cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מהרבעל
ביוגרפיה
מהרבעל היה בנו של אדם בשם חימילקו. השם "מהרבעל" הוא שם ייחודי ולא ידוע על עוד קרתגי בשם זה, בעוד ששאר השמות הקרתגיים נהגו לחזור על עצמם לעיתים קרובות. לפיכך יש המשערים שהוא היה למעשה נומידי או בן תערובת, תופעה שכיחה למדי בקרתגו.
לאחר הקרב שלח הקונסול גאיוס סרוויליוס גמינוס, שלא ידע על התבוסה, את גאיוס קנטיניוס עם 4,000 פרשים לחבור אל הכוחות הרומאיים שהיו אמורים לחנות באזור אגם טראסימנו. מרגליו של חניבעל סיפרו לו על כך, והוא שלח את מהרבעל עם יחידת פרשים כדי לעצור אותו. מקום ההתנגשות אינו נזכר במקורות, אולם ההיסטוריון בן זמננו ג'ון לייזנבי (John Lazenby) מעריך שהיא נערכה באזור אסיזי. לטענת ליוויוס ופוליביוס נהרגו בהתנגשות הראשונה כמחצית מהם ולמחרת נשבו כולם, אם כי אפיאנוס טוען ש-3,000 נהרגו 800 נלקחו בשבי והשאר נמלטו. כך או כך זעזע הקרב עמוקות את רומא והמריץ אותה לבחור בפאביוס מאקסימוס כדיקטטור.
על פי ליוויוס, פיקד מהרבעל על האגף הימני של חיל הפרשים במהלך קרב קאנאי, אם כי אפיאנוס טוען שהוא פיקד על המילואים ופוליביוס כלל אינו מזכיר את נוכחותו בקרב. לאחר הקרב, כאשר חניבעל וקציניו חגגו, קם מהרבעל והודיע שבקרוב יערכו כולם מסיבה בלב ליבה של רומא. אולם להפתעת כולם השיב חניבעל שאין בכוונתו לעלות על רומא לעת עתה. על פי ליוויוס, הטיח בו מהרבעל הזועם: "אכן, אין האלים נותנים הכל לאיש אחד. יודע אתה, חניבעל, כיצד לנצח, אך אי אתה ידע כיצד לכלכל את ניצחונך". פלוטרכוס מוסר נוסח אחר: "אתה יודע לנצח, ואין אתה יודע מה בידך לעשות בניצחונך". הסיפור שנוי במחלוקת במיוחד משום שהמקור האמין ביותר לאותה מלחמה, פוליביוס, אינו מזכיר אותו.
ידוע שמהרבעל השתתף במהלך המצור על קאסילינום, אולם לאחריו הוא אינו נזכר עוד. פרונטינוס, בחיבורו "סטראטגמאטה", מזכיר אדם בשם זה שלחם באפריקה נגד שבטים מתמרדים, אך לא ברור אם מדובר באותו אדם. ייתכן שמת במהלך המצור.
קיי קנדל
ג'וסטין קיי קנדל מקארת'י (באנגלית:  Justine Kay Kendall McCarthy; 21 במאי 1927 - 6 בספטמבר 1959) הייתה שחקנית קולנוע אנגלייה זוכת פרס גלובוס הזהב לשנת 1957 על תפקידה בקומדיה המוזיקלית "לס גירלס".
קנדל נולדה בעיירה ווית'רנסי שבמערב יורקשייר, אנגליה. קנדל הייתה נכדתה של הזמרת המפורסמת מרי קנדל, אביה היה טרי קנדל ואחיה הוא השחקן קייוון קנדל. קנדל התחנכה באנגליה ובסקוטלנד ולמדה ב"אקדמיית לידייה קאיישאט לריקוד" שבלונדון. החלה את דרכה בקולנוע הבריטי במספר סרטים זניחים והתגלתה לראשונה בראשית שנות ה-50 בקומדיות "ג'נבייב" בתפקיד הדוגמנית רוזלינד פיטרס (1953), ב"רופא לעת צרה" (1954) ובסרט ההרפתקאות "הרפתקאותיו של קווינטן דורוורד".
בשנת 1958 זכתה קנדל בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד/קומי מוזיקלי על הופעתה בתור נערת השעשועים סיביל וורן בקומדיה המוזיקלית של ג'ורג' קיוקור "הנשים". קנדל חלקה את הפרס ביחד עם חברתה לסרט טיינה אלג. לאחר מכן הופיעה קנדל לצידו של רקס הריסון בקומדיה של וינסנט מינלי "בנות ה-17 מבלות" (The Reluctant Debutante).
קנדל ידעה בחייה האישיים מערכות יחסים רבות, בהן עם השחקן סידני צ'אפלין (בנו של אגדת הקולנוע צ'ארלי צ'אפלין). בשנת 1955 הכירה את כוכב הקולנוע רקס הריסון על סט הסרט "הבעל הנצחי", והשניים החלו לנהל רומן. הריסון שהיה מעורב מאוד בחייה האישיים התבשר מרופאה שקנדל סובלת מלוקמיה, קנדל מעולם לא הייתה מודעת לכך והייתה בטוחה עד למותה שהיא סובלת מחוסר ברזל. הריסון שהתגרש מאשתו השחקנית לילי פלמר דאג לקנדל עד למותה מהמחלה בגיל 32 ב-6 בספטמבר 1959.
קנדל מתה זמן קצר לאחר שסיימה להצטלם לסרטה האחרון "עוד פעם, עם רגש!" לצדו של יול ברינר.
סדר הירושה של נשיא ארצות הברית
סדר הירושה של נשיא ארצות הברית (באנגלית: United States presidential line of succession) מגדיר מי יכהן כנשיא ארצות הברית במקרה של חוסר מסוגלות, מוות, התפטרות או העברה מכהונה (על ידי הדחה או הרשעה) של הנשיא המכהן הנוכחי.
סדר הירושה
רשימת סדר הירושה של נשיא ארצות הברית קבועה בחוקת ארצות הברית, וחוק הירושה הנשיאותית מ-1947 מתוקן בהתאם על מנת לכלול משרדי קבינט חדשים. הבאים בסדר הירושה לאחר הנשיא הנבחר הם: סגן הנשיא, יושב ראש בית הנבחרים, הנשיא הזמני של הסנאט ולאחריו חברי הקבינט על פי הסדר בטבלה:
סדר משרדי הקבינט נקבע על פי הסדר הכרונולוגי של הקמתם.
"השורד המיועד"
"השורד המיועד" (designated survivor), או "היורש המיועד" (designated successor) הוא אדם הכלול בסדר הירושה לנשיא ארצות הברית, בדרך כלל חבר הקבינט, שמיועד להיות במקום מרוחק, מאובטח ולא ידוע כאשר הנשיא ושאר מנהיגי המדינה (סגן הנשיא ושאר חברי הקבינט) מתאספים במקום אחד לצורך אירוע מסוים, כמו נאום מצב האומה או טקס השבעת הנשיא. מהלך זה מיועד להבטיח את המשכיות השלטון במקרה של התרחשות אסון בו נהרגים הנשיא ורבים מהבכירים שבסדר הירושה. במקרה בו גם הנשיא וגם סגנו נהרגים, ייתכן שיקרה מצב שבו השורד המיועד יהפוך לנשיא בפועל על פי חוק הירושה הנשיאותית.
דרישות התפקיד
בחוקת ארצות הברית נקבעו הדרישות ההכרחיות למועמדים לתפקיד הנשיא: אזרח ארצות הברית מלידה, בן 35 לפחות, ותושב ארצות הברית במשך 14 שנים לפחות. דרישות אלו תקפות גם לגבי היורשים הפוטנציאליים.
גבעת הרב"טים
גבעת הרב"טים היא אתר הנצחה לזכרם של שבעה לוחמים מהפלוגה המסייעת של גדוד 202 בחטיבת הצנחנים, שנהרגו בלבנון במהלך מבצע שלום הגליל: ממושב תלמי אלעזר,  מקיבוץ גדות,  מבית שמש,  מחיפה,  מירושלים,  מקיבוץ נצר סירני ו מאשקלון.
האתר
אתר ההנצחה נמצא בסמוך לגבול הצפון, ליד שער הכניסה למושב שתולה. הוא הוקם על ידי יוצאי "פלוגת הרב"טים", בסיוע של קרן קיימת לישראל. מיקום האתר, על גבעה הצופה ללבנון, נועד להפכו למקום מפגש והתייחדות עם זכר הלוחמים שנהרגו בלבנון, כמו גם תחליף לביקור במקום בו מצאו את מותם. במקום הוקם גלעד ועליו לוח זיכרון.
בשנת 2017 נוסף שמו של יאיר ברזילאי לאנדרטה.
מסלול הלחימה של פלוגת הרב"טים
ביום ראשון, 6 ביוני 1982, יצא צה"ל למבצע שלום הגליל, משימת האיגוף ונחיתה מן הים הוטלה על חטיבת הצנחנים בפיקודו של יורם יאיר. פלוגת הרב"טים בפיקודו של דורון אביטל הפליגה ללבנון, יחד עם הכוח העיקרי של חטיבת הצנחנים, על נחתות של חיל הים. בשעות הלילה נחתה החטיבה בסמוך לשפך של הנהר אל-אוואלי מצפון לעיר צידון. גדוד 202 ירד מן הנחתות ברגל אל המים הרדודים ועלה על החוף כשפלוגת הרב"טים מובילה ומשתלטת על "הבוקסתא", גבעה גבוהה מצפון-מזרח לצידון. הפלוגה שהתה במקום כיומיים, במהלכם התקדמו כוחות צה"ל מגבול הצפון והגיעו לפאתיה הדרומיים של צידון.
ביום שלישי, 8 ביוני, הוטלה על הגדוד משימה להשתלט על החלק הצפוני של צידון. פלוגת הרב"טים הובילה את הגדוד לתוך העיר בתנועה רגלית מלווה בטנקים ונגמ"שים. הגדוד נתקל באש עזה מצד המחבלים ובקרב שהתפתח נהרג דני דיין ממחלקת הדרגון.
ביום רביעי, 9 ביוני, נעה פלוגת הרב"טים בראש הגדוד לכיוון צפון על ציר החוף והשתתפה בכיבוש העיר דאמור.
בשעות הלילה של יום שישי, 11 ביוני, בעת שהגדוד חנה על כביש החוף הלבנוני ליד דאמור, אירעה תאונה מבצעית. טנק של צה"ל נכנס בטעות בחשיכה לתוך חניון הלילה של הפלוגה. באירוע זה נהרג שי קיסר ממחלקת הדרגון. יצחק עמוס (ג'ו) נפצע באורח אנוש ונפטר זמן קצר לאחר מכן.
ביום שבת, 12 ביוני, נקרא הגדוד להשתתף בקרב על כפר סיל. פלוגת הרב"טים נכנסה ראשונה לכפר סיל. במהלך הקרב נפגע מ"מ הסיור עפר שטרנברג, הוא פונה לאחור ולאחר מכן נודע על מותו בבית חולים שדה.
בשעות הלילה של יום ראשון, 13 ביוני, תוך כדי תנועה צפונה אל עבר העיר ביירות, נפתחה אש על הגדוד. נגמ"ש של מחלקת המרגמות נע לאחור על גשרון והתהפך. בהתהפכות נהרג מ"מ המרגמות מאיר כהן.
ב-10 באפריל 1983, בעת שהפלוגה שהתה בלבנון תחת פיקודו של מאיר כליפי, נתקל סיור בוקר שעסק בפתיחת ציר ליד הכפר קאבר שאמון במטען צד. באירוע הזה נהרג נעם אשכול ממחלקת המרגמות.
יאיר ברזילי ממחלקת הדרגון אשר נפגע בתאונה המבצעית סמוך לדאמור, הוכר כנכה צה"ל בעקבות משבר נפשי הקשור לתאונה, יאיר התאבד בשנת 1990. כך היה יאיר ברזילי לחלל השביעי של פלוגת הרב"טים במלחמת שלום הגליל.
פלורידה
היסטוריה
עדויות ארכאולוגיות מעידות על כך שפלורידה הייתה מיושבת על ידי אינדיאנים קודם לגילוייה על ידי מגלה הארצות הספרדי, חואן פונסה דה ליאון, באפריל 1513. הספרדים נחתו בחוף פלורידה וקראו לאזור "לה טיירה פלורידה" (La Tierra Florida, "הארץ הפרחונית").
במהלך השנים שלאחר הגילוי הקימו הן הצרפתים והן הספרדים מושבות באזור. אולם בלא הצלחה מרובה. בחוזה פריז, שסיים את מלחמת שבע השנים קיבלה בריטניה את פלורידה אך בתום מלחמת העצמאות האמריקאית נתנה את המושבה לספרד. בהסכם אדמס-אוניס משנת 1819 החכירו הספרדים את המדינה לארצות הברית בתמורה לויתורה של ארצות הברית על דרישותיה בטקסס. ב-3 במרץ 1845 הפכה פלורידה למדינה ה-27 במדינות ארצות הברית.
ב-10 בינואר 1861, שלושה חודשים לפני תחילת מלחמת האזרחים, פרשה פלורידה מהאיחוד ועשרה ימים לאחר מכן הייתה מהמדינות המייסדות של הקונפדרציה. ברם, שיעורי ההשתתפות של תושבי פלורידה במלחמה היה זעום.
עד אמצע המאה ה-20, הייתה פלורידה המדינה הכי פחות מאוכלסת מבין מדינות הדרום. בשנת 1900 גרו בה רק כ-528,000 בני אדם, מתוכם כמעט 44% היו אפרו-אמריקאים. אלימות גזענית וחיפוש אחר הזדמנויות טובות יותר גרמו למספר שיא של שחורים לעזוב את דרום ארצות הברית בהגירה הגדולה לעבר הצפון והמערב התיכון. ארבעים אלף שחורים, שהיוו חמישית מהאוכלוסייה בשנת 1900, עזבו את המדינה.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 חלה עלייה חדה בתיירות הנכנסת לפלורידה, אשר גרמה לפיתוח של אזורי תיירות ונופש. העלייה נבלמה בעקבות שני הוריקנים ב-1926 וב-1928, ולאחר המשבר הכלכלי העולמי של 1929 נדרשו לפלורידה כ-10–15 שנה להשתקם מהמשבר.
גאוגרפיה
חלק ניכר משטחה של מדינת פלורידה נמצא על חצי אי הגובל ממערב ב מפרץ מקסיקו
באוקיינוס האטלנטי ממזרח, ובמיצרי פלורידה מדרום.
הנקודה הגבוה ביותר במדינה היא בריטון היל - 105 מטרים מעל פני הים.
אקלים
לפלורידה אקלים סובטרופי גשום ובדרום המדינה האקלים טרופי. החורף והסתיו חמימים ויבשים, והאביב והקיץ חמים ולחים.
הטמפרטורות הגבוהות הממוצעות בסוף יולי הן סביב ה-32–34 מעלות צלזיוס. הטמפרטורות הנמוכות הממוצעות בתחילת עד אמצע חודש ינואר נעות בין 4–7 מעלות צלזיוס בצפון פלורידה ועד מעל 19–20 מעלות צלזיוס במיאמי בדרום המדינה. בסך הכל עם טמפרטורה יומית ממוצעת 21.5 מעלות צלזיוס, פלורידה היא המדינה החמה ביותר בארצות הברית.
בקיץ, הטמפרטורות גבוהות בכל המדינה אך כמעט ולא עוברות את ה-38 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה החמה ביותר שנרשמה אי פעם בפלורידה הייתה 44 מעלות צלזיוס, אשר נמדדה ב־29 ביוני 1931 במונטיצ'לו. הטמפרטורה הקרה ביותר שנמדדה הייתה –19 מעלות צלזיוס, ב-13 בפברואר 1899, במרחק של 64 ק"מ בלבד, מטלהסי. בשל האקלים במדינה שלג הוא דבר נדיר בפלורידה.
הכינוי של פלורידה הוא "Sunshine State", אך למרות זאת מזג אוויר קשה הוא תופעה שכיחה במדינה. מרכז פלורידה ידועה כבירת הברק של ארצות הברית, מכיוון שהיא חווה תופעות של סופות ברקים יותר מכל מקום אחר במדינה. בפלורידה יש את אחת מכמות המשקעים הגבוהות ביותר במדינה כלשהי, הסיבה העיקרית לכך היא מכיוון שסופות רעמים נפוצות בחלק גדול מהמדינה החל מסוף האביב ועד תחילת הסתיו. החלק המזרחי של המדינה הכולל את אורלנדו וג'קסונוויל מקבלות בין 2,400 ל-2,800 שעות שמש בשנה. שאר המדינה, כולל מיאמי, מקבלת בין 2,800 ל -3,200 שעות בשנה.
סופות הוריקן מהוות איום קשה בכל שנה מ-1 ביוני עד 30 בנובמבר, במיוחד מאוגוסט עד אוקטובר. פלורידה היא המדינה המועדת ביותר להוריקן, עם מים סובטרופיים או טרופיים על קו חוף ארוך. מבין הסערות בקטגוריה 4 ומעלה שפקדו את ארצות הברית 83% פגעו בפלורידה או בטקסס.
בין השנים 1851 ועד 2006 היו בפלורידה לא פחות מ-114 סופות הוריקן בעוצמות שונות, 37 מהן בעוצמה של 3 ומעלה. נדיר שעונת ההוריקן במדינה עוברת ללא סופה טרופית אחת לפחות בעוצמה שונה.
ב-12 באוגוסט 1992 סופת הוריקן אחת - הוריקן אנדרו גרמה למדינה נזק של 25 מיליארד דולר.
בשנת 2004 פגעו במדינה ארבע סופות הוריקן: הוריקן צ'ארלי ב-13 באוגוסט, הוריקן פרנסס ב־14 באוגוסט - 5 בספטמבר, הוריקן אייוון ב-16 בספטמבר והוריקן ג'ין ב-25 בספטמבר-26 בספטמבר. סופות אלה גרמו למדינה נזק משוער כולל של כ-42 מיליארד דולר.
ב-10 בספטמבר 2017 פגעה במדינה סופת ההוריקן אירמה. שגרם לשליש מתושבי המדינה להיות מנותקים מחשמל לכמה ימים. בעקבות הסופה העוצמתית, נשיא ארצות הברית דאז דונלד טראמפ הכריז על פלורידה כאזור מוכה אסון.
חי וצומח
בפלורידה סוגים רבים של חיות בר, בהם אפשר למצוא יונקים ימיים, כגון: דולפינן מצוי, נתב קטן-סנפיר, בלנה שחורה, תחש נהרות קריבי ועוד.
זוחלים, כגון: דרימרכון, צב ים גלדי, עכסן גב-יהלום מזרחי, צב גופרי, צב ים ירוק, אליגטור אמריקני, תנין אמריקאי ועוד.
ציפורים, כגון: בז נודד, עיטם לבן-ראש, פלמינגו אמריקני, קרקרה צפונית, דיית החלזונות, שלך (Osprey), מגלן לבן, כפן ורוד, עגור קנדי, עגור אמריקאי, שחף (סוג), שקנאי חום, שקנאי אמריקני, תרנגול הודו מצוי, עורבני פלורידה החי רק בפלורידה, אוח השלג, גיבתון השלג, אלקה חדת-מקור, ברווז הרלקון גיבתון השלג ועוד.
בפלורידה יש גם יותר מ -500 מיני בעלי חיים וכ-1,000 חרקים שאינם נפוצים המצויים ברחבי המדינה, כגון: פיתון בורמזי, איגואנה ירוקה, קרפדת קנים, טווס מצוי, תוכי נזירי, קוף ורווט, זהרון, זיקית תימנית, טגו ארגנטינאי, ציקלה ועוד רבים.
בפלורידה יותר מ-4,1843 ק"מ של יערות.
בפלורידה ישנם כ -3,000 סוגים של פרחי בר. זוהי המדינה השלישית הכי מגוונת בארצות הברית מבחינה זו, מאחורי קליפורניה וטקסס. בפלורידה אוכלוסיות פראיות של קוקוס המשתרעות לאורך החוף המזרחי מקי וסט ועד מפרץ יופיטר, ובמעלה החוף המערבי מאי מרקו ועד סרסוטה. רבים מאיי האלמוגים הקטנים ביותר הם בפלורידה קיז.
שונית פלורידה היא שונית האלמוגים החיה היחידה בארצות הברית היבשתית. זוהי גם מערכת שונית האלמוגים השלישית בגודלה בעולם, אחרי שונית המחסום הגדולה באוסטרליה ומערכת שוניות המחסום בבליז. חלק גדול מהשונית נמצא בתוך פארק ג'ון פנקאמפ קורל ריף סטייט, שהיה הפארק התת-ימי הראשון בארצות הברית. הפארק מכיל צמחייה טרופית, חיים ימיים ועופות ים. כמעט 1,400 מינים של צמחים ובעלי חיים ימיים, כולל יותר מ-40 מינים של אלמוגים מאובנים ו-500 מינים של דגים, חיים בשונית פלורידה. כמו שוניות אלמוגים אחרות בעולם, שונית פלורידה ניצבת בפני איומים רבים כמו דיג יתר, פלסטיק באוקיינוס, הלבנת אלמוגים עליית מפלס היום ושינוי בטמפרטורת פני הים.
אגם אוקיצ'ובי הוא האגם הגדול בפלורידה, האגם העשירי בגודלו בארצות הברית, והרביעי בגודלו ללא הימות והאגמים אשר גובלים בקנדה.
ממשל ופוליטיקה
בית המחוקקים של פלורידה מורכב מסנאט בן 40 חברים, ומבית תחתון בו 120 חברים. המושל הנוכחי של פלורידה הוא רון דה-סנטיס מהמפלגה הרפובליקנית.
מערכת המשפט בפלורידה מורכבת מנשיא בית משפט עליון ומשישה שופטים.
בין השנים 1988 ל-2007, היו 800 הרשעות בשחיתות פדרלית בפלורידה, יותר מכל מדינה אחרת.
על פי חוקת פלורידה אזרחי פלורידה יכולים לאסוף חתימות על מנת ליזום תיקונים לחוקה.
פלורידה היא מדינה מתנדנדת ונחשבת לגדולה ממדינות אלו. בשל כך, המדינה המושכת תשומת לב רבה מצד המועמדים לנשיאות במהלך הקמפיינים שלהם טרם הבחירות. משנות השלושים ועד חלק ניכר משנות ה -60, פלורידה הייתה למעשה מדינה של מפלגה אחת אשר נשלטה על ידי דמוקרטים שמרנים לבנים, והם היו בעלי שליטה רבה בקונגרס. מאז שנות השבעים, המצביעים הלבנים השמרנים במדינה עברו במידה רבה מהמפלגה הדמוקרטית למפלגה הרפובליקנית. על אף שרוב המצביעים הרשומים בפלורידה הם דמוקרטים, היא המשיכה לתמוך במועמדים לנשיאות הרפובליקנים עד שנת 2004, למעט ב -1976 וב-1996, בחירות בהן המועמד הדמוקרטי היה ממדינות הדרום.
בבחירות לנשיאות ב-2008 וב-2012 ניצח ברק אובמה במדינה אף על פי שהוא נחשב למועמד ממדינות הצפון, הייתה זו הפעם הראשונה מאז 1944 שפלורידה מעניקה את מרב קולותיה למועמד ממדינות הצפון, תוך שהוא נתמך במיוחד על ידי בוחרים צעירים, עצמאים, מיעוטים וההיספנים.
מאז אמצע המאה העשרים נחשבה פלורידה למדינה אשר חוזה את תוצאות הבחירות, המועמדים שניצחו בסופו של דבר בבחירות ניצחו בפלורידה 15 פעמים מאז 1952, כמו כן, מלבד דונלד טראמפ ב-2020, כל מועמד שניצח בפלורידה מאז הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1996 ניצח בבחירות עצמן.
הבחירות לנשיאות בשנת 2000
הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2000 היו בסימן מאבק צמוד לאורך כל הדרך בין ג'ורג' ווקר בוש מהמפלגה הרפובליקנית לבין אל גור מהמפלגה הדמוקרטית. בבחירות אלו, לפלורידה הייתה משמעות גדולה ומסוקרת בבחירת הנשיא הנבחר.
בערב יום הבחירות, בין 19:50 ל-20:00 בערב, עם סגירת הקלפיות בפלורידה (הרפובליקנית בעיקרה), רשתות הטלוויזיה הכריזו שגור ניצח בפלורידה בהתבסס על סקרים. אולם בוש התחיל להוביל מוקדם בספירת הקולות, ובעשר בערב התקשורת טענה שאף אחד עוד לא ניצח שם. ב-2:30 בלילה, לאחר ש-85% מהקולות נספרו, בוש הוביל ב-100,000 קולות והוכרז שהוא ניצח שם ונבחר לנשיאות. לאחר שכל רשתות הטלוויזיה הכריזו על ניצחונו של בוש, שוחח גור עם בוש בטלפון, הודה בהפסדו ובירך את בוש על ניצחונו בבחירות.
בשלב זה של הלילה, רוב הקולות שעוד לא נספרו היו מטעם מחוזות דמוקרטיים וגור התחיל להוביל. ב-4:30 לפנות-בוקר, לאחר ספירת כל הקולות, ההפרש לטובת בוש הצטמצם ל-2,000 קולות בלבד. גור התקשר לבוש פעם נוספת, והודיע לו כי הוא מבטל את הודאתו בהפסד עקב הפער הצמוד. לאחר שיחת טלפון זו, שינו שוב רשתות הטלוויזיה את תחזיותיהן והודיעו כי הן מבטלות את ההכרזה על ניצחון בוש, ומכריזות על הבחירות כקרובות מדי כדי להכריז על מנצח.
התוצאה הצמודה בפלורידה דרשה ספירה חוזרת במכונה. עם השלמת הספירה, הוכרז כי בוש ניצח בהפרש של 300 קולות. לאחר ספירת קולות החיילים מעבר לים ההפרש עלה ל-900. רוב המחלוקת נגרמה בגלל התעקשותו של גור לספירה ביד בארבעה מחוזות, כפי שהחוק בפלורידה דורש. מערכת המשפט טענה שלאחר ב-14 בנובמבר לא יתקבלו עוד נתונים. בית המשפט בפלורידה הרחיב את מועד הגשת טופסי ההצבעה ל-26 בנובמבר. המדינה אימתה את ניצחונו של בוש בהפרש של 537 קולות. גור ערער על כך ובית המשפט העליון בפלורידה ציווה על ספירה חוזרת בעזרת מכונה. בית המשפט הפדרלי העליון עצר את הספירה החוזרת.
ב-12 בדצמבר, ברוב של שבעה שופטים לעומת שניים, הודיע בית המשפט שספירת הקולות החוזרת הייתה לא-חוקתית, וברוב של חמישה לעומת ארבעה שהקולות הנותרים לא תקפים. לאחר החלטה זו, הודה גור בהפסדו במסיבת עיתונאים מיוחדת, ולאחריה נשא הנשיא הנבחר בוש את נאום ניצחונו בבחירות, למעלה מחודש מיום ההצבעה. לאחר החלטה זו של בית המשפט, עלו טענות כי מהקולות שנספרו בספירה החוזרת מסתמן כי גור הוא המנצח בפלורידה, אך קולות אלו כבר לא היו רלוונטיים ובוש הושבע לנשיאות בינואר.
חוקים
בפלורידה עונש מוות קיים בחוק. אם אדם שביצע עבירה שתרמה ישירות למותו של אדם, אז הוא יואשם ברצח מדרגה ראשונה. שני העונשים היחידים העומדים לרשות החוק במדינה, הם מאסר עולם ועונש מוות. אם אדם מבצע עבירה, אך לא היה התורם הישיר למותו של הקורבן, אז הוא יואשם ברצח מדרגה שנייה.
מיסוי
פלורידה היא אחת משבע מדינות ארצות הברית בה אין מס הכנסה אישי. במדינה יש מע"מ בשיעור של 6%, אולם רשויות מקומיות יכולות לגבות מס נוסף ולכן שיעור המע"מ משתנה בין 6% ל-7.5%.
כלכלה
הכלכלה המקומית בפלורידה שווה כטריליון דולרים (1,000,000,000,000$) והיא הרביעית בגודלה בארצות הברית. התוצר המקומי הגולמי שלה שווה כ-5% מכלכלת ארצות הברית. המגזרים הבולטים ביותר בה הם מסחר, תחבורה, בנקאות ונדל"ן. מרכז החלל קנדי נבנה בשנות ה-60 של המאה ה-20 ובעקבותיו עברו למדינה תעשיות חלל ואוויר רבות, ביניהן נאס"א.
חלק חשוב נוסף בכלכלתה של פלורידה הוא מגזר התיירות. מזג האוויר החם וחופי הרחצה הארוכים מהווים אתר תיירות מועדף. במדינה מספר רב של אתרים ובהם דיסניוורלד, סי-וורלד, אולפני יוניברסל פלורידה, מרכז החלל קנדי ונמל החלל קייפ קנוורל (הנמצאים בכף קנברל), הנמצאים באזור אורלנדו. מספר רב של אטרקציות תיירותיות נוספות נמצאות באזור מיאמי ובאזור טמפה. בשנת 2016 העסיק ענף התיירות במדינה כמעט 1.4 מיליון עובדים. (שיא למדינה, שעבר את 1.2 מיליון משנת 2015).
בשנת 2015, פלורידה שברה את השיא של 100 מיליון תיירים כשאירחה שיא של 105 מיליון מבקרים. המדינה קבעה שיאים של תיירות במשך שמונה שנים ברציפות, כאשר בשנת 2018 שברה את שיא המבקרים עם 126.1 מיליון מבקרים.
ענפים עיקריים הם גידול הדרים ופירות, וכן כריית פוספטים (זרחות). פלורידה ידועה בפירות ההדר שלה והמחוז הידוע בהדרים שלו הוא מחוז אינדיאן ריבר, הממוקם במרכז פלורידה. פירות ההדר מהווים מרכיב חשוב בכלכלת המדינה, מסמלים את המדינה ואף מופיעים על לוחיות הרישוי של המכוניות במדינה. המדינות העיקריות שפלורידה מייצאת אליהם הם ברזיל, קנדה, מקסיקו, גרמניה וקולומביה.
בשנת 2009 דיג היה ענף ששווה 6 מיליארד דולר במדינה, ענף שהעסיק 60,000 משרות למטרות ספורט ומסחר.
התוצר לנפש עמד ב-2017 על כ-40,000 דולר, ארבעים במדינה. ההכנסה לנפש משתנה מאוד לפי אזור, גאוגרפיה ומקצוע, צפון פלורידה והמחוזות הכפריים של פלנטה הם העניים ביותר במדינה. נכון ל-2018 בפלורידה שיעור עוני של 14.0% והוא השבע עשרה הנמוך ביותר ממדינות ארצות הברית. ערי חוף רבות במדינה כוללות כמה מהאזורים העשירים לנפש בארצות הברית.
בשנת 2018 היו במדינה יותר מ-427,824 מיליונרים, המספר הרביעי בגובהו במדינה.
דמוגרפיה
נכון ל-1 ביולי 2019 מפקד האוכלוסין בארצות הברית מעריך כי אוכלוסיית פלורידה הייתה 21,477,737, גידול של 14.24% מאז מפקד 2010. במפקד 2010 אוכלוסיית המדינה הייתה 18,801,310. בדצמבר 2014, פלורידה עלתה לראשונה על כמות אוכלוסיית מדינת ניו יורק ובכך הפכה למדינה השלישית בגודלה באוכלוסיית מדינות ארצות הברית.
בפלורידה השיעור הגבוה ביותר בארצות הברית של אנשים מעל גיל 65 (17%). מתגוררים בה פנסיונרים מבוגרים רבים, אשר לאחר יציאתם לגמלאות עברו אליה מכל רחבי ארצות הברית ובעיקר מהערים הקרות, על מנת לנפוש וליהנות ממזג האוויר החמים. מסיבה זו יש בפלורידה אחוז גבוה של נהגים קשישים ועסקים הפונים אל אוכלוסיית הקשישים. כמו כן מתנהלים בה מחקרים רבים הקשורים בזקנה. כשני שלישים מאוכלוסיית פלורידה נולדו במדינה אחרת, הנתון השני בגובהו מכלל מדינות ארצות הברית.
שדות תעופה
בפלורידה 131 נמלי תעופה ציבוריים. שבעה נמלי תעופה מרכזיים ובינוניים בפלורידה, שניים מהגדולים שבהם הם:
נמל התעופה הבינלאומי של מיאמי ונמל התעופה הבינלאומי אורלנדו.
ספורט
לפלורידה קבוצות ספורט רבות בענפים רבים, המרכזיות שבהן הן, שתי קבוצות בייסבול בליגת ה-MLB, שתי קבוצות כדורסל בליגת ה-NBA, שלוש קבוצות פוטבול ב-NFL, שתי קבוצת בליגת ההוקי קרח, NHL ו-4 קבוצות כדורגל ב-MLS.
דדפול 3
דדפול 3 (באנגלית: Deadpool 3) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי המבוסס על דמותו של דדפול מבית מארוול קומיקס, שמופק בשיתוף פעולה בין אולפני מארוול ואולפני "Maximum Effort", ומופץ על ידי סרטי אולפני וולט דיסני. הסרט מהווה המשך לאירועי הסרט "דדפול 2", וכן את סרטו ה-34 של היקום הקולנועי של מארוול. את הסרט מביים שון לוי על פי תסריט מאת רט ריס, פול ורניק, זב ולס, לוי וראיין ריינולדס, שאף שב לגלם את דמותו של וייד וילסון / דדפול, לצדם של יו ג'קמן, מורנה בקארין ובריאנה הילדברנד.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-3 במאי 2024 ולהיות חלק מהשלב החמישי ביקום הקולנועי של מארוול.
צוות השחקנים והדמויות
בנוסף, נמסר כי רוב דילייני ישוב לגלם את דמותו של פיטר, חבר בצוות "אקס פורס" בהנהגתו של וילסון, על ליהוקה של אמה קורין לתפקיד האנטגוניסטית הראשית, ועל ליהוקו של מת'יו מקפדיין לתפקיד שטרם פורסם.
פיתוח
לאחר הצלחתו של הסרט "דדפול" (2016), החלו אולפני "פוקס המאה ה-21" לפתח שני סרטי המשך. על פי התכנון, התעתד הסרט השלישי להציג את צוות גיבורי-העל "אקס פורס". במאי הסרט הראשון, טים מילר, בחר שלא לחזור לבימוי סרטי ההמשך עקב אי-הסכמות יצירתיות בינו לבין ראיין ריינולדס, ובמקומו נשכר דייוויד ליץ' לביים את "דדפול 2" (2018) בנובמבר 2016. במקביל, חיפשו האולפנים קולנוען אחר שיופקד על פיתוח ובימוי הסרט השלישי. במרץ 2017, הצהיר התסריטאי רט ריס, שהופקד על כתיבת שני הסרטים הראשונים, כי צוות ה"אקס פורס" יוצג בסרט השני, לפני שיזכה לסרט ספין אוף שעלילתו תכלול "משהו גדול יותר" ותתקיים בנפרד מהסרט השלישי, שחויב על פי "חוזה" להיות אישי יותר.
ביוני 2019, חשף ג'וש ברולין שהוא ניהל דיונים מול אולפני מארוול על עתידו כקייבל, לאחר שכיכב בדמותו ב"דדפול 2" במקביל לגילום דמותו של תאנוס בסרטי היקום הקולנועי של מארוול. באוקטובר 2019, הצהירה זאזי ביטס שתופתע אם תתבקש לשוב לגלם את דמותה של דומינו בסרט עתידי. בנוסף, הצהירו ריס וורניק שהם וריינולדס לקחו "מנוחה נחוצה מדדפול" בזמן שחיכו לשמוע מאולפני מארוול על עתיד הזיכיון. השניים ציינו כי לתחושתם, ביקום הקולנועי יהיו יותר דמויות זמינות שישמשו כמושא ללעג ובדיחות מצד דדפול בהשוואה לאפשרויות המוגבלות שהיו להם בבחירת הדמויות שעליהם ל"פוקס" הייתה זכויות עיבוד בסרטים הקודמים. במקביל, אישר ריינולדס שהוא נפגש עם אולפני מארוול. בדצמבר 2019, אישר ריינולדס כי תהליך פיתוחו של הסרט באולפני מארוול אכן החל רשמית. בהמשך, חשף ריינולדס שהוא דחק בנשיא אולפני מארול, קווין פייגי לכלול את דמותו של וולברין בסרט, על אף שנאמר לו שזה "לא אפשרי".
באוקטובר 2020, נמסר כי אולפני מארוול וריינולדס נפגשו עם תסריטאים פוטנציאליים עבור הסרט, ובנובמבר 2020, נמסר כי לכתיבת התסריט נשכרו האחיות ונדי מולינו וליזי מולינו-לוגלין. ריינולדס ואולפני מארוול הרגישו שסגנון הכתיבה של האחיות תואם את כוונתם להשאיר את הסרט בסיווג צפייה R. אולפני מארוול וריינולדס אף היו פתוחים לאפשרות לשכור את ליץ' לבימוי הסרט, אך ירדו מאפשרות זו בעקבות אילוצי לוח הזמנים של ליץ' במהלך 2021 ואי-מעורבותו בהעסקת התסריטאיות. ליץ' אישר שאכן נפגש עם אולפני מארוול ואת אי-העסקתו בשל אילוצים חיצוניים. בינואר 2021, אישר פייגי בשנית כי לסרט יהיה סיווג צפייה R ואכן יתרחש במסגרת היקום הקולנועי של מארוול. פייגי אף הצהיר כי צילומי הסרט יתחילו רק אחרי שנת 2021, בעקבות לוח הזמנים העמוס של ריינולדס. ביולי 2021, קידמו ריינולדס וטאיקה ואיטיטי את סרטם, "לשחרר את גאי" (2021), באמצעות פרסומת בדיונית בה הופיעו בדמויותיהם של דדפול וקורג, במהלכה דן דדפול על הצטרפותו ליקום הקולנועי של מארוול. באוגוסט 2021, הצהיר ריינולדס כי הצילומים עתידים להתחיל בשנת 2022, עובדה שזכתה לאישור מפייגי, שאף הצהיר כי אולפני מארוול שוקדים על מציאת חלון זמן לשיבוץ הסרט לעלייתו לאקרנים, וכי ריינולדס שותף לכתיבת התסריט. בנובמבר, הביעו ביטס ורוב דילייני את רצונם לשוב לגילום דמויותיהם מ"דדפול 2" בסרט ההמשך עם זאת, בסופו של דבר נמסר כי ביטס לא תשוב לגלם את דמותה של דומינו. במקביל, הצהיר ריינולדס כי כתיבת הסרט "נתקעה". במרץ 2022, נמסר כי על בימוי הסרט יופקד הקולנוען והמפיק שון לוי, לאחר ששיתף פעולה בעבר עם ריינולדס בסרטים "לשחרר את גאי ו"פרויקט אדם" (2022). עוד נמסר כי תסריטאי שני הסרטים הראשונים, ריס וורניק, נשכרו למלאכת שכתוב התסריט. לוי אף הצהיר כי צילומי יתקיימו רק לאחר שנת 2022, בשל לוח הזמנים העמוס שלו לשארית השנה. בנוסף, אישר ריינולדס כי חברת ההפקה שלו, "Maximum Effort", תהיה שותפה להפקת הסרט. ביוני 2022, הצהירו ריס וורניק על התרגשותם מהאפשרות להשתמש ביקום הקולנועי של מארוול כרקע עבור עלילת הסרט, וכי "דיסני" ומארוול תומכים בבדיחות על היקום הקולנועי שהם כותבים עבור הסרט, בהתחשב בהצלחתם בשני הסרטים הקודמים. כשנשאלו אם הם עובדים על תסריט חדש לגמרי או משתמשים בחלקים מהתסריט שנכתב על ידי האחיות מולינו, סירבו ריס וורניק לאשר זאת, בנימוק שאינם רוצים לחשוף את פרטי העלילה. במקביל, נמסר כי על עיצוב ההפקה הופקד המעצב ריימונד צ'אן, שעבד בעבר על הסדרה "הפלקון וחייל החורף" (2021). ביולי 2022, הצהיר פייגי שאיכותו של הסרט תהיה שווה לאיכותם של סרטים שלישיים בטרילוגיות סרטים נוספות בתוך היקום הקולנועי, בהם "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (2016), "תור: ראגנארוק" (2017) ו"הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018).
פרה-פרודקשן
באוקטובר 2022, נמסר כי תהליך הפרה-פרודקשן החל, וכי צילומי הסרט עתידים להתחיל בינואר 2023 בוונקובר, קנדה, לפני שדווח לאחר מכן שהפצת הסרט נדחתה ל-8 בנובמבר 2024. בנובמבר 2022, הצהיר ריינולדס כי צילומי הסרט יתחילו מעט לפני אמצע שנת 2023, בעוד מ"קוליידר" דווח כי צילומי הסרט עתידים להתחיל בסביבות אפריל 2023. בנוסף, התייחס ריינולדס לסרט כ"סרט דדפול / וולברין", בעוד שג'קמן התייחס לסרט כ"וולברין ודדפול". בדצמבר 2022, הצהיר לוי כי תהליך פיתוחו של הסרט הוא אחד מהחוויות הכיפיות ביותר שעבר, תוך ציון מודעותו העצמית של הסרט ושימוש הסרט באלימות ושפה גסה; בנוסף, חשף לוי כי צילומי הסרט עתידים להתחיל במאי 2023. בפברואר 2023, נמסר כי הוצע לפטריק סטיוארט, שגילם את דמותו של צ'ארלס אקסבייר בסדרת סרטי "אקס-מן" ושב לגלמה בסרט "דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף" (2022), לשוב לגלם את הדמות פעם נוספת בסרט. בשלהי פברואר 2023, נמסר על ליהוקה של אמה קורין לתפקיד האנטגוניסטית הראשית. עוד נמסר כי אולפני מארוול היו מעוניינים ללהק את קורין לתפקיד כבר משלהי 2022, אך כי קורין נאלצה לסיים את התחייבויותיה הקודמות לפני הצטרפותה לצוות השחקנים; וכי צילומי הסרט עתידים להתקיים בלונדון.
במרץ 2023, דווח כי הרשות למשתנים בזמן ודמויותיהם של '''מוביוס מ. מוביוס (בגילומו של אוון וילסון) וגברת דקות''' (בדיבובה של טרה סטרונג) יופיעו בסרט. בנוסף, נמסר על ליהוקו של מת'יו מקפדיין לצוות השחקנים בתפקיד שטרם פורסם, אם כי דמותו תוארה כ"גלגל שלישי" ביחסיהם של דדפול ו-וולברין, בעוד שנמסר על שובם של קארן סוני ולזלי אגאמס לגילום דמויותיהם של דופינדר ואלתיאה העיוורת מסרטי "דדפול" הקודמים וכי התסריטאי זב ולס יהיה שותף לכתיבת התסריט, לאחר ששימש כתסריטאי בסדרה "שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק" (2022) והסרט "המארוולס" (2023), כמו כן, גם כתסריטאי ראשי עבור הסדרה "Marvel Zombies" (2024). בתחילת אפריל 2023, הודיעה מורנה בקארין על ניהול משא ומתן מול אולפני מארוול בדבר שיבתה לגילום דמותה של ונסה, ובשלהי אפריל, אושר דבר ליהוקה לצוות השחקנים לצד סטפן קפיצ'יק שישוב לדבב את דמותו של קולוסוס. במאי 2023, נמסר כי דילייני ישוב לגלם את דמותו של פיטר, וכי ריינולדס ולוי שותפים גם הם לכתיבת התסריט. בשלהי מאי 2023, נמסר על שובן של בריאנה הילדברנד ושיורי קוטסונה לגילום דמויותיהן של אלי פימיסטר / נערה נגאסונית נפיצה ויוקיו, בהתאמה.
צילומים
צילומי הסרט החלו ב-22 במאי 2023, בלונדון, ובאולפני "פיינווד" שבבקינגהמשייר, אנגליה, ועליהם הופקד צלם הקולנוע ג'ורג' ריצ'מונד. צילומים נוספים עתידים להתקיים גם בוונקובר, קנדה. במקור, התעתדו צילומי הסרט להתחיל בינואר 2023, ולאחר מכן באפריל 2023. חרף שביתת גילדת התסריטאים שהחלה בתחילת מאי 2023, צילומי הסרט התעתדו להתקיים כמתוכנן, על אף שהוטלו הגבלות על יכולתו של ריינולדס לתרום לתסריט במהלך הצילומים, כפי שעשה במהלך צילומי שני הסרטים הקודמים. על פי הדיווחים, אולפני מארוול תכננו לצלם את מה שהם יכולים במהלך תקופת הצילומים ולבצע התאמות ותיקונים נדרשים בתסריט במהלך השלמות וצילומים מחודשים. לוי עבד עם אולפני מארוול וצוות ההפקה של הסדרה "דברים מוזרים" (שעל הפקתה בפועל הוא אמון) על מנת לאפשר לו לביים לפחות פרק אחד בעונתה האחרונה של הסדרה, לאחר שהיה מודע לכך שלוח זמני הצילומים המתוכנן של הסרט יחפוף להפקת העונה האחרונה של "דברים מוזרים", לפני שהאחים דאפר הכריזו על דחיית צילומי העונה בעקבות שביתת התסריטאים.
הפצה
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-3 במאי 2024. במקור, התעתד הסרט לעלות לאקרנים ב-6 בספטמבר 2024, לפני שנדחה ל-8 בנובמבר 2024. בנוסף, עתיד הסרט להיות חלק מהשלב החמישי ביקום הקולנועי של מארוול.
זכארוב
זכארוב (ברוסית: Захаров בהטייה נקבית: Захарова) הוא שם משפחה.
מיילדות במצרים העתיקה
תפקידי המיילדות
פעילותן של המיילדות במצרים העתיקה באה לידי ביטוי בשלושה שלבים בתהליך הלידה.
הכנות לקראת הלידה
אחד התפקידים החשובים בהכנת היולדת ללידה, היה עזרה בהתרת שיער ראשה, וקשרים נוספים אשר לגופה בבגדים או בחגורה וזאת על מנת להגן עליה מפני שדים ומזיקים. המצרים האמינו שבתוך רשתות, קשרים, קפלי בגדים וחפצים אשר עשויים מחבלים מסתתרים שדים. לפיכך, תפקידן של המיילדות היה לשחרר את היולדת מכל דבר שיש בו קשרים. התרת הקשרים, מטרתה למנוע התרחשות משברית לפני הלידה ובמהלכה.
תפקיד נוסף של המיילדת לפני הלידה היה אמירת לחשים כדי להקל על היולדת. השימוש בלחשים הוגדר במצרים הקדומה ככוח מגן והיה מקובל בעת מצוקה כגון מחלה, לידה, מסע מסוכן וכו'
בטקסטים רבים נמצאו לחשים שנאמרו על ידי המיילדת כדי להקל על היולדת למשל: לחש לזירוז הלידה, עליו חזרה המיילדת ארבע פעמים "בואי וצאי שליה, בואי במהירות":. לחש אחר נועד לעורר את מסח'נת, אלת הלידה המצרית לסייע ליולדת ולהבטיח את שלום היילוד.על פי הנוהג המקובל חזרה המיילדת מספר פעמים על לחש זה בעומדה מעל אבני הלידה. לחשים רבים קשורים בשמה של האלה חתחור שייחסו לה תחומים רבים וביניהם פריון, אימהות, שמחת חיים ולידה. הלחשים נאמרו לרוב על ידי המיילדות מעל דמותו של האל בס שנחשב לאל המגן על נשים בשעת לידתן, ועל הילודים מיד לאחר הלידה.
הלחשים היו כתובים בדרך כלל על סכינים קטנים דמויי סהר או חרמש שהיו מונחים כנראה על מיטת היולדת ועליהם היו מצוירות דמויות של אלים מגינים. הלחשים שמטרתם הייתה להרחיק את השדים, כללו את שם היולדת או את שם הנולד (בהתאם למטרת הלחש) למשל: "באנו להרחיב את ההגנה על התינוק" או "חתוך את ראש האויב כשהוא נכנס לחדר הילדים אשר הגברת...ילדה..." וכאשר המיילדת חזרה על הלחש כדי להרחיק את השדים, היא ציינה את שם היולדת או הרך הנולד.על פי התפיסה המאגית המצרית, ככל שפרטי היולדת והוולד היו יותר מדויקים, כן היו תוצאות הלחישה יותר יעילות.
המיילדות השתמשו גם בתערובות צמחים שהכינו ליולדת כדי לזרז את הלידה למשל עלי ערער שעל פי המצרים היו בעלי סגולה להרחקת שדים ומזיקים יחד עם קורנית.
מהלך הלידה
על אף ריבוי המקורות המצריים העוסקים בהריון ולידה, קשה לקבוע כיצד התרחשה הלידה במצרים, אך בכל זאת ניתן לשער את מהלכה על פי צורת הכתיבה של מונחים הקשורים ללידה וכן ממצאים טקסטואליים, אמנותיים וארכאולוגיים. בהירוגליפים המציינים את שם העצם לידה ואת שם הפועל ללדת, נראית אישה כורעת וראש וזרועות של תינוק מבצבצים תחתיה.לפיכך סוברים החוקרים שהלידה התבצעה בכריעה על הרצפה, כאשר מתחת לכל אחת מכפות רגליה של היולדת מונחת אבן לידה. דעה זו מסתמכת אף על הופעת שמה של מסח'נת אלת הילודה, על מצבה המוקדשת לאלה מרתסגר ועליה כתובת "...ישבתי על אבני לידה כמו אישה בשעת לידה..." ומכאן הפכו במצרים "אבני המסח'נת" ביטוי נרדף לאבני לידה והאלה מסח'נת מופיעה בספר המתים כלבנה עם ראש של אישה. בפפירוס ווסטכר המכיל חמישה סיפורי נסים שהתרחשו בחצר המלוכה ובהם טקסט המתאר את לידת מלכיבית רע במצרים, מסופר שמסח'נת -אחת מארבע האלות המגנות על היולדת, הופכת עצמה לאבן לידה, כדי להחיש את תהליך הלידה. הלחשים שעליהם חוזרות המיילדות מעל האבנים הללו הן בעצם ההמנון למסח'נת, והטקס מתרחש בחדר שדלתותיו וחלונותיו סגורים כדי ליצור אווירה מגנה על היולדת ולבודד את המקום משדים ורוחות.
עבודתן של המיילדות התאפיינה בשימוש משולב של אמצעים מאגיים ושיטות רפואיות שהיו נהוגות במצרים העתיקה. על פי פפירוסים רפואיים כגון פפירוס אברס ופפירוס לונדון הרפואי הכינו המיילדות שיקויים מיוחדים עבור היולדת כדי להקל עליה כגון: א. דבש שלפי התפיסה המצרית היה לו קשר משמעותי ללידה, כיוון שאכילתו סיפקה לגבר ולאישה אנרגיה ופוריות.
ב. חילבה.
ג. תערובת של דבש, שמן ובצל.
ד.מלחים בעלי הרכב מיוחד למשל מלח הנחושת.
ה. פתילות שהוכנו מתרכובות של לבונה, בירה וגללי זבובים.
לאחר הלידה
המיילדות היו הראשונות שטיפלו ביולדת וברך הנולד מיד עם הגיחו לאוויר העולם.
הטיפול בחבל הטבור
על פי פפירוס ווסטכר רחצה המיילדת את התינוק ניתקה אותו מחבל הטבור, אז הניחה אותו על כרית בד. חבל הטבור זוהה על ידי המצרים עם נחש אפופיס שסימל עוינות וסכנה והיה אחראי על כוחות השאול. לפיכך היה הכרח להשמידו. ואכן על כמה ארונות קבורה מתקופת הממלכה התיכונה נמצאו תיאורים של אלים כגון האל רע בדמות חתול או האל בס אוחזים בסכין ונלחמים באפופיס. המצרים האמינו שלחבל הטבור יש כוחות מאגיים "אני הכא שאוכל את חבל הטבור שלי", ואכילתו סימלה הגנה מפני כוחות הרשע. חיתוך חבל הטבור הבטיח הסרת כל חולי מן היולדת ומתינוקה ככתוב בספר המתים "כל חלי שהיה עלי הוסר". מכאן שהמיילדת שימשה בתפקיד מרכזי בהגנת היולדת והוולד באמצעות חיתוך חבל הטבור מיד לאחר הלידה.
ההודעה להורים
המיילדות ידעו לזהות את גם את מינו של העובר כבר בשלביה המוקדמים של הלידה ואף יכלו לקבוע את מספר העוברים העומדים להיוולד. כן הן ידעו להודיע להורי הרך הנולד אם יחיה או ימות.
לפי פפירוס אברס מתברר שהמיילדת הייתה מסוגלת לדעת אם הוולד יחיה או ימות מיד עם לידתו, וזאת על פי סימנים מוסכמים כגון: הצורה בה החזיק הוולד את ראשו, הקול שהשמיע בעת בכיו הראשון והרפלקסים שלו מיד עם הגיחו לאוויר העולם. דרך נוספת של המיילדת לבדוק את הדבר הייתה הכנת שיקוי מחתיכת שליה מרוסקת בתוך חלב. אם התינוק הצליח לבלוע סימן שיחיה, ואם הקיא סימן שימות
הכשרת המיילדות
רוב המיילדות במצרים העתיקה לא זכו להכשרה מקצועית מסודרת. אף על פי שקיימים מקורות המזכירים את "בית החיים" כבית הספר הגבוה אשר בו למדו קרוא וכתוב, גאוגרפיה, אסטרונומיה, מתמטיקה, פשר חלומות, רפואה ואף סופרים קבלו שם את הכשרתם המקצועית, הרי שלא נזכר שהמיילדות קבלו שם הכשרה כלשהי.
בכתובות שנמצאו על אוסטרקאות בדיר אל מדינה מופיע המונח "נשים יודעות". הנשים הללו היו בעלות ידע רחב וכוח מיוחד ושימשו כמרפאות, מיילדות, ואף ידעו לחזות את העתיד ולהסביר "גילויים של האל"
שכרן ומעמדן של המיילדות
במצרים היה מקובל לשלם למיילדות שכר עבור עבודתן. התשלום נעשה באמצעות מצרכי מזון או כל טובין אחרים.
בפפירוס ווסטכר מתואר רעוסר בעלה של היולדת המצפה בהתרגשות ובקוצר רוח לבשורת הלידה והוא זה שישלם למיילדות בתום הלידה. השכר שקבלו המיילדות עבור עבודתן היה שק של שעורה אותו השאירו בחדר סגור עד סיום עבודתן.
הפפירוסים הרפואיים, הלחשים המאגיים, הטקסטים הספרותיים והתיאורים האומנותיים מלמדים על הכמיהה הגדולה לפרי בטן בחברה המצרית. הם אף משקפים יחס של כבוד והערכה למיילדות. ולתיגמולן באמצעות שכר הולם. המצרים הטילו יהבם על מיומנותן המקצועית של המיילדות, כישוריהן וניסיונן והפקידו בידיהן את האחריות על שלום היולדת והרך הנולד.
ניתן ללמוד על מעמדן וחשיבותן של המיילדות במצריים העתיקה אף מסיפור שפרה ופועה המיילדות העבריות (שמות א', ט"ו-ט"ז), אשר בו בא לידי ביטוי יחסו המיוחד של פרעה למיילדות העבריות. המיילדות נהנו ממעמד חברתי מכובד בזכות מקצועיותן והמלך פנה אליהן באופן ישיר כדי לומר להן את דבריו.
לקריאה נוספת
W.Beneson Harer,"Obstetrics in Ancient Egypt",KMT 24(2017),P.46-72.
היפוך העולם, ירושלים
היפוך העולם, ירושלים (באנגלית: Turning the World Upside Down, Jerusalem) הוא פסל תלוי-אתר של הפסל ההודי-בריטי היהודי אניש קאפור, אשר הוזמן במיוחד עבור מוזיאון ישראל והוצב בו בשנת 2010, לרגל חידוש פני המוזיאון.
תיאור הפסל
הפסל עשוי פלדת אל-חלד, גובהו חמישה מטרים וקוטר ראשו ובסיסו חמישה מטרים. הוא מוצב בנקודה הגבוהה ביותר בחוצות המוזיאון, בראש גרם המדרגות המוביל מן הכניסה אל המבנה העליון.
צורתו היא כשל משפך או שעון חול וכך תואר בניו יורק טיימס לרגל הצבתו במוזיאון ישראל:
אסקינג אלכסנדריה
הלהקה הוקמה בתחילה ב-2006 על ידי בן ברוס, ורשמית הוקמה ב-2008, כשחברים בה ברוס, וורסנופ, קאסלס, לידל, ג'ו לאנקסטר וראיין בינס. אחרי עזיבתם של בינס ולאנקסטר והצטרפותו של הבסיסט בטלי ב-2009, "Stand Up and Scream" (2009). לאחר מכן הוציאה הלהקה שני אלבומים, "Reckless & Relentless" (2011) ו-"From Death to Destiny" (2013), טרם עזיבתו של הסולן וורסנופ בינואר 2015. וורסנופ הוחלף בדניס סטוף, והלהקה הוציא איתו את האלבום "The Black" (2016). באוקטובר 2016 עזב סטוף את הלהקה, ולאחר מכן חזר וורסנופ. עם וורסנופ הוציאה הלהקה את האלבום "Asking Alexandria" (2017).
הקמת הלהקה ו-"Stand Up and Scream" (2006–2009)
בן ברוס, הגיטריסט הראשי הנוכחי ועושה קולות הרקע בלהקה, הקים את הלהקה בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות ב-2006. הרכב הלהקה היה שונה לחלוטין מהרכבם ב-2008, ובהרכב זה הוציאה הלהקה בשנת הקמתה מיני אלבום בשם "Tomorrow. Hope. Goodbye". בשנת 2007 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון "The Irony of Your Perfection". לאחר שהבין שלא יוכל להתפתח להצלחה בינלאומית ממקום מושבו בדובאי, החליט ב-2008 בן ברוס לחזור לאנגליה, התיישב בנוטינגהאם, והקים מחדש את הלהקה עם חברים חדשים, מאזור נוטינגהאם; בין החברים שנוספו הזמר הראשי דני וורסנופ, שלדירתו ביורק עברה הלהקה.
מאוחר יותר באותה שנה הפכה הלהקה לבעלת שישה חברים, עם הצטרפותם של ראיין בינס על סינתיסייזר, ג'יימס קאסלס על תופים, ג'ו לאנקסטר על גיטרת בס וקמרון לידל על גיטרת קצב. מאוחר יותר באותה שנה פרש בינס ובינואר 2009 פרש גם לאנקסטר, והוחלף על ידי סאם בטלי. לאנקסטר הצטרף ללהקת המטאלקור בעלת המאפיינים הדומים מאזור יורק "With One Last Breath".
אלבומה של הלהקה "Stand Up and Scream" הוקלט לאורך אביב 2009, והוא הופק על ידי ג'ואי סטרג'יס. הלהקה חתמה ב-Sumerian Records והוציאה את אלבום הבכורה שלה ב-15 בספטמבר 2009. האלבום הגיע למקומות רק במצעדים אמריקאיים: הוא הגיע למקום הרביעי במצעד Top Heatseekers, למקום ה-24 במצעד אלבומי הרוק הכבד ולמקום ה-29 במצעד אלבומי האינדי. למשך שארית השנה הופיעה כמלווה ללהקות אחרות: היא הופיעה לצד אוורגרין טראס, שלוותה גם בפור דה פולן דרימס ובאנהולי  באוקטובר, ולצד אליסנה , פרום פירסט טו לאסט , דה וורלד אלייב  וממפיס מיי פייר  בנובמבר ובדצמבר.
Reckless & Relentless (2010–2012)
הם הופיעו ברחבי ארצות הברית ובאירופה. לאחר הופעותיהם ברחבי העולם הודיעו על הוצאת מיני-אלבום בשם "Life Gone Wild" שיכיל שיר חדש בשם "Breathless" שהיה דמו עבור אלבום הבכורה שלה ומספר קאברים, ולצידו DVD שיכיל קטעי וידאו של חברי הלהקה. הלהקה אף הודיעה שתוציא אלבום רמיקסים בשם "Stepped Up And Scratched" שיכיל רמיקסים לשירי אלבום הבכורה שלהם, ויצא בנובמבר 2011.
אלבומה השני של הלהקה, "Reckless & Relentless", יצא ב-4 באפריל 2011. האלבום הגיע למקום השביעי במצעד אלבומי הרוק של בריטניה, ולמקום ה-30 במצעד המוזיקה האוסטרלי. כמו כן, הלהקה הוציאה גרסת כיסוי לשירו של אייקון "Right Now (Na Na Na)" עבור האלבום "Punk Goes Pop 3", חלק מסדרת האלבומים "Punk Goes...". בשירי האלבום הלהקה השתמשה בכיוון הגיטרה בשיטת כיוון דרופ סי.
אסקינג אלכסנדריה הופיעה בפסטיבל המוזיקה סאונדווייב שבאוסטרליה במהלך סיום פברואר ותחילת מרץ 2011. באפריל ובמאי הלהקה ליוותה את אוף מייס אנד מן ואת צ'לסי גרין. הם הופיעו גם בוואנס וארפד טור של שנת 2011 ביולי. הלהקה אף ערכה סיבוב הופעות עם להקת הראפ רוק הוליווד אנדיד ברחבי אמריקה בנובמבר, שלו קראו "World War III tour" ("מלחמת העולם השלישית"). לאחר סיבוב ההופעות ליוו שתי הלהקות את Avenged Sevenfold למשך שארית נובמבר ועד אמצע דצמבר. ב-2012 הכניס מגזין "ריבולבר" את אלבום הלהקה לרשימת האלבומים במצופים ביותר של שנת 2012 שלו, וציטטה את סולן הלהקה וורסנופ כאומר שהצליל הכללי של האלבום יהיה מושפע ממוטלי קרו ומסליפנוט. במאי הוציאה הלהקה קדימון לסרטם הקצר "Through Sin and Self-Destruction" בהשתתפות חברי הלהקה, ובו "מבט הלא-מצונזר על חייהם האמיתיים של עידן חדש של כוכבי הרוק של דורנו". האלבום יצא לבסוף ב-iTunes ב-15 במאי 2012. הסרט עצמו מורכב משלושה קטעי וידאו של שירים מאלבומם השני: "Reckless & Relentless", "To The Stage" ו-"Dear Insanity".
הלהקה הופיעה בפסטיבל מייהם באוגוסט 2012 לצד להקות כמוטורהד, סלייר וסליפנוט. מאוחר יותר בחודש אוגוסט פרסמה הלהקה את שירה "Run Free", שנאמר שהוא מתוך אלבומם השלישי המתוכנן. חודש לאחר מכן, כשנשאל מה יהיה הסאונד של אלבומם המתוכנן, הסביר בן ברוס כי הלהקה התבגרה, ובמטרה להצליח תקליט ותפרסם שירים ידידותיים למאזיני הרדיו. אולם ברוס אמר כי הדבר לא ישפיע על צלילו הכללי של האלבום, שלדבריו ילך עד הסוף עם הצליל שלו. הוא הוסיף שהאלבום יצא בשנת 2013.
לקראת סיומו של סיבוב הופעות שבו השתתפו, נפצע דני וורסנופ במיתרי הקול שלו, ובשל כך היו זמרי להקות אחרות הסולנים בהמשך סיבוב ההופעות. למרות הפציעה הופיע במופע זיכרון לזכרו של מיץ' לוקר מלהקת הדת'קור סואיסייד סיילנס.
From Death to Destiny (2013–2014)
לאחר פציעתו של וורסנופ בדצמבר 2012, הוא ביקר רופא במשך מספר שבועות ועדכן את קהל אוהדי הלהקה שיזדקק למנוחה עד התאוששותו, אך הוסיף כי הדבר לא יפגע ביציאת אלבומם השלישי, מפני שהקלטת רוב שיריו הושלמה לפני שנפצע. בינואר 2013 ערכו סיבוב הופעות קצר ברחבי הממלכה המאוחדת, בליווי מושנלס אין וייט ובטריינג דה מרטירס. בסיומו של חודש מרץ הוציאה הלהקה את השיר הראשון מאלבומם השלישי, "The Death Of Me", והודיעה כי האלבום יצא בקיץ של אותה שנה. תאריך הפרסום הרשמי נקבע מאוחר יותר כ-6 באוגוסט וגם שמו, "From Death to Destiny". הלהקה ערכה סיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית באפריל וביוני. באפריל הופיעה הלהקה גם בפסטיבל רוקלהומה. באמצע מאי הופיעה הלהקה בפסטיבל Rock on the Range. פסטיבלים נוספים שבהם הופיעה הלהקה הם Rock AM Ring בגרמניה, פסטיבל דאונלואד באנגליה, מפגש המטאל גראספופ בבלגיה ו-With Full Force באוסטרליה ביוני.
ב-2014 הופיעה הלהקה בסאונדווייב בפברואר ובאפריל הוציאה גרסת כיסוי לשיר של ניין אינץ' ניילז, "Closer", עבור האלבום "Punk Goes 90s Vol. 2" בהוצאת פירלס רקורדס. במרץ 2014 היה הסינגל המוביל מאלבום הבכורה שלהם, "", לסינגל זהב של איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). הלהקה הופיעה בפסטיבל נוור סיי נוור ב-12 במרץ, בין השאר לצד Bring Me the Horizon. בהמשך הודיעו על סיבוב הופעות, "Break Down The Walls" שמו, שיתחיל במרץ ויגמר באפריל, כשאותם מלוות הלהקות אוגוסט בורנס רד, וי קיים אז רומאנס, קראון דה אמפייר ובורן אוף אוסיריס. הלהקה הופיעה בנוסף בדרום אפריקה.
ביולי הוכרזה הלהקה כמועמדת בטקס פרסי המוזיקה הראשון של "אלטרנטיב פרס" (Alternative Press); היא הועמדה לפרס להקת ההופעות החיות הטובה ביותר ולפרס הלהקה הבינלאומית הטובה ביותר, וכן הופיעה בטקס הפרסים עצמו, עם גרסת כיסוי לשיר של דוראן דוראן, "Hungry Like the Wolf", כשקולות רקע תורם ג'ונתן דייוויס. ב-15 בדצמבר 2014 הוציאה הלהקה לאור DVD ובו הופעות חיות שלהם ומספר קטעי מאחורי הקלעים, בשם "Live from Brixton and Beyond", מהופעה בבריקסטון אקדמי בלונדון, ומהופעה נוספת מלוס אנג'לס. בנוסף הופיעו ב-DVD כל הקליפים לשירי הלהקה וסרט קצר בשם "Through Sin and Self-Destruction".
עזיבתו של וורסנופ ו-The Black (2015–2016)
ב-22 בינואר 2015 הודיע הסולן הראשי דני וורסנופ על עזיבתו כדי להתמקד ביצירת מוזיקת רוק עם להקתו החדשה, וי אר הרלוט. בנוסף הודיע כי למרות עזיבתו תמשיך הלהקה לערוך סיבובי הופעות. הגיטריסט בן ברוס הודיע שללהקה יצטרף סולן חדש.
במאי 2015 נודע כי דניס סטוף, שהיה בעבר זמר וגיטריסט בלהקה האוקראינית מייק מי פיימס , יהיה הסולן הראשי החדש של הלהקה. ב-27 במאי יצא הסינגל האשון של הלהקה שבו שר סטוף. הצטרפותו של סטוף ללהקה הובנה על ידי הציבור, משום שסגנונן של Asking Alexandria ו-Make Me Famous דומה למדי, ושתי הלהקות אף חתומות באותה חברת תקליטים.
הלהקה תכננה להופיע עם סטוף בלונדון ובמנצ'סטר שבבריטניה כממה ימים לאחר מכן, אך בשל סיבוכים במעבר בין המדינות נאלצה לבטל את ההופעות. Asking Alexandria הופיעה בגרמניה בתחילת יוני, במסגרת הפסטיבלים Rock Am Ring ו-Rock Im Park. כן הופיעה בפסטיבל Vans Warped Tour, שעבר בין ערי ארצות הברית בקיץ 2015.
בדצמבר 2015 הודיעה הלהקה כי שמו של אלבומה הבא יהיה "The Black". היא הופיעה לצד Bullet for My Valentine בצפון אמריקה בין 2 בפברואר ל-7 במרץ.
Asking Alexandria וחזרתו של וורסנופ (2016–הווה)
באמצע אוקטובר, הועלתה ההשערה כי הלהקה יישבה את המחלוקות עם הסולן המוביל המקורי דני וורסנופ, ושמאמץ שיתופי יבוצע לאחר שהוצגו כמה תמונות של וורסנופ וברוס באולפן יחדיו. כעבור יומיים התגלה כי וורסנופ חזר למעשה ללהקה כחבר רשמי, לאחר עזיבתו של דניס סטוף. בן ברוס הסביר כי לאחר תקופה ארוכה של חוסר תקשורת עם הלהקה, אמר סטוף, "Asking Alexandria אינה קיימת אלא אם כן אני מקבל את מה שמגיע לי".
כאשר הלהקה הופיעה שוב בפעם הראשונה עם וורסנופ לאחר עזיבתו של סטוף, רשימת השירים ששרו לא כללה את אף שיר מהאלבום האחרון שלהם, The Black, ובמקום זאת כללה שירים שאיתם לא הופיעו במשך שנים. הופעה זאת הייתה במסגרת סיבוב ההופעות Ten Years in the Black Tour של חברת ההקלטות סומריאן שבה חתומה הלהקה. בסיבוב ההופעות הופיעו, מלבד Asking Alexandria, הלהקות וייל אוף מאיה, בורן אוף אוסיריס, איי סי סטארס , אפון אה בורנינג באדי , אפטר דה בוריאל ובאד אומנס. ככל שחלף הזמן, מידע נוסף על עזיבתו של סטוף החל להתפרסם. כך למשל התברר שסטוף עשה ליפ-סינק לשירים ישנים של הלהקה במהלך הופעות; עורכי הדין של וורסנופ התריעו בפניו על כך, וביקשו ממנו לחדול מכך. כשנשאל על תקופתו של סטוף כמחליפו, השיב וורסנופ כי "'להחליף' זאת מילה חזקה, הוא רק שמר על המושב שלי חם. בכנות, אני לא מכיר את הילד ולכן אין לי דעה עליו כאדם ..." סטוף טוען כי עזיבתו נבעה הלחץ האישי שנגרם על ידי התסיסה בארץ מולדתו אוקראינה.
הלהקה הוציאה לאור את הקלטות האולפן הראשונות שלה בהרכב החדש-ישן ב-21 בספטמבר 2017, כשפורסם הסינגל "Into the Fire” מאלבומם החדש. הלהקה הוציאה את הסינגל השני מהאלבום, "Where Did It Go?", ב-25 באוקטובר 2017. ב-15 בדצמבר 2017 הוציאה הלהקה לאור את אלבומה החמישי, ששמו כשם הלהקה, Asking Alexandria. האלבום סימל שינוי סגנוני משמעותי מהעבודה מושפעת-המטאלקור המוקדמת של הלהקה, ושילב השפעות ממגוון רחב של ז'אנרים, כולל "רוק אצטדיונים".
סגנון מוזיקלי
סגנונה המוזיקלי של הלהקה מתואר לרוב כמטאלקור, אך תויגה גם כמוזיקת פוסט הארדקור, סקרימו , הארד רוק והבי מטאל. בנוסף, השירים שהוציאה הלהקה בראשית דרכה תוארו גם כאלקטרוניקור. שני אלבומיהם הראשונים שיצאו בחברת התקליטים סומריאן, Stand Up and Scream משנת 2009 ו-Reckless & Relentless משנת 2011, נחשבים בדרך כלל לאלבומי מטאלקור, בעוד אלבומם הבא, From Death to Destiny משנת 2013, מושפע מהרכבים כבדים של רוק ורוק, תוך שמירה על צליל המטלאקור המובחן והייחודי של הלהקה בחלק מהרצועות. הגיטריסט בן ברוס הצהיר כי הם לא אוהבים לכתוב מוזיקה זהה בסגנונה במעבר מאלבום לאלבום, ולכן הסגנון המוזיקלי שלהם השתנה עם הזמן.
ליריקה
בן ברוס הביע את ההרגשה שהסגנון הלירי של הלהקה, לפני Reckless and Relentless, היה בלתי בוגר. לדברי ברוס, הלהקה רצתה לעבור הלאה מלצעוק מילים כמו "fuck" ו"you stupid fucking whore" לסגנון בוגר יותר, עם יותר משמעות. הוא טען כי From Death to Destiny הוא אלבומם הבוגר ביותר מבחינה לירית, כבר אינו עוסק בנושאים כמו סמים ונשים, ובעל משמעות הרבה יותר משיריהם הישנים. דני וורסנופ טען ששירי הלהקה אף פעם לא נכתבים לפני הכניסה לאולפן, ותמיד מאולתרים במהלך ההקלטה של אלבום חדש.
גליה פרדקין
גליה פרדקין (נולדה ב-3 באוקטובר 1955) היא במאית תיאטרון, כוריאוגרפית ומורה למחול ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה במושב תל-עדשים שבעמק יזרעאל. למדה בתיכון ויצו ניר העמק, ועשתה את שירותה הצבאי בחיל השריון.
לאחר שהשתחררה מהצבא, למדה במגמת המחול בסמינר הקיבוצים, ולאחר מכן המשיכה ללמוד בבוסטון טיפול באמנויות.
מאז 1996 מלמדת תנועה בתלמה ילין, בית צבי, אוניברסיטת לסלי וסמינר הקיבוצים.
פרדקין משלבת תיאטרון ועבודת גוף, ומשתמשת בטכניקות שונות של החיבור בין עולמות התיאטרון, התנועה והטיפול בתנועה כדי להרחיב את המשאבים האישיים והיצירתיים.
חיים אישיים
נשואה לשחקן והבמאי איציק ויינגרטן. השניים מתגוררים בשכונת הדר יוסף ולהם שלושה ילדים.
ניתוח תנועת גולשים
המונח ניתוח תנועת גולשים (באנגלית: Web analytics) מתייחס לתהליך בדיקת ההתנהגות של מבקרים מסוימים באתר אינטרנט מסוים, או לבדיקת מגמות שונות בקרב כל המבקרים באתר אינטרנט מסוים - מידע המסוגל לסייע להבין טוב יותר כיצד יש לייעל את האתר.
תוכנות/יישומי ניתוח תנועת גולשים מסוגלות לסייע לחברות למדוד את מידת ההשפעה שיש לקמפיין הפרסום שלהם באמצעי המדיה המסורתיים שכן ניתוח תנועת הגולשים של האתר מסייע להם להעריך כיצד כמות הגולשים שנכנסים לאתר אינטרנט מסוים גדלה לאחר ההשקה של כל קמפיין פרסום. ניתוח תנועת הגולשים מסייע בין היתר למנהלי האתר לדעת כמה גולשים ביקרו באתר אינטרנט בפרק זמן מסוים, ומסייע להבין מה כמות הצפיות בכל דף באתר בפרקי זמן מסוימים, ומהו שיעור הנטישה (Bounce Rate), של גולשים מזדמנים שהגיעו אך עזבו את האתר מיידית..
סוגי ניתוח תנועת הגולשים
ישנם שני סוגים שונים של ניתוח תנועת גולשים:
צימר (פירושונים)
צימר: {{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}