cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סטן לי
נעוריו ותחילת הקריירה
לאחר מלחמת העולם השנייה חזר לי לעבודתו במארוול קומיקס. באותה תקופה, קמפיין צניעות בהנהגת הדוקטור פרדריק ורתהם והסנטור אסטס קפאובר האשימו את חברות הקומיקס בהשחתת הקוראים הצעירים עם תמונות אלימות בעלות גוון מיני. חברות הקומיקס הגיבו לנושא בהצבת סדרת חוקים פנימיים קפדניים, ומאוחר יותר אימצו לעצמן קוד אתי מחמיר.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 נשאר לי בחברת מארוול שנקראה גם טיימלי ואטלס, וכתב סוגיי חוברות קומיקס מגוונות. עד סוף העשור מאס לי בקריירה שלו ושקל לעזוב את התחום.
מהפכת מארוול
בסוף שנות ה-50 חברת DC קומיקס החייתה את סוגת גיבורי העל וזכתה להצלחה ניכרת עם הקומיקס ליגת הצדק של אמריקה. בתגובה, מרטין גודמן, המוציא לאור של חברת מארוול, הציב ללי משימה ליצור קבוצת גיבורי־על חדשה. אשתו של לי הפצירה בו להתנסות וליצור את מה שהוא רוצה, כאשר הדבר הגרוע ביותר שיקרה, לפי דברי אשתו, היא שהוא יפוטר. הוא פעל בהתאם לעצתה והקריירה שלו השתנתה לחלוטין כאשר עלה במוחו רעיון למשפחת גיבורי העל "ארבעת המופלאים". לי נתן לגיבורי העל אישיות לא מושלמת וקרובה יותר למציאות. היה זה שינוי משמעותי מגיבורי העל האידיאליים שנכתבו עד אותה תקופה לילדים לפני גיל ההתבגרות. לגיבורים שלו היו מצבי רוח רעים, התקפי מלנכוליה, הם היו קנאים, חמדנים וכו'. הם התקוטטו אחד עם השני, דאגו לתשלומי חשבונות וניסו להרשים את החברים שלהם, ואפילו לקו מדי פעם במחלות. לפני כן, גיבורי על היו חסרי בעיות. קבוצת הסופר־גיבורים, שאותה הפיק לי יחד עם המאייר ג'ק קירבי, שבתה את דמיונם של מתבגרים ומבוגרים כאחד מדור הבייבי-בומרס שלאחר מלחמת העולם השנייה.
הפופולריות המיידית של החוברות הובילה את לי והמאיירים של מארוול להפיק שורה של כותרים חדשים. לי יצר את הענק הירוק, איירון מן, ת'ור והאקס-מן. יחד עם קירבי יצר את דרדוויל, עם ביל אוורט ואת דוקטור סטריינג'. כמו כן יצר עם סטיב דיטקו את הדמות המצליחה ביותר של מארוול ספיידרמן.
במהלך שנות ה-60 לי תיסרט, הנחה אומנותית וערך את רוב הסדרות של מארוול. בנוסף לכך, ערך את עמודי המכתבים, כתב טור חודשי ואינספור דפי פרסום לחברה. על מנת לעמוד בעומס השתמש לי בשיטה בה השתמשו בעבר חברות קומיקס שונות, בזכות הצלחתו עם אותה שיטה, היא ידועה כיום בשם "שיטת מארוול" או "סגנון מארוול" ליצירת חוברות קומיקס. לי נהג לחלוק רעיונות עלילתיים עם המאייר ואז להכין תקציר במקום לכתוב תסריט מלא. בהסתמך על התקציר, המאייר ממלא את מספר העמודים הרצוי על ידי ציור העלילה מרצועה לרצועה. לאחר שהגיש המאייר את העמודים המצוירים בעיפרון, כתב לי את בלוני המלל והכותרות, ולאחר מכן השגיח על האיות והצביעה.
בגלל השיטה, חלוקת הקרדיט היצירתי בחוברות הקומיקס של לי עדיין שנויה במחלוקת, בייחוד בחוברות שאוירו על ידי קירבי ודיטקו. אף על פי שלי תמיד שיבח את המאיירים האלו, ישנם אנשים הטוענים כי תרומתם ליצירה גדולה מהקרדיט שניתן להם. המחלוקת עם דיטקו על ספיידרמן הגיעה לפעמים לדרגות חריפות במיוחד.
בשנת 1971 שינה לי באופן לא מכוון את הקוד שהיה נהוג בתעשייה. מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית פנתה ללי בבקשה לכתוב סיפור על הסכנות שבלקיחת סמים ולי כתב סיפור בו חברו הטוב ביותר של ספיידרמן מתמכר לכדורים. הסיפור אמור היה להתפרסם בחוברת "Amazing Spider-Man" מספר 96, אך רשות האתיקה של הקומיקס מנעה את פרסומו משום שהציג שימוש בסמים (ההקשר של הסיפור לא נחשב לרלוונטי). עם הסכמת המוציא לאור, מארוול הוציאו את הקומיקס ללא אישורה של הרשות. חוברת הקומיקס נמכרה בכמויות משביעות רצון ומארוול זכתה לשבחים על מודעותה החברתית. רשות האתיקה של הקומיקס השתכנעה בעקבות המקרה והגמישה מעט את החוק במקרה של הצגת סמים באור שלילי ומספר חוקים נוספים.
קריירה מאוחרת
בשנת 1985 הבמאי והמפיק הישראלי מנחם גולן, באמצעות חברת קנון גרופ רכש את הזכויות להפקת סרטים למספר דמויות של חברת "מארוול", ביניהם "ספיידרמן". חברת קנון קרסה לאחר מספר שנים, לפני שהספיקה להפיק את הסרטים. אחר כך התחולל מאבק משפטי ממושך על הזכויות וב-1991 פשטה חברת "מארוול" את הרגל והמיליארדרים היהודים רונלד פרלמן וקרל אייקן רכשו אותה.
הוא הפיק בפועל והופיע בהופעות קמע בעיבודים קולנועיים עכשוויים של מארוול: כלקוח בדוכן נקניקיות בסצנה שבה סנטור קלי יוצא אל החוף באקס מן, כאיש מכירות בפסטיבל בסרט ספיידרמן, חוצה את הכביש עם עיתון בסרט דרדוויל, הספרן של בית הספר בסרט "ספיידרמן המופלא", כשכן של ג'ין גריי שמשקה את גינתו באקס מן 3, די-ג'יי בסרט דדפול, כאיש אבטחה העוזב את הבניין בסרט "הענק" וכעובר אורח המציל נערה בספיידרמן 2. בסרט ארבעת המופלאים הופיע לראשונה בתפקיד הכולל דיבור, כדמות בשם וילי לאמפקין, הדוור של הדמויות הראשיות. בסרט הנוקמים בתפקיד עצמו בתוך סרטון לקראת סוף הסרט. התפקיד כלל קטע דיבור קצר. לי הופיע בסרטו של קווין סמית', "עכברי הקניון". הוא הקליט ריאיון עם סמית' והופיע בתפקיד עצמו בשני פרקים בסדרה משפחת סימפסון. כמו כן, הוא דובב דמות בסדרת האנימציה "ספיידרמן" שהופקה על ידי MTV בשנת 2003. בשנת 2008 הופיע לי בסרט "איירון מן" בתפקיד אורח כיו הפנר במסיבה.
בתקופת האינטרנט, לי אישר את השימוש בשמו לאתר בשם StanLee.Net. האתר ניסה לשלב בין אנימציית אינטרנט לרצועות קומיקס מסורתיות, אך נקלע לבעיות שנבעו מניהול לקוי.
בעשור הראשון של המאה ה-21 עבד לי לראשונה בשיתוף עם DC קומיקס שהשיקו את הסדרה "Just Imagine..." (רק תדמיינו). הפעם לי "הציג מחדש" מספר גיבורי-על של יקום DC, ביניהם סופרמן, באטמן, וונדר וומן, גרין לנטרן והפלאש.
לי יצר את סדרת האנימציה "סטריפרלה" עבור Spike TV, ובשנת 2004 הכריז על תוכנית שיתוף פעולה עם יו הפנר בשנת 2003 היה שותף לכתיבת התסריט לסרט "הענק".
באוגוסט 2004 השיק לי את "קומיקס יום ראשון מאת סטן לי" באתר Komicwerks.com, בו מנויים חודשיים יכולים לקרוא קומיקס חדש ומעודכן כל יום ראשון.
בשנת 2010 הודיעו סטן לי ורשת MTV כי ישתפו פעולה בהפקת סדרת קומיקס חדש בשם "The Seekers". אך הפרויקט לא יצא לפועל לבסוף. באותה שנה גם הודיע כי ישלב את עצמו בספר קומיקס חדש פרי עטו.
לי נפטר ב-12 בנובמבר 2018, בגיל 95, בבית החולים סדרס-סיני שבלוס אנג'לס, קליפורניה. לאחר מותו משפחתו האשימה את מנהלו לשעבר, קייה מורגן, כי התעלל בו לפני מותו. משפחתו של לי גם טענה כי גנב ממייסד מארוול חמישה מיליון דולר, גרם לו "נזק פיזי ורגשי" ופעל לבודד אותו ממשפחתו.
פיתוח יקום קולנועי חדש
ב-1 בדצמבר 2021 נמסר על פיתוח יקום קולנועי חדש שיתבסס על שני כותרים מאת סטן לי: האחד – "Sawbones" (כינוי סלנג לרופא מנתח; בתרגום חופשי: "מנסר עצמות"), שבמרכזו אלכס קובין, ילד בן 12 הקורא ספר קומיקס מסתורי, מועבר אל תוך הספר, ומוצא את עצמו במתקן כליאה לצעירים, אליו פולשים כוחות דמוניים בהנהגת ישות רצחנית הטורפת את הכלואים. השני – "Carnival of Killers" (מילולית: "קרנבל הרוצחים"), שבמרכזו ילדה בעלת יכולות על-חושיות, אשר בעיצומן של סערות אגן האבק בשנות ה-30 של המאה ה-20, חשה שהקרנבל הנודד שבו היא ואמה מצאו מקלט, מהווה מוקד לפלישת חוצנים. לפרויקט שותפות החברות "Bazelevs" של טימור בקממבטוב, "ZQ Entertainment" של ארא קשישיאן, ו-"POW! Entertainment", שלי היה שותף להקמתה בשנת 2001.
הופעות במדיה
סטן לי נהג להופיע בהופעות קמע, בדרך כלל כניצב שאומר משפט קצר, או משפט קומי. הוא שיחק כשומר במוזיאון, דוור וכו׳. ברבים מסרטי מארוול ובפרט בכל סרטי היקום הקולנועי של מארוול. בנוסף הוא הופיע במספר סרטים בתפקיד עצמו.
קישורים חיצוניים
בעקבות מותו:
רטנאפורה
רטנאפורה (בסינהלית: රත්නපුර; בטמילית: இரத்தினபுரி; באנגלית: Ratnapura) היא עיר במחוז סבראגמובה, סרי לנקה.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-62 ק"מ מבירת סרי לנקה, סרי ג'ייוורדנפורה-קוטה. בנוסף, העיר נמצאת ליד הנהר קולו גנגה.
תנועה ותחבורה
העיר נמצאת ליד הכבישים הלאומיים A4, A8, B390, B391, B495 ו-B589.
סימור מרטין ליפסט
סימור מרטין ליפסט (באנגלית: Seymour Martin Lipset; 18 במרץ 1922 – 31 בדצמבר 2006) היה סוציולוג פוליטי יהודי-אמריקאי, עמית בכיר במכון הובר, מכון שמרני ותיק השייך לאוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה ופרופסור למדיניות ציבורית באוניברסיטת ג'ורג' מייסון, שבוירג'יניה. מראשי הזרם הנאו-קונסרבטיבי.
קורות חייו האקדמיים
עבודתו העיקרית הייתה בשדה הסוציולוגיה הפוליטית, התארגנות איגודי עובדים, שביעות רצון חברתית, דעה ציבורית, והסוציולוגיה של החיים האינטלקטואליים. הוא אף כתב בצורה נרחבת אודות התנאים בהם נתונה הדמוקרטיה בהשוואה בין מספר נקודות מבט.
בוגר הסיטי קולג' של ניו יורק, כמו רבים מקבוצת "האינטלקטואלים של ניו יורק", ליפסט היה פעיל שמאל אנטי-סטליניסט ומאוחר יותר נעשה היושב ראש הלאומי של ליגת הסוציאליסטים הצעירים. הוא עזב את המפלגה הסוציאליסטית ב-1960 ותיאר עצמו כאיש המרכז, שהושפע עמוקות מאלכסיס דה טוקוויל, ג'ורג' וושינגטון ומקס ובר. החל מאמצע שנות השבעים של המאה העשרים הוא נחשב לאחד ממייסדי ומובילי הנאו-קונסרבטיזם יחד עם חבריו לשעבר בקבוצת האינטלקטואלים של ניו יורק אירווינג קריסטול, נורמן פודהורץ, סידני הוק, נייתן גלייזר, דניאל בל, קלמנט גרינברג ועוד.
משנתו
בספרו מ-1996 "אקספציונליזם אמריקאי" הראה ליפסט כי האמריקאים חושבים שחוזקה של המדינה נזקף לזכותם של העסקים האמריקאים.
ליפסט בדק מדוע לא התפתחה בארצות הברית תנועה סוציאליסטית משמעותית ומדוע לא התפתחה בה מדינת רווחה. הוא עונה כי ראשית, בשל היותה מקלט לערב רב של מהגרים בעלי זהות אתנית שונה, הללו לא מחויבים לסיוע הדדי זה לזה. שנית, היות שהחברה האמריקאית לא צמחה על חורבותיה של חברה פיאודלית כמו באירופה, לא התפתחה בקרבה תודעה מעמדית.
פרסים שקיבל
ליפסט קיבל את פרס מקלבר עבור ספרו "האדם הפוליטי" ואת פרס גונאר מירדאל עבור ספרו "הפוליטיקה של חוסר הסיבתיות". ספרו "האומה החדשה הראשונה" עלה לגמר בתחרות הספר הלאומית. הוענק לו אף פרס טאונסנד האריס ומדליות על שם מרגרט בירד דוסון עבור הישגים משמעותיים, את מדליית הזהב של המועצה הצפונית בינלאומית לטלקום ללימודים קנדיים, ופרס לאון אפשטין בפוליטיקה השוואתית בידי אגודת מדע המדינה האמריקאית. הוא קיבל את פרס מרשל סקלר להצטיינות בלימודי היהדות. ב-1997 הוענק לו פרס הלן דינרנאם על ידי ההתאחדות הבינלאומית למחקר דעות הציבור.
תפקידים בהם כיהן
ליפסט היה חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. הוא האדם היחיד שהיה נשיאן הן של האגודה הסוציולוגית האמריקאית (1992–1993) והן של האגודה האמריקאית למדע המדינה (1979–1980), הוא שירת כנשיאם של החברה הבינלאומית לפסיכולוגיה פוליטית, איגוד המחקר לסוציולוגיה, והאיגוד העולמי לחקר דעת הקהל, והחברה למחקר משווה. הוא היה גם הנשיא של חברה ע"ש פול לזרספלד בווינה.
פרסומיו כוללים את "אקספציונליזם אמריקאי: חרב פיפיות" ו"היבשת החלוקה: הערכים והמוסדות של ארצות הברית וקנדה", וכתב ביחד עם ארל ראב את "יהודים והסצנה האמריקאית החדשה".
ליפסט היה פעיל בענייני ציבור ברמה הלאומית. הוא היה מנהלו של מכון ארצות הברית לשלום. הוא היה חבר ההנהלה של מכון אלברט שנקר, חבר הנהלת המלגות הזרות בארצות הברית, יושב ראש משותף של הוועדה לרפורמה בחוק העבודה, יושב ראש משותף של הוועדה לאפקטיביות באונסק"ו, ויועץ לקרן הלאומית למדעי הרוח, מכון האנושות הלאומי, תרומות לאומיות לדמוקרטיה, והוועד היהודי האמריקאי.
הוא היה נשיא התאחדות הפרופסורים האמריקאים לשלום במזרח התיכון, בעל הקתדרה לוועדה של בני ברית הלל ובקבינט ייעוץ המחלקתי של פניות איחוד יהודי, שותף לקתדרה בוועד המנהל של המכון הבינלאומי לשלום במזרח התיכון. הוא עבד במשך שנים על מציאת פתרון לקונפליקט הישראלי-פלסטיני. היה זה חלק מפרויקט גדול יותר שלו של מחקר איזה גורם מאפשר לחברות לשמור על דמוקרטיות יציבות ושומרות שלום. עבודתו התמקדה בשלבים המקדימים לדמוקרטיה - במיוחד ההתפתחות הסוציו-אקונומית. - (ראו גם עבודתו של אמרטיה סן) וחשיבות הדמוקרטיה להיווצרות שלום.
כורדסתאן (פרובינציה)
פרובינציית כורדסתאן (בכורדית: پارێزگه‌ی کوردستان/Parêzgey Kurdistan בפרסית: استان کردستان) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן, ובירתה העיר סננדג'.
שטחה 29,173 קמ"ר, כ-1.7 אחוזים משטח איראן, והיא נמצאת בצפון-מערב המדינה. ב-2005 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה כ-1,574,118 תושבים, רובם כורדים.
אזרח אמריקאי
אזרח אמריקאי הוא סרט קולנוע ישראלי עלילתי, שיצא לאקרנים בשנת 1992. את הסרט ביים איתן גרין, על פי תסריט שלו.
ארמון מוגושואיה
ארמון מוגושואיה (ברומנית: Palatul Mogoșoaia) הוא מכלול של מבנים היסטוריים בכפר מוגושואיה, המרוחק כ-15 קילומטרים ממרכז בוקרשט, בירת נסיכות ולאכיה, לימים בירת רומניה. מכלול המבנים כולל את הארמון עצמו, חצר עם מגדל תצפית, בית תבשיל, בית אורחים, בית קירור, אחוזת קבורה וכן את הכנסייה "גאורגה הקדוש", הסמוכה לחומת המכלול. הארמון הוא דוגמה לאדריכלות בנייה חילונית בסגנון ברנקובאני.
לפנים, בעלת הקרקע הייתה "אלמנת הבויאר מוגוש" (ברומנית: "מוגושואיה"), מכאן שם המקום. קונסטנטין ברנקוביאנו רכש את הקרקעות באזור כבר ב-1681. לא ידוע מתי החלו עבודות בניית הארמון אך ידוע כי הסתיימו ב-20 בספטמבר 1702, כפי שכתוב על כותל המזרח של הארמון.
ב-1714 ברנקוביאנו ובניו הוצאו להורג בקונסטנטינופול וכל רכושו, כולל הארמון, הוחרמו לטובת שליט האימפריה העות'מאנית. הארמון, שנבזז והוצת בעת מעצר בונהו, הוסב לשמש כפונדק. שטפאן קנטאקוזינו, מי שבגד בברנקוביאנו, פדה את הארמון מידי העות'מאנים, אך ב-1716 הודח בעצמו מכהונתו כשליט ולאכיה, נעצר והובל לקונסטנטינופול, שם הוצא להורג. הארמון הגיע לידי הבאן הגדול, קונסטנטין השלישי ברנקוביאנו, נכדו של בונה הארמון.
אנדרטה לשבעה עולי הגרדום
האנדרטה לשבעה עולי הגרדום ניצבת בבית הקברות היהודי העתיק בצפת ומוקדשת לזכרם של שבעה מתוך שנים עשר עולי הגרדום, שנקברו במקום זה.
האנדרטה סמוכה לחלקת הקבר של השבעה - אנשי האצ"ל מרדכי אלקחי, דב גרונר, יחיאל דרזנר, יעקב וייס, אבשלום חביב, מאיר נקר ואליעזר קשאני. הם הוצאו להורג על ידי שלטון המנדט הבריטי בשנת 1947.
המבנה
האנדרטה עוצבה על ידי האדריכל יעקב יהודה ונחנכה בשנת 1973.
סיגל רגב רוזנברג
סיגל רגב רוזנברג (נולדה ב-1 באוגוסט 1966) היא יו"ר בית חולים רפאל החל משנת 2023. בישראל. לרגב רוזנברג ניסיון של למעלה מ־30 שנים במערכת הבריאות בישראל והיא מילאה שורה של תפקידים ניהוליים בכירים בקופות חולים ובבתי חולים.
ביוגרפיה
נולדה בבאר שבע. כילדה אהבה מאוד לרקוד ולשחות, ובמקביל פקדה באופן קבוע את תנועת הצופים. בעלת תואר ראשון בכלכלה, מתמטיקה ומדעי המחשב, ותואר שני במדעי החברה וכלכלה מאוניברסיטת בן-גוריון.
בשנת 1993 החלה לעבוד בשירותי בריאות כללית, כמנהלת הכספים של מחוז הדרום. לאחר מכן שימשה עוזרת ראש חטיבת הקהילה בקופה. במסגרת התפקיד הקימה וניהלה את מרכז הניהול הארגוני של כללית ואת מערכת המידע למנהלים. בשנת 2003 הפכה לחברת הנהלה, הקימה את אגף הבקרה והמידע בחטיבת הקהילה ועמדה בראשו. בשנת 2007 עברה לעמוד בראש אגף תכנון ומדיניות הבריאות בהנהלה הראשית של הקופה.
בשנת 2010 עברה רגב רוזנברג להנהלת המרכז הרפואי מאיר, ושימשה סמנכ"ל הפיתוח העסקי של המרכז. היא ניהלה את מערך השירותים הרפואיים שמחוץ לסל הבריאות, קשרים בינלאומיים, מועדון לקוחות עסקי ופרויקטים מקיפים להגדלת הכנסות.
רגב רוזנברג הצטרפה לקופת חולים מאוחדת בשנת 2013. בתפקידה הראשון בקופה שימשה כסמנכ"ל הכספים. בתקופה זאת יצאה הקופה מגירעון תקציבי.
ב-2018 חזרה לקופת חולים כללית בתפקיד סמנכ"ל חדשנות תכנון ומחקר; בסוף אותה שנה מונתה לתפקיד מנכ"לית קופת חולים מאוחדת והפכה לאישה הראשונה שעומדת בראש קופת חולים בישראל.
עם כניסתה לתפקיד, נדרשה רגב רוזנברג לאושש את קופת החולים מגרעון של מאות מיליוני שקלים ואכן צימצמה את הגירעון לכ-48 מיליון בלבד. במהלך תחילת כהונתה, קידמה רגב רוזנברג את קופת חולים מאוחדת בנושאי קידום שירות לקוחות, טיפול בנשים, דיגיטל ורפואה היברידית
בדצמבר 2019 קיבלה את 'אות בן-גוריון' מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת 2019 היא נבחרה על ידי עיתון גלובס לאחת מ–50 הנשים המשפיעות בישראל, בשנת 2020 היא נבחרה לרשימת 100 האנשים המשפיעים של מגזין דה מרקר ולרשימת 2020 Power Women של פורבס ישראל ובשנת 2021 לאחת מ-50 הנשים המשפיעות של גלובס.
לרגב רוזנברג שני ילדים ונכדה אחת. מתגוררת בגבעתיים.
אליפות וימבלדון 1959
אליפות וימבלדון 1959 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-22 ביוני והסתיימה ב-3 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. מנצח תחרות 1958 אשלי קופר (אוסטרליה) לא השתתף בתחרות. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר, אלקס אולמדו מארצות הברית נפגש עם רוד לייבר מאוסטרליה שלא היה מדורג וניצח אותו ב-3 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. מנצחת תחרות 1958 אלתיאה גיבסון מארצות הברית לא השתתפה בתחרות. 8 טניסאיות זכו לדירוג:
במשחק הגמר מריה בואנו מברזיל ניצחה בשתי מערכות את דרלין הארד מארצות הברית. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
2002 בספורט
אליפות העולם בכדורסל 2002
נבחרת יוגוסלביה זכתה במדליית הזהב לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה  84-87. נבחרת גרמניה זכתה במדליית ארד.
אליפות וימבלדון 1959
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1958 רק ניל פרייזר השתתף בתחרות וזכה בה עם פרטנר חדש. 4 זוגות דורגו:
2002 בספורט
יורוליג
פנתינייקוס זכתה באליפות היורוליג כשניצחה בגמר את קינדר בולוניה האיטלקיתעם התוצאה 89-83.
אליפות וימבלדון 1959
תחרות זוגות גברים
במשחק הגמר ניל פרייזר ורוי אמרסון מאוסטרליה שיחקו נגד זוג אוסטרלי נוסף רוד לייבר ובוב מארק וניצחו אותם ב-4 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 48 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1958 רק מריה בואנו מברזיל השתתפה בתחרות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר ג'יין ארט ודרלין הארד (ארצות הברית) ניצחו את בברלי פלייץ (ארצות הברית) וכריסטין טרומן (בריטניה) ב-3 מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 80 זוגות. מזוג מנצחי 1958 רק בוב האו השתתף בתחרות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר רוד לייבר (אוסטרליה) ודרליו הארד (ארצות הברית) ניצחו בשתי מערכות את ניל פרייזר (אוסטרליה) ומריה בואנו (ברזיל).
רחוב הירקון
רחוב הירקון הוא רחוב ראשי המקביל לחוף הים של תל אביב לכל אורך מרכז וצפונה הישן של העיר. הוא מתחיל מול גן צ'ארלס קלור ומסתיים בנמל תל אביב בצפון.
מאפיינים
הרחוב נקרא על שם נחל הירקון ומסתיים באזור שפך הירקון. הרחוב הוא מרכזה התיירותי של תל אביב ולאורכו מוסדות ועסקים רבים המשרתים את התיירים הבאים לעיר, בהם בתי מלון, סוכנויות נסיעות, משרדי חברות תעופה ומקומות בילוי רבים. ברחוב הירקון נמצא גם המספר הגדול ביותר של שגרירויות, בהן השגרירויות של ארצות הברית, בריטניה, הודו, טורקיה, קנדה, שווייץ, בלגיה ורוסיה. ברחוב כמה מבתי-המלון הגדולים והחשובים שבעיר, בהם מלון דן תל אביב, מלון שרתון תל אביב (גם מלון שרתון הישן שכן ברחוב הירקון), מלון הילטון תל אביב ועוד.
עד שנות ה-80 של המאה העשרים נודע הרחוב בשל פעילות הזנות שהתרכזה בו. הד לפעילות זו ניתן למצוא בסרט הקולנוע "מציצים".
ריבוב
ריבוב (באנגלית: Multiplexing) הוא צירוף של שני אותות או יותר משני ערוצים או יותר ושידורו במדיום פלט יחיד. הרכיב שמבצע את פעולת הריבוב קרוי מרבב.
רחוב הירקון
מאפיינים
הרחוב מוזכר בשיר אנטארקטיקה של קורין אלאל, שנושא את שם האלבום שיצא בשנת 1989, "אין ארמון באמצע רחוב הירקון"...
ריבוב
TDM
ריבוב חלוקת זמן (Time-division multiplexing) מחלק את הזמן לחלונות-זמן קצרים (באנגלית timeslots). כל חלון זמן מוקדש להעברה של המידע שהתקבל בערוץ-כניסה מסוים. המרבב צובר את המידע המגיע מכל ערוץ וערוץ, ומוציא את מידע שנצבר מערוץ-כניסה מסוים רק כשמגיע הזמן המוקדש לאותו ערוץ-כניסה. נהוג לבצע ריבוב מסוג זה כאשר מדובר על נתונים דיגיטליים. בהשוואה לעולם האנושי, ב-TDM ניתנת זכות-דיבור לאדם אחד לפרק-זמן מסוים, ואחר כך זכות-הדיבור עוברת לאדם הבא.
רחוב הירקון
חלקי הרחוב
הרחוב נחלק לשלושה חלקים עיקריים:
אתרים לאורך הרחוב (מדרום לצפון)
מסגד חסן בק - נמצא בתחילת הרחוב, בקצה הצפוני של מתחם מנשייה.
ריבוב
FDM
ריבוב חלוקת תדר מחלק את ספקטרום התדרים לתחומי-תדר קטנים יותר – אותם נכנה אפיקים. מידע מכל ערוצי-הכניסה משודרים במוצא המרבב כל הזמן, כאשר כל מידע מערוץ-כניסה מסוים משודר באפיק-מוצא מסוים, מתוך כלל הספקטרום שבמוצא המרבב.
הערה: TDM ניתן למימוש באופן מלא באמצעות מעגל אלקטרוני דיגיטלי בעוד ש-FDM קשה למימוש בצורה דיגיטלית ולכן לרוב ממומש באמצעות מעגל אלקטרוני אנלוגי.
WDM
ריבוב חלוקת אורך גל (WDM) משמש בעבודה עם סיבים אופטיים בהם מספר אותות מרובבים על אורכי-גל שונים. בגלל שאורכי-גל ותדרים קשורים זה בזה באופן חח"ע - שיטה זו זהה לשיטת ה-FDM, ושתיהן מחלקות את המוצא לתתי-תחומים מתוך הספקטרום האלקטרומגנטי. ההבדל היחידי הוא במינוח: במערכות אלחוטיות מקובל לעבוד עם המונח תדר, ואילו במערכות אופטיות מקובל לעבוד עם המונח אורך גל. או במילים אחרות: WDM – מאפשר לרבב קצבים גבוהים על אותה תשתית
CDM
ריבוב חלוקת קידוד (Code Division Multiplexing) משדר את כל ערוצי-הכניסה, באותו התדר ובאותו הזמן, אך כל ערוץ-כניסה עובר קידוד מיוחד (אורתוגונלי) שמאפשר הבדלה בין הערוצים. בהשוואה לעולם האנושי, ב-CDM כל האנשים מדברים באותו המקום ובאותו הזמן, אך כל אחד מדבר בשפה אחרת - וכך אפשר להתמקד רק בדברים שנאמרים בשפה המובנת לנו.
ריבוב סטטי
בריבוב סטטי (או static multiplexing) כל אחד מערוצי-הכניסה מקבל משאב מערכת (חלונות זמן, אפיקים, או קודים) באופן שוויוני לעומת שאר ערוצי-הכניסה. לדוגמה, ב-TDM המרבב נותן חלונות-זמן שווים לכל ערוץ-כניסה.
ריבוב סטטיסטי
בריבוב סטטיסטי (או statistical multiplexing) ערוצי-הכניסה לא מקבלים משאבים בצורה שוויונית. כל ערוץ-כניסה מקבל משאבים בהתאם לכמות המידע שהוא מעביר. ערוץ שאין בו מידע - יקבל מעט משאבים, אם בכלל. ערוץ שיש בו הרבה מידע - יקבל משאבים גדולים יותר.
ריבוב דינאמי
ריבוב דינאמי (או dynamic multiplexing) הוא סוג של ריבוב סטטיסטי, שבו הקצאת המשאבים לכל ערוץ-כניסה מתבצעת באופן דינאמי בהתאם לעליה ולירידה של העומס בכל ערוץ וערוץ. שיטת ריבוב זו היא למעשה הבסיס למיתוג מנות.
xDMA
ביצוע ריבוב של ערוצים על ידי מרבב יכולה לייעל באופן משמעותי את השימוש בקוי תקשורת, אך הצורך בריכוז כל ערוצי הכניסה למקום אחד בו נמצא המרבב מהווה חיסרון מהותי לשימוש במרבבים. לדוגמה, במערכת תקשורת סלולרית, אי אפשר לרכז את הטלפונים הסלולרים למקום אחד על מנת שיתחברו כולם למרבב אחד. ישנן שיטות אחרות לשימוש במשאב משותף, המתבססות על עקרונות הריבוב, ללא הצורך במרבב. שיטות אלו מאפשרות שימוש בערוץ משותף, או Division Multiple Access, ומכאן הסיומת DMA לשיטות השידור הסלולריות. לפיכך:
שיטה אחרת לגישה מרובה לערוץ, שאינה מבוססת על עקרונות הריבוב הנ"ל, היא ה-CSMA.
רצ
רצ (בשמה הרשמי המלא התנועה לזכויות האזרח ובהמשך התנועה לזכויות האזרח ולשלום) הייתה מפלגת שמאל ישראלית שפעלה משנות ה-70 עד שנות ה-90 של המאה ה-20.
היסטוריה
מפלגת רצ הוקמה לקראת הבחירות לכנסת השמינית ב-1973 על ידי הפעילה החברתית שולמית אלוני לאחר שפרשה ממפלגת העבודה (אשר מטעמה ולפני כן מטעם מפא"י, כיהנה כח"כית בכנסת השישית). בבחירות אלו זכתה רצ בשלושה מנדטים ובנוסף לאלוני נכנסו לכנסת בועז מואב, ומרשה פרידמן.
ב-3 ביוני 1974, לאחר התפטרותה של ראש הממשלה גולדה מאיר וסיום כהונת ממשלתה, הצטרפה המפלגה לממשלתו של יצחק רבין, בה כיהנה אלוני כשרה בלי תיק (האישה השנייה שכיהנה בתפקיד שר בישראל לאחר גולדה מאיר).
ב-6 בנובמבר 1974, פרשה רצ מהממשלה בעקבות הצטרפות המפד"ל כשבוע לפני כן, ומרגע זה עד שנת 1992 נשארה המפלגה באופוזיציה.
במהלך הכנסת השמינית הצטרפה רצ לחבר הכנסת לובה אליאב בהקמת סיעת יעד, שפורקה כעבור חודשים ספורים.
בבחירות לכנסת התשיעית ב-1977 ולכנסת העשירית ב-1981 זכתה רצ במנדט אחד בלבד. במהלך הכנסת העשירית הצטרפה רצ לסיעת המערך שבראשות שמעון פרס ולקראת סוף כהונתה פרשה ממנה. בבחירות לכנסת ה-11 ב-1984 הגדילה הסיעה את כוחה כאשר זכתה ב-3 מנדטים. במהלך כנסת זו נוספו אליה חברי הכנסת יוסי שריד, שפרש מהמערך על רקע מלחמת לבנון הראשונה ומרדכי וירשובסקי, שפרש מ"שינוי".
בבחירות לכנסת ה-12 ב-1988 קיבלה רצ 97,513 קולות וזכתה ב-5 מנדטים, ובשלהי הכנסת ה-12 התאחדה הסיעה עם סיעות מפ"ם ושינוי לסיעת מרצ המאוחדת.
לקראת הבחירות לכנסת ה-14 ב-1996 סיימה שולמית אלוני כהונה של כ-22 שנה כיו"ר מפלגת רצ וכמעט 4 שנים כיו"ר סיעת מרצ, לאחר שהחליטה שלא להשתתף בבחירות פנימיות על תפקידים אלו (ובכך פרשה מפעילות מפלגתית) והיא הוחלפה על ידי יוסי שריד.
אידאולוגיה
בראשית דרכה התמקדה המפלגה בנושאים אזרחיים, ובעיקר בנושאים של הגנה על זכויות האדם והאזרח, הפרדת דת ומדינה ושינוי שיטת הבחירות. התנועה הייתה מחלוצות הפמיניזם בישראל, וקידמה רבות את המודעות לאלימות בתוך המשפחה ולזכויות נשים. התנועה הייתה גם מחלוצות זכויות להט"ב בישראל. ומרשה פרידמן הייתה חברת הכנסת הלסבית הגלויה הראשונה (אם כי, כשהייתה חברת כנסת טרם הזדהתה ברבים כלסבית).
עם זמן התווספה לסדר יומה האזרחי גם עמדה נחרצת בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני. המפלגה נהפכה יונית מובהקת, וממיקומה משמאל למפלגת העבודה קראה לנסיגה מיהודה, שומרון ועזה במסגרת "שטחים תמורת שלום", צידדה בשיחות עם אש"ף ובהמשך גם תמכה בהקמת מדינה פלסטינית. עם זאת התנגדה לסרבנות לשרת בשטחים, שבמהלך שנות האינתיפדה הראשונה החלה לצבור תאוצה.
בין השנים 1985 ל-1994 הוציא לאור תנועת רצ את כתב העת "פוליטיקה", שתחילה ערך יוסי שריד ומ-1987 העיתונאי גדעון סאמט.
אי המלך ג'ורג' (איי שטלנד הדרומיים)
גאוגרפיה
לאי יש שלושה מפרצים עיקריים: מפרץ מקסוול (Maxwell Bay), מפרץ אדמירליטי (Admiralty Bay) ומפרץ המלך ג'ורג' (King George Bay). מפרץ האדמירליות מורכב משלושה פיורדים והוא מוגדר כאחד מהאזורים האנטארקטים בניהול מיוחד (ASMA) על פי הפרוטוקול להגנה סביבתית של הברית האנטארקטית.
האי התגלה וקיבל את שמו על ידי מגלה הארצות וויליאם סמית' ב-16 באוקטובר 1819. אורכו של האי הוא כ-95 קילומטרים, רוחבו כ-25 קילומטרים ושטחו הוא 1,150 קילומטרים רבועים. מעל 90% משטחו מכוסים קרח.
היסטוריה
רב החובל ויליאם סמית' גילה את איי שטלנד הדרומיים בשנת 1819; ב-16 באוקטובר 1819 הגיע סמית' לאי המלך ג'ורג', קרא לאי על שמו של ג'ורג' השלישי, והכריז על הארכיפלג של איי שטלנד הדרומיים כטריטורייה בריטית.
ב-1908 סופח האי רשמית כחלק מאיי פוקלנד וכיום הוא חלק מהטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה. החל משנת 1940 טוענת צ'ילה לבעלות עליו כחלק מאנטארקטיקה צ'ילנה והחל מ-1943 טוענת ארגנטינה לבעלות עליו כחלק מאנטארקטיקה הארגנטינאית. ארצות הברית ורוסיה אינן מכירות בתביעות אלה ושומרות את עצמם את הזכות לתבוע שטחים ביבשת. ב-1821 שרדו 11 אנשים, שהפליגו בספינה "לורד מלוויל" (Lord Melville), את החורף באי, הראשונים לעשות כן באנטארקטיקה.
בעלי חיים
אזורי החוף של האי הם בית לצמחייה ולאוכלוסיית בעלי חיים מגוונות יחסית, כולל פילי ים, כלבי ים, הידרורגה נמרית, פינגווין אדלי, פינגווין רצועת-הסנטר ופינגווין לבן אוזן. כמה סוגי עופות ימיים מקננים באי בעונת הקיץ, כולל חמסניים, ויסעור ענק.
פעילות אנושית
הפעילות האנושית באי המלך ג'ורג' מוגבלת לתחנות המחקר של המדינות הבאות: ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, סין, אקוודור, קוריאה הדרומית, פרו, פולין, רוסיה, אורוגוואי וארצות הברית. רוב התחנות מאוישות באופן קבוע ומבצעות מחקרים מגוונים בתחומי הביולוגיה, האקולוגיה, הגאולוגיה, והפלאונטולוגיה. התחנה הצ'יליאנית, מתפקדת כישוב קבוע לכל דבר ופועלים בה שדה תעופה, בנק, סניף דואר ובתי מגורים למשפחות עם ילדים.
ב-2004 הוקמה ליד בסיס בלינגסהאוזן (Беллинсгаузен) של רוסיה, כנסייה רוסית פרבוסלבית. הכנסייה, אחת מהדרומיות ביותר בעולם, היא אחד ממבני הקבע היחידים באנטארקטיקה ומכהן בה כומר באופן קבוע.
בדצמבר 2013 הופיעה להקת מטאליקה בבסיס קרליני הארגנטינאי. פעילות תיירותית מצומצמת מתקיימת באי בחודשי הקיץ, כולל ריצת מרתון שנתית הידוע בתור המרתון של אנטארקטיקה. באי ניצב המגדלור הדרומי ביותר בעולם מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי של ארצות הברית (NOAA) מקיים מחקר עונתי על הפינגווינים במפרץ האדמירליות. תחנת המחקר הקטנה שמשמשת למחקר זה פעילה רק בקיץ, אך משמשת כבקתת הישרדות בחורף.
גיבורים (סדרת טלוויזיה)
גיבורים (באנגלית: Heroes) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה ומדע בדיוני, שנוצרה על ידי טים קרינג ושודרה ב-NBC במשך ארבע עונות מ-25 בספטמבר 2006 עד 8 בפברואר 2010. הסדרה מספרת את סיפוריהם של אנשים רגילים המגלים יכולות על-אנושיות, וכיצד יכולות אלה משפיעות על חייהם של הדמויות. הסדרה מחקה את הסגנון האסתטי וסיפורים של ספרי קומיקס אמריקאיים, באמצעות שימוש בקשתות עלילה קצרות המתפרשות על פני מספר פרקים אשר יוצרות קשת עלילה אחת רחבה. הסדרה צולמה בעיקר בלוס אנג'לס, קליפורניה.
העונה הראשונה זכתה לשבחי הביקורות וזכתה בממוצע של 14.3 מיליון צופים בארצות הברית, ובכך הייתה הדירוג הגבוה ביותר לפיילוט של סדרת דרמה ב-NBC מזה חמש שנים. העונה השנייה של גיבורים משכה ממוצע של 13.1 מיליון צופים, והייתה לסדרה היחידה של רשת NBC שהתברגה לרשימת 20 התוכניות הנצפות ביותר בשנת 2007/8. הסדרה צברה מספר פרסים ומועמדויות, כולל פרס אמי, פרס גלובוס הזהב, פרסי בחירת הקהל ופרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה.
NBC הודיעו על ביטול הסדרה ב-14 במאי 2010.
ב-2014 הודיעה רשת NBC כי אמורה לעלות סדרת בת ל״גיבורים״ שתקרא "Heroes: Reborn" ותכיל 13 פרקים. הם לא שללו שחלק מהשחקנים ישובו. הסדרה יצאה בשנת 2015, ולאחר עונה אחת בלבד הודיעו כי הסדרה לא תחודש לעונה שנייה.
עלילה
בכל עונה הסדרה מתמקדת במספר קווי עלילה מקבילים, כאשר כל פרק נע בין מרביתם ללא קשר ברור בהכרח. מרבית הגיבורים אינם יודעים על קיומם של האחרים עד לקראת סוף העונה הראשונה, אם כי בהרבה פרקים קווי עלילה נפגשים לרגע, לכאורה באופן מקרי. בפרק סוף העונה הראשונה, "כיצד לעצור איש מתפוצץ", נפגשים לראשונה כל קווי העלילה וכל הגיבורים והנבלים יחדיו, בכיכר בניו יורק.
עונה ראשונה ("בראשית")
קו עלילה ראשון עוקב אחר פיטר וניית'ן פטרלי, שני אחים הגרים בניו יורק. פיטר חולם שוב ושוב כי הוא מסוגל לעוף, ומגלה כי הדבר נכון לאחר שהוא צולל מקומה חמישית וניצל בנס. לאחר שהוא מגלה כי אחיו ניית'ן, הסנאטור, הוא בעל יכולת תעופה ושהוא עצמו מסוגל לעוף רק בקרבתו, הוא מבין כי הוא בעל יכולת לספוג את כוחו של אחיו.
במקביל בניו יורק, הצייר אייזק מנדז סובל מהזיות סמים קשות, הגורמות לו לצייר בדיוק מרבי עשרות אסונות בצבעי שמן על קנבס לפני התרחשותם, הוא מבין שהוא בעצם מצייר את העתיד. אחד מציוריו המכסה את כל רצפת הסטודיו מתאר את ניו יורק חרבה בפיצוץ גרעיני. על מנת ללמוד עוד על האסון הממשמש ובא, מנסה אייזק לצייר עוד ציורים מה שגורם לו לצרוך יותר סמים.
באותו זמן בטקסס, הנערה המתבגרת, קלייר בנט, מגלה שהיא מחלימה במהירות בלתי רגילה מפציעות וידידה מצלם את ניסיונות הפגיעה בעצמה ואת המהירות בה היא מחלימה מהם.
באותו זמן, ניקי סנדרס מנסה לסדר את חייה העמוסים כאם חד-הורית ונטולת הכנסה משמעותית בלאס וגאס. עקב המתח הרב, היא מתחילה לסבול מפיצול אישיות שהזהות השנייה היא תאומתה, ג'סיקה, שמתה בעבר. בהמשך היא מגלה שהשינוי הוא גם חיצוני (נוסף לה קעקוע והיא בעלת כוח פיזי רב).
ובהודו, מוהינדר סורש טס לניו יורק כדי לאסוף את שייריו של אביו, שנרצח במוניתו. הוא מקווה למצוא בין העזובה את הפרויקט שעליו עבד אביו - איכון של כל בעלי האנומליה הגנטית, שאותה גילה במחקרו.
בינתיים מסתובב רוצח מסתורי בשם סיילר שחותך לבעלי כוחות מיוחדים את הגולגולת ולאחר מכן נוטל את כוחם.
פיטר פטרלי מוצא את הספר שחיבר אביו של מוהינדר סורש, על אנשים עם כוחות מיוחדים ופוגש אותו ועוזר לו במחקר. כחלק מהמחקר מוהינדר ופיטר נוסעים לאייזיק כדי לבחון את ציוריו. בזמן הנסיעה, הזמן עוצר ופיטר נפגש עם הירו. זה מסביר לו כי הוא הגיע מהעתיד ושעליו להיפגש עם הירו של ההווה, על מנת "להציל את המעודדת, להציל את העולם". לאחר המפגש ברכבת התחתית מוהינדר משתכנע כי פיטר לוקה בנפשו, ובעקבות כך מתייאש מלמצוא את הפתרון לעבודתו ארוכת השנים של אביו. פיטר ממשיך במחקר בכוחות עצמו, ומוהינדר חוזר להודו להמשיך בחייו שם.
במקביל, אייזק נלקח מדירתו על ידי אנשי "החברה", העובדת תחת כסות של מפעל הנייר המקומי בשם "פרימה-טק". שם הוא נכנס להליך של חקירה, גמילה מסמים וניסיון להרחבת כוחותיו על ידי המנהל המקומי מר בנט (אביה של קלייר). ללא נוכחותו של אייזק במקום, פיטר מבין שהמעודדת שעליו להציל היא נערה הלומדת בתיכון בטקסס. אף על פי שאחד מציוריו של אייזק מראה כי פיטר ימות בניסיון ההצלה, פיטר בוחר לנסות להציל את המעודדת נוסע לתיכון ונאבק בסיילר שמנסה להרוג את קלייר. הקרב מסתיים בנפילה שכמעט הורגת את פיטר - עד הגעתה של קלייר ומבין שהוא יכול לספוג כל כוח מיוחד ולא רק את של אחיו. סיילר, שגם הוא כמעט ולא ניזוק, נופל בשבי של "החברה", שארבו לו במקום מבעוד מועד, ונכלא במפעל הנייר.
בה בעת, מאט פרקמן מנסה להשתלב בחקירת FBI המתחקה אחר סיילר, ומגיע בעקבותיו לתיכון בטקסס. שם הוא מצליח להבין כי יש קשר בין סיילר למר בנט ומפעל "פרימה-טק", אך בזכות חוסר ניסיונו הוא מפיל את החקירה ומגורש מהכוח. אובססיבי להוכיח את צדקתו, מנסה מאט למצוא דרך לברר את מהות הקשר, ולחשוף את מר בנט. תוך כדי כך הוא מפתח ברית חדשה ולא צפויה עם טד ספראג, האיש הרדיואקטיבי, המנסה לקבל תשובות משל עצמו ממר בנט ו"החברה".
קלייר שכעת אינה יכולה להסתיר מאביה המאמץ את כוחה, מנסה לפחות למצוא את מקורותיו. מר בנט מנסה למנוע ממנה לגלות את עברה, ומצווה על עוזרו מהאיטי למחוק בעזרת כוחו את זיכרון היודעים על כוחה כולל קלייר בעצמה. אך האיטי משאיר את זכרונה של קלייר על כנו. קלייר מוצאת את אמה הביולוגית מרדית' גורדון, אישה המסוגלת לשלוט באש, ובעקבות כך את אביה האמיתי - ניית'ן פטרלי.
לאחר התקיפה בתיכון, פיטר מתעלף ונכנס לתרדמת לשבועיים. בתרדמת הוא חולם שהוא מתפוצץ והורס את ניו יורק. הוא רואה את כל הגיבורים שיכיר בהמשך, ככל הנראה בעקבות יכולת החיזוי שספג בעבר. ביניהם הוא רואה אדם מזוקן. כשפיטר מתעורר הוא יוצא לרחוב, שם פוגש את האדם המזוקן מהחלום באורח מקרי. שמו קלוד ריינס והוא מסוגל להפוך לבלתי נראה. קלוד עבד בעבר ב"חברה" עם מר בנט, אך בגד בהם ומאז הוא נרדף ונאלץ לחיות במחתרת. בזכות היכרותו מתקופתו ב"חברה" עם עשרות בעלי כוחות שונים, הוא מאמן את פיטר לשלוט בכוחו. סדרת האימונים נקטעת באיבה, לאחר שמר בנט והאיש מהאיטי עולים על עקבותיו של ריינס, ומאלצים אותו לעזוב את פיטר לפני תום ההכשרה.
מוהינדר סורש מגלה בהודו רשימה שאביו עבד עליה, שמכילה את כל שמות הגיבורים השונים שמכילים את האנומליה הגנטית ומחליט לפגוש אותם. רק אחד, בחור בשם זֵין טיילור, מסכים לקבל את פניו. סיילר שנמלט מכלאו מתחקה גם הוא אחר בעלי הכוחות. הודות לצירוף מקרים, סיילר מגיע לביתו של טיילור שעות ספורות לפני מוהינדר, הורג אותו, סופג את כוחו ומתחזה לטיילור בפני סורש. במאמץ לשים את ידיו על הרשימה, סיילר מציע לעזור לסורש בחיפושים.
הירו נקמורה ואנדו שנודדים ברחבי ארצות הברית מוצאים חוברת קומיקס שצייר אייזיק שבה הוא מצויר עם חרב. לאחר בדיקה הוא מגלה שהחרב היא עתיקה ומצויה באוסף פרטי של מר לינדרמן. הם גונבים את החרב ומנסים להגיע לסיילר על מנת להציל את העולם.
לבסוף מתגלה שלינדרמן תכנן את הפיצוץ בניו יורק כדי שיוכל להשתלט על ארצות הברית. יש לו גיבוי לכל אפשרות: אם טד ספראג הגרעיני לא יתפוצץ, סיילר ייקח ממנו את כוחו ויתפוצץ במקומו; אם סיילר לא יתפוצץ, פיטר פטרלי יספוג את כוחו הגרעיני ויתפוצץ במקומו, וכך הלאה. ואכן, בפרק הסיום של העונה הראשונה, מתמודדים הגיבורים, שנפגשו במקרה, מול סיילר כאשר גם לפיטר וגם לסיילר הכוח הגרעיני שספגו מטד. בסוף פיטר גובר על סיילר והירו מגיע עם החרב והורג את סיילר, אבל פיטר לא מצליח לשלוט בכוח הרדיואקטיבי שלו ועומד להתפוצץ ואז ניית'ן, שקודם היה בעד שניו יורק תתפוצץ, מגיע ואומר לפיטר שיש דרך לעצור את הפיצוץ ופיטר וניית'ן עפים ופיטר מתפוצץ באוויר. בסצנה שלאחר הכתוביות רואים שהגופה שסיילר נעלמה מה שמרמז שסיילר לא מת.
עונה שנייה ("דורות")
הירו נקמורה, שניסה לברוח בסוף העונה הראשונה מאימתו של סיילר, מוצא עצמו רחוק משציפה, בימי הביניים ביפן. הוא חובר לקנסאי, הגיבור שלמענו חושלה החרב אותה ניכס בעתיד, ועוזר לו לממש את גורלו ההיסטורי. מתגלה שקנסאי עצמו הוא גיבור, ושכוחו הוא כמו של קלייר, חידוש רקמות, ועל כן אינו מסוגל להיפגע ולמות. בניסיונו להגשים את אגדות קנסאי עליהם גדל, מנסה הירו לעקוב בקפדנות אחר ההיסטוריה, אך שוגה ומתאהב בבחורה הלא נכונה. כך הוא משאיר מאחוריו את העבר שגוי, ומשחרר נבל נוסף לעלילה. כשחזר לעתיד, גילה שאותו נבל נכלא במרתפי "החברה" במשך זמן ארוך, וכעת השתחרר ומחפש נקמה. הירו מנסה לעצור בעדו, ובפרק האחרון של העונה נקלע לקרב פנים אל פנים, ממנו הוא יוצא חבול אך מנצח.
די.אל, בעלה של ניקי, מצליח להתגבר על פצעיו מתום העונה הראשונה, ונראה שהוא וניקי יכולים להחזיר את משפחתם לתלם. על מנת להימנע משובה של ג'סיקה, ניקי מנסה לקחת גלולות נסיוניות שמציע לה בוב בישופ, מנהל החברה של לינדרמן. בעקבות תופעות לוואי, ניקי מפסיקה לקחת את הגלולות ונופלת קורבן לפיצול נוסף. די.אל בא לחלצה ונורה שוב - הפעם למוות. ניקי עוזבת את לאס וגאס עם מייקה, ומבקשת שוב את התרופה למצבה במעבדות החברה של לינדרמן, שעדיין משגשגת תחת מגע הזהב של בוב. את מייקה היא משאירה עם דודתו (ככל הנראה מצד די.אל) בניו אורלינס. שם הוא מוצא כי בת דודתו, מוניקה דוסון, גם היא בעלת כוחות - היכולת לחקות במדויק כל מיומנות שהיא רואה אצל אחרים. בחברה מצליחים לשקם במידת מה את ניקי, אך רק לתקופה מוגבלת: פיצול נוסף גורם לה להתפרעות, שבסופה מוזרק לה וירוס נסיוני על מנת לשתקה. וירוס זה פותח במטרה להיות תרופה סופית למצבה, אך ייתכן שהוא יהרוג אותה. בעודה מתמודדת עם מחלתה והאפשרות כי תמות, חוזרת ניקי לבנה מייקה בבית סבתו. שם היא נקלעת לקרב בין מוניקה לפושעים, ונכלאת בבניין בוער.
מוהינדר סורש חובר לנוח בנט, ויחדיו הם מנסים להפיל את החברה. בו בעת, מוהינדר ומאט פארקמן מנסים לגונן על מולי ווקר מפני המנסים להרגה או לתפסה ומפני הסיוטים המציאותיים הפוקדים אותה. פארקמן מתחיל את העונה ללא אשתו וילדו, לאחר שחשד כי התינוק שבבטן אשתו שייך למעשה לשותפו למשטרה. סורש מנגד מקבל על עצמו עבודת מחקר בחברה תחת בוב בישופ. שם הוא מהווה סוכן כפול - מר בנט מפעיל אותו ללא ידיעת החברה על מנת להשיג מידע פנימי. בין הפרטים שמגלה מוהינדר נמצאים הציורים האחרונים של מנדז - שאחד מהם לפחות מעיד שימיה הקשים של קלייר עוד לא מאחוריה, וימיו של מר בנט ספורים.
מאט פארקמן מגלה כי האיש מאחורי סיוטיה של מולי הוא אביו, מורי פארקמן. כאשר הוא מתחקה אחריו, מצליח אביו לכלאו בסיוט כפי שעשה למולי. עם זאת החוויה מצליחה לשדרג את כוחותיו המנטליים של מאט, ובהמשך מצליח השוטר להביס את אביו בקרב.
משפחת בנט עוברת לקוסטה ורדה שבקליפורניה ומנסה להתחיל חיים חדשים בשם בדוי. קלייר מתקשה להתמודד בבית הספר החדש, אך חבר מפתיע בשם אית'ן וסט מנסה לעזור לה. מתברר כי וסט גם הוא גיבור, ובעל יכולת תעופה, בדומה לניית'ן פטרלי - וכי הוא מופיע בציוריו האחרונים של מנדז. לאחר שקלייר ווסט מציגים את כוחותיהם בפומבי על מנת לבצע מתיחה, מחליט מר בנט לעקור שוב מקוסטה ורדה, אך קלייר מסרבת לעבור איתו שוב. הריב מפצל את המשפחה לאחר צהריים אחד, ובו מצליח בוב לחטוף את קלייר - ומר בנט לחטוף את בתו של בוב, אל. חילופי השבויות נתקלים בבעיה, ומר בנט נורה למוות, כפי שציורו של מנדז חזה מראש. הגופה מוסלקת למרתף ניסויים של החברה, שם מוהינדר סורש מנסה עירוי דם מיוחד, המצליח לרפא את פצעי הגופה ואז להחיות את מר בנט. בתמורה לחייו החדשים, מכריחה החברה את בנט להיפרד ממשפחתו לעד.
סיילר, שניצל מפצעים אנושים בסוף העונה הראשונה, מתעורר אי שם לצידה של קנדיס. לפי פקודת החברה, היא הצילה אותו ברגע האחרון בכיכר קירבי, והביאה אותו למחסה מוגן. היא מתפארת בשם ומראה חדשים, ומנסה להקל עליו את ההחלמה על ידי הצגת אשליות. הוא מנגד מתרשם מיכולותיה והורג אותה, כדי להוסיף לעצמו את כוחה. לצערו, כוחותיו אבדו והוא לא מצליח להפעילם. הוא מגלה כי בית המסתור של קנדיס מצוי עמוק ביערות אמריקה הצפונית, ומסע ההמלטות שלו משם משאיר אותו לבסוף רובץ על סף דרך כפרית, ללא מים וכוח להמשיך.
פיטר מתעורר במכולת מטען בנמל באירלנד, ללא מרבית זכרונותיו בגלל האיש מהאיטי. הוא חובר בלית ברירה לקבוצת שודדים ומגלה בדיעבד את כוחותיו. הוא מתאהב בבחורה מקומית, ואט אט מאבד כל רצון למצוא את חייו הישנים. אחריו נשלחת מתנקשת, אל בישופ, שהורגת במקומו את מנהיג כנופיית הגנבים ולמעשה משחררת אותו למצוא מחדש את גורלו.
הוא ואהובתו מגיעים למונטריאול, שם מגלה פיטר מחסן נטוש וכרטיס מאדם שלא הכיר, ששמו אדם מונרו (קנסאי, חברו האלמותי של הירו נקמורה). אז הוא מאבד שליטה בכוחו לנוע בזמן, והוא ואהובתו נזרקים לניו יורק של 2008, לאחר זיהום ביולוגי רחב היקף. הוא מצליח לחזור, אך היא נותרת מאחור, בעתיד הקודר. בהווה, פיטר מצליח לשחזר את זכרונו בעזרת כוח חידוש הרקמות שקיבל מקלייר, ונזכר בכל מה שקרה לו לאחר שניית'ן עף איתו לשמיים בתום העונה הראשונה.
כאדם המודע לכוחותיו, עוזר פיטר לאותו אדם מונרו להגשים את נקמתו תחת אצטלת צדק כלשהו והשגת תרופה לאהובתו. במסע נקמתם הורגים השניים את אחת ממייסדות החברה, והדבר תוקע טריז בין אדם לבין פיטר, שאינו שלם עם המעשה. בסוף העונה, מתנתק הקשר בין השניים כאשר אדם נקלע לקרב עם הירו נקמורה.
בינתיים ניית'ן פטרלי מאמין שפיטר מת בהתפוצצות, ומתאבל על אובדנו בניו יורק. הוא עצמו סובל מכוויות רדיואקטיביות חמורות, בעקבותיהן נאלץ להתפטר ממשרתו בקונגרס שהושגה בתרמית. אשתו וילדיו עוזבים אותו לאחר שהוא מספר להם את האמת, והם חושדים שאבדה עליו דעתו. לאחר שביקור לילי מבריא את פצעיו בדרך פלא, הוא חובר למאט פארקמן בחקירותיו על מנת לסייע לאמו. בסוף העונה מחליט ניית'ן כי הפתרון היחיד למצב הביש בו הוא שרוי הוא לגלות את כוחותיו לציבור הרחב. במהלך מסיבת עיתונאים, בטרם מצליח ניית'ן להתבטא, מתנקש עלום שם יורה בו ונמלט.
אנג'לה פטרלי מעוניינת להחזיר המצב לקדמותו, אך ללא הצלחה. מתברר שאיש מעברה מנסה לרצחה יחד עם ידידה משכבר הימים, מר נקמורה (אביו של הירו). לאחר שנקמורה נרצח, גברת פטרלי מתערערת עוד יותר. כחשודה העיקרית ברצח, היא נחקרת שוב ושוב על ידי מאט פארקמן, שלא מהסס להשתמש בכוחותיו המתפתחים כדי להשיג תשובות. הוא מגלה כי החברה של מר לינדרמן נוסדה ככל הנראה על ידי אנשים בעלי יכולות - ומוצא שרציחתו של נקמורה הייתה רק סעיף בקנוניה גדולה יותר. הוא עוקב בקפדנות אחר כל המשתתפים בצילום קבוצתי שמצא, המונה 12. לקראת סוף העלילה הוא מגלה כי מסע הרציחות הוא חלק מנקמתו של אדם מונרו, וכי בידיו מסייע גם פיטר פטרלי, שדומה ששב מן המתים.
בינתיים, זוג התאומים מאיה ואלחנדרו עוברים דרך דרום אמריקה בדרך לארצות הברית. כל אימת שמאיה נותרת לבדה, היא מייצרת מעין מחלה שהורגת את כל הסובבים אותה, ועיניה מתמלאות הפרשה שחורה. היחיד שיכול להחזיר במידת מה את האפקט הקטלני הוא אלחנדרו, אם הוא מגיע אליה בזמן. השניים מבוקשים בעבור רצח המוני שאירע בעת אחת מההתפרצויות של מאיה. בעת מסעם לעבר מקסיקו ומשם לארצות הברית, הם מגלים נווד על אם הדרך. נווד זה הוא סיילר, שחוזר לכוחותיו במהירות ושמח לשמוע כי מאיה ואלחנדרו מיוחדים. הוא מספר להם אודות פרופסור סורש, ומוודא כי איש אינו נוסע איתם מלבדו. לאחר שאלחנדרו מגלה את עברו של סיילר, הוא נרצח בזריזות. סיילר מספר לאחותו כי אחיה התאום ביקש לעזבה, היות שאינו שלם עם מחלתה הנוראה. בסוף העונה סיילר ומאיה מגיעים למשרדו של מוהינדר, שם הם מאלצים אותו להזריק לסיילר את התרופה שיועדה לניקי. התרופה מצליחה - ובמקום להרוג את המטופל, סיילר רוכש מחדש את כוחותיו.
עונה שלישית ("נבלים" ו"פליטים")
המתנקש האלמוני שירה בניית'ן הוא פיטר, בגרסתו העתידית. באותו עתיד ממנו בא, בעלי היכולות המיוחדות נרדפים כפושעים ומסוגרים במחנות. האירוע המכונן של עתיד זה הוא נאומו של ניית'ן, בו התכוון לחשוף את בעלי היכולות. כאשר הוא נמלט מרודפיו, מחליט פיטר העתידי להסתתר במקום הברור ביותר - כפיטר הנוכחי. למען הסוואה זו הוא מעביר את פיטר לגוף של אסיר ואת מאט פארקמן למדבריות אפריקה, על מנת לקנות לו זמן. הסוואה זו שורדת זמן קצר בלבד, היות שאמו של פיטר, אנג'לה פטרלי, מזהה מיד כי הוא אינה בנה כפי שהכירה. היא מאמינה מיד לסיפורו על העתיד - וטוענת כי חלמה עתיד זה וחלומותיה מבשרים את הבאות. בכך מצוין לראשונה בסדרה כוחה של גב' פטרלי, שרק נרמז בעבר. ניית'ן מתאושש מפצעיו בדרך נס, ומצליח להחלים במהירות בבית החולים. תוך כדי שיקומו הוא הוזה את דמותו של מר לינדרמן המנוח, ומשתכנע כי החלמתו זו הפעם השנייה מפציעות קשות היא סימן לנס אלוהי. מול מצלמות הטלוויזיה מתוודה נית'ן כי הוא חב את חייו לאל.
יועצת פוליטית בשם טרייסי סטראוס עוקבת אחר שידור זה, ומשכנעת את הסנאטור לו היא יועצת כי ניית'ן יהווה פוליטיקאי מצוין בשורות המפלגה. כשהיא מגיעה להפגש עם ניית'ן הוא קורא לה בשם זר - ניקי סנדרס, אישה שמעולם לא פגשה בעבר אך דומה לה כאחותה התאומה. ניקי, שמתה מפצעיה בהתפוצצות בניו-אורלינס, חוזרת לרדוף אחר טרייסי סטראוס כשעיתונאי שם יד על הקלטת המפלילה של ניית'ן וניקי במלון בלאס וגאס. אותו עיתונאי טוען לשערורייה, במסגרתה סטראוס מקדמת את מאהבהּ על חשבון מניעים מקצועיים. בבהלה טרייסי נוגעת בידו ולהפתעתה הוא הופך לנציב קרח ומתרסק לרסיסים. לטענתה זוהי ההתגלות הראשונה של כוחה. מאוחר יותר פוגשת טרייסי את בנה של ניקי, מייקה, וזה מקשר בין השתיים באמצעות המחשב ומגלה כי הן נולדו במסגרת מהפריה מלאכותית על ידי אותו רופא. רופא זה מתוודה בהמשך כי הוא עבד בשירותו של מר לינדרמן כחלק ממזימת האחרון להשמיד את ניו-יורק, ויצר גם את ניקי ואחותה התאומה ג'סיקה.
הירו מגלה חלק מנוסחה הרסנית שאביו השאיר לו, אך היא נגנבת על ידי אישה שרצה במהירות האור. הירו ואנדו יוצאים לחפשה ובמהלך הדרך הירו משתגר לעתיד על מנת לראות למה הנוסחא יכולה לגרום, אך בעתיד אליו הוא מגיע הוא רואה את אנדו רוצח אותו באמצעות כוחות על. מנקודה זו מתחילים יחסיהם של השניים להידרדר.
סיילר מגיע לביתה של קלייר, תוקף אותה ומצליח לקחת ממנה את כוחות התחדשות הרקמות, שמונעים ממנה למות מהניתוח. ולאחר שמכסה גולגולתה מוחזר לראשה היא מגלה שהיא כבר איננה מסוגלת לחוש בכאב, והיא מנסה לבדוק זאת בכך שהיא עומדת על פסי רכבת בכוונה להידרס אך ניצלת ברגע האחרון על ידי פיטר פטרלי. סיילר לוקח גם את הכוחות של בוב ונלחם בבתו, אל ובנוח בנט. תוך כדי הקרב אל משחררת פרץ אנרגיה חשמלי שמשחרר את כל האסירים המסוכנים שהיו כלואים במרתפי החברה. סיילר נתפס ומוחזק בצינוק החברה, שעוברת לפיקוד אנג'לה פטרלי עם מותו של בוב. בגילוי מפתיע, אנג'לה מספרת לסיילר שהיא אימו.
מוהינדר ממשיך במחקרו ומוצא תגלית מפתיעה; הוא לוקח ממאיה דגימת דם בהשפעת הכוח שלה ומפריד את החומר שאחראי על היכולות ומערבב אותו עם אדרנלין. מאיה מנסה לשכנע אותו להשמיד את המזרק שבתוכו נמצא הנוזל שמסוגל לתת כוח לכל אדם. מוהינדר מצידו, במטרה לקדם את מחקרו, מזריק לעצמו את הנוזל ומתעלף. כשהוא חוזר להכרה חושיו מתחדדים- הוא הופך להיות חזק יותר, מהיר יותר וקל יותר. הוא בודק את עצמו ונוכח לדעת שההזרקה לא נתנה לו כוח על ולא שינתה אותו כהוא זה אלא רק חידדה את חושיו. בשיכרון הכוח מוהינדר פותח רומן שאיננו יודעים לאן יתפתח עם מאיה.
בינתיים אדם זר מציל את חייו של מאט ונותן לו מים במדבר, האיש המסתורי לוקח את מאט ל'הליכת רוח', ומתגלה כי גם הוא בעל כוח, ציור העתיד. מאט מגלה כי האיש צייר אותו בכל אחד אחד מציוריו המבוססים על אירועים שקרו לו, אך ישנם מספר ציורים שטרם התרחשו.
לאחר שסיילר מגלה שאנג'לה היא אימו האמיתית הוא מצוות לנוח בנט על מנת לתפוס את הנבלים שנמלטו ממדור חמש. בינתיים פיטר פטרלי, הלכוד בגופו של אחד הנבלים, הולך עם הנמלטים על מנת לשדוד בנק ומנסה לעצור בעדם ובדיעבד מתגלה כוחו של הנבל שבגופו הוא כלוא - היכולת לצעוק בצורה כה חזקה אשר גורמת להדף. בזמן שנוח בנט וסיילר באים על מנת ללכוד אותם הזמן נעצר ופיטר פטרלי של העתיד מגיע, משחרר את פיטר של ההווה מגופו של הנבל והשניים משתגרים לעתיד.
בינתיים, אימה האמיתית של קלייר, מרידית', מגיעה לבית בנט על מנת לשמור על המשפחה, מתפתחים וויכוחים רבים בין מרידית' לאימה המאמצת של קלייר. בעקבות המפגש עם סיילר קלייר מבקשת ממרידית' שתלמד אותה כיצד להילחם ומרידית' מעמידה אותה במבחן הישרדות בתוך מכולת ברזל.
הירו ואנדו עוקבים אחרי דפני, האישה המהירה, הודות למכשיר איתור שהירו הטמין תחת המדליה שלה והם מגיעים לתיאטרון אשר בו אמור להתבצע חילוף של הנוסחה בין שני אנשים, שאחד מהם מתגלה כאיש מהאיטי. הכוחות של השניים אינם עובדים בקרבתו של האיש ודפני מסכסכת בין הירו לאנדו, מה שגורם לאי תאימות בתוכניות שלהם והנוסחה גנבת שוב על ידי דפני ולו השניים נתפסים על ידי האיש מהאיטי ונכלאים. נוח חושף את תוכניתו בפני האיש מהאיטי - לעבוד עם סיילר עד אשר ימצא את חולשתו ואז יהרוג אותו אחת ולתמיד.
טרייסי פוגשת את הרופא המיילד שלה וזה מספר לה שהיא חלק מניסוי בו ניסו ליצור שלישייה מושלמת, ולשתי אחיותיה קוראים ג'סיקה וברברה, והן הופרדו בלידתן כשהוריהם נפטרו - הרופא לא מסכים לומר יותר מכך.
מוהינדר סורש מגלה כי הכוח שקיבל הוא אליה וקוץ בה: הוא מגלה שהעור שלו מתחיל לפתח פריחה רצינית ומתנהג באופן אגרסיבי יותר ואין הוא יודע לאן זה עוד עלול להתפתח.
בינתיים, שני הפיטרים מגיעים לניו יורק שבעוד 4 שנים ומגלים שהעתיד אכן השתנה, לאנשים רבים יש כוחות על הודות לנוסחה שנוצרה על ידי מישהו מההווה, זמן קצר לאחר מכן הם פוגשים בקלייר העתידית שיורה למוות בפיטר העתידי בעוד פיטר של ההווה בורח. שנייה לפני שפיטר העתידי נורה הוא מדריך את פיטר מההווה ואומר לו שהוא חייב לקחת את כוחו הבסיסי של סיילר "להבין איך דברים עובדים" ושזו הדרך היחידה שפיטר מההווה יוכל להציל את העולם. פיטר מגיע לדירתו של אייזק מנדז, בה משתכן מוהינדר כעת, אך הוא מסתתר תחת ברדס ומה שניתן לראות מגופו נראה מעוות וחולני, הוא אומר לפיטר ללכת למצוא את סיילר ופיטר מצליח למצוא את המיקום הודות לקריאת מחשבותיו של מוהינדר. פיטר מגיע לקוסטה וורדה ובהגיעו לשם הוא פוגש את סיילר כאב לילד קטן בשם נוח ונראה כי איננו אכזר עוד. באותה עת הוא מגלה כי סיילר הוא אחיו. פיטר צמא לתשובות מסיילר, ורוצה להעתיק את כוחו, אך סיילר מזהיר אותו כי עם הכוח מגיע רעב גדול ללמוד עוד (זה ההסבר לכך שהוא הרג את כל מי שהרג). פיטר מתעקש למרות הכל ומצליח להעתיק את כוחו של סיילר. בינתיים קלייר העתידית ביחד עם דפני (האישה המהירה) ואחד מהפושעים שברחו ממדור 5 חפצים לשים את ידם על פיטר, תוך כדי כך מתגלה שדפני חיה ביחד עם מאט פארקמן והם מגדלים יחדיו את מולי ווקר ותינוקת נוספת. דפני מבקשת ממולי שתאתר את פיטר וכך הם מצליחים להגיע לבית שבקוסטה וורדה וקלייר מאיימת על ילדו של סיילר ומתחולל קרב בין דפני לפיטר. במהלך הקרב נוח, ילדו של סיילר נפגע ונהרג וסיילר בזעמו יוצר פיצוץ גרעיני שמחריב את קוסטה וורדה. פיטר מתעורר בתא כשהוא שכוב ליד גופת עצמו העתידי וקלייר אשר ששה לפגוע בו, אך למזלו ניית'ן מגיע ומצליח להרחיק את קלייר והשניים נשארים לבד. בעקבות ויכוח ביניהם פיטר מתחיל לחוש את 'הרעב' שסיילר דיבר עליו ומתחיל בתהליך ניסור הגולגולת של ניית'ן אך לפני הסיום הוא בורח חזרה להווה. שם הוא פוגש את סיילר ומתעמת איתו עד שסיילר קורא לו 'אח'. בינתיים הירו ואנדו מנסים להשתחרר מהתא בו הם כלואים והם זוכים להשתחרר ולדבר עם אנג'לה פטרלי, אשר מציגה להם פתרון והשניים הולכים למקום בו קבר הירו את אדם מונרו ומוציאים אותו מקברו.
בינתיים קלייר אשר נמלטה משמירתה הקפדנית של סנדרה מגיעה לבית של אחד הנבלים שברחו ממדור 5, בעקבות המידע שנכתב עליו במסמכים של אביה, כוחו הוא ליצור מעיין חורים שחורים קטנים המסוגלים לשאוב לתוכם דברים - דבר שקלייר איננה חסינה מפניו. כשהיא פוגשת אותו היא מבינה שהוא לא התכוון לעשות כל רע ולא שלט בכוחו ואבה הפריד בינו לבין משפחתו, בינתיים נוח בנט וסיילר מגיעים למקום ומתחוללת מהומה כשהאיש יוצר חור שחור נוסף ולמרבה מזלה של קלייר סיילר מציל אותה. היא לא מבינה מה הוא עושה עם אביה אך היא מספרת להם שהאיש הלך לפגוש את משפחתו בגן ציבורי. הם הולכים לשם וקלייר מגלה שמשפחתו של האיש לא הגיעה והוא נשאר לבדו, אביה של קלייר מגיע ומאיים עליו ומציע לו פשרה: הוא ישחרר אותו בתנאי שיישאב את סיילר לתוך חור שחור, האיש לא מוכן לרצוח שוב ויוצר חור שחור אליו הוא נשאב בעצמו.