cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פלאש (קומיקס)
תור הכסף
בארי אלן הוא מדען העובד בשורות המשטרה שקיבל את כוחותיו לאחר שמדף מלא בכימיקלים נפל עליו כתוצאה ממכת ברק. הוא גילה שביכולתו לרוץ במהירויות על והיו לו רפלקסים דומים. הוא לבש חליפה אדומה עם סמל ברק בחזה (בדומה לקפטן מארוול), כינה עצמו פלאש בהשראת גיבור ילדותו ג'יי גאריק, ולחם בפשע. מאוחר יותר התגלה כי אותו ברק מסתורי שפגע במדף הכימיקלים היה הוא עצמו מן העתיד. בארי אלן הוא הפלאש המהיר ביותר מבין כל הפלאשים.
העידן המודרני
וולי וסט הוא אחיינו של בארי אלן מנישואין. כאשר היה בן 10, וולי ביקר במעבדת המשטרה של דודו, כאשר תאונה זהה לזו שנתנה לאלן את כוחותיו חזרה על עצמה. אימץ את הזהות "קיד פלאש" והיה מהחברים המייסדים של הטיטאנים הצעירים. לאחר מאורעות המשבר בעולמות האינסופיים שבה נהרג בארי אלן, וולי וסט אימץ את זהות הפלאש. לפני שדמותו הפסיקה להתפרסם בעקבות אירועי פלאשפוינט, וסט היה חבר בליגת הצדק.
בארט אלן הוא נכדו של בארי אלן מהעתיד, שסבל מתהליך הזדקנות מואצת וגדל במכונת מציאות מדומה, בה נלקח חזרה בזמן לתקופתו של וולי וסט. בעזרתו של וולי, תהליך ההזדקנות שלו הואט והוא לקח על עצמו את הזהות 'אימפולס'. לאחר שנורה בפיקת הברך בידי דת'סטרוק, בארט שינה הן את גישתו והן את תלבושתו והפך ל'קיד פלאש'. במהלך אירועי המשבר האינסופי, כוח המהירות (ג'יי גאריק, בארי אלן, וולי וסט, ג'וני קוויק ומקס מרקורי בין היתר) נעלם ואיתו כל הפלאשים למעט ג'יי גאריק. בארט חזר, כעת מבוגר יותר בארבע שנים, ולמשך שנה טען כי כוחותיו התבטלו כתוצאה מהאירוע. אולם מתברר, כי כוח המהירות לא נעלם לחלוטין, ושגופו של בארט אכלס את כל כוחותיהם. מעט לאחר שנטל את זהותו של הפלאש, בארט נהרג בידי הנבלים בחוברת האחרונה של The Flash: The Fastest Man Alive. הוא הוחזר מאוחר יותר לחיים באירועי המשבר האחרון בידי ברייניאק-5 במאה ה-31, כדי להילחם בסופרבוי פריים ובלגיון נבלי-העל (גרסה עתידית של לגיון גיבורי-העל).
לאחרונה, בארט חזר לזמן ההווה באירועי "פלאש: לידה מחדש" ושב לזהותו של קיד פלאש בקבוצת הטיטנים.
כוחות ויכולות
כל גלגוליו של הפלאש יכולים לנוע, לחשוב ולהגיב במהירות על-אנושית ובעלי יכולת ריפוי על אנושית. כמה מהם, בעיקר המאוחרים יותר, מסוגלים לרטוט כה מהר עד שהם יכולים לעבור דרך קירות, לנסוע בזמן ומסוגלים להשאיל ולשאול מהירות מאחרים.
במקרים מסוימים, הפלאש וסופרמן ערכו ביניהם תחרות כדי לבדוק מי מהם הוא המהיר ביותר או כדי לעצור איום משותף, אם כי מרוצים אלה נגמרו בשוויון, לרוב בגלל גורם חיצוני. אולם, הפלאש אכן מנצח את סופרמן בחוברת Adventures of Superman #463 שלאחר המשבר.
הפלאשים מהתקופות השונות מסוגלים לקרוא במהירות עצומה, ובכך להשיג כמויות אדירות של מידע. יכולתם לחשוב מהר מאפשרת להם להיות חסינים בפני קריאת מחשבות, משום שמחשבותיהם רצות במהירות כה גבוהה, שאינה מאפשרת לקוראי מחשבות כהצייד ממאדים לקרוא או להשפיע על מוחם. פלאשים מסוגלים לדבר ביניהם גם במהירות-על, דבר יעיל אם הם רוצים שהצד השני לא ידע את תוכניותיהם.
נבלי-העל של הפלאש
כמו רוב גיבורי העל של DC, גם הפלאש ידוע בגלריית נבלי-העל הרחבה שלו. במקרה של הפלאש, כמה מנבלי-העל הקימו אף קבוצה בשם הנבלים, שחבריה השתנו במשך השנים. הם ידועים בסגנון חייהם השיתופי, התחברותם לעיתים תכופות ופעילות לפי קוד מוסרי נוקשה שנאכף ביד קפטן קור, מנהיג "הנבלים". גלריית נבלי-העל של פלאש כוללת בין היתר את קפטן קור, מאסטר המראות, קפטן בומרנג, טריקסטר, אשף האוויר, החלילן, טופ, גל חום, אברה קדברה, גורילה גרוד ודוקטור אלכימיה בנוסף לפלאשים ההפוכים זום, קיד זום ואויבו המושבע פרופסור זום, המכונה הפלאש ההפוך.
כיוון שטבעם של קבוצת הנבלים היה שמרני יחסית, היה להם קשה לצרף את פרופסור זום ואת אברה קדברה לשורותיהם מפאת טבעם הפסיכוטי והרצחני.
עיבודים למדיות אחרות
במשך שישים שנות ההיסטוריה של הדמות, הפלאש עובד למגוון מדיות - סרטים וסדרות אנימציה, סדרת טלוויזיה לייב אקשן, כמו גם משחקי מחשב בה מופיעה הדמות, לרוב אלה העוסקים בקבוצת גיבורי-העל ליגת הצדק.
סרטי קולנוע ואנימציה
ניסיונות לעבד את דמותו של הפלאש למסך הגדול היו עוד מדצמבר 2004, כאשר התסריטאי דייוויד ס. גויר (שכתב גם את "העורב: עיר המלאכים", סרטי "בלייד", "באטמן מתחיל") הציע לעמוד בראש הכתיבה ובימוי סרט קולנוע על פלאש. גויר הביע התעניינות בראיין ריינולדס ("בלייד טריניטי", הרימייק ל"אימה באמיטוויל") כמועמד מתאים לתפקיד הראשי של וולי וסט. אולם, בפברואר 2007, גויר עזב את הפרויקט בטענה לחילוקי דעות עם האולפנים. תסריטו של גויר נחשב אפל מידי וכלל גם את בארי אלן וגם את וולי וסט. בפברואר 2007, נודע כי הבמאי שון לוי יעמוד בראש הפרויקט ובכתיבת תסריט חדש שיכלול אלמנטים שונים מתסריטו של גויר. ראיין ריינולדס הביע שוב התעניינות לשחק בתפקיד אם דמות הפלאש תהיה מבוססת על וולי וסט. ב-28 באוקטובר 2007 הביע הבמאי דייוויד דובקין ("לדפוק חתונה") נכונות לעמוד בראש הסרט החדש, וכי הסרט יתרחש באותו יקום שבו מתקיימת עלילת הסרט ליגת הצדק החדש.
ב-9 ביוני 2010 נודע, כי התסריטאים של הסרט גרין לנטרן יעמדו על מלאכת הכתיבה לסרט על הפלאש, בדמותו של בארי אלן.
דמותו של בארי אלן הופיעה בסרטי האנימציה של DC קומיקס "ליגת הצדק: הגבול החדש", "ליגת הצדק: אבדון" ו"ליגת הצדק: פארדוקס פלאשפוינט" ווולי וסט הופיע ב"ליגת הצדק: משבר בשני העולמות".
את דמותו של פלאש בטלוויזיה גילמו ג'ון וסלי שיפ בסדרה משנת 1990 וגרנט גאסטין בסדרה משנת 2014.
מ-2016 עד 2023, במסגרת היקום הקולנועי של DC, עזרא מילר גילם את הפלאש, אשר לוקח חלק בליגת הצדק. דמותו הוצגה בסרט "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק" והוא הופיע לאחר מכן ב"ליגת הצדק (2017)" ובגרסה המורחבת והמקורית של הסרט ("ליגת הצדק: גרסת סניידר") שהופץ בשנת 2021. מילר גילם את הדמות גם בהופעת קמע בסרט "יחידת המתאבדים" וגילם גם את הדמות בסרט "הפלאש" אשר ייצא לאקרנים בשנת 2023.
החזית המזרחית במלחמת האזרחים ברוסיה
החזית המזרחית במלחמת האזרחים ברוסיה - קרבות במזרח רוסיה, אורל וסיביר שהחלו במהלך 1918 בעקבות מרד הלגיון הצ'כי והסתיימו בשנת 1920.
לאחר מהפכת אוקטובר השלטון הסובייטי הוקם בכל מזרח רוסיה, ערי הסיביר והרי אורל. בהתאם לכך הייתה הסכמה בין הממשלה הסובייטי לבין ראשי הלגיון הצ'כוסלובקי על העברת חיילי הלגיון דרך הרכבת הטרנס-סיבירית לולדיווסטוק. הממשל הסובייטי לא עמד בהבטחותיו ובעקבות כך התרחש מרד הלגיון וכתאוצה מכך הופל המשטר הסובייטי ברוב ערי מזרח רוסיה.
הצבא הלבן
בסוף 1918 הצבא כלל כ-55 אלף לוחמים מהם כ-20 אלף צ'כוסלובקים והיתר היו ברובו קוזאקים. לקראת קיץ 1919 היקף הצבא גדל לכ-400 אלף, כאשר הרוב היו מגויסים. במהלך הנסיגה מזרחה, לאזור באיקל הגיעו כ-26 אלף ולעיר צ'יטה 15 אלף בלבד.
הצבא האדום
הצבא האדום אורגן במספר ארמיות.
היהודים באים
היהודים באים היא סדרת טלוויזיה ישראלית סאטירית, הכוללת מערכונים בנושאים מן ההיסטוריה של עם ישראל, מראשית ימי התנ"ך ועד ימינו. בסדרה מככבים ומגלמים את הדמויות השונות מוני מושונוב, יוסי מרשק, יעל שרוני, עידו מוסרי, יניב ביטון, מעיין בלום והחל מהעונה הרביעית גם שירה נאור. זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2014.
יוהאן קבאי
יוהאן קבאי (בצרפתית: Yohan Cabaye; נולד ב-14 בינואר 1986 בטורקויין) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר המרכזי. קבאי ייצג את נבחרת צרפת במונדיאל 2014 וביורו 2012 ו-2016.
היהודים באים
נושאים
בין הנושאים המגוונים שבהם המערכונים עוסקים ניתן למצוא נושאים כדוגמת:
יוהאן קבאי
קריירה
קבאי החל את קריירת המשחק שלו בגיל צעיר בקבוצת טורקויין בעקבות דחיפה מצד אביו דידייה קבאי שהיה כדורגלן בקבוצת לאנס אך נפצע בגיל צעיר וקריירת המשחק שלו נבלמה. הוא שימש מאמן קבוצת טורקויין שם החל יוהאן את דרכו. בעקבות יכולות גבוהות מהממוצע הוא אותר על ידי קבוצת ליל אליה עבר לשחק בגיל 13. בשנת 2004 הוא עלה לקבוצה הבוגרת וסייע לה לסיים שנייה בליגה באותה עונה. בעונת 2008 הוא הפך לבורג מרכזי בקישור של ליל, ובשנת 2011 סייע לה לזכות בדאבל.
היהודים באים
נושאים
כל עונה של הסדרה, הסתיימה בקליפ של שחקני הסדרה מבצעים שיר פרודי, שירי הסיום של עונות הסדרה היו איש בלי נצח, אל תקרא לי עם, ייפוי כוח, כל כיוון והשיר על הארץ.
יוהאן קבאי
קריירה
ביולי 2011 קבאי עובר לקבוצת ניוקאסל בשורותיה שיחק עד אמצע עונת 2014. הוא ייזכר בתולדות המועדון כמבקיע השער נגד מנצ'סטר יונייטד ב-7 בדצמבר 2013 בניצחון הראשון של ניוקאסל באולד טראפורד לאחר 41 שנה.
היהודים באים
נושאים
את פתיח הסדרה המורכב משני קטעים, קטע תופים שנלקח בשלמותו מהיצירה “sing sing sing” של הנגן בני גודמן. ובהמשך מקטע קלרינט הלחין הזמר-יוצר גיא מזיג.
בנוסף לדמויות היסטוריות הנוצרות לצורך אפיזודות חד-פעמיות, קיימות מספר דמויות המופיעות במספר רב של פרקים בעונות שונות, כגנון שלישיית כהני בית מקדש. הכוהנים מתוארים כגרגרנים, חמדנים, ערמומיים ומניפולטיביים. פרקים רבים מכילים מין מערכון קטן באמצע הפרק, בו מראיינים כביכול דמויות שהופיעו בעונה ושואלים אותם שאלה כלשהי.
יוהאן קבאי
קריירה
בינואר 2014 הוא עבר לקבוצת פריז סן-ז'רמן איתה זכה בשתי אליפויות צרפת ובקיץ בשנה שלאחר מכן, ב-10 ביולי 2015, חתם בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג לשלוש שנים עבור 10 מיליון ליש"ט. ב-3 ביולי 2018 חתם בא-נאסר לשלוש שנים. ב-27 באוגוסט 2019 חתם בסנט אטיין לעונה אחת.
קבאי היה חלק מהסגל של כל הנבחרות הצעירות של צרפת מהנבחרת עד גיל 17 בשנת 2003. ב-2006 עלה לנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21 והתמנה לקפטן הקבוצה בשנת 2009. קבאי עלה לנבחרת הבוגרת של צרפת ב-2010. הוא שותף ביורו 2012 במסגרתו כבש את שערו הלאומי הראשון.
היהודים באים
עונה 1
הסדרה תוכננה לשידור במהלך 2013 עבור ערוץ 10 אך הפקתה בוטלה עקב הקשיים הכלכליים שבהם נמצא. הערוץ הראשון התעניין בתוכן הסדרה ולקח על עצמו את הפקתה. לאחר סערה ציבורית שפרצה במהלך ההפקה כשיצא קטע שנוי במחלוקת לרשתות החברתיות, החליט יו"ר רשות השידור, אמיר גילת, לעצור את שידורה. יוצרי הסדרה סבורים כי חלק לא מבוטל מהמערכונים היה מצונזר גם בטלוויזיה המסחרית, משיקולי הרייטינג, כמו מערכונים על דוד בן-גוריון או פרנץ קפקא. העונה הראשונה הוצגה במהלך 2013–2014 מול קהל במועדון "אוזן בר" בתל אביב טרם עלייתה לשידור.
שתי העונות הראשונות של הסדרה שודרו בערוץ הראשון ושוחררו לערוץ היוטיוב של רשות השידור. העונה הראשונה עלתה לשידור ב-7 בנובמבר 2014. השידור בערוץ הראשון נקבע לערב שבת, וכל פרק שודר בשעת צפיית השיא פעם נוספת, כעבור כשבועיים, ביום חול למען הצופים הדתיים. נכון ליום סיום העונה הראשונה, המערכונים זכו ל-1.25 מיליון צפיות ברשת, כולל יוטיוב ופייסבוק.
יוהאן קבאי
קריירה
ב-19 בפברואר 2021 הודיע על פרישה מכדורגל.
תארים
ליל פריז סן-ז'רמן צרפת
היהודים באים
עונה 1
ב-13 בפברואר 2015 התוכנית זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריה תוכנית בידור ושעשועון, תוך שהיא גוברת על "ארץ נהדרת", "מצב האומה", "הכל הולך" ו"לילה תירס".
עונה 2
לאור ההצלחה הוחלט ברשות השידור על הפקת עונה שנייה של התוכנית, בת 15 פרקים. שידור העונה החל ב-19 בפברואר 2016. אל הצוות הקיים הצטרפו כותבים חדשים, בהם ירון ניסקי.
עונה 3
העונה השלישית עלתה לשידור ב-15 באוקטובר 2017 בערוץ כאן 11, בערוץ היוטיוב של כאן ובאתר של התאגיד.
העונה השלישית כללה מספר מערכונים עם אמירה פוליטית וחברתית, כמו מערכון "מלחמת הדם" שעסקה בהשלכת תרומות הדם של יוצאי אתיופיה, מערכוני "פרפר נחמד", אריאל שרון ו"פורום החווה" ומערכון בו פיסטוק (מרגע עם דודלי ובבית של פיסטוק) חוזר מלחימה במלחמת לבנון הראשונה.
עונה 4
צילומי העונה הרביעית החלו ב-31 באוקטובר 2019, והיא עלתה לשידור ב-4 ביוני 2020. בעונה זו הצטרפה שירה נאור לצוות השחקנים הקבועים בסדרה.
עונה 5
העונה החמישית עלתה בתאריך 26 בפברואר 2022.
בעונה זו הופיע פרק מיוחד בשם "פילוג" שהמשיל אירועים אקטואליים לפילוג ממלכת ישראל המאוחדת לאחר תקופת שלמה המלך.
עונה 6
העונה השישית צפויה לעלות בחורף 2023–2024.
באפריל 2023 נחשפו חלק מהמערכונים שצפויים להיות בעונה, בהם: מערכון על הגאון מוילנה, מונדיאל 1982, השרוף, רצח ארלוזורוב, ברוך שפינוזה, נס פך השמן ומערכונים רבים נוספים.
דמויות ושחקנים
הטבלה הבאה מתייחסת לדמויות היסטוריות או ספרותיות מוכרות, ולא לדמויות שהומצאו לצורך הסדרה. כל דמות מפורטת פעם אחת עבור כל שחקן, תחת העונה שבה הופיעה לראשונה בתוכנית. קריינות: חמי סולומון (עונות 1-2), בני בשן (החל מעונה 3)
שרי גבעתי, דני קרפל, רבקה מיכאלי, גאיה שליטא-כץ, ארז שלם, שגיא ברייטנר, דינה סנדרסון ונעמה אמית השתתפו בסדרה במספר תפקידי אורח.
ביקורת ציבורית
הסדרה עוררה דיון ציבורי ומחלוקת עוד בטרם עלתה לשידור. בספטמבר 2013 התעוררה התנגדות לסרטון קדימון של הסדרה שהופץ באינטרנט, שבו מוצגות דמויותיהם של ברוך גולדשטיין, יגאל עמיר ויונה אברושמי, כאשר הן שרות "אני רוצח ימני", על פי מנגינת השיר שדתיה בן-דור כתבה לעוזי חיטמן "אני תמיד נשאר אני". השמות של שלוש הדמויות צוינו במפורש בתור "קרדיטים" למילות השיר בתחילת הקדימון. בעקבות זאת הוסר הסרטון מאתר יוטיוב. זמן קצר לאחר מכן נגנזה התוכנית.
כעבור שנה נכנסה רשות השידור למצב פירוק, והמפרק הפך החלטות רבות של הנהלת הרשות ובהן גם גניזת התוכנית. בספטמבר 2014 הוחלט על שידורה (במקביל לאישור הפקתה של תוכנית סאטירה המזוהה עם עמדות פוליטיות ימניות בשם "הכל שפיט"). טרם עלייתה לשידור, הנהלת הערוץ קיצצה מתוכה מספר מערכונים בנימוק של "אי סבירות קיצוני", בהם המערכון "אני רוצח ימני", ומערכון בו מוצגים חיילי צה"ל מענגים את עצמם ליד הכותל המערבי. כתוצאה מהקיצוץ, מספר הפרקים ירד מ-13 שהופקו ל-12.
הסערה הציבורית בשנת 2020
בשנת 2020, עם יציאת העונה הרביעית של הסדרה, עוררה התכנית סערה ציבורית ניכרת. חברי כנסת, רבנים ואישי ציבור קראו להסרת התכנית ואף החלו במחאה חריפה נגד תאגיד השידור הציבורי.
שר החינוך יואב גלנט הורה להסיר ממרחבי תוכן של משרד החינוך תכנים שמקורם מהתכנית. חברי הכנסת שלמה קרעי מהליכוד ובצלאל סמוטריץ' מימינה איימו בהפרטת התאגיד, וקרעי אף העלה הצעת חוק ברוח זו בוועדת השרים לחקיקה. חבר הכנסת משה ארבל מש"ס וחבר הכנסת סמוטריץ' פנו במכתב ליועץ המשפטי לממשלה בדרישה לפתוח בחקירה נגד התכנית:, בגין עבירה על חוק העונשין בנושא פגיעות ברגשי דת ומסורת, סעיף 173 הקובע עבירה פלילית על המפרסם פרסום או המשמיע במקום ציבורי מילה או קול שיש בהם כדי לפגוע פגיעה גסה באמונה או ברגשות דתיים.
רבנים, בהם הראשון לציון ורבה של ירושלים הרב שלמה משה עמאר והרב אליעזר שמחה וייס פנו לשרי ממשלה בבקשה לפעול להורדת התכנית תוך הבעת זעזוע עמוק על. רבנים רבים קראו לצאת למחאה נגד שידור התכנית, בהם הרב מאיר מאזוז, הרב צבי ישראל טאו, הרב שלום ארוש, הרב שלמה אבינר, הרב זמיר כהן, הרב חיים רבי, הרב שמואל אליהו, לצד ראשי ישיבות ורבני ערים שונות. חתן פרס ישראל, ראש מכינת עלי, הרב אלי סדן, קרא לסגור את תאגיד השידור או לפטר באופן מיידי את האחראים לתוכנית. גם רבנים מהזרם הליברלי בציונות הדתית פרסמו ביקורת על חציית גבולות הסאטירה, בהם יו"ר ארגון הרבנים בית הלל הרב מאיר נהוראי שקרא להוריד את התכנית.
אישי תקשורת ובידור בהם התסריטאי מני אסייג והמגיש אברי גלעד ביקרו את האופי הפוגעני של התכנית. בין דבריו טען גלעד:
אישים אחרים, בהם הפרסומאי דודי זילברשלג, הסאטיריקן ידידיה מאיר והרב חגי לונדין, סברו שהבעת מחאה פומבית תזיק יותר בכך שתפרסם את התוכנית ואת תכניה.
בזמן הסערה הציבורית קיבלו כמה משחקני התכנית וצוותה מסרוני נאצה מאנשים פרטיים. בעקבות כך, הגיש תאגיד השידור תלונה במשטרה בגין האיומים שהופנו כלפי השחקנים, ההפקה ומנכ"ל התאגיד. לאחר פרסום הדברים פנה ראש ארגון הידברות הרב זמיר כהן אל הציבור להקפיד שלא לפגוע גם לא מילולית באף אחד מאנשי התכנית.
ב-17 באוגוסט נערכה מול משרדי תאגיד כאן בירושלים עצרת מחאה רבת משתתפים בהם לקחו חלק חברי כנסת ממפלגות הליכוד, יהדות התורה, ימינה, ו-ש"ס, ראשי ישיבות ורבני ערים. בין מארגני העצרת הבולטים נמנה ארגון הידברות ובעצרת השתתפו גם נציגי תנועות נוער דתיות מחד, וארגוני ימין קיצוני מאידך בהם ארגון להב"ה ונציגי עוצמה יהודית.
בעת עצרת המחאה התראיין סגן השר לביטחון פנים גדי יברקן ואמר:
תגובת היוצרים
בתגובה לביקורת פרסמו יוצרי התוכנית, אסף בייזר ונטלי מרכוס, מכתב בו הם דוחים את הטענה לפגיעה בערכי הדת. לטענתם, הומור עצמי הוא חלק מהמסורת היהודית ואינו מהווה חילול הקודש או ביזוי היהדות. במכתבם חזרו מרכוס ובייזר על המילים וטענו כי היהדות והתנ"ך שייכים לכל היהודים, לרבות יהודים חילונים, והם עצמם.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
מארק גורדון
מארק גורדון (באנגלית: Mark Gordon; נולד ב-14 במרץ 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, אשר מכהן כמושל ויומינג ה-33 מאז ינואר 2019. קודם לכן כיהן גורדון כמזכיר האוצר של המדינה בשנים 2012–2019.
ביוגרפיה
גורדון נולד ב-14 במרץ 1957 בניו יורק.
בשנת 1981 גורדון התחתן. אשתו הראשונה נהרגה בתאונת דרכים בשנת 1993. הוא התחתן בשנת 1998. בשנת 2008 ניסה להתמודד ללא הצלחה לבית הנבחרים של ארצות הברית.
בשנת 2018 נבחר לכהן כמושל והושבע לתפקידו ב-7 בינואר 2019.
קישוטי חג המולד
קישוטים לחג המולד הם קישוטים (שעשויים במרבית המקרים מפלסטיק, זכוכית מנופחת, פוליסטירן או קרמיקה) שנתלים בדרך כלל על עץ חג מולד. קישוטי חג המולד מיוצרים בצורות שונה, החל מכדור זכוכית פשוט עד עיצובים אמנותיים מיוחדים.
בובת סנטה קלאוס הוא בובה נפוצה, יחד איתה גם מקלות סבא, אנשי שלג, מלאכים ופתיתי שלג הם גם קישוטים פופולרים.
היסטוריה
עצי חג מולד המעוטרים הראשונים עוטרו בתפוחים, מקלות סבא לבנים וכדורי זכוכית בצורות כוכבים, לבבות ופרחים, כדורי הזכוכית הראשונים ששימשו כקישוט לחג המולד יוצרו במאה ה-17 על ידי גרמני בשם הנס גריינר, גריינר ייצר חרוזי זכוכית אותם היה ניתן לתלות על עצי חג המולד.
בערב חג המולד של 1832, המלכה ויקטוריה כתבה ביומנה על שמחתה מכך שיש למשפחתה עץ חג מולד עם קישוטים שהונחו סביבו.
לאחר מלחמת העולם השנייה, ממשלת מזרח גרמניה הפכה את מרבית מפעלי הזכוכית של חברת קישוטי חג מולד ששכנה בעיר "לושה", המפעלים הולאמו והיו בבעלות גופי ממשל ובשל כך צומצם הייצור של הקישוטים, רק לאחר שנפלה חומת ברלין, מרבית החברות הוקמו מחדש כחברות פרטיות.
בשנת 1996 פורסם כי ייצר ענף קישוטי המולד מגלגל סכומי עתק והרוויחו כ-2.4 מיליארד דולר במכירות שנתיות, גידול של 25% לעומת השנה הקודמת. מומחים בתעשיית הקישוטים העריכו כי יותר מ-22 מיליון ממשקי הבית בארצות הברית אספו וקנו קישוטי חג מולד.
עורקי מתוך היד הגביים
עוֹרְקֵי מְתוֹךְ הַיָּד הַגַּבִּיִּים (TA: arteriae metacarpales dorsales) הם קבוצת עורקים בכף היד המזינים את האצבעות.
עורק מתוך היד הראשון מסתעף ישירות מעורק החישור, בטרם האחרון חוצה דרך שני ראשי השריר הבין-גרמי הגבי הראשון.
שלושת העורקים הצדיים בקבוצה יוצאים מתוך רשת שורש היד הגבית ונעים לאורך השרירים הבין-גרמיים הגביים השני, השלישי והרביעי, עד להתפצלותם לעורקי האצבעות הגביים. בסמוך לראשיתם הם משיקים לקשת כף היד העמוקה באמצעות עורקים נוקבים. הם משיקים גם לעורקי האצבעות הכפיים המשותפים, שמקורם בקשת כף היד השטחית, גם כן באמצעות עורקים נוקבים.
המנון סן מרינו
ההמנון הלאומי של הרפובליקה (באיטלקית: Inno Nazionale della Repubblica) הוא המנונה הלאומי של המדינה הזעירה סן מרינו. הוא נכתב על ידי פדריקו קונסולו, כנר ומלחין מסן מרינו, והוכרז רשמית בשנת 1894. זהו אחד ההמנונים הלאומיים הבודדים שאין להם מילים, ולכן הוא נקרא פשוט "ההמנון הלאומי". ג'וזואה קרדוצ'י כתב לו מילים, אך ממשלת סן מרינו מעולם לא אימצה אותן באופן רשמי. הוא מושמע באופן קבוע ברחובות העיר סן מרינו על ידי נגני התזמורת הצבאית של סן מרינו במהלך חגים לאומיים ודתיים.
משה שניאורי
תולדותיו
שנת לידתו אינה ברורה. ידוע כי התחתן בשנת 1797, ומאחר שרוב בני משפחתו נישאו בהיותם בני 14, יש המשערים שנולד בשנת 1784. רבי יוסף יצחק שניאורסון (האדמו"ר השישי של חסידות חב"ד) כותב במקום אחד שנולד בעיר ליאזנא בשנת תקמ"ד (1784), אך במקום אחר הוא כותב שנולד בשנת תקל"ט (1779).
בהיותו בן שמונה התגלו בו סימנים של אי שפיות. אביו דאג שיטופל בידי רופאים ומחלתו רוסנה ופרצה חליפות. בשנת 1801 לקחו אביו לריפוי בויטבסק, סנקט פטרבורג וסמולנסק. בהיותו בגיל נישואיו אוזנה מחלתו, ובחנוכה שנת תקנ"ח (1797) נשא לאשה את שפרה, בתו של רבי צבי הירש מאולה (Ula), הקרובה לליאדי. משה עבר להתגורר בבית חותנו, וככל הנראה התמנה לאחר מכן לרב באולה.
החל משנת תקס"ב, בהגיעו לגיל 18, רשם בקביעות את הדרושים שאמר אביו בשבתות. מספר כרכים מכתבי ידו נמצאים בספריית חב"ד. באדר א' תשפ"ב (פברואר 2022) העלתה ספריית חב"ד לאתר האינטרנט של הספרייה סריקה של כמה מהם, וכן פרסמו כתב יד של דרוש של משה עצמו. במסורת חב"ד מיוחס לו ידע בניגוני חב"ד.
בתקופת מלחמות נפוליאון ופלישתו לרוסיה (1812), נסוגו אביו ובני ביתו עם צבא רוסיה לרוסיה הפנימית, מסע שבמהלכו נפטר רבי שניאור זלמן. משה ובני משפחתו לא הצטרפו למסע. כאשר ניסה משה להגיע לשקלוב נפל בשבי הצבא הצרפתי. הוא הואשם בריגול ונידון למוות אך שוחרר. משערים כי שהותו בשבי הביאה להתפרצות מחודשת של אי השפיות שממנה סבל בצעירותו. ממכתב שכתבה אמו בשנת 1817 עולה לכאורה כי בשנה זו כבר היה מצבו הנפשי מעורער.
באייר תקע"ד חתם עם אחיו דובער וחיים אברהם על הסכמה להדפסת הראשונה של 'אגרת הקודש' החלק הרביעי של ספר התניא שכתב אביהם.
אשתו, שתי בנותיו, בעליהן ונכדיו עלו לארץ ישראל והתיישבו בקהילת חב"ד בחברון בסביבות השנים תר"ג-תר"ד, לאחר כמה שנים, בשנת תרי"ב, הם עברו לירושלים.
חסיד חב"ד שנפטר בסוף המאה ה-20 סיפר כי בתקופת כהונתו כאדמו"ר של נכד אחיו, רבי שמואל שניאורסון, הופיע בעיר לובביץ' לכמה ימים, וביקר את הרבי ובני משפחתו. זהותו נודעה לאנשי העיירה רק לאחר שעזב את העיר. באותה תקופה הוא נראה כחסיד חב"ד זקן וותיק.
פרשת ההתנצרות
המשכילים שלחמו בחסידות, טענו כי בעקבות מאבק ירושה בין משה לבין אחיו האדמו"ר האמצעי, שהסתיים בכישלונו של משה, החליט משה להמיר את דתו. לדבריהם, החסידים שלא ידעו כיצד להתמודד עם הפרשה, סיפרו שהוא מעורער בנפשו.
החסידים טענו כי רובן של השמועות אינן אלא בדיות. הספר "בית רבי", שנכתב בידי חסיד חב"ד מענף קאפוסט, נמנע מלעסוק במחלתו ובשאלת ההתנצרות, באמרו שהנעשה עמו ידוע, והתמקד בסיפור נדודיו שלאחר המעשה.
גרסת הריי"ץ
גרסת הריי"ץ היא כי בשנת 1815 התלווה משה אל אחיו, האדמו"ר האמצעי, לריאיון עם קיסר רוסיה בנושא יישוב היהודים במושבות. סגנון דיבורו הפתוח של משה עורר עניין אצל הקיסר והוא ביקשו להתווכח עם הכומר הראשי. משה נענה להצעה וניצח בוויכוח. הנוצרים, שהתקשו לשאת את העלבון, אסרו את משה בכפייה, הביאוהו למנזר והחתימוהו על כורחו על מסמך שבו הוא מבקש להמיר את דתו. לאחר שסירב לשתף עימם פעולה הם הכניסו אותו למאסר. בי"ט בכסלו תקע"ו מת אחד האסירים ובחסות המהומה שנוצרה הצליח משה לברוח מהמאסר (במקום אחר כתב הריי"ץ כי במהלך הובלתו למאסר לפתע "נפלה תרדמה על כולם" וכך הוא הצליח לברוח). לאחר ריצה של כמעט 24 שעות בשלג הוא הגיע למקום יישוב יהודי, אך כיוון שחשש שיתפסוהו שוב, המשיך לנדוד במשך 62 שנה בזהות מוסתרת, עד שנפטר בשנת תרל"ח (1878).
גרסת המחקר
בשנת תש"ס פרסם דוד אסף מאמר בנושא בכתב העת "ציון", שהורחב במידה רבה בפרק הראשון של ספרו נאחז בסבך (תשס"ו). אסף מסתמך על מסמכים שנחשפו לאחרונה, סוקר את ההמרה מכל היבטיה ומצביע על השכתובים ההיסטוריים שנעשו בפרשה זו. הספר זכה לפרסום נרחב בעיתונות. בפורום עצור כאן חושבים התפתח דיון ער בנושא, בהשתתפותם של דוד אסף וחוקרים חב"דיים ואחרים, ובו תיעוד רב והפניות למאמרים אחרים בפרשה.
לדברי אסף, בעקבות סכסוך ממוני בין משה לבין מיכאיול אלכסייביץ פוזנוב, קצין ארטילריה שהתגורר באולה, החליט מיכאיול לנקום במשה ולהעבירו על דתו. הוא הזמינו למסיבת תה ובה השקה אותו לשכרה בפונץ', החתים אותו על מסמך שבו הביע את רצונו להתנצר ולהפוך לקתולי, גזז את פאותיו וזקנו ושלח אותו אל הכומר המקומי בליווי חיילים. הכומר הטבילו לנצרות כמה ימים לאחר מכן.
אחיו של משה פנו במכתב אל סטניסלב סיסטרצנייביץ בוהוש, המטרופוליט של כלל הכנסיות הקתוליות ברוסיה, ובו גוללו בפניו את פרשת מחלת נפשו של משה, שבעקבותיה הם טענו לחוסר תקפות חתימתו על מסמך המרת הדת. בוהוש סירב להיענות לפנייתם.
במהלך חודש אוקטובר ביקש משה לשנות את דתו שנית, ולהיות פרבוסלבי. בעקבות הודעתו זו פנתה המועצה של הכנסייה הפרבוסלבית במוהילב למקבילתה הקתולית בדרישה לקבל את תעודת ההטבלה הרשמית. בחקירה שנערכה בעניין התברר שלא הוטבל כדין; אולם פוזנוב והכומר של אולה עמדו על כך שההטבלה נעשתה כדין, ובעקבות כך הודיע המינהל הקתולי במסמך רשמי שמשה הוטבל כדין ושמו החדש הוא ליאון יולייביץ.
בעקבות דרישתו של שר החינוך והדתות הרוסי הועבר משה לעיר הבירה סנקט פטרבורג והתארח בביתו של בוהוש. שם עבר בדיקות רפואיות מקיפות ונקבע שהוא חולה נפש. הוא נשאר בביתו של בוהוש ושם למד נצרות.
באוגוסט 1821 חלה החמרה במצבו של משה, ובספטמבר של אותה שנה הועבר לבית חולים שהתמחה ברפואת עצבים. מאז והלאה אין מסמכים אודותיו וסביר להניח שנפטר תקופה קצרה לאחר מכן.
מועצת הטבק
מועצת הטבק הייתה מועצת ייצור שאיגדה את מגדלי הטבק בישראל. המועצה הוקמה בשנת 1961 על ידי שר החקלאות משה דיין ומוזגה לתוך מועצת הזיתים בשנת 1979.
מועצת הטבק הוקמה בשנת 1961 על פי החלטת שר החקלאות, משה דיין. במועצה היו חברים נציגי המגדלים, יצרני הסיגריות והממשלה. מכיוון שכ-90% ממגדלי הטבק היו ערבים ודרוזים, בראש המועצה הועמד דרוזי, עבדאללה ח'יר. המועצה עסקה בהסדרת הענף כדי להשיג מחירים יותר גבוהים למגדלים וחלוקת סובסידיות ממשלתיות בין המגדלים. המועצה ניסתה להביא לשימוש נרחב יותר של טבק ישראלי בתעשיית הסיגריות המקומית, אולם יצרני הסיגריות העדיפו טבק מזן מיובא והיקפי גידול הטבק בישראל ירדו מאוד.
השנים הטובות
השנים הטובות (באנגלית: The Nifty Nineties) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי שהופק בטכניקולור על ידי וולט דיסני הפקות והופץ לבתי הקולנוע בשנת 1941 על ידי RKO Radio Pictures. הסרט בוים על ידי ריילי תומסון והונפש על ידי וורד קימבל, וולט קלי, פרד מור, קלוד סמית', דייוויד סוויפט ולס קלארק עם אפקטי הנפשה מאת ארט פיצפטריק. זהו הסרט הקצר ה-113 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והרביעי שיצא באותה השנה. בסרט מככבים מיקי ומיני מאוס ומתאר באור רומנטי את העשור של שנות ה-90 של המאה ה-19.
הסרט כולל מוזיקה מקורית ומעובדת מאת צ'ארלס וולקוט. צוות הדיבוב כולל את וולט דיסני בתפקיד מיקי ותלמה בורדמן בתפקיד מיני. לאנימטורים וורד קימבל ופרד מור יש הופעת קמאו בה כל אחד מהם מדבב גרסה קריקטורית של עצמו.
עלילה
עלילת הסרט מתרחשת באביב, מתישהו בשנות ה-90 של המאה ה-19, מיקי ומיני מאוס נפגשים במקרה זה את זה בפארק ציבורי יום אחד. מיני מושכת את תשומת ליבו של מיקי בכך שהיא מפילה את המטפחת שלה בכוונה, בכדי שמיקי יחזיר לה אותה. השניים הולכים יחדיו למופע וודוויל, בו הם רואים לראשונה מצגת שקופיות בשם "אבא היקר", הכוללת את השיר "אבא חזור לביתך". במצגת, בת מנסה לגרום לאביה לעזוב את בית המרזח המקומי, כי הוא לא חזר מהעבודה כמובטח ובמקום הלך והשתכר בבית המרזח. בשקופית הרביעית במצגת, ניתן לראות מגדל שעון, המורה על השעה 1:00 לפנות בוקר. והאם בבית צופה בחלון ובנה חולה אנושות, בתקווה שהאב יחזור הביתה. לרוע המזל, האב שיכור מכדי להקשיב לבת, ובסופו של דבר היא נאלצת להחזיר את אביה הביתה בעצמה. המצגת גורמת למיני לבכות, אך מיקי מנסה לנחם אותה ואומר: "אל תתרגשי כל כך. זו רק הצגה". בשקופית האחרונה מוצגת גלויה עם הכיתוב "נ.ב בסופו של דבר הוא חזר!", המעידה על כך שהאב והבת חזרו הביתה.
לאחר סיום ההופעה, מיקי ומיני משייטים בכבישי האזור הכפרי במכונית מעידן הפליז. גופי חולף על פניהם, רוכב על אופני פני-פרת'ינג (שמתהפכות), ודונלד דאק, דייזי דאק, יואי, דואי ולואי רוכבים על אופניים המיועדים לחמישה. ולבסוף, בסצנה המזכירה את "שיגעון של אווירון", המכונית מתרסקת בפרה במורד הגבעה. מיקי ומיני מגיחים מבין ההריסות ללא פגע, אבל כאשר הם מנסים לנשק זה את זה, הפרה מקפיצה את ראשה בין צמד העכברים.
שירים
השירים:
בדיבוב העברי נשמעים שירים מקוריים במיוחד לסרט אשר נכתבו, כמו גם כל מלאכת הדיבוב, על ידי שפרירה זכאי. בין המדבבים בעברית נכלל אוהד שחר בתור מיקי מאוס.
מורפולוגיה (ביולוגיה)
מורפולוגיה חיצונית - אנטומיה
האנטומיה עוסקת בהכרת איברי הגוף, ומערכת היחסים שביניהם. שיטת המחקר של המורפולוגיה החיצונית, מתבססת על ניתוח הגוף לחלקיו. מקובל להפריד בין אנטומיה של גוף האדם, לבין אנטומיה של בעלי חיים. הענף העוסק בהשוואה ביו אנטומיה של גוף האדם לבין אנטומיה של בעלי חיים, וכן בין האנטומיות של בעלי חיים השונים נקרא אנטומיה השוואתית.
מורפולוגיה פנימית - היסטולוגיה
ההיסטולוגיה עוסקת בחקר מבנה הרקמות. בשלב ראשון היה ההבדל בין האנטומיה להיסטולוגיה בכך שבעוד שראשונה עסקה בתיאור הגוף כפי שהוא נראה בעין בלתי מזוינת, השנייה עסקה בתיאור הגוף כפי שהוא משתקף מבעד למיקרוסקופ. אך מדע ההיסטולוגיה התפתח וכיום הוא עוסק לא רק במבנה הקבוע של הרקמות, אלא אף בשינויים החלים בהם בהתאם לתפקידם, מקומם ואופי פעילותם.
מורפולוגיה של ההתפתחות - אמבריולוגיה
האמבריולוגיה עוסקת בהתפתחות האורגניזם מרגע ההפריה ועד יציאתו לאוויר העולם. היא מתארת את השינויים החלים בנבט/עובר ואת הביטוי לשינויים הללו בתאים, ברקמות, באיברים ובגוף כולו, עד הגיעו למצבו המושלם.
נאז
נאסיר ג'ונס (באנגלית: Nasir Jones; נולד ב-14 בספטמבר 1973), המוכר יותר בשם נאז (לשעבר "נאסטי נאז", "Nasty Nas"), הוא כוכב היפ הופ, מפיק מוזיקלי ושחקן קולנוע אמריקאי. אף על פי שלא סיים את לימודיו בחטיבת ביניים, נאז הצליח לרכוש שליטה גבוהה בשפה האנגלית, אותה ניצל מאוחר יותר לעבודתו ככותב. היה חלק מלהקת ההיפ הופ "דה פירם" (The Firm - החברה) שהושפעה מתרבות המאפיה עד שהתפרקה ב-1998.
ביוגרפיה
נאז נולד בברוקלין ניו יורק. הוא עבר עם משפחתו בגיל ארבע ל"קווינס ברידג'", פרויקט השיכון הגדול בארצות הברית, מקום שנאז מרבה להזכיר בשיריו. אימו הייתה עובדת בשירות הדואר ואביו, אולו דרה, היה נגן חצוצרה בלהקת ג'אז. כשנאז היה בן 13, אביו עזב את הבית. בעקבות כך, נאז עזב את בית הספר כדי לעזור בבית. הוא למד בכוחות עצמו את התנ"ך, הקוראן וכן את התרבות האפריקאית ותרבות ההיפ הופ. נאז החל את דרכו כראפר יחד עם חברו ושכנו "ויליאם גרהם", ששימש כדי ג'יי שלו. נאז הופיע לראשונה באלבום ההיפ הופ של להקת מיין סורס (Main Source) ב-1991. למרות הופעתו המוצלחת, נאז לא הצליח לקבל חוזה הקלטות. שיתוף הפעולה בין ווילאם ונאז נגדע באיבו, כאשר נורה ויליאם בידי מתנקש במאי 1992. מאוחר יותר באותה שנה, נאז חתם חוזה עם חברת התקליטים קולומביה. נאז הקליט את סינגל הבכורה שלו בשם "האף טיים" (Halftime) מתוך האלבום של אם סי סרץ' (MC Serch), שגם עזר לנאז להשיג את החוזה שלו. הסינגל המצליח עזר לנאז להשיג מוניטין בקהילת ההיפ הופ.
אילמאטיק (Illmatic)
אלבום הבכורה של נאז, "Illmatic", יצא לאור ב-19 באפריל 1994 בחברת התקליטים קולומביה. המפיקים שביצעו את ההפקה המוזיקלית של האלבום הם: "לארג' פרופסור" (Large Professor), "פיט רוק", "קיו טיפ" (Q Tip), ו"די ג'יי פרמייר" (DJ Premier). האלבום נחשב לאחד מאלבומי ההיפ הופ הגדולים של כל הזמנים. מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-400 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. אף על פי שסגנונו לא נחשב מסחרי, הגיע האלבום למעמד של פלטינה.
סגנונו החדשני והחתרני של האלבום הקנה לנאז שם מכובד בסצנת ההיפ הופ והוא קיבל מעמד של כוכב. נאז זכה להתארח באלבום של חברו הטוב איי זי (AZ), "דו אור דיי" (Doe or Die), באלבום "אינפמוס" (Infamous) של "מוב דיפ" (Mobb Deep) וכן באלבום "אונלי בילט פור קיובן לינקס" (Only Built 4 Cuban Lynx...) של "רייקוון" (Raekwon) מהוו טאנג קלאן. נאז החל לאמץ לעצמו בתקופה זו מוטיבים מתרבות המאפיה וקרא לעצמו "נאז אסקובר" על שם פבלו אסקובר.
בשנת 2012 הוציא שיר עם איימי ויינהאוס, לאחר שנפטרה מהרעלת אלכוהול, בשם "Cherry Wine". בשיר לא שרה ויינהאוס באמת, וקולה נלקח ונערך על ידי מכשירים מיוחדים. השיר זכה למועמדות בטקס פרס גראמי בשנת 2013, אך לא זכה.
בשנת 2013 שיחק בדרמה המוזיקלית "ילדות שחורה" לצידם של פורסט ויטאקר, אנג'לה באסט וטייריס גיבסון.
בשנת 2017 הודיע נאז שהוא עובד על אלבום חדש. האלבום יצא ב-15 ביוני 2018 בשם "Nasir".
ב-21 ביולי 2023 הוציא את האלבום Magic 2.
הריב עם ג'יי זי ואית׳ר
אחרי הרצח של ביגי סמולס, נוצר בעולם ההיפ הופ הצורך ביורש לא רשמי שייצג את החוף המזרחי. נאז וג'יי זי היו מועמדים בעל כורחם וחלקו בעת ההיא כבוד הדדי יחסי אחד לשני. ב-97 ג'יי זי שחרר את "Where I'm From" שפרגן לנאז, ואף סימפל את קולו כאות הערכה. נאז השיב במחווה פחות נחמדה עם "We Will Survive" כשרמז שיש ראפרים שממהרים להכתיר את עצמם כיורשים, בלי שיש להם זכות. משם החלו חילופי ירידות בין השניים בטראקים שונים, המפורסם שבהם הוא "Takeover" של ג'יי זי, שירד בכלל על פרודג'י ממוב דיפ. אלא שג'יי הוסיף בית מיוחד לשיר שטוען שמאז "Illmatic" של נאז ב-1994, הוא לא הצליח לשחזר את ההצלחה. בתגובה ל"Takeover" הוציא נאז את השיר אית׳ר (Ether) שנחשב לאחד משירי הדיס הגדולים בכל הזמנים.
אמאורוביים
אמאורוביים (שם מדעי: Amaurobiidae) היא משפחת עכבישאים בני הקבוצה ארנומורפיה בעלת תפוצה גלובלית (למעט במרבית אפריקה ובאזורי הקטבים), כשרבים מהם חיים באוסטרליה וניו זילנד במגוון סביבות חיות. המשפחה מכילה 49 סוגים שונים.
משפחה זו קרובה למשפחת המשפכניים ולמשפחה Desidae והיא הוגדרה ב-1870 בידי החוקר השוודי טמרלן טורל.
מינים אלה קטנים יחסית ובעלי עיניים גדולות כשחלקם פעילי לילה מובהקים. רגליהם ארוכות ורחבות וצבעם חום כהה עד שחור ולעיתים הם בעלי גב מנוקד. הם מייצרי קורים רחבים ומפותלים צמודים למשטחים כמו סלעים או קירות והם לא מאוד ארסיים, אם כי ינשכו אנשים בתגובה לאיום, מה שיכול לגרום לנפיחות מקומית.
נירית שלו-כליפא
נירית שלו-כליפא (נולדה ב-29 באפריל 1966) היא אוצרת, חוקרת תרבות ואמנות ישראלית ומנהלת המחלקה להיסטוריה חזותית, אוצרות ותיעוד ביד יצחק בן-צבי.
ביוגרפיה
שלו-כליפא נולדה בגבעתיים, ובילדותה עברה משפחתה לרעננה. שלו-כליפא סיימה את לימודיה בתיכון אוסטרובסקי ולאחר שירותה הצבאי כמש"קית חינוך בחטיבת גבעתי החלה ללמוד לתואר ראשון בחוג ללימודי האסלאם והמזרח התיכון ובחוג ליחסים בין-לאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים ובהמשך למדה לימודי תעודה לאוצרות בחוג למוזיאולוגיה באוניברסיטת תל אביב. לאחר לימודי השלמה לקראת תואר MA במסגרת החוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים היא למדה לתואר שני בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב, וכתבה עבודת מחקר (תיזה) בהנחיית פרופסור נורית כנען-קדר אודות דוד אוהנסיאן, מיסד אסכולת הקרמיקה הארמנית של ירושלים. את התואר שלישי למדה בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב ובעבודת הדוקטורט שלה שכתבה בהנחיית פרופסור נורית כנען-קדר, היא חקרה את מחזורי ציורי הקיר בכנסיות ובמנזרים הקתוליים בארץ הקודש 1917- 1948 ואת אסכולות הציור הדתי הנוצרי בארץ תוך התמקדות בכנסיית סטפנוס הקדוש בבית ג'ימאל.
שלו-כליפא היא אוצרת עצמאית ויועצת מוזיאלית למחקר, תערוכות, פרסום ואירועים. משנת 2006 שלו-כליפא אוצרת ומנהלת את המחלקה להיסטוריה חזותית, אוצרות ותיעוד ביד יצחק בן-צבי. שלו-כליפא היא יוזמת ומנהלת מיזם "ישראל נגלית לעין" לתיעוד אלבומי משפחות של יד בן-צבי.
משנת 2016 שלו-כליפא מרצה ויועצת אקדמית במסלול מוזיאוני מורשת היסטורית ותרבותית במחלקה לאמנויות ותרבות חזותית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
חיים אישיים
שלו-כליפא נשואה לאילן, אם לשלושה ומתגוררת בהר אדר.
מושל מחוז ירוסלבל
מושל מחוז ירוסלבל הוא נושא המשרה הגבוה ביותר במחוז ירוסלבל, עומד בראש מחוז ירוסלבל. עד 2012, שימש גם במקביל כראש ממשלת מחוז ירוסלבל בשנת 2012.
המשרה נוצרה ב־3 בדצמבר 1991. המושל נבחר בבחירות ישירות כל 5 שנים.
המושל הנוכחי, מיכאיל יבראייב, מונה לממלא מקום ב־12 באוקטובר 2021.
סמכויות
סמכויותיו של מושל המחוז מוסדרות בסעיף 40 לאמנת מחוז ירוסלבל, לפיהן המושל:
ואנקה ז'וקוב
ואנקה ז'וקוב הוא אחד מהסיפורים הידועים של אנטון צ'כוב שנכתב בשנת 1886.
זהו סיפור המספר על ילד בן 9 שמסרו אותו כמתלמד לסנדלר. הוריו נפטרו ונשאר לו רק סבו (קוסטנטין מקריץ'). ואנקה כתב לסבו מכתב, ובו כמה סיפורי יום יום עגומים על חייו: ואנקה שלח את מכתבו למרות שלא ידע את כתובתו של סבו. הוא כתב על המכתב מעט מאוד פרטים: לסבא בכפר. אחר כך הוסיף קוסטנטין מקריץ'. ואנקה יצא בעלות השחר מהבית של בעליו ושלח את מכתבו באמצעות תיבת הדואר. באותו הלילה (כלומר עלות השחר, מיד לאחר שחזר אל הבית) חלם שסבו קורא את מכתבו באוזני המבשלות, ושכלב סבו מכשכש בזנבו בזמן הליכתו ליד התנור.
לונה
לונה (Luna) הוא שם שמקורו בלטינית משמעותו הירח.
סמל מדגסקר
שלט האצולה של מדגסקר כולל את תרשים מפת האי במרכזו (יחד עם שני האיים הקטנים שבחסות מדגסקר), ומתחתיו ראש של זבו. צבעי הסמל הם אדום, ירוק, צהוב, שחור ולבן. אדום וירוק מסמלים את דגלה של המדינה, פרושים כקרני שמש ממרכז הסמל.
בהיקף הפנימי העליון של הסמל מופיע כיתוב במלגשית שמשמעותו: "רפובליקת מדגסקר", ובבסיס מופיע כיתוב שמשמעותו "מולדת - חירות - פיתוח".
מישל בלאווה
מישל בלאווה (בצרפתית: Michel Blavet; 13 במרץ 1700 – 28 באוקטובר 1768) היה וירטואוז חליל צרפתי.
קורות חייו
בלאווה נולד בבזאנסון, צרפת. אף כי למד בכוחות עצמו לנגן כמעט בכל כלי נגינה, הוא התמחה בחליל, שאותו החזיק בכיוון שמאל, בניגוד לכיוון המקובל על רוב החלילנים כיום, ובבסון.
טונה עיננית
טונה עיננית (שם מדעי: Thunnus obesus) הוא מין של דג גרם ימי ממשפחת הקולייסיים. טונה זו חיה באוקיינוסים הטרופיים והממוזגים בכל האוקיינוסים, אך לא בים התיכון.
מישל בלאווה
קורות חייו
בלאווה נודע בניקיון ובכיוון המושלם של נגינתו, גם כשניגן בסולמות קשים, ובצליל היפה במיוחד שהפיק.
טונה עיננית
אורכה המרבי של הטונה 250 ס"מ ומשקלה הממוצע עד 178 ק"ג אך כי משערים שישנם פרטים שמשקלם מעל 200 ק"ג. היא דומה למין טונה כחולת סנפיר אטלנטית אך קטנה בהרבה. צבעה אפור-כסוף עם גב כחול כהה וסנפירים זהובים. הטונה בעלת זנב גדול וחזק שנותן לה תנופה במים. כמו מינים נוספים מסוגה גם טונה זו בעלת דם חם יותר מטמפרטורת המים והיא יכולה לשחות באזורים ממוזגים וקרירים.
מישל בלאווה
קורות חייו
כאשר מלאו לו ארבעים, היה בלאווה החלילן הראשי הן בהרכב המוזיקלי של לואי ה-15, ה"מוזיק דה רואה", והן בתזמורת האופרה של פריז. בלאווה דחה הזמנה לחצרו של פרידריך הגדול (משרה שקוונץ קיבל בסופו של דבר, אחרי הצעת תוספת משמעותית לשכר).
בלאווה כתב בעיקר לחליל, יצירותיו ששרדו כוללות קונצרט ושלושה כרכים של סונאטות. כל יצירותיו כתובות בסולמות הקלים ביותר, הואיל וייעד אותן לנגינת חובבים.
טונה עיננית
הטונה היא ציידת מהירה, שניזונה מנחילי דגים קטנים, סרטנים ורכיכות. היא חיה ומתרבה בכל האוקיינוסים אך עקב דיג יתר היא מצויה בסכנה.
פיאט 125p פולסקי
פיאט 125p פולסקי (בפולנית: Polski Fiat 125p) היא מכונית משפחתית אשר נבנתה בין השנים 1967–1991, על ידי יצרנית המכוניות הפולנית Fabryka Samochodów Osobowych (FSO) ברישיון קונצרן פיאט האיטלקית.
דגם ה"פיאט 125p פולסקי" היה כמעט זהה לדגם פיאט 125.
יצרנית הרכב המצרית נאסר"  ייצרה את דגם "נסר 125" שהיה זהה ל"פיאט 125p פולסקי".
סך הכול יוצרו 1,445,669 יחידות.
יצוא "פיאט 125p פולסקי"
דגם ה"פיאט 125p פולסקי" יוצא לארבעים מדינות, ברחבי העולם.
אופיסופט
אופיסופט היא חברה תוכנה ישראלית שנוסדה בשנת 1991. בשנת 2018 נרכשה על ידי קבוצת SQLink, אחת מחברות התוכנה הגדולות בישראל.
החברה עוסקת ביישום פתרונות מידע ניהולי וניהול ביצועים מבוססי בינה עסקית (BI) ומספקת מגוון פתרונות רחב על הספקטרום של BI, BIG DATA ו- BPM, שמטרתם לסייע לארגון לעמוד ביעדיו האסטרטגיים לאורך זמן. פתרונות החברה נותנים מענה לכל צורכי הארגון בהיבט מחסני הנתונים, ניתוח ובקרה, מינוף מערכות מידע קיימות, חיבור בין מערכות ה-BI לצרכים העסקיים של הארגון ועוד.
פתרונותיה של אופיסופט מבוססים על מתודולוגיות העסקיות ויישומיות כגון BSC, SIDE ועוד. כל זאת, תוך התבססות על הפתרונות הטכנולוגיים בתחום. אופיסופט היא שותפה עסקית של מספר ספקי המוצרים בתחום אינטגרציית המידע וה-BI, כולל IBM, מיקרוסופט ו-SAP.
כמו כן אופיסופט עוסקת בבניית מחסני נתונים והקמת מערכי מדדים ויעדים (Dashboard) תוך בניית שולחנות עבודה (פורטלים). אופיסופט מבצעת תהליכי High Level Desigin למערכי BI.
אופיסופט פיתחה פתרונות אנליטיים כוללים המיועדים למספר סקטורים:
החברה מונה כיום מעל ל 250 עובדים, בהם מהנדסי תעשייה וניהול, מנהל עסקים, ניתוח מערכות מידע, תכנות ו-System.
שותפים עסקיים
אופיסופט מציעה פתרונות בתחומים:
ריאל מדריד (כדורסל)
ריאל מדריד כדורסל (בספרדית: Real Madrid Baloncesto), היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר מדריד המתמודדת בליגת העל הספרדית וביורוליג.
היסטוריה
קבוצת הכדורסל של ריאל מדריד נוסדה בשנת 1931 ונחשבת לאחד ממועדוני הכדורסל הספרדיים והאירופיים הטובים ביותר. המועדון זכה ב-36 אליפויות ספרד, 28 גביעי ספרד ו-16 גביעי אירופה שונים, ביניהם 11 גביעי אירופה לאלופות, מספר זכיות המהווה את שיא הזכיות ביורוליג. למרות הישגיה הגדולים, נחשבה הקבוצה במשך שנות קיומה כקבוצה השנייה בלבד בחשיבותה וביוקרתה במועדון, אחרי קבוצת הכדורגל של ריאל מדריד.
הקבוצה מקיימת את משחקיה הביתיים ב, המכיל כ-17,453 אלף מקומות ישיבה.
לקבוצה יריבות עם מועדון הכדורסל ברצלונה הידועה בתור הקלאסיקו הספרדי בכדורסל, שהיא מקבילתה של יריבות הכדורגל בין המועדונים, הקלאסיקו.
תארים מקומיים
הליגה הספרדית (שיא)
הגביע הספרדי (שיא)
הסופרקופה הספרדי (שיא)
תארים אירופאיים
יורוליג (שיא)
גביע ספורטה (שיא משותף)
גביע קוראץ'
גביע יול"ב
תארים בינלאומיים
'''הגביע הבין-יבשתי (שיא)
הערות שוליים
<references group="ה"/>
הונגריה
הונגריה הייתה מיושבת מזמנים פרהיסטוריים. שטחה נכלל ב, ועם נפילתה הייתה יעד לפלישות של שבטי נוודים. המדיארים השתלטו על הארץ ב והקימו את ממלכת הונגריה. הממלכה, שקיבלה עליה את הנצרות הקתולית, הגיעה בימי הביניים למעמד של מעצמה אזורית, אך נפלה לידי האימפריה העות'מאנית ב-1526 והייתה תחת שלטונם כ-150 שנה, לאחריהן נכבשה בידי אוסטריה ההבסבורגית. ב השיגו ההונגרים אוטונומיה נרחבת בתוך האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר תבוסת האימפריה במלחמת העולם הראשונה הפכה הונגריה, על-פי חוזה טריאנון, למדינה עצמאית. במלחמת העולם השנייה ניצבה הונגריה לימין מדינות הציר ובסופה נכבשה בידי הצבא האדום. ברית המועצות השליטה בהונגריה דיקטטורה קומוניסטית, וסייעה לדכא ניסיון התקוממות ב-1956. המשטר הקומוניסטי, שהיה מתון יחסית למדינות אחרות ב, קרס ללא אלימות ב-1989. בשנת 1999 הצטרפה הונגריה לברית נאט"ו וב-2004 ל.
פני השטח ברובם מישוריים. שני נהרות גדולים חוצים את הארץ מצפון לדרום - הדנובה והטיסה.
השפה הלאומית, הונגרית, (בהונגרית: Magyar) היא ממשפחת השפות הפינו-אוגריות ואינה קרובה לשפות של העמים השכנים. האוכלוסייה אחידה יחסית מבחינה אתנית: כ-95% מן התושבים הם ממוצא אתני הונגרי (מדיארי), והיקף ההגירה למדינה מצומצם.
הבירה, בודפשט, היא העיר הגדולה והמרכזית במדינה, בפער ניכר. כ-20% מתושבי הונגריה מתגוררים בה.
היסטוריה
הונגריה הפכה בהדרגה לממלכה גדולה ועצמאית, אשר פיתחה תרבות מרכז אירופית משלה עם קשרים לציוויליזציה המערב-אירופית. מתיאש הוניאדי שלט בהונגריה בין 1458 ל-1490. הוא חיזק את הממלכה ואת השלטון. תחת שלטונו הפכה הונגריה (ובמיוחד אזוריה הצפוניים, המהווים כיום את סלובקיה) למרכז תרבותי ואמנותי אשר הצטרף לפריחה התרבותית של תקופת הרנסאנס.
עצמאותה של הונגריה הסתיימה עם כיבושה בידי הטורקים העות'מאנים. התאריך הסמלי המקובל לכיבוש זה הוא קרב מוהאץ', שהתחולל בשנת 1526, אולם הכיבוש הושלם רק ב-1541, עם כיבוש בודה. החלקים שלא נכבשו סופחו לתחום שלטונו של ארכידוכס אוסטריה או הפכו לנסיכות טרנסילבניה העצמאית למחצה, אשר שימרה אלמנטים מן העצמאות ההונגרית. לאחר 160 שנות כיבוש טורקי שיחררו הכוחות האוסטריים את כל שטחי הונגריה שהיו תחת כיבוש טורקי. בשנת 1686 שוחררה בודה בידי צבאות הליגה הקדושה. ב-1714 שוחררו אחרוני השטחים שהיו תחת שלטון העות'מאנים.
האוסטרים, תחת שלטון בית הבסבורג, ניהלו אחר כך מאבקים נגד הכוחות ההונגריים ששאפו להקים ממלכה עצמאית. בשנים 1704 עד 1711 ניסו ההונגרים בהנהגת פרנץ ראקוצי להגיע לעצמאות, אך הובסו. מרד נוסף בשנת 1848, בעת אביב העמים, בהנהגתו של לאיוש קושוט נכשל אף הוא, לאחר שהצאר הרוסי נזעק לעזרת קיסר אוסטריה וסייע בדיכויו.
לאחר תבוסות האימפריה האוסטרית במלחמות באיטליה ונגד פרוסיה בשנות השישים של המאה התשע עשרה, הצליחו ההונגרים לקבל אוטונומיה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית, אשר החזיקה מעמד עד לתבוסתה במלחמת העולם הראשונה בשנת 1918. בסיום המלחמה נפרדו אוסטריה והונגריה ב-31 באוקטובר 1918.
במטרה להחזיר לארצו את השטחים שאבדו, כרת הורטי ברית עם אדולף היטלר בשנות השלושים. היטלר סייע להונגריה לקבל חלק מהשטחים שנמסרו לשכנותיה צ'כוסלובקיה, רומניה ויוגוסלביה, אך דרש שהונגריה תצטרף למלחמה בברית המועצות לצדו. במרץ 1944, כאשר נראה היה כי הורטי פועל להוצאתה של הונגריה מן המלחמה, כבשו צבאות גרמניה את הונגריה ב־19 במרץ 1944. אירוע זה הביא לשילוחם לאושוויץ ולמותם של למעלה מארבע מאות אלף יהודים בחודשים אפריל עד יולי 1944 בשואת יהודי הונגריה. באוקטובר 1944 הדיחה גרמניה את הורטי והעלתה לשלטון בהונגריה את פרנץ סלשי, המנהיג הקיצוני של המפלגה הפרו-נאצית "צלב החץ". הורטי נשלח למעצר בגרמניה. סלשי המשיך במלחמת חורמה נגד הרוסים, תוך שהוא טובח ביהודים שנותרו בחיים ובצוענים, עד לכיבוש כל הונגריה על ידי כוחות ברית המועצות יחד עם הצבא הרומני, בחודש אפריל 1945. לאחר המלחמה נתפס סלשי והוצא להורג עם עוד כמה ממנהיגי 'צלב החץ'.
עם סיומה של מלחמת העולם השנייה נכנסה הונגריה לשליטת ברית המועצות, והפכה לאחת ממדינות הגוש המזרחי, תחת הנהגתו של מתיאש ראקושי ואחרים. ב-1946 בוטלה המלוכה והונגריה הוכרזה "רפובליקה עממית".
ב-1953 התמנה אימרה נאג' לראשות הממשלה. נאג' הוביל רפורמות שהעלו את רמת החיים ואיפשר הקמת משקים פרטיים. הוא אולץ להתפטר מתפקידו עקב היותו מתון וליברלי ועורר מורת רוח במוסקבה. ההמונים בהונגריה, שקיוו שהרפורמות ישימו קץ לדיכוי הפוליטי ויאפשרו משטר בעל מאפיינים יותר דמוקרטיים, לא היו מוכנים לחזור לאחור, ויצאו לרחובות כדי להתנגד לעריצות.
ההונגרים, ששנאו את צבא הכיבוש הסובייטי, ראו בכך שעת כושר, ובסוף 1956 פרץ המרד ההונגרי, אולם אז הוחזר נאג' לתפקידו והמהומות שככו. למורת רוחו של המשטר במוסקבה, נסחף נאג' אחרי הלחץ המהפכני ברחוב והצהיר כי בכוונתו לכונן משטר רב-מפלגתי ולפרוש מברית ורשה. כתוצאה, שיגרה ברית המועצות כוחות צבא וכבשה את עיר הבירה. אלפים נהרגו או נמלטו, נאג' הוצא להורג, והונגריה חזרה לחסותה המלאה של ברית המועצות.
בין 1956 ל-1988 הונהגה הונגריה בידי יאנוש קאדאר, שהכניס בסוף שלטונו רפורמות מוגבלות מסוימות בכלכלה והרחיב במידת מה את חירויות הפרט. במדיניות החוץ מפלגת הפועלים שבהנהגתו המשיכה להיות נאמנה לקו הסובייטי.
במהלך הרפורמות שהנהיג מיכאיל גורבצ'וב בברית המועצות בשנות השמונים הפכה הונגריה למנהיגת התנועה שקראה לפירוק ברית ורשה ועברה למשטר דמוקרטי ולכלכלת שוק. בשנים 1989–2012 המדינה קראה לעצמה "הרפובליקה ההונגרית" והחל משנת 2012 פשוט "הונגריה". לאחר התפרקות ברית המועצות בשנת 1991, הידקה הונגריה את קשריה עם אירופה המערבית, והצטרפה לברית נאט"ו בשנת 1999 ול ב-1 במאי 2004.
ב-2006 פרצו מהומות במדינה בעקבות נאום מוקלט של ראש הממשלה פרנץ ג'יורצ'אן שבו התוודה כי מפלגתו שיקרה לבוחרים. ב-2010 עלתה לשלטון מפלגת פידס בראשותו של ויקטור אורבן. בעשור השני של המאה ה-21 ביצע ראש הממשלה ויקטור אורבן מספר מהלכים שחיזקו את המשילות ושצמצמו באופן מכוון מאפיינים של דמוקרטיה ליברלית. אורבן העיד של שלטונו שהוא שואף לבסס בהונגריה "דמוקרטיה לא ליברלית, המבוססת על יסודות לאומיים".
ב-30 במרץ 2020, עקב מגפת הקורונה, הונגריה הוכרזה תחת מצב חירום, שבמהלכו שלט אורבן בהונגריה מתוקף צווים אשר יכול היה להוציא ללא צורך באישור או דיון. החוק איפשר לאורבן להאריך את מצב החירום לפי שיקול דעתו. גורמים שונים הטילו ספק באפקטיביות המנגנונים הדמוקרטיים בהונגריה ערב מצב החירום, והאיחוד האירופי האשים את אורבן בשחיקת שלטון החוק והאיזונים והבלמים תחת שלטונו. על רקע נסיבות אלו ארגון זכויות האדם Freedom House שינה את הגדרת הונגריה בדו"ח השנתי שלו מדמוקרטיה ל"משטר כלאיים". ב-16 ביוני 2020, בוטל מצב החירום אך אושר חוק חדש שמאפשר להשיב אותו בקלות. מצב החירום הוארך מספר פעמים מנובמבר 2020 ליוני 2022. הביקורת באיחוד האירופי נמשכה והפרלמנט האירופי הצהיר כי הונגריה לא יכולה להיחשב כדמוקרטיה מלאה, אלא כאוטוקרטיה אלקטורלית.
פוליטיקה
נשיא הרפובליקה נבחר על ידי הפרלמנט כל 5 שנים והוא משמש בעיקר כתפקיד טקסי אף על פי שאחד מתפקידיו הבכירים הוא מינוי ראש הממשלה.
ראש הממשלה נבחר על ידי קואליציה בפרלמנט ואחראי על בחירת השרים לקבינט. כל מועמד לקבינט מופיע בפני ועדה פרלמנטרית (או מספר וועדות) וייעוץ וחייב לקבל אישור רשמי מהנשיא.
לאחר הבחירות ב-2010 שונה מנגנון הבחירות על ידי ביטול הסיבוב השני שהיה נהוג שם וצמצום מספר החברים בפרלמנט ב"אספה הלאומית" מ-386 ל-199. האספה הלאומית בית המחוקקים החד-ביתי (בשפה המקומית Országgyűlés). בסמכות הפרלמנט לקבל חוקים לתקן את החוקה ברוב של שני שלישים מחברי הפרלמנט ולמנות מינויים בכירים בשירות המדינה ברוב של שני שלישים מחברי הפרלמנט.
מספר המצביעים במחוזות הבחירה השונים לפרלמנט אינם מחולקים בצורה בה מספר המצביעים שווה, כך שיש 18 מחוזות בהם מספר המצביעים גבוה במעל 15% ממוצע המצביעים הארצי במחוזות, ושבעה מחוזות בהם מספר המצביעים גבוה במעל 20% ממוצע הארצי של מצביעים במחוזות. מצב זה גורם לגירעון דמוקרטי ופוגע בייצוגיות מכיוון שעל אף שמפלגת השלטון זכתה ב-135 נציגים בפרלמנט מתוך 199 (כשני שלישים מחברי הפרלמנט), שיעור המצביעים הכולל עבורה היה רק 54.13%.
במאי 2022 הכריז אורבן על מצב חירום במדינה.
חופש ביטוי ועיתונות
בשנת 2011 העבירה ממשלת הונגריה את חוק התקשורת, לפיו כל ערוצי השידור נדרשו לספק "סיקור חדשותי מאוזן", כאשר הגורם המחליט האם הסיקור מאוזן הוא ועדה בשליטת הממשלה. קנסות כבדים למפרים את החוק, וחוסר בהירות לגבי מהו "סיקור חדשותי מאוזן" סייעו לאורבן לקבל את תמיכת התקשורת המקומית. בשנים שלאחר מכן השתמש אורבן בקשריו ובתמריצים שונים כדי למנוע פרסום ומימון מכלי התקשורת שלא שיתפו פעולה עם הממשל. בדיקה של אתר החדשות ההונגרי אטלטזו שעקבה אחר ההצלחה של המהלך מבחינת אורבן, מצאה שבשנת 2015 מספר כלי התקשורת הפרו-ממשלתיים היה 31, ואילו בשנת 2019 הגיע למעלה מ-500, כאשר לאורך הדרך נסגרו כלי תקשורת בולטים אשר היו מזוהים עם האופוזיציה, ביניהם עיתון ה-Nepszabadsag המזוהה ביותר עם האופוזיציה. כלי תקשורת שמשתפים פעולה עם השלטון קיבלו במקביל פריבילגיות שונות, כמו אפשרות בלעדית להשתתף במכרזים, והימנעות מרגולציות שונות שכלי תקשורת אחרים היו כפופים להן, וכן נהנים מפרסום נדיב מטעם מוסדות ממשלתיים.
כתבים מכלי תקשורת מחוץ להונגריה מדווחים על לחצים שמופעלים עליהם, וכתבים פורשים מכלי תקשורת מקומיים מספרים על הנחיות להציג את חברי האופוזיציה באור שלילי בלבד.
גם אזרחים אשר מביעים מעל במה ציבורית ביקורת כלפי השלטון עלולים לספוג לחצים שונים מצד גופי שלטון, לרבות חשיפת מידע פרטי.
בתי המשפט
בית הדין החוקתי: הוקם בשנת 1989 בעקבות נפילת הקומוניזם בהונגריה. יש בבית הדין החוקתי חמישה עשר חברים אשר נבחרים על ידי הפרלמנט ברוב של שני שלישים לתקופה של שתים עשרה שנים.
לפרלמנט יש וועדה שבוחרת המועמדים שמובאים לאישור הפרלמנט. בעבר הוועדה כללה מספר נציגים שווה של כל המפלגות שיוצגו בפרלמנט. לאחר עליית אורבן לשלטון הוא שינה את הרכב הוועדה כך שתייצג את המפלגות בפרלמנט באופן יחסי למספר המושבים בו הם מחזיקים בפרלמנט.
עד תיקון החוקה, נהנה בית הדין החוקתי מסמכות רחבה שהועצמה מזכות עמידה בלתי מוגבלת, ביקורת חוקתית מכוח "החוקה הבלתי נראית" ביקורת על היעדר חקיקה שתיישם את עקרונות החוקה והוראות לפרלמנט לחוקק בהתאם.
בית המשפט העליון (Curia of Hungary): הוא ערכאת הערעור העליונה בהונגריה. נשיא בית המשפט העליון נבחר על ידי הפרלמנט ברוב של שני שלישים, למשך תקופה של תשע שנים. סגן נשיא בית המשפט העליון מתמנה על ידי נשיא המדינה בהמלצת נשיא בית המשפט המכהן.
בתי משפט לעניינים מנהליים
הרפורמה בה אישרה ממשלת הונגריה את הקמתה של מערכת בתי משפט חלופית בראשה עמד שר המשפטים ההונגרי, שתעסוק בהליכים מנהליים, שחיתות שלטונית, הזכות למחאה ועוד, בוטלה בעקבות ביקורת בינלאומית.
כיום, תיקים מנהליים נדונים במערכת בתי המשפט הרגילה. הסמכות לדון בהליכים מנהליים מוקנית למספר מצומצם של בתי משפט (בערכאות שונות) כאשר בית המשפט העליון הוסמך כערכאת הערעור העליונה.
ניהול הרשות השופטת
ניהול הרשות השופטת נעשה על ידי נשיא ה-NOJ אשר נבחר בידי הפרלמנט כאשר מועצת השופטים צריכה לפקח על עבודתו.
National Office for the Judiciary
אחראי על ניהול מערכת המשפט. נשיא ה-NOJ ממונה על ידי הפרלמנט ברוב של שני שלישים לתשע שנים ובהמלצת נשיא המדינה.