cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ייד (קומיקס)
מקור
ג'ייד עזבה קריירת דוגמנות בקליפורניה כדי לעבוד בתחום הצילום בניו יורק. היא הייתה לשותפתו לחדר של קייל ריינר והשניים החלו בסופו של דבר לפתח מערכת יחסים רומנטית. היא איבדה את כוחותיה כשנאבקה בלב הכוכב, מקור הכוחות. בעקבות כך, ריינר העניק לה טבעת כוח רזרבית וסוללת כוח, מה שהפך אותה לגרין לנטרן ולחברה בחיל הפקחים הירוקים, המונעים בידי האנרגיה הירוקה של כוח הרצון מהספקטרום הרגשי. כוחותיה המקוריים הוחזרו לה בזמן שריינר שימש כמארחה של ישות כוח הרצון איון הכמעט-אלוהית. היא מעבירה את טבעת הכוח שלה לג'ון סטוארט. מאוחר יותר, היא גילתה כי יש לה את כוחות תימרון הצמחים של אמה כאשר היא גורמת לוורדים לתקוף שודד. בזמן שהיא מבלה עם ריינר על כוכב חייזרי, היא מגלה לו שהעור שלה מכיל למעשה כלורופיל, וכי היא מסוגלת לסנתז את אור השמש כמו הצמחים.
כאשר קייל ריינר עוזב את כדור הארץ לאחר מקרה של אלימות על רקע מגדרי של חברו טרי ברג, ג'ייד הציעה להצטרף אליו, אך לאחר מספר משימות החליטה לשוב לכדור הארץ. עם חזרתה, היא החלה במערכת יחסים עם גבר אחר וסיימה את מערכת היחסים עם ריינר. היא שימשה כחברה ומאוחר יותר כמנהיגה של קבוצת גיבורי-העל אאוטסיידרס החדשים. בתקופה זו, היא עזרה לדונה טרוי ולקבוצת הטיטאנים הצעירים בהבסתם של "טיטני המיתולוגיה".
באירועי גרין לנטרן: לידה מחדש, ג'ייד ואביה סייעו לשומרי היקום ולחיל הפקחים הירוקים במציאתה ולכידתה של ישות הפחד פאראלקס. באירועי המשבר האינסופי, דונה טרוי הנהיגה קבוצת גיבורי-על - ביניהם ג'ייד - למשימה בחלל, כדי להתמודד מול קרע ההולך וגדל בחלל. חיל הפקחים הירוקים - המיוצגים על ידי קייל ריינר וקילווג - מגיבים אף הם לאיום.
ג'ייד מתה באירועי מלחמת ראאן-תאנאגאר של המשבר האינסופי לאחר שניסתה לעצור את אלכסנדר לות'ר הבן מלקרוע את היקום למולטי-יקום. תודעתה ריחפה בתוך לב הכוכב עד אשר כוחות לב הכוכב שלה התמזגו עם ריינר. מיזוג זה העיר את ישות כוח הרצון ששכנה בריינר, והוא הפך לאיון בשנית, כעת בעל כוחות גדולים ועוצמתיים יותר.
שנה לאחר מכן
שנה לאחר אירועי המשבר האינסופי, אלן סקוט שכב בתרדמת לאחר שהותקף בידי רוח הג'נטלמן. ישותה של ג'ייד מופיעה בפניו ומעניקה לו אנרגיה ירוקה שמחליפה את עינו החסרה, שנפגעה לאחר תקרית קרן זטה במעבורת חלל.
הלילה האפל ביותר
במהלך אירועי הקרוסאובר "הלילה האפל ביותר", שרידיה של ג'ייד מוחזרים לחיים כחברת חיל הפקחים השחורים לאחר הגעתה של טבעת כוח שחורה המונעת בכוח המוות. כעת אלמתה חסרת נשמה, ג'ייד מנסה להשתמש בחיבתו של ריינר אליה כנגדו, בטענה שאהבתו הנצחית אליה החזירה אותה לחיים. אולם, ריינר נעשה מודע לכך שהיא אינה עצמה, לאחר מתקפת הפקחים השחורים על כוכב אואה. בזעמו, הוא מנסה להשמיד את הפקחית השחורה, אותה הוא רואה כתועבה וביזיון לזיכרון האישה אותה אהב ולשרידיה. ג'ייד מתגברת עליו ומתעמרת בו בעזרת חזיון הנשים בחייו - אלכסנדרה דוויט, דונה טרוי, אמו מוירה ריינר, והיא עצמה - כדי להזכיר לריינר את כישלונו בהגנה עליהן. הקרב ביניהם מופסק עם הגעתה של סוראניק נאטו, אהובתו הנוכחית של ריינר, שנלחמת בג'ייד. באותו רגע, טבעות הכוח השחורות מציינות כי רמות הכוח שלהן הגיעו למאה אחוז, והן מקבלות הנחיה חדשה - לטרוף את סוללת הכוח הראשית באואה. ג'ייד לפתע מתעלמת מתוקפיה ושמה פעמיה למקום מושבם של שומרי היקום.
כל הפקחים השחורים מוצאים את סופם כאשר מגיע מוגו, כוכב לכת וחבר החיל, שמגביר את הכבידה שלו, מה ששואב את הפקחים השחורים כולם לקרקעית הכוכב. המגמה הלוהטת שבכוכב ממשיכה לשרוף את גופותיהם, ומונעת מהם להתחדש, בכך מוגו מציין כי הם ישרפו לנצח נצחים.
חזרתה
בסוף "הלילה האפל ביותר", מבחר פקחים שחורים מוחזרים לחיים בצורתם המקורית. ג'ייד היא אחת מהם, והיא נראית כשהיא פוגשת בריינר ומחבקת אותו בעיר הולדתו של האל ג'ורדן קוסט סיטי. במהלך אירועי "היום הבהיר ביותר", ג'ייד מתרגלת מחדש להיותה בין החיים, והיא מברכת את ריינר וסוראניק נאטו על מערכת היחסים ביניהם. מתברר גם כי היא חולקת בקשר עם דדמן, הפקח הלבן היחיד שנותר כתוצאה מהתמזגותם של חילות הפקחים עם ישות החיים הלבנה ואשר הוחזר לחיים.
זמן מה לאחר מכן, ג'ייד נמצאת בידי ליגת הצדק כשהיא מחוסרת הכרה בתוך מטאור גבישי ירוק שמתרסק בגרמניה. הגביש מתגלה כלב הכוכב האגדי שהעניק לאלן סקוט ולה את כוחותיו. כשהיא מתעוררת, ג'ייד מגלה כי היא נחטפה על ידי לב הכוכב לכדור הארץ כדי למצוא את אביה. לב הכוכב דוחף אותה לכדי שיגעון, והיא מתקיפה את פאוור גירל.
ג'ייד מחליטה לעזור לליגת הצדק ולחברת הצדק לעצור את אביה וגיבורי-על נוספים, כאשר נודע להם שלב הכוכב השתלט על גופם, ומיסטר טריפיק מנסה למצוא דרך להחליש את כוחות הלהבה הירוקה העוצמתית. ג'ייד מבקרת את אמה החורגת מולי מיין, לוקחת את הפנס הישן של אביה ומשתמשת בו כדי ליצור איתו קשר מנטלי. מתברר כי הוא נמצא על הירח. כשהיא מטעינה את הפנס של אביה, סמל חיל הפקחים השחורים מופיעה מאחוריה, דבר שלא הוסבר עד כה. כשסטארמן נלכד לאחר שהתקיף את מצודתו של סקוט בירח, גברת מאדים מסוגלת לקבל תיאור מנטלי של הכלא שלו, באומרה שסקוט השתמש בטכנולוגיה מהעולם הרביעי להגנותיו. לאחר שמיסטר מיראקל מדריך את גיבורי-העל דרך הגנות המצודה, ריינר מגיע מתוך מטרה להרוג את סקוט בשם שומרי היקום.
ישות החיים הלבנה אומרת לג'ייד לעזור לאחיה אובסידיאן כדי לאזן את האפלה ולהציל את חבריהם מאיום בלתי מזוהה המשוער כי הוא נבל-העל אקליפסו, רוח נקמתו המקורית של אלוהים לפני שהספקטר הפך למארחו. כשג'ייד מנסה להציל את אחיה משליטתו של לב הכוכב, שני האחים מתמזגים יחדיו לכדי ישות אחת בעלת כוחות של שניהם ואשר בשליטת לב הכוכב. הישות מתקיפה את שתי הקבוצות, אך ג'ייד מתנגדת לשליטתו של לב הכוכב ומנסה לאזן את האופל הקיים בשניהם. שני האחים מופרדים בסופו של דבר בעזרת ישות החיים הלבנה, אולם אובסידיאן הופל לפרנויד ומנסה לאלץ את ג'ייד להתמזג עמו בשנית. ג'ייד מצליחה למנוע את המיזוג אולם במחיר שפיותו של אחיה, שנתחם בידי ריינר בבועת אנרגיה ונלקח הרחק ממנה. או אז, ג'ייד משתמשת בכוחותיה כדי להחזיר את לב הכוכב של אביה לקדמותו, והוא חוזר לשפיותו. כתוצאה מהתמזגותה עם אובסידיאן, ג'ייד אינה יכולה להיות במרחק סביר ממנו בלי שתושפע מחדש מכוחו המשחית של לב הכוכב.
כוחות ויכולות
כוחותיה הפנימיים של ג'ייד מתפקדים כמו אלה של אביה, אלן סקוט, בהבדל אחד שמקור כוחותיה אינו מטבעת או פנס אלא מתועלים דרך גופה (בעיקר מתוך סימן כוכב שעל פרק ידה). כמו כל הפקחים הירוקים, ג'ייד מסוגלת ליצור מבני אנרגיה המוגבלים אך ורק על ידי כוח הרצון, הדמיון והסיבולת שלה. מבין הדברים אותם היא מסוגלת לייצר, יש באפשרותה להגן על עצמה מפרצי אנרגיה, לעוף, ולרוץ במהירות-על.
כעיקרון, ג'ייד היא מוטציה אשר נולדה עם כוחותיה, בעלת עור בגוון ירקרק, שיער ירוק כהה, עיניים ירוקות וסימן לידה של כוכב על פרק ידה, כפי שנזכר לעיל. כתוצאה מהקשר של לב הכוכב ביניהם, ג'ייד מסוגלת לחוש בכל עת אם אחיה או אביה נמצאים על כדור הארץ. למשך תקופת מה, ג'ייד ואחיה חלקו בקשר טלפתי, אם כי אין הדבר ידוע אם הם עדיין חולקים בכך. אחד ההבדלים בינה לבין חיל הפקחים הירוקים הוא שאנרגיית הברקת שברשותה נראית לעיתים כלהבה ירוקה האוגפת אותה. שנית, בשעה שהפקחים הירוקים צריכים לטעון את טבעות הכוח שלהם מדי פעם, יש ברשותה של ג'ייד כמות בלתי נדלית של אנרגיה. שלישית, בשעה שלטבעות הכוח הירוקות יש חולשה לצבע הצהוב, ג'ייד חולקת בחולשתו של אביה לעץ ולתאית. כשהיא עונדת את טבעת הכוח בהמשך, לאחר שאיבדה את כוחותיה, ניתנת לה טבעת הכוח הירוקה הדורשת את טעינתה הרציפה כל 24 שעות, נוסף לחולשת הטבעת ל"טומאה הצהובה". אולם, טבעת הכוח השחורה אינה כמו הירוקה. כאשר ג'ייד מתה וחזרה לחיים כפקחית שחורה, טבעת הכוח שלה קיבלה את כוחה מהמתים.
לאחרונה, ג'ייד החלה לפתח יכולת להשפיע על צמחים, בדומה לאמה רוז קנטון. היא מסוגלת לגרום להאצת התפתחותם ולתמרן את תזוזתם.
הגופים הדדיים
הגופים הדדיים או הגופים הפטמתיים (באנגלית: Mammillary body) הם זוג גופים קטנים ומעוגלים הממוקמים על פני השטח התחתונים של ההיפותלמוס, במוח הביניים שבמערכת העצבים המרכזית. הגופים מהווים חלק מהמערכת הלימבית - הם מחוברים לקצהו של הפורניקס, אשר מעביר אליהם אותות עצביים מההיפוקמפוס ומהאמיגדלה ומהם המידע מועבר אל הגרעינים השונים בהיפותלמוס. לגופים ככל הנראה תפקיד משמעותי ביצירת הזיכרון. הגופים כוללים שתי קבוצות של גרעינים - הגרעינים המרכזיים והגרעינים הצדיים. נוירואנטומיסטים שונים סיווגו את הגופים הדדיים כחלק אינטגרלי ממבנה ההיפותלמוס. אנטומיסטים מוקדמים חשבו את צורתם לצורה של פטמה - ומכאן שמם.
לגופים הדדיים תפקיד משמעותי ביצירת זיכרון אירועי, וזאת בשל היותם גורם המקשר בין התלמוס וההיפוקמפוס. כמו כן, בניסוי שנערך בעכברים עם פגיעות יזומות בגרעין המרכזי של הגופים הדדיים, נמצאו נזקים ופערים בזיכרון המרחבי.
נזק לגופים הדדיים הנגרם ממחסור בתיאמין עלול להוות פתוגנזה לתסמונת ורניקה-קורסקוף (קיומן במקביל של תסמונת ורניקה ותסמונת קורסקוף). אחד התסמינים העיקריים של התסמונת הוא אמנזיה אנטרוגרדית, מה שמצביע על חשיבותם של הגופים הדדיים בתהליכי הזיכרון השונים. כמו כן, ניוון של הגופים הדדיים הוא תסמין של מחלות אחרות - ציסטה קולואידית בחדר השלישי, מחלת אלצהיימר, סכיזופרניה, אי ספיקת לב ודום נשימה בשינה. על אף הידע שקיים כיום אודות הגופים הדדיים, תפקודם המדויק טרם ברור לחלוטין.
שריע
שריע או שריני היה משיח שקר שנולד בסוריה ועלה לארץ ישראל בשנת ד'ת"פ (719-720).
שריע ביטל את התפילות והתיר לאכול טרפות ולשתות יין נסך. כמו כן הוא ביטל גם יום טוב שני של גלויות ושינה את דיני המשפחה בישראל. שריע הבטיח למאמיניו כי ימגר את השלטון המוסלמי בארץ ישראל וגרם למאמינים רבים להתקבץ תחתיו, ויש שהגיעו אף מספרד וממדינות המערב. בסופו של דבר תפס אותו הח'ליפה יזיד בן אל-מוהלב ושפט אותו. שריע ניסה להציל עצמו בטענה כי רק הוליך שולל את היהודים אך הח'ליפה הרג אותו.
לקריאה נוספת
גרשום הרפנס, עידן התלמוד (עמ' 233) הוצאת פלדהיים, ירושלים - ניו יורק, ה'תשס"ג
וחטנג גורגסלי
וחטנג גוֹרגַסַלי (בגאורגית: ვახტანგ გორგასალი) (440-502) נקרא גם וחטנג הראשון מלך איבריה, היה מלך ממלכת איבריה בשנים 452–502, שהוביל מלחמה ממושכת אנטי-פרסית, וייסד את טביליסי, בירת גאורגיה המודרנית, לבירת ממלכתו.
חייו
הוא היה בנו של מיתרידטס החמישי. גורגסלי הוא השם הפרסי שניתן לו על ידי הפרסים, ופירושו בפרסית: "בעל ראש הזאב" בגלל צורת הקסדה שחבש. הוא נישא לנסיכה פרסית, הוא שמר על המעבר הצפוני לכארתלי מפני האלאנים (אוסטים), והשתתף במערכה של האימפריה הסאסאנית כנגד האימפריה הביזנטית בין השנים 455–458 ובהודו, כנראה במלחמותיו של השאח פרוז הראשון כנגד ההפתליטים ("Hephthalites", שמם היווני) או כפי שכונו "ההונים הלבנים" בשנים 474–476. וחטנג התמרמר על הפלישה לעצמאותו וחיזק את עמדתו על ידי תמיכה ברמה גבוהה יותר של סטטוס דתי לכנסייה האורתודוקסית והאפוסטלית הגאורגית (אוטוכפליה - כנסייה היררכית לעיתים בראשות בישוף מטרופוליטני), וביסס את שליטתו על הממלכות המערב גאורגיות שהיו תחת חסות ביזנטיון (ממלכת אגריסי וממלכת אבחזיה), חימש את המצודות בכארתלי, כרת ברית עם הארמנים והחל בהכנות למרידה גדולה כנגד האימפריה הסאסאנית.
בשנת 482, הוא הורה להרוג את ורסקן, הוסאל הנאמן ביותר של הפרסים, והפיטיאקסש המשנה לוויטאחה) של אחד מהפרובינציות של כארתלי, שנשא לאישה את שושניק בשנת 475. וחטנג עצמו נשא לאישה את הנסיכה הלנה מבזנטיון וביקש עזרה מקיסר האימפריה הביזנטית, יוסטיניאנוס הראשון, אבל לשווא. המרד הגאורגי-ארמני בשנת 482 נכשל והמדינות נחרבו על ידי הפרסים במשלחות ענישה בשנים 483 ו-484. אחרי גלות קצרה בממלכת לזיכה, הוא כרת ברית שלום עם פרס וחזר לכארתלי בשנת 485. אף על פי שכרת ברית שלום סירב וחטנג להצטרף למערכה הפרסית כנגד ביזנטיון, והשאח קבד תקף את כארתלי בשנת 502. הגאורגים נלחמו בגבורה ונסוגו לגבולם לאחר ארבעה ימי קרבות, למרות שכוחות הפרסים היו גדולים פי שלושה. ביום האחרון לקרב העקוב מדם, נפצע וחטנג אנושות. ועל פי האגדה, אחד מעבדיו של המלך בגד בו ודקר אותו בנקודת החולשה של שירונו - בית השחי. שומרי ראשו של וחטנג נשאו אותו יחד עם כלי הנשק שלו למגורים באוּרגַ'מה, שם נפטר לאחר מספר ימים ונקבר בקתדרלת סווטיצחובלי.
המלך וחטנג גורגסלי הפך לגיבור לאומי של הגאורגים. הרבה אגדות ושירי פולקלור נוצרו סביב דמותו. במשך מאות בשנים נקרא הדגל הגאורגי "גורגסליאני" על שמו. כמו כן "עיטור וחטנג גורגסלי" הוא אחד העיטורים הגבוהים המוענקים על ידי גאורגיה.
אגדת טביליסי
האגדה על ייסוד העיר טביליסי, בירת גאורגיה, סופרה מאז במשך מאות בשנים. על פי גרסה נפוצה של סיפור עם עתיק, שטחה הנוכחי של טביליסי היה מכוסה יערות, והמלך וחטנג, יצא לציד פסיונים יחד עם חבריו, באזור, שהיה מכוסה ביערות, עם בז (בגרסאות אחרות מופיע כנץ או כעוף דורס אחר). במהלך הציד, הבז הכה בפסיון בעודו עף באוויר, והשנים נפלו לתוך מעיין חם ומתו. כשהגיעו הציידים היו שתי הציפורים מבושלות. המלך וחטנג התלהב כל כך מן המעיינות החמים עד כי שכח את אובדן הבז, והחליט לגדוע את היער ולבנות עיר באותו המקום. מאז קרא למקום תבּיליסי מהמילה "תבּילי" (თბილი). שפירושה בגאורגית "חמים" (warm) ומכאן "תבּיליסי" - "מקום חמים". (לפי המקובל בעברית טביליסי). והעתיק את בירת ממלכתו ממצחתה לטביליסי.
גם בימינו יש בטביליסי מעיינות גופרית חמים הנובעים מהאדמה.
צופן בלוקים בר-התאמה
צופן בלוקים בר-התאמה (Tweakable Block Cipher) הוא צופן בלוקים עם פרמטר נוסף שנקרא Tweak (התאמה) שמתפקד כמו וקטור אתחול. הרעיון הוצע לראשונה ב-2002 על ידי מוזס ליסקוב, רונלד ריבסט ודויד וגנר כחלופה אלגנטית למצב הפעלה של צופן בלוקים. הרעיון הוא שבמחיר מועט אפשר לפתח 'פרימיטיב קריפטוגרפי' חדש עם תכונת התאמה שניתן להוכיח שהוא בטוח נגד התקפת מוצפן-נבחר, כך שתוצאות הצפנת שני בלוקים זהים יהיו שונות תמיד גם אם המפתח זהה.
צופן בלוקים בר-התאמה בדומה לצופן בלוקים רגיל, מלבד בלוק הטקסט הגלוי ומפתח ההצפנה הסודי, מקבל ערך נוסף המשמש כוקטור אתחול או nonce, ערך ייחודי וחד-פעמי כלשהו שאינו חייב להיות אקראי או סודי. הוא יכול להיות נומרטור כלשהו שהתנאי היחידי הוא שלא יחזור שוב עבור מסר נתון. וקטור אתחול כבר קיים בסגנונות ההפעלה של צופן בלוקים אבל ברמה גבוהה יותר, נפרדת מהצופן עצמו, מה שפוגע ביעילותו. צופן בלוקים בר-התאמה חייב להיות בטוח גם נגד יריב שיש לו שליטה חלקית או מלאה ב-tweak. כל tweak שונה אפילו במעט חייב להפיק טקסט מוצפן שונה לחלוטין שאמור להראות על פניו כאקראי לעיני התוקף. יש להבדיל בין תפקיד מפתח ההצפנה לבין תפקיד ה-tweak. מפתח ההצפנה מספק סודיות וה-tweak מספק גיוון או שוני. ה-tweak אינו אמור לחזק את הסודיות נגד התוקף ולכן שמירתו בסוד לא תועיל.
הסיבה לצורך זה נובעת מהעובדה שבדרך כלל תהליך הכנת המפתח בצופן בלוקים איטי ויקר במונחי מחשוב כיוון שהוא אינו מעוצב להחלפה תדירה של מפתחות, מה שמאלץ את הפעלת צופן הבלוקים במצב הפעלה בטוח כלשהו, ואם נדרש גם אימות אזי צריך להפעיל את הצופן במצב הפעלה מתקדם כלשהו כמו EAX או OCB שבא בהכרח על חשבון יעילות (כאשר נדרש אימות מצבי הפעלה גנריים כמו EAX פועלים בשתי ריצות כלומר צופן הבלוקים מופעל מספר פעמים כפול). החלפת וקטור אתחול זולה יותר ברוב המקרים ולכן מועדפת כשהדבר אפשרי.
הגדרה כללית של צופן בלוקים בר-התאמה נראית כך: הפונקציה מקבלת מחרוזת באורך n סיביות, מחרוזת  באורך k סיביות ומחרוזת  באורך t סיביות ומחזירה מחרוזת  שהיא פונקציה של המסר, המפתח וה-tweak.
בניית צופן בר-התאמה שהוא גם יעיל אינה מלאכה פשוטה. אפשר לבנות צופן בלוקים בר-התאמה מהתחלה או שאפשר להפוך כל צופן בלוקים רגיל לצופן בלוקים בר-התאמה, אך יש להזהר לגבי ביטחונו. לדוגמה מבנה הדומה ל-DESX של ריבסט שהוצע בעבר לחיזוק DES, מחבר תחילה את המסר עם וקטור האתחול T_1 ואת תוצאת ההצפנה מחבר עם T_2 כך: מבנה זה התגלה כלא בטוח כיוון שלהפיכת סיביות במיקומים זהים ב-M וב-T_1 אין השפעה על התוצאה הסופית, מה שמאפשר התקפה כנגד הצופן. כמו כן ניסיון לחבר את מפתח ההצפנה עם ה-tweak באופן הבא: לא מציע צופן בלוקים בר-התאמה בטוח כמצופה, התקפת related-key יכולה להיות ישימה כנגד מבנה כזה.
לעומת זאת המבנה של וגנר, ליסקוב וריבסט הוכח כבטוח, כדלהלן: T וקטור האתחול, K המפתח ו-M הוא המסר. מצד שני מבנה זה פחות יעיל כי נדרשים להפעיל את צופן הבלוקים פעמיים עבור כל בלוק. אם מחליפים קריאה אחת לצופן הבלוקים בפונקציית גיבוב אוניברסלית פשוטה ומהירה אפשר להגיע לביצועים טובים עם מבנה כמו זה:
כאשר h היא פונקציית גיבוב כלשהי כמו UHASH. דוגמה טובה לצפן בלוקים בר-התאמה היא Threefish.
מצב הפעלה מבוסס צופן בלוקים בר-התאמה
ליסקוב ריבסט ווגנר הציעו שלושה מבנים בסיסיים של צופן בלוקים בר-התאמה להצפנה בטוחה של מחרוזת טקסט ארוכה העולה על אורך הבלוק שהצופן מסוגל לעבד בכל קריאה. כך ששני בלוקים זהים יפיקו בלוקים מוצפנים שונים.
אנדרה
{{פירושונים| שם משפחה:
ראו גם
}}
סוכנות הביון הלאומית (תאילנד)
היסטוריה
הממשלה הקימה את המחלקה למודיעין מינהלי תחת הקבינט של תאילנד ב-1 בינואר 1954. ב-2 בדצמבר 1959 המחלקה שינתה את שמה למחלקת הביון המרכזית ואז שינתה שוב את שמה, הפעם לסוכנות הביון הלאומית בתקופת ממשלתו של ראש הממשלה פרם טינסולנונדה.
ב-1985 נחקק בתאילנד "חוק המודיעין הלאומי", ולפי סוכנות הביון הלאומית נעשתה לסוכנות העיקרית בתאילנד בתחום זה בתאילנד. אם כי עד 2016 הסוכנות עדיין התקשתה לפעול בחופשיות מול סוכנויות המודיעין הצבאיות של המדינה. ב-2017, נרקמה תוכנית לאחד את כלל גופי הביון לכדי סוכנות מודיעין אחת, אך התוכניות לא יושמו.
פרס טיורינג
פרס טיורינג (באנגלית: ACM A.M. Turing Award) הוא פרס בין־לאומי בתחום מדעי המחשב. הוא ניתן על ידי ה־ACM, האגודה למכונות מחשוב, בגין הישג יוצא דופן בתחום מדעי המחשב. בתחום זה שקול הפרס מבחינת יוקרתו לפרס נובל, אשר אינו מוענק בתחומי המתמטיקה ומדעי המחשב. (הפרס המקביל בתחום המתמטיקה הוא מדליית פילדס). הפרס קרוי על שמו של אלן טיורינג, מתמטיקאי בריטי שנחשב לאבי מדעי המחשב התאורטיים והבינה המלאכותית.
הפרס ניתן מדי שנה, החל משנת 1966. משנת 2007 חולק לזוכים פרס כספי של 250,000 דולר שמומן על ידי החברות אינטל וגוגל. החל משנת 2014, גובה הפרס הוא מיליון דולר, במימון חברת גוגל. בארבעים שנותיו הראשונות נמנו רק גברים עם מקבלי הפרס. בשנת 2006 ניתן הפרס לראשונה לאישה - פרנסס אלן, על תרומתה בתחום המהדרים ומיטוב הקוד שהם יוצרים.
התפלגות הזוכים בפרס לפי מדינות
התפלגות הזוכים בפרס לפי מדינות (נכון לשנת 2017) היא:
נכון לשנת 2014, שבעה עשר מתוך 62 הזוכים הם ממוצא יהודי (27.4%), בהם חמישה ישראלים:
הפארקים הלאומיים של דרום אפריקה
הפארקים הלאומיים של דרום אפריקה (באנגלית: South African National Parks, בקיצור: SANParks) היא הרשות המנהלת את הפארקים לאומיים בדרום אפריקה. הרשות הוקמה בשנת 1926, ונכון להיום מנהלת 22 פארקים השרועים על שטח של 37,000 קמ"ר שהוא 4% משטחה הכולל של המדינה.
רשימת פארקים המנוהלים על ידי הרשות
להלן רשימת הפארקים אשר מנוהלים על ידי הרשות
טטרה 75
טטרה 75 (בצ'כית: Tatra 75) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה" (באנגלית: Tatra company) אשר יוצרה במספר תצורות בין השנים 1933–1942.
אברהם בן-שושן
אברהם בן שושן ("שוש") (נולד ב-1940) הוא אלוף בצה"ל, מפקד חיל הים בשנים 1985–1989. זכה במגן פרס מפעל חיים על עיסוק בנושא רגיש בספטמבר 2020.
נעורים
בן-שושן נולד בטורקיה בשנת 1940. לאחר מלחמת העולם השנייה כשהיה בן 6 עלה עם הוריו לישראל. שנות ילדותו עברו בכפר סבא ובנערותו נשלח ללמוד בבית הספר החקלאי אשל הנשיא בנגב.
לאחר זמן קצר בפנימיית בית הספר החליט שעתידו בים, עזב את לימודיו וחיפש עבודה כנער סיפון.
הוא התגלגל אל ספינות הדיג של הקיבוצים וכאן פגש לראשונה את יוסל'ה דרור, לימים מפקדו בחיל הים. דרור, שהיה אז בחופשה ארוכה מחיל הים, ניהל את ענף הדיג של הקיבוץ ושלח את בן-שושן לספינתו של דב מגן (ברצ'יק), איש רב מעללים מתקופת ההעפלה, שם למד את יסודות הימאות.
בשנת 1956, לאחר שנה של ניסיון מעשי בים, נרשם לבית הספר הימי מבואות ים (מכמורת) במטרה לרכוש השכלה פורמלית. נחישותו ואהבתו לים הרשימו את הנהלת בית הספר והם הסכימו לקבלו לבית הספר, אף על פי שלא עמד בחלק מהקריטריונים לקבלה. ההנהלה פטרה אותו מתשלום שכר הלימוד לאחר שהבטיח שאת החוב יפרע כשיתחיל לעבוד. אברהם בן שושן קיבל את הכינוי "שוש" בקרב חבריו ונודע בשם הזה בחיל הים.
תחילת שירות בצה"ל
בשנת 1959 סיים את בית הספר בהצטיינות והתגייס לחיל הים מתוך כוונה לשרת שנה ואחר לצאת לשירות ללא תשלום (של"ת) של 5 שנים בצי הסוחר הישראלי. הסדר שרווח אז בין חיל הים לבין משרד התחבורה.
מפקדיו בחיל הים שכנעו אותו לזנוח את רעיון השל"ת ובמקום זאת להתנדב לקורס חובלים. עוד במהלך הקורס החל יוסל'ה דרור, מפקד שייטת הצוללות ומכרו מימי הדיג בקיבוץ, לשכנעו להצטרף לצוללות. כך, באמצע הקורס יצא בן שושן להפלגה של מספר שבועות בצוללת אח"י תנין – והשתכנע.
תקופת הצוללות
כשסיים את קורס חובלים בשנת 1962 הייתה הצוללת אליה יועד, אח"י תנין, בהספנה, לכן החליטו מפקדיו להציבו כסגן מפקד ספינת הטורפדו ט-206, כדי שימשיך לצבור ניסיון.
כשחזרה אח"י תנין לשירות פעיל, התייצב בה בן שושן והחל את שירותו בצוללות, תחילה כקצין סיפון ואחר כך כקצין טורפדו. כדי לרכוש ניסיון בהפעלת צוללות, נשלחו ארבעה קצינים צעירים ובהם בן שושן, לשהייה של חצי שנה בצוללות הבריטיות. בן שושן שירת כחלק מהצוות ורכש ניסיון הפעלה מעשי וידע באנגלית מקצועית.
במלחמת ששת הימים היה סגנו של אברהם דרור (איוואן) באח"י תנין. הצוללת ביצעה את פעולת אלכסנדריה, שבעקבותיה הוענק למפקדה עיטור העוז.
בתחילת שנת 1968 יועד בן שושן להיות סגן מפקד אח"י דקר אך בשל שינויי איוש ברגע האחרון נשאר בישראל. לאחר טביעת אח"י דקר התמנה לסגנו של מיכאל ברקאי (יומי) באח"י לווייתן. לאחר תקופה קצרה נשלח לפורטסמות', אנגליה לקורס מפקדי צוללות של הצי הבריטי. הקורס ידוע כקשה במיוחד וכינויו - "Perisher" המחסל - הבריטים מקפידים ביותר על מפקדי הצוללות שלהם ולא מעט קצינים טובים נכשלים ואינם נעשים מפקדי צוללות. בן שושן סיים את הקורס בהצטיינות, דבר שכמעט לא קורה לקצינים זרים.
כשחזר לישראל נאלץ להמתין מספר שבועות עד שמפקד הצוללת שיועדה לו יסיים את תפקידו.
באותם ימים עסק חיל הים בניסוי ובחינת מערכות התגוננות נגד טילים עבור הסטי"לים. אחת המערכות הייתה מורכבת על גבי מצוף גדול, בן שושן התבקש לצאת עם סירת מנוע קטנה מסוג ברטרם - שהייתה חדשה ולא מאובזרת - ולגרור את המצוף לצורך הניסוי. במהלך הניסוי פרצה סערה מערבית, הסירה והמצוף נסחפו במהירות אל שובר הגלים של נמל הקישון. תוך כדי היסחפות הודמם אחד ממנועי הברטרם ובן שושן נאלץ לנתק את המצוף מסירתו. תוך שהוא מתאמץ להשיט את הסירה עם מנוע אחד, הסירה המשיכה להיסחף ונכנסה לאזור בו התאמנו צוללים של חיל ההנדסה. בן שושן החליט שלא לסכנם והפסיק את פעולת המדחף ואכן איש לא נפגע אך הסירה הוטחה בכוח הים אל שובר הגלים וניזוקה. בהיעדרו של מפקד שייטת הצוללות, הדר קמחי, לא ניתנה תשומת לב למצב שהגיע אליו. לא ניתן גיבוי להחלטתו שנעשתה במודע לבחירה בפחות גרוע. בן שושן הוגדר כמפקד שספינתו עלתה על שרטון.
מפקד חיל הים אברהם בוצר החליט להשהות את קבלת הפיקוד על צוללת. זאת למרות לחץ כבד של קציני שייטת הצוללות, שנפגשו עם בוצר וביקשו לתת לבן שושן פיקוד על צוללת. בוצר וקמחי ראו את ההשהיה כזמנית, אך הדברים התגלגלו כך שבן שושן כבר לא חזר לצוללות.
ספינות הטילים
תפנית זו הביאה את בן שושן אל ספינות הטילים ואל שרשרת התפקידים שבראשם הפיקוד על חיל הים.
בן שושן קיבל את הפיקוד על אח"י חץ, ספינת טילים שהגיעה חודשים ספורים קודם משרבור. תחת פיקודו נכנסה הספינה לפעילות ובמבצע ברדס 20 (ינואר 1971) נבחרה להיות ספינת הפיקוד לכלל הכוחות. עם סיום תפקידו התמנה לקצין אג"ם של שייטת ספינות הטילים.
הוא הועבר לזירת ים סוף כמיועד לתפקיד מפקד פלגת סטי"לים בזירת ים סוף. למעשה הסטי"לים לא נערכו בזירה עדיין, אך בן שושן נשלח לתפקיד שיכין אותו לקליטת הסטי"לים בזירה – קצין אג"ם זירת ים סוף.
הוא מילא תפקיד זה גם במהלך מלחמת יום הכיפורים. לרשות הזירה לא עמדו סטי"לים אלא ספינות דבור וכוחות שייטת 13 בלבד. אחרי המלחמה יצאו ספינות הטילים 'רשף' ו'קשת' בפיקודו של גדעון רז להפלגה ארוכה סביב אפריקה, מבצע מוניטין, והתייצבו במפרץ שלמה (שארם א-שייח). בן שושן הצטרף אליהן באמצע הדרך ובהגיען לשארם א-שייח' קיבל עליהן את הפיקוד. היו אלה שתי ספינות ראשונות מתוך השש שנערכו במפרץ שלמה תחת פיקודו של בן שושן.
הדרכה
בשנת 1975 סיים את תפקידו בזירת ים סוף וקיבל את הפיקוד על בית הספר לחובלים של חיל הים. תחת פיקודו הורחבה סמכותו ואחריותו של בית הספר להכשרת כלל הקצונה בחיל הים ושמו השתנה ל"בית הספר לקצינים". בתפקידו הבא פיקד בן שושן על בסיס הדרכה של חיל הים וקודם לדרגת אל"ם.
עם סיום תפקידו נשלח ללימודים במכללת הצי האמריקאי בניופורט.
פיקוד בכיר
עם חזרתו בשנת 1979, התמנה למפקד שייטת ספינות הטילים. בשנת 1981 התמנה למפקד בסיס חיפה.
פיקוד על חיל הים
בינואר 1985 קיבל אברהם בן שושן את הפיקוד על חיל הים, במקומו של זאב אלמוג. ניסיונו הביא אותו לסגנון פיקוד המתאפיין בהקפדה וירידה לפרטים.
בתקופה זו לכד חיל הים אנייה ובה קבוצה גדולה של כוח 17 של הפת"ח, הטביע את אניית המחבלים "אטבירוס", שהייתה בדרכה לפיגוע בתל אביב, לכד כלי שיט של הפת"ח במרחבי הים התיכון, יירט ומסכל פיגועים בדרך הים, והצר מאוד את צעדיהם של ארגוני המחבלים בים. בנוסף ביצע החיל, באפריל 1985 את מבצע דרך נץ, אשר במהלכו טיבעו לוחמי שייטת 13 את הספינה "מון לייט" בנמל ענאבה שבאלג'יריה. באפריל 1988, במהלך כהונתו כמפקד חיל הים, התבצע מבצע "הצגת תכלית", חיסולו של אבו ג'יהאד בתוניס.
בן שושן השקיע מאמץ בתחום בניין הכוח: פעל להגברת מהירות הדבורים ולרכישת כלי שיט מהירים מדגם "דבורה" לביטחון השוטף. בעבודה מול המטה הכללי הצליח להוציא לפועל את הזמנת כלי השיט החדשים לחיל הים מדגם סער 5. במקביל שקד על מפרטי הדרישה לצוללות מסדרת דולפין.
בן שושן סיים את תפקיד מפקד חיל הים בפברואר 1989 והעביר את הפיקוד על חיל הים לסגנו, מיכה רם.
נספח מערכת הביטחון בוושינגטון
במהלך הפיקוד על החיל רכש בן שושן את אמון שר הביטחון, יצחק רבין, והתמנה כנספח מערכת הביטחון בשגרירות ישראל בוושינגטון. הייתה זו הפעם ראשונה שהתמנה קצין מחיל הים לתפקיד זה. באותה תקופה התחוללה מלחמת המפרץ הראשונה, בה לחמו האמריקאים בעיראק ודרשו מישראל לא להתערב, אף על פי שספגה טילים.
בשנת 1993 פרש בן-שושן מצה"ל אחרי 34 שנות שירות.
קריירה אזרחית
בשנים 1993–1996 שימש בן-שושן כמנכ"ל משרד העבודה והרווחה, תחת השרה אורה נמיר. בשנים 1996–1998 שימש כמנכ"ל "חרושת חמרי נפץ" מקבוצת "תעבורה". ב-1998 יעץ בחברה לתכנון. בשנים 2000–2001 היה ראש מטה הרפורמה בשירות הציבורי במשרד ראש הממשלה. בשנים 2001–2002 – יו"ר חבר הנאמנים של הקריה האקדמית אונו. 2002–2011 היה מנהל 'קרן תל אביב לפיתוח'.
ב-22 בנובמבר 2020 מינה אותו שר הביטחון, בני גנץ, לחבר בוועדת הבדיקה הממשלתית לנושא רכש הצוללות וכלי השיט, אך כעבור חודש התפטרו כל חברי הוועדה מתפקידם. בפברואר 2022 מונה לחבר בוועדת החקירה הממלכתית לרכש כלי השיט, וביוני 2022 הודיע על פרישתו ממנה מטעמים אישיים.
אברהם בן-שושן נשוי ולו שתי בנות.
אריסיה ראב
אריסיה ראב (באנגלית: Arisia Rrab) היא דמות בדיונית של גיבורת-על חייזרית החברה בחיל הפקחים הירוקים ומופיעה בחוברות הקומיקס גרין לנטרן של חברת DC קומיקס. היא הופיעה לראשונה בחוברת Tales of the Green Lantern Corps #1 ממאי 1981 ונוצרה בידי צמד הכותבים מייק ו. באר ולן ויין והמאייר ג'ו סטאטון.
מקור ההשראה לדמות הוא גזע בני אריסיה, פרי יצירתו של סופר המדע בדיוני אדוארד אלמר סמית' בספרו "העדשאי", אם כי יוצרי הדמות הכחישו כל קשר לכך.
חיל הפקחים הירוקים
אריסיה מגיעה מכוכב הלכת גראקסוס 4. אביה, פנטארה, שירת כגרין לנטרן של סקטור 2815. אריסיה היא החמישית בשושלת משפחתה אשר נוטלת את תפקיד הגרין לנטרן, כאשר אלה שקדמו לה הקריבו את חייהם למען החיל. במקור, אריסיה נבחרה כחברת החיל בגיל צעיר. גילה שוכתב מחדש בחוברת Green Lantern Vol.4 #13, בה התברר שמשום הקרבה הממושכת לשתי השמשות של גראקסוס 4, גיל 16 בכוכב החייזרי שווה לגיל 240 בכדור הארץ.
אריסיה הופיעה לראשונה כחלק מקבוצה גדולה של פקחים ירוקים שנשלחו לעצור את קרונה, שומר יקום לשעבר, ואדון המוות נקרון. היא, קאטמה טוי, סאלאאק, צ'יפ וקילווג הוצבו מחדש בכדור הארץ לאחר המשבר בעולמות האינסופיים. שם היא נטלה את הזהות הסודית סינדי סימפסון ועיצבה מחדש את מדי הקבוצה כדי שיתאימו יותר לאישיותם האינדיבידואלית. היא מתאהבת בהאל ג'ורדן, הגרין לנטרן של סקטור הארץ. לאחר שהיא מוצבת בכדור הארץ יחד עם ג'ורדן, היא משתמשת בטבעת הכוח לבגר את עצמה דיו כדי שהיא וג'ורדן יוכלו להיות ביחד. למרות שבתחילה ג'ורדן השיב בשלילה לחיזוריה, הוא לומד להכירה כבוגרת. מאוחר יותר, אריסיה היא מבין אלה אשר מאבדים את כוחותיהם עקב הפרעה בסוללת הכוח הראשית באואה, מקום מושבם של שומרי היקום והמקור לטעינתן של טבעות הכוח. היא בוחרת להישאר בכדור הארץ יחד עם ג'ורדן ולפתח קריירה בדוגמנות. מערכת היחסים ביניהם נעשית מתוחה כאשר הם מתרגלים לשינויים הנערכים בחיל, עד אשר בסופו של דבר הם נפרדים.
ללא כוחות
לאחר פרידתה מהאל ג'ורדן, אריסיה מפתחת קשרי ידידות עם קילווג. במהלך ביקור אחד, מכה פתאומית בראשה גורמת לה לסבול מאובדן זיכרון ולשוב למנטליות של ילדה בת 13. היא מחפשת אחר היחיד שלדעתה יוכל לעזור - ג'ורדן. היא חוזרת ל"פאריס תעופה", מקום עבודתו של ג'ורדן כטייס, ומוצאת אותו. לאחר זמן קצר, זיכרונותיה שבים אליה אט אט, אם כי היא עדיין לא מוכנה לקבל את האחריות להיות גרין לנטרן. היא מציעה לשמש ככוח גיבוי לג'ורדן - בדומה לגאי גרדנר ולג'ון סטוארט, אך הצעתה נדחית.
עם הזמן, זיכרונותיה שבים אליה במלואם, והיא מבקשת את עזרתו של גרדנר בחיפוש אחר קילווג. היא מציעה להצטרף לאואה עם גרדנר וכוח התקיפה של ליגת הצדק (Justice League Task Force), כיוון שהידע שלה אודות אואה יהיה נכס חשוב לקבוצה. גרדנר מסרב לצרפה משום שהמחסור בכוחותיה יהווה למעצור יותר מאשר לעזרה. לאחר שקיבלה סירוב, אריסיה חוזרת אליהם כשהיא חמושה מכף רגל ועד ראש ודורשת להצטרף אליהם. באואה, הם נתקלים בשרידי העצמות של קילווג ומותקפים בידי ג'ורדן, שהשתלטה עליו ישות הפחד הטפילה פאראלקס (באירועי דמדומי הברקת). היא שורדת את המתקפה, ולאחר שהם חוזרים לכדור הארץ, היא מתחילה לעבוד בבר החדש של גרדנר, "ווריורז". בערב הפתיחה של הבר, היא לומדת על מותו לכאורה של ג'ורדן מידיו של קייל ריינר, אם כי ג'ורדן עצמו מופיע מאוחר יותר ומוכיח כי השמועות אודות מותו היו מוגזמות. הוא מחזיר את מדיה לקדמותם ומציע להם לשוב למקום בו הפסיקו. אריסיה אומרת שדברים השתנו ושהוא לא אותו אדם כשהיה, ומבקשת ממנו לעזוב.
בזמן שעבדה ב"ווריורז", אריסיה מתחברת למספר גיבורי-על והם משמשים כשומרי סף הנלחמים בנבלי-על שונים שמתקיפים את הבר. בתקופה זו, אריסיה מדגימה יכולות ריפוי מתקדמות.
נרצחת
אישה מסתורית אשר יש לה קשרים עם ארגון מסתורי לא פחות בשם "קואורום" (Quorum) מנסה להטיל כישוף על גאי גרדנר ולשלוט על מעשיו, אולם הוא נמלט מאחיזתה. מייג'ור פורס חוזר לחיים, מתקיף את הבר באופן פתאומי, וחונק את אריסיה למוות חרף ניסיונות להגן על עצמה. לאחר הבסתה, מייג'ור פורס מתעמר בגרדנר בכך שמראה לו תמונה שלה. לאחר הקרב ביניהם, גרדנר הורג אותו. בהלווייתה, האל ג'ורדן מופיע לצד גרדנר ונושא מילות פרידה לאישה אשר אהב. לפני לכתו, הוא יוצר הולוגרמה בדמותה על קברה.
שיבה לחיים ומעבר
לאחר שהאל ג'ורדן שב לתפקידו כגרין לנטרן (באירועי גרין לנטרן: לידה מחדש), הוא מגיע יחד עם גאי גרדנר לכוכב ביוט, עולם ביתם של ציידי האדם. הם מגלים כתריסר פקחים ירוקים שנשארו מאחור (כולל אלה שג'ורדן השאיר למות בדמדומי הברקת) והוחזקו בהקפאה קריוגנית כסוללות על-מנת לתדלק את כוחו של סייבורג סופרמן ושל ציידי האדם הרובוטיים. ג'ורדן מעיר כמה מהפקחים, אך אלה תוקפים אותו, בהאמינם כי הוא עדיין אויבם. הוא מוצא את אריסיה חסרת הכרה ובתוך פקעת ומשחרר אותה. סייבורג סופרמן מגלה כי לאחר שמייג'ור פורס הרג אותה והיא נקברה, כוחות הריפוי הטבעיים של הגזע שלה החזירו אותה לחיים מתחת לאדמה. בעקבות כך, הנשאו (סייבורג סופרמן) שלח את ציידי האדם להביאה לביוט. כעת בהכרה מלאה, אריסיה נלחמת לצד ג'ורדן ועוזרת לו להשמיד את הכוכב. למרות שמערכת היחסים ביניהם אינה כשהייתה, הם חולקים נשיקה.
אריסיה נלחמה נגד חיל סינסטרו על כוכב אואה יחד עם קילווג ושאר חניכי החיל החדשים. שומרי היקום הציבו אותה כמפקחת על סודאם יאט, הגרין לנטרן מכוכב דאקסאם, היות שתפקידו חיוני להישרדות החיל. לאריסיה יש קושי במילוי התפקיד, כיוון שלסודאם יאט יש הרגל להתעלם מפקודות. היא משתתפת לאחר מכן במלחמת חיל סינסטרו, אשר כוללת מספר קרבות בעולם ביתה הקודם, כדור הארץ.
בעקבות אירועי מלחמת חיל סינסטרו, אריסיה ממשיכה לעבוד במשותף לסודאם יאט, שכעת הפך למארחו החדש של איון, על-מנת לשחרר את דאקסאם ממונגול וסיעה שלו מחיל סינסטרו. הם מצליחים רק כאשר סודאם יאט מקריב את חייו בכך שנכנס לשמש והופך אותה לצהובה. עם חזרתה, אריסיה מגלה שכוכבה מוצף בפקחים שחורים, כאשר ביניהם נמנים חברי משפחתה המתים. לאחר משבר הלילה האפל ביותר, אריסיה מתעמתת מול שומרי היקום וזועמת על מותו של סודאם יאט. שומרי היקום מתוודים כי שומרת היקום לשעבר סקאר היא זו שאחראית למותו. אריסיה חושדת כי סודאם יאט עדיין חי.
עמק המלכים (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פרוטה (מטבע עתיק)
במשנה
המשנה במסכת בבא מציעא מונה חמישה דינים המתייחסים לפרוטה:
הפרוטה מוזכרת שוב בדיונים הפרטניים על כל אחת ממצוות אלו.
בגמרא
הגמרא מביאים דינים נוספים לגבי הפרוטה.
במסכת בבא מציעא מובאת גרסה של לוי לחמשת הדינים הנוגעים לפרוטה, השונה מהגרסה במשנה:
שני הדינים המופיעים אצל לוי ולא במשנה (אונאה וישיבת הדיינים) נתונים על פי הגמרא במחלוקת:
ערך הפרוטה בתקופת המשנה והתלמוד
המשנה מציינת את ערכה של הפרוטה: "וכמה היא פרוטה, אחד משמונה באיסר האיטלקי."
אולם בגמרא מובאת ברייתא הטוענת ששווי הפרוטה הייתה נתונה במחלוקת בימי רבן שמעון בן גמליאל:
הגמרא מביאה גם מחלוקת זאת בין חכמים בדור המעבר בין תנאים לאמוראים:
הגמרא בקידושין מספרת: "סבר רב יוסף למימר (=לאמר) פרוטה כל דהו (=כל שהוא)"
הריטב"א מסביר את דברי רב יוסף שלפרוטה אין ערך קבוע אלא היא השווי של המטבע הכי קטנה באותו מקום: "כל שיוצאת באותו מקום שהיו הקדושין ואף על פי שאינה אחד משמנה באיסר דכיון דנפקא בההיא דוכתא חשיבא ממון".
בהלכה
בנוסף לחמשת הדינים שנמנו במשנה, הפרוטה מוזכרת בהלכות נוספות, ביניהם:
בהלכה, הערך הממוני המינימלי מבחינה משפטית שווה ערך לפרוטה. ערך הנמוך מכך לא קיים מבחינה הלכתית (אם כי ניתן לצרף מספר חפצים כאלה על מנת לקבל ערך של שווה פרוטה). בהתאם, דנו הפוסקים בערכו המדויק של הפרוטה. על פי השיטה המקובלת, פרוטה מחושבת בהתאם למחיר הכסף בעולם. שווי הפרוטה מחושב לפי מחיר של 1/40 גרם (0.025 גרם) כסף. לדוגמה, כאשר אונקיית כסף שמשקלה 31.1 גרם, שווה 71.24 שקלים, שווי פרוטה הוא לערך 5.7 אגורות.
הרב אברהם קוסמן סובר שיש לחשב את הפרוטה בהתבסס על השכר הממוצע במשק, יחסית לשכר הפועלים בזמן חז"ל. על פי החישוב שלו, שווי פרוטה הוא כשקל וחצי. חישוב זה גורם לחומרה רבה בחלק מהמקרים, לדוגמה המרת מעשר שני על פרוטה צריכה להתבצע על לפחות שקל וחצי.
במחקר
מטבעות הנחושת המקובלות במחקר כפרוטות מתוארכות לתקופה שבין 134 לפני הספירה ועד 70 לספירה. מתקופה זאת לא נמצאו מטבעות כסף שהוטבעו ביהודה ועל כן מניחים שלשלטונות ביהודה לא היה רשות להטביע מטבעות כסף ושמטבעות הנחושת היו המטבעות השכיחות ביותר. הפרוטה הקדומה ביותר, על פי הזיהוי המקובל, שנמצאה בחפירות ארכאולוגיות היא מתקופתו של אנטיוכוס השביעי. אריה קינדלר טען שהפרוטה בתקופה החשמונאית הייתה בערך של שני לפטון יווני. אחרים כתבו שהלפטון היה שם אחר לפרוטה. מטבעות הברונזה היו באיכות נמוכה והיה הבדל גדול בגודל ובמשקל בין מטבעות שונים מאותן סדרות שהיה להן אותו מראה.
ממוצע המשקל של מטבעות הפרוטה של אנטיוכוס השביעי ויוחנן הורקנוס הם 2.47 גרם ו-2.15 גרם בהתאמה.
מטבעות הפרוטה שנשאו את שמו של אלכסנדר ינאי הן בעלות משקלים ממוצעים של 2.15, 1.81, 1.71, 1.20, 0.81 גרם. המטבע שבו הוא מכונה לראשונה בתואר מלך המשקל הוא הגבוה ביותר. המטבע הקל ביותר הוא גם השכיח ביותר. הועלו השערות שונות האם מטבע זה הוא של פרוטה או חצי פרוטה. סדרת מטבעות העופרת של אלכסנדר ינאי היא במשקל ממוצע של 4.10 גרם. ההנחה היא שמטבעות אלו הן מטבעות פרוטה ומשקלן כפול בגלל הבדל השווי בין עופרת ונחושת.
מימי מתתיהו אנטיגונוס השני יש שלוש סדרות של מטבעות במשקלים ממוצעים של 14, 7.19 ו-1.68 גרם. ההנחה היא שאלו מייצגים מטבעות של 8 פרוטות, 4 פרוטות ופרוטה אחת, בהתאמה. במטבעות של הורדוס המטבע השכיח ביותר הוא במשקל ממוצע של 1.42 גרם, ומטבע זה מזוהה כפרוטה. מטבע במשקל ממוצע של 0.86 גרם מזוהה כחצי פרוטה. במטבעות של ארכלאוס מזוהות שתי סדרות של פרוטה וחצי פרוטה במשקלים ממוצעים של 2.06 גרם ו-1.19 גרם בהתאמה. הפרוטות בתקופת הנציבות הראשונה היו במשקל ממוצע של 1.90 גרם, בתקופת אגריפס הראשון במשקל ממוצע של 2.33 גרם ובתקופת הנציבות שלאחר אגריפס 2.27 גרם. מטבעות מימי המרד הגדול נמצאו במשקל ממוצע של 2.51 גרם.
בתקופות מאוחרות
בימי הביניים נעשה שימוש במילה פרוטה לציין מטבע בשווי קטן של המדינה. למשל, בכתובה משנת 1498 ממצרים מצוין השווי של כל דינר זהב בכתובה: "דשווי כל דינר מנהון תלת מאה כספים מפרוטות משא ומתן של מצרים".
ז'קלין סוזן
ז'קלין סוזן (20 באוגוסט 1918 – 21 בספטמבר 1974) הייתה סופרת, מחזאית, ושחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית. מרבית הספרים שכתבה הפכו לרבי מכר והיו גם לסרטי קולנוע. ז'קלין סוזן נחשבת לסופרת האמריקאית הפופולרית ביותר בדורה. ספריה תורגמו ל-39 שפות לפחות ונמכרו ב-29 מדינות. לפחות חמישה מספריה הידועים ביותר תורגמו לעברית.
קורות חיים
סוזן נולדה ב-1918 בפילדלפיה, פנסילבניה, בת יחידה להוריה רוברט סוזן ורוז לבית ג'אנס.
אביה היה צייר פורטרטים יהודי מצליח למדי ורודף נשים. מוצאה של משפחתו היה לטענתו משושן בירת פרס, ומכאן השם סוזן. המשפחה התגלגלה לספרד ולפי האב, המממן העיקרי של מסעו הראשון של כריסטופר קולומבוס, de Suzanne, היה אחד מאבות אבותיה. מרבית בני המשפחה נרצחו על ידי האינקוויזיציה הספרדית והיתר ברחו להולנד ומשם לווילנה, בה גרו כמה מאות שנים והתעשרו מעסקי סחר בעצים. רוברט סוזן נולד ב-1889 ובהיותו בן שנתיים גורשה המשפחה מליטא וכך הגיעה לפנסילבניה.
אימה של סוזן הייתה מורה יהודיה. גם משפחתה ברחה ממזרח אירופה (מקייב), בסוף המאה ה-19, מאימת הפוגרומים שערכו האוקראינים ביהודים. סבתה של סוזן, אידה לבית קחלופסקי (ובהמשך ג'אנס) הגיעה עם משפחתה לפילדלפיה ב-1882, בהיותה בת 14. מסבתא זו למדה סוזן לערוך יומן, ואת דוגמתה היא חיקתה ביומניה שלה.
סוזן הייתה חכמה במיוחד והשיגה במבחני ה-IQ שנעשו לה תוצאה של 140, אך כתלמידה הצליחה פחות, ונחשבה ל"נערת מסיבות". כבר בצעירותה סברה אימה שהיא תהיה בעתיד סופרת, אך סוזן העדיפה להיות שחקנית, מקצוע שאיננו מצריך עבודה קשה כל כך, לדעתה.
עם סיום בית ספר תיכון ב-1936 עזבה סוזן את פילדלפיה, עברה לניו יורק והחלה לעסוק במשחק כפי ששאפה, בעיקר בסרטוני פרסומת קצרים, בתפקידים קטנים. בין השאר היא גם שיחקה באותה תקופה בתיאטרון בברודוויי, בהצגה הידועה "הנשים", בתפקיד משני.
באפריל 1939, בהיותה בת 21 נישאה סוזן לסוכן עיתונות ואיש יחסי ציבור יהודי בשם אירווינג מנספילד (שמו המקורי היה מנדלבאום) (1908–1988). צעד זה עזר לקריירה שלה, משום שהבעל החל לקדם אותה במרץ רב, בהפעילו את השפעתו להכנסת ידיעות ותמונות שלה לעיתונים. תודות למאמצי בעלה היא קיבלה תפקידים שונים, הן בתיאטרון והן בסדרות טלוויזיה וזמן מה אחר כך אף הוצג על בימות התיאטרון המחזה הראשון והיחיד שכתבה - Lovely Me. המחזה נכשל וירד אחרי 37 הצגות בלבד.
בדצמבר 1946 נולד לסוזן ומנספילד בנם היחיד, אשר אובחן בהיותו בן שלוש כאוטיסט, ואושפז בבית חולים מגיל ארבע, אף שבמשך שנים טענו ההורים שהוא מאושפז עקב היותו אסתמטי.
ב-1951 זכתה סוזן בתוכנית אירוח משלה ברשת הטלוויזיה של "דו מונט", אבל התוכנית הסתברה מהר מאוד ככישלון וירדה מהמסכים בתוך כחודשיים. לאחר מכן היא שימשה כפרשנית טלוויזיה בענייני אופנה במשך מספר שנים, וב-1956 הייתה אחת מצוות חברי הפאנל של הסדרה This Is Show Business ברשת הטלוויזיה NBC, שדנה בתעשיית הבידור.
ב-1957 נפטר אביה של סוזן והיא "נקמה" באלוהים, והפכה לקתולית לזמן קצר. מהר מאוד לאחר מכן, היא חזרה ליהדות.
הקריירה הספרותית בצל מחלת הסרטן
הקריירה הספרותית של סוזן החלה ב-1955, כשרכשה כלבת פודל שענתה לשם ג'וזפין. היא החלה אז לכתוב, במקביל ככל הנראה, מספר ספרים, ביניהם ספר על חייה עם אותה כלבת פודל שלה, רעיונות ראשונים לרומן המוצלח והמצליח ביותר שלה "עמק הבובות" (התחיל ככל הנראה במעין תחקיר שהיא כתבה באותה תקופה ושנקרא - The Pink Dolls), ואת ספר המדע הבדיוני "יארגו", שהתפרסם רק שנים רבות אחרי כן, לאחר מותה. בשלב זה מכל מקום, סוף שנות החמישים, עדיין לא יצאה לאור אף אחת מיצירותיה.
ב-1962 חלתה סוזן בסרטן ובידיעה כי נותרו לה עוד שנות חיים ספורות בלבד, היא החליטה שהיא חייבת להביא להוצאתם לאור של ספריה, שנדחו עד אז על ידי כמה וכמה הוצאות לאור. ביומנה היא כתבה: "אסור לי למות בלי להשאיר אחרי משהו, משהו גדול". היא הציעה לאלוהים "עסקה" - אם הוא ייתן לה עוד עשר שנות חיים, היא תהפוך לסופרת רבת מכר. סוזן אכן שרדה במשך כמעט 12 שנה אחרי כן והפכה אכן לסופרת רבת מכר כמובטח.
ב-1963, בת 45, הצליחו מאמציה המחודשים והוצאת Bernard Geis Associates הסכימה לפרסם את ספרה הראשון, אותו ספר על חייה עם ג'וזפין כלבת הפודל שלה. הספר נמכר בכ-35,000 עותקים בכריכה קשה והצלחה יחסית זו איפשרה לה להתמקד מעתה והלאה בכתיבה.
ב-1966 יצא לאור סיפרה השני, "עמק הבובות", שגם את כתיבתו היא החלה, לפחות רעיונית, עוד בסוף שנות החמישים, וגם הוא לא התקבל תחילה לפרסום במספר הוצאות לאור. מכל מקום, משפורסם, הוא הפך מיד לרב-מכר מספר אחד בארצות הברית, על פי הניו יורק טיימס, והחזיק בתואר זה במשך 28 שבועות, זמן שיא. על פי ספר השיאים של גינס, ספר זה (לצד "חלף עם הרוח" ו-"אל תיגע בזמיר") הוא אחד משלושת הרומנים שנכתבו על ידי סופרת אישה, הנמכרים ביותר בעולם (22.6 מיליון עותקים נכון ל-1976) וכיום מעריכים שנמכר עד כה בכ-30 מיליון עותקים.
הצלחתו המסחררת של הספר לוותה עם זאת, בביקורות עוינות, ביניהן גם של גדולי המבקרים והסופרים של אותה תקופה, כמו גור וידאל ואחרים. שנה לאחר צאתו לאור, הוא הפך גם לסרט קולנוע מצליח ביותר, בבימויו של הבריטי מארק רובסון, כאשר גם הסרט זוכה לביקורות שליליות. בתפקיד הזמרת הצעירה והמוכשרת נילי או'הארה שיחקה בסרט פטי דיוק, ולצידה כיכבו גם שרון טייט ואחרים. סוזן עצמה הופיעה גם היא בסרט זה, בתפקיד קצרצר. ב-1970 הפיקה חברת פוקס המאה ה-20 פרודיה על הסרט, שנקראה - Beyond the Valley of the Dolls ושזכתה גם היא להצלחה.
לאחר הצלחתו של "עמק הבובות", זכו גם שני ספריה הבאים של סוזן, The Love Machine ו-Once Is Not Enough, לקבלת פנים אוהדת יותר וגם הם הגיעו מיד עם פרסומם למקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. שני הספרים הפכו בהמשך גם לסרטי קולנוע:
הספר The Love Machine, שהיה במקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס למשך 26 שבועות, הוסרט ב-1971. כיכבו בו, בין השאר: דיאן קנון, רוברט ריאן, ועוד. גם סוזן עצמה שיחקה בו בתפקיד קטן. הספר Once Is Not Enough הפך גם הוא לסרט ב-1975 וכיכבו בו בין השאר קירק דאגלס, מלינה מרקורי, ג'ורג' המילטון, דברה ראפין, ועוד. את המוזיקה לסרט זה חיבר הנרי מנציני.
סוזן תכננה לכתוב ספר המשך ל"עמק הבובות" ואף החלה בעצם הכתיבה, אולם מותה בטרם עת, קטע זאת.
לאחר מותה
בסרט מסע בין כוכבים 4: השיבה הביתה, מ-1986 מוזכרת סוזן, לצדו של הרולד רובינס, כאחת מענקיות הספרות של המאה העשרים.
ב-1987 יצאה לאור ביוגרפיה שלה, שנכתבה על ידי העיתונאית והסופרת הפמיניסטית ברברה סימן. הביוגרפיה קרויה על שם המחזה היחיד של סוזן, Lovely Me: The Life of Jacqueline Susann. סרטי יוניברסל הפכו את הביוגרפיה הזו לסרט קולנוע ב-2000, בשם "גדולה מהחיים". בט מידלר שיחקה בתפקיד הראשי בסרט זה, כז'קלין סוזן. לצדה של מידלר שיחקו בסרט בין השאר גם סטוקרד צ'אנינג, ג'ון קליז, אמנדה פיט, ואחרים. את המוזיקה כתב ברט בכרך. הביוגרפיה הזו הפכה גם למחזה Paper Doll, בו שיחק בין השאר גם פ. מוריי אברהם, בתפקיד מנספילד, בעלה של סוזן וכן לסרט טלוויזיה Scandalous Me: The Jacqueline Susann Story.
ב-2001 יצא לאור ספר ההמשך ל"עמק הבובות", Shadow of the Dolls. הספר נכתב על ידי ריי לורנס, בהתבסס על רשימותיה המקוריות של סוזן, כפי שנכתבו על ידה סמוך לפני מותה.
יאקוב נגרוצי
יאקובּ נגרוצי (ברומנית: Iacob Negruzzi; 31 בדצמבר 1842 - 6 בינואר 1932) היה סופר רומני, עורך, פרופסור למשפטים באוניברסיטת יאשי, חבר מייסד של ז'ונימיה, חבר בכיר במסדר הבונים החופשיים. נגרוצי הפך לחבר מן המניין באקדמיה הרומנית בשנת 1881, ונבחר לסגן נשיא מוסד זה מספר פעמים, ופעמיים הוביל אותו כנשיא ומזכיר הכללי.
חייו
יאקוב נגרוצי נולד ביאשי, בנסיכות מולדובה, כבנו של קוסטקה נגרוצי. הוא למד משפטים בברלין ובשובו מהלימודים, השתתף בהקמת חוג ז'ונימיה ובמשך 28 שנים ערך את ביטאון החוג, כתב העת Convorbiri literare. משנת 1864 מילא את תפקיד פרופסור למשפטים מסחריים באוניברסיטת יאסי,
ב-28 באוקטובר 1866 הצטרף לבונים החופשיים והתקדם במדרג הדרגות עד לתואר מזכיר שני ומומחה גדול וב-1868 היה לנכבד. משנת 1867 היה גם עורך המגזין "Convorbiri literare", ולימים החזיק בתפקיד מנהל המגזין עד שנת 1895.
בשנת 1888 יאקוב נגרוצי יזם חוק שנועד להבטיח גמלת קיום למיכאי אמינסקו.
לכובע שלי שלוש פינות
לכובע שלי שלוש פינות הוא שיר משחק שמקורו גרמני. בנוסף יש לשיר גרסאות בשוודית, דנית, אנגלית, הולנדית, ספרדית, פורטוגזית ועברית.
מילות השיר בגרמנית: Mein Hut, der hat drei Ecken, drei Ecken hat mein Hut. Und hätt er nicht drei Ecken, so wär’s auch nicht mein Hut.
מילות השיר בעברית:
זהו שיר משחק הכולל תנועת ידיים מותאמת לכל מילה בשיר - הצבעה על הראש במילה "כובע", הצבעה על המרפק במילה "פינות", הצגת שלוש אצבעות במילה "שלוש" וכו'. המשחק כולל חזרה פעמים אחדות על מילות השיר, כאשר בכל חזרה מוחלפת מילה בצליל ריק ("הממ"), כך שהמילה מוצגת רק בתנועת הידיים המתאימה. המשחק מסתיים כאשר השיר בשלמותו מושר באמצעות תנועות ידיים בלבד.
השיר מציג תנאי הכרחי: כדי שזה יהיה "הכובע שלי" חובה עליו להיות כובע שלוש פינות (כובע שנפוץ במאה ה-18 באירופה ובאמריקה, והיה פריט לבוש אזרחי וחלק ממדי צבא וצי גם יחד).
לחן הגרסה העברית שונה מלחנו בשפות האחרות. הלחן המקובל בעברית הוא לחן גרמני שעבורו נכתב גם השיר "על ראש הגבעה", גם הוא שיר שמקורו בגרמנית. הלחן המקובל בגרמנית הוא לחן איטלקי. אין אלו מקרים נדירים שבהם נלקחו יצירות לילדים בגרמנית ותורגמו לעברית (למשל שניים סינים עם כינור גדול).
קלושה בוואליה
קלושה בווליה (באנגלית: Kalusha Bwalya; נולד ב-16 באוגוסט 1963 במופאלירה) הוא כדורגלן עבר זמבי, שהיה קפטן נבחרת זמביה
קלושה בוואליה נבחר בשנת 1988 לכדורגלן השנה באפריקה וב-1996, דורג במקום ה-14 בתואר כדורגלן השנה בעולם. אחיו ג'ונסון בווליה היה גם הוא כדורגלן נבחרת זמביה.
לזכותו 100 הופעות ו-50 שערים במדי נבחרת זמביה, הראשונה מול אוגנדה ב-1983.
בירם פאיה
בירם פאיה (בצרפתית: Biram Faye; נולד ב-10 במרץ 2000) הוא כדורסלן סנגלי, המשחק בעמדת הסנטר בליידה.
קריירה
בצעירותו עבר פאיה לספרד, וגדל במחלקות הנוער של אוניקאחה מאלגה וגראן קנריה. לקראת עונת 2018/2019 הושאל לקבוצת הבוגרים של אובילה מהליגה הספרדית השלישית, ושיחק לראשונה בקבוצת בוגרים. בעונת 2019/2020 הושאל לסן סבסטיאן מהליגה הספרדית השנייה, ובתום העונה, שנקטעה בשל מגפת הקורונה, העפילה הקבוצה לליגת העל. באוגוסט 2020 חתם בבאסקט ז'ירונה, גם היא מהליגה הספרדית השנייה. בקיץ 2021, לאחר שלא נבחר בדראפט 2021 ב-NBA, הצטרף לסגל סן אנטוניו ספרס לטורניר ליגת הקיץ של ה-NBA, ובשלושה משחקים העמיד ממוצעים של 2.7 נקודות בכ-7 דקות למשחק. בעונת 2021/2022 שיחק בסיגל פרישטינה הקוסוברית. באוגוסט 2022 חתם לשלוש עונות בבני הרצליה. בפברואר 2023 הושאל לליידה מהליגה הספרדית השנייה.
אחיסמך
אֲחִיסָמָךְ הוא מושב ב ליד העיר לוד השייך למועצה אזורית חבל מודיעין.
היסטוריה
היישוב אחיסמך הוקם ב-1950 ידי עולים מלוב, בעיקר מאזור טריפולי.
שם היישוב נלקח מאביו של אהליאב בן אחיסמך, בונה המשכן.
במושב קיימים מועדונית לילדים, מועדון לנוער, סניף של בני עקיבא ובית הקשיש במטרה לתת מענה חינוכי ותרבותי לשכבות הגיל השונות.
בשנת 2022 נחשפה הונאת ענק במושב, כאשר למעלה מ-100 מיליון שקלים שהצטברו באגודת המושב המשותפת נעלמו. תושב היישוב נעצר בחשד לגניבה בידי מורשה, עשיית פעולה אסורה ברכוש, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות ואיסור הלבנת הון.
נמרוד (יישוב)
נִמְרוֹד (או נח"ל נמרוד) הוא יישוב יהודי כפרי בהר חרמון, השייך למועצה אזורית גולן. נמרוד הוא היישוב היהודי הגבוה ביותר במדינת ישראל. גובהו 1,125 מטרים, בפסגת הר קטע.
שמו של היישוב נובע מקרבתו למצודת נמרוד, והוא נמצא בקרבת היישובים הדרוזים מסעדה, מג'דל שמס ועין קנייא, והמושב נווה אטי"ב. היישוב הוקם על ידי גרעין נח"ל "גוונים" לעין זיוון ב־31 בינואר 1981. טקס העלייה על הקרקע נערך ביום העצמאות של מדינת ישראל בשנת 1982. בינואר 1999 הפך היישוב לאזרחי. נכון לשנת 2019 מתגוררות ביישוב 6 משפחות. כלכלת היישוב מתבססת על תיירות ונופש. במקום מופעלות בקתות אירוח (צימרים).
שונה מהנוף
שונה מהנוף הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן בשיתוף הזמר והמוזיקאי עדן חסון. השיר יצא לאור ב-4 ביולי 2019, על ידי חברת התקליטים הישראלית Mobile1 Music, כסינגל שלא מתוך אלבום. סינגל זה יצא כחלק מקידום מסע ההופעות המשותפות של בן זקן וחסון.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-3 במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי עדן חסון והופק על ידי חסון, יעקב למאי. כמו כן, השיר הוא שיר בסגנון הפופ לטיני.
וידאו קליפ
את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה עדן בן זקן לערוץ היוטיוב שלה ב-4 ביולי 2019.
שרה פולסון
שרה קת'רין פולסון (באנגלית: Sarah Catharine Paulson; נולדה ב-17 בדצמבר 1974) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית, זוכת פרס אמי, פרס גלובוס הזהב ופרס גילדת שחקני המסך.
היא החלה את קריירת המשחק שלה בהפקות תיאטרון בניו יורק לפני שהופיעה בברודוויי במחזות "ביבר הזכוכית" בשנת 2005 ו"הרומן הראשון שלי" בשנת 2010.
בטלוויזיה, היא שיחקה בתור אליסה קרונקייט בסדרת הטלוויזיה "ג'ק וג'יל" (1999–2001). מ-2006 עד 2007, היא שיחקה בתור הארייט הייז בסדרת הדרמה הקומית של NBC "סטודיו 60", עליה קיבלה את המועמדות הראשונה שלה לפרס גלובוס הזהב.
בשנת 2011, פולסון החל לככב בסדרת האנתולוגיה "אימה אמריקאית", וגילמה דמויות שונות ברבות מעשר העונות של התוכנית. על הופעותיה בסדרה, היא קיבלה חמש מועמדויות לפרס אמי בפריים טיים. בשנת 2016, היא גילמה את התובעת מרסיה קלארק בסדרה "אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון: סיפור פשע אמריקאי", עליה זכתה לשבחי המבקרים ולשבחים רבים, כולל פרס אמי ופרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה
שרה קת'רין פולסון נולדה בטמפה, פלורידה, ב-17 בדצמבר 1974, בתם של קת'רין גורדון (לבית דולקאטר) ודאגלס לייל פולסון השני. היא בילתה את חייה המוקדמים בדרום טמפה עד לגירושי הוריה כשהייתה בת חמש. לאחר פרידתם של הוריה, היא עברה עם אמה ואחותה למיין, ולאחר מכן לעיר ניו יורק. אמה עבדה כמלצרית, ופולסון התגוררה בקווינס ובפארק גראמרסי במנהטן לפני שהתמקמה בשכונת פארק סלופ בצפון-מערב ברוקלין. היא אמרה על תקופה זו, "אמא שלי הייתה בת 27 [כשעברנו]. היא לא הכירה אדם אחד בניו יורק. היא קיבלה עבודה במסעדת Sardi's. לאורך ילדותה, פולסון בילתה את הקיץ עם אביה בפלורידה, שהיה מנהל בחברת ייצור דלתות בטמפה. היא למדה בבית הספר היסודי P.S. 29 ובבית הספר התיכון ברקלי קרול בברוקלין לפני שעברה לתיכון פיורלו לה גוארדיה  במנהטן ולאחר מכן למדה באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה.
קריירה
פולסון החלה לעבוד כשחקנית מיד לאחר התיכון. היא הופיעה במחזה "Talking Pictures" של המחזאי הורטון פוט ב-Signature Theatre, ובפרק של הסדרה "חוק וסדר" בשנת 1994.
בשנת 1995 הופיעה פולסון בסרט הטלוויזיה של הולמרק "Friends at Last" לצד קתלין טרנר, אשר גילמה את אימה. באותה שנה היא גם שיחקה בסדרת הטלוויזיה קצרת המועד "American Gothic" ברשת CBS, וגילמה את רוחה של אישה שנרצחה.
בשנים 1999–2001 היא כיכבה במשך שתי עונותיה של הסדרה "ג'ק וג'יל" ברשת The WB, שם גילמה את אליסיה קרונקייט, עמיתה של ג'ק במשרדי הטלוויזיה.
בשנת 1999 שיחקה פולסון בסרט "יותר מאהבה" בבימויו של גארי מרשל ובשנת 2000 שיחקה בסרט "מה נשים רוצות". פולסון פרצה לראשונה בתפקיד קולנועי גדול בשנת 2003 בקומדיה "לגמור עם אהבה", ב-2005 השתתפה פולסון בעונה השנייה של סדרת הדרמה התקופתית "דדווד" בתפקיד מיס אייסרינגהאסן וכמו כן גם במערבון החלל המוערך "סרניטי" בתפקיד ד"ר קארון.