cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרפובליקה העממית של דונצק
פוליטיקה וממשל
הגוף המחוקק הוא המועצה העממית. חברי המועצה נבחרים לתקופת כהונה בת 5 שנים במועצה בת מאה חברים. בעבר, בעת הכרזת העצמאות, מפלגת השלטון הייתה המפלגה הקומוניסטית של רפובליקת דונצק, אך בנובמבר 2014 המפלגה הוצאה אל מחוץ לחוק ונאסר עליה להתמודד בבחירות. בעקבות זאת, התפקדו חברי המפלגה הקומוניסטית לתנועת "רפובליקת דונצק", אולם במאי 2016 הם אולצו להתפטר משורות התנועה. למעט המפלגה הקומוניסטית לשעבר, ישנן 2 תנועות נוספות, "רפובליקת דונצק" בראשות אלכסנדר זכרצ'נקו ותנועת "דונבאס החופשית" בראשות פאבל גובארב. בנוסף פועלות תנועות אחרות שלא הצליחו להיבחר למועצה העממית, כמו תנועת "ברית כוחות השמאל של דונבאס" שהצליחה להידחק למועצה העממית ולקבל מנדט אחד.
גוף השיפוט הבכיר הוא בית המשפט העליון של הרפובליקה העממית של דונצק.
סמל ודגל
דגל הרפובליקה הוא דגל ביחס אורך/גובה של 2:3 המורכב משלושה פסים אופקיים, שחור למעלה, כחול במרכז ואדום למטה. במרכז הדגל מופיע סמל הרפובליקה: נשר דו-ראשי כסוף שבחזהו מגן שחור ובו המלאך מיכאל אוחז חרב ומגן. בחלקו העליון של הדגל נכתב "ДОНЕЦКАЯ НАРОДНАЯ" ובתחתיתו "РЕСПУБЛИКА" שמשמעותן "הרפובליקה העממית של דונצק". הצבע השחור בדגל מסמל את הקרקע הפורייה של מאלורוסיה (רוסיה הקטנה) והפחם המהווה מאפיין של אזור דונבאס; הצבע הכחול בדגל מסמל את רוח העם והמים של ים אזוב; הצבע האדום מסמל את הדם שהותז במאבק לעצמאות דונצק.
ספורט
ליגת הכדורגל הבכירה במדינה היא הפרמייר-ליגה של הרפובליקה העממית של דונצק (Премьер-лига ДНР) ומהווה את אליפות המדינה בכדורגל. קבוצת הכדורגל "גווארדייץ" מהעיר דונצק ויריבתה העירונית פובדה דונצק זכו במירב תוארי האליפות (2 כל אחת).
צבא וביטחון
ב-10 באפריל 2014 יושב ראש הממשלה הזמנית דניס פושילין הכריז על הקמת "צבא עממי", הכוחות המזוינים של הרפובליקה העממית של דונצק (Вооружённые Силы Донецкой Народной Республики). למפקד הראשון מונה איגור חקימזיאנוב. ב-26 באפריל מונה מפקד חדש, איגור סטרלקוב. השלטונות הצהירו מספר פעמים כי הצבא מקבל חימוש מרוסיה וכי בשורותיו נמצאים מתנדבים רוסיים, אף שרוסיה הכחישה מכל וכל את הכרזות השלטון העצמי בדונצק. הכוחות המיוחדים של הרפובליקה הם המשמר הרפובליקני, הכפוף לראש הרפובליקה בלבד ומטרתו לבצע פעולות חשאיות מעבר לקווי האויב.
גוף ביטחון הפנים הוא המשרד לביטחון המדינה של הרפובליקה העממית של דונצק. גוף זה עוסק בביטחון ובמודיעין פנים ומהווה סוכנות אכיפת חוק, האחראית לסיכול ריגול ולמלחמה בטרור, למאבק בפשע המאורגן ולהגנת הגבולות. לצידו פועל משרד הפנים, המנהל את כוחות המשטרה ברפובליקה.
חלוקה מינהלית
נתונים נכונים ל-1 במרץ 2015: הרפובליקה של דונצק מחולקת לארבעה מחוזות ו-14 ערים בעלות מעמד רפובליקני.
אוכלוסייה
אוכלוסיית המחוזות והערים (נכון ל-1 במאי 2016)
שפות
השפות הרשמיות ברפובליקה הן רוסית ואוקראיניתאף על פי שבפועל האוקראינית לא מדוברת או נלמדת במוסדות החינוכיים ובמוסדות הציבוריים.
כלכלה, תשתיות ותחבורה
הכלכלה נשענת במידה רבה על התעשייה (בתחום המתכות, הפחם ובניית המכונות). הרפובליקה העממית של דונצק מחזיקה ב-45% מנכסיו הכלכליים של מחוז דונצק. עקב מלחמת האזרחים באוקראינה, 70% מהחברות והעסקים באזור חדלו מלפעול ומרבית תשתית התחבורה ניזוקה, בעיקר מסילות הברזל וקווי החשמל.
המערכת הפיננסית חדלה מלפעול אף שזו נסמכה הן על המטבע הרוסי והן על המטבע האוקראיני. באוקטובר 2014 נחנך הבנק הלאומי של הרפובליקה העממית של דונצק כסמכות מוניטרית עליונה.
בפברואר 2015 חברת נפטוגז האוקראינית חדלה לספק גז למחוז ובמקומה דאגו משרד האנרגיה של רוסיה וחברת גזפרום לספק גז לאזור דונצק ולוהנסק.
תשתית הרכבות ומסילות הברזל ניזוקה מאוד בשנים 2014–2015 (שנות מלחמת האזרחים באוקראינה) ותנועת הרכבות במחוזות דונצק ולוהנסק הופסקה לגמרי. מדצמבר 2014 חברת הרכבות האוקראינית הפסיקה את תנועת רכבות הנוסעים במזרח אוקראינה. במרץ 2015 חודשה תנועת רכבות בין דונצק ללוהנסק ובין הערים במחוזות אלו. בנוסף לכך, קיימים גם קווי אוטובוס לרוסיה.
בין דונצק לאוקראינה פועלים 4 מעברי גבול שונים.
פסל פרנץ קפקא
הפסל של פרנץ קפקא הוא פסל חוצות עשוי מברונזה של הסופר הצ'כי-יהודי פרנץ קפקא, אשר פוסל על ידי ירוסלב רונה (נולד בפראג, ב-1957). גובה הפסל 3.75 מטר ומשקלו 800 ק"ג.
הפסל ניצב משנת 2003 ברחוב ווזנסקיה שרובע היהודי יוספוב, ליד בית הכנסת הספרדי שבפראג, בקרבת מקום הולדתו של קפקא.
יצירת הפסל ומיקומו
בשנת 2000 השיקה מועצת העיר פראג תחרות על תכנון הפסל. מבין שבע ההצעות שהועלו, נבחרה תוכניתו של ירוסלב רונה. הפסל הושלם בשנתיים ושמונה חודשים. העבודה מומנה על ידי המרכז למורשת פרנץ קפקא, בתמיכתם הכספית של טלוויזיה נובה ומועצת העיר. הפרויקט כולו עלה ארבעה מיליון כתרים.
הפסל ממוקם על גבול העיירה היהודית לשעבר (יוספוב) והאזור הנוצרי (Staré město) בצומת הרחובות דושני ו-ווזאצ'קה בכיכר קטנה. מאחורי היצירה עומדים בית הכנסת הספרדי והכנסייה הקתולית של רוח הקודש. מיקום הפסל הוא סמלי, כפי שרצתה מועצת העיר להצביע, כי פראג, הגרמנים והיהודים, וקהילות דתיות שונות חיו יחד בפראג זמן רב. מאפיין נוסף של המקום הוא העובדה שפרנץ קפקא התגורר בבית ברחוב דושני 27.
משמעות הפסל
הפסל מבוסס על הדמות Vivid מהנובלה הראשונה של קפקא, "אמריקה", בו מתואר מועמד בבחירות (בדמותו של קפקא), הנישא ברחובות על כתפיו של ענק, במהלך מסע הבחירות.
דמותו של קפקא, שמזוהה בקלות על ידי כובעו הייחודי, יושבת על צווארו של אדם גדול, חסר גוף וחסר פנים. בחינה מדוקדקת יותר של היצירה מגלה שהחלק התחתון הוא באמת רק מעיל ריק.
הפסל מייצג את קפקא היושב על כתפי אביו, שתואר תמיד על ידי הסופר כאדם ענק וחסיד. קפקא יושב על מעילו, כאילו כדי להראות שהוא התגבר על פחדו מאביו בזכות המכתב המפורסם שכתב לאביו. הפסל מביא לידי ביטוי גם את המטמורפוזה ואת נטישת גופו (כמו בספרו הגלגול). למעשה, כשרואים את המעיל הריק, תוהים מה קרה לגוף שמילא אותו. אנו יכולים אפוא להתייחס למונח "קפקאי" גם במקרה זה.
קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ
חייו
קרל לודוויג נולד בהיידלברג ב-22 בדצמבר 1617, לפרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד, בתם של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה ואן, נסיכת דנמרק. בשנת 1623 הודח אביו על ידי פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בעקבות מעורבותו במרד הבוהמי נגד הקיסר. בשנת 1629 מת אחיו היינריך פרידריך, נסיך הכתר של פפאלץ, ובשנת 1632 מת אביו, וקרל לודוויג ירש את זכות הטענה על נסיכות הבוחר מפפאלץ. במשך רוב שנות ה-30 של המאה ה-17 היה קרל לודוויג אצל דודו צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה וניסה לגייס את תמיכתו למען החזרת שלטונו, אולם צ'ארלס הראשון סירב, משום שחשש שיעורר עליו את חמת האופוזיציה. עם פרוץ מלחמת האזרחים האנגלית בשנת 1642 חזר קרל לודוויג לבית אמו בהאג, משום שחשש מכוחות הפרלמנט, על אף שלא היה מזוהה עם דודו. בשנת 1644 חזר קרל לודוויג לאנגליה על פי הזמנת הפרלמנט, על אף שאחיו רופרכט ומוריץ היו תומכיו של צ'ארלס הראשון, ומונה לראש ליגת האמנה החגיגית. הכוחות המלוכנים טענו נגדו, שביקורו באנגליה היה ניסיון להביא לכך שכוחות הפרלמנט יכתירו אותו כמלך אנגליה, במקום דודו צ'ארלס הראשון. בעקבות ביקורו הסתכסך קרל לודוויג עם צ'ארלס הראשון, והלה סירב להתפייס עמו אף קודם הוצאתו להורג בשנת 1649.
בשנת 1648 נחתם שלום וסטפאליה, ובו הוחלט על החזרת נסיכות הבוחר מפפאלץ לידי קרל לודוויג, מלבד פפאלץ העילית שנשארה חלק מנסיכות הבוחר מבוואריה. בסתיו 1649 חזר קרל לודוויג לנסיכות, ומיד החל לשקמה מנזקי מלחמת שלושים השנים. קרל לודוויג שיקם את יחסיו עם ממלכת צרפת, ואף השיא בשנת 1671 את בתו אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ לפיליפ הראשון, דוכס אורליאן. אולם יחסיו עם ממלכת אנגליה נשארו מעורערים בעקבות בגידתו בצ'ארלס הראשון בזמן מלחמת האזרחים, ואמו ואחיו התרעמו על חסכנותו המופרזת.
ב-28 באוגוסט 1680 מת קרל לודוויג, ובנו קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה במקומו לשלטון.
משפחתו
בשנת 1650 התחתן קרל לודוויג עם שארלוטה, רוזנת הסן-קאסל, בתם של וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל ואמליה אליזבת, רוזנת הנאו-מינצנבורג, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
בשנת 1658 גירש קרל לודוויג את אשתו שארלוטה, רוזנת הסן-קאסל, והתחתן בנישואים מורגנטיים עם מריה לואיזה פון דגנפלד, בתו שך הברון מטנס כריסטוף פון דגנפלד, ממנה נולדו לו 13 ילדים:
בשנת 1679 התחתן קרל לודוויג בנישואים מורגנטיים עם אליזבת הולנדר פון ברנאו, בתו של טוביאס הולנדר, ממנה נולד לו בן אחד:
לילה ארוך בפריז
לילה ארוך בפריז הוא מותחן ריגול מאת דב אלפון, שליח "הארץ" לפריז וסרן במילואים ביחידה 8200, שיצא לאור בהוצאת זמורה ביתן בשנת 2016.
באוקטובר 2019 זיכה הספר את אלפון בפרס מריאן ובפרס פגיון הזהב הבינלאומי.
עלילת הספר
עלילת הספר מתרחשת במקביל בצרפת (בעיקר בפריז) ובישראל (בעיקר בשני הבסיסים הראשיים של יחידה 8200, שהיא היחידה האמונה על איסוף מודיעין אותות (סיגינט) של אמ"ן). הספר מתאר אירועים המתרחשים במהלך 26 שעות, באמצעות 120 פרקים קצרים, שכל אחד מהם מתאר את התפתחות העלילה במוקד אחר שלה. זהו "סיפור קצבי, רצוף פעילות תזזיתית, מדלג מזירה לזירה בעודו מקדם את עלילת המתח", כתבה המבקרת תלמה אדמון.
הספר נפתח עם חטיפתו של צעיר ישראלי רגע לאחר שנחת בנמל התעופה שארל דה גול. לפענוח החטיפה מצטרף מפקדו החדש של המדור המיוחד (מדור לחקירות וביטחון שדה) של 8200, אלוף-משנה זאב עבאדי, קצין מודיעין עטור תהילה והישגים, שקרנו ירדה לאחר שהעיד לטובת סרבני 8200. עבאדי שוהה בפריז, ולאחר שהוא מפענח את חטיפתו של הצעיר הישראלי, הוא עסוק, יחד עם המפקח ז'ול דיפיסיל, באיתורו של ולדיסלב ירמינסקי, חייל מודיעין מיחידה 8200 שיצא לחופשה בפריז בטענה שהוא יוצא על מנת להתחתן. משימה זו הופכת את הפרשה למורכבת בהרבה, לאחר שמתברר שקבוצת לוחמי קומנדו סיניים מעורבת בחטיפת הישראלי בנמל התעופה ומחפשת את ירמינסקי. מפריז מפעיל עבאדי את סגניתו במדור המיוחד, סגן אוריאנה טלמור, קצינת ביטחון צעירה, יפה ומבריקה, המוצאת עצמה בלב פרשת ריגול ותככים.
במקביל משולבים בעלילה תככים בלשכת ראש אמ"ן, בלשכת ראש הממשלה ובפוליטיקה הצרפתית. "הכותב בחר שלא למזער את השתלחותו המגוחכת בדרג מקבלי ההחלטות. לעיתים אפילו במחיר האטה בסיפור לצורך אמירה סרקסטית", העירה על כך תלמה אדמון. מחבר הספר, דב אלפון, הוא יוצרו של "קפטן אינטרנט", וכך יש מקום חשוב בעלילה גם למטבע האינטרנטי, ביטקוין.
בוריניה
בוריניה (באוקראינית: Бо́риня; בפולנית: Borynia) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בסמוך לעיירה טורקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
העיירה, השוכנת על גדת נהר סטרי, נזכרת לראשונה באמצע המאה ה-16. בשנת 1870 נתגלה במקום מטמון מטבעות רומיים מימי הקיסר טראיאנוס.
בשנת 1880 נמנו בעיירה כמאה יהודים. מקור הפרנסה העיקרי בעיירה הוא חקלאות.
יהודי בוריניה
בין מלחמות העולם פעלו בבוריניה סניפי התנועות הציוניות אחווה והחלוץ.
עם כניסת הסובייטים לאזור, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, הולאמו עסקי היהודים בעיירה, והופקעו קרקעות של מספר משפחות יהודיות בה. עם פרוץ מבצע ברברוסה מספר יהודים מהעיירה פנו מזרחה עם הצבא האדום הנסוג.
עם כיבוש העיירה ביולי 1941 בידי הגרמנים נערכו ביהודיה פרעות על ידי תושבי המקום האוקראינים, ויהודי העיירה צוו לשאת סרט עם מגן דוד על זרועם. כמו כן, גברים ונשים יהודים מהעיירה נלקחו לעבודות כפייה, תוך התעללות ואלימות מצד השוטרים האוקראינים.
בסוף קיץ 1941 אנשי גסטאפו שהגיעו לעיירה אספו כ-30 יהודים בני משפחת פורמן, והוציאו אותם להורג בטענה שתמכו בשלטון הסובייטי. בחורף 1942-1941 סבלו יהודי העיירה מרעב כבד.
ב-2 בפברואר 1942 רצחו הגרמנים בסיוע שוטרים אוקראינים 36 יהודים נוספים מהעיירה, אשר הוכו והובלו כבולים אל מותם.
עד דצמבר 1942 גורשו רוב יהודי העיירה לטורקה, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. עשרות בודדות של יהודים שהושארו בעיירה לעבודות כפייה הועברו באותו החודש לגטו סמביר, וגורלם היה זהה לגורל יתר יהודי המקום.
מספר יהודים מהעיירה שניסו להימלט לכיוון הונגריה נתפסו, ונרצחו בידי איכרים מקומיים.
לודוביק אוברניאק
קריירה
אוברניאק נולד וגדל בעיר מץ שבצרפת. מגיל צעיר החל לשחק כדורגל בקבוצת מץ מעיר הולדתו. אוברניאק התקדם בקבוצה במהירות וכבר בעונת 2003/04 ערך את הופעת הבכורה שלו יחד עם הקבוצה הבוגרת כשעלה כמחליף בהפסד 0–2 לבורדו. במשך שנתיים לאחר מכן, מץ הציגה יכולת חלשה במיוחד ובחלוף שתי עונות ירדה ליגה. נקודת האור היחידה של המועדון בשנים האלה הייתה אוברניאק שערך 61 הופעות בהן כבש שני שערים.
כששיחק עם מץ בליגה השנייה, מספר קבוצות מהליגה הראשונה התעניינו לרכוש את הקשר שלמרות התעניינות רבה מקבוצות הליגה הראשונה, את החצי הראשון של העונה ההיא העביר עם מץ בליגה השנייה. ב-23 בינואר 2007, לאחר חצי עונה בה ערך 20 הופעות וכבש שני שערים לאחר משא ומתן ארוך הושג סיכום על מעברו של אוברניאק לליל ששילמה עבורו מיליון ו-200 אלף אירו.
לאחר הסיכום בין המועדונים, חתם אוברניאק על חוזה לארבע שנים בליל עד 2010. את הופעת הבכורה שלו במדי ליל ערך אוברניאק ארבעה ימים לאחר החתימה הרשמית כשעלה כמחליף במשחק נגד בורדו. הוא שיחק בכל משחק של הקבוצה באותה העונה בין אם עלה מהספסל או פתח בהרכב. אוברניאק לקח חלק בצמד המשחקים של ליל נגד מנצ'סטר יונייטד בשלב הנוקאאוט של ליגת האלופות באותה העונה. בעונה שלאחר מכן, ערך אוברניאק 35 הופעות בהן כבש שני שערים אך ליל סיימה את העונה במקום שלא מוביל לאירופה. את עונת 2008/09, פתח אוברניאק בצורה מצוינת כשכבש שבעה שערים ב-16 הופעות שסייעו לליל להגיע למקום החמישי בטבלה עד לפגרת החורף. בשנתיים שלאחר מכן, אוברניאק איבד את מקומו כשחקן הרכב בליל והחליט לעזוב את הקבוצה.
בחודש ינואר 2014, עזב אוברניאק לראשונה בקריירה את צרפת כשחתם על חוזה לשנתיים וחצי בורדר ברמן מהבונדסליגה. ברמן שילמה עבורו דמי העברה בגובה 2 מיליון אירו. במדי ברמן אוברניאק לא נחל הצלחה רבה ובמשך שנה רשם רק 16 הופעות ליגה בהן הצליח לכבוש שער אחד.
בחודש ינואר 2015, הושאל אוברניאק לחצי עונה לריזספור הטורקית לה הייתה גם אופציה לרכוש את הקשר הצרפתי בתום העונה. את הופעת הבכורה שלו במדי ריזספור ערך ב-25 בינואר נגד גלאטסראיי. בתום אותה העונה, החליטה ריזספור שלא לממש את אופציית הרכישה על אוברניאק שחזר לוורדר ברמן.
ב-25 באוגוסט 2015, הגיעו ורדר ברמן ומכבי חיפה לסיכום על העברתו של הקשר שיחתום בקבוצה על חוזה לשתי עונות עם אופציה לעונה נוספת. ב-12 בספטמבר ערך אוברניאק את הופעת הבכורה שלו במכבי חיפה נגד בני סכנין, את שערו הראשון כבש מול הפועל עכו כשחיפה ניצחה 4–0. ב-24 במאי 2016 היה שותף בגמר הגביע נגד מכבי תל אביב, וכך מכבי חיפה ניצחה 1–0 וזכתה בגביע ראשון מזה 18 שנים. בתחילת עונת 2016/2017 הודחה חיפה ממוקדמות הליגה האירופית בסיבוב הראשון. לאחר ההדחה שוחרר אוברניאק מהמועדון.
בנובמבר חתם באוסר.
ב-4 באוקטובר 2018 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
קריירת נבחרות
אוברניאק שיחק בכל שלושת המשחקים של נבחרת פולין במסגרת יורו 2012, וגם רשם בישול ליקוב בלשצ'יקובסקי בתיקו 1-1 נגד נבחרת רוסיה.
קריירת אימון
אוברניאק מונה למאמן של לה טוקה מהליגה הצרפתית החמישית ב-5 ביוני 2021.
ביחד לשינוי
בבחירות 2015
בנוסף לניצחון הארצי על הפרוניסטים, זכתה מועמדת הסיעה מריה אוגניה וידאל בבחירות למושל פרובינציית בואנוס איירס וכך הסתיימו להן 28 שנות שליטה פרוניסטיות בפרובינציה (גם בבואנוס איירס העיר זכה המועמד מטעם הסיעה).
בבחירות 2017
בבחירות לקונגרס הלאומי של ארגנטינה של 2017, בהן הוחלפו שליש מהמושבים בסנאט וחצי מהמושבים בבית הנבחרים, השיגה הסיעה מושבים רבים, ונבחרה ברוב מובהק ב-13 מתוך 24 הפרובינציות.
בבחירות 2019
לקראת הבחירות לנשיאות של 2019, שינתה המפלגה את שמה מקמביוס (Cambiemos) לביחד לשינוי (Juntos por el Cambio), ולסיעה הצטרפה מפלגת פרוניזם פדרלי. למרות זאת, הפסידה הסיעה בבחירות לנשיאות והגיעה למקום שני עם 40% מהקולות, אחרי סיעת החזית של כולם בראשותו של אלברטו פרננדס.
בנוסף, הפסידה הסיעה גם בבחירות למושל פרובינציית בואנוס איירס (הפרובינציה הגדולה בארגנטינה, שמכילה כשליש מאוכלוסיית המדינה), אך שמרו על שליטתם בבואנוס איירס העיר.
בבחירות 2021
בבחירות לקונגרס הלאומי של ארגנטינה של 2021, שהתקיימו ב-14 בנובמבר, בהן הוחלפו שליש מהמושבים בסנאט וחצי מהמושבים בבית הנבחרים, הפסידה הסיעה השולטת, החזית של כולם, את הרוב שהחזיקה בסנאט ולראשונה מזה 40 שנה הפרוניסטים אינם שולטים בקונגרס, מה שמכריח את הנשיא אלברטו פרננדס לנהל משא ומתן עם סיעת ביחד לשינוי על כל דבר שהוא רוצה להעביר בקונגרס.
אידאולוגיה
ביחד לשינוי היא סיעה של מפלגות מרכז-ימין.
מדיניות פנים
לפי מצע הסיעה, חברי סיעת ביחד לשינוי יפעלו כדי "לקדם פיתוח כלכלי, חיזוק הדמוקרטיה והמערכת הרפובליקנית, עצמאות הרשות השופטת, העלאת איכות החינוך, הסולידריות חברתית והאושר האישי של תושבי הרפובליקה הארגנטינאית".
כלכלה
מאקרי קיבל לידיו מדינה עם בעיות כלכליות רבות, והוא ביקש את אמון העם בכדי לשנות את הדברים. הוא עבר במהרה משער חליפין קבוע לשער חליפין צף, ביטל את המכס על היצוא והפחית את הסובסידיות על אנרגיה, כדי לצמצם את הגירעון התקציבי של הממשלה.
מאז מאי 2018, כחלק מהסכם עם קרן המטבע הבין-לאומית, הממשלה האיצה תוכניות צנע, במטרה לחסל לגמרי את גירעון הממשלה.
מדיניות חברתית
מאקרי נקט במדיניות ליברלית חברתית מתונה, הוא ליברל את מגזר האנרגיה, ונלחם בשחיתות הציבורית.
בשנת 2018, הנשיא מאקרי עודד את הדיון בנוגע לחוק הפלות, הצעת החוק, שנקראה "הפסקת הריון מרצון" (Ley de Interrupción Voluntaria del Embarazo), פילגה את הקואליציה, שלא הייתה לה עמדה רשמית לפני כן בנושא זה, והמחוקקים הצביעו על פי אמונתם האישית. כנגד הפלות הצביעו מאקרי, מריה אוגניה וידאל, הוראסיו רודריגז לרטה, אליסה קאריו והשרים מארק פניה, רוחליו פריחריו, אסטבן בולריך ועוד. ובעד הפלות הצביעו מרטין לוסטו, מריו נגרי, לואיס פטקוף ניידנוף ועוד. בסך הכל, מתוך 108 חברי הקואליציה, 65 הצביעו נגד הצעת החוק ו-42 הצביעו בעדו (החוק עבר בסופו של דבר ברוב של 129 מול 125).
מדיניות חוץ
מאקרי חיזק את היחסים עם ארצות הברית, ובאמצעות מרקוסור השיג הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי. ובנוסף חיזק מאקרי את היחסים עם הברית הפסיפית.
מאקרי אמר כי הוא רוצה "להתחיל דף חדש" ביחסים עם הממלכה המאוחדת בנוגע לשליטה על איי פוקלנד (עליהם ארגנטינה יצא למלחמה כנגד בריטניה בשנת 1982).
יחסי ארגנטינה ישראל
בשבוע הראשון של מאקרי בתפקיד, הוא ביטל את מזכר ההבנות בין ארגנטינה לאיראן, שהיה קובע חקירה משותפת על הפצצת "AMIA" בשנת 1994. התזכיר נקבע כבלתי חוקתי על ידי מערכת המשפט, פסק דין שעליו הוגש ערעור במהלך כהונתה של הנשיאה לשעבר קירשנר. מאקרי משך את הערעור ואישר את פסק הדין המקורי, ועודד את המשך החקירות בנוגע לפיגוע ופרשת מותו של התובע ניסמן. השגריר קרלוס פאוסטינו גרסיה והדיפלומט הישראלי מודי אפרים שיבחו את מאקרי על עידוד המשך החקירות. באותה שנה חתמה ישראל על עסקה לשדרוג טנקי TAM של הצבא ארגנטינאי. בספטמבר 2017 יצא ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לביקור באמריקה הדרומית ונפגש עם נשיא ארגנטינה. בכך, היה לראש הממשלה המכהן הראשון שביקר רשמית בארגנטינה ואמריקה הלטינית. בדצמבר 2017 ארגנטינה נמנעה לצד 34 מדינות נוספות בהחלטה בעצרת הכללית של האו"ם בגנות הצהרת נשיא ארצות הברית ה-45, דונלד טראמפ, המכירה בירושלים כבירת ישראל.
יחסי ארגנטינה ונצואלה
סיעת ביחד לשינוי מתנגדת נחרצות לנשיא ונצואלה ניקולאס מדורו, בשל טענות של פגיעה בזכויות האדם שעלו נגדו. הסיעה מאשימה את מדורו ברודנות והיא קוראת להשבת הדמוקרטיה במדינה. הסיעה אינה מכירה במדורו כנשיא ונצואלה, ובמקום זאת היא רואה בחואן גואידו כנשיא הרשמי של המדינה.
ביהביוריזם
בִּיהֶבְיוֹרִיזְם (באנגלית: Behaviorism; בתרגום לעברית "התנהגותנות", מהמילה Behavior – התנהגות) היא גישה פילוסופית־מדעית, העומדת ביסוד חקר ההתנהגות ומדעי ההתנהגות. הגישה טוענת שניתן לחקור באופן ניסויי ומדעי את התנהגות היצורים החיים ואת התנהגות האדם בתוכם. הגישה נוסדה בתחילת המאה ה־20 כתגובה לפסיכולוגיית המעמקים ולשאר התאוריות המסורתיות שלא הצליחו לגבש הסבר מדעי מספק אודות ההתנהגות האנושית.
לעומת ההשקפות המסורתיות, הטוענות שסיבותיה של התנהגות אדם נמצאות בנפשו, תודעתו, הרגשותיו, צרכיו, מחשבותיו, אישיותו, ההכרה וההשגה (הקוגניציה) וכדומה, הביהביוריזם טוען שהסיבות להתנהגות נמצאות בהשפעות הסביבה החיצונית, וכל אותם המושגים המתארים מצבים פנימיים אינם אלא מילים נרדפות להתנהגות חיצונית ותהליכי התניה.
חקר ההתנהגות
המחקר המדעי בגישה הביהביוריסטית מתנהל על ידי "ניתוח ניסויִי של ההתנהגות" (יש המשתמשים במונח ) – ענף מחקר ואסכולה מחקרית בפסיכולוגיה הניסויית שנוסדה על ידי פרדריק סקינר, הידוע בניסוייו בחקר ההתנהגות האופרנטית, ופיתוח פילוסופיית הביהביוריזם הרדיקלי. סקינר הושפע מעבודותיהם של חוקרים שונים כגון איוואן פבלוב, ג'ון ב. ווטסון, צ'ארלס דרווין ואחרים.
ביהביוריזם מתודולוגי
שורשיו של הביהביוריזם כתחום מדעי ניסויי־אמפירי נעוצים בחקר הגוף – הפיזיולוגיה, והחלו להופיע עוד במחקריו של הפיזיולוג הרוסי שהרחיב את הידע על תגובת הסף – הרפלקס, והציע לראשונה להפוך את הפסיכולוגיה לתחום מדעי. החוקר והפסיכולוג האמריקאי, ג'ון ב. ווטסון, ביסס את מעמד הביהביוריזם בעולם. בשנת 1913 פרסם את מאמרו המכונן והידוע, המניפסט: "פסיכולוגיה כפי שנראית בעיני הביהביוריסט" (באנגלית: "Psychology as the behaviorist views it"). במאמר זה הוא העביר את הפסיכולוגיה מהתחום ההגותי־הפילוסופי וחסר הדיוק לתחום המדעי חסר הפניות, האובייקטיבי, המדיד והמדויק.
אדווארד תורנדייק תיאר תוצאות של ניסויים בבעלי חיים כלואים בכלוב – חתולים, אפרוחים וגורי כלבים, בהם נצפתה פעולה חוזרת ונשנית, כאשר הפעולה הובילה ליציאה מן הכלוב. לתופעה הזו קרא "חוק ההשפעה". תופעה זו עמדה ביסוד המדע החדש, מדעי ההתנהגות, וביסוד גישת הביהיוביוריזם, שפותחו בעקבותיו. תורנדייק בדק את הזמן שנדרש לבעלי החיים עד שלמדו ללחוץ על דוושה המשחררת אותם מהכלוב, או מגישה להם מזון. את חוק ההשפעה הגדיר כך:"'אם במצב מסוים ובסיטואציה ספציפית, מהתגובה וההתנהגות נובעת תוצאה נעימה או יוצרת סיפוק, עולה ההסתברות שהתנהגות זו תתרחש שוב ושנצפה בהתנהגות זו שנית. תגובות המובילות לתוצאות לא נעימות – יורדת הסתברות הופעתן בעתיד.'"פיזיולוגים ומדענים נוספים שעל מקריהם מתבסס הביהביוריזם הם צ'ארלס סקוט שרינגטון,, ולדימיר בכטרב, וצ'ארלס דרווין.
במשך המחצית הראשונה של המאה ה־20 פיתח ג'ון ב. ווטסון את הביהביוריזם השיטתי המתודולוגי, ודחה את שיטות האינטרוספקציה (המבט העצמי הפנימי) של וונדט כשיטות לא מדעיות. ווטסון שאף לפתח שיטתיות מדעית מתודולוגית המבוססת אך ורק על תצפיות של התנהגות גלויה ובכך להישען על חקר הגוף (פיזיולוגיה), שהוא ענף של מדעי הטבע ותחום מחקר חסר פניות ואובייקטיבי, בניגוד לחקר הנפש – הפסיכולוגיה, שבאותה עת הייתה מסונפת למדעי הרוח ולא עוגנה במדעים העוסקים בחומר. את חקר התודעה הפנימית ותהליכי החשיבה השכליים נפשיים־מנטליים (האירועים הפנימיים והתודעה) הסובייקטיבים ותלויים באדם המדווח, החשיב כבלתי מדעי.
ביהביוריזם רדיקלי
פרדריק סקינר נחשף לעבודותיו של איוואן פבלוב על ההתניה הקלאסית ולרעיונותיו ומחקריו של הביולוג והפיזיולוג היהודי־גרמני האמריקאי, ז'אק לב, על יצירת מדע חדש החוקר את התנהגות היצור החי כאורגניזם שלם ללא פניה אל עולם הנפש או למערכת העצבים. סקינר ערך ניסויי מעבדה ומחקרים במשך כעשור, ולאחר גילויים רבים בתחום ההתנהגות וההתניה האופרנטית פיתח את המתודולוגיה הביהביוריסטית ויצר את תחום ניתוח ההתנהגות.
לדבריו "המצבים הנפשיים הם מצבים גופניים", ויש לחקור אותם כפי שחוקרים התנהגות גלויה. כך למשל, על פי סקינר, יש מסרים נוספים משניים בתוך אמירה, החושפים בפנינו את תדירות ההתנהגות וההקשר הסביבתי שלה. כאשר אדם מדווח ואומר "אני רעב", הוא אינו רק מודיע על מצב נפשי פנימי של תחושה, אלא הוא מדווח גם על הקורות אותו – ההיסטוריה הסביבתית שלו שהיוותה סביבה מתאימה להופעת התגובה, או שהוא מגלה לנו מהי התגובה שבה יגיב. כשהוא אומר "אני רעב", הוא גם אומר: "לא אכלתי זמן־מה", או "אם תביאו לי אוכל, סביר להניח שאוכל אותו". סקינר טען שאת המושגים אשר מפנים אותנו אל עולם הנפש, ניתן לפרש גם בתור הפניות אל מדדים פיזיים והסתברות, ולכן גם האירועים הפנימיים ניתנים למדידה ומחקר מדעי.
מושגי יסוד
בתחום ניתוח ההתנהגות ישנם כמה מושגי יסוד:
הגירוי והתגובה הנמדדים
הגירוי החיצוני מאופיין באופן אובייקטיבי וחסר פניות, נמדד בעצמתו הפיזית ובמדדים חמריים ופיזיים אחרים ובזמן שבוא הוא מופיע לפני או אחרי ההתנהגות המעניינת אותנו, ונקלט בקולטני הגירוי הגופניים של היצור החי. כל אלו ניתנים למדידה וקיימים בעולם הטבע החומר והמציאות, ומכאן שהגירוי והתגובה ההתנהגותית ניתנים להגדרה מבחינה מדעית.
התנהגות תגובתית – תורשתית
כל היצורים הבריאים, וביניהם האדם הבריא, נולדים עם יכולת תגובה אוטומטית מאליה לחלק מהגירויים, ללא התניה וללא למידה מוקדמת. היצורים החיים (האורגניזמים) נולדים עם אוסף רפלקסים – תגובות סף מיידיות הפועלות מאליהן בעקבות גירוי. דוגמאות לכך הן עפעוף העין כשמקרבים אליו משהו, קפיצת בהלה למשמע קול פתאומי, והפניית העין או הראש למראה תנועה בזווית העין, נשימה, עיכול וכו'. תגובות אלו טבועות באדם וביצורים החיים, ונוצרו בתהליך של ברירה הטבעית עם גלגולי התפתחות היצור החי לאורך הדורות במהלך האבולוציה שלו.
ההגיון התורשתי בתגובת הסף מאליה (הרפלקס האוטומטי)
לפי סברת חוקרי הרפלקסים איוואן פבלוב וג'ון וואטסון, "תכונת הרפלקס" התפתחה והשתמרה אצל בעלי החיים מאחר שבעלי הרפלקס הגיבו מהר יותר ונכון יותר לאותם גירויים, ובכך הגבירו את שרידותם. לדוגמה, חיות שנבהלות מקול צעדים ובורחות עשויות להינצל מהטורף, וכך רפלקס הפחד מזכה אותן ביתרון הישרדותי על פני בעלי חיים שמשתהים ואינם מגיבים מיד. תגובת הסף המולדת מתפתחת כבר בשלב העובר תהליכי התפתחות מולדים של בני המין (פילוגניה) ומוכנה במלואה עם צאת היצור אל העולם, בהתאם לתורשה שלו.
דוגמאות לרפלקסים בלתי מותנים הקורים מעצמם אצל בני אדם הם התכווצות האישון כתגובה לאור, בעיטת הרגל עם התכווצות שריר הרגל כתוצאה ממכה עם פטיש בברך, בהלה בתגובה לרעש חזק ופתאומי וכדומה.
התפתחות התגובה המותנית
ישנן תגובות מורכבות יותר מהרפלקס היסודי המולד. התגובה המותנית (הרפלקס המותנה) נחקר בעיקר על ידי הפיזיולוג הרוסי איוואן פבלוב אשר גילה את מנגנון ההתניה הקלאסית, ועל ידי הפסיכולוג האמריקני ג'ון ווטסון שייסד את הביהביוריזם. גם רפלקס זה הוא התנהגות מוּלדת ותורשתית, אלא שהיא מגיבה לגירוי אחר שלא נועדה אליו מלידה, גירוי שהותנה להגיב אליו כך, עם הנסיבות.
ווטסון הדגיש שבתהליך זה בעל החיים אינו לומד תגובות חדשות לחלוטין, אלא מגיב עתה לגירוי מסוג חדש בדרך הידועה לו כמתאימה לתגובה אחרת, ישנה, הקיימת אצלו משכבר. התגובה היא אותה תגובה מוּלדת הבאה בתורשה, אך זו מופעלת בתגובה לגירוי חדש, גירוי שלא היה מקושר מלידה להתנהגות הזו. לדוגמה כלב שמגיב בהפקת ריר מפיו בעקבות שמיעת פעמון, שלמד לקשרו עם אוכל. בעוד שהקשר בין הצגת האוכל לריר היא מולדת, הקשר בין השמעת הפעמון לריר נלמדת. תהליך רכישת התגובות החדשות הוא תהליך של אונטוגנטיקה – אימוץ התנהגות בעקבות הצמדות חדשות של גירויים על ידי הסביבה של היצור החי, אם כי התגובה עצמה נותרה פילוגנטית – והתפתחה בתורשה עבור בני המין כולם.
דוגמה להתניה קלאסית
הדוגמה המוכרת – הכלבים של פבלוב ורפלקס הפרשת הרוק: כאשר מגיע אוכל – גירוי בלתי מותנה, אל הפה של כלב, הוא גורם להפרשת רוק. זו תגובה בלתי מותנית. מנגנון התנהגותי זה עוצב באבולוציה, בברירה טבעית נמשכת, במשך תהליך התפתחות המין החי. חוקרי התגובות רשמו את התגובה הזו של הרפלקס כך: (המספר 1 מורה על ראשוניות, ומסמל שהרפלקס ומרכיביו הם ראשוניים ובלתי מותנים):
התניה קלאסית – מותנית (רפלקס מותנה, לעומת רפלקס מולד))
גירוי1: אוכל ← תגובה1: הפרשת רוק מבלוטות הרוק
פבלוב הוסיף גירוי חדש על פני הגירוי הקלאסי. קצת לפני שהופיע האוכל, הושמע צלצול פעמון. צליל הפעמון כשלעצמו לא גרם לכל תגובה משמעותית שהיא, ובעיקר לא גרם להפרשת רוק. נסמן את זה במשוואות הבאות:
גירוי1: אוכל ← תגובה1: הפרשת רוק
גירוי 0: צליל פעמון ← תגובה 0: (שום דבר משמעותי לא מתרחש)
כעת, החל להצמיד את הגירויים – להציג בפני הכלב את צלצול הפעמון ומיד אחריו את האוכל, בקרבת זמן. לאחר שחזר כמה פעמים על הצמדת הגירויים נוצרה תגובה חדשה. תגובה מותנית לצליל הפעמון. כעת כאשר השמיע לכלב את צליל הפעמון בלבד, זה אשר קודם לכן לא עורר כל תגובה, הכלב יפריש רוק, כמו התגובה שלו לאוכל.
פבלוב הראה בכך שהתגובה החדשה שהוא יצר היא למעשה העברה של הישנה אל גירוי חדש.
[גירוי 0: צליל פעמון ←  תגובה 1: הפרשת רוק  ]
הקשר הרפלקסיבי שנוצר הוא זמני, ועם כל אירוע בודד של התניה נוכל למדוד את השינויים בהתנהגות ובסביבה באופן מדויק, לדוגמה, התדר של הצליל ביחידות הרץ, עצמת הצליל ביחידות דציבל, וכמות הרוק שהכלב הפריש ביחידות נפח כמו מיליליטרים.
הכחדה קלאסית (תגובתית)
כדי לנתק בין הצליל לתגובת הפרשת הרוק, ניתן להשמיע את הצליל אך מבלי שיוגש אוכל. בכל חזרה על מצב של ניתוק פוחת כמות הרוק המופרש, ובסופו של דבר התגובה המותנית תיעלם. תהליך זה נקרא הכחדה רספונדטית.
ההתניה הקלאסית במציאות
ההתניה הרספונדטית הרבה יותר מורכבת בחיי האדם. בכל התניה כזאת בדרך כלל מעורבים גירוים רבים. רגשות כגון: פחד, אהבה, כעס אשר מופיעות באירועים שונים יכולות להיות מוסברות על ידי תהליכים של ההתניה הרספונדנטית. כאשר גירוי בלתי מותנה שמעורר תגובת פחד (כגון, רעש חזק ופתאומי) מוצמד עם גירוי נייטרלי (למשל הימצאות בחדר מסוים), האדם בעתיד יכול לפחד מהגירוי הנייטרלי. מגע של אם גורם לתינוק הרגשה נעימה, ולכן מתפתח תהליך של התניה רספונדנטית: פני האם (גירוי נייטרלי) מוצמד ביחד עם המגע הנעים (גירוי פיזיולוגי בלתי מותנה) הקשר שנוצר במוחנו בין מילה מסוימת לבין האובייקט שמופיע במציאות, גם הוא יכול להיות מוסבר באמצעות מנגנונים מורכבים של התניה רספונדנטית.
ההתניה הרספונדטית היא תהליך התנהגותי-פיזיולוגי עימו נולד האורגניזם. זהו תהליך שהשתלשל בפיזיולוגיה של האורגניזמים עקב תרומתו להישרדות המין. ההתניה הרספונדנטית בדרך כלל יותר קשורה לפעילות הפיזיולוגית של האורגניזם, מהסיבה שהאיברים הפועלים בה הם בעיקר השרירים החלקים ובלוטות ההפרשה.
התנהגות אופרנטית – התגובה החדשה המשנה את המציאות
התגובה המפעילה (האופרנטית) משנת המציאות היא התנהגות המשפיעה ישירות על הסביבה החיצונית ומובילה לשינויים בה. תדירות ההתרחשות שלה נקבעת על ידי איכות והשפעת תוצאותיה המיידיות בסביבה.
בעלי חיים שהתנהגותם מורכבת אך ורק מהתנהגות תגובתית, כלומר מתגובות רפלקס מולדות, או מתגובות מולדות שנלמדו, מוגבלים להתנהגות שהשתמרה בתורשה בלבד, ויתקשו לשרוד בסביבה השונה מהסביבה בה חיו אבותיהם. ההתנהגות הרספונדנטית עוזרת לאורגניזם ללמוד להגיב לגירויים חדשים כאשר יש מקרים בהם צריך לשרוד, אבל לא מאפשרת לו לפתח התנהגות חדשה ויעילה יותר לסביבה. יצור חי שהתנהגותו לא משתנה לאחר שראה את התוצאות המיידיות של התנהגותו, לא יוכל להסתגל לתנאים חדשים של הסביבה המשתנה תמיד. ההתנהגות האופרנטית המפעילה, מאפשרת ליצור או לאדם ללמוד התנהגויות מורכבות יותר, כדי להגיב לעולם המשתנה כל הזמן.
דוגמה לפעילות כזו היא המיומנות של חתול בכפתו ועיניו במהלכי ציד, לצורך הריגת נחש, אחרי שהתאמן כגור על לטאה, ושיחק עמו כך שראה תגובות מסוגים שונים ומורכבים.
תוצאות סביבתיות של התנהגות אופרנטית
התנהגות אופרנטית ראשונית תופיע מאליה באופן ספונטני באופן אקראי בעקבות השינוי התמידי בסביבה. תוצאות התגובה, כלומר השינויים המתרחשים בסביבה החיצונית בעקבות התגובה, ישפיעו על תדירות הופעת ההתנהגות שוב, בתנאים דומים בעתיד.
סוגי תוצאות של התנהגות אופרנטית: חיזוקים חיוביים ושליליים, הכחדה וענישה
במאמרו המכונן של סקינר, הוא סיפר על השפעות הענישה בניסוי שערך על חולדות בתנאי מעבדה. בשלב ראשון החולדות הותנו ללחוץ על דוושה בתגובה לקבלת אוכל. הגירוי המחזק היה האוכל וההתנהגות הצפויה הייתה לחיצת דוושה. בשלב השני שינו את תיבת הניסויים כך שכל לחיצה על הדוושה הובילה למכת חשמל קלה. התוצאה הייתה שהחולדות האטו את קצב הלחיצות על הדוושה.
הגירוי המותנה – התלוי בנסיבות
תינוק השוכב בעריסתו ומכה בידיו על צעצועיו התלויים מעליו, מבצע פעולה, "אופרציה", ומשפיע על מאפייני הסביבה החיצונית.
הוא משנה את הגירויים בסביבה: הצעצועים זזים בעקבות חבטותיו, משמיעים קולות ומפעילים אורות מהבהבים. אם התינוק ממשיך לבצע את ההתנהגות הנתונה, סימן שהתרחש תהליך התניה אופרנטית. תזוזת הצעצועים, הופעת הצלילים והאורות יחשבו כגירויי חיזוק חיובי או היזון חוזר חיובי (Positive reinforcement) של ההתנהגות. (לעיתים במחקר משמש המונח משוב חיובי).
אבל אותה פעולה של השמעת קולות והדלקת אורות מהבהבים יכולה לשמש כענישה או חיזוק שלילי. כאשר התינוק שבדוגמה מזיז את הצעצועים, אך השינויים שמתרחשים גורמים לו להפסיק את משחקו כי הוא נבהל מהרעש או מהתנועה, המשוב יוגדר כענישה (ובאנגלית Punishment).
הכחדה
תהליך הכחדה אופרנטית – הוא דעיכה הדרגתית של עצמת או תדירות התגובה בעקבות שינוי שלילי בחיזוקי המשוב.
בדוגמה שלנו, כאשר הצעצוע של התינוק אינו מאיר ואינו משמיע צליל, התינוק יאבד עניין ובהדרגה יפסיק לשחק עמו.
סקינר מצא את התופעה באופן אקראי, תוך ניסוי חיזוק חיובי, כשהמתקן לשחרור המזון לאחר הלחיצה על הדוושה התקלקל. הוא ניסח לפי זה את חוק ההכחדה, הקובע:
כיום – במדעי ההתנהגות נחקרים תופעות של התמכרות הנסמכות בין היתר על תדירות החיזוק החיובי, קצב הדעיכה במקרה של הסרת החיזוקים, ועצמת ההתמכרות כאשר יש חזרה חיובית אחרי דעיכה. (למשל עישון סיגריה יחידה לאחר הפסקת עישון ארוכה).
גירוי מבחין
בהתנהגות האדם, ההתנהגות המפעילה האופרנטית לרוב מתרחשת רק בתנאים מסוימים של הסביבה ובתנאים אחרים לא תופיע. במחקריו הראשונים של פרדריק סקינר, הוא תכנן תיבה ובה מנגנון לפיו כשהחולדה לוחצת על הדוושה ואור דולק בתיבה, היא תקבל אוכל, אך אם הנורה כבויה האוכל לא יגיע עם לחיצת הדוושה. האור הדולק במקרה זה שימש "גירוי מבחין" (Discrimnative stimulus) בנוסף לגירוי המותנה של מתן האוכל אשר שימש כחיזוק חיובי, או בהיעדרו כמכחיד.
תוצאות הניסוי הראו שכאשר החולדה הייתה רעבה ורצתה לאכול, היא לחצה אך ורק אם היה אור בתיבה, ולא בחשיכה.
כיום מקובל לנתח את ההתניה המפעילה (האופרנטית) כשרשרת המורכבת משלושה אירועים: האירוע המקדים שגרם להתנהגות, ההתנהגות עצמה, ותוצאותיה. ומישהו עונה לנו (תוצאה שיכולה להיות מחזקת, או מענישה, או מכחידה, או שילוב כלשהו).
הגירוי המבחין גורם לנו "להבין" שכעת התנאים של הסביבה מתאימים לקבלת חיזוק אחרי ההתנהגות, מפני שהתליות דומות הותלו כבר בעבר.
תנאיי ההנעה – המוטיבציה
יש גורמי רקע, היכולים להשפיע על ההתנהגות ולחזק או להחליש אותו. גורמים מסוג זה הם משתנים בלתי מותנים בהתנהגות. לדוגמה: רמות החסך והרוויה של הגירוי המותנה. אם יצור לא אכל או לא שתה משך זמן מה, ההסתברות שהיצור ינקוט בפעולות של שתייה או אכילה תעלה, בלי קשר אם הגירוי מעודד או מרחיק את האכילה והשתייה, כלומר יהיה כאן צד של ההתנהגות שהוא בלתי מותנה בתוצאות של הפעולה המקדימה.
לדוגמה: חסך בשינה ישפיע על ההסתברות שאדם ינצל את ההזדמנות הראשונה להירדם.
תפקידם הביולוגי של תהליכים הנעתיים כמו רעב צמא ועייפות נועדו לשמר את חיי היצור ולהשאירו במצב גופני מיטבי.
גירויי חיזוק מוּלדים
יש גורמי סביבה המשמשים באופן מוּלד ותורשתי כמחזק בלתי מותנה. היצור נולד עם רגישות לחיזוקים אלה. גירויים מהסוג הזה הם צורכי היסוד של היצור כמו מים מזון ומין. הרגישות לחיזוקים אלו נוצרה במהלך התפתחות בני המין באבולוציה, עקב חשיבות הגירויים האלה להישרדות יצור זה. ההתניה האופרנטית היא תהליך פיזיולוגי מולד.
גירויי חיזוק מוּתנים
גירויים שבעבר היו סתמיים ונייטרלים, לא מחזקים ולא מעכבים, עשויים להשתנות ולהפוך למחזקים, לאחר שהוצמדו פעמים אחדות לגירויי חיזוק בלתי מותנה.
לדוגמה: תינוק שיקבל כסף בעקבות לחיצה על כפתור, לא ישנה את התנהגותו ולא ילחץ עוד ועוד על כפתור זה. אך אדם בוגר שנחשף לתרבות בה אפשר להמיר כסף בחיזוקים אחרים יותנה, והכסף יהפוך אצלו לחיזוק חיובי.
ההבדל בין המונח תגמול (או פרס) למונח חיזוק חיובי
גמול הוא מושג עממי נפוץ שמשמעותו היא פרס הניתן לאדם לאור פעילותו. (מקור המונח הוא בצליל הסיפוק של גמיעת חלב התינוק). לעומתו המונח חיזוק – הוא מושג טכני בתחום מדעי ההתנהגות (ובמשמעות דומה גם במדעי היקום, במדעי החומר ובמדעי החיים), המסמל גירוי שהופיע לאחר שיצור ביצע התנהגות ראשונית, ושתדירות החזרה על התנהגות זו עלתה בעקבותיה. כלומר החיזוק מתאר תהליך של קשר תפקודי – פונקציונלי בין הופעת אירוע כלשהו בסביבה החיצונית לשינוי תדירות ההתנהגות.
גמול על פעולה לא תמיד יחזק התנהגות, וחיזוק לא תמיד יחשב כגמול בעיני החברה. למשל, ייתכן שמדען יהנה מאוד מעבודות המחקר שלו וגילוייו הגורמים לו סיפוק רב. גילוייו משמשים לו חיזוק. אך לצד זה ייתכן שהוא בן של תעשיין עשיר שירש את המפעל והכסף שמשלמים לו במכון המדעי אינו נחשב בעיניו כלל. כפי שהודגש לעיל, הגירוי המותנה תלוי בנסיבות, ואחד מאלו, אולי החשוב שבהם, הוא האופן שבו היצור הנבחן מקבל את הגירוי. מצד שני אותו מדען יכול להחליף את עמדתו כלפי הכסף, או כלפי הגילויים המדעיים, למשל כשיתברר לו שגילוייו משמשים לרעה ואנשים רבים נפגעים מהם.
לסיכום – חיזוק בהקשר של מדעי ההתנהגות הוא מושג טכני המתייחס לקשר התפקודי-פונקציונלי בין אירועים בסביבה ובמציאות לתדירות של התנהגות נבחרת. הגירויים עצמם אינם בעלי "אפיון כללי – אוניברסלי" לא של חיזוק ולא של ענישה. כל מקרה לגופו, לפי הסביבה והיצור הנבחן. גירוי אחד יכול להיחשב כחיזוק בתנאים אלה וכענישה בתנאים אחרים.
ברירה דרך תוצאות
על פי סקינר התנהגות האדם היא סך של:
התגובה בהשפעת החברה היא התנהגות של תגובה מחוזקת, הקיימת בכל פרט, אך בשונה ממנה היא מועברת בתהליכי מסורת ובטקסים. שתיהן אף הן תוצאה של הברירה הטבעית המביאה בתורשה את המנגנון ליצירתו, אך עם זאת, שתיהן מעוצבות סופית רק בתהליך נרכש שלאחר הלידה, בעזרת משתני סביבה הנוספים על התורשה.
פרדריק סקינר, ראה את הפסיכולוגיה כתחום שעוסק בחקר התנהגות היצורים החיים (האורגניזמים). בהיבט זה הפסיכולוגיה היא חלק מן הביולוגיה, שביסוסה כבר אז הייתה בעיקר סביב תורת ההתפתחות והאבולוציה והתפתחות המינים דרך הברירה הטבעית. סקינר הרחיב את עיקרון הברירה הטבעית והוסיף לה התפתחות נוספת בתר-הלידה ברירה על ידי תוצאות. הברירה על ידי התוצאות פועלת בשלוש רמות:
בכל שלב נוצרות ברירות כשהסביבה משפיעה בחיזוק והחלשת תדירות התגובות: ההתנהגות המולדת התורשתית-גנטית, התנהגות הפרט, וההתנהגויות התרבותיות של הכלל. תהליך הברירה הוא התהליך הסיבתי שמאפיין יצורים חיים.
הופכי כפלי מודולרי
הופכי כפל מודולרי הוא מושג במתמטיקה ובפרט בחשבון מודולרי.
ביהביוריזם
ניתוח ההתנהגות – ממדעי הטבע
הפילוסופיה הביהביוריסטית היא היסוד למדעי ההתנהגות ולניתוח ההתנהגות. זהו ענף ממדעי הטבע בדומה לפיזיקה – מדעי היקום, הכימיה – מדעי החומר, הביולוגיה – מדעי החיים והגאו-סאיינס – מדעי כדור הארץ, וקשור לענף המדעים המדויקים. מדעי ההתנהגות חוקרים את התנהגות הפרט של יצורים חיים, או של קבוצה מתוכו.
החוקרים בתחום נקראים מנתחי התנהגות והם חוקרים את הקשרים התפקודיים בין ההשפעות הסביבתיות לבין התנהגות הפרט. ספרו הראשון של סקינר, עסק בשיטת המחקר המתודולוגית החדשה לחקר ההתנהגות, הנבדלת משיטות המחקר של עמיתיו – ווטסון ופבלוב. סקינר יצר את התפישה והאסכולה של ניתוח ההתנהגות הניסויי.
הופכי כפלי מודולרי
כאשר עוסקים בחשבון מודולרי, שבו החשבון מתבצע עם מספרים שלמים בלבד, עדיין קיים מושג ההופכי, אך הוא שונה מעט. ההגדרה הבסיסית נותרת זהה: \ a,b הם הופכיים אם, כאשר הפעם הכפל הוא מודולרי.
ביהביוריזם
ההתמקדות בבעלי חיים
הביהביוריזם של סקינר ספג ביקורת רבה, בעיקר משום שדילג על התהליכים הפנימיים הקיימים בבעלי חיים, וכן מכך שסבר באופן פשטני, ולפעמים גם מסוכן, שמתוך הדמיון בין התנהגות בעלי החיים להתנהגות האדם, ניתן להסיק שאין כל הבדל בין ההתנהגות האנושית לזו של היצורים שבדק.
הופכי כפלי מודולרי
על פי ההגדרה הפורמלית, a,b הם הופכיים כפליים מודולריים מודולו n, אם. לדוגמה, מודולו 9, ההופכי הכפלי של 2 הוא 5, מכיוון ש:. על כן ניתן להגיד ש: . אפשר לבדוק ולהיווכח שאכן 5 הוא ההופכי של 2 בדוגמה זו, כלומר אחרי שנבצע פעולה והיפוכה נקבל בחזרה 3. מתקיים:
ביהביוריזם
ההתמקדות בבעלי חיים
בתחילת דרכו הבין את הביקורת כתלונה על כך שהסתפק בבדיקת יונים וחולדות בלבד, ולא הרחיב את בדיקותיו לבעלי חיים אחרים, ומשום כך (הותנה ו)עברו הוא ותלמידיו לבחון גם בעלי חיים אחרים, וביניהם, עזים, דגי זברה, תמנונים (רכיכות, אשר להם מוח מבוזר ומפוצל ושונה מאוד מהיונקים), ברווזונים, תרנגולות, קופים, אנשים בעלי לקות דיבור, ילדים בריאים, ואחיות המפעילות את המעבדה. כתב העת "Journal of Applied Behavior Analysis", (ירחון ניתוח ההתנהגות הניסויי) כולל כיום מאות מחקרי יישום של פתרון בעיות חברתיות. לפי תוצאות המחקר הנרחב, טוענים תומכי שיטת מחקר זו, נמצא שלמרות מערכת העצבים המפותחת יותר של בני האדם, גם הם, כשאר בעלי חיים מסתגלים מבחינת ההתנהגות לסביבות חדשות דרך ההתניה וההפעלה (כלומר ההתניה הקלאסית וההתנהגות האופרנטית). בכל המחקרים שנעשו על בעלי חיים בתחום ניתוח ההתנהגות, נתגלו אותן השפעות של חיזוק חיובי על תדירות ההתנהגות האופרנטית, מה שמוכיח לפי דעתם שהתניה אופרנטית היא תהליך פיזיולוגי גנטי המשותף לכל בעלי החיים המפותחים.
ניתוח התנהגות נעשה גם ליצורים זעירים ברמה המיקרוסקופית ולצמחים.
הופכי כפלי מודולרי
ל-a יש הופכי מודולו n אם ורק אם a ו-n זרים. זאת מכיוון שחוג המספרים השלמים הוא תחום ראשי, עבור כל שני מספרים זרים a ו-n אפשר למצוא מספרים שלמים u ו-v כך ש- \ ua+vn=1 (משפט Bézout). ניתן למצוא הופכי כפלי מודולרי באמצעות גרסה מורחבת של האלגוריתם האוקלידי. ההופכי של איבר בחבורת אוילר הוא ההופכי הכפלי המודולרי שלו.
בהופכי כפלי מודולרי משתמשים בפתרון קונגרואנציות (משוואת מודולריות), ובתחום ההצפנה, ביצירת מפתחות RSA.
ביהביוריזם
ניסויים וחוסר פניוֹת
הניסוי מתנהל על ידי בחינת התגובה למשתנה בלתי תלוי – ועוקב אחר השינוי בהתאם למשתנה התלוי.
לדוגמה: משתנה בלתי תלוי – חיזוקים חיוביים, גירויי ענישה, תנאי סביבה משתנים – כמו רעב וכדומה. בהתאם נבדק המשתנה התלוי – תדירות התנהגות אופרנטית, זמן תגובה, משך התגובה, כמות התגובה ועוד. תוצאות הניסוי מלמדות על מגמות וסדר בהתנהגות ועל פיהן ניתן לגבש כללים המתארים את המציאות כחוקי טבע.
רגשות, מחשבות ואירועים פנימיים
בתחום הגות הנפשי (Philosophy of mind) או הפילוסופיה של השכל, נטען שביהייביוריזם הוא ענף של חומרנות מטריאליסטית (על פי מאמרו של גילברט רייל), ופיזיקליסטית (על פי ההגדרה החדשה של הפיזיקה ומדעי היקום, ושאר מדעי הטבע החומר והחיים). האוחזים בעמדות אלו סבורים שהעולם אינו חצוי לחומרי לעומת רוחני, ושאין המחשבות, הרגשות, התחושות, הסברות, הדמיונות ושאר תחום "הרוח" שייכים לגוף שכלי או נפשי המופרד מן המוח הגשמי החמרי הגופני והמציאותי. הם סבורים שהעולם הוא אחד, קיים במציאות, ומוסבר על ידי המדע.
אך יש הסבורים שהביהייביוריזם אינו מוכן לגעת בשאלת המוח-הגשמי-הגופני-הפיזי-החמרי מול הנפשי-שכלי-רוחני-רעיוני. שהוא אכן מוכן להגיד באופן חלקי שמחשבות והחלטות הן חומריות, ועובדה שהן נבחנות באופן אמפירי כמותי, אך לא רגשות כמו כעס, עצב או נקמנות, ולא תחושות כמו החוויה האישית המוּכֶּרֶת לכל מי שראה צבע אדום כהה, או תכלת זכה, ולכל מי שהריח אתרוג או מצד שני בננה רקובה. את החוויה לא ניתן לכמת, או לא ניתן היה לכמת באופן בלתי תלוי באדם, ומכאן שהם הוזנחו או עצם קיומם אף הוכחש. עמדה זו נקראת הביהביוריזם הפילוסופי (ההתנהגותנות ההגותית).
לטענת האוחזים בעמדת זו, בדומה לשעון המוגדר על ידי מחוגיו שתפקידם להציג את השעה, וחלקיו הפנימיים וכיצד הם פועלים אינו מוגדר בעת המינוח של מצבים נפשיים כסברה, חוויית תחושה, רגש, וכדומה – כל אלו הם למעשה תיאור של מה שמוביל להתנהגות כתוצאה מנטייה, או מגירוי. כשאדם מספר שכואב לו ברגל, הוא מספר על אוסף התגובות שלו והגורמים להם, כולל הצליעה וצעקות הכאב. אין אנחנו מתכחשים לקיומם של מצבים נפשיים, רק אין מדובר בהם.
הפוזיטיביסטים – אין משמעות לטענה שלא ניתן לאמתה או להפריכה
היו גם פילוסופים ביהייביוריסטים כמו קארל המפל ורודולף קרנאפ מענף הפוזיטיביזם הלוגי, ענף הגות הטוען לפי עקרון האימות שאין משמעות לטענה כלל אם אי אפשר לאמת או להפריך אותה באמצעות ניסוי מציאותי. אלו הלכו צעד נוסף ואמרו שכל טענה שהיא, בעניין המצבים הנפשיים שאי אפשר למדוד, כמו חוויית התחושה, הרגשות והדמיונות הרי שאין להם משמעות כלל. כיום הומצאו שיטות למדידת עוצמתם של אלו באופן השוואתי ובלתי תלוי באדם או ביצור הנמדד, ואולי הוגים אלו היו חוזרים בהם. איך אין לנו דרך למדוד את זה.
גילברט רייל ורוברט טולמן – הכחשת המצבים הפנימיים של הביהייביוריזם
היו שטענו, כגילברט רייל, שהאוחזים בביהייביוריזם נוקטים עמדה לפיה מזניחים ולא בודקים את קיומם של מצבים נפשיים פנימיים כמו רגשות, עמדות וסברות ותחושות, ועוסקים רק בתוצאות "הקופסה השחורה" בלי לפתוח אותה ולבחון אותה מבפנים, ובמקום זה היא מתמקדת אך ורק בתופעות החיצוניות הניתנות לתצפית ומדידה.
סקינר – דילוג על בדיקת המצבים הפנימיים מחוסר האפשרות לכמתם
סקינר לעומת זאת טען שמדע התנהגות מלא חייב לקבל ולחקור גם את אותם המצבים הפנימיים. אך כל עוד אין אפשרות לכמת אותם, נאלצים להגיע אליהם בדרך עקיפה, על ידי מדידת הגורמים להם, והתוצאות שלהם, יחד עם מצב גורמי הסביבה.
ביחס להשקפות אחרות על ההתנהגות, הביהביוריזם טוען שאירוע חיצוני, סביבתי, גורם גם להתנהגות וגם למצב מורגש נלווה. כאשר נערה מדווחת: "אני צמאה", היא אינה מתארת רק מצב פנימי, אלא גם מתארת את ההיסטוריה הסביבתית שלה, ומשמעות דבריה החבויה "מבין השורות" הם שהיא לא שתתה בזמן האחרון, ושהיא מעוניינת לשתות מים, כלומר שאם יביאו לה כוס מים, תהיה לה נטייה לשתות אותם, או אפילו שהיא מנסה להניע את השומעים שילכו ויביאו לה כוס מים.
תחושת הצמא לפי סקינר היא מצב גופני שנגרם לאחר כמות מסוימת של זמן מאז השתייה האחרונה – משתנה שניתן למדוד ולכמת. צמא ניתן גם להגביר באמצעות פעילות גופנית – גורם חיצוני שניתן למדידה, באמצעות הוספת מלח לאוכל – גם כן פעולה מדידה, ועוד. התחושות והרגשות הם אמנם מצבים פנימיים, אך הם עדיין שייכים לתחום הפיזיולוגיה – חקר מצבי הגוף.
הביהביוריזם, לדברי סקינר, שם דגש על שליטה בהתנהגות, ומכיוון שקשה מאוד לשלוט על ההתנהגות דרך גורמים מתווכים בתוך מערכת העצבים או בעולם הנפש, אין משתמשים במצבים הנפשיים כדי לנתח מהבחינה התפקודית את ההתנהגות. אבל מכאן אין להסיק שאין מנגנון עצבי מוחי פנימי. יש, אך מכיוון שאיננו יכולים לדעת עליו דבר לאשורו, הביהביוריסט נאלץ "לעבוד סביבו".
אין הביהביוריזם מזניח את המצבים הנפשיים ובוודאי שאין הוא מכחיש את קיומם, אלא שמחוסר ברירה הוא אינו בוחן את תפקידם הסיבתי בהתנהגות, ומותיר אותם לאלו, שברשותם בעתיד, כך אומר סקינר, יהיו כלים מדעיים לחקור אותם.
חופש הבחירה לפי סקינר
לפי סקינר, הביהביוריזם סבור שהאדם אינו חופשי לחלוטין והוא מושפע במידה רבה מסביבתו. חופש מוגדר כמושג מופשט המתאר העדר אילוצים ואפשרויות פעולה לא מוגבלות. על פי הניתוח הביהביוריסטי גם "אדם חופשי" יהיה כפוף במידה רבה לשליטתה של הסביבה, על פי חיזוק חיובי.
האישיות והאחריות לפי סקינר
על פי ההשקפות המסורתיות, אישיות היא מכלול התכונות האישיות הנפשיות הנרכשות והמולדות אשר מכתיבות את ההתנהגות. לאישיות מייחסים בהשקפה המסורתית תפקיד של סוכן יצירתי ושל גורם ההתנהגות. לעומת זאת בגישה הביהביוריסטית האישיות של הפרט אינה שוכנת בתוכו ואינה מהווה את הגורם לפעולותיו והרגשותיו, אלא, היא נתפסת כמכלול סוגי התגובות שאותם מסוגל לבצע הפרט בתנאים שונים. סיבות התגובות הללו אינן שוכנות בנפשו, אלא בגורמים סביבתיים חיצוניים.
אחריות – ההשקפות המסורתיות מטילות את האחריות על המעשים על הפרט עצמו. על פי ב. פ. סקינר, הניתוח המדעי מטיל את האחריות על הסביבה. אך אין משתמע מכך שאפשר להצדיק התנהגויות פוגעניות, אלימות או לא הולמות שמפריעות לתפקוד החברה, אלא שבאמצעות טכניקות התנהגותיות ניתן למנוע מהתנהגויות אלה להיות מעוצבות ומחוזקות.
השפעת הסביבה
הסביבה – בגישה הביהביוריסטית נתפשת כעולם הפיזי בו קיים האדם, וכתהליך דינאמי של שינוי אשר משפיע ישירות על האדם. כל אדם חי בסביבה אינדיבידואלית אשר משתנה מרגע לרגע, ואשר מעצבת את התנהגותו. קיימות סביבות כלליות עם אפיונים דומים שמשפיעים על כל אדם שנמצא בסביבה הזאת – לדוגמה אקלים, תרבות, מדינה, שפה ועוד. כך למשל, תאומים, אשר זהים מבחינה גנטית, מציגים התנהגות שונה עקב היחשפות לתנאים שונים ויחסים אינדיבידואלים עם הסביבה.
התרבות ויישום עקרונות החברה המתוקנת
עיצוב תרבותי – סקינר השקיע זמן רב בניסיון להבין איך להשתמש בעקרונות המדעיים שלו על מנת לפתור בעיות חברתיות. בספרו "הוולדן השני" הוא מתאר קומונה, אשר חיה על פי עקרונות ניתוח ההתנהגות.
סקינר הוציא ספר נוסף ב־1971 בשם "מעבר לחרות ולכבוד", שתורגם לעברית על ידי עמשי לווין בשנת 1976. בספר הוא מתאר את הבעיות החברתיות הידועות בתקופה, ואת הקושי בהבנת ניתוח ההתנהגות. לדעתו חלק מהבעיות החברתיות המשמעותיות ביותר כמו עוני, פשע, ריבוי אוכלוסין, זיהום סביבתי ועוד, קשורות באופן מובהק להתנהגות אנושית. סקינר הציע לעצב תרבות חדשה, אשר תיצור תנאים שלא יחזקו התנהגויות אלה.
"האידיאל של הביהביוריזם להסיר את הכפייה: ליישם שליטה על ידי שינוי הסביבה בצורה שתחזק את סוג ההתנהגות שמביאה תועלת לכולם." כך ענה פעם סקינר למראיין.
הגישה הביהביוריסטית בראי ימינו
הביהביוריזם כיום רלוונטי מתמיד, אם כי הוא עבר כמה מהפכים ועידוני גישה. התחום של ניתוח התנהגות יישומי מופעל גם כיום, ויש טוענים שהוא יעיל ביותר בפתרון בעיות חברתיות וארגון סביבתי משמעותי. כתבי העת המובילים בתחום ממשיכים לצאת מדי שנה וכמות המאמרים והמחקרים עולה בהתמדה. ניתוח ההתנהגות היישומי נתפס כשיטת טיפול יעילה ביותר בהפרעות מסוג הספקטרום האוטיסטי, אך זו שנויה במחלוקת (ראו להלן). ניתוח ההתנהגות היישומי מיושמת גם בתחומים נוספים.
טענות ה"מהפכה הקוגניטיבית"
בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים הוטחה ביקורת רבה בשיטה ובנזקיה בטיפול בילדים אוטיסטים, ואחריותם של האוחזים בשיטה לכך, עד שהיו שראו בה שיטה שחלפה מן העולם.
הטענה העיקרית נגד סקינר והנוהים אחריו הייתה שהוא החרים את ההענשה ומצא שיש למעט בחיזוקים שליליים ובמקומם להרבות בחיזוק חיובי. מטפלים בבני אנוש טענו כלפיו שאת ניסוייו לא ערך בבני אדם אלא בחיות מעבדה, ושההתנהגות האנושית מסובכת הרבה יותר מאשר ההתנהגות המותנית האמיתית לחלוטין הנצפית באופן דומה בבני אדם ובבעלי חיים. לאור צמיחה של דור חסר עקבות בעקבות הסרת הענישה, היו רבים שהאשימו את העמדות של סקינר בכך. כמאמר פרופסור רוברט ספולסקי מאוניברסיטת סטנפורד – בנות אמנם דומות לשרקנים בביוץ מתואם אבל התנהגות בני האדם עוברת לרמה אחרת לחלוטין כדוגמת שני מתחרים המשחקים בשחמט. תומאס קוהן תיאר בספרו "מבנה המהפיכה המדעית", את הדגם המדעי המקובל והמאומץ בידי כולם עד בוא המשבר והדחתו והחלפתו ברעיונות חדשים. הוא הדגים זאת בביהייביורזם ששלט בכיפה עד הדחתו.
במקביל בתחום הגות הנפש נדחה הביהביוריזם הפילוסופי עקב בעיות של ההתעלמות ולכל הפחות דילוג על חוויית התחושה והמצבים הנפשיים, כדברי אדוארד טולמן בספרו: הדחיה המרכזית באה עם הפרכת העמדה של הביהייביוריזם הפילוסופי בתרגיל החשיבה של הסופר ספרטנים שאינם מביעם את תחושותיהם בשום דרך, אף שהם חשים אותו – טיעון של הילרי פוטנם. בלימודי הגות הנפש מקובל לומר שבעקבות טענת הסופר ספרטנים, שהביהייביוריזם הפילוסופי נדחה בתחום של המצבים הנפשיים שאינם נגישים לכימות ולבחינה מדעית, ובמקומם התקבלה תורת זהות המוח והנפשי, אך הביהייביוריזם נותר על כנו לגבי אותם רכיבים נפשיים שאינם חווייתיים כמו זיכרון, תפישה לוגית, טיעונים וסברות (הנקראים אמונות או האמנות).
לעומת זאת היו שטענו שהביהייביוריזם כלל לא הודח ואפילו לא נעלם, אלא רק איבד מהבולטות שלו בעקבות כניסת מדעי התפישה והקוגניציה והשתלטותה על במת הפסיכולוגיה. לדעתם קוהן טעה לחלוטין בהציגו "מהפכה קוגניטיבית" והדחה שלא הייתה ללא הצדקה, ובבדיקה שנערכה בשנות ה־80 נמצא שאזכור התחום בכתבי העת המדעיים לא פחת מהביטוי פסיכולוגיה קוגניטיבית – שטען לכתר.