cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רדיפת לבקנים באפריקה
ניגריה
יש הטוענים כי תעשיית הסרטים הניגרית (שנייה בגודלה בעולם) אחראית לתפיסה החברתית לפיה רופאי אלילים הם אורים ותומים. השפעת המיתוסים בז'אנר "רופאי אלילים" (Witch Doctors) בסרטים הניגרים היא רחבה ומעצימה את מעמדם בחברה, דבר העשוי להוביל להשלכות שליליות על חייהם של אנשים פגיעים.
דרום אפריקה וסוואזילנד
הסלידה והפחד מלבקנים קיימים גם בדרום היבשת, אך רק מקרים ספורים של רצח או ניסיון לרצח לבקנים ידועים, ועל כן אזור דרום אפריקה לא מרבה להופיע בערוצי התקשורת בכל הנוגע לרדיפת לבקנים. בנובמבר 2010 נרצח כומר לבקן בדרכו לכנסייה בכפר קוואגאפונטיין (Kwaggafontein). בסוואזילנד, נרצחו שני ילדים בני 11 באוגוסט 2010. ניסיון הרצח האחרון עליו דווח אירע באפריל 2011, כאשר איש ביטחון ברח מחבורת אנשים, ולמזלו הייתה לו האפשרות לנעול את עצמו בחדר ביטחון. הוא ציין שהם צעקו לו שיש לו מזל כיוון שכבר יש "קונה" לראש שלו, ושהם יכולים להרוויח עליו הרבה כסף.
קניה
בקניה היו דיווחים על 7 מקרי רצח, האחרון שבהם אירע בדצמבר 2010: תינוק לבקן בן שלושה שבועות נרצח על ידי אמו, לאחר שבעלה איים עליה בגירושין, בטענה שהתינוק הוא רוח רפאים ואינו מזרעו. בשני מקרים אחרים שכמעט נגמרו ברצח, ניתן לראות בבירור את השפעת הקרבה הגאוגרפית של קניה לטנזניה ולסחר האיברים של לבקנים המתחולל בה. במקרה הראשון, באוגוסט 2010, נידון אזרח קנייתי בבית משפט השלום בטנזניה ל-17 שנות מאסר באשמת חטיפה (8 שנים) וסחר בבני אדם (9 שנים). הקנייתי ניסה "למכור" מכר לבקן שלו לרופאי אלילים בסכום המוערך בכ-180,000 פאונד, זאת במסווה של ניסיון לסייע לחברו הלבקן למצוא עבודה בקניה. זהו סימן חיובי לאוכלוסיית הלבקנים במזרח אפריקה, שכן הרשויות אכן מנסות להילחם בתופעת הסחר באיברי לבקנים, אך בקהילה שבמוואנזה שבצפון טנזניה הביעו אכזבה ששני העונשים ירוצו במקביל, כך שלמעשה המורשע הקנייתי ירצה בפועל רק 9 שנים בכלא. במקרה השני, באוגוסט 2011 פרסם עיתון מקומי בניירובי דיווח על אב שנעצר באשמת סחר בבני אדם. במעצר התבררה האמת – האב היה בעיצומו של תהליך מכירת בתו הלבקנית לקונה טנזני עבור סכום לא ידוע. המשפט של האב עדיין מתקיים.
קונגו ובורונדי
מסקירה של מקרים בהם נרצחו בני אדם לבקנים למטרת סחר באיבריהם, ניתן לראות בבירור שרובם המוחלט קרו בטנזניה או במדינות הגובלות בה, ולכן למיגור תופעת הסחר באיבריהם של לבקנים בטנזניה יש חשיבות רבה לשלומם של לבקנים בכל אזור אפריקה המזרחית. גם ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, השכנה לטנזניה אף היא, נעצר בנובמבר 2008 אדם שנשא עמו ראש של ילדה לבקנית. מאוחר יותר הוא הודה בפני המשטרה שהוא התכוון למכור את הראש "לפי משקל". בבורונדי שממערב לטנזניה דווח על 16 מקרי רצח של לבקנים.
ארצות הברית
בפברואר 2010 בית הנבחרים של ארצות הברית קרא להעביר חוק המעלה על סדר היום את סיפורם של הלבקנים במזרח אפריקה. החוק האמריקאי מגנה את רצח הלבקנים במזרח אפריקה, ומביע את תמיכת אזרחי ארצות הברית בלבקנים במזרח אפריקה שהיו נתונים להתקפות. בית הנבחרים מכיר בכך שפגיעה באנשים בשל פגם גנטי למעשה מבטא פגיעה בזכויות אדם, וקורא לממשלות האזור (ממשלות טנזניה ובורונדי בפרט) לפעול באופן מיידי למיגור התופעה, ולהבאת הפושעים הקשורים בה לצדק. החוק גם קורא לממשלות אפריקה, גופים בינלאומיים ולממשלת ארצות הברית לתמוך באופן פעיל לחינוך לבקנים בנושא מניעת סרטן העור, ולחינוך תושבי מזרח אפריקה על האמת המדעית של לבקנות, ועל הצורך במיגור האפליה של לבקנים בחברה. לבסוף, החוק קורא לממשלת ארצות הברית לספק סיוע הומניטרי ללבקנים במזרח אפריקה.
קנדה
באוקטובר 2011 חבר הפרלמנט מארק וואראזה הביא בפני בית הנבחרים הקנדי "בקשה משפטית" בנוגע למצבם של הלבקנים בטנזניה. הבקשה התקבלה פה אחד וכללה בתוכה מספר סעיפים: גינוי מעשי רצח וביתור גופם של ילדים ומבוגרים לבקנים; הבעת תמיכת העם הקנדי באוכלוסייה הלבקנית הנמצאת תחת מתקפה; הכרה בכך שהפגנת אלימות שכזו היא בגדר הפרה חמורה של זכויות אדם; קריאה לממשלת טנזניה לתפוס את האנשים שביצעו את הפשעים הללו ולהרשיעם; קריאה לממשלת טנזניה לפעול באופן מיידי כדי למנוע אלימות נוספת נגד לבקנים והבאתם לצדק של אלו שיפגעו בלבקנים בצורה זו. חבר הפרלמנט וואראזה שיבח את מאמצו של ארגון "תחת אותה השמש", ארגון שפועל ללא מטרות רווח המקדם את רווחתם של אנשים עם מגבלויות, והכיר תודה למייסד הארגון, פיטר אש, באומרו ש"אש הוא נדבן ויזם נלהב.. מסירותו למטרה זו מהווה דוגמה לכולנו".
למרות חקיקות והצעות חוק (כגון אלו שהוזכרו) מצד גופים מדיניים או על-מדיניים (האיחוד האירופי), אין המצב משתנה במדינות האפריקאיות בהן התופעה ממשיכה להיות חמורה. גינויים אלו אומנם חיוניים לטיפול בתופעה, אך אין בהם הצעה מעשית לסיומה, ומעבר לפנייה לממשלות העולם ולגופים הנוגעים בזכויות האדם, לא נעשה דבר בפועל כדי למנוע את המשך האלימות. הנושא לא זוכה לתשומת לב רבה בתקשורת העולמית, וגם היום נמשכות הרציחות והסחר באיבריהם של לבקנים, כאשר אלו המצויים בסכנה הגבוהה ביותר הם ילדים אשר נחטפים או מותקפים בשעות הלילה ואפילו בשעות היום בעודם מצויים ללא השגחה.
תגובת ארגונים לא-ממשלתיים (NGO'S)
קיימים גופים לא-ממשלתיים בינלאומיים ולאומיים רבים המסייעים או מנסים לסייע לאוכלוסיית הלבקנים באפריקה, בין אם בעיות הלבקנים היא עיסוקם העיקרי (גופים כמו ארגון NOAH האמריקאי, הארגונים TAAM, TAF, TAS, GAPA ו-ZIMAS, הפועלים באופן פרטני במדינות מאלאווי, ניגריה, טנזניה, גאנה וזימבאבווה בהתאמה) ובין אם הם גופים לשמירה על זכויות אדם אשר בעיית הלבקנים נכנסת תחת המטרייה הכללית שלהם. הארגונים הלאומיים למען שחורים לבקנים פועלים בעיקר במישור המאבק מול ממשלתם: דרישה להכרה בלבקנות כמוגבלות, הסרת מכסים ומיסים שונים הפוגעים באטרקטיביות של תרומות מבחוץ, הפחתה משמעותית של מיסים על מוצרי הגנה מן השמש כדי שיותר לבקנים יוכלו להרשות אותם לעצמם, סיוע ברכישת משקפיים מיוחדות המסייעות ללבקנים לראות במידה טובה יותר, שדרוג מערך הבריאות כדי שיוכל לסייע ביעילות לבעיות הבריאות הייחודיות של לבקנים וחינוך האוכלוסייה לסובלנות כלפי הלבקנים.
לצד פעילות זו של הארגונים הלאומיים הפועלים בעיקר כל אחד בארצו, ישנו ארגון אחד בינלאומי שבולט מעל כולם, והוא ארגון "תחת אותה השמש" (UNDER THE SAME SUN), אותו ייסד כאמור פיטר אש, פילנתרופ קנדי ולבקן בעצמו. חלק מהפעילות השוטפת של הארגון הוא פרסום עדכונים תקופתיים על מצב רדיפת הלבקנים במדינות יבשת אפריקה (תוך שימת דגש על המצב הקשה בטנזניה), סיוע בריאותי, כלכלי ומשפטי לנפגעים אל מול הרשויות המקומיות והעלאת הבעיה החמורה של הלבקנים באפריקה על סדר היום העולמי. לארגון יש קרן השקעות הפועלת בעיקר לשם שיפור חייהם של הלבקנים הטנזניים, ואף הוקם משרד של הארגון בטנזניה, הפועל בארבעה מישורים: מתן אפשרות לקבלת מלגת לימודים לתלמידים לבקנים; עיסוק בחינוך על לבקנות והזמה של מיתוסים המובילים לאפליה ולרצח; דאגה לכך שלבקנים שהתקבלו למלגת החינוך יקבלו אמצעי סיוע לראייה לקויה ומשחות להגנה מפני השמש כדי למזער סיכויים לסרטן העור, ובמקרה של סכנת חיים, התוכנית תדאג לעשות כל שביכולתה כדי להבטיח את שלומו של התלמיד; המשרד עושה שימוש במדיה כדי להעביר מסרים ברמה לאומית ובינלאומית על צרתם של הלבקנים של טנזניה, וכדי לחנך על זכויות אדם.
בספטמבר 2009 עלה פיטר אש על דוכן הנואמים בוועידת מועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם, וציין שבשלהי העשור הראשון של המאה ה-21 ישנם לבקנים באזורים מסוימים באפריקה שהם קורבנות של אמונות דתיות קדומות, הגורסות שלבקנים אינם אנושיים אלא רוחות רפאים, או שהם אנשים מקוללים המטילים בושה. עוד ציין אש שאפליות גזעניות כנגד לבקנים משתוללות באפריקה, וזו הסיבה שגרמה לו לייסד את הארגון "תחת אותה השמש". אש שיבח אז את ראש ממשלת טנזניה, מיזנגו פינדה (Mizengo Pinda), שמסייע לטפל בטבח המבוצע בלבקנים, אך ציין שעוד עשרות משפחות ממתינות לקיום צדק בטנזניה, ומאות אלפי לבקנים באזורים רבים באפריקה עדיין תרים אחר שוויון גזעי. לבסוף קרא אש למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם לשקול להקים צוות חקירה מיוחד שיבחן את התקיפות של לבקנים באפריקה, ויספק שירותים משפטיים אם יזדקקו להם.
באוקטובר 2011 פרסם הארגון עדכון על מצבם החמור של הלבקנים בטנזניה, ובו הארגון גם קרא להבאתם לצדק של הפושעים שביצעו את הזוועות באזרחים הלבקנים. בנוסף, הארגון הפציר בשלטונות טנזניה להבין את חומרת המצב ולטפל באופן גורף בטבח הנמשך, וקרא לתקשורת, לאזרחי טנזניה ולארגונים לא-ממשלתיים נוספים להתגייס למען הלבקנים בטנזניה.
בעדכון זה, התייחס ארגון "תחת אותה שמש" גם למצבה הרעוע של מערכת החינוך הממשלתית ומערכת הבריאות במחוז שיניאנגה שבטנזניה, כאשר ציין שבעלי מקצוע כגון מורים ורופאים מפגינים בורות חמורה שיוצרת סטיגמות, ואלו גורמות למותם של אלפי אזרחים טנזנים לבקנים.
עזרה רפואית בינלאומית ראשונית
עזרה רפואית בינלאומית ניתנה לראשונה על ידי מומחה גרמני לרדיולוגיה, פרופסור אולריך קונרד הנשקה, שסייע ב-1972 בהקמתה של מחלקה אונקולוגית (מחלקת מחקר לגידולים ודרכי ריפויים) בשני בתי חולים הנמצאים בעיר דאר א-סלאם שבטנזניה: בית החולים Muhimbili ובית החולים Ocean Road. עד שנות השבעים היה קיים רק בית חולים אחד במזרח אפריקה שטיפל בסרטן העור, ומיקומו היה בניירובי שבקניה. הנשקה פעל להקמת בית חולים נוסף בעיר ארושה (Arusha) שבצפון טנזניה, אך נהרג בינואר 1980 בתאונת מטוס לפני שבנייתו הושלמה. טרם מותו, פרופסור הנשקה, שהיה מקורב לכמה ממטופליו הלבקנים, הבהיר להם את החשיבות הרבה בהקמת ארגון שייצג את בעיותיהם הבריאותיות והחברתיות של הלבקנים בטנזניה בפני המדינה. ואכן לאחר מותו של הנשקה, התאגדו לבקני טנזניה והפגינו ברחובות דאר א-סלאם, בדרישה להכיר במוגבלותם. כתוצאה ישירה של הפגנות אלו, הוקם בסוף 1981 ארגון TAS – Tanzania Albino Society, הפועל עד היום למען האוכלוסייה הלבקנית במדינה.
אבי לרנר
אבינועם (אבי) לרנר (נולד ב-13 באוקטובר 1947) הוא מפיק סרטי קולנוע ישראלי-אמריקאי, בעיקר סרטי פעולה הוליוודיים. הוא המייסד והמנכ"ל של חברת ההפקות Millennium Films.
חיים וקריירה
לרנר נולד בחיפה, כשנה לפני קום מדינת ישראל. הוא גדל והתחנך בעיר הולדתו. הוא שירת בצה"ל במהלך מלחמת ששת הימים בצנחנים. בריאיון לפנאי פלוס ציין שהשתתף בקרב על רפיח לפני החדירה לתעלת סואץ. השתתף גם בתור חייל מילואים במלחמת יום כיפור. בראשית הקריירה שלו עבד באולמות קולנוע בתל אביב, אולם בגיל צעיר עבר לדרום אפריקה, שם הוא הפיק מספר סרטים והיה הבעלים של רשת בתי קולנוע. הוא עבר ללוס אנג'לס בראשית שנות התשעים. ב-1991 התמנה לנשיא חברת ההפקה וההפצה העצמאית Global Pictures.
לרנר ייסד שתי חברות הפקה ביחד עם טרבר שורט, דני דימבורט ואחיו דני לרנר: Nu Image ו-Millennium Films. החברות מפיקות מגוון סרטים, אם כי רובם הם סרטי פעולה. הללו מופקים ומצולמים בבולגריה, שם יש לו סטודיו שהיה מחסן בעידן הקומוניסטי. בבעלות חברות הסרטים שלו גם האולפן First Look Pictures.
כוכבי הפעולה בסרטיו
בחלק הארי של סרטיו של לרנר הופיעו כוכבי פעולה שהיו בשיאם בשנות השמונים והתשעים: ז'אן-קלוד ואן דאם, סטיבן סיגל, וסלי סנייפס, דולף לונדגרן וצ'אק נוריס, והם בדרך כלל משווקים ישירות לווידאו. לרנר הפיק את "רמבו" בכיכובו של סילבסטר סטאלון ואת "רצח מוצדק" בכיכובים של רוברט דה נירו ואל פצ'ינו אותם הפיקו החברות Millennium Films ו- Emmett Furla Films.
כיום הוא מפיק את הסרטים "ניתנים להקרבה" ו"אדגר אלן פו", שאת שניהם יביים סילבסטר סטאלון. בנוסף לרנר הפיק את הסרטים "בלתי נשכחים" ו"בלתי נשכחים 2" שגם הם בבימוי של סטאלון ובכיכובם של כל כוכבי סרטי הפעולה [פרט לסטיבן סיגל בגלל סכסוך שלו ושל לרנר]. סרטים נוספים של לרנר הם: "סוף המשחק" בכיכובו של קובה גודינג ג'וניור וג'יימס וודס, "אדיסון" בכיכובם של מורגן פרימן, קווין ספייסי וג'סטין טימברלייק, "לוחמי החופש" בכיכובו של פיטר פונדה, וכן את הסרטים "16 רחובות"; "הדליה השחורה" ואיש הקש. ב-2014 הפיק את הסרט "אנשים טובים" בכיכובו של ג'יימס פרנקו, וסרט "לפני שינה" עם ניקול קידמן על פי ספר של ס. ג'. ווטסון. בשנת 2019 הוא הפיק את הסרט "רמבו 5: המשחק האחרון", החמישי בסדרת סרטי "רמבו". בשנת 2020 הפיק את הסרט ״לכודים תחת אש״ המבוסס על סיפורם האמיתי של 54 חיילים אמריקאים שהותקפו על ידי מעל 400 לוחמי טאליבן (במאי רוד לוריא).
How Do I Live
How Do I Live הוא שיר שנכתב על ידי המוזיקאית האמריקאית דיאן וורן. הוא בוצע על ידי הזמרת, הפזמונאית והשחקנית האמריקאית ליאן ריימס והגרסה המורחבת של השיר נכללה מאוחר יותר באלבום האולפן השני שלה, You Light Up My Life: Inspirational Songs (1997). במרוצת השנים, נכלל במספר אלבומים נוספים שהוציאה. הוא בוצע גם על ידי הזמרת והשחקנית האמריקאית טרישה יירווד, והגרסה שלה נוגנה בסרט "קון אייר" (1997). שתי הגרסאות נשלחו לרדיו ב-23 במאי 1997.
בארצות הברית, הגרסה של ריימס הגיעה למקום השני במשך חמישה שבועות לא-רצופים בסוף 1997 ובתחילת 1998, מאחורי "Candle in the Wind 1997" של אלטון ג'ון ו-"Truly Madly Deeply" של סבג' גארדן. הוא קבע שיא בשהייה בהוט 100 במשך 69 שבועות, שיא בו החזיק עד ש-"I'm Yours" מאת ג'ייסון מראז קבע שיא חדש של 76 שבועות. "How Do I Live" קבע את שיא הזמן הרב ביותר בחמישייה הפותחת בהוט 100 עם 25 שבועות רצופים, והחזיק בו במשך 19 שנים (עד שנשבר בתחילת 2017 על ידי השיר "Closer" של הצ'יינסמוקרס), ושיא הזמן הרב ביותר בעשירייה הפותחת בהוט 100 עם 32 שבועות רצופים (שיא שנשבר על ידי "Shape of You" מאת אד שירן ב-2017). הוא מדורג במקום השישי בהוט 100 של כל הזמנים, והוא היחיד בעשירייה הפותחת ברשימה הזו שלא הגיע למקום הראשון. הוא קיבל את תואר הפלטינה המשולשת על ידי ה-RIAA עבור מכירות של למעלה משלושה מיליון עותקים בארצות הברית, הסינגל בעל התואר הגבוה ביותר באותה התקופה, ש-12 שנים מאוחר יותר נשבר על ידי "Love Story" מאת טיילור סוויפט, אשר קיבל את תואר הפלטינה המתומנת.
על אף שדורג במקום השביעי בלבד במצעד הסינגלים הבריטי, הגרסה של ריימס ל-"How Do I Live" שהתה במשך 34 שבועות במצעד, והפכה לסינגל השישי הנמכר ביותר בשנת 1998. נכון לאוגוסט 2014, השיר נמכר בלמעלה מ-710,000 עותקים בממלכה המאוחדת.
"How Do I Live" הוקלט על ידי (פאי וריל בהשתתפות ליאן ריימס). הצמד הזמין את ריימס להקליט חלק מהשיר עבור אלבומו השלישי, Flight Tribe ב-2006. בסוף אותו העשור, בילבורד דירגו את "How Do I Live" בתור השיר ה-12 המוביל של שנות התשעים. בשנת 2014, לציון יום השנה ה-120 למגזין, בילבורד עדכנו את רשימת "100 השירים המובילים בכל עשור", ו-"How Do I Live" דורג במקום הראשון ברשימה של שנות התשעים, על אף שמעולם לא דורג בהוט 100 השבועי. באוסף רטרוספקטיבי בשיתוף עם תחנת הרדיו SiriusXM מ-2019, בילבורד דירגו את "How Do I Live" במקום השני ברשימת השירים המובילים של אותו העשור.
Heartbeat (שיר של קארי אנדרווד)
Heartbeat (בעברית: דוֹפֶק או פְּעִימַת הַלֵב) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Storyteller. השיר יצא לאור ב-30 בנובמבר 2015, על ידי חברות התקליטים אריסטה נאשוויל ו-19 רקורדינגס, כסינגל השני מתוך האלבום.
ליב
{{פירושונים| אישים:
Heartbeat (שיר של קארי אנדרווד)
השיר הגיע למקום השני במצעד שירי הקאנטרי.
ליב
ראו גם
}}
Heartbeat (שיר של קארי אנדרווד)
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קארי אנדרווד, זאק קרולי ואשלי גורלי והופק על ידי אשלי גורלי. שמונה ימים לפני יציאתו של השיר כסינגל, הופיעה איתו אנדרווד במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית ובסמוך לכך גם במהלך העונה ה-12 של תוכנית הטלוויזיה הבריטית "The X Factor", על מנת לעזור בקידום שלו.
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה, כאשר הגיע למקום השני במצעד שירי הקאנטרי ולמקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי של קנדה. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה, תוך ש-348,000 מתוכם הם עותקים פיזיים ודיגיטליים.
בנוסף לכך, דורג השיר במקום ה-29 ברשימה השנתית של מצעד שירי הקאנטרי של בילבורד, שפורסמה בסוף שנת 2016.
חנה קרמינסקי
חנה קרמינסקי (בגרמנית: Hannah Karminski; שמה האמיתי - מינה יוהנה קרמינסקי, Minna Johanna Karminski; נולדה ב-24 באפריל 1897 בברלין ; נרצחה ב-4 ביוני 1943 באושוויץ-בירקנאו) הייתה מחנכת גרמנייה ופעילה מרכזית בליגת הנשים היהודיות (גרמניה) ובההתאחדות הארצית של היהודים בגרמניה. היא עזרה ליהודים נרדפים רבים להגר מגרמניה הנאצית ונרצחה בשואה. חנה קרמינסקי, בתם של הבנקאי אדולף אברהם קרמינסקי ואשתו סלמה לבית כהן, נולדה בדירת הוריה ברחוב אורניינבורגר 22 ברובע שפנדאו-פורשטט (Spandauer Vorstadt) בברלין. היא למדה בבית הספר לואיזנשולה (Luisenschule) והוכשרה כגננת בשיטת פסטלוצי ב-Pestalozzi-Fröbel-Haus. לאחר מכן עבדה תקופה קצרה בגן ילדים יהודי בברלין ולאחר מכן למדה במכון הפדגוגי החברתי בהמבורג בניהולם של גרטרוד באומר ומארי באום, שם הוכשרה כעובדת סוציאלית. היא נכנסה לתפקידה הראשון בפרנקפורט אם מיין כראש מועדון הבנות היהודיות. שם באה במגע עם ברטה פפנהיים, שהייתה מבוגרת ממנה בכמעט 40 שנה. פפנהיים גייסה אותה לליגת הנשים היהודיות.
בסביבות 1925 חזרה קרמינסקי לברלין ולקחה על עצמה את עריכת מאמרי הליגה עד 1938. היא דאגה לפתח את החינוך והעיסוק של צעירות יהודיות בהנגדה לעיסוקן המסורתי בהקמת משפחה, במטרה לקדם שוויון חברתי.
עידן הנאצים
באפריל 1933 נאסר על יהודיות להתקבל לסמינרים לגננות. קרמינסקי סייעה להקים סמינר יהודי להכשרת גננות ומטפלות.
ב-10 בנובמבר 1938, היום שלאחר ליל הבדולח, נעצרה אך שוחררה לאחר מספר שעות. ביום הוחרמו מסמכי ליגת הנשים היהודיות. משנת 1939, לאחר הפירוק הכפוי של ליגת הנשים היהודיות, עמדה קרמינסקי בראש מחלקת הרווחה, לימים ייעוץ לרווחה והגירה, במסגרת ההתאחדות הארצית של היהודים בגרמניה, שהקמתה נכפתה על ידי השלטונות הנאציים. היא כיהנה בתפקיד זה עד גירושה, עזרה לאלפי אנשים להגר ובכך הצילה אותם מהשמדה. היא ליוותה באופן אישי שילוחי ילדים לאנגליה, באמצעותם ניצלו כ-10,000 ילדים יהודים מגרמניה, אוסטריה וצ'כוסלובקיה.
בנוסף לעבודתה עבור ההתאחדות הארצית של היהודים בגמרניה, לימדה קרמינסקי בסמינר היהודי לגננות, שהייתה שותפה להקמתו.
עד מותה של ברטה פפנהיים ב-1936, טיפלה קרמינסקי בעמיתתה ובחברתה ולאחר מכן קיבלה על עצמה את תפקידיה של פפנהיים באגודת הנשים. לאחר מכן שילבה כוחות עם המחנכת בשיטת מונטסורי, ראש בית הספר תיאודור הרצל וסגנית בית הספר מטעם ההתאחדות הארצית של היהודים בגרמניה, פאולה פירסט. קרמינסקי גורשה למינסק ב-26 ביוני 1942, יחד עם חברתה, הכלכלנית קורה ברלינר.
"היום יום הולדתה של פאולה. איך היא יכולה לבלותו? מחשבות לא יכולות להישלח - ובכל זאת היא תרגיש אותן", כתבה במכתב באוגוסט 1942. קרובי משפחה בשווייץ ניסו לשכנע אותה לעזוב את גרמניה הנאצית, אך קרמינסקי דחתה כל הזדמנות להגר או להימלט באופן בלתי חוקי מתוך זיקה עמוקה לחובותיה ההומניטריות.
ב-9 בדצמבר 1942 קרמינסקי - חולה עם חום גבוה - נעצרה וגורשה מברלין לאושוויץ-בירקנאו בטרנספורט ה-24 עם למעלה מ-1000 איש, שם נרצחה ב-4 ביוני 1943.
אותות כבוד
בברלין קרוי רחוב על שם קרמינסקי - חנה-קרמינסקי-שטראסה, ברובע שרלוטנבורג.
אליפות גרמניה בכדורגל 1949
אליפות גרמניה בכדורגל 1949 הייתה העונה ה-39 של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1948/1949 בכדורגל הגרמני.
התחרות הסתיימה בניצחון של וו.פ.ר. מנהיים וזאת בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
ארגון האליפות
התחרות כללה 10 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות:
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט. לעומת השנה הקודמת התווסף משחק על המקום השלישי. במידה ולא הייתה הכרעה לאחר תוספת זמן, נערך משחק נוסף.
מהלך התחרות
במשחק על המקום השלישי פ.צ. קייזרסלאוטרן ניצחה את קיקרז אופנבך 2:1 לאחר הארכה.
כדורגלנים מצטיינים
מספר כדורגלנים כבשו 4 שערים במהלך התחרות וזכו בתואר מלך השערים:
פרוסטומיום
פרוסטומיום (מיוונית עתיקה: "לפני הפה"; ברבים: prostomia; נקרא לפעמים גם "אקרון") הוא מקטע הגוף הראשון בגוף של תולעים טבעתיות בקצה הקדמי. הוא נמצא לפני הפה ולא כולל אותו. הוא בדרך כלל סיומת קטנה דמוית מדף או שפתיים מעל הצד הגבי של הפה. הפרוסטומיום יחד עם הפריסטומיום, הכולל את הפה והלוע, מרכיבים את ראש התולעת.
תיאור
הפרוסטומיום הוא חלק מהראש ובו לפחות חלק מהמוח. לעיתים קרובות הוא נושא מבנים תחושתיים כמו העינית, המחושים ואברי המישוש. הוא עשוי לתפקד לשם חפיפה כשהתולעת אוכלת. הפרוסטומיום נושא תווים טקסונומיים רבים וצורתו והרכבו חשובים לקביעת הסיסטמטיקה של התולעת.
בנוסף לעיניים, למחושים ולמישוש, הפרוסטומיום יכול להכיל משושים (cirri). לחלק מהפרוסטומיה של רב-זיפיות יש הרחבה אחורית או רכס עם תפקוד חושי, הנקרא קרונקל (caruncle). איבר חישה נוסף, האיבר הגוני (nuchal organ) או וריאציה בשם כותפת עורפית (nuchal epaulette), הוא גומה כימו-חושית, ריסית או חריץ בקצה האחורי של הפרוסטומיום.
נספחים
יכולים להיות שלושה מחושים: זוג מחושי רוחב ומחוש חציוני אחד. לרוב מדובר במבנים פשוטים ומתחדדים, אך הם עשויים גם להיות מפורקים או מעוטרים. יש עיצובים שונים של המחושים הרוחביים והחציוניים. המחוש הצדדי מוכנס לעיתים לרוחב המחושים החציוניים או להפך. המחושים עשויים להיות באותו מישור. בחלק מהטקסונים אין מחושים צדדיים ויש רק מחוש תיכון בודד.
משוש טנטקולרי יכול להיות כל משוש מוארך הפונה קדימה ולעיתים ניתן למצוא אותו על הפרוסטומיום.
אורנה אלרואי-שטיין
ביוגרפיה
אלרואי-שטיין נולדה וגדלה בישראל.
לאחר מכן, יצאה אלרואי-שטיין למרילנד, ארצות הברית, ושהתה במשך שלוש שנים כעמיתה בתר-דוקטורית במחלקה למחלות ויראליות במכון הלאומי לאלרגיה ומחלות מידבקות (NIAID), במעבדתו של ד"ר ברנרד מוס. בשנים אלה פיתחה מערכת מלאכותית לייצור מוגבר של חלבונים לצרכים רפואיים ותעשייתיים תוך ניצול יתרונות אלמנטים גנטיים של וירוסים הרותמים את מערכת התרגום באופן מקסימלי.
באוקטובר 1991 שבה לישראל וזכתה במלגת אלון לחוקרים צעירים מצטיינים. היא הקימה מעבדת מחקר העוסקת בבקרת תרגום בבריאות ומחלה במחלקה לחקר התא ואימונולוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. מחקריה תרמו להבנת מנגנון אלטרנטיבי להתחלת תרגום דרך רצפים גנטיים הנקראים IRES Elements. בשנים 2000–2001 שימשה כחוקרת אורחת במעבדה לביטוי גנים איקריוטיים במכון הלאומי לבריאות הילד ולפיתוח אנושי (NICHD) על שם יוניס קנדי שרייבר במרילנד.
בשנת 2009 קודמה לדרגת פרופסור מן המניין, ובשנה שלאחר מכן מונתה לראש המחלקה לחקר התא ולאימונולוגיה, וכיהנה בתפקיד זה עד לשנת 2013.
בשנים 2014–2015 התארחה במחלקה לנוירוביולוגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 2019 הופקדה אלרואי-שטיין על הקתדרה על שם דניאל ס' אברהם לוויסות תהליכים מולקולריים.
אלרואי-שטיין נשואה ואם לשניים, מתגוררת בתל אביב.
מחקר
מחקרה של אלרואי-שטיין מתקשר לבקרת הביטוי של גנים בתאי יונקים תוך מתן דגש על ויסות תרגום mRNA לחלבונים, ומתמקד בשני אפיקים עיקריים:
השני, הוא ויסות סינתזת חלבונים במהלך מחזור התא עם דגש על שלב חלוקת התאים (מיטוזה). לצורך אנליזה מדויקת של אוכלוסיות ה-mRNA שעוברות תרגום אקטיבי בכל זמן נתון, פותחה במעבדתה שיטה ייחודית בשם (PUNCH-P (Puromycin-associated nascent chain proteomics, שמאפשרת את פענוח זהות החלבונים המתורגמים בכל שלב.
לאלרואי-שטיין ותק רב בביולוגיה תאית ומולקולרית, בפרט בבקרת ביטוי גנים בתאי יונקים. מחקרה כולל שאלות העוסקות בוויסות של סינתזת חלבונים בתנאים נורמליים ובתנאי דחק, כמו גם שינויים בקצבי תרגום של תתי-מחלקות של mRNA ותרומה של פקטורים ייחודיים לוויסות התרגומי, הן במחזור התא בהקשר לסרטן והן במוח בריא או חולה.
מחקרה של אלרואי-שטיין משלב גישה אינטגרטיבית רב-תחומית בדגש על אנליזות כמותיות הקשורות לוויסות גנים, הכוללות בדיקות של transcriptome (אנ'), translatome (אנ') ו-proteome (אנ') במצבים פיזיולוגיים משתנים. לאלרואי-שטיין שלושה פטנטים וכן כתבה פרקים בתשעה ספרים. היא חברה בסגל העורכים של כתבי העת Cells ו-RNA Biology.
אינקובוס (סרט)
אינקובוס היה הסרט השני שהשתמש בשפה המלאכותית אספרנטו, לאחר הסרט Angoroj (חרדות) שיצא ב-1964. השימוש בשפה בסרט נועד ליצור אווירה של עולם אחר, של מקום שאיננו מקום ספציפי, זרות. סטיבנס אסר לדובב את הסרט לשפות אחרות. עם זאת, על ההוצאה של הסרט ב-DVD נטען כי המטרה הייתה להגדיל את המכירות הבינלאומיות שלו. משך שנים רבות נחשב הסרט לאבוד, עד שנמצא העתק שלו בפריז ב-1996, וכיום הוא זמין במלואו באינטרנט, עם כתוביות לאנגלית.
עלילה
העלילה מתרחשת בעיירה המכונה נומן טואום (Nomen Tuum, בלטינית: שמך), שבה ניצבת באר הנחשבת כבעלת כוחות מרפא להפוך את השותים ממנה ליפהפיים. בשל כך נמשכים לעיירה כל מיני אנשים מושחתים הנמשכים אחר האפקט הקוסמטי שלה. בשל כך ידוע הכפר גם כמקום משכנם של כוחות אפלים ושדים. סוקובי מפתות נשמות טועות המגיעות לשתות מן הבאר אל מותן, כשהן מציעות את נשמותיהן ל'אל החושך' או לגיהנום. סוקובוס צעירה ומצליחה בשם קיה (אליסון אמס) מואסת ברעיון של הובלת הנשמות החוטאות והמושחתות בלבד לגיהנום, וחשה כי כוחותיה מבוזבזים, וכי עליה למצוא לעצמה טרף ראוי יותר. אחותה הבוגרת, הסוקבוס אמאל (אלואיז הרדט) מזהירה את קיה כי נפש טהורה עשויה להביא עימה סכמה: אהבה. קיה בכל זאת מחפשת איש דת שאותו תוכל לפתות לחושך, אך לאחר שהיא צופה בהתנהגותם של אנשי הדת היא מבינה כי גם הם מושחתים ודומים לקורבנותיה הקודמים באופיים.
בהמשך היא מזהה קורבן שנראה לה מתאים - מארק (שטנר), חייל צעיר שהגיע למקום עם אחותו הצעירה ארנדיס (אן אטמר) כדי לרפא את פצעי הקרב שלו. קיה עוקבת אחרי זוג האחים כשהיא מתחזה לצעירה אבודה. לאחר שהם עדים לליקוי חמה, קיה משכנעת את מרק ללוות אותה לים. במהלך ליקוי החמה מתעוורת ארנדיס אשר הביטה ישירות לשמש. היא מבוהלת ומחפשת את מרק בלא אוריינטציה.
בדרכם לים מרק וקיה מתחילים להמשך זה לזה, אך מרק מבהיר כי לא ישכבו אלא אם ינשאו. בשעה שקיה ישנה, מרק נושא אותה לקטדרלה בכפר, אך קיה נמלטת משם מאימת הצלב והקדושים. היא נרתעת מדמותו הקדושה ומאהבתו הטהורה של מארק, והטוהר שלו עושה אותה חולה. אמאל וקיה מהרהרות כיצד לנקום במארק ש'טימא אותה' באהבתו.
אמאל מזמנת אינקובוס (מילוס מילוס) המנסה בלא הצלחה להרוג את מארק, ובהמשך אונס והורג את אחותו ארנדיס. כשהוא מתגונן מפני אינקובוס זה נראה כאילו הצליח להרוג אותו, ואמאל אומרת לו שכעת רובץ עליו חטא הרצח. קיה עוקבת אחרי מארק הפצוע והגוסס אל הקתדרלה - שם היא מתוודה בפניו כי היא אוהבת אותו. האינקובוס שקם לתחיה מתערב וטוען כי קיה שייכת לאל החושך. קיה מתריסה כנגדו ועושה את סימן הצלב, כשהיא מפתיעה אפילו את עצמה, והאינקובוס הופך לעז הנאבקת עימה.
לאחר המאבק טוענת קיה "אני שייכת לאלוהי האור", וזוחלת לעבר מארק, שמחבק אותה מיד. הסצנה האחרונה מראה את הזוג בוהה בחוסר אמון ממפתן הקתדרלה בעז, אשר מסתכלת עליהם בחזרה.
הפקת הסרט
יחד עם המפיק אנתוני מ. טיילור, חיפשו משהו שיהפוך את הסרט לייחודי ולפיכך בחרו באספרנטו כשפת הסרט. התסריט תורגם לשפה והשחקנים התאמנו במשך 10 ימים כדי ללמוד את השורות שלהם באופן פונטי. על הסט לא נכח אף דובר מומחה של השפה כדי לתקן את ההגייה שלהם במהלך הצילומים.
שחזור
הסרט נחשב היה לאבוד במשך שנים ארוכות. ב-1993 כשאנתוני טיילור ביקש להכין אותו להקרנה ביתית, נאמר לו על ידי החברה שאמורה הייתה לאחסן את הסלילים כי לא הצליחו לאתר אותם, וכי ככל הנראה נהרסו בשריפה. שלוש שנים אחר כך נמצע העתק באוסף של ארגון "Cinémathèque Française" בפריז, אולם כזה שאיכותו ירודה ושנלוו לו כתוביות בצרפתית. עותק מאסטר חדש הוכן באמצעות סריקה אופטית של העותק שנמצא, והוספו לו כתוביות באנגלית מעל לכתוביות בצרפתית. ערוץ המדע הבדיוני האמריקני Sci Fi (כיום Syfy) מימן את השחזור ופרסט אם הסרט ב-DVD בשנת 2001.
בוגאטי ויירון סופר-ספורט
בוגאטי ויירון סופר-ספורט היא מכונית-על, גרסה משופרת של הבוגאטי ויירון שהייתה בעבר המכונית המהירה ביותר בייצור סדרתי. ב-2016 היא הוחלפה בדגם חדש, עוצמתי ומהיר יותר: בוגאטי שירון.
מפרט
לבוגאטי ויירון סופר ספורט יש והגוף שלה עשוי כולו מסיבי פחמן להקטנת משקלה. בנוסף, הוסרו חפצים רבים מפנים המכונית כדי להפחית את המשקל. המכונית החזיקה בזמנה בשיא ההקפה המהירה בטופ גיר, 1:16.8 דקות, וכן החזיקה שיא המהירות בנסיעה בישורת:.
חנה קיפניס
חנה קיפניס (31 בדצמבר 1910, תל אביב – 10 באוקטובר 1995) הייתה זמרת סופרן ארצישראלית.
ביוגרפיה
נולדה ביפו לדוד צבי קיפניס, יצרן גזוז, ולסימה קמינקר בת הרב שמואל קמינקר. אחיה היה המהנדס והקבלן יצחק קיפניס, אחיותיה היו אסתר ריינשטיין לבית קיפניס ונחמה סגל לבית קיפניס. חנה קיפניס הייתה פעילה בתחום השירה בארץ בעיקר בשנות השלושים, והייתה חלוצת הזמר העממי בתחילת דרכו. בצעירותה למדה בקונסרבטוריון שַרבֶנקָה (Scharwenka) בברלין, שנחשב במשך עשרות שנים לאחד המשובחים בעולם, ואחר כך שבה ארצה. היא פעלה לפרסום והפצת משוררים עבריים צעירים, בהם נתן אלתרמן. חלק מביצועיה הוקלטו כבר ב-1935 והושמעו ברדיו. קיפניס הוזמנה לחגיגות, נשפים וטקסים רשמיים רבים ברחבי הארץ, בהם אירועים של קק"ל, ויצו ומפא"י, ושובחה בתקשורת על שהגדילה לשיר בפני חיילים ומשפחותיהם. פעמים רבות לוּותה שירתה על ידי יוסף גולנד.
ב-1947 נסעה לסיבוב הופעות בארצות הברית ולבסוף השתקעה שם, אם כי שבה לבקר ולהופיע בישראל בשנים הבאות. מחוץ לישראל המשיכה לשיר בעברית באירועים שונים גם בשנות החמישים, וזכתה מפי מבקריה לכינוי "The Palestinian Nightingale" - הזמיר הארץ-ישראלי.
הקלטות
ב-1986 השתתפה קיפניס בהקלטה ביתית של "שיר לאלף עריסות" בבית מלחינו, מרדכי זעירא.
אקספוננט קריטי
אקספוננט קריטיים (או מעריכים קריטיים) הם מספרים המאפיינים מעברי פאזה מסדר שני (מעברי פאזה רציפים) במערכות תרמודינמיות. האקספוננטים הקריטיים מתארים באמצעות חוק חזקה את ההתנהגות של גדלים פיזיקליים שונים, כגון קיבול החום, המגנטיזציה ואורך הקורלציה, בסביבת הנקודה הקריטית. מעברי פאזה ואקספוננטים קריטיים מופיעים במערכות פיזיקליות רבות כגון מעבר נוזל-גז במים, מערכות מגנטיות, מוליכות-על, זרימה טורבולנטית, חלחול ועוד.
נהוג להניח כי אקספוננטים קריטיים הם אוניברסליים. כלומר, כי הם תלויים רק במאפיינים הכלליים של מערכת פיזיקלית, ולא תלויים בפרטים שמתארים את המערכת. לדוגמה, עבור מעברי פאזה במערכות פרומגנטיות, האקספוננטים הקריטיים תלויים רק בממדים של המערכת, בטווח של האינטראקציות בין חלקיקים במערכת ובספין של החלקיקים. נגיד כי שתי מערכות עם אותם מעריכים קריטיים שייכות לאותה מחלקת אוניברסליות. כלומר, כי המערכות שקולות ליד מעבר הפאזה.
תכונות אלו של אקספוננטים קריטיים נתמכות על ידי תוצאות נסיוניות. ניתן לחשב את האקספוננטים הקריטיים של מערכת באופן אנליטי באמצעות תורת השדה הממוצע או במקרים שבהם המערכת פתירה אנליטית, כגון מודל איזינג הדו-ממדי. ניתוח תאורטי במקרים רבים דורש להשתמש בגישה של חבורת הנרמול מחדש (renormalization group) או בשיטות של conformal bootsrap.
לאקספוננטים קריטיים יש בנוסף יישומים בגרפים אקראיים.
הגדרה פורמלית
הפרמטר הנשלט במעברי פאזה הוא לרוב הטמפרטורה, אך הוא יכול להיות גם פרמטרים אחרים כגון שדה מגנטי חיצוני ולחץ. לשם פשטות, נעבוד בדיון זה במונחי הטמפרטורה. ההמרה לפרמטר נשלט אחר היא פשוטה. נניח כי מעבר הפאזה מתרחש בטמפרטורה קריטית T_C. אנחנו רוצים לתאר את הפרמטר הפיזיקלי f בסביבה של הטמפרטורה הקריטית באמצעות חוק חזקה. נגדיר את הטמפרטורה המצומצמת שהיא אפס בטמפרטורה הקריטית. באמצעותה, נגדיר את האקספונט הקריטי \kappa:מכך אנו מקבלים את חוק החזקה שחיפשנו:באופן כללי, האקספוננט הקריטי הוא לא בהכרח זהה עבור \tau<0 ועבור \tau>0. במקרה זה, נגדיר את האקספוננטים הקריטיים באמצעות הגבולות החד-צדדיים:יש לזכור כי חוק החזקה מתאר רק את ההתנהגות האסימפטוטית של הגודל הפיזיקלי ליד מעבר הפאזה, ולא מתאר אותו כתלות כללית.
אקספוננטים קריטיים בתורת השדה הממוצע
ערכי האקספוננטים הקריטיים בתורת לנדאו הקלאסית (שידועה גם כתורת השדה הממוצע) עם שדה סקלרי נתונים על ידי:אם אנו מוסיפים איברי גזירה והופכים את התיאוריה לתורת גינזבורג-לנדאו, מתקבלים גם כן:
אקספוננטים קריטיים במודל איזינג
מודל איזינג הוא מודל מתמטי במכניקה סטטיסטית, המשמש לתיאור פרומגנט, או כל מערכת שקולה של יחידות הנמצאות בסריג ומבצעות אינטראקציית שכנים קרובים. מעבר הפאזה הפרומגנטי של מודל איזינג מגדיר חבורת אוניברסליות חשובה המכילה מגוון של מעברי פאזה. מודל איזינג הדו-ממדי פתיר באופן אנליטי, והאקספוננטים הקריטיים עבורו נתונים על ידי: בשלושה ממדים, מודל איזינג אינו פתיר באופן אנליטי. ניתן להעריך את הערכים של האקספוננטים הקריטיים בו באמצעות שיטות נומרית. האקספוננטים הקריטיים עבור מודל זה נתונים על ידי: המימד הקריטי העליון של מודל איזינג הוא 4, ולכן עבור ממדים יותר גבוהים האקספוננטים הקריטיים של מודל איזינג מזדהים עם האקספוננטים של תורת השדה הממוצע.
יחסי סקיילינג (Scaling Relations)
חוקי סקיילינג הם ביטוי של עקרונות פיזיקליים באמצעות שפה של פונקציות הומוגוניות. דוגמה חשובה לחוקי סקיילינג בתרמודינמיקה הם גדלים אקסטנסיביים ואינטנסיביים. אם מגדילים מערכת תרמודינמית בפקטור \lambda בלי לשנות את הגדלים האינטנסיביים שלה, אז כל הגדלים האקסטנסיביים, כגון האנרגיה E, האנטרופיה S, הנפח V ומספר החלקיקים N גדלים בפקטור \lambda. כלומר, הפונקציה היא פונקציה הומוגנית מסדר ראשון. זהו חוק סקיילינג.
קרוב מספיק לנקודה הקריטית, אנו יכולים להגדיר משתנים תרמודינמיים חדשים המאפיינים את המערכת והם אינווריאנטיים לשינוי בסקאלה. את משתנים אלו ניתן להגדיר באמצעות האקספוננטים הקריטיים המגדירים חוקי חזקה בין המשתנים התרמודינמיים השונים. אלו הם למעשה חוקי סקיילינג. באמצעות חוקי הסקיילינג, ניתן למצוא קשרים בין האקספוננטים הקריטיים השונים.
האקספוננטים השונים מצייתים ליחסי סקיילינג. יחסי הסקיילינג מגדירים תלות פרמטרית בין האקספוננטים השונים. יחסי הסקיילינג הם:
ניתן לראות מיחסים אלו כי ניתן לבטא את כל האקספוננטים הקריטיים באמצעות שני אקספוננטים קריטיים בלתי-תלויים.
פיתוח יחסי הסקיילינג
לצורך הדיון, נפתח יחס סקיילינג יחיד עבור המקרה של נקודת קירי. ניתן לפתח את יחסי הסקיילינג האחרים באמצעות עקרונות דומים.
לצורך הדיון, נתבונן על ההתנהגות הקריטית בנקודת קירי. עבור מעברי פאזה אחרים, הפיתוח הוא דומה. ליד נקודת קירי, השדה המגנטי H נתון על כפונקציה של המגנטיזציה M         והטמפרטורה המצומצמת \tau על ידי הקשר כאשר  היא פונקציה הומוגנית. עבור \tau<0 וH=0, נקבל מהמשוואה את הקשר. בנוסף, עבור \tau=0 נקבל את הקשר. מכאן נזהה את \beta ו\delta כאקספוננטים הקריטיים שהגדרנו.
הסוספטביליות מוגדרת על ידי. מאחר שM וH הן פונקציות מצב, ניתן לרשוםאם נדרוש כי H=0, וניזכר כי, נקבל מהמשוואה לעיל כי. לפי הגדרת האקספוננט הקריטי \gamma,. מכך נובע יחס הסקיילינג.
אקספוננטים קריטיים דינמיים
האקספוננטים הקריטיים שדנו בהם עד כה עסקו בגדלים בשיווי משקל תרמודינמי. אולם, בנקודה הקריטית יכולה להיות גם התנהגות קריטית של התכונות הדינמיות של המערכת. לדוגמה, הזמן האופייני של דעיכת הפרעות אקראיות במערכת מציית ליד הנקודה הקריטית לחוק החזקה. ניתן להרחיב את חבורות האוניברסליות הסטטיות כך שהן יכללו גם את האקספוננטים הקריטיים הדינמיים.
עבור חבורת האוניברסליות של מודל איזינג בשלושה ממדים, הערך של האקספוננט הקריטי הדינאמי הוא.
אוזאן קאבאק
אוזאן מוחמד קאבאק (בטורקית: Ozan Muhammed Kabak; נולד ב-25 במרץ 2000) הוא כדורגלן טורקי, המשחק בעמדת הבלם בהופנהיים ובנבחרת טורקיה.
קריירה
קאבאק התאמן באקדמיה לנוער של גלאטסראיי אליה הצטרף בצורה מקצועית בשנת 2011. הוא חתם על חוזהו המקצועי הראשון בגלאטאסראיי ב-1 ביולי 2017. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של גלאטסראיי ערך בניצחון 2–0 על ייני מלאטיאספור ב-12 במאי 2018.
ב-17 בינואר 2019, עבר קאבאק לבונדסליגה הגרמנית וחתם בשטוטגרט על חוזה עד 2024. ב-3 במרץ, הוא הבקיע פעמיים בניצחון קבוצתו 1–5 על הנובר 96, היו אלו השערים הראשונים בקריירה המקצועית שלו. בכך, בגיל 18 שנים, 11 חודשים ושבעה ימים, הוא הפך לשחקן הטורקי הצעיר ביותר, והשלישי הצעיר ביותר בתולדות שטוטגרט, שכובש צמד שערים במשחק בונדסליגה.
ב-30 ביוני 2019 הצטרף קאבאק לשאלקה 04 בחוזה לחמש שנים עבור 15 מיליון אירו, לאחר ששאלקה הפעילה את סעיף השחרור בחוזהו .בעונתו הראשונה במועדון, עונת 2019/2020, ערך 26 הופעות וכבש שלושה שערים.
ב-1 בפברואר הושאל לליברפול מהפרמייר ליג עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה.
את הופעת הבכורה ערך ב-13 בפברואר כשהשלים 90 דקות בהפסד קבוצתו 1–3 ללסטר סיטי. בסיום העונה, החליטה ליברפול שלא לממש את האופציה על קאבאק, והוא חזר לשאלקה שירדה לבונדסליגה השנייה.
ב-30 באוגוסט 2021 הושאל לנוריץ' סיטי לעונה אחת.
ב-23 ביולי 2022 חתם בהופנהיים מהבונדסליגה תמורת 5 מיליון אירו.
קריירה בינלאומית
קאבאק שימש כקפטן נבחרת טורקיה U17 במהלך אליפות אירופה עד גיל 17 ב-2017.
ב-17 בנובמבר 2019 ערך הופעת בכורה בנבחרת הבוגרת של טורקיה במהלך מוקדמות יורו 2020, כשהוא משלים 90 דקות בניצחון נבחרתו 0–2 על אנדורה.
איאן מקלאוד
איאן נורמן מקלאוד (באנגלית: Iain Norman Macleod; 11 בנובמבר 1913 – 20 ביולי 1970) היה שר העבודה, שר האוצר ושר הבריאות בממשלת בריטניה וחבר פרלמנט מטעם המפלגה השמרנית. כמזכיר המדינה האחראי על הקולוניות, קידם את עצמאותן של קולוניות בריטיות, בעיקר באפריקה. לפני תחילת הקריירה הפוליטית שלו היה שחקן ברידג' מקצועני מצטיין.
קריירה פוליטית
בשנת 1945 התמודד מקלאוד בבחירות לפרלמנט, אך לא נבחר. בפברואר 1950 התמודד שוב לפרלמנט בבחירות הכלליות ונבחר. ויכוח פרלמנטרי מוצלח שלו עם אניירין בוואן בנושא בריאות בשנת 1952, משך את תשומת לבו של מנהיג מפלגתו וינסטון צ'רצ'יל. שישה שבועות לאחר מכן, ב-7 במאי, מונה לשר הבריאות.
בסוף אותה שנה הודיע בפומבי, שהחוקר הבריטי ריצ'רד דול הוכיח את הקשר בין עישון לסרטן ריאות. במהלך נאומו עישן סיגריות בשרשרת. בשנים 1957 עד 1959 היה שר העבודה והשירות הלאומי, בממשלות של אנתוני אידן והרולד מקמילן.
בשנים 1959 עד 1961 כיהן כמזכיר המדינה לקולוניות הבריטיות. בתמיכתו של ראש הממשלה מקמילן, קידם מקלאוד דה-קולוניזציה של קולוניות בריטיות, חרף התנגדות של האגף הימני של המפלגה השמרנית. בזמן כהונתו כמזכיר המדינה לקולוניות הוענקה עצמאות לניגריה לסומלילנד הבריטית, טנגניקה, סיירה לאון, קמרון הבריטית וכווית. בקניה הסתיים משטר החירום ושוחרר מנהיג המקומיים ג'ומו קניאטה. המדיניות שמקלאוד ניסה לקדם באמצעות צעדים אלה הייתה הפיכת האימפריה הבריטית לחבר העמים הבריטי. בשנת 1961 נבחר לצ'נסלור של דוכסות לנקסטר, מנהיג המפלגה בבית הנבחרים ונשיא המפלגה השמרנית. כשראש הממשלה הרולד מקמילן התפטר בשנת 1961, מקלאוד לא התמודד על התפקיד. הוא תמך, במועמדותו של רוב בטלר לתפקיד. כשאלק דאגלס-יום נבחר לתפקיד, סירבו מקלאוד ואנוך פאואל לכהן בממשלתו. מקלאוד לא העריך את דאגלס-יום וראה בו פוליטיקאי בעל דעות ימניות קיצוניות. סלע מחלוקת עיקרי ביניהם היה המדיניות כלפי מתיישבים לבנים באפריקה. ב 1964 כאשר מפלגת הלייבור זכתה בבחירות, הסכים לכהן בממשלת צללים של יום. גם בבחירות לראשות המפלגה השמרנית לא התמודד מקלאוד. הוא תמך באדוארד הית.
באמצע שנות ה-60, כשלא היה בעל תפקיד פוליטי משמעותי, היה עורך של העיתון הפוליטי הוותיק "הספקטייטור". בשנת 1964, פרסם בעיתון דווח גלוי ומעורר מחלוקת, בנושא ההתמודדות לראשות מפלגתו בשנת 1963. כשכיהן בממשלת הצללים, ייסד בשנת 1967 ביחד עם ויליאם שרמן את ארגון הצדקה Crisis לתמיכה בחסרי בית.
בבחירות שנערכו ב-18 ביוני 1970, זכתה המפלגה שמרנית. ראש הממשלה אדוארד הית' מינה את מקלאוד לשר האוצר. בתפקיד זה כיהן במשך כחודש עד לפטירתו. במשך כהונתו הקצרה בתפקיד שר האוצר, בנה מסגרת תקציב נוקשה, שלא הספיק להביא לאישור. תוכנית התקציב כללה צמצום ההוצאות הציבוריות ובקרה עליהן. שרת החינוך ולימים גם ראש הממשלה, מרגרט תאצ'ר, אימצה מתוך תוכניתו את הפסקת אספקת חלב חינם לילדי בתי הספר. תאצ'ר זכתה לכינוי "חוטפת החלב" שליווה אותה במשך כל הקריירה הפוליטית שלה. בנוסף לתקציב, השאיר תוכנית מפורטת לרפורמה במערכת המיסים. מרביתה של הרפורמה, שהוצעה על ידו מומשה על ידי יורשיו בתפקיד.
קריירת הברידג'
הוא זכה בשנת 1937 ב Gold Cup, תחרות הברידג' החשובה ביותר בבריטניה לקבוצות פתוחות. שיתפו איתו פעולה בקבוצה מוריס הריסון-גרי (Maurice Harrison-Gray), ס. סימון (S. J. Simon), dwe), ג'ק מרקס (Jack Marx) וקולין הארדינג (Colin Harding). הוא כתב ספר ברידג' בשם: Bridge is an Easy Game, שעסק בשיטת ההכרזה אקול.
חייו הפרטיים, אישיותו ודעותיו
מקלאוד התנהג בצעירותו כנער שעשועים שהאמין בהדוניזם ומשחק הברידג' ובמיוחד כסף, שקיבל עבור הצלחות בו, היו מרכז עולמו. ב 25 בינואר 1941 התחתן מקלאוד עם אוולין הסטר מיסון (Evelyn Hester Mason). בנם נולד ב 1942 וביתם ב 1944. בשנת 1952 חלתה אשתו בדלקת קרום המוח ובשיתוק ילדים. היא התאוששה ממחלתה והסתייעה בקביים להליכה. למרות המגבלות הפיזיות הצליחה לסייע לבעלה בקריירה שלו. גם מקלאוד סבל מבריאות לקויה. במלחמת העולם השנייה, נדרס על ידי טנק וייתכן שאירוע זה קשור לבריאותו הרופפת.
ב 7 ביולי 1970 אושפז בבית חולים ועבר ניתוח להוצאת התוספתן. ב 18 ביולי שוחרר מבית החולים וחזר לעבודתו. יומיים לאחר מכן קיבל התקף לב במהלך עבודתו, ממנו נפטר. לאחר מותו בשנת 1971, נבחרה אשתו לבית הלורדים.
השקפותיו, שנטו למרכז הפוליטי, עוררו התנגדות עזה מצד האגף הימני של מפלגתו. מקלאוד התנגד לעונש מוות ותמך בלגליזציה של הפלות והומוסקסואליות.
שלושת אבני היסוד, שלדעת מקלאוד, היו צריכות להבטיח את עתידה של המפלגה השמרנית היו: תמיכה בדו"ח בוורידג', תעסוקה מלאה ללא אבטלה ותמיכה ב Butler Act, שאסר על לימוד תורת האבולוציה באוניברסיטאות ובבתי ספר.
טביעת המונח סטגפלציה מיוחסת למקלאוד. בנאום בבית הנבחרים בנובמבר 1965 אמר: "יש לנו את הרע ביותר משני עולמות - לא רק אינפלציה מצד אחד או סטגפלציה מצד שני, אלא שניהם ביחד. יש לנו סוג של מצב של סטגפלציה. במונחים מודרניים, עשינו היסטוריה".
מקלאוד נחשב לנואם אפקטיבי ומרשים במיוחד. בהיבט זה הוא שימש דוגמה לפוליטיקאים שמרנים רבים כך למשל ג'ון מייג'ור, הזכיר אותו בנאום ההכתרה שלו לראש ממשלה ודאגלס הארד, שכיהן כשר בממשלותיהם של ג'ון מייג'ור ומרגרט תאצ'ר, התייחס אליו כנואם ששימש לו כדוגמה ומופת. הארד הדגיש את השנינות ואת חוש ההומור, שאפיינו את נאומיו. לעומת זאת פוליטיקאים ממפלגת הלייבור, חששו מיכולת הנאום שלו. באחד מנאומיו דימה את הרולד וילסון לדג מעושן. יש הטוענים שמקלאוד היה היחיד שמנאומיו חשש וילסון.
יחפה
יחפה הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית נינט טייב. האלבום יצא לאור ב-7 בספטמבר 2006, על ידי חברות התקליטים הליקון. האלבום הופק על ידי אביב גפן, רצועות האלבום נכתבו והולחנו ברובן על ידו. אמנים נוספים אשר השתתפו בכתיבה ובהלחנה הם טייב עצמה, ברק פלדמן, יוני בלוך, גלעד שמואלי, עילי בוטנר, עידן רייכל, אלי מורנו, ארז אלגרבלי ותומר מזמר.
ליאור מיארה
ליאור מיארה (נולד ב-16 בינואר 1984) הוא זמר, פזמונאי ומלחין ישראלי השר בסגנון הזמר המזרחי.
יחפה
הסינגל הראשון מהאלבום, "כשאתה כאן", יצא לאור ב-12 ביולי 2006. מספר שבועות לאחר מכן יצא לאור הסינגל השני, "הכל יכול לקרות".
ליאור מיארה
ביוגרפיה
ליאור מיארה נולד ב-16 בינואר 1984 ביפו שבדרום תל אביב. בצה"ל שירת ככבאי במצפה רמון. כשסיים את שירותו, חבר מיארה לזמר אלון דה לוקו, יחד הוציאו שירים שונים, בהם "דניאל", "אחרייך" ו-"שי". כמו כן, חתם בלייבל שהקים דה לוקו, "I&I".
ב-2010 הוציא מיארה את אלבום הבכורה שלו, "כמה מילים". האלבום כולל את הסינגלים "זר בעולם", "את יודעת" ו-"נשבע", וגרסת כיסוי לשירה של הזמרת ריטה, "נוצה ברוח".
יחפה
יחפה נחשב לאלבום הכי נמכר מיוצאי כוכב נולד עד היום.
ליאור מיארה
ביוגרפיה
ב-2011, עזב מיארה את הלייבל "I&I", תוך שהוציא סינגל ראשון באופן עצמאי בשם "דרך חדשה", שנכלל באלבומו השני, "דרך חדשה", שיצא בשנת 2012. את רוב שירי האלבום כתב והלחין מיארה עצמו.
ב-2013 הוציא את אלבומו השלישי, "חיוכים מזויפים". האלבום כולל בין היתר גרסת כיסוי שביצע מיארה לשיר "ממעמקים" של הפרויקט של עידן רייכל.
ב-2016 הוציא את אלבומו הרביעי, "מכאן ועד הנצח". באותה השנה, השתתף בשלב האודישנים של העונה השלישית של תוכנית המציאות "הכוכב הבא", אך לא הצליח לעבור את השלבים המתקדמים.
לצד עיסוק בקריירת השירה, כתב והלחין מיארה שירים לזמרים אחרים, בהם עומר אדם, איל גולן, חיים איפרגן, דניאל בן-חיים.
הרפובליקה הערבית המאוחדת
הרפובליקה הערבית המאוחדת, או רע"ם (בערבית: الجمهورية العربية المتحدة, בתעתיק מדויק: אלג'מהוריה אלערביה אלמתחדה, מתורגם לעיתים גם כ"הקהיליה הערבית המאוחדת", קע"ם) הייתה איחוד בין סוריה למצרים בין השנים 1958 ל-1961. האיחוד נוצר ב-1958 כצעד הראשון לקראת הקמת אומה כלל-ערבית אחת. רע"ם התפרקה כאשר סוריה פרשה בעקבות הפיכה בשנת 1961, אולם מצרים המשיכה להלכה להיקרא בשם זה עד 1971.
במהלך שנות קיומה הייתה רע"ם באיחוד קונפדרטיבי עם צפון תימן.
הסיבות לייסוד הרפובליקה
הרפובליקה נוצרה ב-1 בפברואר 1958, בהסכם בין נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר, ונשיא סוריה, שוכרי אל-קוותלי, בעקבות יוזמה של קציני צבא ופוליטיקאים סורים שהציעה את איחודה של סוריה עם מצרים בדרך להקמתה של אומה ערבית אחת תחת הנהגתו של נשיא מצרים נאצר. חלום האומה הערבית הגדולה שטף את סוריה באותם ימים, והפופולריות של נאצר, שעלתה לאחר שהלאים את תעלת סואץ בשנת 1956 והעז "להמרות את פי המעצמות האימפריאליסטיות", העלתה את קרנו של רעיון האיחוד בסוריה.
לאיחוד הייתה גם סיבה פוליטית. כוחה ההולך וגדל של המפלגה הקומוניסטית בסוריה הדאיג את הגופים הפוליטיים והחברתיים בסוריה, ובעיקר את ראשי הצבא הסורי. איחוד עם מצרים, שבה שלט נאצר תוך דיכוי הקומוניסטים, יכול היה לפתור בעיה זו.
באופן רשמי הצהירו מנהיגי הרפובליקה שמטרת הקמתה היא התכוננות למלחמה משותפת נגד מדינת ישראל.
כינון הרפובליקה
נשיא מצרים נאצר ונשיא סוריה שוכרי אל-קוותלי חתמו על הסכם האיחוד ב-22 בפברואר 1958 לאחר משאל עם בשתי המדינות. בירת המדינה המאוחדת הייתה קהיר. חמישה ימים לאחר האיחוד מונה נאצר לנשיא הרפובליקה. במסגרת האיחוד נשלטה סוריה על ידי יועצים צבאיים מצרים, אשר מנעו את ההפיכה הקומוניסטית, אך הפכו את סוריה למעשה למושבה של מצרים. מצרים ניסתה לצרף גם את תימן לאיחוד, ואף התערבה במלחמה בתימן, אך תימן נחשבה כשותפה קונפדרטיבית בלבד ברפובליקה.
דגל רע"ם התבסס על דגל מצרים בתוספת שני כוכבים שנועדו לסמל את שני חלקי המדינה. דגל עיראק לשעבר היה למעשה דגל זהה עם שלושה כוכבים - הכוכב השלישי סימל את התקווה להתרחבותה של רע"ם.
התפרקות האיחוד
הגורם העיקרי לפירוק האיחוד היה רצונו של נאצר לשלוט בו, בזמן שסוריה ראתה את עצמה כשותף שוויוני. באופן עקרוני, הן נאצר והן מפלגת הבעת' תמכו במדיניות סוציאליסטית, אך בפועל נאצר לא ביצע צעדים משמעותיים שיקדמו את השותפות. בנוסף לכך היו קשיים כלכליים רבים שהעיבו על האיחוד.
בחוקת הרפובליקה שנכתבה ב-1958 הוגדר פרלמנט בן 600 חברים, מהם 400 מצרים ו-200 סורים. הוגדר שנאצר יהיה נשיא הרפובליקה ויהיו לו ארבעה סגנים, שניים מהם מצרים ושניים סורים. כמו כן הוגדרה ממשלה בת 34 שרים, מתוכם 14 סורים. מתחילת הדרך ידם של המצרים הייתה על העליונה, ובמשך השנה הראשונה נאצר פעל במרץ להקטין עוד יותר את כוחם של הסורים. בתחילה עבד אל-חכים עאמר, סגנו של נאצר, ביצע כמה רפורמות ליברליות שעודדו פעילות של אנשי עסקים סוריים במצרים, אך בהמשך מצרים אכזבה שוב ושוב את אנשי הבעת' הסורים. הסורים ביקשו ליצור פדרציה בין סוריה ומצרים, אך נאצר התעקש שהאיחוד יהיה מיזוג מלא של שתי המדינות למדינה אחת, ובתוך זמן קצר סוריה מצאה את עצמה נשלטת כליל על ידי כלכלת מצרים, שהייתה חזקה ויעילה יותר.
ב-8 ביולי 1959 התקיימו בחירות לרשויות המקומיות של הרפובליקה. מתוך 9,445 מושבים, אנשי הבעת' זכו רק ב-250 מקומות, והיה ברור שתוצאות הבחירות זויפו על ידי אנשי נאצר. הוקמה ממשלה חדשה ששלטה בסוריה באמצעות מנגנוני ביטחון אכזריים שדיכאו כל אופוזיציה למשטר. לאחר מכן נאצר ניסה לפרק את מפלגת הבעת' הסורית. לאנשי נאצר הייתה השפעה רבה על סניפי מפלגת הבעת' בירדן ובלבנון, ואלה ניסו לשנות את חוקת המפלגה כך שבפועל מפלגת הבעת' הסורית תפורק. הניסיון נכשל, ומאותו רגע החלה התכתשות פוליטית בין נאצר לבין אנשי מפלגת הבעת' הסורית. כתגובה, נאצר מינה באוקטובר 1959 את סגנו עבד אל-חכים עאמר כשר הכלכלה של סוריה. בהמשך החלו כוחות הביטחון המצרים להתנכל ולאסור פעילים של מפלגת הבעת' הסורית. ב-21 בדצמבר 1959 השמיץ נאצר את מפלגת הבעת' הסורית במילים חריפות, דבר שגרם להתפטרות של שרים סוריים ממספר משרדי ממשלה חשובים. נאצר ניצל את ההזדמנות והחליף שרים אלו בפוליטיקאים מצרים.
בשנת 1960 פקדה את סוריה בצורת קשה, ונאצר כמעט ולא עשה דבר על מנת לעזור לתושבי סוריה. בקרב תושבי סוריה הורגשה אכזבה הולכת וגוברת מהאיחוד עם מצרים. ב-28 בספטמבר 1961 התקוממו קצינים סורים כנגד האיחוד וחוללו הפיכה צבאית בדמשק. מנהיגי ההפיכה היו מוכנים לשאת ולתת עם האיחוד, על בסיס שוויון בין סוריה ומצרים בתוך הרפובליקה, אך נאצר סירב לכך. מנהיגי ההפיכה הודיעו על פרישה מהאיחוד עם מצרים, ובכך פורקה למעשה הרפובליקה הערבית המאוחדת. נאצר המשיך להכריז שהוא לא נטש את חזון "האיחוד הערבי האולטימטיבי" וכי הוא מעוניין לחדש את האיחוד, אך מטרה זו מעולם לא הושגה שוב.
שוכרי אל-קוותלי, שהיה נשיא סוריה לפני האיחוד, התפטר מתפקידו לטובתו של נאצר לאחר הקמת הרפובליקה, ופרש מפעילות פוליטית בשנות האיחוד. ואולם הוא לא נמנע מלהטיח ביקורת בנאצר ובמשטרו. בין היתר האשים את נאצר בכפיית דיקטטורה על סוריה, בסתימת פיות, בהלאמת תעשיות ובפגיעה בכלכלה הסורית. קוותלי תמך בקבוצת הקצינים הסורים שהביאו לקריסת האיחוד ב-1961. לימים התחרט על שהוביל את מהלך האיחוד, וטען כי היה מאוכזב והמום נוכח משטרו הרקוב והדיקטטורי של נאצר.
קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 (רחמנינוב)
הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 בדו מינור, אופוס 18 של המלחין הרוסי סרגיי רחמנינוב, הולחן בין סתיו 1900 לאפריל 1901. היצירה היא מהמפורסמות שביצירות המלחין, וביססה את מעמדו ככותב קונצ'רטי.
חיבור הקונצ'רטו
בשנת 1897 בוצעה לראשונה הסימפוניה הראשונה של רחמנינוב, שלוותה בזמנה בביקורות קשות. לאחר ביצוע הבכורה שקע רחמנינוב בדיכאון ועקב כך גם במחסום כתיבה שנמשך מספר שנים. הקונצ'רטו השני מסמן את ההתאוששות ממצב זה ואת הביסוס מחדש של מעמדו של רחמנינוב כמלחין. הקונצ'רטו מוקדש לניקולאי דאהל, אחד החלוצים בתחום האוטוסוגסטיה וצ'לן חובב, שעזר לרחמנינוב לצאת מהדיכאון.
ביצוע בכורה
הפרקים השני והשלישי בוצעו לראשונה בנגינתו של המלחין ב-2 בדצמבר 1900. ביצוע היצירה במלואה נערך לראשונה ב-9 בנובמבר 1901 בנגינת המלחין שוב, ובניצוח בן דודו אלכסנדר זילוטי.
מבנה היצירה
היצירה מתוזמרת ל-2 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינטים בסי במול (בפרק הראשון) ולה (בפרק השני והשלישי), 2 בסונים, 4 קרנות יער בפה, 2 חצוצרות בסי במול, 3 טרומבונים, טובה, טימפני, תוף בס, מצילתיים, סקציית כלי קשת ולפסנתר סולו.
Dancing on Dangerous
Dancing on Dangerous הוא שיר מאת התקליטן הקזחי איימנבק, שהוקלט על ידי הראפר הג'מייקני שון פול והזמרת-יוצרת המקסיקנית סופיה רייס. השיר יצא לאור ב-9 באפריל 2021, על ידי חברת התקליטים אפקטיב רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום. כמה ימים לאחר יציאתו כסינגל, הופץ עבורו וידאו קליפ נלווה.
קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 (רחמנינוב)
בקולנוע
יצירה זו שימשה כפסקול לסרט הקולנוע "פגישה מקרית" (משנת 1945) בבימויו של דייוויד לין, שזיכה אותה בפופולריות מחודשת.
Dancing on Dangerous
השיר הגיע למקום ה-58 במצעד הסינגלים ההולנדי, ולמקום ה-59 במצעד הסינגלים האיטלקי.
קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 (רחמנינוב)
בקולנוע
מאז הסרט שימש כפסקול של סרטים רבים בהם: "רומן בספטמבר" (1950) בכיכובה של ג'ואן פונטיין, "חטא על סף ביתך" (משנת 1955) בבימויו של בילי ויילדר ובכיכובה של מרילין מונרו, סרט פולחן בזכות הסצנה בה מתעופפת שמלתה של מונרו בשל משב רוח של הרכבת התחתית של ניו יורק הפכה לאחד מסמלי הקולנוע האמריקאי והתרבות האמריקאית, "האביב ברחוב זרצ'ניה" סרט סובייטי (משנת 1956),ובסרט "מכאן והלאה" (משנת 2010) בבימויו של קלינט איסטווד ובכיכובו של מאט דיימון.
Dancing on Dangerous
רקע וכתיבה
השיר נכתב על סופיה רייס ושון פול ידי והופק על ידי איימנבק. בכתבה שפורסמה על סופיה רייס בלוס אנג'לס טיימס הזכירו את "Dancing on Dangerous", תוך שב-Nação da Músic כינו אותו כ"להיט". בכתבה שפורסמה ב-WeAreMitu נבחר "Dancing on Dangerous" לאחד מחמשת שיתופי הפעולה הטובים ביותר של רייס.
קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 (רחמנינוב)
שירים
הפרק הראשון הווה את הבסיס ל "I Think of You"ו"Ever and Forever" של פרנק סינטרה.
Dancing on Dangerous
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-26 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם בשידור חי ב-23 באפריל 2021, שבועיים לאחר יציאתו כסינגל. בתחילת הקליפ, מוצג כביש באזור מדברי, תוך שמופיע כיתוב עם שמותיהם של המוזיקאים ושל השיר עצמו. לאורכו של הקליפ, מוצגות סצנות שונות שצולמו באזוריים מדבריים וזאת, בנוסף לכך שבאחת הסצנות מופיע איימנבק.
קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 (רחמנינוב)
שירים
הנושא מתוך הפרק השני בקונצ'רטו היווה את הבסיס לשיר "Six Heures" של להקת מטרופולין, שהולחן על ידי עופר מאירי.
Dancing on Dangerous
וידאו קליפ
נכון ליולי 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-4.2 מיליון צפיות.