cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרים מרגולין-ייבין
קורות חיים
מרים מרגולין-ייבין נולדה בשנת 1896 בעיר מינסק שברוסיה (כיום בירת בלארוס), בתו של המו"ל והעורך שרגא פייבל מרגולין וחנה מלכה בת הנדבן העשיר יעקב אליהו ריבקין. בצעירותה התחנכה בחינוך יהודי מסורתי, ובגיל 19 סיימה את לימודיה בסמינר למורים יהודיים בווילנה. בזמן מלחמת העולם הראשונה הקימה כיתת לימוד בעיקר עבור ילדים פליטים, שבה למדו כ-70 תלמידים. מפאת המחסור בספרי לימוד וספרי קריאה, ולאחר שכשלו מאמציה להשיגם, חיברה מרגולין בעצמה עשרות סיפורי ילדים ביידיש, העתיקה אותם ידנית ואגדה אותם בכרכים.
בשנת 1922 נישאה בברלין ליהושע השל ייבין, עיתונאי, פובליציסט וסופר, ממנהיגיה הרוחניים של התנועה הרוויזיוניסטית. בין השנים 1922–1924 הייתה שותפה לניהול האגף לחינוך הגיל הרך בווילנה במחלקה היהודית של משרד החינוך המקומי. כמו כן פרסמה מסיפוריה בעיתוני ילדים יהודיים ביידיש. בשנת 1923 נולד בנה הבכור, ישראל. בשנת 1924 עלתה לארץ ישראל עם בעלה ובנם. תחילה לימדה בכפר יחזקאל, שם נולד בשנת 1926 בנה השני, זאב. לאחר מכן עברו לירושלים, ומשם לתל אביב. ב-1930, עקב קשיי כלכלה, שבה עם שני בניה לברלין, שם התגוררו אצל הוריה. בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, שבו לתל אביב.
בארץ ישראל הוסיפה מרגולין-ייבין לחבר סיפורים וספרים, מהם בעברית, ועליהם חתמה בשמה הפרטי בלבד: "מרים עטרה". חלק מספריה איירה בעצמה. על סיפוריה נאמר כי הם מתאימים לגיל הרך, מתארים היטב את חיי היום-יום של הילד. הם בעלי עלילה פשוטה, ומכילים מוסר השכל מרומז.
משפחתה
בנה פרופ' ישראל ייבין (1923–2008) היה חוקר המסורה והלשון העברית (חתן פרס ישראל על תרומתו למחקר הלשון העברית, תשמ"ט). בנה זאב ייבין (1926–2015) היה ארכאולוג, מבכירי רשות העתיקות.
אחותה קציעה ראטנר-מרגולין (ראטנער-מארגאָלין; 1905–1999) הייתה משוררת יידית. בתה פרופ' מרינה ראטנר היא מתמטיקאית (כלת פרס אוסטרובסקי וחברת האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית).
בתרגום
תרגום "מעשיות קצרות לילדים קטנים":
קישורים חיצוניים
מפרי עטה:
קיקו קאסייה
פרנסיסקו "קיקו" קאסייה קורטס (בספרדית: Francisco "Kiko" Casilla Cortés; נולד ב-2 באוקטובר 1986) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת השוער בחטאפה.
ריאל מדריד ג' וריאל מדריד קסטיליה
קאסייה לא זכה להופעות כמעט בתחילת הקריירה בקבוצת המילואים של ריאל מדריד, ריאל מדריד ג'. בעונת 2005/2006 הוא קודם לריאל מדריד קסטיליה, אשר שיחקה בסגונדה ליגה אך היה האופציה השלישית מבין שלושת השוערים ג'ורדי קודינה ודויד קובנו.
אף על פי שציפה להופיע ביותר משחקים לאחר עזיבתו של השוער הראשון דויד קובנו, הפך קודינה לשוער הראשון, אנטוניו אדאן הפך לשוער השלישי וקאסייה הופיע רק במשחק האחרון של העונה. בנוסף לכך ירדה ריאל מדריד קסטיליה לליגה השלישית.
אספניול
באוגוסט 2007 עבר קאסייה לאספניול בהעברה חופשית. ב-20 בינואר 2008 הופיע לראשונה בלה ליגה בהפסד 1–2 לריאל ואיאדוליד, הוא החליף באותו משחק את השוער הפצוע ינאקי לאפונטה כאשר השוער הראשון קרלוס קאמני היה בנבחרת באותו הזמן. באותה התקופה פורסם שארסנל הייתה מעוניינת בשירותיו של השוער הספרדי הצעיר. מעמדו לא השתפר עקב אותה הופעה משום שאספניול רכשה את השוער כריסטיאן אלברס, ובעקבות זאת הושאל קאסייה לקדיס מהליגה הספרדית השלישית בכדורגל בעונת 2008–2009, הצעד הזה עזר לקבוצה לעלות ליגה להליגה הספרדית השנייה בכדורגל אך זו ירדה מיד בתום העונה הבאה.
בעונת 2010–2011 עדיין ישב על הספסל וב-31 באוגוסט 2010 הושאל פעם נוספת לקרטחנה מהסגודנה ליגה ושם נלחם על עמדת השוער הראשון עם אלברס.
לאחר ששב לאספניול, עזב השוער הארגנטינאי וקאסייה הפך לשוער הראשון. בעונת 2015 הורחק לראשונה בקריירה לאחר שתפס כדור מחוץ לרחבה.
ריאל מדריד
ב-17 ביולי 2015 חזר לריאל מדריד וחתם על חוזה לחמש שנים, עבור העברתו שילמה ריאל מדריד 6.5 מיליון יורו.
לידס יונייטד
ב-17 בינואר 2019 חתם קאסייה בלידס יונייטד מהצ'מפיונשיפ וערך את משחקו הראשון בקבוצה ב-27 בינואר, בניצחון קבוצתו 1–2 על רות'רהאם יונייטד. בעונת 2019/2020 היה שותף לזכייתה של לידס בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ולהעפלתה לפרמייר ליג. בספטמבר 2019 הואשם קאסייה באמירת הערה גזענית כלפי שחקנה של צ'רלטון את'לטיק, ג'ונתן לקו, במהלך המשחק בין שתי הקבוצות. במהלך חקירת התאחדות הכדורגל האנגלית נותר בסגל לידס יונייטד והמשיך לשחק. עם סיום החקירה ב-28 בפברואר 2020, נענש קאסייה בהרחקה לשמונה משחקים ובקנס של 60,000 ליש"ט. כתוצאה מכך, לקראת סיום אותה עונה הוא איבד את מקומו כשוער ראשון לאילן מליה ובמהלך עונת 2020/2021 מיעט לשחק. קאסייה ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ב-16 בינואר 2021, במשחק שהסתיים בהפסד קבוצתו 0–1 לברייטון אנד הוב אלביון.
ב-12 ביולי 2021 הודיעה לידס כי קאסייה עבר בהשאלה לאלצ'ה מהלה ליגה לעונת 2021/2022. ב-31 ביולי 2022 שוחרר מלידס יונייטד, בהסכמת שני הצדדים.
חטאפה
ב-22 באוגוסט 2022 חתם לשנה בחטאפה.
קריירה בינלאומית
ב-29 באוגוסט 2014 זומן קאסייה לראשונה לנבחרת ספרד על ידי המאמן הספרדי ויסנטה דל בוסקה למשחק נגד נבחרת צרפת ונבחרת מקדוניה בספטמבר ושימש כשוער השלישי בסגל, לאחר איקר קאסיאס ודויד דה חאה. ב-18 בנובמבר 2014 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת כשהחליף את איקר קסיאס, וספג שער בדקה ה-90 בהפסד 0–1 ל.
מוקדמות מונדיאל 1990 - אפריקה
116 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1990, והתחרו על 24 מקומות בטורניר הגמר. , המארחת, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית והותירו 22 מקומות לשאר הנבחרות.
מהלך המוקדמות
26 נבחרות מאפריקה התמודדו על 2 המקומות שהוקצו ליבשת. פיפ"א דחתה את בקשת ההרשמה של ו בגלל חובותיהן כלפיה, ולפיכך פחת מספר הנבחרות ל-24.,  ו פרשה לאחר ההגרלה לסיבוב הראשון ולפני שהספיקו לשחק.  העפילה מהסיבוב הראשון והתקדמה לשלב הבתים (הסיבוב השני), אף פרשה במהלכו וכל תוצאותיה בשלב זה בוטלו. המשחקים התנהלו בשלושה סבבים:
סיבוב ראשון
, ו העפילו אוטומטית לסיבוב השני בגלל פרישת יריבותיהן לסוטו, רואנדה וטוגו בהתאמה.
אנגולה העפילה לסיבוב השני.
מלאווי העפילה לסיבוב השני.
לוב העפילה לסיבוב השני.
ליבריה העפילה לסיבוב השני.
בית 1
אלג'יריה העפילה לסיבוב הגמר. לוב פרשה אחרי המשחק הראשון שלה, ובתחילה הוענק ניצחון טכני ליריבתה הבאה (אלג'יריה). מאוחר יותר החליטה פיפ"א לבטל את כל תוצאותיה של לוב.
בית 2
מצרים העפילה לסיבוב הגמר.
בית 3
קמרון העפילה לסיבוב הגמר. השחקן הניגרי סמואל אוקוואראג'י התמוטט ומת עשר דקות לפני סיום המשחק בין נבחרתו לבין אנגולה.
בית 4
תוניסיה העפילה לסיבוב הגמר.
סיבוב הגמר
מצרים העפילה. משחק זה נודע בעקבות האירועים האלימים שהתרחשו בסיומו. לאחר שריקת הסיום התנפלו שחקני ואנשי נבחרת אלג'יריה על השופט, וזרקו עציצים לתוך הקהל. במסיבת העיתונאים שלאחר המשחק התעוור רופא נבחרת מצרים בעין אחת לאחר שבקבוק שבור נזרק לעברו על ידי שחקן אלג'יראי. במשך שנים נטען כי היה זה החלוץ והכוכב האלג'יראי לאחדר בלומי, שאף נדון למאסר על עבירה זו, אך הוא הכחיש זאת וטען בפני השופט כי היה זה למעשה שוער המשנה קאמל קאדרי, טענה שנתמכה על ידי השחקנים האלג'יראים שהעידו במשפט. הוא היה מבוקש על ידי האינטרפול במשך עשרים שנה, אך ב-2009 בוטל הצו ושמו טוהר מבחינה משפטית הודות לשיתוף פעולה בין נשיא אלג'יריה עבד אל-עזיז בותפליקה והרשויות במצרים ובאלג'יריה.
קמרון העפילה.
פייסנדרוס
פייסנדרוס (ביוונית: Πείσανδρος, בלטינית: Peisander) היה מצביא ספרטני שלחם במלחמה הקורינתית.
A World of Our Own
"A World of Our Own" (בעברית: "עולם משלנו") הוא סינגל משנת 1965, שכתב טום ספירנגפילד, וזכה להצלחה בינלאומית בביצוע של להקת המשחרים. הסינגל הגיע למקום ה-19 במצעד בילבורד הוט 100, ולמקום השני במצעד Easy Listening.
שלוש שנים לאחר מכן, הקליט את השיר "A World of Our Own" זמר הקאנטרי סוני ג'יימס. זה היה השיר השישי שלו שהגיע למקום הראשון ברציפות, והלהיט ה-26 במספר שצעד במצעד מוזיקת הקאנטרי של ארצות הברית. הסינגל שהה במקום הראשון במשך שלושה שבועות, והיה במצעד 15 שבועות בסך הכל.
גרסה נוצרית של השיר בהונג קונג
השיר תורגם לקנטונזית והפך לשיר נוצרי פופולרי בהונג קונג בשם "Can't forget God's love" (אי אפשר לשכוח את אהבת אלוהים) (主爱永难忘).
בורה–הנסגרוהה
בורה–הנסגרוהה (בגרמנית: Bora–Hansgrohe) היא קבוצת רכיבה מקצוענית גרמנית השייכת לדרג הוורלד טור. ביחד עם קבוצת סאנווב, בורה–הנסגרוהה היא הקבוצה הגרמנית הבכירה ביותר, ורוב רוכביה הם מגרמניה.
ספונסרים
הקבוצה נתמכת כלכלית על ידי חברת בורה וחברת הנסגרוהה, שתי יצרניות גרמניות.
היסטוריה ופעילות
הקבוצה קמה בשנת 2010 בשם "קבוצת נטאפ" (Team NetApp) וכללה 14 רוכבים, היא שמרה על השם עד שנת 2013. בה שונה השם ל"קבוצת נטאפ-אנדורה", וגם כמות הרוכבים גדלה ל-21. הקבוצה רשמה בעונה זו ניצחון ראשון בגרנד טור, כאשר לאופולד קונינג ניצח את הקטע השמיני של הוואלטה אספנייה. ב-2015 שינתה הקבוצה את שמה ל"בורה - ארגון 18" (ארגון 18 היא יצרנית אופניים קנדית), ושם זה שימש אותה גם בשנת 2016.
ב-2017 עלתה הקבוצה לדרג ה-UCI World Tour, ושמה שונה ל"בורה–הנסגרוהה". בנוסף לכך היא הגדילה את הסגל שלה, והחתימה כמה רוכבים בכירים, שהבולטים מביניהם הוא פטר סאגאן, אלוף העולם 2015–2017 ומנצח קטגוריית הנקודות בטור דה פראנס בשנים 2012–2016 ומנצח קטגוריית ההרים  בטור דה פראנס 2014 ו-2016 רפא מייקה. הקבוצה השיגה את ניצחון הבכורה שלה בג'ירו ד'איטליה 2017 עם לוקאס פוסטלברגר האוסטרי, שניצח בקטע הראשון ובעקבות כך גם לבש את חולצת המוביל הוורודה עד שאיבד אותה למחרת לאנדרה גרייפל. בטור דה פראנס, הקבוצה השיגה את ניצחון הבכורה שלה עם פטר סאגאן, שניצח את הקטע השלישי אך הושעה מהמרוץ בקטע הרביעי לאחר שהדף עם המרפק את מרק קוונדיש. באותה שנה (2017) השיגה הקבוצה 33 ניצחונות סך הכל. בשנה הבאה השיגה הקבוצה 34 ניצחונות, הבולטים מביניהם היה גנט - וולגם עם פטר סאגאן, שלושה קטעים בג'ירו ד'איטליה עם סם בנט ושלושה קטעים וניצחון בקטגוריית הנקודות בטור דה פראנס עם פטר סאגאן.
ב-2019 השיגה הקבוצה 49 ניצחונות, מה שמיקם אותה שלישית בסך הכל אחרי יומבו–ויסמה (52 ניצחונות) וקוויק סטפ (68 ניצחונות).
שרת יישומים
שרת יישומים (באנגלית: Application server) הוא שרת אשר מריץ רכיבי תוכנה המהווים את הלוגיקה העסקית ביישומים מבוזרים. לעיתים קרובות רואים בשרת יישומים חלק מיישום הבנוי בארכיטקטורת שלוש שכבות. יישום כזה מורכב מממשק משתמש גרפי, משרת המספק את הלוגיקה העסקית (הוא שרת היישומים), ומשרת בסיס נתונים.
שרת יישומים מספק ליישומי תוכנה שירותים כדוגמת אבטחת מידע, שירותי נתונים, תמיכה בטרנזקציות, איזון עומסים וניהול של מערכות מבוזרות גדולות. מונח זה משמש לעיתים קרובות בהקשר לשרתי רשת התומכים ב-Java Enterprise Edition. עם זאת, השימוש במושג אינו מוגבל רק ל-Java.
שרתי יישומים ל-Java
Java Enterprise Edition (או בקיצור, Java EE) מגדירה סט מחייב של תכונות (features) וממשקי תכנות יישומים (API), המהווים את הליבה של שרתי יישומים ל-Java. הגדרות אלו נבעו מהעבודה של ה-Java Community Process. ההגדרות של שרת יישומים עבור Java EE הן מאוד ספציפיות; המפרטים שכלולים במסגרת הגדרות אלו הם מסמכים רשמיים, ושרתי יישומים חייבים לעמוד בדרישות שלהם על מנת לקבל אישור תאימות ל-Java EE.
דוגמאות לשרתי יישומים בולטים ל-Java:
שרתי יישומים מסחריים, לא בקוד פתוח:
שרתי יישומים בקוד פתוח:
פלטפורמת NET.
בעולם של מיקרוסופט, מערכת ההפעלה Windows Server ביחד עם הטכנולוגיות של פלטפורמת דוט-נט משמשים על תקן שרת יישומים, שם מציבים את יישומי שכבת הביניים (middle-tier) ותשתיות השירותים.
קיימות גם חברות צד-שלישי המפתחות שרתי יישומים מבוססי דוט-נט. לדוגמה: פרויקט Mono של חברת Novell, שרת היישומים Base4 ושרת היישומים TNAPS.
ג'ון נטלס
ג'ון ויוויאן דרומונד נטלס (באנגלית: John Vivian Drummond Nettles; נולד ב-11 באוקטובר 1943) הוא שחקן וסופר אנגלי. עיקר פרסומו בא לו מתפקידיו בסדרות הטלוויזיה "ברז'רק" ו"רציחות במידסומר".
ביוגרפיה
ג'ון נטלס נולד בסיינט אוסטל שבקורנוול בשנת 1943. הוא אומץ על ידי אריק נטלס, נגר במקצועו, ואשתו אלזי. אימו הייתה אחות אירית שהגיעה לעבוד באנגליה במהלך מלחמת העולם השנייה. נטלס למד בבית הספר היסודי בסיינט אוסטל. ב-1962 למד היסטוריה ופילוסופיה באוניברסיטת סאות'המפטון. שם החל להופיע על הבמה, אחרי סיום לימודיו באוניברסיטה התחיל לשחק בתיאטרון רויאל קורט.
קריירת משחק
בשנים 1969 – 1970 שיחק בתיאטרון נורת'קוט באקסטר והופיע לראשונה על מסך הקולנוע בסרט "One More Time". בשנה לאחר מכן גילם את ד"ר איאן מקנזי בדרמה התקופתית "A Family at War", והמשיך בתפקיד זה עד 1972. אחרי כן הופיע בתפקידים קטנים בתוכניות טלוויזיה רבות בהן "The Liver Birds", "דיקנס בלונדון", "רובין משרווד" ובפרק בסדרה "אויב על סף ביתי" ששודר במרץ 1978. הסדרה מתרחשת בגרנזי בתקופת הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה, ונטלס הופיע בתפקיד בלש משטרה שנצטווה לעבוד עבור הגרמנים. עוד הופיע בתפקיד ג'יילס סאטון הנוכל בסדרה "Heartbeat" של ITV.
ב-1981 החל נטלס להופיע בסדרת הטלוויזיה "ברז'רק" המתרחשת בג'רזי בתפקיד ג'ים ברז'רק שהפך אותו להיות מוכר בכל בית. הסדרה כללה 87 פרקים ורצה עד 1991. עם סיום הסדרה הופיע נטלס עם הרויאל שייקספיר קומפני במשך חמש עונות במחזות "אגדת חורף", "נשות וינדזור העליזות", "ריצ'רד השלישי", "יוליוס קיסר" וכן ב-"The Devil is an Ass". ב-1992 השתתף נטלס בתפקיד אורח בסדרה "Boon", וב-1993 גילם שוב את ג'ים ברז'רק בסדרה הפרודית "The Detectives".
ב-1995 הציע בריאן טרו-מיי לנטלס להופיע בתפקיד "טום ברנבי" בסדרת מתח חדשה בהפקתו בשם "רציחות במידסומר". זה הפך להיות התפקיד המרכזי השני בקריירה שלו, שוב כשוטר. בזכות תפקיד זה היה נטלס מוכר לא רק בבריטניה אלא ברחבי העולם. ביום הקופסאות ב-2003 גילם שוב את ברנבי בפרק בסדרה הקומית "פרנץ' וסונדרס". ב-2001 הופיע נטלס בפרק בסדרה "Heartbeat". ב-2007 השתתף בסדרה הקומית ברדיו 4 של ה-BBC "ויל סמית' מגיש הטאו של ברז'רק" יחד עם הקומיקאי ויל סמית, על אודות מעריץ אובססיבי של הסדרה.
בין השנים 1996 ו-2005 היה נטלס קריין בסדרה התיעודית "Airport" של ה-BBC.
ב-2010 הוא כתב הפיק והגיש סדרה תיעודית בת שלושה פרקים בשם "Channel Islands at War" לציון 70 שנה לפלישה הגרמנית לאיי התעלה והכיבוש שבעקבותיו. הוא קיבל מכתבי איום מתושבי ג'רזי, שהאשימו אותו בכך שהוא רומז בתוכנית שבני האי היו משתפי פעולה עם הנאצים. הוא אמר להגנתו ש"לא הייתה דרך להימנע משיתוף פעולה עם כוחות הכיבוש, ששלטו על האוכלוסייה האזרחית. אם לא היית הולך בתלם, היו יורים בך."
ספרים
במהלך צילומי הסדרה "ברז'רק" באי ג'רזי כתב את הספר "Bergerac's Jersey", מדריך טיולים לאתרי הצילום של הסדרה. הספר הבא שפרסם היה "John Nettles' Jersey: A Personal View of the People and Places" על הנוף של האי ג'רזי האישים וההיסטוריה שלו.
ב-1991 כתב את הספר האוטוביוגרפי למחצה "Public Place: Confessions of a Mini Celebrity" על היותו "שובר לבבות שלא ברצונו" לנשים הצופות בסדרה "ברז'רק". הספר יצא לאור מחדש כספר אלקטרוני בקינדל של אמאזון ב-2014 בעקבות שידורים חוזרים של הסדרה ב-BBC כחלק מאוסף הנוסטלגיה.
בשנת 2012 כתב נטלס את הספר "Jewels and Jackboots" על הכיבוש הגרמני של איי התעלה הבריטיים בשנים 1940–1945. המהדורה נמכרה תוך שבועות אחדים. בשל דרישת הקהל הספר פורסם שוב ב-2013 בכריכה דקה ובגרסת קינדל.
חיים אישיים
ב-1966 התחתן עם ג'ויס, אשתו הראשונה, שעבדה ב-23 פרקים של "רציחות במידסומר". ב-1970 נולדה בתם אמה. בני הזוג התגרשו ב-1979. הוא התחתן בשנית עם קתרין סילי ביולי 1995 באיבשהם, ווסטרשייר. הם חיים בפייוורת'י שבדבון.
ב-2010 הוענק לנטלס תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE). ב-21 בספטמבר 2012 הוענק לו תואר דוקטור של כבוד מטעם אוניברסיטת פלימות'.
ננפו וואנג
ננפו וואנג (בסינית: 王男栿; באנגלית: Nanfu Wang) היא במאית קולנוע דוקומנטרי אמריקאית ילידת סין. סרטיה, שזכו להצלחה רבה ברחבי העולם, עוסקים בנושאים חברתיים שונים הנוגעים רבות לחיים בסין. הקרנת הבכורה של סרטה הראשון "חוליגנית" (Hooligan Sparrow) התקיימה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-2016. בשנת 2017 נכלל הסרט ברשימה המצומצמת של הסרטים המועמדים לפרס האוסקר בקטגוריית הדוקומנטרי הטוב ביותר באורך מלא. סרטה השני "I Am Another You" הוקרן בשנת 2017 בפסטיבל הסרטים SXSW וזכה בשני פרסים מיוחדים מטעם חבר השופטים. סרטה השלישי "אומת הילד היחיד" זכה בשנת 2019 בפרס חבר השופטים לסרט דוקומנטרי באורך מלא בפסטיבל הסרטים סאנדנס. בשנת 2021 זכתה וואנג בפרס ליוצרת המבטיחה בתחום הקולנוע מטעם קרן וילצ'ק.
השכלה
למשפחתה של וואנג לא היו האמצעים לשלוח אותה לבית ספר תיכון. במקום זאת היא נרשמה לבית ספר מקצועי ולבסוף החלה לעבוד כמורה בבית ספר יסודי.
כשבאמתחתה מספר שנות ניסיון בעבודה, למדה וואנג ספרות אנגלית בתוכנית ללימודי מבוגרים באוניברסיטה מקומית והשלימה לימודי תואר ראשון בתקשורת. לאחר מכן עשתה תואר שני באנגלית ובספרות אנגלית באוניברסיטת שנגחאי שהעניקה לה מלגה מלאה. בהמשך החלה להתעניין בקולנוע וחזרה לאוניברסיטה כדי ללמוד את הנושא. וואנג למדה תקשורת באוניברסיטת אוהיו והיא בעלת תואר שני בקולנוע דוקומנטרי מבית הספר לעיתונאות של אוניברסיטת ניו יורק.
חוליגנית
"חוליגנית" (Hooligan Sparrow) (2016) הוא סרטה הדוקומנטרי הראשון באורך מלא. הוא מתחקה אחר סיפורם של פעילי זכויות אדם הנלחמים כדי להביא לדין עובדי ציבור שנטען כי תקפו מינית כמה ילדות צעירות. בתגובה לניסיונותיה לתעד את עבודת הפעילים, במהלך הצילומים הפכה וואנג עצמה למושא להטרדות בידי סוכנים מטעם המדינה.
וואנג סיפרה כי יצרה את הסרט מאחר שהתעניינה בנושאים רבים מאוד כמו מערכת הבריאות ומערכת החינוך בסין משום שמסלול לימודיה היה שונה ולא קונבנציונלי. עניין נוסף שהעסיק אותה היה עובדי תעשיית המין שכן לנשים רבות מהכפר שבו גדלה שלא הייתה גישה לקבלת השכלה והן הפכו בסופו של דבר לעובדות מין כי לא רכשו כישורים והשכלה ראויה והופלו מאוד לרעה. כפי שסיפרה וואנג בראיונות, היא רצתה ליצור סרט על עובדות המין העניות ביותר במדינה, אך ידעה גם שיהיה לה קשה להגיע אליהן. את גיבורת סרטה Hooligan Sparrow– שמה האמיתי הוא יֶה הַאִייֶאן (Ye Haiyan)– הכירה זמן רב דרך הרשתות החברתיות, אך אז עוד לא פגשה אותה פנים מול פנים.
תוך כדי יצירת הסרט וואנג עוד לא הייתה מודעת לכך שהיא תהפוך למושא למעקב על ידי המדינה. כפי שסיפרה בהמשך, היא ידעה מעט מאוד על עולם האקטיביזם. וואנג ציינה כי סוכנים עקבו אחרי משפחתה וחבריה, תיחקרו אותם ושאלו אותם האם הם מכירים אותה, מהו מקום הימצאה ומהם עיסוקיה באותם ימים.
אומת הילד היחיד
סרטה הדוקומנטרי מ-2019, "אומת הילד היחיד" (One Child Nation), בוחן את ההשלכות של מדיניות הילד האחד שיושמה בסין בין השנים 1979 ל-2015.
באותה נשימה
סרטה הדוקומנטרי מ-2021 "באותה נשימה" (In the Same Breath) בוחן כיצד הממשלות בסין ובארצות הברית הגיבו להתפרצות מגפת הקורונה.
אילאיל צין
אילאיל צין (נולדה ב-2 בינואר 1975) היא עובדת סוציאלית, מתמודדת נפש, מרצה ופעילה חברתית בתחום בריאות הנפש. בוגרת תואר שני בעבודה סוציאלית מאוניברסיטת חיפה כיום עובדת במשרד הרווחה מחוז דרום.
ננפו וואנג
פרסים והוקרה
"חוליגנית" הוקרן בלמעלה מ־25 מדינות, בפסטיבלים כגון סאנדנס, הוט דוקס, פסטיבל שפילד, "Full Frame" ופסטיבל הסרטים הבינלאומי לזכויות אדם. סרטה "I am another you" הוקרן בפסטיבל SXSW ב-2017 וזכה בפרס לונה (Luna Chicken & Egg) לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר שבויים בידי אישה, ובפרס חבר השופטים בפסטיבל SXSW על הצטיינות בסיפור סיפורים דוקומנטריים. וואנג קיבלה מענקים מטעם הקרן הדוקומנטרית בסאנדנס (Sundance Documentary Fund) וכן מטעם קרן ברטה של ארגון Britdoc לעיתונות. היוצרת זכתה לתמיכה מסאנדנס וגם מפרויקט יוצרי הקולנוע העצמאיים (כיום ארגון "The Gotham Film & Media Institute" ). בשנת 2016 נכלל סרטה "חוליגנית" ברשימת הסרטים המצומצמת כמועמד אפשרי לפרס האוסקר לסרט דוקומנטרי באורך מלא. וואנג זכתה בפרס הבמאית המתחילה מטעם איגוד הקולנוע הדוקומנטרי הבינלאומי לשנת 2016. סרטה "אומת הילד היחיד" זכה בפרס חבר השופטים לסרט דוקומנטרי באורך מלא בפסטיבל הסרטים סאנדנס בשנת 2019. ב-2021 זכתה וואנג בפרס ליוצרת המבטיחה בתחום הקולנוע מטעם קרן וילצ'ק, "עבור ההשפעה והאומץ בסרטיה הדוקומנטריים המרתקים".
אילאיל צין
זוכת פרס "אות השוויון" לאנשים עם מוגבלות פורצי דרך בהשתלבות 2006, מטעם נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים.
ננפו וואנג
פרסים והוקרה
ב-2020 נבחרה וואנג להיות אחת מ-21 מקבלי מענק עמיתי מקארתור לעידוד מצוינות. ב-2021 נבחרה להרכב השופטים בתחרות פרס הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר (BIFF Mecenat Award) בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-26 בפוסאן שבקוריאה הדרומית.
אילאיל צין
בעברה הרצתה על במות שונות על סיפורה האישי, במטרה להגביר את ההיכרות עם מתמודדי בריאות הנפש.
ננפו וואנג
פרסים והוקרה
בדצמבר 2021 נכללה וואנג ברשימת 100 הנשים הפועלות לשנות את העולם בתחומים שונים של ה-BBC.
חיים אישיים
וואנג נשואה ואמא לבן (נולד ב-2017). היא מתגוררת בניו-ג'רזי.
אילאיל צין
ביוגרפיה
צין נולדה באילת וגדלה בנוף בנצרת עילית (כיום נוף הגליל). בהיותה בת שנה נפטרה אמה עקב תאונת דרכים, בהותירה את צין ושני אחיה הבוגרים ממנה בשנים רבות. זמן קצר לאחר מכן נישא האב בשנית ולמשפחה נולדו שלושה ילדים נוספים. את חוויית ילדותה הגדירה כטראומטית עקב יחסם של אביה ואשתו כלפיה. צין טוענת כי חוויות ילדותה הוו טריגר להתפרצות המחלה בבגרותה.
צין למדה בחטיבת הביניים של בית הספר הריאלי העברי בחיפה. בגיל 15 ברחה מבית הוריה ועברה להתגורר עם אחיה הגדול ממנה. בתמיכתו של אחיה ובלווי של עובדת סוציאלית לחוק הנוער מהמחלקה לשירותים חברתיים, עברה ללמוד בפנימייה הרב תחומית למצוינות ע"ש שטיינברג בכפר סבא.
ב-1994 החלה בלימודי התואר הראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית. ב-2011 סיימה את לימודי התואר השני בעבודה סוציאלית בהתמחות בבריאות ושיקום באוניברסיטת חיפה. ב-2012 החלה בלימודי הדוקטורט בעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית, אך בהמשך הפסיקה זאת.
במהלך לימודי התואר הראשון החלו להופיע סימפטומים ראשונים של המחלה. לאחר סיום לימודיה ובעקבות ניסיון אובדני, אושפזה בכפייה לראשונה במחלקה סגורה בבית חולים פסיכיאטרי ואובחנה כמתמודדת עם מחלה פסיכיאטרית מסוג פוסט טראומה. עם השנים, האבחנה השתנתה להפרעה סכיזואפקטיבית. החל מ-1998 ובמשך שנה וחצי, כמעט ברצף, הייתה מאושפזת באשפוז יום בבית החולים הפסיכיאטרי לעיתים תכופות. בסך הכל עברה למעלה מ-40 אשפוזים פסיכיאטריים.
נשואה לצפריר, וטרינר. ב-2007 נולדו שני בניה התאומים עידו וסער. לעיתים בוחרת צין להסתיר את היותה מתמודדת נפש במסגרות בהן נמצאים ילדיה, מחשש שיגרם נזק להם או למערכת המשפחתית שבנתה. במרבית הזמן מתפקדת צין ללא בעיה, אך כאשר אינה חשה בטוב היא נעזרת בבעלה. ב-2012 עברה צין משבר פסיכוטי. הפסיכיאטר אצלו טופלה החליט שלא לאשפזה עקב היותה אם לילדים קטנים.
עשייה חברתית
בשנים 2005-2016 מוקדה פעילותה של צין בתחום הנכויות ובריאות הנפש. מאז היא עבדה כמרכזת 'קורס הכשרה לנותני שרות בעלי ידע מניסיון' בקריה האקדמית אונו, בית הספר הארצי לשיקום, שילוב והחלמה בבריאות הנפש. הרעיון העומד בבסיס התוכנית הוא שילוב תעסוקתי של צרכני שירות בריאות הנפש כחלק מן המערך השיקומי, בהיותם בעלי מומחיות ייחודית ובעלי יכולת לתרומה חשובה לתהליכי השיקום וההחלמה של מתמודדים אחרים.
ב-2006, בתקופת מלחמת לבנון השנייה, שמשה כעובדת סוציאלית ב"תוכנית מג"ן – מענה גמיש לנכים בחרום" שפעלה מטעם מטה מאבק הנכים, בשיתוף עם אגף נכויות ושיקום בג'וינט ישראל. התוכנית סייעה לכ־6,000 נכים ובני משפחותיהם שהתגוררו באזור הצפון במתן מידע, ייעוץ, קשר לשירותים בקהילה ואירוח במרכז הארץ. כהוקרה לפועלה זכתה ב"אות מלחמת לבנון השנייה" מטעם משרד הביטחון. בין השנים 2008–2012 שמשה בתפקיד מנהלת ארצית תחום חברה ופנאי בעמותת אנוש. מ-2014 עובדת כרכזת עמותת לשמ"ה באזור הדרום – עמותה לשילוב מתמודדים והעצמה בבריאות הנפש. במסגרת העמותה מרכזת את פרויקט "עמיתים מומחים" בבית החולים הפסיכיאטרי בבאר שבע. הפרויקט מבוסס על הרעיון של "תמיכת עמיתים", המשלב מתמודדי נפש שעברו קורס הכשרה לנותני שרות בבית הספר לשיקום, בו הם עובדים כ"עמיתים מומחים" בצוות בית החולים, מתוך תפיסה של "שום דבר עלינו בלעדינו".
במהלך 2016 לקחה צין חלק בקמפיין "שוברים קשירה", אותו מוביל ארגון "בזכות". במסגרת הקמפיין פרסם הארגון דו"ח ראשון מסוגו, החושף את תופעת הקשירות בבתי חולים פסיכיאטריים ומתאר תמונה קשה של הפרת זכויות יסודיות וכן קשירה ללא הצדקה ובניגוד להוראות החוק.
תפיסת עולם
צין מרבה לעסוק בסוגיות הקשורות לסטיגמה הקשה וההדרה החברתית ממנה סובלים מתמודדי בריאות הנפש. במרבית המקרים, היא מאמינה, המוגבלות היא תולדה של יחס הסביבה, קרי הסטיגמה הנלוות למחלה.
לדבריה, ההדרה החברתית באה לעיתים לידי ביטוי בחשש מיצירת קשרים חברתיים עם מתמודדים בשל אמונה כי מדובר באנשים לא אמינים ואף מסוכנים ואלימים. היא מצביעה למשל על רתיעה של אנשים ממגורים בקרבת הוסטל למתמודדים ועל קושי של מתמודדי נפש להשתלב במקומות עבודה בשל סירוב מעסיקים לקבלם. לצד כל אלו, היכולת למצוא זוגיות נפגעת, שכן רבים נרתעים מקשר זוגי עם אדם המוגדר כחולה במחלה פסיכיאטרית.
במאמרה, מתייחסת צין לדילמת החשיפה שמלווה את האדם מרגע אבחונו כחולה במחלה פסיכיאטרית. דילמה המשותפת לאנשים עם נכות לא נראית. לטענתה, הבעיה בחשיפת המחלה בפני אחרים היא יצירת הסטיגמה. אנשים יכולים לחוש כלא מוגבלים כלל (תופעה אותה מכוונה גופמן "passing" או בעברית "עבירות"), אך לאחר שחשפו עצמם או שנחשפו שלא בדעתם וברשותם, הפכו למוגבלים.
צין מכירה בחשיבותו של אשפוז פסיכיאטרי באין ברירה אחרת. לצד תועלותיו של האשפוז, מפנה צין ביקורת כלפי ההתנהלות המערכת הפסיכיאטרית ותנאי האשפוז הקיימים .
בפעילותה מנסה צין להוביל לשינוי מדיניות בנושאים הבאים:
זוגיות ומיניות בקרב אנשים עם מוגבלות פיזיות ונפשיות הוא נושא מורכב ומלווה בקשיים לדעתה של צין. מתמודדי נפש נתפסים בחברה כא-מיניים, וכמי שהעיסוק במיניותם מעורר חרדה, ונתפס כמסכן את סיכויי החלמתם.
ארגומנט של פונקציה
במתמטיקה, אַרְגּוּמֶנְט של פונקציה הוא הערך שניתן לה כדי לקבל את תוצאת הפונקציה עבורו. הוא נקרא גם משתנה בלתי תלוי.
פונקציה מתמטית יש ארגומנט אחד או יותר בצורה של משתנים בלתי תלויים המוגדרים בכלל ההתאמה, שיכול להכיל גם פרמטרים. המשתנים הבלתי תלויים מוזכרים ברשימת הארגומנטים שהפונקציה מקבלת, בעוד שהפרמטרים לא. לדוגמה, בפונקציה הלוגריתמית הבסיס b נחשב לפרמטר.
אטימולוגיה
השימוש במונח "ארגומנט" במובן זה התפתח מהאסטרונומיה, אשר באופן היסטורי השתמשה בטבלאות כדי לקבוע את מיקומם המרחבי של כוכבי לכת ממיקומם בשמים (אפמריס). הטבלאות הללו אורגנו לפי זוויות מדודות שנקראו ארגומנטים, שפירושם, "זה שמבהיר משהו אחר".
לב יאשין: שוער חלומותיי
הסרט שוחרר לאקרנים ברוסיה ב-28 בנובמבר 2019, במלאת 90 שנה ללידתו של השוער.
עלילה
26 במאי 1971. בקרוב ייערך משחק הפרידה מהשוער האגדי לב יאשין. לראשונה בהיסטוריה, כדורגלן סובייטי ישחק לצד כוכבי הכדורגל העולמי שיחלקו לו כבוד.
לקראת משחק זה יאשין נזכר באנשים ובמשחקים שליוו אותו בקריירת המשחק שלו, בשער שספג במשחק הבכורה במדי דינמו מוסקבה, שבעקבותיו לא הועלה להרכב במשך שנתיים, האימונים הקשוחים שסייעו לו לחזור להרכב הפותח, ההופעות במדי נבחרת ברית המועצות בכדורגל ביורו 1960, הכישלון במונדיאל 1962 בצ'ילה והמשחק לזכר מאה שנה לכדורגל האנגלי, בו שיחקה הנבחרת האנגלית נגד נבחרת העולם ב-23 באוקטובר 1962.
כילד רגיל ממשפחה ממעמד הפועלים, כמו כל בני גילו, הוא שיחק כדורגל יומם ולילה וחלם להיות חלוץ. אך לא משנה באיזו קבוצה שיחק - בחצר, במפעל, בצבא - הציבו אותו בשער. עם זרועותיו הארוכות, הוא יכול היה להגיע לכדור הקשה ביותר. הרצון שלו לשחק במגרש הוליד סגנון משחק חדש ומיוחד. בהתחלה היו טעויות וחסרונות מצערים - ספיגת השער במשחק הראשון שלו בהרכב הקבוצה הבוגרת, שאחריו נשלח יאשין לשנתיים על הספסל כדי לחדד את כישוריו. אך באופן בלתי הפיך הוא נשאר נאמן לסגנון המשחק שלו, שלימים ייקרא חדשני ובזכותו יהפוך לכוכב ברמה עולמית. כולם יגידו כי יאשין הקדים את זמנו. הוא היה האדון בתיבת העונשין שלו, תמיד בסוודר שחור עם האות D על חזהו. הוא זכה לכינויים רבים כמו "עכביש שחור", "פנתר שחור" ואפילו "תמנון שחור" בשל הגמישות, התנועה מהירה שלו כברק וראיית המשחק המבריקה שלו.
הניצחון האמיתי שלו התרחש בשנות ה-50 וה-60, כאשר נבחרת ברית המועצות, בחלקה הגדול בזכות משחקו המבריק, זכתה בגביעים המשמעותיים ביותר בענף הכדורגל. הוא יהפוך לאליל של מיליוני האוהדים הסובייטים ש"ישאו אותו בזרועותיהם"... ואז הכישלון באליפות העולם בצ'ילה והאהבה שמתחלפת בתיעוב כלפיו. הוא לבדו מואשם בתבוסה האומללה הזו ואז חייו החלו להפוך לסיוט: חלונות שבורים, מרפסות חרוכות, שיחות מאחורי גבו, חיוכים מבטים זדוניים, ולבסוף, השריקות נגדו מאותם מעריצים שעד לא מזמן ראו בו אליל שלהם. הוא נאלץ לעזוב, בשבילו לא היה מקום בקבוצה ולא היה מי שיגן עליו, כי הוא היה האחרון בתור...
בהמשך חזר לנצח ושוב הפך להיות הטוב ביותר לא רק בארצו, אלא בכל העולם - השוער היחיד בתולדות הכדורגל שקיבל את פרס כדור הזהב.
הפקה
ההפקה החלה בשנת 2014 בשיתוף פעולה בין אנשי משרד התרבות של רוסיה ואגודת דינמו. צילומי הסרט נערכו במוסקבה ובפרבריה בשיתוף פעולה עם בנק VTB ומועדון הכדורגל דינמו מוסקבה. על עבודת הפיקוח על הסרט היה אמון סרגיי סטפאשין, שר הפנים של רוסיה לשעבר, שרצה לוודא הפקת סרט ביוגרפי על חייו של השוער הנודע.
תורת ההומולוגיה
הומולוגיה של מרחב טופולוגי היא טכניקה ללמידת אוסף תכונות ומאפיינים שונים של מרחבים טופולוגיים. בדומה להומוטופיה, הומולוגיה מודדת שינויים רציפים על פני מרחבים טופולוגיים תחת מעברים שונים. לכל מרחב טופולוגי מתאימה סדרה של חבורות אבליות,, שכל אחת מהן נושאת מידע מסוים על המרחב X.
ההומולוגיה של מרחב טופולוגי גם מאפשרת להבדיל בין מרחבים שונים: למרחבים הומיאומואפיים ואף שקולים הומוטופית אותה ההומולוגיה. במילים אחרות, חבורות ההומולוגיה הן "אינווריאנטים טופולוגיים והומוטופיים". למרות המידע הרב שמספקות חבורות ההומולוגיה, הן אינן מזהות באופן מלא את המרחב - ובאופן כללי ייתכנו מרחבים טופולוגיים לא שקולים בעלי אותן חבורות הומולוגיה; בכל זאת, למשפט וייטהד יש מקבילה הומולוגית, בעזרת משפט הורוויץ.
האינווריאנט ההומולוגי הראשון והפשוט ביותר, החבורה \ H_0(X), סופרת את מספר מרכיבי הקשירות המסילתית של המרחב. החבורה הבאה, \ H_1(X), איזומורפית באופן טבעי אל האבליניזציה של החבורה היסודית של המרחב.
לחישוב ההומולוגיה של מרחב טופולוגי מספר שיטות. הנפוצה והבסיסית ביניהן היא סדרת מאייר-ויאטוריס, המקשרת את ההומולוגיה של מרחב טופולוגי להומולוגיה של כיסוי טוב שלו, ומקבילה במובן מסוים למשפט ואן קמפן בחישוב החבורה היסודית. בעזרתה גם ניתן לפתח שיטה אלגוריתמית לחישוב מחלקה גדולה של מרחבי CW סוף-ממדיים.
הגדרה אלגברית
תורת הומולוגיה היא אוסף של פנקטורים. דהיינו, פנקטורים שמתאימים לכל זוג מרחבים טופולוגי (X,A) המקיים חבורה אבלית ומקיימים את התנאים הבאים:
מעתה נגדיר, לשם פשטות הסימון.
משפטים בסיסיים
המשפטים הבאים יהיו נכונים בכל תורת הומולוגיה המקיימת את האקסיומות של הסעיף הקודם:
People Show
The People Show היא קבוצת התיאטרון הניסויי הוותיקה ביותר שפועלת כיום באנגליה; מרכזה הוא ב-East End של לונדון.
הקבוצה נוסדה ב-1966 בידי ג'ף נוטאל, ג'ון דרלינג, לורה גילברט ומארק לונג. הצגת הבכורה שלה נערכה במרתפה של חנות הספרים Better Books בדרך צ'רינג קרוס. היא הייתה קבוצת המיצג הראשונה שפעלה בלונדון ולה תפקיד מרכזי בהיסטוריה של התיאטרון האלטרנטיבי הבריטי.
למרות שחלק מאנשי People Show נעזרים בטקסטים, הרי שזו בעיקר נקודת פתיחה לעבודת אימפרוביזציות שמבצעים האמנים השונים החברים בקבוצה: שחקנים, מוזיקאים, משוררים, וציירים, שמותאמת לחלל בו הם יוצרים את המופע. ב-1969 הם הציגו בתיאטרון רויאל קורט של לונדון.
בשנת 1982 התמקמה במבנה הקבע בו היא שוכנת כעת: People Show Studios, לשעבר אולם כנסייה ב-Bethnal Green. People Show ממשיכה להיות להקת אמנים שנודדת בבריטניה ויצרה עד היום 123 הפקות - האחרונה שבהן הייתה People Show 123: The Rummage Show, שהופקה במשותף עם אוניברסיטת רוהמפטון ו-ALRA (האקדמיה לאמנויות חיות ומתועדות).
טרוויס ווריק
טרוויס ווריק (באנגלית: Travis Warech; נולד ב-5 ביולי 1991) הוא כדורסלן אמריקאי-גרמני-ישראלי, המשחק בעמדת הקלע והסמול פורוורד הנחשב כמלך הסלים של הפועל באר שבע בכל הזמנים.
קריירה
בתחילת דרכו במכללות, שיחק ווריק במכללת סנט מייקל. בשנתו האחרונה במכללה, הוא העמיד ממוצעים של 16 נקודות, 8 ריבאונדים, 1.3 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק. הוא נבחר לקבוצה השנייה של העונה.
ב-18 באוקטובר 2013, החל ווריק את הקריירה המקצועית שלו כשחתם בגות'ה רוקטס מהליגה הגרמנית. ב-8 באפריל 2014, קלע ווריק שיא קריירה של 24 נקודות, ב-8 מ-12 מהשדה, יחד עם 3 ריבאונדים בניצחון 80–90 על קריילסיים מרלין. ב-29 משחקים בקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 9.9 נקודות, 5.1 ריבאונדים, 1.3 אסיסטים ו-1.1 חטיפות למשחק.
ב-27 ביוני 2014, ווריק חתם לשנתיים בריזן לודביגסבורג.
ב-29 באוקטובר 2015, חתם ווריק לעונה בהמבורג טאוארס. עם זאת, ב-9 בדצמבר 2015, הוא עזב את הקבוצה וחתם ברסטה פכטה עד תום העונה. ווריק עזר לקבוצה לסיים כסגנית האלופה. ב-26 משחקים בהם שיחק באותה עונה, הוא העמיד ממוצעים של 7.7 נקודות ו-3.5 ריבאונדים בממוצע למשחק, עם 41.4 אחוזים לשלוש.
ב-15 באוגוסט 2017, חתם ווריק לעונה במכבי אשדוד מהליגה הישראלית. ב-3 במאי 2018, קלע ווריק שיא עונתי של 19 נקודות, יחד עם 3 ריבאונדים ו-2 חטיפות בהפסד קבוצתו 65–85 להפועל ירושלים. ווריק עזר לאשדוד להגיע לפלייאוף, שם הודחה על ידי הפועל תל אביב ברבע הגמר.
ב-20 ביוני 2018, חתם ווריק לעונה בהפועל באר שבע. ב-7 באפריל 2019, קלע ווריק שיא עונתי של 21 נקודות, ב-7 מ-12 לשלוש, יחד עם 3 אסיסטים בהפסד 88–97 למכבי אשדוד. ווריק עזר לבאר שבע להגיע לפלייאוף, שם הודחה על ידי הפועל ירושלים ברבע הגמר. ב-29 משחקים בקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 8.5 נקודות ו-2.7 ריבאונדים בממוצע, עם 42.6 אחוזים לשלוש.
ב-19 ביוני 2019, חתם ווריק לעונה בעירוני נהריה. בנהריה הוא קלע 7.6 נקודות בממוצע למשחק.
ב-28 ביולי 2020, חזר ווריק להפועל באר שבע.
ב-14 ביולי 2022 חתם בהפועל תל אביב.
Say Forever You'll Be Mine
Say Forever You'll Be Mine (בעברית: תגיד שלנצח תהיה שלי) הוא האלבום ה-12 המשותף של הזמרים פורטר ווגונר ודולי פרטון. הוא יצא ב-18 באוגוסט 1975 על ידי RCA Victor.
הצלחה מסחרית
האלבום הגיע למקום השישי במצעד אלבומי הקאנטרי האמריקאי.
מתוך האלבום יצא שיר הנושא כסינגל כאשר הוא הגיע למקום החמישי במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי.
הקלטות
רק שלושה מתוך עשרה משירי האלבום הוקלטו במיוחד עבור האלבום בעוד שאר השירים הם שירים מאלבומים קודמים של השניים. שלושת השירים האחרים הוקלטו במהלך 15 באפריל 1975.
מספר ממשי
במתמטיקה, מספר ממשי הוא מספר המייצג גודל, כמו או \ 2\pi.
ניתן לראות את המספרים הממשיים החיוביים כאורכים של קטעים על ישר אינסופי (הקרוי, לפיכך, הישר הממשי). לכל מספר חיובי מתאים גם מספר שלילי באותו גודל, המודד את אותו קטע בכיוון ההפוך.
קיימת התאמה בין הישר הממשי למספרים הממשיים, כך שכל מספר ממשי מייצג נקודה אחת ויחידה על הישר הממשי וכל נקודה על הישר הממשי מייצגת מספר ממשי אחד ויחיד.
היסטוריה והתפתחות
השם "מספר ממשי" ניתן למספרים אלה במאה ה-17 על ידי דקרט, שעשה זאת כדי להבחין בין שורשים ממשיים לבין שורשים מדומים של פולינום.
בפיתוחו של החשבון האינפיניטסימלי במאה ה-18 נעשה שימוש נרחב במספרים ממשיים, אך ללא הגדרה נאותה שלהם. ב-1872 פרסם גאורג קנטור מאמר שבו הגדיר את המספרים הממשיים באמצעות סדרות קושי של מספרים רציונליים; הגדרתו (השקולה) של ריכרד דדקינד את המספרים הממשיים באמצעות חתכי דדקינד פורסמה מעט מאוחר יותר באותה שנה.
מספרים רציונליים ואלגבריים
לאחר שקובעים את אורכה של יחידה המידה היסודית, האורך של מספר יחידות כאלה נקרא מספר שלם. מספר ממשי שאפשר לבטא כיחס בין שני מספרים שלמים הוא מספר רציונלי, אך רוב המספרים הממשיים אינם כאלה - עוצמתה של קבוצת המספרים הממשיים היא עוצמת הרצף שאיננה בת מנייה (כפי שהוכח באמצעות האלכסון של קנטור), ואילו אוסף המספרים הרציונליים הוא בן-מנייה. המספרים הממשיים שאינם רציונליים, כגון שורש 2, \ \pi או e, נקראים אי-רציונליים. את קבוצת המספרים האי-רציונליים אפשר לחלק לשתי תת-קבוצות:
לכל מספר ממשי אי-שלילי יש שורש ריבועי ממשי, ולכל מספר ממשי שלילי אין שורש ריבועי ממשי. למספרים שליליים יש שורש מדומה. למעשה, השורשים באים בזוגות: אם a > 0 אז שניהם שורשים ממשיים של a ואם b < 0 אז  שניהם שורשים מדומים של b. באופן כללי, הפתרון של משוואה ריבועית הוא שני מספרים מרוכבים (כולל ריבוי). כל מספר ממשי הוא גם מספר מרוכב.
ההצגה העשרונית
כל מספר ממשי אפשר להציג כשבר עשרוני, בעל מספר סופי או אינסופי של ספרות מימין לנקודה.
מרחק וטופולוגיה
בטופולוגיה, קבוצת המספרים הממשיים יוצרת מרחב מטרי, שבו המרחק בין x ל-y מוגדר כערך המוחלט |x-y|. בדרך זו התאמתם של המספרים הממשיים לנקודות על הישר הממשי מאפשרת לבטא את אורכו של כל קטע במישור.
על פי תכונת ארכימדס, לכל מספר ממשי קיים מספר טבעי שגדול ממנו. נובע מכאן שהמרחב המטרי של המספרים הממשיים הוא מרחב ספרבילי, משום שקבוצת המספרים הרציונליים, שהיא בת מנייה, היא קבוצה צפופה (שכן כל קטע פתוח מכיל מספר רציונלי). הארכימדיות מאפשרת להגדיר את הערך השלם של x, בתור המקסימום של.
בנואה אנגבווה
בנואה כריסטיאן אנגבווה אוסואמיינג (בצרפתית: Benoît Christian Angbwa Ossoemeyang; נולד ב-1 בינואר 1981 בגארואה שבקמרון) הוא כדורגלן עבר קמרוני.
פובו בהאם
במולדתו אנגבווה התחיל לשחק כחלוץ, עם הזמן הוא הועבר לעמדת הקשר ובסופו של דבר הפך למגן.
בקמרון ומאוחר יותר גם בצרפת אנגבווה כונה "טרמינייטור" על שום אופיו הקשוח במשחק.
נסיונל
בנואה אנגבווה הגיע למועדון האורוגוואי בגיל 19 לאחר שחברו פייר ובו שגם שיחק שם המליץ עליו למאמן. בנסיונל אנגבווה שיחק במשך שנתיים וזכה בתואר אליפות בעונה 2002.
ליל
הוזמן לליל הצרפתית לאחר שסקאוטים צפו בו בהופעותיו בנבחרת הצעירה של קמרון. הוא הושאל למועדון לשנה עם אפשרות להאריך את החוזה לעוד 3 שנים. בתום העונה ליל התכוון להשאיר אותו, אך בשל העלת מחיר המעבר של אנגבווה מנסיונל, בנואה נשאר ללא קבוצה במשך 8 חודשים. הוא נאלץ ליצור קשר עם פיפ"א כדי לדעת מהן זכויותיו ואיך הוא יכול לצאת מהמצב הזה. בחורף 2005 הוא התאמן במשך 3 חודשים בדפורטיבו אלבס. המועדון הספרדי לא מיהר לחתום איתו, ובסופו של דבר אנגבווה עבר לקריליה סובייטוב הרוסי.
קריליה סובייטוב סמרה
ב-19 בדצמבר 2005 אנגבווה חתם בקריליה סובייטוב חוזה לשנתיים.
סאטורן ראמנסקו
אחרי מעברו לסאטורן ב-2008 אנגבווה הודיע לעיתונות כי ההצעה של סאטורן הייתה מאלו שאי אפשר לסרב להן. כשהוא חתם חוזה נשיא המועדון אמר לו שסאטורן מצפה לסיים את העונה באחד משלשת המקומות הראשונים בליגה ואולי אף לזכות באליפות. ב-22 באוגוסט 2009 במשחקו ה-80 בליגה הרוסית אנגבווה כבש את שערו הראשון. זה קרה במשחק חוץ מול מועדון הכדורגל מוסקבה. המשחק נגמר 1:3 למוסקבאים. עד אותו משחק בנואה הבקיע רק פעם אחת במדי סאטורן - בגביע האינטרטוטו 2008. השער מול מוסקבה היה שערו הראשון במשחקי ליגה אחרי 5 שנים.
אנז'י מחצ'קלה
בפברואר 2011 אנגבווה עבר לאנז'י מחצ'קלה. במהלך העונה בנואה תרם הרבה לקבוצה, במיוחד בסיבוב הראשון של העונה, כאשר הוא כבש 4 שערים ב-16 משחקים. אנגבווה ידוע בשל ביצוע ריקוד הלזגינקה מול הקהל אחרי ניצחונות. ב-11 ביולי 2011 אנז'י הכריז על ביטול החוזה עם אנגבווה בהסכמה הדדית. באותו יום היו"ר של רוסטוב אלכסנדר שיקונוב אישר את המידע שהופיע בתקשורת על כך שבנואה אנגבווה יחתום במועדון ל-3 שנים.
רוסטוב
באותו יום שבו אנגבווה עזב את אנז'י, היו"ר של רוסטוב אלכסנדר שיקונוב אישר את המידע שהופיע בתקשורת על כך שבנואה אנגבווה יחתום במועדון חוזה ל-3 שנים, אולם כעבור עונה שוחרר מהמועדון.
קריליה סובייטוב סמרה
ב-31 בינואר 2013 בנואה חזר לקריליה סובייטוב.
חזרה לאנז'י מחצ'קלה
באוגוסט 2013 חזר בנואה לקדנציה נוספת באנז'י מחצ'קלה שם פרש ממשחק פעיל בתום העונה.
M102
מועמדים לזהות של M102
לאורך השנים היו מספר עצמים ברשימת מסיה שזהותם לא הייתה ידועה בשל שגיאת רישום של מיקומם (M47, M48 ו-M91) אך בעזרת התיאור של מסיה הטעות התגלתה והעצמים החסרים זוהו בסופו של דבר. במקרה של M102 לא ידוע עד היום במה צפה מאשן כשרשם את M102. במהלך השנים עלו כמה אפשרויות לזהותו של העצם היחיד בקטלוג מסיה שזהותו לא ידועה:
גלקסיית גלגל הרוח (M101)
מאשן עצמו, במכתב משנת 1783 ששלח ליוהאן ברנולי השלישי (נכדו של יוהאן ברנולי), טען ש-M102 היא למעשה תצפית חוזרת בערפילית M101, שאותה גילה מאשן עצמו באותו הלילה ורשם אותה בטעות פעמיים בשני מיקומים שונים. אף על פי שההסבר של מאשן מבהיר שאין למעשה עצם אמיתי מאחורי M102, יש בו מספר קשיים: התיאור של הערפילית לא דומה לתיאור של M101 כפי שמסיה כתב בקטלוג, ולפיו M101 היא ערפילית גדולה למדי, וכן אין לידה כוכב עם דרגת בהירות 6. הכוכב הקרוב ביותר אליה עם דרגת בהירות סביב 6 הוא 86 בדובה הגדולה שנמצא במרחק זוויתי של כמעלה וחצי ממערב-דרום-מערב ל-M101. כמו כן, M101 נמצאת במרחק של כ-4 מעלות מהכוכב θ ברועה דובים בכיוון ניצב לקו המחבר אותו עם ι בדרקון, כך שקשה להבין איך מאשן היה יכול לצפות בה ולרשום מיקום כל כך רחוק ממיקומה האמיתי.
NGC 5866
NGC 5866 היא גלקסיית עדשה עם בהירות מדרגה 9.9 והיא הגלקסיה הבהירה ביותר שנמצאת בסמוך לקו המחבר את θ ברועה דובים עם ι בדרקון. אם אכן המיקום שמאשן תיאר הוא נכון (ובהנחה שבאמת התכוון ל-θ ברועה דובים), אז זאת המועמדת הטובה ביותר להיות M102. כמו כן, הקואורדינטות שרשם מסיה בעותק האישי של הקטלוג שלו, דומות לקואורדינטות של NGC 5866, אך עם סטייה של בעלייה הישרה, שעשויה להיות טעות בהעתקה. כמו כן, במרחק של כ-11 דקות קשת מדרום-מערב ל-NGC 5866 יש כוכב עם דרגת בהירות 7.5 שיכול להיות הכוכב שאליו התכוון מאשן בתיאור של M102.
NGC 5905, NGC 5907, NGC 5908 ו-NGC 5897
מסביב ל-NGC 5866 יש קבוצת גלקסיות קטנה שהבהירות שבהן הן NGC 5905, NGC 5907, NGC 5908 ו-NGC 5897, כולן עם דרגות בהירות 11.5 עד 13.5 וכולן נמצאות לא רחוק מהקו המחבר את θ ברועה דובים עם ι בדרקון. מכיוון שהעצם העמום ביותר בקטלוג מסיה הוא מדרגת בהירות 10.2 ומכיוון שבאותו הלילה שבו נצפתה M102 התגלתה גם גלקסיית גלגל הרוח (בהנחה שאכן מדובר בעצמים שונים), שבהירותה היא מדרגה 7.8 ומסיה ציין שהיא עמומה מאוד וקשה לצפייה, לא סביר שמאשן הצליח להבחין בעצמים עם דרגת בהירות 11.5 או עמומים יותר. אם בכל זאת מאשן הצליח לצפות באחת מהן (בלי להבחין ב-NGC 5866 הבהירה מהן בהרבה) אז המועמדת הסבירה ביותר מביניהן היא NGC 5907 שלה דרגת בהירות 11.5. בסביבת NGC 5866 ולאורך הקו המחבר את θ ברועה דובים עם ι בדרקון יש עוד כ-10 גלקסיות שלכולן דרגת בהירות מעל 13.5, כך שלא סביר שמאשן או מסיה היו יכולים לראותן.
NGC 5928
NGC 5928 נמצאת כמעלה מדרום לקו המחבר את הכוכב ο ברועה דובים עם הכוכב ι בנחש. אם מאשן התבלבל בין קבוצת הכוכבים דרקון לקבוצת הכוכבים נחש, אז ייתכן שהוא צפה באזור אחר לגמרי ממה שמקובל להניח. עם זאת, מכיוון של-NGC 5928 בהירות מדרגה 14 לא סביר שמאשן הצליח להבחין בה ומכיוון ש-M101 שהתגלתה באותו לילה קרובה הרבה יותר ל-ι בדרקון מאשר ל-ι בנחש, סביר שמאשן צפה בעצם שנמצא באותו אזור ולא ב-NGC 5928.
גדעון נאור
נסאו גדעון נאור (נולד בה'תרפ"ט, 1929) היה ראש המועצה האזורית שער הנגב וכראש ועד היישוב וראש מועצת קריית גת בין השנים 1958–1965.
ביוגרפיה
נולד בצ'כיה וב-1939, עלה לארץ ישראל. באוגוסט 1947, יחד עם חבריו יוצאי הפלמ"ח מתנועת הנוער העובד, עבר הכשרה בקבוצת גבע, והיה ממייסדי קיבוץ גבים בנגב. שירת בחטיבת הנגב של הפלמ"ח לחם במלחמת השחרור, כמפקד הקיבוץ.
ב-1955 נבחר לשמש ראש המועצה השלישי של המועצה האזורית שער הנגב.
במהלך כהונתו, החלה הקמת שדרות בתחומי המועצה, והיא פעלה ללא מינהל עצמאי, תחת הנהגת המועצה המקומית, עד 1958.
בשנות החמישים עבר לקריית גת, ושימש כרכז של ועדת חריג – ועדה בינמשרדית בראשות מנכ"ל משרד העבודה שניהל את העיר.
ב-1958 נבחר ליו"ר ועד היישוב, מעט לאחר בחירתו הפך היישוב למועצה מקומית והוא היה לראש המועצה הראשון של קריית גת, הוא שימש בתפקיד במשך 2 קדנציות. הוא היה אז ראש הרשות המקומית הצעיר ביותר בישראל – בן 29 בלבד.
במהלך כהונתו יזם את הקמת גוש עיירות הפיתוח, והיה חבר הנהלה. היה חבר הנהלת מרכז השלטון המקומי, כנציג הראשון של עיירות הפיתוח.
תפקידים נוספים
לאחר ששב מלימודיו האקדמאים בארצות הברית, שימש בתפקידים בכירים נוספים:
Attention (שיר של אומה ליי וג'סטין ביבר)
Attention (בעברית: תשומת לב) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הניגרי אומה ליי, בהשתתפות הזמר האמריקאי ג'סטין ביבר. הוא יצא לאור ב-3 במרץ 2022, על ידי חברות התקליטים סייר רקורדס ו-KeyQaad, כסינגל מתוך אלבומו של ליי, Boy Alone.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד הסינגלים הניו זילנדי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ליי וביבר, לצד פלישה קינג-הארוויי, וברנרד הארוויי ווינסנט ואן דן אנדה, שגם הפיקו את השיר. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-38 מיליון השמעות. מילות השיר עוסקות בבדידות ובשימוש באלכוהול או בסמים על מנת להקל על כאב נפשי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי פורסם ב-4 במרץ 2022, יום לאחר צאת השיר, בערוץ היוטיוב של ביבר. הוא בוים על ידי קולין טיליי. נכון ליוני 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-13 מיליון צפיות.
היסטוריה של כווית
מדינת כווית (בערבית: دولة الكويت) היא מדינה ערבית השוכנת לחוף המפרץ הפרסי וגובלת מצפון בעיראק ומדרום בערב הסעודית.
ממצאים ארכאולוגים מראים על התיישבות באזור מאז התקופה המזוליתית (13,000–8,000 לפנה"ס) ועל כך שהאזור שימש כמקום מפגש בין תושבי מסופוטמיה לבין התושבים הנאוליטים של מזרח חצי האי ערב. בשנים 4000–2000 לפנה"ס היה האזור תחת השפעה של תרבות דילמון. בתקופת שלטונו של נבוכדנצר השני היה האזור תחת שלטון בבלי. בתקופת הממלכה האחמנית (החל מהמאה ה-6 לפנה"ס), אוכלס האזור מחדש, ולאחר מכן שלטו בו כוחות שונים, כגון זה של אלכסנדר הגדול (המאה ה-4 לפנה"ס), האימפריה הפרתית, האימפריה הסאסאנית (במאה ה-3), וישויות שונות שנחשבות לחלק מהאימפריה המוסלמית (החל מהמאה ה-7).
ב-1938 התגלה שדה הנפט הראשון במדינה, והפקת נפט הפכה לאחר מלחמת העולם השנייה לענף הכלכלי המרכזי במדינה והמקור לעושר הרב של האליטות בתוכה. כווית הפכה למדינה עצמאית באופן רשמי ב-1961, למרות מחאותיה של עיראק. הסכם ידידות בין שתי המדינות נחתם ב-1963, וכווית תמכה בעיראק במלחמת איראן-עיראק. עם זאת, לאחר המלחמה החל סכסוך בין שתי המדינות, שנבע הן מתביעותיה ההיסטוריות של עיראק והן מסכסוך כלכלי. שיאו של סכסוך זה הוא הפלישה העיראקית לכווית ומלחמת המפרץ, שבמהלכה קואליציה בינלאומית ברשות ארצות הברית שחררה את המדינה מהפולשים העיראקים.
שם המדינה
המשמעות המילולית של השם "כווית" היא "מבצר קטן". שם המדינה כנראה ניתן לה בשל מבצר צבאי קדום (kut), מהמאה ה-17 שעמד סמוך לחוף במקום שהיום יושבת העיר כווית סיטי. האזור היה מוקד משיכה לשבטים הנודדים שנדדו מזרחה, ומי הים העמוקים יחסית במקום סיפקו מקום נוח לבניית נמל.
העת העתיקה
הממצאים הקדומים ביותר של התיישבות אנושית מהתקופה המזוליתית (8000–13000 לפנה"ס) נמצאו בצפון כווית בבורגן בעקבות גילוי שדה נפט שנחפר במקום. ממצאים אילו הכוללים אבני צור מסותתות מגרדות וכלים נוספים אשר נמצאים כיום במוזיאון הבריטי ובמכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו. לא נמצאו הוכחות לקשר של תושבי המקום עם אזורים אחרים.
בתקופת עובייד (6500 לפנה"ס), התפתחה כווית והפכה למקום מפגש מרכזי של שיירות מסחר בין תושבי מסופוטמיה לבין התושבים הניאוליטים של האזור הערבי שנמצא היום בתחום בחריין, וכן מקום חשוב של בניית ספינות. באתר חפירות המכונה H3 שנמצא בא-סבייה (As-Sabiyah), נמצאו שברי אמלגם של ביטומן שבתוכם שרדו טביעות של קני סוף וענפי עצים, משערים שהם שרידים של ספינות שהיו בידי התושבים. בנוסף נמצאו במקום דגם קרמי של ספינה ודיסק מקרמיקה שעליו מצוירת סירה בעלת שני תרנים. בתוך חדרי אבן שבחפירות נמצאו שרידים שמשלבים אלמנטים מסופוטמיים וערבים נאוליתיים. תושבי כווית אלו, היו כנראה מבין הסוחרים הימיים הראשונים בעולם העתיק.
באי פילכה השייך לכווית, נתגלו שרידים מסופוטמים מהאלף השני לפנה"ס, המרשימים ביותר הם ארבעה חותמי גליל של סוחרים מסופוטמיים. באי נחפרו גם מספר מבניים בעלי סגנון בנייה כמו זה שנמצא בעיראק שבאותה תקופה.
במאה השלישית לפנה"ס, נבנו באזור מושבות יווניות שהיו תחת שלטונו של אלכסנדר הגדול. תושבים אלו קראו ליבשת בשם לריסה ואילו את האי פילכה הם כינו איקרוס ובו נמצאו שרידי מקדש הלניסטי לארטמיס. כן נמצאו בפילכה כלי חרס מזוגגים בסגנון יווני וכמה דמויות עשויות טרה קוטה שמשויכות לממלכה הסלאוקית. בשנת 150 נזכרה כווית בכתב בפעם הראשונה, באטלס שנתחבר על ידי תלמי, שכולל גם מסות מחקריות וגאזטיר. הוא קרא למפרץ כווית בשם Hieros Kolpos (המפרץ הקדוש). בשנת 208 נכבש המקום בידי ארדשיר, ובשנת 224 נעשתה כווית חלק מהאימפריה הסאסאנית והמקום היה מוכר בשם משאן, וגם בשם ממלכת Characene, בירתה נקראה בשם Charax. משאן הייתה ממלכה וסאלית של האימפריה הסאסנית. בשנת 116 ביקר במקום הקיסר טראיאנוס במהלך פלישתו לפרס והוא צפה בספינות שהפליגו משם להודו. בחפירות הצלה שנערכו באי Akkaz על ידי משלחת ארכאולוגית צרפתית בשנים 1993–1996, נתגלו מגדלי שתיקה של הדת הזורואסטרית.
בשנת 636 נערך ליד העיר קזמה (Kazma) קרב חשוב בתולדות האסלאם, המכונה "קרב השלשלאות". הוא נערך בין צבא האימפריה הסאסנית לבין צבא המוסלמי של הראשידון. בראש הצבא המוסלמי עמד ח'אלד בן אל-וליד, מולו ניצב הורמוזד השליט הפרסי האזור. הורמוזד הורה לקשור את חייליו בשלשלאות אחד לשני כדי למנוע את בריחתם משדה הקרב (מכאן נובע שם הקרב). עובדה זו הקלה על המוסלמים לנצחם. קרב זה היה הראשון בסדרה ארוכה של קרבות, שבו ניצחו הראשידון ויצרו בסופו של דבר את האימפריה האיסלמית. בשלבים הראשונים כוחות צבא המוסלמי בתקופת שלטונו שלטונו של אבו בכר פלשו לעיראק.
ייסודה של כווית המודרנית
כיבוש העיר קונסטנטינופול בידי הטורקים בשנת 1453, פגע בנתיבי המסחר המסורתיים להודו שעברו באזור זה ואלץ את מעצמות האירופאיות לחפש נתיבי מסחר חדשים. המפרץ הפרסי היה אחד מהמקומות הנוחים למעבר סחורות בין הודו לאירופה. בשנת 1507 חדר האדמירל הפורטוגזי אפונסו דה אלבוקרקי למפרץ הפרסי, ובשנת 1521 נכנסה כווית תחת כנפי שלטון פורטוגל. בסופה של המאה ה-16 חיזקו הפורטוגזים את אחיזתם במקום ובנו יישוב מוגן בכווית.
בשנת 1613 הוקמה העיר כווית שעומדת במקומה זה עד היום. בתחילה שלטו במקום אנשי שבט חליד, ממלכתם השתרעה על כל השטח מדרום עיראק ועד מזרחה של ערב הסעודית. לאורך החוף של מפרץ כווית נבנו כפרי דייגים שעסקו גם בשליית פנינים. בתחילת המאה ה-18 התקיים בכווית מאבק בין אנשי בני ח'אלד (بني خالد) לבין אנשי עותוב (العتوب) שהיוו למעשה קבוצה של שלושה שבטים ערביים שמקורם באזור נג'ד, שהתאחדו לקבוצה אחת שנקראה שבט עותוב. חברי שבט זה נדדו לכווית עוד בשנת 1682 בשל בצורת קשה ששררה במולדתם. בעזרת של קשרי נישואין בין השבטים השונים במקום הצליחו אנשי שבט עותוב לתפוס את השלטון על כווית ולהדיח את בני חליד מכס השלטון. משלושת השבטים שהיגרו לכווית נשארו במקום רק בני שבט סבאח שעליו נמנים שליטי כווית עד היום. שני השבטים האחרים אל-ג'לאחמה ובית ח'ליפה עברו לאזור א-זובארה.
התפתחות כווית בשנים 1716–1937
במאה ה-18 האבות הקדומים של בית סבאח, ייסדו בחלק הדרומי של המפרץ ישוב ששמש כמרכז סחר ובנו לידו נמל קטן (Kut) שהוא מקור שמה של המדינה. כווית החלה לשגשג במהירות ונהפכה למרכז מסחרי חשוב ומרכז להעברת סחורות בין הודו, מסקט, בגדאד וחצי האי ערב הימאים שלה היו מפורסמים כבעלי המוניטין הגדול ביותר במפרץ כולו. תודות למדיניות הנבונה הצליחו שליטי כווית לנווט את ארצם בין שאיפות ההתפשטות של המדינות מסביב החל מפרס ומצרים ועד לגרמניה ורוסיה, וכך נשארה כווית עצמאית. באמצע המאה ה-19 כווית כבר הייתה מרכז עיקרי של סחר מהמפרץ הפרסי לחלב. בזמן המלחמה שבין האימפריה העות'מאנית לפרס בשנים 1775–1776 פלשו כוחות פרסיים לבצרה ורבים מסוחרי העיר ברחו לכווית. כניסתם של סוחרים אלו הועילה מאוד לכלכלת כווית שהתרחבה הרבה מעבר לדיג ושליית פנינים שהיו העיסוקים העיקריים במדינה. בעקבות הכיבוש החלו לעבור כל נתיבי המסחר עם בגדאד, חלב, סמירנה ואיסטנבול דרך כווית.
המלחמה גרמה גם להעברת משרדיה של חברת בת של חברת הודו המזרחית הבריטית שנקראה (English Factory) לכווית-סיטי. חסות זו של חברת הודו המזרחית הבטיחה את שלומם וביטחונם של נתיבי מסחר שבין כווית להודו ולחוף המזרחי של אפריקה חברות הספנות והסוחרים הכוויתיים שגשגו. גם לאחר נסיגת הפרסים בשנת 1781 העבירו חלק גדול מהסוחרים של חלב את שיירותיהם דרך כווית כדי להימנע מתשלום מיסים לאימפריה העות'מאנית, שנדרשו מהם בעת הגעתם לבצרה. בשנת 1829 הכירו שבטי הבדואים שלאורך חוף של כווית, לפחות באופן חלקי, בלגיטימיות השלטון המרכזי של כווית.