cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פורט בורטאנג'
פורט בורטאנג' (באנגלית: Fort Bourtange; בהולנדית: Vesting Bourtange) הוא מבצר כוכב שבנו ההולנדים במחוז חרונינגן בצפון מזרח הולנד בשלהי המאה ה-16 כדי להגן על חיילי צבא הולנד במהלך מלחמת שמונים השנים שהתחוללה בין ההולנדים המורדים לבין האימפריה הספרדית. בהמשך שימש המבצר את הצבא ההולנדי במהלך מלחמת הולנד–צרפת. במאה ה-19 הפך המבצר לכפר מגורים ובשנות ה-70 של המאה ה-20 החל תהליך שיחזור של המבצר על מנת להפוך אותו לאתר תיירות.
מלחמת שמונים השנה
במהלך המאה ה-16 נשלטו שבעה-עשר המחוזות (כיום הולנד) שבארצות השפלה על ידי האימפריה הספרדית בהנהגת קרל החמישי ובהמשך בנו פיליפה השני. המלך פיליפה הקתולי רדה בתושבי ארצות השפלה (שחלקם היה פרוטסטנטי) וגרם למירמור רב בקרב התושבים המקומיים. ב-1566 החלו הפגנות מחאה נגד שלטונו של פיליפה ברחבי ארצות השפלה. ב-1568 איחד וילם הראשון, נסיך אורנז' את הפרובינציות אירוע שסימן את תחילתו של המרד כנגד האימפריה הספרדית שנקרא מלחמת שמונים השנים. הסכסוך בין תושבי השפלה להנהגת האימפריה הספרדית וצבאה שהחל ב-1568 נמשך לאורך שמונים שנה עד 1648 ובסופו נחתם הסכם מינסטר שהסדיר את עצמאותה של הולנד.
אחד הצירים האסטרטגים שחיברו את ארצות השפלה למרכז היבשת הייתה הדרך מחרונינגן לגרמניה. האזור בו עברה הדרך היה מכוסה בביצות ורק מסלולים מועטים איפשרו מעבר יבש לכן כל מסלול כזה היה חשוב. חשיבות הדרך הפכה אותו לאחד מנקודות החיכוך בין המורדים תושבי ארצות השפלה לבין צבא האימפריה הספרדית. מאחר שהעיר חרונינגן נפלה בידי האימפריה הספרדית הורה מנהיג המורדים, וילם הראשון, נסיך אורנז', לבנות מצודה על דרך זו כדי לחסום את דרכי האספקה לחרונינגן ולהטיל עליה מצור. ב-1593 הושלמה בניית המבצר בבורטאנג' וכוחות המורדים החזיקו בו. זה קצר לאחר סיום בנייתו תקף צבא האימפריה הספרדית את המבצר אך ההתקפה נכשלה והתוקפים נסוגו.
מלחמת הולנד–צרפת
במהלך מלחמת הולנד–צרפת הותקפה הרפובליקה ההולנדית מדרום וממזרח על ידי צרפת ובנות בריתה. עם פרוץ מלחמה זו מיהרו ההולנדים לחזק את הביצורים של פורט בורטאנג' שהוזנח לאחר לאחר הסכם מינסטר. ב-1672 פלשו כוחות של בת הברית של צרפת, בישופות מינסטר בפיקודו של הנסיך כריסטוף ברנרד פון גאלן, לכיוון חרונינגן. לאחר שכבשו 18 כפרים הטילו מצור על פורט בורטאנג' שעמד בדרכם לעיר ודרשו את כניעתה. לאחר שמושל המבצר סירב להיכנע תקפו כוחות מינסטר את המצודה אך ההתקפה נכשלה והמצודה לא נכבשה
בעת החדשה
ב-1851 הפכו המבנים של המבצר לכפר מגורים בשם בורטאנג'. עם השנים התדרדר מצבו של הכפר וב-1960 החליטה המועצה האזורית לשחזר את המבצר למצבו במאה ה-18 ולהפוך אותו לאתר היסטורי תיירותי. תהליך השחזור החל ב-1967 והסתיים ב-1992 ובמהלך השחזור הוקמו החומות מחדש, נחפרו תעלות ונבנו מחדש הצריפים של החיילים. באתר פועל מוזיאון, מסעדות וחנויות.
המוזיאון פרוש על מספר מבנים שכוללים את:
במהלך הקיץ וכן במספר חגים של העולם הנוצרי מופעלים התותחים במקום בשעה קבועה. כל חודש יוני נערך שיחזור הקרבות שהתחוללו במקום.
מבנה המבצר
המבצר נבנה ככוכב מחומש שהוקף בחומת עפר שהוקפה בשני חפירים שהוצפו במים. חפירים אלו אכן סייעו לחסום את הניסיונות לכבוש את המצודה. מעבר לסוללה הוצבו תותחים לסיוע לכוחות המגנים. במרכז המבצר נבנו בתי מגורים עבור החיילים שהוצבו במקום וכן מבני שירות לחיילים.
זכויות האדם בסוריה
מצב זכויות האדם בסוריה נחשב קשה במיוחד, על פי דו"חות של משקיפים בינלאומיים. בדו"ח המסכם את שנת 2016 בסוריה נכתב: "מעורבותן של ארצות הברית ורוסיה במלחמת האזרחים והמאמצים להגיע להסדר מדיני לא הפחיתו באופן משמעותי את ההפרות של זכויות האדם והמשפט ההומניטרי שהפכו למאפיין המרכזי של הסכסוך המזוין."
במדינה היה נהוג מצב חירום משנת 1963 עד אפריל 2011, ולכוחות הביטחון הוענקו סמכויות מעצר ומאסר בלתי מוגבלות. בשנים 1973–2012 שלטה מפלגת הבעת' בסוריה, ונציגי השלטון נהגו להטריד ולכלוא פעילי זכויות אדם ומבקרים אחרים של הממשלה. חופש הביטוי, חופש ההתאגדות וזכות ההפגנה והמחאה היו מוגבלים ביותר, והייתה אפליית נשים ואפליית מיעוטים אתניים. על פי ארגון Human Rights Watch, מאז עליית הנשיא בשאר אל-אסד לשלטון בשנת 2000 חלה התדרדרות במצב זכויות האדם בסוריה. לאחר פרוץ ההתקוממות נגד שלטון אסד בשנת 2011 נרשמו עדויות על מקרי מוות במעצר, עינויים ומעצר שרירותי. על פי אמנסטי אינטרנשיונל, אירועים אלה מהווים פשע נגד האנושות.
המנדט הצרפתי (1920 - 1946)
משנת 1920 עד 1946 סוריה ולבנון היו תחת שלטון המנדט הצרפתי, שאושר באופן רשמי על ידי חבר הלאומים ב-29 בספטמבר 1923. שלטונות המנדט הצרפתי ניסו להפסיק את שליטתם של הדרוזים בדרום סוריה, ונהגו לעצור אותם באופן שרירותי ולנצל אותם לעבודת כפייה.
במהלך המרד הדרוזי, כוחות הצבא הצרפתי צרו על דמשק וסביבותיה, הרגו לפחות 6,000 מורדים וגירשו למעלה מ-100,000 אזרחים, שהפכו לפליטים. שלטונות המנדט הציגו לראווה גופות מרוטשות בכיכרות מרכזיות בדמשק ובכפרים, כאמצעי להפחדת מתנגדי השלטון. בשנת 1926 הוצאו להורג 355 תושבי סוריה על ידי בית משפט צבאי בדמשק, מבלי שזכו כלל לייצוג משפטי. מאות סורים נוספים נדונו למוות שלא בפניהם, או קיבלו עונשי מאסר שונים, בהם מאסר עולם עם עבודת פרך.
בתקופה זו החלה תנועת הפמיניזם הסורי, ובמדינה קמו מספר ארגונים למען זכויות האישה.
שלטון הבעת'
שלטון הבעת' בסוריה היה שלטון טוטליטרי והתאפיין בהפרה כללית של זכויות האדם. הארגון "Freedom House" סקר את זכויות האדם בעולם בשנים אלו, ונתן לסוריה בעקביות את הציון 7, הנמוך ביותר.
בשנת 1982 אירע טבח חמה, בו צבא סוריה תקף את העיר חמה בהוראת הנשיא חאפז אל-אסד, וטבח אלפי אזרחים סוריים סוניים, במטרה למנוע ניסיון הפיכה כנגד השלטון. מספר ההרוגים בטבח מוערך בין 10,000 ל-40,000 איש.
בדו"חות מהשנים 2008–2009 מצוינות הפרות רבות של זכויות האדם בסוריה, המאפיינות את כל תקופת שלטון הבעת' במדינה:
מלחמת האזרחים והשתלטות דאעש על חלקים מסוריה
מאז תחילת מלחמת האזרחים בסוריה בשנת 2011 בוצעו הפרות רבות של זכויות אדם, הן בידי כוחות המשטר והן בידי המורדים. בשנת 2013 גינתה מועצת הביטחון של האו"ם פה אחד את הפרת זכויות האדם המסיבית בסוריה, הן מצד משטרו של הנשיא בשאר אל-אסד והן על ידי כוחות המורדים החמושים.
ארגון דאעש השתלט באופן הדרגתי על אזורים נרחבים בסוריה. הארגון מגביל את זכויות האדם במידה רחבה הרבה יותר מהשלטון הסורי. הארגון הקים מחסומים ליד האוניברסיטאות בשטחי שליטתו, והטיל מגבלות תנועה רבות.
נשים לא רשאיות לנוע במדינה או לצאת ממנה ללא גבר מלווה. בחלק מהמקומות נאסר על נשים לנהוג.
על פי נציב האו"ם לזכויות האדם, דאעש "מבקש לשעבד את האזרחים שבשליטתו ולשלוט בכל היבט של חייהם באמצעות טרור, אינדוקטרינציה, ואי-מתן שירותים למי שאינו מציית." נאווי פילאי, שכיהנה כנציבה של האו"ם לזכויות האדם, אמרה כי שני הצדדים מבצעים פשעי מלחמה.
כ-5 מיליון פליטים נמלטו מסוריה מאז 2011, מתוכם כ-3 מיליון לטורקיה. בנוסף להם יש במדינה כ-6 מיליון עקורים.
אסירים פוליטיים
במשך השנים נעצרו אלפי אסירים פוליטיים בסוריה, בעיקר חברי האחים המוסלמים והמפלגה הקומוניסטית, שהתנגדו לשלטון מפלגת הבעת'.
לאחר עלייתו של בשאר אל-אסד לשלטון בשנת 2000 הוא שחרר כ-700 אסירים, אך נותרו בכלא כ-4,000 אסירים פוליטיים, בהם פעילי זכויות אדם.
בשנות ה-80 נעלמו עקבותיהם של כ-17,000 תושבי לבנון, חלקם פלסטינים. על פי עצירים ששוחררו מהכלא הסורי, הנעדרים כלואים בבתי כלא שונים בסוריה.
מאז פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה דווח על מותם של כ-18,000 עצירים בבתי הכלא בסוריה, רובם לאחר עינויים.. גם כאשר האסירים מובאים למשפט הם לא מקבלים משפט הוגן עם ייצוג של עורך דין ומועברים מכלא לכלא ללא הודעה לקרובי משפחה
זכויות להט"ב
על פי חוק העונשין הסורי משנת 1949, יחסים הומוסקסואליים אסורים ודינם מאסר עד שלוש שנים.
בשנת 2010 עצרה המשטרה הסורית 25 גברים שהואשמו בהתנהגות הומוסקסואלית.
חופש התנועה
ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם קובעת שכל אדם זכאי לחופש תנועה במדינתו, וכן הוא זכאי לעזוב את המדינה.
שלטונות סוריה מפירים זכויות אלה. אזרחי סוריה אינם יכולים לעזוב את המדינה ללא "אשרת יציאה" הניתנת על ידי הרשויות. אשרה זו בדרך כלל לא ניתנת לפעילי זכויות האדם. גופי ביטחון פנים מטילים מגבלות על התנועה בתוך המדינה. מאז פרוץ מלחמת האזרחים, התנועה מוגבלת עוד יותר, בגלל הלחימה בחלק מאזורי המדינה. עוצר מוטל לעיתים קרובות על אזורים נרחבים.
דיפלומטים זרים אינם יכולים לבקר ברוב שטחה של סוריה, ולרוב אינם מורשים לצאת מחוץ לדמשק.
זכויות הכורדים
הכורדים בסוריה מהווים את המיעוט האתני הגדול ביותר במדינה, ומתגוררים בעיקר בכורדיסטן הסורית, חבל ארץ אוטונומי.
ממשלות סוריה נקטו במדיניות של אפליה עדתית ורדיפה לאומית נגד הכורדים, והגבילה אותם מבחינה פוליטית, כלכלית, חברתית ותרבותית. צעדים נגד הכורדים כללו מניעת אזרחות, דיכוי השפה והתרבות הכורדית, הפקעת אדמות והתנחלויות ערביות בשטחים כורדים.
בשנת 2014 הכריזו תושבי כורדיסטן הסורית על חוקה המאחדת את תושבי האוטונומיה, ובה אומצו מספר אמנות בינלאומיות בנושאי זכויות האדם, בהן ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, האמנה הבינלאומית לזכויות אזרחיות ופוליטיות, האמנה הבינלאומית לזכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות, ואמנות זכויות אדם נוספות.
כמו כן מובעת בחוקה תמיכה מפורשת בזכויות המיעוטים ואיסור אפליה מינית.
על אף זאת, בסקירת שטחי הכורדים על ידי ארגון Human Rights Watch דווח בשנת 2014 על מעצרים שרירותיים, מעצרים ללא הליך שיפוטי, ומקרי רצח והיעלמות לא פתורים. ממשלת כורדיסטן הסורית טענה שמדובר במקרים בודדים שאינם מייצגים, ושהיא תנקוט בצעדים לשיפור המצב.
4F
4F היא חברת ביגוד פולנית שהוקמה בשנת 2003 ובסיסה בוויליצקה, בדרום פולין. החברה נמצאת בבעלות OTCF SA שחברות הבנות האחרות שלה כוללות מותגים כמו Outhorn ו-4Faces. היא מציעה בגדי ספורט, תיירות ולבוש קז'ואל, כמו גם אביזרי אופנה שונים. המותג מפעיל כיום 230 חנויות במזרח-מרכז אירופה ומוצריו נמצאים בכ-500 חנויות מותגים ב-40 מדינות ביניהן ישראל (באתר Shoesonline).
4F מייצרת מגוון רחב של מוצרי ספורט ומוצרי לבוש קז'ואל, כגון חולצות טריקו, מכנסיים קצרים, ז'קטים, בגדי ים, סנדלים, כפכפים, תיקים ותרמילים. ציוד הספורט של החברה כולל חליפות סקי וקסדות אופניים.
היסטוריה
בשנת 2003, חברת Horn Partner (כיום OTCF SA) פתחה את החנות הקמעונאית הראשונה שלה המציעה בגדי ספורט תחת המותג 4Fun. בשנת 2007 שינתה החברה את השם ל-4F Performance, ומאז 2010 היא אימצה את השם 4F. בשנת 2008, היא החלה רשמית בשיתוף פעולה עם הוועד האולימפי הפולני (PKOl). המותג נבחר להלביש את הספורטאים הפולנים באולימפיאדת החורף 2010 בוונקובר, אולימפיאדת הקיץ 2012 בלונדון, אולימפיאדת החורף 2014 בסוצ'י, משחקי אירופה 2015 בבאקו וכן אולימפיאדת הקיץ 2016 בריו דה ז'ניירו. היא גם סיפקה בגדי ספורט לספורטאים פולנים צעירים במשחקים האולימפיים לנוער בסינגפור ובנאנג'ינג. מלבד PKOl, מאז 2010, החברה משתפת פעולה גם עם הוועד הפראלימפי הפולני.
בשנת 2016, פתחה חברת 4F את החנויות הראשונות שלה מחוץ לפולין בלטביה, סלובקיה, רומניה וצ'כיה.
המותג הוא גם שותף רשמי של ארגונים כמו התאחדות הסקי הפולנית (2007), התאחדות הביאתלון הפולנית (2010), התאחדות האתלטיקה הפולנית (2013), התאחדות הפולנית להחלקה מהירה (2014), התאחדות הכדוריד הפולנית (2017). ואיגוד הביאתלון הסלובקי (2018).
בשנת 2018, חברת 4F הייתה אחת מנותני החסות של טורניר ארבע הגבעות שנערך בגרמניה ואוסטריה עבור ארבע המהדורות הבאות של האירוע וכן אליפות העולם בסקי אלפיני של FIS בשנת 2021. החברה גם פתחה את החנות הראשונה שלה באסיה בבנגקוק, תאילנד. בשנת 2020, החברה הפכה לאחת השותפים הגלובליים הרשמיים של המהדורה השביעית של Wings for Life World Run. החברה גם פתחה את חנות הדגל הראשונה שלה באוקראינה בקייב עם שתי פתיחה נוספות מתוכננות עד סוף השנה.
בשנת 2021, החברה החלה את שיתוף הפעולה שלה עם קבוצת הכדורעף הפולנית ZAKSA Kędzierzyn-Koźle, הזוכה בליגת האלופות CEV 2020–21. מה- EuroBasket 2022 האחרון, החברה הפכה לספק הרשמי החדש של נבחרת פולין בכדורסל ששיחקה בבית.
סוזן קולינס (פוליטיקאית)
סוזן מרגרט קולינס (באנגלית: Susan Margaret Collins; נולדה ב-7 בדצמבר 1952) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית. קולינס מכהנת כסנאטורית מטעם מדינת מיין מאז שנת 1997. נחשבת לאחת הרפובליקניות המתונות ביותר בסנאט.
ביוגרפיה
קולינס נולדה וגדלה בקריבו שבמיין, אחת משישה ילדים של דונלד ופטרישיה קולינס. משפחתה מפעילה עסק בתחום העץ מזה חמישה דורות שנוסד ב-1844. היא סיימה תואר ראשון בהצטיינות בלימודי ממשל מאוניברסיטת סיינט לורנס שבניו יורק.
מיד בתום לימודיה, התקבלה ב-1974 לעבודה כעוזרת של ויליאם כהן, בעת שכיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית וליוותה אותו גם בעת כהונתו בסנאט, עד 1987. לאחר מכן מונתה לנציבת המחלקה לרגולציה פיננסית בקבינט של מושל מיין ג'ורג' מק'קרנן. ב-1992 מונתה על ידי ממשלו של הנשיא ג'ורג' בוש למנהלת שלוחת ניו המפשייר של הסוכנות הפדרלית לעסקים קטנים ובינוניים, היא כיהנה בתפקיד מספר חודשים עד תחילת כהונתו של ביל קלינטון כנשיא. היא חזרה למיין ומונתה לסגנית גזבר המדינה. ב-1994 התמודדה בבחירות לתפקיד מושל מיין, היא ניצחה בבחירות המוקדמות של המפלגה הרפובליקנית והייתה בכך לאישה הראשונה בתולדות מיין שמועמדת למשרד המושל מטעם המפלגות הגדולות. בבחירות הכלליות סיימה שלישית אחרי אנגוס קינג העצמאי שנבחר למושל ואחרי נציג המפלגה הדמוקרטית.
ב-1996 נבחרה לראשונה לכהונה בסנאט של ארצות הברית. מאז זכתה עוד שלוש פעמים בבחירות, ב-2002, 2008 וב-2014. בכל מערכת בחירות הגדילה את שיעורי התמיכה בה, וב-2014 זכתה לרוב של 68.4%.
ב-2002 מונתה ליושבת ראש הוועדה לביטחון המולדת וענייני הממשל. ב-2004 כתבה יחד עם ג'ו ליברמן את החוק לרפורמה בשירותי המודיעין ולמניעת טרור. החוק אותו הגישה קולינס עבר ברוב גדול בשני בתי הקונגרס ונחתם על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש. במסגרת החוק נוצרה פונקציית מנהל המודיעין הלאומי ותחתיו הוקם המרכז הלאומי למלחמה בטרור, ניתנו סמכויות (והוטלו חובות ביצוע) לסוכנויות ומשרדי ממשלה בתחום המלחמה בטרור. ב-2010 פעלה למען ביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר של הכוחות המזוינים של ארצות הברית וזאת בניגוד למרבית עמיתיה למפלגה הרפובליקנית. ב-2015 מונתה ליו"ר הוועדה המיוחדת הקבועה לענייני הזדקנות.
באוגוסט 2016 הודיעה קולינס כי לא תוכל לתמוך במועמד מפלגתה לנשיאות, דונלד טראמפ. ב-2020 מתמודדת קולינס לתקופת כהונתה החמישית מול יו"ר בית הנבחרים של מדינת מיין, שרה גדעון.
אנריקה קויאר
אנריקה קוֹיַאר מוֹנְטֶרוּבִאוֹ (בספרדית: Enrique Collar Monterrubio; נולד ב-2 בנובמבר 1934) הוא כדורגלן עבר ספרדי, ששיחק בעמדות הקיצוני והחלוץ. קויאר נחשב משחקניה הבולטים ביותר של קבוצת אתלטיקו מדריד בכל הזמנים.
קריירת קבוצות
קויאר שיחק במחלקת הנוער של "אימפריאל" המקומית, ולאחר מכן הצטרף למחלקת הנוער של הקבוצה ממדריד "פנייה נוריט". לאחר שנצפה על ידי סקאוט של קבוצת אתלטיקו מדריד, בשנת 1949, הצטרף קויאר למחלקת הנוער של הקבוצה. בשנת 1952, לאחר 3 עונות במחלקת הנוער, הושאל קויאר לעונה לקבוצת קדיס מהליגה השלישית, וסייע לה לסיים באותה עונה במקום ה-3 בליגה.
בשנת 1953 חזר קויאר לאתלטיקו. קויאר ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה בתאריך ה-13 בספטמבר, בהפסד קבוצתו בתוצאה 1–3 נגד אספניול. באותה עונה שיחק קויאר בסך הכל שלושה משחקי ליגה. עם תחילת עונת 1954/1955 הושאל קויאר לקבוצת ריאל מורסיה, ששיחקה באותה העת בליגת המשנה. הוא שיחק 11 משחקים בחצי עונה, ולאחר מכן חזר לאתלטיקו, בתקווה לקבל דקות משחק. בעונה שלאחר מכן כבר הפך קויאר לשחקן מוביל בהרכב הקבוצה.
בעונת 1959/1960 זכה קויאר עם אתלטיקו בגביע המלך הספרדי, שהיה הגביע הראשון של הקבוצה. בעונה שלאחר מכן זכתה הקבוצה פעם נוספת בתואר. בעונת 1961/1962 זכתה אתלטיקו בתואר האירופי הראשון שלה, בגביע אירופה למחזיקות גביע.
באתלטיקו שיחק קויאר 16 עונות, ולזכותו מספר ההופעות השני הגבוה ביותר בקבוצה בכל הזמנים, עם 470 הופעות בכל המסגרות, ביניהן 353 הופעות בליגה. בנוסף הבקיע קויאר 105 שערים בכל המסגרות, ו-72 בליגה.
בתקופתו באתלטיקו נחשב קויאר לאחד השחקנים הטובים ביותר, והוביל יחד עם חואקין פיירו, שיצרו יחד את חוליית ההתקפה, בין הטובות ביותר שידעה הקבוצה. בנוסף, יחד עם הקשרים מיגל ג'ונס ואדלרדו רודריגס, המשיך קויאר להיות שחקן משפיע במועדון עד לעזיבתו לולנסיה.
קויאר כבש את השער ה-9 במשחק של אתלטיקו נגד הרקולס אליקנטה בעונת 1955/1956. המשחק נגמר בניצחון 0–9 לאתלטיקו והיה הניצחון בהפרש הגבוה ביותר שניצחה אתלטיקו אי פעם.
בשנת 1969 עבר קויאר לולנסיה, ולאחר עונה אחת במדי הקבוצה פרש קויאר ממשחק פעיל.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל הצטרף קויאר לדירקטוריון במועדון אתלטיקו מדריד.
נבחרת לאומית
הופעת הבכורה של קויאר במדים הלאומיים הייתה ב-19 ביוני 1955, במשחק ידידות נגד. במשחק זה הבקיע קויאר גם את שער הבכורה בנבחרת. קויאר השתתף עם נבחרת ספרד במונדיאל 1962 בצ'ילה, כאשר המשחק היחיד בו לקח חלק היה המשחק נגד.
לזכות קויאר 16 הופעות ו-4 שערים במדים נבחרת ספרד.
ליובה וסרמן
ליובה וסרמן (יידיש: ליובע װאַסערמאַן; 5 בדצמבר 1907 או ב-1905 סלווטיצ'ה – 5 במרץ 1975 קישינב) הייתה משוררת יידית.
ביוגרפיה
וסרמן נולדה בראשית המאה ה-20 באימפריה הרוסית. בנעורתה היא עבדה בתור משרתת בבתי אמידים. היא הייתה אוטודידקטית ולמדה בעצמה לקרוא ולכתוב, בגיל 15 החלה לפרסם שירה.
ב-1934 וסרמן חוזרת יחד עם בעלה לבירוביג'ן. כאן פרסמה את עבודותיה במספר עיתונים וכתבי עת יידשאיים, ביניהם ביראבידזשאנער שטערן.
ב-1949 כל המוסדות היהודיים, כולל בתי-ספר, תיאטראות ותחנת רדיו בבירוביג'ן נסגרו. כמעט כל סופרי יידיש נעצרו, כולל וסרמן עצמה וב-31 במאי 1950 כולם נשפטו לעשר שנים. היא שוחררה ב-1956 לאחר מותו של סטלין. לאחר שחרורה היא חזרה לבירוביג'ן, שם היא פרסמה בביראבידזשאנער שטערן. לאחר מות בעלה היא עברה להתגורר בקישינב עם בנה. היא נפטרה ב-5 במרץ 1975.
כתר (משטר תנועה)
כתר הוא מינוח צבאי למצור המוטל על אזור מסוים למניעת מעבר אוכלוסייה בין שטחים שבשליטת צה"ל.
כתר, בעגה הצבאית הצה"לית פירושו הגבלת תנועה המוטלת על התושבים של אזור מסוים, בדרך כלל ביו"ש, בשל סיבות ביטחוניות ואחרות. באיו"ש הכתר מונע מהתושבים אפשרות מעבר בין אזורים שונים שבשליטת הרשות הפלסטינית. לעיתים ניתן לעבור בין האזורים שבשליטה פלסטינית אך הדבר תלוי בהוצאת היתר לתנועה בכתר או בקיומו של מצב הומניטרי חריג, למשל, מקרה רפואי.
בניגוד לעוצר, בעת הטלת כתר התנועה בתוך האזור שבשליטה פלסטינית נותרת חופשית, והתושבים יכולים לצאת מבתיהם. הכתר נאכף לרוב באמצעות הקמת מחסומים צבאיים על הכניסות והצירים הראשיים אל האזור וממנו, חסימת יתר הדרכים וכן על ידי ביצוע פטרולים ומארבים לאורך גבולותיו.
לאור הבעייתיות בהפעלת משטר נוקשה שכזה לאורך זמן, והביקורת שספג עקב כך, נמנע צה"ל כיום מהטלת כתר מלא לתקופות ארוכות, אך עדיין נעשה שימוש באמצעי זה על פי הצורך.
קרון הלהקה
קרון הלהקה (באנגלית: The Band Wagon) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1953 בבימויו של וינסנט מינלי, עם פרד אסטר וסיד צ'ריס בתפקידים הראשיים.
השירים נכתבו בידי ארתור שוורץ והמוזיקה בידי הווארד דיץ. התסריט מבוסס על המחזמר "קרון הלהקה" של ג'ורג' קאופמן שהוצג בברודוויי ב-1931 שגם בו שיחק ורקד פרד אסטר ביחד עם אחותו אדל.
השיר "זהו בידור" ("That's Entertainment!") חובר במיוחד לסרט הפך ללהיט והפך לסמליל של חברת מטרו גולדווין מאייר. השיר "Dancing in the Dark" מההצגה המקורית, תוזמר ומהווה מוזיקת רקע לאחד מקטעי הריקוד המפורסמים של פרד אסטר וסיד צ'ריס.
תקציר העלילה
טוני הנטר (פרד אסטר) מגיע לניו יורק מהוליווד. פעם הוא היה שחקן מפורסם על בימות ברודוויי אבל כעת נשכח. בתחנת הרכבת מחכים עיתונאים וצלמים אך מיד מתברר לו שזה לא לכבודו אלא לכבוד אווה גרדנר (בהופעת קמע). הוא מוזמן לתיאטרון על ידי ידידיו מהעבר המלחין מרטון לסטר (אוסקר לבנט) ואשתו השחקנית ומחזאית לילי מרטון (ננט פאברי). הם מכירים לו את הבמאי ג'פרי קורדובה (ג'ק ביוקנן) שמציע לכתוב מחזמר על נושא פאוסט. טוני מטיל ספק בזה כי לדעתו זה לא מתאים לבידור אך ג'פרי משכנע אותם כי הכל שייך לבידור והם שרים ביחד "זהו בידור".
למחזמר דרושה בלרינה וטוני צופה בהצגת בלט עם הבלרינה גבריאלה "גבי" ג'ארר (סיד צ'ריס) ומתפעם ממנה. גבי טוענת שהיא רקדנית בלט ולא מתאימה להצגה, גם הכוראוגרף והמנהל שלה פול בירד (ג'יימס מיצ'ל) מסתייג מהתפקיד ומסכים רק לאחר שמוצע לו תפקיד הכוראוגרף של ההצגה.
היחסים בין טוני לגבי יודעים עליות ומורדות. לבסוף הם מתפייסים, נוסעים בכרכרה לסנטרל פארק ורוקדים שם ריקוד חושני לצליל הנעימה ""Dancing in the Dark".
הצגת הבכורה בניו הייבן זוכה לביקורות קטלניות והמשקיעים מסרבים לתמוך בה. ברגע השפל של הצוות, מקבל טוני על עצמו להפוך אותה למופע וודביל במימון שלו. ההצגה נכתבת מחדש בשם "קרון הלהקה" ובה קטע ריקוד בלשי "The Girl Hunt" וקטע "השלישייה" וזוכה להצלחה עצומה ומוצגת בערים גדולות כשהצוות מתנייע כל הזמן בקרונות רכבת.
לבסוף עורכים כל אנשי ההפקה, קבלת פנים לטוני, גבי מברכת אותו והם מתנשקים לכל השירה של "זהו בידור".
פרסים
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר ולפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
ב-1995 הוא נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בספרית הקונגרס על היות "תרבותי, היסטורי, ואסתטי".
קזלו רודה
קזלו רודה (בפולנית: Kozłowa Ruda, קוזלובה רודה) היא עיר בחבל סובאלקיה, הבירה המנהלית של מחוז המשנה קזלו רודה במחוז מריאמפולה שבמערב ליטא. 27 קילומטרים מצפון למריאמפול.
היסטוריה
העיירה מוזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1744. בעקבות חלוקת פולין השלישית ב-1795 עברה העיירה לידי פרוסיה. ב-1815 הפכה לחלק מן האימפריה הרוסית ולבסוף לחלק מגוברניית סובאלקי. בעקבות הנחת מסילת הברזל בין קובנה לקיבארט ב-1861 החל העיירה להתפתח. ביישוב היו ימי שוק וירידים וריבוי היערות סביב הביא תיירות קיץ לאזור. בתקופת הכיבוש הנאצי (1941-1944) הקימו הגרמנים מחנה לעובדי כפייה ליד היישוב שבו הועסקו האסירים בכריית כבול. במחנה הוחזקו כ- 400 יהודים, שהובאו מקובנה, מווילנה וממקומות אחרים.
אוריינטציה על אגד
בטופולוגיה, אוריינטציה על אגד היא מבנה רציף של אוריינטציות על הסיבים של האגד. המושג מבוסס על מושג האוריינטציה על מרחב וקטורי, וניתן לבסס עליו את מושג האוריינטציה על יריעה חלקה. יתר על כן ניתן להגדיר באמצעותו את מושג האוריינטציה היחסית עבור העתקות מסוימות בין יריעות חלקות
קזלו רודה
הקהילה היהודית
מתוך מאמר שפורסם ב"המליץ" ביולי 1886, על ידי ש. גולדשטיין, מתברר כי במחצית השנייה של המאה-19 קמה קהילה יהודית במקום. בליטא העצמאית עסקו היהודים במסחר, תעשייה ואירוח תיירים. על פי סקר שנערך ב-1931, 15 מתוך 18 חנויות ועסקים ביישוב היו בבעלות יהודית. לאחר סיפוח ליטא לברית-המועצות בקיץ 1940, הולאמו מרבית המפעלים והחנויות. נוצר מחסור במוצרים וכתוצאה מכך עלו המחירים. המעמד הבינוני, רובו יהודי, נפגע קשות ורמת החיים פחתה מאוד. המפלגות הציוניות ותנועות הנוער הוצאו מחוץ לחוק. בקזלו רודה היה בית כנסת. הרב שמואל-יוסף גויכברג כיהן כרב הקהילה בשנת 1910. הרב האחרון בקהילה היה הרב חיים אליהו מובשוביץ שנרצח בשואה. בעקבות פלישת הנאצים לברית המועצות נכבשה קזלו רודה בין 22 ו-23 ביוני 1941. יש להניח כי עד סוף אוגוסט 1941 נרצחו יהודי המקום, בדומה לגורלם של היהודים ביישובים הסמוכים.
בהמשך (1941-1944) הקימו הגרמנים מחנה לעובדי כפייה ליד היישוב שבו הועסקו אסירים יהודים בכריית כבול. במחנה הוחזקו כ- 400 יהודים, שהובאו מקובנה, מווילנה וממקומות אחרים.
אוריינטציה על אגד
הגדרה
אוריינטציה על E היא אוריינטציה על כל אחד מהסיבים (Fibers) E|_x של E התלויה באופן רציף בנקודה x שמעליה הסיב.
כדי להגדיר זאת באופן פורמלי נזדקק למושג התבניות. תבנית על E היא חתך (רציף) של אגד התבניות  במילים זאת פונקציה רציפה \omega ממכפלת הסיבים   ל \R כך שלכל x \in X הצימצום לסיב הוא תבנית.
אולף טימרמן
אולף-בלה טימרמן (בגרמנית: Ulf-Béla Timmermann; נולד ב-1 בנובמבר 1962) הוא אתלט עבר ממזרח גרמניה. הוא אלוף אולימפי, סגן אלוף עולם, פעמיים ברציפות אלוף עולם באולם, פעמיים ברציפות אלוף הגביע הביניבשתי, אלוף אירופה ושיאן עולם בהדיפת כדור ברזל. היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שהדף מעבר ל-23 מטר.
ביוגרפיה
טימרמן נולד במזרח ברלין. התאמן בהדרכתו של ורנר גולדמן.
אוריינטציה על אגד
הגדרה
הגדרה: E נקרא אוריינטבילי אם קיימת עליו תבנית הפיכה. אוריינטציה על E היא מחלקת שקילות של תבניות דיפרנציאליות הפיכות תחת יחס השקילות הבא: שתי תבניות הפיכות שקולות אם המנה שלהן היא פונקציה חיובית.
אולף טימרמן
ביוגרפיה
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 זכה טימרמן במדליית כסף בתוצאה של 21.16 מטר, אחרי אדוארד סרול מפולין (21.39 מטר) ולפני רמיגוס מכורה מצ'כוסלובקיה (20.98 מטר).
אוריינטציה על אגד
הגדרה
כמו מושג האוריינטציה על יריעה חלקה, גם מושג האוריינטציה על אגד הוא מקומי ולכן ניתן להגדיר את כיסוי האוריינטציות, אגד האוריינטציות , אגד הצפיפויות D_{E/X} ואלומת האוריינטציות של האגד E. כל אלה יהיו אובייקטים מעל .X
אולף טימרמן
ביוגרפיה
טימרמן לא השתתף באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בשל החרם של הגוש המזרחי.
אוריינטציה על אגד
הגדרה
ניתן להכליל את ההגדרה הזאת למקרה ש E איננו אגד וקטורי אלא אגד סיבים שהסיבים שלו הם יריעות. ניתן גם להגדיר את האובייקטים המקומיים במקרה זה אולם אז הם יהיו אובייקטים מעל המרחב הכולל של .E
אולף טימרמן
שיאן עולם
בתחרות שנערכה בברלין ב-22 בספטמבר 1985 קבע טימרמן בהדיפת כדור ברזל שיא עולם חדש של 22.62 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנתיים ו-3 חודשים של בן ארצו אודו באייר (22.22 מטר). שיא זה החזיק מעמד שנה עד שנבר על ידי באייר ב-2 ס"מ (22.64 מטר). בתחרות הגביע העולמי של IAAF שנערכה בקנברה, אוסטרליה באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 22.00 מטר.
אוריינטציה על אגד
קשר לאוריינטציה על יריעה
אם X יריעה חלקה וE=T(X) הוא האגד המשיק שלה אז, אוריינטציה על X שקולה לאוריינטציה על .E כמו כן
אולף טימרמן
שיאן עולם
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה זכה טימרמן במדליית כסף בתוצאה של 21.84 מטר, אחרי ורנר גינתר משווייץ (22.22 מטר) ולפני אודו באייר (20.74 מטר).
אוריינטציה על אגד
קשר לאוריינטציה על יריעה
נשים לב כי אף על פי שמושג האוריינטציה מוגדר לאגד מעל מרחב טופגולוגי X כלשהו, ניתן להגדיר באמצעותו אוריינטציה על X רק אם X יריעה חלקה, זאת מכיוון שהאגד המשיק מוגדר רק עבור יריעה חלקה. בשביל להגדיר אוריינטציה על יריעה טופולוגית כללית, צריך להשתמש בשיטה אחרת.
אולף טימרמן
אלוף אולימפי
בתחרות שנערכה בחאניה, יוון ב-22 במאי 1988 קבע טימרמן שיא עולם חדש של 23.06 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה של אלסנדרו אנדריי מאיטליה (22.91 מטר) ובכך היה לאתלט הראשון בהיסטוריה שהדף מעבר ל-23 מטר. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי רנדי בארנס מארצות הברית (23.12 מטר), השיא הנוכחי. באולימפיאדת סיאול (1988) הוא זכה במדליית זהב בשיא אולימפי חדש של 22.47 מטר, לפני רנדי בארנס (22.39 מטר) וורנר גינתר (21.99 מטר).
אוריינטציה על אגד
אוריינטציה יחסית
בשני המקרים ניתן גם להגדיר גרסאות יחסיות של האובייקטים המקומיים המבוססים על כיסוי האוריינטציות:
אולף טימרמן
אלוף אולימפי
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרץ 1989 זכה טימרמן במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.75 מטר ובכך הגן על תוארו. בתחרות גביע העולם של IAAF שנערכה בברצלונה, ספרד בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.68 מטר ובכך הגן על תוארו.
אוריינטציה על אגד
אוריינטציה יחסית
כל אלה יהיו אובייקטים מעל .M
אולף טימרמן
אלוף אירופה
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בספליט, יוגוסלביה זכה טימרמן במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.32 מטר, לפני בן ארצו אוליבר-סוון בודר (21.01 מטר) וגיאורג אנדרסן מנורווגיה (20.71 מטר).
אוריינטציה על אגד
אוריינטציה על אגד וטורסורים
ניתן להתייחס אל אגד וקטורי n ממדי, כאל GL_n(\R)-טורסור. מנקודת מבט זאת אגד מכוון (אגד עליו נקבעה אוריינטציה) הוא GL^+_n(\R)-טורסור. כאן GL^+_n(\R) היא חבורת המטריצות עם דטרמיננטה חיובית.
אולף טימרמן
אלוף אירופה
באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיים טימרמן במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.49 מטר.
אוריינטציה על אגד
אוריינטציה על אגד וטורסורים
GL_n(\R)-טורסור מעל מרחב טופולוגי X הוא מרחב T המועתק לX שהסיבים שלו הם מרחבים הומוגניים עיקריים  מעל GL_n(\R). זאת אומרת ש GL_n(\R) פעולת עליהם באופן טרנזיטיבי, עם מייצבים טריוויאליים. לכל אגד וקטורי E מעל X ניתן להתאים GL_n(\R)-טורסור באופן הבא:
הפעולה של GL_n(\R) נתונה על ידי החלפת בסיס. קל לראות שהתאמה זאת נותנת התאמה חח"ע ועל בין מחלקות איזומורפיזם של אגדים ומחלקות איזומורפיזם של טורסורים.
באופן אנלוגי, לכל אגד וקטורי מכוון (E,o) מעל X ניתן להתאים GL^+_n(\R)-טורסור באופן הבא:
בניות דומות קיימות גם עבור מבנים אחרים. כך למשל:
טביתא באביט
טביתא באביט (באנגלית: Tabitha Babbitt; 9 בדצמבר 1779, הארדוויק, מסצ'וסטס, ארצות הברית - 1853) הייתה ממציאה ועושת-כלים אמריקאית שהשתייכה לכת השייקרים. בין המצאותיה היו המסור הסובב, שיפורים לראש גלגל הטוויה, ושיפורים לשיניים תותבות. לגבי המסור הסובב, לא ברור אם ההמצאה שלה או של שייקר אחר בסביבתה. היא השתייכה לקהילת השייקרים של הרווארד במדינת מסצ'וסטס.
ביוגרפיה
שרה (טביתא) באביט נולדה בהארדוויק אשר במדינת מסצ'וסטס. ב-12 באוגוסט 1793 הצטרפה לקהילת השייקרים בעיירה הרווארד.
לבאביט מיוחסת התובנה שלהב עגול יהא יעיל יותר מלהב ישר, והמצאת המסור הסובב הראשון, אשר שימש במנסרה החל משנת 1813. המסור היה מחובר למנוע שהופעל בכוח מים, כדי להקל על ניסור עצים. ככל הנראה, צפתה באביט בגברים מנסרים עץ, ועלה בדעתה שמחצית התנועה שלהם מבוזבזת. המסור הסובב הראשון שייצרה מצוי באולבני במדינת ניו יורק. בהיותה שייקרית, לא ניסתה לרשום פטנט על אף אחת מהמצאותיה. שלוש שנים לאחר המצאת המסור הסובב, רשמו שני צרפתים פטנט על ההמצאה, עליה למדו מקריאת עיתונות שייקרית.
ההיסטוריון מ' סטיבן מילר גורס שבאביט לא הייתה הממציאה הראשונה של המסור הסובב, לפי מועד הצטרפותה לשייקרים. לדבריו, המסור הסובב הומצא בכפר השייקרים מאונט לבנון, בידי איימוס בישופ או בנג'מין ברוס, בשנת 1793, או לחלופין שלא היה המצאה שייקרית כלל.
כמו כן מיוחסת לבאביט המצאה לייצור שיניים תותבות, וראש גלגל טווייה משופר. בנוסף היא חולקת את המצאת המסמרים החתוכים עם איליי וויטני.
אלבן רמוסאי
אלבן רמוסאי (נולד ב-7 במרץ 1996) הוא זמר-יוצר ודוגמן אלבני. הוא נולד בעיר איידה שבהולנד, וגדל בטירנה, בירת אלבניה. הוא השתתף בגרסה האלבנית לאקס פקטור ב-2012, וב-"The Voice" אלבניה ב-2013. בשנת 2021, רמוסאי ניצח במהדורה ה-22 של תחרות השירה "Kënga Magjike".
קריירה
רמוסאי נולד למשפחה ממוצא אלבני בעיר איידה שבהולנד. מקור משפחתו נעוץ בעיר פודויבו שבקוסובו. בשנת 2012 נבחן לעונה הראשונה של "אקס פקטור אלבניה". הוא ביצע באודישין שלו את השיר "Kryptonite" של להקת, ולא העפיל לשלב הבא. בשנת 2013 השתתף בעונה השלישית של "The Voice", והגיע עד לשלב רבע הגמר.
בשנת 2016 הוציא לאור את המיני-אלבום הראשון שלו, . השיר "A më do", שנכלל במיני-אלבום, הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים האלבני, ואף שהה שם ארבעה שבועות רצופים. through his single "A më do" בשנת 2018 הופיע בפרסומת של חברת הביגוד דולצ'ה וגבאנה.
במאי 2021, רמוסאי השתתף במהדורה ה-22 של "Kënga Magjike", שבסופה הוכרז כמנצח עם השיר "Thikat e mia". הסינגל הבא שלו, "Shpirto", הגיע למקום הרביעי במצעד המוזיקה המקומי. בנובמבר אותה השנה הכריזה רשות השידור האלבנית על המתמודדים של הקדם האלבני לאירוויזיון 2022, פסטיבלי אי קנגס, ורמוסאי נמנה ביניהם. ב-29 בדצמבר הופיע בגמר הקדם עם השיר "Theje", וסיים במקום השני.
השושלת הסוורית
השושלת הסוורית הייתה שושלת רומאית ששלטה באימפריה הרומית בין 193 ו-235. השושלת יוסדה על ידי הקיסר ספטימיוס סוורוס (שלט בין 193–211) שעלה לשלטון אחרי שנת חמשת הקיסרים (193).
ספטימיוס סוורוס היה נציב הפרובינקיה פאנוניה העילית, ובשנת 193 הכריז על עצמו קיסר לאחר שהקיסר הקודם פרטינקס נרצח ברומא. בסופה של סדרת מלחמות שהתחוללו ברחבי האימפריה ונמשכו 4 שנים (193–197), גבר סוורוס על יריביו לשלטון ונעשה לשליט יחיד על כל האימפריה. אשתו של סוורוס, יוליה דומנה, ליוותה אותו במסע המלחמה שלו נגד פסקניוס ניגר, נציב סוריה שהכריז על עצמו קיסר, וקיבלה את התואר "אם המחנה". לאחר שכבש וסיפח את החלק הצפוני של ארם נהריים, הייתה האימפריה הרומית בזמנו של סוורוס בשיא התפשטותה.
אחרי תקופת שלטון קצרה והתנקשויות בשני בניהם של ספטימיוס סוורוס ויוליה דומנה, קרקלה (198–217) וגטה (211–209) שירשו את אביהם בשלטון האימפריה, קרוביה של יוליה דומנה תפסו את עמדת הקיסר על ידי העלאתו של אלאגבאלוס (218–222) ואחריו אלכסנדר סוורוס (235-222) לשלטון.
שליטתה של השושלת על האימפריה נקטעה על ידי השלטון המשותף של מקרינוס (217–218) ובנו דיאדומניאנוס (218). נשות השושלת, הכוללות את יוליה דומנה, אימם של קרקלה וגטה ואחיינותיה יוליה סואימיאס ויוליה מָמָאֶיאה, האימהות בהתאמה של אלאגבאלוס ואלכסנדר סוורוס, ואימן שלהן יוליה מאיסה היו כולן אוגוסטה רבות כוח ומשמעותיות בהבטחת עמדת הכוח של בניהם.
סנג'ק אלכסנדרטה
סנג'ק אלכסנדרטה (בטורקית: İskenderun Sancağı, בצרפתית: Sandjak d'Alexandrette) היה סנג'ק במנדט הצרפתי על סוריה והלבנון, שכלל שני מחוזות של וילאייט חלב העות'מאני: הערים אלכסנדרטה ואנטיוכיה. בשנת 1938 הפך החבל למדינת האטיי, שלאחר פחות משנה סופחה לטורקיה.
היסטוריה
עם סופה של מלחמת העולם הראשונה כבש הצבא הבריטי את צפון עיראק וסוריה של ימינו והגיע גם לאזור אלכסנדרטה. זמן קצר לאחר מכן נכנסו כוחות צרפת לאזור מכוח חלוקת השליטה במזרח התיכון כפי שנוסחה בין בריטניה לצרפת בהסכם סייקס–פיקו ב-1916. מלחמת טורקיה–צרפת בדרום אסיה הקטנה באה לסיומה בהסכם אנקרה אשר נחתם ביום 20 באוקטובר 1921. לפי הסכם זה נסוגו הצרפתים משטחי דרום אנטוליה עליהם השתלטו, ובתמורה הכירו הטורקים במנדט הצרפתי על סוריה. דרישת הטורקים לקבלת סנג'ק אלכסנדרטה לא נתקבלה, והוא הועבר לתחום המנדט הצרפתי על סוריה, אך הוא הוכר כאזור אוטונומי בשל האוכלוסייה הטורקית הניכרת שהתגוררה בו. סעיף ו' בהסכם קבע שיוקם בסנג'ק משטר אדמיניסטרטיבי מיוחד והשפה הטורקית תוכר בה כשפה רשמית.
עם חלוקת סוריה בתחילת שנות ה-20 למספר "מדינות" תחת שלטון המנדט הצרפתי, נכללה אלכסנדרטה כמחוז אוטונומי במדינת חלב. ב-1925 עם ביטול החלוקה של סוריה למדינות, חזר הסנג'ק להיות מחוז אוטונומי בסוריה עם מעמד מנהלי נפרד. דרישת טורקיה לקבל את הסנג'ק לא נתקבלה. בשנת 1926 החליטה מועצת החבל על הקמת מדינה עצמאית, אולם חזרה בה במהרה.
בספטמבר 1936 נחתם חוזה הידידות בין צרפת וסוריה, שהבטיח את הפיכתה של סוריה למדינה עצמאית וריבונית תוך שלוש שנים, וקבע את סנג'ק אלכסנדרטה כמחוז אוטונומי בסוריה העצמאית לכשתקום. בעקבות זאת, דרשה טורקים את החבל בחזרה, ופתחה במסע לחצים על צרפת להעניק לסנג'ק עצמאות מלאה, בטענה כי רוב תושביו טורקים (על פי הערכות צרפתיות מנו הטורקים כ-40% מסך כל האוכלוסייה). בסוף נובמבר 1936 נכנעה צרפת ללחצים, והסכימה, למורת רוחו של "הגוש הלאומי" בסוריה, להעביר את הנושא להכרעת חבר הלאומים. באמצע דצמבר 1936 הושג הסכם פשרה על פיו יינתנו סמכויות מנהליות מסוימות לטורקיה בסנג'ק אך היא תישאר בגבולות סוריה. שלושה נציגים בינלאומיים נשלחו לפקח על ביצוע ההסכם.
בסוף ינואר 1937 החליט חבר הלאומים לדון בהמלצות הבורר סנדלר (Sandler) להעניק לסנג'ק אוטונומיה מנהלית מלאה: בידי סוריה תינתן האחריות לניהול מדיניות החוץ שלה, והשפה הטורקית תיקבע כשפה רשמית במחוז, לצדה של הערבית. החלטה זו של חבר הלאומים התקבלה בברכה בקרב המגזרים הבדלניים והשמרניים במחוז עצמו – בעלי אדמות ממוצא טורקי, עלווים ובני מיעוטים נוצריים, אך היא עוררה סערה בקרב הגורמים הלאומיים משני צדי המתרס, הן הטורקי והן הערבי. בראש המחנה הלאומי הטורקי עמדו צעירים בוגרי מערכת החינוך החילונית החדשה של כמאל אתאתורכ, ביקשו לשים קץ להגמוניה הכלכלית והתרבותית של האריסטוקרטיה הטורקית השמרנית המקומית, ולהדק את קשרי המחוז עם מדינת האם – טורקיה. בראש המחנה הלאומי הערבי במחוז, עמדו משכילים ערבים מוסלמים-סונים ונוצרים פאן־ערביים רדיקליים בהנהגתו של בוגר הסורבון העלווי, זכי אל-ארסוזי, שביקשו למנוע השתלטות טורקית על הסנג'ק, אך מצד שני גם למגר את ההגמוניה הכלכלית והפוליטית של בעלי האדמה הגדולים, הסונים. אלא שפעילותם של הצעירים הטורקים באלכסנדרטה ובאנטיוכיה הייתה נחרצת יותר. ב-29 במאי 1937 קיבל חבר הלאומים באופן סופי את המלצות הבוררות, ואישר את הקמתו של פרלמנט, שימנה 40 חברים מבני העדות הדתיות והאתניות המקומיות בחבל. זמן קצר לאחר מכן חתמו צרפת וטורקיה על הסכם, אשר הבטיח את מעמדו המיוחד של המחוז.
ב־19 במרץ 1938 הודיע חבר הלאומים על הקמתה של ועדה כדי לדון בחוק הבחירות לבית הנבחרים של המחוז. תחת לחץ טורקי הוסכם שזהותו של כל בוחר תיקבע על סמך הצהרתו שלו בלבד. החלטה זו הבטיחה את שליטתה של טורקיה על מנגנון הבחירות. במהלך המחצית הראשונה של 1938, כאשר התברר כי מוסוליני עומד להתחבר להיטלר, גבר החשש הצרפתי לגורל הנכסים הצרפתיים במזרח הים התיכון, והמדינאים הצרפתים החליטו לחזק את בריתם עם טורקיה, בהיותה יריבה של מוסוליני, במהלך יוני 1938 התנהל בפריז משא ומתן נוסף בין צרפת לטורקיה, שהוביל להכרזה על החלתו של משטר צבאי צרפתי בסנג'ק בזמן הבחירות. ביולי 1938 אפשרה צרפת לכוחות טורקיים להיכנס למחוז כדי לפקח יחד עם היחידות הצרפתיות על הקלפיות, ותחת שליטת הצבא הטורקי, זכו הטורקים לרוב מכריע בפרלמנט, שאישר את מעבר החבל לשלטונה של טורקיה. הטורקים הזרימו למחוז מהגרים מארץ האם (טורקיה), שתפסו את כל העמדות הבכירות במינהל החדש של המחוז, ובתוך כך גם שונה שמו הרשמי של החבל לשמו הטורקי – "האטיי". בכך הפך הסנג'ק למדינת האטיי.
זמן קצר לאחר הרכבת המנהל המקומי של "האטיי", החלו הצעירים הטורקים המקומיים לדרוש סיפוח מלא לטורקיה. ארגונים פרו-ערביים פורקו, ודוברי האריסטוקרטיה הטורקית המקומית הושתקו. האטיי חוברה במהירות לכלכלה והסחר של טורקיה והמסחר המסורתי שלה עם העיר חלב הסורית נקטע. הצרפתים העבירו את הסחר של חלב מאלכסנדרטה לנמלי לטקיה וטריפולי. בפברואר 1939 בוטל תוקף המנדט הצרפתי בחבל, והופעל בו החוק הטורקי. באמצע מאי 1939 הפך המטבע הטורקי אמצעי הסחר החוקי היחיד בחבל. בעקבות כיבוש אלבניה על־ידי הפשיסטים באפריל אותה שנה, הכירה צרפת רשמית בסיפוח החבל לטורקיה ובקריעתו מסוריה. בסוף יוני היא חיסלה את שארית המאחז שלה בחבל, ובתמורה קיבלה מטורקיה הבטחה להיעדר תביעות נוספות לגבי שטחים סוריים. תוך זמן קצר פוזר גם בית הנבחרים החדש של החבל, ומינהלו נעשה חלק בלתי נפרד מהרפובליקה הטורקית. במהלך הסיפוח נמלטו לסוריה 50,000 מתושבי החבל הלא-טורקים – ארמנים, עלווים וסונים.
איבוד חבל אלכסנדרטה נחרט עמוקות בתודעה הלאומית הסורית בזמן התעצבותה מחדש. במהלך מלחמת העולם השנייה, סירבו הסורים להשלים עם האבדה. להיבט הלאומי נוספה גם מצוקה כלכלית, שכן העיר חלב נפגעה קשה מאובדן המחוז והנמל של אלכסנדרטה. בעלי האדמה הערבים במחוז סבלו מיחס עוין מצד טורקיה, והדבר עורר זעם בסוריה. עם תום המלחמה, שב הנושא לסדר היום הלאומי של סוריה, ולפני כינוסה של ועידת היסוד של האו"ם בסן פרנסיסקו, דרשו עיתונאים סורים מהמשלחת הסורית להילחם למען סיפוחו מחדש של המחוז "הערבי" אשר "נחטף בכוח מידי סוריה". הממשלה החדשה של הרפובליקה הסורית הראשונה, העצמאית, סירבה להכיר בהאטיי כמחוז טורקי בתמורה להכרה של טורקיה בריבונותה של סוריה, ומערכת המשפט הסורית הכירה בתושבי החבל כסורים.
גם שנים רבות לאחר מכן המשיכו בסוריה לדרוש את החזרת אלכסנדרטה לסוריה, אולם בעשורים הבאים הפכה שאלת אלכסנדרטה לעניין משני בסדר היום הסורי, וסוגיות אחרות השתלטו על השיח הלאומי. הסוגיה הופיעה מדי פעם בעיקר כנושא המתלווה למחאה בנושאים ראשיים יותר, ובהם היריבות עם טורקיה בנושאי האוריינטציה הבין־לאומית ובנושאי מים.
אוכלוסייה
בתחילת 1937 היו בסנג'ק אלכסנדרטה כ-220,000 תושבים. כ-90,000 טורקים, כ-60,000 עלווים, כ-25,000 ארמנים, כ-23,000 סונים, כמה אלפי כורדים ובנוסף יהודים ואשורים.
דער מאמענט
הרעיון להוציא עיתון יהודי חדש יצא אל הפועל ב-1910, כשקיבל נח פרילוצקי מהממשלה הרוסית רישיון להוציא בוורשה יומון נוסף ביידיש, ועם פרישותיהם של הלל צייטלין ושל צבי פרילוצקי מהעיתונים "היינט" ו"אונזער לעבען", בהתאמה. העורך הראשי של העיתון היה צבי פרילוצקי, ולצדו בנו נח, הלל צייטלין, דוד דרוק וא. אַלמי (אליהו חיים שעפס) הצעיר, שהיה מזכיר המערכת הראשון עד הגירתו לארצות הברית ב-1913). בין המייסדים היה גם הפדגוג מגנוס קרינסקי. שמו של העיתון "דער מאָמענט" היה במקור שמו של מדורו הפוליטי היומי של צבי פרילוצקי ב"אונזער לעבען".
ביומון כתבו עוד מספר סופרים ועיתונאים מובילים, בהם מרדכי ספקטור, ב. יאושזון (משה יוּסטמן) וההומוריסטן "דער טונקלער" (יוסף טונקל), והוא התמודד בהצלחה עם מתחרהו העיקרי, היומון הוורשאי "הַיְינְט", שנוסד שנים אחדות לפניו.
בימי החול כלל העיתון בראשיתו 4 עד 8 עמודים. בין שתי מלחמות העולם גדל העיתון לכדי 10 עמודים, ובערבי השבת וחגים מספר העמודים הכפיל את עצמו. עד סוף שנות העשרים היה עיתון פופולרי מאוד, אך בתחילת שנות השלושים, בעקבות משבר כלכלי (על רקע השפל העולמי) וניהול כושל, נקלע העיתון לקשיים. העיתון לא הצליח להתאושש מן המשבר לגמרי, אך בכל זאת המשיך להתקיים. העיתון נסגר לאחר שבניין המערכת נשרף בעקבות פגיעת פגז גרמני בבניין ב-22 בספטמבר 1939, עם הפלישה הגרמנית לפולין.
בז עטלפים
בז עטלפים (שם מדעי: Falco rufigularis) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הבזיים, החי באזור הטרופי של אמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית ומקסיקו. במראהו הוא דומה מאוד למין בז אפלומדו, החי בקרבתו וחלק מהחוקרים מאחדים את שני המינים. המין הופרד מהאחרון ב-1800 בידי החוקר הצרפתי פרנסואה מארי דודין.
תיאור
אורכו של בז זה עד 30.5 סנטימטרים בנקבות, הגדולות בהרבה מהזכרים שאורכם עד 23 סנטימטרים. משקל הזכרים מגיע ל-120 גרם ומשקל הנקבות עד 200 גרם.
שני הזוויגים בעלי גוני נוצות שחורים עם חזה לבן, מקור מעוקל צהוב בעל קצה שחור וחזה ובטן אפורים-כהים מסורטטים בלבן. אזור השת ערמוני והרגליים צהובות עם טפרים ארוכות ושחורות. קריאתו של בז זה גבוהה ומזכירה את קריאתו של הבז האמריקאי השוכן באותם אזורים.
התנהגות
הבז מצוי בסביבות יערות פתוחים או בקרחות יער ומעליהם הוא דואה בחיפוש טרף. הזכרים קטנים יחסית ומחפשים בעיקר חרקים גדולים, אך הנקבות הגדולות יותר הן טורפות של עופות אחרים, מכרסמים וגם של עטלפים, כפי שמעיד שמם. בז זה התפתח לפעילות בשעות בין הערביים, אז יוצאים המוני עטלפים (בעיקר עטלפי אשף מקסיקני) ממערות בלהקות ענק. הבזים צוללים אליהם, מבודדים מספר פרטים במהירות ודורסים אותו בטופריהם למוות. הבז מסוגל לצוד בכל לילה מספר עטלפים, אך מרביתם אינם נתפסים ואוכלוסייתם אינה מושפעת מטורפיהם.
הבזים הם עופות מונוגמיים. הנקבות מקננות על עצים גבוהים באזורים פתוחים ובהם מטילות 2–3 ביצים בגוון חום.
בית הכנסת הגדול בבריסל
בית הכנסת הגדול בבריסל (בצרפתית: Grande synagogue de Bruxelles), הידוע מאז שנת 2008 אף בשם בית הכנסת הגדול באירופה (Grande synagogue d’Europe) הוא בית הכנסת המרכזי של בריסל, בירת בלגיה.
בית הכנסת של ברגהיים
בית הכנסת של ברגהיים שבעיירת ברגהיים (Bergheim) באו-רן במחוז אלזס בצרפת, הוא בית כנסת שהוסב לאולם לאירועים שונים, ששוכן ב-Rue des Juifs (רחוב היהודים).
היסטוריה
כבר במאה ה-14 היו תושבים יהודים בברגהיים, והללו הקימו במשך השנים בתי כנסת בסגנונות שונים. בית הכנסת מתקופת ימי הביניים נהרס בשריפה שמחקה חלק מהעיר, ובית הכנסת הנוכחי הוקם בין השנים 1860-1863 על חורבותיו. במפקד אוכלוסין שנערך באותן שנים נספרו בעיר 361 יהודים, שהיוו 11 אחוזים מהאוכלוסייה.
בתקופת הכיבוש הנאצי בית הכנסת נהרס ונבזז ומאז לא התקיימו יותר תפילות במקום. בשנת 1991 המבנה שופץ ומשמש כאולם אירועי תרבות.
ארכיטקטורה
המבנה נבנה ותוכנן בידי הארכיטקט אוגוסט הרטמן. יש בו חלונות מקושתים עם מסגרות אבני חול. מעל לשער הכניסה קיים מקושת משולש, ומעליו חלון עגול גדול שמסביבו חצי מעגל של אבני חול. למעלה ליד שיפוע הגג הבנוי בצורת גמלון חרוטים לוחות הברית.
בבית הכנסת לשעבר התנוסס לוחית זיכרון לזכר הקהילה היהודית.
ארנולד מרגולין
ארנולד מרגולין (16 בנובמבר 1877, קייב, האימפריה הרוסית - 29 באוקטובר 1956, וושינגטון, ארצות הברית) היה עורך דין, דיפלומט, איש ציבור וסופר יהודי אוקראיני, חבר במפלגת הסוציאליסטים-פדרליסטים האוקראינית ; במהלך ממשל הדירקטוריה ברפובליקה העממית של אוקראינה - סגן שר החוץ ונציג דיפלומטי בלונדון ובפריז ; חבר המשלחת האוקראינית בוועידת השלום בפריז.
קורות חיים
נולד ב-4 בנובמבר 1877 בקייב למשפחה יהודית של איש עסקים קייב ידוע, בנקאי וסוחר מהגילדה הראשונה דוד מרגולין.
סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת קייב בשנת 1900, בהמשך למד מחוץ לארצו באימפריה הגרמנית וברפובליקה הצרפתית והיה חבר בלשכת עורכי הדין הרוסית.
היה מעורב במספר תיקים הקשורים בפוגרומים שבוצעו ביהודיים והתפרסם ברבים לאחר שהשתתף בתיק בייליס כחוקר וכעורך דין. מ--1911 עד 1913 עמד בראש "הוועד להגנת בייליס" הסודי.
בין השנים 1905–1917 - מזכ"ל סניף דרום רוסיה של הברית לשוויון זכויות של יהודים ברוסיה. מייסד ויושב ראש הארגון הטריטוריאלי היהודי ( 1906–1913). עד 1917 היה חבר בוועד המרכזי של המפלגה הסוציאליסטית העממית.
במהלך המהפכה האוקראינית של 1917 - 1921 הצטרף למפלגת הסוציאליסטים-פדרליסטים האוקראינית. ממרץ 1918 היה חבר בבית המשפט הכללי של הרפובליקה העממית האוקראינית ובהמשך של מדינת אוקראינית, ושימש בתפקיד סגן שר החוץ העממי בממשלותיהם של וולודימיר צ'חיבסקי וסרהיי אוסטפנקו.
עמד בראש הנציגות האוקראינית בלונדון בבריטניה הגדולה עד נובמבר 1920, וכן ייצג את הרפובליקה העממית האוקראינית במהלך המשא ומתן עם נציגי ההסכמה המשולשת באודסה ב-1919 ובוועידת השלום בפריז בשנים 1919 - 1920.
החל משנת 1922, עבר לגלות בארצות הברית שם עבד כעורך דין, מתרגם. הרצה באוניברסיטאות. הגן על סימון פטליורה, בטענת חוסר הבסיס בהאשמותיו של פטליורה בדעות אנטישמיות.
מונה כפרופסור במכון הטכני האוקראיני בניו יורק שבארצות הברית ונהיה לנשיאו (1954–1955). בשנת 1950 הוענק לו תואר דוקטור כבוד למשפטים של האוניברסיטה החופשית האוקראינית במינכן שבגרמניה המערבית. מרגולין שמר על קשרים עם דמויות ליברליות-דמוקרטיות ומתונות-סוציאליסטיות מהפזורה האוקראינית ושיתף פעולה עם השבועון "נארודנה ווליה" ("רצון העם").
נפטר ב-29 באוקטובר 1956 בארצות הברית.
כתביו
מחברם של ספרים ברוסית, אנגלית וצרפתית, כולל:
אור החיים (חנות ספרים)
רשת אור החיים היא רשת חנויות ספרים ישראלית, המוכרת בעיקר ספרי קודש ומוצרי יודאיקה.
הרשת התחילה כחנות שהוקמה עי ישראלזון ברחוב אור החיים בבני ברק הרשת הוקמה בשנת 2007 על ידי יעקב ביבלה. נכון לשנת 2023 לרשת יש 24 סניפים בישראל, בעיקר בריכוזי אוכלסייה חרדיים ועוד סניפים רבים בארצות הברית ובאירופה, והסניף הראשי, הנקרא "MANNY'S ", ממוקם ברחוב חבקוק בשכונת מאה שערים בירושלים.
בסניפי החברה נמכרים בו ספרים גם ביידיש, אנגלית, צרפתית, רוסית, ספרדית, פורטוגזית וטורקית. ברשת קיימים כ-70,000 כותרים למכירה, כאשר בכל סניף יש בין 7,000 ל-12,000 כותרים, ובסניף הראשי יש כ-50,000 כותרים.
בשנת תשע"ו הוסיפה חברת אור החיים לסלוגן הפרסומי שלה דמות בשם "ספרא", תחת הכותרת "ספרא אמר, ספרא יודע". את השקת הדמות בצעה החברה לאחר קמפיין ממושך שכותרתו "העולם מתחלק לשניים", והחברה משתמשת בדמות עד היום בפרסומיה ובמודעותיה.
בשנת תשפ"ב (2021) קנתה ההוצאה את יריד החסידות של צמאה בבנייני האומה וקיימה אותו בבנייני האומה, באתר האינטרנט שלה ובחנויות הרשת.
כרטיספר
ניתן לרכוש בסניפים או באתר כרטיס נטען בשם 'כרטיספר', המאפשר לקנות בכל סניפי הרשת.
היינריך פון רוסטיגה
היינריך פרנץ רוסטיגה (בגרמנית: Heinrich von Rustige; 12 באפריל 1810 – 15 בינואר 1900) היה צייר גרמני.
ביוגרפיה ועבודה
רוסטיגה היה תלמידו של וילהלם פרידריך שדו באקדמיה לאמנות בדיסלדורף, בה למד בשנת 1828. הוא השתתף בתערוכות שם משנת 1832. בשנת 1836 עבר לפרנקפורט ויצא לטיולי לימוד לוינה ולהונגריה, והמשיך לדרזדן, ברלין, צרפת ואנגליה.
משנת 1845 לימד כפרופסור בבית הספר לאמנות בשטוטגרט וכמנהל הגלריה בעיר. בשנים 1865–1866 הקים רוסטיגה בית שנבנה על ידי כריסטיאן פרידריך פון ליינס בשטוטגרט שנהרס בשנת 1951. בשנת 1887 הוא ויתר על ההוראה, אך המשיך את תפקידו כ"מנהל גלריה" במשך עשר שנים.
רוסטיגה צייר תמונות היסטוריה וז'אנר, נופים ודיוקנאות, ובהם הראה מיומנות בעיבוד וביצוע. בין ציוריו ניתן למנות את התפילה במהלך סופת רעמים (אבד במלחמת העולם השנייה) והשיטפון (הגלריה הלאומית ברלין), הדוכס אלבה בארמון רודולשטאדט (גלריה בשטוטגרט), העברת גופת הקיסר אוטו השלישי לגרמניה ופרידריך השני וחצרו בפאלרמו וכן "שני איטלקים" (מוזיאון סטדליש וורל). במוזיאון ורלר מוצג גם האוסף הגדול ביותר של האמן. במוזיאון קונסטפלאסט בדיסלדורף ישנם דיוקנאות של בית הספר לציור בדיסלדורף משנת 1835.
רוסטיגה התפרסם גם כמשורר. אחרי שפרסם כרך שירים ליריים (1845) הגיע פרסום של הדרמות ההיסטוריות "פיליפו ליפי" (1851), "אטילה" (1853), "קונרד וידרהולד" (1856), "קייזר לודוויג הבווארי" (1860) ו "אברהרד אים בארט" (1863) וכן "חרוזים וחלומות" יצירה הומוריסטית בחלקה (שטוטגרט 1876).
כבוד
להיינריך פון רוסטיגה הוענק בשנת 1867 תואר אביר הכבוד של מסדר כתר וירטמברג.
בשנת 1890 הוא התמנה לאזרח כבוד של העיר ורל על שירותיו לאמנות ומדע.
פלאש איירליינס
פלאש איירליינס (Flash Airlines) הייתה חברת שכר מצרית שהפעילה טיסות למרכז ומערב אירופה. בסיסה היה נמל התעופה הבינלאומי שארם א-שייח', ומטה ההנהלה שלה בקהיר.
תולדות החברה
החברה הוקמה בשנת 1995 בשם הליופוליס איירליינס, ובשנת 1996 היא קיבלה את אישור הרשויות. בתחילת דרכה הפעילה החברה מטוסי איירבוס A310, בואינג 737-3Q8, ומקדונל דאגלס MD-83. בשנת 2000 נרכשה הליופוליס איירליינס על יד קבוצת התיירות פלאש, שמכרה את מטוסי האיירבוס והמקדונל דאגלס, ונשארה עם מטוס בואינג 737-300 אחד. בשנת 2002 היא רכשה מטוס נוסף מדגם זה.
בשנת 2002 ערך המשרד הפדרלי לתעופה אזרחית השווייצרי ביקורת פתע במטוס החברה בעל הרישום SU-ZCF. בבדיקה התגלה כי אין מסכות חמצן בתא הטייס, וכי מכלי הדלק ורכיבים בקוקפיט אינם תקינים. מספר ימים לאחר מכן, נאסר על החברה לטוס בשמי שווייץ ופולין. החברות הנורווגיות עימם הייתה בקשרי מסחר, ביטלו את החוזים עם פלאש.
אוריינטציה יחסית
בטופולוגיה, אוריינטציה יחסית היא גרסה של מושג האוריינטציה שניתן להגדיר עבור העתקות מסוימות בין יריעות (ולפעמים אף מרחבים טופולוגיים). האוריינטציה היחסית מודדת, אינטואיטיבית, את מה שחסר לבניית אוריינטציה על M בהינתן אוריינטציה על N והעתקה \phi:M\to N.
את האוריינטציה היחסית של העתקה חלקה \phi:M\to N בין יריעות חלקות אפשר להגדיר בשני מקרים:
בשני המקרים ניתן גם להגדיר גרסאות יחסיות של האובייקטים המקומיים המבוססים על כיסוי האוריינטציות:
כל אלה יהיו אובייקטים מעל .M
לכל אחד מהמקרים למעלה יש גרסה כללית יותר שכוללת העתקות בין יריעות ללא מבנה חלק ואף העתקות בין מרחבים טופולוגיים. גם במקרים אלו ניתן להגדיר את מושג האוריינטציה היחסית.
המקרה של אימרסיה
העתקה חלקה נקראת אימרסיה (או הטבעה) אם הדיפרנציאל d_x \phi שלה בכל x\in M הוא חד-חד-ערכי. לפי משפט הפונקציה הסתומה תנאי זה שקול לכך שלכל x\in M קיימת סביבה פתוחה U \subset M כך ש \phi(U) היא תת-יריעה סגורה מקומית והצמצום   הוא דיפאומורפיזם.
במקרה כזה ניתן להגדיר את האגד הנורמלי Norm_M^N לM בתוך N ע"י
כאשר אנו מתייחסים לדיפרנציאל d\phi בתור העתקה מהאגד המשיק T(N) למשיכה לאחור  של האגד המשיק .T(N)
הגדרה: אוריינטציה יחסית על M (ביחס לN) היא אוריינטציה על האגד הנורמלי .Norm_M^N
המקרה של סובמרסיה
העתקה חלקה נקראת סובמרסיה אם הדיפרנציאל  שלה בכל x\in M הוא על. לפי משפט הפונקציה הסתומה תנאי זה שקול לכך שלכל x\in M קיימת סביבה פתוחה U \subset M כך ש \phi(U) היא קבוצה פתוחה והצמצום ניתן לפירוק p\circ i כאשר
במקרה כזה נתבונן בגרעין בתור תת-אגד של .T(M)
הגדרה: אוריינטציה יחסית על M (ביחס לN) היא אוריינטציה על האגד
המקרה הכללי
תהי העתקה רציפה של מרחבים טופולוגיים. באופן אנלוגי למקרה החלק, ניתן להגדיר את מושג האוריינטציה היחסית (ואת המושגים הנלווים ) כאשר אחד התנאים הבאים מתקיים:
נשים לב שתנאים אלה מתקיימים לעיתים גם כאשר המרחבים הטופולוגיים X,Y אינם יריעות.