cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טבחת
חוקרים רבים סבורים כי העיר הייתה ממוקמת, כמו כון, בבקעת הלבנון. בנוסף, רבים מן החוקרים סבורים כי העיר בעלבכ, זאת העיר טבחת. לעומת זאת, חוקרים אחרים סוברים כי העיר טבחת המקראית היא כיום העיר א-טיבה שבלבנון.
רוב החוקרים אומרים כי העיר הייתה ממוקמת בהרי מול הלבנון.
גוראן וישניץ'
גוראן וישניץ' (בקרואטית: Goran Višnjić; נולד ב-9 בספטמבר 1972) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון קרואטי-אמריקאי.
ביוגרפיה
וישניץ' נולד בשיבניק, קרואטיה.
הוא הופיע במחזות במהלך ילדותו ובגיל שש עשרה הופיע לראשונה בסרט קולנוע, הוא שירת בצבא היוגוסלבי והקרואטי והוא היה השחקן הצעיר ביותר שנבחר לגלם את המלט בפסטיבל התיאטרון של דוברובניק.
הוא שיחק בתחילה תפקיד קטן במספר סרטים וביניהם "פיסמייקר" ובסרטו של גריפין דאן "קסם מעשי", לצידה של סנדרה בולוק. התפרסם כשגילם את הרופא ד"ר לוקה קובאץ' בדרמה הרפואית "ER", החל משנת 1999.
ב-2000 שיחק בקומדיה "מטורפת מאהבה" בכיכובה של הת'ר גראהם. ב-2001 שיחקה במותחן "מים עמוקים", לצדה של טילדה סווינטון.
בשנת 2002 שיחק במותחן הבריטי "דוקטור סליפ" בבימויו של ניק ווילינג. עוד ב-2002 דיבב בסרט "עידן הקרח".
ב-2005 שיחק בסרט "אלקטרה" לצד ג'ניפר גארנר ובאותה שנה היה אחד המועמדים לתפקיד ג'יימס בונד אך לבסוף נבחר דניאל קרייג, ב-2009 שיחק בסרט "אוהב אותך, ניו יורק".
בשנת 2011 הופיע בסרט "נערה עם קעקוע דרקון".
בשנת 2013 גילם את התפקיד הראש בסדרה "אלמנה אדומה", וגילם את מייקל בסרטו של רידלי סקוט "היועץ". בשנת 2014 שיחק בסרט הדרמה "אסתמה" לצד קריסטן ריטר, והחל לככב בסדרת המדע הבדיוני של רשת CBS "אקסטנט" בדמותו של ד"ר ג'ון וודס לצדה של האלי ברי.
בשנת 2016 שיחק בסדרה "טיימלס" בנטפליקס, בדמותו של גארסיה פלין. ב-2017 שיחק בסרט "שבטי פאלוס ורדס", לצד ג'ניפר גארנר, ובמותחן "Never Here" לצד מיריי אינוס.
בשנת 2019 גילם גנרל סרבי בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "דיאטת סנטה קלריטה" של רשת נטפליקס.
בשנת 2020 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "הבנים".
בשנת 2021 לוהק לחידוש לסרט האימה הקלאסי "מעורר השאול" מאת התסריטאי דייוויד ס. גויר.
גוראן השתתף באחד הקליפים של מדונה "The Power of Good-Bye" משנת 1999.
ב-1999 דורג על ידי מגזין "פיפל" כ"ייבוא הסקסי ביותר" של השנה.
טנק (כפר)
טנק (בהונגרית: Tenk) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
הכפר הוקם בשנת 1947 לאחר שבמשך שנים רבות היה חלק מארדטלק (Erdőtelek). האזור כולו מיושב לסירוגין מהמאה ה-14 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1310.
באתר יד ושם מוזכר יהודי אחד שנולד בטנק ונרצח בשואת יהודי הונגריה.
בשנת 2001 כמעט 100% מאוכלוסיית היישוב העידו על עצמם כבני האומה ההונגרית ומבחינה דתית 61.8% מחשיבים עצמם כנוצרים קתולים, 3.5% כרפורמים, 0.2% כלותרנים ו-2.7% מחשיבים עצמם כלא דתיים כלל.
לווייתן (מיתולוגיה)
לווייתן הוא שמה של מפלצת ים, המופיעה בתנ"ך ובשירה האוגריתית, ומתוארת כיצור עצום בדמות תנין או נחש ים אימתני. במרוצת השנים הציגה הנצרות את הלווייתן כסמל של רוע וככוח שטני, שיושמד על ידי אלוהים ביום הדין. הלוויתן הוא המקבילה במיתולוגיה היהודית והכנענית לדרקון.
הלווייתן ביהדות
מקורות היהדות דנו בדמותו הכבירה והמוזרה של הלווייתן, המוזכר פעמים מספר בתנ"ך, בתלמוד, במדרשי אגדה, בסידור התפילה, ואף בקבלה.
המילה "לויתן" מופיעה חמש פעמים בתנ"ך:
התנ"ך מתאר את הלווייתן כבעל חיים עצום השוכן במצולות הים, המהווה עדות לעוצמת האל, לגדולתו ולתפארתו. ספר איוב מפליג בתיאור דמותו של הלווייתן, ומתארו כחיית ים עצומה, בעלת שיניים אדירות ומאיימות, מה שמצביע על היותה טורפת, שמנחיריה יוצא עשן, עיניה זוהרות, מפיה בוקעים ניצוצות אש, לבה כאבן ריחיים ואף כלי נשק לא יכול לפגוע בה, למעט, לפי ספר ישעיהו, חרבו של אלוהים. תיאור זה נועד להציג את רוממות הבורא מחד, ואת שפלות האדם וחולשתו מאידך.
ב מסופר כי ביום החמישי לבריאת העולם ברא אלוהים את העופות ואת מיני הדגים השורצים בים, לרבות "התנינים הגדולים":. רש"י בפירושו לפסוק זה מסביר כי "התנינים הגדולים" הם "דגים גדולים שבים, ובדברי אגדה הוא לויתן ובן זוגו שבראם זכר ונקבה והרג את הנקבה ומלחה לצדיקים לעתיד לבוא שאם יפרו וירבו לא יתקיים העולם בפניהם". בדבריו התבסס רש"י על הנאמר בתלמוד כי בעתיד לבוא, בימות המשיח, אלוהים יאכיל את הצדיקים מבשרו של לויתן, ומעורו יבנה להם סוכה. בעקבות כך יש הנוהגים להזכירו בברכת המזון של סוכות וביציאה מן הסוכה.
לעיתים מוזכרים בסמיכות ללווייתן שני בעלי חיים אגדתיים נוספים: "בהמות", החיה השליטה ביבשה, ו"זיז שׂדי", העוף השולט בשמים. שילוש זה של לוויתן, בהמות וזיז שדי מסמל את כוחו וגבורתו של אלוהים, שיצר את החיות הללו, והוא היחיד שמסוגל להכניען. הרמב"ם בדברו על ספר איוב מזכיר, ומובן מדבריו שהלוויתן עצמו כולל את התכונות של החיים ביבשה ובאוויר.
מקור המושג לויתן
חוקרי המקרא רואים בלווייתן שריד למוטיב מיתי כנעני קדום. בכתבי אוגרית בסיפור עלילות בעל וענת מתוארת מלחמתו של בעל בנחש ים מפלצתי מרובה ראשים המכונה "לתן בת'ן ברח" ו"בת'ן עקלתן". כינויים אלה מקבילים במובהק לכינויים המופיעים בישעיהו כז א: "בַּיּוֹם הַהוּא יִפְקֹד ה' בְּחַרְבוֹ הַקָּשָׁה וְהַגְּדוֹלָה וְהַחֲזָקָה עַל לִוְיָתָן נָחָשׁ בָּרִחַ וְעַל לִוְיָתָן נָחָשׁ עֲקַלָּתוֹן". המילה האוגריתית בת'ן משמעותה "נחש", והיא קרובה כנראה (אם כי לא מקבילה) למילה העברית פֶּתֶן.
גם במיתולוגיה היוונית לאל הים פוסידון הנקמן יש מפלצת ימית הדומה לנחש אותה הוא שולח להילחם בטרויה.
גיולה פולגאר
גיולה פולגאר (בהונגרית: Polgár Gyula; 8 בפברואר 1912 – 24 ביוני 1992) היה כדורגלן ומאמן הונגרי, ששיחק בעמדת הבלם. שיחק במדי נבחרת הונגריה בגמר מונדיאל 1938.
ביוגרפיה
פולגאר נולד ב-8 בפברואר 1912 בקישטלק שבאימפריה האוסטרו-הונגרית. תחילת הקריירה שלו הייתה במ.ט.ק הונגריה מבודפשט ואחרי שנה אחת בלבד עבר למועדון הקטן יותר מעיר הבירה, בודאי 11, שם שיחק תחילה כקשר. ב-1933 עבר פולגאר לפרנצווארוש שהייתה אז לקבוצה הטובה בהונגריה, שם שיחק לצד שחקנים גדולים כמו ג'רג' שארושי, בלה שארושי, יוז׳ף טאקאץ׳ וגזה טולדי. בקבוצה הוא נשאר עד 1944 וזכה עימה ב-4 תוארי אליפות, 3 גביעים, בגביע מיטרופה של 1937 והוא נבחר לשחקן השנה בהונגריה לשנת 1934. ב-1945 חזר פולגאר למ.ט.ק אז שיחק לצד נאנדור הידגקוטי, שלימים הפך לשחקן משמעותי בקבוצתו ובנבחרת הונגריה, וב-1947 עבר ל-AC מגנטה שמהליגה השנייה באיטליה. אחרי עונה אחת בה הודיע על פרישתו ממשחק.
פולגאר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה ב-18 בספטמבר 1932 בניצחון 1–2 על צ'כוסלובקיה בבודפשט. עם משחקו השלישי בה הגיע גם שערו הראשון במשחק נגד אוסטריה. פולגאר היה בסגל הנבחרת בטורניר גביע העולם ב-1934 ו-1938, אך זכה להשתתף רק פעם אחת. בגמר מונדיאל 1938 נגד איטליה שיחק בהגנה לצד שנדור בירו לאחר שלאורך כל אותו טורניר היה למחליפו של לג'וס קוראני, שלא שיחק בגמר עקב החלטה טקטית. משחקו האחרון של פולגאר בנבחרת, שהיה ל-26 בסך הכל, הגיע ב-1 בנובמבר 1942 בניצחון 0–2 על שווייץ.
לאחר סיום הקריירה פולגאר היה למאמן שאימן תחילה כמה מועדונים מהמעמד הנמוך בהונגריה. בעקבות המרד ההונגרי הוא היגר לאוסטרליה שם אימן את APIA לכהרדט, התאחדות המהגרים האיטלקים בסידני, וזכה עימה באליפות העיר ובגמר אליפות המדינה ב-1964. פולגאר נפטר ב-24 ביוני 1992 בסידני שבאוסטרליה בגיל 80.
There for Me
There for Me (בעברית: שָׁם בִּשְׁבִילִי) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן בהשתתפות הזמר הארגנטינאי חוסה קורה, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Timeless. השיר יצא לאור בשנת 1998, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים איסט וסט רקורדס.
כאשר הופץ ברחבי העולם, צורף אליו השיר "O mio babbino caro" כבי-סייד שלו.
רקע וכתיבה
"There for Me" הוא שיר שכתבו והלחינו אנג'לו לה ביונדה, כרמלו לה ביונדה וצ'ארלי ריקאנק. הוא נכלל במקור באלבום בעל אותו השם של צמד הדיסקו האיטלקי לה ביונדה, שיצא לאור ב-1978. הוא הוקלט מספר פעמים על ידי שרה ברייטמן. הזמרת הצרפתייה דלידה הקליטה את השיר בשנת 1981 בשם, "Fini, La Comédie".
ברייטמן והבדרן ג'קי צ'ונג, ביצעו את "There For Me" בהונג קונג על הבמה, בתחרות המילניום של הונג קונג.
גרסאות כיסוי
במרוצת השנים, הוקלט השיר עשרות פעמים. בין הגרסאות הבולטות ניתן למנות את:
מלחמת דואר
מלחמת דוּאר (באנגלית: Duar War) הייתה מלחמה בין הודו הבריטית לבין ממלכת בהוטן בין השנים 1864–1865.
בריטניה שלחה משלחת דיפלומטית לממלכת בהוטן בתחילת שנת 1864, לאחר סיום מלחמת האזרחים בממלכה. המשלחת ניסתה להגיע להסכם שלום עם בהוטן אך ניהלה משא ומתן עם צדדים יריבים בקרבות הפנימיים בממלכה. בתגובה ממלכת בהוטן דחתה את כל הצעות בריטניה להסכמי שלום וידידות. בריטניה הכריזה מלחמה בנובמבר 1864. לממלכת בהוטן לא היה צבא סדיר, הכוחות המאומנים במדינה כללו רק את שומרי הדזנוגים. שומרים אלו היו חמושים רק בכלי נשק מיושנים, כמו חרבות, קשתות וכדומה, אבל הם נלחמו נגד חיילים בריטים אשר צוידו ברובים.
לאחר שהבריטים כבשו את אסאם והפכו את האזור לחלק מהודו הבריטית (1826), החל סכסוך גבול ותיק עם מדינת בהוטן מצפון. בראשית שנות ה -60 של המאה ה-19 לקחו הבוטאנים מעברי הרים אסטרטגיים מגבול האסמים ולא התייחסו לדרישה הבריטית למסור את האדמות או לחלוק כבוד. בינואר 1865 פלש כוח בריטי קטן לבוטאן, אך הבוטנים התנגדו בהצלחה ופינו את חיל המצב הבריטי בדוונגירי. משלחת ענישה בהנהגת סר הנרי טומבס (1824-1874) דיכאה בהדרגה את הבוטאנים, שהסכימו לשלום ב-11 בנובמבר 1865 על פי הסכם סינצ'ולה. מלחמת הדואר נמשכה רק חמישה חודשים ולמרות שבהוטן ניצחה בחלק מהקרבות - הסתיימה בתבוסתה. בעקבות התבוסה בריטניה כבשה חלק מאדמת בהוטן והכריחה את הממלכה לסגת משטחים אחרים שהיו בכיבושה. המלחמה הסתיימה באופן רשמי כאשר נחתם הסכם סינצ'ולה ב-11 בנובמבר 1865. לפי תנאי ההסכם, בהוטן העבירה חלק מאדמותיה באזור הדוארים בדרום הממלכה לבריטניה בתמורה לתשלום שנתי בן 50,000 רופיות.
הסכם סינצ'ולה
להלן סעיפי ההסכם:
1.   מעתה והלאה ישררו שלום קבוע וידידות בין ממשלת בריטניה וממשלת בהוטן.
2.   הואיל וכתוצאה מפעולות תוקפניות חוזרות ונשנות על ידי ממשלת בהוטן וסירוב ממשלה זו לתת פיצוי על פעולות אלו, ולאור היחס המשפיל שניתן לשליחי הוד מעלתו המושל הכללי בניסיונם להגיע לפתרון ידידותי של חילוקי הדעות הקיימים בין שתי המדינות, ממשלת בריטניה נאלצה לתפוס בכוח צבאי את כל שטחי הדואר ומספר מוצבים הרריים המגינים על המעברים לתוך בהוטן, והיות וממשלת בהוטן הביעה כעת את צערה על התנהגותה הבלתי הולמת והביעה את רצונה לבסס יחסים ידידותיים עם ממשלת בריטניה, מוסכם בזאת שכל השטח הידוע כ"שמונה עשר הדוארים" הגובלים באזורי ראנג'פור, קוץ'-ביהאר ואסאם, וכן אזורי הטאלו של אמבארי פאלקוטה וטריטוריית הגבעות מעל הגדה השמאלית של הטסטה עד הנקודות שייקבעו על יד הנציב הבריטי שימונה למטרה זו, יימסרו על ידי ממשלת בהוטן לממשלת בריטניה לנצח.
3.   ממשלת בהוטן מסכימה בזאת למסור את כל הנתינים הבריטיים וכן את הנתינים של סיקים וקוץ'-ביהאר המוחזקים כעת בבהוטן בניגוד לרצונם, ולהימנע מכל הפרעה בעת חזרת אנשים אלו, כולם או חלקם, לטריטוריה בריטית.
·       עם יישום תנאי הסכם זה בידי ממשלת בהוטן: 25,000 רופיות.
·       ביום 10 בינואר לאחר ביצוע התשלום הראשון: 35,000 רופיות.
·       ביום 10 בינואר שלאחריו: 45,000 רופיות.
·       בכל תאריך 10 בינואר בשנים הבאות: 50,000 רופיות.
חורבת שיבתין
חורבת שבתין היא אתר ארכאולוגי, השוכן כ-500 מטר צפונית ליישוב ניל"י שבשומרון ובסמוך לכפר הפלסטיני שבתין, צפונית למודיעין עילית ומערבית לכפר הפלסטיני שיבתין האתר שוכן בגובה של 340 מטר מעל פני הים, ונמצא על תל מזרחית לכביש 446, בתחום המועצה האזורית מטה בנימין, בדרום־מערב השומרון.
היסטוריה
האתר נסקר לראשונה על ידי צוות סקר החרום, אשר מסרו אודות שרידי מבנים בנויים גזית, אבן ממל של בית בד וממצא חרסים מהתקופה 'הרומית-ביזנטית'. בסקר אפרים דווח על שרידי מבנים, בורות מים ושרידי בית בד. הסוקרים ליקטו חרסים מהתקופות הפרסית, הביזנטית ואסלאמית הקדומה. בראשית שנות ה-2000 נערכה באתר חפירת הצלה בידי ליאור שפירא במהלכה נחשפו שני בתי בד מן התקופה הביזנטית והאיסלאמית הקדומה.
ביוני 2015 האתר נסקר בידי צוות סקר דרום השומרון. בחלקו הדרומי של האתר התגלה מקווה טהרה. המקווה כולל מבוא מדורג ופתח קשות המוביל לחדר טבילה שצורתו מלבנית ודופנותיו מכוסים בטיח אפור. במדרון המערבי של גבעת האתר אותרו קברים ביניהם לפחות קבר כוכים אחד וכן גת גדולה. הסוקרים ליקטו חרסים מהתקופות הבאות: פרסית, הלניסטית, חשמונאית, רומית קדומה (כולל התקופה שבין המרידות), ביזנטית ואסלאמית קדומה.
לפי עדויות ארכאולוגיות האזור היה מיושב החל מתקופת הברזל בארץ ישראל. "ח'רבת שבתין", ונמצאו בו שרידי יישוב מהתקופה הפרסית בארץ ישראל והתקופה ההלניסטית בארץ ישראל. לפי "לקסיקון ארץ ישראל", ייתכן לזהות ב"ח'רבת שבתין" את העיר שבתן, הנזכרת ברשימת תחותמס השלישי, הנזכרת ברשימת רעמסס השני.
לקריאה נוספת
גופנא ר' ופורת י', תשל"ב, "הסקר בארץ אפרים ומנשה", בתוך: מ' כוכבי (עורך), יהודה שומרון וגולן, סקר ארכאולוגי בשנת תשכ"ח, ירושלים, 235 (אתר מס' 224);
רביב ד', תשע"ד, "היישוב היהודי בפלך תמנה משלהי ימי הבית השני ועד מרד בר-כוכבא", בתוך: מ' ביליג (עורכת), מחקרי יהודה ושומרון, כג, אריאל, עמ' 174–175.
Finkelstein I., Lederman Z. & Bunimovitz S., 1997, A Highland of Many Cultures, The Southern Samaria Survey, The Sites, Tel Aviv, p. 194.
1949 בגרמניה
שנת 1949 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה גרמניה 79 שנות לאום.
מבצע בר יוחאי
מבצע בר יוחאי היה מבצע שנערך ב-27 במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, ובו נכבשו הכפר הערבי אלקֻבֵּיבַּה (אל קוביבה (רמלה)) ואחריו הכפר זַרְנוּקָה (זרנוגה), על ידי חטיבת גבעתי (תש"ח).
רקע
מבצע 'בר יוחאי', שנקרא כך כיוון שתוכנן להיערך בל"ג בעומר, נועד להוות מעין 'השלמה' למבצע ברק, שנערך כשבועיים קודם לכן, אשר נתבקשה עקב עלייתו של הצבא המצרי צפונה, לכיוון איסדוד. הכפר אלקֻבֵּיבַּה היה הצפוני במובלעת ערבית של שלושה כפרים אשר נותרה לאחר שהחטיבה כבשה את הכפרים השכנים, כולל בַּשִית (בשיט), בשלבים קודמים. אותה מובלעת כללה גם את זַרְנוּקָה, כשני ק"מ מדרום מזרח, ויבנא, כארבעה ק"מ מדרום מערב. אלה היו מוקפים מצפון, ממזרח ומדרום בישובים יהודיים, אשר כללו, מלבד רחובות וגבתון, את טירת שלום, כפר אהרון, קבוצת שילר (גן שלמה) וגבעת ברנר.
הכוחות המשתתפים
מן הצד הישראלי, במבצע השתתפו כל פלוגות גדוד 52 של 'גבעתי', וכן קיבל הגדוד, כסיוע מהחטיבה, מרגמה כבדה. סיוע אחר נתן גדוד 55, אשר הטריד בזמן ההתקפה את זַרְנוּקָה, הן כהסחה, הן כדי למנוע מזַרְנוּקָה לשלוח תגבורות לאלקֻבֵּיבַּה. גדוד 55, אשר הוקם ימים מספר קודם לכן, וכלל שיעור ניכר של חיילים מבוגרים יחסית, נחשב ב'גבעתי' לגדוד קו שני, וכשירותו הקרבית הייתה פחותה מזו של גדודי החטיבה האחרים.
באשר לצד הערבי, על פי הערכת הש"י, היו בכפר כ-60 עד 70 לוחמים, ולהם מקלע ברן אחד. במקרה של התקפה עליו, ייתכן משלוח תגבורת של כמה עשרות לוחמים מכיוון יבנא, ואלה מצוידים גם בשני מקלעים ובמרגמה שני אינץ'. הכפר היה מוקף בעמדות ובתעלות להגנתו. לוחמי הכפר רכשו ככל הנראה ביטחון בכוחם, כיוון שהדפו שתי התקפות של גדוד 55.
מהלך המבצע
המבצע החל בשעה 4:50 בבוקר 27 במאי. פלוגה אחת (ד'), חדשה וחסרת ניסיון מבצעי, הוצבה לחסום את הצטלבות הדרכים יבנא-רחובות ואלקֻבֵּיבַּה-זַרְנוּקָה. בהגיעה למקום מצפון נתקלה באש מפרדס סמוך, ונסוגה מבלי לבצע את תפקידה, אולם כיוון שלכפר לא שוגרו תגבורות, לא השפיע הדבר על תוצאות ההתקפה. פלוגות א' וג', בתנועה מצפון לדרום, כבשו את גבעת נבי-גנְדה (כיום – הגבעה שעליה בריכת המים) ואת שכונת המוכתר, בהתאמה. פלוגה ב' נעה אל מרכז הכפר מצפון, ובראשה מספר משוריינים. אלה נתקלו בתעלה כמה מאות מטרים מן היעד, ונעצרו. הפלוגה נערכה בפרדס שמשמאל הדרך, למרגלות גבעת נבי-גַּנְדָּה, ובסיוע אש מרגמות ואש פלוגות א' וג', פרצה לכפר, ופרט לבית אבן אחד, עליו התגברו בעזרת כמה רימונים, לא נתקלו בהתנגדות. הכיבוש הסתיים בסריקות ובהצבת חסימה בבית הבאר שמדרום לכפר. כיוון שהוכרע הקרב על אלקֻבֵּיבַּה, שינה גדוד 55 את משימתו, ובמקום להסתפק בהטרדה, כבש ללא אבדות את זַרְנוּקָה.
אחרית דבר
במבצע נהרג חייל ישראלי אחד. אבדות הערבים, על פי הערכה, היו שמונה עד עשרה הרוגים ומספר דומה של פצועים. בתחילת יוני, כמה ימים לאחר מבצע 'בר יוחאי', כבשה 'גבעתי' גם את יבנא. בסופו של דבר, המצרים נעצרו מעט צפונה לאיסדוד.
ספורטתרפיה
מאפיינים
ספורטתרפיסטים מסייעים בתוכניות למניעת פציעות, וכמגישי עזרה ראשונה.
במסגרת עבודתם מייעצים ספורטתרפיסטים לספורטאים כיצד להימנע מפציעות. הם מנחים כיצד לעשות שימוש מושכל באביזרי אימון, כיצד להשתמש במגנים, כיצד לבצע חבישות, וכיצד לתרגל באופן נכון והדרגתי.
בישראל
ספורטתרפיה אינה נכללת בחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, כלומר אינה מקצוע טיפולי, ולכן ההכשרה בו אינה מחייבת הכשרה מעשית קלינית.
קורס תעודה בתחום ניתן באוניברסיטת תל אביב ובבי"ס למאמנים במכון וינגייט.
לימודי תואר ראשון בספורטתרפיה מתקיימים בקריה האקדמית אונו. התואר אושר על ידי המועצה להשכלה גבוהה בשנת 2021, באופן זמני, לתקופה של שלוש שנים. לקראת סוף התקופה יבחן האישור מחדש. בג"ץ דחה עתירה נגד אישור התוכנית.
במעטפת ליווי מדעי-רפואי לסגלים האולימפיים של הוועד האולימפי בישראל אין תקנים לספורטתרפיסטים.
Casting Society of America
Casting Society of America הוא איגוד מקצועי בינלאומי לבמאים-מלהקים.
עבר והווה
האיגוד נוסד ב-1982 בלוס אנג'לס.
כיום חברים באיגוד כ-700 במאים-מלהקים מתחום הקולנוע, הטלוויזיה והתיאטרון בארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, צרפת, ספרד, איטליה, גרמניה, אירלנד והודו.
תנאי חברות
תנאים אלו הם הכרחיים לזכאות להצטרפות לאיגוד.
Artios Awards
החל מאוקטובר 1985 בוחר האיגוד מדי שנה במאים-מלהקים מועמדים שרשמו הישגים יוצאים מן הכלל בליהוק שחקנים.
ב-1996 נוספה הקטגוריה Artios Award for Outstanding Achievement in Comedy Pilot Casting לסדרות קומדיה.
אירועי חלוקת הפרסים נערכים פעם בשנה באותו יום בניו יורק, בוורלי הילס ולונדון.
פאליסר
{{פירושונים|
בתרבות
}}
רוברט קנדי ג'וניור
רוברט פרנסיס קנדי ​​ג'וניור (באנגלית: Robert Francis Kennedy Jr; נולד ב-17 בינואר 1954) הוא עורך דין, פוליטיקאי וסופר אמריקאי.
פיקטרטיים
פיקטרטיים (שם מדעי: Picathartes; פירוש השם המדעי: "pica" - עורבני, "cathartes" - נשר) הם משפחת עופות בעלת סוג יחיד ו-2 מינים החיים רק ביערות הגשם של מערב אפריקה.
רוברט קנדי ג'וניור
קנדי הוא בנו של התובע הכללי והסנאטור של ארצות הברית רוברט פ. קנדי ​​ואחיינו של נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ון קנדי.
פיקטרטיים
מינים אלה מכונים עורבים אך לא שייכים למשפחת העורביים (Corvidae), אם כי הם מקורבים אליה. הם קרובים גם למשפחות בבריים (Timaliidae), חטפיתיים (Muscicapidae), זרזיריים (Sturnidae) ולמין היחידי במשפחתו בבלר רליתי (Eupetes macrocerus). ע"פ בדיקות החלמונים הם השתייכו למשפחה שונה מעט מהם.
רוברט קנדי ג'וניור
באפריל 2023 הכריז קנדי ​​על מועמדותו מטעם המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2024.
פיקטרטיים
לשני המינים ישנו ראש חשוף מנוצות ובעל עור צהוב על הפנים עם מקור ארוך ושחור, צוואר לבן או אפור ועליו כתמים אדמדמים או כחולים. הגוף לבן והכנפיים והזנב שחורים.
המינים חיים ביערות גשם וכן מסתובבים באזורי סלעים ומחפשים פירות וחסרי חוליות למאכל. את קינם המיוחד הם מכינים מבוץ שמהודק לקיר מערה מגוננת. מינים אלה מצויים בסכנה בטבע עקב כריתת היערות בהם הם חיים.
רוברט קנדי ג'וניור
ביוגרפיה
קנדי נולד בוושינגטון הבירה ב-17 בינואר 1954. הוא השלישי מבין אחד-עשר ילדיהם של הסנאטור והתובע הכללי רוברט פ. קנדי ​​ושל אתל קנדי. הוא אחיין של הנשיא ג'ון קנדי ​​והסנאטור טד קנדי. הוא היה בן תשע כשדודו, הנשיא ג'ון קנדי, נרצח ב-1963, ובן 14 כשאביו נרצח בזמן שהתמודד על המועמדות הדמוקרטית לנשיאות ב-1968.
קנדי שמע על הירי באביו כשהיה בבית הספר תיכון בג'ורג'טאון. כמה שעות לאחר מכן, הוא טס ללוס אנג'לס במטוסו של סגן הנשיא יוברט האמפרי, יחד עם אחותו הגדולה קתלין ואחיו הבכור ג'וזף, והיה עם אביו כשמת. קנדי היה נושא פנים בהלוויה של אביו, שם נאם וקרא קטעים מנאומיו של אביו במיסה לזכר מותו בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
לאחר מות אביו, התגורר קנדי ​​עם משפחת אומנה בקיימברידג', מסצ'וסטס. קנדי ​​נזרק משתי פנימיות: מילברוק בצפון מדינת ניו יורק ופומפרט בקונטיקט עקב שימוש בסמים. באוגוסט 1970, קנדי ​​ובן דודו נעצרו בברנסטייב, מסצ'וסטס, בגין החזקת מריחואנה והועמדו ל-13 חודשי מאסר על תנאי.
קנדי המשיך את לימודיו באוניברסיטת הרווארד, וסיים את לימודיו ב-1976 עם תואר ראשון בהיסטוריה וספרות אמריקאית. מאוחר יותר למד בבית הספר לכלכלה של לונדון לפני שרכש תואר דוקטור למשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה, ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת פייס.
קריירה
בשנת 1982, קנדי ​​הושבע לתפקיד עוזר התובע המחוזי במנהטן. לאחר שנכשל בבחינת הלשכה שלו, הוא התפטר ביולי 1983. באותו ספטמבר הוא הואשם בהחזקת הרואין, והודה בפברואר 1984, כאשר קיבל שנתיים מאסר על תנאי ועבודות שירות. לאחר מעצרו הוא נכנס למרכז לטיפול בסמים ובמהלך תקופת מבחן התנדב למועצה להגנת משאבי הטבע. המאסר שלו הסתיים שנה מוקדם יותר. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בניו יורק בשנת 1985.
קנדי הוא מומחה למשפט סביבתי ושותף במשרדי עורכי הדין של מורגן אנד מורגן ושל קנדי ​​ומדונה, LLP, והוא תומך בצדק סביבתי.
באמצעות ליטיגציה, לובינג, הוראה וקמפיינים ציבוריים ואקטיביזם, קנדי ​​תמך בהגנה על נתיבי מים, זכויות ילידים ואנרגיה מתחדשת. קנדי קידם תעמולה נגד חיסונים ותיאוריות קונספירציה הקשורות לבריאות הציבור.
ב-3 במרץ 2023, בנאום בניו המפשייר, הצהיר קנדי ​​שהוא שוקל להתמודד לנשיאות ב-2024.
ב-5 באפריל 2023, קנדי ​​הגיש את מועמדותו למועמדות מטעם המפלגה הדמוקרטית לנשיאות בבחירות לנשיאות ב-2024. זה הופך אותו לבן משפחתו החמישי שמנסה להתמנות לנשיאות ארצות הברית.
חיים אישיים
קנדי הוא אמן בזיירות מורשה מאז שהיה בן 11. הוא מגדל נצים ובזים והוא מורשה גם כמפיץ דורסים וכמשקם חיות בר. הוא היה נשיא איגוד הבזים של מדינת ניו יורק בין השנים 1988 ל-1991.
באפריל 1982, קנדי ​​התחתן עם אמילי רות בלק (ילידת 1957), אותה הכיר בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה. נולדו להם שני ילדים: רוברט פרנסיס "בובי" קנדי ​​השלישי (יליד 1984; נשוי לסופרת, פעילת שלום וקצינת ה-CIA לשעבר אמריליס פוקס) וקתלין אלכסנדרה ('קיק') קנדי ​​(ילידת 1988). קנדי ​​ובלק נפרדו ב-1992 והתגרשו ב-1994.
ב-15 באפריל 1994, קנדי ​​התחתן עם מרי קתלין ריצ'רדסון (1959–2012) על סיפון ספינת מחקר על נהר ההדסון. נולדו להם ארבעה ילדים: קונור ריצ'רדסון קנדי ​​(נולד ב-1994), קירה לה-מוין קנדי ​​(נולדה ב-1995), ויליאם פינבר "פין" קנדי ​​(נולד ב-1997), ואיידן קאומן וייק קנדי ​​(נולד ב-2001). ב-12 במאי 2010, קנדי ​​הגיש בקשה לגירושין ממרי; שלושה ימים לאחר מכן הואשמה בנהיגה בשכרות. ב-16 במאי 2012, מרי נמצאה מתה בבניין בשטח ביתה בבפדפורד, ניו יורק. החוקר הרפואי של מחוז וסטצ'סטר קבע שהמוות הוא התאבדות עקב חנק מתלייה.
קנדי התחתן עם אשתו השלישית, השחקנית-במאית שריל היינס, ב-2 באוגוסט 2014, במתחם קנדי ​​בקייפ קוד.
קנדי והיינס מתגוררים כיום בלוס אנג'לס, קליפורניה ובקייפ קוד, מסצ'וסטס.
פאליסר (נהר)
נהר פאליסר (באנגלית: Palliser River) הוא יובל של נהר קוטניי, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. נהר קוטניי הוא חלק מאגן נהר קולומביה ואחד מיובליו של נהר קולומביה.
מקור השם
נהר פאליסר נקרא על שם ג'ון פאלסר, אשר הוביל את משלחת פאליסר לחקר הרי הרוקי הקנדיים בין השנים 1857 ו-1859.
מהלך הנהר
מקורו של נהר פאליסר בפארק הפרובינציאלי שיאם של הרי הרוקי, מערבית לקו פרשת המים של אמריקה.
הנהר זורם דרומה ואז מערבה, ומתאחד עם נהר אלברט, בטרם השפכו לנהר קוטניי.
נייטקור
נייטקור (באנגלית: Nightcore, פירוש: we are the core of the night, so you'll dance all night long) היא עריכת רמיקס המגביהה את גובה הצליל של קובץ מולטימדיה ומאיצה אותו.
היסטוריה
הפעם הראשונה שבה נעשה שימוש במונח היא בשנת 2002 לעבודה לבית הספר על ידי צמד התקליטנים הנורווגיים תומאס ס. נילסן וסטפן אוג'אלה סודרהולם, הידועים בשמות הבמה DJ TNT ו-DJ SOS בהתאמה. השניים, בהשראת השירים "נסאג'ה" ו"השיר הלוגי", שירי ההרכב המוזיקלי הגרמני סקוטר בהם היה שימוש בטכנולוגיות לשינוי הקול, הוציאו גרסאות ערוכות של שירי טראנס ויורודאנס שבהן הקול היה גבוה יותר מבמקור. הצמד הוציא חמישה אלבומים וזכה להצלחה, והעבודות שלהם החלו להופיע במרוצת השנים ב-LimeWire ויוטיוב.
תהילים כ"ח
תהילים כ"ח הוא המזמור ה-28 בספר תהילים. (מזמור 27 בנוסח תרגום השבעים ובוולגטה). המזמור הוא אחד מארבעה עשר מזמורים הפותחים במילה 'לְדָוִד'.
חלוקת המזמור
המזמור נחלק לשלושה חלקים: פסוקים א' -ב': בכותרת המזמור מבקש המשורר מה' לקבל את תפילתו. חלקו השני מפסוק ג'- ה' מופיעה תפילת המשורר נגד אויביו ובחלקו השלישי, פסוקים ו'-ט' מודה המשורר לה' כי שמע את תפילתו.
תוכן המזמור
בעל המזמור מתפלל לה' משום שהוא מצוי בסכנה מאויבים המתנהגים כמכריו אך מבקשים להרע לו: "דֹּבְרֵי שָׁלוֹם, עִם-רֵעֵיהֶם; וְרָעָה, בִּלְבָבָם". המשורר מבקש מה' שיצילו וישיב להם גמולם. התפילה נאמרת בגוף ראשון יחיד מלבד הפסוק האחרון בו מבקש המתפלל מה' שיציל את עמו. בפסוק ח' מזכיר המתפלל את משיח ה', המלך: "מְשִׁיחוֹ" ויש שפירשו כי המזמור נאמר על ידי מלך וזה מתפלל בעד עמו. יש שהתבססו על פסוקים ח' -ט' וראו במזמור זה, מזמור מלך. יש שסברו כי המזמור נאמר על ידי אדם חולה וזאת לפי התיאור המובא בפסוק א': "יוֹרְדֵי בוֹר", תיאור המתים היורדים לשאול. אחרים טענו כי מדובר באדם הבורח מאויביו ומוצא מקלט בבית המקדש. יש שטענו כי המזמור נכתב בזמנם של מלכי יהודה וישראל.
בליטורגיה
הפסוק החותם את הפרק "הושיעה את עמך" וגו' - משמש כאחד מהפסוקים הפותחים את פסוקי דזמרה בקטע המתחיל ב"הודו לה' קראו בשמו". במנהג העממי משתמשים בפסוק זה למנות בני אדם, בגלל האיסור למניה מספרית של בני אדם מישראל, והיות ובפסוק זה ישנן עשר מילים.
מקס סולובייצ'יק
מקס סולובייצ'יק (בלשון הקודש: מנחם מרדכי; בליטאית: Maksas Soloveičikas; בכתיב ארכאי: סולוביטשיק; לימים מנחם סוליאלי; 19 בנובמבר 1883,י"ד בתשרי תרמ"ד– 9 במרץ 1957, ו' באדר ב', תשי"ז) היה מנהיג ציוני, חוקר תנ"ך, חבר הסיימאס הליטאי, שר לענייני יהודים בממשלה ליטאית, ממייסדי ה"אנציקלופדיה יודאיקה" בברלין, חבר ההנהלה הציונית, מנהל מערכת השידורים ברדיו במדינת ישראל.
קורות חיים
מנחם (מקס) בן אברהם-אבא נולד בקובנה (אז באימפריה הרוסית; כיום בליטא). קיבל את חינוכו – מורו לעברית היה הסופר הידוע שמואל רוזנפלד – בעיר זו במשפחה שתפסה מקום נכבד מאוד בתוך הציבור היהודי בעיר ובליטא כולה. אביו, תעשיין ובעל נכסים, היה במשך הרבה שנים אחד מפרנסי הקהילה היהודית בקובנה, בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה. אמו הייתה אחותו של ר' איסר-בר וולף, ראש קהילת קובנה, חבר העירייה (ולאחר תיקון חוק הבחירות, חבר במועצה העירונית) של קובנה, אישיות מפורסמת ששמו הלך לפניו לא רק בליטא אלא בכל רחבי רוסיה במשך הרבה שנים כמשכיל, חובב ציון וציוני פעיל וכעסקן ציבור ונדבן ביד רחבה. האם, אישה בעלת אינטליגנציה, תרבות והשכלה רחבה השפיעה במידה רבה על עיצוב אופיו של בנה מקס.
גמר בהצטיינות את חוק לימודיו בגימנסיה בקובנה.
סיים את המחלקה להיסטוריה ולשונות המזרח באוניברסיטת סנקט פטרבורג. השתלם באוניברסיטאות של גרמניה (טובינגן, מינכן, פרייבורג). המשיך להשתלם בשווייץ, ושם הוסמך לד"ר לפילוסופיה באוניברסיטת ז'נבה.
בנעוריו הצטרף לתנועה הציונית ולחבורה האודסאית של סופרים ופובליציסטים צעירים, שייסדו וערכו את הירחון הציוני בשפה הרוסית "ייברייסקאיה ז'יזן" ('החיים היהודיים'), אחר כך השבועון "ראזסווייט" ('השחר') המחודש (שהחליף למעשה את השבועון "כרוניקה ייברייסקוי ז'יזני" ואת מחליפו למשך חודשיים "ייברייסקי נרוד" – שניהם, בעריכתו של אברהם אידלסון, מוספים של "ייברייסקאיה ז'יזן"), שבועונה של ההסתדרות הציונית ברוסיה והיה מזכיר המערכת ופעיל בכיבוש האינטליגנציה היהודית הרוסית לציונות. מייסדו ועורכו הראשון של "ייברייסקאיה ז'יזן" היה עורך דין יהודי בפטרבורג, ניקולאי סורין, שקיבל מן השלטונות בשנת 1904 היתר להוצאתו של ירחון. אל המערכת הצטרפו ד"ר משה מרגולין כעורך ראשי; ויוליוס ברוצקוס, רופא ועיתונאי שקודם לכן (עד שנת 1902) נמנה עם חברי מערכת הירחון הרוסי-יהודי "ווסחוד" ('זריחה'). מערכת "ראזסווייט" כללה גם את משה צייטלין, מהנדס; וחמישה סטודנטים - שלמה גפשטיין, אלכסנדר גולדשטיין, אריה בבקוב, ארנולד זיידנמן ומקס סולובייצ'יק. זמן קצר לאחר פתיחתו המחודשת הצטרף למערכת העיתון גם זאב ז'בוטינסקי ויחד עם אברהם אידלסון היו לבולטים שבכותביו.
בעבודתו הציונית והפובליציסטית טיפח, בהתאם להחלטת "ועידת הלסינגפורס", גם את "עבודת ההווה" (מונח שבו השתמש הפילוסוף היהודי מרטין בובר) למען הבטחת זכויות אזרח, אוטונומיה לאומית וחיים לאומיים ליהודים בארצות מגוריהם בגולה.
באביב 1917 השתתף בוועידה הציונית הכול-רוסית ופעל בכיוון זה למען בניין החיים הלאומיים ליהודים בכל רוסיה הגדולה. אך משהשתלט המשטר הבולשביקי שב למולדתו, ליטא המשוחררת.
משחזר בסתיו 1918 לקובנה (כבר ליטא העצמאית), מרוסיה הבולשביסטית – והוא אז בן 35 שנה – יצאו לו כבר בתוך יהדות רוסיה מוניטין של פובליציסט והוגה דעות ציוני יהודי. מעבר לכתיבתו בכתבי עת היו באמתחתו גם כמה ספרים חשובים (ראו רשימה מטה). בהיותו ברוסיה חיבר והוציא, למשל, את האטלס הגאורפי וההיסטורי של ארץ ישראל, שבזמנו תרם הרבה להפצת ידיעת הארץ בין הנוער היהודי המתלמד. עם שובו זינק במלוא מרצו ולהטו לתוך הקלחת של פעילות ציבורית-פוליטית, והיה בקשרי חברות שיתוף פעולה עסקני ציוני עם הד"ר אבא לפין והד"ר נחמן רחמילביץ.
כבר ביוני 1919 הוא נקרא לכהן כשר לענייני היהודים בממשלתו של מיקולס סלז'וויצ'יוס. בכהונה זו שימש גם לאחר התמורות שחלו במשך הזמן בהרכבה האישי של הממשלה הליטאית – למעשה עד דצמבר 1922, כאשר עבר ללונדון כדי לשמש שם כחבר ההנהלה הציונית העולמית, שאליה נבחר על ידי הקונגרס הציוני ה-12 בקארלסבאד ב-1921.
כשר לענייני יהודים התמסר בכל מרצו ויכולתו לייסוד "המועצה הלאומית" (ביידיש: 'הנאציונאל-ראט') של יהודי ליטא, כגוף רשמי המיצג ומנהל את האוטונומיה היהודית, ארגון הקהילות, ביסוס רשת בתי-הספר הממלכתיים ליהודים, שהיו יהודיים גם בשפתם (עברית ויידית), בתכנם וברוחם.
כחבר הממשלה הוא לא הסתפק בהגנה על זכויותיו של המיעוט היהודי בלבד, אלא נטל חלק פעיל בכל עבודת הממשלה ובמיוחד במערכתה הקשה בזירה הבינלאומית להכרת העיר וילנה כעיר בירתה של ליטא.
במאי 1920 נבחר מטעם הסיעה היהודית (במחוז הבחירה של אוטיאן) לחבר הסיימאס המכונן הליטאי וכיהן בתפקיד זה עד 1922.
הודות להתמדתו, הצליח להניע את הסיימאס המכונן, בעל הרוב הנוצרי-דמוקרטי, לקבל את שני הסעיפים של החוקה הליטאית שדנו בזכויות המיעוטים, סעיפים שאמנם היו רחוקים מאוד ממה שתבע בשם יהודי ליטא, אך מכל מקום כללו את עיקרי הדברים של אוטונומיה לאומית-פרסונלית (העובדה שבמרוצת הזמן התעלמו הליטאים כליל מתוכנם של שני הסעיפים הללו והפרו אותם באופן הגס ביותר - אין בה כדי לגרוע במאומה מחשיבותם בזמן קבלתם).
השהות בלונדון מאז 1922 לא האירה לו פנים. בשל חילוקי דעות קשים עם ד"ר חיים ויצמן, נשיא ההסתדרות הציונית העולמית דאז, נאלץ אחרי קרוב לשנה וחצי של עבודה בהנהלה הציונית, לפרוש ממנה.
אחרי זמן מה, ב-1923, עבר מלונדון לברלין וחידש את עבודתו המדעית. שם השתתף בהכנתו של הלקסיקון היהודי (בגרמנית) והיה אחד ממייסדי המפעל הגדול - ה"אנציקלופדיה יודאיקה" (בגרמנית), וערך בה את המדור של "מדע התנ"ך". עליית הנאצים לשלטון שמה קץ להמשך הוצאת האנציקלופדיה.
בתקופת פעילותו הברלינית שיתף פעולה עם הקבוצה הראדיקלית (יצחק גרינבוים, נחום גולדמן ואחרים) במאבקה נגד תוכניתו של ויצמן להרחיב את הסוכנות היהודית.
בשנת 1933 עלה לארץ ישראל והתיישב בחיפה.
שימש מנהל סניף בנק אפ"ק ואחר כך יושב ראש ועד "הדר הכרמל" בחיפה (1939–1943). היה יו"ר ועד הנאמנים של בית הספר הימי בחיפה מאז היווסדו ב-1938 ועד אמצע שנות הארבעים.
היה מפעילי החברה לחקר המקרא בישראל. לפני מותו הספיק להכין כ-60 אחוז מ"לקסיקון מקראי", שראה אור בהוצאת דביר לאחר מותו.
מ-1943 ולמשך ארבע שנים שימש מנהל מחלקת החינוך של הוועד הלאומי של כנסת ישראל. הוא התפטר מהנהלת מחלקת החינוך מטעמי בריאות באוקטובר 1946. עם קום מדינת ישראל (אז עִברת את שם משפחתו מסולובייצ'יק לסוליאלי), מונה לראש שירותי השידור במדינת ישראל. כעבור שלוש שנים נאלץ לפרוש מהתפקיד, עקב מחלתו.
נפטר בביתו בירושלים ממחלה ממארת במרץ 1957, בגיל 73. נקבר בהר המנוחות בנוכחות קהל רב.
מישל בראנץ'
מישל ז'אקיי דה סברן בראנץ' (באנגלית: Michelle Branch; נולדה 2 ביולי 1983) היא זמרת-יוצרת וגיטריסטית אמריקאית. בשנות האלפיים המוקדמות הוציאה שני אלבומים רבי-מכר, The Spirit Room ו-Hotel Paper, הראשון כשהיא בת 17 בלבד. היא זכתה בפרס גראמי יחד עם סנטנה עבור "The Game of Love".
ב-2005 הקימה את צמד הקאנטרי The Wreckers עם חברתה, הזמרת ג'סיקה הארפ, והפיקה את הסינגל מועמד-גראמי "Leave the Pieces". הצמד התפרק ב-2007 כדי שכל אחת מהחברות תוכל להמשיך לפתח את קריירת הסולו שלה.
1983-2000
בראנץ' נולדה בסדונה, אריזונה. היא התחילה לשיר בגיל 3, למדה פיתוח קול מגיל 8, וקיבלה גיטרה ראשונה בגיל 14.
היא גילתה שיש לה כישרון - לימדה את עצמה לנגן, וחיברה את שירה הראשון תוך שבוע. את החצי השני של התיכון סיימה בלימודי בית, מכיוון שרצתה להתרכז על פיתוח הקריירה המוזיקלית שלה. הוריה תמכו בתוכניתה, וארגנו לה מופעים באזור, בהם הופיעה בגרסאות כיסוי לשירים של שריל קרואו, ג'ול, ליסה לוב, ופליטווד מק. מאוחר יותר, מימנו הוריה את האלבום העצמאי שהוציאה, Broken Bracelet.
בדצמבר 1999, העלתה שניים משיריה לאתר רולינג סטון, ומשכה את תשומת לבם של חברי הלהקה הנסון, וכן של המפיק וכתב רולינג סטון לשעבר ג'ף רבן, כתוצאה הוחתמה כאקט הפתיחה של הנסון בשתי הופעות בשנת 2000.
האלבום העצמאי שלה יצא ביוני 2000, וכלל אוסף שירים שכתבה בגילאי 14–15. הסיפור מאחורי השם - שפירושו צמיד שבור - הוא שהיא קיבלה צמיד עבודת ידה של הזמרת ג'ול בהופעה של ליסה לוב, מהמוזיקאי סטיב פולץ, שאמר לה, "כשהצמיד הזה יישבר, תהיי מפורסמת". המאסטרים של האלבום אבדו בשיטפונות שפקדו את נאשוויל במאי 2010.
2001-2004, The Spirit Room
ב-2001 חתמה בראנץ' על חוזה הקלטות עם מווריק רקורדס, הלייבל של מדונה. אלבום הבכורה שלה מלייבל גדול - The Spirit Room - יצא באוגוסט באותה שנה, וכלל את הלהיט "Everywhere". הסינגל היה גם הצלחה מסחרית - הוא הגיע למקום רביעי במצעדים וזכה בפרס הקהל של פרסי המוזיקה של MTV ב-2002. גם הסינגלים שבאו אחריו, "All You Wanted" ו-"Goodbye to You", זכו להצלחה, והאלבום הגיע למעמד פלטינום כפול עם מכירות מעל 2 מיליון בארצות הברית.
בראנץ' גם שיתפה פעולה עם מוזיקאים אחרים בתקופה זו. היא שרה באלבום Underneath של הנסון ב-2004, וב-2002 שרה יחד עם Justincase במספר שירים באלבום הבכורה שלו. באותה שנה, היא חברה לסנטנה כדי להוציא את השיר "Game of Love", שזכה בגראמי. היא גם הייתה מועמדת לפרס האמן החדש הטוב ביותר לשנת 2003, בו זכתה נורה ג'ונס.
2003–2005, Hotel Paper
אלבומה השני, Hotel Paper, יצא ב-2003, הישר למקום שני בבילבורד 200. גם אלבום זה הגיע עד מהרה למעמד פלטינום, אך הביקורות עליו היו מעורבות. הסינגל הראשון כיכב במצעדים והיה מועמד לגראמי עבור הופעת רוק ווקאלית של זמרת, למרות שפינק קיבלה את הפרס עבור שירה "Trouble". לסינגלים הנוספים מהאלבום לא הייתה הצלחה דומה. אך פרסומה של בראנץ' גדל, והיא החלה להופיע בתוכניות טלוויזיה, כגון באפי ציידת הערפדים, חלומות אמריקאיים, ומכושפות, ואירחה תוכנית בידור של MTV.
במהלך מסע ההופעות של האלבום, בראנץ' ונגן הבאס שלה, טדי לנדאו, הכריזו על אירוסיהם, והשניים נישאו ב-2004.
2005–2007. The Wreckers
ביולי 2005 החלה בראנץ' ליצור ולהופיע יחד עם חברתה וזמרת הליווי שלה, ג'סיקה הארפ. השתיים הופיעו תחת השם The Wreckers. האלבום שהוציאו שילב את הז'אנרים של כל אחת מהן - סגנון הקאנטרי של הארפ והפופ-רוק של בראנץ'. האלבום היה אמור לצאת ביוני 2005, אך הריונה של בראנץ' עיכב את האירוע. בתה, אוון איזבל לנדאו, נולדה ב-3 באוגוסט. הסינגל הראשון של האלבום, "Leave the Pieces" יצא בפברואר 2006, והאלבום עצמו במאי. הסינגל הגיע למעמד זהב.
בתקופה זו, הצמד הופיע באלבום של סנטנה, All That I Am, השתתפו בתוכנית הטלוויזיה One Tree Hill, ותיירו עם כוכבי הקאנטרי Rascal Flatts. הן היו מועמדות לפרס CMA (פרס מוזיקת הקאנטרי) ולגראמי בתור צמד הקאנטרי הטוב ביותר. השתיים נפרדו לדרכן ב-2007.
באותה שנה, עקרה בראנץ' מקליפורניה שם התגוררה לנאשוויל. היא כתבה שיר לאלבומה של מנדי מור, שבסוף הושמט מהאלבום, וגם כתבה שיר, Together, לפסקול הסרט השני בסדרת אחוות הג'ינס, שגם היה שיר סגירת הסדרה Guiding Light. באוקטובר, היא הודיעה שהיא עובדת על אלבום סולו, שעתיד להקרא Everything Comes and Goes.
2008-2012
בראנץ' פתחה את 2008 במספר הופעות חיות עם שירים מהאלבום הצפוי, בהם אחותה שרה קולות וליווי.
בתחילת 2009 היא שרה יחד עם כריס אייזק דואט לאלבומו Mr. Lucky. ביולי, יצא הקליפ לשיר הראשון מהאלבום Sooner or Later, והיא הקליטה שיר של ג'וני מיטשל, "A Case of You" עבור אוסף כיסויים לרגל 50 שנה לאחים וורנר. קליפ לשיר "This Way" הועלה לחשבון היוטוב של בראנץ', אך לא יצא כסינגל, ולא הגיע למצעדים. האלבום יצא לבסוף כ-EP ב-2010. באותה שנה, בראנץ' יצאה בשיר משותף עם הראפר טימבלנד, "Getaway", וגם בקליפ לשיר.
בדצמבר 2010 הכריזה בראנץ' שהיא חוזרת לסטודיו כדי להקליט אלבום באורך מלא, West Coast Time. למרות שהוציאה מספר סינגלים מהאלבום, שאף הצליחו במצעדים, נכון לסוף 2015 האלבום לא יצא.
בפברואר 2012, VH1 שידרו תוכנית מיוחדת בשם "100 הנשים הגדולות של המוזיקה", ובראנץ' הייתה מועמדת בקטגוריות הפופ והאמנית המוזיקלית הטובה בכל הזמנים.
2013–
את 2013 בילתה בראנץ' בהקלטות לאלבום סטודיו חדש נוסף. היא גם הקליטה גרסת כיסוי לשיר "Creep" של Radiohead. בראנץ' ולנדאו התגרשו ב-2015.
גראמי
זכתה בגראמי יחד עם סנטנה, והייתה מועמדת שלוש פעמים נוספות.
VMA
הייתה מועמדת שלום פעמים לפרסי המוזיקה של MTV.
Teen Choice Awards
הייתה מועמדת ארבע פעמים לפרס שמוענק בטקס שנתי ברשת פוקס.
קולג' סטיישן
קולג' סטיישן (באנגלית: College Station) היא עיר בטקסס שבארצות הברית. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת בכ-118,000 תושבים. העיר ממוקמת כ-130 ק"מ צפונית-מערבית ליוסטון וכ-140 ק"מ צפונית-מזרחית לאוסטין.
בעיר פועל הקמפוס הראשי של אוניברסיטת טקסס A&M. בזכות האוניברסיטה ישנה פעילות רבה של ארגונים מדעיים וטכנולוגיים, ובהם נאס"א, המכונים הלאומיים לבריאות והקרן הלאומית למדע.
בעיר ממוקמים הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ג'ורג' הרברט ווקר בוש.
מבין תושביה הידועים של קולג' סטיישן ניתן למנות את נורמן בורלוג, ביארנה סטרוסטרופ, טיפאני ת'ורנטון, אלכס קארוסו ורוברט גייטס.
היסטוריה
בשנת 1860 החלה להתפתח בארזור קולג' סטיישן הרכבת האזורית של טקסס, ובשנת 1871 נפתחה במקום המכללה שתהפוך מאוחר יותר לאוניברסיטת טקסס. בתחילת המאה ה-20 כבר התגוררו בעיירה כמעט 200 איש, והיא הוכרזה כעיר בשנת 1938. בשנה זו כבר התגוררו בעיר כ-2,000 תושבים.
האפיפיורית יוהנה (ספר)
האפיפיורית יוהנה (באנגלית: Pope Joan) הוא רומן היסטורי מאת הסופרת האמריקאית דונה וולפולק קרוס משנת 1996. הרומן המבוסס על מסורת מימי הביניים על האפיפיורית יוהנה, מגולל את סיפורה של אישה צעירה ומודרנית בחברה פטריארכלית, שהרצון שלה להשכיל וללמוד מאלץ אותה להתחזות לגבר. לאחר שורה של צירופי מקרים מעבר לשליטתה, היא מוצאת את עצמה בסופו של דבר על כס האפיפיור.
הספר הוא עירוב רבגוני של יסודות מהמסורת וקטעים בדיוניים, ומצורף לו נספח מדע פופולרי שדן באמיתות האגדה המפנה למקורות רבים בנושא. הספר פורסם לראשונה בארצות הברית בשנת 1996 ותורגם מאז ל-36 שפות. התרגום העברי של ענבל שגיב הופיע בשנת 1998 בהוצאת נירם. בשנת 2009 עובד הרומן לסרט קולנוע שיצא באותו שם. מחזמר המבוסס על הספר עלה בפולדה שבגרמניה ביוני-אוגוסט 2011.
תקציר הספר
הספר מתחיל בחורף שנת 814 בתיאור סופת שלגים ומסעה של המיילדת לבית הכומר הכפרי (הקנון) של אינגלהיים. בחורף זה נולדת גיבורת הספר - יוהנה, כבת זקונים לכומר הכפר הקשוח ואשתו הסקסונית - גודרון. אחיה הבכור של יוהנה, מתיו, המתואר כנער נבון ותלמיד חכם, מלמד אותה קרוא-וכתוב לאחר מסע שכנועים ארוך, וזאת למרות איסור האב בשם הדת על לימוד נשים. זמן קצר לפני שמגלה האב את חטאה של בתו מת מתיו מקדחת. מותו מהווה מכה קשה בעבור האב אשר רואה בו ממשיך דרכו, ונותר רק עם בנו – יוהאן המשכיל פחות ממתיו ובעל חדוות למידה נמוכה בהרבה, ועם בתו. כאשר מגלה אביה של יוהנה כי זו למדה לקרוא הוא מכנה אותה "ילדת השטן" ומאשים אותה במות אחיה, שבא כעונש על מעשיה. כל תקופת ילדותה נאחזת יוהנה בדמותה של קתרינה הקדושה ורואה בה מודל לחיקוי. היא רואה בדוגמתה של הקדושה תקדים שעל בסיסו אולי תוכל גם היא יום אחד להפוך לאשת ספר ולא לחיות את חייה בעול ממנו מזהירה אותה אימהּ.
מספר שבועות לאחר עזיבתו של אסקולפיוס מגיע אל המשפחה שליח בית הספר הממוקם ליד הקתדרלה של דורשטאט, המודיע שעליו לקחת עמו את יוהנה כדי שתוכל לחדש את לימודיה שם. אביה מזדעזע וטוען כי נפלה טעות, וכי אין הכוונה לבת יוהנה, אלא לבן יוהאן. למרות הקשיים שמעלה השליח מתעקש האב כי הבן צריך להישלח וכאשר פונה הקנון לאשתו בשאלה לדעתה, משיבה זו כי אכן ודאי מדובר בטעות, וזאת כדי לשמור על בתה האהובה. ניסיונותיה הנואשים של יוהנה להסביר שהשליח בא בעבורה לא צולחים. באותו לילה בורחת יוהנה ורוכבת עם אחיה לדורשטאט. כאשר מגיעים השניים לדורשטאט מתרשם הבישוף מידיעותיה של יוהנה, ומאפשר להם ליהנות מחינוך מצוין. כיוון שילדה אינה רשאית לגור בבית ספר, היא משוכנת באחוזת אביר מקומי, גרולד, בו מתגוררים גם אשתו ריכילד ושתי בנותיהם.
יוהנה וגרולד מפתחים ידידות מופלאה, שהולכת ומעמיקה ואף מפתחת עם הזמן הילה רומנטית. כאשר שומעת ריכילד כי בעלה ויוהנה מתקרבים באופן שאינו ראוי היא פונה לארגן נישואין כפויים בין יוהנה לבנו של הנפח המקומי. ריכילד עושה זאת בזמן שגרולד רחוק מהכפר ובכך מותירה את יוהנה לבדה במערכה. במהלך פשיטה של נורמנים על מקום החתונה נרצחים כמעט כל אנשי הכפר, ובהם יוהאן, אחי יוהנה. היא עצמה נמלטת, מגיעה למנזר בפולדה ומחליטה לאמץ את זהותו של אחיה המנוח. באחת הופכת יוהנה מנערה צעירה לנער ומציגה עצמה לכל בשם יוהאן. עם הזמן דבק בה גם הכינוי "אנגליקוס" על שם מוצאה האנגלי.
יוהנה נשארת במנזר שנים רבות, שם היא מתגלה כרופאה מיומנת ומוסמכת ככומר זוטר. כאשר בא אביה לבקר במנזר ולראות את בנו, היא שומעת לראשונה על מות אימהּ. במהלך השיחה עמו מזהה האב כי לא מדובר בבנו, אלא בבתו הסוררת. הוא מקבל התקף לב ומת תוך שהוא מנסה לחשוף את זהותה ללא הצלחה. חולפות מספר שנים, וכאשר מתפשטת מגפת דבר בפולדה, יוהנה נופלת למשכב ובורחת כדי למנוע את חשיפת זהותה האמיתית במהלך הטיפול. היא מתאוששת אצל ידיד, ועולה לרגל לרומא.
מומחיותה הרפואית של יוהנה הופכת לשם דבר בעיר הקדושה, והיא מקבלת מעמד של רופא מכובד. זמן קצר לאחר הגעתה לרומא, היא נקראת אל האפיפיור סרגיוס, הסובל מבעיות רפואיות קשות. לאחר שמצליחה יוהנה לתת מזור לכאביו ולרפא אותו היא מתמנית לרופאו האישי. האפיפיור סובל מהתקפות תכופות של צינית ולמרות טיפולה המסור של יוהנה אינו מצליח להחזיק מעמד ונפטר בשנת 847. האפיפיור החדש הממונה לאחר מותו של סרגיוס הוא לאו, הפועל לבנייתה של החומה הלאונית המגינה על כנסיית פטרוס הקדוש. בשש שנות כהונתו של לאו משמשת יוהנה כיד ימינו. אויבו של לאו הקרדינל אנסטסיוס, המעוניין בכס האפיפיורות, מרעיל אותו ומביא למותו. באופן מפתיע ממונה דווקא יוהנה לשבת על כס האפיפיורות, וזאת לאחר לחץ המופעל מצד פשוטי העם הרואים ביוהאן אנגליקוס המועמד הראוי לתפקיד.
ביקורת ופרשנות
הספר היה לרב-מכר בעולם, וזכה לשבחי המבקרים. מבקר הספרות של הלוס אנג'לס טיימס כתב כי "כל כך מהנה לקרוא על הגיבורים הנדירים האלה שכוח החזון מאפשר להם להתעלם מהמסרים העצמתיים של תקופתם ההיסטורית ...קרוס כתבה ספר מרתק."
באחרית דבר כתבה המחברת כי ערכה מחקר מקיף על העובדות הידועות על יוהנה, ואלו עברו שינויים משניים בלבד לצורך העלילה, כמו סיפור האהבה, הקמת בית הספר לבנות ברומא, דחיית מתקפת הנורמנים לתקופה אחרת וכדומה. הגיבורה בספר אכן מצטיירת כמודרנית מדי ומקדימה את זמנה. גם תופעת ציד המכשפות הוקדמה במאות שנים.
היסטוריונים מתחו ביקורת בעיקר על הרחבת העובדות לכדי סיפור אמנציפציה, תוך שיבוש ההיסטוריה ועל ידי שימוש ברקע היסטורי. מתרגמת הספר לעברית, ענבל שגיב, הסיקה במחקר שערכה על הספר כי המחברת "מגייסת את יוהנה לטובת המטרות הפמיניסטיות של סוף שנות התשעים בארצות הברית, כדי להראות בעזרתה איך “גם נשים יכולות” וכמה דוכאו לאורך ההיסטוריה".
ספרו של רוידיס
כרפובליקן ואנטי-קלריקל, רוידיס משתמש בידע מעמיק באשר לאגדה העתיקה כדי לנגח את מוסדות הכנסייה בעבר ובהווה ברומן שנון בן 150 עמודים דחוסים. יוהנה שלו היא אישה שאפתנית שרוצה נואשות להתמנות לאפיפיור, ואינה נרתעת לפעול נמרצות כדי להשיג את מטרתה, תוך תפילות לבתולה הקדושה וגם לשטן, ליתר ביטחון. היא גם אישה חושנית המתענגת בגופה על מזון משובח, מיטה נוחה ושעשועי מין, ודרכה מוקיע רוידיס את גרגרנותם ותאוותנותם של נזירים, אנשי כמורה וקדושים. דווקא בספרו של רוידיס, גבר בן המאה התשע-עשרה, מצליחה הגיבורה לשלב בהצלחה בין כל האופציות בחייה – כמלומדת, בעלת תפקידים נכבדים בכנסייה, וכן כאישה המנהלת מערכות יחסים רגשיות ומיניות עם גברים. זאת בניגוד ליוהנה של וולפולק-קרוס.
גילה גולן
גילה גולן (נולדה ב-30 בדצמבר 1940) היא דוגמנית עבר ישראלית ושחקנית קולנוע הוליוודית.
קורות חייה
נולדה בקרקוב, פולין, במהלך השואה. היא נמצאה נטושה בתוך חבילה בתחנת רכבת ומשפחה קתולית אימצה אותה והסתירה אותה מהנאצים. הוריה המאמצים מסרו אותה בתום המלחמה לידי ארגון יהודי שאסף יתומים יהודים. היא הגיעה למחנה מעבר בצ'כוסלובקיה ומשם נשלחה לאקס-אן-פרובאנס שבדרום צרפת. במשך שנתיים למדה בפנימיה יהודית.
עלתה ארצה בשם זושה זבצקי בתחילת 1948 במסגרת עליית הנוער לארץ ישראל ואומצה על ידי משפחת גולדנברג מחיפה, שינתה את שמה למרים גולדנברג ונשלחה ללימודים בפנימייה דתית.
ב-1960, עת עבדה כפקידה במשרדי ארגון נכי צה"ל בתל אביב, החליטה להתמודד בתחרות למלכות היופי, שיפצה את אפה, הוכתרה למלכת היופי של תל אביב ומאוחר יותר באותה שנה גם לסגנית מלכת היופי של ישראל בתחרות של מגזין לאישה. לאחר הזכייה שינתה את שמה רשמית לגילה גולן (שלפני כן שימש אותה כשם במה). היא נשלחה לייצג את ישראל בתחרות מיס עולם שנערכה בלונדון בנובמבר 1960 ונבחרה לסגנית ראשונה. כפרס זכתה גולן ברכב חדש וב-100 ליש"ט, ונשארה בבריטניה למשך ארבעה חודשים לגיוס תרומות עבור עליית הנוער.
ביוני 1964 ליהק אותה הבמאי האמריקאי-יהודי סטנלי קריימר, על סמך הקלטה של קולה, לתפקיד אלזה לוץ בסרטו "ספינת השוטים". הייתה זו הופעתה הראשונה בקולנוע. בשנת 1965 זכתה בתואר "מיס גולדן גלוב" והנחתה את אירוע חלוקת הפרסים לאותה שנה. בשנים 1964–1965 התארחה מספר פעמים בתוכניתו של ג'וני קרסון ה"טונייט שואו". גולן המשיכה לבסס את מעמדה בסרטים האמריקאים "האיש שלנו פלינט", "שלושה על הספה", ו"העמק של גואנגי". מאוחר יותר שיחקה גם בשני סרטים איטלקיים: "Lo scatenato" ב-1968, ו-"L'allenatore nel pallone" ב-1984.
בשנת 1966 נישאה לאלכס אורבן. השניים התגרשו בפברואר 1968. במחצית אותה שנה לקחה שיעורי משחק בניו יורק.
בספטמבר 1969 נישאה למת'יו ברנרד רוזנהאוס, תעשיין אמריקאי-יהודי בתחום התרופות, פילנתרופ פרו-ישראלי, ומבעלי השליטה באולפני קולומביה. ושינתה את שמה לגילה רוזנהאוס להם שלוש בנות משותפות. בעלה השני נפטר ב-1980 מהתקף לב.
כמה שנים לאחר פטירתו של בעלה השני, גולן חזרה בתשובה, התעסקה מאוד ביהדות עם עניין מיוחד בחזנות וניהלה בית השקעות עם בעלה השלישי, לו נישאה במהלך שנות ה-80 ועמו היא מתגוררת בפלורידה.
שריר הפה החוגי
שריר הפה החוגי הוא מקבץ של שרירים בשפתיים המקיף את הפה. זהו שריר סוגר שמורכב מארבעה ריבעים עצמאיים המשתלבים למעגל.
שריר הפה החוגי הוא אחד משרירי השלד המשמשים בנגינה של כלי הנשיפה ממתכת וכלי נשיפה מעץ. שריר זה סוגר את הפה ומכווץ את השפתיים.
מבנה
חלק מסיבי שריר המחצצר – אלו הקרובים לאמצע השריר – מתכסים בזווית הפה, אלו הנובעים מהלסת העוברת אל השפה התחתונה ואלו מהלסת התחתונה אל השפה העליונה. הסיבים העליונים והתחתונים ביותר של שריר המחצצר עוברים על פני השפתיים מצד לצד ללא תהליך דיקוסציה.
השכבה השנייה, נוצרת משני צדדיה על ידי שריר הקנינוס ושריר הטריאנגולריס, החוצים זה את זה בזווית הפה. אלה משריר הקנינוס עוברים לשפה התחתונה, ואלו משריר הטריאנגולריס לשפה העליונה, שלאורכה הם עוברים, שם הם חודרים לעור ליד הקו החציוני. בנוסף לאלה, סיבים משרירים נוספים מתערבבים עם הסיבים הרוחביים שתוארו לעיל, בכיוון אלכסוני.
לבסוף, נוצרים סיבים שבאמצעותם השריר מחובר עם הלסת העליונה ומחיצת האף והלסת התחתונה. בשפה העליונה, אלה מורכבים משתי רצועות, רוחבי ומדיאלי, משני צידי הקו האמצעי.
משמעות קלינית
תינוקות נולדים מדי פעם ללא צד אחד או שניים משריר הפה החוגי, וכתוצאה מכך ניכרת צניחה קלה בצד הפגוע של הפנים.
ג'ורג' פפארד
ג'ורג' פפארד (באנגלית: George Peppard; 1 באוקטובר 1928 – 8 במאי 1994) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
פפארד נולד בעיר דטרויט שבמישיגן. אביו היה קבלן בניין ואמו זמרת אופרה. הוא למד בבית הספר התיכון של דירבורן, בגיל 17 התגייס לחיל הנחתים האמריקני. לאחר מכן למד הנדסה אזרחית באוניברסיטת פרדו. בנוסף הוא למד במכון הטכנולוגי של קרנגי (המכונה היום אוניברסיטת קרנגי מלון) שבפיטסבורג.
קריירה
הופעת הבכורה שלו הייתה ב-1949 בבית בובות בפיטסבורג. מאוחר יותר, הוא נרשם לסטודיו למשחק בניו יורק. עבודתו הראשונה בתיאטרון ברודוויי, הובילה אותו ב-1956 להופעתו הראשונה בטלוויזיה, בסדרה "The United States Steel Hour".
ב-1959 הופיע כחייל לוחם בסרט "גבעת הדמים".
ב-1961 כיכב בסרט "ארוחת בוקר בטיפאני". ב-1964 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "השאפתנים" לפי ספרו של הרולד רובינס וב-1965 שיחק בתפקיד ראשי בסרט המלחמה "מבצע חץ מקשת".
ב-1967 שיחק בסרט טוברוק.
מוכר במיוחד בשל תפקידו בסדרת הקאלט "צוות לעניין" (1983–1987), בה גילם את קולונל ג'ון "חניבעל" סמית'. לאחר מכן, שיחק בסדרה "יוצאים מהפשע" (1990–1992).
חייו האישיים
הוא היה נשוי 5 פעמים והביא לעולם שני ילדים מאשתו הראשונה הלן דייוויס, וילד נוסף מאשתו השנייה אליזבת אשלי. פפארד התמודד עם בעיית אלכוהוליזם במשך שנים ארוכות, עד שנגמל סופית ב-1978. בשנים הבאות השקיע זמן רב לאלכוהוליסטים בתהליכי גמילה.
פפארד היה מעשן כבד, וב-1992 אובחן כחולה בסרטן הריאה, ושנתיים לאחר מכן נפטר, בלוס אנג'לס, קליפורניה, בגיל 65. הוא נקבר במדינת הולדתו מישיגן.
טיפול בפלואוריד
טיפול בפלואוריד (באנגלית: Fluoride therapy) הוא השימוש בפלואוריד למטרות רפואיות. לפלואוריד השפעה חיובית על מניעת עששת השיניים ועיקר פעילתו היא דרך מגע ישיר עם פני שטח השן. פלואוריד מאט את קצב פירוק השן בתגובה עם חומצה, מגדיל רמינרליזציה ומקטין פעילות חיידקית. תוספי פלואוריד ניתנים בדרך כלל כנוזל, גלולה או משחה. תוספי פלואוריד מומלצים לילדים החל מגיל 6 חודשים כדי למנוע עששת באזורים בהם ריכוז פלואוריד במי השתייה נמוך. שימוש בפלואוריד נעשה גם לטיפול במספר מחלות עצם.
אוסטיאופורוזיס
מחקר רב נעשה בתחום של תוספי פלואוריד באוסטיאופורוזיס שלאחר גיל המעבר. תוסף זה לא התגלה כיעיל: על אף שנתרן פלואוריד מגביר את צפיפות העצם, הוא אינו מקטין את הסיכוי לשברים.
תופעות לוואי
שימוש במשחת שיניים המכילה פלואוריד (בריכוז של 1000 חל"מ ומעלה), ותוספי פלואוריד לילדים מתחת לגיל שש, ובמיוחד בשלוש השנים הראשונות של החיים מגדיל את הסיכוי ללקות ברעלת פלואור. ההערכה היא כי הפלרת מי השתייה בריכוז אופטימלי למניעת עששת מגבירה את הימצאות של מקרי רעלת פלואור פי 4 ל-5%. השפעות רעלת פלואור במקרים כאלו הם קלות עד בינוניות כאשר מרביתם הם בעיות אסתטיות מזעריות.
סיכונים נוספים
לעיתים עולים טענות ודיווחים כי הפלרת מי השתייה יכולה להיקשר להתפתחות של אוסטאופורוזיס וסוגי סרטן שונים, אולם סקירות שיטתיות לא מצאו ראיות כדי לתמוך בטענות אלה. כתוצאה, קיים שיח ציבורי בנושא הפלרת מי שתייה.