cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'רלד אסתרין
קורות חיים
ג'רלד אסתרין נפטר ב-29 במרץ 2012 בביתו שבסנטה מוניקה.
ללא רחמים (2016)
ללא רחמים (2016) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את המותג סמאקדאון ונערך ב-9 באוקטובר 2016, באולם גולדן ואן סנטר שבסקרמנטו, קליפורניה. האירוע היה האירוע ה-12 בסדרת אירועי ללא רחמים והראשון מאז שנת 2008.
שמונה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב שפורסם כקרב המרכזי, שלמעשה היה הקרב הפותח של האירוע, AJ סטיילס ניצח את דין אמברוז וג'ון סינה בקרב משולש ושמר על אליפות ה-WWE העולמית. הקרב המרכזי היה אמור לסגור את האירוע, אך הוחלט להקדימו לקרב הפותח של האירוע, משום שהעימות הנשיאותי השני של ארצות הברית שודר באותו הזמן שהקרב המרכזי שודר. עקב שינוי זה, הקרב המרכזי הפך להיות הקרב בין בריי וויאט לרנדי אורטון, שבו וויאט ניצח. עוד ברשימת הקרבות, דולף זיגלר ניצח את המיז וזכה באליפות הבין יבשתית בקרב אליפות נגד קריירה.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מהתוכנית השבועית סמאקדאון.
באירוע סאמרסלאם, AJ סטיילס ניצח את ג'ון סינה. סטיילס זכה באליפות ה-WWE העולמית באירוע באקלאש, לאחר שהוא ניצח את דין אמברוז. יומיים לאחר מכן בפרק של התוכנית סמאקדאון, סינה דרש קרב חוזר מול סטיילס בניסיון להפוך לאלוף עולם בפעם ה-16 בקריירה שלו, נתון אשר ישתווה לשיאן ההחזקות באליפויות העולם, ריק פלייר. מנגד, אמברוז דרש קרב חוזר על התואר, שאותו הפסיד. הממונה על סמאקדאון, שיין מקמהן, קבע קרב משולש בין סטיילס, סינה ואמברוז על התואר באירוע ללא רחמים. מאוחר יותר באותו הערב, סטיילס תקף את סינה ואמברוז, בצעד שגרם לג'נרל מנג'ר של סמאקדאון, דניאל בריאן, לקבוע קרב שבו סטיילס יגן על האליפות נגד אמברוז שבוע לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון. בקרב זה ביניהם, סטיילס ניצח הגן על התואר בהצלחה לאחר הסחת דעת מצד סינה. לאחר הקרב, סינה תקף את אמברוז וסטיילס בעזרת מהלך הסיום שלו, האטיטיוד אדג'סטמנט. במועד קיום האירוע, ארגון ה-WWE הודיע שהקרב המרכזי על אליפות ה-WWE העולמית אשר היה אמור לסגור את האירוע, למעשה יפתח את האירוע, משום שהעימות הנשיאותי השני של ארצות הברית שודר באותו הזמן שהקרב המרכזי שודר.
באירוע באקלאש, בקי לינץ' ניצחה את אלכסה בליס, כרמלה, נעמי, נטליה וניקי בלה בקרב הדחות משושה אשר קבע את אלופת הנשים הראשונה של סמאקדאון. ב-13 בספטמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, בליס ניצחה את כרמלה, ניקי בלה, נטליה ונעמי בקרב מחומש אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הנשים של סמאקדאון, שתתמודד מול לינץ' באירוע ללא רחמים. שבוע לאחר מכן, בליס תקפה את לינץ' במהלך מעמד חתימת החוזה ביניהן. ב-8 באוקטובר, נודע שלינץ' לא כשירה להגן על תוארה באירוע עקב פציעה.
באירוע באקלאש, הית' סלייטר וריינו ניצחו את האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) בשלב הגמר של טורניר להכתרת אלופי הזוגות הראשונים של סמאקדאון. בד בבד, סלייטר קיבל חוזה בסמאקדאון. ב-20 בספטמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, האוסוס ניצחו את אמריקן אלפא בקרב אשר קבע את זהות הטוענים לכתר לאליפות הזוגות של סמאקדאון, שיתמודדו מול סלייטר וריינו באירוע ללא רחמים.
באירוע באקלאש, המיז הגן בהצלחה על האליפות הבין יבשתית נגד דולף זיגלר לאחר שאשתו, מאריס ריססה תרסיס פלפל בפניו של זיגלר. שבועיים לאחר מכן, המיז ניצח את זיגלר פעם נוספת בקרב אליפות שבו המיז בעצמו השתמש בתרסיס הפלפל על זיגלר. ב-27 בספטמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, זיגלר הסכים להניח את הקריירה שלו על כף המאזניים בתנאי שהמיז יתן לו קרב נוסף על תוארו. המיז הסכים לכך, והקרב הפך רשמי לאירוע ללא רחמים. בפרק העוקב של התוכנית סמאקדאון, המיז הציג סרטון עם הרגעים המביכים במהלך הקריירה של זיגלר, כולל ימיו כחבר בקבוצת הספיריט סקוואד. לאחר מכן, המיז הציג את חבריו לקבוצת הספיריט סקוואד, מייקי וקני, שתחילה עודדו את זיגלר, אך לאחר מכן תקפו אותו. זיגלר השיב מלחמה ונאבק מול מייקי וקני עד שהמיז הצליח להימלט.
באירוע באקלאש, בריי וויאט תקף את רנדי אורטון מאחורי הקלעים, וגרם לו לא להיות כשיר לקרב ביניהם, שבו וויאט ניצח כתוצאה מפרישה. בשבועות שבאו לאחר מכן, השניים המשיכו להתגרות אחד בשני, כולל קטעים, שבהם המתאבק האחד חיפש את האחר מאחורי הקלעים, ולהפך. ב-28 בספטמבר, קרב בין השניים הפך רשמי לאירוע ללא רחמים.
ב-23 באוגוסט בפרק של התוכנית סמאקדאון, כרמלה תקפה את ניקי בלה לפני הקרב שתוכנן ביניהן, גם לאחר מכן בתוכנית Talking Smack, ופעם נוספת במהלך קרב ב-4 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון. לבסוף, קרב בין השתיים נקבע לאירוע ללא רחמים.
ב-13 בספטמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, ג'ק סוואגר התעמת עם ברון קורבין. ב-4 באוקטובר בתוכנית, סוואגר ניצח את קורבין בצורה מעוררת מחלוקת. יום לאחר מכן, קרב חוזר בין השניים נקבע לאירוע ללא רחמים.
ב-9 באוקטובר, קרב בין ההייפ ברוס (מוג'ו ראולי וזאק ריידר) ואמריקן אלפא (צ'אד גייבל וג'ייסון ג'ורדן) לאסנשן (קונור וויקטור) והוודוילנס (איידן אינגליש וסיימון גוץ') נקבע למופע המקדים לאירוע.
מופע מקדים
במהלך המופע המקדים, קורט הוקינס ערך את חזרתו ל-WWE. כפי שפורסם, הוא נכנס לזירה. לעומת זאת, הוא לא לקח חלק פעיל בקרב, אך הודיע שהקרב הראשון שלו יתרחש בפרק הבא של התוכנית סמאקדאון.
לאחר מכן, שיין מקמהן ודניאל בריאן הודיעו לאלכסה בליס שעקב סיבות רפואיות, בקי לינץ' לא כשירה להתחרות. עוד הם אמרו שקרב האליפות המתוכנן ביניהם יידחה ל-8 בנובמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, ואלכסה בליס תתמודד מול יריבה אחרת באירוע.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב שבו AJ סטיילס הגן על אליפות ה-WWE העולמית נגד דין אמברוז וג'ון סינה בקרב משולש. במהלך הקרב, סינה ביצע על אמברוז את מהלך הסיום שלו, האטיטיוד אדג'סטמנט, כשניסיון ההצמדה שבא לאחר מכן לא היה מוצלח. סינה המשיך וביצע עליו את מהלך ההכנעה שלו, ה-STF, אך אמברוז סירב להיכנע. אמברוז המשיך לספוג מהלומות, הפעם מסטיילס שביצע עליו את מהלך הספרינגבורד 450 ספלאש והסטיילס קלאש. לעומת זאת, סינה ביצע על סטיילס את מהלך ה-STF, אך אמברוז היה שם כדי למנוע את ההכנעה. לאחר מכן, אמברוז ביצע על סטיילס את מהלך ההכנעה של סטיילס, הקאלף קראשר, וסינה ביצע על סטיילס את מהלך ה-STF, בו זמנית. סטיילס נכנע, אך השופט המשיך את הקרב, מכיוון ששני המשתתפים לא יכולים להכניע את האחר באותו הזמן. אמברוז ביצע על סינה את מהלך הסיום שלו, ה-Dirty Deeds, אך סטיילס מנע את ההצמדה שבאה לאחר מכן, כשמשך את השופט מחוץ לזירה. בסיום, סינה ביצע על אמברוז את מהלך הסופר אטיטיוד אדג'סטמנט, אבל סטיילס הכה את סינה בעזרת כיסא והצמיד אותו לניצחון, שהקנה לו הגנה מוצלחת על התואר.
אז, ניקי בלה התמודדה מול כרמלה. ברגעי הסיום של הקרב, ניקי בלה ביצעה על כרמלה את מהלך ה-Rack Attack 2.0 כדי להשיג את הניצחון בקרב.
בקרב שבא לאחר מכן, הית' סלייטר וריינו הגנו על אליפות הזוגות של סמאקדאון נגד האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו). הקרב הסתיים לאחר שריינו ביצע על ג'יי אוסו את מהלך ה-Gore כדי להעניק לו ולריינו הגנה מוצלחת על חגורות האליפות.
בקרב הרביעי, ג'ק סוואגר התמודד מול ברון קורבין. בסיום, סוואגר ביצע על קורבין את מהלך ההכנעה שלו, הפטריוט לוק, אך קורבין הצליח להגיע לדופן הזירה, שכתוצאה מכך חייב את סוואגר להפסיק את המהלך. קורבין ניצל את המצב לטובתו ונעץ אצבע בעינו של סוואגר. קורבין ביצע על סוואגר את מהלך הסיום שלו, ה-End of Days, כדי לנצח בקרב.
בקרב הלפני אחרון, אלכסה בליס הגיעה החוצה. מוקדם יותר, נודע שאלופת הנשים של סמאקדאון, בקי לינץ', לא כשירה להתחרות. בליס התלוננה על כך שהקרב האליפות שהובטח לה נדחה, עד שנעמי הגיעה וקטעה אותה, כך שהשתיים ניהלו קרב ביניהן. בסיום, בליס ביצעה על נעמי את מהלך ה-Cross Armbar, אך נעמי הצליחה להפוך את בליס ולהשתמש במשקל גופה כדי להצמיד אותה לניצחון.
הקרב המרכזי
בקרב המרכזי, רנדי אורטון התמודד מול בריי וויאט. במהלך הקרב, אורטון ניסה לבצע על וויאט את מהלך הסיום שלו, ה-RKO, אך וויאט התחמק מכך והשליך את אורטון על שולחן השדרנים. מנגד, וויאט ניסה לבצע על אורטון את מהלך "האחות אביגיל", אך אורטון חמק וניסה להכות אותו בעזרת מהלך ה-RKO, שנבלם על ידי וויאט, שביצע את מהלך האורנאגי סלאם, שלא הספיק לו כדי להשיג את הניצחון בקרב. בסיום, אורטון ביצע על וויאט את מהלך ה-DDT ואז ניסה לבצע את מהלך ה-RKO, אך אז האורות כבו וכאשר הם דלקו בחזרה, לוק הארפר הופיע בזירה והסיח את דעתו של אורטון. וויאט ניצל הסחת דעת זו כדי לבצע על אורטון את מהלך "האחות אביגיל" אשר הספיק לו כדי לנצח בקרב.
תוצאה לאורך זמן
בפרק העוקב של התוכנית סמאקדאון, שיין מקמהן ודניאל בריאן אתגרו את Raw לשלושה קרבות הדחה מסורתיים לאירוע סדרת ההישרדות אשר יכללו את חמשת המתאבקים הטובים ביותר של כל מותג, חמש המתאבקות הטובות ביותר של כל מותג וחמשת הזוגות הטובים ביותר של כל מותג, אתגר שאליו הממונה על המותג Raw, סטפני מקמהן, נענתה בחיוב.
דין אמברוז הפך לטוען לכתר לאליפות ה-WWE העולמית של AJ סטיילס באירוע הבלעדי הבא של סמאקדאון, TLC: Tables, Ladders & Chairs, כשהשניים התמודדו בקרב TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות.
רנדי אורטון הצטרף למשפחת וויאט בתרחיש שבו "אם אינך יכול לנצח אותם - הצטרף אליהם".
דולף זיגלר הציע למיז קרב חוזר על האליפות הבין יבשתית, אך המיז סירב לכך. בעקבות דחיית ההצעה, זיגלר הציב בפני כל מתאבק Raw קרב על תוארו באירוע סדרת ההישרדות. הודות לאשתו של המיז, מאריס, המיז קיבל קרב חוזר על האליפות הבין יבשתית עוד לפני קיום האירוע סדרת ההישרדות.
מכיוון שמתאבק סמאקדאון הגן על התואר שלו מול מתאבק מ-Raw, דניאל בריאן ניהל משא ומתן מול הג'נרל מנג'ר של Raw, מיק פולי, כדי שהמחזיק באליפות ה-WWE במשקל קל, השייכת ל-Raw, יגן על התואר מול מתאבק מסמאקדאון. בריאן בחר בקאליסטו כמתאבק אשר יתמודד על תואר זה ואמר שבמידה שהוא ינצח, כל מחלקת משקל קל תועבר לסמאקדאון.
המגדל (דובאי)
המגדל (אנגלית: The Tower) הוא גורד שחקים אשר ממוקם על כביש E 11 שבדובאי, איחוד האמירויות הערביות. הבניין מתנשא לגובה 243 מטר (797 רגל) וכולל 54 קומות. בנייתו החלה בשנת 2000 ונסתיימה בשנת 2002. המגדל דומה מאד למגדל אל-יעקוב אשר ממוקם דרומית לו.
אברהם הכהן (טייס)
אברהם הכהן (10 בספטמבר 1924, י"א באלול ה'תרפ"ד - 19 בנובמבר 1970, כ' בחשוון ה'תשל"א) היה טייס הניסוי הראשי של התעשייה האווירית בין השנים 1968 - 1970. אברהם הוביל את פרויקט מטוס ערבה, המטוס הראשון שפותח, תוכנן, יוצר והושק במלואו בתעשייה האווירית בישראל. ב-19 בנובמבר 1970 נהרג אברהם הכהן בהתרסקות מטוס ערבה 4X-IAI במהלך טיסת ניסוי.
ביוגרפיה
אברהם הכהן נולד בקיבוץ בית אלפא ב-10 בספטמבר 1924 לתמר שוחטוביץ (1900-1991) ולאליעזר הכהן (1900-1971), שהיה ממנהיגי הקיבוץ הארצי ומפלגת מפ"ם. אברהם גדל והתחנך בקבוצת הילדים הראשונה של הקיבוץ, למד במוסד במשמר העמק וחלם כבר מילדות להיות טייס. באמצע שנות ה-40 הצטרף אברהם למועדון הדאייה בכפר הילדים וגילה לראשונה את חוויית הטיסה.
שירותו בחיל האוויר
במלחמת השחרור שובץ אברהם כנהג משאית בשיירות לירושלים הנצורה ולאחר ההפוגה הראשונה שובץ כלוחם מן השורה בחטיבת הראל.
עם סיום המלחמה, בשנת 1949, הצטרף לקורס טיס השני של חיל האוויר, אותו סיים בשנת 1951.
אברהם שירת בחיל האוויר עד שנת 1956 כקצין וטייס בטייסות הקרב המובילות של החייל וצבר שעות טיסה וניסיון על מטוסי מוסטנג, ספיטפייר, ומטאור.
הוא המשיך לשרת בחיל האוויר כטייס מילואים עד יומו האחרון ואף זכה לקבל מינוי חירום של מפקד טייסת במילואים לתקופות קצרות בטייסות 107 מוסטנג, 105 ספיטפייר ו- 116 מוסטנג.
לאחר שחרורו מהצבא הצטרף לצוות הטייסים של חברת הריסוס "כימאוויר" ובמקביל השלים תואר של הנדסת מכונות בטכניון. לימים הפך לטייס הראשי בחברה. כהוקרה על הצלחתו בביצוע עבודות ריסוס מהאוויר קיבל אברהם את פרס העבודה מידי מזכ"ל ההסתדרות פנחס לבון, בשנת 1957 ה'תשי"ז.
טייס הניסוי הראשי בתעשייה האווירית
בשנת 1960,הצטרף אברהם לצוות טייסי הניסוי של התעשייה האווירית ובשנת 1968 התמנה לטייס הניסוי הראשי של החברה.
ב-21 בינואר 1970 הוביל את טיסת הבכורה של מטוס מטוס המנהלים הראשון מתוצרת התעשייה האווירית, הקומודור ג'ט (שאחר כך שונה שמו ל"וסטווינד").
כטייס הניסוי הראשי של החברה הוביל אברהם את פרויקט מטוס ערבה – המטוס הראשון שפותח, תוכנן ויוצר בתעשייה האווירית. טיסת הבכורה התבצעה ב־27 בנובמבר 1969. טקס הבכורה הרשמי נערך ב-8 באפריל 1970, בנוכחות ראש ממשלת ישראל דאז גולדה מאיר, שהגיעה לחנוך את המטוס וגזרה את הסרט. ב-19 בנובמבר 1970 המריא מטוס הערבה 4X-IAI לטיסת ניסוי מספר 92 שכללה ניסוי פרפור, כשעל ההגאים - אברהם שהיה טייס הניסוי הראשי יחד עם טייס הפרויקט דייב לוין, ובתא המטען מהנדס הניסוי הראשי אהרן עוזרי והמכשירן הראשי איתן שפיגל. היות שהניסוי הוגדר כמסוכן, כל אנשי הצוות היו חגורים במצנחים. באותה העת, למטוס היו רשומות 110 שעות טיסה ו-92 גיחות.
ארכיונאי
תיאור
לפי הגדרה של הארכיונאי ריצ'רד פירס-מוזס (Pearce-Moses) מאוניברסיטת קלייטון בג'ורג'יה, "ארכיונאים שומרים חומרים שיש להם ערך מתמשך (enduring value) בתור זכרונות אמינים של העבר, ועוזרים לאנשים למצוא ולהבין את המידע שהם נזקקים לו מתוך חומר מקורי זה."
אברהם הכהן (טייס)
טייס הניסוי הראשי בתעשייה האווירית
בהיות המטוס מעל הרי השומרון באזור טולכרם, ביצע הצוות שני יעפים במהירות 205 ו-210 קשר שהיו כשורה. באמצע ביצוע היעף השלישי, במהירות של 215 קשר, נכנס המטוס לפרפור, תומכי הכנפיים נשברו, הכנפיים נתלשו מהמטוס והוא החל לצלול חסר שליטה. מהנדסי הניסוי הועפו ממנו, לא הצליחו לפתוח את המצנחים ונהרגו. אברהם נחבט בראשו, איבד את הכרתו, לא הצליח לנטוש את המטוס ונהרג בהתרסקות. טייס המשנה דייב לוין זחל לעבר דלת היציאה, מצנחו נפתח בתוך המטוס אך שלף אותו החוצה והוא צנח כשהוא פצוע קל.
ארכיונאי
תיאור
קביעת החומרים שיש להם ערך ארכיוני, כלומר "ערך מתמשך", עשויה להיות שנויה במחלוקת. על ארכיונאים מוטל לבחור חומרים שהם בעלי ערך דיים על מנת להצדיק את עלויות האחסון והשימור, וכן ההוצאות הכרוכות בקיטלוג החומר (תיאורו וארגונו) ובהנגשתו (מתן שירותים דיגיטליים ואנושיים המאפשרים גישה לחומר). התאוריה והעבודה המחקרית העומדת ביסוד נוהגי הארכיונאים קרויות "מדע הארכיונאות".
אברהם הכהן (טייס)
טייס הניסוי הראשי בתעשייה האווירית
כך סיפר יהודה טראו, ראש מינהל ניסויים בתעשייה האווירית, לבטאון חיל האוויר:
ארכיונאי
תיאור
מסלול ההכשרה של ארכיונאי שונה ממסלול ההכשרה של ספרן, כפוף לעקרונות נפרדים וייחודיים ומיוצג על ידי ארגונים מקצועיים נפרדים. ספרן נוטה לעסוק בחומר שפורסם באמצעי התקשורת, חומר שאל המטה דאטא שלו, כמו שם המחבר, הכותרת ותאריך הפרסום, אפשר להגיע בקלות, ואותו אפשר לייצג בקלות באופן שעבר סטנדרטיזציה. ארכיונאי, לעומתו, עוסק בחומר שלא פורסם באמצעי התקשורת, והעיסוק בחומר זה מעלה אתגרים אחרים: המטה דאטא לא תמיד ברור ולא תמיד ניתן למציאה ולייצוג באופן מיידי, החומר כולל מגוון מדיות שונות, מקורותיו של החומר עשויים להיות שונים זה מזה ולא כולם נגישים באותה מידה. בנוסף לכך, מכיוון שמקורות ארכיוניים הם בדרך כלל ייחודיים, יש ארכיונאים שעוסקים בעיקר בשימור ובתחזוקת אמצעי אחסון המידע (למשל המסמכים או סרטי הקול או הווידאו), וזאת לצד עבודתם בהנגשת התוכן הארכיוני עצמו. מבחינה זו, לארכיונאים יש מהמשותף עם אוצרים במוזיאונים. ארכיונאים מתחזקים ומשמרים לעיתים מאגרי הקלטות, אם כי הם מגבילים את הארכיון לאותן הקלטות שעונות להגדרה "בעל ערך מתמשך" (enduring value).
אברהם הכהן (טייס)
טייס הניסוי הראשי בתעשייה האווירית
"זו הייתה טיסת הניסוי מספר 92, שנה לאחר תחילת הניסויים, ממש לקראת הסיום. התפקיד שלי היה מהנדס הניסוי, ואני הכנתי הכל לקראת הטיסה, אבל כשהגיע רגע הטיסה, אהרון עוזרי, הממונה שלי, אמר בלי אף היסוס 'אני טס'. בטיסה היו מתוכננים שלושה יעפים, שהאחרון מביניהם יהיה במהירות המרבית: 215 קשר. עמדתי על הגג עם מכשיר קשר והמתנתי לשמוע מהטייסים. המטוס המריא, ואחרי רבע שעה אני שומע את טייס הניסוי הראשי קורא לי, ואני עונה לו, והוא אומר 'יעף ראשון בסדר'. ואני מחכה עוד רבע שעה, ושוב אני שומע את קולו 'יעף שני בסדר'. ואני מחכה שוב רבע שעה, להודעה שהם ביצעו את היעף השלישי, וההודעה מתמהמהת. ואני מחכה, ומחכה, ומודיע למגדל שעוד לא שמעתי אותם, ושוב מחכה, עד שעלה מישהו לגג ואמר לי: 'אתה גם לא תשמע. הם התרסקו'"
הנצחתו
הוקם לזכרו אתר ההנצחה בבריכת השחייה של קיבוץ בית אלפא.
ארכיונאי
תפקידים וסביבת עבודה
תפקידיהם של ארכיונאים כוללים רכישתם והערכתם של אוספים חדשים, ארגונים ותאורם של חומרים שמיועדים לקליטה ולשימור בארכיון, אספקת שירותי הכוונה למידע (reference) ושימור חומרים. בארגון החומרים, מיישמים ארכיונאים שני עקרונות חשובים: מוצא החומר ומקוריות החומר. ב"מוצא" הכוונה למקורו של החומר, ובעיקר ליוצר החומר. ישויות ורשויות רבות יוצרות חומר, ובהן ממשלות, עסקים, אוניברסיטאות ואף יחידים האוצרים אוספים פרטיים. ב"מקוריות" הכוונה היא לשימורו של החומר לפי הסדר שקבע ושימר יוצר החומר, או יוצרי החומר. הן עקרון "מוצא החומר" והן עקרון "מקוריות החומר" נובעים מעקרון ה"כבוד למקור", לפיו חומרים ארכיוניים מגוף מאוגד מסוים לא יעורבבו עם חומרים מגוף אחר. יש שני היבטים לסידור ולארגון החומר: ההיבט האינטלקטואלי וההיבט הפיזי. מבחינה פיזית, החומר מאורגן בתיקיות, בקופסאות ובארגזים - בדרך כלל נטולי חומצה, כדי להבטיח שימור תקין וארוך טווח שלהם - וכן בסלילי מיקרופילם או באמצעי דיגיטציה. מבחינה אינטלקטואלית, הכוונה היא להחלטה על אופן ארגונו של החומר, על יצירתם של העזרים שיידרשו לאיתורו בארכיון, על האינדקסים שיידרשו לשם כך, ועל התיאור של כל פריט בחומר הארכיוני. אם הארגון המקורי אינו ברור או אינו מסייע להתמצאות באוסף הארכיוני, בדרך כלל לא נהוג לארגן את החומר מחדש כדי לסייע למבקשים להתמצא בחומר. הסיבה לכך היא ששימור הסדר המקורי שבו נוצר האוסף עונה בדרך כלל על רוב השאלות הנוגעות לאוסף. הסדר המקורי מאפשר להתחקות אחר האופן שבו עבד האוצר המקורי, ולהבין מדוע נוצר אוסף זה. אם הארכיונאי יארגן את החומר הארכיוני המקורי מחדש, תאבד היכולת להבין מדוע אורגן אותו חלק של הארכיון כפי שאורגן, ולא יתאפשר לענות על השאלות הנוגעות לאוסף, למקורו, לדרכי ארגונו ולסיבות לכך שאורגן כפי שאורגן. בנוסף לכך האוסף עשוי לאבד רבות מחשיבותו, מכיוון שבאופן זה יאבד חלק גדול ממקוריותו של החומר ומהאותנטיות שלו.
אברהם הכהן (טייס)
הנצחתו
בנובמבר 1971, השיקה התעשייה האווירית קרן מלגות לזכר נספי אסון "הערבה".
בטקס חנוכת הבריכה, בשנת 1972, הוצבה בפינה הצפון מזרחית של הבריכה אבן בזלת מרשימה שעליה נכתב שמו באותיות דפוס גדולות. האבן הוצבה על כן מיוחד שעליו נכתב: "אברהם הכהן טייס. נספה באסון הערבה". בשנת 2013 הוצב ליד האבן שלט מעוצב שעליו נכתבו קורות חייו.
ארכיונאי
תפקידים וסביבת עבודה
עם זאת, שמירת הסדר המקורי של החומר הארכיוני על ידי הארכיונאי אינה תמיד הדרך הטובה ביותר לשמר חלק מהאוספים. בנושא זה - אופן שימורם של אוספים ממדיה שונות וממקורות שונים שחלקם לא תמיד ידועים או ברורים - יש משקל לניסיונו של הארכיונאי ולהכשרתו המקצועית המתקדמת.
אברהם הכהן (טייס)
משפחתו
בשנת 1949 נשא אברהם לאישה את מאירה קפלן שהצטרפה לקיבוץ הצעיר בתחילת שנות ה-40 יחד עם חבריה לקן השומר הצעיר בתל אביב. אברהם נקבר למרגלות הגלבוע בביתו בקיבוץ בית אלפא, כשהוא משאיר אחריו את אשתו מאירה ואת ארבעת ילדיו: אבנר, יוני, סמדר ויאיר.
ארכיונאי
תפקידים וסביבת עבודה
ארכיונאים בארצות הברית מונחים בעבודתם גם על ידי קוד אתי. לצד עבודתם בטיפול באוספים, מסייעים ארכיונאים למשתמשים בארכיונים בפירוש האוספים ובמחקרים. בארגונים קטנים עשויה עבודת הסיוע במחקר ארכיוני להיות חלק אינטגרלי מעבודתו של צוות הארכיונאים. בארגונים גדולים, לעיתים יש בארכיון תפקיד ספציפי לארכיונאי המסייע במחקר (להבדיל מארכיונאי המקטלג והמשמר חומר).
אברהם הכהן (טייס)
משפחתו
שניים מבניו היו טייסים - אבנר, טייס מסוקי סער (על פעילותו במלחמת יום כיפור נעשה הסרט "כיפור"), ויונתן, שקיבל את עיטור העוז על הובלת פלוגת טנקים מול המצרים בתעלת סואץ במלחמת יום כיפור. אחר כך סיים קורס טיס ושירת כטייס. יוני נהרג במהלך טיסת אימונים בסיני בשנת 1980.
ארכיונאי
תפקידים וסביבת עבודה
ארכיונאים עובדים עבור ארגונים רבים, בהם משרדים ממשלתיים, סוכנויות ממשלתיות (בארצות הברית), רשויות מקומיות, מוזיאונים, בתי חולים, עסקים, קרנות צדקה, איגודים מסחריים וכלכליים, אוניברסיטאות ומכללות, ומוסדות רבים בהם חומרים המתעדים את פעילותם בתחומים שונים, חומרים שעשויים להיות בעלי ערך לחוקרים, אוצרים מוזיאליים, גנאלוגים ואחרים. כמו כן קיימים ארכיונים משפחתיים ואף ארכיונים המתעדים את קורותיו של אדם בודד - לעיתים מדינאי, איש ציבור או איש עסקים.
אברהם הכהן (טייס)
לקריאה נוספת
הספר "ערבה בוכייה" מאת ישראל זמיר.
ארכיונאי
כישורים
עקב אופייה המגוון של עבודת הארכיונאי וסביבת העבודה שלו, הארכיונאי נדרש למגוון רחב של כישורים. אלה העובדים בשירותי ייעוץ והפנייה למידע נדרשים להפגין יחסי אנוש טובים כך שיוכלו לסייע לפונים במחקריהם. עליהם להפגין ידע בסיסי בשימור כדי להאריך את תוחלת החיים של הממצאים המשומרים בארכיון. מצבם הפיזי של סוגי מדיה רבים (תצלומים, ניירות חומצתיים וחומרים שעוברים תהליכי שימור עדינים) עשוי להידרדר אם אלה לא יתוחזקו וישומרו כראוי. ארכיונים רבים כוללים רק מסמכי נייר, אך ארכיונים רבים יותר ויותר עומדים בפני אתגרים שמציב הצורך בשימור חומרים אלקטרוניים מסוגים שונים, ולכן הארכיונאים העובדים בהם נדרשים להפגין יכולות טכנולוגיות ולהתעדכן מעת לעת בחידושים בתחומי שימור אמצעי המדיה הדיגיטלית השונים. עקב כמויות החומר שיש למיין ולסדר, צריך הארכיונאי להפגין דיוק, סדר ויכולת ארגון, תוך תשומת לב לפרטים. הארכיונאי נדרש להפגין יכולות מחקר בסיסיות לשם החלטה בנושאי קיטלוג שונים (מקום הקיטלוג של חומר מסוים או יצירת קטגוריות חדשות לקיטלוג) וכן לשם סיוע לחוקרים בארכיון. לעיתים נקראים ארכיונאים להעיר לגבי הקשר (קונטקסט) יצירתו של חלק מסוים בארכיון או לספק רקע על הארכיון בכללותו או חלק ממנו.
קולומביה
בקולומביה, אוניברסיטת דה לה סאלה (Universidad de La Salle) מציעה תואר במערכות מידע, ספרנות ומדע הארכיונאות. מדובר בתוכנית להכשרה מקצועית, העומדת באמות מידה הנהוגות בחוק, לגבי אספקת מידע, כישורים ויכולו הנדרשות לשם תכנון והנהלה של מערכות מידע וטיפול בתיעוד מסוגים שונים. התוכנית ערוכה להכשרת ארכיונאים גם בתחומי היישום של טכנולוגיות חדשות ואמצעי תקשורת מתקדמים הזמינים מבחינה כלכלית. התוכנית נוצרה בשנת 1971. בקולומביה לפחות ארבע אוניברסיטאות נוספות שבהן מסלולי הכשרה ולימודי תואר בתחום הארכיונאות.
צרפת
בצרפת המוסד הוותיק ביותר להכשרה מקצועית בתחום הארכיונאות הוא École Nationale des Chartes, שנוסד בשנת 1821. מוסד יוקרתי זה מעניק תעודת "ארכיונאי-פלאוגרף" לאחר לימודים שנמשכים שלוש שנים. חלק מבוגריו עוברים לעבודה בשירות המדינה. רבים מהם עוברים לעבוד ב"מוסד המורשת הלאומי" (Institut national du patrimoine), מוסד תיעוד הנמצא תחת משרד התרבות של צרפת , שרוב המשרות בו שמורות לאזרחי האיחוד האירופי. כמו כן, מספר אוניברסיטאות בצרפת מציעות לימודים לתואר שני בלימודי ארכיונאות.
אירלנד
בבית הספר להיסטוריה וארכיונאות בדאוניברסיטת בלין קיימים לימודים לתואר שני בארכיונאות ובניהול תיעוד. תואר זה מוכר על ידי ארגון הארכיונאים הרשמי במדינה.
ניו זילנד
אוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון מקיימת קורסים בתחום הארכיונאות וכך גם הפוליטכניון של ניו זילנד.
בריטניה
בבריטניה יש מספר תוכניות אקדמיות ללימוד ארכיונאות המוכרות על ידי אגודת הארכיונים והתיעוד הבריטית והאירית, ARA. סטודנטים המבקשים להתקבל לתוכנית נדרשים להיות בעלי ניסיון מוקדם בתחום. רבים עוברים הכשרה בת שנה. אגודת הארכיונים מעניקה תעודות הסמכה לעיסוק במקצוע הארכיונאות לאחר בדיקת הכשרתו של כל מועמד לתעודה.
ארצות הברית
רוב הארכיונאים בארצות הברית הם בעלי תואר שני. עם זאת, לא כל התארים בתחום הם מאותו סוג. יש תארים עם הכשרה ספציפית בהיסטוריה, יש תארים במדעי הספרנות, בארכיונאות ועוד. יש אפשרות ללימודים לתואר דוקטור בספרנות או בספקנות ומידע. ארכיונאים בעלי תואר דוקטור עובדים לעיתים גם בהוראה או בניהול תוכניות ארכיוניות. בשנת 2002 פרסמה אגודת הארכיונאים האמריקאית קווים מנחים לשם יצירתה של תוכנית לימודי ארכיונאות וכן קוד אתי. קיימת אקדמיה לארכיונאים המציעה לימודי תעודה, אקדמיה שנוסדה בשנת 1989. האקדמיה גובה דמי חבר ועורכת מבחני קבלה. כ-1,100 ארכיונאים בארצות הברית קיבלו תעודות הסמכה מטעם אקדמיה זו, נכון לשנת 2011.
אגודות מקצועיות
ארכיונאים רבים משתייכים לאגודות מקצועיות. אגודות מקצועיות קיימות בארצות הברית, בקנדה, בבריטניה ובאירלנד (אגודה משותפת לשתי המדינות), בקולומביה, באוסטרליה ועוד. כמו כן קיימות אגודות מקצועיות אזוריות. אגודות אלה מקיימות קורסים להכשרה.
ציוני דרך במקצוע הארכיונאות
בשנת 1898 פרסמו ארכיונאים הולנדים את הטקסט המערבי הראשון שעסק בתאוריה של ארכיונאות. הטקסט נועד לשמש את אגודת הארכיונאים ההולנדית. הוא קבע מאה חוקים לעבודתם של ארכיונאים. עקרון השימור והקפדה על וידוא מקורו של החומר היו הראשונים בחוקים אלה, בתור תכונה מקדמית של ניהול ארכיון. טקסט מרכזי נוסף פורסם בשנת 1922 בבריטניה על ידי עובד "משרד התיעוד הציבורי", לשעבר הארכיון הלאומי הבריטי. כמות החומר הארכיוני הגדלה שהגיעה לארכיונים בארצות הברית בעקבות מלחמת העולם השנייה חייבה בשנות החמישים של המאה ה-20 אימוץ גישה חדשה כלפי ניהול תיעוד - Records management.
מקס הס
מקס הס (בגרמנית: Max Heß; נולד ב-13 ביולי 1996) הוא אתלט גרמני, אלוף אירופה (אמסטרדם 2016) וסגן אלוף העולם באולם (פורטלנד 2016) בקפיצה משולשת.
ביוגרפיה
הס גדל בקמניץ שבגרמניה. כנער הצטיין בענפי האתלטיקה השונים והתחרה בקרב רב. הוא עבר להתמקד בקפיצות לרוחק ומשולשת. באליפות העולם לנערים ב-2013 סיים במקום שמיני בקפיצה משולשת, ובאליפות העולם לנוער ב-2014 שהתקיימה ביוג'ין סיים שני בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.55 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בפראג, צ'כיה ב-2015 הוא סיים במקום 11 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.71 מטר.
ב-2016 זכה באליפות גרמניה בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 17.06 מטר ובאולם, זכה במדליית כסף באליפות העולם באולם עם שיא אישי של 17.14 מטר, לאחר דונג בין מסין (17.33 מטר) וזכה במדליית זהב באליפות אירופה באתלטיקה שהתקיימה באמסטרדם בשיא אישי של 17.20 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיים במקום ה-15 במוקדמות בתוצאה של 16.56 מטר ולא העפיל לגמר.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2017 קבע במוקדמות שיא גרמניה של 17.52 מטר, בגמר סיים במקום השלישי. באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה באותה שנה זכה במדליית ארד. הוא לא התחרה באליפות העולם באתלטיקה 2017 בשל פציעה.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2019 סיים שלישי בתוצאה של 17.10 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2021 חזר על הישג זה בתוצאה של 17.01 מטר. באולימפיאדת טוקיו קבע תוצאה של 16.69 מטר במוקדמות ולא העפיל לגמר.
עקיבא נוביק
עקיבא ראול נוֹבִיק (נולד ב־16 באוגוסט 1988) הוא עיתונאי ישראלי. מגיש מהדורת "חדשות הלילה" בערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי, נוסף על כך הוא נמנה עם מגישי ההסכתים "עוד יום" ו"לך תזכור" של כאן הסכתים. בתפקידו הקודם היה הכתב הפרלמנטרי של חדשות 13.
ביוגרפיה
נוביק נולד בירושלים וגדל בעפרה. הוא בנו של יצחק נוביק, ממורשעי המחתרת היהודית, ונכדו של ד"ר שמשון נוביק, ממובילי הוראת הכימיה בישראל. היה חניך בבני עקיבא, למד בישיבה תיכונית חיספין ובמכינה קדם־צבאית בפדואל.
ב־2007 התגייס לגלי צה"ל ושובץ ככתב במחלקת חיילים וצבא. הוא שירת ככתב השני לענייני צבא, כעורך וכמפיק במחלקה הצבאית, בין השאר של התוכניות "קולה של אמא", "רצועת הביטחון" ו"שטח שש". לאחר שחרורו מצה"ל החל לעבוד באוגוסט 2010 בידיעות אחרונות, ושם שימש כתב שטחים וכתב לענייני דתות. ב־2014 מונה גם לכתב הפרלמנטרי של העיתון, וכעבור שמונה חודשים פרש מתפקיד זה. שימש מנחה אורח בתוכנית "לא סותם ת'פה" של אראל סגל ששודרה בתחנת הרדיו גלי ישראל.
ביוני 2015 מונה לכתב הפרלמנטרי בחדשות 10 (שהפכו ב־2019 להחדשות 13 עם המיזוג עם רשת 13).
ב־2017 דורג במקום ה־44 ברשימת הצעירים המבטיחים בארץ מתחת לגיל 30 של הירחון "פורבס ישראל".
ביוני 2017 פרסם את הסדרה "דתיים על הרצף", העוסקת בתופעת הדתל"שים. התוכנית טבעה לראשונה את המונח "דתיי רצף". בסוף 2018 פרסם סדרת כתבות נוספת, "מישהו שומע אותי", על אודות התפילה הישראלית. באותה השנה קיבל תואר במשפטים ב.
הופיע כפאנליסט מחליף בתוכנית הסאטירה "גב האומה" בערוץ 13. נמנה עם כותבי המדור הסאטירי "אפעס", כשראה אור במוסף הפוליטי של "ידיעות אחרונות".
במרץ 2019 החל בהגשת התוכנית "מהצד השני" בגלי צה"ל.
לצד פעילותו העיתונאית נוביק מפעיל חשבונות פופולריים ברשתות החברתיות פייסבוק וטוויטר, ובפברואר 2018 הקים בשותפות עם העיתונאים הפרלמנטריים חיים לוינסון ועמיחי אתאלי את ערוץ הטלגרם "הערוץ הקדוש".
ב־1 ביולי 2020, לאחר שהחליט שלא לקבל תפקיד אחר שהוצע לו, התפטר נוביק מחדשות 13, כשצייץ בטוויטר ציוץ שהיה דומה לנוסח הציוץ של טלי מורנו על פיטוריה בעקבות תוכנית הקיצוצים בחברה.
ב־26 ביולי 2020 הודיע נוביק כי הוא מצטרף לתאגיד השידור הציבורי, כמגיש וכפרשן בחטיבות הדיגיטל, הרדיו והחדשות. בין השאר הוא מגיש תוכנית פוליטיקה עם רינה מצליח בכאן ב, משמש חבר פאנל במערכת "השבוע עם גאולה", ונמנה עם מגישי ההסכת החדשותי "עוד יום".
באוגוסט 2020 החל לכתוב טור שבועי ב"הארץ", ומאז 2018 הוא כותב טור שבועי ב"שביעי".
באוגוסט 2020 השתתף בשעשועון "מי רוצה להיות מיליונר" בקשת 12 וזכה ב־125,000 ש"ח.
שימש פרשן, לצד אסף ליברמן, במשדרי אירוויזיון 2021, אירוויזיון 2022 ואירוויזיון 2023.
ביום השואה 2022 (תשפ"ב) יצר את סדרת ההסכתים "לך תזכור", העוסקת בזיכרון השואה ובהשפעתה על החברה הישראלית.
אריה ורשל
אריה ורשל (באנגלית: Arieh Warshel; נולד ב-20 בנובמבר 1940) הוא פרופסור אמריקאי ישראלי לכימיה ולביוכימיה באוניברסיטת דרום קליפורניה, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2013 ביחד עם מרטין קרפלוס ומיכאל לויט, על "פיתוח מודלים מרובי-סקאלות להבנת מערכות כימיות מורכבות".
קורות חייו
ורשל נולד בקיבוץ שדה נחום ב-1940. שירת בצה"ל כקצין קשר בחיל השריון והגיע לדרגת סרן. נלחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.
ב-1966 קיבל בהצטיינות יתרה את התואר הראשון בכימיה בטכניון. את עבודת הגמר עשה בהנחיית ראובן פאונץ. את התואר השני ותואר דוקטור בכימיה פיזיקלית קיבל ממכון ויצמן למדע ב-1967 וב-1969 בהתאמה, כאשר במהלך לימודיו קיבל מלגת הצטיינות. נושא הדוקטורט "קרוב "שדה-כוח מתואם" של משטחי אנרגיה ואנליזת הספקטרום, המבנה והתכונות התרמודינמיות של מולקולות פוליאטומיות" בהנחיית שניאור ליפסון. בתקופה זו החל לשתף פעולה עם מיכאל לויט, לימים שותפו בזכייה בפרס נובל. עם סיום התואר עשה בתר-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד. בשנים 1972–1976 שב למכון ויצמן. לאחר שלא קיבל קביעות, עבר בשנת 1976 למחלקה לכימיה באוניברסיטת דרום קליפורניה.
מחקריו סייעו ליצירה של מודלים קוונטיים לחיזוי מבנה של חלבונים.
משנת 2008 ורשל חבר בחברה המלכותית לכימיה. בשנת 2009 נבחר כחבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
חיים אישיים
את אשתו הכיר ורשל בשנה השלישית ללימודיו בטכניון. לזוג שתי בנות.
קישורים חיצוניים
מאמרים נבחרים:
הצהרה על זכויותיהם של עמים ילידים
הצהרה על זכויותיהם של עמים ילידים (באנגלית: Declaration on the Rights of Indigenous Peoples, או בקיצור UNDRIP) או DOTROIP היא הצהרה שאינה מחייבת מבחינה משפטית שהועברה בעצרת הכללית של האומות המאוחדות בשנת 2007. ההצהרה מתארת ומגדירה את הזכויות האישיות והקולקטיביות של העמים הילידים, כולל זכויותיהם לביטוי תרבותי וטקסי, זהות, שפה, תעסוקה, בריאות, חינוך ונושאים אחרים. ההצהרה "מדגישה את זכויותיהם של עמי הילידים לקיים ולחזק את מוסדותיהם, תרבויותיהם ומסורותיהם ולמשיך בהתפתחותם בהתאם לצרכיהם ושאיפותיהם שלהם". הוא "אוסר על אפליה של עמי הילידים", והוא "מקדם את השתתפותם המלאה והיעילה בכל הנוגעים להם ולזכותם להישאר מובחנים ולשאוף לחזונות שלהם להתפתחות כלכלית וחברתית".
מטרת ההכרזה היא לעודד מדינות לעבוד לצד עמי הילידים כדי לפתור נושאים גלובליים, כגון פיתוח, דמוקרטיה רב-תרבותית וביזור. על פי סעיף 31, יש דגש עיקרי כי העמים הילידים יוכלו להגן על מורשתם התרבותית ועל היבטים אחרים של תרבותם ומסורתם על מנת לשמר את מורשתם מפני מדינות לאום ששולטות יתר על שטח הילידים.
מאז 2007 ארבע המדינות שהצביעו נגד הפכו את עמדתן וכעת תומכות בהצהרה. החל מפברואר 2020, "מחלקת האומות המאוחדות לעניינים כלכליים וחברתיים של הילידים" פועלת ברוח ההצהרה ברחבי העולם. מחלקה זו קובעת מערכת אוניברסלית של סטנדרטים מינימליים בנוגע להישרדות, כבוד ורווחה של העמים הילידים ברחבי העולם וזהמרחיב על סטנדרטים זכויות האדם הקיים וחירויות היסוד כפי שהם חלים על המצב הספציפי של העמים הילידים."
כהצהרה, היא אינה מחייבת על פי החוק הבינלאומי. על פי הודעה לעיתונות של האו"ם היא אכן "מייצגת את ההתפתחות הדינמית של נורמות משפטיות בינלאומיות והיא משקפת את המחויבות של המדינות החברות באו"ם לנוע בכיוונים מסוימים"; האו"ם מתאר אותה כמציבה "סטנדרט חשוב לטיפול בעמים ילידים שללא ספק יהווה כלי משמעותי לביטול הפרות זכויות אדם נגד 370 מיליון תושבי הארץ, ולסייע להם במאבק באפליה ובהדרה."
החוקר הקנדי וחבר סגל אוניברסיטת ססקצ'ואן קן קואטס טוען כי UNDRIP מהדהדת בעוצמה בקרב עמי הילידים, בעוד שהממשלות טרם הבינו את השפעתה.
קת'לין ויין
קתלין וויין (באנגלית: Kathleen Wynne; נולדה ב-21 במאי 1953 בטורונטו, קנדה) היא פוליטיקאית קנדית, מנהיגת המפלגה הליברלית של קנדה ומשמשת כראש המחוז ה-25 של אונטריו, קנדה. וויין היא חברה בפרלמנט המחוזי מטעם מחוז דון ואלי ווסט והאישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה והלסבית המוצהרת הראשונה בתפקיד זה בקנדה.
כפעילת חברתית, נבחרה לראשונה לתפקיד ציבורי בתחום החינוך במחוז טורונטו בשנת 2000. בהמשך היא נבחרה לתפקיד המחוקקת המחוזית תחת ראש הממשלה דלטון מקינגטי וכיהנה בתפקידים שונים בממשלה, כמו השרה לענייני מגורים ודיור עד שהתפטרה כדי להתמודד על תפקידה כמנהיגת המפלגה הליברלית כשמקגינטי הודיע על סיום תפקידו בשנת 2012. וויין החליפה את מקגינטי בתפקיד ראש המחוז לאחר הניצחון של המפלגה הליברלית, והובילה את המפלגה לכדי יצירת ממשלה בניצחון בשנת 2014 בבחירות מחוז אונטריו. בבחירות המחוזיות בשנת 2018 הובילה את המפלגה לאבדן מעמד המפלגה הרשמי בתבוסה הגרועה ביותר של מפלגת השלטון בהיסטוריה של אונטריו. בעקבות זאת התפטרה ב-29 ביוני 2018.
רקע
וויין נולדה בטורונטו, וגדלה ברייצ'מונד היל שבאונטריו. היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת קווינס ותואר שני בבלשנות באוניברסיטת טורונטו. כמו כן, יש לה תואר שני בחינוך מבוגרים ממכון אונטריו למחקרים בחינוך. היא הייתה חברה בוועדת המשמעת של אגודת הפסיכותרפיסטים של אונטריו משנת 1997 ועד 2000 וויין שימשה גם כנשיאת מכון טורונטו ליחסי אנוש. ב-1996 סייעה בהקמת "אזרחים למען דמוקרטיה מקומית", שהתנגדה למאמציה של הממשלה השמרנית של אונטריו לאגד את המטרו של טורונטו. היא הקימה את רשת המטרו הראשונית (רשת טורונטו) אשר תומכת בשיפורים במערכת החינוך הציבורית של המחוז, והשתתפה במאמצים קהילתיים רבים אחרים.
לפני שהצהירה על היותה לסבית בגיל 37, היא הייתה נשואה לפיל קאופרת'ווייט (Phil Cowperthwaite) שלהם שלושה ילדים משותפים. כעת היא מתגוררת עם בת זוגה, ג'יין רונת'ווייט (Jane Rounthwaite). וויין מכנה אותה "בת זוגה" (ולא האישה שלה). הם נישאו ביולי 2005 בכנסייה המאוחדת בטורונטו. וויין אף חברה בכנסייה המאוחדת של קנדה.
ראשית הקריירה
וויין התמודדה לראשונה לתפקיד נאמן בית ספרי ב-1944, אך הובסה על ידי ואן ואנסטון. בשנת 2000 היא ניסתה שוב, ונבחרה לתפקיד זה ברובע התשיעי של טורונטו. במהלך הקמפיין היא כונתה "לסבית קיצונית" בעלונים, שהופצו על ידי "אזרחים מודאגים של צפון יורק וצפון טורונטו". כמו כן, וויין התנגדה בתוקף לקיצוץ בחינוך הציבורי, שהונהג על ידי הממשלה השמרנית. בשנת 2001, סייעה לעודד בתי ספר ציבוריים לרכוש חומרי הוראה המשקפים את נוכחותם של הומואים ולסביות בחברה המודרנית. בדצמבר 2001, היא התמודדה על תפקיד יו"ר מועצת המנהלים של בית הספר אבל הפסידה לדונה קנזפילד.
פוליטיקה
וויין ייסדה יחד עם ג'ון סוול את "אזרחים למען דמוקרטיה מקומית", התארגנות חברתית, שהתנגדה למיזוג של העיר העתיקה של טורונטו עם שאר מטרופולין טורונטו ב-1999. בעקבות כך היא ניסתה להיכנס לפוליטיקה המחוזית, והתמודדה ברשימת המפלגה הליברלית בסנט פולס בבחירות במחוז, אך הפסידה למייקל בראיינט. שנה לאחר מכן, נבחרה למועצת המנהלים של בית הספר, ובשנת 2003 הייתה למועמדת הליברלית בדון ואלי ווסט. בבחירות המחוזיות של אותה שנה, היא ניצחה את דוד טרנבול ביותר מ-5,000 קולות והפכה לחברה בפרלמנט המחוזי. הליברלים זכו בבחירות, ובאוקטובר 2003 וויין מונתה לתפקיד עוזרת פרלמנטרית השרה האחראית על מכללות ואוניברסיטאות, מרי אן צ'יימברס. באוקטובר 2004 היא החלה לשמש כעוזרת פרלמנטרית של שר החינוך ג'רארד קנדי. מיוני ועד נובמבר 2005, כיהנה כחברה בוועדה שעסקה ברפורמה בבחירות, שהמליצה על קיום משאל עם, לפיו צריך רוב של 50% + 1, ותמיכת 50% + 1 לפחות בשני שלישים (כלומר, 71) ממחוזות הבחירות, או כל נוסחה אחרת המבטיחה את התוצאה שתהיה תמיכה באזורים הצפוניים, הכפריים והעירוניים של המחוז, אם כי הממשלה החליטה לאחר מכן על 100.
ב-18 בספטמבר 2006, היא קודמה לתפקיד שרת החינוך בשל התפטרותו של ג'ו קורדיאנו. ובכך הייתה לשרה הלסבית הראשונה של המחוז, והשרה השנייה הלהט"בית, אחרי סגן ראש הממשלה ג'ורג' סמית'רמן. ב-18 בינואר 2010 כיהנה כשרת התחבורה ובשנת 2011 מונתה לשרה לעניינים עירוניים, לשיכון ולענייני אבוריג'ינים. בבחירות המחוזיות של שנת 2007 התמודדה וויין מול ג'ון טורי. למרות שזה היה אמור להיות מרוץ צמוד, וויין נבחרה שוב עם 50.4 אחוזים מהקולות, וגברה על טורי שהגיע למקום השני עם 39.7 אחוזים.
המרוץ לראשות המחוז ב-2013
בעקבות התפטרות מקגוינטי ב-15 באוקטובר 2012 מתפקידיו כראש המחוז ומנהיג המפלגה הליברלית של אונטריו, ב-2 בנובמבר 2012, וויין התפטרה מהקבינט, ושלושה ימים לאחר מכן השיקה את הצעתה להנהגת המפלגה. וויין נתפסה כבעלת הארגון החזק ביותר מבין שבעת המועמדים, והייתה אחת המובילות במירוץ. נוסף על כך, הייתה לה תמיכה מרוב הצירים במפלגה עם 1,533 תומכים, והייתה המועמדת היחידה שיש לה תומכים בכל 107 המחוזות של רידינג. כמה ימים לפני שהחברים התחילו לבחור את הצירים, גלן מוריי הודיע שהוא יוצא ממירוץ ההנהגה ואישר את מועמדותה של וויין. למרות שזכתה לתמיכה מנציגים במפלגה, וויין מוקמה במקום השני, אחרי סנדרה פופטאלו. פופטאלו האמינה כי יש לה תמיכה רבה יותר בקרב נציגים לשעבר וחברי פרלמנט, וצפתה שתגדיל את יתרונה על וויין בהצבעה הראשונה בכנס. בוועידה ב-26 בינואר 2013, היא השתמשה בנאומה כדי לדון בתיקון היחסים עם המורים, בעבודה עם מפלגות אופוזיציה, וכיוונה ליריבתה העיקרית, פופאטלו, שלא החזיקה בכיסא נציג, ואמרה שהיא זו שמוכנה למשול. וויין התייחסה גם למיניות שלה ואמרה: "כשרצתי ב-2003 אמרו לי שהאנשים של צפון טורונטו וטורנקליף פארק לא היו מוכנים לבחור אישה הומוסקסואלית, כנראה שהם כן היו מוכנים". היא המשיכה ואמרה כי "אני לא מאמינה שאנשי אונטריו שפטו את מנהיגיהם על בסיס גזע, צבע או נטייה מינית - אני לא מאמינה שהם מחזיקים בדעה קדומה בלבם". כאשר תוצאות ההצבעה הראשונה הגיעו, הוכרז שוויין קיבלה 597 קולות, מזדנבת בשני קולות בלבד מאחורי פופאטלו. אריק הוסקינס קיבל את הקולות המצומצמים ביותר מבין ששת המועמדים ולכן הוצא מהמירוץ. הוסקינס תמך בוויין, בעוד שהמועמד במקום הרביעי, הרינדר טכר, הודיע שהוא תומך בפופאטלו. בהצבעה השנייה הפער לטובת פופטאלו גדל ל-67 קולות על וויין. ג'רארד קנדי וצ'ארלס סוסה, שסיימו שלישי ורביעי בהתאמה, פרשו מהמירוץ ושניהם תמכו בוויין. בזכות תמיכתם ניצחונה היה כמעט מובטח בהצבעה השלישית. ואכן, תוצאות ההצבעה השלישית הראו זאת: וויין קיבלה 57 אחוזים מהקולות לעומת 43 אחוזים עבור פופטאלו. וויין הושבעה כראשת הממשלה של אונטריו ב-11 בפברואר 2013, והפכה לראשת המחוז הראשונה בקנדה כלסבית מוצהרת. וויין המשיכה בתפקידה עד 17 בפברואר 2013.
תקציב 2013
ב-21 במרץ 2013, הציגה וויין את התקציב הראשון של הממשלה שלה עם צעדים שכללו השקעה של 295 מיליון דולר באסטרטגיה של משרות-נוער כדי לסייע בהתמודדות עם שיעור האבטלה הגבוה של בני הנוער, הפחתת תעריפי ביטוח הרכב ב-15% כדי לחסוך 225 דולר בשנה לבעלי אופנוע, 260 מיליון דולר השקעה כדי לשפר את שירותי הבריאות עבור 46,000 קשישים, 45 מיליון דולר השקעה לקרן אונטריו למוזיקה כדי לסייע למוזיקאים מקומיים, 200$ לחודש פטור רווחים עבור עובדים הנמצאים בתוכנית התמיכה של אונטריו בבעלי מוגבלויות, 5 מיליון דולר לחינוך "ראשוני האומה", חיסול פטור ממס המעסיקים לחברות גדולות, קיצוץ בהוצאות המס עבור עסקים גדולים, הרחיבה את דמי ההוצאות על מכונות וציוד, הגדילה את קצבת הילדים של אונטריו מ-1,100 ל-1,310 דולר לשנה כדי לתמוך במשפחות בעלות הכנסה נמוכה ובצעדים כלכליים אחרים.
המבקרים של וויין קראו לתקציב הוצאה מפוארת כדי לזכות בתמיכת המפלגה הדמוקרטית החדשה (NDP). מנהיג המפלגה השמרנית של קנדה (PC) טים הודאק אמר כי הוא לא יתמוך בתקציב ללא קשר לתכנים שבו. הוא אמר, "ככל שיתחולל שינוי בממשלה, מוטב לתת תקווה לאנשים שבמחוז, שאיבדו תקווה." ב־11 ביוני 2013 התקבל התקציב בהצבעה של 36–64 תמיכה ב-NDP וכל 36 חברי ה-PC הצביעו נגדה.
חינוך
מעורבותה של קתלין וויין עם הנהלות בתי הספר היסודיים והחינוך העל-תיכוני התבטאה במידה רבה בשיבושים ושביתות מורים. וויין פתחה במשא ומתן קיבוצי חדש עם איגוד המורים היסודיים של אונטריו (ETFO) לאחר שנה של מצוקת עבודה שהגיעה לשיאה בהצעת החוק הראשונה לסטודנטים, 2012, אשר השעתה זכויות קיבוציות, הטילה חוזים על מורים והשעתה את הזכות לשבות.
ב-8 באפריל 2014, ממשלת וויין הגיעה להסכם מיקוח חדש עם איגודי המורים ועברה את חוק המשא ומתן הקיבוצי לשנת 2014, אשר החזיר את זכויות המיקוח שלהם, את זכות השביתה, שמר על הקפאת השכר על המורים, ביטלה את גמלת הפרישה למורים, והקצתה לה את השליטה הממשלתית על מימון בתי הספר והתוכניות. החקיקה גם נתנה לשר החינוך את הסמכות לבקר את הנהלת בתי הספר, אם לא ניתן גילוי של הוצאותיהם. וויין הקימה את המועצה הראשונה לנוער שנועדה לייעץ לראש הממשלה בסוגיות העומדות בפני בני הנוער.
בפברואר 2015, ממשלתה ביצעה שינויים בתוכנית הלימודים לחינוך מיני, שלא עודכנה מאז 1998, בבתי הספר הציבוריים. עם זאת, שינויים אלה נתקלו במחלוקת ובביקורת לא רק מצד מפלגות האופוזיציה, אלא בקרב הורים ושמרנים; במקרה אחד, כמה בתי ספר היו ריקים לאחר שהורים הוציאו את הילדים שלהם במחאה על שינויים אלה.
כלכלה
ב-30 בינואר 2014, הודיעה וויין שהממשלה שלה הגדילה את שכר המינימום מ-10.25$ ל-11$ לאחר ארבע שנים בהן שרר לא הייתה עלייה בשכר, והנהיגה חקיקה כדי להבטיח העלאות עתידיות לשכר המינימום כדי לשמור על קשר עם מדד המחירים לצרכן. וויין גם הודיעה על שותפות עם 'סיסקו קנדה' אשר תיצור 1,700 מקומות עבודה חדשים. לפני הכרזות אלה, וויין הודיעה על הקלות מס עבור עסקים קטנים שיתבצעו על ידי הגדלת פטור ממס מעסיקים מ-400,000$ ל-450,000$.
בין סוף אוקטובר לתחילת נובמבר 2014, וויין הייתה בשליחות לסין יחד עם ראשי המחוז השני, בנושאי מסחרי. משלחת הסחר משכה בערך מיליארד דולר בשווי השקעה ו-1,800 מקומות עבודה חדשים לאונטריו.
אחרי שחברת הונדה הודיעה שהיא מתכננת להשקיע 857,000,000$ ב-3 מפעלים חדשים באונטריו, וויין הודיעה כי הממשלה שלה תשקיע 10 אחוזים מכלל ההשקעות שיבוצעו על ידי הונדה.
עד סוף שנת 2015, שיעור האבטלה באונטריו היה נמוך מהממוצע הארצי. מועצת הכלכלה של קנדה גילתה גם כי לכלכלת אונטריו היה שיעור הצמיחה השני החזק ביותר בכל המחוזות ב -2015 מאחורי מחוז קולומביה-הבריטית, והייתה צפויה להיות בין 3 המחוזות העליונים ל-2016 יחדיו עם מניטובה.
תקציב 2015
ב-26 במאי 2015, הודיעה וויין כי ממשלת המחוז תממן 100% מהעלויות לבנות פרויקט מסילת רכבת קלה (LRT) בהמילטון. וויין הודיעה כי מיליארד דולר אחד יוקצה עבור הפרויקט, אשר צפוי לצאת לדרך בשנת 2019. וויין הודיעה על הרחבת קו הרכבת לייקשייר (Lakeshore GO) ממרכז העיר המילטון לתחנה חדשה בסנטניאל פארק.
תקציב 2016
תקציב 2016 היה צפוי ל-133.9 מיליארד דולר בהוצאות, שגרמו לגירעון של 4.3 מיליארד דולר לשנים 17–2016, עם חזרה לתקציב מאוזן בשנים 2017–2018. המחוז חשף את תוכנית שינוי האקלים של אונטריו, אשר שיקפו את תוכנית השלבים והמסחר שיהיו דומים לתוכניות בקליפורניה ובקוויבק. כתוצאה מכך, מחירי הבנזין עלו ל-4.3 סנט לליטר בשנת 2017; תעריפי הגז הטבעי עלו ל-3.3 סנט למ"ק. בחינוך, הממשלה המחוזית הודיעה כי היא תספק בחינם שירותי מכללה / שכר לימוד לאוניברסיטה לסטודנטים ממשפחות עם הכנסה שנתית למשק בית הפחותה מ-50,000$.
החוב הנוכחי של המחוז הוא 296.1 מיליארד דולר וצפוי לעלות ל-350 מיליארד דולר לפי 2020-21.
אחוזי תמיכה ציבוריים
ביוני 2016, סקר של פורום מחקר אונטריו דיווח כי דירוג התמיכה הציבורית של וויין ירד מ-40% ל-18%. בספטמבר 2016, סקר של פורום המחקר דיווח כי מפלגת השמרנים המתקדמים נהנו מ-45% תמיכה. מפלגת הליברלים של וויין נהנו מ-25% תמיכה, קצת לפני הדמוקרטים החדשים של המחוז ב-23%.
במרץ 2017 דיווח מכון אנגוס ריד כי דירוג התמיכה הציבורית שלה ירד ל-12%, הנמוך ביותר שנרשם אי פעם.
תקרית "חקיקת אלברטה"
במהלך הפגישה המחוקקת של אלברטה במאי 2016, הופיעה וויין כאורחת מיוחדת. במהלך המושב הזה, מפלגת וולידרוז ומבקר הכספים דרק פילדברנדט (Fildebrandt) תקף את המדיניות הכלכלית שלה בכך שקרא לה "אונטריו - מקרה סל הכספים". כאשר מפלגת ויילדרוז הביעה חרטה על הערותיו, אחד מתומכיה השמיע הערה הומופובית בדף הפייסבוק של פילדברנדט, שבו הגיב ואמר כי הוא "גאה בתומכים כמוך". לאחר מכן, וויין דיברה כנגד האופוזיציה הרשמית של אלברטה, וציינה כי הם "לא מחוברים למציאות". פילדרבנדט גורש מן "הווילדרוז", אך מאוחר יותר הודה שוב, לאחר התנצלות וטען כי תמיכתו בתגובה הומופובית בפייסבוק היה "טעות אמיתית. וויין קיבלה את התנצלותו בריאיון עם טורונטו סטאר.
לקראת בחירות 2018
בשנת 2016 הממשלה הקצתה מתקציבה כמעט 800,000$ עבור הנחות לכלי רכב חשמליים, שעלו יותר מ-100,000$. אך בשנת 2017, החוקים השתנו, וכך כלי רכב חשמליים שעלותם נעה בין 75,000$ ל-150,000$ היו זכאים להחזרים של עד 14,000$. במרץ 2018 ביטלה ממשלת וויין תמריצים לכלי רכב חשמליים שעלו יותר מ־75,000 דולר. במרץ 2017, הממשלה הליברלית הודיעה על "שכר לימוד חינם" עבור משפחות המרוויחות פחות מ-50,000$ שכר המינימום של אונטריו עלה ב־2.40 $ מ-11.60$ ל-14$ החל מ-1 בינואר 2018. וויין גם תכננה להגדיל את שכר המינימום ל-15$ בשנה הבאה. כמו כן, החל מ־2018 וויין אפשרה שתרופות מרשם עבור אנשים בני 24 ומטה יהיו חינמיות.
בחירות 2018
הליברלים בראשות וויין עמדו במסע הבחירות של מחוז פרובינציאל 2018, שהשתרכו הרחק מאחורי השמרנים הפרוגרסיבים, בראשותו של חבר מועצת העיר לשעבר טורונטו, דאג פורד. בתחילת אפריל פרסם CBC את הניתוח של הסקרים המצטברים, אשר הראו כי פורד והשמרנים הפרוגרסיבים מובילים על שאר המפלגות עם 42.1% תמיכה, לעומת 27.2% בקרב הליברלים, 23.4% ב-NDP ו-5.7% עבור הירוקים. לדברי וויין, הבוחרים היו צריכים לבחור בין קיצוצים כלכליים נרחבים, שלטענתה, השמרנים הפרוגרסיבים היו עושים אם יזכו בבחירות, ובין השקעה בתוכניות חברתיות שונות שהבטיחו הליברלים. במרץ 2018 הציגו הליברלים תקציב טרום בחירות בבית המחוקקים המחוזי, שהבטיח להקצות מיליארדי דולרים בהוצאות חדשות עבור טיפול בילדים בחינם וטיפול שיניים מורחב, שיחליף את התקציב המאוחד הקודם של הממשלה שהיה בגירעון של 6.7 מיליארד דולר, ואמור להימשך עד 2024-2025.
הקשר עם ישראל
כמושלת מחוז אונטריו בקנדה, קתלין וויין הגיעה לביקור בישראל במאי 2016. בין המשלחת שכללה כ-130 נציגים היו נציגי חברות ומוסדות מחקר מאונטריו, שמעוניינים בשיתופי פעולה עם חברות ישראליות בתחומי הטכנולוגיה, האקדמיה והעסקים. אחת ממטרות הביקור היא לאזן מעט את מאזן הסחר בין ישראל וקנדה שנוטה בבירור לטובת ישראל. היצוא מכאן לשם עומד על כ-1.2 מיליארד דולר בשנה מול חצי מיליארד דולר בלבד בכיוון ההפוך.
יחסי איראן–ארגנטינה
יחסי איראן–ארגנטינה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה הארגנטינאית.
סקירה כללית
בעקבות הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה בשנת 1992 והפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה בשנת 1994 הדרדרו מאוד היחסים בין המדינות, לאחר שהתברר שאיראן וארגון החזבאללה עמדו מאחורי הפיגועים.
ב-6 ביוני 2022 נחת בארגנטינה מטוס מטען עם צוות איראני שעבר מבעלות חברה איראנית שהייתה נתונה תחת סנקציות לחברה מוונצואלה כשנה קודם לכן. עם נחיתתו, בעקבות מידע מודיעיני שהועבר לרשויות בארגנטינה מבעלות בריתה, הוחלט לקרקע את המטוס והצוות האיראני הועמד לדין על קשרים לטרור.
אנטוניה, נסיכת פורטוגל
אנטוניה, נסיכת פורטוגל (Antónia María Fernanda Micaela Gabriela Rafaela Francisca de Assis Ana Gonzaga Silvéria Júlia Augusta de Saxe-Coburgo e Bragança; 17 בפברואר 1845 – 27 בדצמבר 1913) הייתה בתם של מלכי פורטוגל ואשתו של לאופולד, נסיך הוהנצולרן, שהיה מועמד לכתר ספרד.
ביוגרפיה
אנטוניה נולדה ב-17 בפברואר 1845 בליסבון, לפרננדו השני, מלך פורטוגל ולמריה השנייה, מלכת פורטוגל, בתם של פדרו הראשון, קיסר ברזיל ומריה לאופולדינה מאוסטריה. ב-12 בספטמבר 1861 התחתנה אנטוניה עם לאופולד, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 3 בנים.
בשנת 1868 התחוללה בספרד מהפכה, והמלכה איזבלה יצאה לגלות. כראש ממשלה זמני מונה מרשל חואן פרים. פרים חיפש מלך חדש עבור ספרד, הוא הציע את הכתר לפרננדו השני, מלך פורטוגל, אולם פרננדו דחה את ההצעה בנימוס והציע אותו ללאופולד שכאמור היה חתנו. אם כי יש הטוענים שראש ממשלת פרוסיה אוטו פון ביסמרק לחץ על פרים להציע זאת. לאופולד ואביו נטו לדחות את ההצעה, המצב הכלכלי והחברתי בספרד לא היה יציב, והיא לא נחשבה למציאה גדולה. אולם גורמים פוליטיים בפרוסיה, ובמיוחד ביסמרק, לחצו עליהם לקבל אותה. בתגובה פרצה סערה בצרפת, שחששה שאם גם פרוסיה וגם ספרד תשלטנה בידי מנהיגים גרמנים אזי במקרה של מלחמה תהיה צרפת מכותרת מכל הכיוונים. פרים שלא התכוון לחולל משבר כזה, לחץ על לאופולד לחזור בו, וכך גם קיסר צרפת נפוליאון השלישי. אי לכך הודיע לאופולד שהוא דוחה את ההצעה. ביסמרק זעם, ואף שקל להתפטר. אולם קיסר צרפת החליט שלא די בכך, ושגריר צרפת בפרוסיה נפגש עם המלך וילהלם הראשון באמס, ודרש ממנו הבטחה שלאופולד לא יתמודד עוד לעולם על הכתר הספרדי. וילהלם השיב תשובה זהירה ומנומקת, והשגריר הצרפתי שלח אותה לפריז במברק. ביסמרק עיכב את המברק וביצע בו שינויים, כך שהפך למעליב מאוד. המאורע כולו כונה "מברק אמס", ובתגובה גייסו פרוסיה וצרפת את צבאותיהן ונפתחה מלחמת צרפת–פרוסיה, שבסופה ניצחה פרוסיה והפכה לקיסרות אדירה.
בשנת 1905 מת בעלה לאופולד, וב-27 בדצמבר 1913 מתה אנטוניה בביתה שבזיגמרינגן.
משפחתה
ב-12 בספטמבר 1861 התחתנה אנטוניה עם לאופולד, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 3 בנים:
לחיות את הרגע
לחיות את הרגע (באנגלית: The Spectacular Now, בתרגום חופשי לעברית: העכשיו המדהים) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי בלייב אקשן מ-2013. הסרט בוים על ידי ג'יימס פונסולדט, כשאת התסריט כתבו סקוט ניוסטדטר ומייקל ה. וובר בהתבסס על ספר של טים תארפ.
העלילה מביאה את סיפור היכרותם והתאהבותם של המתבגרים סאטר קילי ואיימי פינקי, בשנה האחרונה ללימודיהם בתיכון.
עלילה
סאטר קילי הוא בן נוער בשנה האחרונה ללימודיו בתיכון, והוא נחשב לאחד התלמידים הפופולריים ביותר. את מירב זמנו הוא מבלה במסיבות ובשתיית אלכוהול, יחד עם בת זוגו קאסידי. עם זאת, לאחר זוגיות ארוכה היא נפרדת ממנו. במכתב לנשיא האוניברסיטה אליה הוא מגיש מועמדות לקבלה, סאטר מצהיר כי פרידה זו היא המצוקה הגדולה ביותר בחייו. בדיכאון, הוא מתנגב אל בר ומשתכר עד אובדן חושים.
איסידרו לאנגרה
איסידרו לאנגרה (בספרדית: Isidro Lángara Galarraga; 25 במאי 1912, פסאיה שבספרד – 21 באוגוסט 1992, אנדואין, ספרד) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.
לחיות את הרגע
עלילה
בבוקר למחרת, סאטר נמצא שרוע על מדשאה של בית מגורים אשר הוא איננו מכיר. איימי פינקי, עמיתתו הביישנית והמופנמת לספסל הלימודים, מעירה אותו, והוא מצטרף אליה בקו חלוקת העיתונים של אימה ברחבי השכונה במטרה לאתר את מכוניתו. במהלך שיחה של השניים זה עם זו, איימי מסכימה לסייע לסאטר בלימודי גאומטריה. במהלך השיעור הפרטי עם איימי, סאטר מגלה כי היא חכמה ומצחיקה ומתעניינת במדע בדיוני וקומיקס. השניים יוצאים יחד למסיבה ספונטנית בפארק ומשוחחים על חייהם. איימי מספרת לסאטר כי היא איננה מתכוונת ללמוד באוניברסיטה מתוך מחויבות לעזרה בעבודת אימה, וכן מודה כי היא מעולם לא שתתה אלכוהול ומעולם לא הייתה בזוגיות. בתגובה, סאטר מעניק לאיימי מחמאות, נותן לה לשתות אלכוהול ומנשק אותה.
איסידרו לאנגרה
בין השנים 1934–1936 זכה לאנגרה שלוש פעמים ברצף בתואר הפיצ'יצ'י.
קריירת משחק
לאנגרה החל את הקריירה בכמה קבוצות מקומיות. בגיל 18 כששיחק במועדון טולוסה מהליגה השלישית בספרד, ריאל אוביידו צירפה אותו לשורותיה והוא נשאר באוביידו עד תחילת מלחמת האזרחים בספרד שפרצה בשנת 1936.
בין השנים 1930–1936 בהן שיחק באוביידו, זכה לאנגרה בשלוש תוארי פיצ'יצ'י בשלוש עונות ברציפות. בעונת 1933/1934 כבש 60 שערים ב-32 הופעות בלבד, דבר ההופך אותו לשחקן הספרדי שכבש הכי הרבה שערים בעונה אחת.
לחיות את הרגע
עלילה
בהנגאובר בבוקר לאחר המסיבה, סאטר מבין כי הוא הזמין את איימי להתלוות אליו כבת זוג בנשף הסיום. לאחר שהתחמק מאיימי לאורך כל יום הלימודים, סאטר הולך בלילה לביתה של קאסידי. השניים מעלים זיכרונות חיוביים מזוגיותם ומביעים את אהבתם זה כלפי זו, אך הרגשות הופכים לעצב כשסאטר מסרב להתחייב בפני קאסידי כי הוא יטפל בהרגלי השתייה המגונים שלו ויתחיל להתייחס ברצינות לעתיד שלו ושל מערכת היחסים שלהם. כמעין "ריבאונד", סאטר מזמין את איימי להצטרף אליו לארוחת ערב בבית אחותו הולי. שם, היא מספרת בכנות על מות אביה ממנת יתר של אופיואיד וחלומותיה על נישואים מושלמים.