cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חומש תורה שלמה
הדפסה
כדי לקדם את המשך הסדרה, פרש הרב כשר מראשות ישיבת שפת אמת והיגר לארצות הברית בשנת ה'תרפ"ט שם המשיך בהוצאת הספר לאור. מהחלק השני והלאה שיצא לאור בשנת ה'תרפ"ט החל להשתמש גם במדרשי תימן שהיו אז עדיין בכתב יד. עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה, יצאו לאור שבעת החלקים הראשונים. החלק הראשון בו נכלל קונטרס מילואים, הוא חלק ח' על פרשת שמות שנדפס בניו יורק ה'תש"ד בבית הדפוס של האחים שולזינגר בניו יורק. מחלק זה ואילך יצאו לאור כל החלקים על בסיס כזה, וחלקם של המילואים הלך וגדל. מחלק כ' ואילך חזרה ההדפסה לירושלים, עם עלייתו של הרב כשר לארץ ישראל.
המשתתפים בעריכה
30 החלקים הראשונים יצאו לאור על ידי הרב כשר שהשתתף באופן פעיל בעריכה. בשמונת החלקים שאחריהם - מפרשיות תזריע ומצורע ואילך - כבר הזדקן הרב כשר, וההערות והביאורים התמעטו והתקצרו מאוד. הכרך האחרון שיצא לאור בחייו, בשנת תשמ"ג, היה כרך ל"ח על פרשת בהעלותך. בנו רבי משה שלמה כשר וחתנו הרב אהרן גרינבאום שהיו מעורבים במפעל נפטרו באותה התקופה, והמשך ההוצאה לאור נעשתה על ידי נכדיו שמחה בלכרוביץ ואפרים גרינבאום. הכרך האחרון וה-44 במספר, על פרשיות מטות מסעי, יצא לאור בתשרי תשנ"ה, כתשע שנים לאחר פטירת הרב כשר.
בין חברי המערכת היו הרב מאיר דוד בן-שם, הרב אביגדור אריאלי (נכדו של הרב יצחק אריאלי ואביו של קובי אריאלי), הרב יצחק רצאבי - מרבני העדה התימנית בישראל שהופקד בעיקר על התרגומים, ורבי יצחק שלמה סאפרין.
ספרים נספחים
בשנת תש"ם הוציא הרב כשר לאור ספר המשך בשם "אנציקלופדיה שמע ישראל" המהווה ליקוט דומה על הפסוק שמע ישראל לבדו, מכיוון שעל חומש דברים לא הוציא לאור את הסדרה. בסופו ישנם 16 מאמרי מילואים.
מלבד זאת יצאו לאור גם תורה שלמה על מגילת אסתר, מגילת שיר השירים, מגילת רות והגדה של פסח (בעריכתו של שמואל אשכנזי), אחרי פטירתו של הרב כשר.
הערכה וביקורת
לרוב, מציינים המבקרים את היצירה לשבח תוך ציון הערותיו של המחבר כבנויים בהיגיון ובחשיבה ישרה (חלק מהמבקרים אף הגדירו זאת כ"שיטה מדעית בלימוד"), אך לדברי המבקרים, לא אחת גולשות ההערות גם לפלפול תלמודי מצוי הנותן בהם טעם לפגם.
סדרת "תורה שלמה" תפסה מקום מכובד בשדה המחקר התורני, ומחברים רבים אחריה הסתייעו בעבודה המקיפה, בהם: פירוש "רש"י השלם" בהוצאת מכון אריאל, והאנציקלופדיה התלמודית בעשרות רבות של מקומות.
הסדרה זכתה להערכה מצד רבנים רבים בעולם היהודי, בלט בהם הרב מנחם מנדל שניאורסון שעודד את ההדפסה, ובשיחה לחסידיו אף הציע את הספר ככלי עזר להבנת פרשיות תרומה, תצוה, וכי תשא, העוסקות בכלי המקדש וקשות להבנה.
טושינו הצפונית
טוּשִׁינוֹ הצפונית (ברוסית: Северное Тушино) הוא ראיון של המחוז הצפון-מערבי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח הראיון הוא 9.4 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 166,217 תושבים (2020).
המצב האקולוגי בראיון נחשב לטוב בגלל אזורי הפארק הרבים ומאגר חימקי שנמצא בשטח הראיון, וכן היעדר אזורי תעשייה.
בראיון אין מפעלי תעשייה גדולים, אך תושבים רבים עובדים במפעלים במוסקבה, חימקי וקרסנוגורסק.
בראיון ממוקמת תחנת מטרו "פלנרנאיה" ואולם הכניסה הצפוני של תחנת "סחודנסקאיה".
קול הברה
קול הברה הוא מושג בהלכות תקיעת שופר, המתייחס לקול של תקיעה היוצא מהשופר, אלא שאינו נשמע ישיר ובאופן טבעי, אלא על ידי הד הבוקע ממקום חלול שממנו מתבצעת התקיעה, שבזה הוא נפגם ופוסל את התקיעה, והשומע אותו אינו יוצא בו ידי חובה. בפסול קול הברה קיימים חילוקים בין העומדים בתוך מקום החלל לבין העומדים מחוצה לו, וכן הדבר תלוי בסוג המקום החלול ובאיכות הקול היוצא מאותו המקום.
גאונים וראשונים מציינים כי הרקע למשנה זו הוא שעת גזרה של השלטונות שאסרו השמעת תקיעת שופר, ולכן תקעו היהודים בהיחבא בבורות ובמקומות מסתור שמהם הקול פחות נשמע החוצה.
מקור הדין וטעמו
מקור הדין הוא במשנה במסכת ראש השנה:
ובתלמוד בבלי שם:
גאונים וראשונים מציינים כי הרקע למשנה זו הוא שעת גזרה של השלטונות שאסרו השמעת תקיעת שופר, ולכן תקעו היהודים בהיחבא בבורות ובמקומות מסתור שמהם הקול פחות נשמע החוצה.
רבי מרדכי יפה ("הלבוש") מציין את סיבת הפסול, על פי הפסוק :
פרטי הדין
לגבי הנמצאים בתוך ה, נחלקו ראשונים ואחרונים: יש הסוברים כי גם הם בכל אופן שומעים קול שופר כשר ויוצאים ידי חובתם, כמו הנמצאים בתוך הבור והדות, אך רוב הפוסקים סוברים שבפיטס קיימת תהודה גבוהה ולכן הם תלויים בהבחנת שמיעתם, כמו הנמצאים מחוץ לפיטס.
החלל שפוסל
במשנה הוזכרו שלושה סוגי חללים שיש בהם כדי לקלקל את קול השופר לנמצאים בהם או מחוצה להם: בור, דות ופיטס. הגדרת בור היא חפירה בתוך הקרקע. פיטס הוא חבית גדולה, ונחלקו המפרשים והפוסקים אם היא כה גדולה עד שניתן להיכנס אליה, או שמא אינה כה גדולה והתוקע בה הוא העומד מחוץ אליה ורק הכניס את ראשו אליה. דות, לפי רוב המפרשים והפוסקים מדובר דווקא במבנה שבתוך הקרקע (כמו מרתף; ואם רוב גובה הקומה בתוך הקרקע הריהו כאילו כולו בתוך הקרקע), אך יש סוברים שהוא אף במבנה שמעל הקרקע.
במשנה תורה לרמב"ם ובשולחן ערוך במקום "דות" מופיעה מערה.
בעת מגפת הקורונה עלתה הסוגיה על השמעת קול שופר בתוך "קפסולה" שבה יעמוד הבעל-תוקע, והשומעים עומדים מחוץ לאותה הקפסולה. למעשה, כתבו הפוסקים כי אין בכך בעיה של "קול הברה".
הגדרה מדעית
מאנשי המדע, יש שכתבו להגדיר את "קול הברה" בתנאי מעבדה: לשופר יש תדר בסיסי שנע בין 350 ל-550 הרץ, הנעים לפי סוג השופר, התוקע, צורת החזקת השופר, הכוח המופעל עליו, ועוד, ובנוסף לקול הבסיסי קיימות גם הרמוניות. היווצרות קול הברה נהיית מהתאבכות הורסת של קול השופר עצמו. קול ההברה הוא הקול הנשמע כאשר תדר הבסיס נעלם, ועל ידי שינוי הספקטרום שנוצר משינוי ביחסי ההרמוניות.
הרב ישראל רוזן פוסל את הגדרת "קול הברה" לפי הגדרת מעבדה, וטוען כי אין הדבר נמדד אלא לפי תפיסת אנשים רגילים.
בשמיעת המגילה וקריאת התורה
נחלקו באחרונים בדין קול הברה בשאר מצוות: יש שכתבו כי קול הברה נאמר רק לגבי תקיעת שופר, אבל במצוות אחרות המחייבות שמיעה כמו מקרא מגילה ובשאר דיני שומע כעונה קול הברה אינו מעכב את השמיעה; חילוק זה מתבאר מדברי הלבוש שצוין לעיל, שכתב שמקור דין זה בתורה הוא מהפסוק "והעברת שופר", שנאמר לגבי תקיעת שופר, ואין ללמוד ממנו לדיני שמיעה אחרים. ויש שכתבו כי קול הברה שייך גם בשאר מצוות.
קלמן כ"ץ
קלמן כ"ץ (10 במרץ 1937 – 7 בספטמבר 2014) היה אדריכל ומתכנן ערים ישראלי.
חייו
קלמן כ"ץ נולד, חי ועבד בתל אביב. בנעוריו היה חבר ומדריך בתנועת הנוער העובד. לאחר מכן התגייס לנח"ל המוצנח והיה ממקימי קיבוץ אור הנר שבנגב. כ״ץ סיים לימודי תואר ראשון ושני בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון בחיפה ואף לימד שם מספר שנים.
היה נשוי לד"ר קציעה כ"ץ, סופרת, בלשנית וחברת האקדמיה ללשון העברית, ואב לארבעה.
עבודתו
קלמן כ"ץ זכה במספר תחרויות תכנון. הבולטת בהן הייתה תחרות לתכנון מחדש של אזור דרום הקריה בת"א. הרעיון לשמר כ-40 דונם משטחה של המושבה שרונה - תחילה כפארק אורבני בלב המע"ר המתוכנן ובהמשך בשילוב עם שימור חלק ממבני המושבה - עמד בבסיס הצעתו של כ"ץ. הצעה זו זיכתה אותו בפרס ראשון בתחרות אדריכלית שנערכה ב-1980 ואשר תוצאותיה הבנויות קורמות עור וגידים בימים אלה.
גוליית (שיר)
גוליית הוא שיר של להקת כוורת שנכתב על ידי אלון אולארצ'יק ודני סנדרסון והולחן על ידי דני סנדרסון. השיר מתאר את מלחמת דוד וגוליית ופורסם באלבום צפוף באוזן של הלהקה.
השיר נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים בשנת תשל"ה.
השיר והסיפור המקראי
השיר מגולל את סיפורו (הבדיוני בחלקו) של גוליית, החל מהולדתו ועד מותו בקרב דוד וגוליית. סיפור מלחמת דוד בגוליית אמנם מוזכרים בתנ"ך, אך רוב השיר הוא פרי הדמיון ומשולב בהלצות.
נקודות דמיון
גוליית מתואר בתנ"ך כענק שגובהו שש אמות וזרת. גם בשיר גוליית מתואר כענק אשר מגיל קטן מטיל את מוראו על יתר האנשים:
תיאור זה מקביל לתיאור התנכ"י: . בנוסף, מילות השיר בסופו מזכירות את חגיגות היהודים לאחר הניצחון על הפלשתים.
נקודות שוני
רבות נקודות השוני בין השיר לבין הסיפור המקראי. ראשית, סיפור דוד וגוליית הונצח בחברה הישראלית כסיפור המראה את חוסנו של העם היהודי ואילו פתיחת השיר טוענת בהומור כי:
לידתו וגדילתו של גוליית המתוארים בשיר אינם מוזכרים בתנ"ך. גם נסיבות הקרב שונות לחלוטין: בסיפור המקראי מבקש שאול המלך מתנדב להילחם בגוליית ודוד מתנדב, ואילו בשיר דוד וגוליית נפגשים באקראיות, כאשר הקרב ניצת בעקבות התגרות של דוד בגוליית: שורה זאת מבוססת על שורה מהשיר "בא אלי פרפר נחמד" מאת פניה ברגשטיין.
בשירו של סנדרסון, דוד השתמש ברוגטקה, בניגוד לתיאור התנ"כי שבה מתואר דוד משתמש בקלע. גוליית גם מוצג בשיר כאשקלוני ("ככה מדברים? שאל גוליית באשקלונית"), ואילו בתנ"ך מצוין שגוליית התגורר בגת. ייתכן שסנדרסון מתייחס לכך שבתנ"ך מוזכרת השפה 'אשדודית' (ב), אך סביר יותר שבחר ב"אשקלונית" בשל ההתאמה של המילה למשקל הפואטי של השיר (כמות ההברות במילה מתאימה בדיוק להשלמת השורה).
וילי בלייכר
וילי בלייכר (בגרמנית: Willi Bleicher; 1907, בד קנשטט – 1981, שטוטגרט), היה פעיל איגוד מקצועי, מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה.
קורות חיים
בלייכר היה בנו החמישי של בן למעמד הפועלים. הוא התעתד להיות פועל מתכת במפעל דיימלר. בצעירותו הצטרף לתנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית של גרמניה ולאחר מכן - למפלגה הקומוניסטית של גרמניה. בשנת 1929 התאכזב מהסטליניזם הפושה במפלגה, ועזב אל המפלגה הקומוניסטית האופוזיציונית של גרמניה - מפלגה קומוניסטית גרמנית מתחרה, שהוקמה על ידי מתנגדי הסטליניזם ומתנגדי התכתיבים של המפלגה הקומוניסטית הסובייטית למפלגות קומוניסטיות אחרות מחוץ לברית המועצות.
לאחר עלייתה של המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה, ירדה המפלגה בה היה חבר בלייכר למחתרת. הוא היה מעורב בפעילות מחתרתית, ובתחילת 1935 נעצר על ידי הגסטפו ונדון למאסר של שלוש שנים. לאחר שריצה את תקופת מאסרו, הוארך מאסרו לתקופה בלתי מוגבלת, והוא נשלח למחנות ריכוז.
בתקופת מלחמת העולם השנייה
בתקופת מלחמת העולם השנייה שהה בלייכר במספר מחנות ריכוז. ב-1944 היה במחנה בוכנוואלד ושם היה בתפקיד קאפו. הוא הפך למנהיג המחתרת של האסירים הפוליטיים במחנה. באוגוסט 1944 הגיעו למחנה כאסירים הרופא הפולני היהודי ד"ר זכריה צווייג ובנו בן השלוש סטפן יז'י צווייג, לימים סופר וצלם. בלייכר ועמיתיו לקחו על עצמם להציל את צווייג הילד מפני גירוש לאושוויץ, והפכו את הישרדותו למטרה. בלייכר עבד במחסן המחנה וארגן ציוד ומקום להסתרתו של סטפן יז'י - מקום שאנשי האס אס הכירו כנגוע בטיפוס ולכן נמנעו מלהיכנס אליו.
כשהופיע שמו של סטפן יז'י ברשימת גירוש, שיחד בלייכר רופא אס אס על מנת שזה יכניס את סטפן יז'י לבית החולים של המחנה. לאחר מכן הועבר סטפן יז'י ל"מחנה הקטן" בבוכנוואלד ושם השגיח עליו אסיר פוליטי אחר בשם יוג'ין וולר (Eugene Waller). סטפן יז'י ואביו שרדו במלחמה.
הגסטפו חשף טקס מחתרתי שערכה תנועת המחתרת בבוכנוואלד לזכר ארנסט תלמאן, וב-28 באוקטובר 1944 נעצר בלייכר על ידי הגסטפו עם חברים אחרים של תנועת המחתרת. בלייכר עונה אך שרד.
הכרה והנצחה
סיפור ההצלה של צווייג הונצח בספרו של ברונו אפיץ (Apitz) "עירום בין זאבים" (Nackt unter Wölfen) שיצא לאור בשנת 1958 וכן בסרט טלוויזיה וסרט קולנוע.
בשנת 1965 הכיר יד ושם בווילי בלייכר בתור חסיד אומות העולם.
איתי טל
איתי טל (נולד ב-6 ביולי 1984) הוא קולנוען, מפיק, במאי, יוצר, עורך ותסריטאי ישראלי, יוצר הסרט "אלוהי הפסנתר".
ביוגרפיה
טל נולד וגדל בירושלים ב-1984, התחנך בתיכון ליד האוניברסיטה במגמה ריאלית ושירת ביחידה 8200.
בוגר בית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב.
ב-2019 עלה לאקרנים בישראל ומחוצה לו סרטו הראשון באורך מלא "אלוהי הפסנתר", בכיכובה של נעמה פרייס.
מיכאיל דיטריכס
מיכאיל דיטריכס (ברוסית: Михаил Дитерихс; 17 באפריל 1874, מלכות המשנה של הקווקז, האימפריה הרוסית – 9 בספטמבר 1937, שאנגחאי, הרפובליקה הסינית), היה גנרל רוסי, שלחם במלחמת רוסיה–יפן ופיקד על הכוחות הרוסיים בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה. דיטריכס לחם במלחמת האזרחים ברוסיה, היה אחד ממפקדי הצבא הלבן וחבר בממשלתו המהפכנית של אלכסנדר קולצ'ק טרום הקמתה של ברית המועצות.
תחילת הקריירה
דיטריכס נולד למשפחת אצולה ממוצא צ'כי שמקורה בחבל בוהמיה. אביו היה קצין אשר שירת בצבא מלכות המשנה של הקווקז ומיכאיל נולד במהלך שרותו של אביו בחבל. ב-1894 סיים את האקדמיה הצבאית של האימפריה בסנקט פטרבורג וצורף לגדוד ארטילריה. ב-1900 סיים הכשרה באקדמיה לפיקוד ומטה ועד ל-1903 שירת בתפקידי מטה שונים. בשנה זו מונה לפקד על אסקדרון ההוסרים ה-1 של הצבא הקיסרי. במהלך מלחמת רוסיה–יפן שרת כקצין המבצעים של הגיס ה-17 ולאחריה הועלה לדרגת לוטננט קולונל ושירת בתפקידי מטה. ב-1906 מונה לקצין המבצעים של הארמייה ה-7 וב-1909 הועלה לדרגת קולונל. ב-1913 מונה לתפקיד ראש מחלקת הגיוס במטה הכללי הרוסי.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה לראש מטה הארמייה ה-3 ולחם תחת פיקודו של הגנרל אלכסיי ברוסילוב בחזית המזרחית. ביולי 1916 מונה דיטריכס לפקד על חיל המשלוח הרוסי לחזית המקדונית ונחת בראש כוחותיו בסלוניקי. לרוסים הייתה אוגדה אחת בפיקודו של דיטריכס, שהורכבה מ-4 חטיבות שאינן אורגניות ומנתה 18,000 חיילים. לאחר מהפכת פברואר נקרא דיטריכס בבהילות למטה הכללי הרוסי ורק בנובמבר 1917 מונה אלכסנדר טאראנובסקי למחליפו הזמני. בינואר 1918 מרבית הכוח הרוסי בחזית המקדונית פורק מנשקו, חלק מהחיילים נכלאו וכמה עשרות מתנדבים צורפו לשורות הכוח הסרבי.
שלהי הקריירה ואחריתו
עם הצטרפותו לצבא הלבן מונה לתפקיד מפקד ארמייה באזור פטרוגרד ובהמשך חבר לגנרל אלכסנדר קולצ'ק וכיהן כראש המטה שלו. כשהקים קולצ'אק את ממשלתו המהפכנית, מינה את דיטריכס לראש המטה הכללי ובהמשך כיהן כשר הפנים. דיטריכס היה אנטישמי מוצהר וציין לא אחת שהיהודים הם אויביה הגדולים של רוסיה.
בהיותו מלוכני בדעותיו מונה על ידי קולצ'אק לכהן גם בראש ועדת החקירה לרצח משפחת המלוכה הרוסית. בשלהי 1919, לאחר תבוסת המלוכנים היגר לחרבין ובאוקטובר 1922 נאלץ להגר לשאנגחאי. דיטריכס כתב ספר שעסק ברצח משפחת המלוכה הרוסית. הוא הלך לעולמו באוקטובר 1937 והוא בן 63 שנים.
מה טובו
יש הנוהגים לאומרה בכל יום קודם התפילה בשעה שנכנס לבית הכנסת, ובקהילות אשכנז המערבי נוהגים לשיר אותו קודם ערבית בלילי יום טוב מסוימים.
מקור התפילה
מקור התפילה הוא בסדר רב עמרם גאון, ובעקבותיו היא מוזכרת בסידור רש"י ובמחזור ויטרי. בעקבות זאת הוא נדפס כיום בסידורים רבים (בעיקר בסידורים בנוסח אשכנז) בתחילת תפילת שחרית קודם הפיוט 'יגדל אלוהים חי'.
הפסוק הראשון מקורו בברכת בלעם לישראל:
בפשטות, בלעם התייחס לאוהלי המגורים של בני ישראל, ואילו בתלמוד נאמר שהכוונה לבתי כנסת ולבתי מדרש.
המהרש"ל נטה שלא לומר תפילה זו, לפי הנאמר בתלמוד שבלעם התכוון בלבו לקלל את ישראל אלא שמן השמים אילצוהו להפוך את כוונתו ולהוציא מפיו ברכה:
תוכן התפילה
תפילת 'מה טובו' מורכבת מאוסף פסוקים שונים. הפסוק הראשון, כאמור, מקורו מדברי בלעם, ושאר הפסוקים הם מתוך מזמורים שונים בספר תהילים.
גשר הדוברות
גשר הדוברות היה גשר נייד אשר שימש את צה"ל לחציית תעלת סואץ במהלך מלחמת יום הכיפורים. הגשר הורכב ממצופי "יוניפלוט" אשר חוברו יחד וגישרו על התעלה.
הגשר הושק ב-17 באוקטובר והיה הגשר הקבוע הראשון שהושק למים במהלך המלחמה. להשקת הגשר נודעה חשיבות קריטית בהצלחת מבצע הצליחה (מבצע אבירי לב) והרחבת ראש הגשר במערב תעלת סואץ. עם השקתו העביר צה"ל טנקים וכלים נוספים בצורה מהירה לתוך מצרים.
מצופי היוניפלוט
12 מצופי יוניפלוט שחוברו זה לזה (9 מצופים ו-3 מצופי כבש) יצרו דוברה באורך 18 מטרים וברוחב 10 מטרים, שיכלה לשאת טנק בודד. בכל דוברה הותקנו שני מנועים לתנועה במים. כל דוברה שקלה כמה עשרות טונות. חיבורן של 8 דוברות זו לזו יצר גשר באורך של כ-180 מטרים, כרוחבה של תעלת סואץ.
בתחילת 1968 החל חיל ההנדסה להכשיר את הצוותים שיתפעלו את הדוברות, וכן לפתח תורת לחימה עבורן. ברשות חיל ההנדסה היו 24 דוברות שאותן הפעילו שני גדודים:
במקביל, פותח בחיל ההנדסה גשר נוסף ממצופי היוניפלוט שנותרו לאחר בניית הדוברות. המצופים חוברו ליחידות גשר שהיו קטנות יותר מהדוברות ונוחות יותר לגרירה, ואלה חוברו לכדי גשר באורך 70 מטרים שכונה גשר הצנע ואוחסן בזיקים.
גרירת הדוברות
ב-13 באוקטובר, במהלך ההכנות לקראת צליחה אפשרית של צה"ל, נשלחה פלוגת טנקי מגח מגדוד 599 של חטיבה 421 לגרור את הדוברות שאוחסנו ברפידים. הכוח גרר 9 דוברות מערבה ונכנס לחניון לילה כ-30 קילומטרים מדרום מזרח לטסה, כשהטנקים רתומים לדוברות. בבוקר 14 באוקטובר פתחו המצרים בהתקפת שריון גדולה לכל אורך החזית. הטנקים הגוררים נקראו להשתתף בקרב והתנתקו מהדוברות. בינתיים הצליחו כוחות ההנדסה מגדוד 630 להביא לחניון את שלוש הדוברות שנותרו ברפידים.
במסגרת מבצע אבירי לב הוטלה על גדוד 264 מחטיבה 421 המשימה להביא את התמסחים ודוברות היוניפלוט לתעלה. גשר הדוברות, בדומה לשאר אמצעי הצליחה, היה מתוכנן להיבנות לרוחב התעלה במהלך הלילה שבין 15–16 באוקטובר.
12 טנקים מגדוד 264 נשלח בצהרי 15 באוקטובר למקום בו הושארו הדוברות להמשך הגרירה, ואחר הצהריים נרתמו 11 דוברות לטנקים. הדוברות נגררו צפון-מערבה בכיוון טסה. שני דחפורי יעה התלוו לכוח ועקרו תמרורים מצידי הדרך, כדי שלא יפגעו במדחפי הדוברות. כ-6 קילומטרים מדרום מזרח לצומת טסה היה הציר מלא בטנקים, כלי רכב ומשאיות שהיו בדרך לתעלה, והגרירה התעכבה בשל עומס כלי הרכב על הציר. בחלק מהמקרים נאלצו הטנקים הגוררים לרדת לדיונות בשולי הדרך, וחלקם התחפרו בחול והתקשו להתקדם. לפנות ערב הגיעו הטנקים הגוררים לצומת טסה ופנו לציר "עכביש", המוליך מערבה לאזור הצליחה. אחת הדוברות נתקעה בצומת ומאמצי החילוץ עכבו את התקדמות הדוברות.
במקביל, ב-15 באוקטובר נגררו על ידי טנקים הדוברות שאוחסנו בגזרה הצפונית, ברומני ובבלוזה, לטסה. גם דוברות אלו נתקלו בפקקי תנועה מצפון לטסה, וחלקם הורדו מהציר ונתקעו בחולות. לבסוף הגיעו לטסה 3 דוברות, שצורפו לדוברות של גדוד 630.
במהלך הערב המשיכו הדוברות בתנועה מערבה. סמוך ל-23:00 בלילה קיבלו הטנקים הגוררים הוראה להתנתק מהדוברות כדי לסייע בלחימה בחווה הסינית. הטנקים החלו להתנתק מהדוברות, אך לאחר שעה בוטלה ההוראה. בלילה המשיכו הדוברות להתקדם על ציר "עכביש" ובבוקר 16 באוקטובר הגיעו 13 דוברות ל"עכביש 53", כ-10 קילומטרים ממזרח לתעלה. השיירה נעצרה בנקודה למשך היום משום שהמשך הציר מערבה, העובר בחווה הסינית, טרם טוהר מכוחות מצרים ולא היה בטוח לתנועה.
ב-17 באוקטובר בשעה 2:30 המשיכה שיירת הדוברות את התנועה מערבה, לאחר שהציר נפתח לתנועה. לפני הדוברות נעו דחפורים שפינו את הציר מכלי רכב פגועים וסתמו בורות בכביש. לאחר כשלוש שעות הגיעה השיירה למעוז "לקקן" ומשם המשיכה צפונה עד לחצר הצליחה, בין שני מעוזי "מצמד". בסביבות 6 בבוקר הגיעו הדוברות לחצר "מצמד".
הקמת הגשר
עם הגעת הדוברות לחצר "מצמד" החלה הפגזה ארטילרית על האזור ושתי דוברות נפגעו. 11 הדוברות הנותרות הושקו למים וחיילי ההנדסה החלו בחיבור הדוברות ובניית הגשר. העבודה נמשכה במשך שעות והתבצעה תחת אש ארטילרית כבדה והתקפות של מטוסים מצרים. ב-17 באוקטובר בשעה 16:30 הושלמה בניית הגשר והוא היה מוכן למעבר רק"ם.
במהלך הלילה החלו כוחות אוגדה 162 לחצות את התעלה על גשר הדוברות. כבר בראשית הלילה נקרע הגשר לאחר שמספר טנקים נסעו על הגשר במהירות גבוהה ובמרווחים קטנים מדי. הגשר תוקן באמצעות גשר שהניח טנק גישור במקום השבר, ומעבר הכוחות נמשך.
גשר הדוברות היה הגשר הישראלי הראשון שהושק על תעלת סואץ, וככזה הייתה לו חשיבות רבה במאמץ הצליחה. גם לאחר שהושק גשר הגלילים על התעלה ב-19 באוקטובר, המשיך גשר הדוברות לשמש את כוחות צה"ל עד סיום המלחמה.
לאחר השקתו נקרא הגשר "גשר יהודה", ע"ש רס"ן יהודה חודדה, שעסק בהקמת הגשר ועוטר בעיטור העוז. חודדה נהרג ב-22 באוקטובר בהפגזה ארטילרית שניתכה על הגשר.
5 דוברות שנותרו באזור חוברו ב-20 באוקטובר לגשר הצנע שאורכו היה 70 מטרים, ויחד עם הדוברות הגיע לאורך הנחוץ.
אלפא רומיאו ויסקונטי
אלפא רומיאו ויסקונטי (באיטלקית: Alfa Romeo Visconti) היא מכונית קונספט, בתצורת מכונית סלון בסגנון קופה, 4 דלתות, מתוצרת אלפא רומיאו אשר הוצגה בשנת 2004 בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה.
אליעזר סילבר
הרב אליעזר סילבר (כ"ג בשבט תרמ"ב – ט' בשבט תשכ"ח) היה נשיא אגודת הרבנים של ארצות הברית וקנדה. התפרסם בפעולות ההצלה שלו במלחמת העולם השנייה. מילא תפקידים רבניים שונים בניו יורק, בפנסילבניה, במסצ'וסטס ובאוהיו.
תולדות חייו
נולד באובלאי (אבעל ביידיש) שבליטא, כאחד משני בניו של הרב בונם צמח (1844–1917) ומלכה סילבר. אביו היה בן לשושלת רבנית בת מאות שנים, ושימש כרב באובלאי ובעוד עיירות בליטא. הוא למד עם אביו חמש שנים עד הגיעו לגיל שש עשרה. בגיל זה שלחו אביו לדווינסק, שם למד עם רבני העיר – הרב מאיר שמחה הכהן ("האור שמח"), והרב יוסף ראזין ("הרוגאטשובר"). בשנת תרנ"ח שלחו אביו לווילנה, שם למד עם גדולי התורה שהיו בעיר זו, וכן בקיבוץ החכמים שלמדו עם הרב חיים עוזר גרודזנסקי. בשנת תר"ס עבר לעיר בריסק שם למד אצל הרב חיים מבריסק ומשם חזר ללמוד בווילנה. קיבל סמיכה לרבנות מהרב חיים עוזר גרודזנסקי שאף סייע לו לקבל שחרור מהצבא. בשנת 1906 נישא לבתיה לבית וואלק וכשנה לאחר נישואיהם היגרו לארצות הברית, כדי לברוח מהאנטישמיות של רוסיה הצארית. הם התיישבו בניו יורק, שם הרב סילבר עבד כאיש מכירות בענף הביגוד ובהמשך כסוכן ביטוח.
לאחר זמן קצר הוא קיבל משרה רבנית בהאריסבורג שבפנסילבניה. גדולתו בתורה הכניסה אותו למעגל הפנימי של החוגים הרבניים המובילים בצפון אמריקה. בשנת 1912, הוא היה חלק ממשלחת רבנים שביקשה מהנשיא ויליאם הווארד טאפט, לבטל את ההסכם עם רוסיה בגלל הרדיפות של היהודים שם.
בשנת 1914 נסע לאירופה לבקר את אביו ואת רבותיו. מלחמת העולם הראשונה שפרצה אז אילצה אותו להישאר שם במשך תשעה חודשים, לאחר שהשלטונות ברוסיה סירבו להכיר בתעודותיו האמריקאיות. לאחר שובו לארצות הברית ייסד בהמלצת הרב חיים עוזר גרודזנסקי את ארגון "עזרת תורה" שהגיש סיוע למוסדות תורניים ורבנים פליטים בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1925 מונה לרב העיר ספרינגפילד שבמסצ'וסטס ובסביבות 1931 מונה לרב העיר סינסינטי שבאוהיו, שם הוא נשאר עד מותו.
הרב סילבר שימש כגזבר וסגן נשיא אגודת הרבנים של ארצות הברית וקנדה, ובשנת 1929 נבחר לנשיאה. כן היה נשיא אגודת ישראל של אמריקה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הקימה אגודת הרבנים את ועד ההצלה עבור יהודי אירופה, והרב סילבר מונה לנשיאו. הוועד גייס כ-5 מיליון דולר והשיג פטור על מכסות הגירה לרבנים. באמצעות פטור זה הוברקו 2,000 חוזי עבודה לרבנים באירופה, על מנת שיוכלו להגר לארצות הברית.
הרב סילבר פעל בערוצים מגוונים, חוקיים ובלתי חוקיים על מנת להציל אנשים רבים ככל האפשר ולהביאם לארצות הברית, לקנדה ולארץ ישראל.
בחודש אוקטובר 1943, כאשר קנה המידה של זוועות הנאצים נעשה ברור יותר ויותר, היה הרב סילבר מהעומדים בראש מצעד הרבנים שאורגן על ידי הלל קוק. במצעד זה צעדו יותר מ-400 רבנים בוושינגטון, עד מדרגות הקפיטול, בדרישה לפעולה נחרצת יותר על ידי ממשלת ארצות הברית להציל את יהודי אירופה.
לאחר מלחמת העולם הקים הרב סילבר את בית הספר "החפץ חיים" בסינסינטי. הוא שימש במשך 40 שנה כרב קהילת כנסת ישראל בסינסינטי.
בנו הרב דוד, היה רב העיר האריסבורג. חתנו הוא הרב יהודה גרשוני.
לורד (עיר)
לורד (בצרפתית: Lourdes) היא עיר שוק הממוקמת למרגלותיו הצפוניים של רכס הרי הפירנאים בדרום מערב צרפת. את פרסומה העיקרי קיבלה העיר החל משנת 1858 כאשר על פי האמונה הנוצרית-קתולית התגלתה בה במערה, מריה אם ישו, לילדה ענייה, בת איכרים פשוטה בשם ברנדט (Bernadette Soubirous). זמן קצר לאחר ההתגלות הפכה העיר למוקד משיכה עולמי חשוב לצליינות ובעיקר לכזו הקשורה בריפוי ממחלות ונכויות קשות. היקף הצליינות בלורד עומד כיום על כ-6 מיליון מבקרים בשנה ומבחינה זו היא שנייה בצרפת לעיר פריז בלבד, כמו גם במספר בתי המלון המוצעים בתחומה לעולי הרגל. העיר נחשבת גם למרכז הצליינות השלישי בחשיבותו בעולם הנוצרי-קתולי לאחר רומא ואתרי ארץ הקודש.
היסטוריה
מידע מועט קיים אודות העיר מתקופת הכיבוש הברברי ועד לתקופה הקרולינגית. עד לשנת 778 ובמשך 46 שנים נשלטה לורד על ידי המוסלמים האנדלוסים. בתקופה זו שימשו העיר והמבצר זירת התנגשויות בינם לבין קרל הגדול מלך הפרנקים. לאחר תבוסת המורים עברה העיר לשליטת הדוכסים הביגורים (Bigorre). בתקופה זו נבנה המבצר בראש הגבעה אשר שימש את דוכס ביגור ולאחר מכן עבר לשליטת דוכסות שמפיין. במאה ה-14 נכבשה העיר לראשונה על ידי פיליפ הרביעי, מלך צרפת. בשנים 1360–1407 במהלך מלחמת מאה השנים נשלטה העיר על ידי האנגלים באמצעות אצילים מקומיים נאמנים במסגרת הסכם השלום של בריטני (Brétigny Treaty). האנגלים ניצלו את המיקום האסטרטגי של העיר והשגשוג הכלכלי שזכתה לו כעיר שוק אזורית בין אזורי המסחר של טולוז וספרד.
בסוף המאה ה-16 וכחלק ממלחמת הדת בצרפת בין הקתולים וההוגנוטים עברה השליטה בעיר בין דוכסויות שונות ובשנת 1607 עברה סופית לשליטת ממלכת צרפת. בתקופת לואי ה-15 שימשה הטירה שבעיר כבית כלא. אך בשנת 1789 הורתה האספה הלאומית על שחרור אסירים. לאחר עלייתו של נפוליאון בשנת 1803 שוב חזרה הטירה ליעודה הקודם כבית כלא. בשנת 1814 נכבשה העיר על ידי כוחות בריטיים ובעלי בריתם בפיקוד הדוכס מוולינגטון. מאז ועד לשנת 1858 לא התרחשו בעיר הקטנה בת 4000 תושבים כל אירועים חריגים. בטירה הוצב משמר והעיר שימשה בעיקר כנקודת מעבר על ציר המסחר האזורי ומעבר לפירנאים בספרד.
מעשה ההתגלות
ב-11 בפברואר 1858 יצאה ילדה מקומית בשם ברנדט סובירו ביחד עם אחותה ומלווה נוסף, לקושש עצים. לטענתה, אישה יפה התגלתה בפניה במערה מרוחקת. האישה לא הזדהתה, אך בהתגלות נוספת התוודתה כי היא העיבור ללא חטא, ניסוח המרמז להיותה מרים הבתולה, והורתה לילדה לשתות ממי המעיין הנובע במערה כסגולה לריפוי. ברנדט, חסרת הידע התאולוגי המתאים לפירוש המושג המורכב והחדשני לתקופה, הביאה אותו כלשונו בפני הכומר המקומי שגילה ספקנות באשר לנכונות האירוע אך שוכנע כי הילדה אינה מסוגלת להמציא מושג כזה בעצמה.
הסיפור התפשט במהירות, והאמונה כי המדובר במריה הבתולה אם ישו בכבודה ובעצמה החלה לרווח. על פי הסיפור הופיעה האישה בפני הילדה 18 פעמים נוספות, והחל משנת 1859 החלו אלפי עולי רגל להגיע לעיר. פסל הבתולה הוצב במערת ההתגלות בשנת 1864. מתקופה זו החלה העיר להפוך למוקד צליינות נוצרי ענק, בעיקר למטרות ריפוי בהשפעת מי המעיין הנובע בתוך מערת ההתגלות. האפיפיור יוחנן פאולוס השני אף ביקר בעיר פעמיים.
ההערכה היא כי מאז 1860 ביקרו בעיר למעלה מ-200 מיליון בני אדם. במהלך השנים התקבלו אין ספור דיווחים על ריפוי ממחלות שונות כולל שיתוק, עיוורון ואף מחלות נפש כתוצאה מרחצה או שתייה במי המעיין הנובע במערה, למרות שלא נמצאו כל עקבות לחומרים ייחודיים בהם. הכנסייה הקתולית עצמה הכירה באופן רשמי ב-69 מקרי ריפוי בדרך הנס שהתרחשו בעקבות ביקורים במקום ללא כל סיוע רפואי פיזי או פסיכולוגי נוסף.
תחבורה
רבים מן התיירים מגיעים ללורד דרך שדה התעופה טארב – לורד – פירנה הנמצא כ-10 קילומטרים מדרום לה. בעיר קיימת גם תחנת רכבת בקו הרכבת טולוז – באיון.
חינוך
בלורד שני בתי ספר, פרטי וציבורי. בית הספר הציבורי נקרא על שם כומר מקומי בשם דומיניק פיירמייל ובית הספר הפרטי על שם Lycée Peyramale St Joseph.
סידני (נובה סקוטיה)
סידני (באנגלית: Sydney) היא "מרכז אוכלוסין" ועיר לשעבר בפרובינציית נובה סקוטיה שבקנדה. מרכז האוכלוסין ממוקם על החוף המזרחי של האי קייפ ברטון, ומשתייך מנהלית למחוז קייפ ברטון.
היסטוריה
סידני נוסדה ב-1785 על ידי מהגרים בריטים. היא שימשה כבירת מושבת "האי קייפ ברטון" עד ל-1820, אז המושבה התאחדה עם נובה סקוטיה, והליפקס לקחה את מקומה כבירת המושבה. סידני הוכרזה כעיר ב-1904, אך ב-1 באוגוסט 1995 התמזגה עם האזור המוניציפלי, והמקום הוגדר "מרכז אוכלוסין" במקום "עיר".
עם סוג של אקלים יבשתי שמתמתן משמעותית על ידי קרבתה לאוקיינוס האטלנטי, סידני חווה מזג אוויר קריר בקיץ, וחורף רטוב וסוער. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה אי פעם בסידני עמדה על 36.7 מעלות צלזיוס (נמדדה ב-18 באוגוסט 1935), והנמוכה ביותר עמדה על -31.7 מעלות (נמדדה ב-31 בינואר 1873, ב-29 בינואר 1877 וכן ב-15 בפברואר 1916).
מצר לוזון
מצר לוזון (בפיליפינית: Kipot ng Lukon) הוא מצר ים בין האי טאיוואן לבין האי לוזון בפיליפינים. המצר מחבר בין ים הפיליפינים לים סין הדרומי במערב האוקיינוס השקט. רוחב המצר כ-250 ק"מ ובו מספר איים בשתי קבוצות, איי בטנס המהווים את פרובינציית בטנס בפיליפינים, ואיי בבויאן השייכים לפרובינציית קגאיאן בפיליפינים (שתי הפרובינציות הן חלק ממחוז עמק הקגאיאן).
תעלת בבויאן עוברת בין האי לוזון לאיי בבויאן, המופרדים מאיי בטנס על ידי תעלת באלינטאנג. צפונה יותר, בין איי בטנס לאי טאיוואן, עוברת תעלת באשי.
מצר לוזון הוא נתיב שיט חשוב בו עוברות אוניות רבות בדרכן מיבשת אמריקה לנמלים המרכזיים של מזרח אסיה. במצר עוברים כבלי תקשורת תת-ימיים חשובים המקשרים בין סין, הונג קונג, טאיוואן, יפן וקוריאה הדרומית.
במלחמת העולם השנייה היה מצר לוזון חלק מנתיב הפלישה היפנית בדצמבר 1941.
ארמיית האוויר ה-13
ארמיית האוויר ה-13 (ברוסית: воздушная армия я-13) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
היחידה הוקמה ב-15 בנובמבר 1942 בהתאם לפקודת שר ההגנה של ברית המועצות על בסיסי יחידות שהיו מוצבות בחזית לנינגרד. בינואר 1943 היא השתתפה בפריצת מצור לנינגרד כאשר נתנה חיפוי אווירי לכוחות של הארמייה ה-67. בהמשך היא לחמה באזור קרליה עד שכוחות הצבא האדום לא הגיעו לגבול עם פינלנד. במהלך שנת 1944 ארמיית האוויר ה-13 נתנה חיפוי אווירי לכוחות שפעלו בשטח אסטוניה הסובייטית.
לאחר סיום הלחימה היא חזרה לבסיסיה בסביבות לנינגרד. בהמשך היא עברה ארגון מחדש תחת שם "ארמיית האוויר ה-76".
ארמיית האוויר ה-14
ארמיית האוויר ה-14 (ברוסית: воздушная армия я-14) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
היחידה הוקמה ב-27 ביולי 1942 בהתאם לפקודת שר ההגנה של ברית המועצות על בסיסי יחידות שהיו מוצבות בחזית וולחוב. בינואר 1943 היא השתתפה בפריצת מצור לנינגרד כאשר נתנה חיפוי אווירי לכוחות של חזית וולחוב. בהמשך היא לחמה באזור מחוז פסקוב עד שכוחות הצבא האדום לא הגיעו לגבול עם אסטוניה הסובייטית. הארמייה ה-14 הועברה לפיקוד של החזית הבלטית השלישית והשתתפה בלחימה בשטח אסטוניה הסובייטית ולטביה הסובייטית.
במהלך ימי המלחמה טייסי הארמייה ביצעו 80 אלף טיסות.
בסוך נובמבר 1944 מפקדת הארמייה הועברה לעתודה ויחידותיה הועברו לארמיות האוויר אחרות.
ריקוד בכיסא גלגלים
ריקוד בכיסא גלגלים הוא ענף ספורט נכים, הדומה לריקוד תחרותי למעט היותו מבוצע בידי רקדנים היושבים בכיסאות גלגלים.
ריקוד בכיסא גלגלים הוא אחד מענפי תחרויות המשחקים הפאראלימפיים. התחרות הראשונה נערכה בשוודיה בשנת 1968, תחרות בינלאומית ראשונה נערכה בשנת 1977 והחל משנת 1998 נערכות אליפויות העולם.
קיימות מספר סוגים של ריקוד בכיסא גלגלים:
הזוגות מחולקים ל-2 קטגוריות בהתאם להיקף הפגיעה בגוף.
ענף ספורט זה מפותח גם בישראל. נבחרת ישראל משתתפת באליפויות העולם ובאליפויות אירופה. באליפות אירופה שנערכה בשנת 2018 זכתה נבחרת ישראל ב-8 מדליות. ויטל זינגר זכתה במקום השלישי באליפות העולם ובמקום השני באליפות אירופה.
אבוג'ן
אֵבוֹגֶ'ן בע"מ (Evogene) היא חברת ביולוגיה מיחשובית ישראלית העוסקת בפיתוח מוצרים לתעשיות המבוססות על מדעי-החיים, ובהן בריאות האדם, חקלאות ויישומים תעשייתיים. החברה מעסיקה אנשי מיחשוב במקביל לביולוגים, פיזיקאים וכימאים, ויוצרת שילוב של הבנה ביולוגית ויכולות ביג דאטה ובינה מלאכותית (AI).
אבוג'ן מפתחת פלטפורמת CPB (Computational Predictive Biology) שנועדה לגילוי מחשובי ופיתוח של מוצרים בתחומי מדעי החיים המבוססים על מיקרוביום, מולקולות קטנות ואלמנטים גנטיים – המהווים את רכיבי הליבה של מוצרים אלו. אבוג'ן מחזיקה במספר חברות-בנות אשר עושות שימוש בפלטפורמת ה-CPB לפיתוח מוצריהן: תרופות המבוססות על המיקרוביום האנושי, קנאביס רפואי, אג-ביולוגיקלס, כימיה לחקלאות, שיפור תכונות בזרעים ופתרונות חקלאיים לייצור שמן קיקיון.
היסטוריה
אבוג'ן נוסדה בשנת 2002 כשהתפצלה מחברת קומפיוג'ן בע"מ, והתמקדה בראשית דרכה ביישום יכולות הביולוגיה המיחשובית שלה בתחום החקלאות, תוך התמקדות בשיפור תכונות בזרעים על ידי הנדסה גנטית. שינויים בשוק החקלאות ובהעדפות הצרכנים, הובילו את אבוג'ן להחלטה להרחיב את החזון שלה ואת הפעילויות לתחומים נוספים. גיוס ההון המשמעותי בסוף שנת 2013 במסגרת הנפקה לציבור, איפשר לחברה לממש אסטרטגיה זו של שיפור הטכנולוגיה והתרחבות לפלחי שוק חדשים.
החברה הקימה חטיבות לפיתוח מוצרים המתמקדות כל אחת בפיתוח מוצרים בפלח שוק ספציפי לה, תוך שימוש בפלטפורמת ה-CPB כיתרון תחרותי. בשנת 2018 אבוג'ן הודיעה על עדכון המבנה התאגידי שלה באופן שיתמוך בהתרחבות של הפעילויות החדשות. ארבע חברות-בנות חדשות הוקמו בתחומי בריאות האדם והחקלאות: ביומיקה, אג-פלנוס, לביא-ביו וקאנוניק, שהצטרפו לחברה-בת קודמת של אבוג'ן, קסטרה.
לאורך השנים החברה חתמה על הסכמי מפתח עם ענקי חקלאות כגון מונסנטו, באייר ועוד, אך אלו לא הבשילו למוצר, ולמעשה מאז הקמתה ועד היום החברה לא הצליחה לייצר אף מוצר שהגיע למכירות.
ב-13 באפריל 2021 הודיעה החברה על תוצאות טובות לניסוי פרה קליני סרטן העור.
אבוג'ן כחברה ציבורית
החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ונכללת במדדי תל אביב 100, הביומד והטק-עילית. לחברה אין בעל שליטה, ורוב מניותיה בידי הציבור. בחודש נובמבר 2013 השלימה החברה הנפקה בבורסת ניו יורק, שבה גייסה כ-85 מיליון דולר. בשנת 2017 עזבה החברה את בורסת ניו-יורק ועברה להיסחר בנאסד"ק.
סופר שואודאון (2019)
סופר שואודאון (2019) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון) ונערך ב-7 ביוני 2019, באצטדיון הבינלאומי "המלך עבדאללה" שבג'דה, ערב הסעודית. האירוע היה האירוע השני בסדרת אירועי סופר שואודאון והשלישי תחת הסכם עשר השנים של ה-WWE בערב הסעודית, שנקרא "החזון הסעודי 2030".
עשרה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, אנדרטייקר ניצח את גולדברג, במפגש הראשון בין השניים אי פעם. עוד ברשימת הקרבות, סת' רולינס ניצח את ברון קורבין ושמר על האליפות האוניברסלית, שיין מקמהן ניצח את רומן ריינס, וקופי קינגסטון ניצח את דולף זיגלר ושמר על אליפות ה-WWE. בנוסף, האירוע כלל את קרב הבאטל רויאל הגדול ביותר בתולדות ה-WWE, שהכיל 51 משתתפים, למרות שתוכנן במקור להכיל 50 משתתפים. בקרב זה ניצח מנסור, מתאבק מתחיל ב-WWE, יליד ערב הסעודית אשר חתם על חוזה בחברה באירוע הרויאל ראמבל הגדול ביותר בשנת 2018 והופיע מאז בעיקר ב-NXT ו-NXT UK.
האירוע קיבל ביקורות שליליות בקרב המבקרים והצופים, כשהקרב המרכזי עמד בראש ביקורות אלה.
היעדרות מתאבקים מהאירוע
בדומה לשני האירועים הקודמים של ה-WWE בערב הסעודית שנקראו הרויאל ראמבל הגדול ביותר והיהלום שבכתר (שניהם התקיימו בשנה החולפת), מספר מתאבקי WWE לא הורשו או סירבו להשתתף באירוע עקב קיום האירוע בערב הסעודית.
ג'ון סינה ודניאל בריאן סירבו בעבר להשתתף באירוע היהלום שבכתר עקב רצח העיתונאי הסעודי, ג'מאל ח'אשוקג'י, בידי סוכנים סעודים בקונסוליה באיסטנבול, והמשיכו לסרב להשתתף גם באירוע סופר שואודאון.
סמי זיין, שבעבר לא הורשה להתחרות באירוע הרויאל ראמבל הגדול ביותר עקב מוצאו הסורי והיחסים בין סוריה לבין ערב הסעודית, לא הורשה גם להתחרות באירוע סופר שואודאון. קווין אואנס סירב גם הוא להשתתף באירוע סופר שואודאון כדי לתמוך בחברו, סמי זיין. אואנס היה אמור להתחרות על אליפות ה-WWE נגד קופי קינגסטון באירוע, מה שהוביל להחלפתו בדולף זיגלר, שנעדר מפעילות מאז חודש ינואר במטרה להתמקד בקריירת הסטנד-אפ שלו.
אליסטר בלאק לא הורשה להשתתף באירוע עקב כתובות הקעקע הפרוסות על גופו שבעלות קונוטציה דתית ועלולה לפגוע בסעודים. החלטה זו אינה ידועה אם היא הגיעה מצד ה-WWE או לאחר בקשה של רשות הספורט הסעודית. אחד מכתובות הקעקע של בלאק היא לילית, דמות נשית מהמיתולוגיה היהודית; בראיון אשר נערך בשנת 2018, הוא הזכיר אותה כ"אישה הראשונה שמרדה נגד גן עדן. הסיבה למרד היא למטרת שוויון בין הגבר לאישה - שזה הדבר החשוב ביותר שקיים."
עקב מעמד האישה בערב הסעודית, כל מתאבקות ה-WWE הורחקו מהשתתפות באירועי ה-WWE על אדמת ערב הסעודית. לעומת זאת, שעות אחדות לפני קיום האירוע, דווח על כך שה-WWE ניסו להוסיף קרב נשים לרשימת הקרבות, שככל הנראה יהיה בין אלכסה בליס לנטליה. השתיים טסו ביחד עם משלחת המתאבקים, אך הקרב לא התקיים לאחר סירוב מצד הממשלה הסעודית.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
ב-13 במאי 2019, קרב בין גולדברג לאנדרטייקר נקבע לאירוע, במה שישמש כקרב הראשון בין השניים אי פעם. הקרב האחרון של גולדברג היה באירוע רסלמניה 33, שהתקיים באפריל 2017.
עוד באותו התאריך, קרב בין טריפל H לרנדי אורטון נקבע לאירוע. ב-21 במאי בתוכנית סמאקדאון, שודר פרומו אשר הציג את היריבות בין השניים, שהחלה בשנת 2004, כשאורטון זכה באליפות העולם במשקל כבד (כיום, אינה פעילה), שכתוצאה מכך הובילה לבגידתו של טריפל H באורטון וסילוקו של האחרון מקבוצת אבולוציה.
קרב באטל רויאל בן 50 משתתפים נקבע לאירוע, שכתוצאה מכך הפך לבאטל רויאל הגדול ביותר בהיסטוריה של ה-WWE.
ב-18 במאי, קרב בין ברון סטרומן לבין בובי לאשלי נקבע לאירוע. ב-3 ביוני בתוכנית Raw, סטרומן ולאשלי התחרו ביניהם בקרב הורדת ידיים, שבו סטרומן ניצח. לאחר מכן, לאשלי תקף את סטרומן בעזרת מהלך הראנינג פאוורסלאם.
ב-15 באפריל בתוכנית Raw, אנדרדה ניצח את האלוף הבין יבשתי, פין באלור, בקרב שאינו היה על התואר. לילה לאחר מכן, באלור הועבר לסמאקדאון כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ. אנדרדה ביחד עם המנג'רית שלו, זלינה וגה, הועברו בחזרה לסמאקדאון שבוע לאחר מכן, ובאלור ואנדרדה נטלו חלק במסגרת קרב הכסף בבנק של הגברים באירוע כסף בבנק, שבו לבסוף אף אחד מהם לא זכה במזוודה. אז נודע שקרב בין השניים על האליפות הבין יבשתית נקבע לאירוע בערב הסעודית.
ב-16 באפריל בתוכנית סמאקדאון, יושב ראש הארגון, וינס מקמהן, הציג את אליאס כרכישה הגדולה ביותר בהיסטוריה של סמאקדאון. השניים נקטעו על ידי רומן ריינס, שערך אף הוא את הופעת הבכורה שלו בתוכנית, ותקף את אליאס ואת מקמהן. שבוע לאחר מכן, הבן של וינס, שיין מקמהן, קרא לריינס לזירה כדי לנקום בו על מעשיו, אך עוד לפני שהאחרון הגיע לזירה, אליאס תקף את ריינס מאחור, ולאחר מכן אליאס ושיין תקפו את ריינס יחדיו. יותר מאוחר באותו הערב, אליאס איתגר את ריינס לקרב יחידים באירוע כסף בבנק, אתגר שנענה בחיוב על ידי ריינס בהמשך התוכנית. באירוע זה, ריינס ניצח את אליאס. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, ריינס, שהופיע כחלק מחוק הויילד קארד, נקטע על ידי שיין, שעדיין לא הרפה מהתקיפה של ריינס על אביו. לאחר מכן, ריינס איתגר את שיין לקרב, שלו שיין נענה בחיוב וכתוצאה מכך הקרב ביניהם הפך רשמי לאירוע סופר שואודאון.
ב-21 במאי בתוכנית סמאקדאון, דולף זיגלר שנעדר מאז האירוע רויאל ראמבל, ערך את חזרתו המפתיעה ותקף את קופי קינגסטון. לאחר מכן, זיגלר הסביר את הסיבה לתקיפה ואמר שהוא היה אמור להיות זה שצריך לקבל את ההזדמנות להתחרות על אליפות ה-WWE ברסלמניה 35 במקום קינגסטון. בנוסף לכך, הוא אמר שהוא ינצח את קינגסטון ויזכה בתואר, ולאחר מכן הקרב ביניהם הפך לרשמי לערב הסעודית.
באירוע כסף בבנק, סת' רולינס ניצח את AJ סטיילס והגן בהצלחה על האליפות האוניברסלית. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, ברון קורבין התלונן על כך שסטיילס קיבל הזדמנות להתחרות על האליפות האוניברסלית על פניו. שבוע לאחר מכן, סטיילס היה אמור לקחת חלק בקרב מרובע אשר יקבע את זהות המועמד לתואר נגד רולינס באירוע סופר שואודאון, אך מנגד, פציעותיו מהקרב שלו באירוע כסף בבנק מנעו ממנו להתחרות בקרב, ולכן הוא הוחלף בקורבין, שתקף את סטיילס, כשהיה בחדר המרפאה. קורבין ניצח את ברון סטרומן, בובי לאשלי והמיז בקרב הדחות מרובע, וכך הוא הפך לטוען לכתר.
באירוע כסף בבנק, הלוצ'ה האוס פארטי (קאליסטו, גראן מטאליק ולינסה דוראדו) הגיעו כדי להתחרות בקרב שאינו היה מתוכנן לאירוע, אך מנגד הותקפו על ידי לארס סאליבן וכתוצאה מכך הקרב לא התקיים כלל. לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, בזמן שלארס סאליבן היה אמור להתראיין בנושא התקיפה שלו לילה קודם על הלוצ'ה האוס פארטי, הוא נקטע על ידם. השלושה תקפו את סאליבן, שמנגד הצליח להדוף אותם. קרב האנדיקאפ 3 נגד 1 נקבע ביניהם לאירוע סופר שואודאון.
לאחר שהועברו ל-Raw כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ, האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) פתחו ביריבות נגד הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון). יריבות זו התבססה בעיקר סביב כך שהאוסוס הביכו את הריבייבל במספר מקרים שונים. ב-20 במאי בתוכנית Raw, הריבייבל ניצחו את האוסוס. ב-5 ביוני, קרב חוזר בין הזוגות נקבע לאירוע סופר שואודאון.
מופע מקדים
המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) התחרו נגד הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון). בסיום, ג'ימי וג'יי ביצעו על דוסון וויילדר את מהלכי הסופרקיק בהתאמה, כשלאחר מכן ביצעו את אותו המהלך ביחד על דוסון, מה שהספיק להם כדי להצמיד את דוסון ולנצח בקרב.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב שבו סת' רולינס הגן על האליפות האוניברסלית נגד ברון קורבין. לאורך הקרב קורבין התמקד בצלעות הפגועות של רולינס. בסיום, קורבין ניסה להשתמש בכיסא רק כדי לגרום לשופט, ג'ון קון, להתערב ולעצור אותו, מה שהוביל לכך שקורבין התווכח עם השופט. רולינס ניצל זאת לטובתו, הצמיד את קורבין לניצחון, שהקנה לו הגנה מוצלחת על התואר. לאחר הקרב, קורבין תקף את רולינס בעזרת מהלך הסיום שלו, ה-End of Days. לפתע, ברוק לסנר, כשבידו כיסא, התקדם אל עבר הזירה ביחד עם פול היימן כדי לפדות את מזוודת כסף בבנק שלו על רולינס כמו שהבטיח בתוכנית Raw האחרונה. בזמן שהיימן נכנס לזירה כדי לתת לשופט את המזוודה, הוא נתקע בחבלים ומעד, מה שגרם לדעתו של לסנר להיות מוסחת. רולינס ניצל זאת ותקף את לסנר בעזרת מכה מתחת לחגורה. לאחר מכן, הוא תקף את לסנר עם כיסא וביצע עליו את מהלך הסיום שלו, הסטומפ, על גבי המזוודה. בעקבות תקרית המעידה של היימן, המזוודה לא נפדתה, ולכן לסנר שמר על החוזה שבו.
אז, פין באלור, שהגיע בדמות הדמון שלו (שד) הגן על האליפות הבין יבשתית נגד אנדרדה. בסיום, באלור ביצע על אנדרדה את מהלכי ה-1916 ואז את ה-Coup de Grâce כדי לנצח בקרב ולהגן על התואר בהצלחה.
בקרב שבא לאחר מכן, רומן ריינס התחרה נגד שיין מקמהן (שלווה לקרב על ידי דרו מקינטייר). שיין ביצע על ריינס את מהלך החניקה המשולשת שלו, אך האחרון הצליח להניף את שיין באוויר כדי לבצע את מהלך הפאוורבומב. לאחר מכן, שיין ביצע על ריינס את מהלך הספיר, אך לא הצליח לרשום הצמדה לספירת שלוש. בסיום, ריינס נתן אגרוף לשיין, מה שגרם לשיין להיתקל בשופט. בזמן שהשופט נפל, מקינטייר נכנס לזירה ותקף את ריינס בעזרת מהלך הסיום שלו, ה-Claymore, מה שאיפשר לשיין להצמיד את ריינס לניצחון.
בקרב הרביעי, לארס סאליבן התחרה נגד חברי קבוצת הלוצ'ה האוס פארטי (קאליסטו, גראן מטאליק ולינסה דוראדו) בקרב האנדיקאפ 3 נגד 1. סאליבן שלט ברוב הקרב עד שהלוצ'ה האוס פארטי התאחדו כדי לתקוף את סאליבן, מה שגרם להם להיפסל. לאחר הקרב, סאליבן תקף את השלושה.
לאחר מכן, טריפל H התחרה נגד רנדי אורטון בקרב היחידים הראשון שלהם מאז שנת 2010. אורטון ביצע על טריפל H את מהלך הסיום שלו, ה-RKO, שלא הספיק לו כדי לנצח בקרב. בזמן שאורטון תכנן לבצע את מהלך בעיטת הפאנט, טריפל H תפס את רגלו של אורטון וביצע עליו את מהלך הסיום שלו, הפדיגרי, אך גם הוא לא הצליח לנצל זאת כדי לנצח בקרב. טריפל H ביצע על אורטון את מהלך ההכנעה, הקרוספייס, אך אורטון הצליח להגיע לחבל כדי לגרום להפסקת המהלך. מחוץ לזירה, טריפל H הטיח את אורטון בשולחן השדרנים מספר פעמים. בסיום, אורטון ביצע על טריפל H פעם נוספת את מהלך ה-RKO, שהספיק לו כדי להצמיד את טריפל H לניצחון.
בקרב שבא לאחר מכן, ברון סטרומן התחרה נגד בובי לאשלי. לאשלי ביצע על סטרומן את מהלך הראנינג פאוורסלאם, אך לא הצליח לרשום הצמדה לספירת שלוש. מנגד, סטרומן ביצע על לאשלי את אותו המהלך, אך גם הוא לא הצליח לנצח בקרב. בסיום, סטרומן ביצע על לאשלי את מהלך הראנינג פאוורסלאם פעמיים אחד אחרי השני כדי לנצח בקרב.
אז, קופי קינגסטון (שלווה לקרב על ידי אקסבייר וודס) הגן על אליפות ה-WWE נגד דולף זיגלר. קינגסטון ביצע על זיגלר את מהלך ה-S.O.S, שלא הספיק לו כדי לנצח בקרב. סיום הקרב התנהל כך שזיגלר ביצע על וודס את מהלך הסופרקיק מחוץ לזירה ובזמן שדעתו של השופט הוסחה, וודס בעט בפניו של זיגלר, מה שאיפשר לקינגסטון לבצע עליו את מהלך הסיום שלו, "צרה בגן עדן", כדי לנצח בקרב ולהגן על התואר בהצלחה.
בקרב הלפני אחרון, תוכנן להתקיים קרב הבאטל רויאל הגדול ביותר בתולדות ה-WWE בן 50 משתתפים. לעומת זאת, הקרב הכיל לבסוף 51 משתתפים. בקרב זה ניצח מנסור, מתאבק מתחיל מ-NXT, יליד ערב הסעודית, שהדיח אחרון את אליאס.
הקרב המרכזי
הקרב המרכזי של האירוע הפגיש את אנדרטייקר וגולדברג לקרב הראשון ביניהם אי פעם. גולדברג פתח את הקרב עם שני מהלכי ספיר, אך אנדרטייקר הצליח לקום על רגליו. גולדברג ניסה לבצע את מהלך הספיר פעם אחת נוספת, אך אנדרטייקר התחמק וגרם לגולדברג להתנגש בעמוד הזירה, שכתוצאה מכך גרם לראשו לדמם. אנדרטייקר ביצע על גולדברג את מהלך הסיום שלו, הטומבסטון פיילדרייבר, ולאחר מכן הצמיד אותו, לעומת זאת, גולדברג הצליח לצאת מהצמדה זו. גולדברג ביצע את מהלך הספיר ואז את מהלך הג'קהאמר, שלא הספיקו לו כדי להצמיד את אנדרטייקר לספירת שלוש מלאה. גולדברג ניסה לבצע את מהלך הסיום של אנדרטייקר על האחרון, אך בזמן ביצוע המהלך, שניהם נפלו. זאת הייתה אחת מסדרת מהלכים שהתפספסו ולא בוצעו כראוי לאורך הקרב. בסיום, אנדרטייקר ביצע על גולדברג את מהלך הצ'וקסלאם, שהספיק לו כדי לנצח בקרב.
ביקורות
האירוע קיבל ביקורות שליליות בקרב המבקרים והצופים, כשהקרב המרכזי עמד בראש ביקורות אלה.
וייד קלר מהאתר Pro Wrestling Torch הצהיר שאירוע היה בלתי מיוחד ולא שווה לצפייה, כשאף קרב לא הגיע לציון של 3 מתוך 5 כוכבים. הקרב שקיבל את הציון הגבוה ביותר היה אורטון נגד טריפל H עם ציון של 2.75 כוכבים, שהתקבל בצורה יפה על ידי הקהל עם הסיומת הראויה, אך מצד שני היה קרב ארוך למדי. קלר העניק לקרב על האליפות הבין יבשתית בין באלור לאנדרדה ציון של 2 כוכבים, כשתיאר את הקרב "חסר השפעה לחלוטין", בעוד שלקרב על אליפות ה-WWE בין קינגסטון לזיגלר העניק ציון של 1.5 כוכבים ואמר ש"הקרב היה מכובד, אך היה ניתן להריץ אותו". קלר העניק לקרב המרכזי בין אנדרטייקר לגולדברג ציון של 0.75 כוכבים.
ג'סטין בראסו מהעיתון ספורטס אילוסטרייטד תיאר את האירוע כ"רשימת קרבות שלמה שלא התקרבה לרמה של רשימת הקרבות של האירוע כסף בבנק בחודש מאי", ואת המשך היחסים בין ה-WWE לערב הסעודית כ"דבר שבכלל לא נראה טוב". בראסו הרגיש שהניצחון של שיין מקמהן באירוע היה ההחלטה הנכונה; על הקרב המרכזי הוא מתח ביקורת ש"שתי אגדות שהתקשו לספק את הסחורה", ושהאירוע הכללי כשל בסיפוק חוויית הצפייה לצופה.
ג'ייסון פאוול מהאתר Pro Wrestling Dot Net כתב ש"האירוע היה שגרתי למדי והרגיש ארוך ממה שהוא היה אמור להיות". שש הדקות הראשונות של הקרב המרכזי היו "החליק היחיד של האירוע שהצדיק את השווי הערכי לאירוע שדומה בצורתו לרסלמניה", אך קרב זה הסתיים ב"צורה נוראית". פאוול הדגיש שסיומת הקרב בפסילה שבה הלוצ'ה האוס פארטי נשמרו מתבוסה הייתה "מוזרה", אך מנגד הם נמחצו על ידי סאליבן רק לאחר הקרב. פאוול תיאר את הקרב על האליפות הבין יבשתית כ"מכובד, אך נשכח". עוד אמר שהקרב במופע המקדים לאירוע בין האוסוס לריבייבל היה "מהיר וסולידי".
הקרב המרכזי ספג ביקורות רבות. מאט רידל מתח ביקורת על יכולותיו של גולדברג, כשקרא לו "המתאבק הגרוע ביותר בתעשייה" ו"בלתי בטוח, מסוכן ונטל לכל אחד אחר". לעומת זאת, מתאבקי העבר מארק הנרי וריק פלייר הגנו על הקרב. פלייר אמר שלשניהם היה קרב רע עקב העובדה שהם לא מתאבקים באופן קבוע ושגולדברג חזר מפרישה. הנרי אמר ש"לשניהם מגיע יותר מכך", משום שגולדברג סיים את הקרב למרות זעזוע המוח שספג.
תוצאה לאורך זמן
לאחר קרב הבאטל רויאל בן 51 משתתפים, מספר קרבות אושרו לאירוע הבא של ה-WWE, סטומפינג גראונדס. קרבות חוזרים בין סת' רולינס לבין ברון קורבין על האליפות האוניברסלית ובין קופי קינגסטון לבין דולף זיגלר בקרב כלוב על אליפות ה-WWE הוכרזו לאירוע. כמו גם, קרב בין רומן ריינס לבין דרו מקינטייר, וקרב חוזר מהאירוע כסף בבנק בין בקי לינץ' לבין לייסי אוואנס על אליפות הנשים של Raw.
שלושה ימים לאחר מכן בתוכנית Raw, ברון קורבין קיבל את האפשרות לבחור את השופט המיוחד לקרב החוזר שלו נגד סת' רולינס על האליפות האוניברסלית. הריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון) והאוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) התחרו בקרב משולש נגד אלופי הזוגות של Raw, קורט הוקינס וזאק ריידר, על חגורות האליפות בקרב שבו הריבייבל ניצחו והפכו לאלופי הזוגות החדשים של Raw. לארס סאליבן והלוצ'ה האוס פארטי התחרו פעם נוספת ביניהם בקרב האנדיקאפ הדחות 3 נגד 1, שבו סאליבן ניצח. ברון סטרומן ובובי לאשלי היו חלק מקרב שלושה נגד שלושה, שבו קבוצתו של סטרומן ביחד עם המיז וריקושט ניצחה את קבוצתו של לאשלי ביחד עם סמואה ג'ו וסזארו. בעקבות התקרית של פול היימן באירוע סופר שואודאון, הוא הצהיר שהוא וברוק לסנר לא יודיעו על הזמן שבו לסנר יפדה את מזוודת כסף בבנק שלו. שיין מקמהן ודרו מקינטייר ערכו מסיבה לכבוד ניצחונו של שיין באירוע על רומן ריינס, כך שבמהלך החגיגות, מקינטייר הדגיש שהוא ישמיד את ריינס באירוע סטומפינג גראונדס.
בתוכנית סמאקדאון, הניו דיי (אלוף ה-WWE קופי קינגסטון, ביג אי ואקסבייר וודס) ניצחו את דולף זיגלר, קווין אואנס וסמי זיין.
עלי, שהתחרה בקרב הבאטל רויאל, תרם את הרווחים הכספיים שלו מהאירוע לארגון Charity: Water, שמטרתו לספק מי שתייה למדינות מתפתחות.
קרל פבריציוס
קרל פבריציוס (בהולנדית: Carel Fabritius; הוטבל ב-27 בפברואר 1622 – 12 באוקטובר 1654) היה צייר הולנדי שנמנה עם אסכולת דלפט. פבריציוס היה תלמידו של רמברנדט ועבד בסטודיו של מורו באמסטרדם. פבריציוס פיתח סגנון אישי מובחן ממורו והתנסה במשחקים של אור ופרספקטיבה. בין יצירותיו המעטות ששרדו כתוצאה של פיצוץ מחסן אבק השריפה של דלפט, המפורסמות מביניהן הן "נוף של דלפט" (1652), "החוחית" (1654) ו"הזקיף" (1654). לעיתים קרובות נטען שפבריציוס היה מורו של הצייר יאן ורמיר, אולם טענות אלו, שמצויות במחלוקת, כנראה אינן מדויקות.
ביוגרפיה
קרל פיטרס פבריציוס נולד בפברואר 1622 בכפר מידנבימסטר של הרשות המקומית בימסטר (עשר שנים אחרי כיבוש הים), במחוז צפון הולנד שברפובליקה ההולנדית, והוטבל ב-27 בפברואר של אותה שנה. הוא היה בנו של פיטר קרלז, צייר ומורה בבית ספר. היו לו שני אחים צעירים, ברנט ויוהנס שהיו גם הם לציירים. בתחילת הקריירה שלו, פבריציוס עבד כנגר (בלטינית: faber). בתחילת שנות ה-40 הוא למד בסטודיו של הצייר הנודע רמברנדט באמסטרדם יחד עם אחיו ברנט. בתחילת שנות ה-50 הוא עבר לעיר דלפט והצטרף לגילדת הציירים של דלפט, שלימים תוודע כאסכולת דלפט, עליה נמנו גם יאן ורמיר, פיטר דה הוך, בלתזאר ואן דר אסט, וילם ואן אלסט ועוד. פבריציוס מת בגיל צעיר, כתוצאה מפיצוץ של מחסן אבק שרפה שהרס חלק גדול מהעיר, יחד עם הסטודיו של פבריציוס ורוב ציוריו. רק כ-12 ציורים שלו שרדו. לפי ארנולד הוברקן, צייר בן התקופה הזכור בעיקר בזכות עבודתו כביוגרף של רבים מאומני תור הזהב של הולנד, השוליה של פבריציוס, מטיאס ספורס ודיאקון הכנסייה סיימון דקר, מתו עם פבריציוס בזמן שעבדו יחדיו על ציור משותף ברגע הפיצוץ. מטיאס ודקר מתו מיידית, ואילו פבריציוס עוד היה חי כאשר מצאו את גופתו מתחת להריסות הבית, וזמן קצר לאחר שגררו אותו מחוץ להריסות, נפח את נשמתו האחרונה. בשיר שנכתב על ידי ארנולד בון, מוציא לאור וצייר נוסף בן התקופה, אשר הוקדש לפבריציוס ויאן ורמיר, קורא בון בשירו לפבריציוס "קרל פבר".
אלעזר הורוויץ
אלעזר הלוי איש הורוויץ (א' בשבט ה'תקס"ד, ינואר 1804–כ"א בסיוון ה'תרכ"ח, 11 ביוני 1868) היה רב ופוסק אוסטרי, ורבה של וינה בין השנים 1828–1868.
ביוגרפיה
נולד א' בשבט ה'תקס"ד (ינואר 1804) בעיירה פלוס שבבוואריה לרבי דוד יהושע השל, בנו של רבי צבי הירש הורוביץ. ב-1821, בגיל 18, שלחו אביו לפרשבורג ללמוד בישיבתו של רבי משה סופר (החת"ם סופר). ב-1828 התקבל כרב העיר בווינה, תפקיד שמילא עד פטירתו. הוא עשה זאת בהמלצת רבו החת"ם סופר, שלא ראה שום אפשרות להימנע מלהכיר בהיותו של יצחק נח מנהיימר המנהיג הרוחני בפועל, ולכן נהג בו כבוד ושלח רב שמרן שיאזן אותו. ב-1863 הגן הרב הורוויץ על היינריך גרץ כשזה נתבע באשמת כפירה על ידי הכנסייה הקתולית לאחר שדחה את היות פרק נ"ג בספר ישעיה נבואה משיחית. הרב הורוויץ העיד לטובתו בבית-המשפט, בעוד שרוב האורתודוקסים ניהלו נגד גרץ מערכה שערה.
נפטר בכ"א בסיוון ה'תרכ"ח (11 ביוני 1868).
ספרו שו"ת "יד אלעזר" נדפס על ידי בניו אחר פטירתו.
ספרטה (מיתולוגיה)
היא הייתה בתו של אורוטס בנו של מילס, שהיה המלך של לאקוניה. היא נישאה ללאקדיימון, בנם של זאוס וטייגטה. כשמת אורוטס ירש לאקדיימון את ממלכתו, הוא ייסד עיר וקרא לה ספרטה על שם אשתו. היא ילדה לו שני בנים, אמיקלס שירש את המלוכה, ואורידיקה שנישאה לאקריסיוס וילדה לו את דנאה שילדה את פרסאוס.