cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קורמורן מגלני
קורמורן מגלני המכונה גם קורמורן סלעים (שם מדעי: Leucocarbo magellanicus) הוא מין של עוף ימי ממשפחת הקורמורניים החי בקצה הדרומי של אמריקה הדרומית בין ואלדיביה שבצ'ילה, דרך כף הורן, ארץ האש שבארגנטינה וצפונה לדרום צ'ובוט. בחורף הקורמורנים נודדים צפונה עד לסנטיאגו דה צ'ילה במערב ולאורוגוואי במזרח. הרבייה מבוצעת לרוב סביב איי פוקלנד.
קורמורן זה השתייך לסוג קורמורן עד 2014, אז הוחלט לשייכו לסוג קורמורן כחול-עין. עם זאת מספר חוקרים ב-2021 מסווגים אותו כבן לסוג יחידי - Notocarbo.
תיאור
קורמורן זה מגיע לאורך 65 עד 70 ס"מ והוא בעל נוצות שחורות-לבנות עם עיניים ופנים אדומים, מקור דק שחור, כנפיים, זנב וגב שחורים ובטן לבנה. הרגליים ורודות ומקרוב נראות גם נוצות ירוקות-כהות עד סגולות לאורך הראש והצוואר, כשציצות מזדקרות צצות לזכרים בעונת הרבייה. עם זאת אין כמעט הבדלים בין הזכרים והנקבות, אפילו ביחס לקורמורנים. עם זאת הזכרים גדולים יותר ב-5 עד 10%.
הקורמורן חי לאורך סלעים וחופים באזורים הקרים והממוזגים של דרום אמריקה הדרומית בין חופי האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט וצולל במים בקרבת החוף. הוא ניזון מחסילונים ומלהקות דגים, כמו של הדג Patagonotothen ממשפחת הנוטוטיניים. הקורמורן לרוב צד בגפו אך לעיתים משתתפים מספר קורמורנים ואף עופות ים אחרים יחדיו.
במושבות הרבייה המתבצעות על צוקים הנקבה מטילה 2 עד 5 ביצים, לרוב 3 ביצים. המושבות נותנות הגנה יחסית מטורפים.
וילאייט ביטליס
וילאייט ביטליס (בטורקית עות'מאנית: ولایت بتليس) היה מחוז מנהלי מהרמה הראשונה (וילאייט) של האימפריה העות'מאנית. לפני המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) האזור היה חלק מווילאייט ארזורום, ולאחר המלחמה הוקם הווילאייט על ידי השער הנשגב. זה היה אחד מששת הווילאייטים הארמניים של האימפריה.
בתחילת המאה ה-20, על פי הדיווחים, כלל המחוז שטח של, בעוד שהתוצאות הראשוניות של המפקד העות'מאני הראשון של 1885 (פורסם בשנת 1908) נתנו לאוכלוסייה 388,625 נפש. דיוק נתוני האוכלוסייה נע בין "משוער" ל"סתם השערה" בהתאם לאזור שממנו נאספו.
ביטליס ומוש נכללו בעבר באיילט ארזורום. בשנת 1875 הם נותקו ויצרו וילאייט נפרדת. הסנג'ק של סירט הצטרף לווילאייט ביטליס מווילאייט דירבקיר בשנים 1883–1884.
חטיבות מנהליות
הסנג'קים של וילאייט ביטליס:
גיל וינלס
גיל וינלס (נולד ב-17 ביולי 1966, כ"ט בתמוז, תשכ"ו), הוא יזם נדל"ן, בהכשרתו מהנדס בניין ושמאי מקרקעין ויועץ בטיחות, המוכר גם כמומחה הנדל"ן של ערוץ 2, מפרסם טורים מקצועיים וכתבות בערוצי תקשורת מרכזיים, ביניהם כלכליסט וגלובס ומוכר כמומחה מטעם בית המשפט בתחומי ההנדסה והשמאות.
קורות חייו
וינלס נולד וגדל בעיר תל אביב לפנינה וצבי וינלס, ניצול שואה ומהנדס בניין מהוותיקים בארץ. הוא התחנך בבית ספר "הגימנסיה העברית הרצליה" ובשנת 84 התגייס לצה"ל כלוחם ושירת בחיל השריון. לאחר שחרורו מצה"ל, עבר וינלס להתגורר בעיר ניו יורק שבארצות הברית והשתלב במנהטן קולג' שם למד הנדסה אזרחית במגמת תכנון מגדלים. בשנת 1999 סיים לימודי שמאות מקרקעין. בשנת 1995, הוסמך וינלס כמהנדס בניין ובשנת 2000 התמחה בניהול ופיקוח פרויקטים הנדסיים מטעם לשכת המהנדסים בישראל. בשנת 2001 השלים את הכשרתו כשמאי מקרקעין. בשנת 2004 הוסמך לשמש כמהנדס יועץ בטיחות.
וינלס מומחה רב תחומי בענף הנדל"ן, בתכנון מבנים מורכבים, מיסוי מקרקעין (היטל השבחה ומס שבח), תכנון, רישוי וניהול פרויקטים ובנוסף ייעוץ שמאי. בין היתר עבור: עיריית תל אביב-יפו, רמת גן ורעננה כבורר מומחה. בשנת 2006 מונה כמומחה מטעם בתי המשפט והוא מופיע ברשימת המומחים של בתי המשפט בתחום ההנדסה והשמאות.
מאז שנת 2012, כותב וינלס על תחומי מומחיותו בערוצי תקשורת מרכזיים וביניהם עיתון גלובס וכלכליסט ואף מייעץ כמומחה הנדל"ן לתוכניות טלוויזיה מגוונות, לרבות "תוכנית חיסכון" של ערוץ 2 ותוכנית "לילה כלכלי" של ערוץ 10.
חיים אישיים
גיל וינלס נשוי, אב לשני ילדים ומתגורר בתל אביב.
ספרטקיאדה
ספרטקיאדה (ברוסית: Спартакиада) היה אירוע ספורט עממי שנערך בברית המועצות ובמדינות הגוש המזרחי בתקופת המלחמה הקרה.
שמעון ליברטי
שמעון ליברטי (נולד בכ"ט באב ה'תשנ"ד ; 5 באוגוסט 1994), הוא עיתונאי, סופר ופובליציסט חרדי-ישראלי.
ספרטקיאדה
מתחילה נועדה הספרטקיאדה (שנקראה על שם ספרטקוס, מנהיג מרד העבדים נגד רומא) להוות תחרות בין מועדוני ספורט פרו-קומוניסטיים בגרמניה. לאחר מכן משנת 1928 נערכו תחרויות בשם זה בברית המועצות ונועדו להוות תחלופה לתנועה האולימפית, שברית המועצות לא נטלה בה חלק, תחילה בשל חרם הוועד האולימפי הבינלאומי ולאחר מכן ביוזמת ברית המועצות עצמה בשל חילוקי דעות אידאולוגיים (ראו - שערוריות ומחלוקות במשחקים האולימפיים).
שמעון ליברטי
ביוגרפיה
ליברטי נולד בירושלים למאיר ושמחה. התחנך במוסדות חינוך חרדים ספרדים, ולמד בישיבות 'יקירי ירושלים' ו'באר התלמוד'.
את דרכו התקשורתית החל בשנת 2013, כשנמנה עם צוות ההקמה של אתר 'חרדים10', בו שימש ככתב מוניציפלי ובהמשך כעורך. לקראת הבחירות לכנסת העשרים, מונה לעורך משנה באתר כיכר השבת. בהמשך עבר לרשת 'קו עיתונות', וכיהן כעורך אתר 'כל הזמן' וכבעל טור במקומוני הרשת.
ספרטקיאדה
נערכו מספר תחרויות בשם 'ספרטקיאדה': בקרב הכוחות המזוינים של ברית המועצות, תנועות הנוער הצבאיות, ההסתדרויות ובקרב עמי ברית המועצות, שנערכה משנת 1956 ועד להתפרקות ברית המועצות ב¯1991. ספרטקיאדה נערכה גם במדינות קומוניסטיות אחרות כדוגמת גרמניה המזרחית, הרפובליקה העממית של פולין, הרפובליקה העממית של בולגריה וצ'כוסלובקיה.
שמעון ליברטי
ביוגרפיה
בשנת 2017, עם הקמת עיתון 'הדרך', ביטאון תנועת ש"ס, החל לכתוב בעיתון, ככתב ופרשן פוליטי, ובעל טור פובליציסטי קבוע בעמודי המגזין וכן בעמודי החדשות.
ליברטי פרסם במהלך השנים מספר ראיונות בלעדיים, בהם עם הרב שלום כהן נשיא מועצת חכמי התורה, זאת לצד סדרת כתבות העוסקות בתרבות המזרחית ושירת 'תור הזהב'.
לצד כתיבתו הקבועה, הוא מתארח כמגיש וכפרשן בתוכניות רדיו ובקווי חדשות במגזר החרדי, ומפרסם טורים ומאמרים בבמות שונות.
נשוי ואב לארבעה, מתגורר בירושלים.
אדווין ואלרו
אדווין ואלרו (בספרדית: Edwin Valero; ) היה מתאגרף מקצועי ונצואלי, שהתחרה בין השנים 2002–2010. ואלרו היה אלוף העולם בלתי מנוצח בשתי קטגוריות משקל, לאחר שהחזיק בתואר משקל הנוצה של WBA בין השנים 2006 ל-2008 ובתואר ה-WBC במשקל קל בין השנים 2009 ל-2010. עם סגנון לחימה אגרסיבי ביותר וכוח חבטות יוצא דופן, ואלרו נותר האלוף היחיד לאורך 30 השנים של ה-WBC שזכה בכל קרב בקריירה שלו בנוקאאוט. בשנת 2010 התאבד ואלרו בכלא לאחר שנעצר בחשד לרצח אשתו.
Du wahrer Gott und Davids Sohn, רי"ב 23
Du wahrer Gott und Davids Sohn (בעברית: אתה, אל אמיתי ובנו של דוד), רי"ב 23, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון שלפני יום רביעי של האפר, שחל ב-7 בפברואר 1723, כמבחן לקבלת תפקיד מנהל המוזיקה בעיר, לאחר שביצע את קנטטה מס' 22.
רקע
באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר מוזיקה בסגנון חופשי יותר, כגון הקונצ'רטי הברנדנבורגיים.
ב-1722 מת יוהאן קונאו ששירת כמנצח המקהלה וכאחראי על המוזיקה בכנסיית תומאס הקדוש, אחת משתי הכנסיות המרכזיות בלייפציג. מיד לאחר מכן החלה מועצת העיר בבחינת מועמדים למילוי המשרה מחדש, ובאוגוסט אותה שנה נבחר גאורג פיליפ טלמן, אך הלה דחה את ההצעה לאחר כשלושה חודשים. באך התמודד מול כשישה מועמדים נוספים, בהם כריסטוף גראופנר, שהיה המועמד המוביל. לאחר שגם הוא משך את מועמדותו, ביצע באך את קנטטות מס' 22 ו-23 כמבחן קבלה: את מס' 22 ניגן לפני תפילת המיסה, ואת מס' 23 לאחריה. אופי הקנטטה זהה לקנטטות שהלחין בעיר קטן, ומכך מסיקים שבאך הלחין אותה עוד בהיותו שם. מלכתחילה נכתבו רק שלושה חלקים, והחלק הרביעי נוסף זמן קצר לפני הביצוע, ייתכן שמתוך יצירה קדומה יותר שלו, שאבדה.
ב-1855 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, יחד עם קנטטה מס' 22, בכרך 5 של פרסומיה.
מילים ומוזיקה
הקנטטה בוצעה ביום ראשון שלפני יום רביעי של האפר שנקרא בלטינית Quinquagesima או אסטומיהי (Estomihi). סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת הראשונה אל הקורינתים העוסקים בשבחי האהבה ופסוקים מהבשורה על-פי לוקאס שמתארים את דברי ישו לשנים-עשר השליחים על הצפוי לעלות בגורלו, וכן על ריפוי העיוור על ידיו.
כמו בקנטטה 22, גם בזו לא ידוע מיהו מחבר הלברית שעוסקת בפנייתו של העיוור אל ישו ומדמה את קריאתו לריפוי ולגילוי האור על ידי ישו, לקריאתו של כל מאמין לישו. החלק האחרון הוא התרגום הגרמני לפרק "שה האלוהים" מתוך תפילת המיסה הקתולית. בחלק אחרון זה השתמש גם כחלק המסיים של יוהנס פסיון באחת מגרסאותיו.
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, אלט וטנור בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. בחלק האחרון מתווספים גם קורנטו ושלושה טרומבונים. הקנטטה מורכבת מארבעה חלקים:
הקלטות
היצירה הוקלטה במלואה כ-23 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את גוסטב ליאונהארדט (ב-1972), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1998) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
מדלית אבקוס של האיחוד המתמטי הבין-לאומי
מדלית אבקוס של האיחוד המתמטי הבין-לאומי (באנגלית: IMU Abacus Medal; בעבר פרס נבנלינה Rolf Nevanlinna Prize) הוא פרס המוענק מדי ארבע שנים על ידי הקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים בעבור תרומה יוצאת דופן לאספקטים המתמטיים של תחומים כמו מדעי המחשב, סיבוכיות חישובית, אנליזה נומרית, אלגוריתמיקה, אינטליגנציה מלאכותית וקריפטוגרפיה.
זוכה הפרס מקבל מענק כספי ומדליית זהב. הפרס מוענק למתמטיקאים צעירים אשר לא עברו את גיל 40. זהו הפרס המקביל במדעי המחשב למדליית פילדס.
היסטורית הפרס ושמו
הפרס נוסד בשנת 1981 (והוענק לראשונה שנה לאחר מכן) על ידי הוועד המנהל של הקונגרס לכבוד המתמטיקאי הפיני רולף נבנלינה, שנפטר שנה קודם לכן.
החל מ-2022 הוסר שמו של נבנלינה מהפרס והוא נקרא "מדלית אבקוס של האיחוד המתמטי הבין-לאומי" (IMU Abacus Medal). ההחלטה התקבלה לאחר מאמציו של אלכסנדר סויפר להסיר את שמו של נבנלינה ששיתף פעולה עם גרמניה הנאצית.
סלסול (מוזיקה)
סלסול (בלועזית: טְריל) הוא קישוט מוזיקלי המורכב מהתחלפות מהירה בין שני צלילים סמוכים, בדרך כלל חצי טון או טון זה מזה, שניתן לזהותו בקונטקסט של הסלסול.
סלסול מספק עניין קצבי, עניין מלודי, ו—דרך דיסוננס—עניין הרמוני. לפעמים הסלסול יסתיים בכפלפל (turn, gruppetto) (על ידי השמעת הצליל שמתחת לצליל הראשי במקום זה שמעליו ממש לפני החזרה אל התו הכתוב), או מיני וריאציות אחרות. וריאציות כאלה מסומנות במקרים רבים בכמה תווי קישוט לאחר התו הנושא את ציון הטריל. את הטריל מסמנים ב-tr או ב-tr, כשה ~ מייצג את אורך הטריל, מעל החמשה. במוזיקת בארוק מסומן לעיתים הטריל בסימן + מעל או מתחת לתו.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2018
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2018 הייתה תחרות טניס, שנערכה על מגרשי מרכז הטניס הלאומי בפארק פלאשינג מדוז. כל המשחקים נערכו על משטח קשה. התחרויות התחילו ב-27 באוגוסט והסתיימו ב-9 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-138 מאז ייסודה.
הפרסים
סך הפרסים היה $53,000,000.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 2017 רפאל נדאל מספרד פרש בחצי הגמר. נובאק ג'וקוביץ' מסרביה נפגש במשחק הגמר עם חואן מרטין דל פוטרו מארגנטינה וניצח ב-3 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות וימבלדון. זו הייתה הזכייה ה-14 של נובאק ג'וקוביץ' בתחרויות גראנד סלאם.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 2017 סלואן סטיבנס מארצות הברית הודחה ברבע הגמר. נאומי אוסקה מיפן נפגשה במשחק הגמר עם סרינה ויליאמס מארצות הברית וניצחה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 2017 ז'אן-ז'וליין רוייר מהולנד והוריה טקאו מרומניה הודחו בסיבוב השני. מייק בריאן וג'ון סוקס מארצות הברית נפגשו במשחק הגמר עם לוקש קובוט מפולין ומרסלו מלו מברזיל וניצחו בשתי מערכות. מייק בריאן זכה בתחרות גראנד סלאם לזוגות גברים בפעם ה-18 וכך קבע שיא חדש.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן דירוג הזוגות החזקות:
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מזוג מנצחי תחרות 2017 רק ג'יימי מארי מבריטניה השתתף בתחרות. בגמר השתתפו זוגות לא מדורגות. בת'אני מאטק-סנדס מארצות הברית וג'יימי מארי מבריטניה נפגשו במשחק הגמר עם אליסיה רוסולסקב מפולין וניקולה מקטיץ' מקרואטיה וניצחו אותם ב-3 מערכות.
אוסוולד קדוק
אוסוולד קדוק (26 באוגוסט 1906 – 31 במאי 1997) היה איש אס אס בתקופת גרמניה הנאצית. הוא שימש כ"רפורטפורר" במחנה הריכוז אושוויץ.
ביוגרפיה
קאדוק נולד לנפח בקוניגשוט שבשלזיה עילית. לאחר שסיים את חינוך החובה הגרמני הוא הוכשר כקצב. כמו גם עובד בבית המטבחיים המקומי. קדוק גם מילא תפקידים בשירותי הכבאות העירוניים בחוז'וב ובמפעל כימי.
האחיות וצ'אוסקי
האחיות וצ'אוסקי (באנגלית: The Wachowskis) הן זוג אחיות, אמריקאיות טרנסג'נדריות. היו ידועות בתור האחים וצ'אוסקי (Wachowski Brothers), אך לאחר התאמה מגדרית של לאנה, הן שינו גם את שם הצמד ל-The Wachowskis. שתיהן ידועות בזכות סדרת הסרטים המצליחה שיצרו "מטריקס".
אוסוולד קדוק
מלחמת העולם השנייה
בשנת 1939 הצטרף ל- SS Allgemeine ובשנת 1940 גויס לואפן אס אס. הוא נשלח לחזית המזרחית, אך בשל מחלות שונות שסבל מהם ובשל שהותו בבתי חולים צבאיים הוא נשלח למחנה אושוויץ בשנת 1941. תחילה הוטל עליו האחראיות על מגדל השמירה בשנת 1942, ולאחר מכן הוא הפך ל"בלוקפורר" ולבסוף ל"רפורטפורר". אחד האסירים דיווח שיש לו חולשה לשנאפס.
האחיות וצ'אוסקי
האחיות הן לאנה וצ'אוסקי (לשעבר לורנס "לארי"; נולדה ב-21 ביוני 1965), שהיא במאית הקולנוע הראשונה בהוליווד המזדהה כטרנסג'נדרית ולילי וצ'אוסקי (לשעבר אנדרו פול "אנדי"; נולדה ב-29 בדצמבר 1967). לילי וצ'אוסקי הודיעה בשנת 2016 שגם היא מזדהה כאשה טרנסג'נדרית.
אוסוולד קדוק
מלחמת העולם השנייה
קאדוק נחשב לאחד מאנשי האס אס האכזריים והוולגריים ביותר. "במסדר שנערך בערב אחד של סוף קיץ 1944, אסיר אחד נעדר. כל האסירים נאלצו להמתין עד שהאסיר הנעדר יטופל. קדוק הכה את האסיר עד שנפל על הרצפה מספר פעמים. בסופו של דבר האסיר נשאר על הארץ שוכב על גבו אך עדיין בחיים. בשימוש בכל כוחו, דרך קאדוק צלעות האסיר עם עקבי מגפיו עד שנסדקו. הן לא פסקו [...] עד שהאסיר מת." ההיסטוריון אנדרו רוברטס בספרו "סערת המלחמה" סיפר על הנוהג של קאדוק למסור לילדים יהודים בלונים רגע לפני שנרצחו בזריקת פנול ללב בקצב של עשרה ילדים לדקה.
קדוק היה עד לרצח המוני של אנשים בתאי גזים, ותיאר את עמיתיו לאס אס שהכניסו את הציקלון בה. הוא אמר כי: "קשה לי לומר. אבל אני אישית ראיתי את זה. רק הרופאים נתנו את הפקודות להחדיר את הגז. ראיתי אפילו אנשי אס. אס. שהיו אמורים להיות מעורבים בפעולות הגזים בוכים". הרופא דאז, יוזף מנגלה אמר להם, 'אתם חייבים לעשות את זה'. אני זוכר היטב את, היה בן ארצי, היה איש צעיר. והוא אמר: 'אתה צריך לעשות את זה'. הוא עשה את זה, עם דמעות בעיניים. הוא הכניס אותו וסגר מיד את הצוהר. הייתי שם."
האחיות וצ'אוסקי
ביוגרפיה
שתיהן נולדו בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית למשפחה בה האב, רון וצ'אוסקי, אתאיסט ממוצא פולני. האם לין (לבית לאקינביל) נוצרית-קתולית לשעבר ממוצא בריטי, שכיום מאמינה בשמאניזם. האחיות מגדירות עצמן ללא השתייכות נוצרית ספציפית.
אוסוולד קדוק
מלחמת העולם השנייה
קאדוק ידוע גם בעקבות קריאת מגדל זעיר בין צריפי המחנה הראשי של אושוויץ על שמו: "קפלת קאדוק".
הרשעות פליליות
לאחר כניעת גרמניה הנאצית, עבד קאדוק במפעל סוכר בלובאו. בדצמבר 1946 הוא זוהה על ידי אסיר לשעבר ובעקבות כך נעצר על ידי סיירת צבאית ברית המועצות. בשנת 1947 גזר עליו בית דין צבאי סובייטי 25 שנות עבודת עונשין, אך הוא שוחרר באפריל 1956.
האחיות וצ'אוסקי
קריירה
בשנת 1995 השתתפו בכתיבת התסריט לסרט "המתנקשים" בכיכובם של סילבסטר סטאלון ואנטוניו בנדרס.
הסרט הראשון שביימו היה "קשורות" משנת 1996, אך הסרט המצליח ביותר שלהן היה "המטריקס" מ-1999, שהיה הראשון בטרילוגיית מטריקס (שכוללים גם את "מטריקס Reloaded" ו"מטריקס רבולושנס") בכיכובו של קיאנו ריבס כניאו. הסרט הראשון בסדרה זכה בפרס סאטורן לבמאיות הטובות ביותר.
אוסוולד קדוק
הרשעות פליליות
לאחר מכן נסע קאדוק לברלין המערבית, ועבד בבית חולים במקצוע הסיעוד. למרות המוניטין האלים שלו באושוויץ, הוא כונה "אבא קאדוק" בקרב החולים.
האחיות וצ'אוסקי
קריירה
בעקבות ההצלחה המסחרית של הטרילוגיה, כתבו והפיקו את סרט הקומיקס "ונדטה" מ-2006. ב-2008 ביימו יחדיו את הסרט "ספיד רייסר" (Speed Racer).
אוסוולד קדוק
הרשעות פליליות
ביולי 1959 שוב נעצר קאדוק והופיע במשפט אושוויץ השני, שם היה אחד הנאשמים העיקריים. ב-19 באוגוסט 1965 גזר עליו בית המשפט מאסר עולם בגין רצח בעשרה מקרים, ורצח משותף באלף מקרים לפחות. בגלל חומרת המעשים של קאדוק, דחה ה"ספרוקקאממר" האחראי בקשות שונות לחנינה.
האחיות וצ'אוסקי
קריירה
ב-2012 הן ביימו את הסרט "ענן אטלס" בהתבסס על ספרו של דייוויד מיטצ'ל, שזכה לביקורות מעורבות ולהצלחה נאה בקופות.
אוסוולד קדוק
הרשעות פליליות
בהיותו בכלא התראיין קאדוק כחלק מסרט תיעודי בטלוויזיה על אנשי אס. אס. שהוצבו באושוויץ. כשנשאל על הכחשת השואה, אומר קאדוק: "היום יש הרבה אנשים שאומרים שאושוויץ היה שקר, שאף אחד בכלל לא הומת בגז. אני חייב לומר, אני לא מחשיב את האנשים האלה נורמליים. עלינו להיצמד לאמת. יש אנשים שמכחישים את זה, אבל מה שקרה קרה, וזה לא נתון למחלוקת" לאחר ההעברה לשנת 1984 בכלא הפתוח (אופר וולצוג), שוחרר קאדוק מכלא שוואלמשטאט בשנת 1989 בשל סיבות בריאותיות ("האפטונפאהגקייט"). הוא נפטר בלנגלהיים שבהרי ההארץ כגמלאי בשנת 1997, בגיל 90.
האחיות וצ'אוסקי
קריירה
ב-2015 יצא לאקרנים סרטן "עלייתה של ג'ופיטר", שנקטל על ידי המבקרים.
ביוני אותה שנה יצאה סדרת טלוויזיה ראשונה בהפקתן בשם "סנס8", דרמת מדע בדיוני, ברשת נטפליקס.
חיים אישיים
לילי התחתנה עם אליסה בלסינגאם בשנת 1991. בשנת 2016 לילי ציינה שיש לה חבר. בשנת 2019 אמרה כי מיקי ריי מהוני הפך לבן זוגה ועבר לגור איתה. מהוני הוא פרופסור מן המניין בבית הספר של המכון לאמנות בשיקגו וטרנסג'נדר.
לאנה התחתנה עם תיאה בלום בשנת 1993; הן התגרשו בשנת 2002. לפני הגירושים החלה לאנה לצאת עם קארין ווינסלו; הן התחתנו בשנת 2009. ווינסלו היא חברת הנהלה בסוכנות לדיור ולשירותים חברתיים של שיקגו.
כמי שגדלו עם אב "אתאיסט כבד" ואם "קתולית לשעבר, שהפכה לשמאניסטית", הצמד תיארו עצמן פעם כלא דתיות.
לאנה היא צמחונית.
במהלך הפריימריז הנשיאותיים של המפלגה הדמוקרטית בשנת 2016, פרסם האדבוקט הודעת וידאו בה לאנה מסבירה מדוע תתמוך בברני סנדרס.
מארק וישניצר
מארק וישניצר היה חוקר היסטוריה יהודית.
ביוגרפיה
מארק וישניצר נולד ברובנו, האימפריה הרוסית (כיום באוקריאינה). הוא למד באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת ברלין, וקיבל את הדוקטורט שלו בשנת 1906. וישניצר שימש כעורך מדור ההיסטוריה של יברייסקיה אנציקלופדיה בשפה הרוסית בשנים 1908 עד 1913.
בזמן מלחמת העולם הראשונה, שירת וישניצר ב. אחרי המלחמה עבר הזוג רחל ומארק ללונדון ובשנת 1921, היגרו לברלין. בברלין כיהן בתור המזכיר הכללי של חברת עזרה של יהודי גרמניה. ב-1922 יסד יחד עם אשתו את רימון שהיה כתב העת האמנותי הראשון בעברית. וישניצר היה חבר ההנהלה (יחד עם אליהו פאינסון ואלכסנדר קוגן). בנוסף ערך פרקים באנציקלופדיה יודאיקה בגרמנית שיצאה לאור בברלין. היהודים הרוסים בברלין קראו בעברית, אך דיברו ביניהם גם רוסית ויידיש, ולכן בני הזוג וישניצר החליטו להוציא לאור כתב עת תאום ל'רימון'- 'מילגרוים', ביידיש. כתבי העת עסקו באמנות וביהדות.
לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, משפחת וישניצר עברה ב-1938 לפריז ולאחר מכן לניו יורק בתחילת שנות ה-40. הוא היה עמית מחקר של הג'וינט בפריז. בשנים 1941 עד 1949, היה עמית מחקר של הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה. החל משנת 1948, היה חוקר בישיבה יוניברסיטי כפרופסור להיסטוריה של עם ישראל בבית הספר לתארים מתקדמים.
משפחתו
וישניצר נשא לאישה את היסטוריונית האמנות רחל וישניצר ב-1912. לזוג נולד לאונרד ג'יימס ב-1924.
אחותו שרה התחתנה עם ההיסטוריון נתן מיכאל גלבר.
אסאהי (ספינת קרב יפנית)
האסאהי (ביפנית: 朝日; השמש העולה או שמש הבוקר באנגלית: Japanese battleship Asahi) הייתה ספינת קרב מסוג פרה-דרדנוט. היא נבנתה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 עבור הצי הקיסרי היפני בבריטניה, מכיוון שהתעשייה היפנית לא הצליחה אז לייצר ספינת מלחמה ברמה טכנית כזו.
זמן קצר לאחר מסירתה, היא הפכה לספינת הדגל של הצי הקיסרי הקבוע. הספינה השתתפה בכל הקרבות הימיים הגדולים של מלחמת רוסיה-יפן בשנים 1904–1905 ובקרב הים הצהוב, וסבלה מפגיעות קלות בקרב צושימה. הספינה לא השתתפה בקרבות מלחמת העולם הראשונה, אבל היה לה תפקיד בהתערבות הסיבירית של 1918.
ב-1921 שובצה הספינה במשמר החופים, ושנתיים לאחר מכן פורקה מנשקה במסגרת אמנת וושינגטון והוסבה לספינת מחסן לצוללות ולספינת אימונים. לאחר מכן הפכה למחלצת צוללות והוכנסה למילואים ב-1928. ב-1937, לאחר פרוץ מלחמת סין-יפן השנייה, היא שימשה להובלת חיילים ומשנת 1938 היא שירתה כספינת תיקון, תחילה בשנחאי הכבושה על ידי היפנים, ולאחר מכן במפרץ קאם ראן בהודו-סין. ב-1942, היא קיבלה הוראה להפליג לסינגפור כדי לתקן סיירת קלה פגומה, ובדרך חזרה הוטבעה על ידי צוללת אמריקאית, USS Salmon
היסטוריית בנייתה
בהתבסס על מסקנות מלחמת סין-יפן הראשונה בשנים 1894–1895, פתחה יפן ב-1896 תוכנית פיתוח של עשר שנים כדי לחדש את הצי הקיסריו ולהגדיל את מספר ספינות הקרב שלו. בסיס התוכנית היה בניית שש ספינות קרב חדשות ושש סיירות משוריינות, שעלויותיהן כוסו על ידי שלושים מיליון פאונד של פיצויי המלחמה מסין. מכיוון שליפן לא היה את הרקע הטכנולוגי והתעשייה לבניית ספינות קרב מודרניות, הספינות הוזמנו ממפעלים באנגליה. האסאהי תוכנן על ידי Clydebank Engineering & Shipbuilding Company (John Brown & Company) של סקוטלנד בשנת 1897.
תוכנית הספינה
התכנון של האסאהי התבסס על ספינות הקרב הבריטיות מסוג ספינת קרב פורמידאבל אך החימוש שלה כלל שני תותחים בגודל שישה אינץ' (152 מ"מ). אורך הספינה היה 129.6 מטר, רוחבה 22.9 מטר, וגובה גוף הספינה 8.3 מטר. עם עומס ממוצע, נפח האוניה היה 15,400 טון. תחתית הספינה כללה 55 תאים אטומים למים והדפנות כללו 223 תאים אטומים למים. כספינת הדגל, הצוות המלא שלה כלל 773 מלחים וקצינים, כולל הצוות של האדמירל.
האסאהי הונע על ידי שני מדחפים, שכל אחד מהם הופעל על ידי מנוע קיטור מורחב פי שלושה עם שורה של בוכנות ממוקמות אנכית. הקיטור הדרוש סופק על ידי 25 דודי חימום שפעלו בלחץ של 17.03 בר. מנועי הקיטור של 15,000 כוחות הסוס הבטיחו לספינת הקרב, בעיקרון, מהירות של 18 קשר (33.9 קמ"ש), אך היא הגיעה גם ל-18.3 קשר בהפלגת המבחן שלה. עם עומס של 2,000 טון פחם ומהירות של עשרה קשרים, טווח הפעילות שלה היה כ-9,000 מייל ימי (17,000 ק"מ) ללא אספקת פחם נוספת. המכשירים החשמליים הופעלו על ידי שלושה גנרטורים חשמלי ים (דינמו) שהיו מונעים בקיטור, כל אחד של 4.8 קילוואט.
החימוש העיקרי של האסאהי היה ארבעה תותחים בקוטר 30 מ"מ (12 אינץ') מתוצרת חברת Elswick Ordnance Company (Armstrong Whitworth) שכבר שימשו על ספינות קרב יפניות. הם הוצבו שניים-שניים במגדלים הניתנים לסיבוב בחרטום ובירכתיים של הספינה. הצריחים יכלו להסתובב 240 מעלות. התותחים שקלו 850 פאונד (386 ק"ג) והפגזים (קליעים) נורו במהירות לוע של 730 מטר/שנייה.
החימוש המשני של ספינת הקרב כלל 14 יחידות של תותחי שישה אינץ' בקוטר (152 מ"מ) של ירי מהיר. שמונה תותחים הוצבו על הסיפון הראשי ושישה האחרים על המבנה העליון. פגזיהם שקלו מאה פאונד (45 ק"ג) והקליעים שלהם נורו במהירות לוע של 700 m/s. תותחי האש המהירה במשקל 12 קילו שימשו כהגנה מפני התקפות טורפדו.
בנייתה והקרבות הראשונים
שדרית ההאסאהי הונחה ב-1 באוגוסט 1899 בקליידבנק סקוטלנד. את הבנייה החלה חברת Clydebank Engineering & Shipbuilding, שבינתיים נרכשה על ידי חברת John Brown & Company. הספינה הושקה ב-13 במרץ 1900 ונמסרה ללקוח ב-31 ביולי 1900. מסירתה נדחתה בשלושה חודשים מכיוון שעלתה על שרטון ליד Southsea במהלך הפלגת הניסוי שלה, שדרשה תיקונים בתחתית הספינה. הספינה יצאה מפורטסמות', אנגליה והגיעה ליוקוסוקה, יפן ב-23 באוקטובר. חצי שנה לאחר מכן, ב-22 במאי 1901, הפכה לספינת הדגל של הצי הקבוע של הצי הקיסרי.
קרב צושימה
ב-27 במאי 1905, במהלך קרב צושימה, התמקמה האסאהי מאחורי ספינת הקרב מיקאסה. הספינות הרוסיות ריכזו את האש שלהן על המיקאסה, כך שהאסאהי לא ניזוקה. במחצית השנייה של הקרב ירו תותחי הספינה 142 פגזים בגודל 12 אינץ', יותר מכל ספינה אחרת. היא ספגה בסך הכל חמש פגיעות, אך אף אחת מהן לא גרמה לנזק משמעותי. היפנים איבדו בסך הכל 110 הרוגים ו-590 פצועים בקרב צ'ושימה, שהסתיים בניצחון יפני מוחלט וכבשו חמש אוניות מערכה רוסיות.
אחרי המלחמה
ב-1908, יחד עם כמה ספינות נוספות, היא ליוותה את הצי הלבן הגדול האמריקאי במסעו מסביב לעולם דרך מימי יפן. ב-1914 היא הפכה לספינת אימונים ארטילרית, ב-1917 הוחלפו התותחים המקוריים שלה מתוצרת בריטניה ביפניים. ב-1918 היא השתתפה בהתערבות היפנית במלחמת האזרחים הרוסית כספינת הדגל של הצי שלה. היא ליוותה בעיקר ספינות חיילים וסיירה בחוף קמצ'טקה. ב-1 בספטמבר 1921 סווגה מחדש כספינת משמר חופים ממדרגה ראשונה, אך חימושה הוצא משימוש בשנה שלאחר מכן בהתאם לאמנת וושינגטון. עקב הסרת התותחים והשריון הופחתה נפחה ל-11,625 טון ומהירותה הוגבלה ל-12 קשר.
גבריאל דק
גבריאל אלחנדרו דק (בספרדית: Gabriel Alejandro "Gaby" Deck; נולד ב-8 בפברואר 1995 באנטוז'ה, בסנטיאגו דל אסטרו שבארגנטינה) הוא כדורסלן ארגנטינאי, המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בקבוצת ריאל מדריד מליגת העל הספרדית והיורוליג.
השנים הראשונות
דק החל את קריירת הכדורסל המקצועני שלו בקבוצה קימסה מהליגה הארגנטינאית הראשונה. לקראת עונת 2015/2016 הצטרף לקבוצת סן לורנסו במדיה זכה דק באליפות ליגת האמריקות (מקבילה ליורוליג) שם נבחר לשחקן המצטיין בגמר בנוסף זכה גם בשלוש אליפויות מקומיות ברציפות בין שנת 2016 לשנת 2018.
ריאל מדריד
ב-19 ביולי 2018 חתם לשלוש עונות בקבוצת ריאל מדריד. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה דק באליפות ספרד ובסופרקופה הספרדי.
אוקלהומה סיטי ת'אנדר
לקראת סיום עונת, ב-12 באפריל 2021, עזב את מדריד וחתם על חוזה באוקלהומה סיטי ת'אנדר מליגת ה-NBA.
ריאל מדריד
ב-19 בינואר 2021 חזר לריאל מדריד כשחתם על חוזה למשך שתי עונות וחצי.
נבחרות ארגנטינה
את הופעתו בנבחרות הצעירות של ארגנטינה החל בשנת 2012 שהיה בסגל נבחרת ארגנטינה עד גיל 17 לאליפות העולם שהתקיימה בליטא, שם הצטיין דק עם 21.5 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית הטורניר. בשנת 2019 שיחק זומן לנבחרת לקראת אליפות העולם עד גיל 19 שם סיימה נבחרת ארגנטינה במקום ה-12. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך בשנת 2015 באליפות האמריקות בכדורסל שם זכה במדליית הכסף. שיחק גם באליפות האמריקות בכדורסל בשנת 2017 וזכה במדליית כסף נוספת ,השתתף גם בטורניר הכדורסל באולימפיאדה בריו דה ז'ניירו ב-2016 שכנבחרתו הודחה בשלב רבע הגמר. בשנת 2019 זכה דק במדליית זהב המשחקים הפאן-אמריקאיים. באותה שנה זכה דק במדליית הכסף בגביע העולם שנערך בסין.
ביתילי
ביתילי היא רשת קמעונאית ישראלית לעיצוב הבית. נכון לשנת 2018, לרשת 12 סניפים. הרשת נמצאת בבעלות החברה הציבורית "מולטי ריטייל גרופ".
Dangerous (שיר של קסקדה)
Dangerous (בעברית: מסוכנת או מסוכן) הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקת הדאנס הגרמנייה קסקדה, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Evacuate the Dancefloor. השיר יצא לאור ב-12 באוקטובר 2009, על ידי חברת התקליטים אול אראונד דה וורלד פרודקשנס, כסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד הדאנס הבריטי ולמקום העשירי במצעד השירים שבפינלנד.
ביתילי
היסטוריה
ביולי 2003 מוזגה הרשת עם רשת איי.די.דיזיין שהייתה בבעלות חברת פישמן רשתות, אך המיזוג היה ברמה התפעולית ואי.די. דיזיין המשיכה להפעיל את חנויותיה תחת שם זה. משפחת איתני הקימה יחד עם פישמן את חברת א.פ עיצובים כשותפות המחזיקה ברשתות הריהוט ביתילי, אי.די דיזיין,Rich & Taylor, וברשת URBAN שהחליפה את רשת My home page שנסגרה.
ב-7 באפריל 2010 נקבע כי לביתילי, וחברות נוספות קיימת אחריות ברצח תמר ברז, והן תפצנה את משפחתה ב-2.5 מיליון שקל בגין ניהול לקוי, סבל וקיצור תוחלת חיים. בערעור החברות לבית המשפט העליון הוחלט, על דרך הפשרה, להפחית את סכום הפיצוי ב-50%.
Dangerous (שיר של קסקדה)
רקע וכתיבה
כמה שנים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-6 מיליון השמעות.
ביתילי
היסטוריה
ביתילי מונה נכון ל-2021 12 סניפים ברחבי ישראל, הכוללים גם סניף עודפים אחד. ברשת נמכרים ריהוט ביתי, חפצי נוי לבית, מיטות ומזרנים, אביזרי תאורה, שטיחים, פרקטים ועוד.
Dangerous (שיר של קסקדה)
ביקורת
באתר המוזיקה digitalspy ביקרו את השיר, תוך שהעניקו לו ציון של שניים וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול.
קליפה (פירושונים)
המונח קליפה מתייחס למעטפת של כל גוף שהוא, אשר שונה בתכונותיה מהגוף עצמו. {{פירושונים|
Starman (שיר)
Starman ("איש כוכב") הוא שיר שנכתב והוקלט על ידי המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי עבור אלבום הקונספט שלו "עלייתם ונפילתם של זיגי סטארדסט ועכבישי המאדים" (אנגלית: "The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars") משנת 1972.
קליפה (פירושונים)
ראו גם
}}
Starman (שיר)
השיר מתאר את האלטר אגו של בואי, זיגי סטארדסט, מעביר מסר של תקווה לנוער בכדור הארץ דרך הרדיו. הסיפור מסופר מנקודת מבטו של אחד הנערים ששומע את זיגי. יש הטוענים כי השיר חזה את עלילת הסרט מפגשים מהסוג השלישי.
קוריאה הדרומית במשחקים הפאראלימפיים
קוריאה הדרומית השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים תל אביב (1968), ומאז שלחה משלחת ספורטאים לכל אחד מאירועי הקיץ של אולימפיאדות הנכים. במשחקי החורף נטלה סין חלק לראשונה באולימפיאדת הנכים אלברוויל (1992).
Starman (שיר)
האקורדים של תחילת הפזמון מבוססים במעורפל על פזמון השיר המפורסם אי שם מעבר לקשת ששרה ג׳ודי גרלנד בסרט הקוסם מארץ עוץ, המרמזים על מקורותיו החוצניים של זיגי.
שחרור
השיר שוחרר כסינגל מוביל ב-28 באפריל 1972. מנקודת מבט מסחרית, השיר היה לאבן דרך בקריירה של בואי, והלהיט הראשון שלו לאחר ההצלחה של Space Oddity, שלוש שנים קודם לכן.
Dangerous (שיר של קסקדה)
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-18 באוגוסט 2009, תוך שהועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של קסקדה. בתחילת הקליפ, נטלי הורלר מתיישבת על מיטתה, כשלצדה החבר שלה. החבר שלה מתכונן לעזוב. לאחר מכן, ניתן לראות את הורלר אוחזת במשהו שנראה כמו כרטיס טיסה. החבר שלה לוקח את זה ועוזב. בסמוך לכך, היא ניגשת למחשב הנייד שלה, שם היא יכולה לראות את כל מה שהחבר שלה עושה. כלומר, יש לה אפשרות מעקב אחרי כל צעד שלו.
לאחר שהחבר שלה עוזב את הבית, הוא מגיע לטרקלין הנייד. הוא יוצא מהרכב ונכנס, שם הוא פוגש בחורה אחרת, עמה הוא מקיים יחסים רומנטיים. לאחר מכן הורלר נוסעת לטרקלין במכוניתה והקליפ חוזר לחבר של הורלר. הוא לוקח את הבחורה השנייה להביא שתייה ואז כששניהם יורדים למטה, הקליפ עובר להורלר שנמצאת בטרקלין, תוך שניתן לראותה כשהיא יושבת ומאחוריה נמצאים רקדנים. אחרי זה החבר של הורלר מופיע שוב עם הבחורה. שניהם נמצאים בחדר נטוש ועומדים להתנשק. לאחר מכן, מראים את החבר שלה יושב על המיטה כשהבחורה ישנה. הורלר נראית מבולבלת כשהיא מביטה בתמונת המצב. החבר שלה מסיר תמונה בחדר, מאחוריה יש כספת. הוא פותח את הכספת ומוציא שרשרת. בהמשך, הורלר יורדת למטה וכשהחבר שלה יוצא מהמסדרון, היא פוגשת אותו ומניחה את ידה על פיו.
הורלר לוקחת את החבר שלה לחדר אחר, שם היא דוחפת אותו על המיטה, מורידה את הז'קט ומנשקת אותו. לאחר מכן היא הולכת לחדר אחר ומשאירה את החבר שלה בחדר הזה. החבר שלה קם ודופק על הדלת ומגלה שאין מענה. הוא פותח את הדלת ומוצא את הווילונות מתנופפים ברוח. הוא חש נסער ובמהרה חוזר לחדר בו הושלך על המיטה על ידי הורלר, ומוצא את הז'קט שלו, אבל לא את השרשרת. הקליפ מסתיים כאשר ניתן לראות את הורלר, כשהיא יוצאת מהטרקלין, תוך שהיא עונדת את השרשרת. היא נכנסת למכונית שלה ונותנת קריצה כשהיא נוסעת משם וכך מסתיים הקליפ.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-11 מיליון צפיות. קליפים נוספים של השיר שפורסמו ביוטיוב, צברו עשרות מיליוני צפיות גם כן.
ביתילי
היסטוריה
בפברואר 2022 רכשה חברת מולטי ריטייל גרופ מקבוצת כרמל את קבוצת ביתילי בסכום של כ-100 מיליון ש"ח.
אמדאו התשיעי, דוכס סבויה
אמדאו התשיעי, דוכס סבויה (באיטלקית: Amedeo IX. di Savoia; 1 בפברואר 1435 – 30 במרץ 1472), היה דוכס סבויה בין השנים 1465–1472.
ביוגרפיה
אמדאו נולד ב-1 בפברואר 1435 בתונון-לה-בן, ללודוביקו, דוכס סבויה ולאן מקפריסין, בתם של יאנוס, מלך קפריסין ושארלוט דה בורבון-לה מארקה. בשנת 1452 חיתנה אותו אמו בנישואים פוליטיים ליולנד מוולואה, בתם של שארל השביעי, מלך צרפת ומארי מאנז'ו.
בשנת 1465 מת אביו לודוביקו, דוכס סבויה, ואמדאו עלה לשלטון במקומו. בשל היותו חולה באפילפסיה, שלטה אשתו בדוכסות, והגדילה בה את ההשפעה הצרפתית. אמדאו הגן על הנזירים הפרנציסקנים ונתן להם בתים, וכן העניק בתים לטיפול בעניים ובחולים.
בשנת 1471 עלה אמדאו לרגל לסן-קלוד, וב-30 במרץ 1472 מת אמדאו בוורצ'לי, ובנו פיליברטו הראשון, דוכס סבויה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
בשנת 1452 התחתן אמדאו עם יולנד מוולואה, בתם של שארל השביעי, מלך צרפת ומארי מאנז'ו, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
גידולי היסוד הנאוליתיים
גידולי היסוד הנאוליתיים (מכונים לעיתים "המבויתים הראשונים") הם שמונה זנים של צמחים שבויתו בתקופה הנאוליתית, החל מכ-11,500 שנים לפני זמננו, על ידי החקלאים הראשונים באזור הסהר הפורה. גידולים אלה מהווים את הבסיס לחקלאות במזרח התיכון, צפון אפריקה, הודו, פרס ואירופה.
היבולים מונים שלושה מיני דגנים, ארבעה מיני קטניות ואת הפשתן, והם מיני הצמחים הראשונים שבויתו בעולם, כפי שסוברים החוקרים כיום.
דגנים
קטניות
אחר
קורמורן הודי
קורמורן הודי (שם מדעי: Phalacrocorax fuscicollis) הוא מין של קורמורן בינוני בגודלו החי לאורך תת-היבשת ההודית ומזרחה עד לתאילנד וקמבודיה. לעיתים הוא מבלבל עם המין קורמורן ג'אווה (Microcarbo niger), אף שהוא גדול יותר, בעל עיניים כחולות ומקור קצר יותר בעל קצה מתעקל.
מאפיינים
הקורמורן מגיע לאורך ממוצע של 63 ס"מ ולמשקל ממוצע של 790 גרם. שני הזוויגים דומים ללא דו-צורתיות זוויגית. הוא בעל נוצות שחורות עם גרון בצבע ירוק-זית, גב בצבע חום-ברונזה ורגליים שחורות. המקור קצר וצהוב כהה בעל עיקול בולט והעיניים כחולות.
מין קורמורן זה מצוי לרוב לאורך גדות מים מתוקים כמו גדות נהר וביצות לחות ברחבי הודו וסביבותיה אף שהוא מצוי גם בשפכי נהרות ובין מנגרובים ובהם הוא צד דגים במים הרדודים. הוא מקנן על העצים ועונת הרבייה תלויה ביותר בגשמים, כשהנקבות מטילות בין 3 ל-5 ביצים ירוקות-כחלחלות. הקורמורנים מקננים במושבות פזורות יחד עם קורמורנים אחרים, חסידות ושאר עופות מים.
יוסף פיש
קריירה כחזן
פיש נולד בפהרגיארמט במחוז סאטמר שבצפון הונגריה, בנם הצעיר של אברהם צבי ורחל פיש. בצעירותו ביטא כישרון מוזיקלי, והיה חזן בעיירת הולדתו. בהמשך תפקד כחזן שני בבית הכנסת הגדול בעיר הסמוכה מישקולץ, לצד החזן הראשי יהושע וידר.
משנת 1946 שירת פיש כחזן ראשי בקהילת בית הכנסת האורתודוקסי קאזינצי שבבודפשט. ב-1948 נישא לרחל (רוז'יקה) לבית ארנסט, ילידת יוגוסלביה, שאיבדה בשואה את בעלה ישראל (סרוּלצ'י) אדלשטיין לאחר שלושה חודשי נישואין. לבני הזוג נולדו שני ילדים: יהודה דב ואברהם צבי. באותה שנה התפרסמה בבודפשט יצירתו "לקל ברוך" (Lukel Boruch) בתקליט. הוא החל להופיע אחת לשבועיים בתחנת הרדיו ההונגרי-ממלכתי "קושוט" (Kossuth), בתוכנית "חצי שעה דתית-ישראלית" (Izraeli vallási félóra), בקטעי מוזיקה יהודיים, לעיתים בליווי ילד ממקהלת בית הכנסת.
העלייה לישראל ופרשת ההתאבדות
בעקבות המרד ההונגרי נגד ברית המועצות באוקטובר 1956, החליטה משפחת פיש לעזוב את הונגריה ולהגר לישראל.
בפברואר 1957 הציע בלה וינגרטן, ידידו של פיש מהונגריה וממתפללי בית הכנסת הגדול ברמת גן, את מועמדותו של פיש למשרת חזן בבית הכנסת הגדול בתל אביב. מעט לפני כן (ביוני 1956) התאבד חזן בית הכנסת הגדול בתל אביב, אהרון עמיהוד (קיפניס); בעיתונות נחלקו הדעות באשר לסיבות ההתאבדות - דיכאון או פגיעה קשה בשל יחס מזלזל מהנהלת בית הכנסת. באותה תקופה (פברואר 1957) התקיים סכסוך בין המתפללים בבית הכנסת סביב הבחירות לוועד בית הכנסת.
משפחת פיש הפליגה לישראל במרץ 1957 באניה "ארצה" לנמל חיפה, והתאכסנה בסמוך לבית הכנסת הגדול בתל אביב. לאחר מספר תפילות ניסיון במהלך אפריל-מאי 1957, נכשל המשא ומתן בין פיש לגבאי בית הכנסת לגבי גובה השכר, לאחר שהובטח לו סכום גבוה עוד בהיותו בבודפשט. פיש קיבל במקום זאת את משרת החזן שהוצעה לו על ידי ועד בית הכנסת הגדול ברמת גן. יומיים אחר כך שם קץ לחייו.
התאבדותו של פיש עוררה עניין תקשורתי במיוחד לאור סמיכות הזמנים להתאבדותו של החזן אהרן עמיהוד קודם לכן. בעיתונות סוקרו האשמות של ידידיו ושל קהילת העולים מהונגריה נגד הנהלת בית הכנסת בתל אביב, שלטענתם הייתה קשורה לנסיבות שהובילו להתאבדות. הדעות נחלקו באשר לרקע ההתאבדות - דיכאון בעקבות קשייו בשואה, או פגיעה בעקבות משא ומתן שלא בתום לב ויחס מתנכר לעולה החדש מצד הנהלת בית הכנסת בתל אביב. נציגי עולי הונגריה דרשו להקים ועדה ציבורית לחקר נסיבות אלו. עלה גם חשש שהדבר ינוצל על ידי אנשי אגודת ישראל ונטורי קרתא בווינה ובודפשט, שניהלו באותה תקופה מאבק נגד עלייה לישראל. יוסף (פרנץ) ימבור, חבר מועצת העיר תל אביב, פנה לראש העיר חיים לבנון בבקשה להקים ועדת חקירה ציבורית לבדיקת נסיבות ההתאבדות, אך היא נדחתה.
פיש נקבר בבית העלמין קריית שאול.
Willow
Willow (בעברית: עֲרָבָה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Evermore. השיר יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
וידאו קליפ נלווה בבימויה של סוויפט, הופץ לראשונה באותו היום בו יצא השיר. הוא ממשיך את עלילת הקליפ הקודם של "Cardigan". גרסת הרמיקס של השיר בשם "dancing witch" שנעשתה על ידי המפיקה השוודית אלווירה, הופצה ביום הולדתה של סוויפט ב-13 בדצמבר 2020 ולאחר מכן, יצאה גרסה אקוסטית בשם "lonely witch" ב-15 בדצמבר 2020.
רקע וכתיבה
ב-10 בדצמבר 2020, הודיעה סוויפט ברשתות החברתיות, כי היא תוציא אלבום הפתעה נוסף, שיהיה אלבום המשך לאלבומה השמיני Folklore. בהמשך, הודיעה כי הסינגל הראשון מתוכו "Willow" יהיה זמין להורדה דיגיטלית ולצפייה ביוטיוב כבר בערב של אותו היום. קטעים מתוך הווידאו קליפ שלו פורסמו ברשתות החברתיות גם כן. השיר נכתב על ידי סוויפט והמפיק שלו ארון דסנר, שעבד עם סוויפט על אלבום האולפן השמיני שלה, Folklore. דסנר הפיק את השיר והוא קיבל את הקרדיטים על התפקידים הבאים: תופים, כלי הקשה, קלידים, סינתיסייזרים, פסנתר וגיטרת בס, חשמלית ואקוסטית. על התזמורת היה אחראי ברייס דסנר. גרג קלבי וסטיב פאלון ביצעו את המאסטרינג שלו בסטרלינג סאונד, אדג'ווטר, ניו ג'רזי ואילו ג'ונתן לואו היה אחראי על המיקס שלו, אותו עשה באולפני לונג פאונד בעמק ההדסון, ניו יורק.
ב-13 בדצמבר 2020, יום הולדתה ה-31 של סוויפט, הופצה גרסת "מכשפה רוקדת" אלקטרונית ל-"Willow". הגרסה היא רמיקס מחודש שנעשה על ידי המפיקה השוודית אלווירה. אחריה הופצה גרסת "מכשפה בודדה" אקוסטית ב-14 בדצמבר וגרסת "מכשפה לאור ירח" ב-15 בדצמבר. בהמשך, הופץ קליפ לגרסת "מכשפה בודדה" ובו מופיעות סצנות מאחורי הקלעים של הקליפ של "Willow". כמו כן, פורסם קליפ לגרסת "מכשפה רוקדת" ובו מוצגים הסיפורים שמאחורי השיר. הוא הועלה לערוץ היוטיוב של סוויפט ב-15 בדצמבר 2020.
ביקורת
"Willow" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. פטריק ראיין מ-USA Today כינה אותו כאחד מהשירים בעלי התוכן הלירי הטובים ביותר ב-Evermore. בביקורתו של ג'ון פארלס מהניו יורק טיימס על Evermore, הוא החמיא על קטעי הכלי שלו והוסיף כי: "בשיר, יש שימוש בגיטרה השזורה בחוסר מנוחה, דבר שהופך אותו למעולה ולאחת מהרצועות הטובות ביותר באלבום". אלן ג'ונסון מ-Paste שיבחה את השיר וטענה שהוא "מהווה מעין פתיח חינני לאלבום", ואילו בובי אוליבייה מ-Spin כינה אותו כ"שיר שמתאים להיות מושמע בעת הדלקת מדורות על חוף הים". אלכסיס פטרידיס מהגרדיאן הצהירה כי "השיר היה יכול בקלות לתפקד כשיר פופ מפוצץ אם סינתיסייזרים, עריכה נוספת ומקצבים מתוכנתים היו מחליפים את העיבוד האקוסטי שלו". מבקר המוזיקה כריס וילמן מווראייטי כתב שהשיר מייצג את מצבה הנפשי של סוויפט, והוסיף כי הוא מזכיר "Invisible String" ו-"Peace" מ-Folklore.
ברולינג סטון, בחרו ב-"Willow" כאחד משיתופי הפעולה הטובים ביותר בעולם פופ בשנת 2020, תוך שהיללו את הכימיה בין סוויפט למפיק דסנר.
הוצאה וקידום
היציאה של הסינגל עוררה סערה בעולם המוזיקה, בדומה לסערה שעוררה צאתו של הסינגל "Cardigan". אתרי אינטרנט רבים פרסמו כתבות אודות האלבום והשיר, תוך שפורסם כי את הווידאו קליפ הרשמי שלו, היא ביימה בעצמה. האלבום יצא לאור במהלך מגפת הקורונה וצאתו הייתה דומה לזו של Folklore.
ב-11 בדצמבר הוא הועלה לרשתות הסטרימינג השונות, תוך שהיה זמין להורדה דיגיטלית. על מנת לעזור בקידום שלו, הצהירה סוויפט כי היא תופיע ב-14 בדצמבר בתוכנית הטלוויזיה "ג'ימי קימל לייב!". בהמשך, פורסם כי הוא התברג במקום הראשון ברשימת ה-"Today’s Hits" של אפל מיוזיק.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם בשידור חי בחצות 10 ו-11 בדצמבר 2020. הקליפ הוא המשך לקליפ של "Cardigan". הקליפ צבר למעלה מ-9.5 מיליון צפיות ביממה הראשונה לצאתו. הוא בוים על ידי טיילור סוויפט, תוך שהוא הופק על ידי ג'יל הרדין. בנוסף לכך, הופנו כלפיו ביקורות מטעם אתרי מוזיקה שונים.
קרדיטים וצוות
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מהאתר יוטיוב.
בנייה (גאומטריה)
בגאומטריה, בנייה היא שרטוט של עצמים גאומטריים, כגון קטעים בעלי תכונות מוגדרות, על פי כללים נתונים.
הבנייה הבסיסית בגאומטריה אוקלידית היא בנייה בסרגל ובמחוגה. קיומן של בעיות בנייה שאינן ניתנות לפתרון בכלים אלה הוביל להצעתם של כלי בנייה נוספים, שיאפשרו לפתור בעיות אלה. מאידך ניתנו הוכחות לכך שבעיות בנייה שניתן לפתור בסרגל ובמחוגה ניתן לפתור גם באמצעים מצומצמים יותר.
בנייה בסרגל ובמחוגה
הבנייה הבסיסית בגאומטריה אוקלידית היא בנייה בסרגל ובמחוגה, כלומר בנייה המשתמשת בסרגל ובמחוגה בלבד. לעניין זה, הסרגל והמחוגה אינם הכלים הפיזיים המשמשים בשרטוט, אלא הפשטות גאומטריות, המממשות את שלוש ההנחות הראשונות מבין חמש ההנחות של אוקלידס ב"יסודות":
פעולות אפשריות
סרגל ומחוגה מאפשרות לבצע שתי פעולות יסודיות: בנוסף לזה אפשר למצוא את: בניה במחוגה וסרגל היא שרשרת של פעולות כאלו, המגיעה אל התוצאה המבוקשת.
הבעיות הגאומטריות של ימי קדם
היוונים הקדמונים ניסחו ארבע בעיות, אשר במשך כ-2,000 שנה היו בעיות פתוחות: כל ארבע הבעיות הוכחו כבלתי פתירות בבנייה בסרגל ובמחוגה, באמצעות יישום אלמנטרי של התורה המתמטית העוסקת בהרחבת שדות.
צמצום ארגז הכלים
למרות שבבעיות הבנייה הקלאסיות מקובל היה להשתמש בשני הכלים, הסרגל והמחוגה, ידוע שאפשר להסתפק בפחות. בשנת 1797 פרסם הגאומטרן האיטלקי לורנצו מסקרוני ספר, שבו הראה שכל בעיה שאפשר לבנות בסרגל ומחוגה, אפשר לבנות גם באמצעות המחוגה לבדה. כדי להראות זאת, הוכיח מסקרוני שבמחוגה ניתן לחבר ולחסר ארכי קטעים, וגם להכפיל ולחלק אורכים זה בזה. (לא ניתן לבנות ישרים, אך ניתן למצוא שתי נקודות המתוות את הישר, ולמעשה לשרטט נקודות כרצוננו הנמצאות על הישר).
כבר ב- 1759 עסק ד'אלמבר בפתרון בעיות בנייה בסרגל בלבד. בעיות אלה מטבען מוגבלות יותר מאשר הבניות במחוגה ובסרגל, משום שהסרגל אינו מאפשר אלא פתרון של משוואות ליניאריות. עבודתו של ד'אלמבר המריצה מתמטיקאים צרפתיים אחרים לעסוק בנושא, שהעניין בו גבר אחרי פרסום ספרו של מסקרוני. באותה עת הציע ז'אן-ויקטור פונסלה (Jean-Victor Poncelet ; 1867-1788) שהוספת מעגל אחד קבוע במישור (יחד עם המרכז של אותו מעגל), די בה כדי לאפשר לסרגל לפתור כל בעיית בנייה במחוגה וסרגל. השערה זו הוכחה ב-1833 על ידי הגאומטרן יאקוב שטיינר, וזכתה לשם משפט פונסלה-שטיינר.
הרחבת ארגז הכלים
קיומן של בעיות בנייה שאינן ניתנות לפתרון בסרגל ובמחוגה הוביל להצעתם של כלי בנייה נוספים, שיאפשרו לפתור בעיות אלה. היפיאס הראה שבעזרת קוואדרטריקס, כלי שאיננו בארגז הכלים של הגאומטריה, ניתן לחלק זווית נתונה לשלושה חלקים, וכן הוכח שכלי זה מאפשר את תרבוע העיגול.
כלי אחר שנעשה בו שימוש בהקשר דומה, הוא ה"רצועה", או הסרגל הכפול: סרגל שיש לו שני צדדים ישרים מקבילים, במרחק ידוע. בדומה לסרגל ולמחוגה, אפשר לתאר כלי זה כך:
שמלת השבת של חנה'לה (סרט, 2021)
עלילה
העלילה מתרחשת אי שם בכפר אבן ציורי בתקופת העלייה השנייה (ראשית המאה ה-20), מושבה חקלאית גלילית, נטולת כל סימני טכנולוגיה, קהילה חמה של עובדי אדמה יהודים חלוצים, שנאבקים להצליח ולהתפרנס ממלאכת עיבוד האדמה. לצידם של האיכרים מתגוררות גם משפחות הפקידים האמידות, בעלי האמצעים והאדמות, יהודים בורגנים, שמתייחסים לכל המעשה החלוצי כאל פרויקט כלכלי גרידא. זהו בוקר יום שישי, חנה'לה, נערה צעירה נעימה ואדיבה, ביתה של שרה'לה, הכובסת של המושבה ושל חיים, איכר חלוץ קשה יום, עוזרת להוריה בהכנות לקראת השבת. משפחתה של חנה'לה היא הענייה מכל המשפחות ולחנה'לה אין אפילו שמלת שבת לבנה. למרות כל זאת חנה'לה היא ילדה מאוד אהובה ומקובלת על חבריה ואף זוכה להתעניינות מיוחדת מצדו של יונתן, נער טוב מראה וטוב לבב שהוא גם בנה של גיטל בעלת האדמות, עשירת המושבה היהירה והחמדנית וגם אימן של צילי וגילי צמד אחיות מרושעות שלא מפספסות אף הזדמנות ללעוג לחנה'לה ולילדי האיכרים העניים.
זהו יום מיוחד, חנה'לה מקבלת מהוריה מתנה יקרה, שמלת שבת לבנה, שרה'לה תפרה אותה משמלת הכלולות שלה, חנה'לה מאושרת ולא יודעת שמצבם הכלכלי של הוריה חמור משחשבה, גיטל מבקרת בבית הוריה ומתרה שאם עד צאת השבת הם לא ישלמו את חובם, הם יפונו מביתם. לבושה בשמלת השבת החדשה יוצאת חנה'לה בשליחות אמא אל החווה של הדוד משה, יונתן, צילי וגילי מצטרפות אליה למסע, כשכל מטרתן של התאומות הוא להצליח ללכלך את השמלה הלבנה של חנהל'ה. ביחד הם עוברים שלל הרפתקאות וחוויות ולבסוף מצליחים לחזור אל המושבה ממש לפני כניסת השבת אלא שאז הם נתקלים בנחמן מוכר הפחמים, קשיש זעפן ובודד אימת ילדי המושבה, ערמת פחם קורסת על נחמן והוא זקוק לעזרה. חנה'לה מחליטה לעזור, אך המחיר כבד, שמלת השבת שלה מתלכלכת ונהרסת. בצר לה וכשהמצב נראה אבוד, פונה אליה הירח וניסים מתחילים להתרחש ועד כניסת השבת הכל בא על מקומו בשלום.
פיטר פן (סרט, 1988)
פיטר פן (באנגלית: Peter Pan) הוא סרט פנטזיה והרפתקאות מונפש אוסטרלי לילדים משנת 1988, המבוסס על המחזה "פיטר וונדי" שהוצג לראשונה בשנת 1904 ונכתב על ידי ג'יימס מתיו ברי. הסרט הופק על ידי רוז פיליפס ונכתב על ידי פול לידון, כאשר הפקת הסרט נעשתה באולפני ההנפשה ברבנק.
זכויות היוצרים של הסרט כיום נמצאות בבעלות Pulse Distribution and Entertainment, ומנוהלות על ידי חברת NuTech Digital.
תקציר העלילה
הסרט מספר על פיטר פן, הילד הנצחי, אשר לוקח את ילדי משפחת דארלינג לארץ לעולם לא, שם הם עוברים הרפתקאות קסומות לפי הסיפור המקורי - "פיטר וונדי".
מדבבים בעברית בשנת 1990
דיבוב זה בוים על ידי ניקו בר, והופק על ידי שרון מלמד.
מדבבים בעברית בשנת 1997
דיבוב זה בוים על ידי יסמין גמליאל, והופק על ידי עוזי פוקס, סאלי אמיגה וענבר שטגר עזרא.
מבנה כדור הארץ
[[קובץ:Globe4.jpg|320px|ממוזער|פירוט לחלקים השונים במבנה כדור הארץ:
(1) קרום יבשתי
(2) קרום אוקייני
(3) לוח טקטוני שוקע
(5) הרי געש
(7) תימרת מעטפת
(8) גלעין חיצוני
(9) גלעין פנימי
(10) זרם ערבול
(11) ליתוספירה
(12) אסתנוספירה
(13) תחום אי הרציפות וייכרט-גוטנברג
(14) תחום אי הרציפות מוהורוביצ'יץ'
(?) גלעין עמוק ]] מבנה כדור הארץ הוא המבנה הגאולוגי והאטמוספירי של כדור הארץ.
מסת כדור הארץ
הכוח המופעל על ידי כוח הכבידה של כדור הארץ יכול לשמש לחישוב המסה של כדור הארץ. המסה של כדור הארץ היא קילוגרמים.
צורת כדור הארץ
צורת כדור הארץ היא של ספרואיד אובלי עם קוטר ממוצע של כ-12,742 קילומטרים. האזור ברחבי כדור הארץ בו פני הקרקע הם הגבוהים ביותר הם באזור הר האוורסט (8,850 מ' מעל פני הים) והאזור ברחבי כדור הארץ בו פני הקרקע הם הנמוכים ביותר הם באזור תעלת מריאנה (10,911 מטרים מתחת לפני הים).
מכיוון שכדור הארץ אינו כדור מושלם, אלא פחוס במקצת, ופני השטח הקרובים לקו המשווה, רחוקים יותר מהמרכז מאשר פני השטח הקרובים יותר לקטבים, אף על פי שהר האוורסט הוא ההר הגבוה ביותר בעולם מבחינת גובהו (8,850 מטרים מעל פני הים), הנקודה הרחוקה ביותר ממרכז כדור הארץ היא למעשה הר הגעש הרדום צ'ימבורסו שבאקוודור (6,268 מטרים מעל פני הים).
מסת כדור הארץ היא 5980 יוטאגרמים ( קילוגרמים).
המבנה
הפנים של כדור הארץ, בדומה לכוכבי הלכת האחרים, מחולק למספר שכבות עם הרכבים כימיקליים שונים. לכדור הארץ יש קרום חיצוני מוצק וסיליקטי, מעטפת צמיגית במיוחד, ליבה חיצונית נוזלית אשר הרבה פחות צמיגה מאשר המעטפת, וליבה פנימית מוצקה.
כדור הארץ בנוי מחמישה חלקים
מעת לעת חומרים חדשים מוצאים את הדרך מתוך כדור הארץ אל פני השטח דרך הרי הגעש והסדקים ברצפת האוקיינוס (ראו התפשטות קרקעית הים). רבים מהסלעים שנמצאים כיום בקרום כדור הארץ נוצרו במהלך 100 מיליון השנים האחרונות. עם זאת, גרגרי המינרלים על פני כדור הארץ נוצרו לכל היותר לפני 4.4 מיליארד שנים - מה שמעיד על כך שלכדור הארץ היה קרום מוצק במשך זמן כה רב.
השכבות הגאולוגיות המרכיבות את כדור הארץ נמצאות בעומקים המצוינים בטבלה שלהלן:
קרום כדור הארץ
הקרום הוא הקליפה המוצקה החיצונית ביותר של כדור הארץ. הקרום נבדל מהמעטפת של כדור הארץ בהרכב הכימי שלו. הקרום של כדור הארץ נוצר במקור מהתגבשות של סלעים מותכים, ולאורך השנים השתנה בתהליכים של שחיקה, כתוצאה מפעילות וולקנית, וכו'.
בעוד שלרוב כוכבי לכת יש קרום אחיד למדי, לכדור הארץ לעומת זאת יש שני סוגי קרום - קרום יבשתי וקרום אוקייני. לשני סוגים אלה יש הרכבים כימיות שונים ותכונות פיזיקליות שונות, והם נוצרו בתהליכים גאולוגיים שונים. העומק של קרום כדור הארץ נע בין 5 ל-70 קילומטרים. החלקים הכי דקים של הקרום נמצאים באוקיינוס.
גלעין כדור הארץ
גלעין כדור הארץ הוא החומר הנמצא במרכז כדור הארץ, 2,900 - 3,400 ק"מ מתחת לפני השטח. קוטר הגלעין הוא כמחצית מקוטר כדור הארץ, ומשקלו 32.4% ממשקל כדור הארץ.
במרכז הגלעין מגיעה הטמפרטורה ליותר מ-6,000 מעלות צלזיוס. מקור החום הוא כתוצאה מכוח הכבידה שיוצר לחץ רב והופך לאנרגיית חום.
מניתוח המהירות של גלים סייסמיים בגלעין עולה, שקיים תחום אי רציפות נוסף בתוך הגלעין בעומק של כ-5,100 ק"מ מתחת לפני השטח. תחום זה מבדיל בין גלעין פנימי מוצק, לבין גלעין חיצוני נוזלי. משקל הגלעין הפנימי הוא 1.7% ממשקל כדור הארץ. משקל הגלעין החיצוני, לעומת זאת, הוא 30.7% מכלל משקל כדור הארץ. הגלעין הפנימי נשאר מוצק על אף הטמפרטורה הגבוהה (למעלה מ-6,000 מעלות צלזיוס), הודות ללחץ העצום המופעל עליו אשר גורם לו לחצות את גבול ההתכה (שעומד שם על 4,300 מעלות בגלל תנאי הלחץ).
מעטפת כדור הארץ
מעטפת כדור הארץ היא השכבה האמצעית המרכיבה את כדור הארץ. מעל שכבה זו נמצאת שכבת הקרום, כשביניהם מפריד תחום אי הרציפות מוהו. מתחת שכבת המעטפת נמצא הגלעין שבמרכז כדור הארץ כשביניהם מפריד תחום אי הרציפות ווייכרט-גוטנברג.
מסת מעטפת כדור הארץ היא ק"ג, ומהווה 67% ממסת כדור הארץ. העובי של מעטפת כדור הארץ הוא 2,900 קילומטרים.
מיכניה מוטוק
ביוגרפיה
מיכניה מוטוק נולד בבוקרשט, בשנים 1984–1989 הוא למד באוניברסיטת בוקרשט. בנוסף לכך הוא השתלם בחוק בינלאומי באוניברסיטת ניס ובאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הוא הצטרף למשרד החוץ הרומני. לאחר מספר תפקידים מיכניה מוטוק נשלח לארגון האומות המאוחדות והחל משנת 2003 היה נציג רומניה בארגון. בשנת 2008 הוא הוחלף על ידי סימונה מיקולסקו ונשלח לבריסל כנציג רומניה באיחוד האירופי. בשנת 2015 הוא התמנה למספר חודשים לשגריר בלונדון. כבר בנובמבר 2015 הוא הוחזר לרומניה והתמנה לשר ההגנה בממשלתו של דאצ'יאן צ'ולוש. ממשלה זו פוזרה בתחילת 2017.
בשנת 2017 מיכניה מוטוק קיבל משרה בכירה באיחוד האירופי והוא מכהן כסגן מנהל מרכז לאסטרטגיה פוליטית.
מיכניה מוטוק נשוי ליוליה מוטוק, שופטת בבית הדין האירופי לזכויות אדם.