cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שרונה פיק
ביוגרפיה
פיק החלה לעבוד על אלבום פופ, שמועד הוצאתו נדחה שוב ושוב על ידי חברת התקליטים אן אם סי. האלבום מעולם לא יצא, אך היא הוציאה מספר סינגלים ממנו – "טומי", "למה לא", "מזרח וירג'יניה" ו"באופן זמני", שזכו להצלחה חלקית בלבד, ולא הצליחו לשחזר את ההצלחה של הסינגלים המשותפים של השתיים. במקביל עבדה פיק על אלבום לועזי שיועד להפצה בארצות הברית. כמו כן הקליטה סינגל בשם "אהבה מחשמלת" יחד עם רנו פסקאל, במסגרת תוכנית הטלוויזיה שלו בערוץ ביפ. בשנת 2007 הוציאה סינגל נוסף לרדיו – "מתלבטת". הסינגל לא זכה להצלחה מרובה. באותה התקופה התחילה לעבוד על אלבום חדש, שהיה אמור לצאת בלייבל של אביה, צביקה פיק. האלבום טרם ראה אור.
בנוסף לפעילותה כזמרת, הלחינה וכתבה שירים לזמרות כמו אישתאר, מיכל אמדורסקי ושרית חדד. בשנת 2008 הקליטה פיק גרסת כיסוי לשיר "חולצה כחולה", עבור הפרויקט המוזיקלי "עבודה עברית".
לורה פריפון
קריירה
בשנת 2006 כיכבה במותחן הפסיכולוגי "קרלה" בבימויו של ג'ואל בנדר. בשנים 2007–2008 שיחקה דמות ראשית בשתי עונות של הסדרה "חזרה לשורשים" (October Road). בשנת 2009 הופיעה בסדרת הקומדיה "איך פגשתי את אמא" בתפקיד אורח כקארן, חברתו המתנשאת של טד בתקופות שונות בחייו.
שרונה פיק
ביוגרפיה
במרץ 2009 השתתפה בתוכנית המציאות "האח הגדול VIP" לצד אחותה דניאלה.
חיים אישיים
ביוני 2011 התחתנה עם איש המלונאות דניאל פדרמן, בנו של המיליארדר מיקי פדרמן. להם שלושה ילדים משותפים.
לורה פריפון
קריירה
בשנת 2011 שיחקה תפקיד אורח בסדרה "קאסל" בתור השחקנית שמשחקת בסרט המבוסס על ספר מתוך הסדרה, ושיחקה גם בתפקיד אורח בסדרה "אהבה נושכת". בשנת 2012 הופיעה בתפקיד הראשי בסיטקום "איפה את, צ'לסי?", שבוטל לאחר עונה אחת. בנוסף, שיחקה בסרט "להמר בגדול" בדמותה של הולי.
בשנים 2013–2019 כיכבה בשבע עונות של סדרת הטלוויזיה הקומית של נטפליקס "כתום זה השחור החדש" של היוצרת ג'נג'י כהן, בתפקיד של אלכס ווס, בת זוגה לשעבר של פייפר צ'פמן.
בשנת 2016 שיחקה במותחן "הבחורה על הרכבת", אשר מבוסס על רב-המכר מאת פולה הוקינס (אנ') באותו השם. בשנת 2017 שיחקה בדרמה הקומית "הגיבור".
חיים אישיים
פריפון הייתה במערכת יחסים עם השחקן כריסטופר מסטרסון מ-1999 עד 2007. לאחר מכן, היא יצאה עם השחקן סקוט מייקל פוסטר במשך מספר שנים, אך ב-2013 השניים נפרדו.
באוקטובר 2016, התארסה לשחקן בן פוסטר. באוגוסט 2017 ילדה פריפון ילדה את בתם הבכורה, אלה פוסטר. פריפון ופוסטר נישאו ביוני 2018. בנם השני נולד בפברואר 2020. המשפחה מתגוררת בניו יורק.
פריפון הייתה חברה בכנסייה הסיינטולוגית. אולם ב-2016 פרשה ממנה.
עשה למען שמך
עֲשֵׂה לְמַעַן שְׁמָךְ הוא פיוט שנאמר בקהילות רבות כחלק מאמירת הסליחות. יהודי ספרד נוהגים לומר פיוט זה בעשרת ימי תשובה. הפיוט חובר על ידי מחבר לא ידוע.
הפיוט מושר לאחר הפיוט 'אל רחום שמך' בסליחות של כל עדות המזרח.
תוכן ומבנה הפיוט
הפיוט כתוב כך שהמשפטים יוצרים תקבולת משלימה. כל הפסוקים מתחילים במילים "עֲשֵׂה לְמַעַן".
הפיוט מתאר את הסיבות שבזכותן על האל לסלוח לעמו.
הבקשה נשענת על הרעיון המובע ב:
פיוט זה משתייך לסוגה של ליטאניה, שהיא תפילה העשויה בקשות קצרות בעלות מבנה כללי זהה הנאמרות בפי שליח הציבור, והקהל אמור לחזור בסוף כל טור על מענה קבוע. הקהל חוזר לאחר סיום כל פסוק במילים "עשה למען" או "אמן", לפי מנהג המקום.
ד"ר יעל לוין כתבה ש"פיוט זה, הערוך על פי סדר האלפבית, קדום הוא ולקוח מתפילת התעניות, וייתכן שנתחבר עוד בימי בית שני. דגם תוכני זהה מצוי בהושענא "לְמַעַן אֲמִתָּךְ, לְמַעַן בְּרִיתָך". יש בנוסח של "עֲשֵֹה לְמַעַן אֲמִתָּךְ" כפי שמופיע בסדר סליחות גם הוספות מאוחרות יותר, כגון האזכור הכפול בקטע "עֲשֵֹה לְמַעַן גָּדְלָךְ וְתִפְאַרְתָּךְ". נודעות במנהגי העדות השונות נוסחאות אחרות לחלק מההיגדים. ראוי להזכיר עוד כי האמירה "עֲשֵׂה לְמַעַן שְׁמֶךָ" מופיעה ב: "אִם עֲוֹנֵינוּ עָנוּ בָנוּ ה' עֲשֵׂה לְמַעַן שְׁמֶךָ כִּי רַבּוּ מְשׁוּבֹתֵינוּ לְךָ חָטָאנוּ", ושלוש המילים הללו מופיעות במסגרת תפילות שונות.
עֲשֵׂה לְמַעַן מַלְאָכֶיךָ
בעשרת ימי תשובה יש מוסיפים בקהילות הספרדים פיוט זה:
כל פסוק, המורכב משלוש מילים פותח במילה "מֶלֶךְ", אחריו אחד מכינויי האל.
האותיות הראשונות של כינויי האל בכל תיבה בפיוט יוצרות אקרוסטיכון אלפביתי.
אפקט האדם השלישי
אפקט האדם השלישי הוא מושג המתאר את התופעה לפיה אנשים נוטים להעריך כי התקשורת משפיעה על אנשים אחרים יותר מאשר היא משפיעה עליהם עצמם. המושג משמש במחקרים רבים, בעיקר בכאלה הבודקים ההשפעה של מסרים תקשורתיים כגון פרסום, אלימות, תפיסות גוף וכדומה. את המושג טבע חוקר תקשורת ההמונים פיליפס דייוויסון ב-1983.
ייחוס השפעת התקשורת ל"אחר" משקף אמונה במודל המייחס השפעות חזקות של התקשורת על הציבור, עד הבניית המציאות עצמה. לפי דויסון, הנטייה מתחזקת ככל שאותם אנשים "אחרים" נתפסים כרחוקים מקבוצות הייחוס העצמית (מעמד סוציו-אקונומי שונה, גיל, מגדר שונה וכדומה).
חקר הנושא
המחקר הראשון שערך דויסון היה בהשתתפותם של 33 סטודנטים מאוניברסיטת קולומביה, שנשאלו על ההשפעה של אמירה של מועמד בבחירות בניו יורק, בשאלה כמעט זהה בשני חלקים: הראשונה - השפעת האמירה על תושבי ניו יורק, והשאלה השנייה אודות ההשפעה עליהם (לו היו תושבי ניו יורק, או אם למעשה הם כאלה). התוצאות הראו ש- 48% חושבים שאחרים מושפעים יותר מהם, 6% שהם יותר מושפעים, 36% שההשפעה זהה, ו9% לא ענו. בנוסף, דויסון ערך ראיונות עם עיתונאים ושאל אותם כמה השפעה יש למאמרי המערכת של העיתונים. התשובות שקיבל היו לרוב בנוסח "מעט מאוד על אנשים כמוני וכמוך, והרבה על האנשים הפשוטים".
המחקר "הורים ומורדים" (ישראל)
במסגרת דיון שנערך בכנסת בשנת 2003 ועסק בהשפעות המדיה על ילדים ובני-נוער, הוצג בפני הוועדה לזכויות הילד המחקר "הורים ומורדים" שנערך על ידי ד"ר רבקה ריב"ק וד"ר יונתן כהן מהחוג לתקשורת באוניברסיטת חיפה, ובו נבדקו בין היתר הערכות של הורים את מידת ההשפעה של הטלנובלה "המורדים" על ילדיהם ועל ילדים של אחרים. מבין ההורים לילדים הצופים בסדרה, 7% העידו כי הם מוטרדים מהשפעת הסדרה על התנהגות הבן או הבת שלהם, ו-26% ציינו כי הם מוטרדים מהשפעת הסדרה על התנהגות ילדים אחרים כלפי ילדיהם.
החוקרים ציינו שתי סיבות הפוכות אפשריות לתופעה:
סיבות אפשריות לתופעה
מהניסויים שונים שערך הסיק דויסון כי ישנה נטייה לתפוס את המסר השכנועי של התקשורת כמשפיע על אחרים יותר מאשר על "האני", והוא ייחס לכך כמה סיבות אפשריות:
אפקט האדם השלישי בחיי היום-יום
ניתן לראות דוגמאות להשלכות האפקט בתחומים שונים בכלכלה ובחברה. לדוגמה, בשוק המניות. כאשר ישנם פרסומים של אירועים שעלולים להשפיע על שוק המניות האפקט משפיע על ההיגיון של הסוחר, שמתאר לעצמו כי הפרסומים יגרמו למכירה או קניה של המניות האלה, ולכן הוא יבצע את הפעולות הללו בעצמו ויגרום להן לקרות. דוגמה נוספת היא שפרסומים הצופים מחסור של משהו (מוצר יסוד, לצורך העניין), יגרמו לאנשים למהר ולרכוש אותו - ובכך לגרום למעשה לאותו מחסור. תועמלנים משתמשים בהשפעה זו, והם יכולים לתמרן אנשים להתנהגות צרכנית מסוימת ("יש מלאי מוגבל"). הדוגמה נוספת היא בצנזורה. אנשים יטענו שיש להטיל צנזורה על פרטים מסוימים בתואנה כי הם יכולים להזיק ולהשפיע לשלילה על הציבור, אך עליהם עצמם יעידו כי הדברים אינם משפיעים.
מגבר אופטי
קיימות שיטות שונות לבניית מגבר אופטי, כולן עושות שימוש בתווך מגביר, תווך בו אלקטרונים נמצאים ברמת אנרגיה גבוהה. העלאת האלקטרונים לרמה הגבוהה נעשית על ידי "שאיבה אופטית" או "שאיבה חשמלית". האות האופטי עצמו עובר בתווך זה ומתאים להפרש רמות האנרגיה של המערכת. כך הוא מאלץ אלקטרונים לרדת לרמת האנרגיה הנמוכה תוך כדי פליטת פוטונים נוספים באורך הגל של האות, העוקבים אחר האות עצמו.
היתרון העיקרי של המגבר האופטי הוא שאין צורך להפוך את האות לחשמלי, וההגבר נעשה על האות האופטי עצמו. מגברים אופטיים הם חלק מהותי במערכות תקשורת אופטית ובמערכות לייזרים.
מגבר EDFA (מגבר סיב מאולח ארביום)
מגבר EDFA (Erbium Doped Fiber Amplifier) הוא מגבר המבוסס על סיב אופטי מאולח ביוני ארביום Er+3. בחומר זה, ניתן להעלות אלקטרונים לרמה אנרגטית גבוהה על ידי שאיבה אופטית באורך גל של 980 ננו-מטר או שאיבה באורך גל של 1,480 ננו-מטר. זמן החיים ברמה העליונה הוא כ-7 מיקרו-שניות, ולאחריו האלקטרונים יורדים במעבר לא קורן לרמת אנרגיה נמוכה יותר, שהמרחק ממנה לרמת היסוד מתאים לאורכי גל סביב 1,550 ננו-מטר, המשמשים בתקשורת אופטית.
מכיוון שכל פוטון מהגל השואב יכול לגרום לפליטה של פוטון בודד באורך הגל של האות, ומכיוון שהאנרגיה של פוטון תלויה ביחס הפוך לאורך הגל שלו, נצילות האנרגיה תהיה גבוהה יותר אם השאיבה תתבצע באורך גל של 1,480 ננומטר:
כאשר הם אורכי הגל של האות ושל השאיבה בהתאמה. נצילות זו היא תאורטית בלבד, בפועל לא כל פוטון מהגל השואב יגרום ליצירת פוטון של אות. בפועל מקבלים נצילות של כ-60% עבור שאיבה ב-1'480 ננומטר וכ-50% עבור שאיבה ב-980 ננומטר). בתחילה השתמשו באורך גל של 1480 ננומטר על-מנת לקבל נצילות גבוהה יותר, אולם כיום עיקר השימוש הוא דווקא ב-980 ננומטר מכיוון שבאורך גל זה ניתן לייצר לייזרים בעלי עוצמה גדולה בעלות זולה.
מבנה המגבר
על-מנת שלא ייווצר מהוד בתוך המגבר (דבר שעלול ליצור הגברה לפוטונים שמקורם בפליטה ספונטנית ולא לאות אותו אנו רוצים להגביר), מחברים בכניסת וביציאת המגבר איזולטור אופטי. את הלייזר השואב ואת האות מחברים לתוך המגבר בעזרת מצמד סיבים אופטיים מסוג WDM. את הלייזר השואב ניתן לחבר בכניסת המגבר (שאיבה קדמית) או ביציאת המגבר (שאיבה אחורית).
משוואות קצב ונוסחאות הגבר
נסמן ב-s את הפרמטרים הקשורים לאות, וב-p את הפרמטרים השייכים לשאיבה. מייצג את שטף הפוטונים, את חתך הפעולה,  את מספר האלקטרונים ברמה, והפרמטר  את קצב המעבר מרמה  לרמה  (יחס הפוך לזמן החיים ברמה), ונקבל מערכת משוואות דיפרנציאליות:
כדי למצוא את היפוך האוכלוסין,, נציב את התנאי למצב יציב: , ונזניח את (זמן החיים ברמה 3 הוא קצר מאוד). מספר האלקטרונים הכולל יהיה:, ובסופו של דבר נקבל:
נגדיר את שטף הסף של השאיבה הדרוש להגבר:. עבור ארביום, זמן החיים ברמה 2 הוא:, וחתך הפעולה הוא: , ולכן נקבל:
כאשר הגל השואב מתקדם בתוך המגבר, הפוטונים נבלעים ומעלים את האלקטרונים לרמה גבוהה יותר, כך שככל שמתקדמים לאורך המגבר יש פחות ופחות פוטונים, ולכן גם אלקטרונים ברמה גבוהה, עד שלאחר מרחק מסוים לא יהיו יותר אלקטרונים ברמה העליונה כלל. כאשר האות מתקדם בתוך המגבר, בתחילה הוא יגרום לאלקטרונים ברמה הגבוהה לרדת לרמת היסוד תוך פליטת פוטון (פליטה מאולצת), אולם כאשר האות יגיע לאזור בו אין אלקטרונים ברמה העליונה, פוטונים של האות ייבלעו והאות ילך וידעך עם המרחק. כדי לא להגיע למצב של איבוד עוצמה של האות צריך לבחור את אורך הסיב האופטימלי, כלומר לדאוג שלכל אורך הסיב יתקיים:, ואת זאת עושים בעזרת פתרון (נומרי) של משוואות ההגבר:
מתוך המשוואה השנייה ניתן לראות שעוצמת השאיבה תמיד דועכת עם המרחק (כפי שציפינו).
נכתוב מחדש את המשוואה הראשונה:
כאשר הוא ההגבר, ושטף הרוויה הוא:.
עבור סיגנל חלש, ,ובהנחה שהשאיבה חזקה מספיק כך שגם לאחר מרחק גדול יחסית עדיין מתקיים (כך שההגבר g אינו תלוי במיקום) המשוואה תקבל את הצורה:, ופתרון המשוואה הוא הגבר אקספוננציאלי:.
עבור סיגנל חזק,, המשוואה תהיה: , וההגבר יהיה ליניארי:.
אם נעבור ממשוואות עבור השטף למשוואות עבור ההספק אשר נתון על ידי:, כאשר h הוא קבוע פלאנק, c - מהירות האור ו-Aeff הוא השטח האפקטיבי של האלומה העוברת בתוך ליבת הסיב (את קוטר האלומה ניתן לחשב בעזרת התדירות המנורמלת (V-number), וקוטר ליבת הסיב הוא בדרך כלל 3–4 מיקרומטר), נקבל בסופו של דבר (לאחר העברת אגפים ואינטגרציה על אורך הסיב) משוואה טרנסצנדנטית המתארת את הגברת המגבר:
כאשר ו-  הם ההספקים של האות בכניסה וביציאה מהמגבר, ואילו  ו-  הם פרמטרים המאפיינים את המגבר. בהינתן מגבר, ניתן בעזרת 2 מדידות (כלומר להכניס סיגנלים בעוצמות ידועות ולמדוד את העוצמות ביציאה) למצוא את הפרמטרים ובעזרתם לחשב את הספק היציאה עבור כל הספק כניסה.
מגברי סיב מאולח שונים
בדומה למגבר סיב מאולח ארביום, ישנם מגברים המבוססים על סיבים מאולחים בחומרים שונים. משוואות הקצב וההגבר עבור מגברים אלו זהים למשוואות עבור מגבר EDFA, וההבדלים הם בפרמטרים התלויים בחומר, כגון אורך הגל השואב/הנפלט וזמני החיים ברמות השונות. נסקור בקצרה מספר מגברים:
מגבר ראמאן
מגבר ראמאן מבוסס על אפקט פיזור ראמאן מאולץ, ויתרונו הגדול הוא שניתן להשתמש בסיבים קיימים על-מנת להגביר את האות. פיזור ראמאן הוא פיזור לא אלסטי של אור מחומר, כך שלפוטונים המפוזרים יש אורך גל שונה מהפוטונים הפוגעים. הסיכוי לפיזור ראמאן בצורה ספונטנית הוא קטן מאוד, פוטון אחד מפוזר על כל 10 מיליון פוטונים פוגעים, אולם כאשר יש הרבה פוטונים באורך הגל המפוזר, ובאותו קיטוב, הסיכוי גדל בצורה משמעותית ונקבל פיזור ראמאן מאולץ (עבור קיטוב שונה האפקט קטן פי 10–20). בנוסף, עבור סיליקה (החומר ממנו בנויים רוב הסיבים האופטיים) האפקט גדול יותר כאשר החומר מזוהם בגרמניום, דבר הקיים בכל מקרה בליבת הסיבים האופטיים על מנת להגדיל את מקדם השבירה.
הפרש התדרים בין הפוטונים הפוגעים לפוטונים המפוזרים הוא קבוע, ועבור סיליקה הוא:, אולם ההפרש בין אורכי הגל אינו קבוע, ונתון על ידי הנוסחא:
כאשר היא מהירות האור,  הוא התדר ו- הוא אורך הגל.
כדי להשתמש בפיזור ראמאן מאולץ לצורך הגברה, בדומה למגבר EDFA, צריך לבצע "שאיבה אופטית". אורך הגל של השאיבה צריך להיות כזה שפיזור ראמאן ממנו יתאים לאורך הגל של האות, וכך נקבל פיזור מאולץ שעוקב אחר אות הכניסה. לדוגמה, עבור אורך גל של, המשמש בתקשורת אופטית, נקבל , כלומר השאיבה צריכה להתבצע באורך גל של.
מבנה המגבר
כפי שהוזכר, הסיב בו מתבצע ההגבר הוא סיב רגיל ואורכו יכול להיות עשרות קילומטרים ואפילו יותר. גם כאן, בדומה למגבר EDFA, צריך להכניס את האות ואת הלייזר השואב לתוך הסיב בעזרת מצמד מסוג WDM, כאשר השאיבה יכולה להיות קדמית או אחורית. בשונה ממגבר EDFA, אין צורך לשים איזולוטרים בכניסה ובמוצא, מכיוון שההגבר מתרחש על-פני מספר קילומטרים ולכן אין סיכוי להגברה של פליטה ספונטנית. מכיוון שאפקט ההגברה קטן מאוד אם קיטוב האות שונה מקיטוב הגל השואב, השאיבה צריכה להתבצע באור לא מקוטב ולכן צריך להרוס את הקיטוב של הלייזר (האור הנפלט מדיודת לייזר הוא מקוטב). ישנם מספר דרכים להרוס קיטוב, אבל הדרך היעילה ביותר מתבססת על שני לייזרים עם קיטובים ניצבים. בנוסף, בשביל להגביר את כל הספקטרום המשמש לתקשורת אופטית, יש צורך לשאוב בספקטרום רחב, ולכן צריך להשתמש במספר לייזרים עם אורכי גל שונים, ועובר כל אורך גל צריך שני לייזרים כדי להרוס את הקיטוב (בדרך-כלל דרושים 6 לייזרים לצורך מגבר ראמאן המשמש לתקשורת אופטית).
משוואות קצב ונוסחאות הגבר
נסמן ב-s וב-p את הפרמטרים עבור האות והשאיבה בהתאמה, ונגדיר מספר פרמטרים: \ I הוא צפיפות ההספק, \ P הוא ההספק, \ \gamma_R הוא הסיכוי לפיזור ראמאן ספונטני ו-\ \alpha הוא הניחות בסיב (תלוי באורך הגל) ביחידות של \ 1/km (אם הניחות נתון ב-\ dB/km, צריך לחלק אותו ב-4.3, זה נובע מהמעבר מבסיס 10 לבסיס e).
המשוואות הדיפרנציאליות המתארות את השינוי בצפיפות ההספק נתונות על ידי:
כאשר השטח האפקטיבי נתון על ידי:
נניח שהספק האות הוא קטן ביחס לשאיבה, ולכן המשוואה השנייה היא בקירוב:
והפתרון הוא:, כאשר \ P^0_p הוא הספק השאיבה בכניסה (z=0) נציב את הפתרון בתוך המשוואה של הספק האות, ונקבל:
ופתרון המשוואה הוא:
כאשר \ P_s^0 הוא הספק האות בכניסה, וההגבר נתון על ידי:
\ Z_{eff} הוא המרחק האפקטיבי להגברה, והוא נתון על ידי:. בתחום שמעבר ל-\ Z_{eff} אין יותר הגברה.
עבור נקבל, ואילו עבור  נקבל
\ g_R הוא גורם ההגבר הנתון על ידי:.
בתחום התקשורת האופטית מקבלים בדרך-כלל:.
מגבר אופטי מוליך למחצה (SOA)
מגבר SOA (Semiconductor Optical Amplifier) הוא מגבר אופטי הבנוי על שבב מוליך למחצה (בדרך כלל סיליקון) אשר יוצרים עליו מוליך גל בעזרת ליתוגרפיה אופטית, בדומה לדיודת לייזר. בניגוד לדיודת לייזר, כדי ליצור מגבר אנו רוצים להימנע מיצירת מהוד ולכן ההחזרים צריכים להיות קטנים כך ש-R<1.7*10-4. כדי להקטין את ההחזרות מצפים את קצה השבב בציפוי אנטי מחזיר (אנ') ובנוסף יוצרים את מוליך הגל בצורה אלכסונית על שבב הסיליקון, כך שהחזרת פרנל מהקצוות תהיה קטנה. דרך אפשרית נוספת היא להשאיר מרחק קטן בין מוליך הגל לבין קצה השבב. בצורה כזאת, ביציאה ממוליך הגל אלומת האור תתרחב, וכאשר האור יוחזר מקצה השבב רובו לא יכנס בחזרה אל תוך מוליך הגל.
היתרון במגברים מסוג זה הוא העובדה שהם מיוצרים בצורה דומה מאוד ליצירת דיודות לייזר, ולכן ניתן לייצר מגבר המתאים לכל אורך גל הנפלט מדיודת לייזר. בנוסף, המגבר הוא רחב סרט יחסית בדומה לדיודה פולטת אור (LED) (בלייזר רוחב הסרט צר יותר בגלל המהוד).
החיסרון במגבר זה הוא העובדה שהוא פועל רק בכיוון קיטוב אחד, ולכן צריך לדאוג שהאור הנכנס לתוך המגבר הוא מקוטב. השאיבה במקרה זה היא שאיבה חשמלית ולא אופטית, וההגברה נקבעת לפי הזרם המוזרם למגבר.
לתפוקת חשמל גבוהה, מגברים אופטיים עם מבנה מחודד משמשים. טווח אורכי הגל הוא 633 ננומטר ל-1,480 ננומטר.
VCSOA
VCSEL (Vertical-Cavity Surface-Emitting Laser) היא דיודת לייזר שמאירה "למעלה" ולא "לצד", כלומר אנכית לשכבות הצומת ולא אופקית, כמו ד"ל רגילות. על אותו משקל, הוגדר VCSOA, שהוא מגבר שנמצא כמו SOA רגיל על סף הלזירה, אבל גם הוא מאיר בכיוון אנכי לשכבות החומר. גם כאן, ההחזרים נמוכים מגבולות המהוד, כדי למנוע הגעה לסף הלזירה כשאין אות. ה-VCSOA מכיל שטח פעיל קטן מאוד, ההגבר בכל מעבר אינו גבוה מכמה אחוזים; הגבר נמוך דורש מעבר רב פעמי בתוך תווך הלייזר, ולכן, ההחזר של המראה התחתונה צריך להיות גבוה, כדי לאפשר מהוד במקרה שעובר אות. במקרה שלא עובר, צריך להיזהר מלזירה, ולכן למראה העליונה החזר נמוך. ככה מנסים ליצור מהוד שיתפקד ככזה רק במצבים שאכן יש אות שעובר. בגלל המהוד, ל-VCSOA הגבר צר סרט (בתחום גדול, לפי אורך הגל) כך שניתן לראותו כמגבר מסנן.
מגברים בשרשרת
כשרוצים לכסות רוחב פס גבוה מאוד, משתמשים ביותר ממגבר אחד, כל אחד מהם באורך גל אחר. למשל, לסיב של 100 ערוצים נדרשת הגברה אחידה לטווח של מעל 80 ננומטר לפחות, וזה כמעט בלתי אפשרי במגברים רגילים (אם לא רוצים להשתמש ב-12 סוגי שאיבות כמו שראינו בהגבר של ראמאן). מחלקים את רוחב הפס הנדרש לשניים או יותר מגברים בשרשרת, ומבצעים יישורים קלים באופיין ההגבר של שני הצדדים כדי לקבל הגבר אחיד. מגברים בשרשרת שימושיים גם להעלאת ההגבר: ההגבר יהיה כפול, מבלי לגרום לבעיות של ASE גדול מדי במגבר אחד. עם זאת, יש לתכנן את עוצמת השאיבה בכל אחד בהתאם. שימוש בשני מגברים מסייע למניעת רוויה בהגבר. נהוג לקרוא לראשון Pre Amplifier, ולשני Power Amplifier. לפעמים שמים מבודד או מסנן בין המגברים, כדי להפחית רעשים, החזרים ובעיות נוספות. יתרון נוסף הוא שההגבר מודולרי – כך ניתן להחליף רק חלק ממנו. למשל, לפעמים אחד מהמגברים מאפנן והשני לא. כך ניתן להחליף את המאפנן בלי לאבד את כל העלות של המגבר. לפעמים משתמשים בשני סוגים שונים של מגברים – אחד מגבר לייזר והשני פרמטרי, ולפעמים זה אותו סוג של מגבר, אבל בקיטובים שונים, כדי למנוע תלות מיותרת בקיטוב.
מייקל לרנר
מייקל לרנר (באנגלית: Michael Lerner; 22 ביוני 1941 – 9 באפריל 2023) היה שחקן קולנוע יהודי אמריקאי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1991 על תפקידו בסרט "ברטון פינק".
ביוגרפיה
לרנר נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק לבלאנש וג'ורג' לרנר, לרנר הוא ממשפחה ממוצא יהודי-רומני. אחיו הצעיר הוא השחקן קן לרנר.
לאחר שסיים את לימודיו בהצלחה בברוקלין קולג' ובאקדמיית אומנות המוזיקה והדרמה של לונדון עבר לרנר לסן פרנסיסקו שם השתתף במספר מחזות.
את תפקידו הראשון בסרט הוליוודי עשה לרנר בשנת 1972 כשהשתתף בתפקיד משנה בדרמה הפוליטית זוכת פרס אוסקר "המעמד". ב-1988 גילם לרנר את דמותו של איש העסקים ואבי הפשע המאורגן בארצות הברית ארנולד רוטשטיין בדרמת הספורט ההיסטורית של ג'ון סיילס, "הימור מכור". בשנה שלאחר מכן הופיע לרנר בדרמת הפשע הקומית של אדי מרפי "לילות הארלם".
את הופעתו הטובה ביותר ערך לרנר בשנת 1991 בדרמה הקומית של האחים כהן "ברטון פינק". בסרט גילם לרנר את דמותו של ג'ק ליפניק, מנכ"ל חברת ההפקות, על תפקידו היה לרנר מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
סרטים נוספים בהם שיחק לרנר היו המותחן הבדיוני של רולנד אמריך "גודזילה" בו גילם את דמותו של ראש העיר, הדרמה הקומית של וודי אלן "סלבריטי" ובקומדיית הפנטזיה "קטן עליו".
אופיאקודון
… אופיאקודון (שם מדעי: Ophiacodon; מילולית: "שיני נחש") הוא סוג של סינאפסיד מקבוצת הפליקוזאוריה אשר דמה מעט לדימטרודון. הוא חי בסוף הקרבון ובתחילת הפרם שלפני 306-280 מיליון שנה.
המאובנים שלו נמצאו בבריטניה, צרפת ובאמריקה הצפונית במגוון חפירות. נמצאו מסוג זה מינים רבים, כשהמין הראשון, Ophiacodon mirus התגלה בידי עותניאל צ'ארלס מארש ב-1878.
מאפיינים
יצור זה היה בעל מבנה דמוי-היפופוטם אך היה טורף שייתכן שחי באופן אמפיבי בהתחשב ברגליו הקצרות בעלות האצבעות הקצרות, גופו העגלגל והלסת הכבדה בעלת השיניים הקטנות שאולי יועדו לתזונה מדגים. עם זאת טענות אלה אינן מהוות הוכחה ועצמות הירך שלו התאימו יותר לאלה של יצור יבשתי. עם זאת מבנה השיניים שלו מרמז שהיה אוכל בשר.
הפקולטה למדעי הרוח ע"ש לסטר וסאלי אנטין
הפקולטה למדעי הרוח ע"ש לסטר וסאלי אנטין היא פקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב. החל מאוקטובר 2020 עומדת בראש הפקולטה הדקאנית פרופ' רחל גלי צינמון, אשר החליפה את פרופ' ליאו קורי, שכיהן בתפקיד זה במשך חמש שנים.
בדצמבר 2020 ארבעה חברי סגל מהפקולטה דורגו ברשימת החוקרים הטובים בעולם לפי אוניברסיטת סטנפורד.
אילון ועדיה
אילון ועדיה (נולד ב-18 בפברואר 1945) הוא פרופסור אמריטוס למדעי המוח באוניברסיטה העברית בירושלים, חבר במרכז למדעי המוח ע״ש אדמונד ולילי ספרא (ELSC) ובקהילת מדעי המוח (Jerusalem Brain Community). החל בשנת 2009 היה למוליך קבוצת המקימים של ELSC וכיהן כראש-מייסד מרכז זה עד לפרישתו לגמלאות באוקטובר 2016. פרופ׳ ועדיה ניהל את רוב מחקריו במחלקה לפיזיולוגיה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בקמפוס עין כרם, בנושא תאי עצב ורשתות עצביות בקליפת המח.
ביוגרפיה
אילון נולד בחדרה, צעיר בניהם של זיוה לבית קורנפלד (מוורשה) ובניהו ועדיה, ואח ליואש ורותי.
בניהו היה נצר למשפחת ועדייוף הבוכרית, אשר מקורה בהודו. משם הביאו את הידע לגידול ועיבוד כותנה והביקוש למוצרי כותנה היווה מקור עושר למשפחה. הסב, חיים ועדייוף, מאס בחיי הגולה, הגיע לארץ ישראל והשתקע בירושלים. בנו בניהו, אביו של אילון ועדיה, למד לימודים תיכוניים בגימנסיה רחביה בירושלים. בטיול שנתי לחדרה החליט ללמוד חקלאות ולהקים את ביתו במושבה הקטנה, מוכת המלריה. נאמן להחלטתו, למד חקלאות באלג'יר ובאיטליה והיה לאחד האגרונומים הראשונים בארץ ישראל. הוא רכש אדמות בחדרה והחל משנת 1927 פיתח משק חקלאי מתקדם ובו רפת, אורווה, באר ומערכת השקיה, גידולי שלחין, פרדסים ובריכות דגים. גם היום אפשר לראות את הבאר ובריכת המים, אשר הוכרזו כמבנים לשימור, כחלק מתולדות חדרה והתפתחות החקלאות בה.
בילדותו בילה אילון את זמנו הפנוי במשחקים שהתנהלו סביב פרות, סוסים ופרדסים ובטיולים ושחייה ב״חוף חדרה הישן״ (המקום המוכר היום כ"חוף הכרישים", בשל להקת הכרישים שמגיעה מדי חורף לשהייה במים החמים היוצאים מתחנת הכוח חדרה). הוריו עודדו טיולים אלה, על אף שכללו נסיעות אופניים למרחק של כ־5 ק״מ מביתם.
בעת השירות הצבאי כקצין צעיר בבית הספר לקצינים, הוצע לו מסלול קידום במסגרת צה"ל, אך אילון העדיף לממש את תוכניתו המקורית ולעסוק במדעי המוח.
אילון הוא אב לשלוש בנות ומתגורר כעת בתל אביב, לאחר כ-50 שנה בירושלים, בה עשה את רוב עבודתו המדעית. חובב שחיה ושיט מפרשיות ועוסק בשניהם באופן פעיל.
מסלול אקדמי
בשנת 1966 החל ועדיה בלימודי ביולוגיה באוניברסיטה העברית. בסיום השנה הראשונה הגיש בקשה, חריגה אז, לשלב לימודים בחוג לפיזיולוגיה עם קורסים נבחרים במתמטיקה ופיזיקה. הבקשה אושרה וכך, כבר בשנת 1968 קידם את הרעיון לבנית לתוכנית לימודים רב-תחומית לביולוגיה חישובית.
בשנת 1971 החל אילון בעבודת מוסמך והמשיך לדוקטורט באותה מעבדה, בהדרכת החוקר הצעיר דאז, פרופ׳ משה אבלס במחלקה לפיזיולוגיה של בית הספר לרפואה הדסה, עין כרם. בשלב הראשון פיתח טכנולוגיה חישובית חדשנית שנועדה למדוד ולרשום בו זמנית פעילות חשמלית של יותר מתא מוח אחד, להבנת תקשורת בין תאי המוח.
כהמשך למחקריו, בחר ועדיה לצאת לתקופת בתר-דוקטורט במחלקה להנדסה ביו-רפואית של אוניברסיטת ג׳ונס הופקינס בארצות הברית. שם החל לחקור את תפקוד תאי העצב באונה הקדמית של המוח.
בתחילת שנת 1983 חזר אילון לישראל והצטרף לסגל הפקולטה לרפואה בירושלים. בשנת 1995 הוענק לו תואר פרופסור-חבר ובשנת 2000 הוענק לאילון תואר פרופסור מן המנין.
במהלך שנותיו כאיש סגל באוניברסיטה, היה ועדיה ראש ועדת המיחשב של הפקולטה לרפואה, ראש המחלקה לפיזיולוגיה, חבר  (Inter-disciplinary Center for Neural Computation), ראש תוכנית הדוקטורט של המרכז לחישוביות עצבית, חבר ועדות בינלאומיות בגרמניה ויפן וחבר באגודות הישראלית, האירופאית והאמריקנית למדעי העצב. וכמו כן שימש במשך 6 שנים co-director של בית ספר קיץ EU-IBRO בחישוביות עצבית (Computational neuroscience). החל משנת 2004 ועד פרישתו היה ראש קתדרת המחקר ע"ש באוניברסיטה העברית.
הקמת המרכז למדעי המוח - ELSC
בשנת 2009 הועמד בראש צוות ההקמה של המרכז למדעי המוח ע"ש אדמונד ולילי ספרא ובנית משכן עבורו -
The Suzanne and Charles Goodman Brain Science Building. החלטת הנהלת האוניברסיטה העברית להקמת המרכז באה בעקבות המלצה של ועדה בינלאומית בראשות. צוות ההקמה, בראשות ועדיה, לווה על ידי וועדה בראשות ברט זקמן, זוכה פרס נובל. וועדה זו הנחתה את הנהגת המרכז בבחירת וגיוס חברי מרכז וכן באספקטים האקדמיים.
לאחר הקמת מרכז המוח, ועדיה עמד בראשו עד פרישתו, בסוף שנת 2016.
כמו כן, ועדיה היה שותף לפעילויות נוספות:
לאחר הפרישה
במשך 4 שנים, ועדיה פעל כסגן-נשיא לעניינים אקדמיים של המכללה האקדמית תל אביב-יפו, שם התמקד בעידוד עבודה מדעית מחקרית של הסגל הבכיר, וכן גיבוש והנהגת קריטריונים לקליטת חברי וחברות סגל חדש, ברמה אקדמית גבוהה.
כיום ממשיך ועדיה לעסוק במדעי המוח ומעורב בפעילויות של מרכז ELSC בירושלים.
מחקרים
ועדיה חקר תפקוד של תאי-עצב ורשתות עצביות בקליפת המוח (קורטקס) והתמקד בתהליכים התנהגותיים של תפיסה, פעולה ולמידה.
במאמר משנת 1982 העלו ועדיה וחבריו את ההיפוטזה שגם באזור קורטקס שהוגדר תחושתי (קורטקס שמיעתי ראשוני), תאי עצב משתתפים גם בעיבוד התחושה וגם בהליכי יצירת החלטה ותכנון תגובה התנהגותית רצויה. באותה תקופה, תוצאות אלו היו מנוגדות לתיאוריה השלטת, כי לכל אזור מוחי ולכל תא עצב יש תפקיד ייחודי (גישה זו, בנוסחים מתונים, קיימת גם היום).
באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ועדיה חקר, יחד עם שותפיו, את תכונות תאי העצב בקליפת המח הקדמית, הנחשבת קשורה יותר להחלטות ופעולות. במאמר משנת 1986 התפרסמו תוצאות אשר חיזקו את ההיפוטזה כי תא עצב אחד עשוי ליטול חלק בתפקודים שונים. בין היתר התא עשוי לפעול בתגובה לגרויים שונים, כגון גירוי שמיעתי וגם גרוי ראייתי. הממצאים אשר התפרסמו ב-1982 וב-1986 הצטרפו לתיאוריה המסבירה חישובים מוחיים על ידי התארגנות דינמית של אוכלוסיות תאי עצב, כאשר התאים מצטרפים ונפרדים לכדי קבוצה שתבנית פעילותה המשותפת מבטאת מצב מחשבתי - התנהגותי. למשל, כאשר תאי עצב מצטרפים לקבוצה ויוצרים תבנית טמפורלית של פעילות חשמלית, היא אומרת "שמענו צליל משמאל". לאחר רגע קצר אפשר שתאים שהיו בקבוצה התחושתית יתחברו לקבוצה אחרת, שתבנית פעילותהאומרת "כדאי להזיז את היד שמאלה". לכן תא עצב אחד עשוי להיות בעל תפקידים שונים, ואפילו רבים. מנגנון חישוב גמיש עשוי לייעל מאוד את ניצול התאים הקיימים במח וגם לייצר גמישות בהליכי למידה.
עם חזרתו לירושלים, המשיך ועדיה, עם שותפיו החדשים, לחקור תבניות זמן-מרחב (spatio-temporal patterns), כדי לבחון את הדינמיקה של של יצירת קשרים תפקודיים של קבוצות תאי עצב במהלך התנהגות. במאמר הראשון הודגם חיזוק קשר בפעילות שני תאי עצב (קורלציה עצבית), במיוחד אם הפעילות המשותפת של התאים תורמת להתנהגות (מספקת חיזוקים חיוביים).
בסיכום, עבודותיו של ועדיה הביאו תוצאות ניסויים ביולוגיים שבחנו תיאוריות שמוצעות בעבודות תאורטיות ראשוניות, כגון זו של הב, כמו גם תיאוריות חדשות יותר של חישוביות ברשתות עצבים. התפתחויות תאורטיות וטכנולוגיות תרמו לקידום חקר המוח בגישות חישוביות. בשנות ה-2000 קבוצת המחקר של ועדיה אימצה שיטות המאפשרות רישום סימולטנישל פעילות תאי עצברבים ופיענוח המידע ברשתות עצבים גדולות. כך, למשל, ניתן היה להראות במאמרים משנות ה-2000 התארגנות דינמית של קבוצות תאי עצב, ושינויים התנהגותיים של חיית הניסוי על ידי למידה בממשקי מח מכונה.
פעילות בקהילה
ועדיה פעל רבות להנגשת נושא מחקריו לקהל הרחב. הוא הרצה במסגרת פעילות של מוזיאון המדע בירושלים והשתתף כמרצה בסדרת הרצאות לקהל הרחב בשם "מדוע", מטעם האוניברסיטה העברית והרשות לקהילה ונוער. כמו כן הרצה בשבוע "קולנוע ומח", שהיה תוצר של שיתוף פעולה בין האוניברסיטה העברית וסינמטק ירושלים וב"שבוע המודעות למח". פרופ' ועדיה הרצה בכנס ה-9 לחקר חדשנות וטכנולוגיות למידה ע"ש צ'ייס, בנושא המוח היצירתי וממשקי מח מכונה. בתקופת הסגרים, עקב מגפת הקורונה, ועדיה הרצה על ממשקי מח מכונה בסדרת הרצאות זום בשם "זום למח" מטעם האוניברסיטה העברית וכן הרצאת זום ביוזמה משותפת של המכללה האקדמית ת"א-יפו ומרכז ELSC בירושלים.
מבט לעתיד
מחקריהם של ועדיה וחבריו מנסים לפענח תופעות הקשורות לפעילות המוח, מתוך כוונה שיצרו תובנות שניתן לתרגם ליישומים, בעיקר במישור הרפואי. כבר היום קיימים שימושים קליניים בטיפול על ידי גרויים חשמליים, כמו גריית עומק המוח (Deep Brain Stimulation). עבודותיו של חגי ברגמן (חבר ELSCׂ) תרמו לפיתוח טיפולים אלה, לשימוש בחולי פרקינסון. המחקרים אותם הוביל ועדיה בנושא תבניות פעילות חשמלית מהווים תשתית פוטנציאלית לפיתוחים רפואיים וטכנולוגיים עתידיים, אשר יתרמו לטיפול במגוון רחב של מחלות מח, אשר טרם נמצא להן טיפול.
מיקלה פאצ'ה
מיקלה פאצ'ה (במלטזית: Michela Pace, נולדה ב-25 בינואר 2001) היא זמרת מלטזית, נציגת מלטה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל עם השיר Chameleon. פאצ'ה נבחרה בעקבות זכייתה בתוכנית ה-X פקטור מלטה לשנת 2019. פאצ'ה כבר ניסתה בעבר להתמודד בקדם המלטזי לאירוויזיון (2017) אך לא עלתה לגמר שלו.
בחצי הגמר של האירוויזיון שנערך ב-16 במאי 2019, זכתה פאצ'ה במקום השמיני, בגמר סיימה במקום הארבעה עשר.
הפקולטה לניהול ע"ש קולר
הפקולטה לניהול ע"ש קולר היא פקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב אשר נוסדה ב-1965. בפקולטה לומדים כ-2,500 סטודנטים, עם סגל שמונה כ-300 מרצים ו-60 חוקרים . מאז נוסדה, למדו בפקולטה כ-27,000 איש . דיקאן הפקולטה הוא פרופ' דן עמירם.
מרגרטה פון טרוטה
מרגרטה פון טרוטה (בגרמנית: Margarethe von Trotta; נולדה ב-21 בפברואר 1942 בברלין), שחקנית, במאית ותסריטאית קולנוע גרמנייה פמיניסטית הנחשבת לחשובה שבין הבמאיות המשתייכות לקולנוע הגרמני החדש. פון טרוטה נחשבת לפורצת דרך באופן שבה הציגה נשים בסרטיה - דמויות אמיתיות ולא דמויות סטריאוטיפיות של נשים כפי שהן נתפסות בעיני גברים.
ביוגרפיה
היא נולדה מחוץ לנישואין לאליזבט פון טרוטה ולצייר הגרמני אלפרד רולוף. מרגרטה גדלה לבד עם אמה בדיסלדורף, מה שלדבריה חיזק אצלה את הרגישות והמודעות לסולידריות נשית, כפי שבאה אחר כך לידי ביטוי בסרטיה. פון טרוטה עברה לפריז בשנות ה-60, שם עבדה בקולקטיבים של יוצרי קולנוע, והשתתפה בכתיבת תסריטים ובימוי משותף של סרטים קצרים.
בתחילת הקריירה שלה, פון טרוטה הייתה שחקנית, שהופיעה בסרטים המוקדמים של הבמאים ריינר ורנר פאסבינדר וולקר שלונדורף. באחד מראיונות הרבים, אמרה פון טרוטה:. דרך קריירת המשחק שלה, פון טרוטה הצליחה ליצור לעצמה שם ראשוני לפני שהפכה לבמאית.
הסרט הראשון שביימה וכתבה, במשותף עם וולקר שלנדורף, היה "הכבוד האבוד של קתרינה בלום" (במקור: Die verlorene Ehre der Katharina Blum oder Wie Gewalt entstehen und wohin sie führen kann, לפי ספר באותו שם מאת היינריך בל, שיצא לאקרנים ב-1975.
הסרט הראשון שביימה לבדה היה "ההתעוררות השנייה של כריסטה קלגס" (Das zweite Erwachen der Christa Klages) ב-1978, שהתמקד ברדיקליזציה פוליטית של אישה צעירה. סרט זה הציג לראשונה מספר נושאים שסרטיה היו ידועים בהם בהמשך, בהם: אחוות נשית, חברות בין נשים, והשימושים וההשפעות של אלימות על נשים.
סרטה העלילתי השני של פון טרוטה היה "אחיות, או מאזן האושר" (Schwestern oder die Balance des Glücks) שיצאה לאקרנים ב-1979. בלי כוונה, היא יצרה "טרילוגיה של סרטי אחיות" עם יצירותיה הבאות: "מריאן וג'וליאן" (Die Bleierne Zeit) מ-1981, סיפור של שתי אחיות יוליאנה הפמיניסטית המרדנית ומריאנה הצייתנית והקונפורמיסטית ו"שלוש אחיות" ( Fürchten und Lieben), שיצאה לאקרנים ב-1988. ברברה קוורט, מחברת הספר "נשים במאיות", התייחסה לשלוש העבודות וכתבה: "השאיפה לשלמות היא העיסוק בכל סדרת האחיות של פון טרוטה, הנשים בסרטים אלו נולדות בתקופה שמרנית (סוף שנות ה-40 ושנות ה-50), אך הן דוחות את העמדות שהחברה מיחדת לנשים. שלושת הסרטים האלה חוקרים את האחיות ואת הקשרים שלהם בתוך עולם שמתפרק מסביבם".
בשנת 1986 ביימה סרט על חייה של רוזה לוקסמבורג, המהפכנית הסוציאליסטית-פמיניסטית הגרמנייה ממוצא יהודי. הסרט בוחן הן את חייה הציבוריים כמהפכנית והן את החוויה הפרטית שלה כאישה. ברברה סוקובה, שמככבת בכמה מסרטיה של פון טרוטה, זכתה בפרס פסטיבל קאן לשחקנית הטובה ביותר. הסרט היה גם מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן.
בסוף שנת 2011 החלה לצלם בישראל סרט על חייה של חנה ארנדט. הסרט יצאה לאקרנים בתחילת 2013. הסרט שודר במהלך אפריל 2014 בישראל בyes הטלוויזיה בלוויין.
בנובמבר 2012 קיבלה פרס על מפעל חיים בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות.
בשנת 2021 החלה לעבוד על סרטה החדש "Bachmann & Frisch" בהשתתפותם של הלוקסמבורגית ויקי קרייפס והגרמני רונלד זרפלד.
חיים אישיים
ב-1964 נישאה פון-טרוטה ליורגן מולר ונולד לו בן אחד, הבמאי התיעודי פליקס מולר. הם התגרשו ב-1968 ופון-טרוטה התחתנה עם הקולנוען הגרמני וולקר שלונדורף. יחד הם גידלו את פליקס ועבדו על פרויקטים קולנועיים משותפים.
חרסינה
חרסינה היא חומר קרמי עשיר בקאוליניט, אשר עבר שרפה לאחר ייבושו. צבעה הטבעי הוא לבן, אך אפשר לקשטה ולגוונה בשלל צבעים. חרסינה היא גם שם גנרי לכלי אוכל ופרטי נוי העשויים מחומר זה.
שמה של החרסינה בעברית הוא הלחם של המילים חרס וסין, מכיוון שהומצאה בסין. גם בשפות רבות אחרות חרסינה קרויה על שם סין. למשל, באנגלית היא מכונה China. המילה פורצלן (באנגלית: Porcelain) הגיעה ללשונות אירופה מאיטלקית, Porcellana, שם היא מופיעה לראשונה במאה ה-13, וזה השם בו תיאר מרקו פולו את הכלים שראה בסין. במקור, המילה מתייחסת לצדף מסוג "פי-הכושי", והקשר לחרסינה הוא כנראה בשקיפות המזכירה את הצדף.
בניגוד לכלי חרס מחומרים אחרים, שהם כבדים, עבים, אטומים לאור ובעלי נקבוביות, את החרסינה ניתן לעבד למוצרים דקים ביותר, שקופים למחצה, קלים ואטומים לנוזלים.
היסטוריה
הסינים היו הראשונים שייצרו כלי חרסינה. ההתחלה הייתה כבר בתקופת שושלת טאנג במאה ה-7, תודות לפיתוח תנורים שהגיעו לטמפרטורה של 1,350 מעלות צלזיוס. באותה תקופה היה ידוע רק פיגמנט אחד בו היה ניתן להשתמש מתחת לגלזורה, והוא היה מבוסס על תחמוצת קובלט. לאחר השרפה התקבל הצבע הכחול המוכר מכלי חרסינה סיניים מסורתיים. חרסינה באיכות גבוהה פותחה בתקופת שושלת יואן, במאה ה-13. כלי החרסינה הסיניים נחשבו למוצרי יוקרה והיו מבוקשים ביותר בקרב האצולה האירופית. בשלב מאוחר התפתח סגנון פופולרי נוסף, סגנון סנקאי (סגנון שלושת הצבעים). הוא השפיע על עיצוב כלי הקרמיקה במזרח התיכון, ביפן ובאיטליה. הסינים שמרו בקפדנות על סוד ייצור החרסינה, שהיה נעוץ בערבוב החרסית הלבנה הסינית עם פגמטיט, ושרפה בטמפרטורות גבוהות. באמצע המאה ה-17, עקב מלחמת האזרחים בסין, נפסק יצוא כלי החרסינה. הסוחרים ההולנדים, אשר קיימו יחסי מסחר הדוקים עם יפן, עודדו את תעשיית החרסינה היפנית למלא את החסר בשוק האירופי. בתקופה זו, יצור חרסינה יפנית עשה את צעדיו הראשונים והתבסס על ידע שנרכש בקוריאה ושימש בתעשייה מסורתית של קרמיקה. המעבר מיצור קרמיקה ליצור חרסינה התאפשר בשל גילוי חרסית לבנה, דומה לזו הסינית, ביפן עצמה. מוצרי חרסינה אלה היו בעלי עיטורים כחולים על הכלי הלבן, כדי להתאים לקהל שהיה מורגל לעיטורים הסיניים בצבעים אלה.
בשל הביקוש הנרחב והמחיר הגבוה, נמשכו באירופה הניסיונות לחקות את החרסינה הסינית. בסקסוניה המאמצים הללו היוו משימה לאומית, בהובלת השליט המקומי, אוגוסט השני, חובב אומנות מושבע. ב-1708 הציעו ויוהאן פרידריך בטגר לערבב חרסית (קאולין) עם פצלת השדה (פטונטס). מרשם זה אומץ ואיפשר לראשונה ייצור חרסינה באירופה, בעיר מייסן, בסקסוניה (כיום בגרמניה). בראשית המאה ה-19, באנגליה, הוסיף אפר עצמות לתערובת החרסינה והתקבל מוצר עמיד יותר, שהועדף באנגליה ובארצות הברית. כלי החרסינה הראשונים היו לרוב לבנים וחסרי עיטורים, אך עם הזמן פותחו טכניקות עיטור שונות. האמנים הוסיפו את העיטורים מתחת לזיגוג, בין השרפה הראשונה לשנייה. לפעמים, הכלי צופה בגלזורה שקופה ואז עבר גם שרפה שלישית, בטמפרטורה נמוכה יותר, 740–820 מעלות צלזיוס.
כיום, כדי לייצר חרסינה מערבבים יחד קאוליניט ופצלת השדה מותכת, וטוחנים אותם לאבקה עדינה. לתערובת זו מוסיפים מים ומעצבים את הצורה. את הפריטים שורפים בתנור, בטמפרטורה גבוהה במיוחד בת כ-1,160 מעלות צלזיוס. לאחר השרפה מושחים זיגוג על המוצר ושורפים אותו בשנית, כדי להעניק לו את הברק הסופי.
סוגי חרסינה
קיימים סוגים שונים של חרסינה והשוני ביניהם נובע מהיחס בין מרכיבי החומר וטמפרטורת השרפה. ככל שהחרסינה עוברת שרפה בטמפרטורה גבוהה יותר, כך המוצר שמתקבל חזק ועמיד יותר, שקוף, דק ואיכותי יותר. שינוי ריכוז המרכיבים קאולין ופטונטס או הוספה של מרכיבים נוספים כמו גיר, קוורץ או אפר עצמות משפיעים על תכונות המוצר הסופי כגון שקיפות, גוון וגמישות. לדוגמה, תוספת של אפר עצמות מעניקה לחרסינה את גוון לבן נקי ותורמת לחוזקה.
באופן מסורתי, כלי הפורצלן הסיניים עוטרו בציורי עלים, פרחים או דמויות מיתולוגיות. בתחילה היה שימוש בצבע כחול בלבד, על רקע לבן, ורק בתקופות מאוחרות יותר הוחל בעיטור בצבעים מרובים. צביעת החרסינה בתוספת עיטור ייחודי לכל כלי מהווה לעתים מעין חותם אישי של בית המלאכה.
תכונות
חרסינה היא שבירה, אטומה לנוזלים, אינה סובלת משיתוך, עמידה לרוב הכימיקלים. רוב סוגי החרסינה לא מעבירים גם גזים.
חרסינה היא בעלת כושר בידוד חשמלי גבוה ומוליכות חשמלית נמוכה.
יוסף גולנד
יוסף גוֹלַנד (6 במאי 1907 – 18 בדצמבר 1973) היה זמר בתקופת היישוב ובימי המדינה. מכוכבי הבידור והזמר העברי בשנות השלושים והארבעים.
ביוגרפיה
יוסף גולנד נולד לחיים, סוחר במוצרי חשמל, ולחסיה לבית צ'רנאבסקי בקרמנצ'וג שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) כבן הזקונים למשפחת זמרים ומוזיקאים בת שישה ילדים. כילד למד בחדר, התעניין והשתתף בשיעורי הזמרה של אחיו הגדול יצחק. הוא ניחן בקול טנור ערב ובגיל שמונה הופיע לראשונה בקונצרט. בגיל עשר הצטרף לתנועת מכבי והקים בגיל 14 עם חברים מן הגימנסיה קבוצת תיאטרון. הקבוצה הופיעה בעיקר בפני ילדים וההכנסות שימשו לקניית מזון לילדים נזקקים. בנוסף, הופיעה הקבוצה אף בפני הצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה.
בשנת 1924, בגיל 17, עלה לארץ ישראל עם הוריו ואחותו בעקבות אחיו שלמה, שעלה ארצה בשנת 1920. הוא הצטרף לאחיו, שניהל קבוצת פועלים לסלילת כבישים. גולנד נמנה עם השחקנים הראשונים בתיאטרון האהל (בימים עבד ובערבים ערך חזרות ולמד תפקידים). ב"האהל" הופיע בהצגות 'נשפי פרץ", "יעקב ורחל" "ירמיהו".
בשנים 1930–1932 יצא לברלין, שם עבד אחיו יצחק כזמר אופרה, ולמד בקונסרבטוריון פיתוח קול. במקביל הופיע כסולן בהופעות של מקס ריינהרדט, קורט וייל וברטולט ברכט.
עקב התגברות הנאציזם בעיר, שב ארצה בשנת 1932, הקים תזמורת ג'אז ושר פזמוני ג'אז שמילותיהם תורגמו לעברית על ידי נתן אלתרמן.
בשנת 1933 הצטרף גולנד לתיאטרון המטאטא. השיר ששר על במת המטאטא "דודה הגידי לנו כן", למילים של עמנואל הרוסי ולמנגינה של משה וילנסקי, הפך ללהיט והוקלט בתקליט הראשון של זמר עברי שהופיע בארץ.
בשנת 1934 נבחר על ידי דב מייבלט, בעל חברת התקליטים "אחוה" (הראשונה מסוגה ביישוב), לשיר 30 שירים מהרפרטואר המתהווה של הזמר העברי בעיבודו של משה וילנסקי. כיוון שבארץ לא היה אז אולפן הקלטות יצא גולנד בפברואר 1934 לברלין, שם נעזר באחיו לצורך מציאת אולפן. כל 30 השירים הוקלטו ביום אחד, בליווי להקה מתוך תזמורת ה"קולטורבונד" היהודית בניצוחו של החצוצרן זיגפריד פטרושקה. באותה שנה זכה גולנד במדליית הזהב ביריד המזרח על שירתו. בשנת 1935 הקליט בחברת התקליטים הבריטית "דֶקָה" (Decca Records) שירים עם משה וילנסקי. בשנת 1937 יצא לבקשת הקק"ל לסיבוב הופעות בבלגיה עם הרקדנית נעמי ליף והמשיך לסיבוב הופעות בפני יהודי פולין, ליטא ולטביה. באותה שנה הופיע גולנד בזמרתו בסרט הקולנוע העברי "זאת היא הארץ".
בשובו ארצה בשנת 1938, הופיע גולנד באופרות ואופרטות במסגרת האופרה הארצישראלית העממית. באותה שנה הופיעה הרקדנית מיה ארבטובה בקפה "סמדר", ושם הכירה את גולנד. השניים נישאו בשנת 1943, ובשנת 1953 נולדה בתם היחידה, עפרה. השניים ייסדו יחד עם מיכאל גור קברט בשם "אף-על-פי". על להיטיו בשנות ה-30 וה-40 נמנו "קדימה השוטר", "איזה פלא" ו"טנגו תל אביב". ארבטובה וגולנד החלו להופיע בתיאטרון לי-לה-לו עם הקמתו בשנת 1944.
בשנת 1948, בעיצומה של מלחמת העצמאות, יצאה נבחרת הכדורגל של ישראל לארצות הברית למטרת גיוס כספים למדינה הצעירה. לנבחרת נלוו שושנה דמארי ויוסף גולנד. בתכניה שהוכנה למסע זה תואר גולנד כ"מוריס שבלייה היהודי". גולנד המשיך בסדרת הופעות בדרום אפריקה ואוסטרליה.
בשנת 1960 הופיע יוסף גולנד במופע "היה היו זמנים - מצעד פזמוני היישוב". בשנת 1967 הופיע בסרטו של ג'ורג' עובדיה "הנחשקת".
שיריו הידועים ביותר היו: "דודה הגידי לנו כן", "רינה", "שיר המשטרה" ו"שיר הספן" ("באוניה קוראים לי דב המים").
הופעתו האחרונה התקיימה בדצמבר 1973, בכנס של המשטרה בבנייני האומה. גולנד נפטר שבוע לאחר הופעתו בתל אביב ממחלה ממארת ונטמן בבית עלמין הדרום. הוא הותיר אחריו את רעייתו, מיה ארבטובה, ובתם המשותפת עפרה (נולדה ב-1953).
ב-2013 הונחה לוחית זיכרון על ביתם של יוסף גולנד ומיה ארבטובה בתל אביב.
בתחילת 2015 הופיע לראשונה אוסף משיריו על גבי תקליטור.
לעוף על אנה
לעוף על אנה היא סדרת נוער מוזיקלית קומית ישראלית בכיכובה של אנה זק. הסדרה עלתה לשידור בערוץ TeenNick ב-14 במאי 2023. העונה הראשונה של הסדרה הסתיימה ב-11 ביוני 2023.
עלילה
אנה סולינסקי (אנה זק) מתפרסמת בן לילה כשהסרטון אותו העלתה לטיקטוק הופך לויראלי לאחר שהזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה משתפת אותו. בעקבות הפופולריות שלה, היא מקבלת הצעה מחברות תקליטים לקריירה בינלאומית. במקביל, היא מקבלת אולטימטום ממנהלת בית הספר שלה - אם לא תצטרף למקהלת בית הספר, אחותה, אלכס, תאבד את המלגה שלה לאוניברסיטת פרינסטון.
הפקה
בחודש יולי 2022 דיווח גיל משעלי כי סדרה בכיכובה של אנה זק, אותה יצרה רז יובן, תפיק חברת יואב גרוס הפקות ויביים איתי מורג, צפויה להתחיל בשלבי הליהוק.
ליהוק
בחודש בספטמבר 2022 פורסם כי מיכאל בן דוד, נציג ישראל לאירוויזיון 2022, לוהק לסדרה. כמו כן, פורסם כי הדס שטיבלמן לוהקה לסדרה בתפקיד של בילי. ואילו ניקול פודבלני לוהקה לתפקיד של אלכס, אחותה התאומה והגאונה של אנה.
צילומים
בסוף חודש אוקטובר 2022, כשלושה שבועות לאחר תחילת שלב הצילומים של הסדרה, עזב הבמאי איתי מורג את הפרויקט ואותו החליפה מיתר פרהט. את עזיבתו של מורג ליוו שמועות על סביבת עבודה לא נעימה על סט הצילומים. ימים לאחר מכן הגיב מורג על המקרה בחשבון הפייסבוק שלו ופרסם מכתבי תמיכה וגיבוי עליהם חתומים ארגון שח"ם ואיגוד הבמאיות והבמאים.
ביקורת וקבלה
זוהר אורבך סקר את הסדרה במדור tvbee באתר מאקו וכתב:.
בביקורת שפרסם ניר וולף באתר ישראל היום הוא כתב כי העלילה סטנדרטית, מטופשת ולא מחוברת, וכי ניכר שהתסריט נכתב על ידי אנשים מבוגרים מידי שלא מכירים דיאלוגים בין נערים.
מוזיקה
מהסדרה יצאו מספר שירים מקוריים, כשכולם נכתבו והופקו על ידי יובל מעין ובהוצאת חברת D-Music:
מסעוד ריוח
הרב מסעוד ריוח (ה'תרס"ח, 1908 - י' באדר ה'תשל"ט, 9 במרץ 1979), היה הרב הראשי וראש הישיבה של שלומי בישראל. ובמרוקו היה רב ופעיל ציבור, וראש השוחטים בעיר הבירה רבאט.
אליפות וימבלדון 1989
אליפות וימבלדון 1989 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-26 ביוני והסתיימה ב-9 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
מסעוד ריוח
ביוגרפיה
לימים עבר להתגורר בעיר הבירה רבאט. ברבאט למד גם בחבורה בבית הרב משה מלכה, ובהמשך בבית הרב הראשי רפאל עטייא, וכן בבית הרב יהושע ברדוגו בכל שבת אחרי מנחה. הוא הקים בעיר גני ילדים, תלמוד תורה וישיבה קטנה, וייסד שיעורי תורה גם לילדי הקהילה שלמדו בבתי הספר הלא יהודים. את פעילותו עשה כמשקל נגד פעילות החילונים, וכנגד כל ישראל חברים, שהוא היה מראשי הלוחמים נגדם במרוקו, ובמכתב שפרסם כתב שמי שמחנך שם את ילדיו - כאילו הקריבם למולך. ועד הקהילה תמך בפעילותו, וסייע לו בבניית בניין מפואר ורחב ידיים, ובמוסדותיו למדו כ-750 ילדים. בנוסף לפעילותו החינוכית, נבחר על ידי הרב רפאל אנקווה והרב יהושע ברדוגו לשמש כראש השוחטים (תחום בו נחשב לבקיא ביותר), וכרב האחראי בבית הדין שבעיר על ענייני הקידושין והגיטין.
הרב ריוח ביקר בארץ ישראל מספר פעמים. באחד מביקוריו בשנת ה'תשי"ז (1956), יצר קשר עם חברת "רסקו" לשם רכישת קרקע והקמת מושב בסמוך לעיר רמלה. באותה שנה מרוקו קיבלה את עצמאותה, והוא נחשד בקשרים עם מדינת ישראל. אחד מתלמידיו ששירת במשטרה המקומית, הודיע לו מראש על חיפושים שעתידים להיערך בביתו, ובכך סייע לו להינצל מהחשדות שהופנו כלפיו.
אליפות וימבלדון 1989
הפרסים
סך הפרסים באליפות היה £3,133,749.
מסעוד ריוח
ביוגרפיה
בשנת ה'תשכ"ב (1962) עלה לארץ ישראל, והתיישב בעיר לוד, בה כיהן חברו הרב יצחק אבוחצירא כרב ראשי, הוא למד עם הרב יצחק מדי יום, ולעיתים עם אחיו הבאבא סאלי, ושימש כשוחט ובודק בעיר. בשנת ה'תשכ"ה (1965) הוזמן לשמש כרב היישוב שלומי, תפקיד בו שימש עד לפטירתו. בשלומי הוא ייסד יחד עם דוד דנינו ישיבה וכולל, ועמד בראשם ולימד תלמידים. בישיבתו למד הרב שלמה משה עמאר, שגם מילא את מקומו משנת ה'תשכ"ט (1969) למשך תקופה ממושכת, כשהוא נאלץ להיעדר מהמקום.
אליפות וימבלדון 1989
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות 16 המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מסעוד ריוח
ביוגרפיה
הרב ריוח נפטר בשבת זכור, י' באדר ה'תשל"ט (1979), ונקבר בבני ברק, בסמוך למחותנו הרב משה שוואב.
אליפות וימבלדון 1989
תחרות הגברים
במשחק הגמר, כמו בשנה הקודמת, סטפן אדברג משוודיה נפגש עם בוריס בקר ממערב גרמניה, אך הפעם הפסיד ב-3 מערכות. באותה שנה בוריס בקר ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
מסעוד ריוח
ביוגרפיה
בנו הרב שלום שימש כרב בטורונטו. חתנו (בעל בתו מרגלית) הרב ישראל רווח היה ראש כולל אברכים ביפו, ועוד, ובניו הם - הרב שניאור זלמן רווח, רב אזורי במועצה אזורית גזר, ויו"ר המכון למצוות התלויות בארץ, ויגאל יאיר רווח, מנכ"ל משרד הפרסום 'אפיקים'.
ספרו
זיכרון אשר - מאמריו ודרשותיו, ומאמרים מתלמידיו ובני משפחתו, שהוציא נכדו הרב שניאור זלמן רווח לאחר פטירתו, בני ברק ה'תשנ"ב
אליפות וימבלדון 1989
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. 16 טניסאיות זכו לדירוג:
במשחק הגמר שטפי גראף ממערב גרמניה נפגשה עם מרטינה נברטילובה מארצות הברית וניצחה אותה ב-3 מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות ארצות הברית הפתוחה ואליפות אוסטרליה הפתוחה. בכך היא זכתה ב-3 ניצחונות גראנד סלאם בתחרויות נשים במהלך שנת 1989.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות דורגו:
במשחק הגמר ג'ון פיצג'רלד מאוסטרליה ואנדרס יאריד משוודיה נפגשו עם ריק ליץ' וג'ים פיו מארצות הברית וניצחו אותם ב-5 מערכות.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר יאנה נובוטנה והלנה סוקובה מצ'כוסלובקיה נפגשו עם לריסה סבצ'נקו ונטליה זברבה מברית המועצות וניצחו אותן בשתי מערכות.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר ג'ים פיו מארצות הברית ויאנה נובוטנה מצ'כוסלובקיה שיחקו נגד מארק קרצמן וג'ני ברן מאוסטרליה וניצחו אותם בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
ישראל בווימבלדון
עמוס מנסדורף כמו בשנה הקודמת, זכה לדירוג בתחרות הגברים, הפעם המקום ה-16. בסיבוב הראשון הוא ניצח את סרז'י ברוגרה מספרד ב-3 מערכות. בסיבוב השני הוא נפגש עם אריק ילן ממערב גרמניה וניצח ב-5 מערכות. בסיבוב השלישי הוא ניצח את האמריקאי גרג הולמס ב-3 מערכות. בסיבוב הרביעי הוא נפגש עם סטפן אדברג והפסיד ב-3 מערכות.
אוניזאורוס
אוניזאורוס (שם מדעי: Unaysaurus; מילולית: "לטאת מים שחורים", "Unay" בשפת הטופי" - מים שחורים) הוא סוג של דינוזאור דמוי-זאורופוד פרימיטיבי שחי בברזיל בסוף הטריאס והיה קרובו של הפלטאוזאורוס האירופאי.
מאפיינים
יצור זה חי לפני 225 מיליון שנה מזמננו והיה מראשוני דמויי-הזאורופודים. מאובניו התגלו בריו גראנדה דו סול שבברזיל ב-1998 וקיבלו שם ב-2004. מאובנים אלה כללו שלד כמעט מלא המורכב מגולגולת מלאה כמעט, לסת תחתונה שלמה ועצמות מחוברות יחדיו והוא השלד השלם ביותר שנמצא בברזיל.
האוניזאורוס היה דומה במראהו לזאורופודים האמיתיים אך היה הרבה יותר קטן. הוא הגיע לאורך 2.5 מטר, לגובה 70–80 ס"מ ולמשקל 70 קילוגרם. ככל הנראה היה דו-רגלי והשתמש ברגליו הקדמיות כדי לתלוש ענפי עלים מהצמחים בדומה לעצלני קרקע.
הוא חי בברזיל הקדומה באקלים טרופי וניזון מצמחייה כמו שרכים ענקיים, ציקסיים ומחטניים כשסביבו חיו דינוזאורים קדומים כמו האאורפטור, כמה ארכוזאורים גדולים טורפים וסינאפסידים גדולים בעלי כסות פרווה.
בתרבות
דינוזאור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
יאקו הינטיקה
יאקו הינטיקה (בפינית: Kaarlo Jaakko Juhani Hintikka; 22 בינואר 1929 - 12 באוגוסט 2015) היה פילוסוף ולוגיקן פיני.
קורות חיים
הינטיקה נולד בעיר ונטה בדרום פינלנד. הוא סיים דוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת הלסינקי. במהלך הקריירה האקדמית לימד באוניברסיטת הרווארד (1959-1956), אוניברסיטת הלסינקי, האקדמיה הפינית, אוניברסיטת המדינה של פלורידה, אוניברסיטת סטנפורד ואוניברסיטת בוסטון.
בשנים 2002-1962 הינטיקה ערך את כתב העת Synthese ושימש כיועץ עריכה ליותר מעשרה כתבי עת פילוסופיים. הוא שימש כסגן הנשיא הראשון של ההתאחדות הבינלאומית לחברות פילוסופיות (בצרפתית: Fédération Internationale des Sociétés de Philosophie), כסגן נשיא המכון הבינלאומי לפילוסופיה, וכחבר בארגונים פילוסופיים נוספים.
בשנת 2005 זכה בפרס רולף שוק בלוגיקה ופילוסופיה "על תרומותיו החלוציות לניתוח הלוגי של מושגים מודליים, במיוחד מושגי הידע והאמונה".
פתיחת דספרז
פתיחת דספרז היא פתיחת שחמט המתחילה במסע: הפתיחה נקראת על שם שחקן השחמט הצרפתי מרסל דספרז. בדומה לפתיחות נדירות אחרות, 1.ח4 כמו פתיחת קאדאס (על שם שחקן השחמט ההונגרי גאבור קאדאס), פתיחת אנטי-בורג, פתיחה סמוראית והתקפת רייגן (בספרו, Unorthodox Chess Openings, של שחקן השחמט אריק שילר משתמש בשם זה כשם לעג כלפי רונלד רייגן, מכיוון שהמסע 1.ח4 הוא "ללא כל מוטיבציה ויוצר חולשות רק בשביל הבטחות סתמיות ופוטנציאל עתידי").
עקרונות
בדומה ל-1.א4, פתיחת וור, 1.ח4 הוא מסע שלא תורם כלל להשתלטות או תקיפה על משבצות המרכז, ועושה מעט מאוד בשביל פיתוח. הכלי היחיד המשוחרר עקב המסע הוא הצריח, וכלי זה אינו מפותח בדרך על ידי זה שמוציאים אותו למשבצת ח3. בנוסף, 1.ח4 מחליש את צד המלך של הלבן. מכל הסיבות האלו, המסע 1.ח4 הוא בין המסעות הנדירים ביותר מתוך 20 המסעות הראשונים האפשריים ללבן.
שחור מגיב בדרך כלל בתפיסת המרכז עם המסעות 1...ה5 או 1...ד5 (1...ד5 מונע גם מהצריח הלבן לצאת למשבצת ח3 כי הוא תוקף משבצת זו), גם המסע 1...פו6 אפשרי. אמנם, המסע 1...ז6, במטרה לעשות פיאנקטו לרץ למשבצת ז7, הוא נדיר יותר בגלל שלבן יכול לשבור את מבנה הרגלים של השחור עם המסע 1...ח5, ואז המסע 1.ח4 אף יהווה יתרון ללבן.
רב-האמן דוד ברונשטיין ציין פעם שהכיר שחקן רוסי שתמיד פתח עם 1.ח4 וניצח כל משחק. נקודתו הייתה שלאחר 1... ה5 2.ז3 ד5 3.ד4! ה:ד4 4.מה:ד4 פג6 5.מהד1 פו6 6.פח3! רה7 7.פו4 0-0 8.רז2 הפרש במשבצת ו4 נמצא במקום טוב והלבן נמצא בעמדה טובה. למרות זאת, שחור בדרך כלל לא ישתף כל כך הרבה פעולה.
פלטאוזאוריים
פלטאוזאוריים (שם מדעי: Plateosauridae) היא משפחת דינוזאורים ארוכי צוואר מהקבוצה דמויי זאורופודים אשר ממנה התפתחו הזאורופודים העצומים. בני המשפחה חיו בתקופה טריאס עליון לפני 209-225 מיליון שנה.