cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שדות אליסיום
שדות אליסיום בספרות העתיקה
סופרים אחרים טוענים כי קרונוס מעולם לא שוחרר מכלאו שבטרטרוס, ושופטה של אליסיום היה רדמנתיס. לפי פינדרוס שניהם שלטו ביחד: רדמנתיס כיד ימינו של קרונוס. רדמנתיס היה יחד עם אחיו מינוס ועם איאקוס אחד משלושת השופטים שדנו את הנשמות שהגיעו לשאול במקום הנקרא "שדות ההגעה" ושם החליטו לשלוח כל אחת לחלק שהגיע לה בתוככי העולם התחתון: את אלו שחטאו נגד האלים ועשו מעשי עוולה - לתהום הטרטרוס, את אהובי האלים, את ההרואים - גבורי תור הזהב ואת בעלי המידות הטובות אל שדות אליסיום או איי המבורכים ואת אלה שעשו גם מעשים רעים וגם טובים אל שדות האספודלים שם קיומם היה אוטומטי ומחוק, קצת דומה לזה שחוו על פני האדמה. הומרוס, הסיודוס, פינדארוס וורגיליוס, משוררי התקופה הקלאסית, מתארים את שדות האליסיום בדרכים שונות. הומרוס מתאר את אליסיום כמקום אליו מגיעים קרוביהם המתים של זאוס, ארץ על גבולו המערבי של העולם אותו מקיף נהר האוקיינוס. הסיודוס מתאר את שדות האליסיום כ'איי המבורכים', במי הים המערבי, (יש שזיהו אותם עם האיים הקנריים בעוד שפינדארוס מתאר את שדות האליסיום כאי יחיד - הידוע גם כאי הלבן "לאוקוס" (אותו זיהו, בין השאר, עם אי הנחשים שבים השחור). ורגיליוס, המשורר הרומי, מתאר את מסעו של איניאס אל העולם התחתון, שם הוא פוגש את אביו, אנכיסס. ורגיליוס מתאר את אליסיום כמקום בו נהרות נצח ויערות מוצלים, שם יש שמש וכוכבים השייכים לו. גרסאות של המיתוס היווני מציינות את גלגולי הנשמות של תושבי שדות אליסיון העשויים להיוולד מחדש אחרי תקופת מה (למשל שלשה מחזורי חיים - אצל פינדרוס) על פני האדמה.
שדות אליסיום בספרות המאוחרת
בחליל הקסם של מוצרט, שר פפגנו על נערת חלומותיו: "ליהנות מהחיים כאדם חכם, ולהרגיש כמו הייתי באליסיום."
שדות אליסיום כשמות גאוגרפיים
השם "שדות אליסיום" ניתן אף לכמה מקומות בעולם וביקום. שדרת השאנז אליזה, למשל, קרויה על שם שדות אלו בצורתו הצרפתית. קיים רובע בשם דומה בעיר ניו אורלינס בארצות הברית המהווה במה למחזה של טנסי ויליאמס חשמלית ושמה תשוקה. אליסיום הוא גם שם שניתן לאזור געשי במאדים.
אולי מארס
ביוגרפיה
מארס נולד בשנת 1984 להוריו, ויקי-לין ופיט מארס. יש לו אח תאום הצעיר ממנו בשם בן ואחות בשם פיי. בתיכון היה מארס חלק מנבחרת הפוטבול. מארס אוהד של מנצ'סטר יונייטד. לפני השתתפותו בתוכנית היה מארס חלק מלהקת קאברים יחד עם חברו ג'ון גודי, הלהקה נקראה "Small Town Blaggers". בשנת 2008 יצא מארס לטיול תרמילים ברחבי אוסטרליה למשך שלושה חודשים ועם חזרתו החליט להיבחן לאקס פקטור.
2009: The X Factor
בשנת 2009 נבחן מארס לאודישנים לעונה השישית של התוכנית הבריטית האקס פקטור וביצע את שירו של הזמר סטיבי וונדר, "Superstition". השופט סיימון קאוול אמר שזה היה המתמודד שהיה הכי קל להעביר אותו. במהלך השתתפותו בתוכנית זכה מארס לאהדה רבה ואף ביצע דואט עם הזמר רובי ויליאמס לשירו "Angels". בגמר שנערך ב-13 בדצמבר 2009 הגיע מארס למקום השני לאחר שבמקום הראשון זכה הזמר ג'ו מקלדרי.
2010-2011: אלבום בכורה
בפברואר 2010 חתם מארס על חוזה הקלטות עם חברת אפיק רקורדס והחל לעבוד על אלבום בכורה. מארס שילב פעולה עם מספר אומנים שביניהם טרבור הורן על מנת לעבוד על חומרים לאלבום. הסינגל הראשון שהוצא לאור מהאלבום היה "Please Don't Let Me Go" שיצא ב-27 באוגוסט 2010 והגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת אף על פי שחרורו של השיר Teenage Dream של הזמרת קייטי פרי באותו יום. ב-21 בנובמבר הופץ הסינגל השני מהאלבום שנקרא "Thinking of Me". מארס הופיע עם השיר בעונה השביעית של התוכנית האקס פקטור. ב-26 בנובמבר יצא אלבום הבכורה של מארס שנשא את שמו ונקרא "Olly Murs". האלבום נמכר בלמעלה מ-700 אלף עותקים. ב-4 במרץ 2011 שוחרר הסינגל השלישי מהאלבום שנקרא "Heart on My Sleeve". השיר נכתב על ידי הזמר ג'יימס מוריסון. השיר הרביעי והאחרון שהופץ מהאלבום היה "Busy" ששוחרר ב-27 במאי 2011.
2011-2012: אלבום שני
ביוני 2011 החל מארס לעבוד על אלבום שני. הסינגל הראשון מהאלבום יצא לאור ב-19 באוגוסט ונקרא "Heart Skips a Beat" והיה שיתוף פעולה עם הצמד "Rizzle Kicks". השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון בחמש מדינות. ב-29 במאי 2012 יצא לאור השיר בגרסה חדשה הכוללת את הזמר Chiddy Bang במקום ריזל קיקס. ב-18 בנובמבר הופץ הסינגל השני מהאלבום שנקרא "Dance with Me Tonight" שהגיע למקום הראשון. שבוע לאחר מכן, בתאריך ה-25 בנובמבר יצא לאור האלבום השני של מארס שנקרא "In Case You Didn't Know". האלבום הגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת וזכה למעמד של אלבום פלטינה באירופה עם מכירות של למעלה ממיליון עותקים. הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום היה "Oh My Goodness" שהופץ ב-1 באפריל 2012.
2012-2013: אלבום שלישי
באפריל 2012 החל מארס לעבוד על אלבום שלישי. הסינגל הראשון היה "Troublemaker", שיתוף פעולה עם הזמר פלו ריידה ששוחרר ב-12 באוקטובר 2012, השיר הגיע לראשי המצעדים וזכה להצלחה רבה. האלבום השלישי של מארס נקרא "Right Place Right Time" ויצא ב-23 בנובמבר 2012. הסינגל השני שיצא מהאלבום נקרא "Army of Two" ששוחרר -10 במרץ 2013 והגיע למקום ה-12 בממלכה המאוחדת. הסינגל השלישי מהאלבום יצא ב-26 במאי ונקרא "Dear Darlin'".
ביולי 2013 הודיע מארס כי החל לעבוד על חומרים לאלבומו הבא אשר עתיד לצאת בקיץ 2014. הסינגל הרביעי מהאלבום היה "Right Place Right Time" אשר יצא ב-23 באוגוסט. ב-10 בנובמבר יצא השיר של הזמר קלסיפייד אשר נקרא "Inner Ninja" בעריכה מחודשת הכוללת את מארס. הסינגל החמישי והאחרון מהאלבום היה "Hand on Heart" אשר יצא ב-22 בנובמבר.
2014-2015: אלבום רביעי
בפברואר 2014 החל מארס לעבוד על חומרים חדשים לאלבום הסטודיו הרביעי שלו. הסינגל ראשון מהאלבום היה "Wrapped Up" אשר יצא ב-16 בנובמבר. האלבום עצמו נקרא "Never Been Better" והוא יצא ב-24 בנובמבר. הסינגל השני יצא ב-4 בינואר 2015 ונקרא "Up". ב-27 במרץ שוחרר הסינגל השלישי שנקרא "Seasons". ב-28 במאי יצא "Beautiful to Me" אשר היה הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום.
2016-הווה: אלבום חמישי
הסינגל הראשון מהאלבום החמישי של מארס נקרא "You Don't Know Love" והוא יצא ב-8 ביולי 2016. ב-7 באוקטובר שוחרר הסינגל השני מהאלבום שהיה "Grow Up". ב-4 בנובמבר הופץ השיר "Back Around" אשר לא היה סינגל רשמי מהאלבום אלא נועד כדי לקדם את יציאת האלבום כמה ימים לאחר מכן. אלבום הסטודיו החמישי של מארס יצא ב-11 בנובמבר 2016 ונקרא "24 Hrs", מיד לאחר יציאתו הגיע האלבום למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. הסינגל השלישי מהאלבום היה "Years & Years" והוא יצא ב-9 בדצמבר.
ב-31 במאי 2017 יצא הסינגל הרביעי מהאלבום אשר היה שיתוף פעולה עם זוכת העונה ה-12 של תחרות הכישרונות "אקס פקטור", הזמרת לואיזה ג'ונסון בשיר "Unpredictable". ב-9 ביולי הופיע מארס כהופעת חימום עבור להקת הבנים טייק ד'את במהלך הופעתם בלונדון. ב-4 באוגוסט התארח מארס בשיר "More Mess" של הדיג'יי הצרפתי קונגס.
בשנת 2018 שוחרר שיר "Moves".
ב-2019 תרם את קולו כמדבב בסרט "מרגלים לא רגילים".
עבודות נוספות
ב-31 במאי 2011 אושר כי מארס ינחה את העונה השמינית של תוכנית הבת של האקס פקטור העוקבת אחר המתמודדים מאחורי הקלעים ונקראת "The Xtra Factor", לצידה של קרוליין פלאק. ב-1 בפברואר 2012 החל מארס בסיבוב הופעות הכולל 22 מופעים. במרץ 2012 נבחר מארס להמשיך ולהנחות עוד עונה של התוכנית The Xtra Factor. ב-16 באפריל זכה מארס בפרס האמן הבריטי המועדף בטקס נבחרי הילדים של ערוץ ניקלודיאון. במרץ 2012 נבחר מארס לעמוד בראש קמפיין לבגדי הקיץ של חברת NewYorker. בחורף 2012 נבחר מארס גם לדגמן עבור קו ההלבשה של הזמר רובי ויליאמס שנקרא "Farrell". ב-11 באוקטובר 2012 יצאה לאור אוטוביוגרפיה על חייו של מארס הנקראת "Happy Days". מארס נבחר להופיע בעונתה החמישית של הסדרה 90210 עם השיר "Troublemaker".
קייט אפטון
קתרין אליזבת "קייט" אפטון (באנגלית: Katherine Elizabeth "Kate" Upton, נולדה ב-10 ביוני 1992) היא דוגמנית ושחקנית אמריקאית, ידועה בשל הופעתה על השער של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד במשך שנתיים ברציפות - בשנים 2012 ו-2013. בנוסף, היא כיכבה בשער בגיליון חגיגות המאה שנה למגזין ואניטי פייר.
ביוגרפיה
אפטון נולדה בסנט ג'וזף, מישיגן, וגדלה במלבורן שבפלורידה. היא בתם של שלי, אלופת טקסס בטניס לשעבר ולג'ף אפטון. דודה הוא חבר הקונגרס האמריקאי, פרד אפטון.
בילדותה היא החלה לרכוב על סוסים, ועד גיל 16 זכתה בחמש אליפויות בארצות הברית והייתה מדורגת במקום השלישי של APHA, אגודת סוסי הפיינט של אמריקה.
קריירה
אפטון השתתפה ביום גיוסים של סוכנות הדוגמנות עלית ב-2008, והיא הוחתמה על חוזה באותו יום. לאחר שנתיים היא עברה לניו יורק, שם היא הוחתמה בסוכנות הדוגמנות IMG.
ב-2014, הופיעה בקליפ של ליידי אנטבלום לשיר "Bartender". בדצמבר אותה שנה, זכתה בתואר "האישה הסקסית בעולם" של מגזין פיפל.
ב-2017 הופיעה בשלישית בשער גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד.
מ-2011 בזוגיות עם מגיש הבייסבול של דטרויט טייגרס, ג'סטין ורלנדר ובמאי 2016 הם התארסו.
לודוש
לודוש (ברומנית: Luduş) היא עיר במחוז מורש, בחבל טרנסילבניה ברומניה.
העיר שוכנת על שתי הגדות של המורש. בשנת 2002 היו בלודוש 17,497 תושבים.
לפני מלחמת העולם השנייה במשך 51 שנה שימש הרב גרשון שטרן מלודאש (מחבר הספר "ילקוט הגרשוני" ותלמיד המהר"ם שיק) כרבה של העיר כמו כן עמד בראשות ישיבה גדולה עד לפטירתו בט"ז אייר תרצ"ו.
לקראת סיום מלחמת העולם השנייה נעשה בעיר טבח לודוש, בו כוחות צבא הונגריים, שכבשו את המקום, רצחו 15 יהודים ו-2 רומנים, מרביתם נשים שנאנסו לפני רציחתן.
אנכיות
אנכיות היא הכיוון הניצב לאופק, להבדיל מאופקיות, שהיא הכיוון המקביל לאופק.
קו אנכי משתרע מלמעלה למטה, בעוד שקו אופקי משתרע משמאל לימין (או להפך).
Nice to Meet Ya
Nice to Meet Ya (בעברית: נעים להכיר אותך) הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית מייגן טריינור, ביחד עם הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך האלבום, Treat Myself. השיר יצא לאור ב-31 בינואר 2020, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע אל המקום ה-13 במצעד השירים שבניו זילנד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי מייגן טריינור, סקוט פרידמן, מארק ויליאמס, ראול קובינה וניקי מינאז' והופק על ידי אוג'יוולטה. השיר קיבל ביקורות מעורבות מצד מבקרי המוזיקה. מייק ניד מ-Idolator הפנה כלפי השיר ביקורת חיובית. הוא הוסיף כי השיר מסתמן להיות להיט.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-16 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מייגן טריינור ב-31 בינואר 2020. הקליפ פורסם בשידור חי. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את טריינור כשהיא בתוך מעלית ומסביבה ישנם כמה רקדני ליווי. בהמשך, ניתן לראות את מינאז'.
1710 בספרות
ראו גם:
מצרים (דמות מקראית)
מִצְרַיִם הוא אחד מבניו של חם בן נח הנזכר בספר בראשית. בהמשך הספר, נזכר השם מצרים כשם של ארץ.
מקור השם אינו ברור, במיוחד לאור העובדה שהמצרים הקדמונים עצמם לא השתמשו בו. מצרים הייתה ידועה כארץ "שתי הארצות", כיוון שנוצרה מאיחודם של שתי ממלכות קדמוניות (בתקופת נער-מר, הידוע גם כמלך מנס). ייתכן שזו הסיבה לחיתום הדואלי בשם "מצרים", אם כי סיומת דומה הייתה מקובלת בשמות של מקומות אחרים. השם הערבי המודרני של מצרים דומה מאוד לשם העברי. ייתכן שמדובר בשם שהתגלגל בשפות שמיות רבות, או שהערבית שאלה את השם מארמית או מעברית.
בהמשך ספר בראשית מוזכרים מכלול צאצאיו של מצרים:
הלהבים מקושרים לעיתים עם העם הלובי.
מעצר בית
מעצר בית בישראל
חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) קובע כי אל לשופט להאריך מעצר ימים "אם ניתן להשיג את מטרת המעצר בדרך של קביעת ערובה ותנאי ערובה, שפגיעתם בחירותו של החשוד פחותה". במילים אחרות, החוק מורה לשופט להטיל על החשוד מעצר בית אם הדבר אפשרי וישמר את מטרת המעצר. דהיינו מניעת שיבוש הליכי חקירה, מניעת הימלטות או הברחות רכוש ואיון מסוכנות. קביעה דומה קבועה בחוק לגבי מעצר עד תום ההליכים. קביעה זאת בחוק הישראלי נובעת מכך שמעצר של אדם בטרם הורשע והשגת צו מעצר מבית משפט, היא פגיעה קשה בזכויות יסוד של אדם, כאשר ישנה חזקת החפות שאדם חף מפשע עד שיוכח אחרת.
הפרה של מעצר בית
הפרה של מעצר בית, היא עבירה פלילית בפני עצמה (בריחה ממשמורת חוקית). בנוסף, חוק המעצרים קובע שהפרת מעצר בית מאפשר מעצר מיידי של הנתון במעצר בית.
מיקום
מעצר בית יכול שיתבצע בביתו של העצור, או בבית אחר, כפי שיקבע על ידי השופט. במקרים רבים דורשים הרשויות שמעצר הבית יתבצע הרחק ממקום ביצוע העבירה. אם העבירה בוצעו בקרבת ביתו של החשוד בית המשפט עשוי לדרוש שמעצר הבית לא יהיה בביתו של הנאשם.
עבור קשישים, קיים בישראל בית אבות, המפוקח על ידי מצלמות, בו שהו באמצע 2016 כ-15 משוחררים בתנאי מעצר בית ואסירים ברישיון. עבור קטינים, קיימים בישראל מוסדות סגורים היכולים לשמש חלופת מעצר.
לעיתים נאכף מעצר בית על ידי שימוש באזיקים אלקטרוניים, מתקן המוצמד לעצור ומשדר את מיקומו, שאי אפשר להסיר בקלות. אל המעקב האלקטרוני נוספים תנאים נלווים אשר כוללים ביקורי פתע והפרה מתמידה של השגרה. במקרים רבים נדרש השוהה במעצר בית למפקחים שישהו איתו ויהיו ערבים לכך שלא יפר את תנאי המעצר. בנוסף, לעיתים נדרש מהנתון במעצר בית או ממפקחיו ערובה כספית אשר תחולט אם הנתון במעצר בית יפר את תנאי חלופת המעצר.
אל מעצר הבית יכולות להתלוות מגבלות נוספות, כמו הגבלות על שימוש בטלפון או ברשת האינטרנט, והטלת איסור על החשוד לדבר עם אנשים מסוימים.
ביקורת
קיימת ביקורת על מעצר בית. הביקורת נוגעת לכך שבעת מעצר הבית המדינה מסירה את אחריותה הכוללת על אנשים אלה: אין אחריות רפואית, שיקומית, טיפולית, שיקום תעסוקתי ועוד. גם הנטל על המשפחות הוא רב, בכך שעל פי רוב מדובר באנשים שנשללת מהם הזכות לעבוד, והמשפחה צריכה לכלכלם במשך תקופה ממושכת. ביקורת נוספת קשורה לכך שכיום מופעל מעצר בית על עצורים שבית המשפט טרם הכריע כי ביצעו עבירות. הם למעשה עוברים הגבלות חמורות ביותר בתחום החופש האישי ללא שבית המשפט בדק באופן דקדקני את הראיות והכריע בעניין.
שיקול בקביעת העונש
תקופת מעצר הבית אינה מקוזזת מעונש מאסר המושת על המורשע בדין וזאת בניגוד לריצוי בפועל של מעצר שבדרך כלל מקוזז מתקופת עונש המאסר. עם זאת, בחלק מהמדינות, התקופה בה נאשם היה נתון במעצר בית יכול להלקח בחשבון בעת גזירת העונש. בית המשפט העליון בישראל כתב: "רשות בידי בית המשפט – ובמקרים הולמים אף רצוי הדבר – שבבואו לקבוע את שיעור תקופת המאסר בפועל, יביא חשבון, במידה זו או אחרת, את העובדה, שהנאשם נתון היה במעצר בית. מעצר הבית יכול שיהא אחת הנסיבות, בשקלול יתר השיקולים, בקביעת תקופת המאסר בפועל." הסדרים דומים קיימים בקנדה וניו זילנד.
המרכז הרוסי לחקר דעת הקהל
המרכז הרוסי לחקר דעת הקהל (ברוסית: Всероссийский центр изучения общественного мнения – ВЦИОМ) שהוקם בשנת 1987, כונה "המרכז הסובייטי לחקר דעת הקהל" עד 1992, הוא המוסד הוותיק ביותר לעריכת סקרי דעת קהל ברוסיה. זו אחת החברות המובילות בתחום הסוציולוגיה והמחקר בשוק. המוסד הוא גוף בבעלות המדינה ומנוהל על ידי הממשלה באמצעות משרד העבודה והרווחה.
זו החברה הסוציולוגית הוותיקה ביותר במרחב הפוסט-סובייטי. היא הוקמה בשנת 1987 במסגרת צו של המועצה המרכזית לאיגודים מקצועיים ו-ועדת העבודה הממלכתית של ברית המועצות כמרכז למחקר חברתי לחוות דעת הקהל (בשנת 1992 שונה שמו למרכז המחקר הרוסי לחקר דעת הקהל). המכון מבצע סקר שוק, סקר חברתי ופוליטי מחקרי ואוסף נתונים, ניתוח והצגת ממצאים בנושאים שונים.
מדע והוראה
המרכז מחזיק במעמד של מוסד מדעי. מלבד זאת, קיימת במרכז מועצת מומחים מדעית, המורכבת מסוציולוגים רוסים ידועים, חוקרי מדע המדינה, חוקרי שוק, פילוסופים והיסטוריונים. המרכז עורך תחרויות של עבודות מדעיות בקרב חוקרים צעירים.
מאז 2003 מפרסם כתב עת משלו, שנקרא ניטור דעת הקהל: שינויים כלכליים וחברתיים, היוצא לאור שש פעמים בשנה. מאז 2009 הוא זמין גם באינטרנט פתוח (הן בארכיון והן בגיליונות חדשים). מועצת העורכים כוללת סוציולוגים רוסים מובילים (צוות מהאקדמיה הרוסית למדעים, אוניברסיטת מוסקבה, האוניברסיטה הרוסית הממלכתית, בית הספר הגבוה לכלכלה, המכון לחקר שוק GFK-Rus ועוד). ישנה מחלקה לחקר דעת הקהל בבית הספר הגבוה לכלכלה הפועל מאז 2008 בחסות המרכז ומחלקה של המרכז יש גם באוניברסיטה הרוסית הממלכתית, מאז 2008.
המרכז מתכנן ומפרסם באופן קבוע מונוגרפיות וכרכים של מחקרים סוציולוגיים המוקדשים למצב דעת הקהל ברוסיה. המונוגרפיות האחרונות הן: "מילצין לפוטין: שלוש תקופות בתודעה ההיסטורית של הרוסים" (2007), "רוסיה הפוליטית: מדריך לפני הבחירות - 2007", "מילון פוליטי של ההווה" (2006), "רוסיה בצומת דרכים לקראת קדנציה שנייה" (2005) מחקרי דעת הקהל המתוארכים לפני 1992 מאוחסנים בארכיון. תוצאות סקרי דעת הקהל של מכון "אקספרס" מאז 1992 נשמרים ב"מאגר הארכיונים".
הקמה (1987)
אחרי טטיאנה מונה בוריס גרושין (Борис Грушин) למנהל המרכז והוא עשה מאמצים רבים בשנים 1987–1988 להקים רשת של מרכזים סוציולוגיים ברפובליקות ברית המועצות ובמחוזות רוסיה. הדבר התאפשר לערוך את סקרי ההמונים הראשונים על דגימות מייצגות בקרב מבוגרים בנובמבר 1988; שנה לאחר מכן הפכו הסקרים לשיטתיים.
בשנת 1988 יורי לבאדה יחד עם תלמידיו (לב גודקוב, בוריס דובין, אלכסיי לוינסון ואחרים) נסעו לעבוד במרכז (תחילה כראש מחלקת המחקר התאורטי ואחר כך - מאז 1992 כראש החברה). בראיון יורי לבאדה דיבר על השנים הראשונות של המרכז, כשהוא מתייחס לטטיאנה זסלבסקאיה (Татьяна Заславская) ובוריס גרושין כמייסדי המרכז בשנת 1987 והם אלה שהזמינוהו לעבוד במרכז.
צמיחה, 1989-2003
המרכז זכה לכבוד רב בזכות האובייקטיביות והמקצועיות שלו בקרב אקדמאים ועיתונאים הן בברית המועצות והן במערב. בשנות התשעים, סקרי הסוכנות צברו מוניטין של היותם אמינים מאוד. במהלך תקופה זו ערך המרכז יותר מאלף סקרים.
בהיותו המוסד הסוציולוגי הראשון בברית המועצות (ורוסיה), המרכז שימש כקרקע ליצירת מספר מרכזים שיווקיים וסוציולוגיים במדינה.
באוגוסט 1989 עזב בוריס גרושין את המרכז כדי להקים ארגון משלו החוקר את דעת הקהל בשם "Vox Populi - קול העם".
בשנת 1992 הוקמה קרן חוות הדעת הציבורית (FOM) שהוקמה במקור כחטיבה של המרכז לגיוס כספי צדקה, שהופרדה מהמרכז והפכה למכון נפרד לחקר דעת הקהל. בשנת 1999 המרכז הפך למכון מדעי.
סכסוך (2003)
למרות שהמרכז לא קיבל כספי תקציב ומימן את עצו באמצעות חוזים ומענקים מהמגזר הפרטי והציבורי משנת 1992 עד 2003, יורי לבאדה (שעמד בראש המרכז) לא התייחס לעובדה שהסוכנות נותרה חברה בבעלות המדינה כגוף פדרלי.
בשנת 2003 המשרד לניהול רכוש המדינה החליט להפוך את המרכז לחברת מניות, אשר 100% ממנו היו אמורים להיות מוחזקים על ידי המדינה. עדיין לא הוקצה לה תקציב מהמדינה והחברה הייתה אמורה להמשיך בעבודתה על בסיס מימון מצד מוסדות פרטיים וציבוריים כאחד. עם זאת, שינוי זה נלקח על ידי יורי לבאדה כניסיון של הממשלה להשפיע על התוצאות של מחקרי המרכז. כתוצאה מכך, עובדיו הקודמים של המרכז עזבו את החברה והצטרפו למרכז לבאדה שיורי לבאדה הקים כמרכז חדש לחקר דעת הקהל.
ולרי פיודורוב, שהיה חוקר למדע המדינה וכמה מקורות ציינו אותו כמקורב לממשל ולנשיא רוסיה, מונה לעמוד בראש המרכז.
המרכז המשיך בתוכניות מחקר ובשנת 2003 החלו חברי מערכת לשעבר לפרסם כתב עת חדש בשם The Public Opinion Herald.
בשנת 2003 פורסמו נתונים סותרים על סקרי סוציולוגים רוסים מהמרכז וממרכז לבאדה החדש אף השתמש במותג WCIOM של מרכז הרוסי לחקר דעת הקהל, מה שגרם לסכסוך בין שני המרכזים. בשנת 2004 השירות הפדרלי למלחמה במונופולים החליט להעניק למרכז הרוסי לחקר דעת הקהל את זכות השימוש המלאה במותג "WCIOM" ואסר על מרכז לבאדה להשתמש בו.
כשנשאל על שינוי הנהלת המרכז במהלך ביקורו באוניברסיטת קולומביה בארצות הברית בספטמבר 2003, פוטין תמך בשינוי ההנהלה.
כמרכז המחקר הסוציולוגי העיקרי במדינה
סדרי העדיפויות במחקרים של המרכז כיום הם דירוגים פוליטיים, מדדי מצב רוח חברתי, תוכניות ממשלתיות ורפורמות. המרכז עדיין מבצע מחקר עבור המוסדות הפרטיים והציבוריים הרוסים המשמעותיים ביותר.
המיקוד החדש של תוכניות המחקר מתבטא בשינוי המוטו - "מידע להצלחה!" במקום המוטו הקודם "מתוך דעה - לקראת הבנה".
ביקורת
לעיתים נמתחת ביקורת על שיטות המחקר של המרכז. גנאדי זיוגאנוב (מנהיג המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית) מתח ביקורת על האובייקטיביות שלו בבחינת תוצאות בקשות התקשורת בנושא המאוזוליאום של לנין. הוא טען ש"שזה מחקר לא מקצועי", בתגובה לנתוני המרכז לפיהן, מרבית הרוסים תמכו בקבורת לנין בבית עלמין במקום להמשיך להחזיק את גופתו במוזוליאום.
המרכז הואשם גם בקשר מיוחד עם הקרמלין. מגזין "הניו טיימס" פרסם סדרת כתבות בשם "שחיתות ברוסיה" על מניפולציות בהן משתמש המרכז לטובת הממשל הנשיאותי. המרכז פתח תביעה נגד הניו טיימס וניצח לאחר משפט בן עשרה חודשים שבסיכומו בית המשפט הודה השחומר שפורסם אינו תואם את המציאות. בית המשפט גרם למגזין לפרסם הפרכה והכתב שכתב את המאמרים נקנס.
מחקר
המרכז מבצע מחקר הן ברמה האזורית והן הפדרלית, כמו גם במרחב הפוסט-סובייטי (יחד עם עמיתים מדינות ברית המועצות לשעבר וחברי הסוכנות "הניטור האירואסייתי") ומדינות אחרות.
נושאי העניין כוללים:
שיטות
נעשה שימוש במגוון רחב של טכניקות מחקר, כמו ראיונות אישיים, קבוצות מיקוד, קניות סמויות, מבחני אולמות, סקרים, סקרי מומחים, ראיונות טלפוניים ואחרים. השיטות כוללות ניתוח סטטיסטי תיאורי ותוכניות לבניית מדגמים. סקרים המבוססים על דגימה מייצגת נערכים מדי שבוע על 1,600 איש מ-140 מקומות ברחבי 42 אזורי רוסיה.
המרכז מתאם ומיישם באופן קבוע פרויקטים מחקריים בינלאומיים עבור לקוחות זרים ורוסיים כמו UNDP, מחלקת המדינה האמריקאית, לשכת נאט"ו במוסקבה ואחרים. מאז 2004 השתתף המרכז בפעילות בעיצוב מערכת המחקר הסוציולוגי הסדירה במרחב הפוסט-סובייטי.
יוונית איולית
יוונית אַיולית הוא מונח בלשני המשמש לתאר מספר ניבים יווניים עתיקים, שדוברו בעיקר בבויאוטיה, תסאליה, באי לסבוס ובמושבות יווניות אחרות. המונח נטבע על שם השבט היווני הקדום, האיולים.
ישנה סברה לפיה דוברי האיולית מייצגים את גל העלייה היווני השני (של האכאים) ממרכז אירופה (או לפי דעות אחרות, משטח אוקראינה של ימינו). הניב האיולי עתיר ארכאיזמים בהשוואה לניבים האחרים של היוונית העתיקה, אבל גם הרבה חידושים.
שיריהם של סאפפו ואלקאיוס נכתבו באיולית.
מאיר בוכמן
מאיר בוכמן (נולד ב-15 בדצמבר 1938) הוא אדריכל ומתכנן ערים ישראלי.
אורן פפיסמדוב
אורן פפיסמדוב (נולד ב-8 במרץ 1990) הוא שחקן וזמר ישראלי.
מאיר בוכמן
קריירה
במסגרת עבודתו זכה בתחרויות אדריכליות רבות והפרויקטים שתכנן פורסמו במאמרים בעיתונות מקצועית בארץ ובעולם ועוטרו בפרסים רבים כמו: המרכז לשרות הקשיש בעפולה עם יאיר גור, רובע מגורים חדש באילת, תכנון המרכז העירוני וקריית החינוך באלעד, בית המשפט העליון ירושלים, בנין מרכז הבניה, המוזיאון הטכנולוגי - חיפה, בנין עיריית אשקלון, מרכז התרבות ואולם מופעים בלוד, בנין משרד החוץ בירושלים, מרכז יזרעאליה בחיפה, מתחם הסנט באוניברסיטת תל אביב, פרסי "תל אביב הצעירה" מטעם התאחדות הקבלנים, פרס א"י יפה על תכנון היישוב כוכב יאיר ועוד.
אורן פפיסמדוב
ביוגרפיה
פפיסמדוב נולד, גדל והתחנך באשדוד, בן להורים יוצאי גאורגיה. בנעוריו למד במגמת הדרמה והתיאטרון בתיכון מקיף ד' בעיר מגוריו. לאחר שירותו הצבאי בצה"ל למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב שם למד בין השנים 2013–2016.
במסגרת לימודיו ב"ניסן נתיב", שיחק בין היתר במחזות קליניקה את דמותו של תומאס, במחזה חלום את דמות האב, באורזי מזוודות של חנוך לוין את דמותו של מוניה גלובצ'יק ובהם יורים גם בסוסים את התפקיד ראשי: רוקי.
מאיר בוכמן
פעילות ציבורית
משנות השבעים המוקדמות היה בוכמן פעיל באגודת האינג'ינרים והארכיטקטים, והוא ממייסדי כתב העת של אגודת הארכיטקטים א א וחבר במערכת הירחון. שנים רבות היה חבר ושופט בוועדת התחרויות האדריכליות של ארכיון אדריכלות ישראל, ארגן סימפוזיונים לדיונים בנושאי אדריכלות ושותף להם.
בשנים 1981-1987 היה חבר סגל הוראה בפקולטה לאדריכלות ובנין ערים בטכניון כמנחה לתכנון אורבני. בוכמן העמיד תלמידים רבים כמנחה במחלקות ללימודי ארכיטקטורה במוסדות להשכלה גבוהה וכשופט עבודות תלמידים. במשרדו המשמש שנים רבות בית אולפנה וחממה לאדריכלות על כל ענפיה, השתלמו עד היום אדריכלים צעירים, רבים מהם הפכו עצמאיים וקנו להם שם.
אורן פפיסמדוב
ביוגרפיה
בתיאטרון, שיחק בתיאטרון הבימה במחזות מה עושים עם ג'ני שם גילם את פלויד ובמחזה "1984", על פי ספרו האייקוני של ג'ורג' אורוול, שיצר את המושג "האח הגדול", שם גילם את צ'רניגטון.
הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בשנת 2016, בעונתה הראשונה של סדרת הדרמה הקומית "תאג"ד " ששודרה ב-Yes Action למנויי yes, שם שיחק בתפקיד טטרו החובש.
מאיר בוכמן
פרויקטים בולטים
בשנת 1978, תכנן את פרויקט מגדלי חוף הכרמל בחוף כיאט בחיפה. פרויקט שנוי במחלוקת בו תכננו שישה מגדלי ענק על חוף הים (נכון לשנת 2020 רק שניים מששת המגדלים נבנו).
אורן פפיסמדוב
ביוגרפיה
בנובמבר 2016 בעקבות הופעתו בסדרה תאג"ד זכה בפרס אשדוד בתחום האומן הצעיר והמבטיח.
מאיר בוכמן
פרויקטים בולטים
בשנת 1980 הוזמן בוכמן לתכנן את היישוב החדש כוכב יאיר כפרבר גנים בעל אופי כפרי, ונפלה לידו ההזדמנות ליישם את משנתו התכנונית ביישוב קהילתי גדול, המונה כ-1000 משפחות. כאן תכנן, בשיתוף התושבים, נופי מגורים חדשניים המתמזגים בנוף הגבעות המייחד את המקום ומתאימים לאוכלוסיות עבורן נוצר. התכנון כלל מרכזי ציבור ומסחר. שדרות ירוקות המיועדות להולכי רגל ולרוכבי אופניים מקשרות בין מוקדים ציבוריים אלו לבין אזורי המגורים ומאפשרות מפגש בין התושבים. היישוב כוכב יאיר הפך הדוגמה המקיפה ביותר בישראל לסוג זה של ישוב, ותושביו דורגו במשאל דעת קהל ארצי כתושבים המרוצים ביותר מהתכנון של יישובם ותרומתו לאיכות חייהם.
אורן פפיסמדוב
ביוגרפיה
ב-2017 גילם בעונתה השנייה של הסדרה "האחיות המוצלחות שלי", את אהרוני ב-yes. באותה השנה הצטלם בנוסף לסרט הקולנוע "הסוסיתא של הרצל", אשר יצא לאקרנים בסוף שנת 2019. שם גילם את דמותו של יולי, ולמען התפקיד למד גם לדבר קווקזית.
מאיר בוכמן
פרויקטים בולטים
פיתוח רעיונות לתכנון יישוב המשתלב בנוף הטבעי תוך דגש על הפן הצורני והסגנוני, באו לידי ביטוי בתכנון שעשה בוכמן בשנת 1985 ליישוב הקהילתי רעות, שנועד לאנשי צבא הקבע ולכוחות הביטחון בניהול צוות של ח"א. התכנון כלל התווית ככרות ורחבות השזורים זה בזה, מתחמים לפעילות קהילתית-חברתית וחינוכית ואזורים מקורים המהווים הד לנוף המקיף את היישוב.
אורן פפיסמדוב
ביוגרפיה
ביוני 2020 חזר לגלם את טטרו החובש בעונתה השנייה של הסדרה תאג"ד ב yes, ובאותו הזמן הצטלם לעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה הסאטירית שב"ס, מועמדת פרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, שמשודרת ב-כאן 11.
מאיר בוכמן
פרויקטים בולטים
בשנות ה-90 המוקדמות תכנן את השכונה הנושאת את שמו, "שכונת בוכמן" כחלק מהתכנון לעיר מודיעין שתכנן האדריכל משה ספדיה.
נייתן הול
נייתן קלסי הול (באנגלית: Nathan Kelsey Hall; 28 במרץ 1810 – 2 במרץ 1874) היה פוליטיקאי ושופט אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ניו יורק, כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית וכשופט בית המשפט הפדרלי של מחוז צפון ניו יורק.
מאיר בוכמן
פרויקטים בולטים
בשנים 1988- 1995 תכנן בוכמן מתחמי נופש, תיירות, מגורים, מסחר וספורט ימי לחופי הרצליה, אשדוד ואשקלון וביניהם שלוש המרינות הגדולות בארץ בהן קרוב לאלפיים מקומות עגינה לכלי שיט מסוגים שונים, בניני מנהלה ושירותים. תכנונו יוצר חיבור בין הנמל, המעגן והרציף ליחידה אחת בלתי נפרדת, ומייחד חלקים נרחבים לאזורים הפתוחים לכלל הציבור כאשר שוברי הגלים והמזחים מהווים גם טיילת.
אורן פפיסמדוב
ביוגרפיה
לאורן יש גם שירים שכתב והלחין - "חופשי" ו"להעלים את העולם".
נייתן הול
ראשית חייו
נייתן הול נולד במרסלוס שבמחוז אונונדאגה שבמדינת ניו יורק. בצעירותו עברה המשפחה למחוז אירי, שם הוא התחנך בבתי הספר של המחוז ועסק בייצור נעליים ובעבודות חקלאיות. ב-1832 הוא למד משפטים בהנחייתו של מי שלימים יכהן כנשיא ארצות הברית מילרד פילמור. לאחר מכן ועד 1850 הוא עסק בעריכת דין בבאפלו. בשנים 1832–1838 הוא היה פקיד של מועצת המפקחים של מחוז אירי. בשנים 1833–1834 הוא היה היועץ המשפטי של עיריית באפלו. בשנת 1837 הוא שימש כחבר מועצת העיר. בשנים 1841–1845 הוא היה שופט בבית המשפט לעתירות של מחוז אירי. ב-1846 הוא היה חבר האספה המדינתית של מדינת ניו יורק.
מאיר בוכמן
פרויקטים בולטים
בשנת 1996 תכנן בוכמן את העיר מודיעין עילית כעיר ל-50,000 תושבים, בה מודגש חיזוק ופיתוח המרחב הציבורי. בהתחשב בעובדה שרוב התושבים אינם מחזיקים ברכב פרטי, מזמינים הרחובות הולכי רגל לנוע בהם: ילדים יכולים להגיע בביטחון למוסדות חינוך ברגל והמבוגרים למרכזים.
נייתן הול
קריירה בקונגרס ובממשל הפדרלי
ב-1846 נבחר הול כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ניו יורק והמפלגה הוויגית וכיהן בו בשנים 1847–1849. ב-1848 לא הוצגה מועמדותו לבחירה מחדש. בשנים 1850–1852 הוא כיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא מילרד פילמור.
אורן פפיסמדוב
ביוגרפיה
פפיסמדוב כתב והלחין ביחד עם רותם כ"ץ ורועי כהן את השיר "קונקשן לליבך" שהיה שירו של בן לולו (אור אדרי) בעונה השנייה של הסדרה תאג"ד.
מאיר בוכמן
פרויקטים בולטים
בשנת 2000, השלים את תכנון מתחם סומייל בתחום הרחובות ז'בוטינסקי, בן-סרוק, ארלוזורוב ואבן גבירול בתל אביב.
אורן פפיסמדוב
פילמוגרפיה
קולנוע:
טלוויזיה:
חיים אישיים
ב-26 בפברואר 2017 נישא פפיסמדוב למעיין בן יוסף לאחר שבע שנות זוגיות. לשניים בן.
מתגורר עם משפחתו בהוד השרון.
אי הכלבים (סרט)
אי הכלבים (באנגלית: Isle of Dogs; ביפנית: 犬ヶ島; הפבורן: Inugashima) הוא סרט אנימציה בסטופ מושן משנת 2018, אותו הפיק, כתב וביים וס אנדרסון. את הסיפור פיתח אנדרסון יחד עם ג'ייסון שוורצמן, רומן קופולה וקוניצ'י נומורה. הסרט מתרחש ביפן דיסטופית בעתיד הלא רחוק. בסרט, נער בן 12 וחבורת כלבים, מחפשים את כלבו האבוד באי אליו הוגלו כל הכלבים בעיר, לכאורה בשל התפרצות שפעת כלבים.
אנסמבל המדבבים כולל את בריאן קראנסטון, אדוארד נורטון, ביל מארי, ג'ף גולדבלום, בוב בלבן, גרטה גרוויג, פרנסס מקדורמנד, הארווי קייטל, לייב שרייבר, סקרלט ג'והנסון, טילדה סווינטון, פ. מארי אברהם, קן ואטאנבה ויוקו אונו.
הפקת הסרט היא קופרודוקציה אמריקאית-גרמנית. הסרט הופק על ידי חברת Indian Paintbrush וחברת ההפקה של אנדרסון American Empirical Pictures. הסרט פתח את פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-68, וזיכה את אנדרסון בפרס דב הכסף לבמאי הטוב ביותר.
עלילת הסרט
הסרט נפתח בפרולוג המתאר מאבק קדום בין כלבים לבין בני אדם, שהוכרע הודות לסמוראי צעיר, שהנציחו בהייקו.
חלקו העיקרי של הסרט מתרחש בעיר הבדיונית מגסאקי שביפן, בה פורצת שפעת מנגיף אינפולאנזי ומתפשטת דרך אוכלוסיית הכלבים. קובאיאשי, ראש העיר החדש והסמכותי של העיר מגסאקי, חותם על צו המורה להגלות את כל הכלבים לאי זבל. אף על פי שמדען ראשי טוען כי הוא קרוב לפיתוח חיסון לנגיף, הצו יוצא לפועל. הראשון לגלות מן העיר הוא הכלב ספוטס, השייך לאטרי קובאישי, אחיינו היתום של ראש העיר, שאומץ על ידו. הכלבים שנשלחים לאי סובלים מתסמיני המחלה ומרעב.
שישה חודשים לאחר מכן, אטרי גונב מטוס קטן וטס לאי הזבל כדי לחפש אחר ספוטס. המטוס מתרסק על האי, ואטרי מחולץ על ידי חבורת כלבים המנהגת בידי כלב שחור בשם צ'יף (בריאן קראנסטון). שאר החבורה כוללת את רקס (אדוארד נורטון), בוס (ביל מארי), דוק (ג'ף גולדבלום), וקינג (בוב בלבן). החבורה מחליטה לעזור לאטרי בחיפושים, חרף הסתייגותו של צ'יף, שהיה בעברו כלב משוטט ומסרב להתרועע עם בני אדם. יחדיו, הם הודפים צוות הצלה שראש העיר שולח במטרה למצוא את אטרי. במהלך התקרית, שכללה מאבק בכלב רובוטי, הכלבים נפצעים ובעיקר צ'יף. צ'יף מחליט לעזוב את החבורה, פוגש בכלבה בשם נוטאנג, המעודדת אותו במהלך השיחה ביניהם לחבור לחבורה בחזרה. החבורה בוחרת לצאת לחיפושים בקצה המרוחק של האי, ובדרך מתייעצת עם שני כלבים נבונים בשם יופיטר ואורקל, המזהירים אותם מפני קיומם של כלבים מבודדים קניבלים. בינתיים בעיר, המדען הראשי מצליח לפתח את החיסון אך נרצח בעזרת סושי מורעל בפקודת ראש העיר. טרייסי ווקר, תלמידה אמריקאית מתוכנית לחילופי תלמידים, חושדת כי מדובר בקונספירציה, מתחילה לחקור ומארגנת תנועת מחאה נגד גירוש הכלבים. ראש העיר טוען כי אטרי נחטף בידי כלבים ויש להוציאם להורג.
במהלך מסע החיפושים, אטרי וצ'יף מופרדים משאר החבורה. אטרי שובר את המתח ביניהם ומקלח את צ'יף. המקלחת חושפת שפרוותו של צ'יף היא בעצם לבנה, וקיים דמיון רב בינו לבין ספוטס. צ'יף נזכר כי נולד למשפחה בה כל הגורים מתו למעט גור אחד. צ'יף ואטרי מתחברים עד שהם נתקלים שוב בשאר החבורה, ומתאחדים איתם. הם נתקלים שוב במשלחת של ראש העיר, אך חבורת הכלבים המבודדים מצילה אותם, כשבראשם עומד ספוטס. הוא חושף כי הוא ניצל בידי הכלבים המבודדים והפך למנהיגם, והוא עומד להיות אבא. בנוסף הוא מאמת עם צ'יף את העובדה כי הוא אחיו האבוד. בינתיים, האנשים בעיר מאמינים כי אטרי נהרג בידי הכלבים.
ינשוף שנשלח בידי אורקל, מידע את החבורה ואת הכלבים המבודדים כי ראש העיר מתכנן להשמיד את כל הכלבים באי, ושאר הכלבים באי נכלאים. אטרי והכלבים הנותרים מתכננים לשוב לעיר. בינתיים טרייסי ווקר מתעמתת עם יוקו אונו, עוזרת המחקר של הפרופסור, ומחלצת ממנה את הנסיוב האחרון לחיסון מפני השפעת. בטקס ההשבעה מחדש של ראש העיר, ראש העיר מתכנן לתת את הפקודה להשמיד את הכלבים, אך טרייסי ווקר מתפרצת לשם וחושפת את הקונספירציה. בתגובה ראש העיר דוחה את האשמות כלפיו ומבטל את אשרת השהות שלה טרייסי ווקר. ברגע זה מתפרצים אטרי והכלבים למקום, הנסיוב מוזרק לספוטס ומוכיח את יעילותו. אטרי מקדיש הייקו לראש העיר שמשנה את ליבו, אך יד ימינו בוחר להמשיך בתוכנית המקורית. מתחולל קרב ובסופו נלחץ כפתור ההוצאה לפועל של תוכנית ההשמדה. אולם, האקר, אחד מחבריה ללימודים של טרייסי ווקר פרץ למחשבי הרוצחים וגורם לגז ההשמדה להיות מופנה כלפיהם.
במהלך הקרב, אטרי וספוטס נפצעים אנושות, ואטרי נזקק להשתלת כליה. ראש העיר, מכה על חטא ובוחר לתרום את אחת הכליות שלו. ראשות העיר עוברת לאטרי על פי סעיף בחוק, והוא משיב את הכלבים לחברה. ראש העיר ושותפיו נשלחים למאסר באשמת שחיתות. אטרי וטרייסי ווקר הופכים לזוג, וצ'יף ונוטאנג הופכים לשומרי הראש שלהם. ספוטס, שנחשב למת, מחלים מן הפציעה וחי עם זוגתו וגוריו הקטנים.
סוזן ספנסר
סוזן ספנסר (אנגלית: Susan Spencer) היא כתבת חדשות אמריקאית.
ספנסר נולד בממפיס, טנסי. סיימה את לימודיה באוניברסיטת מדינת מישיגן בשנת 1968 עם תואר ראשון בעיתונאות. בשנה שלאחר מכן סיימה את התואר השני שלה בעיתונאות.
קריירה
ככתבת לאומית, היא סיקרה גם את השבעתו הראשונה של הנשיא ביל קלינטון ואת מסע הבחירות המחודש של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש. היא הייתה אז כתבת הבית הלבן של רשת CBS והכתבת הראשית בגזרת "עין על אמריקה". בשנת 1993, היא מונה ככתבת במשך 48 שעות, כשסיימה נושאים החל ממלחמות סמים בקולומביה וכלה בקרבות משמורת בארצות הברית.
חיים אישיים
ספנסר נשואה לתומאס אוליפנט.
ריג'ל
ריג'ל או β באוריון הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים אוריון והוא הכוכב השביעי בבהירותו בשמים. זהו למעשה כוכב זוגי שמרחקו ממערכת השמש הוא כ-860 שנות אור, מיקומו של הכוכב הוא בתחתית הצורה השמימית "אוריון" מתחת לערפילית אוריון.
ריגל הוא הכוכב לפיו מוגדר התקן של המחלקה הספקטרלית B8Ia.
תכונות
ריג'ל A הוא על-ענק כחול, מסיווג ספקטרלי B8, הבהיר פי 44,000 מהשמש בתחום האור הנראה ופי 66,000 אם כוללים את הקרינה האולטרה סגולה הנפלטת ממנו. גילו של הכוכב הוא כ-5 מיליון שנה והוא יצא מן הסדרה הראשית לאחר שכילה את המימן שבליבתו וכעת הוא מתיך בליבתו הליום לפחמן ולחמצן. ריג'ל A הוא כוכב משתנה מסוג α בברבור ובהירות נראיתו משתנה קלות בין דרגות 0.05 ו-0.2, במחזוריות מסובכת שמורכבת ממספר גדול של מחזורי משנה שנעים בין מספר ימים לחודשיים. אף על פי שקיבל את ציון באייר β באוריון, הוא למעשה בהיר יותר בדרך כלל מביטלג'וז שזכה לציון באייר α באוריון.
ריג'ל B, שמרחקו מהכוכב הגדול הוא 2,200 יחידות אסטרונומיות, מהווה בעצמו מערכת כפולה ספקטרוסקופית. שני הכוכבים שייכים לסדרה הראשית, סיווג ספקטרלי B9V, הם בעלי מסות של 2.5 ו-1.9 מסות שמש וסובבים את מרכז המסה המשותף לשניהם במחזור של 9.8 ימים. בהירותם המשותפת היא מדרגה 6.7 ולמרות שכוכבים עם בהירות כזאת ניתן לראות בדרך כלל באמצעות משקפת, גם עם טלסקופ בינוני קשה להבחין בריג'ל B בשל הבהירות הגבוהה של ריג'ל A שמאפילה עליו.
היסטוריה
המערכת נקראת ריג'ל (מערבית: رجل, רגל), כי היא נמצאת על רגלו הימנית של אוריון.
טבח מחנה ספייקר
טבח מחנה ספייקר הוא טבח שהתבצע על ידי ארגון הטרור המדינה האסלאמית (דאעש) ב-12 ביוני 2014 בסמוך לארמונות נשיא עיראק סדאם חוסיין בעיר תיכרית שעל גדות נהר החידקל, בו טבחו פעילי הארגון, על פי הערכות, בין 1000 ל-1700 טירונים עיראקיים.
רקע
בראשית יוני 2014, נכבש רוב שטחה של העיר מוסול על ידי מורדים חמושים סונים, המשתייכים לארגון הטרור "המדינה האסלאמית" (דאעש). המורדים המשיכו דרומה לכיוון בגדאד מול התנגדות מועטה של צבא עיראק. הם התקבלו על ידי סונים רבים כמשחררים במקומות כמו תיכרית, העיר שלידה נולד וגדל סדאם חוסיין. במחנה ספייקר – בסיס צבאי של צבא עיראק – נכחו יותר מ-10,000 טירונים של חיל האוויר. לאחר שתיכרית נכבשה, הורה מפקד המחנה לחיילים להחליף לבגדים אזרחיים ולצאת לחופשה של 15 יום ללא נשק כדי שלא ייחשדו כאנשי השלטון. אלפי טירונים יצאו מהמחנה לעבר הכביש והמתינו לאוטובוסים שייקחו אותם לבגדאד. לוחמי דאעש הגיעו גם הם בתלבושת אזרחית למחנה, והציעו להם הסעה באוטובוסים ומשאיות. הטירונים השבויים הובלו למתחם הארמון הנשיאותי של תיכרית, שם הופרדו הסונים מהשיעים והלא-מוסלמים.
הטבח
החיילים הסונים נדרשו להצהיר על זניחת שבועתם לצבא העיראקי. השיעים, שהיוו את רוב החיילים, והמיעוט הלא-מוסלמים נלקחו למיקומים שונים ברחבי תיכרית שם הוצאו להורג, רובם בירי בנשק קל וחלקם בעריפה. גופותיהם הושלכו מאוחר יותר לקברי אחים או הושלכו לנהר החידקל. לוחמי דאעש תיעדו את האירוע, באופן ספונטני, במצלמות הטלפונים הניידים שלהם.
מספר הנרצחים המדויק אינו ידוע. לטענת דאעש הוצאו להורג כ-1700 חיילים. חוקרים שונים אומדים את מספר הקרבנות בין 1,556 ליותר מ-1,700. לדברי משרד זכויות האדם העיראקי סך כל החיילים והצוערים הנעדרים הוא 1095. חוקר הוועדה העיראקית לנושא אמר ב-2017 כי למשרד הבריאות העיראקי אין מספיק כסף לשלם עבור ערכות DNA לזיהוי ודאי של גופות. הוא העריך את מספר ההרוגים ב-1,935: 994 גופות נמצאו, ומתוכן 527 זוהו ו-467 נמצאות בבדיקה רפואית. בנוסף, כ-941 עדיין נעדרים, אם כי קשה לאמת את הנתונים הללו מכיוון שהחיפושים אחר הגופות החלו רק במרץ 2015, שמונה חודשים לאחר הטבח, כאשר כוחות הממשלה כבשו מחדש את תיכרית.
850 חיילים עיראקים הצליחו להימלט מהמחנה הצבאי והגיעו לנהר שהפריד בינם לבין העיירה אל-עלם, ואנשי שבט אל-ג'בורי הסוני השיטו את החיילים העיראקים, שרובם שיעים, בסירות משוטים, תוך שהם מספקים להם חיפוי אש מהשיחים. בהמשך עשרות משפחות מהשבט נתנו מקלט לחיילים בבתיהם במשך כשבועיים. בזכות זאת 400 חיילים עיראקים הצליחו לצאת מהאזור בחיים.
בעקבות הטבח
ב-2016 הורשעו ונתלו 36 איש על מעורבותם בטבח. ב-2017 נדונו למוות עוד 27 איש על השתתפותם בטבח. ב-2023 הורשעו ונידונו למוות עוד 14 איש.
אנדרטה
מדי שנה ב-12 ביוני מציינים השיעים בעיראק את הטבח באתר האנדרטה הניצבת בארמון הנשיאותי בו התרחש הטבח.
יצחק בן שלמה הישראלי
רבי יצחק בן שלמה הישראלי (בערבית: اسحاق بن سليمان الاسرائيلى; היה רופא, פילוסוף ופרשן מקרא יהודי בתקופת הגאונים. נפטר בסביבות שנת 950. יליד מצרים.
שמו התפרסם לתהילה, ורבים, יהודים וערבים למדו ממנו את חכמת הרפואה, בהם דונש בן תמים, ואבו געפאר אבן אל ג'זאר. כתביו התפרסמו באירופה לאחר שתורגמו מערבית ללטינית על ידי קונסטנטינוס האפריקאי.
מחיבוריו
הוא היה מהראשונים בפילוסופיה היהודית שבהגותם ניסו לפשר בין תורת אריסטו והנאופלאטוניזם לבין אמונת האחדות הישראלית.
הישראלי עמד גם בקשרים עם גדולי בני דורו כגון ר' סעדיה גאון ששאל ממנו שאלות.
באיגרת שכתב הרמב"ם, בה הוא מונה את קודמיו בפילוסופיה, הוא מתייחס אל הישראלי בזלזול, כאל רופא בלבד.
החוקר אליקים כרמולי, הסיק כי "יצחק" אותו מתקיף אברהם אבן עזרא בחריפות בהקדמה לפירושו לתורה, הוא יצחק בן שלמה הישראלי. ראב"ע גם מביא דברי ובשם "היצחקי" ולועג לדבריו. מצד שני, הישראלי זכה לשבחים מפי פרשני מקרא אחרים בני זמנו ואחריו.
הוא כתב כמה ספרים הנמצאים בשלמותם רק בעברית אחד מהם הוא אלאעתמאר והוא ספר על הרפואות הנפרדות.
ציידים-לקטים
ציידים-לקטים חיים בדרך כלל בקבוצות חברתיות קטנות ומבודדות יחסית, המונות לא יותר מכמה עשרות בני אדם.
ממצאים ארכאולוגיים מעידים על כך שעד לפני 12,000 שנה, כל בני האדם היו ציידים-לקטים. המהפכה הנאוליתית ("המהפכה החקלאית"), שהתרחשה בדרום-מערב אסיה בין האלף ה-8 ל-7 לפנה"ס, מסמלת את המעבר מחברות ציידים-לקטים לחברות חקלאיות נייחות יצרניות בתקופת האבן החדשה. הצעד המכריע במעבר לחיי קבע היה ביות צמחים ובעלי החיים. התפתחות זו הייתה איטית, והמעבר מתלות גמורה בצמחי בר לייצור ועיבוד מזון נמשך אלפי שנים.
היסטוריה
על פי המחקרים בתחום, הציד והלקט היו, קרוב לוודאי, אסטרטגיית הקיום העיקרית של חברות אנושיות, החל מלפני כ-1.8 מיליון שנה בימיו של ההומו ארקטוס, וכן החל מהופעתו של ההומו ספייאנס לפני כ-200 אלף שנים. היא נותרה צורת הקיום העיקרית, ואולי אף היחידה, עד סוף התקופה המזוליתית לפני כ-10,000 שנה, ולאחר מכן נעלמה בהדרגה עם התפשטות המהפכה הנאוליתית.
החל מהמעבר בין התקופה הפלאוליתית התיכונה לעליונה, לפני כ-80,000 עד 70,000 שנה, החלו כמה תרבויות של ציידים-לקטים להתמחות ולהתרכז בציד של מבחר קטן יותר של בעלי חיים (לעיתים קרובות גדולים יותר) ולאסוף מבחר קטן יותר של מזון. התמחות זו באה לידי ביטוי גם ביצירת כלים מיוחדים כגון רשתות דיג, ווים, וצלצלי עצם. המעבר לתקופה הנאוליתית שלאחר מכן באה לידי ביטוי בעיקר על ידי התפתחות חסרת תקדים של שיטות החקלאיות המתהווה. החקלאות הלכה והתפשטה במקביל בכמה אזורים גאוגרפים שונים, כולל המזרח התיכון, אסיה, מסו-אמריקה, והאנדים החל מלפני כ-12,000 שנה.
באותה התקופה של תחילת המהפכה הנאוליתית, גינון יערות היה אף הוא בשימוש כשיטה לייצור מזון בחלקים שונים של העולם. השיטה ככל הנראה התפתחה בתקופות פרהיסטוריות באזורים טרופיים ובעלי מונסון. בתהליך הדרגתי של משפחות המשפרות את סביבתן המידית, זוהו מינים שימושיים של עצים וצמחים שימושיים, ששודרגו וגודלו בסביבה מוגנת יותר, ואילו מינים בלתי רצויים נדחקו החוצה מהשיטה. בסופו של דבר נבחרו המינים המתאימים ביותר ושולבו בגידולים חקלאיים.
קבוצות רבות המשיכו את דרך החיים של ציד ולקט, אם כי מספרם ירד בהתמדה, בין היתר כתוצאה מהשפעות של התפשטות החקלאות והתגברות התלות בהתיישבות במקום קבוע. בהדרגה, החברה האנושית הלכה והתפתחה מסביב לקבוצות הללו. שטחים שעמדו בעבר לרשות ציידים-לקטים הפכו בהדרגה לנחלתם הקבועה של החקלאים. בתחרות על השימוש בקרקע, חברות של ציידים-לקטים לרוב נאלצו לבחור בין אימוץ שיטות חקלאיות לבין נדידה לאזורים אחרים. החוקר ג'ארד דיימונד האשים במעבר החברה האנושית לחקלאות את הירידה בזמינות של מזון בר, בעיקר בעלי חיים המתאימים לאכילה; באמריקה הצפונית והדרומית, למשל, רוב המינים הגדולים של היונקים נכחדו בסוף הפּלֶיסטוֹקֵן, על פי ההיפותזה של דיימונד, בגלל ניצול יתר של בני אדם. ישנן מספר היפותזות נוספות לגורם להכחדה של היונקים הגדולים, כמו שינויי אקלים, התפשטות מחלות, או שילוב מספר גורמים יחד, אך כך או אחרת נראה שהיעלמותם של מיני היונקים הללו הייתה אחד הגורמים שיצרו את ההכרח של הציידים-לקטים לעבור בהדרגה להתיישבות חקלאית.
ככל שעלו מספרן וגודלן של החברות החקלאיות, הן התפשטו אל אדמות ששימשו עד אז ציידים-לקטים. תהליך זה של התרחבות משיקולי חקלאות הוביל לפיתוח צורות הממשל הראשונות במרכזים של התיישבות חקלאית, כמו הסהר הפורה, הודו העתיקה, סין העתיקה, אולמק, אפריקה שמדרום לסהרה ותרבות הצ'יקה הצפונית.
כתוצאה מההסתמכות האנושית הגלובלית על החקלאות, מעט התרבויות של הציידים-לקטים שעדיין קיימות בימינו מתגוררות בדרך כלל באזורים שאינם מתאימים לשימוש חקלאי. חוקרים שונים מצביעים על הבדלים בין תרבויות הציידים-לקטים של היום לבין אלו שחיו בתקופה הפלאוליתית. למרות שאורח החיים שלהם מקביל לשל אבותיהם במאפיינים רבים, הרי שכבר היו להם קשרים שונים עם הציוויליזציה המודרנית והם אינם חיים בתנאים ה"טהורים" שהיו מנת חלקם של תרבויות שחיו בניתוק מוחלט.
כלכלת הציידים-לקטים
הציידים-לקטים מאופיינים בעיקר על סמך הכלכלה שלהם, המבוססת, על פי הדעה הרווחת, על צייד ולקט, אולם מספר חוקרים הצביעו על אפשרות שציידים-לקטים הזינו עצמם גם בדרכים נוספות.
בשנות ה-70 העלה לואיס בינפורד את ההשערה כי בני אדם קדומים ניזונו מאכילת נבלות ולא מציד. על פי השערה זו, בני האדם הקדומים בהתקופה הפלאוליתית התחתונה חיו באזורים מיוערים, שאפשרו להם לאסוף מאכלי ים, ביצים, אגוזים ופירות, מלבד אכילת הנבלות. במקום להרוג בעלי חיים גדולים עבור בשר, לפי השקפה זו, ניזונו בני האדם הקדומים מפגרים של חיות שנהרגו על ידי טורפים או שמתו מסיבות טבעיות. נתונים ארכאולוגיים וגנטיים מצביעים על כך שאוכלוסיות של ציידים-לקטים פלאוליתיים שרדו ושגשגו בעיקר באזורים מיוערים בדלילות, תוך הימנעות מכסות יער צפופה.
על פי השערת סיבולת הריצה, הצורך להתמחות בריצה למרחקים ארוכים כמו בציד בהתשה - שיטה שעדיין מיושמת על ידי קבוצות ציידים-לקטים בעת המודרנית - היה ככל הנראה הכוח האבולוציוני המניע המוביל להתפתחות של מאפיינים אנושיים מסוימים. השערה זו אינה בהכרח סותרת את השערת אכילת הנבלות: שתי אסטרטגיות הקיום היו יכולות להיות בשימוש - ברצף, לסירוגין או אפילו בעת ובעונה אחת.
תרבות אוניברסלית
ניסיון לאפיין את תרבותם של כלל הציידים-הלקטים עלול ליפול בקלות להכללות גסות, מאחר שמדובר באינספור תרבויות מקומיות על פני אזורים רבים ושונים.
עם זאת, חוקרים אנתרופולוגים שונים מציעים שישנם מאפיינים הנפוצים בכל התרבויות האנושיות, הנמצאים יחד תחת מטרייה אחת המכונה תרבות אוניברסלית. פסיכולוגים אבולוציוניים סבורים כי התנהגויות או תכונות המשותפות לכלל התרבויות עשויות להצביע על היותן חיוניות מבחינה אבולוציוניות. אנתרופולוגים וסוציולוגים שונים טוענים בניגוד לכך, שאותם מאפיינים משותפים עשויים להיות גם תוצאה של חינוך ש"עבר בירושה" מדור לדור.
שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין
שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין (בגרמנית: Charlotte, Burggräfin und Gräfin zu Dohna-Schlodien; 3 ביולי 1738 – 21 באפריל 1785 או 1786), היה רוזנת גרמנית וסבתא רבתא של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.
ציידים-לקטים
תרבות אוניברסלית
האנתרופולוג דונלד בראון פרסם ספר בנושא ובו כלל רשימה אפשרית של אותם המאפיינים של התרבות האוניברסלית, אשר ככל הנראה רלוונטיים לרוב מוחץ של התרבויות האנושיות בתקופתם של הציידים-לקטים.
שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין
ביוגרפיה
שרלוטה נולדה ב-3 ביולי 1738 בקניגסברג, לאלברכט כריסטוף, רוזן העיר דוהנה-שלודיין ולסופיה הנרייטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, בתם של פרידריך לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ולואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג.
ציידים-לקטים
תרבות אוניברסלית
דוגמאות למאפייני התרבות האוניברסלית מתוך רשימתו של דונלד בראון:
מבנה חברתי
אנתרופולוגים רבים מעריכים שלציידים-לקטים לרוב אין מנהיגים קבועים; במקום זאת, הפרטים נוטלים את היוזמה בכל עת בהתאם למשימה המתבצעת. בנוסף לשוויון היחסי במבנה החברתי והכלכלי בחברות ציידים-לקטים, התקיים לעיתים קרובות, גם אם לא תמיד, שוויון מגדרי.
שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין
ביוגרפיה
ב-30 במאי 1754 התחתנה שרלוטה עם בן דודה קרל אנטון אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ממנו נולד לה בן אחד:
בשנת 1759 נהרג בעלה קרל אנטון אוגוסט במהלך קרב קונרסדורף, וב-21 במאי 1777 התחתנה שרלוטה עם פרידריך דטלב פון מולטקה, אך לא היו לה ילדים ממנו. ב-21 באפריל 1785 או 1786 מתה שרלוטה בוולדה, והיא בת 47/48 בלבד. הנין שלה הוא כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ודרכו היא אם קדמונית של רוב בתי המלוכה של אירופה.
ציידים-לקטים
מבנה חברתי
בעבר, הייתה לציידים-לקטים תדמית שחייהם "בודדים, עניים, מגעילים, אכזריים וקצרים", אשר מזוהה עם תומאס הובס. בכנס "האדם הצייד" ב-1966 חלה תפנית בתדמית זו, כאשר האנתרופולוג מרשל סהלינס העלה נתונים אתנוגרפיים שהצביעו על כך שציידים-לקטים עבדו הרבה פחות שעות ונהנו מזמן פנאי רב יותר מאנשים החיים בחברה התעשייתית, ובמקביל הצליחו במקרים רבים לאכול תפריט מגוון ואיכותי למדי. סהלינס טען שניתן להגדיר את חייהם של הציידים-לקטים כ"חיי שפע", כאשר השפע שלהם בא מתוך כך שהם יכלו להיות שבעי רצון כאשר ברשותם מעט מאוד מבחינה חומרית. ב-1996, רוס סאקט ביצע שתי מטא-אנליזות שונות כדי לבחון באופן אמפירי את טענותיו של סהלינס, ובחן לשם כך למעלה מ-300 מחקרים. סאקט מצא כי בגירים בחברות שוחרות מזון והורטיקולטוריות עובדים בממוצע כ-6.5 שעות ביום, כאשר בגירים בחברות חקלאיות ותעשייתיות עובדים בממוצע 8.8 שעות ביום.
תחלופה הדדית ושיתוף של משאבים (למשל, בשר שנצבר מציד) היו חשובים במערכת הכלכלית של חברות הציידים-לקטים. לכן, ניתן לתאר את הכלכלה של חברות אלו כ"כלכלת מתנה".
מגורים
רוב הציידים-לקטים היו נוודים או נוודים-למחצה וחיים בהתנחלויות זמניות. קהילות ניידות לרוב דאגו לעצמם למחסה זמני באמצעות חומרי בנייה ארעיים, או השתמשו במחסים טבעיים אם אלו היו זמינים.
חלק מתרבויות הציידים-לקטים, כמו העמים הילידים של החוף הצפוני של האוקיינוס השקט, התגוררו בסביבה עשירה במיוחד במשאבים, שאיפשרה להן לנהל חיי קבע, או קבע-למחצה.
ציידים-לקטים לרוב נחלקו לקבוצות חברתיות בהתבסס על קשרי חברות או שייכות לאותו 'שבט' או 'להקה'. כשזוג מתוך החברה מקיים יחסי זוגיות ומביא יחד ילדים, נראה שנטו בחברות הציידים-הלקטים למגורים משותפים בקרבת סבתם של הילדים, לפחות בהתחלה. אמהות צעירות יכלו ליהנות כך מסיוע של אימהותיהן בגידול הילדים, ונטו להתגורר בסמוך באותו המחנה. שיטת השייכות החברתית לקבוצות או למשפחות שונות בקרב ציידים-לקטים אנושיים השתנתה בין קהילות שונות, אך יש ראיות לכך שהשייכות המשפחתית נוטה להיות תלוית-אם, כלומר, תפקידים שונים בחברה, רכוש או סמיכות-מגורים, נטו לעבור מאם לבתה בהמשכיות, להבדיל, למשל, משמות המשפחה בחברה המערבית שעוברים מאב לבן ונשארים איתו.
שוויון חברתי
השוויוניות האופיינית לציידים-לקטים האנושיים לעולם אינה מוחלטת, אך בולטת כאשר היא נתפסת בהקשר אבולוציוני. השימפנזים - אחד ממיני ההומיניניים הקרובים ביותר אל האנושות מבחינה אבולוציונית - הם בעלי חברה שאינה שוויונית בעליל, וחיים בהיררכיה שבה לרוב נשלטים רוב הפרטים על ידי זכר אלפא. כה גדול הוא הניגוד בין תרבות הציידים-לקטים האנושיים לבין תרבות השימפנזים, עד שפלאואנתרופולוגים רבים טוענים שההתנגדות האנושית לשליטה היא גורם מפתח שניתב את ההתפתחות האבולוציונית של האנושות לפיתוח התודעה האנושית, השפה, שארות והמבנה החברתי האנושי הקיים.
אנתרופולוגים שונים העלו טענה שאחת הסיבות המרכזיות למבנה החברתי השוויוני של חברות הציידים-לקטים היא עצם היותם נוודים, שכן הניידות דורשת מזעור של נכסים חומריים בכל אוכלוסייה, ולכן, פרט בודד לא יכול לצבור עודף של משאבים, ולא יכול לנכס לעצמו שליטה קבועה בטריטוריה מסוימת.
ממצאים של חוקרים מאוניברסיטת הרווארד ששהו במשך שנים בקרב הציידים-לקטים הבושמנים העלו שאין בקרב קהילות הבושמנים היררכיה ברורה, אך כן ישנם פרטים ספציפיים אשר הופכים באופן טבעי להיות המנהיגים של החבורה, ואלו הם האנשים האינטליגנטים יותר, ולא, כמו שציפו החוקרים בתחילה, החזקים ביותר או המוכשרים יותר בצייד.
חלוקת עבודה מגדרית
מאפיין נפוץ נוסף של אורח חייהם של הציידים-לקטים הוא חלוקת העבודה בהתאם למגדר, כאשר נשים עושות את רוב הליקוט, בעוד הגברים מתרכזים בצייד בניסיון להשיג שלל גדול בתוך זמן קצר יחסית. הנשים והילדים המתינו בציפייה למנות הבשר שהובאו למחנה על ידי הגברים. נראה שהברירה הטבעית נטתה לטובת חברות עם אסטרטגיות רבייה גבריות המתמקדות בהשגת הזדווגויות, ואסטרטגיות נשיות המתמקדות בהשקעה ההורית. כתוצאה מכך, נשים נוטות לבצע משימות בסיכון נמוך של איסוף ירקות וצמחים תת-קרקעיים עשירים באנרגיה החיונית להן ולצאצאים. בשעה שנשים מספקות מקור קבוע ואמין של צריכת קלוריות, גברים מסוגלים להרשות לעצמם לקחת סיכונים גבוהים יותר של כישלון בצייד.
מחקר ארכאולוגי שנערך על ידי האנתרופולוג והארכאולוג סטיבן קון מאוניברסיטת אריזונה מעלה ממצאים שחלוקה מגדרית של מטלות לא התקיימה לפני התקופה הפלאוליתית העליונה (לפני כ-10,000 - 50,000 שנים) ומדובר בחדשנות ארגונית מאוחרת יחסית בהיסטוריה האנושית. חלוקה מגדרית של העבודה הייתה עשויה להתפתח כדי לאפשר לבני אדם להשיג מזון ומשאבים אחרים בצורה יעילה יותר. על פי מחקרים נוספים, ייתכן שחלוקת התפקידים המגדרית הייתה אחד הגורמים שהעניקו להומו סאפיינס את היתרון האבולוציוני על פני הניאנדרטלים, ואיפשרו לאבותינו לצאת מאפריקה ולהתפשט ברחבי העולם.