cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מידהט פאשא
רפורמות מנהלתיות
מידהט ביצע שינויים במנהל ברוח הטנזימאט. מידהט שלקח חלק בניסוח חוק הווילאייטים ב-1864 פעל בנחרצות כדי ליישמו בווילאייט אותו ניהל. חוק זה שנתן לוואלי מרחב תמרון רחב יותר נוצל ביעילות על ידי מידהט ליישום רפורמות מתקדמות. שטחיה של עיראק חולקו למחוזות לפי ההיררכיה שנקבעה בחוק הווילאייטים. בכל דרג נתמנו פקידים ונבחרו מג'לסים, כאשר הדרגים הגבוהים מונו על ידי השלטון באיסטנבול ובמחוזות הקטנים הייתה זו בחירה של האוכלוסייה המקומית. בבירה הוקמו שני מג'לסים. האחד נועד לטיפול בענייני מינהל ומשפט והשני לענייני כספים. בערים העיקריות קמו העיירות הראשונות. בהמשך לשלטונו בווילאייט הדנובה, המשיך מידהט לדגול בשיתוף האוכלוסייה המקומית והמיעוטים היהודים והנוצרים, במועצות המקומיות, במנהל ובקביעת רפורמות. כך זכה באמון ובתמיכה של הציבור. הוא חיסל את שליטתה העצמאית של משפחת סעודון במנתפך על ידי שילוב ראשי המשפחה במנהל המקומי. בעבור השפעתו החיובית, הביעו יהודי עיראק את תודתם בכנותם אותו "אבי השלום".
פיתוח עירוני ושירותים ציבוריים
מידהט פעל להפיכת בגדאד מאזור שולי לאזור מפותח ומודרני. נעשו שיפוצים במראה העיר בגדאד: הוסרו חלק מחומות העיר במטרה להרחיב את גבולות העיר, הורחבו ורוצפו רחובות, נסללו מדרכות, נבנה הגשר הראשון שידעה בגדאד, ניטעו גנים ציבוריים, הוסדרה תאורה ברחובות ומערכת לאספקת מים לנוחיות התושבים, נפתחה תחבורה מהעיר בגדאד לפרברה כאזמיה באמצעות קרונות נוסעים שנגררו על ידי סוסים על גבי מסילה. לראשונה הונחו באזור קווי טלגרף.
כמו כן, הוקמו מוסדות וארגוני רווחה לקידום האוכלוסייה. הוקמו בתי ספר בכל מחוז כולל בתי ספר צבאיים ומקצועיים. בתי ספר אלו היו פתוחים גם לנוצרים ויהודים. הוצאו ספרי לימוד חדשים. הוקם בית הדפוס הראשון בבגדאד ונפתח העיתון הרשמי- זאוורה.
הוקמו מוסדות סיעוד ומערכת בריאות: בתי חולים, בתי אבות, בתי יתומים. הקמתו של סכר גם סייע במיגור מגפות שנפוצו עקב הצפות של נהר הפרת. מים עומדים שיצרו בעיה בריאותית בעיר בצרה, הובילה להעברתה של העיר ובנייתה מחדש במקום קרוב. כמו כן, הורחב כוח הז'נדרמריה המקומי- הדבטיה.
תחבורה ימית וספנות
עיקר פיתוח התחבורה היה בתחום קשרי הספנות הפנימיים והחיצוניים. מידהט שהיה מעוניין לחזק את הקשר עם איסטנבול ואירופה סבר כי פתיחת תעלת סואץ ב-1869 היא הזדמנות מתאימה. כמו כן, עלה הצורך בקשר בין שתי הגדות של החידקל והפרת, ובין יישובים הממוקמים לאורכם. לכן, החל מידהט בשיפוץ הספינות הקימות, היחידות ברשות האימפריה העות'מאנית, וכן בבניית ספינות מתקדמות. נקנו ספינות קיטור שייהפכו לכלי התחבורה העיקרי לשיט בפרת ולאירופה. הוא הרחיב את נתיבי השייט ובנהצי קטן שהיה הראשון באימפריה. כמו כן, נבנו מחסני פחם, שופץ נמל בצרה והורחב לשם מעגן ספינות גדולות יותר. הוקמה רשות חדשה לניהול השיט בנהרות לשם שמירה על הסדר וחופש השייט. כל פעולות אלו הביאו להתפתחות מואצת של שירותי הספנות בימיו.
מדיניות חוץ
מידהט ביסס גם את השליטה העות'מאנית באזורים השכנים והרחיב את גבולות וילאייט בגדאד. מידהט הצליח על ידי משא ומתן עם תושבי העיר כווית לכללם תחת האימפריה העות'מאנית, כסנג'ק בווילאייט בגדאד. בתמורה הובטח להם אוטונומיה וממשל עצמי.
מידהט פעל גם להידוק הקשרים עם המערב. משא ומתן ידידותי עם הממשל הבריטי בהודו הוביל לסיפוח בחריין באופן רשמי תחת מותצריפת אל-חסא. ספינות של האימפריה שטו לצד ספינות בריטיות לבחריין ולאחר מכן לכווית. מסע זה לווה במחוות ידידותיות מצד שני הצדדים שהדגישה את ההתקרבות שהושגה. בבחריין ובכווית התקבלו העות'מאניים בהתלהבות רבה. כך השיג מידהט שליטה ימית נרחבת באזור.
הקשר עם האימפריה וסיום תקופתו כוואלי של בגדאד
בעקבות הצלחותיו של מידהט בשיפור המצב בבגדאד מבחינה פוליטית ומנהלתית נשלח אליו מכתב מהווזיר הגדול, עלי פאשא בו הוא מברכו על הצלחתו בנג'ד ומתייחס לביקור המוצלח של השאה. הסולטאן הביע אף הוא את הערכתו להצלחותיו של מידהט על ידי שליחת חרב כבוד.
אולם, עקב מותם של פואד ועלי פאשא ב-1871 החל המצב באימפריה להשתנות. הסולטאן עבד אל-עזיז שהראה סימני שיגעון, החל לרוקן את קופת המדינה. הדבר הורגש במיוחד בווילאייט בגדאד. הופסק המימון של פרויקטים ונשלחו אנשים מאיסטנבול עם דרישות לשיבוצם בתפקיד טוב במנהל. תביעות כספיות מצד הווזיר הגדול אשר מילויין עשוי היה למוטט את מפעלו של מידהט בעיראק, הובילה להתפטרותו מתפקיד הוואלי של בגדאד.
מידהט הווזיר הגדול
ב-1871, בעקבות שיחה אישית עם הסולטאן, שהתרשם ממידהט, מונה מידהט לווזיר הגדול במקום הווזיר מחמד נדים פאשא. אולם, מידהט שהיה רפורמטור טוב אבל לא פוליטיקאי מבריק לא שרד במשרה יותר מכמה חודשים.
חילופי סולטנות
בשנת 1876 נרצח הסולטאן עבד אל-עזיז. במקומו עלה אחינו מוראד החמישי אולם בעקבות שגעונו הוחלף במהרה בעבדול חמיד השני, בתמיכתו של מידהט פאשא. עבדול חמיד הבטיח למידהט לפני עלייתו את יישום החוקה העות'מאנית של 1876 שהייתה יוזמתו של מידהט. אולם, הסולטאן שחשש מכוחו הרב של מידהט, הדיח אותו מתפקידו כווזיר הגדול והגלה אותו בטענה שיש לו קשר לרצח של עבד אל-עזיז. אולם הוחזר להיות הוואלי של סוריה.
מידהט מושל וילאייט סוריה
בשנת 1878 מונה מידהט לוואלי (מושל) של וילאייט סוריה. מידהט הציג לשלטון את הבעיות הרבות שפקדו את סוריה באותה תקופה: חוסר הביטחון של התושבים, עול המיסים הגדול וגיוס החובה. בעיקר התלונן מידהאט בפני הסולטאן על התערבות יתר של מעצמות המערב ועל הפעילות המיסיונרית שהן מקיימות בסוריה.
הוא התחיל בתהליך של רפורמות שונות בשירות הציבורי, כלכלה, ביטחון ומשפט. לאחר ביצוע רפורמות אלה הציג מידהט לסולטאן רשימת רפורמות שהוא מעוניין לבצע בסוריה כדי להקל על השלטון ועל חיי התושבים. הסולטאן דחה את הרפורמות והתיר לו רק לפטר ולמנות מושלים אזוריים. מידהט החליט לפטר מושלים מושחתים.
בעקבות חילוקי דעות שהיו לו עם מפקד הצבא באזור (מושיר) הוא הגיש את התפטרותו לסולטאן בטענה שהוא זקן ועייף. הוא התלונן על מצבה העגום של הוילאייט והמליץ שלוואלי עצמו תהיה שליטה בצבא - בניגוד לרפורמה שהנהיג קודם לכן באימפריה. הסולטאן סירב לקבל את ההתפטרות ודחה את ההצעה לשינוי. בעקבות כך המחלוקת בינו לבין מפקד הצבא גדלה ובמאי 1880 הגיש שוב את התפטרותו.
בשנה זו החלו להישמע בסוריה קולות הקוראים לעצמאותה של סוריה ומרידה בעות'מאנים. בעקבות ועדת בדיקה של הסולטאן נאשם מידהט בשורה של האשמות הקשורות לחתירה תחת הסולטאן, ביניהן: עידוד עיתונים לגרימת מהומות, הצהרות על מוכנות לסיוע לתושבים נגד הממשלה, פגישות יומיומיות עם הבריטים, מינוי מקורבים לתפקידי מפתח, אימוץ התואר ח'דיו ועוד. בשל כך באוגוסט 1880 הוא הודח מתפקידו.
כולם יודעים (סרט)
כולם יודעים (בספרדית: Todos lo saben) הוא מותחן פסיכולוגי בספרדית משנת 2018, שמערב גם אספקטים עלילתיים של מסתורין והעולם הפלילי. התסריט נכתב על ידי הבמאי האיראני אסגאר פרהאדי שגם ביים את הסרט, בכיכובו של חאווייר ברדם ופנלופה קרוז. הקרנת הבכורה העולמית של הסרט נערכה במסגרת פסטיבל קאן בשנת 2018 והוא יצא לאקרנים בספרד ב-14 בספטמבר 2018. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-8 בפברואר 2019.
עלילה
במרכז עלילת הסרט, הגיבורה לאורה (פנלופה קרוז), במקור מספרד אך מתגוררת כעת בבואנוס איירס, חוזרת לעיר הולדתה יחד עם בתה המתבגרת אירנה ובנה הצעיר. הם מגיעים לשהות כמה ימים בבית משפחתה של לורה, בעיר קטנה בפאתי מדריד, לרגל חתונה משפחתית. מה שנראה בתחילה כמו מפגש משפחתי מרגש וחתונה שמחה, הופך להיות שרשרת של התרחשויות מפתיעות ואירועים פליליים לא צפויים המביאים לגילוי של סודות מן העבר.
כשאירנה נחטפת ולאורה נאלצת לגייס כסף על מנת לשלם את הכופר כדי לשחרר אותה מבלי לערב את השלטונות ואת המשטרה, כל המשפחה הופכת לחלק מהחקירה.
הפקה
הסרט הוא הפקה משותפת, צרפתית-ספרדית-איטלקית וקיבל מימון מגופים שונים, בין היתר:קנאל +, הטלוויזיה הצרפתית, l'ICAA, ועוד.
שלב הצילומים החל באוגוסט 2017.
הקרנת הסרט
הבכורה העולמית של הסרט הייתה במסגרת ההקרנה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-8 במאי 2018. זמן קצר לאחר מכן, חברת פוקוס רכשה זכויות הפצה לסרט בארצות שונות ברחבי העולם. הוא גם הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-8 בספטמבר 2018. הוא הוקרן לראשונה בספרד ב-14 בספטמבר 2018. הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-8 בפברואר 2019.
תגובות לסרט
באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes אחוז הביקורות החיוביות הוא 77%, זאת על בסיס 113 ביקורות, והדירוג הממוצע שלו הוא 6.2 מתוך 10. בקונצנזוס הביקורתי של האתר נכתב: " כולם יודעים הוא קצת פחות מסכום חלקיו, למרות המאמצים של צוות השחקנים המרהיב - וצעד מאכזב עבור כותב התסריט והבמאי, אסגאר פרהאדי". באתר הסרטיםMetacritic קיבל הסרט ציון ממוצע משוקלל של 68 מתוך 100, בהתבסס על 16 מבקרים, המרמז על "ביקורת חיובית בדרך כלל".
א.א. דאוד גייב מהמגזין The A.V. Club נתן לסרט ציון B, וכתב בביקורת שלו כי " חאווייאר בארדם ופנלופה קרוז עזרו לשבור את קללת הלילה הפותח של פסטיבל הקולנוע בקאן". באתר הקולנוע האוסטרלי, This Is Film, הסרט גם כן זכה לביקורת חיובית. המבקר פיטר גריי כתב על הסרט שהוא "מותחן קולע, בעל מבנה מקצועי, שכל הזמן מחזיק את הרגשות שלך בכופר".
הסרט היה מועמד לשמונה קטגוריות בטקס פרסי הגויה ה-33 : הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר והשיר המקורי הטוב ביותר.
שמוליק דובדבני כתב באתר ynet על הסרט (...) "בהחלט ראוי לצפות בו, אף אם התוצאה אינה מתגמלת, רגשית ורעיונית, כמו סרטיו הקודמים של פרהאדי. החמיצות הביקורתית המסוימת בה התקבל הסרט, שנבחר לפתוח את פסטיבל קאן אשתקד, יצרה את הרושם כאילו על במאים גדולים – ופרהאדי נמנה עליהם – מוטלת החובה להנפיק יצירות מופת בזו אחר זו. אכזבה לא באה בחשבון. עם זאת, בתום הצפייה בסרט נותרת בעינה השאלה מה דחוף היה לו, לבמאי האיראני הנפלא, להתנסות בצילום הסרט הזה, דווקא בספרד".
בהארץ כתב אורי קליין: "יש ב"כולם יודעים" מבחר גדול של דמויות, אלא שבחלקו הראשון הן מצטברות לכדי בליל אנושי וקשה להבחין ביניהן ולהבין את קשריהן אלו עם אלו, וככל שעלילתו מתקדמת יש בו רק דמות אחת בעלת מורכבות, המעוררת בנו עניין של ממש וגורמת לנו להזדהות עמה. ובניגוד לשלושת הסרטים הקודמים (של הבמאי פרהאדי) שהצטיינו בצלילות נרטיבית למרות ריבוי הדמויות, "כולם יודעים" נדמה כסרט מבולבל, הוא מתפזר לכיוונים עלילתיים ואידאולוגיים רבים מדי, וכתוצאה מכך אין לו מוקד נרטיבי, רעיוני ורגשי שניתן להיאחז בו".
וידזה
וידזה (בבלארוסית: Відзы, "וידזי"; ברוסית: Видзы; בפולנית: Widze; ביידיש: ווידזש, גם וידז) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
וידזה נזכרת לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-15, ובתחילת המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921 נכללה במחוז וילנה שבתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי וידזה
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,100 יהודים, כמחצית מאוכלוסייתה, והתקיימה בה פעילות ציונית ופעילות של ארגון הבונד. עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בפרוץ מלחמת העולם השנייה, הגיעו אליה פליטים יהודים ממערב פולין.
בפרוץ מבצע ברברוסה נכנסו לעיירה ליטאים ופולנים לאומנים, וביצעו פוגרום בתושביה היהודים. ב-27 ביוני 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, והחלו ברצח יהודים רבים במקום. בד בבד, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב ומגבלות תנועה, והוקם בעיירה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה במחנות עבודה, ולהעביר לשלטונות תשלומי כופר.
ג'יני וג'ורג'יה
עלילה
הסדרה עוקבת אחרי ג'יני מילר, נערה שלעיתים קרובות מרגישה מבוגרת יותר מאמהּ המקסימה בת השלושים, ג'ורג'יה מילר. אחרי שנים במנוסה, ג'ורג'יה רוצה מאוד להשתקע בניו אינגלנד הציורית ולתת למשפחתה חיים נורמליים. עבור ג'יני זה אומר להצליח לשרוד בבית ספר יוקרתי, עם פופולריות גוברת ומערכות יחסים מסובכות. בו בזמן, העבר של ג'ורג'יה מאיים על אורח החיים החדש שלה ושל משפחתה.
פיתוח
בחודש אוגוסט 2019 פורסם כי נטפליקס הזמינה 10 פרקים של הסדרה מאת התסריטאית דברה ג'יי פישר, אשר עבדה בעבר בהפקות טלוויזיוניות שונות, ביניהן זהות בדויה ומחשבות פליליות.
בחודש אפריל 2021 חודשה הסדרה לעונה שנייה אשר תכלול גם היא 10 פרקים. ב 18 במאי 2023 נטלפיקס הודיעה על הוספת עוד שתי עונות לסדרה
ליהוק
בחודש אוגוסט 2019 נודע כי אנטוניה ג'נטרי תגלם את דמותה של ג'יני ובריאן האווי תגלם את דמותה של ג'ורג'יה. אליהן הצטרפו גם דיזל לה טורקה, ג'ניפר רוברטסון, פליקס מאלארד, שרה וייסגלס, סקוט פורטר וריימונד אבלק. על מנת להתכונן לתפקידיהם למדו רוברטסון, מאלארד ווייזגלס שפת סימנים.
ב-28 בינואר 2022 נודע כי השחקן הקנדי ארון אשמור ישתתף בתפקיד משני בעונה השנייה של הסדרה.
צילומים
שלב הצילומים של העונה הראשונה נערך בין החודשים אוגוסט לדצמבר 2019 בעיר טורונטו, קנדה.
תגובות וביקורות
ב-Rotten Tomatoes עומדת עונתה הראשונה של הסדרה על ציון משוקלל של כ-68% המבוסס על 31 ביקורות. בקונצנזוס המבקרים כתוב: ב-Metacritic עומדת הסדרה על ציון משוקלל של 62/100.
עם ההודעה על חידוש הסדרה לעונה שנייה, פרסמה נטפליקס את נתוני הצפייה בסדרה, עם כ-52 מיליון צופים בחודש הראשון לצאתה.
מחלוקות
בפרק השמיני בעונה הראשונה של הסדרה, הדמויות של ג'יני והאנטר מנהלות ויכוח במהלכו יש שימוש במושג "אולימפיאדת הדיכוי". הדיאלוג בין הדמויות הפך לויראלי ברשתות החברתיות השונות ותואר על ידי קהל הצופים ומבקרים שונים כ"מביך".
זמן קצר לאחר עליית הסדרה לאוויר, שורה המאזכרת את הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט העלתה ביקורות רבות על ידי צופי הסדרה. השורה נאמרת על ידי דמותה של ג'יני לג'ורג'יה: השורה גררה תגובות חריפות של צופים אשר כינו אותה מיזוגנית ומביישת. סוויפט עצמה הגיבה וכתבה בחשבון הטוויטר שלה: היא המשיכה וביקרה את חברת נטפליקס עצמה, איתה שיתפה פעולה בעבר בסרט Miss Americana.
פירוק לגורמים של מספר שלם
לפי המשפט היסודי של האריתמטיקה, לכל מספר טבעי גדול מ-1 קיימת הצגה יחידה כמכפלה של מספרים ראשוניים (עד כדי שינוי סדר הופעת הגורמים). תכונה זו של המספרים הראשוניים הופכת אותם למעין "אטומים" של המספרים השלמים.
פירוק מספר גדול לגורמים
עד אמצע המאה ה-20 הבעיה העסיקה מעטים שהתמידו בחיפוש שיטות יעילות יותר לפירוק מספרים גדולים לגורמים. בחצי השני של המאה העשרים, עם התפתחות המחשבים ועלייתה של הקריפטוגרפיה, במיוחד מערכות אבטחה אסימטריות שמסתמכות על פירוק לגורמים ככלי הצפנה כמו RSA ודומיה, עלתה רמת העניין בבעיה זו. כיום הבעיה נחשבת לאחת הבעיות החשובות בתורת המספרים והיא מעסיקה מתמטיקאים רבים מכל העולם. חשיבותה נודעת לא רק מהיבט קריפטוגרפי אלא בעיקר כבעיה חישובית המשמשת כמדד יכולת וידע טכנולוגי. חברת RSA פרסמה בעבר רשימת מספרים שהם כפולה של שני ראשוניים גדולים, שהציבה כאתגר לציבור עם פרס בצידם למי שיצליח לפרקם לגורמים. מספרים אילו מכונים מספרי האתגר של RSA ומיוצגים על ידי RSA-xxxx כשה-xים מציינים את מספר הספרות (בבסיס בינארי, ולעיתים בבסיס עשר). למשל הפרס למי שיצליח לפרק לגורמים את המספר RSA-2048 (בגודל 617 ספרות עשרוניות) היה 200,000 דולר. אולם פרויקט האתגר בוטל בראשית 2008.
ב-1980 הצליחו ג'ון ברילהרט ומייקל מוריסון לפרק לגורמים מספר בן 50 ספרות עשרוניות באמצעות שברים משולבים בהתבסס על רעיון של מאוריס קרייצ'יק. ב-1990 הצליח צוות מתמטיקאים לפרק לגורמים מספר בן 116 ספרות עשרוניות תוך שימוש באלגוריתם הנפה הריבועית של קרל פומרנץ ובשנת 1994 באמצעות אותו אלגוריתם פורק בהצלחה מספר האתגר RSA-129. במאי 2005 הסתיים באוניברסיטת בון מאמץ ממושך שהחל בסוף 2003 בפירוק המספר RSA-200 (כ-663 סיביות) לגורמים. הפירוק בוצע באמצעות אלגוריתם נפת שדה מספרים הכללי של ג'ון פולרד, האחים לנסטרה (הנדריק וארג'ן) ומרק מאנס, בזמן של 55 שנות מעבד אופטרון 2.2GHz יחיד, על ידי צוות מתמטיקאים בראשות בוהר, בוהם, פרנק וקלנג'ונג. בנובמבר 2005 הצליח אותו צוות עם אותו אלגוריתם לפרק לגורמים את המספר RSA-640 (בגודל 193 ספרות עשרוניות) במאמץ של כ-30 שנות מעבד אופטרון 2.2GHz בתוך חמישה חודשים, בשנת 2020 פורק המספר הגדול ביותר עד כה,, שהוא בעל 250 ספרות עשרוניות (829 ספרות בבסיס בינארי).
מספרי פרמה ומספרי קנינגהם
מספרי פרמה קרויים על שמו של פייר דה פרמה, שהתעניין בפירוק לגורמים בשל הקשר למספרים משוכללים ומספרים ידידים. הוא טען והוכיח, כי מספרים מהצורה \ 2^m+1 יכולים להיות ראשוניים רק אם \ m הוא חזקה של \ 2. הוא האמין שמספרים אלו ראשוניים כולם. כיום ידוע שלא, למשל מתחלק ב-641, אם כי פרמה עצמו החמיץ עובדה זו מסיבה לא ידועה. שנים לאחר מכן הוכיח גאוס את חשיבות מספרי פרמה בגאומטריה אלמנטרית, ומתמטיקאים רבים ניסו כוחם בפירוק מספרי פרמה תוך שימוש במיטב האלגוריתמים הידועים בתקופתם.
הבעיה הורחבה לבעיה כללית יותר של פירוק מספרים מהצורה \ b^m\pm1 (כאשר \ b קטן ו-\ m גדול), מספרים אילו מכונים מספרי קנינגהם על שם המתמטיקאי אלן ג'וזף קנינגהם (Allan J. C. Cunningham). פרויקט קנינגהם היווה מעין מבחן כוח להתקדמות בתחום הכללי של פירוק לגורמים. ב-1880 מצאו מתמטיקאים את הגורמים הראשוניים של \ F_6, רק כמאה שנים לאחר מכן ב-1970 הצליחו מוריסון וברילהרט לפרק את \ F_7 באמצעות שברים משולבים. מספר פרמה השמיני פורק ב-1980 על ידי ברנט ופולרד באמצעות גרסה של אלגוריתם rho של פולרד היעיל במיוחד במציאת גורמים קטנים. מספר פרמה התשיעי פורק לחלוטין ב-1990 על ידי האחים לנסטרה, מאנאס ופולרד שעשו זאת במאמץ שנמשך כארבעה חודשים, באמצעות נפת שדה המספרים והשתמשו בכוח חישוב של כשבע מאות מחשבים שגויסו ממקומות שונים ברחבי העולם ומחשב-על אחד שריכז את העבודה. מספר פרמה העשירי פורק לגורמים ב-1999 על ידי ריצ'רד ברנט באמצעות שיטת העקום האליפטי. ב-1988 נעשה שימוש באותה שיטה כדי לפרק לגורמים את \ F_{11} (שגורמיו הראשוניים (פרט לגדול ביותר) נמצאו כולם קטנים). עד היום (2010), נמצאו כ-250 גורמים ראשוניים של מספרי פרמה מ-\ F_{12} עד, כאשר מספר פרמה הקטן ביותר שעדיין לא ידוע האם הוא פריק או ראשוני הוא \ F_{33}. אך פירוקם המלא של מספרים אלו לגורמים טרם צלח.
חשיבותם של מספרי קנינגהם כמדד יעילות בפירוק לגורמים הולכת ודועכת לאחרונה, מהסיבה הפשוטה שהמספרים שיש בהם עניין מיוחד כיום (המשמשים בדרך כלל במערכות הצפנה) קשים בהרבה לפירוק ממספרי פרמה המקבילים להם. למשל מודלוס בגודל 512 סיביות (שהוא כפולה של שני מספרים ראשוניים גדולים), דורש זמן ומשאבים פיננסיים הגדולים במידה ניכרת מהזמן והמשאבים שנדרשו בפירוק מספר פרמה התשיעי (המקביל לו).
יעילות אלגוריתמים שונים לפירוק לגורמים
לבעיית הפירוק לגורמים לא ידוע פתרון יעיל אלגוריתמית, כלומר כזה שזמן ריצתו פולינומי ביחס למספר הספרות במספר שמפרקים. ההשערה הרווחת היא שפתרון כזה לא קיים (משמע בעיית הפירוק לגורמים אינה ב-P) ועל השערה זו מבוססות שיטות הצפנה רבות כגון RSA. עם זאת, מבין הבעיות שאינן ניתנות לפתרון יעיל, בעיית הפירוק לגורמים נחשבת ל"קלה באופן יחסי". בפרט סבורים שהיא אינה בעיה NP-קשה. עדות לסברה זו היא אלגוריתם שור, אלגוריתם קוונטי שפותר את בעיית הפירוק לגורמים בזמן פולינומי (מכאן שאילו בעיית הפירוק לגורמים הייתה NP-קשה, אזי NP הייתה מוכלת ב-BQP בניגוד להשערה הרווחת). כמו כן ידוע שבעיית הפירוק לגורמים שייכת ל-co-NP, ולכן אילו היא הייתה NP-קשה הדבר היה גורר NP=co-NP, תוצאה הנחשבת מאוד לא סבירה.
מבין כל האלגוריתמים הידועים לפירוק לגורמים עד 1988, נחשב אלגוריתם הנפה הריבועית כאלגוריתם היעיל ביותר לפירוק מספרים גדולים, טוב יותר מפירוק לגורמים באמצעות עקום אליפטי (שיטה שהציע קרל פומרנץ ב-1984) ומאלגוריתם הנפה הרציונלית של דיקסון, אולם עם פרסומו של אלגוריתם נפת שדה מספרים על ידי פולרד, התגלה האחרון כאלגוריתם הטוב ביותר בכל הזמנים לפירוק לגורמים. בשיטה זו פורק המספר RSA-130 בקרוב ל-15 אחוז מהזמן שלקח לנפה הריבועית. נכון לשנת 2007, נפת שדה המספרים נחשבת לשיטה היעילה ביותר הידועה כיום לפירוק מספרים גדולים מאוד לגורמים ונמצאת בעיצומו של תהליך מחקר ופיתוח.
הפרש מספרים ריבועיים
רעיון הפרש המספרים הריבועיים, מבואר היטב במאמרו של קרל פומרנץ "A Tale of Two Sieves". הוא סיפר שבתחרות מתמטית שבה השתתף כסטודנט ב-1960 הוצג התרגיל: פירוק המספר 8051 לגורמים ראשוניים בתוך חמש דקות (באותה שנה מחשבונים טרם הומצאו). לא קשה לבצע חילוק ניסיוני עד שורש המספר (בערך 90) בתוך חמש דקות, אולם כבכל תחרות הרעיון היה למצוא את הטריק שיקצר את הדרך משמעותית. התשובה פשוטה; ניתן להציג את המספר \ 8051 גם כהפרש, ולכן. על טריק זה המכונה הפרש ריבועים, מבוססת שיטת הפירוק לגורמים של המתמטיקאי הצרפתי פרמה. קל להבין זאת אם זוכרים שכל מספר פריק אי-זוגי ניתן לייצוג כהפרש הריבועים:
כמו שבחילוק ניסיוני (Trial Division) ישנם מקרים קלים כגון אם המספר מכיל גורמים קטנים כלשהם, כך גם בשיטת פרמה. התרגיל המתואר הוא מקרה קל של שיטת פרמה היעילה בתנאי שגורמי המספר אותו מעוניינים לפרק קרובים מאוד לשורשים ריבועיים. אולם במקרה הגרוע שיטת פרמה יעילה פחות מחילוק ניסיוני. מרבית המספרים נופלים בקטגוריה השנייה, כלומר במקרה הממוצע שיטת פרמה אינה יעילה.
קרייצ'יק העלה רעיון לשיפור שיטת פרמה, מה שהפך לאחר מכן כבסיס למרבית האלגוריתמים המודרניים. במקום למצוא שלמים \ u,v המקיימים \ u^2-v^2=n עבור השלם \ n אותו אנו מעוניינים לפרק, מספיק למצוא שלמים כאלו שהם כפולה של \ n כלומר. לשקילות האחרונה יכולים להיות שני פתרונות, האחד 'אינו מעניין' כאשר ושני 'מעניין' כאשר. האחרון מעניין כיוון שלפחות למחצית השלמים הזרים ל-\ n קיים פתרון כזה אם \ n אי זוגי ומתחלק לכל הפחות בשני ראשוניים שונים. וזה מעניין משום שהמחלק המשותף המרבי של \ n ו-\ u-v הוא גורם ראשוני של \ n. זאת משום ש-\ n הוא מחלק של, אולם אינו מחלק אף גורם מהם (כלומר את \ u או את \ v עצמם), עובדה זו מעידה על כך ש-\ n נמצא היכן שהוא בין \ u-v ל-\ u+v.
לדוגמה אם \ n=2041, המספר הריבועי הסמוך ל-\ n מעליו הוא \ 46^2=2116. אם נגדיר פולינום ממעלה שנייה עבור השלמים  נקבל את התוצאות. אמנם עדיין לא נמצא מספר ריבועי כלשהו אולם הרעיון הוא למצוא מספר שלמים \ x כאלו המקיימים:
הפתרון ל- כעת ברור. אולם כיצד למצוא \ xים כאלו שכפולת הפולינומים מעליהם נותנת מספר ריבועי? הרעיון של קרייצ'יק הוא שחלק מהפולינומים \ Q(x) ניתנים לפירוק לגורמים יחסית בקלות, כפי שרואים: וכן. מתוך הפירוק של ארבעה מספרים אילו אפשר לראות ש- הוא מספר ריבועי וכך מצאנו את כאשר:
הרעיון כמעט הושלם, היות ש-, אפשר להשתמש באלגוריתם אוקלידס לחישוב מחלק משותף מקסימלי של ומצאנו ש-. איך ידענו למצוא את ה-\ xים הנכונים? הרעיון של קרייצ'יק היה פשוט לחפש אותם סדרתית. אלגוריתם קרייצ'יק פותח לאחר מכן על ידי מספר מתמטיקאים, הצעה אחת הייתה להחליף את הפונקציה בפונקציה עדיפה הנובעת מהרחבה של השברים המשולבים של שורש \ n. מסתבר שחיפוש יעיל של סדרה כזו של \ xים המקיימת את התנאי האמור היא בעצם המשימה העיקרית בכל אלגוריתם לפירוק לגורמים.
אלגוריתמים מתקדמים
קרל פומרנץ ניצל את האסטרטגיה של ברילהרט ומוריסון כדי לפתח על בסיס שיטת קרייצ'יק את אלגוריתם הנפה הריבועית. הדרך למצוא סדרה המניבה מספר ריבועי נעשית באמצעות אלגברה ליניארית. אם מתייחסים לוקטור \ v(m) כוקטור של מעריכים של הגורמים של \ m, אזי אפשר לראות שרק אם סכום המעריכים זוגי יתקבל מספר ריבועי. לכן התכסיס הוא לחפש מספרים שניתן לייצגם ככפולה של סדרה קטנה של חזקות ראשוניים אותה מכנים 'בסיס גורמים'. אפשר ל'שחק' בכמה מספרים כאלו עד שעולים על תלות ליניארית של וקטור המעריכים (כלומר וקטור שסכומו אפס) ומשם הדרך למציאת מספר ריבועי מתאים קלה. במרוצת הזמן נוספו עוד שיפורים לאלגוריתם הנפה הריבועית על ידי מתמטיקאים רבים.
הדרך לפיתוח אלגוריתם נפת שדה המספרים עוברת דרך הרעיונות המתוארים, אם כי אלגוריתם נפת שדה המספרים הרבה יותר מורכב מקודמיו. במהותו האלגוריתם מבוסס על שיטת פרמה, המציגה את המספר כהפרש של מספרים ריבועיים. אולם הדרך להשיג זאת שונה בתכלית. הגרסה הראשונה שהעלה פולרד התאימה במיוחד למספרים בעלי מבנה מיוחד כמספרי פרמה. האלגוריתם נקרא SNFS קיצור של Special number filed sieve והוא היעיל ביותר הידוע עבור מספרים אילו. מאוחר יותר הורחב האלגוריתם לפירוק כל סוג של מספר. נפת שדה המספרים משתמשת בכמה רעיונות מתקדמים בתורת המספרים כמו שדות אלגבריים מעל מספרים רציונליים, הומומורפיזם, ראשוניים אידיאליים ונורמה של מרחבים וקטוריים מעל שדות מרוכבים. גם לאלגוריתם זה נוספו שיפורים לא מעטים במשך הזמן, על ידי מתמטיקאים רבים ביניהם קופרסמיט, ויידמן, בוהלר, פומרנץ, אודליצקו ואחרים.
אלגוריתמים קוונטיים
בהנחה שמחשבים קוונטיים בקנה מידה מלא יהיו מעשיים בזמן הקרוב ניתן יהיה לפרק כל מספר גדול לגורמים בסיבוכיות זמן של באמצעות אלגוריתם שור. לעובדה זו השלכות מרחיקות לכת על תורת ההצפנה וכבר בימינו שוקדים מדענים על פיתוח אלגוריתמים פוסט-קוונטיים שיעמדו בפני קריפטואנליזה על מחשב קוונטי כאשר יהיה מעשי. ההערכות מדברות על פחות מ-15 שנה. נכון לשנת 2015 המחשב הקוונטי הגדול ביותר הוא בקנה מידה של 1000 קיוביטים. מהיבט של קריפטוגרפיה זה די נמוך מהגודל הדרוש כדי לפרק לגורמים מספרים בהם משתמשים במערכות הצפנה מודרניות.
תוכן שיווקי
תוכן שיווקי, תוכן ממומן או תוכן מקודם (בעיתונות נקרא גם כתבה פרסומית, כתבה שיווקית, כתבת תדמית) הוא תוכן המופיע באמצעי התקשורת ודומה בצורתו ובסגנונו לתוכן מערכתי, אך למעשה מהווה פרסומת בתשלום. להבדיל מפרסומת סמויה, שבה הצרכן של אמצעי התקשורת אינו מקבל שום מידע על כך שמוצגת לו פרסומת, ולכן סביר שאינו מודע לכך, תוכן שיווקי מסומן בגלוי ככזה, אם כי לעיתים הסימון קטן, ואפשר שלא לשים לב אליו. דוגמה: ציון הסימן "(מ)" - לאמור מודעה, בשולי התוכן השיווקי. במדינות שונות, בהן ישראל, קיימת רגולציה המחייבת סימון ברור של תוכן שיווקי.
היסטוריה
התוכן השיווקי במשדרי טלוויזיה התפתח בשלהי שנות ה-50 בארצות הברית. יש סברה כי מקור הביטוי "אופרת סבון", ככינוי לסוגה הטלוויזיונית הפופולרית, הוא הפלטפורמה שבה שודרו סדרות אלה ששימשו למעשה כפרסומת לסבון וחומרי ניקוי שונים עבור עקרות בית, משום ששודרו בעיקר בשעות היום.
שיטות הפרסום השתכללו עם הזמן וכיום הן משלבות תוכן אינפורמטיבי כאשר הפרסום משתלב בו בטבעיות, כחלק אינטגרלי מהחוויה הכוללת. כיום אף ניתן לאסוף מידע אישי על הצופה או הגולש וכן על העדפותיו ורצונותיו ובכך לכוון את התוכן השיווקי בהתאם לקהל היעד על פי נתונים כמו גיל, מין, סטטוס משפחתי, תחומי עניין, מעמד סוציו-אקונומי וכדומה. משום היכולות הטכניות הקיימות כיום להימנע מפרסום ישיר באינטרנט באמצעות מסנני פרסומות, נאלצו גם בעלי האתרים לשלב תוכן שיווקי עקיף בין התכנים האינפורמטיביים.
מאפיינים
העיקרון העומד בבסיס השימוש בתוכן שיווקי הוא הענקת ערך מוסף לקורא או לצופה, אשר מחשיב את פלטפורמת התוכן שבה הוא עושה שימוש כאמינה ומקצועית, ולכן מעדיף אותה על פני המתחרים. משום כך, קל יותר לשווק דרך פלטפורמות אלה תכנים שונים אשר ייעודם הוא פרסומי ולהפיץ אותם בקרב קהל יעד רלוונטי.
עיקר ייעודו של תוכן שיווקי הוא ליצור בקרב הלקוח הפוטנציאלי חיבור והזדהות עם המוצר, כזה שיפיג את החששות הקיימים, אם קיימים, ממנו, וכמו כן לייצר סביב המוצר עניין ורגש. שיטות שיווק מסוימות מחברות את התוכן השיווקי למעמד חברתי או סטטוס מסוים שהלקוח ירצה להשתייך אליהם, ומנסות ליצור זיהוי של המוצר עם מעמדות אלה. בסדרה "תרגיע", למשל, מקבלת המכונית של כוכב ויוצר הסדרה, לארי דייוויד, זמן מסך רב ובאחד הפרקים אף מספר דייוויד לחברו על כך שבעלי המכונית מדגם זה משתייכים ל"מועדון מיוחד" ומנופפים לשלום זה לזה כאשר הם חולפים האחד אל מול השני על הכביש.
שיווק מבוסס תוכן מאופיין גם ברלוונטיות לתקופה שבה הוא נוצר ובהתאמה למדיה שבה הוא מתפרסם. בעידן ריבוי הערוצים והמדיה החדשה, לא כל תוכן עובד באותה המידה בכל פלטפורמה, לכן יוצרי תוכן שיווקי עושים שימוש במגוון של תכנים המתאימים לפלטפורמות שונות כדי למשוך את מקסימום תשומת הלב הרצויה עבור קידום המוצר.
תוכן ממומן נצרך במספר דרכים
טלוויזיה וקולנוע – תוכניות סדרות וסרטים העושים שימוש במוצרים עצמם או בשמות מותגים השזורים בתסריט.
עיתונות – כתבות פרסומיות כגון כתבות תיירות הממומנות על ידי חברות נסיעות או כתבות בנושא בריאות המקודמות בתשלום על ידי חברות מזון או תוספי תזונה וכדומה.
לעיתים אף מתוסף לעיתון מוסף שלם של תוכן ממומן, מוסף שלתוכנו אחראית מחלקת המודעות בעיתון, ולא המערכת. מוסף כזה כולל פרסומת גלויה יחד עם תוכן שיווקי, שילוב המעצים את הרושם שהתוכן השיווקי הוא תוכן מערכתי.
פעמים רבות, לא תמיד במודע או בכוונה, נוצר ערבוב בין תוכן שיווקי לתוכן מערכתי, כאשר הודעה לעיתונות, שנכתבה על ידי הגוף ששלח הודעה זו, כחלק מהתקשורת השיווקית שלו, מוצגת כלשונה בעיתון ככתבה וכלשונה, ללא כל עריכה, כשעליה מתנוסס שמו של אחד מהכתבים בעיתון.
ניו מדיה – עם עליית הניו מדיה והמעבר לעידן ריבוי ערוצי התקשורת, הלך ותפס בה נפח גם נושא התוכן השיווקי. יחד עם זאת, תוכן שיווקי באתרי אינטרנט, בניגוד לתוכן שמטרתו קידום אתרים, נועד בראש ובראשונה לקוראים ולא למנועי חיפוש. סוג כזה של תוכן שיווקי אינו נכתב סביב מילות מפתח ספציפיות אלא נועד להעביר מסר, להעניק מידע ובמישרין או בעקיפין גם לשווק מוצר.
תוכן שיווקי באינטרנט יכול להגיע גם בצורות של דפי נחיתה המיועד להניע את הגולשים לפעולה מסוימת, בדרך כלל רכישת המוצר או השירות, או בצורה של עמודי תוכן שונים באתר שמטרתם היא להשאיר את הגולשים להמשיך ולגלוש בו.
משום הפופולריות הגואה של הרשתות החברתיות בעשור האחרון, דוגמת פייסבוק, נוסחו כללים ברורים לשימוש בתוכן שיווקי באמצעות פלטפורמות אלו. פייסבוק למשל אוסרת על שילוב תכנים שיווקיים בפלטפורמה שלה, להוציא קידום ממומן, עליו היא מקבלת תשלום.
אחד המאבקים המפורסמים בעניין זה החל בשנת 2015, עם פרסום עיתונאי "גלובס", רועי גולדנברג, כי בניגוד לתנאי השימוש בפייסבוק, העמוד "סטטוסים מצייצים" מקיים מערכת של קידום סטטוסים בתשלום, שבמסגרתה ניתן לקנות חבילות פרסום ותוכן שיווקי. בעלי העמוד, בני הזוג אבי לן ועדי בנטוב, פרסמו בעמוד סטטוסים המוצגים כאותנטיים, ואשר נבחרו כביכול באופן אקראי מרחבי הרשת, ללא אזכור היותם תוכן שיווקי בתשלום. על פי הפרסום, חברות מסחריות שלמו למנהלי העמוד בין 7,500 ש"ח לפרסום סטטוס בודד ועד ל-84,000 ש"ח עבור 10 פוסטים של סרטוני וידאו, על פי מחירון קבוע מראש.
ביולי 2015 נעשה ניסיון נוסף להעלות את עמוד "סטטוסים מצייצים" מחדש לפייסבוק והצליח לגייס כ-14 אלף עוקבים בתוך זמן קצר, אך שעות ספורות לאחר עלייתו הוסר העמוד. דף נוסף בשם "מצייצים" הועלה על ידי בני הזוג, אשר קיוו ששינוי השם יביא להמשך פעילותם, אך גם דף זה נסגר.
במאי 2015 הגישו לן ובנטוב תביעה לבית המשפט המחוזי בתל אביב כנגד פייסבוק, שבה דרשו את החזרתו של "סטטוסים מצייצים" לפייסבוק וכן פיצוי של 250 אלף ש"ח. ב-14 בדצמבר 2017 קבע בית המשפט כי פייסבוק פעלה שלא כדין בהורידה את העמוד, וכי על פייסבוק להשיב את "סטטוסים מצייצים" לאוויר. על פי פסיקת בית המשפט, פרסום 35 פוסטים על ידי התובעים לאורך חמש שנים אינו מהווה הפרה יסודית של תנאי השימוש, ופייסבוק הייתה צריכה להתרות בתובעים במקום לסגור את הדף. ב-18 בדצמבר 2017 הוחזר העמוד לאוויר עם כמות העוקבים המקורית שלו.
מעמד חוקי ורגולציה
עד לשנת 2017 נאסר על חברות הטלוויזיה לשלב תוכן שיווקי בתכניהן, באופן גלוי ובאופן סמוי. בשנת 2011 אף נקנסה זכיינית הטלוויזיה "קשת" ב-4 דקות פרסום בגין תוכן שיווקי בסדרה "רמזור" ששודרה בערוץ 2.
בספטמבר שנת 2015 הוקמה ועדת פילבר, בראשות מנכ"ל משרד התקשורת שלמה פילבר, במטרה לבצע רפורמה בשוק התקשורת בישראל ולהציע התאמות נדרשות בראייה הרגולטורית לעולם הטכנולוגי החדש ולצרכיו. במסגרת המנדט שניתן לוועדה נוסחו גם כללים לפרסום תוכן שיווקי בערוצי הטלוויזיה המסחריים בישראל. במסקנות הוועדה, בדו"ח שהוגש ב-29 ביוני 2016 נוסחו המלצות להסדרת התוכן השיווקי בדומה להמלצות של מועצת הכבלים והלוויין. יחד עם זאת, המלצות אלה טרם אומצו על ידי השר הממונה. ב-21 בדצמבר 2016, הודיעה גם מועצת הכבלים והלוויין כי היא מאשרת תוכן שיווקי בערוצים הנמצאים תחת פיקוחה – ערוץ 9, ערוץ 24, ערוץ 20 והערוץ בשפה הערבית "הלא TV". על פי הכללים שנוסחו, יידרש יידוע מוקדם של הצופה על קיומו של תוכן שיווקי, וייאסר פרסום סמוי בתוכניות חדשות ואקטואליה, תוכניות ילדים ונוער, בסרטי תעודה ובתוכניות צרכנות. עוד קובעים הכללים כי מוצרים מסוימים אסורים בכל מקרה בתוכן שיווקי, בהם מוצרי טבק ועישון, אלכוהול ומזונות מזיקים.
במהלך השידור תוצג גם הודעה ש"תרוץ" בחלק העליון של המסך, בנוסח "בתוכנית זו משולב תוכן פרסומי “.
שרון כידון
שרון כידון (נולדה ב-12 ביולי 1970) היא מנחת טלוויזיה ויוצרת סרטים דוקומנטריים ישראלית. אשת פרסום בעברה.
ביוגרפיה
שרון כידון נולדה בשם שרון ויכסלבאום בתל אביב. את שירותה הצבאי עשתה כמש"קית עיתונות ביחידת דובר צה"ל.
למדה לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן בחוג למדעי המדינה וספרות אנגלית. היא בעלת תואר שני בתקשורת ועיתונאות מאוניברסיטת בר-אילן.
החלה את דרכה המקצועית בפרסום גיתם, כמזכירה, בשנים 1992–1994. בשנים 1994–1996 החלה את צעדיה הראשונים בטלוויזיה כעוזרת עורך בחדשות ערוץ 2, בשנות ההקמה הראשונות. בשנים שלאחר מכן מילאה שורה של תפקידים בתחום התקשורת השיווקית: מנהלת פרסום ויחסי ציבור של יבואנית הרכב "סוכנות מכוניות לים התיכון"; ניהלה במשך למעלה משלוש שנים את מערך התקשורת השיווקית בבזק בינלאומי, והייתה שותפה להשקת שירותי האינטרנט ומיתוג החברה. בשנת 2003 מונתה לתפקיד ניהול מערך התקשורת השיווקית בחברת הסלולר פרטנר אך פרשה.
בתקופה זו עברה מניהול ותכנון קמפיינים, עריכת תוכניות, להגשת פינת פרסום בתוכנית הבוקר "רשת על הבוקר". כשנה מאוחר יותר הגישה בטלוויזיה החינוכית תוכנית משלה שנקראה "תיק שיווק". בתוכנית, מלבד ההנחיה, עסקה גם בעריכה, כתיבת תסריטים והגשת כתבות.
בשנת 2005 הצטרפה לזכיינית ערוץ 2 "רשת", והגישה תוכניות שונות במשך שלוש שנותיה שם:
במהלך שנת 2008 החליפה כידון למשך מספר חודשים את סיון רהב-מאיר בהגשת תוכנית הבוקר של "קשת", "יום חדש". את התוכנית הגישה לצידם של אורן וייגנפלד ויורם בינור.
בשנת 2009 החלה ליצור סרטים דוקומנטריים עבור ערוץ עשר (בהם הסרט המדובר "עיני רנטגן - סיפורו של הרב יעקב איפרגן").
החל מנובמבר 2012 הנחתה למשך כשנה לצד שי גולדן את התוכנית "מדברים על זה" ששודרה בערוץ 2, בשידורי הזכיינית "רשת". בנוסף, הגישה בערוץ 2 תוכנית ראיונות אישית בשם "משהו אישי – עם שרון כידון".
בנובמבר 2013 החלה להנחות את התוכנית החדשה רשת כלכלית בערוץ 2. במקביל הגישה לצד שי גולדן את התוכנית "מייבשים את הביצה" ברדיו תל אביב העוסקת בסיכום השבוע בתקשורת, שזכתה בפרס תוכנית המלל הטובה ביותר לשנת 2011 מטעם אגודת העיתונאים בתל אביב. ובנוסף הגישה פעם בשבוע את התוכנית הכלכלית "סוגרים חשבון" בחינוכית 23.
באוקטובר 2014 החלה להנחות פעמיים בשבוע, יחד עם דניאל בן סימון, תוכנית ראיונות פוליטית בשם "כידון ובן סימון" ב"רשת" (ערוץ 2). באותה שנה יצרה את התוכנית התיעודית "אבחונים בהפרעה" העוסקת בתעשיית האבחונים הדידקטיים ובתיוגם של ילדים כבעלי הפרעות קשב וריכוז. בנוסף, יצרה את התוכנית התיעודית "ילד בכל מחיר", על תעשיית טיפולי הפוריות בישראל. בשנת 2017 החלה להנחות את התוכנית "אקטואליות".
בשנת 2018 יצרה את הסרט הדוקומנטרי "ארבעת השבטים" לרגל תשעה באב. הסרט נוצר בהשראת נאום השבטים של הנשיא ראובן ריבלין, ובמהלכו היא נפגשה עם נציגי ארבעת השבטים: חילוני, חרדי, דתי-לאומי וערבי.
בעשור השני של המאה ה-21, כידון פעילה כחברת הוועד-המנהל של עמותת "כוח נשים", הפועלת לקידום מנהיגות נשים בישראל.
בשנת 2019 החלה להחליף בחלק מימי השבוע את אודי סגל בהנחיית התוכנית "לפני החדשות". באפריל 2021 החלה להגיש את התוכנית יחד עם שי גולדן באופן קבוע.
בשנת 2020 נבחרה להנחות את טקס פרס ישראל שצולם מראש ללא קהל בשל הגבלות הקורונה. היא התקשתה להגיש את הפרס לרב יעקב אריאל בשל התבטאויותיו כנגד הומואים ולסביות. לדברי כידון, היא סיכמה מראש עם מארגני הטקס שלא היא שתדבר עם הרב אריאל על הבמה.
חיים אישיים
הייתה נשואה לאיש הפרסום מודי כידון, מבעלי "גיתם", ולהם שתי בנות. ב-2019 בני הזוג התגרשו. מתגוררת בסביון. אחותה התאומה דלית ויכסלבאום, יחצ"נית ערוץ 10.
שמי זרחין
שמי (שמעון) זרחין (נולד ב-9 באוגוסט 1961) הוא במאי קולנוע, תסריטאי וסופר ישראלי. זוכה שלושה פרסי אופיר ופרס משרד החינוך והתרבות לקולנוע לשנת 1996.
ביוגרפיה
זרחין נולד וגדל בטבריה. בתקופת לימודיו בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב, כתב וביים את סרטו הקצר "הקסם האחרון של סבא" וזכה בפרסים עליו. אחר כך עבד כמבקר קולנוע בעיתון "חדשות".
קריירה בקולנוע
כתסריטאי זרחין כתב את התסריטים לסרטי העלילה "סיפורי תל אביב" (1992) בבימוי אילת מנחמי ונירית ירון, "סודות משפחה" (1997) בבימוי ניצה גונן, ואת התסריט "נודל" (2007) שכתב בשיתוף עם איילת מנחמי.
ב-1998 יצא לאקרנים סרטו "מסוכנת", שנכתב במיוחד עבור גילה אלמגור ומשה איבגי, זכה בשבעה פרסי אופיר, בהם פרס הבימוי.
ב-2003 יצא לאקרנים סרטו "הכוכבים של שלומי", שזכה ב-20 פרסים ואותות הוקרה בפסטיבלים בינלאומיים שונים ברחבי העולם (בהם פרס אהוב הקהל בוואיאדוליד שבספרד; פרס הסרט, פרס התסריט, פרס איגוד המבקרים פיפרסקי ופרס ההומאניות של ארגון הכנסיות בפסטיבל פסטרויה פורטוגל; פרסי הסרט והבימוי במוסקבה; פרס הסרט בג'יפוני איטליה; ופרסים אחרים בארצות הברית, פולין, צ'כיה, גרמניה, שוודיה ועוד). הסרט זכה להפצה מסחרית בבתי קולנוע בארצות הברית, צרפת, סינגפור ועוד. ב-2007 רכשה השחקנית סלמה הייק את הזכויות להפקת גרסה אמריקאית של הסרט.
ב-2005 כיהן כמנהל תחום הדרמה בקבוצת התקשורת "כאן", שהתמודדה במכרז ערוץ 2, אך הקבוצה לא זכתה במכרז ופורקה ב-2007.
ב-2006 יצא לאקרנים סרטו הרביעי כבמאי ותסריטאי "אביבה אהובתי", אשר צולם ברובו בטבריה, עיר ילדותו. על הסרט זכה זרחין בפרס אופיר, על בימוי ותסריט, והסרט זכה ב-4 פרסים נוספים, כולל הסרט הטוב ביותר לשנת 2006 אותו חלק יחד עם הסרט "אדמה משוגעת". באותה שנה זכה סרטו של זרחין בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-42 בשיקגו בפרס התסריט המצטיין.
ב-2007 יצא מארז ה-DVD של סרטי שמי זרחין, הכוללים את "לילסדה", "מסוכנת", "הכוכבים של שלומי" ו"אביבה אהובתי". במרץ 2020 יצא בחברת הליקון מיוזיק אלבום פסקול הסרט, הכולל גם רמיקסים וקטעים שלא נכללו במהדורה המקורית.
ב-2012 יצא לאקרנים סרטו "העולם מצחיק", בכיכובו של זאב רווח, הסרט עוקב אחרי סיפורן של כמה וכמה דמויות, כולן חברות בסדנת כתיבה בספריה הציבורית של טבריה. הסרט היה מועמד ל-15 פרסי אופיר, ובהם לסרט העלילתי הטוב ביותר של השנה, והוקרן בפסטיבל הקולנוע של שיקגו.
ב-2015 יצא לאקרנים סרטו "המלים הטובות", שהיה מועמד ל-12 פרסי אופיר. הוא הוקרן בפסטיבל בוסאן, אחד הפסטיבלים החשובים באסיה, ובפסטיבל טורונטו. הסרט גם נרכש להפצה בארצות הברית.
ב-2022 יצא לאקרנים סרטו "השתיקה", דרמה משפחתית המשולבת במותחן פוליטי. הסרט נעל את פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה.
זרחין מלמד כתיבת תסריטים ובימוי בבית הספר סם שפיגל בירושלים למן הקמתו. במסגרת זו חנך עשרות רבות של סרטי סטודנטים, ובהם הסרטים הקצרים "סוסי ים" (ניר ברגמן), "ל"ג בעומר" (שרון עמרני), "חינה" (עידן הובל), "חיילת בודדה" (טליה לביא).
סגנון אמנותי
מכלול סרטיו ותסריטיו של זרחין מרכיבים עולם של יוצר בעל מבט ייחודי ואישי על המציאות הישראלית כמו גם על הקולנוע:
במישור אחד עוסק זרחין בסוגיות הכרוכות בחומרי הנפץ של החברה הישראלית, במתחים עדתיים וחברתיים למשל. החומרים הישראליים מרכיבים אצלו חלל פעולה ים-תיכוני, זורם וטבעי. סוגיית המזרחיות למשל, מתקיימת בסרטיו כעובדת חיים, כמרכיב טבעי של המציאות המוצגת באופן שהופך אותה בסופו של דבר לאלמנט קולנועי שווה ערך לאלמנטים אחרים ולא ל"נושא" או "מסר".
במישור השני מבקשות יצירותיו של זרחין את הקשר שבין ה"ריאליסטי" ל"פנטסטי". מתקיימת בהם דיאלקטיקה בין המציאותי והברור לבין מה שמעבר למציאות הנגישה והנראית לעין.
במישור התוכני השלישי עוסק זרחין בדמויות שבאופן עקבי מתקיים בהן הפער שבין הדימוי החיצוני, המקובע והמסרס, לבין הדימוי הפנימי המודחק אך השואף תמיד להתגבש ולנצח. הסרטים שלו מרכיבים, לעיתים בנגיעה קומית לעיתים מלודרמטית, קשת גדולה של דמויות נוגעות ללב שיש בהן מרכיבים גדולים של אטימות לסובב אותן כמו גם אטימות לעצמן. דמויות אלה נעות כמעט תמיד בתוך זירה משפחתית, מה שמאפשר לזרחין לפרק כל פעם מחדש את מושגי ה"משפחה" וה"משפחתיות".
המלודרמות-קומדיות משפחתיות שהוא כותב ומביים מציגות באור פרדוקסלי את המשפחה כתא שממנו הגיבורים חייבים להיחלץ ובה בשעה מוכרחים להמשיך ולהשתייך.
קריירה ספרותית
ספרו השני "אח שלי איוב" יצא ב-2017 בהוצאת "כתר", רומן המספר את סיפורו של איוב, נער שאמו נפטרה בלידתו ואביו השתקן מזניח אותו.
חיים אישיים
שמי זרחין נשוי לעורכת הסרטים עינת גלזר-זרחין, גר בתל אביב ואב לשלושה. אחיו הוא השחקן ליאור זוהר.
ג'ון אדמונד קריך
ג'ון אדמונד קריך (1903 - 1985) היה מתמטיקאי שהתפרסם בזכות סדרה של ניסויים בהסתברות שערך בזמן מעצרו על ידי הנאצים בדנמרק.
ביוגרפיה
קריך נולד באנגליה, במחוז נורפוק, והתחנך במדינה זו ובדרום אפריקה. הוא כיהן כמרצה במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת ויטווטרסראנד בשנים 1926-1956' ובמהלך תקופה זו, באפריל 1940, ביקר קרובי משפחה בקופנהגן. בעת ביקורו פלשה גרמניה הנאצית לדנמרק, והוא הושם במעצר עקב אזרחותו הבריטית עד סיום המלחמה. את משך שנות מעצרו ניצל לעריכת ניסויים פשוטים באמצעות מטבעות וכדורי פינג-פונג, שמטרתם לאשר באופן אמפירי חוקי יסוד בהסתברות. לאחר שחרורו, בשנת 1946, פרסם קריך דו"ח אודות ניסוייו בספר קצר בשם "הקדמה ניסויית לתורת ההסתברות". החיבור פורסם במקור בדנמרק, ולאחר מכן במהדורה נוספת באוניברסיטת ויטווטרסראנד.
ניסויים בהסתברות
את הניסויים, בעת מעצרו בדנמרק, ערך עם שותפו אריק כריסטנסן. הניסוי המפורסם ביותר הייתה המחשבה של חוק המספרים הגדולים באמצעות מטבע, אשר השניים הטילו 10,000 פעמים. רישום שכיחותה של אחת התוצאות ביחס למספר ההטלות ההולך וגדל, איפשר לקריך להמחיש שמשקלה של תוצאה זו בכלל התוצאות הולך ושואף לערך של 50%. עבור 10,000 הטלות, התוצאות המדויקות היו 5,067 לצד אחד ו-4,933 לצד האחר. מלבד ניסוי זה, השניים ביצעו גם ניסויים ב"מטבע מוטה", שהיה דיסקית עץ מצופה עופרת מצדה האחד. גם בניסוי זה השכיחות היחסית של אחת התוצאות הלכה ושאפה לערך קבוע, של כ-70%. מלבד זאת, הם עשו שימוש בכדורי פינג-פונג להמחשת חוק בייס. עד הופעתם של המחשבים ככלי לימוד נפוץ, היה מחקרו של קריך מצוטט בידי רבים כראייה ניסויית לאופי האסימפטוטי של חזרה על ניסוי מקרי.
ה'כ"ז
לדעת רוב הראשונים זוהי שנת היובל.
ג'ים פילן
ג'ים פילֶן (באנגלית: Jim Pillen; נולד ב-31 בדצמבר 1955) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כמושל נברסקה מאז ינואר 2023.
ביוגרפיה
פילן נולד בקולומבוס שבנברסקה. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון לייקוויו ב-1974, קיבל תואר ראשון במדעי בעלי החיים מאוניברסיטת נברסקה–לינקולן ולאחר מכן תואר דוקטור ברפואה וטרינרית מהמכללה לרפואה וטרינרית באוניברסיטת המדינה של קנזס. בשנים 1975–1978 היה שחקן פוטבול בעמדת המגן האחורי של "נברסקה קורנהסקרס", תחת אימונו של טום אוסבורן, מאמן הפוטבול ולימים חבר בית הנבחרים של ארצות הברית. בשנת 2004 נכנס פילן להיכל התהילה של הפוטבול בנברסקה.
במהלך הקריירה המקצועית שלו עבד פילן כווטרינר והיה יושב ראש "חוות משפחת פילן", בית עסק בבעלות משפחתו שרכש את "DNA Genetics" ב-2003. בנוסף, היה פילן נשיא לשכת המסחר של אזור קולומבוס ויו"ר מועצת המנהלים של בית החולים הקהילתי בקולומבוס. פילן כיהן במועצת העוצרים של אוניברסיטת נברסקה (השולטת במערכת האוניברסיטאית במדינה) מאז 2012,שם שימש כסגן יו"ר ויו"ר גם ב-2018 וב-2020, בהתאמה.
בבחירות 2022 בארצות הברית התמודד פילן לתפקיד מושל נברסקה מטעם המפלגה הרפובליקנית. במהלך הבחירות המקדימות למועמדות לתפקיד, מיאן פילן להתעמת עם יריביו לפריימריז. פילן זכה לתמיכתה של מושלת נברסקה לשעבר קיי אור ולחסותו של המושל המכהן פיט ריקטס. במערכת בחירות מקדימות מרובת-מתמודדים ניצח פילן כשגרף 33.75% מהקולות. עמיתו למירוץ הוא התובע הפדרלי לשעבר ג'וזף קלי.
במערכת הבחירות ניצח פילן כשגרף 60.5% מהקולות ונבחר למושל נברסקה. הוא הושבע לתפקידו ב-5 בינואר 2023.
ויקטור סביניך
ויקטור פטרוביץ' סביניך (ברוסית: Виктор Петрович Савиных; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס ב-2 משימות חלל כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6 וסאליוט 7.
ביוגרפיה
ויקטור סביניך נולד בכפר במחוז קירוב. הוא סיים בית הספר בשנת 1957 והתחיל ללמוד בעיר פרם לטכנאי רכבות. לאחר סיום בית הספר לטכנאים הוא עבר תקופה קצרה וגויס לצבא. בצבא הוא שירת ביחידת מודדים. בשנת 1963 הוא החל ללמוד המכון למיפוי ומדידות וסיים אותו בהצטיינות בשנת 1969 תוך הסמכה למהנדס מכונות בהתמחות לאופטיקה. ויקטור סביניך החל לעבוד בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
בשנת 1978 ויקטור סביניך נכלל ביחידת הקוסמונאוטים.
בשנת 1981 הוא ביצע טיסה בחללית סויוז T-4 לצד ולדימיר קובליונוק, והפך להיות האדם ה-100 בחלל.
בשנת 1984 נערכה הטיסה השנייה בחללית סויוז T-13 לצד ולדימיר דז'ניבקוב. במהלך טיסה זו הם ביצעו עגינה ידנית לתחנת החלל סליוט 7 וביצעו בה מספר תיקונים חשובים.
בשנת 1988 נערכה הטיסה השלישית בחללית סויוז TM-5 לצד אנטולי סולוביוב ואלכסנדר אלכסנדרוב (בולגריה).
בשנת 1988 ויקטור סביניך מונה לרקטור של מכון למיפוי ומדידות בו למד. הוא השלים דוקטורט וכתב מספר ספרים בנושא חקר החלל. בשנת 2007 ויקטור סביניך סיים את כהונתו ותוך זמן קצר נבחר לנשיא המכון.
קיץ
עונת הקיץ היא אחת מארבע עונות השנה והחמה שבהן. הקיץ מתחיל בתום עונת המעבר אביב ומסתיים עם תחילת עונת המעבר סתיו.
בלוח השנה הגרגוריאני עונת הקיץ מתפרשת על-פני החודשים יוני, יולי ואוגוסט בחצי-הכדור הצפוני, ועל-פני החודשים דצמבר, ינואר ופברואר בחצי-הכדור הדרומי.
המילה קיץ משמשת גם לתיאור פירות בגמר הבשלתם, ובייחוד תאנים שאכן מבשילות בעונה הזאת.
תקופת הקיץ בלוח השנה
לפי ההגדרה האסטרונומית, הקיץ מתחיל בימי ההיפוך שבהם היום הוא הארוך ביותר בשנה, ומכאן שהלילה הוא הקצר ביותר בשנה, ונגמר בימי השוויון שבהם אורך היום שווה לאורך הלילה. בחצי הכדור הצפוני הקיץ מתחיל ב-21 ביוני ונגמר ב-22 בספטמבר. בלשון חז"ל הקיץ נקרא תקופת תמוז.
מזג האוויר בקיץ
מזג האוויר בקיץ הוא החם ביותר. בחלק מהאזורים הממוזגים והסובטרופיים, הקיץ הוא העונה הרטובה ורוב המשקעים יורדים בו. באזורי אקלים אחרים, באקלים הים תיכוני למשל, הקיץ היא העונה היבשה שכמעט תמיד נטולה משקעים.
תופעות קיציות
ישנן מספר תופעות המתרחשות בימי הקיץ.
שמש חצות היא תופעת טבע המתרחשת בחודשי הקיץ בקווי רוחב בסביבת החוג הארקטי וצפונה לו ובסביבת החוג האנטארקטי ודרומה לו, ובה השמש נראית בחצות הליל.
משולש הקיץ הוא מערך דמיוני של שלושה כוכבים בהירים המופיעים בעונת הקיץ של חצי הכדור הצפוני.
הציפורים בקיץ
בקיץ מסתיימת עונת הקינון של הציפורים באזורים הצפוניים של כדור הארץ. בעונה זו רבות מהציפורים מתחילות בנדידה דרומה אל מקומות החריפה שלהן באזורים בעלי אקלים ממוזגים יותר.
חופשת הקיץ
בישראל ובמדינות רבות אחרות בחצי הכדור הצפוני, חלה בחודשי הקיץ יולי ואוגוסט תקופת החופשה מבית הספר, אשר מכונה "החופש הגדול". תקופה זו מפרידה בין שנת לימודים אחת לרעותה. כמו כן, בקיץ מתחילה גם עונת הרחצה בים ובבריכות שחייה. בתקופה זו ילדים רבים יוצאים למחנה קיץ ולקייטנות.
עונת המלפפונים הוא תיאור שיא עונת הקיץ, שבה מרבית האוכלוסייה (ובכלל זאת פוליטיקאים ואנשי עסקים) נמצאת בחופשה וליגות הספורט הבכירות נמצאות בפגרה, וכמעט אין אירועים המעוררים את עניין הציבור וכלי התקשורת נאלצים לעסוק בעניינים זוטרים.
הקיץ בישראל
בישראל, שבה האקלים הוא ים תיכוני, הקיץ הוא העונה החמה והיבשה ביותר. בעונה זו רוב הצמחייה (למעט עצים וצמחים רב-עונתיים) והשדות הופכים למרבדים צהובים של קוצים וגבעולים יבשים. בתקופת הקיץ מבשילים יבולי השדה (בעיקר דגנים) ועצי פרי רבים.
הקיץ הישראלי ארוך מאוד ומלווה בשליטתה של הרמה הסובטרופית. זו חוסמת את אפיק הרום ומעודדת שקיעת אוויר ומכאן שהיא מונעת כל אפשרות לירידת משקעים.
ליגת הקיץ הישראלית היא ליגת כדורסל המשוחקת בישראל בחודשי הקיץ בזמן הפגרה בין העונות.
רפאל שפירא
רבי רפאל שפירא (ה'תקצ"ז, 1837 – כ"ג באדר ב' ה'תרפ"א, 2 באפריל 1921) היה רב העיירה וראש ישיבת וולוז'ין.
תולדות חייו
נולד בחודש אדר תקצ"ז (1837), בעיר סמורגון, לרב אריה לייב שפירא, רבה של קובנה, הידוע בשם ר' ליבלי קובנר. בשנת תרי"ב (1852), בגיל חמש-עשרה, נבחר על ידי ר' נפתלי צבי יהודה ברלין, הנצי"ב, כחתן לבתו שרה רשא. בשנת תר"ל (1870) נתמנה למשרת משנה לראש הישיבה בישיבת וולוז'ין, לצד חמיו הנצי"ב, והחל בהגדת שיעורים בישיבה שלוש פעמים בשבוע. בשנת תרמ"א (1881) ויתר על משרתו לטובת חתנו רבי חיים סולובייצ'יק מבריסק ויצא לכהן ברבנות בקהילת נובואלכסנדרובסק שבליטא.
אוניברסיטת אוטרכט
אוניברסיטת אוטרכט (בהולנדית: Universiteit Utrecht; בראשי תיבות: UU) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בעיר אוטרכט שבהולנד. היא בין האוניברסיטאות העתיקות בהולנד ובין הגדולות באירופה. האוניברסיטה מדורגת הראשונה מבין האוניברסיטאות בהולנד, תשיעית באירופה כולה, ומקום 47 בדירוג העולמי של האוניברסיטאות. האוניברסיטה הוקמה בשנת 1636 ובשנת 2008 רשומים בה 29,082 סטודנטים, היא מעסיקה 8,614 עובדים וסגל-הוראה, 570 מתוכם פרופסורים מן-המניין. בשנת 2004 העניקה 358 תוארי דוקטור ו7,010 פרסומים מדעיים פורסמו בידי חוקריה ותלמידיה. תקציב האוניברסיטה לשנת 2008 הוא 715 מיליון אירו.
רפאל שפירא
שיטת לימודו
רבי רפאל שפירא הוא אבי שיטה לימודית ייחודית הידועה בשם "לשיטתיה", שילוב של חריפות בקיאותית ועמקות. שיטה זו מבקשת למצוא היקש בין הלכות שונות ודעות שונות של תנא, אמורא או פרשן תלמודי, ולהוכיח כי כל ההלכות והדעות האלו יש להן יסוד משותף וקרבה פנימית זו עם זו. מתוך גילוי המאפיין האחיד למקורות שונים של אותו מחבר, ניתן ליישב סתירות שהתגלעו בין מקורות אלו.
אוניברסיטת אוטרכט
היסטוריה
אוניברסיטת אוטרכט נחנכה ב-26 במרץ 1636. את נאום הפתיחה נשא התאולוג רב-ההשפעה פרופסור חייסברט פוט (Gijsbert Voet, בשמו הלטיני Gisbertus Voetius), וכרקטור הראשון שלה שימש הפרופסור למשפטים ולמתמטיקה ברנרדוס סחוטנוס (Bernardus Schotanus). עם ייסודה מנתה האוניברסיטה כמה עשרות סטודנטים ושבעה פרופסורים, שעבדו בארבע פקולטות: הפקולטה לפילוסופיה, שהעניקה דיפלומה לכלל הסטודנטים עם תום השנה הראשונה ללימודיהם, והפקולטות לתאולוגיה, למשפטים ולרפואה.
רפאל שפירא
עיזבונו התורני
כבר בצעירותו, נטל רבי רפאל שפירא חלק בעבודתו של חותנו, ביאור העמק שאלה על שאילתות דרב אחאי גאון, כפי שכותב הנצי"ב אודותיו: מחידושיו הרבים נותר ספרו תורת רפאל וכמה יסודות למדניים המפורסמים בשמו. בכתיבת חידושיו ומכתביו נמנע ר' רפאל מלהשתמש בעט ברזל אלא בנוצה של עוף, משום חשש הלכתי של איסור 'לא תניף עליהם ברזל'. את היקף כתביו וגורלם מתארים בניו בעיצומה של השואה:
אוניברסיטת אוטרכט
היסטוריה
אוניברסיטת אוטרכט שגשגה במאה ה-17, חרף התחרות ששררה בינה ובין אוניברסיטאות ליידן (נוסדה בשנת 1575), פרנקר (1585) וחרונינגן (1614) הוותיקות ממנה, וכן בתי הספר הגבוהים (הולנדית: Illustre School - מוסד להשכלה גבוהה שלא הוסמך להעניק תואר אקדמי לתלמידיו) בהרדרווייק (נוסד בשנת 1599, שימש כאוניברסיטה משנת 1648) ובאמסטרדם (1632). בפרט הייתה אוניברסיטת ליידן יריבתה האקדמית הבולטת. השקעות נאותות במוסד היו, איפה, מחויבות המציאות. גן בוטני הוקם במצודת סוננבורח (הולנדית: Sonnenborgh), ומקץ שלוש שנים נוסד גם מצפה כוכבים ב"מגדל הנפחים" (הולנדית: Smeetoren) שבעיר.
רפאל שפירא
צאצאיו
מאשתו הראשונה שרא רשא (בתו של הנצי"ב מוולוז'ין):
אוניברסיטת אוטרכט
היסטוריה
סטודנטים זרים רבים, ובעיקר גרמנים, אנגלים וסקוטים, בחרו ללמוד באוניברסיטת אוטרכט, והיו עדים לפולמוס האינטלקטואלי והתאולוגי שניטש בין חסידי הפילוסופיה החדשה (רנה דקארט התגורר זמן מה באוטרכט) ובין מצדדיו של התאולוג הקלוויניסטי פוטיוס.
בתחילת המאה ה-19 ירדה קרנה של אוניברסיטת אוטרכט, ובשנות השלטון הצרפתי בהולנד אף אבד לה באופן רשמי מעמדה האוניברסיטאי, אשר פחת לדרגה של בית-ספר תיכון.
רפאל שפירא
צאצאיו
מאשתו השנייה דרייזל (אף היא בתו של הנצי"ב מוולוז'ין):
אוניברסיטת אוטרכט
היסטוריה
עם כינונה של ממלכת ארצות השפלה בשנת 1813 הושבו לאוניברסיטת אוטרכט זכויותיה שמקדם. אוניברסיטאות ליידן, חרונינגן ואוטרכט היו לשלוש ה"אוניברסיטאות הממלכתיות" (הולנדית: Rijksuniversiteiten) של המדינה החדשה, אשר נקראו גם "בתי ספר גבוהים". לאוניברסיטת ליידן הוענק הכינוי "בית הספר הגבוה הראשון". לאוניברסיטת אוטרכט היה תפקיד חשוב בפריחתם של מדעי הטבע בהולנד; בשנת 1850 בקירוב התגבשה "אסכולת אוטרכט" במדעי הטבע, בהנהגתם של המדענים המזהירים פיטר הרטינג, חרארדוס יוהנס מולדר, כריסטופורוס בויס-בלו ופרנסיסקוס קורנליס דונדרס. מדענים אלה הנהיגו לראשונה בהולנד את מעבדת ההוראה כאמצעי תרגול לסטודנטים.
ארגון
האוניברסיטה מורכבת משבע פקולטות:
ישנן שלוש יחידות על-פקולטתיות