cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מעשה בלביבות
נסיבות חיבור השיר וביצועו
כששמעה על כך אליגון, ששימשה מנהלת מחלקת תקליטי הילדים בחברת התקליטים סי בי אס, ביקשה לשמוע משיריה. היא בחרה שיר לשבת, "לכבוד השבת", ונתנה אותו ליפה ירקוני. ביצועה של הזמרת הופיעה בתקליטם של ירקוני ויהורם גאון "שבת-שלום ילדים" (סי בי אס, 1971).
שיתוף הפעולה בין השתיים נמשך, ובשנת 1971 חובר השיר "מעשה בלביבות" – סיפור המעשה והשיר המקורי מאת חוה פרנקל וניסוח השיר מאת תלמה אליגון, שדאגה להלחנתו ולהפקתו המוזיקלית. השיר הולחן על ידי דרורה חבקין והושר לראשונה בפי צמד הזמרים (ובני הזוג דאז) צילה ועזרא דגן והופיע באותה שנה בתקליט שירי הילדים שלהם "בולבול". בשנת 2008 נוצרה לו גרסת כיסוי על ידי להקת האוונגרד שְמֶמֶל, שכללה אותו באלבומה "הליום להמונים" (2011).
עלילת השיר
הבלדה בנויה מדיאלוג בין רבי קַלמַן ואשתו חנה זֶלדָה. הבית הראשון הוא פניית רבי קלמן לאשתו ובקשתו שתטגן לביבות לחג החנוכה. בבית השני עונה חנה זלדה כאשר בכל פעם מוצאת מצרך החסר לה להכנת הלביבות. והבית השלישי הוא מוטיב מנחה, בו מספר הקריין כיצד רץ רבי קלמן וקונה את המצרך החסר. שלוש פעמים חוזר הסיפור על עצמו בתחלופת קמח, סוכר ושמן. בפעם הרביעית אומרת חנה זלדה כי אמנם המוצרים ישנם אך כוח לא נותר לה, ואז נאלץ רבי קלמן העייף גם להכין את הלביבות בעצמו. השיר מסתיים כשרבי קלמן קורא לאשתו כשהפציע השחר ומזמין אותה לאכול עמו את הלביבה המוכנה.
קישורים חיצוניים
ביצועים:
קרבונטיט
קַרְבּוֹנַטִיט הוא סוג של סלע יסוד פלוטוני או געשי המוגדר על ידי הרכב מינרלוגי המכיל יותר מ-50%. על סמך המראה הפיזי אפשר לטעות בין קרבונטיטים לבין שיש ונדרש אימות גאוכימי.
קרבונטיטים מופיעים בדרך כלל כפקקים געשיים קטנים בתוך מתחמים פלוטוניים אלקליים אזוריים, או כדייקים, סילים ברקציה ו. הם קשורים כמעט אך ורק לסביבות טקטוניות של בקעים יבשתיים. נראה כי חלה עלייה מתמדת בפעילות יצירת קרבונטיטים לאורך ההיסטוריה של כדור הארץ, מעידן הארכאיקון ועד היום.
כמעט כל מופעי הקרבונטיט הם פלוטוניים או פלוטוניים תת-געשיים. הסיבה לכך היא שקילוחי לבה קרבונטיטית, המורכבים ברובם מקרבונטים מסיסים, מתבלים בקלות ולכן אין סיכוי שיישמרו בתיעוד הגאולוגי. לפיכך, התפרצויות קרבונטיט בצורת לבה אינן נדירות כפי שמשערים, אך הן השתמרו בצורה גרועה לאורך ההיסטוריה של כדור הארץ.
הרכבים הנוזליים של קרבונטיט הם בסיסיים יותר באופן משמעותי ממה שנשמר בתיעוד של סלע קרבונטיט מאובן כפי שמראה ההרכב של התכלילים בנתך.
ידוע רק על הר געש קרבונטיטי אחד שהתפרץ בזמן היסטורי, הר הגעש הפעיל אול דויניו לנגאי בטנזניה. הוא מתפרץ עם הלבה הקרירה ביותר בעולם, בטמפרטורות נמוכות יחסית שבין C° 500 ל-C° 600. הלבה היא שבה המינרלים הבולטים הם  ו.
תיאור ראשוני ומיקום מייצג
קרבונטיטים תוארו מדעית לראשונה על ידי בשנת 1920 בסדרת הפרסומים Videnskaps Skrifter ("כתבים מדעיים") של. הוא התבסס על מחשופי בטלמרק שבדרום נורווגיה (המיקום המייצג).
הגדרה וסוגי הקרבונטיטים
תנאי הכרחי להגדרה של סלע כקרבונטיט הוא נוכחות של יותר מ-50% בנפח של מינרלים קרבונטיים.
בהתבסס על מינרל הבולט, ניתן להבחין בין הסוגים הבאים בקבוצת הסלעים הקרבונטיטיים:
סיווג אחר מתבסס על היסוד הבולט ביותר: באופן כללי, תכולת המינרלים הקרבונטיים בקרבונטיטים היא מעל 50 אחוז בנפח ויכולה להגיע עד 90 אחוז בנפח במקרים נדירים. אם תכולת הקרבונט נמוכה מ-50 אחוז בנפח עד וכולל 10 אחוז בנפח, הסלעים המדוברים מכונים קרבונטים. קרבונטיטים שבהם תכולת הסיליקה גדולה מ-20 אחוז במסה ובו זמנית עולה על תכולת הקרבונט הם סיליקו-קרבונטיטים.
מראה
המראה החיצוני של קרבונטיטים מגוון מאוד בשל השונות הכימית והמבנית שלהם. גודלי הגרגירים שלהם נעים בין גרגירים עדינים לגרגרים ענקיים (דמוי פגמטיט) והגוון שלהם משתנה מבהיר לכהה, בהתאם לתכולת המינרלים המאפיים. כאשר מתחיל בליה, הקרבונטים מתפרקים. קרבונטים עשירים בברזל במיוחד יכולים לתת לסלע צבע בז', אדמדם עד חום כהה כשהם מתפוררים. בליה של קרבונטיטים מובילה ללטריטיזציה באקלים סובטרופי וטרופי ולהצטברות של מינרלים שאינם קרבונטיים אשר עשויים לייצג מדי פעם מרבצים שניתנים לכרייה. במקרים נדירים, קרבונטיטים עמידים יותר מסלעי הסיליקט שמסביבם; דוגמה טובה לכך היא גבעת הקרבונטיט של טורורו (Tororo) באוגנדה, שמתנשאת כמעט 300 מטרים מעל סביבתה.
תופעות קרסט יכולות להתרחש גם בקרבונטיטים בתנאי אקלים לחים.
היווצרות
הגאולוג השוודי היה הראשון שטען בהרחבה בשנת 1948 שהמקור של קרבונטיט הוא מגמטי בהתבסס על מחקרו על. אולם, ההתפרצות של אול דויניו לנגאי ב-1960 בטנזניה היא שהובילה למחקרים גאולוגיים שאישרו לבסוף את הדעה שקרבונטיט מופק ממאגמה.
גיל הקרבונטיטים נע בין ארכאיקון להווה: הקרבונטיט העתיק ביותר, טופרטליק (Tupertalik) בגרינלנד, הוא בן 3007 למ"ש, בעוד הר הגעש אול דויניו לנגאי בטנזניה פעיל כעת.
מינרלוגיה
קרבונטיטים מסווגים לפני הפציאס ל קלציטי (במרקם גס) ואלוויקיט (alvikite, במרקם עדין יותר). השניים נבדלים גם על ידי הרכב יסודות קורט ויסודות שוליים. המונחים ראוהאוגיט (rauhaugite) וביפורסיט (beforsite) מתייחסים לסוגים עשירים בדולומיט ו בהתאמה. האלקלי-קרבונטיטים נקראים לנגאיט (lengaite). דגימות עם 50–70% מינרלים קרבונטיים נקראות סיליקו-קרבונטיטים (silico-carbonatites). בנוסף, קרבונטיטים עשויים להיות מועשרים במגנטיט ואפטיט או ביסודות נדירים, פלואור ובריום.
מורכב ברובו משני מינרלים, (על שם ג'וליוס נייררה, הנשיא הראשון של טנזניה העצמאית) ו (על שם, אחד הגאולוגים הראשונים שחקרו את  ומחבר הספר The Great Rift Valley). מינרלים אלו הם שניהם קרבונטים בהם קיימים נתרן ואשלגן בכמויות משמעותיות. שניהם, וכאשר הם באים במגע עם הלחות באטמוספירה, הם מתחילים להגיב במהירות רבה. הלבה והאפר השחורים או החומים כהים שהתפרצו מתחילים להפוך ללבנים תוך מספר שעות, ואז אפורים לאחר מספר ימים, ואז חומים לאחר מספר שבועות.
גאוכימיה
קרבונטיטים הם סלעי יסוד יוצאי דופן המורכבים בעיקר ממינרלים קרבונטיים. רוב הקרבונטיטים נוטים לכלול חלק כלשהו של מינרלים סיליקטיים; על פי הגדרה, סלע יסוד המכיל מעל 50% מינרלים קרבונטיים מסווג כקרבונטיט. מינרלים סיליקטיים הקשורים להרכבים כאלה הם פירוקסן, אוליבין ומינרלים עניים בסיליקה כמו נפלין ופלדשפטואידים אחרים.
מבחינה גאוכימית, קרבונטיטים מכילים בעיקר יסודות בלתי תואמים (Ba, Cs, Rb) ומיעוט יסודות תואמים (Hf, Zr, Ti). עובדה זו יחד עם כמות הסיליקה הנמוכה תומכים במסקנות לפיהן קרבונטיטים נוצרים על ידי טמפרטורות נמוכות של.
תפוצה
בסך הכל, ידועים 527 אתרים של קרבונטיט על פני כדור הארץ, והם נמצאים בכל היבשות וגם באיים באוקיינוסים. רוב הקרבונטיטים הם גופי מחדר רדודים של סלעי יסוד עשירים בקלציט בצורת פקקים געשיים, דייקים וסילים. אלו נוצרים בדרך כלל בשיתוף עם מחדרים גדולים יותר של סלעי יסוד סיליקטיים אלקליים. סלעי הגעש הקרבונטיטים נדירים במיוחד, רק 49 ידועים, ונראה שהם מוגבלים לכמה אזורי בקע יבשתיים, כמו עמק הריין ומערכת הבקע המזרח אפריקאי.
סלעי היסוד הנלווים כוללים בדרך כלל, מלטיגיט (melteigite, סוג של איג'וליט), טשניט (teschenite), , , פויאייט (foyaite), , דל בסיליקה , ו.
קרבונטיטים נלווים בדרך כלל לסלעי יסוד דלים בסיליקה שהם אלקליים (Na2O ו-K2O), תחמוצת רב-ברזל (ferric iron; Fe2O3) ו עשירים בזירקוניום או סלעים מיאסקיטים (miaskitic rocks) עניים באלקלי, עשירים ב-FeO-CaO-MgO ועניים בזירקוניום.
הקרבונטיט של אינו קשור לחגורה או מקבץ של סלעים אלקליים, אם כי מוכרות מהאזור מאגמות בסיסיות-אלקליות. היווצרותו של הקרבונטיט מהארכאיקון הזה שנויה במחלוקת מכיוון שהוא הדוגמה היחידה לקרבונטיט מהארכאיקון באוסטרליה.
מורפולוגיה פלוטונית
ידוע כי קרבונטיט נוצר בשילוב עם מתחמים אזוריים קונצנטריים של סלעי יסוד אלקליים, הדוגמה האופיינית לכך היא, דרום אפריקה.
בשילד גויאנה התגלו קרבונטיטים בצורת סילים, לופוליתים ודייקים נדירים.
הקרבונטיטים של לובשים צורה של גופי מחדר גליליים רב-שלביים עם מספר שלבים ברורים של מחדר של קרבונטיט. סילים ודייקים קרבונטיטים קטנים יותר נמצאים בחגורות ניידות אחרות מעידן הפרוטרוזואיקון באוסטרליה, בדרך כלל כדייקים ופּוֹדים לא רציפים.
אתרים לדוגמה
הר הגעש אול דויניו לנגאי, שבבקע המזרח אפריקאי הוא הר הגעש הקרבונטיטי הפעיל היחיד בעולם. הרי געש קרבונטיטים עתיקים יותר ממוקמים באותו אזור, כולל.
חשיבות כלכלית
קרבונטיטים עשויים להכיל ריכוזים כלכליים או חריגים של יסודות נדירים, זרחן, ניאוביום-טנטלום, אורניום, תוריום, נחושת, ברזל, טיטניום, ונדיום, בריום, סטרונציום, פלואור, זירקוניום ויסודות נדירים או בלתי תואמים אחרים. אפטיט, בריט וורמיקוליט הם בין המינרלים החשובים מבחינה תעשייתית הקשורים לכמה קרבונטיטים.
קרבונטיטים מועשרים מאוד ביסודות קורט, והם מכילים את הריכוז הגבוה ביותר של לנתנידים מכל סוג סלע ידוע. מרבצי הקרבונטיט של היסודות הנדירים הגדולים ביותר הם באיאן אובו (Bayan Obo), מאונטיין פאס, מאוניפינג, והר ולד.
לדוגמה, ממתחם פלבורה של דרום אפריקה הופקה נחושת בכמות משמעותית (בצורת כלקופיריט, ו), אפטיט, ורמיקוליט יחד עם פחות מגנטיט,  (קובלט),  (זירקוניום-הפניום), ותוצרי לוואי זהב, כסף, ניקל ופלטינה.
אנטוניו סאסטרה
אנטוניו סאסטרה (בספרדית: Antonio Sastre; 27 באפריל 1911 – 23 בנובמבר 1987) היה כדורגלן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת הקשר. הוא אחד מ-24 השחקנים שנכללו בהיכל התהילה של הכדורגל הארגנטינאי. סאסטרה היה קשר שיכל לשחק היטב כמעט בכל עמדה על המגרש.
ביוגרפיה
סאסטרה החל את צעדיו הראשונים בכדורגל בשכונת לה מוסקה מהעיר אבז'אנדה. אחיו, אוסקר סאסטרה, שהיה צעיר ממנו בתשע שנים, היה גם כן כדורגלן. כנער שיחק אנטוניו סאסטרה במועדון פרוגרסיסטה והוא נחשב לאחד משחקניו המוכרים בהיסטוריה.
סאסטרה ידוע כאחד משחקני הפליימייקר הראשונים שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, וכאחד הטובים מביניהם. הוא החל את קריירת הכדורגל שלו ב-1931 במועדון הארגנטינאי אינדפנדיינטה. עם בואם של החלוצים ויסנטה דה לה מאטה וארסניו אריקו הם הפכו לקבוצה עוצמתית איתה סאסטרה זכה פעמיים באליפות ארגנטינה בשנים 1938 ו-1939. בנוסף לכך, היה שותף להצלחה מחוץ למולדת כשזכו פעמיים באותן השנים גם בגביע אלדאו, טורניר שהפגיש בין שתי הנציגות הבכירות מארגנטינה ואורוגוואי.
במהלך 12 העונות של סאסטרה באינדפנדיינטה ערך 340 הופעות וכבש 112 שערים. הוא הצטרף ב-1942 לסאו פאולו הברזילאית, וזכה עמה ב-3 תוארי אליפות פאוליסטה בשנים 1943, 1945 ו-1946. הוא שיתף שם פעולה עם, לאונידאס דה סילבה, ה"יהלום השחור", שהצטיין במונדיאל 1938.
סאסטרה חזר לארגנטינה ב-1947, עזר לחימנסיה לה פלאטה לזכות באותה שנה בליגת הארגנטינאית השלישית ולהעפיל לליגה הבכירה. במדי נבחרת ארגנטינה לא זכה סאסטרה לשחק בגביע העולם מאחר שלא היה בסגל למונדיאל 1934 והטורניר נדחה בשנות הארבעים עקב מאורעות מלחמת העולם השנייה. הוא זכה עמה בקופה אמריקה 1937 בו זכתה הנבחרת לראשונה מזה שמונה שנים, ופעם נוספת ב-1941 בו גם כבש בניצחון 0–1 על אורוגוואי. סאסטרה ערך בסך הכל 34 הופעות וכבש 6 שערים.
לאחר הפרישה
בשנת 1980 קיבל סאסטרה את פרס קונקס כאחד מחמשת השחקנים הארגנטינאים הטובים בהיסטוריה (האחרים היו א. פדרנרה, די סטפנו, מראדונה ומורנו). מאמן נבחרת ארגנטינה שהוביל אותה לזכייה במונדיאל 1978, ססאר לואיס מנוטי, אמר עליו: "אנטוניו סאסטרה היה השחקן הטוב ביותר שראיתי בחיי. הוא היה מסוגל לפעול בכל עמדות הקבוצה". סאסטרה נפטר ב-23 בנובמבר 1987 בבואנוס איירס לאחר שבץ מוחי.
צ'רנה
צ'רנה (ברומנית: Cerna) הוא נחל ברומניה, יובל של הדנובה.
אורך הצ'רנה הוא 84 קילומטרים, תפוקתו הממוצעת היא 21,4 מטרים קוב בשנייה, אגן ההיקוות כולל 1360 קילומטרים רבועים ופער הגובה בין אתר הנביעה ובין השפך בדנובה ליד אורשובה הוא 1311 מטרים. פער הגובה הגדול יצר הזדמנויות להקמת סכרים ותחנות כוח הידרואלקטריות והן הוקמו.
הלמנייה
ההלמניה מורכבת מגליל פלדה או ברזל הפתוח בצידו האחד וסגור בצידו השני, החלק הסגור כבד יותר משמעותית כי הוא משמש מעין פטיש לנעיצת ברזל הזווית לקרקע, בשני צידי ההלמניה יש ידיות המשמשות לאחיזתה בזמן העבודה.
העבודה עם הלמניה יכולה להתבצע בידי אדם אחד באמצעות אחיזה בשתי הידיות או בידי שני אנשים כאשר כל אחד מהם אוחז בידית אחרת וזאת בהתאם לעומס העבודה וקושי הקרקע בה ננעץ הברזל.
דימיטר גרקוב
דימיטר פניוטוב גרקוב (בבולגרית: Димитър Панайотов Греков; 14 בספטמבר 1847, בולגרד, נסיכות מולדובה – 7 במאי 1901, סופיה, נסיכות בולגריה) היה פוליטיקאי בולגרי אשר כיהן במספר כהונות שר וכן כראש ממשלת נסיכות בולגריה.
גרקוב והקהילה היהודית
ב-1889 הגישה הנהגת הקהילה היהודית לאישור ממשלת בולגריה הצעה במסגרתה היא תנוהל באמצעות קונסיסטוריה מרכזית. את ההצעה קיבלו ראשי הקהילה מהרב צדוק כהן מצרפת. מספר חודשים לאחר הגשת הבקשה מונה גרקוב לשר החוץ והדתות ובהנחיית ראש הממשלה סטאמבולוב הוא אישר את הבקשה.
בספטמבר 1891 הוזמן הרב הראשי ליהודי בולגריה ד"ר סימון דנקוביץ לפתיחת מושב האספה הלאומית הבולגרית. הרב התיישב ליד ראש הכנסייה הבולגרית ולא במקום שהוקצה לו בתא הדיפלומטים הזרים, משום שסבר שכך ראוי יותר. השר גרקוב התעמת עם הרב דנקוביץ ולאחר ויכוח אשר גלש לטונים גבוהים, הורה לרב לשבת במקום שהוקצה לו. למחרת תבע השר גרקוב מראשי הקונסיסטוריון לפטר לאלתר את הרב דנקוביץ. ניסיונות הפשרה לא הועילו והרב נאלץ לעזוב את תפקידו ואת בולגריה.
קישורים חיצוניים
* Duncan M. Perry, Stefan Stambolov and the Emergence of Modern Bulgaria, 1870-1895, Duke University Press, U.S.A, 1993.
ארץ מריבה
ארץ מריבה (באנגלית: Up Country) הוא רומן מתח משנת 2002 מאת הסופר האמריקאי נלסון דה מיל. זהו הרומן השני בהשתתפות הגיבור פול ברנר.
תקציר העלילה
אחד הדברים האחרונים שרצה הסמל הבכיר פול ברנר לעשות הוא לחזור לעבוד בחטיבת החקירות הפליליות של צבא ארצות הברית, ארגון שהודה לו על שירותו המסור רב השנים בכך שאילץ אותו לצאת לפנסיה מוקדמת. אבל כשהבוס לשעבר שלו מזמין טובות בשווי הקריירה, פול מוצא את עצמו נאלץ לעשות את הדבר האחרון שאי פעם רצה - לחזור לווייטנאם.
המשימה שלו: לחקור רצח שהתרחש במהלך המלחמה, שלושים שנה לפני כן. אבל כמעט ברגע שהוא חוזר לווייטנאם, מדינה שעדיין רודפת אותו, הוא מגלה שיש בחקירה הזו הרבה יותר מרצח שנשכח. ברנר, לוחם לשעבר, שוב מוצא את עצמו בקרב על הישרדות כשהוא נכנס לעולם של שחיתות, שבו, בפעם השנייה בחייו, הוא אינו יכול להבחין בין חבר לאויב.
מלכה באיה
מלכה באיה הייתה להקת סרף רוק (Surf Rock) ישראלית.
הלהקה התחילה את דרכה ב-1997, והתפרקה ב-2002. הלהקה לא הוציאה אלבום באותה תקופה, אך יצרה קהל מעריצים שהעביר המוזיקה דרך הקלטות של הופעות חיות, שנחשבות פריט לאספנים.
זמן להתעורר (שיר)
זמן להתעורר הוא סינגל של להקת "הדג נחש", שיצא לאור ב-24 בפברואר 2013, כסינגל השני מתוך אלבום הנושא את אותו השם, וכשיר הנושא של האלבום, ושל סרטו של אבי נשר, "פלאות".
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי חברי הלהקה, והופק על ידי יוסי פיין, בדומה לשאר שירי האלבום, ומשלב בתוכו את סגנונו הייחודי של הלהקה, המכיל בתוכו שילוב של היפ הופ ופאנק, יחד עם סגנון הדאבסטפ. השיר נוצר בעקבות המחאה החברתית בישראל 2011, שחברי הלהקה השתתפו בה. השיר משמש כשיר הנושא של סרטו של אבי נשר, "פלאות", שיצא לאור באותה שנה של צאת השיר, ואת תסריטו כתבו יחד נשר וסולן הלהקה שאנן סטריט. גם לשורה "כשמישהו על עצמו שופך חומר בעירה איך זה שאנחנו מרגישים עם זה רע" יש קשר ישיר ואדוק למחאה החברתית, בשורה זו מתייחסת הלהקה לפעיל החברתי, משה סילמן שהצית עצמו מול מצלמות התקשורת כאקט מחאה, במהלך הפגנה לציון שנה למחאת האוהלים ב-14 ביולי 2012.
ביקורת
בביקורת על האלבום "זמן להתעורר", אמר יוסי חרסונסקי כי בשיר "נשמע להקה שאיחרה את רכבת המהפכה, והיום כבר נשרכת אחרי קרון מנותק בדאווין של כמה רע לנו. כבר אמרתם את הדברים האלה, ותראו מה קורה. השלטון, התקשורת, המסריח מהראש, העוולה. 'מול כולנו אין סיכוי שהם יחזיקו עוד הרבה'. הצחקתם. יצאנו לרחובות ומה יצא? אבל מה, המוזיקה – סבבה. אוריינטל. דאבסטפ. ערבי. מערבי, ראפ. פופ. אלקטרוני. אפקטים, דרבוקות. עושה יותר כייף רגעי מאשר רצון לצאת".
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה במצעד השבועי של תחנת הרדיו גלגלצ, "אחד אחד", תוך שנכנס אליו לראשונה למקום ה-8, ובשיאו הגיע למקום הראשון, תוך שצעד כ-13 שבועות. במצעד השבועי של תחנת הרדיו רשת ג', זכה השיר להצלחה מתונה, תוך שנכנס אליו לראשונה למקום ה-26, בשיאו הגיע למקום ה-19, וצעד כשבעה שבועות.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של תחנת הרדיו גלגלצ לשנת תשע"ג, הגיע השיר למקום החמישי. במצעד השנתי של חברת מדיה פורסט, המאגד את השירים המושמעים ביותר ברדיו בשנת 2013, הגיע השיר למקום ה-46.
וידאו קליפ
לשיר הופק וידאו קליפ רשמי, אותו ביים נועם ורדי. הקליפ פורסם ב-20 במרץ 2013, בערוץ היוטיוב של הלהקה, כחודש לאחר צאת הסינגל. נכון לאוגוסט 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4 מיליון צפיות.
.bj
היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בבנין.
אליזה פוליצ'ק
אליזה פוליצ'ק (בהולנדית: Alizée Poulicek; נולדה ב-26 ביוני 1987) היא דוגמנית בלגית, מיס בלגיה לשנת 2008.
ביוגרפיה
פוליצ'ק נולדה בעיר אקסל שבמחוז בריסל שבבלגיה לאם בלגית ואב צ'כי.
בשנת 2008 היא ייצגה את אזור לייז' בתחרות מיס בלגיה וזכתה בתואר. היא עוררה סערה במהלך התחרות, בכך שפעם הראשונה מיס בלגיה אינה דוברת פלמית, וספגה על כך ביקורת רבה מן העיתונות הבלגית. בתגובה לביקורת היא הבטיחה בפני התקשורת שתשפר את הפלמית שלה.
ב-2009 היא שימשה כדוגמנית הבית של חברת ההלבשה התחתונה לה פרלה, ובאותה שנה החלה לעבוד כמנחה בטלוויזיה.
מרקוס גרונהולם
מרקוס גרונהולם (בפינית: Marcus Ulf Johan Grönholm, נולד ב-5 בפברואר 1968) הוא נהג מרוצי מכוניות פיני אשר השתתף באליפות העולם בראלי. גרונהולם זכה באליפות העולם פעמיים, בשנים 2000 ו-2002, כשהוא נוהג בפיג'ו 206 WRC. גרונהולם זכה ב-30 תחרויות ראלי במהלך הקריירה (שלישי בכל הזמנים), שבעה מתוכם באירוע הביתי שלו, ראלי פינלנד.
שנים ראשונות
בשנת 1988 זכה באליפות פינלנד לצעירים ובשנות ה-90 זכה ארבע פעמים באליפות פינלנד בראלי (בשנים 1994 ו-1996-1998). במקביל, החל גרונהולם להתחרות במספר מרוצים באליפות העולם בראלי בתחילת שנות ה-90. במחצית השנייה של שנות ה-90 התחרה כחלק מקבוצת טויטה אולם עדיין לא נהג עבור הקבוצה בעונה מלאה.
206 WRC
גרונהולם החל להתחרות כנהג קבוע בקבוצה רשמית רק בשנת 1999, כשהיה בן 31, אז הצטרף לקבוצת פיג'ו. באותה שנה, חזרה פיג'ו לאליפות הראלי עם ה-206 WRC וגרונהולם חלק את המכונית השנייה של הקבוצה יחד עם ג'יל פאניצי. גרונהולם התחרה בחמישה מרוצים והשיג עבור הקבוצה את הנקודות הראשונות שלה כשסיים רביעי בראלי פינלנד. בהמשך סיים חמישי בראלי אוסטרליה וסיים במקום ה-15 באליפות הנהגים עם 5 נקודות.
עונת 2003 החלה גם כן בצורה חיובית עם שלושה ניצחונות בחמשת המרוצים הראשונים (בשוודיה, ניו זילנד וארגנטינה). בעיות מכניות בשני המרוצים הבאים וסדרה של תאונות הרחיקו את גרונהולם ממאבק האליפות והוא סיים את העונה במקום השישי והמאכזב, בפער גדול ממאבק האליפות בו זכה לבסוף פטר סולברג. לאחר שלוש זכיות רצופות הפסידה קבוצת פיג'ו את אליפות היצרנים לאחר מאבק צמוד עם קבוצת סיטרואן.
הייתה זו שנתה האחרונה של ה-206 באליפות. מתוך 24 הניצחונות של המכונית (בארבע עונות) זכה גרונהולם ב-15 מהם, כמו גם בשתי אליפויות נהגים והוביל את הקבוצה לשלוש זכיות באליפות היצרנים. גרונהולם נחשב לסמלה של ה-206 WRC האייקונית.
307 WRC
בעונת 2004 הציגה פיג'ו את מכוניתה החדשה, ה-307 WRC אשר הייתה מבוססת על ה-307cc הסדרתית. המכונית סבלה מבעיות אמינות וגרונהולם היה מתוסכל מביצועיה. למרות זאת השיג ניצחון ראשון עבור המכונית בראלי פינלנד וסיים ארבע פעמים במקום השני. בראלי קפריסין סיים גרונהולם במקום הראשון אולם נפסל לאחר הראלי עקב משאבת מים לא תקנית. את האליפות סיים במקום החמישי, עם כחצי מהנקודות בהם זכה סבסטיאן לב, שזכה באליפות בפעם הראשונה (מתוך תשע).
פורד (2006-2007)
לאחר פרישת פיג'ו מהאליפות עבר גרונהולם לקבוצת פורד לקראת עונת 2006. לצידו נהג מיקו הירבונן הפיני. גם בפורד חנך גרונהולם מכונית חדשה - הייתה זו עונתה הראשונה הפורד פוקוס RS WRC החדשה אשר הייתה מבוססת הדור השני של הפוקוס הסדרתית. הפעם הייתה המכונית תחרותית כבר מפתיחת העונה וגרונהולם זכה בשני המרוצים הראשונים: במונטה קרלו ניצח על אספלט (הניצחון היחיד בקריירה בראלי אספלט) בעקבות תאונה של סבסטיאן לב, ובשוודיה. בהמשך העונה היה יציב פחות ולצד נצחנות נוספים ביוון ופינלנד ומרוצים נוספים בהם סיים על הפודיום, סבל גם ממספר פרישות ותאונות. יריבו העיקרי ואלוף העולם בשנתיים הקודמות, לב, הפגין יציבות מרשימה כשסיים באחד משני המקומות הראשונים בכל 12 המרוצים בהם השתתף.
ארבעה אירועים לסיום העונה היה גרונהולם ממקום במקום השני באליפות אך עם סיכוי תאורטי בלבד לזכות, כשהוא 35 נקודות מאחורי לב. לב היה זקוק לחמש נקודות נוספות בלבד כדי להבטיח את האליפות, אולם הוא נפצע בתאונת אופניים ונאלץ לפרוש מארבעת המרוצים האחרונים. גרונהולם ניצח בטורקיה ושמר על סיכוייו, אולם תאונה במקטע הראשון באוסטרליה מנעה ממנו לזכות באליפות. למרות שני ניצחונות נוספים בניו זילנד ובריטניה סיים נקודה אחת בלבד מאחורי לב, שזכה באליפות השלישית שלו. גרונהולם, עם ניצחונות בשבעה מרוצים, סייע לפורד לנצח את קבוצת סיטרואן ולזכות באליפות היצרנים לראשונה מאז 1979.
בעונת 2007 התחולל המאבק הצמוד ביותר בין גרונהולם ללב. הפעם גרונהולם שמר על עקביות וסיים באחד מארבעת המקומות הראשונים במרבית העונה, בעוד לב מסיים מחוץ לנקודות בשני מקרים. בנקודת האמצע של העונה, לאחר ניצחון בראלי יוון, הוביל גרונהולם את האליפות ביתרון של 9 נקודות. ניצחון נוסף בפינלנד, בעוד לב מסיים שלישי, הגדיל את היתרון ל-13 נקודות. בראלי ניו זילנד ניהלו השניים מאבק צמוד בכל שלושת ימי הראלי ובסיומו ניצח גרונהולם בפער של 0.3 שניות. היה זה הניצחון הצמוד ביותר בראלי, שיא שנשבר ארבע שנים מאוחר יותר, בראלי ירדן בשנת 2011 (אז ניצח אוז'ייה את לאטוולה בפער של 0.2). בעקבות הניצחון הוביל גרונהולם את האליפות ב-10 נקודות.
בשני מרוצי האספלט הבאים בספרד וצרפת ניצח לב כצפוי, אולם גרונהולם השיג תוצאות טובות וסיים במקומות השלישי והשני (בהתאמה). שלושה מרוצים לסיום הוביל גרונהולם ב-4 נקודות. ביפן פרש גרונהולם בתחילת הראלי עקב תאונה, אולם ביום השני פרש לב גם כן עקב תאונה. בראלי אירלנד פרש גרונהולם לאחר תאונה נוספת ביום הראשון בעוד לב ממשיך לניצחון בראלי. כתוצאה מכך הוביל לב ביתרון של שש נקודות, ראלי אחד לסיום העונה. במירוץ האחרון בבריטניה סיים לב שלישי והבטיח את הזכייה באליפות רביעית. גרונהולם סיים שני כך שהפער בין השניים בסיום העונה עמד על ארבע נקודות בלבד. גרונהולם סיים את העונה עם חמישה ניצחונות ושבע פעמים נוספות על הפודיום. קבוצת פורד זכתה פעם נוספת באליפות היצרנים.
כבר במהלך עונת 2007, לאחר ראלי ניו זילנד בספטמבר, הודיע גרונהולם על כוונתו לפרוש בסיום העונה. גרונהולם הסביר כי הוא רוצה לפרוש כל עוד הוא תחרותי ויכול לנצח במרוצים. בסיום העונה פרש בגיל 39.
WRC
גרונהולם חזר לנהוג בשני אירועים מאז פרישתו. בשנת 2009 התחרה בראלי פורטוגל כשהוא נוהג בסובארו אימפרזה של קבוצת פרודרייב. למרות שלא הכיר את המכונית הצליח גרונהולם להיות תחרותי והיה במקום הרביעי לאחר היום הראשון. בפתיחת היום השני התרסק ופרש מהראלי. בעונה הבאה התחרה בראלי שוודיה, כשהוא נוהג בפורד פוקוס. בעיות מכניות דרדרו אותו במורד הדירוג והוא סיים במקום ה-21.
בעונת 2019 חזר לאליפות הראלי לראשונה מזה תשע שנים, כשהתחרה בראלי שוודיה. גרונהולם נהג בטויוטה יאריס של קבוצת GRX וסיים במקום ה-38, לאחר שאיבד זמן רב ביום הראשון של הראלי בעקבות טעויות נהיגה.
מרוצי ראלי אחרים
בשנת 2008 התחרה בשלושה אירועים במסגרת אליפות הראלי-קרוס האירופאית, וזכה במירוץ בהופעה הראשונה שלו באליפות בשוודיה, כשהוא נוהג בפורד פיאסטה ST.
בשנת 2009 התחרה במרוץ הפייקס פיק במכונית פורד פיאסטה בעלת 800 כוחות סוס. גרונהולם סיים שני בזמן של 11:28 דקות.
בשנת 2011 התחרה באליפות ראלי-קרוס בארצות הברית וסיים במקום השני באליפות עם שלושה ניצחונות. ב-2012 פתח את העונה עם שני ניצחונות בשני האירועים הראשונים, אולם נפצע במסגרת המירוץ השלישי ונאלץ לפרוש מהמשך העונה.
משורר בניו יורק
משורר בניו יורק הוא שמו של קובץ שירים מאת המשורר הספרדי פדריקו גארסיה לורקה. הקובץ כולל שירים שנכתבו על ידי לורקה בעת שהותו באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק ובזמן ביקורו בקובה בין השנים 1930-1929, ופורסם בפעם הראשונה לאחר מותו, בשנת 1940.
אופי הקובץ
שירי הקובץ מתארים את תחושות החרדה והאימה שחש לורקה מול הדה-הומניזציה של החברה המודרנית. לורקה, ששהה בניו יורק בעת קריסת וול סטריט 1929 תיאר את המראות כך: "מראה של אנשים מתאבדים, של אנשים היסטריים, של חבורות מעולפות. מראה נורא אך חסר גדולה. איש לא יכול להבין את הבדידות שחש שם ספרדי, ויותר מכך איש הדרום". מראות אלו הגבירו חרדתו של לורקה מהעיר הגדולה ומהכלכלה הקפיטליסטית שביטויה הקיצוני התגשם בניו יורק. חוויה זו ניכרת בשירי הקובץ המציגים "תמונה מסוייטת ומזוויעה של עולם חומרני, ממוסחר, קר, מנוכר ואכזרי, שבו נאלץ האדם המודרני, המנותק אחת ולתמיד מהאל ומהטבע, לסבול מבדידות חריפה בג'ונגל הבטון של הכרך האימתני".
נושא חברתי נוסף שנידון בקובץ הוא היחס למיעוטים באמריקה. לורקה נפגש עם צוענים, יהודים ואפרו-אמריקנים וחש סימפתיה גדולה כלפיהם. בעלי חשיבות מיוחדת עבורו הם האפרו-אמריקנים, איתם הוא נפגש בהארלם. המתח בין הכוח החיוני הקמאי שהוא מזהה בהם לבין דיכויים החברתי נידון בפרק המוקדש להם (השחורים) בו הוא מבכה את הרלם ומודיע כי אין יגון שישווה "למלכך הגדול הכלוא, הלבוש במדי שוער".
לצד העיסוק בנושאים חברתיים אקטואליים, ניו יורק משמשת עבור לורקה גם סמל לתחושות אישיות כמו בדידות ואהבה נכזבת, ונושאים כלל אנושיים כמו הפחד מהמוות וכמיהה דתית.
סגנון השירים בקובץ שונה באופן מהותי מהסגנון שאפיין את שירתו המוקדמת של לורקה בקבצים שירת הזמר העמוק ורומנסרו צועני, בהם התבסס על מבנים מסורתיים כמו בלדה ורומאנסה. לורקה, שהושפע מתנועת הסוריאליזם האירופית, עוזב בקובץ זה את המסורת השירית האנדלוסית לטובת שפה מטאפורית חדשה שתבטא מציאות מעבר לטבע ומעבר לתודעה. שפה זו מתארת חפצים, תחושות ורגשות באופן ספונטני, בעזרת דימויים חדשניים ומפתיעים ושבירת מבנים תחביריים מוכרים. המעבר לשפה זו ניכר גם בשבירת המבנים הצורניים ושימוש נרחב בשורה חופשית. יחד עם זאת, קובץ זה ממשיך לעסוק בנושאים שהטרידו את לורקה בשירתו המוקדמת, כמו פחד המוות והמשיכה אליו, אהבות אבודות, חריגות, החמצה וכמיהה לילדות.
מבנה הקובץ
מאחר שמרבית כתב היד המקורי אבד ולורקה עיבד ושינה שירים שונים לאורך חייו, קשה לקבוע את הנוסח המדויק של השירים ואת המבנה המדויק של הקובץ. בכל אופן, המהדורה המקובלת מכילה שלושים וחמישה שירים המתחלקים לעשרה פרקים:
א. שירי הבדידות באוניברסיטת קולומביה
ב. השחורים
ג. רחובות וחלומות
ד. שירי ימת אדן מילס
ה. בצריף האיכר
ו. מבוא למוות
ז. שיבה העירה
ח. שתי אודות
ט. בריחה מניו יורק (שני ולסים לעבר התרבות)
י. המשורר מגיע להוואנה
תרגום
הקובץ תורגם לעברית על ידי רמי סערי בשנת 1999.
פנחס קפרא
פנחס קפרא (ט"ו באלול תרנ"א, ספטמבר 1891 – 1983) היה מראשי העדה התימנית בארץ ישראל ונציגם במוסדות הנבחרים ובהסתדרות.
חייו
קפרא נולד באל-הג'ר שבמחוז חידאן בתימן לרב דוד קפרא, שוחט ובודק, וקיבל חינוך מסורתי בחדר ובבית מדרש. בשנת 1909 עלה לארץ ישראל והיה פועל חקלאי ברחובות, שם היה בין מייסדי שכונת שעריים. זמן קצר אחרי עלייתו קיבל על עצמו את ניהול "בית העם" במועצה תמורת מגורים לו ולמשפחתו. בשנת 1935 נבחר ליושב ראש ועד השכונה.
קפרא היה דמות בולטת בקרב העדה התימנית בארץ ישראל. מלבד כהונתו באספת הנבחרים היה חבר "הוועדה לעזרת יהודי תימן" ומתוקף מעמדו בשכונת שעריים, בה שכנו רבים מיוצאי העדה, היה חבר מזכירות מועצת הפועלים ברחובות והופקד מטעמה על קליטת עולי תימן. בשנת 1934 נבחר להנהגה המשותפת של המועצה הארצית של העובדים התימנים ובשנת 1942 נבחר לוועדה המרכזית לענייני התימנים שליד מזכירות הוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית.
נבחר לאספת הנבחרים השלישית מטעם "הרשימה המאוחדת לציוני ארץ ישראל" שהורכבה מיוצאי תימן והיה ממלא מקום בוועד הלאומי. כן היה פעיל במפא"י וחבר מזכירות המפלגה וכיהן כציר בשישה קונגרסים ציוניים, היה ציר בוועידות הסתדרות הפועלים החקלאיים והיה ממלא מקום בוועד הפועל הציוני. בשנת 1945 היה חבר נשיאות ועידת ההסתדרות.
בשנת תשל"ח הוציא את האוטוביוגרפיה "מני תימן ובשעריים".
בעיר רחובות נקרא על שמו רחוב והוקם בית תרבות על שמו: "בית פנחס".
פרנץ גאשפאר
פרנץ גאשפאר (בהונגרית: Gáspár Ferenc; שימלאו סילבאניי, 9 ביוני 1861 – בודפשט, 12 ביולי 1923) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי נוסע במסעות ברחבי העולם.
ביוגרפיה
הוא נולד במשפחה יהודית בצפון טרנסילבניה (אז ממלכת הונגריה). ילדותו לא הייתה קלה שכן איבד את אמו בגיל צעיר. אחרי שנות התיכון שלו בבית הספר התיכון האוניטרי בקולוז'וואר למד רפואה באוניברסיטת וינה, שם קיבל תואר דוקטור לרפואה. בשנת 1886 התגייס ושירת בצי של האימפריה האוסטרו-הונגרית. במהלך כמעט שני עשורים של עבודתו כרופא ימי עבד כרופא פריגטות במשך שבע שנים ולאחר מכן סייר בכל חמשת יבשות העולם בשרותו בספינות צי סוחר במספר אוניות ומספר פעמים. הוא הגיע גם לאיי הים התיכון, האוקיינוס ההודי, האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט, שאליהם מגיעים לעיתים רחוקות.
את רוב מסעותיו עשה בסוף המאה ה-19 על ספינות מפרש (וקיטור) מלחמתיות. הוא פרסם את מסעותיו הגדולים ואת הערותיו עליהם ביצירות שנכתבו בצבעים מעוטרים ועזים. אלה היו ספרי קריאה פופולריים מאוד של זמנם הן בשל התיאור היפה והמעניין שלהם והן בשל התוכן המדעי שסופר בצורה פופולרית מובנת לכל. הוא מסר דיווח מעורר השתאות על המהגרים שהמתינו להפלגה בנמל המבורג באותנטיות של עד ראייה. הוא תיאר בפירוט את איי הים התיכון, את האיים הקנריים, ואת מרחבים הקריביים. הוא הפליג במעלה נהר האמזונס למנאוס, הציג את הג'ונגלים סביב מדינת פארה בצפון ברזיל בכוח תיאורי רב. מעניין מאוד תיאורו את מאבק גאות הים מול מי נהר האמזונס והפורורוקה (גלים שמגיעים עד 4 מטרים גובה). מדיווחיו ניתן ללמוד על ערי דרום אמריקה בסוף המאה ה-19 (ריו דה ז'ניירו, פרנמבוקו, סנטוס, מונטווידאו, בואנוס איירס), על הפמפס של אורוגוואי ושל ארגנטינה, איי פוקלנד, מצר מגלן, ארץ האש ומדבר אטקמה בצ'ילה. הוא פרסם תיאורים מעניינים של אפריקה, כמו גם על מדינות אקזוטיות רבות באסיה באותה תקופה (הודו, ציילון (היום שמה סרי לנקה) בורמה (היום שמה מיאנמר), סיאם (היום שמה תאילנד), הודו-סין, הארכיפלג המלאי (מלזיה). הוא סייר בארכיפלג היפני של סמואה והגיע להוואי, ולאיי שלמה.
עבודותיו הן יצירות מצטיינות בהפצת ידע מדעי, ובמקביל מסמכים חשובים על החיים הימיים של המאה ה-19 ומצב הבריאות בעולם. בשל מקצועו הקדיש תשומת לב מיוחדת לשכיחות, לגורמים ולניסיון הטיפולי של מחלות טרופיות שונות. עבודתו מצטרפת לאחרות של בני דורו כמו ארמין ואמברי - שכתב את ההקדמה ליצירתו של גאשפאר "מסביב לכדור הארץ". הופעותיו החיות בתיאטרון אורניה, מאוירות בדימויים מוקרנים, הציגו את העולם בפני קהל מאזינים רב.
בסיום הפלגותיו והשתקעותו, הוא התיישב בבודפשט. בשנת 1907 היה קצין הרפואה של משרד ביטוח העבודה הממלכתי במשרד המסחר ההונגרי, ולאחר מכן הנציב הממשלתי של בית החולים המסחרי פרנץ יוזף. הוא התאבד ב-12 ביולי 1923.
מססואיט
מססואיט (Massasoit) נולד לפני שנת 1600 קרוב לבריסטול, רוד איילנד של היום. נהייה מנהיג שבט הוומפנואג, ("בני המזרח") לפני שמלאו לו עשרים. בעל בריתם של המתיישבים האנגלים במושבת פלימות משנת 1621 ושותף לחגיגות חג ההודיה הראשון.
רקע
תאריך הולדתו של מססואיט ושמות הוריו ואשתו, אינם ידועים. מססואיט נהייה לראש שבטו ולמנהיג הקונפדרציה האזורית אחרי מגפת האבעבועות שחורות (1617-1618) שהחריבה מספר עיירות של השבט והותירה כאוס חברתי, חולשה צבאית, וחוסר יציבות פוליטי. משוער כי היה בן עשרים ואחת כאשר כרת ברית עם המתיישבים האנגלים, הפילגרימים. אלה, הגיעו בספינת המייפלאואר בדצמבר 1620 לאחר הפלגה מתישה בה התנאים הסניטריים היו ירודים. הרעב הפך לשכיח, ובחורף של אותה השנה מחצית מהאנגלים מתו ממחלות, והם נותרו כחמישים במספר.
כריתת הברית עם האנגלים
במרץ 1621 שיגר מססואיט שליח שיצור קשר עם המתיישבים בפלימות’. השליח הגיע חמוש בשני חיצים, האחד עם ראש והשני בלעדיו לסמן כי מטרתו לקבוע אם פני התושבים למלחמה או שלום. השליח הציג את עצמו כסמוסט (Samoset), אינדיאני מקומי שנשלח על ידי מנהיג הקונפדרציה מססואיט. הגישוש עלה יפה, וסמוסט שב בשנית, הפעם מלווה בסקוואנטו (Squanto), חבר שבט הפטוקסט (Patuxet) שנחטף על ידי קפטן האנט ב-1614, שהה מספר שנים באנגליה, וידע את השפה האנגלית על בוריה. יחד, הם מסרו את מדיניותו של מססואיט השואפת לשלום וליחסי ידידות והבהירו כי מססואיט מעוניין לפגוש את שכניו החדשים במועד קרוב. כדי להוכיח כי פני מססואיט לשלום, השליחים העניקו בשמו זכויות על האדמות שהאנגלים כבר תפסו.
מססואיט נפגש לראשונה עם אדוארד וינסלואו (Edward Winslow), שהיה נציג האנגלים מול המקומיים. אדוארד קיבל את מססואיט בסבר פנים יפות והעניק לו שני סכינים ושרשרת נחושת. מססואיט, שנזקק לעזרה צבאית, מסר לאדוארד שהוא מעוניין לרכוש נשק חם, אך הלה סירב בשל תקנות הממלכה האוסרות על מסחר בנשק עם המקומיים.
לבסוף נערכה מועצה רשמית ומססואיט כרת ברית ב-22 במרץ 1621 עם ג'ון קרוור (John Craver) שהיה המושל של פלימות’. יחסי מסחר כוננו בין האנגלים והאינדיאנים והוסכם כי אם ייקלעו למלחמה, יסייעו זה לזה. כמו כן הוחלט כי אם אדם פרטי יפעל על דעת עצמו נגד הצד השני, הוא יוסגר לידי הצד המותקף וייענש על ידם. מססואיט הבטיח לאנגלים כי יורה לכל השבטים בקונפדרציה לציית לברית, וכי כאשר האינדיאנים יבואו לאנגלים "הם ישאירו את החצים והקשתות שלהם מאחור". האנגלים הסכימו להתנהל באופן דומה.
הברית היטיבה מאוד עם מססואיט והמסחר, כוח הצבא והשליטה הפוליטית שלו גדלו מאוד. כמו כן, מכיוון שסיפק הגנה לאנגלים, זכה במעמד של "חבר ובן ברית" ממלך אנגליה דאז, ג'יימס הראשון.
בשל יחסיו הטובים עם האנגלים, הורה מססואיט לסקוואנטו להישאר עימם ולשמש להם כמורה וכאיש קשר. סקוואנטו לימד אותם לגדל תירס ועזר להם לייסד קשרי מסחר עם שבטים נוספים. ככל שעזרתו של סקוואנטו גדלה, כך האנגלים החלו לראות בו כהכרחי עבורם. סקוואנטו, שהכיר בערכו, החל לבנות את מנהיגותו אל מול כל השבטים האינדיאנים. מעשים אלו יצרו סדק במערכת האמון בין סקוואנטו למססואיט, ולאחר זמן מה שלח מססואיט את הובאמוק (Hobamok) למלא תפקיד מקביל לסקוואנטו, ולמעשה לרגל אחר פעולותיו של מססואיט.
לאחר הגעתו של הובאמוק, נפוצה שמועה כי מססואיט נלקח בשבי על ידי קורביטנט (Corbitant), מנהיג שבט הפוקאסט (Pocasset) שהיו חברים בקונפדרציה והתנגדו לברית עם האנגלים. הובאמוק, סקוואנטו וכמה אינדיאנים נוספים הגיעו לכפר של קורביטנט כדי להציל את מנהיגם. עם הגעתם, נוכחו לדעת שהשמועה הייתה שקרית, אך הם עצמם נלקחו בשבי. קורביטנט איים להרוג את סקוואנטו, אולם הובאמוק הצליח לברוח וליידע את האנגלים. קפטן מיילס סטנדיש (Myles Standish), היועץ הצבאי של האנגלים, וכמה חיילים מיהרו אל הכפר ותקפו אותו עם שחר. הם פצעו כמה של אינדיאנים ושחררו את סקוואנטו. לאחר התקרית ניסה מססואיט להשיב את השקט לאזור, והצליח לכונן שלום קר בין האנגלים לקורביטנט.
סתיו 1621 היה תקופה טובה לאנגלים. יבולי הקיץ הניבו אוכל רב והאנגלים היו בטוחים כי כעת יוכלו לעבור את החורף בבטחה, במיוחד לנוכח עזרתם הרבה של האינדיאנים. כדי לחגוג את הקציר ולהודות לבורא, האנגלים ארגנו סעודת הודיה שהייתה גם אקט פוליטי. לסעודה הם הזמינו את מססואיט, שהגיע עם תשעים לוחמים ומנהיגים אינדיאנים. מפגן כוח זה הפליא את האנגלים והם השיבו לו בתצוגה מרהיבה של כלי נשקם. חגיגות החברות והקציר נמשכו שלושה ימים, ובמהלכם מססואיט ואנשיו הדגימו לאנגלים כיצד הם צדים, דגים ומתכנסים לארוחה. למעשה, היה זה חג ההודיה הראשון שהפך לאחר שנים רבות למסורת אמריקאית ידועה. אולם הידידות הנפלאה נתקלה בקשיים בשל התחזקות מעמדו של סקוואנטו. בינואר 1622 נשלחה חבילה לאנגלים מקנוניסוס (Canonicus), אויבו המובהק של מססואיט ומנהיג שבט הנרגנסט (Narragansett). בתוכה היו חיצים עטופים עור נחש, סימן בקוד האינדיאני למלחמה. האנגלים הוכו בתדהמה והחלו מבצרים את הכפר. סקוואנטו יעץ להם לשלוח לקנוניסוס שק מלא אבק שרפה כדי להפחידו. הובאמוק הפציר באנגלים להיוועץ במססואיט לפני שיגיבו, אך הם התעלמו ממנו ופעלו על פי עצתו של סקוואנטו.
תקריות נוספות עם סקוואנטו דרדרו את מערכת היחסים בין האנגלים למססואיט. סקוואנטו קידם את יחסי המסחר בין האנגלים לשבט המסצ'וסט, ובכך פגע בכלכלת הוומפנואג. מססואיט הורה להובאמוק להסביר לאנגלים כי המסצ'וסט הם בעלי ברית של השבט האויב, הנרגנסט, וכי השבטים מתעתדים להילחם באנגלים. הוא אף הוסיף כי סקוואנטו קיים "התוועדויות סודיות" עם אותם אינדיאנים. אולם האנגלים לא מנעו מסקוואנטו להמשיך בקשרי המסחר, ובאפריל 1622 הוא עלה על ספינה כדי לבקר את המסצ'וסט. דקות אחרי שהפליג, הגיע בן משפחה של סקוואנטו והודיע לאנגלים כי קורבינאט וממסואיט התאגדו והם בדרכם לתקוף אותם. האנגלים האמינו לשמועה, וויליאם ברדפורד (William Bradford), המושל החדש של פלימות’, החליט לירות פגז לעבר הספינה כדי שזו תשוב מייד. הובאמוק התווכח עם האנגלים ואמר להם כי למססואיט כוונות ידידותיות בלבד וכי ההאשמות הן שקריות. אשתו של הובאמוק נשלחה לרגל אחר תנועותיו של מססואיט וזו שבה ומסרה כי "לא הייתה כוונה לכך".
מססואיט הגיב באופן חריף; הוא השיב את הובאמוק, הפסיק לשגר שליחים, והורה על הפסקת המסחר בין האנגלים לכלל הפדרציה האינדיאנית. בנוסף, מססואיט דאג לשלהב את הציבור שלו נגד האנגלים והנחה את לוחמי השבט לנאום נגד האנגלים ולשכנע את בני עמם כי קל יהיה לכבוש את שטחי האנגלים. פעולותיו של מססואיט העיקו על האנגלים בקיץ 1622. הבצורת שהחלה במאי ונמשכה עד אמצע יולי ייבשה את גידוליהם והם נאלצו להתקיים מאכילת רכיכות. הם גם החלו לבנות מבצר שיגן עליהם אם תפרוץ מלחמה.
באמצע אוקטובר הושב שלום קר בין מססואיט לסקוואנטו, שהגיעו להסכם מסיבה שאינה ידועה. כמה ימים אחר כך יצא סקוואנטו עם האנגלים למסע תגליות בקייפ-קוד (Cape Cod). במהלך המסע חלה סקוואנטו חלה בפתאומיות, ומת בנסיבות מסתוריות. מרגע זה היחסים בין מססואיט והאנגלים שבו לתיקונם ומססואיט הורה להובאמוק לשוב לפלימות'. מאותו יום ועד מותו של מססואיט ב-1661, יחסי שלום ששרו בין שבט הוומפנואג לבין המתיישבים האנגלים.
לאחר מותו
אף על פי שהאנגלים ניסו להמיר את דתו כמה פעמים, מססואיט דחה את הנצרות ונותר נאמן לשמאניזם האינדיאני (Shamanism) כל ימי חייו. מססואיט הותיר אחריו שני בנים, וומסוטה (Wamasutta) ומטאקום (Metacom). וומסוטה ירש את תפקידו של אביו וניסה להמשיך במורשתו הידידותית, אולם האנגלים לא בטחו בו וחקרו אותו בחשד לבגידה. לאחר עינויים מצד האנגלים, הוא נפטר בשנת 1662. מטאקום, שאימץ לעצמו את השם האנגלי המלך פיליפ, לא הצליח גם הוא לשמר את השלום שאביו כונן עם האנגלים ופתח במתקפה נגדם, שלימים נודעה כמלחמת המלך פיליפ. על אף שהאנגלים החזיקו בנשק חם והאינדיאנים לא, ההתקוממות נמשכה ארבע שנים, עד שהוכרעה לבסוף לטובת המתיישבים האנגלים.
מורשת
קיים דיון נרחב אם מססואיט היה שוחר שלום או שמא הברית עם האנגלים הייתה לטובתו בלבד. המתיישבים האנגלים האמינו כי הברית כוננה בשל התערבות אלוהית שריסנה את אופיים הרצחני של האינדיאנים ובכך שמרה עליהם, המאמינים. היסטוריונים מאוחרים, שרותקו על ידי אישיותו של סקוואנטו, שרטטו את דמותו של מססואיט כפרא אדם, שפעל ממניעים של טוב לב וצדקה. מחקר מודרני מראה כי למססואיט היו סיבות טובות להיכנס לברית עם האנגלים; שבטו היריב, הנרגנסטס, לא נדבק מהאבעבועות השחורות ובשל כך התחזק לעומת הוומפנואג, ולאנגלים היה נשק שובר שוויון. עם זאת, הברית עם האנגלים הייתה מסוכנת עבור מססואיט, מכיוון ששני מנהיגים חזקים מתוך הקונפדרציה התנגדו בכל תוקף להסכם עם האנגלים. כמו כן, התנהלותו החברותית של מססואיט, של מתן מתנות, שליחת זרעים ושמירה על שקט אזורי, מדגימה מורשת ידידותיות.
לקריאה נוספת
Winslow, Edward. “Good News from New England”. The Plymouth Colony Archive Project. last modified 14\12\2007. Accessed 3\05\2016. <http://www.histarch.illinois.edu/plymouth/goodnews2.html>.
הקפיטל
הקָפּיטָל, או בשמו המלא: הקפיטל: ביקורת הכלכלה המדינית (בגרמנית: Das Kapital: Kritik der politischen Ökonomie), הוא ספר עיוני שכתב קרל מרקס בגרמנית, המהווה את הבסיס לחשיבה הסוציאליסטית-מרקסיסטית, ואחד הספרים העיוניים בעלי ההשפעה הרחבה ביותר בכל הזמנים.
הכרך הראשון של הספר יצא לאור בשנת 1867 בעריכתו של פרידריך אנגלס. הספר הוא מחקר בכלכלה פוליטית ומהווה ניתוח תאורטי של הקפיטליזם שבא לענות על השאלה באמצעות אילו מנגנונים מבטיחה שיטה כלכלית זו צבירת הון על ידי בעלי ההון. אין בספר קריאה למהפכנות או למלחמת מעמדות אקטיבית. קריאות מסוג זה מופיעות בספר המניפסט הקומוניסטי.
תקוה וינשטוק
תקוה וַינשטוק לוריא (11 בדצמבר 1925 – 12 בדצמבר 2022) הייתה עיתונאית ישראלית, חברת מערכת "מעריב".
ביוגרפיה
תקוה וינשטוק נולדה בשנת 1925 בשם תקוה נאדיה כהן, בתם של ד"ר נפתלי כהן וצלה לבית אטינגון, ילידת רוסיה, בת למשפחה עשירה מחסידי חב"ד. הוריה נישאו בארץ ישראל ולאחר נישואיהם עברו להתגורר בפריז בירת צרפת, שם נולדה בתם. הנישואים לא עלו יפה; לאחר גירושיהם שבה אמה לפתח תקווה, ואילו אביה השתקע בצרפת.
וינשטוק גדלה בפתח תקווה. בשנת 1935 נישאה אמה לד"ר יהודה (צבי אריה) (הירש לייב) וינשטוק (לימים יששכרי) (1909–1965). וינשטוק, יליד ורשה, היה מורה בתיכון ומפקח של רשת "תרבות" העברית בפולין, מפעילי "הפועל המזרחי" שעלה לארץ ישראל ב-1926. בארץ ישראל עבד כעורך דין בתל אביב ופעל כעסקן ציבורי בענייני קק"ל וקרן היסוד.
התחנכה בבית ספר עממי במושבה ובגימנסיה "אחד העם" בפתח תקווה. לאחר מכן המשיכה ללימודי ספרות והיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. הייתה יו"ר ויצו הצעירה.
את דרכה העיתונאית החלה ביומון "הבוקר", ובשנת 1949, כשהייתה בת 22, החלה לכתוב כתבות ופיליטונים בעיתון "מעריב". היא המשיכה לכתוב ב"מעריב" אל תוך שנות ה-80 ובמשך שנים רבות הייתה חברת מערכת "מעריב" ו"את". בנוסף כתבה מדורים ב"על המשמר", ב"משמר לילדים" ועוד.
משפחתה
נישאה לירוחם לוריא (1914–1977), משורר, מתרגם ועורך, נכדו של אהרן שלוש, ממייסדי נווה צדק. בראשית שנות ה-60 נולד בנם היחיד, יששכר (שָׂכִי) לוריא.
דודתה (אחות אמה) הייתה הפסנתרנית נדיה אטינגון-רייכרט (ובן זוגה – ישראל רייכרט, מחלוצי המחקר החקלאי בישראל).
סרגיי סאזונוב
סרגיי דמיטרייביץ' סאזונוב (ברוסית: Сергей Дмитриевич Сазонов; 10 באוגוסט 1860 - 25 בדצמבר 1927) היה מדינאי ודיפלומט רוסי, ששימש כשר החוץ מנובמבר 1910 עד יולי 1916. מידת מעורבותו באירועים שהובילו לפרוץ מלחמת העולם הראשונה נתון בוויכוח חריף, כאשר כמה היסטוריונים מטילים את האשמה על הגיוס המוקדם והמתגרה על כתפיו של סאזונוב, בעוד אחרים טוענים כי העיסוק העיקרי שלו היה "לצמצם את טמפרטורת היחסים הבינלאומיים, בעיקר בבלקן".
ביוגרפיה
סאזונוב נולד ב-10 באוגוסט 1860 במחוז ריאזאן למשפחת אצולה, ואף היה גיסו של ראש הממשלה פיוטר סטוליפין. בשנת 1883 הוא הצטרף לשירות הדיפלומטי, ובשנת 1906 מונה לשגריר האימפריה הרוסית בוותיקן. בנובמבר 1910 הוא מונה לשר החוץ, ובתפקידו זה תמך בהתקרבות לבריטניה ובמדיניות דיפלומטית מתונה.
סאזונוב פעל במסגרת תפקידו לבודד את אוסטרו-הונגריה ככל הניתן, אולם שמר על מדיניות מתונה בבלקן, מה שעורר עליו את חמת זעמם של הכוחות הקיצוניים ברוסיה. עם פרוץ משבר יולי בעקבות רצח פרנץ פרדיננד הוא הזהיר את אוסטריה כי רוסיה "תגיב צבאית לכל פעולה נגד סרביה", שהייתה בעלת בריתה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פעל סאזונוב למניעת הצטרפותה של רומניה למעצמות המרכז, ובמרץ 1915 קיבל הבטחה מבעלות בריתה של רוסיה על כיבוש הבוספורוס, קונסטנטינופול והצד האירופי של הדרדנלים.
ב-1 באוקטובר 1914 סאזונוב נתן ערבות לרומניה, כי אם המדינה תצדד במדינות ההסכמה, היא תקבל את טרנסילבניה, בוקובינה, ואת הבאנאט, מה שהביא בין השאר בשנת 1916 לצירופה של רומניה למדינות ההסכמה.
ביולי 1916 פרש סאזונוב מתפקידו, וב-12 בינואר 1917 הוא נשלח כשגריר הצאר ללונדון, ובעקבות כך לא שהה בזמן מהפכת פברואר ברוסיה. לאחר מהפכת אוקטובר היה סאזונוב מעורב באופן פעיל בכוחות הצבא הלבן תחת דניקין ואדמירל קולצ'אק, והיה שר החוץ של הממשלה הגולה, ובמסגרת זו הוא גם השתתף בוועידת השלום בפריז בשנת 1919.
סזונוב בילה את שנותיו האחרונות בצרפת וכתב ספר זיכרונות, וב-25 בדצמבר 1927 הוא מת בניס.
Latina
Latina (בעברית: לטינית) הוא אלבום האולפן ה-14 של הזמרת-יוצרת המקסיקנית, טליה. האלבום יצא לאור ב-6 במאי 2016, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק לטין. את האלבום הקליטה טליה בין 2015 ל-2016.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הלטיניים, והראשון במצעד אלבומי הפופ הלטיניים.
רקע והפקה
האלבום הופק על ידי סרג'יו ג'ורג', טליה, טומי מוטולה, ארמנדו אווילה, קורי רוני, מאוריציו רנגיפו, אנדרס טורס, ח'טיב מ. מוחמד, כריס גרייסון ויצחק דלגאדו ג'וניור. האלבום הוא בסגנון הפופ הלטיני, רגאטון, דאנס-פופ, פופ רוק, סלסה, קומביה, ואיינאטו ובולרו.
בארצות הברית זכה האלבום למעמד זהב לטיני על סך מכירות של 60 אלף עותקים.
סיבוב הופעות
על מנת לקדם את האלבום, יצאה טליה ב-23 בספטמבר 2016, לסיבוב ההופעות השישי שלה, "Latina Love Tour". סיבוב ההופעות כלל בתוכו כ-6 מופעים שהתקיימו בארצות הברית ו-3 מופעים שהתקיימו במקסיקו.
בסך הכל, נכללו בסיבוב ההופעות כ-9 מופעים.
תדירות אלל מינורי
תדירות אלל מינורי (מאנגלית: MAF - Minor allele frequency) היא התדירות בה מופיע האלל השני בשכיחותו באוכלוסייה נתונה. אללים מינוריים ממלאים תפקיד מפתיע בתורשה שכן וריאנטים מסוג זה המתרחשים רק פעם אחת, המכונים "סינגלטונים", מובילים לסלקציה משמעותית.
עונת 1995 בליגת העל הרוסית בכדורגל
עונת 1995 בליגת העל הרוסית הייתה העונה הרביעית של ליגת העל הרוסית, מאז שנוסדה לאחר פירוק ליגת העל הסובייטית ב-1991 והייתה ליגת הכדורגל הבכירה ביותר ברוסיה.
הליגה נפתחה עם 16 קבוצות מ-12 ערים. העונה שוחקה מאפריל ועד אוקטובר 1995, כשלראשונה בתולדות הליגה זכתה קבוצה לא-מוסקבאית באליפות, ספרטק אלניה ולדיקווקז, ששברה את רצף האליפויות של ספרטק מוסקבה.
מאמן אלניה היה ולרי גזאייב שמאוחר יותר מונה למאמן צסק"א מוסקבה.
דינמו מוסקבה פתחה את העונה עם 6 ניצחונות רצופים, הישג שהחזיק מעמד עד עונת 2008 כשרובין קאזאן פתחה את העונה עם 7 ניצחונות. שיא זה נשבר על ידי זניט סנקט פטרבורג שפתחה את עונת 2014/2015 עם 8 ניצחונות רצופים.
קבוצת דינמו-גזוביק מטיומן נשרה לליגת המשנה הרוסית ובמקומה העפילו זניט סנקט פטרבורג, בלטיקה קלינינגרד ולאדה טוליאטי.
מבנה
העונה נפתחה עם 16 קבוצות ונערכה בשיטת טבלת אליפות בעלת 2 סבבים. הוחלט כי עונה לאחר מכן תשתתפנה 18 קבוצות ולכן העפילו 3 קבוצות מליגת המשנה הרוסית. בסיום העונה רק הקבוצה שסיימה במקום ה-16 והאחרון הודחה לליגה הראשונה.
הקבוצות
בעונת 1995 של הדיוויזיה הרוסית העליונה נטלו חלק הקבוצות הבאות:
סטנלי ג'ונסון
סטנלי הרברט ג'ונסון הבן (באנגלית: .Stanley Herbert Johnson Jr; נולד ב-29 במאי 1996) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בסו פולס סקייפורס.
נעורים וקריירת מכללות
ג'ונסון נולד באנהיים שבקליפורניה בנם של קארן טיילור וסטנלי ג'ונסון. אמו הייתה כדורסלנית מקצוענית ששיחקה בדנמרק, שוודיה ואיטליה. הוריו התגרשו בילדותו והוא גדל עם אמו ואביו החורג בפולרטון שבקליפורניה.
למד בתיכון מאטר דיי בדרום קליפורניה והוביל את קבוצת הכדורסל שלו לארבע אליפויות מדינה רצופות. הוא נבחר לשחקן השנה בתיכונים בקליפורניה ולמשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ב-2014. בעונת 2015/2014 שיחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אריזונה והגיע עמה עד שלב רבע הגמר של טורניר אליפות המכללות בכדורסל. הוא נבחר לחמישיית העונה של ליגת הפאק-12 בה משתתפת אריזונה, ורשם ממוצע של 13.8 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק.
מגיל צעיר נכלל בנבחרות הכדורסל של ארצות הברית, זכה עם הקבוצה במדליית זהב באליפות האמריקות עד גיל 16 ב-2011 ובאליפות העולם עד גיל 17 ב-2012. באליפות האמריקות עד גיל 18 ב-2014 שימש קפטן הנבחרת במשותף עם ג'סטיס וינסלו וטיוס ג'ונס. הוא הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות ונבחר ל-MVP של הטורניר עם ממוצע של 14 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק.
דטרויט פיסטונס
בדראפט ה-NBA‏ 2015 נבחר ג'ונסון במקום השמיני, על ידי דטרויט פיסטונס. ב-3 וחצי עונותיו בקבוצה הציג יכולת מאכזבת למדי, ביחס לבחירתו הגבוהה בדראפט, ורשם ממוצעים של 7.1 נקודות ו-3.5 ריבאונדים למשחק.
טורונטו ראפטורס
ב-11 ביולי 2019 חתם ג'ונסון על חוזה בטורונטו ראפטורס.
לוס אנג'לס לייקרס
ב-2021 חתם ג'ונסון בלוס אנג'לס לייקרס.
יוטה ג'אז
ב-25 באוגוסט 2022 הועבר בטרייד ליוטה ג'אז תמורת פטריק בוורלי.
ארנבת הערבה
ארנבת הערבה (שם מדעי: Lepus townsendii) היא מין של ארנבת החיה במרכז אמריקה הצפונית באזורים ממוזגים. במראה היא דומה לארנבת השלג, לארנבת אלסקה ולארנבת ארקטית.
זוהי ארנבת גדולה יחסית, הגדולה מבין הארנבות המכונות "Jackrabbit" (ביניהם ארנבת האנטילופה וארנבת שחורת-זנב). היא מגיעה לאורך 56–65 סנטימטרים, עם זנב באורך 6–10 סנטימטרים ולמשקל 2.5–4.3 קילוגרם. הארנבות החיות בתחומים הצפוניים גדולות יותר מאלה שדרומיות מהן, והנקבות השרויות בהריון מתקדם נוטות לעלות במשקלם כשרובן מגיעות למשקל 3,600 גרם עד 3,800 גרם. בססקצ'ואן דווח על ארנבת מסוג זה במשקל של 9 קילוגרם.
ארנבת זו צבועה בחודשי האביב והקיץ באפור, אפור-חום או חום כהה עם בטן וחלקים תחתונים לבנים. לארנבת אוזניים גדולות ושחורות עם פנים ורודות ורגליים ארוכות מאוד, העוזרות לה לנתר במהירות ולברוח מאויביה. בחורף הארנבת משירה את פרוותה ומצמיחה פרווה לבנה ומעט אפרפרה כדי להסתוות מאויביה. הארנבת ממליטה בחודשי הקיץ 4 עד 5 גורים מפותחים יחסית.
תפוצה
הארנבת נפוצה במרכז-דרום קנדה ב:קולומביה הבריטית, אלברטה, ססקצ'ואן, מניטובה ואונטריו ובמרכז-מערב ארצות הברית בוושינגטון, אורגון, קליפורניה, נבדה, יוטה, איידהו, מונטנה, ויומינג, קולורדו, ניו מקסיקו, דקוטה הצפונית, דקוטה הדרומית, נברסקה, קנזס, מינסוטה, ויסקונסין, איוה, מיזורי ואילינוי.
הארנבת מצויה סביב מישורים ממוזגים, מורדות הרים עד לגובה 3,000 מטר כמו בהרי הרוקי, ולעיתים גם ביערות מחטניים פתוחים יחסית. חלק מתפוצתה היא נמצאת עם קרובתה - ארנבת שחורת-זנב, אך לרוב האחרונה מעדיפה אזורים נמוכים וחמימים יותר.
התנהגות
ארנבת זו פעילת לילה. היא אוכלת צמחים, בעיקר עשב, עלים ונצרים.
הארנבת מתגוננת באמצעות ההסוואה, תוך שהיא קופאת בין הצמחייה בשקט ומצמידה את אוזניה לקרקע. אם היא מתגלה היא תרוץ במהירות של עד 55 קמ"ש ותקפץ בזגזוגים, לעיתים עד לגובה 5 מטרים.
טורפים
לארנבת טורפים רבים, ביניהם שונרים, פומה, קויוט, זאב אפור, גירית אמריקאית, שועל אדום, שועל אפור מצוי וגם נחשים כמו עכסנים יצודו את הצעירים. גם עופות דורסים כמו עיטים, נצים, בזים וינשופים שונים אך רובם מתמקדים בצעירים. עם זאת עקב פרוגינוס, אוח וירג'יניה מאיימים גם על הבוגרים. עיט זהוב מתעלם מהצעירים ומתמקד בבוגרים. חלק מהארנבות ניצודות גם בידי אנשים.
תת-מינים
לארנבת זו 2 תת-מינים:
קופטבו
קופטבו (ברוסית: Коптево) הוא ראיון של המחוז הצפוני של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח הראיון הוא 5.38 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 102,238 תושבים (2020).
אחד הכבישים המהירים הגדולים במוסקבה, "סברו זאפאדנאיה חורדה", עובר בראיון.
האורך הכולל של הכבישים בראיון הוא 21.8 ק"מ.
אחד האצטדיונים הישנים במוסקבה "נאוקה" נמצא בראיון.
עיצור וילוני, חוכך, אטום
עיצור וילוני חוכך אטום הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא X לטינית (או כי יוונית גדולה) /x/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-<tt>x</tt>. זהו הצליל הישן ל- כ|כ רפה, וניתן היה לשמעו בהגיות העברית הטברנית במילים כגון בּוכה. זהו גם הצליל הישן לדיגראף gh כבמילה Fight - "לחם" בהגיית האנגלית העתיקה, והיום ניתן למצאו בכמה ניבים שונים כבאנגלית סקוטית במילה loch - "לוך".
ונדל (כדורגלן)
ונדל נסימנטו בורז'ס (בפורטוגזית: Wendell Nascimento Borges, נולד ב-20 ביולי 1993 בפורטלזה שבברזיל), הידוע בכינוי ונדל, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בפורטו.
קריירת מועדונים
ונדל גדל בברזיל, ושיחק בנעוריו במועדון איראטי ממדינת פרנה. בשנת 2012 עבר ונדל למועדון לונדרינה, גם הוא מפרנה, שם הופיע 40 פעמים, זכה באליפות של מדינת פרנה, ונבחר כבלם הטוב ביותר במדינת פרנה לשנת 2013. ונדל הושאל במהלך תקופתו בלונדרינה לתקופה קצרה במועדון הכדורגל פרנה, ובהמשך, למועדון הפאר הברזילאי גרמיו, בו ונדל שיחק עונה אחת בהצטיינות.