cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גאוגרפיה של יפן
תחבורה
אורכן הכולל של הדרכים ביפן מסתכם ב-1,203,777 ק"מ, מתוכם 961,366 ק"מ סלולים, לרבות 7,560 ק"מ של כבישים מהירים (נכון לשנת 2008). הכבישים המהירים באיים הונשו, שיקוקו וקיושו מרושתים ברשת אחת של כבישים מהירים, בעוד שבאי הוקאידו ובאיים הקטנים יותר מערכות כבישים נפרדות. הכבישים המהירים ביפן הם כבישי אגרה, שבהם האגרה נגבית לפי הנסועה או בתשלום קבוע חד-פעמי. ישנם גם כבישים מהירים עירוניים, אשר בנויים במפלסים עקב הצפיפות הרבה בערים הגדולות. נוסף על הכבישים המהירים ישנה רשת כבישים ארציים, שבחלקה חופפת לרשת כבישי האגרה. צורת הנוף ההררית ביפן הביאה לחפירת מנהרות רבות.
באשר למסילות הברזל, אורכן הכולל מגיע ל-26,435 ק"מ. ביפן פועלת רשת הרכבות המהירות שינקנסן, אשר הרכבות הנוסעות בה מגיעות למהירות של מעל 300 קמ"ש. בנוסף, בתשע ערים פועלות רשתות רכבות תחתית.
176 שדות התעופה ביפן מחולקים למספר דרגות. עם הדרגה הראשונה נמנים חמישה נמלי תעופה, שניים מהם משרתים את אזור טוקיו, בהם נמל התעופה הבינלאומי של נריטה, שניים את אזור אוסקה ואחד את אזור נגויה. מספר נמלי הים ביפן מגיע ל-22.
בית הקברות הבריטי
בארץ ישראל שוכנים חמישה בתי קברות צבאיים בריטיים אשר קמו החל ממלחמת העולם הראשונה:
ליזל ווילהוז
ליזל ריידל ווילהוז (בגרמנית: Lisel Riedel Willhaus) הייתה פושעת מלחמה נאצית במלחמת העולם השנייה והייתה אשתו של קצין האס אס גוסטב ווילהוז ומפקד מחנה הריכוז ינובסקה.
ביוגרפיה
נולדה בחבל הסאר שבדרום מערב גרמניה למשפחה קתולית, בתו של מנהל עבודה בכיר בתעשיית הברזל שבחבל הסאר והייתה לבלרית במקצועה.
עדויות ופשעי מלחמה
לפי עדויות הייתה נוהגת לירות באסירי מחנות ריכוז לשם ספורט ממרפסת ביתה כשאלה היו מובאים לבצע עבודות בקרבת ביתה.
לאחר המלחמה
למרות ההיסטוריה שלה מימי המלחמה ואחרי המלחמה, החוקרים והתובעים הן מבעלות הברית והן ממערב גרמניה לא הצליחו להעמיד לדין את ווילהאוז. מאחר שמקומה במנגנון ההרג הנאצי לא היה רשמי, ולא היה תיעוד בזמן המלחמה לחיזוק העדויות כנגדה. אף על פי שהייתה בזירת הפשע וביצעה רצח המוני בפומבי, היא לא נשאה באחריות משפטית.
התובעים הגרמנים ציינו כי מספר גדול של אנשים העידו נגד ווילהאוז. לא כולם היו ניצולים יהודים, שזיכרונותיהם ועדויותיהם נחשבו פחות מהימנים על ידי בתי משפט גרמניים רבים; ואכן, חלק מאלה שהעידו נגדה היו הקולגות לשעבר של בעלה לאס אס. כל אלה שהעידו, כמו גם התובעים שהעלו את הסיפורים, היו המומים מהתנהגותה של רעייתו של המפקד,. אולם, מסיבות שלא ברורות, היא שוחררה. כמו רבים שלא החזיקו בתפקיד רשמי.
בתום משפט למברג שבו הועמדו לדין בין היתר פושעי מחנה ינובסקה, קבע ראש צוות השופטים כי:
נתן רועי
נתן רועי (נולד ב-22 באוגוסט 1957) הוא עיתונאי, עורך, סופר, מורה ומדריך להיסטוריה, ספרות וארץ ישראל.
ביוגרפיה
נולד ביפו כנתן שוורץ - זומפף. שירת בצה"ל בחיל התותחנים. לחם במבצע ליטני כרב-סמל סוללת תותחים. הדריך תותחנות שדה בבית הספר לתותחנות שדה והוכתר כמדריך מצטיין.
רועי הוא בוגר האוניברסיטה הפתוחה במדעי הרוח והחברה, מוסמך בהצטיינות במחשבת ישראל במכון שכטר בירושלים ובעל תואר LLB במשפטים ממכללת שערי משפט בהוד השרון.
רועי החל את דרכו כעיתונאי בשנת 1979 במקביל ללימודיו האקדמיים. היה ממייסדי המגזינים "יומן השבוע" "רחוב ראשי" (רשת מקומונים) ו"עולם האישה" ובמקביל עבד בעיתונים בישראל ומחוצה לה.
בשנים 1991 - 1993 היה דובר ההסתדרות הכללית.
היה מרצה אורח בחוג לתקשורת באוניברסיטה העברית בקורסים של משה נגבי ואבי ווינברג. היה חבר במשלחות של עיתונאים לקהילות יהודיות בצפון אמריקה מטעם איחוד הקהילות היהודיות בצפון אמריקה והוועד היהודי אמריקני וליווה משלחות יהודיות מצפון אמריקה.
היה עורך יומנים בגלי צה"ל כפרילנסר.
במלחמת לבנון הראשונה (יוני 1982) ביחד עם הצלם צביקי עשת, נלכד בווילה שבה נהרגו האלוף יקותיאל אדם ואל"ם חיים סלע, בדוחא שליד ביירות. הכתבה שלו על האירוע, ביחד עם הצילום של צביקי עשת פורסמו ב"ידיעות אחרונות" וב"במחנה".
כתבתו ב"דבר השבוע" על "הפולני הטוב", סטפן רצ'ינסקי (נובמבר 1985), וסדרת הכתבות בעקבותיו הוביל לחשיפת מצבם העגום של חסידי אומות העולם שהצילו יהודים וחיו במצב כלכלי קשה וללא זכויות ותיקון חוק הביטוח הלאומי. סייעה לחשיפה זו כתבה חשובה ב"כלבוטק" בעריכתו של רפי גינת.
ערך ושידר סדרה של כתבות הן ביומן גלי צה"ל והן ב"דבר השבוע" מאתיופיה, לשם יצא עם צעירים וצעירות שעלו לישראל במבצע משה. הסדרה פורסמה ב"דבר" ושודרה בגלי צה"ל בשנת 1995.
שידר וכתב בעת המלחמה בגאורגיה, בסיועו של השליח הראשון של הסוכנות היהודית בגאורגיה, איציק משה.
כתביו
ב-1996 כתב רועי את המסמך הבסיסי של תוכנית "תגלית" ביוזמתו של ד"ר יוסי ביילין וסיועו של דן אברמס.
רועי כתב, השתתף וערך 5 מהכרכים של האנציקלופדיה לצבא ולביטחון "צה"ל בחילו" (רביבים – הוצאה לאור, מהדורת ספרית "מעריב")
כמו כן, חיבר את הספרים:
בנוסף, כתב רועי ביוגרפיות כסופר צללים והשתתף בכתיבה לאלבומים:
נקודת גלישה (סדרת טלוויזיה)
נקודת גלישה (במקור: Lightning Point; בארצות הברית וארצות אחרות שודרה תחת השם "Alien surfer girls") היא סדרת נעורים ומדע בדיוני אוסטרלית. הסדרה כוללת עונה אחת בלבד בת 26 פרקים באורך 25 דקות כל אחד, ושודרה בשנת 2012 באוסטרליה ובארצות הברית. בישראל הסדרה שודרה בערוץ זום מינואר 2013.
עלילת הסדרה עוסקת בשתי חייזריות שובבות מכוכב לכת בשם "לומינה", זואי וקיקי, אשר מאבדות את החללית שלהן ומוצאות עצמן בעיירת חוף שקטה בשם "Lightning Point" באוסטרליה. השניים מסתייעות בצעירה בשם אמבר על מנת להישאר במסווה, וזו מנסה ללמדן את דרכי ההתנהגות בעולם האנושי. במהלך התקדמות העלילה מתברר שחייזרים נוספים הגיעו לעיירה.
ביל פוסטר
ג'ורג' ויליאם פוסטר (באנגלית: George William Foster; נולד ב-7 באוקטובר 1955) הוא פוליטיקאי ופיזיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 של מדינת אילינוי, מאז נבחר ב-2012. פוסטר, חבר המפלגה הדמוקרטית, ייצג בין השנים 2008–2011 את מחוז הקונגרס ה-14 של אילינוי.
ביוגרפיה
פוסטר נולד בשנת 1955 במדיסון, עיר הבירה של ויסקונסין. בנעוריו למד בבית הספר התיכון ממוריאל ג'יימס מדיסון. בשנת 1976 השלים באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון לימודי תואר ראשון בפיזיקה, וב-1983 קיבל דוקטורט בפיזיקה מאוניברסיטת הרווארד. בגיל 19 פוסטר ואחיו הצעיר פְרֶד פתחו במרתף שלהם בית עסק משותף, בערבות בת 500 דולר אמריקני מהוריו. החברה, "Electronic Theatre Controls", מנתה בשנת 2008 כ-650 עובדים ברחבי העולם וייצרה למעלה ממחצית ציוד התאורה בתיאטראות ארצות הברית. החברה התקינה ציודי תאורה בתיאטראות ברודוויי, סבבי ההופעות של האבנים המתגלגלות, בתי אופרה, מופעי המחצית במשחק הסופרבול, בתי ספר, כנסיות ומרכזים קהילתיים ברחבי העולם.
ב-26 בנובמבר 2007 התפטר דניס הסטרט, יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית, מחברותו בקונגרס לאחר האשמות בדבר עבירות מין. עוד קודם לכן, בשיא הפרשה, ב-30 במאי הודיע פוסטר על מועמדותו למלא את מקומו של הסטרט כנציג מחוז הקונגרס ה-14 של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית. בבחירות המיוחדות שהתקיימו במרץ 2008, גבר פוסטר על ג'ים אוברווייס, מועמד המפלגה הרפובליקנית, עם 53% מקולות הבוחרים. בנובמבר 2008 נבחר לתקופת כהונה מלאה בת שנתיים. בבחירות אמצע הכהונה ב-2010, על פוסטר קרא תיגר רנדי האלטגרן, חבר הסנאט המדינתי של אילינוי. על אף שפוסטר זכה בתמיכתם של העיתונים רבי-ההשפעה "שיקגו סאן-טיימס", "שיקגו טריביון" וה"דיילי הראלד", הוא הפסיד להאלטגרן וגרף 45% מהקולות.
צחינוואלי
צחינוואלי (בגאורגית: ცხინვალი,, ברוסית: Цхинвали) היא עיר בקווקז ובירת דרום אוסטיה, השייכת דה פקטו לרוסיה, לאורך השנים ישבו בעיר גאורגים, ארמנים, אוקראינים ורוסים. בהגדרתה המנהלתית הרשמית, צחינוואלי היא חלק ממחוז כארתלי הפנימית, ובמעמד מנהלתי של נפה.
בעיר התקיימה קהילה יהודית גדולה ממוצא גאורגי אתני.
מקור השם
מקור השם צחינוואלי הוא מהמילה הגאורגית "כּרצחינוואלי" ("ქრცხინვალი"), שמשמעותה היא "אדמת האלה הלבנה", שהוא שמהּ ההיסטורי של העיר. משנת 1934 ועד לשנת 1961 נקראה העיר סטלינרי, על שמו של יוסיף סטלין. אוסטים מודרניים קוראים לעיר צחינוואל, כשהם בוחרים לוותר על הסיומת " י " שהיא יחסת הנושא (Nominative case) בסיומות גאורגיות. אוסטים אחרים מכנים את העיר, באופן בלתי רשמי, צֶ'רבּה.
היסטוריה
האזור סביב השטח שבו ממוקמת צחינוואלי היה מאוכלס כבר בתקופת הברונזה. היישובים שנתגלו, וממצאים ארכאולוגיים אחרים, מאותה תקופה, מצביעים על השפעות שתי התרבויות, האיברית (מזרח גאורגיה) והקולכית (מערב גאורגיה) עם אלמנטים סרמטיאנים, קונפדרציה רב-שבטית במערב סקיתיה.
השושלות הדרומיות והצפוניות
תקופת השושלות הדרומיות והצפוניות (סינית: 南北朝; פיניין: Nán Běi Cháo) היא תקופה בתולדות סין שתחילתה בשנת 420 עם נפילתה הסופית של שושלת ג'ין המזרחית, וסיומה עם עליית שושלת סווי בשנת 589.
צחינוואלי
היסטוריה
צחינוואלי נזכרת לראשונה ברשומות במקור גאורגי משנת 1398 ככפר בכארתלי ומצוין בה כי מלך איבריה, אספגור ייסד אותה, במאה ה-3, כמצודה. בתחילת המאה ה-18, הייתה צחינוואלי, עיירה מלכותית קטנה, שאוכלסה בעיקר על ידי צמיתים נזירים. בשנת 1801 סופחה צחינוואלי על ידי האימפריה הרוסית יחד עם הממלכה המזרח גאורגית, כארתלי-קאחתי. העיר ממוקמת על נתיב המסחר בין צפון הקווקז לטביליסי וגורי. עקב מיקומה התפתחתה העיר בהדרגה לעיר מסחר מעורבת המאכלסת בתוכה יהודים, גאורגים, ארמנים ואוסטים. במפקד אוכלוסין שנערך בתחילת המאה ה-20 נספרו 5,033 איש, מתוכם 42.3% יהודים, 33% גאורגים, 13.4% ארמנים ו-11% אוסטים.
השושלות הדרומיות והצפוניות
בתקופת אי-יציבות זו, בה סבלה סין ממלחמות פנימיות, הייתה סין מחולקת לשתי מדינות, צפונית ודרומית. עקב חילופי שלטון תכופים שלטו במהלך התקופה תשע שושלות נפרדות - חמש בצפון וארבע בדרום.
צחינוואלי
היסטוריה
בשנים 1918-1920, סבלה העיר מהתנגשויות בין המשמר הלאומי הגאורגי לבין איכרים אוסטים מורדים פרו-בולשביקים, כאשר גאורגיה נהנתה מתקופת עצמאות קצרה מרוסיה. עם פלישת הצבא האדום לגאורגיה במרץ 1921, ושנה מאוחר יותר, בשנת 1922, הפכה צחינוואלי לעיר ולבירת הפרובינציה האוטונומית של דרום אוסטיה בתוך גאורגיה הסובייטית. לאחר מכן, הפכה העיר מאוכלסת בעיקרה באוסטים בעקבות עיור נמרץ, וקורניזציה (коренизация, מילולית: השרשה), המדיניות הסובייטית של ביסוס השורשים הלאומיים, שהביאה לזרימה של אוסטים מהאזורים הכפריים השכנים לצחינוואלי. ביסודו של דבר הפכה העיר למרכז תעשייתי, עם מפעלים לניסור עץ ומבנים של בתי חרושת, וכן גם מספר מוסדות תרבותיים ומוסדות השכלה כגון: "המוסד הפדגוגי" (כיום "אוניברסיטת צחינוואלי") ותיאטרון דרמה. על פי המפקד הסובייטי האחרון, בשנת 1989, התגוררו בצחינוואלי 42,934 איש.
השושלות הדרומיות והצפוניות
תקופה זו נחשבת גם לתקופת פריחה בתחומי האמנות והתרבות, תקופה של התפתחויות טכנולוגיות ושל התפשטות זרם המהאיאנה הבודהיסטי ושל הטאואיזם. בתקופה זו הבודהיזם הסיני התחיל להתגבש ולסגל לעצמו מאפיינים ייחודיים, ביניהם - הפגודה הסינית, שמקורה בסטופות ובמסורות בודהיסטיות, ומטרתה הייתה הגנה על טקסטים בודהיסטיים קדושים.
צחינוואלי
היסטוריה
בתקופת השלב החמור של אירועי הקונפליקט הגאורגי-אוסטי, הייתה צחינוואלי זירה להתפרצות המזוינת של המתיחות האתנית שבין הכחות הגאורגים לאוסטים. הפסקת האש של סוצ'י בשנת 1992, הותירה את צחינוואלי, בידי הבדלנים האוסטים, שעודדו את רוב האוכלוסייה הגאורגית לעזוב את העיר.
השושלות הדרומיות והצפוניות
במהלך תקופה זו התרחש תהליך מואץ של סיניזציה בקרב קבוצות לא-סיניות (מהגרים בצפון ובני שבטים ילידיים לא-סיניים בדרום). בנוסף, הייתה הגירה מצפון לדרום סין. זוהי גם התקופה שבה התפתחה
צחינוואלי
היסטוריה
כיום, צחינוואלי מתפקדת כבירת הרפובליקה על פי הכרזה עצמית, דרום אוסטיה, ואוכלוסייתה מונה 33,724 איש.
השושלות הדרומיות והצפוניות
תרבות
על אף הפיצול והתהפוכות בסין, התאפיינה תקופה זו יותר מכל בפריחה תרבותית ואמנותית. הייתה זו תקופה של התפתחות בתחומי המתמטיקה, הקרטוגרפיה, האסטרונומיה והרפואה, ובמקביל בתחומי הקליגרפיה, הציור, השירה והמוזיקה.
צחינוואלי
יהודי צחינוואלי
לאחר ביטול האריסות ושיחרור האיכרים בשנת 1864, רכשו מספר משפחות יהודיות אדמות בכפרים שמסביב לצחינוואלי. קבוצת יהודים מאחד הכפרים התיישבה כקבוצה בצחינוואלי עצמה ובנתה בית כנסת משל עצמה. תהליך העיור של היהודים הביא לעליית מעמד הביניים שלה לישראל (הגורג'ים). בשנת 1906 הקים הרב אברהם חוולס תלמוד תורה. שבו לימדו מלומדים מרוסיה בשפה העברית את כלל יהודי האזור האשכנזים והיהודים המקומיים. הלימודים היו ברוח לאומית ציונית. כן נפתחה ספרייה גדולה בה יכלו תלמידיו לקרוא ספרות ענפה בנושאים שנלמדו ובשפה העברית. פעילותו של חוולס הביאה לכך, כי מחצית מיהודי צחינוואלי ידעו עברית.
בתחילת המאה ה-20 היו היהודים הקבוצה האתנית הגדולה ביותר באוכלוסיית צחינוואלי. בתקופת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה ירד חלקם היחסי של היהודים בכלל האוכלוסייה. ובשנות ה-70 ירד חלקם היחסי באופן דרסטי. השלטונות הסובייטים הקשו על ניהול חיי דת יהודיים ובספטמבר 1937 נעצרו בצחינוואלי תשעה איש ממשפחת חכמוב (שניים מהם היו אשכנזים) והוצאו להורג בכלא ללא משפט. למרות זאת, המשיכו רוב יהודי גאורגיה המקומיים בחיים היהודיים המסורתיים.
השושלות הדרומיות והצפוניות
דת
לקראת סוף התקופה התמתנו העמדות הניציות, ומאמיני שתי הדתות גילו סובלנות הדדית, שלתפיסתן ממשיכה לאפיין את סין עד היום. הדתות זכו לפריחה, והתפשטו בכל רחבי סין.
התפצלות סין לצפון ודרום
מלחמת שמונה הנסיכים היא מלחמת אזרחים הרסנית שפרצה במסגרת מאבקי כוח בתוך משפחת הקיסרות של שושלת ג'ין, בין השנים 291-306. הלחימה נערכה רובה בצפון סין, וגרמה נזקים קשים לקיסרות, פגעה בממשל המרכזי שלה, הביאה לבריחה המונית של אוכלוסייה סינית לכיוון דרום הנהר הצהוב, ולפלישת עמים נוודים לצפון סין (תוך ניצול החולשה של בני ההאן). במהלך הפלישה והמרידה בקיסרות, נרצחו הקיסרים הרביעי והחמישי של שושלת ג'ין המערבית. משפחת הקיסרות נאלצה להעביר פעמיים את בירתה.
צחינוואלי
יהודי צחינוואלי
בראשית 1947 נרשמה הקהילה, שהייתה קיימת כבר מספר שנים, כחוק. לרשותה הועמד בניין של בית כנסת לשעבר. בעקבות אירועי הקונפליקט הגאורגי-אוסטי הוכרחו יהודי צחינוואלי (המעט שנותרו) לעזוב את העיר. כיום מתגוררות בה משפחות אחדות.
ספורט
קבוצת הכדורגל העירונית, מועדון כדורגל צחינוואלי, נוסדה בשנת 1936, ומשחקת בליגת העל הגאורגית.
השושלות הדרומיות והצפוניות
התפצלות סין לצפון ודרום
כתוצאה מנסיגת שושלת ג'ין ובני העם הסיני (האן) מצפונה של סין עד קו הנהר הצהוב, השתלטו בהדרגה על השטח מספר שבטים נוודים לא-סינים (בעיקר טורקים, הונים, מונגולים וטיבטים) אשר הקימו קואליציה של שש-עשרה הממלכות עיקריות (שהתקיימו זמן קצר) ששלטו בין השנים 304-439 על צפון סין.
צחינוואלי
אתרים
העיר כוללת מספר אנדרטות בעלות ארכיטקטורה גאורגית מימי הביניים, וכן את "כנסיית קאבתי" - כנסיית גיאורגי הקדוש, המתוארכת למאות ה-8 - ה-10.
ערים תאומות
הערים התאומות של צחינוואלי הן:
השושלות הדרומיות והצפוניות
תחילת תקופת השושלות הדרומיות והצפוניות
יש הרואים את תקופת שושלת ג'ין המזרחית משנת 317 עד 420, כחלק מתקופת השושלות הדרומיות והצפוניות. משנת 317 שלטה שושלת ג'ין המזרחית (המחודשת) רק על האזור שמדרום לנהר הצהוב, בעוד שצפון סין נשלט על ידי שש-עשרה הממלכות הלא-סיניות. השושלת שרדה עד שנת 420 לספירה, אז אולץ הקיסר גונג די סימה דוון (הקיסר ה-11 של שושלת ג'ין המזרחית או ה-16 של כלל השושלת) לפרוש, ונכנסה סין לעידן השושלות הצפוניות והדרומיות.
ניסיונות לאיחוד הצפון נעשו מספר פעמים, לשווא. ניסיון אחרון ומוצלח לאיחוד הצפון בוצע על ידי הקיסר טאו-בה-ג'יי, שהתחיל את סדרת השושלות הצפוניות בשנת 386, עם שושלת ווי הצפונית (386–534).
במקביל מתאפיינת תקופה זו בהתבוללות של המיעוטים לתוך בני ההאן. תופעה זו התרחשה הן בצפון והן בדרום. הדוגמה הבולטת ביותר היא זו של שושלת ווי הצפונית, שהייתה שושלת של בני שבט השְׂיָאובֵּיי. שושלת זו דגלה בהפרדה תרבותית בין השיאוביי לבין ההאן. בני ההאן הורחקו מעמדות מפתח, הם קיבלו משרות בתחומי הפקידות כמו גובי מיסים. אך הפרדה זו באה לקיצה עם עלייתו של הקיסר שְׂיָאווֵן, שהחל בשנת 497 ליישם תוכנית להתבוללות בקרב הסינים.
שש השושלות
ארבע מהשושלות הדרומיות (לְיוֹ-סונְג, צִ'י, לְיָאנְג, צֶ'ן) נכללות ב"שש השושלות", ששנות שלטונן החל בנפילת שושלת האן המזרחית, והסתיימו בעת הקמת שושלת סווי.
ישנן שתי גרסאות לגבי שש השושלות:
השושלות הדרומיות
בשנת 420 הקים הקיסר ווּ מסונג את שושלת סונג הדרומית, לאחר כניעת הקיסר האחרון של שושלת ג'ין. השושלת של סונג שרדה 59 שנים, עד שנת 479, וכללה 9 קיסרים.
לאחר חתירה תחת הקיסרים האחרונים של שושלת סונג, והקמת כוח פוליטי בשושלת סונג, אילץ גָאו את הקיסר האחרון של סונג שׁוּן למסור לו את כתר הקיסרות הדרומית בשנת 479. הוא הקים שושלת צ'י הדרומית, ששרדה 23 שנה בלבד, עד שנת 502, וכללה 7 קיסרים ונסיכים.
בשנת 502, לאחר הכנעת מרד האזרחי, בניית כח פוליטי חזק, וחיסול בני המשפחה של השושלת השלטת, נטל הגנרל שְׂיָאו יֵן את השלטון מהקיסר האחרון הֶה של שושלת צ'י הדרומית. הוא הפך לקיסר ווּ מליאנג. השושלת שרדה 55 שנה, עד שנת 557, וכללה 6 קיסרים ונסיכים.
בשנת 557, לאחר הפיכה נגד השושלת השלטת של ליאנג, נטל הגנרל צֶ'ן בָּה שְׂייֵן את השלטון מהקיסר האחרון, גִ'ינְג של שושלת ליאנג הדרומית. הוא הפך לקיסר ווּ הראשון של שושלת צ'ן. צ'ן החלשה שרדה 32 שנה, וכללה 6 קיסרים ונסיכים. בשנת 589 נפלה צ'ן לידי מקים שושלת סווי.
השושלות הצפוניות
וֵיי הצפונית שרדה זמן רב, 148 שנה, משנת 386 עד שנת 534. היא כללה 15 קיסרים ונסיכים. וֵיי הצפונית נחלקה בשנים 534 עד 537 לשתי מדינות, וֵיי המזרחית ווֵיי המערבית.
וֵיי המזרחית הייתה שושלת בת קיסר אחד, ששרדה 14 שנה בלבד. שנת 550 הדיח גָאו יָאנְג את הקיסר היחיד של השושלת, והכריז על עצמו ון שׂוֵ'אן די, קיסר צ'י הצפונית הראשון.
בשנת 557 הדיח קיסר ג'וֹאוּ הצפונית הראשון את הקיסר האחרון של שושלת וֵיי המערבית. בשנת 577 השלימה ג'וֹאוּ משלימה את המהלך תוך כיבוש צ'י הצפונית. צ'י הצפונית שרדה רק 27 שנה, וכללה 6 קיסרים ונסיכים.
ב-589 הושלם איחודה של סין, על ידי הקיסר יָאנְג גְ'ייֵן וֶן גָאודְזוּ, מייסד שושלת סְווֵי. הוא כבש את שושלת צֶ'ן הדרומית, והפך את השליט האחרון של צ'ן, הלורד יָאנְג שׁוּבָּאו, לממונה תחתיו (בתפקיד לא חשוב, תוך עידוד נטייתו לשתייה חריפה). כך אוחדה סין, לראשונה מזה כ-300 שנה.
טורק (יישוב)
טורק (בפולנית: Turek) היא עיר מחוז בפרובינציית פולין גדול שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
טורק נזכרת לראשונה בשנת 1136, ובשנת 1341 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
יהודי טורק
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-2,700 יהודים, מתוך כ-9,900 תושבים, והתקיימה בה פעילות ציונית, לצד פעילות של הבונד ושל אגודת ישראל.
מפברואר ועד יולי 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם ביישוב. ב-1 באוקטובר 1941, יום כיפור תש"ב, גורשו כל יושבי הגטו שבעיר לגטו הכפרי שהוקם בקובלה פנסקיה, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.
מיס אוקראינה
מיס אוקראינה (באוקראינית: Міс Україна) היא תחרות יופי באוקראינה.
אודות התחרות
התחרות נערכה לראשונה ב-1988.
בתחרות מדי שנה משתתפות 26 מתמודדות מרחבי אוקראינה ומכל האזורים במדינה וביניהם מיס קייב ומיס אודסה.
הזוכה תייצג את אוקראינה בתחרות מיס עולם, עד 2005 הזוכה במקום השני הייתה מייצגת את המדינה במיס תבל, ב-2006 עבר הזיכיון לפורמט אחר של תחרות "מיס אוקראינה תבל" בניהולה של אולכסנדרה ניקולאיינקו.
בנוסף התחרות גם שולחת נציגות לתחרות מיס אינטרנשיונל.
בין הפרסים הניתנים לזוכה הם פרס כספי ומגוון מוצרי טיפוח היופי.
ב-2012 נערכה התחרות בבית האופרה הלאומי של אוקראינה.
פורטיסחרוף
פורטיסחרוף הוא הרכב רוק ישראלי, המורכב מברי סחרוף ורמי פורטיס. מקור השם הוא הלחם בסיסים של "פורטיס ו"סחרוף".
היסטוריה
בשנת 1988 התפרקה להקת "מינימל קומפקט", להקה בה היו חברים רמי פורטיס וברי סחרוף אחרי שזכתה להצלחה רבה יחסית באירופה. אחרי ההתפרקות ניסו פורטיס וסחרוף את מזלם בישראל והוציאו את האלבום המצליח "סיפורים מהקופסא", יחד עם הנגנים גיל סמטנה (גיטרה בס), יובל שפריר (כלי הקשה, קלידים) ויוסי לדרמן (תכנות תופים ממוחשב). האלבום יצא תחת שמו של רמי פורטיס, אף על פי שסחרוף השתתף בכתיבה, בשירה ("באוויר"', "כוכב הקופים") וגם בהפקה. האלבום נחשב כיום לנקודת שיא ביצירתם המשותפת של פורטיס וסחרוף, ותואר על ידי המבקרים כאלבום חשוב ברוק הישראלי.
בשנת 1989 ניסו פורטיס וסחרוף לחזור על הצלחתם הבינלאומית, והקליטו עוד אלבום באנגלית, תחת השם פוריין אפייר. מהאלבום, שנקרא East On Fire, זכורים במיוחד השירים Sandanya שכולל שילוב של מילים בעברית, אנגלית וג'יבריש ושנכלל אחר כך בדיסק האוסף אוספורטיס; ו-Ghosts Can't Run Away, שסחרוף נוהג לשלב עד היום בהופעותיו, ושאף הופיע בדיסק ההופעה שלו. האלבום לא התקבל על ידי הקהל ואחריו חזרו פורטיסחרוף להקליט בעברית; הסינגלים "שועל במנוסה" ו"חלום כחול" יצאו עוד באותה שנה וזכו להצלחה רבה.
במאי 1990 יצא האלבום "", הפעם תחת השם המשותף "פורטיסחרוף". רמי פורטיס כתב את המילים וברי סחרוף הלחין (ביחד עם פורטיס), הפיק מוזיקלית ושר סולו את "ניצוצות" ו"הפוך" והשתתף בשירה בשירים נוספים ("אין קץ לילדות", "ממתק" ועוד). בתקליט זה היו להיטים רבים, בהם "אמריקה", "אין קץ לילדות", "ניצוצות" וגרסה שקטה ל"חלום כחול". "" נשמע יצירה של להקה מגובשת יותר מקודמו וביסס את מעמדם של פורטיס וסחרוף כאמנים מוזיקליים נחשבים ולא עוד אמני שוליים. סמטנה ושפריר ניגנו איתם גם באלבום זה, כאשר המתופף ז'אן ז'אק גולדברג הצטרף כחבר בהקלטות חיות. באותה שנה יצרו וביצעו "פורטיסחרוף" עם יהונתן גפן את השיר "ולס עם מתילדה" שיצא כסינגל.
באוגוסט 1991 יצא אלבום הסולו הראשון של סחרוף "הכל או כלום" בהרכב דומה, שבו היה פורטיס יוצר משמעותי בכתיבת המילים, הלחנים והעיבוד. בהמשך השנה הקליט פורטיס את אלבומו "להתראות בחלומותי". המילים והלחנים שוב נכתבו יחד, אך הפעם העיבודים וההפקה היו משותפים לשניהם ולסמטנה ושפריר. האלבום, שיצא בראשית 1992, היה שונה משמעותית בסגנונו מהאלבומים הקודמים ולא הצליח כמותם, אך הצליח להניב בכל זאת להיטים אחדים, כ"איזה מין מין?", "אנ'לא יכול", ו"הנה בא השקט".
סיבוב ההופעות שליווה את הוצאת "להתראות בחלומותי" היה האחרון של פורטיסחרוף ביחד. הוא הסתיים בדצמבר 1992 עם הוצאת אלבום ההופעה "כשהגיטרה מנסרת את הלילה" תחת המותג "פורטיסחרוף". האלבום כלל להיטים רבים מתקופת "פלונטר" (אלבומו הראשון של פורטיס) ותקופת "פורטיסחרוף", נכללו בו "אינקובטור", "באוויר", "אמריקה", "תחנה סופית", "אין קץ לילדות", "חתול מפלצת", "רד מעל מסך הטלוויזיה שלי", "נעליים", "המוות אינו מחוסר עבודה", "חלום כחול" ו"דבש".
בינואר 2020 הודיע הצמד על איחוד נוסף, לציון 30 שנה לאלבום ?1900. נקבעו מספר הופעות בחודשים מאי-יוני באותה שנה, אולם הופעות אלה נדחו בשנה למאי- יוני 2021 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
על השפעתו הגדולה של הצמד על הרוק הישראלי ניתן ללמוד בין השאר מן העובדה כי שמותיהן של שתי להקות רוק ישראליות מהווים מחווה לשמות שירים של פורטיסחרוף: נקמת הטרקטור ונעליים.
קיעור וקימור (הדפס אבן)
קיעור וקימור הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפסה לראשונה במרץ 1955.
תיאור היצירה
היצירה מתארת מבנה ארכיטקטוני מעוטר בעמודים ובמדרגות, הכולל שלושה ביתנים קטנים זה לצד זה מחוברים בסדרה של קשתות. היצירה יוצרת אשליה אופטית לפיה חלקים ממנה (העמודים והמדרגות) יכולים להיראות קעורים או קמורים בו זמנית. הביתנים החיצוניים נראים ממבט מבחוץ, אולם בשל האשליה, הביתן הפנימי נראה במבט מבפנים, וכן אלמנטים שונים שאמורים אינטואיטיבית להראות מאותה נקודת מבט נראים מלמעלה פעם אחת ומלמטה בפעם אחרת (לדוגמה, הדמויות המטפסות על הסולמות, וכל זוג חלונות באותו מפלס של הביתן הפנימי).
מספר דמויות מופיעות במבנים אלו: שני נערים המחללים בחלונות המבנה, לטאות מטפסות על המדרגות, שני אנשים עולים על סולמות ואישה אחת נושאת סל. מאחורי הביתן השמאלי ניתן לראות סירה נוסעת בתעלה מקורה.
בני סלע
בני סלע (נולד בשנת 1971) הוא אנס סדרתי ישראלי שהורשע בעבירות מין ובהן תקיפה מינית, אונס וביצוע מעשי סדום. הוא נידון בסוף שנת 2000 ל־35 שנות מאסר, העונש החמור ביותר שהוטל עד אז על עבריין מין במדינת ישראל (בשנת 2009 נידון גבריאל תורג'מן ל-45 שנות מאסר).
ביוגרפיה
סלע נולד בשם בני סלח וגדל בשכונת התקווה שבתל אביב. כאשר היה בכיתה ו', עבר להתגורר בקיבוץ שער הגולן כילד חוץ, בעקבות המלצת עובדת סוציאלית. כילד, היה עֵד להתאבדות אביו האלכוהוליסט בקפיצה מעמוד חשמל.
במשפטו, בהמשך חייו, טען ש"הבעיה" (בהתייחסו לדחף שלו לאנוס) החלה עקב התעללות מצד בחורות צעירות בקיבוץ וסיטואציות מילדותו עם אמו.
פשעיו ומאסרו
סלע החל לבצע את פשעיו בשנת 1987 באזור המרכז.
בשנת 1993 הואשם בביצוע מעשים מגונים בארבע צעירות בנתניה.
בשנת 1995 הורשע בתקיפה מינית של קרובת משפחתו, אותה החל לתקוף בהיותה בת 8.
לאחר חיפוש שנעשה אחריו במשך חודשים רבים בהם הטיל אימה על נשים באזור המרכז, הוא נתפס בדצמבר 1999. הוא נחשד בלמעלה מ-30 מעשי אונס, של נשים, נערות, ואמהות ליד בנותיהן. מקרי האונס היו אכזריים במיוחד ונמשכו שעות רבות כשלאחריהן הוא נהג להעלים את הסדינים והחפצים ששימשו אותו בעת ביצוע האונס, ולהכריח את קורבנותיו להתקלח. במסגרת עסקת טיעון הודה סלע ב-13 עבירות מתוך 20 שהיו בכתב התביעה המקורי, וזאת כדי לחסוך לקורבנותיו את אי־הנעימות הכרוכה בעדות.
ב־31 בדצמבר 2000 אחרי משפט שנמשך כשנה, נידון סלע, על ידי בית המשפט המחוזי בתל אביב, ל־35 שנות מאסר (מתוך עונש מצטבר של 220 שנים שביקשה התביעה), העונש החמור ביותר שהוטל על אנס במדינת ישראל עד לאותו מועד. בתחילת משפטו ביקש לקבל סירוס כימי.
בעת שערעורו עמד בפני בית המשפט העליון, הוא שלח לאחת מקורבנותיו מכתב ארוך, אשר על שליחתו הורשע בהטרדת עד ונידון לתשעה חודשי מאסר על תנאי.
במהלך שהותו בכלא הגיש סלע מאות עתירות לבית המשפט, כולל כ-70 ערעורים לבית המשפט העליון תוך שניצל את ההקלות שניתנות לאסירים בקשר לאגרת בית משפט. בעקבות זאת החליט בית המשפט באופן תקדימי לדרוש תשלום אגרה עם הגשת ההליך (על אף הגשת בקשה לפטור מאגרה) ולקבוע כללים לגבי מספר העתירות שיוכל להגיש עם בקשה לפטור מאגרה ללא תשלום האגרה, אך בהמשך קבע בית המשפט העליון כי כללים אלה אינם כדין. באחת מעתירותיו הביא סלע את בית המשפט העליון לפסול את הנוהג של העברה אוטומטית של עתירות אסירים עם העברת האסיר לכלא אחר, ללא שמיעת עמדת האסיר.
במאי 2011 אימו של סלע, רבקה, ניסתה להבריח לו בזמן משפט סרטים פורנוגרפיים.
בספטמבר 2015 נחשד באונס שותפו לתא בכלא השרון.
סלע צפוי לצאת לחופשי בספטמבר 2042.
בנובמבר 2021 נגזרו עליו 24 חודשי מאסר בפועל, מאסר על תנאי ופיצוי בסך 5,000 שקלים לסוהרת שב"ס, בגין מעשה מגונה שביצע בפניה בעת שעמדה בסמוך לתא מעצרו. בית המשפט קבע כי תקופת המעצר תרוצה במצטבר לעונשי המאסר האחרים אשר נגזרו על סלע בעבר.
הבריחה מהכלא
ביום שישי, 24 בנובמבר 2006, נמלט סלע מחזקת המשטרה מחניון בית המשפט בתל אביב. משטרת מחוז תל אביב פתחה במצוד רחב היקף בהשתתפות כוחות רגליים, פרשים, מסוקים ועוד.
ביום שישי, 8 בדצמבר 2006, נלכד סלע בדרכו למחסום משטרתי מאולתר בסמוך למושב רגבה, שבועיים לאחר בריחתו.
ב-2010 הודיע סלע בדיון משפטי שבעת בריחתו רצח את תאיר ראדה (ב־6 בדצמבר 2006).
The Blue Room EP
The Blue Room EP ("החדר הכחול") היה המיני אלבום השני של הלהקה הבריטית קולדפליי והראשון שהופץ לאחר שהלהקה חתמה בחברת התקליטים פארלופון באפריל 1999.
הגרסה של השיר "Don't Panic" המופיעה בתקליט זה היא שונה ו"אוורירית" יותר מהגרסה שתופיע מאוחר יותר באלבום הבכורה של הלהקה Parachutes. בתקליט גם נמצאים שני שירים מהמיני אלבום Safety שהופץ ב-1998: "Bigger Stronger" וגרסה קצרה יותר של "Such A Rush" שלא כוללת נגינה לפני שכריס מרטין מתחיל לשיר. השיר הרביעי בתקליט, High Speed", יופיע גם הוא באלבום Parachutes.
רק 5,000 עותקים מהתקליט הופצו בתאריך המקורי. לאחר הצלחת הלהקה, המיני אלבום הופץ שוב ב-2001 במספר רב של עותקים.
משטרת האגדות
משטרת האגדות (באנגלית: Fairy Tale Police Department) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אוסטרלית לילדים המשודרת בערוץ ג'וניור החל משנת 2005. הסדרה, שבעלת אתנחתא קומית, נוצרה על ידי היוצרים של "פליפר ולופקה", רון אייזק וליאורה קמנצקי מחברת יורם גרוס אי.אמ.טי.וי.
עלילה
העלילה מספרת על ג'וני וכריס, צמד בלשי משטרה ממשטרת האגדות, שמקבלים מהבוס שלהם משימה להחזיר את האגדות הידועות למסלולן. בתחילת כל פרק המספר מספר את הסיפור, ובהמשך האגדה יוצאת מקו העלילה המקורי ועל זוג הבלשים להחזיר אותה למסלולה המקורי. במהלך הסדרה ישנם חיכוכים על רקע השוני בין הדמויות - ג'וני הטיפש וכריס השלילית, אך לבסוף הם מיישבים את הדעות.
דמויות משנה
שאר הדמויות משמשות כאתנחתא קומית כולל הדמויות מהאגדות.
גרסה ראשונה 2002
בימוי דיבוב: עמוס שוב הפקת דיבוב: נעמה ליס
ביצוע שיר פתיחה: צביקה פורמן
שמחה קאלימאני
שמחה קאלימאני, (Simcha Calimani; ונציה 1699 – ונציה 1784) מרבני קהילת יהודי ונציה, מדקדק עברי, מחזאי ומשורר. שמחה קאלימאני לימד בתלמוד התורה של הקהילה. הוא חיבר יצירות ספרותיות אחדות, בהן "תוכחת מגולה", המתארת את המידות הרעות של בני זמנו. תוכנו העיקרי של הספר הם דברי תוכחה וביקורת על התופעות השליליות שנתגלו בחברה בה הוא התגורר. במקרים אחדים הוא מתאר לא רק את הצד המכוער בהתנהגות בני האדם אלה גם המגוחך שבאותן התופעות. הוא לועג למעשיהם תוך הוקעת הפגמים במטרה לחנך את הקוראים את יצירתו. אפשר לראות ביצירתו ביטוי לחיים החברתיים בגטו היהודי בוונציה במאה ה-18. בזמנו ספרו "כללי דקדוק לשון עבר" היה מודפס כנספח לחמשה חומשי תורה.
משטרת האגדות
גרסה שנייה 2005
בימוי דיבוב: תמיר סופר הפקת דיבוב: נעמה ליס
ביצוע שיר פתיחה: צביקה פורמן
שמחה קאלימאני
רשימת שירי קאלימאני
שמחה קאלימאני חיבר לפחות 26 שירים, ביניהם:
סלאוקוב
סלאוקוב או ברנא (בצ'כית: Slavkov u Brna, בגרמנית: Austerlitz, קרי אוסטרליץ) - עיירה הנמצאת מזרחית לברנו במחוז דרום מוראביה שבצ'כיה. בעיירה מתגוררים כ-7,000 תושבים, והיא ידועה משום שקרב אוסטרליץ נערך כמה קילומטרים מערבית לה.
היסטוריה
בראשית המאה ה-13 בנה המסדר הטבטוני מנזר במקום בו נמצא כיום ארמון אוסטרליץ. המנזר מוזכר לראשונה בתעודות משנת 1237. השם הגרמני "אוסטרליץ" מקורו כנראה בתעתיק שגוי של המילה הצ'כית novosedlice שמשמעה "בסיס חדש". לאחר ביטול המסדר הפך המנזר לאחוזה של אציל מקומי. בשנת 1509 רכשה משפחת האצולה קאוניץ' (Kaunitz) שליטה באזור ושלטה עליו במשך כ-400 שנה.
אנדרטאות קרב אוסטרליץ
קרב אוסטרליץ נערך מספר קילומטרים מערבית לעיירה. במקום בו עמדה מפקדתו של נפוליון ניצב עמוד גרניט, וכן במקום מספר קברי אחים של חייליו. אנדרטת השלום (mohyla míru) הניצבת על גבעת פרייס תוכננה על ידי יוזף פאנטה בין 1910–1912 ונבנתה לאחר מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1923. גובה האנדרטה 26 מטרים ובה ארבעה פסלים המייצגים את צרפת, אוסטריה, רוסיה ומוראביה. במקום "הכרמים הישנים" (staré vinohrady) בו נערכו חלק מהקרבות בין החיילים הצרפתיים לרוסיים נמצאת כיום אנדרטת שלושת הקיסרים.
הנצחה
שם העיירה והניצחון הצרפתי מונצחים בתחנת הרכבת גאר ד'אוסטרליץ שבפריז ורציף אוסטרליץ על גדת נהר הסן.
מבצר חגואה
מבצר חגואה (בספרדית: Castillo de Jagua; שמו המלא: Castillo de Nuestra Señora de los Ángeles de Jagua) הוא מבצר השוכן בפתחו של מפרץ סיינפואגוס שבקובה, דרומית לעיר סיינפואגוס.
המבצר הוקם בין השנים 1738 ל-1745 על ידי מלך ספרד, פליפה החמישי, במטרה למנוע משודדי ים למצוא מחסה במימיו הרגועים של המפרץ. הוא נבנה מאבני גיר, שנחצבו בסמוך לו, על מצוק בגובה של 25 מ' מעל מי המפרץ. צורתו מלבנית והוא כולל מאפיינים רומנסקיים, כגון קשתות וחומות רחבות. לשם הגנתו, חומש ב-10 תותחים.
בעת הקמתו היה מבצר חגואה המבצר השלישי בחשיבותו בקובה, אחרי אלו של הוואנה ושל סנטיאגו. העיר סיינפואגוס עצמה הוקמה רק בשנת 1819.
בשנת 1989 החלה ממשלת קובה לשפץ את המבצר, וב-23 בספטמבר 1998 הוא נפתח לציבור. בשטחו הוקמו מוזיאון, העוסק בתולדות המבצר והעיר סיינפואגוס הסמוכה, ומסעדה בבעלות ממשלתית.
הגלקסיה האליפסואידית הננסית פגסוס
הגלקסיה האליפסואידית הננסית פגסוס או גלקסיית אנדרומדה VI (לפעמים נקראת גם הגלקסיה הננסית פגסוס, אך שם זה משמש גם את הגלקסיה הלא-סדורה הננסית פגסוס ולכן לא מקובל) היא גלקסיה אליפסואידית ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים פגסוס במרחק של כ-2.55 מיליון שנות אור ממערכת השמש והיא גלקסיית לוויין של גלקסיית אנדרומדה (M31). לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 13.2 והיא התגלתה בשנת 1999 על ידי האסטרונומים איגור קרצ'נצב וולנטינה קרצ'נצבה בתמונות שצולמו במצפה הכוכבים פאלומר יחד עם הגלקסיה הננסית קסיופאה (אנדרומדה VII).
מאפיינים
הגלקסיה נמצאת כ-5.8 מעלות מדרום-מערב לכוכב אלפרץ וכמעלה וחצי ממערב-דרום-מערב לכוכב ψ בפגסוס. גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-4 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כמעט 3,000 שנות אור. מסתה מוערכת בלמעלה מ- מסות שמש, כ-50 מיליוניות ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק כ- מסות שמש, ונראה שהיא מורכבת ברובה מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. עוצמת ההארה הכוללת שלה היא פי 3.4 מיליון מעוצמת ההארה של השמש והמתכתיות של כוכבי הגלקסיה היא כ-5% בלבד מהמתכתיות של השמש, כך שכוכבי הגלקסיה הם זקנים יחסית לכוכבים של שביל החלב ושל גלקסיית אנדרומדה. הגלקסיה מקיפה את מרכזה של גלקסיית אנדרומדה במרחק שנע בין 810,000 שנות אור ל-1,040,000 שנות אור בזמן הקפה של כ-11 מיליארד שנים, כך שלמעשה מאז יצירתה היא השלימה הקפה אחת בלבד.
שמואל בוטח
שמואל (שמולי) בוטח (נולד ב-19 בנובמבר 1966 בלוס אנג'לס) הוא רב אורתודוקסי-אמריקאי, מגיש רדיו וטלוויזיה וסופר.
ביוגרפיה
נולד בלוס אנג'לס. בצעירותו למד בישיבת תורת אמת בירושלים. הוסמך לרבנות בשנת 1988 על ידי חסידות חב"ד בניו יורק. באותה שנה יצא כשליח חב"ד לאוניברסיטת אוקספורד, שם הקים ארגון סטודנטים בשם "לחיים", לקידום התרבות היהודית בקמפוס. חלק ממעשיו, שכללו הוראה ללא-יהודים, לא זכו להסכמת מוסדות חב"ד, ובעקבותיהם פסק מלשמש כשליח חב"ד.
קריירה
בשנת 1999 יצא ספרו "סקס כשר". באותה שנה הטיימס הבריטי הכריז עליו כ"מטיף השנה".
בשנת 2006 החל להנחות תוכנית מציאות בשם "שלום בבית", שבה הוא עוזר למשפחות להתגבר על בעיות. פרסם 31 ספרים, כשמתוכם רק הספר "סקס כשר" תורגם לעברית.
בשנת 2008 הוא הקים את "This World: The Values Network", אשר מנסה לקדם ערכים יהודיים לכלל האוכלוסייה בארצות הברית, במטרה להילחם בתופעות כמו גירושים, דיכאון וחומרנות.
בשנת 2010, לאחר הופעת ספרם של פרידמן-הלמן על דמותו של הרבי מליובאוויטש, הופיע בכלי תקשורת רבים להוכיח שהספר מגמתי ועובדות רבות המובאות בו אינן תואמות את המציאות. כמו כן השתתף בעימותים טלוויזיוניים עם אנשי דת, ואתאיסטים כגון כריסטופר היצ'נס וסם האריס.
בשנת 2012 התמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית על מקום בבית הנבחרים של ארצות הברית והפסיד, כשהשיג רק 25.4% מקולות הבוחרים, לעומת יריבו שזכה ב-73.6% מהקולות. באותה שנה הוציא ספר בשם "ישו כשר" שעוסק בזהותו היהודית של ישו.
בשנת 2013 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת דרום יוטה.
במרץ 2015 עורר סערה כאשר עמד מאחורי פרסום מודעה על עמוד שלם ב"ניו יורק טיימס", שהאשימה את היועצת לביטחון לאומי, סוזן רייס, בהתעלמות מרצח עם.
לאורך השנים ניהל קשר חברי קרוב מאוד עם הסנטור קורי בוקר, שאותו הכיר מצעירותו בארגון "לחיים", אך השניים ניתקו כל קשר בעקבות הצבעתו של בוקר בשנת 2015 בעד הסכם הגרעין עם איראן שחתם ממשל אובמה. באוטוביוגרפיה שכתב בוקר לאחר מכן הוא לא הזכיר את בוטח כלל.
בינואר 2018, לאחר ביטול הופעתה של הזמרת לורד בישראל, בעקבות בקשה מתומכי ה-BDS, פרסם מודעה על עמוד שלם ב"וושינגטון פוסט", שקראה להחרימה, וגינתה אותה. במאי 2021 כשהזמרת דואה ליפה פרסמה פוסטים באינסטגרם בגנות ישראל במהלך מבצע שומר החומות פרסם מודעה ב"ניו יורק טיימס" שגינתה את דבריה.
חיים אישיים
בוטח נשוי לדבי ואב לתשעה. מתגורר באנגלווד שבניו ג'רזי.
סן-דייה-דה-ווז'
סן-דייֵה-דה-ווז (צרפתית: Saint-Dié-des-Vosges), נקראת לעיתים בקיצור סן דייֵה, היא עיר בצפון-מזרח צרפת. העיר שוכנת במחוז ווז' שבגראנד אסט, בלב רכס הרי הווז', על גדתו של נהר המרת. בעיר מתגוררים כ-22,569 תושבים. העיר נקראת על שמו של הקדוש דאודטוס מנוור.
בשנת 1500 נוסד במקום חוג תרבותי בשם גימנזיום של הווז' ( Gymnasium Vosagense ). במסגרתו חברו מספר גאוגרפים בראשות מרטין ולדזמילר והוציאו לאור ב-1507 את המפה הראשונה הנותנת את השם "אמריקה" לעולם החדש.
אחידי כנף
אֲחִידֵי-כָּנָף (שם מדעי: Homoptera) היא תת-סדרה של חרקים בעלי גלגול חסר מסדרת שוני-כנף. פרטים מסדרה זו ניזונים אך ורק ממוהל צמחים וחלקם נחשבים מזיקים לחקלאות.
באופן מסורתי הייתה מחולקת לשלוש תת-סדרות:
מאחר שבני סדרה זו שונים לעיתים זה מזה באופן מובהק, מיקומה נתון במחלוקות. בעקבות מחקרים אחדים המראים שסדרה זו היא פרפילטית, ולכן ללא הצדקה טקסונומית, הועברו שלוש תת-הסדרות תחת סדרת הפשפשאים. מחקרים מאוחרים יותר טענו לפי בדיקות DNA שהסדרה אכן מונופילטית ואחות לסדרה פשפשאים, אולם גישה זו עדיין לא מקובלת על רוב החוקרים.
שלמה הניג
שלמה הניג הוא שמו הקודם, לפני עברות, של שלמה הגני
יאקי קדאפי
יפיהו פולה (באנגלית: Yafeu Fula; 9 בנובמבר 1977 - 10 בנובמבר 1996) היה ראפר אמריקאי, אחד מחברי הלהקה אאוטלוז, נודע בשם הבמה שלו יאקי קדאפי והיה החבר הטוב של הראפר טופאק שאקור.
שנות חייו המוקדמות
יפיהו אקיילה פולה נולד במונטקלייר שבניו ג'רזי ליסמין פולה ולסיקו אודינגה, אסיר פוליטי שנכלא לאחר הולדת בנו. הוריו של יפיהו היו חברים בארגון הפנתרים השחורים ביחד עם אימו של טופאק שאקור, אפני שאקור, משפחתו של יפיהו הייתה מיודדת עם משפחתו של טופאק וכך הפכו גם טופאק וקדאפי לחברים קרובים. יאקי קדאפי גם הופיע בשיר Hit 'Em Up.
דיסקוגרפיה
יאקי קדאפי היה חתום ב-Makaveli Records והיה שייך לקבוצת החוף המערבי.
יהדות צחינוואלי
ההתיישבות היהודית בצחינוואלי (בירת דרום אוסטיה, רפובליקה בדלנית של גאורגיה) קדמה כנראה למאה ה-4 ויהודיה הגיעו ממצחתה. אין עדויות על תחילת ההתיישבות בעיר וישנם הסבורים כי החלה במחצית הראשונה של האלף הראשון לפנה"ס. העדויות הקדומות ביותר המעידות על קיום יישוב יהודי באחלציחה הם משנת 1392.
__תוכן_עניינים__
בשנת 1873 היו בצחינוואלי 210 יהודים מתוך סך של 600 תושבים בעיר, וב-1883 היו 1,283 יהודים מתוך סך של 2,583 תושבים בעיר – מחצית מהאוכלוסייה. בשנת 1918 ירד חלקם היחסי של היהודים באוכלוסיית העיר לכ-360 מתוך סך של כ-900 איש.
תהליך האורבניזציה של היהודים הביא לעליית מעמד הביניים שלה לישראל (הגורג'ים). באותן השנים היו רוב הסנדלרים, האופים, החייטים והשוחטים הטובים ביותר, היו יהודים. למרות זאת היה משלח היד העיקרי של היהודים בצחינוואלי היה מסחר.
בשנת 1891 נשלח הרב אברהם חוולס מליטא להיות הרב של צחינוואלי. הוא הוחלף רק בשנת 1909 על ידי הרב יוסף אליהו הנקין. בשנת 1906 קיבץ תלמידים מאזור צחינוואלי והקים תלמוד תורה. שבה לימדו מלומדים מרוסיה בשפה העברית את כלל יהודי האזור האשכנזים והיהודים המקומיים. הלימודים היו ברוח לאומית ציונית. כן נפתחה ספרייה גדולה בה יכלו תלמידיו לקרוא ספרות ענפה בנושאים שנלמדו ובשפה העברית. בנוסף ללימודי הדת והציונות נפתחו גם כיתות לימוד מלאכה, דבר שהיה מהפכה של ממש ביהדות השמרנית, כשהמטרה הייתה לימוד מלאכות שיוכלו לשמש לפרנסת התלמידים. כמו כן, הובאה מורָה (אישה) במטרה ללמד אף את הבנות. פעילותו של חוולס הביאה לכך, כי מחצית מיהודי צחינוואלי ידעו עברית. למרות המתנגדים שקמו לו בקרב אנשי הקהילה היהודית בגאורגיה, שחששו מרעיונותיו החדשניים, ולמרות הקשיים שבגינם כמעט נסגר בית הספר בגלל מחסור באמצעים.
בתחילת המאה ה-20 היו היהודים, הקבוצה האתנית הגדולה ביותר באוכלוסיית צחינוואלי. בתקופת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה ירד חלקם היחסי של היהודים בכלל האוכלוסייה. ובשנות ה-70 (העלייה הגדולה הראשונה של יהודי גאורגיה מגאורגיה הסובייטית) ירד חלקם היחסי באופן דרסטי. בתחילה לא היה השלטון הסובייטי פעיל ביחס ליהודי גאורגיה. ולאחר מרד אוגוסט, ראו בהם הסובייטים מתנגדים לשלטון, והחלו גם להקשות בענייני הפולחן הדתי. בספטמבר 1937 נעצרו בצחינוואלי תשעה איש ממשפחת חכמוב (שניים מהם היו אשכנזים) והוצאו להורג בכלא ללא משפט. למרות זאת, המשיכו רוב יהודי גאורגיה המקומיים בחיים היהודיים המסורתיים.
בראשית 1947 נרשמה הקהילה, שהייתה קיימת כבר מספר שנים, כחוק. לרשותה הועמד בניין של בית כנסת לשעבר, שנבנה בשנות ה-30 של המאה ה-19, ברחוב שאומיאן 21. בית כנסת זה היה פתוח עד ראשית 1953 לפחות, ולפי ידיעות מסוימות הוא המשיך לפעול עד שלהי שנות ה-60.
בעקבות אירועי הקונפליקט הגאורגי-אוסטי הוכרחו יהודי צחינוואלי (המעט שנותר) לעזוב את העיר. וכיום לא מתגוררים בה יהודים.
קמרון במשחקים האולימפיים
קמרון משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת טוקיו (1964). היא השתתפה מאז בכל המשחקים שנערכו, אם כי פרשה מאולימפיאדת מונטריאול (1976) 3 ימים לאחר פתיחתם, עם הצטרפותה לחרם שהובילו מדינות אפריקה על המשחקים במחאה על החלטתו של הוועד האולימפי הבינלאומי שלא להשעות את ניו זילנד, שנבחרת הרוגבי שלה קיימה משחק מול נבחרת דרום אפריקה בעת שבזו היה נהוג משטר האפרטהייד. הספורטאים הקמרונים צברו לאורך השנים 6 מדליות, בהן 3 מדליות זהב. היא השתתפה גם באולימפיאדת חורף אחת, אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002), בה ייצג אותה ספורטאי אחד, אייזק מניולי, שהתחרה בסקי למרחקים והגיע להישגים נמוכים.
הספורטאי הקמרוני הראשון שזכה במדליה אולימפית היה המתאגרף ג'וזף בסאלה, שזכה במדליית כסף באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). 16 שנים אחר כך, באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), זכה המתאגרף מרטין נדונגו אבאנגה במדליית ארד.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה נבחרת הכדורגל במדליית הזהב. הנבחרת, בשורותיה שיחקו גם סמואל אטו, פטריק מבומה, ז'רמי ופטריק סופו, גברה בחצי הגמר 1-2 על נבחרת צ'ילה, ובמשחק הגמר ניצחה את נבחרת ספרד בבעיטות הכרעה.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה פרנסואז מבנגו אטון במדליית הזהב בקפיצה משולשת. ספורטאים קמרונים נוספים שבלטו באתונה כללו את מרימי המשקולות ונסלאס דבאיה ומדלן ימצ'י, שסיימו במקום החמישי והשביעי בהתאמה, ואת המתאגרף חסן נדאם נג'יקאם שהודח ברבע הגמר. אטון שמרה על תוארה גם באולימפיאדת בייג'ינג (2008), ואף קבעה שיא אולימפי חדש - 15.39 מטר. עוד בלט בבייג'ינג החותר פול אטיה נדומבה, שסיים במקום החמישי. נבחרת הכדורגל הודחה בשלב רבע הגמר לאחר שהפסידה לנבחרת ברזיל בהארכה.
במהלך אולימפיאדת לונדון (2012) לא הצליחה המשלחת הקמרונית לזכות במדליות. להישג הגבוה ביותר הגיע מרימת המשקולות מדיאס נזסו, שסיימה במקום השישי, אך ב-2016 שודרגה למדליית ארד עקב הרשעה באימרוץ של מתחרותיה. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לא זכו הקמרונים במדליות. המתאבקת אנאבל עלי סיימה במקום החמישי והאתלטית אוריול דונגמו העפילה לשלב הגמר בהדיפת כדור ברזל וסיימה במקום ה-12.
לפי אולימפיאדה
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף
בענפי הקיץ:
שארל פברי
מוריס פול אוגוסט שארל פברי (צרפתית: Maurice Paul Auguste Charles Fabry; 11 ביוני 1867, מרסיי – 11 בדצמבר 1945, פריז) היה פיזיקאי צרפתי.
חייו
מוריס פברי סיים את לימודיו באקול פוליטקניק וקיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת פריז בשנת 1892. הוא התמחה בתחום האופטיקה והספקטרוסקופיה. ב-1904 הוא התמנה לפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת מרסיי, שם הוא בילה 26 שנים.
קריירה
בשנת 1913, פברי יחד עם הנרי בויסון (Henri Buisson) גילו את שכבת האוזון. באופטיקה, פברי גילה הסבר לתופעה של טבעות ההתאבכות. בשנת 1921 יחד עם עמיתו אלפרד פרו המציאו את האינטרפרומטר פברי-פרו.
בנוסף ב-1921 פברי מונה לפרופסור לפיזיקה כללית בסורבון, האוניברסיטה בפריז, ומונה גם למנהלו הראשון של מכון האופטיקה החדש.
ב-1926 פברי הפך גם לפרופסור במכון הפוליטכני בפריז. ובנוסף, הוא היה המנהל הכללי הראשון של בית הספר הגבוה לאופטיקה (Institut d'optique théorique et appliqué) ומנהלו של המכון הגדול לאופטיקה ("grande école" École supérieure d'optique).
במהלך הקריירה שלו פברי פרסם 197 מאמרים מדעיים, 14 ספרים, ומעל 100 מאמרים פופולריים. על ההישגים המדעיים החשובים שלו הוא קיבל בשנת 1918 את מדליית רמפורד, המדליה המלכותית של לונדון. בארצות הברית עבודתו הוכרה על ידי האקדמיה הלאומית למדע ובשנת 1919 הוא קיבל את מדליית דרפר (Henry Draper Medal). בשנת 1921 קיבל את מדליית בנג'מין פרנקלין ממכון פרנקלין. בשנת 1927 הוא נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים.
דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף
דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף (באנגלית: Doctor Strange in the Multiverse of Madness) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי המתבסס על דמותו של דוקטור סטריינג', שנוצרה על ידי סטן לי וסטיב דיטקו עבור מארוול קומיקס. הסרט מופק על ידי אולפני מארוול ומופץ על ידי אולפני וולט דיסני, והוא מהווה המשך לסרט "דוקטור סטריינג'", וכן את סרטו ה-28 של היקום הקולנועי של מארוול. הסרט מבוים על ידי סם ריימי, אשר מהווה את חזרתו של ריימי לז'אנר גיבורי העל מזה 14 שנים לאחר "ספיידרמן 3" (2007), מופק בידי קווין פייגי ונכתב על ידי התסריטאי מייקל ולדרון. בסרט מככבים בנדיקט קמברבאץ' בתור סטיבן סטריינג' / דוקטור סטריינג', לצדם של אליזבת אולסן, רייצ'ל מקאדמס, בנדיקט וונג, סוצ'י גומז וצ'ואיטל אג'יופור.
הסרט עלה לאקרנים בתיאטרון דולבי שבהוליווד ב-2 במאי 2022, בישראל ב-5 במאי, ובארצות הברית ב-6 במאי, והוא מהווה חלק מהשלב הרביעי של היקום הקולנועי של מארוול. הסרט זכה לשבחים על עבודת הבימוי והצילומים, האפקטים החזותיים, סצנות הפעולה וביצועיהם של צוות השחקנים, ובפרט של קמברבאץ' ואולסן, בעוד שהתסריט וקצב התקדמות העלילה ספגו ביקורות.
עלילה
הסרט נפתח מספר חודשים לאחר אירועי "אין דרך הביתה", כאשר מוצג משתנה של דוקטור סטריינג' מיקום אחר, הנמלט יחד עם אמריקה צ'אבז משד במרחב שבין היקומים תוך חיפוש אחר ספר וישנטי. במהלך המרדף, המשתנה נהרג, ואילו צ'אבז משגרת את עצמה ואת גופתו של המשתנה בטעות אל ארץ-616.
לאחר שהוא מזהה רונות כישוף על השד, סטריינג' נפגש עם ונדה מקסימוף, שללא ידיעתו כבר הושחתה על ידי ספר הדארקהולד ואימצה את אישיותה כ"מכשפת השני". לאחר שסטריינג' מספר למקסימוף על צ'אבז, וונדה חושפת שהיא זו שרודפת אחריה, במטרה לרתום את כוחה ולהתאחד עם בניה התאומים, בילי וטומי, אותם היא יצרה במהלך שהותה בווסטוויו. בעקבות סירובו של סטריינג' למסור לה את צ'אבז, מכשפת השני תוקפת את הקאמאר-טאג'. במהלך המתקפה, כוחותיה של צ'אבז מופעלים והיא וסטריינג' נמלטים באמצעות פורטל, ומשאירים את וונג מאחור, בעודו נשבה על ידי מכשפת השני. לאחר שעוכבה על ידי אחת המתלמדות, שמשמידה את הדארקהולד תוך הקרבת עצמה, מכשפת השני מאלצת את וונג להביא אותה להר וונדגור, שם נמצא קבר הארורים ומקור כוחו של הדארקהולד, באמצעותו היא מבצעת כישוף על מנת למצוא ולשלוט בגופה של וונדה מקסימוף ביקום אליו נמלטו סטריינג' וצ'אבז.
סטריינג' וצ'אבז מגיעים ליקום חלופי, המוגדר כ"ארץ-838", שם הם נעצרים על ידי משתנה של קארל מורדו. בעודו בשבי, סטריינג' פוגש משתנה של פאלמר, מדענית העובדת בשירות ארגון האילומינטי, המגדירה את היקום ממנו הגיע בתור "ארץ-616". מורדו מביא את סטריינג' אל חברי הארגון, הכוללים את מורדו עצמו, קפטן קרטר, חזיז שחור, קפטן מארוול, ריד ריצ'רדס וצ'ארלס אקסבייר. חברי האילומינטי מסבירים לסטריינג' כיצד המשתנה שלו הפך לאנוכי ופזיז במאמציו להביס את תאנוס, ובעקבות כך הגיעו למסקנה שסטריינג' הוא האיום הגדול ביותר על הרב-יקום, והחליטו להרוג אותו, מה שהפך את מורדו למכשף העליון החדש ביקומם. חברי האילומינטי אז טוענים שהוא גם מסוכן. מכשפת השני מגיעה, תוקפת את מטה האילומינטי, ורוצחת את בלאק בולט, ריצ'רדס, קרטר, רמבו ואקסבייר. סטריינג', צ'אבז ופאלמר נמלטים ונכנסים למרחב שבין היקומים אליו במטרה למצוא את ספר וישנטי, באמצעותו יוכלו להביס את מכשפת השני. עם זאת, מכשפת השני משיגה אותם, משמידה את הספר ותוקפת את צ'אבז, שעל מוחה היא משתלטת על מנת לפתוח פורטל נוסף ולזרוק דרכו את סטריינג' ופאלמר, ולאחר מכן לוקחת אותה בחזרה לארץ-616 כשבויה ומתחילה בכישוף ללקיחת כוחותיה.
סטריינג' ופאלמר נכנסים ליקום שהוחרב כמעט לחלוטין, שם הם פוגשים משתנה נוסף של סטריינג', שהושחת על ידי הדארקהולד. סטריינג' הורג את המשתנה ומשתמש בדארקהולד על מנת להיכנס לגופתו של סטריינג' המת הנמצא בארץ-616 ולרדוף אחרי מקסימוף. וונג וסטריינג' לוכדים את מכשפת השני באמצעות קסם. בעוד וונג מעכב את וונדה, סטריינג' משכנע את צ'אבז שביכולתה לשלוט בכוחותיה. מכשפת השני מביסה את וונג וסטריינג'. כשהיא מבינה שאין ביכולתה להביס את מכשפת השני, צ'אבז ממלאת את משאלתה ומביאה אותה לארץ-838 על מנת לראות את ילדיה. עם זאת, כשהיא מבינה כמה כאב ורוע היא גרמה וכי ילדיה רואים אותה כמפלצת, מכשפת השני משתחררת מאשליותיה ומתקנת את טעויותיה על ידי השמדת הדארקהולד בכל יקום בו הוא קיים. לאחר מכן, מכשפת השני מביאה להתמוטטותו של קבר הארורים בעודה בתוכו ומשאירה את גורלה עלום לכאורה. פאלמר-838 שבה לארץ-838, אך לא לפני שסטריינג' מתוודה בפניה שהוא תמיד יאהב אותה בכל יקום. סטריינג', צ'אבז ו-וונג חוזרים לארץ-616, שם צ'אבז מתחילה להתאמן בקאמאר-טאג', ובשלב מסוים, סטריינג' אף מפתח עין שלישית בעקבות השימוש בדארקהולד.
בסצנת אמצע הכתוביות, ניגשת אל סטריינג' מכשפה שמזהירה אותו כי מעשיו הובילו להתעוררותה של פלישה, ומזמינה אותו להצטרף אליה בממד האפל במטרה למנוע את הפלישה.
צוות השחקנים
בתפקידי אורח, מופיעים חברי ארגון האילומינטי, בהם צ'ארלס אקסבייר / פרופסור אקס, אותו שב לגלם פטריק סטיוארט לאחר שגילם את דמותו בסדרת סרטי "אקס-מן" של אולפני פוקס המאה ה-20, כמנהיג הארגון, פגי קרטר / קפטן קרטר, אותה מגלמת היילי אטוול לאחר שדובבה את דמותה בסדרה המונפשת "מה אם...?"; מריה רמבו / קפטן מארוול, אותה שבה לגלם לשאנה לינץ', לאחר שגילמה אותה בסרט "קפטן מארוול"; בלאקאגאר בולטאגון / חזיז שחור, אותו שב לגלם אנסון מאונט לאחר שגילם אותו בסדרה "הבלתי אנושיים"; וריד ריצ'רדס בגילומו של ג'ון קרסינסקי.
בנוסף, בסרט מופיעים טופו ורסניווירו ומארק אנתוני ברייטון, ששבים לגלם את דמויותיהם של האמיר ודניאל דראם, מאסטרים באמנויות המיסטיקה; וג'וליאן היליארד וג'ט קליין, ששבים לגלם את בניה התאומים של מקסימוף בילי וטומי, אותם גילמו אותם לראשונה במיני-סדרה "וונדה-ויז'ן". כמו כן, בסרט מופיעים דמויותיהם של המפלצת גרגנטוס, שממודלת על פי דמותו של שומה-גוראת', ושל רינטרה, ישות דמוית מינוטאור המתלמדת בקמאר-טאג', בגילומו של אדם חוגיל, והתסריטאי מייקל ולדרון כאורח במהלך חתונתה של כריסטין פאלמר. בסצנות שלאחר הכתוביות, מופיעה שרליז ת'רון בדמותה של קליאה בסצנה לאחר הכתוביות, בעוד שברוס קמפבל, שמופיע בתדירות בסרטיו של ריימי, מופיע כמסעדן של מסעדת "Pizza Poppa" ביקום חלופי, הן במהלך הסרט והן בסצנה האחרונה שלאחר הכתוביות.
פיתוח
באפריל 2016, התסריטאי-שותף של "דוקטור סטריינג'", כריסטופר רוברט קרגיל, אמר כי אולפני מארוול קיבלו כמה רעיונות ראשוניים על הסרט ממנו, והבמאי סקוט דריקסון התרגש יותר מדי מ"דברים מוזרים" הקשורים לדמות הנמצאים בסיפור המקור של דוקטור סטריינג', אך מהאולפנים אמר לשניים לשמור את הרעיונות עבור סרטים עתידיים פוטנציאליים. באוקטובר 2016, דריקסון אישר כי יש לו תוכניות לסרט המשך, ואמר: "אני אוהב את הדמות, אני אוהב את האפשרויות החזותיות, ואני מכיר את הקומיקס כל כך טוב - הסרט הראשון הוא קצה הקרחון. יש כל כך הרבה שניתן להתקדם ממנו". דריקסון רצה לקחת דוגמה מ"האביר האפל ו"להביא נבל שאיתו אתה באמת צריך ללכת עמוק ולחוות חוויה יותר מטלטלת קרביים". קמברבאץ' הוסיף כי הוא חתם לפחות על עוד סרט סולו נוסף של "דוקטור סטריינג'". דריקסון קיווה להציג את דמותו של נייטמייר בסרט המשך פוטנציאלי, והביע עניין להמשיך ולחקור את דמויותיהם של ג'ונתן פנגבורן והאמיר בסרט ההמשך, אחרי שקיבלו תפקידים קטנים יותר בסרט הראשון. דריקסון גם הסביר כי בשל יחסיו הקרובים עם נשיא אולפני מארוול, קווין פייגי וג'ו רוסו, הבמאי-שותף של "הנוקמים: מלחמת האינסוף" ו"הנוקמים: סוף המשחק", הוא נשאר מעודכן בנוגע לצורה בה סרטי הנוקמים השתמשו בדמותו של דוקטור סטריינג'. תסריטאי-שותף נוסף של הסרט הקודם, ג'ון ספייץ, הביע עניין לראות את דמותה של קליאה מופיעה בתסריט פוטנציאלי.