cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חנות קטנה ועליזה
תגובות וביקורות
נכון ליוני 2020, לסרט יש דירוג של 98% באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, המבוסס על 52 ביקורות עם דירוג ממוצע של 7.75 מתוך 10. על פי דעת רוב מבקרי האתר, נכתב כי "בדומה לחנות בעלת השם החצוף במרכז הסרט התיעוד הזה, הסרט קרקס הספרים מוכיח שיש אינספור סיפורים מתחת לפני השטח אם אנחנו רק נהיה מוכנים להסתכל". פיטר ברדשאו מהגרדיאן העניק לסרט 4 מתוך 5 כוכבים.
אלדד קטורזה
אלדד קטורזה (נולד ב-20 בנובמבר 1965) הוא מנהל מכון גרטנר לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר, מומחה ברפואת נשים, אולטרה סאונד, MRI והדמיית המוח ומערכת העצבים של העובר. פרופסור חבר בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
קורות חייו
קטורזה נולד בבאר-שבע בשנת 1965. שירת כלוחם ומפקד בגדוד 890 בחטיבת הצנחנים, עד לתפקיד מ"פ מסייעת. לאחר מכן עבר לשרת כמפל"ג ביחידת שלדג של חיל האוויר, שם, בין היתר, השתתף במבצעים האוויריים להעלאת יהודי אתיופיה, ואף פיקד על חלק מהם.
לאחר שירותו הצבאי החל בלימודי תואר ראשון במדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, שסיים בהצטיינות. לאחר מכן החל בלימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בה בעת ללימודי הרפואה המשיך ללימודי תואר שני במחקר רפואי, שאף אותו סיים בהצטיינות.
עם תום לימודי הרפואה ביצע שנת סטאז' ולאחר מכן התמחות במיילדות וגינקולוגיה במרכז הרפואי שיבא תל-השומר. בתום ההתמחות ביצע השתלמות-על בהדמיית מוח העובר באולטרסאונד ו-MRI בבית החולים טרוסו בפריז. עם חזרתו לישראל בשנת 2011 החל לרכז את תחום הדמיית מוח העובר במכון הדימות של אגף הנשים והיולדות בשיבא. הוא מבצע ומפענח בדיקות MRI מוח עובר כחלק מצוות הנוירו-רדיולוגיה של מכון הדימות. כמו כן הקים וניהל את המרפאה לנוירולוגיה של העובר, מרפאה מולטי-דיסציפלינרית הנותנת מענה כוללני-הדמייתי, גנטי ונוירולוגי, לזוגות עם חשד להפרעה נוירולוגית בעובר, והוא מבצע ומפענח בדיקות MRI מוח עובר.
קטורזה הוא בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב, והשלים התמחות-על במנהל רפואי במסגרת הנהלת המרכז הרפואי שיבא.
מחקר, אקדמיה והוראה
קטורזה הוא פרופסור חבר במסלול האקדמי בחוג למיילדות וגינקולוגיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. הוא משתתף באופן קבוע בכנסים בתחום עיסוקו, פרסם מאמרים בכתבי עת מדעיים והיה שותף לפרסומם של כ-90 מחקרים.
ביולי 2020 מונה קטורזה למנהל מכון גרטנר.
קטורזה גם מנהל את פרויקט ח"ץ (חוקרים צעירים) במרכז הרפואי שיבא, פרויקט המשלב בין רופאים וחוקרים ותיקים וצעירים.
חיים אישיים
קטורזה נשוי לדנה ואב לשני ילדים. מתגורר בגבעתיים.
סורת א-שורא
תוכן הסורה
סורת א-שורא עוסקת בעיקר בתכונותיה ובתוכנה של ההתגלות.
תוכן הסורה לפי פסוקים
ניתן לחלק את תוכנה של סורת א-שורא לפי פסוקים באופן שלהלן:
ארתור פאדן
סר ארתור ויליאם פאדן (באנגלית: Arthur William Fadden; 13 באפריל 1894 – 21 באפריל 1973) היה מדינאי אוסטרלי שכיהן כראש ממשלת אוסטרליה השלושה עשר.
ראשית חייו
ארתור פאדן נולד בעיירה אינגהם שבקווינסלנד. אביו היה שוטר שאמונתו הדתית הייתה פרסביטריאנית. פאדן התחנך בבתי ספר ציבוריים ובהמשך למד ראיית חשבון ובמקביל עבד כפקיד. עם הסמכתו הוא מונה להיות עוזר הפקיד הראשי (Town Clerk) של העיר מאקאי ובהמשך מונה להיות הפקיד הראשי. בשנות העשרים של המאה ה-20 הקים עסק מצליח לראיית חשבון עם סניפים בבריזביין ובטאונסוויל. הוא היה פעיל במפלגת הכפר מיום הקמתה.
קריירה פוליטית
ב-1932 נבחר פאדן לאספת הנבחרים של קווינסלנד וב-1935 הוא הפסיד בבחירות ואיבד את מושבו. בשנה שלאחר מכן הוא ניצח בבחירות הביניים למושב שהתפנה בפרלמנט האוסטרלי. פאדן היה דיבייטור גלוי לב ומשפיע ועד מהרה עשה רושם טוב על הסובבים אותו. כאשר התפטר ארצ'י קמרון באופן פתאומי מתפקידו כמנהיג מפלגת הכפר ב-1940, נוצר מבוי סתום בתהליך הבחירה לתפקיד המנהיג החדש כאשר התמדדו עליו ארל פייג' וג'ון מק'איוון ופאדן נבחר כמועמד של פשרה. הוא מונה להיות שר האספקה והפיתוח, לאחר מכן שר האווירייה ולבסוף שר האוצר.
ראש ממשלה
באוגוסט 1941 התפטר רוברט מנזייס מתפקידיו כראש ממשלה וכמנהיג המפלגה הבכירה בקואליציה, מפלגת אוסטרליה המאוחדת. למרות שקואליציית האנטי-לייבור הייתה בשלטון מזה כעשור, סבלה מפלגת אוסטרליה המאוחדת ממשבר מנהיגות עד שהיא נאלצה לבחור בראש הממשלה לשעבר, בילי יוז, כמנהיגה. עם זאת, יוז היה כבר בן 78 ונתפס כמנהיג לתקופת מעבר. מתוך נסיבות אלה, ב-28 באוגוסט, בחרה ועידה משותפת של מפלגת אוסטרליה המאוחדת ומפלגת הכפר בפאדן כמנהיג הקואליציה, למרות שמפלגת הכפר הייתה השותף הזוטר בקואליציה. למחרת היום הושבע פאדן כראש הממשלה.
בסופו של דבר, תקופת כהונתו של פאדן הייתה קצרת ימים. ב-3 באוקטובר אותה שנה, שני חברי הפרלמנט העצמאיים שהעניקו רשת תמיכה לקואליציה בשנה החולפת, ארתור קולס ואלכס וילסון, הצביעו נגד התקציב שהגיש פאדן. קולס ווילסון סלדו מהיחס לו זכה מנזייס עד שהחליטו ללא לתמוך יותר בקואליציה. עקב נפילת חוק התקציב, נאלץ פאדן להגיש את התפטרותו ואת התפטרות כל הממשלה למושל הכללי, הלורד גאורי. הייתה זו הפעם האחרונה בה אולצה ממשלה אוסטרלית להתפטר לאחר תבוסה בבית הנבחרים. פאדן התלוצץ על כך שהוא היה כמו המבול, "משל ארבעים יום וארבעים לילה".
גאורי זימן את קולס ווילסון ודרש מהם, שבמידה והוא יטיל על מנהיג האופוזיציה, ג'ון קרטין להרכיב את הממשלה הבאה, הם יתמכו בו וישימו קץ לאי היציבות השלטונית. השניים הסכימו וב-7 באוקטובר הושבע קרטין כראש הממשלה.
המשך הקריירה הפוליטית
ועידה משותפת של מפלגת אוסטרליה המאוחדת ומפלגת הכפר אישרה את מינויו של פאדן כמנהיג האופוזיציה, למרות שמפלגת אוסטרליה המאוחדת הייתה המפלגה הבכירה בקואליציית האנטי-לייבור. קואליציה זו חוותה שיתוק בהיותה באופוזיציה. בבחירות של 1943 ירד מספר המושבים שלה בפרלמנט ל-19, מתוכם שבעה מושבים למפלגתו של פאדן, מפלגת הכפר. פאדן קיבל על עצמו את האחריות לתבוסה זו והעביר את תפקיד מנהיג האופוזיציה בחזרה לידיו של מנזייס, שנבחר מחדש להיות מנהיגי מפלגת אוסטרליה המאוחדת.
לאחר תבוסה נוספת של קואליציית האנטי-לייבור בבחירות של 1946, חידש פאדן את שותפותו עם מנזייס. שנתיים מאוחר יותר, שילב מנזייס את מפלגת אוסטרליה המאוחדת לתוך המפלגה הליברלית. נפוצו שמועות שגם מפלגת הכפר תיכלל באיחוד זה, אך פאדן היה נחוש בדעתו לשמור על עצמאותה של מפלגתו.
פאדן היה ידיד קרוב של רוברט פרדריק בירד ווייק, אחד ממומחי הביטחון המובילים באוסטרליה של אותם זמנים. מערכת היחסים ביניהם הייתה מבוססת על אהבתם המשותפת לקווינסלנד ואנשיה. וויק, היה המייסד של ASIO (ארגון הביון והביטחון של אוסטרליה) ב-1949 ולמרות נטייתו לתמוך בלייבור הידידות בין השניים עמדה במבחן הזמן.
בבחירות של 1949 זכתה קואליציית האנטי-לייבור בניצחון סוחף ובממשלת מנזייס השנייה כיהן פאדן כשר האוצר. למרות שהאינפלציה בראשית שנות החמישים הייתה גבוהה, והוא נאלץ להגיש כמה תקציבים קשים, רוב תקופת כהונתו כשר אוצר עמדה בסימן של פריחה כלכלית, בעיקר במגזר החקלאי. פאדן פרש מהפוליטיקה ערב הבחירות של 1958 וחי חיים שקטים עד למותו בבריזביין ב-1973.
משפט פתיחה
משפט פתיחה הוא המשפט הפותח יצירה טקסטואלית: סיפורת לצורותיה, מאמר וכו'. למשפט הפתיחה מיוחסת חשיבות רבה, משום שהוא המשפט הראשון שבו נתקל הקורא, ולכן יש לו השפעה מכרעת על רצונו של הקורא להמשיך ולקרוא את היצירה. משפט הפתיחה פותח את פסקת הפתיחה, שאף לה מיוחסת חשיבות דומה. הסופר יואל הופמן כתב: "פתיחה היא הכל. צריך להיות בה, כמו בזרע עץ, כל הספר כולו".
בסיפורת
בעת כתיבת סיפורת, לסופר חופש רב ביצירת משפט הפתיחה, שמטרתו לכידת תשומת לבו הקורא. פרופ' דוד אסף העיר: "מקובל להניח שסיפור טוב נבחן קודם כול במשפטים הראשונים שהסופר בוחר לפתוח בהם. שם כבר נמצא הכול."
דוגמאות:
בנוסף למשפטי פתיחה הבולטים במקוריותם, מתקיימים גם משפטי פתיחה שבלוניים, כמו "היה היה פעם, לפני שנים רבות ...".
הסופר עמוס עוז הציג את הלבטים שבכתיבת משפט הפתיחה:
דרור בורשטיין, עורכו של הספר "דרוש לחשן" מאת חגי ליניק, ניתח את משפט הפתיחה של הספר:
במסיבה שנערכה בשנת 1958 לכבוד יובל השבעים לש"י עגנון אמר הסופר ס. יזהר:
כך הציג גיא ארליך את מפגשו עם הספר "כל מה שאני" מאת אנה פאנדר:
בכתבי הקודש
משפט הפתיחה של ספר בראשית,, הוא ממשפטי הפתיחה המפורסמים ביותר, אם לא המפורסם שבהם. המשפט מעביר את המסר המרכזי של התנ"ך: אלוהים הוא בורא העולם ולפיכך השולט בו. עם זאת, רש"י בחן את ההצדקה למשפט פתיחה זה:
מסכת אבות מתחילה במשפט "משה קיבל תורה מסיני ...". פרשן המשנה, רבי עובדיה מברטנורא, מנמק מדוע נפתחת המסכת דווקא במשנה זו:
קישורים חיצוניים
<DIV dir=ltr> </DIV>
דריו דל פברו
דריו דל פברו (באיטלקית: Dario Del Fabro; נולד ב-24 במרץ 1995 באלגרו שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת איוורדון-ספורט מליגת העל השווייצרית.
קריירת מועדונים
דל פברו שיחק בקבוצות קליארי, פסקארה, לידס יונייטד, אסקולי, פיזה, יובנטוס, נובארה, קרמונזה, קילמרנוק, דן האג, סראינג וצ'יטאדלה.
ב-16 ביולי 2023 חתם דל פברו באיוורדון-ספורט מליגת העל השווייצרית.
פורד מודל Y
פורד מודל Y  היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי חברת פורד: פורד צרפת Ford SAF) Ford Société Anonyme Française), פורד בריטניה ופורד גרמניה בין השנים 1932–1937.
יוצרו 175,000 יחידות, מהן 153,117 באנגליה, ו-11,121 בגרמניה.
פורד מודל Y היה הדגם הראשון של פורד ששווק מחוץ לארצות הברית. הפורד מודל Y שווק גם באוסטרליה, יפן, לטביה (הדגם היה קרוי בלטביה פורד Junior) וספרד, (הדגם היה קרוי בספרד Ford Forito).
המכונית הייתה קרויה באנגלית: Ford Model Y
פורד מודל Y לא נבנה בארצות הברית בגלל ייצור ה-Ford Model B בארצות הברית שמחירו היה כמעט זהה למחיר ה"פורד מודל Y."
היינץ לודוויג ארמן
קולונל דוקטור היינץ לודוויג ארמן (1905–1975) היה הרופא הראשי של כוחות ההגנה של אתיופיה.
ביוגרפיה
בשנת 1938 הוא התחתן, ויתר על אזרחותו הגרמנית וקיבל אזרחות מהמנדט הבריטי על ארץ ישראל. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא התגייס לצבא הבריטי, והוצב במקומות שונים. הוא השתתף בדיכוי מרד רשיד עאלי אל-כילאני בעיראק. במשך המלחמה הוא התגרש, ובסופו של דבר הוצב לשרת באתיופיה. באתיופיה הוא התחתן עם אישה מקומית, והתקדם עד לתפקיד הרופא הראשי של צבא אתיופיה העצמאית. בתפקיד זה שימש במשך יותר מ-17 שנה.
צביקה צורן
צבי (צביקה) צורן הוא קצין כבאות והצלה בדרגת טפסר, וקצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, המכהן כמפקד המכללה הלאומית לכבאות והצלה. שירת כמפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף, כמפקד חטיבת מרכבות הפלדה וכסגן מפקד אוגדה 91.
צורן עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. פיקד על גדוד 52 בחטיבה 401 ועל גדוד 532 בחטיבה 460. ב-2008 מונה למפקד חטיבת מרכבות הפלדה, חטיבת שריון במילואים ושימש מדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים, ב-2010 מונה במקביל לתפקידו כמפקד חטיבה גם לראש מחלקת ההדרכה בזרוע היבשה. ב-2012 מונה לסגן מפקד עוצבת הגליל וב-2013 מונה למדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-2015 מונה לתפקיד מפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף. במהלך אוקטובר 2018 סיים את תפקידו כמפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף ופרש מצה"ל.
Sad Boy
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים השוודי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ג'ק האויט, אנטונינה ארמאטו, אווה מקס, הייט, אמבר ואן דיי, YK קוי, ג'ונאס בלו ו-R3hab והופק על ידי YK קוי, R3hab וג'ונאס בלו, גם כן. ב-31 באוגוסט 2021 פרסם ג'ונאס בלו פוסט בו תייג את R3hab, אווה מקס וקיילי קנטרל. יומיים לאחר מכן, השיר הוכרז באופן רשמי על ידי ג'ונאס ותאריך יציאתו, 10 בספטמבר 2021, נחשף.
וידאו קליפ
קליפ המילים הרשמי של השיר פורסם ב-10 בספטמבר 2021, ביום צאתו כסינגל. בתחילת קליפ המילים, ניתן לראות לב שבור מואר באורות, עם קרדיטים של R3hab, ג'ונאס בלו, אווה מקס וקיילי קנטרל לפי הסדר. הוא זכה להצלחה מתונה כאשר צבר למעלה מ-1.7 מיליון צפיות בסך הכול.
הווידאו קליפ הרשמי של "Sad Boy" יצא לאור ב-20 באוקטובר 2021 והוא מעין קליפ מונפש.
הלל פריש
הלל פריש (באנגלית: Hillel Frisch, (נולד ב-21 באוגוסט 1953) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה ללימוד המזרח התיכון באוניברסיטת בר-אילן, במחלקה למדע המדינה ובמחלקה ללימודי המזרח התיכון וחוקר בכיר במרכז בגין-סאדאת. חיבר לפחות שישה ספרים בתחום, בנוסף למאמרים רבים וכן ערך ספרים נוספים.
קורות חיים
פריש נולד בניו יורק למשפחה ציונית. סבו, דניאל פריש, היה נשיא ארגון ציוני אמריקה בשנת 1949 ועל שמו נקרא כיום המושב כפר דניאל שבחבל מודיעין כמו גם רחוב דניאל פריש בתל אביב, שם נמצא גם בית ציוני אמריקה. אביו, אליעזר (לארי) פריש היה מחלוצי תעשיית הסרטים בישראל.
בוגר אוניברסיטת תל אביב (BA - 1974) ומוסמך אוניברסיטת קולומביה (MA ביחסים בינלאומיים - 1977). קיבל תואר דוקטור (PhD - 1990) מהאוניברסיטה העברית.
נשוי לעדנה (לבית מגן), אב לחמישה ילדים ותושב מעלה אדומים.
עמדותיו
פרופסור פריש מבקר את הבניה הפלסטינית בשטח C שנעשית במימון אירופי, ורואה בה סכנה ביטחונית חמורה בטווח הארוך.
הוא קרא לממשלת ישראל "לחדש את מפעל ההתיישבות האסטרטגי ביהודה ושומרון – כתגובה למפעל ההתפשטות הפלסטיני, וכאמצעי לגביית מחיר מהרשות על קמפיין הדה-לגיטימציה לישראל שהיא מנהלת במוסדות בינלאומיים".
פרסומיו
ספריו:
ספרים בעריכתו:
קישורים חיצוניים
מאמריו:
קסנדרה ג'ין
קסנדרה ג'ין וייטהד (באנגלית: Cassandra Jean Whitehead; נולדה ב-5 באוקטובר 1985) היא דוגמנית ושחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה
ג'ין נולדה ביוסטון, טקסס. ג'ין למדה שיווק ויחסי ציבור באוניברסיטת קורפוס כריסטי (Texas A&M University–Corpus Christi).
ב-2002 ו-2004 התמודדה על תואר "מיס נוער טקסס" ובשנים 2003 ו-2004 עלתה לחצי הגמר בתחרות "מיס נוער יוסטון".
ב-2004 זכתה בתואר "מיס קורפוס כריסטי".בתחרות "מיס טקסס ארצות הברית" עלתה לשלב עשר המובילות.
ב-2005 התמודדה בעונה החמישית של תוכנית המציאות הטופ מודל הבאה, בשלב המהפך בו צוות התוכנית התאים למתמודדות את המראה האופנתי עבורם נדרש לעשות בשיערה תספורת כמו של מיה פארו בסרט תינוקה של רוזמרי, ולאחר שלא הסכימה להסתפר, פרשה מהתוכנית בפרק הרביעי.
משחק
ב-2007 הופיעה בפרקים של מספר סדרות וביניהם "לאס וגאס" ו-"CSI", "האנה מונטנה" ו-"CSI: מיאמי".
ב-2009 גילמה שחקנית בסדרה "מגרש ביתי". שיחקה בקומדיה "שני גברים וחלום".
ב-2010 שיחקה בסרט האימה "Kill Katie Malone" ובאותה שנה הופיעה גם בפרק של הסדרה "מד מן" ובפרק של הסדרה "NCIS: לוס אנג'לס".
ב-2018 התארחה בסדרה "סופרגירל" ובסדרה "החץ", בה מככב בעלה סטיבן אמל.
חיים אישיים
ב-25 בדצמבר 2012 נישאה לשחקן סטיבן אמל כאשר שהו בחופשה בקריביים. בתם, מאבי אלכסנדרה ג'ין אמל נולדה באוקטובר 2013 ובן שנולד בחודש מאי 2022.
לטביה במשחקים האולימפיים לנוער
במשחקי החורף מדורגת ניו זילנד במקום ה-17 עם עשרה מדליות, מתוכן שלוש מדליות זהב. הענף הבולט ביותר הוא לוז' בו מדורגת לטביה במקום השני עם שבעה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב, אחרי. לטביה מדורגת במקום החמישי בענף הוקי קרח עם מדליית זהב יחידה ובענף הסקלטון עם מדליית כסף יחידה. לטביה גם מדורגת במקום השישי בענף החלקה אמנותית עם מדליית כסף יחידה.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של לטביה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה אחת עשרה ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית ארד יחידה. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים אתלטיקה עם זכייה במדליית ארד בהטלת כידון לנערים, חתירה עם דירוג במקום הרביעי בטורניר היחידים לנערות, והרמת משקולות עם דירוג במקום הרביעי בקטוגריית משקל עד 56 ק"ג נערים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים אופניים, קרב חמש מודרני, שחייה ושיט.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 13 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפים. המשלחת זכתה במדליית ארד יחידה. המשלחת הגיעה להישגים בענפים הרמת משקולות עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 48 ק"ג נערות, אתלטיקה עם העפלה לשני גמרים וסיום במקום הרביעי בהטלת כידון לנערות, ובמקום השמיני בהליכה תחרותית לנערים למרחק של 10 ק"מ. המשלחת דורגה במקום השמיני בענפים קרב חמש מודרני בטורניר הנערים ושחייה במשחה 50 מטר בסגנון שחיית פרפר לנערים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים טניס, כדורעף חופים, קליעה ושיט.
אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)
לטביה השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק. המשלחת כללה 16 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשלושה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים הוקי קרח בתחרויות הכישורים לנערים, ולוז' עם זכייה במדליית כסף בטורניר הנערים ובמדליית ארד בטורניר הזוגות ובמקום השישי בטורניר המעורב. המשלחת דורגה במקום הרביעי בענף הבובסלי בטורניר הזוגות לנערים, ודורגה במקום השמיני בענף הסקלטון בטורניר הנערים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים בענפים ביאתלון, סקי אלפיני וסקי למרחקים.
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה 16 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשתי מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים לוז' עם זכייה במדליית זהב בטורניר הנערים ודירוג במקום החמישי בטורניר המעורב, החלקה אמנותית עם זכייה במדליית כסף בטורניר הנערים ודירוג במקום החמישי בטורניר הנערות. המשלחת דורגה במקום הרביעי בענף הסקלטון בטורנירים לנערות ונערים. ספורטאי המשלחת לא רשמו הישגים משמעותיים בענפים ביאתלון, החלקה מהירה במסלול קצר, סקי אלפיני וסקי למרחקים.
אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה 30 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ביותר שלטביה שלחה עד כה למשחקי החורף האולימפיים לנוער. המשלחת זכתה בחמישה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב.
מדליות לפי משחקים
משחקי הקיץ width="20px"|
משחקי החורף
מדליות לפי ענף
משחקי הקיץ width="20px"|
משחקי החורף
רוברט פארק
רוברט עזרא פארק (14 בפברואר 1864 – 7 בפברואר 1944) היה סוציולוג עירוני אמריקאי, שנחשב לאחת מן הדמויות המשפיעות ביותר בסוציולוגיה של ארצות הברית. פארק היה חלוץ בתחום הסוציולוגיה ושינה אותו באופן משמעותי מפילוסופיה פסיבית לשיטה פעילה בחקר ההתנהגות האנושית. בשנים 1914–1933 לימד פארק באוניברסיטת שיקגו שם מילא תפקיד מוביל בפיתוח בית הספר לסוציולוגיה והיה בין מפתחי אסכולת שיקגו. למרות העובדה שמעולם לא למד באופן רשמי סוציולוגיה, הוא תרם תרומות משמעותיות לחקר הקהילות העירוניות, ופיתוח שיטות מחקר ניסיוניות. פארק נודע במיוחד בזכות עבודתו בתחום אקולוגיה אנושית ולמעשה היה הראשון שטבע מונח זה. כמו כן הוא העסק ביחסי גזע, הגירה אנושית, הטמעה תרבותית, תנועות חברתיות וחוסר ארגון חברתי.
ביוגרפיה
רוברט פארק נולד ב-1864 בהארוויוויל, פנסילבניה, בארצות הברית. סיים את בית הספר התיכון במינסוטה לאחר שמשפחתו עברה לשם.
בשנת 1882 החל את לימודיו באוניברסיטת מינסוטה במיניאפוליס. לאחר כשנה עבר לאוניברסיטת מישגן באן הרבור בה סיים את לימודי התואר הראשון ב-1887. בשנים 1887–1898 עבד כעיתונאי במיניאפוליס, דטרויט, דנוור, ניו יורק ושיקגו, בתחילה ככתב ולאחר מכן כעורך. נישא בשנת 1894 לקלרה קאהיל, בת למשפחה עשירה ממישיגן, ונולדו להם ארבעה ילדים.
בשנת 1898 החל פארק ללמוד לתואר שני בפסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת הרווארד אותם סיים בשנת 1899. לאחר מכן נסע להמשיך את לימודיו באוניברסיטת ברלין בגרמניה. הוא בילה סמסטר באוניברסיטת שטרסבורג ולאחר מכן למד מספר שנים באוניברסיטת היידלברג וקיבל תואר דוקטור בפילוסופיה ופסיכולוגיה בשנת 1903.
לאחר שובו לארצות הברית לימד פארק פילוסופיה באוניברסיטת הרווארד בשנים 1904–1905. בין 1905–1914 עבד פארק במכון טסקיגי באלבמה, תחילה כפרסומאי ואחר כך כמנהל יחסי ציבור של המכון. בשנת 1914 עבר פארק לשיקגו שם לימד סוציולוגיה באוניברסיטה. בשנת 1923 מונה לפרופסור מן המניין, בגיל 59. יצא לגמלאות בשנת 1933. פארק כיהן כנשיא החברה הסוציולוגית (בהמשך שונה שמה לאגודה הסוציולוגית) בתקופות שונות משנת 1925. נפטר ב-2 ביולי 1944 בנאשוויל.
עבודתו המחקרית
פארק המציא מושגים ושיטות חדשות בנושא חקר יחסי הגזע ויחסים בין תרבויות. תפיסתו לגבי הסוציולוגיה הייתה מדעית כ"מדע בסיסי של טבע האדם" - כלומר גישתו הייתה שצריך להיות אובייקטיביים ולהציג נתונים והוכחות. יחד עם וו.א. תומאס היה חלק מתנועה שהעבירה את הסוציולוגיה מפילוסופיה חברתית למדע אינדוקטיבי של התנהגות אנושית. הוא האמין בסוציולוגיה וחיכה ליום בו המונח יעבור מנושא שלומדים באוניברסיטה למקצוע שעוסקים בו.
אקולוגיה אנושית
התרומה הסוציולוגית העיקרית של פארק הייתה פיתוח וטביעת המושג "אקולוגיה אנושית", שקשרה את "רשת החיים" של דרווין באקולוגיה הטבעית למערכת החברתית האנושית. פארק זיהה מאפיינים דומים במערכות יחסים בין צמחים ובעלי חיים וקשרים בין יחידים בקהילה.
לקהילה, על פי פארק, ישנם שלושה מאפיינים ייחודיים:
נוסף על כך פארק הכיר בכך שהחברה מתפתחת לא רק ברמה האקולוגית, אלא מתקיים בה סדר כלכלי, פוליטי ומוסרי, המסודר במבנה פירמידה היררכי בו הסדר האקולוגי משמש כבסיס והסדר המוסרי בראש.
התנהגות קולקטיבית
מושג נוסף שפארק פיתח הוא "התנהגות קולקטיבית". התנהגות קולקטיבית פירושה הגדרת מערכת התנהגות קבוצתית שאינה מוכתבת או מאורגנת, אלא מבוססת על חוויה משותפת המעוררת תחושת זהות ועניין משותפים: "התנהגות אנשים תחת השפעה של דחף נפוץ וקולקטיבי, כלומר התנהגות שהיא תוצאה של אינטראקציה חברתית." פארק הדגיש כי המשתתפים בקבוצות, אופנות או צורות אחרות של התנהגות קולקטיבית חולקים גישה או מתנהגים כאחד, לא בגלל שלטון מבוסס או כוח הסמכות ולא משום שהם כפרטים בעלי עמדות זהות, אלא בגלל תהליך הגדרת ייחודיות. קבוצות יכולות להתכנס סביב עניין משותף או סביב תחושת סכנה, במצב כזה מוותרים הפרטים לעיתים על נפרדותם ופועלים כגוף אחד. הוא הוסיף וטען כי מערכת ההתנהגות הקולקטיבית בעלת תנודות רבות לדוגמה כאשר מנהיג קבוצה יכול להפוך בין רגע למושא שנאתה, ובנוסף היא אינה מצייתת לחוקים יומיומיים.
אזורי מוסר
"אזורי מוסר" הוא מונח שטבע פארק על מנת להגדיר אזורים בעיר בעלי אופי והתנהלות מוגדרים הנבדלים מאזורים אחרים. דוגמה נפוצה לכך היא ההבדל בין קוד ההתנהגות והלבוש באזור חוף הים בעיר לבין אזורים אחרים בה.
פארק טען כי תופעות חברתיות רבות כמו שביתות, מלחמות ותחיות דתיות ממלאות תפקיד בשחרור מתחים תת-מודעים. הוא הצביע על קהילות קטנות שבהן מתקיימים יחסים חברתיים אינטימיים כמבנה קהילתי כפרי קטן, כמקומות בהן אנשים רבים אינם יכולים להביא לידי ביטוי את יכולותיהם ומזגיהם. לטענת פארק העיר מאפשרת ומשחררת את המתגוררים בה מהתנהגויות שונות מחד, ומגבילה אותם מהתנהגויות אחרות, שהם היו צריכים לפעול על פיהם במרחבים לא עירונים, מאידך: "עד לאחרונה מאוד התייחסנו לפיתויים של חיי העיר, אך לא התייחסנו לאותה השפעות של עכבות ודיכוי של דחפים טבעיים ואינסטינקטים בתנאים המשתנים של החיים המטרופולינים. ראשית, ילדים הנחשבים באזורים כפריים כנכס, הופכים בעיר לנטל. מלבד עובדה זו, הרבה יותר קשה לגדל משפחה בעיר מאשר בחווה. בעיר, אנשים מתחתנים יותר מאוחר מאשר בכפר, ולעיתים אינם מתחתנים כלל. לעובדות אלה יש השלכות שאת משמעותן איננו יכולים עד כה להעריך".
פארק מציג עמדה המבחינה בין אזורים בעיר, אותם הוא מכנה "אזורי מוסר", הנבדלים בהתנהלות שבהם, פארק רואה באזורים אלה מרחב של הקלה ושייכות עבור מי שאינם מתאימים לסדר העירוני. את העיר הוא מתאר כפסיפס של מרחבים מוסריים מופרדים הנושקים זה לזה אך מתנהלים כעולמות נפרדים. העיר מתוארת רבות כמרחב מאפשר ומשחרר, לעומת הכפר והקהילה הקטנה שבו. אך העיר גם כופה על האדם דיכוי ומחייבת אותו לסדר מדחיק יצרים, התנהגויות ותשוקות. “אזורי מוסר” מאפשרים לפרטים המחפשים צורות דומות של ריגוש וביטוי למצוא את עצמם מזמן לזמן באותו מקום, לכן אזורים שכאלה הם חלק בלתי נפרד מן העיר. דוגמאות למרחבים כאלה: רובע החלונות האדומים, חופי הים ואזורים נוספים בהם נהוגה התנהגות שונה.
העיר
את ספרו "העיר" פרסם פארק יחד עם ארנסט בורג'ס בשנת 1925, בהמשך למאמר בשם "העיר - הצעות לחקירת ההתנהגות האנושית בסביבה העירונית" שפרסם קודם לכן. הספר הוא טקסט מכונן בהיסטוריה עירונית, סוציולוגיה עירונית ומחקרים עירוניים. הספר הציע שילוב חדשני בין התבוננות אתנוגרפית ומדעי החברה ותאם את התאוריות והלך הרוח של בית הספר לסוציולוגיה בשיקגו. פארק ובורג'ס היו בין הראשונים שתיעדו את יחסי הגומלין בין אנשים עירוניים למבנים ומוסדות חברתיים גדולים יותר. הם חיפשו דפוסים בתוך המולת עיר, אנשים, דפוסי התנהגות והשפעות. בספרו זה טבע פארק את המושג אקולוגיה אנושית הרואה בערים סביבות מחיה הנשלטות על ידי כוחות רבים, כאשר התחרות היא הכוח העיקרי.
על סמך הנחות אלה, פארק ובורג'ס יצרו את אחד המודלים העירוניים הראשוניים שתוכננו: תאוריית הטבעות הקונצנטרית (המודל המעגלי). שיקגו וניו יורק היו דוגמאות אופייניות למודל מודרניסטי זה. הגרעין העירוני של העיר שימש לעבודה ולמגורים. זה היה גם מרחב שבו אנשים שונים התקשרו זה עם זה, ולמעשה, יצרו אורגניזם אחד. התאוריה הניחה יסודות למודל של עיר שבה אזורים קונצנטריים מגוונים לפי תנאי חיים ומצב חברתי. עם זאת, כל האזורים ניצבים סביב גרעין קולקטיבי אחד – מרכז העיר. מודל זה שימש לימים את פארק, בורג'ס ותלמידיהם כדי להסביר בעיות ולפתור אותן.
השפעתו על המחקר הסוציולוגי
כנשיא האגודה הסוציולוגית נשא פארק נאום ב-1925 שכותרתו הייתה "המעמד בסוציולוגיה" ("The Concept of Position in Sociology") שהתפרסם אחר מכן כמאמר ותרם רבות למושג האקולוגיה האנושית. בנאומו אמר פארק שמה שמעניין סוציולוגים בתחום האקולוגיה האנושית הוא היחסים בין אדם לאדם המתקיימים בדפוסים טיפוסיים ומוגדרים. ככל שמבנה חברתי יכול להיות מוגדר על ידי מונחים של מעמד ושינוי חברתי במונחים של תזוזות של אוכלוסייה, תופעות חברתיות ניתנות למדידה באמצעים מתמטיים.
צמיחה של עיר היא יותר מהתווספות אנשים אלא כוללת הרבה שינויים מדידים. לא כל התופעות החברתיות ניתנות למדידה על ידי מונחים של מיקום, מעמד ומוביליות כיוון שהאינטראקציות החברתיות משתנות כל הזמן. עם זאת, יחסים חברתיים בדרך כלל תואמים יחסים מרחביים ולכן ניתנים למדידה במידה מסוימת.
These Are the Times
This Are the Times הוא סינגל של התקליטן ההולנדי, מרטין גריקס בשיתוף פעולה עם הזמר הג'מייקני, JRM. השיר יצא ב-16 ביולי 2019 בהוצאת חברות התקליטים סטמפד רקורדס, אפיק רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-56 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-15 מיליון פעמים ביוטיוב.
ג'ו בלאס
ג'ו בלאס (באנגלית: Joe Balass; נולד ב-1966 בבגדאד, עיראק) הוא יוצר סרטים עיראקי-קנדי ממוצא יהודי. הוא הומוסקסואל.
הוא ידוע בעיקר מעבודתו על Nana, George & Me, סרטון אוטוביוגרפי בו יוצר סרטים יהודי-עיראקי הומוסקסואל שמעיף מבט על חייהם של שלושה יהודים עיראקים; על חייו שלו, על סבתו בת ה-92 ועל חברו בן ה-73, ג'ורג'. הוא הוקרן בתיאטרון קסטרו.
בלאס ברח מעיראק עם משפחתו בגיל 4, ובסופו של דבר התיישב לקנדה. הוא עבד בעבר בתור עורך, צלם ומפיק עצמאי. הוא ביים מספר סרטים קצרים וסרטונים, ביניהם "Tattoo Needle Pricks", "On a Very Violet Night in the Apartements Daphne", "Nana", "George & me", שזכה בפרס טלה-קוויבק בפסטיבל Rendez-vous du cinéma québécois (RVCQ) לקולנוע צרפתי-קנדי במונטריאול, ו-"The Devil in the Holy Water".
סרטו "Baghdad Twist" משנת 2008 הוא סרט תיעודי של המכון הקנדי הלאומי לקולנוע על היעלמותה של הקהילה היהודית בעיראק על אף ההיסטוריה של משפחתו. אימו של יוצר הסרט מספרת על חוויות המשפחה, והסרט מלווה בסרטים ותמונות וחומרי ארכיון נדירים של משפחת בלאס מעיראק.
בשנת 2012 הוא ביים את הסרט התיעודי השני שלו, "JOY! Portrait of a Nun" בהשתתפות הנזירה המיסיונרית פ. דילייט, אחת המייסדות של Sisters of Perpetual Indulgence.
בשנת 2013 הוא ביים את הסרט התיעודי "La longueur de l'alphabet avec Naïm Kattan" העוסק בנעים קטן, סופר קנדי ממוצא יהודי-עיראקי.
בשנת 2014 הוא זכה לרטרוספקטיבה מהאגודה לשימור סרטים, Cinémathèque québécoise.
צייזל
צייזל (Zeisel) הוא שם משפחה.
Après toi
"Après toi" (בעברית: "אחריך") היה השיר הזוכה בתחרות האירוויזיון של שנת 1972 שאותו ביצעה בצרפתית הזמרת היוונייה ויקי לאנדרוס כנציגה של לוקסמבורג. את השיר כתב אביה של לאנדרוס בשם העט שלו מריו פאנאס. זו הייתה הפעם השנייה של ויקי לאנדרוס באירוויזיון. באירוויזיון 1967 היא סיימה במקום הרביעי עם השיר "L'amour est bleu" ("האהבה בכחול"), שהיה להיט בינלאומי בביצוע האינסטרומנטלי של פול מורייה ותזמורתו.
באירוויזיון שובץ השיר במקום ה-17 בסדר ההופעה, אחרי השיר "À la folie ou pas du tout" של סרז' וכריסטין גיזולנד מבלגיה, ולפני השיר "Als het om de liefde gaat" של סנדרה ואנדרס מהולנד. בסיום ההצבעה קיבל השיר 128 נקודות שמיקמו אותו במקום הראשון מתוך 18 השירים.
מיכל קאדלץ
קאדלץ הוא בנו של מירוסלאב קאדלץ, אחד מגדולי הכדורגלנים של צ'כוסלובקיה וצ'כיה בכל הזמנים.
Après toi
ויקי לאנדרוס הקליטה גרסה אנגלית של השיר בשם "Come What May" שזכה לתפוצה רחבה ברחבי העולם. בדרום אפריקה הגיע השיר למקום ראשון במצעד. בבריטניה ובאירלנד הגיע השיר למקום השני במצעדים. עוד הקליטה לאנדרוס את השיר באיטלקית ("Dopo Te"), גרמנית ("Dann kamst du"), ספרדית ("Y Despues"), יוונית ("Mono Esi") וביפנית ("Omoide Ni Ikiru").
מיכל קאדלץ
קריירת מועדונים
מיכל קאדלץ החל לשחק כדורגל בעיר קייזרסלאוטרן, תחילה בקבוצת אלזנבורן, ולאחר מכן בפ.צ. קייזרסלאוטרן, בעקבות אביו ששיחק בשנות ה-90 במועדון זה. בשנת 1998 עזבה משפחת קאדלץ את קייזרסלאוטרן, ומיכל קאדלץ עבר לשחק במועדון הנוער של פ.צ. סלובצקו מצ'כיה, ושם גם החל את קריירת הבוגרים שלו בשנת 2001. קאדלץ נשאר במועדון זה עד לשנת 2005, וצבר 34 הופעות ליגה.
Après toi
בשנה שלאחר מכן, באירוויזיון 1973 זכה שוב שיר שייצג את לוקסמבורג, השיר "Tu te reconnaîtras" בביצוע אן-מארי דוד, אשר לאחר מכן בשנת 2005 ביצעה את שיר Après toi בשיר היובל באירוויזיון.
בדומה לשיר "L'amour est bleu", הוקלטו גרסאות כיסוי של השיר "Après toi" בשפות שונות בהן "Jak mám spát" (צ'כית) בביצוע הלנה וונדרקובה, "Keď si sám" (סלובקית) בביצוע אווה קוסטוניובה, "Rakastan saavuthan" (פינית) בביצוע קרולה סטנדרסקולד, "Posle tebe" (סרבית) של לולה נובקוביץ, "Vắng bóng người yêu" (וייטנאמית) בהקלטה של תאן לאן, "Si te vas" (ספרדית) בביצוע פלומה סן בסילו, "Vad än sker" (שוודית) בביצוע אן-לואיז הנסון ו-"След теб" (בולגרית) בביצוע לילי איוואנובה.
מיכל קאדלץ
קריירת מועדונים
בקיץ 2013 חתם קאדלץ בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית על חוזה לשלוש שנים, תמורת 4.5 מיליון אירו. בעונת 2013/14 זכה עם המועדון באליפות טורקיה, וגם בסופר קאפ הטורקי מול גלטסראיי, במשחק שהסתיים בתיקו 0-0 והוכרע בבעיטות הכרעה. קאדלץ נכנס כמחליף בדקה ה-82 במשחק זה במקומו של ברונו אלבש, והבקיע את הפנדל המנצח.
קריירה בינלאומית
קאדלץ ערך את הבכורה במדי נבחרת צ'כיה בשנת 2007 בניצחון 3-1 על נבחרת סלובקיה. במשחק זה הבקיע קאדלץ שער עצמי. את שערו הראשון בנבחרת הבקיע במשחק ידידות מול נבחרת סקוטלנד במאי 2008. קאדלץ נכלל בסגל צ'כיה ליורו 2008. בטורניר שיחק עשר דקות בלבד, כמחליף בהפסד 3-2 לנבחרת טורקיה בשלב הבתים, הפסד שבעקבותיו הודחה צ'כיה מהטורניר. ביורו 2012 קאדלץ היה שחקן הרכב קבוע, ושיחק בכל ארבעת המשחקים של צ'כיה, עד להדחתה ברבע הגמר מול נבחרת פורטוגל.
תארים
עם ספרטה פראג:
עם פנרבחצ'ה:
Haunted Heart
Haunted Heart (בעברית: לב רדוף) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית כריסטינה אגילרה, מתוך סרט האנימציה הממוחשבת האמריקאי, "משפחת אדמס" (2019). השיר יצא לאור ב-27 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, כשיר הנושא מהסרט.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הילדים הדיגיטליים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טים ג'יימס, כריסטינה אגילרה ואנטונינה ארמאטו והופק על ידי רוק מאפיה. בסמוך לצאתו, פורסמה עליו כתבה ברולינג סטון בה נכתב: "בשיר הרודף והדרמטי הזה, אגילרה מתייחסת בחוכמה לאופן שבו אתה לא יכול לשלוט בהתאהבות, ומשווה את זה לאירוע בלתי נמנע שיכול להרגיש ממש מפחיד, אבל גם משכר".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות.
הערות שוליים
Haunted Heart (singel Christiny Aguilery)
מיכאל שווארץ
תולדות חייו
מיכאל שווארץ נולד בעיר תעשייתית בדרום פולין בשם בנדין. הוא היה בן יחיד וקיבל את מיטב החינוך בעירו, סיים את הקולג' הטכנולוגי בוורשה ובשנת 1932 קיבל תואר בהנדסה כימית מטעם המכון הפוליטכני בעיר. בשנת 1933 הוא נשא לאשה את מריה פרנקל. בשנים 1933–1935 עבד בוורשה במשרת מהנדס כימי. בסוף שנת 1935 הוא עלה לארץ-ישראל ביחד עם אשתו.
שווארץ הועסק במחקר באוניברסיטה העברית בירושלים, שם גם סיים את לימודי הדוקטורט בכימיה אורגנית בהנחיית פרופ' משה ויצמן. בסוף שנת 1945 עבר לאנגליה, והצטרף למחלקה לכימיה פיזיקלית באוניברסיטת מנצ'סטר שבראשות פרופ' מיכאל פולני.
במחקריו עסק בפירוליזה של פחמימנים. בתחילה בתרכובות בנזיל, לאחר מכן עבר לחקור את ניתוק הקשר מימן-פחמן בטולואן. במחקרים אלו הצליח להסביר את המכניזם של הפירוליזה. לאחר מכן הוא חקר ניתוק זה גם במיקרו-מולקולות אחרות. את התוצאות הציג בשני מאמרים, במסגרת כנס החברה המלכותית על שם פאראדיי באוקספורד. מאמר אחד על ניתוק קשרי מימן פחמן בטולואן וקסילן ומאמר שני על היווצרות קסילילן (xylylene) והפילמור שלו.בשנת 1947 הוא סיים דוקטורט נוסף בכימיה פיזיקלית, ושנתיים לאחר מכן זכה בתואר דוקטור למדעים (DSc) על עבודתו באנרגיית פירוק של קשרים כימיקלים שונים.
בשנת 1949 מונה לפרופסור עמית באוניברסיטת מנצ'סטר ומאוחר יותר מונה למרצה לכימיה פיזיקלית. בתפקיד זה שימש עד אפריל 1952. אז עבר ל"מכללה ליערנות" באוניברסיטת סירקיוז (SUNY) בתפקיד עמית מחקר במחלקה לכימיה פיזיקלית ופולימרים. בשנת 1964 קיבל דרגת פרופסור מחקר באוניברסיטת זו ובשנת 1967 היה מייסדו ומנהלו הראשון של "המרכז לחקר הפולימרים" באוניברסיטה. בשנת 1966 נבחר לחבר החברה המלכותית ובשנת 1970 קבל את פרס החברה האמריקאית לכימיה, בכימיה של הפולימרים. במהלך עבודתו באוניברסיטת סירקיוז פרסם שלושה ספרים ולמעלה מ-500 מאמרים מדעיים. בשנת 1980 הפך לפרופסור אמריטוס של האוניברסיטה.
בשנת 1979, לאחר פרישתו מאוניברסיטת סירקיוז, הצטרף למכון לוקר לחקר פחממנים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס והמשיך בפעילותו המדעית. הוא עבד עם רבים מתלמידי דוקטורט ופוסט דוקטורט שלו ופרסם יותר מ-40 מאמרים מדעיים. בשנת 1990 קיבל את פרס Herman F. Mark Division of Polymer Chemistry של החברה האמריקאית לכימיה. בשנת 1991 הוענק לו פרס קיוטו.
מחקרים
תחביביו היו נגינה בפסנתר ושחייה במים פתוחים. תחביבו השני הוא שהביא למותו בשנת 2000 בשעה שיצא לשחייה במימי האוקיינוס ולא חזר. מיכאל שווארץ השאיר אחריו אישה, שתי בנות ובן.
ממחקריו
המאמרים המצוטטים קשורים באופן ישיר או עקיף, לנושאים המתוארים לעיל.
ני קרלסברג גליפטוטק
ני קרלסברג גליפטוטק (בדנית: Ny Carlsberg Glyptotek; ני בדנית פירושו חדש; גליפ ביוונית בא מהשורש של פיסול, טק ביוונית פירושו מחסן) הוא מוזיאון לאמנות בקופנהגן.האוסף נבנה סביב אוספו האישי של קרל יאקובסן בנו של יאקוב כריסטיאן יאקובסן.
המוזיאון הוא בעיקר מוזיאון לפיסול כפי שנרמז בשמו, והוא מכיל פסלים עתיקים מאזור סובב הים התיכון כולל מצרים, רומא ויוון, ואוסף גדול של פסלים מודרניים, של אוגוסט רודן, בין השאר. כמו כן המוזיאון כולל אוסף גדול של פסלים מאת הרמן ארנסט פרוינד.
המוזיאון ניכר גם באוסף הציורים שלו של ציירים אימפרסיוניסטים, פוסט-אימפרסיוניסטים וציורים מתור הזהב של דנמרק.
האוסף הצרפתי כולל יצירות של ז'אק-לואי דויד, קלוד מונה, קאמי פיסארו, פייר-אוגוסט רנואר, אדגר דגה, פול סזאן. המוזיאון מכיל יצירות של פוסט-אימפרסיוניסטים ביניהם וינסנט ואן גוך, אנרי דה טולוז-לוטרק, ופייר בונאר. המוזיאון מכיל פסלי ברונזה של אדגר דגה כולל סדרה של רקדניות ומספר עבודות של סטפן אבל סינדינג.
פסק דין סופי ואלמי נגד בריטניה
פסק הדין סופי ואלמי נגד בריטניה ניתן בבית הדין האירופי לזכויות אדם ביוני 2011. עניינו עתירתם של שני אזרחי סומליה שלא להיות מגורשים מבריטניה לסומליה, מחשש לסכנת עינויים ומוות מצד ארגון א-שבאב השולט בחלקים נרחבים של סומליה, ופוגע קשות בזכויות אדם בסיסיות ואלו החיים תחת שלטונו חשופים לסכנת עינויים ומוות. בית הדין פסק כי סופי ואלמי לא יגורשו בחזרה לסומליה כיוון שחזרתם כרוכה בחשיפה לסכנת חיים ממשית ובכך מהווה הפרה של האמנה האירופית לזכויות אדם. בכך הכיר בית הדין שגם סכנה שמקורה בגורם שאינו מדינתי יכולה להוות הפרה של האיסור על עינויים ועל עונש או יחס בלתי אנושיים ומשפילים.
רקע
בין 1996 ל-2008 הוכרזו מספר מדינות אוטונומיות בתוך סומליה, שלא כמו סומלילנד, היו כולן תנועות אוטונומיה שלא הכריזו באופן גלוי על עצמאות. במקביל למתרחש במדינה ובאזור ישנם ניסיונות בלתי פוסקים להשבת השלום.
בשנת 1992 החליט האו"ם להכניס כוחותיו ולהתערב עקב המצב ההומניטרי במדינה וזכויות האדם שנפגעות עקב הלחימה. כוחות האו"ם ששהו במוגדישו ספגו אלימות רבה מצד אלו עד שלבסוף הוחלט, בשנת 1995, לסגת מהמדינה עקב אבדות רבות.
השלטון של א-שבאב כופה נורמות נוקשות בשם האסלאם. הארגון קובע קובעים לגברים ולנשים איך להתלבש, מה יהיה צלצול הטלפון ומה אורך זקנם של הגברים. לנשים קשה אף יותר באזורים אלו היות שאל-שבאב אוסרים עליהן לצאת למקומות ציבוריים, להתראות עם גברים (גם אם מדובר בגברים הקרובים אליהן) וסוגרים את עסקיהן בטענה שאסור לערב בין גברים ונשים. התנהגות זו של אל-שבאב אינה מופנית רק כלפי מי שגר באזורים אשר בשליטתם אלא גם כלפי אלו העוברים בשטח שבו הם שולטים. ישנן נקודות יציאה וכניסה מהאזורים הנשלטים וכך א-שבאב דואגים לבחון שהאנשים שהיו בשטחם צייתו לחוקי האסלאם הקפדניים.
העובדות
סופי, נכנס לבריטניה בשנת 2003 תוך שימוש במסמכי נסיעה מזויפים וביקש מקלט על בסיס העובדה שהיה בסומליה בן לחמולת Ree-Hammar, חמולת-בת של החמולה הגדולה בסומליה – Ahansi. חמולת Ahansi וחבריה היו תחת רדיפה של המיליציה הסומלית Hawiye שהרגה את אביו ואחותו של סופי והכתה אותו. אין לסופי קרובים ששרדו וחיים בסומליה. הוחלט כי לא יקבלו אותו לבריטניה כמבקש מקלט, זאת על בסיס ההחלטה כי סופי נשאר בסומליה עד שנת 2003, מה שמערער בעיניי בריטניה את טענתו כי מסוכן לו שם. ב-16 במאי 2005 עתר סופי נגד דחיית בקשתו למקלט. ב-29 ביוני 2005 נדחתה עתירתועקב חוסר אמינות בסיפורו. סופי ביצע בבריטניה פשעים כמו שוד ואיומים לרצח וריצה עונש בכלא, וביולי 2006 הוחלט לגרשו לסומליה בטענה כי הוא מסכן את הציבור. לאחר דחיית עתירתו של סופי לביטול גירושו, בשנת 2007 קיבל בית המשפט את העתירה נוכח העובדה שצו הגירוש הוצא לפני קיום דיון בבקשתו.
אלמי נולד בסומליה לאבא שהיה קצין בצבא המורדים של זיאד בארה, ונשלח לשגרירות סומליה בלונדון כחלק מתפקידו. בשנת 1988 אלמי הצטרף אליו לבריטניה. ב-1 במרץ 1989 אביו של אלמי נפטר. ב-26 באפריל 1989 אלמי מבקש מקלט מדיני בבריטניה על בסיס שיש מלחמת אזרחים בסומליה והוא יהיה בסכנה עקב העבר המקצועי של אביו. ב-31 באוקטובר 1989 הוא הוכר כפליט וניתנה לו אשרה להישאר בבריטניה, שמאוחר יותר הוארכה ללא מועד פקיעה. ב-8 במרץ 1996 אלמי נכלא לחמש וחצי שנים עקב עבירות תנועה, שוד והחזקת נשק באופן בלתי חוקי. במהלך השנים וגם לאחר שחרורו מהכלא אלמי המשיך לבצע עבירות על החוק ובשנת 2001 הורשע בהחזקת הסמים. בעקבות העבירות הרבות של אלמי החליט משרד הפנים ב-4 בספטמבר 2006, לבטל את מעמדו נוכח היותו מסוכן לציבור, ולשלוח אותו בחזרה לסומליה. ב-27 באוקטובר 2006 עתר אלמי נגד ההחלטה. משרד ההגירה דחה את בקשתו. ב-14 במרץ 2007 אלמי עתר על כך שבית המשפט לא דן בבקשתו לפני שהצו נגדו הוצא. עתירתו התקבלה.
הטענות
העותרים טוענים כי החזרתם למוגדישו תחשוף אותם לתנאי חיים מסוכנים. את זכותם לקבל עזרה נגד פגיעה זו מצאו העותרים בסעיפים 2 ו-3 לאמנה האירופית לזכויות אדם, הקובעים:
ס' 2 לאמנה – "חיי כולם צריכים להיות מוגנים על ידי החוק. אין לקפח הצלת חייו של אף אדם בביצוע גזר דין של בית משפט בעקבות הרשעתו על פשע, אשר העונש הזה מסופק על ידי חוק"
טענת בריטניה לגבי סופי היא שהוא אדם לא אמין ומסוכן במידה מסוימת עקב ההאשמות נגדו בעבירות של שוד ואלימות. בהיותו בן 19, רווק צעיר ובעל מצב בריאותי טוב, יכול הוא לחזור לסומליה ללא סכנה ולדאוג לעצמו.
בריטניה טוענת לגבי אלמי, כי הוא משתייך לחמולה Isaaq ועל כן ישנה חמולה שהוא יכול לחזור לחיקה בשלום. בנוסף, נמצא על ידי בריטניה כי החזרתו לסומליה לא מהווה איום על חייו.
החלטת בית המשפט
בית הדין קבע כי כל אדם אשר נמצא במוגדישו נמצא במידה כלשהי בפני סכנה של הפרה של ס' 3 לאמנה.
נקבע כי יש לבחון האם הכוחות הנלחמים בסומליה פוגעים באופן מכוון גם באזרחים. בנוסף, יש לבחון מה הוא מספר ההרוגים שהם אזרחים אשר לא השתתפו בקרבות. בית המשפט מדגיש כי מבחנים אלו אינם מתאימים לכל פסק דין העוסק בשאלה של אי חזרה למדינה מסוכנת, אך במקרה הנוכחי ישנה רמה מאוד גבוהה של אלימות בסומליה. עם זאת, בית המשפט לא פוסל את העובדה שישנם אזרחים המוגנים מאלימות זו. אזרחים אלו קשורים לארגוני פשע הפועלים בסומליה, לאנשי עסקים הפועלים בסומליה ולמשפחות סומליות שיש להן כסף וכבוד רב, ולבסוף לשחקנים ראשיים בערים המרכזיות ובמדינה בכלל.
ישנם דו"חות המציגים נתונים לכך שכל הצדדים המשמעותיים לסכסוך ממשיכים לעסוק באלימות ללא אבחנה ומבצעים התקפות מרגמה רבות נגד כוחות אויב באזורים שבהם ישנה התיישבות צפופה במוגדישו וכל זאת מבלי להביא בחשבון את האוכלוסייה האזרחית. -ב-9 בספטמבר 2010, מזכ"ל האו"ם דיווח כי במוגדישו יש חוסר בביטחון. ב-16 בספטמבר 2010, התפרסם דיווח של ד"ר שמשול בארי, מומחה לזכויות אדם ופליטים, כי המצב בסומליה הרע ובתי החולים מלאים בנפגעי האלימות.
עוד קובע בית הדין כי ניתן יהיה להחזיר תושב למקום אחר במדינה, שאינו מוגדישו, לאזור המרכזי או הדרומי, וזאת בתנאי שיצליחו להעביר אותו לאזור זה ללא מעבר באזור הבירה, בה יהיה חשוף לפרעות ויהיה נתון למצב מאיים. אולם, אופציה זו תלויה כמובן במקום מגוריו של האדם החוזר. יש לקחת בחשבון שכדי להיכנס לסומליה אין ברירה אלא לעבור במוגדישו, שם נמצא שדה התעופה.
בית הדין קבע ששיטות העונשים של א-שבאב נופלות בגדר המעשים המהווים עינויים או יחס או עונש בלתי אנושיים או משפילים", כאמור בס' 3 לאמנה. בית המשפט מקבל את העובדה שככל הנראה העונש שיוטל על אדם בסומליה יהיה תלוי בחומרת המעשה שעשה, אולם, בית המשפט אינו יכול להתעלם מהעובדה כי ישנם דיווחים על כך שסומלים הוכו והושפלו על הפרות קלות יחסית, כמו השתתפות במשחקים חברתיים, צפייה במשחקי כדורגל ולבישת בגדים לא ראויים.
פליט חוזר אשר אין לו קשרים חזקים או בני משפחה קרובים הן באזורים המסוכנים והן באזורים שאליהם אינו יכול להגיע בבטחה הוא יאלץ לפנות למחנה פליטים כדי לא להיות בסכנת חיים. כאשר לוקחים בחשבון שבמידה סבירה החוזרים ימצאו עצמם במחנה פליטים, כגון אלו הקיימים בפרוזדור Afgooye, או במחנה פליטים, כגון מחנות Dadaab בקניה, בית המשפט סבור שיהיה סיכון אמיתי שהם יהיו חשופים ליחס הנופל בגדר ס' 3.
לגבי סופי, שמוצאו בקיוריוליי שבסומליה, בית הדין קיבל את העובדה שיכול להיות שיש לו משפחה שם שתוכל לתמוך בו. עם זאת, העיר קיוריוליי נשלטת כיום על ידי א-שבאב וכיוון שהמבקש הגיע לבריטניה בשנת 2003, כשהיה רק בן שש עשרה, בית המשפט סבור כי קיים סיכון אמיתי שיהיה נתון להתעללות על ידי א-שבאב אם ינסה לחזור לשם. על פי הראיות שהוגשו לבית המשפט אין לו משפחה נוספת בדרום או במרכז סומליה. כתוצאה מכך, כיוון שאינו יכול לנסוע לקיוריוליי באופן בטוח, סביר להניח כי הוא ימצא עצמו במחנה פליטים כלשהו. נוכח זאת שליחתו בחזרה לסומליה תפגע בו ותפר את זכויותיו.
בית הדין קבע שאם סופי ואלמי יישארו במוגדישו, הם יהיו תחת סיכון ממשי של לפגיעה אסורה על פי ס' 3. בנוכח זאת הוא פסק שהם סופי ואלמי לא יוחזרו למוגדישו בעקבות האלימות הרבה שם, שמקורה גורמים שאינם מדינתיים הפועלים באופן שמהווה הפרה בוטה של האיסור על עינויים ועל יחס או עונש בלתי אנושיים או משפילים.
אנדרגוגיה
אנדרגוגיה היא שם כולל לשיטות ועקרונות המשמשים בחינוך מבוגרים. המילה נטבעה כהלחם של המלים היווניות ἀνδρ- (andr-), שפירושה "גבר", ו־ἀγωγία (agogia), שפירושה "הובלה", ובהשאלה, "חינוך", כך שהמלה אנדרגוגיה פירושה "חינוך גברים", להבדיל מ"פדגוגיה" שפירושה "חינוך ילדים".
אנדרגוגיה מוגדרת, בדרך כלל, כאמנות ומדע של למידת מבוגרים או תמיכה בלמידת מבוגרים. אנדרגוגיה מבוססת על תפיסה הומניסטית של לומדים בעלי הכוונה עצמית ואוטונומית שבה מורים מוגדרים כמנחי למידה. באנדרגוגיה הלמידה היא עצמאית, מתפתחת ממשימות ובעיות של החיים.
המונח אנדרגוגיה הוטבע לראשונה בשנת 1833 על ידי ואילו מלקולם נואלס, הנחיל את השימוש במושג במחקריו האקדמיים. התיאוריה האנדרגוגית של נואלס הפכה לתפיסה המובילה באקדמיה והשפיעה על מדיניות מספר מדינות באירופה על תיאוריות בניהול, רפואה וחינוך.
היסטוריה
בשנות החמישים של המאה העשרים, החלו חוקרים במדינות שונות באירופה, להשתמש שוב במנוח, לעיתים כפרקטיקה ולעיתים כתיאוריה. ב-1964 ג'יי א. סימפסון, חוקר בריטי, הציע שאנדרגוגיה תהייה כותרת רחבה לבניית גוף ידע רלוונטי להכשרתם של העוסקים בחינוך מבוגרים. לטענתו, הענפים העיקריים של האנדרגוגיה יכולים להיות מקבילים לתחומים בחינוך ילדים. ארבעת הענפים העיקריים שהציע יהיו: חקר העקרונות של חינוך מבוגרים, המבוגרים עצמם, פסיכולוגיה חינוכית של מבוגרים ושיטות אנדראגוגיות להוראת מבוגרים.
ב-1967, מלקולם נואלס שמע לראשונה את המשג, אנדרגוגיה, ממחנך מבוגרים יוגוסלבי, דושאן סביצ'ביץ', שהשתתף במפגש קיץ שנואלס אירח באוניברסיטת בוסטון. נואלס פרסם את תפיסתו בנושא אנדרגוגיה ב-1968 במאמר עם השם הפרובוקטיבי: אנדרגוגיה, לא פדגוגיה.
נואלס הציג שש הנחות לגבי למידת מבוגרים:
בשנות השבעים של המאה העשרים תיאוריות מתחום למידת המבוגרים עזרו לחולל מהפכה באופן שבו בוצעו תוכניות הכשרה בעולם העבודה. המחקר האקדמי והתוכניות להכשרת מבוגרים התרחבו מאוד. נואלס האמין שאנדרגוגיה מציעה ערך רב לשיפור היחסים הבין אישיים ולתהליכי יעול בחברות תעשייתיות.
עקרונות אנדרגוגיה
על בסיס ההנחות של נואלס, חוקרים ניסחו את עקרונות האנדגוגיה:
בין אנדרגוגיה לפדגוגיה
האנדרגוגיה שונה מפדגוגיה בתפיסת הלומד והלמידה: האנדרגוגיה כאמור היא תורת חינוך המבוגר בניגוד לחינוך הפדגוגי - החינוך לילד. תורה זו סחפה אחריה דיון נרחב ויש רבים המאמינים שאין צורך בה, מאחר שהיא אינה שונה מהפדגוגיה כלל.
אן הנסון שוללת את האנדרגוגיה וסבורה כי אין צורך בה, לומדים מבוגרים אינם שונים מלומדים שהם עדיין ילדים ולא קיימת הצדקה לבניית תאוריה נפרדת. לטענתה, האנדרגוגיה מציגה תמונה אידיאלית של הזדמנויות למידה למבוגרים ומניחה שמבוגרים מתנהגים כלומדים אוטונומיים.
על פי ג'וזף דיוונפורט הן הפדגוגיה והן האנדגוגיה מדגישות את תפקיד המורה ומתעלמות מחלקו של התלמיד, לכן אין צורך בהפרדתן.
דאי ובסקט טוענים שזו אינה תאוריה ללמידת מבוגרים אלא אידאולוגיה חינוכית ללמידה חקרנית. האנדרגוגיה אינה מתאימה לכל מצב. מחקרים אחרים הטילו ספק בהנחות היסוד.
רוזנבלום ודרנקוולד מצאו ששיתוף לומדים בתהליך הכנת הקורס, אבחון מטרות ועיצוב התוכנית לא יצר הבדל משמעותי ברמת הלמידה.
קונטי טוען כי הגישה הפדגוגית, השמה את המורה במרכז, יעילה יותר למטרות לטווח קצר כגון הכנה למבחן, ואילו הגישה האנדרגוגית, בה הלומד במרכז, יעילה יותר למטרות לטווח הקצר בלימוד מיומנויות בלבד.
קנטי טוען שהאנדרגוגיה והפדגוגיה הן שתי גישות שונות לחינוך ילדים ומבוגרים: הראשונה "מתקדמת" והשנייה "מסורתית". הוא דוחה את שתיהן בצורתן הקיצונית לטובת גישה המבוססת על התנסות ונושא.
נואלס האמין באנדרגוגיה וראה אותה כמנוגדת לפדגוגיה. הוא טען שבנוסף לארבע הנחות היסוד קיימות שתי הנחות יסוד נוספות:
הצעות ליישום
אופלטקה מציע לשקול השקת קורסים רלוונטיים ללומד המבוגר תוך יצירת עניין: קורסים בחיי המבוגר, עבודה והורות וכיוצא בזה. בהתאם לממצאי ספרות מחקרית וניסיונן של אופלטקה להלן הצעות ליישום: הקשבה לצרכים ייחודיים – הזמנת הלומד לשיחה אישית והקשבה לצרכיו. שימוש בדיון בכיתה – הוראה בצורת דיון מעודדת אינטראקציה קבוצתית של חילופי רעיונות ומחשבות. מטלות מאתגרות אינטלקטואלית – המבוגר עשוי לראות במטלה זו כאתגר ומענה לצרכיו האינטלקטואליים. התחשבות בציפיות הלומד – כבר בתחילת הקורס הלומד יגיש בכתב את ציפיותיו כדי להשוותן עם ציפיות המרצה. בשנים האחרונות נוספה אופציה ללמידה מתוקשבת שהיא מתאימה במיוחד ללומדים בוגרים מפני שניתן ללמוד באמצעותן בכל זמן ובגלל היכולת לבחור בקורסים לפי תחומי עניין ולא לפי מקום מגורים. תנאים אלה המתאימים בעיקר ללומדים עובדים המוגבלים בזמנם.
משרד הבית הלבן
משרד הבית הלבן (באנגלית: White House Office) הוא ישות בתוך משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית. בראשות המשרד עומד ראש סגל הבית הלבן המשמש בנוסף כראש משרד הרשות המבצעת של הנשיא.
כמעט כל עובדי משרד הבית הלבן הם מינויים פוליטיים של הנשיא. עוזרים אלו מפקחים על האינטרסים הפוליטיים והמדיניים של הנשיא ואינם דורשים אישור פוליטי למינוי, ומשום כך בידי הנשיא להסירם לפי שיקול דעתו.
היסטוריה
ב-1939, במהלך כהונתו השנייה של פרנקלין דלאנו רוזוולט, הונחו היסודות לסגל הבית הלבן המודרני. בהתבסס על ההמלצות של ועדה נשיאותית שהורכבה ממומחים בתחום מדע המדינה ומינהל ציבורי, רוזוולט הצליח לקבל את אישור הקונגרס למהלך. השינוי כלל את יצירת משרד הרשות המבצעת, אשר דיווח ישירות לנשיא. המשרד כינס תחתיו שתי תת-יחידות: משרד הבית הלבן ולשכת התקציב, שהחלה לפעול עוד ב-1921 והייתה במקור חלק ממחלקת האוצר של ארצות הברית לפני שעברה לחסות משרד הרשות המבצעת. משרד הבית הלבן מאורגן בהתאם לרצונו של כל נשיא מכהן ומנוהל על ידי צוות שנבחר על ידי הנשיא. כמה מועצות נשיאותיות, ועדות ונציבויות מתפקדות באופן ארגוני כמחלקות של משרד הבית הלבן.
על אף שהמשרד משמש כיחידת משנה של משרד הרשות המבצעת, משרד הבית הלבן הוא הגוף המוביל במערך הצוות הנשיאותי. במובנים רבים הוא הקרוב ביותר לנשיא הן בקרבה הפיזית, עוזריו הבכירים תופסים את רוב המשרדים באגף המערבי, ובהשפעתה על הפעילות השוטפת, דיונים, סדרי מדיניות, ותקשורת ציבורית לנשיאות.
תפקיד המשרד
הסוגיות העומדות בפני ארצות הברית בכל עת אינן ניתנות לטיפול על ידי הנשיא לבדו, ועל כן עליו להתבסס על המומחיות של ראש הסגל אותו הם מינו. בעוד שראשי הסגל עשויים להיות שונים במידת התווית המדיניות שאותו הם מספקים לנשיא, הם נמצאים, מנגד, בבסיסם, כמנהלי מערכת הבית הלבן. לפחות בתאוריה, הם הגורמים שאחראים על מדיניות הבית הלבן כרשות מבצעת, סדר ארגוני יעיל וכל מסמך ותקשורת שקשורה לנשיא.
פרס ז'ראר לוי
פרס ז'ראר לוי לעידוד היצירה בצילום הוא פרס המוענק, החל משנת 1982, לצלמים ישראלים על ידי מוזיאון ישראל בירושלים. כיום, הפרס מוענק מדי שנתיים לאמן או אמנית בראשית דרכם האמנותית ואשר עבודתם מבטיחה פריצת דרך חדשה בשדה הצילום המקומי.
אנסאנה סימון
אנסאנה קלודליון אטיין סימון (בצרפתית: Nsana Claudélion Etienne Simon; נולד ב-11 במרץ 2000 בסן-דני שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת נ.ק. בראבו מליגת העל הסלובנית.
קריירת מועדונים
סימון גדל במחלקות הנוער של סרז'י-פונטוז ולאנס. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של לאנס. ב-30 בינואר 2021 חתם סימון בסנט גאלן מליגת העל השווייצרית. ב-20 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-3 ללוזאן במסגרת המחזור ה-26 בליגה לעונת. בסך הכל ערך שתי הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-16 ביולי 2021 חתם סימון בנ.ק. בראבו מליגת העל הסלובנית.
מאתיי היידוקו
מאתיי פאוול היידוקו (ברומנית: Matei Pavel Haiducu; 18 במאי 1948 - 5 באוגוסט 1998) היה מרגל רומני בצרפת, שפעל כסוכן כפול, דמות מרכזית ב"פרשת טנאסה".
ביוגרפיה
מאתיי היידוקו נולד בבוקרשט, רומניה, כבנו של היהודי לודוביק הירש, ששינה את שם משפחתו ל"היידוקו" ושל פלוריקה היידוקו מבית מולדובאנו.
משנת 1975 שהה בצרפת כסוכן חשאי, בכיסוי של פליט פוליטי, כשתפקידו לעסוק בריגול תעשייתי, בעיקר בתחום הגרעיני. כמרגל פעל היידוקו בשליחות Direcția Informații Externe של הסקוריטטה. הממונה על היידוקו, הגנרל הרומני ניקולאה פלשיצה, הורה לו ב-13 בינואר 1981 לרצוח שני רומנים, שקיבלו מקלט בצרפת, וירג'יל טנאסה ופאול גומה. היידוקו, שלא היה מוכן לעסוק ברצח, הסגיר עצמו לשירותים החשאיים של צרפת ובהדרכתם הפך לסוכן כפול שביים ניסיון לרצח כושל נגד גומה וחטיפה מדומה של טנאסה.
ב-18 במאי 1982 התפרסם בפריז ניסיון הרעלה של פאול גומה וב-20 במאי, באחד מרחובות פריז, נעלם וירג'יל טנאסה. התקשורת הצרפתית עסקה בכך באינטנסיביות והנשיא הצרפתי, פרנסואה מיטרן הצביע לכיוון רומניה. ב-19 ביוני שב היידוקו לרומניה וצ'אושסקו העניק לו עיטור צבאי. הוא קיבל רשות להעביר את משפחתו לצרפת ונחפז לעשות זאת.