cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כיל רותם
זיהום נחל אשלים
ביוני 2017 בקע בקיר המפעל הביא לדליפה של כ-100 אלף מ"ק מי גבס חומציים, אסון סביבתי שגרם לזיהום חמור של נחל אשלים, לחסימה זמנית של התנועה בכביש 90 ולמותם של בעלי חיים מקומיים, בכללם כשליש מהיעלים בנחל אשלים. שלושה ימים אחרי הדליפה הודיע המשרד להגנת הסביבה שיפתח בחקירה פלילית של האירוע, וביולי 2017 זימן לשימוע את מנהלי המפעל. במאי 2018 הגישה רשות הטבע והגנים בקשה לתביעה על סך כ-400 מיליון שקל נגד החברה בעקבות הדליפה. ב-14 באוקטובר 2018 פורסם כי בעקבות עתירה שהגישה אדם טבע ודין, התחייב המפעל להעתיק את בריכות הגבס למיקום חדש שלא יסכן את נחל אשלים, ובנוסף לשקם נופית את בריכות הגבס הישנות, וזאת עד לשנת 2020. בדצמבר 2022 הודיעה החברה שחתמה על הסכם פשרה עם רשות הטבע והגנים ושאר התובעים. במסגרת ההסכם היא תשלם 115 מיליון שקל למימון הוצאות העבודות לניקוי הנחל מהזיהום, שארכו שלוש שנים.
ב-15 באוקטובר 2018 פרסם המשרד להגנת הסביבה את מדד ההשפעה הסביבתית ובו קבע שמפעל כיל רותם הוא המפעל המסוכן ביותר לסביבה בישראל.
מדד ההשפעה הסביבתית
ב-9 ביולי 2020 פורסם מדד ההשפעה הסביבתית לשנת 2018 ובו נקבע כי המפעל עדיין מדורג ראשון ואף רשם עלייה של 7% בניקוד ; זאת לאור חריגות בפליטה לאוויר, קריסת הקיר שהובילה לשפך החומרים המסוכנים בנחל אשלים, אי עמידה בזמני הגשת מסמכים ודיווחים וכן אירועים חומרים מסוכנים נקודתיים נוספים.
באוגוסט 2021 הוטל על החברה עיצום כספי של יותר מ-700 אלף ש"ח על ידי המשרד לאיכות הסביבה עקב הפרה של תנאי הפליטה מהמפעל.
ב-20 באוקטובר 2021 פרסם המשרד להגנת הסביבה את מדד ההשפעה הסביבתית לשנת 2019 ובו קבע כי המפעל מדורג שני ברשימת המפעלים המסוכנים ביותר לסביבה בישראל, אחרי בז"ן.
זוכת פרס "מגן איכות הסביבה בתעשייה" 2001
בדצמבר 2001 זכתה כיל רותם בפרס "מגן איכות הסביבה בתעשייה" מטעם המשרד להגנת הסביבה. הנימוקים למתן הפרס היו צמצום שפכים במקור וחיסכון במים, הרחבת מיחזור חומרים מסוכנים ושיקום מאצרות ישנות, מיחזור חומצות וקליטת חומצות שנפלטות ממפעלים אחרים באתר רותם, צמצום פליטות של זיהום אוויר, שיקום של נופי מכרות תוך כדי הכרייה ולאחריה, והקמה ואחזקה של מסלולי מטיילים באזור. כמו כן טיפל המפעל בפסולת מוצקה ובמיחזורה, כגון: ברזל, גומי, חביות נייר, קרטון וסוללות.
כיל רותם נוקטת פעילות פרו-אקטיבית לשמירה על הסביבה, הכוללת אימוץ וולנטרי של עקרונות בינלאומיים בתחום. מיזמי חברות כיל דשנים שרותם נכללת בהן כוללים:
שיקום מכרות
אתרי הכרייה והייצור בארץ נמצאים במישור רותם, במפעל צין ובמפעל אורון. כרית הפוספטים בנגב פגעה קשה בנוף המדברי ובערכי טבע. לחברת כיל רותם זיכיון לכרייה על פני 200 קמ"ר (200,000 דונם), מתוכם כ-35 קמ"ר של מכרות לא משוקמים. בשנת 2003 העניקה רשות מקרקעי ישראל לחברת כיל רותם פטור מדמי חכירה עבור שטחים בהם לא נעשית כרייה פעילה, בתמורה להקמת קרן לשיקום מכרות אליה יופרשו כספים לשיקום מכרות העבר במטרה למזער את הנזק ולהחזיר את המצב לקדמותו. אולם, על פי בדיקת מבקר המדינה מ-2012 הקרן לשיקום מחצבות לא הוקמה ולא הופרשו לזכותה כספים כנדרש. עם זאת, תוכניות כרייה חדשות כוללות בתוכן תוכניות שיקום, אשר מתבצע תוך כדי כרייה.
M67
M67 (מ-Messier 67) או NGC 2682 הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים סרטן הנמצא במרחק של כ-2,700 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-500 כוכבים. גילו המשוער הוא כ-4 מיליארד שנים כך שזהו אחד הצבירים הפתוחים הזקנים ביותר המוכרים כיום.
היסטוריה
בשנת 1779 פרסם האסטרונום הגרמני יוהאן אלרט בודה קטלוג של ערפיליות שנצפו על ידי האסטרונום הגרמני יוהאן גוטפריד קלר. ערפילית מספר 19 בקטלוג תוארה כ-"ערפילית בולטת עם צורה מאורכת ליד הכוכב α בסרטן. ב-6 באפריל 1780 צפה שארל מסיה בצביר ותיאר אותו כ"צביר של כוכבים קטנים עם ערפיליות, מתחת לצבת הדרומית של הסרטן. המיקום נקבע ביחס לכוכב α". ככל הנראה מסיה לא היה מודע לגילויו המוקדם של הצביר על ידי קלר כאשר כלל אותו בקטלוג מסיה. בשנת 1784 ציין ויליאם הרשל שהצביר יפה במיוחד וכולל לפחות 200 כוכבים.
מאפייני הצביר
קוטרו של M67 הוא כ-20 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-2,700 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-30 דקות קשת - כקוטרו של הירח המלא. צורתו מעט אליפטית והוא מכיל כ-500 כוכבים שהבהירים מביניהם הם מדרגת בהירות 9-10. גילו של הצביר כ-4 מיליארדי שנים והוא מבוגר יחסית לצבירים פתוחים, כך שכמעט כל כוכבי הסדרה הראשית שבו הם מסוג ספקטרלי K, G, F ו-M. כמו כן יש בו כ-10 ענקים כתומים ואדומים וכ-200 ננסים לבנים. כ-100 מכוכבי הצביר הם כוכבים דומים לשמש.
Groundation
גראונדיישן (Groundation) היא להקת רגאיי-רוטס מקליפורניה, שיוצרת מוזיקה באווירה חיובית ובסגנון הישן יותר של הרגאיי.
גראונדיישן, שהוקמה ב-1998, משמרת את סגנון הרוטס (שורשים) של הרגאיי עם נגיעות ג'אזיות, ומצליחה בשנים האחרונות להגיע לרחבי אמריקה, אירופה ואפריקה בעזרת המוזיקה שלה, והופיעה בפסטיבלים רבים ברחבי העולם. חברי הלהקה הם מוזיקאים ותיקים שחברו ביחד, ועם כל ההשפעות המוזיקליות והרמה המוזיקלית הגבוהה יצרו רגאיי רגוע אך קצבי המדבר רבות על הראסטפארי.
מקור השם
פירוש השם "גראונדיישן" הוא לקיחת כולם באותה רמה, וחינוך הדדי ושוויוני של כל אחד מכל אחד, הרגשה חופשית. כמו כן, שם הלהקה מזכיר את המילה Grounation - יום חג ב"ראסטפארי" החל ב-21 באפריל ובו נחגג פסטיבל המסמל את ביקורו של היילה סלאסי לראשונה בג'מייקה ב-1966.
היוצרים
בגראונדיישן חברים 9 מוזיקאים, אך באלבומיהם משתתפים עוד אמנים רבים, ביניהם אמנים מפורסמים שהשפיעו על היסטוריית הרגאיי כמו Apple Gabriel מ- Israel Vibration ו-Don Carlos מ- Black Uhuru.
דואר דיפלומטי
שימוש לרעה בדואר דיפלומטי
במספר פרשיות דווח על ניצול לרעה של מעמדו של הדואר הדיפלומטי, ובכללם ניסיונות חטיפה. מצרים ניסתה לחטוף באמצעות שימוש בדואר הדיפלומטי שלה את המרגל הישראלי מרדכי לוק, אך ניסיון החטיפה התגלה וסוכל. ניגריה, בפרשה שהיו מעורבים בה גם ישראלים, ניסתה לחטוף את השר לשעבר אומרו דיקו ולהביאו לגבולותיה. גם ניסיון זה סוכל.
אנליזה רטרו-סינתטית
אנליזה רטרו-סינתטית או אנליזה סינתטית לאחור (אנגלית: Retrosynthetic analysis) היא שיטה חשובה המשמשת לתכנון סינתזה אורגנית. השיטה משמשת בעיקר בתהליכי הפיתוח של מולקולות אורגניות מתקדמות כגון תרופות וחומרי טבע. והיא כלי תכנון וחשיבה מרכזי בעבודתם של כימאים אורגנים העוסקים במחקר ופיתוח, בדגש על תחום הסינתזה המוחלטת.
דואר דיפלומטי
שימוש לרעה בדואר דיפלומטי
על פי דיווחים עיתונאיים קיימות ממשלות מושחתות שניצלו את חסינות הדואר הדיפלומטי להברחת סמים.
אנליזה רטרו-סינתטית
עקרונות
נקודת המוצא של האנליזה הרטרו-סינתטית היא מולקולת התוצר הרצויה. כעת יש לנסות לחשוב כיצד ניתן לבצע הפחתה שיטתית של המורכבות המולקולרית באמצעות הסבה למולקולות בעלות מבנה פשוט יותר וזאת באמצעות פירוק של קשרים כימיים בנקודות מפתח אסטרטגיות (כגון בנקודות החיבור של קבוצות פונקציונליות). את התהליך יש להמשיך לבצע עד לקבלתן של מולקולות אורגניות פשוטות וזמינות (commercially available molecule) שניתן להגדירן כחומרי הגלם בתהליך.
דואר דיפלומטי
קריפטוגרפיה
בדיונים על קריפטוגרפיה הדואר הדיפלומטי מוזכר לעיתים קרובות כדרך הבטוחה ביותר להעברת מפתחות, ספרי קוד וכלים אחרים המשמשים להצפנה. בדומה לאליס ובוב, דואר דיפלומטי הוא דוגמה למשתנה מטה-תחבירי כאשר נעשה בו שימוש בדרך זו.
אנליזה רטרו-סינתטית
עקרונות
הערה: נהוג לסמן את המעבר בין השלבים באנליזה הרטרו-סינתטית באמצעות חץ כפול.
דואר דיפלומטי
קריפטוגרפיה
הדואר הדיפלומטי, במציאות היחסים הבינלאומיים בעולם, משמש בדיוק למטרה זו. דוגמה לכך היא מחאתם החריפה של דיפלומטים גרמנים בפולין בשנות ה-20 המאוחרות, כאשר מכונת הצפנה שנשלחה לשגרירות גרמניה בוורשה - גרסה מסחרית של האניגמה - לא סומנה בטעות כדואר דיפלומטי ונפתחה, תחת מחאה, על ידי שלטונות המכס הפולניים. לאחר ששהתה במהלך סוף שבוע בחזקת המכס, היא שוחררה לדרכה, ללא התנצלות, לא בטרם נבדקה באופן מדוקדק על ידי מומחי הצפנה פולנים.
ניגון נשים
ניגון נשים הוא מרכז ליהדות ומגדר, הפועל משנת תשנ"ט 1999 כחלק מהמדרשה במכללת אורנים.
ניגון נשים הוא בית מדרש פלורליסטי המפגיש נשים מכל הזרמים ביהדות, ללימוד נשי פמיניסטי של מקורות יהודיים וישראליים. "במשך מאות רבות של שנים היה עולם התרבות האינטלקטואלית היהודית, והטקסטים הקאנונים המייצגים אותה, סגור כמעט לחלוטין בפני הנשים היהודיות. הרחקתן של הנשים היהודיות מן התרבות הקאנונית-העברית [..] הוחרפה במיוחד עקב ניתוקה של העברית מן השימוש היומיומי, וקישורה ללימוד התורה, שבאופן מסורתי נאסר על הנשים ברוח אמירתו של ר' אליעזר: "כל המלמד את ביתו תורה כאלו מלמדה תפלות". לימוד המקורות "פוקח את העין השנייה", העין המגדרית. הלימוד מעודד נשים לפרש, לדרוש ולכתוב את מקורות היהדות מנקודת מבטן, לפעול במרחב הציבורי ולהיות שותפות משפיעות ומחדשות של התרבות היהודית והישראלית.
ניגון נשים פועל בתוך עולם ההתחדשות היהודית, ומתוך זיקה לפעילות של ארגוני נשים חילונים, דתיים ושל התנועות הליברליות.
רקע
המדרשה באורנים - מרכז חינוכי להתחדשות החיים היהודים בישראל, נוסדה בשנת 1989 בקמפוס מכללת אורנים - מכללה אקדמית לחינוך מיסודה של התנועה הקיבוצית. בשנים הראשונות מרבית הפעילות הייתה יצירת שיח זהות והכרות עם ארון הספרים היהודי עבור הציבור החילוני, רבים מקהל הלומדים היו בני התנועה הקיבוצית. בעקבות רצח יצחק רבין נפתח במדרשה באורנים בית מדרש המקיים שיח דיאלוגי בו לקחו חלק נשים וגברים, דתיים וחילונים, מישיבת מעלה גלבוע, ממדרשת עין הנציב ומהמדרשה באורנים. הנשים שלמדו במסגרת זו חשו רצון להעמיק וללמוד סוגיות בית מדרשיות מתוך נקודת מבט נשית – מגדרית.
בתחילת הדרך המטרה הייתה הקמת בית מדרש לנשים, ללימוד המקורות היהודיים מפרספקטיבה נשית. לימוד המשלב שדות דעת שונים: הספרות היהודית המסורתית לדורותיה (מקרא, משנה, תלמוד, מדרש, וכדומה), הספרות העברית החדשה ותאוריות מגדריות. הלימוד היווה חוויה מעצימה עבור הלומדות אשר התחילו להרגיש בנות בית ובעלות אמירה ופרשנות על המקורות. הלימוד עורר מעגלי השפעה בבית, בקהילה, ובמקומות העבודה. במהלך השנים נפתחו קבוצות בקהילה מתוך רצון להרחיב את מעגל ההשפעה ולהביא את חוויית הלימוד למקומות שונים ברחבי הארץ.
"אבני היסוד" של "ניגון נשים":
תוכני ניגון נשים בנושאי מגדר ויהדות
בית המדרש "ניגון נשים" פיתח דרך ייחודית ללמידת מקורות יהודיים עתיקים וחדשים מנקודת מבט מגדרית, קריאה ביקורתית בטקסטים קאנונים והוספת הקול הנשי החסר. למידה של תוכן ועיבודו בתהליך קבוצתי במגוון נושאים:
הנכחת מקום האישה בתרבות, העלאת סיפורן של נשים שנשכחו (כגון במקרא: אשת לוט, ערפה, פרשת האישה הסוטה, תמר אחות אמנון, בנות צלפחד, ובמדרש: לילית, ברוריא, ילתא, חירותא, הקימחית, אשת ר' עקיבא, ועוד); לימוד מעמיק על דמויות נשים המוכרות מן המקורות, הכרות עם מכלול היצירה עליהן במדרשים ובספרות החדשה (לדוגמה: חווה, שרה, רבקה, רחל ולאה, מרים והמילדות במצרים, דבורה ויעל, תמר כלת יהודה, רות ונעמי, אסתר וושתי ועוד); לימוד מעמיק בסוגיית מקום האישה בעולם היהודי: הדרת נשים מלימוד התורה וממצוות, נושאים הקשורים לצניעות, סוגיות הקשורות למעמד האישה בנישואין ובגירושין; סוגיות הקשורות לחיי נשים. כגון: משפחה מול קריירה, יחסים במשפחה, פרשות דרכים, שלבים בחיי אישה ועוד
תכנים אלו נכתבו ונערכו על ידי צוות מנחות ניגון נשים, חלקם הועלו לאתר מדרשת - בית מדרש ברשת, והם נלמדים בבתי מדרש ברחבי הארץ.
אירועים
כנס נשים וטקסים - החל משנת 2009 ניגון נשים מפיק כנס שנתי העוסק במקומן של נשים בהובלה של טקסים, ובקיומם של טקסים לנשים. הכנסים עסקו במקומן של נשים בטקסים המסורתיים והמתחדשים; בהובלת טקסים במשפחה ובמרחב הציבורי; בהכרות עם המתרחש בזרמים ובתנועות שונות בחברה הישראלית וביהדות התפוצות. הכנסים הם שיתוף פעולה עם "הוויה – מרכז טקסי חיים ישראלי". במקביל מתקיימת קבוצת פייסבוק בנושא, ושמה "מטקסות עצה".
שבת לנשמ"ה – שבת לנשים מכל הזרמים - שבת לנשמ"ה מתקיימת מזה עשור. נשים דתיות, חילוניות ומזרמים שונים ביהדות יוצאות למרחב נייטרלי כדי לחוות שבת יחד. השבת מאפשרת שיחה גלוית לב על המחבר והמפריד באורחות החיים. המשתתפות מוזמנות לברר את מקומה של הקדושה והשבת בחייהן. שבת לנשמ"ה כוללת לימוד ותפילה בהובלה נשית.
סדר נשים - מתקיים בראש חודש ניסן ומבוסס על הגדה ובה מדרשים חדשים מנקודת מבט נשית להגדה של פסח. חלק מהמדרשים ראו אור בהגדה "והיא שעמדה". בכל שנה ושנה נכתבים מדרשים נוספים. בסדר נשים מוזגות כוס מים לכבודה של מרים הנביאה, ושותות 4 כוסות לכבוד 4 דמויות נשיות.
ימי עיון בנושאי יהדות ומגדר
במים אני רואה – מופע מדרש על הורדת גשמים - מופע שהעלו בוגרות בית המדרש "יוצרות ניגון" בתש"ע, על בסיס הלימוד במסכת תענית. במרכז המופע הסיפור על אבא חלקיה ואשתו (בבלי תענית כג ע"א-ע"ב), ומשולבים בו פרשנויות וכתיבה מדרשית שנוצרו על ידי משתתפות בית המדרש בתהליך הלימוד.
יום נשים במסע "נפגשים בשביל ישראל - המדרשה באורנים מקיימת את מסע "נפגשים בשביל ישראל" (משנת 2006), בכל אחד מהמסעות התקיים יום נשים בשביל ביוזמת ניגון נשים. ביום זה מוזמנות נשים מכל הארץ לבוא לצעוד, לשוחח וללמוד ביחד על מקומן של נשים בתרבות היהודית ובחברה הישראלית.
ג'רמיין לנס
ג'רמיין מרשיאנו לנס (בהולנדית: Jeremain Marciano Lens; נולד ב-24 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן הולנדי ממוצא סורינאמי.
קריירה
לנס, יליד אמסטרדם, הצטרף ב-1997 לקבוצת הנוער ספרטאן, קבוצת חובבים מאמסטרדם. ב-2001 עבר למחלקת הנוער של אייאקס אמסטרדם וב-2002 עזב אותה ועבר לאלמרה. ב-2004 עבר לנס לקבוצת הנוער של א.ז. אלקמאר וב-2006 החל לשחק בקבוצה הבוגרת. בעונת הושאל לניימכן ובה קיבל יותר הזדמנויות אותן ניצל: הוא רשם 9 שערים ב-31 הופעות ובסיום העונה הוחזר לאלקמאר. בתחילת עונת עבר לנס ניתוח ברגלו השמאלית שעיכב את חזרתו למגרשים, בעונה זו זכתה אלקמאר באליפות אולם תרומתו של לנס, שער אחד בשמונה משחקים, לא הייתה מכרעת. חילופי מאמנים בקבוצה סייעו ללנס להצליח יותר בעונת בה רשם 32 משחקים ו-12 שערים.
ב-2010 עבר לנס לפ.ס.ו. איינדהובן הוא שמר על יציבות בדקות המשחק ובכיבוש שערים גם בשלוש העונות הבאות אותן העביר בקבוצה, וב-2013 נמכר לדינמו קייב האוקראינית.
ב-15 ביולי 2015 חתם לארבע שנים בסנדרלנד. ב-30 באוגוסט 2016 הושאל לפנרבחצ'ה לעונה אחת. ב-6 באוגוסט 2017 הושאל לבשיקטש לעונה אחת, בסיום העונה חתם לארבע שנים בבשיקטש. ב-1 בפברואר 2021 הושאל לפתיח קארגומרוק הטורקית עד לסיום העונה.
נבחרת הולנד
לנס רשם כמה הופעות בנבחרות הצעירות של הולנד. ב-2009 השתתף בטורניר עם, אך מאחר שטורניר זה לא הוכר על ידי פיפ"א הותר לו לעבור ולייצג את . במאי 2010 זומן לראשונה לנבחרת ההולנדית הבוגרת, כשזו התכוננה למונדיאל 2010, אך לא השתתף במשחקיה ולא נכלל בסגל הכתומים לטורניר. לאחר המונדיאל רשם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כשלקח חלק במשחק ידידות נגד ואף כבש שער בכורה. למרות זאת, השתתף לנס במשחקים ספורים בלבד במוקדמות יורו 2012 ולא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר.
הכרה
הַכָּרָה (באנגלית: Cognition, בלעז: קוֹגְנִיצְיָה) מתארת את תופעת הידיעה האנושית. המונח הכרה מתייחס לידע או מידע המצוי במוחו של אדם. הוא כולל גם את תהליכי רכישת ידע, עיבודו ויישומו. כמו כן, הוא מתאר את המרכזים במוח האדם, בהם מתרחשים תהליכי התהוותה של הידיעה האנושית.
ההכרה היא מושג קרוב למושג תודעה וקיימת חפיפה מסוימת ביניהן. עם זאת, אלה אינם מושגים זהים. בעוד שהתודעה מתייחסת לאיכות או למצב המודעות הסובייקטיבית של האדם, ההכרה מתייחסת למידע ולתהליכים של עיבוד מידע.
תורת ההכרה היא ענף של הפילוסופיה המתרכז במהות וגבולות הידיעה. מכלול המדעים ותחומי המחקר המדעי העוסקים בתהליכים ובתופעות של ההכרה מכונה מדעים קוגניטיביים.
תופעות הכרתיות
התופעות הנכללות במושג הכרה הן, בין השאר: שפה, חשיבה, תפיסה, הבנה, למידה, קשב, זיכרון, יצירתיות, ייצוג ידע, הסקת מסקנות, קבלת החלטות ופתרון בעיות.
לעיתים גם תת המודע נחשב לחלק מההכרה. למשל כאשר מדובר בידיעה תת-מודעת, למידה תת-מודעת או חשיבה תת-מודעת.
המסדר הליבוני
המסדר הליבוני (בגרמנית: Brüder der Ritterschaft Christi von Livland, בלטינית: Fratres miliciae Christi de Livonia) היה ארגון של אבירים גרמנים שהתקיים בשטחים לאורך החוף הבלטי בשנים 1237–1561. פעל כשלוחה של המסדר הטבטוני. המסדר הוקם בשנת 1237 לאחר תבוסת המסדר של נושאי המגן בקרב סאולה. היות שבקרב זה נהרגו המגיסטר הגדול של המסדר וכשליש מאבירי המסדר, הוא כבר לא היה עצמאי ופעל כשלוחה של המסדר הטבטוני. חברי המסדר היו אחים-אבירים (לוחמים), אחים-כמרים (אנשי דת) ואחים-חברים (נושאי כלים ועובדי המלאכה). הלוחמים לבשו בגד לבן עם צלב אדום ומגן.
הכרה
תופעות הכרתיות
בפסיכולוגיה מתאר המונח גם מחשבות, דעות, אמונות, גישות, כוונות, משאלות, רגשות והתנהגויות.
מיומנויות קוגניטיביות
מיומנות קוגניטיבית היא כל פעולה שהמוח יכול לעשות, וניתנת לסיווג, מדידה ובקרה. לכל מיומנות קיימים תרגילים שניתן לבצע על-מנת להשיג שיפור. למשל, פעולות כמו קידוד לזיכרון, יצירת קשרים חדשים במוח באמצעים יצירתיים, קריאה, תקשורת וכו', הן מיומנויות קוגניטיביות. לעומתן, חלימת חלום או כניסה לתת מודע אינן מיומנויות קוגניטיביות, עקב היותן מסווגות כחוויות סובייקטיביות שלא ניתן למדוד או לבקר אותן עם הטכנולוגיה הנוכחית.
חלוקה על פי סוגים
ניתן לחלק את המיומנויות הקוגניטיביות על פי תחומים:
אסטרטגיות קוגניטיביות
אסטרטגיה קוגניטיבית היא כלי או תוכנית פעולה שמשמשת להוצאה לפועל של מטלה או להשגת מטרה. האסטרטגיה מתייחסת ל"איך" של המטלה ויכולה להיות קשורה לאדם, למטלה או לסביבה. אסטרטגיה יכולה להיות מודעת או מופנמת, חיצונית ופנימית. נעשה באסטרטגיה שימוש בעת ביצוע מטלה חדשה, כאשר נתקלים בקושי או כאשר נעשה שינוי במטלה מוכרת. אסטרטגיה יכולה להיות ממוקדת למטלה ספציפית או כללית ולשמש למטלות שונות. לרוב נעשה שימוש במספר אסטרטגיות בו זמנית.
פיתוח קוגניטיבי
ישנם מספר כלים, שיטות והליכים המיועדים לפיתוח קוגניטיבי בנוסף לתהליכי ההבשלה של מערכת העצבים וללמידה הספונטנית מתוך התנסות בסביבה.
שדרות לקסינגטון
השדרה מסחרית באופייה, עם חנויות לאורך הרחוב ובנייני משרדים רבים לצידיה. במרכז השדרה, באזור הרחובות 30 - 50 מצויים מלונות רבים, והחל מרחוב 50 משני צידי השדרה מצויים מבני מגורים.
היסטוריה
שדרת לקסינגטון לא הייתה חלק מתוכנית חברי הוועדה (1811) לפיתוח האי מנהטן, ולכן אין לשדרה מספור בהתאם למספור השדרות של האי (והיא נמצאת בין השדרה השלישית לשדרה הרביעית. חלק השדרה הנמצא דרומית לרחוב 42 נבנה בשנת 1832 במסגרת תוכנית פיתוח של איש הנדל"ן ועורך הדין סמיואל ראגלס, אשר הקים את גראמרסי פארק ואת השדרה המהווה ציר כניסה אל אזור הפארק מכיוון צפון.
השדרה נקראה על שם קרב לקסינגטון וקונקורד שאירע בשנת 1775 - הקרב הראשון של המהפכה האמריקאית.
בניינים רבים בשדרה ניזוקו במהומות הגיוס בניו יורק בשנת 1863.
אזכורים תרבותיים
השדרה מהווה רקע לסצנה המפורסמת של מרילין מונרו בסרטה חטא על סף ביתך ("The Seven Year Itch") משנת 1955 בה היא עומדת מעל פתח אוורור של הרכבת התחתית של ניו יורק, והרוח מהרכבת החולפת מעיפה את שמלתה. הסצנה צולמה ב-15 בספטמבר 1954 במפגש השדרה עם רחוב 52 אולם לא ניתן היה להשתמש בה בסרט בשל רעשי הדיבור של אלפי הצופים שעמדו סביב, ובהם אף בעלה לשעבר של מרילין מונרו, שחקן הבייסבול ג'ו דימאג'יו, והסצנה בה נעשה לבסוף שימוש בסרט צולמה באולפן.
מיהאי רווס
מיהאי רווס (במקור מיקשה רייזנר, בהונגרית: Révész Mihály; קמנשמיהאיפה, 16 בדצמבר 1884 – בודפשט, 18 במאי 1977) היה עיתונאי, עורך, היסטוריון, פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי יהודי-הונגרי.
קורות חיים
מיהאי רווס נולד במשפחה יהודית בכפר קטן במערב הונגריה כבנם של דיולה רייזנר ושל נאקה פלנר. כבנו של חייט עם משפחה של שמונה ילדים הוא הפך לדור הראשון של אינטלקטואלים במשפחה. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת בבודפשט (לימים אוניברסיטת אטווש לוראנד) ובקלוז'-נאפוקה, שם קיבל את הדוקטורט במדע המדינה. הוא הפך לחבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP) בשנת 1903 והשתתף בעבודת הקבוצה הראשונה של הסטודנטים הסוציאליסטים שמנהיגם הרוחני היה ארווין סבו. הוא השתלב בפעילות האגודה ל"הכשרת פועלים לעתיד", שם הוא ועמיתיו סייעו בחינוך פועלים צעירים שהיו מעוניינים בכך. הוא ביצע פעילות זו במסגרות שונות במשך עשרות שנים. רווס החל את דרכו המקצועית כעיתונאי בעיר מאקו, ואחר כך בשנת 1906 הפך לעובד של העיתון נפסבה. הוא עבר את שלבי ההיררכיה העריכתית והפך תחילה למזכיר מערכת, בהמשך לעורך לילה, ולאחר מכן לבעל טור. כקצרן מצטיין, הוא רשם את דיוני הקונגרסים של המפלגה והוא ערך את פרוטוקולי אסיפות המפלגה.
קריירה מדעית וציבורית
עד מהרה התבררה רגישותו לאובייקטים ולנושאים היסטוריים. תחילה בחן את הסביבה הפוליטית והמשפטית של "תביעות הבגידה" כביכול של השנים 1871–1872 בדרך של פרסום עצמאי ואחר כך כתב את המונוגרפיה הקצרה שלו "תולדות תנועת הפועלים ההונגרית 1867–1913". גם ארווין סבו שיבח את המשמעות החלוצית של העבודה. בשנות מלחמת העולם הראשונה, כשחיי מערכת העורכים באופן כללי הפכו לקשה בשל הצנזורה הצליח לפרסם את פרוטוקול קונגרס המפלגה משנת 1890. מיד לאחר מהפכת החרציות, כתב את מחקרו שסיכם את האירועים, את החוברת בשם: "המהפכה ההונגרית המנצחת".
במהלך המהפכה הדמוקרטית הבורגנית הזו, ניתנה לו האפשרות לערוך חיפוש בארכיוני משרד הפנים והמשטרה. עבודת האיסוף שלו באותה תקופה איפשרה לחוקרים מאוחרים יותר לשחזר חלקית את מה שקרה בין השנים 1914–1918. לאחר הכרזת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית קיבל על עצמו את ניהול הפרוטוקולים של ישיבות המועצה הממשלתית (למעשה הממשלה) למשך חודש וחצי. לאחר נפילת הרפובליקה היגר לברטיסלבה ואחר כך לווינה. שם ערך את כתב עת בשם "העתיד" שהקים ארנה גאראמי, ובמקביל שימש ככתב של הנפסבה בווינה. בשנת 1924 חזר להונגריה ומיד תפס את מקומו במערכת העיתון היומי של ה-MSZDP. כעבור שנה הפך לחבר ב"וועדת החקיקה של בודפשט" ובין השנים 1927–1933 ערך את כתב העת הרעיוני של המפלגה, ה"סוציאליזם". בנוסף לעבודתו המקצועית ולתפקידו הציבורי, המשיך באיסוף מסמכים ועבודה היסטוריוגרפית על חיי היומיום של תנועת העבודה ושימש כאיש הקשר בין מנהיגי המפלגה הרשמיים לבין נציגי המהגרים הסוציאליסטיים שהתווכחו איתם. בנוסף למספר מאמרים קצרים, הוא פרסם מונוגרפיה ששמה היה "חצי מאה", שהציגה את ההיסטוריה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בהונגריה מאז הקמתה בשנת 1890 ועד 1940.
לאחר קריסת המערכת הפשיסטית בהונגריה (אחרי מלחמת העולם השנייה) בשנת 1945 הוא היה העורך הראשי של "סוכנות הידיעות ההונגרית" (MTI) וגם של עיתון אחר הצהריים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בשם ה"אור". בין השנים 1945–1947 היה חבר באספה הלאומית ההונגרית. בנוסף לתפקידיו הבולטים בעולם העיתונות היו לו גם שנים פוריות כחוקר וכארכיבאי. במהלך השנים הללו התכונן להקים את ארכיוני המפלגה. בשנת 1950 הוא פוטר וזמן קצר לאחר מכן נאלץ לפרוש לגמלאות. בעזרת המשטרה החשאית ההונגרית (ÁVH) נשלל ממנו רוב האוסף שלו. מיהאי רווס המשיך בכל זאת את עבודות האיסוף ללא הפרעה עד סוף ימיו. הוא אגר את זיכרונותיו בשני תריסר כרכים של כתבי יד. בשנים האחרונות לחייו הוא עבר סדרה מקיפה של ראיונות ביוגרפיים בהם הוא נזכר בקריירה שלו ובדמויותיהם של רבים מבני דורו ולוחמיו.
דיכוטומיה
דִּיכוֹטוֹמְיָה (ביוונית: Διχοτομία) היא כל חלוקה ממצה ומוציאה של קבוצה לשתי תת-קבוצות משלימות. כלומר, כל איבר שהיה חבר בקבוצה המקורית יהיה חבר באחת משתי תת-הקבוצות החדשות, ושום איבר לא יהיה חבר בשתיהן.
אטימולוגיה
המונח נגזר מהמילה היוונית, שפירושה "חלוק": dich- הוא צורה של "dicha", שפירושו "לשניים"; tomia-'' פירושו גזירה, חתיכה או חלוקה של דבר.
המילה שנִיוּת (או דואליות) מכילה בתוכה את משמעות המילה דיכוטומיה, אך יש לה גם משמעויות נוספות.
כוכב השחר (סרט)
כוכב השחר הוא סרט מוזיקלי ישראלי משנת 1980 בבימויו של עקיבא ברקין, עם נועם קניאל ואשר צרפתי בתפקידים הראשיים.
עלילת הסרט מתרכזת סביב נועם קניאל שהיה אז מפורסם בישראל והוא שר בסרט שישה שירים שהולחנו על ידי אביו, אלי קניאל, למילים של אליעוז רבין.
הסרט והשירים שבו לא זכו להצלחה. זה סרטו היחיד של נועם קניאל בישראל.
תקציר העלילה
שמעון ודייגים נוספים מאוימים על ידי חבורת עבריינים שבראשם לוסיין (נסים זוהר) וסמי (יוסף שילוח) שהוא אחיה של סטלה. העבריינים דורשים שכל הדגים ישווקו למפעל שלהם. שמעון מסרב ובתגובה מפוצצים ושורפים את סירת הדייג שלו "כוכב השחר".
שמעון שוקע בשתיית אלכוהול ויושב כל הזמן במסעדה של אליאס (אריה אליאס), משחק קלפים ושותה לשוכרה. המצב בבית מידרדר וסמי מציע לסטלה שתעזוב את בעלה ותעבור עם אבי לגור אצלו. לבסוף היא עוברת לאחיה אך אבי מחליט להישאר ולתמוך באביו. מי שמעודד את אבי הוא ג'ימי (ריפעת טורק) שעובד כדייג וכשחקן כדורגל ומיודד עם אתי (גלית רוטמן).
אבי מחליט לעזור לאביו להשתקם ומתחיל לנצל את כשרון הזמרה שלו כשהוא מופיע בבתי קפה. אליאס מבחין בכושר השירה ומציג אותו לפני אמרגן (יונה אטלס). אבי מצליח ומתפרסם כל הכנסותיו מוקדשות לקניית סירה חדשה לאביו ביחד עם ג'ימי.
סמי מצליח כמעט לשכנע את שמעון לחתום על חוזה לשווק את הדגים למפעל שלו אך ברגע האחרון מצליח אבי לגלות שהוא קשור לעבריינים ושמעון מסרב.
האמרגן מחתים את אבי על חוזה בהסכמת אביו. סטלה שומעת את אבי ברדיו טרנזיסטור ומחליטה לחזור למשפחתה. בסצנה האחרונה אבי, ג'ימי ושמעון עובדים על הסירה החדשה כשמגיעה סטלה ושמעון יוצא לקראתה ומחבק אותה - סוף שמח.
קורס חובלים
קורס חובלים של חיל הים הישראלי הוא קורס קצינים התנדבותי, ייעודי לקציני ים, המתקיים בבית הספר לקצינים, בבה"ד חיל הים. כל קצין ספינה מכל סוג שהוא, חייב להיות בוגר הקורס.
הקורס מכשיר את בוגריו לתפקיד קציני נשק, גנ"ק (גילוי, ניווט וקשר), מכונה ואלקטרוניקה בספינות הטילים ובצוללות של חיל הים הישראלי ולפיקוד על כלי הבט"ש של החיל.
אורכו של הקורס שנתיים וארבעה חודשים, ובסיומו מקבל הבוגר דרגות קצונה (סגן) ותואר אקדמי במדעי המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה. בוגרי הקורס מתחייבים לחתום על חמש שנות שירות קבע.
הקורס נחשב לאחד הקורסים היוקרתיים ביותר בצה"ל, לצד קורס הטיס של חיל האוויר הישראלי. שני קורסים אלו ייחודיים בכך שהם מכשירים קצינים לוחמים הישר משלב הגיוס, בלא שהצוערים שרתו כחוגרים קודם לכן. לאחר קבלת נתוני האיכות (קב"א, דפ"ר וצד"כ) בצו הראשון, מוזמנים בעלי נתוני האיכות הרלוונטיים לבחינות מיון, הכוללות שאלוני אישיות ומבחנים נוספים. לאחר ניפוי נוסף ניגשים המועמדים המעוניינים בכך לסדרת מיון המכונה "גיבוש חובלים", במסגרתה הם נדרשים לעבור מבחן כושר גופני, לעמוד במבחני דינמיקה קבוצתית, מבחן הדרכתי הכולל מבחן באוריינות קריאה ועוד. במסגרת הגיבוש, נדרשים המועמדים אף להתמודד עם תנאים תובעניים וקשים באופן יחסי.
מבין אלפי מועמדים בשנה הניגשים אל המיונים הראשוניים נבחרים כ-100 צוערים לתחילת הקורס. רק כ-30% מן הצוערים שיתחילו את הקורס יסיימו אותו וישרתו כקצינים בחיל הים הישראלי.
שלבים קדומים
המונח חובלים מקורו בתנ"ך במובן של משיטי ספינות בים. המושג "קורס חובלים" יושם בעת החדשה על ידי הפלי"ם באשר קיימו בשנת 1945 קורס חובלים ראשון בבית הספר הימי בחיפה. בקורס שארך שישה חודשים הוקנה ידע תאורטי ומעשי בהשטת אוניות ברמה של חובל שני בצי הסוחר. כן הוחדרו נושאי ההעפלה והיחס למעפילים. המדריך הראשי בקורס היה שמואל טנקוס. אחד החניכים בו היה אברהם זכאי שנעשה מפקד ראשון של הפלי"ם. נערכו חמישה קורסים ברצף בהם הוכשרו כ-80 חניכים. בוגרי קורס חובלים של הפלי"ם היו נכונים ליציאה מחוץ לישראל, למפגש עם העולים פליטי השואה, להכנת אוניות לקליטתם, להפלגה ים והורדת העולים בחוף.
היסטוריה
הקורס הראשון של חיל הים להכשרת קצינים להשטת כלי שיט, קורס חובלים א', נפתח בשנת 1948 בנמל יפו. מפקד הקורס היה רב חובל שמואל טנקוס. את המחזור הראשון סיימו 50 קצינים בפברואר 1949. הבוגרים שובצו בתפקידי פיקוד בכלי השיט שפעלו עד אז בפיקוד מפקדים ממונים ובעלי ניסיון ימי; ממתנדבי חוץ לארץ, רבי חובלים אזרחיים, מתנדבי היישוב לצי המסחרי המגויס, מתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי וחברי פל"ים.
מגמת מכונה
קורס קציני מכונה הראשון נערך במקביל למחזור ד' של קורס החובלים. הקורס נערך בבה"ד חיל הים תחת בית הספר להנדסה. בקורס למדו 14 צוערים שהגיעו מיחידות החיל. בקורס חובלים ה' הייתה מגמת המכונה בבית הספר לחובלים כהמשך לבוגרי המגמה בבית הספר לקציני ים עכו.
מיון הקבלה לקורס
גברים ונשים המיועדים לשירות ביטחון, בעלי נתונים אישיים מתאימים, מזומנים למיוני צוות ים בשלוש דרכים. האחת היא זימון ישיר למיון, השנייה היא איתור דרך יום סיירות (בתנאי שהמועמד עומד בתנאים הבסיסיים) והשלישית היא דרך גדנ"ע חובלים המתקיימת אחת או פעמיים בשנה, כתלות בביקוש. לאחר מכן מוזמנים המועמדים ליום מיון בביתן חיל הים בבסיס חיל הים בחיפה. יום מיון זה כולל מבחנים פסיכוטכניים ופסיכולוגיים אשר מטרתם לנבא את יכולות המועמד בטרם הגיבוש. מועמדים שנמצאו מתאימים מוזמנים לגיבוש בן ארבעה ימים הנערך בבה"ד חיל הים בחיפה טרם הגיוס, וכולל מאמץ גופני ונפשי, מבחני ידע בנושאים שונים, מבחני דינמיקה קבוצתית ומשימות פיקודיות רבות. אחוז העוברים את הגיבוש נחשב נמוך יחסית.
גדנ"ע חובלים
גדנ"ע חובלים הוא שבוע הכנה לקורס חובלים המיועד לבוגרי ובוגרות כיתה י"א. ההרשמה לשבוע הגדנ"ע נפתחת כל שנה בסביבות חודש ינואר, ושבוע הגדנ"ע עצמו נערך במהלך החופש הגדול. המעוניינים להגיע לגדנ"ע עוברים יום מיון בביתן חיל הים בבסיס תל-השומר, בנוסף למבחנים בצו הראשון. מי שנמצא מתאים על פי שני אלה מקבל זימון לגדנ"ע. הנתונים הדרושים תואמים לתנאי הקבלה לקורס החובלים (פרופיל 82 ללא סעיפים פוסלים וקב"א 52 ומעלה).
שבוע הגדנ"ע נערך במשך 5 ימים בתנאי שדה בבה"ד חיל הים בחיפה. המשתתפים בגדנ"ע מתגוררים בבסיס ולובשים מדים לאורך כל הפעילות. הם מחולקים לצוותים של 8–10 גדנ"עים, ולכל צוות מוצמד צוער בקורס החובלים בשלב הייעודי. המשתתפים לומדים על הקורס, על חיל הים ומפליגים על סירות גומי אותן הם לומדים להרכיב ולהפעיל בעצמם. במהלך ההפלגות מצטרף לכל צוות קצין ים במילואים. שבוע הגדנ"ע כולל גם סיור בבסיס חיפה ובעכו העתיקה, שיעורי מורשת קרב והכנה לגיבוש. בבוקר היום האחרון מתקיים טקס ברחבת המסדרים של הבה"ד, שאליו מוזמנות משפחות המשתתפים.
נשים בקורס חובלים
בשנת 1978 נפתח בבית הספר לחובלים קורס נפרד לחובלות, ביוזמת מפקד חיל הים, מיכאל ברקאי ובתמיכת קצינת ח"ן ראשית דליה רז. בקורס השתתפו 8 חוגרות, והמסיימות המשיכו לתפקידי קצונה בחיל. מסיבות שונות, שלא היו קשורות לבית הספר לחובלים ולנשים בחיל הים לא הייתה לכך המשכיות.
חידוש הנושא היה בעקבות תהליך הרחבת שירות הנשים בצה"ל החל למעשה עם פסיקת בג"ץ בעניין אליס מילר (1995), שלפיה נשים זכאיות לשוויון הזדמנויות פורמלי ומהותי בשירותן הצבאי, ולפיכך מדיניות הצבא המונעת מהן לשרת בתפקידי טיס פסולה. בעקבות פסיקה היסטורית זו תוקן חוק שירות ביטחון ועודכן בו סעיף 16א, הקובע כי מאז התיקון נפתחו בהדרגה יחידות שונות לשירות נשים, ובכללן גם יחידות לוחמות או כאלה שנתפסו באופן מסורתי כיחידות "גבריות".
כשנתיים לאחר מכן, התקיים דיון בוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת בראשות ח"כ יעל דין. על סדר היום עמד נושא: אי-שילוב חיילות בקורס חובלים. הדיון התקיים כשברקע כוונה של האגודה לזכויות האזרח, לעתור לבג"ץ בעניין אי-שילוב חיילות בקורס חובלים. ח"כ נעמי חזן, חברת הוועדה, ציטטה ממכתב שהגיע בעניין הזה מלשכת שר הביטחון ב-27 באוקטובר 1997 ממנו עולה "סירוב מוחלט" כדבריה. ראש מספן כוח אדם בחיל הים, הביע את עמדת החיל באומרו: " השאלה העקרונית והחשובה היא האם אנחנו מתכוונים שבנות תשרתנה מעבר לקווים או תשרתנה בתפקידי לחימה. כל כלי השיט בחיל הים הם כלי לחימה מקו ראשון".
בקורס 124 אשר הסתיים במרץ 2012, לראשונה החניך המצטיין של הקורס – היא חניכה. סגן ירדן סל-מן סיימה את המסלול ונבחרה לחניכה המצטיינת של הקורס.
עדי גיגי סיימה קורס חובלים בגיל 21 והפכה לאישה הראשונה ששימשה כקצינת אלקטרוניקה כשהיא שירתה כאישה יחידה על ספינת טילים ופיקדה על צוות של 20 חיילים. את השירות הצבאי סיימה בדרגת רב-סרן כשהיא עדיין נקראת מעת לעת לשירות מילואים כקצינת אלקטרוניקה.
ציון דרך בשילוב נשים בקורס חובלים נרשם בשנת 2017 כאשר סגן דנה עבודי סיימה את קורס חובלים בהצטיינות. יחד עימה סיימה צוערת נוספת ו-26 צוערים.
בוגרות קורס חובלים מוסמכות כקצינות ים ומוצבות לשייטת הסטי"לים כסגניות מפקד מחלקה ובהמשך כמפקדות מחלקה. הראשונות לקבל פיקוד על כלי שיט קרבי ולפרוץ לתחום הבט"ש היו סרן אור כהן אשר הייתה לקצינה הראשונה אשר קיבלה פיקוד על ספינת דבורה במערך הבט"ש הצפוני בשנת 2015. לאחר שלוש שנים התמנתה סגן דנה עבודי למפקדת ספינת דבורה השנייה בחיל הים והייתה למפקדת הראשונה בזירה הדרומית.
נכון ל-2017, מגמת צוללות עדיין סגורה בפני נשים בשל פקודת השירות המשותף.
בקורס אשר הוסמך בחודש מרץ 2018, סיימו את הקורס שלוש נשים מתוך שלושים בוגרי הקורס. היה זה מספר הצוערות הגבוה ביותר שסיימו את הקורס עד אותה עת. מפקד בית ספר לחובלים ציין כי את הקורס החלו עשר צוערות והוא "מאמין שבעתיד נראה את המגמה גדלה". מתוך השלוש, שתיים סיימו את הקורס במגמת שייט ואחת במגמת לוחמה אלקטרונית. מפקד חיל הים האלוף אלי שרביט פנה במהלך הטקס אל שלוש הנשים שסיימו את הקורס ואמר כי "עוצמתה של חברה נמדדת ביכולותיה לנצל הון אנושי בלי גבולות מגדריים".
בצד קידום שוויון מגדרי על ידי שילוב הצוערות בקורס, התעוררה ביקורת בקרב רבנים על האפשרות של צוערים לשמור על ההלכה במהלך הקורס בו מתקיים ערבוב בין גברים לנשים. ביקורת זו נשמעה לאחר שבקורס בו סיימו שלוש צוערות, סיימו גם שלושה צוערים חובשי כיפה סרוגה.
כמענה לדרישות פקודת השירות המשותף אשר החליפה את פקודת השילוב הראוי, נקבע בתחילה הפרדה בין צוערות לבין צוערים דתיים אשר ביקשו זאת כך שנשים שולבו רק במחזורי חובלים אשר נפתחו בחורף ואילו לבנים הדתיים ניתנה האפשרות לבחור בין מחזור הנפתח בקיץ לגברים בלבד או להצטרף למחזור חורף בו קיים שילוב מגדרי. עניין זה הגיע לידי פתרון לאחר גיבוש הסכמות בתוך הצבא בין חיל הים לרבנות הצבאית הכוללות פתיחת צוות מגדרי בכל קורס ומרכיבי פיקוח נוספים על יישום מלא של כללי השירות המשותף.
במחזור 140, סיימו 39 צוערים. מתוך 12 צוערות שהחלו את הקורס סיימה קצינה אחת בלבד, סגן ניצן אלקון מקריית ענבים.
לאחר שמגמת השייט ומגמת לוחמה אלקטרונית נפתחו בפני צוערות בקורס, נותרה צפייה לשילובן של צוערות גם במגמת מכונה והסמכתן כקצינות ים בתחום זה. לאחרונה צוטט מפקד בית ספר לחובלים כאומר:
עם הגעתה לארץ של ספינת "סער 6" הראשונה לארץ, אח"י מגן, נחשף כי הפיקוד על מחלקת האלקטרוניקה וההגנה של הספינה הוטל על כתפיה של סרן שירה קליגר, אשר נטלה חלק פעיל בצוות הבנייה של הספינה בגרמניה והפלגתה לישראל והייתה לחובלת הראשונה בזרוע הים המשרתת על ספינה מסוג סער 6.
האחיות התאומות, לי ושי טנא, בנות 21, הפכו לתאומות הזהות הראשונות אי פעם שסיימו קורס חובלים. האחיות סגן לי טנא וסגן שי טנא מרשפון הן התאומות הראשונות בתולדות חיל הים שסיימו קורס חובלים. בסיום הקורס שחתם שנתיים וארבעה חודשים, הן צעדו לצד עוד 36 בוגרי קורס מספר 143, הן היו שתיים מתוך שלוש הנשים שסיימו במחזור זה. סגן שי טנא נבחרה כמצטיינת בקורס מגמת אלקטרוניקה והוצבה באח"י להב וסגן לי טנא סיימה במגמת שייט ושובצה באח"י רומח.
היסטוריה נוספת נרשמה בחודש מאי 2021, כאשר לראשונה מונתה קצינה בוגרת קורס חובלים לתפקיד מפקדת יחידת סנפיר בחיפה. סרן אופיר חורי, תושבת מושב אמנון, סיימה ב-2018 את קורס חובלים ובתפקידה האחרון אף הייתה מפקדת של ספינת דבורה, מפקדת יחידה על כלי שיט בין עשרות קצינים גברים.
בסיום קורס חובלים מספר 144 אשר נערך בבסיס זרוע הים בחיפה ביום 2 במרץ 2022, עמדו על מגרש המסדרים 9 קצינות ים מבין 36 מסיימי הקורס. החניכה המצטיינת של הקורס היא סגן יעל סלע. זו הפעם הראשונה שרבע מבוגרות הקורס הן חובלות. בין המסיימות אשר עושות היסטוריה, ישנן לראשונה שתי חובלות, סגן נעם כלף וסגן נועה חן, אשר לראשונה סיימו את הקורס במגמת מכונה, ומיועדות להיות הצ׳יפיות הראשונות בזרוע הים. בהתייחס לשילוב הנשים בצה"ל, אמר שר הביטחון, בני גנץ, בנאומו בטקס הסיום: "שילוב הנשים בכלל המערכים, ובמיוחד במערכי הלחימה, אינו ג'סטה או פעולת יח"צ, אלא צורך ביטחוני ראשון במעלה".
מגמות ההכשרה
הצוערים בקורס מחולקים לשלוש מגמות התמחות:
שלב הטירונות
תחילה חניכי קורס חובלים עוברים טירונות רובאי 03 של מערך מגל הנמשכת כארבעה שבועות בבה"ד חיל הים, בה מוקנים להם עקרונות החיילות הבסיסית. בהמשך הקורס עוברים הצוערים הכשרות ייעודיות נוספות שמטרתם העלאת הרמה המבצעית של הקצינים לעתיד.
שלב בסיסי
"שלב בסיסי" מתחלק לשני תתי שלבים: "ימ"פ" ו"בסיסי". ימ"פ - ימאות ופיקוד. שלב הימ"פ נמשך כשלושה וחצי חודשים וכולל טירונות ימית בה מכשירים את הצוער לתפקוד הנדרש בסביבה הימית, וכמו כן מעמידים אותו באתגרים פיזיים מרובים, מסעות ומשמעת נוקשה. בסוף השלב מוסמכים הצוערים כמפקדי סירת גומי (ס"ג). שלב זה התקיים שנים רבות בעכו ובעקבות זיהומי ים רבים עבר השלב בשנת 2005 לבסיס חיל הים באילת. שלב הימ"פ מתקיים במוצב צביה שבחוף הצפוני של אילת.
בסוף הימ"פ הצוערים מבצעים הפלגה מסכמת המתבצעת מאשדוד לראש הנקרה בס"גים במשך מספר ימים. לאחר מכן ממשיכים הצוערים לבסיס ההדרכה של חיל הים בחיפה ומתחילים את שלב הבסיסי, בו הם עוברים הכשרה מקצועית ועיונית כבסיס להכשרתם בהמשך כקציני משמרת בספינות.
סמל הכותפת בשלב זה הוא כחול כהה. בתום שלב הימ"פ מקבלים החניכים פס לבן לכותפת. בשלב זה ובמהלך שאר הקורס מקבלים החניכים כומתה בעלת פס לבן סביב שוליה ורקע לבן מאחורי סמל חיל הים.
שלב מתקדם
שלב זה נמשך כשישה חודשים וכולל התמחות במגמות השונות, אימונים פיקודיים ואימונים בכלי שיט. במהלך השלב עוברים הצוערים קורס צלילה ברמה של שני כוכבים, סדרות חינוך שונות והשתלמות לחימה יבשתית בבה"ד 1, בית הספר לקצינים. לאורך כל השלבים בקורס, כחלק מהכשרתם כקצינים, עוברים הצוערים מבחני כושר רבים כגון בוחן חובל, מבחן בר-אור, בוחן צוות ועוד. סמל הכותפת בשלב זה הוא שני פסים לבנים. בסוף שלב זה מקבלים החניכים את "סיכת החובל" המקבילה לסיכת מ"מ בקורסי קצינים אחרים.
שלב אקדמיה
בדומה לקורס טיס, לומדים החובלים באוניברסיטת חיפה. שלב זה נמשך כשמונה חודשים והוא כולל לימודים אקדמיים לתואר ראשון במדעי המדינה המשלב לימודים באסטרטגיה צבאית וימית. בעבר למדו בשלב זה ל B.A כללי רב תחומי, והחל ממחזור 130 של קורס החובלים (2013) התואר שודרג לתואר ייחודי במדעי המדינה. סמל הכותפת בשלב זה הוא עוגן מוזהב.
שלב ייעודי בבה"ד חיל הים
שלב זה נמשך כארבעה חודשים וכולל הכשרה עיונית לתפקיד הייעודי - בסטי"ל או בצוללות. סמל הכותפת בשלב זה הוא פס לבן ועוגן מעליו.
שלב ייעודי שטח
שלב זה נמשך כארבעה חודשים ובו מסתיים פרק ההכשרה בבה"ד והחניכים מגיעים לתווך המבצעי ומשרתים בכלי השיט בתור סגני קציני מחלקות. מטרת השלב לצד הקניית ניסיון פיקודי היא הסמכה מעשית לתפקידי קצין משמרת גשר/מכונה או קצין ל"א בסטי"ל או בצוללת. במהלך שלב זה מעניקים לחניכי הקורס את סיכת הסטי"לן או הצוללן. סמל הכותפת בשלב זה הוא שני פסים לבנים ועוגן מעליהם.
במהלך כל שלב בקורס ולכל אורכו מתבצעים מבחנים רבים הנקראים בשם ועדות, שכן הדחתו של אדם מקורס דורשת עמידה בפרוצדורות של דיון בוועדה מקצועית שינומק בכתב, הן לצורכי יעילות והן כדי לעמוד בכללים של המשפט המנהלי. לצורך קבלת ההחלטה, לקראת הוועדה מבצע הצוער מבחן מסכם המותאם לשלב בו הוא עולה לוועדה. המבחן כולל חלקים תאורטיים ומעשיים.
בוחן חובל
בוחן חובל הוא מבחן רף אותו נדרשים צוערי קורס חובלים לעבור בהצלחה. הבוחן מהווה אחד מהתנאים לקידום משלב לשלב ולסיום הקורס. בוחן חובל מעמיד בפני הצוערים אתגרים פיזיים ומנטליים. הבוחן כולל מרכיבי אימון הלקוחים מעולם הלוחמה היבשתית, שעברו שינוי והתאמה לסביבת הפעולה הימית.
בוחן חובל נערך במדים ונעליים גבוהות, כולל ריצת 6 ק"מ, על אפוד מלא ונשק. לאורך המסלול נדרשים הצוערים לבצע משימות אשר הצטברותן מעלה את רמת הקושי של הבוחן. לאחר 3 ק"מ של ריצה מגיעים לתחנה ראשונה. עוצרים לפרק ולהרכיב את הנשק. לאחר עוד ק"מ וחצי, יורדים מהשביל ונכנסים למי הים להליכה במים עמוקים עד גובה הצוואר לכמה מאות מטרים. הצליחה הימית בים מסתיימת בצוק קטן שצריך לטפס בעזרת חבל. יתרת ה-1.5 ק"מ נעשים בריצה, בסוף הריצה מגיעים לחצר המתקנים אשר האתגר, הנחשב לקשה ביותר בה הוא טיפוס של חבל בגובה 6 מטר. לבסוף, מבצע הנבחן ריצת ספרינט קצרה עד לנקודת עצירת שעון העצר. בעבר כלל הבוחן גם ירי במאמץ.
מדברים שכתבה הצוערת נעמה שמיר לזכרו של המדריך שלה, ניתן ללמוד כי גם הצוערות בקורס נדרשות לבצע את בוחן החובל. הצוערת מתארת את הקושי הפיזי והמנטלי וכיצד התגברה עליו בעידודו הפעיל של המדריך שלה סרן יותם.
אתגר ייחודי התעורר בעקבות הקורונה בבצוע בוחן חובל. בהתאמות מסוימות הוחלט להמשיך את ביצוע הבוחן בכל שלב.
בוחן "קצין לוחם"
החל בשנת 2013 נדרשים צוערי חיל הים לעבור גם בוחן ”קצין לוחם“, בדומה לצוערי זרוע היבשה, זאת כדי לשלוט בצורה טובה יותר בטכניקות הלוחמה היבשתיות, תוך התמקדות בתכני הכשרה יבשתיים. מעתה ואילך, החובלים יתנסו בתכני לוחמה יבשתיים כמו כל לוחם חי“ר, זאת לצורך יצירת אחידות בין כלל הלוחמים. מגמת שיפור ההכשרה היבשתית תתמקד בעיקר בירי לאחר מאמץ ובניווט בתנאי יבשה. בוחן ”קצין לוחם“ מתבצע בשלב האחרון בקורס החובלים, כולל ריצה של כ-6 ק"מ, ניווט, ריצה בדיונות, טיפוס על צוק הנקרא "אסון טבע" והתמודדות עם מסלול מכשולים יבשתי.
החל מחודש ספטמבר 2014, יגיעו החובלים לשבוע הכשרה משותף עם צוערי זרוע היבשה בבה"ד 1.מטרת השינוי היא ליזום היכרות בין קציני היבשה לבין החובלים, היות שהם יעבדו וילחמו ביחד בעתיד. עוד נקבע כי סיום קורס החובלים יותנה בהצלחה בבוחן כשירות יבשתי, לצד בוחן החובל הימי המונהג כיום.
לאחר סיום הקורס
לאחר תקופה שבין שנה לשנה וחצי בה הקצינים מוצבים בתפקיד סגן מפקד מחלקה/ספינת בט"ש הקצינים עוברים קורס נוסף בבית הספר לפיקוד ימי (פי"מ). הקורס נועד להכשיר את בוגרי קורס החובלים לתפקיד מפקד מחלקה בסטי"ל/בצוללת או מפקד כלי בט"ש. בעבר, במהלך הלימודים בפי"מ היה משלים הקצין את לימודי התואר הראשון שלו באוניברסיטת חיפה אך כיום זה נעשה במסגרת קורס החובלים, מה שמקנה את האפשרות לסיים את הקורס בדרגת סגן, כמקובל אצל קצינים בעלי תואר ראשון.
ארגון בוגרי קורס חובלים מעניק לבוגרי הקורס טבעת חותם המונפקת על ידי החברה הישראלית למדליות ומטבעות. כל טבעת ממוספרת בהתאם ל"מספר החובל" של הבוגר לו היא שייכת.
מפקדי בית ספר לחובלים
תפקיד מפקד בית הספר לחובלים מהווה תפקיד יוקרתי בחיל הים. משפיע על חינוך הדורות הבאים של המנהיגות הימית הצעירה וזוכה לחשיפה. תקן היה בדרגת רב-סרן עד תחילת שנות ה-70 ואז הועלה לסגן-אלוף.
כיתה קטלנית (סדרת טלוויזיה)
כיתה קטלנית (באנגלית: Deadly Class) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת מותחן פעולה-פשע המבוסס על קומיקס באותו השם מאת היוצר ריק רמנדר. הסדרה נוצרה על ידי צמד האחים רוסו, ומככבים בה בנג'מין וודסוורת', לאנה קונדור, מריה גבריאלה דה פריה, בנדיקט וונג, לוק טני, מייקל דובאל וליאם ג'יימס.
עונתה הראשונה של הסדרה עלתה לשידור ב-16 בינואר 2019 והכילה 10 פרקים. ביוני 2019 הכריזה הרשת על ביטול הסדרה.
במאי 2021, הסדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה נטפליקס.
תקציר העלילה
עלילת הסדרה עוקבת אחר מרקוס לופז ארגואלו, נער שהתייתם בגיל צעיר וגדל מאז ברחובות, שמוצא את עצמו כתלמיד חדש מן המניין באקדמיית "קינגס דומיניון" - אקדמיה לנערים שגדלו במשפחות פשע המחנכת אותם לגדול ולהתמקצע בדרכיהם של הוריהם לפניהם.
הפקה
רשימת הליהוק עבור הפיילוט לסדרה נחשפה על ידי רשת "Syfy" בנובמבר 2017, עם בנג'מין וודסוורת', לאנה קונדור, מריה גבריאלה דה פריה, בנדיקט וונג, לוק טני, מייקל דובאל וליאם ג'יימס בתפקידים הראשיים. ב-18 באפריל 2018, רשת"Syfy" הזמינה רשמית את הסדרה, ותזמנה את עלייתה לשידור לשנת 2019.
סטרטגוס
סטרטגוס (יוונית: στρατηγός, ברבים: στρατηγόί, סטרטגוי) היה מפקד צבא ביוון העתיקה. בתקופת האימפריה הביזנטית המונח תיאר גם מושל צבאי.
תפקיד הסטרטגוס באתונה בעת העתיקה
בדמוקרטיה האתונאית הסטרטגים היו נבחרים בבחירות דמוקרטיות לתפקיד מפקדי הצבא בים וביבשה. הייתה זה המשרה רמת הדרג ביותר אליה נתקיימו בחירות (המינוי למשרות גבוהות יותר נעשה בהגרלה). סטרטגוס נבחר לתקופה של שנה, אך משרה זו לא הייתה מוגבלת לא בכמות הפעמים שניתן לכהן בה ולא ברצף הכהונות, כך שעם הזמן השיגו הסטרטגים השפעה רבה בתחומים של מדיניות חוץ, מדיניות כלכלית וענייני האימפריה.
לשון התנאים
התנאים השתמשו בלשון אסטרטיג למפקדי הצבא ולשרים.
על הפסוק: וַיִּקְצֹף מֹשֶׁה עַל פְּקוּדֵי הֶחָיִל שָׂרֵי הָאֲלָפִים וְשָׂרֵי הַמֵּאוֹת הַבָּאִים מִצְּבָא הַמִּלְחָמָה.
תרגם יונתן בן עוזיאל: וּכְנַס מֹשֶׁה עַל אִסְטְרְטִיגִין דִמְמַנָן עַל חֵילָא רַבָּנֵי אַלְפִין וְרַבָּנֵי מַאֲוָותָא דְאָתוּ מֵחֵיל סִדְרֵי קְרָבָא.
כך תרגם גם את "מַצַּב פְּלִשְׁתִּים".
ובמדרש רבה משמעותו היא שרים:
משל למלך שהיה לו שני איסטרטיגין אחד שליט ביום ואחד שליט בלילה, והיו שניהם מדיינין זה עם זה, זה אומר ביום אני שולט, וזה אומר ביום אני שולט, קרא המלך לראשון א"ל פלוני יום יהא תחומך, וכן לשני א"ל פלוני לילה יהא תחומך (בראשית פרשה ג).
וכך ביאר הרד"ק (שמואל א, יג, כג) את כוונת המדרש: "ופירושו שרים". וכך פירש הרשב"ם (בבא בתרא קמג ע"א).
שימוש מודרני
בצבא היווני המודרני, סטרטגוס היא הדרגה הגבוהה ביותר. דרגות צבאיות יווניות בכירות אחרות הם נגזרות של מילה זאת: אנטיסטרטגוס ויפוסטרטגוס.
מילה זו היא מקור המילה המודרנית "אסטרטגיה", במובן זה, הסטרטגוס היה קובע האסטרטגיה הצבאית.
ב"המשחק של אנדר", ספרו של אורסון סקוט קארד, ניתן התואר לאחד משלושת המנהיגים של הצי הבינלאומי.
מכונית ירוקה
מכונית ירוקה הוא כינוי למכונית "ידידותית לסביבה" הצורכת כמות מועטה של דלק או שצורכת דלק המזהם את הסביבה פחות מהדלק המקובל במכוניות רגילות או שמכילה מקור אנרגיה מתחדש.
בין המכוניות הירוקות ניתן למנות מכוניות חשמליות שנוסעות בעזרת מצברים, מכוניות סולאריות עם תאים פוטואלקטריים, מכוניות "מימניות" שנוסעות באמצעות תא דלק שמבוסס על הפקת חשמל באמצעות תהליך כימי בו מעורב מימן, מכוניות מימניות עם מנוע שרפה, מכוניות המבוססות על הנעה היברידית, שיש בהן מנוע בנזין לצד מנוע חשמלי המבוסס על אנרגיה היברידית ומופעל בהספקים נמוכים במיוחד בשטח עירוני, ומכוניות המונעות באמצעות ביו דיזל.
אחת ההבטחות הבולטות של ברק אובמה במסע הבחירות שלו לנשיאות ארצות הברית הייתה הפיכת תעשיית המכוניות לידידותית יותר לסביבה.
מכונית אולטרה לייט
המכוניות המקובלות בעשור הראשון של המאה ה-21 מבזבזות את רוב האנרגיה המופקת מהדלק שלהן בחיכוך בין חלקיהן ובהסעת המסה הכבדה של עצמן. האנרגיה המתבזבזת בחיכוך שבתוך בוכנות המנוע מוערכת בכחצי מהאנרגיה האגורה בדלק. אנרגיה נוספת מתבזבזת בהסעת מסת המנוע עצמו, מסת השלדה המגנה מפני פגיעות בתאונת דרכים ומסת שאר חלקי הרכב. מעריכים כי במכונית בה נוסע הנהג בלבד מושקע אחוז בודד מהאנרגיה האצורה בדלק בהסעת הנהג עצמו. לשם המחשת נכונות הערכה זו אפשר להשוות את צריכת הדלק של אופנוע לזו של המכונית.
במכונית אולטרה לייט המנוע בנוי באופן שונה מהמקובל ושאר חלקי המכונית עשויים מחומרים קלים וחזקים מהמקובל. אבות טיפוס של מכוניות כאלה כבר קיימים. אולם, מעבר לייצור המוני של מכוניות אלו אינו נראה באופק משום שהדבר צורך שינוי קיצוני בשיטות העבודה של יצרני ומתקני כלי הרכב, החלפת המכונות והמכשור והכשרה מחודשת לעוסקים רבים בתחום.
מכוניות חשמליות
הטכנולוגיה הבסיסית של מכוניות חשמליות היא פשוטה, ותיקה ומוכחת. זו אותה טכנולוגיה שמשמשת אותנו במכשירים חשמליים רבים ברוב תחומי החיים. מכונית חשמלית יוצרה לראשונה ב-1838. בתחילת המאה העשרים היוו מכוניות חשמליות רוב בקרב כלי הרכב המונעים בעולם. להלן מספר גורמים שגרמו לכך שכיום מרבית כלי הרכב מונעים במנוע בעירה פנימית ולא במנוע חשמלי
את הסוללות של המכוניות החשמליות ניתן לחלק לשני סוגים:
סוללות נטענות
הטכנולוגיה הראשונה היא סוללות נטענות. עד לפני מספר שנים הבעיה הייתה טעינה ממושכת, עלות יקרה והספקים נמוכים, ועל כן השימוש הנפוץ במכוניות אלו היה בדרך כלל בדגמים קטנים ובמקומות סגורים כמו מגרשי גולף ובתי חולים, ולהסעים זעירים כגון כיסאות גלגלים חשמליים וקלנועית למיניהם.
בשנים האחרונות היו מספר פריצות דרך מדעיות בתחום הסוללות החשמליות המבוססות ליתיום וחלקיקים מתעשיית הננוטכנולוגיה, פיתוחים שמקנים היום אפשרות להטעין את הסוללה בשקע החשמלי של הבית במשך 5 שעות או בהטענה של בין 1 - 10 דקות בזרם חשמלי חזק יותר במקומות שיועדו לכך (תחנות טעינה) וכך לפתור את בעיית זמן הטעינה הארוך שהיווה מכשול. הודות לפיתוחים אלה פחתה במידה ניכרת הסכנה בהתחממות או התפוצצות הסוללה עקב עודף טעינה או שינויי טמפרטורה קיצוניים.
בין ראשי החוקרים של מכוניות חשמליות ניצב פרופסור הירושיי שיניזו מאוניברסיטת קאייו היפנית, שהצליח ליצור ב-2003 מכונית חשמלית המכונה "אליקה", המגיעה ל-370 קמ"ש ולמרחק של 300 ק"מ בטעינה אחת. בנובמבר 2004 שיניזו הפתיע שוב כאשר אליקה עקפה את מהירות התאוצה של פורשה 911 טורבו באותו הזמן והגיעה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-4 שניות. בשנת 2008 הגיע דגם משופר יותר של אליקה למהירות של 400 קמ"ש. למכונית שמונה גלגלים בעלי מנועים נפרדים, בתפוקה כוללת של 600 כוחות סוס. עקב האכילס של המכונית היא עלותה. למכונית 320 מצברי ליתיום שעלותם כ-20 מיליון ין. אף שביפן ישנה הטכנולוגיה המפותחת ביותר בתחום, דווקא בסין ישנו יישום מסחרי של טכנולוגיה זו. חברה סינית מייצרת מוניות חשמליות, המבוססות גם הן על סוללות ליתיום. המהירות המקסימלית שלהן היא 120 קמ"ש, והן בעלות טווח נסיעה של 350 ק"מ לטעינה אחת.
לאחרונה חברה אמריקאית בשם פניקס מוטורקארס החלה לייצר מכוניות חשמליות המבוססות על הסוללה החדשנית והידידותית לסביבה של חברת אלטרנאנו מארצות הברית המבוססת ליתיום, טיטניום וחלקים מתעשיית הננוטכנולוגיה, ומאפשרת טעינה מהירה של עד 10 דקות המקנה טווח נסיעה של 200 ק"מ לטעינה כיום ועד 400 ק"מ (שיפור של הסוללה שייצא לשוק ב-2009), יתרונה הנוסף הוא באורך חיי הסוללה, שמספיקה ל-400,000 ק"מ של נסיעה מצטברת תוך כדי 15,000 פריקות והטענות מחדש (cycle) לעומת עד 1,000 מחזורים בסוללות ליתיום רגילות.
כיום גם נאגר חזרה החשמל המופק מהתאוטה של המכונית על ידי המרת 85% מהאנרגיה הזו לחשמל המוחזר ישירות לסוללה ומטעין אותה מחדש.
באמצע שנת 2009 הודיעו מספר חברות מסחריות כגון רנו, ניסאן ופורד על שלבים מתקדמים בפיתוח של מכוניות חשמליות. הדעה הרווחת כיום היא שהרכבים החשמליים יכנסו לייצור סדרתי (המוני) החל משנת 2010 ויתנו מענה מספק לרב האוכלוסייה מבחינת טווח הנסיעה לכל הטענה, חיסכון ניכר בעלויות אחזקת הרכב והנסיעה, בטיחות ונוחות.
סוללה שלא נטענת בחשמל המבוססת אבץ-אוויר
שיטה שנייה פותחה על ידי חברת "דלק חשמלי" מירושלים. בתהליך זה אבץ מתכתי מתרכב עם החמצן שבאטמוספירה. בראקציה זו נוצרת תחמוצת אבץ, בתהליך המשחרר אנרגיה. החיסרון של שיטה זו, הוא הצורך בהחלפת המצברים לאחר פריקתם, כיוון שלא ניתן לטעון אותם בחשמל. לשם כך יש להקים מערך של "תחנות דלק" שמחליפות את הסוללות. החלפת הסוללות אורכת כיום כ-10 דקות, אך החברה שואפת להגיע לשתי דקות. שיטה זו מתאימה יותר לחברות גדולות שיש להם מערך לוגיסטי מתאים לבצע את החלפות המצברים. השיטה נוסתה בגרמניה בידי רשות הדואר הפדרלית. חברת החשמל הישראלית רכשה את הזיכיון לשימוש בדלק חשמלי במזרח התיכון. לשיטה זו פוטנציאל במנועים של מכשירים חד פעמיים כמו למשל טילי טורפדו ימיים.
מכוניות סולאריות
מכונית סולארית היא מכונית הממירה את אנרגיית השמש לאנרגיה חשמלית באמצעות תאים פוטו-וולטאיים. טכנולוגיה זו נחשבת לטכנולוגיה לא מעשית בגלל החסרונות השונים הגלומים בה, כמו מחירה היקר, השטח הרב של תאים סולאריים הדרוש להפקת אנרגיה לנסיעה במהירות סבירה ואי זמינות בתנאי עננות בחורף ובלילה.
עם זאת חברת ונטורי מצרפת החלה בשנת 2007 להציע שני כלי רכב ביצור סדרתי : אקלקטיק ואסטרולאב. האסטרולאב יכולה לנסוע במהירות של עד 120 קמ"ש וטווח הנסיעה שלה הוא כ 110 ק"מ. נתונים מרשימים אלו יחסית לקטגוריה זו הם תוצאה של תכנון קפדני המשלב מקדם גרר נמוך ומשקל של 280 קילוגרם, משקל ששייך לקטגורית מכוניות המיקרו.
תא דלק
הטכנולוגיה העיקרית בתחום זה מכונה תא דלק, המבוסס על מיזוג מימן וחמצן בתהליך אלקטרוכימי קטליטי ומפיק אנרגיה חשמלית באופן ישיר (ללא יצירת חום ואנרגיה מכנית), וכן מים כתוצר לוואי.
שימוש במימן נחשב בטעות על ידי רבים כמקור של אנרגיה מתחדשת. אולם המימן בטכנולוגיה זו דומה לאגירת אנרגיה בסוללה חשמלית, מכיוון שלשם הפקת המימן (לדוגמה על ידי אלקטרוליזה של מים) דרוש מקור אנרגיה אחר שיכול להיות מזהם או לא. יתרונה של טכנולוגיה זו על פני סוללה חשמלית רגילה טמון בממדים הזעירים יחסית הדרושים לאגירת אנרגיה בכמות נתונה, בהיות המערכת עצמה בלתי מזהמת בניגוד לסוללה ובעלות הנמוכה יחסית לסוללות הענק הדרושות להנעת כלי רכב חשמליים. בתא הדלק המימני ישנו בזבוז אנרגיה, כפועל יוצא של החוק השני של התרמודינמיקה, על פיו לצורך הפקת המימן יש להשתמש ביותר אנרגיה מאשר זו שמתקבלת מתהליך מיזוג המימן והחמצן בתא הדלק, אך עם זאת הנצילות האנרגטית שלו עולה בהרבה על זו של מנוע בעירה פנימית, יתרון המתבטא גם הוא בזיהום סביבה מופחת.
שימוש במימן כאמצעי לאגירת אנרגיה יכול להקטין את הזיהום ואת צריכת האנרגיה הכרוכים בתחבורה (בגלל יעילות אנרגטית גבוהה יותר של תחנות כוח מרכזיות בהשוואה למנועי בערה פנימית). כמו כן שימוש זה יכול להעביר את פליטת זיהום האוויר למקום מרוחק יותר מבני האדם (על ידי ייצור בתחנת כוח שאינה בלב העיר). עם זאת, הוא אינו פותר בעיות כמו התחממות כדור הארץ, שיא תפוקת הנפט, או זיהום אוויר בגלל התלות שלו בהפקת האנרגיה ממקורות אחרים.