cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
באלדורז גייט 2
דמויות נייטרליות
אנומן הוא אביר מתלמד של מסדר הלב הקורן. הוא יהיר באופן בלתי נסבל ומתרברב ללא הפסק על קרבות שיש סיכוי שמעולם לא התרחשו. אנומן נשפט בקלות כדמות חד-ממדית מעצבנת, אבל במציאות יש לו סיפור מסובך יחסית עם אביו ואחותו, מה שהופך אותו לדמות מתוחכמת למדי כמו התוצאות האפשריות של מבחני האבירות שלו. בכפוף לפעולות דמות-השחקן הוא יעבור או יכשל במשפט שלו וישנה את נטייתו בהתאמה לסדר-טוב או לתוהו-נייטרלי. אם דמות-השחקן היא נקבה, ניתן לנהל איתו רומן. ניתן למצוא אותו במסבאה של משכנות העוני של אתקטלה כשהוא מחפש הזדמנויות להרפתקאות להוכיח את עצמו. במשחק הזה ג'אהירה נעשתה רכה יותר יחסית למשחק הקודם בשל מותו של בעלה, קהאליד, וכפי הנראה בשל סכסוכים עם אנשי החבורה, אם כי היא עדיין נהנית יותר מכל לקחת סמכות במצבים מסוימים ורואים את זה כשהיא יורדת על דמויות שהיא תופסת כתמימות ולא מנוסות בדרכי העולם. אם דמות-השחקן היא זכר, אפשר לנהל איתה רומן. ניתן למצוא אותה בהתחלת המשחק כלואה עם מינסק. הייר-דאליס הוא זן נדיר ביקום הזה. יש לו דם שטני בשושלת שלו, שנותן לו תכונות לא רגילות, ביניהם שיערו הכחול ואוזניו המחודדות והילה שעושה את תושבי היקום החומרי עצבנים. הפייטן הזה מפצה על זה בשנינות וקסם. הוא נדד ביקומים עם להקת טרובדורים שהקימו תיאטרון זמני מתחת לפונדק חמשת הבקבוקים שברובע הגשר באתקטלה. אם דמות-השחקן כוללת גם אותו וגם את איירי בחבורה יתחילו יחסים רומנטיים בין השניים שכפי הנראה ישפיעו על דמות-השחקן אם היא זכר והיא כבר מנהלת רומן עם איירי. ניתן למצוא אותו כחלק מהרפתקה מתחת לביבים של רובע המקדשים. יון אוהב לפת. כמו רוב הננסים, הוא תמהוני ביותר ואוהב לפטפט עם סיפורים שאף פעם לא מגיעים לעיקר. אם הוא עם מינסק באותה חבורה, הוא תמיד ינסה לגנוב את בוּ, האוגר שלו, וספק גדול שאם אי פעם יצליח, יחיה לזמן רב לספר על כך. ניתן למצוא אותו רובע הממשלתי באתקטלה מנסה למכור את הסחורה שלו, כלי נשק מסוכנים שחוקיותם מפוקפקת. כמומחה לרובי-קשת יון מסוגל לפתח תחמושת ייחודית משלו. ליושימו יש סיפור מסובך שנחשף בהדרגה לפני השחקן. פוגשים אותו במתחם של איירניקוס במהלך הבריחה ממנו. יושימו הוא מקסים אבל ערמומי שנוטה לשינויים ולמינסק יש חשדות מידיים עליו. בלי קשר לעברו או למניעיו, הוא יסייע לדמות-השחקן להימלט מהמתחם של איירניקוס. אם הוא יבוא עם דמות-השחקן לספלהולד, יתברר שיושימו היה נתון לקללה חזקה מאיירניקוס שהכריחה אותו לבגוד בחבריו. סירנד נעצר בכלא של עיירת טריידמיט. הוא נזקק לעזרת דמות-השחקן בחקירת מקרי תקיפת החיות על העיירה הקטנה ולהוכיח את חפותם של הדרואידים בפרשה זו. לסירנד מזג רגוע והרגל מבלבל בלהשתמש הרבה במטאפורות שקשורות לטבע. אחד הכישרונות השימושיים ביותר של סירנד הוא ההזדאבות שלו שמאפשרת לו להפוך בשעת הצורך לאדם-זאב. סירנד חי כעת בטבע כמו כל דרואיד, למרות שפעם היה עירוני, מה שמוביל את דמות השחקן למספר עסקים לא גמורים כשדמות-השחקן באה עם סירנד לאתקטלה.
דמויות נבליות
לאחר אירועי המשחק הראשון אדווין מצא מעביד חדש בקרב גילדת הגנבים, למרות שהוא עדיין מחפש יותר כוח לעצמו. אפשר למצוא אותו לרובע הנמל באתקטלה כחלק מהרפתקה מגילדת הגנבים. ויקוניה מכירה את דמות-השחקן מהמשחק הקודם וכמו במשחק הקודם הייתה במנוסה מרדיפה אחרי הגזע שלה. היא נתפסת על ידי פנאטיים באתקטלה ברובע הממשלתי לאחר שזהותה כאלפית אפלה התגלתה. משום שהאלפים האפלים הם אויבי בני האדם באמן הם ינסו להעלות אותה על המוקד ובכפוף לפעולת דמות-השחקן היא תשרוד או לא. אם דמות השחקן היא זכר ולא אלף, ננס או גמד היא יכולה לנהל עם ויקוניה רומן. קורגאן נחשב אחד הלוחמים הטובים ביותר במשחק, במיוחד לחבורה רשעית. תבונתו הנמוכה עושה אותו מטרה נוחה למצליפי-מוחות אבל חוסנו וכישרונו העילאי עם גרזנים שמהוים שילוב קטלני (כמעט כמו מזגו האלים) בקרב פנים-מול-פנים. גישתו חסרת הרחמים גורמת לעימותים בקרב דמויות טובות שהופכים אותו לדמות קשה מאוד. ניתן למצוא אותו במסבאה של משכנות העוני באתקטלה ויצטרף למי שיעזור לו לחפש ספר בעל ערך.
שורש 171
במילון קאנגשי יש 12 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
隶 הוא הצורה המקורית של 逮. הוא גם משמש בתור הצורה המפושטת של 隸 בסינית מפושטת.
אומנוגובי
אומנוגובי (במונגולית: Өмнөговь аймаг) הוא הגדול מבין 21 האיימאגים (מחוזות) של מונגוליה, עם שטח של מעל 165,000 קמ"ר. האיימאג ממוקם בדרום המדינה ופירוש שמו "דרום גובי", מכיוון שהוא ממוקם בחלקו הדרומי של מדבר גובי. בירת המחוז היא דלנזדגד. מחוז אומנוגובי עשיר במחצבים, במיוחד בזהב ונחושת.
דמויי זוחלים
דמויי זוחלים (שם מדעי: Reptiliomorpha) היא קבוצה של מיתרניים יבשתיים בעלי ארבע רגליים שהתפתחו מהדו-חיים והיו אבותיהם של הזוחלים המודרניים ומכאן שמם. הם שייכים לקבוצה הפרפליטית לאבירנתודונטיה.
יצורים אלה התפתחו מהדו-חיים המימיים והפכו ליצורים יבשתיים כדי לשגשג ביבשה, והחלו לפתח עור יבש, רגליים חזקות בעלות אצבעות ולסתות מלאות שיניים. חלקם היו טורפים ואחרים צמחוניים. הם הגיעו לממדים של עד 3 מטר.
הם היו קרובים לדו-חיים ונראה שהם חזרו להטיל ביצים רכות קליפה במים, אך הצאצאים התבגרו מהר ופיתחו עור עבה. המאוחרים ביניהם הטילו ביצים על היבשה.
יצורים אלה נכחדו כולם לאחר עידן הפלאוזואיקון למעט בני קבוצת בעלי שפיר עוברי.
אנדורה (כדורגל)
מועדון הכדורגל אנדורה (בקטלאנית: Futbol Club Andorra) הוא מועדון כדורגל מאנדורה לה ולה, בירת אנדורה, המשחק בליגה הספרדית השנייה, כאשר אף על פי שבסיסו באנדורה, המועדון משחק במערכת הכדורגל בספרד.
היסטוריה
המועדון נוסד ב-15 באוקטובר 1942, והיה מועדון הכדורגל הראשון שנוסד באנדורה.
הקבוצה החלה לשחק בליגה החמישית, ומעונת 1963/1964 ועד עונת 1979/1980 שיחקה בליגה הרביעית, מלבד שלוש עונות בליגה החמישית. בעונות 1980/1981–1997/1998 שיחקה בליגה השלישית, מלבד עונה אחת בליגה הרביעית.
לאחר מכן החלה הקבוצה להתדרדר, ובעונות 2001/2002–2004/2005 ירדה ברציפות מהליגה הרביעית לליגה השביעית.
בדצמבר 2018, בעת שהיה בליגה החמישית, נרכש המועדון על ידי הכדורגלן הספרדי-קטלוני ג'רארד פיקה, אשר שיחק באותה עת בעמדת הבלם בברצלונה. את אותה עונה סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה, עם 22 משחקים ללא הפסד. ביולי 2019, לאחר התפרקותה של ראוס דפורטיו, ששיחקה באותה עת בליגה השלישית, שילמה אנדורה עמלה של כחצי מיליון אירו וקיבלה את המקום בליגה השלישית.
את עונת 2021/2022 סיימה הקבוצה במקום הראשון בפרימרה דיויסיון RFEF, והעפילה, לראשונה בתולדותיה, לליגה השנייה.
ג'וי דיוויז'ן
ג'וי דיוויז'ן (Joy Division) הייתה להקת רוק ופוסט-פאנק בריטית שייסדו ברנרד סאמנר ופיטר הוק במנצ'סטר ב־1976 אשר זכתה להצלחה עולמית בזכות שיריה המלודיים והאפלים. הלהקה נחשבת אחת מלהקות הרוק הגדולות בכל הזמנים ומחלוצות ז'אנר הפוסט־פאנק.
הרכב הלהקה המוכר כלל את איאן קרטיס כסולן, את סאמנר כגיטריסט הראשי וכנגן הסינתיסייזר הראשי, את הוק כבסיסט ואת סטיבן מוריס כמתופף. את רוב השירים חיבר קרטיס, שסבל מבעיות נפשיות וממחלת האפילפסייה.
הלהקה הקליטה רק שני אלבומים: Unknown Pleasures ו־Closer, שזכו להצלחה. שירה המצליח ביותר, "Love Will Tear Us Apart", יצא על גבי סינגל אחרי שהתפרקה.
הלהקה התפרקה רשמית ב־18 ביולי 1980 לאחר כארבע שנות פעילות. בדיוק חודשיים קודם לכן התאבד הסולן קרטיס, ערב יציאתה של הלהקה לסיבוב הופעות ראשון בארצות הברית ובקנדה. שלושת חבריה הנותרים שינו את שמה וצירפו לה חברה, ג'יליאן גילברט, וכך הקימו את להקת ניו אורדר.
1976
בהשראת הופעה של הסקס פיסטולס במנצ'סטר ב־20 ביולי 1976 החליטו הגיטריסט ברנרד סאמנר (הנזכר בעטיפות התקליטים גם בשמות "ברנרד דיקן", "ברנרד אלברכט" או "ברנרד אלברכט־דיקן") והבסיסט פיטר הוק להקים להקה משלהם עם חברם טרי מייסון, שניסה לתופף אך לא נשאר בלהקה זמן רב. השלושה פרסמו מודעה בחנות תקליטים בעיר, ודרכה הגיע אליהם הסולן איאן קרטיס. קרטיס הכיר את סאמנר, את הוק ואת מייסון מהופעות קודמות והיה נוכח אף הוא באותה הופעה של הסקס פיסטולס עם אשתו, דבורה.
1977
בשנת 1977 החליף את מייסון המתופף טוני טאבק, אף על פי שלא היה מנוסה בסגנון הפאנק. הלהקה החלה להתאמן באופן קבוע, הגם שעוד לא קראה לעצמה בשם. זמן קצר לפני הופעתה הראשונה, ב־29 במאי 1977, כלהקת חימום לבאזקוקס ולפנטריישן במועדון "אלקטריק סירקס", החליטה הלהקה על השם "וורסו" (Warsaw, ורשה). על המודעות שפרסמו את המופע הם עוד הוצגו בשם "סטיף קיטנס" (Stiff Kittens, חתלתולים נוקשים), שם שהציעו להם ריצ'רד בון ופיט שלי מהבאזקוקס. שינוי השם הושפע לכאורה משירו של דייוויד בואי "Warszawa", שראה אור באלבומו Low מ־1977.
חמישה שבועות ושש הופעות לאחר מכן הוחלף טאבק במתופף הפאנק סטיב ברות'רדייל מלהקת פאנק אחרת, פאניק (Panik). ב־18 ביולי 1977 הקליטה וורסו את "The Warsaw Demo", שכלל חמישה שירי פאנק גולמיים.
אחרי אותה הקלטת פיטרו חברי הלהקה את ברות'רדייל, כששלחו אותו לתקן תקר על הכביש המהיר והמשיכו לנסוע בלעדיו. ברות'רדייל ניסה לשכנע את איאן קרטיס להצטרף ללהקתו, פאניק, אך קרטיס סירב. סטיבן מוריס, שענה למודעה התלויה על חלון חנות תקליטים, התקבל ללהקה כמחליף. הוא התקבל בעיקר בגלל שקרטיס זכר אותו מבית הספר, שבו למד מוריס שנתיים מתחתיו. להבדיל מהמתופפים הקודמים, מוריס הסתדר היטב עם שלושת חברי הלהקה האחרים. סגנון התיפוף המטרונומי שלו הושפע יותר מסגנון הקראוטרוק מאשר הסגנון האגרסיבי הטיפוסי של מתופפי פאנק אחרים. כדי להימנע מבלבול עם להקת Warsaw Pakt הלונדונית, שינתה הלהקה את שמה בסוף שנת 1977 לג'וי דיוויז'ן (בעברית: חטיבת החדווה). השם לקוח משם היחידה של עובדות מין בכפייה במחנות הריכוז הגרמניים שתוארה בספר "בית הבובות" מאת ק. צטניק. הלהקה אזכרה את הספר בשירה "No Love Lost", שיצא שנה לאחר מכן.
באותה תקופה החל להתבסס סגנונה המוזיקלי, והקלטותיה מדצמבר 1977 נשמעות שונות משמעותית מאלו שהוקלטו ל־Warsaw Demo. עיקר ההבדל הוא שחבריה זנחו את הפאנק הגולמי לטובת סגנון מעודן יותר. הם אימצו את האסתטיקה התעשייתית והמנוכרת של עיר הולדתם, באמצעות שימוש במקצב אגרסיבי פחות והוספת אפקטים של הד על השירה ועל הגיטרה שיצרו תחושת ריחוק, והליריקה של השירים עסקה בניכור.
1978
הלהקה הופיעה לראשונה בשם ג'וי דיוויז'ן ב־25 בינואר 1978. היא הופיעה באופן קבוע בצפון אנגלייה במהלך השנה, ולאחר מכן הקליטה מספיק חומר לאלבום בכורה. בעקבות החלטה עצמאית של טכנאי אולפן להוסיף לשירים באלבום צלילי סינטיסייזר, החליטה הלהקה שלא להוציא את אותו אלבום. ב־1982 הוא יצא כבוטלג, ובאופן רשמי ראה אור רק עשר שנים לאחר מכן.
רוב גרטון הפך לאמרגנה של הלהקה במאי 1978. בעשרים השנים שחלפו מאז הפכה תרומתו לחלק אינטגרלי במורשת של ג'וי דיוויז'ן ושל ניו אורדר.
השיר הראשון של ג'וי דיוויז'ן שראה אור על תקליט ויניל היה באלבום האוסף Short Circuit מ־1978. השיר הוקלט ב־1977, כששם הלהקה היה עדיין וורסו, אך על העטיפה היה ג'וי דיוויז'ן. ביוני 1978 יצאו הקלטותיה מדצמבר 77' על EP בקוטר 7 אינץ' ששמו An Ideal For Living. בסוף אותה שנה עברו אותן הקלטות שיפורים ויצאו שוב על תקליט 12 אינץ'.
ב־20 בספטמבר 1978 הופיעה הלהקה בתוכנית הטלוויזיה Granada Reports, ובדצמבר הופיעו באלבום האוסף A Factory Sample שני שירים חדשים שהקליטה כמה חודשים לפני כן. אותו EP נחטף מהמדפים ואזל מהמדפים בתוך כחודשיים, והיה ההוצאה הראשונה שתיעדה את הצליל ואת האווירה הייחודיים שפיתחה ג'וי דיוויז'ן מאז הקיץ הקודם.
בשנה זו גם נתקף קרטיס בהתקף האפילפסיה החמור הראשון שלו. ב־27 בדצמבר, ברכב בדרך חזרה מהופעה בלונדון, הוא חווה התקף חזק ונאלץ להתאשפז בבית חולים. המחלה הלכה והחמירה ככל שהלהקה התפרסמה, ככל הנראה בגלל מיעוט השינה ועומס העבודה בסיבובי ההופעות.
1979
בתחילת 1979 החלה לצבור ג'וי דיוויז'ן פופולריות. איאן קרטיס הופיע בעמוד השער של מגזין המוזיקה NME. בינואר הקליטה הלהקה קטע לתוכנית של מנחה הרדיו הנודע ג'ון פיל בתחנת הרדיו בי.בי.סי 1. ב־4 במרץ היא חיממה את הקיור במועדון מרקי (Marquee) הגדול בלונדון.
באפריל 1979 החלה הלהקה להקליט את אלבום הבכורה Unknown Pleasures. האלבום היה אפל ומדכא יותר מהמקובל באותה תקופה: גיטרת הבס של פיטר הוק שימשה הכלי המוביל במלודיה, התופים הדהדו באפקט reverb מקפיא, צליל הגיטרה של סאמנר היה משונן וקרטיס שר בקול הבריטון. ג'וי דיוויז'ן הציגה סגנון מופנם ואישי יותר מזה של רוב להקת הפוסט פאנק מאותה תקופה, שהיו מוחצנות ואגרסיביות. את עטיפת האלבום עיצב פיטר סוויל, והיא התבססה על תמונת גרף של 100 פעימות רדיו עוקבות מכוכב הפולסר הדועך CP 1919 שמצא ברנרד אלברכט בספר אסטרונומיה. העטיפה נחשבת קלסיקה בתחום עיצוב העטיפות המינימליסטי.
1980
בינואר 1980 יצאה ג'וי דיוויז'ן לסיבוב הופעות באירופה. כמה הופעות באותו סיבוב בוטלו עקב מחלתו של קרטיס, שהחמירה בגלל מחסור בשינה. הוא חווה התקפים בזמן הופעות שגרמו לו לחוש בושה רבה וחוסר שליטה.
בחודש מרץ, כשהסתיים הסיבוב באירופה, החלה הלהקה להקליט את אלבומה השני Closer עם מרטין הנט, שאף הפיק את אלבום הבכורה. היא הוציאה את שירה המפורסם ביותר, "Love Will Tear Us Apart" (שנבחר לסינגל הטוב בכל הזמנים בסקר של ה־NME בשנת 2003), באפריל. למרות הביקורות המצוינות שקיבל הסינגל, הוא לא הצליח להשתחל למצעדים מעבר למצעד האלטרנטיבי.
ב־7 באפריל ניסה קרטיס להתאבד באמצעות פנוברביטל, תרופה שקיבל כדי להתמודד עם מחלתו. ביום המוחרת ניגנה הלהקה ב־Derby Hall בעיירה Bury. קרטיס שר שירים אחדים ואת השאר נאלץ לשיר אלן המפסטל, סולנה של להקת החימום קריספי אמבולנס. לקראת סוף המופע, כשעלה הפסטל שוב לבמה, החל הקהל לזרוק בקבוקי בירה על הלהקה.
התאבדותו של קרטיס
ללהקה נקבע סיבוב הופעות בצפון אמריקה במאי 1980. קרטיס הביע התרגשות לקראת הסיבוב, אך יחסיו עם אשתו היו מעורערים. דבורה הרגישה לא שייכת במעגל החברים של הלהקה, ואיאן קיים רומן עם עיתונאית המוזיקה הבלגית אניק אונורה, שפגש בסיבוב ההופעות האירופי. קרטיס גם דאג שמא הקהל האמריקאי לא יגיב טוב להתקפי האפילפסיה שלו.
ההתאבדות זעזעה את חברי הלהקה ואת ההנהלה. ב־2005 אמר וילסון: "אני חושב שכולנו טעינו כשחשבנו שהוא לא באמת הולך להתאבד[...] כולנו לחלוטין לא הערכנו נכון את הסכנה. לא לקחנו אותה ברצינות. עד כדי כך היינו טיפשים". ג'ון סאבאג', שנודע לימים כהיסטוריון של הפאנק, כתב בהספדו את קרטיס כי "אף אחד לא יזכור את חלקו בג'וי דיוויז'ן כפי שהיה בחייו. הוא ייתפס כטרגי במקום להיתפס כאמיץ".
מורשת
הלהקה החליטה בשלב מסוים שאם יחליט אחד מחבריה לעזוב, או לא יוכל להמשיך עם הלהקה מכל סיבה שהיא, היא תתפרק או תחליף את שמה. בקיץ של 1980 נכנסה הוצאה מחודשת של "Love Will Tear Us Apart" למקום ה־13 במצעד הסינגלים הבריטי, הצלחתה הגדולה ביותר של הלהקה במצעדים עד אותה תקופה. בחודש יולי של אותה שנה יצא האלבום Closer לחנויות וזכה לביקורות חיוביות. האלבום אף נכנס למצעד האלבומים הבריטי במקום השישי. מכירות האלבום Unknown Pleasures עלו אף הן.
במבט ראשון נראה כי התאבדותו של קרטיס הייתה תוצאה ישירה של הדיכאון שממנו סבל וממצב בריאותו. ספרה של דבורה קרטיס Touching From A Distance נותן את הרושם שקרטיס תמיד שאף למות בגיל צעיר. קרטיס שימש השראה למוזיקאים רבים בני ימינו, ובהם קורט קוביין, בילי קורגן, טרנט רזנור ורוברט סמית', הטוען כי התאבדותו של קרטיס מנעה את התאבדותו שלו.
למרות התאבדותו של קרטיס הלהקה לא התפרקה ב־1980. חברי הלהקה הנותרים יצאו בכל זאת לסיבוב הופעות נוסף והמשיכו להקליט מוזיקה. לבסוף החליפו את שם הלהקה ל"ניו אורדר" והמציאו אותה מחדש. בשילוב בין גיטרה, בס ותופים לצלילים אלקטרוניים הצליחה הלהקה להגיע לקהל מאזינים מגוון. ניו אורדר נחשבת במקומות רבים לאחת מלהקות הסינתפופ, הטכנו והדאנס המובילות בתקופתה.
חשיבותה המתמשכת של ג'וי דיוויז'ן ניכרה בבירור עם תחילת המילניום, כאשר ביקש ג'ון פיל ממאזיניו להצביע על 50 המכובדים (Festive 50) של כל הזמנים. למקום הראשון הגיע השיר "Atmosphere" ולשלישי – "Love Will Tear Us Apart". ברשימה הופיעו שלושה שירים נוספים של הלהקה.
חלק גדול מההיסטוריה של ג'וי דיוויז'ן הוצג בסרט הקולנוע העלילתי "אנשי המסיבות". הסרט עקב אחר עלייתה ונפילתה של חברת התקליטים פקטורי רקורדס, שבה היו חתומות גם ג'וי דיוויז'ן וגם ניו אורדר. ב־2007 יצא לאקרנים "Control", סרט שבוסס על חייו של איאן קרטיס. את הסרט ביים הצלם ההולנדי אנטון קורביין (אשר צילם את התמונה המופיעה בראש העמוד, שצולמה כשבועיים לפני התאבדותו של קרטיס). את קרטיס גילם השחקן האנגלי סם ריילי.
השפעה על התת־התרבות הגותית
מנהליה של ג'וי דיוויז'ן תיארו אותה כלהקה "גותית" בשנת 1979, בהשוואה ללהקות הפופ של אותה תקופה. אחדים מחשיבים אותה כלהקה שהחלה את ז'אנר המוזיקה הגותית. למרות העובדה שחברי ג'וי דיוויז'ן לא התלבשו באותה תקופה בסגנון שנחשב גותי בימינו, הז'אנר היה רק בתחילת דרכו באותה תקופה ועוד לא אימץ לעצמו דימוי ספציפי. חוץ מגות', הלהקה וצלילה המקורי קוטלגו עם מספר להקות נוספות בעלות סגנון אקלקטי תחת מטריית הפוסט־פאנק והגל החדש. להקת "בלגרדו" שהוקמה בספרד ניגנה בסגנון דומה ל"ג'וי דיוויז'ן".
סופית (עוף)
סוּפִית (שם מדעי: Gallinula) היא סוג של עוף מים ממשפחת הרליתיים החיה באגמים ובביצות בעולם הישן והחדש וכן באיים ברחבי האוקיינוסים. הסופיות ניזונות מצמחים ובעלי חיים קטנים, הן בעלי מקור אדום עם קצה צהוב וכנפיים חומות.
הסופית מזכירה את הפורפיריה בצורתה, אך היא כהה יותר, קטנה יותר וחיה בקרבה גדולה יותר למים. בדומה לברווז, נוצותיה של הסופית משוחות בשמן העוזר לה לצוף ומונע ממנה להירטב.
מינים
בעבר היו בסוג עוד 3 מינים: סופית מכותמת (Porphyriops melanops) שעברה לסוג יחיד ושני מינים: סופית שחורת זנב (Tribonyx ventralis) וסופית טסמניה (Tribonyx mortierii) שעברו לסוג Tribonyx.
סמי
סמי הוא כינוי לאדם הקרוי שמואל או סמואל. הגרסה הערבית של שם זה היא סאמי. {{פירושונים|
ראו גם
}}
יוסף באך
הרב יוסף באך (בהונגרית: Bach József; אובודה, 1784 – פשט, 3 בפברואר 1866) היה רב ואיש מדעי הרוח.
ביוגרפיה
יוסף באך השלים את לימודיו הגבוהים בפראג, שם למד 12 שנים בהנחיית רבנים וחוקרים יהודים. לאחר שסיים את לימודיו הפילוסופיים וקיבל סמיכה לרבנות, הלך לפוליטכניקום והפך בעל תואר במתמטיקה גבוהה. כשחזר למולדתו לממלכת הונגריה, הוא היה מורה לגרמנית ולעברית ולאקסגזיס מקראי (אקסגזיס הוא הסבר או פרשנות ביקורתית של טקסט. באופן מסורתי, המונח שימש בעיקר לעבודה עם טקסטים דתיים, במיוחד התנ"ך) בבית הספר היהודי-גרמני שנוסד בעיר הולדתו אובודה (כיום חלק מבודפשט) בשנת 1817. לאחר שאיבד את כל רכושו והונו הפך לראש החינוך בקהילת אובודה ובדרך כלל עסק רבות בחינוך ציבורי. בשנת 1827 הוזמן על ידי הקהילה היהודית של פשט שקמה זה עתה, להיות רב הקהילה. באך כיהן בתפקיד זה עד סוף שנות ה-50 של המאה ה-19, אז פרש לגמלאות וזכה מהקיסר בעיטור צלב הזהב על הצטיינות. רבות מדרשותיו הופיעו גם בדפוס.
הוא היה מאמין גדול בקידמה, גם בדת והיה הראשון שהפסיק את הדרשות ביידיש שהייתה נהוגה עד אז ונשא את דרשותיו בגרמנית בבית הכנסת. הוא היה מלומד נלהב שעסק כל חייו בתלמוד עוד מאז ילדותו ולמד גם כמה שפות אירופיות. הביוגרפיה שלו פורסמה על ידי בנו והוצגה על ידי קייזרלינג, אך היא הופיעה גם ב "בית אל" של רייך. כרך של הרצאותיו ודרשותיו פורסם בפשט בשנת 1827 בשם «Homtletische Erstlinge».
מפרץ סגאמי
מפרץ סגאמי (ביפנית: 相模湾) הוא מפרץ בחוף האוקיינוס השקט בקנאגאווה, הונשו, יפן.
NEXT (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
NEXT היא תוכנית טלוויזיה ישראלית המשודרת מאז ינואר 2018 בערוץ קשת 12. NEXT נוצרה על ידי העיתונאי ואיש הטלוויזיה דרור גלוברמן, ועוסקת בהשפעות החדשנות והטכנולוגיה על החברה האנושית מזוויות רבות.
ביולי 2019 פתחה התוכנית בקמפיין – שהוביל הכתב ינון בן שושן – בדרישה לשיפור הליקויים הרבים שמהם סובל מערך ה"רב-קו" לתשלומים בתחבורה הציבורית. אחרי פתיחת הקמפיין הכריז משרד התחבורה על שיפורים רבים במערך.
התוכנית מוגשת על ידי דרור גלוברמן ונערכה על ידי אורי מוזר בין השנים 2018–2020. היא משודרת 4 פעמים בשבוע, מדי לילה בימים ראשון עד רביעי, והיא פועלת בצמוד לאתר NEXTER מבית מאקו. על צוות כתביה הקבועים נמנים אהוד קינן, אפרת נומברג-יונגר, דאני-לי זיסר, דור גת ואחרים. במרץ 2020 עזב ינון בן שושן את התוכנית, לאחר שמונה לעורך הטכנולוגיה של ״ישראל היום״.
פרס (עוף)
פֶּרֶס (שם מדעי: Gypaetus barbatus) הוא סוג עוף דורס ממשפחת הנציים ולו מין יחיד. בישראל מובחן כאחד ממיני הנשרים של העולם הישן (קבוצה לא טקסונומית של אוכלי פגרים).
אטימולוגיה
מקור השם העברי בתנ"ך, שם הוא מוזכר כאחד העופות הטמאים למאכל. יש הגוזרים את שמו מן השורש פר"ס, על שום שהוא פורס (=שובר) עצמות ואוכל את המֵחַ שבהן. אזכורים בתנ"ך:
באנגלית מכונה "Bearded Vulture" בשל הניצוי הייחודי בפניו – מהעין עד למקור, המקנה לפניו צורת שפם וזקן. העוף נקרא גם "Lammergeier" בגרמנית וכך באנגלית ומשמעו "עֵיט הטלאים" (טלאי כבשים) ובעבר "Ossifrage" שמשמעו "שובר עצמות", שהוא גם פירוש שמו בספרדית, "quebrantahuesos".
תפוצה
תפוצת תת-המין פרס אירואסייתי (G. b. barbatus) במגרב, דרום מערב אירופה, טורקיה, המזרח התיכון וכן באסיה – באפגניסטן, במונגוליה ובסין. עוף דורס זה חולף רק לעיתים נדירות ביותר בשמי ארץ ישראל. העוף קינן במצוקי הגליל במאה ה-19, ו־5–10 זוגות קיננו עד לשנות ה-50 של המאה ה-20 במדבר יהודה, בנגב ובהרי אילת. קינון ודאי אחרון נרשם במדבר יהודה בשנת 1981. היעלמותו של העוף מנוף הארץ מיוחסת למוות כתוצאה מהרעלות, ירידה בזמינות המזון בשל מחסור בפגרים עקב שינוי תנאי התברואה, הפרעות של מטיילים, מטפסי צוקים וכלי טיס באזורי הקינון, וכן בשל העובדה שאוכלוסייתו, שהיקפה תמיד היה קטן, לא נאחזה בצורה איתנה בארץ מעולם.
תפוצת תת-המין פרס אפריקאי (G. b. meridionalis) בחצי האי ערב ובמזרח ובדרום יבשת אפריקה.
המין שוכן באזורים סלעיים בגבהים 1,500–4,000 מטרים, במורדות ההימלאיה, באלפים, בפירנאים וכן באיים מסולעים כקורסיקה וככרתים. עם תחילת השלג הוא יורד לקנן בגבהים של 500 עד 800 מטרים, ואף מסתתר בכוכי סלעים ובמערות.
ההבדל העיקרי בין שני תת-המינים, הוא היעדר פלומת שיער שחורה באזור האוזן אצל תת-המין האפריקאי (G. b. meridionalis).
תיאור
המין ניתן לזיהוי בקלות על-פי הכנפיים הארוכות והמחודדות (ייחודי לדורס כה גדול) והזנב המעוין. אפיון זה רחוק אומנם משאר הנשרים, אך הגודל מבדיל אותו מדורסים קטנים אחרים דוגמת הבזים והזרונים שלהם מבנה דומה. בנוסף לכך ישנם מספר הבדלים בהתפתחות הפרט:
פיגמנטציה
צבע המכנסיים (ניצוי מרובה על הרגליים) והחזה האדום שנראה אצל פרטים רבים, ולפי הסברה – גם קשתית וטבעת העין, נרכשים על ידי חיכוך פלג הגוף התחתון בסלעים המכילים ריכוז גבוה של תחמוצת הברזל ושטיפת הגוף במים המכילים מינרל זה. לפרטים הרחוקים ממקור סלעי זה, גוון לבן דהוי בפלג גופם התחתון. מחקרים שנעשו במטרה לבחון האם להתנהגות זו משמעות אבולוציונית גילו שהמינרל מכיל קרוטאנים. קרוטאנים הם חומרים אורגניים שמקושרים אל הפיגמנטים הנפוצים ביותר אצל העופות, ואחראים לגוונים צהוב, כתום, אדום וחום. עיקר הפיגמנט מגיע ממזונם של בעלי החיים ונספג בעור, בפלומה, בקשתית העין ואף בקליפת הביצה. אך בנוסף להיותם יפים לעין, הם משמשים כמעכבי חמצון, משפרים את מערכת החיסון ואף הורגים בקטריות שונות. בנוסף, הופך הפיגמנט בכבד של חולייתנים לוויטמין A. לפרס, בהיותו אוכל נבלות, יש קושי בהשגת הפיגמנט ממזונו, אך הוא זקוק לו כדי להילחם בבקטריות הרבות השוכנות בפגרים.
משום כך מראים הניצוי האדום וטבעת העין האדומה, שהפרט חזק מבחינה חיסונית ויעביר לצאצאיו תכונה זו. במהלך החורף קופאים מקורות המים בד בבד עם תחילת עונת הדגירה. אגירת הפיגמנט בפלג הגוף התחתון קריטית במיוחד בטרם תקופה זו, כי אז מורח העוף את המינרל על הביצים ומכתימן, ובכך משפר את יכולת הישרדות הוולד מפני בקטריות שונות שנמצאות בסביבת הקן. ההכתמה ממשיכה גם לאחר בקיעת הגוזל מהביצה ובמשך השבועות הראשונים להיוולדו.
רבייה וגידול צאצאים
לפרס טריטוריה רחבה ביותר המשתרעת על פני 200 עד 400 קמ"ר, שהוא מגן עליה באגרסיביות רבה. מעטים מאוד המקרים שבהם נחלות חופפות בין שני זוגות. על אף נחלתו העצומה, נצפה העוף לעיתים קרובות במנוחה על האדמה, ולעיתים רחוקות ביותר נצפה באזור שמחוץ לנחלתו הקבועה.
יחידת רבייה יכולה להיות מורכבת גם משלישיית עופות, על פי רוב משני זכרים ונקבה אחת; נצפו גם רביעיות אחדות. החיזור אחר בני הזוג נעשה בשעת מעוף; בני הזוג מתקרבים אחד לשני במהירות וחושפים את טופריהם ואת כנפיהם הארוכות. צורת חיזור זו מזכירה את מיני העיטים והעקבים. המכנסיים שייחודיים לפרס בין אוכלי הפגרים, אופן תעופתו ומאפיינים גופניים והתנהגותיים אחרים, מסמנים את הפרס כחוליה מקשרת בין העיטים/עקבים לבין נשרי העולם הישן.
עונת הרבייה חלה באירופה, באסיה ובצפון אפריקה – מדצמבר עד פברואר, ובדרום אפריקה – ממאי עד יולי. הנקבה מטילה שתי ביצים בהפרש של שבוע אחד, וכל עופות המשפחה דוגרים עליהן במשך 54 עד 58 ימים, אך כמו אצל מרבית הדורסים הגדולים שורד גוזל יחיד. זוהי תופעה קשה להסבר המכונה קייניזם או "סינדרום הבל", שבה גורם הגוזל הבכור למותו של אחיו הצעיר בצורה עקיפה או פשוט על ידי לקיחת מזונו, תוך מספר ימים מבקיעתו. הגוזל ששרד נשאר בקן כ-120 ימים עד שהוא מתחיל לעוף.
בשנים הראשונות לחייו, גומא הפרס מרחקים רבים בחיפוש אחר נחלות, אולם הוא חוזר להתרבות בנחלה שבה נולד. בהגיע העוף לבגרות מינית מלאה, בגיל 6–7 שנים, הוא עוזב את נחלת הוריו ומוצא לו נחלה אחרת עם שותף או שניים. פרטים בוגרים, ברגע שקבעו נחלה, אינם עוזבים אותה כל חייהם. הקשר הזוגי נשמר לכל החיים. בשִׁבְיָה הגיע המין לגיל 40 שנה, אולם בטבע מגיע כנראה ל-25 שנה בקירוב.
תזונה
עיקר מזונו של הפרס (בשיעור כ-70% עד 90%) בא מעצמות פגרי יונקים, לעיתים קרובות של מכפילי פרסה מבויתים ככבשים וכעזים. עובדה זו היא שהעניקה לו את שמו הלועזי. גוזליו מוזנים במכרסמים ובעופות קטנים. את מזונו הוא מלקט בזוג או ביחידות, בסביבת עדרי הבר או הצאן, וכן מתחנות האכלה לנשרים וממזבלות פגרים בקרבת אזורים כפריים.
את העצמות הגדולות צורך הפרס באמצעות נשיאתן מעלה ואז הפלתן מגובה של 30 עד 100 מטרים, ושבירתן עקב כך, על קרקע מסולעת. הפרס עוקב מלמעלה אחר מקום נפילת העצמות, וצולל אליהן מטה בצורה ייחודית, כשעיניו נעולות על המטרה, כדי להגיע אל שברי העצמות. עצם שאינה נשברת, נאספת ומוטלת שוב ושוב מגובה רב, עד לחשיפת מח העצם שבה. עצמות קטנות נבלעות בשלמותן. בקיבתו מיצי עיכול חזקים המסייעים לו בתהליך עיכול החומר הקרני. העוף צורך כ-250 עד 500 גרם של עצמות ליום. תזונה זו נראית אומנם מוזרה, אך לעצמות ערך תזונתי גבוה, שכן תכולת החלבונים והשומן בהן גבוהה, ובכך העוף מנצל גומחת מזון שיש בה מעט מתחרים.
בנוסף לכך אוכל הפרס פיסות בשר ועור הצמודות לעצמות. הוא ידוע גם בנטייתו לגנוב מזון מעופות דורסים אחרים, העושים כך את עבודת הציד בשבילו. לעיתים הוא נצפה שומט מגבוה יונקים קטנים, זוחלים וצבים בשלמותם, כדי לבקעם מבפנים. הפרס הוא אוכל הפגרים היחידי המביא לקינו טרף ברגליו או במקורו, ולא מעכלו למחצה עבור צאצאיו.
אגדה רומית עתיקה שנכתבה על ידי הסנאטור הרומי קאיוס פליניוס השני, טוענת כי המחזאי והמצביא היווני אייסכילוס נהרג כשפרס הטיל עליו צב יבשה מגובה רב, שכן סבר כי קרחתו המבהיקה היא סלע.
עיקר הסכנות למין
פגיעה במקום החיות וסיכויי הרבייה של המין, מאחר שהמין רגיש במיוחד לרעש. דוגמאות לכך: הפיכת השטח הסלעי הלא מיושב לאזור תיירות אטרקטיבי, כגון אתרי סקי וטיפוס הרים, התקהלות רבה של בני אדם למטרות ציד או אימון צבאי, חשיפה לריסוס ישיר או לחומרים מזהמים באוויר ועל הקרקע, שימוש בכלי רכב וטיס ובכלי נשק העושים רעש רב, צמצום מקורות המזון, ציד לא חוקי, או שאינו נאכף במדינות רבות בעולם הישן מביא לתמותה הגבוהה ביותר של המין. סכנה נוספת לעופות הפרס היא הרעלה ישירה ועקיפה: הפרס עלול לאכול פיתיונות בשר מורעלים שהונחו עבור "מזיקים" כמכרסמים ותנים, ועלול גם לאכול פגרי בעלי חיים שמתו כתוצאה מאכילת הפיתיונות המורעלים – והרעל נמצא בגופם. תיתכן פגיעה במספר חוליות בשרשרת המזון. תיתכן הרעלה כתוצאה מאכילת פגר מורעל בשטחי חקלאות המרוססים נגד מזיקים. עם התפתחות התעשייה בהרי אירופה בעיקר, כבלי חשמל ומתח גבוה הם הגורם השני בהיקפו לתמותת פרטים.
פעולות השימור העיקריות
איסור על התקהלות בקרבת הקן, בטווח של קילומטר ממנו, במהלך חודשי הרבייה הראשונים, אכיפה מוגברת של האיסור על צֵיד המין, צמצום הנזק שבפלישה לאזור תפוצת המין, על ידי חינוך לשימור הטבע ומציאת דרכים להימנע מפגיעה במקום החיות, יישום התקנות בדבר הדברת "מזיקים", אכיפה מוגברת על שימוש בריסוסי חקלאות, וחידוש מקורות המזון, לדוגמה יצירת בתי גידול חדשים למכפילי הפרסה ואכיפה נגד הצדים אותם, עידוד המשכיות המשק החקלאי (בעיקר במדינות לא מפותחות) ופיקוח על סילוק פגרים למקומות בעלי רישיון בתיאום עם הרשויות המקומיות ועם מוסדות התברואה.
אקוסטיקה
אקוסטיקה (בעברית: "תורת הקול") הוא ענף בפיזיקה העוסק בחקר הקול, גלים מכניים בגזים, נוזלים ומוצקים. מדען העוסק באקוסטיקה נקרא אקוסטיקאי. השימוש במדע האקוסטיקה בתעשייה ובטכנולוגיה מכונה הנדסה אקוסטית. ישנה חפיפה רבה בין תחומי העניין והעיסוק של אקוסטיקאי ושל מהנדס אקוסטיקה.
תחומי המשנה העיקריים של אקוסטיקה כוללים בין השאר:
גלי קול - גל מכני
גל קול (גל מכני), המאופיין על ידי מהירותו, אורך הגל שלו והמשרעת (אמפליטודה) שלו. מהירות הקול תלויה בתווך דרכו עובר הקול, וגם בטמפרטורה שלו, ותלויה בלחץ התווך. מהירות הקול היא בערך 340 מטר בשנייה באוויר ו-1500 מטר בשנייה במים. אורך הגל הוא המרחק משיא אחד של הגל לשיאו הבא; אורך הגל של גל קול, \lambda, תלוי ביחס בין מהירות הגל, v, לבין תדירותו f:
מידת לחץ הקול
המשרעת של גל קול מאופיינת בדרך-כלל בעזרת לחץ הקול. בסביבה רגילה ניתן למצוא טווח נרחב מאוד של לחצים, ולפיכך מקובל למדוד את לחץ הקול בסקאלה לוגריתמית, ביחידת המידה דציבל. אם p הוא שורש ממוצע הריבועים של משרעת לחץ הקול אזי מידת לחץ הקול (sound pressure level, SPL) מוגדרת כ-20 פעמים הלוגריתם של היחס בין p לבין לחץ ידוע כלשהו, p_0
ניתן לחשב את מידת לחץ הקול בדציבלים כך:
(דהיינו, 20 מיקרו-פסקל; במים, סף השמיעה הוא מיקרו-פסקל אחד).
עוצמת הקול
בדברנו על רמות קול יש להבדיל בין מידת לחץ הקול לבין מידת כוח הקול. מידת לחץ הקול נמדדת בעזרת מיקרופונים ומכשירים דומים, וניתן למדוד אותה ישירות. מידת עוצמת הקול, לעומת זאת, היא מידה של כמות האנרגיה המושקעת (ברמקול, למשל) כדי לייצר קול. בשל גורמים סביבתיים והשפעות אחרות, כמות האנרגיה המשמשת להפקת הקול לא בהכרח שווה למידת הקול הנתפשת בחושיו של השומע.
לא ניתן למדוד עוצמת קול ישירות, ולכן מידה זו מחושבת על-פי נתונים אחרים. ישנן שתי שיטות מקובלות למדידתה: "השיטה הישירה" ו"השיטה ההשוואתית". בשיטה הראשונה מודדים את עוצמת הקול על ידי חישוב משוואה הכוללת את התנאים הסביבתיים (כגון טמפרטורה, לחות, זמן תהודה וכו') ואת לחץ הקול. בשיטה השנייה, משווים את לחץ הקול ללחץ קול המופק באותם תנאים ממקור קול מוכר המפיק עוצמת קול ידועה וקבועה, והשוואת לחץ זה עם לחץ הקול הנמדד. שתי השיטות אמינות ומדויקות באותה המידה.
חדרי הדהוד וחדרים שקטים
מדידות כמו אלה שנזכרו לעיל מבוצעות לעיתים בחדרי הדהוד או בחדרים שקטים. חדרי הדהוד מתוכננים כך שייצרו הדים מתמשכים של גלי קול, זאת כדי ליצור רמת קול אחידה מאוד, המגיעה באותה מידה מכל הכיוונים, אם חדר ההדהוד נבנה שלא כהלכה יגיעו ההדים של גלי הקול אל המאזין בזה אחר זה ולא בבת אחת, וייצרו רצף מעורבל במקום צליל נקי. דוגמאות טיפוסיות לחדרים בעלי מאפיינים הדומים לחדרי הדהוד הן מנהרות בטון ומערות.
לעומתם, חדרים שקטים נבנים כדי לדמות "שדה חופשי". שדה חופשי הוא ייצוג תאורטי של מרחב אינסופי, בו אין החזרה של גלי קול (כלומר, אין הדים). בחדרים כאלה, הקול היחיד הוא הקול ממקור הקול הנמדד. החדר השקט הראשון נבנה בשנת 1940 במעבדות בל. עובי קירותיו החיצוניים כמטר, כדי למנוע כניסת רעש חיצוני, והם מרופדים מבפנים בחיפוי מיוחד הבולע 99.995% מגלי הקול בתדירות הגבוהה מ-200 הרץ.
ענת הראל
ענת הראל (נולדה ב-18 במאי 1970) היא מגישת טלוויזיה ומאמנת כושר ישראלית.
ביוגרפיה
הראל נולדה בשנת 1970 בשם ענת ברעם. אביה, סרן משה ברעם (בלומנשטיק), נפל בעת מילוי תפקידו בהתרסקות מטוס הרקולס בג'בל חלאל, בהיותה בת 5 בלבד. שלוש שנים לאחר מכן, אמה התחתנה בשנית, ואימצה את שם משפחתו של אביה החורג - הראל. הראל שרתה בצה"ל כקצינת ת"ש ולאחר שרותה הצבאי סיימה תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1998 סיימה את לימודיה בבית הספר למאמנים ע"ש וינגייט והחלה לפעול כמאמנת במסגרות שונות. ב-2003, עשתה את צעדיה הראשונים בטלוויזיה כאשר הגישה את פינת הכושר בתוכנית של אודטה.
מאז ועד היום הגישה ענת הראל מספר תוכניות טלוויזיה העוסקות באורח חיים בריא ביניהן:
ב-2012 השתתפה בתוכנית "הישרדות VIP", והגיעה אל המקום השני בגמר התכנית. בנובמבר 2012 החלה הראל להנחות לצידה של סופי צדקה את תוכנית הבוקר "לחיות טוב" בערוץ 2 בזכיינית רשת למשך שנתיים. ב-2016 הנחתה בערוץ החיים הטובים את התכנית "פילאטיס עם דליה מנטבר" לצדה של דליה מנטבר. ב-2018 הנחתה בערוץ עשר את התכנית "עושות שרירים" לצדה של שר פיטנס.
הראל היא הפרזנטורית של דגני הבוקר "פיטנס" של נסטלה בחמש השנים האחרונות, וכמו כן ספורטאית מאומצת על ידי חברת "נייקי ישראל".
הראל שותפה בחברה לפיתוח מכשירי כושר ביתיים ובחברה המפעילה קבוצות אימון למטרות שונות.
ב-2022 שיחקה בסדרת הנוער "מיוחדת" של כאן חינוכית את טלי וייסברג, אמא של ירדן
חיים פרטיים
הראל גרושה ואם לבן. מתגוררת בתל אביב.
קזימיר וילהלם מהסן-הומבורג
קזימיר וילהלם מהסן-הומבורג (23 במרץ 1690 - 9 באוקטובר 1726) היה נסיך הסן-הומבורג.
ביוגרפיה
קזימיר וילהלם היה בנו הצעיר של פרידריך השני, רוזן הסן-הומבורג, הנסיך המפורסם של הומבורג, מנישואיו השניים עם לואיזה אליזבת מקורלנד, בתו של יקוב קטלר, דוכס קורלנד. הוא התחנך יחד עם אחיו למחצה הצעיר ממנו בשלוש שנים גאורג לודוויג (מנישואיו השלישיים של פרידריך השני עם הרוזנת סופיה זיבילה מליינינגן-וסטרבורג. במהלך ביקור אצל בן דודו פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין התעוררה בו התשוקה לציד, שחלק עם אביו ואחיו.
מאחר שאחיו הגדול פרידריך השלישי ושני בניו הקדימו אותו בקו הירושה, הוא בחר בקריירה צבאית ולחם ב-1708 בגדוד מקלנבורג בפיקודו של הנסיך אויגן מסבויה. בתחילת 1715, הוא נכנס לצבא השוודי בפיקודו של קרל השנים עשר, מלך שוודיה. כבר בתחילת הקיץ הוא נפל בשבי בוויסמר ופרש מהצבא.
בשנת 1718 חילקו נסיכי הסן-הומבורג כמה נכסים באמצעות הגרלה. קזימיר וילהלם קיבל את האחוזה בהוטנסלבן. הוא גם היה הבעלים של בית סינקלייר מול טירת הומבורג בבאד הומבורג.
מאגנוס שבינג
מאגנוס אורן אייולפסון שבינג (באיסלנדית: Magnús Örn Eyjólfsson Scheving; נולד ב-10 בנובמבר 1964) הוא יזם, סופר, מפיק, שחקן, דוגמן, מרצה ואתלט איסלנדי. הוא היה היוצר, המפיק וכוכב סדרת הטלוויזיה לילדים "נווה עצלנות", בה גילם את דמותו של ספורטקס.
בצעירותו
שבינג נולד בפורקרנס, איסלנד ב-10 בנובמבר 1964. את עבודתו הראשונה עשה בגיל 15 כמרכזן טלפוניה בעיירת הולדתו. בגיל 20 הוא החליט עם חברו פיילניר פורגיירסון (Fjölnir Þorgeirsson) שכל אחד יבחר ענף ספורט מסוים, ולהצטיין בו תוך שלוש שנים. שבינג בחר בסנוקר בעבור פיילניר, ופיילניר בחר בפעילות אירובית בעבור שבינג.
עכברונים קטנים בערבה
עכברונים קטנים בערבה (באנגלית: Little Mouse on the Prairie) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בת 26 פרקים, שנעשתה בשיתוף פעולה של ארצות הברית וסין, המבוססת באופן רופף על ספר באותו שם מתוך סדרת הספרים "Serendipity" מאת סטיבן קוסגרוב. זהו העיבוד השני של ספר מתוך סדרת הספרים, כאשר הראשון היה האנימה "Serendipity the Pink Dragon".
הבעלות על הסדרה עברה לדיסני ב-2001 כשהיא רכשה את פוקס קידס העולמית, הכוללת גם את חברת Saban Entertainment. בישראל הסדרה שודרה בשנים 1996–1997 בערוץ הילדים בדיבוב עברי, ולאחר מכן בשנת 2000 בערוץ 2 ברצועת השידור "טוויפסי ברשת" ובשנת 2001 בערוץ Fox Kids בישראל.
תקציר העלילה
עלילת הסדרה עוקבת אחר עכבר עיר בשם אוסגוד די, שזה עתה עבר לפינות הצורניות באזור הכפרי כדי לגור בחווה של דודו. כל פרק מתמקד באוסגוד די ובקבוצת חברים בעלי חיים שפגש בחווה.
מדבבים בעברית
את גרסת הדיבוב לעברית הפיק וביים קובי אשל.
שבר בסיס גולגולתי
שבר בסיס גולגולתי הוא שבר בעצם בסיס הגולגולת. הסימנים לשבר הם בעיקר המטומות (שטפי דם פנימיים) חבלה מאחורי האוזניים, מסביב לעיניים או דם באזור עור התוף. דליפת נוזל שדרתי מתרחשת בכ-20% מהמקרים ועלולה לגרום לדליפת נוזל מהאף או האוזניים (המוטימפנומה). סיבוך אפשרי בכ-14% מן המקרים הוא דלקת קרום המוח. סיבוכים אפשריים נוספים עשויים להיות פציעה בכלי הדם או נזק לעצבי הגולגולת. לרוב נדרש נזק טראומתי משמעותית על מנת שהם יתחרשו. השבר יתרחש לרוב באחת מן העצמות הבאות: עצם הצדע, עצם העורף, עצם היתד, עצם המצח או בעצם הכברה. עצמות אלו מתחלקות לשברים בשקעים הקדמיים, האמצעיים והאחוריים. שברים בעצמות הפנים עשויות להתרחש גם כן.
אבחון
אמצעי האבחון לרוב יהיה באמצעות סריקת CT. שבר בסיס גולגולתי מתרחש אצל כ-12% מהאנשים שסובלים מפגיעת ראש חמורה. מטופל עם שבר בסיס גולגולתי יכול לסבול מאחד או מכמה מהתסמינים הבאים:
פגע וברח (סדרת טלוויזיה)
פגע וברח או טייפון (באנגלית: Hit and Run) היא סדרת טלוויזיה ישראלית-אמריקאית מסוגת דרמת מתח ופעולה, פרי יצירתם של יוצרי הסדרה "פאודה", ליאור רז ואבי יששכרוף. הסדרה, בכיכובו של רז, עלתה לשידור ב-6 באוגוסט 2021 בנטפליקס. היא צולמה בישראל ובניו יורק, וכמעט 70 שחקנים ישראלים מופיעים בה, לצד שחקנים אמריקאים.
שבר בסיס גולגולתי
התפתחות
שברים בסיס גולגולתיים כוללים שברים בחלק האחורי של הגולגולת או בחלק הקדמי. החלק האחורי כולל את העצם העורף, עצם הצדע וחלקים מעצם היתד. החלק הקדמי כולל יותר חלקים מעצם היתד ואת עצם הכברה. השבר בעצם הצדע מתרחש ב-75% מהשברים הבסיס גולגולתיים ועשוי להיות אורכי, רוחבי, או מעורב, תלוי ביחס של קו השבר לעומת ציר האורך של הפירמידה.
פגע וברח (סדרת טלוויזיה)
עלילה
הסדרה עוסקת בשגב (ליאור רז), מדריך טיולים ישראלי הנשוי באושר לדניאל (קיילין אום), רקדנית בלהקת בת שבע. לאחר שאשתו האהובה נהרגת בתאונת פגע וברח מסתורית בתל אביב, חייו של שגב עוברים טלטלה והוא מבין כי הדבר עשוי להיות קשור בענייני ריגול. שגב טס לניו יורק לגלות את האמת. בדרך הוא לומד שאשתו קשורה ל-CIA וחוסלה על ידי המוסד.
שבר בסיס גולגולתי
התפתחות
עצמות עשויות להישבר סביב הנקב הגדול, החור בבסיס הגולגולת שדרכו גזע המוח מתקיים ונהפך לחוט השדרה. דבר שיוצר סיכון שכלי הדם והעצבים העוברים בנקב זה ייפגעו.
פגע וברח (סדרת טלוויזיה)
עלילה
בטרם הפך למדריך טיולים, שירת שגב בחוליית חיסול ישראלית. תחילה במסגרת הימ"מ (כהצגתה בסדרה), ולאחר מכן כצוות אורגני שעבר לבצע רציחות במקסיקו. החוליה הפסיקה את פעילותה, אך חבריה, הפעילים בשולי העולם התחתון של ניו יורק, תומכים בשגב, וכך גם עיתונאית ניו יורקית עמה היה לו רומן קצר במהלך שהותו בדרום אמריקה (סאנה ליית'ן). בישראל, הוא מסתייע בבת דודתו הבלשית (מורן רוזנבלט).
שבר בסיס גולגולתי
התפתחות
בשל הקרבה של עצבי הגולגולת, פגיעה בעצבים אלו עלולה להתרחש. זאת יכולה לגרום לשיתוק של עצב הפנים, שיתוק של העצב האחראי על תנועת העין, או לאובדן שמיעה.
פגע וברח (סדרת טלוויזיה)
עלילה
בתמיכתם ובסיוע כישורי הלחימה שלו, שגב מצליח להרוג איש CIA שנשלח לביתו בישראל, לרצוח את שני המחסלים הניו יורקיים שרצחו את אשתו בשירות המוסד וללא ידיעתם, ולרצוח מחסל נוסף מטעם המוסד, לאחר שלכד אותו. בפרק הסיום של העונה הראשונה שגב מצליח גם לחלץ את העיתונאית הניו יורקית מידי ראש תחנת המוסד המקומית, תוך שהוא מחסל סוכן CIA בכיר מיד לאחר שהלה יורה בראשו של איש המוסד. באותו זמן עצמו, בישראל, נרצחת גרושתו של שגב, ובתו נעלמת.
שבר בסיס גולגולתי
פרוגנוזה
שברים שלא יצאו ממקומם לרוב ירפאו ויתאחו מעצמם, ללא התערבות חיצונית. מטופלים בעלי שברים בבסיס הגולגולת מועדים במיוחד לחלות בדלקת קרום המוח. הטיפול לרוב יתבסס על הפגיעות במבנים בתוך הראש. יבוצע ניתוח במצבים בהם ישנה דליפת נוזל מוחי שדרתי שלא נעצר או עבור פגיעה בכלי הדם או העצבים. יעילות השימוש בתרופות אנטיביוטיות מונעות אינה ברורה.
פגע וברח (סדרת טלוויזיה)
הפקה
ביולי 2018 אישרה נטפליקס את הפקת הסדרה. לאחר סיום הצילומים בניו יורק, החלו לצלם את מרבית הסדרה בתל אביב, בשכונת כרם התימנים, ואתרי צילומים נוספים התקיימו גם באזור כיכר הבימה, מרכז סוזן דלל, בית חרות וביפו העתיקה. במסגרת ההפקה שימשה שיר שושני כמנהלת מחלקת בריאות ובטיחות.
שבר בסיס גולגולתי
חברה ותרבות
שברים בבסיס הגולגולת הם סיבת מוות נפוצה בפצועים מתאונות אופנוע. נהגים שמתו כתוצאה משבר בסיס גולגולתי כוללים בין היתר נהגים כגון איירטון סנה ורולנד רצנברגר, נהגי אינדי כגון ביל וקוביץ' האב, טוני בטנהאוזן האב, פלויד רוברטס וסקוט ברייטון. נהגי נאסאקאר כגון דייל אירנהרד האב, אדם פטי, טוני רופר, קני אירווין הבן, ניל בונט, ג'ון נמנצ'ק, ג'יידי מקדאפי, וריצ'י אוונס. נהגי קארט שנהרגו כוללים את ג'ובי מרסלו, גרג מור וגונלזו רודריגז ונהגי ארסיאיי שנהרגו כוללים את בלייס אלכסנדר וסליק ג'ונסון.
כדי למנוע פציעה זו, בכל תחרויות האופנועים הגופים האוכפים את התחרות דורשים את השימוש בתומכי צוואר וראש, כגון מכשיר האנס. מכשיר ה-HANS הוכיח את יעילותו בהצלת חיים מספר רב של פעמים, בין היתר על ג'ף גורדון בשנת 2006 בפוקנו 500, על רוברט קוביקה בגרדי פרי הקנדי ב-2007 ועל מקס ורסטפן בגרנד פרי במונקו ב-2015.
פגע וברח (סדרת טלוויזיה)
הפקה
לאחר שבועות של צילומי הסדרה בתל אביב, ב-12 במרץ 2020 הופסקו הצילומים, שהיו אמורים להימשך עד לחודש אפריל, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה. באפריל 2020 הודיעה נטפליקס כי תעביר פיצויים, המוערכים בסכום של מאות אלפי שקלים, ל-200 עובדי הסדרה לאור ביטול ימי הצילומים.
בפברואר 2021 התחדשו הצילומים לסדרה בישראל, כאשר ההפקה השלימה 60 ימי צילום ולשם כך נחסמו מספר רחובות בתל אביב. אבל בספטמבר 2021 הודיעה נטפליקס כי לא תהיה עונה נוספת לסדרה.
ביקורת
פגע וברח קיבלה ביקורות חיובית. עם זאת, רבים ברשת החברתית IMDb התלוננו כי סצנות הסדרה מצולמות בחושך, וכי לא ניתן לצפות בחלק מן הפרקים. באתר הביקורות Leisure Byte כתבו כי "העלילה מלהיבה מספיק כדי שאפשר היה להפוך אותה לסרט... הסיפור נגרר בכמה פרקים שלא לצורך". באתר Decider נאמר כי פגע וברח מתגאה בקאסט בינלאומי משובח, ופותחת הרבה כיוונים לסיפור מבלי לבלבל את הצופה.
אברהם הכהן יצחקי
הרב אברהם הכהן יצחקי (1789 בערך - ח' בכסלו ה'תרכ"ה, 7 בדצמבר 1864), היה דיין בעיר תוניס, מגדולי רבני יהדות תוניסיה בכל הדורות. נודע בעיקר בזכות חיבורו "משמרות כהונה" על הש"ס.
קורות חייו
נולד בתוניס כנצר למשפחת רבנים, לרב יצחק חי יצחקי, בנו של הרב שמואל יצחקי, אב"ד תוניס. אמו הייתה בת הרב משה כרייף, מחבר הספר "באר משה" על מסכת נזיר.
למד אצל הרב ישועה בסיס, והתפרסם בשקידתו. מעידים עליו ש"למד כל התלמוד שלוש פעמים בעיון ושקידה רבה" (הרב יצחק חי בוכובזה בהקדמה לספר "גנזי שלום" מאת הרב שלום שמעוני).
נישא לאסתר, בת דוד הכהן, תלמיד חכם ואיש עסקים נכבד ועשיר (המוזכר בספרו "חסדי כהונה"), ומשלא ילדה לו אשתו בנים, נשא עליה אישה נוספת, גזאלה.
התמנה לדיין בבית דינו של הרב בסיס, כפי הנראה קרוב לשנת ה'תקצ"א (1830). בשנת ה'תר"ך (1859), לאחר פטירת הרב בסיס, התמנה הרב נתן בורג'יל (השני) לכהן כאב"ד במקומו, והרב אברהם המשיך לכהן כדיין. בגלל ההערכה הגדולה שרכש הרב בורג'ל אליו הוא כינה אותו בתואר "ראב"ד מקודש" (בהסכמה לספרו "משמרות כהונה") על אף שהוא עצמו היה אב בית הדין.
נפטר בשנת ה'תרכ"ה ונקבר בבית העלמין הישן בבורג'יל.
תלמידיו
לימד תלמידים רבים ומהם יצאו גדולי תורה:
יצירתו התורנית
כמו כן, פסקי דין רבים שלו הודפסו בקבצים שונים, כגון בספר "מעשה בית דין" (סי' יז, כ-כב, כח, לד), ובספר "גנזי שלום" (או"ח סי' ב, ד).
איח'תילאף
איח'תילאף (תעתיק מדויק: אִח'תִלאף, מערבית: اختلاف), הוא מושג המתאר מחלוקת בקרב חכמי הדת.
על פי האסלאם, כאשר קיימת מחלוקת בין חכמי הדת, אסור לרדות באדם אשר הולך לפי אחת הדעות של החכמים. המצווה להורות על הטוב ולאסור את הרע אינה קבילה.
על פי אמירה המיוחסת לנביא מוחמד, מחלוקת בין המאמינים הנאמנים היא ברכה, חסד ורחמים.
יחד עם זאת, חלק גדול מהמומחים טוענים שהאמירה הזאת היא מזויפת, ולא נאמרה באמת על ידי הנביא מוחמד.
המדד הבין-לאומי לאיכות הסביבה
המדד הבין-לאומי לאיכות הסביבה (באנגלית: Environmental Performance Index; בראשי תיבות: EPI) בוחן ומכמת את פעילותה של מדינה ביחס לאיכות הסביבה. הגורמים אשר מרכיבים את המדד הם זיהום אוויר, איכות המים, מגוון ביולוגי, סביבה ימית, פליטת גזי חממה ועוד. במדד ניתן לקבל ציון מ-1 עד 100.
היסטוריה
הרעיון שעומד מאחורי המדד הוא לכמת בצורה אמפירית מדדים אלו על מנת למצוא בעיות בקלות, להבחין במגמות, לזהות הצלחות וכישלונות, למצוא שיטות מוצלחות, ולמקסם את התועלת של השיטות בהן משתמשים כדי לשפר את איכות הסביבה.
גרסה המוקדמת יותר של ה-EPI נוסתה בגרסת הפיילוט שלה בשנת 2000 ונקראה (Environmental Sustainability Index - ESI). שני המדדים פותחו על ידי חוקרים מאוניברסיטת ייל וחוקרים מאוניברסיטת קולומביה. מרכז המחקר המשותף והפורום הכלכלי העולמי מודדים את הקיימות הסביבתית באמצעות השוואה בין מדינות שונות על ידי מדדי ה-ESI.
ה-EPI עובד בעזרת אותם מדדים של ה-ESI, אך בעוד שה-ESI בודק קיימות סביבתית באמצעות השוואה למדינות אחרות, עובד ה-EPI על אינדיקטורים מדידים מוחלטים, ובשל כך יותר נוח לעבוד איתו בצורה רטרואקטיבית. הצורה העיקרית בה מודדים מדדי בר-קיימא בעולם היא בעזרת ה-EPI. שווייץ מובילה את המדד בכך שהיא דואגת לאיכות אוויר טובה והגנה על האקלים בעזרת שמירה על מיזמים ארוכי טווח לשיפור הסביבה.
שימושים
המדד נועד לשקף עד כמה מצליחות מדינות לעמוד במטרות שהציבו לעצמן בתחום איכות הסביבה ובמשימות שנועדו להשגת מטרות אלה. המדד מאפשר למדינות הנמצאות בראשו לקבל הכרה בינלאומית ולשמש מודל לחיקוי. המדד מעניק הכוונה ושיטות פעולה למנהיגים המעוניינים בשיפור מצב איכות הסביבה במדינותיהם.
המדד מאפשר שיפור באיסוף הנתונים החסרים במדדים מתחומי החקלאות, מקורות מים, ניהול פסולת, והמגוון הביולוגי, כך שמדינות תקבלנה תמונת מצב עדכנית שניתן לפעול על בסיסה. המדד נוצר על מנת לשמש בעיקר פוליטיקאים, מדענים, פרסומאים, אבל המידע פתוח לכלל הציבור.
במדד חסרים היבטים של תלות של מדינות במשאבים ממקומות אחרים, או השפעה שלהן על זיהום במדינות אחרות, היבטים שמדדים כמו "טביעת רגל אקולוגית" או "טביעת רגל מימית" מתייחסים אליהם בצורה מפורטת. חולשה אחרת של המדד היא הסתמכותו על דיווחים עצמיים של מדינות. גם החוקרים עצמם מודים כי יש מדינות שמוסרות נתונים לא מדויקים על מנת להציג תמונה טובה יותר של עצמן.
(Global Green Economy Index (GGEI
זה מדד הבודק את הכלכלה והחברה במדינות, על מנת לבחון יוזמות הנוגעות לאיכות הסביבה ואת עמידת הנהגת המדינה בהתחייבויותיה בכל הנוגע לאיכות הסביבה. מדד זה מוסיף אינדיקטורים כמו תחבורה, בניינים, ואנרגיה.
ב-2018, המדד דירג 180 מדינות שונות על פי 24 אינדיקטורים שונים ובעשר קטגוריות. מתוך המדד עולה כי שיפור במצב הכלכלי, בבריאות אזרחי המדינות ובשגשוגה משמעותו גם התחזקות של התעשייה והתעצמות מגמת העיור, ולבסוף גם פגיעה בסביבה הטבעית.
המדדים לפי שנים
2016-
1. פינלנד 90.88
2. איסלנד 90.51
3. שוודיה 90.43
4. דנמרק 89.21
5. סלובניה 88.98
6. ספרד 88.91
7. פורטוגל-88.63
8. אסטוניה 88.59
9. מלטה 88.48
10. צרפת 88.20
11. ניו זילנד 88.00
12. בריטניה 87.38
13. אוסטרליה 87.22
14. סינגפו 87.04
15. קרואטיה 86.98
16. שווייץ 86.93
18. אוסטריה 86.64
19. אירלנד 86.60
20. לוקסמבורג 86.58
21. יוון 85.81
23. ליטא 85.49
24. סלובקיה 85.42
25. קנדה 85.06
26. ארצות הברית 84.72
27. צ'כיה 84.67
28. הונגריה 84.60
29. איטליה 84.48
ברצלונה ספורטינג קלוב
ברצלונה ספורטינג קלוב (בספרדית: Barcelona Sporting Club) הוא מועדון כדורגל אקוודורי מהעיר גואיאקיל, המשחק בליגת העל האקוודורית. אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון מונומנטל איסידרו רומרו קרבו.
ברצלונה היא הקבוצה המצליחה באקוודור. היא זכתה ב-16 אליפויות במסגרת ליגת העל, יותר מכל מועדון אחר, האחרונה שבהן ב 2020 בנוסף, היא הייתה לאקוודורית הראשונה בהיסטוריה שמעפילה לגמר גביע ליברטדורס, הישג אותו השיגה פעמיים (1990, 1998).
המועדון נוסד ב-1925 על ידי מהגר ספרדי שקרא לה על שם העיר ברצלונה ממנה הגיע. עם השנים הפכה ברצלונה לקבוצה האהודה ביותר במדינה, ופיתחה יריבות גדולה עם קבוצת אמלק. המפגשים בין השניים זכו לשם "אל קלאסיקו דל אסטיירו".
ההקמה והשנים הראשונות (1925 - 1950)
מועדון הכדורגל ברצלונה נוסד ב-1 במאי 1925 בעיר גואיאקיל על ידי אאוטימיו פרס, מהגר ספרדי, ובתמיכת הקהילה הקטלאנית בעיר. פרס החליט לקרוא לקבוצתו החדשה על שם העיר ממנה הגיע, ברצלונה. הקבוצה אימצה את סמל העיר ברצלונה בסמלה, ובהיעדר ליגה מקצוענית במדינה באותן שנים, החלה להתחרות בליגת חובבנים מקומית שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל של גואיאס, בהשתתפות מועדונים ממחוז גואיאס. משחקה הראשון של ברצלונה בהיסטוריה התקיים ב-15 ביוני, חודש וחצי לאחר הקמתה, ובו ניצחה 1-0 את אייקוצ'ו. מאמן הקבוצה הראשון היה מייסד הקבוצה, אוטימיו פרס.
במהלך שנות ה-40 החלה הפופולריות של הקבוצה במדינה לעלות, בין היתר הודות לסדרת משחקי ידידות מול קבוצות קולומביאניות, בתקופה שנחשבה לתור הזהב בכדורגל הקולומביאני. ברצלונה פגשה את שתי הבכירות בקולומביה, דפורטיבו קאלי ומיונאריוס (עליה גברה פעמיים בגואיאקיל). בשנת 1950 השיגה הקבוצה את תואר אליפות הליגה החובבנית, התואר הראשון בתולדותיה.
תחילת העידן המקצועני (1951 - 1967)
ב-1951 הפכה ליגת החובבים המחוזית לליגה מקצוענית שזכתה לשם "אליפות גואיאקיל". ב-1955 זכתה ברצלונה לראשונה בתואר אליפות מקצועני במסגרת הליגה.
בשנת 1957 הוזמנה ברצלונה, בהיותה אחת משתי הראשונות בליגה, להשתתף במהדורה הראשונה של ליגת העל האקוודורית, כשלראשונה בכדורגל האקוודורי הוכתרה אלופה לאומית. בעונת הבכורה של הליגה סיימה ברצלונה במקום השני, אחרי יריבתה העירונית הגדולה אמלק. לאחר עונת הבכורה, הופסקה פעילות הליגה לשנתיים.
ב-1958, במסגרת הליגה המחוזית, הפגינה ברצלונה יכולת חלשה שנבעה, בין היתר, מחילופי דורות בקבוצה ופרישתם של שחקני מפתח. בעקבות יכולתה באותה עונה ירדה ברצלונה לליגת המשנה המחוזית, מה שגרם לה לרצות לפרוש לאלתר מהתחרות. לבסוף לא נאלצה הקבוצה לשחק בליגת המשנה המחוזית, לאחר שתפסה את מקומה של אוניון דפורטיבה ואלדס שהתפרקה ונותרה בליגה הבכירה.
ב-1960, לאחר שנתיים של היעדרות, שבה ליגת העל האקוודורית לפעילות. החזרה נבעה בין היתר מהיווסדו של גביע יבשתי חדש בשם גביע ליברטדורס באותה שנה והצורך לשלוח נציגה לאומית למפעל. עם חזרת הליגה לפעילות זכתה ברצלונה בתואר האליפות הלאומית הראשונה בתולדותיה, ובזכות הזכייה הפכה לנציגה הראשונה בהיסטוריה של אקוודור בגביע ליברטדורס.
בהמשך שנות ה-60 הוסיפה ברצלונה להיות דומיננטית בליגה הלאומית, והגיעה להישגים נוספים בליגה המחוזית. ברמה הלאומית זכתה הקבוצה בשנים אלו בשתי אליפויות נוספות, ובאליפות גואיאקיל זכתה הקבוצה בארבע אליפויות נוספות, בהן שתי אליפויות ללא הפסד ב-1963 וב-1965. הליגה המחוזית סיימה את פעילות ב-1967, לאחר 16 שנים, וברצלונה הייתה לשיאנית הזכיות המשותפת במפעל עם חמש אליפויות, כמו ליריבתה אמלק. באותה שנה זכתה ברצלונה להכרה בינלאומית, לאחר שאירחה למשחק ידידות את בנפיקה ליסבון, פעמיים אלופת אירופה עם כוכבה הגדול אאוזביו. ברצלונה עוד הובילה פעמיים במשחק, אך נכנעה למשחק מצוין של אאוזביו שכבש צמד והפסידה 3-2. על אף ההפסד, זכתה הקבוצה להערכה גדולה על הופעתה במשחק.