cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ביאטה אוזה
אשת עסקים
בשנת 1951, עם ארבעה עובדים, היא הקימה את החברה "ביאטה אוזה הזמנה בדואר", שהציעה קונדומים וספרים על "היגיינת נישואים". כעבור שנים בלבד, היו בחברה 14 עובדים. אוזה התחתנה עם סוחר בשם ארנסט וולטר רוטמונד ועימו הביאה את ילדה השני, אולריך.
בשנת 1962 פתחה אוזה את "חנות המומחיות להיגיינה האישית" בפלנסבורג, חנות הסקס הראשונה בעולם. היא הציעה, גם בחנות שלה וגם בקטלוג שלה, יותר ויותר "מאמרים על היגיינה בחיי נישואים". תוך זמן קצר החלה המשטרה לפעול נגד הפריטים בחנות שלה שלכאורה שמשו כדי "להלהיט ולספק רצונות תאוותנים שמנוגדים לכללי ההגינות והמוסר". עד לשנת 1992 החנות נתבעה והועמדה לדין למעלה מ-2,000 פעמים.
היא גם הופלתה לרעה על ידי ארגונים אחרים: ה-"Buchhandels Börsenverein des Deutschen" (ארגון כלכלי של תעשיית הספרים הגרמניות) סירב להכיר בהוצאת Stephensen בשל "חששות מוסריים". מועדון הטניס Flensburger סירב לקבל אותה לשורותיו בשל "חששות כלליים".
ב-1979 התגרשה מבעלה השני. ב-1983 אובחנה כחולה בסרטן הקיבה, שאותו שרדה. בגיל 75 היא קבלה רישיון צלילה. בשנת 1996 פתחה את המוזיאון לארוטיקה ביאטה אוזה בברלין. שלוש שנים מאוחר יותר, בשנת 1999, החברה שלה, Beate Uhse AG, נרשמה בבורסה הגרמנית והפכה לחברה בעלת עניין רב בקהילה הפיננסית. המניה עלתה פי 64 ממחיר ההנפקה הראשוני שלה.
אוזה הייתה אחת הפעילות המשמעותיות ביותר בתחום המיניות בגרמניה. בשנת 1989 הוענק לה ה-"Bundesverdienstkreuz" (צלב הצטיינות גרמני), ובשנת 1999 היא הוכרזה כאזרחית כבוד של העיר פלנסבורג.
משאב טבע
משאבי טבע הם חומרים מן הטבע שהאדם משתמש בהם לצרכיו השונים. בין משאבי הטבע ניתן למנות: קרקע, מים, מזון, מינרלים, צמחייה, בעלי חיים, מתכות ויהלומים.
מונח דומה, המשמש לציון חומרים אותם צורכים אורגניזמים החיים בבית גידול מסוים, הוא משאב ביולוגי.
מאפיינים
ישנם משאבי טבע שלאחר עיבודם התועלת שאפשר להפיק מהם גדלה. לפני העיבוד נקרא אותו משאב טבע "גולמי", ולאחר עיבודו הוא כבר לא גולמי אלא מעובד. מחצבים גולמיים נקראים עפרות, למשל: עפרת נחושת, עפרת ברזל, עפרת אלומיניום, עפרת האבץ.
משאבי הטבע אינם מפוזרים באופן שווה על פני כדור הארץ. לדוגמה, חלק נכבד ממקורות הנפט בעולם מרוכז במזרח התיכון, בארצות כמו ערב הסעודית, איראן ועיראק.
סיווג המשאבים
מבדילים בין שני סוגים של משאבים:
משאבים מתחדשים אינם בהכרח משאבים שיימצאו לאדם בכמויות אינסופיות. לדוגמה, אם קצב לכידת הדגים יהיה גבוה מקצב התרבותם הטבעית, עלולה הדגה - שהיא משאב מתחדש - להתכלות.
משאבים מהים העמוק
הים העמוק מוגדר ככל שטח העמוק מ-200 מטרים מפני המים, בנוסף, זהו המקום היחיד על פני כדור הארץ (יחד עם אנטארקטיקה) שמשאבי הטבע המצויים בו לא נצרכים בקנה מידה מסחרי. מינרלים, כמו נחושת, ניקל, קובלט, מנגן וברזל, המהווים משאב טבע חיוני למגוון תעשיות, מצויים בכמויות אדירות בים העמוק. נודולות מנגן ("Manganese nodules"), המהוות מקור חשוב למינרלים הללו, נמצאות בעומק של 3,000–6,000 מטר ונפוצות בעיקר ב-" Clarion-Clipperton Zone", אגן פרו, אגן פנריהן-סמואה ואגן מרכז האוקיינוס ההודי. המינרלים מהים העמוק אמנם מהווים משאב טבע מתכלה אך שימושים שונים בהם, כמו הקמה של טורבינות רוח, תורמים לפיתוח מקורות אנרגיה מתחדשים ויכולים לתרום למאבק בשינוי האקלים.
כפר הנשיא
כְּפַר-הַנָּשִׂיא הוא קיבוץ ברמת כורזים מזרחית לראש פינה, בתחום המועצה האזורית הגליל העליון.
היסטוריה
הקיבוץ הוקם בשנת 1948 על ידי עולים חברי גרעין "הבונים" מבריטניה שעברו הכשרה בחדרה. בהמשך הצטרפו אליו עולים נוספים מאנגליה, שעברו בה שש שנות הכשרה עד שהורשו לעלות, וכן עולים מאוסטרליה, מדרום אפריקה, מארצות הברית ועוד.
בתחילתו היה 'יישוב משלט' בכפר הערבי הנטוש "מנסורה אל חית", בקרבת הגבול הסורי, שהוקם מדרום לראש הגשר הסורי במשמר הירדן. תחילה נקרא "קיבוץ הבונים" על שם תנועת הנוער ממנה בא גרעין המייסדים, לאחר מכן, בדצמבר 1949, הוסב שם הקיבוץ לכפר הנשיא, על שמו של הנשיא הראשון של מדינת ישראל - חיים ויצמן. לאחר שנתיים עלה לנקודת הקבע 2 ק”מ מערבה. בדצמבר 1961 חובר הקיבוץ לרשת החשמל הארצית, עם סיום מבצע חיבור יישובי הגליל לרשת.
הקיבוץ עוסק בענפי חקלאות מסורתיים, כמו מטעי אבוקדו והדרים, גידולי שדה ומשתלת ערערים, לול ובקר לבשר. מראשיתו הוחלט בקיבוץ לפתח תעשייה והוקם בקיבוץ בית יציקה. הענף המרכזי של הקיבוץ הוא מפעל "הבונים" שבעבר עסק בייצור דגמי מכוניות גמדא וכיום עוסק ביצור ברזי תעשייה.
חברת "מצד עתרת" (על שם האתר הארכאולוגי הסמוך מצד עתרת) שנוסדה להקמת תחנת כוח הידרואלקטרית, נמצאת בבעלות משותפת של הקיבוץ ויזמים. ענף זה נחשב לאחד היציבים והבטוחים בקיבוץ.
בקיבוץ פועלת שלוחה של מכינת גליל עליון.
התחנה ההידרואלקטרית
בשנת 1992 הקים הקיבוץ בשותפות עם אנשי עסקים תחנת כוח הידרואלקטרית קטנה על נהר הירדן, בירדן ההררי ממזרח לקיבוץ, כשני ק"מ ורבע מדרום לגשר בנות יעקב. התחנה כוללת ברכת אגירה גדולה על התוואי של תעלת ההטיה שישראל יצרה, ומבנה בן שתי קומות שבו הטורבינה וחדר הבקרה במורד הנחל. כדי ליצור אגם על שטח של כ-45 דונם, הופקעו אדמות מחקלאי ראש פינה, שבתמורה קיבלו זיכיון על פיתוח תיירות באגם. הספק התחנה המקסימלי המוצהר עומד על 2.5 מגהוואט לערך.
לצורך הקמת התחנה הוטו חלק ממי הירדן לאורך מסלול של 1,100 מטר לתוך אגם צבירה. בקצהו הדרומי של האגם נמצא פתח צינור, היורד (נפילה של 33 מטר בגובה) לתוך התחנה ומביא את המים, הנעים במהירות רבה, אל הטורבינה. לאחר שהם מניעים את התחנה, מוחזרים המים אל נהר הירדן. ההתנגדות לבניית תחנת הכוח לוותה במאבק ציבורי רחב מטעם החברה להגנת הטבע שטענה כי הירדן ההררי הוא אחד מקטעי הירדן האחרונים שנותרו במצבם הטבעי. אנשי הקיבוץ טענו בתגובה כי התחנה תספק אנרגיה חלופית ונקיה ללא כל זיהום. חברת מצד עתרת חויבה להשאיר בכל ימי השנה נפח מסוים של מים בנתיב הטבעי של הירדן בקטע שהוסט.
מחקר האינטרנט
מחקר האינטרנט מתייחס הן למחקרים העושים שימוש באינטרנט והן למחקרים בהם האינטרנט הוא מושא המחקר.
כחלק בלתי נפרד מתהליך המחקר האינטרנט מאפשר לחוקרים גישה רחבה ומיידית למאגרי מידע בשפות שונות ולאוכלוסיות מחקר אפשריות. מעבר לשימוש באינטרנט ככלי יעיל ליישום שיטות מחקר כמותניות ואיכותניות מסורתיות בענפי מדע שונים (ראו למשל שאלון מקוון), מתפתח במהלך השנים האחרונות ענף עצמאי לחקר המידע המופץ באינטרנט ומשתמשיו. בין היתר חוקרי אינטרנט עוסקים באוכלוסיית הגולשים ברשת (לדוגמה חקר הפער הדיגיטלי, קהילות מקוונות, וכיוצא באלו), כמו גם המידע הזמין ברשת (לדוגמה כריית מידע, חקר מנועי החיפוש, וניתוח תוכן גולשים).
בישראל
בישראל פועלים שני מכונים לחקר האינטרנט - מכון פרטנר לחקר האינטרנט באוניברסיטת תל אביב ומרכז שגיא לחקר האינטרנט באוניברסיטת חיפה. באוניברסיטה העברית בירושלים נפתחה בשנת 2010 מגמת מדיה חדשים העוסקת בתחום, בחוג לתקשורת. חקר האינטרנט נערך גם באוניברסיטאות נוספות.
הבלאוזז
הבלאוזז (באנגלית: The Blauzes) הם שני איונים בנמל סיטי איילנד, צפונית לאי הארט בעיר ניו יורק.
לאיונים צבע כחלחל וצורתם כחצי סהר. תושבי האיים השכנים מכנים את הבלאוזז בשם "החזה הכחול" בשל צורתם הדומה לחזה של אישה ובשל צבעם הכחול.
מקור השם
מקור השם בצרפתית-בלגית ומשמעותו "הקטנים הכחולים". השם ניתן לאי על ידי ההוגנוטים הבלגים שהתיישבו באזור.
חאודה (הולנד)
חאודה (לעיתים נקראת גאודה; בהולנדית: Gouda) היא עיר במרכז הולנד, כ-15 ק״מ מצפון־מזרח לרוטרדם. בחאודה מתגוררים 75,000 תושבים והיא מפורסמת בשל גבינת הגאודה שלה, השטרופוואפל, המקטרות, ובית העירייה שנבנה במאה ה-15. שלל הכנסיות ההיסטוריות והמבנים בה הופכים אותה ליעד פופולרי ומתויר מאוד לטיולי יום.
בימי הביניים התיישבו משפחת ואן דר חאודה בשטחי העיר, ובנו טירה מבוצרת. האזור, שבמקור היה מלא בביצות, התפתח במהלך מאתיים השנים האלו. עד 1225, תעלת מים הייתה מקושרת לחואה ומהר מאוד הפכה לנמל לתושבי העיר. לעיר הוענקו "זכויות עיר" בשנת 1272.
אלגברה חופשית למחצה
במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה, אלגברה חופשית למחצה (Quasi-free) היא אלגברה אסוציאטיבית (לא בהכרח קומוטטיבית) בעלת ממד קוהומולוגי לכל היותר 1. לאלגברות אלו חשיבות גאומטרית, מפני שהן חלקות פורמלית (formally smooth) בקטגוריה של אלגברות לא קומוטטיביות: כל הרחבה שלהן באידיאל נילפוטנטי מתפצלת. המושג הוגדר על ידי Joachim Cuntz ודניאל קווילן ב-1995 כמדד לאי-סינגולריות לא-קומוטטיבית, ונדון מאז בהקשרים שונים.
תהא A אלגברה אסוציאטיבית עם יחידה (לא בהכרח קומוטטיבית) מעל שדה F. ל-A-בימודול M ניתן להגדיר תורת קוהומולוגיה הנקראת קוהומולוגיית הוכשילד:
הממד הקוהומולוגי של אלגברה הוא האינדקס הגבוה ביותר כך שחבורת הקוהומולוגיה מאינדקס זה אינה מתאפסת לכל בימודול.
חשיבות מיוחדת נודעת לחבורת הקוהומולוגיה השנייה, המתארת הרחבות לא מתפצלות. ביתר פירוט, נניח כי M הוא A-בימודול. נאמר כי אלגברה C היא הרחבה של A באמצעות M אם M איזומורפי (כבימודול) לאידיאל של , שהוא נילפוטנטי מדרגה 2 (כלומר: I^2=0) וכך ש-C/I\cong A (איזומורפיזם של אלגברות). אומרים כי הרחבה כזו מתפצלת אם קיים חתך (section) של A לתוך C, הסוגר דיאגרמה קומוטטיבית עם ההטלה של C מודולו I, כאשר מזהים את C/I עם A. לפיכך, H^2(A,M)=0 פירושה שכל הרחבה של A באמצעות M מתפצלת.
כל אלגברה ספרבילית היא מממד קוהומולוגי אפס, ולכן חופשית למחצה. אכן, המשפט הראשי של ודרברן קובע כי כל אלגברה מממד סופי מעל שדה מושלם היא סכום ישר (כמרחבים וקטוריים) של הרדיקל הנילפוטנטי שלה ושל המנה הפשוטה למחצה המקסימלית של האלגברה המקורית. ניתן לראות משפט זה באופן הבא: כל אלגברה פשוטה למחצה מממד סופי מעל שדה מושלם היא ספרבילית, ובפרט חופשית למחצה.
מצד שני, כל אלגברה חופשית היא חופשית למחצה (ולא ספרבילית). חוג הפולינומים בשני משתנים הוא דוגמה לאלגברה חלקה בקטגוריה של אלגברות קומוטטיביות, שאיננה חופשית למחצה, דהיינו, חלקה פורמלית בקטגוריה של אלגברות אסוציאטיביות לאו דווקא קומוטטיביות. אכן, ובפרט אינה אפס. גבול ישר של שרשרת בת-מנייה של אלגברות ספרביליות הוא אלגברה חופשית למחצה.
כל אלגברה חופשית למחצה היא תורשתית (ימנית ושמאלית). מכפלה חופשית ומכפלה ישרה של אלגברות חופשית למחצה היא חופשית למחצה (אך מכפלה טנזורית של אלגברות חופשיות למחצה איננה בהכרח חופשית למחצה; אם בנוסף אחד מן הגורמים ספרבילי, המכפלה הטנזורית כן חופשית למחצה). חופשיות למחצה היא שמורת מוריטה.
תהי K/F הרחבת שדות מממד אינסופי. אזי, לפי תוצאות של רוזנברג וזלינסקי, K הוא אלגברה חופשית למחצה מעל F אם ורק אם ההרחבה ספרבילית, או ספרבילית מממד סופי מעל שדה הפונקציות הרציונליות במשתנה יחיד F(t). רוזנברג וזלינסקי הוסיפו וחישבו את הממד הקוהומולוגי במובן Hochschild של הרחבות שדות, במונחים של ספרביליות ודרגת טרנסצנדנטיות.
בהריגו יוגה
בהריגו יוגה, או בריגהו יוגה, היא שיטת יוגה עתיקה הנשענת על מסורת שמקורה ברישי בהריגו. בבהגאוואד גיטה מוזכר בהריגו כרישי הבכיר ביותר: "מבין כל הרישים (הקדושים, שראו את האמת) אני הוא בהריגו, ומבין כל המילים אני הוא אום, המילה המסמלת את הנצח. מבין התפילות אני התפילה שבשתיקה, ומבין העצמים היציבים אני הוא ההימלאיה". (בהגאוואד גיטה, פרק 10, פסוק 25).
שרי סודהיר ראנג'אן בהדורי מווראנסי שבהודו החיה את הידע הזה, ובמשך עשרים שנה קיבץ את הכתבים מכל רחבי הודו אך בעיקר מגבול הודו טיבט. בספרו "מסעות בהודו המסתורית" תיאר ד"ר פול ברונטון את מפגשו עם שרי סודהיר ראנג'אן בהדורי וכתב על עיקרי הבריגהו יוגה. מטרתה של הבריגהו יוגה היא השגת מצב תודעה של הטראנס מקודש הנקרא בסנסקריט סמדהי. בחוויה עילאית זו מקבל האדם את ההוכחה המושלמת דרך התנסות ישירה שהוא נשמה, ה"עצמי". בכך הוא מגיע לפתרונה של השאלה המהותית ביוגה ובחיים בכלל,"מי אני"? בנו של סודהיר ראנג'אן בהדורי, שרי ברהמה גופאל בהדורי, המשיך לקבץ את שארית הכתבים של הבריגהו יוגה והחליט שהגיעה העת להשלים את משימתו של אביו ולהפיץ ידע זה לאנושות.כיום הכתבים נמצאים תחת השגחתם של שני בניו ד"ר ג'איאנט קומאר בהאדורי וד"ר היימנט קומאר בהאדורי.
כתבי הבריגהו יוגה נקראים גם ברהמה צ'ינטה פראנלי שפירושו איך לשמור את ההכרה ממוקדת כל הזמן באלוהים. בתהליך של ברהמה צ'ינטה פראנלי נלמד כיצד לאחד בין האני הפרטי לאני העליון, לעלות מהחומר לרוח ולרדת מהרוח לחומר. הבריגהו יוגה מלמדת את האדם ליצור איזון בין חיי הרוח לעולם החומר.
בהריגו יוגה מכילה חמישה נושאים עיקריים: בשנות התשעים של המאה הקודמת שרי ברהמה גופאל בהאדורי החליט כי הגיע הזמן המתאים להפצת הידע הטמון בבריגהו-שאנגיטה, לאחר שהועבר בסודיות ממורה לתלמיד במשך מאות שנים. לפיכך חיפש את האדם המתאים שיוכל להפיץ את הידע וללמדו במערב. התלמיד בו בחר למטרה זו הוא שיוו שאנקאר טריפאטיג'י. בשנת 1994 שלח שרי ברהמה גופאל בהאדורי את תלמידו שיוו שאנקאר טריפאטיג'י לישראל. שיוו שאנקאר טריפאטיג'י החל ללמד את הידע העתיק בסבלנות ובאהבה אין-סופיים. הוא לימד בשליחות מורו הו את הידע המעשי והן את הידע התיאורטי של הבריגהו יוגה. חומר הלימוד נלמד כמו פאזל, שהלך ונבנה בסגנון הלימוד המיוחד למזרח. בהתחלה יוצרים איים בודדים שהקשר ביניהם אינו ברור. בהמשך נבנים הגשרים בין האיים ואז נדמה כי מבינים את הקשר. לבסוף מבינים שגם לאיים וגם לגשרים יש משמעות בזכות מי שיצר אותם. להלן משפטים אחדים המביעים את גישתו של שרי ברהמה גופאל בהאדורי בפתיחת אחת מסדנאות הלימוד שנערכו בהדרכתו בוואראנסי:
"אם ארגיש, או אנו נרגיש שאנו שונים בגלל הדת, המקום, האווירה והשפה, לא תהיה בינינו כל אחווה. בואו ננסה להרגיש כי כולנו זהים וכי כולנו חלק מאותו כוח עליון שברא אותנו. בין שאנו מכנים אותו אלוהים ובין שאנו מכנים אותו בשם אחר, עדיין כולנו שווים. העניין המרכזי הוא שאדם מסוים נקרא דגול או בכיר, כביכול, רק מכיוון שהתעוררו בו הידע והנשמה. לכן מהיום עלינו לנהוג כאדם אחד ואנו נדבר, ננוע ונרגיש כי איננו שונים איש מרעהו. בדרך זו תתפתח האחווה. "המטרה העיקרית לעבודה זו היא שאחרי קבלת הידע, עלינו להשתמש בו על מנת לעזור לאחרים, ללמד אחרים ולעשות משהו הומאני למען האנושות. זו הדרך בה מתבטאת האחווה. אתם באים מישראל ואני נקרא הודי. אך זכרו שישראל והודו הן מדינות באותו עולם. למעשה, רק כאשר אתם חשים מוגבלים, אתם נקראים אנשים מארץ אחרת. הרגישו כי הנכם אנשי העולם. הרגשה זו הכרחית ליוגה. המשמעות של המילה 'יוגה' היא 'לחבר', וכאשר רוחניות וגשמיות מתחברות זוהי יוגה." (שרי ברהמה גופאל בהאדורי, ואראנסי, ספטמבר 1999)
אליהו ברקאי (ברקו)
אליהו ברקאי (ברקו) (1936 – 18 ביוני 1960) היה שחקן, זמר וחקיין ישראלי בוגר להקת הנח"ל, מכוכבי להקת הבידור "בצל ירוק".
ביוגרפיה
אליהו ברקאי ("ברקו") נולד בשנת 1936 בתל אביב כבן הבכור לחנה ויהודה ברקוביץ, במשפחה בת שלושה ילדים. כעבור שנים ספורות עבר להתגורר עם משפחתו במושב נהלל שבעמק יזרעאל, שם גם למד בבית ספר היסודי. בהיותו בן 9 לערך, עברה המשפחה להתגורר בגבעתיים. אב המשפחה יהודה ברקאי, עבד באגף הבינוי של משרד הביטחון, ברקו למד בבית הספר כצנלסון בגבעתיים. התגייס ב-1954 ונשלח לשרת בנח"ל. עבר הכשרה בקיבוץ תל יוסף. לאחר מכן נבחר ללהקת הנח"ל, שירת בלהקה בשנים 1955–1957 והשתתף בתוכניות הלהקה: תוכנית 8 – "בין מגל וחרב" (1955), תוכנית 9 – "מה בוער" (1956). ותוכנית 10 – "עד מאה ועשרים"(1957). בשנת 1957 היה בין מיסדי להקת הבידור "בצל ירוק". יחד עם חיים טופול אורי זוהר, גבי עמרני ועוד כמה מיוצאי להקת הנח"ל. הלהקה העלתה חמש תוכניות עד שהתפרקה ב-1961. ברקו היה אחד מכוכבי "בצל ירוק" ונודע בחיקויו של ראש הממשלה דאז – דוד בן-גוריון.
במוצאי שבת, 18 ביוני 1960, רכב ברקו על קטנועו יחד עם חברה שישבה מאחור. ברחוב עוזיאל ברמת גן, סמוך לבית הקולנוע גל אור, ניסה ברקו לעקוף מונית. תוך כדי העקיפה העיפה המונית את הקטנוע מתחת לגלגלי אוטובוס. ברקו נפצע קשה בראשו ונפטר זמן קצר לאחר מכן בבית החולים בלינסון. ברקו עמד להינשא לבחירת ליבו, גאולה לוי, שבועות ספורים לאחר מכן. הותיר אחריו הורים, אחות ואח. הוא הובא לקבורה בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. "ברקו" נחשב לשחקן קומי וחקיין מוכשר וניבאו לו עתיד גדול.
אליוט טיטנסור
אליוט טיטנסור (באנגלית: Elliott Tittensor; נולד ב-3 בנובמבר 1989) הוא שחקן אנגלי.
קריירה
אליוט טיטנזור ואחיו התאום, לוק, הופיעו באופרת סבון הבריטית "ברוקסייד".
בשנת 2010 שיחק בפרק בסדרה "עדות אילמת". הוא שב לשחק בפרק נוסף בשנת 2021.
בשנת 2022 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה "בית הדרקון". בסדרה הוא משחק לצד אחיו והם מגלמים תאומים וחברים במשמר המלך של המלך וייסריז הראשון.
אייריס וג'ון
אייריס וג'ון (באנגלית: Iris) הוא סרט משנת 2001 המספר את סיפורה של הסופרת האירית אייריס מרדוק ויחסיה עם ג'ון ביילי. הסרט משווה בין התקופה של ראשית יחסיהם כשמרדוק (בגילומה של קייט וינסלט) בעלת האישיות הכריזמטית והדומיננטית, וביילי בן זוגה המלומד והביישן (יו בונוויל) ובין התקופה המאוחרת יותר בחייהם, כאשר מרדוק (כעת בגילומה של ג'ודי דנץ') חולה במחלת אלצהיימר וביילי (בגילומו של ג'ים ברודבנט) מטפל בה בביתם שבצ'ורלברי רואד בצפון אוקספורד.
ריצ'רד אייר ביים את הסרט לפי ספר הזכרונות של ג'ון ביילי "קינה לאייריס". הסצנות על החוף צולמו בסאות'וולד שבסאפוק, מקום שהיה חביב על אייריס מרדוק.
ברודבנט זכה על תפקידו בסרט בפרס האוסקר כשחקן משנה הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר. ג'ודי דנץ' הייתה מועמדת לאוסקר בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר, וקייט וינסלט הייתה מועמדת בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
תקציר העלילה
כאשר אייריס מרדוק הצעירה פוגשת את ג'ון ביילי, חבר ללימודים באוניברסיטת אוקספורד, היה הוא צעיר תמים העומד נבוך בפני האישה החופשייה בדעותיה, אישיותה הכובשת וכשרונה האמנותי הבולט. כמה עשורים אחר כך לא השתנה הרבה ביחסיהם, השניים חיים ביחד וג'ון מסור לאשתו המפורסמת. כאשר אייריס מתחילה לסבול מאמנזיה ומשטיון, ג'ון בחוסר תקווה ובתסכול רב מנסה לטפל בה. עם הזמן מצבה מדרדר עם התגברות מחלת אלצהיימר.
קישורים חיצוניים
ביקורות
Viasat Fotball
Viasat Fotball הוא ערוץ טלוויזיה סקנדינבי בתשלום שמשדר כדורגל כחלק מחבילת ערוצי הספורט של Viasat. הערוץ זמין גם בפורמט HD שנקרא גם Viasat Fotball HD.
השקה
הערוץ הושק בשנת 2008. ההשקה עוררה תגובות מעורבות בפורומים שונים באינטרנט. היו שחשבו כי הקמת הערוץ הייתה הכרחית בעוד אחרים חשבו שהמחיר של הערוץ החדש יתגלגל למנויים של Viasat.
פרמייר ליג
בחודש מרץ 2010 הודיעה Viasat כי החל מהעונה הבאה, הערוץ ישדר את הליגה במקום Canal Digital ששידר אותה עד אז.
ב-13 בפברואר 2013 התברר כי Viasat רכשה את הזכויות לשידור הגביע האנגלי, אך זה שודר בעיקר בערוץ TV10.
עובדים
במאי 2009 פוטר הפרשן גלן הייסין מתפקידו. ההחלטה לפטרו זכתה לתשומת רב רבה בעיתונים השונים. הייסן עצמו אמר כי זה עצוב להפסיק עבודה שהוא נהנה ממנה.
גאורג אלברט, נסיך שוורצבורג-רודולשטאדט
ביוגרפיה
גאורג אלברט נולד ב-23 בנובמבר 1838 ברודולשטאדט, לאלברט, נסיך שוורצבורג-רודולשטאדט ואוגוסטה, נסיכת זולמס-בראונפלס, בתם של פרידריך וילהלם, נסיך זולמס-בראונפלס ופרדריקה ממקלנבורג-שטרליץ, בתו של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ.
לאחר מותו של דודו פרידריך גינתר ב-28 ביוני 1867, עלה אביו אלברט לשלטון ובכך הפך גאורג ליורש העצר. אביו מת ב-26 בנובמבר 1869, שנתיים לאחר עלייתו לכס המלכות, וגאורג הפך לנסיך הריבוני החדש.
במהלך שלטונו, הקונפדרציה הצפון-גרמנית פורקה בעקבות ניצחון ממלכת פרוסיה בגיבוי מדינות הקונפדרציה במלחמת צרפת–פרוסיה על האימפריה הצרפתית השנייה. כתוצאה מכך, ב-18 בינואר 1871, מלך פרוסיה הוכרז כקיסר גרמניה ולכן הנסיך גאורג לא שלט עוד על מדינה עצמאית שכן שוורצבורג-רודולשטאדט הפכה למדינה בתוך הקיסרות הגרמנית ולכן הנסיך גאורג היה כפוף לקיסר גרמניה.
חיים אישיים
הנסיך גאורג היה מאורס למריה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בת דודתו השנייה, אולם היא ביטלה את האירוסין כדי להינשא לולדימיר אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. לאחר מכן, הוא מעולם לא התחתן ובעקבות מותו ברודולשטאדט ירש אותו כנסיך בן דודו הראשון, גינתר ויקטור. הוא מת ב-19 בינואר 1890 ונקבר ב-Stadtkirche ברודולשטאדט.
הר פייג'
{{פירושונים|
קנדה
}}
ארגן
ארגן (פורטוגזית Arguim; צרפתית והולנדית Arguin) הוא אי מול חופיה של מאוריטניה הנמצא במפרץ ארגן. אורכו של האי הוא כ-6 קילומטר ורוחבו הוא כ-2 קילומטר. מסביב לאי נמצאות שוניות גדולות ומסוכנות. כיום האי הוא חלק מהפארק הלאומי בנק ד'ארגן המוכרז כאתר מורשת עולמית מאז 1989.
היסטוריה
ארגן היה מטרתן של אומות רבות שחשקו בו בשל מיקומו האסטרטגי, והשליטה על האי עברה מיד ליד פעמים רבות. בשנת 1443 הגיע האירופאי הראשון לאי, החוקר הפורטוגזי נונו טריסטו. ב-1445, הנסיך אנריקה הספן הקים נקודת מסחר על האי, שסחרה בגומי ערבי ובעבדים למען פורטוגל. מ-1455, כ-800 עבדים הועברו מארגן לפורטוגל כל שנה.
ב-18 באוגוסט 1518 חתם קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, על צו מלכותי המאשר הובלת עבדים ישירות מאפריקה לאמריקה, ולאחר מכן יצאו ארבעה משלוחי עבדים מהאי לפוארטו ריקו. משלוחים אלו נחשבים לראשיתו של סחר העבדים האטלנטי.
ב-1633, במהלך המלחמה נגד ספרד (שאז שלטה בפורטוגל), הולנד כבשה את האי. הוא נשאר בשליטה הולנדית עד לשנת 1678. צרפת קיבלה את השליטה על האי בספטמבר 1678, אך האי ננטש עד לשנת 1682.
ארגן הייתה אחת הקולוניות המוקדמות של ברנדנבורג ושל פרוסיה בין 1685 ל-1721. לאחר מכן צרפת כבשה בחזרה את האי, רק כדי לאבד אותו בשנה שלאחר מכן להולנדים. צרפת כבשה בחזרה את האי בשנת 1724. התקופה הזו של השלטון הצרפתי נמשכה כארבע שנים; ב-1728 האי נכבש בידי הצ'יפים של מאוריטניה. האי חזר לשלטון הצרפתי בשנותיה המוקדמות של המאה ה-20, כחלק מהקולוניה הצרפתית במאוריטניה; האי עבר לבסוף לידי מאוריטניה כשזו קיבלה עצמאות בשנת 1960.
האמנה לביעור כל הצורות של אפליה נגד נשים (CEDAW)
האמנה לביעור כל צורות האפליה נגד נשים (CEDAW) נכנסה לתוקף בשנת 1981 במטרה ליצור שוויון מגדרי במישורים רבים וביניהם חלוקת התפקידים בתא המשפחתי, בחיים הציבוריים ובקריירה. האמנה מקדמת מטרה זו על ידי חקיקת פנים בקרב המדינות החברות, המוקיעה אפליה, אך מותירה אפליה מתקנת על מנת להביא למצב של שוויון מגדרי.
רקע היסטורי לאימוץ האמנה
עם הקמת האו"ם ב-1945, היה נדרש שיש לטפל בנפרד בזכויות נשים, ולא כחלק מהטיפול בנוגע לאמנה בדבר זכויות האדם. כך הוקמה ה-CWA, וועדת האו"ם לענייני נשים. כחלק מפעילותה קידמה הוועדה את ההצהרה בדבר ביעור אפליית נשים בשנת 1967, וקדמה את "שנת האישה הבין-לאומית" שחלה ב-1975. ב-1979, קדמה הוועדה את כנס הנשים הבין-לאומי במקסיקו, שבסופו פורסמה הטיוטה לאמנה הנוכחית (CEDAW) שקבלה תוקף ב-1981.
עיקרי האמנה
מטרת האמנה היא לקדם שוויון מגדרי בכל המישורים, תוך יצירת סדר כלכלי בין-לאומי חדש שיתרום באופן משמעותי לקידום השוויון בין גברים ונשים, בתא המשפחתי, בחיים הציבוריים ובקריירה. ראשית, האמנה באה לתת מענה לחשש המדינות החברות שהאמנות הקיימות לא יהוו מענה מספק לאכיפת זכויות נשים ולמיגור האפליה המגדרית. שנית, ליצור הכרה מלאה בתרומתן של נשים לרווחת המשפחה ולפיתוח החברה תוך יצירת שינוי חברתי בדבר חלוקת התפקידים המסורתית בתא המשפחתי וזאת על מנת להשיג שוויון מלא בחלוקת האחריות בין נשים וגברים בתא המשפחתי ככלל ובגידול הילדים בפרט. החשיבות המהותית באמנה היא שהאמנה יוצרת מחויבות לא רק בין המדינה החברה כלפי הקהילה הבינ"ל, אלא גם בין המדינה החברה כלפי האזרחים שלה. הפרק הראשון לאמנה שמהווה את החידוש העיקרי, מחייב את המדינות לנקוט בצעדים אקטיביים לתיקון הפערים בין נשים וגברים. לדוגמה, סעיפים 4 ו-5 לאמנה מכירים באפליה מתקנת באופן זמני עד להגעה למצב של שוויון בין המגדרים ומיגור הסטראוטיפים והסטיגמות כנגד נשים.
מנגנון יישום ואכיפה
סעיף 17 לאמנה מקים וועדת מומחים לביטול אפליה נגד נשים, שתהיה מורכבת מעשרים ושלושה מומחים אשר ייבחרו על ידי המדינות החברות לתקופה של ארבע שנים, תוך התייחסות לחלוקה גאוגרפית צודקת, ייצוג התרבויות השונות ושיטות המשפט העיקריות. הוועדה הוקמה לאחר שישה חודשים מיום כניסת האמנה לתוקף. כיום חברים בוועדת המומחים כ-23 מומחים עצמאיים מטורקיה, לבנון, פרו, צרפת, קובה, נורווגיה, איי הבהאמה, אלג'יריה, מצרים, גאנה, ישראל, יפן, בנגלדש, ליטא, גאורגיה, מאוריציוס, נפאל, ניגריה, אוסטריה, הפיליפינים, שווייץ, סין ומאוריטניה. את ישראל מייצגת הפרופ' למשפטים רות הלפרין קדרי אשר מתמחה בדיני משפחה. סעיף 18 לאמנה מחייב את המדינות החברות להגיש דו"ח למזכיר הכללי של האו"ם לעיון הוועדה אודות האמצעים שנקטה המדינה לקידום האמנה ועל ההתפתחויות שנעשו שנה מהצטרפות המדינה לאמנה ואחת לכל ארבע שנים לפחות. כמו כן, הוועדה תדווח מדי שנה על פעילויותיה לעצרת הכללית ורשאית להגיש הערות והמלצות בנושא לעצרת הכללית. הוועדה מוסמכת להתכנס ככל שנדרש, באישור המדינות החברות. שכן, עד היום התכנסה הוועדה 53 פעמים, כשהמפגש האחרון היה בנובמבר 2017. במהלך הפגישות דנה הוועדה בדו"חות של המדינות החברות, ובוחנת את התקדמותן בהתאם לדרישות הוועדה. כמו כן, הוועדה קובעת נושאים ספציפיים בהם עליה לדון לקראת המושב הבא. כמו כן, הוועדה מחויבת לדון בתביעות אשר מוגשות לה על ידי יחידים או קבוצות בגין הפרת זכויות המוגנות על ידי האמנה, ולבחון מקרים חמורים של הפרות שיטתיות של זכויות נשים. זאת רק באישור של המדינה המעורבת. הוועדה גם מגבשת הצעות כלליות והמלצות המופנות למדינות החברות. פתרון מחלוקות בין מדינות שהן צד לאמנה מוסדר בסעיף 29 לאמנה. מדינות שלא הצליחו ליישב את המחלוקת במשא ומתן בנוגע לפרוש האמנה או החלתה, יפנו לברורות, ובאם תוך שישה חודשים לא הגיעו להסכמה, רשאית אחת מהחברות להגיש תביעה ל-ICJ בהתאם לחוקת בית הדין. כמו כן, רשאיות מדינות חברות להסתייג מסעיף זה, כך עשתה ישראל.
סוגיות עיקריות שמתעוררות
על אף שיעור האשרור הגבוה של האמנה, CEDAW היא אמנת זכויות האדם שזכתה להכי הרבה הסתייגויות מצד מדינות, ברובן מוסלמיות אשר האמנה סותרת את הדין הדתי שחל בהן, דבר המעלה תהיות בנוגע לאפקטיביות שלה. דוגמה לכך הוא חוק השריעה המוסלמי אשר סותר את ס' 9 (2) לאמנה, בדבר אזרחותם של ילדי האישה. אך ניתן לראות כי בשנים האחרונות חל שינוי במדינות מוסלמיות שונות כמו מצרים וירדן, אשר ביטלו את הסתייגותן מס' 9(2) לאמנה, ואף שינו את החוק הפנימי במדינותיהן. סוגיה נוספת בעניין אשרור האמנה, היא אי האשרור של ממשלת ארצות הברית מזה יותר מעשרים שנים. בשנת 1980 הנשיא ג'ימי קרטר חתם על האמנה והעביר אותה לאישור הסנאט, שדן בסוגיית אשרור האמנה כבר מספר פעמים, אך לא הגיע ליישום האשרור וזאת משום שקיים חשש בקרב חלק מחברי הסנאט שהאמנה עלולה לפגוע בחקיקה הפנימית. הנשיא ברק אובמה, העלה שוב על סדר היום בקונגרס את חשיבות אשרור האמנה. בדיון וועדת המשנה לחוק וזכויות אדם של הסנאט שהתקיים ב-2010 הובעה תמיכה נוספת בהצטרפות לאמנה, אך הדבר לא בא לידי ביצוע. המתנגדים לאשרור האמנה טוענים כי החלת האמנה בארצות הברית עלולה לערער את ריבונות ארצות הברית ולהשפיע על התנהלות אזרחי ארצות הברית בכל הנוגע לפרטיות, חינוך, בריאות וזכויות הורים. מנגד, המצדדים באשרור האמנה טוענים כי אי האשרור אף פוגע בלגיטימיות ארצות הברית בטיפול בכל הנוגע לזכויות אדם, ואף בהיותה מעצמה מובילה בעולם.
ישראל
בשנת 1991 אשררה ישראל את האמנה בשלוש הסתייגויות, אולם רק בשנת 1997 פרסמה ישראל את הדו"ח הראשון כמחויב באמנה. ישראל הצהירה על הסתייגויותיה בנוגע למספר סעיפים באמנה הנוגעים בדיני אישות ובכל הנוגע ליישוב מחלוקות העולות מהאמנה ובוררות תחת ה-ICJ. סעיף 7 לאמנה מגן על הזכות השווה של נשים לכהן בתפקידים ציבוריים ולקחת חלק בתפקידים המשפיעים על עיצוב החברה במדינה. ישראל הסתייגה מסעיף בשל האיסור למנות נשים לתפקיד שיפוטי בבתי הדין הדתיים, מקום שמינוי זה אסור על- פי דיני העדות הדתיות בישראל. יש לציין שעל אף הסתייגות ספציפית זו הסעיף יושם במלואו ונשים כן לוקחות חלק באופן בולט בחיים הציבוריים בישראל. בנוסף הסתייגה ישאל מסעיף 16 לאמנה המחייב את החברות בה לבטל אפליה נגד נשים בכל הנוגע לענייני אישות – נישואין ומשפחה, וליצור שוויון מגדרי בתא המשפחתי. טענת ישראל בנוגע להסתייגותה מסעיף זה היא שבמידה ודיני המעמד האישי הדתיים מחייבים וסותרים את סעיף האמנה, אין לחייב את בתי הדין הדתיים לפעול על פי סעיף זה. כמו כן, ישראל הסתייגה מס"ק 1 לסעיף 29 לאמנה משום שאינה כפופה לכללי בית הדין הבין-לאומי לצדק. לאחר הצטרפות ישראל לאמנה נחקקו חוקים בניסיון לקדם את מעמד האישה, לדוגמה חקיקת השכר השווה. אומנם, יישום חוק זה לא צלח, זאת עקב חוסר מודעות והיעדר מחויבות לתפיסות שוויוניות ופמיניסטיות של הציבור. מדובר בתופעה הרווחת בכל העולם, שכן, ישנו קושי ליישם רפורמות עקב דעות קדומות ואמונות המושרשות בציבור המציבות חסמים תרבותיים בפני קידומן של נשים.
פסטיבל שנטיפי
פסטיבל שנטיפי היה פסטיבל מוזיקה וטבע שהתקיים בישראל מדי שנה בין השנים 1997 ל-2007. הפסטיבל, שהתקיים על פי רוב במהלך חג השבועות ונמשך שלושה ימים, הציע מגוון רחב של מופעים ותכנים בנושאים כגון איכות הסביבה, תזונה, רפואה אלטרנטיבית, קידום זכויות בעלי חיים, סדנאות יוגה, מדיטציה, טנטרה, תיאטרון ואומנות.
בשל תכניו המגוונים סיפק הפסטיבל חוויה שונה מפסטיבלים אחרים שהתקיימו עד אז בישראל כגון פסטיבל ערד או פסטיבל מחול כרמיאל ומשך עשרות אלפי מבקרים מדי שנה. הפסטיבל שהתקיים בשנת 2004 בחוף אכזיב משך אליו מספר שיא של 38,000 מבקרים.
חזון הפסטיבל
חזונם של יוזמי הפסטיבל כפי שהם עצמם הגדירו אותו היה "חזון של פשטות, אמת ואהבה". מטרת הפסטיבל הייתה להוציא חזון זה לפועל באמצעות חוויית הפשטות אשר סיפקה כר נוח לפתיחות, הבנת הזולת והתקרבות בין אנשים. השם "שנטיפי" הוא הלחם של המילה "שנטי", שפירושה "שלווה" בשפה ההודית, והמילה טיפי, שפירושה אוהל אינדיאני.
היווצרות בעיית הסמים
על אף שבסדר היום אותו הציג הפסטיבל לא נמצא מעולם עידוד לשימוש בסמים, החל שמו של הפסטיבל להקשר בשימוש בסמים קלים. בפסטיבל שהתקיים בשנת 2003 בגני חוגה שבעמק בית שאן, פשטה המשטרה על המקום במהלך הפסטיבל ולכ-150 מבאי הפסטיבל נפתחו תיקים בגין שימוש והחזקת סמים. גם שנה מאוחר יותר, בפסטיבל שהתקיים בחוף אכזיב, נחקרו עשרות ממבקרי הפסטיבל ולחלקם אף נפתחו תיקים באותו נושא. הנהלת הפסטיבל בשיתוף משטרת ישראל השקיעו מאמצים רבים כדי להילחם בתופעת השימוש בסמים בפסטיבל אולם בהצלחה חלקית בלבד.
סוכנות החלל האלג'יראית
סוכנות החלל האלג'יראית (בערבית: الوكالة الفضائية الجزائرية, בצרפתית: Agence spatiale algérienne, ובר"ת: ASAL) הוקמה ב-16 בינואר 2002 באלג'יר, בוזארה, והיא אחראית על תוכנית החלל האלג'יראית.
הסוכנות שיגרה 6 חלליות תוך שימוש בשירותים של הודו וסין.
המנון אינדונזיה
ההמנון הלאומי של אינדונזיה שימש כהמנון התנועה הלאומית האינדונזית שלחמה בשלטון ההולנדי, למן השמעתו ב-28 באוקטובר 1928 בטקס "סומפאה פמודא", שמשמעו במלאית "שבועת הצעירים", על ידי ואגה רודולף סופראתמאן. עם הכרזת העצמאות ב-17 באוגוסט 1945, אומץ השיר כהמנון של אינדונזיה. בשנת 1950 עיבד יוזף קלבר את לחנו של ההמנון לטובת התזמורת הפילהרמונית. עיבוד זה מושמע לעיתים קרובות במסגרות רשמיות ולא רשמיות.
בנק טינקוף
זהו בנק אינטרנטי ללא סניפים, כזה שכל שירותיו מתבצעים באינטרנט. לבנק דירוג אשראי של B+ בדירוג Fitch ו-B2 בדירוג Moody's, והוא הספק השני בגודלו של כרטיסי אשראי ברוסיה.
TCS Group Holding כוללת את בנק המקוון "בנק טינקוף" (Тинькофф банк), המפעילה הסלולרית "טינקוף מובייל" (Тинькофф мобайл), חברת הביטוח "טינקוף ביטוח" (Тинькофф страхование), חברת הניהול "טינקוף קפיטל" (Тинькофф капитал) ורשת מרכזי הפיתוח "טינקוף חינוך" (Тинькофф образование).
היסטוריה
היזם אולג טינקוב הקים את טינקוף מערכות אשראי בשנת 2006, לאחר שעבד עם יועצים מקבוצת Boston Consulting Group כדי לבדוק אם בנק ללא סניפים יכול לעבוד ברוסיה. טינקוב השקיע בבנק כ-70 מיליון דולר וביסס את הבנק על הבנק האמריקאי Capital One; טינקוב השתלט על בנק התאגיד חימשבנק במוסקבה. בשנת 2013, טינקוף נרשמה בבורסה בלונדון, וגייסה 1.1 מיליארד דולר, ובאותה שנה, הבנק זכה בפרס בנק השנה על ידי מגזין הבנקאי של Financial Times.
בשנת 2013 ניסה רוסי בשם דמיטרי אגרקוב לתבוע את הבנק תמורת 24 מיליון רובל (724,000 דולר); אגרקוב ערך את הסכם כרטיסי האשראי עם הבנק בשנת 2008 ועריכותיו התקבלו על ידי הבנק. הפעולה המשפטית נשללה מאוחר יותר על ידי שני הצדדים לאחר שהושג הסדר.
במרץ 2020 אולג טינקוב עזב את תפקידו בדירקטוריון הבנק. ביוני 2020 חתמה טינקוף על עסקת שכירות גדולה, כשהמטה שלה ימוקם במרכז העסקים AFI Square של חברת AFI Development ברחוב גרוזינסקי ואל במוסקבה. מבחינת חכירה של שטחים מסחריים, עסקה זו הפכה לגדולה ביותר בתולדות שוק הנדל"ן המשרדי הרוסי. המשרד יאכלס מעל 6,000 איש ואת חטיבות המפתח בקבוצת טינקוף.
בספטמבר 2020 נודע על כוונת יאנדקס לרכוש את מרבית מניות טינקוף.
במאי 2022, אמר אולג טינקוב שהוא נאלץ למכור את מניותיו בהפסד ענק לאחר שמתי ביקורת על מלחמת אוקראינה - רוסיה. לדבריו, ממשלת רוסיה איימה בהלאמה של הבנק. הבנק הכחיש.
רכיבה מקצועית על אופניים
בשנים 2006–2008, טינקוף היה מנותני החסות של צוות הרכיבה על אופניים, UCI Professional Continental. ביוני 2012, טינקוף הפך להיות מנותני החסות של בנק סקסו. בעונת 2016, טינקוף הפך לנותן החסות היחיד של קבוצת הרכיבה.
כדורגל
בפברואר 2020 הבנק חתם על הסכם הענקת חסות עם ליגת העל הרוסית בכדורגל והוא נותן החסות החל מעונת 2020/21.
יחסי ארצות הברית–סמואה
יחסי ארצות הברית–סמואה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין מדינת סמואה העצמאית.
היסטוריה
שגרירות ארצות הברית בסמואה היא שגרירות מהסוג הקטן ביותר שקיים בעולם – שגרירות אותה מאייש פקיד אחד בלבד לשירותים קונסולריים. קיימות שגרירויות "אדם אחד" של ארצות הברית גם במקומות נידחים נוספים. השגריר האמריקאי הנוכחי לניו זילנד ולסמואה (תושב ולינגטון) הוא דייוויד הואבנר.
בשנת 2012 ארצות הברית וסמואה חתמו על הסכם בנוגע לכל האזור הימי הקרוב לסמואה.
וולגר אסטרחן
וולגר אסטרחן (ברוסית: Футбольный клуб Волгарь Астрахань) היא קבוצת כדורגל הממוקמת בעיר אסטרחן, שבדרום רוסיה.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1960 בשם פישצ'ביק ולאחר מכן הפכה לקבוצת טרוד. משנת 1964 הקבוצה נקראת בשם וולגר. משנת 2007 ועד 2013 נקראה בשם וולגר גזפרום אסטרחן.
לאורך כל התקופה הסובייטית, שיחקה הקבוצה בליגות הנמוכות ולא הצליחה להעפיל לליגה הסובייטית הבכירה.
משנת 1991 הקבוצה התמודדה בליגה הרוסית השנייה ומאז 2014 התמודדה בליגת המשנה הרוסית. בעונת 2016/2017 סיימה במקום השלישי והתמודדה בטורניר העפלה לליגת העל הרוסית בכדורגל אך הפסידה לאנז'י מחצ'קלה ונשארה בליגת המשנה.
בעונת 2018/2019 הקבוצה העפילה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי.
Common Gateway Interface
Common Gateway Interface (ראשי התיבות CGI) הוא ממשק בין שרת אתר אינטרנט לתוכנה הרצה על מחשב מסוף, שתפקידה ליצור או לטפל במידע דינמי תוך שימוש במשאבים של מחשב השרת.
אופן הפעולה של תוכנה העושה שימוש ב־CGI הוא כדלקמן: עבור כל בקשה מצד הלקוח (לדוגמה דפדפן), מפעיל השרת עותק של התוכנית המתאימה ומעביר לה את הפרמטרים של הבקשה דרך משתני סביבה או דרך הקלט הסטנדרטי (במקרה של בקשות HTTP מסוג POST). תוכנית ה־CGI יוצרת דף HTML או קובץ מסוג אחר (כמו למשל קובץ תמונה במקרה של מונה מבקרים) אשר נשלח למחשב המשתמש כתשובה לבקשת ה־HTTP.
לרוב, נכתבות תוכנות CGI בשפת תסריט, כמו Perl, PHP או ASP בהן המתכנת לא נצרך להדר את התוכנית, תוך שימוש בספרייה מתאימה.
ממשק CGI הוגדר בראשית ימי ה־WWW כדי לאפשר לשרתים אלו לטפל במידע באופן דינאמי. במשך השנים התפתחה האפשרות להפעיל תוכנות בשפת תסריט כגון PHP או Perl ישירות מתוך תוכנת השרת, וכך בעצם לבטל את הצורך להשתמש ב־CGI, למרות שעדיין יש לה יתרונות מסוימים.
CGI מכונה בעברית בדרך כלל ממשק שער משותף.
הרצח באיים הקריביים
הרצח באיים הקריביים (A Caribbean Mystery) הוא ספר מסוגה ספרות בלשית שנכתב על ידי אגתה כריסטי, הספר פורסם לראשונה בבריטניה על ידי "מועדון הפשע קולינס" ב-16 בנובמבר 1964 ובארצות הברית על ידי דוד, מיד ושות' כשנה לאחר מכן. המהדורה הבריטית נמכרה בשש עשרה שילינגים ובמהדורה האמריקנית ב-4.50 דולר.
בעת פרסום הספר הביקורות שנכתבו התרשמו שספר זה של אגתה כריסטי דומה במאפיניו לעבודות המוקדמות שלה, היו שאף הגדירו את הספר כפריט חובה לכל נופש באיים הקריביים שצריך "חופשה מהחופשה".
תקציר העלילה
העלילה מתרחשת באתר הנופש "גולדן פאלם" על האי סנט אונורה (אחד מהאיים הקריביים). לאחר שגברת מרפל סבלה מהתקף בריאותי כלשהו אחיינה שלח אותה לחופשה על חשבונו באתר הנופש. היא מדברת עם רב-סרן פלגרייב, אדם המרבה לנסוע ולטייל עם הרבה סיפורים לחלוק. היא יושבת, מקשיבה חלקית, עד שפאלגרייב מספר סיפור על אדם שרצח ונמלט מעונשו יותר מפעם אחת. כאשר פלגרב שואל אותה אם היא רוצה לראות תמונה של הרוצח, היא מקשיבה בדריכות - אבל אחרי שהוא מחפש בארנק שלו את התמונה, הוא פתאום משנה את הנושא. גברת מרפל מרימה את ראשה לראות מדוע ומבחינה בכמה אנשים בסביבתם.
ויקטוריה מודיעה לבני הזוג קנדל (בעלי המלון) שהיא לא זוכרת שראתה את התרופה ללחץ דם גבוה, סרניט, בחדר של רב-סרן פלגרייב לפני מותו, אולם התרופה הייתה מונחת על שולחנו לאחר מותו. באותו לילה, ויקטוריה נמצאה מתה לאחר שנדקרה. מולי מתחילה לחלום סיוטים. גברת מרפל מוצאת את ג'קסון מביט במוצרי הקוסמטיקה של מולי, ג'קסון מספר לגברת מרפל שאם מוסיפים לאחד ממוצרי הקוסמטיקה הללו את הצמח בלדונה (צמח מרפא כלשהו), זה עלול לגרום לסיוטים. למחרת בלילה, טים מוצא את מולי על הרצפה מחוסרת הכרה, ככל הנראה לאחר מנת יתר של כדורי שינה. בשלב זה המשטרה מעורבת, והטבח, אנריקו, מספר להם (למשטרה) שהוא ראה את מולי אוחזת סכין גדולה לפני שיצאה החוצה. גברת מרפל שואלת את האחרים אם רב-סרן פלגרייב סיפר לאנשים על התמונה. אחרים טוענים כי פלגרייב אמר שזאת לא תמונה של רוצח נשים אלא של רוצחת בעלים. תוצאות הנתיחה לאחר המוות של פלגרייב מגלות שהוא הורעל.
אסתר וולטרס מתעקשת שטים איננו הרוצח. טים צועק עליה כדי לשתוק. הוא תכנן להתחתן עם אסתר אחרי מותה של מולי, מפני ששמע שהיא עומדת לרשת סכום גדול של כסף מג'ייסון רפאל.
הדמויות הספר
גברת מרפל: בלשית רווקה מבוגרת בעלת תשומת לב יתרה לפרטים ורמזים בלתי צפויים. היא נשלחת לחופשה בקריביים על ידי האחיין שלה.
רב-סרן פלגרייב: אדם מבוגר, בעל עין זכוכית, המספר סיפורים מעברו, חלק מאותם סיפורים מלווים בתמונות כדי להמחיש אותם.
טים קנדל: גבר בשנות השלושים לחייו, נשוי למולי, טים התחתן עם מולי לאחר שסיפר לה פרטים שקריים אודותיו, טים פותח עם מולי (באמצעות הכסף של מולי) את המלון.
ג'ייסון רפאל: אדם מבוגר (מתואר כזקן) ועשיר מאוד, בעל רוח נלהבת, גברת מרפל מעניינת אותו ומוצאת חן בעיניו.
אסתר וולטרס: מזכירתו של ג'ייסון רפאל, אלמנה, מתוארת כאדם די עני, בנה לומד באנגליה.
ויקטוריה: ילידת סנט אונורה, אשר היא זו שמגלה את גופתו של רב-סרן פלגרייב ואת בקבוק הסרניטים המסתורי. היא נשואה עם שני ילדים והיא הקורבן השני שנהרג.
גרג דייסון: חובב טבע, נשוי בשנית ללאקי.
לאקי דייסון: אישה אמריקאית מתוארת כאישה יפה, נשואה לגרג. היא תכננה להרוג את אשתו הראשונה יחד עם אדוארד הילינגדון, שלו גרמה בעורמה רגשות אשם ואז פיתתה אותו. היא קורבן הרצח השלישי.
אדוארד הילינגדון: בעלה של אוולין וחובב טבע נלהב. ילדיו לומדים בפנימיה, היה לו רומן עם לאקי.
הגברת דה קרספו: אישה דרום אמריקאית בחופשה הסולדת מכיעור, ולכן גם מרב-סרן פלגרייב וג'ייסון רפאל. היא רואה בעין הזכוכית של פלגרייב עין רעה.
גברת פרסקוט: אישה מבוגרת שנהנהת לרכל, הגיעה לחופשה עם אחיה, קנון פרסקוט.
קנון פרסקוט: אחיה של גברת פרסקוט, כומר, שלא אוהב את הרכילויות של אחותו.
ד"ר גרהם: הרופא של האי סנט אונורה, אשר בתהליך פרישה איטי מעבודתו, מטפל בגברת מרפל המעמידה פני חולה, דואג למולי ומאשר את מותם של הנרצחים.
ג'קסון: מהמטפל / מעסה / משרת של מר רפאל, מספר לגברת מרפל כי עבד בעבר בחברת קוסמטיקה.
משמעות ספרותית
אחרי הביקורות הפושרות על שני הרומנים הקודמים שלה, פרנסיס איילס (אנתוני ברקלי קוקס) הרגיש שהסופרת חזרה לעצמה, הוא כותב בסקירתו בעיתון הגרדיאן (" The Guardian") במהדורת ה-11 בדצמבר 1964: "גברת אגתה כריסטי עשתה זאת שוב. מספרת לקורא במפורש מה עומד לקרות, ובכל זאת, כשזה יקרה, תשעה מתוך עשרה יופתעו לגמרי - כמוני, איך היא עושה את זה?! גברת מרפל הפעם אחראית על הסיפור, וכל אחד יכול לנחש על פי שם הספר כי העלילה מתרחשת באיים הקריביים."
רוברט ברנרד כתב על הרומן הזה, כי הוא "על פי המסורת של ספרי התעלומות שנכתבים כדי להעביר חופשות בידי סופרים, אשר נאלצים להעביר את החגים הדלים שלהם, אין בספר הרבה עניין, אבל הוא חיוני כדי להסביר את'הצנחת' גברת מרפל".
הקדשה
הרומן מוקדש לג'ון קרויקשנק רוז, "עם זכרונות מאושרים מהביקור שלי בהודו המערבית". כריסטי ובעלה מקס מאלוואן התיידדו עם ג'ון רוז ב-1928 באתר ארכאולוגי בעיר אור. הוא היה שרטט אדריכלות, ארבע שנים מאוחר יותר כאשר מקס היה אחראי על חפירה ארכאולוגית בארפצ'יה, סוריה, הוא שכר את רוז כשרטט שלו. רוז במקור מסקוטלנד, וכפי שתיארה אותו כריסטי, "משרטט יפיפה, עם דיבור שקט, והומור עדין שמצאתי שלא ניתן לעמוד בפניו.
אזכורים בעבודות אחרות
בספר "גברת מרפל נוקמת" גברת מרפל מנסה לפתור תעלומה נוספת לאחר שהמיליונר ג'יסון רפאל, בהופעה לאחר מותו, משלח אותה אל המקרה לאור הצלחתה בפתרון תעלומת הרצח באיים הקריביים.
בתיאטרון בטלוויזיה ובקולנוע
סרט טלוויזיה אמריקני מ-1983 בכיכובם של הלן הייז כגברת מרפל ובארנרד יוז כמר רפאל. ה"ניו יורק טיימס" כתב כי למרפל יש חשודות רבים שאותם עליה לפתור כדי להבין כיצד נהרג חברה, בסרט זה ששודר לראשונה ב-22 באוקטובר 1983. התסריט נכתב על ידי לסו גרפטון, לימים מחברת ספרי בלשים בעצמה, וסטיב האמפרי.
בשנת 2013, הספר עובד לסדרת טלוויזיה בת שישה פרקים "מרפל של אגתה כריסטי", בכיכובה של ג'וליה מקנזי בתור גברת מרפל ובכיכובו של אנטוני שר כג'ייסון רפאל, אוליבר פורד דייוויס כרב-סרן פלגיירב, ורוברט וב וצ'אריטי וילפילד כזוג קנדל. הדמויות בסדרה היו זהות לאלו מהספר המקורי, וגם מיקום העלילה היה זהה לספר. לעומת זאת, בסוף העלילה טים מנסה לירות במולי במקום להרעיל אותה, אבל הכדורים של האקדח הוסרו על ידי מישהו. כמו בפרקים קודמים בסדרה, הפרק כולל דמות המבוססת על אדם אמיתי. במקרה זה מדובר על הסופר איאן פלמינג שעושה את ההיכרות של גברת מרפל הוא מתואר כמי שנאבק עם מחסום כתיבה, מנסה לחשוב על שם לגיבור הספר שלו. בדיוק אז ג'יימס בונד (צ'רלי היגסון) מופיע על הרציף כדי לשאת נאום, ומציג את עצמו בתור "שמי הוא בונד, ג'יימס בונד". מתוך גרסאות אלה, הסדרה שצולמה ב-1989 היא היחידה שצולמה באמת באיים הקריביים, הגרסה מ-1983 צולמה בקליפורניה וזו מ-2013 צולמה בקייפטאון.
תורת ההחלטות
תורת ההחלטות היא תורה מתחום המתמטיקה הגובלת בפילוסופיה וסטטיסטיקה ועוסקת בזיהוי ערכים להחלטות שונות בתנאי אי ודאות, במטרה להגיע לקבלת החלטה אופטימלית. זהו תחום קרוב מאוד לתורת המשחקים.
התנאים המקובלים לשימוש בתורת ההחלטות הם כי אין דרך פשוטה לכמת באופן מתמטי ידע או השלכות של אירוע וכי המידע הקיים אינו שלם, ולכן יש להעריך, לרוב באופן הסתברותי, את המידע החסר. ההחלטות בתורת ההחלטות מונחות ונורמטיביות, משמע הן נוגעות בזיהוי ההחלטה הטובה ביותר בהנחה שמקבל ההחלטה רציונלי ובעל יכולת חישוב מדויקת.
החלטות בתנאי אי-ודאות
החלטות בתנאי אי-ודאות הן החלק העיקרי של תורת ההחלטות, ורוב ההחלטות בהן התורה עוסקת הן בתנאים כאלו. תחום זה נחקר עוד במאה ה-17 על ידי בלז פסקל. בתנאי אי ודאות התוצאות של כל החלטה אינן ידועות אך ניתן להעריכן על ידי כלים הסתברותיים. הפרוצדורות בהחלטות אלו מחשבות את הערך הצפוי של ההחלטה על ידי ניתוח סיכון-תועלת. הרעיון מאחורי פרוצדורות אלו הוא שכאשר אנו ניצבים מול מספר פעולות אפשריות, כשכל פעולה מובילה למספר תוצאות שונות אפשריות ולכל אחת הסתברות שונה, הפרוצדורה הרציונלית תחשב אם מדובר בתוצאה חיובית או שלילית ותעריך הסתברות לתוצאה, תכפיל את שני ערכים אלו ולבסוף נקבל את ערך התוצאה. ההחלטה שתיבחר תהיה בעלת הערך הגבוה ביותר.
מודל קלאסי להחלטה בתנאי אי ודאות הוא ההימור של פסקל. פסקל דן בהחלטה אם להאמין באלוהים או לאו. הוא גורס שהערך שיש לכך שאלוהים אכן קיים, אם אדם מאמין בקיומו, הוא ערך אין סופי, ולכן לא משנה כמה קטנה ההסתברות לקיומו של אלוהים, הערך הצפוי שמתקבל מההחלטה להאמין באלוהים הוא הגבוה ביותר, וההחלטה להאמין היא העדיפה.
במרוצת השנים הלכה והתפתחה תורת ההחלטות בתחום של החלטות בתנאי אי ודאות, במיוחד ככלי ניתוח שכיח במודלים כלכליים, מכיוון שבמחקרים כלכליים נהוג להניח שהאדם הוא מקבל החלטות רציונלי ותנאי אי הוודאות מאפיינים תנאים של שווקים.
החלטות בין זמניות
סוג נוסף של החלטות נובע מכך שפעולות שונות יובילו לתוצאות שונות בעיתויים שונים. לדוגמה, אם אדם זוכה בפרס כספי של כמה אלפי דולרים, הוא יכול להוציא אותם על חופשה ולקבל מכך סיפוק מיידי או להשקיע את הכסף בפיקדון מובנה ובכך לקבל סכום כסף גדול יותר בתקופה מסוימת בעתיד. ההחלטה שעל אדם זה לקבל תלויה במגוון משתנים, כגון ריבית, מדד ותוחלת חיים, אך עדיין, גם אם יילקחו בחשבון כל המשתנים האלו, לא ניתן לצפות לחלוטין התנהגות אנושית, שכן כל אדם נוטה לתעדף משתנים שונים בצורה שונה. כתוצאה מכך התפתחו מודלים מגוונים של תורת ההחלטות.
קבלת החלטות סטטיסטית
ישנם כלים סטטיסטים המסייעים בהערכת סיכון וארגון המידע הנוגע בקבלת החלטות. ניתן לעשות זאת על ידי סיווג כל טעות (טעויות מסוג ראשון וטעויות מסוג שני) באמצעות כלים סטטיסטיים, כגון הסתברות, עלות ותוחלת. דוגמה לניתוח הסתברותי של משפט:
כלי נגינה
כְּלֵי נגינה הם חפצים המשמשים להפקת מוזיקה. כל כְּלִי שניתן להפיק באמצעותו צלילים יכול להחשב כְּלִי נגינה, אבל המונח מתייחס רק לחפצים אשר זוהי מטרתם העיקרית.
המקצוע האקדמי אשר עוסק בחקר כלי הנגינה נקרא אורגנולוגיה.
כלי הקשה
כלי נגינה המפיקים צליל בתגובה לניעור, הכאה או הקשה. אלה נחלקים לשתי קבוצות:
כלי מקלדת
כלי מקלדת בעלי מיתרים: כלי מקלדת בעלי מפוח: כלי מקלדת אלקטרונים: כלי מקלדת-הקשה:
כלי מיתר (קורדופוניים)
כלי נגינה המפיקים צליל בתגובה לפריטה או קישות על מיתריהם.
כלי נשיפה (אירופוניים)
כלי נגינה המפיקים צליל בתגובה לנשיפה לתוכם: האוויר העובר דרכם יוצר בהם ויברציה המתבטאת כצליל.
כלי נשיפה ביולוגי (טבעי)
כלי מפוח
כלי נגינה המפיקים צליל בתגובה לדחיפת אוויר ממפוח למערכת צינורות.
כלי נגינה אלקטרוניים
כלים עם מנגנון אלקטרוני (ולא מכני) המפיק צליל. המחשב עשוי להיחשב כלי נגינה אלקטרוני.
ג'וליה טופאנה
ביוגרפיה
המידע על הרקע שלה הוא מועט. ייתכן שהייתה בתה של תופאניה ד'אדאמו, אשר הוצאה להורג בפלרמו ב-12 ביולי 1633, לאחר שהורשעה ברצח בעלה פרנסיס. טופאנה העבירה את זמנה בחברת רוקחים, והייתה נוכחת כאשר הכינו שיקויים, וכך למדה לעשות זאת בעצמה, עד שבסופו של דבר גם פיתחה רעל משלה - "אקווה טופאנה". עם זאת, זה גם אפשרי כי הייתה זו אמה שהמציאה את הרעל והעבירה את המתכון לבתה. המרכיב העיקרי ברעל היה ארסן. טופאנה החלה למכור את הרעל לנשים שרצו להיות אלמנות. הבת שלה, ג'ירולאמה ספרה, גם השתתפה בפעילות זו. במרוצת הזמן, היא העבירה את העסק שלה מפלרמו לנאפולי ואז לרומא.
טופאנה הרגישה סימפתיה למעמדן הנמוך של נשים, ולרוב מכרה את הרעל שלה לנשים שהיו לכודות בנישואים קשים, עם נסיבות של התעללות. היא נודעה בתור חברתן של נשים במצוקה, וקיבלה הפניות והמלצות רבות. החומר שמכרה היה ללא צבע או ריח, ונראה ככל מוצר קוסמטי שהיה נהוג על נשים לרכוש בתקופה.
עסקה של טופאנה נודע לבסוף לרשויות הדת; על פי הסיפור, לקוחה כבר שמה את הרעל במרק של בעלה, אך ברגע האחרון נבהלה, ובעלה הבין שמשהו קורה, ואילץ ממנה את האמת. הוא היה זה שהודיע לחיילי האפיפיור. ואולם, טופאנה הייתה כל כך פופולרית, שהמקומיים הגנו עליה מפני מעצר. היא ברחה לכנסייה, שבה הוענק לה מקלט. אך עד מהרה, התפשטה שמועה לפיה טופאנה הרעילה את המים ברומא, ועם הפאניקה הגוברת, השוטרים פרצו לתוך הכנסייה ולקחו את טופאנה לחקירה.
מותה
תחת עינויים, היא הודתה בהרעלת 600 גברים ברומא בלבד בין 1633 ו-1651, אך אי אפשר לאשר את הטענה הזו מבחינה היסטורית, הן בשל העינויים שעברה, וגם כי הרעל שלה זכה לתפוצה מאוד נרחבת. בסופו של דבר, ביולי 1659, היא הוצאה להורג ברומא (בקמפו די פיורי), ביחד עם בתה ג'ירולאמה ספרה, שהייתה מכונית "האסטרולוגית של לונגארה" (Astrologa della Lungara)). גם שלושת עוזריה הוצאו להורג יחד איתה. לאחר מותה, גופתה הושלכה מעבר לחומת הכנסייה אשר סיפקה לה מקלט. כמה מלקוחותיה ומספר ספקים של הרעל שהמציאה גם נעצרו והוצאו להורג, בעוד אחרים נזרקו למתקני מעצר וצינוקים.
אי התאמה היסטורית
ישנם מספר פרטים היסטוריים לא ברורים או סותרים לגבי סיפורה של טופאנה. באופן כללי, מוסכם שהייתה לה קריירה בת יותר מחמישים שנה. עם זאת, על פי חלק מהרישומים ההיסטוריים, העסק שלה שגשג בפלרמו כבר בשנות ה-1630, ועל פי רישומים אחרים היא עדיין הייתה בחיים ובמאסר מאה שנה מאוחר יותר. בדומה, רוב החוקרים סבורים שהרעל שלה היה מבוסס-ארסן, אך יש כאלה שטוענים לחומרים אחרים.
האגדה מספרת כי וולפגנג אמדאוס מוצרט אולי הורעל באמצעות אקווה טופאנה, אך אין להשערה זו בסיס היסטורי כלשהו.
טופאנה לעיתים מבולבלת במקורות עם הירונימה ספארה, המכונה "לה ספארה" אישה עם מקצוע דומה באיטליה בערך באותו הזמן. כפי הנראה, הכוונה הייתה בעצם לבתה, ג'ירולאמה ספרה, ושזה היה כינוי נוסף ל"Astrologa della Lungara".
ג'ו סטריאני
ג'ו סטריאני (באנגלית: Joe "Satch" Satriani; נולד ב-15 ביולי 1956) הוא גיטריסט, רב-נגן ומוביל הרכב רוק אינסטרומנטלי. סטריאני היה מורה לגיטרה בעברו לאמנים כסטיב ואי וקירק האמט ונחשב לווירטואוז בנגינתו, המשלבת בין סגנונות הג'אז פיוז'ן, הרוק והבלוז.
בשנת 1988 הצטרף הגיטריסט לסולן הרולינג סטונז מיק ג'אגר בסיבוב הופעותיו לקידום אלבום הסולו של הזמר, ובשנת 1994 החליף את ריצ'י בלקמור כגיטריסט ראשי בסיבובי ההופעות של דיפ פרפל. בנוסף, עבד בשיתוף עם גיטריסטים רבים אחרים במופעי G3 שנתיים.
לסטריאני 14 אלבומי אולפן, כאשר אלבום הבכורה יצא ב-1986, ואלבומו האחרון יצא ב-24 ביולי 2015. הוא היה מועמד ל-14 פרסי גראמי, ללא אף זכייה, אם כי יצירותיו זכו להערכה רבה.
שנים מוקדמות
סטריאני, יליד וסטברי שבניו יורק ממוצא איטלקי, החל לנגן בגיטרה בגיל 14 לאחר ששמע על מותו של ג'ימי הנדריקס. בין השנים 1971–1974 לקח סטריאני חלק בהרכב בית ספר התיכון "מפיסטופלס", שביצע גרסאות כיסוי לשיריו של הנדריקס, כמו גם הרולינג סטונז, הדלתות, בלאק סבאת' ורבים אחרים, וכן החל לתת שיעורי נגינה בגיטרה, כשעם תלמידיו נמנה סטיב ואי. תוך כדי, מורה המוזיקה שלו מבית ספר התיכון הכיר לו את תאוריית גובה הציר (Pitch Axis Theory), שיטה לבניית מהלך הרמוני שסטריאני מרבה להשתמש בה מאז ביצירותיו.
לאחר שלמד בעצמו את רזי המוזיקה במשך שלוש שנים, החל בשנת 1974 לימודי נגינה אצל גיטריסט הג'אז בילי באואר ופסנתרן הג'אז לני טריסטנו. טריסטנו, שהיה תובעני מאוד בהוראתו, השפיע רבות על נגינתו של סטריאני.
בשנת 1978 עבר סטריאני לברקלי שבקליפורניה, ובמשך עשר השנים הבאות המשיך לתת שיעורי נגינה לאמנים כמו קירק האמט (מטאליקה), דייוויד ברייסון (Counting Crows), קווין קרדוגן (Third Eye Blind), לארי ללונד (פריימוס, פוזסט), אלכס סקולניק (טסטמנט), ריק הונולט (אקסודוס), פיל קטנר (Lääz Rockit) וצ'ארלי הנטר. שנה לאחר מכן הקים סטריאני הרכב מוזיקלי בשם "The Squares" בסן פרנסיסקו, עמו ניגן במשך ארבע שנים במועדונים וכהרכב חימום ללהקות אחרות. לצד סטריאני ניגנו ג'ף קמפיטלי על התופים ואנדי מילטון על גיטרה בס. ג'ף קמפיטלי נשאר עד היום בהרכב של סטריאני, שאירח נגנים כסטוארט האם ומאט ביסונט (בס), "בונגו" בוב סמית' וסיימון פיליפס (תופים) ואנדי ג'ונס ואריק קודו (קלידים).
בשנת 1984 הוציא סטריאני מיני-אלבום שכלל חמישה קטעים אינסטרומנטליים ואשר הבטיח את החתמתו בחברת התקליטים Relativity Records. קטעים אלו מצורפים באלבומו הכפול משנת 1992, Time Machine.
סוף שנות ה-80
אלבום הבכורה של סטריאני, Not of This Earth ("שלא מהעולם הזה"), יצא בשנת 1986 בהפקתם של סטריאני וג'ון קניברטי תחת חברת התקליטים Relativity Records. האלבום סלל את הדרך לרוק האינסטרומנטלי בימים בהם שלטה מוזיקת פופ. בקטעים באלבום נעשה שימוש בתופים אלקטרוניים. בנוסף, בשיר הנושא את שם האלבום נעשה שימוש בטכניקת מהלך הרמוני, ובשיר "The Headless Horseman" נעשה שימוש בטאפינג רצוף על המיתרים.
כאשר חברו ותלמידו לשעבר סטיב ואי זכה להצלחה לאחר שניגן בשנת 1986 יחד עם דייוויד לי רות', הוא שיבח רבות את נגינתו של סטריאני בראיונות שנערכו עמו.