cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תמר זנדברג
ביוגרפיה
זנדברג בעלת תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב, תואר ראשון בפסיכולוגיה וכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני (בהצטיינות יתרה) בפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הייתה דוקטורנטית לפוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן-גוריון, ושימשה מרצה במחלקה למינהל ומדיניות ציבורית במכללת ספיר מ-2003 ועד כניסתה לכנסת ב-2013. כתבה טור קבוע באתר האקטיביזם למען מדינת רווחה בישראל, "עבודה שחורה".
חברת מועצת עיריית תל אביב-יפו
בשנת 2003, בעת לימודיה באוניברסיטת תל אביב, החלה את פעילותה הפוליטית כעוזרת פרלמנטרית של חבר הכנסת מטעם מרצ רן כהן, משרה שבה החזיקה עד שנת 2008. בסוף הקדנציה שלו, כשהודיע שאינו מתכוון להמשיך להתמודדות נוספת, החליטה להתמודד בעצמה לתפקיד פוליטי ונבחרה למקום השני ברשימת מרצ תל אביב-יפו למועצה. מרצ תל אביב-יפו זכתה לשלושה מנדטים בבחירות לעיריית תל אביב בשנת 2008, וזנדברג נכנסה למועצת העיר. סיעת מרצ נכנסה לקואליציה העירונית, ממנה פרשה בהמשך, וזנדברג נבחרה לעמוד בראשות הוועדה לקידום מעמד האישה, בנוסף לחברותה בוועדת הכספים ובוועדת המועצה. פעלה נגד פתיחת מועדון חשפנות חדש בקולוסיאום בכיכר אתרים בתל אביב שנפתח בסופו של דבר בשנת 2012, והביעה מחאה בנושא נישואים אזרחיים ונישואים חד מיניים וקידום יזמות נשית זעירה. שימשה חברת דירקטוריון ויו"ר ועדת הביקורת ברשות לפיתוח כלכלי תל אביב-יפו. הנחתה צעדה מקומית בתל אביב במסגרת האירוע הליכות ג'יין בנוגע למאבק המכולות המקומי.
זנדברג הגתה תוכנית ל"חינוך מגדרי" בגיל הגן; במסגרת היוזמה לומדות הגננות מבוא כללי לפמיניזם וכלים שונים שנועדו לעזור להן לקדם תפיסה מגדרית שוויונית בגן הילדים, בהם העמקת המודעות לסטראוטיפים מגדריים.
בתחום התחבורה יזמה הצעה להפעלת תחבורה ציבורית בשבת, בהחלטה החורגת מהסכם הסטטוס קוו. לאחר התנגדות משרד התחבורה, הגישה ביחד עם חברי סיעתה עתירה לבג"ץ נגד שר התחבורה בעניין זה. היא תומכת בהפחתת השימוש בכלי רכב פרטיים, ועידוד שימוש בתחבורה ציבורית ובאופניים להתניידות כחלק מאג'נדה סביבתית-עירונית.
לקחה חלק במחאת האוהלים, בה שימשה כחברה בצוות דיור תכנון ותחבורה של צוות המומחים המייעץ למחאה (צוות ספיבק-יונה). במהלך ההפגנות הובילה ביחד עם חברי סיעתה את מהלך פרישת מרצ מהקואליציה העירונית של רון חולדאי, בשל דיכוי ההפגנות באופן אלים. במהלך המחאה התגבשה אצלה המחשבה כי אל מול המשבר הכלכלי-חברתי שהמחאה מציגה, קיימת תחושת חידלון מפעולות ההסתדרות בראשות עופר עיני. ביחד עם חבר הכנסת איתן כבל הייתה חלק מסיעת "הבית החברתי" שניסתה להדיח את עיני ולהביא להישגים פוליטיים ברוח דרישות המחאה.
זנדברג ארגנה הפגנות יומיות מתחת לביתו של שר הביטחון, אהוד ברק, שנערכו במשך שבועיים, במחאה כנגד כוונתו של ברק, לטענת המוחים, לתקוף באיראן. בהפגנות עלו שאלת מוכנות העורף הישראלי, מחיר הדמים של המבצע הצבאי, ושאלת האופציה הדיפלומטית.
ב-2010 ביקרה בקברו של יאסר ערפאת במסגרת ביקור פוליטי במוקטעה ברמאללה, ואף העלתה לאתרה האישי ולפליקר תמונה שלה ליד הקבר. צילום זה הפך לוויראלי ברשתות החברתיות באינטרנט ושימש גולשים רבים לתקוף את זנדברג. בראיונות ב-27 בפברואר 2018 לרזי ברקאי בגלי צה"ל ולאמיר איבגי בערוץ 20 הכחישה זנדברג שעלתה לקבר ערפאת וטענה שמדובר בהסתה ופייק ניוז שמופץ על ידי גולשים מהימין הפוליטי.
הכנסת ה-19 וה-20
כחברת הכנסת הקימה וכיהנה כיו"ר משותף של השדולה לתחבורה בת קיימא, הפועלת לטובת קיומה של תחבורה ציבורית יעילה, שבילי אופניים, מדרכות, דרכי גישה ועוד. בנוסף, יזמה וכיהנה כיו"ר משותף של שדולת העירוניות, הפועלת לחיזוק והרחבת הערים הקיימות מתוך מניעים כלכליים, חברתיים ואקולוגיים. כמו כן כיהנה כראש ועדת המשנה לנושא חופי ישראל.
במהלך הקדנציה הראשונה שלה, כיהנה בוועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת קידום מעמד האישה ושוויון מגדרי לצד היותה חברה במשלחות הכנסת לאיגוד הבין-פרלמנטרי IPU, לאספה הפרלמנטרית לארגון לשיתוף פעולה וביטחון באירופה – אבש”א (OSCE) ולאסיפה הפרלמנטרית של מועצת אירופה.
זנדברג תומכת בלגליזציה של קנאביס, והגישה הצעת חוק לאי הפללה של צרכני שימוש עצמי. היא תמכה במאבק החולים המטופלים בקנאביס רפואי מול משרד הבריאות, והוזמנה לדבר בעצרת המאבק ללגליזציה בכיכר רבין. בריאיון עמה סיפרה כי היא נוהגת לעשן קנאביס, והיא רואה בכך התנהגות נורמטיבית.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1899–1918)
בשנת 1991 נמצא קבר האחים שבו נקברה המשפחה הקיסרית, אולם גופה אחת הייתה חסרה, מה שהעלה מחדש את הסברה שמריה או אחותה הקטנה אנסטסיה, אכן הצליחה להימלט. אולם סיפור ההימלטות הופרך סופית בשנת 2007, עת נמצא קבר נוסף ובו גופתה החסרה. בדיקות DNA אישרו כי אלו אכן בני המשפחה הקיסרית.
תמר זנדברג
הכנסת ה-19 וה-20
בינואר 2015, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, שובצה זנדברג במקום החמישי ברשימת מרצ ונבחרה לכנסת העשרים. במהלכה מונתה לראש הועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול והייתה לראש הוועדה הראשונה שתומכת בלגליזציה של קאנביס וחברה בוועדת הפנים והגנת הסביבה. היא הובילה מספר שדולות בכנסת העשרים, כיו"ר שותפה: השדולה לתחבורה בת קיימא ביחד עם ח"כ אורי מקלב (יהדות התורה), שדולת העירוניות העוסקת בקידום התחדשות עירונית והדגשת חשיבות המרחב העירוני במדינת ישראל ביחד עם ח"כ דב חנין (הרשימה המשותפת), והשדולה הסביבתית-חברתית ביחד עם רחל עזריה (כולנו) וח"כ חנין.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1899–1918)
ילדותה
מריה נולדה בארמון פטרהוף שבסנקט פטרבורג ב-26 ביוני 1899, לניקולאי השני, קיסר רוסיה ולאלכסנדרה, נסיכת הסן, בתם של לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן ואליס, נסיכת הממלכה המאוחדת. מריה מתוארת כילדה עליזה, אך מופנמת, ובנוסף היא אהבה ללמוד ולצייר. כאשר נולדה אחותה אנסטסיה, הייתה אמה מדוכאת מעט מהעובדה שלא נולד בן שיהיה יורש לכס המלכות, אבל אחת מנערותיה ציינה כי עכשיו יהיו "זוג גדול" (אולגה וטטיאנה) ו"זוג קטן" (מריה ואנסטסיה). ילדי הצאר גדלו בצורה פשוטה ביותר. הם ישנו במיטות מחנה קשות ללא כריות למעט כשהיו חולים, בבוקר התרחצו באמבטיה קרה והיו אמורים לסדר בעצמם את חדריהם. כאשר הם לא היו עסוקים בדבר מה אחר, היה עליהם להכין מעשי רקמה שנמכרו באירועי צדקה שונים. רוב בני הבית, כולל המשרתים, לרוב פנו אל הנסיכה בשמה הפרטי, או בשם החיבה "מאשה".
תמר זנדברג
הכנסת ה-19 וה-20
בתחילת דרכה של הכנסת העשרים זכתה בפרס הגלובוס הירוק מטעם הארגון "חיים וסביבה", על עבודתה הציבורית למען איכות הסביבה וקידום חקיקה ירוקה ובת קיימא.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1899–1918)
ילדותה
בגיל צעיר, מריה הרגישה לא אהובה ולא בטוחה, כפי שמעידים מכתב הרגעה מאמה שבה כתבה לה שהיא נאהבת. כמו כן, היא סבלה כילדה צעירה מעודף משקל, אשר גדל עם גיל ההתבגרות. היא הייתה דומה לסבה אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה, ואף ירשה את כוחו הגופני. מריה סיפרה להוריה כי היא רוצה להתחתן עם חייל, ושיהיה להם משפחה גדולה עם 20 ילדים. לאחר שאחותה אולגה ביטלה את אירוסיה לנסיך הכתר של רומניה, הוא ביקר ברוסיה בשנת 1914 וביקש את ידה של מריה, אך הוריה סירבו משום שהייתה צעירה מדי. לבן דודה הלורד לואי מאונטבאטן, שנקרא בקרב בני המשפחה "דיקי", הייתה תמונה של מריה שעמדה ליד מיטתו עד מותו בשנת 1979.
תמר זנדברג
הכנסת ה-19 וה-20
בינואר 2018 קראה כלפי חברי הליכוד בוועדת הפנים "אתם חברים של נאצים". בעקבות כך החליטה ועדת האתיקה של הכנסת להטיל עליה נזיפה.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1899–1918)
החברות עם רספוטין
הקיסרית אלכסנדרה והצאר ניקולאי היו בקשר הדוק עם הנזיר גריגורי רספוטין שנודע כבעל כוחות מיסטיים. קשר זה נבע בעיקרו מהתקווה שרספוטין יצליח לרפא את מחלתו של אחיה הצעיר של מריה, נסיך הכתר אלכסיי. בעידוד הוריהם, למדו עד מהרה הנסיכות לחבב ולהעריך את רספוטין. הם חשו בנוח בחברתו, ולעיתים אף נפגשו עמו כשהן לבושות בכותנות הלילה שלהן. הנסיכות נהגו להתייחס אליו כאל "ידידנו" או "החבר שלנו". היחסים החמים של משפחת המלוכה עם רספוטין המשיכו עד רציחתו של זה האחרון ב-30 בדצמבר 1916. על פי תיאורי עדי ראייה, הנסיכות כעסו מאוד כששמעו על הרצח, והיו קודרות מאוד זמן רב לאחר מכן. לאחר מותן התגלה כי ארבע הנסיכות ענדו קמעות עם תמונתו של רספוטין.
תמר זנדברג
יושבת ראש מפלגת מרצ
במהלך הבחירות לכנסת העשרים ואחת, ב-11 בינואר 2018 הצהירה כי תתמודד בבחירות המוקדמות לראשות מרצ. ב-22 במרץ 2018 נבחרה ליושבת ראש מרצ ברוב של 71%, כשהיא משיגה שיעור תמיכה גבוה במיוחד של 98% במגזר הערבי-דרוזי. זמן קצר לאחר הבחירות פורסם כי זנדברג קיבלה ייעוץ ממשה קלוגהפט, שייעץ בעבר לקמפיינים של נפתלי בנט ו"אם תרצו". לאחר פרסום המפגש ביניהם, אמרה שקלוגהפט סייע לה ללא תשלום, והתנצלה על הפרשה. המפלגה זכתה ב-4 מנדטים וזנדברג נבחרה לכהונתה השלישית בה הייתה חברה בועדה המסדרת. באותה שנה, נכללה ברשימת הנשים החזקות של עיתון פורבס ישראל במקום ה-22.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1899–1918)
המוות
במהלך מלחמת העולם הראשונה, הקיסרית ושתי הבנות הגדולות שימשו כאחיות בצלב האדום וטיפלו בפצועי מלחמה. מריה ואחותה הקטנה אנסטסיה, היו צעירות מכדי לעשות זאת, ועל כן הן הסתובבו בין בתי החולים הצבאיים ועודדו את רוחם של החיילים הפצועים באמצעות משחקי דמקה וביליארד. בשנת 1917 אביה הודח משלטונו במהפכת פברואר, ומשפחת המלוכה הושמה במעצר בית בפושקין. לפי עדותו של אלכסנדר קרנסקי קיבלה ממשלת המעבר בקשות רבות של אזרחים להוציא להורג את הצאר המודח. באוגוסט 1917 הועברה משפחת הצאר לטובולסק. הכוונה הייתה להעביר אותה למקום מרוחק ממסילת רכבת כדי להקשות על הבריחה. לאחר מהפכת אוקטובר הוחלט להעביר את משפחת רומנוב למוסקבה ולהעמיד את הצאר לדין. באביב נפל אלכסיי, ובגלל מחלתו לקה בשיתוק ברגליו. בשל כך עברה המשפחה ליקטרינבורג בשני שלבים. ב-22 באפריל הגיעו ליקטרינבורג ניקולאי, אשתו ובתם מריה, וב-23 במאי הגיעו יתר בני המשפחה ומשרתים.
תמר זנדברג
יושבת ראש מפלגת מרצ
בתחילת אפריל 2018 תקפה את מערכת הביטחון על הריגת 15 פלסטינים במאבק בצעדת השיבה הגדולה וקראה לחקירה. תגובתה גררה ביקורת קשה משני צידי המפה הפוליטית.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1899–1918)
המוות
המשפחה שוכנה ב"בית איפטייב". מבנה שהיה שייך לפני כן לקצין הנדסה ונהרס בשנות ה-70 של המאה ה-20. חוץ ממשפחת המלוכה גרו בבית חמישה משרתים, ובהם רופא המשפחה. כמה פעמים הוצע למשרתים לעזוב את המשפחה אך הם העדיפו להישאר למרות הסכנות. המשפחה התגוררה בבית איפטייב 78 ימים. בני המשפחה סבלו מפחד ומחוסר וודאות. מעידים על כך המכתבים שאנסטסיה שלחה באותה תקופה, המלאים בשגיאות כתיב. הבנות תפרו את תכשיטיהן לתוך בגדיהן בתקווה למנוע את החרמתם. הן ואמן המציאו שמות קוד עבור כל אחד מפריטי הערך שלהם כדי להסתיר אותם (חלקם הוחרמו מיד עם הגיעם ליקטרינבורג).
תמר זנדברג
הכנסת ה-21 וה-22
בבחירות לראשות מרצ לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים שנערכו ב-27 ביוני 2019 הפסידה לניצן הורוביץ. בבחירות לרשימה הגיעה זנדברג ראשונה ובעקבות זה, הוצבה במקום ה-4 ברשימת המחנה הדמוקרטי של המפלגות מרצ, ישראל דמוקרטית והתנועה הירוקה. הרשימה זכתה ב-5 מנדטים וזנדברג נכנסה לכנסת, בה המשיכה לכהן כחברה בוועדה המסדרת וועדת הכנסת.
הכנסת ה-23 וה-24
בבחירות לכנסת העשרים ושלוש במרץ 2020 הוצבה במקום ה-4 ברשימת העבודה-גשר-מרצ שהורכבה משלוש מפלגות – העבודה, גשר ומרצ ונכנסה לכנסת לאחר שהרשימה זכתה ב-7 מנדטים. במהלכה, הייתה חברה במספר ועדות בהן הועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, הוועדה לזכויות הילד, ועדת הכלכלה, ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות וועדת האתיקה.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1899–1918)
המוות
בלילה שבין 17-16 ביולי 1918, נלקחו בני המשפחה ומעגל המשרתים המצומצם שלהם למרתף בטענה שהבית נמצא בסכנת התקפה של אנרכיסטים. כשירדו העצורים למרתף הבית והתאספו באחד החדרים, ביקשה הקיסרית שני כיסאות עבורה ועבור אלכסיי. הכיסאות הובאו, ולאחר מכן הודיע להם המפקד הבולשביקי שהם מוצאים להורג. הצאר רק הספיק להגיד "מה?" לפני שפתחו החיילים באש והרגו את כולם.
תמר זנדברג
הכנסת ה-23 וה-24
באוקטובר 2020 הגישה הצעה להקמת ועדת חקירה לבדיקת פרשת הצוללות. בהצבעה האלקטרונית שנערכה במליאת הכנסת זכתה ההצבעה לרוב של 25 כנגד 23. אולם לאור טענת אנשי הליכוד שיושב ראש הישיבה מנסור עבאס לא שמע את בקשתם להצבעה שמית, יושב ראש הכנסת יריב לוין החליט לבטל את ההצבעה, ולקיים מחדש הצבעה שמית אותה החרימה האופוזיציה. החלטתו עוררה סערה, אולם זכתה לגיבוי של עבאס ושל היועצת המשפטית לכנסת שגית אפיק.
מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1899–1918)
המוות
מקום הימצאם של שרידי מריה ואחיה אלכסיי לא היו ידועים במשך עשרות שנים, משום שלא היה ניתן למצוא אותם למרות חיפוש נרחב. בקיץ 2007 הם התגלו על ידי צוות ארכאולוגי, ולאחר בדיקת הDNA, אשר פורסם ב-30 באפריל 2008, התברר מעבר לכל ספק כי מדובר בשרידי אלכסיי ומריה.
תמר זנדברג
הכנסת ה-23 וה-24
לקראת הבחירות לכנסת ה-24 הוצבה במקום השני ברשימת מרצ לכנסת. מרצ קיבלה 6 מנדטים וזנדברג נבחרה לכהונה נוספת בכנסת. לאחר מינויה לשרה, התפטרה מהכנסת במסגרת החוק הנורווגי. במוקמה נכנסה לכנסת גבי לסקי.
כשרת להגנת הסביבה
לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש מונתה זנדברג לשרה להגנת הסביבה ה-19.
מספר ימים לאחר השבעתה הכריזה כי תמנה את גלית כהן, מי שכיהנה קודם לכן כסמנכ"לית תכנון ואסטרטגיה, לתפקיד מנכ"לית המשרד להגנת הסביבה.
ביולי 2021, הביעה תמיכה בהעברת סמכויות צער בעלי חיים ממשרד החקלאות למשרד להגנת הסביבה. בנוסף, הציגה תוכנית סביבתית חדשה לחברה הערבית. בהמשך פורסם כי זנדברג מקדמת יחד עם שר האוצר, אביגדור ליברמן מס קנייה על כלי פלסטיק חד-פעמיים, מתוך כוונה עתידית להכפיל את מחירם. כמו כן, הרחיבה את תחולת חוק הפיקדון על מכלי משקה לבקבוקים גדולים. עם זאת, המשרד דאג לאיסוף המיחזוריות מבלי לקבוע נהלים לאיסוף הבקבוקים הגדולים וכתוצאה מכך, נוצרו קשיים בהעברת הבקבוקים מהציבור למחזור.
באוקטובר 2021, קידמה את הצטרפות ממשלת ישראל ליוזמה אמריקאית-אירופית להפחתה של פליטת גז המתאן. בנוסף, פורסמה תוכנית ממשלתית שתיישם בפועל את האסטרטגיה של המשרד להגנת הסביבה למעבר לכלכלה דלת פחמן והיערכות למשבר האקלים.
יחד עם השרות אורית פרקש הכהן וקארין אלהרר, יזמה זנדברג העברת החלטת ממשלה בנושא שמירה על האקלים, במסגרתה הוקצו מיליארדי שקלים לטיפוח טכנולוגיות אקלים. זנדברג קידמה מחקר ופיתוח בתחומי אנרגיה מתחדשת ופודטק במסגרת תוכנית רב שנתית שהעבירה בממשלה להגדרת תחומי עדיפות לאומיים טכנולוגיים בישראל.
השרה זנדברג פעלה לביטול ההסכמים לשינוע נפט מהמפרץ הפרסי שעליהם חתמה חברת קצא"א במסגרת הסכמי אברהם.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, הודיעה כי לא תתמודד בבחירות המקדימות של מרצ ולכן תום כהונת הכנסת העשרים וארבע היא תפרוש מהחיים הפוליטיים. הוצבה במקום ה-118 הסמלי ברשימת מרצ לבחירות.
טבעונות ופעילות למען בעלי חיים
בשנת 2014 זנדברג הפכה לטבעונית. לאחר המעבר לטבעונות פעלה לקידום היצע המזון הטבעוני בכנסת, והגישה הצעות חוק להגנת בעלי חיים, ביניהן הצעה לאיסור על משלוחים חיים והצעה למניעת המתה של כלבים בריאים בכלביות עירונית.
חקיקה
בין החוקים שנחקקו ביוזמת זנדברג:
חיים אישיים
זנדברג מתגוררת בתל אביב-יפו עם בן זוגה, אורי זכי, יו"ר הנהלת מרצ ולשעבר מנכ"ל ארגון "בצלם" בארצות הברית. לזנדברג שתי בנות, האחת מנישואים קודמים ובת משותפת עם זכי.
במרץ 2019, כחלק מקמפיין הבחירות לכנסת העשרים ואחת של מפלגת מרצ, קיימה מעין טקס נישואין אלטרנטיבי עם בן זוגה מחוץ לבניין הרבנות הראשית בתל אביב.
יחסי ברבדוס–שווייץ
יחסי ברבדוס–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין הקונפדרציה השווייצרית.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין ברבדוס כוננו ב-1980 - ארבע עשרה שנים לאחר קבלת עצמאות מלאה של המדינה מהממלכה המאוחדת. שווייץ פתחה קונסוליה רשמית בברידג'טאון בשנת 1993. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך אינם נרחבים וקרובים". אף על פי כן, ברבדוס מהווה יעד מרכזי לתיירות יוקרה ומגיעים אליה תיירים ממגוון מדינות בהן שווייץ.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 37 שווייצרים חיו בברבדוס. הסחר שבין המדינות הוא סחר יחסית גדול בהשוואה למדינות האזור. הסחר הכולל בשנת 2018 בין שתי המדינות הוערך בשווי של 23.5 מיליון פרנקים שווייצרים. מהם 19 מיליון ייצוא שווייצרי לברבדוס ו-4.5 מיליון ייבוא שווייצרי מברבדוס.
ג'וזף ליינדקר
ג'וזף כריסטיאן ליינדקר (באנגלית: Joseph Christian Leyendecker; 23 במרץ 1874 - 25 ביולי 1951) היה מאייר גרמני-אמריקאי. הוא נחשב לאחד המאיירים האמריקאים הבולטים בתחילת המאה ה-20. הוא נודע בעיקר בזכות הפוסטרים והפרסומות שלו ב "The Saturday Evening Post". בין השנים 1896 - 1950 צייר ליינדקר יותר מ-400 כריכות מגזינים. ליינדקר "למעשה המציא את הרעיון של עיצוב מגזינים מודרניים."
ראשית חייו
ג'וזף כריסטיאן ליינדקר נולד ב־23 במרץ 1874 במונטבאור שבמערב גרמניה, כפר זעיר 18 ק"מ מזרחית לריין, לפיטר ליינדקר ולאליזבת אורטייפן ליינדקר. ג'וזף היה הבן הבכור, ואחיו פרנסיס נולד כעבור שלוש שנים. אחותו, מרי אוגוסטה, הילדה השלישית והאחרונה, נולדה לאחר שהמשפחה היגרה לאמריקה.
בשנת 1882, משפחת ליינדקר היגרה לשיקגו, אילינוי, שם היה אחיה של אליזבת, אדם אורצייפן, סגן נשיא חברת בירה. לאחר שעבד בסוף גיל ההתבגרות בחברת תחריטים בשיקגו, והשלים את ההזמנה המסחרית הראשונה שלו שהייתה 60 איורי תנ"ך עבור חברת האחים פאוורס, ג'וזף ביקש לעבור הכשרה אמנותית רשמית בבית הספר של המכון לאמנות בשיקגו.
לאחר לימודי רישום ואנטומיה אצל ג'ון הנרי ונדרפול במכון לאמנות בשיקגו, נרשמו ג'וזף ואחיו הצעיר פרנק לאקדמיה ז'וליאן בפריז למשך שנה, שם נחשפו לעבודתם של טולוז-לוטרק, וגם אלפונס מוכה, מנהיג תנועת הארט נובו הצרפתית.
קריירה
בשנת 1899 חזרו האחים ליינדקר לאמריקה והתיישבו בדירה בהייד פארק, אילינוי. היה להם סטודיו בבניין לאמנויות היפות בשיקגו. ב-20 במאי אותה שנה, ג'וזף קיבל את העבודה הראשונה שלו לשער של המגזין סאטרדיי איונינג פוסט - היה זה תחילת הקשר שלו שנמשך ארבעים וארבע שנים עם המגזין הפופולרי ביותר במדינה. בסופו של דבר הוא היה הפיק 322 שערים למגזין, ויצר תמונות איקוניות רבות.
בשנת 1900, ג'וזף, פרנק ואחותם מרי עברו להתגורר בעיר ניו יורק, אז מרכז תעשיות האמנות והפרסום בארצות הברית. במהלך העשור הבא, שני האחים החלו בקשרי עבודה ארוכי טווח עם יצרני הלבשה, כולל גרביים ארוגים, הרטמרקס. ג'וזף נשכר לפיתוח סדרת תמונות של מותג ארו של צווארוני חולצות. "איש צווארון החץ של ליינדקר", כמו גם התמונות שיצר מאוחר יותר עבור חליפות קופנהיימר וגרביים שזורות, באו להגדיר את הזכר האמריקאי האופנתי במהלך העשורים הראשונים של המאה העשרים. ליינדקר השתמש לעיתים קרובות כדוגמן בשותף שלו צ'ארלס ביץ' שהיה אהוב עליו (1881–1954).
עבודה חשובה נוספת הייתה של קלוגס, יצרנית מזון ארוחת הבוקר. כחלק ממסע פרסום גדול, הוא יצר סדרה של עשרים ציורי "ילדי קלוגס" לקידום פתיתי התירס של החברה.
בשנת 1914 עבר ליינדקר בליווי צ'ארלס ביץ' לסטודיו ובית גדול בניו רושל, ניו יורק, שם התגורר למשך שארית חייו. במהלך מלחמת העולם הראשונה, צייר גם כרזות גיוס לצבא ארצות הברית ולמאמץ המלחמתי.
שנות העשרים היו במובנים רבים שיא הקריירה של ליינדקר, כאשר כמה מעבודותיו המוכרות ביותר הסתיימו בתקופה זו. הפרסום המודרני התחיל להתממש, כאשר ליינדקר נחשב לאחד האמנים המסחריים הבולטים.
כפי ששנות העשרים סימנו את שיא הקריירה של ג'וזף ליינדקר, כך שנות השלושים סימנו את תחילת דעיכתה. ב 1929 מספר העבודות שקיבל ליינדקר ירד בהתמדה. בשנת 1936 פרש העורך של Saturday Evening Post ג'ורג' הוראס לורימר, והוחלף על ידי אחרים שמיעטו לתת לו עבודות. השער האחרון של ליינדקר היה של גיליון השנה החדשה ב-2 בינואר 1943. עבודות חדשות המשיכו להגיע, אך בקצב איטי. בין הבולטים ביותר היו כרזות של משרד המלחמה של ארצות הברית, בהן תיאר ליינדקר קציני פיקוד של אנשי הצבא לעודד רכישת אג"ח לתמיכה במאמצי האומה במלחמת העולם השנייה.
ליינדקר נפטר ב־25 ביולי 1951 באחוזתו בניו רושל.
חיים אישיים
ביוגרפים רבים העלו השערות על מיניותו של ג'וזף ליינדקר, וייחסו לעיתים קרובות את האסתטיקה ההומוארוטית לכאורה של יצירתו לזהות הומוסקסואלית. ללא עוררין, ליינדקר הצטיין בתיאור עולמות גבריים (חדרי הלבשה, מועדונים, חנויות תפירה) וגברים צעירים נאים במיוחד בתנוחות סקרניות או בחילופי מבטים. ליינדקר מעולם לא התחתן והוא התגורר עם גבר אחר, צ'ארלס ביץ', במשך רוב חייו הבוגרים.
בשל תהילתו כמאייר, הצליח ליינדקר להתמכר לאורח חיים מפואר מאוד אשר מגלם במובנים רבים את הלך הרוח של שנות העשרים.
ליינדקר קבור לצד בני משפחתו - הוריו ואחיו פרנק בבית הקברות וודלוון בברונקס, ניו יורק.
רנדולף צ'רצ'יל
ביוגרפיה
צ'רצ'יל היה בנו השלישי של ג'ון וינסטון ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השביעי ממרלבורו. נישא ב-1874 לג'ני ג'רום, בתו של המיליונר האמריקני לנארד ג'רום. בניו היו ג'ון סטריינג' ספנסר-צ'רצ'יל, איש צבא בריטי, וסר וינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה בתקופת מלחמת העולם השנייה ומגדולי המדינאים של המאה ה-20; וינסטון צ'רצ'יל אף כתב ביוגרפיה אודות אביו.
ב-1874 נבחר צ'רצ'יל לראשונה כחבר פרלמנט מטעם המפלגה השמרנית. ב-1885–1886 כיהן כמזכיר המדינה עבור הודו, בה שלטה בריטניה באותה תקופה, וב-1886 כיהן כשר האוצר של בריטניה ומנהיג בית הנבחרים הבריטי. אולם בסוף אותה שנה הוא התפטר במפתיע, בעקבות חיכוכים רבים בינו לבין עמיתיו.
הוא המשיך לכהן כחבר פרלמנט עוד כעשור, אך בריאותו הידרדרה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-19. ב-1891 יצא למסע בדרום אפריקה וסביבתה למטרות מנוחה והבראה, וכתב מאמרים אודות רשמיו בעיתונות הבריטית. אך מצב בריאותו החמיר, ונאומיו שנחשבו מרתקים בעבר חדלו מלהרשים. הוא יצא למסע הבראה נוסף באפריקה עם אשתו בסוף 1894, אך חזר במהרה ללונדון בשל החמרה נוספת בבריאותו, ומת בתחילת 1895. חלק מהחוקרים שיערו כי חלה בעגבת, אך השערות אלו הופרכו עם השנים, וכיום לא ברורה סיבת מחלתו ומותו.
פרקולטור
פרקולטור (מאנגלית: percolator - "חלחולן") הוא כלי להכנת קפה. הקפה נחלט בצורת חלחול דרך מסנן הממצה את השמנים הארומטיים שבפולי הקפה ולבסוף מתקבל קפה ללא שאריות אבקת קפה.
היסטוריה
קנקן הפרקולטור הומצא על ידי מדען אמריקני ומלח בשם בנג'מין ת'ומפסון (1753–1814). בנג'מין המציא את קנקן הפרקולטור בעקבות עבודתו בצבא בוואריה שם שיפר את תזונת החיילים ואת המדים שלהם. בעקבות סלידתו מאלכוהול וחוסר חיבתו לתה הוא קידם את הקפה בשל יתרונותיו. בעקבות מאמציו זכה בשנת 1791 לתואר אצולה - רוזן האימפריה הרומית הקדושה ושמו נקרא פון רומפורד.
הפטנט הראשון לפרקולטור הונפק לג'יימס מייסון מפרנקלין, מסצ'וסטס בשנת 1865. הקרדיט להמצאת קנקן הפרקולטור שפועל על תנור מוענק בדרך כלל לחוואי מאילינוי בשם הנסון גודריך. הפטנט של גודריך יכול היה להפוך כל קנקן לקנקן פרקולטור.
תהליך החליטה
ישנם שני סוגים של קנקן פרקולטור: בסוג החליטה הזה טחינת הקפה גסה יותר מאספרסו או ממקינטה.
כיום בעיקר משתמשים בקנקן פרקולטור חשמלי בו יש תא ייעודי למים שם הם מורתחים ועולים כשהם רותחים בצינורית שמערה אותם על מסננת הקפה לתוך קנקן ייעודי.
מסננת הקפה בקנקן החשמלי בדרך כלל היא רב פעמית ועשויה מפלסטיק או מתכת.
הערות שוליים
Kaffeemaschine
ברתולומאוס שינק
ברתולומאוס (ברתל) שינק (בגרמנית: Bartholomäus Schink; 27 בנובמבר 1927 – 10 בנובמבר 1944) היה נער גרמני פעיל בסניף קלן של תנועת הנוער הפירטים של אדלווייס, שבמסגרתה התנגד למשטר הנאצי. שינק היה אחד משנים עשר פעילים אנטי-נאצים שנתלו בפומבי על ידי הגסטפו ב-10 בנובמבר 1944. בעקבות פעולות הקבוצה בה השתתף להצלת יהודים, הוכר בשנת 1984 על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם.
קורות חיים
שינק נולד בקלן להורים ממעמד הפועלים. בילדותו ראה אנשי אס אה מתעללים ביהודי, והמחזה השפיע עליו מאוד. כשהיה נער התנגד להצטרפות לתנועת הנוער ההיטלראי ובמקום זאת בחר להצטרף לתנועת הנוער המחתרתית הפירטים של אדלווייס. התנועה הוקמה על בסיס תנועות הצופים הגרמניות, שפעלו לפני עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, ואופיינה בליברליזם תרבותי (לדוגמה אי-הפרדה בין נערים ונערות) ובמרדנות והתנגדות לממסד הנאצי.
פעילותו
באוקטובר 1944 נתפסו 12 מחברי הקבוצה על ידי הגסטפו, וביניהם שינק. ב-10 באוקטובר הם הוצאו להורג בתלייה פומבית ללא משפט, באשמת רציחות וגנבת חומרי נפץ.
בתרבות הפופולרית
ברתולמאוס שינק מוזכר במשחק המחשב Assassin's Creed IV: Black Flag.
פוליקווטרניום
פוליקווטרניום (שמו נקבע על ידי ה-INCI) הוא שם של כמה פולילקטרוליט פולימרים המשמשים בתעשיית הקוסמטיקה. פוליקווטרניום הוא תחדיש המדגיש נוכחות של אמוניה קווטרנרית במרכז מולקולת הפולימר. INCI אישר שלפחות 37 סוגים שונים של פולימרים מכונים תחת השם פוליקווטרניום, על ידי כך שהם מוספרו על ידי מספרים הבאים אחרי המילה "פוליקווטרניום". פוליקווטרניום-5, פוליקווטרניום-7, פוליקווטרניום-47 הם שלוש דוגמאות כך שכל אחד בקבוצת החומרים כימיים השונים הוא סוג שונה של פולימר. פוליקווטרניום מצוי באופן נרחב בקונדישנרים, שמפו, ספרי שיער, צבע לשיער ובהמסת עדשות מגע. בגלל שהוא מנטרלים את המטען השלילי של הרבה שמפואים וחלבוני השיער וכתוצאה מכך גורמים למראה חלק של השיער. המטען החיובי שלהם מחייב לקשר אותם בקשר יוני לשיער ולעור. לחלק מסוגיו הרבים של הפוליקווטרניום יכולת קטילת חיידקים.
בלמן
בלמן הוא שם משפחה.
אמנדה שיירס
אמנדה שיירס (באנגלית: Amanda Shires; נולדה ב-5 במרץ 1982) היא זמרת-יוצרת אמריקאית, שידועה כאחת מחברות להקת הבנות The Highwomen. שיירס הוציאה שישה אלבומי סולו, תוך שהאחרון מביניהם יצא לאור בשנת 2018, To the Sunset. בשנת 2019 הקימה את הסופרגרופ The Highwomen, לצד ברנדי קרלייל, מארן מוריס ונטלי המבי.
בשנת 2017, הוציאה את The Nashville Sound, ביחד עם ג'ייסון איזבל. האלבום זכה בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום האמריקנה הטוב ביותר".
ביוגרפיה
בעקבות גירושי הוריה, ילדותה של שיירס הייתה בערים לאבק ומינרל וולס בטקסס. אמה היא אחות מוסמכת בדימוס. בנוסף, היא עסקה בתחום הרודיאו. אביה הוא הבעלים של משתלה סיטונאית במינרל וולס והוא עוסק גם בכריית זהב באלסקה. יש לה קשר רחוק לצלמת הנודעת אריקה שירס, שהפיקה את הקליפ לשיר "Swimmer".
בגיל 10 היא במקרה הייתה אצל אביה בזמן שהוא חיפש ציוד ציד בחנות משכונות במינרל וולס. היא ראתה כינור זול מתוצרת סינית למכירה ואביה הסכים לקנות אותו עבורה בתנאי שהיא תלמד לנגן בו באופן תדיר. לקח לה זמן לנגן בצורה טובה, עד שלבסוף הצליחה. כשהייתה בת 12 החלה ללמוד שיעורי כינור מקצועיים.
קריירה
שיירס הוציאה את אלבום הסולו הראשון שלה, Being Brave (האינסטרומנטלי ברובו), בשנת 2005. ארבע שנים לאחר מכן, לאחר שעברה להתגורר בנאשוויל, היא הוציאה את West Cross Timbers ובאותה השנה הוציאה את Sew Your Heart with Wires; שיתוף פעולה עם רוד פיקוט. אלבום הסולו הבא שלה, Carrying Lightning יצא בשנת 2011, ואחריו Down Fell The Doves באוגוסט 2013, ו-My Piece of Land בספטמבר 2016. האחרון היה לאלבום הפריצה שלה וזכה במועמדות במהלך Americana Music Association.
היא הופיעה פעמים רבות עם פיקוט משנת 2006. היא גם הופיעה והקליטה שירים עם ג'ייסון איזבל ויחידת 400, דבוצ'קה, כריס אייזק, Thrift Store Cowboys, טוד סניידר וג'סטין טאונס ארל. בשנת 2011 הופיעה בסרט "Country Strong", לצד גווינת' פלטרו. באותה השנה, החלה שיירס ללמוד בסואני: אוניברסיטת הדרום, אוניברסיטה קטנה לאומנויות ליברליות בסואני, טנסי. היא סיימה תואר שני באמנויות שירה בשנת 2017. בשנת 2012, שיירס נבחר לאמנית השנה על ידי המגזין טקסס מיוזיק והופיע על שער הגיליון.
שיירס זכתה בפרס "האמן העולה של השנה" במהלך טקס Americana Music Honors & Awards. בשנת 2017, היא הופיעה לצד ג'ון פרין בסיבוב ההופעות שלו. שיירס הודיעה כי היא עובדת על אלבום חדש, To The Sunset שיצא לאור ב-3 באוגוסט 2018, שבדומה ל-My Piece of Land, הופק על ידי דייב קוב. בהמשך, הוציאה את The Nashville Sound, ביחד עם ג'ייסון איזבל. האלבום זכה בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום האמריקנה הטוב ביותר".
בשנת 2019 הקימה שיירס את הסופרגרופ The Highwomen, ביחד עם ברנדי קרלייל, נטלי המבי ומארן מוריס. "Redesigning Women" היה לסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה של הלהקה The Highwomen, שיצא לאור ב-6 בספטמבר 2019.
סגנון מוזיקלי
דייוויד מנקוני ממגזין ספין אמר כי שיירס "שרה [...] כמו אמילו האריס", והיכולות הקוליות שלה הושוו לאלה של דולי פרטון. צורת כתיבת השירים שלה הושוותה לזו של טום וייטס. למרות שהכלי העיקרי שהיא מנגנת בו הוא הכינור, היא גם מנגנת ביוקולילי.
חיים אישיים
שיירס החלה לצאת עם המוזיקאי ג'ייסון איזבל בשנת 2011. הם נישאו ב-23 בפברואר 2013, וילדם הראשון נולד ב-1 בספטמבר 2015.
פרסים ומועמדויות
השיר "When You Need a Train It Never Comes" מ-Carrying Lightning דורג על ידי American Songwriter כשיר החמישי הטוב ביותר בשנת 2011.
יחסי ארצות הברית–פלאו
יחסי ארצות הברית–פלאו הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית לבין הרפובליקה של פלאו. פלאו מחזיקה בשגרירות אשר בוושינגטון די. סי, בעוד ששגרירות ארצות הברית ממוקמת בקורור. השגרירה הנוכחית של ארצות הברית לפלאו היא איימי ג'יי היאט.
היסטוריה
היחסים בין פלאו לארצות הברית מצוינים, ושתי המדינות משתפות פעולה בכמה נושאים. פלאו היא מדינה ריבונית בהתאחדות חופשית עם ארצות הברית. ב-1 באוקטובר 1994, לאחר חמישה עשורים של הממשל האמריקאי, הפכה פלאו לחברה האחרונה של שטח האמון של איי האוקיינוס השקט על מנת לקבל את עצמאותה. בשנת 1978 החליטה פלאו לא להצטרף למדינות מיקרונזיה המאוחדת, בשל הבדלי תרבות ושפה, ובמקום זאת חיפשה אחר עצמאות. ב-1986 נחתם הסכם ההתאגדות החופשית בין פלאו לארצות הברית, וסלל את הדרך לעצמאות של פלאו. ב-1993 הוא אושר, ונכנס לתוקף ב-1 באוקטובר 1994, מועד עצמאותה של פלאו. במסגרת ההסכם, ארצות הברית נותרה אחראית להגנת פלאו במשך 50 שנה, אלא שכיום רק מספר מצומצם מתוך צי הים נמצאים בפלאו.
כיום, פקיד הממשל בשגרירות פלאו הוא השגריר הרסי קיוטה.
בשנת 2009, בריאיון לרדיו ABC האוסטרלי, הודתה שרת החוץ של פלאו, סנדרה פירנטוזי, כי "[ממשלתה] תומכת באמברגו של ארצות הברית נגד קובה על מנת לרבות סיוע מארצות הברית". היא סיפרה לג'יימס אוטן ברדיו האוסטרלי: "יש לנו מערכת יחסים חזקה מאוד עם ארצות הברית ואנחנו לא רוצים לסכן את היחסים האלה, כי זה ישפיע על הרווחה הכלכלית של פלאו".
בשנת 2015, לעומת זאת, הצביעה פלאו לגנות את האמברגו האמריקאי על קובה. הבקשה באו"ם נתמכה על ידי 191 מדינות, עם שני קולות נגד (ארצות הברית וישראל), וללא מדינות נמנעות.
Period
Period (בעברית: תקופה) הוא מיקסטייפ הבכורה של הצמד האמריקאי סיטי גירלז. האלבום יצא לאור ב-11 במאי 2018, על ידי חברות התקליטים קוואליטי קונטרול, מוטאון וקפיטול רקורדס. מתוך המיקסטייפ יצא סינגל אחד.
תיל (אי)
האי תיל או האי ת'יל (באנגלית: Thil Island) הוא אי סלעי קטן אי קטן בארץ הנסיכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
האי ממוקם 1.9 קילומטרים מצפון-מזרח לראש ג'נינגס, בחלקו המזרחי של מדף הקרח אמרי.
גילוי ומיפוי האי
האי התגלה ומופה לראשונה בשנת 1952 על ידי ג'ון ה. רוסקו (John H. Roscoe), בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, במהלך מבצע קפיצה לגובה, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947.
מקור השם
רוסקו ניתן לאי את שמו.
האי נקרא על שמו של ר. ב. תיל (R.B. Thil), שהיה איש צוות אוויר בטיסות הצילום מעל אזור זה, במהלך מבצע קפיצה לגובה.
ספר היובלים
ספר היובלים הוא אחד מן הספרים החיצוניים, המתאר את קורותיהם של אבות עם ישראל. כמו ספרים חיצוניים אחרים, ספר זה לא היה ידוע או שלא הוכר על ידי הזרם הרבני-פרושי לאורך הדורות, ועל כן כמעט נחשב כחיבור אבוד. בגילוי מגילות מדבר יהודה נחשפו לראשונה 15 קטעים קטנים של הספר בשפת המקור העברית שבה נכתב. הספר תורגם בעבר מעברית למספר שפות אחרות, אולם רק התרגום החבשי (לשפת געז) הנקרא "כופאלה" (ኩፋሌ דהיינו "חלוקה" של הזמנים) של הספר השתמר בשלמותו, יחד עם ספרים חיצוניים אחרים כדוגמת ספר חנוך, עליית ישעיהו ואחרים שהשתמרו רק בשפה זו. המערב התוודע לכתבי היד האתיופיים בסביבות המאה ה־19.
מקורו ושפת כתיבתו
החוקרים משערים כי ספר היובלים נכתב במאה ה-2 לפנה"ס. הספר נכתב במקור בשפה העברית, אולם שרד במלואו רק תרגומו לשפת הגעז (שפה שמית שדוברה בעבר באתיופיה), כחלק מן הקאנוניזציה של כתבי ביתא ישראל (יהודי חבש) והכנסייה האתיופית האורתודוקסית.
הספר תורגם לעברית מגעז בשנת 1870 על ידי שלמה רובין, שהוסיף לספר מבוא רחב. הוא תורגם לאחר מכן גם על ידי משה גולדמאן. התרגום של גולדמאן פורסם במהדורת הספרים החיצוניים של אברהם כהנא בשנת 1930. ב-2015 תורגם ופורש על ידי פרופ' כנה ורמן ופורסם בסדרת ספרים "בין מקרא למשנה – ספריית דוד וימימה יסלזון" של הוצאת יד בן צבי.
תוכן הספר
הספר חוזר על סיפורי ספר בראשית, מבריאת העולם ועד לגלות מצרים, בניסוח שונה. הוא השתמר בצורה השלמה ביותר בשפת הגעז (שפה שמית עתיקה), שאר העולם כלל לא ידע או הכיר את תוכני הספר. קטעים ממנו שרדו גם ביוונית, בסורית (ארמית-נוצרית) ובלטינית. הוא מכונה גם "בראשית זוטא", "צוואת משה", "גילוי משה", ולפי חלק מהחוקרים אליו הכוונה בספר ברית דמשק בשם "ספר מחלקות העתים ליובליהם ובשבועותיהם". הספר שייך לסוגה ספרותית המכונה מקרא משוכתב. לפי המסגרת העלילתית של הספר, מטטרון – מלאך הפנים חוזר על הסיפורים בפני משה במעמד הר סיני. לכל אירוע בספר היובלים מצוין תאריך מדויק, הקובע את מספר השנים שחלפו מאז בריאת העולם עד התרחשות אותו מאורע ולעיתים אף את החודש והיום באותה שנה ספציפית. תולדות האנושות מתוארות במחזורים של שבע שנים (שמיטות) המכונים בספר "שבוע", ובמחזורים של שבעה "שבועות" (49 שנים) המכונים "יובל". בפרק כ"ג, לאחר מות אברהם, משולב חזון אפוקליפטי שאיננו אופייני לסוגה ולסגנון של שאר הספר.
לוח השנה הנהוג בספר היובלים (ומהווה בו מוטיב מרכזי) הוא לוח שנה שמשי בן 364 יום. לוח זה היה נהוג גם בחיי הקהילה שכתביה נתגלו בקומראן, ונזכר בכתבים רבים נוספים שנתגלו במקום, כמו גם בספר מהלך המאורות. בספר היובלים מוזכר פולמוס עם לוח שנה ירחי שכנראה הוא הלוח העברי: "(נה) והיו אנשים אשר יביטו בירח, הוא המשחית את הזמנים, ויקדים עשרת ימים בכל שנה ושנה. (נו) ולכן ישחיתו את השנים בימים הבאים, ועשו יום שוא ליום העדות, ויום בלתי טהור ליום המועד."
השפעת הספר על היהדות
במהלך החזרה על אירועי העבר מגלה ספר היובלים יסודות מדרשיים ותאולוגיים שלא הופיעו בסיפורי בראשית. לרבים מן הסיפורים נוספו זוויות ייחודיות האופייניות לשיטתם של כותבי מגילות מדבר יהודה או האיסיים. במקומות אחרים מופיעות הרחבות לסיפורים, המלמדות גם על האופן שבו קראו בני הכת את ספר בראשית. כך למשל, מסופר כיצד שבר אברהם את פסלי אבותיו לפני שעזב את בית אביו, בעוד כיום מוכר הסיפור כמדרש, המופיע בבראשית רבה.
הרבה מהתוכן של מדרש תדשא (המיוחס לרבי משה הדרשן) מקביל לכתוב בספר היובלים, ובכמה מקומות מוכח שמקורו משם. אומנם יש הטוענים שההשפעה מהספרים החיצוניים באה ממקורות שבעל-פה ולא מספרים כתובים.
בפירוש אחד מתלמידי רס"ג על דברי הימים כתוב: "ובעניין דברים הללו מַעְיָנִי במדות חכמים ובספר היובלות שהביא אלפיומי רב סעדיה גאון מספרי הישיבה". הדברים המובאים שם עוסקים בדוד המלך בעוד שספר היובלים מסתיים ביציאת מצרים, נוסח דומה מופיע במדרש סדר עולם.
העיסוק בספר היובלים ביהדות נזנח לאורך השנים. מחקר מודרני של הספר מתקיים מאז המאה ה-19.
קולר (BDSM)
קולר הוא התקן, אשר נענד סביב צוואר בן הזוג הנשלט כייצוג ל"שייכותו" לבן זוגו השולט בקרב חובבי הBDSM. לעיתים, נוסף קולר וירטואלי בדמות כיתוב קצר של שם השולט ליד הכינוי של הנשלט במידה ששניהם חברים באתר בדס"מי אחד.
לקולר משמעות סמלית עמוקה בקהילת ה-BDSM. שימוש בקולר מסמל את היותו של העונד שייך לקבוצת הנשלטים. לבישת הקולר יכולה גם לסמל שאדם זה הוא רכושו של השולט ונמצא במערכת יחסים.
בזמן משחקי תפקידים נהוג לייחס לקולר משמעות משפילה המדמה את עונדו לחיית מחמד או לבהמה. כאשר במשחקי השליטה מעורבות קשירות, הקולר משמש ככלי ריסון ונהוג לאבטח בעזרתו את ראשו של הנשלט לחפץ נייח או להובילו בעזרת רצועה.
קולרים עשויים לרוב מעור, מגומי, מ-PVC וממתכת. הקולרים מעוצבים בכמה אופנים שבדרך כלל כוללים נקודות קשירה כגון אבזמים, רצועות, טבעות מתכת, ווים, מנעולים ושאר אמצעים המאפשרים לחבר רצועות לקולר. אנשים רבים משתמשים בקולרי כלבים עם אבזם כתחליף לקולרים מעוצבים.
ענידת הקולר בפעם הראשונה כדרך לסימול היחסים בין בני הזוג נקראת קילור. לפעמים אנשים מקיימים את טקס הקילור מיד לאחר חתונתם כדרך לציין את קשר ה-BDSM בחייהם. לעיתים, כאשר בני הזוג נוהגים להתחלף בתפקידי שולט ונשלט, הם עונדים קולרים בעלי מנעול. מאחר שהורדת הקולר איננה אפשרית ללא המפתח, החזקת המפתח מסמלת את השולט באותו הרגע.
קולר יציבה (Posture Collar)
קולר זה עשוי מחומר קשיח ורחב מספיק כדי לתמוך בסנטר מלמעלה ובכתפיים מלמטה. קולר מסוג זה מגביל מאוד את יכולת התזוזה של הצוואר ומכריח את העונד לתנוחה שבה ראשו זקוף קדימה ומעלה. שדה הראייה של העונד מצומצם להתרחשויות בגובה עיניו בלבד מכיוון שהוא איננו מסוגל להרכין מבט מטה ואינו יכול לסובב ראשו לצדדים מבלי לסובב את כל גופו וכתפיו.
רצועה
רצועה היא חתיכת חבל, עור, שרשרת או כל חומר גמיש אחר אשר מתחברת לקולר הנשלט או מקיפה את צווארו ישירות. הרצועה הנפוצה ביותר היא רצועת לולאה בעלת טבעת קטנה בקצה כך שניתן להשחיל צד אחד בטבעת וליצור לולאה אשר תקיף את הצוואר. משיכת רצועת הלולאה מהדקת את הלולאה סביב צוואר הנשלט ומאפשרת לשולט להכריח את הנשלט לעשות כרצונו או להענישו כראות עיניו. מטרת הרצועה:
נבחרת אירלנד בכדורגל
היסטוריה
בין השנים 1986 ל-2002, תחת הדרכתם של המאמנים ג'ק צ'רלטון ומיק מקארתי הנבחרת נהנתה מן העידן המוצלח ביותר שלה כשהצליחה להעפיל לטורניר יורו 1988, להגיע שנתיים לאחר מכן לרבע הגמר בגביע העולם 1990, ולהתקדם לסיבוב השני בטורנירים על גביע העולם 1994 ו-2002.
טורניר מוקדמות יורו 1988 הייתה הפעם הראשונה בתולדות הכדורגל האירי שבה נבחרת אירלנד עוברת טורניר מוקדמות ומעפילה לטורניר הגמר. אירלנד הוגרלה לבית עם נבחרת בלגיה, נבחרת בולגריה, נבחרת סקוטלנד ונבחרת לוקסמבורג כאשר הראשונה מעפילה לטורניר הגמר (באותם ימים רק 8 נבחרות היו משתתפות באליפות אירופה בכדורגל) שנותר לאירלנד משחק בית בלבד מול בולגריה היא הייתה זקוקה לניצחון על בולגריה ולהפסד של בולגריה לנבחרת סקוטלנד (ששוחק מאוחר יותר) בשביל להעפיל לטורניר הגמר. אירלנד ניצחה את בולגריה 0-2 משערים של פול מקגראת' וקווין מורן אך עדיין לא הייתה תלויה בעצמה שכן היא נזקקה להפסד ביתי של בולגריה לסקוטלנד במשחק האחרון של הבית בכדי לעלות ליורו 1988. בסופו של דבר הפסידה בולגריה לסקוטלנד משער בדקה ה 86 שסלל את דרכה של אירלנד לטורניר הגמר בפעם הראשונה בתולדותיה.
במוקדמות מונדיאל 1990 שובצה אירלנד לבית עם נבחרת ספרד, נבחרת הונגריה, נבחרת צפון אירלנד, ונבחרת מלטה, והצליחה להעפיל למונדיאל בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שסיימה במקום השני. בטורניר הגמר שובצה אירלנד לבית עם נבחרות אנגליה, הולנד ומצרים וסיימה את כל משחקיה בתוצאות תיקו (1-1 מול מול אנגליה והולנד ו 0-0 מול מצרים). מאזנה של אירלנד היה זהה לחלוטין למאזנה של הולנד והגרלה קבעה שאירלנד תסיים את הבית במקום השני והולנד במקום השלישי. אירלנד עלתה לשמינית הגמר מהמקום השני ופגשה בשמינית הגמר את נבחרת רומניה וניצחה אותה בפנדלים 4-5 אחרי 0-0 בתום 120 דקות. ברבע הגמר פגשה אירלנד את איטליה המארחת וסיימה את דרכה בטורניר אחרי הפסד 0-1.
במוקדמות יורו 1992 הוגרלה אירלנד לבית עם אנגליה, פולין וטורקיה וסיימה רק במקום השני. במחזור האחרון של טורניר המוקדמות נזקקה אירלנד לניצחון על טורקיה ולהפסד של אנגליה לפולין. אירלנד ניצחה את טורקיה 1-3 ובמקביל פיגרה אנגליה מול פולין 0-1 בשלב הזה אירלנד הייתה ראשונה אך שער של גארי לינקר בדקה ה 77 העלה את אנגליה ליורו 1992 ומנע מאירלנד הופעה שנייה ברציפות בטורניר הגמר של אליפות אירופה.
במוקדמות מונדיאל 1994 שובצה אירלנד לבית עם ספרד, דנמרק (שהייתה אלופת אירופה המכהנהת), צפון אירלנד, אלבניה, ליטא ולטביה כאשר 2 הראשונות עולות למונדיאל. שני מחזורים לסיום קמפיין המוקדמות דורגה אירלנד ראשונה אך הפסד ביתי לנבחרת ספרד הוריד אותה למקום השלישי למרות ההפסד הייתה אירלנד תלויה רק בעצמה והיא הייתה זקוקה במחזור האחרון של טורניר המוקדמות לניצחון על צפון אירלנד שכן ספרד ודנמרק התמודדו ראש בראש בנהן במחזור הסיום. במקרה של תיקו הייתה זקוקה אירלנד שהמשחק בין ספרד לדנמרק לא יסתיים בתיקו.
אירלנד נקלעה לפיגור 0-1 אך הצליחה להשוות ל 1-1 משער שכבשה 12 דקות לסיום המשחק ובמקביל ספרד ניצחה את דנמרק 0-1. דנמרק ואירלנד סיימו עם אותם נקודות ועם הפרש זהים זהה אך העובדה שאירלנד כבשה יותר שערים זיכתה אותה בכרטיס לטורניר הגמר יחד עם נבחרת ספרד. אירלנד פתחה את המונדיאל בניצחון מפתיע על איטליה 0-1 מה שהיה ניצחונה הראשון איי פעם של אירלנד במונדיאל ב 90 דקות (הניצחון על רומניה בשמינית הגמר 4 שנים קודם לכן היה בדו-קרב פנדלים), במשחקה השני הפסידה אירלנד לנבחרת מקסיקו 1-2 ובמשחקה האחרון סיימה בתיקו 0-0 מול נבחרת נורווגיה. כל 4 הנבחרות בבית סיימו עם 4 נקודות והפרש שערים 0 (כלומר כבשו וספגו מספר שערים זהה) וההכרעה נפלה על מי שכבשה יותר שערים. מקסיקו דורגה ראשונה בגלל שכבשה 3 שערים, נורווגיה דורגה אחרונה בגלל שכבשה שער אחד ונבחרות אירלנד ואיטליה כבשו 2 שערים כ"א. אירלנד הקדימה את איטליה בזכות הניצחון עליה ועלתה לשמינית הגמר מהמקום השני. בשמינית הגמר פגשה אירלנד את הולנד והפסידה לה 0-2 וסיימה את דרכה במונדיאל.
במוקדמות יורו 1996 הוגרלה אירלנד לבית עם פורטוגל, צפון אירלנד, אוסטריה, לטביה וליכטנשטיין. אירלנד דורגה שנייה לאחר הפסד במחזור הסיום של המוקדמות לפורטוגל בקרב ראש בראש על ראשות הבית והיא דורגה שנייה. באותו קמפיין מוקדמות נקבע שמתוך 8 נבחרות שידורגו במקום השני 6 הטובות ביותר יעלו ליורו (יחד עם 8 אלופות הבתים) ו 2 הסגניות עם הניקוד הנמוך ביותר ישחקו ראש בראש על הכרטיס האחרון ליורו. אירלנד הייתה אחת משתי הסגניות הפחות טובות שדורגו במקום השני ופגשה את נבחרת הולנד באצטדיון אנפילד לקרב על הכרטיס האחרון ליורו 1996 בו הפסידה 0-2 ולא עלתה לאליפות אירופה שנערכה באנגליה.
במוקדמות מונדיאל 1998 הוגרלה אירלנד לבית עם רומניה, ליטא, מקדוניה, איסלנד וליכטנשטיין. אירלנד סיימה במקום השני ופגשה בפליאוף העפלה למונדיאל את נבחרת בלגיה במשחק הראשון בדבלין סיימו שתי הנבחרות בתיקו 1-1 ובגומלין בבריסל ניצחה בלגיה. אחרי 2 העפלות רצופות למונדיאל לא הצליחה אירלנד להעפיל למונדיאל שנערך בצרפת.
במוקדמות יורו 2000 הוגרלה אירלנד לבית עם יוגוסלביה, קרואטיה, מקדוניה ומלטה. אירלנד פספסה במחזור הסיום של המוקדמות את הכרטיס האוטומטי ליורו לאחר שסיימה בתיקו 1-1 מוול מקדוניה ולאחר שספגה שער שוויון בדקה ה 90. בעקבות התיקו סיימה אירלנד במקום השני והתמודדה בפליאוף העפלה למונדיאל מול נבחרת טורקיה וסיימה בתיקו 1-1 בדבלין, בגומלין בטורקיה סיימו 2 הנבחרות בתיקו ללא שערים ואירלנד הודחה בגלל שערי חוץ.
במוקדמות מונדיאל 2002 הוגרלה אירלנד לבית עם פורטוגל, הולנד, אסטוניה, קפריסין ואנדורה וסיימה שנייה אחרי פורטוגל ועלתה לפלייאוף העפלה למונדיאל בו התמודדה עם נבחרת איראן. אירלנד ניצחה במשחק הראשון 0-2 והפסידה בגומלין 0-1 ועלתה למונדיאל 2002
השתתפותה של נבחרת אירלנד במשחקי מונדיאל 2002 עמדה בצילה של תקרית חריפה, שהתרחשה ימים מספר לפני הטורניר במהלך מחנה אימונים האחרון טרם המשחקים הרשמיים, בין מאמן הנבחרת מיק מקארתי לבין הקפטן רוי קין. במסגרת מחנה האימונים, שהתקיים באי סייפאן שבאוקיינוס השקט, התעמת קין עם הנהלת הנבחרת והסגל המקצועי, והשמיע באוזנם תלונות קשות על רמת ההכנה של הנבחרת ועל התנאים הירודים של מחנה האימונים. העימות הגיע לשיאו בחילופי מילים קשות וגידופים בין מקארתי לבין רוי קין, לאחריהם החליט המאמן לסלק את הקפטן מן הנבחרת ולשלוח אותו הביתה.
בטורניר הגמר עצמו פתחה אירלנד בתיקו 1-1 מול נבחרת קמרון, במשחק השני היא סיימה בתיקו 1-1 מול נבחרת גרמניה ובמשחק האחרון של הבית היא ניצחה את נבחרת ערב הסעודית 0-3 ועלתה לשמינית הגמר מהמקום השני. בשמינית הגמר הודחה אירלנד לאחר הפסד לספרד בדו-קרב פנדלים אחרי 1-1 בתום הארכה.
אירלנד הוגרלה במוקדמות יורו 2004 לבית עם שווייץ, רוסיה, אלבניה וגיאורגיה והייתה זקוקה במחזור הסיום לניצחון חוץ על שווייץ בכדי לעלות לפלייאוף על העלייה ליורו אך היא הפסידה 0-2 ולא עלתה לפלייאוף על העלייה ליורו 2004 שנערך בפורטוגל.
במוקדמות מונדיאל 2006 נפגשה אירלנד שוב עם שווייץ בקרב ראש בראש על עלייה לפלייאוף העפלה שהפעם היא הייתה המארחת והייתה זקוקה לניצחון אך המשחק הסתיים ב 0-0 ואירלנד סיימה את טורניר המוקדמות רק במקום הרביעי אחרי צרפת, שווייץ וישראל ולפני קפריסין ואיי פארו.
טורניר מוקדמות יורו 2008 היה טורניר חלש עבור הכדורגל האירי שאמנם סיימה במקום השלישי אך הייתה רחוקה מאד מצ'כיה וגרמניה שעלו ליורו 2008.
במשחק הפלייאוף על ההעפלה למונדיאל 2010 שהתקיים באצטדיון סטאד דה פראנס מול נבחרת צרפת הפסידה נבחרת אירלנד בתוצאה מצטברת 2-1 בעקבות שער שנוי במחלוקת שהבקיע השחקן הצרפתי ויליאם גאלאס בזמן ההארכה, לאחר בישול של תיירי הנרי שנעזר בידו פעמיים לפני שמסר את הכדור. שופט המשחק סירב לפסול את השער אשר בגללו נבחרת אירלנד לא העפילה לטורניר. התאחדות הכדורגל של אירלנד הגישה לפיפ"א ערעור רשמי על התוצאה והציעה לקיים משחק חוזר, אולם הערעור נדחה.
טרפטוני וטארדלי פוטרו בספטמבר 2013 לאחר שלא הצליחו להעפיל עם הנבחרת למונדיאל 2014. במקומם, מונו מרטין אוניל כמאמן ראשי ורוי קין כעוזרו. השניים הצליחו להוביל את הנבחרת האירית להשתתפות ביורו 2016 לאחר שניצחו בשלב הפלייאוף את בוסניה. ביורו 2016 אירלנד פתחה את טורניר הגמר בתיקו 1-1 עם שוודיה ולאחר מכן הובסה 3-0 על ידי בלגיה. במשחקה האחרון בשלב הבתים ניצחה אירלנד את איטליה 0-1 והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השלישי בבית. זו הייתה הפעם הראשונה בה אירלנד העפילה שלב בטורניר גמר אליפות אירופה. בשלב שמינית הגמר הפסידה אירלנד לצרפת המארחת 2-1 והודחה מהטורניר.
במוקדמות מונדיאל 2018 סיימה אירלנד במקום השני בבית והוגרלה לשחק בפליאוף על העלייה למונדיאל נגד נבחרת דנמרק. במשחק הראשון בקופנהגן הייתה התוצאה 0-0 תוצאה שהביאה הרבה אופטימיות לקראת הגומלין בדבלין אך אירלנד הובסה בגומלין 1-5 אחרי שהובילה 0-1 ובכך כשלה בפעם הרביעית ברציפות בטורניר מוקדמות מונדיאל.
במוקדמות יורו 2020 כשלה אירלנד להעפיל לאליפות אירופה לראשונה מאז יורו 2008 לאחר שהנבחרת סיימה במקום ה 3. במחזור האחרון של טורניר המוקדמות אירחה אירלנד את נבחרת דנמרק וקיוותה לנקמה ספורטיבית לאחר שהאחרונה ניצחה אותה שנתיים קודם לכן בפליאוף העלייה למונדיאל 2018. נבחרת אירלנד הייתה זקוקה לניצחון על מנת להעפיל ליורו 2020 אך סיימה ב 1-1 ולא עלתה ליורו. אירלנד קיבלה הזדמנות נוספת לעלות יורו דרך פלייאוף ליגת האומות של אופ"א אך כשלה לאחר הפסד בחצי גמר הפלייאוף לנבחרת סלובקיה בדו-קרב פנדלים.
טורניר מוקדמות מונדיאל 2022 היה אחד מטורנירי המוקדמות המונדיאל החלשים של נבחרת אירלנד. הנבחרת האירית נוצחה בשלושת משחקיה הראשונים כולל הפסד בית לנבחרת לוקסמבורג החלשה ואיבדה בשלב מוקדם מאד כל סיכוי להיאבק על כרטיס למונדיאל 2022. בסופו של דבר סיימה את הקמפיין עם 9 נקודות בלבד מ 8 משחקים שהיא רחוקה מאד מנבחרות נבחרת סרביה ונבחרת פורטוגל שסיימו בשני המקומות הראשונים.
אוהדים
אוהדי אירלנד מכונים לעיתים בכינוי "הצבא הירוק". לאורך שנים הם זכו במספר פרסים על התנהגות הוגנת. בשנת 1997 זכו האוהדים בפרס המשחק ההוגן של פיפ"א, ובשנת 2012 זכו בפרס מיוחד מטעם אופ"א על התמיכה בנבחרתם ביורו 2012 למרות הפסדיה. האוהדים האירים נוהגים לשיר ביחד את הפזמון החוזר של הבלדה "שדות את'נריי", בה מתוארת המציאות הקשה של הרעב האירי הגדול.
סגל הנבחרת
להלן רשימת השחקנים שזומנו לקראת המשחקים נגד סרביה ולוקסמבורג במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022 ונגד קטר למשחק ידידות.
הנתונים נכונים ל-27 במרץ 2021 (לאחר המשחק נגד סרביה)
שיאי שחקנים
נכון ל-17 ביוני 2023.
תחנת הרכבת התחתית פיקדילי סירקוס
תחנת הרכבת התחתית פיקדילי סירקוס (Piccadilly Circus Underground Station) (בתרגום מילולי: תחנת הרכבת התחתית כיכר פיקדילי) היא תחנה ברשת הרכבת התחתית של לונדון. התחנה ממוקמת מתחת לכיכר פיקדילי סירקוס במרכז לונדון באזור 1 בחלוקת האזורים של הרכבת התחתית של לונדון. התחנה משרתת את קווי בייקרלו ופיקדילי.
היסטוריה
תחנת פיקדילי סירקוס נפתחה ב-10 במרץ 1906 כתחנה בקו בייקרלו על פי עיצוב של ארכיטקט תחנות התחתית לזלי גרין. הרציפים עבור קו פיקדילי נפתחו ב-15 בדצמבר 1906. בשנותיה הראשונות, כמו בשאר התחנות, אזור מכירת הכרטיסים היה על פני הקרקע. ההתפתחות התעשייתית בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הביאה עימה עומס תחבורתי, ובעקבותיה נבנו אזור מכירת כרטיסים מתחת לפני האדמה ורשת מעברים תת-קרקעיים עבור הולכי רגל אשר רצו לחצות את הרחובות הסואנים מעל לתחנה, מסביב לכיכר פיקדילי.
השיפוץ הנרחב, אשר עליו היה אחראי הארכיטקט צ'ארלס הולדן, החל בפברואר 1925 והסתיים בשנת 1928. עלותו נאמדה ביותר מחצי מיליון ליש"ט. בניין התחנה הישן נסגר ביולי 1929 ונהרס בשנות ה-80' בזמן בניית הבניין הגדול לצד הכיכר.
הרציפים של קו בייקרלו מעניקים לנוסעי הרכבת התחתית זווית ראייה ייחודית אל רשת הרכבת התחתית- בנוסף לסידור שבו שני הרציפים צמודים זה לזה, עניין ייחודי כשלעצמו, המנהרה מכילה מסילת עיתוק בקצה הצפוני ולכן מאפשרת לנוסעים להתבונן בשני הרציפים בו-זמנית.
התחנה כיום
פיקדילי סירקוס היא אחת מתחנות הרכבת התחתית היחידות אשר כולה מתחת לפני הקרקע. בתחנות אוקספורד סירקוס ולסטר סקוור לדוגמה, תחנות אשר גם הן תת-קרקעיות, רק אזור הכרטיסים נמצא מעל פני האדמה.
אליפות ברזיל בכדורגל 2018
אליפות ברזיל בכדורגל 2018  הייתה הפעם ה-62 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב- 14 באפריל 2018 והסתיימו ב-2 בדצמבר 2018.
בתחרות השתתפו 20 קבוצות של ליגת העל הברזילאית. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו אמריקה פוטבול קלוב, אינטרנסיונל, סיארה ופרנה.
המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.
בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה.
פלמיירס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה העשירית בתולדות המועדון.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו רסיפה, אמריקה פוטבול קלוב, ויטוריה ופרנה. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו פורטלזה, CSA, אוואי וגויאס.
שיעור (פירושונים)
ראו גם
}}
Sukiyaki (שיר)
סוקיאקי הוא שיר יפני אשר בוצע על ידי הזמר היפני קיו סקמוטו, וזכה להצלחה גדולה גם במערב. השיר ידוע במערב בשם "סוקיאקי" ולא בשמו היפני, 上を向いて歩こう, שמובנו בתרגום מילולי "אצעד ומבטי למעלה". בשנת 1963 הגיע התקליטון לראש מצעד הפזמונים בילבורד הוט 100 בארצות הברית, ובכך היה לשיר הראשון, והיחיד עד היום, בשפה היפנית שהגיע להישג זה. תקליטון השיר נמכר בלמעלה מ-13 מיליון עותקים בעולם. השיר אף הגיע למקום ה-18 במצעד הרית'ם אנד בלוז האמריקאי.
השיר נפתח במילים: התקליטון הופץ לראשונה ביפן על ידי חברת טושיבה (היום EMI Music Japan) בשנת 1961 ועמד בראש מצעד המכירות ביפן במשך שלושה חודשים. בשנת 1963 הפיצה חברת התקליטים הבריטית פיי רקורדס (Pye Records) גרסת כיסוי לשיר בביצוע Kenny Ball and his Jazzmen. כיוון שחברת התקליטים חששה שקהל דובר אנגלית יתקשה לזכור ולבטא את שם השיר, ניתן לו השם הקליט "סוקיאקי". לשם "סוקיאקי" (אשר משמעותו היא סוג תבשיל יפני) אין כל קשר עם מילות השיר, או משמעותו. השם נבחר אך ורק כיוון שהוא קצר, קליט ונשמע יפני. בארצות הברית רכשה את זכויות ההפצה חברת התקליטים קפיטול רקורדס ובבריטניה הופץ התקליטור בביצועו המקורי של קיו סקמוטו על ידי חברת HMV, חודשים ספורים לאחר הפצת גרסת הכיסוי.
ב-16 במרץ 1999 הפיץ הדואר היפני בול מזכרת לשיר, בערך נקוב של 50 ין.
לשיר יצאו שתי גרסאות בעברית: של צוות הווי סדנא גייסית ב-1976, ושל מאיר גולדברג ורונן מאיר ב-1991, למילים של מאיר גולדברג.
בסרט תצפית על גבעת הפרגים, מושמע ברקע השיר.
הזמר קיו סקמוטו היה אחד מ-520 ההרוגים בתאונת טיסה 123 של ג'פאן איירליינס ב-12 באוגוסט 1985. הוא היה בן 43 במותו.
יוהאן מרטין ברנאץ
יוהאן מרטין בֶּרנַאץ (Johann Martin Bernatz; 23 במרץ 1802 – 19 בדצמבר 1878) היה צייר נופים גרמני שליווה משלחת למצרים, לסיני ולארץ ישראל ב-1836–1837 ונציגות בריטית לאתיופיה ב-1841–1843. הציורים שהפיק עובדו לליתוגרפיות, ראו אור בספרים והקנו לו מוניטין.
קורות חייו ופועלו
ברנאץ נולד בשפייר, למד באקדמיה לאמנויות היפות בווינה, השתקע ב-1829 במינכן ונודע כצייר נופים. ב-1836 התלווה למשלחתו של חוקר הטבע הגרמני גוטהילף היינריך פון שוברט למזרח הקרוב, שעברה במצרים, בסיני, בעבר הירדן ובסוריה. מבחר של 40 מהציורים, שברנאץ הפיק במהלך המסע, נדפסו כסדרת ליתוגרפיות, וזו ראתה אור ב-1839 בכותר "תמונות מארץ ישראל, צוירו בטבע" (Bilder aus dem heiligen Lande, nach der Natur gezeichnet). בסדרה כלולים ציורים של אתרים מקראיים, בהם חברון, בית לחם, ירושלים, הר תבור ונצרת, והיא זכתה למהדורות נוספות. ב-1850 פרסם ברנאץ ספר נוסף, "אלבום של ארץ הקודש" (Album des heiligen Landes Orte) שכלל 50 ציורים. נלוו להם ביאורים שחוברו בידי פון שוברט וחבר המשלחת הזואולוג יוהאנס רוֹת. בספר זה נוספו ציורים של עין כרם, העיר שכם, כפר יפיע וצפת.