cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
BBC Two
הערוץ הוקם בשנת 1964 כערוץ טלוויזיה שלישי הפועל בבריטניה. בין התוכניות הראשונות ששודרו בערוץ הייתה סדרת טלוויזיה "ההגדה לבית פורסייט". ביולי 1967 הערוץ החל בשידורי צבע כאשר שידר תחרויות אליפות וימבלדון 1967.
בריסטול בומביי
היסטוריה מבצעית
אף על פי שנבנה כמטוס חד-כנפי ובעל מבנה מתכת, שמר הבומביי על כמה מאפיינים שנחשבו כמיושנים לאותה תקופה, כמו כן הנסע הקבוע שלו. אף על פי שלא התאים לפעולה בזירת המלחמה באירופה, הוא הטיס אספקה לחיל המשלוח הבריטי בצרפת ב-1940. ביוני 1940 השתלט טייס חיל האוויר הצרפתי ז'אן-פרנסואה דמוזאי (Jean-Francois Demozay) על בומביי שננטש והעביר את עצמו ו-15 חיילים נוספים מצרפת לאנגליה, שם הפך לאלוף ההפלות הצרפתי הבכיר ביותר בשורות חיל האוויר המלכותי.
BBC Two
בערוץ BBC 2 משודרות תוכניות חינוך ותוכניות למשפחה. במשך שנים רבות שודרו תוכניות BBC Schools עד שבשנת 2010 הועברו לערוץ נפרד.
בריסטול בומביי
היסטוריה מבצעית
זירת פעילותו העיקרית של הבומביי הייתה המזרח התיכון, שם החליף את הוויקרס ולנטיה. הבומביי היה מסוגל להטיל פצצות במשקל של 113 ק"ג שנישאו במתלים חיצוניים, וכמו כן נעשה בו שימוש לפיזור מוקשים נגד אדם במשקל 20 ק"ג שחומשו והושלכו מהדלת האחורית של המטוס בצורה ידנית. הבומביי טס בגיחות הפצצה באביסיניה, סומליה האיטלקית, עיראק ולוב. כמפציץ בסטנדרטים אירופיים נחשב הבומביי למיושן והוא עבר למלא תפקידים של מטוס תובלה וכמטוס לפינוי נפגעים, כאשר צוות אוויר של בומביי אחד זקף לזכותו פינוי של כ-6,000 חיילים פצועים. ב-2 במאי 1941 פינו מטוסי בומביי של טייסת מס' 216 של חיל האוויר המלכותי את משפחת המלוכה היוונית מכרתים למצרים.
BBC Two
בשנת 1996 החלו שידורי תוכנית "Gaytime TV", התוכנית ראשונה של ה-BBC שפונה ישירות לקהילת הלהט"ב.
בריסטול בומביי
היסטוריה מבצעית
ב-16 בנובמבר 1941 הטיסו חמישה מטוסי בומביי את אנשי ה-SAS במשימתם הראשונה, תקיפת חמישה בסיסי אוויר גרמניים בצפון אפריקה. במהלך המשימה אבדו שני מטוסי בומביי, כאשר אחד הופל באש נ"מ ואילו השני התרסק, ככל הנראה, בשל סופת חול. המשימה עצמה הסתיימה בכישלון חרוץ והכריחה את אנשי ה-SAS לשנות את טקטיקות הפעולה שלהם.
גנרל ויליאם גוט היה הקצין הבריטי הבכיר ביותר שנהרג במלחמה כאשר הבומביי בו טס הופל במדבר המערבי בין בורג אל-ערב לקהיר, בדרכו להחליף את הגנרל קלוד אוקינלק ולקחת את הפיקוד על הארמייה השמינית. מותו סלל את דרכו של הגנרל ברנרד מונטגומרי אל הפיקוד.
BBC Two
החל משנת 2013 הערוץ משדר שיטת HDTV.
בריסטול בומביי
היסטוריה מבצעית
טייסת האמבולנס האווירי מס' 1 של חיל המלכותי האוסטרלי הצטיידה ב-11 מטוסי בומביי בפברואר 1943. ביולי השתתפו מטוסי היחידה בפלישה לסיציליה ופינו כ-2,000 פצועים לצפון אפריקה. החל מספטמבר החלה הטייסת לפעול במשימות פינוי נפגעים מאיטליה. בשל זמינותם של מטוסי תובלה חדשים ומהירים יותר ומצבם המכני הרעוע של מטוסי הבומביי ביצעה הטייסת את משימת הפינוי האחרונה שלה בנובמבר 1943 והוחזרה לאוסטרליה בתחילת 1944, שם פורקה.
גרסאות
Type 130 Type 130A בומביי סימן I Type 137 Type 144
שירות
הבומביי היה בשירות המדינות הבאות:
ג'וקר אאוט
ג'וקר אאוט (Joker Out) היא להקת פופ רוק סלובנית, שבסיסה בליובליאנה, שהוקמה במאי 2016.
היסטוריה
הלהקה הוקמה במאי 2016, לאחר התפרקותה של הלהקה אפקליפסה. בנובמבר 2016, הם הוציאו את הסינגל "Kot srce, ki kri poganja", ומאוחר יותר פרסמו את הווידאו קליפ הראשון של הלהקה. בנובמבר 2017, הם הוציא את הסינגל "Omamljeno telo".
ב-12 בספטמבר 2019, הלהקה הוציאה את הסינגל "Gola".
במרץ 2020, הלהקה הוציאה את הסינגל "Vem, da greš". באוקטובר 2020, הלהקה הוציאה את הסינגל "Umazanih misli". ביולי 2021, הלהקה הוציאה את הסינגל "A sem ti povedal". אלבום המוזיקה הראשון של הלהקה, Umazane misli, יצא באוקטובר 2021.
הלהקה הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, Demoni, ב-31 באוגוסט 2022.
ב-8 בדצמבר 2022, RTV Slovenia הודיעה שהלהקה תייצג את סלובניה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול, הממלכה המאוחדת. ב-11 במאי 2023 ביצעה הלהקה את "Carpe Diem" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר. סלובניה הופיעה כמדינה ה-24, לפני קרואטיה ואחרי ישראל.
מנחם גולדברג
מנחם גולדברג (1934 – 17 במאי 2006) היה הנשיא השני של בית הדין הארצי לעבודה ומחברם של ספרי יסוד במשפט העבודה והביטחון הסוציאלי.
תולדות חייו
מנחם גולדברג נולד בתל אביב בשנת 1934. למד בגימנסיה הרצליה וסיים לימודיו ב-1952.
שירת בצה"ל בחיל התותחנים. בשנת 1957 סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1960 הוסמך כעורך דין.
בשנים 1960 – 1964 היה יועץ לדיני עבודה בהתאחדות התעשיינים. לאחר מכן פעל ארבע שנים כעורך דין עצמאי. בשנת 1969, עם הקמתה של מערכת בתי הדין לעבודה, החל לכהן כשופט בבית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע, וכיהן בתפקיד זה עד 1975.
ב-23 בפברואר 1983 חזר גולדברג למערכת בתי הדין לעבודה, הפעם כסגן נשיא בית הדין הארצי לעבודה. את הבעלות על משרד עורכי הדין העביר לשותפו, נחום פינברג.
ב-4 ביוני 1986 מונה לנשיא השני של בית הדין הארצי לעבודה, במקומו של הנשיא צבי בר-ניב. לאחר 11 שנות כהונה החליט לפרוש לגמלאות ב-15 ביולי 1997. לאחר פרישתו עסק בהוראה, וכן בבוררות, בגישור ובייעוץ.
בשנים 1986 – 1996 כיהן כיו"ר האגודה הישראלית למשפט העבודה והביטחון הסוציאלי.
לימד כמורה מן החוץ בפקולטות למשפטים של האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת תל אביב ובמסגרות אקדמיות נוספות.
כמקובל בקהילה המשפטית, פרסמו חבריו לכבודו בשנת 2001 ספר יובל - "ספר מנחם גולדברג" - לקט מאמרים בדיני עבודה וביטחון סוציאלי. עורכי הספר הם אהרן ברק, סטיב אדלר, רות בן-ישראל, יצחק אליאסוף ונחום פינברג. את הקדמתו לספר זה החל נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק, במילים:
מנחם גולדברג נפטר בשנת 2006.
שביתות
בשנת 1966 הביע גולדברג עמדות התומכות בהטלת הגבלות על שביתות. הוא צוטט כאומר:
הגמשת דיני העבודה
בשנת 1966 הביע גולדברג עמדות התומכות בהגמשת חוק שעות עבודה ומנוחה. הוא צוטט כאומר:. גישתו זו התקבלה בשנת 1974, בעקבות גיוס המילואים הנרחב במלחמת יום הכיפורים, עם פרסום ההיתר הכללי להעבדה בשעות נוספות.
בתחילת 1972 כתב בפסק דין ביקורת נגד שירות התעסוקה על הגשת כתב אישום בגלל העסקת עובדת מחליפה לימים ספורים שלא דרך לשכת התעסוקה. הוא כתב: "חייב אני להביע פליאתי על עצם הגשת כתב האישום במקרה זה. כבר נאמר על ידי בית הדין הארצי, שיש להניח ששירות התעסוקה לא יעסיק את מנגנונו ולא יפעל להעמדתו לדין של אדם אשר עקב צורך פתאומי נעזר באקראי בפועל בנסיבות שכלל לא יכול היה לצפותן מראש ולהזמין פועל מלשכת העבודה. על אחת כמה וכמה במקרה שלפנינו. אין כל אינטרס ציבורי בהעמדתו לדין של גוף ציבורי, הניזון מתרומות ואינו פועל לשם השגת רווחים, אשר נזקק לעובדת למספר ימים, עקב היעדרה של העובדת הקבועה מחמת אבל".
סמכויות בית הדין לעבודה
מחלוקת משפטית התקיימה בין הנשיא גולדברג לנשיא ברק בשאלת היחסים בין בית הדין לעבודה לבית המשפט הגבוה לצדק. גולדברג, כקודמו בר-ניב, ראה את בית הדין הארצי לעבודה כערכאה עליונה בנושאים הנדונים בו. ברק, לעומתו, התיר עתירות לבג"ץ כנגד פסיקתו של בית הדין הארצי לעבודה. מרבית עתירות אלה נדחו, משום שבג"ץ לא ראה עצמו כסמכות ערעור על פסיקתו של בית הדין הארצי לעבודה, אך יש שעתירות אלה התקבלו, ובג"ץ הפך את החלטתו של בית הדין הארצי לעבודה. גולדברג וקודמו בתפקיד לא רק שסברו שאל לבג"ץ להתערב בפסיקות בית הדין לעבודה, אלא אף לא הרבו להתייחס לפסיקות בג"ץ גם כאשר זה הפך את פסקי הדין של בתי הדין לעבודה, למרות שערכאת בג"ץ קובעת הלכה ומחייבת את הערכאות שתחתיה.
כתביו
גולדברג חיבר מספר רב של ספרים שמרביתם יצאו לאור בהוצאת סדן במתכונת דומה: כינוס של החקיקה העדכנית (חוקים, תקנות וצווים) בתחום מסוים, כשלאחר כל סעיף של החקיקה מופיע ציטוט של קביעותיהם של בתי המשפט בנושא הסעיף. כל אחד מהספרים התעדכן באופן שוטף - מדי כשנה יצאו לאור דפי עדכון ובהם כל החידושים מאז המהדורה הקודמת. כל אחד מספריו הפך לספר יסוד בתחומו, ובפרט זכה להצלחה הספר "דיני עבודה".
ממאמריו
בנוסף לספריו, הרבה מנחם גולדברג לפרסם מאמרים בכתבי עת משפטיים בישראל ובחו"ל:
דנה באש
דנה באש (באנגלית: Dana Bash; נולד ב-15 ביוני 1971) היא עיתונאית ומנחה יהודייה אמריקאית, המשמשת ככתבת הפוליטית הבכירה של רשת CNN.
ביוגרפיה
באש נולדה במונטווייל, פרוור של ניו יורק שבניו ג'רזי, כדנה רות שוורץ (Dana Ruth Schwartz), ושם גם העבירה את נעוריה. היא סיימה תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת ג'ורג'טאון שבוושינגטון די. סי. לפני שהחלה לשמש ככתבת בשידור חי בערוץ CNN, הפיקה עבורו תכנים לתוכניות סוף השבוע, ולאחר מכן תכנים הנוגעים לסיקור הקונגרס, ובכלל זה את הסנאט האמריקאי. לאחר מכן החלה לסקר את הבית הלבן עבור הרשת, עד שעברה לסקר את ענייני הקפיטול היל.
במרץ 2014 עיטר המגזין Elle את באש, לצד זוכים נוספים, בשגרירות האיטלקית שבוושינגטון בעת אירוע "רשימת הנשים העצמתיות בוושינגטון" (Women in Washington Power List) השנתי שלו.
במאי 2008 התחתנה בשנית עם עמיתה לעבודה ב-CNN, הכתב ג'ון קינג, שהמיר את דתו ליהדות טרם הינשאו לה. לזוג נולד ילד ביוני 2011, ולאחר פחות משנה נפרדו.
אלגברת סי כוכב
במתמטיקה, ובמיוחד באנליזה פונקציונלית, אלגברת סי כוכב (או אלגברת *-C) היא אלגברת בנך A מעל שדה המספרים המרוכבים ביחד עם פעולה אונארית כך ש:
איברים הפיכים וספקטרום של איבר
כמו בכל אלגברת בנך, לכל איבר באלגברת סי-כוכב (עם יחידה) אפשר להגדיר ספקטרום שהוא קבוצה קומפקטית לא-ריקה של מספרים מרוכבים, המכלילה את קבוצת הערכים העצמיים מן התאוריה של טרנספורמציות ליניאריות מממד סופי. הספקטרום של a (המסומן ב \,\sigma(a)) שווה, על-פי ההגדרה, לאוסף המספרים המרוכבים \,\lambda כך שהאיבר אינו הפיך באלגברה.
אלגבראות סי כוכב קומוטטיביות וטופולוגיה לא קומוטטיבית
נניח כי X הוא מרחב טופולוגי שהוא האוסדורף וקומפקטי באופן מקומי (כלומר לכל נקודה יש סביבה קומפקטית). נניח כי f היא פונקציה רציפה על X המקבלת ערכים מרוכבים, כלומר. נאמר ש-f "מתאפסת באינסוף" אם לכל קיימת קבוצה קומפקטית  כך שלכל x \in X-K מתקיים.
את אוסף כל הפונקציות הרציפות המתאפסות באינסוף על X נסמן ב\,C_0(X). ניתן להוכיח שזוהי אלגברת סי-כוכב, כאשר פעולות החיבור והכפל הן חיבור וכפל רגילים של פונקציות ופעולת הכוכב היא הצמדה של מספרים מרוכבים. בפרט, פעולת הכפל היא קומוטטיבית. לאלגברת סי כוכב שבה פעולת הכפל היא קומוטטיבית קוראים אלגברת סי כוכב קומוטטיבית.
משפט הייצוג של גלפנד קובע כי בהינתן אלגברת סי כוכב קומוטטיבית A קיים מרחב טופולוגי האוסדורף קומפקטי באופן מקומי X כך ש. נוסף על כך ניתן להוכיח שאם X ו-Y הם שני מרחבים טופולוגיים אז X הומיאומורפי ל-Y אם ורק אם האלגברה \,C_0(X) איזומורפית לאלגברה \,C_0(Y). מסיבה זאת ניתן לזהות מרחבים טופולוגיים "סבירים" (כלומר שהם האוסדורף וקומפקטיים באופן מקומי) עם אלגבראות סי כוכב קומוטטיביות, ולפיכך ניתן לראות באלגבראות סי כוכב כלליות הכללה למושג מרחב טופולוגי, ועקב החוסר בקומוטטיביות, נהוג לקרוא להן מרחבים טופולוגיים לא קומוטטיביים.
חלקים נרחבים מהפיתוח של אלגבראות סי כוכב מתבססים על הכללה של שיטות טופולוגיות למרחבים שאינם קומוטטיביים. לעיתים ההכללה למרחבים לא קומוטטיביים היא למעשה פשוטה יותר ובכך מפשטת שיטות טופולוגיות קלאסיות. לדוגמה, תורת K של מרחבים טופולוגיים נותנת אינווריאנטה אלגברית (החבורות \,K_0(X) ו-\,K_1(X)) למרחבים טופולוגיים על ידי שקילויות בין אגדים וקטורים (שהם אובייקט מסובך יחסית) מעליהם. הכללתה של תורת-K לאלגבראות סי כוכב מתבצעת על ידי מחלקות שקילות של הטלות (במקרה של חבורת \,K_0) או של איברים אוניטריים (במקרה של חבורת \,K_1) באלגבראות סי כוכב. איבר \,a \in A באלגברת סי כוכב נקרא הטלה אם הוא מקיים \,a=a^2=a^*. איבר \,a \in A באלגברת סי כוכב נקרא אוניטרי אם הוא מקיים.
אגייק
אגייק (בהונגרית: Egyek) הוא כפר גדול במחוז היידו-ביהר שבמזרח הונגריה.
יהודי אגייק
ראשוני היהודים הגיעו לאזור בשנות ה-50 של המאה ה-18. הם חיו בכפר בדלות, רובם היו סוחרים ומיעוטם בעלי מלאכה, חקלאים ופקידים.
בשנת 1860 נוסדה בכפר חברה קדישא והוקצה שטח לבית עלמין ובשנת 1868 הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי. בשנת 1905 נבנה בכפר בית כנסת ושימש בקהילה שוחט. על פי מפקד קהילות הונגריה בשנת 1940 לא שימש רב בקהילה.
בתקופת הטרור לבן בהונגריה, סביב שנת 1920, הותקפו היהודים בכפר בידי בריונים, חנויותיהם נשדדו, ובית הכנסת נרגם באבנים. בשנת 1930 נמנו בקהילת אגייק 123 נפש.
בשנת 1941 נאכפו חוקי האפליה בכפר ובוטלו רישיונותיהם של בעל בית המרזח היהודי באגייק ושל מוכרי הסיגריות היהודים. המשקים החקלאיים הופקעו, ואספקת מצרכי יסוד לחנויות היהודיות הופסקה. בנוסף, נשלחו גברי הקהילה לעבודות כפייה. הם הועסקו בעבודות ביצורים ושירותים יחד עם אזרחים הונגריים נוספים שלא היו רצויים בשורות הצבא הלוחם. כעשרה מהם הוצבו בחזית באוקראינה ושם נספו.
במרץ 1944, כבשו הגרמנים את אגייק ובאפריל נאסר על תושבי המקום היהודיים לצאת לרחובות. בחודש מאי, הועברו היהודים לגטו שהוקם בבלמזויוורוש (Balmazújváros) ולאחר מכן הועברו לגטו בדברצן שם נכלאו בבית חרושת ללבני-בניין ללא אספקת מזון. כעבור שבועיים גורשו יחד עם יהודי האזור למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו כעשרה יהודים לכפר אך עזבו לאחר כמה שנים. בשנת 1950 כבר לא היו יהודים בכפר.
אנה פאוקר
אנה פאוקר (ברומנית: Ana Pauker; 13 בדצמבר 1893 – 3 ביוני 1960) הייתה מורה, עורכת עיתונים, מתרגמת, ופוליטיקאית יהודייה-רומנייה, מנהיגת קבוצת מוסקבה במסגרת הנהגת המפלגה הקומוניסטית הרומנית, שרת החוץ של רומניה (1952-1948), וסגנית ראש הממשלה של הרפובליקה העממית הרומנית.
היא פעלה ברומניה במחתרת, ולאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה ונפילתם בשבי הסובייטי של חיילים רומנים רבים, גייסה מביניהם מתנדבים להקמת דיוויזיות רומניות שלחמו נגד גרמניה הנאצית ובעלות בריתה.
לאחר כניסת הצבא האדום לרומניה והפיכת 23 באוגוסט 1944 נשלחה לרומניה במטוס, כדי לקחת חלק בארגון הממשל החדש וניהולו. בשלהי שלטונו של סטלין הודחה ממעמדה, אך מות העריץ הביא לשחרורה מהכלא, ולאחר מותה ממחלה קשה טוהר שמה.
תחילת דרכה
אנה פאוקר נולדה בשם חנה רבינזון (Hana Rabinsohn) למשפחה יהודית אורתודוקסית ענייה, מרובת ילדים, מרביתם בנים ושתי בנות, כולל אנה. אביה, הירש רבינזון, היה שוחט. אמה של אנה, סורה (שרה) רבינזון, זבנית, שהתגוררה עם משפחתה בבוקרשט, שבה לבית הוריה, ביישוב קודְאֶשְטִ (Codăeşti) במחוז וסלוי (Vaslui), כדי ללדת שם את בתה ולאחר מכן חזרה עם התינוקת לביתה בבוקרשט.
בצעירותה למדה אנה רבינזון עברית בחדר, בת יחידה בין הבנים. בהמשך למדה בבית ספר יסודי "אחוות ציון" בשנים 1901 – 1905 ובבית ספר מקצועי על שם רשלה ופיליפ פוקשנאנו במגמת חייטות. היא קיוותה ללמוד לבגרות בשווייץ ולהמשיך שם בלימודי רפואה, אך הדבר לא יצא לפועל, והיא חזרה כעבור שנה ועבדה כמורה לעברית בבית הספר היהודי בו למדה בעצמה בעבר, בבוקרשט בשנים 1915 – 1917. בהמשך התפרנסה גם ממתן שיעורי עזר בעברית ומעבודות חייטות. מ-1918 עד ספטמבר 1919 הייתה ספרנית במערכת העיתון דימיניאצה (הבוקר), עיתון בבעלות משפחת פאוקר והשתתפה בעריכת כתב העת Trăiască socialismul. מספטמבר 1919 למדה שנה רפואה בשווייץ.
אחיה הקטן, זלמן, פנה לתנועה הציונית. משנת 1915 נטתה אנה לסוציאליזם בהשפעת חבר נעוריה, היינריך שטרנברג, שלימד יחד איתה באותו בית ספר, מי שהנהיג את התנועה הקומוניסטית המחתרתית ברומניה לאחר מעצרו של אלקו קונסטנטינסקו. גם האחות בלה (Bella) פנתה למפלגה הקומוניסטית ונישאה לאאוג'ן יעקובוביץ', מי שהנהיג את התנועה הקומוניסטית ברומניה מ-1934. שתי האחיות פתחו בדרך הניצחון (Calea Victoriei) בית עסק קטן לחייטות שפעל בשנים 1925 – 1926.
באחת משהיותיה בפריז, הכירה את הפעיל הקומוניסטי הרומני-יהודי מרצ'ל (פויו) פאוקר. השניים התחתנו בפריז ב-1 ביולי 1921. בעידודו של בעלה הצטרפה לתנועה הקומוניסטית והשניים היו בין החברים המייסדים של המפלגה הקומוניסטית הרומנית. בשנת 1921 נולדה הבת טניה, שנפטרה כעבור שבעה חודשים מדיזנטריה. אנה פאוקר התמנתה לתפקיד המזכירה הכללית של הוועדה המרכזת של המפלגה הקומוניסטית הרומנית, תפקיד שהבטיח לה מקום בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית.
פעילות קומוניסטית מחתרתית
בשל פעילותה הפוליטית נעצרה פאוקר ברומניה בשנת 1922, יחד עם בעלה. לאחר ששוחררו יצאו לגלות בשווייץ ומשם לצרפת. בגלל פעילותה במסגרת המפלגה נעצרה מספר פעמים על ידי השלטונות. בדצמבר 1924 נעצרה והועמדה לדין. ביולי 1925 נידונה ל-10 שנות מאסר, אולם בפברואר 1926 הצליחה להימלט לברית המועצות. באותה שנה נולד הבן ולאד (Vlad) וב-1928 נולדה הבת טטיאנה. בשנת 1928 עברה פאוקר יחד עם בעלה למוסקבה, שם עברה את הקורסים של בית הספר הבינלאומי למרקסיזם-לניניזם. בשנה זו נפרדו בני הזוג פאוקר. לפי החלטת המפלגה הקומוניסטית הסובייטית, ולאד וטטיאנה הושארו בברית המועצות וגדלו שם בבתי ילדים של המפלגה.
הפציעה והמשפט
בשנת 1934 נשלחה פאוקר לרומניה, להגברת הפעילות הקומוניסטית שם. היא נעצרה בליל ה-12 ביולי 1935 על ידי שלטונות רומניה יחד עם פעילים קומוניסטים נוספים. בעקבות ידיעה שקיבלה סיגורנצה, עקבו סוכניה אחר בית בבוקרשט, שנחשד כמקום מפגש והתייעצות של פעילים קומוניסטים. ב-12 ביולי 1935, בסביבות השעה 23.00, סוכני סיגורנצה עצרו שלושה אנשים שיצאו מתוך הבית, אנה פאוקר, דימיטר גנב ושמיל מרקוביץ', שלושתם חברי מזכירות המפלגה הקומוניסטית הרומנית המחתרתית. במהלך המעצר ירו הסוכנים ופצעו את פאוקר ואת גנב. פאוקר, שנפצעה ברגליה מהירי, נשאה עליה תעודה מזויפת בשם "מריה גריגוראש" והסוכנים הופתעו מאוד בזיהויה, כי על פי שמועות, שהופצו בכוונה, פאוקר הורעלה ומתה. הכדור עבר דרך אחת מרגליה של פאוקר ונשאר תקוע ברגלה השנייה לכל חייה.
פאוקר נשפטה במשפט קראיובה ונידונה לעשרים שנות מאסר וקנס גבוה. בחודש יולי 1941, עקב לחצים ממוסקבה, שוחררה מבית הסוהר רמניקו סראט שבו הוחזקה לאחרונה יחד עם לובה קישינבסקי ועברה לגור במוסקבה (שחרורה היה בתמורה לשחרור הפעיל המולדובני הרומני יון קודריאנו, שנעצר על ידי הסובייטים עם סיפוח בסרביה לברית המועצות).
מרצ'ל פאוקר, בעלה, לא שרד את הטיהורים הסטליניסטים שנעשו בברית המועצות בסוף שנות ה-30, נשפט והוצא שם להורג כ"סוכן המערב". עובדה זו לא ערערה באנה פאוקר את האמונה בצדקת הקומוניזם, ולא את נאמנותה לסטלין ולברית המועצות (למעשה, נודע לה באופן רשמי על הוצאת בעלה להורג רק בשנת 1959).
במהלך מלחמת העולם השנייה עסקה בארגון מתנדבים למלחמה בנאצים מבין השבויים הרומנים בברית המועצות והייתה לראש קבוצת הקומוניסטים הרומנים בברית המועצות, קבוצה שכונתה "קבוצת מוסקבה". היא גם שידרה לאזרחי רומניה ברדיו הסובייטי בשפה הרומנית, שם שיתפה פעולה עם ואסילה לוקה.
גדוד אנה פאוקר ודיוויזיית טודור ולדימירסקו
אנה פאוקר התפרסמה בעולם, בעיקר בקרב אוהדי המפלגה הקומוניסטית, לכן במלחמת האזרחים בספרד נקרא על שמה גדוד רפובליקאי, שפעל במסגרת הבריגדות הבינלאומיות וכלל שתי סוללות תותחנים והיו בו לוחמים צרפתים, בלגים ורומנים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בתקופה בה שהתה אנה פאוקר בברית המועצות, היא עמדה בראשי המגייסים הקומוניסטים, שפעלו לגייס מתנדבים מבין השבויים הרומנים, ליצירת דיוויזיית מתנדבים 1, טודור ולדימירסקו, דיוויזיה רומנית שלחמה לצד ברית המועצות.
שרת החוץ
במחצית השנייה של 1944 שבה לרומניה בעקבות הצבא האדום, ולקחה חלק פעיל בארגון ממשלת הקואליציה בעלת רוב של קומוניסטים ומקורבים למפלגה הקומוניסטית, בהנהגת ד"ר פטרו גרוזה. פאוקר לא כיהנה כשרה בממשלה, אולם נחשבה לבעלת כח רב ביותר וכבעלת קשרים במוסקבה יותר מכל השרים. באפריל 1945 היא הוגדרה כ"עיניה ואזניה של מוסקבה בבוקרשט". בנובמבר 1947 מונתה לשרת החוץ של רומניה. הייתה לאישה הראשונה בעולם שמילאה תפקיד ממשלתי כזה.
במסגרת תפקידה כשרת החוץ של רומניה, שלחה, ב-11 ביוני 1948, מברק לשר החוץ של ישראל, משה שרת ובו הכרה רשמית של רומניה במדינת ישראל. באותה שנה מונתה לתפקיד אחד מממלאי מקום ראש הממשלה. ב-20 בספטמבר 1948 השבועון האמריקאי "טיים" יצא עם גיליון שעל עטיפתו דיוקנה של פאוקר והגדיר אותה כ"אישה החיה החזקה בעולם". קשיחותה ואף אכזריותה בתפקידיה הרשמיים הקנו לה את הכינוי "סטלין בחצאית".
ב-15 באפריל 1949 התמנתה פאוקר לתפקיד סגן ראש ממשלת רומניה, בנוסף להיותה שרת החוץ של רומניה.
פאוקר הייתה שותפה פעילה בהפיכתה של רומניה לגרורה סובייטית, לצינון הקשרים עם מדינות המערב ולהשלטת הקומוניזם במדינה בדרכי אלימות וטרור כנגד גורמים שונים. בין השאר חתמה על הסכם סודי בו העבירה רומניה את הריבונות באי הנחשים שבים השחור לידי ברית המועצות. כמו כן, חזרה בה רומניה באופן חד-צדדי מן הקונקורדט שנחתם עם הותיקן ב-1927, שהבטיח לקתולים ברומניה חופש פולחן. פאוקר המשיכה להחזיק בקשרים חזקים וחשובים עם המפלגה הקומוניסטית בברית המועצות שם כונתה "החברה אנה" ובין תומכיה נמנה גם מולוטוב. כל זה לא מנע ממנה לצאת גם נגד הקו הסטליניסטי הרשמי. היא הייתה בין המתנגדים להלאמת החקלאות ברומניה בנוסח הקולחוזים הסובייטיים. היא מנעה את המבצע המתוכנן של מעצרם ואולי גם של הוצאתם להורג של ה"כיאבורים" (איכרים בעלי אדמות פרטיות), של "תומכי טיטו" ושל מתנגדי משטר שונים.
הפיוס בין הלגיונרים ובין הקומוניסטים
בסוף 1945, ביוזמתם של אנה פאוקר ותאוהרי ג'אורג'סקו, נוהלו מגעים בין המפלגה הקומוניסטית הרומנית ובין נציג של התנועה הלגיונרית, סיעתו של הוריה סימה וסוכמו שחרורם של לגיונרים ממחנות ריכוז והפסקת רדיפתם של אלה שירדו למחתרת בתמורה להסגרה מרצון ומסירת כלי נשק. הסכם זה שימש מאוחר יותר להאשמות בסטייה ימינה של פאוקר וג'אורג'סקו והדחתם מתפקידיהם.
סוף ימיה
אנה פאוקר חלתה בסרטן השד ונותחה ב-1950. ב-1952, לאחר הדחתה מתפקידיה, דנו במפלגה הקומוניסטית הרומנית על אפשרות העמדתה לדין והדעות היו חלוקות. בפגישת פסגה במוסקבה בין גאורגה גאורגיו-דז' ובין יוסיף סטלין ועוזריהם, לעג סטלין לגאורגיו דז', על כך שהוא מהסס לחסל את פאוקר וקבוצת תומכיה וכשגאורגיו-דז' נראה עדיין מהוסס, אמר מפורשות: "לתקוע לה כדור בראש". מירון קונסטנטינסקו, שהיה במקום, העיר שגאורגיו-דז' היה סנטימנטלי. גאורגה אפוסטול כתב בזכרונותיו, שגאורגיו-דז' כעס על קונסטנטינסקו ואמר לו לאחר מכן: "מירואנה (צורת דיבור פמיליארית למירון), כשנגיע לבוקרשט נכנס את הלשכה הפוליטית, נציג את מה שהתרחש ונחליט על חיסולה של אנה פאוקר. נציע ללשכה הפוליטית שהאיש שיירה בה תהיה אתה, שמעת מירואנה?" אפוסטול הוסיף שכל הדרך ממוסקבה לבוקרשט מירר קונסטנטינסקו בבכי.
באחד הטיהורים, הודחה על ידי גאורגיו דז', המזכיר הראשי ומי שהיה ראש קבוצת בית הסוהר במפלגה, מכל תפקידיה, הואשמה בקוסמופוליטיות, ב"סטייה ימנית" וב"פעילות נגד המפלגה" והועמדה בפני חקירות במטרה להעמידה לדין. סימיון בוגיץ' מונה כשר חוץ תחתיה. בפברואר 1953 נעצרה, אך חודש וחצי לאחר מות סטלין, באפריל 1953, לאחר התערבותו של ויאצ'סלב מולוטוב, שוחררה ונשלחה למעצר בית. גם מאוחר יותר הועלו שוב ושוב ביקורות נגד מה שכונה "הקבוצה האנטיפרטינית" ("שחתרה נגד המפלגה") "אנה פאוקר – וסילה לוקה", והיא נדרשה להכיר בטעויותיה, אך סירבה. בשנת 1954 בוטלה חברותה במפלגה הקומוניסטית.
בשנותיה האחרונות עבדה כמתרגמת מצרפתית ומגרמנית, אך מבלי ששמה יצוין בספרים שתרגמה.
ב-3 ביוני 1960 נפטרה מסרטן השד בבוקרשט. גופתה נשרפה. בטקס ההלוויה נכח אחד ממייסדיה הוותיקים של המפלגה הקומוניסטית ברומניה, גאורגה קריסטסקו-פלפומרו.
אחרי משפט סלנסקי בצ'כיה ומשפט הרופאים בברית המועצות, מעצרה התלווה במערכה ומשפטים חדשים נגד הפעילים הציונים ברומניה.
יחסה ליהודים ולציונות
בשנת 1945 נכתב עליה בהמשקיף:.
לזכותה נטען שבשנות הנהגתה, חרף היותה אנטי ציונית, כשאר מנהיגי המפלגה, שיתפה פעולה עם המהלך שאיפשר את העלייה ההמונית של כ-100,000 יהודים לישראל (ככל כנראה באישור מברית המועצות).
הבן המאומץ
ב-1951 אימצה אנה פאוקר ילד בן חמש, אלכסנדרו (סנדו) פאוקר (Alexandru (Sandu) Pauker), שמצאה בבית יתומים בסיביו. הילד לא הכיר הורים אחרים וקיבל את שם משפחתה של אמו המאמצת. כשלאחר שנה נעצרה פאוקר, טיפלה בילד בתה, שהיו לה ילדים בגיל קרוב לגילו ולאחר שפאוקר שוחררה, שבה לטפל בבן המאומץ. לאחר מות האם העדיף אלכסנדר ללמוד בבית ספר מקצועי והמשיך לעבוד בו עד יציאתו לגמלאות.
הכינויים
במהלך חייה ובפרט לאחר שהגיעה לעמדות שלטוניות ברומניה זכתה אנה פאוקר לכינויים ששיקפו את יחסו של הציבור הרחב אליה:
עשירים ומפורסמים
עשירים ומפורסמים (בספרדית: Ricos y Famosos) היא טלנובלה מצליחה בת 517 פרקים, ששודרה בין השנים 1997- 1998.
כוכבי הטלנובלה הם נטליה אוריירו ודייגו ראמוס.
עלילה
דיאגו הוא סטודנט צעיר, אשר זוכה לקבל תפקיד של עו"ד. לוסיאנו סלרנו, אביו של דיאגו, הוא איש רשע ומושחת אשר השיג במרמה את הונו. מרסדס היא אמו של דיאגו אשר מתה בתאונה מסתורית. דיאגו מאורס לסברינה סרוונטה, בתו של דריו סרוונטה, יד ימינו של לוסיאנו. לדיאגו יש אם חורגת בשם אלנה, אשר התחתנה עם אביו בגלל הכסף והעושר. ולריה גרסיה מנדז היא בחורה צעירה רומנטיקנית ויפה. היא בת למשפחת אמידה וטובה, ולומדת בבי"ס פרטי ברמה גבוהה, שם יש לה שתי חברות טובות: טרינידד וסברינה סרוונטה, ארוסתו של דייגו. הוריה הם אלברטו ומרתה מנדז, זוג המתעב שחיתות, אשר מעוניין לחיות חיי פשטות. לולריה יש גם אח ששמו אגוסטין.
יום אחד מחליטה ולריה "לשאול" מאחיה אגוסטין את רכבו ולצאת לסיבוב, ומתנגשת תוך תאונה בלתי צפויה בקורבט של דיאגו. בעוד היא מתעצבנת בגלל התאונה שעשתה עם הרכב של אחיה וכועסת על דיאגו, הוא נשאר המום לנוכח יופייה של הבחורה הצעירה שהרגע פגש. ממבט ראשון כבר היה ברור לו שהוא מצא את אהבת חייו. לאחר המקרה, מקבלים מרתה ואלברטו הזמנה מיוחדת מלוסיאנו סלרנו, חבר ילדותו של אלברטו, אשר חוגג את יום הולדתו של בנו דיאגו. הזוג מנדז מקבל את ההזמנה מהידיד הוותיק, מבלי לדעת שכל זה משמש פתח חדש למערכת יחסים עוינת מחדש של שתי המשפחות הללו. מנגד, מקבלת גם ולריה הזמנה לאותה מסיבה מחברתה סברינה. במסיבה, ולריה ודיאגו נפגשים בשנית. תחילה, גם היא לא יודעת שהוא הארוס של החברה הכי הטובה שלה, וגם הוא לא יודע כי מדובר בחברה של ארוסתו. מאותה נקודה הזוג ימצא את עצמו נתקל בקשיים מצד המשפחה. מתברר שמרסדס, אמו של דיאגו, לא נפטרה ושיש לה סוד משלה. כאשר קרלה לוסרו (קרינה סמפיני) מגיעה וחוטפת את בתה של ולריה ומחליפה אותה עם התינוק של אלנה. הסוד הזה גורם לסיבוכים. גם שובה של ברטה, אחותה התאומה של מרסדס, גורם לבעיות. סברינה נחושה בדעתה להפריד בין דיאגו ו-ולריה בעזרתו האדיבה של אביה.
במהלך העונה השנייה, חררדו מורואה (ארלנדו אנדרה), איש מסתורי עם סוד משלו, מגיע לעיירה ומתאהב בסנדרה, "בתו" של לוסיאנו סלרנו. "מנואל" מתנגד לכך ונחוש בדעתו להפריד בין "בתו" לבין חררדו. בנוסף, מתברר ללוסיאנו כי רובן ואלנה התאהבו זה בזו, והוא רוצח את אלנה. כאשר רובן רואה את זה, הוא מתאבד. בסוף העונה השנייה, סנדרה וחררדו מתאחדים. לוסיאנו מתאבד וכך הסדרה מסתיימת.
שיר פתיחה
שיר הנושא נקרא "שתי נשמות" (Dos almas), בביצוע הזמר הארגנטינאי ויקטור הרדיה (Víctor Heredia).
בסטן X80
בסטן X80 (באנגלית: Besturn X80) הוא קרוסאובר קומפקטי ומהודר מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Besturn חברת בת של החברה הממשלתית FAW Group  (בסינית: 第一汽车集团, שם רשמי: FAW Group Corporation) אשר מיוצרת משנת 2013 ועד היום בסין.
המוצרים העיקריים של FAW Group הם כלי רכב, אוטובוסים, ומשאיות קלות, בינוניות וכבדות.
יחסי הודו–סורינאם
יחסי הודו–סורינאם הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של הודו לבין רפובליקת סורינאם. להודו שגרירות בפרמריבו ואילו לסורינאם שגרירות בניו דלהי.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין הודו וסורינאם נוסדו ב-1976. הודו פתחה את שגרירותה בפרמריבו שנה לאחר מכן, ב-1977 ואילו סורינאם פתחה את שגרירותה בניו דלהי בשנת 2000. לסורינאם יש גם שגרירות דיפלומטית בבנגלור.
הוועדה המשותפת של הודו וסורינאם לחיזוק שיתוף הפעולה בין המגזרים הפרטיים והציבוריים בין שתי המדינות הוקמה בספטמבר 1992. מאז 1998, תומכת סורינאם במועמדותה של הודו למושב קבע במועצת הביטחון של האומות המאוחדות. נשיא סורינאם, ר.ר. ונטיאן ביקר בהודו במרץ 2003. במהלך הביקור נפגש ונטיאן עם נשיא הודו א. קאלם וראש הממשלה אטאל ביהארי ואג'פאיי, ושתי המדינות חתמו על הסכמים לשיתוף פעולה בחקלאות, ותרבות (CEP). שתי המדינות גם הסכימו על הרחבת האשראי של הודו לסורינאם בסך 10 מיליון דולר.
יחסים כלכליים
הסחר הבילטראלי בין הודו לסורינאם הסתכם ב-228.49 מיליון דולר בשנים 15–2014. המוצרים העיקריים המיוצאים מהודו לסורינאם הם דוודים, מכונות, ברזל ופלדה, ציוד לייצור חשמל, רשמקולים, מוצרי רוקחות, טקסטיל, כלי רכב, קפה, תה ותבלינים, גומי, נייר, טבק, כימיקלים אורגניים, רהיטים, שטיחים, מוצרי קרמיקה, נעליים ודפים מודפסים. הסחורות העיקריות המיוצאות מסורינאם להודו הן עץ, אלומיניום ומכונות לייצור חשמל.
הודים בסורינאם
הודים הם הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בסורינאם, המהווים 27.4% מכלל האוכלוסייה. לפי מפקד אוכלוסין שנערך ב-2012 בסורינאם, 148,443 אזרחי המדינה הם ממוצא הודי. בשנת 1972 היוו הודים 37.6% מהאוכלוסייה. זמן קצר לפני ואחרי עצמאותה של סורינאם ב-25 בנובמבר 1975 היגרו הודים רבים מהמדינה וגרמו לירידה באוכלוסיית ההודים.
תחת הראג' הבריטי, הודים רבים נשלחו למושבות בריטיות אחרות לעבדות. לאחר ביטול העבדות במושבה ההולנדית של סורינאם, חתמה ממשלת הולנד על הסכם עם בריטניה בדבר גיוס עובדים בחוזה. ההודים החלו לעבור לסורינאם ב-1873 כפועלים מובטלים, רובם ממדינות הודו המודרניות אוטר פרדש, ביהר והאזורים המקיפים אותן.
בשל נוכחותה של קהילה הודית גדולה בסורינאם, מוגשות מדי שנה 400 בקשות לאזרחות מעבר לים בהודו בידי אזרחים סורינאמים.
1970 בספורט
גביע דייוויס
ארצות הברית מנצחת בטורניר גמר גביע דייוויס את גרמניה המערבית בתוצאה 0:5.
גביע אירופה למחזיקות גביע
פרטנופה נאפולי מנצחת את וישי  בסיכום שני משחקים.
הגביע הבין-יבשתי
איניס וארזה זוכה בתואר.
ארצות הברית
בגמר הפלייאוף של ליגת ה-NBA מנצחת ניו יורק ניקס את לוס אנג'לס לייקרס 3:4. (ראה עונת 1969/1970 ב-NBA).
מנהטן (קוקטייל)
מנהטן (באנגלית: Manhattan) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מ-50 מ"ל של ויסקי קנדי או ויסקי שיפון, 20 מ"ל ורמוט אדום וקורטוב אנגוסטורה ביטר. את המרכיבים בוחשים עם קרח בכוס בחישה ומסננים לכוס קוקטייל ("כוס מרטיני") או לכוס אולד פאשן על גבי קוביות קרח. קרוי על שם מנהטן, רובע בעיר ניו יורק.
הקישוט המסורתי של המנהטן הוא דובדבן מרסקינו (Maraschino cherry).
אזכורים במדיה
בסדרת האנימציה משפחת סימפסון בפרק בארט הרוצח, מכין בארט סימפסון קוקטייל מנהטן לטוני הגנגסטר.
שילה (איטליה)
ממוזער|שמאל|250px|מצודת שילה ממוזער|שמאל|250px|בתי העיירה משקיפים אל הים שִילָה, המכונה גם סילה (באיטלקית: Scilla) היא עיירת קיט ונופש בנפת רג'ו די קלבריה במחוז קלבריה שבאיטליה, על גדות מצר מסינה.
מהעיירה נשקף נוף מרהיב של חוף הים ושל המצודה העתיקה. למרות מיעוט האוכלוסייה בה (כחמשת אלפים איש) מהווה שילה מקור משיכה לתיירים, וממוקמים בה בתי מלון ומסעדות.
העיירה שוכנת במקום בו שכנה העיר היוונית סקִילָאֶאוּם (Scyllaeum), אחת מערי יוון הגדולה. הזרמים והרוחות במקום גורמים לקיומה של מערבולת טבעית קבועה, בסמוך למקום, והיא המקור לאגדה אודות מפלצת הים סקילה (Scylla) (ראו סקילה וכריבדיס) במיתולוגיה היוונית.
ליפניק (גמינה שצ'וצ'ין)
ליפניק (בפולנית: Lipnik) הוא כפר בגמינה (קהילה עירונית-כפרית) שצ'וצ'ין, במחוז גרייבו, בפרובינציה פודלסיה שבצפון-מזרח פולין.
בשנים 1975-1998 השתייכה העיר מנהלית לפרובינציית לומז'ה.
מילדורה
מילדורה (באנגלית: Mildura) היא עיר בצפון-מערב מדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת על גדות נהר מארי במרחק 550 ק"מ מצפון-מערב לבירת המדינה מלבורן ובמרחק 400 ק"מ מצפון-מזרח לעיר אדלייד. אוכלוסיית העיר מנתה 31,361 תושבים במפקד 2011.
היסטוריה
לפני הגעת ההתיישבות האירופאית התגוררו באזור שבטים אבוריג'ינים שנמשכו אליו בזכות אדמתו הפורייה ושפע המזון שהניבה. האירופאים הראשונים הגיעו לאזור ב-1857 והקימו חוות גידול כבשים. בין השנים 1877-1884 היו בוויקטוריה שנות בצורת. הדבר הניע את אלפרד דיקין (Alfred Deakin), אז שר בממשלת אוסטרליה ולימים ראש הממשלה, לנסוע לקליפורניה ולבחון את נושא ההשקיה. שם הוא פגש את מהנדסי ההשקיה, האחים ג'ורג' וויליאם צ'אפי (Chaffey). ב-1886 הגיע לאוסטרליה ג'ורג' צ'אפי ובחר באתר של חוות הכבשים הנטושה של מילדורה כדי להקים את העיירה הראשונה שאדמותיה יושקו באופן מלאכותי. לצורך כך הוא חתם עם ממשלת ויקטוריה על חוזה בהיקף של 300,000 ליש"ט לעשרים שנה. לאחר ויכוחים פוליטיים הוקם היישוב מילדורה ב-1887 ושנה לאחר מכן נפתח במקום סניף הדואר.
בשנות התשעים של המאה ה-19 שגשגו העיירות השכנות למילדורה. באותה תקופה התפתחה באוסטרליה מכת הארנבים. הדבר גרם מכה קשה למגדלי הצאן, בעיקר מדרום לנהר המארי. במקביל היה באותה תקופה שפל כלכלי. שני הגורמים הללו האטו את התפתחותה של מילדורה. לאחר תקופה זו היישוב התאושש והתפתח. עד מהרה הפכה מילדורה לעיירה המרכזית במחוז. נבנו בה פרברים והוקמו יישובים בסמוך לה. החל משנות העשרים של המאה ה-20 התפתחה באזור רשת קרוניות רכבת אזורית. ב-1934 הוכרזה מילדורה כעיר.
לאחר מלחמת העולם השנייה קלטה מילדורה גל גדול של מהגרים, בעיקר מיוון ומאיטליה שנמשכו לענפי החקלאות שהיו זקוקים לעובדים בלתי מקצועיים לקטיף הפירות.
DST
המינהל לפיקוח טריטוריאלי (בצרפתית: Direction de la Surveillance du Territoire; בראשי תיבות: DST) היה מחלקה במשטרה הלאומית הצרפתית שעסקה במודיעין פנים, סיכול ריגול, מאבק בטרור וביטחון פנים.
למעשה היה זה שירות הביטחון הצרפתי בין השנים 1944–2008 עד שפורק על ידי נשיא צרפת ניקולא סרקוזי ביוני 2008 והוחלף על ידי DCRI (המינהל המרכזי למודיעין פנימי) שבשנת 2014 הפך ל-DGSI.
מטה הארגון היה ברחוב נלאטון 7 בפריז.
בשנות ה-80 הוקמה המחלקה לביטחון כלכלי ולהגנת הנכסים הלאומיים שעסקה באבטחת הטכנולוגיה הצרפתית, התעשיות הביטחוניות במדינה, תעשיות הרכב, התקשורת ותעשיית הרוקחות. במובנים רבים הייתה זו המקבילה הצרפתית לשירות הביטחון הכלכלי, של שירות הביטחון הפדרלי הרוסי.
משימות ומבצעים ידועים
יכולתו של הארגון להוות כחומה בצורה לאיומים חיצוניים הועמדה במבחן במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה (1954–1962) כאשר נאבק ב-ORAF – הארגון להתנגדות צרפתית-אלג'ירית.
ב-3 בדצמבר 1973 סוכני DST התחזו לשרברבים ונתפסו כשהם מנסים להתקין מכשירי ציתות במשרדי העיתון Canard Enchaine, השערורייה שפרצה בעקבות המקרה הביאה להתפטרותו המאולצת של שר הפנים הצרפתי, ריימון מרסלין.
אחת מהמשימות המוצלחות ביותר שלו הייתה גיוסו של קצין ביון רוסי בכיר בתקופת המלחמה הקרה, קצין מודיעין מההירארכיה של הקג"ב או הגר"ו (המודיעין הצבאי), הקצין העריק סיפק לצרפתים מידע רב ערך לפני שנעצר בתחילת שנות ה-80 והוצא להורג.
מיקרו-כלכלה
מיקרו-כלכלה (באנגלית: Microeconomics) היא ענף של תורת הכלכלה, החוקר את ההתנהגות הכלכלית של תאים קטנים (כמו יחידים, משפחות או פירמות) וקבלת ההחלטות שלהם, ואת הדרך שבה התנהגות זו מכתיבה את התנהגות השוק של סחורה או שירות אחד, או המשק בכללו.
בניגוד לתחום המקרו-כלכלה, המתרכז במשק כולו, כלומר בכלל הפעילות הכלכלית במדינה או באזור גאוגרפי מסוים - בחשיבה "מלמעלה למטה", במיקרו-כלכלה, הניתוח מתאפיין בחשיבה "מלמטה למעלה", כלומר כיצד ההתנהגות של היחידות הקטנות קובעת את ההתנהגות הכוללת. מקרו-כלכלה אינה עוסקת במה שמתרחש בשוק הבודד. היא עוסקת גם בנושאים כמו צמיחה, אינפלציה ואבטלה, שהם מחוץ לתחום הדיון של המיקרו-כלכלה.
הפעילות הכלכלית בשוק אחד
הפעילות הכלכלית הבסיסית שבה עוסקת המיקרו-כלכלה היא פעילות המסחר במוצר מסוג אחד. כלל פעילות המסחר במוצר זה, שיכול להיות סחורה או שירות, מכונה השוק של המוצר. בשוק זה פעילים יצרנים, המעוניינים למכור את המוצר, וצרכנים, המעוניינים לקנות אותו. שאיפתם של היצרנים היא (בדרך-כלל) להפיק את הרווחים הגבוהים ביותר האפשריים ממכירת המוצר. מספר יחידות המוצר שהם מעוניינים למכור נקרא היצע, והוא תלוי במחיר השוק של המוצר. שאיפתם של הצרכנים היא להפיק את מירב התועלת מהמוצרים שהם רוכשים. מספר היחידות שהם מעוניינים לקנות נקרא ביקוש, וגם הוא תלוי במחיר השוק. המיקרו-כלכלה חוקרת את ההתנהלות בשוק מסוג זה, ואת האופן שבו נקבעים מחיר המוצר והכמות המיוצרת והנסחרת בו. היא עוסקת בין השאר בשאלה כיצד השוק מגיע לשיווי משקל, כלומר למחיר שבו ההיצע שווה בדיוק לביקוש. מחיר זה הוא מחיר שיווי המשקל, והוא יהיה המחיר בו ייסחר המוצר בשוק.
הביקוש וההיצע
כמות המוצר המוצעת על ידי כל יצרן (ההיצע), וכמות המוצר המבוקשת על ידי כל צרכן (הביקוש) תלויות במחיר השוק של המוצר. בדרך כלל, ככל שהמחיר עולה, היצרן מעוניין למכור יותר יחידות, והצרכן מעוניין לקנות פחות יחידות. את ההיצע והביקוש מתארת המיקרו-כלכלה כפונקציות מתמטיות, הקובעות את מספר היחידות המוצעות או מבוקשות בכל מחיר שוק.
פונקציית ההיצע של היצרן נקבעת על ידי פונקציית הייצור שלו. פונקציית הייצור קובעת מה עלות הייצור של כל יחידת מוצר, והיא קשורה לטכנולוגיית הייצור. היצרן יירצה לייצר ולמכור יחידות בכמות, שתביא למקסימום את ההפרש בין הפדיון שלו לבין עלות הייצור. ההנחה שככל שהמחיר שהוא יכול לקבל עולה, היצרן ירצה למכור יותר יחידות, נובעת מחוק התפוקה השולית הפוחתת. מחוק זה נובע שככל שמייצרים יותר יחידות, עלות הייצור ליחידה גבוהה יותר. מצב הפוך ממצב של תפוקה שולית פוחתת הוא יתרון לגודל, שבו ייצור יותר יחידות מפחית את עלות הייצור ליחידה.
פונקציית הביקוש של הצרכן נגזרת מפונקציית התועלת שלו, המתארת את ההנאה שלו מכל יחידה של המוצר ואת ההעדפות שלו בין מוצרים שונים, באילוצי התקציב שיש בידו. במרבית המוצרים הצרכן יהיה מעוניין לרכוש פחות יחידות מהמוצר ככל שמחירו עולה.
גמישות הביקוש וההיצע
המונח גמישות מתייחס לשאלה עד כמה משתנה הביקוש או ההיצע, כאשר משתנה המחיר. הביקוש למוצרי יסוד נוטה להיות קשיח, כלומר בעל גמישות נמוכה. לדוגמה, סביר שעליה במחיר הקמח לא תוריד את הביקוש לו בצורה משמעותית. לעומת זאת, הביקוש למוצרי מותרות, או למוצרים שלהם תחליפים טובים, תלוי מאוד במחירם, כלומר גמישות הביקוש גבוהה.
שיווי משקל כללי
במשק מסוים מתקיימים בכל עת מספר רב של שווקים שבהם נסחרים מספר רב מוצרים. בין שווקים אלה יש השפעות הדדיות מסוגים שונים. השפעה כזאת היא השפעה בין השווקים של מוצרים תחליפיים. מוצרים תחליפיים ממלאים תפקידים דומים עבור הצרכנים ולכן הם יכולים לוותר על האחד ולצרוך את השני במקומו, כגון, גז טבעי ונפט. במקרה של מוצרים תחליפיים, אם מחירו של מוצר אחד עולה, הביקוש למוצר התחליפי יעלה ואיתו גם מחיר התחליף. ישנם עוד סוגים רבים של קשרים בין השווקים השונים.
תורת שיווי המשקל הכללי היא ענף של המיקרו-כלכלה, החוקר את הקשרים בין השווקים ומראה כיצד המשק מגיע לשיווי משקל כללי, שבו נקבעים מחירי כל הסחורות והשירותים במשק, כולל מחיר העבודה (המשכורות) ומחיר ההון (שער הריבית). תורה זו מאפשרת למיקרו-כלכלה להסביר, באמצעות ההעדפות והתנהגות של השחקנים הבודדים במשק, את פעילות המשק כולו.
השוק המשוכלל
הניתוח הבסיסי של המיקרו-כלכלה מתבסס על הנחות התחרות המשוכללת, או השוק המשוכלל. כאשר הנחות אלה מתקיימות, ניתן להראות בקלות יחסית שהמסחר בשוק יגיע לידי שיווי משקל. בתנאים כאלה שיווי המשקל יהיה כזה שמתקיימת בו יעילות כלכלית או יעילות פארטו, במובן זה, שלא ניתן לשנות את הקצאת המשאבים בחברה מבלי לפגוע באחד הפרטים. הנחות אלה הן:
תחרות לא משוכללת
במציאות כמעט ואין מקרים שבהם כל הנחות התחרות המשוכללת מתקיימות. לכן המיקרו-כלכלה עוסקת גם בניתוח מקרים שבהם אחת או יותר מההנחות לא מתקיימת. לדוגמה, לעיתים קרובות ההנחה הראשונה אינה מתקיימת. מבני שוק נפוצים הם מצבים שבהם יש רק מוכר אחד (מצב של מונופול) או מספר קטן של מוכרים (דואופול או אוליגופול).
כאשר הנחות השוק המשוכלל לא מתקיימות, ניצול המשאבים בשוק אינו אופטימלי. זהו אחד הגורמים לכשל שוקי. בתנאים אלה, המיקרו-כלכלה מנתחת כיצד התערבות מכוונת של הממשלה יכולה לתקן את המצב.
הכלכלה הקלאסית
יסודות הכלכלה המודרנית הונחו על ידי אדם סמית בסיפרו "עושר העמים" שפורסם ב-1776. סמית' טבע את המושג "היד הנעלמה", כשתאר כיצד ההתנהגות האנוכית של המוכרים והקונים יוצרת החלוקה הטובה ביותר של סחורות ושירותים, כאשר כל אחד פועל להתמחות בתחומו ולשפר את השימוש בהון, כדי לייצר יותר ערך.
המהפכה השולית
בניגוד לשמה, המהפכה השולית לא הייתה שולית בהיסטוריה של הכלכלה. לקראת סוף המאה ה-19, נוצרו המושגים עלות שולית ותועלת שולית, ושל עלות אלטרנטיבית. באמצעות מונחים אלה יכלו כלכלנים בפעם הראשונה להסביר, מדוע מחיר השוק אינו קשור בהכרח לעלויות הייצור. מהפכה זו הביאה לעולם את הזרם הנאו-קלסי בכלכלה, שמייצגו הבולט היה אלפרד מרשל.
החשיבה הנאו-קלאסית "המסורתית" הגיעה לשיאה באמצע המאה העשרים. היא שילבה את החשיבה השולית של המאה ה-19, את רעיון השיווי המשקל הכללי והיעילות הכלכלית, עם הכלכלה המתמטית שהתפתחה באותה תקופה. בגישה זו הייתה התבססות רבה הנחות השוק המשוכלל, ובעיקר על רציונליות ומידע מלא. תחת הנחות אלה, אפשר להפעיל כלים מתמטיים של אופטימיזציה תחת אילוצים כדי לנתח את התנהגות השחקנים.
אי ודאות
במודלים הכלכליים הבסיסיים, כל המידע על המתרחש בשוק זמין לכל המשתתפים בו. מודלים מודרניים מנסים לנתח קבלת החלטות בתנאים של אי-ודאות. מודלים אלה מתבססים על תאוריית תוחלת התועלת של ג'ון פון נוימן ואוסקר מורגנשטרן, ועל רעיונות וכלים מתורת המשחקים.
רציונליות מוגבלת
הנחה נוספת של השוק המשוכלל שזוכה לביקורת היא הנחת ההתנהגות הרציונלית. המונח רציונליות מוגבלת, שנטבע על ידי הרברט א. סיימון, מתאר את ההתנהגות האנושית שהיא רציונלית לעיתים אבל מושפעת מהטיות שונות. בין החוקרים שהניחו את היסודות לתחום זה של כלכלת התנהגות היו הישראלים דניאל כהנמן ועמוס טברסקי, אשר יצרו את תורת הערך.
תורת המימון
במרבית השווקים הנחות השוק המשוכלל אינן מתקיימות או מתקיימות באופן חלקי ביותר במציאות. יוצא דופן הוא שוק ההון, כלומר השוק שבו נסחרים כסף וניירות ערך. למרות רמת השכלול הרבה שלו, גם בשוק זה שוררת אי-ודאות. תורת המימון, שנחשבת לפעמים לענף של המיקרו-כלכלה, עוסקת בתחום זה. הרעיונות המיקרו-כלכליים משמשים שם לבדיקת נושאים כמו בחירת תיקי השקעות, קביעת ערך פירמה, מנופים פיננסיים ותמחור אופציות.
יישומים בתחומים חדשים
תחום כלכלת המשפט חוקר בכלים מיקרו-כלכליים את התהליכים המתרחשים במערכת המשפט. הכלכלה הפוליטית החדשה משתמשת בכלים כאלה בתחומים של מדע המדינה. המשותף לשתיהן, ולתחומים נוספים, הוא הניסיון להפעיל את תורת המיקרו-כלכלה מחוץ לתחומים הקלסיים של החשיבה הכלכלית.
מושגים בסיסיים
שוק (כלכלה) - ביקוש והיצע - גמישות - ערך עודף של יצרן - תחרות משוכללת - כלכלה מודרנית - מונחים
תורת הצרכן
תועלת שולית - העדפות - עקומת אדישות - תועלת - הכנסה
התארגנות ענפית
תחרות משוכללת - מונופול - דואופול - אוליגופול - מונופסון - קרטל
ייצור ותמחור
גורמי ייצור - עקומת התמורה - פונקציית הייצור - יתרון לגודל - אפליית מחירים - עלות אלטרנטיבית
כלכלת רווחה
יעילות פארטו - מדד ג'יני - קו העוני
כשלי שוק
כשל שוק - השפעה חיצונית - מוצר ציבורי - מסים
כלכלה פיננסית
תאוריית השוק היעיל - מימון - סיכון
סחר בינלאומי
סחר בינלאומי - מכס
מתודולוגיה
תורת המשחקים - כלכלה מוסדית - כלכלה נאו-קלאסית - האסכולה האוסטרית
יום הדמוקרטיה הבין-לאומי
בשנת 2007 החליטה האספה הכללית של האו"ם כי ב-15 בספטמבר יצוין מדי שנה יום הדמוקרטיה הבין-לאומי - במטרה לקדם את עקרונות הדמוקרטיה - והזמינה את כל המדינות החברות באו"ם לציין את היום באופן הולם.
במבוא להחלטה נכתב כי:
רקע
בספטמבר 1997 אימץ האיחוד הבין פרלמנטרי (IPU) הצהרה אוניברסלית על דמוקרטיה. הצהרה זו מאשרת את העקרונות של דמוקרטיה, את היסודות ואת הממשל של הממשלה הדמוקרטית, ואת ההיקף הבינלאומי של הדמוקרטיה.
לאחר קבלת המסקנות של גוף מייעץ, קטאר החליטה לקדם יום בינלאומי של דמוקרטיה. קטאר הובילה את גיבוש הנוסח של החלטת העצרת הכללית של האו"ם וקיימה התייעצויות עם המדינות החברות באו"ם. על פי ההצעה שלה - 15 בספטמבר (תאריך ההצהרה האוניברסלית על הדמוקרטיה) נבחר ליום שבו הקהילה הבינלאומית תחגוג מדי שנה את יום הדמוקרטיה הבינלאומי. הצעת ההחלטה אומצה ב-8 בנובמבר 2007.
ולנטין ציקו
ולנטין קונסטנטין ציקו (ברומנית: Valentin Constantin Țicu; נולד ב-19 בספטמבר 2000 בפלוישט שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת פטרולול פלוישט מליגת העל הרומנית.
קריירת מועדונים
ציקו גדל במחלקת הנוער של פטרולול פלוישט. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הרומנית וליגת המשנה הרומנית.
מוטי אדרעי
מרדכי (מוטי) אדרעי (נולד ב-1966) הוא קצין במשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב בתפקיד סממ"ז דרום.
תפקידים בשירות
בלש לת"ם (לשכת תפקידים מיוחדים) ירושלים, רכז מודיעין לת"ם/ימ"ר ירושלים, מ"מ בקורס רכזים בשפרעם, קצין בילוש ימ"ר ירושלים, קצין מודיעין ובילוש תחנת נווה יעקב ירושלים, ראש לשכת מודיעין ובילוש מרחב מוריה, מפקד יחידה ללוחמה בפשיעה- 'לביא' מג"ב ירושלים, קצין מודיעין של מחוז ירושלים, קצין אגף חקירות ומודיעין במרחב ציון, מדריך במכללה לקצינים בכירים, קצין אגף חקירות ומודיעין במחוז מרכז, מפקד ימ"ר (יחידה מרכזית) מרכז, מפקד מרחב שפלה, סממ"ז דרום.
ילדות ונעורים
מוטי נולד וגדל בשכונת עיר גנים בירושלים בן לעמרם ולברטין, בילדותו למד בקריית מנחם, בתיכון עבר לבית הספר חוות הנוער הציוני ובתום לימודיו ב-1984 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים, במהלך שירותו הצבאי ביצע פעילות מבצעית בלבנון וסיים את שרותו כרס"פ אג"ם במקתמ"ר (מפקדת קצין תותחנים ראשי).
השכלה והכשרות
בעל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת 'דרבי' ותואר שני במדעי המדינה ואכיפת חוק מאוניברסיטת חיפה, בעל הכשרת גישור כללי ומשפחה מטעם לשכת עורכי הדין ובוגר תוכנית "להב" למנהלים בכירים במסגרת השתלמות תתי-ניצבים במשטרת ישראל.
משפחתו
מוטי מתגורר כיום בגדרה, נשוי אב לחמישה וסב לאורי, בניו הגדולים משרתים במשטרת ישראל, הבכור סטודנט לתואר ראשון בקרימינולוגיה, משרת ככלבן והשני, סטודנט לתואר ראשון במשפטים, משרת בחטיבת הסיגינט (מודיעין אותות אלקטרוני) ובנו הקטן נמצא בשירותו הצבאי.
שירותו במשטרה
ב־1987 התגייס למשטרת ישראל כבלש בלת"ם ירושלים.
ב־1991 מרחב ירושלים הפך למחוז ירושלים ובו שימש כרכז מודיעין בימ"ר.
ב-1994 סיים את קורס הקצינים במרכז ללימודי משטרה והוצב להדרכה כמפקד מחלקה בקורס רכזי מודיעין ובילוש.
ב-1995 חזר לימ"ר ירושלים כקצין בילוש וב-1996 שימש כקצין מודיעין ובילוש בתחנה הצפונית (נווה יעקב) של מחוז ירושלים.
בהיותו בדרגת מפקח מונה לרפ"ק כראש לשכת מודיעין ובילוש במרחב מוריה בירושלים עד לשנת 2000, אז הושאל למג"ב ושימש כמפקד היחידה ללוחמה בפשיעה של מחוז ירושלים - יחידת 'לביא'. תקופה זו אופיינה בריבוי פיגועים בעיר ירושלים והיחידה השתלבה בפעילות בילוש מעבר לפעילותה במלחמה בפשיעה, שיא פעילות היחידה נרשם בחיסול מחבל שהגיע למחסום ארם עם נשק ורימונים, מתוך כוונה לבצע פיגוע בתל אביב.
בשנת 2004 קודם אדרעי לדרגת סנ"צ בתפקיד קצין מודיעין של מחוז ירושלים, בתפקיד זה ליווה את מצעד הגאווה שברקע אירועים משמעותיים כדוגמת חקירת הפיגוע ביישוב עלי, הפיגוע בבית ג'מאל והפרות הסדר ההמוניות עקב קיום מצעד הגאווה בירושלים ומעצרו הראשון של ישי שליסל וליווי מודיעיני של אירועי ההתנתקות.
בשנת 2008 עבר לשמש כקצין אגף חקירות ומודיעין של מרחב ציון בירושלים, בין האירועים הבולטים הייתה חקירת פרשיית אליאור חן (בה שימש כאחראי צוות החקירה ואף חקר אישית את אליאור חן וחסידיו בארץ ובברזיל, שם הסתתר; בסיומה של הפרשה נידונו הנאשמים למאסרים ממושכים), חקירת אירוע רצח במועדון 'ואן גוך' וטיפול בהפרות סדר של חרדים, שנמשכו שבועות רבים בעקבות פתיחת חניון קרתא ובהפגנות על רקע חקירת פרשת האם המרעיבה, בסיום תפקיד זה, עבר לשמש כמדריך במכללת נעורים לתפקידי פיקוד בכיר במשטרת ישראל, שם פיקד על קורס ראשי משרדים באג"ם וראשי משרדים של אגף חקירות ומודיעין.
בשנת 2011 מונה לשמש כקצין אח"ם (אגף חקירות ומודיעין) של מחוז מרכז שם הוביל תהליכי אח"מ תוך הנחיה מקצועית לכלל יחידות המחוז בכלל ופיקוד ישיר על יחידת ההונאה המחוזית (בין שאר האירועים שטופלו היה פיצוח פרשיית 'עוקץ' של מיליוני שקלים מחברת יס, עוקץ ישראלים על ידי הנפקת כרטיסי אשראי מזויפים באנדורה וניהול חקירת הפרשה של ה'כדור המרכזי' על התנהלות שופטים והימורים לא חוקיים בכדורגל הישראלי, הפעיל מבצעים "סיכול ממוחשב" בהפעלת סוכנת כנגד פדופילים ברשת שבמהלכה נעצרו עשרות פדופילים ברשת..
ב־2014 מונה למפקד הימ"ר- היחידה המרכזית של מחוז מרכז, תחת פיקודו התנהלו חקירות רצח מורכבות במגזר הערבי והיהודי, לחימה בארגוני פשיעה, הפעלת סוכנים סמויים בישראל ובשאר העולם (הופעל סוכן ייחודי, אשר הפליל חשודים רבים מאזור המשולש בעבירות סחר באמל"ח וסוכן שהופעל יחד עם רשות המיסים בפרשייה של הנפקת חשבוניות מס פיקטיביות בשווי עבירה של כמיליארד שקלים).
בשנת 2016 עם קבלת דרגת התת ניצב מונה למפקד מרחב שפלה, בתפקיד זה ביצע תהליכים ארגוניים חשובים תוך שילוב ופריצת דרך בתחום הטכנולוגי.
בשנת 2019 נתמנה לסממ"ז דרום.
בסוף חודש פברואר 2023, ראש עיריית לוד, יאיר רביבו, מינה אותו ליועץ ביטחוני בעירייה אחרי שורת פשעים שקרו בעיר, בייחוד באירוע שילד יהודי הותקף על ידי בני נוער הערבים שאילצו אותו לומר "אללה אאכבר".
The Ink Black Heart
The Ink Black Heart (בתרגום חופשי לעברית: הלב השחור כדיו) הוא רומן פשע שנכתב על ידי הסופרת ג'יי קיי רולינג, תחת שם העט רוברט גלבריית'. הרומן יצא לאור ב-30 באוגוסט 2022; והוא השישי בסדרת "קורמורן סטרייק".
עלילה
לאחר שסטרייק ורובין סועדים במלון ריץ לרגל יום הולדתה ה-30 של רובין, סטרייק מנסה לנשק את רובין, אך היא נרתעת ממנו, מחשש שיכחיש את הנשיקה לאחר שיתפכח. נעלב, סטרייק מתחיל במהרה מערכת יחסים עם מדליין, מכרה של ארוסתו לשעבר, שרלוט, אותה הוא מסתיר מרובין.
אידי לדוול, אנימטורית שיצרה את הסדרה המונפשת המצליחה "The Ink Black Heart" ביוטיוב, שעתה מעובדת לסרט בנטפליקס, מבקרת בסוכנות ומבקשת מרובין לחקור את זהותו של "אנומי", דמות מקוונת שיצרה את "המשחק של דרק", שעשועון מקוון המבוסס על הסדרה, שהחל להטריד את אידי לאחר שביקרה את השעשועון. רובין מפנה את אדי לסוכנות אחרת עם יותר ניסיון בפשעי סייבר. במקביל, בתוך השעשויון, נראה שלשני מנחים יש הוכחות לכך כי "אנומי" הוא אידי, וחולקים זאת עם ג'וש בליי, יוצר-שותף של הסדרה ובן זוגה לשעבר של אידי. זמן קצר לאחר מכן, אידי וג'וש נחטפים ועוברים התעללות פיזית לאחר שהסכימו להיפגש בבית הקברות הייגייט, בו מתרחשת עלילת הסדרה – אידי נרצחת בזמן שג'וש נותר משותק.
לאחר הירצחה של אידי, את שירותיהם של סטרייק ורובין שוכר מפיק עיבודו הקולנועי "The Ink Black Heart", המבקש מהם לחשוף את זהותו של "אנומי". לשם כך, השניים מתחילים לחקור אנשים שונים שהיו מעורבים ביצירת הסדרה ואת תושבי שכונת האומנים "נורת' גרוב ארט קולקטיב". את חלקה הגדול של החקירה, מבצעים סטרייק ורובין באמעות האינטרנט, שם הם מתחקים אחר "אנומי" ודמות אחרת, "עט הצדק", שביקרה את הסדרה בהיותה גזענית, יכולתנית וטרנספובית. בנוסף, השניים אף חוקרים את "המשחק של דרק", שם "אנומי" מתוודה בגלוי על רצח, דבר שאליו מתייחסים המנחים האחרים מתייחסים אליו בביטול ובבדיחות; כולל שותפו, "מורהאוס". עם זאת, נראה כי שני מנחים הקשורים ל"הלבינינג", שרת המופעל על ידי אנשי ימין קיצוני, אכן חושדים בו. רובין ניגשת לשעשועון והופכת לשחקנית פעילה, זאת במטרה לפסול חשודים באמצעות שיטת השלילה. במהלך השעשועון, נרמז כי מנחה בשם "פייפרווייט" ו"מורהאוס" מנהלים מערכת יחסים, כאשר "פייפרווייט" שולחת במקרה תמונה לשרתיו.
בנוסף, סטרייק ורובין מגלים כי מנחה אחר נכנס לחשבון בשם "אנומי", עובדה המבטלת חלק גדול ממאמציהם לשלול חשודים ולשקול את האפשרות כי "פפיפרווייט" הייתה בובת גרב שנשלטה על ידי "אנומי" על מנת לעקוב אחר "מורהאוס". במקביל, סטרייק מסיק כי דודהּ של אידי לא קבר את המכתב של ג'וש עם אידי. לאחר שמצאו סימנים לביטויים מיזוגיניים ופוגעניים במכתב, השניים מבינים שמישהו עם גישה לקטיה, סוכנתו של ג'וש, החליף את המכתב המקורי.
זמן קצר לאחר מכן, בתה של קטיה מתקשרת אליהם, צורחת לעזרה. לאחר שנסע לביתה של קטיה, גאס – בנה של קטיה שנחשף כעת כ"אנומי" – מנטרל את סטרייק באמצעות טיזר. רובין מפעילה אזעקת אונס לפני שהיא בורחת אל הקומה העליונה, שם היא רואה את גופתו של איניגו, בעלה של קטיה, שנרצח. חמוש במצ'טה, גאס רודף אחריה עד שדעתו מוסחת על ידי שכנים שהגיעו בעקבות האזעקה של רובין, מה שמאפשר לה להכות אותו בחלק האחורי של ראשו.
בבית החולים, סטרייק מספר לרובין ששמה התווסף לדלת המשרד, חדשות המביאות אותה לכדי דמעות, ושהוא נפרד ממדליין. מנגד, רובין, שהבינה שהיא מאוהבת בסטרייק לאחר שנודע לה שהוא יוצא עם מדליין, מגלה לו שהיא יוצאת עכשיו עם שוטר. אחרי שהיא עוזבת, סטרייק מהרהר בעובדה כי ייתכן שהוא החמיץ את ההזדמנות שלו לצאת עם רובין.
ביקורות
הספר מכר 50,738 עותקים בשבוע הראשון שלו ליציאתו לשוק בבריטניה, והתמקם במקום הראשון ברשימת 50 הספרים המובילים בבריטניה.