cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אברהם וינברג (השלישי)
ביוגרפיה
נפטר בי"ב בסיוון תשמ"א, 1981, ונטמן בהר הזיתים בירושלים. כחודש לפני פטירתו הוכתר חתנו רבי שלום נח ברזובסקי לאדמו"ר. חלק מבני החסידות התנגדו להכתרתו וראו במעשה זה פגיעה ברבי אברהם, ופרשו מן החסידות. לאדמו"ר הכתירו את הרב אברהם וינברג (בני ברק). ישיבת "באר אברהם" של החסידות נקראת על שמו של רבי אברהם.
רחוב "ברכת אברהם" ברמת שלמה בירושלים נקרא על שם ספרו. גם תלמודי התורה של חסידות סלונים נקראים 'ברכת אברהם' על שמו.
צרתיקניים
צרתיקניים (שם מדעי: Evaniidae) הם משפחה של צרעות טפיליות בסדרת הדבוראים, בעלי גלגול מלא. משפחה זו מונה כ־400 מינים ב־20 סוגים שונים. נפוצה בכל רחבי העולם מלבד בקטבים. הזחל של צרעה יחידנית זו ניזון מביצי תיקנים ומתפתח בתוך תיק הביצים של התיקן. הבוגרים ניזונים מצוף פרחים ולא הם או הזחלים מסוכנים לאדם.
הבא במחתרת
דין הבא במחתרת הוא הלכה המופיעה בתורה, ואשר לפיה גנב אשר בא במחתרת - אין נענשים על הריגתו. האמוראים הסבירו דין זה בשיקולים של הגנה עצמית.
הדין בתורה
התורה בפרשת משפטים דנה במקרים שונים של גנב, ובהם גנב ה"בא במחתרת":
ג'יימס פוקס
ג'יימס פוקס (באנגלית: James Fox; נולד ב-19 במאי 1939) הוא שחקן קולנוע אנגלי.
הבא במחתרת
הדין בתורה
החלוקה לפרקים במקרה זה אינה תואמת את תוכן הפסוקים, הואיל ומבחינה עניינית דין זה מופיע כמקרה פרטי של המקרה הכללי העוסק בגנבת שור או שה, כפי שמעיד המבנה הקזואיסטי והשימוש שעושה ספר הברית במילים "כי" (פתיחת מקרה ראשי) ו"אם" (פתיחת מקרה משני/סייג לדין הראשי/תנאי לדין הראשי). חלוקת התנ"ך לסדרים כן תואמת את תוכן הפסוקים.
ג'יימס פוקס
ביוגרפיה
ג'יימס פוקס נולד בלונדון, אביו רובין פוקס היה סוכן של שחקני תיאטרון ואימו אנג'לה וורתינגטון הייתה שחקנית. אחיו הם השחקן אדוארד פוקס והמפיק רוברט פוקס. בנו לורנס פוקס אף הוא שחקן, ואחייניתו היא השחקנית אמיליה פוקס. סבו היה המחזאי פרדריק לונזדייל. הוא שירת בצבא הבריטי בחטיבה "Coldstream Guards", כמו רבים מבני משפחתו, בהם אחיו ובנו, התחנך בבית הספר "הרו".
הבא במחתרת
פרשנות חז"ל
היו (כדוגמת הראב"ד) שפירשו את הביטוי "זרחה השמש עליו" כפשוטו - הגנב נתפס לאור יום ולא בלילה; והסברה היא, שמי שפורץ ביום לבית, עושה זאת מכיוון שהוא משער שאין אנשים בבית, ולכן איננו מתכוון לפגוע באדם, שלא כמי שפורץ בלילה.
ג'יימס פוקס
ביוגרפיה
סרטו הראשון של פוקס היה ב-1950 "סיפור מיניבר", עוד הופיע באותה שנה בסרט "The Magnet" של אולפני אילינג. בסרטים הראשונים הופיע בשם ויליאם פוקס. בשנות השישים הפך להיות פופולרי והיה בדרכו להיות כוכב. בתקופה זאת שיחק בסרטים "המשרת" (1963), "אנשים מופלאים במכונות מעופפות" (1965), "מלך עכברוש" (1965), "הרדיפה" (1966), "מילי המודרנית והמתוקה" (1967), "איזדורה (1969) ו-"Performance" (1970) לצידו של מיק ג'אגר. הופעותיו אלה כמו גם מערכת היחסים שהייתה לו עם השחקנית שרה מיילס הפכו אותו לאישיות תקשורתית.
הבא במחתרת
פרשנות חז"ל
בהתאם לקביעה זו, לפיה הריגת הגנב מותרת רק משיקולי הגנה עצמית, מביא התלמוד שתי ברייתות המציגות שתי גישות שונות ביחס לוודאות הנדרשת בעת הפעלת שיקולי הגנה עצמית:
בתלמוד מובאים דברי רב, שאמר שכל אדם שהיה פורץ לביתו במחתרת הוא היה הורגו מלבד רב חנינא בר שילא, משום שהוא אדם רחמן, שברור לו שירחם עליו כמו שאב מרחם על בנו. בירושלמי רבי שמעון בר יוחאי חולק על רבי חייא, ואומר שאף במקרה שהפורץ נטל את הרכוש ויצא מחוץ לבית, עדיין מותר להורגו, דבר שלא התקבל להלכה.
ג'יימס פוקס
ביוגרפיה
אחרי הופעתו ב-"Performance" ובעקבות מות אביו, הפסיק פוקס את קריירת המשחק שלו. הלחץ שהיה עליו בזמן ההסרטה, מות אביו ועישון סמי הזיה מסוג DMT הביאו להתמוטטות עצבים. הוא הפך להיות נוצרי אוונגלסטי, כשהוא עובד עבור הארגון הנוצרי "The Navigators" ומקדיש עצמו לכנסייה. באותה תקופה השתתף רק בסרט אחד "No Longer Alone" (1978) סיפורה של אישה שרוצה להתאבד וניצלת בעזרת האמונה בנצרות.
הבא במחתרת
פרשנות חז"ל
מכיוון שבא במחתרת מסכן את נפשו, על פי הכלל של קם ליה בדרבא מיניה הוא לא יהיה חייב תשלום על הגניבה או על נזק שגרם במהלך הגניבה. אבל, אם הוא גנב חפץ והוא נשאר שלם הגנב יהיה חייב בהחזרת החפץ. בכל מקרה הגנב יהיה חייב להחזיר בדיני שמים.
ג'יימס פוקס
ביוגרפיה
אחרי היעדרות של כעשר שנים ממסכי הקולנוע, חזר פוקס בהדרגה לשחק. ב-1984 השתתף בסרט "המעבר להודו" וב-1992 גילם את דמותו של אנטוני בלאנט בעיבוד למחזה "A Question of Attribution" מאת אלן בנט. עוד שיחק בסרט "היה שלום המלך" בתפקיד קולונל פרגוסון. בשנות האלפיים הופיע בגרסה מחודשת להעולם שאבד (2001) בתפקיד פרופ' לאו סאמרלי, בסרט "מוות על הנילוס" (2004) לפי ספר של אגאתה כריסטי, ובסרט "צ'רלי בממלכת השוקולד" (2005) בתפקיד אביה של ורוקה סולט. הוא השתתף בתסכית אודיו של הסדרה "דוקטור הו". ב-2007 הופיע בתפקיד אורח בסדרת המתח "להעיר את המתים". עוד הופיע בתפקיד אורח בסדרה "לואיס" בפרק "Allegory of Love" לצידו של בנו לורנס פוקס.
הבא במחתרת
פרשנות חז"ל
מדין זה של "הבא במחתרת" למד רבי ישמעאל שפיקוח נפש דוחה שבת בקל וחומר (בבלי, יומא פ"ה).
ג'יימס פוקס
ביוגרפיה
בשנות השישים הייתה לפוקס מערכת יחסים עם השחקנית שרה מיילס. ב-1973 התחתן עם מרי אליזבת פייפר. יש לו ארבעה בנים ובת, בנו לורנס פוקס הוא שחקן ונשוי לשחקנית בילי פייפר, בתו לידיה פוקס נשואה לשחקן ריצ'רד אייואד. בנו הצעיר הוא השחקן ג'ק פוקס.
הבא במחתרת
טעמו של הדין
היו שציינו שהתורה הייתה יכולה לצוות על בעל הבית שלא להתנגד וכך הגנב לא יהרוג אותו, ואם כן לא ברור מדוע חל כאן דין "הבא להורגך". מכאן הסיקו אותם פרשנים, שזכותו של בעל הבית להגן על רכושו אינה יכולה להתבטל אל מול כוונות פושעות של גנב רק בשל כך שהלה מוכן להרוג את בעל הבית.
"הבא במחתרת" בימינו
דין "הבא במחתרת" לא גווע עם השנים, ובזמננו פרשת שי דרומי, שירה והרג גנב שנכנס לשטחו החקלאי באישון לילה, הזכירה לרבים דין זה, ויש שנזעקו להגן על דרומי מנימוקי התורה, פעמים רבות תוך אזכור הדין. שהציעו הצעות חוק לתיקון החוק הישראלי, ברוח פרשת הבא במחתרת. אחת ההצעות עברה ב-24 ביוני 2008 בקריאה שנייה ושלישית, ואושרה כחוק, אשר כונה בציבור "חוק דרומי".
בבית המשפט המחוזי בחיפה ניתן ב-27 בפברואר 2007 פסק דין בעניינו של עובד בחנות תכשיטים שירה למוות בפורץ, אשר בזמן שבו נורה לא היה חשש כי יפגע ביורה, והלה יכול היה לברוח. היורה הורשע בהריגה ונגזר עליו מאסר של 4 שנים. בנימוקיו התייחס השופט רון שפירא לדין "הבא במחתרת", המבחין בין מקרה שבו הפורץ הגיע בלילה ויש חשש כי ישפוך דם, לבין מקרה שבו הגיע ביום ואז חלה עליו הגנתו של החוק.
ז'וזפ סוניול
ז'וזפ סוניול גאריגה (בקטלאנית: Josep Sunyol i Garriga; 21 ביולי 1898 – 6 באוגוסט 1936) היה עורך דין, עיתונאי ופוליטיקאי קטלאני, ונשיאה של קבוצת הכדורגל ברצלונה.
סוניול נולד בברצלונה, והגיע ממשפחה עשירה ואף משורה ארוכה של פוליטיקאים קטלאנים לוחמניים. הוא היה חבר בקבוצת השמאל "אצ'יו קטלוניה" ובמפלגת רפובליקה השמאלנית של קטלוניה.
ב-1928 סוניול מונה לתפקיד מנהל ברצלונה, וב-1930 ייסד עיתון שמאלני בשם "La Rambla", שהתנגד למשטרו של מיגל פרימו דה ריברה. ב-1931 הוא נבחר לקורטס (הפרלמנט) כנציג מפלגת הרפובליקה השמאלנית של קטלוניה. הוא נבחר שוב בשנים 1933 ו-1936. הוא שימש גם כנשיאם של קבוצת "Reial Automòbil Club de Catalunya" ושל פדרציית הכדורגל הקטלאנית. בשנת 1935 מונה סוניול לתפקיד נשיא ברצלונה, ונתלו בו תקוות שישקם את המועדון מהמצב הכלכלי הקשה בו שרר. בתקופתו בה זכתה הקבוצה באליפות קטלוניה, ואף הגיעה לגמר הגביע הספרדי מול ריאל מדריד.
ב-6 באוגוסט 1936, במהלך ימיה הראשונים של מלחמת האזרחים בספרד, נעצר סוניול בידי גדודיו של השליט פרנסיסקו פרנקו ברכס גוואדרמה, ומאוחר יותר נרצח בידיהם. . גופתו של סוניול הוצאה מהקבר בשנות ה-90 לאחר ש"Els Amics de Josep Sunyol" (חבריו של ז'וזפ סוניול) מסרו אותה לידי קבוצת ברצלונה לציון יום השנה ה-60 למותו.
שק החלמון
שק החלמון הוא שק קרומי המחובר לעובר בשלבים המוקדמים של ההריון. שק החלמון משמש מקור תזונה וכן מקום ייצור לכדוריות הדם האדומות לפני התפתחות מחזור הדם הפנימי של העובר. בהמשך ההריון שק החלמון הופך לצינור דק שעובר דרך הטבור. אצל בני אדם, שק החלמון הוא החלק הראשון של שק ההריון שניתן לזיהוי בבדיקת אולטרסאונד סביב חמישה שבועות להריון ונוכחתו מהווה אחד הסימנים להריון תקין.
Candida albicans
Candida albicans (קנדידה אלביקנס) הוא מין של שמר (פטרייה) דיפלואידי. C. albicans גורמת לזיהומים מזדמנים בבני אדם, לרוב בחלל הפה ובנרתיק. במצב פתוגני כפטרת, היא התגלתה כגורם חשוב בתחלואה ואף מוות במחלות כשל חיסוני (כגון איידס וסרטן).
זיהום קנדידה בנרתיק- candida vulvovaginitis
זיהום של קנדידה בנרתיק הוא תופעה שכיחה אשר אחראית לכשליש מהמקרים של vulvovaginitis (דלקת הנרתיק). גורמי הסיכון למחלה זו כוללים בין היתר שימוש באנטיביוטיקה, אשר מפרה את האיזון בפלורה הטבעית של הנרתיק, סוכרת, נשאיות איידס, והיריון, בעיקר בטרימסטר השלישי ולקראת הלידה.
קנדידה ממין אלביקנס גורמת לכ-80% מכלל זיהומי הקנדידה בנרתיק (Candida glabrata ו-Candida tropicalis אחראיות ל-10% ו-5% מהזיהומים הקנדידיאליים, בהתאמה). באופן כללי, הקנדידה מצויה בנרתיק ומהווה חלק מהפלורה הנורמלית. חוסר איזון בפלורה למשל יגרום לזיהום קנדידיאלי כאמור לעיל.
סימפטומים
הסימפטומים הקשורים בקנדידה נרתיקית הם הפרשת יתר וגינלית, אודם באזור הווגינה, גרד וצריבה, במיוחד בזמן מתן השתן, הפרעה בקיום יחסי מין ולעיתים התפשטות סביב אזור פי הטבעת. המחלה אינה נחשבת למחלת מין, למרות שאפשר להדביק את בן הזוג על הפין (balanitis). מקובל לחלק את המחלה בהתאם לתדירותה: במרבית המקרים הזיהום אינו חוזר לאחר טיפול תרופתי, אך כ-10%-20% מהנשים לוקות בזיהומים חוזרים 3–4 פעמים ואף יותר במהלך שנה. במקרה של זיהומים חוזרים הפתוגן הנפוץ הוא Candida glabrata ופחות Candida albicans. במצב של זיהומים חוזרים ייתכנו סימפטומים נוספים הנובעים מהחלשת המערכת החיסונית על ידי הפטרייה: חולשה ועייפות, בעיות בעיכול, צינון וכאבי גרון, בעיות עור ועוד. הסימפטומים משתנים מאדם לאדם ויכולים להתפרש כסימפטומים של מחלה אחרת, ובדרך כלל מאובחנים כקנדידה לאחר שנפסלו יתר האפשרויות הסבירות. במקרה כזה על הטיפול בפטריה לכלול דיאטה אנטי-פטרייתית.
אחת השיטות לאבחון מהיר היא בדיקת קלקופלור.
בדיקת דם לאבחון קנדידה
בדיקת דם לאבחון קנדידה "קנדיה 5" (candia 5), היא בדיקת דם מהירה (rapid blood test), המבוססת על טכנולוגיה חדשנית ומאפשרת אבחון מדויק של מחלת הקנדידה במערכות הגוף השונות (סיסטמית), כמערכת העיכול, הנשימה, הנרתיק, והעור. הבדיקה מהירה ופשוטה לביצוע, ומאבחנת נוגדני IgG בדם לזנים הפתוגניים (תוקפניים) של פטריית הקנדידה כגון: Candida albicans, Candida glabrata, Candida tropicalis, Candida parapsilosis, Candida krusei. רמת הנוגדנים בדם מעידה על רמת הזיהום המערכתית של הפטריה. כל עוד הפטריה היא בגדר גבולות הנורמה, תגיב הבדיקה בתוצאה שלילית. האבחון, ביחד עם שקלול התסמינים מהם סובל המטופל, מאפשר לקבוע סוג הטיפול הדרוש ומשך הזמן הדרוש לטיפול. בדיקת הדם לקנדידה מאתרת זיהומי קנדידה עכשוויים או מן העת האחרונה ובכך פתרה לא מעט בעיות דיוק שהיו קשורות באבחון קנדידה, אשר בעבר אובחנה רק באמצעות בדיקות משטח מקומיות, ובאמצעות בדיקת צואה. בדיקת הדם candia5 היא בעלת פטנט רשום באוסטרליה, אנגליה, יפן וארצות הברית (US6916626). הבדיקה נעשית באמצעות לקיחת טיפת דם קטנה מקצה האצבע (סרום ופלזמה). תוצאות הבדיקה מתקבלות תוך כ-10 דקות. הבדיקה בעלת תקן CE ומאושרת על ידי משרד הבריאות בישראל גם כבדיקה עצמית ביתית (OTC).
יחסי ארצות הברית–גינאה המשוונית
יחסי ארצות הברית–גינאה המשוונית הם היחסים הבילטרליים המתנהלים בין ארצות הברית לבין גינאה המשוונית.
היסטוריה
ארצות הברית היא המשקיעה הזרה הגדולה ביותר בגינאה המשוונית. לחברות בארצות הברית יש את הנוכחות הזרה הגדולה והחשובה ביותר במדינה. במטרה למשוך השקעות מוגברות בארצות הברית, בעלי דרכון אמריקאי זכאים לכניסה ללא ויזה לביקורים קצרים בגינאה המשוונית. ארצות הברית היא המדינה היחידה עם זכות זו. עם הגידול בהשקעה בארצות הברית, היחסים בין ארצות הברית לבין ממשלת גינאה המשוונית מאופיינים ביחסים חיוביים וקונסטרוקטיביים.
גינאה המשוונית מחזיקה שגרירות בוושינגטון הבירה, ולה קונסוליה ביוסטון, טקסס. הנשיא לשעבר אוביאנג פעל על מנת לטפח את יחסי מדינתו עם ארצות הברית באמצעות ביקורים קבועים בארצות הברית לפגישות עם בכירים בממשלה ובעסקים.
דו"ח מחלקת זכויות האדם של משרד החוץ האמריקני ב-2005 על גינאה המשוונית ציין את החסרונות בזכויות האדם הבסיסיות, בחופש הפוליטי ובזכויות העובדים. גינאה המשוונית מייחסת ליקויים מוגזמים מצד הרשויות המקומיות ומבטיחה שליטה טובה יותר ורגישות. מדיניות ממשלת ארצות הברית כוללת מעורבות בונה עם גינאה המשוונית לעידוד שיפור במצב זכויות האדם. תושבי המדינה נוהגים לבקר בארצות הברית תחת תוכניות בחסות ממשלת ארצות הברית, חברות נפט אמריקאיות, ומוסדות חינוך. קרן העזרה העצמית של השגריר מממנת מדי שנה מספר פרויקטים קטנים. על רקע הקשרים ההולכים ומתחזקים בין חברות בארצות הברית לבין גינאה המשוונית, סוכנות ההשקעות הממשלתיות של ארצות הברית סיכמה את ההסכם הגדול ביותר באפריקה שמדרום לסהרה לפרויקט גדול בארצות הברית בגינאה המשוונית. לסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי אין תוכניות או יוזמות הקשורות לגינאה המשנית, ואף לא לחיל השלום.
מבין בעלי התפקידים בשגרירות האמריקנית נמנים:
ארצות הברית פתחה מחדש את שגרירותה במלאבו, עם השגריר התושב הראשון שלה מזה 12 שנים.
ווטשקיפר
ווטשקיפר (Watchkeeper) היא תוכנית של צבא בריטניה להצטייד בכלי טיס בלתי מאוישים (כטב"ם) למשימות סיור ומודיעין. במכרז, בהיקף של 800 מיליון לירות שטרלינג, זכתה ביולי 2004 חברת תאלס. ייצור כלי הטיס הבלתי מאוישים נעשה במפעל שהוקם בממלכה המאוחדת על ידי חברה משותפת לתאלס הבריטית ולאלביט מערכות הישראלית שהוקמה לצורך התוכנית.
מאפיינים
ה"ווטשקיפר" מתבסס על כטב"ם ההרמס 450 מתוצרת אלביט (ומכונה WK450) והיה צפוי להיכנס לשירות בשנת 2010. ב-2014 נכנס הווטשקיפר לשירות קצר במלחמת אפגניסטן, שבועות ספורים לפני עזיבת בריטניה את המלחמה. הכנסת הווטשקיפר לשירות מלא נדחתה לבסוף ל-2018.
המטענים הייעודיים העיקריים שנושא ה-WK450 הם מערכת התצפית וציון מטרות CoMPASS, בעלת חיישן אלקטרו-אופטי/תת-אדום, מד טווח לייזר וציין לייזר, מתוצרת אל-אופ, חברה-בת של אלביט מערכות, וגרסה של מכ"ם ה-I-Master, בעל יכולת מִפְתָּח סינתטי (SAR) וזיהוי מטרות קרקעיות נעות (GMTI), מתוצרת תאלס UK.
עלויות התוכנית עד מרץ 2018 היו 1.08 מיליארד ליש"ט, יותר מ־200 מיליון ליש"ט מעל התקציב המקורי. ההזמנה המקורית נועדה ל-54 יחידות, אם כי בעת הכניסה הרשמית לשירות, ב-30 בנובמבר 2018, נמסרו רק 45 יחידות.
שימוש מבצעי
השימוש המבצעי היחיד שנעשה ב"ווטשקיפר", ושזכה לפרסום היה בספטמבר 2020, תחת מבצע "Devran", החל כוח משמר הגבול הבריטי להשתמש בווטשקיפר כדי לסייר מעל תעלת למאנש במטרה לאתר ניסיונות של מהגרים לא חוקיים להיכנס למדינה. אך המבצע ספג ביקורת והיה בעל ערך מעשי מועט. רק 15 גיחות, בהיקף כולל של 43 שעות ו-52 דקות, בוצעו בספטמבר 2020, ושש גיחות במשך 23 שעות ו-54 דקות בחודש שלאחר מכן. המבצע ספג ביקורת גם בשל השימוש במזל"טים צבאיים בגבולות בתפקיד שיטור.
עכבר מקדוני
עכבר מקדוני (שם מדעי: Mus macedonicus) הוא מין מכרסם בסוג עכבר.
מאפיינים
העכבר המקדוני הוא מכרסם בגודל בינוני, אורכו הוא 65–98 מילימטרים, אורך זנבו 56–82 מילימטרים ומשקלו נע בין 11 ל-30 גרם. הנקבות גדולות וכבדות מעט יותר מן הזכרים. צבע פרוותו באזור הגב הוא חום-אפור בהיר עד כהה ולפעמים עם גוון צהבהב, בעוד שהבטן בצבע לבן עד אפור בהיר.
תפוצה ובית גידול
מין זה מתפרס על שטח נרחב בעולם מגאורגיה במזרח ובולגריה במערב ועד לישראל בדרום. ניתן למצוא אותו במספר רב של מדינות בניהן: אלבניה, קוסובו, בולגריה, יוון, טורקיה, ארמניה, אזרבייג'ן, איראן, סוריה, לבנון, ירדן ואולי אף בעיראק.
בית הגידול של מין זה מגוון, בחבל הים תיכוני בתי הגידול הטבעיים שלו הם, שדות פתוחים, שולי שדות, דיונות חול, כרמי זיתים ולאורך נחלים. עכבר זה נמנע משהייה בבניינים ומאזורים המיוערים בצפיפות, אך שוהה באזורים מעובדים כגון, פרדסים, שדות וגנים.
תזונה ורבייה
עיקר התזונה של עכברים אלו מורכבת מזרעים, פירות, שורשים וחלקי צמחים אחרים. אך הם גם צורכים מזון מן החי כגון חרקים וזחלים.
עונות הרבייה הן בחודשים מרץ-אפריל וספטמבר-אוקטובר. ההריון נמשך כ-3 שבועות, ובכל שגר ישנם 4–6 ולדות.
יחסי גינאה המשוונית–רוסיה
יחסי גינאה המשוונית–רוסיה הם יחסי החוץ בין רוסיה לבין גינאה המשוונית.
היסטוריה
בשנות ה-70 ברית המועצות וגינאה המשוונית חתמו על מספר הסכמים, בעיקר כאלו הנוגעים לזכויות דיג, אשר נתן להם זכויות בלעדיות באזור, ובתמורה הסובייטים נתנו לגינאה המשוונית 4,000 טונות של סחורות, אשר כללו אפילו דגים רקובים.
בשנות ה-70 בסיס המעקב שהוקם על ידי הספרדים בתקופה הקולוניאלית על גבי הר הגעש פיקו באסילה, הוחזק על ידי שירותי המודיעין הסובייטי.
גזפרום הייתה מעורבת בשנים האחרונות בחיפושי גז בגינאה המשוונית.
האי הרד ואיי מקדונלד
האי הרד ואיי מקדונלד (באנגלית: Heard Island and the McDonald Islands) הם איים בלתי מיושבים הממוקמים בדרום האוקיינוס ההודי בין מדגסקר לאנטארקטיקה. האיים מהווים חלק מאוסטרליה מאז 1947.
בשל המספר הרב של כלבי הים והעופות באי, האיים מהווים שמורת טבע. על אף שאין מתיישבים באי, ניתנה לאי סיומת אינטרנט - hm.
האי הרד
האי הרד הוא אי הררי בשטח של 368 קמ"ר, שהגבוה בהריו הוא פסגת מוסון, הר געש שגובהו 2,745 מטרים. פסגת מוסון היא הגבוהה בהרי אוסטרליה, והר הגעש הפעיל היחיד המצוי בטריטוריות שבשליטת אוסטרליה.
איי מקדונלד
איי מקדונלד הם שלושה איים סלעיים קטנים השוכנים 44 ק"מ מערבית לאיי הרד. שטחם הכולל 2.5 קמ"ר והר הגעש באי מקדונלד שגובהו 230 מטר, התפרץ מספר פעמים מאז שנת 1992 לאחר 75,000 שנים בהן היה רדום.
היסטוריה
האיים נתגלו לראשונה בשנת 1833, וככל הנראה בני אדם לא הגיעו לאי קודם לכן. פיטר קמפ, צייד כלבי ים, גילה את האיים ב-27 בנובמבר 1833 בעת הפלגתו על האונייה "מגנט", בדרכו מאיי קרגלן אל אנטארקטיקה. רב החובל ג'ון הרד, צייד כלבי ים מארצות הברית, ראה את האיים ב-25 בנובמבר 1853 בעת מסע ציד על האוניה "אוריינטל" בדרכו מבוסטון למלבורן ודיווח על הגילוי (ולכן האי נקרא על שמו). באותה עת גם רב החובל ויליאם מקדונלד בהפלגה על האוניה "סמאראנג" גילה את איי מקדונלד הקטנים, הסמוכים לאי הרד, ב-4 בינואר 1854 והם קרויים על שמו.
הנחיתה הראשונה על האיים הייתה במרץ 1855 כאשר רב החובל ארסמוס דרווין רוג'רס נחת על האי, ובין השנים 1855–1880 שימשו האיים אתר ציד של כלבי ים, עד שאלה נכחדו מן האיים בשנת 1880, והציד נפסק. באותה תקופה הרג כלבי הים הביא לאיסוף של מעל 100,000 חביות שמן כלבי ים.
האיים הפכו לשמורת טבע ואתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 1997.
יחידת מיטב
"מיטב" היא היחידה הצבאית המופקדת על ביצוע הליכי המיון והשיבוץ של כלל המיועדים לשירות ביטחון (מלש"בים) והחיילים בצה"ל. היחידה שייכת לחטיבת תכנון ומנהל כח האדם (חתומכ"א) והיא תחת פיקוד אגף כוח האדם (אכ"א). מפקד היחידה הנוכחי הוא אלוף-משנה אלון מצליח. היחידה הוקמה ב-23 במאי 2006 מאיחודן של שתי יחידות: בסיס קליטה ומיון (בקו"ם) ומנהל הגיוס (מנה"ג).
הטיפול באוכלוסיית המיועדים לשירות ביטחון נעשה באמצעות לשכות הגיוס, הפזורות בחמש ערים מרכזיות בארץ. הלשכות כפופות מבחינה מקצועית לענפים השונים במפקדת מיטב, המנהלים את כל הליכי הרישום וההתייצבות הראשוניים בלשכת הגיוס, בדיקת התאמה לגיוס, איתור קדם צבאי וכדומה. הליך הגיוס עצמו מתבצע במתחם הקליטה במחנה דורי (תל השומר). בנוסף מטופלות במיטב בקשות פרט שונות של כלל החיילים בצבא (למשל, קיצור שירות), וכן ישנן אוכלוסיות משרתים מסוימות הכפופות למיטב (כגון: מתנדבים, תלמידי ישיבות הסדר ובעלי פטור זמני).
היסטוריה
עם הקמת צה"ל הוקמה יחידת "קֶלֶט", יחידת הקליטה והמיון. במלחמת העצמאות שימש מחנה יונה כבסיס הקלט הראשון. בהמשך היחידה שכנה במחנה צריפין והייתה באחריות אגף משאבי אנוש במשרד הביטחון. יחידת "קלט" הייתה אחראית על קליטת חיילים, והייתה מופרדת מן "המכון הפסיכוטכני הצבאי" - היחידה האחראית על המיון והאבחון. בסוף שנות ה-50 אוחדו הקלט ויחידת המיון, הועברו מצריפין למחנה תל השומר ויצרו את "בסיס הקליטה והמיון". בשנת 1966 הועברה האחריות על מיון ושיבוץ ממשרד הביטחון לצה"ל, והיחידה עברה לשיפוט הצבא. בתחילת שנות ה-70 מונה למפקד הבקו"מ אל"ם אליעזר (בּוּכָה) בוכהייסטר.
לשכות הגיוס
בנוסף ללשכות הגיוס ישנם אתרי גיוס הפרוסים ברחבי הארץ: מוזיאון חיל הים בחיפה, גבעת התחמושת בירושלים ומוזיאון חיל האוויר בבאר שבע. בתקופת הקורונה ולאחריה נוספו אתרי גיוס נוספים ברחבי הארץ.
חומת טראמפ
חומת טראמפ הוא שמו הלא רשמי של פרויקט לבניית חומת הפרדה לאורך גבול ארצות הברית–מקסיקו, אותו הוביל נשיא ארצות הברית ה-45 דונלד טראמפ.
במהלך מסע הבחירות לנשיאות ב-2016 קרא טראמפ להקים חומת גבול גבוהה במקום גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו הקיימת כיום, ואמר שאם הוא ייבחר לנשיאות, הוא ייבנה חומה כזו במימון ממשלת מקסיקו. בתגובה הצהיר נשיא מקסיקו, אנריקה פניה נייטו, כי ארצו מתנגדת לתוכנית.
לאחר בחירתו חתם הנשיא טראמפ בינואר 2017 על צו נשיאותי מס' 13767, המורה לממשלת ארצות הברית להתחיל לבנות חומה לאורך הגבול עם מקסיקו, אולם הצו לא הבהיר מה יהיו מקורות המימון לבנייה, ולא החלה בנייה בפועל. טראמפ ניסה לייחד תקציב של 5.7 מיליארד דולר מתקציב המדינה לשנת 2019 למימון החומה, אך הקונגרס התנגד לכך, ולכן השבית טראמפ את הממשלה הפדרלית של ארצות הברית למשך 35 יום.
ב-15 בפברואר 2019 הכריז הנשיא טראמפ על מצב חירום לאומי, וטען שהמצב בגבול מקסיקו וארצות הברית מחייב הסטת מימון לבניית החומה במקום תקציבים שהוקצו למטרות אחרות. הקונגרס העביר החלטה המבטלת את צו החירום, אך טראמפ הטיל וטו על ההחלטה. בעקבות ההצהרה על מצב חירום החל פרויקט שיקום של קטעי גדר ישנים לאורך הגבול, מתקציב סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית, אך לא נבנתה במקומם חומה.
עם כניסתו לתפקיד ב-20 בינואר 2021, חתם הנשיא ג'ו ביידן על צו המקפיא את בניית החומה. כמו כן ביטל את מצב החירום שהוכרז על ידי טראמפ.
רקע
גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו מורכבת מקטעי גדר אנכיים בגובה משתנה לאורך הגבול, שמטרתם מניעת מעבר בלתי חוקי ממקסיקו לארצות הברית. בנוסף לגדר הותקנו לאורך הגבול מצלמות וציוד מעקב.
אורכו הכולל של הגבול היבשתי בין המדינות הוא 1,954 ק"מ. על פי דיווחי סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית, אורכן הכולל של הגדרות לאורך הגבול הוא כ-930 ק"מ.
היסטוריה
דונלד טראמפ הבטיח במהלך מסע הבחירות לנשיאות ב-2016 שיקים חומת גבול לאורך הגבול עם מקסיקו. בפברואר 2017 אמר טראמפ שממשלת ארצות הברית החלה לעבוד על תכנון החומה, אך לא סיפק פרטים. ביוני 2017 הציע שהחומה המוצעת תכוסה בפאנלים סולאריים שייצרו חשמל ויחזירו חלק מההשקעה. כמו כן אמר שהקיר צריך להיות "שקוף" כדי לזהות סחר בסמים. מספר חברות הביעו עניין בעיצוב ובניית החומה, וחלק מההצעות זכה לפרסום בכלי התקשורת.
בספטמבר 2017 הודיעה ממשלת ארצות הברית על תחילת הבנייה של שמונה דגמי אב טיפוס לחומת בטון ופלדה. אחד מהם נבנה בגבול בין סן דייגו לטיחואנה, וטראמפ ביקר בו במרץ 2019.
עם כניסתו לתפקיד ב-20 בינואר 2021, חתם הנשיא ג'ו ביידן על צו המקפיא את בניית החומה.
אומדני עלות
במהלך הקמפיין לנשיאות של טראמפ הוא העריך את עלות בניית החומה ב-12 מיליארד דולר. יושב ראש בית הנבחרים הרפובליקני פול ראיין ומנהיג הרוב בסנאט מיץ' מקונל העריכו את העלות ב-15 מיליארד דולר.
בפברואר 2017 דיווחה סוכנות הידיעות רויטרס כי על פי המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית עלות החומה היא 21.6 מיליארד דולר ויידרשו 3.5 שנים לבנייתה.
על פי ניתוחי מומחים, עלות הבנייה של חומה באורך 1,300 ק"מ היא כ-45 מיליארד דולר. תחשיב זה אינו כולל סכומי פיצויים למקרים של הפקעת קרקע פרטית, ואינו כולל עלויות תחזוקה, המוערכות בכ-750 מיליון דולר בשנה. אומדנים אחרים מציגים עלויות שבין 15 ל-25 מיליארד דולר.
המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק
מוזיקת בארוֹק היא מוזיקה קלאסית שנכתבה בתקופת הבארוק בין השנים 1600 ו-1750 לערך. על ציר הזמן של המוזיקה הקלאסית המערבית, תקופת הבארוק נמצאת אחרי תקופת הרנסאנס ולפני התקופה הקלאסית; אשר לאחריה באה התקופה הרומנטית.
חומת טראמפ
השפעה על יחסי ארצות הברית–מקסיקו
הצו הנשיאותי לבניית החומה פגע ביחסי ארצות הברית–מקסיקו. נשיא מקסיקו, אנריקה פניה נייטו, גינה את הצו והצהיר כי מקסיקו לא תממן את בניית החומה. פגישה שהייתה מתוכננת בין שני הנשיאים בוטלה.
במרץ 2017 בראוליו גוארה, חבר קונגרס ממקסיקו, חצה את הגבול בין טיחואנה לסן דייגו, וטען כי הדבר מוכיח את אי-יעילותה של החומה המוצעת.
המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק
ליצירות שנכתבו בתקופת הבארוק מקום מכובד בהיסטוריה של המוזיקה הקלאסית, והן מבוצעות עד היום.
חומת טראמפ
השפעה על יחסי ארצות הברית–מקסיקו
הארכיבישוף הקתולי של מקסיקו פרסם מאמר בו כתב שכל השתתפות של חברה מקסיקנית בבניית החומה תיחשב כבגידה במולדת.
המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק
סגנון הברוק מתאפיין ביצירתיותו ובחרותו הסגנונית. בין המלחינים של תקופת הברוק נמנים מונטוורדי, שיץ, קופרן, שרפנטייה, קריסימי, אלגרי, לולי, פכלבל, פרסל, קורלי, טלמן, ראמו, סקרלטי, ארן - אבל הייצוגיים ביותר הם באך, ויולדי, והנדל.
חומת טראמפ
תגובות בינלאומיות
בפסגה השנתית של מדינות אמריקה הלטינית בינואר 2017 גינו נציגי מדינות דרום אמריקה את רעיון בניית החומה.
האפיפיור פרנציסקוס הביע ביקורת על הפרויקט, ואמר: "מי שבונה חומה בין אנשים, הופך בסופו של דבר לאסיר של החומה שבנה. יש לבנות גשרים, לא חומות."
המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק
סקירה כללית
תחת השם "בארוק" נכללים סגנונות רבים של מוזיקה, שמקורם מאזורים רבים באירופה ושנכתבו במהלך תקופה של כ-150 שנה. החלת המונח בארוק על מוזיקה החלה רק בתחילת המאה העשרים, ועד שנות השישים הייתה מחלוקת בעניין הכללתם של סגנונות מגוונים כשל באך, דומניקו סקרלטי ויאקופו פרי, אך כיום המונח התקבל ונכנס לשימוש נרחב. תקופת הבארוק מחולקת לשלוש תת-תקופות: הבארוק המוקדם, הבארוק התיכון והבארוק המאוחר. רוב היצירות הנחשבות כיום כ"בארוקיות" נכתבו בתקופת הבארוק המאוחר.
חומת טראמפ
תגובות בינלאומיות
בנימין נתניהו, ראש ממשלת ישראל, שיבח את התוכנית, ותיאר אותה "הצלחה נהדרת, רעיון נהדר של טראמפ." הוא השווה את הצעתו של טראמפ לגדר הגבול ישראל–מצרים. דבריו של נתניהו גרמו למשבר ביחסי ישראל–מקסיקו. ממשלת מקסיקו הביעה מחאה על דברי נתניהו, ושגריר ישראל זומן לשיחת נזיפה. בסופו של דבר פרסם משרד החוץ הודעת הבהרה: "אנו לא מביעים עמדה לגבי יחסי ארצות הברית-מקסיקו. ראש הממשלה התייחס לניסיוננו הספציפי, אותו אנו מוכנים לחלוק."
המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק
מוזיקת הבארוק על רקע מוזיקת הרנסאנס
במאה הי"ז חלה מעין מהפכה במוזיקה. אמנם גם במוזיקת הבארוק וגם במוזיקת הרנסאנס נעשה שימוש נרחב בפוליפוניה ובקונטרפונקט. אלא שאם בתקופת הרנסאנס ההרמוניה הייתה תוצר לוואי של הפוליפוניה, בתקופת הבארוק המבנה ההרמוני נעשה חשוב, וכן מוקנית משנה חשיבות לטכניקה. כמו כן, בתקופת הבארוק מושם יתר דגש לקולות השונים; וניתן משקל יתר לקול העליון ולקול הבאס – הבחנה שבאופן כללי לא קיימת במוזיקת הרנסאנס, בה לקולות השונים ניתן משקל שווה. במוזיקת הבארוק ניתן לרגש מקום חשוב יותר, (היווצרות תורת האפקטים) ויצירות רבות שואפות לתאר רגש מסוים על גווניו. לעיתים קרובות, מוזיקת הבארוק נכתבה לנגנים וירטואוזים, ובאופן כללי היא קשה יותר לביצוע מאשר מוזיקת הרנסאנס. שינוי נוסף שחל בין תקופת הרנסאנס לתקופת הבארוק הוא עלייתם של הקטעים האינסטרומנטליים, וירידתו של סגנון הא-קפלה של שירה ללא לווי כלי. קישוט נרחב של היצירה הוא מאפיין חדש נוסף שנכנס למוזיקת הבארוק. לעיתים קרובות הקישוט אולתר על ידי הנגן.
סוגות הבארוק (ז'אנרים)
חלק נכבד מיצירות הברוק חוברו למען הכנסייה. בדרך כלל מוזיקה כנסייתית מורכבת ממקהלה וכלי מלווה (בנגו'); בעוד שיצירות חילוניות מנוגנות על ידי הרכב של כ-4 נגנים: באסו קונטינואו, פורטה-פיאנו, כינור וכלי נשיפה. בתחום המוזיקה הכנסייתית, חשיבותן של המיסה והמוטט ירדה מעט, אך הקנטטה תפסה מקום נכבד בעבודותיהם של באך ומלחינים פרוטסטנטים אחרים.
חומת טראמפ
היבטים נוספים
גיל קרליקובסקה, שהיה הממונה על סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית, ציין כי בשטחי הגבול במדבר אריזונה קיימים מכשולים טבעיים רבים לבניית החומה. לדבריו יש כיום גדר באורך של כ-700 קילומטרים וננקטים אמצעי אבטחה נוספים, בהם סיורי אופנועים וכלי טיס בלתי מאוישים, שלדעתו עדיפים על בניית חומה.
המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק
סוגות הבארוק (ז'אנרים)
מלחיני תקופת הבארוק כתבו במגוון רחב של סוגות:
האופרה, שהחלה להתפתח בתקופת הרנסאנס, הפכה לצורה חשובה בבארוק.
קונצ'רטו גרוסו מורכב משתי חטיבות — האחת, תזמורת כלי קשת (כינור ראשון ושני, ויולה ובאסו קונטינואו) המכונה גם ripieno (באיטלקית, מילוי), והשנייה, הרכב של שני כנרים ובאסו קונטינואו המכונה גם concertino (חטיבה זו זהה להרכב המנגן בטריו סונטה). שתי החטיבות משמיעות שיח־נגינתן לסירוגין או גם ביחד. קורלי והנדל הם מהמלחינים שעשו שימוש בסוגה זו.
הקנטטה היא יצירה קולית לקולות סולו או למקהלה המלווה בתזמורת או בכלי בודד או מספר כלים. באך ערך את כל הקנטטות שלו עבור הכנסייה, בעוד שהנדל וסקרלטי ערכו קטטות חולין.
האורטוריה היא יצירה גדולה למקהלה, זמרים סולנים ותזמורת. המשותף לאופרה ולאורטוריה הם אריות סולו, רצ'יטטיבים, מקהלות והרכבים ווקאליים. העלילה היא דרמטית, אך בניגוד לאופרה, האורטוריה אינה מציגה את העלילה אלא "מספרת" עליה, כמרומז משמה. באורטוריה, בניגוד לאופרה, אין תפאורות ותלבושות, ובמקרים מסוימים ישנה תפאורה מינימלית ומרומזת ותלבושות, שתפקידן למקם את המבצעים ולהשרות את רוח התקופה על הצופים. המשחק גם הוא מינימלי ומרומז בלבד, בין הסולנים בלבד, והמקהלה ניצבת מאחור ואינה לוקחת חלק בעלילה פרט לשירה. בניגוד לאופרות, שהיו מבוססות על עלילות גיבורים, מיתוסים שונים, ענייני אהבים, תככים ומאבקי כוח, האורטוריות המוקדמות התבססו על סיפורים מהתנ"ך ומהברית החדשה. עלילותיהן של האורטוריות נכתבו כך שיתאימו לביצוע כנסייתי בחגים הנוצריים. בין האורטוריות המפורסמות והמרשימות ביותר כלולה 'משיח' מאת הנדל.
סונאטות נכתבו לכלי מקלדת, לכינור או לכלי נשיפה (סולו או בליווי כלי מקלדת), ולקבוצות כלים. באך חיבר את הסונטות המפורסמות שלו לכינור.
הסוויטה היא סדרת ריקודים, לעיתים קרובות לאחר אוברטורה (פתיחה). פעמים רבות נקראת הסוויטה בשמות אחרים, בעיקר בתקופת הבארוק: פרטיטה, פנטזיה ואחרים. אחד המאפיינים הבולטים בסוויטות רבות (אם כי בשום אופן לא בכולן) הוא חילופים בין פרקים מהירים ואטיים לסירוגין. בדרך כלל כל המחולות בסוויטה כתובים באותו סולם, עם חריגות קלות בלבד (אופייני קטע אחד במז'ור בסוויטה מינורית ולהפך). הסוויטות נכתבו לכלי סולו, להרכב קאמרי קטן או לתזמורת.
הפוגה לכלים, תזמורת או מקהלה התפתחה מכמה סוגים מוקדמים יותר של יצירות קונטרפונקטיות, כמו הריצ'רקר, הקפריצ'ו, הקנצונה והפנטזיה. מלחינים כדוגמת דיטריך בוקסטהודה (1637–1707) ויוהאן פכלבל (1653–1706), תרמו רבות להתפתחות הפוגה, והיא הגיעה לבשלות גבוהה ביצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך.
איטליה
הבארוק למעשה נולד באיטליה, שם חוברו סוגות קוליות חדשות – האופרה, הקנטטה והאורטוריו וכן שתי סוגות כליות הסונאטה והקונצ'רטו. תריסר הקונצ'רטי גרוסי של ארכאנג'לו קורלי חוקו בכל אירופה. בעקבותיו אנטוניו ויוואלדי וכן תומסו אלבינוני חיברו מספר מרשים של יצירות קוליות וכליות. ארבע עונות של ויואלדי הופכת ליצירה הכי מוכרת באירופה. כל אחד מארבעת הקונצ'רטי, שמרכיבים יצירה זו, כתוב בשלושה פרקים במתכונת המקובלת של "מהיר-איטי-מהיר":מבנה התלת פרקי הופכת למודל לחיקוי בידי יוהאן סבסטיאן באך.
מלחין איטלקי בולט נוסף הוא אלסנדרו סקרלטי, אשר חיבר 115 אופרות. יצירות אלו נפתחות בשלושה פרקים הנקראים סימפוניה, והם מאבות הסימפוניה הקלאסית. בנו דומניקו סקרלטי הביא לרמה חדשה וגבוהה את טכניקת המוזיקה למקלדת. מלחינים נוספים הם מונטוורדי, אלגרי, קריסימי.
צרפת
ז'אן-בטיסט לולי, שהיה איטלקי למעשה ייסד את האופרה הצרפתית, עם יצירותיו קדמוס וארמיון, פאטון ו ארמיד. האופרה הצרפתית הגיעה לשיאה עם ז'אן-פיליפ ראמו, עם יצירותיו lndes galantes, Castor et Pollux, Dardanus, Zoroastre. האוברטורות הצרפתיות היו עניין לחיקוי באורטוריות של הנדל. בין מלחיני הברוק של צרפת, נמנית גם שושלת קופרן, שהתמחאו ביצירות למקלדת.
גרמניה
ללא ספק המאסטר הגדול של התקופה הוא יוהאן סבסטיאן באך, אשר גאונותו נודעה רק לאחר מותו. הקונצרטי, הסונטות והקנטטות שלו הביאו לשיאן את היצירות האיטלקיות מהמאה הי"ז. בגלל צניעותו, ושאיפתו הבלעדית להיות האורגניסט וראש המקהלה בכנסייתו שבלייפציג - באך לא יצא מגבולות ארצו. אבל סואיטות צרפתיות וקונצ'רטו איטלקי הם עדויות לכך, שהוא התעניין בנעשה מחוץ לארצו. ההמנונים הלוטראניים שלו מעידים על יכולתו לנצל את הסינקופה הקצבית ועל שליטה בקונטרה-פונקט. על יצירתו של באך, נאמר שהיא נטולת רגש – אבל עדויות הפוכות לכך הם הפסיונים שלו וכן המיסה בסי מינור לקול סולו, מקהלה ותזמורת. מלבד העובדה שבך ייסד שושלת של מלחינים, הוא השפיע רבות על מוצארט, בטהובן ומנדלסון.
אנגליה
פרסל מיקד את כישוריו לעבר המלודיה, ואת יצירתיותו לעבר ההרמוניה והשליטה על הקונטפונקט. הוא חיבר אודות, מוזיקה לתיאוטרון ולכנסייה, פנטזיות וסונטות לכלי מיתר. האופרות שלו המפורסמות ביותר הן Fairy Queen, Didon and Enea.
אף על פי שהנדל היה גרמני במוצאו, הוא נחשב לקוסמופוליט שבין מלחיני הברוק וכן הוא דווקא מייצג את סגנון הברוק האנגלי. המוזיקה שלו היא שילוב של סגנון איטלקי, קונטרפונקט גרמני וכן הושפע מהמקהלות האנגליות. הוא שילב סגנונות אלו באופרות, אורטוריה והקונצ'רטי שלו. כל אלו מתאפיינים בקומפוזיציה דרמטית. יצירותיו הקוליות – קנטטות סולו, אופרות ואורטוריה – מלאות ברגש. בה במידה, הסואיטות, הקונצ'רטי וסונטות שובות את הלב תודות למלודיות שהן מביעות. הנדל נודע בעיקר בשל האורטוריו משיח.
מעבר לתקופה הקלאסית
בעקבות הלכי רוח אלו, בתקופה הקלאסית השימוש בקונטרפונקט פחת, לטובת שימוש בהומופוניה. למרות זאת, מלחינים שונים גילו מחדש את הקונטרפונקט במשך התקופה הקלאסית, דבר שהתבטא בפוגות. כמו כן השימוש בקישוט פחת.
היצירות בתקופה הקלאסית נטו להיכתב עם מבנה פנימי סדור, שהתבטא במיוחד בסונטה (ששורשיה בתקופת הבארוק). מודולציה - מעבר בין סולמות - הפכה לאלמנט מבני ודרמטי. היצירות נכתבו כמסע מהטוניקה, ובחזרה אליה.
כמו כן, הכתיבה בתקופה הקלאסית שואפת לנקודת שיא וממנה פתרון, בעוד שבאופן הכללי ניתן לומר על יצירות בארוקיות שרמת המתח בהן נשמרת לאורך היצירה.
הבדל נוסף בין יצירות מהתקופה הקלאסית ליצירות בארוקיות הוא במגוון הרגשות המוצג ביצירה. בעוד שיצירות בארוקיות נטו לתאר רגש יחיד, יצירות קלאסיות תארו קשת שלמה של רגשות.
ניבים של הרוסית
בדיאלקטולוגיה של הרוסית מבחינים בין שתי קטגוריות של אזורים בהם מדוברת הרוסית התואמות לשתי תקופות בהיסטוריה של הרוסית: מקום מושבם המקורי של דוברי הרוסית (האזור שבו נפוצה הרוסית במאה ה-15) ללא אזורי אורל, סיביר וצפון הקווקז, מצד אחד, ומרחב התפוצה המאוחר יותר של הרוסית (הכולל את רוסיה האסייתית, את השטחים שמעבר לוולגה ואת הקווקז), מצד שני.
באזורים מהקטגוריה הראשונה מבחינים בין שתי קבוצות גדולות של ניבים - צפוניים ודרומיים - הנבדלים זה מזה בצורה חדה, וכמו כן קבוצת ביניים, הניבים המרכזיים, שכוללים מאפיינים של שתי הקבוצות לעיל. הניבים המרכזיים מדוברים במחוזות פסקוב, טבר, מוסקבה, ולדימיר, איוואנובו, ומחוז ניז'ני נובגורוד. מצפון להם מדוברים הניבים הצפוניים, ומדרום להם - הדרומיים.
באזורים מהקטגוריה השנייה אופייני היעדר מובהקות בחלוקה בין הניבים, ריבוי של ניבים בעלי תפוצה בינונית ונמוכה שמקורם במתיישבים מאזורים שונים, וכמו כן סימנים לעירוב בין ניבים שונים.
הרוסית הסטנדרטית, או הרוסית הספרותית, כפי שהיא מכונה, מבוססת על הניבים המרכזיים של הרוסית, ובמיוחד הניב המוסקבאי, המוסדות הממשלתיים של מוסקבה, התיאטראות שלה, המדענים, אנשי הרוח והעסקנים הציבוריים שפעלו בה.
מולה כהן
ביוגרפיה
כהן נולד בשנת 1923 בקובנה שבליטא לדוד כהן. משפחתו עלתה ארצה כשנה לאחר לידתו והתיישבה בתל אביב. אביו דוד כהן היה האחראי על הנוער העובד מטעם ההסתדרות. את לימודיו עשה בבית חינוך לילדי עובדים, תיכון חדש וכפר הנוער בן שמן, בו חלק חדר עם שמעון פרס (אז פרסקי). בנעוריו היה חבר תנועת הנוער העובד, שאביו היה ממייסדיה, ופעיל בארגון ההגנה.
ניבים של הרוסית
מידת ההבדל בין הניבים אינה גבוהה, ולכן הם ניתנים להבנה הדדית. עם התפתחות החינוך, ההתרחבות הניכרת בשימוש באמצעי תקשורת המונים וההגירה הרבה, שהתרחשו כולם במאה ה-20, גרמו להפחתה משמעותית בשימוש בדיאלקטים האזוריים, וכיום רוב השימוש בהם נעשה בידי מבוגרים בני יישובים חקלאיים ותושבי-ספר. בין צורות הדיבור של האוכלוסייה העירונית מאזורים שונים ברוסיה אין הבדלים רבים, ועיקרם הבדלים לקסיקליים ופונטיים, שלעיתים קשורים לניבים המקומיים.
מולה כהן
בפלמ"ח
עם הקמת הפלמ"ח נמנה בין חבריו הראשונים. לאחר תקופת הכשרה יצא לקורס מפקדי כיתות ומפקדי מחלקות, בהם גם הדריך. בשל בעיה משמעתית, הושעה מן הפלמ"ח לזמן מה, בו הוכשר גם בייצור נשק. כאשר חזר לפלמ"ח, שימש מפקד בקורס ימאות. לאחר מכן מונה כהן למדריך קורס מפקדי כיתות בגדוד הרביעי והיה סגן מפקד הפעולה בשרונה בליל המשטרות.
ניבים של הרוסית
במאה ה-19 יחד עם הניבים העיקריים של הרוסית שצוינו לעיל, נחשבו גם האוקראינית והבלארוסית לניבים של הרוסית, ונקראו "רוסית קטנה" (אוקראינית) ו"רוסית לבנה" (בלארוסית) או "הניב הרוסי-הקטן" ו"הניב הרוסי-הלבן" בהתאמה. הרוסית של ימינו כונתה "רוסית גדולה", וניביה נקראו "רוסית גדולה צפונית" ו"רוסית גדולה דרומית".
מולה כהן
מלחמת העצמאות
כהן צורף לגדוד השלישי כסגן מפקד הגדוד והשתתף בלחימה בצפון הארץ, כולל הפשיטה בסעסע והקרבות בנבי יושע. במהלך הקרב על עמק הירדן פיקד על ניסיון פשיטת לילה למשטרת צמח. גדוד זה, בצוותא עם הגדוד הראשון וכוחות נוספים נטלו חלק במבצע יפתח, בו החל קידומו המהיר, תחילה מפקד הגדוד ואחר כך מפקד החטיבה, הצעיר ביותר בצה"ל. החטיבה בפיקודו לחמה בחזית המרכז במבצע יורם ובמבצע דני, במהלכו, בין היתר, פרץ צה"ל את הדרך לבן שמן, המוסד בו למד בנעוריו. בהמשך לחמה החטיבה הדרום, במבצע גי"ס, בקרב חרבת מחאז ובמבצע יואב. לאחר מבצע אחרון זה, חזרה החטיבה לצפון, ומולה כהן שימש ראש מטה פיקוד הצפון. בעקבות השתתפותו בכנס הפלמ"ח באוקטובר 1949 בניגוד לפקודות, קיבל התראה ונזיפה והודח מתפקידו.
לאחר שחרורו מצה"ל
בשנת 1951 השתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף. באותה תקופה עבר, בעקבות הפילוג בתנועת הקיבוץ המאוחד, להתגורר בקיבוץ אלונים. במהלך השנים נבחר לשמש מזכיר המשק, סדרן עבודה, מרכז המשק ובתנועה הארצית נבחר למרכז ועדת הגיוס. ב-23 בספטמבר 1956, נפצע מולה כהן ברגלו בעת שחייל ירדני ירה על כנס ארכאולוגי ברמת רחל (מן הירי נהרגו ארבעה מיד, ועוד אחד נפטר אחר כך מפצעיו. צה"ל הגיב במבצע לולב).
במהלך מלחמת יום הכיפורים סייע בידי אלוף פיקוד צפון יצחק חופי בטיפול ביישובי רמת הגולן. לאחר המלחמה (1974), נוכח התערערות תחושת הביטחון הציבורי, מולה כהן פעל להקמת המשמר האזרחי במשטרת ישראל, בראשו עמד במשך חמש שנים, בדרגת ניצב. בשנה הראשונה לקיומו של המשמר האזרחי התבססו כ-550 נקודות הפעלה ברחבי הארץ.
ניבים של הרוסית
מאפיינים בולטים של הניבים
בניבים הצפון-רוסיים ובאלו המדוברים לאורך הוולגה תנועת /o/ בלתי-מוטעמת נהגית כ-[o], ולא מתרחש עבורה תהליך של הפחתת תנועה כמו ברוסית הסטנדרטית. תופעה זו נקראת אוקנייה (רוסית: о́канье). ממזרח למוסקבה ובפרט במחוז ריאזאן תנועות /e/ ו־/a/ בלתי-מוטעמות לאחר עיצורים מחונככים לא עוברות הפחתת תנועה ל-[ɪ], אלא נהגות כ-[a] (לדוגמה: ́несли נהגה כ-[nʲasˈlʲi] ולא כ-[nʲɪsˈlʲi]). תופעה זו מכונה יאקנייה (רוסית: я́канье).
מולה כהן
לאחר שחרורו מצה"ל
לאחר מותו של יגאל אלון יזם את הקמת "בית יגאל אלון" בקיבוץ גינוסר. כמו כן היה מיוזמי "פרס יגאל אלון" וריכז את פעילות "פרס יצחק שדה".
קלי סלייטר
רוברט קלי סלייטר (באנגלית: Robert Kelly Slater; נולד ב-11 בפברואר 1972) הוא גולש גלים אמריקאי מקצועי. זכה ב-11 אליפויות עולם בתחרות ה (WSL (World Surfing League בשנים 1992, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 2005, 2006, 2008, 2010, ו-2011, חמישה ניצחונות שלו במקום הראשון היו ברצף (1994–1998).
מולה כהן
לאחר שחרורו מצה"ל
בינואר 1986 נבחר לכהן בראשות מועצה אזורית עמק יזרעאל, בראשה עמד עד 1999. בתקופת כהונתו פעל לעידוד הרחבתם והקמתם של יישובים קהילתיים. כהן נפטר ב-17 בינואר 2002, והובא למנוחות בבית העלמין שבקיבוץ אלונים.
קלי סלייטר
ביוגרפיה
סלייטר נולד בפלורידה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית בעיקרה ממוצא בריטי וגרמני, אם כי סבו של אמו היה סורי-לבנוני.
ניבים של הרוסית
מאפיינים בולטים של הניבים
בניבים דרום-רוסיים רבים /t/ בסוף פעלים בגוף שלישי מחונככת, ו-Г נהגית כ-[ɦ] (כמו ה-ה במילה "מהר"). עם זאת, באזורים מסוימים מדרום למוסקבה, למשל בסביבות טולה, Г נהגית כמו במוסקבה ובניבים הצפוניים אלא אם כן היא באה לפני עיצור סותם בלתי-קולי או לפני הפסקה בהגייה, ובמקרה כזה היא נהגית כ-[x]. לדוגמה המילה дру́г נהגית כ-[drux]. בניב המוסקבאי, ובעקבות כך בהגייה הסטנדרטית רק מספר מצומצם של מילים מתנהגות כך (בניב המוסקבאי: Бог [box], лёгкий [lʲɵxʲkʲɪj], мягкий [ˈmʲæxʲkʲɪj] ומספר נגזרות). חלק מהמאפיינים הללו (הגייה של Г כ-[ɦ], חינכוך של /t/ סופית בפעלים מגוף שלישי) קיימים גם באוקראינית מה שמצביע על רצף ניבים או על השפעה חזקה של אחד הצדדים על השני.
קלי סלייטר
ביוגרפיה
סלייטר הוא הגולש הצעיר ביותר וגם המבוגר ביותר שזכה בתואר אלוף העולם בסבב העולמי בגלישת גלים, בשל זכיותיו בתחרויות ב-1992 וב-2011 (לראשונה בגיל 20, והאחרונה בגיל 39). סלייטר שיחק בעבר בסדרה "משמר המפרץ" בתור ג'ימי סלייד.
ניבים של הרוסית
מאפיינים בולטים של הניבים
העיר נובגורוד הציגה מאפיין שנקרא צ'וֹקַנְייה (רוסית: чо́канье) או צוֹקַנְייה (רוסית: цо́канье) שמשמעו אי-הבחנה בין /ʨ/ ל-/ʦ/, כך לדוגמה המילה ца́пля (אנפה) הפכה ל-ча́пля. בנוסף, בניב העתיק של נובגורוד לא התרחש תהליך החינכוך השני של העיצורים הווילוניים, וכך העיצורים /k, g, x/ לא הפכו ל-/ʦ, ʣ, s/. עקב כך המילה це́пь (שרשרת) [ʦepʲ], לדוגמה, נכתבת כ-кепь בטקסטים קדומים מהאזור, ונהגתה [kʲepʲ].
קלי סלייטר
ביוגרפיה
בשנת 2007 תקף צלם פפראצי ישראלי לאחר ששהה לילה במלון בתל אביב עם הדוגמנית בר רפאלי, בת זוגו באותה עת. בעבר, הוא היה במערכת יחסים מתוקשרת גם עם השחקנית הקנדית פמלה אנדרסון, ועם הדוגמנית הברזילאית ג'יזל בונדשן.
סלייטר מחזיק במספר שיאים בספורט גלישת הגלים: הוא הגולש גלים הראשון שזכה בגמר בתוצאה מושלמת של 20 נקודות מתוך 20. נוסף לכך, הוא הגולש המחזיק במספר הזכיות במקום הראשון בתחרויות הכי הרבה פעמים.
סלייטר דיבב את עצמו כפינגווין בסרט "תפוס ת'גלים". קלי סלייטר עדיין מתחרה בסבב ה Wsl - ליגת גלישת הגלים העולמית ומדורג ב-20 גולשי הגלים הטובים בעולם.
אליפות העולם בשחייה 1991
אליפות העולם השישית בשחייה נערכה בפרת', אוסטרליה ב-3 בינואר - 13 בינואר 1991. האליפות כללה את ארבעת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית וכדורמים, ובנוסף התקיימה תחרות שחייה במים פתוחים. בתחרות השתתפו 1142 ספורטאים, מ-60 מדינות.
ארצות הברית ניצחה בתחרות עם 17 מדליות זהב, לפני סין עם 8 מדליות זהב. מזרח גרמניה שזכתה באליפות הקודמת ובלטה בכולן, השתתפה יחד עם מערב גרמניה כנבחרת אחת, גרמניה, לאחר נפילת חומת ברלין וזכתה ב-4 מדליות זהב בלבד, אך עם 22 מדליות בסך הכל.
השחייניות הבולטות
השחייניות הבולטות בתחרות היו ניקול הייזלט זכתה ב-3 מדליות זהב (אחת אישית במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי), ג'נט אוונס זכתה ב-3 מדליות (2 זהב 1 כסף), סאמר סאנדרס זכתה ב-3 מדליות (1 זהב, 1 כסף ו-1 ארד) שלושתן מארצות הברית. קריסטינה אגרסגי מהונגריה זכתה ב-2 מדליות זהב. לין לי מסין זכתה ב-2 מדליות זהב. היילי לואיס זכתה ב-4 מדליות (1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד) ולינלי פריים זכתה ב-3 מדליות (1 זהב ו-2 כסף) שתיהן מאוסטרליה, ומנואלה סטלמך מגרמניה זכתה אף היא ב-3 מדליות (1 זהב, 1 כסף ו-1 ארד).
השחיינים הבולטים
השחיינים הבולטים בתחרות היו מאט ביונדי שזכה ב-4 מדליות (3 זהב, אחת אישית במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ו-1 כסף) וטום ג'אגר זכה ב-2 מדליות זהב, שניהם מארצות הברית. תמאש דארני מהונגריה שזכה ב-3 מדליות (2 זהב עם 2 שיאי עולם חדשים ו-1 ארד). ירג הופמן זכה ב-2 מדליות זהב עם שיא עולם חדש, מיכאל גרוס שזכה ב-4 מדליות (1 זהב, 2 כסף, ו-1 ארד) ושטפן זסנר שזכה ב-3 מדליות (1 זהב, 2 כסף) ושטפן פייפר שזכה ב-3 מדליות (אחת מכל סוג), ארבעתם מגרמניה.
שיאי עולם
באליפות נקבעו 7 שיאי עולם כולם בגברים. נוסף לכך, נקבעו 10 שיאי אליפות חדשים (2 לנשים ו-8 לגברים).
שחייניות
לא ניקבע אף שיא עולם
כדורמים
{| cellpadding="2"
ישראל באליפות העולם בשחייה
5 שחיינים יצגו את ישראל באליפות, 2 נשים ו-3 גברים.
הקטלוג המאוחד של הספריות בישראל
הקטלוג המאוחד של ספריות ישראל (ידוע בקיצור ULI, באנגלית: Israel Union List) הוא קטלוג ציבורי מקוון הכולל מעל לשמונה מיליון פריטים מהקטלוגים של הספריות האקדמיות בישראל (אוניברסיטאות ומכללות), מכוני מחקר וספריות נוספות. ULI מכיל רשומות לכל סוגי החומר בספריות (ספרים, כתבי עת, מפות, חומר אור-קולי, פרסומים דיגיטליים ועוד) למעט מאמרים ותדפיסים. ניתן לערוך חיפוש במאגר המלא או במספר חתכים שלו, כשהחתכים הם לפי סוג המוסד (אוניברסיטאות, מכללות וכו') או סוג החומר.
את המאגר הפעיל במקור מלמ"ד ("המרכז לשירותי מידע דיגיטליים") שהוא עצמו יחידת משנה של מחב"א ("מרכז החישובים הבינאוניברסיטאי") עד תחילת 2015, אז עבר הקטלוג לאחריות הספרייה הלאומית. הוא משרת את הספריות החברות ברשת הספריות הארצית, ומהווה השלמה לשני הקטלוגים המאוחדים האחרים של מלמ"ד: קטלוג מאוחד לכתבי עת (ULS) והקטלוג המאוחד לכתבי עת אלקטרוניים (ULE). בשונה ממאגרים אלה, ULI מבוסס כל כולו על ריכוז ומפתוח ממוכן של רשומות ביבליוגרפיות הנשלחות מספריות אלה, ללא התערבות ידנית. בגלל הבדלים בשיטות הקיטלוג והמפתוח של הספריות השונות, לא נעשה במאגר כל ניסיון לאחד רשומות כפולות (deduping). הוא איננו מנהל רשימות מונחים משל עצמו (לפי שדות: כותרים, מחברים, נושאים וכיוצא בזה) אלא רק לפי הנתונים הגולמיים המועברים אליו, ולא קיימת מערכת של רמיזות בין המונחים השונים. נוסף על כך, המאגר איננו רושם את המצאי של הספריות השונות אלא רק מקשר לרשומה הרלוונטית בקטלוגים שלהן, שם ניתן לצפות בפירוט המצאי.
יתרונו העיקרי של ULI הוא בכך שהוא מרכז במקום אחד את כל הרישומים של הספריות החברות ברשת (לפחות להלכה - בפועל, הדבר תלוי בעדכנות ובאמינות הדיווח של הספריות החברות), וחוסך בכך את הצורך לחפש בנפרד בקטלוגים של הספריות השונות. על כן המאגר שימושי למדי ככלי עזר לחיפוש, תוך הכרה במגבלותיו המובְנות. המאגר עשוי להיות יעיל ואמין למדי כאשר מחפשים לפי ISBN או ISSN, שבשל היותם מזהים אוניברסליים הם נרשמים באופן אחיד בספריות השונות, אך גם אז יש לקחת בחשבון שייתכן שחלק מהתוצאות אינן מופיעות משום שהשדה לא הוזן.
הקטלוג פועל באמצעות תוכנת אל"ף והחל מ-2011 נעשה שימוש בממשק החינמי VuFind ועם העברתו לספרייה הלאומית הוחלף ממשק זה לממשק primo של חברת אקס ליבריס הישראלית.
פוספטאז
פוספטאז הוא אנזים המזרז את ריאקציית ההידרוליזה של קבוצת פוספט ממולקולה. ריאקציה זו קרויה גם דהפוספורילציה. לאחר ההידרוליזה של הקשר הפוספואסתרי מתקבל יון פוספט וקבוצת הידרוקסיל חופשית.
התגובה המזורזת
הידרוליזה של פוספט היא ריאקציה ספונטנית (\Delta G<0) בה לוקחת חלק מולקולת מים. מולקולת המים, או שני יוני H+ ו- OH- שמקורם ממולקולת מים, נקשרים לשתי הקבוצות הנוצרות לאחר ניתוק הקשר הפוספואסתרי, יון H+ נקשר למולקולת הפוספט (לקבלת אורתופוספט), ויון OH- נקשר במקום קבוצת הפוספט ויוצר קבוצת הידרוקסיל.
חשיבות בעולם הביולוגי
פוספטאזות משתתפות בתהליכים מטבוליים במקביל לקבוצת אנזימים נוספת הנקראת קינאזות, המזרזים את ריאקצית הזרחון (הוספת פוספט) של מולקולות. הסובסטראט יכול להיות חלבוני או לא חלבוני. במקרה שהסובסטרט חלבוני ניתן לקרוא לאנזים המזרז את ההידרוליזה בשם פרוטאין פוספטאז (ולאנזים המזרז את הזרחון בשם פרוטאין קינאז). אף שמדובר בשתי ריאקציות כימיות שונות, פעולת הפוספטאז בעצם הופכת את האפקט של הקינאז.
דוגמה לשימוש בפוספטאזות בתהליך מטבולי
לא רק חלבונים יכולים לעבור דהפוספורילציה, אלא גם מגוון רחב של מולקולות אורגניות. בנוסף לבקרה החשובה על פעילות חלבונים, ישנן פוספטאזות שתפקידן להתמיר מטבלוליטים תאיים. לדוגמה, קבוצת הפוספט של גלוקוז-6-פוספט יכולה לעבור הידרוליזה, באמצעות האנזים גלוקוז-6-פוספטאז או בשמו הישן גלוקוז-6-פוספאט דהידרוגנאז שמשתתף בתהליך שנקרא מסלול הפנטוז פוספט, שהוא תהליך חיוני כשבסופו של התהליך מיוצרים קואנזימים CoA-SH, FAD, NAD ,NADP שהם משמעותיים בתהליכים הביוכימיים ובין היתר משתתף בייצור DNA, RNA ובביוסינתזה של מונונוקלאוטידים (AMP, GMP, TMP, CMP, UMP ואחרים).
דוגמה נוספת היא גלוקונאוגנזה, תהליך בו פירובט הופך לגלוקוז תוך השקעת אנרגיה, משתתפים האנזים פרוקטוז-1,6-ביספוספטאז שמסיר מולקולת פוספט מהמולקולה פרוקטוז-1,6-ביספוספט.
גשר אליזבת
גשר אליזבת (בהונגרית: Erzsébet híd קרי: גשר ארז'בט, הצורה ההונגרית לשם אליזבת) הוא גשר תלוי מעל נהר הדנובה בעיר בודפשט. הגשר הקיים כיום נבנה בין השנים 1961 ל-1964 באתרו של גשר באותו שם שהיה קיים במקום מ-1903 ועד שפוצץ, כמו כל גשרי הדנובה, ב-1945 על ידי צבא גרמניה הנאצית הנסוג. הגשר נקרא על שמה של מלכת הונגריה אליזבת (סיסי).
בצד פשט (המזרחי) מתחבר הגשר לכיכר ה-15 במאי בה ניצבת הכנסייה העתיקה בעיר, "כנסיית העיר הפנימית", ובצד בודה מתחבר הגשר לכיכר דוברנטי שלמרגלות גבעת גלרט, בה מוצב פסל של המלכה אליזבת.
היסטוריית הגשר
הגשר המקורי הוקם בין השנים 1897 ל-1903. בעת בנייתו היה הגשר הארוך בעולם שאינו נסמך על עמודי תמיכה במרכזו. בצד בודה הגשר אינו ממוקם באופן אידיאלי אלא למרגלות צוק סלעי המצריך עבודה הנדסית מורכבת לחיבורו לרשת הכבישים. הסיבה שהגשר הוקם במקום זה היא שהקרקע במקום הייתה שייכת לאיש אצולה שהיה חבר מועצת העיר ואשר חפץ למכור חלקה זו עבור הקמת הגשר ולהרוויח מהעסקה. הוא הצליח לשכנע מהנדסים וחברי מועצה להקים את הגשר דווקא במקום זה. עקב הגאומטריה של הכביש נגרמו במקום תאונות דרכים רבות וקטלניות ובשנת 2004, לאחר תאונה מחרידה במיוחד, הוגבלה המהירות ביציאה מהגשר ל-40 קמ"ש בלבד, דבר ההופך את היציאה ממנו לעמוסה.
מי ימלל גבורות ישראל
"מי ימלל גבורות ישראל" (1982) היא כרזה מאת דוד טרטקובר.
תיאור
הכרזה "מי ימלל גבורות ישראל" נוצרה בשנת 1982 כתגובה למלחמת לבנון הראשונה. טרטקובר, מעצב הכרזה, עשה שימוש בתצלום עיתונאי מאת צלם סוכנות מגנום דוד סימור (שִׁים). תצלום זה צולם בישראל בשנת 1948 בתקופת מלחמת העצמאות, ומופיעה בו דמות נשית בוכה היושבת בתוך סימון של קבר בבית קברות. טרטקובר הוסיף על התצלום את הטקסט "מי ימלל גבורות ישראל", הלקוח משירו של מנשה רבינא "מי ימלל" משנות ה-30 של המאה ה-20. בתחתית הכרזה מופיעה הכתובת "תשמ"ג שנת הגבורה", אשר משייכת אותה אל מסורת הכרזות הלאומיות של ישראל.
הכרזה הוצגה בשנת 1982 בתערוכה הקבוצתית "תגובה גלויה על המלחמה האחרונה", שהוצגה בגלריה רדיוס בתל אביב-יפו. בשנת 1994 הוצגה בגלריה בוגרשוב, בתל אביב-יפו התערוכה הקבוצתית "מי ימלל גבורות ישראל", שטרטקובר היה אחד ממשתתפיה. הכרזה נמצאת באוספי מוזיאונים שונים ואף הוצגה בתערוכת הקבע של האמנות הישראלית במוזיאון ישראל.
הטיה בקביעת מחוזות בחירה
הטיה בקביעת מחוזות בחירה (באנגלית אמריקאית: Gerrymandering, גֶ'רימנדרינג) היא פעילות של השלטונות לשינוי גבולותיהם של מחוזות בחירה בבחירות אזוריות באופן שיביא לתוצאות הרצויות על ידי השלטון. זהו יישום של פרדוקס סימפסון.
השיטה נקראת באנגלית ג'רימנדרינג על שמו של מושל מסצ'וסטס, אלברידג' גרי, אשר בתקופת כהונתו, בשנת 1812, נקבעו מחוזות בחירה מוטים במכוון במדינה כדי לתת עדיפות למפלגת ג'פרסון בבחירות לסנאט המדינה. צורתו של אחד המחוזות המוטים הוצגה בקריקטורה כסלמנדרה המיתולוגית, ומכאן הלחם הבסיסים gerrymander – שמו של המושל והמילה סלמנדרה (salamander).
קביעת מחוזות בחירה
בבחירות אזוריות, הנציגים לפרלמנט או לכל גוף שלטוני אחר נבחרים באזורים שונים ומייצגים את אזור הבחירה שלהם. לקביעת אזורי הבחירה יש השפעה על תוצאות הבחירות. מקובל שיש צורך שההפרש בין מחוזות שונים ביחס בין מספר הנציגים של אזור הבחירה לבין מספר התושבים באזור הבחירה יהיה קטן, על מנת שלכל אזרח תהיה השפעה יחסית שווה. בגלל נדידת אוכלוסייה בין מחוזות בעקבות אכלוס אזורים חדשים והתרוקנות אזורים אחרים, יש צורך להגדיר מחדש את המחוזות, במיוחד כאשר לכל מחוז יש נציג בודד או מספר מועט של נציגים. (כאשר כל מחוז שולח מספר רב של נציגים, אפשר לשנות את גודל הייצוג במקום את הגבולות).
פוליטיקאים שיש בידיהם את הכוח להגדיר את מחוזות הבחירה יכולים לנצל זאת כדי להגדיר אזורים שיהיו נוחים להם.
שיטות הטיה בבחירת אזורי בחירה
שיטה אחת להטיה היא דחיסה (packing) של כמה שיותר מצביעים בלתי רצויים לקובע המחוזות לתוך מחוז בחירה יחיד על מנת להמעיט את השפעתם על שאר אזורי הבחירה. שיטה אחרת, כמעט הפוכה, היא פיזור (cracking) של בוחרים בלתי רצויים בין אזורי בחירה רבים באופן שלא יגיעו להשפעה משמעותית באף אזור בחירה.