cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סנדרה פאבר
קריירה ומחקר
סנדרה פבר שימשה כיו"ר ועדת ההיגוי של המדע, שפיקחה על מכשיר האור הראשון עבור קק 1. היא המשיכה להתעקש על איכות אופטית גבוהה למראה הראשית של קק 1, והמשיכה לעבוד גם על קק 2.
בשנות השמונים המאוחרות יותר, פבר הייתה מעורבת בפרויקט בן שמונה שנים, שנקרא "שיתוף הפעולה של שבעת הסמוראים", שניסה לקטלג את הגודל ואת המהירות האורביטלית של 400 גלקסיות. אף על פי שמטרה זו לא הושגה, הקבוצה פיתחה דרך לאמוד את המרחק לכל גלקסיה כלשהי, שהפכה לאחת הדרכים המהימנות ביותר למדידת הצפיפות הכוללת של היקום.
בשנת 1990, היא סייעה עם המזמין על-מסלולו של המצלמה הפלנטרית בעלת השדה הרחב של טלסקופ החלל האבל. היא מציינת את זה כאחד השלבים המלהיבים והמוכרים ביותר של הקריירה שלה. האופטיקה של האבל הייתה פגומה, ופבר והצוות שלה סייעו לאבחן את הגורם כסטייה כדורית. ב -1995 מונתה פבר לפרופסור באוניברסיטת קליפורניה.
פבר הייתה גם החוקרת הראשית של צוות נוקר, שהשתמש בטלסקופ החלל האבל כדי לחפש חורים שחורים סופר-מסיביים במרכזי הגלקסיות. אחת מעבודותיה האחרונות היא הוספת ספקטרוגרף אופטי חדש לטלסקופ קק 2, שראה אור ראשון בשנת 1996. התוספת החדשה תגדיל את כוחו של קק II על התבוננות בגלקסיות רחוקות פי 13. היא הצטרפה גם עם מדענים אחרים כדי ליצור את הפרויקט קנדלס, שהוא הסקירה הגדולה ביותר של היקום אשר נלקחה על ידי טלסקופ האבל.
באוניברסיטת קליפורניה היא מתמקדת במחקר שלה על האבולוציה של מבנה היקום ועל האבולוציה וההיווצרות של גלקסיות. בנוסף לכך, היא הובילה את הפיתוח של מכשיר הדאימוס על טלסקופ קק כדי להשיג ספקטרום של גלקסיות רחוקות קוסמולוגית. ב -1 באוגוסט 2012 היא הפכה למנהלת הזמנית של מצפה הכוכבים של אוניברסיטת קליפורניה.
סנדרה פבר היא עורכת משותפת של סקירה שנתית של אסטרונומיה ואסטרופיזיקה.
תוארי כבוד ופרסים
כוכב לכת מינורי #283277 פבר נקרא על שמה.
אלכסנדר סנדר קפלן
הרב אלכסנדר סנדר הכהן קפלן (סביבות ה'תקע"ה, 1815 – ד' באב ה'תרמ"ד, יולי 1884) היה רב ליטאי, כיהן כרב בווילקומיר ובקופישוק. מחבר הספר "שלמי נדרים" על מסכת נדרים.
Tony Sings the Great Hits of Today!
(בעברית: טוני שר את הלהיטים הגדולים ביותר של היום!) הוא אלבום האולפן ה-28 של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט. את האלבום הוציאה לאור ב-7 בינואר 1970 חברת התקליטים קולומביה רקורדס. לאחר ניסיונותיו החוזרים ליצור מוזיקה שתצליח בשווקים הבינלאומיים, החליט בנט לבצע באלבום זה שירים שזכו להכרה בינלאומית כמו "MacArthur Park" של ריצ'רד האריס ו-"Something" של הביטלס.
אלכסנדר סנדר קפלן
תולדות חייו
נולד לרב זרח קפלן בסביבות שנת ה'תקע"ה. כיהן כרב בווילקומיר. בסביבות שנת ה'ת"ר החל לכהן כרב בקופישוק, שם כיהן למעלה מארבעים שנה. נפטר בד' באב ה'תרמ"ד ונקבר בקופישוק.
Tony Sings the Great Hits of Today!
רקע
מנכ"ל חברת התקליטים קולומביה רקורדס, קלייב דייוויס, ראה את נתוני המכירות של אלבומיו של בנט יורדות בהתמדה. לכן, הציע לו להקליט באלבומו החדש חומרים עכשוויים, שזכו כבר להצלחה מסחרית בשוק הבינלאומי. לטענתו של דייוויס, הרפרטואר של בנט היה מוישן, ולא פנה לקהל הצעיר החדש. באותה תקופה פנתה חברת התקליטים לרבים ממצבת האומנים החתומים בה, דוגמת לנה הורן וברברה סטרייסנד, במטרה לשנות את סוגם המוזיקלי המועדף. חלק מהמוזיקאים ראו את ההזדמנות להשתלב ברוח העכשווית של מוזיקת המיינסטרים כמו פגי לי, אולם בנט הטיל רבב בהצעת קולומביה רקורדס. – כתב בנט באוטוביוגרפיה שלו.
לאחר יציאתו האלבום לא עמד בציפיותיה של חברת התקליטים, והגיע למקום ה-144 בלבד בבילבורד 200.
אלכסנדר סנדר קפלן
שלמי נדרים
בשנת ה'תרמ"א הדפיס בווילנה את ספרו "שלמי נדרים" על מסכת נדרים. בהקדמתו לספר, מסביר מדוע החליט לכתוב ספר על מסכת נדרים: מלבד הגהות ותיקונים רבים, הספר מכיל גם חידושים וקושיות בדברי הגמרא והמפרשים. הספר הפך לאחד הפירושים הבסיסיים והפופולריים על מסכת זו והודפס מחדש פעמים רבות בדפוס צילום, במהדורות חדשות, במסגרת אוספים וקובצי מפרשים על מסכת נדרים ובמאגרים התורניים פרויקט השו"ת ואוצר החכמה. הספר זכה להסכמותיהם של הרב יצחק אלחנן ספקטור, הרב בצלאל הכהן מווילנא והאדר"ת. מלבד חיבור זה חיבר ספרים רבים שלא ראו אור, בהם הגהות על הש"ס, פירוש לתורה ועוד. תשובה אליו הובאה בשו"ת חמדת שאול, לרבי שאול שפירא מפוניבז'.
Tony Sings the Great Hits of Today!
ביקורות
האתר "Allmusic" העניק לאלבום כוכב זהב אחד מתוך חמישה, וציין כי ניכרות תחושות העצלנות והאכזבה בקולו של בנט. אולם הוא ציין כי ברצועה "" הוא היה נשמע נלהב ממילות השיר. "Eleanor Rigby", שבוצע גם הוא על ידי בנט באלבום, צוין לרעה בביקורת של ויל פרידואלד, שטען כי הוא דיקלם את השיר כאילו מדובר בקריאה מדף נייר.
תפוס ת'גלים
תפוס ת'גלים (באנגלית: Surf's Up) הוא סרט אנימציה ממוחשבת קומי והשני במספר של חברת סוני אנימציות משנת 2007. הסרט הופץ על ידי סרטי קולומביה והעבודה על יצירתו החלה ב-2002.
בשנת 2017 יצא סרט המשך, "תפוס ת'גלים 2: שגעת הגלים", שהופץ בווידאו וב-DVD.
עלילה
צוות צילום דוקומנטרי עוקב אחר קורותיו של קודי מאבריק, פינגווין מצויץ צפוני. קודי הוא נער בן 17 הגדל עם אמו ואחיו הגדול בקוטב הדרומי, אביו נטרף כשהיה ילד.
ביג זי הוא הדמות הנערצת ומקור ההשראה של קודי. כשהיה ילד הגיע ביג זי, אלוף עולמי בגלישת גלים לביקור בקוטב הדרומי. בביקורו העניק לקודי הקטן תליון צדפה ואמר לו מספר מילות עידוד. מאז הוא חולם ללכת בדרכו של זי ולהפוך לגולש מקצועי. הוא מתאמן על גלישה עם גלשנים שהוא מכין מגושי קרח.
יום אחד מגיע לקוטב מגלה כישרונות המחפש מתמודדים חדשים לתחרות הגלישה על שם ביג זי. קודי קופץ על ההזדמנות ומצטרף למסע. בדרך הוא מתידד עם צ'יקן ג'ו, תרנגול סטלן המתמודד גם הוא בתחרות.
הם מגיעים לאי פן גו, אתר התחרות, שם קודי פוגש, ומתאהב ממבט ראשון, בלני, פינגווינית העובדת כמצילה בחוף.
הוא גם פוגש את טנק אוונס, פינגווין שחצן שניצח בתחרות מאז היעלמותו של ביג זי, סך הכל 9 פעמים. הם נקלעים לקטטה ויוצאים לדו-קרב גלישה, בו טנק מנצח בקלות וקודי כמעט טובע. לני מצילה את קודי ולוקחת אותו מחוסר הכרה לדוד שלה, גיק, שיעזור לו להתאושש. גיק מוצא את קודי יושב על עץ שיטה ומציע לו ללמוד להכין ממנו גלשן איכותי. הם מנסים לקחת את בול העץ לבית של גיק אך הם מאבדים שליטה והוא מתגלגל עד לחוף נטוש. בחוף קודי מוצא בקתה נטושה המלאה בגלשנים וגביעים, המתגלים כחפציו של ביג זי. לפי הדרך בה גיק מסתכל על הבקתה והחפצים בה, מבין קודי כי גיק הוא למעשה ביג זי, הגולש האגדי. קודי מבקש ממנו ללמד אותו לגלוש ולבסוף, לאחר הפצרות רבות, ביג זי מסכים. הוא דורש מקודי לבנות לעצמו גלשן, וקודי חסר הסבלנות מתעלם מהדרכותיו של ביג זי ויוצר גלשן בחיפזון. הגלשן נשבר עם כניסתו למים.
קודי מאוכזב, הוא מתעצבן ועוזב את החוף, ובדרך הוא פוגש את לני שמשכנעת אותו לחזור. קודי חוזר לעבוד על גלשן חדש והפעם הוא נאזר בסבלנות ומקפיד על ההנחיות של זי. זי משבח את קודי על הגלשן אך דורש ממנו להתחיל את האימונים על החוף, במגוון משימות שלכאורה אינן קשורות ישירות לגלישה. קודי מנצל הזדמנות שזי ישן, גורר אותו על גבי גלשן לתוך המים ומעיר אותו לפני שמגיע גל. לאחר מכן זי מתרצה להתחיל אימונים. בערב קודי מנסה לשכנע את זי להצטרף לתחרות אך זי מסרב. קודי מגיע לתחרות בזמן והוא עולה לגמר, יחד עם טנק וג'ו. בגמר, טנק מנסה להפיל את ג'ו מהגלשן וברגע האחרון מגיע קודי ודוחף את טנק אל אזור מסוכן מחוץ לתחומי התחרות. בכך למעשה נפסלים השניים מהתחרות וג'ו זוכה בניצחון טכני. לני מחלצת את טנק אך קודי נשאר באזור המסוכן. זי שצפה בקודי בחשאי עוזר לו לחזור לחוף.
במקום התחרות כבר מספידים את קודי ואז הוא וזי מופיעים, משתתפי התחרות מתפלאים לראות את זי לאחר שנים של היעלמות וזי מודה לקודי שגרם לו לחזור.
זי מזמין את כולם לגלוש בחוף הנטוש. קודי מסכם בקצרה את החוויה בפני צוות הצילום ומזדרז להצטרף לגולשים.
בר אבא
בר אבא, או ישוע בר-אבא, הוא דמות בברית החדשה, המוזכר כמורד במלכות וכרוצח או כשודד, אשר פונטיוס פילאטוס שחרר לחופשי בחג הפסח, לדרישת ההמון, במקום לשחרר את ישוע מנצרת.
העונש הצפוי לבר-אבא היה מוות בצליבה, אולם לפי ארבע הבשורות הקאנוניות וכן לפי הבשורה על פי פטרוס, נהג נציב יהודה לחון פושע אחד מדי שנה בחג הפסח. הפושע שזכה לחנינה היה נבחר על פי העדפת ההמון (ochlos). פילאטוס שאל את ההמון שהתאסף לפני ארמונו אם רצונם שישחרר את ישוע מנצרת או את בר-אבא, וההמון קרא לו לשחרר את בר-אבא ולצלוב את ישוע מנצרת. בגרסה המובאת בבשורה על-פי מתי מסופר גם כי ההמון קיבל על עצמו את האחריות למות ישוע במילים "דמו עלינו ועל בנינו".
לסיפור על בר-אבא ניכרת חשיבות היסטורית, שכן נעשה בו שימוש כדי להטיל את האשם בצליבת ישו על היהודים, וכדי להצדיק אנטישמיות. עם זאת, כבר יוחנן כריסוסטומוס הדגיש כי אין מדובר באחריות קולקטיבית וכי בין היהודים שצעקו "דמו עלינו ועל בנינו" היה גם פאולוס עצמו. כל הטלת אשמה כזו התבטלה מאז ועידת הוותיקן השנייה ב-1962 בטענה שאי אפשר להטיל את האחריות על כל היהודים מכיוון שלא כולם צאצאי היהודים שלקחו על עצמם ועל צאצאיהם אחריות למות ישו. בספר שפרסם בשנת 2011, דחה האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר פרשנות זו, המכונה "רצח האל על ידי היהודים", והטיל את האשם על חטאי האנושות ואת האחריות על ההמון שהתקבץ במקדש בלבד.
פגישות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
במהלך מלחמת העולם השנייה לחמו מדינות בעלות הברית במשותף כנגד מדינות הציר. דבר זה הצריך תיאום בין מדינות בעלות הברית, תיאום שכלל גם מפגשי פסגה בין מנהיגי המדינות.
האמנה האטלנטית
עוד לפני שארצות הברית הצטרפה למלחמה נערך מפגש בין וינסטון צ'רצ'יל לפרנקלין דלאנו רוזוולט ליד חופי ניופאונדלנד, ב-14 באוגוסט 1941, על סיפונה של אניית קרב אמריקנית. המפגש הוליד את "המגילה האטלנטית" - הצהרת עקרונות משותפת, אשר כללה את הנקודות הבאות:
משמעות המגילה/אמנה הייתה הן במישור המוסרי - "רצון מוסרי" משותף לשני העמים, והן במישור המעשי - עקרונות שעל-פיהם קבעו שתי המדינות את דרכן המשותפת בתקופת המלחמה ואף לאחריה.
ועידת קזבלנקה
הוועידה נערכה בקזבלנקה, מרוקו בינואר 1943 בין צ'רצ'יל לרוזוולט. הוחלט על פתיחת חזית שנייה באירופה כדי להקל על ברית המועצות, על החזית הדרומית 1943–1945 בצפון אפריקה, על חיסול צוללות גרמניות, על הגברת ההפצצות על גרמניה ועל מתן סיוע לסין. במהלך הוועידה הופגשו הגנרל אנרי ז'ירו והגנרל שארל דה גול (אשר התחרו שניהם על הפיקוד על הכוחות הצבאיים הצרפתיים במושבותיה של צרפת, ועל כוחות צרפת החופשית), על מנת לנסות ולהשיג הסכמה שתאפשר פעולה משותפת. על אף שניתנה הצהרה משותפת מטעם שני האישים (בלחצם של צ'רצ'יל ורוזוולט) נותר הסכסוך בעינו, עד לפרישתו של ז'ירו בשנת 1944. החלטה נוספת שהתקבלה במהלך ועידת קזבלנקה היא לדרוש מגרמניה ומבעלות בריתה כניעה ללא תנאים.
ועידת קהיר
החלטות הוועידה פורסמו ב"הצהרת קהיר", הצהרה לא-חתומה לעיתונות שדנה בכוונתן של בעלות הברית לחלק את האימפריה היפנית לאחר כניעתה הצפויה של יפן. על פי ההצהרה, כל הטריטוריות שכבשה יפן מאז מלחמת העולם הראשונה, כולל טאיוואן ואוקינאווה, יוחזרו לסין. בנוסף קבעה ההצהרה שעל קוריאה, שהייתה כבושה בידי יפן, להפוך למדינה חופשית.
ועידת טהראן
ועידת טהראן, שבה נפגשו לראשונה צ'רצ'יל ורוזוולט עם סטלין, נערכה בין 28 בנובמבר ל-1 בדצמבר 1943 בטהראן, איראן.
החלטות:
ועידת יאלטה
חילוקי הדעות התמקדו בכמה נושאים שהוחלט בהם:
ועידת פוטסדאם
הוועידה השלישית של שלושת הגדולים נערכה בפוטסדאם (ליד ברלין) באמצע יולי ועד ראשית אוגוסט 45. הפעם הרכב הוועידה היה שונה: את ארצות הברית יצג הנשיא הארי טרומן, שנבחר במקום רוזוולט שנפטר. את בריטניה יצג רה"מ אטלי, מפני שצ'רצ'יל עזב באמצע הדיונים עקב תבוסת מפלגתו בבחירות בבריטניה. יוסיף סטלין המשיך לייצג את ברית המועצות. מצב המלחמה גם הוא היה שונה: גרמניה הובסה, ויפן עמדה לפני איון שתיים מעריה.
לשתי תופעות אלו משמעות רבה בהחרפת היחסים בין ברית המועצות לארצות הברית ובריטניה. סטלין הרגיש שהוא נמצא בעמדה מצוינת נוכח כיבושיו הצבאיים. הוא זעם על הפסקת הסיוע האמריקאי לרוסיה וכן על הניסוי המוצלח של ארצות הברית בטריניטי, ניו-מקסיקו – פצצת ביקוע גרעיני. טרומן נקט גם הוא בעמדה תוקפנית. הוא חש, כמו גם שר-החוץ שלו, בירנס, בסכנה הרוסית ובצורך לבלמה בניגוד לקודמו. באו ידיעות מהארצות הכבושות במזרח אירופה שהוכיחו שהן הופכות להיות קומוניסטיות. רוסיה גם סרבה להצהיר שהעמים המשוחררים יבחרו את ממשלותיהם. ארצות הברית חוזקה בזכות פצצת האטום, כלי הנשק האדיר.
בוועידת פוטסדאם הוחלט לגבי הדרכים שבהן יש לעקור את הנאציזם מגרמניה, נקבע קו הגבול המזרחי של גרמניה עם פולין ואושרה מחדש חלוקתה של גרמניה ואוסטריה. לא היה בכל זה לפתור את הבעיות הקשות שנתגלעו בין ברית המועצות לבין המערב.
חוזה פריז
ועידת השלום בפריז שנערכה בין 29 ביולי ל-15 באוקטובר 1946 הביאה לניסוחו של חוזה פריז אשר נחתם ביום 10 בפברואר 1947. בחוזה זה העניקו בעלות הברית לחמש ממדינות הציר "המשניות" - איטליה, רומניה, הונגריה, בולגריה ופינלנד - את הזכות לחדש את ריבונותן בתחום יחסיהן הבינלאומיים ולהציע את מועמדותן לחברות באומות המאוחדות. בחוזה נכללו הסדרים בדבר תשלומי פיצויים, התחייבות לשמירה על זכויות מיעוטים אתניים וזכויות הפרט; וכן שינויים טריטורייליים שונים.
בנוסף הוחלט על חלוקת קוריאה בין ברית המועצות לבין ארצות הברית: קוריאה הצפונית - לברית המועצות, וקוריאה הדרומית - לארצות הברית.
סטיוארט ארמסטרונג
סטיוארט ארמסטרונג (באנגלית: Stuart Armstrong; נולד ב-30 במרץ 1992) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הקשר בסאות'המפטון ובנבחרת סקוטלנד.
קריירה
ארמסטרונג שיחק במחלקות נוער חובבניות מקומיות, וב-2009 עבר למחלקת הנוער של דנדי יונייטד. בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 1–0 על המילטון אקדמיקל.
בדצמבר 2011 כבש את שער הבכורה שלו, בתיקו 2–2 עם סנט מירן. באוקטובר 2012 האריך את חוזהו בשלוש עונות נוספות. בפברואר 2013 היה מועמד לתואר שחקן החודש בליגת העל הסקוטית. באותה עונה היה מועמד לתואר "הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית", בו זכה לבסוף לי גריפית'ס. עם זאת, ארמסטרונג זכה באותה עונה בתואר "הכדורגלן הסקוטי הצעיר של השנה".
בינואר 2015 דחתה דנדי שתי הצעות עליו מסלטיק, אך בפברואר אושרה העסקה וארמסטרונג עבר לסלטיק. הוא לא היה יכול להשתתף בגמר גביע הליגה הסקוטית, בו שיחקה סלטיק במרץ 2015 נגד קבוצתו לשעבר, דנדי, וזכתה בגביע לאחר ניצחון 2–0.
בפברואר 2015 כבש את שער הבכורה שלו בהופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 3–0 על פרטיק ת'יסל. בתום העונה נבחר שוב לנבחרת העונה בסקוטלנד.
ביוני 2018 נרכש על ידי סאות'המפטון מהפרמייר ליג ב-7 מיליון פאונד, וחתם על חוזה לארבע עונות. ב-12 באוגוסט 2018 ארמסטרונג ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0–0 מול ברנלי. ב-24 בנובמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, בהפסד 3–2 לפולהאם בליגה.
ב-1 בינואר 2021 האריך את חוזהו בשלוש עונות וחצי.
מפתח הזמן (סרט)
מפתח הזמן (ברוסית: Ключ времени; במקור הסרט תוכנן להיקרא "אגדות פטרבורג: מפתח הזמן", «Легенды Петербурга. Ключ времени») הוא סרט קולנוע רוסי עלילתי באורך מלא, בבימויו של אלכסיי ניקולאייב ובהפקת אלכסיי טלנוב מהאולפן הלנינגרדי לסרטי תעודה. הקרנת הבכורה התקיימה ב-6 באוגוסט 2020.
הסרט הופק על ידי האולפן הלנינגרדי לסרטי תעודה (Ленинградская студия документальных фильмов), אך הוא אינו סרט תעודה והוא מהסרטים העלילתיים הבודדים שהאולפן הפיק. הסרט הפך לאחד הסרטים הרוסיים הראשונים שיצאו לאחר פרוץ מגפת הקורונה במדינה. הקרנת הבכורה התקיימה ב-6 באוגוסט 2020 בקולנוע "אילוזיון" במוסקבה.
עלילה
הזוג ללא ילדים, הסופר אנדריי והאמנית אולגה, מאמצים את קסניה בת השמונה. מנהלת בית היתומים בו חונכה הילדה היא אירנה, האקסית של אנדריי. היא עדיין אוהבת את אנדריי בלהט ומתכוונת להחזיר אותו בכל מחיר, גם אם זה ידרוש את השמדת האושר המשפחתי שלו. בינתיים אנדריי מחבר רומן פנטזיה על הצד האפל של פטרבורג. על דפי ספרו העיר הופכת לעולם קוסמי, בו הזמן עצמו נפסק והרחובות מאוכלסים ביצורים חסרי נשמה. לפתע, קסניה מוצאת את עצמה בעולם של "פטרבורג האפלה" מתוך הרומן של אנדריי, שם היא פוגשת את חברו המסתורי פרמון ויחד הם יוצאים להרפתקאות מסוכנות רבות.
הפקה
צילומי הסרט החלו ב-23 באוגוסט והושלמו ב-9 בדצמבר 2017 ברחובות סנקט פטרסבורג ובפרבריה.
הפרויקט סבל מקשיים רבים: במהלך הצילומים בסמוך למוזיאון שליאפין נפלה מצלמה על השחקנים ממנוף בגובה עשרה מטרים ולא נשברה. בשנת 2016 עזב הבמאי הראשוני, אלכסנדר סולוביוב, את הפרויקט. בשנת 2018, נודע שאחד המשקיעים סירב להשתתף בפרויקט. אגדת הילדים של חבר היוותה השראה למנכ"ל האולפן הלנינגרדי לסרטי תעודה (LenDoc), שעבדה על הפרויקט. המפיק אלכסיי טלנוב האמין ש"הסרט שמר על מיטב התכונות של הקולנוע הסובייטי", הפרויקט אינו סיפור מהאגדות לצפייה משפחתית, אלא מותחן או אפילו דרמה פסיכולוגית , הוא טען וחלק מהמפיקים טענו שהסרט הוא התשובה הרוסית לסרטי הארי פוטר.
בשנת 2016 קיבל הפרויקט 2/3 מההשקעות הפרטיות בקטגוריה "סרטי ספרות לילדים" במהלך אירוע גיוס כספים לפרויקטים קולנועיים שארגן משרד התרבות של רוסיה. תאריך השחרור של הסרט נדחה מאוקטובר 2018 עקב מחלתו של הבמאי וצילומים נוספים ל-30 באוקטובר 2019 ולבסוף עקב התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה, יציאתו נדחתה ל-6 באוגוסט 2020 והוא יצא לאקרנים ברחבי רוסיה בתאריך זה, כאשר תקציב הסרט עמד על 61 מיליון רובלים והוא הכניס כ-705,000 בלבד.
קארי סייץ
קארי סייץ (באנגלית: Kari Seitz; נולדה ב-2 בנובמבר 1970) היא שופטת כדורגל לשעבר אמריקאית. סייץ נחשבת לאחת השופטות המנוסות אי פעם, והיא האדם היחיד - גבר או אישה, ששפט בארבעה גביעי עולם שונים.
חייה
סייץ החלה את קריירת השיפוט שלה כבר בגיל 14, ועם הזמן עלתה בסולם הדרגות עד אשר הגיעה לשיפוט מקצועני ב-1998. את דרכה המקצוענית היא החלה בליגה האמריקאית לגברים, ה-MLS, וב-1999 כבר מונתה לשופטת בינלאומית על ידי פיפ"א. הטורניר הגדול הראשון שלה היה גביע העולם שנערך באותה שנה בארצות הברית, וסייץ זכתה לשפוט משחק אחד בין אוסטרליה לגאנה במסגרת שלב הבתים.
בשנת 2001, החלה סייץ לנהל משחקים במסגרת ליגת ה-WUSA, שהייתה לליגת הנשים הראשונה בעולם שבה כל השחקניות היו מקצועניות. בסוף העונה השנייה של הליגה, זכתה סייץ בפרס שופטת השנה ב-WUSA. בקיץ 2002, נבחרה סייץ לשפוט באליפות העולם לנשים עד גיל 20 שנערכה בפעם הראשונה אי פעם. במהלך הטורניר, היא זכתה לשפוט שני משחקים של נבחרת ברזיל, שבראשה שיחקו הכוכבות העתידיות - מרטה וכריסטיאן רוזריה.
בגביע העולם שנערך ב-2003, כבר שפטה סייץ בשלושה משחקים. היא ניהלה שני משחקים במסגרת שלב הבתים ואת משחק רבע הגמר בין קנדה לסין. שנה לאחר מכן, היא שפטה בפעם הראשונה בחייה בטורניר הכדורגל האולימפי, כולל את המשחק על מדליית הארד בין גרמניה לשוודיה.
בשנת 2005, הייתה סייץ לשופטת הלא-אירופאית הראשונה אי פעם, שמנהלת משחק במסגרת אליפות אירופה לנשים. בטורניר עצמו, היא שפטה בשלושה משחקים - שניים בשלב הבתים (בהם משחק הפתיחה) ומשחק חצי הגמר בין נורווגיה לשוודיה. באותה שנה, היא אף זכתה בפרס נשיא פדרציית הכדורגל של ארצות הברית.
שנתיים אחר כך, בטורניר גביע העולם שנערך בסין, ניהלה סייץ שני משחקים בשלב הבתים, אך לא זכתה לשפוט בשלבי הנוקאאוט. בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת בייג'ינג ב-2008, היא שפטה בשני משחקים - כולל רבע הגמר בין ברזיל לנורווגיה.
ב-2009, עם הקמת ליגת ה-WPS, החלה סייץ לשפוט בה. היא שפטה בגמר הפלייאוף בין סקיי בלו ללוס אנג'לס סול, במשחק שקבע את זהותה של אלופת הליגה. שנתיים לאחר מכן, בעונה הפעילה האחרונה של הליגה, חזרה סייץ למעמד גמר הפלייאוף ושפטה את המשחק בין ווסטרן ניו יורק פלאש לפילדלפיה אינדיפנדנס. בקיץ 2011, היא אף שפטה בפעם הרביעית והאחרונה שלה בטורניר גביע העולם. הטורניר עצמו התקיים בגרמניה, וסייץ ניהלה במהלכו שלושה משחקים, מתוכם המשחק על המקום השלישי בין שוודיה לצרפת.
ב-2012, שפטה סייץ בטורניר הגדול האחרון בקריירה הבינלאומית שלה. היה זה טורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון, וסייץ התכבדה לנהל את משחק הפתיחה בין המאחרת בריטניה לניו זילנד. בנוסף, היא שפטה את משחק רבע הגמר בין צרפת לשוודיה.
באוקטובר 2013, לאחר ששפטה עונה אחת בליגת ה-NWSL וכשמאחוריה 28 שנות שיפוט, הודיעה סייץ על פרישתה. באמתחתה של סייץ למעלה ממאתיים משחקי ליגה, אלף משחקי מכללות, ומעל חמישים משחקים בהם שפטה את נבחרת ארצות הברית. במהלך הקריירה שלה שפטה סייץ 45 נבחרות לאומיות שונות, והיא האדם היחיד ששפט בשלוש אליפויות יבשתיות שונות - צפון אמריקה, אירופה ואסיה.
חופש שכטר
חופש שכטר (באנגלית: Hofesh Shechter; נולד ב-3 במאי 1975) הוא כוריאוגרף, רקדן ומלחין ישראלי המתגורר בלונדון. הוא מפורסם בעיקר בזכות היותו מייסד ומנהל אמנותי קבוצת המחול הקרויה על שמו. בשנת 2016 היה מועמד לפרס טוני לכוריאוגרפיה הטובה ביותר על ההפקה של "כנר על הגג" בבימוי של ברטלט שר, ובאותה שנה גם נכנס לרשימת 100 המשפיעים בעולם התיאטרון של מגזין The Stage.
ביוגרפיה
שכטר נולד ב-1975 בירושלים. בגיל 6 החל ללמוד פסנתר, ומגיל 12 התעניין גם בריקודי עם. כשהיה בן 15 עבר בהצלחה את מבחני הקבלה לתיכון שליד כפסנתרן, אך לאחר שהחל ללמוד שם, עבר למגמת מחול ולמד בלט ומחול מודרני. במהלך שירותו הצבאי, אותו תיאר שכטר כ"קצר חשמלי במוח", עבר להתגורר בתל אביב והצטרף ללהקת המחול בת שבע, ועד לסיום השירות הצבאי שימש בתפקיד פקידותי לצד החזרות בלהקה.
שכטר עבר מהאנסמבל ללהקה הראשית ורקד אצל אוהד נהרין, וים ונדקייבוס וענבל פינטו, במקביל ללימודי תיפוף. לאחר שלוש שנים עזב את בת שבע ועבר לפריז כדי ללמוד מוזיקה ולתופף בלהקת "The Human Beings". בשנת 2002 עבר ללונדון והחל להופיע עם להקתה של יסמין ורדימון. ב-2003, במהלך פסק זמן מהלהקה, יצר את יצירת המחול הראשונה "Fragments", שהייתה דואט למוזיקה פרי עטו. ב-2004 יצר את היצירה "Cult" עבור טקס פרסי "The Place", שזיכתה אותו בפרס בחירת הקהל.
ב-2006 העלה את המופע "Uprising" והופיע עימו ברחבי אירופה. בשנת 2008 הקים את להקת המחול הנושאת את שמו. מאז הופיעה הלהקה, שבסיסה בעיר ברייטון, ברחבי העולם עם יצירותיו. שכטר הוא גם אמן שותף של סדלרס וולס - מרכז המחול הלונדוני. במקביל לעבודה עם להקתו ביים שכטר עם ג'ון פולג'יימס את האופרה "אורפאוס ואורידיצ'ה" מאת גלוק בבית האופרה קובנט גארדן בלונדון. הוא יצר כוריאוגרפיה ותנועה לתיאטרון, טלוויזיה ואופרה. מועמדותו לפרס הטוני על הכוריאוגרפיה שיצר ל"כנר על הגג" בברודוויי הייתה על ההפקה שבה כיכב בין היתר יחזקאל לזרוב ברחבי ארצות הברית. שכטר הוזמן לעבוד עם להקת המחול הסקוטית, עם בלט ברן בשווייץ ועם להקת קונדוקו, שחלק מרקדניה נכים. עבודותיו הן פיזיות מאוד, בעלות קומפוזיציה בימתית וטעונות ברעיונות מיוחדים.
יצירתו "גרנד פינאלה" הוצגה בהצגת בכורה בפריז בשנת 2017. ביצירה משתתפים 9 רקדנים מ-8 מדינות שונות בליווי מוזיקה מקורית חיה שהלחין שכטר בביצוע אנסמבל של 6 נגנים על הבמה.
ביולי 2022 יצא לאקרנים סרטו של הבמאי הצרפתי "בתנועה" (En corps), שבו משחק שכטר את תפקיד עצמו, בנוסף לכך שהוא הכוריאוגרף וכותב המוזיקה של הסרט.
אשלי ביידן
אשלי בלייזר ביידן (באנגלית: Ashley Blazer Biden; נולדה ב-8 ביוני 1981) היא עובדת סוציאלית, נדבנית ומעצבת אופנה אמריקאית. שימשה כמנהלת "מרכז הצדק בדלאוור" בין השנים 2014–2019.
ביידן היא בתו הרביעית של נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, והיחידה מנישואיו השניים עם אשת החינוך האמריקאית ג'יל ביידן.
ביוגרפיה
ביידן נולדה ב־8 ביוני 1981 בווילמינגטון שבדלאוור. אשלי היא בתם של ג'יל ביידן וג'ו ביידן, מלבד זאת, היא אחותם למחצה של האנטר ביידן, ובו ביידן (הייתה לה אחות נוספת שמתה מספר שנים לפני שנולדה, נעמי ביידן).
ביידן הוטבלה בכנסיית סנט ג'וזף בברנדווין בגרינוויל שבדלאוור , ברוב שנות ילדותה שימש אביה כסנאטור מטעם מדינת דלאוור ואמה עבדה כמחנכת.
ביידן למדה בבית הספר לחברים בווילמינגטון, בית ספר פרטי המנוהל על ידי הקווייקרים ושוכן בווילמינגטון, במהלך לימודיה בבית ספר יסודי גילתה ביידן שחברת הקוסמטיקה בון בל מנסה את מוצריה על בעלי חיים, ביידן כתבה מכתב לחברה וביקשה ממנה לשנות את מדיניותה בנושא , לאחר מכן היא עודדה את אביה לעבוד עם חברת הקונגרס, ברברה בוקסר וזאת כדי להעביר את חוק המידע לצרכן בתחום הגנת הדולפינים.
ביידן למדה אנתרופולוגיה תרבותית באוניברסיטת טוליין ובתוכנית קיץ גם התמחתה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. לאחר שסיימה את לימודיה הועסקה כמלצרית בחנות פיצות בעיר מגוריה. מספר חודשים לאחר מכן החלה לעבוד כמומחית לתמיכה קלינית ועברה לקנסינגטון, פילדלפיה והתחילה לעבוד כמומחית לתמיכה קלינית במרפאת הילדים של נורת'ווסטרן וסייעה במקום לבני נוער בעבודה ישירה עם פסיכיאטרים ומטפלים. בהמשך היא קיבלה תואר שני בעבודה סוציאלית בבית הספר למדיניות ולפרקטיקה חברתית באוניברסיטת פנסילבניה.
באוגוסט 2020 ביידן נאמה בוועידת המפלגה הדמוקרטית, וזאת עוד לפני שאביה הפך רשמית למועמד המפלגה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. ב־6 באוגוסט אירחה ביידן אירוע לנשים בוויסקונסין בו דיברה ביידן על תמיכה בנשים. האירוח שפורסם על ידי הקמפיין של אביה נועד להביא מודעות לחשיבות הקול הנשי בבחירות לנשיאות ארצות הברית.
חיים אישיים
ביידן נשואה לד"ר הווארד קריין, מנתח פלסטי יהודי. היא קתולית והצטרפה לבעלה, אביה ואחיה לביקור פרטי שערכו אצל האפיפיור פרנציסקוס בוותיקן בשנת 2016.
Drunk (אלבום)
Drunk הוא אלבום האולפן השני של המוזיקאי האמריקאי ת'אנדרקאט. האלבום יצא לאור ב-24 בפברואר 2017, על ידי חברת התקליטים בריינפידר. האלבום מכיל הופעות אורח של קני לוגינס, מייקל מקדונלד, קנדריק לאמאר, ויז קאליפה, מק מילר ופארל ויליאמס. זהו אלבום האולפן הראשון של ת'אנדרקאט מזה ארבע שנים, מאז צאת אלבומו Apocalypse. Drunk זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה.
ביקורות
Drunk זכה לשבחים כליים ממבקרי המוזיקה. באתר Metacritic קיבל האלבום ציון ממוצע משוקלל של 80 מתוך 100 בהבתסס על 26 ביקורות המעידות על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". ב-AnyDecentMusic? קיבל האלבום ציון של 7.9 מתוך 10, בהתבסס על הערכתם לגבי הקונצנזוס הביקורתי.
בביקורת חיובית באתר Exclaim!, דניאל סילבסטר שיבח את הגרוב של ברונר ואת יכולתו לעבור לכאורה דרך שיר לשיר תוך שהוא משנה כמה דברים, אך שומר על גרוב טוב.
Adore
Adore (בעברית: לְהַעֲרִיץ) הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי והמפיק המוזיקלי ההולנדי קשמיר קאט, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה, מתוך אלבומו, 9. השיר יצא לאור ב-3 באוקטובר 2015, על ידי חברות התקליטים פרינדס קיפ סיקרט ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-93 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קנת' "בייביפייס" אדמונדס, ג'רמיה פלטון, מגנוס אוגוסט הויברג, בנג'מין לוין, פדר לוסנגארד, עמר מאליק ודריל סימונס והופק על ידי קשמיר קאט, לידו ובני בלנקו. במגזין USA Today דורג השיר כאחד מ-50 השירים הטובים ביותר שיצאו בשנת 2015, תוך שהופנתה כלפיו ביקורת חיובית.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-43 מיליון השמעות.
הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה כאשר הצליח להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100, שם התברג במקום ה-93 בשיאו. בנוסף לכך, הוא התברג במקום ה-27 במצעד השירים האורבניים של פלנדריה. את השיר ביצעו השניים לראשונה במהלך סיבוב ההופעות השני של גרנדה, "The Honeymoon Tour".
ליקורינוס
ליקורינוס (שם מדעי: Lycorhinus; משמעות שמו: "חוטם זאב") הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי-עוף ממשפחת ההטרודונטוזאוריים שחי במשך תחילת היורה שלפני 197 מיליון שנה באפריקה.
המאובנים שלו התגלו ב-1924 בתצורת אליוט שבכף התקווה הטובה, דרום אפריקה והוגדרו בידי החוקר סידני ה. הוטון (Sidney H. Haughton). בתצורה זו התגלו דינוזאורים מוקדמים מתחילת היורה כמו המסוספונדילוס, המלנורוזאורוס, הלסוטוזאורוס והאאוסקלוזאורוס, וכן קרוביו ההטרודונטוזאורוס והאבריקטוזאורוס. האחרון נחשב בתחילה לחלק מסוג זה, אך הועבר לסוג נפרד ב-1975.
דינוזאור זה היה קטן יחסית, באורך של 1.2 מטר לרבות הזנב והיה בעל לסתות חזקות עם ניבים ארוכות בקדמת הלסת, מהם קיבל את שמו מהוטון. עם זאת הויטון סבר שמדובר בסוג של קיינודונט דמוי-כלב כשלבסוף הסתבר שהיה קרוב יותר להטרודונטוזאורוס.
למרות המראה המפחיד של ניביו הוא כנראה היה אוכל שורשים וצמחייה דומה או לפחות אוכל כל ולא טורף.
כפר סגנה
כפר סגנה (גם: כפר סגנא) הוא שמה של עיירה יהודית בשפלת יהודה אשר התקיימה בתקופת בית שני, המשנה והתלמוד, ונזכרת בהקשרים שונים בספרות חז"ל.
העיירה נזכרת במשנה כאחד המקומות המובחרים מהם הביאו את מנחות היין לבית המקדש:.
כמו כן, נזכרת העיירה במשנה כמקום הסמוך לעיר יבנה, לעניין מעשה בשריפה שפרצה בה, אשר הביאה לטומאת התנורים בה:.
מעשה נוסף בשריפה שפרצה בעיירה נזכר בתוספתא, לעניין הלכות תרומות:.
בנוסף, נראה כי בעיירה ישבו חכמים שונים, ובהם התנא מדור יבנה מנחם בן סגנאי.
יישובים נוספים בשם סגנה או סוגני התקיימו במהלך התקופה הרומית במקומות שונים בארץ ישראל, ובכלל זה בגליל ובגולן. כמו כן, ישנה עיירה בשם "כפר סג'נה" בין חמה ואדליב בצפון סוריה.
אתרה של כפר סגנה שביהודה, הנזכרת בכתבי חז"ל, טרם נתברר במחקר, ובניגוד ליתר היישובים התלמודיים בשפלת לוד, שמה של עיירה זו לא השתמר.
Wet Wet Wet
Wet Wet Wet (בתרגום חופשי: רטוב רטוב רטוב) היא להקת רוק קל סקוטית שנוסדה בשנות ה-80 של המאה ה-20. הלהקה יצרה כמה להיטים בשנות ה-80 ובשנות ה-90 שהצליחו במצעד הבריטי ובעולם.
הרכב הלהקה
בלהקה ארבעה חברים: מרטי פלו (שירה), טומי קנינגהאם (תופים, שירה), גראהם קלארק (באס, שירה), וניל מיטשל (קלידים, שירה). גריים דופין (גיטרה, שירה) נמצא עם הלהקה עוד משנת 1983 והוא מעין חבר להקה לא רשמי.
הקמת הלהקה
הרביעייה הוקמה עוד בהיותם בבית הספר התיכון "קליידבנק" בעיר קליידבנק שבסקוטלנד ב-1982, תחת השם "וורטקס מואושן" (Vortex Motion).
גראהם קלארק וטומי קנינגהאם נפגשו באוטובוס בית הספר והפכו לחברים קרובים, חברם המשותף ניל מיטשל הבטיח לספק כלי נגינה, ויחד עם מארק מקלכלן (אשר שינה את שמו לשם הבמה מרטי פלו), הקימו את להקת "וורטקס מואושן" אשר שמה שונה בהמשך ל-Wet Wet Wet (ווט ווט ווט - מאנגלית, רטוב רטוב רטוב).
הצלחת הלהקה
לאחר קבלת חוזה הקלטות עם חברת ההפקות פוליגרם (PolyGram) בשנת 1985, הלהקה הוציאה את להיטם הראשון שנתיים מאוחר יותר "מאחלים לי מזל" ("Wishing I Was Lucky"), שהגיע למקום שישי בתרשים הסינגלים בממלכה המאוחדת בשנת 1987.
בשנת 1988, הגיעה הלהקה למקום הראשון עם גרסת הכיסוי ללהיטם של הביטלס "עם מעט עזרה מידידי" ("With a Little Help from My Friends"), שהוקלט עבור קרן הצדקה "קו לילד" לצדקה. לאחר להיט גרסת כיסוי נוסף לשירם של הביטלס, "היא עוזבת את הבית" ("She's Leaving Home"; בשיתוף בילי בראג), הוציאה הלהקה אלבום אשר צבר הצלחה בארצות הברית.
בשנת 1994, הוציאה הלהקה את גרסת הכיסוי הגדולה ביותר שלהם ללהיטם הידוע של הטרוגס "האהבה נמצאת בכל מקום" ("Love Is All Around"), שיר הנושא לסרט "ארבע חתונות ולוויה אחת" אשר זכה להצלחה בינלאומית גדולה ובילה עשרה שבועות בראש המצעד הבריטי.
טום הארדי
אדוארד תומאס "טום" הארדי (באנגלית: Edward Thomas "Tom" Hardy; נולד ב-15 בספטמבר 1977) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 2015 עבור תפקידו בסרט "האיש שנולד מחדש". הארדי זכור בעיקר בהופעותיו כטוואמבלי מסרט המלחמה "בלאק הוק דאון" (2001), בדמותו של פרייטור שינזון בסרט "מסע בין כוכבים 10: נמסיס" (2002), בתפקיד איימס בסרט "התחלה" (2010), בתפקיד ביין בסרט "עלייתו של האביר האפל" (2012), בתפקיד מקס בסרט "מקס הזועם: כביש הזעם" (2015), בתפקיד אדי ברוק בסרט "ונום" (2018), ובתפקיד אלפי סולומונס בסדרה "כנופיית ברמינגהאם" (2022-2014).
ביוגרפיה
הארדי נולד בהאמרסמית' במערב לונדון שבאנגליה, בנם היחיד של האמנית והציירת אן בארט ושל הסופר והמחזאי צ'יפס הארדי (אנ'). הוא גדל והתחנך בשכונת איסט שין ברובע ריצ'מונד שעל התמזה, שם הוא למד ב"בית ספר מגדל השעות". בשנת 1998 החל הארדי ללמוד בבית הספר למשחק דרמה סנטר לונדון, אך פרש ממנה זמן קצר לאחר מכן לאחר שקיבל תפקיד במיני-סדרה "אחים לנשק".
קריירה
בשנת 1998, הארדי זכה בתחרות "Find Me a Supermodel" בגיל 21, מה שהקנה לו חוזה קצר עם סוכנות הדוגמנות Models 1.
בשנת 2001 קיבל את תפקיד המשחק הראשון שלו בתפקיד-אורח במיני-סדרה של סטיבן ספילברג וטום הנקס, "אחים לנשק", בה גילם את טוראי ג'ון יאנובק במשך שני פרקים.
בשלב מאוחר יותר, בשנת 2001 קיבל הארדי חשיפה כלל עולמית בזכות תפקיד המשנה שקיבל מרידלי סקוט בדרמת המלחמה המהפנטת "בלאק הוק דאון". בהפקה זו התפרסם הארדי בדמותו של סמל לאנס טוואמבלי מפעיל המקלע לצידו של חברו לקרב נלסון (יואן ברמנר) מיחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית במהלך קרב מוגדישו.
ב-2002 הופיע הארדי בסרט העשירי בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים", "מסע בין כוכבים 10: נמסיס" וגילם את דמותו של פרייטור שינזון, הופעה אשר זכתה לביקורות טובות. לאחר מכן שיחק במותחן הפשע האינטנסיבי "לאייר קייק".
ב-2006 היה הארדי מועמד לפרס באפט"א על הופעתו בהפקה הבריטית "Stuart: A Life Backwards".
ב-2008 השתתף הארדי במותחן הפשע הסבוך של גאי ריצ'י "רוקנרולה".
בשנת 2009 שיחק הארדי ב"אנקת גבהים" את הית'קליף, ביחד עם שרלוט ריילי.
הופיע בתפקיד מייקל פיטרסן בדרמה הביוגרפית "ברונסון". פיטרסן נידון לשבע שנות מאסר, אשר הפכו לשלושים וארבע בגין התפרעויות, חטיפת נשק וכו'. פיטרסן הפך מפושע קטן וחסר משמעות לאסיר הידוע ביותר לשמצה בבריטניה, וכונה "צ'ארלס ברונסון" על שם השחקן בשם זה.
ב-2010 הופיע בהפקתו המחושבת של כריסטופר נולאן "התחלה" בתפקיד איימס, מהנדס אשר מצטרף לצוות המשימה של דום קוב (לאונרדו דיקפריו). הארדי גילם את דמותו של הנבל ביין, אויבו של באטמן, בסרט "עלייתו של האביר האפל" של כריסטופר נולאן, שיצא לאקרנים ב-20 ביולי 2012.
באוקטובר 2014 לוהק הארדי שנית על ידי DC קומיקס לסרט, פעם שנייה לאחר "עלייתו של האביר האפל". הוא נועד לשחק את דמותו של ריק פלאג בסרט "יחידת המתאבדים", אך פרש מהפרויקט והוחלף בשחקן ג'ואל קינמן.
ב-2015 כיכב הארדי בתפקיד הראשי בסרט הפעולה המצליח "מקס הזועם: כביש הזעם" והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על משחקו בתפקיד ג'ון פיצג'רלד בדרמה התקופתית "האיש שנולד מחדש".
ב-2017 החל לגלם את ג'יימס דלייני במיני-סדרת המתח "טאבו" של רשת BBC, הארדי הוא גם היוצר והתסריטאי של הסדרה יחד עם סטיבן נייט.
בשנת 2018 ו-2021 גילם את דמותו של אדי ברוק/ונום בסרט "ונום" מבית סוני. דמות זו הופיעה לראשונה בסדרת הקומיקס "ספיידרמן" מבית מארוול קומיקס.
חיים אישיים
הארדי היה נשוי למפיקה שרה וורד משנת 1999 עד שהתגרשו ב-2004.
בשנת 2005 החל לצאת עם עוזרת הבמאי רייצ'ל ספיד, לאחר שהכירו על הסט של המיני-סדרה "המלכה הבתולה"; נולד להם בן באפריל 2008 לפני שהם נפרדו ב-2009.
באותה שנה, הארדי החל מערכת יחסים עם השחקנית שרלוט ריילי לאחר שנפגשו על הסט של "אנקת גבהים". הם נישאו ביולי 2014. יש להם שני ילדים; הראשון נולד באוקטובר 2015, והשני בדצמבר 2018. היו להם שני כלבי הצלה, מקס ווודסטוק, והארדי הופיע עם וודסטוק בקמפיין PETA לקידום אימוץ חיות מחמד. וודסטוק מת ב-5 ביוני 2017 עקב מקרה אגרסיבי של פולימיוזיטיס.
חיים ליברמן
חיים ליברמן (מכונה בר"ת: הרח"ל; כ"ו בתמוז ה'תרנ"ב, יולי 1892 - כ"ז בסיוון ה'תשנ"א, יוני 1991) היה חוקר חסידות, ביביליוגרף, מנהל ספריית חב"ד ומזכירו האישי של האדמו"ר יוסף יצחק שניאורסון מחב"ד.
ביוגרפיה
ליברמן נולד בעיירה פלשניץ שברוסיה (כיום בלארוס) לראובן, שהיה השוחט החסידי של העיירה. בעיירה זו הונהגה פשרה שנקבעה על ידי האדמו"ר הרביעי מחב"ד, הרב שמואל שניאורסון, שלפיה רב העיירה יהיה מתנגד לחסידות והשוחט יהיה חסיד.
ליברמן למד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ'. בשנת ה'תרפ"ה (1925) החל לשמש כמזכירו של יוסף יצחק שניאורסון, האדמו"ר השישי מליובאוויטש. במאסרו של הרבי בשנת ה'תרפ"ז (1927) נעצר עמו ליברמן, והם השתחררו יחד. לאחר מכן מונה הרב יחזקאל פייגין להיות עוזרו. ליברמן עזב את ברית המועצות עם רבו ושימש אותו בנסיעתו לפולין, שם החל לעבוד כספרן וכמנהל בספריית חב"ד. לאחר שחולץ עם האדמו"ר מוורשה הכבושה במבצע מיוחד הגיע ליברמן לבסוף עם רבו לארצות הברית והמשיך לכהן כספרן, ובמקביל היה מזכירו האישי של הרבי בשנותיו האחרונות בניו יורק. את הספרייה ניהל ליברמן עד לפרישתו. בשלב מסוים הצטרף אליו שלום דובער לוין, המנהל את הספרייה כיום.
ליברמן מעולם לא נישא. בארצות הברית הוא התגורר במרכז חב"ד העולמי – 770. בתקופת כהונתו של רבי מנחם מנדל שניאורסון נהג ליברמן להיכנס כל שבוע ולשוחח איתו בענייני תורה ומחקר.
במשפט הספרים היה ליברמן היחיד מקהילת חב"ד שעמד בפומבי לצִדו של התובע בארי גור-ארי, ואף העיד לטובתו במשפט. קשריו עם החסידות נותקו בהמשך לתקופה. לאחר שחלה ועבר להתגורר בבית אבות חודש הקשר עם החסידות וחסיד חב"ד היה מבקרו בקביעות.
ליברמן נפטר בכ"ז בסיוון ה'תשנ"א (1991) ונקבר בהר הזיתים בירושלים.
ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.
חיבוריו
ליברמן כתב מאמרים רבים בעברית וביידיש. מחקריו עסקו בתולדות הדפוס העברי, ספרות יידיש, זיהוי מחבריהם של ספרים תורניים שונים, תנועת החסידות, מחקרים ביבליוגרפיים ונושאים קרובים.
מחקריו פורסמו בכתבי עת רבים, כגון "קריית ספר" של הספרייה הלאומית, עלי ספר, סיני, יידישע שפראך, אידישער קעמפער ועוד. ישראל מהלמן יזם הוצאה לאור של כרך ממאמריו בהוצאת בית הספרים הלאומי שהסכים לכך, ותוכנית דומה הגה נשיא המדינה, זלמן שזר. שתי התוכניות לא יצאו בסופו של דבר אל הפועל.
לימים כינס ליברמן עצמו את מאמריו בשלושה כרכים הנקראים "אהל רח"ל" (ראשי תיבות שמו, ושם אמו). הכרך הראשון כלל את מאמריו בעברית והכרך השני ביידיש (למעט חלקו האחרון). הכרך השלישי הוא תרגום לעברית מיידיש של הכרך השני, ומצורפת לו הקדמה מאת פרופ' דב סדן, על חיים ליברמן ודרכו במחקר.
תיאטרון הנפש
תיאטרון הנפש הוא תיאטרון פרינג' יהודי שנוסד בקנדה בשנת 1978 על ידי האוורד ריפ וגבריאל עמנואל. בזמנו היה התיאטרון היהודי המקצועי היחיד בקנדה, שם הפיק כ-40 הפקות תיאטרון וטלוויזיה.
בשנת 1980 העלה תיאטרון הנפש את הצגתו הראשונה: "ילדי הלילה", שעסקה בסיפורו של יאנוש קורצ'אק והשתתפה בפסטיבל הבינלאומי הראשון לתיאטרון יהודי בניו יורק.
בשנת 1983 עלה הווארד ריפ לארץ ואִתו גם התיאטרון. ההפקה הראשונה של התיאטרון בישראל הייתה "איינשטיין" של גבריאל עמנואל בשיתוף עם תיאטרון הבימה, ההצגה תורגמה לשפות שונות ובשנת 2005 הועלתה הפקה מחודשת שהוצגה, בין השאר, בברודוויי, ניו יורק.
בין השנים 1988–1994 יצחק משל שימש כדרמטורג התיאטרון והפיק שבעה ממחזותיו. ומשנת 1995 ואילך ביאטריס הל משמשת הדרמטורגית של התיאטרון.
התיאטרון מוכר והנתמך על ידי משרד התרבות של מדינת ישראל. הוא מפיק הצגות חברתיות-חינוכיות העוסקות בבחינת הקונפליקטים הקיימים בחברה הישראלית הרב תרבותית, בין דתיים וחרדים לחילוניים, עולים חדשים וותיקים ובין יהודים לערבים, תוך הדגשת המוטיב האנושי באמצעים אומנותיים והתייחסות לערכים של הידברות, סובלנות וכבוד הדדי.
ברפרטואר המתחלף של התיאטרון מופקות 16 הצגות בעברית וחמש הצגות באנגלית במטרה להעלותן ברחבי העולם. התיאטרון מציג כ-300 הצגות בכל שנה, ברחבי הארץ, לילדים, בני נוער ומבוגרים, מכל המגזרים. וכן הציג למעלה מ-200 הופעות בחוץ לארץ, בפסטיבלים בינלאומיים, בכנסים מקצועיים, באוניברסיטאות, בפני קהילות יהודיות ובמסגרות אחרות.
רלף סמפסון
רלף לי סמפסון ג'וניור (באנגלית: Ralph Lee Sampson, Jr; נולד ב-7 ביולי 1960) הוא כדורסלן עבר אמריקאי אשר שיחק בעמדת הסנטר בליגת ה-NBA, ומיתמר לגובה של 2.24 מטרים. בשנת 2012 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
שנותיו הראשונות
לאחר התיכון, החל סמפסון לשחק במדיה של אוניברסיטת וירג'יניה. הוא שיחק במדי המכללה במשך ארבע שנים. בכל שנותיו במכללה רשם סמפסון של מעל 11  למשחק, ובשנתו האחרונה הוסיף גם 19.1 נקודות. הוא נבחר שלוש שנים ברציפות לשחקן השנה במכללות על שם ג'יימס נייסמית' ופעמיים לשחקן השנה על שם ג'ון וודן ותמונתו התנוססה ארבע פעמים על שער המגזין ספורטס אילוסטרייטד.
לאחר סיום לימודיו, היה סמפסון מועמד טבעי להיבחר במיקום גבוה בדראפט, ורבים ראו בו הבטחה שיהפוך לאחד השחקנים הדומיננטיים ביותר בליגה.
קריירת ה-NBA
סמפסון העמיד עצמו לבחירה בדראפט של שנת 1983, ונבחר על ידי יוסטון רוקטס בבחירה הראשונה. כבר בעונת הרוקי שלו נבחר סמפסון למשחק האולסטאר וזכה בתואר רוקי השנה כשרשם ממוצעים של 21.0 נקודות ו-11.1 ריבאונדים למשחק. על אף יכולתו הטובה של סמפסון, סיימה קבוצתו במאזן הגרוע ביותר במערב עם 29 ניצחונות בלבד מול 53 הפסדים, והוגרלה לבחור את הבחירה הראשונה בדראפט של שנת 1984.
בדראפט בחרה יוסטון את האקים אולאג'ואן, המיתמר לגובה של 2.13 מטרים, בבחירה הראשונה. שני השחקנים גדולי הממדים אשר שיתפו פעולה כונו "מגדלי התאומים" ("Twin Towers"). עם הצטרפותו של אולאג'ואן שיפרה הקבוצה את מאזנה כשניצחה 48 משחקים, הפסידה רק 34 והעפילה למשחקי הפלייאוף לראשונה מזה שלוש שנים. סמפסון הוכיח כי שילובו של שחקן גבוה נוסף לצידו אינו בא זה על חשבונו של זה, ורשם שיא קריירה של 22.1 נקודות למשחק בעונה הסדירה. הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות למשחק האולסטאר, בו שיתף פעולה עם אולאג'ואן שנבחר גם כן. במשחק עצמו, רשם סמפסון 24 נקודות, קטף 10 ריבאונדים ונבחר לשחקן המצטיין. במשחקי הפלייאוף הודחה יוסטון כבר בסיבוב הראשון על ידי יוטה ג'אז בחמישה משחקים.
את העונה הבאה, עונת, סיימה יוסטון בראש הבית הדרום-מערבי עם מאזן של 31-51, העפילה למשחקי הפלייאוף מהמקום השני במערב, והגיעה עד למשחק הגמר, כשהיא מנצחת בסיבוב הראשון את סקרמנטו קינגס ב של שלושה משחקים, וחולפת גם על פני דנוור נאגטס בסיבוב השני. בגמר המערב פגשה יוסטון את האלופה היוצאת, לוס אנג'לס לייקרס. במשחק החמישי בסדרה, כשהמשחק בשוויון, וכשנותרה שנייה אחת לסיום הזמן החוקי של המשחק, קלע סמפסון את סל הניצחון עם הישמע ה והוביל את קבוצתו לניצחון 4-1 בסדרה ולגמר ה-NBA. בסדרת הגמר רשם סמפסון ממוצעים של 14.8 נקודות ו-9.5 ריבאונדים למשחק, אך לא הצליח למנוע מקבוצתו הפסד לבוסטון סלטיקס, עם הרכב הנחשב לאחד מהטובים בהיסטוריה, בשישה משחקים.
במהלך עונת נפצע סמפסון בברכיו ובגבו ושותף רק ב-43 משחקים באותה העונה. במשחקים בהם כן שותף, שמר סמפסון על יכולת טובה יחסית, וסיים את העונה עם ממוצעים של 15.6 נקודות, ו-8.7 ריבאונדים. עקב פציעותיו המרובות, הועבר סמפסון ב במהלך עונת לגולדן סטייט ווריורס, בה שותף ב-29 משחקים עד לסיום העונה, אך לא העפיל עם הקבוצה לפלייאוף. בעונה העוקבת, המשיכו ממוצעיו לצנוח כשרשם רק 6.4 נקודות ו-5.0 ריבאונדים למשחק. בסיום העונה, העפילה גולדן סטייט למשחקי הפלייאוף, אך סמפסון כמעט ולא שותף, והועבר לאחר הפלייאוף לסקרמנטו קינגס בתמורה לג'ים פטרסן שהצטרף לווריורס.
גם בסקרמנטו לא הצליח סמפסון לשחזר את יכולתו הטובה משנות הקריירה הראשונות שלו. הוא שותף ב-51 משחקים בלבד בשתי העונות בהן שיחק בסקרמנטו, בהם תרם נקודות בודדות, ובסיום עונת שוחרר מהקבוצה. הוא חתם בוושינגטון בולטס, אך נופה מהסגל כעבור עשרה משחקים בלבד. סמפסון, שלא הצליח להתגבר על פציעותיו, חתם עד לסיום העונה באוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית, שותף בשמונה משחקים בלבד, ופרש ממשחק.
La Isla Bonita
La Isla Bonita (בעברית: הַאִי הַיָפֶה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. את השיר הוציאה לאור ב-25 בפברואר 1987 חברת התקליטים סייר רקורדס, כסינגל החמישי והאחרון מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, True Blue (1986). נכתב והופק על ידי מדונה ופטריק לאונרד לצד ברוס גייטש. גרסת הדמו שלו הוצעה לראשונה למייקל ג'קסון אך לבסוף אימצה מדונה אותה, כתבה את מילותיו והלחינה אותו. "La Isla Bonita" ידוע בהיותו השיר הראשון של מדונה שהכיל השפעות לטיניות עם עיבודי תופים קובניים, גיטרה ספרדית, מאראקס, מפוחיות ושילוב של תופי סינת'. מילות השיר עוסקות ב"אי יפהפה" שלפי מדונה, היה מחווה ליופיים של הלטינים.
עם יציאתו זכה "La Isla Bonita" לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. הוא הפך לשירה הרביעי של הזמרת שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי – האישה הראשונה בהיסטוריה שעשתה זאת. הוא הגיע לראש המצעדים באוסטריה, קנדה, צרפת, גרמניה, איסלנד ושווייץ ולחמישייה הפותחת במדינות רבות אחרות. בארץ הולדתה הפך לשירה ה-11 ברציפות של מדונה שדורג בחמישייה הפותחת. לפי מוזיקה & מדיה, "La Isla Bonita" היה השיר המצליח ביותר באירופה 1987.
בווידאו קליפ הנלווה לשיר, גילמה מדונה שתי דמויות הפוכות – אישה קתולית צעירה וחסודה, ולטינית זוהרת ונלהבת. הסגנון הלטיני ושמלת הפלמנקו האדומה האנדלוסית שלבשה הפכו לטרנד אופנתי. הוא נשאר הקליפ הנצפה ביותר של מדונה ביוטיוב והפך למבוקש ביותר להקרנה בהיסטוריה של MTV. "La Isla Bonita" הוא אחד מהשירים המבוצעים ביותר של מדונה בהופעות חיות; הוא בוצע בשבעה מסיבובי ההופעות שלה, כולל בסיבוב ההופעות האחרון "Madame X Tour" (2019–2020). ההופעות שלה שילבו באופן קבוע את הנושא הספרדי של השיר, ולפעמים שולב עם שירים ורמיקסים אחרים נוספים. השיר הוקלט על ידי אמנים שונים ברחבי העולם, כולל ביאנקה המקסיקנית, אלבי סוקייסי האינדונזית ואליזה הצרפתית.
כתיבה והשראה
"La Isla Bonita" נכתב על ידי מדונה, פטריק לאונרד וברוס גייטש. הקומפוזיציה הראשונית שלו הוצעה להיכלל ב-Bad של מייקל ג'קסון, אך זה סירב להקליטו. לאחר מכן, בעת שעבדה עם לאונרד על האלבום True Blue (1986), אימצה את גרסת הדמו, שלבסוף הוקלטה על ידה. "La Isla Bonita" היה השיר הראשון של מדונה, שהכיל מוטיבים ספרדיים, כולל שימוש בשפה הספרדית. "כמעט לכל מה שאני יוצרת עם פטריק לאונרד יש קצב או תחושה לטינית. זה ממש מוזר [...] שנינו חושבים שהיינו לטיניים בחיים אחרים" – ציינה מדונה בהקשר לתהליך כתיבת השיר.
כאשר מדונה נשאלה על ההשראה לשיר, היא הצהירה:
ההשראה של השיר היא העיירה סן פדרו באי אמברגריס שבבליז. עם זאת, מדונה הבהירה בריאיון לרולינג סטון כי היא איננה יודעת היכן סן פדרו ממוקמת. ייתכן שבמהלך דרכי לאולפן ההקלטות הבחנתי ברמפת יציאה לעיירה האקזוטית. בין היתר תיארה מדונה את השיר כמחווה שלה ל"יופי והמסתורין של האמריקאים והלטיניים".
ניתוח מוזיקלי
"La Isla Bonita" הוא שיר פופ לטיני, האופייני לשיתוף הפעולה בין מדונה ללאונרד. הוא משלב צלילים של כלים שונים, כמו תופים קובניים וגיטרה ספרדית, מאראקס ומפוחיות ותופי סינת'. כתוב בסולם מינור, ומוגדר בקצב בינוני של 100 פעימות בדקה.
זיקו זאקי
זיקו זאקי (באנגלית: Zeeko Zaki; נולד ב-18 בינואר 1990) הוא שחקן מצרי-אמריקאי המוכר בעיקר בשל תפקידו כסוכן ה-FBI עומר זידאן ("או איי") בסדרת הטלוויזיה "FBI".
La Isla Bonita
ניתוח מוזיקלי
הקדמתו המוזיקלית של "La Isla Bonita" המבוצעת על תופי בונגו, מאופיינת בתופי סינת' שמגיעים לאחר קטע תופי הבונגו בשילוב צלילי קסטנייטות. מדונה מבצעת את הפזמון בטווח קולי G♯3 עד C♯5. אחרי הפזמון השני יש קטע אינסטרומנטלי של גיטרה ספרדית, ולאחר מכן מדונה שרה בטון אחר את השורה "אני רוצה להיות במקום שבו השמש מחממת את השמים" ("I want to be where the sun warms the sky"). בעדן משנה את הטון בשנית, כשהיא שרה את השורה "איפה שילדה אוהבת ילד, וילד אוהב ילדה" ("Where a girl loves a boy, and a boy loves a girl"). לאחר קטע מפוחית ופזמון נוסף, השיר מסתיים בדעיכה וניתן לשמוע את מדונה אומרת "Él dijo que te ama" ("הוא אמר שהוא אוהב אותך"). פאוליניו דה קוסטה ניגן בכלי ההקשה עם ג'ונתן מופט על התופים, והוא הונדס ונערך על ידי מייקל ורדיק. על צילום העטיפה של "La Isla Bonita" היה אחראי הרב ריטס, שצילם עבור הזמרת עטיפות נוספות במהלך הקריירה שלה.
זיקו זאקי
ביוגרפיה
זאקי נולד בשנת 1990 באלכסנדריה שבמצרים, ובגיל חודש היגר עם משפחתו לארצות הברית. חלק מבני משפחתו נותרו במצרים, ובילדותו אף נסע זיקו לבקר אותם.
La Isla Bonita
ניתוח מוזיקלי
הביטוי "La Isla Bonita" מתורגם ל"האי היפה" באנגלית. לשיר ארבע שורות המושרות בספרדית, נושא אותו מדונה שילבה בהמשך בסינגל שלה מ-1987 "Who's That Girl". מילות השיר מתחילות בתיאורה של מדונה כתיירת שמתפללת שהימים יימשכו, כיוון שהם חולפים כל כך מהר ובמקביל מבודדים את האנשים הלטיניים האחרים כמוהם ("אתה יכול לראות אותם חולפים"). בספרה, Women and popular music, אמרה הסופרת שילה ויטלי שהפזמון שם את הדגש על סן פדרו ועל היופי המאפיין את המקום ("הבריזה הטרופית של האי, כל הטבע פראי וחופשי, זה המקום שבו אני משתוקקת להיות"). השיר שואב קונוטציות מאותו המקום עליו נכתב. בשנת 2014, בזמן שעבדה על אלבום האולפן ה-13 שלה, Rebel Heart, עם המפיק דיפלו, הקליטה מדונה דאבפלייט של "La Isla Bonita" עם מילים חדשות. דיפלו הציג לראשונה את הגרסה שלו במרץ 2015 במהלך התוכנית שלו ב-BBC Radio 1.
זיקו זאקי
ביוגרפיה
משפחתו גרה תחילה בפנסילבניה, ולאחר מכן עברה לדלאוור. אביו הוא סטייליסט ואמו היא בעלת סלון, ולו אח ואחות.
קריירה
זאקי החל את קריירת המשחק שלו בתיאטרון בית הספר התיכון יוניונוויל, בו למד. במקביל שיחק גם בתיאטרון הקהילתי, ולאחר מכן עבר ללימודי משחק באוניברסיטת טמפל.
La Isla Bonita
ביקורת
ריקי רוקסיבי כינה בספרו The Complete Guide to the Music of Madonna את השיר ככזה הכולל "אסקפיזם". דון קיטלי בספרו Public Women, Public Words הכתיר אותו כ"אחד השירים הטובים ביותר של מדונה", והוסיף שהוא "מרגש ומופלא". קן בארנס מ-Creem סקר את "La Isla Bonita" לצד "Open Your Heart", שיצא בנובמבר 1986 כסינגל הרביעי מתוך האלבום. בן שלו מעיתון הארץ סקר את "La Isla Bonita" בעקבות כך שהזמרת-יוצרת הישראלית איה זהבי פייגלין, הקליטה אותו לרגל יום הולדתה ה-63 של מדונה שאירע בשנת 2021. הוא כתב כי: "התגובה האינסטינקטיבית שלי לקאבר הזה הייתה מסויגת. יש משהו קצת מדכא, ברמה הפיזית, בהאטה עגמומית של שיר שהוא במקור קצבי ומרקד. מאחר שזאת תגובה גופנית, זה לא מאוד משנה שהשיר עצמו מעניק הצדקה להאטה הזאת. "שיר ערש ספרדי", שרה מדונה. כך שרה אותו זהבי פייגלין. שיר ערש הוא לא דבר קצבי".
זיקו זאקי
קריירה
בשנים 2012–2017 שיחק בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה רבות, ביניהן "הומלנד", "מהפכה", "NCIS: לוס אנג'לס" ועוד.
La Isla Bonita
ביקורת
ג'ון פארלס מניו יורק טיימס אמר כי "La Isla Bonita" היה אחד משירי האהבה "הידידותיים" של מדונה. דון מקליז משיקגו סאן-טיימס האמין שמדובר בשיר הטוב והזכור ביותר באלבום. כמו כן, סטיב מורס מבוסטון גלוב האמין שזהו אחד מ"השירים היפים ביותר שהוציאה מדונה במהלך הקריירה המוזיקלית שלה". ג'ואי גארה מ-Houston Chronicle, סקר את סיבוב ההופעות השמיני של מדונה, "Sticky & Sweet Tour" (2008–2009), וטען כי ב-"La Isla Bonita" יש משהו המזכיר "רטרו". מרטי ראקין מאותו העיתון האמין שהיה לאחד מהבולטים ביותר באלבום בו הוא נכלל כאשר יצא לאור. בלוס אנג'לס דיילי ניוז, כאשר דנו בסגנון המוזיקלי של מדונה, האמינו ש-"La Isla Bonita" הוא שיר "שרצוי שיהיה לאמן במהלך הקריירה שלו". צ'אק ארנולד מאנטרטיינמנט ויקלי דירג אותו במקום ה-19 ברשימת הסינגלים הטובים ביותר לפיו, וציין כי "באופן ברור אחד השירים היפים ביותר שמדונה עשתה אי פעם". הוא הוסיף כי כשהוא חקר את הפופ הלטיני הרבה לפני שהוא הפך לאופנתי, "הוא [השיר] שימש השראה לכל דבר, מ-"Who's That Girl" (1987) ועד ל-"Alejandro" (2010) של ליידי גאגא". מבקרים שונים דירגו את השיר ברשימות שפורסמו במרוצת השנים.
זיקו זאקי
קריירה
בשנת 2016 שיחק בתפקיד קטן בסרט המצליח "נאמנים".
La Isla Bonita
הצלחה מסחרית
במצעד הבילבורד הוט 100 דורג השיר במקום ה-49 בשבוע הראשון לצאתו, ולאחר מכן עלה למקום הרביעי, שם שהה במשך שלושה שבועות רצופים. "La Isla Bonita" היה לשירה השני של מדונה שהגיע למקום הראשון במצעד השירים העכשוויים למבוגרים, לאחר "Live to Tell" (1986); הוא היה לשירה ה-11 ברציפות שדורג בחמישייה הפותחת במצעד, הישג אליו הגיעו הביטלס ואלביס פרסלי בלבד. בנוסף, זכה להצלחה במצעד השירים הדיגיטליים, ודורג שם למקום הראשון. בקנדה, התמקם כשיר ה-74 במצעד ב-4 באפריל 1987, והגיע לראשו לאחר עשרה שבועות ב-6 ביוני 1987; הוא שהה במצעד במשך 25 שבועות בסך הכול. במצעד השנתי מיקם RPM אותו במקום ה-22.
זיקו זאקי
קריירה
בשנת 2017 קיבל את אחד מתפקידיו המרכזיים הראשונים, כששיחק בשמונה פרקים של סדרת הטלוויזיה הצבאית "קומנדו 6" בהפקה של ערוץ ההיסטוריה, ובשבעה פרקים של סדרת הטלוויזיה "24: מורשת".
בשנים 2017–2018 שיחק את אחד הדמויות הראשיות בסדרה "חירות ואומץ" ברשת CBS, שבוטלה לאחר עונה אחת.
La Isla Bonita
הצלחה מסחרית
"La Isla Bonita" היה השיר הראשון של מדונה שהגיע למקום הראשון במצעד בצרפת, שם שהה שלושה שבועות ביולי 1987. הוא קיבל את תואר זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי (SNEP) על מכירות של 500,000 עותקים במדינה. "La Isla Bonita" נשאר הסינגל המצליח ביותר של מדונה בצרפת, לאחר שנמכר ביותר מ-771,000 עותקים. ברחבי אירופה, היה לשיר הרביעי מ-True Blue, שהצליח להגיע למקום הראשון באירופה הוט 100. בהמשך דורג במקום הראשון במצעד השנתי של אירופה הוט 100 והיה לשיר המצליח ביותר ביבשת בשנה בה יצא. הוא כבש את פסגת המצעדים בשווייץ, בלגיה ואוסטריה.
זיקו זאקי
קריירה
בשנת 2018 החל לשחק בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "FBI", ובסדרות הספין אוף שלה, "FBI: המבוקשים ביותר" ו-"FBI: אינטרנשיונל".
La Isla Bonita
בישראל
במצעד העשור המקורי של שנות ה-80 של המאה ה-20, אשר שודר בגלי צה"ל ובערוץ 2 הניסיוני ב-29 בדצמבר 1989, דורג "La Isla Bonita" במקום ה-21 מתוך 120 השירים שהוכתרו כפופולריים ביותר במדינה במהלך אותו העשור. בשנת 2019 פתחו גלגלצ מחדש להצבעה את מצעד העשור. המצעד שודר ב-16 באוגוסט במשך 10 שעות, ובמהלכו דורג "La Isla Bonita" במקום ה-64.