cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המגדל של נירון
עלילה
לאחר חיפושים, לסטר חולף על פני מחשב נייד. נירון מתקשר בשיחת וידאו ואומר לו שיש לו "תוכנית ב'": לשחרר גז סאסאניד, גז רעיל מאוד, ולהרוג את כל מי שנמצא בבניין. לסטר צריך לבוא לחדר הכס בעוד חמש עשרה דקות, אחרת כולם ימותו. לסטר מספר לטרוגים על מלכודת הגז, והם רצים להשבית אותה.
לסטר מגיע לחדר הכס, שם נמצאים כל הילדים המאומצים של נירו, כולל מג. נירון מצווה על הדריאדות שם להרוג את לסטר או להיהרג על ידי ילדי הקיסר. מג עוצרת אותם ובוחרת לעמוד לצד אפולו. לפתע, ניקו מופיע עם הטאורי סילבסטרי. ניקו מצווה להרוג את נירון. השוורים נכשלים, אבל בסופו של דבר יוצרים הרבה כאוס. נירון מנסה נואשות לחפש את השלט עם הכפתור לשחרור גז הסאסאניד. באמצע הכאוס, אחד החצויים של הקיסר מצליח לדקור את לסטר, אך הוא שורד.
אחרי שהכאוס מסתיים, נירון סוף סוף מוצא את השלט הנכון ולוחץ על הכפתור. הוא צוחק, אך לפתע, וויל, רייצ'ל ולו מופיעים, יחד עם מנהיג הטרוגים, והפסקס של הקיסר. לתדהמתו של נירון, הטרוגים הצליחו להשבית גם את מלכודת הגז. נירון נאלץ לחשוף את האמת - הוא לא כל כך חזק, הוא נשלט על ידי פיתון. אם הוא יהרג, פיתון יהיה כמעט בלתי ניתן להריגה, וכל הכוח של הטריאומווירט יעבור אליו. ניתנת לנירון בחירה, להילחם ולמות בקרב חסר סיכוי, או לחיות עוד כמה שנים בכלא. הוא בוחר את האפשרות הראשונה, אך עד מהרה מסתבך בקרב עם לסטר על הפסקס, שלסטר מנסה לשבור. אפולו מצליח להקרין את כוחותיו האלוהיים, באמצעותם הוא מבטל את האלוהות והאלמוות של נירון, ושובר את הפסקס והורג אותו.
חניכי מחנה החצויים נשארים במגדל כדי לעזור לילדי הקיסר להשתקם לאחר שנים של התעללות, אבל לסטר צריך ללכת, מכיוון שהוא צריך להביס את פיתון במהירות. באמצעות המבוך, הוא מצליח להגיע לדלפי, דרך חצי מכדור הארץ, תוך דקות ספורות.
לסטר מתמודד מול פיתון בפעם האחרונה. פיתון מתחיל לקרוא לו אפולו, הישג גדול עבור לסטר. אבל לסטר נשלט במהירות על ידי הנחש הענק, שמשמיע נבואה, האומרת שאפולו ייפול, ויאבד את קשתו. חץ דודונה מקריב את עצמו כדי להביס את פיתון ומסיים את נבואתו של פיתון, באומרו שאפולו ייפול, אבל הוא חייב לקום שוב. אפולו מצליח לעוור את פיתון ולגרום לו לשחרר את אחיזתו על ידי מכה בעיניו עם החץ של דודונה והמרפק שלו. ואז הוא גורר איתו את פיתון לתוך טרטרוס, ומגשים את הנבואה האחרונה של פייתון, אבל במובן יותר מילולי.
השניים כמעט נופלים לתוך כאוס אך ניצלים על ידי מדף סלע. אפולו, שלא במצב להילחם, מותקף על ידי פיתון, אך מצליח לזרוק אותו מהמדף לתוך הכאוס, משמיד אותו לנצח ומשחרר את האורקל מכוחו. אפולו עצמו נותר תלוי בקצה, כאשר אלת נהר הסטיקס, שהלכה אחריו כל הזמן מאז שהפר את נדריו על נהר הסטיקס בספר הראשון, מברכת אותו על שלמד את הלקח שלו, תמיד לקיים הבטחה שמשמיעים. אפולו הופך שוב לאל, ושבועיים לאחר מכן, מופיע שוב באולימפוס, שם הוא מתקבל בברכה בתור אל אולימפי.
אפולו, עכשיו שוב אל, הולך לפגוש את חבריו. הוא מפצל את עצמו למספר התגשמויות של גוף והולך למצוא אותם ללא סדר מסוים. הוא מבקר במחנה החצויים, שם ניקו וויל מספרים לו שניקו חושד שקול שהוא שומע מטרטרוס לאחרונה הוא חברו הוותיק הטיטאן יאפטוס, הידוע גם בשם בוב, שכביכול מת כשעזר לפרסי ואנבת' להימלט מטרטרוס. בעזרת הטרוגים, ניקו ווויל מתכוונים לצאת למסע לטרטרוס כדי לברר בוודאות ולהציל את בוב אם הם יכולים. רייצ'ל מוסרת נבואה, שוויל מציין שהיא נשמעת רע. אפולו מבקר גם במחנה יופיטר, את פרנק והייזל הפראיטורים, ופרסי ואנבת' העומדים להתחיל ללמוד באוניברסיטה שם. הוא מבקר בתחנת יוניון באינדיאנפוליס וגם את מג מקפרי, שמתגוררת בפאלם ספרינגס עם הדריאדות שם, לו, וילדי הקיסר, אותם היא מלמדת גינון. אפולו מעניק למג חד קרן, ומבטיח לה שהוא יחזור.
לאונרד וולף
לאונרד סידני ווּלף (באנגלית: Leonard Sidney Woolf; 25 בנובמבר 1880 – 14 באוגוסט 1969) היה תאורטיקן פוליטי, סופר, מו"ל ועובד ציבור יהודי-בריטי. בעלה של הסופרת וירג'יניה וולף.
ביוגרפיה
וולף נולד בלונדון למשפחה יהודית. היה השלישי מבין עשרת ילדיהם של מארי (née de Jongh) ושל ריס סידני וולף (הידוע כסידני וולף), שהיה עורך דין ויועץ של המלכה (Queen's Counsel). בשנת 1892, לאחר מות אביו, נשלח ללמוד בבית ארלינגטון שליד ברייטון אשר בסאסקס. משנת 1894 עד 1899 למד בבית הספר של סנט פול, ובשנת 1899 זכה במלגה למכללת טריניטי בקיימברידג', שם נבחר לחוג הקרוי Cambridge Apostles, והתחבר אל לייטון סטראשי, ג'ון מיינרד קיינס, GE מור ומ.מ פורסטר. תובי סטיפן (אחיה של אשתו לעתיד) היה מיודד עם חברי החוג, אף כי לא השתייך רשמית לחוג. וולף קיבל תואר ראשון בשנת 1902, אך נשאר שם שנה נוספת כדי להתכונן לבחינות של שירות המדינה.
באוקטובר 1904 עבר וולף לציילון (כיום סרי לנקה) כצוער בשירות המדינה, תחילה ביפנה ובהמשך בקאנדי. באוגוסט 1908 מונה לעוזר הנציב הממשלתי במחוז הדרום וניהל את המחוז המבנטוטה. במאי 1911 חזר וולף לאנגליה לשנת חופש ובתחילת 1912 התפטר משירות המדינה. באותה שנה התחתן עם וירג'יניה סטיפן.
לאונרד ווירג'יניה וולף גרו תחילה ב־17 The Green Richmond ובתחילת מרץ 1915 עברו לבית האוגרט הסמוך, בדרך גן העדן. בשנת 1919 רכשו בני הזוג וולף את הבית העגול ב-Pipe Passage ב-Lewes, אך תוך זמן קצר הם מכרו אותו, ווירג'יניה רכשה את בית מונק שליד רודמל, בית שהיה מוקף בגינה ובבוסתן.
ללאונרד ולוירג'יניה נודעה השפעה רבה על חוג בלומסברי, שכלל גם את החברים הוותיקים של לאונרד מ-Cambridge Apostles, מתקופת לימודיו. בדצמבר 1917 היה וולף מהמייסדים של מועדון 1917 שנפגש ברחוב ג'רארד שבסוהו.
כתיבה
לאחר הנישואין פנה וולף לכתיבה ופרסם את הרומן הראשון שלו, הכפר בג'ונגל (The Village in the Jungle, 1913), המבוסס על שנותיו בציילון. ומאז פרסם ספרים בתדירות של אחת לשנתיים לערך.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, לא גויס וולף לשירות צבאי מטעמים רפואיים. הוא פנה לפוליטיקה ולפעילות חברתית והצטרף למפלגת הלייבור ולאגודה הפביאנית, וכתב דרך קבע בעבור New Statesman. בשנת 1916 הוא כתב את ממשל בינלאומי והציע שסוכנות בינלאומית תאכוף שלום על העולם.
וולף הקדיש חלק ניכר מזמנו לטיפול בוירג'יניה שבריאותה הנפשית הידרדרה והוא עצמו סבל מדיכאון. בשנת 1917 קנו השניים בית דפוס קטן והקימו את הוצאת הוגארת. הפרויקט הראשון שלהם היה עלון, שהודפס ידנית ונכרך בידיהם, ובתוך עשור שנים הפכו לבית הוצאה לאור במלא מובן המילה. באמצעותו הוציאו לאור את הרומנים של וירג'יניה, את כתביו של לאונרד ובין היתר, גם את המהדורה הראשונה של ארץ הישימון מאת ת"ס אליוט. וולף המשיך לנהל את בית ההוצאה לאור עד מותו. וירג'יניה סבלה מקשיים נפשיים לאורך כל חייה ולבסוף התאבדה בטביעה בשנת 1941. מאוחר יותר, התאהב לאונרד באמנית טרקי פרסונס, שהייתה נשואה.
מנו ספנות
מנו ספנות בע"מ היא חברת ספנות פרטית ישראלית, בעלת ומפעילת אוניות מטען, מכולות וגל-נוע, אוניות צובר ואוניות נוסעים. החברה היא חברה בת של קבוצת "מנו הולדינגס".
החברה נכללת במדד BDI code ברשימת 100 החברות המובילות בישראל ובמדד שירותים ותחבורה של BDI ובמדד Dun's 100, בקטגוריה החברות המובילות בקטגוריה שירותי תחבורה ותובלה ובקטגוריה שירותים.
דרך חברות אחיות של מנו ספנות (במבוק נכסים, מנו סיטי, פלמנגו יוניברס, רודקס ועוד), קבוצת "מנו הולדינגס" היא בעלת בתי מלון בישראל ובאירופה, שטחי נדל"ן ומשרדים, השקעות הייטק.
מנו ספנות - אוניות מטען וצי
"מנו ספנות" היא חברה ישראלית פרטית בבעלות חברת ההחזקות "מנו מ. הולדינגס" (Mano M. Holdings) שבבעלות מלאה של משה מנו. "מנו ספנות" עוסקת בתחומי ספנות מגוונים כבעלי אוניות מטען, מפעילה ומנהלת אוניות. החברה מציעה מגוון שירותים בתחום ההובלה הימית הבינלאומית: הובלת כל סוגי המכולות, המטענים והצובר. עוד משמשת החברה כנציגה והסוכנת הכללית בישראל של חברת K-Line מקבוצת Kawasaki, מהגדולות שבכלכלת יפן, ובנוסף מייצגת בישראל את חברת Neptune Line. החברה היא הנציגה הבלעדית של קווי ספנות נוספים מספרד, אוקראינה, יוון, גרמניה ורוסיה. החברה מובילה פחם לתחנות הכוח של חברת החשמל לישראל.
חברת "מנו ספנות" מחזיקה 50% מהון המניות בחברת הספנות Crown Shipping, כשייתרת ה-50% מחזיקה משפחת בורכרד מאנגליה. לחברת Crown Shipping הזיכיון לנציגות והסוכנות בישראל של התאגיד היפני ה-ONE- Ocean Network Express, שמאחד את שלושת ענקי הספנות היפנים בפעילותם בספנות הובלת המכולות ברחבי תבל NYK – KLINE – MOL. תאגיד ONE דורג ב-2019 כשישי בגודלו בעולם בתחום אוניות להובלת מכולות, עם צי של 1.4 מיליון מכולות TEU.
מנו ספנות - אוניות נוסעים
מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 חברת "מנו ספנות" מפעילה אוניות נופש לקהל הישראלי. האונייה הראשונה הייתה ה"סילבר סטאר" שנבנתה ב-1964 ונרכשה ב-1998. החברה מחליפה מדי מספר שנים את אוניות הנופש שלה לאוניות חדישות יותר וגדולות יותר. כל אונייה שמנוהלת על ידי החברה עוברת שיפוץ נרחב ושדרוגים. החברה מציעה חבילות קרוז למגוון יעדים בים התיכון. הקרוזים נעים בין הפלגות סופשבוע ועד 14 לילות. כיום החברה מפעילה את האוניה "קראון איריס" בעלת כ-750 חדרים לכ-2,000 נוסעים. אוניות הנוסעים של החברה נקראות על שם איריס מנו, רעייתו של משה מנו: Royal Iris, Crown Iris, Golden Iris, The Iris.
בין השנים 1991 עד אמצע העשור הראשון של המאה ה-21, תקופת העלייה מברית המועצות לשעבר, פעלה החברה יחד עם ארגון EEF באמצעות אוניות הנוסעים של "מנו ספנות", להביא לישראל למעלה מ-120,000 עולים.
High Altitude Platforms
(High Altitude Platforms (HAPs היא משפחת כלי טיס בלתי מאוישים (כטב"ם) המוצבים בגובה רב (17 עד 22 ק"מ) ומהווים חלופה זולה ללוויין עבור משימות תקשורת, מודיעין צבאי, צילום, מכ"ם, מיפוי בזמן אמת, התראות שיגור, הכוונת סיוע אזרחי באזורי אסון, בקרת נזקים (למשל לאחר סופות הוריקן או רעידת אדמה) ועוד.
בהשוואה ללוויין
בהשוואה ללוויין ה-HAP זול יותר בהרבה, גם ציוד הקרקע שלו הרבה יותר זול, כי נדרשת פחות אנרגיה כדי לתקשר איתו מאשר ללוויין GEO שנע בגובה 36,000 ק"מ. כמו כן ניתן להורידו לקרקע לשם תחזוקה, מה שלא ניתן בלוויין.
מצד שני, ה-HAP ניתן ליירוט על ידי מטוסי קרב או נ"מ, מה שאין כן בלוויין. חיסרון נוסף הוא הניסיון המועט יחסית בשימוש בטכנולוגיה, בהשוואה לכארבעים שנות לוויינות.
מבנה HAP
HAP יכלול לרוב משטח סולרי או מנוע סילון, מנועים לייצוב מיקום, מטע"ד (מטען ייעודי) לביצוע המשימה.
HAP גם יכול להיות בצורה של בלון תצפית "צפלין".
דרדר
דרדר (שם מדעי Centaurea) הוא סוג של צמחים עשבוניים, לרוב קוצניים, במשפחת המורכבים המונה בין 350 ל-600 מינים. תפוצת הסוג מוגבלת לחצי הכדור הצפוני; מספר המינים באזור המזרח התיכון גבוה במיוחד, ובארץ ישראל גדלים כ-25 מינים.
הדרדר במקורות
במקרא מופיע הדרדר בעיקר בדברי תוכחה, בדרך כלל כתיאור של מצב בו האדמה שוממה ואינה מניבה פרי: (בראשית ג יח). במקרים נוספים תיאורי הדרדר משמשים כדימוי למצב עתידי שישרור בארץ בעקבות חטאי העם: (הושע י ח).
במשנה מוזכר הדרדר בעיקר כמאכל לבהמות.
אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני
אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני (באנגלית: Walt Disney Concert Hall) הוא האולם הרביעי והבולט ביותר במתחם מרכז המוזיקה של לוס אנג'לס. באולם 2,265 מושבים, והוא משמש בין היתר כמשכנן של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס ומקהלת האמנים של לוס אנג'לס.
ב-1987 העניקה אלמנתו של וולט דיסני, ליליאן דיסני, תרומה ראשונית לבנייתו של אולם הופעות, כמתנה לתושבי לוס אנג'לס וכמחווה לקנאותו ולמסירותו של וולט דיסני לאמנות ולעיר לוס אנג'לס. את הבניין עיצב האדריכל ידוע השם פרנק גרי, והוא נפתח ב-24 באוקטובר 2003. עם פתיחתו חלקו המבקרים שבחים הן לארכיטקטורה מעשה ידי גרי והן לאקוסטיקה של אולם הקונצרטים, שאותה תכנן המהנדס האקוסטי יסוהיסה טויוטה, בהשוואה לדורותי צ'נדלר פביליון, שהיה לפני כן האולם המרכזי במתחם מרכז המוזיקה.
בנייה
ב-1987 תרמה ליליאן דיסני, אלמנתו של וולט דיסני, 50 מיליון דולר להקמת היכל מוזיקה. ב-1991 סיים פרנק גרי להכין את תוואי התכנון המלא למבנה. בנייתו של החניון התת-קרקעי החלה ב-1992 ונסתיימה ב-1996. בנייתו של החניון מומנה בידי רשויות מחוז לוס אנג'לס על ידי מכירת איגרות חוב להקמת מגרש החניה מתחת לאולם הקונצרטים המתוכנן, והסתכמה בעלות של 110 מיליון דולר.
תחילת בנייתו של האולם עצמו תוכננה ל-1994, אך נדחתה עד ל-1996 בשל חוסר במימון. נדרש גיוס של מימון נוסף כיוון שהוצאות הבנייה של המבנה בתכנונו הסופי, עלו בהרבה על התקציב המקורי. התוכניות השתנו, ובמהלך שנועד לחיסכון בהוצאות - הוחלט שהשכבה החיצונית של המבנה תיבנה ממתכת זולה יחסית, במקום חזית אבן כמו שתוכנן תחילה. ב-1996, עם תום תקופת משבר בשוק הנדל"ן, החל שוב תהליך גיוס כספים רציני, בהובלתו של אלי ברוד ושל ראש עיריית לוס אנג'לס דאז ריצ'רד ריורדן, ובדצמבר 1999 התקיים טקס הנחת אבן הפינה של המבנה. העיכוב בהשלמת הפרויקט יצר בעיות פיננסיות רבות למחוז לוס אנג'לס, אך רשויות העיר ציפו להחזיר את חובותיהם להפעלת החניון, על ידי הכנסות משימוש בחניון של באי אולם הקונצרטים.
עד להשלמת פרויקט הבנייה של האולם ב-2003, הסתכמו הוצאות המיזם ב-274 מיליון דולר לערך, כאשר בניית החניון בלבד עלתה 110 מיליון דולר. שארית עלות ההקמה מומנה באמצעות תרומות פרטיות, מתוכן 84.5 מיליון דולר נתרמו על ידי משפחת דיסני, ו-25 מיליון דולר נתרמו בידי חברת וולט דיסני. להשוואה, הקמתם של שלושת האולמות האחרים במרכז המוזיקה עלתה 35 מיליון דולר, לפי השערים של שנות ה-60 (כיום בערך 190 מיליון דולר).
אקוסטיקה
לאחר השלמת הבנייה באביב 2003, החליטה התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס לדחות את הפתיחה החגיגית עד לסתיו, ובמהלך הקיץ התאמנו התזמורת ומקהלת האמנים של לוס אנג'לס באולם והתרגלו אליו. עם פתיחת האולם למבקרים, הסכימו המבקרים שדחייתה של פתיחת האולם לציבור הייתה צעד נכון ומשתלם. במהלך החזרות בקיץ הוזמנו כמה מאות אורחים לנכוח באולם ולצפות בחזרות, ובהם תורמים, חברי דירקטוריון ועיתונאים. מבקר המוזיקה מארק סווד (Mark Swed) מהלוס אנג'לס טיימס, שצפה בחזרות, תיאר אותן כך:
ההופעות באולם גררו שבחים מצד קהל הצופים ומצד המבצעים. בראיון ברשת הטלוויזיה PBS אמר אסה-פקה סאלונן, המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, כי "החששות העיקריים שלי נגעו, כמובן, לאקוסטיקה, אבל כעת אני מאוד מרוצה, וכך גם התזמורת", ובראיון אחר אמר, "כולם יכולים להיווכח כעת כיצד התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס אמורה להישמע". התקרה והקירות של האולם מצופים בעץ אשוח דאגלס והרצפה בעץ אלון. זמן הדעיכה (reverberation time) האופייני של גלי הקול בהיכל הוא 2.2 שניות לערך, באולם ריק, ו-2 שניות באולם מלא.
תיקונים שלאחר הבנייה
לאחר שהמבנה היה גמור, בוצעו שינויים בקירות החיצוניים של חדר המייסדים (Founders Room); מרבית קירותיו החיצוניים נבנו מפלדת אל-חלד בגימור בלתי מבריק (מט), אך בבניית חדר המייסדים ואמפיתיאטרון הילדים נעשה שימוש בלוחות מבריקים במיוחד בטקסטורה כשל מראה. יכולת החזרת האור של משטח הלוחות החיצוניים אף הועצמה בשל צורתם הקערורית של קירות חדר המייסדים. תושבים שהתגוררו בסביבה הסמוכה סבלו לפיכך מהחזרת אור חזקה, של קרני השמש שהוחזרו מקירות המבנה והתרכזו באזור בתיהם, בעקרון פעולה דומה לזה של מראה פרבולית. הדבר גרם לטמפטורה בחדרים בבתיהם לעלות לרמות בלתי סבירות, העלה את הוצאות מיזוג האוויר של הדיירים וגרם להתחממות יתר של נקודות מסוימות במדרכות הסמוכות, שהתחממו עד ל-60 מעלות צלזיוס. לאחר תלונות בעניין מצד דיירים מהסביבה, פנו בעלי המבנה לחברת "גרי פרטנרס" וביקשו שתמציא פתרון למצב. בעקבות ניתוח ממוחשב לאיתור הלוחות הבעייתיים, הוקהו אלו ב-2005 על ידי ליטוש קל, כדי לבטל את אפקט החזרת האור המוגזמת.
העוגב
כחלק מעיצוב ההיכל נכלל עוגב קונצרטים רחב-ממדים. בנייתו הושלמה ב-2004, והוא נחנך ביולי אותה שנה בקונצרט מיוחד בכינוס הלאומי של איגוד העוגבאים האמריקאי (American Guild of Organists). ההופעה הציבורית הראשונה שבה נעשה בו שימוש התקיימה ב-30 בספטמבר 2004, ברסיטל של העוגבאי פרדריק סוואן, ויומיים לאחר מכן נעשה בו לראשונה שימוש בקונצרט של התזמורת הפילהרמונית, קונצרט משותף עם העוגבאי טוד וילסון (Todd Wilson).
בסך הכול יש בעוגב 72 רגיסטרים, 109 חלילים ו-6,125 צינורות; גודלם של הצינורות נע מכמה סנטימטרים בודדים ועד ל-9.75 מטרים אורך בצינור הארוך ביותר (שפועל בתדר של 16 הרץ). העוגב ניתן כמתנה למחוז לוס אנג'לס מחברת טויוטה.
שי רוזנצוויג
שי רוזנצוויג (נולד ב-16 בדצמבר 1975) הוא יזם הייטק ישראלי וראש מועצת אלפי מנשה. רוזנצוויג שירת כמ"פ במילואים בדרגת סרן.
ראש מועצת אלפי מנשה
ראש מועצת אלפי מנשה בבחירות 2018 התמודד רוזנצוויג מול שלושה מועמדים נוספים, בהם ראש המועצה המכהן שלמה קטן, וניצח בסיבוב הראשון כאשר זכה בכ-42% מן הקולות.
כראש מועצה רוזנצוויג התמקד בהבראת הישוב מבחינה כלכלית, אשר היה שרוי בחובות של עשרות מיליוני שקלים. כיום, לפי נתוני משרד הפנים, הישוב מאוזן תקציבית וסיים בהצלחה תכנית הבראה. מבחינה ביטחונית, רוזנצוויג נחשב ממי שהוביל את המאבק לסגירת הפרצות בגדר במהלך 2022 ואף העביר את לשכתו לפרצה בגדר ההפרדה.
במהלך ההתמודדות לתפקיד ראש המועצה, הבטיח רוזנצוויג לקדם שקיפות ציבורית כדי לחזק את הידע, האמון והשתפות הציבור במערכת הפוליטית. בתוך כך החל רוזנצוויג לשדר את הישיבות לראשונה בשידור חי וכן להשקיף את יומנו לציבור.
חבר מועצת אלפי מנשה
בשנת 2013 ייסד רוזנצוויג את סיעת ״עשייה״, אשר חרתה על דגלה את קידום הצעירים, חיזוק הקהילה, החדשנות והחינוך. בבחירות שהתקיימו ב-2013, זכתה הסיעה ב-36% מן הקולות. בשנים אלה כיהן רוזנצוויג כחבר מועצת אלפי מנשה, כמ״מ החברה הכלכלית, כיו״ר וועדת החדשנות והשירות לתושב וכן בתפקידים נוספים.
תפקידים ציבוריים נוספים
לצד תפקידו כראש מועצת אלפי מנשה, רוזנצוויג פעיל בשלטון המקומי במועצת יש"ע וממלא מספר תפקידים:
חיים אישיים
רוזנצוויג נשוי לשעבר ואב ל-3.
1977 בספורט
כדור הזהב
אלן סימונסן ( זכה בתואר.
אליפות אירופה
נבחרת יוגוסלביה זוכה באליפות.
אליפות דרום אמריקה
ברזיל זכתה באליפות ואורוגוואי  זכתה במקום השני.
גביע אירופה לאלופות
מכבי תל אביב זכתה באליפות לאחר שניצחה בגמר את מובילג'ירג'י וארזה.
אנטוניו בלנקו
אנטוניו בלנקו קונדה (בספרדית: Antonio Blanco Conde; נולד ב-23 ביולי 2000 במונטלבאן דה קורדובה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת דיפורטיבו אלאבס.
קריירת מועדונים
בלנקו הגיע למחלקת הנוער של ריאל מדריד מהלה ליגה בשנת 2013, והחל לשחק בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של המועדון, בשנת 2018. ב-21 באפריל 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 0–3 על קדיס במסגרת המחזור ה-31 לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך בלנקו ארבע הופעות ליגה בעונה זו.
ב-18 באוגוסט 2022 הושאל לקדיס.
קריירה בינלאומית
בלנקו היה חלק מסגל נבחרת ספרד עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021.
הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד כחלק מזימון כולל של שחקני נבחרת ספרד עד גיל 21 בשל הידבקותו של סרחיו בוסקטס במחלת נגיף קורונה 2019, וערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-8 ביוני 2021 בניצחון 0–4 על נבחרת ליטא במשחק ידידות.
צ'חה (שפה)
צ'חה או צ'אחה (ቸሃ, בתעתיק: čehā או čexā) הוא ניב של שפת סבת-בית, אחת משפות גוראגה המדוברת במרכז במרכז אתיופיה, בעיקר באזור גוראגה שבמדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום בדרום אתיופיה. היא מדוברת גם על ידי אנשי גוראגה בערים באתיופיה ובמיוחד באדיס אבבה. צ'חה מוכרת בבלשנות בשל המורפופונולוגיה המורכבת מאוד שלה.
עיצורים
בטבלאות הבאות, הצלילים מובאים באלפבית הפונטי הבינלאומי, ובסוגריים משולשים התעתיק השמי/אתיופי. הטבלה הראשונה מראה את העיצורים בצ'חה.
תנועות
מלבד שבע התנועות הטיפוסיות בשפות אתיו-שמיות, יש בשפת סבת-בית התנועה הקדמית החצי-פתוחה /ɛ/ והתנועה האחורית החצי-פתוחה המעוגלת /ɔ/. בחלק מהניבים יש הן תנועות פונמיות ארוכות הן קצרות, ובחלקם יש תנועות מאונפפות.
הטבלה הבאה מראה את התנועות בצ'חה.
מורפופונולוגיה
בנוסף למורכבות במורפולוגיית הפועל, האופיינית לכל השפות השמיות, שפת סבת-בית גוראגה מציגות מורכבות נוספת, בגלל הקשר בין העיצורים בשורש הפועלי וכיצד הם מתממשים במשקל/בניין מסוים של כל פועל, או בשמות עצם גזורי-פועל. לדוגמה, השורש של הפועל "פתח" הוא כּ-פֿ-ת {kft}, כמו ברוב השפות האתיו-שמיות. בחלק מהצורות המשתמשות בשורש הזה, שלושת העיצורים מופיעים כמו שהם; לדוגמה, בנטיית הסופיות (אספקט מושלם) גוף 3-יחיד-זכר בצ'חה "פָּתַח" היא [כֵּפֵתֵם] /käfätä-m/. עם זאת, בצורת הסתמי של הפועל, "פותחים ~ נפתח", שניים מעיצורי השורש משתנים: [כֵּפְוֵּצ'ים] käfʷäč-i-m.
לפחות שלושה תהליכים פונולוגיים שונים ממלאים תפקיד במורפופונולוגיה של שפת סבת-בית.
ביטול קוליות ו"הכפלה"
ברוב השפות האתיו-שמיות, הכפלה, כלומר התארכות עיצור, ממלאת תפקיד בהבחנת מילים זו מזו ובדקדוק של פעלים (יש לציין שהמִכְפָּל אינו משתקף בכתב געז).
לדוגמה, באמהרית, העיצור השני של שורש פועל משלושה עיצורים מוכפל בנטיית הסופיות (האספקט המושלם): למשל מהשורש ס-ד-בּ "להעליב" – säddäbä "הוא העליב". בצ'חה ובכמה דיאלקטים של סבת-בית (אבל לא בניבים אז'ה ומוחר), במקום הכפלה מתבצע ביטול קוליות (devoicing). לדוגמה, שורש הפועל שמשמעותו "להעליב" זהה בסבת-בית (רק שבמקום b יש β), אך באספקט המושלם העיצור השני הופך ל-[t] בדיאלקטים שאינם מבצעים הכפלה: sätäβä-m "הוא העליב".
העיצורים הקוליים הבאים עוברים את תהליך ביטול הקוליות: b/β→p, d→t, g→k, bʷ→pʷ, ǧ→č, gʸ→kʸ, gʷ→kʷ, z→s, ž→š.
הצורה ה"בלתי קולית/מוכפלת" של /r/ היא /n/. עיצורים קוליים אחרים אינם עוברים ביטול קוליות.
שִׂפְתוּת
מספר תהליכים מורפולוגיים גורמים לשִׂפְתוּת (עיגול שפתיים) של עיצורים. לדוגמה, מהשורש ג-כּ-ר "להיות ישר", שם הוא נגזר התואר gʷǝkʷǝr "ישר". תהליכים כאלה מתרחשים גם באמהרית, למשל אם המשקל/תבנית כוללת תנועה מעוגלת o/u, אזי עיגול השפתיים יעבור לעיצור.
חנכוך, ביטול חנכוך
מספר תהליכים מורפולוגיים גורמים לעיצורים לעבור תהליך חנכוך (להתחנכך). לדוגמה, צורת יחיד נקבה בגוף שני של פעלים בלא מושלם ובז'וסיב/אימפרטיבי גורמת לאחד מעיצורי השורש להתחנכך (אם הוא אכן ניתן לחנכוך): [כּ-פֿ-ת] שמשמעותו "פ-ת-ח", tǝkäft "אתה פוֹתח", tǝkäfč "את פותחת".
עיצורים שיניים ועיצורים וילוניים יכולים לעבור תהליך חנכוך:
t → č, ṭ → č̣, d → ǧ, s → š, z → ž, k → kʸ, ḳ → ḳʸ, g → gʸ, x → xʸ.
בנוסף, r מתחנכך ל-y.
בסביבה מורפולוגית אחת, מתרחש דווקא התהליך ההפוך, ביטול-חנכוך. בצורת הציווי/תילוי (יוסיב) של אחד הבניינים, העיצור הראשון בשורש עובר ביטול-חנכוך (אם הוא אכן ניתן לחנכוך). לדוגמה, הפועל היוצא "לחזור" מהשורש [ז'-פּ-ר] באספקט המושלם žäpärä-m "חָזַר", אבל ž עובר ביטול חנכוך z בציווי zäpǝr "חזור!".
אלופונים
הקשר בין הצלילים [n], [r] ו-[l] מורכב. לפחות בתוך בסיסי הפועל, ניתן להתייחס אל ו- כאלופונים של אותה פונמה. זו מתממשת כאלופון בתחילת מילה, או בסביבה של "הכפלה" (ראו סעיף על הכפלה לעיל), או כשהיא בסוף ההברה הלפני-אחרונה של המילה. בכל יתר המקרים יתממש האלופון.
כתב
צ'חה נכתבת בכתב געז האתיופי, עם כמה התאמות קטנות. הכתב פותח במקור לשפת געז, שנכחדה, וכיום משמש לאמהרית ותיגרינית. על אף שבינתיים פורסמו רק מעט טקסטים בשפת סבת-בית, לפחות שלושה רומנים הופיעו בניב צ'חה, ביניהם מאת סַהְלֶה סֶלַּאסֶה ומאת גֵבְּרֵיֵסוּס הַיילֵמַרְיַם).
מרסלו ניקולה
קריירה כשחקן
מרסלו ניקולה גדל במועדון קניאדנסה. ב-1989 חתם בקאחה לבוראל ויטוריה. ב-1993 נבחר בחירה מספר 50 בדראפט ונהפך לשחקן הארגנטינאי השני שנבחר בדראפט.
אריה יחיאלי
אריה יחיאלי (21 ביוני 1922 - 16 בדצמבר 1947) היה ממייסדי קיבוץ רביבים, כתב את השיר המוכר "את אדמה".
קורות חייו
יחיאלי נולד בשנת 1922 בשם ליאו מרטין קופלניצקי בקיל שבגרמניה לדבורה וחיים. שם סיים בית ספר עממי ושתי כיתות תיכון. התחנך בתנועות הנוער הציוניות "קדימה" ו"הבונים". ב-28 באפריל 1936 עלה ארצה באנייה "תל אביב" במסגרת עליית הנוער והתחנך שנתיים במוסד "אהבה" בקריית ביאליק. בגיל 18 יצא עם גרעין של "הנוער העובד" להכשרה בקיבוץ תל יוסף.
ב-7 ביולי 1943, במסגרת התיישבות שלושת המצפים, עלה עם גרעין של הנוער העובד להתיישבות במצפה רביבים (לימים קיבוץ רביבים).
בזמנו הפנוי כתב וצייר. שניים משיריו הולחנו. ספר ילדים שכתב ואייר יצא לאור כמחווה לזכרו בשנת 1998. למד ערבית בניב הבדואי המקומי (שבט העזאזמה) תוך מגעיו עם הבדואים, התעניין בתרבותם, למד, חקר ותרגם משירתם.
בשל ידיעתו את הניב הערבי של בדואי המקום שימש כשומר רכוב והיה מוכתר היישוב. בימיה הראשונים של מלחמת השחרור, ב-16 בדצמבר 1947, נהרג יחיאלי, יחד עם עוד שני חברי רביבים, במארב של בדואים משבט העזאזמה, ליד ביר עסלוג'. הוא הובא למנוחות ביחד איתם, ונקבר בבית העלמין הצבאי בקיבוץ רביבים.
But Here We Are
But Here We Are הוא אלבום האולפן ה-11 של להקת הרוק האמריקאית פו פייטרס. האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 2023. אלבום זה הוא אלבום האולפן הראשון שלהם מאז מותו של המתופף טיילור הוקינס במרץ 2022.
רקע
בזמן סיבוב הופעות לקידום אלבום האולפן העשירי שלהם, Medicine at Midnight, התוכניות בוטלו בפתאומיות לאחר שהמתופף, טיילור הוקינס, מת באופן בלתי צפוי במרץ 2022. הלהקה ביטלה את כל המופעים שתוכננו לשאר השנה, ובעיקר יצאה להפסקה והותירה את עתידה לא ברור. בדצמבר 2022 שוחררה הצהרה המאשרת שפו פייטרס ימשיכו, אבל שהם "הולכים להיות להקה אחרת בהמשך הדרך". שמועות על אלבום חדש התעוררו בפברואר 2023, כאשר תקליטן הרדיו כריס מוילס ברדיו X בבריטניה הזכיר כלאחר יד אלבום חדש שייצא במרץ. מאוחר יותר התנצל מוילס על כך שדיבר על הנושא ללא סמכות, אך סירב להבהיר את דבריו. האלבום הוכרז מאוחר יותר באופן רשמי ב-19 באפריל 2023, לצד השם הרשמי שלו, "But Here We Are". בזמן ההכרזה על האלבום, עדיין לא נחשף מחליפו של הוקינס.
הקלטה ונושא
האלבום הוא שיתוף הפעולה השלישי עם המפיק גרג קורסטין, אחרי Medicine at Midnight בשנת 2021 ו-Concrete and Gold בשנת 2017. האלבום תואר כ"פרק הראשון בחייה החדשים של הלהקה".
הוצאה וקידום
האלבום מתוכנן כעת לצאת ב-2 ביוני 2023. הסינגל הראשון, "Rescued", יצא במקביל להכרזה על האלבום ב-19 באפריל 2023. למעלה מ-25 הופעות חיות לקידום האלבום הוכרזו ברחבי צפון אמריקה ואירופה. עדיין לא הוכרז מחליף למתופף הוקינס.
Wej Duj
wej Duj (בקלינגונית:, מבוטא "וֵוג' דּוּג'"; בתרגום חופשי לעברית: "שלוש ספינות") הוא הפרק התשיעי בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה הבדיונית האמריקאית "מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים". הפרק נכתב על ידי התסריטאית, קתרין לין, ובוים על ידי בוב סוארז. הפרק שודר לראשונה בארצות הברית ב-7 באוקטובר 2021 בשירות הסטרימינג פרמאונט+.
הפרק היה מועמד לפרס הוגו בקטגוריית ההצגה הדרמטית הקצרה הטובה ביותר.
רקע
עלילת העונה מתרחשת בשנת 2381. זירת ההתרחשות המרכזית היא ספינת החלל "סריטוס" (USS Cerritos NCC-75567), ספינה מדגם "קליפורניה", שמשימתה העיקרית היא יצירת מפגשים שניים עם תרבויות שהפדרציה כבר יצרה איתן קשר, במטרה לחתום על ההסכמים, להעמיק קשרי מסחר, לגלות את המסעדות הטובות וכן הלאה. העלילה מתמקדת בצוות הסיפונים התחתונים, קצינים זוטרים שממלאים תפקידים שוליים בחללית.
מערכה ראשונה
על ספינת החלל הוולקנית "שא'בהאל", הקצינים הזוטרים עוסקים בעבודתם, כשט'לין מחליטה שבמקום לבצע את המשימה שניתנה לה, היא תיישם שדרוג שהמציאה לחיישנים ארוכי הטווח. הדבר מביא לגילוי של פליטה חריגה של חלקיקי מטריאון במערכת 7743.8. חבריה נוזפים בה על שנטשה את תפקידה, אך היא מגיבה ש"רצתה", ולאחר מכן מתקנת שלא הגיוני היה שתמשיך לצפות במערכות לא חשובות במקום לשדרג את מערכות הספינה. חברתה מציינת שהפליטות שאותרו הן בגדר הסביר, אך ט'לין מציינת שמעולם לא נצפו פילטות כאלה מאותו מיקום, וכי זה "מרגיש לה מוזר" והדבר ההגיוני יהיה לחקור את התופעה. חבריה נוזפים בה על שהיא שופטת בעזרת תחושות ורגשות אף על פי שננזפה על כך בעבר, אך ט'לין מציינת שיהיה לא הגיוני להתעלם מהגילוי, והולכת למסור את המידע לקפטן, בעוד האחרים מציינים שהיא איבדה שליטה על עצמה.
שוב על ה"צ'טה", מא'אך מגיע אל גשר הפיקוד בדיוק במהלך קרב עד מוות בין דורג לטוג. דורג מנצח, ומכריז כי תפקיד הקצין הראשון יינתן לקצין שירשים אותו ביותר. מא'אך מתנדב לסלק את גופתו של טוג, ועושה זאת, אם כי הוא מתקשה לגרור את הגופה.
בחזרה על ה"סריטוס", בוימלר מנסה להתחבר עם הקצינים הגבוהים, אך בכל פעם אומר את הדבר הלא נכון, וגורם להם להיעלב או להתרגז.
על ה"שא'בהאל", הקפטן מתחקר את ט'לין מדוע שדרגה את החיישנים אף על פי שהדבר לא היה חלק מהמשימות שהוטלו עליה. ט'לין מציינת שהייתה לה "תחושת בטן" לפיה שדרוג החיישנים יוכיח את עצמו. היא מציינת שהתעלמות מהמידע שהתקבל תהיה בלתי הגיונית. הקפטן נעתר, ומבקש לשנות מסלול על מנת לבדוק את הנושא. הוא מבהיר לט'לין שהסכמתו אינה מהווה תמיכה במעשיה, ופוקד עליה לבלות את היומיים הבאים במדיטציה. ט'לין מנסה להתנגד, אך הקפטן עומד על החלטתו באומרו שההתפרצויות שלה אינן מתקבלות, ושהעובדה שהיא נותנת לאמונות, תחושות ואינסטינקטים לשלוט בה היא התנהגות של ילדה.
על ההולודק שעל סיפון ה"סריטוס", בוימלר מנסה להצטרף לד"ר ט'אנה ולטנדי שמטפסות על הר, אך כשל בציוד גורם לו ליפול.
מערכה שנייה
בוימלר ממשיך לנסות ליצור קשרים עם הפיקוד הגבוה, ובמהלך נסיעה במעלית עם קומנדר ראנסום הוא משקר שמוצאו מהוואי, בדומה לראנסום עצמו. כפי שקיווה, ראנסום מזמין אותו להצטרף אליו ואל מספר קצינים נוספים שמוצאם מהוואי לבילוי משותף בהולודק, בתוכנה שמדמה את חופי הוואי.
על ה"צ'טה", מא'אך ממשיך להיות מושפל על ידי הקצינים האחרים. לאחר מספר השפלות נוספות, ניגש אליו קפטן דורג ודורש ממנו לקחת את הטארג שלו לטיול, מאחר שהטארג אכל את אחת מרגליו של טוג המת, וכעת עליו לעשות את צרכיו על מנת שלא יסבול מגזים.
על ה"שא'בהאל", ט'לין אינה מצליחה להתרכז במדיטציה וחוזרת לעבוד, כשחבריה ומספר קצינים נוספים נוזפים בה על כך שהיא אינה מבצעת את המדיטציה שהונחתה לבצע, ומאיימים שהתנהגות כזו תוביל ל"רוחניות משמעתית". היא מתווכחת עם האחרים, ויכוח שמסתיים באמירה לפיה יעבירו את דבר התנהגותה הבעייתית לפיקוד הגבוה אם יסברו שזה הדבר הנכון עבורה.
על ה"סריטוס" חבריו של בוימלר ממליצים לו לספר לראנסום את האמת לפיה הוא אינו באמת יליד הוואי, ולהיות נאמן לעצמו. נראה שבוימלר מקבל את עצתם, אך בסופו של דבר הוא מופיע למסיבה אליה הוזמן כשהוא לבוש בחולצת הוואי.
מערכה שלישית
מא'אך מחזיר את הטארג למגוריו של דורג. דורג מביע את כעסו על מה שהוא תופש כהיחלשותה של האימפריה הקלינגונית שאינה מאיימת כבעבר, ומציין דוגמאות להתקרבותה של האימפריה לפדרציה כסימנים של חולשה. השניים משוחחים ביניהם, ודורג מתלהב מהסכמתו של מא'אך לדבריו, ומציין שאף על פי שהוא חלש, קטן ואיטי מיתר הקלינגונים על הספינה, הרי שיש לו נשמה של לוחם. בשלב זה מקבלת ה"צ'טה" תשדורת, ודורג מקבל אותה בחדרו. מדובר בספינה פאקלדית שמתברר שלקפטן יש עימה עסקים. דורג מודיע לפאקלדים שהוא מתכוון לבקר בספינתם על מנת לסגור את פרטי העסקה, ומציג את מא'אך כקצין הראשון שלו, שיצטרף אליו לביקור. כשהשניים מתקדמים לעבר המשגר, מא'אך מנסה להבין מדוע הקפטן מבצע עסקאות עם גזע פחדן וטיפש כמו הפאקלדים. הקפטן מסביר לו שהוא מנווט את הפאקלדים ליצור מהומה בסקטור, על מנת להחליש את הפדרציה. מא'אך מוחה שהקלינגונים אינם נותנים לגזעים אחרים להילחם עבורם, ודורג מסכים ואומר שזו בדיוק הסיבה שבגללה הפדרציה אינה מבינה מי עומד מאחורי התחזקותם הפתאומית של הפאקלדים.
על ה"סריטוס" קפטן פרימן ומארינר משחקות "הרמז", כשפרימן מקבלת הודעה מהגשר לפיה הספינה נתקלה בפליטה לא מוסברת של חלקיקי מטריאון. פרימן מחליטה לעצור ולחקור את הנושא.
מא'אך ודורג מגיעים לספינה הפאקלדית, שם מברך אותם הקפטן הפאקלדי, רבנר. רבנר מבקש מדורג עוד "בומר", כי הפאקלדים ניסו את הקודמת על מטאור, והיא הפסיקה לעבוד. מתברר שדורג סיפק לפאקלדים פצצה ורוביאנית, אך הפאקלדים השתמשו בה כניסוי. מא'אך מזהיר את דורג שהפצצה פולטת קרינה שתגרום לספינות אחרות להגיע ולחקור את פשרה, אך דורג מתעלם מהאזהרה ומספק להם פצצה נוספת, כשלפתע נשמעת אזעקה וה"סריטוס" מופיעה. דורג פוקד על צוותו לשבש את מערכות התקשורת של ה"סריטוס", ומורה להשמידה.
פרימן, משוכנעת שהפאקלדים תוקפים את הקלינגונים, מציעה לקלינגונים עזרה, כששתי הספינות מתחילות בהתקפה על ה"סריטוס". בעוד הצוות מוזנק לעמדות הקרב, בוימלר מתוודה בפני ראנסום והאחרים שהוא לא באמת יליד הוואי. מתברר שגם הקצינים האחרים התחזו לילידי הוואי כדי למצוא חן בעיני ראנסום. כשראנסום שומע זאת הוא מתוודה בפניהם שגם הוא אינו יליד הוואי, אך הוא מתחזה ככזה מאז שיקר למפקדו שלו בהיותו סג"ם, על מנת למצוא חן בעיניו.
בעוד המתקפה נמשכת, מא'אך מביט בדורג כשהוא מרוצה מההתקפה הפאקלדית על ה"סריטוס", וקורא עליו תיגר באומרו שזו אינה דרכם של הקלינגונים, והשניים נלחמים. ה"סריטוס" מגיעה למצב קריטי, אך לפתע מופיעה ה"שא'בהאל" וסופגת את האש המופנית לעבר ה"סריטוס". שתי הספינות ממשיכות בקרב נגד הספינה הפאקלדית, בעוד על הספינה הקלינגונית מא'אך מצליח לחסל את דורג, ומוכרז כמפקדה החדש של ה"צ'טה". הוא מחליט להפנות את הספינה לכוכב הבית על מנת לדווח למועצה הקלינגונית העליונה על בוגדנותו של דורג. ט'לין מעבירה למפקדה שדרוג נוסף עליו עבדה, ומגביר את כוחם של מגיני הספינה, וכך כוחותיהן המשולבים של ה"סריטוס" וה"שא'בהאל" מצליחים להדוף את הפאקלדים שבורחים מהמקום. פרימן תוהה מדוע הקלינגונים החליטו לסגת במקום להמשיך בקרב, ומחליטה לדווח לפיקוד הצי על כל שארע.
אפילוג
מפקדה של ט'לין מזמין אותה ומשבח אותה על יכולת האלתור שהצילה את הספינה, אך מסביר לה שלאור התנהגותה הבלתי צפויה החליט להעביר אותה לשרת בצי הכוכבים.
על ה"סריטוס" בוימלר ממורמר על כישלונו במציאת חבר בצוות הבכיר, אך אז ניגש אליו צוער צעיר ומציין שראנסום הפנה אותו אליו על מנת לסייע לו בתעדוף משימות, מאחר שהוא "הקצין המסודר ביותר על הספינה". בוימלר מוחמא, וראנסום שמביט בו מהצד, מחייך בסיפוק.
תקבולת יאנוס
תקבולת יאנוס (Janus parallelism) או תקבולת דו פרצופית היא אמצעי ספרותי, המתרחש כאשר מילה נושאת שתי משמעויות מקבילות (או יותר): האחת על פי מה שנכתב לפניה, והשניה על פי הנכתב לאחריה. התקבולת מופיעה רבות בתנ"ך, בעיקר בספר איוב וספר תהלים . טכניקה זו מכונה כך על שם האל הרומי יאנוס, בעל שני הפרצופים, אחד מביט מלפנים ואחד לאחור.
Wej Duj
אפילוג
על רקע כתוביות הסיום מוצגים הסיפונים התחתונים של ספינת בורג 90182, וארבעה בורגים שעומדים ללא תנועה לאורך כל הכתוביות בעמדות הטעינה שלהם.
ביקורת
הפרק זכה לביקורות חיוביות מאוד.
תקבולת יאנוס
לדוגמה:
המילה "זמיר" משמשת על פי המשפט הראשון כמונח של זמירה (גיזום) של הניצנים עת הגיעה עונת האביב המלבלבת, וכזימרה (שירה) - "קול התור" של הציפורים החוזרות (מנדודיהן באפריקה) עם בוא הקיץ, על פי המשפט השלישי.
Wej Duj
ביקורת
לפרק ציון 8.7 באתר האינטרנט IMDb. ציון זה הוא הגבוה ביותר מבין פרקי הסדרה (יחד עם הפרק העוקב: "First First Contact" ועם הפרק "No Small Parts" מהעונה הראשונה).
אלכס זלבן מאתר ה-Decider של הניו יורק פוסט, טען שמדובר בפרק הטוב ביותר של הסדרה, וכינה אותו "גרסה חדשה ורעננה של פורמט שלושת הסיפורים שהתפרסם בזכות סדרת פרקי "Treehouse of Horror" של משפחת סימפסון". הוא ציין שלא רק שהפרק מצחיק, מלא אקשן ומספק פתרון חכם שעומד בשורה אחת עם הטובים שבפרקי הזיכיון, אלא שהוא גם מצליח להגיע למהות של משמעות הסיפונים התחתונים בזיכיון.
תקבולת יאנוס
דוגמה נוספת:
Wej Duj
ביקורת
האתר Trek Movie הכתיר את הפרק כטוב ביותר מבין כל פרקי הזיכיון ששודרו במהלך שנת 2021. האתר ציין לשבח גם את "Lost & Found", פרק הפתיחה של "פרודיג'י", ואת "Anomaly", הפרק השני בעונתה הרביעית של "דיסקברי", אך ציין שמעל כולם עמד הפרק "wej Duj", ש"חגג ובו בזמן פירק את מהות הסדרה". האתר ציין שהפרק מלא באופי, רגש, פעולה, ואהבה למסע בין כוכבים.
קית' דקנדידו מהאתר של הוצאת הספרים  כתב שהפרק יכול היה להיות פרק מילוי משעשע, אך במקום זאת יש בו התפתחות של הדמויות הראשיות, התקדמות משמעותית בעלילה, הצגת דמויות חדשות ומעניינות (ט'לין, שעתידה לחזור בעונתה השלישית של הסדרה) ומהווה עוד קפיצה דרמטית באיכות הפרקים ככל שהעונה השנייה מתקדמת.
תקבולת יאנוס
בתקבולת זו המילה "בבֹר" משמשת במובן בורית (סבון) על פי השורה הראשונה אשר הנושא בה הוא רחיצה, וכבור על פי השורה האחרונה (שחת).
Wej Duj
ביקורת
אנתוני פסקל מהאתר Trek Movie ציין שמדובר בפרק שניכר בו שיוצרי הסדרה צברו ביטחון והחלו להעז יותר, בידיעה שקהל הצופים איתם. הוא השווה את הפרק לפרקים קלאסיים בהם נראו הצוותים כשהם לא בתפקיד, ובעיקר לפרק "Lower Decks" מ"הדור הבא" שעל שמו קרויה הסדרה. הוא ציין שההומור בפרק מרומז יותר מבפרקים אחרים, אך מצחיק, והחמיא לבמאי ששמר על קצב נכון וביצע מעברים חלקים בין הספינות השונות המופיעות בפרק. הוא ציין לטובה את סצינות האקשן, את התפתחות הדמויות השונות והקשרים ביניהן, ואת הדמויות החדשות שהוצגו בפרק. הוא סיכם שהפרק היה נועז, חדשני ועדיין נאמן לרוח הסדרה ומצחיק. הוא ציין שסצנת הסגירה המציגה את חללית הבורג היא "גאונית".
מייק פוטיט, מהאתר Fansided כתב שהפרק מאזן באופן מושלם ומספק בין קומדיה, דרמה ואומנות. הוא ציין שהפרק מעצים את המסר של מסע בין כוכבים לפיו למרות ההבדלים בינינו, יש בינינו הרבה יותר מן המשותף משאנחנו מבינים, אך שלמרות המסר הרציני של הפרק, הוא אינו פרק איטי, רציני ורגשני, והוא מלא משפטים קליטים שיהפכו לציטוטים מוכרים. פוטיט הוסיף שהפרק גורם לעולם של הסדרה להפוך עשיר יותר, מציג דמויות חדשות שמקבלות נופך מלא מיידית, ומקדם את העלילה באופן שגורם לנו להבין שאף על פי שמדובר בקומדיה, הרי שיש כאן משהו גדול בהרבה מבחינת עלילת הסדרה. הכתב ציין לשבח את המוזיקה שכתב כריס וסטלייק ושליוותה את סצנת הקרב בין הספינות, וטען שזו הנעימה מלאת ההשראה ביותר של המלחין עד כה.
תקבולת יאנוס
האמצעי התגלה לראשונה על ידי דוד ילין, ופותח אצל כורש גורדון.
Wej Duj
ביקורת
בדרוג של סדרות הזיכיון באתר AARP דורגה הסדרה במקום האחרון מבין כלל הסדרות בזיכיון נכון ל-2022, אך המדרגים בחרו לציין את הפרק "wej Duj" כדוגמה לפרק שישמח את מעריצי הזיכיון.
לאסלו פאפ
לאסלו פאפ (הידוע בשם לאצי פאפ וכינויו היה גרבה - Görbe כלומר עקום; בהונגרית: Papp László; בודפשט, 25 במרץ 1926 – בודפשט, 16 באוקטובר 2003) היה מתאגרף הונגרי, שלוש פעמים ברציפות אלוף אולימפי (לונדון 1948, הלסינקי 1952 ומלבורן 1956), מאמן, מנהל ספורט.
ביוגרפיה
לאסלו פאפ היה אחד המתאגרפים המפורסמים ביותר בהונגריה ובעולם, זכה במדליות זהב באולימפיאדת לונדון (1948), באולימפיאדת הלסינקי (1952) ובאולימפיאדת מלבורן (1956). כמתאגרף במועדוני האיגרוף של "מצודת בודפשט" (Budapest Bástya) ושל "ואשאש בודפשט" (Vasas SC (ökölvívás))), הוא התחיל במשקל מעורב קל ועבר למעורב (67 ק"ג), וזכה בשבע אליפויות של הונגריה בין 1946 לבין 1956. פעמיים היה אלוף אירופה (חובב). באולימפיאדת לונדון 1948 הוא ניצח במשקל מעורב קל, ב-1952 בהלסינקי וב-1956 במלבורן במעורב. זהו הישג שכמעט אין שני לו באיגרוף - לזכות בזהב אולימפי שלוש פעמים ברציפות - הוא היה הראשון ומאז רק כעבור 20 שנה Teófilo Stevenson ו-Félix Savón  (שניהם קובנים) הצליחו לחזור על הישג זה.
Wej Duj
ביקורת
יוצר הסדרה, מייק מקמהן, ציין את הפרק כאחד משני הפרקים האהובים עליו, יחד עם הפרק "I, Excretus". לדבריו הפרק היה הראשון בזיכיון "מסע בין כוכבים" שבו רואים גזעים שונים באינטראקציות בינם לבין עצמם, ללא בני אדם, שאינן ניסיון להראות כיצד גזע מסוים חורש מזימות במחשכים נגד הפדרציה. הוא הגדיר אותו כנקודת זינוק יצירתית שהייתה השראה לכותבים.
לאסלו פאפ
ביוגרפיה
לאצי פאפ עדיין נחשב לאחד הגדולים באגרוף, בחבורה כמו ג'ו לואיס, המפציץ החום, מוחמד עלי (קסיוס קליי) ומייק טייסון, אף על פי שהוא לא היה שחור, לא היה אמריקני ולא היה במשקל כבד וגם לא זכה בקריירה המקצועית שלו בתואר אלוף עולם אלא רק אלוף אירופה. עד היום לא ברור מדוע מסיבות פוליטיות לא נתנו לו להילחם באליפות העולם. כמקצוען, הוא נלחם 29 משחקים מאז 1957, מתוכם ניצח עשרים ושבעה וסיים בשתי תוצאות תיקו, כלומר מעולם לא נוצח.
המאמן המקצועי האגדי שלו היה ז'יגמונד אדלר, היהודי-הונגרי, איתו הם יצרו צמד כמעט מושלם. אדלר היה בלתי מנוצח סכך שכמאמן ידע תמיד באלו הוראות לשלוח את תלמידו לזירה בין החבלים. לאחר פרישתו לאצי פאפ עבד כמאמן, וכקפטן הפדרלי של הנבחרת הלאומית של הונגריה (1969–1978, 1979–1992). הוא היה גם שותף, ביחד עם ז'יגמונד אדלר, לכמה הישגים חשובים נוספים באיגרוף ההונגרי. זכורה מדליית הזהב האולימפית של ג'רג' גדו היהודי במשקל זבוב קל (אולימפיאדת מינכן (1972)).
לאחר מחלה ממושכת וקשה, הלף פאפ לעולמו בשנת ה-78 לחייו. במשך עשורים רבים, וממש עד מותו, התגורר בדירתו ברובע 12 של בודפשט באורה אוט (Óra út).
ארבייטר-צייטונג
בשנות ה-1920 נפוץ העיתון ב-100,000 עותקים. בשנים 1960–1990 ירדה תפוצתו ברבע. עם עורכיו וכותביו בתקופה שבין המלחמות נמנה דויד יוזף באך, שהיה עורך המדור לתרבות. גם ארנסט פישר שימש כעורך של העיתון.
העיתונים שקדמו לו
העיתון הראשון של תנועת הפועלים באוסטריה -" Das Wiener allgemeine Arbeiterblatt, "דאס וינר אלגמיינה ארבייטר בלאט" ("העיתון הכללי של הפועלים בווינה") קם בשנת 1848 ברחוב קוהלמארקט 260, כיום קוהלמארקט 8 ברובע אינרה שטאדט (Innere Stadt) של וינה. העיתון שקדם ישירות את Arbeiter Zeitung היה השבועון "די גלייכהייט" ("השוויון - שבועון סוציאלדמוקרטי") Die Gleichheit. Sozialdemokratisches Wochenblatt, שהופיע לראשונה ב-11 בדצמבר 1886 ונאסר לפרסום בשנת 1889. הוא הוקם על ידי הרופא הווינאי הצעיר ויקטור אדלר ובית המערכת שלו שכן ברחוב גומפנדורפר 73 ברובע מריההילף. העורך היה לודוויג אוגוסט ברטשניידר
ארבייטר צייטונג
"ארבייטר-צייטונג" הופיע לראשונה בווינה ב-12 ביולי 1889. הוא הוקם על ידי ויקטור אדלר כיורש של כתב העת "גלייכהייט" (Gleichheit = השוויון). תחילה פורסם פעם בשבועיים והחל מאוקטובר 1889 פעם אחת, אחר כך פעמיים בשבוע. החל מ-1 בינואר 1895 הפך ליומון. העיתון הודפס בשנים 1910–1934 ושוב בשנים 1945–1986 בבית ההוצאה לאור פורוורטס ברחוב רכטה וינציילה 97 ברובע 5, בניין שהיה עד שנת 1934 גם מושב המזכירות המרכזית של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
לפני מלחמת העולם הראשונה דגל העיתון במלחמת המעמדות. בימי המלחמה הוא פרסם גם מהדורת ערב "AZ אם אבנד" (AZ am Abend). בין מלחמות העולם היה ארבייטר-צייטונג הביטאון הרשמי של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של פועלי אוסטריה הגרמנית. הוא פרסם גם מהדורות מחוזיות והחל משנת 1927 גם מהדורה בפורמט קטן, "דאס קליינה בלאט" (Das Kleine Blatt).
המשטר האוסטרופאשיסטי שקם באוסטריה בשנת 1934 אסר על הופעת העיתון החל מ-12 בפברואר 1934, כשהחלה מלחמת האזרחים האוסטרית. עד 22 בנובמבר 1936 העיתון המשיך להתפרסם כשבועון בגלות בעיר ברנו שבצ'כוסלובקיה.
The Ronettes
The Ronettes הייתה להקת בנות אמריקאית מניו יורק. הלהקה כללה את האחיות ורוניקה בנט ואסטל בנט, ובת דודתן נדרה טלי.
היסטוריה
שלוש הבנות גדלו במשפחה אפרו-אמריקאית במנהטן, ובעודן צעירות נהגו לשיר ביחד בבית סבתן. ורוניקה הקימה את הקבוצה, אשר עשתה בעיקר גרסאות כיסוי לשירים אמריקאים קלסיים. בשנים הראשונות, הלהקה זכתה להצלחה מינורית, כאשר הופיעה בעיקר באירועים ובמועדונים מקומיים.
בשנת 1963, כאשר הלהקה מאסה בחוסר ההצלחה ובחברת ההקלטות שלהן, הן יצרו קשר עם המפיק פיל ספקטור אשר הסכים לבחון אותן. לאחר שהתרשם מביצועיהן והבחין בפוטנציאל, חתם איתן על חוזה הקלטות ושנה לאחר מכן יצא לאור האלבום "Presenting the Fabulous Ronettes Featuring Veronica" אשר זכה להצלחה והתאפיין בסגנון קצבי יותר.
בשנת 1965, יצא הסינגל "I Can Hear Music" אשר כוסה על ידי הביץ' בויז בשנת 1969 וזכה להצלחה מרובה. בשנת 1966 הצטרפו הרונטס לסיבוב הופעות של הביטלס ברחבי אמריקה, ובכך הפכו ללהקת הבנות היחידה אשר הופיעה ביחד עם הביטלס.
לאחר סיבוב ההופעות, אשר לא השפיע רבות על הצלחתן, חברות הלהקה החליטו על פירוק ההרכב. בשנת 1968, נישאו פיל ספקטור וורוניקה בנט.
יאן טיכי
יאן טיכי (בצ'כית: Jan Tichý; נולד ב-1974) הוא אמן ישראלי יליד צ'כוסלובקיה הפועל בישראל ובארצות הברית. על יצירתו זכה בשנת 2010 בפרס גוטסדינר.
ביוגרפיה
יאן טיכי נולד בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1974. בשנת 1995 עלה לישראל. במהלך העשור הראשון של שנות ה-2000 יצר טיכי עבודות העוסקות במרחב האורבני. בסדרה "בטון", שהוצגה בשנת 2004, לדוגמה, הופיעו בתצלומיו מבנים ירושלמים שנבנו בבטון חשוף, בניגוד להוראה המנדטורית המחייבת חיפוי בנייה באבן. עניין זה התבטא גם בשורה של מיצבי וידאו אשר עסקו בדימויים של מבני שלטון, כגון מבנה הכור האטומי בדימונה (2007). בעבודות אלו יצר טיכי דגמים עשויים נייר, כשהוא משתמש בהקרנת וידאו כאמצעי לפירוק והרכבה של הדימוי החזותי.
ארמון גולסתאן
ארמון גּוֹלְסְתָאן (בפרסית: کاخ گلستان) היה ארמון מלוכני לשעבר, אשר שומש בידי השושלת הקאג'ארית בבירה האיראנית של טהראן. הארמון אשר ממוקד בדיוק במרכזה של העיר נחשב לאתר מורשת עולמית לפי אונסק"ו.
בניית המבנה החלה עוד במאה ה-16 בהוראת שאה תהמאספ הראשון אך צורת הארמון נבנתה רק במהלך התקופה הקאג'ארית (לאחר שאע'א מוחמד ח'אן קאג'אר הכריז על טהראן כבירתו) והמשיך לשמש מרכז של אירועים וטקסים מלוכניים לתוך שלטונו של רזא ח'אן, מייסד שושלת פהלווי.
רקע
ארמון גולסתאן המפואר הוא יצירת מופת של העידן קאג'ארי, המגלם שילוב מוצלח של עבודות יד ואדריכלות איראנית מוקדמת עם השפעות מערביות. הארמון המוקף חומה, משמש לחלק מאחת מקבוצות הבניינים העתיקות ביותר בטהראן, הפך למושב הממשלה של משפחת קאג'אר, שנכנסה לשלטון בשנת 1779 והפכה את טהראן לבירת המדינה.
נבנה סביב גן עם בריכות כמו גם שטחים נטועים, ומבין הקישוטים העשירים ביותר של הארמון מהמאה ה-19. הארמון הפך למרכז האיחוד בין האדריכלות האיראנית המסורתית רבת שנות הפיתוח והאדריכלות המודרנית אשר השפעותיה החלו מבצבצות מעבר דרכי הסחר עם אירופה במהלך המאה ה-18.
המבנה
ארמון גולסתאן ממוקם בלב הליבה ההיסטורית של טהראן. מתחם הארמון הוא מהעתיקים ביותר בעיר, שנבנה במקור בתקופת השושלת הספווית בין החומה ההיסטורית של העיר. בעקבות הרחבות ותוספות, הארמון פותח והחל עניין רב סביבו כאשר מתחם הארמון נבחר כבית המגורים המלכותי ומושב הכוח על ידי השושלת הקאג'ארית.
נכון להיום, מתחם ארמון גולסתאן מורכב משמונה מבני ארמון מרכזיים המשמשים בעיקר כמוזיאונים ומכל צדיהם גנים מפוארים המוקפים בחומה חיצונית עם שערים. המתחם לא שימש רק כבסיס השלטון של מלכי קאג'אר, אלא גם תפקד כמתחם פנאי ומגורים ומרכז ייצור אמנותי במאה ה-19.
ארמון גולסתאן מייצג עדות ייחודית ועשירה לשפה האדריכלית ולאמנות דקורטיבית בתקופת קג'אר המיוצגת בעיקר במורשתו של נאסר א-דין שאה קאג'אר. המתחם של ארמון גולסתאן מהווה דוגמה חשובה למיזוג האמנות והארכיטקטורה הפרסית עם סגנונות ומוטיבים אירופיים והתאמת טכנולוגיות הבנייה האירופיות, כגון שימוש בברזל יצוק בפרס. ככזה ארמון גולסתאן יכול להיחשב דוגמה יוצאת דופן לשילוב מזרח-מערב באומנויות מונומנטליות, פריסה אדריכלית וטכנולוגיית בניין, שהפכה למקור השראה לאמנים ואדריכלים איראניים מודרניים.
לאורך המאה ה-19, כאשר החברה הייתה נתונה לתהליכי מודרניזציה, עבר הארמון שינויים המייצגים את פיתוחו. התפקיד המשפיע על הערכים האמנותיים והאדריכליים של פרס העתיקה, כמו גם על ההשפעות העכשוויות של המערב על האמנות והארכיטקטורה שולבו בסוג חדש של אמנות וארכיטקטורה בתקופת מעבר משמעותית.
נכון להיום נכס הארמון נקי מכל איומים חריפים לקיומו, במיוחד כאלה אשר עלולים לפגוע בפרספקטיבות החזותיות ובצפיית הנוף הרחב יותר מתוך מתחם הארמון (בשונה משהיה זמן קצר לאחר המהפכה האיראנית אשרהיו רדיקלים ודרשו להשמיד את המוסד המלוכני ה"מושחת" לפיהם).
פרס לורן ומיטשל פרסר לצלם ישראלי צעיר
"פרס לורן ומיטשל פרסר לצלם ישראלי צעיר" הוא פרס לצלם ישראלי, המוענק על ידי מוזיאון תל אביב לאמנות.
הפרס נוסד בשנת 2015 מכספי תרומה של לורן ומיטשל פרסר. הוא מוענק לצלם או צלמת ישראלים, בוגרי בתי-ספר לאמנות, בני 25 עד 45. הפרס כולל מענק בגובה 5,000 דולר, וכן תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות.
דוד אמיר
דוד אמיר (נולד ב-26 בספטמבר 1952) הוא אמן מיניאטורות, צייר ורופא ישראלי.
רישומי המיניאטורה של דוד אמיר מצוירים לרוב בדיו ומתאפיינים באלמנטים מופשטים וספונטניים בקווים ובנקודות, לרוב מונוכרומטיים. לאורך השנים, הוצגו יצירותיו של אמיר בתערוכות רבות בגלריות בישראל ובעולם, לרבות תערוכות יחיד. דוד חבר משנת 2000 באגודת אמני המיניאטורות בישראל.
ביוגרפיה
דוד אמיר נולד בתל אביב לשמואל אמיר (פרמינגר), שעלה ארצה מווינה שבאוסטריה ב-1938 ועבד ככלכלן באוניברסיטה העברית ובבנק ישראל, ולמרים (פרחי) מסופיה, בולגריה, שעלתה בגיל 15 עם עליית הנוער ועבדה כאחות בבית החולים הפסיכיאטרי בכפר שאול.
בשנת 1962 העתיקה המשפחה את מקום מגוריה לירושלים. מילדות, היה דוד אמיר קרוב ומושפע מדודו אליעזר פרמינגר שהיה צייר.
בשנת 1970 התגייס לחיל השריון ושירת כמפקד טנק. במהלך השירות עבר תאונה קשה שגרמה לפגיעה בשמונה מאצבעות כף ידו. כתוצאה מכך עבר במשך שלוש שנים מסכת טיפולים וניתוחים מקיפה לשיקום אצבעותיו.
בשנת 1973, עם שחרורו מצה"ל, התקבל ללימודי רפואה באוניברסיטה העברית בקמפוס הדסה עין כרם. במהלך עבודתו כסטודנט בבית החולים טלביה הכיר את יעל: אחות פסיכיאטרית בבית החולים הדסה ובהמשך פסיכותרפיסטית, לה נישא. במהלך לימודיו, החל לשרבט רישומים בדיו שהיו בדיעבד ליצירותיו הראשונות. ההנאה הרבה שהפיק מרישומים אלו הובילה אותו להירשם בשנת 1974 לקורסי רישום וציור ב"בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים". בשנות ה-90 הצטרף אל סדנתו של סידון רוטנברג בסדנת ההדפס ירושלים.
עם השלמת לימודי הרפואה וקבלת תואר דוקטור לרפואה, פסק אמיר מעיסוקו ברישום במשך שש שנים על מנת להתמקד בהתמחות באורתופדיה, ולאחר מכן עסק עשר שנים נוספות במחקר. ב-1996 קיבל בהצטיינות תואר דוקטור במדעי הרפואה. מחקרו עסק בהתנהגות שלפוחיות המשתית בחזית העצם המסתיידת בנוכחות שתלים. חקר תאי הרקמות הרכות והעצם היווה השראה לדפוסי הנקודות והקווים המפותלים שיאפיינו את הרישומים שלו בהמשך. מחקרו זיכה אותו בשנת 1997 בפרס הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית לעבודת PhD.
תערוכות בולטות בארץ ובעולם
יצירותיו של דוד אמיר הוצגו בשלל תערוכות, לרבות תערוכות יחיד במוזיאונים וגלריות בישראל וברחבי העולם.
תערוכות יחיד
בשנים 2002, 2006, 2014–2019 ו-2023 הציג את יצירותיו בתערוכת יחיד בגלריית תיאטרון ירושלים.
תערוכות קבוצתיות
במהלך שנות ה-70 הציג את יצירותיו במספר הזדמנויות בגלריה שץ בבית הנוער העברי בירושלים.
חיים אישיים
דוד אמיר נשוי ליעל, אב ל-3 ילדים. שירת כרופא במילואים במרפאת מומחים עד גיל 52 ושוחרר בדרגת סרן. במהלך השנים, עבד בבית חולים הדסה ובקהילה.
אליינה הופמן
אליינה הופמן (באנגלית: Alaina Huffman; נולדה ב-17 באפריל 1980) היא שחקנית קנדית. מוכרת בעיקר בשל תפקידיה בתור מורין באוורס בסדרת גיבורי העל "חסינת כאב" (2007), בתור בסדרת המדע-בדיוני "סטארגייט יוניברס" (2009–2011) בתור ג'וזי סאנדס/אבאדון בסדרה "על טבעי" (2013–2014) ובשל הופעתה בתור טווילה טוויסט בסדרת המיסתורין "ריברדייל" (2022–2023).
ביוגרפיה
נולדה בשם אליינה קאלאני (Alaina Kalanj) בוונקובר, בקולומביה הבריטית, קנדה להורים ממוצא קרואטי. עבדה כדוגמנית עד שהוריה היגרו לארצות הברית. בשנים שגרה בדאלאס, טקסס, למדה משחק ושיחקה בסרטים עצמאיים. משם עברה ללוס אנג'לס והחלה לשחק בסדרות טלוויזיה.
חיים אישיים
בשנים 2003 עד 2016 הייתה נשואה לג'ון הנרי הופמן. לזוג נולדו שתי בנות, האנה וצ'ארלי-ג'יין ושני בנים, אליהו ולינקולן. ההיריון הרביעי שולב בעלילה של, הדמות שהופמן גילמה באותם חודשים בעונתה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "סטארגייט יוניברס".
פטריק פנץ
פטריק פנץ (בגרמנית: Patrick Pentz; נולד ב-2 בינואר 1997 בזלצבורג שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ברונדבי.
קריירת מועדונים
פנץ גדל במחלקת הנוער של רד בול זלצבורג. ב-1 ביולי 2013 חתם באוסטריה וינה מהבונדסליגה האוסטרית, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-15 במאי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 3-0 על שטורם גראץ במסגרת הליגה לעונת.
בינואר 2023 חתם בבאייר לברקוזן. באוגוסט 2023 הושאל לברונדבי הדנית.
תורגן אזאר
תורגן גנאל פרנסיס אזאר (בצרפתית: Thorgan Ganael Francis Hazard; נולד ב-29 במרץ 1993 בלה לובייר שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בבורוסיה דורטמונד ובנבחרת בלגיה. אחיו הוא הכדורגלן הבינלאומי אדן אזאר. זכה בפרס נעל הזהב הבלגית ב- ובפרס כדורגלן השנה בבלגיה בעונת.
מועדוני נוער
אזאר נולד בלה לובייר שבדרום בלגיה, אך גדל בעיירה קטנה במחוז ולוניה. בבית אזאר היה הכדורגל נושא מרכזי, וראיה היא ששלושה מהאחים - תורגן, אדן וקיליאן - הפכו לכדורגלנים מקצועניים. הוריהם, קארין ותיירי, היו אף הם כדורגלנים בעברם. תורגן החל את הקריירה הראשונית שלו בקבוצת רויאל סטאד ברנואה המקומית, ועבר בגיל עשר לטוביזה. בגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של לאנס.
קריירה מקצוענית
ב- עלה אזאר לקבוצת הבוגרים של לאנס. ב- נרכש על ידי קבוצת צ'לסי מהפרמייר ליג, ומיד הושאל לזולטה ורכם מליגת העל הבלגית. לאחר שנתיים מוצלחות בזולטה, שכללו 17 שערים ב-73 הופעות, הושאל לבורוסיה מנשנגלדבך מליגת העל הגרמנית. בעונת הציג יכולת טובה במנשנגלדבך, שהחליטה לממש את סעיף המכירה בחוזהו, ומכאן שאזאר היה שייך לצ'לסי במשך כשלוש עונות מבלי לשחק אפילו משחק אחד בשורותיה. אחרי עליות וירידות עקב תחלופת מאמנים ועומס בסגל מנשנגלדבך בעמדתו, התייצב אזאר בתחילת עונת, כשהוא מבקיע שלושער ראשון בקריירה נגד יאנג בויז ברן בפלייאוף העלייה לליגת האלופות. בהמשך העונה הוא הבקיע גם נגד ברצלונה בשלב הבתים של ליגת האלופות.