטילים אך התקבצו כמפוחדים. כשיצאו לים נאמר להם שיגיעו לקפריסין. זמיר מתאר שדיבורים בעברית ובערבית לא עזרו. עד שהבריק לו רעיון ואמר. המשפט המסורתי שיכנע והרגיע שספינת הטילים היא ישראלית. סיפר על כך לראש הממשלה שהתרגשה גם היא.
יציאת ספינות חיל הים לאיסוף המעפילים נעשתה בצורה דיסקרטית ביותר. מפקדי פלגות משייטת ספינות הטילים יצאו עם ספינות בודדות מבלי לפרט את מטרת ההפלגה. למעשה לא התקיים נוהל קרב וגם כשחזרו לא מסרו דו"ח מסכם ולא נערך תחקיר. בכל מפגש הגיעו כעשרה מעפילים.
בשנת 1971 יצא סא"ל צבי גבעתי עם ספינת טילים למפגש מול חוף מערב בירות והביא משפחה יהודים מסוריה.
בהפלגה עליה פיקד מיכה לצרוס בהיות הדבור מול חוף בירות בשלב ההזדהות עם הסירה. פלט מקלע 0.5 צרור נותבים מעל לראשו. האירוע עבר ללא תגובה לבנונית הסירה התקרבה והנמלטים העפילו את הדבור. אך מאז סובל לצרוס מדרגת חרשות. בהפלגה אחרת של מיכה לצרוס הייתה ידיעה מוקדמת שבין הנמלטים נמצאת אמו של נגד המשרת בחיל הים. הנגד שלא ידע על כך דבר הובא לנמל חיפה ונפגש עם אימו על הרציף. ההתרגשות הייתה רבה.
בשנת 1972 יצא מפקד חיל הים בנימין תלם למפגש מילוט על ספינת טילים. המבצע בפיקוד אלי רהב. המפגש התקיים וההזדהות עברה בהצלחה. אחת הנמלטות הייתה כבדה במיוחד ולא הצליחה להעפיל אל סיפון הסטי"ל. רס"ן גבי נוה ראש הלשכה ירד לסירה והרים דחף את המעפילה עד שעלתה לסיפון.
בצוותי כלי השיט הייתה מודעות לסבל שעברו הנמלטים בסוריה ובדרך. החוויה של קבלת הנמלטים לכלי השיט לראותם בשלב השחרור מכל תלאותיהם הייתה מרגשת ביותר לאנשי חיל הים.
סגירת הנתיב הימי
בעקבות פתיחת מלחמת האזרחים בלבנון השתלט הפת"ח על חלק מהחוף הלבנוני והמבצע נגדע. לאחר שהתאספו כמאה יהודים שהתארחו אצל הקהילה היהודית בביירות, השיג "המוסד" הסכמה של ממשלת לבנון להטיס את יהודי סוריה מלבנון לצרפת.
המשך מילוט
בשנים 1972–2001 ניהלה מורה יהודייה מקנדה ג'ודי פלד-קר מערך הברחה למילוט משפחות יהודים מסוריה דרך הגבול הטורקי. הפעילות נעשתה במשך שנים תוך מידור מקסימלי. בשנת 2012 זכתה לאות הוקרה מנשיא המדינה שמעון פרס.
משפחות יהודיות מסוריה חיפשו ומצאו דרכים להימלט. בדרך כלל בגנבת הגבול לטורקיה ומשם בסיוע הסוכנות לישראל
היורשים (סדרת טלוויזיה)
היורשים (בקוריאנית: 왕관을 쓰려는 자, 그 무게를 견뎌라 – 상속자들, תרגום מילולי: מי שמעוניין לשאת את הכתר נושא את משקלו - היורשים), היא סדרת דרמה דרום קוריאנית בה מככבים לי מין-הו, פארק שין-הי וקים וו בין. הסדרה נכתבה על ידי קים יון-סוק, ומתרחשת בבית ספר תיכון המיועד לבני החברה הגבוהה. הסדרה שודרה ב-רשת SBS מה-9 באוקטובר עד 12 בדצמבר 2013, בימי רביעי וחמישי בשעה 22:00 וכללה 20 פרקים.
עלילה
הסדרה עוקבת אחרי קבוצה של ילדים למשפחות מהחברה הגבוהה, שמיועדים לרשת את האימפריות העסקיות של הוריהם. קים טאן (לי מין-הו) הוא חתיך, עשיר ויורש של תאגיד קוריאני ענק, שבתחילת הסדרה לומד בארצות הברית, ובהמשך חוזר לקוריאה. בינתיים, אחיו קים וון (צ'וי ג'ין-היוק) מנסה להשתלט על העסק המשפחתי. בזמן שהותו בארצות הברית פוגש קים טאן את צ'ה יון סאנג (פארק שין-הי), שמגיעה לארצות הברית בעקבות אחותה, במטרה להגשים את חלומה ולצאת ממעגל העוני בה משפחתה נמצאת. קים טאן מפתח רגשות כלפי יון-סאנג, אך למעשה הוא מאורס לרייצ'ל יו (קים ג'י-וון), אירוסין שמקורן בשידוך שאמור לשרת את טובת העסקים של שתי המשפחות המחותנות. לאחר שיון-סאנג חוזרת לקוריאה היא נאלצת לעבור להתגורר עם אמה בביתם של המעסיקים של האם, משפחה עשירה מאוד. שם היא מגלה שהמשפחה העשירה היא משפחתו של קים-טאן, ולמעשה הם מתגוררים באותו בית. במטרה ללמד את יון-סאנג את פערי המעמדות בינה לבין בנו, שולח אביו של קים-טאן את יון-סאנג ללמוד בתיכון היוקרתי שבו קים-טאן לומד. בתיכון לומד גם צ'וי יאנג-דו (קים וון-בין) החבר הטוב ביותר לשעבר של קים טאן, והאח החורג המיועד של רייצ'ל יו, ארוסתו של קים טאן. הוא מתנהג כבריון בבית הספר ומטיל אימה על הילדים החלשים. בתחילה הוא מציק גם ליון-סאנג משום שהוא חושד בה שהיא תלמידת מלגה, אולם בהמשך הוא מפתח כלפיה רגשות. בסופו של דבר, למרות ההתנגדות הראשונות של משפחתו מבטל קים-טאן את האירוסין ויוצא בפומבי עם יון-סאנג.
Toontown Online
Toontown Online היה משחק וירטואלי רב-משתתפים של חברת וולט דיסני. המשחק, שיצא בתאריך 2 ביוני 2003, בוסס על העיר הדמיונית "טונטאון" מהסרט מי הפליל את רוג'ר ראביט, והציג עולם וירטואלי תלת-ממדי, בו משולבות דמויות מצוירות מוכרות מבית היוצר של דיסני. המשחק נסגר ב-19 בספטמבר 2013. המשחק בוסס על המנוע הגרפי Panda3D, שפותח גם הוא על יד חברת וולט דיסני. ההרשמה למשחק נעשתה דרך אתר המשחק, בעוד שהכניסה למשחק נעשתה באמצעות תוכנה שעל השחקנים היה להוריד.
תיאור המשחק
המשחק מתרחש בעולם הנקרא "טונטאון", בו השחקנים הם דמויות של חיות תלת-ממדיות, הקרויות טוּנים (Toons), ויכולים ללכת, לשחק במשחקים, לדבר עם שחקנים אחרים ולהשתתף בפעילויות מגוונות. כאשר משתמש יוצר טון חדש, הוא בוחר את סוג החיה, את מינה, את צורת וצבע הגוף, וכן את הבגדים שאתם הטון יתחיל את המשחק. העולם עצמו מורכב ממספר ערים. כל עיר מכילה אזור מרכזי (Playground), וכן רחובות המקשרים בין עיר לעיר. לכל טון יש גם חצר פרטית (Estate), בה אגם, ושישה בתים - בית לכל אחת מהדמויות בבעלות השחקן (מכל שם משתמש ניתן ליצור עד שישה טונים). סוכריות גומי (Jellybeans) משמשות כמטבע של המשחק, ובאמצעותן השחקנים יכולים לרכוש בגדים, ריהוט, חיות מחמד, וכן לבצע פעולות נוספות הדורשות תשלום בסוכריות גומי.
כל השחקנים מתחילים עם כמה אלמנטים בסיסיים:
מעל כל טון מוצג שמו. לחיצה על השם פותחת תיבה עם "דף המשתמש", בו כפתורים לשליחת בקשת חברות, כפתור "לך אך" (בשביל "לקפוץ" לטון באופן מיידי), כפתור להצגת חיית המחמד של השחקן (אם קיימת) ועוד.
ערים
כאמור, בעולם המשחק ישנן כמה ערים, בהן השחקנים יכולים להיות. בכל עיר וברחובותיה ישנם בניינים, בהם דמויות בלי שחקן. לחלק מאותן דמויות תפקיד מרכזי במשחק (לדוגמה, לתת לשחקן משימות). האזור המרכזי של כל אחת מן הערים מכיל מספר בניינים ואלמנטים קבועים:
כמו כן, כל הרחובות כוללים מפקדת טונים אחת ובריכה אחת. לאורך כל הרחובות מצויים בניינים - בחלקם דמויות בלי שחקן, ואחרות ריקות. חלק מהדמויות-בלי-שחקן לוקחות חלק חשוב בכמה מהמשימות. כמו כן, הן יכולות לתת לשחקן משימות. בכל רחוב גם מופיע אייקון להצגת מפת הרחוב, המציגה את הבניינים השונים, וכן מדגישה בניינים שהשחקן צריך למשימות שלו.
שתיים מהערים - מסלול המירוץ של גופי (Goofy's Speedway) ואחו הבלוטים של צ'יפ ודייל (Chip 'n Dale's Acorn Acres) - הן למעשה אזורים שאינם כוללים רחובות, והם מיועדים אך ורק למרוצי מכוניות ולמשחקי גולף.
חברות בתשלום
למרות שבזמן שהמשחק היה קיים, כל אחד היה יכול ליצור משתמש, רוב הפעילויות היו מוגבלות כך שרק חברים בתשלום יוכלו ליהנות מהם. כך למשל, שחקנים יכולים להיכנס לבניינים בעיר הראשית - Toontown Central - אך לא לתוך בניינים בערים אחרות.
משימות ומטרת המשחק
אמנם, כמשחק וירטואלי, אחת ממטרותיו של Toontown Online היא ליצור סביבה שהשחקן יכול לחקור וליהנות ממנה, אך קיימות גם משימות שהשחקן יכול להשלים על-מנת להתקדם במשחק. משימות אלה נקראות ToonTasks ("משימות טונים"), אותן השחקנים מקבלים מדמויות ללא שחקן, ובמהלכן עליהם לבצע משימות ושליחויות שונות, בהתאם למשימה הספציפית. משימות מחולקות לשני סוגים: הסוג הרגיל, שמקדם את הטון במשחק; ומשימות בשביל הכיף ("Just for Fun Tasks"), שמעניקות בתמורה סוכריות גומי, או משנות את הטון לזמן מוגבל (למשל, להפוך את הטון לשקוף, או להגדיל את ראשו. משך הזמן מתארך ככל שהטון בשלב מתקדם יותר).
מטרת המשחק העיקרית היא לוחמה בקוגים (Cogs), שהם רובוטים שמנסים להשתלט על העולם. דבר זה נעשה באמצעות שימוש בגאגים (Gags), שהם בדיחות שמורידות לקוגים חיים. מטרת המשחק "האולטימטיבית" היא להשיג 137 חיים (Laff Points) - דבר הנעשה על ידי השלמת כל המשימות - וכן להשיג את כל הגאגים.
Cogs
ה-Cogs ("קוגים") הם רובוטים המנסים להשתלט על טונטאון, וסביבם רקומה רוב בעלילה של המשחק. הקוגים מצויים במפקדות שלהם (Headquarters, או HQ בקיצור) - ישנה מפקדה בכל אחת מפינות המפה; ברחובות, מהם הם יכולים לנחות ולהמריא באמצעות פרופלורים, ובם הם הולכים הלוך ושוב; וכן בבנייני קוגים (Cog Buildings), שהם למעשה בניינים רגילים ברחוב, שעליהם הקוגים השתלטו, ואותם הסבו לבנייני משרדים.
סוגים וזנים
קיימים ארבעה סוגי הקוגים: Sellbot, Cashbot, Lawbot ו-Bossbot. לכל סוג יש שמונה זנים של קוגים, מהחשיבות הנמוכה לגבוהה בדרג המנהלי של הקוגים (Corporate Ladder). לכל קוג המופיע במשחק רמה בין 1 ל-12, הקובעת את כמות החיים שיהיו לו. וטווח הרמות האפשרי של זן תלוי ברמת חשיבותו כזן של אותו סוג קוגים: הרמה המינימלית היא למעשה דרגת הקוג בדרג המינהלי, והקמה המקסימלית של אותו הזן גדולה ב-4 מהרמה המינימלית של הזן. לדוגמה, "Cold Callers" הם הנחותים מבין ה-Sellbots (קוג מסוג 1), וטווח הרמות שלהם הוא מ-1 ל-5.
קרבות
המטרה המרכזית של המשחק היא להילחם בקוגים. הקוגים הם יצורים רציניים, ואינם יכולים לסבול בדיחות. לכן, הלוחמה בהם נעשית באמצעות היתולים ובדיחות, הנקראים "גאגים" (Gags). קיימים שבעה סוגים של גאגים, וכל סוג כולל שבעה גאגים בסך הכל. כל טון מתחיל עם שני גאגים בסיסיים: פרח ליצנים, מסוג הגאג "Squirt"; וקאפקייק, מסוג הגאג "Throw".
כמו כן, מתקפות של קוגים ומתקפות של טונים יכולות גם לפספס. כאשר כל הקוגים חוסלו, הטונים מתחילים לרקוד; חלון מופיע, ולפי הסדר של הטונים, מוצג פירוט של כמות נקודות הניסיון שהם צברו במהלך הקרב בכל אחד מסוגי הגאגים, וכן פירוט של משימות שבהן התקדמו או השלימו במהלך הקרב. מספר הנקודות נקבע לפי רמת הגאגים בהם השתמשו שלא פספסו את המטרה, כמותם, ועשויה להיות מוכפלת בכמה מקרים. כאשר רמת הניסיון בסוג גאג מסוים עוברת רף מסוים, הטון יזכה בגאג הבא מאותו הסוג.
בנייני קוגים
קוגים יכולים גם להשתלט על בניינים ברחובות (פרט למפקדת הטונים המקומית ברחוב), ובכך להפוך אותם לבנייני משרדים אפורים. בניין קוגים מחליף בניין רגיל על ידי כך שהוא נופל מהשמיים. דבר זה קורה לרוב באחד משני מצבים: באופן ספונטני, או - במקרים פחות נפוצים - אם קוג בוחר להיכנס לבניין רגיל. בכל בניין קוגים מאותו הסוג (לדוגמה, Bossbots). בניין יכול להיות בן עד חמש קומות.
על-מנת "לנקות" את הרחוב מבנייני קוגים, טונים יכולים להיכנס למעלית שבחזית הבניין, על מנת להיכנס אליו. עד ארבעה טונים יכולים להיכנס, והמעלית תיחסם עד שיצליחו להרוס את הבניין, או עד שיפסידו. בכל קומה שתי מעליות - אחת ממנה הטונים נכנסו, ואחת נוספת - בצד השני של הקומה - המעלית לקומה הבאה. בכל קומה מתחילים להילחם נגד לפחות קוג אחד, וקוגים נוספים יוצאים לרוב מהמעלית הנגדית, עד שהקומה הושלמה. עם השלמת הקומה, הטונים יוכלו להיכנס למעלית השנייה, או להחליט לצאת מהבניין באמצעות המפה.
בקומה האחרונה של בניין קוגים מצוי ה"בוס" שלו. הטונים צריכים להרוס את הבוס ואת שאר הקוגים בקומה העליונה, ובכך לנצח. חלוקת הנקודות נעשית כאשר כל הקוגים נהרסו.
משרדי שדה
משרדי שדה (Field Offices) הם בנייני קוגים מיוחדים, הנשלטים בידי קוגים מזן "Mover & Shaker" (מהסוג Sellbot). לבניינים אלה שתי קומות. הקומה הראשונה היא למעשה מעין מבוך, בו ארבעה קוגים ענקיים מהזן "Mover & Shaker", הרוקעים ברגליהם ליצירת רעידות ממוקדות. בקומה זו הטונים צריכים למצוא קולרים, למלא מהם בלוני מים, ולהשליך על ה-Mover & Shakers עד שכולם מתפוצצים, ולפני שהזמן תם. בשלב המבוך ישנם גם מכשולים בצורת קוגים קטנים יותר ומגירות שנופלות מהתקרה, ונגיעה בהם תפוצץ את הבלון, מה שמצריך מילוי מחדש. עם סיום המשימה, עליהם להגיע למעלית לקומה הבאה. בקומה השנייה השחקנים יילחמו בקרב רגיל, במטרה להציל טון-ללא-שחקן מכלוב בבניין. בסוף הקרב הטון ישוחרר, ויעניק לשחקנים כרטיס SOS - המאפשר לזמן את הטון שהצילו באופן חד פעמי במהלך קרב עתידי, כדי שיעזור להם בקרב. ניתן לזכות גם באותו הכרטיס מספר פעמים, ובכך לצבור מלאי.
מפקדות קוגים
לכל סוג קוג מפקדה משלו, ואלה ממוקמות בפינות המפה. בכל מפקדה היכל ראשי, בו קוגים מאותו הסוג הולכים חופשי (פרט למפקדת ה-Bossbots), ולכל מפקדה גם מתקנים מיוחדים (Cog Facilities), וכן קרב ראשי, בו טונים יכולים להילחם בבוס השולט על כל הקוגים מאותו הסוג (Boss battle).
בוס
לכל מפקדה בוס משלה, נגדו הטונים יכולים להילחם, עד 8 טונים בכל פעם (כמה קבוצות יכולות להילחם בו-זמנית, וכל אחת תילחם בהעתק משלה של הקרב). לפני שטון מוכן להילחם נגד הבוס, הוא צריך להשלים את תחפושת הקוג שלו - בעזרתה יוכל להתחזות לקוג על-מנת להסתנן למתחם. כל מפקדה דורשת חליפה שונה, השייכת לסוג הקוגים מהמפקדה. ניתן לעשות זאת על ידי השלמת משימות ייעודיות למציאת חלקים לחליפה (לאחר מכן אין צורך לחזור על משימות אלה), שבסופן הטון יזכה בחליפה של קוג מסדר 1 ברמה 1. לאחר מכן, יהיה עליו להשיג אפשרות לקידום - בדומה למד הניסיון של גאגים, לאחר השלמת החליפה הטון יקבל גם מד של קוג מאותו הסוג. כאשר הטון הרג מספיק קוגים מאותו סוג החליפה, הוא יהיה מוכן לקידום, ויוכל להיכנס לקרב נגד הבוס.
בסופו של הקרב המשתתפים יזכו בפרס, ויקבלו קידום. הקידום מתבטא בעליית הרמה של הקוג - ואם היה בדרגה המקסימלית של אותו זן קוג - הוא יקבל את הדרגה הנמוכה ביותר של הקוג בעל החשיבות הבאה בדרג המנהלי (לדוגמה, במפקדת ה-Sellbot, לאחר שטון ניצח עם חליפת Cold Caller ברמה 5 (הקוג הנחות ביותר בדרג המנהלי - קוג מסדר 1 - דרגה 5 היא הגבוהה ביותר האפשרית לאותו הקוג), הטון יקבל חליפת Telemarketer ברמה 2 (קוג מסדר 2)). כאשר טון עובר את דרגה 12 של חליפת קוג מדרג 8 - הדרג הבכיר ביותר - חליפתו לא תשתנה, אבל קידומים יעלו את רמת הקוג עד שתגיע ל-50, ויותר לא תעבור רמה זו. בשלב זה, הטון יגיע לדרגה הבחירה ביותר, ויוכל להיכנס מתי שירצה לקרב באותה המפקדה.
סוגי הבוסים הם:
יושב הראש
יושב הראש (The Chairman) הוא הדמות השולטת על כל שאר הקוגים. הוא מעולם לא הופיע במשחק, אך כאשר ה-CEO מפוטר, הוא אומר: "לא! יושב הראש לא יאהב את זה!".
גאגים
הגאגים (Gags) - המשמשים למעשה נשק בקרבות קוגים - מחולקים לסוגים (Gag Tracks). לכל סוג תכונות מיוחדות. הסוגים מצוינים להלן:
כל סוג גאג מכיל שבעה גאגים. טונים מתחילים את המשחק עם שני סוגים ("Throw" ו-"squirt"), ובכל עיר קיימת סדרת משימות לקבלת סוג חדש. העיר הראשונה היא Toontown Central, בה נעשית הבחירה בין "Toon-Up" ל-"Sound". לאחר הבחירה, לטון יהיו 16 משימות הדרושות להשלמה, שבסופה של כל אחת מהן הוא יקבל "פריים" לאנימציה של השימוש בגאג מאותו הסוג. כאשר כל המשימות הושלמו, הטון יקבל את הגאג הראשון מאותו סוג גאג, ויוכל לעבור למשימות בעיר הבאה בתור, בה גם תהיה לו בחירה בין שני סוגי גאגים שאין לו. ניתן להשיג בסך-הכל 6 סוגי גאגים, כך שיש לוותר על אחד מהסוגים. הקומבינציות הפופולריות הן "Trapless" (ללא גאגים מסוג "Trap"), או "Dropless" (ללא גאגים מסוג "Drop"). לעומת זאת, משתמשים שיצרו שחקן בשלב הבטא של המשחק (בשנת 2003) התחילו גם עם גאגים מסוג "Drop", כך שיכלו להשתמש בכל סוגי הגאגים.
כאשר נלחמים בקוגים בהצלחה, בסוף הקרב כל טון יקבל נקודות ניסיון לגאגים בהם השתמש, ושלא פספסו את המטרה. נקודות הניסיון הן לפי רמת הגאג (1 עד 7), אך יכולות להיות מוכפלות בכמה מצבים:
ניתן גם לשתול עד שמונה גאגים בחצר הבית של טון, ובכך להפוך אותם לאורגניים, הצמחים כל עצי גאגים. העצים, לאחר שהגיעו לגודלם המרבי, יגבירו את עוצמת הגאג ב-10%, וכן יאפשרו לטון לאסוף את הגאג בחינם פעם ביום - אותו העץ יצמיח מחדש ביום הבא.
את הגאגים מרמה 1 עד 6 ניתן לקנות בחנות הגאגים ("Goofy's Gag Shop") הקיימת בכל אחת מהערים. ניתן לקנות גם גאגים מהחנות דרך רכבת המשחקים, לאחר כל סבב של משחק. מעבר ל-"Throw" ו-"Squirt", ניתן להפוך סוגים נוספים של גאגים לזמינים על ידי השלמת משימות שונות.
חיים
ה"חיים" של הטונים בטונטאון נקראים "Laff Points" - שיבוש של המילה "laugh" באנגלית - צחוק. החיים של הטון מוצגים על גבי אייקון בצורת הראש של החיה של השחקן, בו מוצגת בעין הימנית רמת החיים המקסימלית, ובשמאלית רמת החיים הנוכחית. ניתן להגדיל את רמת החיים המקסימלית באמצעות השלמת משימות והשתתפות בפעילויות. את רמת החיים הנוכחית, המושפעת מהתקפות קוגים במהלך קרבות, ניתן להעלות בכמה דרכים:
כל טון מתחיל את המשחק עם 15 חיים מקסימליים. ניתן להעלות את הרף על ידי:
אוברים
אוּברים (Ubers) הם כינויים לשחקנים שבכוונה נשארים עם חיים מקסימליים נמוכים, במטרה להפוך את המשחק מאתגר יותר. אוברים יבחרו להימנע מפעילויות שמעלות את רמת החיים, עד להגעה לכמות החיים הרצויה, או לחלופין, כלל לא יעסקו בפעילויות אלה, על מנת להישאר עם 15 חיים. לעומת זאת, רוב האוברים יעדיפו לקבל גישה ליותר משני סוגי הגאגים שאיתם מתחילים, ולכן ישלימו משימות להשגתם, אך דבר זה מצריך קודם את השלמת המשימות שנותנות חיים מאותה העיר. לאוברים, על-פי רוב, שניים עד ארבעה סוגי גאגים.
מנגד, קיימת גם התופעה של ה-"אנטי אובר" - טונים שמשלימים את כל המשימות, אך בוחרים להשתמש רק בגאגים מסוגים מסוימים, וכך למעשה לא מקבלים נקודות בשאר סוגי הגאגים, ונשארים בהם עם גאג ברמה 1. תופעת האנטי-אוברים הרבה פחות נפוצה.
Greening
תופעת ה-Greening היא כאשר טון מנסה לחבל בקרב נגד קוגים, במטרה לגרום לאחד או יותר מהשחקנים לאבד את כל החיים שלהם, להפסיד בקרב ולאבד אל כל הגאגים. התופעה - ששמה נובע מהצבע הירוק של מד החיים כאשר יש לטון 0 חיים - נחשבת כסוג של הצקה והיא נגד כללי המשחק.
סגירת המשחק
באוגוסט 2013, מודעה באתר של טונטאון הודיעה על סגירת המשחק, המיועדת ל-19 בספטמבר באותה השנה, ולפיה הצעד ייעשה על מנת להתמקד בהמשך הפיתוח של פרויקטים נוספים, כדוגמת קלאב פינגווין. הודעה זהה פורסמה לגבי שני משחקים נוספים של דיסני - Pirates of the Caribbean Online ו-Pixie Hollow. מרגע פרסום ההודעה ועד לתאריך הסגירה, כל השחקנים קיבלו בחינם את כל ההטבות של חברות בתשלום. נעשו כמה ניסיונות לבטל את הסגירה, ביניהם פרסום עצומה, וכן ניסיון להעביר את בעלות המשחק מדיסני לידיים פרטיות, אך המשחק נסגר בסופו של דבר.
שרתים פרטיים
שרתים פרטיים ("Toontown Remakes", לעיתים גם מכונים "Toontown Remakes" - גרסאות חדשות של טונטאון) הם אתרים שיצרו מחדש את המשחק (קוד המקור של טונטאון היה זמין לציבור), ומאפשרים לציבור הרחב ליצור משתמש ולשחק. אתרים כאלה נעשו פופולריים לאחר סגירת המשחק המקורי ב-2013. על נרשמים לאתרים אלה לא חלה הגבלה של חברות בתשלום, ולרוב הם גם כוללים אפשרויות שלא היו קיימות בגרסה המקורית של המשחק.השרת הפרטי שבו נעשה השימוש הרב ביותר הוא Toontown Rewritten.
פאבל סבדומסקי
פאבל סבדומסקי (ברוסית: Павел Сведомский; 7 ביוני 1849 – 27 באוגוסט 1904) היה צייר רוסי ואחיו של אמן אחר, אלכסנדר סבדומסקי. פאבל סבדומסקי למד תחילה באקדמיה לאמנויות בדיסלדורף, ולאחר מכן במינכן בהדרכת אדוארד פון גבהרדט ומיהאי מונקאצ'י.
ביוגרפיה
פאבל סבדומסקי צייר בז'אנרים שונים, בעיקר ציורי היסטוריה. הציור "מדוזה" (1882) נקנה על ידי פאבל טרטיאקוב כדי להיות מוצג בגלריה טרטיאקוב.
בעבודתו בקתדרלת סנט וולודימיר בקייב, צייר סבדומסקי את הצדדים הצפוניים והדרומיים של הקתדרלה, ויצר שש סצנות מחייו של ישו: תחיית לזרוס, כניסתו של ישו לירושלים, הסעודה האחרונה, הייסורים בגן. משפט פילטוס, הצליבה.
במהלך שנותיו האחרונות פנה סבדומסקי לנושאים רוסיים, וצייר את "הכלה המסכנה", "השריפה במוסקבה, 1812" (1879) ו"הוצאת ירמק להורג".
יצירותיו של סבדומסקי מפוזרות על פני מוזיאונים מרכזיים שונים.
נבז'יס
נבז'יס (בליטאית: Nevėžis, ; בפולנית: Niewiaża, נביז'ה) הוא הנהר השישי באורכו הזורם בליטא, ואחד מיובליו העיקריים של נהר הניימן.
אורכו של הנהר 209 קילומטר, ומבין הנהרות הזורמים רק בתוך גבולותיה הגאוגרפיים של ליטא, הוא הנהר השני באורכו אחרי נהר השוונטוי (246 ק"מ).
מקורו של הנהר בתחומי מחוז המשנה אניקצ'ה, בתחילתו הוא זורם בכיוון צפון-מערב, אך בתחומי מחוז פוניבז' הוא משנה את מהלכו ופונה לדרום-מערב, עובר דרך מחוז המשנה קדאייני, ונשפך לניֶימן באשדיו ממערב לקובנה סמוך לעיירה רודונדוואריס.
נהר הנבז'יס מהווה את גבולה הטבעי המזרחי של זאמוט, חבל הארץ האתנוגרפי הכולל את שטחי צפון-מערב ליטא. בימי הביניים חילק גבול זה את ליטא בין זאמוט ובין אוקשטאיטייה.
שם הנהר
פירוש עממי שגוי לשם הנהר הוא "נהר ללא סרטנים", ne כמו "לא", ו-vėžys היא המילה הליטאית לסרטנים. למעשה כוללת הפאונה של הנביז'ס מגוון בעלי חיים ובכללם סרטנים. למעשה, מקורו האטימולוגי של שם הנהר נובע מהמילה ההודו-אירופית (קיימת בסנסקריט למשל) "vaagh", שמשמעותה היא "שאון" או "רשרוש". בתוספת מילת השלילה ne, פירוש שם הנהר הוא "בלי רעש". שם זה מתאר יפה את הנביז'ס שבשל הפרש הגובה הנמוך בין מוצאו לשפכו ופיתוליו הרבים, מימיו זורמים באיטיות.
הנהר העניק את שמו לדברים רבים לאורך מסלולו, הבולטת שבהם היא העיר פוניבז', החמישית בגודלה בליטא, שמה הליטאי: Panevėžys – תחילית פה- + שמו של הנהר (נבז'יס), דהיינו ליד הנבז'יס (או לגדות הנהר נבז'יס).
קבוצת מנרב
קבוצת מנרב בע"מ, המוכרת בשם המקוצר "מנרב", היא חברה ישראלית הפועלת בתחומי ביצוע עבודות הנדסה, קבלנות לבנייה ותשתיות במגזר הציבורי, העסקי והפרטי, ייזום פרויקטי מגורים, זכיינות בשיטת PPP, פרויקטים ושירות בתחומי האלקטרו-מכניקה והשכרה וניהול נכסים מניבים. איגרות החוב של החברה נסחרות ב.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1969, בשם מנרב מפעלי הנדסה ישראליים בע"מ, על ידי איש העסקים אברהם קוזניצקי, ששימש בה כמנכ"ל ויושב ראש דירקטוריון. בשנת 1983 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית. בשנת 1984 החברה נכנסה אל השוק הבינלאומי והחלה לבנות בתים למגורים בדרום אפריקה ובארצות הברית. בספטמבר 1981 שינתה החברה את שמה למנרב בע"מ, בינואר 1983 שינתה החברה את שמה למנרב אחזקות בע"מ וב-31 בדצמבר 2020 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי, קבוצת מנרב בע"מ.
עד 2021 בעל השליטה בחברה היה המייסד אברהם קוזניצקי, שהחזיק בכ-58% ממניות החברה.
בשנת 2021 חברת הנדל"ן הישראלית ישראל קנדה רכשה את פעילות החברה "מנרב פרויקטים" בכ-575 מיליון ש"ח.
באוגוסט 2021 נמכרה החברה לקבוצת משקיעים בראשות אסנס פרטנרס.
תחומי פעילות
הנדסה וקבלנות בנייה
מנרב הנדסה היא הזרוע הביצועית של קבוצת מנרב המבצעת עבודות קבלניות מורכבות ורחבות היקף בבנייה ותשתיות, עבור המגזר הציבורי, העסקי והפרטי וכן ביצוע עבודות גמרים מורכבות ופעילות יזמית בתחום ההתחדשות העירונית. במהלך השנים ביצעה החברה פרויקטים עבור גופים גדולים כגון: משרד הביטחון, נת"ע, רכבת ישראל, ביג, בנק לאומי, אפריקה נכסים, אוניברסיטאות ועוד.
ביצוע פרויקטי תשתיות
מנרב תשתיות, מבצעת פרויקטי תשתית מהגדולים והמורכבים בישראל. בין העבודות שמבצעת הקבוצה: הקמת "פורטל המסילה הטורקית" בתוואי הקו האדום של נת"ע; ביצוע עבודות התשתית לאורך כביש 461 בין מחלף מסובים לצומת הטייסים בתוואי הקו הסגול של הרכבת הקלה בתל אביב; ביצוע עבודות התשתית בדרך איינשטיין, כולל שיקוע הכביש, בתוואי הקו הירוק של הרכבת הקלה בתל אביב; ביצוע עבודות הנדסה ופלדה בתחנות לייצור חשמל; הקמת חוות טורבינות רוח ברמת הגולן.
מנרב נדל"ן, יוזמת ומפתחת מתחמי מגורים ומתחמי תעסוקה למכירה והשכרה. במסגרת פעילותה בעבר, הקבוצה צברה ניסיון רב בתחומים אלה. בתחום ייזום המגורים, הקבוצה פיתחה מתחמי מגורים, החל משלב רכישת המגרשים, השבחתם הסטטוטורית לבנייה וכלה בביצוע הבנייה ומסירה ללקוחות והשלימה בנייתן של אלפי יח"ד בארץ ובחו"ל ומאות אלפי מ"ר של משרדים ומסחר.
בתחום המניבים, הקבוצה משכירה ומנהלת נכסים מניבים בבעלותה ובשיטת PPP, ביניהם: קריית המדע והטכנולוגיה CITY TECH באשדוד (32,000 מ"ר), מרכז מסחרי מנרב סנטר (28,000 מ"ר), בנייה והפעלה של פארק הביוטכנולוגיה בביה"ח הדסה עין כרם בירושלים (15,000 מ"ר).
פרויקטים בתחום המערכות (אלקטרומכניקה)
ארדן-משב מתמחה בביצוע פרויקטים רחבי היקף ובמתן שרות למערכות קירור ומיזוג אויר מרכזיים במרכזי אנרגיה, קמפוסים, מפעלי תעשייה וטכנולוגיה עילית, משרדי הממשלה, מוסדות ציבור, מרכזי מסחר וקניות, מבני משרדים, מרכזים רפואיים, בתי מלון, וכן, בתי קירור, מתקני קירור לטמפרטורות נמוכות, מערכות קירור מתקדמות לתעשיית המזון, התעשייה הכימית ועוד. כמו כן, מבצעת הקבוצה פרויקטים משולבים בתחום החשמל בפרויקטים אלקטרו מכניים גדולים ומורכבים בתעשייה, בתחבורה, במבנים ציבוריים, ברשויות ממשלתיות ועוד.
זכיינות
מנרב היא החלוצה בתחום זכיינות הנדל"ן בישראל. הקבוצה שותפה בכירה כזכיין, קבלן ההקמה וקבלן התפעול של עיר הבה"דים – פרויקט הזכיינות הגדול ביותר של משרד הביטחון שבמסגרתו הושלמו העברתם של בסיסי ההדרכה של צה"ל לצומת הנגב. כיום לאחר סיום מוצלח של שלב ההקמה, אשר עמד בתקציב ובלו"ז שהוגדר על ידי משרד הביטחון, נמצא הפרויקט בשלב ההפעלה כחלק מהסכם הזיכיון שמשכו 25 שנה.
מוראט
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מיס שוודיה
מיס שוודיה (בשוודית: Fröken Sverige) היא תחרות יופי שנתית שנערכה בשוודיה ואורגנה על ידי מגזין הנשים וקורבין.
בדומה לתחרויות דומות ברחבי העולם דוגמת תחרות מלכת היופי הישראלית הזוכה במקום הראשון, מלבד התואר של מיס שוודיה, היא גם מייצגת את מדינתה בתחרות מיס תבל. הזוכה במקום השני נשלחת לייצג את מדינתה בתחרות מיס עולם, והזוכה במקום השלישי נשלחת להתחרות בתחרות מיס אינטרנשיונל, ב-1992 שודרה התחרות לראשונה בטלוויזיה.
התחרות אורגנה בין השנים 1949 עד 2003, וב-2004 התחרות חדלה להתקיים ונציגות שוודיה לתחרויות היופי הבינלאומיות נבחרות בפורמטים אחרים.
רבות מהזוכות ומהמשתתפות בתחרות זכו לקריירת דוגמנות מצליחה ולקריירת משחק מצליחה מקומית ובהוליווד, דוגמת קריסטינה וייבורן, מארי סטאבין, לנה אולין וויקטוריה סילבסטד או מנחות טלוויזיה כמו ג'סיקה אלמנס.
סבסטיאן בואמי
סבסטיאן אוליבר בואמי (בצרפתית: Sébastien Olivier Buemi, נולד ב-31 באוקטובר 1988) הוא נהג מרוצים שווייצרי שהתחרה בעברה באליפות הפורמולה 1 עבור קבוצת טורו רוסו. בשנת 2014 זכה באליפות העולם במרוצי סיבולת. בשנת 2015 זכה באליפות הפורמולה אי.
קריירה מוקדמת
בואמי נולד באגל, שווייץ. בילדותו התחרה בקארטינג. בשנים 2004 ו-2005 התחרה באליפות פורמולה ב.מ.וו הגרמנית וסיים במקום השלישי והשני, בהתאמה. בשנת 2005 התחרה במרוץ בודד באליפות הפורמולה 3, בעקבותיו הצטרף בעונת 2006 לאליפות פורמולה 3 האירופאית. את עונתו השנייה בסבב סיים במקום השני, אחרי רומן גרוז'אן. בעונת 2006/2007 השתתף באליפות הגרנד פרי A1, כחלק מהקבוצה השווייצרית שסיימה במקום השמיני.
במאי 2007 נבחר למלא את מקומו של מיכאל אמרמולר בגנרד פרי מונקו במסגרת אליפות ה-GP2. אל מרוץ הבכורה שלו בסבב זינק מהמקום הרביעי ובסיומו דורג במקום השביעי. בעקבות ההישג הצטרף בינואר 2008 לקבוצת ארדן אינטרנשיונל שהתחרתה באליפות ה-GP2 באסיה. ניצחון אחד וארבעה מרוצים אותם סיים במקום השני הביאו אותו בסיום העונה למקום השני אחרי רומן גרוז'אן. באפריל הצטרף לעונה מלאה של אליפות ה-GP2, אותה סיים במקום השישי.
פורמולה 1
בינואר 2008 הודיעה קבוצת רד בול כי בואמי יהיה נהג המבחן והנהג המחליף של הקבוצה במהלך העונה. שנה לאחר מכן הוחתם כנהג בקבוצת טורו רוסו, קבוצת הבת של רד בול. במרוץ פתיחת העונה שהתקיים באוסטרליה סיים במקום השני וצבר נקודת אליפות ראשונה. לאחר מכן קודם למקום השביעי בעקבות פסילתו של לואיס המילטון במרוץ. בגרנד פרי הסיני צבר נקודה נוספת, כשסיים במקום השמיני במרוץ שנערך בתנאי גשם. בשני המרוצים האחרונים של העונה צבר 3 נקודות נוספות וסיים את העונה במקום ה-16. גם את עונתו השנייה סיים במקום ה-16, כשהוא צובר 8 נקודות. בואמי המשיך לנהוג בקבוצה גם בעונת 2011, אך לא הצליח להשיג תוצאות טובות וסיים את העונה במקום ה-15. בעקבות חוסר ההצלחה המתמשך של בואמי ובן זוגו לקבוצה, חיימה אלגרסוארי, הודיעה הקבוצה על החלפת צמד הנהגים לקראת העונה הבאה. בשתי העונות הבאות חזר לשמש כנהג המבחן של רד בול.
מרוצי סיבולת
ביוני 2012 התחרה במרוץ 24 השעות של לה מאן כנהגה של קבוצת טויוטה, כשהוא נוהג בטויוטה TS030 ההיברידית לצידו של אנתוני דייווידסון. בשלבים מתקדמים של התחרות הגיעה מכוניתם של הצמד למקום השלישי, אך התנגשות של דייווידסון באחד מרכבי הפרארי הוציאה את מכוניתם מהמרוץ. בשנת 2013 התחרה בעונה מלאה באליפות העולם במרוצי סיבולת וסיים במקום השלישי באליפות הנהגים. בעונת 2014, נהג בדגם החדש של שטויוטה - טויוטה TS040 ההיברידית. במהלך העונה ניצח בארבעה מרוצים ובשלושה נוספים הגיע לפודיום וסיים את העונה כאלוף, בצוותא עם דייווידסון.
פורמולה אי
בשנת 2014 התקיימה העונה הראשונה של אליפות הפורמולה אי. בואמי הצטרף לאליפות כחלק מקבוצת אי-דאמס (E-dams). במהלך העונה ניצח שלושה מרוצים, אך הפסיד את האליפות בפער של נקודה אחת לנלסון פיקה ג'וניור. את עונת 2015/2016 פתח בצורה טובה כשזינק מהפול פוזישן, קבע את ההקפה המהירה וניצח את מרוץ הבכורה שהתקיים בבייג'ינג. במהלך העונה השיג שני ניצחונות נוספים והגיע 3 פעמים נוספות לפודיום. במרוץ סיום העונה קיבל נקודה לאחר שקבע את ההקפה המהירה במרוץ וזכה באליפות אף על פי שפרש ולא סיים את המרוץ.
בורמל
העיירה, שנקראה גם מיכלובקה (Michałówka), מתועדת לראשונה בשנת 1366, ובשנת 1782 קיבלה זכויות עירוניות, תוך היתר לקיים בה ארבעה ירידים שנתיים.
יהודי בורמל
לא ידוע מתי החלו יהודים להתיישב בעיירה, אך עד סוף המאה ה-19 הגיע מספרם לכאלף איש, והם היוו רוב גדול ביישוב. יהודי העיירה עסקו באותה עת בסחר בעצים, ברוכלות ובמלאכה, ובמקום פעלו חסידות אליק וחסידות טריסק.
מתחילת המאה ה-20 התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ובין העולים לארץ מהעיירה היה יוסף ויץ. בשנות העשרים והשלושים פעלו בעיירה תנועות הנוער השומר הצעיר, החלוץ הצעיר, בית"ר וגורדוניה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ- 860 יהודים, רוב מוחלט מקרב סך תושביה באותה עת.
בשואה
בקיץ 1942 הוקם בעיירה גטו אליו צוו לעבור היהודים, וב-8 באוקטובר 1942 הובלו כל יושביו אל מחוץ לעיירה, ונרצחו. כמה עשרות מיהודי העיירה הצליחו להסתתר ביערות ובמקומות מחבוא עד שחרור האזור במרץ 1944.
תמול שלשום (בית קפה)
תמול שלשום הוא בית קפה, מסעדה, חנות ספרים, גלריה ומרכז תרבות בנחלת שבעה שבירושלים, בבעלותו של דן גולדברג. בעבר היה המקום גם בבעלות דוד ארליך, עד למותו ב-2020.
היסטוריה
המקום הוקם בשנת 1994, על ידי הסופר דוד ארליך בשותפות עם דן גולדברג. בפתיחה הופיע המשורר יהודה עמיחי ומאז מתקיימים במקום ברציפות אירועי ספרות, הרצאות, תיאטרון, מוזיקה חיה ועוד.
המקום פועל כמסעדה חלבית כשרה, ומנת השקשוקה שלו זכתה בתואר "אחת מעשר ארוחות הבוקר הטובות בעולם" על ידי המגזין "לונלי פלאנט".
המקום קרוי על שם "תמול שלשום", ספרו המפורסם של ש"י עגנון, וקוימו בו אירועים רבים על הסופר ויצירתו.
בשנת 2002, נקלע המקום לקשיים כלכליים בעקבות האינתיפאדה השנייה, שהביא לירידה חדה בהכנסותיו. כדי להגדיל האת לשפר את מצבו הכספי פתח בסדרת ערבי קריאה, בהם התארחו סופרים וקראו מספריהם. בין הסופרים, אהרן אפלפלד, אתגר קרת, מאיר שלו, דן בניה-סרי, בתיה גור, דויד גרוסמן, עמוס עוז, מיכל גוברין, א"ב יהושע ויהושע קנז.
בשנת 2007, יזמו שירות בו בימי שלישי, כל לקוח שהגיע למקום יוכל היה להזמין, לצד הארוחה, גם סיפור אישי, שיחובר במיוחד עבורו ויסופר לו בלבד.
לייק (מחוז, אורגון)
מחוז לייק (באנגלית: Lake County, מילולית "מחוז האגם") הוא מחוז בדרום החלק המרכזי של מדינת אורגון בארצות הברית. נכון למפקד האוכלוסין של 2020 היה גודל האוכלוסייה במחוז 8,160 נפשות. מושב המחוז שוכן בעיירה. המחוז קרוי על שם האגמים הרבים שנמצאים בתחומיו, כולל, , ו.
מחוז לייק נמצא באזור המדבר הגבוה המכונה האאוטבק של אורגון (Oregon Outback), בקצה הצפון-מערבי של האגן הגדול. המחוז מחולק בדרך כלל בין הקהילות סביב לייקוויו ו מדרום והקהילות סביב, ו מצפון.
כלכלת המחוז מושתת ברובה על חקלאות וניהול וניצול של משאבי טבע. המחוז הוא משכן לחוות בקר גדולות רבות, חוות חציר ושטחי יערות (ציבוריים ופרטיים), כמו גם כמה עיירות ספר וחוות מתחילת המאה ה-20. אף על פי שעץ היה פעם המנוע הכלכלי העיקרי במחוז לייק, כיום נותר רק מפעל אחד, בלייקוויו.
התקופה הפרה-קולומביאנית
קופרוליטים מלפני תרבות קלוביס שנמצאו ב בצפון מחוז לייק בשנת 2007, תוארכו ל-14,300 שנים קלנדריות לפני ימינו. DNA המופק משאריות אנושיות אלו נושא סמנים גנטיים מסוימים שנמצאו רק באוכלוסיות אינדיאניות. הארכאולוג האמריקני מצא חפצים פרהיסטוריים ב בצפון מחוז לייק בשנת 1938, כולל סלים, כלי אבן, ומטמון של סנדלים ארוגים מקליפת לענה משוננת (Artemisia tridentata) אשר תוארכו לפני יותר מ-10,000 שנה.
התקופה המודרנית
סוחרים, חוקרים ומשלחות צבאיות באירופה הגיעו לאזור בתחילת המאה ה-19. פיטר אוגדן הוביל את הציידים של חברת מפרץ הדסון לאגם גוס בשנת 1827. ב-1832 שהו הציידים של חברת מפרץ הדסון בהנהגתו של ג'ון וורק (John Work) בעמק אגם גוס והיומנים שלהם הזכירו את. משלחת וורק ביקרה ב ובאגם אברט וחנתה ליד נחל קרוקד קריק (Crooked Creek) באזור של ימינו. שם תיעדו שאכלו פירות של, שעדיין גדל באזור. הם גם דיווחו שהותקפו על ידי אינדיאנים. בשנת 1838 הכין המהנדס האמריקני קולונל מפה הכוללת את אגמי וורנר ותוואי טבע אחרים, תוך שימוש במידע מציידי חברת מפרץ הדסון. בשנת 1843 הוביל ג'ון פרימונט משלחת שנתנה שם (שהוחלף) ל"אגם כריסמס" (אגם הארט).
במחוז לייק התגוררו בעבר אוכלוסיות משמעותיות של רועי צאן בסקים ואירים. מחלוקות על, שהוחרפו בעקבות כניסת חקלאות גידול החיטה לאזור, הובילו לפרוץ מלחמות מרעה בין מגדלי בקר ורועי צאן. לפחות כנופיה אחת של בוקרים רעולי פנים חמושים ברובים הרגה כבשים בחלק הצפוני של המחוז ובמחוז דשוטס בתחילת המאה ה-20, והם זכו לכינוי "היורים בכבשים" (sheepshooters). לפי פרויקט ההיסטוריה של אורגון (Oregon History Project) נקטלו במחוז לייק בלילה אחד באפריל 1904 2,300 כבשים.
מחוז לייק גדל עם הגעתם של חקלאים, אבל האקלים הצחיח למחצה היקשה עליהם.
מחוז לייק נוצר מחלקים ממחוזות ג'קסון וואסקו ב-24 באוקטובר 1874 על ידי בית המחוקקים של המדינה. הוא כלל אז את קלאמת הנוכחי ואת כל מחוז לייק הנוכחי מלבד עמק וורנר (Warner Valley). ב-1882 נקרע השטח המערבי ממחוז לייק על מנת ליצור את מחוז קלאמת, וב-1885 נוסף אזור עמק וורנר שנלקח ממחוז גרנט. לינקוויל (Linkville), כיום קלאמת פולס, היה מושב המחוז הראשון.
מ. בולארד (M. Bullard) תרם 800 דונם שישמשו כאתר העיירה של לייקוויו. עד הבחירות של 1875, הוקמה העיר ובבחירות הועבר מושב המחוז ללייקוויו. בגלל קשרי תחבורה לקויים עם שאר חלקי אורגון, האוריינטציה הכלכלית המוקדמת של מחוז לייק הייתה לכיוון קליפורניה: גם הסן פרנסיסקו כרוניקל וגם ה הגיעו ללייקוויו מדי יום, לעיתים קרובות לפני. במהלך שנות ה-40 וה-50 של המאה ה-19 המחוז היה חלק מנתיב הבלדרים הצבאיים בין על נהר הקולומביה לבין המחנה הצבאי, "הפרסידיו", בסן פרנסיסקו.
מסילת רכבת אל המחוז נסללה בשנות ה-90 של המאה ה-19. שלוחת רכבת זו, שחיברה בין לייקוויו לרינו בנבדה, הדגישה את הבידוד של המחוז משאר חלקי אורגון. שריפה הרסנית בשנת 1900 הרסה חלק גדול מלייקוויו, כולל 64 בניינים.
במהלך קיץ 2012, שתי שריפות הבעירו אזורים נרחבים במחוז לייק. שתי השריפות היו תוצאה של פגיעות ברק. ב"שריפת לבה" (Lava Fire) נשרפו מעל 87 קילומטרים רבועים של שטחים ציבוריים ובתה בתוך ומסביב לשכבות הלבה מצפון לפורט רוק. ב"שריפת בארי פוינט" (Barry Point Fire) נשרפו 376.26 קילומטרים רבועים של אדמות יער ציבוריות ופרטיות לאורך גבול קליפורניה.
גאוגרפיה
גובהו של מחוז לייק נע בין 1,259 לבין 2,574 מטרים. הנקודה הגבוהה ביותר במחוז לייק היא. ההר שוכן במרחק של כ-10 קילומטרים מצפון לגבול עם קליפורניה. למחוז לייק יש עוד שש פסגות בגובה של מעל 8,000 רגל (2,400 מטרים), כולן ממוקמות בחצי הדרומי של המחוז. , בגובה 2,191 מטרים, הוא הפסגה הגבוהה ביותר בחלק הצפוני של המחוז.
האזור כולל, בתה של המדבר הגבוה ויערות של ערער מערבי (Juniperus occidentalis), אורן הזפת ואורן מפותל בגבעות ובהרים. יש במחוז גם כמה תוואי נוף גאולוגיים יוצאי דופן ואזורים טובים לאיסוף סוגי סלעים ומינרלים ולסיורים גאולוגיים.
אגני ניקוז
שנים עשר אגני הניקוז הבאים שייכים במלואם או בחלקם למחוז לייק:
אגמים ומאגרי מים
אגמים או מאגרי מים בעלי שם השוכנים במלואם או בחלקם במחוז לייק כוללים את:
מפקד האוכלוסין של 2010
נכון למפקד האוכלוסין של 2010, התגוררו במחוז 7,895 נפשות, ב-3,378 משקי בית ו-2,148 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה 0.39 תושבים לכל קילומטר רבוע. היו 4,439 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 0.19 לקילומטר רבוע. ההרכב הגזעי של המחוז היה 90.3% לבנים, 2.1% אינדיאנים אמריקאים, 0.7% אסייתים, 0.5% שחורים או אפרו-אמריקאים, 0.1% מאיי האוקיינוס השקט, 3.1% מגזעים אחרים ו-3.3% משני גזעים או יותר. אלה ממוצא היספני או לטיני היוו 6.9% מהאוכלוסייה. מבחינת מוצא, 27.9% היו גרמנים, 19.3% היו אירים, 19.2% אנגלים ו-5.1% אמריקאים.
מתוך 3,378 משקי הבית, ל-24.5% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 52.1% היו זוגות נשואים שחיים יחד, ל-7.4% הייתה בעלת בית אישה ללא בעל נוכח, 36.4% לא היו משפחות ו-31.3% מכלל משקי הבית היו בודדים. גודל משק הבית הממוצע היה 2.20 וגודל המשפחה הממוצע היה 2.73. הגיל החציוני היה 47.4 שנים.
ההכנסה החציונית למשק בית במחוז הייתה 41,105 דולר, וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 47,188 דולר. לגברים הייתה הכנסה חציונית של 39,435 דולר לעומת 26,000 דולר לנשים. ההכנסה לנפש במחוז הייתה 22,586 דולר. כ-13.1% מהמשפחות ו-17.5% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כולל 27.4% מאלו מתחת לגיל 18 ו-5.8% מבני 65 ומעלה.
פוליטיקה
אף על פי שמחוז לייק ממוקם במרכז אורגון, מבחינה פוליטית הוא עולה בקנה אחד עם הצד המזרחי של המדינה. רוב המצביעים הרשומים שהם חלק ממפלגה פוליטית במחוז לייק, כמו גם רוב המחוזות במזרח אורגון, הם חברים במפלגה הרפובליקנית. בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2008 הצביעו 71.53% מהמצביעים במחוז לייק לג'ון מקיין הרפובליקני, בעוד ש-25.95% הצביעו למועמד הדמוקרטי ברק אובמה ו-1.53% מהמצביעים הצביעו למועמד של מפלגה שלישית או כתבו שם של מועמד בלתי רשמי על פתק ההצבעה. מספרים אלה מראים שינוי קטן לעבר המועמד הדמוקרטי בהשוואה לבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2004, שבהן 77.8% ממצביעי מחוז לייק הצביעו לג'ורג' ווקר בוש בעוד 20.5% הצביעו לג'ון קרי, ו-1.7% מהמצביעים הצביעו עבור מועמד צד שלישי או כתבו שם של מועמד בלתי רשמי על פתק ההצבעה. בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2020 הצביעו 79.9% לדונלד טראמפ, 18.2% לג'ו ביידן ו-1.9% לאחרים.
כלכלה
הכלכלה במחוז לייק נשענת על מנסרות עצים, חקלאות, מיצוי משאבי טבע, שירותי בריאות, בית סוהר וממשלה. האזור גם מנסה לקדם את עצמו באמצעות פעילויות הנופש הרבות והסיורים בטבע.
מחוז לייק כולל חוות בקר רבות. ההשקיה אפשרה גם חקלאות מסוימת המבוססת על גידול בעלי חיים וגידול חציר ודגנים למרות כמות המשקעים הנמוכה ועונת הגידול הקצרה.
עץ למנסרות ולמוצרי עץ נלקח מהיער הלאומי פרימונט, מנכסים של לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית ומיערות על חלקות קרקע פרטיות. חברות קולינס (The Collins Companies) מפעילות את המפעל האחרון שנותר באזור, מנסרת לייקוויו (Lakeview sawmill), והיא גם בעלת קרקעות גדולה באזור. למעלה מ-78% מהקרקע במחוז לייק נמצאים בבעלות ומנוהלת על ידי הממשל הפדרלי וממשל המדינה.
אזור לייקוויו של מחוז לייק כולל גם מכרה פרליט ופעם כלל כריית אורניום, כאשר העיבוד לעוגה צהובה הושלם במפעל של Lakeview Mining Company. לאחר הסגירה היה צורך לשקם את המכרות והמפעל. היו גם ניסיונות לחפש נפט ונחפרו כמה בארות, אך ללא הצלחה.
קו רכבת שולח מוצרי עץ ופרליט למרכז הרכבות של ברלינגטון נורת'רן (Burlington Northern) באלטוראס (Alturas) בקליפורניה. פעם הרכבת הייתה קו הרכבת היחיד בבעלות המחוז במדינה.
המשרות הממשלתיות של ניהול היער הלאומי ובמטה האזורי של לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית מבטיחות לעובדים שכר גבוה במשק שאחרת היה צריך להסתמך על עבודות עונתיות בחקלאות, תיירות ועץ. לשכת ניהול הקרקעות היא בעלת קרקע של 49% מהקרקעות בתוך המחוז.
תיירות היא תעשייה צומחת בגלל האטרקציות הרבות של המחוז, הכוללות את, , אגם גוס, קניון וורנר, גלישה אווירית ואזורים לחיפוש סוגי מינרלים וסלעים.
מחוז לייק הוא משכן לבית החולים לייקוויו ומתקני בריאות אזוריים אחרים. זהו גם המיקום של מתקן הכליאה וורנר קריק (Warner Creek Correctional Facility) שנפתח בשנת 2005, והוא בית כלא עם שמירה מינימלית המכיל 400 מיטות. בית הסוהר מעסיק בממוצע 110 אנשי מקצוע בתחום הכליאה והוא ממוקם על שטח של 370 דונם. המתקן עצמו תופס פחות מ-61 דונם ומנצל כ-11 דונם של שטחי בנייה הכוללים שטחים לדיור לאסירים, תוכניות עבודה וחינוך, שירותי בריאות, שירותי מזון, שירותי דת, מפעל פיזי, מחסנים ומחסנים, אחזקת רכב, מתקן כביסה, פעילויות פנאי, אדמיניסטרציה ועוד פונקציות שונות. מאפיין ייחודי של הכלא הוא השימוש שלו במקורות גאותרמיים טבעיים עמוק בתוך כדור הארץ. המים המחוממים גאותרמית נשאבים דרך באר ומוכנסים ליחידת חילופי חום, שם החום מועבר למערכת לולאות המים של הכלא. לאחר שהחום הועבר והמים התקררו, המים מוזרקים בחזרה לאדמה. שני אסירים נמלטו לזמן קצר ב-2008.
תרבות ואומנות
משרדי העיתון "לייק קאונטי אקסמינר" (Lake County Examiner, "הבוחן של מחוז לייק") שוכנים בלייקוויו והעיתון מפרסם ברציפות מאז סוף המאה ה-19.
מוזיאונים ואטרקציות
צפון מחוז לייק כולל אתרים גאולוגיים רבים, כולל, לוע הר געש כבוי ועליו סימני גלים ממה שהיה פעם אגם בעידן הקרח, ומוזיאון פורט רוק הומסטד וילג' (Fort Rock Homestead Village Museum). זה גם אתר שבו נחשפו עצמות גמלים וחפצים של אינדיאנים. "הנעליים העתיקות ביותר בעולם" נמצאו כאן ב-1938, מה ששינה את תחום התאריכים שמדענים האמינו שבני אדם חיו במערב הרחוק מלפני 4,000 שנה.
נמצאות מצפון ל. אבן השמש של אורגון היא אבן החן של מדינת אורגון. ("גבעות הזכוכית") הם הרים מדבריים גבוהים בצפון-מזרח מחוז לייק הנקראים על שם המרבצים הגדולים של אובסידיאן שנמצאו על מדרונותיהם. זהו אזור איסוף מועדף עבור אספני מינרלים.
אזורי עניין נוספים כוללים את אגם אברט ואברט רים, אגם גוס, המעיינות החמים של האנטר והגייזר הקבוע שלו, מוזיאון הזיכרון של שמינק (Schminck Memorial Museum) מוזיאון מחוז לייק, מוזיאון הכינוס של מחוז לייק (Lake County Round-Up Museum), אזור הסקי של קניון וורנר,, המעיינות החמים של אגם הארט (Summer Lake Hot Springs), וחלקים מהיער הלאומי פרימונט (חלק מהיער הלאומי פרימונט-וינמה).
מקלט האנטילופות הלאומי של הר הארט כולל כבשים גדולי-קרניים, אנטילוקפרה אמריקנית, שכווי הלענה, עופות דורסים ועופות נודדים.
יורי סטויאנוב
יורי ניקולאייביץ' סטויאנוב (ברוסית: Юрий Николаевич Стоянов; נולד ב-10 ביולי 1957, אודסה) הוא מוזיקאי, שחקן תיאטרון וקולנוע סובייטי-רוסי. אמן העם של הפדרציה הרוסית (2001). ידוע בשיתוף הפעולה שלו עם הקומיקאי איליה אולייניקוב.
ביוגרפיה
בשנת 1974 הוא נכנס למכון GITIS במוסקבה. לאחר סיום לימודיו בשנת 1978, הוא שיחק בתיאטרון הדרמה טובסטוגאנוב הגדול, שם עבד כשחקן עד 1995.
יורי סטויאנוב זכה לתהילה ארצית לאחר יציאת תוכנית המערכונים גורודוק שאותה יצר והוביל יחד עם הקומיקאי איליה אולייניקוב משנת 1993 עד 2012.
חיים אישיים
סטויאנוב התחתן שלוש פעמים. לסטויאנוב שלוש בנות ושתי בנות חורגות.
עדן פינס
עדן פינס (נולדה ב-21 ביוני 1997) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה וגדלה ברעננה לזוג הורים עובדי עירייה. אמה ממשפחה חרדית. למדה במגמת צילום בתיכון מור מטרו-ווסט ברעננה והשתתפה בנבחרת האתלטיקה.
פינס משמשת כפרזנטורית של רשת האופנה תמנון ואדידס ישראל, וחברת ההלבשה התחתונה FIX. בנוסף דיגמנה לקמפיין חוצות של "Careline, Forever 21", ולמאפר פטריק טה, בקמפיין שצילם הצלם הישראלי טל עבודי.
ב-2015 השתתפה בתחרות מלכת היופי.
השתתפה בקליפ "קרמלה" של משה פרץ, שיצא ב-2017.
ב-2018 הפכה להיות הפרזנטורית של חברת "רנואר". באותה שנה הגישה פינה בתוכנית תוכנית "חם בלילה" עם אופירה אסייג ואייל ברקוביץ'.
זכתה בפרס "סטייל אייקון" בתחרות פרסי האופנה של מגזין "את".
הגישה את פינת "האחות הדיגיטלית" של האח הגדול עונה 10.
ביולי 2020 השתתפה בפרסומות לביטוח ישיר יחד עם גיא פינס.
באפריל 2021 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "בני אור". ביולי אותה שנה השתתפה בקליפ לשיר "Sobrio" של הזמר הקולומביאני מאלומה. בשנת 2021, פינס נבחרה על-ידי המגזין "פורבס", לרשימת "30 אנשי העסקים המצליחים בישראל, מתחת לגיל 30".
בשנת 2022 השתתפה בעונה השמינית של "רוקדים עם כוכבים" בקשת 12 והודחה עשירית. באותה השנה, הקימה מותג בשם "FIFI BEAUTY", המיועד לטפל בשיערן של נשים מתולתלות.
חיים אישיים
באפריל 2023 חשפה פינס כי נאנסה בחוויה המינית הראשונה שלה.
סופיה סוחובו-קובילינה
סופיה סוחובו-קובילינה (ברוסית: Софья Сухово-Кобылина; 1825 – 7 באוקטובר 1867) הייתה ציירת רוסית. היא הייתה האישה הראשונה שסיימה בהצטיינות את האקדמיה האימפריאלית לאמנויות. אחותה, יבגניה טור, ואחיה, אלכסנדר סוחובו-קובילין, היו שניהם סופרים ידועים.
ביוגרפיה
היא נולדה למשפחה עשירה בעלת אדמות. אביה, ואסילי (1782–1873), היה במינהל הרוסי. היא ואחיה חונכו בבית על ידי פרופסורים מאוניברסיטת מוסקבה. לאחר שהחליטה על קריירה כאמנית, קיבלה שיעורים מצייר הנוף, יגור מאייר. הוא היה משוכנע שיש לה כישרון אומנותי, ולחץ על קבלתה לאקדמיה הקיסרית. ב-1849, אחת מיצירותיה זכתה לשבחים רבים בתערוכה באקדמיה.
מ-1850 עד 1851, היא ליוותה את מאייר וכמה מתלמידיו האחרים במסע לאיטליה. ציור ששלחה בחזרה לאקדמיה כיצירת בחינה זכה במדליית כסף. מ-1852 עד 1853 יצאה לנסיעה נוספת עם מאייר הפעם לחצי האי קרים. ציור ששלחה משם זכה במדליית זהב. היא סיימה את לימודיה ב-1854 עם מדליית זהב נוספת וביצעה ציור שהראה את עצמה מקבלת את המדליה, כמסר שדרך אקדמית זו פתוחה כעת לנשים.
המידע על החודשים האחרונים לחייה לא ברורים. המילון האנציקלופדי של ברוקהאוז ואפרון אומר שהיא מתה ברומא, בעוד שהמילון הביוגרפי הרוסי אומר שהיא חזרה לאחוזת אביה ליד קובילינקה זמן קצר לפני מותה.
רטרוספקטיבה גדולה נערכה באקדמיה האימפריאלית ב-1868 ולמעלה מ-150 מיצירותיה נמכרו. רובם נופים של איטליה ודיוקנאות של איטלקים מפורסמים. רוב ציוריה נותרו באוספים פרטיים.
שרון צוהר
שרון צוהר (נולדה ב-23 במאי 1973) היא סופרת ישראלית ועורכת לשון.
ביוגרפיה
נולדה באשקלון וגדלה באילת. בצה"ל שירתה בחיל הקשר, למדה תקשורת ומנהל עסקים במכללה למנהל, שלוחת תל אביב. בעברה עסקה צוהר בהפקות של פסטיבלים ובהפקות טלוויזיה, הפיקה תצוגות אופנה בישראל ושאר בעולם, ובהמשך ניהלה חברת כוח אדם באילת במשך שתים־עשרה שנים. לאחר צאת ספרה השני לאור עברה לעסוק אך ורק בכתיבה ובעריכה. כיום היא העורכת הראשית של הוצאות 'יהלומים', 'אדל' ו'מטאור'.
צוהר נשואה ואם לחמישה ילדים, מתגוררת בפרדס חנה.
ספריה
תחילה פרסמה סיפורים קצרים ברשת האינטרנט.
בינואר 2016 יצא לאור ספרה הראשון, 'אהבה בין הגלים', בהוצאת 'ביבוקס'.
באפריל 2016 יצא לאור ספרה השני, 'חסר מנוחה', שנכנס לרשימת רבי המכר של עיתון "הארץ" בקטגוריית ספרים דיגיטליים-פרוזה.
באוגוסט 2016 יצא לאור ספרה הרביעי, 'דד-ליין', שנכנס לרשימת רבי המכר של עיתון "הארץ" בקטגוריית ספרים דיגיטליים־פרוזה והופיע בה במשך חמישה שבועות רצופים.
בנובמבר 2016 יצא לאור ספרה החמישי, 'על המסלול', המתבסס ברובו על חוויותיה מימיה כמפיקת תצוגות אופנה.
בפברואר 2017 יצא לאור בהוצאת 'יהלומים' ספרה השישי, 'כשהגלים מתחזקים'. הספר הגיע למעמד של 'ספר זהב' בשנת 2020 והודפס במהדורה מיוחדת שכוללת פרק בונוס.
באוגוסט 2017 יצא לאור ספרה השביעי, 'מלאכים מעל העיר'.
בינואר 2018 יצא לאור ספרה השמיני, 'האמת שבפנים', ובמאי אותה שנה יצא לאור ספרה התשיעי, 'אדר'.
בינואר 2019 יצא לאור דואט הספרים 'רבות הדרכים' ו'אם אלה החיים' שנכנס לעשירייה הפותחת של 'צומת ספרים'. שני הספרים הגיעו למעמד של רב־מכרי בחודש פברואר 2019.
בינואר 2020 יצא לאור ספרה השנים־עשר, 'חולות נודדים'. הספר נכנס לעשירייה הפותחת של צומת ספרים. הספר הגיע למעמד של רב־מכר תוך שבוע מיום צאתו לאור וכבש את המקום השני ברשימות רבי המכר של אותו החודש.
בדצמבר 2020 יצא לאור ספרה השלושה־עשר, 'עד שהאבק ישקע'. הספר נכנס לעשירייה הפותחת של צומת ספרים, וכבר בשבוע הראשון לצאתו לאור כבש את המקום הראשון ברשימת רבי המכר של רשת סטימצקי ואתר 'גטבוקס' בקטגוריית ספרים דיגיטליים־פרוזה.
במרץ 2022 יצא לאור צמד הספרים ׳חמש אצבעות על היעד׳. שני הספרים נכנסו לעשירייה הפותחת של צומת ספרים וזכו למעמד של רבי מכר עוד לפני שממש הגיעו לחנויות לאחר שנמכרו באלפי עותקים כבר במכירה המוקדמת.
במרץ 2023 יצא לאור הספר ׳להתאהב ולהישאר בחיים׳, הרביעי בסדרת ׳כשהגלים מתחזקים׳. הספר נכנס לעשירייה הפותחת של צומת ספרים וכבש את המקום הראשון ברשימות רבי המכר של הרשת כבר בשבוע הראשון לצאתו.
צוהר פרסמה גם סיפור קצר באנתולוגיה 'יותר מסתם אגדות', שראתה אור בהוצאת יהלומים ביוני 2018, לקראת שבוע הספר.
במאי 2021 פורסם בעיתון ׳הארץ׳ שזכויות ההפקה של ספרה ׳כשהגלים מתחזקים׳ נרכשו ושהספר עתיד להיות מעובד לסרט או לסדרה.
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-18
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-18 "הורסט וסל" (בגרמנית: 18. SS-Panzergrenadier-Division "Horst Wessel") הייתה דיוויזיית פאנצרגרנדיר של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-25 בינואר 1944, על בסיס בריגדת האס אס ה-1 ויחידות מתנדבים מהונגריה ורומניה. כמפקדה הראשון של הדיוויזיה מונה וילהלם טראבנדט, והיא הוצבה באזור סלובניה כהגנה מפני הפרטיזנים של טיטו. ב-30 בינואר הוענק לדיוויזיה הכינוי "הורסט וסל", על שם פעיל נאצי מהאס אה. במקור תוכנן להעניק את השם לדיוויזיה כי רוב חבריה היו אמורים להיות מגויסים מהאס אה, אולם בעת הקמתה כבר היו רוב חברי האס אה מגויסים. בשל כך, היינריך הימלר היסס להעניק לדיוויזיה את הכינוי, בשל היריבות הוותיקה בין האס אה לאס אס, אולם היטלר דחק בו להסכים.
הדיוויזיה כללה בשלב ראשוני 4,110 חיילים, ומספר מצומצם של כלי רכב משוריינים ותותחים. גדוד הסיור של הדיוויזיה השתתף במבצע מרגרטה במרץ, ובאפריל הועברה הדיוויזיה כולה להונגריה. צוות קרב (קמפגרופה) של הדיוויזיה השתתף בדיכוי המרד הסלובקי בין ספטמבר לאוקטובר, וחודש לאחר מכן התאחד עם הדיוויזיה בהונגריה. בדצמבר סופחה הדיוויזיה לקורפוס הפאנצר ה-57 אשר היה חלק מהארמייה השישית, ובמסגרת זו לחמה בפעם הראשונה ככוח מאוחד בקרבות כנגד הצבא האדום באזור בודפשט. בינואר 1945 הועברה הדיוויזיה לסלובקיה לצורך התארגנות ומנוחה, ונכללה במסגרת קורפוס הפאנצר הרביעי אשר היה חלק מהארמייה השמינית. בפברואר נכללה הדיוויזיה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, והשתתפה בקרבות באזור שלזיה עילית. באפריל הועברה תחת הארמייה ה-17 והשתתפה בקרב על שלזיה. היא נכנעה לצבא האדום עם סיום המלחמה. רבים מחיילי הדיוויזיה נהרגו בידי פרטיזנים צ'כים.