cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מוזיאון הזכוכית בפראונאו
היסטוריה
מתחילת דרכו שילב המוזיאון תצוגות של אמנות הזכוכית ביחד עם טכנולוגיה תרבות ומסורת של תעשיית הזכוכית, והציג את הקשר שבין הפעילות המקומית האופיינית, לזו הבינלאומית בכל הרבדים הללו. אוצרי המוזיאון שקדו על פיתוח האוסף והתצוגה באמצעות רכישות, תרומות והשאלות ממקורות שונים. התרומה החשובה ביותר לאוסף התקבלה מאוספיו של היסטוריון האומנות וולפגנג קרמר (Wolfgang Kermer) שהיה דיקן האקדמיה לאומנות באוניברסיטת שטוטגרט. בתחילת שנות האלפיים ובמסגרת פעילויות לפיתוח כלכלי ותיירותי של אזור היער הבווארי, זכה המוזיאון למענקי פיתוח משמעותיים והחל גם בשיתוף פעולה עם מוזיאונים ויצרני זכוכית בצ'כיה הסמוכה. מענקי פיתוח נוספים מן האיחוד האירופי הכפילו את שטחי התצוגה של המוזיאון במבנה חדש ויחודי שהוקם עבורו, ובו נוספו ספריה מקצועית וחדרי ועידות שאיפשרו הרחבה ותיעוד של המחקר המקצועי והאומנותי בנושאי הזכוכית.
בשנת 2014 לאחר שהתברר כי הוצאות האחזקה והפיתוח של המוזיאון מכבידים על תקציבה של העיירה הקטנה בה הוא שוכן וכי התרומות והתמיכות המתקבלות אינן מספיקות להמשך הפעלתו באופן איכותי, הועבר המוזיאון לאחריות מדינת בוואריה שתממן אותו מתקציבה ותאפשר את המשך החופש האומנותי ופעילותו של המוזיאון.
התצוגה
תצוגת הקבע במוזיאון משתרעת בשטח של 1300 מ"ר בתוך מבנה עגול ומואר בעל חלונות ענק המשקיפים על גינת המוזיאון בה מפוזרות עבודות אמנות זכוכית בגדלים מרשימים. במרכז המבנה ובחלקו הנמוך מוצגים תנורי היצור וסדנאות העבודה של האמנים עם כלי העבודה הייחודיים. מסלול הסיור סובב את המרכז ומציג את התפתחות ההיסטורית של תעשיית יצור הזכוכית מתחילתה במסופוטמיה ודרך תצוגה של כל הסגנונות האומנותיים עד לימינו.
יצחק טאיטו
יצחק טהור טאיטו (נולד ב-13 ביוני 1941) הוא רב-נגד במילואים, ששימש כנגד המשמעת של בית הספר לקצינים של צה"ל, מאז יוני 1968 עד יולי 2021, ונחשב לחייל בעל הוותק הרב ביותר בצה"ל.
ביוגרפיה
רב-נגד טאיטו נולד בתוניסיה ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1949 כשהיה בן 8. הוא התגייס לצה"ל בנובמבר 1959 ושירת בנח"ל, שם שימש מפקד כיתה, סמל מחלקה ורב-סמל פלוגתי. ב-1963, עבר לשרת בבית הספר לקצינים של צה"ל (הידוע בשם בה"ד 1), שהיה באותם הימים בבסיס סירקין, ושימש שם רב-סמל פלוגתי וסגנו של נגד המשמעת שלמה ישראלי. בחודש מאי 1968, עבר הבסיס למקומו הנוכחי ליד מצפה רמון, ועם סיום קורס הקצינים ביוני אותה שנה, מונה טאיטו לנגד המשמעת של הבסיס ולמפקד המחנה. מאז הוא שמש בתפקיד זה ברציפות וב-26 ביולי 2021, במלאת לו 80 שנה, סיים את תפקידו ויצא לחופשת פרישה בת חודשיים.
רנ"ג טאיטו טען כי היה משליט משמעת ללא איומים וענישה, אלא קודם כול באמצעות חינוך והסברה. טאיטו היה ידוע במיוחד בשל קולו הסמכותי הנשמע במסדרי הסיום של בה"ד 1, הנערכים אחת לשלושה חודשים.
היה אחראי על אלפי טקסים, ביניהם, טקס ההלוויה הצבאי של ראש הממשלה יצחק רבין, ב-1995, וקבלת הפנים לנשיא מצרים אנואר סאדאת ב-1977.
חיים אישיים
מאז ילדותו מתגורר בבאר שבע. יש לו בת ושני בנים, בוגרי בה"ד 1 בעצמם.
FishBase
FishBase הוא מאגר מידע עולמי מקוון של מיני דגים. זהו מסד הנתונים המקוון הגדול והנצפה ביותר למידע בנושא דגי ים. מאגר זה עם הזמן "התפתח לכלי אקולוגי דינאמי ורב-תכליתי" המצוטט באופן נרחב בפרסומים מדעיים.
FishBase מספקת נתוני מינים מקיפים הכוללים מידע על טקסונומיה, תפוצה גאוגרפית, ביומטריה ומורפולוגיה, התנהגות ובתי גידול, אקולוגיה ודינמיקת אוכלוסייה וכן נתונים על רבייה, מטבולית וגנטית. באתר יש גישה לפירמידות אקולוגיות, מפתחות זיהוי, מידע ביוגאוגרפי, וקישורים למאגרי מידע אחרים כגון, GenBank,, הרשימה האדומה של IUCN וקטלוג הדגים.
נכון לנובמבר 2018, FishBase כלל מידע על 34,000 מינים, 323,000 שמות עממיים ב-300 שפות, 58,900 תמונות, והפניות ל-55,300 עבודות בספרות המדעית. לאתר ישנם 700,000 צפיות ייחודיות בכל חודש.
ארגון נוכחי
כאשר המודעות ל-FishBase גדלה בקרב מומחי דגים, היא משכה אליה למעלה מ-2,310 תורמים ומשתפי פעולה. מאז שנת 2000 FishBase מפוקח על ידי קונסורציום של תשעה מוסדות בינלאומיים. עד כה גדל קונסורציום FishBase לשנים עשר חברים ובהם (.A.U.Th),  (CAFS) בסין וארגון המזון והחקלאות (FAO) של האומות המאוחדות באיטליה. (GEOMAR), מתפקד כגוף המתאם.
גמר הליגה האירופית 2017
גמר הליגה האירופית 2017 התקיים בפרנדס ארנה בסולנה, שוודיה ב-24 במאי 2017, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר הליגה האירופית לעונת 2016/2017 היא מנצ'סטר יונייטד האנגלית, שניצחה במשחק את אייאקס אמסטרדם ההולנדית בתוצאה 2-0. הייתה זו המהדורה ה-46 של המפעל, והשמינית מאז המעבר מגביע אופ"א לליגה האירופית.
הייתה זו הופעתה הראשונה של מנצ'סטר יונייטד בגמר גביע אופ"א/הליגה האירופית. זכייתה הראשונה בתואר הפכה אותה לקבוצה החמישית בהיסטוריה שמשלימה זכייה בכל שלושת התארים האירופים הבכירים - גביע אירופה לאלופות/ליגת האלופות, גביע אופ"א/הליגה האירופית וגביע אירופה למחזיקות גביע שבוטל ב-1999. בכך, הצטרפה הקבוצה ליובנטוס, אייאקס, באיירן מינכן וצ'לסי שעשו זאת לפניה. הייתה זו ההופעה ה-14 של קבוצה אנגלית בגמר המפעל, והזכייה האנגלית השמינית בתואר. יונייטד הייתה הקבוצה האנגלית החמישית שזוכה בתואר, אחרי טוטנהאם הוטספר, ליברפול, איפסוויץ' טאון וצ'לסי. מנגד, העפילה אייאקס בפעם השנייה בלבד בגמר המפעל, 24 שנים לאחר שניצחה את טורינו בגמר גביע אופ"א 1992. כמו כן, היא הייתה להולנדית הראשונה מאז פיינורד בגמר גביע אופ"א 2002 שמעפילה לגמר המפעל. היה זה המפגש האירופי החמישי בין שני המועדונים, כאשר ארבעת הקודמים התקיימו בשתי עונות שונות במסגרת גביע אופ"א/הליגה האירופית, בשלבי הנוקאאוט (בשיטת בית-חוץ). המאזן עד למשחק הגמר עמד על שני ניצחונות לכל קבוצה, אך בשני המקרים הדיחה מנצ'סטר את אייאקס בסיכום שני מפגשים.
שתי הקבוצות החלו את דרכן במפעל בשלב הבתים. מנצ'סטר יונייטד העפילה ישירות לשלב הבתים בעקבות זכייתה בגביע ה-FA עונה קודם לכן, וזאת על אף שהייתה מעפילה גם בזכות המקום החמישי בו סיימה עונה קודם לכן בפרמייר ליג. אייאקס, סגנית אלופת הולנד עונה קודם לכן, החלה את העונה במוקדמות ליגת האלופות והעפילה לשלב הפלייאוף, אך הודחה בשלב זה והמשיכה את דרכה האירופית בשלב הבתים של הליגה האירופית. בעקבות הזכייה בתואר, זכתה יונייטד בשריון לעונה הבאה בשלב הבתים של ליגת האלופות, בעקבות זכייתה של ריאל מדריד בליגת האלופות באותה העונה.
במשחק עצמו כבש פול פוגבה את השער הראשון בדקה ה-18, לאחר בעיטה שפגעה בדווינסון סאנצ'ס והטעתה את השוער. שלוש דקות לתוך המחצית השנייה, קבע הנריך מחיתריאן את תוצאת הסיום, 2-0 ביונייטד, לאחר שכבש מקרוב בתום מהלך שהחל בכדור קרן.
מנצ'סטר יונייטד
מנצ'סטר יונייטד החלה את דרכה בטורניר בשלב הבתים. היא הוגרלה מקבוצת הדירוג הראשונה, לבית שכלל את פיינורד, פנרבחצ'ה וזוריה לוהנסק. את שלב הבתים פתחה יונייטד בהפסד חוץ, 1-0 לפיינורד, משער ניצחון של טוני וילהנה כעשר דקות לסיום. שער בודד של זלאטן איברהימוביץ' העניק ליונייטד ניצחון דחוק, 1-0 ביתי על זוריה. במשחק הביתי מול פנרבחצ'ה נראיתה יונייטד טוב יותר וניצחה 4-1. פול פוגבה פתח בפנדל לאחר כחצי שעה, אנתוני מרסיאל כבש אף הוא בפנדל שלוש דקות מאוחר יותר, ופוגבה השלים צמד בתוספת הזמן של המחצית. את החצי השני פתחה יונייטד עם שער של ג'סי לינגארד, כאשר בדקות הסיום צימק רובין ואן פרסי מול קבוצתו לשעבר, 4-1 בסיום. אלא שמשחק לאחר מכן, בחוץ מול אותה היריבה, ירדה מנצ'סטר מנוצחת בפעם השנייה בטורניר. מוסה סואו כבש כבר לאחר שתי דקות, ג'רמיין לנס הכפיל במחצית השנייה, ושער מצמק של ויין רוני דקה לסיום קבע את תוצאת המשחק, 2-1 לטורקים. יונייטד ירדה למקום השלישי בבית, אך במשחק הבא חזרה לנצח. רוני העניק לה יתרון 1-0 ביתי מול פיינורד בהפסקה, ובחצי השני נהנתה יונייטד משער של חואן מאטה, שער עצמי של השוער בראד ג'ונס, ושער של לינגארד בתוספת הזמן כדי לקבוע 4-0 בסיום. את שלב הבתים סיימה יונייטד בניצחון 2-0 באודסה, משערים של הנריך מחיתריאן ושל זלאטן במחצית השנייה. בתום ששת מחזורי שלב הבתים ניצבה יונייטד במקום השני, שהספיק לה להעפלה לשלבי הנוקאאוט.
בשלב הנוקאאוט הראשון פגשה מנצ'סטר את סנט אטיין הצרפתית. במשחק הראשון בבית, תצוגה מרשימה של זלאטן הסתיימה עם שלושער וניצחון ביתי 3-0. בגומלין, שער של מחיטריאן לאחר כרבע שעה קבע את תוצאת המשחק, 1-0 ביונייטד וניצחון 4-0 בסיכום המפגשים, בדרך לשמינית הגמר.
בשלב השמינית פגשה יונייטד את רוסטוב, שהדיחה את אייאקס בפלייאוף ההעפלה לליגת האלופות, ונשרה בעצמה לליגה האירופית לאחר שסיימה שלישית בשלב הבתים. במשחק הראשון כבש מחיטריאן לאחר 35 דקות, אך שמונה דקות בתוך המחצית השנייה איזן אלכסנדר בוחארוב את התוצאה וקבע 1-1 בסיום. ההכרעה עברה לאולד טראפורד, שם שער של מאטה בדקה השבעים קבע את תוצאת המשחק, 1-0 ביונייטד. עם 2-1 בסיכום המפגשים, העפילה יונייטד לשלב הבא.
ברבע הגמר פגשה יונייטד את אנדרלכט הבלגית. במשחק הראשון בחוץ שוב היה זה מחיטריאן שכבש ראשון במחצית הראשונה. ארבע דקות בלבד לתום המשחק, איזן לאנדר דנדונקר את התוצאה, 1-1 בסיום. מחיטריאן המשיך את הכושר הטוב עם שער לאחר עשר דקות באולד טראפורד, אך שוב שמטה מנצ'סטר את היתרון כשסופיאן האני איזן בדקה ה-32. התוצאה נשמרה עד לסיום, ושתי הקבוצות הלכו להארכה. בדקה ה-107 השיגה יונייטד את שער הניצחון, מרקוס רשפורד העניק לה 2-1 שהספיק עד לסיום.
בחצי הגמר פגשה יונייטד יריבה נוספת של אייאקס בעונה האירופית, סלטה ויגו הספרדית, שפגשה את ההולנדים בשלב הבתים. במשחק הראשון בחוץ שוב כבש רשפורד שער לזכות יונייטד, וקבע את תוצאת המשחק בדקה ה-67, 1-0 בסיום. בגומלין הביתי כבש מרואן פלאיני את שערו האירופי הראשון באותה העונה והעלה את מנצ'סטר ליתרון בדקה ה-17. פקונדו רונקגליה השווה את התוצאה בדקה ה-85, וסלטה הייתה זקוקה לשער נוסף כדי להעפיל לגמר, אך כשלה להשיגו ועם ניצחון 2-1 בסיכום המפגשים, העפילה מנצ'סטר יונייטד לגמר הליגה האירופית הראשון בתולדות המועדון.
אייאקס אמסטרדם
סגנית אלופת הולנד פתחה את משחקיה האירופים במוקדמות ליגת האלופות, כמדורגת במסלול הלא-אלופות, והוגרלה לשחק בסיבוב השלישי מול פאוק סלוניקי היוונית. במשחק הראשון, דיאלמה קמפוס העלה את היוונים ליתרון חוץ מפתיע בדקה ה-27, אך קספר דולברג איזן בדקה ה-58 וקבע את תוצאת המשחק. בגומלין הביתי שוב נקלעה אייאקס לפיגור, כאשר סטפנוס אתנסיאדיס כבש כבר לאחר ארבע דקות. פנדל מדויק של דייבי קלאסן בתוספת הזמן של המחצית איזן לשוויון 1-1, ובדקה ה-88, דקות ספורות לפני הארכה, השלים קלאסן מהפך עם שער שני, ששלח את אייאקס לפלייאוף ההעפלה לשלב הבתים.
בשלב הפלייאוף פגשה אייאקס את רוסטוב הרוסית, שחיפשה הופעה ראשונה בשלב הבתים של ליגת האלופות. במשחק הראשון העלה כריסטיאן נובואה את רוסטוב ליתרון חוץ לאחר 13 דקות, אך קלאסן איזן בפנדל כעבור פחות מחצי שעה. תוצאת המחצית נשמרה עד לסיום, 1-1. בגומלין ברוסטוב על הדון קבע סרדאר אזמון יתרון 1-0 לרוסטוב בהפסקה. במחצית השנייה כשלה אייאקס הגנתית וספגה שלוש פעמים בעשרים הדקות הראשונות של המחצית. אלכסנדר ירוחין, נובואה ודמיטרי פולוז קבעו 4-0 מרשים לרוסטוב, קלאסן רק צימק בפנדל לפני הסיום, 4-1 בתום המשחק, ועם 5-2 בסיכום הודחה אייאקס הישר לשלב הבתים של הליגה האירופית.
לאחר האכזבה במוקדמות ליגת האלופות, הוגרלה בקבוצת הדירוג הראשונה לבית ז' עם סלטה ויגו, סטנדרד לייז' ופנאתינאיקוס. במשחק הראשון יצאה אייאקס למשחק חוץ ביוון, וספגה שער ממרקוס ברג כבר בדקה החמישית. ברטרנד טראורה החזיר את ההולנדים למשחק בדקה ה-33, ויאירו רידוולד השלים מהפך במחצית השנייה בדרך לניצחון 2-1 בסיום. במשחק השני גברה אייאקס 1-0 בבית על סטנדרד לייז' משער של דולברג במחצית הראשונה. את סיבוב המשחקים הראשון סיימה אייאקס עם שוויון 2-2 מול סלטה. חכים זיאש העלה את אייאקס ליתרון לאחר כעשרים דקות, אך פחות מעשר דקות לאחר מכן איזן אנדראו פונטאס את התוצאה. אמין יונס החזיר לאייאקס את היתרון לאחר כשבעים דקות, אך שוב כשלה אייאקס לשמור על היתרון, וכעבור עשר דקות ספגה שוויון של פביאן אוריאנה, 2-2 בסיום. במשחק הביתי מול סלטה הפגינה אייאקס יכולת מרשימה. דולברג העלה אותה ליתרון לפני תום המחצית הראשונה, זיאש ויונס קבעו 3-0 במחצית השנייה, יון גווידטי ויאגו אספס רק צמצמו בדקות האחרונות, 3-2 לאייאקס בסיום. במשחק הבא אירחה אייאקס את פנאתינייקוס, וגברה עליה 2-0 משערים של לאסה שונה וקני טטה, ואת שלב הבתים סיימה בשוויון 1-1 בלייז', כשאנוואר אל גאזי קבע 1-0 במחצית הראשונה לזכותה של אייאקס, ובניטו ראמן איזן לפני הסיום. את שלב הבתים סיימה אייאקס בבטחה בפסגת הבית, ללא הפסדים.
בסיבוב הנוקאאוט הראשון פגשה אייאקס את לגיה ורשה הפולנית. לאחר שוויון 0-0 בחוץ, עברה ההכרעה לאמסטרדם ארינה, שם כבש ניק וירחבר את השער היחיד בדו-קרב לאחר 49 דקות. 1-0 לאייאקס בסיכום שני המפגשים, בדרך לשמינית הגמר.
בשלב שמינית הגמר פגשה אייאקס את פ.צ. קופנהגן הדנית. במשחק הראשון בחוץ, כבש ראסמוס פאלק כבר בדקה הראשונה. דולברג איזן לזכות אייאקס, אך אנדראס קורנליוס קבע את תוצאת המשחק בדקה השישים, 2-1 לקופנהגן בסיום. בגומלין הביתי כבש דולברג ראשון לזכות אייאקס, וטראורה בפנדל בתוספת הזמן של המחצית הראשונה קבע 2-0 לאייאקס, שהספיק לה כדי למחוק את ההפסד מהמשחק הראשון. 3-2 בסיכום להולנדים.
לאחר שני דו-קרבים קשים, פגשה אייאקס את שאלקה 04 ברבע הגמר. דייבי קלאסן העניק לקבוצתו ניצחון ביתי מרשים, לאחר שכבש בפנדל במחצית הראשונה והשלים צמד בחצי השני, 2-0 בסיום. בגומלין ניסתה אייאקס לשמור על היתרון, אך נכנעה לשערים של לאון גורצקה בדקה ה-53 ושל גידו בורגשטאלר שלוש דקות אחר כך, שקבעו 2-0 לשאלקה, תוצאה שנשמרה עד לסיום. ההכרעה עברה להארכה, שם קבע דניאל קליגיורי 3-0 לשאלקה בדקה ה-101, יתרון שהיה מספיק לשאלקה כדי להעפיל. בדקה ה-111 כבש וירחבר שער חוץ יקר לזכות אייאקס, צימק את התוצאה והחזיר את היתרון בסיכום המפגשים לאייאקס. שאלקה חיפשה שער נוסף שיכריע את ההתמודדות, אך לא הצליחה לכבוש ואף ספגה בדקה האחרונה שער של יונס. 3-2 לשאלקה במשחק, אך בסיכום 4-3 לאייאקס בדרך לחצי הגמר.
הדרך הקשה של אייאקס לגמר המשיכה עם מפגש מול אולימפיק ליון הצרפתית בחצי הגמר. במשחק הראשון בבית קבעו טראורה ודולברג 2-0 לאייאקס בהפסקה. יונס פתח את החצי השני עם שער נוסף, מתייה ולבואנה צימק עבור ליון, אך שער שני של טראורה קבע 4-1 מרשים לאייאקס בסיום. ההולנדים יצאו למשחק חוץ עם יתרון מבטיח, ודולברג העלה אותם ליתרון לאחר פחות מחצי שעה. ליון הגיבה עם צמד של אלכסנדר לאקזט בדקה האחרונה של המחצית הראשונה, רשיד גזאל קבע 3-1 פחות מעשר דקות לסיום, אך ליון לא השכילה לכבוש שער נוסף ועם 5-4 בסיכום שני המפגשים, העפילה אייאקס לגמר הליגה האירופית השני בתולדותיה.
מחצית ראשונה
מנצ'סטר יונייטד הגיעה למשחק הגמר תחת המאמן ז'וזה מוריניו, שהעפיל בפעם הרביעית בקריירה לגמר אירופי, כשבאמתחתו מאזן מושלם במשחקי גמר אירופים, אליהם העפיל כמאמן פורטו ואינטר מילאנו. מוריניו חסר חמישה שחקני סגל, בהם אשלי יאנג, זלאטן איברהימוביץ', לוק שו ומרקוס רוחו הפצועים, וכן אריק בייאי המושעה. כריס סמולינג, שהיה בספק להתמודדות, פתח במרכז ההגנה לצדו של דיילי בלינד, ומרקוס רשפורד מילא את מקומו של זלאטן בחוד ההתקפה כחלוץ בודד. השוער סרחיו רומרו פתח במקום דויד דה חאה, כפי שעשה לאורך העונה האירופית, וגם שחקנים ותיקים בדמותם של ויין רוני ומייקל קאריק פתחו את המשחק על הספסל. מנגד, העלה פיטר בוס את אייאקס לגמר האירופי הראשון שלה מזה 21 שנים, והעלה הרכב צעיר מאוד. עם ממוצע גילאים של 22 שנים ו-285 ימים, היה ההרכב של בוס לצעיר ביותר בתולדות משחקי הגמר האירופים. מהסגל של בוס נעדרו ניק וירחבר המושעה ודיילי סינקגראבן הפצוע. ההרכב של בוס כלל שלושה קשרים במרכז, בהם הקפטן דייבי קלאסן, ושלושה שחקני חוד, כאשר קספר דולברג הדני במרכז ההתקפה, ומצדיו אמין יונס וברטרנד טראורה. דוד נרס הברזילאי ויוסטין קלייברט, בנו של כדורגלן העבר פטריק קלייברט, פתחו על הספסל.
כבר עם שריקת הפתיחה הגיעה יונייטד למצב מסוכן ראשון. כדור עומק של חואן מאטה לכיוונו של הנריך מחיתריאן בתוך הרחבה גרם לבלבול והתנגשות בין השוער אנדרה אוננה שיצא לכדור לבין המגן יואל ולטמן ששמר על מחיטריאן. הכדור ניתז עד לפול פוגבה שעצר על החזה ובעט מהאוויר מכ-22 מטרים, אך הכדור חמק ליד הקורה.
בעוד היונייטד פתחו בהתלהבות וחיפשו את השער, שחקניה של אייאקס נראו מעט מבולבלים בדקות הפתיחה והתקשו להיכנס למשחק. בדקה העשירית שוב הייתה קרובה יונייטד לכיבוש, כאשר פוגבה המשיך בעקב הוצאת חוץ מאגף שמאל, הכדור הגיע למאטה שהמשיך בנגיעה למרכז מתוך הרחבה, ממש על קו הרוחב, אך הכדור החמיץ במעט את מרואן פלאיני. בדקה ה-15 הגיעה אייאקס להזדמנות ממשית ראשונה, כאשר יונס עבר בקלות באגף שמאל ומסר לטראורה שהמתין בתוך הרחבה. טראורה עצר ובעט כדור גבוה לפינה הקרובה, רומרו קלט את הכדור.
בדקה ה-18 הגיע השער הראשון במשחק, לזכותה של מנצ'סטר יונייטד. פלאיני מסר לפוגבה, שבעט מ-18 מטרים כדור חזק ושטוח שפגע בדווינסון סאנצ'ס, שינה כיוון לחלוטין וקפץ מעל לידו של אוננה, 1-0 למנצ'סטר יונייטד.
יונייטד המשיכה לתקוף. פריצה של הקפטן אנטוניו ולנסיה לתוך הרחבה הותירה אותו חופשי והוא בעט בעוצמה לפינה הקרובה, אוננה היה במקום והדף. מן העבר השני, מסירה כפולה בין טראורה לדולברג הותירה את הראשון בפריצה באגף ימין של הרחבה. מתאו דרמיאן היה במקום כדי להפיל עצמו בין טראורה לכדור, ובכך למנוע מהחלוץ מצב כיבוש.
בסיומה של המחצית הראשונה, 1-0 ביונייטד. אייאקס, על אף ששלטה בכדור כשני שלישים מהזמן ובעטה יותר לעבר השער מיריבתה, הייתה מאוד לא מדויקת, עם מספר רב של איבודי כדור ומסירות לא טובות, והתקשתה מאוד מול ההגנה המסודרת של חניכיו של מוריניו.
מחצית שנייה
פתיחת המחצית השנייה הייתה שייכת למנצ'סטר יונייטד, שהצליחה בשלב מוקדם של החצי השני להכפיל את היתרון. כדור קרן של מאטה מימין מצא את הראש של סמולינג, שהוריד בראשו לתוך תיבת החמש. מחיטריאן, עם גבו אל השער ובחצי מספרת, שלח את הכדור בנגיעה מקרוב אל הרשת, 2-0 למנצ'סטר יונייטד.
בדקות הבאות נרגע במעט קצב המשחק, ושתי הקבוצות התקשו להגיע למצבי כיבוש. בדקה ה-65 התקרבה יונייטד לשער שלישי, כאשר פוגבה הגביה מימין ופלאיני הקדים את ולטמן ונגח בעוצמה, אך אוננה קלט. בדקה ה-87 פרץ המחליף ג'סי לינגארד פנוי לגמרי מקו החצי לכיוון הרחבה. סאנצ'ס הצליח להדביק את המרחק ממנו ובתיקול מדויק בתוך הרחבה מנע ממנו בעיטה לשער.
דיסקוגרפיית הסינגלים של סלינה
הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה הוציאה עשרים וארבעה סינגלים רשמיים ושמונה סינגלים שיווקיים. הקריירה שלה החלה כסולנית הראשית של סלינה ולוס דינוס בשנת 1980. אלבומיה עם לוס דינוס שיצאו באופן עצמאי לא הצליחו להשיג שום הצלחה במצעדים. בשנת 1987, הגרסה המחודשת שלה לשיר "La Bamba" של ריצ'י ואלנס הגיעה בשיאה למקום 19 במצעד השירים הלטיניים שבארצות הברית והייתה לשירה הראשון שעשה זאת. היא חתמה על חוזה הקלטות ב-EMI לטין תשע שנים מאוחר יותר כאמנית סולו, אף על פי שהלהקה שלה המשיכה להופיע איתה. סלינה נכללה בשיר "Buenos Amigos", שיצא עם הזמר אלווארו טורס. השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים הלטיניים בשנת 1991. הסינגלים הבאים, "Baila Esta Cumbia" ו-"Como la Flor", הפכו לשירים פופולריים ברדיו המקסיקני, כאשר "Como la Flor" מינף את הקריירה של הזמרת במדינה זו. "Como la Flor" הגיע בשיאו למקום השישי במצעד השירים הלטיניים ולעיתים נחשב לסינגל הבכורה שלה. השיר נחשב לאחד משירי הדגל של סלינה.
אלבום ההופעה של סלינה ששמו  הנפיק את אחד מלהיטיה הגדולים ביותר "No Debes Jugar", שהצליח להתברג במקום ה-13 במצעד השנתי של מצעד השירים הלטיניים של בילבורד שפורסם בסוף שנת 1993. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הפלטינה הלטינית, על מכירות של למעלה מ-60,000 עותקים במדינה. הסינגל השני מתוך אלבום ההופעה "La Llamada", הצליח להיכנס לעשירייה הפותחת במצעד השירים הלטיניים. לאחר הרצח שלה שאירע בשנת 1995, הסינגלים שלה "No Me Queda Más", "Bidi Bidi Bom Bom", "Como la Flor" ו-"Amor Prohibido", נכנסו מחדש למצעד השירים הלטיניים ולמצעד השירים המקסיקניים האזוריים. אלבומה משנת 1994, Amor Prohibido, נכנס מחדש למצעד הבילבורד 200 והתברג במקום ה-92; עליה של 520 אחוזים במכירותיו. 12,040 עותקים נמכרו בשבוע בו נרצחה. בשבוע שלאחר מכן עלה למקום ה-32 עם 28,238 עותקים שנמכרו, המהוות גידול של 135 אחוזים. Amor Prohibido שהגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים הלטיניים ב-31 במרץ, הגיע למקום הראשון ב-15 באפריל גם כן. שלושת אלבומיה, Entre a Mi Mundo, ' ו-' נכנסו מחדש למצעד האלבומים הלטיניים, תוך שהם איישו את ארבעת המקומות הראשונים במצעד האלבומים המקסיקניים האזוריים. עקב מכירתם חסרת התקדים, הם גרמו לתופעה שכונתה "טירוף קניות האלבומים הלטיניים" ביפן, גרמניה וסין, שם נמכרו במאות אלפי עותקים.
Dreaming of You, אלבום הקרוסאובר עליו עבדה סלינה בזמן מותה, יצא ביולי 1995. ביום צאתו, נמכר בלמעלה מ-175,000 עותקים בארצות הברית (שיא מכירות של כל הזמנים לאישה – סולו) תוך שנמכר בלמעלה מ-331,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו. סלינה הפכה לאמנית השלישית בהיסטוריה (ביחד עם ג'נט ג'קסון ומריה קארי) שהצליחה למכור עם אלבום למעלה מ-300,000 עותקים בשבוע אחד. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 והיה לאלבום הלטיני הראשון והיחיד בכל הזמנים שהצליח לעשות זאת. Dreaming of You היה לאלבום הראשון של אמן סולו שנפטר, שהצליח לכבוש את פסגת המצעד. הפתיחה של האלבום הפכה לאחת מעשר הפתיחות הגדולות ביותר במצעד ולפתיחה הגדולה ביותר של אישה במצעד. כאשר Dreaming of You נכנס למצעד הבילבורד 200, היו בו בסך הכול חמישה אלבומים של סלינה בו זמנית ובכך הפכה לאישה הראשונה בתולדות המצעד שעשתה זאת. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) העניק לאלבום 59 תוארי פלטינות לטיניות במדינה, על מכירות של למעלה מ-3.54 מיליון עותקים. נכון לשנות ה-20 של המאה ה-21, האלבום נחשב לאלבום הלטיני הנמכר ביותר בכל הזמנים בארצות הברית, פי נילסן סאונדסקאן. נכון לשנת 2015, הוא נמכר בלמעלה מחמישה מיליון עותקים ברחבי העולם. בחמש שנים הצליחו חמשת אלבומיה של סלינה להימכר בסכום כולל של ארבעה מיליון דולרים. סלינה הוכנסה להיכל התהילה של המוזיקה הלטינית של בילבורד, היכל התהילה של הארד-רוק קפה בשנת 1995, היכל התהילה של דרום טקסס, והיכל התהילה של מוזיקת הטחאנו בשנת 2001. בדצמבר 1999 היא זכתה בתואר "האמן הלטיני הנמכר ביותר בשנות ה-90" ו"האמן הלטיני הנמכר ביותר של העשור", על ידי בילבורד; זאת על סמך המכירות של 14 הסינגלים שלה ואלבומיה שיצאו באותה העת.
יוסף זקבך
ביוגרפיה
יוסף זקבך נולד ב-1934 בעיר ברלין שבגרמניה, בהיותו כבן שלוש עלה וגר עם משפחתו בחיפה ואחר כך במושב בשדה יעקב בעמק יזרעאל, בו למד בבית ספר עממי. לאחר שנת לימודים בכפר הרואה, הפסיק את לימודיו כדי לעזור בפרנסת משפחתו. הוא שירת בנח"ל בשנים 1952–1954. לאחר השלמת בגרות אקסטרנית, השלים תואר ראשון בבוטניקה וביוכימיה מאוניברסיטת בר-אילן.
בשנים 1961–1969 שהה בארצות הברית לשם לימודים והשתלמות מקצועית. הוא למד במחלקה לבוטניקה של אוניברסיטת שיקגו של קליפורניה, וקיבל תואר שלישי ב-1965. השלים את לימודי הפוסט דוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה Caltech שבפסדינה (קליפורניה) ב-1968. ב-1967 לימד ביולוגיה באוניברסיטה של מדינת קליפורניה (CSU) ובשנים 1968–1969 עמד בראש מחקר חלל ביולוגי בשם "פרויקט נוגה" באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
לאחר שובו ארצה הצטרף לפקולטה לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים כמרצה בכיר בכימיה אורגנית והיה לעמית מחקר בקבוצת פרופסור ארנסט דוד ברגמן לחקר הכימיה של אצות.
החל מ-1980 השתתף בעשרות רבות של פגישות מדעיות וכנסים מדעיים בינלאומיים בחו"ל, ושימש מרצה בתחומי מדעי החיים והאסטרו-ביולוגיה. עם קבלת מלגת DAAD מטעם ממשלת גרמניה עבד בשנת 1988 שלושה חודשים במחקר מדעי באוניברסיטת טובינגן ויצא לסבב הרצאות ברחבי גרמניה. ב-1990 יצא לשנת שבתון באוניברסיטת לוס אנג'לס ובהמשך גם באוניברסיטת הרווארד. בשנת 2006 קבל גם מלגת DAAD לשהייה באוניברסיטת מינכן.
בשנים 1997–1998 שימש ראש קתדרה ראשון וכפרופסור לביולוגיה באוניברסיטת לואיזיאנה (LSU) בבאטן-רוז, לואיזיאנה ארצות הברית.
מאז 1999 ועד היום משמש כחבר בוועדה לארגון כנסי אסטרוביולוגיה (SPIE), והחל מ-2013 הוא חבר ועדת העורכים של הירחון Life.
ספרים שערך
רשימה מליאה של ספרים ופרסומים ניתן למצוא ב אתר הפרופסור יוסף זקבך.
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
יצחק עמית
יצחק עמית (נולד ב-20 באוקטובר 1958) הוא שופט בבית המשפט העליון משנת 2009, ולשעבר יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת ה-25.
ראשית חייו
יצחק עמית נולד כיצחק גולדפריינד בשכונת שפירא שבדרום תל אביב. בן להורים ניצולי השואה, שהכירו ונישאו בישראל. למד בבית ספר היסודי ממלכתי-דתי "מוריה", ובבית הספר התיכון הדתי צייטלין שבעיר, וסיים את לימודיו התיכוניים ב-1976. שירת בצה"ל כקצין ביחידה 8200 והשתחרר בשנת 1980. בשנת 1981 החל ללמוד משפטים בפקולטה למשפטים שבאוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים את לימודיו לתואר ראשון בהצטיינות בשנת 1985.
לאחר שנתיים שבהן התמחה, הוסמך בשנת 1986 כעורך דין, ועבד כעורך דין עצמאי.
כשופט
בשנת 1997 נבחר לכהן בבתי משפט השלום במחוז חיפה, תחילה בעכו ולאחר מכן בחיפה. באוקטובר 2001 כיהן בפועל כשופט בבית המשפט המחוזי בחיפה וביולי 2002 נבחר לכהן כשופט בבית משפט זה.
בית המשפט העליון
עמית ידוע בפסיקותיו החדשניות והמקוריות, המושפעות מהפסיקה האמריקאית, ובהלכות חדשות שמופיעות בפסקי דינו, המהוות פריצת דרך בתחום הנזיקין והביטוח.
עמדות בבית המשפט העליון
עמית מתואר לעיתים כאקטיביסט, ולעיתים כבעל נטייה מתונה לשמרנות. ד"ר שאול שארף תיאר אותו כ"שופט עליון שמצוי בין אקטיביזם רדיקלי לשמרנות לייט, בדמות אקטיביזם רגיל". באחד התיקים תואר על ידי אליקים רובינשטיין כמי שמגיע "מעולמו ובית מדרשו של חיי המעשה". באותו תיק, סירב עמית להצטרף לדעת הרוב שפסק חובת גילוי פרוטוקולים של חקירות המפרק, לאור ההתנהלות הבעייתית, לשיטתו, של מבקש הגילוי. עמית משתמש באמצעים ייחודיים להשגת תוצאות צודקות בעיניו. במקרה אחד, שבו פנה אחד הצדדים לבית משפט בלונדון, בניגוד לפסיקה של בית משפט בישראל, פסק עמית הוצאות משפט של מיליון שקלים, ש-800,000 שקלים מתוכם נועדו לאיין הוצאות משפט שנפסקו בבית המשפט בלונדון.
עמית התריע נגד עורכי דין שמאריכים יתר על המידה בטענותיהם והמליץ להטיל עליהם הוצאות.
פרשנות
היו מקרים שבהם עמית פירש חוקים בדרכים מקוריות, בעוד שעמיתיו להרכב לא מצאו אפשרות לפרש את התקנות כמוהו. למשל, במקרה שבו נותר עמית בדעת מיעוט, הוא כתב:
משפט אזרחי
במקרים רבים יחסית מוצא עצמו עמית בעמדת מיעוט בערעורים אזרחיים. למשל, באחד המקרים ביקש עמית לקבוע שהפטור של חברת ביטוח מתשלום למבוטח שניסה לרמות את החברה לא יחול כלפי צד ג' תם לב, למרות שיקולים משפטיים המורים ההפך, אך נותר בדעת מיעוט. במקרה שבו נכס נמכר בכינוס נכסים תוך זיוף מסמכים, ונקבע שתקנת השוק אינה עומדת לרוכשים, ביקש עמית, בדעת מיעוט, לקבוע אשם תורם על בעלת הנכס, בגלל שניהלה הליכי סרק מתוך שהתעקשה לנהל את ההליכים בעצמה ללא סיוע של עורך דין. במקרה אחר הוא ביקש בדעת מיעוט לקבוע שחברת ביטוח אינה צריכה להעניק כל פיצוי על נזק שנגרם לרכב בעת שנהג הרכב היה מתחת לגיל שנקבע בפוליסה. עמדתו זאת נתקבלה לבסוף ברוב דעות בדיון נוסף.
באופן כללי, עמית מתנגד לפסיקות של תשלומים גבוהים כשהוא אינו רואה נזק המצדיק זאת. למשל, הוא רצה לקבוע בדעת מיעוט שהמדינה הייתה רשאית שלא להעניק את הפרס המובטח של 10 מיליון דולר למוצאי גופתו של מג'די חלבי. כך גם, עמית יצא נגד פסיקות גבוהות של פיצויים על נזק לא ממוני ונכות נפשית שנפסקו על ידי עמיתיו. במקרה אחד כתב על פסק דין המיעוט של השופט ניל הנדל: "איני מכיר אף פסק דין בנזיקין בו נפסק סכום כה נכבד ... בגין נכות נפשית בשיעור של 10%". במקרה אחר יצא בחריפות נגד פסק דין הרוב של השופט אליעזר ריבלין, בהסכמת השופט יורם דנציגר, שפסק פיצויים נפרדים ומשמעותיים על פגיעה באוטונומיה בנוסף לפיצויים על נזק בלתי ממוני טהור. בשנת 2018 הוא שב ופסק, בהסכמת עמיתיו להרכב, שאין לפסוק פיצויים על פגיעה באוטונומיה בנוסף לפיצויים על נזק לא ממוני, למעט במקרים של הולדה בעוולה. עמית גם הציג גישה מצמצמת יחסית לזכותם של תלויים בוגרים לפיצויים על מותו של קרוב שהעניק להם תמיכה. לשיטתו, זכות התביעה כתלוי, בניגוד לתביעת העיזבון, ניתנת מסיבות סוציאליות ואך ורק למי שנזקק לתמיכה מהנפטר. בפסק דין אחר הבהיר עמית שלא ניתן להעניק במקביל פיצויי הסתמכות ופיצויי קיום אלא במקרים חריגים שבהם הם אינם יוצרים כפילות בפיצוי.
עמית גם ממעט יחסית לעמיתיו לחייב בנזיקין. בערעור על פסק דין שחייב את מגן דוד אדום בפיצויים על טיפול לקוי בתינוקת שנפטרה, כתב עמית שרף האחריות שנקבע על ידי המחוזי נראה גבוה מדי, אך בסופו של דבר לא התערב בפסק הדין של המחוזי, בגלל כלל אי ההתערבות של ערכאת הערעור. במקרה אחר, היה בדעת הרוב שאין לחייב בנזיקין של לידת ילד פגוע, רופא שהמליץ על הפלה בגלל חשש ללידה מוקדמת, אך לטענת ההורים לא הסביר להם את הסיכונים של לידה מוקדמת.
בפסק דין שניתן במרץ 2018, קבע עמית שהלכת אלחבאנין אינה סימטרית ונוגעת אך ורק למקרה שתוחלת החיים של הניזוק קצרה מתוחלת החיים על פי תקנות ההיוון. במקרה שתוחלת החיים של הניזוק ארוכה מזו שנקבעה בתקנות ההיוון, לא תחול הלכה זו ויש לערוך את החישוב על פי התקנות. באותו פסק דין קבע שאין להפחית מהפיצוי לניזוק את תוספת הוותק של קצבת הזקנה או את דמי הביטוח הלאומי ששולמו או אמורים היו להשתלם עבור רכיב קצבת הזקנה.
מיסים
באחד מפסקי הדין שלו ביקר את רשויות המס וכתב: "המטרה שצריכה לעמוד לנגד עיניהן של רשויות המס אינה לפלס לעצמן את הנתיב הפרשני המוביל לגביית מס בשיעור הגבוה ביותר האפשרי, אלא לחתור לגביית מס אמת על פי לשונן של הוראות החוק ותכליתן."
בהתאם הוא היה בדעת הרוב ש"משעה שהמשיבים מכרו 'דירת מגורים' כהגדרתה בחוק, אזי יש ליתן להם ליהנות מהוראות הדין המיטיבות עמם בשל כך, גם אם הדבר כרוך ב'וויתור' כביכול מצד רשויות המס על נתח פוטנציאלי מהתמורה. כך כאשר מדובר במכירת דירה 'ממוצעת' מן היישוב, וכך כאשר מדובר במכירת דירת פאר בשדרות רוטשילד בתל אביב."
משפט פלילי
עמית מרשיע, במידת מה, יותר מעמיתיו. בדעת מיעוט, תמך בהרשעה של אדם על סמך ראיות נסיבתיות, בהיעדר תרחיש חלופי סביר לשיטתו, ועל סמך התנהגות תמוהה של הנאשם. במקרה אחר נותר בדעת מיעוט בקביעה שיש להרשיע אדם שמסר רכב לאדם שביצע בו פשע, ב"קשירת קשר למטרה פסולה", בטענה שהראיות הנסיבתיות לא מותירות תרחיש חלופי הגיוני לכך שהוא מסר את הרכב למטרה מותרת. בנוסף, היה בדעת מיעוט שביקשה להרשיע את אהוד אולמרט בפרשת ראשונטורס. כן היה בין שופטי הרוב במספר מקרים שבהם הועמדה הרשעה על כנה כנגד דעת מיעוט, כמו במקרה של הרשעתו של רומן זדורוב ברצח תאיר ראדה. עם זאת, במספר מקרים היה בדעה מקילה עם נאשם בתמיכה בהרשעה בעבירה קלה יותר או בזיכוי מחלק מהאישומים.
באחד מפסקי הדין שלו הביע עמית תרעומת על השימוש המוגזם של סניגורים בשיח הזכויות, וכתב:
עמית כתב שני פסקי דין ארוכים בנוגע לזכרונות מודחקים. באחד, זוכה הנאשם מחמת הספק, ובשני הורשע הנאשם.
פיצוי למי שזוכה
עמית ביקש לקבוע בדעת מיעוט שהפיצוי לפי סעיף 80 למי שזוכה יכול להינתן גם בתביעה אזרחית.
משפט מנהלי
בהערת אגב בפסק דין שבו דחה השופט עמית את העותר בנימוק של חוסר ניקיון כפיים, הביע עמית עמדה המתנגדת להגבלה של ההלכה בבג"ץ הנריט אנה קטרינה פונק שלזינגר נגד שר הפנים שקבעה שהרישום במרשם האוכלוסין הוא סטטיסטי בלבד. עמית כתב: "אני סבור כי הכרה בסמכותו של פקיד הרישום לסרב לרשום נישואין מחמת תקנת הציבור, עלולה לסדוק את ההלכה היציבה ולפיה סמכויות פקיד הרישום הן טכניות, תוך הכנסת שיקולים ערכיים-מוסריים לפעולת הרישום." ובהמשך שלל סירוב של פקיד הרישום בנימוק של ממזרות: "מחשש שקבלת עמדת המשיב (המדינה) עלולה ליצור כלל רחב מדי, שלפיו כל מקרה של חשש ממזרות יוחרג מהלכת פונק שלזינגר."
בשני מקרים שבהם בית המשפט קצב לרשויות זמן לניצול קרקע שהופקעה למטרות ציבוריות, סבר עמית בדעת מיעוט שיש לבטל את ההפקעה ולא לאפשר לרשויות להשתהות זמנים ארוכים על קרקעות שהופקעו ולא נעשה בהן שימוש. במקרה שלישי היה חלק מהרכב שהחליט פה אחד על ביטול הפקעה, מפני שנעשתה ללא תמורה, עבור ייעוד קונקרטי שלא מומש אף כי חלפו שנים רבות מההפקעה. במקרה אחר היה בדעת מיעוט שיש לבטל החלטה של רשויות התכנון מפני שלא נעשה סקר סיכונים.
עמית היה שותף לעמדת הרוב שדחה את עמדת משרד הבריאות שמנעה את פעילותם של מרכזים ללידה טבעית.
ביטחון
עמית הוא בין השופטים התומכים בהריסת בתי מחבלים, הגם שהוא כותב ש"השימוש באמצעי של הריסת בית צריך להיות מושכל ולהיעשות במשורה ובמקרים המתאימים על רקע המצב הביטחוני הכללי", כיוון שמדובר ב"סוגיה רגישה ומורכבת, וניתן להצביע על שיקולים שונים, במישור המוסרי-משפטי-תועלתני, המושכים לכיוונים מנוגדים". בנימוקי התמיכה שלו הוא כתב:
קישורים חיצוניים
ממאמריו:
ז'אן דה דונואה
ז'אן מאורליאן, רוזן דונואה (23 בנובמבר 1402 - 24 בנובמבר 1468) הידוע בתור "ז'אן דה דונואה", היה בן אצולה ומצביא צרפתי. הוא היה בנו הלא חוקי של לואי הראשון, דוכס אורליאן - בנו של שארל החמישי, מלך צרפת, וכונה לפיכך "הממזר מאורליאן" (בצרפתית: bâtard d'Orléans). הוא התפרסם בעיקר במהלך מלחמת מאה השנים, אשר בה לחם במספר קרבות חשובים לצדה של ז'אן ד'ארק. ב-1439 הוא מונה בידי אחיו שארל הראשון, דוכס אורליאן לרוזן דונואה. בהמשך הוא מונה גם לרוזן לונגוויל בידי שארל השביעי, מלך צרפת.
ביוגרפיה
ז'אן נולד ב-23 בנובמבר 1402, כבנו הלא-חוקי של לואי הראשון, דוכס אורליאן - בנו של שארל החמישי, מלך צרפת מפילגשו מרגרט ד'אנגיאן. בשנת 1407 נרצח לואי. שמונה שנים לאחר מכן, אחיו למחצה, שארל הראשון, דוכס אורליאן נפל בשבי בקרב אז'נקור ונותר בשבי האנגלי במשך עשרים וחמש שנים. בשל כך, ז'אן נותר הזכר היחיד מבית אורליאן והפך למנהיג הבית למרות מעמדו כממזר.
במהלך מלחמת האזרחים בצרפת בתקופת שארל השישי, תמך ז'אן בסיעת ארמניאק וב-1418 נפל בשבי הבורגונדים. הוא שוחרר שנתיים לאחר מכן, והצטרף לצבא הצרפתי כחלק מהכוח שבפיקוד הדופין שארל ולחם במלחמת מאה השנים. הוא הגן על אורליאן במהלך המצור על אורליאן, ובעזרתה של ז'אן ד'ארק גרש את האנגלים מהעיר. לאחר מכן הוא לחם ביחד עם ז'אן ד'ארק במערכת הלואר והשתתף בהכתרתו של הדופין שארל כשארל השביעי, מלך צרפת.
ב-1436 הוא השתתף בלכידת פריז וב-1439 העניק לו שארל הראשון, דוכס אורליאן את התואר רוזן דונואה שארל השביעי מינה אותו לרוזן לונגוויל. בשלבים האחרונים של מלחמת מאה השנים הוא השתתף בכיבוש גואן ונורמנדי. ב-1440 הוא השתתף במרד הפרגואריה נגד שארל השביעי, וב-1465 הפך למנהיג הברית למען הציבור אשר התנגדה לשלטונו הריכוזי של לואי האחד עשר, מלך צרפת. בשני המקרים, הוא התפייס בסופו של דבר עם המלך. הוא נפטר ב-24 בנובמבר 1468.
חברת אחוות ציון
חברת אחוות ציון (ברומנית: Societatea Înfrăţirea Zion) הייתה הגרסה של יהדות רומניה למסדר בני ברית.
ב-1870 עזב אברהם כהן-בוקורשטאנו את לשכת הבונים החופשיים של בוקרשט בגלל האווירה האנטי-יהודית. הוא יצר סביבו קבוצה של נכבדים בני הקהילה היהודית (ביניהם היו נפתלי פופר והבנקאי א. בלומנפלד) ויחד הם הקימו ב-1872 את החברה אחוות ציון.
בעידודו של בנימין פרנקלין פיישוטו, הקונסול האמריקאי, שהיה שר גדול בלשכה האמריקאית של בני ברית, המייסדים ניסחו את החוקה של החברה ואת הריטואל והצביעו עליהם.
ביום 17 בפברואר 1873, פתחו בוקורשטאנו וחבריו את הלשכה Înfrăţirea Zion (אחוות ציון) וכעבור זמן לא רב גם את לשכת Lumina (האור). בסיוע שתי הלשכות נפתחו והופעלו בתי ספר ומוסדות סעד יהודים. הפעולה הורחבה גם מחוץ לעיר הבירה, אל הקהילות היהודיות של פוקשאן, קראיובה, פלוישט, ברלאד, בקאו, רומן, בראילה, גאלאץ ועוד.
במהלך השנים היו חברים באחוות ציון כמעט כל מנהיגי יהדות רומניה, כולל אדולף שטרן ואלי ברקוביץ' והרבנים הראשיים יעקב יצחק נימירובר ואלכסנדר שפרן ואישים דוגמת וילהלם פילדרמן.
השלטונות הקומוניסטיים של רומניה הפסיקו את פעילות האחוות ב-1949, אך לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי, כעבור 50 שנים, האחווה קמה מחדש.
אנרגיית גלים
אנרגיית גלים (נקראת גם כוח גל), היא סוג של אנרגיה מתחדשת, המשמשת לביצוע סוגים שונים של עבודה, בין היתר ייצור חשמל. זוהי אנרגיה מתחדשת, אשר מקורה ברוחות על פני גופי המים, אשר בתורן מקורן בחום השמש. תחת השם כלולות מאות טכנולוגיות שונות, אשר נבדלות בהיקף ייצור האנרגיה שלהן, במיקום ובאופן הפקת האנרגיה.
גלי הים נוצרים כתוצאה מהרוחות המנשבות מעל פני הים. כאשר הרוח נושבת על פני מי האוקיינוס, חלק מהאנרגיה הקינטית האצורה ברוח עובר למים ונוצרים גלים. בגלים אצורה אנרגיה פוטנציאלית, המתבטאת בהפרש הגובה בין שיא הגל לתחתיתו. גודלה של האנרגיה תלוי בשני גורמים עיקריים: עוצמת הרוחות ומרחק הרוח מקו החוף. תלות זו גורמת לכך שהאנרגיה הפוטנציאלית האצורה בגלי הים משתנה כתלות באקלים ועונות השנה, ובמיקום הגאוגרפי. הגלים משמשים כנשא לאנרגיה על פני שטח האוקיינוס, כאשר האנרגיה היא שנעה לאורך פני שטח האוקיינוס ולא המים עצמם. מכיוון שהאנרגיה שנושא הגל היא אנרגיה מכנית, ההפיכה שלה לאנרגיה חשמלית מבוצעת על ידי שימוש במכשור מתקדם הממוקם על פני שטח האוקיינוס, קולט את האנרגיה הנפלטת מהתנועות המחזוריות של הגלים (בעליית וירידתם) והופך אותן לאנרגיה חשמלית.
היסטוריה
לאורך ההיסטוריה, הפוטנציאל הגלום בגלי הים היה מוכר. העדויות המוקדמות ביותר לרתימת אנרגיית הגלים הן כבר מהמאה ה-13 מסין, להנעת טחנות.
בשנת 1799 המציאו פייר-סימון ג'רארד, מהנדס מכונות צרפתי, ובנו סימון פטנט להפקת אנרגיה מגלי הים של האוקיינוס. הם ייצרו מכונה הלוכדת את האנרגיה המיוצרת על ידי גלי הים והשתמשו באנרגיה זו לצורך תפעול מכונות שונות על גבי ספינות. הרעיון התבסס על חיבור קורות לספינות מלחמה וניצול תנודות הספינה על פני מי האוקיינוס להנעת קורות אלו שתפקדו כמנופים. באמצעות תנועת המנוף ניתן היה לספק אנרגיה, אשר שימשה לתפעולן של מכונות רבות על סיפון האוניה עצמה.
בין השנים 1940 ל-1950 פיתח יושיו מסודה, מפקד חיל הים היפני לשעבר מספר טכנולוגיות שמטרתן הייתה ללכוד את אנרגיית הגלים. יושידו נחשב ל"אבי אנרגיית הגלים המודרנית"
משבר הנפט בשנות השבעים היה נקודת מפנה עבור ענף האנרגיה באופן כללי, אז החלו מומחים לחפש מקורות אנרגיה חלופיים, אשר יאפשרו להימנע מלהסתמך על הפקת אנרגיה מתעשיית הנפט בלבד. בין הטכנולוגיות שנחקרו היה גם השימוש באנרגיית גלי האוקיינוס. בין החוקרים הבולטים בתחום בשנים אלו היה פרופסור להנדסה בשם סטיבן סאלטר מאוניברסיטת אדינבורו. סאלטר המציא מתקן הידוע בשם "הברווז המהנהן" או "ברווז אדינבורו" שמטרתו הייתה להמיר אנרגיית גלים לחשמל.
הצורך במציאת מקורות אנרגיה חלופיים וחדשניים לא נעלם, ולפיכך בשנות התשעים החלו מחקרים משמעותיים ובוצעו מספר פרויקטים מעשיים בפועל. מספר הפטנטים שפורסמו בתחום אנרגיית הגלים בין השנים 2009–2013 עמד על כ-150.
טכנולוגיות עיקריות
קיימות מספר טכנולוגיות מתאימות להפקת אנרגיה, אשר ניתן לחלק על-פי 2 קטגוריות כלליות: מיקום ועקרון הפעולה. בשוק פותחו מאות טכנולוגיות, אשר משלבות בין מיקומים שונים ועקרונות פעולה שונים, אך המפורטות כאן הן העיקריות והנפוצות כיום.
מנחת (Attenuator)
מתקנים מסוג זה מוצבים באופן מקביל לכיוון הגל ולרוב ארוכים מאורך הגל. שמם נובע מכך שהם מנחיתים את משרעת (אמפליטודת) הגל בעת ספיגת האנרגיה. מתקנים אלו בנויים מסדרה של צילינדרים נעים המחוברים במחברים גמישים המאפשרים לכל צילינדר לנוע בנפרד מהאחרים.
שובר גלים (Terminator)
מתקנים מסוג זה מוצבים באופן ניצב לכיוון הגל וצפים על פני המים. במתקנים אלו האנרגיה הקינטית האצורה בגל מגיעה אל המתקן, ומשמשת להנעת בוכנה כאשר ישנו חלק מקובע. אחד המתקנים הידועים יותר הוא ה"ברווז" שפותח על ידי החוקר הבריטי פרופ' סטפן סולטר. תחת סוג זה נמצאים גם מתקני Overtopping, בהם מי הגלים מועברים דרך מאגר הנמצא מעל פני המים ומוזנים בחזרה לים דרך טורבינות.
שיטה נוספת היא (Oscillating Water Column). אחת השיטות הוותיקות (משנות ה-40), בה המתקן ממוקם בחלקו מתחת למים, כאשר הפקת האנרגיה מתבצעת כאשר מים נכנסים לתא, ודוחקים החוצה כמות אוויר שווה אשר גורמת לסיבוב טורבינה.
סופג נקודתי (Point Absorber)
במתקנים מסוג זה כיוון הגל אינו חשוב. גודלם קטן יחסית לאורך הגל והם נעים מעלה ומטה על פני המים או בעומק המים על-ידי לחץ המים. תחת תת-קטגוריה זו נמצאים ממירי אפקט ארכימדס. מתקנים אלו ממוקמים קרוב לחוף ומקובעים לקרקעית, כאשר האנרגיה מופקת על ידי ניצול הפרשי הלחצים בין פסגת ושפל הגל. כאשר פסגת הגל מעל המתקן הוא נע מטה וכאשר שפל הגל מעליו הוא שב למעלה.
ממיר תנודות גלים (Oscillating Wave Surge Converter)
מתקנים מסוג אלו ניצבים לתנועת הגלים. במתקן זרוע אשר מחוברת בציר למתקן מקובע לקרקעית הים. תנועת הגלים גורמת ל"נדנוד" חוזר של הזרוע אשר מחוברת לבוכנה.
השלכות סביבתיות
מתקני אנרגיית גלים אינם פולטים מזהמים כחלק מתהליך ייצור האנרגיה, בגזים, בנוזלים או במוצקים ואינם נחשבים לפיכך למתקנים מזהמים. עם זאת, לפריסה של חוות אנרגיית גלים יכולה להיות השפעה על הסביבה. השפעות אלה יכולות להיות מתונות יותר במתקנים צפים שלא על החוף לעומת מתקנים מבוססים על החוף.
השלכות עיקריות:
אנרגיית גלי הים בעולם
בחופים המערביים של ארצות הברית, אירופה, יפן וניו זילנד יש אתרים בעלי פוטנציאל גבוה להפקת אנרגיה של גלי ים. בסוכנות האנרגיה הבינלאומית, מעריכים כי הפוטנציאל העולמי של אנרגיית הגלים גדול פי 8 מצריכת האנרגיה הממוצעת השנתית של גרמניה. הפוטנציאל האנרגטי השנתי התאורטי של גלים בחופי ארצות הברית מוערך בכ-2.64 טריליון קילוואט-שעה, שהם שווי ערך לכ-64% מייצור החשמל האמריקני בשנת 2019.
דוגמה בולטת לשימוש בטכנולוגיה היא בארצות הברית, שם רבים ממוקדי האנרגיה הרלוונטיים נמצאים בקרבה יחסית לחוף. קרבה זו מאפשרת חיבור קל יחסית למתקנים בהם ממירים את האנרגיה החשמלית ממקור ההזנה אל הצרכן. הקרבה אל החוף מאפשרת יישום פשוט יחסית, ולכן ארצות הברית מקדמת ומפתחת ענף זה בקצב מתמיד. נכון לשנת 2020, מספקת אנרגיית גלי הים בארצות הברית כשישה אחוזים מהצריכה של כל אוכלוסיית המדינה.
פרויקטים של אנרגיית גלים פועלים גם באוסטרליה, קנדה, צרפת, יפן, קוריאה, ובריטניה.
הפקת חשמל מגלי הים
מערכת קיימת להפקת חשמל מגלי הים פועלת באמצעות מערכת של מצופים ועזרים נוספים, הממירות את אנרגיית הגלים לחשמל. מספר כוחות שונים פועל על המצופים: כוח גלי הים, השינויים במפלס ובזרימת המים, אפקט נעילת האוויר ואפקטים נוספים. כל הנ"ל תורמים לתהליך המרת האנרגיה.
מערכת חיישנים מנטרת באופן קבוע את הפעילות של תת-המערכות השונות, כמו גם את תנאי הסביבה והאוקיינוס. כתוצאה מכך, בכל עת ובזמן אמת המידע שנאסף מגיע אל מערכות הבקרה ביבשה. למערכות החיישנים יש את היכולת לחוש בסופה מתקרבת, ולשנות את גובה המצופים באופן ממוכן (השקעתם במים או העלאתם מעל גובה פני המים), לשם הגנה עליהם מנזקי הסופה.
אנרגיית תנועת המצופים מומרת ביבשה ללחץ הידראולי, אשר מפעיל גנרטור, המייצר אנרגיית חשמל.
לצורך שמירה על אמינות המערכת - רק רכיבים חיוניים שלה ממוקמים במים. אלה הם המצופים ובוכנות הידראוליות. יתר הרכיבים של המערכת ממוקמים ביבשה.
בישראל
Eco wave power היא חברה ישראלית שנוסדה בתל אביב בשנת 2011. החברה פיתחה טכנולוגיה חדשנית ומתקדמת להפקת אנרגיה מגלי ים ויש לה 17 פטנטים ופטנטים ברישום. בשנת 2014 הקימה את פרויקט המו"פ הראשון שלה בנמל יפו. בספטמבר 2015 הוכר הפרויקט כ"מתקן חלוץ" על ידי המדענית הראשית של משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה ומשאבי המים. בשנת 2016, הקימה החברה את תחנת הכוח הראשונה שלה שמחוברת לרשת החשמל בגיברלטר. התחנה הוקמה במימון חלקי של האיחוד האירופי. בשנת 2018 זכתה החברה במענק של משרד האנרגיה לצורך הקמת תחנה חדשה בנמל יפו, בהספק מותקן של 100 קילוואט, ולחיבורה לרשת החשמל הארצית.
הרגימנט הארץ-ישראלי
רגימנט פלשתינה (Palestine Regiment), או כפי שהוא מוכר הרגימנט הארץ-ישראלי, היה רגימנט חיל רגלים של הצבא הבריטי אשר פעל במהלך מלחמת העולם השנייה והורכב ממתנדבים תושבי ארץ ישראל המנדטורית. השאיפה המקורית הייתה שהרגימנט יתחלק עם מחצית מהחיילים יהודים ומחצית ערבים, אך בפועל מספר המתנדבים היהודים היה גדול בהרבה, ישנן הערכות שאפילו עד כדי פי שלושה יותר.
הקמה
הרגימנט הארץ-ישראלי הוקם באוגוסט 1942, בשיא תקופת מאתיים ימי החרדה, כאשר צבאו של רומל התקדם בצפון אפריקה והתקרב אל עבר מצרים ותעלת סואץ. הנהגת היישוב לא חדלה מאז ראשית המלחמה לדרוש את הקמתה של עוצבה עברית של בני היישוב ואת הצבתם כלוחמים בחזית, במקום תעסוקתם כחיל עזר בבאפס. בעת הצורך המבצעי הנובע מהתקדמות צבאו של רומל הגיעו גם הבריטים להכרה בצורך להקמת יחידות עבריות לוחמות. ההחלטה על כך נפלה בישיבת קבינט המלחמה בלונדון ב-5 באוגוסט 1942. הוחלט לאפשר ליהודי ארץ ישראל לקחת חלק במלחמה במסגרת עוצבה על-גדודית חטיבתית, ברגימנט. גרם להחלטה זו גם לחצם של ידידי הציונים בלונדון, הצורך למנוע תעמולה אנטי בריטית בעניין זה בארצות הברית וצרכים מבצעיים ומינהלתיים.
במטרה להבליע את ייחודו היהודי של הרגימנט קבעו שלטונות המנדט הבריטי לרגימנט סמל נייטרלי במתכונת של מטבע 100 מיל ארץ-ישראליים. במרכז הסמל העגול הוטבע ענף עץ זית ובטבעת שמסביבו שמה של הארץ באנגלית, ערבית ועברית. השם בעברית היה: "פלשתינה (א"י)", כך שגם השם "ארץ ישראל" הובלע. חיילי הרגימנט סירבו לענוד את הסמל אך נעתרו להוראת הנהגת היישוב לחדול מן ההתנגדות. רק כ-70 חיילים אנשי בית"ר ואצ"ל המשיכו לסרב לעונדו והועמדו לדין בפני בית דין צבאי בריטי בצריפין בדצמבר 1943 ונדונו לחודשיים מאסר. עם שחרורם חזרו ליחידותיהם ולפי הוראת מוסדות ארגוניהם החלו לענוד את הסמל.
הרגימנט כלל את 15 פלוגות הבאפס שהתאגדו ל-3 גדודים עבריים וכן גדוד ערבי אחד. תקוות המתנדבים כי הקמת הרגימנט תביא להשתתפותם כלוחמים בחזית נכזבה גם הפעם. במשך שנה הועסקו חיילי הרגימנט בתפקידי עזר הרחק משדות הקרב. רק בסוף יוני 1943 הודיעה ממשלת המנדט על כך שהגדוד השני של הרגימנט יועבר לשרת מחוץ לארץ ישראל. הפיקוד העליון של ההגנה ראה בהרחקתם של החיילים העבריים מן הארץ, עתה לאחר הניצחון הבריטי בקרב אל עלמיין השני כאשר לא נשקפה כבר פלישה נאצית לארץ, משום פגיעה בהגנתו של היישוב. התעורר חשש שממשלת המנדט חורשת מזימה להרחיק מן הארץ אלפי צעירים מאומנים ומחומשים, כדי לחזק את משטר הספר הלבן ולהחליש את כח עמידתו של היישוב נגד הערבים. גם רבים מן חיילי הגדוד מחו על הכוונה להרחיקם מן הארץ. אך בסופו של דבר ההנהגה המדינית של היישוב הכריעה כי יש לקבל את הדין, ומפקדת ההגנה הורתה לחיילים לא להפר את הפקודה ולציית לפקודת היציאה.
הגדוד השני
הגדוד העברי השני היה אחד משלושת גדודי הרגימנט הארץ-ישראלי. הגדוד הוקם בספטמבר 1942 ממתנדבים ארץ-ישראליים שהיו מוצבים בסביבות חיפה. מתחילה נועד הגדוד לביצוע משימות הגנה ושמירה על מתקנים צבאיים במפרץ חיפה, בעיקר הנמל ובית הזיקוק. ביולי 1943 יצא הגדוד השני, הרגימנט הארץ-ישראלי, ללוב, למשימות שמירה והגנה, לאחר שהמערכה במדבר המערבי כבר הגיעה לסיומה.
יציאה לפעילות קרבית
לאחר משא ומתן, הוחלט של שינוי תפקודו של הגדוד. הנשק האישי הוחזר לגדוד. משתתפיו פסקו מעיסוק בשמירה. המפקדה הבריטית בקהיר החליטה כי הגדוד יחל באימונים צבאיים על מנת להכשירו לתפקוד קרבי. בתום תקופת אימונים אינטנסיבית הייתה לגדוד מפקדת גדוד מאומנת ומתורגלת ותשתית של פקודות ונוהלי קרב. הגדוד היה מוכן לפעילות קרבית.
ב-20 בספטמבר 1944 פורסם דבר הקמתה של הבריגדה היהודית, אשר הגדוד השני נכלל בה. בנובמבר 1944 הפליג הגדוד יחד עם שאר גדודי הבריגדה - הראשון והשלישי- לאיטליה ויצא לשטח אימונים ליד פיוגי. בתחילת מרץ 1945, חודשיים לפני סיום מלחמת העולם השנייה, נע הגדוד במסגרת הבריגדה היהודית שהייתה חלק מהארמייה השמינית הבריטית לקו החזית נגד הפולש הגרמני לאדמת איטליה. היה זה לאחר שממשלת איטליה כרתה בספטמבר 1943 הסכם שביתת הנשק עם בעלות הברית.
בחזית האיטלקית
למרות התקרבות חיילות בעלות הברית לגבולה הצפוני של איטליה ומיגור הפולש הגרמני מדרום ומרכז איטליה, עדיין המשיך הצבא הגרמני בקרבות הבלימה. תפקידה הנוכחי של חזית בעלות הברית בצפון איטליה היה למנוע מהגרמנים העברת כוחות מאיטליה לחזית המערבית בין צרפת לבין מערב גרמניה ובחזית המזרחית בין ברית המועצות לבין מזרח גרמניה. בשתי החזיתות טרם הסתיימה המערכה.
ביום 4 במרץ יצא הגדוד השני דרך רוונה לכפר וילאנטבה. שם החליף גדוד ולשי. אזור המערכה היה מישורי. שטח ההפקר בין שני הצבאות היה תעלת מים בשם פוסו וטרו. לכל גדוד נקבע תקופת שהות של 12 יום בחזית. לגדוד היו נפגעים ראשונים. הטווח בין עמדות האויב והעמדות של הצבא הבריטי התקצרו. בינתיים יצא הגדוד לאימונים ובסיומם השתתף בשני ימי קרב אינטנסיביים, שהסתיימו ללא הכרעה.
גדודי הבריגדה עברו לחזית חדשה, הררית גזרת אלפונסינה. הגזרה החדשה הייתה ממוקשת ובין עמדות חיילי הבריגדה לבין עמדות הצבא הגרמני זרם נהר הסניו. בצד הגרמני הייתה דיוויזיית צנחנים של צעירים גרמניים בעלי מוטיבציה גבוהה. בצד הבריטי היו שלושת גדודי הבריגדה היהודית. האחרונים זכו לציונים לשבח על עמידתם בלחימה.
סיום הלחימה
במאי 1945 עבר הגדוד לאזור טרוויזיו. ימים אלה היו ראשית המפגש בין אנשי הבריגדה לבין ניצולי השואה. חזית, אשר הסתברה כי הייתה בעלת חשיבות היסטורית גדולה יותר מאשר המפגש עם הצבא הגרמני בחזית.
ביולי 1945 יצא הגדוד לבלגיה והולנד שם עסק בפיקוח על שבויים גרמניים אשר עסקו בסילוק מוקשים ובשיקום תשתיות. במרוצת הזמן הגדודים שוחררו מתפקידם זה אשר עבר לידי הצבא הבלגי וההולנדי המשוקם. ביולי הגדוד היה בדרכו לארץ ישראל. במאי 1946 הגיע מועד שחרור הגדוד. הגדוד הפליג מנמל קנה לנמל אלכסנדריה, הגיע לארץ ישראל ובכך סיים את תפקידו.
היסטוריית שירות
ביולי 1943 עמד הגדוד השני של הרגימנט לצאת את הארץ בדרכו ללוב בעצרת הפרידה נאם בפני החיילים משה שרתוק (לימים משה שרת), ראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית והבטיח לחיילים כי הסוכנות היהודית לא תרפה מן המאבק להפיכתם ליחידות לוחמות בחזית. בתום העצרת קמו החיילים לשירת התקווה ומפקד הגדוד הבריטי, קצין בדרגת קולונל, וקציניו עזבו את האולם בצורה הפגנתית. למחרת נערך בגדוד מסדר יציאה ומפקד הגדוד נזף בחיילים על שירת התקווה בערב הקודם, בעודו מטיף את לקחו פרץ כל הגדוד בניצוחו של הרס"ר ישראל כרמי (לימים תת-אלוף בצה"ל) בשירת התקווה. משלחת מקציני הגדוד היהודים התייצבה בפני הקולונל ודרשה את התפטרותו והמפקד נאלץ לבקש את סליחת הגדוד.
ערב יציאת הגדוד ללוב נערך טקס של מסירת ספר תורה לגדוד. הונפו הדגלים העברי והבריטי והושרו ההמנון הבריטי והתקווה, תוך עמידת דום של כל חיילי הגדוד, קציניו ומפקדו.
ב-6 ביולי 1943 יצא הגדוד ברכבת ללוב. החיילים הניפו את הדגל הלאומי מבעד לחלונות הקרונות ותלו על הרכבת סיסמה: "אנו נחזור - על כידונינו נביא לך דרור מולדת".
בהגיעו ללוב הוצב הגדוד במחנות בסביבת העיר בנגזי מקום בו שהו החיילים כשנה, אך שוב נכונה לחיילי הגדוד אכזבה, כאשר גם בלוב הם המשיכו לעסוק בתפקידי שמירה ושירותים. באוקטובר 1943 בתקופת חגי ראשית שנת תש"ד נערכה בגדוד מסיבת חג. באולם הונפו מספר דגלי מגן דוד. מפקד הגדוד פקד על הקצין היהודי הבכיר בוותק ובדרגה המייג'ר דן אפשטיין (לימים האלוף דן אבן) להוריד את הדגלים והללו הוסרו על ידי שוטר צבאי. בגדוד פרץ מרד שבסופו, לאחר מספר פעמים בהם הונף שוב הדגל ולאחר שהונפו הדגלים שוב בטקס חגיגי, הוטל על חיילי הגדוד לצאת מן הבסיסים למשך מספר ימים, כל החופשות בוטלו ומחיילי הגדוד נלקחה תחמושתם, אך הוטל עליהם להמשיך בפעולות שגרה ללא תחמושת. לאחר תקריות אלה נראה היה כי הבריטים נעתרו לדרישת חיילי הגדוד לצאת ולהילחם בחזית, כאשר הגדוד החל לעבור אימונים מתקדמים בנשק חדיש. למרות האימון לא נשלחו חיילי הגדוד לחזית.
ב-23 במרץ 1944 ניתנה פקודה לחיילי הגדוד הראשון ששהו בארץ ישראל להתכונן ליציאה מן הארץ. החיילים סברו כי הם יוצאים להילחם בחזית, אך לאכזבתם הוברר להם כי הם יצאו למצרים לשמירה על בסיסי הצבא הגדולים שבה. החלה תסיסה בקרב חיילי הגדוד והמפקדים הבריטים ביקשו מהם להתאזר בסבלנות. בקיץ 1944, כאשר החל המשא ומתן המדיני בין הבריטים להנהגת היישוב על הקמת בריגדה עברית, ניתנה הוראה לחיילי הגדודים, על ידי הנהגת היישוב להבליג כדי לא לפגוע במשא ומתן. הנציג הבכיר של ההגנה בגדודים, המייג'ר שלמה רבינוביץ', (לימים האלוף שלמה שמיר) ונציגי ההגנה האחרים בגדודים נאלצו להפעיל את כל השפעתם למניעת תקריות חמורות.
רק בערב ראש השנה תש"ה, ב-18 בספטמבר 1944, לקראת סיום המלחמה, הגיעה אל הגדודים ההודעה על הקמת הבריגדה היהודית, היא החטיבה היהודית הלוחמת שתהיה חטיבת חיל רגלים מורחבת עם מרכיבים אוגדתיים ותצא לשדה הקרב, אשר תוקם על בסיס שלושת גדודי הרגימנט הארץ ישראלי.
ג'נסיס (2011)
ג'נסיס (2011) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-9 בינואר 2011 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע השישי בסדרת אירועי ג'נסיס. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון.
תשעה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, מר אנדרסון ניצח את ג'ף הארדי וזכה באליפות העולם במשקל כבד של TNA, זאת לאחר שניצח את מאט מורגן דקות קודם לכן בקרב אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות זו. עוד ברשימת הקרבות, ביר מאני, אינק (ג'יימס סטורם ורוברט רוד) ניצחו את המוטור סיטי מאשין גאנס (אלכס שלי וכריס סייבן) וזכו באליפות הזוגות העולמית של TNA, בולי ריי ניצח את בראדר דיבון בפסילה, ומדיסון ריין ניצחה את מיקי ג'יימס ושמרה על אליפות נשות הנוקאאוטס של TNA.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מתוכניות Impact.
תחנת קשירסקאיה
תחנת קשירסקאיה (ברוסית: Каширская) היא תחנה חוצה פלטפורמות של הרכבת התחתית של מוסקבה בקו זמוסקבורצקאיה וקו הטבעת הגדול הנמצא בבנייה.