cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כופין על מידת סדום
חלוקת רכוש בין שותפים או יורשים
התלמוד דן בשאלה כיצד לחלק קרקע שהתקבלה בירושה בין אחים, בנסיבות שבהן לאחד האחים קרקע סמוכה לקרקע שבירושה. אותו אח מעוניין שהחלק שיקבל בירושה יהיה סמוך לקרקע שלו, כדי להשיג רצף בין השדות. בתלמוד נחלקו בדבר: רבא אומר כי יש להיענות לבקשתו של אותו אח, באומרו: "כגון זה כופין על מידת סדום". מנגד, רב יוסף סבור שיתר האחים יכולים להתנגד לבקשת האח, גם ללא סיבה מיוחדת.
לפי התלמוד שם המחלוקת היא גם כאשר לכל אחת מהקרקעות יש מקור מים המשקה אותה. רבה דבק בעמדתו שיש לתת את הקרקע הסמוכה לאח המבקש אותה על פי הכלל "כופין על מידת סדום", ואילו רב יוסף סבור שגם במקרה כזה, זכאים האחים להתנגד לבקשת האח בטענה שהקרקעות אינן שוות זו לזו, מחמת ההבדל בין מקורות המים באיכות ההשקיה שלהם ולכן אין כאן מידת סדום.
בתלמוד נקבע דהלכה היא רב יוסף, כלומר לא כופין על מידת סדום שכן לאחים יש טענה טובה הנשענת על הבחנה בין הקרקעות.
החלפת סחורות
המשכיר ספינה לחברו להוביל בה סחורה מסוימת, אינו יכול להתנגד להחלפת הסחורה המוסכמת בסחורה דומה, כשאינו ניזוק על ידי כך.
הנימוק לכך הוא שאין למשכיר שום הצדקה מוסרית להתנגד להחלפה. אמנם הוסכם על הובלת סחורה מוגדרת, אך אסור לו לנהוג 'מידת סדום' ולעמוד על קיומו הדווקני של ההסכם, שהרי הוא חייב להוביל את היין המוסכם, וסירובו להחליף את הסחורה אינו אלא רשעות גרידא - מניעת הנאה מן הזולת כשלו עצמו לא נגרם הפסד. מנגד, אם השכיר אדם ספינה בלתי מסוימת להובלת יין מסוים, וטבעה הספינה על תכולתה - כאן יש הצדקה למשכיר לעמוד על קיומו הדווקני של ההסכם ולסרב להעמיד לשוכר ספינה חלופית להובלת היין השונה מן המוסכם, משום שסיכול ההסכם המקורי כרוך גם בנזק לרכושו שלו.
סייגים לכלל 'כופין על מידת סדום'
ישנם ראשונים שסוברים כי כפייה על מידת סדום היא רק כאשר האדם אינו חסר כלום, ואין לו שום הפסד משום צד ולא טרחה כלל. ואפילו אם אינו חסר אלא דבר מועט אין לחייבו, כי יש אנשים שאפילו חסרון קטן מפריע להם.
גם מדברי התוספות במסכת כתובות ניתן להוכיח שבכל הפסד, גם הקטן ביותר אנו אומרים שדינו כ'זה נהנה וזה חסר' ולא כופים על מידת סדום. כך כתב אף הרשב"א: "אם ראובן חושש שמא יגיענו שום הפסד בדבר זה - אין כאן משום מדת סדום".
כך נפסק באחרונים: "אף על גב דאינו היזק ממש, כל שחסר קצת ומיעוטא דמיעוטא נמי - תו לא הוי ממדת סדום".
בין שהחיסרון הוא בענייני הגוף ובין שהוא בענייני הנפש, אין מחייבים את האדם משום 'מידת סדום'. אף כשאין החיסרון בעצם הדבר שנותן לחברו, אלא שבסופו של דבר ייגרם לו הפסד, כגון שחבירו בא להשתמש בפעולתו ליצור חפצים ולמכרם לאחרים, ומשום כך לא יקנו ממנו את הדברים שהוא עושה, אין בו משום מידת סדום.
לעומת זאת, יש שסברו כי כאשר יש טרחה מועטה עדיין ניתן לכפות על מידת סדום. כך לדוגמה מי שנתחייב להביא לחברו ערב מסוים לשותפות ביניהם, יש מן הראשונים שסוברים שאין זו מידת סדום להקפיד שלא לקבל ערב אחר, כי האדם הסכים לשותפות על סמך ערב זה דווקא שהוא יודע שיש לו נכסים רבים שאין עליהם עוררים. לעומתם יש הסוברים שבמקרה כזה אפשר לכפות על האדם להסכים לכך ששותפו יביא ערב אחר חשוב כמו זה שהתנו עליו, ואין זה נחשב חסרון, ומידת סדום היא שלא לקבלו.
== יישום הכלל במשפט הישראלי == 1. בפני בית המשפט המחוזי נידונה השאלה: כיצד יש לחלק בין שני שותפים שני חלקים השווים מבחינת ערכם הכספי? האם החלוקה תיעשה על פי גורל או שיש לתת לאחד השותפים את הזכות לבחור באותו חלק שיש לו כלפיו סנטימנט אישי, כשהשותף השני אינו מפסיד מכך מבחינה כספית? שופט בית המשפט המחוזי, השופט לם, החליט שלא ללכת בעניין זה בעקבות המשפט האנגלי השולל זכות בחירה זו מאותו שותף, ובמקום זה פנה למשפט העברי הקובע שהשותף רשאי לבחור חלק זה משום ש"עיכוב בדבר זה - מידת סדום היא". בפסק הדין הובאו דברי הרמב"ם ב"משנה תורה" בעניין זה (הלכות שכנים, פרק יב, הלכה א):
האחין או השותפין שבאו לחלוק את השדה וליטול כל אחד חלקו, אם הייתה כולה שווה ואין שם מקום 'טוב' או מקום 'רע', אלא הכל אחד - חולקין לפי המידה בלבד.
ואם אמר אחד מהם: תנו לי חלקי מצד זה כדי שיהא סמוך לשדה שלי ויהיה הכל שדה אחת - שומעין לו, וכופה אותו [=את אחיו או שותפו] על זה, שעיכוב בדבר זה מידת סדום היא.
2. בעניין אחר, נידון עניינה של ילדה בת שלוש שסבלה ממחלה חשוכת מרפא. לפי עדות הרופאים, הייתה הילדה צפויה למות תוך זמן קצר, אם לא יושתל בגופה מח עצמות שיילקח מאחותה בת התשע. לדעת הרופאים, תהליך ההשתלה כמעט ואינו מסכן את התורם, אך הוא עלול לזרז את מות החולה במקרה של אי-הצלחה. היועץ המשפטי לממשלה והורי הילדה פנו לבית המשפט בבקשה שיורה לרופאים לבצע את ההשתלה. השופט צבי טל נתן דעתו גם על עמדת המשפט העברי במקרה זה, ולפיה חלה חובה מן התורה להציל אדם הנתון בסכנת חיים. חובה זו חלה גם כשההצלה כרוכה בצער מסוים למציל, ובמקרים מסוימים אף ניתן לכפותו להציל משום שאי-ההצלה נחשבת כ"מידת סדום", ובמקרה כגון זה "כופין על מידת סדום" (תלמוד בבלי, בבא בתרא יב ע"ב).
3. בפסק דין שניתן בבית המשפט העליון נידון חיובם של מנהלי חברה שערבו אישית לחובותיה כלפי הבנק המשיב. המערערים טענו כי על פי ההסכם בינם לבין הבנק, הבנק היה חייב לעשות להקטנת הנזק ללקוחותיו על ידי "כיסוי" יתרת החוב בחשבון באמצעות כספי החסכונות של מנהלי החברה. השופט טל קבע שבמקרה זה, שבו "זה נהנה [=הלקוח] וזה [=הבנק] לא חסר", יש מקום להחיל את הכלל "כופין על מידת סדום" ולחייב את הבנק בהקטנת הנזק, כאמור.
4. במקרה נוסף, דן בית המשפט העליון בערעור על פסק דינו של בית המשפט המחוזי. המערערים בנו תוספת לדירתם על שטח ה"רכוש המשותף" של המשיבים - שאר דיירי הבניין. המשיבים הוציאו צו המחייב את המערערים להרוס את תוספת הבנייה לדירתם ולהשיב את המצב לקדמתו. הערעור על תקפות הצו נדחה בבית המשפט המחוזי.
השופט י' אנגלרד סבר, בדעת מיעוט, שבמקרה זה, למרות שתוספת הבנייה נבנתה על שטח "הרכוש המשותף", שלא כדין, יש לבית המשפט שיקול דעת באשר למתן הסעד המבוקש, ובכוחו למנוע את הריסת תוספת הבנייה תוך מתן פיצוי כספי לשאר הדיירים שניזוקו. הוא עיגן עמדה זו בעיקרון "כופין על מידת סדום". לדעתו, "היקף תחולתו של דין "כופין על מידת סדום" במסגרת העיקרון של "זה נהנה וזה לא חסר" עשוי להיות רחב יותר מזה של הדוקטרינה המקובלת של שימוש לרעה בזכות", והוא מוסיף: 'מן הראוי כי המשפט היהודי ישמש מקור השראה בפרשנותו של הוראת סעיף 14 לחוק המקרקעין, תשכ"ט-1969, ולאו דווקא משום שלשונה של זו סתומה ומגומגמת. נראה לי כי המגמה המוסרית המובהקת המצויה במסורת המשפטית היהודית לגבי מושג הבעלות, ואשר מטרתה להגביל את שלטונו של אדם על נכסיו, תמצא ביטוי במשפט של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית. יצוין כי מעבר למימד המוסרי-אינדיבידואלי של העיקרון "כופין על מידת סדום", מצוי בו גם, ואולי הוא עיקר, מימד חברתי חשוב. כי הלוא בשל חסרונו של מימד חברתי זה, נחתם גזר דינם של אנשי סדום, שעל מידתם הרעה נקרא העיקרון'.
לעומתו, סבר השופט י' טירקל, וכמוהו נפסק בדעת הרוב, כי אין בנסיבות המקרה משום הצדקה לפגוע בזכויות הקניין של שאר הדיירים ברכוש המשותף על יסוד עקרון 'כופין על מידת סדום', וכי יש לקיים את צו בית המשפט בערכאה הראשונה, שהורה על הריסת תוספת הבנייה והשבת המצב לקדמותו.
5. הדים לעקרון 'כופין על מידת סדום', ניתן למצוא גם בסעיף 17 לחוק השכירות והשאילה, התשל"א-1971, על פיו ה"שוכר חייב לאפשר למשכיר, בכל עת סבירה, לבדוק את המושכר". הסדר זה עולה בקנה אחד עם עמדת המשפט העברי ולפיה כשלא נגרם לשוכר נזק כלשהו מבדיקת המושכר, יש בהתנגדותו לבדיקה זו משום "מידת סדום". זאת, על אף שלפי הדין הנוהג במשפט העברי אין הוא חייב לאפשר אותה. ברוח זו אף נקבע, שהמשכיר אינו רשאי להתנגד להשכרת המושכר בשכירות-משנה כשלא נגרם לו כל נזק עקב כך.
יישום הכלל בפסקי דין רבניים ופסיקה אקטואלית
בתי הדין הרבניים מיישמים את הכלל 'כופין על מידת סדום' בנסיבות שונות.
1. פלוני קנה מקרר גדול ולא הייתה לו אפשרות להכניסו לביתו אלא דרך מעבר במרפסת של שכנו, והלה התנגד לכך. בית הדין הרבני בנתניה הגיע למסקנה שמאחר ש"רוב בני אדם" אינם גובים תשלום עבור מעבר חד-פעמי בתוך רשותם, ואינם רואים בדבר פגיעה בבעלותם, יש בהתנגדות השכן משום "מידת סדום", וניתן לכפותו לאפשר את מעבר המקרר דרך מרפסת ביתו.
2. באחת משכונותיה ההרריות של ירושלים, מצויים שני רחובות מקבילים כשביניהם הפרשי גובה. ברחוב עליון מצויים מרכזי מזון, בית כנסת וגני ילדים. וכדי להגיע אליהם מהרחוב התחתון, נדרשים התושבים להקיף את הבניינים ולטפס במעלה הרחוב. אחת התושבות מצאה דרך פשוטה להקל עליה את הדרך לגני הילדים עם עגלות ילדיה, היא נכנסה לאחת הכניסות של הבניינים, ועלתה במעלית הבניין לקומת מפלס הרחוב העליון, ויצאה לרחוב. בכך חסכה מעצמה את מאמץ הטיפוס וזמן היקף הרחוב. כך החלו מתפללי בית הכנסת לנהוג, וכן אלו שביקשו לערוך קניות – קיצרו את דרכם באמצעות מעליות הבניינים הפרוסים ברחוב. דיירי הבניינים מחו על כך, ואסרו את הכניסה לתחומם ואף עשו נעילת קודן לדלת כניסת הבניין. אלא שאחד הדיירים, גילה לאם הילדים את הקוד, בטענה שהיא אורחת אישית שלו. וועד הבית טען כי אין רשות לדייר בבניין לאשר לזר קיצור דרך על בסיס קבע, הגם שבוודאי רשאי להזמין לבית אורחים על בסיס קבע. מנגד, טען הדייר כי קיימת זכות לכל דייר בבניין לארח, ובכלל זה להתיר למכרים שלו להשתמש במעלית הבניין על בסיס קבע.
השאלה עליה נסוב הדיון היא האם זכאי כל אחד לשמר לעצמו את רשותו ו'שלי שלי ושלך שלך', וכך יוכל למנוע מן הזולת לעשות שימושים זוטרים ברשותו, אף שאין בהם כדי לפגוע בזכויותיו, או שמא יש דרישה לאפשר לזולת להשתמש ברכוש בשעת הצורך, במידה ואין בכך פגיעה, משום 'כופין על מידת סדום'. נקבע כי ראוי לנהוג בעין טובה בזולת ולאפשר לשכנים להנות מהמעבר ברשות הפרטית, כל עוד לא נגרע מהבעלים דבר, כגון מעבר במקום שאינו מיועד לשימוש משפחתי או כשאין במעבר פגיעה באיכות דיירי המקום. אומנם לפי שורת הדין, זכות דיירי המקום למחות ולעכב מלעבור ברשותם, ואף אין הם עוברים על מידת סדום, אם בידם טענות ממשיות התומכות בעמדתם.
3. יש הפוסקים כי בערים שבהן יש התנגדות לעירוב חצרות על ידי אנשים המתנגדים לעירוב מטעמים שלהם, יכול כח בית דין לזכות לאוסרים את פת העירוב, מדין 'כופין על מדת סדום'. שהרי המתירים בוודאי מותרים לעשות עירוב לעצמם לפי פסק רבניהם, ואין בכוח האוסרים לאסור עליהם, וממילא 'כופין על מדת סדום' ומזכים להם את העירוב על ידי בית דין.
יגאל רביד
יגאל רביד (צימט) (נולד ב-13 באוגוסט 1957) הוא שדרן רדיו, מגיש טלוויזיה ועיתונאי ישראלי.
ביוגרפיה
רביד נולד וגדל בבני ברק כיגאל צימט. משפחתו היא מראשוני המתיישבים בבני ברק. הוא בוגר גימנסיה הרצליה.
בשנת 1976 התגייס לצה"ל ושירת במשך שנה וחצי בגלי צה"ל ואת שאר השירות בחיל החינוך.
למד מדע המדינה באוניברסיטת תל אביב ועבד בעסק שהקים אביו, צבי צימט, מחלוצי ענף הרכב בישראל, שסיפק חלקים למכוניות שיוצרו בישראל.
ב-1983 התקבל לקורס שדרנים בקול ישראל, ובשנות השמונים הגיש ברשת ג' את התוכניות "המצעד הלועזי", "הצעקה האחרונה", "הצגה יומית" ושידורים מיוחדים מחוץ לאולפן.
ב-1988 התקבל לתוכנית מיוחדת לחילופי עיתונאים צעירים בארצות הברית, ובין השנים 1989–1992 חי בלוס אנג'לס ושידר לקול ישראל ולערוץ הראשון. היה אחראי לדיווחים מטקסי האוסקר, המהומות בעקבות תקיפת רודני קינג וכן הפעיל שעה יומית ברדיו מקומי לקהילה הישראלית שנקראה "גלי אל. איי.".
בשנת 1996 החל לשמש כעורך ומגיש בערוץ הראשון, בו הוביל משדרים מיוחדים כגון אירוויזיון 1999, והנחה טקסים ואירועים בינלאומיים בישראל ובחו"ל.
בשנת 1998 עזב לערוץ 2, שם עבד בחברת החדשות והגיש תוכניות במסגרת זכייניות ערוץ 2.
ב-2003 שב רביד לערוץ הראשון ובשנים 2006–2017 הגיש את התוכנית "כך היה", המבוססת על ארכיון הטלוויזיה הישראלית. רביד הוא משתתף קבוע בתוכניות אקטואליה ותרבות המשודרות במדינות איגוד השידור האירופי.
בנובמבר 2017 החל להגיש תוכנית שבועית בשם "היה היה" בתחנת הרדיו רדיוס 100FM.
מיולי 2019 מתגורר רביד בלוס אנג'לס.
עור
עוֹר הוא מעטפת גופם החיצונית של בעלי חיים. העור בבני אדם, אשר מכסה כמעט את כל שטחו של הגוף ומהווה 15% ממשקלו, הוא האיבר הגדול והרחב ביותר בגוף. העור משתייך למערכת הכסות, אשר כוללת גם את השיער, בלוטות זיעה ואיברי החישה השונים שמצויים בעור.
בנוסף מהווה העור לפי הגדרות רבות חלק ממערכת החיסון, שכן רבים מתאי הדם הלבנים אינם שוכנים כלל בדם אלא ברקמות השונות של העור. העור משתייך למערכת החיסון המולדת; פירוש הדבר הוא שהגנתו בפני זיהומים וכימיקלים מזיקים אינה ספציפית, אלא כללית, ונעשית ללא הבחנה.
עוביו של העור משתנה בחלקי הגוף השונים. בכפות הרגליים, למשל, יכול עוביו להגיע לסנטימטר אחד, ואילו באזור המצח קטן עוביו ממילימטר.
מבנה עור האדם
מבנה העור והרכבו שונים בחלקי הגוף שונים. העור נחלק באופן כללי לשלוש שכבות:
תת-העור (היפודרמיס, סאב קוטן)
השכבה התת-עורית (היפודרמיס, 4 באיור) עשויה רקמת חיבור רופפת ורקמת שומן. היא מחברת את העור עם הרקמות שמתחתיו ומשמשת לבידוד ולשמירת חום הגוף. עוביה של ההיפודרמיס משתנה: ממילימטרים אחדים אצל אדם רזה ועד לסנטימטרים רבים אצל אדם שמן.
צבע העור
צבע העור נקבע על ידי כמותו וסוגו של הפיגמנט מלנין בעור. בממוצע, לגברים עור כהה מעט יותר מאשר לנשים. הכמות והסוג של המלנין בעור נקבעים על ידי שישה גנים, הפועלים בדומיננטיות חלקית. כל גן מגיע במספר אללים, והתוצאה היא גיוון רב בצבעי העור. שומות ונמשים נגרמים על ידי הצטברות של מלנין.
העור ברפואה
הענף ברפואה אשר מתמחה בטיפול ובמחקר של העור ומחלות העור הוא הדרמטולוגיה.
שימוש אבחוני
העור משמש את הרופא לאיבחון מגוון רחב של מחלות פנימיות ותופעות גופניות שונות (שאינן מחלות עור) אשר לרובן השפעה כלשהי על מערכת העור ומכאן חשיבותו האיבחונית. שינויים בטמפרטורה, בלחות, בגמישות וכן סימנים שונים על גבי עילית העור (האיפדרמיס) נבחנים תכופות בבדיקה רפואית שגרתית.
השפעת ההזדקנות על העור
במהלך ההזדקנות משתנות תכונותיו של העור. יכולת התחדשות העור פוחתת, החומרים בתא נחלשים ולכן הוא נעשה דק יותר, רפוי יותר ומאבד מגמישותו, מה שמביא לכך שהוא ניזוק ביתר קלות. בנוסף לכך, בשל ירידה בהספקת הדם לעור והאטה ההאמורה בקצב התחדשות תאי העור, נפגעת גם מידת יכולתו להחלמה מפגיעות עור שונות.
המהירות והעוצמה של תהליך הזדקנות העור תלויות במידה רבה בגורמים חיצוניים כמו תזונה לקויה, העדר טיפוח עור, אי התאמה של קרמים לעור, חשיפה מוגזמת לשמש, עישון, סטרס ועוד.
חתך, צלקת וסימני מתיחה
העור נמצא תחת מתח קבוע (מתיחות) והוא מאופיין בגמישות רבה. גמישות זו מאפשרת למשל לכירורג במהלך עבודתו לבצע חתך קטן יחסית לאזור אותו הוא מעוניין לחשוף לביצוע הניתוח. כאשר פגיעה או חתך מקבילים לכיוון המתח העורי ובשכבתו העילית, קווי המתח מחלימים בדרך כלל בצורה טובה וללא צלקת שנראית לעין לאחר שסיבי העור סוגרים את קצוות החתך. לעומת זאת, כאשר החתך חוצה את קווי המתח הטבעיים של העור וכן כאשר פוגע בשכבות העמוקות יותר של העור, נפגעים סיבי קולגן (collagen) רבים יותר אשר לאחר התחדשותם תופיע צלקת.
סימני מתיחה (striae gravidarum) הן תופעה שכיחה בקרב נשים בהיריון, נערים ונערות בגיל ההתבגרות ואנשים הסובלים מעודף משקל רב. למרות גמישותו של העור, בעת מתיחה משמעותית בזמן קצר, נפגעים סיבי הקולגן שבדרמיס וסימני מתיחה מופיעים. סימנים אלה נראים בעיקר על הבטן, העכוז, הירך והחזה. על אף שסימנים אלה נוטים לדהות לאחר ההריון או הרזייה, הם אינם נעלמים לחלוטין.
כווייה
כווייה היא פגיעה שכיחה בעור הנגרמת כתוצאה מפגיעה תרמית (טמפרטורה גבוהה או נמוכה בצורה קיצונית מטמפרטורת העור שהיא כ-33 מעלות), קרינה אולטרסגולה או קרינה מייננת וכן על ידי כימיקלים שונים. הכוויות מחולקות ל-3 דרגות על פי עומק הכווייה ופגיעתה בשכבות העור השונות. בהיבט הרפואי הקליני ניתנת חשיבות רבה גם להיקף השטח הפגוע שנמדד באחוזים משטח הגוף הכללי, זאת כדי להעריך את סיכוי ההחלמה של הנפגע.
פיתוחים טכנולוגים
מדענים מיפן פיתחו עור חי, בעל יכולת שיקום עצמית עבור רובוטים בעלי חזות אנושית. במאמר שפורסם בשנת 2023 בכתב העת המדעי "Matter", תוארה שיטה חדשה שבה אצבע רובוטית קשיחה שקועה בקולגן הידרוג'ל שהכיל תאי עור אנושי.
נסים דנה
נסים דנה (נולד בדצמבר 1938) הוא ראש המכון לחקר ולימוד דתות עמי המזרח התיכון ותרבויותיהם ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת אריאל. בשנים 1981–2002 עמד בראש האגף לעדות דתיות במשרד הדתות.
ביוגרפיה
נסים דנה נולד בדמשק בירת סוריה, וגדל בה עד גיל עשר; השני במשפחה של שישה ילדים. בחודש אב 1949 התרחש פוגרום בבית הכנסת אלמנאשא (المنشا) שבדמשק, ו-11 ילדים נרצחו, בהם אחיו, דוד. המשפחה עברה לביירות ומשם עלתה ב-1949 לישראל. הם התיישבו בחיפה, שם דנה גר מאז ועד היום (2019). סבו, הרב יוסף דנא, היה אב בית הדין בדמשק. אביו, יהודה דנה, היה בעל בית מסחר לבדים בדמשק ובישראל פרנס את המשפחה מדוכן קטן לממכר פירות וירקות בשוק תלפיות. אחיו הבכור, יוסף דנה, הוא פרופסור אמריטוס לספרות עברית בימי הביניים במכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל – חיפה ופרופ' במכללה האקדמית צפת.
דנה למד עד כיתה ח' בבית הספר העממי "נצח ישראל" ואחר-כך בתיכון ערב "גבע"; בצה"ל שירת באגף המודיעין (1959-1957). בוגר תואר ראשון בשפה וספרות ערבית וספרות עברית (1961) ותואר שני בשפה וספרות ערבית (1963), שניהם באוניברסיטה העברית בירושלים. סיים דוקטורט בהצטיינות בלימודי המזרח התיכון ודתות משוות באוניברסיטת דרופסי בפילדלפיה (כיום מכון אננברג בניו יורק), קיבל את התואר דוקטור ב-1976. נושא העבודה היה "מחקר על התפילה בספר 'המספיק לעובדי השם' של ר' אברהם בן הרמב"ם על פי מסמכי הגניזה הקהירית". זכה בפרס "בני ציון" על העבודה. הדיסרטציה, אותה החל בתזה לתואר שני בהדרכת פרופסור יהושע בלאו, נעשתה בהדרכת הפרופסורים א"י קטש וליאון נמוי.
כיהן כיו"ר הוועדה לבדיקת מערכת החינוך הערבית בישראל (1983). היה חבר הוועדה להכנת תוכנית לימודי האסלאם והקוראן בבתי הספר התיכוניים המוסלמים (1987), כיהן כיו"ר הוועדה לפיתוח תוכנית לימודים אקדמית להוראת המורשת הדרוזית לתואר ראשון במכללת גורדון מטעם שרת החינוך (2009-2005).
נסים דנה הוא חבר הוועד הציבורי למען שארית יהודי אתיופיה שבראשו עמד נשיא בית המשפט העליון לשעבר מאיר שמגר (2017-2008). ייצג את ישראל בתקשורת העולמית שסיקרה את דיוני בית הדין הבינלאומי בהאג בפברואר 2004. היה חבר הוועדה ליצירת קוד אתי עבור צה"ל (2000/1), בהתאם לפניית ראש אכ"א.
מרבה להופיע בתקשורת האלקטרונית, במהלך השנים כתב עשרות מאמרי דעה בעיתונות, רובם ב"ישראל היום", בסוגיות אקטואליות הקשורות למומחיותו.
מחקריו
דנה עוסק במחקריו בדתות ותרבויות עמי המזרח התיכון.
מחקרו הנוכחי
כעת דנה שוקד על הוצאתו לאור של חלקו השני החלק השני של ספרו של אברהם בן הרמב"ם, "המספיק לעובדי השם", שאת חלקו הראשון הוציא בעבר.
מטריצה סטוכסטית
במתמטיקה, מטריצה ריבועית ממשית היא מטריצה סטוכסטית, אם כל רכיביה אי-שליליים, וסכום האיברים בכל שורה הוא 1. משתמשים במטריצות אלו כדי להראות מעברים של שרשרת מרקוב.
הגדרה
מטריצה סטוכסטית ימנית היא מטריצה ריבועית שרכיביה אי-שליליים, וסכום האיברים בכל שורה הוא 1
מטריצה סטוכסטית שמאלית היא מטריצה ריבועית שרכיביה אי-שליליים, וסכום האיברים בכל עמודה הוא 1
אם המטריצה A היא מטריצה סטוכסטית וגם המטריצה AT היא סטוכסטית, אז A נקראת מטריצה דו-סטוכסטית.
סומק (איפור)
סומק הוא מוצר קוסמטי לצביעת הלחיים בגוונים שונים ומטרתו היא בדרך כלל להקנות לפנים מראה ערני ונקי יותר. סומק מיוצר כקרם, נוזל ואף אבקה.
היסטוריה
המצרים הקדמונים היו ידועים ביצירת מוצרי קוסמטיקה קדומים ובמיוחד ביצירת מוצרים בעל דמיון לסומק המודרני, בציורים מתקופת מצרים העתיקה נראים גברים ונשים משתמשים בסומק. כיום סומק משמש בעיקר נשים, אך לעיתים רחוקות הוא בשימוש על ידי גברים.
במאה ה-16 באירופה נשים היו משתמשות בסומק לבן כדי להבהיר את פניהן.
הסומק המודרני מורכב במרבית המקרים מאבקה אשר מורכבת מטלק ובדרך כלל נמרחת בעזרת מברשת איפור.
נבחרת גביע דייוויס של קנדה
נבחרת גביע הדייוויס של קנדה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של קנדה המשחקת בבית העליון של גביע דייוויס השנתי-עולמי. הנבחרת מורכבת מבכירי הטניסאים הקנדים.
נבחרת קנדה משתתפת בגביע דייוויס החל משנת 1913. נכון לסוף 2022 שיחקה קנדה ב-169 משחקים בינלאומיים, וניצחה ב-76 מהם. דניאל נסטור הוא השחקן בעל מספר ההשתתפויות הגדול ביותר, 53. בנוסף להיותו השחקן בעל מספר הניצחונות הרבים המשחקים, 48 במספרם.
נבחרת קנדה הייתה בבית העליון ב-2004 והיא הצליחה להעפיל בחזרה בשנת 2012 לאחר ניצחון על נבחרתה של ישראל. ב2013 היא הצליחה להגיע למשחק חצי גמר. ב-2019 הפסידה הנבחרת בגמר לספרד.
סגל נוכחי
נכון ל-2022:
קפטן: פרנק דנסוויק
צינור אודצ'ניה
צינור אוּדַצְ'נָיָה (ברוסית: тру́бка Уда́чная, שמשמעו "צינור מוצלח" או "צינור המזל") הוא מרבץ יהלומים גדול בסאחה (יקוטיה) שברוסיה. הוא נמצא בחוג הקוטב, בשדה קימברליט דלדיין ועומקו 530 מטר.
אודצ'ניה הוא מרבץ היהלומים הגדול ביותר ברוסיה ואחד מהגדולים בעולם. הוא גם אחד המכרות הפתוחים הגדולים בעולם. אודצ'ניה מורכב משני גופים, מזרחי ומערבי, שבשניהם כורים יהלומים. המכרה הניב יהלומים קריסטליים גדולים רבים. הוא מופעל על ידי חברת היהלומים הממשלתית של רוסיה אלרוסה.
בשנת 2001 הסתיימו בדיקות של שדה קימברליט נוסף בעומק של 1400 מטר והחלו עבודות בתכנון המכרה. המכרה החל לפעול בשנת 2014.
גילוי המרבץ
אודצ'ניה התגלה ב-15 ביוני 1955 על ידי הגאולוג הסובייטי ולדימיר שצ'וקין וצוותו, יומיים בלבד לאחר גילוי מכרה היהלומים הסובייטי מיר.
יחסי גרמניה–קזחסטן
היחסים דיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה והרפובליקה של קזחסטן כוננו בשנת 1991 לאחר שקזחסטן קיבלה את עצמאותה מברית המועצות. לגרמנים אתניים וקזחים אתניים יש היסטוריה משותפת מימי מלחמת העולם השנייה, כאשר הגרמנים האתניים שחיו באזור וולגה ברוסיה הועברו או נכלאו בערבה המזרחית של ברית המועצות במה שנמצא כיום בשטח קזחסטן. בעת קריסתה של ברית המועצות, התגוררו בקזחסטן כמיליון גרמנים אתניים.
יחסי סחר
גרמניה הייתה אחת המדינות הראשונות שהרחיבה את אשראי היצוא במסגרת הסדר דו-צדדי לקזחסטן בשנת 1992 כדי לתמוך ביצרנים גרמנים ולחדש את כלכלת השוק בקזחסטן. הסחר הבילטראלי בין שתי המדינות הסתכם ב-4 מיליארד יורו בשנת 2016. מחזור המסחר בין קזחסטן לגרמניה שחווה ירידה בשנים 2014–2016 בגלל המשבר הכלכלי, כמעט הגיע לרמתו לפני המשבר בשנת 2017. סך הסחר בין קזחסטן לגרמניה בשנת 2017 הסתכם ב-4 מיליארד 856 מיליון יורו, שהם 81.3% ממחזור הסחר של גרמניה עם מדינות מרכז אסיה.
השקעות
חלק גדול של ההשקעות הזרות בקזחסטן מקורו בגרמניה. ההשקעות הזרות הישירות (FDI) לקזחסטן מגרמניה חריגה 183 מיליון דולר בשנת 2018. ה-FDI הופנו בעיקר אל סחר, תעשייה, אנרגיה מתחדשת.
ביקורים רשמיים
קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל ביקרה בקזחסטן ב-2010, שם היא נפגשה עם הנשיא נורסולטאן נזארבייב כדי להתחיל שותפות יותר דינמית עם קזחסטן. מרקל הניחה זר באנדרטה לזכר מגיני המולדת - אנדרטה באסטנה לזכר הנופלים, החיילים של המלחמה הפטריוטית הגדולה - החזית המזרחית של מלחמת העולם השנייה.
נשיא גרמניה פרנק-ואלטר שטיינמאייר ביקר ביולי 2017 באסטנה וציין כי יחסי גרמניה וקזחסטן התקרבו ורחבים יותר במהלך 25 השנים האחרונות. נשיא גרמניה ערך את ביקורו להשתתף ביום הלאומי של גרמניה ב-EXPO-2017. במהלך ביקורו נפגש נשיא גרמניה עם מקבילו הקזחי נורסולטאן נזרבייב כדי לדון בשיתוף הפעולה של המדינות בכלכלה, טכנולוגיה וחינוך.
עמותת אלון
עמותת אלון, או בשמה המלא אלון - עמותה למעורבות חברתית, הייתה עמותה שפעלה בישראל בשנים 1998–2010. בראש העמותה עמד לאורך כל שנות פעילותה שחר בארי, אחד ממייסדיה.
התפתחות
העמותה הוקמה ב-1998 על ידי קבוצת סטודנטים כפר-סבאיים. בשנותיה הראשונות הפעילה העמותה פרויקטים באמצעות סטודנטים מתנדבים. בשנת 2001 החלה העמותה להפעיל מתנדבי שנת שירות ומאז 2003 הוציאה גם גרעיני נח"ל. בשנת תשס"ח הפעילה העמותה כמות כוללת של כ-300 פעילים, מתוכם כ-100 מתנדבי שנת שירות שפעלו ב-12 מוקדים שונים בארץ. החל משנת 2005 הפעילה עמותת אלון את פרויקט "שנת התנדבות בקהילה" בערים ערביות. בניגוד לדעה הרווחת "שנת התנדבות בקהילה" אינה שירות לאומי ויש הפרדה ברורה בעמותה בין מתנדבי שירות לאומי למתנדבים הערבים. עם השנים גררה העמותה חובות כספיים רבים שאיתם התמודדה. המשבר הכלכלי העולמי בשנים 2008–2009 יצר מחסור חמור בתרומות (כפי שקרה בעמותות רבות), דבר שהגדיל את חובותיה של העמותה. העמותה נסגרה באפריל 2010, לאור צו פירוק שניתן על ידי בית משפט.
פריסה ארצית
בשנת תשס"ט (2008-2009) פריסת היישובים הארצית של עמותת אלון הייתה:
קומונות מתנדבי שנת שירות:
גרעיני נח"ל בפרק משימה:
אחר:
אידאולוגיה
מטרתה הרשמית של העמותה היא "צמצום פערים חברתיים דרך חינוך". מטרה זו מבוססת על תאוריה חברתית שלפיה מערכת החינוך הפכה במשך השנים לגורם ממיין (דהיינו- מוסד אשר מסווג את התלמידים על פי המעמדות החברתיים שאליהם הם משתייכים, וכך מנציח את הפערים החברתיים לדורות הבאים). על ידי שבירה של ההכוונה המעמדית הנ"ל ("הסללה", מלשון "מסלול") מאמינים בעמותה כי ניתן לאפשר לחניכים לממש את הניידות החברתית שהחברה המודרנית-הדמוקרטית מתיימרת להציע. אף על פי שלעמותה אין מסמך אידאולוגי רשמי וכתוב, היא מתאפיינת לרוב בגישה אידאולוגית של שמאל חברתי.
מושגים פנימיים והווי
מאז ההצטרפות של העמותה למסלול הנח"ל נוצר בעמותה הווי סביב שמותיהם של גרעיני הנח"ל שלה. מחזורי העמותה נקראים לפי אותיות הא"ב בתוספת סיומת לון. כלומר, המחזור הראשון שיצא לנח"ל הוא מחזור אלון, זה שאחריו הוא בלון והמחזור בשנת תשס"ח הוא ולון. לפני ההצטרפות של העמותה לנח"ל מתנדבי שנת השירות היו רשומים דרך התנועה הקיבוצית ושם הגרעין הראשון - הוא לון. שמות הגרעינים של העמותה גם הם מסודרים על פי סדר הא"ב, בהתאמה עם המחזור בעמותה.
בשמות הגרעינים נוכחות ברורה של מוטיבים אתיופים, משום שאוכלוסיית היעד של הפרויקטים בעמותה רובה אתיופית. צירוף כלל השמות האמהרים של הגרעינים יוצר את הרצף בנדלאי הולצ'ין וורקנש שפירושו - כולנו ביחד הזהב שלך.
ברוב שנות פעילותה היו לכל קומונה בעמותה רכז/ת, אשר ליווה את פעולת הקומונה מההיבט המקצועי כמו גם החברתי. לכל אזור (מס' קומונות) יש מנחה, אשר מתכלל את עבודת הרכזים.
ארכיטקטורת תוכנה
ארכיטקטורת תוכנה היא התחום העוסק בתכנון מערכות תוכנה. המונח ארכיטקטורה בהנדסת תוכנה פירושו ייצוג היבטים שונים של התוכנה באופן מופשט. ארכיטקטורה של מערכות תוכנה היא לפיכך תכנון מופשט של ההיבטים השונים של התוכנה, היחסים בין המרכיבים השונים של התוכנה והחוקים החלים עליהם.
חשיבותה של ארכיטקטורה
מחקרים ראשונים בתחום זה נעשו כבר בשנות ה-60 של המאה ה-20, אבל חשיבותו עלתה מאוד החל משנות ה-90 בשל הגודל והמורכבות של מערכות התוכנה (ראו גם משבר התוכנה). ארכיטקטורה של מערכת תוכנה עוסקת לעיתים גם בהגדרת מבנה התוכנה בקנה מידה בינוני וקטן, אך לרוב מתמקדת בהגדרת המבנים העיקריים, הממשקים החיצוניים והתהליכים העיקריים של התוכנה. עדיין אין הסכמה בתעשייה באשר להיבטים השונים של התוכנה הנדרשים להכלל כחלק מהארכיטקטורה, אם כי יש דרך תקנית לתיאור חלק מההיבטים באמצעות שפת המידול המאוחדת UML.
הסמכה
העוסקים בתחום, נוסף על היותם מהנדסי תוכנה נקראים גם "ארכיטקטים של מערכות תוכנה". לרוב מדובר במהנדסי תוכנה בעלי ניסיון של לפחות 10 שנים בפיתוח תוכנה. הסמכה בינלאומית בתחום זה ניתנת על ידי ה-Open Group. נוסף על כך, לחברת IBM יש תוכנית הסמכה בינלאומית המוכרת על ידי ה-Open Group.
כיכר פיגאל
כיכר פּיגָאל (בצרפתית: place Pigalle) היא כיכר עירונית הממוקמת ברובע התשיעי של פריז בירת צרפת, לרגלי גבעת מונמרטר. הכיכר ממוקמת במפגש שדרת קלישי ושדרת רוששואר
הכיכר קרויה על שמו של ז'אן-בטיסט פיגאל. בשל שמה של הכיכר, מכונה גם הרובע שסביבו "פיגאל".
בסוף המאה ה-19 הייתה הכיכר והרחובות הסמוכים לה מרכז של קהילה ספרותית ושל אינטלקטואלים. בייחוד נודע קפה נובל אתנה (Nouvel Athene) שהיה ממוקם בכיכר, שהיה מרכז לאמנים ואנשי רוח. הקפה נסגר בראשית המאה העשרים, וסגירתו היוותה סמל לניצחון האמנים הקוביסטים (שנהגו לשבת בבית המרזח לפין אגיל שעל גבעת מונמרטר) על האמנים הפורמליסטים של נובל אתנה.
כיום הכיכר היא מרכז של מכוני ליווי ומופעי חשפנות ובאזור הכיכר נפוצה זנות.
אלפרד רדקליף-בראון
אלפרד רג'ינלד רדקליף-בראון (באנגלית: Alfred Reginald Radcliffe-Brown; 17 בינואר 1881 – 24 באוקטובר 1955) היה אנתרופולוג בריטי, שפיתח את התאוריה הפונקציונלית-מבנית במסגרת הדיסציפלינה האנתרופולוגית.
ביוגרפיה
ב-1920 הוא עבר לקייפטאון, שם שימש כפרופסור לאנתרופולוגיה חברתית וייסד את החוג ללימודי אפריקה. בהמשך הקריירה שלו הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטאות סידני, שיקגו ואוקספורד.
בשנות ה-20 רדקליף-בראון עוד תמך בתאוריה הפונקציונלית של ברוניסלב מלינובסקי. בשנות ה-30, בהשפעה ישירה מהסוציולוגיה הצרפתית (ובמיוחד מאמיל דורקהיים), הוא הגיע למסקנה כי את המושג פונקציה צריך להכליל במסגרת המושג מבנה. הוא הגדיר מבנה כרשת מורכבת וסבוכה של מערכות חברתיות שבהן השחקנים נמצאים בתפקידים מוגדרים וממוסדים.
תוך שהוא מושפע מעבודותיו של דורקהיים, רדקליף-בראון ראה את מטרת עבודת השדה שלו בחקר החברות הפשוטות, ובמציאת כללים למבנה החברתי של אותן חברות, ואגב כך של המין האנושי. למשל, הוא ראה במוסדות החברתיים את המפתח לשמירת הסדר החברתי, ומחקריו הראו כיצד מנהגים (כגון טקסים) דואגים לייצב את המערכת החברתית. בניגוד לפונקציונליזם של מלינובסקי, רדקליף-בראון טען כי התרבות פועלת כדי לענות על צרכיה של החברה ולא של היחידים.
הביקורת על רדקליף-בראון דיברה על כך שהוא אינו מחשיב את המימד ההיסטורי (השינויים ההיסטוריים) במחקריו (כגון השפעת הקולוניאליזם), אלא מתמקד רק בנעשה בהווה.
נינליל
נינְליל ("גבירת הרוח") היא אלה במיתולוגיה המסופוטמית ובת זוגו של האל השוּמֶרי אֶנְלִיל. היא ידועה באכדית כבלת אילי (באכדית בשומרוגרמות: DIĜIR.MAḪ, נקרא Bēlet-ilī – "בעלת האלים") כבת זוגו של מלך האלים. במיתולוגיה השומרית הוזכרה האלה, תחילה, בשם סוד, ורק בהקשר לזיקתה לאנליל, שונה שמה לנינליל. במיתולוגיה האשורית כונתה נינליל בשם מוליתו, או מיליתה, ייתכן שכמקבילה לשונית נקבית לשמו של אנליל. על פי סיפורי המיתולוגיה השומרית, נינליל הרתה לאנליל מספר פעמים והולידה את אל הירח סין, שלושה אלי שאול והאל הלוחם נינורתה.
יחוסה המשפחתי של נינליל
קיימות גרסאות מגוונות ליחוסה המשפחתי של נינליל. המקובלת ביותר מציבה אותה כביתם של חאיה (Haya - אל המופקד על השער) ושל נונברסגונו (Nunbarsegunu - "האשה הזקנה מניפור", אלה-אם ואלת השעורה). גרסאות אחרות מציגות אותה כביתם של האלים הבכירים אנו ואנטו או של אנו ונאמו.
תפקידה ומעמדה של נינליל
מעמדה של נינליל כאלה בכירה, הוא פועל יוצא בעיקר מהיותה זוגתו של מלך האלים השומרי ואמם של אלים חשובים כסין, נרגל ונינורתה. במסגרת תהליכי סינקרטיזם בין-אלילי שהתפתחה במעבר בין התרבות השומרית לאכדית ואחריה, לתרבויות הבבלית והאשורית, זוהתה נינליל עם אלות מסופוטמיות בכירות אחרות, כגון האלה-האם נינחורסג, (אימו של נינורתה) וכן עשתר בבבל ובאשור, אשר שימשה כ"גבירת האלים", אלת פריון וזוגתם של מלכי האלים מרדוך ואשור.
מוקד הפולחן המקורי של האלה, בתקופת כינויה כסוד, היה בעיר השומרית שורופק, אשר הוקדשה לה. אולם, מוקד פולחנה הקבוע היה בעיר ניפור, עירו של אנליל, בה שכן גם מקדשה, תומל (Tummal).
במילון אמורי–אכדי המתוארך לימי עמורפיא (חמורבי) או רים-סין הראשון, מובאת אשרה, הידועה כאשת אל אבי האלים, בטור המלים האמוריות כמקבילה לבלת אילי (DIĜIR.MAḪ בשומרוגרמות, נהגה Bēlet-ilī) בטור המלים האכדיות.
מסכת יחסיה והיכרותה של נינליל עם אנליל
בסיפור המיתולוגיה השומרית תוארה מסכת היכרותה ויחסיה של נינליל עם אנליל. בימי נעוריה נהגה נינליל לרחוץ בנהר ליד עיר הולדתה, ניפור. אמה של נינליל, נונברסגונו, הזהירה אותה לבל תרחץ בנהר לבדה מחשש שאנליל יחשוק בה, ינסה לפתותה לשכב עמו, ואחר כך, ינטוש אותה. נינליל, בכל זאת, החליטה לרחוץ לבדה בנהר ואכן משכה במהרה את תשומת לבו של אנליל. על אף סירובה הראשוני לחיזוריו של מלך האלים, הצליח הלה להגיע אליה באמצעות סירה שבנה משרתו, ואנס אותה. כתוצאה ממפגש זה הרתה נינליל את בנה הראשון, האל סין. על מעשהו זה, נענש אנליל בידי שאר האלים וגורש אל השאול. נינליל, שהבינה שהרתה לאנליל, יצאה אחריו אל השאול. במסעה זה פגש אותה אנליל שלוש פעמים כשהוא מתחזה לשומר השער, לממונה על הנהר השאול ולאיש המעבורת, ובכל פעם שכנע אותה לשכב עמו כדי שהבנים החדשים שיוולדו יוכלו למלא את מקומם של אנליל, נינליל וסין בשאול. כך הרתה נינליל ונשאה בבטנה ארבעה עוברים בעת ובעונה אחת - אל הירח סין, אל השאול, נרגל, אל מדידת השדות, נינאזו ואל הנהרות, אנבילולו.
זיהויה של נינליל עם האלה נינחורסג
בסיפור מיתולוגי אחר שגיבורו הוא בנם הנוסף של אנליל ונינליל, נינורתה, מסופר כיצד רכשה נינליל את שמה של האלה-האם נינחורסג. בסיפור מתואר ביקורה של האם נינליל אצל בנה לאחר שיצר סכרים לאשדי נהר הפרת, כדי להתגבר על הבצורת בממלכה. בעקבות ברכתה, החליט נינורתה להכריז על שינוי שמם של האבנים מהם בנה את הסכרים לשם "רכסים" (חורסג, בשומרית) ולכנות את אימו בשם חדש – אם הרכסים - נינחורסג. סיפור זה נועד, ככל הנראה למצב את מעמדה של נינליל כאלה בכירה גם בפנתאונים של התרבויות המאוחרות לתרבות השומרית.
פריאגראג'
העיר פריאגראג' (בהינדית: प्रयागराज, באורדו: پریاگراج; עד אוקטובר 2018 באופן רשמי – אללהאבאד); היא עיר גדולה במחוז פריאגראג', במדינת אוטר פרדש בהודו. העיר ממוקמת כ-650 ק"מ מדרום מזרח לדלהי, במפגש הנהרות גנגס ויאמונה, מקום הנקרא סאנגאם (Triveni Sangam).
באללהאבאד שוכן בית המשפט העליון של מדינת אוטר פרדש.
שם העיר והיסטוריה
בתקופה קדומה נקראה העיר פראיאג. שמה הנוכחי, אללהאבאד, ניתן לה על ידי הקיסר אכבר ב-1583, והוא הצמדת מילים: המילה הראשונה היא המילה "אללה" שמשמעותה "אלוהים", והיא נגזרה מהדת שייסד אכבר - דין אילאהי (Din-i-Ilahi, האמונה האלוהית). המילה השנייה, "אבאד", היא בפרסית ומשמעותה "מקום מיושב, יישוב". משמעות השם, בקירוב, "בית אל".
בתקופה ההינדית הייתה העיר ידועה בשם אגרה (תרגום השם: "מקום ההקרבה") – המקום שבו, על פי האמונה, ברהמה הקריב את הקרבן הראשון אחרי יצירת העולם.
בפראיאגראי נמצאו עדויות ארכאולוגיות מהמאה ה-7 לפנה"ס.
בשנת 1888 החלה פעילותה של מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי בפראיאגראי, ועד מהרה הפכה העיר למרכז מהפכני מבחינה פוליטית ולאומית. כיום, העיר ידועה בתור "עיר ראשי הממשלה", מכיוון שלשבעה מתוך 15 ראשי הממשלה של הודו היו קשרים כאלו או אחרים עם העיר.
דמוגרפיה
נכון למפקד האוכלוסין משנת 2011, גרים בעיר כ-1.117 מיליון תושבים. הצפיפות היא כ-10,86 נפש לקמ"ר.
אחוז הפשע המדינה הוא גבוה מאוד יחסית לשאר הארץ.
השפה הרשמית של הודו, הינדית היא השפה הדומיננטית בעיר. השפה האנגלית משמשת בעיקר עובדי הצווארון הלבן. אורדו מדוברת על ידי מיעוט מתושבי העיר.
הדת המרכזית בפראיאגראי היא ההינדואיזם, שבה מאמינים כ־76.03% מתושבי העיר. 21.94% מהתושבים הם מוסלמים. 0.68% מתושבי פראיאגראי הם נוצרים, 0.28% הם סיקים, 0.1% הם מאמיני הג'ייניזם, וכ-0.05% מהתושבים הם בודהיסטים. 0.9% מאמינים בדתות אחרות.
כלכלה
באופן כללי, ניתן לומר כי כלכלת העיר יציבה מאוד, הכוללת מגזרים רבים, כגון משרדי השלטון, מוסדות חינוך ומחקר, נדל"ן, קמעונאות, בנקאות, תיירות ואירוח, תעשייה, חקלאות, תחבורה ולוגיסטיקה. ענף הבנייה מהווה כנדבך המרכזי ביותר בכלכלת העיר. בנוסף על כך, העיר מהווה מרכז חשוב לייצור זכוכית. נדבך מרכזי נוסף בכלכלת העיר הוא חקלאות.
ההכנסה הממוצעת למשק בית היא 2,299 דולר.
המבצר
המבצר מוקף בחומות עבות במיוחד ויש בו שלושה שערים המוגנים על ידי מגדלי שמירה גבוהים בשני צידי כל שער.
חשיבות דתית
פראיאגראי היא עיר קדושה לפי המיתולוגיה ההודית המקומית. בעיר נערכים טקסים דתיים מרכזיים וביניהם פסטיבל הארד קומבה מלה המתקיים אחת לשש שנים והפסטיבל התרבותי החשוב, הקומבה מלה, המתקיים אחת ל-12 שנים. ההתכנסות ההמונית סביב הטקס הזה ב-1989 באללהאבאד, אליו הגיעו כ-50 מיליון בני אדם, נרשמה בזמנו בספר השיאים של גינס כהתאספות האנושית הגדולה ביותר בכל הזמנים.
תזמורת כלי הנשיפה באר שבע
"תזמורת כלי הנשיפה באר שבע, על שם ניסים אלשיך" היא תזמורת כלי נשיפה הפועלת בבאר שבע. היא הוקמה בשנת 1996 על ידי נסים אלשיך ושרונה קפון ושמה הוסב על שם מייסדה ומנהלה, כהוקרה לו, עם הגיעו לגבורות.
היסטוריה
במהלך השנה הראשונה לייסודה נאסף לתזמורת גרעין נגנים מבוגרי תזמורת הנוער העירונית באר שבע. התזמורת, שהוקמה בתחילה בחסות הקונסרבטוריון העירוני, וזכתה עם השנים להכרה ולמימון מעיריית באר שבע.
בין השנים 1996–2010 שימש אלשיך כמנצח התזמורת ומנהלה האמנותי. קפון שימשה כמנהלת האדמיניסטרטיבית וחברת ועד נגני התזמורת ב-12 השנים הראשונות לקיומה של התזמורת.
בקונצרט חגיגי שהתקיים במשכן לאמנויות הבמה בבאר שבע ב-1 ביולי 2010 העביר אלשיך את שרביט הניצוח למיכה דוד, נגן התזמורת בעבר, אשר שימש גם כמנצח משנה של התזמורת בשנים 2008–2010.
בעשור השני של המאה ה-21, משמש אולם הקונסרבטוריון העירוני באר שבע כאולם הבית של התזמורת ובו נערכות גם חזרותיה.
התזמורת ממומנת ממספר מקורות: עיריית באר שבע, תרומות מפעלים ועסקים בבאר שבע, דמי חבר המשולמים על ידי הנגנים ותמיכת עמותת ידידי תזמורת כלי נשיפה באר שבע על שם נסים אלשיך. כל חברי התזמורת, ובכללם המנצח, פועלים בהתנדבות מלאה.
הרפרטואר
התזמורת מנגנת יצירות מסגנונות מגוונים, שעובדו עבור תזמורות כלי נשיפה: מוזיקה קלאסית, ג'אז, שירי לכת ומוזיקה פופולרית קלה. ברפרטואר התזמורת גם יצירות מקוריות ועיבודים מאת המנצח, המלחין והמעבד חיים גפטר, בוגר תזמורת הנוער העירונית, שבמשך מספר שנים היה חבר פעיל בתזמורת.
התזמורת מופיעה, מדי שנה, בקונצרטים משותפים עם תזמורות כלי נשיפה אחרות, בהן התזמורות העירוניות של קריית אונו, כפר סבא, ראשון לציון, תזמורת משטרת ישראל, תזמורת צה"ל ותזמורת בוגרי תזמורת צה"ל וכן בקונצרטים ובאירועים עירוניים בבאר שבע.
נכון לסיום עונת הקונצרטים 2016–2017 מונה התזמורת כ-73 נגנים, בטווח גילאים גדול ומכל שכבות החברה, מבאר שבע, מיישובים אחרים בסביבה וגם סטודנטים מרחבי הארץ הלומדים במוסדות ההשכלה הגבוהה בבאר שבע.
אין-אונות
אין-אונות (בלעז: אימפוטנציה) היא תפקוד מיני לקוי המאופיין בחוסר יכולת להגיע או לשמור על זקפת איבר המין הזכרי, ולקיים מגע מיני מספק.
הסימפטום העיקרי הוא חוסר יכולת להשיג זקפה. ההפרעות אינן אחידות באופיין: יש שמופיעה זקפה חלקית ויש שמופיעה זקפה מלאה, יש זקפות המאפשרות חדירה והגעה לאורגזמה ויש שלא, יש מקרים שבהם זקפה מופיעה רק במצבים מסוימים (למשל במהלך אוננות או שהאדם מתעורר בבוקר כשאברו זקוף) אך לא במצבים אחרים (למשל בזמן קיום יחסי מין עם בת זוג או בן זוג).
היסטוריה
ניסיונות ראשונים מתועדים לטיפול באין-אונות נעשו בידי רופאים מוסלמים בתקופת תור הזהב של האסלאם. רופאים אלה היו הראשונים לרשום תרופות לטיפול באין-אונות ופתחו מספר שיטות לטיפול בבעיה זו. רוב התרופות שנתנו באותה תקופה ניטלו דרך הפה, אולם חלק מן הטיפולים ניתנו במשחות על הפין. בשנות ה-20 ד"ר ברינקלי ביצע ניתוחים בחולים שסבלו מאימפוטנציה והשתיל תאי אשכים של תיש. בשנות ה-70 נכנס לשימוש שתלים מתנפחים באבר המין הזכרי. בשנות ה-80 ד"ר ברינדלי הדגים על עצמו שימוש בהזרקת פנטולמין להשגת הזקפה.
פעילות מנגנון הזקפה
זקפה היא תוצאה של תהליך פיזיולוגי מורכב, המערב תזמון ותיאום בין מערכת כלי הדם לבין מנגנונים פסיכולוגיים, עצביים והורמונליים, שיחד גורמים לשינויים בפין, העובר ממצב של רפיון למצב של נוקשות. די בבעיה באחד ממנגנונים אלה כדי לגרום להפרעה בזקפה.
איבר המין הזכרי בנוי משני גלילים הקרויים "גופים מחילתיים" (Corpus cavernosum) המורכבים מחללים שהם הרחבה של כלי דם רבים (כמו מחילות), שדפנותיהם עשויות מרקמת שריר. זקפה מתרחשת כתוצאה מגירוי מיני שיכול להתחיל ממגע וגירוי תחושתי, גירוי מחשבתי (מחשבות מיניות), גירוי ויזואלי, גירוי ריח או טעם המועבר למוח או נוצר במוח. ממערכת העצבים המרכזית עובר הגירוי לאורך חוט השדרה אל איבר המין. הגירוי העצבי מביא לשחרור חומר מתאי העצב (נוירו-טרנסמיטור – מולקולה בשם Nitric Oxide) לתאי השרירים החלקים העוטפים את החללים ואת כלי הדם בגוף המחילתי, וכך מרחיב את כלי הדם בגופים המחילתיים. כתוצאה מכך זרימת הדם לתוך איבר המין מתגברת, הגופים מתמלאים בדם והאיבר משנה את צורתו – הוא מתעבה, מתארך, מתקשה ומזדקף.
במקביל, שרשרת של פעולות ביוכימיות מביאה ליצור של חומר הקרוי CMG שהוא בסיס לשרשרת תגובות כימיות המשחררות את יוני הסידן מתאי השריר החלק ומרפה אותם (סידן בתאי השריר שומר אותו במצב מכווץ). לאנזים בשם PDE5 תפקיד בפירוק ה-CMG ובאופן תפקודי לשמר מצב של רפיון איבר המין. הוא גם פעיל יותר בשלב בו איבר המין חוזר למצבו הרפוי לאחר השפיכה. פעילותו של אנזים זה היוותה בסיס לפיתוח תרופות לטיפול בהפרעות זקפה הנקראות "מעכבי PDE5" דוגמת הוויאגרה. תרופות אלו מאפשרות את מניעת פירוק ה-CMG והרפית הרקמה השרירית באיבר המין ובעיקר בגופים המחילתיים ובכך מתאפשרת זרימה של דם פנימה (מנגנון ה-in-flow). זרימת הדם דרך הגופים המחילתיים ממלאת אותם והם אוצרים בתוכם כמות גדולה של דם. כתוצאה מכך, הלחץ בתוך הגוף המחילתי עולה והפין מתעבה, נעשה נוקשה וזקוף.
הפרעות תפקוד זקפה
הפרעות תפקוד זקפה (באנגלית: ED - Erectile Dysfunction) היא תת-קטגוריה של אין-אונות ומתבטאת בחוסר יכולת של הגבר להשיג או לשמור על זקפה נוקשה דיה לקיום יחסי מין מספקים.
אף על פי שגברים עשויים לחוות מדי פעם בעיית זקפה, הפרעה קבועה אינה תקינה ונחשבת לבעיה רפואית לכל דבר וגם עלולה להוות סימפטום למחלות רקע מערכתיות, לפגיעות עצביות, לפגיעות בכלי דם, הפרעות הורמונליות ועוד. מעבר לביטוי הפיזי, לבעיות בזקפה עשויות להתלוות תגובות נפשיות ורגשיות, כגון הערכה עצמית נמוכה, דיכאון ואף תחושת תסכול ומתח, שלעיתים נחווית על ידי שני בני הזוג. לעיתים מקור הבעיה בתפקוד הזקפה הוא ממקור נפשי, לדוגמה חרדת ביצוע, כלומר החשש מאי הצלחה להגיע לזקפה ולשמור עליה מהווה הגורם להפרעת הזקפה.
הפרעת זקפה אמנם עשויה לקרות בכל גיל בקרב גברים הפעילים מינית, אך השכיחות הולכת ועולה עם הגיל: כ-10%–20% מהגברים מתחת לגיל 40 לוקים בה, לעומת 50% מהגברים בגילאי 40 ומעלה, וכ-70%–95% מהגברים בגילאי 70 ומעלה. בישראל מאובחנים בכל שנה כ-70 אלף גברים עם הפרעה בזקפה, אולם רק אחוז נמוך מהם פונה לסיוע בקבלת טיפול מקצועי.
סיבות
את הסיבות להפרעה בזקפה ניתן לחלק לגורמים גופניים, פסיכולוגיים/נפשיים (פסיכוגניים), הורמונליים או משולבים – בהתאם למנגנון היווצרותם. בעבר היה מקובל לחשוב כי הפרעות זקפה נגרמות בעיקר כתוצאה מגורמים נפשיים כגון חרדה (חרדת ביצוע, חשש מכישלון באקט המיני) או דיכאון. כיום ידוע כי מרביתן נגרמות כתוצאה מבעיות גופניות ומפתולוגיות הגורמות לירידה בתפקוד הזקפתי, והאבחון חשוב להתאמת הטיפול היעיל ביותר.
בעיות בכלי הדם
זוהי הסיבה הנפוצה ביותר להפרעות זקפה בגברים מעל גיל 40, הגורמת להפחתת זרימת הדם אל הפין בגלל היצרות או נוקשות של העורקים. גורמי הסיכון לכך הם גיל מבוגר, יתר לחץ דם, יתר שומנים בדם, טרשת עורקים, עישון והשמנת יתר. במצב זה לרוב ניתן יהיה להגיע לזקפה חלקית או שיידרש זמן ארוך להגיע לזקפה מלאה. קצב מילוי הדם הוא איטי והוורידים המנקזים את הגופים המחילתיים, שבדרך כלל אינם מושפעים מגורמי הסיכון שהוזכרו, ממשיכים לנקז את הדם הנכנס באותו קצב ולכן הזקפה אינה מתקיימת או שמשך ונוקשות הזקפה ירודים. בפגיעה עורקית לרוב הזקפה אינה נוקשה מספיק או שהיא נופלת לפני או מיד אחרי החדירה. גברים עם שילוב של הפרעה בזרימת הדם בעורקים והפרעה בניקוז הדם הוורידי לא מצליחים להגיע לזקפה מלאה.
סוכרת
סוכרת מהווה אחת מהסיבות הנפוצות להפרעות זקפה (למעלה מ-50% מהמקרים), עקב פגיעה משולבת במערכת העצבים ההיקפית ובכלי הדם.
פגיעה במערכת העצבים המרכזית וההיקפית
מחלות כמו טרשת נפוצה, פרקינסון ושבץ מוחי יכולות לשבש את יכולת המוח להעביר אותות על עוררות מינית למערכת המין. גם פריצת דיסק, פגיעות בחוט השדרה (למשל לאחר ניתוחים), שברים וניתוחים באגן וטיפולים אונקולוגיים (כמו ניתוחים להסרת גידולים וטיפולי הקרנות במצבי סרטן הערמונית או שלפוחית השתן), עלולים לפגוע בהולכה העצבית אל הפין.
גורמים הורמונליים
רמת נורמה בדם של הורמון הטסטוסטרון – הורמון הגבר – חשובה לתפקוד תקין של מנגנון הזקפה. עם הגיל רמתו בדם יורדת ומצב זה עלול לפגוע בתפקוד הזקפתי ובתפקוד המיני בכלל שכן להורמון זה גם תפקיד חשוב בשמירה על החשק המיני. לרוב, ירידה תלוית גיל בהורמון זה עלולה לגרום גם לירידה בחשק המיני, כמו גם לעייפות ולמצב רוח ירוד. גם מצבים נוספים של חוסר איזון הורמונלי - עלייה ברמות הפרולקטין, חוסר איזון בהורמוני בלוטת התריס או תסמונת המכונה "קושינג" (כתוצאה מפגיעה בתפקוד בלוטת האדרנל), יכולים לגרום להפרעות זקפה.
שינויים אנטומיים
שינויים הנגרמים מחבלה בפין, או לאחר אירוע של פריאפיזם, במחלת פיירוני ובמצבים של התהוות רקמת צלקת בפין (למשל לאחר טיפולי הקרנות).
נטילת תרופות
בעיקר תרופות ליתר לחץ דם, כדורים משתנים, תרופות נוגדות דיכאון, אנטי-פסיכוטיות והורמונליות (לטיפול בהגדלה שפירה של בלוטת הערמונית), סותרי חומצה, תרופות שינה והרגעה.
רכיבה על אופניים למרחקים ארוכים
מצב ייחודי בו לחץ על העצבים המובילים אל הפין, משפיע על התפקוד העצבי גם לאחר הרכיבה. מאידך, חוסר פעילות גופנית עלול לגרום גם כן לגרום להפרעות זקפה.
סיבות נוספות
סיבות נוספות כוללות הפרעות במתן שתן על רקע הגדלה של בלוטת הערמונית ואף הידבקות בנגיף קורונה, על פי מחקרים ראשונים. במרבית מהגורמים הפיזיים (למעט פציעה או ניתוח) הפרעות הזקפה מתפתחות לאורך זמן, כך שהגבר עשוי לחוות הפרעות לסירוגין בזקפה וההחמרה תהיה הדרגתית, ולמעט במקרים של שינויים הורמונליים, החשק המיני לא יושפע.
גורמים נפשיים
מצבים נפשיים שונים יכולים לגרום להפרעות זקפה, לרבות מתח, חרדה, בעיות בקשר או באינטימיות הזוגית, דיכאון, פסיכוזה ועוד. בעיות רגשיות או נפשיות גורמות לכ-1 מתוך 10 מקרים של הפרעות זקפה קבועות. ככלל, אם קיימת זקפה ספונטנית במהלך הלילה ובבוקר, רוב הסיכויים כי ההפרעה היא על רקע נפשי או רגשי.
חרדת ביצוע
גברים עשויים לחוות לפעמים בעיות בהשגת זקפה או בשימורה. כשזה קורה, עלולה להשתלט עליהם חרדה לגבי הפעם הבאה שהם ירצו לקיים יחסים. חרדה מסוג זה עלולה להוביל מאוחר יותר להפרעה בזקפה, וכפועל יוצא לעלייה נוספת במפלס החרדה – וחוזר חלילה. זה גם יכול להתחיל מבעיה ראשונית של חשש מתפקוד תקין (על רקע חוסר ביטחון או דימוי עצמי נמוך).
אבחנה
אבחון מקצועי של המקור להפרעת הזקפה יתחיל לרוב אצל הרופא המטפל (רופא משפחה) שיערוך תשאול לגבי בריאות מערכת הלב וכלי הדם ושאר הגורמים שעלולים לגרום להפרעות הזקפה (פיזיים ורגשיים). ייתכן כי הרופא יערוך בדיקה גופנית, יפנה לבדיקות מעבדה שונות או יפנה לאורולוג מומחה להמשך אבחון וטיפול.
עמק המומינים (סדרת טלוויזיה)
עמק המומינים (באנגלית: Moominvalley, בפינית: Muumilaakso, בשוודית: Mumindalen) היא סדרה מונפשת המבוססת על סדרת עלילת ספרי הקומיקס של המומינים מאת הסופרת והמאיירת טובה ינסון ואחיה לארס ינסון. הסדרה כוללת שילוב של אנימציה דו-ממדית יחד עם אנימציה תלת־ממדית. הסדרה בת 26 הפרקים הופקה לטלוויזיה בשיתוף פעולה בריטי-פיני בשנת 2019.
אין-אונות
אבחנה
אם הפרעת הזקפה נגרמת על רקע פסיכולוגי, אם כתוצאה ממתח או לחץ (stress), חרדה, מצב רוח ירוד או בעיה בקשר הזוגי שמשפיעה רגשית, יופנה המטופל לטיפול פסיכותרפי או לייעוץ מיני מקצועי של סקסולוג. טיפול תרופתי על פי הצורך (בתרופות נוגדות חרדה או דיכאון למשל) יכול להינתן על ידי רופא המשפחה או על ידי פסיכיאטר.
עמק המומינים (סדרת טלוויזיה)
הסדרה, אשר פותחה בתקציב של 20 מיליון אירו, היא תוכנית הטלוויזיה הפינית היקרה ביותר בכל הזמנים.
אין-אונות
אבחנה
במרבית קופות החולים אף קיימות מספר מרפאות לבריאות מינית הכוללות מומחים מתחום הסקסולוגיה והטיפול המיני שעובדים בשיתוף פעולה עם אנשי מקצוע נוספים, כמו אורולוגים, פסיכותרפיסטים, פסיכיאטרים, אנדוקרינולוגים ואנשי מקצוע נוספים הנותנים טיפול מותאם אישית לכל מטופל.
טיפול
הפרעות זקפה מהוות במקרים רבים סמן להתפתחות של מחלות לב וכלי דם, ולכן דורשות אימוץ שינויים בתזונה ובאורח החיים שיסייעו למנוע התפתחות של הפרעות זקפה ואף להביא לשיפור בסימפטומים קיימים. שינויים אלו כוללים ירידה במשקל, הפסקת עישון וצריכת סמים, הפחתת שתיית אלכוהול והגברה של פעילות גופנית.
תרופות לנטילה בבליעה
תרופות לטיפול בהפרעות זקפה שייכות למשפחה הנקראת "מעכבי אנזים PDE5", אותן נוטלים כשעה או שעתיים לפני יחסי המין. תרופות אלו מהוות טיפול קו ראשון בהפרעות זקפה והשימוש בהן נפוץ ביותר. התרופות פועלות להגברת זרימת הדם אל הפין על ידי השפעה על רכיב הנקרא cGMP המעורב בהרחבת כלי הדם בפין בשעת גירוי מיני. הן יעילות בעיקר כאשר קיימת פגיעה חלקית במערכת כלי הדם העורקיים באזור איבר המין.
טיפול בגלי הלם
טיפול בגלי הלם קיים מזה שנים, לאינדיקציות רפואיות שונות למשל במצבים של אבנים בכליות ופציעות אורתופדיות. בישראל פותח שימוש בשיטת טיפול זו גם במצבים של הפרעות זקפה. בטיפול משתמשים בגלי הלם (גל אקוסטי) באנרגיה נמוכה במטרה לעודד יצירת כלי דם חדשים בפין שיובילו לזרימת דם טובה יותר לתוך הגופים המחילתיים, באמצעות מכשיר המעביר גלי הלם לחמישה אזורים על-פני הפין. הטיפול מחולק לכ-12 שלבים שנערכים בקליניקה או בבית החולים.
נרבון
נַרְבּוֹן (בצרפתית: Narbonne, באוקסיטנית: Narbona, בעברית מסורתית נרבּונה) היא עיר באוקסיטניה שבצרפת בה מתגוררים כ-55,000 תושבים.
אין-אונות
הזרקות לפין
הזרקה חומרים וזואקטיביים המרפים שריר חלק תורמת להרפייתו בגופים המחילתיים (הרקמה המחילתית שבפין) ולהגברת זרימת הדם לאיבר. טיפול זה היה נפוץ מאוד בשנות ה-80, בתקופה בה לא היה עדיין טיפול תרופתי, ועדיין מהווה טיפול יעיל ונמצא בשימוש נרחב. זוהי פעולה פשוטה למדי המתבצעת באופן עצמאי לאחר שהמטופלים עוברים הדרכה כיצד להזריק את התרופה בצידו של הפין באמצעות מחט עדינה.
נרבון
היסטוריה
נרבון נוסדה בגליה בשנת 118 לפני הספירה כקולוניה Narbo Martius שהייתה בנקודת ההצטלבות של הדרך הרומית מאיטליה לספרד, הויה דומיטיה והדרך שעברה לאורך צרפת, הויה אקויטניה, על חוף נהר האודה. במטרה להצמיח את נרבון כאלטרנטיבה למרסיי, שהתמרדה נגד השלטון הרומאי, קבלו חיילי הלגיון העשירי של יוליוס קיסר חלקות אדמה באזור. בהמשך, הייתה נרבון לבירה של הפרובינציה הרומאית גליה נרבוניס דבר שהביא להמשך צמיחת העיר.
אין-אונות
פתילות (נרות) המוחדרות לשופכה
טיפול המבוסס על פתילות זעירות המכילות חומר פעיל בשם alprostadil, שיש להחדירן אל פתח השופכה. הפתילות נספגות במהירות וגורמות לזקפה בדרך כלל תוך 10–15 דקות. יעילותן של הפתילות פחותה מיעילות ההזרקות.
נרבון
היסטוריה
לאחר התמוטטות האימפריה הרומית, הייתה נרבון בירת הפרובינציה ספטומניה של הוויזיגותים. היא הייתה חלק מחליפות קורדובה, עד כיבושה על ידי הפרנקים. במאה ה-14 ירדה מגדולתה בעקבות שיטפון (1320), שינוי זרימת הנהרות מהם התפרנסה, כיבושי אדוארד הנסיך השחור, והמגפה השחורה.
אין-אונות
ניתוח השתלת תותב לפין
התותבים בנויים משני גופים גליליים אשר מושתלים בתוך הגופים המחילתיים של הפין. קיימים שני סוגי תותבים:
נרבון
היסטוריה
בעיר נמצאת קתדרלת נרבון - קתדרלה גותית שבנייתה לא הושלמה.
אין-אונות
ניתוח מעקפים בפין (Penile revascularization surgery)
אופציה טיפולית לגברים אשר סובלים מהפרעות זקפה כתוצאה מחסימה בכלי דם ראשי המוביל את הדם לאיבר המין (בדומה לניתוח מעקפים בלב), במקרים בהם קיימת פגיעה בעורק בודד בלבד וכאשר למטופל אין גורמי סיכון אחרים ברקע. מטרת הניתוח היא לשפר את זרימת הדם לפין על ידי מעקף של האזור בו העורק המספק דם לאיבר נחסם.
נרבון
יהדות נרבון
החל מהמאה ה-9 הייתה נרבון מרכזם של חכמי פרובנס, שתורתם ופסקי ההלכה שלהם הופצו בכל אירופה, ספרד וצפון אפריקה, וגאונותם הייתה לשם דבר בקרב חכמי ישראל של אותה תקופה. היהודים התיישבו בנרבון בסביבות המאה ה-5, ועד למאה ה-12 הקהילה התרחבה ומנתה כ-2000 איש. נרבון וחכמיה מוזכרים לעיתים קרובות בספרות הבתר-תלמודית. מקור אחד, אברהם אבן דאוד מטולדו, החשיב את חכמי נרבונה כגאונים, בדומה לגאוני בבל. במאות ה-12 וה-13 עברה הקהילה סדרה של עליות ומורדות טרם שקיעתה הממושכת.
אין-אונות
שילוב טיפולים: פסיכותרפיה וייעוץ מיני
תרופות וטיפולים המיועדים לעידוד זרימת הדם אל הפין לא באמת יסייעו כאשר הזקפה נפגעת כתוצאה מלחץ, מתח או חרדות (כמו חרדת ביצוע למשל), מצב רוח ירוד או בעיה בקשר הזוגי שמשפיעה רגשית. בהפרעות זקפה על רקע זה ניתן לטפל באמצעות פסיכותרפיה או ייעוץ מיני מקצועי (פרטני או זוגי), על ידי סקסולוג, דרך שיחה על הבעיות הרגשיות או על בעיות במיניות שגורמות להפרעות הזקפה, באופן שיתרום להפחתת החרדה ולשיפור מצב הרוח.