cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שרדר (צבי הנינג'ה)
IDW Publishing
בחסרונו של מאג'י, ובהסתרת היותו רוצחו, סאקי נבחר ללא התנגדות למנהיג הבא של הארגון. ברבות השנים, "שבט הרגל" בהנהגתו של סאקי הפך לארגון המאיים ביותר ביפן. בעזרתה של קיטסון, סאקי השתמש באותו מוטגן בו השתמש גם טאטסוו, ובכך זכה לחיי נצח ונשאר צעיר וחזק. למרות הצלחתו, סאקי חש בחסרון, לא הייתה לו שום משפחה וחברו הטוב ביותר, יושי, ניתק איתו כל קשר, והוא התדרדר לפסיכופתולוגיה. סאקי עקב אחר יושי באובססיביות, וגילה כי הוא ערק מ"שבט הרגל". זועם, ומושפע מהנסיבות, סאקי רצח את רעייתו של יושי, טאנג שן, וחטף את ארבעת בניו. סאקי אילץ את יושי לצפות בהוצאה להורג של בניו, ולאחר מכן רצח אותו בעצמו.
אף על פי שחשב כי רצח יושי, רעייתו ובניו יצליח למלא את החור בליבו, סאקי המשיך להרגיש שחסר לו דבר בחייו, ובניסיון נוסף למלאות את החור, הוא פתח במערכת יחסים רומנטית עם קיטסון. מערכת היחסים בין השניים שגשגה והסבה לסאקי אושר רב. מסיבה שאינה ידועה, קיטסון דרבנה את סאקי לבצע חרקירי, בהבטחה כי יוחזר לחיים בזמן בו "שבט הרגל" ישלוט בכל, והוא שמע בקולה. ללא סאקי, "שבט הרגל" התמוטט ושלטונו נפל. אחד מצאצאיו של סאקי, יורי, מונה למנהיג, ובהחלטתו פעילות הארגון הועברה לניו יורק שבארצות הברית. שם, הארגון פעל בצללים בהכנות לקראת עלייה מחודשת.
בהתאבדותו, סאקי הגיע לגיהנום. שם, הוא הלך ללא מטרה במדבר אינסופי במשך ימים רבים, מתוסכל ומבולבל לגבי חייו הגשמיים מהעבר. כעבור זמן מה, סאקי פגש קבוצת חיילים נאצים, ולאחר שהוכיח עצמו בפניהם כמנהיג ולוחם מיומן, הם נשבעו עבורו אמונים ויצאו להילחם עבורו בשלטון השדים. הנאצים החריבו את הגיהנום כולו, וגייסו לשורותיהם חיילים נוספים, ביניהם מונגולים וויקינגים. לאחר שהגיהנום כולו נפל בידיהם, החיילים השמידו את ארמון מלכותו של התגלמות השטן. סאקי פנה לקרב עם התגלמות השטן, בו הוא ניצח ורצח אותו לאחר קרב עד זוב דם. מנצח ומלא גאווה עצמית, סאקי הכתיר עצמו למלך השולט בגיהנום.
מתוסכל מהפסדו, שרדר הטיל את האחריות לכישלון על קראי, והחליט כי ניצחון הצבים וספלינטר תלוי בסגן טוב יותר. לתפקיד סגנו החדש הוא ייעד את אחד מהם, לאונרדו, ולשם כך לכד אותו. שרדר החזיר את לחיים את קיטסון, והשתמש בה וביכולותיה המיסטיות לשטיפת מוחו של לאונרדו, וגרם לו לחשוב כי הוא אדונו בעוד בספלינטר ושאר הצבים הם אויביו. שטוף-מוח, לאונרדו מונה באופן רשמי לסגנו העליון של שרדר. שבע רצון, שרדר שלח את לאונרדו להופיע בפני הצבים וספלינטר כדי להחלישם נפשית. כעת, כשהם מוחלשים נפשית, שרדר גילה כי הם כלל אינם בסדר עדיפות הפעולה שלו, וכי מטרתו היא הפלת ארגון הפשע "סאואטא" (Savate) המתחרה לו. שרדר איסף את כל "שבט הרגל" עבור מלחמה כוללת, והוביל מתקפת ענק נגד "סאואטא" עת שהתכנסו לפגישה, ולאחר קרב מלא דם בין שני הצדדים, "שבט הרגל" ניצח.
אף על פי שהצלחתו של שרדר החלה לעמוד בספק בשל גילוי שטיפת המוח של לאונרדו כלא יעילה לגמרי ובשל עזיבתה של אחת מחיילותיו הבכירות ביותר, אלופקס, שרדר החליט להמשיך בתוכניתו. כהמשך למתקפה על "סאואטא", שרדר כינס את העולם התחתון של ניו יורק כולה, והכריז בפניהם כי בכוונתו להשתלט על העיר כולה, ולאחר מכן הציג בפניהם את מנהיג "סאוטא" ורצח אותו. בשיאו של אירוע ההתכנסות, המפגש התוקף בידי הצבים וספלינטר, בסיועם של בני בריתם הוב הזקן, סלאש, אנג'ל ברידג' ואלופקס. כעבור זמן קצר למדי, הם הובסו כולם, אך מודה בטעויותיו, שרדר הותיר להם ללכת ושחרר לידיהם את לאונרדו. את מעשיו, שרדר תירץ כ"לוחמה פסיכולוגית". מעשיו דווקא הצליחו להשפיע, ותשושים פיזית וחלשים נפשית הצבים וספלינטר יצאו יחד עם אפריל או'ניל וקייסי ג'ונס לפרישה בבית החופשות של או'ניל אשר בנורת'המפטון. בחסרונם, "שבט הרגל" ושרדר הצליחו להתחזק, אך כאשר הם חזרו לניו יורק, הם החלו לצוד את "שבט הרגל" כהמשך למלחמתם התמידית.
לאחר ששמע על מכשיר השמדת העולמות "טכנודרום" אותו בונה שר המלחמה החייזרי גנרל קראנג לשם כיבוש כדור הארץ, שרדר יצא לפגוש בו. הוא הביע בפניו את רצונו להשתתף בבנייה ובכיבוש, אך גנרל קראנג סירב, ובתגובה שרדר תקף אותו באמצעות חייליו המוטאנטים קויה ובלודגון. הקראנג החלו בהרצת ה"טכנודרום" באי במרכז האוקיינוס האטלנטי, ושרדר הגיע להבנה כי הפעלת ה"טכנודרום" תוביל למותם של מיליונים ותיצור הרס רב שלא יהיה ניתן לתקן לעולם, שייפגע גם בו ובארגונו. מתוך רצון לעצור את הדבר, שרדר פגש בשליח רובוטי של דונטלו, ודהציע לצבים ולספלינטר ברית זמנית עבור השמדה משותפת של ה"טכנודרום" לשם ביטחון העתיד לשני הצדדים. הצבים וספלינטר נענו להצבעה בחיוב, אך בסתר תכננו לבגוד בשרדר ברגע הנכון להרוג אותו.
שרדר הקצה עבור הברית הזמנית את כל אלפי החיילים של "שבט הרגל" כאחד, והצבים החליטו כי במלחמה ישתתפו לאונרדו, מיכלאנג'לו ורפאל בלבד, בעוד דונטלו יפקח על הנעשה ממפקדה וספלינטר יוביל את מתקפת הבגידה נגד "שבט הרגל" הנותר יחד עם קבוצת המוטאנטים חיות של הוב הזקן. כאשר התקבלה התראה על נכונות ה"טכנודרום" לפעילות מבצעית, שרדר וחיילי "שבט הרגל" יחד עם שלושת הצבים התכנסו, ושוגרו לאי במרכז האוקיינוס. שם, חיילי הרגל החלו להילחם בחיילי הקראנג ושלושת הצבים יצאו להשמיד את ה"טכנודרום" מבפנים, ושרדר פנה לקרב פני-מול-פנים עם גנרל קראנג. שרדר הובס במהרה, ופצוע אנושות הוא נלקח בידי המדען בקסטר סטוקמן. בינתיים, שלושת הצבים הצליחו להשמיד את ה"טכנודרום", ואף הביסו את גנרל קראנג והובילו למותו.
כאשר הרובוטים מצאו את הצבים וספלינטר, הם נקלעו לקרב לא רצוי. בסופו של דבר, הצבים וספלינטר הצליחו לגבור על הרובוטים ולהשמידם, זאת בסיועה של קראי ופלג תחתון ב"שבט הרגל" שלא היו מרוצים מחזרתו של שרדר ושיתוף הפעולה שלו עם סטוקמן. הצבים וספלינטר התלוו אל קראי לבסיס "שבט הרגל", ושם ספלינטר אתגר את שרדר בקרב כבוד יפני בין הצבים לחיילי המוטאנט של "שבט הרגל", עד שיגיעו לקרב בין שניהם עצמם. שרדר נענה לאתגר בחיוב, והקרב בין הצדדים החל. אף על פי שבתחילה היו אלה חיילי המוטאנט עם ידם על העליונה, הקרב נגמר בניצחונם של הצבים ובהבסה מוחלטת. מושפל וזועם מהפסד עושי דברו, שרדר נלחם בצבים זה אחר זה והביס את כולם. לאחר מכן, הוא פנה לקרב עם ספלינטר, אשר בו הוא מצא בסופו של דבר את מותו בעריפת ראש מידיו של ספלינטר.
כשנתיים אחר כך, ספלינטר החזיר לחיים את שרדר במטרה להילחם בדרקון שאיים להשמיד את העולם. סאקי שב לחיים ברצון לפתוח בדרך חדשה ונקייה מפשע, בה הוא יוכל להתאחד עם אהובתו קיטסון.
רפאל וליידי שרדר
בהרצת הקומיקס של "Image Comics", אשר התפרסה בין 1996 ל-1999 והייתה קאנון להרצת מיראז', מוצגות שתי גרסאות של שרדר - רפאל, אחד מצבי הנינג'ה, ו"ליידי שרדר", אישה עלומה שזהותה לא נקבעה. בעת סיומה של הרצת הקומיקס עם החוברת ה-24, קו העלילה נקטע באמצעו והסיפור נשאר לא שלם.
במהלך אחד מקרבותיו של רפאל עם אחיו, הוא הותקף באכזריות ופניו הושחתו. על מנת להסתיר את צלקותיו ואת עינו השמאלית שאיבד, הוא עטה את אחד ממסכותיו של קייסי ג'ונס ולאחר מכן הסתפק ברטייה בלבד. לאחר שמצא את קסדתו הישנה והאבודה של שרדר, רפאל החליט לעטות אותה, יחד עם שריון מחודש אשר עיצב בעצמו, והוא שיטה בחיילי "שבט הרגל" לחשוב כי הוא למעשה שרדר. רפאל ניצל את מצבו החדש על מנת להפעיל את חיילי הארגון לטובתו ובאמצעותם להשיג שליטה במנהטן, דבר שגרם לו להסתבך עם אחיו ואף להילחם עם ספלינטר. רפאל מפעיל אודות חיילי הארגון ובכיריו מניפולציות, ולבסוף נחשף בידי קראי ומודח במידית מתפקידו. אז, בכירי הארגון עורכים בחינות מטובי חייליו של הארגון עבור קבלת הנהגתו, בהן זוכה אישה עלומה המכנה עצמה "ליידי שרדר".
פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין
פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Friedrich Franz II., Großherzog von Mecklenburg-Schwerin; 28 בפברואר 1823 - 15 באפריל 1883), היה הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין בין השנים 1842–1883.
ילדותו
פרידריך פרנץ נולד ב-28 בפברואר 1823 בלודוויגסלוסט שהשתייכה להדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין, לפאול פרידריך, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין ואלכסנדרינה, נסיכת פרוסיה. בצעירותו התחנך פרידריך פרנץ באופן פרטי, ובשנת 1838 הלך ללמוד באוניברסיטת בון.
שלטונו
ב-7 במרץ 1842 מת אביו פאול פרידריך, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ופרידריך פרנץ עלה לשלטון במקומו. במהלך מהפכות 1848 התעוררה תסיסה בדוכסות למען חוקה יותר ליברלית, ובאוקטובר 1849 חוקק פרידריך פרנץ חוקה יותר ליברלית. בד בבד הכניס גם גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ אף הוא חוקה יותר ליברלית במדינתו.
במלחמת שלזוויג השנייה שירת פרידריך פרנץ במטה של פרידריך פון וראנגל, ובשנת 1866 הצטרפה הדוכסות בראשותו לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, תוך שהוא מפקד על כוח מילואים שנפרס בבוואריה, ובשנת 1867 הצטרפה הדוכסות בראשותו לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הדוכסות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ופרידריך פרנץ מונה למושל ריימס, ולאחר מכן מונה למפקד הקורפוס ה-13 (וירטמברג). בשנת 1871 הצטרפה הדוכסות בראשותו לאימפריה הגרמנית, ובשנת 1873 הועלה לדרגת גנרל-אוברסט בצבא הקיסרות הגרמנית, וקיבל דרגת כבוד של גנרל-פלדמרשל בצבא האימפריה הרוסית.
פרידריך פרנץ נפטר בשוורין ב-15 באפריל 1883, ובנו פרידריך פרנץ השלישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
בשנת 1849 התחתן פרידריך פרנץ עם אוגוסטה, נסיכת רויס-קסטריץ, בתם של היינריך השישים ושלושה, נסיך רויס-קסטריץ ואלאונורה, רוזנת שטולברג-ורניגרודה. לזוג נולדו 6 ילדים:
בשנת 1864 התחתן פרידריך פרנץ עם אנה, נסיכת הסן, בתם של קרל, נסיך הסן ואליזבת, נסיכת פרוסיה. לזוג נולדה בת אחת:
בשנת 1868 התחתן פרידריך פרנץ עם מריה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט, בתם של אדולף, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט ומתילדה, נסיכת שנבורג-ולדנבורג. לזוג נולדו 4 ילדים:
יהדות צפון תימן
הקהילה
המונח יהדות צפון תימן מתייחס ליהודי הקהילות שחיו במחוז צעדה, בערים הצפוניות של תימן: צעדה, ברט וחידאן, ובלמעלה ממאה יישובים קטנים. זהו המחוז הצפוני ביותר של תימן כיום, וגם המחוז הצפוני ביותר בו גרו יהודים לאורך הדורות.
בערים הגדולות היו ריכוז גדול של יהודים, בצַעְדַּהּ (מעל 1,000 נפש), בחַיְדַאן (מעל 1,000 נפש) בבַּרַט (מעל 1,000 נפש). באַלְעַ'יל (מתחת ל-1,000 נפש), במַאדַּאן (כ-100 נפש) ברֲגּוּזַהּ (כ-150 נפש) ובאַלְהֲגַ'ר (מעל 150 נפש).
בשאר היישובים היו פזורים היהודים ביישובים רבים, כעשרים נפשות בכל יישוב בממוצע, ולפעמים רק משפחה אחת ביישוב. הפזורה – יחסית למספר היהודים – הייתה רבה מאוד, ולעובדה זו היו השלכות לגבי קיום חיים יהודיים ומצב החינוך, כולל האפשרות להקמת בתי ספר ביישובים אלו.
ייחודיות הקהילה משאר קהילות תימן
ככל שמתרחקים מצנעא לצפון הרחוק ולאזורים הכפריים, נעשה לבוש היהודים דומה ללבוש הערבים, אולם את "סימן הסימנים" – פיאות, סימן ההיכר שבין יהודי לגוי – שמרו באדיקות.
היחס עם השכנים
ככלל, המוסלמים בצפון תימן כיבדו את היהודי, מלבד אנשים מעטים מאוד, שהשתייכו בדרך כלל למעמד ה"סַאדַּהּ", שהם בני משפחות המתייחסות לשושלת עלי בן אבי טאלב, שהוא חתנו של מְחַמַּדּ נביא האסלאם ודרכם לישמעאל בן אברהם שנולד לו מאשתו הגר. בשל מעמדם המיוחד של אלה היו מרשים לעצמם להשתמש בביטויי גנאי כלפי היהודי. היהודי בעיניהם הוא מַלְעוּן (=ארור, מקולל), נַגִ'ס (=טמא), חִ'נְזִיר (=חזיר), חְמַאר (=חמור), כַּלְבּ (=כלב), יֲהוּדִי (יהודי משמע נחות), ד'ימי (=בן חסות). מנגד היו ביניהם גם "חסידי אומות העולם", שמחו בתוקף נגד העלבה או הטרדת יהודים חפים מפשע, במיוחד כאשר היה מדובר ברב, או באדם זקן.
מנהגים ואמונות
ליהודי צפון תימן מנגינות ייחודיות לתפילה, שבדרך כלל הייתה "בלדי". לצד מנהגי היהדות ומצוות הדת, רווחה בקרב יהודי צפון תימן בדומה לשאר יהודי תימן האמונה בסגולות ובקמיעות שונים, בשדים וברוחות.
שפה
הערבית שבפיהם הייתה אחידה יחסית בין כל קהילות תימן אולם התקיימו בה הבדלי הגייה בתוך הקהילות היהודיות בצפון תימן, אשר ברובם הקבילו להבדלים הקיימים בהגיית ערבית מדוברת בין הערים הגדולות לעיירות הקטנות ולכפרים אצל הערבים. הנקודות המרכזיות הן החלפת הפתח בהברה האחרונה של מילה בצליל מעין צירי כמו למשל: המילה "חִלְבַּהּ" (מטבל תימני נפוץ), נהגית בצנעא ובשאר הערים הגדולות, כ-"חִלְבֵּהּ" (בצירי), ואילו בכפרי צפון תימן ובעיירה צעדה היא נהגית "חִלְבַּהּ" (בפתח). יש לציין שבערבית ספרותית המילה נהגית חֻלְבַּה (حُلْبَة). דוגמה נוספת "חִנַא" (צמח לצביעת הזקן והידיים) נהגית בצנעא ובשאר הערים הגדולות כ-"חִנֵא", ואילו בכפרי צפון תימן ובצעדה הו נהגה כ-"חִנַא".
מאכלים
מלבד המאכלים המצויים אצל יהודי תימן צלוף, מִתַ'נַא וקלוב, לחוח מדורה זלאביה כובאנה בסַמֲנַה היה נפוץ הגַ'מְרי – לחם עבה מבצק הנאפה ישירות על גחלים בתוך כלי מיוחד העשוי מאבני בזלת (ייחודי ליהודי אזור צעדה).
מקור המאכלים ג'חנון והמלאווח מאכלים מבצק דמוי בצק עלים בסַמְנַה על סאג' הטאבון, מקורם ביהודי צפון תימן, ולא היו מוכרים ברוב מחוזות תימן.
נייר
נייר הוא משטח סיבי, דק במיוחד, נפוץ ביותר בצבע לבן אך קיים גם בצבעים אחרים. שימושיו העיקריים הם לכתיבה ולדפוס של טקסטים. בנוסף, משמש גם כבסיס לציור, תמונות, פיסול, קיפולי נייר (אוריגמי) ועוד. הנייר הוא מוצר נפוץ מאוד והשימוש בו הוא יומיומי, לדוגמה נייר טואלט משמש להיגיינת הגוף, יש גם ייצור של בגדי נייר.
היסטוריה
העדויות הראשונות לשימוש בסוגי נייר היו במצרים העתיקה לפני כ-5,500 שנה, שם הוא נעשה מהצמח גומא פפירוס. ייצור הנייר החל בסין בשנת 105 לספירה, לאחר המצאתו על ידי צאי לון. בשלב מסוים, עבר ידע זה לערבים ובמאה ה-13 הם הביאו אותו לאירופה, לאחר שהיה חומר גלם מוכר באזור המזרח התיכון. דרך חדירת הנייר לאירופה לא ברורה וייתכן שחדר במספר מסלולים במקביל. מסלולי החדירה האפשריים הם לאיטליה (שם מוזכר מפעל הנייר האירופי הראשון ב-1276 בעיר פבריאנו) דרך קונסטנטינופול; לצרפת דרך ספרד המוסלמית או על ידי הצלבנים שהביאו את הנייר מן המזרח.
עד סוף המאה ה-18 יוצר הנייר בעבודת יד של אומנים ולכן היה יקר ונדיר. תהליך הייצור היה ארוך וכלל שלבים רבים בעבודה ידנית. הנייר יוצר גיליון-גיליון, על ידי טבילה של מסגרת מלבנית בתוך חבית עיסת נייר. לאחר שהמסגרת הוצאה מהחבית, המים נלחצו החוצה מתוך העיסה. העיסה שנותרה הונחה לייבוש, ולא ניתן היה להשתמש במסגרת שוב עד שגיליון הנייר הקודם הוסר ממנה. המחצלות עליהן הונח הנייר לייבוש הותירו בו סימנים ("סימני מים") והאומנים השתמשו במכוון בתבניות שטבעו בנייר סמל מסחרי.
המכונה הראשונה לייצור "נייר רציף" הומצאה בשנת 1799 בידי הצרפתי לואי-ניקולא רובר. המניע העיקרי ליצירת המכונה היה הסכסוכים החוזרים בין העובדים בשלבי הייצור השונים, במפעל לייצור נייר שבו עבד (שייצר נייר עבור שטרות כסף שהנפיק משרד האוצר הצרפתי). מכונה זו שימשה אבטיפוס למכונת פוֹרְדְרִינִיר, שהיא למעשה תוצר המשך הפיתוח של המכונה הראשונה, שנערך באנגליה. מאז המצאה זו תהליך הייצור לא עבר שינוי מהותי, ועקרונות הייצור נותרו דומים.
במכונה הראשונה הייתה רצועת הזזה שאליה הגיע זרם רציף של עיסה, ושהעבירה גיליונות לא-שבורים של נייר לח לצמד של גלילי לחיצה. כשהרצועה הרציפה של הנייר יצאה מהמכונה, היא נתלתה לייבוש באופן ידני על מערך של כבלים או מוטות.
ייצור
בעולם מיוצרים מעל 300 מיליון טונות נייר בשנה. צפון אמריקה היא היבשת המובילה בייצור נייר, עם כמעט שליש מנפח הייצור.
תהליך ייצור הנייר ביד
כאשר קורעים פיסת נייר ניתן לראות סיבים זעירים מבצבצים מהקרע, אלו הם סיבי תאית שהיא החומר אשר ממנו עשויים דפנות התא הצמחי. על מנת ליצור נייר נדרש להפריד סיבים אלה ולחבר מחדש לצורת יריעה או גיליונות דקיקים. כאשר מייצרים נייר ביד נוטלים חומר אשר מכיל סיבים כמו שאריות אריגים או פסולת צמחית ומפרידים את הסיבים באמצעות חבטה או שחיקה, מכניסים למים או לחומרים ממיסים אחרים, לאחר מכן טובלים רשת מתוחה בתערובת, על הרשת המתוחה נשארת שכבה דקה ואילו את השכבה מניחים בין כרים העשויים לבד ומניחים לייבוש, לאחר מכן טובלים בדבק על מנת שהסיבים יאחזו זה בזה. עד היום מייצרים נייר בשיטה זו. בנייר אשר מיוצר בשיטה זו משתמשים למטרות מיוחדות כמו, נייר לשטרות כסף מיוחדים או נייר משובח לציור. כאשר נדרש נייר לבן, התאית מולבנת בתהליכים כימיים.
תהליך ייצור הנייר המשובח
העץ נגרס לשבבים אשר אותם מרתיחים בתערובת חומרים כימיים אשר מפרקים את מרכיבי העץ השונים ומשאירים את התאית בלבד. לאחר שטיפת התערובת, מוסיפים חומרים שונים לצורך חיזוק הנייר או השבחתו ולעמידה בלחות או לשינוי הצבע. לאחר מכן העיסה מסוננת ושוטחים אותה לצורת יריעות. תהליך ייצור זה מיועד להפיק נייר טוב אשר משמש להדפסת ספרים באיכות גבוהה. במקרים מסוימים הנייר הלח עובר בין שני גלילים שהאחד מכיל תבליטי אותיות, סמלים או ציורים. בנקודות המגע סיבי הנייר נלחצים היטב זה לזה והדוגמה של התבליט נשארת במבנה הסיבים גם לאחר הייבוש.
בצורה כזו ניתן להפיק נייר בעל סימן מים שניתן לראות רק מול אור חזק. סימן מים משמש לזיהוי הנייר בעיקר בשטרות כסף, בולים או במסמכים חשובים.
תהליך ייצור הנייר הפשוט
לאחר פירוק העץ מוכנסת תערובת של שבבי עץ ומים אל תוך מכונת הריסוק ומוסף לתערובת עמילן או שרף שנדבקים לסיבים ומקשרים ביניהם. כדי לייצר נייר צבעוני, מוספים לתערובת חומרי צבע. כדי לייצר נייר לבן מוסיפים חומרים שיבטלו את הגוון הצהבהב של הנייר הגולמי.
לאחר מכן העיסה נכנסת למכונה שבקצה שלה יש מְכָל שמערבב את העיסה במים עד שהעיסה נעשית דלילה. התערובת הדלילה מוזרמת על רצועה שעשויה מרשת מתכת דקה. על מנת שהרצועה לא תשקע, מותקנים תחתיה גלילים אשר תומכים בה ומנענעים אותה מעט מצד אל צד על מנת להאיץ את טפטוף המים. כאשר הנייר הלח יוצא מהרשת ומהמכונה, הוא עובר אל סרט נוסף העשוי מלבד סינתטי ומשם אל גלילים מחוממים אשר עליהם עובר הנייר עד שהוא יבש לחלוטין.
שבבי העץ אינם המקור היחיד לעשיית נייר, ישנם ניירות מיוחדים שמייצרים אותם מפסולת אריגים או מכותנה ופשתן. נייר טוב עשוי גם מצמח אספרטו (גומא ספרדי) שגדל בצפון אפריקה ובספרד והוא מצטיין בסיבים חזקים וארוכים. רובו של הנייר המודרני מיוצר מסיבי עץ.
לקריאה נוספת
Abdul Ahad Hannawi, "The Role of the Arabs in the Introduction of Paper into Europe", MELA [Middle East Librarians Association] Notes No. 85 (2012), pp. 14–29
החרק האורב
החרק האורב (באנגלית: Ambush Bug) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיע בחוברות הקומיקס ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת DC Comics Presents #52 מדצמבר 1982 והיא נוצרה בידי הכותב פול קופרברג והמאייר קית' גיפן.
החרק האורב הוא האלטר-אגו של אירווין שוואב, אדם שקיבל חליפה ירוקה בצורת חרק המאפשרת טלפורטציה. החליפה נשלחה מכוכב הלכת שוואב בהשמדתו כחלק ממלתחת בגדים שלמה, וזו יורטה בידי עכביש רדיואקטיבי חללי ענקי. לאחר ההתרסקות בכדור הארץ, רק שני פריטים שרדו - חליפת החרק האורב וגרב מרושע וחי בעל מסכת מתכת כפארודיה על דוקטור דום מחברת מארוול קומיקס המתחרה. בהופעותיו הראשונות בחוברות DC Comics Presents הוא הופיע כנבל ומטרד, ולאחר מפגשים עם סופרמן החליט לשנות את דרכיו ולהפוך לגיבור. במקור הוא ביצע טלפורטציה באמצעות חרקים השוכנים באנטנות שבמסכתו, אך לאחר שהאנטנות התפוצצו ותלבושתו נעשתה שחורה זמנית (כפארודיה על שינוי תלבושתו של ספיידרמן ממארוול קומיקס באירועי "מלחמות סודיות") יכל לבצע טלפורטציה לבדו.
בשנת 1985 נכתבה לדמות למיני-סדרה בת 4 חוברות, בה הוא "מאמץ" בובה שמצא ונלחם בנבל בשם סקברד מקומיקס אחר של DC. סקברד הובס ועזב כאשר הבין שהוא בקומיקס הלא נכון. לדמות נכתבה מיני-סדרה נוספת בה נלחם בגרב המרושע, ובסופה "עזב" את יקום DC. הוא הופיע בשנת 2001 בקבוצת "ליגת הצדק של האנרכיה" המורכבת מהארלי קווין, טריקסטר ואיש הפלסטיק בין היתר, נעשה חבר בליגת הצדק של פיירסטורם לאחר "המשבר האינסופי" אשר פורקה במהירות, וג'ימי אולסן השתמש בכוחותיו במהלך הספירה לאחור למשבר האחרון. בשנת 2008 נכתבה לדמות מיני-סדרה נוספת בעלת 7 חוברות. החוברת השישית לא פורסמה, אך המספור המשיך ודילג על החוברת השישית. הדמות נעשתה לחברה בקבוצת פטרול האבדון עד לאתחול המחודש של יקום DC.
ביוכימיה אלטרנטיבית
סוגים היפותטיים של ביוכימיה או ביוכימיה אלטרנטיבית היא תאוריה על צורות ביוכימיה של אורגניזמים שאינם מבוססי פחמן או מים.
כל צורות החיים המוכרים לנו בכדור הארץ מתרבים, בעלי חילוף חומרים ומבוססים על פחמן ועל מים. אורגניזמים מחוץ לכדור הארץ יכולים להיות שונים כימית באופן מהותי, החומרים המרכיבים את גופם עשויים להיות שונים והתהליכים הפנימיים מתבססים על תגובות כימיות שונות מאלו שמוכרים לנו בכדור הארץ. האפשרויות המרכזיות שהמדע רואה כסבירות הן חיים על פני אקזופלנטה או ירח בעל מתכתיות גבוהה יחסית, שכן תנאי הכרחי לחיים הוא קיום מולקולות. אפשרות של חיים מחוץ לכדור הארץ שהביוכימיה שלהם שונה מופעים בעיקר בסיפורי מדע בדיוני או בסרטים, כגון מלחמת הכוכבים או מסע בין כוכבים.
צורן במקום פחמן
אך גם לצורן יש חסרונות. הצורן שלא כמו הפחמן, לא יכול ליצור קשרים כימיים המפעילים חילוף חומרים. הפחמן יכול להתחבר לאטומים אחרים כמו מימן, חנקן ואבץ, לעומת זאת לצורן יש מעט אינטראקציה עם חומרים אחרים.
כלור כתחליף לחמצן
כלור יכול להחליף את החמצן בתור מחמצן המספק אנרגיה ביולוגית לאורגניזם מבוססי פחמן או לא, אך הקושי ברעיון זה שחמצן נפוץ יותר מכלור, ולכן כוכב לכת בעל רמות גבוהות של כלור שיכול לכלכל אורגניזמים באטמוספירה סביר פחות מכוכב לכת עשיר בחמצן. בכדור הארץ, כלור נפוץ בדרך כלל במינרלים ובתרכובות מסוימות.
החלפת זרחן בארסן
ארסן דומה באופן כימי לזרחן, אך הוא רעיל לרוב היצורים החיים בכדור הארץ. הוא שולב בביוכימיה בכמה אורגניזמים לדוגמה אצות ימיות המורכבות מחומרים אורגנים מ־arsenosugars ו־arsenobetaines וגם בקטריות כגון Chrysiogenes arsenatis יכולות לשלב ארסן לחומרים אורגניים אחרים.
אורי לוי (שדרן)
אוּרי לוי (נולד ב-25 בינואר 1952) הוא עיתונאי, קריין ומנחה טלוויזיה ישראלי, מבכירי שדרני הספורט בישראל, לשעבר מנהל חטיבת החדשות של הערוץ הראשון, שבו הוא עבד משנת 1977 עד 2017, עת עבר לתאגיד השידור הישראלי. לוי נחשב לאחד משדרני הספורט המובילים בישראל. הוא שידר רבים מהמשחקים של קבוצות הכדורסל של מכבי תל אביב והפועל ירושלים בגביעי אירופה, וכן אירועי ספורט במשחקים אולימפיים ובמסגרות אחרות. אחד השידורים הזכורים שלו היה הקרב של יעל ארד באולימפיאדת ברצלונה (1992), שהקנה לה מדליית כסף, ומדליה אולימפית ראשונה לישראל.
ביוכימיה אלטרנטיבית
סלניום או טלור כמחליפים לגופרית
ידוע שבכמה אורגניזמים יש שימוש בסלניום במקום בגופרית בתור מרכיב לחומצות האמינו מתיונין וציסטאין (סלנו-מתיונין וסלנו-ציסטאין) ובכמה פטריות יש שימוש בטלור בתפקוד דומה לגופרית. מקובל להשתמש בסלנומתיונין בתוך מצע המזון (מדיה) שנותנים לחיידקים מותמרים (מהונדסים גנטית) בניסויים שבהם נעשה שימוש בקריסטלוגרפיה בקרני רנטגן.
אורי לוי (שדרן)
ביוגרפיה
אורי לוי נולד בישראל להורים יוצאי בולגריה. לוי בעל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו הוא נרשם לקורס כתבי ספורט, בעקבות מודעה שפורסמה בעיתון.
ביוכימיה אלטרנטיבית
חיים לא מבוססי מים
כדומה לתרכובות פחמן, כל החיים הידועים כיום דורשים מים כממסים. זה הוביל לדיון על השאלה אם אפשר שנוזלים אחרים יכולים לשמש בתפקיד דומה למים. אפשר שצורת חיים יכולה להתקיים בחומרים נוזלים כחומצה גופריתית, מימן או חנקן נוזלי, פחמימנים ומתאן נוזלי כפי שאמר הביוכימאי סטיבן בנר.
אורי לוי (שדרן)
ביוגרפיה
את הקריירה העיתונאית שלו החל בשנת 1977 ב. לצד שידורי הספורט שימש לוי ככתב חדשות, עורך, מגיש ושדר שטח, וכן כשדר של משחקי מכבי תל אביב בימי חמישי במסגרת אליפות אירופה מאמצע שנות השמונים ועד שנת 1996 לצדו של הפרשן אריה מליניאק, כמו כן שידר תוכניות ספורט בין היתר את "מבט ספורט" ו"משחק השבת" תוכנית סיכום משחקי השבת ששודר בערוץ הראשון עד שנת 1994, לצידו של מאיר איינשטיין. בתקופת מלחמת המפרץ שידר לוי מאולפן החירום הלילי. במהלך האינתיפאדה הוא עשה סדרת כתבות בשטחים, ולדבריו "זה היה מסוכן וחווייתי". מאוחר יותר ערך לוי את תוכנית החדשות מבט במשך 5 שנים.
לוי שימש בתפקידים ניהוליים בערוץ הראשון. הוא התמנה למנהל חטיבת החדשות בערוץ הראשון בשנת 2004 וכיהן בתפקיד עד 2009. לוי הוביל את החטיבה בסדרה של מבצעי שידור הכוללים את ההתנתקות, מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה ושתי מערכות בחירות. בתקופתו נעשו השינויים וריענון הפורמט במהדורת "מבט", בהם גם מינויים של ינון מגל ומרב מילר לתפקיד מגישי המהדורה. ביום של הרצח בברנוער בתל אביב באוגוסט 2009 בחר הערוץ הראשון לא לשדר מבזק חדשות בנושא, בעקבות הביקורת על כך, הודה לוי בטעות ולקח אחריות עליה. לאחר שהתפטר מתפקידו כמנהל חטיבת החדשות הנחה לוי תוכניות שונות בערוץ הראשון. הוא החל להגיש בימי שישי את תוכנית האקטואליה "שישי בחמש". בהמשך הוא הגיש את התוכנית הזו לצד כנרת בראשי, ומאז שהתוכנית עברה לשידור בכאן 11 במאי 2017, הוא מגיש את התוכנית לצד שרון וכסלר.
ביוכימיה אלטרנטיבית
מתאן כחלופה למים
בכוכב הלכת טיטאן יש אגמים של מתאן, שיכולים לשמש כממס על פני טווח רחב של טמפרטורות, למרות שמתאן אינו קוטבי כמו מים. יש ויכוח על יעילות המתאן לעומת מים או אמוניה. מים הם ממס חזק יותר ממתאן המאפשרים הובלה קלה יותר של חומרים לתא, עם זאת, מים מגיבים יותר בקלות עם חומרים, כך שהם יכולים להרוס ולשבור מולקולות אורגניות גדולות בתהליך הידרוליזה. חיים שתלויים בממס זה לא ייקחו סיכון לשבירת מולקולות אורגניות בדרך זו.
אורי לוי (שדרן)
ביוגרפיה
תפקידו הניהולי הבא של לוי היה מנהל מחלקת הספורט ברשות השידור, שאליו נכנס בספטמבר 2010. בתפקידו זה יזם לוי את החזרת השדרן יורם ארבל לשדר בערוץ אחרי 22 שנות נתק. לוי יצא להגנתו של הפרשן דני נוימן, שזכה לביקורת נוקבות בתקשורת. בתום כשנתיים וחצי בתפקיד פרש לוי מהתפקיד באפריל 2012, וחזר למלא תפקידים עיתונאיים שוטפים בחטיבת החדשות של ערוץ 1. במקביל המשיך לוי לשדר אירועי ספורט. הוא הגיש את תוכנית סיכום המחזור בכדורגל, וכשהתוכנית הפסיקה להיות משודרת בערוץ פתוח, הוא טען שזה אחת הסיבות העיקריות לאובדן העניין בכדורגל הישראלי. באולימפיאדת לונדון 2012 הוא שידר עם יעל ארד את תחרויות הג'ודו. לאחר מכן שידר את התוכנית "יומן אולימפי" לסיכום אירועי היום באולימפיאדת הנכים לונדון (2012).
ביוכימיה אלטרנטיבית
פעולת פוטוסינתזה ללא צבע ירוק
פיזיקאים ציינו כי, בעוד פוטוסינתזה על פני כדור הארץ כרוכה בדרך כלל בצמחים ירוקים, מגוון רחב של צמחים צבעוניים יכולים לתמוך בתהליך החיוני עבור רוב בעלי החיים על פני כדור הארץ. בעוד שצבעים אחרים עשויים להיות מועדפים במקומות שבהם קרינה מהכוכבים שונה מכדור הארץ. מחקרים מצביעים שצמחים פוטוסינתטיים כחולים סבירים (בגלל אור הכחול הנספג באטמוספירה). אך גם יכולים להיות צמחים אדומים או צהובים היכולים לקיים תהליך פוטוסינתזה.
אורי לוי (שדרן)
ביוגרפיה
לוי ניגש למכרז לתפקיד מנהל הערוץ הראשון, אך לא זכה בו לבסוף. הוא היה אחד מ-40 בכירים ברשות השידור, שקיבלו במרץ 2012 זימון לשימוע שלפני פיטורים, אך ההליך הופסק בעקבות עתירת אגודת העיתונאים ירושלים.
ביוכימיה אלטרנטיבית
פעולת פוטוסינתזה ללא צבע ירוק
הצמחים הראשונים שהיו על פני כדור הארץ היו אולי בצבע קצת שונה מהיום, מכיוון שבתקופה הגאולוגית הראשונה שהיו צמחים, השמש הייתה פחות בהירה, והסינון של האור היה שונה בגלל הרכב האטמוספירה.
אורי לוי (שדרן)
ביוגרפיה
בנובמבר 2013 שידר בערוץ הראשון משחקים מליגת העל בכדורסל במקומו של יורם ארבל. ולאחר מכן החל לשדר משחקים ברצועת השידור, "ערב הספורט של ישראל", ששודרה מדי שבוע ביום ראשון או שני.
ביוכימיה אלטרנטיבית
פעולת פוטוסינתזה ללא צבע ירוק
שחור הוא צבע אופטימלי להמרת כל האור לאנרגיה בצורה יעילה ככל האפשר, ואחת השאלות המעניינות בהקשר זה היא מדוע הצמחים אינם שחורים.
אורי לוי (שדרן)
ביוגרפיה
במרץ 2017 פורסם כי לוי מצטרף לדסק לשוויון חברתי בכאן 11.
ביוכימיה אלטרנטיבית
אטמוספירות אלטרנטיביות
הגזים שיש באטמוספירה על פני כדור הארץ השתנו בהיסטוריה הארוכה של האטמוספירה, הפוטוסינתזה שינתה את האטמוספירה בירידה בפחמן דו-חמצני, הגדלה חלקה יחסית של חמצן מולקולרי והשתתפות במחזור החנקן. החיים של האורגניזמים המודרניים היו בלתי אפשריים עד להתרחשות אסון החמצן
אורי לוי (שדרן)
ביוגרפיה
החל מדצמבר 2017 לוי הגיש תוכנית היסטוריה בכאן 11 ששמה מבט לאחור התוכנית הציגה כתבות ששודרו באותו היום בעבר במהדורת מבט, היא שודרה עד 2019, החל משנת 2020 מגיש את סדרת כתבות השטח "אורי לוי בדרכים".
ביוכימיה אלטרנטיבית
אטמוספירות אלטרנטיביות
שינויים בהרכב הכימי של האטמוספירה משפיעים רבות על הביוכימיה והמורפולוגיה של החיים. לדוגמה, כאשר כמות החמצן באטמוספירה הייתה גדולה מהיום, בעלי חיים היו יותר גדולים, ולהפך. תיעוד לכך ניתן למצוא בליבות קרחונים מאובנים.
יורוליג
יורוליג (באנגלית: EuroLeague) הידועה גם בשם טורקיש איירליינס יורוליג (באנגלית: Turkish Airlines EuroLeague) עקב חסות מסחרית, היא ליגת כדורסל אירופית פרטית לקבוצות הבכירה ביותר ביבשת. משנת 2001, היורוליג מנוהל ומאורגן על ידי חברת יורוליג בסקטבול. נחשבת לליגה השנייה בטיבה בעולם.
בשנת 2001, היורוליג החליפה את המפעל פיב"א יורוליג (שנקרא בעבר גביע אירופה לאלופות, או פשוט גביע אירופה), אשר היה מנוהל על ידי פיב"א משנת 1958.
21 מועדונים שונים זכו ביורוליג, 14 מהם זכו בתואר יותר מפעם אחת. המועדון המצליח ביותר במפעל הוא ריאל מדריד, עם אחת עשרה זכיות.
עידן פיב"א (1958-2001)
הרעיון לקיים תחרות יבשתית לקבוצות אלופות באירופה מיוחס לעיתון ל'אקיפ ולעיתונאי גבריאל האנו אשר הגה את הרעיון בשנת 1954 לאחר שצפה במשחק בין קבוצות הכדורגל וולבס ובודפשט הונבד. שנתיים לאחר שהתחרות הראשונה לקבוצות אלופות נוסדה בשנת 1955 הרעיון עלה גם אצל ראשי הכדורסל באירופה, אשר התדיינו בזמן אליפות אירופה לאומות 1957 האם לקיים תחרות דומה גם לקבוצות הכדורסל. הוקמה ועדה שהחליטה לחיוב לקיים את התחרות לקבוצות אלופות של הליגות האירופיות, ואף מליגות של קבוצות מהמזרח התיכון שאינן באירופה, אשר היו מעוניינות בכך לראשונה בשנת 1958.
בראשית דרכו התקיים המפעל בדומה למקבילו בכדורגל, בצורה של משחקי בית חוץ שבהם סיכום שתי התוצאות קובע את המנצחת. בעונת הוחלט לקיים פיינל פור במקום נייטרלי, ולהוסיף שלב בתים של ארבע קבוצות כל אחד לפניו. הפיינל פור נשמר גם לעונה הבאה, אולם לאחריה הוחלט להחליפו במשחקי בית וחוץ בשלב חצי הגמר ומשחק גמר בודד במקום נייטרלי. בעקבות ההצלחה היחסית החליטה פיב"א לייסד מפעל מקביל לגביע אירופה לאלופות, לקבוצות מחזיקות גביע אשר התקיים לראשונה בעונת . מספר שנים לאחר מכן הוחלט לקיים את גביע קוראץ' בנוסף לתחרויות הקיימות, גביע לסגניות ומקומות 3–4 בליגות בארצן.
בעונת שונתה השיטה לשני בתים בשיטת ליגה בני שש קבוצות בשלב רבע הגמר אחרי סיבובים מוקדמים בשיטת בית וחוץ, בסיומן משחקי בית וחוץ בחצי הגמר וגמר במקום נייטרלי. בעונת שונתה השיטה שוב, הפעם לבית גמר בשיטת ליגה בן שש קבוצות לאחר בתים מוקדמים בני ארבע קבוצות כל אחד בשיטת ליגה. בסיום בית הגמר שתי הראשונות העפילו למשחק גמר במקום נייטרלי. שיטת בית הגמר התקיימה, בשינויים קלים (ביטול שלבי הבתים המוקדמים במשחקי בית וחוץ, ובעיקר החזרת משחקי פיינל פור ביורוליג בעונת ) עד להרחבת המפעל בעונת ומיתוגו בשם הליגה האירופית.
ההצלחה בה זכתה התחרות בשנות ה-80 חייבה את הרחבת המפעל משמונה קבוצות בשלב בית הגמר ל-16 קבוצות בשני בתים כאשר בכל בית מתמודדות בשלב הבתים 8 קבוצות, ביניהן גם קבוצות שאינן אלופות אלא סגניות בליגות בארצן. מגמה זו המשיכה עם הקמת פיב"א יורוליג בשנת 1996.
פיב"א יורוליג, ממשיכתה של הליגה האירופית, נבדלה מזו שלא התקיימו בה משחקי מוקדמות והקבוצות המשתתפות החלו את התחרות בארבעה בתים מוקדמים של שש קבוצות כל אחד.
עידן היורוליג (2001-הווה)
בשנת 2000 קמה חברת יורוליג בסקטבול, והתברר שפיב"א מעולם לא רשמה זכויות על השם "יורוליג", למרות שהיא השתמשה בשם זה לתחרות שלה משנת 1996. יורוליג בסקטבול פשוט הפקיע את השם, ומכיוון שלפיב"א לא הייתה סיבה חוקית לתבוע, היא נאלצה למצוא שם אחר עבור התחרות שלה. כך, עונת 2000/2001 הבאה החלה עם שתי תחרויות כדורסל מקצועיות מובילות באירופה: פיב"א סופרוליג (שנקראה לפני כן פיב"א יורוליג) והיורוליג.
הקרע בין מועדוני הכדורסל האירופיים לא הראה כל סימני הרפיה. המועדונים הבכירים באירופה נחלקו בין שני המפעלים: פנאתינייקוס, מכבי תל אביב, צסק"א מוסקבה ואפס פילזן נשארו עם פיב"א, ואילו אולימפיאקוס, קינדר בולוניה, ריאל מדריד, ברצלונה, טאו קרמיקה ובנטון טרוויזו הצטרפו ליורוליג.
במאי 2001, הוכתרו שתי אלופות אירופה, מכבי מהסופרוליג, וקינדר בולוניה מהיורוליג. ראשי שני הארגונים הבינו את הצורך להגיע לתחרות אחידה. למרות שהייתה רק בת שנה, יורוליג בסקטבול ניהלה משא ומתן מעמדת כוח והכתיבה את ההליכים. לפיב"א למעשה לא הייתה ברירה אלא להסכים לתנאים של יורוליג בסקטבול. כתוצאה מכך, האחריות על תחרויות לקבוצות באירופה עברה במלואה ליורוליג בסקטבול, קבוצות שהתחרו בסופרוליג במהלך עונת הצטרפו גם הן ליורוליג.
בעיקרון, הרשות בכדורסל המקצועי האירופי חולקה לקבוצות ומדינות. פיב"א נשארה אחראית על תחרויות הנבחרות הלאומיות (כמו היורובאסקט, מונדובאסקט וטורניר הכדורסל האולימפי), בעוד יורוליג בסקטבול השתלטה על התחרויות המקצועיות לקבוצות באירופה. מנקודה זו ואילך, גביע קוראץ' וגביע ספורטה של פיב"א נמשכו רק עוד עונה אחת ואחר כך נסגרו, כשיורוליג בסקטבול השיקה את גביע יול"ב, הידוע כיום בשם יורוקאפ.
הקבוצות המתמודדות
החל מעונת, היורוליג משוחק בשלב הראשון בשיטת ליגה. החל מעונת משתתפות 18 קבוצות, וכל קבוצה משחקת נגד השנייה פעמיים, פעם בבית ופעם בחוץ, ובסך הכל יש בליגה הסדירה 34 מחזורים. 8 הקבוצות שסיימו בשמונת המקומות הראשונים בסוף העונה הסדירה מעפילות לפלייאוף, אשר משוחק בארבע סדרות של חמישה משחקים. הקבוצה הממוקמת גבוה יותר בטבלה של הליגה הסדירה, זוכה ביתרון ביתיות בפלייאוף, ושלושה מתוך חמשת המשחקים משוחקים בביתה. הקבוצה המנצחת בכל אחת מארבע סדרות הפלייאוף עולה לפיינל פור היורוליג, המתקיים בעיר שנקבעה מראש לארח אותו. הפיינל פור כולל שני משחקים בחצי הגמר, משחק על המקום השלישי, ואת משחק גמר היורוליג.
במפעל משתתפות 18 קבוצות, העפלה למפעל מבוססת על פי שקלול של הישגים ספורטיביים בשנים החולפות, פוטנציאל כלכלי, גודל האצטדיון, חוזים הנחתמים עם חברת יורוליג בסקטבול, ועניין טלוויזיוני בזכויות השידור של הקבוצה.
התנאי להשתתפות קבוצה במפעל הוא שימוש ב"רישיון" מיוחד, אחד מהשלושה: רישיון A, רישיון B, ו-רישיון C.
קריטריונים לאולמות
נכון לעונת, מועדוני היורוליג שהיו להם אז רישיון A חויבו לארח את משחקי היורוליג באולם בעל קיבולת של לפחות 10,000 צופים. אותו המינימום של קיבולת של לפחות 10,000 צופים, היום חל על כל מועדוני היורוליג עם רישיון לטווח ארוך.
בעבר, בשנת 2008, יורוליג בסקטבול החליטה במקור להגדיל את המינימום הדרוש של קיבולת האולם ל-10,000 מקומות ישיבה, בתוך פרק זמן של ארבע שנים, על מנת לאלץ את מועדוני היורוליג לעבור לאולמות גדולים יותר או לבנות אחד חדש. זה נעשה בתקווה להגדיל את ההכנסות באמצעות מכירת כרטיסים נוספים. לעומת זאת, היום מועדונים שאינם בעלי רישיון ארוך טווח, חייבים לשחק באולם המכיל לפחות 5,000 מושבים.
שיטת המשחקים
עד עונת הונהגה שיטה זו:
החל מעונת סוכם כי 11 קבוצות היורוליג בעלות רישיון A תשתתפנה במפעל במבנה ליגה שיאפשר שכל הקבוצות ישחקו אחת מול השנייה בעונת משחקים. על פי הפורמט, רק 16 קבוצות ישתתפו ביורוליג, 11 מתוכן יהיו מקומות מובטחים לקבוצות גדולות, כשגם אלופת היורוקאפ תשתתף, ארבע קבוצות נוספות מליגות מקומיות על פי הישגיהן. הקבוצות יתמודדו אחת מול השנייה במפגשים של בית-חוץ (כלומר 30 מחזורים) ושמונה הקבוצות הראשונות תעפלנה לרבע הגמר שייערך בשיטת הטוב מחמישה משחקים. ארבע המנצחות יעלו לפיינל פור. החל מעונת הורחבה הליגה ל-18 קבוצות.
מכבי תל אביב
מכבי תל אביב מתמודדת קבועה במפעל על-פי הסכם בין הקבוצה ליורוליג, והיא בעלת רישיון A.
הקבוצה זכתה שש פעמים במפעל בשנים, (גביע אירופה לאלופות),  (סופרוליג), ,  ו- (יורוליג) והגיעה תשע פעמים נוספות לגמר, בשנים , , , ,  (גביע אירופה לאלופות),  (פיב"א יורוליג), ,  ו- (יורוליג); מספר שיא של הפסדים במשחק הגמר.
הפועל תל אביב
הפועל תל אביב שיחקה פעמיים במפעל, בעונת ואף הגיעה עד רבע הגמר שם הודחה על ידי א.ס.ק. ריגה שזכתה במפעל באותה עונה ובעונת  שם הגיעה עד שמינית הגמר. הפועל תל אביב שיחקה גם עוד שש פעמים במוקדמות המפעל בעונות, , , , ו-.
שאר הקבוצות
הפועל ירושלים שיחקה בעונת במפעל לראשונה בתולדותיה אף על פי שלא הייתה אלופה והודחה בסיבוב הראשון. הפועל ירושלים גם שיחקה במוקדמות היורוליג בעונת ובעונת.
בעונת 2000/01 התקיימו שתי ליגות, מכבי עירוני רעננה שיחקה בסופרוליג אף על פי שלא הייתה אלופה, ובדומה לכך שיחקה הפועל ירושלים ביורוליג על אף שלא הייתה אלופה. שתי הקבוצות הודחו בתום השלב הראשון.
כמו כן, השתתפו במוקדמות מכבי ראשון לציון (בעונת ), הפועל גליל עליון (בעונת ) והפועל גלבוע גליל (בעונת ). אלופות הליגה הישראלית אינן מקבלות מקום אוטומטי במפעל מאז החל עידן היורוליג, והן תלויות בדירוג שניתן לליגה על ידי יול"ב. הפועל ירושלים בחרה שלא להשתתף ביורוליג מטעמים כלכליים אחרי שזכתה בגביע יול"ב בשנת 2004, ואילו הפועל חולון שזכתה באליפות הליגה הישראלית בשנת 2008 רצתה לשחק ביורוליג אך הדבר לא התאפשר לה עקב חוקי המפעל והנציגה הבודדת שנקבעה לישראל במפעל שאותו תופסת מכבי תל אביב, מכבי חיפה שזכתה באליפות הליגה הישראלית בשנת 2013 לא הוזמנה למשחקי המוקדמות בשל דירוגה הנמוך של הליגה הישראלית בעונת 2013/14.
זכיות לפי קבוצות
הערה: בעונת 2000/2001 שוחקו שתי ליגות, הסופרוליג שבו זכתה מכבי תל אביב שניצחה בגמר הפיינל פור את פנאתינאיקוס, והיורוליג שבו זכתה קינדר בולוניה שניצחה בסדרת הגמר את טאו ויטוריה.
שטר
שטר הוא מסמך המהווה פקודה או הבטחה לתשלום סכום כסף מסוים. בדיני השטרות של ישראל, שטרות נחלקים לשלושה סוגים: שטר חליפין, שיק ושטר חוב. שיק הוא עצמו סוג של שטר חליפין, בו האדם שאליו מופנית הפקודה הוא בנק. שיקים ושטרי חוב הם שני סוגי השטרות הנפוצים ביותר, בעוד שטרי חליפין שאינם שיקים נדירים יחסית.
שטר הוא הסוג העיקרי של מסמך סחיר (negotiable instrument). ככזה, הוא כורך יחדיו יסודות של חיובים ושל קניין. השטר הוא חוזה בין הצדדים לו. בה בעת, השטר (שבהיותו פיסת נייר, מהווה מיטלטלין) הוא קניינו של בעליו. דיני השטרות מסדירים את השאלה האם בעל הזכות הקניינית על השטר זכאי לזכויות האובליגטוריות הנובעות ממנו.
ייחודו של שטר מעין זה הוא כי ניתן להעביר את הבעלות בו מבלי לקבל לשם כך את רשות המושך. הבעלות על השטר ניתנת להעברה על ידי העברת ההחזקה בו. שטר שסוּחר לצד ג' מקנה לאותו צד, בנסיבות מסוימות, מעמד של אוחז כשורה, המאפשר לו להתגבר על מגוון פגמים בעסקת הבסיס בין הצדדים הישירים לשטר. הפרת התחייבות לפי שטר מזכה את הניפר באפשרות לפתוח בהליכי הוצאה לפועל מיד עם חילול השטר, מבלי שנדרש לקבל תחילה פסק דין מבית המשפט.
מסמכים שאינם שטר
המלה "שטר", במובנה הרחב ביותר, מתארת מגוון רחב של מסמכים, שהמשותף להם הוא היותם בעלי תוקף "חזק" יותר מאשר חוזה "רגיל", או מסמך אחר שאינו "שטר". הווה אומר, ככלל, "שטר" הוא מסמך שאמור ליצור או להוכיח כשלעצמו או לבדו את קיומו של מצב משפטי מסוים, בעוד חוזה "רגיל" או מסמך אחר דורשים ראיות חיצוניות לשם הוכחת הדבר הנובע מהם. קיימים סוגי מסמכים רבים, המכונים "שטר" והם אינם שטר במובן הנדון במאמר זה, שהוא פקודה או הבטחה לתשלום סכום כסף. אותם מסמכים כוללים, בין היתר, את אלו:
כיסא פרפר
כיסא פרפר (בשמו הרשמי כיסא BFK - על פי ראשי תיבות של מעצבי הכיסא) הוא כיסא מתקפל, העשוי מסגרת מתכת שמקצותיה תלוי משטח בד גמיש המאפשר ישיבה עליו.
שטר
התפתחות היסטורית
השטר נוצר כתוצאה ממנהגם של הסוחרים בימי הביניים להיעזר זה בזה על מנת למנוע את הסכנות הכרוכות בנסיעה בדרכים תוך כדי נשיאה של סכומים גדולים של כסף. כך, למשל, נוח היה לסוחר פלורנטיני שהגיע לוונציה בשל עסקיו, לקבל את התשלום בעד הסחורה שהביא במסמך המורה לסוחר אחר בפירנצה לשלם לו, ולא להטלטל בדרכים שבין ונציה ופירנצה כשהוא נושא עמו מטבעות זהב. על פי ההיסטוריון שמואל אטינגר המסתמך על מוטסקייה ואחרים, את השטר המציאו היהודים כדרך להימנע מהחרמת רכושם.
דיני השטרות בישראל תחילתם ב"פקודת השטרות" משנת 1929, המבוססת כשלעצמה על "חוק שטרי החליפין" (Bills of Exchange Act) משנת 1882. נוסח חדש לפקודה פורסם בשנת 1957, ובמהלך השנים השתנתה שינויים מועטים ביותר.
כיסא פרפר
הכיסא עוצב על ידי קבוצות אוסטרל (Grupo Austral) שפעלה בבואנוס איירס שבארגנטינה בשנת 1938. חברי הקבוצה כללו את אנטוניו בונט קסטלנה, חואן קורשאן וחורחה פרארי הרדוי - ומשמם נגזר שמו הרשמי של הכיסא - BFK.
שטר
התפתחות היסטורית
לפני חקיקת פקודת השטרות לא הייתה אפשרות חוקית להעביר חוב מאדם למשנהו. המג'לה כללה מוסד של "המחאה" (חואלה), בו הוחלף החייב בחייב אחר, אך לא הוחלף הנושה. מצב דברים זה תוקן במידת מה ב"פקודת החוב (העברה)" שפורסמה בשנת 1928, אך גם העברה זו הייתה שונה מאוד מן הדינים הנהוגים באשר לשטר. ראשית, היא דרשה הודעה לחייב, ושנית, כל הטענות העומדות לחייב אל מול הנושה נותרו עומדות לו גם לאחר העברת החוב. רק בשנת 1929, עם קבלת פקודת השטרות, התקבלו בארץ ישראל דיני שטרות בצורתם המודרנית.
כיסא פרפר
היסטוריה
הכיסא מהווה פיתוח של כיסא שעוצב בשנות ה-70 של המאה ה-19 ונקרא "כיסא פאראגון". שלושת המעצבים פיתחו את הכיסא בשנת 1938 עבור מבנה מגורים שהם עיצבו בבואנוס איירס. ב-24 ביולי 1940 הוצג הכיסא בתערוכת העיצוב (Salon de Artistas Decoradores) בה הבחינו בו אוצרי המוזיאון לאמנות מודרנית (ה"מומה") שבניו יורק. לבקשת אוצר העיצוב של המוזיאון, אדגר קאופמן הבן שלח הרדוי שלושה כיסאות לניו יורק - אחד מוצג כיום במוזיאון, השני בבית על האשד בעיצובו של פרנק לויד רייט. לא ידוע כיום מיקמו של הכיסא השלישי. קאופמן כינה את הכיסא "שיא העיצוב הכיסא המודרני" וניבא כי יזכה להצלחה רבה. הכיסא שווק באופן מסחרי על ידי חברת נול (Knoll) החל משנת 1947.
שטר
התפתחות היסטורית
הפקודה הבדילה בין "שטר חליפין", ו"שטר חוב" שהוא מקרה פרטי של שטר החליפין, ומבחינה היסטורית התפתח מעט אחריו. לשטר חוב שני צדדים - מושך השטר, המתחייב לשלם לנפרע. בעוד ששטר חליפין הוא פקודה לצד ג' לשלם סכום כלשהו, הרי ששטר חוב הוא התחייבות של עושה השטר לשלם.
כאמור, פקודת השטרות השתנתה מעט מאוד בעשרות שנות קיומה, והעקרונות הבסיסיים שהיו קיימים בפקודה בשנת 1929 נותרו בתוקפם. הפסיקה הישראלית העניקה לעקרונות אלו תוכן משל עצמה, אך בהשוואה לתחומים אחרים, כגון חוזים או נזיקין, שבהם נוצרו כלים פסיקתיים וחוקיים המהווים משפט ישראלי מקורי ועצמאי, נותרו דיני השטרות במידה רבה כשהיו.
סחרות
תכונתו החשובה ביותר של השטר היא הסחרוּת, היכולת להסב אותו, ולוּ גם מספר פעמים, לצד ג', המקבל אותו כשהוא "טהיר" - נקי מכל פגם שדבק בעסקת הבסיס שבין הצדדים הישירים לשטר. וזאת מעבר להעברה עצמה של החיוב, הנקראת "עבירוּת". סחרות היא, אם כן, עבירות ו"טהירות".
מי שהוסב שטר לטובתו נקרא "אוחז", והוא יכול לתבוע על פי השטר בשם עצמו. "אוחז כשורה", על פי סעיף 28 (א) לפקודת השטרות, הוא מי שנטל את השטר כשהוא שלם ותקין לפי מראהו, לפני שעבר זמן הפרעון הנקוב בשטר, בתום לב ובעד ערך, ללא ידיעה שזכות כלשהי בשטר פגומה. אוחז כשורה נקי מכל פגם שבזכות הקניין של הצדדים הקודמים לו, ומכל טענת הגנה בין הצדדים ובין עצמם, ויכול לאכוף את תשלום השטר על כל צד החב על פי השטר.
כך, למשל, אם העִסקה שבין א' וב' נגועה במרמה, אך ב' הסב את השטר לג', באופן הממלא את תנאי האחיזה כשורה, יכול ג' לתבוע את תשלום השטר הן מב' והן מא', כאשר א' מושתק מכל טענה באשר לעסקה בגינה ניתן השטר לב'.
מעמד ביניים בין "אוחז" סתם ובין "אוחז כשורה" יצרה הפסיקה ב"הלכת גויסקי". אחד הפגמים הקנייניים היכולים לפגוע בשטר הוא "כישלון תמורה". על פי החוק, אם לא ניתנה כלל תמורה בעד השטר, הרי שלעושה השטר קמה הזכות לבטלו. על פי הפסיקה, אוחז בשטר, גם אם הוא אינו אוחז כשורה, מתגבר על כישלון תמורה מאוחר להסבת השטר, אם נתן ערך בעד השטר בטרם אירע כישלון התמורה. פסיקה זו שנויה במחלוקת, ופסקי דין מאוחרים יותר של בית המשפט העליון הותירו אותה ב"צריך עיון", וקבעו כי יש מקום לשנותה.
בסוף נובמבר 2015 ביטל בג"ץ, בפסק דין טל טריידינג קורפ נגד בנק לאומי לישראל, את הלכת גויסקי, וקבע שהגיע זמנה לעבור מהעולם, מעתה כל מושך שיק אף אם אחז כשורה, יוכל המושך להתגונן על העדר תמורה ויחשב האוחז רק כמחזיק בעל ערך.
היסב על החלק
שטר המוסב סתמית, מבלי לנקוב בשם של האדם לטובתו מוסב השטר, נקרא "מוסב על החלק". שטר המוסב על החלק הופך ל"שטר למוכ"ז" (מוסר כתב זה). וכל האוחז בו יכול להעמידו לפרעון. היסב על החלק נעשה לרוב באמצעות חתימת המסב על צדו האחורי של השטר.
הגבלת הסחירות
על אף שסחירות היא תכונתו החשובה של השטר, מכיר המשפט הישראלי בכך שניתן להגביל את הסחירות, וזאת באמצעות כתיבת המילים "למוטב בלבד" על גבי השטר, ומחיקת המילה "לפקודת" לצד שמו של הנפרע.
פגמים בשטר
החוק והפסיקה מבחינים בין "פגמים קנייניים" ו"פגמים חפציים". סעיף 28 (ב) לפקודת השטרות קובע כי זכות קניינו של מסחר שטר פגומה אם השיג את השטר, או את הקיבול, על ידי רמאות, כפייה, או אלימות ופחד, או באמצעים אחרים שאינם כדין, או בתמורה אי-חוקית, או כשהוא מסחר את השטר אגב מעילה באמון או בנסיבות העולות כדי רמאות. פגמים אלו קרויים "פגמים קנייניים", והם פוגעים בזכותו של מסב השטר, אך לא של האוחז כשורה לו הוסב השטר. טיבם של פגמים אלו שהם מצויים במישור של "עסקת הבסיס" שבין מושך השטר לנפרע, ואילו הנסב, אם הוא אוחז כשורה, מקבל את השטר כשהוא נקי מפגמים אלו. הפסיקה הוסיפה לפגמים אלו פגמים נוספים כגון כישלון תמורה מלא, וכן כישלון תמורה חלקי קצוב בתנאים מסוימים.
פגמים חפציים, בניגוד לפגמים קנייניים, הם פגמים היורדים לשורשו של השטר, ופוגעים בו באופן שאינו יכול להיחשב כלל לשטר, ואף טענה של אחיזה כשורה לא תעמוד למחזיק בו. כך, למשל, הזיוף הוא פגם חפצי מוכר. גם מי שקיבל במועד, בתום לב ובעל ערך, שטר שהחתימה עליו זויפה, אינו יכול לטעון לאחיזה כשורה. פגם חפצי נוסף הוא העדר כשרות משפטית של עושה השטר. טענה דומה היא טענת "לא נעשה דבר" - Non Est Factum - טענה העומדת למי שחתם על מסמך כאשר מהותו של המסמך שונה באופן מהותי ממה שחשב (כך, למשל, אדם שחתם על שטר, בעודו חושב כי הוא חותם על קבלה וכיוצא בזה).
הערות שוליים
Letra de câmbio
עונת 1958/1959 בלה ליגה
עונת 1958/1959 הייתה העונה ה-28 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-14 בספטמבר 1958 והסתיימה ב-19 באפריל 1959.
הליגה כללה 16 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-16 יעברו בסוף העונה לליגת משנה במקום שתי קבוצות מליגת משנה שזכו בה במקום ראשון ב-2 הבתים שלה. קבוצות שזכו במקום 13-14 השתתפו במשחקי המבחן מול קבוצות שזכו במקום השני בבתים של ליגת משנה.
מליגת המשנה עלו ספורטינג חיחון וריאל בטיס.
ברצלונה זכתה בתואר וזאת בפעם השביעית בתולדות המועדון. בנוסף לכך, היא זכתה בגביע חנרליסימו.
ספורטינג חיחון וסלטה ויגו ירדו לליגת משנה בסוף העונה. גרנדה ולאס פאלמס ניצחו משחקי המבחן ונותרו בליגה הבכירה.
כדורגלנים מצטיינים
"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק לאלפרדו די סטפנו (ארגנטינה) מריאל מדריד. בהתאם לנתונים הרשמיים של ה-LFP הוא כבש 23 שערים ב-28 משחקים.
בשנה זו לראשונה הוענק "פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר. הפרס הוענק לאנטוני רמלייטס מברצלונה שספג 23 שערים ב-28 משחקים.
אנליזה של אלגוריתמים
אנליזה (ניתוח) של אלגוריתמים הוא תחום במדעי המחשב, העוסק בגילוי מאפיינים שונים באלגוריתמים, וסיווג רמת החיסכון שלהם במשאבים, ז"א קביעת כמות המשאבים הנדרשים עבור ביצועו.
בדרך-כלל, יעילותו של אלגוריתם תלויה במספר הצעדים (זמן המורכבות) ובשטח האחסון (מורכבות אחסון) הנדרשים.
המונח "ניתוח אלגוריתמים" נטבע על ידי דונלד קונת'. ניתוח אלגוריתמים הוא חלק חשוב של תאוריה רחבה יותר הנקראת תורת הסיבוכיות, אשר מספקת הערכות תאורטיות לכמות המשאבים הדרושים לכל אלגוריתם הפותר בעיה חישובית נתונה. הערכות אלו מספקות תובנות חשובות באשר לחיפוש אחר אלגוריתמים יעילים יותר ויותר.
בניתוח תאורטי של אלגוריתמים, נהוג להעריך את המורכבות שלהם במובן אסימפטוטי. כלומר, להעריך את מורכבות האלגוריתם עבור קלט שרירותי גדול. סימון O גדולה [O], סימון אומגה גדול [\Omega] וסימון טטא גדול [\Theta] משמשים למטרה זו. למשל, חיפוש בינארי הוא חיפוש האמור לרוץ מספר צעדים, יחסי ללוגריתם של אורך הרשימה הממוינת שבה מתבצע החיפוש, או ב- O(log(n)), ב"זמן לוגריתמי".
ממד יעילות מדיוק (לא אסימפטוטי) ניתן לחישוב במקרים מסוימים אך בדרך כלל הוא דורש הנחות מסוימות לגבי יישום מסוים של האלגוריתם, הנקרא מודל של מחשוב. מודל של מחשוב עשוי להיות מוגדר במונחים של מחשב אבסטרקטי, למשל, מכונת טיורינג, או על ידי הנחה כי פעולות מסוימות מבוצעות ביחידת זמן.
לדוגמה, אם ברשימה הממוינת עליה אנו מריצים חיפוש בינארי יש n אלמנטים, ואנחנו יכולים להבטיח כי כל בדיקה של אלמנט ברשימה יכולה להתבצע תוך יחידת זמן, אז צריך לכל היותר log2 n + 1 יחידות זמן להחזיר תשובה.
דגמי עלויות
הערכות יעילות זמן תלויות במה אנו מגדירים להיות צעד. כדי שניתוח האלגוריתם יתאים בצורה שימושית לזמן הביצוע בפועל, הזמן הנדרש כדי לבצע צעד חייב להיות חסום מלעיל על ידי קבוע. יש להיות זהיר בנקודה זו, למשל, כמה אנליזות זמנים סופרות חיבור של שני מספרים בתור צעד אחד. הנחה לא יכולה להיות מובטחת בתנאים מסוימים או בהקשרים מסוימים. לדוגמה, אם המספרים המעורבים בחישוב גדולים מאוד, במקרה זה לא ניתן להניח כי הזמן הנדרש על ידי פעולת חיבור יחידה הוא קבוע כלשהו.
יש שני מודלי חישוב עליות המשומשים בצורה נרחבת: האחרון הוא יותר מסורבל לשימוש, לכן נעשה בו שימוש רק בעת הצורך, למשל בניתוח של אלגוריתמים מסוג דיוק-שרירותי אריתמטי, כמו אלה אשר משתמשים בהם בקריפטוגרפיה.
נקודת מפתח אשר נוטים להתעלם ממנה לעיתים קרובות היא שחסמים תחתונים שפורסמו לבעיות לעיתים קרובות חושבו על מודל מחשוב אשר מוגבל יותר מאשר סט הפעולות שניתן להשתמש בו בפועל, ולכן יש אלגוריתמים מהירים יותר מאלה שניתן לדמיין בצורה נאיבית.
החסרונות של אמות מידה אמפיריות
כיוון שאלגוריתמים הם תלויי פלטפורמה (כלומר, אלגוריתם נתון יכול להיות מיושם בשפת תכנות שרירותית במחשב שרירותי ועל מערכת ההפעלה שרירותית), יש חסרונות משמעותיים לשימוש בגישה אמפירית למדידת הביצועים היחסיים של סט נתון של אלגוריתמים.
ניתן לקחת כדוגמה תוכנה המחפשת ערך מסוים רשימה ממוינת בגודל n. נניח שתכנה זו הושמה על מחשב א', מחשב חדיש עם חומרה מרמה גבוהה, תוך שימוש באלגוריתם חיפוש ליניארי, ועל מחשב ב', אשר איטי בהרבה מן המחשב הקודם, באמצעות אלגוריתם חיפוש בינארי. בוחן ביצועים על שני המחשבים המריצים את התוכנה בהתאמה עשוי לקבל את הממצאים הבאים: בהתבסס על ערכים אלה, זה ניתן לקפוץ למסקנה כי על מחשב א' פועל אלגוריתם יעיל בהרבה מיעילות של האלגוריתם של מחשב ב'. עם זאת, אם נגדיל את גודל הקלט בצורה מספקת, מסקנה זו הוא מוכחת להיות שגיאה: מחשב א', מריץ את תוכנת החיפוש הליניארי, ומראה קצב גידול ליניארי. זמן הריצה של התוכנה הוא בעל יחס ישיר לגודל הקלט שלה. הכפלת גודל הקלט מכפיל את זמן הריצה, הכפלה פי ארבעה של גודל הקלט מכפילה פי ארבעה את זמן הריצה וכו'. מצד שני, מחשב ב', מריץ תוכנת חיפוש בינארי, ומראה קצב גידול לוגריתמי. הכפלת גודל הקלט פי ארבעה מגדיל את זמן הריצה על ידי קבוע בלבד (בדוגמה זו, 50,000 ns). אף על פי שמחשב א' מהיר יותר, מאשר מחשב ב'. מחשב ב' יתגבר על מחשב א' באופן בלתי נמנע ביעילות זמן ריצה מפני שהאלגוריתם שהוא מריץ בעל קצב גידול נמוך בהרבה.
רמות של קצב גידול
סימון O גדולה הוא דרך נוחה כדי לבטא את התרחיש הגרוע ביותר עבור אלגוריתם נתון, אף על פי שזה יכול לשמש גם כדי להביע את המקרה הממוצע — לדוגמה, התרחיש הגרוע ביותר עבור quicksort הוא O(n2), אבל זמן הריצה עבור המקרה הממוצע הוא O(n log n).
רמות אמפיריות של קצב גידול
תחת ההנחה שזמן הביצוע עוקב אחר כלל הכוח,, ניתן למצוא את המקדם על ידי לקיחת מדידות אמפיריות של זמן ריצה על נקודות בעלות גודל בעייתי  וחישוב  כך. במילים אחרות, זה מודד את השיפוע של קו אמפירי על log-log plot של זמן הביצוע לעומת גודל הבעיה, בנקודת גודל כלשהי. אם רמת הצמיחה אכן מלווה את כלל הכוח (אזי הקו על log-log-plot אכן קו ישר), הערך האמפירי של a יישאר קבוע בטווחים שונים, ואם לא, הוא ישתנה (ואז הקו הוא קו מעוגל) - אבל זה עדיין יכול לשמש להשוואה של כל שני אלגוריתמים נתונים בהתחשבות בהתנהגות של רמות קצב גידול מקומיות אמפיריות. ובהחלה על הטבלה מלעיל: קל לראות כי האלגוריתם הראשון מראה קצב גידול ליניארי אשר בבירור עוקב אחרי כלל הכוח. הערכים האמפיריים עבור השני הולכים ופוחתים במהירות, מה שרומז כי האלגוריתם השני עוקב אחרי חוק אחר של קצב גידול ובכל מקרה יש לו רמות קצב גידול מקומיות הרבה יותר נמוכות (אשר עדיין משתפרות), באופן אמפירי, מאשר לאלגוריתם הראשון.
הערכת סיבוכיות זמן ריצה
את מורכבות זמן הריצה למקרה הגרוע ביותר של אלגוריתם נתון ניתן לעיתים להעריך על ידי בחינת המבנה של האלגוריתם ולקיחת מספר הנחות מפשטות. נתבונן ב-pseudocode הבא: מחשב נתון ייקח כמות הזמן בדידה לביצוע כל הפקודות המעורבות עם ביצוע האלגוריתם הזה. כמות הזמן המסוימת כדי לבצע פקודה נתונה ישתנו בהתאם לפקודה אשר מתבצעת, ועל פי איך המחשב מבצע אותה, אבל על מחשב רגיל, כמות זמן זו היא דטרמיניסטית (המקרה שונה במקרה של מחשב קוונטי). נניח כי הפעולות שבוצעו בשלב 1 נחשבות צורכות זמן T1, אלה שבשלב 2 צורכות זמן T2, וכך הלאה.