cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוסיפ איליצ'יץ'
קריירה
ב-5 ביולי 2017 חתם באטאלנטה ששילמה עליו סכום של כחמישה מיליון פאונד. עמו העפילה הקבוצה לשלב 32 האחרונות של הליגה האירופית, שם הוגרלה נגד בורוסיה דורטמונד. ב-15 בפברואר 2018 העלה איליצ'יץ' את קבוצתו ליתרון זמני כשהתוצאה עמדה על 2–1 לטובת אטאלנטה במשחק החוץ נגד בורוסיה דורטמונד, אך לבסוף הקבוצה הפסידה 2–3 כאיליצ'יץ' מבקיע צמד. אטאלנטה הודחה מהליגה האירופית לאחר שסיימה בתוצאת שוויון במשחק הגומלין בין הקבוצות. עונה לאחר מכן (2018/2019) סייע איליצ'יץ' לאטאלנטה להגיע לגמר הגביע האיטלקי לאחר שגברו על יריבות חזקות כגון: יובנטוס ופיורנטינה. במשחק הגמר מול לאציו הפסידה אטאלנטה בתוצאה 0–2. באותה העונה סיימה אטאלנטה במקום השלישי בטבלת הסרייה א', מה שהבטיח לה עלייה לשלב הבתים של ליגת האלופות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בעונת 2019/2020 הציג איליצ'יץ' יכולת טובה כשאטאלנטה הביסה קבוצות בתוצאות גבוהות כמו: מילאן (0–5), פארמה (0–5), אודינזה (1–7), טורינו (0–7) ולצ'ה (2–7). באותה העונה העפילה אטאלנטה לשלב שמינית הגמר של ליגת האלופות לאחר שסיימה במקום השני בשלב הבתים. ב-10 במרץ 2020 כבש רביעייה נגד ולנסיה הספרדית והבטיח את העלייה של אטאלנטה לשלב רבע הגמר של ליגת האלופות, לאחר שהמשחק הסתיים בתוצאה 4–3 לאטאלנטה. הוא הפך לשחקן הראשון שכובש רביעייה במשחק חוץ בשלב הנוקאאוט בליגת האלופות. והמבוגר ביותר לעשות זאת, את ההישג הזה עשה בגיל 32 ו-41 ימים וכך עבר את שיאו של זלאטן, לאחר המשחק זכה איליצ'יץ' בפרס שחקן השבוע בליגת האלופות. בסיום באותה שנה היה איליצ'יץ' בין 50 המועמדים לקבוצת השנה של אופ"א.
ב-31 באוגוסט 2022, לאחר חמש שנים במועדון, שוחרר איליצ'יץ' מאטאלנטה בהסכמה הדדית על רקע אי יכולתו להתייצב למשחקי קבוצתו עקב משבר בחייו האישיים. במהלך כל התקופה שלו במועדון ערך איליצ'יץ' 173 הופעות וכבש 60 שערים. איליצ'יץ' הגיע לכדי פרישה ממשחק פעיל בתחילת עונת 2022/23 בעקבות מה שדווח כ"סיבות אישיות". ב-5 באוקטובר 2022 חזר מפרישתו וחתם לשלוש שנים במאריבור.
קריירה בינלאומית
איליצ'יץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה ב-11 באוגוסט 2011 נגד נבחרת אוסטרליה. ב-10 בספטמבר 2013 כבש את שערו הראשון בנבחרת נגד נבחרת קפריסין.
חיים אישיים
ב-2020 סבל מדיכאון עקב משבר בחייו האישיים, לאחר שגילה כי אשתו ניהלה רומן מחוץ לנישואים בזמן שהוא שיחק באיטליה. איליצ'יץ' התאושש וחזר למגרשים כעבור מספר חודשים אך בשלהי שנת 2021 סבל מדיכאון פעם נוספת ונעדר מהמגרשים עד לסיום עונת 2021/22 ואף הודיע על פרישה ממשחק פעיל בעקבות מצבו, טרם חזר למגרשים באוקטובר 2022.
קבוצתיים
אינטרבלוק
אישיים
תקבולת מוצלבת
תקבולת מוצלבת או תקבולת מצטלבת או תקבולת כיאסטית (יוונית: χίασμα מילולית כִיאַזְם) הוא אמצעי ספרותי, בו שתי שורות העומדות זו אחר זו, הן בעלות הרכב מילים זהה אמנם, אך עומדות בסדר הפוך. באופן כזה, המילה הראשונה בשורה הראשונה והמילה האחרונה בשורה השנייה מקבילות זו לזו, וכן הלאה. למשל אם צלע א' בנויה בסדר: א' ב' ג', צלע ב' תופיע בסדר ג' ב' א'.
תקבולת מצטלבת יוצרת ניגוד חזק או יחס של מידה כנגד מידה בין צלעות המשפט. יש הרואים את המבנה של תקבולת זו כמבנה קונצנטרי (מעגלי) שכן מבנה זה יוצר הנגדה בין מרכזו לקצוות שלו. תקבולת מוצלבת איננה בהכרח תקבולת נרדפת (כפל הרעיון באמצעות מילים שונות).
תקבולת מעין זו בטקסטים ספרותיים או פואטיים, מבחינה עלילתית גרידא או מבחינה לשונית או משמעותית, מתקראת בדרך כלל מבנה כיאסטי.
דוגמה
במקרא בספר בראשית נמצאת דוגמה נפוצה לתיקבולת זו:
סדר המילים המקבילות הפוך בשתי הצלעות.
ההתיישבות היהודית בערבות קנדה בשנים 1880–1910
במהלך שלושת העשורים שבין 1880 ל-1910 הייתה התיישבות יהודית בערבות קנדה בת כתריסר קהילות חקלאיות יהודיות, מרביתן באזור ססקצ'ואן ומניטובה. קהילות אלה קיבלו סיוע כספי מארגון יק"א.
ערבות קנדה
ערבות קנדה נמצאות בדרום-מערב קנדה, בגבול עם ארצות הברית ונכללות בהן שלוש פרובינציות: ססקצ'ואן, מניטובה ואלברטה.
בערבות קרקע חקלאית פוריה והן מהוות אחד מאזורי גידול החיטה הגדולים בעולם, אף על פי שהטמפרטורות הקיצוניות בקיץ ובחורף ומשטר המשקעים מקשים על העבודה החקלאית. בנוסף לכך הקרקע עשירה בפחם, גז טבעי ונפט.
בסוף המאה ה-19, קנדה הייתה זקוקה לידיים עובדות לצורך פיתוח החקלאות, בניית מסילות הברזל ועבודות הכרייה והפקת הנפט. הממשלה הקנדית השקיעה מאמצים גדולים כדי למשוך מהגרים לאזור הערבה.
החל משנת 1896, שר הפנים בממשלת קנדה קליפורד סיפטון נקט בפעילות שנועדה לעודד הגירה ממזרח אירופה תוך הפעלת מדיניות הגירה מאוד סלקטיבית. הוא עודד הגירה של חקלאים ובאופן כללי של בעלי יכולת לבצע עבודה פיזית מאומצת וצמצם את ההגירה אל הערים. ראש הממשלה וילפריד לורייה תמך במדיניות זאת ואף הצהיר כי "אין זאת מדיניותה של קנדה להביא עניים אך אין כל הגבלות להבאת אנשים המסוגלים והרוצים לעבוד." בשנת 1872 חוקק "חוק קרקעות הדומיניון" (אנ') (באנגלית Dominion Lands Act) במטרה לעודד התיישבות בערבות קנדה כדי למנוע מארצות הברית להשתלט על האזור בטענה שאינו מאוכלס. חוק זה הבטיח לכל אדם מעל גיל 18 בעלות על 640 דונם קרקע, במחיר סמלי של ההרשמה לתוכנית, תוך הבטחה שאם הוא בונה בית ומתמיד בעיבוד הקרקע במשך שלוש שנים יוכל לרכוש את 640 הדונמים הצמודים במחיר של דולר אחד לארבעה דונם.
בעקבות יישום תוכנית זאת חלה עלייה דרמטית בגידול החיטה באזור ובמקביל עלייה גדולה במספר התושבים.
סיבות רבות הביאו מהגרים לקנדה: הזדמנויות כלכליות ושיפור באיכות החיים, שחרור מדיכוי ורדיפה והזדמנויות והרפתקאות שהוצגו למהגרים "רצויים" על ידי סוכנויות ההגירה הקנדיות. למרות חזונו של ראש הממשלה סר וילפרד לורייה "ליצור אומה גדולה ומאוחדת בה אין מקום להקמת יישובים סלקטיביים", לא היה מנוס מלאפשר הקמת גושי התיישבות נפרדים עבור קבוצות אתניות שונות (אוקראינים, רומנים, איטלקים, רוסים, יהודים ועוד), אך גושים אלה היו קטנים ומפוזרים על שטחים גדולים.
הגירת היהודים לקנדה
על פי ההערכה המקובלת, כמיליון יהודים היגרו ממזרח אירופה בין השנים 1880–1905.
המהגרים היהודים העדיפו להתיישב בערים, שם יכלו להמשיך לעסוק במקצועותיהם ולקיים חיי קהילה כפי שהיו רגילים בערי המוצא שלהם. על יהודי רוסיה ורומניה נאסר להחזיק קרקעות ולעבד אותן, לכן לא היה להם כל ניסיון או ידע בחקלאות. מסיבה זאת הם נכללו בקבוצת המהגרים ה"לא רצויים" של ממשלת קנדה אשר עמדה בתוקף על כך שיישובם לא יתבצע על חשבון משלם המיסים הקנדי.
ממשלת קנדה התנתה את הקצאת הקרקע ואת מתן האישור להקמת היישובים החקלאיים היהודיים במימון, ליווי והכשרת המתיישבים על ידי, יק"א, Young Men's Hebrew Benevolent Society (YMHBS), החברה החקלאית היהודית [Jewish Agricultural Society (JAS)], חברת הסעד החקלאית־תעשייתית [Jewish Agricultural Industrial Aid Society (JAIAS)], או כל ארגון פילנתרופי אחר שאינו תלוי בתקציבי הממשלה. [[קובץ:Canada Provinces & Territories Latin.png|Canada_Provinces_&_Territories_Latin|שמאל|ממוזער
להלן הקהילות החקלאיות שהוקמו על ידי יהודי מזרח אירופה בערבות קנדה:
בפרובינציה אלברטה
עד שנת 1914, הסניפים הקנדיים של יק"א ושל החברה החקלאית היהודית סייעו ביישובם של כ-1,000 בני אדם ב-250 משקים משפחתיים שהשתרעו על שטח של כ-200,000 דונם מתוכם כ-60,000 דונם היו כבר מעובדים.
הסיבות לכישלון ההתיישבות
החלוצים היהודים עזבו את המשקים שלהם כאשר לא היו מסוגלים לקיים את אורח החיים היהודי במגבלות פיזור האוכלוסייה שנקבעו על ידי חוק קרקעות הדומיניון שנחקק ב-1872. כישלון המוסדות הפילנתרופיים לתאם בין היישובים ולהשיג רצף התיישבותי גרם לכך שמרבית היהודים העדיפו בסופו של דבר לעבור להתגורר בסביבה עירונית.
ריק אדלמן
בשנת 2021 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל, בתור מאמן.
קריירה
אדלמן החל את קריירת הכדורסל שלו ככוכב באוניברסיטת LMU. בדראפט ה-NBA ב-1968, הוא נבחר על ידי סן דייגו רוקטס (כיום יוסטון רוקטס) בסיבוב השביעי. הוא שיחק שתי עונות בסן דייגו לפני שהועבר לפורטלנד טרייל בלייזרס בדראפט 1970 המורחב, ושיחק בקבוצה שלוש עונות. הוא שיחק בהמשך הקריירה שלו גם בשיקגו בולס, ניו אורלינס ג'אז (כיום יוטה), וקנזס סיטי/אוהמה קינגס (כיום סקרמנטו). אדלמן סיים את קריירת המשחק שלו בשנת 1975.
כמאמן כדורסל ב-NBA אימן אדלמן את קבוצות גולדן סטייט ווריורס, פורטלנד טרייל בלייזרס, סקרמנטו קינגס ויוסטון רוקטס. עם פורטלנד הצליח אדלמן להעפיל פעמיים לסדרת הגמר של הליגה, ב-1990 וב-1992, והפסיד בשתיהן. כמאמן סקרמנטו הדריך את הקבוצה החזקה של תחילת שנות האלפיים, שנחשבה לאחת המתמודדות הבכירות על תואר האליפות. אדלמן ניצח מעל 800 משחקים במהלך הקריירה כמאמן.
לאחר שלא חודש חוזהו של אדלמן ביוסטון רוקטס, מונה אדלמן כמאמנה של מינסוטה טימברוולבס.
מונה (מונית)
מונה הוא מכשיר אלקטרוני המותקן במונית המחשב את מחיר הנסיעה בהתאם למרחק הנסיעה בשילוב עם זמן נסיעה וזמן המתנה. המונה העניק למונית את שמה בעברית באנגלית ובשפות נוספות.
ראפאת (סלפית)
ראפאת (בערבית: رافات) הוא כפר פלסטיני הממוקם בשומרון, כ-38 ק"מ מדרום-מערב לשכם ומשתייך לנפת סלפית. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 2,258 תושבים בשנת 2016.
מונה (מונית)
מונים היו בשימוש כבר ברומא העתיקה ופעלו על בסיס מכשיר מכני אשר שחרר כדורים קטנים. בסוף הנסיעה שילם הנוסע את עלותה בהתאם למספר הכדורים ששוחררו. המונה המודרני הומצא על ידי הגרמני וילהלם ברון ב-1891, והמונית הראשונה המצוידת במונה - "דיימלר ויקטוריה" - הורכבה על ידי גוטליב דיימלר ב-1897. גם מונה זה היה מכני והורכב מחוץ למונית בסמוך לגלגל הקדמי שבצד הנהג. רק בשנות ה-80 של המאה ה-20 הופיעו המונים האלקטרוניים הראשונים, ועמם עבר מן העולם רעש התקתוק האופייני של המונים המכניים. ברוב המקומות ניתן להפעיל את המונה לפי מספר תעריפים בהתאם לשעות היום או ימי השבוע, וכן ניתן להוסיף למחיר עליו הוא מצביע תוספות שונות בגין עודף מטען, יעד או מוצא הנסיעה וכדומה.
ראפאת (סלפית)
היסטוריה
במאות ה-18 וה-19 ראפאת נכללה בחבל הארץ שנקרא "ג'וֹרַת עַמְרַא" או "בילאד ג'מאעין." אזור זה היה על התפר שבין הרי יהודה והרי השומרון, והוא סבל מחוסר יציבות פוליטית עקב הגירת שבטים ותחרות מתמדת בין משפחות תקיפות על גביית מיסים בשם השלטונות העת'מאניים.
מונה (מונית)
במקומות מסוימים מחובר המונה לשלט חיצוני מואר המראה אם המונית פנויה או תפוסה. הפעלת המונה תכבה את תאורת השלט או שתחליף את הכיתוב בו כך שיראה כי המונית אינה פנויה. בין החידושים שנכנסו לשימוש במשך השנים נמנים חיבור המונה אל מדפסת ו/או אל מכשיר לחיוב באמצעות כרטיס אשראי, משדרים שונים המשדרים נתונים מהמונה אודות פעילותה של המונית - הן למטרות בטיחות והן למטרות חלוקת עבודה על ידי הסדרן, חיישן המזהה נוכחות נוסעים במונית במטרה למנוע הסעה בלא הפעלת מונה ועוד.
ראפאת (סלפית)
היסטוריה
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בראפאת הייתה אוכלוסייה של 92 נפש, כולם מוסלמים, ובמפקד 1931 המספר עלה ל-127 נפש, אשר גרו ב-31 בתים.
ב-1945 הייתה אוכלוסיית ראפאת 180 נפש, כולם מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל היה 8,125 דונם, כשמתוכו 1,889 דונם שימשו לגידולי דגנים, ואילו 24 דונם סווגו כשטח בנוי.
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר הכפר משליטה בריטית לירדנית. בשנת 1961, האוכלוסייה מנתה 375 נפש.
לאחר 1967
665 דונם מקרקעות הכפר מוגדרות כשטח B, ואילו 8,204 נוספים הם שטח C. ישראל הפקיעה 101 דונם מאדמות ראפאת, בנוסף לקרקעות מזאוויה למחצבה הישראלית "מחצבת נחל רבה". מחצבה זו נמצאת כיום בצד הישראלי של גדר ההפרדה, וישראל מייצאת 94% מהחומרים המופקים ממנה לישראל.
בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה מדינת ישראל בהקמתה של גדר ההפרדה. ב-2004, עשרות תושבים נפצעו בעימותים עם כוחות צה"ל והמשטרה, בעת הפגנות נגד הקמת גדר ההפרדה באזור. ראפאת (יחד עם הכפרים דיר בלוט וזאוויה) כותרה מכל צדדיה על ידי הגדר בתוך "מובלעת א-זאוויה", שהביאה להפרדת שליש מן האדמות השייכות לכפר, ניתק את היישובים א-זאוויה, דיר בלוט וראפאת מעיר המחוז והמרכז השלטוני שלהם, בעיירה סלפית, המהווה עורק חיים לאותם כפרים בתחום הבריאות, החינוך, התעסוקה וקבלת שירותים ממשלתיים. המובלעת מנותקת מכביש 5, ללא מתן פתרון תחבורה הולם. כן הביא תוואי הגדר לתפיסת עשרות דונמים של חלקות פרטיות ולעקירת מאות עצי זית, שמהווים מקור פרנסה למשפחות רבות בכפר. התושבים עתרו לבג"ץ נגד תוואי הגדר, ב-2006 נדחו העתירות על ידי בית המשפט העליון.
לפטון יווני
לפטון וברבים לפטא או לפטונים (ביוונית, ביחיד - Λεπτόν  וברבים Λεπτά) הוא שם תת-המטבע של מטבעות יווניים שונים הן ביוון העתיקה והן ביוון המודרנית.
משמעות המילה "לפטון" ביוונית הוא "קטן" או "רזה", ובהתאם, ערכו של המטבע היה הקטן ביותר מבין המטבעות שנעשה בהם שימוש.
ברומא העתיקה נהגו לעיתים בקרב העם לכנות את מטבע המייט בשם "לפטון", באזורים דוברי היוונית של האימפריה הרומית (כינוי המופיע בברית החדשה).
אוהד בירק
אוהד שמואל בירק (נולד ב-1957) הוא רופא וחוקר, פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון.
ביוגרפיה
אוהד שמואל בירק נולד למאיר בירק ויהודית בירק. אחיו הוא פרופסור צחי בירק.
בילדותו גילה בירק כישרון מוזיקלי ובתיכון ניגן בהרכב מוזיקלי יחד עם דני רובס. לקראת הגיוס לצה"ל, התלבט בירק בין שירות בלהקה צבאית לעתודה אקדמית. לבסוף בחר בעתודה ובלימודי רפואה. בצבא שירת כרופא והגיע לדרגת רב-סרן.
בירק למד רפואה באוניברסיטת תל אביב והתמחה ברפואת ילדים. בשנת 1995 סיים לימודי דוקטורט במכון ויצמן למדע בתחום הגנטיקה בהנחייתו של פרופסור אירון כהן. בשנת 2001 הוא התמנה למנהל המכון לגנטיקה של האדם במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בבאר שבע. ביוני 2016 הפך לראש המכון הלאומי לביוטכנולוגיה בנגב באוניברסיטת בן-גוריון וקבע את מעבדת המחקר שלו שם במעבדה על שם מוריס קאהן.
בירק הוא מלחין ופסנתרן חובב. ב-2007 כתב שני שירים בשיתוף עם שלומי חמאוי: "לא רוצה להיות שניצל" ו-"תקווה לאהבה". השיר "תקווה לאהבה" נכתב כתגובה למעשי האלימות והפיגועים בארץ.
מחקר והישגים אקדמיים
בירק וציוותו פענחו את הבסיס המולקולרי לכ-30 מחלות בבני אדם, ובכללן כמה מהמחלות התורשתיות השכיחות ביותר באוכלוסייה הבדואית וביהודים ממוצא ספרדי. בירק גם עוסק ביישום הממצאים בבדיקות סקר שגרתיות למניעת המחלות שנתגלו במעבדתו, מאמץ שתרם רבות לירידה של כ-30% בתמותת תינוקות במיגזר הבדואי. בשנים 2008–2012. חלק מהמחלות שנתגלו הן מהשכיחות בעולם הערבי עם השלכות ניכרות לאוכלוסיות גדולות בארצות ערב.
המחלות PCCA  progressive cerbello cerebral atrophy ו-PCCA2 שפוענחו במעבדתו הן שתי המחלות התורשתיות הקשות השכיחות ביותר בקרב יהודים יוצאי ארצות המזרח. בדיקות סקר לאוכלוסיית יוצאי עיראק ומרוקו למחלות אלו הוכללו על ידי משרד הבריאות בסל הבריאות כבדיקות שגרתיות ללא עלות (PCCA החל מ-2012, PCCA2 החל מ-2016).
הישגים נוספים של בירק:
אשלגן כלורי
אשלגן כלורי הוא תרכובת גבישית מוצקה המורכבת מיונים של אשלגן וכלור המסודרים כסריג יוני. התרכובת במצבה הטבעי היא חסרת ריח וצבעה לבן. לאשלגן כלורי מגוון שימושים, בין היתר הוא משמש כדשן כימי, כתרופה לטיפול בהיפוקלמיה, כתחליף למלח בישול וכן משמש בזריקות קטלניות בעת הוצאות להורג בכמה מדינות בארצות הברית.
תפוצה בטבע
אשלגן כלורי הוא אחת מתרכובות האשלגן הנקראות אשלג, והוא מופיע במכרות אשלג כמינרל סילביט, שהיא הצורה הגבישית שלו, או כסילביניט, מינרל המכיל גם נתרן כלורי. בימות מלוחות מופיעה התרכובת בתוך המינרל קרנליט והפקתה מתבצעת על ידי הפרדתה מהמגנזיום הכלורי המהווה אף הוא רכיב במינרל.
במי ים המלח הרמה הטבעית של האשלגן הכלורי היא כ-1.2%, המהווה חלק קטן מהמלחים בימה, ששיעורם מגיע לכ-34%. במונחי מולים ריכוז האשלגן הכלורי הוא 0.188 מולים לליטר, לעומת הנתרן הכלורי שריכוזו במי הימה גבוה בהרבה - 1.66 מול לליטר.
שימושים
לתרכובת שימושים רבים כשהשימוש המוביל הוא בדישון. בשנת 1861 קיבל אדולף פרנק פטנט על דשן מבוסס אשלגן כלורי. אשלגן כלורי משמש גם בתעשיית התרופות, עיבוד מזון, תחליפי מלח בישול, מטלורגיה, טקסטיל ודפוס, וכן שימוש הנתון במחלוקת - הוצאה להורג בזריקת רעל.
אשלגן כלורי הוא התרכובת הנפוצה ביותר בין תרכובות האשלגן, המשמשות לדישון, והקרויות אשלג. הוא משמש הן לדישון ישיר והן כבסיס לייצור דשנים מורכבים, בעיקר על בסיס זרחן.
מקובל למדוד את תכולת האשלגן בדשנים כשווה הערך במונחי K2O - אשלגן חד-חמצני. לפי גישה זו, 1.64 קילוגרם של אשלגן כלורי שווי ערך לקילוגרם אחד של K2O.
כתר (רפואת שיניים)
הכנה והתקנת הכתר
הכנת והתקנת הכתר מתבצעת בכמה שלבים:
התהליך כולו אינו כרוך בדרך כלל בכאב, למעט שלב הקידוח שלפני הכנת הכתר. במקרים רבים מהווה הכתר שלב אחרון של טיפול שורש אינטנסיבי; טיפול השורש אינו יעיל אם השן נשארת חשופה, והכתר מגן על שורש השן ומשלים את הטיפול.
כתרים יכולים להיות עשויים מסגסוגות שונות, חרסינה, אקריל, תחליפים שונים וניתן גם לשלב בין חומרים שונים מהם עשוי הכתר. לרוב משתמשים לייצור כתרים בסגסוגות המצופות בחרסינה המאוחה על הסגסוגת. מקרים רבים הדורשים פתרון אסתטי טוב יותר, וככל שמתקדמת הטכנולוגיה, נפוץ יותר השימוש בחומרים שאינם סגסוגות, כבסיס ליצירת כתר, כגון סיבי זכוכית בשילוב של חומרים מרוכבים, אלומינה, זירקוניה (ZrO2) או חרסינות דחוסות ללא בסיס נפרד. הציפוי החיצוני של הכתר, בדרך כלל עשוי חרסינה, שהיא למעשה זכוכית דנטלית, אם כי נעשה שימוש במקרים רבים בתחליפי חרסינה, כגון אקריליים, קומפוזיטים או POLYCERAM (חומר המשלב בתוכו קומפוזיט כמצע ומועשר בחרסינה שכבר עברה את תהליך האפיה שלה).
הסגסוגות המשמשות כבסיס לכתר מחולקות לשלוש קטגוריות: סגסוגות אצילות, סגסוגות אצילות למחצה, וסגסוגות בסיס (לא אצילות).
כתרים הם יקרים למדי. כתרי המתכת האצילה הם היקרים ביותר, ולכן כמעט ולא משתמשים בהם כיום. במדינות רבות בהן קיים ביטוח רפואי, הביטוח לא מכסה כתרים, או מכסה בצורה חלקית, ועל המטופל לשלם את רוב הסכום מכיסו. ניתן לעיתים לרכוש ביטוח מורחב (או ביטוח מחברה פרטית) המכסה טיפולי כתר בשלמותם.
כתר זמני
כתר זמני הוא אביזר שיקומי זמני המהווה חלק בלתי נפרד מתהליך השיקום של שן או שיניים באמצעות כתר או גשר קבוע. הכתר הזמני משמש את המטופל מרגע השחזת השן על ידי רופא השיניים ועד למסירת השחזור הקבוע, תהליך העשוי לקחת שבועות או חודשים.
שיקום שן באמצעות כתר קבוע כרוך במספר שלבים הכרחיים:
תהליך זה עשוי לארוך מספר שבועות, מאחר שחלקו מתקיים במרפאת השיניים וחלקו במעבדת השיניים.
מצבים מיוחדים בהם נדרש המטופל לכתר הזמני לפרקי זמן ארוכים יותר:
ללא קשר למשך הזמן הדרוש לתהליך השיקום כולו, על הכתר הזמני להיות כמה שיותר מדויק, ולאפשר למטופל לשמור על היגיינת הפה באופן הטוב ביותר, על מנת שלא לפגוע בתוצאות הטיפול.
תפקידי הכתר הזמני
חלק מהשיניים המיועדות לשיקום באמצעות כתר אינן "חיות", כלומר, הן עברו טיפול שורש. עם זאת, ישנם מקרים בהם השן המיועדת לשיקום באמצעות כתר עדיין חיה. במקרים אלו, רופא השיניים צריך להעניק לשן המושחזת הגנה מרבית. שן חיה ללא כתר זמני עלולה להיות רגישה לחום ולקור ותהיה חשופה לעששת עד לשלב השיקום על ידי הכתר הקבוע. על כן, חשוב שהכתר הזמני יהיה כמה שיותר מדויק באזור השוליים שלו: אותו אזור התפר בין הכתר הזמני לשן.
תפקיד נוסף של הכתר הזמני הוא שמירה על בריאות רקמת החניכיים. כתר אשר שוליו אינם מתאימים באופן מדויק לשן מאפשר הצטברות חיידקים באזורים הקשים לניקוי. חיידקים אלו עלולים לגרום לדלקת חניכיים ולנסיגת חניכיים. נסיגת החניכיים עלולה לחשוף את שולי הכתר המתכתיים ולגרום לפגיעה אסתטית במראה השיקום הקבוע.
מטרה נוספת של הכתר הזמני היא שמירת מקום במשנן. כאשר רופא השיניים משחיז שן לקבלת כתר, הוא מסיר חומר מהיקף השן, ולמעשה יוצר מעין שן מוקטנת. הקטנה זו נועדה ליצור מקום לקבלת הכתר הקבוע. תפקיד הכתר הזמני הוא למלא את המרווח הנוצר סביב השן וליצור מגע הדוק עם השיניים הסמוכות והנגדיות, על מנת למנוע תזוזה של השיניים הסמוכות ובקיעת יתר של השיניים הנגדיות, אשר עלולות לפגוע באפשרויות השיקום הקבוע.
תפקידו האחרון של הכתר הזמני הוא לשמור על שלמות כותרת השן המושחזת. שיניים מושחזות הן חלשות יותר מטבען ועלולות להישבר. הכתר הזמני מגן על השן המושחזת בפני כוחות לעיסה, עד להדבקת הכתר הקבוע.
לעיתים משמש הכתר הזמני גם ככלי אבחנתי בידי הרופא, בבואו לשפר את מראה החיוך. הרופא יכול לעצב את הכתר הזמני בכל צורה שירצה, ולאחר מכן, לבקש מהטכנאי להעתיקו במדויק בכתר הקבוע. כך ניתן להקטין שיניים, לשנות את זווית ההטיה שלהן, לסגור מרווחים, וכו'.
לכתר הזמני תפקיד חשוב לאורך כל שלבי השיקום. עם זאת, ישנן מספר דרישות בהן חייב הכתר הזמני לעמוד, על מנת שישרת את המטופל באופן הטוב ביותר.
הדרישות מכתר זמני
כתר זמני חייב לאפשר למטופל לאכול ולדבר ממש כמו הכתר הקבוע. כלומר, הוא חייב להיות מסוגל לעמוד בעומסי הכוחות הרבים המופעלים בזמן לעיסת מזון. במהלך תהליך השיקום, צריך הרופא להסיר ולהדביק את הכתר הזמני מספר פעמים - לצורך לקיחת המטבעים, מדידת הכיפה, ומדידת הכתר הסופי בפה. על כן, חייב הכתר הזמני להיות עשוי חומר עמיד, ומותאם לשימוש חוזר. על הרופא להיות מסוגל לבצע בכתר שינויים והתאמות.
עם עליית חשיבות האסתטיקה ברפואת השיניים, גברה גם הדרישה שהכתר הזמני ייתן מענה כמה שיותר אסתטי במהלך תקופת השימוש בו. חשוב שצבע הכתר הזמני ישתלב עם צבע השיניים הטבעיות, ושלא ישתנה עם הזמן בהשפעת חומרים כגון קפה, קולה ותה. העמידה בדרישות אלה תלויה בחומר ממנו עשוי הכתר הזמני ובתכונותיו.
חומרים להכנת כתר זמני
על מנת שיעמוד בדרישות, רצוי שהחומר ממנו עשוי הכתר הזמני יהיה כמה שיותר ידידותי לגוף, חזק ויציב, בעל יכולת ליטוש ושמירה על ברק לאורך זמן, קל לעיבוד ולתיקון ואסתטי. כיום, החומר הנפוץ ביותר להכנת כתרים זמניים הוא אקריל (Polymethyl Methacrylate).
אקריל הוא חומר המתקבל מערבוב אבקה המכילה פולימרים של החומר ונוזל, המכיל מונומרים שלו. התערובת הנוצרת מתקשה ומתייצבת, ומאפשרת לרופא השיניים לעבד את האקריל באמצעות מקדחים שונים לקבלת צורת שן טבעית.
1290
אירועים
גירוש יהודי אנגליה
כתר (רפואת שיניים)
חומרים להכנת כתר זמני
עם זאת, לאקריל מספר חסרונות. ראשית, בעת תהליך ההתקשות שלו, מתחמם האקריל לטמפרטורות גבוהות, מעל ל-60 מעלות צלזיוס. החום הרב הנפלט מהחומר בתוך הפה עלול לגרום לנזק בלתי הפיך לרקמת השן, ואף לגרום לכוויות ברקמות הרכות של הפה. נוזל האקריל אינו ידידותי לרקמות, ולעיתים יכול לגרום לגירוי מקומי ובמקרים נדירים, אף לתגובה אלרגית. אחד החסרונות הבולטים של האקריל הוא בתחום האסתטיקה, שכן הוא לא שומר על יציבות הצבע והברק שלו לאורך זמן. גם לאחר ליטושו, האקריל סופח אליו צבענים מהמזון ומשנה את צבעו.
על מנת להתגבר על חסרונות אלו, לעיתים נעשה שימוש באקריל מעבדתי. אקריל זה מעט שונה בתכונותיו, יותר חזק, וניתן לליטוש טוב יותר. ייצור כתר זמני מאקריל מעבדתי מחייב שלב עבודה נוסף: הכנת הכתר הזמני על ידי טכנאי שיניים במעבדה. למרות התוצאות הטובות יותר, כתר זמני מעבדתי עלול להוסיף לעלויות השיקום, ולהאריך את משך התהליך כולו.
1290
אירועים
ייסוד אוניברסיטת קוימברה;
כתר (רפואת שיניים)
חומרים להכנת כתר זמני
בחיפוש אחר חומר טוב יותר להכנת כתרים זמניים, כבר בשנות השמונים של המאה ה-20 החלו יצרני החומרים המשמשים ברפואת שיניים להשתמש בחומרים מוכרים, אסתטיים וחזקים יותר: השחזורים המרוכבים (composite resins), הידועים גם כ"סתימות לבנות". חומרים אלו עשויים תערובת של שרף וחלקיקים זכוכיתיים המקנים להם חוזק, עמידות, אסתטיקה טובה, ויכולת ליטוש. חומרים אלו ניתנים לעיצוב מדויק, קיימים במגוון צבעים טבעיים, אינם דורשים ערבוב של אבקות ונוזלים, ואיכויותיהם מבוססות היטב בספרות המדעית.
לאורך השנים פותחו סוגים שונים של חומרים מרוכבים להכנת כתרים זמניים. אחד החומרים המרוכבים החדשניים ביותר להכנת כתרים זמניים מבוסס על ננוטכנולוגיה – תחום מחקר העוסק במערכות שגודלן ננומטרים ספורים. הננוטכנולוגיה מאפשרת שילוב בין חוזק גבוה לבין יכולת ליטוש וברק לאורך זמן. חומרים אלו, הכוללים שרף מסוג Bis-Acryl, מאפשרים גמישות גבוהה יותר בהשוואה לחומרים המכילים שרף מסוג Bis-GMA בלבד. שלוב חלקיקי מילוי בסדר גודל ננומטרי מאפשר שמירה על האסתטיקה של הכתר הזמני לאורך זמן, ללא צורך בליטוש חוזר מפעם לפעם. כמו כן, מנגנון ההקשיה שלו כמעט שאינו פולט חום, ועל כן אינו מהווה סיכון לכוויה ופגיעה ברקמות. חומר זה מהווה פתרון אידיאלי גם במקרים (הנדירים) של רגישות אלרגית לאקריל.
סוגי כתרים לשיניים
כתרים לשיניים נבדלים זה מזה בחומר ממנו הם מורכבים (מתכת, זירקוניה, חרסינה או זכוכית), בהרכב המתכות הלוקחות חלק בכתר, רמת העמידות שלהם ומחירם. מאפיינים שונים, כגון מיקום הכתר בפה ואסתטיקה, משפיעים על בחירת הכתר. ישנם כתרים המתבססים בעיקר על מתכות: אצילות, חצי אצילות או לא אצילות, כתרי חרסינה עם או בלי חיבור למתכת, כתרי חרסינה המאוחים לזירקוניה.
יום השפה הסינית
יום השפה הסינית (באנגלית: UN Chinese Language Day בסינית:聯合國中文日) הוא יום הוקרה בין-לאומי לשפה הסינית, אחת מששת השפות הרשמיות של האו"ם, אשר מצוין בתאריך 20 באפריל ונחגג מדי שנה.
בחירת התאריך
התאריך 20 באפריל נבחר בעקבות אגדה המספרת שכאשר המציאו את הקאנג'י (סימנים סיניים המושמשים בכתיבה בשפה היפנית) ירד גשם של דוחן והאלים והרוחות בכו. כיוון שבסביבות תאריך זה מתחילה תקופת הגוּ יוּ (באנגלית: Guyu, בסינית: 谷雨), אשר פירושה המילולי הוא "גשם של דוחן".
הגוּ יוּ היא אחת מ-24 התקופות אליהן מחולק לוח השנה הסיני, והן נקראות "מועדי חמה" או "תקופות חמה". הגוּ יוּ היא התקופה האחרונה אשר נכללת בעונת האביב הסינית, והיא מסמלת את תחילת הגשמים המביאים ברכה לאדמה ולאדם. בתקופה זו עולות הטמפרטורות והלחות גבוהה.
פעילויות לציון היום
במשרדי האו"ם בניו יורק נערכים דיונים, טקסים והרצאות אודות השפה הסינית, ביום זה נערכות סדנאות קליגרפיה וכיתות אמן בהשתתפות סופרים ומשוררים סיניים.
מודל הבנייה וההרחבה
מודל הבניה וההרחבה, הוא מודל בתחום הפסיכולוגיה אשר פותח על ידי ברברה פרדריקסון.
על פי המודל רגשות חיוביים מרחיבים באופן רגעי את רפרטואר המחשבות – מעשים של האדם. ובנוסף, רגשות חיוביים פועלים להגדיל את מרחב תשומת הלב, ההכרה וההנעה של האדם מעבר לצרכים הבסיסיים באותו רגע. טענה מרכזית היא שרגשות חיוביים של שמחה, עניין, שביעות רצון ואהבה מרחיבים את הרפרטואר הרגעי של מחשבות ומעשים: שמחה מציתה את הרצון לשחק, עניין מצית את הרצון לחקור, שביעות רצון מציתה את הרצון לשלב ואהבה מציתה תהליך חוזר ונשנה של הרצונות האלה בתוך מערכת יחסים סגורה ובטוחה. אופן המחשבה הרחב הנובע מרגשות חיוביים אלה, משווה לאופן המחשבה הצר הנוצר מרגשות שליליים רבים (לדוגמה תקיפה או בריחה). הבט משמעותי נוסף בהקשר לתאוריה, נוגע לתוצאות של דרכי מחשבה חיוביים אלו: על ידי הרחבה רגעית של רפרטואר המחשבה – ביצוע של האדם – בין אם על ידי משחק, מחקר או פעילות דומה – רגשות חיוביים מקדמים את הגילוי של פעולות חדשניות ויצירתיות, רעיונות וקשרים חברתיים, אשר מרכיבים את המשאבים האישיים של האדם. בין אם משאבים פיזיים או אינטלקטואליים ועד למשאבים חברתיים ופסיכולוגיים. משאבים אלה פועלים כעתודה שניתנת לשימוש בשלב מאוחר יותר על מנת לשפר את הסיכויים להתמודדות טובה עם המצב. כך דרך התנסויות בעלות רגשות חיוביים, אנשים משנים את עצמם והופכים להיות יותר יצירתיים, בעלי ידע, גמישים, מעורבים חברתית ובריאים.
ממצאים מחקרים לגבי המודל
עדות למודל מגיעה משני עשורים של ניסויים אשר נערכו על ידי אייזן ועמיתים. החוקרים מצאו שאנשים אשר חווים רגשנות חיובית מראים תבניות של מחשבה לא שגרתיות, גמישות, יצירתיות, אינטגרטיביות, פתיחות למידע ויעילות. בנוסף הראו שאנשים החווים רגשנות חיובית מראים העדפה גוברת למגוון ומקבלים מערך רחב יותר של אפשרויות התנהגות. באופן כללי, על פי אייזן, רגשנות חיובית יוצרת מבנה קוגניטיבי רחב וגמיש אשר מאפשר אינטגרציה של חומר מגוון וזאת על ידי רמה גבוהה של דופאמין במוח. אבל למרות שאיזן לא התייחסה באופן ספציפי לרגשות חיוביים, המחקרים שלה רק מחזקים את הטענה שרגשנות חיובית מרחיבה קוגניציה. כאשר, רגשנות שלילית ידועה כמצרה את תשומת הלב של אנשים וגורמת להם להפסיד את הראיה הכוללת של המצב. עדות נוספת לגבי כך שרגשנות חיובית מרחיבה את תשומת הלב מגיעה ממחקרים אשר עשו שימוש בפרדיגמת עיבוד ויזואלי בשביל להעריך הטיות במיקוד של תשומת הלב. מצבים שליליים, כגון חרדה ודיכאון, מראים הטיות הצרה בתשומת הלב. מצב של רווחה, אופטימיות והצלחה מעידים על הרחבה בתשומת הלב.
מגרש הספורט אל סרדינרו
מגרש הספורט אל סרדינרו (בספרדית: Campos de Sport de El Sardinero) הוא אצטדיון רב-תכליתי בסנטנדר, ספרד. האצטדיון משמש בעיקר למשחקי כדורגל והוא מגרשה הביתי של קבוצת ראסינג סנטנדר המקומית.
האצטדיון נפתח בשנת 1988, בסמוך לאתר בו שכן בעבר אצטדיון אל סרדינרו הישן, ששימש את המועדון במשך 75 שנים, מאז שנת 1913. בנוסף למשחקיה של ראסינג סנטנדר, אירח האצטדיון מספר משחקים בינלאומיים של נבחרת ספרד וכן משחקים של נבחרת קנטבריה.
נבחרת גוואדלופ בכדורגל
נבחרת גוואדלופ בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל של המושבה גוואדלופ שבשליטת צרפת הנמצאת בדרום אמריקה.
הנבחרת נשלטת על ידי התאחדות הכדורגל של גוואדלופ הנמצאת בשליטת התאחדות הכדורגל הצרפתית. הנבחרת אינה חברה בפיפ"א ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל. למרות זאת, היא חברה ב-CONCACAF ומשחקת בגביע הזהב של CONCACAF, שבו העפילה לשלב חצי הגמר בשנת 2007.
עקב היותם בעלי אזרחות צרפתית, תושבי גוואדלופ יכולים לשחק עבור נבחרת הכדורגל של צרפת. כדורגלן מפורסם שכזה הוא ליליאן תוראם אשר שיחק במדי נבחרת צרפת וזכה עמה בגביע העולם בכדורגל שנערך בשנת 1998.
טוני אדמס
טוני אלכסנדר אדמס (באנגלית: Tony Alexander Adams; נולד ב-10 באוקטובר 1966) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן כדורגל.
אדמס היה הקפטן של קבוצת ארסנל ושל נבחרת אנגליה למשך תקופה ארוכה.
בשנים 2019-2020 כיהן כנשיא ליגת הרוגבי של אנגליה.
יחסי מקסיקו–עיראק
יחסי מקסיקו–עיראק הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של עיראק למדינות המקסיקניות המאוחדות.
כתר
כתר הוא כיסוי ראש מקושט, המשמש לציון מלכוּת, תואר או תפקיד רם.
יחסי מקסיקו–עיראק
היסטוריה
בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 הגיעו כמה גלים של הגירה ערבית למקסיקו, כאשר רבים הגיעו מעיראק של ימינו. בשנת 1932 השיגה עיראק את עצמאותה מבריטניה. ב-25 בספטמבר 1950, עיראק ומקסיקו כוננו יחסים דיפלומטיים. בשנת 1977 עיראק פתחה שגרירות במקסיקו סיטי ובשנת 1978 פתחה מקסיקו שגרירות בבגדאד.
טוני אדמס
קריירת משחק
אדמס העביר את כל הקריירה שלו כשחקן בארסנל. מספר הופעותיו בקבוצה בכל המסגרות (672) שני בתולדות ה"תותחנים" רק לזה של דייוויד אולירי, בלם הקבוצה שהיה שותפו למרכז ההגנה שלה לזמן מה. כקפטן הקבוצה באחת התקופות הטובות ביותר בתולדות המועדון, זכה אדמס להניף יותר גביעים מכל קפטן אחר בתולדותיה, תשעה בסך הכל: 4 אליפויות, 3 גביעים אנגלים, גביע הליגה אחד וגביע אירופה למחזיקות גביע. התקופה כללה את חגיגות הדאבל הגדולות בעונת 1997/98 (הדאבל הראשון של הקבוצה מאז עונת 1970/71), עונה שקטעה את השליטה המוחלטת של מנצ'סטר יונייטד בכדורגל האנגלי.
כתר
הכתר עשוי בדרך-כלל ממתכת יקרה, כגון זהב, כסף או פלטינה, ומשובץ אבנים יקרות.
סוגי כתרים
כתר הכתרה- כתר אשר נלבש רק בטקס הכתרה
יחסי מקסיקו–עיראק
היסטוריה
באוגוסט 1990 פלשו כוחות עיראקיים לכווית והחלו את מלחמת המפרץ. מקסיקו גינתה את הפלישה והכוונה של עיראק לסיפוח כווית ומקסיקו תמכה בהחלטה של מועצת הביטחון של האו"ם 660. כמו כן היא דרשה מעיראק להסיג את כוחותיה מכווית ותמכה בסנקציות נגד ממשלתו של הנשיא סדאם חוסיין. בשנת 2002, מקסיקו שוב נבחרה כחברה בלתי קבועה במועצת הביטחון של האו"ם. באותה שנה, ארצות הברית ניסתה לשכנע את מקסיקו לתמוך בפלישה אמריקאית לעיראק בעקבות הטענה כי עיראק מחזיקה נשק להשמדה המונית, אולם מקסיקו סירבה לתמוך בפלישה וסירבה לנתק את היחסים הדיפלומטיים עם עיראק. במרץ 2003 גינתה מקסיקו את מלחמת עיראק.
טוני אדמס
קריירת משחק
ב-10 בדצמבר 2011, לרגל חגיגות 125 שנים להיווסדה של ארסנל, הוצב פסל ברונזה בדמותו של אדמס מחוץ לאצטדיון האמירויות.
קריירת אימון
אדמס החל את קריירת האימון בנובמבר 2003, אז התמנה לתפקיד מאמן ויקומב וונדררס, אך לא הצליח למנוע את ירידתה לליגה הרביעית. לאחר פתיחת עונה מוצלחת שהובילה את ויקומב לראש הטבלה באוגוסט 2004, חלה ירידה בכושרה של הקבוצה שהובילה אותה לתחתית. אדמס התפטר מתפקידו בנובמבר 2004, לאחר שנה בתפקיד, מסיבות אישיות.
ביוני 2006 התמנה לתפקיד עוזר המאמן של הארי רדנאפ בפורטסמות'. בעונתו הראשונה כעוזר, סיימה הקבוצה במקום התשיעי בעונת 2006/2007 בפרמייר ליג, מיקום הליגה הגבוה ביותר שלה מאז שנות החמישים, ובעונתו השנייה זכתה הקבוצה בגביע ה-FA. באוקטובר 2008, לאחר מעל לשנתיים בתפקיד העוזר, התמנה אדמס יחד עם ג'ו ג'ורדן לתפקיד המאמן הזמני בעקבות מעברו של רדנאפ לטוטנהאם הוטספר. אדמס המשיך לתפקיד המאמן הקבוע, אך פוטר בפברואר 2009 לאחר שקבוצתו צברה עשר נקודות ב-16 משחקים תחת הדרכתו.
במאי 2010, לקראת עונת, התמנה אדמס לתפקיד מאמן גבאלה מליגת העל האזרית. הוא הוביל אותה למקום השביעי בלבד בתום העונה הסדירה, ולא הצליח להתברג עמה בפלייאוף האליפות. בנובמבר 2011, כשהקבוצה במקום השישי בטבלה, התפטר אדמס מתפקידו. הוא שב לקבוצה באוקטובר 2012 על תקן מנהל מקצועי.
ב-10 באפריל 2017, בשלהי עונת 2016/2017, התמנה אדמס לתפקיד מאמן גרנדה. אדמס לא הצליח לסייע לקבוצה, ופוטר עם תום העונה, לאחר שהפסיד בכל שבעת משחקי הליגה בהם אימן, והוביל את הקבוצה לליגת המשנה לראשונה מזה שמונה שנים.
כתר
סוגי כתרים
עטרה - כתר מהתקופה ההלניסטית, נלבש כדרך קבע. כיום משמש לרוב כביטוי לכתר קטן אשר נלבש על ידי המונרך כרגיל
נזר - כתר הנלבש בעיקר על ידי נשים ומהווה חלק מתכשיטן היומיומי
הסמליות של הכתר
המונח כתר משמש גם במובן רחב יותר, כסמל לבית המלוכה או הממלכה כולה, לדוגמה: "החייל נשאר נאמן לכתר הבריטי".
הכתר הוא סמל המלכות העיקרי והידוע ביותר. כעדות לכך, נקראת כניסתו לתפקיד של מלך חדש בשם "הכתרה" (גם באנגלית: Coronation, מהמילה Crown, "כתר"). סמל דמוי כתר נפוץ בדגלים, בסמלים ובמטבעות של מדינות רבות, כמייצג של כתר המלוכה בהן.
כתר ממלכתי הוא הכתר בו עושה המונרך שימוש דרך קבע. זאת בניגוד לכתר הכתרה, המשמש רק בטקס ההכתרה. במדינות בהן אין טקס הכתרה רשמי, הכתר הממלכתי הוא הכתר היחיד של המונרך.
שימוש טקסי
כתרים משמשים במספר טקסים וגם לציון תוארי כבוד שונים. מלכת היופי, למשל, חובשת כתר לראשה לאחר בחירתה. בחתונות נוצריות-אורתודוקסיות נהוג "להכתיר" את בני הזוג; דבר זה מסמל את הפיכתם ל"מלך" ול"מלכה" של ביתם החדש. בחתונות יווניות עשויים הכתרים זרי פרחים, ובני הזוג שומרים עליהם לאחר החתונה כמזכרת ליומם המאושר. בחתונות סלאביות עשוי הכתר מתכת ומעוצב ככתר מלכים אמיתי; בכל כנסייה קיים בדרך-כלל זוג כתרים יחיד, בו משתמש הכומר לכל החתונות.
עטרה
עטרה או דיאדמה הוא סוג של כתר אשר חבשו מלכים החל מהתקופה ההלניסטית. בתקופה המודרנית משמש כינוי זה לכתר קטן המשמש מונרכים בשימוש יומיומי. כינוי יווני זה שימש לתיאור סרט לבן שנענד בתקופה ההלניסטית למצחו של המונרך, ונקשר מאחורי ראשו. הדיאדמה שימשה לציין את סמכותו של המונרך. לימים שויך המונח לכתרים מעגליים שנלבשו על ידי מונרכים.
כתר אפיפיורי
כתר אפיפיורי הוא כתר בעל שלוש קומות אשר שימש אפיפיורים. מקורו המשוער הוא מן התקופה הביזנטית או ממקור פרסי. הכתר מהווה סמל בולט לכס האפיפיור. הוא מופיע על דגל קריית הוותיקן וסמלה ולאורך דורות הופיע על סמלו של האפיפיור המכהן.
כתרים אפיפיורים עיטרו את ראשי האפיפיורים ברומא ובאביניון החל מן האפיפיור קלמנס החמישי (נפטר בשנת 1314) ועד להכתרת האפיפיור פאולוס השישי אשר עמד בראש הכנסייה החל משנת 1963. פאולוס השישי הפסיק להשתמש בכתר האפיפיורי לאחר ועידת הוותיקן השנייה, לאחר שהניח אותו באופן סמלי לרגלי המזבח בבזיליקת פטרוס הקדוש ותרם את שוויו לעניים.
יחסי מקסיקו–עיראק
היסטוריה
במשך תקופה קצרה בשנת 2003, עיראק סגרה את שגרירותה במקסיקו סיטי, עם זאת, היא פתחה מחדש את משלחתה הדיפלומטית בהמשך אותה שנה. כחברים שאינם קבועים במועצת הביטחון של האו"ם, מקסיקו הצביעה בעד ההחלטות הבאות בנושא עיראק: החלטה 1441, החלטה 1483 והחלטה 1500. מאז מלחמת עיראק, מקסיקו תמכה והצביעה בעד שיקום עיראק ולשמירה על זכותו הבסיסית של העם העיראקי על משאבי הטבע שלהם, כמו גם על זכותו להחליט על עתידו.
ביקורים רמי דרג
ביקורים רמי דרג מעיראק למקסיקו
יחסי סחר
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין עיראק למקסיקו ב-21.8 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של עיראק למקסיקו כולל: חלקים מעוצבים, דבקים אנאירוביים, יציקות רכב וצינורות. הייצוא העיקרי של מקסיקו לעיראק כולל: יחידות קירור דחוסות, בירה מאלט, צינורות אינטובציה ושסתומים. בשנת 2017 פעלו 15 חברות מקסיקניות בעיראק העוסקות בייצור והפצה של צינורות נפט, מסחור מכונות ויישומים חקלאיים; ומכירת ציוד רפואי ותרופות.
כתר ספרים
כתר ספרים היא חברת בת של כתר הוצאה לאור המנהלת את פעילות ההוצאה לאור שלה, והיא מהגדולות שבהוצאות הספרים בישראל.
היסטוריה
כתר ספרים הוקמה בשנת 2005 כחברת בת משותפת של כתר הוצאה לאור וסטימצקי, אז הועברה אליה פעילות ההוצאה לאור של כתר הוצאה לאור. כתר הוצאה לאור החזיקה ב-52% ממניות כתר ספרים, וסטימצקי - ב-48%. מנכ"ל כתר הוצאה לאור הפך למנכ"ל החברה הממוזגת. במאי 2008 מכרה סטימצקי לכתר הוצאה לאור 31% ממניות כתר ספרים ומסרה לה אופציה לרכוש את שאר מניותיה.
מנובמבר 2007 מפיצה כתר ספרים גם את ספרי הוצאת הקיבוץ המאוחד.
בין ספרי ההוצאה המוכרים שתורגמו: ארץ יצורי הפרא ופחדרון בארון.
במרץ 2016 רכשה "הוצאת מודן" את פעילות ההוצאה לאור של "כתר ספרים".
סודהסטרים
סודהסטרים אינטרנשיונל בע"מ (בקיצור: סודהסטרים, באנגלית: SodaStream) היא חברה ישראלית המייצרת מכשירים ביתיים להכנת משקאות מוגזים, וכן סירופים להעשרת הטעם של המשקה. החברה צמחה מחברה בריטית באותו השם שהוקמה בתחילת המאה ה-20, עד שחברת הבת בלעה לימים את חברת האם.
היסטוריה
מכשיר הסודהסטרים הומצא בלונדון ב-1903, אז היה המותג בבעלותה של יצרנית האלכוהול W & A Gilbey. הוא תויג תחילה כמוצר יוקרתי ונמכר לאוכלוסייה העשירה יותר במדינה. המוצר נמכר לראשונה בבריטניה, ובהמשך שווק ברחבי העולם, לרבות אוסטרליה, ניו זילנד וגרמניה. בשנות ה-20 שווקו לראשונה סירופים בטעמים, כמו סירופ בטעם דובדבן. ב-1955 שיווקה לראשונה החברה מכשירים להכנת משקאות מוגזים המיועדים לשימוש ביתי. בבריטניה, בה הומצא המכשיר, הוא נחשב מוצר נוסטלגי המזוהה עם שנות ה-70 וה-80.
ב-1985 הפכה החברה לחברת בת של Cadbury Schweppes.
מכשיר הסודה סטרים הובא לישראל ב-1979, על ידי חברת "סודה פופ" של היזם היהודי-בריטי פיטר וייסברג. תוך שלוש שנים מכרה החברה בישראל כ-200,000 מכשירים ועד 1989, עת הופסק השיווק בגלל התחרות העזה בישראל, נמכרו 450,000 מכשירים. לאחר סכסוך של הזכיין הישראלי עם היצרנית האנגלית הוקם ב-1991 המותג המקומי "סודה קלאב", על ידי פיטר וייסברג וקונרד מוריס, גם הוא יזם יהודי-בריטי והוחל בייצור המוצר בישראל. "סודה קלאב" התחרתה במותג הבריטי "סודהסטרים" ופעלה בשוק הבינלאומי, כאשר בין 1992 ל-1995 הגיעה גם לדרום אפריקה, שווייץ, אוסטריה וגרמניה.
התפתחות החברה לצורתה הנוכחית
ב-1998 רכשה "סודה קלאב" את המותג הבריטי "סודהסטרים", תמורת 15.5 מיליון לירות שטרלינג, לאחר שהיצרנית באנגליה נקלעה לקשיים כלכליים. ב-2006 המוצר דעך והחברה הועמדה למכירה. השליטה בה נרכשה במרץ 2007 על ידי קרן "פורטיסימו קפיטל" שבניהולו של יובל כהן. דניאל בירנבאום מונה למנכ"ל החברה.
בעקבות הרכישה חלו שינויים משמעותיים במבנה הפעילות של החברה ובצוות ההנהלה שלה. החברה עברה מיתוג מחדש, והמכשיר תויג כמוצר "ירוק", יוקרתי ובריא לסביבה. המוצר צבר פופולריות ברחבי העולם, לרבות בארצות הברית, בה היווה המוצר חידוש, ואף קודם על ידי דמויות ציבוריות כגון סוזן סרנדון וטורי ספלינג, בין היתר בשל תרומתו לאיכות הסביבה.
החברה התאפיינה בצמיחה מהירה בשנים 2010–2011 והונפקה בנאסד"ק בשווי של 370 מיליון דולר. לאחר מיתוגה מחדש חזרה לפעול בשוק הישראלי.
בדצמבר 2015 נרשמה סודהסטרים לבורסה לניירות ערך בתל אביב כמניה דואלית, וצורפה למדד תל אביב 125. בפברואר 2017 צורפה למדד תל אביב 35.
בפברואר 2017 הכריזה הנציבות האמריקאית לבטיחות המוצרים לצרכן על ריקול (החזרת המוצר תמורת פיצוי כספי מטעם החברה המנפיקה אותו) לבקבוקי סודהסטרים בצבע כחול בהיר, ופקק ותחתית בכחול כהה, מחשש להתפוצצותם. הנציבות ציינה כי החברה מכרה כ-51,000 יחידות ממוצר זה.
בספטמבר 2018 החליף אייל שוחט את דניאל בירנבאום כמנכ"ל החברה. בדצמבר 2021 הוגש נגד בירנבאום כתב אישום על שימוש במידע פנים בעת שהיה מנכ"ל החברה.
ב-20 באוגוסט 2018 הודיעה פפסיקו כי היא רוכשת את סודהסטרים ב-3.2 מיליארד דולר.
חרם צרכנים
ב-2013 החל חרם צרכנים בקנדה נגד סודהסטרים, בשל העובדה שאחד ממפעלי החברה נמצא מעבר לקו הירוק - במישור אדומים.
למרות זאת, בסוף שנת 2014 הודיעה החברה כי תעביר את פעילות הייצור שלה משני מפעליה באלון תבור ובמישור אדומים למפעלה החדש ליד רהט.
התאגדות העובדים
בנובמבר 2016 התאגדו עובדי החברה בישראל בהסתדרות החדשה, ואף ניהלו משא ומתן לחתימת הסכם קיבוצי מול ההנהלה. במאי 2017 הופסק המשא ומתן על ידי ההנהלה באופן חד צדדי בטענה כי ארגון העובדים אינו יציג. מאז טענה ההסתדרות כי הנהלת החברה פוגעת בהתאגדות העובדים בניגוד לחוק, ומתעמרת במוביליה. על רקע זה תבעה ההסתדרות את הנהלת החברה על סך 15 מיליון ש"ח אך הפסידה וחויבה בתשלום הוצאות בסך 300,000 ש"ח.
שיווק
הג'ינגל "Get Busy With The Fizzy", שהופיע לראשונה בפרסומת ב-1979, הפך סיסמה פופולרית והיה מזוהה עם החברה, שהחליטה אף לאמצו כחלק מהלוגו שלה. ב-1996 החליטה לזנוח את הסיסמה ולא להשתמש בה יותר. ב-2010 נעשה בסודהסטרים בריטניה שימוש מחודש בסיסמת פרסום זו, כחלק ממסע שיווק חדש בבריטניה.
החברה כיום
החברה פועלת ב-42 מדינות ברחבי העולם, בקרב כ-10 מיליון צרכנים. שווי השוק שלה הגיע במהלך 2011 לרמה של מעל מיליארד דולר.
בישראל מפיצה "סודהסטרים" גם את מכשירי סינון המים "בריטה".
כיום, המכשירים של החברה מיוצרים במפעל באזור התעשייה עידן הנגב והסירופים במפעל באשקלון.
בשנת 2020 ולאור התפרצות נגיף הקורונה והצורך המתמשך במכונות הנשמה אשר יסופקו לחולים, פיתחה חברת סודהסטרים מכונה המקלה על נשימה, ונכון לחודש יולי היא בהתנסות עם חולים אשר מתקשים בנשימה, לאו דווקא עקב הידבקות בקורונה. מטעם החברה נמסר כי אם השימוש במכונה יתחיל להיות נפוץ הם יתחילו בייצור המוני.
אנדרטת מגילת האש
אנדרטת מגילת האש היא אנדרטה הניצבת בהרי ירושלים, ממערב למושב כסלון ובה מונצחים תולדות עם ישראל משואה לתקומה. נחנכה בחודש מרץ 1972.
הקמה
האנדרטה הוקמה ביוזמת "בני ברית" בארצות הברית, ובתרומתו. האתר נבחר על ידי יוסף וַיְץ, מראשי קק"ל וממייסדי מינהל מקרקעי ישראל. את האנדרטה פיסל האמן נתן רפופורט, ניצול השואה בעצמו.
האנדרטה עשויה ברונזה וגובהה שמונה מטרים. צורתה היא של שני גלילי מגילה, המביעים את היותו של עם ישראל עם הספר. גליל אחד מתאר את השואה והשני את התקומה.
בחלק המסמל את השואה מתוארים בין השאר יאנוש קורצ'אק וילדיו, שורת קסדות המתארות את החיילים הנאצים, דמות מלוחמי הגטאות האוחזת רימון, ודמויות נוספות מאחורי גדרות המחנות. את חלק השואה חותמים תמונות של ניצולי השואה העולים לארץ במבצעי העפלה, יהודים מהארץ שעוזרים להם לרדת מהסירות, ודמות יהודי המנשק את אדמת ארץ ישראל.
בחלק המסמל את התקומה מפוסלים סמלים שונים של הארץ כמו: עצי זית, ילד אוחז אשכול ענבים, הרב גורן התוקע בשופר ליד אבני הכותל המערבי, מנורת בית המקדש המתוארת בשער טיטוס, דמות זקן (בן דמותו של רבי אריה לוין) המסמלת את אליהו הנביא, אנשים רוקדים הורה ודגלים מתנופפים ליד מלאך התוקע בחצוצרה.
במרווחים שנוצרו בין שני הגלילים ממוקמים שני חדרי זיכרון, שבתוך כל אחד מהם חרוט פסוק מהתנ"ך.
האנדרטה ממוקמת ביער הקדושים שבהרי ירושלים, סמוך למושב כסלון.
שלמה אבן גבירול
רבי שלמה בן יהודה אִבְּן גַבִּירוֹל (1021 – 1058) היה משורר ופילוסוף יהודי בתור הזהב של יהדות ספרד. מגדולי המשוררים שקמו בספרות העברית לדורותיה. כתיבתו העמוקה, העשירה, המורכבת והמליצית מאופיינת בשוני וייחוד רב.
ביוגרפיה
בתור הזהב של ספרד המוסלמית, צמח מעמד של יהודים אמידים שהחזיקו חצרות שכללו אמנים שונים ובהם משוררים. פטרונו של אבן גבירול היה יקותיאל אבן חסאן שדאג לצרכיו ובין השניים שררה הערכה הדדית. בתקופה זו חי אבן גבירול בסרגוסה. (אחד מכינויו של אבן גבירול הוא "המשורר מסרגוסה" בשל פעילותו האמנותית הענפה כאשר שהה בעיר.) במות פטרונו חיבר עליו אבן גבירול שלוש קינות. הקינה 'בימי יקותיאל אשר נגמרו' היא הארוכה שבהן. היא חוברה לקראת יום השנה למותו (בשנת 1040), ונראה שנועדה לקריאה בציבור.
בחייו סבל אבן גבירול מחולאים שונים, ובעיקר ממחלת עור קשה, ככל הנראה שחפת העור. רבים משיריו עוסקים בייסורים שעברו עליו. כך לדוגמה, בשירו "כאבי רב" הוא הצהיר: "כאבי רב ומכתי אנושה, וכוחי סר ועצמותי חלושה, ואין מנוס ואין מברח לנפשי, ואין מקום תהי לי בו נפישה". אבן גבירול נפטר בוולנסיה. ישנה סתירה בין המקורות באשר לשנת מותו. ישנה השערה כי קברו נמצא בעיר סגונטו. על פי אגדה, ככל הנראה דמיונית, טורקי או ערבי שקינא בו על כישרונותיו הרגו בספרד וקברו תחת עץ תאנה, ומשהתאנה חנטה את פירותיה מוקדם חקרו וגילו כי גופו טמון תחתיה, הרוצח הודה באשמתו ונתלה על ידי השלטון.
יצירתו
יצירתו של אבן גבירול כוללת שימוש משוכלל בשפה העברית, מקוריות אינטלקטואלית ויכולת מרשימה לבטא בתוך הסד הנוקשה של כללי השירה של זמנו רגשות אישיים המרגשים את הקורא גם היום. כדרכם של משוררי ספרד, שירתו מכילה שירת חול, הכוללת שירי יין, חשק, טבע ועוד, ושירת קודש הכוללת שירים פילוסופיים-רוחניים כמו יצירת המופת כתר מלכות.
שלמה אבן גבירול לא מיעט בערך עצמו. פעמים רבות כתב על מעלתו בחכמה ולעיתים אף בהשוואה לבני דורו - "והנני ושש עשרה שנותי, וליבי בָן (=קנה בינה) כלב בן השמונים", "בין כל פתלתול וסכל, ליבו כלב תחכמוני".
יצירותיו בשירה ובפיוט הן רבות, ואחת החשובות בהן היא השירה הרוחנית-פילוסופית כתר מלכות, זוהי יצירה פיוטית ארוכה המתארת את האל, את הבריאה ואת האדם העומד בפני בוראו. היא אינה רק פילוסופיה בטורי שירה, אלא יצירה אישית המתארת גם תחושות עזות. פרופסור ישראל לוין כתב על היצירה: "בהכרתי ראיתיו כשיר הקודש העברי החשוב ביותר שלאחר התקופה המקראית; שאין עוד שיר בודד אחד שמשקף כמוהו - בהיקפו, בתכניו העשירים, ברוחב דעתו, בעמקות רעיונותיו, בעוצמת הביטוי למגוון גילוייה של החוויה הדתית ובערכיו השיריים - האסתטיים - את עולמה הרוחני של יהדות ספרד המוסלמית; שהוא איננו רק "אחת היצירות המופלאות ביותר של השירה ההגותית בספרות העולם" (כפי שסבור יצחק משה אלבוגן, "התפלה בישראל..." עמ' 259), אלא גם של השירה הלירית. ככל שרבו עייונַי בו גבר רצוני להקדיש לו מחקר מיוחד ומפורט - ואת פרי עבודתי הממושכת אני מגיש בזה לקורא כספר".
בין יצירותיו הידועות בסדורי אשכנז קינת "שומרון קול תתן" הנאמרת בתשעה באב ביום ובלילה, "שעה נאסר וגם נמסר" בסליחות לשבעה עשר בתמוז, ופיוט שני זיתים לשבת חנוכה. בנוסח אשכנז המזרחי, נתקבלו פיוטי אהבה על הלכות ציצית וקריאת שמע לשבתות שלח וואתחנן, וכן נתקבלו פיוטי גאולה על שעבוד מלכויות לשבתות ספירת העומר.
יצירתו המפורסמת בתחום הלכתי-למחצה היא ה"אזהרות" לשבועות, כשהאזהרות שהוא כתב זכו אף לפירושים, כמו "זוהר הרקיע" של רשב"ץ ו"נר מצווה". ש"י עגנון וחיים נחמן ביאליק העריצו את כתיבתו של אבן גבירול והושפעו ממנה עמוקות. בסיפור הקצר של עגנון, "הסימן", מתואר מפגש מיסטי בין המספר ובין שלמה אבן גבירול. במאמר/מסה "לכנוסה של שירת ספרד" תיאר חיים נחמן ביאליק את שירת ספרד, אבן גבירול ושאר כותביה/יוצריה כך:.
ספר מקור חיים
אבן גבירול הוא היחיד מבין הפילוסופים היהודיים שהאריך לבסס את התפיסה הנאופלטונית המטאפיזית. כך, הוא כתב את החיבור הפילוסופי החשוב "מקור חיים" (שנשמר רק בלטינית בשם "Fons Vitae") העוסק במטפיזיקה. הספר עוסק בחלוקה בין חומר וצורה, ובנקודות מסוימות הוא חולק על אריסטו. על פי הספר, בכל הבריאה ישנו חומר משותף שהצורה מחלקת; אף לשכלים הנבדלים יש חומר וצורה. עד לחומר הקדמון הנושא את הצורה, החומר הוא הפוטנציאל והצורה היא הדינמיקה. אבן גבירול מבסס את המיצוע של שכל-נפש-טבע. הוא מקבל את יצירת יש מאין, ואותו "יש" הוא ממוצע בין סופיות בזמן לבין אינסופיות. הרצון עומד בין הבורא לבין הנברא. הספר נלמד רבות בקרב הסכולסטיקה הנוצרית והשפיע רבות על מלומדים נוצריים. לאורך השנים הספר השתמר בלטינית בלבד, בקרב הכנסייה, ומחקריו של החוקר שלמה מונק, שהוכיחו שהספר נכתב בידי אבן גבירול, עוררו סנסציה. הספר זמין כיום גם בעברית.
אבן גבירול כתב גם את "ספר תיקון מידות הנפש", המתאר את המידות הטובות והרעות ונכתב במקור בערבית. ספר נוסף שנכתב על ידי אבן גבירול הוא "מבחר הפנינים" - לקט של אמרות מוסריות, אשר על פי החוקרת שרה כ"ץ, ייתכן שנכתב כעבודה מקדימה לספר תיקון מידות הנפש. בעבר יוחס ספר זה לרבי ידעיה הפניני.
מורשתו והנצחתו
בשנת 2012 יצא במסגרת פרויקט עבודה עברית דיסק בשם "יהודה הלוי פינת אבן גבירול" המכיל שלושה משירי אבן גבירול. המשורר נתן יונתן כתב סונטה בשם "אבן גבירול" המנסה לפענח רבדים שונים מדמותו הגאונית, המיוחדת/השונה והמסתורית/האניגמטית של שלמה אבן גבירול.
בשנת 1970 הקימה עיר הולדתו מאלגה פסל ברונזה של דמותו מעשה ידי הפסל האמריקני המילטון ריד ארמסטרונג. העיר ציינה את המאורע בחגיגות יובל ובימי עיון ביצירותיו, בהשתתפות מלומדים מרחבי העולם.
האישה שברא
בסיפור "עידו ועינם" ש"י עגנון הרחיב מעט אגדה זו, וסיפר על דבר בריאת האישה: "נשמע הדבר בין הבריות והגיע אצל המלך. ציווה המלך להביא לפניו את האשה. ראה אותה ונכנסה אהבתה בלבו. לא השגיחה היא בו. הלכו והביאו את רבי שלמה בן גבירול. בא והראה לו למלך שאינה בריאה שלימה, אלא חוליות של עץ שמהן נבנתה האשה."
בעקבות סיפורו של יוסף שלמה דלמדיגו המחזאית יוספה אבן-שושן כתבה וביימה את המחזה "כתר מלכות", שהוצג בפסטיבל עכו 1994, ושיחקו בו איילת גבאי-יגודה ויעקב שבילי. ב-2001 שכתבה מחדש את המחזה, שעלה בגלגולו החדש בשם: "בריאה", בתיאטרון לה מאמא בניו יורק, בבימויה של גאולה עטר, ובכיכובם של ויקטור עטר ומירה עוואד.
לקריאה נוספת
בקטלוג הספרייה הלאומית מאות פריטים של אבן גבירול. ספרי שירי חול ושירי קודש, פילוסופיה ופרשנות. אבן גבירול הוא אחד היוצרים העבריים האהודים והנפוצים ביותר.
להלן כותרי ספרים שנכתבו עליו ועל יצירתו:
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
ניר חסון
ניר חסון (נולד ב-15 בספטמבר 1975) הוא עיתונאי, כתב ירושלים וארכאולוגיה ועורך מדור הסביבה בעיתון "הארץ".
ביוגרפיה
חסון יליד ירושלים, למד בגימנסיה העברית רחביה. למד לתואר בוגר ומוסמך באוניברסיטה העברית בחוג ליחסים בינלאומיים וחטיבה בלימודי אפריקה ותואר שני בגאוגרפיה.
בשנת 2001 החל לעבוד כעיתונאי במקומון הירושלמי "כל העיר" ככתב רווחה ובריאות. בשנת 2004 עבר לעיתון "הארץ" ככתב הדרום. בתפקידו זה סיקר את תוכנית ההתנתקות ופינוי היישובים מרצועת עזה. בהמשך היה כתב לענייני משפט בתל אביב וסגן ראש מערכת החדשות בעיתון.
החל משנת 2009 משמש ככתב ירושלים וארכאולוגיה בעיתון. בשנת 2019 הפך חסון לעורך מדור הסביבה בעיתון.
נשוי ואב לשלושה.
עבודתו העיתונאית
בין כתבותיו על תוכנית ההתנתקות הייתה הכתבה שעסקה בקשיים בהעברת החקלאות מגוש קטיף, וכן ריאיון עם ד"ר מיכאל פייגה לקראת ההתנתקות.
בתפקיד ככתב ירושלים עסק ועוסק בין היתר במשפטו של ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט שהתנהל בבית המשפט המחוזי בירושלים. סיקור הנעשה במזרח ירושלים והיחסים בין תושבי העיר הערבים והיהודים. יחסי חילונים חרדים בעיר. העדות הנוצריות בעיר. סיפורים מתחום הסביבה, התחבורה והמערכת העירונית ועוד.
חסון סיקר בשנים האחרונות כמה מהמאבקים הציבוריים הגדולים בירושלים, בהם המאבק נגד ההתנחלות בשייח ג'ראח, המאבק נגד הדרת נשים, המאבק נגד סגירת בריכת ירושלים, המאבק נגד דירות הרפאים, המאבק של המסעדות בירושלים נגד הרבנות הראשית בנושא תעודות הכשרות, המאבק למען פארק עמק הצבאים ועוד.
כתבותיו עוסקות גם בתחום שימור התרבות וסיפורים היסטוריים. סיקור גופים כמו רשות העתיקות, יד ושם, הספרייה הלאומית, האקדמיה ללשון העברית ועוד.
בחודש מאי 2010 פרסם כתבת תחקיר ארוכה בשלושה חלקים, "מוזיאון של אי-סובלנות", שעסקה בחפירת השלדים במוזיאון הסובלנות. הכתבה פורסמה באינטרנט בשלושה חלקים והופעה בדפוס כמוסף נפרד. הכתבה עוסקת בסילוקם המהיר של עצמות נפטרים מוסלמים בבית הקברות המוסלמי הישן שהיה חלק מבית הקברות ממילא לצורך בניית מוזיאון הסבלנות.
החל מחודש נובמבר 2012, חסון כותב בלוג באתר עיתון "הארץ", בשם "בלוג ירושלמי", העוסק בסיפורים על ירושלים.