cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מערכת ניהול המים ההיסטורית של אאוגסבורג
היקף
אזור מוגן זה מוקף באזור חיץ. במקרה של נתיבי המים הוא מורכב מרצועה ברוחב 5 מטרים משני צידי נתיב המים. לרוב הרכיבים הפרטניים יש רק אזור חיץ צר. בעיר העתיקה ההיסטורית, חלקים מיקוברפורשטדט (Jakobervorstadt), לכפירטל (Lechviertel) ומזרח אולריכפירטל (Ulrichviertel), וכן אזור משני צידי מקסימיליאנשטראסה (Maximilianstrasse) בעיר הפנימית שייכים לאזור החיץ. על פי הצעת ICOMOS, נכלל גם היער העירוני באזור החיץ על מנת להגן טוב יותר על מקורות המים. בסך הכל, כולל אזור החיץ שטח של כ-32,040 דונם.
תיאור הרכיבים
22 הרכיבים הפרטניים הבאים שייכים למערכת ניהול המים של אאוגסבורג באתר המורשת העולמית. הסדר בטבלה להלן עוקב אחר הסדר בכתב המינוי של האתר.
ביקור באתרים
משמעות מעמדו של אתר מורשת עולמית של אונסק"ו היא תשומת לב מוגברת לתיירות. בשל מורכבותו של אתר מורשת עולמית זה, פיזורם המרחבי של 22 הרכיבים הפרטניים והתאמתם החלקית בלבד לתיירות, ניתן לבקר את מערכת ניהול המים של אאוגסבורג בשלמותה רק בקושי רב.
שלוש מזרקות אאוגסבורג המרהיבות (Augsburger Prachtbrunnen) ברחוב ראטהאוספלאץ ומקסימיליאנשטראסה נגישות גם הן באופן חופשי (שתיים מהן רק עד הסורג סביב המזרקות) ומבקרים אותן גם במסגרת רוב הסיורים בעיר. אולם בחודשי החורף הן מכוסות על מנת להגן עליהן מפני מזג האוויר. הפסלים המקוריים של דמויות המזרקה אינם באתר, אך ניתן לצפות בהם בכל ימות השנה בחצר הפנימית המקורה של מוזיאון מקסימיליאן.
ההוכבלאס, מפעל המים בהוכבלאס ותעלת הקרח נמצאים במרחק של כ-5 קילומטרים מהעיר העתיקה. עם זאת, שלושת האובייקטים הללו קרובים זה לזה, ולכן ניתן לצפות בהם יחד. בהתאם לעונה ולתאריך, תוכלו לצפות גם בספורטאים שעושים אימוני סלאלום בקאנו או בתחרויות בערוץ הקרח האולימפי. יתר על כן, טיול לאורך הלך, ביקור באגם קוהזה (Kuhsee) או ביער העירוני של אאוגסבורג (Augsburger Stadtwald) טובים לחיבור לאובייקטים אלה. הליכה של כ-2 קילומטרים דרך היער העירוני מחברת את שלושת רכיבי המורשת העולמית הללו עם, הפופולרי גם בקרב תיירים ו.
בחלק מהרכיבים של אתר המורשת העולמית מוצעים סיורים מודרכים - בחלק מהמקרים גם לתלמידי בתי הספר - למשל במפעל המים בשער האדום. במפעל ההידרואלקטרי לנגוויד שמוזיאון לך של בוואריה הכין. ישנם גם סיורים מודרכים ביער העיר אאוגסבורג, שבהם מוסברים חשיבותו כמערכת אקולוגית וחשיבותו בעבר ובהווה למי השתייה של אוגסבורג. אתר האינטרנט של אתר מורשת עולמית, משרד התיירות של אאוגסבורג (Regio Augsburg Tourismus GmbH) ומרכז המידע לתיירים בכיכר העירייה מספקים מידע נוסף על סיורים מודרכים.
המבנים האחרים השייכים לאתר המורשת העולמית אינם נגישים לציבור או נגישים רק מבחוץ, לרוב לא מבפנים או רק בתנאים מיוחדים.
עלונים וחומרי לימוד אחרים זמינים להורדה באתר משרד המורשת העולמית של העיר אאוגסבורג.
יחסי אתיופיה–מלזיה
יחסי אתיופיה–מלזיה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה לפדרציית מלזיה.
סקירה כללית
הקונסוליה הכללית האתיופית בקואלה לומפור נפתחה בשנת 2003, מטרתה העיקרית של הקונסוליה הייתה להגביר את היחסים הכלכליים בין המדינות.
יחסים כלכליים
המדינות מקיימות שיתוף פעולה כלכלי נרחב:
אפקט מגנוס
אפקט מגנוס או כוח מגנוס הוא התופעה שלפיה מוצק גלילי או כדורי מסתובב שקוע בזורם, יוצר מערבולת של זורם סביב עצמו, וחווה כוח בניצב לקו תנועתו. ההתנהגות הכללית דומה לזו סביב כנף (ראה כוח עילוי) עם סירקולציה הנוצרת על ידי הסיבוב המכני, ולא על ידי פעולה אווירודינמית. אפקט מגנוס נחשב לעיתים קרובות הדגמה של עיקרון ברנולי, אבל הדגמה זו היא שגויה, כיוון שצמיגותו של האוויר, אשר תונח כי היא זניחה בעיקרון ברנולי - היא מרכזית להבנת עוצמתו של הכוח.
במשחקי כדור רבים, אפקט מגנוס הוא האחראי לתנועה המעוגלת של כדור מסתובב. האפקט משפיע גם על טילים מסתובבים, ונעשה בו שימוש באוניות ומטוסי רוטור.
עיקרון
כאשר גוף (כמו כדור או גליל עגול) מסתובב בזורם צמיג, הוא יוצר שכבת גבול סביב עצמו, ושכבת הגבול גורמת לתנועה מעגלית נרחבת יותר של הזורם. אם הגוף נע דרך הנוזל במהירות V, המהירות של השכבה הדקה של הנוזל הקרובה לגוף היא קצת פחות מ-V בצד הנע קדימה, וקצת יותר מ-V בצד הנע לאחור. הסיבה לכך היא המהירות המושרית בשל שכבת הגבול המקיפה את הגוף הנע נגרעה מ-V בצד הנע קדימה והוספה ל-V בצד הנע לאחור. אם הגוף הנע נחשב למשאבת אוויר לא יעילה, האוויר יבנה בצד הנע קדימה שגורם ללחץ גבוה יותר שם מאשר בצד הנגדי. הסבר נוסף של אפקט מגנוס הוא שיש פחות האצת אוויר (קדימה) בצד הנע קדימה מאשר בצד הנע לאחור, יש יותר לחץ בצד הנע קדימה, וכתוצאה מכך יופעל רכיב כוח ניצב מהאוויר לעבר הצד הנע לאחור. שכבה זו של אוויר מסתובב, בכל אופן, מאוד דקה, וזה סביר שרוב אפקט המגנוס קורה עקב ניתוק מוקדם יותר של זרימת האוויר בצד הנע קדימה, שמוביל להסטת הזרימה (תאוצה של אוויר) עם רכיב כוח מאונך לעבר לכיוון הצד הנע לאחור, לצד כוח אווירודינמי נגדי עם רכיב ניצב לכיוון הצד הנע לאחור.
הסבר אינטואיטיבי לאפקט מגנוס הוא באמצעות החוק השלישי של ניוטון - כאשר גוף מסתובב נע בתוך אוויר (או נוזל) הסיבוב גורם להסטת זרימת האוויר שסביבו - בהתאם לכיוון סיבובו (ראו איור למעלה). בהתאם לחוק השלישי של ניוטון, האוויר המוסט מפעיל על הגוף כוח הפוך בכיוונו ושווה בעוצמו. כלומר אם גוף מסתובב המתקדם באוויר גורם להסטת אוויר כלפי מעלה, יפעל עליו כוח מגנוס כלפי מטה (כמו באיור למעלה). אם הגוף יסתובב בכיוון ההפוך, תתרחש הסטה של אוויר כלפי מטה, וכוח מגנוס כלפי מעלה. באותו אופן אפשרית הסטה של אוויר ימינה או שמאלה, שגורמת לכוח בכיוון הפוך בהתאם, מה שמאפשר זריקה או בעיטה של כדורים מסתובבים הנעים בקו לא ישר.
היסטוריה
הפיזיקאי הגרמני היינריך מגנוס תיאר את האפקט בשנת 1852. בכל אופן, בשנת 1672, אייזק ניוטון תיאר זאת ושיער נכונה את הסיבה לאחר התבוננות בשחקני טניס בקיימברידג' קולג' שלו. בשנת 1742, בנג'מין רובינס, מהנדס ארטילריה בריטית, הסביר את הסטיות במסלולם של כדורי מוסקט במונחים של אפקט מגנוס.
חישוב של כוח מגנוס
נתון ווקטור המהירות הזוויתית ומהירות \vec{v} של האובייקט, הכוח הנוצר \vec{F_M} יכול להיות מחושב בעזרת הנוסחה הבאה:
דוגמה של כדור מסתובב באוויר
מקדם העילוי CL יכול להיקבע מגרפים של נתוני הניסוי תוך שימוש במספרי ריינולדס ויחסי סיבוב. לכדור חלק עם יחס סיבוב (spin ratio) של בין 0.5 ל-4.5, טווח מקדם עילוי אופייני הוא מ-0.2 ל-0.6.
בספורט
אפקט מגנוס מסביר סטיות הנצפות בדרך כלל ממסלולים או נתיבים אופייניים לכדורים מסתובבים בספורט, בעיקר בכדורגל, טניס שולחן, טניס, כדורעף, גולף, בייסבול, קריקט ובפיינטבול.
המסלול המעוגל של כדור גולף ידוע כסלייס או הוק בעיקר בשל התנועה הסיבובית של הכדור (על הצירו האנכי) ואפקט מגנוס, הגורם לכוח אופקי המזיז את הכדור ממסלול הקו הישר שלו. בק-ספין (פני השטח העליונים מסתובבים אחורה מכיוון התנועה) בכדור גולף גורם לכוח אנכי שפועל בצורה שמבטלת את כוח הכבידה במקצת, ומאפשרת לכדור להישאר באוויר מעט יותר זמן מאשר אם הוא לא היה מסתובב: זה מאפשר לכדור להגיע רחוק יותר מאשר בלי הסתובבות הכדור (על צירו האופקי).
בטניס שולחן, אפקט מגנוס נצפה בקלות יותר, בגלל מסה וצפיפות נמוכים של הכדור. שחקן מנוסה יכול לחבוט מגוון רחב של צורות של סיבוב בכדור. מחבטי טניס שולחן בדרך כלל מכילים פני שטח מגומי שנותנים למחבט מקסימום אחיזה בכדור, על מנת להעניק לכדור ספין.
באיירסופט, במערכת הידועה כהופ אפ האפקט משתלב כדי ליצור בק-ספין לכדור BB שנורה, מה שמגדיל משמעותית את הטווח שלו, בשימוש באפקט מגנוס באופן דומה לשימושו בגולף.
בבייסבול, הסיבוב של כדור הבייסבול מהזריקה משפיע על פעולת האוויר על הכדור, ביצירת לחץ אוויר נמוך בצד אחד של הכדור, והכדור יטה לכיוון המעוגל לכיוון צד הלחץ הנמוך של הכדור.
מוצא הרומנים
הרומנים הם אומה הדוברת רומנית שהיא חלק ממשפחת השפות הרומאניות. בני האומה הרומנית חיים במרכז ובדרום מזרח אירופה. קיימת מחלוקת ממושכת לגבי מוצא הרומנים, וישנן מספר סברות בעניין:
השתלטות התרבות הרומאית על השבטים הדאקים
התאוריה הקלאסית גורסת שעם כיבוש דאקיה על ידי הרומאים בשנת 106 התחיל תהליך שבמהלכו השבטים הדאקים סיגלו לעצמם את השפה הלטינית ואת המנהגים הרומאים. רוב ההיסטוריונים הרומנים תומכים בסברה הזאת.
תימוכין לסברה זו:
נימוקי המתנגדים:
השפה המקורית של הדאקים הייתה שפה קרובה לשפה הלטינית
תימוכין לסברה זו:
נימוקי המתנגדים:
הגירה מהדרום
אוכלוסייה דוברת לטינית נדדה בימי הביניים והתיישבה בדאקיה. חלק מההיסטוריונים טוענים שהדאקים נכחדו לגמרי במלחמותיהם. לטענת המתנגדים, ההיסטוריונים התומכים בתאוריה הזאת הם לרוב היסטוריונים הונגרים והתאוריה משרתת את תביעות הונגריה לבעלות על טרנסילבניה.
תימוכין לסברה זו:
נימוקי המתנגדים:
Rumänen
ניו יורק איילנדרס
ניו יורק איילנדרס (באנגלית: New York Islanders) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מאלמונט, ניו יורק, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית המטרופוליטני שבחטיבה המזרחית. הקבוצה מבוססת מאז היווסדה באי לונג איילנד, ומכאן שמה.
הקבוצה נוסדה ב-1972 כדי לתפוס את האולם שהוקם בעיירה יוניונדייל, פרבר של העיר במחוז נסאו בלונג איילנד, ולמנוע מהליגה המתחרה, ה-WHA, מלתפוס אותו בקבוצה משלה. ב-2011 הצביעו תושבי מחוז נסאו במשאל נגד הקמת אולם ביתי חדש לאיילנדרס, שהיה אמור להחליף את ה"נסאו וטרנס ממוריאל קוליסאום" בו שיחקה הקבוצה מאז היווסדה, שנחשב לאולם המיושן ביותר בליגה. כתוצאה מהכישלון במשאל, הכריזה הקבוצה ב-2012 על מעבר לברוקלין עם סיום חוזה השכירות שלה ב"קוליסאום" ב-2015, ועם סיום משחקיה בעונת 2014/15 עברה לביתה החדש - ברקליס סנטר. לאחר חמש שנים שבה הקבוצה זמנית לאולמה הישן ביוניונדייל, כשבמקביל נבנה לה אולם קבוע חדש בעיירה הסמוכה אלמונט, אליו עברה בעונת 2021/22.
האיילנדרס זכו בארבעה גביעי סטנלי בארבע עונות רצופות - מ-1980 עד 1983.
1972 - 1979: ייסוד ועלייה לצמרת
ניו יורק איילנדרס קמה ב-1972, שנת הקמתה של ה-WHA - ליגה ששאפה להתחרות ב-NHL ורצתה למקם את הקבוצה שלה באזור ניו יורק, ניו יורק ריידרס, באולם ה"נסאו וטרנס ממוריאל קוליסאום" ביוניונדייל שאך זה קם ופתח את שעריו. פרנסי מחוז נסאו העדיפו למקם באולם קבוצת NHL ולדחות את ה-WHA.
ויליאם שיי, מייסד קבוצת הבייסבול ניו יורק מטס - הפועלת ברובע קווינס של העיר ניו יורק, הנמצא גם הוא בלונג איילנד - העלה את הסוגיה בפני נשיא הליגה, קלרנס קמפבל, וקמפבל העניק בחופזה זיכיון להקמת קבוצה שתתפוס את האולם לקבוצת משקיעים בראשותו של רוי בו - הבעלים של קבוצת הכדורסל מליגת ה-ABA, ניו יורק נטס, שפעלה אף היא בלונג איילנד (כיום קבוצת ה-NBA ברוקלין נטס).
הזיכיון החדש לקבוצה באזור ניו יורק נתקל בהתנגדות של הקבוצה הוותיקה של העיר, ניו יורק ריינג'רס, שחששה מתחרות על הקהל באזור ניו יורק; לבסוף הושג הסכם לפיה שילמו בעלי הזיכיון החדש ארבעה מיליון דולר לריינג'רס, ונאסר עליהם לעבור בעתיד, אם יישארו באזור ניו יורק, אל מחוץ לגבולות לונג איילנד (אם כי ההסכם התיר להם לעבור לרבעים של העיר ניו יורק הנמצאים על האי, קווינס וברוקלין).
עונת 1973, עונת הבכורה ב-NHL, הייתה קשה לאיילנדרס. הכוכב הגדול שלה באותה תקופה היה בילי האריס, חלוץ שהצטיין בליגות הנוער והצעירים, ואיתו שחקנים צעירים נוספים כמו השוער בילי סמית והחלוץ השוודי בוב ניסטרום. למרות הפוטנציאל הגדול, הגיל הצעיר וחוסר הניסיון היה בעוכריה של הקבוצה והיא שיימה עם אחד המאזנים הגרועים בתולדות הליגה - 12 ניצחונות בלבד לעומת 60 הפסדים ו-6 תיקו.
בסיום אותה עונה עשה טורי צעד שיתברר לימים כהיסטורי - הוא שכנע את מאמן סנט לואיס בלוז, אל ארבור, להגיע למועדון הצעיר ולאמן בו.
עונת הבכורה הקשה נשאה איתה דבר טוב אחד - זכות הבחירה הראשונה בדראפט. האיילנדרס בחרו צעיר מצטיין נוסף, המגן דני פוטוון. נאמן למדיניותו, סירב ביל טורי להצעות מקבוצות אחרות לעסקה עבור פוטוון. פוטוון אכן הצטיין וזכה בגביע קאלדר - רוקי השנה ב-NHL - בעונת 1974, והאיילנדרס הראו סימני שיפור וסיימו עם מאזן טוב בהרבה מזה של העונה הקודמת, אולם עדיין סיימו אחרונים בבית המזרחי ולא עלו לפלייאוף.
עונת 1975 סימנה את תחילת העלייה של האיילנדרס לצמרת. עם ארבור כמאמן ועם שלד השחקנים הצעירים מהעונות הקודמות - האריס, פוטוון, סמית וניסטרום - ובתוספת החלוץ הוותיק ז'אן-פול פריזה שנרכש במהלך העונה ממינסוטה נורת'סטארס וחלוץ צעיר, קלארק ג'יליס הקשוח שלא נרתע מקטטות עם הקשוחים שבמגיני הליגה, הם סיימו את הליגה הרגילה עם 88 נקודות - שתי נקודות יותר משתי העונות הקודמות יחדיו - ועלו לראשונה לפלייאוף. הקבוצה המשיכה את ההצלחה עם ניצחון בסדרת הפלייאוף הראשונה שלה, על מי שכבר הייתה ליריבתה הגדולה, ניו יורק ריינג'רס, ואז חוללו מהפך בסיבוב השני מול פיטסבורג פינגווינס כשחזרו מפיגור 3:0 בסדרה כדי לנצח בה 4:3 - הישג שהושג רק שלוש פעמים נוספות בליגות העיקריות של הספורט המקצועני בצפון אמריקה אי פעם. האיילנדרס היו קרובים לשחזר את ההישג הגדול הזה כאשר חזרו מפיגור 3:0 גם בסדרה הבאה, חצי הגמר מול אלופת העונה הקודמת פילדלפיה פליירס. האיילנדרס חזרו מהפיגור לשוויון 3:3, אולם הפליירס שמו קץ למירוץ של האיילנדרס כשניצחו במשחק השביעי והמכריע.
לעונת 1976 התייצבו האיילנדרס עם עוד בחירת דראפט מוצלחת, החלוץ בראיין טרוטייה. טרוטייה השיג 95 נקודות (שערים + אסיסטים) וזכה בגביע קאלדר כרוקי השנה, והאיילנדרס קבעו שיא מועדון עם 101 נקודות בטבלה. גם הפעם נעצרו בחצי הגמר של הפלייאוף, הפעם על ידי מונטריאול קנדיאנס. הסיפור חזר על עצמו עונה לאחר מכן, כאשר גם הפעם עמדו הקנדיאנס בדרך בחצי הגמר.
גם בעונת 1978 הציגו האיילנדרס כוכב צעיר שנבחר בדראפט, מייק בוסי. בוסי הפך לשחקן השלישי של האיילנדרס שזכה בגביע קאלדר, לאחר שסיים את העונה הראשונה שלו עם 53 שערים, אולם האיילנדרס נוצחו על ידי טורונטו מייפל ליפס ברבע גמר הפלייאוף.
עונת 1979 הייתה מצוינת לשני הכוכבים הצעירים של הקבוצה. טרוטייה זכה בגביע הארט כ-MVP של הליגה וגם בגביע ארט רוס כמלך הנקודות, ובוסי סיים כמלך השערים של הליגה עם 69 שערים. האיילנדרס סיימו את העונה הרגילה עם גביע הנשיאים כבעלי המאזן הטוב ביותר בליגה בעונה הרגילה, לראשונה בתולדותיהם. הפעם עמדה בדרכם בפלייאוף היריבה המושבעת, ניו יורק ריינג'רס, שהדיחה אותם בחצי הגמר.
ג'יילן הורד
ג'יילן הורד (באנגלית: Jaylen Hoard; נולד ב-30 במרץ 1999) הוא כדורסלן צרפתי-אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בהפועל תל אביב.
ניו יורק איילנדרס
1980 - 1984: שנות השושלת
עונת 1980 החלה באירוע יוצא דופן, כאשר שוער האיילנדרס בילי סמית הפך לשוער הראשון שלזכותו נרשמה הבקעת שער ב-NHL. ב-28 בנובמבר 1979 שיחקו האיילנדרס מול קולורדו רוקיז. השופטים סימנו על עבירה נגד האיילנדרס, והרוקיז הוציאו את שוערם והכניסו שחקן שדה נוסף כדי להגביר את הלחץ ההתקפי בידיעה שברגע שהאיילנדרס ישתלטו על הדיסקית - העבירה תישרק והמשחק יעצר. הרוקיז המשיכו את ההתקפה והגיעו למצב הבקעה מול בילי סמית. סמית הדף את הדיסקית משערו, ושחקן של הרוקיז שהשתלט על הדיסקית ניסה למסור אותה אחורה לשחקן הגנה מקבוצתו - אולם המסירה לא הייתה מדויקת והדיסקית החליקה כל הדרך לצד השני של זירת הקרח, אל תוך השער של הרוקיז. כיוון שסמית היה השחקן האחרון של האיילנדרס שנגע בדיסקית, נזקף השער לזכותו.
האיילנדרס ויתרו לפני תחילת העונה על בילי האריס, מכוכבי הקבוצה למן היווסדה, והביאו במקומו מלוס אנג'לס קינגס את בוץ' גורינג - חלוץ שהיה גם בעל יכולות הגנתיות גבוהות שחיזק את ההתקפה החזקה בלאו הכי עם בוסי, טרוטייה וג'יליס. האיילנדרס התחזקו גם בחלוץ השוודי אדנרש קלור ובמגן הרוקי קן מורו שהגיע מיד לאחר השתתפותו בנבחרת ארצות הברית שחוללה את ה"נס על הקרח" באולימפיאדת החורף בלייק פלאסיד. העונה הרגילה הסתיימה במאזן חיובי של 39 ניצחונות לעומת 28 הפסדים ו-13 תיקו.
ג'יילן הורד
קריירה
בקיץ 2018 החל לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת וייק פורסט. ב-10 בנובמבר 2018 קלע 19 נקודות והוסיף 13 ריבאונדים בניצחון 90–78 על צפון קרוליינה. ב-2 בינואר 2019 הוא קלע שיא קריירה של 23 נקודות והוסיף 15 ריבאונדים בניצחון 83–61 על קורנל. ב-5 בפברואר 2019 הורד קלע 19 נקודות ורשם שיא קריירה של 17 ריבאונדים בניצחון על פיטסבורג. בשנתו היחידה באוניברסיטה, הורד העמיד ממוצעים של 13.1 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים למשחק.
ניו יורק איילנדרס
1980 - 1984: שנות השושלת
בפלייאוף חזרו האיילנדרס אל חצי הגמר עם ניצחונות על לוס אנג'לס קינגס ובוסטון ברואינס. בחצי הגמר פגשו האיילנדרס את באפלו סייברס שסיימה את העונה הרגילה עם המאזן השני בטיבו ב-NHL. שני ניצחונות בבאפלו במשחקים הראשונים העבירו את יתרון הביתיות לאיילנדרס והם ניצחו בסדרה בשישה משחקים ועלו לראשונה בתולדותיהם לסדרת גמר גביע סטנלי.
בסדרת הגמר פגשו האיילנדרס בפילדלפיה פליירס, בעלת המאזן הטוב ביותר בעונה הרגילה. כמו בחצי הגמר, כבר במשחק הראשון לקחו האיילנדרס את יתרון הביתיות עם ניצחון חוץ בהארכה משער של דני פוטוון, ושמרו עליו עד ששער ניצחון של בוב ניסטרום במשחק השישי, גם הוא בהארכה, הביא להם גביע סטנלי ראשון. בראיין טרוטייה נבחר ל-MVP של הפלייאוף וזכה על כך בגביע קון סמיית'. שלושת השוודים של הקבוצה - קלור, ניסטרום, והמגן סטפן פרסון - היו האירופים הראשונים שזכו בגביע סטנלי.
ג'יילן הורד
קריירה
לאחר שלא נבחר בדראפט 2019 ב-NBA, ב-1 ביולי 2019 חתם הורד על חוזה דו כיווני עם פורטלנד טרייל בלייזרס ועם טקסס לג'נדס. במהלך העונה שיחק הורד בבלייזרס 13 משחקים, בהם רשם ממוצעים של 2.9 נקודות ו-2.5 ריבאונדים ב-7.9 דקות למשחק. מלבד זאת, הורד השתתף עם הבלייזרס בבועת ה-NBA, שיחק בשלושה משחקי פלייאוף, בהם רשם ממוצעים של 4.7 נקודות ו-3 ריבאונדים ב-13.7 דקות, ולבסוף הודח עם קבוצתו 1–4 על ידי לוס אנג'לס לייקרס, שזכתה לאחר מכן באליפות.
ניו יורק איילנדרס
1980 - 1984: שנות השושלת
האיילנדרס הפגינו את שליטתם בליגה בעונת 1981, כאשר זכו בגביע סטנלי שני עם שלושה הפסדים בלבד בכל ארבע סדרות הפלייאוף. בדרך לסדרת הגמר בה ניצחו את מינסוטה נורת'סטארס הביסו האיילנדרס את היריבה המרה, הריינג'רס, 4:0 בסדרת חצי הגמר. באותה סדרה נולד המנהג של אוהדי האיילנדרס לשיר לריינג'רס "1940!" כדי להזכיר להם את השנה בה זכו בגביע סטנלי האחרון שלהם עד אז, והזמן הרב שחלף מאז. המנהג השתרש והפך לחלק מרכזי ביריבות בין הקבוצות, והתפשט מה"נסאו וטרנס ממוריאל קוליסאום" לאולמות אחרים ב-NHL. בוץ' גורינג היה הפעם הזוכה בגביע קון סמיית'.
ג'יילן הורד
קריירה
בשנים 2020–2022 חתם על מספר חוזים קצרי-טווח באוקלהומה סיטי ת'אנדר,  וביתר הזמן שיחק באוקלהומה סיטי בלו, שלוחתהּ של הת'אנדר בליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-6 באפריל 2022 רשם שיא קריירה של 24 נקודות ו-21 ריבאונדים בניצחון הת'אנדר 98–94 על קבוצתו לשעבר פורטלנד טרייל בלייזרס. זו הייתה הפעם השביעית בלבד בתולדות המועדון שבה שחקן ניפק 20+ נקודות ו-20+ ריבאונדים במשחק אחד. בסך הכל, בעונת 2020/2021 שיחק הורד 19 משחקים במדי הת'אנדר, בהם רשם ממוצעים של 6.1 נקודות, 3.4 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים ב-16.8 דקות למשחק. בעונת 2021/2022 שיחק רק שבעה משחקים ב-NBA, בהם רשם ממוצעים של 14.7 נקודות, 12 ריבאונדים, 2.4 אסיסטים, 0.9 חטיפות ו-0.7 חסימות ב-34.2 דקות למשחק.
ניו יורק איילנדרס
1980 - 1984: שנות השושלת
השליטה נמשכה בעונה הרגילה של 1982 כשהאיילנדרס סיימו עם המאזן הטוב בליגה, 118 נקודות בטבלה - שיא מועדון חדש. מייק בוסי הפגין יכולת הבקעה משובחת עם 147 נקודות. תחילת הפלייאוף הייתה קשה, כאשר האיילנדרס נזקקו למשחק מכריע מול פיטסבורג פינגווינס ושישה משחקים מול הריינג'רס, אולם ההמשך היה קל יותר. בגמר החטיבתי מול קוויבק נורדיקס ובגמר נגד ונקובר קנאקס לא הפסידו האיילנדרס ולו משחק אחד, וזכו בגביע שלישי רצוף. גביע קון סמיית' הגיע הפעם למייק בוסי.
ג'יילן הורד
קריירה
ב-14 באוגוסט 2022 חתם בהפועל תל אביב.
ניו יורק איילנדרס
1980 - 1984: שנות השושלת
עונת 1983 הייתה קשה יותר לאיילנדרס. טרוטייה ובוסי גילו סימני שחיקה עם בצורות הבקעה ארוכות, וגם השוער סמית ידע עליות ומורדות. למרות זאת סיימו האיילנדרס עם מאזן נאה של 42 ניצחונות מול 26 הפסדים ו-12 תיקו. בפלייאוף עברו האיילנדרס את וושינגטון קפיטלס ובסיבוב השני הדיחו זו השנה השלישית ברציפות את הריינג'רס. בגמר החטיבתי ניצחו האיילנדרס את בוסטון ברואינס ועלו שוב לגמר גביע סטנלי שנחשב לאיכותי במיוחד מול הקבוצה בעלת ההתקפה הטובה ב-NHL - אדמונטון אוילרס, בשורותיה כיכבו וויין גרצקי, מרק מסיה, יארי קורי ופול קופי.
למרות הציפיות, סדרת הגמר הייתה חד צדדית. בילי סמית עצר את החלוצים הפוריים של האוילרס, ובמיוחד את וויין גרצקי. גרצקי, ששבר מספר שיאי הבקעה במהלך העונה, לא הצליח לכבוש ולו שער אחד בסדרה. האחים ברנט ודוויין סאטר - שניים משישה אחים ששיחקו כולם ב-NHL - הובילו את התקפת האיילנדרס, שניצחו בסדרה 4:0 וזכו בגביע סטנלי בפעם הרביעית ברציפות. בילי סמית זכה בגביע קון סמיית' והשלים הישג מרשים נוסף לאיילנדרס - ארבעה שחקנים שונים זכו בגביע קון סמיית' באותן ארבע השנים הרצופות.
האיילנדרס הגיעו לפלייאוף של 1984 עם המאזן הטוב ביותר בחטיבת נסיך ויילס (היום החטיבה המזרחית), ושימחו את אוהדיהם בסיבוב הראשון של הפלייאוף כשגברו זו השנה הרביעית ברציפות על הריינג'רס. אחרי ניצחונות גם על וושינגטון קפיטלס ומונטריאול קנדיאנס התייצבו האיילנדרס בפעם החמישית ברציפות לסדרת גמר גביע סטנלי, במטרה לזכות בו בפעם החמישית ברציפות ולהשוות את השיא של הקנדיאנס משנות ה-50.
בדרך למטרה עמדה שוב אדמונטון אוילרס על שלל כוכביה. שני המשחקים הראשונים הסתיימו בניצחון לכל קבוצה, אולם הפעם לא עמדה הגנת האיילנדרס ביכולת של התקפת האוילרס. בשלושת המשחקים הבאים ניצחו האוילרס בתוצאות גבוהות - 7:2, 7:2 ו-5:2 - וזכו בגביע סטנלי, תוך שהם מסיימים את השושלת של האיילנדרס ומתחילים אחת משלהם שתמשיך לאורך המחצית השנייה של שנות ה-80.
אף על פי שהאיילנדרס לא זכו בגביע חמישי רצוף ולא השוו את השיא של הקנדיאנס, הם שברו את שיא הניצחונות הרצופים של סדרות פלייאוף, שהוחזק גם הוא על ידי הקנדיאנס של שנות ה-50, עם 19 ניצחונות עד ההפסד לאוילרס ב-1984. זאת כיוון שבשנות ה-50 היה צורך לנצח רק בשלוש סדרות כדי לזכות בגביע, ובשנות ה-80 היה צורך לנצח ארבע סדרות.
1985 - 1993: עליות ומורדות
השחקנים שהרכיבו את השושלת שזכתה בארבעת הגביעים הרצופים, שרובם שיחקו בקבוצה במשך כל ארבע השנים, החלו לעזוב בהמשך העשור. בוב ניסטרום פרש ב-1986 בשל פציעה, ובסוף אותה עונה עזב המאמן אל ארבור את הקבוצה. עונה אחת לאחר מכן עזבו גם קלארק ג'יליס שעבר לבאפלו סייברס ומייק בוסי שפרש מפעילות. האיילנדרס נשארו תחרותיים במשך שלוש עונות, אולם לא עברו את הסיבוב השני של הפלייאוף.
בתום עונת 1988 פרש מפעילות גם דני פוטוון, כשבמאזן הקריירה שלו 310 שערים ו-752 אסיסטים, ובסך הכל 1052 נקודות - כולם שיאי NHL עבור מגן (שיאיו נשברו מאז).
עונת 1989 סימנה את הסוף המוחלט של השושלת. גם חזרתו של אל ארבור באמצע העונה לא עזרה לאיילנדרס לחמוק ממאזן שלילי, הגרוע ביותר בליגה, ומהחמצת הפלייאוף לראשונה מאז 1974. בילי סמית, השחקן האחרון שנשאר בקבוצה מאז היווסדה, פרש בתום העונה.
העונות הבאות לא היו טובות גם הן - ב-1990 נוצחו האיילנדרס על ידי הריינג'רס בסיבוב הראשון של הפלייאוף, ובעונת 1991, ללא בראיין טרוטייה שעזב לפיטסבורג פינגווינס, כלל לא עלו אליו לאחר שסיימו את העונה הרגילה עם 25 ניצחונות בלבד.
המנהל הוותיק, ביל טורי, הגיב בסדרה של עסקאות ששינו לחלוטין את סגל הקבוצה. הכוכב הגדול היחיד שנותר בקבוצה, פאט לפונטיין שהגיע ב-1984, הועבר לבאפלו עם שחקנים נוספים ובמקומו הגיעו, בין השאר, החלוץ המוכשר פייר טרז'ון והמגן הגרמני הקשוח אובה קרופ. במסגרת שטף השחקנים הסובייטים לשעבר שהגיעו באותה שנה לליגה עם התפרקות ברית המועצות הגיעו לקבוצה החלוץ הרוסי ולדימיר מלאחוב והמגן הליטאי דריוס קספרייטיס. הללו הצטרפו לשחקנים ששרדו מעונות קודמות כמו דרק קינג וריי פרארו. בעונה הראשונה של הסגל החדש החמיצו האיילנדרס את הפלייאוף. טורי פוטר, ואל משרת המנהל נכנס סגנו, דון מלוני.
בסיבוב הראשון בפלייאוף, מול וושינגטון קפיטלס, כיכב ריי פרארו כשהבקיע שערי ניצחון בשני משחקים שהגיעו להארכה. על הניצחון בסדרה העיב זעזוע מוח של טרז'ון, שהותקף על ידי שחקן של הקפיטלס בעודו חוגג את השער שניצח את הסדרה.
ללא טרז'ון הפצוע התייצבו האיילנדרס לסדרה מול הקבוצה שנחשבה לטובה ב-NHL - פיטסבורג פינגווינס, אלופת שתי העונות הקודמות על כוכביה מריו למיה, יארומיר יאגר ורון פרנסיס. הפינגווינס היו מועמדים ברורים לנצח את הסדרה ואף לזכות בגביע בפעם השלישית, אולם בעזרת משחק הגנה משובח בראשות קספרייטיס והשוער גלן הילי הביאו האיילנדרס את הסדרה למשחק שביעי ומכריע. המשחק השביעי, בפיטסבורג, הגיע להארכה, ובה כבש הצ'כי דויד וולק את שער הניצחון של המשחק והסדרה כולה, והשלים ניצחון מפתיע מאוד לאיילנדרס על האלופה היוצאת.
בגמר החטיבתי פגשו האיילנדרס את מונטריאול קנדיאנס, אולם למרות חזרתו של טרז'ון לשורותיהם נוצחו בחמישה משחקים. כפי שהתברר עם השנים, הסדרה מול הפינגווינס בסיבוב השני היא סדרת הפלייאוף האחרונה שהאיילנדרס ניצחו עד 2016.
1994 - 2015: שקיעה ממושכת וסוף זמני לעידן ה"קוליסאום"
עונת 1994 של האיילנדרס סימנה את תחילת שקיעתה של הקבוצה. השוער גלן הילי סולק מהקבוצה בעקבות חילוקי דעות חוזיים, ובמקומו הובא רון הקסטול, שבנה לעצמו מעמד של כוכב בפילדלפיה. הקסטול התגלה כאכזבה באיילנדרס, ומפח הנפש של האוהדים הגיע לשיאו כאשר הריינג'רס השנואים ניצחו את האיילנדרס בסיבוב הראשון של הפלייאוף בדרך לזכייה בגביע סטנלי לאחר 54 שנים של הפסקה. בתום העונה סיים המאמן הוותיק אל ארבור את הקדנציה השנייה והאחרונה שלו בקבוצה.
המחצית השנייה של שנות ה-90 המשיכו את מגמת הדעיכה של הקבוצה. טרז'ון, מלאחוב ופרארו עזבו, והקבוצה נמכרה ב-1996 לאיש העסקים ג'ון ספיינו, אולם ספיינו שילם רק חלק קטן מסכום הקנייה והקבוצה חזרה לידי פיקט, ותחקיר של עיתון מקומי בלונד איילנד גילה שספיינו הוא נוכל. גם בעמדת המאמן חלו שינויים תכופים, והקבוצה שקעה והלכה, כשהפלייאוף ממנה והלאה לאורך שארית העשור.
לפני עונת 2001 נמכרה הקבוצה לצ'ארלס וונג, מייסד חברת טכנולוגיית המידע "קומפיוטר אסושיאייטס". וונג נתן למייק מילברי, מנהל הקבוצה, יד חופשית בבחירת השחקנים. מילברי הגיב בצעדים שנראו תמוהים כאשר ויתר על מי שנחשב לשוער העתיד של הקבוצה, רוברטו לואונגו, ועל המגן אולי יוקינן. הוא הפתיע גם בדראפט של אותה עונה כאשר ויתר על מי שנחשבו לשתי הבחירות הראשונות הבטוחות, דני היטלי ומריאן גבוריק, ובחר את השוער ריק דיפייטרו. הבחירות של מילברי התגלו ככישלון, כשהקבוצה סיימה עם המאזן הגרוע בליגה ולא עלתה לפלייאוף זו העונה השביעית ברציפות. למגינת לבם של האוהדים, מילברי האשים בכישלון את מאמן הקבוצה, בוץ' גורינג - מגיבורי השושלת של שנות ה-80, ופיטר אותו.
השנים שלאחר העונה המבוטלת של 2005 לא שינו את מעמדה של הקבוצה בליגה. האיילנדרס לא עלו לפלייאוף מאז ועד 2013, למעט בעונת 2007 בה נוצחו שוב בסיבוב הראשון על ידי באפלו סייברס.
בעונת 2011 ניסתה הקבוצה לגייס לשורותיה את השוער הרוסי הוותיק יבגני נבוקוב, לאחר שלקחה על עצמה את חוזהו בדטרויט רד וינגס. נבוקוב סירב להתייצב בקבוצה, וזו השעתה אותו עד לסיום העונה. נבוקוב שב לקבוצה בעונת 2012, אולם לא היה יכול להצילה מעונה חלשה שהסתיימה במקום האחרון בבית האטלנטי.
בעונת 2012/13 שבה הקבוצה לפלייאוף, אך שוב נוצחה בסיבוב הראשון, הפעם על ידי פיטסבורג פינגווינס. בעונת 2013/14 שבה הקבוצה לסורה, וסיימה במקום האחרון בבית המטרופוליטני, והרצף הלא מחמיא נמשך גם בעונת 2014/15 עם הדחה נוספת בסיבוב הראשון בפלייאוף, בעונה שבסיומה נפרדה הקבוצה מביתה הישן במחוז נסאו ועברה לביתה החדש בברוקלין.
המעבר לברוקלין
על מנת להישאר בלונג איילנד, בדקה הקבוצה אפשרות לשחק בברקליס סנטר שבברוקלין - האולם הביתי של קבוצת ה-NBA ברוקלין נטס. האולם לא תוכנן מראש למשחקי הוקי קרח, והאיילנדרס קבעו באולם משחק טרום-עונה מול ניו ג'רזי דווילס באוקטובר 2012 על מנת לבדוק את התאמתו, אך בשל סכסוך עבודה שהתגלע בין ה-NHL לבין איגוד השחקנים שלה הוכרזה השבתת מגן בליגה והמשחק לא התקיים.
למרות זאת, הכריזה הקבוצה רשמית ב-24 באוקטובר 2012 על מעבר לברוקלין החל מעונת 2015/16, תוך שמירת השם ניו יורק איילנדרס. בסופו של דבר, משחקי טרום עונה שנערכו ב-2013 ו-2014 הוכיחו את תאימותו של האולם הלכה למעשה, והוא נקבע סופית כביתם החדש של האיילנדרס.
2015 - 2019: ימי ברוקלין
העונה הראשונה של האיילנדרס בביתה החדש הייתה מוצלחת יותר מהאחרונות בביתה הישן, כאשר לאחר עלייה קשה לפלייאוף הפתיעו האיילנדרס את פלורידה פנתרס כנגד חסרון ביתיות, ובכך ניצחו סדרת פלייאוף לראשונה מאז 1993. בסיבוב השני הובסו האיילנדרס מול טמפה ביי לייטנינג והודחו.
עונת 2016/17 נפתחה בצורה קשה, למרות רכש שכלל את הקפטן הוותיק של ויניפג ג'טס אנדרו לד. המאמן הוותיק ג'ק קפואנו פוטר מתפקידו, ושחקן העבר דאג וייט מונה במקומו. למרות ביצועים משופרים בחלק השני של העונה, כשלו האיילנדרס ונותרו מחוץ לפלייאוף, היעדרות שנמשכה גם בעונת 2017/18.
בעונת 2018/19, ללא הקפטן ג'ון טווארס שעזב לטורונטו מייפל ליפס, חזרו האיילנדרס לפלייאוף והדיחו את פיטסבורג פינגווינס בארבעה משחקים בלבד בסיבוב הראשון - אך בסיבוב השני, למרות יתרון ביתיות, הודחו בארבעה משחקים בלבד על ידי קרוליינה הוריקנס.
השיבה למחוז נסאו
במהלך עונת 2017/18 הודיעו האיילנדרס על כוונתם לשוב אל מחוץ לתחום המוניציפלי של העיר ניו יורק, ועל אולמם המיועד החדש, העומד להיבנות בעיירה אלמונט שבמחוז נסאו, על גבול רובע קווינס של העיר. ב-2020 הודיעה הקבוצה כי האולם החדש ייקרא "UBS ארנה".
כמו כן הודיעה הקבוצה כי עד שהאולם יהיה מוכן תשוב הקבוצה חלקית למחוז נסאו, ותשחק חלק ממשחקיה הביתיים באולמה הישן, "נסאו וטרנס ממוריאל קוליסיאום" ביוניונדייל, שעבר לצורך כך שיפוץ מקיף. את שתי העונות הראשונות מאז ההודעה אכן שיחקה הקבוצה תוך שהיא מפצלת את משחקיה הביתיים בין שני האולמות.
לקראת עונת 2020/21 הודיעה הקבוצה שתשוב באופן מלא לארח את משחקיה ביוניונדייל, לעונה אחת אחרונה לפני המעבר לאולם החדש. "UBS ארנה" נחנך כאולמה החדש והקבוע של הקבוצה בעונת 2021/22.
ריצות הפלייאוף של 2020 ו-2021
בעזרת יכולת הגנתית משובחת בהנהגת השוער הרוסי סמיון ורלאמוב ומגן הרכש אנדי גרין, עלו האיילנדרס לפלייאוף שנערך במתכונת מיוחדת לאחר שהעונה הרגילה נעצרה טרם סיומה עקב מגפת הקורונה. בסיבוב המוקדם שנוסף לפלייאוף ניצחו האיילנדרס את פלורידה פנתרס ולאחר מכן הפתיעו בסיבוב הראשון את וושינגטון קפיטלס תוך שיפור משמעותי גם בחלק ההתקפי. בסיבוב השני חוללו האיילנדרס הפתעה נוספת כשהדיחו את המדורגת ראשונה בחטיבה המזרחית, פילדלפיה פליירס, תוך שהם מחלקים את עמדת השוער בין ורלאמוב למחליפו הגרמני תומאס גרייס.
בגמר החטיבתי לא עמד לאיילנדרס כוחם מול טמפה ביי לייטנינג העדיפה, והם הודחו בשישה משחקים.
בעונת 2020/21, שנערכה בחלוקת בתים מיוחדת ובמתכונת מקוצרת עקב מגבלות מגפת הקורונה, סיימו האיילנדרס במקום הרביעי בבית המזרחי. למרות זאת עברו שתי קבוצות שדורגו מעליהם, פיטסבורג פינגווינס ובוסטון ברואינס, בשני הסיבובים הראשונים, תוך שסמיון ורלאמוב הולך ומשתלט על עמדת השוער הראשון על פני הכוכב הצעיר איליה סורוקין. בסיבוב השלישי שוב פגשו האיילנדרס את יריבתם מהעונה הקודמת, האלופה המכהנת טמפה ביי לייטנינג. הסדרה ההפכפכה נגררה למשחק שביעי, שבו ניצחו הלייטנינג בשער בודד ושוב מנעו מהאיילנדרס הגעה לסדרת הגמר.
2021 - ההווה
בעונת 2021-22 עברו האיילנדרס אל ביתם החדש והקבוע, UBS ארנה בעיירה אלמונט שבמחוז נסאו. העונה הראשונה בבית החדש הסתיימה בכישלון, כאשר לאחר שלוש עליות רצופות לפלייאוף החמיצה הקבוצה את הפלייאוף. בסיום העונה פוטר המאמן שהוביל אותה להצלחות בעונות הקודמות, בארי טרוץ. האיילנדרס שבו לפלייאוף עונה לאחר מכן, אך הודחו בסיבוב הראשון.
לוגו
הלוגו המקורי של האיילנדרס, בצבעים כחול וכתום, כלל את האותיות NY כאשר האות Y כוללת בתוכה צורה של מקל הוקי. ברקע צוירה צללית של החלק המזרחי של לונג איילנד - החלק של האי שאינו כלול בתחום המוניציפלי של העיר ניו יורק.
ב-1995 נעשה ניסיון לעדכן את הלוגו של הקבוצה, עם לוגו חדש שנודע בשם "לוגו הדייג", שבמרכזו דייג אוחז במקל הוקי ומגן על שער. הלוגו התקבל בעוינות על ידי האוהדים והוסר כעבור שתי עונות בלבד לטובת חזרה ללוגו המקורי. לקראת עונת 2011 ביצעה הקבוצה שינוי שולי בלוגו - למקל ההוקי באות Y נוספה חריטה נוספת, רביעית, כדי לסמל את ארבעת גביעי סטנלי בהם זכתה הקבוצה.
היריבות עם ניו יורק ריינג'רס
בין ניו יורק איילנדרס וניו יורק ריינג'רס קיימת יריבות מרה שהתחילה עוד לפני שהאיילנדרס עלו על הקרח לראשונה, כאשר הריינג'רס התנגדו לצירופם של האיילנדרס לליגה נגד רצון הנהלת הליגה שרצתה לתפוס את ה"נסאו וטרנס ממוריאל קוליסאום". לבסוף הושג הסכם לפיו האיילנדרס נאלצו לשלם לריינג'רס 4 מיליון דולר כדי להצטרף לליגה. היריבות בין הקבוצות התפתחה לאחת היריבויות החריפות בליגה, המאפילה לעיתים על יריבויות מסורתיות וותיקות ממנה.
אף על פי שהאיילנדרס מבוססים ברוב המכריע של שנות קיומם מחוץ לתחום המוניציפלי של ניו יורק, התפתחו ליריבות בין שתי הקבוצות מאפיינים של יריבות עירונית המוכרים מענפים אחרים במקומות אחרים בעולם, והאווירה בין שתי הקבוצות היא אחת היחידות בצפון אמריקה המזכירה אווירה של דרבי עירוני כמקובל בשאר העולם.
היריבות בין הקבוצות כוללת שירה של אוהדי קבוצה אחת על הקבוצה השנייה גם כאשר לא משחקים נגדה ומקרים של קטטות בין מחנות האוהדים. מספר מקרים אירעו במשחקים בין הקבוצות עצמן, אך גם במשחקים מול קבוצות אחרות כאשר אוהדי הקבוצה השנייה של העיר הגיעו למשחק, ואף במשחקים בענפי ספורט אחרים. כך היה, למשל, במשחק לפני חג המולד ב-2003 בין האיילנדרס ופילדלפיה פליירס שגם אוהדי הריינג'רס הגיעו אליו.
מסורת חדשה יחסית היא גביע מיוחד המוענק בכל שנה מאז 2001 לקבוצה שניצחה יותר משחקים מול השנייה במהלך העונה. הגביע נתרם על ידי שחקן העבר פאט לפונטיין ששיחק במהלך הקריירה שלו בשתי הקבוצות, והקבוצה שלא זכתה בגביע תורמת 50,000 דולר למוסד צדקה לפי בחירתו של לפונטיין.
אוהדי שתי הקבוצות פיתחו מנהגים מיוחדים למשחקים בין שתי הקבוצות. אוהדי הריינג'רס שרים עד היום שירים נגד כוכב האיילנדרס משנות ה-80, דני פוטוון; אוהדי האיילנדרס, מאז שנות ה-80 ועד 1994, נהגו לשיר במשחקים מול הריינג'רס "1940!" כדי להזכיר לריינג'רס את בצורת האליפויות הארוכה ממנה סבלו באותו זמן, והנחילו את המנהג הזה לאוהדי קבוצות אחרות בליגה. בתקופה הקצרה בה השתמשו האיילנדרס ב"לוגו הדייג" נהגו אוהדי הריינג'רס ללעוג לו, עקב דמיונו ללוגו של חברה גדולה למוצרי דגים מעובדים.
זרז נוסף ליריבות הגדולה בין מחנות האוהדים, ועוד נושא להתגרות בין המחנות, הוא הרוב המספרי שנהנים ממנו אוהדי הריינג'רס, כולל במשחקים בביתם של האיילנדרס. אוהדי הריינג'רס נהגו לכנות בלעג את ה"נסאו וטרנס ממוריאל קוליסאום", אולמם הישן של האיילנדרס, בשם "הגארדן המזרחי" (על שם אולמם הביתי של הריינג'רס, מדיסון סקוור גארדן), כדי להבהיר לאיילנדרס את שליטתם ביציעי ה"קוליסאום" במשחקים ביניהם.
היריבות התעצמה בעקבות מפגשי פלייאוף משמעותיים בין שתי הקבוצות. במחצית הראשונה של שנות ה-80 הגיעו האיילנדרס חמש פעמים רצופות לגמר גביע סטנלי (כולל ארבע אליפויות), כשבארבעה מקרים הם עוברים בדרך את הריינג'רס. הריינג'רס ניצחו ב-1994 את האיילנדרס בדרך לזכייה האחרונה שלהם בגביע סטנלי שהפסיקה בצורת של 54 שנים - ואיתה גם את שירת "1940" של אוהדי האיילנדרס. נכון להיום, זה היה מפגש הפלייאוף האחרון בין שתי הקבוצות.
סגל שחקנים
נכון ל-17 במרץ 2023
יד טופר
יד טופר (באנגלית: ulnar claw) הוא מנח אנורמלי של כף היד הנובע כתוצאה מעצבוב לקוי של עצב האולנה (עצב הגומד). מנח זה מתבטא באצבע הרביעית והחמישית: הקמיצה והזרת. ניתן יהיה לראות מתיחה לכיוון גב היד של מפרק האצבעות שבין עצם המסרק לגליל האצבע המקורב, וכיווץ לכיוון כף היד של מפרקי האצבעות הבין-גליליים. תופעה זו נובעת בדרך כלל מפגיעה בעצב הגומד.
התהוות יד טופר
עצב הגומד אחראי על פעולת השרירים התולעיים (lumbricals) בזרת ובקמיצה ופעולת השרירים הבין-גרמיים באצבעות (interossei). כיווץ שריר תולעי מכופף את האצבע אליה הוא מחובר במפרק בין עצם המסרק לגליל המקורב ובה בעת פושט את המפרקים שבין הגלילים של אותה אצבע (IP JOINTS). השרירים הבין-גרמיים מסייעים לשרירים התולעיים בפעולה זו. כאשר שרירים אלו אינם מעוצבבים כראוי, לא תהיה התנגדות לשרירים המותחים את המפרק בין אצבע המסרק לגליל האצבע המקורב, ולכן מפרק זה היה מתוח. לא תהיה התנגדות לכיפוף המפרקים הבין גליליים, ולכן קצות האצבעות יהיו מעוקלות. השילוב בין שני המנחים יוצר את מראה "יד טפר", שמכונה כך היות שצורה זו מזכירה טופר של חיה.
פרדוקס הגומד
עצב הגומד מעצבב בין היתר גם את חציו האמצעי של השריר כופף האצבעות העמוק (אצבעות 4 ו-5, הקמיצה והזרת). כאשר הפגיעה בעצב מתרחשת בנקודה גבוהה יותר (קרובה יותר למרפק), גם שריר מכווץ האצבעות העמוק יכול להיפגע בחלקו המרכזי. כתוצאה מכך, כיווץ האצבעות במפרקי האצבע הבין-גליליים נחלש, מה שמטשטש את המראה האופייני של יד טפר. במקום זאת, האצבע הרביעית והאצבע החמישית יהיו משותקות במנח המתיחה (פשיטה של האצבעות). מצב זה מכונה כפרדוקסלי, מכיוון שניתן היה לצפות מפגיעה עצבית גבוהה יותר, להקנות עיוות משמעותי יותר. בהתאם לזאת, במצב בו העצבוב משתפר והשרירים מתחזקים, תחזור בהדרגה צורת "יד הטפר".
גורמים וסימפטומים
עצב הגומד יוצא מהכתף ועד כף היד, ונזק בו גורם ליד טפר. הפגיעה יכולה להתרחש במגוון דרכים. הישענות על המרפק עלולה לגרום לפגיעה בו לטווח ארוך כתוצאה מהלחץ הממושך המופעל על ידי פלג הגוף העליון. כמו למשל שינה על המרפק, לדוגמה אצל אדם הנמצא תחת השפעת אלכוהול. תסמיני לחץ ממושך שכזה על העצב יכללו לרוב חוסר תחושה ונימולול באצבעות. יד טופר היא תוצאה אפשרית של פגיעה במקלעת העצבים הברכיאלית: משיכה מהירה של היד כלפי מעלה עלולה לגרום למתיחה ואף קריעה של העצבים התחתונים במקלעת. לדוגמה היאחזות בזמן נפילה או משיכה של יד הילוד.
פעולות יום-יומיים העלולות לגרום ליד טופר: פעולות המלוות בהישענות על המרפק לאורך זמן: רכיבה על אופניים, אופנוע, או עבודות שולחן ממושכות בהן מופעל משקל הגוף העליות על המרפקים. גם פעולות הדורשות הפעלת לחץ ממושך על כך היד כלפי מטה כמו חיתוך פיצה מפעילות לחץ על עצב הגומד.
נשים רזות עם אחוזי שומן נמוכים בגוף יהיו חשופות יותר לפגיעה מסוג כזה, שכן השומן באזור היד והמרפק הופך אותו לחשוף פחות ו"מגן" עליו. עם זאת, לבעלי משקל גוף גבוה יופעל יותר לחץ על המרפק בעת הישענות פלג הגוף העליון. בשימוש במכשירי כושר, גברים הם באופן סטטיסטי בעלי סיכוי גבוה יותר לפגוע בעצבים בשל חוזק השריר הגדול יותר לעומת נשים. הלחץ על עצב השריר עולה בהתאמה לשימוש בו.
טיפול
הטיפול יכול לכלול ריפוי בעיסוק ופיזיותרפיה שיקומית. ניתן באמצעות תומך מתאים ליד להפעיל את היד במגוון רחב של תנועות, כאשר זה יאפשר כיווץ של המפרק בין עצם המסרק לעצם הגליל המקורבת ומתיחה במפרקים הבין גליליים. תרגילים מועילים יחזקו את השרירים הבין גרמיים ואת השרירים התולעיים. באמצעות אימון של הרחקה וקירוב מקו האמצע (adduction, abduction) של כל אצבע בנפרד כאשר כף היד מופנית כלפי מטה (pronation) יתחזקו השרירים הבין-גרמיים. סיבוב כף היד כלפי פנים וכלפי חוץ מועיל לשיקום.
מניעה
טיפול מניעתי מומלץ לשימור תנועות ותפקוד האצבעות. כולל פעילות גופנית, מתיחות, שמירה על תנועות נכונות של המפרקים, עיסוי. חיזוק שרירי האמה האחוריים ובמיוחד את שריר פושט שורש היד הגומדי ושריר פושט האצבעות, הפועלים באופן הנגדי לכיווץ מפרקי האצבעות. עיסוי שרירי האמה גם יכולים להקל על הלחץ המופעל על השרירים בעת מאמץ. מתיחת השרירית מאפשרת גמישות והפחתת הפרעות בעצבוב.
פול אוטליני
'''פול ס. אוטליני (באנגלית: Paul S. Otellini'''; 12 באוקטובר 1950 – 3 באוקטובר 2017) היה המנכ"ל החמישי של אינטל בשנים 2005–2013 וחבר בדירקטוריון של חברת גוגל.
ביוגרפיה
אוטליני נולד למשפחה ממוצא איטלקי וגדל בסן פרנסיסקו. אביו היה קצב ואיתו עבד בהיותו סטודנט. סיים לימודיו ב-St. Ignatius College Preparatory, השלים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת סן פרנסיסקו ותואר MBA בשנת 1974 בבית הספר למנהל עסקים על שם האס באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
עם סיום לימודי מנהל עסקים הצטרף לאינטל כאנליסט, והתקדם במחלקת השיווק. בשנת 1990 שימש כעוזרו של אנדרו ס. גרוב, מ-1998 שימש כעוזרו של המנכ"ל קרייג בארט. מ-2000 שימש כמנהל תחום המיקרו-מעבדים של אינטל, ב-2002 מונה לנשיא החברה, ובמאי 2005 מונה למנכ"ל. בהנהגתו הגיעה החברה לרווחים אסטרטגיים, טכנולוגיים ופיננסיים חשובים. אלה כללו שינוי פעולות ומבנה עלויות לצמיחה ארוכת טווח; ביסוס עמדה מובילה בפלח שוק השרתים; ושמירה על רווחיות במהלך מיתון עולמי. הישגים אחרים כללו חתימה על קשרי לקוחות בולטים חדשים, כמו זכייה בעסקי ה-PC של אפל, ושותפויות עסקיות ורכישות אסטרטגיות שהרחיבו את נוכחותה של אינטל בתחום האבטחה, התוכנה והתקשורת הסלולרית. בחזית הפיננסית, אינטל הניבה יותר הכנסות במהלך שמונה שנות כהונתו כמנכ"ל מאשר במהלך 45 השנים הקודמות של החברה. בשנת 2006 פיקח על סבב הפיטורים הגדול בתולדות החברה, כאשר אינטל פיטרה כ-10,500 עובדים (10% מכוח העבודה). ב-19 בנובמבר הודיע על כוונתו לפרוש מתפקידו במאי 2013, דבר שאכן קרה לבסוף.
רדימיקס
תעשיות רדימיקס (ישראל) בע"מ היא החברה הגדולה בישראל לייצור חומרי גלם ואספקתם לתעשיית הבנייה.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1962 כסניף הישראלי של חברת Ready Mixed Concrete Limited) RMC) הבריטית, בשותפות עם חברת האחים מאיר (שבבעלות האחים משה ומרדכי מאיר). מאז ועד היום שוכנים משרדי החברה ברמת גן. רדימיקס הייתה החברה הראשונה בישראל שסיפקה בטון מוכן והפעילה מערבלי בטון ניידים בישראל, עד אז היה נהוג להכין את הבטון באתר הבנייה. בשנת 1989, חילקו האחים משה ומרדכי מאיר את נכסיהם. משה מאיר קיבל בין השאר את מניות השליטה ב"יצוא חברה להשקעות" שעם עסקיה נמנים בנק ירושלים ו-32% ממניות "רדימיקס". זמן קצר לאחר הפיצול חילק משה מאיר את נכסיו בין שתי בנותיו, כנה ורינה. כנה, קיבלה את מניות השליטה בחברת "יצוא". בשנת 2002 מכרה "יצוא" את חלקה בחברה ל-RMC תמורת 18 מיליון דולר.
בשנת 1990 רכשה "רדימיקס" מחברת "סולל בונה" מחצית מהבעלות בחברת "תעשיית אבן וסיד", ובכך הרחיבה את תחום המוצרים והיקף הפעילויות שלה. בשנת 2008 רכשה את מלוא הבעלות. חברת "אבן וסיד" חולשת על ייצור חצץ, אספלט, בלוקים וסיד.
בשנת 1995, החלה עיריית רעננה במאבק לסגירת מפעל החברה באזור התעשייה בעיר שפעל במשך 25 שנים, במטרה להפוך את האזור למתחם היי-טק ומסחר. העירייה שינתה רטרואקטיבית את תוכנית המתאר, לפיה יהיו אסורים השימושים הבאים באזור התעשייה: ייצור בטון, טיט, זפת, סיד, בלוקים וגומי. החברה החלה במאבק משפטי שהגיע עד בית המשפט העליון אך הפסידה בו ולבסוף סגרה את המפעל ומכרה את המגרש בו הוא פעל.
בשנת 1996, נכנסת החברה לפעילות של ייצור מוצרי בטון לענף התשתיות התת-קרקעיות על ידי רכישת מפעל למוצרי בטון באשדוד. בשנת 2000, רכשה את חברת "בר בטון" מחברת הבנייה א.צ.ברנוביץ' תמורת 11.5 מיליון דולר.
במרץ 2005 הושלמה עסקת רכישת חברת האם דאז "RMC" על ידי חברת "CEMEX" המקסיקנית, חברה גלובלית המייצרת ומשווקת חומרי בנייה ביותר מ-50 מדינות, היא חברת מוצרי בנייה השנייה בגודלה בעולם והמובילה בתחום הבטון המוכן. CEMEX נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק ומעסיקה כ-50 אלף עובדים ברחבי העולם. בשנת 2015, חברת הביטוח הגדולה בנורווגיה KLP, החליטה למשוך את השקעותה בחברת "CEMEX". חברת הביטוח טענה כי רדימיקס ישראל מפעילה מחצבות בגדה המערבית ומנצלת משאבי טבע בשטח כבוש בניגוד לאמנת ז'נבה.
אליהו אלישר
אליהו אליָשר (כ' בתשרי ה'תר"ס, 24 בספטמבר 1899 – ב' בחשוון ה'תשמ"ב, 30 באוקטובר 1981) היה איש ציבור ואיש עסקים ישראלי, נשיא ועד עדת הספרדים בירושלים, סגן ראש עיריית ירושלים וחבר הכנסת.
ראשית דרכו
אלישר למד בבית-הספר ”למל” וכן בבית-הספר של חברת כי"ח. בסוף שנת תרע"ג (1913) נסע ללמוד רפואה באוניברסיטה בביירות, וכאשר נסגרה האוניברסיטה עקב מלחמת העולם הראשונה שב לארץ ועבד בבית החולים שערי צדק בירושלים. ב-1915 התגייס לצבא העות'מאני ושירת כקצין רפואה עד 1918 ברחבי הארץ, ובעיקר בנצרת. לאחר המלחמה חזר לביירות והמשיך את לימודיו בה עד 1921. בהמשך נסע לקהיר ולמד שנה בבית הספר למשפטים. המשיך מאוחר יותר את לימודיו בבית הספר למשפטים בירושלים בשנים 1932–1935. עם חזרתו לארץ ישראל בשנת 1922 התקבל לשירות ממשלת המנדט, תחילה כפקיד ומאוחר יותר (1926) מנהל אגף המכס, הבלו והמסחר. הוא שימש בתפקידו עד 1935. בשנת 1931 נישא לחוה בת מאיר ביאליק.
פעילותו הציבורית
פעל רבות למען הציבור הספרדי ועדות המזרח, והיה ממקימי הפדרציה העולמית של הקהילות הספרדיות ביחד עם דוד סיטון. היה מהמייסדים של כתב העת הד המזרח (1942-1944, 1949-1951) ושימש בתור עורכו הראשי.
אלישר כיהן כחבר הכנסת בכנסת הראשונה ובכנסת השנייה מטעם מפלגת ספרדים ועדות מזרח ומאוחר יותר מטעם מפלגת הציונים הכלליים. במהלך כהונתו בכנסת כיהן אלישר כחבר ועדת הכספים וכן כחבר ועדת הפנים. במקביל, בין השנים 1950–1955, היה חבר מועצת העיר ירושלים, ובין השנים 1951–1953 גם סגן ראש העירייה.
לפני הבחירות לכנסת השלישית פרשו חברי מפלגת ספרדים ועדות מזרח, ובראשם אלישר, ממפלגת הציונים הכלליים והתמודדו בנפרד, אך לא עברו את אחוז החסימה.
בשנת 1974 היה אלישר, יחד עם אורי אבנרי, בין המייסדים של "המועצה הישראלית לשלום ישראלי–פלסטיני", ששמה לה למטרה קידום יוזמות מדיניות מול הפלסטינים. אלישר הצביע בספרו "לחיות עם פלסטינים" על האחריות המוטלת גם על מדינת ישראל לפתרון בעיית הפליטים הפלסטינים בעקבות החורבן שהביאה עליהם הנכבה.
אלישר נטמן בחלקה המשפחתית בבית הקברות בהר הזיתים. על מצבתו נחרטו המילים "כל חייו מסר למען אחדות העם ושלום עם העמים השכנים". כעבור עשור, נטמנה רעייתו לצדו.
צומת שדרות אשכול-רח' נטר ברמת אשכול בירושלים נקרא "כיכר אליהו אלישר" על שמו. עזבונו נמצא ברשות הארכיון הציוני המרכזי בירושלים.
קריטולאוס
קריטולאוס (ביוונית: Κριτόλαος; בערך 200 - 118 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.
ביקור האפיפיור פאולוס השישי בישראל
ביקור האפיפיור פאולוס השישי בישראל, שנערך בשנת 1964, היה הביקור הראשון של ראש הכנסייה הקתולית במדינת ישראל.
קריטולאוס
קריטולאוס נולד בעיר פסאליס שהייתה אחת המושבות היווניות באנטליה (כיום בטורקיה). הוא למד פילוסופיה באתונה אצל אריסטו מכיוס, ובשל מיומנותו כנואם וכמטיף של דברי מוסר, הפך לאחד מראשי האסכולה הפריפטטית.
ביקור האפיפיור פאולוס השישי בישראל
מהלך הביקור
ב-5 בינואר 1964 הגיע האפיפיור פאולוס השישי לביקור בישראל. הוא החל את ביקורו בממלכת ירדן. במהלך ביקורו בה פקד את העיר העתיקה בירושלים (שהייתה אז בשלטון ירדן) ועבר ברגליו את 14 התחנות בוויה דולורוזה - נתיב הייסורים של ישו. הוא נאלץ לעבור על פני חלק ניכר מן התחנות בחטף, מבלי להתעכב לתפילה, בשל המהומה שנשתררה סביבו, כאשר שוטרים ירדנים וחיילי הלגיון הערבי מגוננים עליו ומחלצים אותו מידי ההמון הצר עליו.
קריטולאוס
ב- 155 השתתף במשלחת לרומא ביחד עם הפילוסופים קרנאדס ודיוגנס מבבל - משלחת שמטרתה הייתה לבטל את הקנס שהוטל על האתונאים אחרי שהחריבו את עיר הנמל אורופוס באטיקה שביוון. לאחר שמטרתה של משלחת זו הוכתרה בהצלחה רומאים רבים, ובהם אנשי שם כסקיפיו אפריקנוס וגאיוס לאליוס, התקבצו כדי לשמוע את דבריהם של פילוסופים אלה. אולם, קאטו הזקן והסנאט הרומי טענו כי דבריהם מסכנים את המוסר הרומאי, ושלחו אותם בחזרה לאתונה.
ביקור האפיפיור פאולוס השישי בישראל
מהלך הביקור
האפיפיור הגיע לישראל לביקור חטוף של 11 שעות. הוא הגיע בשעה 9:30 בבוקר בשיירת מכוניות, שחצתה את הקו הירוק בחבל תענך. הגעתו הייתה באיחור של שעה ו-10 דקות. איחור שנבע מעצירתו בדרך פעמים רבות כדי לברך את הכפריים הפלסטינים שהצטופפו בצידי הדרך במסלול נסיעתו. הייתה זו הפעם הראשונה מאז חתימת הסכם שביתת הנשק עם ירדן שבה נפתח מעבר בגזרה זו. השיירה המשיכה לתל מגידו, האפיפיור סקר משמר כבוד של צה"ל ונתקבל בטקס קבלת פנים רשמי על ידי נשיא המדינה זלמן שזר, יושב ראש הכנסת קדיש לוז, ראש הממשלה לוי אשכול, שרי הממשלה אבא אבן, זרח ורהפטיג ובכור-שלום שטרית, נשיא בית המשפט העליון יצחק אולשן, מנכ"לי משרדי הממשלה ונציגי הסגל הדיפלומטי שבראשם זקן הסגל, שגריר ברית המועצות מיכאיל בודרוב. מן הטקס נעדר הרב הראשי יצחק נסים, שסירב לבוא ולקבל את פני האפיפיור באומרו כי מעמדו כרב ראשי שווה למעמדו של ראש הכנסייה וכי על האפיפיור היה לבוא ולבקרו בירושלים. רבים צידדו בעמדתו וראו בירידת ראשי המדינה למגידו משום חרפה לאומית. ראש הממשלה לוי אשכול דחה את הביקורת באומרו: "נלך קוממיות בראש זקוף לעמק יזרעאל ונפגוש אותו על אדמה עברית".
נשיא המדינה זלמן שזר בירך את האורח, ובפתח נאומו אמר:
הנשיא הזכיר בדבריו את השואה באומרו:
את דבריו בחר לסיים הנשיא בציטוט, רב משמעות לאותו אירוע, מדברי מיכה הנביא:
האפיפיור השיב על ברכת הנשיא בצרפתית ואמר בין היתר:
מתל מגידו המשיכה השיירה בדרכה לעיר נצרת, חלפה בכביש הסרגל ועברה בעיר עפולה כשלצדי הדרך נקהלים תושבי המקום. האפיפיור ביקר באתרים הקדושים לנצרות בנצרת, בטבחה, בכפר נחום, ובהר האושר ומיהר לנסוע לירושלים. בביקורו בנצרת, הקביל את פניו רבה של נצרת עילית (נוף הגליל) פנחס מילר, שברך אותו בשם "העדה היהודית בנצרת".
האפיפיור הגיע לשערי ירושלים בשעה 19:55, שם קיבל את פניו ראש העיר מרדכי איש שלום שכיבד את האורח בלחם ומלח. ראש הממשלה לוי אשכול ביקש מהרב הראשי לירושלים, הרב אליהו פרדס, להשתתף בטקס קבלת האפיפיור פאולוס השישי בירושלים - ראש הממשלה והרב אליהו פרדס ראו בזה קידוש השם ושליחות לאחווה. "יש לשבח את אומץ לבו של הרב אליהו פרדס שהוכיח כי הוא יודע מה טיבה של ממלכתיות הכהונה." (מהעיתונות)
שיירת האפיפיור חצתה את העיר והגיעה להר ציון, דרך "כביש האפיפיור" שנסלל במיוחד לצורך זה. האפיפיור סיים את ביקורו בישראל בכנסיית דורמיציון. בשעה 20:50 הגיע האפיפיור למעבר הגבול בשער מנדלבאום. בדברי פרידתו הביך האפיפיור את מארחיו הישראלים בהגינו על קודמו פיוס השנים עשר מפני הטענות שהושמעו נגדו בישראל כי לא פעל להצלת היהודים בזמן השואה. האפיפיור חצה את מעבר הגבול ומצא עצמו שוב בירושלים העתיקה שבשלטון ירדן.
הביקור הבא של אפיפיור במדינת ישראל התרחש כעבור 36 שנים, כאשר האפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקר בארץ בשנת 2000.
חורף 1946–1947 בממלכה המאוחדת
חורף 1946–1947 בממלכה המאוחדת היה חורף קשה במיוחד, אשר נודעה לו השפעה מרחיקת לכת על המדינה. כלכלתה ורמת החיים בה, שהיו ירודים ממילא בעקבות תלאות מלחמת העולם השנייה, נפגעו קשות עקב אירועי החורף, ולכך הייתה השפעה של ממש על החיים הציבוריים בה.
החורף
מזג אוויר קר פקד את בריטניה כבר בדצמבר 1946, אך החל ב-21 בינואר התחוללו בה פרקי מזג אוויר קר במיוחד. הטמפרטורות ירדו בינואר מתחת לאפס ועד 21 מעלות מתחת לאפס במחוז בדפורדשייר. הקור הביא עמו סופות שלגים שכיסו את הארץ. חודש פברואר היה קר במיוחד. באנגליה ובויילס היו בפברואר כולו רק 31 שעות אור שמש. בחלק מהמקומות ירד שלג ב-26 מתוך 28 ימים בחודש זה. במהלך פברואר הופרע שירות המעבורות לבלגיה בשל הופעת קרח צף בתעלת למאנש. נהר התמזה בלונדון קפא. שלג כבד המשיך לרדת בראשית חודש מרץ ובמקומות מסוימים הוא נערם לעומק של שני מטר ויותר.
חסימת דרכי התחבורה עקב השלג הכבידה מאוד על הובלת פחם אל תחנות הכוח במדינה. כ-750 אלף קרונות פחם נתקעו בדרכים עקב ירידת השלג. כמו כן מצבורי פחם גדולים קפאו בקור עד שלא ניתן היה לשנע אותם. נעשו מאמצים רבים לספק פחם לתחנות הכוח על ידי אוניות, אך תנאי הים הסוערים היקשו על כך עד סוף פברואר. תחנות כוח רבות נאלצו להפסיק לפעול ועקב כך נגרמו הפרעות חמורות לאספקת החשמל במדינה. עקב המצב הוצבו 100 אלף חיילים בריטים ופולנים ושבויים גרמנים לעבודה ידנית בפינוי השלג ממסילות הברזל. בנוסף ערך הצי המלכותי את מבצע ענבי שועל, שבמסגרתו עגנו צוללות של הצי בבסיסים ויישובים לאורך חופי בריטניה וסיפקו להם חשמל שיוצר בגנרטורים שלהן.