cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
איאן קרטיס
ביוגרפיה
קרטיס נולד בבית החולים אולד טראפורד שבמנצ'סטר בשנת 1956. מאוחר יותר עברו הוריו להתגורר בעיר מקלספילד שם בילה את ילדותו. כבר בגיל צעיר ניכר היה שניחן בכישרון לכתיבת שירים, ואף על פי שבגיל 11 זכה במלגת לימודים לבית הספר קינג'ס סקול שבעירו, מעולם לא התעניין בקריירה אקדמית, ואת עתידו ראה בקריירה מוזיקלית. מגיל צעיר כבר התעניין בספרי פילוסופיה ושירה, חבריו הקרובים אמרו שלקרטיס היה באישיותו שילוב של ג'ים מוריסון ושל דייוויד בואי. גיבורי נעוריו של קרטיס היו דייוויד בואי, הדלתות, איגי פופ ולהקתו הסטוג'ס והוולווט אנדרגראונד. את צעדיו הראשונים ב"תעשיית המוזיקה" עשה כשעבד בחנות תקליטים במנצ'סטר, שם גם נחשף למגוון רחב של סגנונות מוזיקליים.
את דברה וודרוף, אשתו לעתיד, פגש קרטיס כשעוד למדו יחדיו במקלספילד. הם נישאו ב-23 באוגוסט 1975. ב-16 באפריל 1979 נולדה בתם היחידה נטלי. נטלי העידה שאביה (איאן קרטיס) אהד את קבוצת הכדורגל מנצ'סטר סיטי.
ג'וי דיוויז'ן (1976–1980)
נקודת המפנה בחייו של קרטיס הייתה לאחר שנכח בהופעה של הסקס פיסטולז בשנת 1976. באותה הופעה הבין שעתידו נמצא בהופעות מול קהל ולא רק כמעריץ. לאחר כמה ניסיונות כושלים להקים להקה יחד עם חבריו במקלספילד, פגש קרטיס את ברנרד סאמנר ופיטר הוק הצעירים שניסו גם הם להקים להקה וחיפשו סולן; קרטיס חבר לשניים. זמן קצר לאחר מכן צירפה השלישייה את המתופף סטפן מוריס, שהיה לחבר האחרון בהרכב. תקופה קצרה נקראה הלהקה "ורשה" אך כדי להימנע מבלבול עם להקה אחרת בעלת שם דומה, שינתה ב-1978 הלהקה את שמה ל"ג'וי דיוויז'ן". התמדתו העיקשת של קרטיס היא שהביאה להחתמת הלהקה בפקטורי רקורדס, הלייבל האגדי לימים שהקים טוני וילסון. קרטיס אף שכנע את וילסון לתת ללהקה לבצע את השיר Shadowplay בתוכנית החדשות המקומית אותה הגיש, Granada Reports.
גם אחרי שהלהקה צברה קהל מעריצים במנצ'סטר, המשיך קרטיס לעבוד כפקיד האחראי על טיפול במובטלים בשירות הציבורי כדי לפרנס אותו ואת דבורה. "אני זוכר מקרים ששילמנו לו כדי שיישאר לסדר את האולפן אחרי החזרות", סיפר פיטר הוק לימים.
מלבד היותו סולן, היה קרטיס אחראי לכל הטקסטים של הלהקה, בין השאר הושפע מכותבים כג'יי ג'י באלארד, ויליאם ס. בורוז ודייוויד בואי. ברבים מהשירים שכתב הופיעו דימויים של דיכאון, ייאוש, מוות, אלימות, ניכור והניוון של החיים בעיר. בספרה הביוגרפי "לגעת ממרחק", על מערכת היחסים שלה עם איאן, מתארת דבורה איך היה קרטיס יושב על הרצפה בביתם ומשרבט את רעיונותיו במחברות.
קולו העמוק והמצמרר, נוכחותו הבימתית והמחוות שאימץ לעצמו (בין השאר בהשראת פרנק סינטרה) יצרו תמהיל ייחודי בעל השפעה מיסטית על הקהל. שנים לאחר מכן אמר סולן להקת U2, בונו, ש"כל זמן שקרטיס היה בחיים הוא היה הפרפורמר הטוב ביותר ברוק". לדעת רבים כתיבתו של איאן שיקפה את רגשותיו ואת הקשיים אותם עבר, ולמרות זאת מכריו מתארים אותו כאדם היודע ליהנות, אמנם אקסצנטרי מעט, אך בעל חוש הומור.
על הבמה סיגל לעצמו קרטיס סגנון ריקוד תזזיתי, המאזכר התקפי אפילפסיה, מחלה שהוא עצמו לקה בה. לעיתים לא היה ברור לאנשים בקהל אם קרטיס חווה התקף אפילפטי, רוקד או שמא שניהם בו זמנית כ"חלק מהמופע". למחלה, מרגע שאובחנה בינואר 1979, הייתה השפעה מכרעת על חייו של קרטיס. אף על פי שתכיפותם של ההתקפים ועוצמתם לא הייתה עקבית, התרופות שנאלץ ליטול גרמו לשינויים קיצוניים במצבי רוחו, מה גם שהתקף יכול היה להיגרם על ידי הבזקי אור במועדונים, ולא אחת קרה שהתקפים קרו על הבמה במהלך הופעה.
מותו
סגנון החיים הקדחתני שהכתיבה הלהקה, סיבובי ההופעות התכופים והלחץ לפרנס את משפחתו הטרייה נתנו את אותותיהם באיאן. מחלתו החריפה ושיבשה את מהלך סיבוב ההופעות, כשמעת לעת היה קרטיס מאושפז בבית חולים לאחר התקף קשה. במהלך סיבוב הופעות פגש קרטיס את העיתונאית הבלגית אניק הונורה ובין השניים התנהל רומן.
ההופעה האחרונה של ג'וי דיוויז'ן נערכה באוניברסיטת ברמינגהאם, ב-2 במאי 1980. ניסיון ההתאבדות הראשון של קרטיס התרחש רק זמן קצר קודם לכן, לאחר שנטל מנת יתר של תרופת האפילפסיה. לחברי הלהקה סיפר שבגלל הפחד שניסיון ההתאבדות לא יצלח והוא ייוותר עם נזק מוחי לא השלים את המהלך.
נאמר שהדיכאון המתגבר שלו, בין השאר עקב קריסת נישואיו לדבורה (שמתוארים בשיר Love Will Tear Us Apart, השיר המזוהה ביותר עם הלהקה), ורגשות האשם שכירסמו בו עקב הרומן עם הונורה הם שהובילו אותו לנסות לשים קץ לחייו.
ב-17 במאי 1980, ימים ספורים לפני תחילת סיבוב ההופעות הראשון של הלהקה בארצות הברית, שהה קרטיס לבדו בביתו וצפה בסרט סטרושק (Stroszek ) של הבמאי ורנר הרצוג, על אמן מיוסר ששם קץ לחייו, והאזין לאלבום הבכורה של איגי פופ, The Idiot. מאוחר יותר, בשעות הקטנות של הלילה תלה את עצמו במטבח.
קרטיס נטמן במקלספילד, עיר ילדותו. על מצבתו נחקקה השורה "Love will tear us apart". כחודש לאחר מכן יצא השיר לרדיו.
אנטון שבץ
אנטון שבץ (ברוסית: Антон Швец; נולד ב-26 באפריל 1993) הוא כדורגלן רוסי המשחק באחמט גרוזני בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים
שבץ נולד בהניצ'סק לאב אוקראיני ואם גאורגית. בגיל צעיר עבר עם משפחתו לגאורגיה והתחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של דינמו טביליסי. בגיל 10 עבר עם משפחתו לרוסיה. ברוסיה שיחק בקבוצות הילדים של צסק"א מוסקבה, ספרטק מוסקבה, טרודוייה רזרווי מוסקבה. בשנת 2010 נבחן באקדמיה של ריאל סרגוסה, אך לא היה יכול להצטרף אליה בגלל גילו הצעיר. שנה לאחר מכן, הצטרף לקבוצה.
בעונת שבץ הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. ב-23 במרץ 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה בהפסד 0–1 לדפורטיבו לה קורוניה.
ב-19 ביוני 2014 הצטרף לויאריאל ב' מהליגה הספרדית השלישית.
ב-1 ביולי 2017 חתם לארבע עונות באחמט גרוזני מליגת העל הרוסית.
קריירה בינלאומית
במרץ זומן לסגל הנבחרת הצעירה של גאורגיה, אך סירב להצעה כיוון ששאף לייצג את רוסיה.
ב-27 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רוסיה בהפסד 1–3 ל.
פוביה ספציפית
פוביה ספציפית (נקראת גם פוביה פשוטה) היא פחד או רתיעה אשר מתעוררת בעקבות מגע עם אובייקט או בסיטואציה ספציפית, או עקב ציפייה להופעתם. החשיפה לגירוי זה גורמת כמעט תמיד לתגובת חרדה מיידית, שההבדל הבולט היחיד בינה להתקף פאניקה הוא העובדה שפאניקה אינה מתעוררת על ידי אובייקט חיצוני ברור. תסמינים שיכולים להופיע הם למשל קוצר נשימה, הזעה, סחרחורת, פחד למות או "להשתגע", ועוד. אדם שסובל מפוביה ספציפית, בדרך כלל ינסה להימנע ככל האפשר מהמצב המפחיד, או מהמצוקה שמעורר בו המצב המפחיד. הימנעות זו משבשת באופן משמעותי את התפקוד הרגיל שלו, ומעוררת בו מצוקה גבוהה. המילה פוביה מקורה מהמילה היוונית Phobis שמשמעותה בריחה ופחד.
אבחנה
לפי ה DSM 5, לקבלת אבחנה של הפרעת פוביה ספציפית צריך האדם לעמוד בקריטריונים הבאים:
א. פחד משמעותי ובולט מפני מצב, חפץ, או אובייקט (בעל חיים)
ב. המצב או האובייקט המדובר כמעט תמיד מעורר באדם חרדה או פחד חזקים.
ג. יש ניסיון של האדם עם הפוביה להימנע מהמצבים או האובייקט/ים המעוררים בו חרדה.
ד. החרדה והפחד מפני האובייקט או המצב נמשכים לאורך שישה חודשים לפחות.
ה. החרדה והפחד גורמים לאדם לפגיעה בתפקוד התעסוקתי החברתי.
ו. המצב לא ניתן להסבר טוב יותר על ידי הפרעה נפשית אחרת לרבות הפרעות הקשורות להתקפי פאניקה, חרדה וכדומה.
סוגי פוביות
רשימת הפוביות הספציפיות ארוכה ומגוונת מאוד. אפשר לחלק אותן לקבוצות הבאות: דרך אחרת להתייחס לפוביות היא לפי מידת פגיעתן: במובן זה יש להבחין בין שני סוגי פוביות:
חלק מהפוביות שאובחנו (למשל טריפופוביה) לא קיבלו הכרה ולא קיבלו זיכוי ב-DSM.
שכיחות ואפידמיולוגיה
שכיחות הפוביה הספציפית תלויה בסוג הפוביה הספציפית בה מדובר. ככלל הפוביות נפוצות מאוד, בשכיחות הנעה בין 1% ל 10 (אם כוללים בהערכה גם פוביה חברתית). הערכה אפידמיולוגית מארצות הברית לאורך 12 חודשים העלתה שכיחות של שנעה בין 7% ל 9%. שיעור הפוביות במדינות אירופה דומה במידה רבה לזה של ארצות הברית. עם זאת השיעור נמוך יותר בקרב מדינות אסיה, אפריקה, ואמריקה הלטינית, שם מדובר על שיעור שנע בין 2% ל 4%. ההפרעה נפוצה יותר בקרב נשים מאשר בקרב גברים (יחס של 2:1).
גורמי סיכון פרוגנוסטיים
אישיותיים: אפקט שלילי ועכבות חברתיות.
סביבתיים: הגנת יתר מצד ההורים, אובדן הורים או פרידה מהם, התעללות פיזית או מינית. כמו כן תורמים לסיכון: מפגשים טראומטיים (אחד או יותר) עם מושא הפוביה.
גנטיים: ייתכן שיש השפעה גנטית אך אין עדיין מספיק נתונים כדי לעמוד על טיבה.
סוגיות בין תרבותיות
באוכלוסיית ארצות הברית, אמריקנים ממוצא אסייתי ואמריקנים ממוצא לטיני נוטים פחות לפתח פוביות מאשר קבוצות אחרות במדינה. שיעורים נמוכים יחסית של פוביה קיימים במדינות אסיה ואפריקה גם מחוץ לגבולות ארצות הברית.
פוביה ספציפית בילדות
ייחודה של פוביה ספציפית כשמדובר בילדים הוא שתחילת הופעתה היא בתקופה שבה הפחד תואם לשלב ההתפתחותי והקוגניטיבי של הילד. לכן ייתכן שפוביה היא ביטוי להחמרת פחדים רגילים שיש לילדים בגילאים שונים, ולכן היא שונה במקצת מפוביות אחרות. למשל, בגיל צעיר נפוצים יותר פחדים מחושך, בהמשך יש מעבר לפחדים ממפלצות ורוחות, ואחר כך לפחד מסכנות מוחשיות יותר. כך גם בגיל בית הספר עולים פחדים שקשורים לתפקוד החברתי והלימודי. פחדים כאלו הם נפוצים יחסית בגילאי הילדות, ולכן גם השכיחות של פוביה ספציפית בקרב ילדים גבוהה יותר מאשר בקרב מבוגרים.
כאשר מדובר בפוביה בילדות חשוב לזכור שילדים, בעיקר ילדים שטרם פיתחו כישורי שפה עשירים המאפשרים להם לבטא עצמם בקלות, ישתמשו לעיתים קרובות בבכי כדי לבטא את המצוקה שהם חשים. כמו כן הם יכולים לבטא את פחדם בצורת התקפי זעם, קפיאה או בהיצמדות לאדם המבוגר כדי לשאוב ממנו ביטחון. שנית, ילדים צעירים אינם מסוגלים להבין את הקונספט של הימנעות. לכן ילדים כאלה ינסו לאסוף מידע נוסף מההורים שלהם מוריהם או אחרים שמכירים אותם היטב. משמעות הדבר היא שהתנהגויות כמו אלו שפורטו לעיל, יכולות להיות קשורות לפחד. משמעות נוספת היא שצרך לזכור שהביטוי החיצוני של הפוביה הספציפית משתנה עם הגיל, בעיקר כשמדובר בילדים בגילאים שונים.
פוביות ספציפיות בזקנים
בקרב זקנים שכיחות יותר פוביה מפני סביבות שונות, וכן פוביות הקשורות למצבי חיים הקשורים לעולמם של זקנים (פחד ממוות, ממצבים רפואיים ומחלות שונות ועוד). אנשים זקנים עשויים לבטא את החרדה בצורות לא אופייניות כאשר הביטוי העיקרי של החרדה אצל זקנים הוא ביטוי גופני (עליה בקצב לב, הזעה וכדומה).
הגישה הפסיכודינמית
על פי גישה זו, פוביות הן הגנה מפני חרדה שנוצרת בגלל דחפים מודחקים של האיד – קשה להכיר בדחפים אלו, לכן החרדה עוברת התקה מהדחף אל אובייקט או מצב חיצוני, בעל קשר סמלי כלשהו אל גורם החרדה האמיתי. למשל, במקרה המפורסם של הנְס הקטן, פרויד טען שהנס פיתח פוביה מסוסים בגלל חרדה סביב קונפליקט אדיפלי מודחק (אהב את אמו ורצה להרוג את אביו אך פחד שיסרס אותו) – החרדה מהסוס סימלה עבורו את החרדה מאביו.
ביקורות רבות הושמעו על הגישה הפסיכודינמית. ההסבר שלה לפוביה ספציפית נתפס כהשערה, שאינה מבוססת על מחקרים אמפיריים אלא על תיאורי מקרה בודדים, ואין דרך להוכיח או להפריך את הטענות. בנוסף, ידוע על הנְס הקטן שבגיל 4 הוא היה עד לתאונה בה סוס נפצע קשה, והוא היה נסער ממקרה זה, ובעקבותיו התחיל להימנע מלצאת לרחוב כדי לא לפגוש סוסים – כלומר הסבר זה של התניה קלאסית טראומטית הוא פשוט והגיוני הרבה יותר כהסבר לפוביה מסוסים ולפוביות בכלל.
הגישה ההתנהגותית-קוגניטיבית
לפי גישה זו, ניתן להסביר פוביות ספציפיות על פי עקרונות ההתניה הקלאסית – גירוי נייטרלי שמקושר עם אירוע טראומטי במיוחד או כאב משמעותי, הופך לגירוי מותנה שמעורר תגובת פחד. אחרי רכישת הפוביה, תיווצר הכללה לגירויים או מצבים דומים אחרים. נמצאו תמיכות מחקריות לגישה זו, למשל כמעט 60% ממשתתפי סקר שסבלו מפוביה, שנשאלו מה לדעתם המקור לפחד שלהם, ענו כי חוויה טראומטית עם הגירוי היא זו שיצרה את הפוביה.
על פי הגישה ההתנהגותית, פוביה ניתנת לרכישה גם דרך התניה עקיפה – עצם הצפייה באדם אחר שמגיב בפחד מול גירוי או מצב מסוים, עשויה לגרום לצופה בו ללמוד לפחד מאותו מצב. במחקר הנ"ל, 17% מהמשתתפים תיארו התניות עקיפות שאירעו להם כמקור לפוביה שלהם. התניה עקיפה הודגמה גם במחקרים על בעלי חיים, למשל קופי מעבדה שרכשו פוביה מנחשים, בעקבות צפייה בסרט קולנוע ובו קופים שמגיבים בפחד לנחשים. מחקר זה מעיד אולי גם על התפקיד שעשוי להיות לאמצעי התקשורת ברכישת התניות עקיפות של פוביות אצל בני אדם.
מבקרי הגישה ההתנהגותית טוענים כי הגישה לא מסבירה למה רוב האנשים שעוברים חוויות טראומטיות דווקא לא מפתחים פוביות. בניסיון לענות על ביקורת זו, נטען כי תגובת האדם לחוויה טראומטית קשורה באירועי חיים שחווה תוך כדי או לפני ואחרי החוויה המפחידה, ואם אלו היו אירועים חיוביים ברובם, אז חוויית הפחד שתיווצר תהיה מתונה יחסית, ויש פחות סיכויים ליצירתה של פוביה. למשל, ילד שננשך על ידי כלב לא יפתח פוביה אם היו לו התנסויות חיוביות רבות עם כלבים בעבר, שבעצם "חיסנו" אותו מפיתוח פוביית כלבים. אם כך, חשוב להבין את ההבדלים הבינאישיים ולהכיר את חוויות החיים השונות של אנשים עם הגירוי מעורר הפוביה, כדי להבין את תגובותיהם השונות לגירוי זה. בנוסף, נראה כי מידת החשיפה של האדם לגירוי בעבר, באופן ישיר או עקיף, משפיעה על מידת הפחד המותנה שייווצר בעקבות אירוע טראומטי עם גירוי זה. למשל, במחקר נמצא שקופים שצפו בעבר בקופים שלא מפחדים מול נחשים, היו מחוסנים מפוביה כשהוצגו להם קופים שמפחדים מנחשים.
גם אירועים שמתרחשים במהלך החוויה הטראומטית עם הגירוי, יכולים להשפיע על היווצרות הפוביה. למשל, פוביה תיווצר בקלות רבה יותר אם האירוע הטראומטי היה בלתי נמנע, מאשר אם האדם חש שניתן היה למנוע אותו ולשלוט עליו במידה מסוימת. חשובים גם אירועים שעבר האדם אחרי החוויה – אם הוא נחשף להתנסות טראומטית עוד יותר, גם אם הגירוי המותנה המפחיד לא היה בסביבה, עלולה הפוביה להשתמר או להתגבר, תופעה שמכונה "אפקט הניפוח".
הגישה הקוגניטיבית מוסיפה לגישה ההתנהגותית, ומסבירה איך הקוגניציה תורמת לשימור פוביות. אנשים בעלי פוביה נמצאים בכוננות מתמדת לקראת הופעתו של הגירוי המפחיד, בעוד אנשים ללא פוביות כלל לא חושבים על זה או מפנים תשומת לב לגירוי כזה. בנוסף, בעלי פוביות מגזימים בהערכת הסיכוי שבעקבות הופעת הגירוי המפחיד יבואו אירועים שליליים, וכך משתמרת הפוביה.
הגישה הביולוגית
לפי גישה זו, הסיכוי של אנשים לרכוש פוביות תלוי במשתנים גנטיים, במזג ובאישיות שלהם. למשל, במחקר נמצא כי 32% מהילדים שהוגדרו בגיל שנתיים כחששניים וביישנים (בעלי עכבות התנהגות), פיתחו פוביות ספציפיות עד גיל 8, לעומת 5% מהילדים שלא הוגדרו כך.
הגישה מדגישה גם את חשיבות האבולוציה בקביעת סוג הגירויים שאנשים נוטים לפחד מהם, למשל פוביות מנחשים, גבהים ומקומות סגורים, שנחשבו מסוכנים מאוד בעבר, נפוצות הרבה יותר מפוביות מסכינים או מכוניות, שנחשבים מסוכנים כיום, בתקופה המודרנית. ממצא זה הוא בניגוד לגישה ההתנהגותית, לפיה כל גירוי שקשור לטראומה יכול להפוך לגירוי פובי בהתניה קלאסית.
לכן טוענים כיום חוקרים רבים כי לקופים ובני אדם יש מוכנות ביולוגית ליצור התניות בין גירויים מסוג מסוים (נחשים, גבהים וכו') לבין אירועים שליליים, כי במהלך האבולוציה היה לכך יתרון של ברירה טבעית וזה עזר להישרדותם. כלומר, קיימים "פחדים מוכנים מראש", שאינם מולדים, אך נרכשים בקלות יותר מאחרים, ועמידים מאוד להכחדה. ממצאים מחקריים הראו כי פחד מוכן מראש התעורר גם כשהגירוי שכבר הותנה הוצג לנבדקים באופן תת-סיפי ולא מודע, וממצא זה מסייע בהבנת אי-הרציונליות שקיימת בפוביות (נראה שבעלי פוביה לא מסוגלים לשלוט בפחד הלא-הגיוני שלהם, כי הוא חזק יותר מהקוגניציה המודעת).
תחלואה נלווית
במרבית המקרים נלווית לפוביה הפרעות נפשיות נוספות. דיכאון שכיח במיוחד בקרב זקנים. ייתכנו גם הפרעות חרדה אחרות, הפרעות מצב רוח, הפרעות סומטופורמיות, הפרעות דיסוציאטיביות, והפרעות הקשורות לשימוש בסמים.
מחקר
אחד מכיווני המחקר העכשוויים בודק שינויים מבניים במוח המתרחשים בפוביה ובהפרעות חרדה אחרות, מתוך ניסיון לעמוד על המשותף והשונה בין הפרעות שונות מבחינה זו. מחקרים אחרים מנסים להתחקות אחר מאפייני פוביות באוכלוסיות שונות, כמו זקנים.
אבחנה מבדלת
תסמיני פוביה יכולים להופיע במגוון רחב של מצבים והפרעות נפשיות. כמו שלבים מוקדמים של סכיזופרניה והפרעות פסיכוטיות אחרות. מעבר לכך קיימים יחסי גומלין בין פוביה לבין דיכאון ולעיתים פוביה מכסה על תסמיני דיכאון.
הטיפול הפסיכודינמי
הטיפול נקבע לפי ההנחה כי פוביה ספציפית ניתנת לריפוי אם בעל הפוביה יזכה בתובנה לגבי הקונפליקט ממנה נבעה. המטפל מסייע למטופל להעלות את הקונפליקט הלא מודע אל המודעות, ואז מעודד אותו לחוות מחדש את המצב המפחיד וללמד אותו שניתן להתמודד עם מצב זה. חסרונו של הטיפול הפסיכודינמי הוא שהוא עלול להיות כרוך בנשירה מהטיפול (כיוון שהוא ממושך יחסית). עם זאת הוא נמצא יעיל לטיפול בפוביות ספציפיות.
הטיפול התרופתי
בחלק מהמקרים נעשה שימוש בתרופות הרגעה מקבוצת הבנזודיאזפינים, השימוש הוא סימפטומטי כשהמטופל חש צורך בכך.
הטיפול ההתנהגותי-קוגניטיבי
ממצאי מחקרים מצביעים על כך שיעילות ה CBT שווה פחות או יותר ליעילות של טיפול דינאמי בהתמודדות עם פוביה ספציפית. עם זאת לשיטות טיפול אלה יכול להיות יתרון ספציפי עבור האדם הספציפי כתלות באיזה אדם מדובר, גילו והפוביה שבה מדובר.
שיקום
שיקום פסיכיאטרי או שיקום פסיכו-סוציאלי, הוא שיקום העוסק במתן עזרה לאנשים המתמודדים עם מוגבלויות הנובעות מהפרעה נפשית, במטרה לאפשר תפקוד רציף בחייהם ורווחה נפשית, למרות המוגבלויות.
במדינת ישראל, אדם בן 18 ומעלה שנקבעו לו 40% נכות רפואית על ידי המוסד לביטוח לאומי בעקבות הפרעה נפשית זכאי לקבל שירותי סל שיקום.
לקריאה נוספת
ברברה ג'. מרקווי... [ואחרים], למות מבושה : התמודדות עם חרדה חברתית ופוביה, הוצאת אח, 2013
אנתוני ומקקייב, להתגבר על פוביה מבעלי חיים וחרקים, הוצאת אח 2010
היטון-האריס, לחיות עם אמטופוביה: החיים עם הפחד הבלתי נשלט מהקאות. הוצאת אח. 2011
דיווין בראן, לטוס בלי פחד: אסטרטגיות יעילות שיביאו אתכם ליעדכם. הוצאת אח, 2013
צופי מרום, מיכל ניובורן, מרים לבין, איוה גלבוע-שכטמן. איך הביישן למד: מדריך לטיפול עצמי בחרדה חברתית וביישנות, דיונון 2016.
מיל ריבר, המתבודדת על הגבעה, קוראים 2015
קנת המבלי, התמודדות מוצלחת עם אגורפוביה, הוצאת אח
ארקטואידה
ארקטואידה (שם מדעי: Arctoidea; מילולית: "אוזן דוב") היא אינפרא-סדרה של יונקים טורפים מתת-הסדרה דמויי-כלב. קבוצה זו מכילה את כל דמויי-הכלב למעט הכלביים וכלבי הדוב, לרבות הדוביים והטורפים הימיים, וכן את הטורפים דמויי-הסמורים - מוסטלואידה.
המינים הראשונים מקבוצה זו התפתחו לפני 46 מיליון שנה בתקופת האאוקן שבפלאוגן, והם התפתחו לאורך כל היבשות. מינים אלה בעלי מבנה פנים מעוגלות, לסתות גדולות יחסית וכפות בעלות טפרים חדים. הם שונים מהכלביים במבנה ההליכה והפסיעות שלהם, בה הם מניחים את מרבית כף הרגל על הקרקע. הדבר אומר שהם איטיים יותר, אך פיזיים יותר במבנה שלהם. חלקם הם טפסני עצים מומחים בעוד אחרים חיים לרוב על הקרקע והטורפים הימיים פנו אל הים.
מיון
תרשים מיון
אבי ניר-פלדקליין
אבי (אברהם) ניר-פלדקליין (נולד ב-13 באוקטובר 1962) הוא דיפלומט ישראלי שמכהן כשגריר ישראל בנורווגיה וכשגריר לא-תושב באיסלנד. כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ, כשגריר ישראל בקמרון, בנפאל ובווייטנאם, וכציר ישראל בגרמניה.
ביוגרפיה
ניר-פלדקליין נולד וגדל בראשון לציון, בן ליצחק (איציק) ניר (פלדקליין) ומירה (לבית פיכמן), והוא נקרא על שם דודו אברהם פלדקליין שנפל במלחמת השחרור והיה שחמטאי כשרוני.
את לימודיו היסודיים עשה בבית הספר חביב ואת לימודי התיכון החל בגימנסיה הריאלית והשלימם בגימנסיה "אריאל". לאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת בחיל ההנדסה.
את שירותו הדיפלומטי החל בשנת 1991 כצוער במשרד החוץ, ובשנה האחרונה להכשרתו נשלח לסין להשתלמות באוניברסיטת בייג'ינג, על ידי משרד החוץ וקרן רוטשילד. בהמשך, היה הדיפלומט הישראלי הראשון לשרת בשנגחאי, שם שימש שלוש שנים כסגן הקונסול ושנתיים כסגן השגריר בתאילנד. בשנת 1999 שב לישראל ושירת כשנה כדסקאי בחטיבת דרום-מזרח ומזרח אסיה במשרד החוץ.
בשנים 2007–2009 שימש כשגריר ישראל בקמרון וכשגריר לא-תושב ברפובליקה המרכז-אפריקאית, בגינאה המשוונית, בגבון וב. בתקופה זו קידם בין היתר את משחק השחמט בקמרון.
ב-2009 מונה לקונסול הכללי הראשון של ישראל בדרום-מזרח סין. ב-2012 חזר לישראל לכהן כראש חטיבת אסיה והפסיפיק במשרד החוץ ואחר כך כראש האגף בפועל. בשנת 2014 מונה לציר ישראל בגרמניה.
באפריל 2017 קיימו אנשי השגרירות בברלין את ישיבתם השבועית בווילה ואנזה, שבה הוחלט על הפתרון הסופי להשמדת יהודי אירופה. ניר-פלדקליין, שניהל את הישיבה, פתח ואמר:
בספטמבר 2019 מונה לראש חטיבת אירופה במשרד החוץ, ולאחר כשנה היה לסמנכ"ל משרד החוץ.
בדצמבר 2021 מונה לשגריר ישראל בנורווגיה ולשגריר לא-תושב באיסלנד, ובספטמבר 2022 הגיש את כתב האמנתו למלך נורווגיה האראלד החמישי.
השכלה וחיים אישיים
ניר-פלדקליין הוא בעל תואר ראשון בלימודי מזרח אסיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. נשוי לאיריס, ואב לשניים, יותם ועתליה.
יואן גורקוף
יואן מיגל גורקוף (בצרפתית: Yoann Miguel Gourcuff; נולד ב-11 ביולי 1986 בקומונת פלואמור שבברטאן) הוא כדורגלן צרפתי ששיחק לאחרונה בעמדת הקשר ההתקפי בדיז'ון ובנבחרת צרפת.
קריירה
גורקוף נולד בפלואמור שבאזור ברטאן, והחל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של לוריאן, בה אימן אביו באותה תקופה. בשנת 2001 הוא עבר לקבוצת הנוער של סטאד רן, וכעבור שנתיים צורף לסגל הקבוצה הבוגרת.
בעונת הוא השתתף ב-9 משחקים בלבד, בהם הבקיע שבעה שערים, אך בעונות שלאחר מכן זכה להצלחה רבה יותר. בעונת הוא הבקיע 15 שערים, והוביל את ראן למקום השביעי בליגת העל הצרפתית ולהעפלה לגביע האינטרטוטו.
בקיץ 2006 עבר גורקוף למועדון הצמרת מילאן מהסרייה א', וחתם על חוזה שתוקפו עד סוף עונת 2010/2011. הוא הבקיע שער כבר במשחק הבכורה שלו, מול א.א.ק. אתונה במסגרת ליגת האלופות, אך התקשה להשתלב במילאן בהמשך, והנהלת הקבוצה החליטה להשאילו בקיץ 2008 למועדון הצרפתי בורדו על מנת שיצבור ניסיון.
הוא היה לשחקן הרכב קבוע בבורדו כבר בתחילת דרכו, וכבש שער בכורה בליגה בניצחון 2 - 1 על קאן. בתחילת העונה הוא הוביל את בורדו לזכייה השנייה בתולדותיה בסופר קאפ הצרפתי, לאחר ניצחון על אולימפיק ליון. הוא אף הבקיע שער בניצחון 4 - 0 על ואן בגמר גביע הליגה הצרפתי. הוא סיים את העונה עם 12 שערי ליגה, והוביל את קבוצתו לזכייה באליפות צרפת. הוא נבחר בסיום העונה לשחקן השנה בליגה הצרפתית.
בקיץ 2009 נרכש גורקוף ממילאן על ידי בורדו, תמורת כ-15 מיליון אירו.
ב-24 באוגוסט 2010 נרכש גורקוף מבורדו על ידי אולימפיק ליון, תמורת כ-22 מיליון אירו.
ב-16 בספטמבר 2015 חתם לעונה אחת בסטאד רן.
ב-22 ביולי 2018 חתם לעונה אחת בדיז'ון.
נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת ברצלונה
נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת ברצלונה (1992), או בכינויה ה"דרים טים" (באנגלית: "The Dream Team"; "קבוצת החלומות"), הייתה הנבחרת האולימפית של ארצות הברית בכדורסל, שלראשונה כללה שחקנים פעילים מליגת ה-NBA. הנבחרת זכתה במדליית הזהב בטורניר הכדורסל באולימפיאדת ברצלונה (1992), לאחר שניצחה בכל שמונת משחקיה בהפרש ממוצע של כ-44 נקודות, ולא סיימה אף משחק בהפרש נמוך מ-32 נקודות. נחשבת בידי רבים כ"קבוצת הכדורסל הטובה אי פעם".
יואן גורקוף
קריירה בינלאומית
גורקוף צבר הופעות רבות עבור נבחרות צרפת הצעירות, והיה חלק מסגל נבחרת צרפת עד גיל 19 שזכתה באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2005. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת הבוגרת במשחק מול נבחרת שוודיה ב-20 באוגוסט 2008. ב-11 באוקטובר 2008 הוא הבקיע את שערו הראשון, במשחק מול נבחרת רומניה. במונדיאל 2010 הורחק בכרטיס אדום במהלך משחק שלב הבתים מול.
נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת ברצלונה
הרכבת סגל הקבוצה
מאז טורניר הכדורסל האולימפי הראשון באולימפיאדת ברלין (1936) לא הורשו כדורסלנים מקצוענים להשתתף במשחקים האולימפיים, וסגלי נבחרת ארצות הברית הורכבו לרוב משחקני מכללות מצטיינים לצד כדורסלנים חובבנים. ברבות השנים הורשו שחקנים מקצוענים מרחבי העולם להשתתף בתחרויות בינלאומיות, מלבד שחקני ליגת ה-NBA, מה שיצר יתרון מובנה לנבחרות המתחרות עם ארצות הברית והחליש את הדומיננטיות של הנבחרת האמריקאית משנותיה הראשונות, והביא לכך שלראשונה זכתה נבחרת ארצות הברית בכדורסל לאולימפיאדה רק במדליית הארד באולימפיאדת סיאול (1988). בשנת 1989 החליטה פיב"א על שינוי החוקה, ואפשרה לראשונה לשחקני NBA להשתתף בתחרויות כדורסל בינלאומיות, החל מאולימפיאדת ברצלונה (1992). בפברואר 1991, לאחר שראשי ליגת ה-NBA אישרו את השתתפות שחקני הליגה באולימפיאדת ברצלונה, פרסם המגזין ספורטס אילוסטרייטד בעמוד השער שלו תמונה של חמישה משחקני הנבחרת החדשה לצד הכיתוב "Dream Team", ובכך למעשה טבע את הכינוי.
לקראת אולימפיאדת ברצלונה מונה לתפקיד מאמן הנבחרת צ'אק דיילי, מאמן קבוצת דטרויט פיסטונס ב-9 העונות הקודמות, אשר זכה עמה באליפות ה-NBA בעונות ו-. שלושת עוזריו באולימפיאדה היו לני וילקינס (מאמן קליבלנד קאבלירס), מייק ששבסקי (מאמן קבוצת אוניברסיטת דיוק) ופי. ג'יי. קרליסימו (מאמן קבוצת אוניברסיטת סיטון הול). בספטמבר 1991 פורסם כי נבחרו עשרה מתוך 12 שחקני הנבחרת: מייקל ג'ורדן וסקוטי פיפן משיקגו בולס, קארל מלון וג'ון סטוקטון מיוטה ג'אז, מג'יק ג'ונסון מלוס אנג'לס לייקרס, לארי בירד מבוסטון סלטיקס, פטריק יואינג מניו יורק ניקס, דייוויד רובינסון מסן אנטוניו ספרס, צ'ארלס בארקלי מפילדלפיה 76' וכריס מאלין מגולדן סטייט ווריורס. בנובמבר 1991, כחודשיים לאחר ההכרזה על השתתפותו באולימפיאדה, הודיע מג'יק ג'ונסון כי הוא נשא את נגיף ה-HIV, הגורם למחלת האיידס, והודיע על פרישתו המיידית ממשחק. על אף פרישתו ממשחק פעיל החליט ג'ונסון להשתתף במשחקי הנבחרת, מה שעורר בקרב שחקני הנבחרות היריבות את החשש כי ג'ונסון ידביק אותם בנגיף.
כהוקרה לנבחרות ארצות הברית הקודמות, החליטו ראשי הנבחרת לשמור מקום אחד בסגל הקבוצה לשחקן מליגת המכללות האמריקאית. המועמדים העיקריים היו כריסטיאן לייטנר מאוניברסיטת דיוק, שאקיל אוניל מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, אלונזו מורנינג מאוניברסיטת ג'ורג'טאון, ג'ים ג'קסון מאוניברסיטת המדינה של אוהיו והרולד מיינר מאוניברסיטת דרום קליפורניה. אוניל אמנם היה השחקן המבטיח ביותר מביניהם, אך בסופו של דבר נבחר לייטנר בשל הישגיו המרשימים, שכללו זכייה בפרס נייסמית' (1992) ושתי זכיות באליפות המכללות (1991 ו-1992). המועמדים הבולטים להשלמת המקום הנוסף בסגל הקבוצה היו אייזיאה תומאס מדטרויט פיסטונס וקלייד דרקסלר מפורטלנד טרייל בלייזרס. בהצבעה שנערכה בין ראשי הנבחרת נקבע כי דרקסלר הוא שיימלא את המקום האחרון על חשבונו של תומאס, בין היתר בשל חיכוכים של תומאס עם ג'ורדן.
בכך הושלמה הרכבת הסגל, אשר למעט לייטנר הצעיר ובירד שסבל מכאבים בגבו, כלל שחקנים בשיא הקריירה המקצועית שלהם, בטווח הגילאים 26–32. לאחר שג'ורדן דחה את הצעתו של דיילי לשמש כקפטן הקבוצה, נבחרו בירד וג'ונסון כצמד הקפטנים.
אליפות האמריקות
ב-28 ביוני 1992 התמודדה נבחרת ארצות הברית בטורניר אליפות האמריקות, שנערך בפורטלנד, בו נקבעו הנבחרות שיעפילו לאולימפיאדת ברצלונה. במשחק הרשמי הראשון של "נבחרת החלומות", מול נבחרת קובה, ניצחה ארצות הברית בתוצאה 136–57, ובסיומו הודה מאמן קובה כי "אי אפשר לכסות את השמש עם אצבע". גם את חמשת המשחקים הבאים בטורניר ניצחה ארצות הברית בקלות, כולל משחק הגמר בו גברה על נבחרת ונצואלה בתוצאה 127–80. בסיום ואף במהלך המשחקים ביקשו שחקני הנבחרות היריבות להצטלם עם שחקני ארצות הברית המוערצים עליהם, ולקבל מהם "מזכרות" כגון גופיית משחק או נעליים.
מחנה האימונים וההמולה סביב הנבחרת
לקראת פתיחת המשחקים האולימפיים ערכה נבחרת ארצות הברית "מחנה אימונים" בנסיכות מונקו. באחד ממשחקי האימון הפנימיים חילק דיילי את שחקניו לשתי קבוצות, והורה להם לשחק באינטנסיביות כפי שהיו עושים במשחק רשמי. הנבחרת "הכחולה" כללה את ג'ונסון, מאלין, לייטנר, בארקלי ורובינסון, והנבחרת "הלבנה" כללה את ג'ורדן, פיפן, בירד, מלון ויואינג (סטוקטון ודרקסלר הפצועים לא השתתפו). משחק זה, בו ניצחה הנבחרת הלבנה בתוצאה 40–36, כונה על ידי ספורטס אילוסטרייטד "המשחק הטוב ביותר בו איש לא צפה מעולם", לאחר שג'ורדן עצמו התייחס אליו כ"משחק הטוב ביותר בו השתתפתי אי פעם".
בשעות הפנאי במונקו בילו השחקנים בחופי נודיסטים ובבתי קזינו, וסעדו בין היתר עם נסיך מונקו רנייה ועם בנו ויורשו אלבר.
בברצלונה התארחו השחקנים האמריקאים בבית מלון יוקרתי ולא בכפר האולימפי ככל יתר הספורטאים באולימפיאדה, בשל חששות ביטחוניים מארגוני טרור. צ'ארלס בארקלי טען כי שחקני הקבוצה קיבלו איומים ברצח, וסיפר כי בריכת בית המלון הייתה מוקפת מאבטחים חמושים ברובי עוזי. לאורך הטורניר התאספו מחוץ לבית המלון מעריצים רבים של השחקנים, בתקווה לפגוש אותם. צ'אק דיילי תיאר כי ההמולה סביב הנבחרת בברצלונה הייתה "כאילו היינו אלביס פרסלי והביטלס גם יחד". מלבד אוהדי הקבוצות ותושבי ברצלונה, גם ספורטאים רבים מהמשלחות האולימפיות ניגשו לשחקני ארצות הברית לבקש את חתימתם או להצטלם עמם.
הטורניר האולימפי
במשחק הראשון של נבחרת ארצות הברית באולימפיאדה היא ניצחה את נבחרת אנגולה בתוצאה החד-צדדית 116–48, וגם בהמשך שלב הבתים ניצחה את כל יריבותיה ללא קושי. בשלב רבע הגמר גברה נבחרת החלומות על נבחרת פוארטו ריקו בתוצאה 115–77, ובחצי הגמר גברה על נבחרת ליטא בתוצאה 127–76.
המשחק הצמוד ביותר של ארצות הברית היה בשלב הגמר, בו התמודדה מול נבחרת קרואטיה. בשלב מסוים במחצית הראשונה הובילו הקרואטים 25–23, אך משם יצאו האמריקאים לריצת 94–60, וניצחו בתוצאה הסופית 117–85. הקלעים הבולטים של ארצות הברית במשחק היו מייקל ג'ורדן (22 נקודות), צ'ארלס בארקלי (17 נקודות) ופטריק יואינג (15 נקודות), ואת הקרואטים הובילו דראז'ן פטרוביץ' (24 נקודות), דינו ראדג'ה (23 נקודות) וטוני קוקוץ' (16 נקודות).
אנדרי השלישי, נסיך ולדימיר
חייו
בשנת 1264 הוקמה בשבילו נסיכות גורודץ והוא היה שליט העיר. בשנת 1281 בזמן מאבק בין אחיו דמיטרי לבין רפובליקת נובגורוד הוא נסע לחאן אורדת הזהב, דבר שהביא לפלישות חוזרות ונשנות של כוחותיה. כתוצאה מכך הוא קיבל כס נסיכות ולדימיר ואחיו גורש. בשנת 1283 דמיטרי הצליח להחזיר לעצמו את השלטון באמצעות כוחות של חאן נוגאי. האחים התפייסו ואף שיתפו פעולה במאבקי כח מול נסיכים אחרים.
נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת ברצלונה
הטורניר האולימפי
את כלל משחקיה בטורניר ניצחה נבחרת ארצות הברית בהפרש ממוצע של כ-44 נקודות, כאשר ההפרש הכי נמוך שבו היא ניצחה היה במשחק הגמר, 32 נקודות. מייקל ג'ורדן היה השחקן היחיד אשר פתח בחמישייה בכל שמונת המשחקים, ומלבדו היו תשעה שחקנים נוספים אשר פתחו במשחק אחד לפחות. השחקנים היחידים שהשתתפו רק בחלק ממשחקי הנבחרת הם מג'יק ג'ונסון, אשר החמיץ שני משחקים בשל פציעה בברכו, וג'ון סטוקטון אשר שותף בארבעה משחקים. הקלעים המובילים של האמריקאים לאורך הטורניר היו צ'ארלס בארקלי (18.0 נקודות בממוצע למשחק), מייקל ג'ורדן (14.9), קארל מלון (13.0) וכריס מאלין (12.9).
אנדרי השלישי, נסיך ולדימיר
חייו
בשנת 1293 אחיו דמיטרי גורש סופית מכס נסיך ולדימיר תוך תמיכת החאן טוטן ואנדרי חזר להיות נסיך ולדימיר.
נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת ברצלונה
מורשת
עם סיומה של האולימפיאדה הודה נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי דאז, חואן אנטוניו סמראנש, כי "האספקט החשוב ביותר באולימפיאדה היה ההצלחה המסחררת של טורניר הכדורסל". אחד הגורמים לסיקור התקשורתי הנרחב ולהמולה סביב הנבחרת, היה האפשרות כי מדובר במשחקיהם האחרונים בקריירה של מג'יק ג'ונסון ולארי בירד, שניים מהשחקנים הבולטים והאהובים בתולדות ה-NBA; ג'ונסון פרש ממשחק פעיל בנובמבר 1991, כחצי שנה לפני הטורניר, ובירד הודיע על פרישה באוגוסט 1992, מיד בסיום האולימפיאדה.
אנדרי השלישי, נסיך ולדימיר
חייו
נפטר בשנת 1304. היו לו שלושה בנים וכולם נפטרו לפניו.
נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת ברצלונה
מורשת
כתב "ספורטס אילוסטרייטד", ג'ק מקאלום, קרא לדרים טים "הקבוצה הדומיננטית ביותר אי פעם, בכל ענפי הספורט", והשווה את הופעתם בברצלונה לאלה של "ג'וני קאש בכלא פולסום, להקת האחים אולמן בפילמור איסט, וסנטנה בפסטיבל וודסטוק". מג'יק ג'ונסון עצמו, אשר זכה לאורך הקריירה ב-5 אליפויות NBA, התייחס לטורניר האולימפי כאל "הרגע הגדול ביותר בחיים שלי ככדורסלן, בפער גדול". מאמן הנבחרת צ'אק דיילי סיכם את הצלחת הקבוצה באמרו כי "יהיו עוד נבחרות עם שחקנים מקצוענים באולימפיאדה, אך הן לא יהיו כמו הנבחרת הזאת. לקבוצה הזאת, עם לארי בירד ומג'יק ג'ונסון ומייקל ג'ורדן, יש קסם וכישרון מיוחדים שנבנו במשך 15 שנים".
בשנת 2010 הונצחה הנבחרת בשלמותה כחברה בהיכל התהילה של הכדורסל, כשהוצגה בו לצד נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת רומא (1960). בשנת 2017 הוצגה הנבחרת בהיכל התהילה של פיב"א, ובכך הייתה לקבוצה הראשונה שמוצגת בה בשלמותה. נכון לשנת 2018, 11 מתוך 12 חברי הסגל (כולם מלבד לייטנר) הוצגו בהיכל התהילה גם ככדורסלנים, ושלושה מתוך ארבעת חברי צוות האימון (כולם מלבד קרליסימו) הוצגו בו כמאמנים. כמו כן עשרה משחקני הקבוצה (כולם מלבד לייטנר ומאלין) נכללו ברשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA שפורסמה בשנת 1996.
לקראת אולימפיאדת לונדון (2012) התעוררו השוואות בין ה"דרים טים" לבין סגל נבחרת ארצות הברית 2012, אשר כלל שחקנים כגון קובי בראיינט, לברון ג'יימס וקווין דוראנט. בעוד בראיינט וג'יימס טענו כי בהתמודדות היפותטית בין השתיים, נבחרתם הייתה גוברת על זו של שנת 1992, חברי נבחרת החלומות צ'ארלס בארקלי ומייקל ג'ורדן ביטלו את הדברים בטענה כי "הם אלה שלמדו מאיתנו, ולא להפך".
וסטה
במיתולוגיה הרומית וסטה (Vesta) הייתה אלת הבית, המשפחה ואש האח. היא לא תופסת מקום רב באגדות מיתולוגיות, לא הייתה לה כיתת פולחן מרכזית, וייצוגה האמנותי - הן מימי יוון ורומא והן מתקופת הרנסאנס - גם הוא מועט ביותר. מקבילתה היוונית היא האלה הסטיה.
וסטה הייתה בתם של סטורנוס ואופיס, ואחותם של יופיטר, נפטון, פלוטו, יונו וקרס. היא הייתה אחת משלוש האלות הבתולות, יחד עם מינרווה ודיאנה. וסטה שמרה בקנאות על בתוליה, מעולם לא נישאה ולא העמידה צאצאים.
ערך זה מתמקד בעיקר בתפקידיה של וסטה ברומא העתיקה ובפולחן הרומאי שנערך לכבודה. למידע על מעלליה המיתולוגיים ותאוריה המעטים, אשר הושפעו במידה רבה מהמיתולוגיה היוונית, ראו את הערך הסטיה.
פולחן
בכל עיר הייתה אח ציבורית המקודשת לוסטה ובה בערה אש תמיד. כשהיו מקימים מושבה חדשה, המתיישבים היו נושאים גחלים מהאח מהעיר ממנה הם יצאו, ומהגחלים האלה היו מדליקים אש באח של העיר החדשה.
לווסטה היו כוהנות מיוחדות, שנקראו "וסטאליה", להן ניתן כבוד רב. הן נדרו נדר בתולים למשך 30 שנה, שבהן היו משמשות את האלה. דינה של כוהנת שהפרה את הנדר היה קבורה בחיים.
הפסטיבל החשוב ביותר לכבודה של וסטה היה הוסטאליה, והוא נחוג במשך תשעה ימים, מ-7 ביוני עד 15 ביוני.
בתרבות
האסטרואיד וסטה שהתגלה על ידי האסטרונום הגרמני היינריך וילהלם אולברס ב-29 במרץ 1807, נקרא על שמה.
גבול
בגאוגרפיה, גבול הוא קו המפריד בין ישויות גאוגרפיות השונות זו מזו. אספקט גאוגרפי של אזור, יוצר גבול גאוגרפי, או גבול טבעי. לדוגמה גבול ימי, גבול אקלימי וגבול טופוגרפי קרוי גבול טבעי. משתמשים במונח "גבול מדיני" כדי לסמן הפרדה בין מדינות, אך גם לציין "גבול עירוני" להפרדה בין ערים באותה מדינה, גבול מחוזי להפרדה בין מחוזות שלטון מחוזות וגבול אף קיים בין חצרות בתים. להצגת קו הגבול משמשת גם מפה. גבול המפריד בין מדינות נקרא לעיתים גבול בין-לאומי.
גבול מדיני
כאשר גבול מוסדר בין מדינות כתוצאה מהסכם שלום הוא נקרא גבול מוסכם. שינויי גבול יכולים להיקבע על ידי התיישבות מדינית בשטח שאין עליו ריבונות של מדינה כלשהי, מה שמעביר שטח זה לריבונותה של המדינה המיישבת. נוסף על כך, שינויי גבול יכולים להיווצר על ידי קניית שטחים או כיבושם ממדינה אחרת; מה שמביא ליצירת הסכם גבולות חדש. הגבול המדיני קובע את תחום הריבונות של המדינה ואת תחום השיפוט שלה. אין מדינה רשאית לשנות את גבולה עם מדינה אחרת אלא בצורת הסכם משפטי מסודר.
סכסוכי גבול
לעיתים מיקומו המדויק של קו הגבול שנוי במחלוקת. במקרים קיצוניים גורמת מחלוקת זו לעימות מזוין ולעיתים ארוך-טווח. סכסוך הגבולות בין בוליביה ופרגוואי על השליטה באזור הצ'אקו התפתח בשנת 1932 למלחמת הצ'אקו. במלחמה שפרצה בשנת 1998 בין אתיופיה לאריתריאה בעקבות סכסוך גבול ביניהן נהרגו אלפי חיילים משני הצדדים. כיום מצויים כ-80 סכסוכי גבול בפועל אך רק לעיתים רחוקות הם מתפתחים לעימות צבאי אלים.
אמצעים דיפלומטיים לקביעת הגבול
גבול מדיני נקבע בהסכם שלום בין שתי המדינות, או בהסכמים נחותים ממנו, שבהם נקבע הגבול למעשה, כגון הסכם שביתת נשק או הפסקת אש. הגבולות הנוכחיים של ישראל עם מצרים וירדן נקבעו בהסכמי השלום עם מדינות אלה, ואילו בתום מלחמת העצמאות נקבעו גבולות אלה בהסכמי שביתת הנשק. עד לחתימת הסכמי שביתת הנשק היה הגבול קו הפסקת האש. בחוזה ורסאי שנחתם לאחר מלחמת העולם הראשונה נקבעו גבולותיה של גרמניה.
פעמים אחרות נכפה הגבול בהחלטה של חבר הלאומים או של האו"ם. בדרך זו נקבע בשנת 1921 קו הגבול בין יוגוסלביה לאלבניה, לשם סיום סכסוכי הגבול בין שתי מדינות אלה.
טופוגרפיה של הגבול
גבול טבעי הוא גבול של אזור בעל מאפיינים פיזיים (טבעיים) ללא התערבות האדם. לעיתים משתמשים באלמנט גאוגרפי פיזי, כמו נהר או שרשרת הרים כדי לסמן בהם קו גבול. לדוגמה, הגבול בין ישראל לירדן, עובר בחלקו לאורך נהר הירדן. הנהר אורוגוואי משמש בחלקו העליון גבול בין ארגנטינה לברזיל ומורד הנהר משמש גבול בין ארגנטינה לאורוגוואי. נהר סנט לורנס משמש בחלקו גבול בין ארצות הברית לקנדה ואילו נהר הריו גרנדה משמש כגבול בין מקסיקו לארצות הברית. רכס הרי הפירינאים משמש גבול בין צרפת לספרד, ורכס ראש הנקרה משמש כחלק מגבול ישראל - לבנון.
פעמים אחרות נקבע הכל גבול מדיני נקבע על ידי אדם. לעיתים נקבע קו גבול לאורך מעלות אורך או רוחב גאוגרפי - גבול מצרים לוב נמשך בעיקרו לאורך קו האורך 25 מזרח וגבולה עם סודאן עובר לאורך קו הרוחב 22 צפון. לעיתים נקבע קו הגבול כקו ישר בין שתי נקודות. חלק ניכר מקו הגבול בין ישראל למצרים, למשל, עובר באזור שאין בו עצמים גאוגרפיים בולטים, ולכן נמתח הגבול בעיקרו בקו ישר שעובר בין חוף הים התיכון בסמוך לרפיח לחוף מפרץ אילת בסמוך לטאבה. גבול קנדה-ארצות הברית, אשר נקבע באמצע המאה ה-19, נמשך בחלקו בקו ישר לאורך קו הרוחב ה-49, ללא התחשבות בתוואים טופוגרפיים כלשהם.
במקרים קיצוניים עובר קו הגבול בתוך עיר, תוך שהוא מפריד בין יושביה. דוגמה מפורסמת לכך הוא הגבול בין מזרח גרמניה ומערב גרמניה, שעבר בין שני חלקי ברלין מסיום מלחמת העולם השנייה (1945) ועד איחוד גרמניה (1990), שלשם מניעת חצייתו הוקמה חומת ברלין. כך גם הגבול החוצה, דרך העיר ניקוסיה, בין קפריסין לבין קפריסין הצפונית, הטורקית. דוגמאות ישראליות הן רפיח (משנת 1982, עת השלימה ישראל את נסיגתה מחצי האי סיני, עד הנסיגה מרצועת עזה ב-2005), ירושלים (מחתימת הסכם שביתת הנשק עם ירדן ב-1949 ועד איחוד העיר וסיפוחה למדינת ישראל ב-1967), וע'ג'ר (משנת 2000, עם סיום השהות ברצועת הביטחון וההתבססות לאורך הקו הכחול).
גבול שטח השיפוט
גבול שטח שיפוט הוא מונח שיכול לשמש להגדרת גבולות פנימיים וחיצוניים של שטח שיפוט של ישות ריבונית.
פקודת שטח השיפוט והסמכויות תש"ח-1948 נחקקה ב-16 בספטמבר 1948 על ידי מועצת המדינה הזמנית, ופורסמה ב-22 בספטמבר 1948 במהלך מלחמת העצמאות והחילה את המשפט הישראלי גם על שטחי ארץ ישראל שבשליטת מדינת ישראל ונמצאים מעבר לגבולות תוכנית החלוקה. לפקודה ניתן תוקף למפרע, החל מיום ו' באייר תש"ח (15 במאי 1948), יומה הראשון של מדינת ישראל.
גבול שטח השיפוט קובע את תחומה של רשות מקומית: עיר, מועצה מקומית וכו'. לגבול זה יש חשיבות בכל הנוגע לתחומי אחריותה של הרשות המקומית: תכנון עירוני, היתריי בניה, אספקת מים, ניקיון, תחזוקת כבישים וכו'.
Soy Luna Live
Soy Luna Live (בתרגום לעברית: סוי לונה בהופעה חיה) הוא סיבוב הופעות התומך בשלושת הפסקולים הראשונים של הטלנובלה של ערוץ דיסני, "סוי לונה".
רשימת השירים
- -  -  -  -  -  -  -
ממלכת צרפת (1791–1792)
המלוכה החוקתית בצרפת הייתה המשטר המונרכי הפרלמנטרי ששרר בממלכת צרפת בין אימוץ החוקה החדשה ב-3 בספטמבר 1791 להפלת הכתר וייסוד הרפובליקה הצרפתית הראשונה ב-21 בספטמבר 1792. הרשות המחוקקת שהתקיימה במסגרתה הייתה האספה המחוקקת בת 745 החברים, בעוד שהרשות המבצעת מונתה להלכה בידי המלך. המשטר היה פרי הסכמה בין המלך לואי השישה עשר ותומכיו לבין השלטונות הנבחרים שעלו בעת המהפכה הצרפתית, שפרצה שנתיים קודם לכן. המונרכיה עמדה מיומה הראשון בצל אי-האמון והיריבות בין המלך למהפכנים הקיצונים יותר, וקרסה במהרה.
היסטוריה
מראשית המהפכה, המלך שמח לנצל אותה לקידום הרפורמות שראה כנחוצות, אך חשש מאוד מההגבלות שהשיתה על מעמדו כשליט אבסולוטי. אף כי הרפובליקנים, ששאפו לבטל את המלוכה, היו מיעוט מובהק בתחילה, החשד כלפי לואי רווח. רבים היו משוכנעים (בצדק גמור) כי הוא מגן על האצילים והכמרים שסירבו להשלים עם המהפכה, בולם מהלכים נחוצים, ומקיים קשרים חשאיים עם המעצמות האירופאיות העוינות.
ב-20 ביוני נמלטה המשפחה המלכותית מפריז, שהייתה תחת שליטת המהפכנים, בניסיון כושל להגיע לעיר השדה וארן, שחיל-המצב בה הוחזק כמהימן ונאמן. כרכרתם נעצרה בדרך; ראשי האספה המכוננת הלאומית, שביקשו לכונן מונרכיה קונסטיטוציונית וסלדו מהרדיקלים האלימים, גמרו אומר להתעלם מהמעשה ולהתייחס למאורע כחטיפה של לואי בידי "אויבי האומה". העמדת הפנים השקופה שכנעה מעטים. הלחץ הכבד והמאסר-בפועל בו היה מצוי המלך לא הותירה לו עוד ברירה כי אם לאשרר את החוקה שהאספה ניסתה לגבש מזה זמן רב. הוא קיבל אותה ב-14 בספטמבר, בצעד סמלי למעשה, אחד-עשר יום לאחר שהאספה אימצה אותה.
בינתיים, המתח בין צרפת לאימפריה הרומית הקדושה הלך וגאה. המהפכנים הקיצוניים סברו שרק מלחמה תאלץ את לואי לחשוף את כוונותיו: אם יתמוך בה, הרי שאכן עמד לצדם, ואם לא, אפשר יהיה להדיחו. ב-20 באפריל נענה המלך בשמחה לדרישותיהם (הוא היה משוכנע שצרפת תובס במהרה וסמכותו האבסולוטית תושב), והכריז מלחמה על אחיינו הקיסר. המפלות שנחל הצבא במערכה ליבו את השנאה לכתר בדעת הקהל. ב-10 באוגוסט 1792 הסתער המון זועם על הארמון, והפיל למעשה את המשטר הקיים: רוב הצירים באספה המחוקקת נמלטו, ואלה שנותרו היו בדעה אחת עם הרדיקלים והעבירו את הצעותיהם ברוב מוחץ. בין ה-2 ל-6 בספטמבר נערכו בחירות בזק, וב-20 בו התכנסה הרשות המחוקקת החדשה, הקונבנט. למחרת היום בוטלה המלוכה והוכרזה רפובליקה.
ארנה מרטון
חייו
ארנסט (יחזקאל) מרטון נולד לויכטה ולמרדכי, רב הקהילה, בדיצ'וסנטמארטון (Dicsőszentmárton,(ברומנית: טרנבן Târnăveni) שבטרנסילבניה, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום במחוז טרגו מורש שברומניה. בהתאם למסורת משפחתו, למד לימודי רבנות, אך במקביל סיים גם לימודי משפטים באוניברסיטת קלוז'.
היה ממייסדי המפלגה היהודית הרומנית ונבחר מטעמה, ב-1919, למועצת העיר קלוז' והיה סגן ראש עירייה. ב-1932 נבחר לפרלמנט הרומני. בעקבות תכתיב וינה צורפה צפון טרנסילבניה להונגריה ב-1940. עקב כך, נאסרה הופעת העיתון אוי קלט ומרטון עבר לבודפשט, כדי לשמש כיו"ר הוועד הפועל של התנועה הציונית ההונגרית. בעת איסוף יהודי קלוז' במחנה ריכוז לצורך שילוחם להשמדה באושוויץ באביב 1944, סייע לו הקונסול הרומני והבריח אותו ואת משפחתו במכוניתו לשטח רומניה. הוא השתקע בבוקרשט, שם חידש את קשריו עם הפוליטיקאים הרומנים והכין תוכנית להצלת שארית יהודי הונגריה. לאחר שחרורה הוביל שיירת כלי רכב עם מזון שנועד ליהודים ששרדו.
ב-1946 עלה לארץ ישראל, התיישב בה וחידש את הופעת העיתון "אוי קלט". הוא ייסד את הפדרציה העולמית של יהודי הונגריה והיה נשיאה הראשון. נמנה עם מייסדי המפלגה הפרוגרסיבית.
ארנה מרטון נפטר בה' באלול תש"ך (1960) במערכת העיתון בתל אביב ונטמן בבית העלמין נחלת יצחק. הותיר אחריו את רעייתו, ד"ר גיזלה לבית דויטש, סופרת ומבקרת ספרות, ואת הבן מיכאל.
בירושלים, תל אביב, באר שבע ורחובות נקראו רחובות על שמו.
רקטור
מאז יישום החלטות ועדת מלץ בשנים 2002–2003, בראש כל אוניברסיטה בישראל עומד נשיא, האחראי גם למערכת האקדמית, ובכללה הרקטור, וגם למערכת האדמיניסטרטיבית, שבראשה עומד מנכ"ל.
המונח "רקטור" משמש גם בתחומים אחרים, כגון בכנסייה הקתולית ובכנסיות אחרות, שבהן הוא מציין אנשים בעלי תפקיד בכיר (לרבות בישופים, אך לעיתים גם כמרים).
מבלט רז'ב
שמאל|200px|ממוזער|היווצרות מבלט רז'ב לאחר חורף 1941-42 מבלט רז'ב, היה השם שניתן למבלט גדול מזרחה בקו החזית הגרמני, שנוצר סביב הערים רז'ב, ויאזמה וגזצ'ק, כתוצאה ממתקפת הנגד הסובייטית באזור מוסקבה בחורף 1941/1942, במסגרת המערכה הצבאית בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. הגרמנים ביצרו היטב את שטח המבלט, והעבירו כוחות חזקים להחזיק בו. הפיקוד הסובייטי ייחס חשיבות רבה לחיסול המבלט, שקצהו הצפון-מזרחי היה מרוחק כ-180 ק"מ בלבד ממוסקבה, בגלל האיום שיצר קיומו על הבירה הסובייטית, ולכן ערך מספר מתקפות גדולות על שטחו. אחת מאותן התקפות הייתה מבצע מארס, שהתנהל במקביל לקרב סטלינגרד. כל המתקפות הסובייטיות על המבלט נכשלו, והצבא האדום ספג במהלכן אבדות כבדות מאוד. בסופו של דבר פונה המבלט ביוזמת הפיקוד הגרמני במרץ 1943, כדי לקצר את קו החזית ולשחרר כוחות לפעולה בחזיתות אחרות.
מוסטלואידה
מוסטלואידה (שם מדעי: Musteloidea) היא על-משפחה של יונקים טורפים בני תת-סדרת דמויי הכלב, אשר חיים ברחבי העולם. קבוצה זו כוללת 4 משפחות של טורפים בינוניים עד קטנים: סמוריים, בואשיים, ראקוניים ופנדות אדומות, בה כלול כיום רק הפנדה הזנובה.
אלו טורפים קטנים בצורתם, והם כוללים את הקטן שבטורפים - חמוס גמדי. הם בעלי כפות רגליים רחבות, פנים מעוגלות ורבים מהם מותאמים לחיים על העצים בעלי זנב ארוך ומבנה גמיש. חלקם טורפים היפרקרניבורים, אך אחרים הם מסוקרניבורים כמו הדביבון, האולינגיטו והגירית והפנדה הזנובה היא היפוקרניבורים.
טורפים אלה שייכים לקבוצה ארקטואידה לצד הטורפים הימיים ובקרבה פחותה יותר לדוביים ולהמיקיוניים הנכחדים.
הקלדוגרמה מבוססת על פילוגניה מולקולרית של שישה גנים על פי המחקר של Flynn (2005), כאשר המוסטלואידים עודכנו בעקבות ניתוח מולטי-גנטי של Law et al. (2018).
קסם של משפחה
קסם של משפחה (באנגלית: A Kind Of Magic) היא סדרת אנימציה לילדים מאת חברת האנימציה Xilam. הסדרה שודרה בין השנים 2006-2010 ובישראל בין 2018-2009. כיום הסדרה זמינה לצפייה ב-yesVOD kids וב-HOT VOD Young. העונה השנייה עלתה לשידור בערוץ kidZ ב-5 באוגוסט 2018 וירדה משידור באותה שנה עם סיום שידורי העונה הראשונה.
עלילה
הסדרה מספרת על חייהם של ווילו הפיה ובעלה גרגור הענק שלא יכלו להתחתן בארץ הפיות. לכן הם עברו לעולם האמיתי יחד עם אמא של ווילו המכשפה פרושיה, הוד מעלתו הצפרדע, דוד ג'ין הג'יני והילדים האמיתיים שלהם תום וסינדי, שם המשפחה מנסה לחיות את חייהם הרגילים ומסתבכת בצרות שונות.
עונה 1
העונה הראשונה שודרה בינואר 2009 עד פברואר 2009 בערוץ הילדים, בינואר 2017 הסדרה עלתה לשידור חוזר בערוץ kidZ.
עונה 2
העונה השנייה החלה את שידורה ב-5 באוגוסט 2018, בערוץ Kidz.
Blackbird
Blackbird (בעברית: שחרור; מילולית: ציפור שחורה) הוא שיר של הביטלס, שנכתב על ידי פול מקרטני, אך הקרדיט ניתן ללנון/מקרטני. ההשראה למילות השיר היו המהומות על רקע גזעי בארצות הברית בשנת 1968. השיר הופיע באלבום The Beatles (האלבום הלבן) שיצא ב-22 בנובמבר 1968. השיר הוקלט ב-11 ביוני 1968 באולפני אבי רוד והופק על ידי ג'ורג' מרטין. טכנאי הקול היה ג'ף אמריק.
השיר נוצר בהשראת הבורה במי מינור של יוהאן סבסטיאן באך, יצירה ידועה ללאוטה, שנוגנה לעתים קרובות על גיטרה קלאסית. בגיל ההתבגרות, מקרטני וג'ורג' הריסון ניסו ללמוד את היצירה על גיטרה כדי להוכיח את הווירטואוזיות שלהם.
ב-2006 יצא השיר באלבום LOVE כשהוא מחובר לשיר Yesterday.
השראה לכתיבת השיר
פול מקרטני מספר בכמה מראיונותיו שבילדותו הוא וחברו ג׳ורג׳ האריסון ניגנו הרבה ביחד, וכדי להראות שהם אנשים ״מתוחכמים״ ניגנו חלק מיצירתו של יוהאן סבסטיאן באך. מה שהם אהבו ביצירתו של באך, זה שהבסיס והמלודיה מתנגנים יחדיו. מאוחר יותר הם הבינו שהם ניגנו את יצירתו בצורה שגויה אך היה חלק שפול מקרטני אהב ורצה להכניס לאחד משיריו העתידיים. מאוחר יותר הוא התבסס על אותו חלק שאהב ונעזר בו ליצירת השיר Blackbird.
פול מקרטני מתאר כי בכתיבת השיר הוא לקח השראה משירתה של הציפור השחורה שהייתה ליד חלונו והעירה אותו בזריחה.
משמעות השיר
בשנת 1968 מקרטני הוציא לאור את שירו Blackbird ושיר זה הוא היה שיר תגובה לשיר ״Revolution״ של לנון, והשיר blackbird היה השיר הגדול השני שהתווסף לאלבום ״האלבום הלבן״.
במהלך השנים היו שמועות מה משמעות השיר. אך באחד מראיונותיו ב-2005 הוא סיפר שהשיר נכתב על רקע המהומות שהיו בקרב האפרו-אמריקאים בארצות הברית לאחר רצח מרטין לותר קינג. המשפט ״You were only waiting for this moment to arise״ (בתרגום חופשי: רק חיכית לרגע הזה שייווצר) בעצם אומר שאפרו-אמריקאים הולכים לקבל את הזכויות המגיעות להם ויוכלו להיות שווים בין שווים.
המילה Blackbird גם מציינת את האישה השחורה, באנגליה ״Bird״ משמשת כינוי לאישה בסלנג בשפה האנגלית, ולכן הוא השתמש במילה blackbird על מנת להגיד בצורה אחרת על האישה השחורה.
הערות שוליים
ֿ
מייקל (הצגה)
מייקל היא הצגה ישראלית שנכתבה ומבוצעת על ידי "אנסמבל מייקל". היא הועלתה לראשונה בשנת 2007 כעבודת הסיום של אבי דנגור בבית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים.
ההפקה
ההצגה, המוגדרת על ידי יוצריה "קומדיה טראגית לחמישה משתתפים ומזרן", נולדה בתהליך ממושך של אימפרוביזציות וניסיונות תיאטרליים. עלילת ההצגה מתארת את טקס הזיכרון השנתי שעורכת משפחת ברוש לבנם מייקל. במהלך הטקס מנסים בני המשפחה, דובי, רבקה ויסמין ברוש, יחד עם המלווה המוזיקלי פלג ושאר אורחי הטקס, לקיים אירוע מכובד שיציג את המשפחה באור תקני ונורמטיבי. אלא שבמהלך הערב מאמצי ההדחקה נכשלים והטקס מאבד שליטה.
היוצרים
"אנסמבל מייקל" כולל את הבמאי איתי ויזר, השחקנים היוצרים אבי דנגור, הילה גולדנברג, מיטל רז, נטליה פאוסט ונדב הולנדר, המפיקה יעל בר און והתאורנית קרן דמבינסקי. המוזיקה המקורית נכתבה על ידי נדב הולנדר. בתהליך העבודה השתתפו גם נועה מלמד ועדילי ליברמן. בשנת 2012 הצטרף הקומיקאי והשחקן אסי כהן לאנסמבל ומאז התארחו בהצגותיו אמנים נוספים כגון ליאת הר לב, תום יער, מוני מושונוב ועלמה זק.
הצלחה ופרסום
ב-2018 ההצגה עובדה לסדרת הטלוויזיה "מייקל" שעלתה ב-8 בספטמבר 2018 בערוץ yes Comedy.
ב-2021 עלתה העונה השנייה של הסדרה.
בנוסף, במקביל לחייהן על הבמה, מנהלות הדמויות שגרה עצמאית חוץ-תיאטרלית. כך למשל, נוהגים חברי האנסמבל להסתובב ברחובות תל אביב כבני משפחת ברוש. בנוסף, מנהלת המשפחה דף פייסבוק פעיל, ומעלה אליו סרטונים הומוריסטיים מההווי המשפחתי.
טוני הוק
אנטוני פרנק הוק (באנגלית: Anthony Frank Hawk; בקיצור טוני הוק, נולד ב-12 במאי 1968) הוא סקייטבורדר מקצועי אמריקאי ואחד הסקייטבורדרים המוכרים והמפורסמים בעולם שהפך לסמל בזכות הצלחותיו בספורט ובעסקים ובזכות הופעותיו בערוצי האקסטרים של רשתות הטלוויזיה. עד שנת 2004 נרשמו לזכותו של טוני הוק 92 ניצחונות בתחרויות סקייטבורד.
קורות חיים
הוק נולד בסן דייגו, קליפורניה שבארצות הברית, לפרנק ולננסי. קיבל את הסקייטבורד הראשון שלו כשהיה בן 9 מאחיו סטיב הגדול ממנו וזה הטיב עם ההתפתחות הגופנית, הבריאותית והמנטלית שלו. אביו פרנק נתן לטוני תמיכה רבה ועזר לו בהסעה הלוך ושוב לתחרויות ובנה רמפות סקייטבורד לרוב. האב הקים ליגת סקייטבורד בקליפורניה ואיגוד סקייטבורד ארצי שלא היה עדיין קיים בשנות השמונים. האב פרנק הלך לעולמו בשנת 1995. לטוני היה רצון חזק להצליח בתחרויות. בגיל 12 כבר היה תחת חסות חברת הסקייטבורד דוג טאון והיה סקייטבורדר מקצועי כבר בגיל 14. בגיל 16 נחשב לטוב ביותר בתרגילי רמפות והיה כבר חבר בקבוצת הסקייטבורד בונס בריגיד של סטייסי פרלטה. עד גיל 17 השתתף ב-103 תחרויות, ניצח ב-73 תחרויות וב-19 זכה במקום שני. טוני הוק היה מראשוני הסקייטבורדרים שהייתה על שמם נעל סקייטבורד, פרו מודל של אירוולק.
למד בבית הספר התיכון Torrey Pines בדל מאר, קליפורניה. בגיל 17 קנה בית לעצמו ובית נוסף שנתיים מאוחר יותר בחצרו הקים רמפת סקייטבורד ענקית. טוני הוק הירבה בתקופה זו לנסוע לתחרויות ולהדגמות בארצות הברית ומעבר לים. בשנת 1990 התחתן עם סינדי דנבר איתה גר בבית ב-Fallbrook. משחקי האלקטרוניקה ושכלולי המחשבים משכו את ליבו והוא הרבה לקנות מחידושי האלקטרוניקה לביתו. תחילת שנות התשעים היו שנים חלשות לו ולענף הסקייטבורד. בשנת 1992 הקים את חברת הסקייטבורד בירד האוס לאחר שמכר את ביתו הראשון. בנו רילי נולד בשנת 1992. טוני הוק התגרש מאשתו סינדי בשנת 1994. בשנת 1996 התחתן עם אירין ליי ורכש בית חדש וגדול עם בריכה. בשנת 1999 ובשנת 2001 נולדו להם הילדים ספנסר וקיגן. בשנת 2004 התגרש מאשתו השנייה אירין ליי ובינואר, שנת 2006 נישא ללוטס מרים.