cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חיל הים
תפיסת אוניית הנשק 'פרנקופ'
מבצע תפיסת אוניית הנשק 'פרנקופ', (Francop) שנשאה את דגל אנטיגואה וברבודה, נקרא בצה"ל מבצע "ארבעת המינים". המבצע התרחש ב-3 בנובמבר 2009. זאת לאחר שישראל אספה מידע מודיעיני על כך שהספינה נושאת אמצעי-לחימה מתוצרת איראן ובכוונתה למסור אותם לידי חזבאללה. כוח בפיקוד סא"ל יואב אברג'יל, סגן מפקד שייטת ספינות הטילים, שכלל את אח"י אילת (סער 5), ספינות נוספות וצוותי השתלטות משייטת 13, עצרו את אוניית הנשק במרחק 100 מיילים ימיים מחופי ישראל.
רב החובל וצוות הספינה, לא ידעו כי הם מובילים חימוש שהוחבא במכולות, בין יתר הסחורות. הצוות שיתף פעולה באופן מלא עם לוחמי שייטת 13 והאנייה הושטה לנמל אשדוד, שם נפרקו ממנה אמצעי הלחימה.
במהלך סריקת הספינה התגלו 500 טון של אמצעי לחימה ב-36 מכולות. בין היתר נמצאו על הספינה 2,125 טילי קטיושה, 690 טילי גראד ו-2,100 רימוני יד אשר עתידים היו להגיע לידי ארגון הטרור חזבאללה. על המבצע פיקד מפקד זרוע הים, אלוף אליעזר (צ'ייני) מרום, ובאישור הרמטכ"ל, רא"ל גבי אשכנזי ושר הביטחון, אהוד ברק.
חסימת משטי הפגנה לעזה
מאז עליית חמאס לשלטון הוטל על חיל הים לאכוף את מדיניות הגבלת המרחב הימי המותר לדיג ברצועת עזה, ובפרט למנוע מספינות הנושאות אמצעי לחימה המיועדים לחמאס להגיע לחוף הרצועה. פעילי שמאל רדיקלי בינלאומיים ארגנו מספר משטים שמטרתם לפרוץ את הסגר. כך נוצר משט המחאה לעזה בשנת 2010, שנועד לשבור את הסגר הימי על רצועת עזה. המשט כלל שש ספינות שמקורן במדינות שונות, שיצאו יחדיו מטורקיה אל עבר שטח הרצועה. על הספינות שטו פעילים פרו-פלסטינים ממדינות רבות, פוליטיקאים וחברי ארגונים אסלאמיים. הספינות, שהכריזו על עצמן כנושאות ציוד הומניטרי, סירבו לבקשת ישראל לפרוק את מטענן ולהעביר אותו דרך המעברים היבשתיים של ישראל ומצריים עם רצועת עזה, ודרשו להיכנס לפרוק את המכולות בנמל הרצועה בעצמם. לצורך שמירה על הסגר הימי השתלטו לוחמי שייטת 13 על ספינות המשט במבצע שנקרא "רוחות שמיים 7". זאת כאשר חמש מתוך שש הספינות התנגדו בצורה פסיבית בלבד ואיש לא נפגע באירועים. הספינה הגדולה במשט, ה"מאווי מרמרה", (Mavi Marmara), שהפליגה תחת דגל קומורו, סירבה להוראות לפנות לאשדוד.
כוח חיל הים במקום נדרש להשתלט עליה. כוח לוחמים משייטת 13 שהובל במסוקים ירד לאנייה. במהלך ההשתלטות נתקלו הלוחמים בהתנגדות אלימה שלא היו מוכנים לקראתה. קבוצת מפליגים מאנשי ארגון מוסלמי קיצוני טורקי הצטיידו במוטות ברזל כבדים, והכו נמרצות ביורדים. נשק קל שנגנב מהלוחמים עצמם כוון לעבר לוחמי השייטת שנאלצו להגיב בהתגוננות בירי חי. על אף ההתנגדות האלימה, הושלמה ההשתלטות. האנייה הוכנסה לנמל אשדוד ומטענה נפרק ממנה. המטען תוכנן להיות מועבר דרך המעברים היבשתיים. התברר שהמטען היה סמלי ולא היה צורך בו, וחמאס סירב לקבלו.
בסיום המבצע נספרו תשעה הרוגים מנוסעי הספינה, 10 לוחמים פצועים ומעל לשלושים נוסעים פצועים ברמות שונות. נוסעי הספינה הוחזרו למדינות מוצאם לאחר חקירה ואיסוף עדויות. המבצע הובל בראשות מפקד זרוע הים, אלוף אליעזר (צ'ייני) מרום, הרמטכ"ל גבי אשכנזי ושר הביטחון אהוד ברק.
ב-2011 עצר חיל הים משט נוסף שניסה להגיע לעזה.
לכידת אוניית הנשק "ויקטוריה"
מבצע לכידת אוניית הנשק "ויקטוריה" (Victoria), הנקרא בצה"ל 'חוק הברזל', הוא מבצע צבאי חשאי שנועד למנוע מהאנייה 'ויקטוריה' להעביר נשק מאיראן לידי ארגון הטרור חמאס ברצועת עזה. הספינה נתפסה בעודה עושה את דרכה מסוריה דרך טורקיה למצרים, כאשר בכוונתה להבריח את אמצעי הלחימה בהם רקטות קרקע-קרקע ארוכות טווח מדגם M-302, לארגוני הטרור ברצועת עזה. הנשק המוברח שנתפס היה מתוצרת איראן, ויעדו היה ארגון הטרור חמאס השולט ברצועת עזה.
ב-15 במרץ 2011 השתלטו לוחמי הקומנדו הימי על האנייה, במרחק של 200 קילומטר מחופי ישראל, בלב הים התיכון. ההשתלטות על האנייה נעשתה ללא התנגדות, והושלמה תוך זמן קצר. לאחר הבאתה של האנייה לנמל אשדוד וחיפוש במכולותיה, נמצאו עליה ארבע מכולות שהכילו אמצעי לחימה שונים. על הספינה נמצאו בין היתר 6 טילי חוף ים מתקדמים מדגם C-704 למעלה מ-2,000 פצצות מרגמה ו-66,960 כדורים לקלצ'ניקוב.
הוראות ההפעלה לאמצעי הלחימה נכתבו בפרסית, כאשר כל ארגזי אמצעי הלחימה הוחבאו בין הסחורה הרגילה שהובילה האנייה. את המבצע הוביל מפקד זרוע הים, אלוף אליעזר (צ'ייני) מרום, לצד הרמטכ"ל, רא"ל בנימין בני גנץ ושר הביטחון, אהוד ברק.
השתתפות ב'עמוד ענן'
מבצע 'עמוד ענן' היה מבצע צבאי ברצועת עזה שנמשך כשבוע, בין 14 בנובמבר 2012 ל-21 בנובמבר 2012. הלחימה החלה עם חיסולו של מפקד הזרוע הצבאית של חמאס, אחמד ג'עברי, בעקבות הסלמה בגזרה הדרומית שכללה ירי מוגבר של טילים ופצצות מרגמה אל עבר יישובי עוטף עזה. הסלמה זו התבטאה בירי מאות טילים באופן שדמה רק למצב שקדם למבצע עופרת יצוקה ארבע שנים קודם לכן. שמו של המבצע ניתן לו על שם עמוד הענן שהוביל והגן על בני ישראל ביציאתם ממצרים, המופיע בסיפור הנדודים במדבר בתורה. את המבצע הובילו הרמטכ"ל, רא"ל בני גנץ ושר הביטחון אהוד ברק, כאשר מפקד זרוע הים, אלוף רם רוטברג, הוביל את הכוחות הימיים.
בשבוע שלפני המבצע חלה הידרדרות נוספת בגבול הרצועה, החל מירי נ"ט (טיל נגד-טנקים) לעבר ג'יפ של צה"ל ועד להפעלת מטען חבלה כנגד כוח צה"ל. לאחר שבוע של חילופי אש הוחלט על יציאה למבצע, כאשר במקביל לחיסולו של ג'עברי הוחלט על פגיעה בתשתיות ארגון הטרור חמאס ברצועת עזה ופגיעה במאגרי התחמושת של הארגון.
הלחימה החלה בארבע בצהריים, בתקיפה משותפת של זרוע הים וזרוע האוויר. בין השאר נפגעו בכירי חמאס ורוב מלאי טילי הפג'ר 5, שאיימו על ערי מרכז הארץ. במשך שמונת ימי הלחימה פעלו זרוע הים, זרוע האוויר, תותחנים ויחידות נוספות להשמדת מטרות בעומק שטח הרצועה. זאת כאשר חיילות היבשה לא שולבו בלחימה, אלא רק נערכו והתכוננו לקראת מהלך קרקעי. הלחימה התמקדה בהשמדת מטרות נקודתיות בשטח הרצועה, בדגש על פגיעה במחסני אמצעי-לחימה, בכירי חמאס ותשתיות הארגון.
ספינות זרוע הים שהו אל מול חופי הרצועה לאורך כל ימי הלחימה ברצועה. בין היתר תקפו הלוחמים הימיים מחנות של חמאס ברצועה, ותשתיות. במהלכה אף חסלו את פעיל הג'יהאד העולמי, אחמד נאחל, באמצעות טיל מונחה ששוגר מהים. הלוחמים הימיים פעלו אל מול זרוע האוויר ואגף המודיעין על מנת לתקוף ביעדים מזוויות תקיפה מאתגרות וכדי להשמיד מטרות. בלחימה לקחו חלק שייטת ספינות הטילים, פלגה 916 וכוחות של הקומנדו הימי. הלחימה שיקפה את השילוביות של זרוע הים עם זרוע האוויר ופיקוד הדרום. השפעת זרוע הים על הלחימה היבשתית התעצמה באופן משמעותי.
מבצע 'חשיפה מלאה'
מבצע "חשיפה מלאה" היה מבצע של זרוע הים לתפיסת אוניית הנשק "קלוס סי" (Klos-C) בניסיונה להבריח נשק מאיראן דרך סודאן לרצועת עזה, אשר התקיים ב-5 במרץ 2014. המבצע נערך במימי הים האדום, אל מול קו החוף שבין סודאן לאריתריאה, במרחק 1,500 ק"מ מישראל. את עצירת האונייה, שהפליגה תחת דגל פנמה, ביצעו לוחמי שייטת ספינות הטילים מאח"י חץ (סער 4.5) ואח"י חנית, ולוחמי הקומנדו הימי. על המבצע פיקד מפקד זרוע הים, האלוף רם רוטברג, מעמדת הפיקוד על קורבטת הטילים אח"י חנית בלב הים האדום. על גבי אניית המשא התגלו מכולות, אשר בהן הוסתר נשק, שנשלח מאיראן והוסתר תחת שקי מלט. נשק זה יועד להגיע לארגוני טרור ברצועת עזה. בין אמצעי הלחימה שנמצאו בספינה היו רקטות מסוג M-302, המגיעות לטווח של 100 ק"מ, פצצות מרגמה וכמות עצומה של כדורים לנשק קל. צוות הספינה הניח לזרוע הים להשתלט על הספינה ללא כל התנגדות ולא היה מודע לסוג הסחורה שהוביל. מרגע ההשתלטות על האנייה הכחישה איראן כל קשר אליה או לסחורה שעליה, אך על השקים בהם הוחבאו אמצעי הלחימה נכתב שארץ ייצור התכולה היא איראן. לאחר ההשתלטות הובלה האוניה לנמל אילת על מנת לפרוק את הנשק שנמצא עליה.
מניעת הברחת נשק לרצועת עזה
ב-26 במרץ 2014 הטביעה דבורה שתי סירות פלסטיניות שעסקו בהברחת אמצעי לחימה לרצועת עזה. הפלסטינים פתחו באש לעבר כלי השיט של זרוע הים אך לא פגעו בה. הפגיעות בסירות גרמו לפיצוצי משנה של התחמושת וחומר הנפץ שהוברחו בסירות ולבסוף גם נהרגו המבריחים שעל הסירות.
השתתפות במבצע "צוק איתן"
ב-8 ביולי 2014 יצא צה"ל למבצע צבאי נרחב ברצועת עזה. המבצע החל בעקבות ירי מתגבר של רקטות ופצצות מרגמה לעבר יישובים ישראליים בדרום הארץ, שהיווה תגובת חמאס ל"מבצע שובו אחים" שנערך ביהודה ובשומרון. המבצע נפתח בתקיפות נרחבות של זרוע הים וזרוע האוויר, כאשר בהמשך הצטרפו כוחות היבשה ויחידות נוספות אל הלחימה. במהלך המבצע פעלו כוחות הקומנדו הימי יחד עם היחידות המיוחדות, לוחמי חיל רגלים וסוללות של חיל תותחנים, זאת במקביל לפעילות ימית ואווירית של זרוע הים וזרוע האוויר.
לוחמי זרוע הים פעלו בכל ימי הלחימה, בפעילות אינטנסיבית שהחלה טרם הכניסה הקרקעית והסתיימה לאחר שאחרון הלוחמים היבשתיים יצא משטח הרצועה. התקיפות בוצעו על ידי פלגה 916 הפועלת בזירה הדרומית של הים התיכון, לוחמי ספינות הטילים ולוחמי הקומנדו הימי. הכוחות פעלו בתיאום עם כוחות האוויר על מנת לחסל מטרות ולהשיג את יעדי המבצע. עם כניסת הכוחות הקרקעיים, התחזק ערך השילוביות ויכולתה של זרוע הים להשתלב ולקחת חלק משמעותי בקרב היבשה, דבר אשר בא לידי ביטוי בסיוע מסיבי באש ובתצפית לכוחות המתמרנים ברצועה.
במהלך המבצע פעל מערך השליטה הימית באופן אינטנסיבי בבניית התמונה הימית, אשר כללה גורמי מעקב מאתגר והשתנתה במהירות לאורך כל ימי המבצע. בקריות השליטה אף סייעו בסיכול חדירת מחבלים סמוך לקיבוץ זיקים על ידי כך שעקבו והכווינו כוחות לוחמים אל המחבלים, בניסיונם לחדור לישראל דרך המרחב הימי קרוב לגבול עם רצועת עזה. המחבלים חוסלו על ידי לוחמי זרוע הים וכוחות יבשתיים ואוויריים לאחר שהוקפצו למקום בעקבות הזיהוי.
השתתפות במבצע "שומר החומות"
במהלך מבצע שומר החומות, כוחות של חיל הים תקפו מטרות של הקומנדו הימי של חמאס, בהם כלי שיט, מוצבים, מרכזי שליטה ופיקוד, מחסני אמל"ח ועוד. זרוע הים תקפה גם מטרות טרור נוספות באש תותחים וטילים, וכן באמצעות שייטת 13. בנוסף הוצבה ספינת טילים עם C-Dome (כיפת ברזל הימית) וטילי ברק כדי להגן על אסדת הגז שמול אשקלון.
השתתפות במבצע "מגן וחץ"
ב-9 במאי 2023, פתח צה"ל יחד עם השב"כ במבצע "מגן וחץ", שתכליתו פעולה ממוקדת ופגיעה בבכירי ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי בעזה שהיוו גורם מערער ליציבות הביטחונית. במהלך היום השלישי למבצע 11 במאי, כלי שיט של חיל-הים תקף מתחם צבאי שבו ממקומות עמדות בשימוש הכוח הימי של הגא"פ במרכז רצועת עזה.
ציונים לשבח
על אירוע חסימת חדירת המחבלים מהים, זכה מפקד סיירת כריש, סרן אורי ניסים, בצל"ש הרמטכ"ל ובקרית השליטה, רב"ט נועה טייטל, זכתה בתעודת הערכה ממפקד זרוע הים.
שיתוף פעולה בינלאומי
זרוע הים מהווה גוף נוח לפיתוח יחסים עם ציים אחרים. בשנת 1994 ייסדה ברית נאט"ו את תוכנית הדו-שיח הים-תיכוני שבה נכללה ישראל. תוכנית שבמסגרתה בוצעו בין היתר ביקורים בנמלים ותרגילים משותפים בין חילות ים של ישראל ומדינות אירופה. ב-2009 ביקר בישראל כוח SNMG-2 של נאט"ו. ב-27 בדצמבר 2017 דווח כי חיל הים השתתף בתרגיל בן שבועיים של ברית נאט"ו באזור כרתים. התרגיל אורח על ידי הצי היווני והשתתפו בו כוחות ים מארצות הברית, בריטניה, בולגריה, רומניה ואיטליה. ב-8 ביולי 2018 בוצע תרגיל בין כוחות מחיל הים הישראלי עם כוחות מהצי הצרפתי. באפריל 2019 התקיים תרגיל Novel Dyna בנושא איתור צוללות בהשתתפות יחד עם כלי שיט של הצי היווני וצי ארצות הברית. ב-7 בדצמבר 2020 התקיים עם כוח נאט"ו תרגיל הרפואה הימי המשותף - "מים צלולים". ב-6 באוגוסט 2021 דווח כי חיל הים ערך מפגש ותרגיל בשנית עם כוח המשימה הימי ללוחמה במיקוש SNMCMG-2 של ברית נאט"ו שפועל באזור הים התיכון לאורך כל ימות השנה. ב-31 באוגוסט 2021 דווח כי חיל הים הישראלי ערך לראשונה תרגיל משותף עם הצי החמישי של ארצות הברית בים האדום. ב-10 בנובמבר 2021 נערך בים האדום תרגיל משותף בן 5 ימים בין ישראל, איחוד האמירויות, בחריין ופיקוד המרכז של הצבא האמריקני. ב-17 בפברואר 2022 דווח כי חיל הים הישראלי השתתף לראשונה בתרגיל IMX. התרגיל הימי הגדול בעולם שהתקיים במרחבים הימיים של בחריין וים סוף, והשתתפו בו כ-60 ציים וארגונים בינלאומיים, בהובלת הצי החמישי של ארצות הברית.
במרץ 2022 השתתף חיל הים בתרגיל הימי "נובל דינה 2022", ביחד עם יוון, קפריסין, צרפת וארצות הברית. לקחו חלק בתרגיל מטעם חיל הים ספינות הטילים אח"י חנית, אח"י כידון ואח"י רומח, וכן, הצוללת אח"י תנין. בין ה-27 במרץ ל-5 באפריל 2022 הצי החמישי האמריקני וחיל הים ביצעו תרגיל משותף במרחב ים סוף בשם Intrinsic Defender (״שומר חיוני״) שבו השתתפו כ-300 חיילים מחיל הים הישראלי. בתרגיל השתתפה ספינה מדגם סער 6.
ב-22 בספטמבר 2022 הסתיים תרגיל "מגן דיגיטלי", של זרוע הים והצי החמישי שהתקיים בזירת ים סוף. בתרגיל השתתפו כלים מאוישים מזרוע הים וכלים לא מאוישים של "צוות 59" מהצי החמישי של צבא ארצות הברית. בסך הכל דיווח צה"ל על 14 שיתופי פעולה עם צבאות זרים שנערכו בשנת 2022.
בסוף ינואר 2023 בוצע תרגיל ״אלוני בזלת״ (Juniper Oak) בין ארצות הברית לישראל, שבמהלכו בוצעו תמרונים משותפים בין כלי שיט ישראליים לנושאת מטוסים אמריקאית. במרץ 2023 השתתף חיל הים בתרגיל הבינלאומי "נובל דינה". התרגיל התרחש במשך שבועיים בים התיכון באזור שבין כרתים לישראל והשתתפו בו כוחות מיוון, קפריסין איטליה, צרפת, ישראל וארצות הברית. לראשונה השתתפה ספינת סער 6 בתרגיל בינלאומי.
מפקדי החיל
מפקד חיל הים הישראלי (בראשי תיבות: מח"י), שתארו הצה"לי הפורמלי הוא מפקד זרוע הים, בהתאם לשמו החדש של החיל, הוא קצין בדרגת אלוף.
מקימו של הצי הצבאי הישראלי, שנקרא אז "השירות הימי", וראשו הראשון, היה גרשון זק. עם זאת, המינוי הראשון ל"מפקד חיל הים" היה מינויו של פול שולמן, שנשא דרגת קברניט (מקבילה לדרגת אלוף), כאשר השירות הימי הפך לחיל. תקופה מסוימת שניהם חלקו בסמכויותיהם כאשר זק משמש יותר בתפקידי המטה ושולמן בתפקיד הביצועי.
נשים בחיל הים
בשנת 1998 נפתח קורס החובלים של החיל בפני נשים. בשנת 2018 סיימו שלוש נשים מתוך שלושים צוערים את קורס חובלים, מספר המסיימות הגבוה ביותר מאז החל שילובן של נשים בקורס. בשנת 2004 נפתחה היחידה למשימות תת-מימיות לנשים. יחידת סנפיר שהוקמה בשנת 2006 היא יחידה לוחמת מעורבת בה משרתים נשים וגברים יחדיו.
בשנת 2011 מונתה לתפקיד ראש מספן כוח אדם בחיל אלופת-משנה מיכל תשובה, שהייתה האישה הראשונה בתפקיד ושימשה בתפקיד עד שנת 2015.
נשים אינן משרתות בחיל הים בצוללות.
מדים
פקודות חיל הים מגדירות מספר סוגי מדים לפי האירוע וסוג השירות. ובחירתם נעשית לפי פקודת מפקד היחידה לפי נוהגי הלבוש המוגדרים. מדי נספח חורף מדי נספח קיץ, מדי שרד חורף מדי שרד קיץ, מדים לבנים המכונים בעגה הצבאית "מדי אירועים" – מדי א' בשירות קבע למעשה קצינים מדרגת סרן ונגדים מדרגת רס"ל ומעלה – חולצה לבנה ומכנסיים כחולים, מדי א לשאר אנשי הקבע ושירות חובה: דקרון חאקי בהיר. בגדי עבודה דגמ"ח.
תהליכי התפתחות המדים
תוך כדי מלחמת השחרור הורה ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון שחיל הים יצטייד במדים לבנים. היה זה המשך לכוונתו שחיל הים צריך לייצג את המדינה הצעירה בעולם הגדול.
מדי חיל הים וסימוני הדרגה היו בהתאם למסורת של הצי המלכותי הבריטי והצי האמריקני. קוד הלבוש הופרד בהתאם למסורת זו לשלוש קטגוריות:
כומתת החיל היא בצבע כחול כהה עם סמל חיל הים מוזהב. הסמל העכשווי מורכב מעוגן, חרב עם עלה של זית, מעוטר באצות ים וכיתוב "חיל הים".
דרגות קציני חיל הים היו שונים מדרגות קצינים בצה"ל עד לשנת 1970. אלוף אברהם בוצר שינה את נוהג המדים כחלק ממדיניות כוללת של הבראת חיל הים ושיוכו לכלל צה"ל. המטרה הייתה שינוי תדמיתי של החיל שסבל משני אסונות מבצעיים, טיבוע המשחתת אילת וטביעת הצוללת דקר, שגררו התייחסות לחיל זה כחיל בלתי מקצועי. בתקופה זו מדי החוגרים הוחלפו למדי חאקי רגילים וכומתה כחולה ועליה סמל חיל הים כאשר קציני חיל הים חבשו כובע קצינים ונגדים כובע נגדים. שינוי משמעותי נוסף היה שבגדי העבודה שודרגו לבגדי דגמ"ח, הימאים והקצינים נעלו נעליים שחורות גבוהות.
בשנת 1978 יחד עם כלל צה"ל בוטלו מדי החורף בחיל הים. בתחילת שנות השמונים, בהוראת האלוף זאב אלמוג, הכומתה הכחולה לחוגרים הוחלפה בכובע מלחים לבן כבצי האמריקאי ועליו סמל של עוגן. "כובע פופאי המלח" זכה לקבלת פנים צוננת. חבישתו בוטלה וכיום כלל חיילי חיל הים, קצינים נגדים וחוגרים חובשים כומתה כחולה. חידוש נוסף שהוכנס באותה עת הוא תגי כתף בהתאם ליחידות הראשיות של החייל. תגי הכתף שמרביתם תוכננו על ידי מ. אריה התקבלו בברכה והם בתוקף עד היום.
בטקסים ובמפגשים עם ציים זרים נוהג הלבוש הוא כובע קצינים וסימני דרגה ושרוול לקצינים כנהוג בצי האמריקאי.
בתקופת הרמטכ"ל אמנון ליפקין-שחק הותר כי מפקד חיל הים ישא דרגת שרוול המקבילה לדרגת צי אמריקאי של Vice Admiral השקולה לדרגת רב-אלוף בצה"ל ואילו תת-אלוף ישא דרגת שרוול של Rear Admiral Upper Half השקולה לדרגת אלוף בצה"ל במעמד טקסי ייצוג בלבד.
דרגות חיל הים
להלן דרגות קצונה וחוגרים בחיל הים בהשוואה לצי ארצות הברית והצי המלכותי הבריטי:
דרגות העבר בחיל הים
בראשית דרכו היו דרגות הקצונה בחיל הים שונות מאלה של צה"ל הן בצורתן והן בשמן. הדרגות היו:
בסוף שנת 1949 נוספה בצה"ל דרגת אלוף-משנה. בחיל הים הוחלט שדרגת אל"ם תהיה "קברניט" (ארבעה פסי זהב ועוגן על הכותפה) ואילו המקבילה לאלוף תהיה "אלוף ים" (פס זהב רחב ועוגן על הכותפה).
בשנת 1951 אוחדו שמות דרגות הקצונה בחיל הים עם אלו של צה"ל וסימניהן השתנו כפי שמופיע בציור שלהלן.
דרגות אלה שימשו בחיל הים עד שנות ה-70 והן משמשות עדיין כדרגות הייצוג למדי שרד של חיל הים.
דרגות ייצוג בחיל הים
בראשית ימי חיל הים סימון דרגות הקצונה היה מבחין בין קציני מכונה וימאים ברקע מתחת לסרטי הזהב. קצין מכונה היה עם רקע אדום כנהוג בצי המסחר.
דגלים בשימוש חיל הים
הדגל הרשמי הוא דגל ייצוגי המוצג במספר מועדים: במסדרים רשמיים, ביום חיל-הים, ובמסדר החלפת פיקוד.
הדגל הרגיל מוצג בתרנים, בכניסה לבסיסים, לקישוט בטקסים, ובלשכות, ועל כלי השייט השונים, בגודל שונה.
כמו כן, דגל הכבוד של האישיות המכובדת ביותר הנמצאת בכלי השיט מונף במעלן הימני של ניצב התורן הראשי.
יהודה גלר
יהודה גלר (1938 – 28 במרץ 2022) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על גדוד 410 במלחמת יום הכיפורים ועוטר בעיטור העוז.
ביוגרפיה
גלר נולד בקיבוץ גבעת חיים וגדל בקיבוץ גבעת חיים מאוחד. ב-1957 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון כלוחם וכמפקד טנק בגדוד 82. סיים בהצטיינות קורס קצינים ב-1959, שירת בגדוד טנקי AMX-13, ב-1960 השתחרר בדרגת סגן ושב לעבודה בקיבוצו. במלחמת ששת הימים גויס למילואים ופיקד על פלס"ר חטיבה 37 בקרבות בשומרון, כיבוש העיר שכם וכיבוש רמת הגולן. לאחר המלחמה התגייס מחדש לשירות הקבע, שימש ראש ענף הסיור בבסיס גייסות השריון בג'וליס ובמלחמת ההתשה פיקד על פלס"ר 7. לאחר מכן השתחרר פעם נוספת משירות הקבע.
במלחמת יום הכיפורים הצטרף לחפ"ק של ג'קי אבן, סגן מפקד אוגדה 143. ב-10 באוקטובר, מונה למפקד גדוד 410 בחטיבה 600 לאחר ששני מפקדי הגדוד הקודמים נפצעו. גלר ארגן מחדש את הגדוד שסבל משחיקה גדולה והוביל אותו בהמשך הלחימה. על הגדוד הוטל לגרור את גשר הגלילים עד לגדות תעלת סואץ, על אף שהגדוד וחייליו לא הוכשרו קודם לכן למשימה, הם התאמנו ופיתחו תרגולת באופן עצמאי. גלר הוביל את ניווט הכוחות בין מערכי הצבא המצרי בעוד סגנו, חיים אלקן, עמד בראש כוח טנקי הגרירה. לאחר הצבת הגשר נלחם הגדוד בקרבות במתחם "מיסורי". על פועלו במלחמה עוטר גלר בעיטור העוז.
לאחר המלחמה חזר שוב לשירות הקבע, שימש מפקד גדוד, ומפקד עוצבת עשת. במלחמת לבנון הראשונה שימש סגן מפקד אוגדה 880.
לאחר שחרורו כיהן כמזכיר ומנהל הקהילה בקיבוץ גבעת חיים מאוחד והיה מנהל קהילה חיצוני בקיבוצים חמדיה ונווה איתן.
נפטר ב-28 במרץ 2022.
אנדראה קונסילי
אנדראה קונסילי (נולד ב-27 בינואר 1987) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת השוער בססואולו.
קריירת מועדונים
כדי לקבל ניסיון בעמדת השוער הראשון, קונסילי הושאל מאטאלנטה לקבוצת סמבנדטסה מהליגה השלישית בעונת 2006/2007. עונה לאחר מכן הושאל לקבוצת הסרייה ב', רימיני. לאחר עונות ההשאלה המוצלחות חזר קונסילי לאטלנטה בתור שוערה הראשי.
ב-1 בספטמבר 2014 לאחר 8 עונות באטלנטה, קונסילי חתם בססואולו בעבור שלושה מיליון אירו.
נבחרת איטליה
קונסילי היה השוער הלאומי בגילאים 16 עד 23 ואף רשם הופעה בודדת בנבחרת האולימפית ב-2008. הוא זומן לראשונה לסגל של הנבחרת הבוגרת ב-15 באוגוסט 2012 על ידי המאמן דאז, צ'זרה פראנדלי, למשחק ידידות נגד אנגליה.
בישופות ליבק
הנסיכות-בישופות של ליבק (בגרמנית: Hochstift Lübeck; Fürstbistum Lübeck; Bistum Lübeck) הייתה נסיכות כנסייתית של האימפריה הרומית הקדושה עד 1803. במקור נשלטה על ידי בישופים רומאים-קתולים, לאחר 1586 היא נשלטה על ידי מנהלים ובישופים שהיו חברים בבית הולשטיין-גוטורפ הפרוטסטנטי של בית אולדנבורג. הנסיכים-הבישופים ישבו והצביעו על ספסל הכנסייה של מועצת הנסיכים השליטים של הדיאט הקיסרי.
אין לבלבל בין הנסיכות-בישופות של ליבק, מדינה חילונית, לבין הדיוקסיה של ליבק, שהייתה גדולה יותר ושעליה הפעיל הבישוף סמכות פסטורלית בלבד.
היסטוריה
הדיוקסיה המקורית נוסדה בערך בשנת 970 על ידי הקיסר אוטו הראשון במרקיזות בילונג באולדנבורג בהולשטיין (אלדינבורג או שטאריגרד), בירתו לשעבר של שבט וואגרי האלילי. אולדנבורג הייתה אז דיוקסיה סופרגנית של ארכיבישופות ברמן, שנועדה לבצע מיסיונציה של האובוטריטים. עם זאת, במהלך המרד הסלאבי ב-983, הוואגרי התנערו מעליונות הקיסרות ובשנת 1038, נאסר על הבישופים להיכנס לדיוקסיה שלהם. בשנת 1052 פוצלו הדיוקסיות רצבורג ושוורין מאולדנבורג ולא מונה בישוף לאחר 1066.
לאחר שהרוזן הסקסוני היינריך מבאדווידה ערך מסע בארצות וואגריאן ממזרח ל- Limes Saxoniae ב-1138/39, מונה בישוף חדש של אולדנבורג, Vicelinus, ב-1149. הדוכס היינריך הארי מסקסוניה העביר את מקום מושבה של הדיוקסיה מאולדנבורג לליבק ב-1160. כאשר דוכסות סקסוניה פורקה עם הדחתו של היינריך ב-1180, קיבלה הבישופות מעמד של מדינה אימפריאלית. מריבות התעוררו לאחר שהעיר ליבק זכתה לחופשיות אימפריאלית ב-1226, וכאשר שטח המדינה התרכז באויטין, הפכה העיר ב-1309 למקום מגוריהם של הבישופים. הבישופות לא ניסתה להילחם ברפורמציה הפרוטסטנטית. בשנת 1531 העיר החופשית ליבק, בדוגמה של יוהנס בוגנהאגן, הפכה לפרוטסטנטית, מה שעיכב עוד יותר את הכומר הקתולי בחלק של דיוקסיית ליבק שתחת שלטון העיר. ובשנת 1535 אימצו מועצת הקתדרלה של ליבק ולאחר מכן כל שטחי הדיוקסיה את הווידוי הלותרני. הנסיך-הבישוף נבחר על ידי המועצה; מאז 1586, כל המנהלים של הנסיכות-בישופות היו חברים בענף הולשטיין-גוטורפ של בית אולדנבורג. לאחר שלום וסטפליה ב-1648, ליבק הייתה אחת משתי נסיכויות-בישופויות פרוטסטנטיות בלבד באימפריה (יחד עם אוסנבריק, שעם זאת הובלה לסירוגין על ידי בישופים פרוטסטנטים וקתולים).
נסיכות ואזור ליבק
עם חילון הרייך בשנת 1803, הנסיכות-בישופות עברה חילון. היא הפכה לנסיכות ליבק וניתנה לדוכסות אולדנבורג, שכן הנסיך-הבישוף האחרון (פטר הראשון מהולשטיין-גוטורפ) היה גם יורש העצר של אולדנבורג. בשנת 1803 כללה הנסיכות 9.5 מיילים רבועים גרמניים עם 22,000 תושבים. בירתה הייתה אויטין. בין השנים 1810 ו-1814 סופחה הנסיכות לצרפת כחלק מ-, לפני שהוחזרה לדוכסות אולדנבורג. דוכסות אולדנבורג, שנקראה על שם בירתה אולדנבורג באולדנבורג, חלקה אפוא את שמה עם העיירה אולדנבורג בהולשטיין, מקום מושבה המקורי של הבישוף, רק במקרה. לאחר מלחמת אוסטריה–פרוסיה ב-1867 הורחבה הנסיכות על ידי הנחלה ההולשטיינית לשעבר של אהרןבוק, כפיצוי על תביעות תורשתיות של בית אולדנבורג להולשטיין. לאחר שאולדנבורג הפכה לרפובליקה ב-1918, האזור נותר מובלעת של המדינה החופשית אולדנבורג שנקראת כיום אזור ליבק. בשנת 1937 הוכלל האזור בפרובינציית שלזוויג-הולשטיין הפרוסית על ידי פריסה טריטוריאלית מחדש על פי חוק המבורג רבתי. מחוז ליבק הפך אז למחוז אויטין, אשר אוחד עם מחוז אולדנבורג השכן בהולשטיין במחוז החדש של מזרח הולשטיין ב-1970.
הכנסייה הלותרנית, מאז הרפורמציה הפרוטסטנטית שכללה את רוב התושבים, נותרה ישות נפרדת, בשם "הכנסייה הממלכתית הלותרנית האוונגליסטית של מחוז אולדנבורג", בראשות פרובסט או בישוף קרקע באויטין, עד שהתמזגה עם לנדסקירכן השכנה בכנסייה האוונגליסטית הלותרנית הצפון-אלבית החדשה ב-1977.
גאוגרפיה
המדינה כללה שטח של ; מכיוון שהעיר הקיסרית ליבק לא שולבה, העיר היחידה שלה הייתה אויטין.
קבאד השני
קבאד השני היה מלך האימפריה הסאסנית בשנת 628. קבאד השני הומלך ארבעה ימים לפני רצח אביו ח'וסרו השני.
הוא מת מספר חדשים אחר שעלה על כס המלוכה. סיבת מותו הייתה ככל הנראה מחלת הדבר, אם כי יש המשערים שמצא את מותו בהתנקשות שהייתה חלק מן האנדרלמוסיה ששררה לאחר מות אביו.
תעשו מקום לחנה לסלאו
תעשו מקום לחנה לסלאו היא תוכנית אירוח, ששודרה בימי שישי בשעה 19:00 בערוץ 2 בהנחיית חנה לסלאו.
בתוכנית אירחה לסלאו באולפן מספר אורחים מעולם התרבות, הבידור והמוזיקה, התוכנית לוותה בצילומי חוץ בהם חנה לסלאו יצאה לדייטים וחיפשה לעצמה זוגיות. בתוכנית הייתה גם פינת השיר הנוסטלגי בה התארחו זמרים ופינת חוכמת הילדים בה ילדים מגלים מה הם חושבים על מבוגרים.
התוכנית עלתה לשידור ב-1 בדצמבר 2006, וקיבלה ביקורות מעורבות מצד מבקרי הטלוויזיה. היא הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית תוכנית אירוח.
התוכנית ירדה משידור, בקיץ 2007, לאחר עונה אחת.
האנה מארי
טיגן לורן-האנה מארי (באנגלית: Tegan Lauren-Hannah Murray; נולדה ב-1 ביולי 1989) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה המוכרת בעיקר מהופעותיה בתפקיד קאסי איינסוורת' בסדרת הנעורים של ערוץ E4 "סקינס", ובדמותה של גילי בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס" ברשת HBO. היא זכתה לשבחים על הופעתה במחזה "מרטינה" באוף וסט אנד משנת 2014, ובסרט הקולנוע "מקום ושמו ברידג'נד" משנת 2015.
ביוגרפיה
מארי נולדה וגדלה בבריסטול, אנגליה שבממלכה המאוחדת. הוריה עובדים באוניברסיטת בריסטול, אביה הוא פרופסור ואמה היא טכנאית מחקר. היא קיבלה תואר בקווינס קולג' באוניברסיטת קיימברידג', ולמדה במרכז צפון בריסטול פוסט 16. היא הייתה חברה בלהקת התיאטרון לנוער של בריסטול אולד ויק.
קריירה
בגיל 16 שמעה מארי על אודישנים לשחקנים צעירים שנערכים בבריסטול, והחליטה להיבחן. האודישן היה לסדרת הדרמה לנוער של ערוץ E4 "סקינס". היא הרשימה את המפיקים ולוהקה לתפקיד קאסי איינסוורת', נערה עדינה ויצירתית שגורמת להרס עצמי בהפרעות האכילה שלה. מארי ואפריל פירסון היו הראשונות שלוהקו לסדרה. מארי הופיעה בשתי העונות הראשונות של הסדרה ב-2007 וב-2008. היא עזבה את הסדרה בסיום העונה השנייה, כדי לפנות מקום לדור חדש של דמויות. על ההחלטה להחליף את השחקנים אמרה "זה יהיה טפשי לשחק בדרמת נעורים אם אינך יותר בגיל הנעורים".
במאי 2008 הופיעה מארי לראשונה על במת התיאטרון בתפקיד מיה בהפקה של הווסט אנד של המחזה "That Face" שהועלה בתיאטרון הדוכס מיורק. היא זכתה לשבחים על הופעתה, יחד עם שאר הקאסט. באותה שנה שיחקה בתפקיד קטן בקומדיה השחורה "ברוז'", אבל הסצנה בהשתתפותה קוצצה בעריכה הסופית.
ב-2009 הופיעה מארי בעיבוד של ITV לספרה של אגאתה כריסטי "מדוע לא ביקשו את אוונס?" בו גילמה את דורותי סאווג'. ב-2010 שיחקה מארי בסרט המתח "Womb". בהמשך אותה שנה כיכבה בעיבוד הקולנועי לספר "צ'אטרום" מאת אדנה וולש (Enda Walsh). הקרנת הבכורה של הסרט היה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-2010. בתחילת ינואר הופיעה מארי בתפקיד קטן במותחן הטלוויזיוני "Above Suspicion: the Red Dahlia", עיבוד של רומן לינדה לה פלנט.
ב-8 באוגוסט 2011 אישרה רשת HBO שמארי תגלם את גילי בעונה השנייה והשלישית של הסדרה "משחקי הכס". בעונה הרביעית החלה להופיע בסדרה בתפקיד קבוע. הדמות שגילה היא של אישה צעירה שילדה תינוק לאביה, וזוכה להגנתו של סמואל טארלי. ב-2012 שיחקה מארי במותחן הפעולה "קוד פרוץ".
ב-2013 השתתפה מארי בשני פרקים בעונה השביעית והאחרונה של הסדרה "סקינס". היא גילמה שוב את קאסי איינסוורת' כדמות רצינית ועצמאית יותר, שחוזרת לסדרה כבוגרת. מארי כיכבה בווידאו קליפ של השיר "Your Cover's Blown" של בל וסבסטיאן.
ב-2014 כיכבה מארי בסרט הדרמה המוזיקלית "God Help the Girl" על אודות שלושה מוזיקאים בגלאזגו. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בינואר ב-2014 בפסטיבל הסרטים סאנדנס, ומארי הייתה שותפה לזכייה בפרס השופטים להופעה של אנסמבל שחקנים. בהמשך אותה שנה גילמה שוב את גילי בעונה הרביעית של "משחקי הכס". עוד כיכבה במחזה "מרטינה" מאת ז'אן-ז'אק ברנאר בתפקיד הראשי. הופעתה נחשבה לאחת ההופעות היפות ושוברות הלב של השנה, והיא הייתה מועמדת להופעת השחקנית הטובה ביותר של פרסי אוף וסט אנד.
מארי כיכבה לצד ג'סיקה רות' בדרמה-הקומית "Lily & Kat", סרט אמריקאי עצמאי בבימויו של פרייסלר שיצא לאקרנים ב-2015.
עוד ב-2015 שיחקה מארי בתפקיד שרה בסרט הדני "בריג'נט" המבוסס על סדרת התאבדויות שהתרחשו בבריג'נט שבדרום ויילס (Bridgend suicide incidents). הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים של רוטרדם, והוא זכה בביקורות מצוינות. בצפון אמריקה הוקרן הסרט לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה, שם זכה בשלושה פרסים, ובהם פרס השחקנית הטובה ביותר למארי.
בפברואר 2017 הוכרז שמארי תגלם את הדמות של אליסטר במחזה "Posh" פוש מאת לורה וייד, בליהוק של נשים בלבד. ההפקה תוצג בפלזנס איזלינגטון בלונדון בבימויה של קרסידה קארה.
מאיר חברה למכוניות ומשאיות
"מאיר" חברה למכוניות ומשאיות בע"מ היא חברה המייבאת כלי רכב לישראל, ובאמצעות חברות בנות עוסקת בתחומי תחבורה נוספים, כגון השכרת רכב ותחבורה ציבורית, ובתחומים אחרים, בהם נדל"ן.
היסטוריה
החברה הוקמה ביוני 1967 על ידי מאיר קז, וכאשר נפטר בשנת 1976, הוריש את החברה לבנו, ישראל קז, ובתו נילי ובעלה יעקב שחר.
תחילה ייבאה החברה את מכוניות חברת "וולוו" השוודית, שאת הזיכיון לשיווקן בישראל החזיק מאיר קז עוד מתחילת שנות ה-60. עד אז היבואן הרשמי של "וולוו" בישראל עסק בעיקר בשיווק משאיות ואוטובוסים מתוצרת החברה, וחברת "וולוו" החליטה לתת לקז את הזיכיון לשיווק בישראל של כל כלי הרכב שהיא מייצרת. בשנת 1969 בוטלו מכסי מגן שהוטלו על יבוא משאיות ואוטובוסים כדי להגן על הייצור המקומי של מפעלי רכב אשדוד (שפעלה בשותפות עם חברת ליילנד מוטורס הבריטית (Leyland Motors) ), ונתח השוק של "מאיר" בתחום זה גדל. בשנת 1971 זכתה החברה בפרס הסוכן המצטיין של חברת "וולוו" ברחבי העולם. באותן השנים שווק "וולוו" כרכב יוקרתי ואמין, והוא זכה לחשיפה רבה לאחר שנבחר כרכב שרד לשרי הממשלה ועובדי מדינה בכירים.
בשנת 1974 החלה לייבא מכוניות פרטיות מתוצרת חברת "דאף" ההולנדית, שאותה רכשה חברת "וולוו". "דאף" מייצרת משאיות, אך פעילות זו הוחזקה בנפרד, ושהיבואן שלה בישראל היא קבוצת תעבורה, מתחרה עם חברת "מאיר" בשוק המשאיות בישראל.
ביולי 1989 זכתה החברה בזיכיון ליבוא רכבי חברת "הונדה" היפנית לישראל. המכוניות שווקו בישראל החל מאפריל 1990, וזכו להצלחה תוך זמן קצר.
בשנת 1992 זכתה החברה בזיכיון לייבא גם את אופנועי חברת "הונדה", והחלה מיד בשיווק עשרה דגמי אופנועים שונים של היצרן.
בשנת 1998 קיבלה החברה את הזיכיון ליבוא משאיות מתוצרת חברת "מיצובישי" לישראל, ובשנת 2000 קיבלה את הזיכיון גם ליבוא משאיות תוצרת חברת "רנו", לאחר שהיבואן הקודם פשט את הרגל. שנה אחר כך הגיע נתח השוק שלה בשוק המשאיות בישראל ל-44%.
בשנת 2002 רכשה החברה את השליטה בחברת הפניקס אחזקות וחברת הבת שלה הפניקס חברה לביטוח.
בשנת 2006 נכנסה החברה לפעילות באירופה, כשהקימה חברת ליסינג בהונגריה, ואחר כך גם בפולין ובטורקיה.
בשנת 2007 הוקמה "מאיר נדל"ן", חטיבת הנדל"ן הבינלאומית של קבוצת "מאיר", המרכזת את פעילות הקבוצה בתחומי הנדל"ן המניב והיזמי בישראל ובעולם, כולל בתחום המלונאות. רום שחר, בנם של נילי ויעקב שחר, מונה למנכ"ל מאיר נדל"ן. ביוני 2007 רכשה תמורת כ-30 מיליון יורו 26% מחברת חבס סטאר, העוסקת בהשקעות בתחום הנדל"ן המניב במערב אירופה.
בשנת 2012 עברה החברה ארגון כחברת החזקות, של שלוש קבוצות פעילות, רכב, נדל"ן והשקעות. ישראל קז, יעקב שחר ועוזי מור עברו לנהל את חברת ההחזקות. בני הדור השלישי, אבנר קז ואור שחר, החלו לשמש כיושבי ראש משותפים של קבוצת הרכב. אבנר קז, נכדו של מייסד החברה, פעיל במקביל כאיש מחשבים בהקמה ומכירה של חברות הזנק.
פעילות החברה
החברה מייבאת לישראל סוגים רבים של כלי רכב וחלקי חילוף, והם:
לחברה שותפויות בחברת התחבורה ציבורית "קווים", סוכנות "הרץ" (ליסינג, השכרת רכב ו"אוטו סנטר" (חברה לכלי רכב מיד שנייה)), מועדון הכדורגל מכבי חיפה מ.כ., חברת "מרכבים" המרכיבה אוטובוסים על שלדות של יצרנים שונים בהם וולוו, חברת המוקדים הטלפוניים "טלכלל" והחברה הבת שלה "BuyMe" וחברת "קוגול יוניטרייד" העוסקת ביבוא צמיגים.
מיכאל גרוס (חוקר)
מיכאל גרוס (נולד ב-1954) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה ליחסים בינלאומיים בבית הספר למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה. כיהן בעבר גם כראש המחלקה.
גרוס סיים את הדוקטורט באוניברסיטת שיקגו.
תחומי ההתמחות שלו הם: אתיקה של מלחמה, ביואתיקה, צדק בינלאומי ואתיקה רפואית צבאית.
משמש כחבר הוועד המנהל של העמותה הישראלית ללימודים בינלאומיים.
פרסומים
פרסם מאמרים רבים וספרים, בהם:
מפלגת א-נור
מפלגת א-נור (בערבית: حزب انور, בתרגום לעברית: מפלגת האור) היא מפלגה אסלאמיסטית-סלפית מצרית אשר נוסדה רשמית בשנת 2011 בעקבות ההפיכה במצרים ואיגדה קבוצות אסלאמיות קיצוניות שעד שינויי המשטר והחקיקה במצרים, הייתה פעילותן הפוליטית אסורה, והן התמקדו בפעולות צדקה ורווחה.
המפלגה זכתה להישג מפתיע בבחירות הראשונות לפרלמנט שבהן השתתפה, והייתה שנייה במספר הקולות שקיבלה רק למפלגת החירות והצדק, הזרוע הפוליטית של האחים המוסלמים.
אידאולוגיה
מנהיגי המפלגה דוגלים באסכולה הסלפית של האסלאם, קרי אי-קבלה של חידושים בתוך האסלאם וחזרה לאסלאם המקורי אשר שרר בתקופת הנביא מוחמד.
תיכון ברנר פתח תקווה
בית הספר התיכון ברנר הוא בית ספר תיכון עיוני מהזרם ממלכתי לכיתות י' עד י"ב. שוכן בדרום שכונת עין גנים וצמוד לשכונת מחנה יהודה ברחוב ישראל ישעיהו בפתח תקווה והוא התיכון הוותיק ביותר בעיר. בבית הספר לומדים כ-1,400 תלמידים ומועסקים בו מעל כמאה מורים. בית הספר כולל שלושה מתחמי לימוד.
היסטוריה
בית הספר נוסד בשנת 1946, והוא קרוי על שם יוסף חיים ברנר.
מנהל בית הספר, החל משנת הלימודים תשפ״ג, הוא אורי פרלמן ומנהלת חטיבת פיינשטיין היא כרמלה רחמינוב.
החל משנת 2016 חברו תיכון ברנר וחטיבת הביניים פיינשטיין ליצירת בית הספר השש שנתי ברנר-פיינשטיין. תלמידים משני בתי הספר השפיעו על בחירת סמל חדש לבית הספר המאוחד. הגדרות המפרידות בין שני בתי הספר נהרסו, ונבנה מבנה חדש. החל משנת הלימודים תשע״ח פועל בית הספר באופן רשמי כבית ספר שש שנתי.
מסלולי לימוד
בבית הספר פועלים מספר מסלולי לימוד:
פעילות והעשרה
תלמידי בית הספר מקבלים העשרה בתחום המדעי ובתחום מדעי הרוח. בין התוכניות המוצעות בבית הספר:
ראו גם
רשימת בוגרי ובוגרות בית הספר
מסכת אבות
מַסֶּכֶת אָבוֹת (ידועה גם בשם פִּרְקֵי אָבוֹת) היא המסכת התשיעית בסדר נזיקין במשנה. בניגוד לשאר מסכתות המשנה העוסקות בדינים ובהלכות, מסכת זו עוסקת בענייני מוסר, מידות טובות ודרך ארץ. במקורה, היו במסכת חמישה פרקים, אך במשך השנים התווספו למסכת קטעים שונים. הארוך מבין קטעים אלו נוסף כפרק שישי למסכת, ומכונה פרק קניין תורה. שינויי הנוסח בפרק זה (ובמשניות שנוספו בפרק הקודם) רבים, ככל הנראה בשל העובדה שהם נוספו למשנה רק בשלב מאוחר יותר.
למסכת אבות לא חובר פירוש בתלמוד הבבלי או בתלמוד הירושלמי, וגם אין לה מסכת מקבילה בתוספתא. עם זאת, החיבור אבות דרבי נתן מושתת בעיקרו על חיבור זה, ומהווה הרחבה שלו. כמו כן, פירושים רבים חוברו למסכת במרוצת הדורות על ידי רבנים מתקופת הראשונים והאחרונים, וכך גם לפרק קניין תורה.
מיקומה של המסכת בסדר נזיקין
הרמב"ם בהקדמתו למשנה נותן שני טעמים למיקומה של המסכת בסדר נזיקין:
הטעם הראשון: על מנת לפרסם את החובה לכבד את בית הדין בכל דור ודור. וראוי להודיע את מקור סמכויות בית הדין העוברות מבית דין לבית דין עד להר סיני – "שלא יאמרו: מדוע נקבל משפט פלוני, או תקנת דיין פלוני? ואין הדבר כן, שהמשפט אינו לפלוני השופט, אלא להקב"ה שציווה אותנו בו, כמו שנאמר: "כִּי הַמִּשְׁפָּט לֵאלֹהִים הוּא". אבל הכל משפט אחד, וקבלוהו איש מפי איש, על הדורות החולפים".
הטעם השני: ללמד את הדיינים מידות טובות לבל יזיקו את הציבור. ובנוסף מציין הרמב"ם טעמים נוספים, ולכן באה מסכת אבות אחרי המסכתות המפרטות את סמכויות הדיינים ומהלך המשפט.
פרקי המסכת
מסכת אבות בנויה ממאמרים קצרים של חכמי המשנה – התנאים. בדרך כלל המאמר המובא הוא המוטו לחיים של אותו תנא, וניתן לראות בו תמצית של השקפת עולמו הייחודית. בין המשניות שבמסכת, ניתן למצוא פתגמים ידועים כגון "סייג לחכמה שתיקה", "אמור מעט ועשה הרבה", "אם אין אני לי מי לי", "יהי כבוד חברך חביב עליך כשלך" ועוד. סדר החכמים המופיעים בפרק ראשון נקבע על פי סדר הדורות, מאנשי כנסת הגדולה, דרך תקופת הזוגות ועד תחילת הנשיאים. מפרק שני נכתבו דברי התנאים, בדרך כלל לפי הסדר בו חיו.
מאפייני המסכת
רבי עובדיה מברטנורא, מסביר מדוע המסכת מתחילה ממשה רבנו:
שם המסכת
שמה של המסכת נקבע על שם דברי המוסר שבה שהם אבות למצוות, דהיינו עקרונות יסוד להתנהגות האדם, וזאת על-פי האימרה "דרך ארץ קדמה לתורה". טעם אחר לשם המסכת הוא זה שמביא פירוש המיוחס לרש"י: . פירוש אחר בשם הגר"א, על פי האמור בתחילת מסכת בבא קמא, ש"אבות" מרמז על כך שהדבר כתוב בתורה, ואכן, פירוש הגר"א במסכת זו מתאפיין בהבאת מקורות מהתורה לכל משנה.
לשון המסכת
מסכת אבות כתובה כולה עברית, מלבד שלושה קטעים שנכתבו ארמית:
לימוד מסכת אבות
בהרבה קהילות נוהגים לקרוא בבית הכנסת פרק מהמסכת בשבתות הקיץ, לרוב סמוך לתפילת מנחה (לפניה או לאחריה), ולפי קהילות אחרות, כגון יוצאי מרוקו, נוהגים לקרוא בסיום תפילת שחרית בתחילת פיטום הקטורת. בקהילות יוצאי ספרד נוהגים לקרוא את המסכת רק בשבתות ספירת העומר (סך הכול שישה שבועות, פרק אחד בכל שבת) ואילו יוצאי אשכנז נוהגים זאת בשבתות שמפסח ועד ראש השנה וסך הכל קוראים את המסכת בשלושה מחזורים נוספים, שהראשון מתחיל בפרשת נשא, השני בפרשת פינחס והשלישי בפרשת שופטים אשר מסתיים בראש השנה (עקב כך שחסרות לנו שתי שבתות נוהגים בשבתות האחרונות לקרוא שני פרקים על-מנת להשלים את הסדר) וסימנם: נפ"ש. סך הכול ארבעה מחזורים. לפי מנהג קצת קהילות אשכנז המערבי, לומדים פרק אחד בכל שבת מפסח ועד שבועות, ובששת השבתות משבועות ועד י"ז בתמוז לומדים בכל שבת שני פרקים, ואחר י"ז בתמוז מפסיקים ללמוד פרקי אבות, כך שלומדים את המסכת שלש פעמים בכל שנה.
בשנים שבהן יום ראשון של פסח חל בשבת, כך שאחרון של פסח (בחו"ל) חל בשבת, יש מנהגים שונים מה לעשות בארץ, שהרי יש שבת נוספת. יש מתחילים לקרוא במסכת אבות בשבת שמיד לאחר שביעי של פסח, ובשבת שנוספה (לפני שבועות), יש שקוראים פרק מתוך מסכת דרך ארץ זוטא (והוא נקרא בשבת שלפני שבועות משום דרך ארץ קדמה לתורה), ויש שמתחילים שוב את פרק א. ויש שלא מתחילים לומר פרקי אבות עד שבת השנייה כדי שילמדו את אותו הפרק שלומדים בחו"ל.
שורשי המנהג לקרוא את מסכת אבות בשבת אחר מנחה בתקופת הגאונים, אז תיקנו אותו רב שר-שלום גאון ורב סעדיה גאון לזכרו של משה רבנו שנפטר בזמן זה מהעולם. מכיוון שמצד אחד לא נוהגים ללמוד תורה בזמן שנפטר גדול ישראל, אך מצד שני לא רצו לגרום לביטול תורה גדול, תקנו את אמירת פרקי אבות. טעם נוסף הוא כדי להכין את עם ישראל לחג מתן תורה על ידי לימוד של דרך ארץ, מידות ומוסר, אשר עניינם מופיעים במסכת. בנוסף לימוד המסכת לפני חג מתן תורה בא כדי להדגיש את הקשר בין התורה שבכתב לתורה שבעל פה.
מנהג שהיה נפוץ בעבר אצל יהודי ספרד הוא שחזנים ידועי שם היו קוראים את הפרק של אותה שבת, בדרך כלל תוך אלתור על פי מקאם כלשהו, ולאחר מכן אף תרגמו התוכן לשפת הלאדינו.
פתיחה וסיום
לפני לימוד כל פרק מפרקי אבות, מקובל לומר משפט המובא ממסכת סנהדרין: בסיום לימוד הפרק נוהגים לומר את מאמרו של ר' חנניה בן עקשיא ממסכת מכות. וזאת בשביל שידעו כל הלומדים, שהדברים הנלמדים במסכת הם אפשריים לכל העם ולא יאמר מישהו שהדברים הם לא מכוונים אליו.
מפרשי המסכת
למסכת אבות נכתבו באלף השנים האחרונות למעלה ממאתיים פירושים. סקירה מקיפה על הפירושים השונים נכתבה על ידי יצחק יוסף כהן. רשימה ביבליוגרפית מפורטת מהפירושים והביאורים שנתחברו על מסכת אבות מראשית ימי הדפוס ועד שנת תשל"ב נערכה על ידי יהודה רובינשטיין, וסקירה קצרה וממצה של הפירושים הקדומים ערך שמעון שרביט.
בין הפירושים:
מהדורה מדעית
מהדורה מדעית למסכת יצאה על ידי שמעון שרביט. המהדורה מבוססת על כתב יד קאופמן, ומתייחסת למאות עדי נוסח, החל מכתבי היד החשובים של המשנה וכלה בקטעי גניזה וכתבי יד של סידורים.
לקריאה נוספת
פרשנות:
סטאר 8.125
סטאר 8.125 (בפולנית: Star 8.125) היא משאית אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הפולנית Fabryka Samochodów Ciężarowych "Star" ( STAR TRUCK Sp. z o.o) במשותף עם יצרנית האוטובוסים, משאיות ומנועי דיזל מאן בין השנים 2000–2005.
דגם "סטאר 8.125" יוצר בעיר סטרחוביצה, (בפולנית: Starachowice).
אנטה פוליץ'
קריירה
פוליץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של ליובישקי ובגיל 19 הצטרף לזו של היידוק ספליט.
בקיץ, פוליץ' הצטרף לזאדאר מהליגה הקרואטית השנייה.
ב-8 באוגוסט 2011, פוליץ' חתם בלוקומוטיבה זאגרב ובסיום החודש הושאל ממנה ליריבה העירונית, דינמו בה שיחק עד לסיום העונה. בקיץ פוליץ' חתם על חוזה בדינמו.
ב-7 בינואר 2013, פוליץ' הושאל ללוקומוטיבה זאגרב עד לסיום העונה.
בינואר, פוליץ' עזב את קרואטיה וחתם בגנט מליגת העל הבלגית. פוליץ', זכה עם הקבוצה באליפות בלגיה הראשונה בתולדותיה בסיום עונת.
ב-21 באוגוסט 2015, פוליץ' הושאל לדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית עד לסיום העונה.
ב-20 ביולי 2016, פוליץ' חתם בטום טומסק מליגת העל הרוסית.
ב-14 באוגוסט 2018, פוליץ' חתם באל-פייסלי מליגת העל הסעודית.
ב-5 בספטמבר 2019, פוליץ' חזר לקדנציה שנייה בדינמו בוקרשט.
ב-19 ביולי 2021, פוליץ' חתם בבני סכנין.
שיזף רפאלי
שיזף רפאלי (נולד ב-7 ביוני 1955) הוא נשיא מכללת שנקר. מחלוצי האינטרנט בישראל, חוקר ומרצה בתחום מערכות מידע, תקשורת מתווכת מחשב, וניהול ידע ומידע. רפאלי הוא נשיא מכללת שנקר, עומד בראש מרכז שגיא לחקר האינטרנט (לשעבר המרכז לחקר חברת המידע), עמית מחקר בכיר במוסד שמואל נאמן, והוא בעל טור בעיתונות הישראלית. בין השנים 2005–2011 שימש ראש בית הספר לניהול באוניברסיטת חיפה. עבודתו המדעית זכתה לפרסום במאות מאמרים בכתבי עת והוא כתב כמה ספרים. התרומות המדעיות העיקריות שלו עוסקות בשאלות של אינטראקטיביות, חקר רשתות, ערך המידע, שיתוף במידע והיצף מידע, ריבוי משימות וקהילות וירטואליות.
ביוגרפיה
רפאלי נולד בקיבוץ מעגן מיכאל. הוא בנם של אליעזר רפאלי ושל דבורה רפאלי (אשכול), בתו של לוי אשכול. למד בבית הספר הריאלי בחיפה. שירת בצה"ל ביחידות שונות, והמשיך בשירות קבע כקצין שריון, קמב"ץ ומפקד פלוגת טנקים.
שימש כרכז חינוכי של הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה. לאחר מכן ריכז פעילות של משרד החוץ במערב התיכון ובחוף המערבי של ארצות הברית.
רפאלי הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת חיפה, תואר שני מאוניברסיטת המדינה של אוהיו (OSU) ותואר שני ודוקטור מאוניברסיטת סטנפורד. קיבל מינוי פרופסור גם באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה, באוניברסיטת מישיגן בארצות הברית ובאוניברסיטת סידני באוסטרליה.
בשנות השמונים והתשעים של המאה העשרים שימש מרצה בבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה העברית. לימד כפרופסור אורח באוניברסיטאות אוהיו סטייט, קליפורניה (ברקלי), וירג'יניה, ומישיגן בארצות הברית, וב-Essec, ו-CIIM, במרכז הבינתחומי הרצליה, באוניברסיטה הפתוחה בישראל ובטכניון.
רפאלי עוסק בייעוץ לגופים ממשלתיים ובינלאומיים, בהם משרדי החוץ, משרד המסחר והתעשייה וארגון אונסק"ו. הוא חבר בוועדות העריכה של מספר כתבי עת מדעיים ודירקטור במספר חברות לתועלת הציבור ובמלכ"רים, בהם שירות ייעוץ לאזרח, להב"ה - לצמצום הפער הדיגיטלי בחברה הישראלית, StartUpSeeds ו-NPTech. בשנת 1990, ביחד עם יורם מיתקי וזאב מעוז היה בצוות מומחים שמינה צה"ל לאבחון עבודת החמ"לים (חדרי מלחמה) ולפיתוח תורה וכלים לשיפור תפקודם ופעילותם מול יחידות ומול חמ"לים אחרים, תוך התמקדות באיסוף מידע, תקשורת וקבלת החלטות. הצוות סיים פעילותו בשנת 1994 ומסקנותיו יישומו ביחידות צה"ל השונות.
החל מדצמבר 2013, הוא חבר הוועד המנהל של עמותת ויקימדיה ישראל.
שיזף רפאלי הוא חבר ההנהלה המדעית של מרכז המצוינות לחקר למידה בעידן המידע (LINKS).
בפברואר 2020 נבחר לנשיא מכללת שנקר, ונכנס לתפקיד זה באפריל 2020.
רפאלי מתגורר בחיפה, נשוי לפרופ' ענת רפאלי ואב לשלושה ילדים.
פרסומים
בשנת 1989 הוציא לאור יחד עם שלמה לזר את הספר "לוטוס 3-2-1", שהיה ספר חלוצי בתחום הגיליון האלקטרוני בשפה העברית. הוא היוצר של תוכנת ניתוח הנתונים הסטטיסטי וספר הלימוד המלווה אותה, "ננס".
ב-1995 הקים וערך את כתב העת המדעי בתחום תקשורת מתווכת מחשב,"The Journal of Computer Mediated Communication", אחד מכתבי העת המדעיים הראשונים והמובילים בתחומו, אשר יצא לאור במהדורה מקוונת בלבד, ללא מקבילה מודפסת. תכניו היו פתוחים לכל בגישה חופשית.
פרסם סדרה של 24 הרצאות מוקלטות לפודקאסט תחת הכותרת: "המחשב, הרשת ועידן המידע: מסע רדיופוני בין טכנולוגיה, תרבות וכלכלה".
ביחד עם דפנה רבן יצר את סימולציית משחק העסקים: "דוכן הלימונדה".
רפאלי עוסק בחקר תרבות, עסקים וארגונים בהקשרים דיגיטליים.
פרסים
רפאלי זכה בפרס החוקר הצעיר המצטיין של ה-AERA בשנת 1985. על עבודתו ופועלו בתחום מערכות אינטרנטיות חלוציות כמו כפיות, שוונג ומקום. היה שותף לתג "מלאכים ברשת" בשנים 2005–2008.
מטריצה נילפוטנטית
במתמטיקה, מטריצה נילפוטנטית היא מטריצה ריבועית M כך ש- M^q = 0\, עבור q שלם חיובי כלשהו. באופן דומה, העתקה נילפוטנטית היא העתקה ליניארית L כך ש- L^q = 0\, עבור q שלם חיובי כלשהו.
אלו מקרים פרטיים של מושג הנילפוטנטיות, המוגדר בכל חוג: מטריצה נילפוטנטית אינה אלא איבר נילפוטנטי באלגברת המטריצות.
דוגמאות
המטריצה מהצורה הבאה: היא דוגמה למטריצה נילפוטנטית מסדר 4×4. במטריצה זו לאלכסון האחדים יש את התכונה הבאה: האלכסון 'נע' באלכסון למעלה, עד שנותרת מטריצת אפסים.
ההעתקה המתאימה למטריצה הנ"ל, מוגדרת על ידי:
תכונות
מטריצה היא נילפוטנטית אם ורק אם הפולינום האופייני שלה הוא \lambda^n. משום כך, מטריצה היא נילפוטנטית אם ורק אם הפולינום האופייני שלה מתפרק לגורמים ליניאריים (תכונה המתקיימת ממילא מעל שדה סגור אלגברית), וכל הערכים העצמיים הם אפס.
תהי M מטריצה נילפוטנטית ריבועית מסדר n, אזי מתקיימות התכונות הבאות:
צורת ז'ורדן
משפט: כל מטריצה נילפוטנטית דומה למטריצת הבלוקים האלכסונית הבאה:
כך שכל בלוק N_i הוא מהצורה הבאה: כלומר, מכיל אחדים מעל האלכסון הראשי, ואפסים בכל שאר המקומות. משפט זה נובע מצורת ז'ורדן, בצירוף עם המשפט הקובע כי כל מטריצה הדומה למטריצה נילפוטנטית היא מטריצה נילפוטנטית.
תתי מרחבים
העתקה נילפוטנטית L על המרחב מגדירה את תתי המרחבים הבאים: ואת הסיגנטורות הבאות:
הסיגנטורה מאפיינת את L לכדי העתקה ליניארית, וכן מקיימת את האי-שוויונות הבאים:
פיקה
{{פירושונים|
ראו גם
}}
תמנוניים
תמנוניים או תמנרגליים (שם מדעי: Octopodidae) היא משפחה של רכיכות ימיות מסדרת התמנונאים.
מאפיינים
זוהי משפחה גדולה בה הגדולים שבתמנונים כלגדול מביניהם - תמנון פסיפי ענק (Enteroctopus dofleini) אורך זרועות של עד ומשקלו. התמנונים יודעים להחליף את צבעיהם במהירות ואף לשנות את מרקם עורם למטרות הסוואה שעוזרת להם הן להתגונן מטורפים והן לארוב לטרף. הם בעלי מקור קרני המכיל ארס ובעלי 8 זרועות עם כפתורי יניקה הנצמדים לטרף ומובילים אותו לעבר המקור.
למטרות הגנה תמנון יכול להסתוות במהירות, לפלוט נוזל אפור שמעוור את האויב או להסתחרר במהירות סביב הטורף ולהתלפף סביבו. אם זה לא עוזר התמנון ינשוך במקורו הארסי את האויב.
תמנונים הם בין חסרי החוליות האינטליגנטים ביותר. אך ישנה מחלוקת בין המדענים כמה אינטליגנטים הם. הם שחיינים איטיים אך יודעים להסתתר בין סלעים, אלמוגים וכמה מינים יודעים אפילו להלך מחוץ למים.
בשנת 2021, קבע מחקר שבוצע בבית הספר לכלכלה של לונדון כי תמנונים, לצד סרטנים ודיונונים, הם יצורים בעלי תודעה אשר "מסוגלים להרגיש כאב, עונג, רעב, צמא, חמימות, אושר, נחמה והתרגשות". בעקבות זאת הודיעה ממשלת בריטניה על הכללת תמנונים בחוק לרווחת בעלי חיים בעלי מודעות.
הערות שוליים
]
U Make Me Wanna
U Make Me Wanna (בעברית: אתה גורם לי לרצות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי ג'יידאקיס, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי. השיר יצא לאור ב-12 באוקטובר 2004, על ידי חברות התקליטים ראף רידרס ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל מהאלבום, Kiss of Death.
השיר הגיע למקום השמיני במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ.
ביקורת
במגזין הבילבורד נערך סיקור על השיר, תוך שהוא תואר כ-"שיר הטוב ביותר מתוך האלבום בו הוא נכלל". ג'יי-23 מ-Hip Hop DX העביר ביקורת חיובית על השיר גם כן. ג'ון קרמניקה ממגזין רולינג סטון ערך ביקורת מקיפה על השיר, תוך שסקר את שאר שירי האלבום.
בנוסף לכך, זכה השיר לביקורות חיוביות נוספות מטעם מגזינים ואתרי מוזיקה שונים.
ניקנור
נִיקָנוֹר (ביוונית: Nικάνωρ) היה מצביא סלאוקי בתקופת מרד החשמונאים. הוא היה מתומכיו של דמטריוס הראשון סוטר, שדרש את המלוכה הסלאוקית לו ולזרעו. נהרג בקרב חדשה בשנת 161 לפנה"ס.
לאחר שלום ליסיאס (הסכם שלום בין יהודה המכבי לבין אנטיוכוס החמישי מלך הממלכה הסלאוקית) כל הגזירות שנגזרו בתקופתו של אנטיוכוס הרביעי בוטלו ויהודה זכתה לאוטונומיה דתית מלאה. לאחר שאנטיוכוס החמישי ושר צבאו ליסיאס נרצחו על ידי דמטריוס ותומכיו, שאחד מהם היה ניקנור, החלה שוב המלחמה בין הממלכה הסלאוקית ויהודה.
ניקנור עמד בראש צבאותיהם במלחמתם ביהודה המכבי. בקרב הראשון שהתחולל בינו לבין יהודה המכבי בקרבת כפר שלם, כמה קילומטרים מירושלים, נוצח ניקנור, וצבאו אולץ לסגת באי סדר לירושלים. בירושלים ניקנור דרש מראשי העם להסגיר את יהודה המכבי ואף איים על בית המקדש.
לאחר שנודע לניקנור שיהודה המכבי וסייעתו נמצאים בצפון יהודה, קרוב לשומרון, הוא וצבאו יצאו לכיוונו על מנת למצוא אותו. בצבאו של ניקנור היו הרבה יהודים, אשר לא הסכימו לחלל את השבת. ניקנור סירב לכבד את רגשותיהם הדתיים ולכן רבים מהם ערקו.
לאחר שניקנור וצבאו הגיעו לבית חורון (כ-10 קילומטרים מירושלים), הוא הקים מחנה והמתין לתגבורת ועסק בהכנת צבאו לקרב.
בקרב שהתחולל סמוך למקום זה (קרב חדשה), תקף צבאו של יהודה המכבי – שמנה כ-3,000 חיילים – את צבאו של ניקנור בהפתעה, והנחיל לו מפלה קשה. ניקנור נהרג. ידו הימנית וראשו הובאו לתצוגת ראווה לירושלים. על פי ספר חשמונאים ב, ראשו נתלה על חומת החקרא. צבאו של ניקנור נס משדה הקרב, ויהודה שלח את חייליו הקלים לדלוק אחריהם על מנת להגביר את מספר אבדותיהם.
יום ניצחון זה נקבע כחג בשם "יום ניקנור" בי"ג באדר, על פי מגילת תענית, אך מכיוון שנפסקה ההלכה ש"בטלה מגילת תענית", הוא אינו נחוג יותר.
בברייתא בתלמוד ירושלמי על מסכת יומא נטען ששער ניקנור קרוי על שם ניקנור (הברייתא אינה מופיעה בירושלמי לפנינו אך כך מצטטה רבי שלמה סיריליו בפירושו ל):
אדם (טולקין)
בעולם הפנטזיה של ג'.ר.ר. טולקין, המתואר בספריו (שר הטבעות, הסילמריליון ואחרים), בני האדם מהווים גזע החי לצידם של גזעים דמויי-אדם בדיוניים רבים, כגון בני-לילית, גמדאים והוביטים.
בני-אדם אלה הם גזע בדיוני בעצמו. בסילמריליון מתוארות בריאתם של בני האדם ותולדותיהם, השזורות בתולדות הארץ התיכונה, בבידול רב מהאדם האמיתי (באותו אופן שבו העלפים של טולקין שונים מאלפים של חג המולד). אין מקום להנחה שיש קשר בין האדם בארץ התיכונה והאדם בכדור הארץ. זאת לעומת הקשר שכן מתקיים בעלילות פנטזיה ומדע בדיוני רבות, כגון מסע בין כוכבים והארי פוטר, בהם האדם חי לצד גזעים בדיוניים, אך מוזכרים מקומות אמיתיים ואין שיכתוב מקור האדם. בהסתייגות, ניתן לשים לב לדמיון בין העולם האמיתי לארץ התיכונה בימי שגשוג ממלכות האדם ושקיעת ממלכות העלפים, העוזבים את הארץ התיכונה בספינותיהם מערבה.
בני האדם של טולקין מחולקים למספר עמים החיים באזורים נפרדים ומדברים שפות שונות. מצד שני, עולמם אינו כה עשיר, כי שינויים במראהו של אדם עשויים לבלבל בינו לבין גזע אחר לחלוטין, כגון גמד. (החלוקה בארבעת הגזעים הנ"ל אף מותירה רושם כי כל בני האדם של טולקין הם לבנים).
בבני האדם והעלפים יחד מכונים ילדי אילובטר. מבין ילדי אילובטר, העלפים הם הגזע הראשון, ואילו האדם החל להלך בארץ מאוחר יותר. סיפורים המתמקדים בעלפים ובמיאר, מודגשים חסרונות האדם כבן-תמותה חלש, פוחד, צר הבנה, צר אופקים וחמדן. חולשתו של האדם לאוצרות אף מפילה אסון על הארץ התיכונה ברדיפה אחר הטבעת האחת. לעומת זאת, לצד ההוביטים, בני אדם כדוגמת ארגורן מתוארים כלוחמים אמיצים וחזקים.
פרשת שופטים באדום
פרשת שופטים באדום היא פרשה של הטיית תוצאות של משחקי כדורגל, לשם זכייה בהימורים, שהתחוללה בישראל במשך מספר שנים, כנראה בין השנים 1997 ל-2000 בליגת העל, הליגה הלאומית, הליגה הארצית ובעיקר בגביע המדינה.