cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בית אמות משפט
בית אמות משפט הוא מגדל משרדים הניצב בשדרות שאול המלך בתל אביב, בין רחוב לאונרדו דה וינצ'י ממזרח ורחוב דובנוב ממערב. מדרום לו שוכן בית תנועת המושבים. הבניין תוכנן על ידי האדריכלים אריה שרון, בנימין אידלסון ואלדר שרון והושלם בשנת 1970. סגנונו ברוטליסטי והוא מתאפיין במעטפת בטון חשוף, אם כי כיום הוא צבוע בלבן. המבנה מחולק לשני חלקים - מזרחי ומערבי - המחוברים ביניהם בפרוזדור צר בכל הקומות. למעשה רק חלקו המערבי מכונה באופן רשמי "בית אמות משפט", ושמו של החלק המזרחי הוא "בית המרכז החקלאי", אך הראשון דבק בכולו. המבנה מתנשא לגובה של 66 מטר ויש בו 17 קומות.
עם הקמתו שכנה במבנה הנהלת כור תעשיות והוא נודע כ"בית כור". לאחר תקופה נקרא הבניין בית המרכז החקלאי ובהמשך נקרא בית אמות משפט. בחזיתו ניצב בעבר פסל בצורת הקובייה ששימשה כסמל הקונצרן. שכנו בו גם לשכותיהם של כמה מראשי הממשלה לשעבר.
כיום הבניין מאוכלס על ידי עורכי דין, מפלגות, שגרירויות, רואי חשבון ועוד.
בבניין ישנם כ-367 מקומות חניה, בחניה עילית ותת קרקעית.
75% מהבניין הם בבעלות קבוצת אמות השקעות בע"מ, ויתר הבניין בבעלות ניר שיתופי, המרכז החקלאי, תנועת המושבים וחברת חבצלת מוסדות תרבות.
גורל ידוע מראש
גורל ידוע מראש (באנגלית: Predestination) הוא סרט מדע בדיוני ומותחן אמריקאי בבימוי האחים מייקל ופיטר ספיריג בכיכובם של אית'ן הוק, שרה סנוק ונוח טיילור. הסרט מהווה עיבוד קולנועי לסיפור הקצר "אתם המתים החיים" מאת רוברט היינליין, שניסה לתקוף את קונספט עלילות המסע בזמן ממקום מאוד יוצא דופן.
הסרט זכה לשבחים רבים אך לא זכה להפצה מסחרית נרחבת והוא הוקרן במשך 3 שבועות בלבד, שבמהלכן הרוויח כ-68,000 דולרים. זהו סרטם השלישי של האחים ספייריג (לאחר "Undead" ו"פורצי השחר"). הסרט הפך לאחת מיצירות המדע בדיוני המדוברות של שנת 2015 וסרט שיצר לא מעט תשומת לב. הסרט זכה בארבעה פרסי הקולנוע האוסטרלי ובשני פרסים במסגרת "אחרי חצות" של פסטיבל טורונטו.
עלילת הסרט
הסיפור מתחיל In medias res, כאשר סוכן מסע בזמן מנסה לנטרל פצצה, אשר מתפוצצת ושורפת את פניו. מישהו מתקרב ומסייע לו לגשת אל נרתיק הכינור, שהוא למעשה מתקן המסע בזמן שלו על מנת שיוכל לשגר עצמו אל העתיד, לבית חולים שיקומי. כאשר הוא משתקם ועובר ניתוח לשיקום פניו, מסתבר כי הוא היה במרדף אחר מחבל המכונה "מפוצץ הרחש" וניסה למנוע פיגוע בעיר ניו יורק בשנת 1975. לאחר שיקומו הוא מקבל לידיו משימה, האחרונה שלו.
הסוכן מגיע לשנת 1970 בניו יורק. כברמן, הוא מתחיל לנהל שיחה עם אחד מלקוחותיו, אדם בשם ג'ון שחושף שהוא כותב ספרי ווידוי תחת שם העט "האם הלא נשואה". הוא מסביר ששם העט נובע מקורות חייו. הוא גדל כג'יין בבית היתומים העירוני בקליבלנד. משהתבגרה ניסתה להתקבל לחילות החלל, אך לא התקבלה בשל התנאים הרפואיים. מתברר כי חילות החלל אינו אלא כיסוי ללשכת הזמן, המבקשת לגייסה. אולם, ג'יין מתאהבת ועד מהרה מתעברת. הסוכנות מנתקת עמה את קשריה, אהובה נעלם והתינוקת שלה נחטפת מחדר היולדות בבית החולים. יתרה מכך, היא מגלה שהיא הייתה אינטרסקס
הסוכן מציע לג'ון לחזור אחורה אל היום שבו פגש את הגבר שנטש אותה, כך שג'ון יוכל להרוג אותו. בתמורה ג'ון יהפוך לסוכן זמן. ביום הספציפי, ג'ון מתנגש בג'יין והם מתחילים לנהל דו-שיח ביניהם. ג'ון מתחיל להבין שהוא היה מאהבה של ג'יין. התינוקת לא הייתה אלא תוצאה של "פלרטוט עצמי". סוכן הזמן מחליט לקחת את התינוקת ולהשאירה בפתח בית היתומים 18 שנה קודם לכן. או-אז מסתבר כי ג'יין, ג'ון והתינוקת כולם אינם אלא אותו אדם, חושפים בכך את פרדוקס הלולאה. הסוכן מגיע אל שנת 1975 לניו יורק, שם הוא מסייע לאדם שפניו נשרפו.
ג'ון עוזב את ג'יין מאחור והוא מובא אל סוכנות הזמן. הוא עובד כסוכן זמן על מנת לאפשר לסוכן שגייס אותו לפרוש בשנת 1970. מסיבה לא ברורה נרתיק הכינור המשמש כהתקן אינו מנוטרל. הסוכן מקבל הוראות לבדוק את המכבסה, בדיוק באותו הזמן שיהיה שם גם מפוצץ הרחש. עד מהרה מתבררת זהותו האמיתית של מפוצץ הרחש. המפוצץ מתעקש שפעולותיו הצילו ויצילו חיי רבים. הסוכן דוחה טענה זאת מכל וכל ומשוכנע כי הוא לעולם לא יהפוך למפוצץ הרחש והוא יורה בו.
עד מהרה מתברר כי בשנת 1975 ג'ון נסע לניו יורק ושרף את פניו בנסיונותיו לנטרל את הפצצה. מסתבר כי ג'ון יהפוך לסוכן בעוד הסוכן יהפוך למפוצץ הרחש. סוכן הזמן מתח עד לקצה את פרדוקס הלולאה כשבמקביל הוא זה שהוליד וגם הרג את עצמו.
הפקה, הפצה ומימון
במאי 2012 האחים ספיריג הוכרזו כבמאי הסרט לאחר שהשלימו את עבודתם על התסריט לסרט.
אית'ן הוק נבחר לגלם את התפקיד הראשי כאשר בנובמבר 2014 הוא הודה שהוא חובב סגנון מדע בדיוני אך מעדיף יותר כזה שכולל אלמנטים אנושיים לעומת סרטים עמוסים באפקטים וויזואלים.
חברת Arclight Films רכשה את הזכויות הבינלאומיות לסרט ב-18 במאי 2012 כאשר חברת Tiberius Film רכשה את זכויות ההסרטה בגרמניה. ב-23 במאי 2012 סרטי סוני רכשו את זכויות ההסרטה בארצות הברית וכמה מהזכויות הבינלאומיות על הסרט.
חברת Screen Australia האחראית לתמיכת הקולנוע האוסטרלי הכריזה בספטמבר 2012 כי היא תממן חלק מעלויות ההפקה, סכום כולל של 5.5 מיליון דולר אוסטרלי.
ב-28 בפברואר 2013 השחקנית האוסטרלית שרה סנוק חתמה על חוזה לגילום תפקיד ראשי בסרט, לאחריה הוחתם השחקן נוח טיילור, ב-13 במאי 2013. באותה שנה Pinnacle Films רכשו את זכויות ההפצה של הסרט באוסטרליה ובניו זילנד. קדם ההפקה יצא לדרך ב-25 בפברואר 2013 כאשר הצילומים עצמם החלו ב-8 באפריל 2013 במלבורן, אוסטרליה ונמשכו שישה שבועות. הצילומים נערכו באולפני דוקלנדס שבמלבורן, במרחק קילומטר וחצי ממחוז העסקים הראשי של מלבורן. חלק מהסצנות בסרט התרחשו באבוטספורד שבפרברי מלבורן ובבנייני מכון מלבורן המלכותי לטכנולוגיה.
שיווק, ביקורות ופרסים
תמונות ראשונות מהסרט פורסמו כבר ב-5 בפברואר 2014 וביולי אותה שנה הופץ הקדימון האוסטרלי. בספטמבר 2014 הופץ הטריילר הרשמי.
אירוע הבכורה העולמית של הסרט נערך ב-8 במרץ 2014 בפסטיבל הסרטים SXSW שבאוסטין, טקסס. הסרט נבחר לסרט הפתיחה בליל הגאלה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי במלבורן שנערך ב-31 ביולי 2014. חומרי קידום לסרט פורסמו במהלך הפסטיבל ותוארו כקטעי מופת לסרט מדע בדיוני, נואר ופשע. אירוע הבכורה בסידני, אוסטרליה כלל גם אירוע שו"ת עם במאי הסרט ב-6 באוגוסט 2014 בארמון ורונה סינמה.
הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-13 בפברואר 2014, לאחר פרסום 2 טריילרים וסרטון בן 7 דקות מתוך הסרט, זאת לקראת צאת הסרט לאקרנים ב-9 בינואר 2015 בארצות הברית.
ביקורות
הסרט זכה לביקורות מהללות וחיוביות לרוב, כאשר שרה סנוק זכתה להכרה בינלאומית על תפקידה והופעתה בסרט. הסרט זכה לציון 84% באתר Rotten Tomatoes בהתבסס על 98 ביקורות עם ציון ממוצע של 6.8 מתוך 10. הקונצנזוס הביקורתי אתר ציין כי הסרט הוא ז'אנר מהנה עם חכמה לא רגילה והסרט מהווה לאחד מסרטי המדע בדיוני הטובים מסוגו. הסרט זכה לציונים גבוהים גם באתר Metacritic, כאשר הסרט קיבל ציון 69 מתוך 100 בהסתמך על 28 ביקורות שציינו שהביקורות היו חיוביות בכללן.
בביקורת של מגזין Variety לסרט, הסרט הוצג כסאגת מסע בזמן שובת-לב ומוזרה אשר מצליחה להתגרות במוח ולגעת בלב גם כאשר נפתוליה הולכים ומתרבים גם מעבר לנקודה קיימת של נרטיב. לקראת הקרנת ערב הפתיחה של פסטיבל הסרטים במלבורן, בעיתון הסידני מורנינג הראלד פורסם ביקורתו של מבקר הסרטים קארל קווין שהתייחס לביצועיה של סנוק ותיאר את תפקידה כתפקיד שמייצר קריירה ענפה. בהתייחס לעלילה, קווין טען שהיא "מעניינת", אף שניתן היה לפענח את העלילה במשיכת חוט קלה של היגיון רופף. הדמות הראשית תוארה כטרנסג'נדר או אינטרסקס בכמה כלי תקשורת שונים והשחקן אית'ן הוק אף אמר בריאיון לעיתון הגארדיאן, לפני צאת הסרט שנושאי הלהט"ב הם לא הנושא העיקרי בסרט אלא נרטיב שהוא רלוונטי לכל האנשים.
פרסים
הסרט זכה בשלל קטגוריות בטקס פרסי האוסקר האוסטרלי (AACTA Awards; פרסי האקדמיה האוסטרלית לאמנות הטלוויזיה והקולנוע), הסרט זכה בקטגוריות השחקנית הטובה ביותר לשרה סנוק, הצילום הטוב ביותר לצלם בן נוט, העריכה הטובה ביותר למאט וילה ועיצוב ההפקה הטוב ביותר למת'יו פטלאנד. בנוסף הצלם בן נוט זכה בפרס ההצטיינות של חברת הצלמים האוסטרלית (Australian Cinematographers Society)
בנוסף, מאט וילה זכה בפרס העריכה הטובה ביותר, מת'יו פטלאנד זכה בפרס עיצוב ההפקה הטוב ביותר ושרה סנוק זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בטקס פרסי מבקרי הסרטים של אוסטרליה (Film Critics Circle of Australia).
בפסטיבל הסרטים לאחר האפלה שבטורונטו, קנדה (Toronto After Dark Film Festival), הסרט זכה בשלל פרסים לרבות הפרס המיוחד לסרט המדע בדיוני הטוב ביותר ופרס מיוחד לאחים ספיריג על התסריט הטוב ביותר.
Pixie Lott (אלבום)
Pixie Lott (בעברית: פיקסי לוט) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת הבריטית פיקסי לוט. האלבום יצא לאור ב-1 באוגוסט 2014 על ידי חברת התקליטים וירג'ין EMI. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים בסך הכול.
האלבום הגיע למקום ה-15 במצעד האלבומים הבריטי.
S!sters
S!sters היא להקה גרמנית שייצגה את גרמניה באירוויזיון 2019 בתל אביב שבישראל עם השיר Sister. זאת לאחר שניצחה במקום הראשון בקדם-אירוויזיון הגרמני - "Unser Lied für Israel" (השיר שלנו לישראל), כשהיא גוברת על שישה שירים אחרים. הלהקה הוקמה לצורך האירוויזיון בלבד שכן השיר נבחר לתחרות ללא אמן (בתחילה, הוא יועד לקדם-אירוויזיון השווייצרי אליו לא התקבל).
2021 ברוסיה
2021 ברוסיה היא השנה בה הפדרציה הרוסית ציינה 30 שנים להקמתה. שנת 2021 הוכרזה כשנת המדע והטכנולוגיה ברוסיה.
נפטרו
(קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2021)
לזרוס (פירושונים)
{{פירושונים|לזרוס או אלעזר הוא שם פרטי
אישים ששם משפחתם לזרוס או לצרוס
}}
אונה יוקנביצ'ניה
אונה יוקנביצ'ניה (בליטאית: Ona Juknevičienė; נולדה ב-28 באפריל 1955) היא אשת ציבור ליטאית.
ביוגרפיה
יוקנביצ'ניה נולדה בכפר דוסמנליאי בליטא. בהיותה בת שלוש עברה משפחתה לווילנה, שבה סיימה את לימודיה התיכוניים ולימודי תואר ראשון בכלכלה תעשייתית. בשנים 1986–1989 עבדה יוקנביצ'ניה כחוקרת במכון לעבודה ורווחה. בשנת 1992 היא סיימה לימודי דוקטורט במדעי החברה והצטרפה לסגל אוניברסיטת וילנה.
בשנת 1992 החלה יוקנביצ'ניה לעבוד כיועצת לענייני הפרטה עבור מיזם "ESOP Services International" המשותף לליטא ולארצות הברית. לאחר מכן היא עמדה בראש המיזם ומשנת 1995 עברה לנהל את חברת "Consulta" לייעוץ ארגוני. באותה עת החלה יוקנביצ'ניה לייעץ לבנק העולמי ובמשך שנים ספורות ליוותה את תוכניות הסיוע של הבנק לאוזבקיסטן ולסרביה. בשנת 2000 היא עבדה כיועצת לממשלת ליטא בנושאי הפרטה, ארגון מחדש ופשיטות רגל כלכליות. עבודתה האקדמית נמשכה לאורך שנים אלו.
קרמיט הצפרדע
קרמיט הצפרדע היא דמות בדיונית אשר הופיעה כבובת יד (בובת כפפה) בתוכניות "רחוב סומסום", "החבובות" סאם וחבריו ועוד. קרמיט הוא הדמות הידועה ביותר מהחבובות והיא הופעלה ודובבה על ידי יוצרה ג'ים הנסון עד מותו ב-1990, מ-1990 דיבב את קרמיט סטיב וייטמיר עד 2017 וכיום מדבב את קרמיט מאט ווגל.
אונה יוקנביצ'ניה
ביוגרפיה
בשנים 2004–2009 כיהנה וקנביצ'ניה כנציגה בפרלמנט האירופי מטעם מפלגת העבודה ושימשה בו יו"ר הוועדות המשותפות של הפרלמנט עם מדינות מרכז אסיה ומונגוליה. כמו כן, היא הייתה חברת הוועדה לביקורת התקציב, ועדת העבודה והרווחה, ועדת הכלכלה, וועדות לענייני פנים ומשפט. במהלך כהונתה הייתה יוקנביצ'ניה חברת המפלגה הדמוקרטית האירופאית וחברת הברית הליברלית-דמוקרטית של אירופה.
קרמיט הצפרדע
בובתו של קרמיט הייתה אחת הפשוטות והצנועות שבחבובות אך עם זאת הייתה אחת החינניות ביותר והאהובה ביותר באופן אישי על הנסון. דמותו החלה להופיע בתוכנית "סאם וחברים" שם הוא לא היה בדיוק צפרדע, אלא יצור דמוי לטאה. לאחר מכן הוא הופיע ברחוב סומסום בשנת 1969 כעיתונאי המסקר אירועים. בשנת 1976 שולב גם ב"מופע החבובות" כמנחה הראשי של התיאטרון הבדיוני שבו מתקיים המופע. קרמיט היה מושא אהבתה הנכזבת של מיס פיגי.
אונה יוקנביצ'ניה
ביוגרפיה
הייתה מועמדת לפרלמנט האירופי בשנת 2009, אך לא נבחרה.
קרמיט הצפרדע
קרמיט הופיע באופן הומוריסטי בתוכניות טלוויזיה שונות ורבות כמו למשל החלפתו החד-פעמית של המראיין לארי קינג ב-1 באפריל 1994 והופעות הומוריסטיות נוספות.
הבובה השתתפה בסרט של החבובות באורך מלא מבית דיסני.
זאב כספי
זאב כספי (1931 – 6 ביוני 2021) היה כדורגלן ואתלט ישראלי. כספי היה שוער במכבי נתניה, אלוף ישראל ואלוף המכביה בהטלת כידון (השלישית 1950) ובקרב עשר (הרביעית 1953).
אתלט
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכו בסוף ספטמבר 1950 זכה כספי ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 51.23 מטר, לפני אברהם גרין מישראל (50.07 מטר) ומ. מרקוס מדרום אפריקה (40.27 מטר). מדליות כסף בקפיצה לגובה ביחד עם מ. פאר ישראל בתוצאה של 1.75 מטר, אחרי יעקב קובלנץ מישראל (1.75 מטר) ובקרב עשר בתוצאה של 4818 נקודות, אחרי ארתור קוריק מארצות הברית 5281 נקודות ולפני אחיו יצחק כספי (4406 נקודות).
בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בסוף ספטמבר 1953 זכה כספי בשתי מדליות, 1 זהב ו-1 כסף. מדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 4297 נקודות, לפני דב זעירא מישראל (4171 נקודות) וסיד קיוויט מארצות הברית (3900 נקודות). מדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.82 מטר, אחרי אריה קלינשטוב-נוה מישראל (1.82 מטר) ולפני פישר מדרום אפריקה (1.79 מטר).
כדורגלן
כספי שיחק במחלקת הנוער של מכבי נתניה כחלוץ, אך בקבוצת הנערים שונה תפקידו והוא החל לשחק כשוער, תפקיד אותו מילא במכבי נתניה עד שנת 1970. לאחר מכן שיחק עונה אחת בבית"ר נתניה ואז פרש ממשחק פעיל.
בשנות ה-70 וה-80 שימש כחבר הנהלה במכבי נתניה.
ביוני 2021 הלך כספי לעולמו.
פירה (עיר)
פירה (ביוונית: Φηρά) היא הבירה המודרנית של האי האגאי היווני סנטוריני.
השם פירה הוא שיבוש לשוני שנוצר במהלך הזמן לשם "תירה" (Thíra), השם העתיק של האי עצמו.
פירה היא יישוב עם בתים לבנים השוכנים בגובה 400 מטר בצד המערבי של הקלדרה. אוכלוסיית האי, נכון ל־2011, הייתה 1,616 תושבים.
כבל חשמלי
כבל חשמלי הוא צירוף של מספר תיילים מוליכים אשר בודדו זה מזה, המשמשים להולכת זרם חשמלי. תיילים בכבל אשר אינם מופרדים זה מזה באמצעות חומר מבודד נקראים "גיד".
מתח ובידוד
התכונה החשובה ביותר של כבל חשמלי, ושממנה נגזר תפקידו, הוא המתח החשמלי בין מוליכי הכבל לבין עצמם (במקרה של כבל רב גידים) או בין המוליכים לסביבתם (במקרה של כבל חד גידי). מתח זה נע בין וולטים בודדים לבין מאות אלפי וולטים. מתח העבודה של הכבל מתאפשר בזכות החומר המבודד בו עטופים המוליכים. היות שהגודל של כבלים קטן יחסית והמוליכים קרובים זה לזה או לשפת הכבל, הרי שבמקרה של כבלים למתח של מאות אלפי וולטים מדובר בחומר מבודד שמסוגל לעמוד במפלי מתח עצומים של מאות אלפי וולטים לסנטימטר: מתח הפריצה של אוויר, הנחשב כמבודד מצוין, הוא כ-30 קילוולט לסנטימטר בלחץ של 1 בר, מכאן שחומר הבידוד של כבל בן מאות קילוולטים צריך להיות מבודד פי 5 עד פי 20 יותר מאוויר. בנוסף לתפקיד הבידוד במניעת פריצה חשמלית, הבידוד מהווה גם הגנה מכנית על המוליך. חשיבותה של הגנה זו רבה בכבלי מתח גבוה, שם הבידוד מונע עיוות של המוליך ויצירת שדות חשמליים מוגברים מקומית שעלולים לגרום לפריצה. עוד צריך החומר המבודד לפזר טוב את החום הנוצר כתוצאה ממעבר הזרם בכבל, ולא להיהרס כתוצאה מטמפרטורת הסביבה בה מותקן הכבל.
סוגי בידוד
לבידוד של כבל מספר תכונות הכרחיות על מנת למלא את תפקידו: רק חומר אשר כל התכונות הללו קיימות בו במידה מספקת יכול לשמש לבידוד כבלים. למשל, חומרים קרמיים הם מבודדים מעולים אך אינם גמישים ולכן אינם משמשים בכבלים. המגבלות של כל אחת מהתכונות הללו בחומר המבודד ישפיעו על הביצועים של הכבל.
החומרים הנפוצים ביותר כיום לבידוד כבלים הם פוליאתילן ופוליאתילן מצולב (XLPE), פוליוויניל כלוריד (PVC) וגומי EPR. חומרי בידוד נוספים הנמצאים בשימוש הם נייר רווי שמן ותחמוצת המגנזיום.
מבנה
בבסיס, כבלי חשמל בנויים ממוליך אחד או יותר, העטופים בחומר מבודד. המבנה של כבל יכול להיות פשוט ביותר או מורכב מאוד, בהתאם לתפקיד הכבל. כל מוליך בכבל נקרא "גיד". על פי רוב עשויים הגידים מתיילי נחושת או אלומיניום. התיילים מהם עשויים הגידים יכולים להיות בקטרים שונים, אך מטעמים של גמישות הקוטר המרבי של תיילים אלה אינו עולה על 3 מילימטר. בכבלים בהם נדרשים גידים גדולים יותר מתבצע הדבר על ידי מספר תיילים שזורים. לעומת זאת, כאשר נדרשת גמישות גבוהה יותר של הכבל, מבוצעים הגידים על ידי שזירה של תיילים בעלי קוטר קטן במיוחד. המוליכים, כאמור, נעטפים בחומר מבודד. כבלים בהם יותר מגיד אחד נעטפים כל הגידים המבודדים במעטפת נוספת, מבודדת אף היא, המחזיקה את כל הגידים המבודדים צמודים זה לזה. זהו המבנה בסיסי של כבלי חשמל. מבנים נפוצים נוספים הם: מעבר למבנים בסיסיים אלו קיימות וריאציות רבות על המבנה של כבלים. ביניהן ניתן למצוא:
זרם
הזרם החשמלי שיכול להיות מועבר בכבל מוגבל על ידי יכולת פיזור החום שלו. כל זרם שזורם בכבל מעלה את הטמפרטורה שלו, עלייה זו תלויה בצפיפות הזרם. עליית הטמפרטורה של הכבל מעל סף מסוים פוגעת בחומר הבידוד, לכן, לכל כבל קיים "זרם עבודה" - זרם שיכול לזרום בו לאורך זמן ללא חשש שעליית הטמפרטורה תפגע בבידוד. לדוגמה, בידוד PVC יכול לעמוד בטמפרטורות של עד 70 מעלות צלזיוס, ואילו בידוד XLPE בטמפרטורה של עד 90 מעלות צלזיוס. עם זאת, יכולים כבלים להעביר זרמים גדולים בהרבה מזרם העבודה הנקוב שלהם (זרם יתר), וזאת כל עוד הטמפרטורה של הכבל אינה עולה על זו המסכנת את הבידוד. המשמעות היא כי גודל זרם היתר העובר בכבל היא יחסית למשך הזמן בו זורם זרם זה - ככל שזרם היתר גבוה יותר, פרק הזמן בו הוא יכול לזרום מבלי לפגוע בבידוד קצר יותר. מבחינה מעשית יכולים לעבור בכבל זרמים גבוהים בהרבה גם מזרמי היתר - בדרך כלל זרמים כאלה הם תוצאה של קצר חשמלי. זרמים כאלה עלולים לחמם את החומרים מהם עשויים המוליכים עד לשינוי פיזיקלי במבנה הכבל והמוליכים. כבל שעבר בו זרם יתר שלא הופסק תוך הזמן הנדרש, אינו ראוי יותר לשימוש. מגבלת זרם העבודה בכבלים היא מגבלה מאוד מהותית. מגבלה זו קובעת את שטח החתך של גידי הכבל, כך שצפיפות הזרם לא תגרום להתחממות מעל המותר. מכאן שככל שהזרם אותו הכבל נדרש להעביר יהיה גדול יותר, כן יגדל שטח החתך של הגידים. עם זאת, מגבלה זו אינה נכונה בכל האמור בהספק החשמלי אותו יכול להעביר הכבל, שכן ההספק תלוי גם במתח של הכבל.
קיבוליות
המבנה של כבל, גידים ארוכים המופרדים זה מזה באמצעות חיץ דיאלקטרי ובמצב של הפרש פוטנציאלים, מהווה למעשה קבל. לכל כבל יש קיבול הניתן לחישוב, ונתון ביחידות של פאראד ליחידת אורך (בדרך כלל קילומטר). בכבלים קיים קיבול בין הגידים לבין עצמם אך גם בין הגידים לנקודת הניוטרל של המערכת (בדרך כלל האדמה). קיבוליות בכבלים יכולה להגיע לערכים של 0.25 מיקרופאראד לקילומטר.
זרם ישר
במשטר של זרם ישר קבל מהווה נתק, כך שלאחר טעינה מלאה של הכבל, אין לקיבוליות משמעות והשפעה במצב המתמשך. עם זאת, מיתוג של המעגל החשמלי אותו מזין הכבל משאיר את הכבל במצב "טעון". כבלים בעלי קיבוליות גבוהה מסוגלים לאגור בתוכם מטען משמעותי אשר פריקה לא מבוקרת שלו עלולה להיות קטלנית.
זרם חילופין
בזרם חילופין הקיבוליות של הכבל באה לידי ביטוי במעגל החשמלי. במצב זה יעבור דרכו זרם קיבולי קבוע על פי הנוסחה, כאשר: במערכת תלת פאזית תקינה מתקיימים כל הזמן זרמים בין הפאזות לבין האדמה. סכום הזרמים הוא תמיד אפס. הזרם הקיבולי במערכת תלת פאזית מתקיים כל עוד המערכת מצויה תחת מתח, גם כאשר לא זורם בה כל זרם אחר.
האחיות צ'ונג
האחיות צ'ונג (וייטנאמית: Hai Bà Trưng; 12–43 לערך) היו מנהיגות צבאיות, שלחמו באזור וייטנאם כנגד השלטון הסיני במאה הראשונה לספירה. הן נחשבות גיבורות לאומיות בווייטנאם המודרנית כיוון שהובילו מרד מוצלח נגד שושלת האן הסינית, והשיגו שלטון עצמאי למשך שלוש שנים.
האחות הבכורה צ'ונג צ'ק (Trưng Trắc) והצעירה צ'ונג ני (Trưng Nhị) נולדו בצפון וייטנאם, בכפר קטן בשולי הפריפריה של מחוז מה לין, למשפחה בעלת מסורת צבאית. אביהן היה ראש המשטרה המחוזית. הן קיבלו חינוך צבאי מילדות, שכלל לימוד תורות לחימה ותרגול אמנויות לחימה. מחוז מה לין היה נתון בתקופה זו לשליטת הסינים, והאחיות היו עדות לאורך ילדותן ליחס המשפיל והאכזרי לו זכו המקומיים מצד האצולה הסינית האזורית.
בביקור של ראש משטרה ממחוז שכן פגשה צ'ונג צ'ק את בנו, טי סק (Thi Sách), ובהמשך הם נישאו. טי סק ניסה להנהיג מרד בסינים, בתגובה ליחסם הנוקשה, אך הוא נכשל והוצא להורג בפומבי. צ'ונג צ'ק החליטה למלא את מקומו עם אחותה, ולהצית את המרד מחדש. בעקבות המרד שהובילו האחיות הצליחו התושבים לגרש כוח סיני מקומי בשנת 39 לספירה.
במשך השנתיים הבאות משלו האחיות כמלכות בממלכה, והצליחו להדוף את כל ההתקפות הסיניות עליה.
סיפורן של האחיות מוערך מאוד בווייטנאם, כמנהיגות תנועת המרד הראשון בסינים לאחר 247 שנות שלטון סיני. מקדשים רבים בווייטנאם מוקדשים להן, ובכל שנה בפברואר מתקיים יום זיכרון לציון מותן. על שמן נקראים אזור האי בה צ'ונג במחוז האנוי, וכן מספר בתי ספר ורחובות ראשיים בערים הגדולות. באמנות הן מאוירות ומפוסלות לרוב כשהן רוכבות על פילים במהלך קרב.
אורי להב
אוֹרי להב (נולד ב-3 בדצמבר 1972) הוא מנהל ישראלי, שבעברו שימש שחקן כדורסל. משנת 2019, משמש כמנכ"ל חברת א.ל.מ מוצרי חשמל ואלקטרוניקה.
ביוגרפיה
כנער נחשב להבטחה גדולה. הוא שיחק בנבחרת הקדטים של ישראל ובלט בשורותיה, ושיחק גם בנבחרת הנוער של ישראל ובנבחרת העתודה. בנבחרות הקדטים והנוער הועדף בחמישייה על פני דורון שפר. ב-1989 שיחק בנבחרת הקדטים במסגרת אליפות אירופה. ישראל סיימה שביעית ולהב קלע 17.1 בממוצע למשחק, הקלע הבכיר של ישראל באליפות זו. להב השתתף גם באליפות העולם עד גיל 22 שנערכה בשנת 1993, ובאליפות אירופה עד גיל 22 שנערכה שנה אחר כך.
בגיל 17 שיחק בליגה הלאומית במדי הפועל גבת. בתום העונה חזר לשחק במכבי חדרה, קבוצת נעוריו שעלתה שנה לפני כן לליגה הלאומית. בשנתו הראשונה בחדרה מיעט לשחק, אך בעונתו השנייה קיבל יותר דקות משחק. בשנת 1993 הצטרף להפועל גליל עליון וסיים את העונה עם ממוצע של 8.5 נקודות למשחק. כעבור שנה חתם במדי הפועל אילת בה שיחק עונה אחת. ב-1995 חזר למכבי חדרה כששיחקה בליגה לאומית ב', ובעונת 1996/1997 הצטרף להפועל תל אביב ושיחק בה למשך 3 עונות. בעונתו הראשונה בקבוצה היה לשחקן חמישייה, אך בתום העונה ירדה הקבוצה ליגה לראשונה בתולדותיה. בשנה שלאחר מכן שיחק עם הקבוצה בליגה לאומית ב', הצטיין בשורותיה, סיים עם 17.2 נקודות בממוצע למשחק ובתום העונה חזרה הקבוצה ללאומית א', והעפילה לחצי גמר הגביע, כשבדרך הדיחה את הפועל ירושלים. כעבור עונה סבל להב מפציעות ומיעט לשחק. בשל מוסר תשלומים ירוד בקבוצה להב עבר במהלך העונה לאליצור אשקלון מלאומית ב'. בעונת 1999/2000 שיחק בגבעת שמואל ולאחר מכן הודיע על פרישתו ממשחק.
לאחר פרישתו ממשחק
ב-2019 פרש מסמל"ת ובהמשך השנה, מונה לשמש מנכ"ל חברת "א.ל.מ רשת חשמל ואלקטרוניקה".
יחיאל אריה מונק
הרב יחיאל אריה (מיכאל) מונק (1905 – 1984) היה רב, מחנך, מרצה ומחבר ספרים, יליד גרמניה, שפעל גם בארצות הברית ובישראל.
בצעירותו
מונק נולד לרב עזריאל מונק, רב קהילת עדת ישראל בברלין. בילדותו גדל מונק באווירה תורנית ועסקנות ציבורית, מה שעתיד להשפיע על משך כל חייו. מונק הלך בדרכי אביו הן בתחום הרבנות והן בתחום העסקנות הציבורית.
כבר בהיותו נער נראו במונק ניצני פעילותו העתידית, כשהקים ארגון קטן שמטרתו הייתה חלוקת מצרכי מזון לנזקקים, ותמיכה רוחנית בעניים וחולים. יזמה זו הייתה אבן הפינה לארגון הילפסווריין שעסק בעזרה לחסרי ישע וקשישים בשנות שלטונו של היטלר. בהיותו כבן 17 נסע ללמוד בישיבת נייטרא בבריטניה, לאחר מכן למד כחמש שנים בישיבת סלבודקה, שם נסמך לרבנות על ידי ראש הישיבה רבי משה מרדכי אפשטיין.
עשייה ציבורית
כניסתו של הרב מונק לעשייה ציבורית החלה בשנת 1929 עם הצטרפותו לאביו כנציג הקהילה היהודית בפני השלטון הגרמני. ובתקופה זו התחיל לעסוק בנושא השחיטה היהודית. בשנת 1937 התמנה לרבה של קהילת עדת ישראל, במקום אביו, שהגרמנים אסרו את חזרתו לגרמניה אחרי שיצא למסע קצר בארץ ישראל. בתפקיד זה שימש עד ליציאתו מגרמניה לבריטניה, מאימת הגסטאפו, באמצע שנת 1938.
בלונדון שב והתמסר לעסקי ציבור, ויסד את בית הכנסת עדת ישראל בהנדון (Hendon). בתחילת שנת 1941, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, היגר לארצות הברית והגיע לבוסטון, שם שימש כרב, מנהל, מחנך ומרצה.
קבוצת הורים קטנה ייסדה בניו יורק בית ספר חרדי חדש לבנות בו היו שבע תלמידות בלבד, כשחזונם היה למוסד גדול ומבוסס. חזון זה התממש על ידי הרב מונק שהגיע לניו-יורק כדי לבסס את בית הספר ועמד בראשו. הוא הפך את בית הספר לבית הספר החרדי לבנות הגדול בעולם וכיום מונה בית הספר כ-2000 תלמידות. מונק ניהל את בית הספר עד שנאלץ לפרוש מתפקידו מסיבות בריאות בשנת 1945.
בשנת 1948 נסע לאירופה שם הסתובב ברבים ממחנות העקורים בגרמניה, כדי לרומם את רוחם של שרידי אש השואה, ולהדריכם לחיים חדשים. בשנת 1947 מונה על ידי הג'וינט לרב הקהילה בברלין והיה לרב הראשון של הקהילה החדשה לאחר השואה. עם הגעתו של הרב הרפורמי סטיבן שוורצשילד לברלין ב-1948 עזב ושב לארצות הברית. בשנת 1949 הקים עבור משפחתו וידידיו מחנה קיץ. חברי הצוות והמחנאים הפכו לחלק מבני משפחתו, והמחנה היווה מודל למחנות קיץ אחרים. עצתו והדרכתו נתבקשה על ידי רבים. הפרישה מתפקידו הרשמי כמנהל בית הספר שייסד, הייתה בשבילו חופש פעולה לניצול מקסימלי של כוחותיו וכשרונותיו כדי לשרת את הציבור. הוא ייעץ לארגונים ויחידים, הפך למרצה מבוקש ופנה לעסוק בנושא בו עוד עסק בגרמניה: "נושא השחיטה היהודית". בשנות ה-50 הוא פעל באו"ם נגד שינוי לוח השנה ונגד איסור על שחיטה כשרה.
סוף ימיו
משאת לבו שהייתה להתיישב בישראל התגשמה בסוף ימיו. בישראל המשיך לעסוק בפעילות נמרצת, בייעוץ, תמיכה ובהרצאות. בין השאר ייעץ לבעלי תשובה והרצה בישיבת דבר ירושלים.
נפטר ביום ג' בטבת ה'תשמ"ה (1984).
אחיו הוא הרב ד"ר אליהו מונק.
הגנתו על השחיטה היהודית
בחלק נכבד מחייו עסק הרב מונק בהסברה מקיפה והגנה על השחיטה היהודית, נגד אלה שביקשו לאסור אותה בתואנה שהיא אכזרית.
עוד בגרמניה שלפני עליית הנאצים, בשנים 1929 – 1933, יצא להגן על השחיטה. האנטישמיות, שהלכה והתגברה אז בגרמניה בהשפעת המפלגה הנאצית, הטילה צל מאיים על ענייני דת ובמיוחד על השחיטה הכשרה. בזכות בקיאותו, עמקנותו, הופעתו המכובדת וקסמו האישי, היה לנואם משכנע ומנוסה, ושכנע יחד עם עמיתיו את שלטונות גרמניה שהשחיטה היהודית היא שיטה הומאנית להריגת בעלי חיים, ואכן עד לעלייתו של היטלר לשלטון הצליח במאמציו לאפשר את השחיטה הכשרה בגרמניה. כאשר אסרו הנאצים את השחיטה הכשרה, ייבא הרב מונק בשר כשר מדנמרק.
ספריו
הרב מונק חיבר ספרים רבים וביניהם: "Shechitah" ו"עדות נאמנה" בנושאי השחיטה היהודית, ספר ביוגרפיה מקיפה על עזרא הסופר ותיאור תקופתו ועוד.
ספרו עולם האותיות
בצד עיסוקיו השונים סיגל לעצמו הרב מונק תובנה וראייה חדשה בעולם האותיות העבריות. זהו אחד מהנושאים הייחודיים שעסק בהם הרב מונק, והוא הרצה רבות בנושא זה. גישתו לנושא זה משתקפת בספר שבו סיכם את רעיונותיו בעניין זה בשם "The Wisdom in Hebrew Alphabet". בספר זה שחיבר באנגלית העלה את עיקרי רעיונותיו לגבי אותיות האלפבית העברי. הוא פיתח תיזה מעמיקה אותה הוא מעלה בספר, על משמעויות למדניות ונסתרות של האותיות העבריות, ואותה הוא ביסס על הוכחות איתנות. גישתו בספר היא שלכשיובן האלפבית על נכון אזי יהפוך מצירוף של גופנים סתמיים למדריך להנהגות מוסריות, למורה דרך דתי ולהארה פילוסופית. הספר יצא לאור במהדורה ראשונה באנגלית ב־1983, כשנתיים לפני פטירתו של המחבר, ויצא לאור בעברית בשנת 1990 בהוצאת ארטסקרול.
ככה בלי שלום
ככה בלי שלום הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור ב-22 במרץ 2021, על ידי חברת התקליטים די-מיוזיק, כסינגל שלא מתוך אלבום. ב-3 במאי באותה השנה, יצאה גרסה אקוסטית רשמית לשיר, שבוצעה על ידי חדד ביחד עם כותב ומפיק השיר, אושר כהן.
פורטל השירותים הציבוריים של הפדרציה הרוסית
פורטל השירותים הציבוריים של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Порта́л госуда́рственных и муниципа́льных услу́г Росси́йской Федера́ции ) הוא פורטל עזר מקוון (אתר), שבאמצעותו ממשלת הפדרציה הרוסית מעניקה שירותים לאזרחיה.
ככה בלי שלום
השיר הגיע למקום השמיני במצעד הרשמי של גלגלצ.
פורטל השירותים הציבוריים של הפדרציה הרוסית
הפורטל משמש על מנת לאפשר לציבור לצרוך שירותים ומידע ממשלתי באופן מקוון ובו גם מידע לאזרחים ולעסקים, לחיבור גופי הממשל לשירותי אינטרנט ולהבטחת איכות אבטחת המידע הרגיש המצוי בשרתים. האתר מאפשר גישה לפרטים ולגופים משפטיים למידע על שירותי המדינה והעירייה בפדרציה הרוסית - כולל תפקידי פיקוח על המדינה, על שירותי מוסדות המדינה והעירייה, על ארגונים המעורבים במתן שירותים ממלכתיים ועירוניים וכן מתן שירותי אלקטרוני. כל השירותים המפורסמים בפורטל קשורים לאזור ספציפי ברוסיה: מקום קבלת השירות קובע הן את זמינות השירות עצמו והן את התנאים לקבלתו.
ככה בלי שלום
רקע וכתיבה
השיר נכתב והופק על ידי שרית חדד ואושר כהן. ברדיו קליל לים התיכון כתבו: "חדד לוקחת עוד צעד פנימה לעולם הכתיבה, הלחן ואחורי הקלעים בכל דבר בו היא נוגעת אומנותית ובסטייל שלה הופכת כל דבר לחותמת הייחודית שלה מהביצוע, הלחן, השירה, הבימוי, ההפקה כשלצידה אנשי צוות מדהימים אותם בחרה בקפידה ויחד יוצרים לנו אינסוף הפתעות אומנותית". זה השיר הראשון שחדד מוציאה בשנה זו והשיר הראשון שכתבה מאז השיר "יש בך" שיצא במסגרת הפסטיגל.
פורטל השירותים הציבוריים של הפדרציה הרוסית
תפקוד הפורטל Gosuslugi.ru כאתר ממשלתי מתבצע על בסיס החוק הפדרלי של הפדרציה הרוסית מיום 27 ביולי 2010 "אודות ארגון מתן השירותים הממשלתיים והעירוניים" וצו ממשלת רוסיה מיום 24 באוקטובר 2011 מספר 861, שאישר את התקנה על מערכת המידע הפדרלית של המדינה "פורטל אחיד לשירותים עירוניים".
ככה בלי שלום
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-350,000 השמעות.
פורטל השירותים הציבוריים של הפדרציה הרוסית
נכון לדצמבר 2021, 93 מיליון אזרחי רוסיה היו רשומים באתר, המהווים יותר מ־75% מהאוכלוסייה הבוגרת מעל גיל 14. ב־2021 לבדה נרשמו 11 משתמשים חדשים ומדי יום נכנסים לפורטל כ־10 מיליון איש.
ככה בלי שלום
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-22 במרץ 2021, בסמוך לצאתו של השיר כסינגל. בתחילת הקליפ, ניתן לראות זוג מבצע את הפעולות היומיומית שלו. באמצע הקליפ, מגיע היחסים בין השניים לקיצם, אך הם מנסים להישאר ביחד. בקליפ של השיר מופיעה השחקנית והרקדנית דנה פרידר שכן שיתפה פעולה עם חדד בפסטיגל 2020. בקליפ של הגרסה האקוסטית ניתן לראות את חדד וכהן מבצעים את השיר יחד.
פורטל השירותים הציבוריים של הפדרציה הרוסית
היסטוריה
קודמו של פורטל השירותים הציבוריים Gosuslugi.ru היה האתר ogic.ru, שפותח על ידי מכון המחקר ווסחוד. לאחר חילופי ההנהגה במשרד התקשורת, הוחלט לפתח פורטל חדש.
ככה בלי שלום
וידאו קליפ
נכון למאי 2021, מונה הצפיות של הקליפים עומד על למעלה מ-8 מיליון צפיות.
פורטל השירותים הציבוריים של הפדרציה הרוסית
היסטוריה
באוגוסט 2009, ממשלת רוסיה הגדירה את רוסטלקום כקבלן היחיד של תוכנית "רוסיה האלקטרונית" בכל הקשור לתכנון ובניית תשתית של ממשל אלקטרוני; אמצעים אלה כללו גם מתן שירותים ציבוריים בצורה אלקטרונית. ב-17 באוקטובר 2009 אישרה הממשלה תוכנית למעבר למתן שירותים ציבוריים ולביצוע תפקידים ציבוריים בצורה אלקטרונית על ידי גופים פדרליים. השירותים האזוריים והעירוניים היו כפופים להחלטה להמיר שירותים לצורה אלקטרונית על בסיס הסכמים שנערכו עם הרשויות המבצעות באזורי רוסיה והרשויות המקומיות.
הלקוח של הפרויקט ליצירת הפורטל Gosuslugi.ru היה רוסטלקום, כשהמנהל הישיר של הפרויקט היה חברת NVision Group. ב-25 בנובמבר 2009 הושק פורטל האינטרנט של השירותים הציבוריים במצב מבחן. הפתיחה הרשמית של הפורטל התקיימה ב-15 בדצמבר 2009 (בעוד שהשקת האתר לוותה בקשיים משמעותיים). הפורטל פרסם מידע על 110 שירותים ברמה הפדרלית ולמעלה מ-200 שירותים אזוריים ועירוניים.
ב-1 באפריל 2010, שירות ההרשאה ("חשבון אישי") החל לעבוד על הפורטל, אשר סיפק למשתמשים אפשרות להירשם באתר ולשלוח מסמכים לרישום לשירותים שונים (עד לאותה שעה, הפורטל יכול היה רק לספק מידע בלבד). עד יולי 2010 נרשמו בפורטל למעלה מ-120 אלף משתמשים. משתמשים מורשים הצליחו לקבל מידע על הפניות של יותר מ-360 שירותים על ידי רשויות ציבוריות, לשלוח בקשות אלקטרוניות עבור 49 שירותים (כולל הגשת אישורי מס) הצהרות, רישיון לסוגים מסוימים של פעילויות.
החל מדצמבר 2010, החלו להתקין מסופי מידע ותקשורת ("אינפומטים") במוסקבה וביישובים אחרים כדי לתקשר עם פורטל השירותים הממשלתי. המסוף מאפשר לקבל שירותים ממשלתיים ועירוניים הזמינים אלקטרונית לאנשים שאין להם גישה לאינטרנט.
בספטמבר 2011 מספר המשתמשים המורשים בפורטל עלה על מיליון איש. בסוף 2011 אירח פורטל השירותים הממלכתי 34,319 שירותים, כולל 945 פדרליים, 11,739 אזוריים, 21,608 עירוניים ו-27 נוספים. 511 שירותים ניתנו אלקטרונית, מתוכם 371 אזוריים ו-140 פדרליים. מספר המשתמשים המורשים היה 1,316,139 אנשים.
בפברואר 2012 הוצגה גרסה חדשה לפורטל. ב־13 באפריל 2012 מספר המשתמשים בפורטל עלה על 2 מיליון. ב-16 באוקטובר 2012 מספר המשתמשים באפליקציה הסלולרית של הפורטל היה כ-400 אלף איש.
משנת 2012 עד 2017, על פי משרד התקשורת, מספר הרוסים הרשומים בפורטל עלה מ-3.6 מיליון ל-65 מיליון. כך, במשך 5 שנים, גדל מספר משתמשי הפורטל פי 15.
במאי 2013 הייתה לאזרחים הזדמנות להיכנס לפורטל באמצעות כרטיס אלקטרוני אוניברסלי שהושק. ב-6 ביוני 2014 הנוהל לרישום משתמשים השתנה. ב-15 ביולי 2014 הושקה גרסת בטא לפורטל השירותים הציבוריים. גרסת הבטא זמינה באתר beta.gosuslugi.ru. בשלב זה הגרסה היא תוספת לפורטל הנוכחי. בגרסת הבטא מוצגים שלושה שירותים: בדיקת קנסות תעבורה (עם אפשרות לתשלום מקוון), בדיקת מס וחובות משפטיים. לאימות חובות המס מתווסף שירות לעדכון מספר הזיהוי של משלם המיסים.
ב-15 ביולי 2016 הושלמה בדיקת בטא והממשק החדש הפך לברירת המחדל. בסוף 2018 עלה מספר משתמשי הפורטל ל-86 מיליון איש. כל יום 1.6 מיליון משתמשים מבקרים באתר בממוצע. ב-26 בנובמבר 2019 הוכרז על רישום 100 מיליון משתמשים, מתוכם 62 מיליון איש עם חשבון מאומת.
בשנת 2019, על רקע משבר פוליטי הקשור בסירוב קבלת מועמדים עצמאיים לבחירות לדומה העירונית של מוסקבה, הציעה הפוליטיקאית ליובוב סובול להשתמש באתר השירותים הציבוריים כדי לאסוף חתימות בבחירות עתידיות. דבר שאושר גם בחקיקה ממאי 2020 ואפשר לאסוף חתימות באמצעות הפורטל.
בשנת 2020 הפורטל שימש לרישום תורים של תושבים שביקשו להתחסן בחיסון נגד קורונה וב-2021 שימש הפורטל את התושבים במסגרת מפקד האוכלוסין.
מבנה
המידע בפורטל Gosuslugi.ru מקובץ לשתי קטגוריות - ליחידים ולגופים משפטיים.
ניתן גם לקבץ נתונים לפי מחלקות המספקות שירות מסוים וכן על פי מצבי חיים. האתר מכיל חדשות עדכניות ומדור העזרה "שאלות ותשובות".
שירותים פופולריים
על פי משרד התקשורת, השירותים האלקטרוניים הפדרליים הפופולריים ביותר בפורטל הם : כדי להעריך את איכות השירותים הציבוריים, נוצרה מערכת מידע אוטומטית "השליטה שלך" (https://vashkontrol.ru), באמצעותה אזרחים יכולים להשאיר ביקורת וציון. במהלך התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה, שימש הפורטל לאספקת שירותי ממשל ברמה דיגיטלית, בין השאר לקבלת קצבאות לילדים (posobie16.gosuslugi.ru) ולהצבעה אינטרנטית במהלך משאל העם על התיקונים לחוקת רוסיה (2020).
האוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה
האוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה (ביוונית: Εθνικό Μετσόβιο Πολυτεχνείο) היא אחת ממוסדות ההשכלה הגבוהה היוקרתיות והוותיקות ביוון. היא ידועה גם בשמה "הפוליטכני של אתונה" (Athens Polytechnic).
באוניברסיטה מועסקים כ-700 עובדי סגל אקדמי, ולומדים בה כ-10,000 סטודנטים, מתוכם 15 אחוז בתארים מתקדמים. לימודים לתואר ראשון נמשכים חמש שנים.
היסטוריה
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1836 בשכונת אקסרכיה שבאתונה, כמוסד חינוך חצי-מקצועי בשם "בית הספר המלכותי של האומנויות", שהפך למוסד היחידי שמספק תארים בהנדסה עד אמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, אז החלו להווסד מוסדות לימוד טכניים גם מחוץ לאתונה. הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה ממוקם במרכז אתונה, בשדרות פאטיסיון, כאשר בשנות ה-80 של המאה ה-20 נוסד קמפוס פרברי בשם "קמפוס זוגרפו".
פקולטות
האוניברסיטה מחלוקת לתשע פקולטות אקדמיות, המחולקות ל-33 מחלקות.
הפקולטות הן:
משמעות פוליטית
באוניברסיטה תמיד הייתה פעילות פוליטית עירנית ותוססת, ויש בה כוח חזק של תנועות סטודנטים וקבוצות הנאבקות למען שלום ודמוקרטיה ביוון. הדוגמה המובהקת ביותר לכך היא ההתקוממות בפוליטכני של אתונה, שהתרחשה ב-17 בנובמבר 1973, והייתה הצעד הראשון לקראת הפלת המשטר הדיקטטורי הצבאי של יוון.
בשלושת הימים שלפני ההתקוממות, סטודנטים התבצרו בתוך האוניברסיטה, והחלו לשדר שידורי רדיו פיראטי, הקוראים לתושבי יוון להתמרד כנגד השלטון. בערב ב-17 בנובמבר, התפרץ טנק צבאי לאוניברסיטה והחל לירות בתוכה, בהוראת הממשלה הדיקטטורית. כ-28 סטודנטים נהרגו באירוע, וההתקוממות הסתיימה, אך החונטה הצבאית נפגעה מאוד מהאירועים. החונטה נפלה ב-1974, לאחר הפלישה הטורקית לקפריסין, ומאז ה-17 בנובמבר נחגג כיום של חופש ודמוקרטיה ביוון. כל בתי הספר והאוניברסיטאות נסגרים באותו יום.
הילונומוס
זוחל פרימיטיבי זה הגיע לאורך 20–25 ס"מ עם הזנב ודמה במראהו ללטאה קטנה. הוא נחשב בעבר לדיאפסיד בעל מאפיינים פרימיטיבים בעוד כיום רואים בו יצור קדום יותר שהיה גם מאבותיהם של הסינאפסידים דמויי-היונקים. ככל הנראה הוא היה צייד של חרקים ופרוקי-רגליים דומים אשר נע במהירות ביערות קנדה. ככל הנראה קבוצות של זוחלים אלה נעו במזג אוויר קשה אל הצוקים המתפוררים, נלכדים שם וגוועים ברעב.
האוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה
משמעות פוליטית
ארגון הטרור, ה-17 בנובמבר, נקרא על שם אירוע זה.
פייג'
{{פירושונים|אישים: יישובים: מטוס קרב:
ראו גם
}}
סיליקון ואלי בנק
סיליקון ואלי בנק (באנגלית: Silicon Valley Bank ובקיצור SVB) היה בנק מסחרי אמריקאי. הבנק היה ברשימת הבנקים הגדולים בארצות הברית, והוא היה הבנק הגדול ביותר בעמק הסיליקון בהתבסס על פיקדונות מקומיים. הבנק הוא חברת בת של SVB Financial Group. במרץ 2023 נקלע הבנק למשבר נזילות, שהוביל לקריסת הבנק ולהשתלטות התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות עליו.
היסטוריה
סיליקון ואלי בנק (SVB) נוסד בשנת 1982 על ידי ביל ביגרסטף ורוברט מדאריס. הסניף הראשון של הבנק נפתח בשנת 1983 ברחוב נורת' פירסט בסן חוזה. בשנת 1985 נפתח משרד בפאלו אלטו. האסטרטגיה העיקרית של הבנק הייתה גבייה מפיקדונות מעסקים הממומנים באמצעות הון סיכון. לאחר מכן, הוא התרחב לבנקאות ומימון, והוסיף שירותים שמטרתם לאפשר לבנק לשמור על לקוחות של סטארט-אפים שהתבססו. בשנת 1986, התמזג הבנק עם National InterCity Bancorp ופתח משרד בסנטה קלרה. ב-1988 השלים הבנק את הנפקתו, וגייס שישה מיליון דולר. באותה שנה נפתח משרד נוסף בסן חוזה. ב-1990 פתח הבנק ליד בוסטון את המשרד הראשון שלו בחוף המזרחי. בשנה שלאחר מכן הפך הבנק לבינלאומי עם השקת החברות Pacific Rim ו-Trade Finance.
עד אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 סיפק הבנק הון סיכון ל-Cisco Systems ול-Bay Networks.
בשנת 1992 נפגע הבנק מהתפוצצות בועת הנדל"ן (50% מנכסי הבנק) ורשם הפסד שנתי של 2.2 מיליון דולר. ב-1993 הוחלף רוג'ר ו' סמית' המנכ"ל המייסד של הבנק בג'ון סי. דין; וסמית' הפך לסגן יו"ר הבנק. ב-1994 הקים סמית' את קבוצת סמית' ונצ'ר ועזב את הבנק. בשנת 1994 השיק הבנק את פעילות Premium Wine Practice. ב-1995 הועבר מטה הבנק מסן חוזה לסנטה קלרה. בשנת 1997 נפתח סניף באטלנטה. בשנת 1999 התאגדה החברה בדלאוור. ממרץ 1999 עד מרץ 2000, שווי המניה של SVB זינק מ-20 דולר ל-70 דולר.
בשנת 2000 נפתח סניף של הבנק בפלורידה. SVB Securities רכשה בשנת 2001 את חברת Alliant Partners מפאלו אלטו שעסקה בבנקאות ההשקעות תמורת 100 מיליון דולר. בעקבות התמוטטות בועת הדוט-קום, צנחה מניית הבנק ב-50%. ב-2002 החל הבנק להרחיב את עסקי הבנקאות הפרטית שלו, שעד לאותה נקודה נעשתה בעיקר לטובת לבעלי הון סיכון ויזמים עשירים.
בשנת 2004 נפתחו חברות בת בינלאומיות של הבנק בבנגלור שבהודו ובלונדון. בשנת 2005 נפתחו משרדים גם בבייג'ינג ובישראל. ב-2006 החל הבנק את פעילותו בבריטניה ופתח שם את הסניף הראשון שלו ב-2012. בשנת 2006 הפסיק הבנק את פעילות בנקאות ההשקעות שלו, שהושקה לאחר קריסת הדוטקום ב-2001.
בדצמבר 2008 קיבלה SVB Financial השקעה של 235 מיליון דולר ממחלקת האוצר האמריקאית באמצעות תוכנית הסיוע לנכסים בעייתיים. מחלקת האוצר קיבלה 10 מיליון דולר דיבידנדים מבנק עמק הסיליקון, ובדצמבר 2009, רכש הבנק מחדש את המניות וכתבי האופציות שהחזיק הממשל, ומימן זאת באמצעות מכירת מניות של 300 מיליון דולר.
עד 2011 סייע הבנק לממן יותר מ-30,000 חברות הזנק.
בנובמבר 2012 הכריז הבנק על מיזם משותף של מימון שווה עם בנק שאנגחאי פודונג לפיתוח (SPDB) כדי לספק הון ליזמי טכנולוגיה מתחילים. ביולי 2015 זכה המיזם המשותף לאישור נציבות הרגולציה הבנקאית הסינית (CBRC) לפעול ברנמינבי (RMB), המטבע הרשמי של הרפובליקה העממית של סין. רישיון זה מאפשר למיזם המשותף לספק מוצרים ושירותים בנקאיים ללקוחותיו במטבע סיני מקומי. לפי הבנק עצמו, בשנת 2015 העניקה SVB שירותי תמיכה בנקאיים ופיננסיים ל-65% מכלל חברות ההזנק.
במרץ 2017 מונה מייקל ר. דשנו לנשיא החברה.
בינואר 2021 הודיע הבנק על תוכניתו לרכוש את Boston Private Financial Holdings (NASDAQ: BPFH), חברת האם של Boston Private Bank & Trust Company, אשר הרחיבה את פתרונות ניהול העושר של סיליקון ואלי בנק.
ב-9 במרץ 2023 צנחו מניות SVB Financial ביותר מ-62% לאחר שהחברה הציעה מכירת מניות כדי לחזק את המאזן שלה, שספג הפסד של 1.8 מיליארד דולר. בעקבות משבר הנזילות שאליו נקלע הבנק, התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות השתלט על הבנק.
פעולות
החברה מתמקדת בהלוואות לחברות טכנולוגיה, מתן שירותים להון סיכון, מימון מבוסס הכנסות וחברות הון פרטיות המשקיעות בטכנולוגיה וביוטכנולוגיה, וכן בשירותי בנקאות פרטית לאנשים בעלי ערך גבוה, בשוק הביתי שלה בעמק הסיליקון. בנוסף ללקיחת פיקדונות ומתן הלוואות, מפעיל הבנק חטיבות הון סיכון ופרייבט אקוויטי המשקיעות לעיתים בלקוחות הבנקאות המסחרית של המשרד.
הבנק הוא הבנק הגדול ביותר בעמק הסיליקון במונחי פיקדונות, עם נתח שוק של 25.9% נכון ל-30 ביוני 2016.
הבנק מעסיק כ-6,500 עובדים ופועל מ-29 סניפים ארצות הברית ויש לו פעילות בנקאית גם ב:
בנוסף, SVB Global Services India LLP היא חברת בת חוץ בנקאית של SVB Financial Group בבנגלור שבהודו המספקת שירותי תמיכה.
סקרמנט
סַקְרָמֵנְט (בעברית מַקְדש) הוא טקס בדת הנוצרית, הניתן בדרך כלל למאמינים ולכל שאר הנוצרים בידי הכומר. מקור השם במילה הלטינית sacramentum, שבמובנה הרחב מייצגת משהו קדוש ומסתורי (המונח המקביל ביוונית הוא mysterion, שפירושו מסתורין).
הסקרמנטים והחסד האלוהי
בנצרות הקתולית מהווים הסקרמנטים צינורות להעברת החסד האלוהי למאמין. קורבן הגאולה של בן האלוהים, אשר התגשם בבשר ודם, קרי מותו של ישו על הצלב, יצר מעיין אינסופי של חסד אלוהי. חסד זה עובר אל המאמינים באמצעות הסקרמנטים, שהם מעשים סמליים עליהם מצווה הכנסייה. קורבנו של ישו מועבר בסקרמנט לא רק ברמה הסמלית, הזיכרון הרוחני, אלא גם ברמה הסיבתית, ההעברה הממשית של החסד. על-פי הדוקטרינה הקתולית העניק ישו את הסקרמנטים למאמינים מאחר שזוהי דרך מוחשית דרכה יוכלו לקבל את החסד. הסקרמנט הוא הדרך המתאימה ביותר לבני האדם המשלבים, בעת ובעונה אחת, גשמיות ורוחניות בתוכם וכך עובר חסד פנימי למאמינים באמצעות סמלים חיצוניים. אוגוסטינוס הגדיר את הסקרמנטים כצורה נראית של חסד בלתי נראה.
כדי לקבל את התוצאה הסיבתית של הסקרמנט, היינו החסד האלוהי, צריך המאמין, דרך אמונתו, לקבל את סמליותה. תומאס אקווינס טען כי כדי לקבל את התוצאה הממשית של הסקרמנט יש צורך באמונה, כלומר לב המאמין חייב להיות פתוח באמונתו בעת ביצוע הסקרמנטים ורק אז יכול החסד להיכנס בתוכו. בניגוד לאקווינס טען ג'ון דנס סקוטוס כי מספיק עצם המגע בסקרמנט, גם ללא הפעלת האמונה והרגש, כדי להעביר את החסד ולקבלו. כוונתו של דנס סקוטוס הייתה להראות כי קבלת החסד דרך הסקרמנט היא רז, שרציונליזציה שלו אינה אפשרית ובכל מקרה מיותרת. הדעה שהתקבלה בסופו של דבר בדוקטרינה הקתולית קבעה כי הסקרמנטים פועלים ex opere operato, קרי בלא תלות ישירה בנותן הסקרמנט, אך מקבל הסקרמנט צריך לפתוח את ליבו לקבלת החסד.
ההיסטוריה של הסקרמנטים בנצרות הקתולית
עד המאה ה-12 היו נהוגים סקרמנטים רבים ולא הייתה קיימת שיטה סדורה אחת. פיטר לומבארד, בן המאה ה-12, היה הראשון, אשר מנה שבעה סקרמנטים מרכזיים. במאה ה-13 קיבל תומאס אקווינס את רשימת הסקרמנטים של לומבארד ואלו אושרו בקונסיל של פירנצה במאה ה-15 ובקונסיל של טרנט במאה ה-16. המנהגים הסימבוליים שלא הוכנסו לרשימה זו נקראו ברבות הימים סקרמנטלים (Sacramental). למרות חשיבותה של רשימה זו, רק את הסקרמנטים של הטבילה וההודיה אפשר לשייך למעשים של ישו המוזכרים בברית החדשה. הכנסייה התמודדה עם בעיה זו בקובעה כי חמשת הסקרמנטים האחרים נובעים מאותם שניים ומרומזים באמונה. בכל שבעת הסקרמנטים טבועה סמליות, המתייחסת אל הכנסייה, וכל אחד מהם מעניק את החסד בצורה האופיינית לו.
שבעת הסקרמנטים שהפכו קאנוניים הם: טבילה, קונפירמציה, נישואין, אוכריסטיה (במהלך המיסה), וידוי, המשיחה האחרונה וההסמכה לכהונה.
שבעת הסקרמנטים הקדושים של הנצרות הקתולית
שבעת הסקרמנטים כפי שהם מוכרים בנצרות כיום גובשו במהלך ימי הביניים. שני הסקרמנטים הקדומים ביותר הם הטבילה וסעודת האדון והם אלו שגם הכנסייה הפרוטסטנטית ממשיכה לקבל, אם כי בשינויים מסוימים. (סקרמנט הוא טקס או מנהג דתי שעל הנוצרי המאמין לקיים במהלך חייו, בהתאם למידת התחייבותו לדת - יש זרמים שונים בנצרות וכל זרם בוחר את מספר הסקרמנטים שהוא יעשה במהלך חייו).
בדרך כלל אדם יזכה במהלך חייו ומותו לשישה סקרמנטים בלבד, כומר לא יזכה בסקרמנט הנישואין בגלל נדר הפרישות ואילו אדם רגיל לא יזכה בסקרמנט ההסמכה. חריג אפשרי הוא אדם שהיה נשוי, התאלמן ואז החליט להקדיש את שארית חייו לכהונה - אדם זה יזכה לכל שבעת הסקרמנטים.
הטבילה
הטבילה (לטינית baptismus) הוא הטקס המכניס את המאמינים אל חיק הכנסייה הנוצרית. סקרמנט זה שני בחשיבותו רק לאוכריסטיה ומתקשר לסיפור הטבלתו של ישו. דרך הטבילה זוכה הנטבל ללידה מחדש, שכן לאחר הלידה הביולוגית של אדם ועד טבילתו, נפשו עדיין מתה, כתוצאה מהחטא הקדמון המכתים את האנושות כולה. הטבילה מכשירה את המאמין לקבל את החסד האלוהי. הטבלת הגוף מסמלת את הטבעתה של נפש בעלת חטא, או ליתר דיוק הגוף החוטא, ומסמלת את לידתה מחדש (משיכתה מן המים) של נפש טהורה ונקייה. זו גם הסיבה שקתולים ממהרים להטביל תינוקות (ביומם השמיני, בדומה לברית מילה), כדי לנקותם בהקדם מן החטא פן ימותו לא מטוהרים ועל כן יגיעו ללימבו (מקום בין הגיהנום לגן העדן). לעומת זאת, ישנם זרמים פרוטסטנטים בהם נטבלים המאמינים בבגרותם, מתוך בחירה חופשית. גישה זו נקראת אנבפטיזם.
במכלולים כנסייתיים קתוליים גדולים קיימת קפלת טבילה מיוחדת הקרויה בפטיסטריום הבנויה בדרך כלל בצורה מתומנת, רמז לשמונה ימים מהלידה לטבילה ולתחיית ישו ביום השמיני לכניסתו לירושלים.
בכנסיות האורתודוקסיות, בכנסיות קתוליות־מזרחיות ובכנסיות פרוטסטנטיות פונדמנטליסטיות מטבילים את כל הגוף. אצל האורתודוקסים נוהגים להוסיף מעט שמן למי הטבילה. בכנסיות הקתוליות והפרוטסטנטיות מזליף הכומר המקיים את הטקס שלוש פעמים מים שקודשו בברכת כהן דת על קדמת ראשו של הנטבל ומכניס אותו לכנסייה "בשם האב, הבן ורוח הקודש". מקור הטבילה הוא בדברי ישו-מתי כח',19 "ואתם לכו אל כל הגויים וטבלתם אותם לשם האב והבן ורוח הקודש" ודברי יוחנן המטביל ב-לוקס ג', 16 "אני טובל אתכם במים, הוא יטבול אתכם ברוח הקודש".
אישוש (קונפירמציה)
לטקס הקונפירמציה (אישוש או אשרור) צורה שונה בין הכנסיות. בכנסייה האורתודוקסית יכול כל כהן דת לבצע טקס זה והוא מתבצע מיד לאחר הטבילה. כהן הדת מושח בשמן מתובל בארבעים תמציות בושם המכונה "המור הקדוש" את ראש הילד, חזהו, צלעותיו, ידיו, אוזניו, רגליו ופיו באומרו "חתימת המתנה של רוח הקודש אמן". בשל השימוש בשמן, הטקס נקרא בכנסייה זו גם משיחה.
בכנסייה הקתולית נערך טקס זה לילדים שהגיעו לגיל שבע. באמצעות סקרמנט זה מאשר הילד בפרהסיה את אמונתו ורצונו להיכנס לחיק הנצרות. הטקס נועד בעיקר לחיזוק האמונה הנוצרית. סקרמנט זה ניתן רק בידי בישוף (הגמון)- כומר בעל דרגה גבוהה בהיררכיה הכנסייתית. לפני טקס המשיחה בוחן הבישוף את הילדים בעיקרי הדת ואז מושח את מצחיהם בשמן מקודש בצורת צלב, סומך את כפותיו על ראשיהם ומברכם. לצורך הטקס משתמשים בשמן אשר קודש ביום חמישי הקדוש (אשר בנצרות קשור לחג השבועות - זאת היות שבחג השבועות ירדה רוח הקודש על תלמידי ישו).
טקס הנישואין
טקס הנישואין הוא סקרמנט מאוחר יותר, שנועד לתת צביון דתי לטקס הנישואין, החילוני במהותו. לפי האמונה הקתולית, טקס הנישואין אינו הפיך וגירושין אסורים בתכלית האיסור. מרבית הזרמים בנצרות מאמינים כי הנישואין הם קשר רוחני-אלוהי, שמטרתו להעמיד צאצאים. טקס הנישואין חייב להתקיים בכנסייה או במקום אחר בנוכחות כהן דת (עקב היותו סקרמנט), ובנוסף חייבים שני אנשים נוספים לשמש כעדים לטקס (בדומה ליהדות). כהן הדת מתאר בפני הזוג את מטרות הנישואין: חיים בצוותא, מניעת חטא והולדת צאצאים. בני הזוג מביעים את הסכמתם לנישואים ומחליפים ביניהם טבעות (עניין הטבעת נלקח גם הוא מהיהדות, בה רק הגבר מעניק לאישה טבעת שעל ידיה היא "מתקדשת" לו). כאמור, הכנסייה רואה בסקרמנט זה דבר בלתי הפיך. בכל זאת ניתן לבטל נישואים באחד מארבעת התנאים הבאים: אי מימוש (אי קיום יחסי מין בין בני הזוג), מחלת נפש, הדבקות במחלת מין והריון כתוצאה מניאוף.
אויכריסטיה
המיסה (Mass) היא הטקס הפולחני החשוב ביותר בנצרות. המיסה היא תפילה נוצרית הנערכת לרוב בימי ראשון. במהלך התפילה (לקראת סופה) מגביה הכומר מול המתפללים לחם הקודש וגביע של יין הקודש, ההופכים לדמו ולגופו של ישו. הכומר שותה מיין הקודש ולאחר מכן המתפללים נעמדים בשורה ומקבלים לתוך פיהם רקיק של לחם הקודש. חלק זה של המיסה הוא סקרמנט ומכונה הליטורגיה הקדושה או אויכריסטיה ("מתן חסד" ביוונית). כך מעביר ישו את החסד למאמינים, בשרו הופך לבשרם ודמו נמהל בדמם. הטקס מבוסס על דבר ישו לתלמידיו בסעודה האחרונה (מתי כ"ו 26) : "אכלו את הלחם כי זה בשרי, שתו את היין כי זהו דמי, דם הברית החדשה הנשפך בעד רבים לסליחת חטאים". טקס זה התפתח מנוהגם של נוצרים בכנסייה הקדומה לקיים סעודות לכל חברי הקהילה. בשל הרדיפות נגד נוצרים, הפכה הסעודה הגדולה לסעודה סמלית, שקיבלה משמעות מאגית. לחם הקודש הוא רקיק עגול הנאפה כמצה מבצק חיטה שלא החמיץ. יין הקודש הוא יין אדום ומתוק המיוצר במיוחד עבור הכנסייה.
הכנסייה הקתולית פיתחה את תורת הטרנסובסטנציה - השתנות המהות. כפי שניסח זאת תומאס אקווינס, במהלך הטקס המהות של הלחם והיין משתנה. הלחם הופך לבשרו של ישו והיין לדמו, אולם המופעים שלהם נותרים כפי שהיו, כלומר הטעם, הריח, המראה, הצורה שלהם נותרים כאלו של לחם ויין.
וידוי
הוידוי – כאשר נוצרי חוטא ומתוודה בפני הכומר בתא וידוי, הכומר מתקשר עם אלוהים והוא מוחל לו על חטאיו, האדם מקבל מחילה וכך מתמרקים חטאיו. הווידוי נעשה בפני כומר היות שישו העביר, לפי המסורת, את הכוח למחול לכהני הדת. הווידוי מבוצע בתוך תא מיוחד בכנסייה הקתולית או בצורת שיחה פנים אל פנים בכנסייה הפרוטסטנטית. הווידוי מוחק לחלוטין את חטאיו של המתוודה ועל כן רק לאדם שעבר וידוי מותר להשתתף באויכריסטיה. תוכן הווידוי הוא סודי ואסור באופן מוחלט לכומר לגלותו לאיש אחר. לפי התפיסה הנוצרית הקלאסית, משאיר החטא כתם על הנשמה, גם לאחר המחילה. כאשר מת הנוצרי עליו "למרק" את הכתמים האלו בפורגטוריום (מקום בו הנשמה סובלת סבל נורא). רק כאשר כיפר שם על חטאיו, רשאי הנוצרי להגיע לגן-עדן. המחילה בכנסייה הקתולית נעשית בנוסח זה הנאמר על ידי הכומר: "האל הרחום, דרך מותו ותחייתו של בנו, גאל את העולם ושלח את רוח הקודש בינינו למחילה על חטאינו; מי ייתן ודרך הכנסייה יעניק לך האל מחילה ושלום, ואני מוחל לך על חטאיך בשם האב, הבן ורוח הקודש".
ראו גם: אינדולגנציה.
המשיחה האחרונה
המשיחה האחרונה – הכומר מעניק "מתנת חסד" אחרונה לנוטה למות, כדי שיוכל לצאת אל העולם הבא נקי מחטאים ולהגיע לגן העדן. הוא שומע את וידויו האחרון של הגוסס ואחר כך טובל את אצבעותיו בשמן המשיחה ומושח צלבים על עיניו, אוזניו, פיו וכפות ידיו ורגליו של הגוסס. השמן עצמו מתקדש על ידי כהן דת בכיר, והוא עשוי מבשמים חזקים ומוחזק בקופסה מעוטרת. הכנסייה מעדיפה היום לכנות סקרמנט זה גם משיחת החולים שאפשר להעניק אותה לחולה קשה (אך לא בהכרח נוטה למות) שעקב כך אינו יכול להגיע לכנסייה ולהביא להחלמתו. שינוי השם גם נועד למנוע את התרגשותו של החולה הקשה בראותו את הכומר מגיע אליו.
ההסמכה לכהונה
ההסמכה לכהונה – סקרמנט זה עוסק בהכשרת נוצרים לתפקידי כהני דת בכל הדרגות ההיררכיות של הכנסייה ושל מסדרי הנזירים. רק לאחר האצלת סמכות דתית זו מותר לכהן הדת לבצע את הסקרמנטים. ההקדשה לכהונה נעשית על ידי אדם שקיבל הסכמה מטעם הכנסייה הקתולית בוותיקן, החייב להיות בדרגת בישוף והיא נעשית במספר שלבים: