cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חטא המעפילים
ניתוח ופרשנות
כפי שהובא לעיל וכפי שיובא עוד בהמשך, ישנם הבדלים רבים בין הסיפור בספר במדבר לבין הסיפור בספר דברים. לדעת הרב אלחנן סמט, ספר דברים משלים את הפרטים החסרים ומתרץ את הקשיים שבספר במדבר.
הפרטים החסרים בספר במדבר
בדבריהם של בני ישראל בספר במדבר:, לא מוזכר רצון להילחם. בנוסף, לא מפורש בדבריהם של המעפילים מה "אמר ה'"; רש"י פירש, שבני ישראל תולים את מעשיהם בהבטחת ה' שהארץ תהיה שלהם, אך רשב"ם פירש, שהם הסתמכו על מצוות ירושת ארץ ישראל.
כדי להשלים את הפרטים החסרים, הרב סמט משתמש בספר דברים, שבו כתוב במפורש, שכוונתם של המעפילים הייתה להילחם: - הם רצו להילחם כי כך ה' ציווה. בדברים אלו יש גם סיוע לפירוש הרשב"ם, שמה ש"אמר ה'" הוא הציווי להילחם בעמי הארץ.
הקשיים בספר במדבר
בדבריו של משה:, לא ברור מדוע הוא החשיב את המעשה כעבירה על רצון ה'; חלק מהפרשנים כתבו, שהכוונה לציווי שהוזכר לפני ההודעה המלאה על עונש החוטאים, , והרמב"ן כתב, שמדובר על ציווי שניתן למשה באותו הרגע, כפי שמופיע בספר דברים.
מגדל עדן (בת ים)
מגדל עדן הוא גורד שחקים בשכונת פארק הים שבבת ים. בנייתו הסתיימה בשנת 2022 וגובהו הוא 168.45 מטרים. הוא המגדל הגבוה בבת ים, ולו 48 קומות.
הבניין
הבניין בעל 48 קומות הכוללות 159 יחידות דיור ונמצא כ־500 מטרים מחוף בת ים, בצמוד למגדל לייטהאוס. שלוש הקומות הראשונות משמשות למסחר ו־45 הקומות הבאות משמשות למגורים.
המסע בצופים
המסע בצופים היא תוכנית ההדרכה של תנועת הצופים העבריים החל משנת 2014. על-פי תנועת הצופים, "המסע בצופים" הוא התהליך החינוכי שעובר חניך מכיתה ג' ועד לכיתה י"ב, או סך כל המסעות השכבתיים אותם עובר חניך בשנותיו בצופים.
עקרונות ההדרכה במסע מבוססים על תפיסתו החינוכית של הלורד רוברט באדן פאוול, שמרכיביה הם: קבוצה קטנה, טבע ואתגר.
חוויית החניך (למידה בהתנסות) - הדרכה טובה היא כזו שהחניך יוצא ממנה עם תחושות שייכות, משמעות ומסוגלות. כדי להשיג זאת על החניך להיות פעיל (לכן קוראים לזה פעולה). בשונה מבית הספר בו החניך בעיקר פסיבי, בצופים, על החניך לקבל על עצמו אחריות, לבצע משימות ולעמוד באתגרים – אלו יהפכו את ההדרכה לטובה בהרבה. "שמעתי-שכחתי // ראיתי-זכרתי // עשיתי-הבנתי"  (רוברט באדן פאוול, "צופיות לבני הנעורים")
קשר מדריך חניך- העיקרון קובע כי הדרכה משמעותית היא הדרכה שמבוססת על יחסים חמים וקרובים בין המדריך לחניכיו. יחסים המבוססים על אמון, אכפתיות, הבנה ונתינה. הדרכה כזו, היא הדרכה שנעשית בסביבה בה המדריך הוא "מדריך" במלוא מובן המילה ולא רק "מעביר הפעולות".
תוכן איכותי – העיקרון קובע כי הדרכה טובה היא הדרכה שהתוכן שמועבר במסגרתה הוא תוכן איכותי וערכי המכוון לחשיבה מעמיקה על נושאים מגוונים ועל גיבוש דעה.
היסטוריה
בשנת 1999 יצאה תוכנית ההדרכה התנועתית המקיפה האחרונה טרם "המסע בצופים", הידועה בשמה "הדרכה 2000". בני הנוער עבורם נכתבה תוכנית זו היו שונים מאוד מחניכי ומדריכי התנועה בשנת 2014 - הם כמעט ולא השתמשו ברשת האינטרנט, הם לא העלו סטטוסים בפייסבוק ולחלקם הגדול אף לא היה מכשיר סלולרי, בוודאי שלא מכשיר "חכם". נראה כי במהלך השנים שלאחר מכן מעמדה של ההדרכה ככלי המרכזי של תנועת הצופים הלך ונחלש, הידע הצופי והשימוש במתודה הצופית נשחקו והמדריכים בילו שעות רבות בכתיבת פעולות בפורמטים מסובכים במקום להדריך הדרכת טבע פשוטה או הדרכת חדר מדויקת. פורמטים המקדשים את המבנה וצורת הפעולה ולא את התהליך, התוכן, המהות והחוויה הצופית.
בשל גורמים אלה, ובעיקר בשל העדר כיוון הדרכתי ברור מכיוון מטה התנועה, החליטה תנועת הצופים על הקמתה מחדש של מחלקת הדרכה ועל יציאה למסע של כתיבת תפיסת הפעלה הדרכתית ותוכנית הדרכה מקיפה ומעודכנת. תוכנית זו החליפה את תוכנית הדרכה 2000 שבמילא לא נמצאה בשימוש בחלק גדול משבטי התנועה.
בשנת 2014 הודפסה מהדורה ראשונה של המסע בצופים בערכות ייעודיות ואישיות על פי תפקיד ושכבת גיל וכל שדרת ההדרכה בתנועה החלה לעבוד על פי התכנית החדשה.
בשנת 2018 הושק אתר המסע בצופים המביא את אותה תפיסה חינוכית בכלי חדש. כלי שמבטא את שיטת ההדרכה: נושמת, מתעדכנת ומתפתחת עם מימד של בחירה. האתר סגור ומעוצב לשימושם של חניכי התנועה והוא כלי עבודה אישי לתכנון הפעילות (לטווח קצר ולטווח ארוך) התוכן באתר הוא שיתופי ולכן הוא מתעדכן ומשתנה בהתאם לעריכה של כל קהילת המדריכים והמדריכות.
מקור השם "המסע בצופים"
יציאה למסע היא תהליך מתוכנן וספונטני כאחד, שנשען על ידע והיכרות קודמים ועם זאת עמוס באי ודאות. כדי להשאיר מאופיו הלא-וודאי של המסע, בחרה מחלקת ההדרכה של תנועת הצופים העבריים שלא לשרטט את המפה כולה, אלא לתת סימנים ברורים וקבועים, שבעזרתם יוכלו המדריכים לנווט את הדרך יחד עם החניכים שלהם.
תהליך הכתיבה
גיבוש תוכנית ההדרכה היה תהליך מהותי וארוך שלווה באופן רציף על ידי ועדת הדרכה מורחבת ומחודשת והושפע מדיונים בפורומי תנועה משתנים. התהליך החל בשלב של חיפוש ולמידה בו חברי הוועדה ענו יחד על דילמות מהותיות הקשורות לחינוך והדרכה, המשיך אל שלב פדגוגי בו הוגדרה תפיסת ההפעלה של ההדרכה בתנועה: מהי דמות הצופה הבוגר, כיצד צריכה להיראות ולהיכתב פעולה, מהי הפעולה הצופית, אילו מדרגי התפתחות חשוב לשלב בתוכנית ועוד ולבסוף נכתב סילבוס התוכנית והתכנים עצמם. שלושת השלבים: שלב החיפוש, השלב הפדגוגי ושלב הכתיבה היו שלבים מורכבים שאופיינו בעבודת חשיבה משותפת של קהלים ובעלי תפקידים שונים והגיעו לשיאם בכנס כתיבה רב משתתפים אשר התקיים באשקלון ופעל על פי עקרון חוכמת ההמונים
מי צריך לפתח הדרכה?
השאלה מי אמון ואמור לפתח הדרכה בתנועת נוער בכלל ובתנועת הצופים בפרט, היא איננה שאלה טריוויאלית. עד לתוכנית "המסע בצופים", רוב פיתוח ההדרכה התרחש בשבטים עצמם על ידי בני הנוער ויש שיאמרו כי מדובר במצב רצוי ומיטבי. לדעת אלה האחרונים, פיתוח ההדרכה מבטיח העצמה ולמידה של בני הנוער ובמקביל, מייצר תוכן שמותאם לקבוצה ולשבט בצורה מיטבית. כמו כן, היכולת של מדריך להעביר פעולה שהוא בעצמו כתב היא יכולת טובה יותר שכן הוא מבין לעומק את הפעולה והיא ככל הנראה חשובה לו. מצד שני, שנים של פיתוח הדרכה המתבצע בשבטים על ידי בני הנוער, ככל הנראה, הביא לחזרתיות, ירידה ברמת ההדרכה וכמו כן לירידה ברמת העיסוק בתכני ליבה תנועתיים דוגמת דמוקרטיה, אחריות חברתית או זהות יהודית.
במסע בצופים, התנועה אחראית על רוב פיתוח התוכן, תוך שהיא מותירה "מרחבי פיתוח" להנהגות, לשבטים ולמדריך. בכל מסלול יהיה חופש למדריך לבחור משחקים, את משימת המסלול, את סדר הפעולות, להתייחס למציאות, לפתח תוכן בנושא מסוים שקרוב לליבו וכן להתאים את הפעולות לקבוצתו. פיתוח התוכן על ידי התנועה, העלה את רמת התוכן ובעיקר פינה זמן להכשרת המדריכים על ידי הרשג"ד, זמן שלפני כן היה מוקדש בעיקר לכתיבת פעולות. הבסיס להחלטה זו נעוץ בהבנה שמדריך טוב הוא תנאי הכרחי לפעולה טובה ויש להקדיש זמן להכשרה וליווי שלו לאורך שנתו הראשונה. הצעת ההחלטה מתבססת גם על החשיבה לפיה העצמתו של מדריך באה לידי ביטוי בזמן העברת הפעולה ובהתייחסות להזדמנויות חינוכית במהלכה ולאו דווקא בעצם כתיבתה מאפס. בנוסף, בתוך כל פעולה ומסלול הושאר מרחב בחירה ופיתוח ניכר למדריך ולרשג"ד.
הדרכה וטכנולוגיה?
האם המסע בצופים צריך לכלול שימש בטכנולוגיה או שאולי התפקיד הצופי הוא להוות מרחב נטול טכנולוגיה עבור בני הנוער?
איך משלבים צופיות בהדרכה?
במקביל לשחיקת הידע הצופי והשיטה הצופית, נעלמה גם התיאוריה בנוגע לאופן בו נכון לשלב את הצופיות בפעילות השבטים ובעיקר בתוך ימי הפעילות השגרתיים. מצב זה הוביל שבטים רבים לעשות צופיות במועדים מיוחדים בלבד ולא בשגרת הפעילות או להשתמש במתודה הצופית באופן מאולץ ולא טבעי למהלך הפעולה. במטרה להחזיר את הצופיות לקדמת הבמה התקיימו במסגרת שלב החיפוש דיונים רבים אודות האופן הראוי לשילוב הידע והמיומנויות בתוך ימי הפעילות.
במסע בצופים, הצופיות נחלקת לקטגוריות: ידע צופי, מיומנות צופית, חוויה צופית והרוח הצופית. כל אחת מהקטגוריות מקבלת מקום אחר במסע. הידע הצופי (אודות תנועת הצופים) והרוח הצופית (עשרת מידות הצופה) משולבים בתוך פעילויות התוכן הבונות את המסעות השכבתיים ואילו החוויות הצופיות והמיומנויות הצופיות הן שני רכיבי פעולה אותן מעביר המדריך בפעילות השגרתית מבלי לקשר אותן לנושא מארגן. פשוט משום שצופיות היא כלי הדרכתי קלאסי ועל זמני שיכול לעמוד בפני עצמו.
שפת המסע
פעולה: פרק הזמן הפורמלי שעובר החניך ביום פעילות מרגע ההגעה לשבט ועד לחזרה הביתה.
מסלול: מכלול הפעילויות שעובר חניך בתקופת שנה מסוימת. בשנה יש 5 מסלולים המחולקים לפי הסדר הבא: מפתיחת השנה עד חנוכה, מחנוכה עד ט"ו בשבט, מט"ו בשבט עד פסח, מפסח עד שבועות, ומשבועות עד אחרי מחנה הקיץ.
המסע השכבתי: סך כל המסלולים שעוברת שכבת גיל בשנת הפעילות
המסע בצופים: התהליך החינוכי אותו עובר חניך מכיתה ד' ועד יב'. או סך כל המסעות השכבתיים אותם עובר חניך בשנותיו בצופים.
מרכיבי הפעולה:
אוטיס בירדסונג
אוטיס לי בירדסונג (באנגלית: Otis Lee Birdsong; נולד ב-9 בדצמבר 1955) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1977–1989. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים כוללים של 18.0 נקודות, 3.0 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק.
המסע בצופים
שפת המסע
משימת מסלול - למידה בהתנסות. בכל פעולה ראשונה של מסלול, המדריך מוביל את החניכים לבחירה ותכנון פרויקט, אותו יזמו ועליו יעבדו יחד במשך חודשיים.
אוטיס בירדסונג
קריירת מכללות
בירדסונג נולד וגדל בעיר וינטר הייבן שבפלורידה. בין השנים 1973–1977 למד באוניברסיטת יוסטון, ובארבע עונותיו כשחקן קבוצת האוניברסיטה קלע 24.4 נקודות בממוצע למשחק. את עונתו האחרונה באוניברסיטה, 1976/1977, סיים בירדסונג כקלע הרביעי בטיבו בליגת המכללות כולה לאחר שקלע שיא מחוזי של 30.3 נקודות בממוצע למשחק. בסיום העונה זכה בפרס שחקן השנה של המחוז הדרום-מערבי ("Southwest Conference Player of the Year") וכן נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות ("First-team All-American").
ניקיטה נגורני
ניקיטה ולדימירוביץ' נגורני (ברוסית: Никита Владимирович Нагорный; נולד ב-12 בפברואר 1997) הוא מתעמל מכשירים רוסי אלוף אולימפי (טוקיו 2020) וסגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) בתחרות הקבוצתית, זוכה מדליות ארד (טוקיו 2020) בקרב רב אישי ובתרגיל המתח ואלוף העולם (שטוטגרט 2019) בקרב רב אישי.
קריירה
נגורני התחיל להתאמן בגיל 6 בעקבות עידוד סבתו.
נגורניי זכה במדליית ארד בקרב רב באליפות רוסיה לנוער בשנת 2014. הוא היה חלק ממדליית הכסף הקבוצתית של נבחרת רוסיה באליפות אירופה לנוער וזכה במדליית זהב בקפיצות באותה האליפות. לאחר מכן נגורני נבחר לייצג את רוסיה במשחקים האולימפיים לנוער בנאג'ינג וזכה במדליית זהב בסוס הסמוכות, מקבילים, וטבעות. בכסף בקרב רב ובארד בקפיצות.
אוטיס בירדסונג
קריירת משחק
בירדסונג נבחר על ידי קנזס סיטי קינגס בבחירה השנייה של דראפט ה-NBA לשנת 1977. בעונתו הראשונה בקנזס סיטי קלע 15.8 נקודות בממוצע למשחק וקבוצתו ניצחה 31 משחקים בלבד (37.8%), אך בשלוש העונות הבאות שיפר את תפוקתו לכ-23 נקודות למשחק ועזר לקינגס להעפיל לפלייאוף ה-NBA שלוש פעמים ברציפות. בכל שלוש עונות אלו השתתף בירדסונג במשחק האולסטאר, ובעונת השיא שלו,, אף נבחר לחמישיית העונה השנייה ב-NBA לאחר שקלע 24.6 נקודות בממוצע למשחק. בפלייאוף 1981 הוביל את הקינגס יחד עם חבריו לקו האחורי – פיל פורד וסקוט ודמן – עד לסדרת גמר המערב בו הפסידה ליוסטון רוקטס. לאחר שהצטיין בסיבוב הפלייאוף הראשון מול פורטלנד טרייל בלייזרס עם 27.0 נקודות למשחק, נפצע בירדסונג בכף רגלו הימנית, והוגבל בהמשך הפלייאוף לממוצע של 8.6 נקודות למשחק בלבד.
לקראת עונת נשלח בטרייד לניו ג'רזי נטס, במדיה שיחק במשך שבע העונות הבאות. בחמש עונותיו הראשונות עם הנטס שמר בירדסונג על יכולת טובה כשרשם ממוצעים של 17.3 נקודות ו-3.7 אסיסטים למשחק, ולצד באק ויליאמס, דריל דוקינס ומייקל ריי ריצ'רדסון הוביל את הקבוצה לחמש הופעות רצופות בפלייאוף ה-NBA. בעונת סבל משבר מאמץ ברגלו אשר אילץ אותו להחמיץ 75 משחקים, ובעונתו האחרונה בניו ג'רזי קלע ממוצע של 10.9 נקודות בלבד. בעונת השתתף בשבעה משחקים כשחקן בוסטון סלטיקס, ובסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 33.
ניקיטה נגורני
קריירה
בשנת 2015 נגורני הוגדר כמתעמל מבוגר. בשנת 2016 נגורניי השתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ויחד עם נבחרת רוסיה זכה במדליית הכסף בתחרות הקבוצתית במרחק של 2.47 נקודות מנבחרת יפן אשר זכתה במדליית הזהב.
בשנת 2019 נגורני זכה לראשונה במדליית זהב באליפות העולם- בקרב רב ובתחרות הקבוצתית.
בשנת 2021 נגורני הציג בתרגיל הקרקע באליפות אירופה תרגיל חדש אשר נקרא על שמו (נגורני) נגורני השתתף באולימפיאדת טוקיו בה ייצג את הוועד האולימפי הרוסי, נגורני והנבחרת הרוסית עלתה לגמר הקבוצתי מהמקום השלישי ולבסוף זכתה במדליית הזהב, בקרב רב נגורני עלה לגמר מהמקום השני וזכה בגמר במדליית הארד בהפרש של 0.464 נקודות ממדליית הזהב בתרגיל המתח מהמקום החמישי ובגמר סיים במקום השלישי וזכה במדליית הארד, הוא עלה לגמר בתרגיל הקרקע מהמקום השני אך סיים במקום השביעי בלבד, הוא עלה לגמר בתרגיל הקפיצות מהמקום השלישי אך סיים במקום החמישי.
חיים אישיים
סבתו של נגורני היא מודל ההשראה שלו, כשהיה בן 6 סבתו לקחה אותו למועדון להתעמלות שבאותה תקופה אחד מחבריה אימן בו. לנגורני יש ערוץ יוטיוב בו הוא מעלה סרטוני ולוגים ב-18 בדצמבר 2018 נישא נגורני למתעמלת דריה ספירידינובה המתעמל האהוב על נגורניי בכל הזמנים הוא אלכסיי נמוב.
המסע בצופים
שפת המסע
פעילות תוכן  - חוויית למידה ערכית. בכל פעילות תוכן הקבוצה הופכת לקהילת חשיבה ועוסקת בשאלה אחת לעומקה.
זמן צופיות  - מיומנויות וחוויות צופיות. זמן שבו המדריך מלמד מיומנות צופית או מעביר חוויות צופיות. החניכים לומדים בהדרגתיות בכל שנה מיומנויות נוספות וחווים חוויות צופיות בהן יישמו את הדברים שלמדו.
זמן משחק - זמן בפעולה שבו פשוט משחקים. "החינוך היעיל ביותר הוא לתת לילדים לשחק בדברים נפלאים"   (אפלטון)
מפקד -מפגש קהילת השבט/הגדוד/הקבוצה. זמן בו נפגשת כל קהילת השבט, הגדוד או הקבוצה לערוך מסדר מסורתי, להתכנס בחגיגיות, לשיר, לחוות חוויות משותפות וגם להציג משימות מסלול.
זמן עצירה   - כאן ועכשיו. זמן העצירה הוא זמן שלא מתוכנן בתהליך החינוכי של המסלול או של המסע השכבתי, הוא מגיב למציאות כפי שהיא קורית עכשיו.
נקודת מבט -ללמוד יחד את המציאות ולגבש את דעתי עליה. נקודת מבט היא למעשה זמן עצירה מתוכנן והיא חלון הזדמנויות להתייחסות לעניין שעלה על סדר היום בתקופה האחרונה, אירוע היסטורי או אקטואלי.
שבילים
שביל הדמוקרטיה
הליכה בשביל הזה תפגיש את ההולך עם תפיסת העולם הדמוקרטית ותאפשר לו היכרות מעמיקה עם עקרונות הדמוקרטיה, עם הדילמות שעולות מהתנגשות ערכיה ועם החשיבה הביקורתית שהיא, במובנים רבים, נשמת אפה של הדמוקרטיה. הליכה בשביל זה תעניק להולך בו את הזכות השווה לבטא את ייחודיותו, להביט על העולם דרך עיניים דמוקרטיות ולשפוט אותו לאור ערכים נצחיים כמו שוויון, חירות, אחווה, הכרעת הרוב, שמירה על מיעוט, וסובלנות. כמו כן, יפגוש ההולך בדרך מושגים כמו 'זכויות האדם', 'שוויון מגדרי' ועוד, שהם אבן דרך באימוץ ובעיצוב של תפיסת עולם דמוקרטית.
שביל האחריות החברתית
שביל זה מזמן לצועדים בו מפגש מרתק עם הקהילה ועם החברה שהוא חי בה, ואת הכלים הנדרשים לבחינת מערכת היחסים שלו עם הסביבה, עם האחר, עם השונה ועם הדומה. שביל זה יאפשר לצועדים היכרות מעמיקה עם אוכלוסיות שונות, על צרכיהן ומאפייניהם השונים, ויבנה בהולך את ההבנה בדבר האחריות ההדדית והקולקטיבית שיש לכל אחד מאיתנו כלפי הסובבים אותנו. בנוסף, הליכה עקבית בשביל תייצר בהולך את הרצון ואת הכוח לטובת עשייה משמעותית ואיכותית עבור האחר.
בשביל כישורי החיים שזורים כלים ומיומנויות, שתפקידם להעניק להולך אפשרות טובה יותר להתמודד עם האתגרים שמזמנים החיים בעבור ילדים ובני נוער. שביל זה מכוון את ההולכים בו אל הבנת עולמם הפנימי, אל גיבוש של זהות עצמית, אל יצירת חוסן נפשי ואל ויסות רגשי. ההולך בשביל מרכזי זה יקבל את ההזדמנות להתלבט עם הקבוצה בדילמות שמלוות את חייו החברתיים והרגשיים, וללמוד משיח זה על מקומו, על יכולותיו, על מגבלותיו ועל הגבולות הפנימיים שלו. ההולכים על השביל מזמנים לעצמם חוויית חיים מעצימה שתעניק להם כוחות ויכולת התמודדות טובה יותר.
שביל הצופיות
שביל הצופיות הוא השביל המאגד קרוב למעלה מ-100 שנה של מסורת צופית עשירה הכוללת, זה לצד זה, מיומנויות וחוויות של קבוצה בטבע, ואת תפיסת העולם הצופית הבאה לידי ביטוי בעשר מידות הצופה. שביל זה יעניק להולך בו היכרות מעמיקה עם ערכי הצופה, עם ההיסטוריה הצופית ועם המורשת התנועתית. לצד היכרות זו, החוויות, ההתנסות והלמידה שיצבור ההולך יאפשרו לו להיות 'נכון' בתום המסע, ולזכות בתואר "צופה".
שביל זהות יהודית וישראלית
שביל הזהות היהודית והישראלית מחבר בין העבר, ההווה והעתיד. ההולך בשביל זה יראה עצמו כחלק משרשרת הדורות היהודית ויחוש שייכות למקורות שלו. הוא יחבר בין מורשתו היהודית לבין חייו בישראל וילמד על התהליכים שהובילו להקמת המדינה, על אירועים, על מלחמות ועל אתגרים בכינון מדינה יהודית. ההולך בו יחוש מחויב למדינת ישראל, לקיומה כמדינה דמוקרטית וצודקת ולחברה הישראלית. הוא ישאב השראה ממקורותיו היהודיים להתמודדות עם אתגרים בהווה וכן יתמודד עם דילמות וקונפליקטים העולים מתוך הזהות היהודית-ישראלית.
זלטיבור
זלטיבור (בסרבית: Златибор, תעתיק חופשי לעברית: "האורן המוזהב") הוא חבל ארץ הררי בדרום-מערב סרביה.
זלטיבור הוא בין האזורים המתויירים ביותר בסרביה. אטרקציות התיירות העיקריות של זלטיבור כוללות בין היתר אתרי ספא, אתרי סקי ומסלולי הליכה. אתר הסקי הפופולרי טורניק ממוקם בחבל זלטיבור. במרכזו התיירותי של החבל ממוקמת עיירת הסקי זלטיבור, בה ממוקמת בין היתר מעלית הגונדולה הפנורמית הארוכה בעולם, ממרכז העיר ועד אתר הסקי טורניק.
העיר הגדולה ביותר בחבל זלטיבור היא אוז'יצה (Užice), ששוכנת בגיא נמוך יותר משאר האזור.
גאוגרפיה
חבל זלטיבור מתפרש על פני כ-300 קילומטרים רבעים כאשר אורכו של החבל הוא 43 קילומטרים ורוחבו של החבל הוא 37 קילומטרים. הגובה הממוצע בחבל זלטיבור הוא כ-1,000 מטרים מעל פני הים. הפסגה הגבוהה ביותר של החבל - הר טורניק - ממוקמת בגובה 1,496 מטרים מעל פני הים.
פאולו גסאניגה
פאולו דינו גסאניגה (נולד ב-2 בינואר 1992) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת השוער במועדון ז'ירונה.
קריירה
גסאניגה נולד בעיר סנטה פה שבארגנטינה. גסאניגה שיחק בשורות טוטנהאם הוטספר במשך ארבע עונות, והיה השוער השני של הקבוצה אחרי הוגו לוריס. הוא ערך 22 הופעות בליגה. גסאניגה החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של ולנסיה, שם שיחק במשך ארבע שנים. ב-2011, הוא עבר לקבוצת ג'ילינגהאם. הוא שיחק בג'ילינגהאם במשך שנה, וב-2012, הוא עבר לקבוצת הפרמייר ליג סאות'המפטון. בסאות'המפטון, גסאניגה שימש כשוער שלישי במשך שלוש עונות. ב-2015, הוא עבר לקבוצת ראיו ואיקאנו בהשאלה לעונה אחת. ב-2017, גסאניגה עבר לקבוצת טוטנהאם הוטספר. הוא שיחק בטוטנהאם במשך ארבע עונות, ובעונת 2019/2020, הוא הפך לשוער הראשון של הקבוצה לאחר פציעתו של הוגו לוריס.
ב-2021, גסאניגה עבר לקבוצת אלצ'ה בהשאלה לעונה אחת. לאחר מכן, הוא עבר לקבוצת פולהאם, שם שיחק במשך עונה אחת. ב-2022, הוא עבר לקבוצת ז'ירונה.
נבחרת לאומית
ב-20 בנובמבר 2018, גסאניגה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה, כאשר נכנס כמחליף במקום חרונימו רולי בדקה ה-59 במשחק ידידות נגד נבחרת מקסיקו, ועזר לשמור על שער נקי בניצחון 0-2 של ארגנטינה.
פסי התחממות
פסי התחממות (באנגלית: warming stripes; climate stripes; climate timelines או stripe graphics) הם כלי גרפי להדמיית נתונים העושה שימוש בסדרת פסים צבעוניים המייצגים מגמות בשינויי טמפרטורה ארוכי טווח בסדר כרונולוגי, במטרה להנגיש לציבור הרחב את מגמות ההתחממות העולמית ואת משבר האקלים.
כל פס מייצג שנה וכל צבע מייצג טווח טמפרטורות. השימוש באסתטיקה "מינימליסטית", פסי צבע בלבד ללא נתונים טכניים מילוליים או מספריים, נועד כדי למנוע הסחות דעת, וכדי להעביר את המידע באופן אינטואיטיבי.
הרעיון הראשוני של הדמיית נתוני טמפרטורה היסטוריים הורחב כך שיכלול אנימציה, כדי להמחיש עליית מפלס הים ותחזיות נתוני אקלים, וכדי להציג חזותית מגמות טמפרטורה עם נתונים אחרים כמו ריכוז פחמן דו-חמצני באטמוספירה והמסת קרחונים.
רקע
במאי 2016 יצר אד הוקינס, חוקר אקלים מאוניברסיטת רדינג גרפיקה בשם "אקלים ספיראלי" , אנימציה בה מרחבים מעגלים המייצגים את הטמפרטורות העולות בכל שנה. האנימציה הפכה לוויראלית. כתב ה"וושינגטון פוסט" ג'ייסון סמנוב טען כי הגרף הספירלי היה "הדמיית ההתחממות הגלובלית המשכנעת ביותר שנעשתה אי פעם". הגרפיקה הוצגה בטקס הפתיחה של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
ב-22 במאי 2018, פרסם הוקינס גרפיקה המהווה סדרה מסודרת כרונולוגית של פסים אנכיים צבעוניים שהוא כינה "פסי התחממות". הוקינס, שחיבר את דו"ח ההערכה השישי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים, קיבל בפרס קוולי של החברה המלכותית לשנת 2018, בין השאר "על תקשור אקטיבי של מדעי האקלים והשלכותיו השונות עם הקהל הרחב".
אליפות גרמניה בכדורגל 1924
אליפות גרמניה בכדורגל 1924 הייתה העונה ה-17 של התחרות.
מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות.
למשחק הגמר הגיעו המבורג ונירנברג. להמבורג זה היה זו הייתה הופעה שלישית ברציפות במשחק הגמר. לנירנברג זו היה הניצחון שלישי בתולדות המועדון.
אריך רוסבורג, פ.צ. לייפציג ולויטפולד פוף נירנברג שכבשו 3 שערים זכו בתואר מלך השערים של התחרות.
ארגון האליפות
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות:
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
שוטו אבה
שוטו אבה (ביפנית: 安部 柊斗, Abe Shūto, נולד ב-5 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקישור בקבוצת ר.ו.ד. מולנבק הבלגית.
קריירה
אבה נולד בטוקיו, יפן. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של טוקיו, והתקדם בקבוצות הצעירות של המועדון עד שהגיע לקבוצה הבוגרת ב-2016.
ב-2023, אבה חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצת ר.ו.ד. מולנבק מליגת העל הבלגית.
מכון דוידסון לחינוך מדעי
מכון דוידסון לחינוך מדעי, הזרוע החינוכית של מכון ויצמן למדע, היא עמותה שמטרתה לפתח ולקדם את החינוך המדעי בישראל. המכון עוסק בשיפור החינוך המתמטי והמדעי, בהרחבת השימוש בטכנולוגיות מתקדמות למטרות חינוכיות, בהנגשת המדע לציבור הרחב ובכל משימה אחרת בתחום החינוך המדעי שבה הוא עשוי לתרום תרומה משמעותית. בכל אחד מהתחומים האלה מתרכז מכון דוידסון במספר מוגבל של משימות הנבחרות בקפידה, שבהן תרומתו תוכל להיות ייחודית ומהותית. חלק ניכר מהפעילות נשען על התשתית המדעית והאינטלקטואלית של מכון ויצמן, מדעניו ובוגריו.
המכון עוסק בטיפוח ובשיפור של החינוך המדעי בישראל, ופועל להנגשה של המדע בכלל, ושל עשייה עדכנית בחזית המדע בפרט, לציבור כולו – ילדים, בני נוער ומבוגרים. בבסיס הפעילות הזאת נמצאים הדגשת הרלוונטיות של המדע לחיי היום-יום, הנחלת ידע, מיומנויות וגישה מדעית ברמה גבוהה, ופיתוח חשיבה ביקורתית, סקרנות, יצירתיות וקבלת החלטות על בסיס מושכל. נוסף על כך, מכון דוידסון פעיל בחינוך המדעי גם בזירה הבינלאומית.
מגוון פעילויות המכון מתקיים בעיקרו בשני מתחמים בקמפוס מכון ויצמן למדע ברחובות, הכוללים אולמות הרצאה, מעבדות, כיתות לימוד, מרחבי פעילות ואת מוזיאון גן המדע על שם קלור. מכון דוידסון פועל גם מחוץ לקמפוס רחובות, במקומות רבים ברחבי הארץ, מאילת ועד קריית שמונה. המכון מפעיל מגוון רב של תוכניות במרחב הדיגיטלי בעברית, בערבית ובאנגלית. כל הפעילויות עוסקות במגוון תחומי המדעים (פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, מדעי כדור הארץ, מדעי החלל, נוירוביולוגיה, מתמטיקה ועוד), ומדעני מכון ויצמן למדע, כמו גם מומחים לחינוך מדעי ולפדגוגיה, מעורבים בהן מרמת הפיתוח ועד רמת היישום. התוכניות כוללות פיתוח מקצועי של אנשי חינוך מדעי, תוכניות לתלמידים, תוכניות ייחודיות לתלמידים בסיכון ולתלמידים בעלי הישגים נמוכים ותוכניות המיועדות לקהל המתעניינים במדעים.
היסטוריה
מכון דוידסון לחינוך מדעי הוא המשך ופיתוח של פעילות שהחלה במכון ויצמן למדע בשנות ה-60 של המאה ה-20. מדעני המכון הכירו אז בחשיבות הרבה של הנחלת החינוך המדעי לתלמידים, למורים ולקהל הרחב, כצורך חברתי-לאומי. בראשיתה התקיימה הפעילות החינוכית במכון ויצמן בניהולם של כמה מדענים-יזמים, ובהם פרופ' עמוס דה-שליט (1969–1926), שיזם את הקמתו של "מחנה לנוער שוחר מדע" ב-1964. לאחר מותו נקרא המחנה על שמו. המחנה מוסיף להתקיים מדי קיץ במסגרת מכון דוידסון. הפעילות המדעית של "נוער שוחר מדע" במסגרת היחידה לפעולות נוער בניהולו של ד"ר משה רשפון הייתה הראשונה מסוגה בישראל, ושימשה מודל לחיקוי למוסדות אחרים בישראל ובעולם. במהלך השנים שינתה היחידה את שמה לצמ"ד – "צעירים במדע".
ב-1965 נולד במכון ויצמן פרויקט החונכות פר"ח, ועם חלוף הזמן התרחבה פעילותו למוסדות אקדמיים רבים ברחבי ישראל. בשנת ה-60 למדינת ישראל הוענק לפר"ח פרס ישראל למפעל חיים על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. מנכ"ל פר"ח כיום הוא אלון גלרון.
ב-1998 הוקם בקמפוס מכון ויצמן גן המדע על שם קלור, מוזיאון מדע הפועל תחת כיפת השמיים.
בשנת 2000 החלה הקמתו של מכון דוידסון לחינוך מדעי בפאתי קמפוס מכון ויצמן, כמרכז מדעי-חינוכי המפנה את פעילותו למורים, לתלמידים ולקהל הרחב.
בשנת 2008 איחד מכון ויצמן את שלל הפעילויות החינוכיות-מדעיות שלו במסגרת מכון דוידסון לחינוך מדעי. החל משנת 2015 מתקיים שבוע החינוך המדעי.
בשנת 2019 הקים מכון דוידסון בעיר אופקים את המכינה הקדם-צבאית המדעית הראשונה בארץ, בשיתוף פעולה עם עיריית אופקים ובמסגרת עמותת "אופקים למדע". נוסף על המחויבויות השוטפות של מכינה קדם-צבאית, החניכים מתנדבים בעיר אופקים ובסביבתה ופועלים כ"מנהיגות מדעית צעירה".
במכון דוידסון לחינוך מדעי מתקיימות פעילויות מגוונות, ובהן:
פיאט אלבה
פיאט אלבה (באיטלקית : Fiat Elba, קרויה גם : Innocenti Elba) היא מכונית סטיישן מתוצרת יצרנית הרכב הברזילאית Fiat Automoveïs, חברת בת של קונצרן הרכב פיאט אשר יוצרה בין השנים 2000–1987 בברזיל
אקו-ספירה
האקו-ספירה היא מתחם חינוכי המהווה חלק מגן המדע על שם קלור ומשמש לעריכת ניסויים והמחשות בתחום מדעי הסביבה. האקו-ספירה נבנתה על פי תכנון של האדריכל דן פלג ומעצב הפנים פרופ' חנן דה-לנגה, כמבנה כיפתי שקוף ומיוחד הקרוי כיפה גאודזית – מבנה עשוי משטחים משולשים, שתורמים ליעילות ולחוזק מרביים. בתוך כיפת האקו-ספירה אפשר למצוא מרכיבים רבים של מערכת אקולוגית בסיסית: צמחי מים וצמחי יבשה, דגים, סרטנים ואצות, וכן גם קרקע, אוויר ומי בריכות והשקיה. המתחם כולו מבוקר מבחינת הטמפרטורה והלחות. אור השמש הנכנס למבנה מספק מקור אנרגיה טבעי לתהליכים המתחוללים בתוכו.
האקו-ספירה הוקמה כמרכז דינמי בו יכולים תלמידים לחקור בצורה פעילה חלק מהתופעות הסביבתיות מהן מורכב עולמנו, ולגלות את המורכבות מחד, ואת הפשטות מאידך, של תופעות אקולוגיות שונות. באקו-ספירה מצויות מספר תחנות עבודה המוקדשות לנושאים אקולוגיים שונים, ויש בה מקומות ישיבה לכ-20 משתתפים. אפשר לערוך בה מגוון פעילויות, החל מביקור קצר הסוקר מערכת אקולוגית ואת מרכיביה, וכלה בעבודות חקר של תלמידי החטיבה העליונה ושל סטודנטים. מבנה הפעילות באקו-ספירה מאפשר לכל מורה ליצור עבור כיתתו תהליך לימוד חווייתי, ולשלב פעילות מעשית בלימודי ביולוגיה, אקולוגיה ואיכות הסביבה המתקיימים בכיתה. המבקרים יכולים גם להפר את האיזון העדין הקיים בין מרכיבי המערכת, ולבחון כיצד מתמודדת המערכת עם שינויים סביבתיים – וכך בעצם להפוך לחלק בלתי נפרד מהמערכת האקולוגית כולה. כך ניתנת למבקרים הזדמנות לחוות באופן אישי ובלתי אמצעי את מקומו של האדם בטבע, ואת יכולתו להשפיע על התהליכים המתחוללים בו. הפעילות באקו-ספירה נעשית בשיתוף עם המחלקה למדעי הסביבה ולחקר האנרגיה ועם המחלקה למדעי הצמח במכון ויצמן למדע.
רבנו פטר
רבי פטר בן יוסף מבעלי התוספות בצרפת, תלמיד רבנו תם ואחיו רשב"ם. תושב קרנטן שבצרפת או קרינתיה שבאוסטריה. נהרג בצעירותו על קידוש השם בשנת ד'תתק"ו, במסע הצלב השני.
יש המשערים כי יש לנקד שמו פַּטֶר, שמובנו "אב", ושמו הוא כינוי לשם העברי "אבא", ולא "פֶּּטֶר" או "פִּטֶר" שהוא שם נוצרי מובהק. השם פטר מופיע גם במצבה העתיקה ביותר שנמצאה בבית הקברות היהודי של בודה.
פטירתו
על מותו מסופר בספר זכירה מאת רבי אפרים בן יעקב מבון: "גם בקרנטן נהרגו נפשות אין מספר... והרב הגדול רבי פטר, תלמיד רבנו שמואל ורבנא יעקב מרמרו, נהרג בלוותו לקבר פרנס אחד. אוי לו לדור שאבד מרגלית טובה כזו... אוי ללב הזוכר הריגתו, בואו אחי ורעי וסיפדו לרבכם". בהמשך שם קינה מיוחדת עליו..
מהלכותיו
הדין שאסור להשתמש בכהן קיים גם בזמן שבית המקדש חרב, אבל כהן רשאי למחול על כך ולהסכים לשמש את ישראל.
חבית יין נסך שניקבה וסתמה בזפת, ניתן להכשיר את מקום הזפת בניגוב והדחה בלבד, ואין צריך קילוף.
בתוספות מובאת שאלה ששאל את רבנו תם, מדוע בצרפת לא נהוג להפריש תרומות ומעשרות, על פי שיטת רבי יהודה שארץ ישראל מתפשטת מערבה עד האוקיינוס?
סטיב קופר
סטיבן קמברלנג קופר ב(אנגלית: Stephen Cambreleng Cowper; ) הוא פוליטיקאי אמריקאי מאלסקה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אלסקה השישי בשנים 1986–1990. הוא היה מושל המדינה במהלך אסון הנפט של אקסון ואלדז ב-1989.
כיום קופר הוא המנהל הכללי של חברת סטיב קופר ושות' (Steve Cowper & Associates). הוא גם שימש כחבר במועצות המנהלים של מספר חברות אנרגיה בארצות הברית ובקנדה. מתגורר כיום באוסטין, טקסס.
קופר נולד בפיטרסבורג, וירג'יניה. הוא ניהל קריירה מגוונת לפני שנכנס לפוליטיקה, כולל כעורך דין למשפט ימי, עיתונאי עצמאי באסיה, ועוזר התובע המחוזי. ב-1974 הוא נבחר לבית הנבחרים של אלסקה, ושירת בו שתי תקופת כהונה לפני שהפסיד בהתמודדות על מועמדות למשרת המושל ב-1982. ב-1986 עלה בידו להיבחר כמושל, ובתפקידו זה הוא קידם את הנהגתו מחדש של מס ההכנסה באלסקה ואת הרחבת היוזמות החינוכיות.
ראשית חייו
סטיב קופר נולד בפיטרסבורג, וירג'יניה כבנם של סטפני (לבית סמית') ומריון קופר, וגדל בקינסטון, קרוליינה הצפונית. הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה ותואר במשפטים מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, ולאחר ששירת בפיקוד הרפואה של צבא ארצות הברית ובכוחות המילואים שלו, הוא עבד כעורך דין בתחום המשפט הימי בנורפוק, וירג'יניה במשך שלוש שנים. ב-1968 עבר קופר לפיירבנקס, אלסקה, שם הוא שימש כעוזר פרקליט המחוז של אלסקה הכפרית ופיירבנקס.
ב-1970 יצא קופר לווייטנאם ועבד כעיתונאי עצמאי בכל רחבי אסיה. בשובו לאלסקה, הוא כתב טור פוליטי עבור העיתון Fairbanks Daily News-Miner, לימד קורס בקולג' על קרקעות אלסקה, היה שותף בעסק לתעבורה אווירית, ועבד כצולל עבור צוות המחקר הימי של אוניברסיטת אלסקה.
קריירה פוליטית
ב-1974 נבחר קופר לבית הנבחרים של אלסקה, בו הוא כיהן שתי תקופות כהונה. במהלך תקופת כהונתו זו, הוא שימש כיושב ראש ועדת הכספים של הבית בשנים 1977–1978, כיושב ראש מועצת ההיגוי לקרקעות אלסקה בשנת 1978, כחבר בוועדת הקיום בשנים 1977 - 1978, וכחבר בוועדה המייעצת של אלסקה לענייני החוק הימי ב-1978. ב-1982 התמודד קופר בבחירות על משרת מושל אלסקה, אך נוצח בהפרש קטן בהתמודדות על מועמדות המפלגה הדמוקרטית על ידי ביל שפילד, שניצח ונבחר כמושל.
מושל אלסקה
ב-1986 התמודד קופר שוב על משרת מושל אלסקה, אז הוא הביס בבחירות המקדימות את שפילד, ובבחירות הכלליות ניצח את מועמדת המפלגה הרפובליקנית, חברת הסנאט המדינתי, ארליס סטורגולבסקי ואת מועמד מפלגת העצמאות של אלסקה ג'ו ווגלר.
מרגע שהושבע לכהונתו, החל קופר לקדם את החזרת מס ההכנסה באלסקה כדי לסייע לחיסול הגרעון של מיליארד הדולר בתקציב המדינה. הצעה זו נתקלה בהתנגדות עזה. הוא קידם את הרחבתה של תוכנית הלימודים הבינלאומית של אוניברסיטת אלסקה, קיווה להקים מרכז סחר בינלאומי, ושם דגש על לימוד שפות ותרבויות זרות בבתי הספר של המדינה. בראשית 1989 הוא הכריז על כוונתו שלא להתמודד בבחירות לתקופת כהונה שנייה ב-1990, הכרזה שהפתיעה רבים.
לאחר כהונתו
לאחר תום כהונתו כמושל, שימש קופר ב-1991 כעמית אורח ברשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי, והיה יושב ראש שותף בוועידת מפעלי הדיג בטבעת הפסיפית ב-1994 ו-1997.
מאז 1991 משמש קופר כמנהל הכללי של חברת סטיב קופר ושות', קבוצת ייעוץ לחברות ולממשלות בסוגיות הקשורות לאנרגיה. הוא גם שימש כחבר מועצות המנהלים של חברות אנרגיה רבות בארצות הברית ובקנדה.
בואה עצים
בואה עצים (שם מדעי: Corallus) הוא סוג של נחשים גדולים החיים ביערות גשם באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית. הם מזכירים במראם פיתוניים אך שייכים למשפחת החנקיים.
מאפיינים
אורכו של המין הגדול בסוג, רב חנק אזמרגדי, הוא עד 1.8 מטרים. נחשים אלה בעלי גוף ירוק ומנומר בעדינות וחלקם חומים. כשמם, הם מצויים בין ענפי העצים ביער ומסתווים במארב לטרף לא זהיר. הם יכולים ללכוד מכרסמים, זוחלים אחרים ועופות שונים על ידי תפיסה בעזרת לסתותיהם הגדולות והתלפפות עליהם עד למותם. הם יכולים לצום זמן רב לאחר שאכלו ארוחה טובה.
חלק ממינים אלה הם חיות מחמד מבוקשות, אך אחרים נמצאים בסכנה בטבע.
הומוסקסואליות ברומא העתיקה
יחסים חד-מיניים בין נשים מתועדים הרבה פחות, ואם אפשר לסמוך על סופרים רומאים, ייתכן שהומוארוטיות נשית הייתה נדירה מאוד, עד כדי כך שאובידיוס תיאר אותה כ"בלתי נשמעת". עם זאת, ישנן עדויות מפוזרות - למשל, כמה לחשים בפפירוסי הכישוף היווניים - המעידות על קיומן של נשים בודדות במחוזות הנשלטים של האימפריה הרומית, שהתאהבו בנשים.
סקירה כללית
בתקופת הרפובליקה הרומית, לאזרח רומי היה הזכות להישמר מפני כפייה פיזית, לרבות הן ענישה גופנית והן התעללות מינית. החברה הרומית הייתה פטריארכלית, והגבריות התבססה על היכולת לשלוט בעצמו ובאחרים ממעמד נמוך יותר. בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21, חוקרים שיערו כי הגברים הרומאים נהגו לקיים יחסי מין הומוסקסואליים, כך שהנחדר היה מסכן את מעמדו החברתי.
בתרבות הרומואית העתיקה, גבר רומאי יכול לקיים יחסי מין הן עם גברים והן עם נשים, ככל שהיה לוקח את התפקיד האקטיבי. בנוסף, כאשר גבר נישא, הוא היה יכול לקיים יחסי מין רק עם עבדים וזונות. מעבר לכך, קיום יחסי מין עם גבר נשוי, אשתו, בתו הנשואה או בנו הקטין לא היה מקובל. כמו כן, שימוש מיני בעבד של גבר אחר היה כפוף לאישור הבעלים. חוסר שליטה עצמית, כולל בניהול חיי המין של האדם, הצביע על כך שגבר אינו מסוגל לשלוט באחרים.
נושאים הומוארוטיים בספרות הלטינית פותחה בתרבות הרומית, במהלך תקופת ההתייוונות ברומא העתיקה במאה ה-2 לפנה"ס. הגישות התרבותיות היווניות על הומוסקסואליות היו שונות מאלו של הרומאים בעיקר באידיאליזציה של הארוטיקה בין אזרחים גברים חופשיים במעמד שווה, אם כי בדרך כלל עם הבדלי גיל. התקשרות עם זכר מחוץ למשפחה, שנתפסה כהשפעה חיובית בקרב היוונים, נתפסה בתוך החברה הרומית כאיום. כמו כן, ההומוסוציאליות ביוון הקלאסית הייתה יותר נפוצה מאשר ברומא.
ספרות ואמנות הומוארוטיות
אהבה או תשוקה בין גברים הוא נושא שכיח מאוד בספרות הרומית.
מבין יצירות הספרות הרומית שניתן לקרוא כיום, המחזות של טיטוס מאקיוס פלאוטוס הם המחזות הראשונים שהזכירו הומוסקסואליות. החוקר קרייג א. ויליאמס מציין כי הניצול ההומו-הטרוסקסואלי של עבדים, שאליו יש כל כך הרבה התייחסויות ביצירותיו של פלאוטוס, מוזכר רק לעיתים נדירות בקומדיה היוונית החדשה.
הקונסול קווינטוס לוטאטיוס קאטולוס נמנה עם חוג משוררים שהפכו שירים הלניסטים קצרים וקלים לאופנתיים. אחד מהקטעים הבודדים שלו ששרדו הוא שיר תשוקה המופנה לזכר בעל שם יווני. על פי החוקר האמריקאי, רמזי מקמולן, לפני שהרומאים הושפעו מהיוונים, הרומאים היו נגד העיסוק בהומוסקסואליות, העלאת הספרות והאמנות היוונית כמודלי ביטוי קידמה להומואירוטיות. החוקר קרייג ויליאמס, טוען אחרת. הוא טוען כי עצם העובדה שכותבי שירי אהבה ברומא העניקו לאהוביהם כינויים בדויים יוונים ללא קשר למינם, ולפיכך, לא ניתן להסיק שהרומאים ייחסו את ההומוסקסואליות כמנהג יווני או כמנהג רומאי בהשפעת היוונים.
הפניות לתשוקה הומוסקסואלית או לקיום יחסי מין הומוסקסואליים, למעשה, מופיעות גם אצל סופרים רומיים, שלא הושפעו מהיוונים. באטלן שחיבר קווינטוס נוביוס, נאמר על ידי אחת הדמויות כי "כולם יודעים שנער עדיף על אישה" עם פירוט של תכונות פיזיות, שרובן מציינות את תחילת ההתבגרות, המסמנות את הבנים כשהם הכי מושכים בעיני הדמות. בהמשך האטלן, הדמות ציינה כי השימוש המיני בבנים נפסק לאחר ש"הישבן שלהם נעשה שעיר". העדפה של גופים זכריים חלקים על פני שעירים ידועה גם במקומות אחרים בספרות הרומית, וכנראה הייתה שותפה לרוב הגברים הרומאים באותה תקופה.
הסאטיריקן הרומאי, גאיוס לוקיליוס, השווה בין מין אנאלי עם גברים לבין מין נרתיקי עם נשים. יש המשערים כי הוא כתב פרק שלם של השוואות בין מאהבים למאהבות באחד מספריו.
בסאטירות אחרת, כמו אלו של מרטיאליס, מציינים לפעמים את עליונותם של גברים על נשים. יצירות אחרות בז'אנר עשויות להביא את הרושם שהומוסקסואליות פסיבית הייתה מקובלת יותר בקרב גברים רומאים מהמאה הראשונה. עם זאת, ייתכן שהתרגול היה מקובל עוד קודם לכן, בין היתר בשל המחזה שכתב המחזאי לוציוס פומפוניוס, שבו הדמות הראשית, זונה ממין זכר, מכריז שהוא מקיים יחסי מין עם לקוחות גברים גם בתפקיד האקטיבי.
בין "המשוררים החדשים" שהופיעו בסוף המאה ה-2 לפנה"ס, היה המשורר הרומאי, גאיוס ולריוס קאטולוס, שאחת מיצירתיו כללה הבעת תשוקה בנער חופשי.   נושאים הומוארוטיים נכתבו ביצירותיהם של משוררים שנכתבו בתקופת שלטונו של אוגוסטוס קיסר.  אינאיס, שנכתב על ידי ורגיליוס (שלפי ביוגרפיה שכתב סווטוניוס הייתה לורגיליוס העדפה מינית בולטת לבנים)  מתבסס על המסורת היוונית של פדרסטיה במסגרת צבאית על ידי הצגת האהבה בין ניסוס ואוריאלוס.
עם זאת, מספר סופרים רומיים אחרים הביעו הטיה לטובת גברים כאשר הם הושוו בין גברים לנשים במיניותם, בין היתר יובנאליס, לוקיאנוס מסאמוסאטה, סטרטון, והמשורר מרטיאליס, שלעיתים קרובות לעג לנשים כשותפות מיניות. בספרות של התקופה הקיסרית, בסטיריקון של פטרוניוס מוזכר התרבות המינית בין גברים, עד כדי כך שבחוגים הספרותיים האירופיים של המאה ה-18, כינו את הספר כ-"פתגם להומוסקסואליות".
יחסי מין, אמנות וחפצים יומיומיים
הומוסקסואליות הופיעה מדי פעם על כלים מסוגים רבים, מכוסות ובקבוקים העשויים מכסף ומזכוכית ועד לקערות בייצור המוני ובעלות נמוכה עשויות חרס. הופעת יצירות הומוארוטיות על כלים עשויה להוות עדות לכך שליחסים מיניים בין גברים הייתה מקובלת ברומא בכל המעמדות החברתיים.
לעיתים, כאשר נמצאים חפצים שלמים שקשורים לתקופה הרומית, ניתן למצוא עליהם סצנות הומוארוטיות יחד עם תמונות של זוגות ממין השני. גביע וורן הוא חריג בין האובייקטים שנמצאו: הוא מציג רק זוגות גברים.
הטיפול שניתן לנבדק בכלים כאלה הוא אידיאלי ורומנטי, בדומה לזה שניתן להטרוסקסואליות. הדגש של האמן, ללא קשר למינם של הזוג המתואר, טמון בחיבה ההדדית בין בני הזוג וביופי גופם.
מגמה כזו מבדילה את האמנות ההומאירוטית הרומית מזו של היוונים. למעט כמה יוצאים מן הכלל, ציור אגרטלים יווני מייחס תשוקה והנאה רק לבן הזוג האקטיבי, בעוד שהפסיבי נראה בלתי מעורער פיזית ולעיתים, מרוחק רגשית. כיום, יש המאמינים כי זו עשויה להיות מוסכמה אמנותית שעוררה חוסר רצון מצד היוונים להכיר בגלוי בכך שגברים יוונים יכולים ליהנות מלקבל תפקיד "נשי" במערכת יחסים אירוטית. למוניטין של תפקיד כזה יכלו להפריע למעמדו ולהפריע ליכולתו להשתתף בחיים הפוליטיים-חברתיים של הפוליס כאזרח מכובד. מאחר שבקרב הרומאים התקיימה הומוסקסואליות נורמטיבית, לא בין גברים חופשיים או שווים חברתיים כמו אצל היוונים, אלא בין אדון לעבדים, בין לקוחות וזונות, או בכל מקרה, בין עליונה חברתית לנחותה חברתית. ייתכן שבאופן פרדוקסאלי, אמנים רומאים הרגישו בנוח יותר מעמיתיהם היוונים לתאר יחסי מין אנאליים, חיבה ותשוקה הדדית בין זוגות גברים.
שפע של ציורי קיר בעלי אופי מיני נצפו בחורבות של מספר ערים רומיות, כאשר רובן נמצאו בפומפיי. אפריז בבית בושת שסופח למרחצאות הפרברים בפומפיי, מציג סדרה של 16 סצנות מין, כאשר שלוש מהן מציגות מעשים הומוארוטיים: שלישייה של שני גברים ואישה, יחסי מין של זוג נשים בשימוש עם סטראפ-און, ורביעייה של שני גברים ושתי נשים.
בניגוד לאמנות הכלים שנדונו לעיל, כל 16 הסצנות מציגות מעשים מיניים הנחשבים חריגים או מושפלים על פי המנהגים הרומיים: למשל, שליטה מינית של נשים בגברים, מין אוראלי הטרוסקסואלי, התנהגות פסיבית של גבר מבוגר, לסביות ומין קבוצתי. לכן, ייתכן שהצגתם נועדה לספק מקור להומור רצוף ולא לגירוי מיני למבקרים בבניין.
היחס הרומאי כלפי עירום גברי שונה מהיחס של היוונים הקדמונים, שהתייחסו לתיאורים אידיאלים של הזכר העירום. לבישת הטוגה סימנה אדם רומי כאזרח חופשי. קונוטציות שליליות של עירום כללו הפסד במלחמה, שכן שבויים הופשטו, ונהיו לעבדים, שכן עבדים למכירה הוצגו לעיתים קרובות כעירומים.
במקביל, הפאלוס הוצג בקמעות מזל, שנועדו להרחיק כוחות זדוניים. קמעות אלו נמצאו רבות בהריסות פומפיי, במיוחד בצורת פעמוני רוח. עם זאת, ההתייוונות השפיעה על תיאור העירום הגברי באמנות הרומית, והובילה למשמעות מורכבת יותר של הגוף הגברי המוצג כעירום, כעירום חלקית או ככזה שלבוש עם קיראס.
גביע וורן
גביע וורן הוא גביע עשוי כסף, המתוארך לתקופת השושלת היוליו-קלאודית (המאה הראשונה לספירה), המתארת 2 סצנות של יחסי מין הומוסקסואליים. יש הטוענים כי שני הצדדים של הספל הזה מייצגים את הדואליות של המסורת הפדרסטית הרומאית והיוונית. בצד ה-"יווני" של הגביע, גבר מזוקן ובוגר חודר לזכר צעיר בן 17 או 18. ילד עבד צופה בסצנה מבעד לדלת פתוחה. בצד ה-"רומאי" של הגביע, מראה זכר צעיר בן 12 או 13, שמקיים יחסי מין עם זכר מבוגר, מגולח למשעי ובכושר. הגבר המזוקן עשוי להיות יווני, עם בן זוג שמשתתף בצורה חופשית יותר. מקבילו, בעל תספורת חמורה יותר, נראה רומאי, ולכן משתמש בעבד. זר ההדס שהוא עונד מסמל את תפקידו כ-"כובש ארוטי". ייתכן שהגביע תוכנן לעורר את סוג הדיאלוג על האידיאלים של אהבה ומין שהתקיים בסימפוזיון ביוון העתיקה.
האקדמית מריה תרזה מראביני מואבס הטילה ספק באותנטיות של הגביע, וטענה כי הגביע נוצר כנראה בתחילת המאה ה-19 או ה-20, וכי הוא מייצג כביכול תפיסות של הומוסקסואליות יוונית-רומית מאותה תקופה. אחרים טענו והדגישו כי קיימים סימנים מסוימים של קורוזיה עתיקה והעובדה שכלי שנוצר במאה ה-19, היה עשוי להיות מכסף טהור, בעוד שלגביע וורן יש רמת טוהר השווה לזו של כלים רומיים אחרים. כדי לטפל בסוגיה זו, המוזיאון הבריטי, המחזיק בכלי, ביצע ניתוח כימי ב-2015 כדי לקבוע את תאריך ייצורו, והגיע למסקנה שכלי הכסף אכן נוצר בעת העתיקה הקלאסית.
תת-תרבות
ללטינית הייתה שפע של מילים לגברים מחוץ לנורמה הגברית, עד שמספר חוקרים טוענים לקיומה של תת-תרבות הומוסקסואלית ברומא. כלומר, אף על פי שלשם העצם "הומוסקסואל" אין מקבילה פשוטה בלטינית, מקורות ספרותיים חושפים דפוס התנהגויות בקרב מיעוט של גברים חופשיים המעידים על העדפה או נטייה חד-מינית. המחזאי טיטוס מאקיוס פלאוטוס מזכיר באחד ממחוזותיו רחוב הידוע בזנות גברית. בתי מרחץ ציבוריים היו המקום למצוא בני זוג מיניים. המשורר יובנאליס הצהיר שגברים שחיפשו שרטו בראשם באצבע כדי להזדהות.
ברומן של אפוליוס, "חמור הזהב", הוא מתאר קבוצה אחת שרכשה וחלקה פילגש במשותף. באחת מהפעמים, הם הזמינו למסיבה שלהם בחור צעיר, וקיימו איתו מין אוראלי בתורות.
נישואים חד-מיניים של גברים
מקורות עתיקים שונים מציינים כי הקיסר נירון חגג שתי חתונות פומביות עם זכרים, פעם אחת לקח את תפקיד הכלה (עם אוצר היין שלו, פיתגורס), ופעם החתן (עם ספורוס). ייתכן והייתה חתונה נוספת עם זכר, שבו הוא לקח את תפקיד הכלה. הטקסים כללו אלמנטים מסורתיים כמו נדוניה ולבישת צעיף הכלה הרומאי. בתחילת המאה ה-3 לספירה, דווח כי הקיסר אלאגבאלוס לקח את תפקיד הכלה, בחתונה עם בן זוגו. לגברים בוגרים אחרים בחצרו היו בעלים, או אמרו שיש להם בעלים בחיקו של הקיסר. על אף שהמקורות באופן כללי עוינים, ההיסטוריון הרומאי, דיו קסיוס, מרמז שהופעות הבמה של נירון נחשבו שערורייתיות יותר מאשר נישואיו לגברים.
ההתייחסות המוקדמת ביותר בספרות הלטינית לנישואים בין גברים מתרחשת ב-"פיליפיסיה" (Philippicae) של קיקרו, שהעליב את מרקוס אנטוניוס על קרובתו לגאיוס סקריבוניוס קריו. על אף שההשלכות המיניות של קיקרו ברורות, מטרת הקטע הייתה ללהק את אנטוניוס לתפקיד הפסיבי במערכת היחסים, ולהטיל דופי בגבריותו בדרכים שונות.
אונס גברים
החוק ברומא התייחס לאונס של אזרח זכר כבר במאה ה-2 לפנה"ס, כאשר נפסק שגם לאדם שהיה "מעורר כבוד עם עבר מפוקפק", יש את אותה זכות כמו לגברים חופשיים אחרים, שלא יאנסו אותו. ה-Lex Julia de vi publica, שנכתב בתחילת המאה ה-3 לספירה או בתקופתו של יוליוס קיסר, מגדיר אונס כמין כפוי נגד "נער, אישה או כל אחד". האנס היה נתון להורג, עונש נדיר במשפט הרומי. לעומת עובדי מין ואלו שהסכימו מינית להיות פסיביים, גברים שנאנסו היו פטורים מאובדן מעמד חברתי או משפטי. כחוק, אי אפשר לאנוס עבד, כי הוא נחשב רכוש ולא אדם מבחינה חוקית. עם זאת, בעל העבד יכול להעמיד לדין את האנס על נזק לרכוש.
החששות מאונס המוני בעקבות תבוסה צבאית התפשטו באופן שווה בין הגברים הרומאים לבין הנשים הרומאיות. לפי המשפטן סקטוס פומפוניוס, "כל אדם שנאנס בכוח של שודדים או אויב בזמן מלחמה (vi praedonum vel hostium)" לא צריך לשאת שום סטיגמה.
באוסף של 12 אנקדוטות העוסקות בהתקפות על צניעות, ההיסטוריון ולריוס מקסימוס הציג שוויון בין קורבנות גברים לקורבנות נשים. במקרה של "משפט מדומה" שתואר על ידי סנקה הזקן, אדם בגיל ההתבגרות (אדם צעיר מספיק שלא התחיל את הקריירה הרשמית שלו) נאנס בקבוצה על ידי עשרה מבני גילו. על אף שהמקרה הוא היפותטי, סנקה הזקן הניח שהחוק התיר את ההעמדה לדין מוצלח של האנסים. מקרה היפותטי נוסף מדמיין את הקיצוניות שאליה עלול קורבן אונס להיגרר: הגבר החופשי שנאנס מתאבד. ברחוב הרומאי, אונס של גבר נתפס כבין הפשעים הגרועים ביותר שיכולים להתבצע, יחד עם רצח אב, אונס של בתולה ושדידת מקדש.
יחסים חד-מיניים בצבא
החייל הרומי, כמו כל זכר רומי חופשי ומכובד בעל מעמד, היה צפוי לגלות משמעת עצמית בענייני מין מעבדים וזונות. אוגוסטוס קיסר אפילו אסר על חיילים להינשא, איסור שנשאר בתוקף עבור הצבא הקיסרי במשך כמעט מאתיים שנה. בספר De Bello Hispaniensi, על מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר בהיספניה, הוזכר על ידי קצין שיש לו פילגש ממין זכר. יחסי מין בין חיילים, לעומת זאת, הפר את העיצוב הרומי נגד קיום יחסי מין עם זכר אחר חופשי. חייל שמר על גבריותו בכך שלא איפשר לאחרים להשתמש בגופו למטרות מיניות.
במלחמה, אונס סימל תבוסה, מניע לחייל לא להפוך את גופו לפגיע מינית באופן כללי. בתקופת הרפובליקה הרומית, התנהגות הומוסקסואלית בין חיילים הייתה נתונה לעונשים קשים, כולל גזר דין מוות, כהפרה של המשמעת הצבאית. ההיסטוריון פוליביוס דיווח כי העונש לחייל שנכנע לחדירה מרצון היה נידון למוות.
תנוחות מין
בנוסף לקיום יחסי מין אנאליים המתוארים שוב ושוב, מין אוראלי היה נפוץ. בניגוד ליוון העתיקה, פין גדול היה מרכיב מרכזי באטרקטיביות. הסאטיריקן פטרוניוס תיאר אדם עם איבר מין גדול בחדר שירותים ציבורי. מספר קיסרי רומא דיווחו באור שלילי על כך שהם מוקפים בגברים עם איברי מין גדולים.
המשורר הרומי, אוסוניוס, כתב בדיחה על שלישייה מינית גברית:
יחסי מין לסביים
נדיר למצוא התייחסויות למין בין נשים בספרות הרומאית שמתוארכת לתקופת הרפובליקה הרומית או הפרינקיפט. המשורר אובידיוס מוצא את המין בין נשים כ-"תשוקה שלא ידועה לאיש, מטורפת, חדשנית... בין כל החיות אף נקבה לא נתפסת על ידי תשוקה לנקבה אחרת". בתקופת הקיסרות הרומית, מקורות ליחסים חד-מיניים בין נשים, אם כי עדיין נדירים, נמצאים בשפע, בצורה של לחשי אהבה, כתיבה רפואית, טקסטים על אסטרולוגיה ופירוש חלומות ומקורות נוספים. בעוד שכתובות גרפיטי של גברים בחורבות רומאיות מבטאות בדרך כלל תשוקה לזכרים ולנקבות, כתובות גרפיטי של נשים מבטא ברובו רצון רק לגברים. עם זאת, כתובת גרפיטי אחת, שמתארת יחסי מין בין נשים, נמצאה במרחצאות הפרברים בפומפיי.
על פי החוקר קרייג ויליאמס, ניתן לקרוא את כתובת הגרפיטי גם כ-"דו-שיח פואטי שבו אישה מהרהרת בחוויותיה הכואבות עם גברים ופונה לעצמה בצורה קטולה; המשאלה הפותחת לחיבוק ונשיקות מבטאות חיפוש כמיהה לגבר שלה."
התייחסות מוקדמת ליחסים מין לסביים נמצאת אצל הסאטיריקן היווני, לוקיאנוס מסאמוסאטה: "אומרים שיש נשים כאלה בלסבוס, בעלות מראה גברי, אבל הן לא רוצות לתת את זה לגברים. במקום זאת, הן מתאחדות עם נשים, בדיוק כמו גברים."
המשורר מרטיאליס תיאר נשים הפועלות מינית באופן אקטיבי עם נשים אחרות כבעלות תיאבון מיני מוגזם למין חודרני הן בנשים והן בגברים. תיאורים אימפריאליים של נשים שעושות מעשה סדום בגברים, שותות ואוכלות כמו גברים ועוסקות במשטרים פיזיים עשויים לשקף חרדות תרבותיות לגבי העצמאות הגוברת של נשים רומיות.
ביטוי מגדרי
קרוס-דרסינג הופיע בספרות ובאמנות הרומית בדרכים שונות כדי לציין את אי-הוודאות ואי-הבהירות של המגדר:
המשפטן אולפיאנוס סיווג את הבגדים הרומיים על בסיס מי רשאי וראוי ללבוש אותו. גבר שלבש בגדי נשים, מציין אולפיאנוס, יסתכן ביצירת מושא לבוז לעצמו. נשים זונות היו הנשים היחידות ברומא העתיקה שלבשו את הטוגה הגברית המובהקת. לבישת הטוגה עשויה לאותת שהזונות היו מחוץ לקטגוריה החברתית והחוקית הרגילה של "אישה".
קטע שכתב מהמחזאי לוקיוס אקיוס מתייחס לאב שלבש בחשאי "בגדי פאר של בתולה". מקרה של טרנסווסטיזם שצוין בתיק משפטי, היה "סנאטור מסוים הרגיל ללבוש בגדי ערב נשים" נפטר מהבגדים בצוואתו. בתרגיל "משפט מדומה" שהציג סנקה הזקן, צעיר נאנס אונס קבוצתי כשהוא לבוש בגדי נשים בפומבי, אך הלבוש שלו מוסבר כאומץ על ידי חבריו, ולא בתור בחירה המבוססת על זהות מגדרית או שאיפה להנאה אירוטית.
אי-בהירות מגדרית הייתה מאפיין של הכוהנים של האלה קיבלי, אשר הלבוש הפולחני שלה כלל פריטי לבוש של נשים, שנחשבו לבגדי כמורה טרנסג'נדריות או טרנססקסואליות, שמחקות את דמותו של אטיס. המורכבות של הזהות המגדרית של קיבלי ואטיס נכתבו באחד מהשירים של המשורר גאיוס ולריוס קאטולוס, Carmen 63.
הפילוסוף מקרוביוס תיאר צורה גברית של ונוס שהתקבל בקפריסין. לדמות הייתה זקן ואיברי מין גבריים, ולבושה בבגדי נשים. המשורר הלטיני, ליוויוס, כתב על סגידה לוונוס בין אם נקבה או זכר. במספר חלקים ששרדו של פיסול יווני ורומי, אלת האהבה מושכת את בגדיה כדי לחשוף את איבר המין הגברי, מחווה שבאופן מסורתי החזיקה בכוח אפוטרופאי או מאגי.
אינטרסקס
הסופר פליניוס הזקן ציין כי "יש אפילו כאלה שנולדו משני המינים, שאנו קוראים להם הרמפרודיטים, בעת ובעונה אחת אנדרוגיני". חלק מהפרשנים רואים בביטוי כ-"הפרה של גבולות חברתיים, במיוחד אלה הבסיסיים לחיי היומיום כמו זכר ונקבה".
תחת שלטון נוצרי
עד סוף המאה ה-4, גברים פסיביים אנאליים תחת האימפריה הנוצרית הועלו על המוקד. "מוות בחרב", לפי קודקס תאודוסיאנוס, היה העונש ל-"גבר שמזדווג כמו אישה". במאה ה-6, תחת שלטונו של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון, השיח המשפטי והמוסרי על מין בין זכרים התבטל. כל מין בין גברים, פסיבי או אקטיבי, לא משנה מי בני הזוג, הוכרז כמנוגד לטבע, ומי שנתפס מקיים היה מקבל עונש מוות. מין בין גברים הוזכר כגורם לזעם של אלוהים בעקבות סדרה של אסונות שקרו בסביבות 542 ו-559.
אור אוסטוינד
אור אוֹסְטְוִינְד (נולד ב-18 בדצמבר 1987) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת הקשר בהפועל רמת השרון.
קריירה
אוסטוינד נולד, גדל והתחנך ברמת השרון. הוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל ניר רמת השרון, ובקיץ התחיל להתאמן עם הקבוצה הבוגרת. ב-16 בספטמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית, בהפסד 1–2 להפועל עכו, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-60, ולאחר שלוש דקות הבקיע את שער הבכורה שלו. עד סיום העונה הוא ערך בסך הכל חמש הופעות בליגה, כאשר את רוב משחקיו בקבוצה הבוגרת ערך במסגרת גביע הטוטו. בינואר הושאל לבית"ר שמשון תל אביב מהליגה הארצית, והיה שותף לעלייה שלה לחצי גמר גביע המדינה, לאחר שהדיחה את מכבי תל אביב ברבע הגמר, ונעצרה על ידי הפועל תל אביב בחצי הגמר.
בקיץ חזר לרמת השרון. בעונת 2008/2009 ערך 14 הופעות כאשר לרוב נכנס כמחליף ועונה לאחר מכן הפך לשחקן הרכב ראשון במועדון. את רוב משחקי עונת 2010/2011 החמיץ בשל פציעה, אך בסיום העונה חגג עם המועדון עלייה היסטורית לליגת העל. ב-10 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–3 לבני סכנין. את שער הבכורה שלו בליגת העל כבש ב-29 בספטמבר 2012, בתיקו 2–2 מול בני יהודה תל אביב.
בקיץ חתם בהפועל חיפה ששילמה עבורו 50 אלף שקל. ב-24 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–0 על קבוצתו הקודמת רמת השרון. ב-19 באוקטובר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפועל חיפה, בניצחון 2–1 נגד בני יהודה תל אביב. בסך הכל שיחק אוסטוינד שנתיים בהפועל חיפה, וערך במדיה 60 הופעות בליגת העל, בהן כבש שני שערים.
ב-27 במאי 2015 חתם לשנתיים בעירוני קריית שמונה. אוסטוינד כבש שני שערים ב-29 הופעות בליגת העל, ובתום עונה אחת שוחרר מהקבוצה. ב-26 בספטמבר 2016 חתם בקבוצת נעוריו הפועל רמת השרון, ובמדיה שיחק חצי עונה וכבש חמישה שערים ב-11 הופעות בליגה הלאומית.