cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
צילום אוויר
סוגי תצלומים
ניתן לחלק את תצלומי האוויר לשני סוגים, על פי זווית צילום הקרקע. צילום אלכסוני (או - צילום משופע) משמש בעיקר לצרכים צבאיים, בשל היכולת לצלם שטח גדול בצילום אחד, וכן בשל הצורך לצלם אזורים שלא ניתן לטוס בהם (למשל צילום שטח של מדינת אויב מבלי לטוס מעל שטחה). צילום אנכי משמש לצרכים אזרחיים, למשל הפקת מפות. בכל אחד משני אופני הצילום הללו ניתן לצלם תמונות עם חפיפה מזערית ("מונו"), המאפשרת ליצור בשלב מאוחר יותר פסיפס של אזור נרחב יותר, או לחלופין - צילום עם חפיפה גדולה יותר בין כל זוג תמונות ("סטריאו"), המאפשרת להסתכל על התמונות בצורה תלת-ממדית. במקרה זה, אחוז החפיפה הנדרש לראייה סטריאוסקופית הוא 56%.
צילום אנכי
בעת צילום אנכי, המטוס המצלם יוצר חפיפה של בין 60% ל-80% בין שני צילומים סמוכים זאת על מנת שלא להחטיא שטח צילום ולהגביר את היכולת להתאים את התצלום למפה בעזרת נקודות בקרה, כלומר נקודות שמיקומן ידוע. החפיפה מאפשרת גם ראייה תלת-ממדית של השטח (סטריאוסקופיה) באמצעות מכשיר הנקרא סטריאוסקופ. יתרון נוסף לצילום אנכי סטריאוסקופי הוא היכולת לבצע מדידות של אורך, רוחב ואף גובה של אלמנטים בתמונה.
תצלומים אוויריים סובלים מעיוותים הנגרמים מתנועת המטוס בצירים שונים, משינויים במהירות הטיסה ומעיוותי קנה-מידה הנובעים ממרחק העצם המצולם מהמטוס. אחת הדרכים להתגבר על עיוותים אלה היא באמצעות הפיכתם לאורתופוטו, תצלום אוויר מיושר שהעיוותים הוסרו ממנו. האורתופוטו מהווה, למעשה, "מפת תצלום", אשר בו קנה המידה בכל אחד משני הצירים שווה, וזו המשמעות של הסרת העיוותים. יצירת האורתופוטו נעשה על ידי "מתיחה" של התמונה על פני מפה, כך שכל נקודה בתמונה "יושבת" בדיוק על פני מיקומה המדויק על פני המפה. תהליך זה מתחיל בזיהוי נקודות משותפות (Tie Points) בין התצלום ובין המפה (או אורתופוטו קודם, אם יש), או על ידי הקלדת נקודות ציון מדויקות עבור פיקסלים ידועים בתמונה (שנרכשו בשטח באמצעות GPS), ולאחר מכן מתחיל תהליך עיבוד ממוחשב של התמונה שבו היא נמתחת (כמו משטח גומי) עד שהרשת הגאוגרפית שלה מיושרת בשני הצירים.
צילום אלכסוני
תצלום אלכסוני מאפשר לזהות את פרטי הנוף בקלות, מכיוון שהם מופיעים בו כפי שרגילים לראות אותם בעת הימצאות בשטח. קנה המידה אינו אחיד בצילום משופע ולכן לא עושים בו שימוש למדידות מדויקות. בזכות זווית הצילום האלכסונית ניתן לצלם שטח גדול בהרבה מאשר בצילום אנכי שמצולם מאותה נקודה, וכן מתאפשר לצלם שטחי אויב בלא שיהיה צורך לטוס מעליהם. חסרונו הבולט של התצלום המשופע הוא שמופיעים בו "שטחים מתים", כלומר שטחים שמוסתרים על ידי פרטי נוף גדולים (הרים, בניינים וכו'). יתרונו של הצילום האלכסוני הוא שניתן להציג למשתמש את התמונה כפי שהוא יראה אותה במציאות - למשל צילום בזווית שטוחה מאוד עבור טיסת מסוקים או צילום יעד מכיוון תקיפתו המתוכננת מהאוויר. בצילום אלכסוני נעשה שימוש במצלמות בעלות אורך מוקד גדול מאוד (60 עד 120 אינץ') שנישאו על ידי מטוסי קרב בעלי יכולת טיסה בגובה רב.
צילום אוויר באורך גל תת-אדום (Infrared)
בתצלום אוויר בגלי תת-אדום ניתן להבחין באזורים שיש בהם צמחייה על ידי זיהוי הכלורופיל שבה. כאשר צמח מת, מתפרק הכלורופיל ונעלם. כל מה שנראה בתצלום בצבע ירוק הוא אזור ללא צמחייה, ומה שנראה בתצלום בגווני כחול או טורקיז הוא אזור שבו יש צמחייה המכילה כלורופיל.
צילומי התת-אדום נועדו בעיקר לצרכים חקלאיים על מנת לזהות ולהבדיל בין שטחים שיש בהם צמחייה או חקלאות ושטחים צחיחים. ניתן להסיק מהתצלומים את צפיפות הצמחייה באזורים ספציפיים ולעיתים אף לקבוע את סוג הצמחים או הגידולים החקלאיים באזור מסוים, וכן לאתר קיומן של מחלות צמחים הפוגמות בעלוות הצומח.
בצילום תת-אדום ניתן להבחין גם בהסוואה מלאכותית ולכן נעשה בו שימוש באזורים בהם יש חשד כי קיימים מתקנים מסווים. על-פי רוב צילום תת-אדום נעשה במקביל לצילום בסרט רגיל, ובפענוח מבוצעת השוואה בין נקודות חשודות בין שני הסרטים.
בדרך כלל, לכל תצלום אוויר מוצמד מידע נלווה (meta-data) המוטבע על גבי התמונה או נרשם בקובץ נתונים נלווה. מידע זה מסייע לשימוש בתמונה ולבניית מודלים מתמטיים הקשורים לתוכנה.
פענוח תצ"א
קיים מקצוע (אזרחי, צבאי) בשם מפענח תצלומי אוויר, שבו מתמחה האדם בטכניקות פיענוח ויזואלי של צילומי אוויר ושימוש בעזרי פענוח.
בפענוח תצ"א, חמישה משתנים מרכזיים שנדרש להתחשב בהם: צל, צורה, גוון, גודל יחסי, וסימני לוואי. תהליך לוגי זה שגובש בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה, נועד לנטרל זיהויים מוטעים הנובעים מניחושים.
ז'והאן אודל
ז'והאן אודל (בצרפתית: Johan Audel; נולד ב-12 בדצמבר 1983 בניס שבצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקיצוני. שיחק גם בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ.
צילום אוויר
פענוח תצ"א
אפשר להבדיל בין צל "מוטל", על פני הקרקע שנוצר בשל אובייקט, לבין צל "מוכל" שנוצר בשל בור, חפירה וכדומה. על פי הצל אפשר לאבחן את מהותו של האובייקט ולצמצם את אפשרויות הניחוש. בצורה מדובר בסיווג אובייקט לפי צורתו, למשל צורה מלבנית יכולה להיות רכב, או בית וצורה עגולה מגדל מים, מאגר מים או ראש תל. צורתו של כביש אחרת מצורה של מסילת רכבת שבה העיקולים מתונים. גוון (או צבע) נותן אינדיקציה נוספת, ומצביע על החומרים שמהם מורכב האובייקט המפוענח כמו למשל סוג הדרך (כבושה, סלולה). גם ניתן לזהות עומקו של מאגר מים ואף את איכות המים לפי צבעם. גודל יחסי יכול לקבוע זיהוי של אובייקט יחסית לאובייקט מוכר וידוע שנמצא לידו, למשל האם ריבוע מסוים הוא טנק, משאית או שיריונית. סימני לוואי הם שאר הסימנים בשטח שיכולים לתת מידע נוסף לאפשרות של פענוח התצ"א. למשל הבחנה בין מחנה אוהלים צבאי לאזרחי יכול להיעשות, לפי תוואי לוואי, שכן במאהל צבאי ישנן סימני לוואי ייחודיים לעומת מאהל אזרחי או למשל צורה של עקבות שאופיינים לפי סוג הרכב. כאשר קיימת חפיפה מתאימה בין צילומים עוקבים נעשה שימוש באבחנת גובה העצמים והשוואתו לצילומים קודמים, כדי ללמוד על שינויים באתר המסוים.
הערות שוליים
Fotografía
ז'והאן אודל
קריירה
ב-9 באוגוסט 2010, אודל עזב את צרפת לראשונה וחתם על חוזה לשלוש שנים בשטוטגרט מהבונדסליגה ששילמה עבורו שתיים וחצי מיליון אירו. ב-22 באוגוסט 2010, ערך אודל את הופעת הבכורה שלו במדי שטוטגרט כשעלה כמחליף בהפסד 2:0 למיינץ. בשל פציעה קשה שהשביתה אותו לרוב חלקי העונה, רשם אודל בסך הכל שלוש הופעות עם הקבוצה הראשונה של שטוטגרט ובעונה שלאחר מכן לא היה בסגל הקבוצה הראשונה ורשם רק שש הופעות עם קבוצת המילואים של המועדון.
ב-2 בספטמבר 2013, חזר אודל לצרפת והושאל לנאנט עד לחודש יוני 2014. ב-12 ביוני 2013, ערך אודל את הופעת הבכורה שלו במדי נאנט בניצחון 1:0 על מרסיי. ב-20 באפריל 2014, כבש אודל את שער הבכורה שלו במדי נאנט בניצחון 6:2 על קבוצתו לשעבר ואלנסיין. בעונתו הראשונה בנאנט רשם אודל 11 הופעות ליגה במהלכן כבש שער אחד ובישל שער אחד נוסף. ב-24 במאי 2014, סיים אודל את תקופת ההשאלה שלו בנאנט וחתם על חוזה העברה בקבוצה באופן רשמי.
בתחילת חודש אוגוסט 2016, הגיע אודל לישראל והחל להיבחן בהפועל תל אביב אולם לאחר מספר ימים החליט לעזוב את אימוני הקבוצה. ב-10 באוגוסט, שב אודל לישראל וחתם על חוזה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בבית"ר ירושלים. באותו היום ערך את הופעת הבכורה שלו כשעלה כמחליף בתיקו 1:1 של בית"ר עם הפועל אשקלון בגביע הטוטו. ב-17 באוגוסט, ערך אודל את הופעת הבכורה האירופית שלו במדי בית"ר כשעלה כמחליף בהפסד 2:1 לסנט אטיין במסגרת פלייאוף הליגה האירופית. ב-21 באוגוסט, ערך אודל את הופעת הליגה הראשונה שלו במדי בית"ר כשעלה כמחליף בתיקו 2:2 נגד מכבי פתח תקווה. באותה עונה החמיץ פנדל מול הפועל רעננה, בניצחון הקבוצה 1-0 משער של חסוס רואדה. ב-24 באפריל 2017 אודל שוחרר מהקבוצה.
קריירה בינלאומית
אודל, בעל שורשים ממרטיניק, משחק במדי הנבחרת המקומית. ב-7 ביוני 2016, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת וכבש גם את שערו הראשון בניצחון 4:0 על במסגרת מוקדמות הגביע הקאריבי לשנת 2017.
גאספה (עיר)
גאספה (בצרפתית: Gaspé) היא עיר בקצה חצי האי גאספזי שבמזרח קוויבק, קנדה.
מקור השם
לפי הוועדה למקור השמות של קוויבק, קיימות מספר תאוריות למקור השם גאספה. ז'אק קרטייה שמה על מקום מדרום לאי אונטיקוסטי בשם Honguedo (אונז'דו) שמשמעותו "מקום התכנסות" בשפת מיקמק. שם זה נשמר בשמו של המצר בין האי ד'אונטיקוסטי לחצי האי גאספזי שנקרא מצר אונז'דו. בנוגע לשם גאספה יש מספר השערות: ההשערה שמקובלת היום היא ההשערה הראשונה כאשר המשמעות של סוף נובעת ממיקום העיר בקצה חצי-האי.
גאוגרפיה
העיר מורכבת ממרכז העיר שמסביבו מספר כפרים (או רבעים). זאת העיר העיקרית באזור והיא העיר עם האוכלוסייה המיקמקית השלישית בגודלה. העיר נמצאת בקצה חצי האי גאספזי שמפריד בין נהר סנט לורנס לבין מפרץ סנט לורנץ.
היסטוריה
ב-24 ביולי 1534, במהלך המסע הראשון שלו לאמריקה, ז'אק קרטייה הוא נמלט למצר גאספה וסימן שם צלב כדי לציין שהוא לקח את הטריטוריה בשמו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת. זה גם המקום בו הוא פוגש את דונקונה עם 150 אירוקויים שהיו במסע דיג. מיקום זה היה מרוחק ממקום מושבם במעלה נהר סנט לורנס. במסגרת חוזה פריז צרפת ויתרה על העיר, כמו על כל החזקותיה באמריקה הצפונית, והאנגלים נכנסו לעיר. באותן שנים התפתחה מאוד תעשיית הדיג באזור בעיקר של דג הבקלה.
ב-1934, הממשל הפדרלי החליט להקים צלב מגרניט במסגרת חגיגות 400 שנה להגעת קרטייה. הצלב סותת מסלע גרניט אפור והגיע לגובה של 9.75 מטר.
צ'ארלס דוליטל וולקוט
צ'ארלס דוליטל וולקוט (באנגלית: Charles Doolittle Walcott; 31 במרץ 1850 – 9 בפברואר 1927) היה פלאונטולוג וגאולוג אמריקני, ששימש כמנהל הכללי של מוסד הסמית'סוניאן מ-1907 עד 1927. הוא התפרסם בזכות תגליתו בשנת 1909 של מאובנים שהשתמרו היטב, כולל כמה מההדפסים העתיקים ביותר של החלקים הרכים, בפצלי ברג'ס מקולומביה הבריטית בקנדה. הוא תואר על ידי סטיבן ג'יי גולד כ"סמל המשובח ביותר שאי פעם נתקלתי בו של התגלמות האמונות המקובלות".
נעוריו ובחרותו
וולקוט נולד בניו יורק מילס (New York Mills) במדינת ניו יורק. סבו, בנג'מין ס. וולקוט, עבר מרוד איילנד בשנת 1822. אביו, גם הוא צ'ארלס דוליטל וולקוט, נפטר כאשר צ'ארלס הבן היה רק בן שנתיים. וולקוט היה הצעיר מבין ארבעה ילדים. הוא התעניין בטבע מגיל צעיר, אסף מינרלים וביצי ציפורים, ובסופו של דבר מאובנים. הוא למד בבתי ספר שונים באזור יוטיקה, אך עזב בגיל שמונה עשרה בלי לסיים את התיכון, ובכך הסתיימה השכלתו הרשמית. התעניינותו במאובנים התגבשה כשהפך לאספן מאובנים מסחרי. ב-9 בינואר 1872, נשא וולקוט לאישה את לורה אן רסט (Lura Ann Rust), בתו של בעל חווה בניו יורק, שם גילה וולקוט את אחת התגליות החשובות ביותר שלו של טרילוביטים (מחצבת וולקוט-רסט). היא נפטרה ב-23 בינואר 1876. התעניינותו של וולקוט במאובנים הובילה להיכרותו עם לואי אגאסי מאוניברסיטת הרווארד, שעודד אותו לעבוד בתחום הפלאונטולוגיה.
קריירה
וולקוט החל את הקריירה הפלאונטולוגית המקצועית שלו בכך שהוא גילה אתרים חדשים, כמו מחצבת וולקוט-רסט בצפון מדינת ניו יורק ושכבות הטרילוביטים בוורמונט, ובמכירת דגימות לאוניברסיטת ייל. בשנת 1876 הוא הפך לעוזרו של ג'יימס הול (James Hall), גאולוג המדינה של ניו יורק, אך פוטר ממשרה זו לאחר שנתיים. וולקוט גם הפך לחבר באיגוד האמריקאי לקידום המדע.
בשנת 1879 הצטרף וולקוט לארגון שזה עתה הוקם של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית והתקדם בארגון עד שהפך למנהלו בשנת 1894. עבודתו התמקדה בשכבות מהקמבריון במקומות ברחבי ארצות הברית וקנדה; הסיורים בשטח וגילוי המאובנים שלו תרמו תרומה חשובה לסטרטיגרפיה.
הוא התחתן עם הלנה בריס סטיבנס (Helena Breese Stevens) בשנת 1888. נולדו להם ארבעה ילדים בין 1889 ל-1896: צ'ארלס דוליטל וולקוט, סידני סטיבנס וולקוט, הלנה בריס וולקוט ובנג'מין סטיוארט וולקוט.
וולקוט נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים בשנת 1896. בשנת 1901 כיהן כנשיא החברה הגאולוגית של אמריקה. בשנת 1902 הוא נפגש עם אנדרו קרנגי והפך לאחד המייסדים של מכון קרנגי למדע. הוא שימש בתפקידי ניהול ומחקר שונים בארגון זה. בשנת 1921 הוענקה לוולקוט מדליית מרי קלארק תומפסון מטעם האקדמיה הלאומית למדעים.
הוא שימש כנשיא האיגוד האמריקאי לקידום המדע בשנת 1923. היה יועץ לנשיא תאודור רוזוולט.
לוולקוט היה עניין בתנועת השימור והוא סייע במאמציה.
סמית'סוניאן
וולקוט התמנה למזכיר (תוארו של המנהל הכללי) של מוסד הסמית'סוניאן בשנת 1907 לאחר מותו של סמואל לנגלי, והחזיק בתפקיד עד מותו שלו. הוא הוחלף על ידי צ'ארלס גרילי אבוט. בגלל תפקידיו של וולקוט בסמית'סוניאן, הוא התפטר ממשרת מנהל הסקר הגאולוגי של ארצות הברית. כחלק מחגיגת המאה להולדתו של צ'ארלס דרווין, זכה וולקוט בתואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1909.
פצלי ברג'ס
בשנת 1910, שנה לאחר שגילה את המאובנים בני ה-508 מיליון שנים מהקמבריון התיכון בפצלי ברג'ס, חזר וולקוט לאזור מלווה בבניו סטיוארט וסידני. יחד בחנו את כל השכבות על הרכס מעל הנקודה בה נמצא הסלע עתיר המאובנים, ובסופו של דבר מצאו את רצועת המאובנים. בין השנים 1910–1924 חזר וולקוט שוב ושוב כדי לאסוף יותר מ-65,000 דגימות ממה שמכונה כיום מחצבת וולקוט, הקרויה על שמו. הממצאים כוללים שימור יוצא דופן של החלקים הרכים של המאובנים, אחת השכבות המאובנות העתיקות ביותר המכילה הדפסים של חלקים רכים.
הלנה, אשתו של וולקוט, נהרגה בתאונת רכבת בקונטיקט בשנת 1911. בשנת 1914 התחתן וולקוט עם אשתו השלישית, מרי מוריס ווקס (Mary Vaux Walcott), אמנית חובבת וחובבת טבע נלהבת. היא ליוותה אותו במסעותיו, נהנתה מחקר הטבע. היא הכינה איורים בצבעי מים של פרחי בר כשנסעה איתו בקנדה.
אף על פי שוולקוט בילה זמן לא מבוטל במחצבת פצלי ברג'ס על מה שהתפרסם כרכס פוסיל (Fossil Ridge, רכס המאובנים), הוא גם טייל הרבה באזורים אחרים של הרי הרוקי בקנדה. בחלק מפרסומי המדע הרבים שלו מוצגים צילומים פנורמיים מרהיבים של ההרים שצולמו ממעברי הרים גבוהים או גבוה במורדות ההרים.
הוועדה הלאומית המייעצת לאווירונאוטיקה
בשנת 1914 כינס וולקוט ועידה בוושינגטון די.סי., במטרה לעורר עניין במדע האווירונאוטיקה, והקשר שלו לממשלת ארצות הברית. הוועידה הובילה להצעת חוק של הקונגרס שעל בסיסה הוקמה ועדה מייעצת לאווירונאוטיקה (לימים נקראה הוועדה הלאומית המייעצת לאווירונאוטיקה והוחלפה ב-1958 על ידי מנהל האווירונאוטיקה והחלל הלאומי) "לפקח ולהנחות את המחקר המדעי על בעיות הטיסה במטרה להציע להן פתרון מעשי". ועדה זו הורכבה משנים-עשר חברים, שניים מהצבא, שניים מחיל הים, ואחד ממוסד הסמית'סוניאן, מלשכת מזג האוויר, ומהלשכה הלאומית לתקנים. חמישה חברים נוספים נבחרו על בסיס "הכרה בצורכי מדע אווירונאוטיקה, אזרחיים או צבאיים, או מיומנים בהנדסת אווירונאוטיקה או במדעים הנלווים לה". וולקוט נבחר ליו"ר הוועד המנהל, ובריגדיר גנרל ג'ורג' פ. סקריבן (George P. Scriven), מפקד חיל הקשר האמריקני, היה יו"ר הוועדה.
מוות ומורשת
צ'ארלס דוליטל וולקוט מת משבץ מוחי בוושינגטון הבירה ב-9 בפברואר 1927. לאחר מותו של וולקוט נותרו הדגימות, התצלומים והפתקים שלו באחסון עד גילוים מחדש בידי דור חדש של פלאונטולוגים בשלהי שנות השישים. מאז תוקנו רבות מהפרשנויות שלו.
וולקוט כמעט שלא היה ידוע היום אלמלא הועלה מנבכי השכחה בספרו של סטיבן ג'יי גולד חיים מופלאים (1989). בספר זה גולד גילה את דעתו כי וולקוט לא הצליח לראות את ההבדלים בין המינים של פצלי ברג'ס ודחף בכוח את מרבית המאובנים הללו למערכות קיימות. פלאונטולוגים רבים כיום מבטאים דעות הרבה פחות שליליות על תיאוריו של וולקוט ועל הפרספקטיבה התאורטית שעיצבה אותם.
הייתה נטייה להתעלם גם ממחקריו של וולקוט על הטרילוביטים מהאורדוביק, עד שבתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 החיה פלאונטולוג חובב מרוצ'סטר בניו יורק בשם תומאס וייטלי את המחקר של וולקוט ופתח מחדש את מחצבת וולקוט-רסט בניו יורק. השכבות המקומיות הכילו את הדוגמיות השמורות בצורה הטובה ביותר של טרילובטים מלאורנטיה, כולל חלקי גוף רכים.
פסגת וולקוט (Walcott Peak), קרוב לאתר שבו הוא גילה לראשונה את פצלי ברג'ס על הר ברג'ס בקנדה, קרויה על שמו. כמו כן קרויה על שמו מחצבת וולקוט של פצלי ברג'ס בין הר ואפטה להר פילד. מדליית צ'ארלס דוליטל וולקוט מוענקת על ידי האקדמיה הלאומית למדעים פעם בחמש שנים בגין מחקר יוצא דופן בתחום החיים וההיסטוריה של הפרקמבריון והקמבריון.
פטר הוכשורנר
פטר הוכשורנר (בסלובקית: Peter Hochschorner; נולד ב-7 בספטמבר 1979 בברטיסלאבה) הוא חותר קאנו סלובקי. הוכשורנר מתחרה במסלולי עקתלון במקצי זוגות, יחד עם אחיו התאום, פוול. השניים זכו שלוש פעמים בתואר האולימפי, חמש פעמים באליפות העולם ושש פעמים באליפות אירופה.
הישגים ספורטיביים
באליפות אירופה שנערכה בעיר הולדתם, ברטיסלאבה, ב-2002 זכו האחים בתואר האירופי בפעם השלישית ברציפות. בנוסף, הוכתרו לראשונה גם כאלופי העולם, באליפות העולם שנערכה בבור-סן-מוריס. בשנת 2003 איבדו את תוארם זה, והסתפקו במדליית הארד באליפות העולם שנערכה באאוגסבורג. באליפות אירופה שנערכה ב-2004 בסקופיה איבדו גם את תואר אלופי אירופה. עם זאת, הגנו על התואר האולימפי, וניצחו באולימפיאדת אתונה (2004), בפעם השנייה ברציפות.
בשנת 2006 זכו האחים הוכשורנר במדליית הכסף באליפות אירופה בל'ארז'נטייר-לה-בסה ובמדליית הארד באליפות העולם שנערכה בפראג. ב-2007 זכו במדליית הארד באליפות אירופה שנערכה בליפטובסקי מיקולאש שבסלובקיה, ולאחר ארבע שנים השיבו לעצמם את תואר אלופי העולם, באליפות העולם שנערכה בפוז דו איגואסו. בשנת 2008 החזירו לעצמם גם את תואר אלופי אירופה, אחרי שש שנים, באליפות שנערכה בקרקוב, וגם זכו בפעם השלישית ברציפות בטורניר האולימפי, באולימפיאדת בייג'ינג (2008). בכך, היו לחותרים הראשונים בהיסטוריה שרושמים הישג כזה.
בשנת 2009 זכו שוב בשני התארים החשובים, כשניצחו באליפות העולם שנערכה בלה סאו ד'אורז'יי ובאליפות אירופה שנערכה בנוטינגהאם. באליפות אירופה שנערכה ב-2010 בברטיסלאבה, איבדו האחים הוכשורנר את תארם מול הקהל הביתי, אך שבו וזכו באליפות העולם שנערכה בליובליאנה, בפעם השלישית ברציפות. באליפות העולם שנערכה בברטיסלאבה ב-2011 רשמו הישג חסר תקדים, כשניצחו בפעם הרביעית ברציפות. באותה שנה השיבו לעצמם גם את התואר האירופי, באליפות שנערכה בלה סאו ד'אורז'יי. ב-2012 איבדו את תוארם זה, וזכו במדליית הכסף באליפות אירופה שנערכה באאוגסבורג.
באולימפיאדת לונדון (2012) איבדו האחים הוכשורנר גם את התואר האולימפי, לאחר 3 זכיות רצופות, והסתפקו במדליית ארד.
בנוסף לזכיותיהם במקצי הזוגות, היו האחים הוכשורנר שותפים למספר הישגים של נבחרת סלובקיה בתחרויות זוגות קבוצתיות. באליפויות העולם זכו במדליית זהב אחת (לה סאו ד'אורז'יי 2009), שתי מדליות כסף (לה סאו ד'אורז'יי 1999 וברטיסלאבה 2011) ושתי מדליות ארד (פראג 2006 ופוז דו איגואסו 2007). באליפויות אירופה זכו בשתי מדליות זהב (ברטיסלאבה 2002 וליובליאנה 2005), מדליית כסף אחת (רודניצה נאד לאבם 1998) ושתי מדליות ארד (קרקוב 2008 ולה סאו ד'אורז'יי 2011).
יאנובה (מחוז משנה)
יאנובה (בליטאית: Jonavos rajono savivaldybė) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז קובנה.
מחוז-משנה יאנובה משתרע על פני 944 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014 44,481 תושבים, בירת המחוז היא העיר יאנובה.
טירת גלוקסבורג
טירת גליקסבורג (בגרמנית: Schloss Glücksburg, בדנית: Lyksborg Slot) היא טירה הממוקמת על לשון יבשה, ומוקפת מים משלושה עבריה, בקרבת העיירה גליקסבורג בצפון גרמניה, במדינת שלזוויג-הולשטיין. זוהי אחת הטירות החשובות ביותר בצפון אירופה שנבנו בתקופת הרנסאנס. בעבר שימשה הטירה למגורי בית המלוכה הדנית ומקום מגוריהם של מספר אצילים. טירת גליקסבורג נתנה את שמה למשפחת המלוכה הדנית בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג. כיום משמשת הטירה כמוזיאון.
היסטוריה
הטירה נבנתה בשנים 1582 עד 1587 על ידי ניקולאוס קרייר, עבור יוהאן השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין, באתר של מנזר לשעבר. חומר הבנייה ששימש את המנזר היה בחלקו לחומר גלם לבניית הטירה. סביבת המנזר הוצפה, לכן ניסו ליצור ברכה גדולה סביב הטירה.
ב-23 במאי 1945, בסוף מלחמת העולם השנייה, חיפשו חיילים בריטים את הפושע הנאצי היינריך הימלר בטירה. אנשי הצבא בזזו את הטירה וגנבו תכשיטים; חלקם נמצאו מאוחר יותר.
ג'לאל אבו טועמה
ג'לאל אבו טועמה (1946 - 22 ביוני 2006) היה ראש עיריית באקה אל גרבייה, ופעיל פוליטי וחברתי במגזר הערבי בישראל.
ביוגרפיה
אבו טועמה כיהן כיו"ר העמותה לקידום הדמוקרטיה במגזר הערבי בישראל, והיה חבר הנהלת המרכז האקדמי ע"ש רופין, חבר המועצה הציבורית של קרן ירושלים, ויו"ר ארגון החקלאים הערבים בישראל. בתקופה האחרונה בחייו פעל לפיתוח נושא מטעי הזיתים במגזר הערבי והיהודי. כיהן כחבר במספר רב של וועדות ומועצות ציבוריות לקידום ההבנה בין ערבים ויהודים (בהן עמותת ברית בני שם).
אבו טועמה מת בגיל 59 במהלך כנס קיסריה, בו נאם על סוגיית העוני במגזר הערבי. השאיר אחריו אישה, חמישה ילדים ותשעה נכדים.
ליובוב אכסלרוד
לובוב אקסלרוד
ליובוב אקסלרוד
לובוב אקסלרוד
המטבח: הקרב האחרון
המטבח: הקרב האחרון (ברוסית: Кухня. Последняя битва) הוא סרט עלילתי קומי רוסי בבימויו של אנטון פדוטוב, המהווה המשך העונה השישית של סדרת הטלוויזיה המצליחה "המטבח".
בכורת הסרט ברוסיה התקיימה ב-20 באפריל 2017 בבתי הקולנוע. הסרט שודר בטלוויזיה ב-28 באוגוסט 2017 בערוץ STS. הסרט היה הפרויקט הקולנועי האחרון בו השתתף אולג טבקוב.
עלילה
לאחר שקיבל את כוכב המישלן, ויקטור בארינוב פורש, עוסק בגידול דבורים ומחנך את נכדתו, אך לא משאיר שום תקווה להשוויץ שוב בתחום הקולינרי עם צוות מקצוענים המתואם היטב והגורל נותן לו סיכוי שכזה - הגיבורים מקבלים את הזכות לייצג את רוסיה באליפות הקולינריה הבינלאומית בסוצ'י, אותה מממן דמיטרי נאגייב עצמו.
בנוסף, ויקטור מגלה על קיומו של בן מחוץ לנישואין - בחור נקמני, בשם איוואן, שנפגע על ידי אביו ונתפס על ידי המשטרה לאחר מתקפת האקרים על הטלוויזיה. חופש הבן ותוצאת המשא ומתן בין רוסיה לסין תלויים כעת בביצועיהם של ויקטור וצוותו. במהלך טיול בסוצ'י, איוון פוגש את אהבתו - אנה, חברת הצוות הקולינרי בצרפת ודמיטרי נגאייב נקלע לסיטואציה קשה בהרי אבחזיה.
הפקה
הצילומים תוכננו במקור להתרחש בסין (ושם הסרט הראשוני היה "המטבח בשנגחאי"). עם זאת, בסופו של דבר הוחלט לצלם את הסרט ברוסיה (בסוצ'י ובמוסקבה) ובאבחזיה ובשם אחר - "המטבח: הקרב האחרון". הצילומים עצמם התרחשו מספטמבר 2016 עד פברואר 2017.
קוביית משחק
קוביית משחק היא אביזר בצורת קובייה המשמש לצורכי משחק. בקוביית המשחק הטיפוסית, מסומנת כל אחת מ-6 הפאות שלה במספר, המיוצג על ידי ספרה או על ידי נקודות במספר המתאים (שלוש נקודות מסמנות את המספר 3, לדוגמה). סידור המספרים על גבי הפאות הוא כזה, שסכום המספרים (או הנקודות) על כל שתי פאות מנוגדות הוא 7 (כלומר הספרה 1 תופיע על הפאה הנגדית לפאה המכילה את הספרה 6, 2 תהיה 'מול' 5, ו-3 'מול' 4).
קוביות משחק משמשות לקביעת אקראיות במשחקים שונים. בהימורים למשל במשחק שבע פי שלוש משמשות הקוביות כדי לקבוע מי ניצח במשחק, במשחקי לוח כמו שש בש ובמשחקי קופסה נהוג להשתמש בקוביות כדי לקבוע כמה צעדים שחקן נע. במשחקי תפקידים לקוביות תפקיד חשוב של החדרת אקראיות לאירועים בעולם המשחק.
היסטוריה
מקורן וסיבת המצאתן של הקוביות אינו ידוע, ישנן תיאוריות שמשערות שהקוביות פותחו ממנהג לשתמש בעצמות קטנות בקרסולי פרסתנים לניבוי עתידות. ממנהג זה פותחו משחקי זריזות ביוון העתיקה הדומים לחמש אבנים.
הקוביות העתיקות בעולם נמצאו במהלך חפירות בשהר-י סוח'תה והן בנות כ-5,000 שנה.
בספר תהילים כ"ב פסוק י"ט מופיע הביטוי "יפילו גורל", וחוקרי המקרא מניחים שמדובר על הטלת קוביות.
חומרים
קוביות מודרניות מיוצרות בדרך כלל מפלסטיק, אך ישנן קוביות שעשויות מעץ, מתכת, ואפילו קוביות יקרות במיוחד מקריסטל, וקוביות בגימורים מיוחדים.
על הסתברות וקוביות
השימוש בקוביות במשחקי מזל ובמשחקים בכלל, מבוסס על הנחה שהקובייה עשויה מחומר הומוגני יחיד, ולכן ההסתברות של הקובייה ליפול על כל אחת מהפאות שלה היא זהה ושווה ל-1/6. קובייה העונה לתנאי זה נקראת קובייה כשרה או קובייה הוגנת. המודל המתמטי המקובל לאירועי קובייה מתבסס על משתנה מקרי בעל התפלגות ברנולי. למשל:
אחת מצורות הרמאות הנפוצות במשחקים מבוססי קוביות, היא שימוש בקובייה מזויפת, שהיא קובייה אשר נראית כקובייה כשרה, אלא שהסיכויים שלה ליפול על פאה מסוימת גדולים או קטנים בצורה משמעותית מסיכוייה ליפול על אחת מהפאות האחרות. דרך נפוצה להשגת הטיה היא על ידי בניית קובייה שהמסה בה אינה מפוזרת באחידות, כך שישנן בקובייה פאות כבדות יותר ופאות קלות יותר. נפילת קובייה על פאה זו או אחרת תלויה גם בחוזק הזריקה גם בחיכוך עם היד והשולחן ולא רק בכשרות הקובייה.
קוביות מיוחדות
קוביות מיוחדות הן קוביות שהערכים המופיעים עליהן שונים מהערכים 1–6, או שהערכים מסודרים על פי סדר שונה מהרגיל (כלומר סכום שתי פאות נגדיות שונה מ-7).
קוביות סיצ'רמן
בהטלת זוג קוביות ההסתברות להשגת התוצאה 2 היא 1/36 ואפשרית רק על ידי הצירוף (1,1), בעוד שההסתברות להשגת התוצאה 6 היא 5/36 ואפשרית על ידי כל אחד מן הצירופים (5,1 או 4,2 או 3,3).
פרט לסידור התקני, ישנו רק סידור אחד של מספרים חיוביים על פני שתי קוביות בעלות שש פאות אשר יוביל לאותה התפלגות תוצאות. סידור זה הוא 1, 2, 2, 3, 3, 4 על אחת הקוביות ו 1, 3, 4, 5, 6, 8 על האחרת. עובדה זו נתגלתה לראשונה על ידי קולונל ג'ורג' סיצ'רמן (George Sicherman) מבאפלו ודווחה על ידי מרטין גרדנר במאמר משנת 1974 בעיתון סיינטיפיק אמריקן.
קוביות לא-טרנזיטיביות
קוביות לא-טרנזיטיביות היא קבוצה בת שלוש קוביות או יותר, שבה לאף קובייה אין יתרון על פני כל שאר הקוביות. לדוגמה, הקוביות של אפרון היא קבוצה של 4 קוביות לא טרנזיטיביות. אם במשחק בין שני שחקנים תמיד יוכל השחקן השני לבחור קובייה שסיכוייה לנצח את זו שבחר הראשון גדולים מ 1/2 אזי קוביות המשחק אינן טרנזיטיביות.
ערכים נפוצים אחרים
ערכים שונים מהערכים 1–6 יכולים להיות:
"קוביות משחק" שאינן בצורת קובייה
חוץ מהקובייה הנפוצה בעלת שש הפאות ישנן קוביות נוספות, המשמשות בעיקר במשחקי תפקידים דוגמת מבוכים ודרקונים. קוביות אלה למעשה אינן קוביות במובן הגאומטרי, אף כי על פי רוב הן פאונים משוכללים, או לכל הפחות גופים המורכבים מפאות זהות. אף על פי כן, המונח 'קובייה' השתרש בשפה העברית כמציין לקוביית משחק, והמילה משמשת בהשאלה גם לתיאור עצמים לא קובייתיים אלה.
הקוביות מסווגות לפי מספר הצלעות שלהן. באופן טיפוסי הקוביות ימוספרו במספרים מ-1 עד למספר הפאות של הקובייה, אם כי קיימות גם שיטות מיספור אחרות (למשל מ-0 עד מספר הפאות פחות 1). עם קוביות אלה נמנות, בין היתר, הקוביות המשמשות למשחקי תפקידים. במשחקים אלה נהוג לסמן את הקוביות ק (מהמילה קובייה) ואז מספר הפאות של הקובייה. לדוגמה ק4 היא 'קובייה' בעלת 4 פאות. למעשה צורתה היא צורת ארבעון. הסימון ק6 מתייחס לקובית 6 הפאות הרגילה. קוביות אחרות הנמצאות בשימוש במשחקי תפקידים הן: ק8, ק10, ק12, וכן ק20, קובייה בעלת 20 פאות ששימושיה רבים במשחק מבוכים ודרקונים. הסט ק4, ק6, ק8, ק10, ק12 ו-ק20 הוא סט הקוביות הרגיל של מבוכים ודרקונים. קיימות גם קוביות נוספות שאינן מגיעות בערכה הרגילה והן ק30 קובייה בעלת 30 פאות כשצורת כל פאה היא מעוין, ו-ק100 קובייה בעלת 100 פאות. קובייה זו אינה קובייה בעלת צורה אלא היא כדור פלסטיק ממולא באבנים בעל מעטפת פלסטיק שקופה נפרדת בעלת 100 עיגולים שכל אחד מהם מקיף מספר בכדור. כל עיגול קטן מאוד ולכן נדרשות האבנים הממלאות מה שגורם לקובייה לעצור אך לא בצורה יציבה ולכן אין קובייה זו יציבה כאחרות. בשל כך נוצרים ריבים בין השחקנים ושליט המבוך על התוצאה. בסט הרגיל במקום ק100 משתמשים בשני ק10 כשאחת היא עשרות (היא מסומנת במקום 1, 2 ,3... 10, 20, 30...)ואחת רגילה היא יחידות. את הקוביות ניתן להשיג בשלל גדלים וצבעים וניתן להשיג גם קוביות ארוכות שמדמות גלגל.
אשכול רשויות נגב מערבי
אשכול רשויות נגב מערבי הוא תאגיד עירוני אזורי בבעלות תשע רשויות מקומיות, ארבע ערים וחמש מועצות אזוריות, הממוקמות בנגב המערבי. הרשויות הן: עיריית אופקים, עיריית נתיבות, עיריית רהט, עיריית שדרות, מועצה אזורית אשכול, מועצה אזורית בני שמעון, מועצה אזורית מרחבים, מועצה אזורית שדות נגב ומועצה אזורית שער הנגב.
מטרת השותפות היא התייעלות כלכלית. תחומי הפעילות של האשכול הם איכות הסביבה, קיימות, חינוך, רווחה, חברה ופיתוח כלכלי.
האשכול הוקם במסגרת מיזם האשכולות הלאומי, המשותף למשרד הפנים, משרד האוצר ומכון אלכא למנהיגות וממשל בג'וינט ישראל. קיימים עוד ארבעה אשכולות רשויות במדינת ישראל. האשכול הקרוב ביותר הוא אשכול נגב מזרחי.
האשכול הוקם בשנת 2013 ונרשם בכחברה ברשות התאגידים בשנת 2016, והוא מוגדר חברה בע"מ כל אחת מתשע הרשויות החברות באשכול מחזיקה אחוז דומה של מניות (11.11%). הרשויות בוחרות אם לקחת חלק במיזמים של האשכול.
פעילות האשכול
האשכול מפעיל פורומים מקצועיים:
מרדכי רומנו
מרדכי (מרקו) רומנו (בבולגרית: Марко Романо; 31 באוגוסט 1873, פלובדיב, האימפריה העות'מאנית – 27 באפריל 1942, תל אביב, ארץ ישראל המנדטורית) היה עורך דין, סופר ופובליציסט. מרקו רומנו היה יושב ראש הקהילה היהודית בפלובדיב, נמנה עם ראשי התנועה הציונית בבולגריה, כיהן כחבר הוועד המרכזי הראשון של התנועה הציונית בנסיכות, היה חבר הוועד הפועל הציוני ובלט בקרב הפלג הניצי-אקטיביסטי של התנועה. רומנו שנמנה עם ראשי אגודת "הקוצר" אשר ייסדה את כפר חיטים, פעל לעליית מתיישבים מבולגריה לכפר וב-1937 עלה במסגרת הגרעין לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. רומנו ואחייניו בני משפחת בז'רנו, היו בעלי מפעל עסיס ברמת גן.
בבולגריה
מרקו רומנו נולד בפלובדיב, נצר למשפחת רומנו, שהייתה אחת ממשפחות הנוטאבלים הנודעות בקרב הקהילה היהודית. הוא למד בבית הספר של כל ישראל חברים ובהמשך בבית הספר התיכון הממשלתי בפלובדיב. רומנו למד משפטים באוניברסיטת סופיה ובהמשך רכש תואר דוקטור למשפטים באוניברסיטת ז'נבה שבשווייץ. ב-1890 היו מרקו רומנו וישועה כלב ממקימי תנועת הנוער "התעוררות" ששמה לה למטרה להפיץ השכלה ותרבות בקרב צעירי הקהילה. ב-1895 הגיע לפלובדיב יוסף מרקו ברוך והחל לרכז סביבו אינטלקטואלים מקרב צעירי הקהילה ובכללם מרקו רומנו והם ייסדו אגודה ציונית בשם "כרמל", תוך שהם מתעמתים עם ראשי הקהילה ובראשם מנהיגה נסים יצחק סידי. למשנתו הפוליטית של יוסף מרקו ברוך הייתה השפעה מכרעת על תפישת עולמו של מרקו רומנו. לאחר שעזב מרקו ברוך את בולגריה ייסדו מרקו רומנו, אשר רומנו ויקיר (פריסיאדו) רומנו את תנועת "ציון" שהיוותה המשך לתנועת "כרמל".
לאחר שרות בצבא הבולגרי, פתח רומנו משרד לעריכת דין ובמקביל היה פעיל בפלג הניצי-אקטיביסטי בתנועה הציונית. ב-1898 השתתף מרקו רומנו בוועידת היסוד של התנועה הציונית בבולגריה ונבחר לחבר הוועד המרכזי הראשון. הוא נמנה עם מובילי המאבק נגד הנוטאבלים והרב מרדכי אהרנפרייז מחד ומול רשת החינוך של "כל ישראל חברים" מאידך.
במאי 1899 החל רומנו לערוך את העיתון "איל דיאה" שהופץ בלדינו וב-1901 ייסד והיה עורכו הראשון של ביטאון התנועה הציונית בבולגריה "השופר" אשר יצא לאור בפלובדיב ובהמשך הופץ בכל קהילות יהדות בולגריה. בוועידה הציונית השנייה אשר נערכה בשלהי דצמבר 1900 בסופיה, הרצה מרקו רומנו על מערכת החינוך היהודית בבולגריה ושטח את תוכניתו להעמקת החינוך הציוני. הרצאתו סימנה את המאבק בין קיצוני התנועה הציונית לבין רשת החינוך של כל ישראל חברים. העימות החריף הוביל לסגירת מוסדות הרשת בבולגריה. רומנו נבחר לסגן יושב ראש הוועידה הציונית השלישית שהתקיימה בראשית אוגוסט 1902 ברוסה ובהמשך התבלט כאחד מראשי המתנגדים לתוכנית אוגנדה תוך פרסום מאמרים נוקבים בסוגיה בעיתון "השופר" בהם הביע תמיכה בציוני ציון. בוועידה הציונית הרביעית שנערכה בפלובדיב בשלהי מרץ 1904 נבחר מרקו רומנו ליושב ראש הוועד המרכזי של התנועה הציונית, אשר הקצינה את מאבקה בנוטאבלים והרב הראשי מרדכי אהרנפרייז. בדצמבר 1905 במהלך הוועידה ציונית החמישית, הוחרף העימות עם בחירתו של ישועה כלב ליושב ראש הוועד המרכזי של התנועה הציונית. בנאומו בוועידה, תקף מרקו רומנו בחריפות את הרב אהרנפרייז וציין כי בסוגיית המלחמה באנטישמיות נקט הרב בפעולות פאסיביות או שלא עשה דבר. עוד ציין רומנו כי אהרנפרייז מתנגד לכל ביקורת העולה כנגד רשת החינוך של "כל ישראל חברים" ובכך מזיק לחינוך הציוני. רומנו שהיה איש אמונו של ישועה כלב שכיהן כיושב ראש הוועד המרכזי של התנועה הציונית, נבחר בהשפעתו של כלב ליושב ראש הוועידה הציונית השישית שנערכה באפריל 1908 בסופיה.
הוא כיהן כיושב ראש הקהילה היהודית בפלובדיב וב-1912 יזם את הוועידה הראשונה של בתי הספר היהודיים בבולגריה ופעל להעמקת החינוך הציוני. ועידה זו נוצלה כדי להחריף את המתקפה על הרב אהרנפרייז וביטאון התנועה הציונית "השופר" הקדיש לה גיליון מיוחד. ב-1 ביוני 1912 נפתחה הוועידה הציונית השמינית ובמהלכה נבחר מרקו רומנו כנציג ציוני בולגריה לוועד הפועל הציוני הגדול.
במהלך מלחמת הבלקן הראשונה והשנייה, פסקה כמעט לחלוטין הפעילות הציבורית והפוליטית בקרב התנועה ציונית בשל אחוז המגויסים הגבוה. במקביל עלה כוחו של הזרם המתון בתנועה הציונית. על רקע המחלוקות הקשות בתוך התנועה בין המתונים לקיצוניים, התפטר רומנו מכל תפקידיו וב-1913 עזב את בולגריה. הוא היגר לשווייץ ובהמשך לאיטליה, שם השתלב בעסקי הסיגריות של אחייניו, "האחים בז'רנו". במהלך השנים המשיך מעת לעת לכתוב מאמרים פובליציסטיים בעיתון "השופר".
בארץ ישראל המנדטורית
מרקו רומנו נמנה עם ראשי ארגון "הקוצר" אשר הוביל לייסודו של כפר חיטים. ב-1937 עלה לישראל במסגרת הגרעין והתיישב בתל אביב. ב-1938 הוציא לאור שתי חוברות בשם "מנדט או חלוקה" ובהן אוסף ממאמריו בעיתון התנועה הציונית בבולגריה ה"השופר" אשר שטחו את משנתו הפוליטית להדברות מול הבריטים ולהקמת מדינה דו-לאומית תוך שוויון מוחלט בין יהודים לערבים.
רומנו היה פעיל בציונים הכלליים א' וכן ב"ארגון עולי בולגריה" ובהמשך חבר לאחייניו בני משפחת בז'רנו ברכישת "מפעל עסיס" ברמת גן אשר ייצר ריבות, מיצים ושימורי פירות וירקות, פעל עד שנות ה-70 ובהמשך הוקמו על שטחו מגדלי התאומים. בראשית שנות ה-40 חבר רומנו לידידו איש כפר חיטים, חיים קרישפין בהקמת "החברה ליישוב עולים מבולגריה" שלימים הייתה חלק מחברת בנים לגבולם, שמטרתה הייתה לעודד את התיישבותם של בני עדות המזרח ברחבי הארץ.
ב-1942 הלך מרקו רומנו לעולמו והוא בן 69 שנים. הוא נקבר בבית הקברות נחלת יצחק ולאחר שנה הועברו עצמותיו לחלקת קבר מיוחדת שהוקמה עבורו בכפר חיטים ושכנה בתוך "גן רומנו" שהוקם ביישוב לזכרו ותוחזק על ידי משפחות רומנו ובז'רנו במשך מספר שנים. בהמשך, הוחזר שטח גן רומנו לצורכי כפר חיטים וקברו של מרקו רומנו הועבר לבית העלמין של כפר חיטים. בשכונת תל ברוך שבתל אביב יפו נקרא רחוב על שמו של מרדכי רומנו.
לובוב אכסלרוד
לובוב אקסלרוד
שומרי הדרך
שומרי הדרך הוא מיזם התנדבותי של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בשיתוף אגף התנועה של משטרת ישראל ועמותת נתיב בטוח. המיזם מאפשר לכל נהג להתנדב ולתעד עבירות תנועה בכבישים, כאשר תיעוד העבירות החמורות ומסכנות החיים יועבר לטיפול אגף התנועה במשטרת ישראל או יטופל באמצעות שליחת מכתבי יידוע/התרעה לנהגים (המכתבים חתומים על ידי הרלב"ד, עמותת נתיב בטוח ומתנדבי שומרי הדרך).
רקע
את המיזם הגו זמר בלונדהיים ויאיר נתיב, שאביו נהרג בתאונת דרכים בעת שמשאית שעברה באור אדום עם שרידי סם בדמו של הנהג. בלונדהיים ונתיב הקימו בשנת 2012 את עמותת "נתיב בטוח - אכיפה אזרחית בדרכים" במטרה לשתף אזרחים באכיפת עבירות תנועה חמורות בכבישי הארץ. במטרות העמותה נכתב: "הקמת גוף אשר יעודד אכיפה אזרחית על ידי נהגים מן השורה, אשר יתעדו עבירות תנועה הנקרות בדרכם ואלו יועברו לטיפול משטרת ישראל. הפחתת כמות עבירות התנועה על ידי הרתעת נהגים מביצוע עבירות תנועה, וכתוצאה מכך הפחתת כמות תאונות הדרכים בכבישי הארץ".העמותה פיתחה במהלך השנים אפליקציה המאפשרת לתעד עבירות תנועה בזמן הנהיגה באופן אמין ובטוח ולאחר פיילוט מוצלח עם אגף התנועה במשטרת ישראל פנתה לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לבחון אפשרות לשיתוף פעולה. בדצמבר 2015 התקשרה עמותת "נתיב בטוח" עם הרשות הלאומית אשר החליטה לאמץ ולהשיק את היוזמה כמיזם ארצי, בניהול משותף עם העמותה.
הפעלת המיזם
המיזם הושק והחל לפעול ביולי 2016. מתנדבים שהצטרפו למיזם משתמשים באפליקציה ייחודית שפותחה על ידי העמותה, הם מפעילים את היישום לפני תחילת הנסיעה ומצלמים באופן רציף את הכביש ואת כלי הרכב הנראים מהשמשה הקדמית. כאשר המתנדב מבחין בעבירת תנועה הוא מפעיל את תיעוד האירוע באמצעות לחיצת אצבע או הנחיה קולית. לאחר מכן, הדיווח מועבר באופן אוטומטי למרכז הסינון והבקרה שהוקם ברשות הלאומית, שם מנתחים את הצילומים ומעבירים את העבירות הרלוונטיות לטיפול משטרת ישראל.
נכון לתחילת הפעלתו זהו המיזם האזרחי היחיד הפועל בשיתוף משטרת ישראל.
אלפי אזרחים הורידו את אפליקציית שומרי הדרך והצטרפו למיזם עד כה. מדי חודש מקבל המיזם אלפי דיווחים על עבירות חמורות ומעבירים לאגף התנועה ולמכתבי יידוע הנשלחים ישירות לאזרח. רוב רובם של הדיווחים הנשלחים ליחידת שומרי הדרך באגף התנועה, הופכים לקנסות וזימונים לדין לבעלי הרכבים שביצעו את העבירות.
המיזם מנוהל על ידי חי סוקולוב. חי בעל ניסיון בניהול מוצר וחדשנות, ומתמקד כיום בחיזוק תשתית המיזם, שיתופי הפעולה עם משרדי הממשלה השונים, וקידום מעורבות אזרחית בשינוי מצב הקטל בכבישים. צוות המיזם מונה כ-30 איש, בשכר ובהתנדבות ואמון על התחומים הבאים:
מרכז הבקרה של המיזם יושב במשרדי הרלב"ד בגן הטכנולוגי בירושלים.
המטבח בפריז (סרט)
המטבח בפריז (ברוסית: «Ку́хня в Пари́же») הוא סרט קולנוע באורך מלא בהפקת חברת הטלוויזיה STS וחברת YBW, המהווה המשך לעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "המטבח". הקרנת הבכורה התקיימה בכל בתי הקולנוע ברוסיה ב-1 במאי 2014.
עלילה
לאחר אירועי העונה השלישית, מסעדת קלוד מונה ממשיכה לחזק את תהילתה במוסקבה, תוך שהיא נותרה ממסד משגשג עם בעלים מיומן, מנהלת חרוצה ומטבח מעולה. אך כל התקוות והעמל של הצוות מופרע מכישלון המסעדה בהכנה ובניהול אירוע בינלאומי - מפגש בין נשיאי רוסיה וצרפת.
העובדים ובעל המסעדה צריכים לחפש מקום עבודה חדש ונוטשים את "קלוד מונה" הקודם ונוסעים אל "עיר האהבה", בירת צרפת - פריז. עבודה חדשה, צבע חדש ויריבים חדשים. ויקטור בארינוב פוגש את אביו שלו - השף של המסעדה הטובה ביותר בפריז בעוד מקסים לברוב נאלץ להתמודד עם החבר הצרפתי של ויקטוריה, שבסופו של דבר מנסה להציע לה הצעת נישואין. הסרט מסתיים בחתונתם של מקסים וויקטוריה, כמו גם עם חזרת צוות המסעדה לרוסיה.
הפקה
באביב 2013 נפגשו יוצרי הסדרה "המטבח" בפריז כדי לציין את יציאת עונה 2 של הפרויקט. תוך כדי הליכה לאורך גדות הסן עלה הרעיון לצלם את הסרט בבירת צרפת.
הצילומים התרחשו בעיקר בצרפת והחלו ב-6 בספטמבר 2013 בפריס, והושלמו כבר ברוסיה ב-18 בפברואר 2014. בסך הכל, תהליך הצילומים נמשך 53 יום, וצולמו 106 דקות. הקרנה טרום הבכורה של הסרט נערכה ב-24 באפריל 2014 במוסקבה ובסנקט פטרבורג בבתי הקולנוע "אוקטובר" ו"חודוז'סטבניי", בהתאמה, בה השתתפו השחקנים הראשיים בסרט ילנה פודקמינסקאיה, מארק בוגאטירב ו-ונסן פרז, כמו גם במאי הסרט - דמיטרי דיאצ'נקו.
לאחר ההצלחה של "מטבח בפריס", החלו לעבוד על סרט חדש באורך מלא, שתוכנן במקור לצילום בסין (תואר העבודה הוא "מטבח בשנגחאי" ). עם זאת, בסופו של דבר, הסרט הוחלט לצלם בסוצ'י, במוסקבה ובאבחזיה, ובשם אחר - " מטבח. הקרב האחרון ". הבכורה של הסרט העלילתי השני התקיימה ב־20 באפריל 2017 בבתי קולנוע.
פרסים
הסרט זכה בפרס ז'ורז' 2015 במועמדות "הקומדיה הרוסית הטובה ביותר".
לובוב אקסלרוד
לובוב (אסתר) איזקובנה אקסלרוד (רוסית: Любо́вь (Эмтер) Исаа́ковна Аксельро́д; 1868 פלך וילנה – 5 בפברואר 1946 מוסקבה) הייתה מהפכנית יהודיה-רוסית, פילוסופית, חוקרת ספרות ופובליציסטית. כינויה הספרותי היה "אורתודוקס".
קורות חיים
אקסלרוד נולדה בעיירה דונילוביצ'ה בפלך וילנה (כיום חלק ממחוז ויטבסק שבבלארוס), אביה היה רב. בגיל 16 היא הצטרפה לתנועה מהפכנית. ב-1887 לאחר ניסיון כושל להתנקש בחייו של אלכסנדר השלישי היא היגרה לצרפת, יותר מאוחר עברה לשווייץ. לאחר עזיבתה את ביתה היא כמעט לגמרי ניתקה את קשריה עם היהדות. בשווייץ היא לקחה חלק פעיל בתנועות מהפכניות של המהגרים הרוסים. עד 1892 הייתה פעילה בתנועת הנרודניקים, אך בשנה זו עזבה את התנועה והחלה לתמוך ברעיונות המרקסיזם, היא הצטרפה אל תנועת שחרור העמל (רוסית: Освобождение труда, אוסבובּוז'דינייה טרודה) והייתה במשך שנים עוזרת של מייסד התנועה גאורגי פלחנוב.
ב-1900 היא סיימה את לימודי דוקטורט באוניברסיטת ברן, לאחר מכן החלה לפרסם מאמרים בעיתונים סוציאל-דמוקרטיים בשפה הרוסית איסקרה וזאריה. ב-1906 לאחר מתן חנינה לחברי תנועות האופוזיציה באימפריה הרוסית היא חזרה לרוסיה.
ב-1903 היא פרסמה מאמר באיסקרה בשם "מכתב גלוי של יהודי אל היהודים", תחילה לא היה ידוע מיהו מחבר המאמר, זה נודע רק ב-1907. במאמר זה שוללת אקסלרוד את גישתה של תנועת הבונד כי יש להכיר ביהודים כאומה מיוחדת ומשווה גישה זו של הבונד אל גישתם של הציונים.
במרץ 1917 הייתה חברת מרכז של המנשביקים ולאחר מכן הצטרפה אל תנועתו של פלחנוב אחדות. בשנות העשרים של המאה ה-20 היא החלה ללמד במוסדות להשכלה גבוהה של ברית המועצות.
סנט אן
סנט אן (באנגלית: St Anne או Saint Anne, מבטאים seynt AN) היא בירת אולדרני והעיר המרכזית באי שהוא חלק מאיי התעלה, בערך 15 ק"מ מחוף העיירה אודרביל במחוז מאנש בצרפת. בשנת 2010 הוערכה אוכלוסיית העיר בכ-2,000 תושבים, אולם אוכלוסיית האי במגמת ירידה ובסקר שנערך באולדרני ב-28 באפריל 2013 נמצאו באי כולו 1,903 תושבים בלבד העיירה סנט אן דומה באופייה לעיירות צרפתיות עם רחובות מרוצפים באבן, בתים ציוריים, מסעדות ובתי מרזח. היא שוכנת על כמעט מחצית משטח האי ובה אף הנמל העיקרי של אולדרני. מרכזה של העיירה על גבעה במרכז האי.
רחוב ויקטוריה, אשר נחנך בשנת 1836 הוא הרחוב הראשי בעיירה ובו עיקר חיי המסחר. בשנות מלחמת העולם השנייה זכו העיירה והאי לכינוי "גיברלטר של התעלה". מן העיירה ניתן לראות את חוף צרפת, במרחק של כ-13 ק"מ. עיתון העיירה הוא אולדרני ג'ורנל.
בתקופת מלחמת העולם השנייה שכנו בעיירה בונקר פיקוד ומגדל פיקוח של הלופטוואפה וכן מטה מבצעים אזורי של חיל הים הגרמני.
העיירה כולה מהווה רובע כנסייתי אחד בכנסייה האנגליקנית ומוקד פעילותו בכנסייה עתיקה המוקדשת למרים, אם ישו. הכנסייה שכנה בחלקו הנמוך של רחובה הראשי של העיירה, אולם לאחר שהוזנחה, היא הוחלפה במבנה כנסייה אחר שנבנה בשנת 1580 ושופץ בשנת 1850. לאחר מלחמת העולם השנייה שופץ המבנה שוב.
היסטוריה
סנט אן נוסדה במאה ה-15. בתקופת מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1940 עד 1945, כבשו כוחות גרמניה הנאצית את האי ומיקמו את מטה הכוחות בעיר סנט אן. בשנת 1940, בטרם הפלישה הגרמנית, פונו כל תושבי האי. על האי הקימו הגרמנים מחנה ריכוז ובו שהו כ-6,000 אסירי עבודה בתנאים קשים. האי כולו הפך מבצר צבאי גרמני, אשר כלל מנהרות קשר בין המתקנים הצבאיים השונים, אשר נחפרו בעומק האדמה והיו עמידות להפצצות אוויריות. בעת הפלישה הגרמנית הושמדו רוב המסמכים ההיסטוריים המתארים את תולדות העיר והאי, בהם ספרי לידות ופטירות וכן רישומי קרקעות. חלק מן המסמכים המתעדים את משפחות האי שוחזרו.
תחבורה
אל העיר והאי ניתן להגיע בדרך האוויר ובים. נמל בריי, הנמצא בשוליה צפוניים של העיר, משמש לאוניות נוסעים ומטען. נמל התעופה אולדרני, אשר נבנה בשנת 1938, נמצא כ-1.9 ק"מ מהעיר והוא נמל התעופה היחיד באי. חברת Aurigny Air Services היא חברת התעופה הטסה באופן סדיר לאי.
Holiday (שיר של מדונה)
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי המועדונים של ארצות הברית ולמקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, שם גם הגיע למעמד של זהב. השיר זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".
יוניקוד
יוּנִיקוֹד (באנגלית: Unicode) הוא תקן בין־לאומי לייצוג טקסט במערכות מחשב. התקן מגדיר מערכת תווים המקיפה את כל מערכות הכתב הנמצאות כיום בשימוש פעיל בשפות העולם, וכן מערכות כתב ותווים נוספים שבהם נעשה שימוש בתחומים מדעיים וטכניים, כגון מתמטיקה ובלשנות. בנוסף מגדיר התקן כללים לייצוג צירופים של תווים שונים (כגון אות לטינית שעליה סימן אקצנט, או אות עברית שעליה סימן ניקוד), וכללים לייצוג והצגה של טקסט דו־כיווני (הכולל קטעים במערכת כתב הנכתבת משמאל לימין ובכזו הנכתבת מימין לשמאל). הגרסה הראשונה של התקן פורסמה בשנת 1988. נכון לספטמבר 2021 הגרסה האחרונה היא 14.0.
תקן מקובל לייצוג טקסט לפני יוניקוד היה ASCII, שייצג את האלפבית הלטיני הפשוט (ללא אקצנטים וכולי), מספרים וסימני פיסוק בקידוד של 7 סיביות. כדי לתמוך בתווים נוספים הורחב ייצוג זה לקידוד של 8 סיביות, שכל אחד מהם הכיל 256 תווים: 128 תווי ASCII ו־128 תווים אחרים לפי האזור. כך למשל, המספר 224 הכיל את האות à בקידוד של מערב אירופה ואת האות א בקידוד העברי. דבר זה גרם לבעיות בהעברה של טקסט ממערכות שונות. ב־1990 התכנסו חברות תוכנה ותקשורת עולמיות כדי לפתור את הבעיה וכך החלה התקינה של יוניקוד.
תחילה (כלומר עד לגרסה 2.0) התבסס יוניקוד על קידוד של 16 סיביות, היכול להכיל 65,536 תווים. לאחר שתוקנו תווים רבים לצורכי תאימות (כגון הברות קוריאניות), היה ברור כי אין זה מספר מספיק לכל הצרכים העולמיים, וגרסה 2.0 של יוניקוד הורחבה להכיל 1,112,064 תווים באמצעות מנגנון UTF-16, שבו 2048 קודים מנוצלים כדי לייצג יותר ממיליון תווים. בגרסה 3.1 של יוניקוד הותקנו התווים הראשונים מעבר לתחום ה־65,536 העליונים (המשטח הרב־לשוני הבסיסי), וקידוד יוניקוד ניתן לבצע באחת משלוש צורות: UTF-8, UTF-16 ו־UTF-32. הראשונה משמשת באינטרנט ובלינוקס, השנייה בג'אווה ובחלונות, והאחרונה בתור קידוד פנימי (בתוך הזיכרון) של מערכות יוניקס מסוימות.
תקן היוניקוד מוסיף נדבך קטן בהפיכתו של העולם לכפר גלובלי קטן בשל העובדה שיש מערכת קידוד אחידה שאפשר להשתמש בה בכל העולם. הדבר מקל במיוחד על אנשים הנוסעים ברחבי העולם, היכולים כמעט בכל מחשב לכתוב בשפתם. כמו גם החלפת תכתובות באינטרנט בין אנשים דוברי שפות שונות מרחבי העולם.
אוצר התווים של יוניקוד
כל תו ביוניקוד הוא בעל שם ומספר סידורי (שאותו נהוג לציין בבסיס הקסדצימלי עם הקידומת U+‎). לדוגמה, האות העברית "א" ידועה בשם HEBREW LETTER ALEF או U+05D0.
כאשר קונסורציום יוניקוד מוסיף תו חדש לתקן, מספרו הסידורי מוקצה מתוך אחד מהבלוקים הבאים, בהתאם להשתייכותו. להלן הבלוקים נכון לגרסה 4.0 של התקן וטווחיהם המספריים (מצוינים בבסיס הקסדצימלי):
ארץ עיר
ארץ עיר (ידוע גם בשם "חי צומח דומם") הוא משחק ידע כללי הבוחן את יכולתו של המשתתף למצוא מילים המתחילות באות נתונה עבור כל אחת ממספר קטגוריות כלליות. ברוב המקרים כולל המשחק את הקטגוריות הבאות: ארץ, עיר, חי, צומח, דומם, שם פרטי של בן, שם פרטי של בת, מקצוע ואישיות. על אלה אפשר להוסיף כהנה וכהנה.
כללי המשחק
ברגע שאחד המשתתפים מצליח לסיים את הרשימה, סיבוב המשחק נעצר (גם אם יתר המשתתפים טרם סיימו למלא את הטבלה) ומתחילים להשוות בין הרשימות של כל המשתתפים. את הניקוד נהוג להעניק באופן הבא: משתתף מקבל 15 נקודות עבור קטגוריה שבה הוא מצא מילה תקנית, אך אף משתתף אחר לא מצא; 10 נקודות מתקבלות עבור קטגוריה שבה המשתתף מצא מילה תקנית - שעה שמשתתפים אחרים מצאו לה מילים אחרות, ו-5 נקודות על קטגוריה שבה משתתף אחד נוסף לפחות מצא את אותה המילה. במקרה שמשתתף לא מצא מילה תקנית בקטגוריה מסוימת, כמות הנקודות שברשותו עד אז לא משתנה.
בשלב זה נבחרת אות חדשה, ומתחיל סבב חדש, עם אותם הכללים. המשחק נמשך עד שמחליטים המשתתפים להפסיקו, או אם הסתיימו האותיות באלפבית.
בסיום המשחק מסכם כל משתתף את הניקוד שלו, ובעל הניקוד הגבוה ביותר נקבע כמנצח.
דוגמאות לתשובות אפשריות למשחק
להלן דוגמה לפתרון מלא של המשחק בו מופיעים ערכים מומלצים בוויקיפדיה (כשהדבר ניתן).
פלט
פֶּלֶט, בתחום המחשוב והאוטומציה, הוא תוצר של פעולת מחשב או מכשיר אוטומטי אחר. גורם עיקרי שלו מוצג הפלט הוא האדם, אך פלט מועבר גם למכשירים מבוקרי מחשב.
את הפלט של המחשב ניתן לחלק לקבוצות ולתת קבוצות:
היסטוריה
אמצעי הפלט הבסיסי, מתחילת ימי המחשב, הוא הנייר המודפס, המיוצר באמצעות מדפסת מחשב. מדפסות מודרניות מסוגלות להדפיס גם פלט גרפי, אך בראשית ימי המחשב שימשו מדפסות להפקת פלט טקסטואלי בלבד. להפקת תרשימים למיניהם שימש התוויין. תחליף שהתחרה בפלט המודפס הוא המיקרופיש.
בסוף שנות השבעים החל להתרחב השימוש באמצעי פלט נוסף, הצג, שהפך לאמצעי פלט דומיננטי, שפעמים רבות מייתר את הצורך במדפסת, ובמקרים אחרים משמש להצגת הפלט קודם מתן אישור להדפסתו.
פוול הוכשורנר
פוול הוכשורנר (בסלובקית: Pavol Hochschorner; נולד ב-7 בספטמבר 1979 בברטיסלאבה) הוא חותר קאנו סלובקי. הוכשורנר מתחרה במסלולי עקתלון במקצי זוגות, יחד עם אחיו התאום, פטר. השניים זכו שלוש פעמים בתואר האולימפי, חמש פעמים באליפות העולם ושש פעמים באליפות אירופה.
הישגים ספורטיביים
האחים הוכשורנר זכו בתואר הראשון שלהם עוד בטרם מלאו להם 20, באליפות אירופה שנערכה ברודניצה נאד לאבם שבצ'כיה ב-1998. שנתיים לאחר מכן שמרו על תארם באליפות אירופה שנערכה במצאנה שבאיטליה. באותה שנה זכו לראשונה גם בתואר האולימפי, באולימפיאדת סידני (2000).
באליפות אירופה שנערכה בעיר הולדתם, ברטיסלאבה, ב-2002 זכו האחים בתואר האירופי בפעם השלישית ברציפות. בנוסף, הוכתרו לראשונה גם כאלופי העולם, באליפות העולם שנערכה בבור-סן-מוריס. בשנת 2003 איבדו את תוארם זה, והסתפקו במדליית הארד באליפות העולם שנערכה באאוגסבורג. באליפות אירופה שנערכה ב-2004 בסקופיה איבדו גם את תואר אלופי אירופה. עם זאת, הגנו על התואר האולימפי, וניצחו באולימפיאדת אתונה (2004), בפעם השנייה ברציפות.
בשנת 2006 זכו האחים הוכשורנר במדליית הכסף באליפות אירופה בל'ארז'נטייר-לה-בסה ובמדליית הארד באליפות העולם שנערכה בפראג. ב-2007 זכו במדליית הארד באליפות אירופה שנערכה בליפטובסקי מיקולאש שבסלובקיה, ולאחר ארבע שנים השיבו לעצמם את תואר אלופי העולם, באליפות העולם שנערכה בפוז דו איגואסו. בשנת 2008 החזירו לעצמם גם את תואר אלופי אירופה, אחרי שש שנים, באליפות שנערכה בקרקוב, וגם זכו בפעם השלישית ברציפות בטורניר האולימפי, באולימפיאדת בייג'ינג (2008). בכך, היו לחותרים הראשונים בהיסטוריה שרושמים הישג כזה.
בשנת 2009 זכו שוב בשני התארים החשובים, כשניצחו באליפות העולם שנערכה בלה סאו ד'אורז'יי ובאליפות אירופה שנערכה בנוטינגהאם. באליפות אירופה שנערכה ב-2010 בברטיסלאבה, איבדו האחים הוכשורנר את תארם מול הקהל הביתי, אך שבו וזכו באליפות העולם שנערכה בליובליאנה, בפעם השלישית ברציפות. באליפות העולם שנערכה בברטיסלאבה ב-2011 רשמו הישג חסר תקדים, כשניצחו בפעם הרביעית ברציפות. באותה שנה השיבו לעצמם גם את התואר האירופי, באליפות שנערכה בלה סאו ד'אורז'יי. ב-2012 איבדו את תוארם זה, וזכו במדליית הכסף באליפות אירופה שנערכה באאוגסבורג.
באולימפיאדת לונדון (2012) איבדו האחים הוכשורנר גם את התואר האולימפי, לאחר 3 זכיות רצופות, והסתפקו במדליית ארד.
בנוסף לזכיותיהם במקצי הזוגות, היו האחים הוכשורנר שותפים למספר הישגים של נבחרת סלובקיה בתחרויות זוגות קבוצתיות. באליפויות העולם זכו במדליית זהב אחת (לה סאו ד'אורז'יי 2009), שתי מדליות כסף (לה סאו ד'אורז'יי 1999 וברטיסלאבה 2011) ושתי מדליות ארד (פראג 2006 ופוז דו איגואסו 2007). באליפויות אירופה זכו בשתי מדליות זהב (ברטיסלאבה 2002 וליובליאנה 2005), מדליית כסף אחת (רודניצה נאד לאבם 1998) ושתי מדליות ארד (קרקוב 2008 ולה סאו ד'אורז'יי 2011).
Material Girl
Material Girl (בעברית: נערה חומרנית) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. השיר יצא לאור ב-30 בנובמבר 1984, כסינגל השני מאלבום האולפן השני של מדונה, Like a Virgin. השיר הופיע גם באלבום האוסף של מדונה משנת 2009, Celebration.
השיר הופיע גם בגרסת רמיקס באלבום האוסף של מדונה משנת 1990, The Immaculate Collection. ב-5 באוגוסט 2022, לאחר 38 שנים מיציאתו המקורית הוציאה מדונה גרסת רמיקס בשם "" ביחד עם סאסי סנטנה. הרמיקס דורג במקום ה-71 במצעד הסינגלים הבריטי.
"Material Girl" הוקלט על ידי מספר אמנים, ביניהם בריטני ספירס והילרי והיילי דאף. הוא הושמע בסרטים "מולין רוז'" (2001), "ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים" (2004), "בנות חומריות" (2006) ו"עשיר בהפתעה" (2018); הוא הושמע בעונה השלישית בתוכנית של נטפליקס "דברים מוזרים" (2019). השחקנית והזמרת האמריקאית אידינה מנזל ביצעה את השיר בסרט "סינדרלה" (2021). כמו כן, נוצרה גרסה תזמורתית לעונה השנייה של הסדרה "ברידג'רטון" (2022). היא הפכה ללהיט ויראלי בטיקטוק. מדונה ציינה לא פעם שהיא מתחרטת על הקלטת "Material Girl" כיוון שהשם שלו הפך לכינוי שזוהה איתה בתקשורת ההמונים. השיר סומן כהשפעה מעצימה לנשים, והיה נושא לוויכוחים.
רקע והצלחה
השיר נכתב על ידי פיטר בראון ורוברט ראנס והופק על ידי נייל רוג'רס, שעבד עם מדונה על שירים נוספים שהוציאה במהלך הקריירה שלה. בנוסף לכך, השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב. השיר זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".
בשנת 2010, פורסם במגזין הבילבורד כי נמכרו למעלה מ-322,000 עותקים דיגיטליים של השיר בארצות הברית.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר, המהווה מחווה לשיר "Diamonds Are a Girl's Best Friend" מתוך הסרט "גברים מעדיפים בלונדיניות". גם השמלה אותה מדונה לבשה, היא מחווה לשמלה הוורודה האייקונית של מרלין מונרו. הקליפ בוים על ידי מרי למברט ומופיע בו השחקן קית' קאראדין. בין היתר, ביימה למברט עבור מדונה את הקליפים של "Like a Virgin", "Borderline", "La Isla Bonita" ו-"Like a Prayer".
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-50 מיליון צפיות.
בשנת 2022 יצא הרמיקס "", בו התארח סאסי סנטנה.
בריל גאסטאלדלו
בריל אמילי פולט גאסטאלדלו (בצרפתית: Béryl Émilie Paulette Gastaldello; נולדה ב-16 בפברואר 1995) היא שחיינית צרפתייה.
קריירה
גאסטאלדלו היא דור שלישי של ספורטאים אולימפיים שמייצגים את צרפת. היא שוחה במועדון LA קארנט שמשתתף בליגת השחייה הבינלאומית (ISL). גאסטאלדלו מתאמנת באוניברסיטת טקסס A&M. היא מיוצגת על ידי ELIS Athletics, סוכנות בינלאומית לניהול ושיווק ספורט.