cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לי זלדין
קורות חיים
ב-1998 התגייס לתוכנית קצונת המילואים של צבא ארצות הברית, הוא עבר קורס קצינים והכשרה כצנחן בפורט בנינג. בתום לימודי המשפטים הוצב בחיל המודיעין ועבר קורס קציני מודיעין בפורט האוצ'וקה שבאריזונה. במרץ 2004 עבר לפרקליטות הצבא ושירת כתובע ושופט צבאי בדיוויזיה המוטסת ה-82. ביולי 2006 נשלח לעיראק עם יחידתו, הוא שירת באזור תיכרית עד ספטמבר 2006 והיה מעורב במבצעי איתור ולכידת מבוקשים. בספטמבר 2007 השתחרר משירות סדיר ועבר לשרת במסגרת כוחות המילואים כפרקליט צבאי. במאי 2012 קודם לדרגת מייג'ור. לאחר שירותו הסדיר עבד תקופה קצרה כיועץ משפטי ברשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי ובהמשך פתח משרד פרטי.
ב-2010 נבחר לסנאט של מדינת ניו יורק וב-2012 נבחר לכהונה נוספת. בנובמבר 2014 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג מחוז מס' 1 (מזרח לונג איילנד). הוא הדיח את טים בישופ מהמפלגה הדמוקרטית לאחר שש כהונות רצופות. זלדין הושבע לתפקיד בינואר 2015, הוא מכהן בבית הנבחרים בוועדת התחבורה והתשתיות, בוועדת החוץ ובוועדה לענייני חיילים משוחררים. זלדין הוא אחד משני חברי הקונגרס היהודים מהמפלגה הרפובליקנית, הוא כיהן כיו"ר משותף של השדולה הרפובליקנית למען ישראל בבית הנבחרים, יחד עם פיטר רוסקאם, דאג למבורן ולאונרד לאנס. בבחירות ב-2016 נבחר לכהונה נוספת ברוב של 59% ובבחירות 2018 זכה ברוב של 51.5%.
באפריל 2021 הכריז זלדין על התמודדותו לתפקיד מושל ניו יורק בבחירות 2022. בבחירות הכלליות הפסיד למושלת המכהנת קת'י הוקול, וכהונתו בקונגרס תמה בראשית ינואר 2023.
זלדין נשוי לדיאנה ואב לזוג תאומות זהות. הוא חבר בקהילה היהודית רפורמית באוקדייל שבניו יורק.
הנס גולדברגר
הנס גולדברגר (בגרמנית: Hans Goldberger) היה שחיין יהודי-אוסטרי. אלוף ושיאן אוסטריה בשחייה, חבר נבחרת אוסטריה בשחייה לאולימפיאדת אמסטרדם (1928).
ביוגרפיה
גולדברגר התאמן בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר.
בשנת 1927 החזיק בשיא אוסטריה במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.8 דקות
גולדברגר היה רשום באולימפיאדת אמסטרדם (1928) אך לא השתתף.
מדינה קליינטית
מדינה קליינטית הוא אחד מכמה מושגים שמטרתם לתאר כפיפות של מדינה אחת למדינה אחרת, חזקה ממנה, ביחסים בינלאומיים. מושג זה הוא המושג הכי פחות פרטני מבין משפחת מושגים זו הכוללת גם מדינת לוויין או מדינה גרורה, מדינה קשורה, מדינת בובה, ניאו קולוניה, פרוטקטורט או מדינת חסות, מדינה וסאלית ומדינה טריבוטרית (המשלמת מיסים מיוחדים=טריביוטים למדינה החזקה). הרעיון לפיו ישנה היררכיה בין המדינות, ויש התלויות במידה זו או אחרת באחרות, סותרת את רעיון הריבונות הוסטפילית, שעל פיו כל מדינה היא ישות ריבונית השווה לכל אחת אחרת.
מקורו של המושג בקשרי פטרון קליינט שהתקיימו ברומא העתיקה, בהם העניק פטרון הגנה משפטית ואף פיזית לקליינט, אשר בתמורה היה מחויב לפטרון, תמך בו והעניק לו שירותים שונים.
מדינות קליינטיות התקיימו לאורך אלפי שנים, כאשר מדינות חזקות יותר כפו על מדינות אחרות לשרתן כאשר התחזקו ועלו במעמדן. בעת העתיקה מדינות כממלכת פרס וערי המדינה היווניות יצרו מדינות קליינטיות על ידי הפיכת מנהיגי המדינה לכלי שרת בידיהם. אחת הדוגמאות הקלסיות ליצירה ושימוש במדינות קליינטיות היא הרפובליקה הרומית, שבמקום לכבוש ולספוג אותן אל תוך האימפריה העדיפה להפכן למדינות קליינטיות, מדיניות שהמשיכה עד המאה הראשונה לספירה כשרומא נהייתה קיסרית. שימוש במדינות קליינטיות המשיך כאשר המערכת הפיאודלית החלה להכות שורש.
במאה ה-13 קוריאה "נדרסה" על ידי הכוחות המונגולים אחרי הסכמים בשנת 1260 ופלישה בשנות ה-70' הגוריו נעשו תלויים בשושלת יואן המונגולית.
באימפריה הבריטית המדינות ההודיות היו עצמאיות מבחינה טכנית, ועצמאות מצרים החל משנת 1922 סיימה באופן טכני את הפרוטקטורט הבריטי במדינה. עיראק נהייתה ממלכה בשנת 1932. בכל אחד ממקרים אלה המציאות המדינית והכלכלית לא אפשרה עצמאות מלאה, אלא מצב שבו השליטים המקומיים היו קליינטים בריטיים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, המדינות שכבשה גרמניה הנאצית ושלא סופחו לרייך השלישי או הושמו תחת שלטון צבאי הפכו למדינות קליינטיות של גרמניה. הנאצים מינו למדינות אלו מנהיגים בעלי סמכות סמלית בעיקרה, שלעיתים היו בעלי דעות נאציות או פאשיסטיות, והיו כפופים לפיקוחה והוראותיה של גרמניה הנאצית. בין מדינות אלו ניתן למנות את צרפת של וישי, הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, המדינה העצמאית של קרואטיה (ראו ערך תנועת האוסטאשה), ועוד.
לאחר מלחמת העולם השנייה המונח החל לשמש לתיאור אומות הנשלטות בצורה דיקטטורית אשר גובו במישרין על ידי ארצות הברית או ברית המועצות. במהלך המלחמה הקרה רבות ממדינות אמריקה הלטינית כגון גואטמלה, אל סלוודור, ניקרגואה עד לשנת 1979, קובה עד 1959, וצ'ילה תחת משטרו של הגנרל פינושה נתפשו כמדינות קליינטיות של ארצות הברית.
ג'ונתן סוריאנו
ג'ונתן סוריאנו קסס (בקטלאנית: Jonathan Soriano Casas; נולד ב-24 בספטמבר 1985 באל פונט דה וילומרה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ.
בתחילת הקריירה שיחק סוריאנו במועדונים הספרדים אספניול וברצלונה, בעיקר בקבוצות המילואים שלהם. בחודש ינואר 2012 הוא עבר לרד בול זלצבורג, עמה זכה שלוש פעמים בדאבל (אליפות אוסטריה והגביע האוסטרי) וזכה שלוש פעמים בתואר מלך השערים של הליגה. סוריאנו הוא מלך שערי רד בול זלצבורג בכל הזמנים, כאשר כבש בשורותיה 172 שערים ב-202 הופעות בכל המסגרות.
אספניול והשאלות
סוריאנו נולד באל פונט דה וילומרה שבספרד. הוא גדל במחלקת הנוער של אספניול. בעונת ערך סוריאנו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-89 בניצחון 3-1 על ראיו ואיקאנו במסגרת ליגת העל הספרדית. עד לעונת לא היה סוריאנו שחקן קבוע בסגל הקבוצה הראשונה של המועדון, והוא שיחק באספניול ב', קבוצת המילואים. לסוריאנו היה חלק בזכייתה של אספניול בגביע המלך הספרדי לעונת 2005/2006. בחצי השני של אותה העונה הושאל לאלמריה ובחצי השני של עונת הושאל לפולידפורטיבו אחידו, שתיהן קבוצות מהליגה הספרדית השנייה. בעונת ערך סוריאנו 24 הופעות ליגה באספניול, בהן הבקיע שני שערים, שניהם בניצחונות 1-0 על חטאפה. בסוף חודש ינואר 2009 הושאל סוריאנו עד לסוף העונה לאלבסטה, גם היא מהליגה הספרדית השנייה. בסוף העונה שוחרר סוריאנו מאספניול לאחר שחוזהו לא חודש.
ברצלונה
ב-30 ביולי 2009 הצטרף סוריאנו לקבוצת המילואים של ברצלונה, ברצלונה אתלטיק, ששיחקה בליגה הספרדית השלישית. ב-28 באוקטובר ערך סוריאנו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה, כשהחליף את ז'פרן סוארס בדקה ה-85 בניצחון 2-0 על קולטורל לאונסה במסגרת גביע המלך הספרדי. במדי קבוצת המילואים היה סוריאנו מהמבקיעים המובילים בליגה, עם 18 שערים, ולו תפקיד חשוב בחזרתה של קבוצת המילואים לליגה הספרדית השנייה לאחר 11 שנות היעדרות.
בעונת הבקיע סוריאנו 32 שערי ליגה ב-37 הופעות, מה שהעניק לו את תואר מלך השערים של הליגה השנייה לעונה זו. ברצלונה ב' הגיעה בעונה זו למקום המוביל לפלייאוף העפלה לליגת העל הספרדית, אך לא הייתה רשאית להשתתף בו בשל היותה קבוצת המילואים של ברצלונה.
רד בול זלצבורג
ב-19 בינואר 2012 חתם סוריאנו ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. ב-16 בפברואר ערך סוריאנו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 4-0 למטאליסט חרקוב במסגרת הליגה האירופית. שלושה ימים לאחר מכן ערך סוריאנו את הופעת הבכורה שלו בליגה, כששיחק 63 דקות בתיקו 0-0 נגד שטורם גראץ במסגרת המחזור ה-21. בעונתו הראשונה במועדון לקח סוריאנו חלק בזכייה בדאבל (אליפות אוסטריה והגביע האוסטרי), אך הבקיע שלושה שערים בלבד ב-11 הופעות ליגה במשך חצי עונה.
ב-17 ביולי הורחק סוריאנו לראשונה בקריירה, לאחר שספג שני כרטיסים צהובים ב-37 דקות בהן היה על המגרש לאחר שנכנס כמחליף בניצחון 1-0 על F91 דודלאנג' במסגרת סיבוב ההפעלה השני לליגת האלופות לעונת. בליגה הבקיע 26 שערים ב-32 הופעות, אך קבוצתו כשלה בזכייה בתארים בעונת.
בקיץ 2013 מונה סוריאנו לקפטן רד בול זלצבורג. במסגרת הליגה האירופית הבקיע סוריאנו 8 שערים וסיים כמלך השערים לעונת 2013/2014 וכחלק מקבוצת העונה. במסגרת הליגה הבקיע סוריאנו 31 שערים ב-28 הופעות ועזר לקבוצתו לזכות בדאבל נוסף, כשהוא גורף את תואר מלך השערים גם בליגה. הוא הבקיע צמד שערים בגמר הגביע האוסטרי.
ב-10 באוגוסט 2014 הבקיע סוריאנו חמישה שערים בניצחון 8-0 על גרודיג במסגרת המחזור הרביעי בליגה. בעונת זכה סוריאנו בדאבל שלישי עם רד בול זלצבורג, כשבגמר הגביע האוסטרי הוא כובש שער.
ב-26 בספטמבר 2015 הבקיע סוריאנו ארבעה שערים בניצחון 4-2 על מאטרסבורג במסגרת המחזור העשירי בליגה. ב-24 באוקטובר הוא הבקיע את שערו ה-100 בבונדסליגה האוסטרית בניצחון 2-1 על ריד במסגרת המחזור ה-13. בחודש מרץ 2016 הגיע סוריאנו ל-150 שערים ב-170 הופעות בכל המסגרות עבור רד בול זלצבורג. מאמן הקבוצה, אוסקר גארסיה, אמר: "הוא השחקן הטוב ביותר שעבדתי איתו אי פעם. אני מקווה שהוא לא יעזוב לעולם".
בייג'ינג גואואן
ב-26 בפברואר 2017 חתם סוריאנו בבייג'ינג גואואן הסינית. ב-21 באפריל ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד טיינג'ין קואנג'יאן. ב-29 באפריל הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 4–2 על ליאונינג ווהווין. בעונתו הראשונה כבש 16 שערי ליגה ו-3 שערים בגביע. בעונתו השנייה בקבוצה כבש תשעה שערים ב-12 משחקי ליגה וזכה בגביע הסיני.
אל-הילאל
ב-14 בדצמבר 2018 סוריאנו חתם לעונה וחצי באל-הילאל מליגת העל הסעודית. ב-27 בינואר במשחק הליגה של אל הילאל כבש סוריאנו את שערו הראשון במועדון, כאשר כבש צמד שערים בניצחון קבוצתו 5-1 על אל פאייח מהליגה הסעודית.
ב-2019 החל לשחק בז'ירונה מהליגה הספרדית השנייה.
וינטון בלונט
וינטון מלקולם בלונט הבן (באנגלית: .Winton Malcolm Blount Jr, נודע גם בשם רד בלונט, Red Blount; 1 בפברואר 1921 – 24 באוקטובר 2002) היה המנהל הכללי של דואר ארצות הברית מינואר 1969 ועד פברואר 1972. בלונט היה המנהל הכללי האחרון של הדואר כאשר משרה זו הייתה במסגרת הקבינט של ארצות הברית, והראשון כאשר המשרה הייתה במסגרת שירות הדואר של ארצות הברית.
ראשית חייו
וינטון בלונט נולד ביוניון ספרינג, אלבמה. שמו הפרטי כפי שנרשם בתעודת הלידה שלו היה Wynton, אך בבגרותו הוא עשה שימוש בשם Winton כדי להימנע משאלות על האיות הבלתי שגרתי של שמו. במלחמת העולם השנייה הוא שירת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית, שם הוא עבר הכשרה כטייס B-29, אך לפני שהושלמה הכשרתו, תמה המלחמה.
הפיגוע במסעדת גולדנברג
הפיגוע במסעדת ג'ו גולדנברג היה פיגוע תופת וירי ב-9 באוגוסט 1982 במסעדה יהודית בפריז, בו נהרגו שישה אזרחים. הפיגוע בוצע על ידי ארגון אבו נידאל.
וינטון בלונט
ראשית חייו
ב-1946 פתחו בלונט ואחיו, ויליאם יוסטון בלונט, חברת בנייה בשם "האחים בלונט". החברה עבדה במיזמי בנייה כמו הגשר של השדרה הראשונה בברמינגהאם, אלבמה; לואיזיאנה סופרדום שבניו אורלינס; ומכלול Complex 39A שבכף קנוורל, שממנו שוגרה החללית אפולו 11.
קריירה פוליטית
בבחירות לנשיאות של 1952 מונה בלונט כיושב ראש המועדון "אזרחים למען אייזנהואואר" באלבמה. בבחירות של 1960 הוא היה יושב ראש מטה הבחירות בדרום מזרח ארצות הברית של ריצ'רד ניקסון. ב-1961 הוא נבחר כנשיא לשכת המסחר של אלבמה וב-1968 כנשיא לשכת המסחר של ארצות הברית.
הפיגוע במסעדת גולדנברג
הפיגוע
ב-9 באוגוסט 1982, בשעה 13:30, שני מחבלים קפצו ממכונית שהגיחה מקצה הרחוב ברובע המארה היהודי בפריז, והחלו לפתוח באש לעבר חנויות ועוברי אורח. בהגיעם אל המסעדה היהודית ג'ו גולדנברג, הם חדרו לתוכה, השליכו רימון ופתחו באש לעבר הסועדים. 2 מלצרים, קופאית ובן-דוד של בעל המסעדה נהרגו במקום. לאחר הירי יצאו המחבלים מהמסעדה, תוך שהם יורים לכל עבר בלי הבחנה. אחרי מטח היריות הם עלו על מכונית משטרתית ונמלטו. בסך הכל הם רצחו שישה אזרחים, ביניהם שני אמריקנים, ופצעו עוד 9 באורח קשה, ו-13 באורח קל. ביזנסוויק הגדיר את המתקפה כ"מחיר הכבד ביותר שסבלו היהודים מאז מלחמת העולם השנייה".
וינטון בלונט
קריירה פוליטית
ב-1964 מונה בלונט על ידי נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון כחבר בוועדת האזרחים הלאומית ליחסי קהילה שייעצה לבית הלבן באכיפת חוק זכויות האזרח, אף על פי שבלונט הביע את ספקותיו בנוגע לחוק החדש.
הפיגוע במסעדת גולדנברג
הפיגוע
למרות שארגון אבו נידאל נחשד לאורך זמן בביצוע הפיגוע, רק לאחר 32 שנים נתפסו חשודים מהארגון, בעדות שנגבתה על ידי שני חברי הארגון לשעבר בעילום שם על ידי שופטים צרפתיים.
וינטון בלונט
קריירה פוליטית
ב-1969 מונה בלונט על ידי הנשיא ריצ'רד ניקסון כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. ב-1971 הוא פיקח על המעבר של מחלקת הדואר של ארצות הברית ממחלקה ברמת קבינט ממשלת ארצות הברית לסוכנות עצמאית מיוחדת. כך הוא היה המנהל הכללי האחרון של הדואר האחרון חבר בקבינט והמנהל הראשון של שירות הדואר של ארצות הברית. סגנו של בלונט היה ג'יימס הנדרסון, איש ענף הפרסום מגרינוויל, קרוליינה הדרומית, שהתמודד ללא הצלחה על משרת סגן מושל קרוליינה הדרומית ב-1970. הנדרסון שכנע את נאס"א ואת האסטרונאוטים של אפולו 11 לצלם את הירח לתמונה שתופיע על גבי בול דואר. יותר מ-140 מיליון עותקים של בול זה נמכרו.
הפיגוע במסעדת גולדנברג
הפיגוע
במרץ 2015 שלטונות צרפת אמרו כי צו מעצר בינלאומי הופק בקשר לתיק חקירת הפיגוע לוואליד עבד א-רחמן, תושב אוסלו בן 56, מחמוד חאדר עאבד, תושב רמאללה בן 60, ומוחמד חליד אל-חסן עבאסי, תושב ירדן בן 64, בחשד לתכנון הפיגוע. מוחמד חליד אל-חסן עבאסי נעצר ב-1 ביוני אותה שנה בירדן, וצרפת ביקשה את הסגרתו.
וינטון בלונט
קריירה פוליטית
ב-1971 הוטבע דיוקנו של בלונט לצד דיוקנו של בנג'מין פרנקלין, המנהל הכללי הראשון של דואר ארצות הברית, על גבי מטבע כסף להנצחת הקמתו של שירות הדואר החדש. מטבע זיכרון זה הונפק במקביל לבול דואר שנשא את החותמת של בית הדואר הישן של פילדלפיה יחד עם חותמת הדואר של וושינגטון הבירה.
הפיגוע במסעדת גולדנברג
הפיגוע
באוגוסט 2019 התפרסם בצרפת ריאיון עם בכיר במודיעין הצרפתי בזמן הפיגוע שבו הוא אישר כי בעקבות הפיגוע, הרשויות בצרפת הגיעו להסכם בלתי כתוב עם ארגון אבו נידאל, כי לא יבצעו יותר פיגועים בצרפת בתמורה לחופש תנועה במדינה.
פיטה אמור
גואדלופה תרזה אמור שמידטליין (בספרדית: Guadalupe Teresa Amor Schmidtlein; 30 במאי 1918 – 8 במאי 2000), הידועה בשם העט פיטה אמור (Pita Amor), הייתה משוררת וסופרת מקסיקנית, נחשבת לאחת ממבשרות השחרור המיני של נשים במקסיקו.
וינטון בלונט
קריירה פוליטית
ב-1972 התמודד בלונט על מושב בסנאט של ארצות הברית מול הסנאטור הוותיק, ג'ון ספרקמן שבבחירות של 1952 התמודד על תפקיד סגן הנשיא מול ריצ'רד ניקסון. בבחירות אלו זכה ספרקמן ב-65.3% מהקולות מול 34.7% של בלונט. בלונט ניצח רק במחוזות וינסטון ויוסטון באלבמה, שהיו מעוזים מסורתיים של הרפובליקנים והפסיד במחוז מונטגומרי, מחוז הבית שלו.
פיטה אמור
ילדות ונעורים
אמור נולדה בשנת 1918 במקסיקו סיטי לקרולינה שמידטליין וגרסיה טרואל (Carolina Schmidtlein y GarcíaTeruel) ולעמנואל אמור סוברוויל (Emmanuel Amor Subervielle). הצעירה מבין שבעה אחים במשפחה שמרנית וקתולית. הוריה נחשבו לחברי האצולה במקסיקו, אולם בתקופת צעירותה של אמור ירדה המשפחה מנכסיה. אמור עברה בין בתי ספר דתיים רבים בילדותה. בגלל סלידתה מסדר ומשמעת היא הורחקה מרובם.
וינטון בלונט
שנותיו האחרונות
ב-1973 שב בלונט לחברת הבנייה המשפחתית, שנקראה כעת "בלונט אינטרנשיונל" וב-1974 הוא היה לנשיא החברה. בשנים 1981–1984 בנתה החברה את אוניברסיטת המלך סעוד שבריאד, ערב הסעודית.
פיטה אמור
בגרות
אמור תוארה כפרובוקטיבית, מרדנית וחצופה. היא נחשבה ליפה מאוד ועבדה כשחקנית ודוגמנית לציירים בעלי שם כמו דייגו ריברה (Diego Rivera) וראול אנגוויאנו (Raúl Anguiano). היא לא התביישה להתייצב בעירום מול הציירים, מה שהימם את משפחתה וזיכה אותה בכינוי "המוזה ה-11". שערוריותיה החלו בגיל 18 כאשר פיתחה רומן ארוך טווח עם חוסה מדרזו (José Madrazo), איש עסקים עשיר. למרות רומן זה, אמור מעולם לא התמסרה לאיש ולא נישאה, דבר שלא היה מקובל לנשים במקסיקו דאז. בגיל 40 החליטה להביא ילד לבדה, אך הרגישה שאיננה מסוגלת לגדל אותו ולכן העבירה אותו לאחותה. בשנת 1961, כשהיה בן שנתיים, הילד טבע בבריכת שחייה בבית אחותה. מוות זה השפיע על אמור מאוד והוביל להתדרדרות מצבה הנפשי, הזנחת המראה שלה ואשפוזה במחלקות פסיכיאטריות.
וינטון בלונט
שנותיו האחרונות
ב-1980 שימש כיושב ראש הלאומי של מסע הבחירות הבלתי מוצלח לנשיאות של ג'ון קונלי מטקסס, שהתמודד בבחירות המקדימות והפסיד לרונלד רייגן.
פיטה אמור
קריירה אומנותית
קריירת השירה שלה החלה מאוחר יחסית - בגיל עשרים ושבע לקחה אמור עיפרון גבות ומפית והחלה לכתוב את שירה הראשון yo soi mi casa (אני הבית שלי) שזכה לפרסום רב מאוחר יותר. כתיבתה הושפעה בעיקר מחואנה אינז דה לה קרוז (Juana Inés de la Cruz) ופרנסיסקו דה קוודו והתאפיינה בהיותה תמיד בגוף ראשון ועיסוקה בנושאים מטאפיזיים. אמור כתבה רבות על נושאים כמו פחד, בדידות, ייסורים ואלוהים.
וינטון בלונט
שנותיו האחרונות
ב-1996 פורסמה האוטוביוגרפיה של בלונט שנכתבה בשיתוף עם ריצ'רד בלודג'ט ונקראה "לעשות זאת בדרכי".
פיטה אמור
קריירה אומנותית
נגד אמור הועלו ביקורות הטוענות כי היא איננה כותבת את שיריה בעצמה בעקבות היותה דוגמנית ושחקנית בעלת יופי קורן, מה שהעלה ספק בעיני המבקרים בנוגע ליכולות הכתיבה שלה: "הם אמרו שלא ייתכן שאישה קלת דעת שכזו כתבה אותם [...] וכי הסונטות שלה היו מושלמות." (אלנה פוניאטובסקה) בשנות החמישים אמנם החלה הפריצה הגדולה שלה, אך לאחר מותו של בנה התדרדר מצבה, היא כתבה פחות שירים והסתגרה מן העולם לתקופה של כ-10 שנים. בשנות השבעים, חזרה אמור לכתוב שירים והיא השתתפה ברסיטל בו דקלמה שירה מקסיקנית. הופעתה ברסיטל צלחה ואמור חזרה להופיע בעיתונות ובראיונות טלוויזיה.
וינטון בלונט
שנותיו האחרונות
ב-1999 נמכרה חברת בלונט אינטרנשיונל לחברת ליהמן ברדרס תמורת 1.35 מיליארד דולר.
פיטה אמור
מותה
למרות הצלחתה בשנות השבעים, חלה התדרדרות נוספת במצבה ובערוב ימיה נותרה אמור אישה חולה, קשישה וכמעט חסרת כל. היא גרה בדירה שחברתה שכרה לה והתפרנסה משירים שהיא כותבת על מפיות. ב-8 במאי 2000, כשהייתה בת 81, נפטרה אמור מדלקת ריאות.
וינטון בלונט
שנותיו האחרונות
וינטון בלונט נפטר בהיילנדס שבקרוליינה הצפונית ב-24 באוקטובר 2002 בגיל 81. הוא נטמן בקפלה שבפארק בלונט, מונטגומרי, אלבמה.
וירה גראן
וירה גראן (בפולנית: Wiera Gran; 20 באפריל 1916 – 19 בנובמבר 2007) הייתה שחקנית וזמרת יהודייה-פולנייה, שהתפרסמה בפולין בשנות ה-30. בזמן המלחמה חייתה והופיעה בגטו ורשה. לאחר המלחמה נפוצו שמועות על כך ששיתפה פעולה עם הגסטאפו. אף על פי שאלה לא הוכחו, הן דבקו בה עד יומה האחרון וחיסלו למעשה את הקריירה שלה אחרי המלחמה.
וינטון בלונט
מורשתו והנצחתו
בלונט ורעייתו קרוליין היו פילנתרופים ופטרונים של אומנות. יחד הם הקימו את הפארק התרבותי בלונט במונטגומרי, שבו שוכן מוזיאון מונטגומרי לאמנויות יפות ובו מתקיים פסטיבל שייקספיר. ב-1985 תרמו בני הזוג בלונט את הקרקע בשטח של 9,300 מטרים רבועים לבניית התיאטרון החדש של הפסטיבל. שווי התרומה היה 21.5 מיליון דולר ובזמנו היא הייתה התרומה הפרטית הגדולה ביותר לתיאטרון בארצות הברית.
וירה גראן
חיים וקריירה לפני המלחמה
גראן נולדה כנראה ברוסיה בשם וירוניקה גרינברג. הייתה בתם של אלייאש גרינברג שנעדר מהבית וליבה קפלן. הצעירה מבין שלוש אחיות. בילדותה עברו להתגורר סמוך לוורשה. אהבה לשיר ולהופיע מגיל צעיר. היא החלה להופיע במועדון "פרדיס" בוורשה וב־1934 הקליטה את תקליטה הראשון בשם סילביה גרין. היא הלכה והתפרסמה והופיעה ברחבי המדינה וברדיו הפולני. בתקופה שלפני המלחמה הופיעה בקביעות בקפה "ווג" בוורשה שם שרה בפולנית.
ב־1939 הופיעה ושרה ביידיש בסרט "אן א היים" שהיה הסרט האחרון ביידיש שהופק בפולין לפני המלחמה.
המלחמה וגטו ורשה
לאחר פרוץ המלחמה הצטרפה לקאז'ימיש יז'ירסקי, רופא פולני שהפך לבעלה אף שלא נישאו באופן רשמי מעולם, ויחד ברחו מזרחה, לאזור שהיה בשליטה רוסית. הם חיו בלבוב שם חזרה להופיע תחת השלטון הסובייטי, ולאחר כשנה חזרו לוורשה, למשפחתה. מאוחר יותר עברה לחיות בגטו, שם חזרה להופיע, בעיקר בקפה "שטוקה", קפה בר עם בימת מופעים שמשך אורחים מפוקפקים בעלי אמצעים, בעיקר מבריחים ומשתפי פעולה. אחד המלווים שלה היה הפסנתרן ולדיסלב שפילמן. אחד מלהיטיה הגדולים היה "הנשף הראשון שלה" שכתב עבורה המשורר ולדיסלב שלנגל והלחין שפילמן. היא הופיעה גם באירועים פרטיים, אצל אלה שיכלו להרשות זאת לעצמם. כך הופיעה בדירתו של שימנוביץ', אחד מראשי קבוצת ה־13, "הגסטאפו היהודי", מה שהפך לאחד הכתמים בעברה.
אחרי המלחמה
בסיום המלחמה נאלצה לעמוד מול שמועות על שיתוף פעולה עם הגסטאפו בתקופת החיים בגטו. היא הועמדה למשפט אך זוכתה. למרות זאת ההאשמות נמשכו עד יומה האחרון. ב־1950 עברה לישראל אך לא נקלטה וכעבור שנתיים נסעה לצרפת שם חיה עד מותה. בתקופה מסוימת עברה לקרקאס ואחר חזרה לפריז. היא המשיכה להופיע בפריז אך לא הצליחה לשחזר את הצלחתה. ב־1971 הגיעה לסיבוב הופעות בישראל שנקטע בשל המחאות. בשנותיה האחרונות חיה בעוני, בדידות ובתחושת נרדפות.
המשפט בפולין
מיד עם סיום המלחמה צצו נגדה שמועות והאשמות על כך ששיתפה פעולה עם הגסטאפו כמודיעה וכמלשינה. היא נעצרה, נחקרה ועמדה למשפט. בין עדי התביעה היו יונס טורקוב, מארק אדלמן וולדיסלב שפילמן. כל העדויות היו בגדר שמועות והתביעה הפסיקה את המשפט מהעדר הוכחות. גם וועדות החקירה של איגוד אמני הבמה הפולנית ושל איגוד המוזיקאים שחקרו מקרים של שיתוף פעולה לא מצאו כל פגם בעברה. הזיכוי לא ביטל את השמועות.
וינטון בלונט
מורשתו והנצחתו
מרכז וינטון מ. בלונט ללימודי דואר ומרכז המחקר שעל שמו, השוכנים במוזיאון הדואר הלאומי, הוקמו מתרומה של משפחת בלונט.
וירה גראן
המאבק בישראל
ב־1950, עם סיום המשפט החליטה גראן לעלות לישראל. היא החלה להופיע ואף זכתה לכתבת שער בשבועון "העולם הזה", אך גם כאן רדפו אותה השמועות והקשו עליה. ב־1952 עזבה את הארץ והיגרה לפריס שם חזרה להופיע בהצלחה חלקית. הסופר והפרטיזן חיים לזר שאסף עדויות על מרד גטו ורשה ביקר בפריס ב־1962 ונפגש איתה אך גם הוא לא הגיע להכרעה חד-משמעית לגביה. ב־1971 הגיעה לסיבוב הופעות בישראל. הפעם נתקלה במסע מחאה מאורגן של ניצולי שואה שגרמו לביטול ההופעות. מאחורי המחאה עמד הפרסום בספרו של יונס טורקוב "היה הייתה ורשה יהודית" שיצא לאור בעברית ב־1969 אשר הזכיר את ההאשמות נגדה. היא הגישה תביעת דיבה כנגד המעורבים בדבר – יונס טורקוב מחבר הספר, פסח בורשטיין יושב ראש המועצה של הארגון העולמי של לוחמים יהודים פרטיזנים ואסירי המחנות, והד"ר אדולף ברמן חבר הנהלת הארגון וממנהיגי הציבור היהודי בפולין. המשפט לא הגיע לכלל הכרעה.
ההאשמה הנגדית
גראן מצידה האשימה את ולדיסלב שפילמן בכך שהוא עצמו שירת במשטרה היהודית בגטו וסייע לגסטאפו. היא כתבה על כך בזכרונותיה ובהמשך צוטטה בספרה של אגאתה טושינסקה "הנאשמת". משפחתו של שפילמן תבעה את טושינסקה באשמת הוצאת דיבה, ובשנת 2016 קבע בית המשפט הפולני בערכאה שנייה שטושינסקה אכן הוציאה דיבה, ודרש ממנה לפרסם התנצלות וכן למחוק את האשמות מהמהדורות הבאות של הספר.
ספרות
ב־2010 פרסמה הסופרת הפולניה אגאתה טושינסקה את הספר "הנאשמת" על חייה של גראן. היא נפגשה איתה פעמים רבות ועשתה עבודת תחקיר מקיפה. כפי שמעיד שמו, הספר מתמקד בהאשמות שהועלו כלפיה אך אינו מצליח להגיע למסקנה חד משמעית. הוא יצא לאור לאחר מותה של גראן. הספר יצא לאור בפולנית ותורגם לשפות רבות.
בעקבות הספר הופק בפולין סרט תיעודי על חייה.
מסטוציטוזיס
מסטוציטוזיס (באנגלית Mastocytosis), היא הפרעה נדירה הפוגעת בילדים ובמבוגרים הנגרמת כתוצאה מהצטברות של תאי פיטום (מסטוציטים) פגומים תפקודית ותאי CD34. תאי הפיטום ממוקמים ברקמת חיבור, כולל העור, רפידות הקיבה המעי ואתרים אחרים והם ממלאים תפקיד חשוב במערכת החיסון מפני חיידקים וטפילים. על ידי שחרור מתווכים כימים כמו היסטמין, תאי הפיטום מושכים שחקנים מרכזיים אחרים במערכת ההגנה החיסונית לאזורים בגוף בהם הם נדרשים. מסטוציטוזיס יכולה להתבטא בצורה עורית וצורה מערכתית. הצורה העורית היא הנפוצה ביותר והיא שכיחה יותר בילדים אך נצפית גם במבוגרים. ההתבטאות המערכתית מערבת לרוב את מח העצם, אך יכולה גם לערב איברים נוספים. תאי הפיטום יכולים להתאסף באיברים שמצב תקין אינם מכילים תאי פיטום כלל כמו הכבד, טחול, וקשריות לימפה. למסטוציטוזיס מערכתית יש חלוקה לחמישה תתי סוגים, כאשר החמורה מבניהן היא לוקמיה של תאי פיטום.
מטופלים עם מסטוציטוזיס הם בעלי תוחלת חיים תקינה. הפרוגנוזה למטופלים עם מסטוציטוזיס כלל מערכתי מתקדם שונה בהתאם לסוג המחלה כאשר לוקמיה של תאי פיטום היא הצורה החמורה ביותר עם הישרדות קצרה. כאשר תאי הפיטום עוברים דגרנולציה, החומרים המשתחררים עלולים לגרום למספר תסמינים שיכולים להשתנות לאורך זמן ויכולים לנוע בעוצמתם בין קל לחמור. מכיוון שתאי הפיטום ממלאים תפקיד בתגובות אלרגיות, הסימפטומים של מסטוציטוזיס לעיתים קרובות דומים לתסמינים של תגובה אלרגית. מלבד זאת הסימפטומים כוללים בין השאר עייפות, בחילות, שלשולים, כאבי ראש, דיכאון ועוד. אין תרופה למסטוציטוזיס, אך ישנן מספר תרופות המסייעות לטיפול בתסמינים כגון אנטיהיסטמינים, מעכבי משאבות פרוטונים, אדרנלין, סאלבוטאמול, ונוגדי דיכאון. ההיארעות והשכיחות האמיתית של מסטוציטוזיס אינן ידועות, אך בדרך כלל היא נחשבת כמחלה יתומה, המוגדרת כמחלה הפוגעת בעד 200,000 איש ומטה בארצות-הברית. עם זאת, לעיתים קרובות מסטוציטוזיס עשויה להיות מאובחנת באופן שגוי, מכיוון שהיא בדרך כלל מתרחשת באופן משני למצב אחר, ולכן עשויה להתרחש בתדירות גבוהה מההנחה.
אביטל שריפט
אביטל שריפט היא סגן סמנכ"ל לקידום טכנולוגיות בתעשייה האווירית לישראל, וקודם לכן מנהלת מפעל טילים בחטיבת מערכות טילים וחלל של החברה. כלת פרס ביטחון ישראל לשנת 2003, על חלקה בפיתוח מערכת טילי "חץ".
ביוגרפיה
שריפט סיימה בהצטיינות יתרה תואר ראשון בהנדסת חשמל בטכניון, במסגרת העתודה האקדמית. שירתה בחיל הים. היא בעלת תואר שני בהנדסת חשמל מהטכניון, ותואר דוקטור מהמחלקה למתמטיקה שימושית ומדעי המחשב במכון ויצמן למדע, במעבדה של פרופסור עדי שמיר.
החלה את דרכה בשוק האזרחי ב-1991 באלתא מערכות, כמהנדסת המערכת הראשונה של מכ"ם "אורן ירוק", שהוא חלק ממערכת הטיל חץ. על עבודתה זו זכתה ב-2003 בפרס ביטחון ישראל. עבדה כמהנדסת המערכת של מכ"מי "אורן". ב-2005 עמדה בראש מינהלת מערכות הגנה אווירית באלתא.
ב-2010 מונתה לסגנית מנהל מפעל משגב של אלתא, העוסק בפיתוח וייצור מערכות לגילוי, התרעה, איכון ועקיבה ליישומי יבשה וים. בנוסף, שריפט הייתה חלק מפיתוח החימוש המשוטט "הארופ". ניהלה פרויקטים מסווגים המשתייכים לחטיבת הטילים והחלל. בינואר 2014 מונתה למנהלת מפעל טילים בחטיבת מערכות טילים וחלל של התעשייה האווירית.
בתחילת 2022 מונתה לסמנכ"ל לקידום טכנולוגיות בחברה.
עברה לימודי הכשרה בניהול במסגרת הכשרת עתודת נשים לתפקידי דירקטוריות באוניברסיטת תל אביב.
שריפט נשואה ואם לשני ילדים.
ברנטה הוואית
ברנטה הוואית (שם מדעי: Branta sandvicensis) היא מין אווז מהסוג ברנטה האנדמי לאיי הוואי.
מאוזוליאום מוחמד ה-5
מאוזוליאום מוחמד ה-5 הוא מאוזוליאום הממוקם בקצה הרחבה של מגדל חסאן ברבאט בירת מרוקו. במבנה ממוקמים קברי המלך המרוקאי ושני בניו, המלך חסן השני והנסיך עבדאללה שנקברו בו לאחר קבלת עצמאות ב-1956. הבניין נחשב ליצירת מופת של האדריכלות המרוקאית המאפיינת את הצללית הלבנה שלה ועליה גג רעפים ירוק טיפוסי המאפיין את האסלאם. בתוך מבנה הקברים מצוי לעיתים איש דת הקורא מתוך ספר הקוראן, ומסביב למבנה מצויים שומרים רבים בלבוש מסורתי מרוקאי. חסן השני נקבר במקום לאחר מותו בשנת 1999.
ברנטה הוואית
מאפיינים
אורכה של ברנטה הוואית 41 ס"מ בממוצע ומשקלה 1.5-2.5 ק"ג בנקבות ו-1.6-3 ק"ג בזכרים. הברנטה בעלת ראש שחור עם מקור אפור ולחיים בצבע קרם היורד למטה עד הצוואר המפוספס. החזה ופלג הגוף העליון חומים והבטן אפורה. מלמטה היא מזכירה ברנטה קנדית עד הצוואר הצהוב. היא אכן קרובה יחסית לברנטה הקנדית.
מאוזוליאום מוחמד ה-5
היסטוריה
את המבנה תכנן האדריכל הווייטנאמי אריק וו טון והוא הוקם בין 1961 ל-1971 במשך 10 שנות עבודה יחד עם 400 אומנים מרוקאים. בשנת 2012 הוכרז על ידי אונסק"ו בתור אתר מורשת עולמית ביחד עם "מגדל חסאן".
ברנטה הוואית
מאפיינים
הברנטה נפוצה בשדות המרעה שבהוואי וגם בשפכי נהרות ורמות עד גובה 2,400 מ'. היא הרביבורית וניזונה בעיקר מעשבים, עלים, דגנים שונים, זרעים ומפירות.
מאוזוליאום מוחמד ה-5
המבנה
המאוזוליאום בנוי משלושה מבנים הבנויים בני קומה אחת הבנויים מעל מבנה אחד המחבר ביניהם.
ברנטה הוואית
מאפיינים
ברנטה זו נמצאת בסכנת הכחדה בטבע עקב הבאתם של מיני יונקים טורפים כמו נמיות, חזירים, חולדות וחתולים הפוגעים בביצים, באפרוחים ובאמהות. נותרו בטבע כ-25,000 פרטים ורובם מוחזקים בגני חיות ובאתרים סגורים.
מאוזוליאום מוחמד ה-5
המבנה
בין המאוזוליאום לבין מגדל חסאן נמצאת: כיכר יעקוב אבן מנסור שבה נמצאים חלקי המסגד הלא גמור. מסביב למאוזוליאום נמצאים שומרים בלבוש מסורתי ושומרים על גבי סוסים.
ניהול מבוסס ראיות
ניהול מבוסס ראיות (באנגלית: Evidence-Based Management) היא גישה לפיה החלטות ניהוליות צריכות להיות מבוססות על שילוב של חשיבה ביקורתית והראיות הזמינות הטובות ביותר על מנת להגדיל את הסיכוי לתוצאה חיובית.
רקע
תחום הניהול מבוסס ראיות (EBM), מגיע אל עולם הארגון והניהול מעולם הרפואה, מתחום הרפואה מבוססת ראיות (אנגלית: Evidence Based Medicine). "מבוסס ראיות" הוא מונח שנטבע במקור בשנת 1990, לפיו החלטות מתקבלות על סמך מחקרים קליניים, ספרות מקצועית ופרוטוקולים קליניים מבוססי ראיות, ולא על סמך כישורי מכירה של ספקים ויצרני תרופות, ידע שנרכש בתקופת הלימודים או ניסיון אישי. כיום עקרונות המונח הורחבו לתחומים מגוונים, כגון חינוך, קרימינולוגיה, מדיניות ציבורית, עבודה סוציאלית וניהול.
סקירה
ניהול מבוסס ראיות נועד לשפר את דרך קבלת ההחלטות. זוהי גישה לקבלת החלטות ביום יום בעבודה שעוזרת למנהלים להעריך באופן ביקורתי את המידה שבה הם יכולים לסמוך על הראיות שבידיהם. הדבר גם מסייע למנהלים לזהות, למצוא ולהעריך ראיות נוספות שרלוונטיות להחלטות שלהם, ולא להתבסס על הטיות קוגניטיביות או היוריסטיקות כגון אמונות, אופנות, רעיונות פופולריים או על סיפורי הצלחה של מנכ"לים מפורסמים. ניהול המבוסס על ראיות אינו רעיון חדש, צ'סטר ברנרד (1938), קידם את הפיתוח של מדעי טבע בארגון כדי להבין טוב יותר בעיות בלתי צפויות הקשורות בסמכות ובהסכמה.
התהליך של ניהול מבוסס ראיות כולל 6 שלבים: 1. לשאול: תרגום נושא או בעיה מעשי לשאלה ברת מענה 2. לרכוש: באופן שיטתי מחפשים ואוספים ראיות 3. לאמוד: שופטים את אמינות ורלוונטיות הראיות 4. לשקלל: נתינת משקל לראיות ואיחודן 5. ליישם: שילוב הראיות בתהליך קבלת ההחלטות 6. להעריך: הערכת התוצאה של ההחלטה שהתקבלה
בעשורים האחרונים בוצע מחקר מדעי בנושאים הרלוונטיים לפרקטיקות ניהול, כגון צמצומים, הנעת עובדים, הגדרת מטרות, עידוד יזמות, ניהול מיזוגים, תמריצים כספיים, ניהול הדרכה, שיפור ביצועים, גיוס והערכת עובדים ועוד.
יישום והטמעה של "מבוסס ראיות" קשה ממספר סיבות: יש יותר מידי ראיות, אין מספיק ראיות טובות, הראיות לא תואמות לשאלה, אנשים מנסים להטעות אותך, אתה בוחר להתעלם מחלק מהראיות, השפעות נלוות לפתרון מעיבות על התוצאה ויותר קל לשווק סיפור מאשר לשווק ראיות. על אף הקשיים, ניתן לקדם את התחום ולצמצם את הפער בין המחקר לבין הפרקטיקה בארגונים דרך עבודה עצמאית וקולקטיבית כאחד: ניהול ציפיות סטודנטים, לספק מודלים של פרקטיקה מבוססת ראיות, לקדם שימוש פעיל בראיות ולבנות שיתופי פעולה בין המנהלים, חוקרים ומחנכים.
דניאל אלעזר
דניאל יהודה אלעזר (באנגלית: Daniel J. Elazar, 25 באוגוסט 1934 - 2 בדצמבר 1999) היה פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת טמפל. מייסדו של המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה ונשיאו הראשון עד פטירתו ב-1999. יושב ראש האגודה הישראלית למדע המדינה ומזכיר האגודה האמריקאית למדע המדינה. נשיא הפדרציה היהודית - ספרדית האמריקאית. חבר מועצת יד ושם. מייסדם ועורכם הראשון של שני רבעונים חשובים, האחד במדע המדינה: Publius: The Journal of Federalism (נוסד ב-1970) והשני בחקר הפוליטיקה היהודית: Jewish Political Studies Review. מגדולי המומחים בעולם לחקר הפדרליזם ומחברם או עורכם (לבדו או במשותף) של 81 ספרים, כמו גם מאות מאמרים, בעיקר בנושאי מדע המדינה, חקר הפוליטיקה היהודית, ארגונים יהודיים והמערכת הפוליטית בישראל. ספרו Maintaining Consensus: The Canadian Jewish Policy Post War World (נכתב יחד עם הרולד וולר) זכה ב-1991 בפרס הלאומי לספרים יהודיים.
קורות חיים
אלעזר נולד ב-1934, במיניאפוליס, מינסוטה, בנם הבכור (מתוך שניים) של חנה (נטי) ואברהם (אלברט) אלעזר, צאצא לענף הסלוניקאי של משפחת אלעזר, משפחה יהודית - ספרדית מפורסמת. סבו, חכם יהודה אלעזר היה מנהיגה של קהילת יהודי מונסטיר בירושלים.
בשנים 1951–1954 למד וסיים תואר ראשון באוניברסיטת וויין סטייט במישיגן. בתקופה זו (1953) התפרסמו שני מאמריו הראשונים ב-Detroit Jewish News. במקביל ללימודיו הוא גם עבד כספרן והמציא יחד עם אחיו דייוויד שיטה לקיטלוג ספרי יודאיקה. 15 שנים לאחר מכן הוא חיבר יחד עם אחיו ספר המתאר ומסביר את השיטה - (A Classification System for Libraries of Judaica (1968.
למד וסיים תואר שני (1957) ושלישי (1959) במדע המדינה באוניברסיטת שיקגו. עבודת הדוקטורט שלו הייתה כעבור שלוש שנים (1962) לספרו הראשון - The American Partnership: Intergovernmental Cooperation in the Nineteenth-Century United States.
עם סיום לימודיו החל אלעזר ללמד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בתקופה זו (1961) הוא נישא להרייט (לבית פיינברג), אשתו ואם שניים משלושת ילדיו (הבת הבכורה מאומצת). בתקופה זו גם חלה בפוליו ומאז ועד פטירתו יכול היה ללכת רק בקשיים מתגברים, עד כי נאלץ להיעזר בכיסא גלגלים בשנותיו האחרונות.
בשנים 1963–1964 לימד באוניברסיטת מינסוטה ומ-1965 לימד כפרופסור למדע המדינה באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה. במקביל להוראה באוניברסיטת טמפל לימד אלעזר, החל מ-1973 גם באוניברסיטת בר-אילן ברמת גן, יחסים בינלאומיים, היה בין מייסדי המחלקה למדעי המדינה של אוניברסיטה זו, כיהן שנים אחדות כראש המחלקה (1975–1979), ועמד בראש המכון לחקר הממשל המקומי (1973-1999). החל מאותה תקופה ועד פטירתו מלימפומה ב-1999 הוא גר ועבד בארצות הברית ובישראל במקביל.
אראלי
אַרְאֵלִֽי  הוא דמות מקראית, בנו השביעי והאחרון של גד ונכדם של יעקב ושל זלפה שפחת לאה. לאראלי היו שישה אחים: צפיון, חגי, שוני, אצבון, ערי וארודי. למשפחתו של אראלי קראו משפחת האראלי.
יש חוקרים הסוברים שאראי הוא אראל דוד, המוזכר בכתובות מישע, שהוא, לפי חוקרים אלוף איש ממשפחת הגדי.
יש מספר הצעות לפירוש השם אראלי. יש חוקרים הסבורים שפירוש שמו הוא אכן הוא אל ויש חוקרים אחרים הסוברים שפירוש שמו הוא "כרוב", סוג של מלאך.
במדרשים ובחז"ל
בספר הישר מסופר שאמו של אראלי נקראה עוצית, והיא הייתה אשתו של גד.
יכול להיות שיש קשר בין השם אראלי לשם אריאל או אראיל, המגיעים מהשורש ארי. ויכול להיות שזה שם נרדף לירושלים.
אורה אחימאיר
אורה אחימאיר (נולדה ב-7 ביוני 1941) היא סופרת ישראלית, לשעבר מנכ"לית מכון ירושלים למחקרי מדיניות. יקירת ירושלים לשנת תשע"א.
ביוגרפיה
נולדה בירושלים בבית סוציאליסטי. שמה בלידתה היה אורה צוקרקנדל, ובהמשך שינו הוריה את שם המשפחה לצוראל. למדה בבית החינוך לילדי עובדים והייתה בתנועת הצופים. למדה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1963 נישאה ליעקב אחימאיר, ולהם בן ובת. בשנות ה-60 התגוררה בלונדון, שם שימש בעלה כשדר בשידור העברי של הבי בי סי. שירתה בנספחות צה"ל בלונדון.
בשנות ה-70, בעת שבעלה שימש שליח רשות השידור בוושינגטון, הייתה אורה אחימאיר נספחת לארגוני נשים בשגרירות ישראל בוושינגטון. לאחר שובה לישראל הייתה רכזת ועדת ראש הממשלה למעמד האישה.
בשנת 1978, עם הקמת מכון ירושלים למחקרי מדיניות (לשעבר: מכון ירושלים לחקר ישראל), מונתה כמנהלת המכון. היא פעלה למיסודו של המכון כמוסד אקדמי-מקצועי. תחת ניהולה התפתח המכון למכון המחקר המרכזי בישראל העוסק בחקר מדיניות העיר ירושלים ועתידה. במהלך שנות ניהולה התפרסמו מאות מחקרים ועבודות בנושאים שונים הקשורים בירושלים. ספריו ואלבומיו של דוד קרויאנקר על האדריכלות בירושלים יצאו בהוצאת המכון. הייתה בין יוזמי כנס ראשי הערים הבינלאומי המתקיים מדי שנה בירושלים.
אחימאיר היא חברת הוועד המנהל של המרכז הבין תרבותי ירושלים וחברת הוועד המנהל של הזירה הבינתרבותית בירושלים.
בשנת תשע"א (2011) זכתה באות יקיר ירושלים. בנימוקי הוועדה נכתב כי העיטור ניתן לה "על הובלת מחקר למען עתיד העיר, על העמדת דורות רבים של חוקרים והקניית ידע על בירת ישראל".
בשנת 2012 יצא לאור ספרה הראשון "כלה" בהוצאת עם עובד, בו היא מספרת על אמה, חיה לבית קירשנבאום מצפת, אישה יפה ומסתורית שמתה בגיל צעיר, והייתה נשואה בנישואים ראשונים לשוטר יהודי במשטרת המנדט שנרצח ארבעה ימים לאחר נישואיהם. הספר היה מועמד ברשימה הקצרה לפרס ספיר לשנת 2013.
בשנת 2017 יצא לאור ספרה השני "אררטים" בהוצאת עם עובד בו היא מספרת על לונה, חוקרת שואה ששורשי משפחתה נטועים בעיר חַלַבּ היוצאת למסע שתחילתו ברובע הארמני בעיר העתיקה וסופו בחלב הנחרבת ובמרוצת הימים החל סיפור חייה להשתרג בסיפורם בן מאה השנים של הארמנים.
ספרה השליש, "בסלון של ברטה" (הוצאת עם עובד), עוקב אחר ענף של משפחתה באוסטריה ומציג את חיי התרבות והחברה בווינה בעידן שקדם למלחמת העולם הראשונה.
כרמל סלע
כרמל סלע (27 בינואר 1950 – 19 בדצמבר 2021) היה חקלאי ופוליטיקאי ישראלי. כיהן כראש המועצה האזורית חוף הכרמל משנת 2004 עד 2018.
ביוגרפיה
כרמל סלע נולד בגבע כרמל. שמו נגזר משם המושב שבו נולד ובו גר כל חייו. אביו, מרדכי סלע היה ראש המועצה האזורית חוף הכרמל - תפקיד, שמאוחר יותר, כיהן בו כרמל סלע עצמו.
כרמל סלע למד בבית הספר בכרם מהר"ל ואחר כך בבית הספר התיכון כפר גלים. את שירותו הצבאי ביצע בחיל האוויר. עם שחרורו מהצבא בשנת 1973 השתלב כרמל במשק החקלאי המשפחתי שמרכזו מטע בננות.
כרמל סלע היה נשוי ונולדו לו בן ושתי בנות. נפטר ממחלת הסרטן ב-19 בדצמבר 2021.
שירות ציבורי
שימש, החל משנת 1983 חבר הנהלה במושב, יו"ר ועד המושב וחבר מליאה. ביצע את פרויקט ההרחבה בגבע כרמל והוסיף כ-100 מגרשים חדשים ליישוב.
ב-2004 נבחר סלע לראש המועצה האזורית חוף הכרמל. בתקופה זו מונה כרמל סלע ליו"ר הוועדה הכלכלית של מרכז המועצות האזוריות, ליו"ר רשות ניקוז כרמל, ליו"ר הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה וכחבר הוועדה לשמירת הסביבה החופית. בין היתר ביצע איחוד רשויות מוצלח עם היישוב עתלית ומחק גירעונות שהצטברו בקדנציות של קודמיו בסך כ-11 מיליון שקל.
ב-2009 נבחר כרמל בשנית לראשות המועצה. החל משנה זו הוא מכהן בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה. בקדנציה זו פעל סלע בלהקמת היכל התרבות "מוזה" במרכז מיר"ב, ולצדו ספרייה ובית קפה, שיקום יישובים לאחר השרפה בכרמל, במאבק להרחקת מתקן קליטת הגז מבתי התושבים, להרחבת עתלית, להסדרת קרקעות בקיסריה, ולהקמת שני מכוני טיהור מתקדמים.
ב-2013 נבחר בפעם השלישית לראשות המועצה האזורית חוף הכרמל. ב-2018 הודיע שלא יתמודד לקדנציה נוספת בבחירות שהתקיימו באותה השנה.
דרומורניטיים
דרומורניטיים (שם מדעי: Dromornithidae) הייתה משפחה נכחדת של עופות הקרובים לאווזאים שהיו חסרת יכולת תעופה. עופות אלה התקיימו בעידן הקנוזואיקון באוסטרליה.
היו להם רגליים גדולות וחזקות ומקורים מגודלים שהזכירו את עופות האימה. המדענים חלוקים האם היו אלה עופות טורפים שהשתמשו במקורם כדי להרוג טרף קטן, אוכלי נבלות, אוכלי כל או בכלל צמחוניים שניזונו מעלים ופירות גדולים. ואולם לחלקם היו מקורים קצרים הרבה יותר.
הרכבת התחתית של קפיטול ארצות הברית
מערכת הרכבת התחתית של קפיטול ארצות הברית (באנגלית: United States Capitol subway system) היא רכבת תחתית המשמשת את הקפיטול של ארצות הברית בעיר וושינגטון, די.סי. בירת ארצות הברית.
המערכת מורכבת משלושה מסיעונים (פיפלמוברים) חשמליים תת-קרקעיים המקשרים בין בניין הקפיטול לכל שלושת בנייני המשרדים של הסנאט של ארצות הברית ולאחד מארבעת בנייני המשרדים של בית הנבחרים של ארצות הברית.
היסטוריה
קו הרכבת התחתית הראשון במערכת זו נבנה בשנת 1909 במטרה לקשר בין בניין ראסל לבניין הקפיטול. בשנת 1960 נוסף למערכת מונורייל בשליטת המפעיל (לא אוטונומי) שקישר אותה לבניין דירקסן. קו רכבת תחתית נוסף, המחבר את בניין רייברן עם בניין הקפיטול נבנה בשנת 1965. קו מונורייל דרקסן הוארך בשנת 1982, כך שהגיע גם אל בניין הארט. המונורייל בשליטת המפעיל בקו דרקסן הוחלף בשנת 1993 ברכבת אוטומטית (אוטונומית).
קווי מערכת הרכבת התחתית של הקפיטול
באגף בית הנבחרים של בניין הקפיטול, מצויה מערכת מיושנת יותר, בת שני מסלולים, כאשר רכבת פתוחה אחת נעה על כל מסלול, ומסיעה את הנוסעים בין הקפיטול לבניין המשרדים של בית הנבחרים רייברן.
באגף הסנאט של בית הנבחרים קיימים שני קווי רכבת תחתית נפרדים:
אבטחה
הרכבות פתוחות לציבור - בדרך כלל במהלך סיור במתחם הקפיטול - אבל כל נוסע שאינו עובד או חבר קונגרס חייב להיות מלווה על ידי עובד קונגרס, עם זיהוי נאות. במהלך ההצבעות בבית הנבחרים הנסיעה הרכבת התחתית של בית הנבחרים מוגבלת לחברי הקונגרס; והנסיעה ברכבת התחתית ראסל מוגבלת לחברי הסנאט ועובדי הסנאט במהלך הצבעות בסנאט.
מאז הפיגועים שאירעו ב-11 בספטמבר 2001, הוטלו הגבלות על נסיעת מבקרים ברכבת התחתית של הסנאט בין בנייני הארט ודירקסן.
תאונות
בהתנגשות אירעה ב -2 באוקטובר 2007, בקו הרכבת התחתית רייברן, לאחר שקרונית נכשלה בהאטה כשהגיעה לסוף המסלול, נפצע מפעיל הקרונית.
לקריאה נוספת
• Ronald Kessler, Inside Congress: The Shocking Scandals, Corruption, and Abuse of Power, P 12
• ARIEL ALEXOVICH, The not-so-seedy underworld of Capitol Hill, TheHill
ולטון פליפה
ולטון פליפה פרגואה דה מלו (בפורטוגזית: Welton Felipe Paraguá de Melo; נולד ב-6 באוגוסט 1997) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקיצוני השמאלי בלבסקי סופיה.
אידה כהן
אידה "אידי" כהן-ורבש, הולנדר, מארש (בגרמנית: Ida "Idy" Kohn-Verebes, -Hollander, -Maresch; 29 בדצמבר 1908 - 11 בספטמבר 2005) הייתה שחיינית יהודיה-אוסטרית. אלופת אוסטריה במשחה הגב וחברת נבחרת אוסטריה בשחייה לאולימפיאדת אמסטרדם (1928).
ביוגרפיה
כהן התאמנה בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר. היא הייתה אלופת אוסטריה בסגנון גב.
כהן הייתה רשומה באולימפיאדת אמסטרדם (1928) אך לא השתתפה.
חיים אישיים
בשנות ה-30 היא התחתנה עם ארנו ורבש שחקן קולנוע הונגרי-אמריקאי בינלאומי, איתו עברה להתגורר בבודפשט. בספטמבר 1936 הם היגרו לארצות הברית. ב-1937 היא נישאה להולנדר וב-30 במרץ 1948 היא נישאה להרולד מארש שחקן קולנוע אוסטרי-אמריקאי.
הארי קיין
הארי אדוארד קיין (באנגלית: Harry Edward Kane; נולד ב-28 ביולי 1993) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת החלוץ בבאיירן מינכן ובנבחרת אנגליה, שבה הוא משמש גם כקפטן. כששיחק בטוטנהאם הוא סיים שלוש פעמים כמלך השערים בפרמייר ליג ופעם אחת כמלך הבישולים. זכה גם בתואר מלך השערים של מונדיאל 2018, לאחר שכבש שישה שערים בטורניר. קיין הוא מלך שערי טוטנהאם הוטספר ונבחרת אנגליה בכל הזמנים.
מועדוני נוער
קיין החל לשחק כדורגל בגיל שש בקבוצות הילדים של רידג'וויי רוברס, ולאחר ששיחק תקופות קצרות בקבוצות הילדים של ארסנל ושל ווטפורד, הצטרף בגיל 11 למחלקת הנוער של טוטנהאם הוטספר. בעונת הבקיע 18 שערים במדי קבוצת הנוער של טוטנהאם. ב-7 בינואר 2011 הושאל ללייטון אוריינט מהליגה השלישית עד לתום העונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-15 בינואר, בתיקו 1–1 נגד רוצ'דייל. ב-22 בינואר הבקיע קיין את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 4–0 נגד שפילד ונסדיי. ב-12 בפברואר הבקיע צמד בניצחון 1–4 בריסטול רוברס, כאשר עלה כמחליף 20 דקות לסיום המשחק.
טוטנהאם הוטספר
ב-25 באוגוסט 2011 ערך את הופעתו הראשונה בטוטנהאם, בתיקו 0–0 נגד הארטס במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, ובמהלך המשחק סחט פנדל ובעט אותו אך החמיץ. ב-15 בדצמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בטוטנהאם, בניצחון 0–4 נגד שמרוק רוברס, ובסך הכל ערך חמש הופעות בליגה האירופית בעונה זו. ב-1 בינואר 2012 הושאל למילוול מליגת המשנה עד לסיום העונה, ובמדיה הבקיע תשעה שערים ב-27 הופעות בכל המסגרות.
השאלות
את עונת 2012/2013 החל בטוטנהאם, וב-18 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, כשנכנס כמחליף במשחק מול ניוקאסל יונייטד, אך ב-31 באוגוסט הושאל לנוריץ' סיטי מהפרמייר ליג עד לסיום העונה. במהלך משחק נגד דונקסטר רוברס שבר קיין את עצם כף הרגל, וחזר לשחק רק בדצמבר 2012. בסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה במדי נוריץ', וב-21 בפברואר 2013 הושאל ללסטר סיטי מליגת המשנה עד לסיום העונה. ב-26 בפברואר ערך קיין את הופעת הבכורה שלו בלסטר, בניצחון 0–3 על בלקברן רוברס, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו, ובסך הכל כבש שני שערי ליגה ב-13 הופעות במדי לסטר.
טוטנהאם הוטספר
בקיץ חזר קיין לטוטנהאם, ואת שער הבכורה שלו במועדון הבקיע ב-30 באוקטובר 2013, כאשר השווה את התוצאה בתוספת הזמן של המשחק מול האל סיטי במסגרת גביע הליגה האנגלי, ובבעיטות ההכרעה כבש את הפנדל החמישי וטוטנהאם ניצחה 7–8. ב-7 באפריל 2014 פתח לראשונה בהרכב הקבוצה, בניצחון 1–5 נגד סנדרלנד, ובמשחק זה אף הבקיע את שער הליגה הראשון שלו. בסך הכל שותף קיין בעשרה משחקי ליגה בעונת 2013/2014, בהם כבש שלושה שערים.
גם את עונת 2014/15 פתח כשחקן ספסל, אך עקב היכולת החלשה של החלוצים הבכירים, סולדאדו ואדבאיור, החל בהדרגה לתפוס את המקום בהרכב. ב-23 באוקטובר 2014 הבקיע את השלושער הראשון שלו בקריירה, בניצחון 1–5 נגד אסטרס טריפולי במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. ב-2 בפברואר 2015 האריך את חוזהו עד יוני 2020. בחודשים ינואר ופברואר זכה בתואר שחקן החודש והיה השחקן הרביעי שמצליח לזכות בפרס חודשיים ברציפות. בחודש ינואר הבקיע שער שזכה בתואר "שער החודש". ב-21 במרץ הבקיע שלושער בניצחון 3–4 נגד לסטר סיטי, ואת העונה הוא סיים כסגן מלך שערי הליגה עם 21 שערים. הוא נכלל בנבחרת העונה של הפרמייר ליג לעונת 2014/2015, ונבחר לכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית. בכל המסגרות הבקיע הוא 31 שערים ושבר את שיא המועדון של גארי ליניקר אשר כבש 30 שערים במדי טוטנהאם בעונת 1991/1992.
בעונת 2015/2016 כבש 25 שערי ליגה וזכה בתואר מלך השערים של הפרמייר ליג, נכלל בנבחרת העונה של הפרמייר ליג והוביל את טוטנהאם למקום השלישי בליגה.
ב-10 בספטמבר 2016 כבש את שערו ה-50 בפרמייר ליג בניצחון טוטנהאם 0–4 על סטוק סיטי. בשני המחזורים האחרונים הוא כבש רביעייה מול האלופה היוצאת לסטר סיטי ושלושער נגד האל סיטי, ובכך השלים 29 שערי ליגה בעונת 2016/2017, סיים כמלך השערים בפרמייר ליג בפעם השנייה ברצף והפך לשחקן הרביעי בתולדות הליגה האנגלית שכובש יותר מ-20 שערים במשך שלוש עונות ברציפות, אחרי אלן שירר.
את שנת 2017 סיים כמלך השערים באירופה עם 56 שערים, מתוכם 39 שערים בפרמייר ליג, ובכך הפך לשחקן שהבקיע הכי הרבה שערים בשנה בודדת בליגה האנגלית אי פעם. ב-13 בינואר 2018 הפך למלך השערים של טוטנהאם בפרמייר ליג לאחר שכבש צמד בניצחון 0–4 על אברטון, ובכך עקף את טדי שרינגהאם שכבש 97 שערים במדי הקבוצה. ב-4 בפברואר 2018 כבש את שערו ה-100 במדי טוטנהאם בפרמייר ליג, בפנדל בדקה ה-95 בתיקו 2–2 מול ליברפול, הישג אליו הוא הגיע אחרי 141 משחקים בלבד, הכי מעט חוץ מאלן שירר שהגיע להישג ב-124 משחקים. ב-13 בפברואר 2018 השווה קיין את שיאו של סטיבן ג'רארד כשחקן האנגלי שכבש הכי הרבה שערים בעונה אחת בליגת האלופות, כשכבש מול יובנטוס והעלה את מאזנו לשבעה שערים בעונת 2017/2018. בעונה זו שבר את שיאו האישי וכבש 30 שערי ליגה, אך סיים את העונה רק כסגן מלך שערי הליגה, אחרי מוחמד סלאח, שכבש 32 שערים. קיין נכלל בנבחרת העונה בפעם הרביעית ברציפות, וטוטנהאם סיימה את העונה במקום השלישי בטבלה. ב-8 ביוני 2018 חתם על חוזה חדש בטוטנהאם עד לשנת 2024.
ב-1 בינואר 2019 כבש שער מול קארדיף, מה שהפך אותו לשחקן הראשון בהיסטוריה של הפרמייר ליג שכבש מול כל המועדונים נגדם שיחק.
ב-20 בספטמבר 2020, ניצחה טוטנהאם 2–5 את סאות' המפטון, כאשר קיין מבשל ארבעה שערים במשחק אחד לראשונה בקריירה ומוסיף שער משלו, את כל ארבעת השערים בישל לסון יונג מין. קיין הוא השחקן השישי בתולדות הפרמייר ליג שמבשל ארבעה שערים במשחק והאנגלי הראשון שעושה זאת. ב-26 בפברואר, קיין כבש שער מול לידס יונייטד, ובישל לסון בשער נוסף, זהו השער ה-37 שקיין וסון כובשים או מבשלים אחד לשני, וקבעו שיא חדש של שותפות כיבוש שערים בפרמיירליג. את אותה העונה, עונת 2020/2021 סיים קיין גם כמלך השערים עם 23 כאלה, וגם כמלך הבישולים עם 14 בישולים.
ב-16 במרץ 2022 כבש שער במשחק החוץ נגד ברייטון אנד הוב אלביון, בכך הפך לשחקן שכובש הכי הרבה שערי חוץ בעידן הפרמייר ליג. את אותה העונה, עונת 2021/2022 סיים במקום הרביעי בטבלת כובשי השערים עם 17 שערים וגם הוסיף תשעה בישולים.
ב-5 בפברואר 2023 כבש את שערו ה-267 שלו במדי טוטנהאם הוטספר, במשחק הבית נגד מנצ'סטר סיטי, ובכך שבר את שיאו של ג'ימי גריבס שעמד על 266 שערים, והפך למלך השערים של הקבוצה. את עונה זו, עונת 2022/2023 סיים עם 30 שערי ליגה.
פרפרון שחור-אוכף
פַּרְפָּרוֹן שְׁחֹר-אֻכָּף (שם מדעי: Chaetodon lineolatus) הוא מין של דג ממשפחת הפרפרוניים החי בשוניות אלמוגים בהאזור האינדו פסיפי. מין זה נחשב למין הפרפרון הגדול בעולם, לצד המין פרפרון אוכף (Chaetodon ephippium).
הארי קיין
באיירן מינכן
ב-12 באוגוסט 2023 חתם קיין במועדון הפאר מהבונדסליגה, באיירן מינכן, בתמורה ל-100 מיליון יורו, לא כולל בונוסים. כבר למחרת ערך הופעת בכורה בקבוצה בהפסד -0 לר.ב. לייפציג במשחק הסופר קאפ הגרמני. שישה ימים לאחר מכן כבש שער בכורה בקבוצה בניצחון 0–4 על ורדר ברמן במשחק הפתיחה של העונה.
קריירה בינלאומית
בצעירותו שיחק קיין בכל נבחרות הנערים והנוער של אנגליה, ובמדי הנבחרת הצעירה כבש שמונה שערים ב-14 הופעות. קיין היה זכאי גם לשחק עבור נבחרת אירלנד מכיוון שאביו אירי, ובאוגוסט זימן מאמן הנבחרת האירית את קיין לסגל, אך קיין דחה את הזימון כיוון ששאף לשחק בנבחרת אנגליה בעתיד.
פרפרון שחור-אוכף
אורכו של פרפרון זה עד 30 ס"מ והוא בעל מבנה מוגבה עם סנפיר גב גבוה הפונה אחורה וסנפירי שת מעוגל וגדול. הזנב קצר בהרבה מסנפירים אלה. צבע הסנפירים צהוב וצבע הגוף לבן עם שורות של פסים שחורים דקים אנכיים. הראש קטן בעל חוטם לבן וארוך ופס שחור לאורך העיניים. קצה הגוף שחור עם פס פנימי צהוב. כמו מינים אחרים של פרפרונים גם פרפרון זה מסתיר את עיניו להסחה של טורפים המתמקדים בזנבו הצבעוני במקום.
הארי קיין
קריירה בינלאומית
במרץ זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה, לקראת המשחקים מול  ו במסגרת מוקדמות יורו 2016. ב-27 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כאשר עלה כמחליף במקומו של ויין רוני במשחק נגד ליטא. 80 שניות לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, והמשחק הסתיים בניצחון 0–4. את הקמפיין סיים קיין עם שלושה שערים, והוא זומן לסגל הנבחרת ליורו 2016, בו הודחה נבחרתו בשלב שמינית הגמר. קיין שיחק בכל משחקי הנבחרת בטורניר, אולם לא זכה לכבוש.
פרפרון שחור-אוכף
הפרפרון מצוי בשוניות אלמוגים, לגונות וחופים בין דרום אפריקה ויפן או הוואי. הוא מצוי גם במפרץ אילת. הפרפרון מסייר בעומק 2–50 מטר בין האלמוגים ומחפש חסרי חוליות קטנים כמו שושנות ים, אלמוגים וכן אצות. השפתיים המוארכות עוזרות לו לחטוף את הטרף ולהימנע מעקיצות כואבות מהטרף.
הארי קיין
קריירה בינלאומית
במוקדמות מונדיאל 2018 כבש שער שוויון מול, צמד מול , ושער ניצחון מול. ב-22 במאי 2018, כחודש לפתיחת המונדיאל, מונה לקפטן נבחרת אנגליה.
במשחק הפתיחה של אנגליה במונדיאל 2018 הבקיע את שני השערים לזכות נבחרתו בניצחון 1–2 על, ובמשחק השני הבקיע שלושער בניצחון 1–6 על. בשמינית הגמר הבקיע בפנדל את השער הראשון במשחק מול, ובבעיטות ההכרעה בעט וכבש את הפנדל הראשון לזכות אנגליה שניצחה 3–4. קיין הגיע עם הנבחרת עד חצי גמר המונדיאל, בו הפסידה ל, וזכה בתואר מלך שערי הטורניר, עם שישה שערים.
פרפרון שחור-אוכף
כמה מינים דומים לפרפרון זה (מהמינים Chaetodon falcula, Chaetodon oxycephalus ו-Chaetodon ulietensis) אשר שייכים לאותו תת-סוג ובעלי מבנה צבעים דומה, אף שגופם בעל צורות מעט שונות.
הארי קיין
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת אנגליה לטורניר מונדיאל 2022.במשחק הפתיחה מול אירן בישל פעמיים בניצחון 2–6. הוא בישל בניצחון 0–3 על ווילס. וכבש את שער הבכורה שלו בטורניר בניצחון 0–3 על נבחרת סנגל בשמינית הגמר. ברבע הגמר כבש מפנדל והשווה את כמות השערים שלו לזה של ויין רוני, והפך יחד עמו למלך שערי אנגליה בכול הזמנים. את המונדיאל סיים עם שני שערים ושלושה בישולים.
ב-23 במרץ 2023 במסגרת מוקדמות היורו, כבש בפנדל בניצחון 1–2 על איטליה והפך למלך שערי הנבחרת בכל הזמנים.
חיים אישיים
לקיין קשר זוגי ארוך עם קייטי גודלנד, אותה הכיר בבית הספר. בתם הראשונה נולדה ב-2017, והשנייה נולדה באוגוסט 2018. ב-29 בדצמבר 2020 נולד בנם. הזוג נישא ב-2019.
שילה מקדונלד
שילה מקדונלד (באנגלית: Shelagh McDonalnd; נולדה ב-1948) היא זמרת פולק, יוצרת וגיטריסטית סקוטית, שהוציאה שני אלבומים לפני שנעלמה בפתאומיות באופן מסתורי ב-1971. באלבומיה שיתפה פעולה עם אמנים בולטים בסצנת הפולק-רוק הבריטית, כמו ריצ'רד ת'ומפסון, דייב מטקס, דני ת'ומפסון, קית' טיפט, קית' כריסמס ועוד.
ב-23 ביוני 2005, בזמן שאלבומה של מקדונלד יצא על תקליטור, התפרסם מאמרו של צ'ארלס דונובן באינדיפנדנט, שחשף לראשונה בפומבי את דבר היעלמותה. הפרסום הוביל לתגובות נוספות בעיתונים מקומיים בסקוטלנד. מקדונלד עצמה הבחינה בפרסום אודותיה באחד מהעיתונים המקומיים - ה'סקוטיש דיילי מייל'. בנובמבר 2005 הופיעה מקדונלד במשרדי העיתון המקומי וסיפרה את סיפורה. היא פרשה מן החיים הציבוריים לאחר טריפ רע של LSD, שהותיר אותה פרנואידית והוזה, עם קול הרוס. היא עברה לגור עם הוריה והחלה לעבוד באופן פרטי באדינבורו, שם נישאה למוכר ספרים בשם גורדון פארקוואר. יחד חיו סגנון חיים נוודי בצפון בריטניה, תוך שהם מתקיימים על קצבאות רווחה ונוסעים מבית לבית, ומאוחר יותר מאוהל לאוהל.
בראיון שנערך עימה ב-2005, סיפרה מקדונלד שמצב הקול שלה השתפר, שהיא החלה לשוב ולהתעניין במוזיקה, ושהעניין הציבורי החדש בשיריה הפתיע אותה וגרם לה שמחה מרובה. לאחר מכן לא שמעו ממנה עד 2012, עת נתנה ריאיון למגזין בשם 'fRoots'. בראיון גילתה שבעקבות מות הוריה בתחילת אותה שנה, חידשה את הקשר שלה עם מוזיקאים מסצנת הרוק-פולק, ושהיא מתכננת לחזור באופן הדרגתי להופעות חיות קטנות, בתקווה להקליט חומרים חדשים.