cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מלכי פולין
השושלת המרכזית ששלטה בפולין הייתה השושלת היגלונית (בשנים 1386 עד 1572). לאחר מות המלך האחרון בשושלת זו, זיגמונט השני אוגוסט ללא יורשים, הפכה המלוכה ממונרכיה העוברת בירושה לדגם למונרכיה נבחרת, בה נבחר המלך על ידי חבר אצילים ("סיים"), בדומה לאימפריה הרומית-גרמנית הקדושה.
המונרכיה הפולנית באה אל קיצה בחלוקת פולין השלישית (1795).
רשימת מלכי פולין
שושלת פיאסט
לפני תחילת המלוכה
שֵׁמוֹבִיט •
לֶסְטֶק •
שֵׁמוֹמִיסְל
מלכים ממישקו הראשון
מיישקו הראשון •
בולסלאב הראשון (האמיץ) •
מיישקו השני למברט •
בֶּזְפְּרִים •
(בין המלכויות) •
קז'ימייז' הראשון (המשקם) •
בולסלאב השני (הנדיב) •
ולדיסלב הראשון הרמן •
זביגנייב •
בולסלאב השלישי ("עקום הפה")
תקופת הפיצול והפלישות
ולדיסלב השני, הגולה •
בולסלאב הרביעי (המתולתל) •
מיישקו השלישי (הזקן) •
קז'ימייז' השני (הצדיק) •
לשק הראשון (הלבן) •
ולדיסלב השלישי (רגלי מקל) •
ולדיסלב אודוניץ •
מיישקו הרביעי (עקום הרגליים) •
קונרד הראשון •
הנריק הראשון (המזוקן) •
הנריק השני החסוד•
בולסלאב החמישי (הצנוע) •
לשק השני (השחור) •
הנריק הרביעי (הצודק) •
פשמיסל השניג
פשמיסליד
ואצלב השני
ואצלב השלישי
ולדיסלב הראשון (ארוך האמה) •
קז'ימייז' השלישי (הגדול)
בית קפט-אנז'ו
לאיוש הראשון ההונגרי
ידוויגה
ולדיסלב השני יגיילו •
ולדיסלב השלישי מווארנה •
קז'ימייז' הרביעי (היגלוני) •
יאן אולברכט •
אלכסנדר יגיילו •
איינסלי מייטלנד-ניילס
איינסלי קורי מייטלנד-ניילס (באנגלית: Ainsley Cory Maitland-Niles; נולד ב-29 באוגוסט 1997) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר, הקיצוני והמגן הימני באולימפיק ליון.
קריירה
מייטלנד-ניילס גדל בלונדון, ושיחק באקדמיית הכדורגל ובכל קבוצות מחלקות הנוער של ארסנל. ב-24 באוקטובר 2014, לאחר עונת פריצה בקבוצת הנוער, חתם על חוזה מקצועי ראשון בקבוצה.
מלכי פולין
רשימת מלכי פולין
זיגמונט הראשון (הזקן) •
זיגמונט השני אוגוסט
איינסלי מייטלנד-ניילס
קריירה
ב-2 ביולי 2015 הושאל לאיפסוויץ' טאון לעונת 2015/2016. את שערו הראשון, שהיה שערו הראשון אי פעם בקבוצת בוגרים כבש ב-3 בנובמבר 2015, בניצחון קבוצתו 2–0 על בולטון וונדררס.
מלכי פולין
רשימת מלכי פולין
הנבחרים
אנרי השלישי מוולואה •
איינסלי מייטלנד-ניילס
קריירה
בעונה שאחריה חזר לשחק בארסנל. ב-12 ביוני 2018 חתם על חוזה ארוך טווח בארסנל.
ב-1 בפברואר 2021, מייטלנד-נילס הושאל לווסט ברומיץ' אלביון על בהשאלה עד לסיום העונה.
מלכי פולין
רשימת מלכי פולין
אנה יגיילונקה •
סטפאן באטורי •
איינסלי מייטלנד-ניילס
קריירה
ב-8 בינואר 2022 הושאל מייטלנד-ניילס לרומא עד לסוף העונה.
מלכי פולין
רשימת מלכי פולין
זיגמונט השלישי ואזה •
ולדיסלב הרביעי ואזה •
איינסלי מייטלנד-ניילס
קריירה
ב-7 באוגוסט 2023 חתם באולימפיק ליון לארבע שנים.
ב-9 בספטמבר 2020 ערך את הופעות הבכורה בנבחרת אנגליה הבוגרת כשעלה כמחליף במסגרת ליגת האומות נגד דנמרק, במשחק שהסתיים בתיקו מאופס.
מלכי פולין
רשימת מלכי פולין
מיכל קוריבוט וישניובייצקי •
יאן השלישי סובייסקי •
אוגוסט השני (החזק) •
סטניסלב לשצ'ינסקי •
אוגוסט השלישי (הסקסוני) •
סטניסלאב השני אוגוסט פוניאטובסקי
משה מאיר פראג
הרב משה מאיר הלוי פראג (י"א בשבט תרפ"ו, 26 בינואר 1926 – י"ב בתמוז תשס"ג, 12 ביולי 2003) היה ראש כולל שומרי החומות בירושלים.
ביוגרפיה
נולד לרב שמעון פראג ולרחל לאה בת הרב יצחק אייזיק וחנה ביילא (שניהם נכדי הרב יצחק אייזיק חבר). אביו היה בנו של הרב אברהם אהרן פראג מחבר סדרת הספרים "נרות אהרן", שהיה חתנו של הרב משה נחום ולנשטיין מחבר הספר בני משה וראב"ד בבית הדין של העדה החרדית.
בילדותו למד בתלמוד תורה שומרי החומות שבירושלים. ובבחרותו היה מתלמידיה הראשונים של ישיבת סלבודקה בבני ברק. בתקופה זו למד אצל הרב אברהם ישעיהו קרליץ ה"חזון איש". לאחר מכן חזר ללמוד בירושלים בישיבת עץ חיים אצל הרב איסר זלמן מלצר. כמו כן למד אצל הרב יצחק זאב סולובייצ'יק.
בשנת תשי"ב (1952) זכה בפרס משרד הדתות שחולק ל-18 "עילויי הישיבות". באלול שבאותה שנה נישא לשרה הינדא, בת הרב חיים יהודה לייב וצביה אוירבך. לאחר נישואיו התגורר בבית חמיו בשכונת נחלת צדוק הסמוכה לשכונת שערי חסד בירושלים ולמד בישיבת שער השמים, בתקופה זו זכה (מאי 1956) בפרס לחידושי תורה בכתב של משרד הדתות. בהמשך התמנה כר"מ בישיבת כרם ביבנה ולאחר תקופה עבר ללמד במתיבתא הגדולה בית הראש"ל בירושלים.
בזמן זה ייסד שיעור קבוע באחד מבתי הכנסת בשכונת רחביה, הסמוכה לשכונת נחלת צדוק. הוא המשיך להעביר שיעור גם לאחר שעבר להתגורר בשכונת גבעת שאול. בה התגורר עד לפטירתו. מיד עם הגיעו לשכונת גבעת שאול החל למסור שיעור בתלמוד מידי שבת בשבתו בבית הכנסת ע"ש ישראל זופניק הסמוך לביתו. בשנת תש"ל (1970) נקרא לכהן כראש כולל שומרי החומות בירושלים, תפקיד אותו נשא עד לפטירתו. בד בבד עם ראשות ה"כולל" החל לעסוק בהוצאה לאור של ספרי אבותיו "נרות אהרון", ושו"ת "בני משה", כמו כן עזר לגיסו הרב ראובן מלמד לערוך את הספר "מליץ יושר" על המסילת ישרים.
בחודש אלול תשמ"ה פרצה האינתיפאדה הראשונה ובדרכו לכותל המערבי נדקר בגבו על ידי מחבל ונשאר משותק עד יומו האחרון, במשך כשמונה עשרה שנה. עקב דקירה זו הוצרך לטיפולים רפואיים בחו"ל ושהה שם מספר חודשים, אז הפסיק למסור את שיעורו הקבוע בשכונת רחביה.
נפטר בשבת י"ב בתמוז תשס"ג והוא בן 77, ומנוחתו בחלקת הרבנים שבהר המנוחות בירושלים. מונצח באנדרטה בהר הרצל בלוח מס' 73.
לאחר פטירתו יצאו לאור כתביו בשם שם מאיר על התורה ועל התלמוד.
משפחתו
אחיו היו רבי בנימין זאב דיין בבד"צ אגודת ישראל ומהדיר תורני, רבי אברהם אהרן, ורבי יצחק אייזיק (חתן הרב אברהם דוד רוזנטל) דיין בבד"צ אגודת ישראל. אחיותיו נישאו לרבי ראובן מלמד מחבר הספר "מליץ יושר" על מסילת ישרים לרמח"ל, לרבי שבתי מינסקי ולרבי לוי מיבסקי. גיסו אחי אשתו הוא הרב שלמה זלמן אוירבך.
ילדיו: רחל לאה אשת הרב דוד יצחק שפירא ראש ישיבת באר יעקב, צביה אשת הרב יעקב דוד אילן מראשי ישיבת כנסת יצחק בחדרה.
מייני ג'לט
חיים
ג'לט נולדה ב־29 באפריל 1897 בדבלין, בתם של ויליאם מורגן ג'לט, עורך דין ואחר כך חבר פרלמנט, וג'נט מקנזי סטוקס.
השכלתה באמנות החלה בגיל צעיר, כאשר קיבלה שיעורי ציור מאליזבת ייטס, שרה ססיליה הריסון ומיס מאנינג שהשפעתם על האמנים האיריים של אז הייתה ניכרת.
סגנון מופשט
בשנת 1921, יחד עם בת זוגה אווה סידני הון, עברה לפריז, שם עבדה בהדרכת אנדרה להוטה ואלברט גלייז, והיא נפגשה בקוביזם והחלה בחקר האמנות שאינה מיוצגת. הסגנון החדש שלה, כלל צבע וקצב, התפתח בהשראת שהותה בצרפת. לאחר 1921 היא ואווה הון חזרו לדבלין אך בעשור הבא הן המשיכו לבלות חלק מכל שנה בפריז.
במאמר משנת 1943 שכותרתו 'הגדרת האמנות שלי' ג'לט מתארת את האמנות שלה כבעלת שלוש מהפכות בהשראת מוריה; הראשון קשור לוולטר סיקרט, השנייה לזכותו של אנדרה להוטה והשלישית לאלברט גלייז.
בשנת 1923 הציגה שני ציורים קוביסטיים בתערוכת הציירים בדבלין. התגובה הייתה עוינת, כאשר ה"איירי טיימס" פרסם תצלום של אחד הציורים וציטט את מבקר האמנות שלהם כמי שאמר עליהם 'לי הם הציגו פאזל בלתי גמור'. בשנה שלאחר מכן, היא ואווה סידני הון ערכו תערוכה משותפת ראשונה.
היא הייתה נוצרייה אדוקה מאוד, אך ציוריה, אף שאינם מייצגים לחלוטין, הם בעלי כותרות דתיות ולעיתים קרובות דומים לאייקונים דתיים. ג'לט היה דמות חשובה בתולדות האמנות האירית, הן כתומכת מוקדמת באמנות מופשטת והן כמייצגת את התנועה המודרנית. הציור שלה הותקף לעיתים קרובות באופן ביקורתי, אך היא הוכיחה במקביל תבונה בהגנה על רעיונותיה. יחד עם אווה הון, לואי לה ברוקווי, ג'ק הנלון ונורה מקגינס, ג'לט ייסדה את התערוכה האירית לאמנות חיה בשנת 1944.
היא הייתה משתתפת חשובה בפרויקט העידן הפעיל ב- IMMA, שהופק כדי לשכתב את הנרטיב של שינוי הקאנון האמנותי. ג'לט שעבודתה לא הייתה ידועה במיוחד מחוץ לאירלנד אלא חלוצה בכל הנוגע לרעיון האוונגרד ופעילה לעידוד אמנים אירים צעירים. ה- IMMA החליט להעריך ולבחון מחדש את הקאנון האירופי ולהביא אמנים כמו מייני ג'לט לקו החזית. בשנת 1991 פרסם ברוס ארנולד ביוגרפיה מקיפה של ג'לט יחד עם ניתוח התנועה המודרנית באירלנד.
מוות
ג'לט נפטרה ב־16 בפברואר 1944, בת 46, מסרטן הלבלב. אליזבת ביון כתבה הספד שהתפרסם בכתב העת "הפעמון" בשנת 1944. היא מזכירה את אחת השיחות האחרונות שלהן וג'לט מציינת את עבודתה של דורותי ריצ'רדסון, שטרם קיבלה את ההכרה לה היא ראויה. עד הסוף היא הראתה סולידריות לנשים ותמיכה איתנה בתנועה הפמיניסטית.
בית הכנסת בית ישראל (איזמיר)
בית הכנסת בית ישראל (בטורקית: Bet İsrael Sinagogu) הוא בית הכנסת הגדול ביותר בעיר איזמיר בטורקיה. בנייתו החלה בשנת 1907 והושלמה בשנת 1909. הוא נמצא ברובע קראטאש (Karataş) בעיר.
ב-4 באפריל 2019 נזרק בקבוק תבערה לבית הכנסת. הבקבוק נפל על המדרכה, והפצצה לא הרסה את בית הכנסת. חבר בולט במפלגת הצדק והפיתוח גינה את הפיגוע ואמר "אין הבדל בין התקפות המיועדות לבתי כנסת, כנסיות ומסגדים. כולם מכוונים לשלום חברתי בשנאתם."
יוסף שלמון
יוסף שַׂלְמוֹן (נולד ב-1939) הוא היסטוריון ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת בן-גוריון וכיהן כראש המחלקה להיסטוריה של עם ישראל בבן-גוריון. תחומי מחקריו העיקריים הם יהדות מזרח אירופה, אורתודוקסיה יהודית עד למלחמת העולם הראשונה, התפתחות היישוב היהודי בארץ ישראל ותנועת הציונות הדתית. חיבר ספרים ומאמרים רבים.
ביוגרפיה
יוסף שלמון נולד בשנת 1939 בכפר יעבץ להורים אנשי העלייה החמישית וגדל בכפר פינס. את לימודיו התיכוניים עשה שנתיים ראשונות בישיבת בני עקיבא בכפר הרא"ה ולאחר מכן במדרשית נעם בפרדס חנה. במהלך שירותו הצבאי שימש כהיסטוריון צבאי במחלקת היסטוריה במטכ"ל.
לשלמון 3 ילדים; שני בנים ובת. בשנת 2006 נישא בשנית לציפי סמט.
פעילות אקדמית
בשנת 1974 השלים שלמון תואר שלישי באוניברסיטה העברית בירושלים בהנחיית פרופ' יעקב כ"ץ. עבודת הדוקטור עסקה בעמדת היהדות האורתודוקסית ללאומיות היהודית בראשיתה.
שלמון לימד באוניברסיטת בן-גוריון מ-1970. בשנים 1973–1975 עמד שלמון בראש המחלקה למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון, ובין השנים 1999–2001 שימש כראש המחלקה להיסטוריה של עם ישראל. מונה לפרופ' מן המניין ופרש בשנת 2006 כפרופסור אמריטוס.
במקביל בין השנים 1968–1969 שימש שלמון כפרופסור אורח בבית המדרש לרבנים באמריקה, ולאחר מכן כחוקר אורח באוניברסיטת קולומביה עד 1970. ב-1975 התמנה לפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, ובאותה שנה שימש גם כחוקר אורח במכון למחקרים אוקראיניים באוניברסיטת הרווארד עד ל-1976, ולאחר מכן שוב בשנים 1980–1981. בשנות ה-90 כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד ובייל.
שלמון היה חבר במגוון ועדות וכתבי עת מדעיים:
במחקריו עוסק שלמון בחקר היישוב הישן והיהדות האורתודוקסית, ובאורתודוקסיה והאולטרה-אורתודוקסיה ביהדות מזרח אירופה. עם מחקריו בתחום זה מאמר בכתב העת "זהויות" של מכון ון ליר על האדמו"ר ר' מנחם מנדל מרימנוב, וכן מקור המתאר את דמותו של ר' מנחם מנדל מרימנוב שהופיע בכתב העת "דעת" (אוניברסיטת בר-אילן). מאמר אחר, על הרב אליהו עקיבא רבינוביץ, הופיע בספר היובל לאבי רביצקי. הוא מרכז קבוצה בנושא האולטרה-אורתודוקסיה יחד עם פרופ' מנחם פרידמן, במסגרת מכון ון ליר בירושלים.
ממלכת אור הירח
תקציר העלילה
צמד ילדים מאוהבים (ג'ארד גילמן וקארה היווארד, שניהם בהופעת בכורה קולנועית) מחליטים לברוח יחדיו. בעקבותיהם יוצאים אדוארד נורטון (ראש שבט צופים), ברוס ויליס (שוטר האי), ביל מארי ופרנסס מקדורמנד (הורי הילדה) וטילדה סווינטון (נציגת שרותי הרווחה).
עלילה
בספטמבר 1965, על האי הבדיוני ניו פנזנס אשר בניו אינגלנד סאם שאקוסקי (ג'ארד גילמן), יתום בן 12, משתתף במחנה צופים בראשותו של המדריך רנדי וורד (אדוארד נורטון). סוזי בישופ (קארה היווארד), בת גילו של סאם, חיה על האי יחד עם הוריה וולט (ביל מארי) ולורה (פרנסס מקדורמנד) ושלושת אחיה הקטנים. סאם וסוזי, שני ילדים אינטליגנטיים ובוגרים לגילם, נפגשו לראשונה שנה קודם לכן במהלך הצגת התיאטרון בכנסייה ומאז החלו להתכתב ביניהם. במהלך התכתבותם חולקים סוזי וסאם את חייהם, תחביביהם ותחושותיהם ובסופו של דבר מחליטים לכרות ברית סודית ולברוח יחדיו.
התוכנית מתממשת. סאם וסוזי נפגשים, מטיילים, מקימים מחנה ודגים באגם. בינתיים, המדריך וורד שולח את חבריו של סאם לקבוצת הצופים לחפש אחריו. כאשר הם מוצאים אותו מתפתחת קטטה בין סאם לקבוצת הצופים, ובמהלכה פוגעת סוזי במספריים שלה בצופה ופוצעת אותו.
חניכי הקבוצה נמלטים במהרה עם הצופה הפצוע וסאם וסוזי ממשיכים בדרכם. הם מגיעים אל מפרץ שהם מכנים ״ממלכת אור הירח״. הם מתמקמים שם, מקימים מחנה ושוחים בים. מאוחר יותר, בזמן שבגדיהם מתייבשים, סוזי מפעילה את פטיפון הסוללות שהביאה איתה וביחד שניהם רוקדים בבגדיהם התחתונים לצלילי השיר Le Temps de l'Amour של הזמרת פרנסואז ארדי ומתנשקים.
בבוקר למחרת מתעוררים סאם וסוזי באוהל שהקימו ומגלים שמשפחתה של סוזי, המדריך וורד וחניכיו וקפטן דאפי שארפ, שוטר האי (ברוס ויליס) גילו את מקום הימצאם. הוריה של סוזי לוקחים אותה לביתה ואילו סאם נלקח תחת חסותו הזמנית של קפטן שארפ, כיוון שמשפחתו האומנת לא רוצה בו יותר מפאת היותו ״ילד מופרע רגשית״ לטענתם. בזמן שהותו של סאם אצל קפטן שארפ מתקשרת נציגת שירותי הרווחה (טילדה סווינטון) אל תחנת המשטרה של האי, בניסיון לשכן את סאם בבית יתומים וכדי לבחון את האפשרות לטפל בו בעזרת הלם חשמלי.
בינתיים, חבריו לקבוצת הצופים של סאם מחליטים לעזור לו על מנת שייפגש עם סוזי ויקבל עזרה. הם שטים בסירות אל האי השכן סנט ג'ק ווד, על מנת לקבל את עזרתו של הדודן בן (ג'ייסון שוורצמן), קרוב משפחה מבוגר של אחד מחבריו לקבוצת הצופים של סאם החבר במחנה הצופים של האי, פורט לבנון, שמנוהל בידי המפקד פירס (הארווי קייטל). בן מחליט כי האפשרות הזמינה הטובה ביותר היא להעלות את סם וסוזי על סירה שמפליגה מן האי כדי שסאם יוכל לעבוד כחבר צוות בסירה ולהתחמק משירותי הרווחה, אך לפני שסאם וסוזי עוזבים הם מחליטים להינשא זה לזה. הדודן בן עורך את טקס ה״חתונה״ בכנסייה של המחנה. בסופו של דבר, סאם וסוזי אינם מצליחים להגיע אל הסירה והם נרדפים על ידי הוריה של סוזי, קפטן שארפ, שירותי הרווחה וצופי מחנה פורט לבנון, שפועלים בפקודתו של המדריך וורד.
סערה עזה ומבול פתאומי מכים באזור. בינתיים, סאם וסוזי מגיעים לכנסייה שבה נפגשו לראשונה, אך נציגת שירותי הרווחה והוריה של סוזי מגיעים לשם גם הם. חבריו לקבוצת הצופים של סאם עוזרים לזוג להתחמק ולהגיע אל צריח הכנסייה. כשסאם וסוזי מבינים כי הם מוקפים וייתכן שלא יתראו יותר, הם מקבלים את ההחלטה לקפוץ יחד מן הצריח, אולם קפטן שארפ עוצר בעדם ברגע האחרון.
בסוף הקיץ, סוזי יושבת בביתה וקוראת ספר וסאם יושב בסמוך אליה ומצייר את מפרץ ״ממלכת אור הירח״. סוזי ושלושת אחיה נקראים אל ארוחת הערב, וסאם יוצא דרך החלון אל קפטן שארפ, האפוטרופוס החוקי שלו, ואומר לסוזי כי יראה אותה מחר. סוזי מפריחה לעברו נשיקה באוויר ויוצאת מן החדר.
ביקורות והכנסות
הסרט זכה לביקורות מעולות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג משוקלל של 95%. בסוף השבוע הראשון בארצות הברית הוקרן הסרט בארבעה בתי קולנוע בלבד והכניס 669,486$, סכום שיא לסרט בהפצה מוגבלת שאינו אנימציה.
Homecoming (מנהג)
Homecoming (בתרגום חופשי: "שיבה הביתה") הוא מנהג של קבלת פני סטודנטים לשעבר בחזרה וחגיגת קיומו של ארגון מסוים. הוא נהוג בבתי ספר תיכונים, קולג'ים וכנסיות רבות בארצות הברית, ובמידה פחותה יותר גם בקנדה.
מקור המנהג
המסורת של שיבה הביתה מקורה במשחקי כדורגל בוגרים שהתקיימו במכללות ובאוניברסיטאות מאז המאה ה-19. בתי ספר רבים ביניהם אוניברסיטת ביילור, סאות'ווסטרן , אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ואוניברסיטת מיזורי טענו כי הם אלה שקיימו את השיבה הביתה המודרנית הראשונה.
עם זאת, ה-NCAA, משחק הלוח Trivial Prusuit ואזכורים מסדרת הטלוויזיה NCIS מייחסים את השיבה הביתה הראשונה למשחק כדורגל מ-1911 של אוניברסיטת מיזורי שאליו הבוגרים עודדו להגיע. אירוע זה היה הראשון מסוגו שהתמקד במצעד ובמשחק כדורגל, ובעקבות ההצלחה הפך לאירוע שנתי.
והבה
והבה הוא שם משפחה.
הליגה הסקוטית הראשונה
הליגה הסקוטית הראשונה (באנגלית: Scottish League One) היא הליגה השלישית בסקוטלנד. הליגה הוקמה ביולי 2013.
קידום וירידה
הליגה כוללת 10 קבוצות שמשחקות נגד כל קבוצה אחרת 4 פעמים, פעמיים בבית ופעמים בחוץ. הקבוצה שמסיימת במקום הראשון זוכה בקידום אוטומטי לצ'מפיונשיפ הסקוטי, והקבוצה שמסיימת במקום ה-10 נושרת לליגה הסקוטית השנייה (הליגה הרביעית). הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 מתמודדות בפלייאוף עם מקום 9 בצ'מפיונשיפ, על הזכות לשחק בצ'מפיונשיפ הסקוטי בעונה הבאה.
הקבוצה שמסיימת במקום התשיעי תתמודד עם הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 מהליגה הסקוטית השנייה על הזכות לשחק בעונה הבאה בליגה הסקוטית הראשונה.
מועדונים
(נכון לעונת 2023/2024)
טקאצ'י
טקאצ'י (בהונגרית: Takácsi) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בטקאצ'י מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,006 ובשנת 2020 רק 845 תושבים.
מתיאס פינצ'ר
מתיאס פינצ'ר (בגרמנית: Matthias Pintscher, נולד ב-29 בינואר 1971) הוא מלחין ומנצח גרמני. בצעירותו למד נגינה בכינור וניצוח.
ביוגרפיה
פינצ'ר נולד במארל, נורדריין-וסטפאליה. הוא החל את לימודי המוזיקה שלו אצל גיסלהר קלבה ב-1988 בבית הספר הגבוה למוזיקה של דטמולד. ב-1990 הכיר את הנס ורנר הנצה וב-1991 וב-1992 הוזמן לבית הספר הקיץ של הנצה במונטפולצ'אנו, איטליה. מאוחר יותר למד אצל המלחין והחלילן הגרמני מנפרד טרויהן. הוא החזיק במלגת מלחינים צעירים ע"ש דניאל אר לואיס עם תזמורת קליבלנד מ-2000 עד 2002.
באוקטובר 2010 הפך פינצ'ר לאמן הראשון בשיתוף עם התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC. ביוני 2012, הודיע אנסמבל אנטרקונטמפורן על מינויו של פינצ'ר למנהל המוזיקלי הבא שלו, החל מעונת 2013/14, עם חוזה ראשוני לשלוש שנים. מאז עונת 2014/15 פינצ'ר מונה ל"אמן הבית" ברדיו הדני לתקופה של שלוש שנים. הוא משמש כפרופסור לקומפוזיציה בבית הספר ג'וליארד. החל מעונת 2014/15 הוא האמן בבית הפילהרמוניה של קלן.
הקונצ'רטו הכפול לחצוצרה שלו משנת 2012 נוצר בהשראת יצירתו של איגור סטרווינסקי. הוא בוצע לראשונה על ידי תזמורת קליבלנד בפסטיבל לוצרן בשנת 2012. הבכורה בארצות הברית הייתה בקרנגי הול, גם עם תזמורת קליבלנד. הבכורה בבריטניה בוצעה בבניין העירייה של גלאזגו על ידי התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC ב-16 במאי 2013.
ב-21 באוגוסט 2016 ניצח פינצ'ר על היצירה שלו "הרהורים על נרקיסוס" ועל חלום ליל קיץ של מנדלסון בקונצרט הפרומס של ה-BBC.
במרץ 2023 ניצח פינצ'ר על התזמורת הסימפונית של קנזס סיטי. על בסיס קונצרט זה, התזמורת הודיעה במאי 2023 על מינויו של פינצ'ר למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל בעונת 2024–2025, עם חוזה ראשוני של חמש עונות.
פינצ'ר מתגורר בניו יורק מאז 2008.
נינו (כדורגלן)
מרסיליו פלורנסיו מוטה פיליו (בפורטוגזית: Marcilio Florencio Mota Filho; נולד ב-10 באפריל 1997 ברסיפה שבברזיל), הידוע בכינוי נינו (בפורטוגזית: Nino), הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פלומיננסה מליגת העל הברזילאית.
קריירת מועדונים
נינו גדל במחלקות הנוער של רסיפה וקריסיומה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של קריסיומה במסגרת ליגת המשנה הברזילאית.
ב-25 בפברואר 2019 הושאל נינו לפלומיננסה מליגת העל הברזילאית עד לתום עונת. ב-13 בינואר 2020 חתם על חוזה קבוע במועדון.
קריירה בינלאומית
נינו היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של ברזיל לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021, וערך שש הופעות בטורניר. הוא זכה עם הנבחרת במדליית זהב.
ב-18 באוגוסט 2023 זומן נינו לראשונה לסגל נבחרת ברזיל, לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2026 נגד נבחרות בוליביה ופרו.
סובארו פורסטר
סובארו פורסטר (ביפנית: スバル・フォレスタ, באנגלית: Subaru Forester) הוא קרוסאובר בעל הנעה כפולה 4x4, מתוצרת יצרנית הרכב סובארו אשר מיוצר משנת 1997
יצרנית הרכב סובארו היא חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני Subaru Corporation (שם רשמי: "פוג'י תעשיות כבדות בע״מ"" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社).
מוריגניים
מוריגניים (שם מדעי Zeidae) היא משפחה של דגי גרם מסדרת הזאוסאים החיים בימים עמוקים בעלי גוף שקוף ומוגבה.
המוריגניים הם בעלי עיניים גדולות הנמצאות בקדמת הראש וחוטם גדול. מתחתיו נפער פה מגודל בעל שרירים מודגשים. הגוף מוגבה ובעל סנפירים קטנים. המוריגניים שוחים לאט והם בעלי סנפיר גב גדול וקוצני. צבעם דהוי ולעיתים גם שקוף. וזימיהם מגודלים.
הם חיים בעומקים שונים של 50-800 מ' מתחת למים וחיים בכל האוקיינוסים. בעיקר בסמוך למדפי היבשה. הדגים הצעירים ניזונים בעיקר מפלנקטון לעומתם הבוגרים טורפים דגים קטנים בעזרת לסתותיהם הרחבות.
אוטאמן
אוטאמן או אטאמן (באוקראינית: Ота́ман, ברוסית: aтаман במובן של "אבא", "סבא", "זקן השבט") היה תואר של מפקדי קוזאקים והיידמקים בשטחי אוקראינה של ימינו. בהתחלה אצל הקוזאקים האוקראינים ציין התואר אוטאמן מפקדים זוטרים יותר, ומנהיגים של תושבי הערבות. אולם באימפריה הרוסית אחרי חלוקת פולין, מימי קיסרית רוסיה יקטרינה הגדולה היה תואר זה לשם הרשמי של המפקדים העליונים של חילות הקוזאקים ושל הקוזאקים הרוסים. אצל האחרונים נקרא "אטאמן". לפעמים נהוג אצל הקוזאקים לכנותו "באטקה-אוטאמן" - "אבא-אוטאמן".
אטימולוגיה
מקורות המלים "אוטאמן" ו"הטמאן" ששימשו את הקוזקים שנויים במחלוקת. מקובל לשער כי השם "אוטאמן" הוא ממקור טורקי, מורכב מהמילה "אטא" = "אב" ומהסיומת "מאן" או "מן" (המציינת קבוצה או קולקטיב) במובן של "אבי הפרשים". השם "אטאמן" קיים בטורקית ובטטרית וכן ברוסית. באוקראינית - בצורה "אוטאמן". ברוסית הקדומה הייתה קיימת התפקיד "ואטאמאן" ватамманъ ששמו כנראה ממקור גרמאני - והיה נהוג אצל נוצרים בחצי האי קרים.
"אוטאמן" לעומת "הטמאן"
באיחוד הפולני-ליטאי היה בשימוש התואר הצבאי "הטמאן" (hetman) הדומה מבחינה צלילית ל"אוטאמן" ושמקורו ככל הנראה שונה - במילה הגרמנית "האופטמן" (Hauptmann) "אדם העומד בראש"-כלומר "קפטן". בתקופות מסוימות במאות 17–18 אומץ תואר זה גם על ידי מנהיגי הקוזקים האוקראינים כנראה בהשפעה פולנית. תואר זה ציין את המפקד הראשי של הקוזאקים תחת השלטון הפולני-ליטאי. עד לתחילת המאה ה-17 השתמשו בתערובת בשני התארים - "אוטאמן" ו"הטמן". מדינת הקוזאקים שהוקמה באמצע המאה ה-17 על ידי ההטמאן בוגדן חמלניצקי נקראה "ההטמאנות הקוזאקית".
בנסיכויות הרומניות מולדובה וולאכיה בגרסה "האטמאן" (hatman) הפכה המילה לאחד התארים או התפקידים (דרגטורי) של האצולה הבכירה (הבויארים)
באוקראינה וברוסיה במאות 16–18
לראשונה נקראו "אוטאמנים" מנהיגים מקומיים אוקראינים בימי השלטון הטטרי בפודוליה (פודיליה) במאה ה-14.
אחר כך "אוטאמן" נקראו המנהיגים הנבחרים של ה"צבא הזפורוז'י" - הארגון הצבאי של הקוזאקים האוקראינים במאות 16–18 - או של חלקים ממנו. תחילה התארגנה הנהגת הקוזאקים מסיץ' ב"מעגל" ("קרוג"). אריק לאסוטה פון שטבלאו (1616-1550), שליחו של הקיסר רודולף השני ביקר בקיץ של שנת 1594 בבזוולוק וקרא את אגרות הקיסר בפני "מעגל" קוזאקים שבראשות בוהדן מיקושינסקי שנשא את תואר "אטאמן". בהמשך את מקום ה"קרוג" לקחה מועצת הקוזאקים (ראדה). מושבה היה תחילה בסיץ', אחר כך בפריאסלאב ואחר כך בילה צרקווה. האוטמאנים נבחרו על ידי אותה "מועצת הצבא" או "מועצת זקני הצבא" או התמנו בזמן מסעות צבאיים. האוטאמנים הממונים, במיוחד בימי השלטון הרוסי, נקראו "נאקאזני אוטאמן" ("אוטאמן בפועל- наказний отаман) בסיץ' הזפורוז'י המפקד העליון של הצבא נקרא "קוש אוטאמן" או "קושובי אוטאמן" (кошовий отаман), בעוד שמפקדי הגדודים (מפקדי "קוּרין") נקראו "קוריני אוטאמן" (курінний отаман)
בהטמאנות הקוזאקית נקראו אוטאמנים גם מפקדי יחידות תותחנים, יחידות מתנדבים (גדודים ופלוגות) או של פרשים שכירי חרב - "ז'ולדק", שהיו ממוצא לא קוזאקי (טטרים וכו'). כמו כן, היו גם תפקידים מנהליים-צבאיים של אוטאמאנים, למשל ראשי ערים - הורודובי אוטאמן (городовий отаман), גם עם משמעות צבאית של "סגן". בראש כפר עמד "סילסקי אוטאמן". מאוחר יותר שימושים מנהליים של התואר אומצו גם על ידי הקוזאקים ה"רוסים" בקובאן בהטמאנות הקוזאקית היו ידועים גם מפקדי פלוגות (סוטניה) שכונו "סוטֶני אוטאמן"
רשימת סוגי אוטאמנים
ה"סוטני אוטאמן" ו"הורודובי אוטאמן" היו סגנים של סוטניק, המפקד הבכיר של הפלוגה. תארים צבאיים אלה הונהגו בעת ההטמאנות הקוזאקית במאה ה-17. יחד איתם הונהגו גם התארים של "ייסאול" ("שליש") ושל "חורוג'י" ("נושא דגל") שעזרו גם כן לסוטניק בעניינים מנהליים.
רוסיה
במאות 17–18 אצל הקוזאקים המיושבים בשטחי רוסיה - "הקוזאקים הרוסים" - ה"אטאמנים" (כך ברוסית войсковой атаман - אטאמן של הצבא) נבחרו באופן סדיר על ידי מועצות של הקבוצות הקוזאקיות השונות. הם היו אחראים על יישום החלטות האספות של הקוזאקים ולא היה להם מעמד של שליטים. בשנת 1718 ביטל פיוטר הגדול את סמכותם של מוסדות הקוזאקים הרוסים לבחור בעצמם את האטאמנים שלהם. האוטאמן האחרון שנבחר בשנת 1708 על ידי הקוזאקים של הדון ושבחירתו אושרה בזמנו על ידי הצאר, היה פיוטר רומאזאנוב. אחרי 1718 למשך מאתיים שנה לקוזאקים היו אטאמנים ממונים (наказной атаман) שהתמנו בסנקט-פטרבורג בראש כל אחת מ-11 הקהילות של קוזאקים ברוסיה (דון, אוראל, טרק, קובאן, אורנבורג, אסטרחן, סיביר, טרנסבאיקליה, אמור, סמירצ'נסק, אוסורי) עמד אטאמן. אחרי מהפכת פברואר 1917 התכנסו הקוזאקים של הדון בראשות האוטאמן הזמני ייבגני וולושינוב ובחרו לעצמם את האוטאמן אלקסיי קאלדין. גם קהילות הקוזאקים האחרות ברוסיה בחרו שוב בעצמן אטאמנים משלהם, וציינו בכך את האוטונומיה שלהם לעומת ממשלת המעבר בפטרוגרד.
אוקראינה
אוטאמנים היו קצינים בדרגת מייג'ור בלגיון הרובאים של הסיץ' האוקראיני בצבא האוסטרו-הונגרי בשנים 1914–1918 סימני הדרגאות היו ביחידה זו זהים לאלו שבשאר הצבא האוסטרו-הונגרי. מעמד דומה היה לאוטאמן גם בצבא הגליציאני האוקראיני בימי הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה בשנים 1918–1919. גם מפקדיהם של יחידות מורדים וקבוצות גרילה אוקראיניות בימי המאבק הלאומי האוקראיני בשנים 1917–1921 נקראו תכופות "אוטאמאנים".
בימי מלחמת האזרחים ברוסיה
האוטאמאנים הקוזאקים מילאו תפקיד חשוב במלחמת האזרחים בשטחי האימפריה הרוסית לשעבר. הכוחות בפיקודם התגייסו לרוב לצד הצבאות הלבנים. חלקם שמרו על אוטונומיה ואחדים, כדוגמת האוטמאן ניקיפור הריהוריאיב או דנילו טרפילו המכונה "זלני" ארגנו פרעות נגד יהודים באוקראינה. אטאמנים אחרים כמו בוריס אננקוב (בראש יחידות קוזאקים מסיביר), גריגורי סמיונוב (מטרנסביאליה) ואיוואן קלמיקוב (מאוסורי) הצטיינו במעשים אכזריים בסיביר "שיר הפרטיזנים (הבולשביקים) של המזרח הרחוק" מזכיר את תבוסת האטאמנים ה"לבנים" באותו אזור בשנת 1920:
גֶנֶרָל נִבְעַט, נִשְׁחָקוּ שָׁם
גַם הָאָטָאמָאנִים כּוּלָם
לְחוֹפוֹ שֶׁל הָאוֹקְיָנוֹס
ליברטיניזם
ליברטיניזם מתואר כנהנתנות קיצונית, גישה חסרת עכבות בכל מה שנוגע ליחסי מין ורואה חשיבות רק בהנאה. הליברטין הוא אחד נטול חסמים מוסריים אשר נתפסים בעיניו כמיותרים ולא רצויים, מתעלם ודוחה בבוז התנהגויות שהן טאבו בחברה.
אוטאמן
בימי מלחמת האזרחים ברוסיה
הַמַסָע סוֹף סוֹף הוּשְׁלָם. (תרגום מרוסית:גרימי (צבי) גלעד)
("מארש הפרטיזנים של המזרח הרחוק") (По долинам и по взгорьям": Марш дальневосточных партизан"), לחן:מלחין לא ידוע מילים: פיוטר פרפיונוב)
ליברטיניזם
כפילוסופיה, לליברטיניזם הייתה פופולריות מסוימת בבריטניה וצרפת במאות ה-17, ה-18 וה-19. בין התומכים המפורסמים של פילוסופיה זו ניתן למנות את המרקיז דה סאד וג'ון וילמוט.
אוטאמן
באוקראינה של המאה ה-20
"אוטאמנים" כונו המפקדים העליונים של חילות קוזאקיים שונים בימי מלחמת האזרחים ברוסיה כשהשיגה אוקראינה לרגע את עצמאותה בשנת 1918 היה לתואר "אוטאמאן" משמעויות שונות. בצבא הסיץ' האוקראיני ובצבא האוקראיני בגליציה משמעותו היה של "מייג'ור" (רב-סרן). ברפובליקה העממית האוקראינית (1919-1917) - ה"אוטאמן הראשי" (הולובני אוטאמן головний отаман) פיקד על חיל או אוגדה או על כמה חילות ומשמעות דרגתו הייתה של "גנרל". סגנו נקרא "אוטאמן בפועל" - "נאקאזאני אוטאמן". בשנים 1918–1925 (כולל בשנותיו בגלות) נקרא אוטאמן ראשי המפקד העליון של צבא הרפובליקה העממית האוקראינית, סימון פטליורה. בראש היחידות הקרביות בחזית הוא מינה "אוטאמנים ממונים". הגנרלים אולכסנדר אוסצקי ואולכסנדר הרקוב כיהנו כאוטאמנים בפועל. בשנת 1920 הוחלפה רשמית דרגת האוטאמן ב"גנרל". קבוצות פרטיזנים ויחידות שפעלו בימי המלחמה האוקראינית-סובייטית בשנים 1917–1921 נקראו גם אוטמאנים ושלטונם השרירותי או לפעמים אנארכי ידוע בשם "אוטאמנשצ'ינה".
אחרי 1990
השלטון הסובייטי ביטל את התואר אוטאמן. הוא קם לתחייה כתואר כבוד בקהילות הקוזאקים שהתארגנו מחדש בשנות ה-1990 אחרי התפרקות ברית המועצות. נשיא רוסיה בוריס ילצין הוציא צו שבו נתן הכרה חוזרת ל"קוזאקים" כ"קבוצות אתניות-תרבותיות". בפדרציה הרוסית כיום מוכרות 11 קהילות - חילות של קוזאקים. האוטאמנים שלהם מתמנים על ידי נשיא הפדרציה הרוסית. ולדימיר גרומוב, למשל, כיהן 17 שנה כאטאמן של הקוזאקים של קובאן. הקוזאקים נחשבים לנוצרים אורתודוקסים מאמינים ולבני ברית נאמנים למשטר של נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין. הם לקחו על עצמם תפקידים של שיטור וצבאיים, למשל בעת סכסוכים צבאיים באזורי הספר של רוסיה. כמה מהם השתתפו בפעולות דיכוי של הפגנות אופוזיציה.
קישורים חיצוניים
К.: Генеза 2001 ISBN 966-504-439-7 א.ז.פידוקבה, ר.מ.שוסט-ספר לימוד להיסטוריה של אוקראינה Касяненко Ю. Я. Отаман - Юридична енциклопедія : [в 6-ти т.] / ред. кол. Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія, 1998. — ISBN 966-749-200-1.
ליברטיניזם
היסטוריית המונח
עד שנת 1555 המשיכו תומכי קלווין לשלוט במועצת העיר. באותה שנה הגיבו תומכי פרין בניסיון הפיכה משולב שדרש לפטר את הממשלה ולטבח בצרפתים.
במאות ה-18 וה-19 המונח הפך קשור יותר למונחים של דיבור. שארל-מוריס דה טליראן כתב שז'וזף בונפרטה בעודו על כס המלוכה של נאפולי.
סטרומבוסיים
סְטְרוֹמְבּוּסִיִּים (שם מדעי: Strombidae) היא משפחה של חלזונות ים אוכלי אצות בגודל בינוני עד גדול. מינים רבים במשפחה זו משמשים כמזון של בני אדם והקונכייה משמשת פעמים רבות לקישוט.
תפוצה
הסטרומבוסיים חיים בעיקר במים טרופיים וסובטרופיים. הם נפוצים באוקיינוס השקט ההודו-מערבי, ושם ניתן למצוא את רוב המינים והסוגים. מינים אחדים מופיעים גם במזרח האוקיינוס השקט ובמערב האוקיינוס האטלנטי, וניתן למצוא מין יחיד על חוף האוקיינוס האטלנטי ההאפריקאי. שישה מינים של סטרומבוסיים נמצאים באזור הקריבי.
מורפולוגיה והרגלי חיים
עיני הסטרומבוסיים נמצאות בקצה משושים ארוכים. לקונכייה של הסטרומבוס יש פתח (aperture) ארוך וצר ותעלה סיפונלית דרכה עובר הסיפון שמשמש את החלזון לנשימה. בשולי פתח הקונכייה יש לרוב שקע או חריץ המאפשר לאחד ממשושי העין להציץ החוצה. חריץ זה נקרא חריץ סטרומבוסי. צורת החריץ משתנה ממין למין ומופיעה רק בקונכיות בוגרות. לקונכיות של רוב המינים במשפחה זו צומחת שפה המתרחבת בהגיעם לבגרות מינית, והן מטילות ביצים בחוטים ארוכים וג'לטינ יים.
במאה-19 הגדיר בטעות חוקר הטבע הצרפתי לאמארק, את הסטרומוסיים כחלזונות טורפים קרניבורים. ייתכן משום דמיון מסוים למשפחת החרוטיים. תפיסה שגויה זו נמשכה מספר עשורים וצוטטה על ידי חוקרים נוספים עד למחצית הראשונה של המאה ה-20. כיום ידוע כי סטרומבוסיים הם אוכלי אצות ולעיתים אוכלי רקב. לרוב תחום מחייתם הוא שוניות מים רדודים וקרקעות עם עשבי ים.
התנהגות
בשונה מרוב החלזונות, אשר זוחלים לאט בעזרת התכווצויות גליות לאורך סולית הרגל, חלזונות סטרומבוסיים נעים בתנועה מזנקת. לכל חלזון רגל שרירית בצורת מגל מחודד ( משמשת גם כאופרקולום ) כאשר הוא רוצה לנוע הוא מכניס את קצה הרגל לחול ובתנועה של משוט דוחף את הקרקע ומניע עצמו קדימה.
הרגל משמשת גם כלי חפירה ומאפשרת למינים מסוימים להתחפר בחול. תהליך החפירה עצמו, והדרך בה החלזון מתחפר משתנה בין מינים שונים. בדרך כלל, מינים בעלי קונכיות גדולות, כגון Eustrombus gigas ו-Lambis lambis, אינן קובורות את עצמן, למעט בשלבי הנעורים שלהן. עם זאת, מינים קטנים יותר נוהגים לקבור עצמם גם לאחר הבגרות.
Black Skinhead
Black Skinhead הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קניה וסט, מתוך אלבום האולפן השישי שלו, Yeezus. השיר יצא לאור ב-19 ביוני 2013, כסינגל הראשון מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי וסט, בשיתוף עם כותבים שונים, בהם הראפרים לופה פיאסקו וסיהיי דה פרינס, והופק על ידי וסט, יחד עם צמד המפיקים הצרפתי דאפט פאנק, שהפיקו גם את השירים "On Sight", "I Am a God" ו-"Send It Up" מתוך האלבום Yeezus, בו השיר נכלל. קודם לכן, וסט דגם את שירם "Harder, Better, Faster, Stronger" בלהיט "Stronger" שהוציא ב-2007, כסינגל מתוך האלבום Graduation, והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. השיר, בדומה לשאר שירי האלבום, מתאפיין בסוגת ההיפ הופ התעשייתי.
וידאו קליפ
במשך חמשת החודשים שקדמו לצאת הסינגל, עבד וסט על הקליפ לשיר עם הצלם ניק נייט. הקליפ הודלף לאינטרנט ב-8 ביולי 2013. זמן קצר לאחר מכן, הצהיר וסט בעמוד הטוויטר שלו כי הגרסה של הקליפ שהודלפה אינה הושלמה ופורסמה ללא אישורו. ב-21 ביולי 2013, הגרסה הסופית של הקליפ פורסמה באתר האינטרנט של וסט. ב-23 ביולי, פורסם הקליפ בערוץ היוטיוב של וסט. נכון לאוקטובר 2020, הוא עומד על כ-53 מיליון צפיות.
ביקורת
השיר זכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה. ריי רחמן מאנטרטיינמנט ויקלי אמר כי השיר הוא אחד מהשירים הטובים ביותר באלבום Yeezus, ותיאר אותו כ"מניפסט פאנק-ראפ דוהר". אלכסיס פטרידיס מהגרדיאן העניק לשיר ביקורת חיובית אף הוא. ברשימת השירים הטובים ביותר לשנת 2013, דירג מגזין רולינג סטון את השיר במקום השלישי.
מיזוגים ורכישות
עקרונות
ניתן לחבר יחידות עסקיות במגוון רחב של דרכים, הנבדלות אלו מאלו במאפיינים שונים. מאפיין עיקרי ראשון הוא בשאלה האם החברה הנרכשת מפסיקה להתקיים לאחר הרכישה, או שמא היא ממשיכה להתקיים ורק הבעלות בה משתנה. האפשרות הראשונה מאפיינת עסקאות מסוג מיזוג והאפשרות השנייה מאפיינת עסקאות מסוג הצעת רכש ורכישה מרוכזת.
מאפיין עיקרי שני, המבדיל בין סוגי עסקאות שונים, עוסק בשאלה האם העסקה מתבצעת בידי החברה הנרכשת עצמה (המיוצגת בידי נושאי המשרה והדירקטורים בה) או שלחלופין ה"מוכר" בעסקה הוא בעלי מניות החברה הנרכשת. האפשרות הראשונה מאפיינת מיזוג והשנייה הצעת הרכש ורכישה מרוכזת בעקבותיה.
קווי הבחנה נוספים בין סוגי עסקאות שונים נוגעים לשאלות כגון האם העסקה היא "עוינת" או "ידידותית" כלפי ההנהלה ונושאי המשרה הנוכחיים בחברה (כאשר "השתלטות עוינת" קשורה יותר להצעת רכש ופחות לרכישה מרוכזת ולמיזוג); האם מעורב בעסקה אלמנט של "כפייה" כלפי בעלי המניות הנוכחיים, כך שיאלצו להיפרד ממניותיהם גם אם לא הביעו את הסכמתם לכך (כאשר במיזוג שוררת מידת הכפייה הרבה ביותר, בהצעת רכש תיתכן כפייה מסוימת וברכישה מרוכזת אין כפייה על בעלי המניות הנרכשות) ומה מידת השוויוניות של העסקה (האם כל בעלי המניות מקבלים את אותו מחיר תמורת כל אחת ממניותיהם; כאשר בכל אחד מסוגי העסקאות ייתכן תשלום "פרמיית שליטה" לבעלי מניות הרוב ומחיר נמוך יותר לבעלי מניות המיעוט).
ההיבט המשפטי
עיסוק הדין בתחום המיזוגים והרכישות מתרכז במספר סוגיות עיקריות: ראשית, כושר הפרעון של החברה שלאחר המיזוג או הרכישה – יכולתה להמשיך ולשרת את התחייבויותיה לנושיה למרות העלויות והשינויים שנלוו לעסקה. שנית, גובה התמורה המועברת לבעלי החברה הנרכשת (כאשר השאיפה היא שבעלי החברה הנרכשת לא יקבלו מחיר נמוך מדי עבור מניותיהם). שלישית, לעיתים מיזוגים ורכישות מעוררים בעיה של הגבלים עסקיים (סוגיות אלו אינן נמצאות בתחום המיזוגים והרכישות, אלא בתחום דין המיוחד להן, אולם הן נשקלות לעיתים בעת בחינת העסקה). רביעית, במבט חברתי כולל יותר, קיימת שאיפה למנוע מקרים בהם המשתלט על החברה יפגע בה (לדוגמה – ירכוש אותה רק כדי לפרקה) ובכך יפגע גם בבעלי מניות המיעוט בה, בעובדיה, בלקוחותיה ובנושיה האחרים.
ההיבט התרבותי
על פי מחקרים רבים, מרבית המיזוגים והרכישות נכשלים והסיבות המרכזיות לכך נעוצות בפערים בתרבות הארגונית וביחסים הבינאישיים בין החברות המתמזגות.
"בדיקת נאותות תרבותית" ("CDD" - ) נועדה למיפוי והערכת סיכונים אצל חברת המטרה וזיהוי הנחות שגויות אפשריות שקיבלה החברה הרוכשת ושעלולים לפעול לרעתה בעתיד לאחר הרכישה. התהליך חייב להתחיל מיד בתחילת המגעים כיוון שהעמקה בו דורשת זמן לניתוח ההבדלים בין התרבויות, לראיונות עם מנהלים ואנשי מפתח, להעמקה בסקרי שביעות רצון ובשורה ארוכה של תתי נושאים אשר ייתנו יחד תמונה טובה יותר של תרבות הארגונים ורמת המורכבות ליצירת כור היתוך משותף אשר יוביל לעיצוב תרבות ארגונית משותפת ואמיתית. תהליכים אלו חייבים להפוך לחלק בלתי נפרד מסט תהליכי בדיקת הנאותות שהארגונים עורכים ולקבל את משקלם הסגולי הראוי בצמתי ההחלטות.
סוגי עסקאות
ניתן להבחין בין ארבעה סוגי עסקאות בתחום המיזוגים והרכישות: רכישת השליטה המרוכזת, המיזוג, הצעת הרכש וההסדר בבית המשפט.
רכישת שליטה מרוכזת
הבעלות בחברה מיוצגת על ידי מניות. לעיתים, יש בחברה בעל שליטה (או מספר בעלי שליטה), קרי מי שמחזיק ב-25% או יותר מהון המניות של החברה. ייתכן והרוכש העתידי המעוניין בחברה לא רוצה לרכוש את כל מניותיה, אלא רק את אותו חלק שיקנה לו שליטה בחברה. במקרה כזה, די לו לקנות מידי בעלי השליטה הקיימים את מניותיהם. לשם כך נדרשת עסקה חוזית פשוטה יחסית. הצדדים לעסקה הם בעלי השליטה הקיימים ורוכש השליטה החדש. הצדדים מסכימים על העברת המניות תמורת מחיר נקוב והשליטה בחברה משתנה לאחר השלמת ההעברה. מניותיהם של בעלי מניות המיעוט – כל אלו שאינם בעלי שליטה – אינן עוברות ידיים. עם זאת, גם לבעלי מניות אלו יש עניין מסוים באירוע הרכישה, מכיוון שעם שינוי זהותו של בעל השליטה יכול וישתנה אף עתידה העסקי של החברה. בין השאר, הדין מטיל "חובת הגינות" על בעלי שליטה. חובה זו מובנת כמטילה איסור על מכירת השליטה ל"בוזזים" שיפגעו בחברה.
מלבד דרך זו (של רכישת שליטה מבעלי מניות קיימים), ניתן לבצע רכישת שליטה מרוכזת בשוק הראשוני, קרי, מצב בו החברה מקצה מניות בכמות כזו שהופכת את בעל המניות החדש לבעל שליטה. הקצאה כזו טעונה אישור של האספה הכללית בחברת המטרה.
מיזוג
עם זאת, קיים יצור כלאיים בין מיזוג ורכישה: המיזוג המשולש ההופכי. במיזוג מסוג זה, החברה הקולטת היא למעשה החברה הנרכשת. החברה הרוכשת אינה בגדר חברה קולטת או יעד. באופן ייחודי, לא רק מניותיהם של בעלי חברת היעד עוברות שינוי (הפקעה ומחיקה), אלא גם מניותיהם של כלל בעלי החברה הקולטת (הנרכשת) מופקעות מידיהם ומועברות (מבלי שימחקו ומבלי שהחברה הנרכשת תתחסל) לידי החברה הרוכשת. שימוש במיזוג משולש הופכי נעשה כדי לנצל את היתרון שבאלמנט ה"כפייה" של המיזוג (רכישת כל החברה, מבלי שיישארו בה בעלי מניות אחרים), לצד המשך קיום החברה כמו ברכישה.
הצעת רכש
הצעת רכש תתבצע במקרים בהם הרוכש מבקש לרכוש את השליטה בחברה שאין בה בעל שליטה, או שיש בה בעל שליטה המחזיק בפחות מ-45% מהמניות ואותו בעל שליטה לא מסכים למכור את מניותיו לרוכש בעסקה מרוכזת, או במקרים בהם הרוכש מבקש להגיע לאחזקה של יותר מ-90% ממניות החברה. לכאורה, לגבי חברה ציבורית, אדם יכול לרכוש את החברה פשוט על ידי איסוף מניותיה בבורסה. אולם, פעולה כזו אסורה בישראל שכן כל רכישת שליטה בחברה ציבורית טעונה הצעת רכש.
קיים הבדל בין הצעות רכש המכוונות לרכישת השליטה ("הצעת רכש מיוחדת") והצעות רכש המכוונות לרכישת כלל החברה ("הצעת רכש מלאה"). הצעת רכש מיוחדת אינה כרוכה באלמנט של כפייה. המציע פונה לכל בעלי המניות מהציבור בהצעה לרכוש מהם את מניותיהם תמורת מחיר הנקוב במפרט הצעת הרכש. אפשר שהצעת הרכש תצליח (מספיק ניצעים יענו לה כדי שהמציע ירכוש דבוקת שליטה) ואפשר שהיא תיכשל, אז יישאר על כנו המצב הקיים של השליטה בחברה. נדרש שלמעלה מ-50% מהניצעים שהשיבו להצעה יענו לה בחיוב, כדי שזו אכן תתקבל והרוכש יהפוך לבעל שליטה. בכל מקרה, מי שהשיב בשלילה (או לא השיב) לא ידרש למכור את מניותיו.
לעומת זאת, הצעת רכש מלאה מיועדת לרכישת כלל החברה. כאשר אדם מגיע לאחזקה של יותר מ-90% בחברה ציבורית, סבורים שהמיעוט שנותר (פחות מ-10%) יהיה ממילא חסר כוח השפעה של ממש. לכן, במקרים כאלו הדין מחייב את בעל השליטה להגיע לאחזקה מלאה (100%). הוא חייב להגיש הצעת רכש ל-10% הנותרים. אם מתוך אלו, יותר מ-5% נענו להצעה (כלומר, 95% ממניות החברה הגיעו לרוכש לפי רצון המוכרים), הרי שלגבי 5% הנותרים תתבצע מכירה כפויה. התוצאה הסופית היא רכישת 100% מהחברה על ידי אדם אחד – זאת, בדומה למיזוג, אלא שבניגוד לו החברה הנרכשת ממשיכה להתקיים.
גם בחברות פרטיות קיים מנגנון דומה של מכירה כפויה. אדם יכול להגיש הצעת רכש מלאה לבעלי המניות של חברה פרטית. אם 80% נענו להצעתו מרצונם והוא מבקש להגיע לאחזקה של 100%, הרי שניתן לכפות על בעלי ה-20% הנותרים את מכירת מניותיהם למציע, כעבור חודש מהמועד בו נענו אלו שהשיבו בחיוב.
הסדר בבית המשפט
טרם כניסתו לתוקף של חוק החברות בשנת 2000, לא היו דיני מיזוג חקוקים בישראל. הפעולות של מיזוג ורכישת חברות התבצעו ברובן דרך סע' 233 לפקודת החברות, שהכללים שנקבעו בו נמצאים כעת בסע' 350 לחוק החברות. גם כיום, לצד דיני המיזוג החקוקים, עדיין ניתן לבצע מיזוגים ורכישות על דרך של "פשרה או הסדר בין חברה לבין [...] בעלי מניותיה", כלשון סע' 350(א) לחוק החברות. משמעות הדבר היא, כי אם 75% מהמניות המשתתפות בהצבעה על עסקת המיזוג או הרכישה אישרו אותה, כאשר בנוסף בית המשפט נתן את אישורו, אזי העסקה מחייבת את כלל בעלי המניות. כתוצאה מכך, גם אם מיעוט מבעלי המניות לא הסכים להיפרד מהחזקותיו ולקבל את התמורה שהרוכש הציע עבורן, הרי שהמניות יופקעו בכל זאת והתמורה בגינן תועבר לבעלים-לשעבר. יכול והחברה תתחסל בגמר העסקה, אז ניתן לסווגה כמיזוג, או שהחברה תמשיך להתקיים, אז הייתה זו רכישה.
קרל אוגוסט, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1912–1988)
קרל אוגוסט, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית: Karl-August von Sachsen-Weimar-Eisenach; 28 ביולי 1912 – 14 באוקטובר 1988) היה נסיך גרמני וראש בית סקסוניה-ויימאר-אייזנך.
ביוגרפיה
הוא נולד בשלוס וילהלמשטאל, כבנו הבכור ויורשו של וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ואשתו השנייה, פאודורה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, בתם של פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן ואדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד. ב-9 בנובמבר 1918 נאלץ אביו לוותר על כסאו, בעקבות התבוסה במלחמה והמהפכה הגרמנית שהתחוללה בעקבותיה. מכיוון שהיה שליט שנוא על תושבי הדוכסות, עקב התנהגותו הגסה, שמחו מאוד התושבים על התפטרותו, והוא ברח עם משפחתו לאחוזת המשפחה בהיינריכאו שבשלזיה.
בשנת 1923 מת אביו, וקרל אוגוסט הפך לראש בית סקסוניה-ויימאר-אייזנאך. עד 1922, קרל אוגוסט היה השלישי בסדר הירושה של ממלכת הולנד, אולם באותה שנה נחקק תיקון לחוקה שרק צאצאיה של וילהלמינה יוכלו למלוך בהולנד.
קרל אוגוסט היה קצין בוורמאכט ושירת בגדוד טנקים. ביוני 1945 הוא ברח עם משפחתו למערב גרמניה, ממש לפני שהצבא האדום החליף את הכיבוש האמריקאי בתורינגיה. קרל אוגוסט מת ב-14 באוקטובר 1988 בשיינן על גדות אגם קונסטנץ, מבלי שחזר אי פעם למולדתו, ובנו מיכאל ירש את תאריו.
משפחתו
ב-5 באוקטובר 1944 התחתן קרל אוגוסט בטירת וארטבורג עם הברונית אליזבת פון ונגנהיים-וינטרשטיין, בתם של הברון אותמר פון ונגנהיים-וינטרשטיין ומוד פון טרויצשלר, ממנה נולדו לו שלושה ילדים:
יחסי עומאן–שווייץ
יחסי עומאן–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סולטנות עומאן לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה
בין סולטנות עומאן לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין סולטנות עומאן הם יחסים דיפלומטיים חמים שהתחממו והתחזקו ב. עומאן מהווה יעד יחסית פופולרי לתיירים שווייצרים.
שווייץ ועומאן כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים בשנת 1973, שנתיים לאחר עצמאותה מן הממלכה המאוחדת. השגרירות השווייצרית במסקט, בירת עומאן, נפתחה בחודש נובמבר 2014, כאשר השגרירות השווייצרית בריאד הייתה האמונה על עומאן קודם לכן. עומאן פתחה את שגרירותה שבברן, בירת שווייץ, ב-2018, יחד עם קונסוליה בז'נבה.
יחסים כלכליים
במגזר הכלכלי, שווייץ ועומאן התרכזו בעיקר בשיפור ובחיזוק קשרי המסחר שביניהן. הסכם דו-צדדי בנושא קידום והגנה על השקעות בין שתי המדינות נחתם לתוקפו בשנת 2005. אמנה למניעת כפל מס שמגיע מתחבורה אווירית בינלאומית נחתמה בשנת 2009. בשנת 2014 נחתם הסכם סחר חופשי בין איגוד הסחר החופשי האירופי, בו חברה שווייץ, לבין מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ, בה חברה עומאן.
שווייצרים בעומאן
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בעומאן שמונים ושבעה אזרחים שווייצרים. בנוסף אליהם, קיימת נוכחות מתמדת של תיירים שווייצרים באזור.
מלון קוסמוס
קוסמוס (ברוסית: Космос) הוא מלון בנפת אלכסייבסקי שבעיר מוסקבה, רוסיה.
מלון קוסמוס נבנה בשנים 1976–1979 כדי לקבל אורחים זרים שצפויים להתארח במוסקבה במשחקי אולימפיאדת מוסקבה. המלון הפך לניסיון הראשון של העבודה המשותפת בין אדריכלי ברית המועצות וצרפת.
ב"קוסמוס" המודרני ישנם 1,777 חדרים. המלון כולל מרכז עסקים עם 7 חדרי ישיבות עבור 10–250 איש ואולם קונגרסים ל-1000 איש, וכן חלל תצוגה של עד 1300 מ"ר. במלון 4 מסעדות, מזכרות, קיוסקי עיתונים ובתי מרקחת, מספרה, מכון יופי ומרכז רפואי.
"קוסמוס" היה אחד מארבעה מלונות סובייטים שהיו בעלי מעמד של "מלון ברמה בינלאומית".
הליגה הסקוטית השנייה
הליגה הסקוטית השנייה (באנגלית: Scottish League Two) היא הליגה הרביעית בסקוטלנד. הליגה הוקמה לראשונה בשנת 1994, הליגה במתכונתה הנוכחית הוקמה ביולי 2013.
קידום וירידה
הליגה כוללת 10 קבוצות שמשחקות נגד כל קבוצה אחרת 4 פעמים, פעמיים בבית ופעמים בחוץ. המועדון שמסיים במקום הראשון זוכה בקידום אוטומטי לליגה הסקוטית הראשונה, והמועדון שמסיים במקום ה-10 ירד לליגת הכדורגל היילנד או לליגת הכדורגל שפלה (שתי הליגות הם הליגה החמישית). המועדונים שסיימו במקומות: 4,3,2 מתמודדים בפלייאוף עם מקום 9 בליגה הסקוטית הראשונה, והמנצח בפלייאוף עולה/נשאר ל/בליגה הסקוטית הראשונה.
מקום 9 בליגה הסקוטית השנייה מתמודד בפלייאוף עם המנצח בפלייאוף בין אלופת ליגת היילנד ואלופת ליגת שפלה.
מועדונים
(נכון לעונת 2023/2024)
גבריאלה רלה
ביוגרפיה
גבריאלה רייך נולדה במשפחה יהודית בבודפשט כבתם של הסוכן ארמין רייך ושל אאוגניה פישר. היא למדה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט כתלמידם של גאורג אנתס, של בלה סבאדוש ושל פרידה ודנאי. ב-6 ביוני 1924, עלתה לראשונה על במת בית האופרה של בודפשט, עדיין כסטודנטית באקדמיה, בתפקיד אלזה באופרה לוהנגרין של ואגנר. כעבור ארבעה שבועות, ב-1 ביולי, חתמו איתה חוזה כחברה מן המניין של בית האופרה. מהרגע הראשון שרה תפקידים ראשיים באופרות בכיכובה. היא הייתה חברה בלהקה עד 1939 וכן אחרי המלחמה. בשנת 1930 הופיעה בטוסקה באופרה של ברלין (Staatsoper Unter den Linden), שם הופיעה בקביעות גם לאחר מכן עד עליית הנאצים לשלטון ב-1933. היא הייתה דומיננטית באופרות של פוצ'יני, אך סיפקה ביצועים יוצאי דופן גם בתפקידים באופרות של וגנר. בשל החוק היהודי השני, היא לא יכלה להופיע ולשיר בשל יהדותה, אלא רק במופעי אופרה של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך (OMIKE) בפני קהל יהודי. היא ניצלה בשואה ולאחר מלחמת העולם השנייה בין 1945 לבין 1949 הפכה שוב לחברה קבועה בבית האופרה של בודפשט. היא גם הופיעה בקונצרטים מאוחר יותר.
בעלה הראשון היה בלה ראדו, סוחר שאיתו התחתנה ב-28 ביולי 1925 בבודפשט. ב-1928 נישואיה הראשונים הסתיימו בגירושים. ב-3 ביולי 1940 היא נישאה לאדריכל מאנו גרוס (מיהאי) בבודפשט עמו חיה עד מותו ב-1961. גבריאלה רלה הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
רבי שמעון בן אליקים
רבי שמעון בן אליקים הוא אמורא בדור השני והשלישי לאמוראי ארץ ישראל.
הוא למד בישיבת טבריה, אם כי ישנן סתירות בקשר למעמדו, אם היה חברו או תלמידו של רבי יוחנן, או תלמיד תלמידיו. במסכת סנהדרין הוא מוזכר שעמל לסמוך את רבי יוסי ברבי חנינא, מי שהיה חבירו של רבי יוחנן, לעומת זאת, אנו מוצאים שריש לקיש מתייחס אליו כתלמיד. בתלמוד הירושלמי מובאת גרסה הפוכה, כי רבי יוסי ברבי חנינא עמל לסמוך את רבי שמעון בן אליקים, וכדי ליישב את הסתירות, מעדיף בעל הערכי תנאים ואמוראים גרסה זו.
במסכת חולין, הוא מוזכר במחלוקת הלכתית יחד עם רבי יוחנן ותלמידיו,.
הוא דן עם רבי אלעזר בן פדת בהלכה, מזכיר רבות הלכות בשמו, הוא היה גם תלמידו, והיו שניהם ידועים, כהיחידים מבין תלמידי רבי יוחנן שדנו דיני דגרמי.
פגסוסיים
פגסוסיים (שם מדעי: Pegasidae) היא משפחת דגים מסדרת העוקצנוניים המתחלקת ל-2 סוגים ול-6 מינים. החיים בימים הטרופיים של האזור האינדו פסיפי בקרבה לקרקעית. בעבר הם נחשבו למינים במשפחת האבובניים שבסדרת האבובנאים. הם קיבלו את שמם עקב דמיונם לפגסוס ב"כנפיהם" ובחוטמם דמוי הסוס.
אורכם של הפגסוסים עד 13 ס"מ. הם קטנים ושטוחים ובעלי "כנפיים" רחבות עם עוקצים נפרשים, הראש מוארך עם עיניים גדולות וחוטם משורבב המזכיר סוסון ים. הזנב קטן ושטוח. צבעם של הפגסוסים מוסווה ודומה לקרקע ימית סלעית. בנוסף הם מכוסים בקשקשים משוריינים.
ויליאם מייוויל
ביוגרפיה
מייוויל סיים ב-1982 את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא.
שירת כמפקד מחלקת סיוע, מפקד מחלקה רובאית וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הריינג'רס ה-75. לאחר שסיים קורס קציני חי"ר מתקדם שירת כמפקד פלוגה בגדוד הממוכן הראשון ברגימנט החי"ר השביעי של דיוויזיית החי"ר השלישית. שימש שלישי בחטיבה השלישית של הדיוויזיה המוטסת ה-82, וקצין מבצעים של הגדוד השלישי ברגימנט החי"ר המוצנח ה-505 השייך לדיוויזיה. שירת כקצין לוגיסטיקה וסגן מפקד רגימנט הריינג'רס ה-75. פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט החי"ר המוצנח ה-504 ולאחר מכן שירת כראש ענף תכנון ואימונים במטה פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.
בשנים 2011–2013 פיקד על דיוויזיית החי"ר הראשונה. בתקופת פיקודו הוצבה הדיוויזיה באפגניסטן והופקדה על הגזרה המזרחית האחראית על 14 ממחוזות אפגניסטן.
ב-2014 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים. ב-2015 מונה למנהל המטות המשולבים ושירת בתפקיד עד יולי 2017. בינואר 2018 מונה לסגן מפקד לענייני מבצעים של פיקוד הסייבר של ארצות הברית. בתום השנה פרש מהשירות הצבאי.
מייוויל בוגר המכללה לפיקוד ומטה של הכוחות המזוינים, בעל תואר שני ממכללת המלחמה של הצי ותואר שני מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה. הוא נשוי לשאנד והם הורים לשני בנים ובת. שני הבנים משרתים אף הם כקצינים בצבא.
סינאן בולאט
סינאן בולאט (נולד ב-3 בספטמבר 1988) הוא כדורגלן טורקי המשחק בוסטרלו בעמדת השוער.
קריירה
בולאט התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ראסינג גנק. לאחר שלא הצליח לצבור דקות משחק בדצמבר חתם בסטנדרד לייז' ל-4 וחצי שנים תמורת 150 אלף אירו כמחליפו של רוריס אראגון שנפצע בתחילת העונה. במהלך העונה הוא שיחק 7 משחקים וספג רק בשניים מהם. ב-26 בפברואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופאית נגד ספורטינג בראגה אך הוחלף במחצית על ידי אראגון שחזר מפציעה. במשחק האחרון של העונה בולאט הדף פנדל בדקה ה-92, ובכך הבטיח את השתתפותה של ליאז' בפלייאוף האליפות בו ניצחה 1–2 את אנדרלכט בסיכום כולל של שני משחקים וזכה עם המועדון באליפות. ב-27 ביולי 2009 זכה עם המועדון בסופר קאפ. ב-30 ביולי 2013 עבר בהעברה חופשית לפורטו הפורטוגזית אך שיחק רק בקבוצת המילואים של המועדון. בינואר הושאל לקייסריספור עד לסיום העונה. ב-22 ביולי 2014 הושאל לגלאטסראיי. לקראת עונת 2015/2016 הושאל לקלאב ברוז'. לקראת עונת 2016/2017 הושאל לנסיונל מדיירה. ב-31 בינואר 2017 חתם בארוקה עד לסיום העונה.
בצעירותו, שיחק בכל הנבחרות הצעירות של טורקיה. בשנת זומן לראשונה לסגל נבחרת טורקיה. ב-10 באוגוסט 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד בו ניצחה טורקיה 0–3.
אורי אבני
אורי אבני הוא פזמונאי, מלחין, מפיק מוזיקלי ומוזיקאי ישראלי.
קריירה
בשנת 2012 יצא אלבום הבכורה של הזמר לירן דנינו, "לירן דנינו" שהפיק אבני במלואו ואף הלחין מתוכו שלושה שירים: "אין לי כוח", "זמן אחר" ו"מה שיהיה".