cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
האח הגדול (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
האח הגדול VIP עונה 4 עלתה לשידור ב-10 ביולי 2021. זוהי עונת ה-VIP השנייה של רשת.
כללי "בית האח הגדול"
ברחבי "בית האח הגדול" פזורות מצלמות רבות, חלקן גלויות וחלקן נסתרות. כל דייר מצויד במיקרופון אישי, אותו עליו לשאת עמו בכל שעות היום ובמקרה ולא יעשה זאת (למעט רחצה בבריכה או בזמן שינה), ייקנס בסכום כסף מהתקציב השבועי המיועד לרכישת מזון, סיגריות וכלי רחצה.
כל קשר של הדיירים עם העולם החיצון נמנע, ובמקרי חירום רפואיים, רופא מטפל במשתתפים בתוך הבית. הדיירים אינם מחזיקים בטלפון או במכשיר מדיה מכל סוג, אין להם גישה לאינטרנט והם אינם צופים בטלוויזיה. כמו כן אסור לדיירים להכניס לבית כל חומר קריאה או כלי כתיבה, למעט ספרי קודש. הדיירים אינם מצוידים בשעונים, מה שמקשה עליהם לעקוב אחר מהלך הזמן ותורם לתחושת הניתוק ואי-הוודאות בו הם נתונים כתוצאה מבידודם בבית. אסור למתמודדים לדבר בלי המיקרופון האישי שלהם, אסור להם לדבר על אסטרטגיות הדחה או לספר לעמיתיהם למי הצביעו. כמו כן, אסור למתמודדים לעשן בתוך הבית - אלא במקומות המיועדים לכך.
דיירי הבית
כמקובל במתכונת תוכניות "האח הגדול", נבחרו לשהות בבית אנשים בעלי רקע ותכונות שונים זה מזה במידה רבה. שונות הדיירים מתבטאת בלאום, זיקה לדת, מוצא עדתי, מעמד חברתי, אזור מגורים, גיל, נטייה מינית ועוד. שונות זו מפיקה מעין מיקרו-קוסמוס לא מייצג של החברה הישראלית, וחלק מהמתחים המאפיינים אותה משתקפים גם בתוכנית. חדר הווידויים בבית האח הגדול ("חדר האח הגדול") משמש את הדיירים כפינה סגורה לפריקת המתח הגואה לפרקים, ולווידויים אישיים בפני האח הגדול - ובפני הצופים. כמו כן, משמש חדר זה להודעות אישיות מאת האח הגדול לדיירים. חדר זה משמש גם לשיחות עם פסיכולוג, המלווה את הדיירים מחוץ לגבולות השידור.
פורמט
מספר הדיירים שנכנסים לבית בתחילת העונה משתנה מעונה לעונה. בעונות 1 ו-2 נכנסו לבית שישה עשר דיירים, בעונות 3 ו-4 של קשת, ו-9 של רשת נכנסו שבעה עשר דיירים, בעונה 5 נכנסו שמונה עשר דיירים, בעונות 6, 7 ו-8 נכנסו חמישה עשר דיירים, בעונת ה-VIP נכנסו שלושה עשר דיירים, ובעונת ה-VIP השנייה נכנסו 11 דיירים, אולם לאחר תשעה ימים נכנסה דיירת נוספת לבית.
כמו כן, בכל עונה (למעט עונת ה-VIP) נכנסים דיירים חדשים באמצע העונה. בעונות 1 ו-3 נוספו ארבעה דיירים (בעונה 3 נכנסו חמישה דיירים לחלק נפרד של הבית ועל הדיירים הוותיקים היה לבחור איזה מן הדיירים לא יצטרף לבית כדייר מן המניין), בעונה 4 נוספו שלושה דיירים, בעונות 2 ו-5 נוספו חמישה דיירים, בעונה 6 נוספו חמישה דיירים (ארבעה דיירי עבר מעונות קודמות ודיירת אחת שהשתתפה בעונה הנוכחית ויצאה מהבית עקב סיבות רפואיות), ובעונה 7 נוספו שישה דיירים (ביום ה-24 נכנסו שתי דיירות חדשות וביום ה-53 נערכה כניסה שלישית לראשונה בתולדות האח הגדול, ונכנסו בה ארבעה דיירים חדשים נוספים).
בכל שבוע מקבלים הדיירים סכום התחלתי המשמש אותם לקניית מזון, שתייה, חומרי ניקיון וסיגריות בלבד. בעונה הראשונה בחרו הדיירים את אחוז הסכום שהם מוכנים לסכן. אם זכו במשימה, כספם יוגדל באחוז המשימה, ואם יפסידו הוא יוקטן באותו אחוז. החל מהעונה השנייה בוטלה שיטת האחוזים והדיירים זוכים בתקציב מותרות או בתקציב בסיסי. לכל אחד מהתקציבים מוגדר תעריף לכל דייר ולפיו מחושב התקציב הסופי.
פעם בשבוע נכנס כל דייר לחדר האח הגדול ומוסר לו שמות של שני דיירים אותם ירצה להעמיד להדחה. שלושת הדיירים אשר קיבלו את מרב הקולות יכנסו לרשימת ההדחה. במקרה של תיקו במספר הנמוך ביותר יכנסו יותר דיירים לרשימה. במקרה שדייר מחליט להעמיד את עצמו להדחה, הוא יכנס אוטומטית לרשימת ההדחה. הצופים בבית מתבקשים לשלוח מסרון לאותם מועמדים שלדעתם צריכים להישאר, והמועמד שמקבל את מספר המסרונים הנמוך ביותר מודח. הפקת התוכניות יכולה להכריז על כל הדיירים כמועמדים להדחה, והיא אכן עשתה זאת בשבוע הרביעי של העונה הראשונה, בו הועמדו כולם להדחה ושניים עזבו את בית האח הגדול. אסור לדיירים לדבר על הדחות בשום צורה שהיא, אחרת ייקנסו. לראשונה באח הגדול ישראל, בעונה השביעית, התקיימה הדחה פומבית בסלון הבית מול כל הדיירים בכל שבוע בה הדייר שי חי העמיד שני דיירים להדחה והיה חייב לתת פירוט מדויק על כך.
הצבעה
בעונה החמישית מנגנון ההדחות השתנה מארבע העונות הקודמות בהן לקהל הצופים ולדיירים לא היה ניתן לדעת מי הדייר שקיבל הכי הרבה מסרונים מהצופים. בהעמדה להדחה הראשונה הודיע "האח הגדול" לדיירים שבעונה זו בכל הדחה יועמדו לפחות ארבעה משתתפים, וכי לאחר יום מההכרזה על מועמדותם להדחה תתבצע ספירת מסרונים ראשונה והדייר שיקבל הכי הרבה מסרונים מהקהל יוכרז כי הוא ניצל מאותה הדחה. כאשר יתר המועמדים להדחה יישארו מועמדים להדחה עד ליום ההדחה. אולם בעונה השישית הדבר הופסק.
החל מהעונה השישית שיטת ההצבעה שונתה ובה המצביעים נדרשו להצביע דרך אפליקציית מאקו, שהחליפה את שיטת ההצבעה הקודמת בה הקהל סימס דרך הטלפונים הניידים. כמו כן, בכל שבוע הקהל בחר דרך אותה אפליקציה את הדייר שהוא מעוניין להעמיד להדחה ואותו דייר היה מועמד אף הוא יחד עם הדיירים שהמתמודדים עצמם העמידו להדחה.
משימה סודית
החל מהעונה השנייה הונהגה בבית שיטת המשימה הסודית. בכל עונה חלק מהדיירים בבית מקבלים בשבוע הראשון משימה סודית שאסור לשאר הדיירים לדעת ממנה. אם יעמדו במשימה, הם יהיו חסינים מההדחה הראשונה, אך אם יכשלו, הם יצטרפו לרשימת ההדחה יחד עם שאר דיירי הבית. ישנן גם אפשרות של משימה סודית שהפרס שלה הוא תקציב מותרות.
האח הגדול LIVE
העונה הראשונה נפתחה כאשר ברקע שוררת אי ודאות לגבי הצלחתה העתידית של התוכנית ומידת הצלחת הפורמט בקרב צופי הטלוויזיה בישראל. בעונה זו נחתם הסכם עם הוט לשידור חי של אירועי האח הגדול. בשל אי הוודאות לגבי הצלחת התוכנית, נפתח ערוץ 20 לכלל הצופים ללא תשלום, כדי להגדיל את חשיפת התוכנית לכמה שיותר צופים. בעונות הבאות, כאשר מעמד התוכנית היה ברור יותר וניכר היה שהתוכנית מעוררת עניין בקרב חלק ניכר מהצופים, הוחלט לגבות תשלום בעבור הצפייה. החלטה זו התבררה כנכונה, תרמה להכנסות הזכייניות והעידה כי התוכן נתפס אצל צופים רבים כמעניין מספיק כדי שיבחרו להוציא סכום כסף נוסף כדי לצפות בו. כמו כן, בעונות השנייה והשלישית נחתם הסכם גם עם yes, כך שכל לקוחות הטלוויזיה הרב ערוצית בישראל יכלו להירשם לצפייה. בעונת ה-VIP ובעונה השנייה המשיך השידור באינטרנט להיות בחינם. בעונה השלישית השידור בחינם באינטרנט הוגבל לשעה ביממה, וניתנה אפשרות לפתוח אותו ללא הגבלה תמורת תשלום. לא פורסמו נתונים לגבי ההצלחה הכלכלית של השידור באינטרנט בתשלום. בעונה הרביעית ניתן היה לצפות בשידור החי מהבית גם דרך אפליקציית "האח הגדול Live", שהייתה זמינה באייפון ובמכשירים מבוססי אנדרואיד. החל מהעונה החמישית השידור החי עבר לאפליקציית MakoTV של הזכיינית קשת.
הרייטינג הגבוה של השידור בערוץ 20 שימש אף הוא כלי במאבק בין הזכייניות "קשת" ו"רשת". כך, למשל, כניסתם של המנחים לבית בעונה השנייה התבצעה ביום שישי, שנקבע כיום השידורים של רשת, על-פי תנאי הזיכיון שקיבלה מהרשות השנייה. "רשת" מחתה על כך וטענה שהצעד פגע בהכנסותיה, משום שהאירוע ששודר בערוץ 20 גרם לצופים רבים לנטוש את הצפייה בערוץ 2, לטובת צפייה בו.
עקב "תקרית דנה רון" בעונה השלישית הוחלט על ידי הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו והמועצה לשידורי כבלים ולוויין על קוד אתי וכללים שנועדו להגן על הצופים והמשתתפים בתוכנית ובהם: הגנה על כבודם של המשתתפים בתוכנית, מניעת שימוש באלימות או הטרדה מינית בתוכנית, מתן אפשרות למשתתף שלא מעוניין ליטול חלק במשימות מסוימות להימנע מלהשתתף בהן ועוד.
חברות HOT ו-yes התחייבו בפני המועצה כי אם ישודרו דברים פוגעניים שיש בהם משום ביזוי והשפלה של משתתפי התוכנית או פגיעה מהותית ברגשות הצופים בבית, ידרשו מפיקי הערוץ לשדר התנצלות מיידית שתשודר בערוץ לאלתר או במועד סמוך לכך. כדי לאפשר למפיקי התוכנית לעמוד בהוראות אישור הערוץ ולפקח על התכנים המשודרים, נקבע כי ערוץ "האח הגדול" ישדר את השידור החי לאחר השהייה בת דקה.
בינואר 2012 בעקבות עתירה לבג"ץ של עמותת אוויר נקי והאגודה למלחמה בסרטן ותלונות נוספות שהתקבלו במועצה לשידורי כבלים ולווין על עישון מאסיבי בתוכנית, הוחלט כי במהלך שידור התוכנית בערוץ 20, תשודר בין השעות 19:00 ועד 23:00 כתובית כי "העישון מזיק לבריאות" פעמיים בכל שעה.
החל מהעונה השישית עבר "האח הגדול LIVE" לערוץ 26. בערוץ החדש נוסף חידוש בצורת פופ-אפים על המסך שבאמצעותם נמסר מידע רב יותר על המתמודדים. כמו כן, השידור לווה בעונה זו בפרשנות על המתרחש בבית בקבוצת וואטסאפ על גבי הערוץ בהשתתפות מפורסמים, כתבים ודיירים מעונות קודמות. הצפייה בערוץ הוגבלה החל מגיל 14. בעונה השביעית של התוכנית, ערוץ 26 היה פתוח בחינם ביום השידורים הראשון של העונה בלבד, להבדיל מעונות אחרות בהן הערוץ היה פתוח בחינם במהלך השבוע הראשון. ערוץ 26 ממשיך לשדר שידור חי מבית האח הגדול גם בעונה התשיעית והראשונה בערוץ רשת 13.
במהלך העונה התשיעית חלה תקרית חמורה בערוץ 26 לצופי HOT כאשר במשך מספר דקות שידורי בית האח הופסקו והוחלפו בתכנים בלתי הולמים שנבעו, לטענת חברת HOT, מטעות אנוש שתוקנה באופן מיידי.
תביעות נגד ההפקה
גם צופים בתוכנית הגישו תביעות נגד מפיקי התוכנית:
נקודת הרמוני
נקודת הרמוני או נקודת הארמוני או הארמוני פויינט (באנגלית: Harmony Point) היא לשון היבשה הממוקמת בסמוך ממערב למפרצון הרמוני, בקצה המערבי של חצי האי גואנגז'ו, באי נלסון, באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.
גובהה של הנקודה 40 מטרים מעל פני הים.
אזור ציפורים בעל חשיבות
באזור מצויה אחת ממושבות הרבייה של פינגוויני רצועת-הסנטר הגדולות ביותר באנטארקטיקה - בה 90,000 זוגות. ציפורים אחרות המקננות באתר הן פינגווינים לבני-אוזן (3,300 זוגות), קורמורנים קייסריים (45 זוגות), יסעורוני וילסון ויסעורוני שחורי-בטן (ביחד 1,000), יסעורוני ענקיים דרומיים (485 זוגות), יסעורוני הכף (480 זוגות), חמסנים חומים (60 זוגות), כיאניסים לבנים (140 זוגות), שחפי הקלפ (130 זוגות) ושחפיות אנטארקטיות (170 זוגות).
מיפוי הנקודה
נקודת רוס מופתה לראשונה על ידי אנשי סקרי דיסקוברי (DI personnel) אשר הפליגו, בשנת 1935, על ספינת המחקר המלכותית דיסקברי II (Discovery II).
Konqueror
דולפין
בגרסה 4 של סביבת העבודה KDE הוחלף סייר הקבצים קונקרור בסייר קבצים חדש בשם דולפין (Dolphin) שכולל תכונות חדשות ומראה חדש. עם זאת עדיין ניתן להשתמש בקונקרור בתור סייר קבצים במערכות שכוללות גם אותו וגם את דולפין.
אלסנדרו בריקו
אלסנדרו בריקו (באיטלקית: Alessandro Baricco; נולד ב-25 בינואר 1958) הוא סופר ומחזאי איטלקי.
ביוגרפיה
בריקו נולד בעיר טורינו שבצפון איטליה. אחרי שקיבל תואר אקדמאי בפילוסופיה ובנגינה בפסנתר, פרסם מסות בשטח המוזיקה ובהן "אמנות הפוגה של ג'ואקינו רוסיני" (1988) ו-"נפשו של הגל ופרות ויסקונסין" (1992), מסה שבה עשה ביקורת נוקבת על המוזיקה האטונאלית. ב-1991 פרסם את הנובלה הראשונה שלו "טירות של כעס" שבעבורה קיבל בצרפת את פרס מדיסיס לסופר זר ב-1995. הוא המשיך לכתוב וספריו תפסו את מקומם בראש רשימת הספרים רבי המכר באיטליה ובצרפת.
בריקו פנה לעולם התקשורת והפך לעורך בסוכנות פרסומת, שימש כמבקר לענייני מוזיקה של העיתונים "לה רפובליקה" ו-"לה סטאמפה", ואחר כך כעיתונאי במספר עיתונים איטלקיים. ב-1993 היה אחד המייסדים של בית הספר לכתיבה ביקורתית בטורינו, שבו למדו לכתוב תסריטים לקולנוע, נובלות וסיפורים קצרים, עיתונאות ומשחקי מחשב. הוא שימש כמגיש תוכניות בטלוויזיה האיטלקית בשטחי הספרות והשירה הלירית. המונולוג התיאטראלי שלו "נובצ'נטו" (1994), עובד לקולנוע ב-1998 בבימוי של ג'וזפה טורנאטורה בשם "האגדה של 1900".
ספריו תורגמו לשפות רבות, ובכללן לעברית.
גרף ממושקל
גרף ממושקל הוא גרף עבורו לכל קשת בגרף משויך "משקל" - לרוב מספר ממשי.
מבחינה פורמלית, זהו גרף ופונקציית משקל.
הצמדת משקל לקשתות בגרף מאפשרת למדל בעיות מעניינות רבות, ובכללן עץ פורש מינימלי, מציאת המרחק הקצר בגרף בין שני צמתים, מציאת כל המרחקים הקצרים ביותר בגרף, ועוד.
מקרה פרטי של גרף ממושקל הוא גרף מטרי, שהוא גרף ממושקל מלא אשר פונקציית המשקל שלו משרה מרחב מטרי, דהיינו – מתקיים אי-שוויון המשולש, כלומר לכל שלושה צמתים a, b, c בגרף מתקיים - כאשר  הוא המרחק בין a ל-b, או משקל הקשת  וכן מתקיים כי  עבור כל שני קודקודים a,b בגרף.
מסלול המילטוני
בתורת הגרפים, מסלול המילטוני הוא מסלול בגרף מכוון או בלתי מכוון העובר בכל צומת בדיוק פעם אחת. מעגל המילטוני הוא מסלול בגרף העובר בכל צומת פעם אחת פרט לצומת שממנו יצא (ואז הוא עובר בו בדיוק פעמיים - בהתחלה ובסוף).
המונחים קרויים על שמו של ויליאם רואן המילטון, מתמטיקאי ואסטרונום אירי, אשר המציא ב-1857 משחק המבוסס על מציאת מעגל המילטוני בגרף התריסרון. שעשוע מתמטי אחר הקשור במסלולים ומעגלים המילטוניים היא חידת מסע הפרש בשחמט, בה יש למצוא מסלול המילטוני בגרף פרש. על בעיה זאת כתבו לאונרד אוילר וונדרמונדה כבר במאה ה-18.
התנאים לקיום מסלול
ידועים מספר תנאים המבטיחים קיום מסלול או מעגל המילטוניים, אולם הם רחוקים מאפיון מלא (ראו הפסקה על סיבוכיות). כך, ידוע שבגרף תחרות (שהוא גרף מכוון), תמיד יש מסלול המילטוני ויש מעגל המילטוני אם ורק אם הגרף קשיר היטב. בגרפים צפופים מאוד מובטח כי יהיה מסלול המילטוני. כך, למשל,משפט Ore הקובע כי כי לגרף עם n \ge 3 קודקודים אם לכל שני קודקודים x,y שאינם שכנים n ≤ deg(x) + deg(y) אזי הגרף מכיל מעגל המילטוני. ונובע ממנו משפט דיראק שקובע כי גרף עם n \ge 3 צמתים בו הדרגה המינימלית היא לפחות הוא בהכרח המילטוני. בהיפרקוביה מכל מימד יש מעגל המילטוני והמעגלים הללו מתאימים לקוד גריי.
בגרף מקרי ידועים ערכים מדויקים של הסף ממנו ניתן לצפות כי יהיה מסלול המילטוני בגרף בהסתברות גבוהה. בגרף מקרי עם צמתים ו- קשתות הנבחרות באקראי, ההסתברות כי יהיה המילטוני שואפת ל-. אם מוסיפים את הקשתות בזו אחר זו עד שהדרגה המינימלית מגיעה ל-2 (זהו תנאי הכרחי לקיומו של מעגל המילטוני), אז הסיכוי לכך שהגרף אינו המילטוני שואף לאפס כאשר n גדל.
סיבוכיות ואלגוריתמים
מספר בעיות הנוגעות למסלולים המילטוניים הן בעיות NP - שלמות, ומכאן שלא ידוע אלגוריתם יעיל לפתרונן. כאלו הן, למשל, מציאת מסלול המילטוני בגרף שבו קיים מסלול כזה; הקביעה האם קיים מסלול המילטוני בגרף נתון. הבעיות נכללות ברשימה המקורית של 21 הבעיות של ריצ'רד קארפ. הבעיה היא שלמה ל-NP אף בגרפים מישוריים שדרגתם שלוש. בעיית ספירת המסלולים ההמילטוניים בגרף היא שלמה ל-. בעיית מציאת מסלול המילטוני בגרף קשורה בקשר הדוק לבעיית מציאת מעגל המילטוני בגרף - גרף בעל מעגל המילטוני יכול להתקבל מגרף בעל מסלול המילטוני על ידי הוספת צומת חדש לגרף שמחובר לכל שאר הצמתים (זה יהיה צומת המוצא והסיום). בעיית מציאת מעגל המילטוני היא מקרה פרטי של בעיית הסוכן הנוסע, כאשר משקלי כל הקשתות הם 1.
לבעיית מציאת מסלול המילטוני יש אלגוריתם שסיבוכיותו מעריכית בלבד, (ולא כפי שיהיה לאלגוריתם שיעבור על כל המסלולים האפשריים), באמצעות תכנות דינמי. בגרפים מקריים ידועים אלגוריתמים יעילים המוצאים את המעגל ההמילטוני בהסתברות הצלחה הדומה להסתברות שהמעגל קיים.
בעיית מציאת מסלול המילטוני הייתה הדוגמה הראשונה עבורה הודגם חישוב מולקולרי (מחשוב DNA) העושה שימוש ב-DNA ובביולוגיה מולקולרית, במקום באמצעים האלקטרוניים הרגילים. ב-1994 הדגים לאונרד אדלמן מאוניברסיטת דרום קליפורניה שימוש ב-DNA לצורך פתרון הבעיה על גרף עם שבעה צמתים.
בול יום שבתון
בול יום שבתון הוא בול דואר שהונפק על ידי דואר בלגיה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, ונועד לאפשר ללקוחות הדואר להשפיע על השירות שיינתן להם ביום המנוחה השבועי.
בלגיה
בול יום השבתון מזוהה בעיקר עם ההנפקות של דואר בלגיה, אשר הייתה המדינה היחידה שהנפיקה סוג זה של בולי דואר.
הרקע להנפקת הבולים
בלגיה היא מדינה שרוב תושביה הם קתולים מאמינים. על רקע זה נוצר בתחילת המאה ה-19 קרע שהוביל להיפרדותה של בלגיה משלטונה של הולנד הפרוטסטנטית, והכרזתה למדינה עצמאית בשנת 1830. המדינה הצעירה המשיכה לפעול משך שנים רבות על פי דפוסי העבודה שירשה מן ההולנדים, ובכלל זה את הנוהג להפעיל את שירותי הדואר שבעה ימים בשבוע.
על פי אמונת הכנסייה הקתולית יש ליום ראשון בשבוע מעמד של קדושה, ואין לבצע בו מלאכה. רבים מתושביה של בלגיה התקשו להשלים עם פעילותו של הדואר ביום המנוחה השבועי, וראו עלבון בכך שהדוור מביא לביתם ביום ראשון את המכתבים מבית הדואר. לאחר שנים רבות בהן לא היה ביכולתם של הקתולים לשנות את המצב הבעייתי בעיניהם, התרחש אירוע פוליטי שהביא לתיקון המיוחל. בשנת 1884 זכתה המפלגה הקתולית הבלגית לרוב בבחירות, ואחד מחברי המפלגה התמנה למנהל הדואר הבלגי. הוא החליט לנסות ולגבש שיטה שתאפשר למאמינים הקתולים להימנע מלחלל את יום השבתון המקודש להם.
לקוח שביקש להבטיח כי המכתב שהוא שולח לא יטופל ביום המנוחה, הדביק את הבול על המעטפה יחד עם התווית המחוברת אליה. לקוח שביקש כי המכתב שלו יטופל מהר ככל האפשר, כולל ביום השבתון, תלש את התווית מן הבול לפני שהדביק אותו על המעטפה.
השימוש בבולי יום השבתון נמשך עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה הייתה בלגיה נתונה תחת כיבוש גרמני, ושירותי הדואר כמעט ולא פעלו. בתום המלחמה גבר בבלגיה כוחה הפוליטי של המפלגה הקתולית, חלוקת הדואר ביום המנוחה השבועי בוטלה לחלוטין, ולא היה עוד צורך בבולי יום השבתון.
הנפקת בולי יום שבתון
בולי יום השבתון הראשונים הונפקו ביום 1 ביוני 1893, והבול האחרון עם תווית יום השבתון הונפק בחודש ינואר 1914. במהלך תקופה זו הודפסו כשבעים בולים בכעשרה עיצובים שונים. כל בולי בלגיה בתקופה זו הודפסו עם תווית יום השבתון.
בולים אלו שימשו למשלוח הדואר היום יומי של תושבי בלגיה והודפסו בכמויות גדולות מאוד, חלקם במאות מיליוני עותקים. כך לדוגמה הודפס בול בעל ערך נקוב של 10 סנטים משנת 1893 בכמות של 567 מיליון עותקים, ובול בעל ערך נקוב זהה משנת 1905 הודפס בכמות של 365 מיליון עותקים.
בולי צדקה
בשנים 1910 ו-1911 הנפיק דואר בלגיה 24 בולים מסוג בול יום שבתון במתכונת של בול צדקה. הבולים נמכרו לציבור במחיר כפול מן הערך הנקוב שלהם, וההפרש הועבר כתרומה למימון פעילותו של הארגון הלאומי הבלגי למלחמה במחלת השחפת.
בולי יום השבתון כפריט לאיסוף
מרבית בולי יום השבתון הונפקו בכמויות גדולות מאוד, מחירם זול מאוד, קל להשיג אותם, והם אינם נחשבים כפריט מבוקש במיוחד מבחינה אספנית. עם זאת, אספנים המעוניינים בבולים אלו מחפשים אותם כשהם במצב שלם, כולל התווית הצמודה אל הבול. בול שהתווית נתלשה ממנו נחשב בעיני האספנים כבול לא שלם.
הנפקת גלויות יום שבתון
במקביל להנפקת בולי דואר הונפקו בבלגיה גם גלויות דואר ועליהן בול מודפס עם תווית יום שבתון. לצד התווית הודפסה כוכבית שהפנתה את רוכש הפריט להערה שנרשמה (בצרפתית ובפלמית) בתחתית הגלויה, והסבירה כי "הכיתוב ניתן למחיקה" אם השולח מעוניין שהפריט יטופל ביום המנוחה.
דוגמה לגלויה מסוג יום שבתון
הגלויה נשלחה מן העיר לייז' שבבלגיה ביום שלישי, 9 ביוני 1895, והגיעה אל העיר באדן-באדן שבגרמניה למחרת היום, יום רביעי, 10 ביוני 1895. שולח הגלויה ניצל את זכותו לבקש שיטפלו בפריט גם ביום המנוחה, וסימן X על התווית המודפסת מתחת לבול. בפועל לא היה בכך כל צורך, מאחר שהגלויה הגיעה ליעדה בתוך 24 שעות ולא הייתה כלל בבית הדואר ביום ראשון בשבוע.
ניתן להבחין כי לצד הבול המודפס הודבק במקור בול דואר נוסף שנועד להשלים את דמי הביול מבלגיה לגרמניה, אולם בול זה הוסר, ככל הנראה על ידי אספן בולים, וכל שנותר אלו שרידי החותמת שהוטבעה על הבול הנעלם. משרידי החותמת ניתן ללמוד מה היה גודלו של הבול שהודבק על המעטפה, ולהבין שהשולח תלש מן הבול את תווית יום השבתון שהייתה צמודה לחלקו התחתון.
בולגריה - בול מס שבתון
דואר בולגריה הנפיק בתקופה שבין מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה בול מס שבתון באמצעותו יכלו המעוניינים בכך לשלם תוספת מחיר על מנת שדברי הדואר ששלחו יטופלו ביום המנוחה השבועי ובחגים.
ג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד
ג'ון הראשון, דוכס בדפורד (20 ביוני 1389 – 14 בספטמבר 1435) היה אחיו של הנרי החמישי, מלך אנגליה, שעם עלותו על כס המלוכה ב-1414 העניק לו את התארים רוזן קנדאל וריצ'מונד ודוכס בדפורד. אחרי מות הנרי החמישי ב-1422, בדפורד נאבק באחיו המפרי, דוכס גלוסטר על כתר ממלכת אנגליה. בדפורד הוכרז למושל צרפת שהייתה תחת כיבוש אנגלי, ובנו הפעוט בן השנה של הנרי החמישי, הנרי השישי, הוכרז למלך אנגליה וצרפת.
בדפורד היה בן בריתו של פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה, נגד שארל יורש העצר הצרפתי (שארל השביעי, מלך צרפת לעתיד) ב- 14 ביוני 1423 נשא בדפורד לאישה את אן מבורגון, אחותו של פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה, בעיר טרואה (כיום בחבל שמפאן-ארדן בצרפת). בתקופה זו צרפת סבלה מחוסר ביטחון בדרכים ומכנופיות שודדים. האיכרים נמלטו אל הערים שלא אבו לפתוח בפניהם את שעריהן, והאיכרים עצמם נאלצו להפוך לשודדים. ההרס היה נורא ומאות אלפים מתו מרעב וממגפה.
בדפורד נחל ניצחונות על הצרפתים, התקדם אל עבר אורליאן, עיר המפתח שעל הנהר לואר, ומשם קיווה לתקוף את העיר בורז' שבמרכז צרפת, שהייתה מקום מושבו של יורש העצר שארל. הוא שם מצור על אורליאן במשך שישה חודשים ב-1429, אולם אז הופיעה ז'אן ד'ארק שבמנהיגותה נחלו הצרפתים ניצחות על האנגלים. ב-1430 ז'אן ד'ארק נתפסה בידי הבורגונדים בעיר קומפיין שמצפון לפריז, ונמכרה לבני בריתם האנגלים. בדפורד גרם להעלאתה על המוקד בעיר רואן שבנורמנדיה ב-30 במאי 1431, ואחרי כן ערך טקס הכתרה להנרי השישי בפריז.
ב-1432 מותה של אן מבורגון, אשתו של בדפורד, שחרר את הבורגונדים מבריתם עם אנגליה, ופיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה רצה בשלום עם הצרפתים. לצורך זה נערכו שיחות ב-1435 בעיר אראס (כיום בחבל נור-פה דה קאלה בצפון צרפת) שהסתיימו ללא תוצאות בגלל התנגדות האנגלים, ופיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה חתם שם על הסכם שלום נפרד עם שארל שבינתיים נמשח והוכתר כשארל השביעי, מלך צרפת. באותה שנה בדפורד נפטר ונקבר בקתדרלה של רואן. מותו סימן את שחרורה של פריז שמרדה באנגלים ב-1436 ונשבעה אמונים למלך שארל השביעי.
הדוכס מבדפורד היה פטרון האמנים והזמין אצלם כתבי יד מאוירים. שמו קשור בכתבי יד חשובים מן המאה החמש עשרה, ובהם "ספר השעות של בדפורד". שמו קשור גם בהקמת האוניברסיטה של העיר קאן שבנורמנדיה ב-1432.
קוניהיקו קאסאהארה
קוניהיקו קאסאהארה (ביפנית: 笠原邦彦; נולד ב-1941) הוא אומן אוריגמי יפני ידוע.
קאסאהארה המציא מאות דגמי אוריגמי ופרסם ספרים רבים בנושא, אשר חלקם תורגם לעברית. הוא מתמחה באוריגמי מודולרי ועוסק רבות בקשר שבין גאומטריה לקיפולי נייר.
גלריית דגלי אמריקה הדרומית
רשימה זו כוללת את הדגלים שבהם נעשה שימוש באמריקה הדרומית לפי קטגוריות ולפי סדר הא'-ב':
קיפול נייר לשניים
בשנת 2001 הוכיחה והדגימה תלמידת תיכון בשם בריטני גאליוון (Britney Gallivan) (ילידת 1985) את ההתנהגות של קיפול גיליון לשניים. גאליוון פיתחה נוסחה למספר הקיפולים שניתן לבצע בהינתן גודל ועובי הנייר. הנוסחה התבססה על מודל פשטני אך מדויק למדי של התנהגות הנייר בעת קיפול. גאליוון אף השיגה גיליון גדול דיו של נייר וקיפלה אותו לשניים 12 פעמים.
פתרון הבעיה
גאליוון פתרה את הבעיה בעקבות שאלת אתגר אשר ניתנה לה בשיעור מתמטיקה בתיכון - לקפל נייר 12 פעמים. גאליוון, בניסיון להבין את הגורם המקשה על הקיפול, ניסחה את המשוואה המתמטית המתארת את התנאי המגביל קיפול של נייר בעובי t בכיוון אחד, n פעמים. היא הדגימה כי אורך הנייר המינימלי, L, הדרוש לשם הקיפול ניתן על ידי המשוואה:.
לאחר פתרון המשוואה היא הדגימה את הפתרון הלכה למעשה ובתחילת 2002 קיפלה נייר טואלט באורך 1200 מטרים 12 פעמים.
גאליוון אף ניסחה את הגורם המגביל קיפול נייר בעובי t בכיוונים מנוגדים מספר פעמים השווה ל-n וגילתה שבקירוב רוחב הנייר המינימלי, W, הדרוש לשם כך הוא: .
סדרי גודל בקיפול מרובה
מכיוון ש- מילימטרים הם יותר מ-400,000 קילומטרים, קיפול של דף נייר בעובי 0.1 מ"מ 42 פעמים ייצור ערימה שגובהה גדול מהמרחק בין כדור הארץ לירח. לפי הנוסחה של גאליוון, אורך הנייר הדרוש לסדרת קיפולים כזו הוא כ-\ 10^{18} קילומטרים, שהם כ-10,000 פעמים המרחק לאלפא קנטאורי ובחזרה.
הנוסחה של גובה הנייר אחרי N קיפולים
N=מספר הקיפולים
T=עובי הדף
X=גובה הדף שייווצר
הגעה לגובה מסוים
דוגמאות
אם ניקח דף רגיל בעובי של 0.05 מ"מ ונקפל אותו 15 פעמים הוא יהיה בגובה מטר וחצי בערך.
אחרי 24 פעמים 800 מטר.
אחרי 43 פעמים נגיע לירח.
אחרי 52 פעמים נגיע לשמש ונוכל לחזור גם חצי דרך חזרה.
אחרי 84 פעמים הגובה יהיה יותר גדול מהקוטר של הגלקסיה שלנו.
בית העלמין של בית הערבה ההיסטורית
בית העלמין של בית הערבה ההיסטורית הוא בית העלמין שהיה בשימוש קיבוץ בית הערבה מיום הקמתו ב-8 במאי 1939 ועד פינויו ב-20 במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות. במהלך תקופה זו נקברו בו 5 נפטרים. לאחר קום המדינה היה בית העלמין בשליטת ממלכת ירדן ואנשיה חיללו את המקום. לאחר מלחמת ששת הימים הוקם במקום קבר אחים וב-1990 הוצב במקום קבר אחים חדש (לייד קבר האחים הישן מ-1967). בית העלמין נמצא באזור הסגור למבקרים ונדרש תאום עם צה"ל על מנת לקבל אישור ביקור במקום.
רקע
קיבוץ בית הערבה הוקם, לראשונה, ב-8 במאי 1939 על ידי חלוצי תנועת הנוער המחנות העולים. תחילה שהתה הקבוצה בסדום ובהמשך עברו חברי הקבוצה (כ-30 איש) למבנים ארעיים באתר הקבע שם עסקו בחקלאות. בתחילת 1940 הונחה אבן הפינה ליישוב הקבע.
בשל ריחוקו היחסי שימש הקיבוץ כמחנה הכשרה ואימונים עבור פלוגות של הפלמ"ח. בנוסף, היווה הקיבוץ תחנה במסלול הבאת עולים ארצה בדרך היבשה במסגרת עלייה ב'. חברי הקיבוץ סייעו לאנשי הפלמ"ח בהברחת אותם עולים, שהגיעו מעיראק, פרס וארצות ערב נוספות, ועזרו להעבירם את הירדן ולתת להם מחסה בקיבוץ בדרכם מערבה.
עם פרוץ מלחמת העצמאות המשיך היישוב להנות מהתמיכה שנתנו הבריטים למפעלי ים המלח אולם במאי 1948 עזבו הבריטים והלגיון הצטרף למערכה ולכן החליטו המוסדות הציוניים לפנות את המפעלים ואת בית הערבה. אנשי הקיבוץ המפונים הקימו את הקיבוצים גשר הזיו וכברי.
הנקברים בבית העלמין
בבית העלמין 5 נפטרים, להלן שמותיהם לפי סדר תאריך הפטירה:
עד פרוץ מלחמת העצמאות
מ-1939 עד 1948 שימש המקום את הקיבוץ הצעיר ונקברו בו 5 נפטרים: 2 חברי קיבוץ, תינוק שנולד במקום, עולה חדש ולוחם פלמ"ח.
לאחר קום המדינה
לאחר פינוי היישוב ב-20 במאי 1948 נותרו חמשת הקברים מאחור בתחומה של ממלכת ירדן. במהלך השנים נזנחו הקברים ואף חוללו באופן שלא איפשר זיהוי מיקומם.
לאחר מלחמת ששת הימים
בשנת 1967, לאחר מלחמת ששת הימים, אותרו עצמות הנפטרים והובאו לקבורה בקבר אחים בסמוך לבית העלמין המקורי בו היו קבורים. קיימות מספר גרסאות המתייחסות לאופן בו אותרו הקברים: בקבר אחים זה מופיע עדיין שמו של המעפיל אברהם בן אברהם שנפטר ב-1947 ונקבר כאלמוני.
בשנות ה-90
ב-1990 הקים צה"ל במקום קבר אחים חדש (לצד קבר האחים שהוקם ב-1967) והניח במקום 5 אבני ראש במתכונת האבנים המשמשות בקברי חללי צה"ל וזאת אף על פי שבמקום נטמן רק חלל צה"ל אחד. חנוכת המצבה החדשה התקיימה ב-25 בספטמבר 1990 בטקס צבאי מלא ובנוכחות נציגי צה"ל ובני משפחה. מאחר שעד אותה שנה זוהה כבר המעפיל האלמוני נרשם שמו המלא על המצבה
בית העלמין כיום
האזור בו נמצא בית הקברות מוגדר כשטח צבאי סגור והגישה אליו אפשרית לאחר תיאום עם מועצה אזורית מגילות ים המלח. כמו כן עורכת המועצה, מדי שנה, את צעדת "ראשוני ים המלח", בעקבות ראשוני המתיישבים באזור. במסגרת צעדה זו נפתחים לציבור מסלולי טיול לאזור שפך הירדן, לארץ המנזרים ולבית הקברות הזה.
יוסף הרמלין
יוסף הַרְמְלִין (19 באפריל 1922 – 12 בספטמבר 1994) היה ראש שירות הביטחון הכללי בשתי קדנציות, ושגריר ישראל באיראן ובדרום אפריקה.
תחילת חייו
הרמלין נולד ב-19 באפריל 1922 בווינה שבאוסטריה והיה חבר בתנועת הנוער המכבי הצעיר ובאגודת הכח וינה. הוא עלה לארץ ישראל ב-17 באפריל 1939 במסגרת עליית הנוער, חצי שנה לאחר ליל הבדולח. היה חניך כפר הנוער בן שמן וחבר בגרעין גורדוניה מעפילים שהקים את קיבוץ נוה ים.
קריירה
הרמלין הצטרף לארגון ההגנה וסיים קורס מפקדי כיתות. ב-1942 התנדב לצבא הבריטי ושירת בשורותיו במשך חמש שנים. עם שובו לארץ ישראל גויס שוב להגנה על ידי חיים לסקוב ועסק בהדרכה והכשרה צבאית. במלחמת העצמאות השתתף במבצע נחשון ופיקד על הפלוגה המסייעת של גדוד 58 בחטיבת גבעתי.
בפברואר 1949 גויס הרמלין לשב"כ על ידי איסר הראל. הוא התקדם בשירות, מונה לסגן ראש השב"כ ב-1960, ועמד בראשו בשנים 1964–1974. לאחר פרישתו היה שגריר ישראל באיראן (1978–1979), אך לא הספיק להגיש את כתב האמנתו לפני סגירת שגרירות ישראל בטהראן בעקבות המהפכה האיראנית. בשנים 1979–1981 שימש כשגריר ישראל בדרום אפריקה. כמו כן כיהן כממונה על ביקורת מערכת הביטחון במשרד מבקר המדינה.
עם התפטרותו של אברהם שלום מראשות השב"כ, בעקבות פרשת קו 300, נקרא הרמלין לעמוד בשנית בראש הארגון, בשנים 1986–1988.
הרמלין שימש כיו"ר חברת תשתיות נפט ואנרגיה.
משפחה ומורשת
מאשתו הראשונה נולדו לו שתי בנות. אשתו השנייה, שרה (שריקה) גרבר, אחותו של השחקן יוסי גרבר, הייתה יקירת תל אביב.
לזכרו של הרמלין הוקמה קרן מלגות לאנשי שב"כ. בניין הנהלת של חברת תשתיות נפט ואנרגיה בהרצליה קרוי על שמו.
אור
אוֹר, או אור בתחום הנראה לעין האנושית הוא למעשה קרינה אלקטרומגנטית בעלת אורך גל הניתן לקליטה במנגנון העין האנושית (380–750 ננומטר). במובן רחב יותר, הגדרת האור הוא כקרינה אלקטרומגנטית המתפרס בטווח שבין תת-אדום לעל-סגול, או לשיטות רבות – כל סוג של קרינה אלקטרומגנטית בספקטרום.
התחום בפיזיקה העוסק באור ובתופעות הקשורות אליו נקרא אופטיקה. האופטיקה חוקרת כיצד האור מתמקד, נשבר, מתפרק לצבעים, כיצד יוצרים אור בעל תכונות רצויות, איך מוליכים את האור ואיך מודדים אותו. האופטיקה היא הבסיס להמצאה של מכשירים חדשים מבוססי אור כמו מעבד אופטי או הצפנה קוונטית.
מקור האור העיקרי על פני כדור הארץ הוא השמש. אור השמש מספק את האנרגיה הדרושה לצמחים לייצר בתהליך הפוטוסינתזה פחמימות שמהן ניזונים בעלי החיים, כך שאור השמש הוא מקור האנרגיה לרוב המזון על פני כדור הארץ. האור כצורה של אנרגיה משמש לחישה (ראייה), להפקת אנרגיה בטבע (פוטוסינתזה) ובאופן מלאכותי (תא פוטו-וולטאי), כמו גם לתקשורת, אומנות, רפואה, תעשייה ועוד. תכונות האור ניתנות למדידה: צבע האור נמדד באורך גל או תדירות, ועוצמת האור נמדדת ביחידות אנרגיה.
קיימים בטבע בעלי חיים וצמחים שמייצרים אור בתהליך ביולומינסנציה. האדם יצר מקורות אור מלאכותיים רבים ומגוונים, החל מאש וכלה בלייזרים רבי-עוצמה.
העין היא איבר מורכב שתפקידו לקלוט אור ולייצר במוח תמונה של העולם. בתהליך הראייה, האור נכנס לעין דרך האישון, מתמקד באמצעות הקרנית והעדשה, נקלט לאותות ברשתית תוך הפרדה לצבעים בתאים השונים, ולבסוף האותות עוברים בעצב הראיה למוח ומעובדים שם.
מהירות האור בריק היא קבוע יסודי בפיזיקה, השווה לכ-300 אלף קילומטר בשנייה, כאשר בתווך חומרי המהירות קטנה יותר בהתאם למקדם השבירה של התווך. מהירות האור בריק היא הגבול העליון למהירות שניתן להגיע אליה או להעביר מידע. חקר תכונותיה המיוחדות של מהירות האור בתחילת המאה ה-20 יצר מהפכה בתורת התנועה הניוטונית, ופתח את הדרך לתורת היחסות. האור החל להיחקר באופן מדעי בימי הביניים, מחקר שתרם בעיקר לעדשות של משקפות, טלסקופים ומיקרוסקופים. בתחילת המאה ה-20 התגלה שהאור מתנהג כגל אך גם כחלקיק - תופעה שנקראת דואליות גל-חלקיק. חלקיק האור הוא חסר מסה ונקרא פוטון. הבנת טבעו של האור פתחה פתח אל תורת הקוונטים, שהיא אחד מעמודי התווך של הטכנולוגיה והפיזיקה המודרנית.
מהות האור
תיאורים אחרים של האור גם הם מדויקים בקירוב, כאשר עוסקים במערכות גדולות בהרבה מגודל של אטום או בעלות אנרגיה נמוכה יותר, או אם מבצעים חישובים בדרגות דיוק שונות. לדוגמה, אופטיקה גאומטרית וחוק סנל מדויקים מספיק לכל צורך מעשי בתכנון עדשות. לתכנון אנטנות של תקשורת סלולרית, תיאור האור כגל אלקטרומגנטי המקיים את משוואות מקסוול בלבד הוא מדויק. לתצפיות אסטרונומיות, משתמשים במשוואות מקסוול בצורה יחסותית. לתופעות שזירה קוונטית או חקר מולקולות, משתמשים בתיאור האור כחלקיק/גל על פי תורת הקוונטים.
קיימים ניסויים פשוטים אשר ממחישים את האופי החלקיקי והגלי של האור:
אופטיקה גאומטרית
אופטיקה גאומטרית היא התורה הפשוטה ביותר לאור שנמצאת בשימוש מדעי כיום. אופטיקה גאומטרית משמשת בין היתר לתכנון עדשות, חישובים רדיומטריים, וניתוב קרניים בגרפיקה ממוחשבת. באופטיקה גאומטרית מניחים שגודל העצמים והמרחקים ביניהם גדולים בהרבה מאורך הגל. בתווך אחיד האור נע בקו ישר, ובמעבר של תווכים האור עובר שבירה, כלומר זווית הקרן משתנה, לפי חוק סנל.
משוואות מקסוול
משוואות מקסוול מתארות את האור כגל אלקטרומגנטי, כלומר גל חשמלי וגם מגנטי. לשדות יש גודל וכיוון במרחב, שיכולים להשתנות בזמן ובמרחב. לאור יש קיטוב, שהוא הכיוון של השדה החשמלי.
מבחינה מתמטית, האור מתואר כצירוף של פונקציות וקטורית לשדה החשמלי ולשדה המגנטי. משוואות מקסוול הן מערכת של ארבע משוואות דיפרנציאליות המתארות גל אלקטרומגנטי. פתרונות של המשוואות הם השדה החשמלי והמגנטי הווקטוריים כפונקציה של המיקום והזמן. בריק, פתרון המשוואות בקואורדינטות קרטזיות הוא גל מישורי, או סכום גלים מישוריים שונים, כתלות בתנאי השפה. בקואורדינטות פולריות בריק, פתרון המשוואות הוא פונקציות הרמוניות ספריות.
תורת הקוונטים
בתורת הקוואנטים, חלקיקי חומר (למשל אלקטרונים) מקיימים את משוואת דיראק, ויכולים להימצא רק במצבים בדידים. אור נפלט ונבלע כאשר החלקיקים עוברים בין מצבים קוונטיים, לפי הפרש האנרגיה בין המצבים. כיוון שהמצבים בדידים, גם האנרגיות האפשריות של האור מגיעות בכפולות של יחידה בסיסית - קוונטה. תורת הקוונטים (מתארת מוליכים למחצה, שמהם עשוי טרנזיסטור במחשב, ונורת לד. תורת הקוונטים גם מתארת בדיוק גבוה מצבים אלקטרוניים באטום.
אלקטרודינמיקה קוונטית
אלקטרודינמיקה קוונטית, או QED, היא תורת השדות הקוונטית שמתארת את הכח האלקטרומגנטי. QED היא אחד החלקים של המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים.
חלקיק יסודי ב-QED נקרא שדה. כמו בתורת הקוונטים כל חלקיק הוא גם גל, בהתאם לסוג הניסוי שמבצעים. הפוטון (חלקיק האור) הוא חלקיק יסודי מסוג בוזון כיול, הוא נושא את הכוח האלקטרומגנטי, אך המטען החשמלי שלו שווה אפס. האלקטרודינמיקה הקוונטית מתארת את הקשרים בין הפוטון לחלקיקים יסודיים טעונים (לדוגמה אלקטרונים) בעיקר באמצעות חישובים של דיאגרמות פיינמן.
פוטון ב-QED הוא בוזון כיול שמייצג סימטריית כיול U(1) שנותרת מדויקת לאחר שבירת סימטריה ספונטנית במנגנון היגס, ומכיוון שהסימטריה שלמה הפוטון הוא חסר מסה. בוזוני הכיול המתארים את הסימטריות השבורות במנגנון היגס (W,Z) אחראים על הכוח הגרעיני החלש, והם בעלי מסה גדולה.
צבעים ואורכי גל
אורך גל בפיזיקה הוא המרחק בין שני שיאים סמוכים של הגל. אורכי הגל השונים באור נקלטים בחיישנים שונים בעין ומתפרשים על ידי המוח האנושי כצבעים שונים, מאדום באורכי הגל הגדולים ביותר ועד סגול באורכי הגל הקצרים ביותר. ניתן לראות את קשת הצבעים ואורך הגל שלהם באיור. אורך הגל קשור ביחס הפוך לתדירות הגל, באמצעות הנוסחה:
, שבה \ f היא התדירות, \ \lambda הוא אורך הגל ו-\ c היא מהירות האור.
התדירויות בספקטרום הנמצאות מיד מחוץ לטווח הראייה של העין האנושית נקראות על סגול (UV - UltraViolet) בתדירות הגבוהה ותת אדום (IR - InfraRed) בתדירות הנמוכה. ישנם בעלי חיים המסוגלים לראות על סגול (דבורים למשל), או תת-אדום (נחשים למשל). על אף שבני אדם לא יכולים לראות את סוגי האור הללו, ניתן לחוש בהשפעתם: תת-אדום בעוצמה מסוימת יכול לחמם את העור באופן מורגש, בעוד על סגול גורם לעור לאחר זמן מסוים לשיזוף. קיימות מצלמות היכולות לקלוט תת-אדום ולהמיר אותו לאות חשמלי ולתמונה. באופן דומה ניתן "לראות" אור על סגול על ידי המרתו לאור נראה באמצעות פלואורסצנציה.
אור מונוכרומטי הוא בעל אורך גל אחד, וצבעו יכול להיות אחד מצבעי הקשת בענן. מקורות תאורה שאינם חד-צבעיים פולטים אור שמורכב מכמה צבעים כאלו בו-זמנית ויוצרים צבעים אשר אינם בקשת הצבעים, למשל לבן, חום או ורוד. אוסף כל הצבעים, כולל המורכבים, ניתן להצגה על משטח, כמו באיור משמאל.
רכיבי הצבעים השונים באור ניתנים למדידה בספקטרומטר, שהוא מכשיר המפרק את האור לרכיבים מונוכרומטיים ומודד את עוצמתם בנפרד. שיטות הפירוק למרכיבים שונות ממכשיר למכשיר, ויכולות להיות מנסרה, סריג עקיפה או פילטר צר-סרט.
בעין, תאים הנקראים מדוכים, או תאי חרוט, אחראים על הפרדה לצבעים השונים (ראו ראייה). ישנם שלושה סוגי תאי צבע, שביחד מכסים את כל התחום הנראה. סוג S אחראי בעיקר על אור כחול, M על ירוק ו-L על אדום. ספקטרומים שונים מאוד יכולים לתת את אותה תחושת צבע בעין. לדוגמה, אור סגול יכול להיות "סגול אמיתי" - כלומר אור באורך גל 400 ננומטר, אך גם הרכבה של כחול ואדום, שביחד נראים בצבע סגול. זאת מכיוון שלחרוטים האדומים יש רגישות גם לאור כחול, כך שסגול אמיתי מפעיל גם תאים אדומים וגם כחולים ביחס מסוים, ולכן המוח מפרש שילוב של תאים אדומים וכחולים כסגול. עוד דוגמה היא אור לבן, אשר יכול להגיע מהשמש כספקטרום רציף בכל האור הנראה, אך גם כשילוב של אור כחול עם ירוק ואדום, כמו בתאורת לד.
מקורות תאורה
השמש היא מקור האור העיקרי על פני כדור הארץ. קרינת השמש נובעת מהטמפרטורה הגבוהה שלה, כ-5,500 מעלות צלזיוס, בהתאם לחוק קרינת גוף שחור. עוצמת השמש המגיעה אלינו עצומה: כ-1000 וואט לכל מטר רבוע. בלילה התאורה הטבעית מגיעה אלינו מהירח, אשר מחזיר את קרינת השמש הפוגעת בו לכוון כדור הארץ. הכוכבים (שמשות רחוקות מהשמש שלנו), וכוכבי-הלכת (הסובבים את השמש שלנו ומחזירים את אורה אלינו), יחד עם קרינת האטמוספירה (air-glow), תורמים יחד אור שעוצמתו כאחוז אחד מעוצמת הירח המלא.
בטבע קיימים מקורות תאורה אחרים כגון ברקים, שריפות, הרי געש, וכן תאורת בעלי חיים (גחליליות למשל) הנקראת ביולומינסנציה.
כיום מרבית התאורה המלאכותית היא חשמלית. נורת להט (נורת ליבון) קורנת קרינת גוף שחור, אך הטמפרטורה שלה נמוכה יותר מהשמש - כ-2600 מעלות צלזיוס, ולכן אורה נוטה להיות צהוב יותר. אור הנפלט כתוצאה מקרינת גוף שחור הוא בעל ספקטרום רציף, כלומר מכיל את כל הצבעים בתחום רחב. נורת להט מפיצה אור רב גם בתחום התת-אדום שאינו נראה לעין ואינו תורם לתאורה, ולכן יעילותה נמוכה כמקור אור. קיימות נורות להט יעילות יותר מהנורה הרגילה: נורת הלוגן מגיעה לטמפרטורה גבוהה יותר, בזכות תוספים לגז הנמצא בתוך הנורה. נורת להט מצופה בציפוי המחזיר תת-אדום, קורנת אחוז גדול יותר של האנרגיה בתחום הנראה.
תאורה יעילה יותר משתמשת באור הנפלט כתוצאה ממעברי אנרגיה בדידים של אלקטרונים. כאשר אלקטרון חוזר מרמת אנרגיה גבוהה אל רמה נמוכה יותר, הוא פולט פוטון בעל אנרגיה ששווה להפרש האנרגיה בין הרמות, ולכן גם בעל צבע מתאים. רמת אנרגיה יכולה להיות שייכת לאטום בודד או למולקולה. אור שנפלט עקב מעברי אנרגיה בדידים הוא בעל ספקטרום בדיד, ומכיל רק צבעים מסוימים. מקורות תאורה בדידים הם למשל נורות פריקה, כמו נורת כספית או נורה פלואורסצנטית, אשר אינן מחוממות לטמפרטורה גבוהה כמו נורת להט, אלא מופעלות באמצעות יינון הגז במתח חשמלי גבוה, אשר מקפיץ את האלקטרונים לרמה גבוהה. חזרה של האלקטרונים לרמה הנמוכה פולטת אור בצבעים בדידים. נורה פלואורסצנטית קומפקטית היא חלופה יעילה לנורת להט. נורת לד אף היא משתמשת באור הנפלט מרמות אנרגיה בדידות של מוליך למחצה, ויעילותה גבוהה יותר מנורה פלואורסצנטית.
לייזר הוא אור הנפלט כאשר מעבר אנרגיה מאולץ באמצעות פוטון אחר. במקרה זה הפוטונים הם בעלי אותו אורך גל במדויק (אותו צבע), ואותו המופע (נקודה במחזור הגל), והקרינה נקראת קוהרנטית. קרינה קוהרנטית יכולה להתמקד ביעילות גבוהה יותר עקב התאבכות בונה (שיאי הגל מופיעים יחד), ולכן היא מסוכנת יותר לעין.
קרינה זרחנית היא פליטה של אור בתגובה מושהה לבליעה של אור, והיא יכולה להיות טבעית או מלאכותית, כאשר האור הנפלט יכול להיות בצבע שונה מהאור הנבלע. עכביש הטרנטולה מצופה חומר זרחני שפולט אור כתוצאה מקרינה על-סגולה. גופים זרחניים יכולים להאיר גם שעות רבות ומשתמשים בהם למשל לציפוי מחוגי שעונים. קרינה זרחנית נובעת מכך שהקרינה הנבלעת העלתה אלקטרונים בחומר לרמת אנרגיה יציבה למחצה, שבה מעברי אנרגיה "אסורים" - הסיכוי של אלקטרון לבצע את המעבר נמוך מאוד, כך שלוקח לאלקטרון זמן רב לרדת לרמת היסוד ולפלוט פוטון. מסיבה זו לוקח לחומר זרחני זמן רב לפלוט את האנרגיה שנבלעה.
מהירות האור
מהירות האור בריק היא בדיוק 299,792,458 מטרים לשנייה, על פי הגדרת המטר. את מהירות האור בריק מקובל לסמן באות c. מהירות האור בריק נשארת קבועה, ללא תלות במהירות הצופה או מקור האור, כפי שהוכח בניסוי מייקלסון-מורלי בשנת 1887. תוצאה זו מנוגדת לחוקי התנועה הקלאסיים שאנו חווים ביום-יום. על מנת ליישב תוצאה זו עם חוקי הפיזיקה, פיתח אלברט איינשטיין את תורת היחסות הפרטית אשר גרמה לשינוי מהותי בתפישת המרחב והזמן, והחליפה באופן סופי את תורת האתר. לא רק האור כפוף לחוקים אלו, אלא כל חלקיק חסר מסה ינוע במהירות האור בריק, למשל גלואון וגרוויטון, אם כי רק מהירות הפוטון ניתנת למדידה כיום. אחת התוצאות הנובעות מתורת היחסות היא שאינפורמציה אינה יכולה לעבור את מהירות האור, וכל גוף מסיבי לא יכול להאיץ למהירות האור, אלא רק להתקרב אליה. קיימים ניסויים למדידת המהירות של חלקיקים אחרים בעלי מסה קטנה, כמו ניוטרינו, אשר עד כה הראו שהמהירות תמיד קטנה ממהירות האור.
אדנואיד
האדונואיד, המכונה לעיתים "שקד האף" או "שקד שלישי", היא רקמה הממוקמת בלוע שמטרתה ללכוד וירוסים ולייצר נוגדנים מולם. היא חלק ממערך השקדים המצוי בלוע.
אור
מהירות האור
בתווך שקוף מהירות התקדמות האור (\ v) נמוכה יותר ושווה למהירות האור בריק חלקי מקדם השבירה (\ n) של החומר:
ברוב המקרים מהירות האור בחומר קטנה או שווה למהירותו בריק, ולכן לרוב ערכו של מקדם השבירה הוא גדול או שווה 1.
אדנואיד
האדנואיד מתחיל להתפתח החל מהשבוע ה-16 לחיי העובר, וממשיך לגדול עד סביבות גיל 5-7. החל מגיל זה האדנואיד מתחיל להצטמק, ואצל מבוגרים הוא בדרך כלל קטן מאוד; אולם בלוטת אדנואיד מוגדלת עלולה להגיע לגודל שיחסום את מעבר האוויר בין האף ללוע, או יפריע לו במידה שנשימה דרך האף תדרוש מאמץ ניכר, דבר המוביל לנחירות והפרעות נשימה בשינה. במקרה של דלקת ניתן להסיר את האדנואיד, כאשר הדבר נדרש, בניתוח המבוצע בהרדמה כללית, אם כי בחלק מהמקרים גדל האדנואיד מחדש. לעיתים מוסר האדנואיד כחלק מהסרת שקדי החך.
אור
מהירות האור
מקדם השבירה היחסי יכול להיות קטן מ-1, ובמקרה זה מהירות הפאזה בחומר v_\varphi גדולה מ-c, דבר שלא סותר את תורת היחסות. קיימים מטא-חומרים שמנצלים את התכונה הזו לבניית מכשירים בעלי תכונות מעניינות.
העת העתיקה
ביוון הקדומה אמפדוקלס ניסה להסביר את האור במסגרת תורת ארבעת היסודות שאותה הגה. הוא שיער שהאור והראייה קשורים לאינטראקציה בין אש השמש לאש שנמצאת בעין. אחריו אוקלידס כתב בספרו אופטיקה את תצפיותיו על מהות האור, ביניהן שהאור נע בקו ישר, חוקי החזרת אור, ופקפוק בהשערה שהאור נובע מהעין.
בהינדואיזם אש היא אחד מחמשת היסודות, והאור נחשב לחלקיקי אש מהירים.
ימי הביניים
בימי הביניים, בתקופה שכונתה תור הזהב של האסלאם ושל המדע הערבי, חלה התקדמות גדולה בחקר האור ובמדע האופטיקה. איבן סהל (Ibn Sahl) חקר עדשות ומראות בעלות עקמומיות, וגילה את חוק סנל, שהוא חוק השבירה של אור בחומר שקוף. איבן אל-היית'ם (965–1040), אשר נחשב לאבי האופטיקה ולחלוץ השיטה המדעית, שיער שהאור הוא חלקיקים הנעים במהירות סופית. משטח מואר מאיר לכל הכוונים, ואת תופעת הראייה הסביר כפגיעה של קרן אור בניצב לעין. הוא ניסח את חוקי השבירה וההחזרה, גם מעדשות ומראות קעורות וקמורות, תוך שימוש במחקריו של איבן סהל, וחקר את תופעות הנפיצה, אור וצל, צבע האור בשקיעה, אשליית ההגדלה של השמש והירח הסמוכים לאופק, וליקוי חמה. מאוחר יותר קוטב אל-דין שירזי (Qotb al-Din Shirazi) עם תלמידיו המשיכו את מחקריו, והיו הראשונים לתת את ההסבר המדויק לתופעת הקשת בענן.
התורה הגלית והתורה החלקיקית
במאה ה-17 התגלו תופעות העקיפה וההתאבכות של האור בניסויים שערכו פרנצ'סקו מריה גרימלדי (Grimaldi) וג'יימס גרגורי. הסברים לא מספקים ניתנו באותה תקופה בידי אייזק ניוטון באמצעות התורה החלקיקית, ובידי כריסטיאן הויגנס באמצעות התורה הגלית של האור. הבדל בולט בין שתי התורות הוא שהתורה החלקיקית גרסה שהאור נע מהר יותר בחומר דחוס, ואילו התורה הגלית טענה שהאור נע לאט יותר בחומר דחוס (שהתברר כנכון). הויגנס ידע כי גלים אינם מסוגלים לנוע בחלל ריק אלא זקוקים לחומר כלשהו, ומכיוון שהאור מגיע אלינו מהחלל שאין בו אוויר, הויגנס שיער שקיים חומר בלתי נראה הממלא את כל החלל ונקרא בשם אתר, השערה שהחזיקה מעמד שנים רבות אך הופרכה מאוחר יותר על ידי אלברט איינשטיין במאמרו "על נקודת מבט היוריסטית בייצור והעברה של אור"
אדנואיד
קישורים חיצוניים
Neelumandli hüpertroofia Tonsilla Adenoidná vegetácia השקד השלישי עשוי מרקמה הזהה לזו של השקדים אך למעשה מדובר באדנואיד. השקדים ממוקמים משני צדי הלשון ומגנים על הגוף מפני זיהומים. השקד השלישי ממוקם בחלקו האחורי של האף ומשמש כקו הגנה נוסף מפני זיהומים החודרים לגוף. כאשר הוא גדל, השקד השלישי חוסם את מעבר האוויר מהאף, גורם להיצרות דרכי הנשימה, ועשוי אף להביא לדום נשימה בשינה. שקד שלישי בילדים הוא תופעה נפוצה הגורמת להיצרות דרכי הנשימה, ובמקרים קיצוניים עשויה להוביל לפגיעות בריאותיות שונות. מהו השקד השלישי, מדוע הוא עשוי לגרום לנחירות ואיך מטפלים? מומחים מסבירים: נחירות הן רטט בדרכי האוויר שיוצר רעש מסוים. הן נגרמות לרוב בשל היצרות בדרכי הנשימה המביאה למאמץ נשימתי אצל הילד בזמן השינה. הסיבות לתופעה זו הן הגדלת יתר של השקדים והתפתחות שקד שלישי.
אור
התורה הגלית והתורה החלקיקית
במאה ה-18 הראה לאונרד אוילר שתופעות העקיפה וההתאבכות מוסברות באופן פשוט יותר באמצעות התורה הגלית. רק בתחילת המאה ה-19 זכו התופעות להסבר מספק בתורה הגלית של האור, אשר דחקה רגליה של התורה החלקיקית. התורמים העיקריים היו אוגוסטן ז'אן פרנל, תומאס יאנג וסימאון דני פואסון (Poisson), אשר ערכו חישובים בתורה הגלית שהוכחו בניסויים נוספים, לדוגמה הסבירו באמצעות התורה הגלית את תכונת קיטוב האור.
בולט ניסוי שני הסדקים של יאנג אשר שימש להוכחת התורה הגלית באותה עת, ומאוחר יותר שימש להוכחת דואליות גל-חלקיק גם של חלקיקי חומר כמו האלקטרון במסגרת תורת הקוונטים.
תורות מודרניות
התורה האלקטרומגנטית - באמצע המאה ה-19 זיהה מייקל פאראדיי את הקשר בין אור לשדות חשמליים ומגנטיים, בניסוי שנקרא כיום אפקט פאראדיי. בניסוי עובר אור מקוטב דרך חומר דיאלקטרי שבו פועל שדה מגנטי, וכתוצאה מכך כיוון הקיטוב מסתובב. פאראדיי שיער שהאור הוא סוג של קרינה אלקטרומגנטית ושהוא יכול להתפשט גם בהיעדר כל חומר. השערה זו מבטלת את הצורך בקיום האתר. ממצאיו הובילו את ג'יימס קלרק מקסוול לחקור אור וקרינה אלקטרומגנטית. הוא מצא שמהירות ההתקדמות של קרינה אלקטרומגנטית שווה למהירות האור, ובכך חיזק את השערתו של פאראדיי. מקסוול תיאר מתמטית את תכונות הקרינה בתוך קבוצה של ארבע משוואות הנקראות משוואות מקסוול. בעקבות מקסוול יצר היינריך רודולף הרץ במעבדתו גלי רדיו, שהם סוג של קרינה אלקטרומגנטית, והראה שתכונותיהם זהות לאור, ושהם גורמים לתופעות האופייניות לאור כמו החזרה, שבירה, עקיפה והתאבכות. ממצאיו אישרו שאכן אור הוא סוג של קרינה אלקטרומגנטית.
תורת היחסות הפרטית - בסוף המאה ה-19 הוכיח ניסוי מייקלסון-מורלי שהאור נע במהירות קבועה, ללא קשר למהירותו של הצופה. עובדה זו סתרה את הפיזיקה המוכרת באותה תקופה, ושימשה את אלברט איינשטיין כאחת מהנחות היסוד של תורת היחסות, בה הגדיר מחדש את המרחב והזמן. לאחר פיתוח תורת היחסות, התבררו משוואות מקסוול כלא מספיק כלליות, ונדרש ניסוח מחדש של משוואות מקסוול בצורה יחסותית.
תורת הקוונטים - בתחילת המאה ה-20, שתי תופעות שלא הוסברו בתורת האלקטרומגנטיות גרמו לפיתוח תורת הקוונטים:
קרחון דינסמור
קרחון דינסמור (באנגלית: Dinsmoor Glacier) הוא קרחון הזורם מהקצה הדרומי של מישור דיטרויט בחוף נורדנשלד בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. הקרחון זורם מזרחה בין פסגת דארזאלאס להר אליוט, ונשפך אל מפרץ מונדראגה.
אור
תורות מודרניות
איינשטיין ופלאנק הסבירו את האור באמצעות דואליות גל-חלקיק כגל וגם כחלקיק, כאשר החלקיק נקרא פוטון, הוא חסר מסה והאנרגיה שלו \ E שווה לתדירות \ f כפול קבוע פלאנק \ h:
קרחון דינסמור
גובהו של הקרחון 533 מטרים מעל פני הים.
אור
תורות מודרניות
\ E=hf.
קרחון דינסמור
היסטוריה
הקרחון מופה מתוך סקרים שבוצעו על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי (שנערך בין השנים 1960–1961). הוא נקרא על שם צ'ארלס דינסמור, ממציא מהעיר וורן בפנסילבניה שבארצות הברית, אשר המציא בשנת 1886 את המזקו"ם (המאפשר לכלי רכב לנוע באנטארקטיקה).
אור
תורות מודרניות
מאוחר יותר הרחיב לואי דה ברויי את הדואליות גם לחלקיקים אחרים, בעלי מסה, כדוגמת האלקטרון, וקישר את אורך הגל למסה ולתנע של החלקיק (ראו השערת דה ברויי).
אלקטרודינמיקה קוונטית - נחשבת לתורה הפיזיקלית המדויקת ביותר. תורה זו מתארת את האור כשדה בתורת השדות הקוונטית. התורה התפתחה במחצית הראשונה של המאה ה-20. בתורה זו הפוטון הוא עירור (מצב בעל אנרגיה גבוהה) של שדה כיול (שדה שמוגדר כדי לשמור על המטען החשמלי). בתורה זו הפוטון מגיב עם חלקיקים טעונים חשמלית בלבד, באמצעות חוקי פיינמן. תורה זו נבדקה בניסויים בדיוקים גבוהים, לדוגמה ספקטרום פליטה של אטומים, כלומר אורכי הגל שאטום פולט כאשר מוסיפים לו אנרגיה.
קרחון דינסמור
לקריאה נוספת
• Jeffrey S. Kargel, Gregory J. Leonard, Michael P. Bishop, Andreas Kääb, Bruce H. Raup, Editors Global Land Ice Measurements from Space, P 725
אור
תופעות הקשורות לאור
האור יוצר מגוון עצום של תופעות שאותן חוקרת ומסבירה האופטיקה, וכאן נציג אך כמה מהחשובות שבהן.
התופעות הפשוטות ביותר ניתנות להסבר באופטיקה גאומטרית:
תופעות גליות מוסברות בעזרת משוואות מקסוול, או באופן פשוט יותר לפי עקרון הויגנס הקובע שניתן לתאר התפשטות של גל מורכב כהתפשטות של גל כדורי מכל נקודה במשטח. תופעות אלו ניכרות עבור אור קוהרנטי, שהוא בעל אורך גל מסוים ומגיע ממקור יחיד.
תופעות קוונטיות הקשורות לאור:
עוצמת אור ויחידות מדידה
פוטומטריה ורדיומטריה הן שני תחומים מקבילים העוסקים במדידת עוצמת האור. ברדיומטריה נמדדת עוצמת האור ביחידות הספק אנרגיה. לעומת זאת, בפוטומטריה נמדדת התאורה, או העוצמה הנראית לעין האדם, לפי רגישות העין לצבעים השונים. המעבר בין יחידות פוטומטריות ליחידות רדיומטריות אפשרי אם ידוע הספקטרום של האור. הועדה הבינלאומית לתאורה (CIE - Commission internationale de l'éclairage) היא הגוף הבינלאומי בר-הסמכא להגדרת הגדלים הפיזיקליים, יחידות המידה, שמות מונחים בתאורה, וגרפים פוטומטריים סטנדרטיים של תגובת הראייה האנושית.
מונחים הקשורים לעוצמת תאורה בעברית אינם קיימים באופן רשמי ומוסכם. עם זאת, חברת החשמל קבעה מספר מינוחים אליהם ניתן להתייחס. עבור גדלים אחרים, ניתן כאן תרגום חופשי או תעתיק.
מלבד במדע והנדסה, רדיומטריה משמשת בגרפיקה ממוחשבת ליצירת משחקי מחשב בתלת-ממד וסרטים מונפשים. כדי ליצור תמונה מציאותית, התאורה במיוחד צריכה להיראות מציאותית, ולשם כך מנועים גרפיים מבצעים חישובים מורכבים. מנוע גרפי איכותי צריך לקחת בחשבון את כל מקורות התאורה שמגיעים לתמונה, את ההחזרה מעצם לעצם (החזרות מרובות), פיזור (בהחזרה ממשטחים ומחלקיקים בתווך שקוף), בליעה בעצמים שקופים למחצה, שיקוף ממשטחים מבריקים, הסתרות, הצללה (צל), ועוד. כל אלו הם חישובים רדיומטריים פיזיקליים, שמנועים גרפיים מודרניים מבצעים.
מידות רדיומטריות
מידות רדיומטריות משמשות בעיקר בהנדסה ומדע, כאשר הראייה האנושית אינה מטרת המדידה. היחידה הבסיסית למדידת עוצמת קרינה היא השטף (flux) או הספק (power) הנמדד בוואט. מהשטף גוזרים גדלים אחרים: ההספק ליחידת שטח נקרא איראדיאנס ומשמש למשל לכימות תאורה על משטח או אור הנקלט בגלאי. השטף הזוויתי הוא ההספק לזווית מרחבית, ושימושי במדידת מקור אור. הרדיאנס הוא עוצמה ליחידת שטח ליחידת זווית מרחבית, ומשמש למשל לכימות האור שמגיע לעדשת מצלמה, או התפזרות האור מהמקור לכוון ומרחק מסוימים. במערכת אופטית בעלת אישון כניסה ואישון יציאה (למשל עדשת מצלמה), הרדיאנס נשמר לכל אורך המסלול, פרט לבליעת אנרגיה.
פוטוסינתזה ושימוש באנרגיית אור בטבע
פוטוסינתזה או הַטְמָעַת אוֹר, היא תהליך הפקת אנרגיה ותרכובות אורגניות מתרכובות אי-אורגניות המתקיים בחלק מהיצורים החיים, בכללם צמחים, אצות, וקבוצות מסוימות של פרוטיסטים וחיידקים, כתוצאה מקליטת אור ופירוק מים ופחמן דו-חמצני.
אחד הגורמים העיקריים שמשפיעים על גדילת הצמח והתפתחותו הוא האור. צמחים הופכים את אור השמש לאנרגיה כימית בתהליך הפוטוסינתזה. תהליך הפוטוסינתזה מאפשר לצמח הירוק לייצר פחמימות כמו גם לבנות את גופו מחומרים אי-אורגניים פשוטים. אנרגיה זו יכולה גם לשמש בעלי חיים שאוכלים את הצמחים, כמו גם לשמש את האדם בצרכים תעשייתיים מגוונים. דוגמה לניצול אנרגיה של צמחים היא ייצור דלק כמו ביו דיזל.
על פי רוב, צמחים השרויים באור שמש בהיר מגיעים להטמעת אור אופטימאלית. ישנם גם צמחים המכונים "שוחרי צל", אשר מסוגלים לגדול ולשגשג גם באור כהה יחסית, למשל האור המסתן דרך עלוות העצים או קרינה לא ישירה של אור, אשר נכנס לחדר דרך החלונות. רוב צמחי הבית הם צמחים שוחרי צל ועל כן קרינה ישירה של שמש עלולה להזיק לעליהם.
הפקת אנרגיה סולרית על ידי האדם
הפקה ישירה של אנרגיה מקרינת השמש מתחלקת לשני סוגים עיקריים: