cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי אוזבקיסטן–לטביה
יחסי אוזבקיסטן–לטביה (בלטבית: Latvijas-Uzbekistānas attiecības, באוזבקית: Oʻzbekiston – Latviya munosabatlari) הם היחסים הדיפלומטיים שבין לטביה לאוזבקיסטן. שתי המדינות כוננו יחסים ב-3 בנובמבר 1992. שתי המדינות היו רפובליקה סוציאליסטית סובייטית של ברית המועצות משנת 1940 עד 1991. ללטביה יש שגרירות בטשקנט שמוסמכת גם לטג'יקיסטן וטורקמניסטן, ובה אסטוניה מנפיקה אשרות לאוזבקיסטן. לאוזבקיסטן יש שגרירות בריגה שמוסמכת גם לליטא. שתי המדינות חברות במלואן בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה.
התאחדות הכדורגל השווייצרית
ראשי התיבות של ההתאחדות ASF-SFV מהווים את קיצור שמה של ההתאחדות בשלוש השפות הרשמיות של המדינה. ASF הן ראשי התיבות בשפה הצרפתית (Association Suisse de Football) והאיטלקית (Associazione Svizzera di Football). SFV הן ראשי התיבות בשפה הגרמנית (Schweizerischer Fussballverband).
יחסי אוזבקיסטן–לטביה
היסטוריה
אוזבקיסטן היא אחת השותפות העיקריות לשיתוף פעולה של לטביה באזור מרכז אסיה. לצד התפתחות היחסים, לטביה, כמדינה חברה באיחוד האירופי, תומכת בהידוק היחסים של האיחוד האירופי עם מדינות אזור מרכז אסיה בפרט ויישום האסטרטגיות של האיחוד האירופי במרכז אסיה בכלל.
לטביה ואוזבקיסטן יש בדרך כלל יחסים פוליטיים וכלכליים טובים. הדיאלוג בין המדינות מתפתח בהתמדה בשנים האחרונות, ובדרך כלל נציג מכל אחת מהמדינות מבקר בשנייה לעיתים קרובות.
טיפוס עצים (ספורט)
טיפוס עצים הוא ענף ספורט יחידני (לא קבוצתי), שבו נערכת תחרות בין מתמודדים שונים אשר מטרתם לטפס כמה שיותר גבוה על עץ.
הארגון האחראי על התחרויות
ארגון ה-ISA (קיצור של International Society of Arboriculture) מאגד את כל העוסקים בתחום מקצוע העצים. מקורו בארצות הברית, ונכון ל-2017 יש לו סניפים ברחבי העולם.
מקור המילה 'ארבוריסט', המופיע בשם הארגון, הוא 'עץ' בלטינית. ארבוריסט הוא מומחה-עצים, העוסק בכל היבטי הטיפול והטיפוח של עצים, כולל שתילה והעתקת עצים, גיזום וכריתה, אבחון וטיפול בבריאות עצים ואדמה, הערכת רמת הסיכון של עצים ועוד. ברוב העולם המקצוע ידוע בכינוי 'ארבוריסט', 'רופא עצים', או 'מנתח עצים', ואילו בארץ מקבילים את שירותי הארבוריסט לאלו הניתנים על ידי אגרונום וגוזם עצים מומחה.
יגטוורסט
יגטוורסט (בגרמנית: Jagdwurst) הוא נקניק מהמטבח הגרמני מסוג ברווורסט. שמות נוספים הם שינקנוורסט, שטוטגרטר ושוטצנוורסט (Schinkenwurst, Stuttgarter, Schützenwurst).
הנקניק מוגש בדרך כלל פרוס וקר או מטוגן בחתיכות.
קנוד ירנסן
קנוד ירנסן (בדנית: Knud Jørgensen; 22 בספטמבר 1919 - 11 בדצמבר 1990) היה גנרל בחיל האוויר הדני, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין השנים 1977–1984.
ביוגרפיה
ירנסן נולד ב-22 בספטמבר 1919, וב-1942 התגייס לחיל ההנדסה של הצבא המלכותי הדני. במהלך מלחמת העולם השנייה עזב את דנמרק ושרת בבריגדה הדנית. לאחר המלחמה עבר ירנסן הכשרה כטייס והתגייס לחיל האוויר המלכותי הדני. ב-30 באפריל 1977 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 30 בספטמבר 1984 ואז פרש מהצבא. לאחר פרישתו שימש כיו"ר מוזיאון התעופה הדנית. הוא נפטר ב-11 בדצמבר 1990.
פרחיה ביבי
פרחיה (פירי) ביבי (נולדה ב-19 בפברואר 1979) היא כדורגלנית עבר ישראלית, אשר שיחקה בליגת הנשים הבכירה מאז הקמתה ב-1998 ועד שנת 2012 וכן בנבחרת ישראל.
דייוויד דורנברגר
דייוויד פרדיננד דורנברגר (באנגלית: David Ferdinand Durenberger; 19 באוגוסט 1934 – 31 בינואר 2023) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מינסוטה בשנים 1978–1995.
פרחיה ביבי
קריירה כשחקנית כדורגל
ביבי החלה לשחק ולהתאמן בבית ספר "רודמן" בקרית ים במסגרת טורנירים בית ספריים ואף השתתפה באליפות העולם לבתי ספר. עוד לפני הקמתה של הליגה בארץ שיחקה ביבי במחוז צפון בליגת המחוזות.
דייוויד דורנברגר
ביוגרפיה
דורנברגר נולד בעיר סנט קלוד שבמינסוטה, בנם של איזבל מרי (לבית סיבולה) וג'ורג' גפרד דורנברגר. הוא היה ממוצא גרמני ופולני. אביו היה המנהל הספורטיבי ומאמן באוניברסיטת סנט ג'ון השוכנת בקולג'וויל ובקמפוס של מוסד להשכלה גבוהה זה התגוררה המשפחה. דורנברגר השלים את לימודיו התיכוניים במכינה של אוניברסיטת סנט ג'ון ב-1951 ובשנת 1955 היה לבוגר אוניברסיטה. כעבור ארבע שנים נוספות קיבל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת מינסוטה. בסנט ג'ון היה צוער בתוכנית המלגות ROTC, ואחרי לימודיו האקדמיים היה לוטננט בחיל המודיעין של צבא ארצות הברית ובשנים 1957–1963 היה קפטן בכוחות המילואים של הצבא.
פרחיה ביבי
קריירה כשחקנית כדורגל
עם פתיחתה של הליגה הצטרפה ביבי למכבי חיפה וזכתה עם הקבוצה ב-3 גביעים ו-2 אליפויות. הקבוצה התפרקה ב-2003 וביבי הצטרפה להפועל פתח תקווה ושיחקה בה בעונת 2004/2005. בעונה שלאחר מכן שיחקה בבנות קיסריה טבעון.
דייוויד דורנברגר
ביוגרפיה
בתום לימודיו בבית הספר למשפטים באוניברסיטת מינסוטה, דורנברגר הועסק בידי משרד עורכי הדין "דרום סנט פול", שניהל קשרים פוליטיים נרחבים. המשרד נוסד בשנת 1929 על ידי הרולד סטאסן הרפובליקני, לימים מושל מינסוטה ונשיא אוניברסיטת פנסילבניה, ואלמר ראיין — דמוקרטי שהיה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1935–1941. כשדורנברגר הצטרף אל משרד עורכי הדין עמד בראשו הרולד לבנדר, והוא פעל בשם "לבנדר, גילן, מילר ודורנברגר". לבנדר, איש המפלגה הרפובליקנית, נבחר למושל מינסוטה ב-1966 ונכנס לתפקידו בינואר 1967, ודורנברגר מונה למזכירו המנהלי מאז ועד תום כהונתו של לבנדר בשנת 1971. לאחר מכן המשיך לעבוד כעורך דין שכיר עד 1978.
פרחיה ביבי
קריירה כשחקנית כדורגל
בעונת 2006/2007 הצטרפה לאלופת המדינה מכבי חולון וזכתה עמה בדאבל.
דייוויד דורנברגר
ביוגרפיה
ב-7 בנובמבר 1978 נבחר דורנברגר לסנאט של ארצות הברית בבחירות מיוחדות לשם השלמת שארית כהונתו של הסנאטור יוברט האמפרי, אושר מולאה באורח זמני בידי אלמנתו מיוריאל האמפרי. ב-1982 נבחר מחדש ושוב בשנת 1988.
פרחיה ביבי
קריירה כשחקנית כדורגל
בין השנים 2007–2012 חזרה צפונה ושיחקה במכבי צור שלום עד פרישתה.
דייוויד דורנברגר
ביוגרפיה
בקונגרס ה-99 ישב בראשות ועדת המודיעין של הסנאט של ארצות הברית ובראשות ועדת המשנה לענייני בריאות של ועדת הכספים, מה שהעניק לו תפקיד מפתח בעריכת הרפורמה במערכת הבריאות הלאומית. הוא גם שימש כיו"ר ועדת המשנה ליחסים בין-ממשלתיים, הוביל את מאמץ ה של הנשיא רונלד רייגן ב-1982, ובמשך 14 שנה היה חבר הוועדה המייעצת ליחסים בי-ממשלתיים. הוא היה חבר בוועדת הסביבה והעבודות הציבוריות של הסנאט.
פצירה
סוגי פצירות
קיימות פצירות מחומרים שונים, בגדלים ובחיתוכי שיניים שונים. סוג שיני הפצירה הופך את פעולתה למעודנת או גסה יותר - חריצי שיניים בולטים יובילו לשיוף גס של חומר רב יותר בגימור מחוספס, בעוד ששיניים קטנות ושטוחות יובילו לשיוף עדין של שכבה קטנה של חומר עם גימור חלק.
פצירת ציפורניים
פצירת הציפורניים היא כלי שמטרתו לשייף את קצוות הציפורניים. השיוף נעשה על מנת לקצר את אורך הציפורניים, לעצב אותן ולמנוע את התפצלותן ושבירתן. הפצירה משמשת ככלי למניקור ופדיקור בתעשיית הקוסמטיקה. בתהליך השיוף מסירים תאי קרטין בולטים או מיותרים מלוחית הציפורן עד לקבלת גימור חלק.
פצירות ציפורניים עשויות מחומרים שונים, כגון קריסטל, קרמיקה, מתכת, או מתכת מצופה באבן ספיר.
מידת החספוס של הפצירה נמדדת ב-grit. טווח הערכים בין 60 ל-240 כך שככל שהערך עולה רמת החספוס יורדת. מידת החספוס הנפוצה לשיוף ציפורן טבעית היא 180 grit.
דייוויד דורנברגר
ביוגרפיה
בשנת 2005 דורנברגר העניק ריאיון עיתונאי בפודקאסט של "Inside Minnesota Politics", בו הצהיר כי אין הוא תומך של המפלגה הרפובליקנית יותר, אך באותה נשימה לא הביע תמיכה במפלגה הדמוקרטית. בראיון אמר כי הדמוקרטים נחושים יותר לטפל במערכת הבריאות וכי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש שגה בעניין מלחמת עיראק. ב-2010 תמך דורנברגר בראש הסגל שלו לשעבר טום הורנר, חבר מפלגת העצמאות של ארצות הברית, לתפקיד מושל מינסוטה. דורנברגר היה יושב ראש המכון הלאומי למדיניות בריאות (NIHP) ועמית בכיר למדיניות בריאותית באוניברסיטת סנט תומאס בסיינט פול. בבחירות 2016 לנשיאות הביע תמיכה במועמדותה של הילרי קלינטון לנשיאות.
ב-14 במאי 2020 הכריז על תמיכתו במועמדותו של ג'ו ביידן לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית.
נפטר ב-31 בינואר 2023.
פרחיה ביבי
קריירה כשחקנית כדורגל
ביבי השתייכה לסגל נבחרת ישראל מאז הקמתה בשנת 1997 ורשמה 7 הופעות במדים הלאומיים.
דיאגרמת סמית
דיאגרמת סמית היא כלי עזר גרפי המשמש בהנדסת חשמל לפתרון בעיות הנוגעות לקווי תמסורת ותיאום עכבות. הדיאגרמה הומצאה בידי פיליפ ה. סמית ב-1939 עת שעבד במעבדות בל. הדיאגרמה היא כלי שימושי ונפוץ עד היום, על אף שכיום תוכנת מחשב יכולה לבצע את אותן המטלות בקלות. דיאגרמת סמית מקשרת בין גדלים שונים, כגון: עכבה חשמלית, מתירות (אדמיטנס), מקדם החזרה, יחס גלים עומדים (SWR) ועוד.
סקירה
דיאגרמת סמית היא שרטוט במישור המרוכב של מקדם ההחזרה \Gamma, כאשר הציר האופקי מתאר את הרכיב הממשי של מקדם ההחזרה והציר האנכי את הרכיב המרוכב שלו. הגדלים הרלוונטיים עבור הדיאגרמה בדרך כלל מנורמלים לפי גודל אופייני של המערכת, למשל לפי העכבה של קו התמסורת:, כאשר Z(z) העכבה בנקודה z, Z_0 העכבה של קו התמסורת ו-\bar{z} העכבה המנורמלת. באופן זה ניתן באמצעות כפל פשוט לעבור מהגודל שמציגה הדיאגרמה לגודל הרלוונטי עבור המערכת. מקדם ההחזרה \Gamma אינו מנורמל מכיוון שהוא גודל מרוכב חסר יחידות שמקיים |\Gamma|<1.
הסימונים ההיקפיים בקצוות הדיאגרמה הם סקלות של זוויות ושל אורך גל. הזווית מייצגת את הפאזה של מקדם ההחזרה. השימוש העיקרי של סקלת אורך הגל הוא בפתרון בעיות במערכות מפולגות. זהו המרחק הנמדד על קו התמסורת לכיוון המקור או לכיוון העומס, ביחידות של אורך הגל הרלוונטי לבעיה \lambda (סיבוב שלם מייצג תנועה של חצי אורך גל על קו התמסורת). הליכה על הציר ההיקפי עם כיוון השעון מסמנת בדיקה של המרחק לכיוון המקור, והליכה נגד כיוון השעון מסמנת בדיקה של המרחק לכיוון העומס.
מכיוון שהעכבות והמתירויות תלויים בתדירות של הגל האלקטרומגנטי, ניתן להשתמש בדיאגרמת סמית בשביל לפתור עבור תדירות אחת בכל פעם. עבור יישומים קצרי סרט פתרון זה מספיק בשביל לספק את המטרות לרוב חבילת הגלים, אולם ביישומים עם סרט רחב נוצר צורך לפתור עבור מספר תדרים ולאחר מכן לחבר את התוצאות, דבר אשר מפחית את הדיוק של הפתרון.
הגדרות והנחות
קו תמסורת מורכב לרוב משני מוליכים המחוברים בכל קצה להדקים, וביניהם חומר דיאלקטרי. בתוך קו התמסורת מתקיימת משוואת הגלים עבור השדה החשמלי ועבור השדה המגנטי, ולכן קיים עבורו פתרון של גל נסוג וגל מתקדם. לאופן המולך קיטוב TEM, וניתן לתת למתח ולזרם פתרון בצורה של גל נסוג וגל מתקדם:
מידע נוסף על פיתוח זה ניתן לקרוא תחת משוואות הטלגרפיה.
עבור העכבה האופיינית Z_0 והמתירות האופיינית, ניתן להגדיר לכל עכבה Z(z) ומתירות Y(z) במערכת גודל מנורמל:
מקדם ההחזרה מוגדר בתור היחס בין הגל הנסוג לגל המתקדם. נגדיר כי העומס נמצא בנקודה z=0, ואז מקדם ההחזרה של העומס יהיה:
כך ניתן להגדיר באמצעות הגודל \Gamma_L את מקדם ההחזרה לכל z עד כדי הבדל פאזה:
עבור גל מתקיים, כך שעם תלות באורך הגל מתקבל , גודל בעל מחזוריות של.
העכבה מוגדרת בתור היחס בין המתח לזרם, כלומר:. באמצעות הביטויים למתח ולזרם, הגדלים שמצאנו לעיל נותנים לנו ביטוי לעכבה בכל נקודה כתלות במקדם ההחזרה בנקודה זו:
או באמצעות עכבה מנורמלת:. למעשה, \bar{z} ו-\Gamma(z) קשורות באמצעות העתקת מוביוס.
בשימוש בדיאגרמת סמית מניחים כי אין איבודים בתוך קו התמסורת, כלומר k גודל ממשי.
דיאגרמת סמית עבור עכבות
ניתן לכתוב את מקדם ההחזרה בצורה:, ובאופן דומה את האימפנדס המנורמל בתור:. כך מהביטוי שלעיל עבור \bar{z} מתקבל:
אפשר מהשוואת חלק מדומה וחלק ממשי לפתור ולקבל שתי משפחות של מעגלים:
התוצאה המתקבלת היא ש-z_r, החלק הממשי של האימפדס המנורמל, נמצא על מעגל בעל רדיוס שמרכזו בנקודה, בעוד z_i, החלק המדומה של העכבה המנורמלת, נמצא על מעגל ברדיוס  שמרכזו בנקודה. דוגמאות למעגלים כאלה ניתן לראות בדיאגרמה שלעיל.
החצי העליון של המישור מייצג חלק מדומה חיובי, כלומר התנהגות השראותית, והחלק התחתון של המישור מייצג חלק מדומה שלילי, כלומר התנהגות קיבולית.
דוגמאות עיקריות
להלן כמה מקרים חשובים:
המעבר לדיאגרמה של מתירויות
דיאגרמת סמית עבור מתירויות בנויה באופן דומה לזו של העכבות. המתירות המנורמלת היא ההופכי של העכבה המנורמלת:
מכך נובע:
דיאגרמת סמית למתירויות נראית כמו זו עבור עכבות, אבל הסקלה מסובבת ב-180^\circ. לאחר השינוי החלק העליון של המישור מייצג התנהגות קיבולית והחלק התחתון מייצג התנהגות השראתית.
שימוש בדיאגרמה עבור עכבות
עבור הנקודה, יש צורך לחפש על הסקלה של הזוויות את זו המתאימה ל-60^\circ ולמתוח קו ישר בינה לבין ראשית הצירים. קצה הדיאגרמה, לפני הסקלות, מייצג |\Gamma|=1, ובעזרת סרגל אפשר למצוא את החלק היחסי המתאים למקדם ההחזרה. כך אם רדיוס המעגל הוא 100 מ"מ, יש לחפש על הסרגל את הנקודה 63 מ"מ. נקודה זו מופיעה בשרטוט משמאל בתור P_1.
כדי לקבל את העכבה המתאימה לנקודה זו, יש להסתכל בנפרד על החלק הממשי ועל החלק המדומה. עבור החלק הממשי, ניתן לעקוב אחר המעגל הסגור. החיתוך שלו עם הציר האופקי ייתן את הערך:. עבור החלק המדומה, יש לעקוב אחר המעגל הפתוח עד החיתוך שלו עם היקף הדיאגרמה, שם רשום החלק המדומה המתאים:. סה"כ התקבל העכבה המנורמלת המתאימה:.
בקובץ שמשמאל מסומנות מספר נקודות המסוכמות בטבלה שלהלן.
שימוש מקביל בדיאגרמה עבור עכבות ועבור מתירויות
בפתרון בעיות של תיאום קווי תמסורת עולה במקרה רבים צורך לעבוד גם עם המתירויות וגם עם העכבות במקביל. ניתן להשתמש בדיאגרמה כפולה, המייצגת גם עכבות וגם מתירויות, אולם ניתן גם להשתמש בדיאגרמה אחת כדי להציג את אחותה. כדי לעבור מעכבה מנורמלת למתירות מנורמלת, יש לבחור את הנקודה שמייצגת את מקדם ההחזרה, ולבחור את הנקודה שנמצאת על אותו המעגל אבל במרחק של 180^\circ (שימו לב שמדובר במעגל שמרכזו בראשית הצירים ומייצג את |\Gamma|). באופן זה, הנקודה P_1 מהדוגמה הקודמת מועברת לנקודה Q_1, אשר נותנת באותו האופן.
באותו אופן ניתן לראות כי הנקודה P_{10} מייצגת את העכבה z=0.1+j0.22, אשר מתאים למתירות: (מופיע בתור Q_{10} בשרטוט).
טורונטו דומיניון בנק
טורונטו דומיניון בנק (באנגלית: Toronto-Dominion Bank; בצרפתית: Banque Toronto-Dominion) היא חברה קנדית רב-לאומית המספקת שירותי בנקאות ופיננסים. הבנק מכונה בדרך כלל "TD" ופועל כ"קבוצת TD בנק" (באנגלית: TD Bank Group; בצרפתית: Groupe Banque TD). הבנק נוסד ב-1 בפברואר 1955, כתוצאה ממיזוג "בנק אוף טורונטו" עם "בנק הדומיניון" שהוקמו בשנת 1855 ו-1969, בהתאמה.
בשנת 2017, על פי מסמך שפרסמו סטנדרד אנד פורס, קבוצת TD בנק הייתה לבנק הגדול ביותר בקנדה לפי סך נכסיו, השני בגודלו לפי שווי השוק שלו, והבנק ה-26 בגודלו בעולם.
הבנק וחברות הבת שלו מעסיקים למעלה מ-89 אלף עובדים, ומשרתים מעל 22 מיליון לקוחות מסביב לעולם.
בקנדה, הבנק פועל באמצעות "TD קנדה טראסט" ומשרת מעל 11 מיליון לקוחות ב-1,091 סניפים.
בארצות הברית הבנק פועל כ-"TD בנק", ונוצר כתוצאה ממיזוג "TD בנקנורת'" וקומרס בנק". הבנק בארצות הברית משרת מעל 6.5 מיליון לקוחות עם רשת של מעל 1,241 סניפים במזרח ארצות הברית.
מטה הבנק שוכן בטורונטו שבפרובינציית אונטריו בקנדה.
צרטוזאוריים
צרטוזאוריים (שם מדעי: Ceratosauridae) היא משפחה של דינוזאורים תרופודים מקבוצת הצרטוזאוריה, אשר חיו בתור היורה ובתחילת הקרטיקון לפני 112–155 מיליון שנה.
הצרטוזאוריים היו תרופודים בינוניים עד גדולים שהיוו חלק מהטורפים הראשיים במשך היורה, לצד האלוזאוריים. הידוע שביניהם הוא הצרטוזאורוס, אשר תואר כבר ב-1884 בידי החוקר עותניאל צ'ארלס מארש, בחפירות של יוטה וקולורדו. מינים אחרים התגלו ברחבי אמריקה הצפונית, טנזניה, פורטוגל וארגנטינה. עדויות לא ברורות המשויכות למשפחה התגלו באורוגוואי, מדגסקר ובשווייץ.
מיון
חלק מהמיונים משייכים לפה גם את הסוג פוסטרוונאטור (Fosterovenator).
הרמן פון קאולבך
הרמן פון קאולבך (בגרמנית: Hermann von Kaulbach; 26 ביולי 1846 - 9 בדצמבר 1909) היה צייר גרמני של בית הספר במינכן.
חיים
בשנת 1886 מונה לפרופסור לציור היסטוריה באקדמיה לאמנות יפה במינכן. בשנת 1906 פרסם ספר תמונות, עם ילדים כמוטיב, שנמכר ב-135,000 עותקים.
הוא היה נשוי לסופי שרול, בתו של חרט, ונולדו להם שלושה ילדים. רבות מיצירותיו מוצגות במוזיאון בבאד ארולסן (מקום הולדתו של אביו). מכתביו וניירותיו נמצאים באוסף ארכיון הספרות הגרמני (חלק מהמוזיאון לספרות מודרנית) במרבאך אם נקאר.
הוא קבור בבית הקברות הדרומי הישן במינכן.
ביקורת
אף שעבודתו התקבלה בדרך כלל בצורה טובה, הוא ספג מדי פעם ביקורת על כך שהעניק יותר מדי תשומת לב לפרטים, תוך שהוא מפספס את משמעות הנושא העיקרי של הציור.
דיוקנו של לוקרציה בורג'ה יצר מחלוקת משום שהוא נחשב לבוטה מדי, וגרסתו להכתרת סנט אליזבת על ידי הקיסר פרידריך השני נדחתה על ידי כמה מבקרים כ"ציור תלבושות".
כריסטופר באלרד
כריסטופר באלרד (באנגלית: Christopher S. Ballard) הוא קצין בימוס בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית. שירת כראש אגף מודיעין אותות וסגן מנהל הסוכנות לביטחון לאומי.
ביוגרפיה
באלרד התגייס לצבא ארצות הברית ב-1984. שירת כמפקד מחלקת מעקב באמצעות רדאר קרקעי ועוזר קצין מבצעים בגדוד המודיעין הצבאי 533 של דיוויזיית השריון השלישית שהוצבה בגרמניה המערבית. לאחר מכן שימש קצין מודיעין של הגדוד הרביעי ברגימנט השריון ה-67 של הדיוויזיה. ב-1990 שב לארצות הברית ושירת בפיקוד כוח האדם של הצבא. לאחר קורס קציני מודיעין מתקדם מונה לקצין המודיעין של הגדוד השלישי ברגימנט החי"ר ה-21, קצין מבצעים של גדוד המודיעין ה-125, וקצין המודיעין של החטיבה הראשונה בדיווזיית החי"ר ה-25 המוצבת בהוואי.
באלרד בעל תואר ראשון בגרמנית ובמדע המדינה מאוניברסיטת פורדהאם (1984), בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון (1986) ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי (2007).
יוסי ניסן
יוסי (יוסף) ניסן (נולד בשנת 1969) הוא ראש המועצה המקומית להבים.
ביוגרפיה
ניסן גדל בשכונה ה' בבאר שבע. הוא בנם של יהודית, פקידה ראשית בפיקוד דרום בשירות קבע משך כ-30 שנה ואריק ניסן שהיה סגן ראש העיר באר שבע, ומזכיר מועצת הפועלים. הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון.
ניסן מתגורר ביישוב להבים משנת 2002. בשנת 2003 התמודד לראשונה בבחירות, ועמד בראש סיעת "להבים שלנו" שהשיגה שני מושבים. בבחירות אלה התמודד גם על ראשות המועצה המקומית וקיבל 33% מהקולות.
בבחירות בשנת 2008 בחר שלא להתמודד על ראשות המועצה והמשיך לכהן לאחריהן כחבר מועצה. בבחירות 2013 התמודד על ראשות המועצה ושוב זכה ב-33% מהקולות, שני לראש המועצה הנבחר אלי לוי שזכה ב-41% מהקולות.
בשנת 2017 הגישו נגדו גילי ויואל עזריה וחברות שבשליטתם תביעת דיבה שבה דרשו פיצוי בשך שני מיליון ש"ח, עקב פוסט שפרסם בפייסבוק בעניינם. בית המשפט דחה את התביעה על הסף, קבע שזו תביעת השתקה, וחייב את התובעים בהוצאות משפט בסך 100,000 ש"ח.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018 זכה ניסן לתמיכת מפלגת העבודה ונבחר לתפקיד ראש המועצה ברוב של 63 אחוזים.
בתפקידו האחרון שימש ניסן כמנהל הרשות לנהיגה ספורטיבית מיום הקמתה. לפני כן היה יועץ כלכלי לשר התחבורה ודירקטור מטעם המדינה במכון וינגייט.
בעבר היה שחקן כדורסל בליגות הנמוכות. הוא שיחק בהפועל באר שבע, מכבי באר שבע, בית"ר באר שבע ובנס ציונה.
ניסן נשוי לאורלי ואב לשלושה.
מנגג'יאנג
מֶנְגגְ'יָאנְג (במנדרינית: 蒙疆, במונגולית:) או בשמה הרשמי הממשלה האוטונומית המאוחדת של מנגג'יאנג הייתה מדינת בובות מונגולית שנשלטה על ידי האימפריה היפנית, אשר נוסדה במסגרת מלחמת סין–יפן השנייה עם כיבוש מונגוליה הפנימית בידי צבא קוואנטונג בשנת 1937 ועד לכניעת האימפריה היפנית וכיבוש השטחים בידי ברית המועצות במבצע סערת אוגוסט בשנת 1945.
היסטוריה
ב-1 בינואר 1912 נכנסה ממשלתה הזמנית של הרפובליקה הסינית לתפקידה בנאנג'ינג, עם סון יאט-סן כנשיא זמני. הרפובליקה החדשה ירשה למעשה את שטחה של שושלת צ'ינג הקיסרית אותה הדיחה, והפכה לרפובליקה רב-אתנית הקוראת לשליטתה על טיבט ומונגוליה ודוגלת בעקרון של חמישה עמים מאוחדים (מנדרינים, מונגולים, מנצ'ורים, טיבטים וחווי).
לעומת תוכניות הרפובליקה, התפתחה תסיסה מהפכנית גם במונגוליה. במהלך תקופה זו, החלה רוסיה לנקוט במדיניות פעילה יותר כלפי השפעה על מונגוליה, עד אשר מונגוליה החיצונית הכריזה על עצמה כמדינה עצמאית ב-1 בדצמבר 1911 על בסיס נאמנותה לשושלת המנצ'ורים ולא לסין.
במשא ומתן עם ברית המועצות לאחר מלחמת האזרחים ברוסיה הרחיבה האימפריה היפנית את גבולות אזורי ההשפעה שלה כפי שנקבעו בשני ההסכמים שלה עם רוסיה עד שאלו הגיעו לגבולות מונגוליה הפנימית. כתוצאה מכך, מונגוליה הפנימית פוצלה לשני אזורי שליטה, כאשר יפן דומיננטית במזרח ורוסיה במערב. דבר זה הביא להכרה שחלקיה המזרחיים של מונגוליה הפנימית יהוו מעתה חלק מתחום השליטה היפני. שאלת גורל ההשפעה מעל מנצ'וריה הפכה לשאלת מנצ'וריה ומונגוליה לאחר שיפן הקימה במנצ'וריה את מדינת החסות של מנצ'וקוו.
מדינת החסות היפנית מנגג'יאנג הוקמה על ידי הנסיך דה וואנג (דמוצ'וגדונגרוב) לאחר שנמלטה מהשפעת ברית המועצות במונגוליה הפנימית. דה וואנג, נסיך משפחת אצולה מונגולית, פעל למען אוטונומיה במונגולית הפנימית. בספטמבר 1933 ניהל הנסיך דמוצ'וגדונגרוב כינוס של נסיכים מונגולים ממחוזות צפון סין כדי להקים תנועה שתלחץ למען הקמת מדינתם הפאן-מונגולית. הממשלה הלאומנית בנאנג'ינג, בלחץ המונגולים הדורשים אוטונומיה, הקימה את המועצה הפוליטית האוטונומית האזורית של מונגוליה, אך דמוצ'וגדונגרוב לא היה מרוצה. הנסיך דמוצ'וגדונגרוב התקרב לצבא קוואנטונג, שהשתמש בהסכם לפיהם יהיה פעל השפעה על המדינה המונגולית ובתמורה הוא יצא במאבק צבאי כדי להבריח את הצבא הסיני.
באפריל 1936 הוקמה הממשלה הצבאית המונגולית בהנהגת צבא קוואנטונג, עם דמוצ'וגדונגרוב כראש הממשלה, וממשלה זאת סיכמה במהרה אמנה של סיוע הדדי עם מנצ'וקוו. בספטמבר 1936 נדחק הצבא הפנימי של מונגוליה לצפון מחוז סויואן, בגיבוי צבא גואנדונג, והתעמת עם כוחות סינים, אירוע המכונה תקרית סויואן.
כניעת האימפריה היפנית נחתמה ב-1 בספטמבר 1945 והממשל של מנגג'יאנג, אשר עוד קודם נכבש בידי הצבא האדום, התמוטט. לאחר מלחמת העולם השנייה, דמוצ'וגדונגרוב המשיך לפעול בניסיון להקים מדינה ריבונית במונגוליה הפנימית עד אשר הרשויות של הרפובליקה העממית של סין תפסו אותו ושלחו אותו למוסד חינוך מחודש. מורשת מנגג'יאנג מרוכזת בחשיבותה בזמן קיומה וסמלה כמאבק לעצמאות מונגוליה הפנימית. יתרה מזאת, היא הייתה המדינה המונגולית המונרכית הראשונה מזה 700 שנים שמנהיגה לא פעל לחפס בשושלתו את ירושתו של ג'ינגיס חאן.
טלגרף (עיתון ישראלי)
טלגרף היה עיתון כלכלי יומי, שיצא לאור בישראל בין השנים 1993 ו־1996.
היסטוריה
העיתון הוקם על ידי קבוצת אנשי עסקים, ובהם אהרן דוברת, יצחק שרם, אבי טיומקין, פויו זבלודוביץ' וג'ק נאש, במטרה להתחרות ב"גלובס", שהיה היומון הכלכלי המוביל בישראל. גיליונו הראשון יצא ב-23 במאי 1993. העיתון הודפס גם במוצאי שבת, וסיסמת הפרסום שלו, שעקצה את המתחרה, הייתה "אל תברבר גלובלית, דבר טלגרפית". בדומה ל"גלובס", גם "טלגרף" הודפס על נייר ורוד. עורכו של העיתון היה מתי גולן, ששימש קודם לכן עורך "הארץ" ו"גלובס". אבי טיומקין, שהיה בעל המניות הגדול בעיתון, הפך בשנה האחרונה לקיומו לעורך הראשי של העיתון.
חודשים אחדים אחרי שהחל לצאת לאור הונפקו מניותיה של חברת "טלגרף", שהוציאה לאור את העיתון, בבורסת נאסד"ק בארצות הברית, תוך גיוס של כ–10 מיליון דולר. "טלגרף" נסגר ב־20 במאי 1996, לאחר כשלוש שנות פעילות, לאחר שלא הצליח לנגוס בנתח השוק של "גלובס" ונתקל בקשיי מימון בעקבות הפסדים של 18 מיליון דולר.
עם סגירת העיתון נפסק המסחר הסדיר במניותיה של חברת "טלגרף", והיא הפכה לשלד בורסאי, ב-1999 נרכש בידי איש העסקים צביקה ברינבוים, שהכניס לשלד את פעילותה של חברת המחשוב "חילן (1989)", אחת ממטרות הרכישה היו קיזוז הפסדים הצבורים של טלגרף לצורכי מס, כנגד פעילותה החדשה של החברה. ביוני 2000 חברת "טלגרף", שינתה את שמה ל-"חילן" והחלה להיסחר בבורסה עם הפעילות החדשה.
אנסימבה מוקאנו
רוברט אנסימבה מוקאנו (בצרפתית: Robert Nsimba Mukanu; נולד ב-8 באוגוסט 1985) הוא כדורגלן עבר גבונזי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה
מוקאנו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל ויטה קלאב המקומית. ב-30 בינואר 2008 חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל. מוקאנו שיחק רק בשלושת המשחקים האחרונים של הקבוצה בליגה. בקיץ הצטרף למכבי עירוני קריית אתא מהליגה הלאומית, בה שיחק חצי עונה.
בינואר חזר לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וחתם במוטמה פמבה. בקיץ הצטרף למיסילה הגבונזית. בהמשך, שיחק גם במונאנה וליברוויל 105. בשנת פרש מכדורגל.
ב-28 ביולי 2013 מוקאנו ערך את הופעתו היחידה בנבחרת גבון בהפסד 0–1 ל.
פרידריך ויזה
פרידריך ויזה (בגרמנית: Friedrich Wiese; 5 בדצמבר 1892 – 13 בפברואר 1975) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
קריירה מוקדמת
ויזה נולד ב-5 בדצמבר 1892 בנורדהאשטדט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס ויזה לצבא הגרמני הקיסרי, הצטרף לרגימנט הרגלים ה-84 (שלזוויג - פון מנשטיין), וב-6 בנובמבר 1915 הועבר לרגימנט הרגלים ה-147 (מזוריה ה-2), עמו לחם עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה פרש ויזה מהצבא, והצטרף למשטרת המבורג. בשנת 1935 הצטרף ויזה לורמאכט, והועלה לדרגת מיור. ב-1 באפריל 1938 הועלה ויזה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-116.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה פיקד ויזה על הגדוד ה-1 מרגימנט הרגלים ה-116, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-9 בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת פיקד ויזה על גדודו, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-9 במסגרת הקורפוס ה-40. ב-10 בדצמבר 1940 מונה ויזה למפקד רגימנט הרגלים ה-39, וב-1 ביוני 1941 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה פיקד ויזה על הרגימנט שבפיקודו, כחלק מהדיוויזיה ה-26 במסגרת הקורפוס ה-6, וב-14 באפריל 1942 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-15 באפריל 1942 מונה ויזה למפקד הדיוויזיה ה-26, שהייתה חלק מהקורפוס ה-53 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וב-1 בספטמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 בינואר 1943 הועלה ויזה לדרגת גנרל לוטננט, וב-5 באוגוסט 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-35, שהיה חלק מהארמייה התשיעית ולאחר מכן חלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-1 באוקטובר 1943 הועלה ויזה לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-24 בינואר 1944 קיבל תוספת עלי אלון לצלב האבירים של צלב הברזל. ב-28 ביוני 1944 מונה ויזה למפקד הארמייה ה-19, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות G, ופיקד עליה במהלך מבצע דרגון. ב-15 בדצמבר 1944 הועבר ויזה לעתודת המילואים, וב-19 במרץ 1945 מונה למפקד הקורפוס ה-8, שהיה חלק מהארמייה ה-17, במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-6 באפריל 1945 מונה ויזה בנוסף גם למפקד הקורפוס ה-11, ופיקד עליו עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה התגורר ויזה בגיסן, עד למותו ב-13 בפברואר 1975.
פיאט 850T
פיאט 850T הוא רכב מסחרי קל, מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית פיאט אשר יוצר בין השנים 1964–1976.
ייצור
דגם "פיאט 850T" הוצג לראשונה בסלון המכוניות בטורינו בנובמבר 1964.
בנוסף לשם המקורי של הדגם "פיאט 850T", הדגם היה קרוי באיטליה ("Fiat 850 Familiare ("Kombi.
מלבד לאיטליה, הדגם יוצר גם ביוגוסלביה בחברת בת של פיאט "Zastava".
המנוע המקורי היה בנפח 767 סמ"ק, (נלקח מדגם המסחרי הקודם Fiat 600 Multipla) אשר הוחלף למנוע 843 סמ"ק (נלקח מפיאט 850), ומשנת 1971 המנוע בנפח 903 סמ"ק נלקח מדגם פיאט 127.
הר פאקטו
הר פַּאֶקְטוּ (מקוריאנית: 백두산, לעיתים מתועתק כ"באקדו"; בסינית: 长白山, צַ'אנְגְּבַּאיְשַׁאן) הוא הר געש פעיל על גבול סין–קוריאה הצפונית. הוא מתנשא לגובה של 2,744 מטרים מעל פני הים והוא הגבוה בהרי הרכסים צ'אנגבאי ובבאקדודאגן. הוא גם הגבוה מכל הרי חצי האי הקוריאני וצפון־מזרח סין.
בקלדרה שלו אגם לוע הנקרא "אגם גן עדן".
שמורת הטבע "צ'אנגבאי שאן" שבסין הוכרזה על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית ב-1979, ואילו שמורת הר פאקטו הצפון-קוריאנית הוכרה בתור שכזו על ידי הארגון ב-1989.
אחת מהתפרצויות ההר געש שאירעה לפני כאלף שנה, מכונה "התפרצות המילניום" מפני שהיא מבין האלימות ביותר בהיסטוריה המתועדת. עבר מאז זמן רב, אך כשמדענים צפון קוריאנים זיהו בשנים 2002–2005 רעידות אדמה קטנות מתחת להר, הם היו מודאגים עד כדי כך שהמדינה המסוגרת פנתה למדינות המערב בבקשה לעזרה.
התוצאה הייתה שיתוף פעולה נדיר בין קוריאה הצפונית למדינות שעוינות אותה בדרך כלל. פקידי ממשל בפיונגיאנג החלו לתכנן את שיתוף הפעולה ב–2011, ואחרי שנתיים הגיעו למדינה מומחים להרי געש מארצות הברית ומבריטניה. ביחד עם מדענים מקומיים, חקרו המומחים את ההר ואת דרכי יציאת המאגמה שלו והגיעו לתובנות חדשות על הענק הישן, שבעברו כיסה את כל חצי האי הקוריאני בכמויות אפר עצומות.
הצפון קוריאנים עולים לרגל אל ההר באזור סאמג'יון, ויש לו חשיבות רבה בחיי היומיום במדינה. הוא מרבה להופיע בציורים ובאמצעי תעמולה של השלטון, ושיר שנכתב עליו בשם "הבה נלך להר פאקטו" נחשב פופולרי בקרב ילדים.
פיאט 600 מולטיפלה
פיאט 600 מולטיפלה (באיטלקית Fiat 600 Multipla), היא מכונית משפחתית סגורה, מיועדת ל-4 עד 6 נוסעים (כולל נהג), אשר יוצרה בין השנים 1956–1967 על ידי חברת פיאט האיטלקית. הדגם הוצג לראשונה ב-14 בינואר 1956 בתערוכת המכוניות בבריסל. המרכב והמנוע התבססו על דגם הפיאט 600.
ייצור
יוצרו 243,000 יחידות. הדגם היה פופולרי בקרב נהגי המוניות האיטלקים.
הדגם היה מיועד ל-4 עד 6 נוסעים (כולל נהג). בדגמי 6 המקומות, המושבים היו מסודרים ב-3 שורות, (מושבים בודדים).
בדגם ה"פיאט 600 מולטיפלה" נבנו 4 דלתות צדדיות. הדלתות הקדמיות נפתחו בניגוד לכיוון הנסיעה.
לוח שעוני הבקרה נלקח מדגם ה"פיאט 600".
גודווין, רוזן וסקס
גודווין, רוזן וסקס (באנגלית: Godwin, Earl of Wessex; אנגלית עתיקה: Godƿin; 1001 – 15 באפריל 1053) היה אחד מן המנהיגים האנגלו-סקסים החשובים, עבורו יצר קאנוט הגדול את משרת רוזן וסקס, השני בחשיבותו לאחר המלך. גודווין היה "מכתיר המלכים" של הכתר האנגלי ובזכות תמיכתו עלו לכס הרולד הראשון, מלך אנגליה, הארדיקאנוט ואדוארד המודה. רעייתו הייתה גיתה תורקלסדוטיר והוא היה אביהם של הרולד השני, מלך אנגליה, טוסטיג גודווינסון ואדית מווסקס, שנישאה לאדוארד המודה. עם זאת, התנגדותו של גודווין להשפעה הנורמנית הגוברת באנגליה וצבירת הכוח שלו גרמו לאדוארד לפנות כנגדו בסוף ימיו.
תולדות חייו
אביו של גודווין, וולפנות' קריד, היה ה (באנגלית עתיקה þegn או ðegn, באנגלית thegn ,thane או thayn), כלומר השליט השבטי של סאסקס. ב-1009 הואשם האב במרד נגד אתלרד השני, מלך אנגליה. עם זאת, בנו של המלך הותיר לגודווין עם מותו ב-1014 אחוזה בקומפטון שבסאסקס, שהשתייכה לוולפנות' אביו. עלייתו של קאנוט הגדול לכס המלוכה האנגלי (יחד עם הכתר הדני והנורווגי) ב-1016 סימלה את עלייתו של גודווין לגדולה. ב-1020 לערך מינה אותו המלך לרוזן וסקס הראשון. בין 1019 ל-1023 ליווה גודווין את קאנוט במסעו לדנמרק ונשא לאשה את בת משפחתו של קאנוט, גיתה תורקלסדוטיר (אחיה היה נשוי לאחותו של קאנוט).
עם מותו של קאנוט ב-1035 התחלקה ממלכתו בין שלושה, הרולד "קל הרגליים", בנו הבלתי-חוקי של קאנוט שנטל את אנגליה; הארדיקאנוט, בנם של קאנוט ואמה מנורמנדיה שנטל את כתר דנמרק והמורד מגנוס הראשון שנטל את כתר נורווגיה. באותה שנה דיכא גודווין את ניסיונו של אלפרד, בנה הצעיר של אמה מנורמנדיה, לתפוס את הכתר האנגלי. עם מותו של הרולד הראשון היה גודווין בין תומכיו של אחיו-למחצה, הארדיקאנוט. עם מותו של הארדיקאנוט ב-1042 תמך גודווין בזכותו של אדוארד המודה לכתר וב-1045 השיא לו את בתו, אדית.
גודווין ריכז את ההתנגדות לשליטה הנורמנית ההולכת וגוברת באנגליה. ב-1051 סירב גודווין להוראת מלכו להעניש את אזרחי דובר שקידמו באלימות את גיסו של המלך, רוזן בולון-סור-מר, בעת ביקורו באנגליה. המלך אדוארד ראה בסירוב קריאת תיגר על שלטונו והגלה בספטמבר אותה שנה את גודווין ובניו מהממלכה לאירלנד. שנה לאחר מכן חזרו גודווין ובניו לאנגליה בראש צבא וצי שגייסו כנגד "הנורמנים".
ב-1066, לאחר מותו של גודווין, הובילו שניים מבניו, הרולד (לימים מלך אנגליה) וטוסטיג, רוזן נורת'מבריה את שני הצדדים הניצים ונלחמו זה בזה משני צידי המתרס בקרב גשר סטמפורד, בו נהרג טוסטיג. בקרב הייסטינגס, פחות מחודש לאחר מכן, נלחמו זה לצד זה ומצאו את מותם שלושה מבניו, הרולד, גירת' ולאופוויין.
סעיד עזת-אללהי
סעיד עזת-אללהי אפאק (בפרסית: سعید عزت‌اللهی آفاق; נולד ב-1 באוקטובר 1996 בבנדר-אנזלי שבאיראן) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת הקשר המרכזי בטרקטור ובנבחרת איראן.
קריירת מועדונים
עזת-אללהי התחיל באקדמיה של מלאבאן. ב-26 באוקטובר 2012 הוא ערך הופעת בכורה בסגל הבוגר במשחק ליגה נגד ראה אהאן כאשר היה בן 16 שנים ו-25 ימים בלבד.
באוגוסט 2014 הוא נרכש על ידי אתלטיקו מדריד, שם ערך 5 הופעות במדי אתלטיקו מדריד ג' בטרסרה (הליגה הרביעית בספרד).
ב-21 ביולי 2015 עזת-אללהי חתם ברוסטוב, אך בשל בעיות ויזה הוא לא קיבל אישור לשחק בליגה הרוסית עד החורף. ב-12 במאי 2016 הוא הופיע לראשונה במדי רוסטוב במשחק ליגה מול דינמו מוסקבה. ב-26 ביולי 2016 במשחק שלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות מול אנדרלכט עזת-אללהי הבקיע את שערו הראשון בקבוצה.
נבחרת לאומית
עזת-אללהי שיחק בנבחרות עד גיל 17 ו-20. בנחברת הבוגרת הוא הופיע לראשונה ב-11 ביוני 2015 במשחק ידידות מול נבחרת אוזבקיסטן.
נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר מונדיאל 2022.
פרח העטלף
פרח העטלף (שם מדעי: Tacca chantrieri) הוא צמח ממשפחת הטמוסיים, אחד מסוגי פרחי הטאקה. מקורו של הפרח באזורים טרופיים כגון דרום אמריקה, אפריקה, אוסטרליה, דרום מזרח אסיה ואיי אוקיינוסים שונים. צבעו חום כהה - סגול - בורדו, צורתו דמוית עטלף, ומעלי הכותרת שלו יוצאים פתילים דמויי שפם. לצמח שלושה זנים, שקיבלו את שמם על פי מראם: פרח העטלף, שפם חתול ולשון השטן.
מורפולוגיה
פרח העטלף שייך למשפחת הטמוסיים מסוג הטאקה. הפרח ידוע בעיקר בזכות צורת התפרחת הייחודית שלו וצבעה. הוא פרח רב שנתי עשבוני הפריחה היא פעמיים-שלוש בשנה הצמח דק בעל גבעולים ארוכים הצמח יכול להגיע לגובה שבין 80–110 סנטימטרים צבע עליי כותרת שלו נע בין חום סגול ובורדו או בזן מסוים גם לבן. יש לו בסיסי עלים עם פטוטורות ארוכות באורכים של 10–30 סנטימטרים ו-20–50 סנטימטרים הוא בנוי ממעין ארבעה עלי כותרת גודלים שבתוכן ממוקמים עד 18 פרחונים. פרח העטלף רגיש לקור וזקוק ללחות גבוהה.
רבייה
פרח העטלף מתרבה באמצעות זרעים וקני שורש. פרח העטלף מאובק על ידי מגוון חרקים הניזונים משפע האבקה שבפרחים. הפרחים אינם מייצרים צוף.
בתרבות
בתרבות המערב הפרח נתפס כמאיים ואפל. בתרבות הסינית, ובכלל בתרבות מזרח הרחוק, עטלפים נתפסים כסימן למזל טוב ולכן גם הפרח.
גידול
פרח העטלף הנמכר כצמח בית הגדל בעציץ, הצמח דורש תנאי חום ולחות כגון מעט הצללה. בתוך הבית, יש לגדל אותו במקום מאוורר מואר, אך לא מאור ישיר. בחוץ, הוא צומח במקום מוצל. הפרח זקוק לאדמה לחה. בארץ ישראל הוא גדל לראשונה בחממה טרופית.
שימושים
שורש הפרח עשיר בעמילן. טעמו מריר ודומה במקצת לתפוח אדמה. בפולינזיה נהוג לאכול אותו. ניתן להפיק קארי מעלי הפרח. שורש הצמח משמש לרפואה התאית המסורתית.
מחלות
פרח העטלף עמיד למחלות. קרדית העכביש עלולה לפגוע בו.
דאה לוהר
דאה לוהר (בגרמנית: Dea Loher; נולדה ב-20 באפריל 1964) היא מחזאית וסופרת גרמניה.
ביוגרפיה
אנדראה ביאטה לוהר (Andrea Beate Loher) נולדה בטראונשטיין, בוואריה, כבת לאב יערן ואם פקידה בבית משפט. מאוחר יותר היא אימצה את שם הבמה "דאה לוהר" שהפך בהמשך לשמה הרשמי.
במרץ 2012 המחזה שלה "גנבים", שאורכו 3 שעות וחצי, בביצוע להקת הדויטשה תיאטר בברלין, בבימויו של קריגנבורג זכה להערכת המבקרים הישראלים כשהוצגה על במת התיאטרון הקאמרי בתל אביב.
מחזות
Berliner Geschichte
מחזותיה פורסמו בהוצאה לאור Verlag der Autoren בפרנקפורט על נהר מיין.
קישורים חיצוניים
כתבות בעברית
איסאק גרינוולד (צייר)
איסאק (יצחק) הירש גרינוולד (בשוודית: Isaac Hirsche Grünewald; 2 בספטמבר 1889, סטוקהולם, שוודיה – 22 במאי 1946, אוסלו, נורווגיה) היה צייר אקספרסיוניסטי יהודי-שוודי, מתלמידיו של אנרי מאטיס. דמות מרכזית בדור הראשון של המודרניסטים השוודים.
קורות חייו ופועלו
גרינוולד היה בראשית דרכו מוקד למחלוקת ציבורית בשל סטייתו מהנורמות הקלאסיות והרומנטיות השגורות. למרות, ואולי בגלל, מעמדו כחלוץ ומנהיג המודרניזם השוודי בימיו, הושמץ ברמזים לכך שלא השיג את הצלחתו בדרך הישר. הלעיזו עליו שהוא "חקיין של מאטיס כאמן וגאון בזכות עצמו כאיש עסקים". מלבד זאת שימש גרינוולד מושא להלעגה אנטישמית. בשנות ה-20 החל גרינוולד לקצור הצלחות כלכליות. הוא יצר תפאורות לאופרה המלכותית השוודית ועסק בעיצוב במה להצגות תיאטרון. ב-1925–1926 עיטר בציוריו את הקירות והתקרה באולם המשני בבית הקונצרטים של סטוקהולם. ב-1928 נמסרה לידיו מלאכת עיטור הקירות בחדר הישיבות המרכזי ב"ארמון הגפרורים" בלב סטוקהולם.
ב-1926 התקבל כחבר באקדמיה המלכותית השוודית לאמנויות. יצירותיו של גרינוולד הוצגו בתחרות האמנות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932). בשנים 1932–1942 שימש כפרופסור באקדמיה המלכותית לאמנויות של שוודיה וב-1941 פתח בית ספר לאמנות משלו. במהלך חייו חיבר מאמרים רבים בנושאי אמנות. ב-1945 הוענקה לו מידי מלך שוודיה "מדליית הנסיך אויגן" בתחום הציור, וזאת בשנה הראשונה לקיום העיטור.
לפי נתוני יצירותיו של גרינוולד, מבין המודרניסטים, מניבות לסוחרי האמנות את הרווחים השנתיים הגדולים ביותר. במכירה הפומבית באביב 2009 בבית המכירות השוודי "בוקובסקיס" נמכר ציור של גרינוולד, מהידועים פחות, ב-2.65 מיליוני קרונות (כ-340 אלף דולרים אמריקנים ב-2009).
אשתו סיגריד ירטן סבלה מבעיות נפשיות שהביאו לאשפוזה לתקופות ממושכות. גרינוולד התגרש ממנה ב-1937 ונישא בשנית לאמנית מרטה גרונדל (Märta Grundell). בני הזוג נהרגו ב-1946 בתאונת מטוס סמוך לאוסלו. גרינוולד נקבר בחלקה היהודית בבית הקברות הצפוני בסטוקהולם ואשתו נקברה לצידו.
קישורים חיצוניים
כל צבעי הקשת: מציוריו של איסאק גרינוולד
הקהילה הבהאית בסין
הקהילה הבהאית בסין היא קהילת מאמיני הדת הבהאית (בסינית מפושטת: 巴哈伊教; בתעתיק פין-יין במנדרינית: Bāhāyī jiào) ברפובליקה העממית של סין, וזוהי אחת הקהילות הבהאיות ששיעור גידולן הוא המהיר ביותר בעולם בעת האחרונה. על אף שאין אומדנים מדויקים, על פי הערכת האו"ם בשנת 2005 היו בסין כ-6,000 מאמינים בהאים. כיום קהילת הדת הבהאית בסין מוערכת בכמה אלפים או עשרות אלפים של מאמינים, ועל פי הערכת המכון ללימודים בהאיים באוניברסיטת שאנדונג ייתכן אף כי קיימים יותר מ-20,000 מאמינים בכל רחבי סין.
היסטוריה
את מהלך התפתחות ההיסטוריה הבהאית בסין ניתן לחלק ל-4 תקופות מובחנות:
אף על פי שמשלב מוקדם מאוד בהיסטוריית ההטפה והמחשבה הבהאיות קיבלה סין תשומת לב, לא נוצרו קהילות בהאיות משמעותיות במדינה טרם המאה ה-20. יתר על כך, הבידוד מאחורי מסך הברזל שבו הייתה שרויה סין לאחר התבססות שלטון המפלגה הקומוניסטית והקמת הרפובליקה העממית (בשנת 1949) ודיכוי כלל הפעילויות הדתיות במדינה הקשו מאוד הן על המשך פעילותן של הקהילות הבהאיות המקומיות והן על ניסיונות הדת הבהאית העולמית לצרף מאמינים נוספים מקרב תושבי סין.
עם זאת, במקביל לתהליך פתיחתה של סין לעולם שמחוץ לה החל משנות ה-80 ועד ימינו, חודש הקשר בין הקהילות הסיניות לקהילה הבהאית הבין-לאומית ולמוסדות הבהאיים העולמיים והתאפשרה שוב הפעילות הבהאיית הדתית בסין, גם אם באופן בלתי מאורגן או ממוסד וללא היתר או הכרה רשמיים מצד רשויות המדינה. הקהילה הבהאית בסין מסתמנת מאז ועד היום כאחת הקהילות הבהאיות שקצב צמיחתן הוא המהיר ביותר בעולם מבין כלל קהילות הבהאים, כאשר עוד ועוד אנשים בסין בוחרים להמיר את דתם ולהצטרף אליה.
תקופת היווצרותה לראשונה של הקהילה (1949-1862)
עוד בימי חייו של נביא הדת בַּהָאאוּללָּה (מת ב-1892) נשלחו חסידיו מטעמו לסין בניסיונות להפיץ את בשורתו. המפורסמים שבהם היו חָאגִ'י מִירְזָא מוּחַמַּד-עַלִי, שכונה "עַפְנָאן" והיה בן דודו של בַּהָאאוּללָּה, גַ'מָאל אֶפֶנְדִי ואחרים, ואך נראה שהם בעיקר השתקעו לסירוגין בשאנגחאי ובהונג-קונג למטרות מסחר, ושמאמציהם בתחום הדתי לא נשאו הצלחה משמעותית. בעיקר בתקופתם של עבד אל-בהאא (מת ב-1921) ושוגי אפנדי (מת ב-1957) כמנהיגי המאמינים הבהאיים נעשו מאמצים רבים להנגיש את הבשורה הבהאית לתושבי סין, ונשלחו מאמינים פרסים, אירופים וצפון-אמריקאים למסעות שכנוע והטפה בערי סין שהצליחו בסופו של דבר לבסס עד שנות ה-40 של המאה ה-20 קהילות מאמינים בהאים מקומיות בכמה מהערים המרכזיות (למשל בייג'ינג, שאנגחאי, גואנגג'ואו, נאנג'ינג, הונג קונג ומקאו).
עַבְּדוּל-בַּהָאא אף התבטא רבות לגבי חשיבותה האינטלקטואלית, התרבותית והמוסרית של סין עבור עתיד האנושות ועבור הצלחת הבשורה הבהאית.  בציטוט מפורסם בנושא כתב עַבְּדוּל-בַּהָאא בחיבורו "כוכב המערב" (1917): "'הלאה לסין, לסין, לסין, סִינָה חייבת בשורתו של בַּהָאאוּללָּה לצעוד! היכן הוא אותו בהאי קדוש אשר יהפוך למורה של סין?! סין היא בעלת היכולת הגדולה ביותר. העם הסיני הוא הכי תמים ושוחר אמת. המורה הבהאי של העם הסיני חייב קודם כל להיות מעורה ברוח שלהם, חייב להכיר את הספרות הקדושה שלהם, ללמוד את המנהגים הלאומיים שלהם, ולדבר אליהם מנקודת מבטם ובמונחיהם שלהם. הוא [אותו מורה] חייב להתנער מכל מחשבה משלו, ולחשוב תמיד על רווחתם הרוחנית [של הסינים]. בסין ניתן ללמד נפשות רבות ולהכשיר ולחנך כה הרבה דמויות אלוהיות, אשר כל אחת מהן עשויה להפוך לנר הבוהק של עולם האנושות. אכן, הנני אומר כי הם נטולים כל הונאה או צביעות, והם חדורים במניעים אידיאליסטיים. אילו חשתי בטוב, הייתי יוצא למסע לסין בעצמי! סין היא ארץ העתיד. אני מקווה שהמורה הנכון יזכה להשראה לצאת לאותה קיסרות רחבת ידיים להניח את היסודות של ממלכת האל, לקדם את עקרונות הציוויליזציה האלוהית, להניף את דגל בשורתו של בַּהָאאוּללָּה, ולהזמין את האנשים להסב אל שולחנו של האל!'"שורת ביקוריה של המורה והפעילה הבהאית האמריקנית מארת'ה רוּט בסין בין השנים 1923–1925 היוו אולי המסע הממוקד הראשון בסין להפצת הבשורה הבהאית ולגיוס מאמינים חדשים לדת בקרב תושבי המדינה. בהמשך רוט אף שבה לסין לביקורים נוספים בשנים 1930 ו-1937. בכל ביקוריה של רוט נוכחותה בסין לטובת הפצת המסר הבהאי הלהיבה רבים בציבור הסיני, ושהותה במדינה נהנתה מכיסוי תקשורתי מקומי רחב יחסית. במהלך אותן נסיעות נפגשה רוט עם אישים בולטים רבים מהעלית הסינית, ובביקורה הראשון ב-1923 היא אף זכתה לפגוש את נשיא סין, ד"ר סון יאט-סן.
אחד הפעילים הסינים המקומיים הבולטים ביותר של הקהילה הבהאית באותה תקופה היה ד"ר צאו יון-שיאנג (נהרג בתאונת דרכים ב-1937), נשיא אוניברסיטת צינגהואה שבבייג'ינג בין השנים 1922–1927. ד"ר צאו הצטרף לדת הבהאית בשנת 1930, חיבר מספר רב של חיבורים בנושא הדת הבהאית בשפה הסינית, והיה הראשון להתחיל במפעל תרגום כתבי הקודש הבהאים לסינית. ד"ר צאו אף הציע לדת הבהאית את שמה הראשוני בשפה הסינית כ"דת האחדות הגדולה" (בסינית מפושטת: 大同教; בתעתיק פין-יין במנדרינית: Dàtóng jiào), כאזכור לרעיון קונפוציאני מסורתי של אוטופיית שלום עולמית הנקרא "האחדות הגדולה" (בסינית מפושטת: 大同; בתעתיק פין-יין במנדרינית: Dàtóng).
עם פלישת היפנים לסין ב-1937 ותחילת מלחמת סין–יפן השנייה נפסקו ביקורים של נוסעים בהאים לסין. במהלך מלחמת העולם השנייה רבים מהמומרים הבהאים ממוצא סיני בארצות הברית שבו לסין. מיד לאחר המלחמה פרצה בסין מלחמת האזרחים (1945–1949), אשר הסתיימה בניצחון המפלגה הקומוניסטית הסינית והביאה להגירתם של בהאים סינים רבים בסוף מלחמת האזרחים יחד עם ממשלת הרפובליקה הסינית המובסת לטאיוואן.
תחת הרפובליקה העממית של סין (מ-1949 ועד היום)
בשנות ה-80, מוסדות הוצאה לאור בהאים הוזמנו להשתתף ביריד הספרים הבינלאומי בבייג'ינג. בנוסף דווח כי בכירים סינים בנסיעות רשמיות מחוץ למדינה אף ניאותו לבקר במקדשים בהאים. אל מול תחילתו של תהליך היפתחותה הכללי של סין באותה תקופה של רפורמות הפתיחוּת (1989-1978) לא נותרו הבהאים אדישים, והקהילה הבהאית הבין-לאומית החלה כבר אז בהכנות מצדה לקראת הידוק הקשר עם קהילות הבהאיים שנותרו בסין, כמו גם להשבת הפעילות הדתית הפולחנית במדינה והתנעת מסעות השכנוע וההטפה. מתוך ציפייה זו הוקם כבר אז בהונג קונג הבריטית סניף חדש של משרד הקהילה הבהאית הבינלאומית למידע לציבור (Bahá’í International Community’s Office of Public Information), ובהמשך בשנות ה-90 הוקם במקאו שהייתה אז עוד תחת שלטון פורטוגלי גוף חדש בשם "המועצה הבהאית לסין" (The Bahá’í Committee for China).
החל משנות ה-90 עם הפתיחות היחסית בסין בתחום החברה והדת, גברה בהדרגה ההתעניינות המקומית בדת הבהאית, נפתח תחום חקר הדת הבהאית בהובלת אוניברסיטאות ומוסדות אקדמיה מובילים בסין והוקם המרכז ללימודים בהאים בסין, דמויות בולטות בדת הבהאית העולמית הוזמנו לקיום שיח עם הקהילה האקדמית הסינית, טקסטים בהאים תורגמו מחדש למנדרינית תקנית, והתאפשרה השבה חלקית של הפעילות הדתית הבהאית בסין.
יחס הממשלה הסינית כיום לדת הבהאית
בסין באופן רשמי רק חמש דתות זוכות כיום להכרה ולחופש מסוים לפעילות גלויה וממוסדת תחת פיקוח של המדינה: בודהיזם, דאואיזם, נצרות קתולית, נצרות פרוטסטנטית ואסלאם. דתות ואמונות אחרות אינן זוכות להכרה מצד המדינה ובעקרון עד כה עדיין לא נהנות מיכולת לערוך את פעילויותיהן באופן גלוי וממוסד, ובהן גם הדת הבהאית. על אף שקיים מידע מועט יחסית אודות הבהאים בסין כיום, אנו יודעים כי הגבלות אלו אוסרות באופן עקרוני על הדת הבהאית לפתוח בתי תפילה רשמיים בסין, להסמיך אנשי דת, או לפעול לצירוף מאמינים חדשים מקרב אזרחי המדינה. על כן הקהילות הבהאיות אינן מאורגנות ואין בסין מוסדות קהילתיים בהאים, כפי שקהילות בהאיות בכל העולם בעקרון מחויבות לקיים. אף על פי כן, סין מהווה כיום יעד מרכזי לפעילות ההטפה הבהאית, ושליחים בהאים זרים ומקומיים פועלים בה במרץ להפצת האמונה הבהאית בקרב אזרחי סין, גם אם לא באופן רשמי ובעיקר במפגשים חברתיים ביתיים, אך בידיעת רשויות המדינה ובהסכמה שבשתיקה מצדן.
דמוגרפיה
משום שהדת הבהאית אינה דת המוכרת רשמית ברפובליקה העממית של סין, אין אומדנים מהימנים לגמרי לגבי מספרם המדויק של מאמיני הדת הבהאית בסין. על פי הערכת האו"ם בשנת 2005 היו בסין כ-6,000 מאמינים בהאים. כיום קהילת הדת הבהאית בסין מוערכת בכמה אלפים או עשרות אלפים של מאמינים, ועל פי הערכת המכון הסיני ללימודים בהאיים באוניברסיטת שאנדונג זוהי הקהילה הבהאית בעלת שיעור הצמיחה הגבוה ביותר בעולם, וייתכן אף כי קיימים יותר מ-20,000 מאמינים הפזורים בעיקר בערים הגדולות הבאות: שאנגחאי, בייג'ינג, גואנגג'ואו, טיינג'ין, ג'וחאי , שנג'ן, שן-יאנג, יין-צ'ואן , צ'אנגצ'ון, ובאזורים המנהליים המיוחדים של הונג-קונג ומקאו.
דמויות בולטות בקהילה הבהאית בסין
על אף שהדת הבהאית מכירה גם נביאים קודמים מכל רחבי העולם שבשורתם הייתה עמוד תווך לדתות אחרות (למשל: אברהם אבינו ומשה רבנו, קרישנה מהפנתיאון ההינדואי, בודהה סידהארתא, ישו הנוצרי, זרתוסטרה של הדת הזורואסטרית, ומוחמד נביא האסלאם), אף לא דמות דתית-פילוסופית אחת מההיסטוריה הסינית כלולה ברשימה זו של מבשרי הבשורה האלוהית של הבהאים. מלבדם הדמויות החשובות ביותר לדת הבהאית, הן בסין והן בפזורותיה האחרות בכל רחבי העולם, הן נביאי הבהאים המפורשים ומנהיגי הקהילה שבאו לאחריהם: דמויות היסטוריות ממוצא סיני שהמירו את דתן לאמונה הבהאית: דמויות בולטות בחברה הסינית העכשווית שהמירו את דתן לאמונה הבהאית:
ל'אנגול'ן
ל'אנגול'ן (בוולשית: Llangollen) היא עיירה במחוז דנבישייר שבצפון-מזרח ויילס. זוהי עיירה בעלת מוקדי תיירות רבים, השוכנת על הנהר די. היא הוקמה בסביבות המאה ה-7 על ידי הנזיר קוֹכלן שעל שמו היא נקראת.
העיירה יושבת על הדרך ההיסטורית ('דרך הוליהד') אשר חיברה את לונדון לצפון-מערב ויילס, משום כך היא הייתה תמיד עיירת דרכים חשובה ובאופן היסטורי הכילה מספר רב של פונדקים ומלונות לצד מסעדות ובתי שתייה. אופי זה נשמר וכיום המקור הכלכלי הרחב ביותר בל'אנגול'ן נשען על תעשיית התיירות. לצד מלונות, מסעדות ופאבים רבים, קיימות גם מספר אטרקציות כגון מסילת מורשת, תעלת ל'אנגול'ן, טירת דינס בראן ופסטיבל המוזיקה השנתי.
היסטוריה מוקדמת
שמה של ל'אנגול'ן נובע כאמור מהנזיר הקדוש קוכלן (St. Collen) אשר חי במאה ה-6, הגיע לאזור ובנה לצד הנהר כנסייה. השם ל'אנגול'ן הוא חיבור של המילה ל'אן (Llan), שמשמעותה מקום קדוש (לרוב במשמעות של אתר תפילה וקהילה מסביב), עם שמו של קוכלן, כך שהשם מגיע משם הקהילה שהתבססה על הכנסייה שהוקמה במקום. כנסיית סיינט קוכלן שוכנת קרוב למרכז העיירה ברחוב צ'רץ' ("כנסייה"). המבנה עבר מספר שיפוצים והרחבות במשך השנים, והוא כולל את בית הקברות העתיק של העיירה.
מעל העיירה, מכיוון צפון, נמצאות הריסות טירת דינס בראן (Dinas Brân; 'טירת העורבים'). הטירה נבנתה תחילה בסביבות 600 לפנה"ס בתור מבצר גבעה, היא הורכבה מתעלות הגנה ומחומות עץ ובוץ. לאחר התקופה הרומית בבריטניה, הטירה הפכה להיות חלק מממלכת פוויס, אולם במאה ה-12 הממלכה התפצלה וישנה סברה כי הטירה הפכה למקום מושבו של מלך פוויס פדוג ('פוויס הנמוכה'). בשנת 1276 החלה מלחמה בין אנגליה לבין הממלכה הוולשית, כחלק מהמלחמה נכבשה הטירה בידי האנגלים ונהרסה. מאז היא לא שוקמה ולא נעשה באתר יותר שימוש, כיום על ראש הגבעה מוצבות רק הריסות האבן של דינס בראן.
בקרבת העיירה נמצאות הריסות המנזר ואלי קרוסס (Valle Crucis Abbey), אשר נבנה בשנת 1201 על ידי נסיך פוויס מדוג אפ גריפיד' מיילור (Madog ap Gruffydd Maelor). המנזר פעל עד לשנת 1537 כאשר בהוראת הנרי השמיני, מלך אנגליה ננטשו ופורקו המנזרים ברחבי הממלכה. מאז הלך מצבו של המבנה והדרדר, כיום נותרו מספר חלקים מהמנזר אך רובו נהרס.
משפחת טרוור
בשנת 1346 נבנה גשר האבן הראשון מעל לנהר די במיקום שבו ניצב הגשר כיום, על ידי ג'ון טרוור, הוא חיבר בין ציר התחבורה הראשי (לונדון-הוליהד) והצד הצפוני של העיירה. בשנת 1656 נבנה הגשר מחדש כעשור לאחר סוף מלחמת האזרחים האנגלית, לאחר מכן שוקם והורחב עוד מספר פעמים. משפחת טרוור הייתה בעלת קרקעות באזור ל'אנגול'ן ובית המשפחה "טירת טרוור" (Trevor Hall) נבנה בתקופת ג'ון כארבעה קילומטרים ממזרח לעיירה. בשנת 1717 נבנה בית תפילה קטן באדמות הטירה לשירות המשפחה, ב-1772 הומר בית התפילה לכנסייה (כנסיית טרוור) ששירתה את תושבי האזור כחלק מהקהילה של כנסיית סינט קוכלן. בשנת 1743 נבנתה טירת טרוור כפי שהיא כיום על בסיס הטירה הקודמת.
סמוך לשטחי משפחת טרוור ההיסטוריים וטירת טרוור, נמצאת כיום העיירה טרוור על שם המשפחה.
המאה ה-19
במהלך המאה ה-19 ל'אנגול'ן נהנתה מפריחה כלכלית ופיתוח נרחב של העיירה, בתחילת המאה היא חוברה לרשת תעלות המים של בריטניה ובאמצע המאה חוברה גם לרשת מסילות הברזל. בנוסף לכך תעשיית האריגה התפתחה עם הקמת מספר מפעלים בעיירה, נסללו דרכים חדשות, הוקמו מבנים רבים ושופרו הכבישים הקיימים בעיירה בעיקר במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19.
המאה ה-20 וה-21
במהלך המאה ה-20 עברה ל'אנגול'ן תהליך של נסיגה תעשייתית עם סגירה הדרגתית של כל מפעלי הטקסטיל והמכרות באזור, לצד זאת החלה פריחה תיירותית משמעותית שהפכה את ל'אנגול'ן כיום לעיירת תיירות מוכרת. כך הומר מבנה תחנת המים ששירת את תעשיית הטקסטיל למסעדה ואכסניה, תעלת ל'אנגולן שהפסיקה לשרת את סירות המשא הפכה לייעד למטיילים וחובבי שייט, בנוסף בשנות ה-90 של המאה ה-20 נפתחה מחדש בהדרגה מסילת הברזל מל'אנגול'ן ומערבה לטובת תיירים ומבקרים באזור.
תחבורה
כבישים: ל'אנגול'ן יושבת כאמור בעמק די, קרוב לגבול עם אנגליה. מרכז העיירה מתוחמת על ידי שני כבישים עיקריים; ה-A539 מצפון, וה-A5 מדרום. כביש ה-A5 הוא הדרך ההיסטורית אשר חיברה את לונדון לצפון-מערב ויילס, אנגלסי והנמלים לכיוון אירלנד. משום מיקומה על דרך זו, נהנתה ל'אנגול'ן באופן היסטורי ממעמד של עיירת דרכים חשובה עם מלונות ומקומות שתייה ואכילה לאנשי המסע.
לואי האג
לואי האג (Louis Haghe; 17 במרץ 1806, טורנה, בלגיה – 9 במרץ 1885, רובע למבת', לונדון, הממלכה המאוחדת) היה צייר, תחריטן ואומן ליתוגרפיות ממוצא בלגי שפעל באנגליה.
ל'אנגול'ן
תחבורה
רכבת: בשנת 1865 חוברה ל'אנגול'ן לרשת מסילות הברזל. היא ישבה על קו שחיבר את העיירה רואבן לחוף המערבי של ויילס, קו זה הפך בהמשך לזרוע של 'הרכבת המערבית הגדולה' (Great Western Railway), מסילת רכבת אשר יצאה מתחנת הרכבת פדינגטון בלונדון וחיברה את דרום-מערב אנגליה ורוב ויילס. מאה שנים מאוחר יותר בשנת 1963 עקב צמצומים וסגירה של כ-55% מכלל תחנות הרכבת בבריטניה, נסגרה גם תחנת ל'אנגול'ן לתנועת נוסעים בשנת 1965 ולתנועת משא ב-1969.
לואי האג
קורות חייו ופועלו
אביו וסבו של לואי האג היו אדריכלים. בצעירותו הוכשר לציור בצבעי מים אך שלח ידו בטכניקה החדשה של הדפסי אבן. האג מצא תעסוקה במקצועו באנגליה ועקר אליה ב-1823. בסביבות 1830 חבר לוויליאם דיי ויחד ייסדו את מפעל הליתוגרפיות הנודע שלהם – Day & Haghe, שהיה החלוץ בהדפסות ליתוגרפיות צבעוניות. ב-1837 זכו למינוי "ליתוגרפים של המלכה ויקטוריה ושל המלכה-האלמנה, המלכה אדלאידה". עוד קודם לכן, בימי המלך ויליאם הרביעי, התמנה ל-Draughtsman to his Majesty.