cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משוואת דיראק
ניסוח מתמטי
האלמנטים החדשים במשוואה הם המטריצות מסדר 4 על 4: ו-\beta. ארבעת המטריצות הן הרמיטיות, והריבוע שלהן שווה למטריצת היחידה: בנוסף הן מקיימות את יחס האנטי חילופיות (אם i ו-j שונים):
בכתיב דיראק המשוואה נכתבת כך:
פיתוח המשוואה
דיראק חשב לנסות משוואה מסדר ראשון הן בזמן והן במרחב. אפשר למשל, על ידי התעללות בסימון (abuse of notation), לקחת את הקשר היחסותי בין תנע לאנרגיה להחליף את p באופרטור מדידת התנע, ולפתוח את השורש לסדרה אינסופית של אופרטורי גזירה. רוב הפיזיקאים לא כל כך האמינו בכיוון הזה, אפילו אם טכנית היה אפשרי.
האגדה מספרת, כי דיראק בהה באח הבוערת בקיימברידג', מהרהר בבעיה, כאשר הבריק לו הרעיון לקחת את השורש של אופרטור הגל: כאשר מכפילים את האגף הימני אפשר לראות שכדי שכל האיברים מהצורה ייעלמו, עלינו להניח כי: וכן ש:
דיראק, שהיה אז מעורב מאוד בהנחת היסודות למכניקת המטריצות של הייזנברג, הבין מייד שההנחות הללו יוכלו להתקיים אם A ,B ,C ו-D הם מטריצות. המשמעות היא שלפונקציית הגל יש מספר רכיבים, מה שמסביר מדוע מופיעה פונקציית גל עם שני רכיבים בתאוריית הספין של פאולי, מה שעד אז אפילו פאולי בעצמו החשיב כמסתורי. עם זאת על המטריצות להיות מממדים של 4x4 לפחות, לא ניתן למצוא סט של ארבע מטריצות בלתי תלויות ממימד נמוך יותר שמקיימות את ההנחות הללו, כך שלפונקציית הגל יש 4 רכיבים ולא שניים כמו בתאוריה של פאולי או אחד כמו בתאוריה של שרדינגר. פונקציית הגל עם ארבעת הרכיבים, היא סוג חדש של אובייקט מתמטי שמופיע כאן לראשונה.
באמצעות השורש של אופרטור הגל, ניתן כעת לכתוב משוואה כאשר עדיין צריך לקבוע מהו .\kappa אם נפעיל את האופרטור פעם נוספת על שני אגפי המשוואה נקבל: אם נקבע ש, נקבל שפונקציית הגל מקיימת את הקשר היחסותי בין תנע לאנרגיה. כך שהמשוואה המבוקשת שהיא מסדר ראשון הן בזמן והן במרחב היא נציב ומכיוון ש מתקבלת משוואת דיראק שרשומה למעלה.
כתיב יחסותי
את משוואות דיראק ניתן לכתוב בצורה אינווריאנטית לורנץ ובעלת סימטריה בין הזמן למרחב, באמצעות מטריצות גאמה של דיראק. המשוואה היא
או ביחידות בהן
הלגראנז'יאן של דיראק הוא
כאשר.
פרשנות פיזיקלית
הפרשנות הפיזיקלית של היא שהם אופרטורים הפועלים במרחב המכפלה בין אופרטורי בורגיות לבין אופרטורי הספין. קיימות הצגות שקולות לאופרטורים הללו, והמעבר בין ההצגות שקול לטרנספורמצית סיבוב במרחב הדו־ממדי של הבורגיות. בהצגה הסטנדרטית:
הצגה נפוצה נוספת היא ההצגה הבורגית:
כאן \mathbf{1} מסמל את אופרטור היחידה במרחב הדו־ממדי, והאופרטור מיוצג על ידי מטריצות פאולי.
פתרונות שליליים לאנרגיה
הפתרונות לאנרגיה יכולים לקבל ערכים שליליים. יתרה מכך, האנרגיה של המערכת לא חסומה מלמטה כלומר למערכת כזאת אין מצב יסוד, פתרון שאיננו מתקבל על הדעת מבחינה פיזיקלית.
פייר דרמון
פייר דרמון (בצרפתית: Pierre Darmon; נולד ב-14 בינואר 1934) הוא טניסאי עבר יהודי-צרפתי, שנולד בתוניס. בשיאו דורג במקום 8 בעולם (1963). 9 פעמים אלוף צרפת ביחידים (1957, 1959, 1960, 1961, 1963, 1965, 1966, 1967 ו-1968), יותר מכל טניסאי צרפתי אחר ו-4 פעמים אלוף צרפת בזוגות גברים.
משוואת דיראק
פתרונות שליליים לאנרגיה
תוצאה מוזרה זו הובילה את דיראק למסקנה כי מצב היסוד של המערכת, או מצב הריק, הוא מצב שבו כל מצבי האנרגיה השליליים מאוכלסים (הים של דיראק). במצב שבו כל הרמות השליליות מאוכלסות, עקרון האיסור של פאולי ימנע מפרמיון מלרדת לרמות האנרגיה הנמוכות.
פייר דרמון
קריירת טניס
דרמון היה הטניסאי הבכיר ביותר בצרפת בין השנים 1957 ל-1969, וזכה בתואר הלאומי ליחידים תשע פעמים באותה תקופה. הוא זכה באליפות הזוגות הלאומית בצרפת בשנת 1957 (עם פול רמי), ב-1958 (עם רוברט היילט), ב-1961 (עם גרארד פילט) ובשנת 1966 (עם פרנסואה יופרט).
בשנת 1963, הצטיין דרמון ביחידים באליפות צרפת הפתוחה. בשלב חצי הגמר הוא ניצח את מנואל סנטנה מספרד (2 בעולם) ב-5 מערכות (3-6, 6-4, 6-2, 7-9, 2-6) ובשלב הגמר הוא הפסיד לרוי אמרסון מאוסטרליה (1 בעולם) בגמר ב-4 מערכות (6–3, 1–6, 4–6, 4–6). נוסף לכך, בשנת 1963 הוא הגיע לגמר בווימבלדון בזוגות, יחד עם ז'אן קלוד ברקלי והפסידו לרפאל אוסונה ואנטוניו פלפוקס ממקסיקו ב-4 מערכות (6–4, 2–6, 2–6, 2–6).
משוואת דיראק
פתרונות שליליים לאנרגיה
המסקנה מתיאור זה היא שכדי ליצור חור בים של דיראק יש להשקיע אנרגיה של לכל הפחות \ 2mc^2 (פעמיים מסת המנוחה של חלקיק) ותוצאה של יצירת חור תהיה יצירת זוג של חלקיק ואנטי חלקיק. דיראק ייחס בתחילה את החלקיק החיובי החזוי לפרוטונים, שהיו אז החלקיקים החיוביים הידועים היחידים, למרות שלחלקיקים החזויים צריכה הייתה להיות מסה זהה למסתו של האלקטרון.
פייר דרמון
קריירת טניס
דרמון ניצח, יחד עם רעייתו רוזי דרמון, בזוגות מעורבים, בטורניר בינלאומי של ותיקים בשנת 1961. בשנים 1968 ו-1975 הגיע לאותה תוצאה עם גייל שאנפראו.
משוואת דיראק
פתרונות שליליים לאנרגיה
עובדת קיום החלקיקים החיוביים אומתה בניסוי עם גילוי הפוזיטרון בשנת 1932. כשנשאל דיראק מדוע לא העז וחזה את קיום הפוזיטרון ענה "פחדנות לשמה!".
פייר דרמון
גביע דייוויס
דרמון היה חבר בנבחרת גביע דייוויס הצרפתית בשנים 1956–1967, וניצח 44 מתוך 68 המשחקים בהם השתתף. דרמון מחזיק בשיא צרפת עבור הכי הרבה ניצחונות ורוב הניצחונות ביחידים. הוא ייצג את צרפת ב-34 תחרויות גביע דייוויס, שני רק לפרנסואה יופרט שהשתתף בתחרות אחת יותר. בשנת 2002 קיבל את פרס הצטיינות גביע דייוויס.
אולימפיאדה
באולימפיאדת מקסיקו (1968) סיים דרמון במקום שלישי בטורניר לזוגות גברים, שהיה טורניר הדגמה.
הנצחה
בשנת 1997 נכלל דרמון בהיכל התהילה היהודי הבינלאומי בספורט.
אלווין סטקמן
פרופסור אלווין צ'ארלס סטקמן (באנגלית: Elvin Charles Stakman; 17 במאי 1885, אלגומה, ויסקונסין - 22 בינואר 1979, סיינט פול, מינסוטה) היה חוקר מחלות צמחים אמריקני, היה חלוץ המחקר, המאבק, ואבי שיטות הזיהוי של מחלות החיטה. סטקמן ניהל את מחקריו בחווה שגודלה 40 אקר באדמות אוניברסיטת מינסוטה, בה כיהן כפרופסור. היותה של ארצות הברית, "אסם התבואה" של העולם בתקופת מלחמת העולם השנייה נזקפת לזכותו של סטקמן, אשר פיתח זנים חדשים של חיטה ותבואות אחרות, המחוסנים מפני מחלות, אשר זמן לא רב קודם לכן חיסלו בארצות הברית בלבד, כ־7.2 מיליון טונות חיטה מדי שנה. סטקמן היה זה ששכנע את נורמן בורלוג לפתח קריירה בתחום הפיתופתלוגיה.
ביוגרפיה
סטקמן נולד בעיירה אלגומה שבמדינת ויסקונסין, כבנו הרביעי של איכר עני בשם פרדריק סטקמן. עוד בהיותו תינוק עברה המשפחה להתגורר בבראונטון אשר במינסוטה. עד לכיתה י' למד בבית הספר שבעיר, ולאחר מכן עבר ללמוד בסיינט פול. מנעוריו השתלם בשפה הגרמנית, ולאחר לימודיו באוניברסיטה שלט בגרמנית כשפת אם. באוניברסיטה למד סטקמן גרמנית, בוטניקה ומדע המדינה, וכדי לממן את לימודיו עסק בכל מיני עבודות מזדמנות, ואף קיבל עזרה כספית מאחותו.
בשנת 1908 קיבל משרה של עוזר מחקר במחלקה חדשה, לחקר מחלות צמחים, שהוקמה שנה קודם לכן, בקמפוס סיינט-פול שבאוניברסיטת מינסוטה. הייתה זאת התחלתה של קריירה מדעית, שהניבה פירות כה רבים, ונמשכה כמעט 70 שנה. את עבודת המוסמך שלו כתב בנושא דפוסי נביטתם של נבגי פטריית פייחת הדגן.
לאקשמן קאדירגמר
לאקשמן קאדירגמר (1932 - 12 באוגוסט 2005) היה מדינאי מסרי לנקה שנרצח בעת כהונתו כשר החוץ.
קאדירגמר נולד בשנת 1932. משפטן בהכשרתו. הוא שירת כשר החוץ של סרי לנקה בשנים 1994–2001 ושוב משנת 2004.
אף על פי שהיה בן המיעוט הטמילי, התנגד למאבקם של הטמילים להקמת מדינה נפרדת. יצא באו"ם ובזירות אחרות בנאומים נגד הנמרים הטמילים, ארגון הטרור של הטמילים.
קאדירגמר נרצח ביריות בחצר ביתו בקולומבו ב-12 באוגוסט 2005, בעודו מכהן כשר החוץ. המשטרה עצרה 12 טמילים כחשודים ברצח, אך הנמרים הטמילים הכחישו את אחריותם לרצח.
יוסף נבו
יוסף נבו (אפריל 1919 - 11 באפריל 2001) היה ממפקדי צה"ל וראש עיריית הרצליה.
ביוגרפיה
יוסף נבו נולד בשם יוסף לוין בטנסי שארצות הברית, בן לבתיה לבית שווידלסון ולשמעון זאב לוין, לימים ראש המושבה הרצליה. בשנת 1922, בהיותו בן שלוש, עלה לארץ ישראל עם משפחתו ומשפחת אמו, והמשפחה התיישבה בתל אביב הקטנה. נבו סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הרצליה.
בשנת 1937 נמנה עם מייסדי קיבוץ מעוז חיים. היה חבר בארגון ההגנה, שבמסגרתו סיים את קורס המ"מים הראשון, ביבנאל, כחניך מצטיין. באוקטובר 1940 התנדב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה שם שירת תחילה כראש צוות נ"מ ואחר כך בחיל התותחנים. בסוף 1944 נשלח לאנגליה לקורס קצינים וחזר לארץ ביולי 1946. בוגר קורס הדיפלומטים הראשון של הסוכנות היהודית (1947). לאחר החלטת האו"ם על החלוקה בנובמבר 1947 חזר נבו לפעילות צבאית כסגן מפקד גדוד מוריה במלחמת העצמאות, ולאחר מכן שירת כקצין המבצעים וכסגן מפקד חטיבת עציוני בגזרת צפון ירושלים. במהלך תקופה זו הקים במשך 3 חודשים גדוד נ"ט.
בשנת 1949 הצטרף למשרד החוץ, ובשנים 1950–1954 שימש כסגן הקונסול בניו יורק ומשנת 1952 כקונסול כללי בקנדה.
לאחר מכן חזר לשרת בצה"ל. היה ממסיימי המחזור הראשון של המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ומילא תפקידים של: מפקד הגנה מרחבית בפיקוד המרכז, ראש מחלקת תכנון במטה הכללי (בשנים 1956–1959), ראש מטה פיקוד הדרום (1959–1961) ומפקד מחוז ירושלים (1961–1964). בעת מבצע קדש קיבל מינוי חירום כמפקד מרחב הדרום והשליט ממשל צבאי ברצועת עזה לאחר כיבושה. במאי 1965 פרש מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.
לאחר שחרורו מצה"ל סיים את לימודיו האקדמיים והיה ראש מטה ההסברה של המערך בבחירות בשנת 1965. לאחר הבחירות היה מנהל מרכז הסברה במשרד ראש הממשלה, כתב מאמרים וספרים על שלום וביטחון ושימש כפרשן הצבאי של הטלוויזיה הישראלית (1968–1970).
ראש עיריית הרצליה
בשנת 1965, עם סיום תפקידו כמפקד חטיבה 16 בירושלים ושחרורו מצה"ל, חזר יוסף נבו עם משפחתו להתגורר בבית שבנו בהרצליה. הואיל והיה פעיל במפא"י, פנתה אליו מפלגת העבודה, והציעה לו להתמודד על ראשות העיר כנציגה. באותה עת נוהלה הרצליה על ידי ועדה קרואה. לאחר שנבחר כמועמד בסניף הרצליה הוא הרכיב רשימת מועמדים שלא כללה אף אחד מן הקדנציה הקודמת. נבו התמודד בבחירות בנובמבר 1969 מול יצחק מודעי וזכה. מהישגיו הבולטים כראש העיר ניתן למנות:
נבו כיהן כראש עיריית הרצליה בשלוש קדנציות בשנים 1969–1983.
בשנים 1984–1990 שימש כיושב ראש האגודה למען החייל. נבו נמנה עם מייסדי המועצה לשלום ולביטחון.
עיריית הרצליה הנציחה את זכרו בקראה רחוב בעיר על שמו (הרחוב שעובר בין קניון "שבעת הכוכבים" ופארק הרצליה).
חיים אישיים
נבו הכיר את אשתו נעמי נבו, ממקימות שדולת הנשים בישראל, עת שהה בלונדון. השניים התחתנו בירושלים בתחילת מאי 1948. לזוג נולדו שני בנים - הראשון, יאיר, נולד ב-1952 בקנדה, והשני, גילעד, נולד ב-1955 בישראל.
מנחם ברוד
מנחם מנדל (מנדי) יצחק הלוי ברוד (נולד בח' בכסלו ה'תש"ך, 9 בדצמבר 1959) הוא דובר חסידות חב"ד בישראל, עורך שיחת השבוע ומחבר ספרים.
ביוגרפיה
ברוד נולד בברית המועצות, לישראל ופרלה ברוד. בהיותו בן חמש, בשנת ה'תשכ"ה (1965), עלתה משפחתו לישראל. למד בישיבות תומכי תמימים לוד וכפר חב"ד ובמגדל העמק. בסוף ה'תש"מ (1980) נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית 770 בניו יורק. בשנת ה'תשמ"ג (1983) התחתן עם מרים בת יצחק רודרמן, החל לעבוד בארגון צעירי אגודת חב"ד בישראל ומונה לעורך הפרסומים וההוצאה לאור. בשנת ה'תשמ"ו (1986) התמנה לדובר הארגון. בתחילת שנות ה-90 הפך לדובר חב"ד בישראל.
ברוד עורך את עלון פרשת השבוע של צעירי חב"ד "שיחת השבוע", ואחראי על מערך הפרסומים של צעירי חב"ד. היה העורך של השבועון התקשרות בין השנים ה'תשנ"ד - ה'תשע"ג. כתב וערך ספרים. בשנים ה'תשס"ז - ה'תשס"ח כתב טור קבוע בשבועון "כפר חב"ד" בשם "לא סוד בברוד". בשנת ה'תשס"ט (2009) הגיש ברדיו קול חי את תוכנית הרדיו "בקהל חסידים".
חיים אישיים
אחיו הרב אליעזר, הוא רב היישוב כרמי יוסף. גיסו הוא הסופר זלמן רודרמן.
דורינל מונטיאנו
דורינל יונל מונטיאנו (נולד ב-25 ביוני 1968) הוא כדורגלן עבר רומני, ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן קבוצת אוצלול גאלאץ.
מונטיאנו שיחק במהלך הקריירה ב-12 קבוצות שונות ברומניה, בלגיה וגרמניה, כקשר ורסטילי ששיחק במספר עמדות בחוליית הקישור, בין היתר כקשר מרכזי, אחורי ושמאלי. לזכותו שתי זכיות באליפות רומניה בשתי קבוצות שונות מהעיר בוקרשט, דינמו וסטיאווה. מונטאננו הוא שיאן ההופעות בנבחרת רומניה, בה שיחק במשך כ-16 שנים ובמדיה כבש 16 שערים ב-134 הופעות, ואותה ייצג בין היתר בשני טורנירי מונדיאל ובשתי אליפויות אירופה.
לקראת פרישתו עבר לתפקיד מאמן/שחקן, אותו נשא במספר קבוצות שונות ברומניה, לפני שפרש ועבר לקריירת אימון בלעדית. במהלך קריירת האימון הוביל את אוצלול גאלאץ לזכייה באליפות רומניה, והוביל בין היתר מספר קבוצות ברוסיה ובאזרבייג'ן.
קריירת משחק
מונטיאנו החל את דרכו בקבוצת הנוער של מטלול בושקה, בה עלה לשחק בשורות הקבוצה הבוגרת בעונת בליגת המשנה הרומנית. באות עונה ערך 13 הופעות ליגה במדי הקבוצה, ולאחר עונה אחת עבר לשחק ברשיצה, בה ערך חמש הופעות נוספות בליגת המשנה.
בעונת שיחק לראשונה בקריירה בליגה הרומנית הבכירה, כשעבר לשחק באולט סקורניסשטי. מונטאנו השתלב היטב בהרכב הפותח וכבש שני שערי ליגה ב-31 הופעות. זמן קצר לאחר פתיחת עונת, עבר מונטאנו לאינטר סיביו. בעונתו השנייה במדי הקבוצה זכה עמה בגביע הבלקנים, לאחר ניצחון בגמר על בודוצ'נוסט פודגוריצה, התואר הראשון בקריירת המשחק של מונטאנו.
לקראת עונת עבר למועדון הפאר דינמו בוקרשט, וכבר בעונת הבכורה שלו היה לחלק מהזכייה באליפות רומניה בעונה ללא הפסד ליגה. מונטיאנו תרם 12 שערי ליגה ב-33 הופעות לזכייתה של דינמו באליפות. מונטאנו המשיך לעונה נוספת במדי דינמו, שהפסידה את האליפות לסטיאווה בוקרשט, בעונה בה קבע שיא קריירה של 15 שערי ליגה ב-34 הופעות. במדיה של דינמו ערך מונטיאנו את הופעותיו הראשונות במסגרת האירופית, עם ארבע הופעות ושער בגביע אופ"א, וארבע הופעות במסגרת ליגת האלופות.
בתום שתי עונות בדינמו בוקרשט, ולקראת עונת, עזב מונטיאנו לראשונה את רומניה והצטרף לסרקל ברוז' מליגת העל הבלגית. במדיה של סרקל היה מונטיאנו לשחקן הרכב קבוע, ובשתי עונות בקבוצה כבש 12 שערי ליגה ב-65 הופעות.
לאחר שתי עונות בבלגיה, עבר מונטיאנו לפ.צ. קלן מהבונדסליגה, במדיה הפך מיידית לשחקן הרכב משמעותי. בעונתו השלישית בקבוצה סיימה קלן במקום ה-17 וירדה לבונדסליגה השנייה. מונטיאנו ביקש לסיים את דרכו בקבוצה בעקבות הירידה, אך על אף הצעות מאנגליה ומספרד, קלן הודיעה כי הוא אינו למכירה ומונטיאנו נותר לשחק בקבוצה עונה נוספת. על אף שתרם שבעה שערי ליגה ב-32 הופעות, קלן לא הצליחה להתמודד על העלייה, סיימה עשירית בלבד בליגת המשנה, ובתום ארבע שנים שוחרר מהמועדון. בסך הכול כבש מונטיאנו 18 שערים ב-129 הופעות ליגה במדי קלן. מונטיאנו נשאר בגרמניה והצטרף לוולפסבורג מהבונדסליגה לקראת עונת. במדיה של וולפסבורג ערך 91 הופעות ליגה וכבש 11 שערים בארבע וחצי עונות.
בחלון ההעברות של עונת, ולאחר עשר וחצי עונות, חזר מונטיאנו לרומניה והצטרף לסטיאווה בוקרשט. עונה אחר כך סייע לה לזכות באליפות רומניה, האליפות השנייה של מונטאנו בן ה-37 בקריירה, עם 28 הופעות ליגה ושער אחד. גם במסגרת גביע אופ"א היה מונטיאנו לשחקן הרכב חשוב, ושותף ב-11 מתוך 12 משחקיה של הקבוצה במפעל באותה העונה. אלא שבסיום העונה שוחרר מהמועדון, בין היתר עקב עימות עם מנכ"ל הקבוצה.
נבחרת רומניה
הקריירה הבינלאומית של מונטיאנו נפרשה על פני כ-16 שנים, שבמהלכן היה למלך ההופעות במדי הנבחרת בכל הזמנים. את הופעת הבכורה במדי נבחרת רומניה ערך תחת המאמן מירצ'ה רדולסקו ב-23 במאי 1991, בהפסד החוץ 1-0 ל במשחק ידידות. לאחר מכן לקח חלק בשלושה משחקים במסגרת מוקדמות יורו 1992, ואת שערי הבכורה שלו כבש בצמד משחקי הידידות מול בחוץ בדצמבר של אותה השנה.
מונטיאנו היה לחלק מרכזי בנבחרת כבר בגיל צעיר, ושותף בכל עשרת המפגשים של רומניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994, בהם סיימה במקום הראשון בבית והעפילה לטורניר הגמר. מונטיאנו זומן על ידי המאמן אנגל יורדנסקו לסגל רומניה למונדיאל 1994 בארצות הברית, בו נחשבה רומניה לאחת מהפתעות הטורניר. מונטיאנו פתח ושיחק לאורך כל משחקיה של רומניה בשלב הבתים, ובהם הניצחון 3-1 על, התבוסה 4-1 ל והניצחון 1-0 על המארחת , שהבטיח לרומניה את המקום הראשון בבית. בשמינית הגמר הדיחה רומניה, עם מונטיאנו בהרכב, את החזקה עם ניצחון 3-2, והודחה ברבע הגמר בהפסד בדו-קרב בעיטות עונשין מול. מונטאנו פתח בהרכב אך הוחלף בדקה ה-84.
גם במסגרת מוקדמות יורו 1996 היה למונטיאנו תפקיד מרכזי. הוא שותף בתשעה מתוך עשרת מפגשיה של רומניה בטורניר המוקדמות, וכבש פעמיים - כולל שער ניצחון במשחק הבית מול, שהסתיים בניצחונה של רומניה 2-1. רומניה העפילה ליורו 1996 מהמקום הראשון בטבלת הבית. מונטאנו זומן לסגל על ידי יורדנסקו, אך רומניה התקשתה לשחזר את ההישג מהמונדיאל וסיימה אחרונה בבית, ללא נקודות. מונטיאנו פתח ושיחק לאורך שני משחקיה הראשונים של רומניה בטורניר, שהסתיימו בהפסדי 1-0 ל ול. במשחק השלישי, הפסד 2-1 ך, עלה מונטיאנו מהספסל בדקה ה-66.
עדיין תחת יורדנסקו, רשמה רומניה עם מונטיאנו העפלה שלישית ברציפות לטורניר גדול, לאחר שצלחה בקלות את משחקי מוקדמות מונדיאל 1998. מונטיאנו שותף בשמונה משחקים מתוך עשרת משחקיה של רומניה, וכבש שלושה שערים - כולם בניצחון החוץ 8-1 על. הוא זומן על ידי יורדנסקו למונדיאל 1998, ופתח ושיחק לאורך כל משחקיה של רומניה בטורניר, כקשר שמאלי. רומניה צלחה את שלב הבתים במקום הראשון, לאחר ניצחונות 1-0 על קולומביה ו-2-1 על, ובשוויון 1-1 מול. רומניה נעצרה בשמינית הגמר עם הפסד 1-0 ל.
גם בעידן שאחרי יורדנסקו, נותר מונטיאנו אחד משחקניה הבולטים והיציבים של הנבחרת הרומנית. הוא היה שותף לתשעה מתוך עשרת משחקיה של רומניה במוקדמות יורו 2000, אותם סיימה ראשונה בבית, וכבש שלושה שערים, כולל שער החוץ בניצחון 1-0 על, אותה הקדימה רומניה בנקודה אחת בלבד בסיום טורניר המוקדמות. מונטיאנו זומן על ידי אמריך יניי לסגל רומניה ליורו 2000, ולאחר הכישלון ביורו הקודם, הפעם הצליחה רומניה לעבור את שלב הבתים. מונטאנו עלה בהרכב רומניה בשוויון 1-1 מול ובהפסד 1-0 לפורטוגל. במשחק השלישי פגשה רומניה את אנגליה. בדקה ה-48, במצב של 2-1 לאנגלים, השתלט מונטיאנו על הרחקה לא טובה של השוער האנגלי נייג'ל מרטין, עצר את הכדור על החזה ומכ-16 מטרים בעט ברגל שמאל לרשת, כדי לקבוע 2-2. רומניה הצליחה להפוך את התוצאה לניצחון 3-2 בסיום, ועלתה לשלב הבא על חשבון אנגליה. מונטיאנו פתח ושיחק תשעים דקות בהפסד 2-0 ל, שסיים את דרכם של הרומנים ברבע הגמר.
מונטיאנו היה שותף מלא לקמפיינים הכושלים של מוקדמות מונדיאל 2002 ומוקדמות יורו 2004. הוא הספיק לערוך הופעה בודדת במוקדמות יורו 2008, טורניר מוקדמות היורו החמישי בקריירה שלו, וארבעה ימים אחר כך, ב-12 בספטמבר 2007, ערך את הופעתו האחרונה במדי רומניה, בהפסד החוץ 3-1 לגרמניה במשחק ידידות. בסך הכול ערך 134 הופעות במדי רומניה, בהן כבש 16 שערים.
קריירה כמאמן-שחקן
לקראת עונת, קיבל מונטיאנו את תפקיד מאמן קבוצת צ'.פ.ר. קלוז', אליה הצטרף על תקן מאמן-שחקן. כבר באותו הקיץ הוביל מונטיאנו את קבוצתו לגמר גביע האינטרטוטו, תוך שהיא מדיחה בין היתר את אתלטיק בילבאו, סנט אטיין וז'לגיריס וילנה לפני שנוצחה בגמר כפול על ידי לאנס. בהמשך העונה הוביל מונטיאנו את קלוז' למקום החמישי בטבלה, שיפור של שישה מקומות מהעונה החולפת. לצד תפקיד מאמן הקבוצה, הוסיף מונטיאנו 21 הופעות ליגה כשחקן הקבוצה באותה העונה.
ב-2 באוקטובר 2006, על אף פתיחת עונה מוצלחת שכללה שישה ניצחונות ושני הפסדים בלבד בעשרת משחקי הליגה הראשונים, הודיע מונטיאנו על התפטרותו מהתפקיד, וזאת בשל התערבות בהחלטות מקצועיות וחוסר תמיכה מצד הנהלת הקבוצה. מונטאנו החזיק בהצעה מקבוצת התחתית ארגש פיטשטי, ועל אף מצבה העגום בתחתית, קיבל את התפקיד שלושה ימים לאחר התפטרותו. מונטיאנו בן ה-38 ערך רק שלוש הופעות ליגה במדי ארג'ש, וגם כמאמן לא הצליח לשפר את מצבה בטבלה. משאבדו סיכויי ההישארות של המועדון, פוטר מונטיאנו מתפקידו לאחר כחצי שנה בלבד. לקראת עונת התמנה מונטאנו לתפקיד שחקן-מאמן בקבוצת וסלוי מהליגה הבכירה. מונטיאנו לא סיים את העונה עם הקבוצה, ושוחרר מתפקידו באפריל, כחודשיים לפני תום העונה. במדיה של וסלוי ערך את הופעותיו האחרונות כשחקן פעיל, עם 16 הופעות בסך הכול, לפני שפרש ממשחק בגיל ארבעים.
קריירת אימון
זמן קצר לאחר פתיחת עונת, התמנה מונטיאנו לתפקיד מאמן אוניברסיטטה קלוז' מליגת המשנה. חודשיים לאחר מכן, ולאחר שאימן את הקבוצה בשבעה משחקי ליגה בלבד, התפטר מונטאנו מתפקידו על מנת לרשת את מאמן סטיאווה בוקרשט המתפטר, מריוס לקטוש. המינוי היוקרתי החזיק מעמד כחודש וחצי בלבד, במהלכם אימן מונטיאנו בחמישה משחקים בלבד (ניצחון וארבע תוצאות תיקו), בטרם פוטר מתפקידו על ידי נשיא המועדון ג'יג'י בקאלי, שהשיב את לקטוש לתפקיד המאמן. לקראת סיום העונה שב לאוניברסיטה קלוז', אותה אימן במשך החודשיים האחרונים של העונה, וסייע לה להישאר בליגת המשנה בפער שתיים בלבד מהקו האדום.
לקראת עונת התמנה מונטיאנו לתפקיד מאמן אוצלול גאלאץ מהליגה הבכירה. הקבוצה הפגינה שיפור תחת מונטאנו וסיימה את העונה במקום השמיני, שלוש נקודות בלבד מהמקום המוביל למפעלים האירופים. בעונת הפגינה קבוצתו של מונטיאנו יכולת יציבה לאורך כל העונה. היא טיפסה למקום הראשון בשלב מוקדם של העונה, ושמרה עליו עד לסיומה כדי לזכות באליפות היסטורית, מפתיעה וראשונה בתולדותיה. את מרב השבחים על ההישג קיבל מונטיאנו, שנחשב היה לאחד הגורמים הבולטים בזכייה המפתיעה. מונטיאנו וגאלאץ זכו גם בתואר הסופר קאפ הרומני בפתיחת העונה הבאה, עם ניצחון 1-0 על סטיאווה בוקרשט. בנוסף, זכתה גאלאץ להשתתף בשלב הבתים של עונת 2011/2012 בליגת האלופות, אך סיימה אחרונה בבית וללא נקודות. בליגה הסתפקה הקבוצה במקום השישי, ונותרה מחוץ למקומות המובילים לליגה האירופית. מונטאנו פתח עונה רביעית בקבוצה עם ניצחון ליגה, אך לאחריו הגיעו חמישה משחקים רצופים ללא ניצחון, שבעקבותיהם התפטר מונטאנו מתפקידו.
ב-15 בנובמבר 2012, כשלושה חודשים לאחר שהתפטר מגאלאץ, התמנה מונטיאנו לתפקיד מאמן דינמו בוקרשט, אלא שלאחר חודש וחצי הגיש את התפטרותו עקב רצונו להגשים חלום ולאמן מחוץ לרומניה. יום אחד בלבד אחר כך התמנה לתפקיד מאמן מורדוביה סראנסק מליגת העל הרוסית. הוא אימן את הקבוצה במשך חצי עונה, אך כשל בניסיון להשאירה בליגה הבכירה. לקראת עונת התמנה לתפקיד מאמן קובאן קרסנודאר מהליגה הרוסית הבכירה, אך פוטר כעבור ארבעה חודשים כאשר קבוצתו התקשתה להיצמד לצמרת.
מונטיאנו, שסיים את העונה החולפת ללא קבוצה מאז פוטר מקובאן, התמנה לקראת עונת לתפקיד מאמן גבאלה מליגת העל האזרית, אך שוב לא סיים את העונה במועדון ופוטר לאחר כחצי שנה, כשקבוצתו במקום השישי ועם ארבעה ניצחונות בלבד ב-16 משחקים.
בשלהי העונה הצטרף מונטיאנו לשקולאר רשיצה, בה שיחק בשלבי הקריירה המוקדמים שלו, בתפקיד המנהל הטכני של הקבוצה מהליגה השלישית.
אורנוזאורוס
אורנוזאורוס (שם מדעי: Ouranosaurus) הוא סוג דינוזאור צמחוני הקרוב למשפחת ההדרוזאוריים שמאובניו התגלו סמוך לאגדז שבניז'ר, בקצה הסהרה. נמצאו שני מאובנים של יצור זה. הוא תואר ב-1976 ומשמעות שמו היא: "לטאה אמיצה" או "לטאת שמיים", על שם הגיבור היווני אורנוס. הסוג כלל מין יחיד - Ouranosaurus nigeriensis.
מאפיינים
אורכו של דינוזאור זה היה 7–8.3 מטר ומשקלו היה כ-4 טון מטרי. היו לו לסתות דמויות ברווז והיה לו מפרש גבי ענק שנמתח עד לזנבו, כמו של הספינוזאורוס שחי באותו אזור ויכל להגיע לאורך 63 ס"מ בזיז הראשי. דעות נוספות מעריכות שהזיזים שימשו ליצירת דבשת כמו של גמל או ביזון וכך לאגור שומן ולעזור לדינוזאור בנדודיו במדבר.
הוא חי בסמוך לנהרות שהיו בגדת הסהרה הקדומה ובהם חיו יצורים נוספים כמו הזאורופודים כמו הניז'רזאורוס, אורניתופודים כמו לורדוזאורוס (Lurdusaurus) וElrhazosaurus, תרופודים כמו הסוקומימוס ודמויי-תנינים כמו האנטוסוכוס, הארריפסוכוס, ה-Stolokrosuchus והסרקוסוכוס הענק שוודאי ניזון ממנו. בנהרות שחו דגים, כרישים וזוחלים מים כמו צבים. בשמים עפו פטרוזאורים שונים.
בית החולים הגרמני (ירושלים)
בית החולים הגרמני של האחיות הדיאקוניסיות (בגרמנית: Das deutsche Diakonissen-Krankenhaus) היה מוסד רפואי שפעל בירושלים בעיר העתיקה החל מאמצע המאה ה-19, ולאחר מכן במבנה בפינת הרחובות הנביאים ורחוב שטראוס בירושלים ב-1894. כיום משמש המבנה כאגף של בית החולים "ביקור חולים". בימי המדינה הראשונים נקרא "בית חולים זיו" ואירח בית חולים צבאי וכמה ממחלקות בית החולים הדסה.
רקע
בית החולים של מסדר האחיות הדיאקוניסות, החל את פעילותו, בדומה לבתי חולים אחרים בירושלים, בתוך חומות העיר העתיקה.
בשנת 1851 ייסד המסדר הגרמני של האחיות הדיאקוניסות בית חולים בתוך העיר העתיקה בתוך מבנה קיים ששכן מול מצודת מגדל דוד וששימש לפני כן כביתו של הקונסול הבריטי ויליאם טנר יאנג (כיום משמש הבית כאכסניה המרוניטית ברחוב מנזר המרוניטים). בית החולים שימש גם כבית הארחה לתיירים- צליינים פרוסיים חסרי אמצעים, שיכלו ללון במקום ולקבל ארוחות למשך 14 יום. ארבע נזירות מהמסדר הקדישו את זמנן לטיפול ביתומים ולצרכיהם של החולים. במבנה פעל גם בית ספר מיסיונרי לבנות. למרות הצפיפות הרבה טיפל בית החולים בכ-650 חולים בשנה.
תנאי המחיה בעיר העתיקה הלכו והתדרדרו עם הגידול באוכלוסייה, ובית החולים לא עמד בדרישות קהל מבקריו. בשנת 1891 הגיש המסדר בקשה לשליט הטורקי להקמת מבנה מחוץ לחומות העיר.
בבקשה נרשם: "המיקום והמצב של בית החולים הנוכחי של הדיאקוניסות דורשים שינוי באופן דחוף ביותר" על מנת לממן את הקמת בית החולים מכר המסדר את המבנה שבבעלותו לפטריארכיה המרונית ורכש מגרש בשטח שמונה וחצי דונם במרכז רחוב הנביאים.
תכנון ובניה
את בניין בית החולים החדש תכננו אדריכלים גרמניים - ארנסט שוורצקופף והיינריך תייזינג, ועל הבניה הופקדו האדריכלים תיאודור זנדל וקונרד שיק שתכננו בנינים נוספים בירושלים, ביניהם מבנה בית החולים שערי צדק הישן ברחוב יפו (כיום בית רשות השידור), בית הספר למל ועוד.
תיאור המבנה
המבנה ישב על קצה המגרש בפינת הרחובות שטראוס והנביאים. אורכו הכולל 45 מטר, רוחבו 15 מטר וגובהו 12 מטר. במקום המפגש של שני אגפי הבניין נמצאת הכניסה הראשית למבנה. חזיתות בית החולים נבנו מאבן בסיתות עדין, ותשומת לב ניתנה לעיטור המבנה בעמודים, כותרות וסורגים דקורטיביים. חזית הכניסה הראשית תוכננה כבניין ציבורי גרמני טיפוסי, מעל הקפלה מעל חלון מעוגל נבנה מגדל פעמונים קטן וגגו עוצב כפירמידה מנחושת הנחה על ארבעה עמודים מעוגלים. באגף הכניסה נבנתה ארקדה שבה הקשתות נתמכות על ידי עמודים בעלי כותרות מרובעות מסוגננות במוטיב גאומטרי - צמחי, המאפיין את העמודים הרבים המעטרים את הבניין. בקצה העליון של הארקדה נבנתה מרפסת עם מעקה העשוי מעשה שבכה מאבן. בקשת המרכזית חקוקה יונת השלום הנושאת בפיה ענף עץ זית - סמל מסדר האחיות הדיאקוניסות. בכניסה המשנית לבניין מרחוב שטראוס, ובמשקוף פתח הכניסה המקושת נחקקה דמות יונת השלום והשנה בה הונחה אבן הפינה לבית החולים (1892), ומשני הצדדים נחקק הפסוק מספר שמות: "כִּי אֲנִי יְהוָה, רֹפְאֶךָ" (שמות טו', כו').
מהכניסה הראשית מוביל מסדרון ארוך ובצדדיו שורת חדרים. לבית החולים מרתף שחלקו העליון נמצא מעל פני הקרקע, ומשמש בעיקר לצורכי אחסון ותחזוקה, ומעליו שתי קומות, בקומה הראשונה היו חדרים לאשפוז החולים, ובקומה העליונה חדרים למנהלה, קפלה וחדר אוכל. בחצר המבנה הוקמו מספר מבני עזר ששימשו כחדרי בידוד ומרפאות חוץ. כן נבנתה אורווה ובסמוך מחסנים. מתחם בית החולים הוקף גדר אבן גבוהה ובה פתחים עם שערי ברזל. בקווים וסגנון מזכיר מבנה בית החולים מבנים גרמניים אחרים שנבנו בסוף המאה ה-19 בירושלים, ובעיקר את מבנה בית היתומים שנלר.
מבנה נוסף ששימש את מנהלת בית החולים שכן ברחוב הנביאים ממזרח לבניין הראשי בסמוך לאכסניית בנימין, מבנה זה נהרס עם השנים וכל שנותר ממנו כיום הוא השער ועליו אבן ראשה עם חריטה של סמל המסדר. לא נותר כל מידע על המבנה כגון תוכניתו ותכלית שימושו, כמו כן לא ידוע מתי ומדוע נהרס המבנה האמור.
קרן שלמה
קרן שלמה (נולדה ב-14 בינואר 1988, בתל אביב) היא טניסאית ישראלית, המדורגת כיום (פברואר 2017) במקום ה-877 בדירוג ה-WTA, ובמקום הרביעי מבין הישראליות. בשיאה דורגה במקום 359 בעולם.
בית החולים הגרמני (ירושלים)
תיאור המבנה
בית החולים הגרמני הצטרף עם סיום בנייתו למספר בתי חולים שפעלו כבר ברחוב הנביאים, ונתנו לו את כינויו באותה תקופה - רחוב בתי החולים.
פעילות בית החולים הגרמני
עם הקמתו קיבל בית החולים את חסותה של הקונסוליה הגרמנית ששאפה לקחת תחת חסותה מפעלים גרמניים בירושלים, על מנת להאדיר ולקדם אינטרסים גרמניים בכלל.
קרן שלמה
קריירה מקצועית
שלמה החלה את דרכה בטניס בגיל 10. מאזן המשחקים שלה בסבב הבוגרות עומד נכון ל-16 במאי 2011 על 125 ניצחונות ו-125 הפסדים ביחידות ו-85 ניצחונות ו-105 הפסדים בזוגות.
בית החולים הגרמני (ירושלים)
פעילות בית החולים הגרמני
פעילותן של אחיות המסדר הייתה ידועה ביעילותה, ועליה פיקחה האחות הראשית שרלוטה פילץ, שניהלה את מוסדות המנזר, ובזכות פעילותה נודע כל אזור מרכז העיר ובו בית היתומות טליתא קומי בשם "שרלוטה".
קרן שלמה
קריירה מקצועית
ההופעה הראשונה של שלמה בגביע הפדרציה הייתה בפברואר 2010, אז היא הפסידה לדיה אבטימובה הבולגריה במסגרת משחקי הבית האירופאי-אפריקני מספר 1. המאזן של שלמה בגביע הפדרציה עומד על ארבעה הפסדים (שניים במשחקי יחידות ושניים במשחקי זוגות).
בית החולים הגרמני (ירושלים)
פעילות בית החולים הגרמני
בבית החולים החדש טופלו חולים רבים, ולמעשה טופלו בו כל יום יותר חולים מאשר בשנה אחת בזמן פעילותו של בית החולים בעיר העתיקה. עם התבססות פעולת בית החולים הוא נודע בשמו הערבי "מוסתאשפה מג'ידה", על שם המטבע הטורקי בן 25 הגרוש, דמי הטיפול שנגבו מכל מטופל.
פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה נקודת מפנה בחיי העיר ירושלים ומוסדות שונים בה, ועם כיבוש העיר על ידי הצבא הבריטי בשנת 1918 הופסקה פעילות בית החולים.
במהלך שנת 1936 פנה מנהיג המפלגה הנאצית בארץ ישראל במכתב אל מוסדות המפלגה הנאצית בגרמניה תוך תיאור המצב הקיים, ושאלה אם ניתנת רשות לבניית בית חולים חדש מחוץ לאזור היהודי של ירושלים, והאם ניתן למכור את המבנה ליהודים, הקונים הפוטנציאליים היחידים.
הדסה זיו
מלחמת העצמאות והקרבות בתוך השטח העירוני בירושלים הביאו מציאות חדשה, ובה גם ניתוק הר הצופים מהעיר המערבית, ושיתוק פעילות בית החולים הדסה הר הצופים. בית החולים פונה וננטש, ומחלקותיו פוזרו במבנים שונים באזור מרכז ירושלים, עד לשנת 1961 בה נבנה המרכז הרפואי בעין כרם. מנהל בית החולים בתקופת המלחמה היה שאול זימן.
חלק ממחלקות בית החולים הדסה הועברו למבנה בית החולים הגרמני, וניתן לו השם "בית החולים הדסה זיו" על שם מקימו הרופא דוקטור רודי ורט זיו. באחד האגפים פעל בית חולים צבאי זמני ("בית חולים 11"). עם המעבר וכינוס מחלקות בית החולים הדסה למרכז הרפואי בעין כרם, הועבר רוב המבנה לשימוש בית החולים ביקור חולים הנמצא מעברו השני של רחוב שטראוס.
בית החולים כיום
כיום משמש הבניין את אגף הנשים והיולדות ואת מחלקת הילודים והפגים של בית החולים "ביקור חולים". עד היום נמצאת במקום יחידת נפרולוגיה ודיאליזה של בית החולים הדסה. בעקבות השינויים בהסדרי התחבורה בירושלים, הפכה הגישה לבית החולים לבעייתית. זאת לאחר שרחוב יפו הפך לנתיב עבור הרכבת הקלה בלבד ותנועת כלי הרכב ממרכז העיר הופנתה לרחוב הנביאים, שהפך לעורק תחבורה ראשי.
טטוון
טטוון (בבולגרית: Тетевен) היא עיירה בצפון מרכז בולגריה, השלישית בגודלה מבחינת כמות אוכלוסין במחוז לובץ' ושוכנת 44 קילומטרים מבירת המחוז לובץ' ו-82 קילומטרים מסופיה. טטוון ממוקמת על גדות הנהר ויט במורדות הרי הבלקן.
היסטוריה
ראשית התיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכת למאה ה-3 לפנה"ס עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש האזור על ידי צבא הרפובליקה הרומית ובמהלך המאה ה-4 עבר לחזקת האימפריה הרומית המזרחית שהפכה בהמשך לאימפריה הביזנטית. במאה ה-6 היגרו למקום שבטים בולגארים וסלאבים שיצרו בהמשך את האימפריה הבולגרית הראשונה. בחפירות ארכאולוגיות נמצאו באזור היישוב המודרני שרידי התיישבות מתקופת האימפריה הבולגרית השנייה. במהלך המאה ה-14 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית והפך חלק מפלך רומליה של העות'מאנים. היישוב מוזכר בשמו המודרני בתעודות עות'מאניות מ-1421, שנה הנחשבת לשנת יסוד העיירה. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), ב-1 בנובמבר 1877 נכבשה טטוון על ידי צבא האימפריה הרוסית ושוחררה מעול העות'מאנים. תאריך זה הוא יום חג רשמי בעיירה. בתום המלחמה הפכה טטוון חלק מנסיכות בולגריה.
כלכלה
עיקר התוצר המקומי הגולמי מגיע מענף התיירות. בתחילת המאה ה-21 ממצבת עצמה טטוון כיעד השקעה בתחום המקרקעין, בעיקר לרכישת דירות נופש. באזור העיירה קיימים מפעלים ליצור רהיטים ומנועים חשמליים. התחבורה הציבורית לעיירה וממנה נעשית באמצעות אוטובוסים ומוניות.
תרבות ותיירות
בעיירה קיימת ספרייה ובה ארכיון היסטורי וכן מוזיאון המציג ממצאים היסטוריים וארכאולוגיים מתולדות האזור. בסמיכות לטטוון ממוקם מנזר גלוז'ן ומספר מערות התבודדות מימי הביניים המהווים יעד תיירותי. מדי קיץ מתקיימת בעיירה תחרות שחמט גדולה, אחד מאירועי השחמט העיקריים בבולגריה.
לפטוקלידוס
לפטוקלידוס (שם מדעי: Leptocleidus; מילולית: "עצם בריח דקה") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת הפלזיוזאורים. מסוג זה נמצאו 3 מינים שאחד התגלה באנגליה, שני באוסטרליה המערבית ושלישי בכף התקווה הטובה שבדרום אפריקה.
מאפיינים
עקב ממדיו הקטנים ייתכן שהוא חי בלגונות הקרובות לחוף או אף במים מתוקים או מים מליחים שהתאפיינו בפחות טורפים ימיים. הוא היה צייד של דגים ושל יצורי מים נוספים.
בתרבות
יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
הוקר הקטור
עיצוב ופיתוח
ההוקר הקטור דמה למטוסי גרסאות אחרות שפותחו מההוקר הארט, כאשר גוף המטוס, הזנב וכן הנסע נלקחו מההוקר היינד. מנוע הנאפייר דאגר סימן III היה גדול מכדי להתאים לחרטום המחודד בו נעשה שימוש בגרסאות קודמות של הסדרה, ולכן קיבל החרטום צורה מעוגלת יותר. על מנת לפצות על המשקל העודף של המנוע, בוטלה נטיית הכנף העליונה לאחור וכנפי ההקטור חפפו אחת לשנייה. על אף שינויים אלה, היו שלבי הפיתוח והייצור מהירים. העיצוב ובניית אב הטיפוס בוצעו בהוקר איירקראפט, אך תהליך הייצור עצמו נעשה על ידי חברת וסטלנד איירקראפט מיואוויל (Yeovil), סאמרסט ואב הטיפוס ערך את טיסת הבכורה ב-14 בפברואר 1936 בידי טייס הניסוי ג'ורג' בולמן (George Bulman). מלבד אב הטיפוס נבנו על ידי וסטלנד עוד 178 מטוסים, ו-13 מתוכם סופקו לאירלנד בשנים 1942-1941.
היסטוריה מבצעית
טייסות כנף מס' 50 של חיל האוויר המלכותי היו הראשונות להצטייד בהקטור ב-1937, ובסך הכל שירת המטוס בשבע טייסות לשיתוף פעולה קרקעי. ההקטור הוחלף בהדרגה בווסטלנד לייסנדר החל מ-1938, אז הועברו המטוסים לחמש טייסות העזר של חיל האוויר המלכותי, במסגרתן שירתו עד יוני 1940.
טייסת העזר מס' 613 החליפה את מטוסי ההוקר היינד שלה בהקטור בנובמבר 1939 והייתה בתהליכי הצטיידות בווסטלנד לייסנדר החל מאפריל 1940. בזמן המערכה על צרפת, במאי 1940, קיבלה הטייסת הוראה לסייע לחיל המצב הבריטי הנצור בקאלה. ב-26 במאי, תקפו שישה מטוסי הקטור ומטוסי לייסנדר נוספים של הטייסת כמפציצי צלילה עמדות גרמניות ליד העיר, והייתה זו הפעם האחרונה בה השתמש חיל האוויר המלכותי במטוסים דו-כנפיים כמפציצים. למחרת עשו מטוסי הטייסת ניסיון להצניח אספקה בקאלה, לא מודעים לעובדה שחיל המצב כבר נכנע. בפעולות אלה אבדו שני מטוסי הקטור, וביוני כבר הוחלפו כל מטוסי הטייסת מסוג זה במטוסי לייסנדר. חיל האוויר המלכותי העביר את מטוסי ההקטור שברשותו לתפקיד גוררי מטרות ודאוני אימון, והם שירתו בתפקידים אלה עד 1943, כאשר מטוסים מודרניים יותר תפסו את מקומם.
מספר מטוסי הקטור במצב מכני ירוד הועברו לידי חיל האוויר האירי לאחר הפינוי מדנקרק. הצבא האירי לא היה מוכן כלל למקרה של פלישה גרמנית, והיה לבריטים אינטרס לסייע בהגנתו של האי, אך מכיוון שהקרב על בריטניה החל באותה תקופה, לא היה מטוסים טובים יותר מלבד ההקטור שמשרד האווירייה יכול היה לוותר עליו לטובת האירים. ההקטור היה מאוד לא פופולרי בקרב צוותי הקרקע האירים בשל המבנה המסובך של המנוע, עם 24 צילינדרים, 24 מצתים ו-48 שסתומים אשר דרשו תחזוקה מתמדת.
שירות
ההוקר הקטור שירת המדינות הבאות:
הארי בורוכוב
הארי בורוכוב (באנגלית: Harry Borochow; 15 ביוני 1898 – 20 באוקטובר 1993) היה שחמטאי, השתתף בתחרויות שחמט מ-1917 עד 1958, היה אלוף קליפורניה בשנים 1930–1938, יו"ר אגודת קליפורניה לשחמט ב-1960 ואחיו הצעיר של דב בר בורוכוב.
ביוגרפיה
בורוכוב נולד בפולטבה והיגר בשנת 1903 לניו יורק.
ב-1918 היה קפטן הקבוצה של סיטי קולג' שניצחה את האוניברסיטאות פנסילבניה וקורנל, שהסתיים בתוצאה של חמישה ניצחונות ושלושה תיקו. קבוצות פן וקורנל הצטרפו אל קבוצת סיטי קולג' וניצחו את רביעיית האוניברסיטאות קולומביה, הרווארד, ייל ופרינסטון בתוצאה 9–4.
בורוכוב עבר ללוס אנג'לס בקליפורניה, ובשנים 1919–1921 זכה שלוש פעמים במקום השני באליפות לוס אנג'לס. ב-27 ביוני 1921 השתתף במשחק סימולטני שערך שמואל רשבסקי, שהיה בן תשע, ובורוכוב סיים בתיקו. ב-4 ביולי 1921 שיחק רשבסקי כשעיניו מכוסות שני משחקים נגד בורוכוב, וניצח בשניהם.
באוגוסט 1932 בכנס שחמט במלון מרילנד בפסדינה ניצח בורוכוב את רשבסקי. התוצאה שהשיג בורוכוב בכנס הייתה ½5–½5, במשחקיו מול יצחק קשדן וארתור דייק סיים בורוכוב בתיקו.
ממשחקיו
ארבעה ניצחונות של בורוכוב בתחרות אחת, מול שלושה מענקי השחמט במאה העשרים ומול רב-אמן ממקסיקו.
1. משחק של בורוכוב בלבן נגד רשבסקי בשחור ששוחק בפסדינה, סיבוב שלישי ב-17 באוגוסט 1932. פתיחה וינאית. ניצחון לבורוכוב.
2. משחק של ריינפלד בלבן נגד בורוכוב בשחור ששוחק בפסדינה, סיבוב שישי ב-21 באוגוסט 1932.
3. משחק של בורוכוב בלבן נגד פיין בשחור ששוחק בפסדינה, סיבוב תשיעי ב-25 באוגוסט 1932. הגנת אלכין. בורוכוב ניצח אחרי 11 מהלכים.
חיים אישיים
בורוכוב היה סוכן ביטוח. הותיר שתי בנות.
יחסי יוון–קוריאה הצפונית
יחסי יוון–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין יוון לקוריאה הצפונית.
רקע כללי
במהלך מלחמת קוריאה לחמו כוחות יווניים כחלק מכוחות האו"ם, לצד צבא קוריאה הדרומית, נגד צבא קוריאה הצפונית.
יוון כוננה יחסים דיפלומטיים עם צפון קוריאה בשנת 2001, לאחר שחתמה באתונה על אמנה ב-8 במרץ 2001. הרפובליקה ההלנית מיוצגת ברפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה על ידי שגרירותה בסיאול, ואילו שגריר צפון קוריאה ברומא מוסמך גם ליוון. שתי המדינות מקיימות קשר פוליטי מוגבל, ברמה הרשמית.
יוון תומכת בתוקף בקידום הליך של פירוק מהנשק הגרעיני בצפון קוריאה, במסגרת האו"ם, באמצעות דיאלוג והסדר שלום של הסוגיות העומדות באזור.
קיימת פעילות מינימלית בתחום היחסים הכלכליים הדו-צדדיים, עקב הסנקציות הבינלאומיות הקיימות נגד הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה.
עם זאת, במטרה לטפל במאבק במחסור המזון העומד בפני העם הצפון קוריאני, כמו גם הליקויים הקשים בחינוך, יוון הציעה סיוע בפיתוח לרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה בצורה של מלגות. בכל הנוגע לענייני דת, המטרופוליטן האורתודוקסי של קוריאה, שנוסד על ידי הפטריארכיה האקומנית בשנת 2004, מקיים קהילה אחת מאורגנת בפיונגיאנג.
סטיב ארקל
סטיבן קווינסי ארקל (באנגלית: Steven Quincy Urkel, מגולם על ידי ג'ליל וייט) הוא דמות בדיונית בסיטקום "אריזה משפחתית". ארקל הוא דמות של חנון שלומיאל מוגזם, המרכיב משקפיים בעלי עדשות עבות, מכנסיים המוחזקים באמצעות כתפיות (שלייקעס) וקול גבוה עם צחוק המלווה בנחירות. לארקל אינטליגנציה גבוהה, אך הוא מועד לתאונות וחריג חברתית. אוהב ריקודי פולקה ויודל. הוא היה אמור להיות דמות חד-פעמית בתוכנית, אבל בזכות נתוני מדרוג גבוהים, הוא הפך לדמות הראשית של הסדרה החל מעונתה השנייה.
בסדרה, סטיב מאוהב בלורה וינסלו. סטיב ממציא המצאות שונות, ביניהן מכונה שהופכת אותו מחנון ל"קול" מגניב ופופולרי. האלטר אגו ה"קול" שלו היא סטפן, בו לורה וינסלו מתאהבת. בין סטיב לחברי משפחת וינסלו יש יחסי אהבה-שנאה מורכבים.
במספר מן הפרקים מוזכרים הוריו הביולוגיים של סטיב, ונרמז כי הוא עבר התעללות מילולית. אביו, מנתח מוח, עבר לרוסיה וסטיב הורשה לגור עם משפחת וינסלו.
בתרבות
הדמות עצמה זכתה למשחק קופסה בשם "Do the Urcel" כשבו המשתתפים צריכים לחקות את כל מה שסטיב עושה, המשחק עצמו כלל גם משקפי קרטון ובובת אצבע שבה השחקן יכול לחקות את הריקוד של סטיב. המשחק עצמו נמכר כנראה רק בארצות הברית.
Me (יישומון)
Me (מִי; בתרגום לעברית, "אני") הוא יישומון ישראלי הזמין מאז 2014 למשתמשי אייפון ומערכת ההפעלה אנדרואיד. היישומון מאפשר זיהוי מספרי טלפון בלתי מוכרים, צפייה בשמות ובכינויים שתחתם נשמר המספר במכשירו של המתקשר, ולעיתים אף מזהה שיחות שמהוות "ספאם" (שיחות על הצעות מכירה וכדומה). סיסמת היישומון, שמופיעה גם על הסמליל שלו, היא "Simply see" (בעברית: "פשוט לראות").
היישומון פותח על ידי איתי וגיל נפתלי. פיתוחו הראשוני נמשך כשבוע.
המידע בתוכנה נלקח באמצעות שימוש במאגר אנשי הקשר של כל משתמש ב-Me. מידע על מספרי ספאם מגיע מדיווחים של משתמשי היישומון.
היישומון הפך פופולרי בישראל, וברחבי העולם הגיע למעל ל-5,000,000 הורדות במכשירי אנדרואיד. "Me" זמין כיום ב-9 שפות שונות: אנגלית, עברית, ערבית, סינית, ספרדית, גרמנית ושוודית.
ספינוזאוריים
ספינוזאוריים (שם מדעי: Spinosauridae) היא משפחה של דינוזאורים תרופודים שחיו בתקופת יורה עליון עד קרטיקון תחתון ומאובניהם נמצאו בכל היבשות.
לכמה ממיני דינוזאורים אלה היה מפרש גב גדול, כאשר הבולט שביניהם היה הספינוזאורוס הענקי שהיה הגדול שבטורפים היבשתיים אי-פעם. היו להם לסתות צרות ודמויות תנין שעזרו להם לתפוס טרף חלקלק והיו להם זרועות ארוכות עם טפרים חדים. כנראה שהם חיו בקרבת נהרות ואגמים וצדו דגים.
תחרות (אקולוגיה)
באקולוגיה תחרות היא יחס גומלין בין פרטים הצורכים משאבים משותפים כגון מזון, טריטוריה וכו' תוך דחיקה של זה את זה. היחסים בתחרות הם תמיד שליליים ורק צד אחד ירוויח מהם, אף שגם הוא עלול להיפגע פיזית במהלך התחרות או מלחץ נפשי לאורך זמן.
ישנם מספר סוגי התנהגויות תחרות:
התחרות היא גורם חשוב בהנעת הברירה הטבעית, מאחר שהשתנות המינים נגרמת במקרים רבים עקב תחרות של מין ספציפי הנאלץ לנצל גומחות אחרות ממינים חופפים, מה שמסייע ליצירת מינים חדשים. התחרות גם מניעה את הברירה הזוויגית מאחר שפרטים שונים יפתחו הבדלים קיצוניים כדי להתחרות בהצלחה על רבייה. חלק מהמינים מצליחים לשרוד בתחרות ואחרים נכחדים בעוד מינים נוספים נאלצים להתחבא או להסתתר ואף להגר למקומות בעלי תחרות נמוכה וייתכן שייווצרו מינים חדשים (אפקט המייסד).
תחרות תוך מינית
תחרות תוך מינית היא תחרות בין פרטים בני אותו המין, באותה אוכלוסייה. לרוב היא נגרמת על טריטוריה או על בן זוג ומטרות חברתיות דומות ואף על מעמד חברתי. עם זאת היא יכולה להיגרם גם על אמצעים פיזיים כמו מזון ושתייה או מחסה מטורפים.
מידת התחרותיות תלויה במין כשמספר מינים חיים לבדם (סוליטריות) ויגרשו או אף יהרגו פולשים לשטחם. לעומתם אחרים חיים בקבוצות חברתיות והלחימה ביניהם תכלול קרבות טקסיים (למשל אצל זכרים יריבים) או מצגים בולטים לפני לחימה של ממש. עם זאת מספר חיות חברתיות נלחמות באגרסיביות דרך קבע (למשל היפופוטמים). חיות אחרות ישתפו פעולה במקרים כמו בציד אך לאחר ההריגה תתפתח תחרות בין הפרטים על המזון.
מודל תאורטי לתחרות תוך מינית
מודל בסיסי של הדינמיקה של אוכלוסייה המקיימת תחרות תוך מינית נקרא המודל הלוגיסטי:
המשוואה מבטאת את השינוי בזמן של גודל האוכלוסייה, N. קצב הגדילה המקסימלי של האוכלוסייה נתון על ידי r. כושר הנשיאה של בית הגידול, K, הוא מספר גדול המבטא את המספר המקסימלי של פרטים בהם המשאבים הקיימים יכולים לתמוך. כאשר האוכלוסייה קטנה מאוד ביחס לכושר הנשיאה, השבר N/K זניח, והאוכלוסייה גדלה בקצב הקרוב לקצב המקסימלי (שלב זה נקרא שלב הגידול האקספוננציאלי):
כאשר האוכלוסייה מתקרבת לכושר הנשיאה, קצב הגדילה של האוכלוסייה קטן ובהדרגה מתאפס (השלב הלוגיסטי). אם האוכלוסייה חורגת בגודלה מכושר הנשיאה, קצב הגדילה שלה הופך שלילי והאוכלוסייה תצטמק. במודל זה, גודל האוכלוסייה בשיווי משקל יציב הוא, אם כן:
N^*=K.
תחרות בין-מינית
תחרות בין-מינית היא תחרות בין פרטים ממינים שונים שהאוכלוסיות שלהם מתקיימות באותו בית גידול ויש להן גומחות אקולוגיות חופפות. כלומר, אוכלוסיות שצורכות משאבים משותפים. התחרות גבוהה יותר גם ככל שהמינים חופפים באותו מקום, למשל צמחים ולעיתים היא מסתיימת במות המפסידים. במקרים אחרים מינים יגוננו באגרסיביות על שטח או מזון ולעיתים יהרגו מתחרים.
לעיתים התחרות עזה כל כך שהיא מסתיימת בהרג ואף בציד אקטיבי של יריבים, למשל בטריפה תחרותית.
יציץ
המושב נוסד בשנת 1950 על ידי עולים מטריפולי, שהם וצאצאיהם מהווים עד היום את עיקר תושבי המושב.
בעשור הראשון של המאה ה-21, המושב נמצא בתהליכי פיתוח והרחבה.
לארי קלארק
לארי קלארק (באנגלית: Larry Clark; נולד ב-19 בינואר 1943 בטולסה שבאוקלהומה) הוא במאי קולנוע, צלם, תסריטאי ומפיק. סרטיו עוסקים בנוער בשולי החברה.
ביוגרפיה
קלארק למד צילום מאמו, שהייתה צלמת תינוקות. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר לאמנות לייטון שבמילווקי, גויס לצבא ארצות הברית, ונשלח לווייטנאם. לאחר שובו, פרסם ב-1971 את ספר הצילומים "טולסה", שבו תיעד בתמונות שחור-לבן את חבריו הצעירים משתמשים בסמים. ב-1983 שב לעסוק בנושא זה, כאשר פרסם את ספר הצילומים "Teenage Lust", שהיה מעין אוטוביוגרפיה, שהובעה באמצעות צילום אחרים. הספר כלל תמונות משפחתיות, לצד צילומים של נוער משתמש בסמים ומקיים יחסי מין וכן צילומים של זונות ממין זכר בכיכר טיימס.
בראשית שנות ה-90 פגש את הסופר הרמוני קורין, עמו כתב את התסריט לסרטו הראשון, Kids, שיצא לאקרנים בשנת 1995. מאז ממשיך קלארק לעסוק בקולנוע, ובין היתר ביים את הסרטים "ילד רע" (Bully) ב-2001 ו"קן פארק" ב-2002.
סרטיו והביקורת עליהם
בסרטיו של קלארק סצינות מפורשות של שימוש בסמים ויחסי מין בין בני נוער. ב-Kids הוצגו (באמצעות שחקנים מבוגרים יותר) ילדים בני 12 שותים משקאות אלכוהוליים וצורכים סמים. הצנזורה האמריקנית אסרה על הצפייה בו לילדים מתחת לגיל 17 בשל "מין מופקר, שפה גרפית, שימוש בסמים ואלימות". ב"קן פארק" הוצגו סצינות מפורשות של יחסי מין ושל חניקה עצמית לשם סיפוק מיני, ובשל כך הוא מעולם לא הופץ באופן מסחרי בארצות הברית.
באוסטרליה, ההחלטה שלא לאשר את הקרנת "קן פארק" גררה מחאה ציבורית, לרבות מספר ניסיונות להקרנות מחאה. המאבק בהחלטה תרם ליחסי הציבור שלו, ויש הסבורים כי יותר אנשים צפו בו באמצעות שיתוף קבצים באינטרנט, מאשר היו צופים בו בבתי הקולנוע.
כמה ממבקרי הקולנוע טוענים שאין בסצינות הפרובוקטיביות שבסרטיו של קלארק ערך אומנותי, וכי סרטים אלה הם פורנוגרפיית ילדים. לעומתם, בספרו של העיתונאי פיטר ביסקינד, "Down and Dirty Pictures", מצוטטים הבמאים מרטין סקורסזה וגאס ואן סנט כטוענים שקלארק מהווה מקור השראה עבורם.
רשימת סרטים
הדק
לחיצה על ההדק מפעילה את הפּטיש; הפטיש דוחף את הנוקר שמכּה בפיקה של הכדור, דבר המצית את אבק השריפה שבכדור ומאיץ את הקליע שבו לאורך הקנה.
ברוב הרובים האישיים (נשק קל) ההדק נמצא מיד אחרי ידית האחיזה, שאותה מחזיקים ביד ימין (אלא אם היורה הוא איטר, אז הוא מבצע את אותה הפעולה ביד שמאל), ובעזרת האצבע המורה לוחצים על ההדק. ברוב כלי הנשק ההדק נמצא בתוך מסגרת הנקראת "שמורת ההדק". מסגרת זו מקיפה את ההדק ומחוברת לכלי הנשק, היא עשויה לרוב בצורת האות "ר" הפוכה. מטרה למנוע לחיצה לא מכוונת של ההדק (כגון אם הרובה נופל). ברובה סער M-16 שמורת ההדק היא פס מתכת המחבר בין ידית הרובה לבין בית המחסנית.
קיימים כלי נשק ללא שמורת הדק, כגון רובה התבור TAR-21 (למעשה יש בו שמורת יד).
SS7
שיטת איתות מספר 7 (אנגלית: SIGNALING SYSTEM 7, בקיצור: SS7) הוא פרוטוקול מודרני לתקשורת בין מרכזיות סיפרתיות המאפשר לנצל בצורה יעילה את מערכת התמסורת, להשביח את טיב השירות ולהרחיב את מגוון התכונות והשירותים. זהו הפרוטוקול השולט כיום כליל בליבת הרשת של עולם הטלפוניה.
ייחודה של השיטה הוא ההפרדה המוחלטת של פס התדרים המשמש לאיתות מהפס להעברת המידע, דהיינו הקול של המשוחחים בטלפון (שיטה הקרויה CSS). פיתוחן של טכנולוגיות חדשות, כגון ISDN והרשת הנבונה (IN) מיושם אף הוא בשיטת איתות זו. רוב עולם הטלפוניה, לרבות עולם הסלולר, מתנהל לפי פרוטוקול ה-SS7. אמינותו גבוהה מאוד. בין פרוטקולי ה-SS7 מצויים ה-ISUP שמעביר הודעות איתות על שיחה בין שני מתגים וה-TCAP שמעביר מידע בין מסדי נתונים ברשת. למשל, אם אדם מנהל שיחה עם חברו, בעל טלפון סלולרי, הודעות על השיחה עצמה יועברו ב-ISUP (מתי היא התחילה, מאיזה מספרים, מתי התחיל הצלצול, מתי אחד הצדדים ניתק וכו'). תקשורת בין מסדי הנתונים הסלולריים (לאיזה מספר טלפון משויך מכשיר סלולרי, היכן נמצא מכשיר היעד) עוברת על ה-TCAP.
רשתות טלפוניה שליבת הרשת שלהן מיושנת ואינה SS7 קיימות כיום רק בעולם השלישי.
תרינקרומרום
תרינקרומרום (שם מדעי: Trinacromerum; מילולית: "שלושה עצמות ירך נטויות") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת הפלזיוזאורים. הוא חי באוקיינוס הקדום של הקרטיקון העליון. מאובניו נמצאו באמריקה הצפונית: בקנזס ובמניטובה, קנדה. בסוג זה נכללים 2 מינים: Trinacromerum bentonianum ו-Trinacromerum kirki. הם נמצאו לראשונה ב-1888.
מאפיינים
התרינקרומרום היה זוחל ימי בעל צוואר קצר ולסת ארוכה דמוית-מקור שהייתה מלאה בשיניים מחודדות. עם זאת הוא ניזון רק מדגים קטנים או רכיכות. אורכו הגיע ל-3 מטרים והוא השתמש בסנפיריו הגדולים כדי לשייט במים במהירות במרדפיו אחרי טרפו. במראהו הוא דמה לדוליצ'ורינצ'ופס ואורח חייו אולי דמה לכלבי ים מודרניים.
הוא שחה במימי הים הפנימי המערבי במרדף אחרי דגים, ייתכן שבקבוצות גדולות. הוא עצמו שימש טרף לפליוזאורים גדולים יותר, מוזאזאוריים וכרישים גדולים.
בתרבות
זוחל ימי זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
הידרוגרוסולר
הידרוֹגרוֹסוּלר (בכתיב לועזי: Hydrogrossular) הוא מינרל נזוסיליקטי השייך לקבוצת הגארנט. השם בא לציין החלפה של יונים של סיליקט (SiO4) ביונים של הידרוקסיל במבנה המינרל גרוסולר.
תכונות
נוסחת המבנה הכימי של ההידרגרוסולר היא Ca3Al2(SiO4)3-x(OH)4x. משנת 1983 השם הידרוגרוסולר אינו מקובל על האגודה הבינלאומית למינרלוגיה, והיא מכירה בשני סוגי מינרלים נפרדים על פי ערך ה-x בנוסחה. כשערכו של x הוא בין 0.2 ל-1.5 קרוי המינרל היבשיט, וכשערכו של x הוא בין 1.5 ל-3 קרוי המינרל קאטואיט. הגדרה נוספת להידרוגרוסולר כוללת רק את המינרל שבין גרוסולר להיבשיט. ההיבשיט נתגלה לראשונה ב-1905 על ידי פרופ' יוזף עמנואל היבְּש (Josef Emanuel Hibsch; 1940-1852), מהאקדמיה הגרמנית לחקלאות בטשן (Tetschen כיום Český Těšín) בבוהמיה וקרוי על שמו. ההיבשיט נתגלה בגבעה המכונה מארינסקה הורה (Mariánská hora), ליד העיירה אוסטי נד לבם (Ústí nad Labem) בבוהמיה שבצ'כיה. הקאטואיט נתגלה לראשונה ב-1984 במחצבת קמפומורטו (Campomorto), סמוך לקומונה מונטלטו די קסטרו (Montalto di Castro) שבמחוז לאציו שבאיטליה. הקאטואיט קרוי על שם אקירה קאטו, מינרלוג מהמוזיאון הלאומי למדע בטוקיו שביפן.
ההידרוגרוסולר משתתף בשורה איזומורפית (מצב בו אטום אחד או יותר במבנה המינרל יכול להיות מוחלף על ידי אטום אחר מבלי שיחול שינוי במבנה המינרל) עם הגרוסולר. כאשר להיבשיט ולקאטואיט יש שורה איזומורפית עם הגרוסולר מצד אחד והאחד עם השני מצד שני.
הידרוגרוסולר מצוי במקבצים קומפקטיים כשלפעמים הוא גדל יחד עם וזוביאניט. אופטית המינרל הוא איזוטרופי, ומקדם השבירה הממוצע שלו הוא 1.67. המינרל שקוף למחצה עד אטום ומצוי בגוונים של ירוק עד ירוק כחלחל, ורוד, לבן, ואפור. מקור הצבע הירוק הוא כרום וייתכן שגם ברזל. הידרוגרוסולר ורוד מעיד על הימצאות מנגן. בהידרוגרוסלר עשויים להיות תכלילים קטנים בצבע אפור כהה עד שחור. הוא דומה לירקן ולעיתים הוא מכונה בשמות מטעים כמו "ירקן טראנסוואל" ו"ירקן אפריקני".
שימושים
בהידרוגרוסולר נעשה לעיתים שימוש כאבן חן, כשנוהגים לחתוך אותו בצורת קבושון, או שיוצרים ממנו חרוזים. בנוסף, כל סוגי הגרוסולר הם מינרלים מבוקשים על ידי אספנים.
מקור ותפוצה
היבשיט מצוי בחוואר סידני, למשל במאריאנסקה הורה (Mariánská hora) בצ'כיה, בסלעי זאוליט-קלציט ובסלעי חוואר שעברו התמרה בחום נמוך (תצורת חתרורים בישראל). קאטואיט מצוי בחללים בלבה פונוליטית שהתפרצה דרך חוואר חרסיתי.
מקורות להידרוגרוסולר ירוק וורוד מצויים בדרום אפריקה, קנדה, וארצות הברית. הידרוגרוסולר לבן מצוי בבורמה ובסין.
מקומות לדוגמה בהם מוצאים היבשיט כוללים את הר סנט-אילר בפרובינציית ׂקוויבק שבקנדה; בגבעת מארינסקה הורה (Mariánská hora), ליד העיר אוסטי נד לבם בבוהמיה שבצ'כיה (שם נתגלה לראשונה); בסמוך לאובנה (Aubenas) במחוז ארדש שבצרפת; בקרסטמור (Crestmore), במחוז ריברסייד (Riverside) בקליפורניה שבארצות הברית ובמחוז טוקה-טוקה, כ-150 קילומטרים צפונית לאוקלנד שבניו זילנד. בישראל ניתן למצוא היבשיט בתצורת חתרורים (למשל בבקעת חתרורים מזרחית לערד).
קאטואיט הוא מינרל נדיר למדי וניתן למצוא אותו במחצבת קמפומורטו (Campomorto), סמוך לקומונה מונטלטו די קסטרו (Montalto di Castro) שבמחוז לאציו שבאיטליה; ובפלרקן (Flekkeren) שליד סקיין (Skien) במחוז טלמרק שבנורווגיה. כמו היבשיט, ניתן למצוא קאטואיט בישראל בתצורת חתרורים.
פאלאוקסטריצה
פאלאוקסטריצה (יוונית: Παλαιοκαστρίτσα Κέρκυρας) הוא כפר תיירותי בחוף הצפוני מערבי של האי היווני קורפו המרוחקת כ-26 קילומטר מהעיר קורפו וידועה בזכות החופים והמפרצים שבה. הסביבה מכוסה בעצי ברוש ובעצי זית ונראית ירוקה כל עונות השנה. העירה נמצאת בסמוך לכפר תיירותי אחר, הנקרא לאקונס (Lakones) שהוא בעל רחובות צרים, הרים ירוקים, חופים ומפרצי ים.