cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פיליפ ריצ'י
ריצ'י, בוגר אוניברסיטת המדינה של אורגון. לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2003 הוא ניסה להתקבל לסקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA, והוחתם על חוזה אך שוחרר לפני פתיחת העונה והחל את קריירת הבוגרים שלו בהאנטסוויל מליגת ה-NBDL.
בעונת 2004/2005 חתם ריצ'י במנרסה מהליגה הספרדית, ובעקבות יכולתו הטובה הוחתם לעונה נוספת. אולם, בעונתו השנייה בקבוצה הוא לא זכה לדקות משחק רבות בשל צירופו של רודני וייט, ועזב את מנרסה בסיום העונה.
בעונת 2006/2007 שיחק ריצ'י בקבוצה הדרום קוריאנית פוסאן מג'יק ווינגס, בה שיתף פעולה עם ארון מגי. הוא העפיל עם הקבוצה עד לגמר הפלייאוף של הליגה, בו היא הפסידה את האליפות במשחק השביעי.
בנובמבר 2008 חתם ריצ'י בעירוני נהריה, איתה הגיע לפלייאוף אך הסתכסך כלכלית עם הקבוצה שביקשה ממנו לקצץ כ-20,000 דולרים משכרו כחלק מתוכנית ההבראה של המועדון. בקיץ 2009 הוזכר כמועמד להפועל ירושלים אך לבסוף בחר לשחק בעונת 2009/2010 בנימבורק הצ'כית איתה השתתף ביורוקאפ.
ב-2010 הצטרף למועדון היפני טויוטה אלווארק בו שיחק עד שפרש ב-2014.
פרדריק רוברטס, רוזן רוברטס הראשון
היסטוריית שירות
רוברטס נולד ב-30 בספטמבר 1832 בקאנפור הודו, אביו הגנרל סיר אברהם רוברטס היה קצין בצבא חברת הודו המזרחית הבריטית. לאחר חינוך של כמה שנים באנגליה, התגייס רוברטס ב-12 בדצמבר 1851 לשירות בצבא חברת הודו המזרחית בתור קצין ארטילריה. בשנים הראשונות שירת רוברטס בצפון-מערב תת-היבשת ההודית בפשוור ובהמשך שירת בתור קצין מטה של אביו, כשזה היה מפקד הדיוויזיה.
המרד ההודי והשירות בהודו
במהלך המרד ההודי הגדול נלחם רוברטס כקצין צעיר במהלך המצור על דלהי, שם נפצע קלות. רוברטס השתתף גם במצור על לקנאו כשהוא משרת במטהו של קולין קמבל. ב-2 בינואר 1858 השתתף רוברטס בהיתקלות כנגד כוחות מורדים בנסיגה, הוא זיהה שני מורדים רכובים אשר בידיהם דגל יחידה בריטי שנלקח מאחת היחידות, לאחר שנלחם איתם הוא החזיר את הדגל לידיים בריטיות. על מעשה זה יחד עם מעשה נוסף של הצלת פרש שנלחם מול מורדים, עוטר רוברטס בצלב ויקטוריה.
שנים אחרונות
החיבור המיוחד שלו לחיילים ההודים נמשך גם לאחר שהשתחרר מהשירות. בשנת 1914, עם תחילתה של מלחמת העולם הראשונה, יצא רוברטס בנובמבר לחזית המערבית בצרפת כדי לבדוק את מצבם של החיילים ההודים בשירות הצבא הבריטי. כתוצאה מנסיעה זו בחורף של שנת 1914, חלה רוברטס בדלקת ריאות ונפטר כתוצאה ממנה ב-14 בנובמבר 1914 קצין גבוה בצבא הבריטי כתב כך לגבי מותו של רוברטס:
שדה התעופה רובניימי
שדה התעופה רובניימי (בפינית: Rovaniemen lentoasema) ממוקם 10 קילומטרים צפונית לעיר רובניימי שבפינלנד, סמוך לחוג הארקטי שחוצה את הקצה הצפוני של מסלול הטיסה.
היסטוריה
שדה התעופה הוקם ב-1940, ובתחילה מסלולי הטיסה שלו לא היו סלולים. חברת פינאייר חנכה באותה שנה קו טיסות סדיר בין הלסינקי לבין פטסמו (כיום העיר פצ'נגה שברוסיה), שכלל נחיתות ב-7 ערים נוספות ובהן רובניימי. במהלך מלחמת ההמשך שימש שדה התעופה את הלופטוואפה. שדה התעופה ניזוק במלחמת לפלנד, ושיקומו הסתיים ב-1948. במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90 הוארך מסלול הטיסה ונבנו מבנים חדשים. בשנת 2000 הותקנו בבניין הטרמינל שרוולי העלאת נוסעים.
במהלך שנת 2011 עברו בשדה התעופה קרוב ל-400 אלף נוסעים, והוא היה שדה התעופה הרביעי בגודלו בפינלנד מבחינת היקף הנוסעים. מבחינת גודל פיזי, זהו שדה התעופה החמישי בגודלו במדינה.
אליפות וימבלדון 1923
כמו בשנים קודמות, באליפות זו בלטו סוזן לנגלן (צרפת) שזכתה באליפות בתחרות הנשים וזוגות הנשים ואליזבת ריין שזכתה בתחרות זוגות הנשים והזוגות המעורבים.
תחרות הגברים
לתחרות זו נרשמו 133 טניסאים, מהם 92 מבריטניה. לאחר משחקי מיון 128 מתחרים חולקו ל-8 בתים. מנצח אליפות וימבלדון 1922 ג'רלד פטרסון (אוסטרליה) לא השתתף בתחרות. בגמר תחרות הגברים ויליאם ג'ונסטון (ארצות הברית) ניצח את פרנק הנטר, גם הוא מארצות הברית, ב-3 מערכות וזכה בתואר.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 68 טניסאיות (מהם 50 בריטיות) שחולקו ל-8 בתים. אליזבת ריין (ארצות הברית) הודחה במשחק חצי-גמר. בגמר סוזן לנגלן פגשה את קיטי מקיין הבריטית וניצחה אותה בשני מערכות. לסוזן לנגלן זו הייתה האליפות החמישית ברציפות.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. זוג אלופי 1922 לא השתתף בתחרות. במשחק סיום נפגשו הבריטים לסלי גודפרי ורנדולף ליסט נגד הספרדים אדוארדו פלקר ומנואל דה גומר. הזוג ליסט/גודפרי ניצח ב-4 מערכות. לרנדולף ליסט זו הייתה הזכייה השלישית ברציפות (כול פעם עם פרטנרים שונים).
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 38 זוגות. בגמר התחרות הזוג שכלל את הבריטיות ג'ואן אוסטין ואבלין קוליה נפגשו עם אלופות השנה הקודמת סוזן לנגלן (צרפת) ואליזבת ריין (ארצות הברית). האלופות ניצחו בשתי מערכות ובכך זכו בתואר בפעם החמישית ברציפות. לסוזן לנגלן זה היה התואר השני באליפות זו.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. זוג שזכה באליפות בשנת 1922 לא השתתף בתחרות. בגמר התחרות נפגש הזוג רנדולף ליסט (בריטניה) ואליזבת ריין (מנצחי אליפות וימבלדון 1921) עם לואיס דין (בריטניה) ודורותי ברון (בריטניה) וניצחו בשתי מערכות. לאליזבת ריין זה היה התואר השני באליפות זו.
מגדר וזיהום סביבתי
מגדר וזיהום סביבתי עוסק בבחינת ההבדלים המגדריים, במידת החשיפה לזיהום ובהתפתחות מחלות והמאפיינים שלהן. נשים נמצאות בקבוצת סיכון לפגיעה ממזהמים אשר מחקים הורמונים, ואשר משפיעים עליהן כבר ברמות מזעריות.
זיהום סביבתי ותחלואה
התפתחות תעשייתית וטכנולוגית סייעה לאדם בהתמודדות עם תנאי הסביבה ושיפרה את איכות חייו ומנגד יצרה בעיות סביבתיות וסיכונים בריאותיים.
אחד הסיכונים בעידן המודרני הוא הזיהום הסביבתי. הזיהום מסווג לאחד משלושה סוגים: זיהום אוויר (גז, חלקיקים נפלטים וחומרים כימיים) זיהום ימי וזיהום מים מתוקים (הזרמת שפכים תעשייתיים) וזיהום קרקע (חומרי דישון והדברה, סילוק ושריפה של פסולת תעשייתית).
בשל טבעם של החומרים המזהמים, הנוטים להצטבר באוויר ובמים, הם נוטים להתפשט לאזורים נרחבים ולפגוע במערכות אקולוגיות גדולות. הקושי העיקרי בטיפול בסכנות הזיהום הסביבתי נובע מכך שמוצרים רבים, המיוצרים בתעשיות המזהמות, הפכו משמעותיים לאורח החיים והכלכלה המודרנית. על כן, קשה להגיע להסכמה ויישום של שליטה ופיקוח על מדדי הזיהום.
הפיקוח על הזיהום נתקל בהתנגדות של בעלי התעשייה. הזיהום הסביבתי הביא לעלייה דרמטית של תחלואה ותמותה ממחלות לב, שבץ מוחי וסרטן. לזיהום הסביבתי קשר גם למחלות המשפיעות על נשים בלבד, כגון סרטן הרחם.
ישנם גורמים המקשים על הוכחת הקשר שבין זיהום סביבתי ותחלואה: המאפיינים של המחלה זהים אצל כאלה שנחשפו לזיהום וכאלה שלא נחשפו, חשיפות למזהמים שונים עלולות לגרום למחלות בעלות מאפיינים זהים, ישנן חשיפות שאינן נמדדות ואינן מוכרות וישנו קושי לאתר אותן, במיוחד בישראל, נושא הניטור הסביבתי לוקה בחסר, לפי דו"חות מבקר המדינה, החשיפה משפיעה באופן שונה על אוכלוסיות שונות, ישנם גורמים המערפלים את הקשר שבין חשיפה לזיהום סביבתי ומחלה, כגון: עישון, פעילות גופנית, מועדות גנטית מוקדמת, ורקע רפואי קודם.
זיהום סביבתי בכלל וזיהום אוויר בפרט הם אחת הסכנות הבריאותיות החמורות של העידן המודרני, ובמיוחד, עבור נשים, אשר חולות בסרטן כשהן צעירות יותר מגברים.
זיהום סביבה ונשים
בעבר, היה קיים מחסור בידע לגבי השפעת מזהמים על נשים, שכן רוב הידע נשען על תוצאות מחקרים שהתמקדו בחשיפה של גברים למזהמים בתעסוקה. המחקרים התעלמו מההשפעה של חומרים מזהמים על אוכלוסייה רחבה הכוללת נשים, ילדים ועוברים. שכיחות המחלה, סוגי הסרטן, הפרעות פוריות ומחלות כרוניות שקשורות לזיהום סביבתי מציגים מופעים שונים אצל נשים וגברים.
עד לשנת 2012 הבדלים המגדריים לא נלקחו בחשבון, מה שהביא לעיכוב בגילוי המחלות הממאירות אצל נשים בעיקר, מכיוון שגופן של נשים והפעילות ההורמונאלית והפיזיולוגית בגופן שונה משל גברים, דורשת הגישה הפמיניסטית פילוח של המחקרים ובדיקת מידת ההשפעה וההבדלים שבין נשים לגברים.
כמו כן, נושא רגישותן הייחודית של נשים, הועלה גם בכנס האקולוגיה השנתי ב-2013, בו הוצגה רגישותן הייחודית של נשים למשפחות מזהמים אשר מחקות את ההורמון הנשי אסטרוגן לדוגמה, למתכות המתפקדות כ"מטלואסטרוגנים", חשיפה למתכות אלו אחראית על פי הנטען לעליה בתחלואה בסרטן השד וסרטן ריאה.
חומרים מסרטנים בעלי השפעה הורמונלית
מטלו-אסטרוגנים הם קבוצה של אסטרוגנים חיצוניים אנאורגניים, אשר משפיעים על ביטוי הגנים של תאים אנושיים, בתגובה לאסטרוגן. ההשפעות שלהם קשורות לתפקוד הפיזיולוגי של אסטרוגן, שכן הם נקשרים לרצפטורים של אסטרוגן. בכך, הם מחקים את האסטרוגן, מפעילים את הרצפטור, ומזיקים. הם נקשרו בסרטן השד, כמו גם בסרטן הריאה. מטלו-אסטרוגנים לדוגמה, הם: אלומיניום, ארסן, באריום, קדמיום, כרום, קובלט, אנטימוני, נחושת, עופרת, כספית, ניקל, סלניט, טין, וונדאט. מזהמים הנמנים עם משפחה זו, מחקים הורמונים, ומעלים אצל נשים את הסיכון לאנדומטריוזיס, סרטן מסוגים שונים, ופגיעה בפוריות.
גם לממסים אורגניים, קיים קשר להעלאת סיכון לסרטן השד, בין אם בחשיפה תעסוקתית, ובין אם בחשיפה סביבתית.
חוק אוויר נקי אינו מגן על בריאות נשים
חוק אוויר נקי מכיר בבעייתיות ובמאפיינים הייחודיים של מדינת ישראל ובחומרת בעיית זיהום האוויר במדינה. החוק מטפל בבעיית הזיהום על ידי קביעה של "ערכי יעד" ו"ערכי סביבה", ואלו נועדו במקור לצמצם את זיהום האוויר באמצעות אכיפה וענישה.
עם זאת, ביום 29.2.2016, ניתנו בוועדת הפנים והגנת הסביבה שורת הקלות בחוק אוויר נקי, עבור מזהמים מסרטנים וודאיים לאדם מדרג A על פי מדד ה-WHO, אשר נחשבים למעלים סיכון לסרטנים אצל נשים. לדוגמה, המזהם בנזן, אשר מעלה את הסיכון אצל נשים לחלות בסרטן השד, זכה להקלה בתקינה, כך שניתן יהיה לחרוג מהתקן 7 יממות בשנה.
זיהום סביבתי ופגיעתו בנשים בישראל
ישראל היא מדינה קטנה צפופה ומתועשת והזיהום הסביבתי מתפשט בקלות על פני אזורי הארץ השונים באמצעות האוויר, המים והקרקע.
בשנות האלפיים, הגיעה ד"ר לינדה בירנבאום לבקר בישראל, והעלתה את המודעות לסיכונים שבחשיפת נשים אפילו לריכוזים מזעריים של זיהום, ברמות חלקים לטריליון.
ד"ר בירנבאום, טוקסיקולוגית מחלוצות התחום, ניהלה את מכון המחקר האמריקני האחראי על חקר נזקי זיהום והשפעתם. היא התריעה כי התקופה בה מצויה העוברית בבטן, הנה תקופה רגישה במיוחד לחשיפות סביבתיות ותשפיע לאחר מכן על כל מהלך החיים בין היתר, מחקרי מכונים שניהלה העידו כי זיהום אוויר משפיע גם על בלוטות החלב, על הקדמת גיל הוסת, השמנה, ועוד.
חיפה ועכו הם האזורים הבולטים ביותר כמייצרי מזהמים ופגיעתם הקשה בולטת באוכלוסייה בכלל ובנשים בפרט.
גם צפת, טבריה עפולה תל אביב ובאר שבע הן ערים שבהן נמדדה נוכחות גדולה של מזהמים. תעשיות כבדות באזור חיפה, צירי תחבורה ראשיים בתל אביב, שריפת חומרים באופן בלתי מבוקר באזורים הצפוניים הם מהגורמים המרכזיים לזיהום הסביבתי ופגיעה בריאותית בעקבותיו.
במחקרים שנעשו בעשרים השנים האחרונות נמצאה עלייה בולטת בתחלואה בסרטן השד אצל נשים שחיו באזורים מזוהמים מיחס של 1:15 ל-1:8.
מהשוואות שנערכו בין ישראל ל-15 מדינות באירופה נמצא כי נשים בישראל נמצאות במקום השישי בתמותה מסרטן, לעומת גברים הנמצאים במקום ה-14.
למרות זאת בישראל לא נערכו עד היום מחקריים ייחודיים על הקשר שבין זיהום אוויר ותחלואת נשים.
התחלואה החריגה של נשים במפרץ חיפה
התחלואה החריגה של נשים במפרץ חיפה, מוכרת למשרד הבריאות לפחות מאז שנות התשעים, ולציבור לכל הפחות מאז תחילת שנות האלפיים. בתחילת שנות האלפיים, אילץ ד"ר ג'אמס קריקון את משרד הבריאות להציג נתוני תחלואה בסרטן, והנתונים שהתקבלו הוכיחו הבדלים משמעותיים בין הנפות במדינת ישראל, לרעת נשות נפת חיפה. נשות הנפה הובילו את שאר הנפות בתחלואת סרטן בנשים.
משרד הבריאות באמצעות הוועדה המייעצת לאפידמיולוגיה סביבתית כבר הכיר בקשר הסיבתי בין זיהום תעשיית כבד במפרץ חיפה ובין תחלואה עודפת בסרטן ומחלות אחרות, ומעולם לא חזר בו מהכרתו בקשר זה.
דו"חות משרד הבריאות שיצאו בשנים האחרונות תומכים בקיום נזק בריאותי חמור לתושבות האזור, על רקע הזיהום התעשייתי החמור באזור. כזהו למשל נייר עמדה של משרד הבריאות מדצמבר 2015.
העיר שהובילה בעבור נשים את תחלואת הסרטן בכל מדינת ישראל בשנים 2005–2009 היא נשר, העיר הגובלת במתחם בתי הזיקוק. נשים בנפת חיפה גם מובילות בשנים האחרונות 2006–2011 את מדינת ישראל בסרטן ריאה, 26 אחוז מעל הממוצע הארצי בשנים 2006–2011.
סרטן הריאה, המחלה הקשורה ביותר לזיהום האוויר, לפי מדד ה-WHO אך יודגש, כי גם ישנו תת-סוג ספציפי של סרטן זה, אשר בו נשים חולות יותר על רקע סביבתי, אדנוקרצינומה,
נשות נפת חיפה הובילו בשנים 2001–2011 את כל נשות מדינת ישראל באשר לסרטן כללי (מכל הסוגים). לעניין סרטן הרחם, הדו"ח האחרון שהוצג היה מחקר של פרופ' תמר פרץ ושותפים, אשר מצא תחלואה עודפת של סרטן הרחם ב-42 אחוזים מבנפות אחרות.
גורמים להבדלים מגדריים: כלכלי, ביולוגי, תפקידי מגדר
הפעילות ההורמונאלית בגופן של נשים מתרחשת בעזרת אסטרוגן לקולטני האסטרוגן, המפעילים את חלוקת תאים יש תפקיד מרכזי בהתפתחות הסרטן. מזהמים רבים נוטים לחקות את פעילות האסטרוגן מה שמביא לכך שגופן של נשים נוטה.
לקלוט מזהמים בקלות רבה יותר. ההשפעות של הזיהום הסביבתי הן לרוב איטיות ולא נראות לעין. הן מופיעות בדברים הקטנים, בסביבה הרגילה. כתוצאה מהתפקיד המגדרי של הנשים כמנהלות הסביבה הביתית הן גם הראשונות להבחין ולהיפגע מהזיהום.
אמצעי הדברה ביתיים, פירות וירקות מרוססים, טיפול בבעלי חיים שנחשפו לזיהום, בישול, שימוש במוצרי קוסמטיקה והיגיינה ושימוש בחומרי ניקוי כל אלה חושפים את הנשים יותר מאשר גברים, לסכנות ולנזקים של הזיהום הסביבתי.
ג'ון קונור (פוליטיקאי)
ג'ון תומאס "ג'ק" קונור (באנגלית: John Thomas "Jack" Connor; 3 בנובמבר 1914 – 6 באוקטובר 2000) היה פקיד ממשלה ואיש עסקים אמריקאי שכיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית בשנים 1965–1967.
ביוגרפיה
קונור נולד בסירקיוז שבמדינת ניו יורק, בנם של מייקל ג'וזף ומרי ויויאן (לבית סאליבן) קונור. קונור התחנך על ברכי הנצרות הקתולית. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת סירקיוז, למד בבית הספר הרווארד למשפטים. ב-22 ביוני 1940 נישא למרי אובייל אשר חלקו שני בנים ובת אחת. טרם 1942 עסק בעריכת דין בניו יורק, ולאחר מכן הועסק כחוקר בלשכה למחקר ופיתוח מדעי (OSRD) אשר סייעה במציאת תרופות למחלות רבות.
הוא שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית כעוזרו של מי שלימים ישמש כמזכיר הצי של ארצות הברית ג'יימס פורסטל. קונור עסק בייצור פניצילין ובענייני רכש. הוא גם עבד בתעשיית התרופות לאחר מלחמת העולם השנייה, והצטרף לחיים הפוליטיים כיו"ר-עמית במטה הבחירות של לינדון ג'ונסון ויוברט האמפרי בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1964.
בראשית ינואר 1965 מונה למזכיר מחלקת המסחר של ארצות הברית, אך הייתה לו פחות השפעה בממשל מאשר למזכיר האוצר הנרי המיל פאולר ומיו"ר מועצת היועצים הכלכליים של ארצות הברית גרדנר אקלי. הוא סייע להביא לידי גמר את שביתת הנמל במזרח החוף ב-1965, וכן את שביתת ג'נרל אלקטריק ב-1966. קונור התפטר מתפקידו בשלהי ינואר 1967.
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 עמד בראש ועדת המנהלים העסקיים נגד מלחמת וייטנאם, וכמו כן היה חבר בוועדת רוקפלר לחקירת פעילויות סוכנות הביון המרכזית.
קונור הלך לעולמו ממחלת הלוקמיה בבית החולים הכללי מסצ'וסטס בבוסטון ב-6 באוקטובר 2000, בגיל 85. קונור נקבר בבית הקברות מוסווד שבקוטואיט, מסצ'וסטס.
יצחקי חן
יצחק (יצחקי) חן (נולד ב-1947) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד אוגדה 162 וכמפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
ביוגרפיה
חן עשה את שירותו הצבאי הסדיר בסיירת צנחנים ולאחר מלחמת יום כיפור עבר לחיל השריון. במלחמת לבנון הראשונה פיקד על עוצבת יפתח, חטיבת שריון במילואים. לאחר המלחמה פיקד על עוצבת יש"י, חטיבת שריון סדירה. בשנת 1987 מונה למפקד בסיס אימון ליחידות שדה. בתקופת האינתיפאדה הראשונה הוא פיקד על אוגדה 162 וחייליו נעו בין אימונים לבין פעילויות ביטחון שוטף בשטחים. בהמשך הוא שימש ראש חטיבת תורה ופיתוח במפקדת חילות השדה. בשנים 1993 עד 1996 פיקד על המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל המרכז הישראלי לניהול בשנים 2000 עד 2007. חן פעיל במפלגת העבודה וקודם לכן במפלגת קדימה, כיהן כחבר מועצת העיר מודיעין-מכבים-רעות ויו"ר דירקטוריון תאגיד "מי מודיעין". לקראת הבחירות המקדימות לראשות מפלגת העבודה ב-2011 חזר לשורות מפלגת העבודה ושימש מרכז מטה הבחירות של שלי יחימוביץ' במודיעין, בבחירות המקדימות לרשימת המפלגה ב-2012 כיהן כיושב ראש ועדת הבחירות המרכזית של המפלגה.
הנסיכה ליאה
הנסיכה ליאה אורגנה מאולדראן (נולדה בשם ליאה סקייווקר, מאוחר יותר ידועה כליאה אורגאנה-סולו) היא דמות בדיונית ביקום של מלחמת הכוכבים. דמותה גולמה על ידי השחקנית קארי פישר ב"תקווה חדשה", "האימפריה מכה שנית", "שובו של הג'די", "הכוח מתעורר", "אחרוני הג'דיי", "עלייתו של סקייווקר" וגם בספיישל החגים של מלחמת הכוכבים. בסרט רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים נעשה שימוש בפניה של פישר בטכנולוגיית CGI כדי לחזור ולגלם את דמותה הצעירה של הנסיכה.
ייחוס משפחתי
ליאה גדלה בכוכב אולדראן, לאחר שאומצה על ידי הסנאטור בייל אורגנה ואשתו המלכה ברי. אביה הביולוגי הוא דארת' ויידר אשר נולד בשם אנאקין סקייווקר, אמה הביולוגית היא הסנאטורית ומלכת נאבו פאדמה אמידאלה.
ילדותה ונעוריה
לאחר מותה של פאדמה, אובי ואן קנובי ויודה החליטו כי זוהי חובתם להסתיר את הילדים מאביהם, בשל הסכנה שינסה להשחיתם בצד האפל של הכוח. ליאה נשלחה לאולדראן יחד עם R2-D2 ו-C-3PO שהתלוו אל אביה המאמץ – הסנאטור בייל אורגנה, בן זוגה של מלכת הכוכב ברי. לוק הובא לטטואין על ידי אובי ואן שמסר אותו לדודו החורג.
כשהייתה בת שמונה עשרה בלבד, הפכה לחברה הצעירה ביותר בסנאט הקיסרי, ובמהלך פעילותה חברה לקבוצת הליבה שהקימה את ברית המורדים.
רוג אחת
בסצנת הסיום של הסרט מופיעה דמותה של הנסיכה ליאה, שמקבלת את תוכניות כוכב המוות משארית כוח המורדים (השאר נהרגו על ידי ויידר). הסצנה מובילה הישר לפתיחת הפרק הרביעי.
תקווה חדשה
בתחילת "תקווה חדשה" נתפסה ספינתה של ליאה על ידי דארת' ויידר, במהלך משימה שבה ניסתה להעביר את התוכניות הגנובות של כוכב המוות לידי המרד. לפני שנתפסה, הטמינה ליאה את התוכניות הסודיות בתוך R2-D2 ושלחה אותו אל אובי ואן קנובי שהסתתר בכוכב הסמוך, טטואין. דארת׳ ויידר התעמת עם הנסיכה על סיפון הספינה, האשים אותה בחבירה למורדים, ודרש את מיקום התוכניות, אך ליאה שתקה.
ליאה נלקחה אל כוכב המוות לתחקור, ואף על פי שבהמשך הורה ויידר לענות אותה היא עמדה בעינויים ולא סיפרה דבר. בהמשך איים עליה גראנד מוף טארקין, מפקד כוכב המוות, כי הוא ישמיד את כוכב ביתה, אולדראן, אם היא לא תגלה את מיקום בסיס המורדים הסודי. ליאה שיקרה ומסרה מיקום שגוי, אך למרות זאת הורה גראנד-מוף טארקין להשמיד את כוכב הבית שלה והרג למעשה את כל האוכלוסייה שהייתה על הכוכב, כולל משפחתה המאמצת. לאחר מכן פקד טארקין להוציא את הנסיכה להורג, אך ויידר אמר ש"ייתכן כי עדיין יש בה שימוש" וההוצאה להורג נדחתה. ליאה חולצה בהמשך על ידי לוק סקייווקר, אובי ואן קנובי, האן סולו וצ'ובקה. לאחר בריחתם מכוכב המוות שבמהלכה נהרג אובי ואן קנובי על ידי ויידר, הצטרפו הגיבורים אל המורדים ולקחו חלק בקרב יאבין. לוק שהטיס חללית תקיפה מדגם X-Wing הצליח תוך כדי הקרב להשמיד את כוכב המוות. בסיום הקרב, בתוך מקדש המסאסי על הכוכב יאבין נערך טקס ניצחון שבו העניקה ליאה מדליות הוקרה לגיבורים שהצילו אותה מתחנת החלל והשמידו את כוכב המוות.
האימפריה מכה שנית
שלוש שנים לאחר מכן, ב"האימפריה מכה שנית" עזרה ליאה בפינוי של בסיס המורדים על הכוכב הות'. למרות הקרב המשתולל בפתח הבסיס נשארה הנסיכה ממוקדת והמשיכה לפקד על הפינוי המסודר של הבסיס. לבסוף, הצליחה לחמוק מכוחות האימפריה הגלקטית שפרצו לבסיס וחברה אל C3PO, האן וצ'ובקה על סיפון המילניום פלקון. אף על פי שצי האימפריה דלק בעקבותיהם וניסה ליירט את הספינה, הצליח האן לנווט לתוך שדה אסטרואידים ולהחביא את הספינה במערה.
הוא בחר בהאן שישמש כשפן ניסיונות, והקפיא אותו בתא הקפאת פחמן כדי לבדוק האם יוכל ללכוד בו את לוק בעודו חי. הניסוי הצליח, וויידר מסר את האן הקפוא לידי צייד הראשים בובה פט אשר תכנן למסור אותו לידי ג'אבה ההאט. או אז לנדו קלריסיאן פנה כנגד האימפריה ועזר לליאה, צ'ובאקה והדרואידים לברוח. במהלך בריחתם חשה ליאה בכך שלוק קורא לה והבינה שהוא בסכנה. היא שכנעה את האחרים לחזור כדי להציל אותו. החבורה הצליחה להציל את לוק שנפגע בצורה קשה לאחר קרב מול ויידר, במהלכו גילה לוק כי ויידר הוא אביו האמיתי וכרת את אחת מידיו.
שובו של הג'די
שישה חודשים מאוחר יותר יצאו ליאה, צ'ובאקה לנדו ולוק (אשר השלים את אימוניו עם יודה בדוגבה והפך לג'דיי) עם הרובוטים לטטואין כדי לנסות ולחלץ את האן מידיו של ג'אבה ההאט. תפקידה של ליאה במבצע החילוץ היה להתחזות לצייד ראשים שבא במטרה להסגיר את צ'ובאקה לידיו של ג'אבה. הגנגסטר גילה את זהותה כשהנסיכה שחררה את האן מתא הפחמן והורידה את הקסדה כדי שיוכל לזהות אותה. ג'אבה צווה על שומריו להביא אותה והנסיכה הזהירה את הגנגסטר והבטיחה כי הוא יתחרט על כך שלכד אותה. ג'אבה הפך אותה לשפחה והלביש אותה בביקיני מוזהב עם קולר על צווארה כדי שלא תוכל לברוח.
זמן מה לאחר מכן הגיע לוק כדי להציל את חבריו מידיו של ג'אבה. במהלך השיחה עם הגנגסטר, הפעיל ג'אבה דלת סתרים ולוק נפל לתוך בורשבו שכנה מפלצת אדירה - הראנקור. אולם, לוק הצליח לגבור על החיה והרג אותה. חמתו של ג'אבה גאתה והוא הכריז כי לוק, צ'ובאקה, והאן יושלכו כעונש אל פיו של סארלק (מפלצת השוכנת באמצע המדבר, טורפת כל יצור חי ומעכלת אותו במשך אלפי שנים). הגיבורים נלקחו אל המדבר הפתוח שבו שכן הסארלק והפמליה של ג'אבה התרכזה סביב פיו של היצור השקוע בחול. ג'אבה שרצה לצפות בהוצאה להורג נע עם ליאה לעבר החלון כדי להשקיף על הנעשה. לוק ולנדו הכריעו את שומריו של הגנגסטר, ובמהלך ההמולה שנוצרה חמקה ליאה מאחורי גבו של ג'אבה והשתמשה בשלשלאות שלה כדי לחנוק אותו למוות. לאחר שנפח ג'אבה את נשמתו, זינקה ליאה מתוך הרחפת של ג'אבה ובעזרת R2-D2 הצליחה לנתק את השלשלאות שלה ולהשתחרר. היא ולוק הפנו את התותח הראשי של הרחפת לעבר הסיפון הראשי והשמידו את הכלי. לאחר מכן ברחו מהמקום בעזרת אחת הרחפות אשר לא נפגעו.
הנסיכה חברה כעת אל האן סולו במטרה להנהיג כוח קרקעי של המורדים על פני אנדור כדי לשתק את מחולל המגן של כוכב המוות השני, כדי שצי המורדים יוכל לתקוף את התחנה ולהשמיד אותה. בעודה מתכוננת לקרב המכריע כנגד האימפריה באנדור, התוודעה ליאה לעובדה כי היא אחותו של לוק ובתו של דארת' ויידר. בסיום הקרב לאחר שהאן והיא הובילו את הכוח הקרקעי לניצחון ולאחר שגם הצי צלח במשימתו והשמיד את כוכב המוות השני, גילתה ליאה להאן כי לוק הוא אחיה (כתגובה לחששו שהיא אוהבת את לוק ולא אותו) הסצנה מסתיימת כשהם מתנשקים.
הכוח מתעורר
לאחר הקרב על אנדור, ליאה ניהלה מערכת יחסים זוגית עם האן, ממנה נולד בנם בן סולו. ליאה שלחה את בן ללמוד את דרכי הכוח מלוק סקייווקר, אך בן פותה לחבור לצד האפל של הכוח על ידי המנהיג העליון סנוק ושינה את שמו לקיילו רן. ליאה והאן נפרדו עקב בגידתו של בן. האן חזר לחייו כמבריח וליאה הפכה לגנרלית בצבא המחתרת נגד צבאו של סנוק, המסדר הראשון. לוק, שבור אף הוא מבגידתו של בן, יצא לגלות מרצון. ליאה ידעה כי יש למצוא את אחיה כדי לנצח את המסדר הראשון. היא שלחה את פו דמרון למצוא רמזים אחר מקום הימצאו של לוק. לאחר שהמחתרת מנעה מהמסדר הראשון להשיג את המפה ללוק מידיBB-8, האן שב לתחייה בזמן שעזר לחייל העורק מהמסדר הראשון, פין ומלקטת הגרוטאות, ריי להשיב את BB-8 למחתרת. כאשר נודע למחתרת על כוונתם של המסדר הראשון להשמיד את כוכב הבית שלהם, ד׳קאר, הם תכננו את ההתקפה עליהם. ליאה ביקשה מהאן לנסות להשיב את בנם הביתה. אך במהלך ההתקפה על משמיד הכוכבים, קיילו רן הרג את האן. המחתרת הצליחה להשמיד את הכוכב, להציל את ריי ולמצוא את מיקומו של סקייווקר. בסיום הסרט, ריי וצ׳ובאקה טסים אל הכוכב בו לוק נמצא בגלות.
אחרוני הג'דיי
זמן קצר לאחר השמדת מחסל הכוכבים, המסדר הראשון מצא את הבסיס של המחתרת. ליאה הובילה את הפינוי בזמן ששלחה את פו להשמיד חלק מיכולות ההתקפה של ספינת המלחמה של המסדר הראשון. הפינוי צלח וליאה הורתה לפו לחזור לספינת האם, אך פו סירב בטענה שאפשר להשמיד את ספינת המלחמה כולה. פו אומנם הצליח להשמיד את הספינה, אך הדבר הוביל לאבדות כבדות מצד המחתרת. לכן, ליאה הורידה את פו בדרגה. בהמשך המסע אל הבסיס החדש, המסדר הראשון הצליח לאתר אותם בשנית, וליאה הבינה כי הם איתרו אותם דרך מהירות האור. המסדר החל בהתקפה על ספינת האם שבמהלכו ליאה חשה שבנה בן הוא שתקוף את ה״ראדוס״, ספינת המחתרת, והצליחה למנוע ממנו לשגר את נשקיו כנגד גשר הפיקוד. במקום זאת, אחד מפקודיו שיגר את הטילים, אשר פגעו בגשר הפיקוד של הראדוס וגרמו למותם של כל מנהיגי המחתרת (כולל אדמירל ראדוס) פרט לליאה, שבעזרת שליטתה בכוח הצליחה לחזור לספינה, נותרה בחיים, אולם נכנסה לתרדמת. לאחר שלוק עזר לה להתעורר, היא היממה את פו שהוביל מרד נגד ההנהגה החדשה של המחתרת. ליאה נפרדה מחברתה אמילין הולדו ועלתה על ספינות התובלה לכיוון הכוכב קרייט.
אחרוני חברי המחתרת הגיעו לבסיס ישן של ברית המורדים והתכוננו למתקפה של המסדר הראשון בזמן שהם מחכים לתגבורת מחברי מחתרת אחרים. המסדר הראשון גבר על המחתרת וליאה הודתה שהם נלחמו עד הסוף. לפתע, לוק הגיע לבסיס והתנצל בפני ליאה על מה שעולל לבן לפני שנים ועל כך שהוא נעלם לה. ליאה סלחה לו ואמרה כי היא לא מאמינה שבנה ישוב אליה, אך לוק אמר שאף אחד לא באמת אבוד. לוק התייצב בעצמו מול צבא המסדר הראשון ופו הבין כי הוא למעשה מסיח את דעתם על מנת שהמחתרת תוכל להימלט. מחוץ לבסיס חיכו להם ריי וצ׳ובאקה, אשר הגיעו על מנת לסייע במאבק כנגד המסדר הראשון. על הפלקון, ליאה וריי דיברו על כך שהן חשו כי לוק מת בשלווה. ריי שאלה אותה כיצד הם ימשיכו את המחתרת מכמות קטנה כל כך של אנשים, אז ליאה אמרה לה כי זה כל מה שהם צריכים.
עלייתו של סקייווקר
לאחרי מותו של לוק סקייווקר, ליאה מאמנת את ריי ונותנת לה את חרב האור המתוקנת של לוק. לאחר שליאה מזהה שריי מפסידה בקרב נגד קיילו רן/בן סולו, היא קוראת לו דרך ה"כוח", דבר המאפשר לריי לדקור ואחר כך לרפא אותו, גם מוביל למותה של ליאה. כשריי נפגשת עם רוח הרפאים של לוק הוא מספר לה שהיא הממשיכה של ליאה ונותן לה את חרב האור שלה. כמו כן, הוא מספר לה שגם הוא וגם ליאה ידעו שריי היא נכדתו של פלפטין, אבל ראו את טוב ליבה ואימנו אותה. בנוסף, מתברר שבמהלך אימון של ליאה ולוק, ליאה ראתה חיזיון של בנה מת. בסוף הסרט רוחה מופיעה בפני ריי, ביחד עם לוק.
ג'ואנה סקנלן
ג'ואנה סקנלן (באנגלית: Joanna Scanlan; נולדה ב-27 באוקטובר 1961) היא שחקנית ותסריטאית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעותיה בסדרות קומיות בריטיות כגון "The Thick of It", הסדרה הסטירית "קדימה מתחילים!", "Puppy Love", הסדרה המשטרתית "בלי לפגוע" (No Offence) ובסרט "ברידג'ט ג'ונס בייבי".
ביוגרפיה
סקנלן נולדה בווסט קירבי שבמחוז צ'שייר. היא בתם של בעלי מלון, ועברה עם הוריה לוויילס בגיל שלוש, שם הם קנו את המלון "רות'ין קאסל". היא למדה בדנבי, ואחר כך למדה היסטוריה בקווינס קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. באוניברסיטה הצטרפה למועדון התיאטרון "קיימברידג' פוטלייטס" והתיידדה עם טילדה סווינטון.
קריירה
אחרי סיום הלימודים הצטרפה סקנלן לצוות האקדמי של לסטר פוליטקניק, והייתה מרצה לדרמה במשך חמש שנים. אחר כך עבדה בתפקיד דומה במשך שלוש שנים ב-"Arts Council of Great Britain".
אחרי פירוק מועצת האמנות ב-1994, החליטה סקנלן בגיל 34 להתחיל לשחק באופן מקצועי. עד מהרה החלה להופיע בתפקיד אחות בסדרה "Peak Practice" של ITV1. היא גילמה דמויות של אחיות פעמים אחדות בתחילת הקריירה שלה, כמו תפקיד המיילדת בסרט "נערת בולין האחרת" בכיכובן של נטלי פורטמן וסקרלט ג'והנסון. אחר כך שיחקה בדמות אחות לצדו של אדריאן אדמונדסון בתפקיד רופא בסדרה הכושלת "Doctors and Nurses", וכן בדמות הרופאה ד"ר דיאנה דיבס בסדרה "דוק מרטין" בכיכובו של מרטין קלונס.
הסדרה "קדימה מתחילים!" נכתבה על ידי סקנלן יחד עם ג'ו ברנד וויקי פפרדין שגם מככבות בה. העונה הראשונה זכתה לשבחים ממבקרי הטלוויזיה בבריטניה ושבחים על הופעותיהם של השחקנים, והתיאור הריאלי של המצב בבתי החולים של שירות הבריאות הלאומי (NHS).
ב-2009 היו שלוש הכותבות מועמדות לפרס אגודת הטלוויזיה המלכותית, לתסריט הטוב ביותר בקומדיה.
ב-2010 היו סקנלן וברנד מועמדות לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד קומי.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה העצמאי "קדחת הצבעונים" לצידן של אליסיה ויקנדר וקארה דלווין.
יום השנה לשחרור איטליה
יום השנה לשחרור איטליה (באיטלקית: Anniversario della liberazione d'Italia), המכונה גם חג השחרור (Festa della liberazione), יום השנה להתנגדות (Anniversario della Resistenza) או פשוט 25 באפריל (25 aprile) הוא חג איטלקי לאומי המנציח את סיום הכיבוש הנאצי במלחמת העולם השנייה וניצחון תנועת ההתנגדות באיטליה כנגד המשטר הפשיסטי שהונהג באיטליה בימי מלחמת העולם השנייה.
זהו יום מהותי בתולדות איטליה ויש לו משמעות פוליטית וצבאית מסוימת, כסמל למאבק המנצח של תנועת ההתנגדות הצבאית והפוליטית שבוצעו על ידי הכוחות הפרטיזניים, על ידי צבא איטלקי במלחמת העולם השנייה מאז 8 בספטמבר 1943 נגד הממשלה הפשיסטית של הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית והכיבוש הנאצי.
הוא נבדל מחג הרפובליקה (Festa della Repubblica), שמתקיים ב-2 ביוני.
היסטוריה
התאריך נבחר על ידי האמנה, כפי שהיה זה אותו היום של שנת 1945, כאשר ועדת השחרור הלאומית של איטליה העליונה (CLNAI) הכריזה רשמית על ההתקוממות בהודעת רדיו, והציעה את תפיסת השלטון בידי ה-CLNAI והכריזה על עונש המוות עבור כל המנהיגים הפשיסטיים (כולל בניטו מוסוליני, שנורה ונרצח שלושה ימים לאחר מכן).
ב-1 במאי שוחררה כבר כל צפון איטליה, כולל בולוניה (21 באפריל), ג'נובה (23 באפריל), מילאנו (25 באפריל), טורינו וונציה (28 באפריל). השחרור שם קץ לעשרים ושלוש שנות דיקטטורה פשיסטית וחמש שנות מלחמה. זה מייצג באופן סמלי את תחילת המסע ההיסטורי שהוביל למשאל העם ב-2 ביוני 1946, כאשר האיטלקים בחרו בסיום המלוכה וביצירתה של הרפובליקה האיטלקית, ולאחר מכן באימוץ החוקה של הרפובליקה האיטלקית בשנת 1948.
מיסוד התאריך
התאריך נבחר בפועל בשנת 1946, וברוב הערים באיטליה נערכים צעדות ומצעדים להנצחת האירוע. ב-22 באפריל 1946, גזירת Disposizioni in materia di ricorrenze ("הוראות על אירועים חגיגיים") יצרה את החג הלאומי. הצעת החוק קובעת כי "חגיגת השחרור המוחלט של השטח האיטלקי, 25 באפריל 1946 הוכרזה כחג לאומי").
ב-27 במאי 1949, "חוק 260" הפך את יום השנה לחג לאומי קבוע ושנתי.
אירוס הדור
אירוס הדוּר (שם מדעי: Iris lortetii) הוא מין של גאופיט בעל קני שורש הבא ממשפחת האירוסיים בסוג אירוס, בתת-הסוג אירוס (Iris Iris) בסקציה אירוסי ההיכל. האירוס ההדור, כמו שאר מיני האירוס, הוא ערך טבע מוגן בישראל.
תפוצה
אירוס הדור הוא צמח נדיר ואנדמי לארץ ישראל, בה הוא צומח בכמה ריכוזים, באוכלוסיות בודדות, המרוכזות כולן באזור מוגבל בצפון-מזרחו של הגליל העליון, בין חצור הגלילית וחולתה בדרום, לאבל בית מעכה ומשגב עם בצפון והר פועה במערב, באזור האירנו-טורני (ראו צמחיית ארץ ישראל) בשולי חורש ים-תיכוני ובמדרונות מכוסי בתה. ניתן למוצאו ליד סירה קוצנית ופרחים עשבוניים אחרים כגון פשתה שעירה. הוא גדל בגבהים שבין 200 ל-850 מטר על אדמות גירניות או אדמת טרה רוסה.
תיאור
האירוס ההדור הוא גאופיט בעל קני שורש מעובים המשמשים כאיבר האגירה. העלים נובטים עוד בסתיו, והם זקופים, ארוכים, דקים ודמויי חרב. הפריחה עצמה היא בחודש אפריל ולעיתים מסוף מרץ עד תחילת מאי, תלוי במשטר הגשמים ותנאי מזג האוויר באותה שנה. הפרח עצמו גדול והדור: גובה עמוד הפריחה נע בין 30 ס"מ ל-65 ס"מ, וקוטר הפרח נע בין 10 ס"מ ל-15 ס"מ. צבע הפרח הוא לבן-ורוד עם נקודות רבות וקטנות המקשטות אותו כעורקים בצבע חום עד סגול.
פעילות האדם
האירוס ההדור נחשב להדור ולמרהיב שבאירוסי ישראל ומכאן שמו העברי. שמו המדעי הוא על שם החוקר (רופא צרפתי בשם Lortet) שסייע בתיאור המדעי של הצמח. בעבר, בשל יופיו, הצמח נקטף רבות על ידי סוחרים שמכרו שורשים ופרחי אירוס לאירופה. הדבר הביא את המין לכמעט הכחדה מנופי ארץ ישראל. הדבר הביא לנקיטת פעולות שימור בידי מדינת ישראל שכללו את הכרזתו כצמח מוגן, הקמת שמורות טבע במקומות בהם הוא פורח, וכן ריבוי יזום מזרעים. למרות שהאירוס ההדור החל להשתקם בעקבות מאמצים אלו, הוא עדיין מוגדר כצמח בסכנת הכחדה. שמורות הטבע של אירוס הדור כוללות את שמורת עינות חצור שהוכרזה בסוף 1969 ואת שמורת טבע אירוס הדור מנרה שהוכרזה במרץ 2009.
בשנת 1978 הוציא השירות הבולאי בול הנושא ציור של אירוס הדור.
סיווג
ישנם המסווגים את אירוס השומרון כתת-מין של אירוס הדור.
ברייטסורס אנרג'י
ברייטסורס אנרג'י (BrightSource Energy) היא חברה המתכננת, מקימה ומפעילה תחנות כוח תרמו סולאריות. מטה החברה נמצא באוקלנד שבקליפורניה. כל פעילות ההנדסה והתכנון, כמו גם ניהול פרויקטים בישראל ובאירופה, מתנהלים בחברת הבת ברייטסורס תעשיות ישראל (לשעבר "לוז 2") הממוקמת בהר חוצבים בירושלים.
היסטוריה
בשנות ה-80 הוקמו לראשונה בעולם תחנת כוח תרמו-סולאריות על ידי חברת "לוז", ותוכננו על ידי חברת הבת לוז תעשיות ישראל. השדות הסולריים הללו, המכונים SEGS-Solar Electricity Generating Stations נבנו בדרום קליפורניה ומייצרים 354 מגה וואט. תחנות אלו עבדו הרבה שנים מעבר למתוכנן.
בשנת 1991, עם ירידת מחירי הנפט וביטול הטבות מס על ידי הממשל הרפובליקאי של הנשיא בוש, פשטה "לוז" את הרגל. החטיבה התפעולית של החברה הפכה לאחר כמה גלגולים לחברת סולל ואילו הנהלת החברה וצוותי ההנדסה פנו לתחומים שונים. בשנת 2006 התכנסו אנשים מההנהלה וההנדסה של "לוז", חברו לצוות הנהלה והקימו את "לוז 2". בשנת 2008 שינתה החברה את שמה ל"ברייטסורס אנרג'י" (BrightSource Energy).
איוונפה (Ivanpah)
ברייטסורס אנרג'י הקימה שלוש תחנות כוח בהיקף כולל של 400 מגה וואט ב-Ivanpah, קליפורניה – שטח מדברי במזרח המדינה על הגבול עם נבדה, כ-60 קילומטרים דרום-מערבית ללאס וגאס. התחנות מספקות חשמל החל משנת 2013 בהיקף השווה לצריכת החשמל של 140,000 משקי בית, ויחסכו פליטה של 400,000 טון פחמן דו-חמצני לאטמוספירה, השקולים להורדת 70,000 מכוניות מהכביש. החברה חתמה על חוזים למכירת חשמל מהתחנות עם שתי חברות חשמל גדולות מקליפורניה, Pacific Gas and Electric (חברת החשמל של אזור מפרץ סן פרנסיסקו) ו- Southern California Edison (חברת החשמל של אזור לוס אנג'לס), ב-23 בפברואר 2010 הודיע משרד האנרגיה האמריקאי על מתן ערבויות להלוואה בסך 1.37 מיליארד דולר למימון הפרויקט.
נזק סביבתי
ממצאים של פגרי עופות ועטלפים בסביבת תחנת הכוח התרמו-סולארית איוונפה מעידים על מותם של מאות עופות ועשרות עטלפים בשנה עקב תחנת הכוח, מהם מחצית מחריכה בקרני השמש המרוכזות המופנות למגדל התרמו-סולארי ומחצית מהתנגשויות במראות ובמגדל. החוקרים מעריכים שבנוסף לפגרים שנמצאו ישנם עוד אלפים בשנה אשר לא נמצאו מסיבות שונות, ולכן סך גרימת המוות הוא כ-3500 בעלי כנף בשנה. יכולת הייצור המתוכננת של התחנה היא כמיליארד קוט"ש לשנה, וביחד עם ההערכה של גרימת מוות של 3500 בעלי כנף בשנה, הנתונים מצביעים על מוות של כ-3.5 בעלי כנף לכל מיליון קוט"ש. לשם השוואה, מוערך כי תחנות כוח של אנרגיית רוח גורמות למוות של כ-0.4 בעלי כנף לכל מיליון קוט"ש, ותחנות כוח דלקים גורמות למוות של כ-5.2 בעלי כנף לכל מיליון קוט"ש.
בניגוד לתדמית של תחנה סולארית, התחנה באיוונפה שורפת גז ומזהמת במהלך הלילה לשם חימום הדוד הסולארי, כדי לאפשר לדוד לשוב לפעולה סולארית תוך חצי שעה במקום תוך ארבע שעות. על מנת לעמוד בהתחייבותה שאנרגיה שמקורה בדלקים לא תהווה מעבר ל-5% מייצור האנרגיה של התחנה, מפעילי התחנה הגדירו את אנרגיית ההספק הסביל (שנדרשת לחימום הדוד) כאילו אינה נכללת באנרגיה שמייצרת התחנה. למרות הבטחות לצמצום שריפת הגז בתחנה, השימוש בשריפת גז עולה משנה לשנה.
חוסר-כדאיות כלכלי
עוד בהקמתה בשנת 2014, מחירי האנרגיה של התחנה התרמו-סולארית לא היו תחרותיים עם מחירי האנרגיה של תחנות פוטו-וולטאיות. למעשה כבר בשנת 2011 חזו חלק מהמשקיעות בטכנולוגיה שהירידה במחירי האנרגיה של תחנות פוטו-וולטאיות תהפוך את הטכנולוגיה התרמו-סולארית ללא-כדאית כלכלית. על פי משרד האנרגיה האמריקאי, בשנת 2017 מחיר האנרגיה לקוט"ש של תחנה תרמו-סולארית ממוצעת בארצות הברית היה פי ארבעה ממחיר האנרגיה לקוט"ש של תחנה סולארית פוטו-וולטאית, וכמעט פי חמישה בשנת 2018.
מרכז הפיתוח הסולארי בנגב
ביוני 2008 חנכה החברה את מרכז הפיתוח הסולרי SEDC (Solar Energy Development Center), שדה סולרי פעיל המשמש להדגמת הטכנולוגיה הסולרית של החברה ולפיתוחה, בפארק תעשיות רותם שליד דימונה. המרכז מפיק כ-4–6 מגה ואט של אנרגיה תרמית.
תחנת הכוח באשלים
בנובמבר 2012, זכתה ברייטסורס אנרג'י והתאגיד הצרפתי אלסטום בזיכיון להקמת תחנת כוח באשלים בטכנולוגיה תרמו-סולארית בהשקעה של 700 מיליון דולר. באוקטובר 2017 הותקן בראש מגדל השמש דוד הקיטור במשקל 2,220 טון. ההפעלה המסחרית תחל ב-2019.
נזק סביבתי
מבחינת נזק סביבתי ניתן להשוות בין התחנה התרמו-סולארית באשלים לתחנת איוונפה. החל משנת 2017 ועד 2020 תבצע החברה להגנת הטבע ניטור שוטף סביב תחנות הכוח באשלים במטרה למדוד את הפגיעה בבעלי כנף. מעבר לפגיעה בבעלי הכנף, התושבים באזור אשלים והנהגים בכביש 40 מתלוננים על נזק נופי וסנוור מהמגדל בכל שעות היום.
חוסר-כדאיות כלכלי
מחיר האנרגיה של התחנה התרמו-סולארית באשלים נקבע על 95 אגורות לקוט"ש, שהוא כפול מהמחיר לקוט"ש של התחנה הפוטו-וולטאית באשלים הסמוכה אליה. מכרזים חדשים של תחנות פוטו-וולטאיות בישראל בהספק דומה ובתנאים דומים נסגרים במחיר של 20 אגורות לקוט"ש, וההפרש מהווה עלות עודפת של מאות מיליוני שקלים בשנה לצרכני החשמל.
מטען צד
מטען צד הוא סוג של מטען חבלה המוטמן בצידי דרכים וצירי תנועה, ומטרתו היא לפגוע בכלי רכב או בבני אדם העוברים במקום. המטען עשוי להיות פסיבי (מופעל מעצמו כאשר חולף משהו בסביבתו) או אקטיבי (מופעל על פי החלטה של מפעילו).
תיאור
גודלו של מטען צד משתנה בהתאם למטרה: כאשר כלי הרכב ממוגנים יש צורך במטען גדול. כדי לפגוע ברכב קרבי משוריין, בדרך כלל משתמשים במטען קלע. זהו מטען צד חזק במיוחד היורה גוש מתכת כבד בעוצמה אדירה על הרכב ונחשב למסוכן למדי.
מטעני צד רבים מוסווים (מחופשים לחלק מהסביבה כגון סלע) או מוסתרים (למשל: נטמנים בתוך צמחייה גבוהה) על מנת שהרכב הבא לא יוכל לזהות אותם ולעצור לפני שהוא מגיע לטווח הפגיעה שלהם.
גרסאות
מטעני צד מופעלים בשיטות שונות:
לכל שיטה יש את היתרון והחסרון שלה. הפעלה ידנית היא אמינה יותר וקשה הרבה יותר לשיבוש, ברם נוכחות של המפעיל קרוב למטען מגדילה את הסיכוי לגילויו וכן לפגיעה במפעיל בנוסף לסילוק המטען. להפעלה אוטומטית יש את היתרון שלא צריך לתכנן מארב ושהמטען יכול לחכות פרקי זמן ארוכים למטרה מזדמנת. חסרונה של שיטה זו בכך שעל מנת להפיק את מירב הפוטנציאל מהמטען, יש צורך בשיקול דעת של מפעיל אנושי. מה גם, שמטען הצד יכול לפגוע באזרחים או כוחות ידידותיים או לא מעורבים.
שימושים
מטעני צד מהווים איום מסוכן במתארי עימות נמוך עצימות ובסכסוכי המאה ה-20 והמאה ה-21 עדיין מהווים אמצעי קטלני בידי כוחות הגרילה וארגוני הטרור.
צה"ל נאלץ להתמודד עם מטעני צד ברצועת הביטחון בדרום לבנון, ומאוחר יותר גם באינתיפאדה השנייה (בעיקר ברצועת עזה). לשם כך פיתח צה"ל סדרה של נגמ"שים כבדים מבוססי-צנטוריון שצוידו באמצעים הנדסיים לפתיחת צירים והיו ממוגנים כנגד מטעני צד. בנוסף, פיתחו בישראל אמצעים הנדסיים שונים כנגד מטענים אלה הכוללים גלאים, מגובים וכן שבשים אלקטרומגנטיים המונעים את הפעלת המטען מרחוק.
פדמלון בראון
פדמלון בראון (שם מדעי: Thylogale browni; קרוי גם פדמלון ניו-גינאי) הוא מין של וולבי קטן בסוג פדמלון, המצוי בגינאה החדשה ובארכיפלג ביסמרק הסמוך. הוא תואר מדעית בשנת 1887 על ידי הזואולוג האוסטרלי וקרוי על שמו של המיסיונר האנגלי ג'ורג' בראון שפעל באזור אוקיאניה. מין זה הוא הפדמלון הנפוץ ביותר בגינאה החדשה, ודומה למדי למין פדמלון ההרים שבעבר נחשב לתת-מין שלו.
מטען צד
שימושים
נכון לשנת 2005, התמודדו הכוחות המזוינים של ארצות הברית עם אותה בעיה בעיראק ועשרות אבדות נגרמו להם ממטעני צד בדרכים. לשם כך פנו האמריקנים לישראל כדי לקנות פתרונות: הן בתחום מיגון הרכב והן בתחום ההנדסה הקרבית. האמריקנים מפתחים גם הם אמצעים הנדסיים לטפל במטענים אלה.
פדמלון בראון
תיאור
פדמלון בראון בעל מאפיינים פיזיים אופיינים לכיסאים ממשפחת הקנגוריים: יש לו מבנה גוף גוצי ועגלגל עם גב קמור, ראש גדול וקצר, ופנים צרות עם עיניים צמודות למדי. האוזניים שלו גדולות ועגולות וזנבו העבה ארוך יחסית לפדמלונים אחרים. רגליו הקדמיות קטנטנות וקצרות, ורגליו האחוריות רחבות וארוכות ומשמשות אותו לקפיצה ולתנועה. הזכר גדול מעט מהנקבה במידות הגוף ושוקל כפליים ממנה: משקל הזכר עד כ-6 קילוגרם, ומשקל הנקבה כ-3 קילוגרם. אורך ראש וגוף הזכר 53–66 סנטימטרים, ואורך ראש וגוף הנקבה 48–56 סנטימטרים; אורך זנב הזכר 36–52 סנטימטרים, ואורך זנב הנקבה 30–42 סנטימטרים.
הפרווה של פדמלון בראון צפופה ועבה, אך היא פחות שעירה וצמרירית מזו של פדמלון ההרים. צבע הפרווה הוא חום-קפה כהה או חום-שחרחר באזור הכתפיים, הגב, ופלג הגוף האחורי, בעוד שבצלעות היא מתבהרת בהדרגה לחאקי, עד לבז'-אפרפר באזור המותניים. החזה, הגרון, הבטן והמפשעה בצבע אפרפר או לבן, ולעיתים קרובות הם בעלי גוון צהבהב או כתמתם. ראשו של פדמלון בראון מתחלק בין המצח והחרטום השחרחרים, לבין הפנים האפרוריות. בנוסף, הלחיים והסנטר בצבע צהבהב או לבנבן. סביב העיניים יש טבעות בהירות. האוזניים שחרחרות בצידן החיצוני ולבנות או ורודות בצידן הפנימי. גפיו, רגליו וזנבו של הפדמלון בצבע חום אפרפר חיוור יחסית לשאר הגוף.
תפוצה וביולוגיה
בית הגידול של פדמלון בראון מורכב מיערות גשם טרופיים בשפלות וברכסי ההרים עד לרום 3,200 מטר מעל פני הים, והוא מצוי גם בסוואנות גשומות טרופיות, כרי דשא אלפינים, ביצות ויערות גדותיים לאורך הנהרות.
בניגוד לבעלי חיים רבים, פדמלוני בראון חיים היטב גם ביערות עם הפרעה אנושית תדירה, בשל השפע הרב של כיסי עשב המהווים את עיקר מזונם. פדמלון בראון חי בגפו להוציא את עונת הרבייה, והוא ככל הנראה פעיל לילה. מעבר לכך אין מידע נוסף אודות האקולוגיה של המין, וסביר להניח שהיא דומה במובנים רבים לזו של מיני פדמלונים אחרים. לאחר תקופת היריון קצרה הנקבה ממליטה גור אחד בדרך כלל, והוא שוהה כחצי שנה בכיס שלה בטרם יעזוב אותו לצמיתות.
מצב שימור
פדמלון בראון מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור פגיע (VU), בגלל ירידה מתמשכת באוכלוסייה בעשורים האחרונים של המאה ה-20 ובעשור הראשון של המאה ה-21, שמוערכת בשיעור של 30% מגודלה הכללי.
האיום העיקרי על פדמלון בראון הוא הציד למזון על ידי הילידים הפפואנים שנעשה בסיוע של כלבי ציד. לעוצמת ושכיחות הציד יש השפעות מרחיקות לכת על הפדמלונים, כאשר סביב הכפרים והערים הם נדירים ביותר. מאידך, הפסקת השריפות המסורתיות על ידי הילידים בתחומי היערות שיצרו קרחות יער קטנות, הובילו לדילול בית הגידול של הפדמלון והקשו עליו למצוא כיסי עשב נמוך שהיוו מקור מזון חשוב עבורו.
פדמלון בראון מצוי במספר אזורים מוגנים, הבולט שבהם הוא אזור השימור YUS בחצי האי הואון שהוקם במקור עבור קנגורו אילני הואון.
יחסי ברזיל–נורווגיה
יחסי ברזיל–נורווגיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לממלכת נורווגיה. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה
במהלך שריפות יערות הגשם באמזונאס בשנת 2019, נורווגיה השעתה את התשלומים לקרן אמזון של ממשלת ברזיל (מנגנון שנוצר כדי להגן על יער האמזונאס בברזיל) לאחר עלייה בפגיעה ביערות. נורווגיה הייתה התורמת הגדולה ביותר של הקרן, והעניקה בעשור האחרון כ-1.2 מיליארד דולר. ממשלת נורווגיה הביעה חשש משיעור כריתת היערות מאז שהנשיא ג'איר בולסונארו עלה לשלטון בברזיל.
ביקורים רמי דרג
ביקורים רמי דרג מברזיל לנורווגיה
ביקורים רמי דרג מנורווגיה בברזיל
הסכמים דו-צדדיים
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים כגון הסכם בנושא סחר ושיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכני (1978); הסכם למניעת כפל מס (1980) ומזכר הבנות בנושא הוראות טכניות, היגייניות ותברואתיות המסדירות את הסחר הדו-צדדי במוצרי דייג ומוצרי חקלאות ים (2003).
שלווה מרדי מרדכיאשווילי
שלווה מרדי מרדכיאשווילי (בגאורגית: შალვა მარდი მარდახიაშვილი; נולד ב-10 במאי 1933) הוא פרופסור למדעי הרפואה ישראלי מאוניברסיטת מוסקבה וקייב, רופא ופרופסור מחקר במספר אוניברסיטאות למחקר באירופה, רוסיה וארצות הברית, בתחום האונקולוגי. ממציא "שיטת מרדי" הקרויה על שמו. ממייסדי קונגרס יהודי גרוּזיה. הוא פרופסור אורח באוניברסיטאות מחקר בעולם, וחבר פעיל ב-10 אקדמיות לאומיות ובינלאומיות למדעים, למחקר רפואי, בארצות הברית, באירופה ובאסיה. ממציא מספר רב של פטנטים הרשומים על שמו.
קורות חיים
מרדי נולד בלאילשי שבגאורגיה וגדל בכותאיסי. הוא עלה לישראל באפריל 1974, והמציא בתחילת שנות ה-80, את שיטת מרדי. בעקבות החלטת משרד הבריאות לא לאשר את הטיפות לשימוש, עקר מרדי לשווייץ ב-1976 והיה למומחה בינלאומי לטיפול בשומות ובבעיות עור. לפרופ' מרדי קליניקות בבזל, לונדון, ניו יורק, קופנהגן ועד שנת 2003 גם בקריית אונו. בין היתר נועץ בו מנהיג ברית המועצות לשעבר, מיכאיל גורבצ'וב, לגבי כתם הלידה שבמצחו, אנשים ציבור רבים נבדקו וטופלו בידיו, ביניהם שמעון פרס, יצחק רבין, יצחק נבון, אהוד אולמרט, רונלד רייגן ועוד.
בשנת 2003 נחקר בעת ביקור בישראל בעניין שומה של חולה שלו, אשר לטענת המתלונן לא נבדקה כיאות על ידו, והתברר כי היא סרטנית מאוחר יותר. בעקבות החקירה החליטה הפרקליטות להגיש נגדו כתב אישום בגין רשלנות רפואית. לטענת מרדי: "אני הצלתי לאותו חולה את החיים. עצרתי לו את הדימום בעזרת הטיפול שלי. לא היה לו לא סרטן ולא גרורה של סרטן, מאחר שאם זה היה לו הוא לא היה חי שלושה חודשים ובטח לא עשר שנים. הוא בסך הכל רוצה כסף ממני".
שיטת מרדי היא שיטה להסרת שומות ללא ניתוח. הטיפול הוא בשימוש בסולקודרם, שהוא חומר שהומצא על ידי מרדי, ומיוצר בשווייץ על ידי חברה בשם סולקו ומכאן שמה. מרדי פרסם כמאה מאמרים בנושאיו השונים, ומוזמן להרצות באוניברסיטאות ובמכוני מחקר בעולם. הוא פרסם 5 ספרים בתחום הספרותי. בשנת 1974 קיבל אזרחות כבוד מאת טדי קולק ראש עיריית ירושלים.
נשוי לרוזמארי, גם היא ד"ר לרפואה, פרופסור כבוד באוניברסיטאות. לזוג שני ילדים, שניהם רופאים במקצועם.
נבחרת מאוריטניה בכדורסל
נבחרת מאוריטניה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מאוריטניה.
הישג השיא של נבחרת מאוריטניה הוא המקום השישי באליפות אפריקה בכדורסל שנערכה בשנת 1985.
שלומית עוזיאל
ביוגרפיה
נולדה ב-1970, בת לגילה רז ולטייס הקרב זאב רז. למדה באוניברסיטה העברית (BA בביולוגיה) ובמכון כהן באוניברסיטת תל אביב (MA בהיסטוריה ופילוסופיה של המדע). במקביל למדה לשון ובלשנות באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטה הפתוחה.
כיהנה כעורכת גליליאו – כתב עת למדע ולמחשבה (2006–2008) וכעורכת ביואינפורם, כתב עת לקהילת מדעי החיים והביוטכנולוגיה בישראל (2010–2011). עורכת בהוצאת למדא עיון של האוניברסיטה הפתוחה, ועורכת, עורכת מדעית וכותבת במכון דוידסון לחינוך מדעי ובקרן הלאומית למדע (ISF).
ספרה "מוציאה לשון: הפתעות מהמגירה הסודית של העברית" ראה אור בשנת 2021 בהוצאת עם עובד.
כותבת ומגישה את הפינה "מוציאה לשון", העוסקת בסוגיות לשוניות בספרות, ב"מה שכרוך", מגזין הספרות היומי של רדיו "כאן תרבות".
עורכת סדרת "למדא מארחת" – הרצאות וימי עיון בתחום השפה ומלאכת הספר באוניברסיטה הפתוחה.
כותבת הבלוג "הקוראת הראשונה", העוסק בשפה, בלשון העברית ובעריכה.
חיים אישיים
מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה, הכותב, היוצר והעורך אוהד עוזיאל (בנו של העיתונאי והסופר מאיר עוזיאל), ועם שני ילדיהם.
ואדי זרקא-מעין
ואדי זרקא-מעין (בערבית: وادي زرقا ماعين) הוא נחל איתן בעבר הירדן, הנובע בין העיירות ליב ומעין שבהרי מואב ונשפך אל ים המלח. אורכו של הנחל כ-18 ק"מ והוא הצפוני מבין שלושת נחלי האיתן הנשפכים אל ים המלח בצידו המזרחי (האחרים הם נחל ארנון ונחל זרד). באתר הוקמו בתי מלון ומתקני נופש.
מבנה הנחל
הנחל מתחפר בקניון תלול, שמתרחב כ-6.5 ק"מ לפני מקום שפכו אל ים המלח. כ-4.5 קילומטרים לפני השפך, בגובה של כ-80 מטרים מתחת לפני הים, אוסף אליו הנחל את מימי המעיינות החמים "חממאת מעין" (حمامات ماعين) הנובעים בערוצו, והמונים יותר ממאה. מי המעיינות נובעים בטמפרטורות שונות, חלקם מעל ל-60 מעלות צלזיוס, והם מעלים את טמפרטורת הנחל עד 30 מעלות צלזיוס.
זיהוי בתנ"ך
הנחל מזוהה עם נחליאל שמצפון לנחל ארנון, הנזכר בתנ"ך בשירת הבאר:
אתרים סמוכים
כחמישה קילומטרים דרומית לחממאת מעין שוכן הר מכוור וכ-2.5 ק"מ מדרום לשפכו של הנחל אל הים שוכנים שרידי חמי קלירוהי. על רכס זארא הצופה אל הים, במרחק של כשני קילומטרים צפונית-מזרחית לשפכו של הנחל, נפתח בשנת 2005 המרכז הפנורמי בים המלח. בסמוך למעיינות נמצא אתר כפר ברו שנזכר בכתבי יוסף בן מתתיהו ובמסמכים מתקופת מרד בר כוכבא.
יעל מלמד
יעל מלמד (נולדה ב-21 בפברואר 1968) היא מפיקה אמריקאית ישראלית, שהפיקה את הסרט "אינוסנטה", זוכה פרס האוסקר לסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר לשנת 2012.
ביוגרפיה
מלמד נולדה בניו יורק, בעת שאמה, האדריכלית כלת פרס ישראל עדה כרמי-מלמד, שימשה כמרצה בחוג לאדריכלות באוניברסיטת קולומביה. דודה, אח של אמה, הוא האדריכל רם כרמי, וסבה הוא האדריכל דב כרמי.
בעקבות גיוסם לצבא של אחותה ואחיה שבו הוריה לישראל. מלמד החליטה להישאר בארצות הברית ונרשמה ללימודי אדריכלות באוניברסיטת ייל. בשנת 1997, לאחר שעבדה במשך שנה וחצי עם אמה, החליטה לנטוש את האדריכלות ולעבור לעסוק בקולנוע. היא שבה לניו יורק ולמדה קולנוע בקורס אינטנסיבי בן שישה שבועות באוניברסיטת ניו יורק. היא התחילה לעבוד בתור סטאז'רית, אחר-כך כעוזרת.
בשנת 2003 פתחה מלמד בצוותא עם אווה קולודנר את חברת ההפקות Salty Features, כעבור מספר שנים עזבה שותפתה קולודנר את החברה. הסרט עתיר התקציב ביותר שהפיקה הוא "ראיונות קצרים עם אנשים מבחילים" פרי עטו ובבימויו של ג'ון קרסינסקי (שמשחק את ג'ים, כוכב הסדרה "המשרד", בתקציב של קרוב לחמישה מיליון דולר. זהו עיבוד לספר הסיפורים הקצרים של דייוויד פוסטר וולאס. הסרט My Architect, שהפיקה מלמד בבימויו של נתניאל קאהן, היה מועמד לפרס האוסקר לשנת 2004.
יעל מלמד נשואה לאיש מחשבים בריטי ולהם בן אחד.
פדמלון ההרים
פדמלון ההרים (שם מדעי: Thylogale lanatus) הוא מין של כיסאי קטן ונדיר בסוג פדמלון, האנדמי לחצי האי הואון במזרח גינאה החדשה. הוא תואר מדעית בשנת 1922 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס ונחשב עד לשנת 2005 כתת-מין של פדמלון בראון.
תיאור
פדמלון ההרים הוא כיסאי קטן למדי, עם מבנה גוף עגלגל ומקושת המאפשר לו לצלול בסבך במהירות. ראשו עגלגל ובעל חרטום קצר ומחודד, אוזניו גדולות ועגולות, וזנבו קצר ועבה. רגליו האחוריות גדולות וחזקות, ואילו רגליו הקדמיות קצרות במיוחד. חוטמו גדול ועיניו בינוניות.
הפרווה של פדמלון ההרים רכה, צפופה וצמרירית ומסייעת לו להתמודד עם האקלים הקריר בבית גידולו ההררי. צבעה הכללי חום-אוכרה בהיר או בז', והיא הופכת לזהובה-אפרפרה באזור הצוואר, העורף והמותניים. הכתפיים, הגב ולעיתים גם הירכיים כהים מעט ונוטים לחום-קפה. החזה, הגרון, הבטן והמפשעה בצבע צהבהב-קרמי חיוור, והזרועות והשוקיים זהובים. הקרסוליים וכפות הידיים צבע חום כהה. בניגוד מובהק לגוף הבהיר יחסית, ראשו של פדמלון ההרים בצבע חום-שוקולד או חום-שחרחר, אך לחייו וסנטרו צהבהבים. פיו ואוזניו שחרחרים, וסביב עיניו טבעות בהירות מעט. זנבו בצבע חום-זהוב בהיר.
תפוצה ואקולוגיה
פדמלון ההרים אנדמי לאי גינאה החדשה, בו הוא מצוי אך ורק בחצי האי הואון הנמצא במחוז מרובו של פפואה. כפי שמרמז שמו, המין חי באזורים הרריים גבוהים במיוחד, בטווח של 3,800-3,000 מטר מעל פני הים. בית הגידול שלו מורכב מיערות עננים המנוקדים בכרי דשא תת-אלפינים, והוא מתאפיין באדמה בוצית ורטובה, באפיפיטים, שרכים וחזזיות, ובטמפרטורות קרות.
ג'ק גריליש
ג'ק פיטר גריליש (באנגלית: Jack Peter Grealish; נולד ב-10 בספטמבר 1995) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי והקיצוני במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג ובנבחרת אנגליה.
קריירה כשחקן
גריליש נולד בעיירה סוליהל הסמוכה לעיר ברמינגהאם. סבא של סבו היה החלוץ בילי גראטי, שסיים ב-1900 כמלך השערים של הליגה האנגלית. בגיל שש הצטרף גריליש לאקדמיה של אסטון וילה, הקבוצה הבכירה של בירמינגהאם, שהייתה הקבוצה האהודה בבית משפחת גריליש. גריליש עבר בין כל קבוצות הגילאים באקדמיה של וילה, ובמהלך עונת 2012/2013 הוא נכלל מספר פעמים בסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון אך לא שותף במשחקים.
בספטמבר 2013 גריליש הושאל לקבוצת נוטס קאונטי מהליגה השלישית באנגליה. באותה עונה גריליש היה אחד משחקניה החשובים של הקבוצה וכבש חמישה שערים ב-37 משחקים.