cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מינוטאור (סרט)
מינוטאור (Minotaur) הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1997 בבימויו של יונתן תמוז, עם דן תורג'מן ומילי אביטל בתפקידים הראשיים.
התסריט שנכתב על ידי דן תורג'מן ואירווינג ס. וייט, מבוסס בחלקו על הרומן מינוטאור של בנימין תמוז משנת 1980. העלילה בסרט מתרחשת בניו יורק במקום בלונדון.
ענת עצמון שהייתה אז אשתו של תורג'מן משחקת בסרט בתור אמו אבל היא מופיעה רק במחשבתו על זכרונות מילדותו.
היא מסבירה לו על המינוטאורוס שהיה בעל גוף של אדם וראש של שור ונידון להיכלא ולהישאר בודד בתוך הלבירינת. כך גם חייו של אלכס בהווה. הוא חי בבדידות כסוכן מוסד ומפחד שייחשף. מצד אחד הוא מחסל מחבלים ללא חמלה (השור) אך יש לו צד של חיפוש אהבה שאינו יכול לממש (האדם).
לאורך הסרט יש פלשבקים ובהם מופיעים אלכס הילד (גדי דורפמן) ואימו (ענת עצמון).
הסרט היה מועמד ל-8 פרסי אופיר: הסרט; השחקנית הראשית - מילי אביטל; הצילום - דוד גורפינקל; העריכה - זוהר סלע; המוזיקה המקורית - אמוץ פלסנר; העיצוב האומנותי - יורם שייר; עיצוב התלבושות - אפרת מירב; עיצוב הפסקול - ישראל דוד.
הסרט צולם ברובו בארצות הברית והופץ שם בשם "המוסד".
תקציר העלילה
אלכס אברמוב (דן תורג'מן) הוא סוכן מוסד בניו יורק. הוא מקבל הוראות לחסל מחבלים ממפקדו נמי (מייק בורשטיין). הוא פועל לבד ושומר על בדידות לבל ייחשף. מצד אחד הוא מחסל ללא עכבות ומצד שני הוא עורג לקשר אהבה עם אישה.
יום אחד הוא פוגש ברכבת בחורה צעירה שמוצאת חן בעיניו ועוקב אחריה עד לדירתה. הבחורה היא תיאה (מילי אביטל), סטודנטית להיסטוריה באוניברסיטה ומנגנת בפסנתר את הנעימה שגם אמו נהגה לנגן - החלק השני של הקונצ'רטו לפסנתר ותזמורת של מוצרט, ק. 488 (נעימה זו מופיעה לאורך הסרט).
הוא מתחיל לשלוח לה מכתבים אנונימיים ובהם הוא שופך לפניה את ליבו והמכתבים האלה מוצאים חן בעיניה. היא מחפשת מי בין הסטודנטים מתאים לכך ומחליטה שזה סטודנט שמכונה ג'י-אר ומתחילה לצאת אתו לשמחתו. היא משתפת בהחלטותיה את חברת הקרובה קים (כריסטין קלנר). אלכס מתגנב לנשף סטודנטים עטוי במסיכה רוקד עם תיאה ריקוד ספרדי ונעלם. אחר כך הוא מתחבר עם ג'י-אר ושניהם נוסעים ברכב המהודר של הסטודנט. סוכנים ערבים עוקבים אחריהם, אלכס יורד בדרך וג'י-אר מחוסל על ידי הערבים.
בינתיים אלכס ממשיך בחיסולים ונמי מזהיר אותו מחשיפת יתר. הוא מפוצץ בשיחת טלפון את דירתו של ברודי ומתפנה לחסל את מסעודי. הוא נפגש עם הפיזיקאי ד"ר קסלר (אנטול קונסטנטין) נותן לו כסף ומקבל צילומים והוראות על מקום הימצאו.
בניסיון החיסול הוא נפצע קשה ומסעודי ואנשיו מתחמקים. הקשר עם תיאה ניתק. תיאה השבורה מתחברת עם המרצה להיסטוריה ניקוס (ג'ורג' קוראפייס) והם מקיימים יחסים. אלכס מועבר לישראל ועולה לקבר אמו (ענת עצמון) שהייתה פסנתרנית והתאבדה. בניגוד להוראות מפקדו הוא פודה את חסכונותיו בבנק וחוזר לארצות הברית לדאבונם של נמי ושל ראש המוסד (אשר צרפתי).
גלגל המזל (קלף טארוט)
גלגל המזל הוא קלף מספר 10 בארקנה הגדולה של קלפי הטארוט.
משמעות הקלף
הקלף מייצג את הדינמיות של החיים והגורל, שינויים ותהפוכות.
אדוארד הריסון קומפטון
אדוארד הריסון קומפטון (באנגלית: Edward Harrison Compton; 11 באוקטובר 1881 – 6 במרץ 1960) היה צייר נוף ומאייר גרמני ממוצא אנגלי.
ביוגרפיה
קומפטון נולד בפלדפינג בבוואריה עילית, גרמניה, בנו השני של צייר הנוף אדוארד תיאודור קומפטון. את הכשרת האמנות המוקדמת שלו קיבל מאביו, ולאחר תקופת לימודים בלונדון בבית הספר המרכזי לאומנויות ומלאכות התיישב בבוואריה.
קומפטון הציג בגלריות במינכן ובברלין, וגם באנגליה באקדמיה המלכותית בלונדון ובברדפורד.
הוא נפטר בפלדאפינג ב -1960.
היו לו שתי אחיות, שתיהן אמניות: מריון קומפטון, הציירת פרחים ודומם, ודורה קיל-קומפטון, ציירת פרחים והרים.
הריגת איאד אל-חלאק
הריגתו של איאד אל-חלאק היא אירוע שהתרחש ב-30 במאי 2020, בו נורה למוות תושב מזרח ירושלים, איאד אל-חלאק, צעיר פלסטיני שאובחן על הרצף האוטיסטי בתפקוד נמוך, בידי שוטרי משמר הגבול, שחשדו שהוא מחבל. בבית המשפט המחוזי בירושלים זוכה השוטר היורה לאחר שהתקבלה טענתו להגנה עצמית מדומה בשל טעות במצב הדברים.
פרטי המקרה
איאד אל-חלאק (בערבית: إياد الحلاق; בתעתיק מדויק: איאד אלחלאק) היה גבר פלסטיני בן 32 שאובחן על הרצף האוטיסטי והיה מאושפז במרכז עמותת "אלווין" המיועד לצעירים עם מוגבלות בעיר העתיקה בירושלים, אליו היה מגיע מדי יום.
ב-30 במאי 2020, סמוך לשעה 6:00 בבוקר, הבחינו שני שוטרים באל-חלאק והתנהגותו עוררה אצלם חשד. במצלמות האבטחה נראה איאד הולך מספר צעדים ברחוב שער האריות, ולפתע פונה שמאלה אל מתחת לקשת האבן המובילה לשער השבטים. לאחר כ-8 שניות חזר לרחוב שער האריות כשהוא מביט לצדדים, ידו הימנית מורמת מעט, והמשיך ללכת ברחוב. השוטרים חשבו שהם רואים את אל-חלאק מחזיק אקדח בידו ומתצפת לעברם. הם דיווחו בקשר על מחבל עם אקדח ורצו לכיוונו. בתגובה, הוא נמלט ונעלם מעיניהם.
בעקבות הדיווח, מפקד במשמר הגבול שהיה במשמרת באותה שעה רץ וזיהה את אל-חלאק ברחוב ויה דולורוזה. הוא עקף את שני השוטרים וצעק לו לעצור. אל-חלאק המשיך לרוץ, והמפקד ירה לעברו שני כדורים, שלא פגעו בו. אל-חלאק נכנס בבהלה למתחם אשפה סמוך, שאינו מתועד במצלמות. לוחם מג"ב נוסף שהגיע ונכנס למקום ירה לעבר אל-חלאק ופגע בפלג גופו העליון בכדור אחד. כתוצאה מהירי אל-חלאק נפל לרצפה. לאחר ששאר הכוחות הגיעו למקום וקראו להפסיק את הירי, זיהה הלוחם את איאד מבצע תנועה, ופירש זאת כניסיון לשלוף אקדח. הלוחם ירה באל-חלאק בשנית ופגע בפלג גופו העליון בכדור נוסף.
ורדה אבו חדיד, מדריכה מטעם מרכז אלווין, אמרה ששמעה את היריות ולכן נכנסה לחדר האשפה לפני אל-חלאק. לדבריה, הוא צלע אחריה לחדר האשפה
לדברי המדריכה, לאחר שנקבע מותו של אל-חלאק ערכו חיפוש על גופה ולקחו אותה לתחנת משטרה, שם עברה חיפוש בהפשטה לפני שנלקחה לחקירה במגרש הרוסים.
חקירת האירוע
לאחר האירוע ערכה המשטרה חיפוש בביתו.
שני השוטרים שהיו מעורבים באירוע נחקרו באזהרה במח"ש, וצו איסור פרסום הוטל על שמם וזהותם.
אף על פי שברחוב בו נורה אל-חלאק מוצבות מספר מצלמות אבטחה, המשטרה לא פרסמה במשך זמן רב את תיעוד הירי. לדברי מח"ש והמשטרה, הירי לא נקלט במצלמות האבטחה. למרות זאת, באפריל 2021 פורסם תיעוד ממצלמות האבטחה בו נראים השוטרים פותחים בריצה אחרי אל-חלאק בכלי נשק שלופים.
ב-26 באוגוסט נסגר שער האשפות שבעיר העתיקה לשם שחזור אירוע הירי באל-חלאק, כחלק מחקירת האירוע המתנהלת במח"ש.
ב-22 בספטמבר הגישה משפחתו של אל-חלאק עתירה לבג"ץ כנגד מח"ש וכנגד פרקליטות המדינה, בה היא מבקשת מאלה להסביר מדוע עדיין לא התקבלה החלטה בדבר העמדתם לדין של החשודים בירי.
ב-16 ביוני 2021 הוגש כתב אישום נגד השוטר שירה פעמיים באל-חלאק, באשמת המתה בקלות דעת. ב-6 ביולי 2023 זיכה בית המשפט המחוזי בירושלים את השוטר מהעבירה, וקבע שהשוטר פעל מתוך "הגנה עצמית מדומה", כלומר טעות במצב הדברים שגרמה לו לחשוב שנשקפת מאל-חלאק סכנה מיידית.
תגובות של אנשי ציבור
הריגתו של איאד אל-חלאק עוררה זעם רב בקרב הציבור הערבי. ח"כ איימן עודה הגדיר את האירוע כרצח, וח"כ אחמד טיבי תיאר את האירוע כפשע חמור. גם בציבור היהודי נמתחה ביקורת רבה על הריגתו.
השר לביטחון הפנים, אמיר אוחנה, הביע צער על מותו של אל-חלאק והוסיף: אוחנה אף תכנן לבקר את המשפחה השכולה, אך ביטל את הביקור בשל התנגדות האב.
ראש הממשלה החלופי, בני גנץ, אמר בישיבת הממשלה:
נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות וארגון "בזכות" הגיבו בדרישת מתן הכשרה להתמודדות עם אנשים עם מוגבלות, לכלל השוטרים.
רבה של ירושלים לשעבר, הרב אריה שטרן, הגיע בימי האבל לביקור ניחומים בלוויית משלחת של נציגי עיריית ירושלים. הם התקבלו על ידי המשפחה, השייח איברהים אבו אל אווהא משכונת ראס אל עמוד ומוכתר הכפר סילוואן דאוד סיאם.
חבר הכנסת לשעבר מהליכוד, יהודה גליק, גינה את הרג הצעיר והגיע לנחם את משפחתו. בצאתו מבית המשפחה, הוא הותקף ופונה לבית החולים שערי צדק כשמצבו מוגדר קל.
שבוע לאחר המקרה, ראש הממשלה בנימין נתניהו אמר בפתח ישיבת הממשלה:
בפברואר 2022 בעת שהתקיים בירושלים דיון במשפטו של השוטר, עמדו ראש מפלגת עוצמה יהודית איתמר בן גביר ומספר מאנשיו מול בית המשפט בקריאות "שוטר לא פושע". בן גביר צעק על אמו של אל-חאלק.
שיח ציבורי
היותו של איאד אל-חלאק צעיר על הרצף האוטיסטי הביא לרחש בקרב קהילת האוטיסטים ובני משפחותיהם, במאמרי דעה ותגובה שפורסמו ברשת וניסו לתאר את מצוקתו ברגעיו האחרונים. מותו הטרגי העלה לכותרות בין היתר את אחד האתגרים הגדולים של צעירים אוטיסטים: התמודדות עם שונות נוירולוגית בסביבת אנשים שאינם מכירים את הלקות או מתקשים לזהותה. על רקע האירוע התקיים שיח ער בנושא, ברשתות החברתיות ובתקשורת, בניסיון להבין ולהסביר את התופעה ודרכי ההתמודדות עמה.
הקמת ועדה בין-משרדית
על רקע האירוע ובעקבות שורת מקרים שבהם נפגעו אנשים עם מוגבלויות על ידי גורמי אכיפה, הוקמה ועדה בין-משרדית ביוזמתו של נשיא המדינה ראובן ריבלין ובראשותו של מנכ"ל משרד הרווחה, אביגדור קפלן, לשיפור התמודדות כוחות האכיפה במפגש עם אנשים עם מוגבלויות.
לוועדה הוקמו שלוש ועדות משנה, בהן נציגים של משרדי העבודה והרווחה, המשפטים, הבריאות, החינוך, בית הנשיא, וכן אנשים עם מוגבלות, ארגונים חברתיים ואנשי מקצוע. ועדות המשנה קיימו עם הקמתן כמה דיונים בהשתתפות נציגי המשרד לביטחון הפנים והמשטרה. במהלך אוגוסט 2020 הפסיקו להשתתף בוועדות הללו נציגי המשטרה והמשרד לביטחון פנים, דבר אשר גרר ביקורת מצד גורמים המשתתפים בוועדה.
בין המלצות הוועדה, בנוכחות שר המשפטים, מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים, ומ"מ המפכ"ל, הוסכם שיש להוסיף להכשרת השוטרים יחידת לימוד בנושא סימני זיהוי של אנשים עם מוגבלות, ולהגביר את כלל ההדרכות בנושא מפגש עם בעלי מוגבלויות בכל מגזרי השיטור, סיור ומג"ב. הוסכם שיחידות לימוד אלו יכתבו בשיתוף אנשי מקצוע ממשרד הבריאות ומשרד הרווחה.
הפגנות
במשך חודשים לאחר הריגתו של אל-חלאק, התקיימו הפגנות נגד אלימות משטרתית במספר מקומות ברחבי הארץ. הפגנות בשם "צדק לאיאד" נערכו בשער שכם, ביפו, ומול ביתו של השר לביטחון פנים אמיר אוחנה בתל אביב. הפגנות נוספות נערכו בירושלים ובחיפה, תחת הסיסמה "חיי פלסטינים חשובים", באופן הקושר את הפרשה לרצח ג'ורג' פלויד ולתנועת "חיי שחורים חשובים". במקביל התקיימה הפגנה מול משרדי מח"ש בירושלים בדרישה לפרסם את הסרטון המתעד את מותו של אל-חלאק. בהפגנה שהתקיימה בכיכר רבין נגד הסיפוח והחלת תוכנית טראמפ, בה השתתפו אלפי מפגינים נערכה דקת דומיה לזכרו של אל-חלאק.
עם התפתחות המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים וחמש והמחאה נגד בנימין נתניהו, החלו להישמע גם בהן קריאות "צדק לאיאד", לצד הקריאה "צדק לסלומון טקה".
קמילה בל
קמילה בל רות' (באנגלית: Camilla Belle Routh; נולדה ב-2 באוקטובר 1986) היא שחקנית קולנוע אמריקאית.
ביוגרפיה
היא למדה בבית הספר מרלבורו (אנ'), בית ספר תיכון עצמאי לבנות-בלבד בלוס אנג'לס.
משחק
מאז 1993 החלה לשחק כילדה. הופעתה הראשונה הייתה בסרט הטלוויזיה מ-1993 "Trouble Shooters: Trapped Beneath the Earth". סרטה הראשון היה "נסיכה קטנה" מ-1995 בתור ג'יין.
ב-1997 השתתפה בסרט "פארק היורה: העולם האבוד", הסרט השני בסרטי פארק היורה מאת סטיבן ספילברג בתפקיד הילדה קייטי באומן שהותקפה בידי להקת קומפסוגנתוסים אך ניצלה. בשנה לאחר מכן שיחקה בסרט "קסם מעשי" והופיעה בסדרה "ווקר" עם צ'אק נוריס. כמו כן הופיעה לצד סטיבן סיגל בסרט "הפטריוט" בתור הולי מקלארן, תפקיד עליו הועמדה ל"פרס השחקנים הצעירים" (Young Artist Award) בשנת 1999.
בשנת 2000 קיבלה תפקיד ראשי בסרט הדרמה "Rip Girls" בתפקיד סידני מילר. גם עליו הועמדה לפרס השחקנים הצעירים.
בשנת 2008 שיחקה בסרט ההרפתקאות "10,000 לפני הספירה" של רולנד אמריך בתפקיד אוולט, אשתו של דלה והיחידה שניצלה ממתקפת שבט הלוחמים. בשנה שלאחר מכן שיחקה בסרט המדע הבדיוני" פוש" לצד כריס אוונס, דקוטה פנינג ודג'ימון הונסו בתור קירה הדסון.
בשנת 2014 השתתפה בקומדיה "Cavemen", לצד צ'אד מייקל מאריי. בשנת 2016 השתתפה בקומדיה "Sundown", לצד שרה פקסטון.
שבנת 2019 ביצעה הופעת אורח בסדרה הקומית "פני בובה" ברשת הולו.
בשנת 2022 שיחקה לצד מייק קולטר בסרט הדרום-קוריאני "קרטר" שעלה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס".
חיים אישיים
משנת 2008 עד ל-2009 בל הייתה בזוגיות עם הזמר ג'ו ג'ונאס; הם הכירו כשהיא הופיעה בקליפ לשיר "Lovebug" של האחים ג'ונאס.
ריק לארסן
ביוגרפיה
לארסן נולד בעיר ארלינגטון השוכנת בצפון-מערב וושינגטון, ולמד באוניברסיטה הפסיפית-לותרנית (Pacific Lutheran University) ובאוניברסיטת מינסוטה, ולבסוף השלים את לימודיו הגבוהים עם תואר שני ביחסי ציבור. בעבר עבד כמנהל שירותי הציבור באיגוד רופאי השיניים של מדינת וושינגטון וכשדלנות ציבורי עבור רופאי השיניים במדינה. בהמשך עבד כפקיד לענייני פיתוח כלכלי בנמל אוורט. לארסן המשיך לכהן במועצת מחוז סנוהומיש בטרם הכריז על התמודדותו לקונגרס האמריקאי.
בשנת 2000 התמודד לראשונה אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השני של וושינגטון. בבחירות אלה גבר על ג'ק מטקלף, נציג המחוז מטעם המפלגה הרפובליקנית, אחרי שגרף 50% מקולות הבוחרים.
לארסן הושבע לתפקידו בבית הנבחרים ב-3 בינואר 2001. כחבר האגף המרכזי במפלגה הדמוקרטית, "הדמוקרטים החדשים", לארסן הוציא לעצמו מוניטין של חבר קונגרס מתון הפונה לבוחרים מתנדנדים ומכריעים במחוז החוף התחרותי מבחינה פוליטית שבפפינה הצפון-מערבית של מדינת וושינגטון. הוא עדיין שומר על תמיכה מקהילות המקיפות את ערי הנמל בלינגהאם ואוורט. ב-2007 הביע התנגדות לקריאות שתמכו בפתיחת הליך הדחה נגד נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש. בנובמבר 2009 הצביע בעד חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. לארסן תחילה התנגד לאישור השימוש בכוח מזוין נגד עיראק במהלך 2002, אך בהמשך נמלך בדעתו וב-2006 הביע תמיכה בהמשך מלחמת עיראק.
בקונגרס ה-117 של ארצות הברית חבר לארסן בוועדת הכוחות המזוינים ובוועדת התחבורה והתשתיות של בית הנבחרים, ובנוסף משרת כיושב ראש ועדת המשנה לענייני תעופה של ועדת התחבורה.
שכונת יוספטל
שכונת יוספטל היא שכונה בצפון־מזרח כפר סבא, הנקראת על שם גיורא יוספטל. זוהי אחת מהשכונות הוותיקות בכפר סבא, המונה כ־5,000 תושבים לערך. יוספטל מדורגת במדד החברתי-כלכלי בציון 4/10, והיא השכונה בעלת הדירוג הנמוך ביותר בכפר סבא. בשנות ה־2000 ואילך החלו בשכונה תהליכי התחדשות עירונית נרחבת, בעיקר בחלקים המערביים שלה.
היסטוריה
יוספטל הוקמה כמעברה בתחילת שנות ה-60, שנועדה לקלוט עולים מארצות ערב. בתחילת 1962 החלה הבניה בשכונה, במטרה להקים בה כ-1,000 יחידות דיור. בשכונה נבנו שיכונים בדמות בנייני רכבת, בעלי שלוש או ארבע קומות, וגם בתים צמודי קרקע. השכונה אוכלסה בראשיתה בעיקר על ידי משפחות דתיות, יוצאי עדות המזרח. במשך שנים הייתה השכונה נחשבת לשכונה נחשלת בעלת אחוזי פשיעה גבוהים, והעירייה הזניחה את הטיפול בה ובבעיות האלימות והפשיעה בה. בשנות ה-70 הוקם בשכונה בית האבן, מבנה ערבי ישן שנותר מכפר סבא הערבית שנכבשה ב-1948, והוסב למרכז נוער, בניסיון למשוך בני נוער בשכונה המזרחית הרחק מעולם הפשע.
בשנות ה-80 הוקם גם בית ספר ע"ש דוד רמז מדרום לשכונה, שהיה למשך תקופה ארוכה בית ספר לילדי השכונות המזרחיות יוספטל וקפלן, שסבל מסטיגמות של בית ספר עברייני ועני. כדי להתמודד עם הסטיגמות הללו, הוחלט להרחיב אותו ולקלוט אליו גם את תלמידי השכונה החדשה הדרים, שהוקמה בתחילת שנות ה-90, כך שנוצרה אינטגרציה בין ילדי השכונה החדשה והמבוססת יותר לבין ילדי השכונות המוחלשות.
בשנות ה-90 החלה קליטה רחבה בשכונה של עולים מברית המועצות ומאתיופיה. כיום יוספטל היא השכונה בעלת ריכוז עולי אתיופיה הגבוה בכפר סבא. בשנות ה-2000 החלו תהליכים של התחדשות עירונית בשכונה, ופרויקטים של פינוי בינוי החלו להתבצע באזורים הדרומיים של השכונה, בסמוך לגבול עם שכונת הדרים. באזורים הפנימיים יותר של השכונה, לעומת זאת, הבתים נותרו כשהיו, על אף שנוספו מתקנים לשירות הציבור כדוגמת מגרשי ספורט, גינות כלבים והתעמלות. על אף הטענות שהושמעו על ג'נטריפיקציה בשכונה, בסקר שנערך בשכונה נמצא כי 90% מהתושבים בשכונה תומכים ורוצים את ההתחדשות העירונית.
כיום יוספטל היא עדיין השכונה הענייה בכפר סבא, וסובלת מנתוני הפשיעה הגבוהים ביותר בעיר.
יורם אטינגר
יורם אטינגר-איתן (נולד ב-1945) הוא דיפלומט ואיש עסקים ישראלי העומד בראש חברת US-Israel Opportunities, המתמחה ביחסי ארצות הברית–ישראל. כיהן בעבר כקונסול וציר בשגרירות ישראל בארצות הברית וכמנהל לשכת העיתונות הממשלתית.
קורות חייו
אטינגר נולד בישראל להורים יוצאי מזרח אירופה שעלו ארצה במסגרת העלייה החמישית בשנות ה-30 של המאה ה-20. הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת טקסס באל פאסו (1969) ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת UCLA (ב־1972).
מאמצע שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-80 הקים וניהל יחידה לחקר המזרח התיכון במסגרת שירות המדינה. בין השנים 1985 – 1988 כיהן בתפקיד קונסול ישראל בדרום מערב ארצות הברית, שבסיסה היה ביוסטון טקסס. בין השנים 1988–1989 כיהן בתפקיד מנהל לשכת העיתונות הממשלתית. לאחר מכן, בין השנים 1989 – 1992, כיהן בתפקיד ציר בדרגת שגריר לענייני הקונגרס האמריקאי בשגרירות ישראל בוושינגטון.
כיום עומד אטינגר בראש חברת "US-Israel Opportunities" המספקת שרותי ייעוץ עסקי ומדיני בתחום יחסי ארצות הברית–ישראל. בנוסף, הוא חבר ב"צוות האמריקאי-ישראלי למחקרים דמוגרפיים", העוסק בבדיקת המצב הדמוגרפי בישראל ובמיוחד בשטחי יהודה ושומרון ורצועת עזה. חברי צוות המחקר טוענים כי האיום הדמוגרפי עליו מצביעים חוקרים שונים ובהם פרופ' ארנון סופר - איננו נכון - והנתונים עליו הוא מבוסס, שגויים. לדעתו, בשנים האחרונות, התהפכה המגמה והדמוגרפיה פועלת לטובת היהודים. הוא גם מצביע על ליקויים רבים ומהותיים בשיטת מניין האוכלוסין של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה וסובר כי מספר הפלסטינים ביהודה ושומרון קטן משמעותית מהנטען. מאמריו ומחקריו של אטינגר מפורסמים בבימות מגוונות בישראל ובארצות הברית, והוא מעביר הרצאות במסגרות שונות.
אטינגר נשוי לאורה, אב לשלוש בנות ומתגורר בירושלים.
Amazon S3
Amazon S3 (ראשי תיבות של Amazon Simple Storage Service) הוא שירות אחסון ענן של Amazon Web Services של חברת אמזון האמריקנית. S3 מיועד לאחסון קבצים, ומנהל אותם בתצורה של אחסון מבוסס אובייקטים (Object storage), תוך שימוש בממשק גישה מבוסס Web service. השירות הושק בשנת 2006 והפך תוך מספר שנים לנפוץ מאוד. עקב כך, החלו להופיע מוצרי צד שלישי ומוצרי אחסון מתחרים שהציעו גם הם ממשק המתבסס על ממשק S3.
S3 מתאים לאחסון של כל סוג קובץ בעלות זולה יחסית, ומתאים לשימושים של יישומי רשת, גיבוי, התאוששות מאסון, ארכיון מידע, כריית מידע בהיקפי Big data ולאחסון ענן כחלק ממחשוב ענן היברידי. הסכם תנאי השירות של אמזון מבטיח זמינות של השירות במשך 99.9% מהזמן, כלומר כ-43 דקות השבתה לחודש.
אמזון אינה מדווחת באופן שוטף על היקף השימוש ב-S3, אך בשנת 2013 דיווחה על שני טריליון אובייקטים ו-1.1 מיליון גישות בשנייה.
מאפיינים
מערכת הקבצים של S3 שטוחה, בשונה מההיררכיה המקובלת במערכות קבצים של מערכות הפעלה של מחשבים. יחידת האחסון הבסיסית היא אובייקט, ולכל אובייקט יש מפתח ייחודי שהמשתמש קובע על מנת לזהות אותו. מבנה מבוסס אובייקטים מאפשר ל-S3 לספק סילומיות (scalability) בלתי מוגבלת מבחינת הארכיטקטורה, זמינות גבוהה וזמן השהיה נמוך.
הדרך היחידה לאגד קבוצה של אובייקטים היא באמצעות שיוך למבנה המכונה Bucket. ל-bucket שני תפקידים מרכזיים. האחד, לאפשר ניהול רשימת בקרת גישה (ACL) המשותפת לכל האובייקטים ב-bucket. השני, לאפשר ניהול של מספר גרסאות לאותו אובייקט. הגישה לאובייקטים מתבצעת רק דרך ממשק תכנותי מסוג REST או ממשק תכנות היישומים של AWS (AWS SDK). גודל האובייקטים מוגבל לחמישה טרה בייט וגודל המטא-דאטה לשני קילו בייט. גודל אובייקט רומז שגודל bucket אופייני דומה לגודלה של מערכת קבצים מסורתית, ולכן ניהול ACL משותף לכל ה-bucket שקול לניהול ACL בודד לכל מערכת הקבצים במערכת הפעלה של מחשבים.
דוגמה ל-URL גישה לאובייקט S3 (באמצעות HTTP GET):
מחלקות אחסון
אמזון מציעה כמה מחלקות אחסון אפשריות ב-S3, בהתאם לדרישות הזמינות, העמידות והביצועים של האפליקציה המתבססת על השירות:
מארי סטילמן
מארי אופרוזין ספרטלי (יוונית: Μαρία Ευφροσύνη Σπαρτάλη), לימים סטילמן (10 במרץ 1844 – 6 במרץ 1927), הייתה ציירת בריטית בדור השני של האחווה הפרה רפאליטים. אף על פי שעבודתה עם האחווה החלה כדוגמנית, עד מהרה היא הפכה לאמנית מכובדת.
חיים אישיים
בשנת 1870 פגשה מארי ספרטלי את העיתונאי והצייר האמריקני ויליאם ג'יימס סטילמן. הזוג דיגמן בעבר לדנטה גבריאל רוזטי בתמונות דנטה המפורסמות שלו. למרות היותה אמנית בעצמה, מארי מעולם לא שימשה לבעלה כדוגמנית. הזוג התחתן בשנת 1871 בניגוד לרצונו של אביה, וגרם לשבר במשפחה שלעולם לא הגליד לחלוטין.
ויליאם היה כתב חוץ של "הטיימס", ולכן בני הזוג חילקו את זמנם בין לונדון לפירנצה (1878-1883), ומאוחר יותר ברומא (1889–1896).
לזוג נולדו שלושה ילדים שלהם שגדלו לצד שלושת ילדיו האחרים של ויליאם מנישואים קודמים. ויליאם סטילמן נפטר בשנת 1901.
מארי סטילמן נפטרה במארס 1927 באשברן פלייס בדרום קנזינגטון, ארבעה ימים מיום הולדתה ה-83.
מארי סטילמן נשרפה בבית קברות ברוקווד.
אמנות וקריירה
מארי סטילמן הידועה בזכות המורשת והיופי היווני שלה, יחד עם בני דודיה, מארי זמבקו ואגליה קורוניו, נודעו ביחד בקרב החברים כ"שלושת האלות", על שם האלות במיתולוגיה היוונית (אגלאיה, אופרוזיה ותאליה). מלבד היופי, הייתה מארי דמות מרשימה, בגובה 1.9 מטר ובשנותיה המאוחרות יותר, הייתה לבושה תמיד בשחור, ומושכת בכוונה תשומת לב רבה.
בביתו של איש העסקים יווני בדרום לונדון, פגשה מארי לראשונה את האמן ג'יימס אבוט מקניל ויסלר והמחזאי אלגרנון צ'ארלס סווינבורן. הפגישה השאירה רושם, שכן דווח כי סווינבורן אמר כי "היא כל כך יפה שאני רוצה לשבת ולבכות".
הפרה-רפאליטים
בשנת 1864 הציג ויסלר את מארי סטילמן בפני האמן הטרום רפאלי דנטה גבריאל רוזטי. היא החלה לדגמן בשבילו וכשמארי הביעה עניין ללמוד לצייר הוא הפנה אותה לפורד מדוקס בראון. במהלך חמש השנים הבאות הזוג פיתח קשר קרוב, כמעט משפחתי.
מבין הדוגמניות שלו, אמר בראון כי סטילמן הייתה "האינטלקטואלית ביותר", ושמרה על כבוד עמוק ליצירתה, המתועדת בהתכתבויותיהם. עד שנת 1870, מארי סטילמן החליטה לעסוק באמנות במקצועיות ובעזרת המנחה שלה ביצעה את המכירה הראשונה שלה עבור 40 גינאה.
סגנון
בגלל קשריה הקרובים לאחווה מארי סטילמן מזוהה לעיתים קרובות כחלק מהדור השני של התנועה. לדברי הנרי ג'יימס, "היא ירשה את המסורות ואת המזג של יחסי הציבור המקוריים ... אבל היא נכנסה למורשת שלה בזכות גישה טבעית. היא פרה רפאליטית ספונטנית, כנה ותמימה."
עם זאת, ייתכן ומארי סטילמן, יכולה להיחשב גם כמייצגת סימבוליזם מכיוון שהדמויות שלה" יש בהן חוסר תנועה, שתיקה, תנוחה מושעית, היסוס איטי בתנועות הנדירות שלהן, מה שגורם להן להידמות למשהו סהרורי" רוזטי עצמו שיבח את סטילמן על יכולתה להחדיר בדמויותיה רגש, ובכך העלתה אותן למשהו יותר מאשר דימויים גרידא.
השפעות אחרות בקריירה
בשנת 1873 חלתה בתה הצעירה, אפרוסין "אפי", ואחותה כריסטינה. מארי סטילמן כתבה לפורד מדוקס בראון כי היא עסוקה בבריאותן והרגישה "חלשה מכדי לצייר". בהמשך היא הבהירה כי בכל פעם שהיא עבדה מצאה את עצמה חושבת ​​על אחותה החולה. בגלל זה, היא לקחה פסק זמן מציור, אולם מדוקס-בראון תמיד חשב שהיא הפסיקה לצייר בגלל קנאתו של בעלה בקריירה המוצלחת שלה.
לצד בעלה, מארי סטילמן התגוררה מספר שנים בפירנצה, איטליה. היא קיבלה השראה רבה מהעיר הסובבת אותה ניתן לראות בצורה הבולטת ביותר בנושאים שלה. בהיותה בעיר של דנטה אליגיירי, היא תיארה סצינות רבות מהקומדיה האלוהית, תוך התמקדות בעיקר ברומנטיקה בין דנטה לביטריס.
תערוכות
נושאי ציוריה היו אופייניים לפרה-רפאליטים: דמויות נשיות, סצינות משייקספיר, אנשי דת, דנטה ובוקאצ'ו וגם נופים איטלקיים. היא הציגה בגלריית דודלי בשנת 1875, אחר כך בגלריה גרוסוונור, ובגלריה החדשה. באקדמיה המלכותית, ובגלריות שונות במזרח ארצות הברית, כולל תערוכת המאה בפילדלפיה בשנת 1876.
מארי סטילמן הציגה את עבודותיה בארמון האמנויות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
מופע רטרוספקטיבי של עבודתה התקיים בארצות הברית בשנת 1982, ומופע נוסף במוזיאון האמנות של דלאוור בשנת 2015.
התערוכה האחרונה עברה לבריטניה בשנת 2016, ונפתחה בגלריה ווטס קומפטון ליד גילדפורד בסורי ב־1 במרץ. 2016 עד 5 ביוני 2016.
הפסטיבל האולימפי האירופי לנוער
הפסטיבל האולימפי לנוער אירופי (באנגלית: The European Youth Olympic Festival (EYOF)) הוא אירוע אירופי של תחרויות ספורט רב-ענפיות המתרחש מדי שנתיים בו משתתפים בני נוער מ-50 המדינות החברות בוועדים אולימפיים אירופיים. בשונה מהמשחקים האולימפיים, אירוע הספורט מתרחש בקיץ, ובחורף באותה שנה.
ישראל בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער
ישראל השתתפה לראשונה בפסטיבל הקיץ שנערך בבאת', בריטניה בשנת 1995. שנתיים לאחר מכן, ישראל השתתפה לראשונה בפסטיבל החורף שנערך בסונדסוואל, שוודיה בשנת 1997.
באת' 1995
ישראל דורגה במקום שישי כללי, לאחר שזכתה ב-4 מדליות זהב, מדליית כסף ומדליית ארד.
ליסבון 1997
ישראל דורגה במקום 31 כללי, לאחר שזכתה בשתי מדליות, כסף וארד.
אסביירג 1999
ישראל דורגה במקום 11 כללי, לאחר שזכתה ב-3 מדליות זהב ו-3 מדליות ארד.
מורסיה 2001
ישראל דורגה במקום 19 כללי, לאחר שזכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית ארד.
פריז 2003
ישראל דורגה במקום 25 כללי, לאחר שזכתה במדליית זהב ובמדליית ארד.
ליניאנו סאביאדורו 2005
ישראל דורגה במקום 17 כללי, לאחר שזכתה בשתי מדליות זהב, מדליית כסף וב-3 מדליות ארד.
בלגרד 2007
ישראל דורגה במקום 30 כללי, לאחר שזכתה במדליית כסף ובשתי מדליות ארד.
טמפרה 2009
ישראל דורגה במקום 33 כללי, לאחר שזכתה במדליית כסף ובמדליית ארד.
טרבזון 2011
ישראל דורגה במקום 27 כללי, לאחר שזכתה במדליית זהב ובמדליית ארד.
אוטרכט 2013
משלחת ישראל כללה 31 ספורטאים ודורגה במקום 17 כללי, לאחר שזכתה בשתי מדליות זהב ובשתי מדליות ארד.
טביליסי 2015
משלחת ישראל כללה 30 ספורטאים, ודורגה במקום ה-32 בדירוג המדליות הכללי.
גיור 2017
משלחת ישראל למשחקים כללה 36 ספורטאים (18 נערות ו-18 נערים). המשלחת זכתה במדליית זהב בג'ודו ובשלוש מדליות כסף בשחייה.
- גפן פרימו זכתה במדליית זהב בג'ודו במשקל עד 52 ק"ג - לאה פולונסקי זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לנערות גיל 16–18 בתוצאה של 2:16.19 דקות.  - רביעיית השליחים (דוד גרצ'יק, רון פולונסקי, גל כהן גרומי ומיכאל סמירנוב) במשחה ל-4x100 מטר מעורב זכתה במדליית כסף בתוצאה של 3:46.60 דקות.  - רביעיית השליחים (דוד גרצ'יק, לאה פולונסקי, גל כהן גרומי ואנסטסיה גורבנקו) במשחה ל-4x100 מטר מעורב משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) זכתה במדליית כסף בתוצאה של 3:59.99 דקות.
באקו 2019
משלחת ישראל למשחקים כללה 36 ספורטאים (15 נערות ו-21 נערים). המשלחת זכתה במדליית זהב באתלטיקה ומדליית ארד בשחייה.
- אדיסו גואדיה זכה במדליית זהב בריצת 3000 מטר. - אדם מראענה זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.63 שניות.
באנסקה ביסטריצה 2022
משלחת ישראל למשחקים כללה 44 ספורטאים (20 נערות ו-24 נערים). המשלחת זכתה ב-8 מדליות (4 מדליות זהב, מדליית כסף ו-3 מדליות ארד) בארבעה ענפי ספורט שונים, הישג שיא למשלחת ישראל בפסטיבל הקיץ.
אתלטיקה
- נועם ממו זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 47.60 שניות (שיא ישראל עד גיל 20).
ג'ודו
- כרם פרימו זכתה במדליית זהב במשקל עד 63 ק"ג - יולי מישינר זכתה במדליית כסף במשקל עד 78 ק"ג - רועי רובינשטיין זכה במדליית ארד במשקל עד 55 ק"ג - רוברט סורקין זכה במדליית ארד במשקל עד 66 ק"ג - נבחרת הג'ודו הקבוצתית זכתה במדליית ארד בתחרות המעורבת.
התעמלות מכשירים
- דימה דוצנקו זכה במדליית זהב בתרגיל המתח עם 13.633 נקודות.
שחייה
- אוקאן גולדין זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.66 שניות.
פריולי ונציה ג'וליה 2023
משלחת ישראל למשחקים כללה 2 ספורטאים (נערה ונער). ביום התחרויות החמישי, המחליק האומנותי ניקיטה שייקו זכה במדליית זהב ראשונה בענפי החורף בפסטיבל עבור מדינת ישראל.
- ניקיטה שייקו זכה במדליית זהב בהחלקה אומנותית עם ציון של 190.98 נקודות.
מריבור 2023
משלחת ישראל למשחקים כללה 51 ספורטאים (25 נערות ו-26 נערים). המשלחת זכתה ב-5 מדליות כסף בשלושה ענפי ספורט: אתלטיקה, שחייה וסקייטבורדינג.
אתלטיקה
- עידו פרץ זכה במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.70 שניות
סקייטבורדינג
- שני פז זכתה במדליית כסף בסטריט עם 163.16 נקודות - יעקב טראל זכה במדליית כסף בסטריט עם 222.20 נקודות
מדליות המשלחת הישראלית לפי פסטיבלים
פסטיבלי קיץ width="20px"|
פסטיבלי חורף
DNA עתיק
DNA עתיק (aDNA) הוא DNA שמבודד מדגימות עתיקות. עקב תהליכי ההתיישנות שעובר החומר, ה-DNA העתיק מתפורר יותר בהשוואה לחומר גנטי טרי. אפילו בתנאי השימור הטובים ביותר, בחלוף 0.4-1.5 מיליון שנים, כמות ה-DNA בדגימה לא תאפשר לבצע ריצוף כהלכה.
מאז מיסוד תחום חקר ה-DNA העתיק, שוחזר חומר גנטי משלדים מהתקופה הפלאוליתית, מרקמות חנוטות, מאוספים ארכיוניים של דגימות רפואיות לא קפואות, משרידי צמחים משומרים, מקרקע קפואה, וממצאים שהתגלו בחפירות ארכאולוגיות.
שנות ה-80
המחקר הראשון של מה שעתיד להיקרא לימים DNA עתיק, בוצע בשנת 1984, כאשר ראס היגוצ'י ועמיתיו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, דיווחו כי שרידי DNA ממוצג מוזיאלי של קואגה לא רק שהשתמרו בו מקץ 150 שנה מרגע מותו של הפרט, אלא שגם ניתן למצות שרידים אלה ולרצפם. במהלך השנתיים הבאות, באמצעות מחקר של מוצגים שהשתמרו באופן טבעי או נחנטו, הגנטיקאי האבולוציוני סוונטה פבו אישש כי תופעה זו איננה מוגבלת אך ורק למוצגים מוזיאליים בני זמננו אלא שניתן ליישם את שיטות המחקר למגוון של מוצגים אנושיים שנחנטו ואשר גילם המשוערך עומד על אלפי שנים.
התהליכים המעבדתיים הנדרשים על מנת לרצף DNA עתיק באמצעות שיבוט בקטריאלי היוו אבן נגף בפיתוח תחום חקר ה-DNA העתיק. עם זאת, פיתוח שיטת ה-PCR בשנות ה-80 המאוחרות סייע להתקדמות התחום בצורה מהירה למדי. כיום ידוע כי PCR המבוסס על הגברת פריימר כפול מביא לקבלת ממצאים שגויים בתהליך הריצוף (DNA מעוות ובלתי אותנטי). תחת זאת, נהוג להשתמש ב-PCR מקונן המבוסס על ריבוי פריימרים כדי להתגבר על חסרונות אלה.
שנות ה-90
העידן שבא לאחר המצאת ה-PCR לווה בגל של פרסומים מטעם קבוצות מחקר שטענו כי הצליחו לבודד DNA עתיק. בהמשך לכך, פורסמה סדרה של ממצאים שטענו כי DNA אותנטי ניתן למיצוי מדוגמאות בנות מיליוני שנים, אשר זכו לשם "DNA מתקופת טרום-המבול" (Antediluvian DNA). רוב הטענות התבססו על שחזור DNA מאורגניזמים שנשתמרו בתוך ענבר. נטען בין היתר כי רצפים שמוצו מתוך חרקים כגון דבורים חסרות-עוקץ,  טרמיטים ויתושי עצים, כמו גם צמחים ובקטריות, מוצו מענבר דומיניקני שמתוארך לתקופת האוליגוקן; דווח גם כי מוצה DNA אותנטי מתוך מקורות של חדקוניות שנשתמרו בענבר לבנוני, שתוארכו לתקופת הקרטיקון. טענות אלה לא הוגבלו אך ורק לגבי ענבר.
עוד פורסמו דיווחים על שיירי צמחים שנשתמרו במשקעים המתוארכים לתקופת המיוקן. בשנת 1994, וודוורד ועמיתיו כתבו כי את מה שנחשב לאחד הממצאים המשמעותיים עד אותה העת, רצפי ציטוכרום מיטוכונדריאלי שמוצו מעצמות דינוזאור שגילן המשוער הוא למעלה מ-80 מיליון שנה.
בשנת 1995, שני מחקרים נוספים דיווחו כי רצפי DNA של דינוזאור מוצו מביצה מתקופת הקרטיקון. נדמה היה כי תחום חקר ה-DNA העתיק יחולל מהפכה בכל הקשור לידע על עברו האבולוציוני של כדור הארץ. מעבר לממצאים אלה גם שוחזרו רצפים הלו-בקטריאליים בני 250 מיליון שנה שמוצו מהליט.
בתקופה זו גם התפתחה ההבנה של קינטיקת שימור DNA. הסיכונים של זיהום דוגמאות וגורמי סיבוך מחקריים, הובילו את החוקרים בתחום זה להסתכל על הממצאים בצורה ספקנית יותר. מספר ניסיונות זהירים נעשו על מנת לשחזר רבים מהממצאים הקודמים, והתחוור כי כל הטענות בדבר DNA עתיק בן עשרות מיליוני שנים ששוחזר ורוצף כהלכה, אינן אותנטיות.
שנות האלפיים
על מנת להתמודד עם נזקי השינויים ב-DNA לאחר המוות, בשנת 2007 הוצגה שיטת הגברה באמצעות הרחבה של פריימר יחיד. בשנת 2009, תחום חקר ה-DNA העתיק עבר מהפכה עת הוצגו טכניקות מחקר זולות ביחס לקיים עד אותה תקופה. השימוש בטכניקות ריצוף של הדור הבא, ומאפשרות תפוקה גבוהה, התבררה כחיונית לשחזור הגנומים של אורגניזמים עתיקים או כאלה שנכחדו. כמו כן, נבנתה ספריית DNA חד-גדילי, אשר הציתה עניין רב בקרב חוקרי DNA עתיק.
בנוסף להתפתחויות הטכנולוגית, התפתחו גם תקנים וקריטריונים טובים יותר המשמשים להערכת תוצאות DNA, כמו גם הבנה טובה יותר של סך הבעיות הפוטנציאליות הטמונות במחקר DNA עתיק.
זיהום
דגימות DNA עתיקות עשויות להיות מזוהמות על ידי DNA אנושי מודרני ועל ידי DNA מיקרוביאלי (שרובו עתיק). בשנים האחרונות פותחו שיטות למניעת זיהום אפשרי של דגימות aDNA. השיטות כוללות חילוץ חלקים בתנאים סטריליים ושימוש במתאמים מיוחדים לזיהוי מולקולות ששייכות לדגימה המקורית. בנוסף, קיימים יישומים מתחום הביואינפורמטיקה המאפשרים להעריך את מידת הזיהום ברצף באמצעות השוואה לרצפים מוכרים.
תהליכי פירוק
עקב תהליכי פירוק שעובר DNA בחלוף הזמן (בין היתר דיאמינציה וקיטוע), ה-DNA העתיק פחות איכותי מחומר גנטי מודרני. חוסר השרידות של ה-aDNA לאורך זמן מגביל את אפשרויות הניתוח שלו, ובחלוף זמן רב קשה לקבל דגימות מוצלחות. קיים מתאם בין כמות הזמן שחלפה לבין פירוק ה-DNA, אך תנאי הסביבה יכולים לגרום למתאם להיות לא אחיד. בשל כך, סביר שדגימות שהשתמרו בתנאים שונים תתפרקנה באופן שונה, גם אם גיל הדגימות זהה. תנאי הסביבה עשויים להשפיע על הדגימה גם לאחר שלב החפירה, שכן שיעורי ריקבון ה-DNA עשויים להשתנות בהתאם לתנאי האחסון. גם בתנאי השימור הטובים ביותר, 0.4-1.5 מיליון שנים הן הגבול העליון לגיל הדגימה המאפשר ריצוף של ה-DNA בטכנולוגיות מודרניות.
התיישנות
מאמר ביקורתי שסקר את הספרות בנושא DNA עתיק במהלך שנות התפתחות התחום, גרס כי מספר מחקרים שנעשו לאחר שנת 2002 הצליחו בהגברת DNA שמוצה משרידים בני למעלה ממאות אלפי שנים. הערכת סיכונים מקיפה יותר שנעשתה לגבי זיהום סביבתי, כמו גם מחקרים בנושא היציבות הכימית של DNA, הציפו סימני שאלה לגבי הממצאים שפורסמו עד אותה עת. כך, ה-DNA שנטען כי מוצה מדינוזאור נחשף בהמשך ככרומוזום Y אנושי, וכן ה-DNA שדווח כי היה עטוף בהלו-בקטריה ספג ביקורת שהתבססה על הדמיון שלו לבקטריות מודרניות, מה שהצביע על קיומו של זיהום. מחקר משנת 2007 הציע כי דגימות ה-DNA הבקטריאלי הללו ככל הנראה לא שרדו מימי קדם ועד זמננו, אלא המדובר בתוצר של פעילות מטבולית איטית וארוכת שנים.
DNA עתיק עשוי לכלול כמות גדולה של מוטציות הנוצרות לאחר המוות, והמתעצמות ברבות הזמן. מספר אזורים של הפולי-נוקלאוטיד רגישים יותר לפירוק שכזה, כך שרצף מידע יכול עקרונית "לעקוף" מסננים סטטיסטיים שמטרתם לוודא את תקפות המידע בעת תהליך ניתוח הנתונים. למול שגיאות ריצוף אפשריות, יש לנקוט משנה זהירות בכל הקשור לפרשנות של גודל האוכלוסייה הנחקרת. התמרות כימיות שמקורן בדיאמינציה של שיירי ציטוזין נוטות להופיע בהמוניהן ברצפי DNA עתיק. קידוד שגוי מציטוזין לתימין ומגואנין לאדנין ניצב בבסיס מרבית השגיאות הללו.
DNA לא אנושי
על אף הבעיות שנקשרו בשמו של DNA מתקופת טרום-המבול, פורסמה מאז מיסוד התחום שורה הולכת וגדלה של רצפי DNA עתיק שמוצו ממינים רבים של בעלי חיים וצמחים. רקמות שנבחנו כוללות שרידי בעלי חיים שנחנטו מלאכותית או טבעית, עצמות,   צואה קדומה,  דוגמאות כוהל שנשתמרו, ערימות פסולת של מכרסמים, שרידי צמחים יבשים,  וכן מיצויים של DNA מבעלי חיים או צמחים היישר מתוך דגימות קרקע.
ביוני 2013, קבוצה של חוקרים ובהם אסקה ווילרסלב, מרכוס תומאס, פיוס גילברט ואורלנדו לודוביק מהמרכז לגאו-גנטיקה במוזיאון הטבע של דנמרק (המשויך לאוניברסיטת קופנהגן) הכריזה כי הצליחה לרצף DNA של סוס, בן 560–780 אלפי שנים, וזאת באמצעות מיצוי חומרים מעצם רגלית שנמצאה קבורה בקפאת-עד ביוקון שבקנדה.
קבוצה גרמנית פרסמה, גם כן בשנת 2013, כי הצליחה לשחזר גנום מיטוכונדריאלי של דב בן למעלה מ-300 אלפי שנים, ובכך הוכיחה כי DNA עתיק אותנטי יכול להשתמר במשך מאות אלפי שנים מחוץ לקפאת-עד. בשנת 2021 דווח כי רצף DNA עתיק אף יותר, אשר השתמר בקפאת-עד, מוצה מתוך שתי ממותות סיביריות בנות למעלה ממיליון שנה.
בשנת 2016 נחקר DNA כלורופלסטי שמוצה מליבת משקעים ימיים, ונמצא DNA של צורניות שמתוארך ל-1.4 מיליון שנה טרם זמננו ובכך נקבע שיא חדש של גיל DNA עתיק אותנטי. קבוצתו של קירקפטריק מצאה כי ה-DNA עבר תהליך דעיכה לאורך זמן מחצית חיים של כ-100 אלף שנים, לאחריו התרחשה דעיכה בקצב איטי יותר (שמתואר מתמטית על ידי חוק חזקה).
DNA אנושי
בשל העניין האנתרופולוגי, הארכאולוגי והציבורי בשרידי אדם, אלו זכו לתשומת לב רבה של חוקרי DNA. בעיית הזיהום מתגברת בחקר דגימות אנושיות, שכן הדגימות מגיעות ממין זהה לזה של החוקרים שאוספים ומעריכים את הדגימות.
מקורות
בשל אופן השימור של מומיות, מחקרים רבים משנות ה-90 וה-2000 השתמשו ברקמה חנוטה כמקור ל-DNA אנושי עתיק. חלק מהמקורות הללו כוללים דגימות שהשתמרו באופן טבעי, למשל מומיות שהשתמרו בקרח, כגון אצי, איש הקרח, או מומיות שנשמרו ביובש, כמו מומיות הנמצאות בגובה רב בהרי האנדים. כמו כן, נעשה גם שימוש ברקמות שהשתמרו באופן מלאכותי, למשל במומיות שנחנטו במצרים העתיקה.
עם זאת, דגימות חנוטות הן משאב מוגבל. רוב המחקרים שעוסקים ב-aDNA אנושי התמקדו בהפקת DNA משני מקורות נפוצים יותר שניתן למצוא בחפירות ארכאולוגיות - עצמות ושיניים. העצם שמשתמרת בצורה הטובה ביותר היא הפטרוס, בזכות המבנה הצפוף שלה. לכן, זו העצם הנפוצה ביותר לשימוש בהפקת aDNA. ניתן גם להפיק DNA ממקורות נוספים, למשל מצואה מאובנת, ומשיער.
DNA של פתוגנים עתיקים הופק בהצלחה מדגימות שגילן מתוארך ליותר מ-5,000 שנים בבני אדם, ולמעל 17,000 שנים במינים אחרים. בנוסף למקורות הרגילים שמשמשים להפקת DNA כמו רקמות חנוטות, עצמות ושיניים, המחקרים בתחום בחנו גם מגוון דגימות של רקמות אחרות, כולל דגימות מקרום החזה, קמות משומרות בפרפין, ורקמות שנשתמרו בפורמלין. כדי לאפשר הפקת aDNA מפתוגנים וממיקרואורגניזמים, פותחו כלים חישוביים לניתוח aDNA, כדוגמת QIIME ו-FALCON.
תוצאות
בנובמבר 2015, מדענים דיווחו על מציאת שן בת 110,000 שנים המכילה DNA של האדם הדניסובי, מין נכחד של בני אדם בסוג הומו. מחקרים נוספים חשפו מידע על קשרים בין אבותיהם של תושבי מרכז אסיה לבין העמים הילידים של ישבת אמריקה. באזור יבשת אפריקה, DNA מתכלה במהירות גדולה יותר בגלל האקלים הטרופי החם, אך בספטמבר 2017 נמצאו דגימות DNA עתיקות, שגילן תוארך לכ-8,100 שנים.
DNA עתיק שימש חוקרים בניסיונות תארוך של התפצלות האנושות המודרנית ממיני אדם אחרים. באמצעות ריצוף גנומים אפריקאיים של שלושה ציידים לקטים מתקופת האבן (בני 2000 שנה) וארבעה חקלאים מתקופת הברזל (בני 300 עד 500 שנים), החוקרים הצליחו לשאר שההתפצלות הקדומה ביותר בין אוכלוסיות אנושיות התרחשה לפני 350,000 עד 260,000 שנים.
נכון לשנת 2021, הגנומים האנושיים העתיקים ביותר ששוחזרו לחלוטין הם בני כ-45,000 שנים. נתונים גנטיים תורמים לקבלת תמונה מדויקת יותר של ההגירה ושל ההיסטוריה הגנטית האנושית, ומאפשרים להבין את הרגלי הרבייה של בני אדם קדומים עם מיני אדם אחרים, למשל עם האדם הניאנדרטלי.
היבטים אתיים
DNA עתיק משמש לעיתים עבור דמויות פוליטיות כקרדום לחפור בו, כזה המקשר בין תרבויות בנות זמננו לבין תרבויות עתיקות, וזאת לצרכים לאומניים. כך למשל, טען ראש ממשלת הונגריה ויקטור אורבן כי מחקר גנטי תומך בקשר שבין הלאום ההונגרי לשבטי ההונים בני המאה ה-5; גם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו השתמש בממצאים פלאוגנטיים על מנת לטעון כי מוצא הפלשתים ממערב אירופה ולא מארץ ישראל.
בנוסף לכך, עשויות להתעורר דילמות לגבי ההקשר התרבותי של ממצאי ה-DNA העתיק, שכן לא תמיד ישנו קשר תרבותי שריר בין קהילות עתיקות לבין צאצאיהן. גם תהליך מיצוי ה-DNA עצמו עלול לפגוע במסורות של קהילות ילידיות, שכן במהלכו עלול להיגרם נזק לעצמות העתיקות.
על מנת להתמודד עם בעיות אתיות אלה, בשנת 2021 פורסם לראשונה במגזין Nature קוד אתי המכתיב קווים מנחים לעוסקים בפלאוגנטיקה ובפרט בחקר DNA עתיק, אשר נכתב על ידי חוקרים מלמעלה מ-30 מדינות.
נפת פרימורסקי (סנקט פטרבורג)
נפת פרימורסקי (ברוסית: Приморский райо́н; מילולית: "הנפה הסמוכה לים") הוא נפה בצפון העיר סנקט פטרבורג. הוקמה בשנת 1936 והיא אחת הנפות הגדולות מבחינת גודל אוכלוסייה: 549,774 איש.
חלוקה מנהלית
בתחומיה קיימים המחוזות המוניציפליים הבאים:
היסטוריה
בתקופת המאה ה-19 בתחומיה עברה מסילות הברזל לויבורג וססטרורצק. במאה ה-20 הוקם שדה תעופה צבאי ששיחק תפקיד משמעותי בתולדות חיל האוויר הסובייטי. בשנת 1936 שדה התעופה נסגר ובשטחו נבנו בתי מגורים.
בשנות ה-60 הנפה אופיינה בפרויקטים רבים של בנייה למגורים, פרויקט שנתמך על ידי מכון המחקר המדעי לפרויקטים של לנינגרד (ЛенНИИпроект). הבנייה ההמונית היוותה חלק מהליך התיעוש בעיר. כשהבנייה בתחומיה נמשכה עד לסוף שנות ה-80.
לאחר התפרקות ברית המועצות, בנייה רבה הוקפאה וחודשה רק באמצע שנות ה-90. בתקופת העשור הראשון של המאה ה-21 נבנו בניינים חדשים רבים.
הנפה הוקמה בשנת 1936. בשנים 1949–1989 כונתה ז'דאנוב וכלל חלקה מנפת פטרוגרד. ב-1977 לאחטה סופחה לאזור וב-1980 צורפו גם הכפרים אולגינו, קאמנקה, וכפר חוטם השועל.
במשך שנים רבות היה האזור אזור בלתי מפותח ורק בשנת 2005 בוצעו פרויקטים רבים לשיפור פני הנפה וכלכלתה. נבנו מרכזי מסחר רבים והגישה התחבורתית שופרה וגדלה ההשקעה בפיתוח התשתיות. בשנת 2015 הוקם מרכז המחקר הרפואי הלאומי על שם אלמאזוב, בית חולים ל-1500 מקומות והנחשב לבית החולים הגדול במרחב.
בנוסף, בתחומיה נבנה מתחם המכונה מרכז לאחטה (Лахта-центр), שיכלול גורד שחקים שמתוכנן להיות המגדל הגבוה ביותר ברוסיה ובאירופה. בנייתו מתוכננת להסתיים בשנת 2020 יחד עם השלמת בניית מרכזי מסחר חדשים שהשלמתם תוביל להפיכת האזור לרובע עסקים.
תחבורה
תשתית התחבורה היא אחת הפחות מפותחות בעיר. האזור סובל מפקקי תנועה רבים עקב מסילות ברזל העוברות בתחומו ויוצרות פקקים במפגשי התנועה עם הכבישים. המצב השתפר לטובה בשנת 2011 עם השלמת השלב הראשון של כביש הטבעת שנועד לפזר את התנועה ולאפשר לתושבי רובע פטרוגרד הסמוך לנסוע סביב לאזור הסמוך לים ובכך להימנע מלעבור באזור שלא לצורך.
בתחומי האזור ישנן 4 תחנות רכבת תחתית ותחנה חמישית נמצאת בבנייה.
בית הכנסת אהל יצחק (מאה שערים)
בית הכנסת אוהל יצחק (ידוע בכינוי: בית הכנסת בעל התניא וביידיש: בַּעַל הַתַּנְיֶא שוּל על שם הרחוב בו שוכן) הוא בית כנסת וותיק של חסידות חב"ד הנמצא בסמוך לשוק של שכונת מאה שערים בירושלים.
רקע היסטורי
עם התיישבותם של חסידי חב"ד בארץ ישראל, לאחר עלייתה של מנוחה רחל סלונים, התרכזו חסידי חב"ד בשנת תר"ז (1847) לראשונה בירושלים. עם הקמת שכונת מאה שערים עברו חסידי חב"ד להתיישב במקום.
באותן שנים שלטה בשכונה קהילת הפרושים שהייתה מחלוצי הבונים בשכונה, וראשי הקהל קבעו תקנות שונות על מנת לשמור על צביון השכונה ולמנוע מקהילות החסידים לקבוע יתד במקום, ובין התקנות שפורסמו אז היה האיסור לקיים מניין בנוסח חסידי.
הקמת בית הכנסת
בשנים הראשונות לקיומו של בית הכנסת רוב המתפללים בו היו חסידי חב"ד קאפוסט, וחסידי חב"ד - ליובאוויטש התפללו בבית הכנסת צמח צדק בעיר העתיקה.
בשנת תרפ"ג (1923) עקב פטירת האדמו"ר מבאברויסק הרב שמריה נח שניאורסון וסיום הפיצול בתוך תנועת חב"ד, מונה הרב יהודה ליב סלונים חסיד ליובאוויטש לרב בית הכנסת ודאג לארגן בו שיעורים והתוועדויות ביומי דפגרא של חסידות חב"ד.
מראה בית הכנסת
המבנה נראה כבית מרובע בעל 2 קומות, כניסת השער מובילה לקומה הראשונה של המבנה - עזרת הגברים. בקומה שנייה עזרת הנשים (עם כניסה אליה מדלת נפרדת).
לאחר המעבר בשער הכניסה נכנסים לחדר מבוא בו ממוקמים כיורים לנטילת ידיים ולוחות מודעות, כניסה לבית הכנסת ופניה שמאלה וירידה במדרגות לחדר שני.
היכל בית הכנסת מעוטר בציורים של שבטי ישראל ובפסוק "הוי קל כנשר רץ כצבי וגיבור כארי", ועל הקיר מעל דלת הכניסה מפנים ציור עם הפסוק "על נהרות בבל". הציורים צוירו בשנים הראשונות ועל אחד הציורים נרשם בעבר השם "האחים בלומברג ובניו". בשנת תשנ"ו (1996) שוחזרו על ידי האמן יעקב וייסברג, איש מאה שערים שתיקן וחיזק את הציורים שהושחתו ודהו עם הזמן, במהלך השחזור מחק ויסברג את דגלי ישראל שהיו מצוירים בין שמות שבטי ישראל המצוירים במקום.
פתח הכניסה הוא מכיוון צפון מערב, הבימה מוצבת במרכז בית הכנסת. וסביבה מסודרים ספסלים בצמוד לקירות המבנה ושולחנות עץ. ארונות הספרים מצויים בתוך הקירות בפינות בית הכנסת.
ארון הקודש מעוצב עם 2 עמודי אבן לבנים בשני צידיו, והוא מעוטר בגילופי עץ כהה, של עלי גפן, ענבים, ופרחים באגרטלים.
ריהוט בית הכנסת הוא עתיק, וכמעט ולא בוצעו בו שינויים.
אירועים בבית הכנסת
מאז הקמת בית הכנסת מתקיים במקום מדי יום שיעור קבוע במשניות לעילוי נשמת נפטרים מכל רחבי העולם,
מאז יסוד הבית הכנסת מתקיים בו ההתוועדות המסורתית לרגל חג הגאולה י"ט בכסלו, מהווה מוקד מרכזי באירועי היום בחסידות חב"ד ואף הייתה במשך שנים האירוע השנתי המרכזי של חסידות חב"ד בירושלים, באחד השנים השתתף בהתוועדות נשיא המדינה שז"ר
לאחר הטבח בבית הספר למלאכה בשנת תשט"ז שלח הרבי מלובביץ' קבוצת בחורים שלוחים לעודד את רוחם של חסידי חב"ד בכפר חב"ד ובישראל, ועל פי הוראת הרבי הקדישו השלוחים שבת אחת לבית הכנסת להתוועד ולהתפלל בבית כנסת.
ביום השנה לפטירת המשפיע הרב משה ובר מקיים תלמידו הרב עידו ארליך-ובר בבית הכנסת סעודת הילולא לזכרו בהשתתפות אדמו"רים ורבנים חשובים.
דמויות בית הכנסת
בבית הכנסת התפללו לאורך השנים רבני ומשפיעי חב"ד בירושלים, בהם: רב בית הכנסת כיום הוא הרב יוסף יצחק סלונים המשמש גם כרב מרכז העיר ירושלים.
ג'ייקוב קולינס-לוי
ג'ייקוב קולינס-לוי (באנגלית: Jacob Collins-Levy; נולד ב-18 במרץ 1992) הוא שחקן אוסטרלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד הנרי השביעי, מלך אנגליה בסדרת הטלוויזיה "נסיכה לבנה" לצדה של ג'ודי קומר, שגילמה את אשתו אליזבת מיורק.
ביוגרפיה
קולינס-לוי נולד במלבורן לאם אוסטרלית ולאב אנגלי. ב-2012 החל להשתתף בתוכנית משחק באולפן השחקנים the 16th Street Actors Studio שבמלבורן.
ב-2015 הופיע קולינס-לוי בתפקידים קטנים בסרט "Holding the Man" ובמיני-סדרה "גליפולי". תפקידו הגדול הראשון בקולנוע היה ב-2016 בתפקיד סוחר הסמים חסר הלב "סול" בסרט "Joe Cinque's Consolation", שנבחר להקרנה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ה-41. קולינס-לוי גילם את דמותו של הנרי השביעי, מלך אנגליה בסדרת הטלוויזיה של ערוץ Starz "נסיכה לבנה", המתרחשת אחרי סיום מלחמות השושנים. לצדו מככבת ג'ודי קומר בתפקיד אשתו אליזבת מיורק.
מרטין די בלה
מרטין די בלה, סייר דה לנז'ה (בצרפתית: Martin du Bellay, Sieur de Langey; 1495-1559) היה אציל וכרוניקן צרפתי ונסיך איבטו (Yvetot) מתוקף נישואיו. זיכרונותיו על המלחמות האיטלקיות מהווים את המקור הראשי החשוב ביותר של התקופה.
עכבת גל
הגדרה
עכבת הגל ניתנת על ידי
כאשר E_0^-(x) הוא השדה החשמלי ו H_0^-(x) הוא השדה המגנטי, בייצוג פאזורי. העכבה היא, באופן כללי, מספר מורכב.
מבחינת הפרמטרים של גל אלקטרומגנטי והתווך שהוא עובר דרכו, עכבת הגל ניתנת על ידי
ε הוא המקדם הדיאלקטרי-פֶּרְמִיטִיבִיּוּת (הממשי).
ו- σ הוא המוליכות החשמלית של החומר שהגל עובר בו (שתואם לרכיב הדמיוני של המקדם הדיאלקטרי מוכפל באומגה).
במשוואה, j היא היחידה הדמיונית,
ו- ω הוא התדר הזוויתי של הגל.
בדיוק כמו עכבה חשמלית, העכבה היא פונקציה של תדר. במקרה של חומר דיאלקטרי אידיאלי (שבו המוליכות היא אפס), המשוואה מצטמצמת למספר האמיתי
בריק
בריק עכבת הגלים של הגל המישורי היא:
כאשר ε 0 הוא הוא המקדם הדיאלקטרי של הריק
ו-μ 0 הוא פרמאביליות של הריק).
עכשיו, מכיוון ש:
מכאן שהערך בעצם תלוי \mu_0. , מכאן
הערך המקובל כיום של Z_0 הוא
טוויין
טוויין (Twain) הוא שם משפחה. {{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
אייפון 12 פרו
אייפון 12 פרו ואייפון 12 פרו מקס (באנגלית: iPhone 12 Pro ו-iPhone 12 Pro Max) הם טלפונים חכמים בעלי מסך מגע מבית אפל. המכשירים הוצגו לראשונה ב-13 באוקטובר 2020 באירוע של חברת אפל באפל פארק שבקליפורניה, לצד האייפון 12 והאייפון 12 מיני.
היסטוריה
האייפון 12 פרו והאייפון 12 פרו מקס הוכרזו רשמית לצד האייפון 12, האייפון 12 מיני וה-HomePod Mini באירוע עיתונאים וירטואלי שצולם והוקלט בתיאטרון סטיב ג'ובס, בפארק אפל שבקופרטינו, קליפורניה ב-13 באוקטובר 2020; הזמנות מוקדמות החלו לאייפון 12 פרו ב-16 באוקטובר 2020, והוא ישוחרר באופן מלא ב-23 באוקטובר 2020, בעוד ההזמנות המוקדמות לאייפון 12 פרו מקס צפויות להתחיל ב-6 בנובמבר 2020, והוא ישוחרר באופן מלא ב-13 בנובמבר 2020, מה שמהווה את הפעם הראשונה, מאז שחרורו של האייפון X, בה שני דגמי האייפון לא משוחררים באותו תאריך בו זמנית. המחירים הראשוניים הם החל מ-999 דולר לאייפון 12 פרו ו-1,099 דולר לאייפון 12 פרו מקס.
עיצוב
כמו האייפון 12 והאייפון 12 מיני, האייפון 12 פרו והאייפון 12 פרו מקס כוללים קצוות שטוחים, אלמנט עיצובי שהופיע לראשונה באייפון 4 והמשיך להופיע גם באייפון 5S ובאייפון SE מהדור הראשון, תוך שמירה על הקצוות המעוקלים בתצוגה (כמו באייפון 6) ועל הלוחות האחוריים (המופיעים מאז האייפון 8). זהו השינוי העיצובי הראשון שנעשה באייפון מאז האייפון X, בדומה לזה של האייפד פרו מאז 2018 והאייפד אייר מהדור הרביעי. גודל המגרעת (notch) דומה לאלה של דגמי האייפון הקודמים, למרות ספקולציות לגבי צמצום הרוחב שלה. העיצוב החדש מגיע גם עם זכוכית קדמית מוקשחת מקרמיקה, המכונה "Ceramic Shield", בעוד שבגב נשארת הזכוכית המחוזקת של הדור הקודם של ה-Dual-Ion Exchange. בחלק האחורי קיימות אותן שלוש מצלמות המשמשות באייפון 11 פרו, אך עם סורק LiDAR נוסף.
האייפון 12 פרו והאייפון 12 פרו מקס זמינים בארבעה צבעים: כסף, גרפיט, זהב וכחול פסיפי. כחול פסיפי הוא צבע חדש המחליף את ירוק חצות (Midnight Green), בעוד גרפיט הוא שם אחר של חלל אפור (Space Gray).
חומרה
האייפון 12 פרו משתמש במעבד A14 Bionic בעל שש ליבות, המכיל מנוע עצבי בעל 16 ליבות מהדור הבא. יש לו שלוש אפשרויות אחסון פנימיות: 128, 256 או 512 ג"ב. האייפון 11 עמיד במים ואבק, ברמה של IP68 (עמיד למים תחת עד שישה מטרים עד 30 דקות). עם זאת, אחריות היצרן אינה מכסה נזקי נוזלים בטלפון. כמו כן, בדומה לדורות הקודמים, במכשיר אין שקע חיבור לאוזניות.
האייפון 12 פרו, בדומה לאייפון 12, אינו נשלח עם EarPods או עם מתאם החשמל שנכלל בדגמי האייפון הקודמים, על מנת להפחית את פליטת הפחמן שכן רוב המשתמשים כבר מחזיקים בפריטים אלה. במקום זאת, אפל מצרפת מחבר USB-C לכבל לייטנינג. בנוסף לטעינה עם כבל לייטנינג ולטעינה אלחוטית בתקן Qi, הטלפונים כוללים טעינה אלחוטית באמצעות MagSafe, מערכת טעינה מגנטית ואביזרים חדשה, המאפשרת לאביזרים כמו מטענים וכיסויים להיצמד לגב הטלפונים. הטעינה האלחוטית של MagSafe תומכת בעד 15 ואט, בעלת יכולת טעינה מהירה והיא עיבוד מחודש של המותג MagSafe שהוצג כבר בשנת 2006 עם ה-מקבוק פרו המקורי. מטען ה-MagSafe מוצע לרכישה בנפרד, יחד עם מגוון תיקים ואביזרים אחרים.
האייפון 12 פרו ופרו מקס תומכים בתקשורת סלולרית 5G. הדבר מאפשר מהירויות העלאה של עד 200 מ"ב/שנייה ומהירויות הורדה של עד 4 ג"ב/שנייה. עם זאת, רק דגמים שנמכרים בארצות הברית תומכים בטכנולוגיית mmWave המהירה ביותר; אלה שנמכרים במקומות אחרים בעולם, כולל קנדה, תומכים רק בטווחי תדרים מתחת ל-6 גיגה-הרץ. תכונה חדשה הנקראת Smart Data Mode מאפשרת הפעלה אוטומטית של 5G רק בעת הצורך עבור שמירה על חיי הסוללה והשימוש בנתונים.