cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מנוע חיפוש
מנוע-על
מנועי-על הם מנועים טפיליים - הם לא מכילים בסיס נתונים משל עצמם, אלא משתמשים בבסיסי נתונים של מנועים אחרים. הקושי בבניית אלגוריתם למנוע-על הוא בסידור תוצאות החיפוש של המנועים השונים לפי רלוונטיות, כאשר לכל מנוע יש שיטה שונה לדרוג האתרים. בנוסף לכך, מכיוון שלכל מנוע חיפוש יש שיטה שונה במקצת לניסוח שאילתות, האלגוריתם של מנוע-העל צריך 'לתרגם' את השאילתה של המשתמש כך שתתאים לכל אחד ממנועי החיפוש. כתוצאה מכך, מנוע-העל לא יכול לנצל את כל אפשרויות החיפוש של המנועים השונים (לדוגמה, כאשר במנוע חיפוש אחד יש אפשרות שלא קיימת בשאר המנועים).
מנועי חיפוש שולחניים
תפקידם של מנועי החיפוש השולחניים לגרום להאצה ומידיות בחיפוש של קבצים ותכנים במחשב האישי. בשוק קיימים מספר רב של תוכנות אלו, בין מנועי החיפוש העיקריים כיום: גוגל דסקטופ, יאהו דסקטופ סרץ, חלונות דסקטופ סרץ, קופרניק דסקטופ סרץ, ISYS דסקטופ סרץ, dtSearch ואוטופוקוס (שהוא היחיד ביניהם שמשוחרר ברישיון של קוד פתוח). כל מנועי חיפוש אלו, סורקים את הקבצים השונים הנמצאים בדיסק הקשיח (או בחלקו) ויוצרים להם אינדקס, שבו נרשמים וממויינים התכנים, כך שהם נעשים נגישים לחיפוש.
ההבדלים בין תוכנות החיפוש הם רבים, ונוגעים לצורת הממשק, קלות השימוש, הנגשה של המידע (באמצעות תצוגה מקדימה של המשפטים שבהם קיימת מחרוזת החיפוש), גמישות של החיפוש (חיפוש בוליאני מתקדם, חיפוש לפי שורשים), סוגי הקבצים שהן יודעות לקרוא ומתייחסות אליהם, שליטה על מנגנון האינדקסים וגמישות בתפעולו, מהירות יצירת האינדקסים, העמסה על משאבי המחשב, בטיחות המידע (יש ביניהן שמצפינות את האינדקס), תמחור של התוכנות (יש ביניהן בחינם), תמיכה בשפות זרות (כולל עברית) ועוד פרמטרים רבים.
כמו כן, קיימים מנועי חיפוש שולחניים שמחפשים ישירות בקבצים ללא יצירת אינדקס. תוכנות אלו בדרך כלל אינן יעילות בחיפוש במסות גדולות של חומר או בכל המחשב האישי, ועיקר שימושן הוא בחיפוש ממוקד בספרייה מסוימת, כאשר התוכן אינו רב מדי.
הגשת אתר למנוע חיפוש
מנועי החיפוש משתמשים בסריקה על מנת למצוא אתרים/דפים חדשים ולרשום אותם במנוע החיפוש. עם זאת, בעל אתר יכול לבקש ממנוע החיפוש לסרוק את האתר שלו ולהוסיפו באופן יזום במקום להמתין שמנוע החיפוש ימצא אותו לבד, ובכך לחסוך זמן. נכון ל 2022, כל מנועי החיפוש עושים תהליך זה ללא תשלום. חשוב לציין כי זה אינטרס של מנוע החיפוש להיות רחב ככל האפשר ולהכיל אינדקס של מספר מקסימלי של אתרים.
קיימות אפשרויות למנוע ממנוע החיפוש מביצוע תהליך רישום של אתר/דף, באמצעות הוספה של קוד HTML ייעודי לצורך זה בקוד המקור של האתר. זהו למעשה 'הסכם ג'נטלמני' בין האתר למנוע החיפוש שלא להציג את התוכן החסום בתוצאות מנוע החיפוש, שכן מנוע החיפוש אינו מנוע מביצוע הסריקה באופן טכני. על מנת למנוע ממנוע חיפוש לעשות סריקה, יש לנעול את התוכן מאחורי מערכת הרשאות כלשהי אשר מונעת גישה לתוכן עצמו.
נוכלויות בנושא הגשת אתרים למנועי חיפוש
אחת הנוכלויות הנפוצות בעניין מנועי חיפוש, הוא גופים המבקשים דמי רישום שנתיים עבור הרישום במנועי חיפוש. הרעיון בנוכלות זו הוא לנצל חוסר ידע של בעלי אתרים, הטועים לחשוב שרישום למנועי חיפוש כמוהו כמו רישום שם מתחם הדורש תשלום שנתי. הנוכלים שולחים מייל שמאיים על בעל האתר שאם לא ישלם את דמי הרישום השנתי, לא יופיע במנועי החיפוש ולקוחות לא יוכלו למצוא אותו.
דרבנן
דְרַבָּנָן (או: מִדְּרַבָּנָן; בעברית: "של רבותינו") הוא הגדרה של מקור להוראות הלכתיות ביהדות. ההלכות מדרבנן הינן חוקים שחכמים הוסיפו על גבי מערכת ההלכות דאורייתא ("תקנות חכמים").
להבחנה בין הלכות בעלות תוקף מדאורייתא לעומת הלכות בעלות תוקף מדרבנן משמעויות מעשיות בפסיקת ההלכה.
הגדרת מושגים
"דרבנן" הוא מונח בארמית שמשמותו "של רבותינו". כינויים נוספים הם "דברי סופרים" או "דברי חכמים". הוראות דרבנן נקראות גם "תקנת חכמים" או "גזירת חכמים" (גם בקיצור: "תקנה" או "גזירה" בסתם). בשיח ההלכתי מקובל להתייחס ל"דין/איסור/חיוב דאורייתא" לעומת "דין/איסור/חיוב דרבנן".
דאורייתא
דין דאורייתא כולל את כל הדינים שנמסרו למשה רבנו בהר סיני. כלומר הן דינים הכתובים בתורה (במפורש או שנלמדים מפסוק) והן דינים שהם "הלכה למשה מסיני" כלומר תורה שבעל פה. "דאורייתא" הוא מונח בארמית שמשמעתו "של התורה", כינויים נוספים הם "דבר תורה" או "דברי תורה".
דוגמא למצווה מדאורייתא היא איסור הדלקת אש בשבת (שמות לה', ג').
דברי קבלה
בין דין דאורייתא לדין דרבנן יש גדר אמצעי שנקרא דברי קבלה. כלומר מצוות או חיובים שנאמרו על ידי הנביאים. דברי קבלה אינם כתוקף של דיני התורה, אך הם יותר חמורים מדינים דרבנן.
לעתים יש בדברי קבלה דווקא קולא (קלים יותר) מדיני דרבנן: במקרים מסוימים החמירו חכמים בדבריהם יותר מדיני התורה, על פי הכלל "דברי חכמים צריכים חיזוק, דברי תור האינם צריכים חיזוק". אך בדברי קבלה לא החמירו חכמים כבדיני תורה.
דוגמה למצווה מדברי קבלה היא פורים שנתקנה על ידי הנביאים.
השתלשלות תקנות חכמים
מקור ההוראות שנוספו מדרבנן אינו בנקודה היסטורית אחת. המסורת היהודית מייחסת כמה מהתקנות לדמויות מקראיות שונות, ובהן משה, שלמה ועזרא. תקנות אחרות מיוחסות לחכמים מסוימים שפעלו בתקופת בית שני או בתקופה שלאחר החורבן.
לגבי רוב הדינים דרבנן אין מסורת מפורשת המתייחסת לזמן שבו הן נתקנו, אך בדרך כלל התלמוד ושאר הספרות ההלכתית עוסקים בתקנות המיוחסות על ידם לתקופת התנאים או מוקדם יותר.
דין דרבנן
כאמור דינים דרבנן הן דינים שאין להם מקור בתורה שבכתב או בעל פה, והם ניתקנו על ידי חז"ל בדורות שלאחר מתן תורה. רבים מגזירות חז"ל ניתקנו על מנת להרחיק את האדם מלעבור על איסור דאורייתא. כך למשל מופיע בתחילת מסכת ברכות שתיקנו חז"ל לקרוא קריאת שמע של ערבית עד חצות הלילה, על אף שמהתורה זמנה הוא עד הבוקר על מנת "להרחיק את האדם מן העבירה". טעם התקנה הוא על מנת שאדם לא ילך לישון קודם שקרא קריאת שמע, כאשר בדעתו לקרואה בהמשך הלילה, וייתכן שיגרר בשנתו עד הבוקר וימנע מלקרוא קריאת שמע.
בופסקים ובתלמוד מובאים כמה הבדלי דינים שמייחדים דינים דרבנן:
מנדוסה (פרובינציה)
גאוגרפיה
במזרח הפרובינציה מתנשאות כמה מהפסגות הגבוהות בהרי האנדים, ובהן ההר הגבוה ביותר ביבשת אמריקה כולה, אקונקגווה, הממוקם בקצה הצפון-מערבי של הפרובינציה, וגובהו 6,960 מ' מעל פני הים. פסגות גבוהות נוספות כוללות את ההרים טופונגאטו (6,570 מ'), סן חוסה (5,856 מ'), טופונגאטיטו (5,682 מ'), מאיפו (5,323 מ') וסוסנאדו (5,189 מ'). תוואי הקרקע נעשה מישורי יותר ככל שמתקדמים מזרחה, ואולם בדרום הפרובינציה מתנשאים שני הרים נוספים הקוטעים רצף זה, נוואדו (3,810 מ') ופָּז'וּן (3,680 מ').
האקלים בפרובינציה יבש, וכמות המשקעים השנתית הממוצעת נעה בין 150 ל-350 מ"מ. משרע הטמפרטורות בין היום ללילה קיצוני.
היסטוריה
לאחר הקמתה של מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה ב-1776, סופחה אליה מנדוסה, בה התגוררו באותה העת כ-30 אלף תושבים. ב-1782 הוקמה האינטנדנסיה של קוז'ו, אך היא פורקה כבר ב-1783, והחל מאותה שנה הייתה מנדוסה חלק מהאינטנדנסיה של קורדובה וטוקומאן. ב-1813 הוקמה האינטנדנסיה של קוז'ו מחדש, והיא כללה את מנדוסה, סן חואן וסן לואיס של ימינו. ב-1814 מונה חוסה דה סן מרטין למושל קוז'ו, וב-1817 השלים את כיבוש קוז'ו מידי הספרדים, בדרכו לשחרורן של צ'ילה ופרו. ב-1 במרץ 1820 פורקה האינטנדנסיה ל-3 פרובינציות נפרדות - סן חואן, סן לואיס ומנדוסה. ב-14 בדצמבר 1854 הייתה מנדוסה לפרובינציה הראשונה בארגנטינה שמכוננת לעצמה חוקה.
בשנות השישים של המאה ה-20 עלה כוחה של המפלגה הדמוקרטית, בהנהגתו של פרנסיסקו גבריאז'י. מפלגה זו, בעלת השקפות שמרניות קמה ביוזמתם של בעלי אדמות שהתנגדו לרפורמות שהנהיג נשיא ארגנטינה חואן פרון, ושבמסגרתן הוקצו יותר משאבים לערים על חשבון המגזר הכפרי. גבריאז'י נבחר למושל הפרובינציה ב-1961 והודח במהלך ההפיכה הצבאית שאירעה בארגנטינה ב-1966. הממשל הצבאי עצמו מינה אותו מחדש למושל ב-1970. בקדנציה החדשה שלו הנהיג גבריאז'י קו תקיף נגד האופוזיציה, והשתמש במשטרה לדיכוי מתנגדים. בנוסף, החל לגלות מעורבות בענייני חוץ, ותמך במורדים שפעלו נגד נשיא צ'ילה, סלוודור איינדה. בעקבות הפגנות נגדו ב-1972 נאלץ להתפטר.
דמוגרפיה
בשנת 2001 התגוררו במנדוסה כמיליון ו-580 אלף בני אדם, מה שהופך אותה לפרובינציה החמישית בגודלה בארגנטינה. הבירה מנדוסה היא העיר הרביעית בגודלה בפרובינציה, ומתגוררים בה כ-111 אלף תושבים, אך במטרופולין שלה מתגוררים כ-60% מתושבי הפרובינציה, כ-849 אלף בני אדם. מבחינה מינהלית מחולקת הפרובינציה ל-18 דפרטמנטוס.
הערים הגדולות במנדוסה הן:
כלכלה
כלכלתה של מנדוסה היא החמישית בגודלה בארגנטינה, והתמ"ג בשנת 2006 נאמד בכ-13.8 מיליארד דולרים. בממוצע, מדובר בכ-8,720 דולר לנפש, שיעור דומה לממוצע הארצי בארגנטינה.
מנדוסה מפורסמת בתעשיית היין שלה, ומדי שנה מיוצרים ב-1,200 היקבים שבה למעלה ממיליארד ליטר יין, שהם כ-70% מהתוצרת בארגנטינה כולה. תעשיות בולטות נוספות כוללות שימורי פירות, זיקוק נפט וצמנט.
תעשיית הדבש אף היא ענף בולט בפרובינציה, שבה כ-30 אלף כוורות. הגידולים החקלאיים הנפוצים בפרובינציה כוללים תפוחים, אגסים, עגבניות, בצלים, שזיפים, זיתים, דובדבנים וחבושים.
כ-14% מרזרבות הנפט של ארגנטינה מקורן במנדוסה, ומחצבים נוספים כוללים אורניום וסיד.
קולנוע
בשנת 1997 צולם בעיירה הקטנה אוספז'אטה (Uspallata) הסרט המפורסם "7 שנים בטיבט" בכיכובו של בראד פיט. בסרט ניתן היה להבחין בנופים ההרריים המרהיבים ביופיים, בחלקם מושלגים ובחלקם מדבריים.
Fyter Fest (2019)
(2019) Fyter Fest היה אירוע היאבקות מקצועית בשיטת השלם וצפה של ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW). האירוע נערך ב-29 ביוני 2019 באושן סנטר, שבדייטונה ביץ', פלורידה. האירוע היה בשיתוף עם אירוע משחקי הלחימה של Community Effort Orlando (CEO). האירוע היה האירוע השני של ארגון זה. האירוע Fyter Fest שודר בחינם בשירות השידור של B/R Live.
תשעה קרבות התנהלו באירוע, כולל שלושה שהתקיימו במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, ג'ון מוקסלי ניצח את ג'ואי ג'נלה בקרב ללא סנקציות. עוד ברשימת הקרבות, The Elite (קני אומגה, מאט ג'קסון וניק ג'קסון) ניצחו את הלוצ'ה בראדרס (פנטגון ג'וניור וריי פיניקס) ולארדו קיד.
עלילות
בסדרת היוטיוב Being The Elite ניתן היה לראות שג'ואי ג'נלה התעמת עם ג'ון מוקסלי מיד לאחר הופעת הבכורה של האחרון באירוע Double or Nothing. במהלך קטע זה, ג'נלה צחק על מוקסלי ואף הדליק סיגריה. מוקסלי בתגובה לקח את הסיגריה, עישן אותה ואת העשן נשף על פניו של ג'נלה. כמה ימים לאחר מכן, קרב בין השניים נקבע לאירוע Fyter Fest. רק לפני האירוע נודע שהקרב ביניהם יהיה קרב ללא סנקציות.
באירוע Double or Nothing, אליפות העולם של AEW נחשפה על ידי אגדת ההיאבקות, ברט הארט. הארט קרא החוצה לאדם פייג' שניצח בקרב הקזינו באטל רויאל והוכרז שיקבל קרב על תואר זה (שלאחר מכן נקבע לאירוע All Out). השניים נקטעו על ידי MJF, שהתגרה גם בהארט וגם בפייג'. פייג' ניסה לתקוף את MJF, אך האחרון חמק מכך. בזמן ש-MJF ניסה לצאת מהאולם, הוא נקלע לעימות עם ילד הג'ונגל וג'ימי האבוק. לאחר מכן, פייג', ילד הג'ונגל והאבוק תקפו את MJF. בסדרת קטעים מבדחים במסגרת סדרת היוטיוב Being The Elite, פייג' רצה קרב נגד MJF באירוע Fyter Fest, אך לבסוף נקבע לאירוע זה קרב מרובע בין פייג', MJF, ילד הג'ונגל והאבוק.
לפני האירוע, דווח שבסט פרנדס (צ'אק טיילור וטרנט בארטה), SoCal Uncensored (פרנקי קאזריאן וסקורפיו סקיי) ופרייבט פארטי (אייזיאה קאסידי ומארק קוון) יתחרו ביניהם במסגרת המופע המקדים בקרב זוגות משולש על ההזדמנות להשיג כרטיס חופשי לסיבוב הראשון של הטורניר על אליפות הזוגות של AEW אשר יתקיים באירוע All Out, שייערך ב-31 באוגוסט.
מופע מקדים
שלושה קרבות התקיימו במהלך המופע המקדים אשר נודע בשם "The Buy In".
בקרב הראשון של המופע המקדים, בסט פרנדס (צ'אק טיילור וטרנט בארטה), SoCal Uncensored (פרנקי קאזריאן וסקורפיו סקיי) ופרייבט פארטי (אייזיאה קאסידי ומארק קוון) התחרו בקרב זוגות משולש על ההזדמנות להשיג כרטיס חופשי לסיבוב הראשון של הטורניר על אליפות הזוגות של AEW אשר יתקיים באירוע All Out, שייערך ב-31 באוגוסט. בסיום, טיילור ובארטה ביצעו על קאסידי את מהלך הסטרונג זירו כדי לנצח בקרב.
בקרב השני, אלי התחרתה נגד לבה בייטס (שלוותה לקרב על ידי פיטר אבאלון). בסיום, אלי ביצעה על בייטס את מהלך הסופרקיק כדי לנצח בקרב.
בקרב האחרון במסגרת המופע המקדים, מייקל נאקאזווה התחרה נגד אלכס ג'באיילי בקרב הארדקור. נאקאזווה ניצח את ג'באיילי בקרב לאחר הצמדה לספירת שלוש.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב יחידים בין כריסטופר דניאלס לשימה. סיום הקרב התנהל כך ששימה ביצע על דניאלס את מהלך המטאורה, מה שהוביל אותו לניצחון בקרב.
בקרב השני, ריהו ניילה רוז ויוקה סאקאזאקי התחרו ביניהן בקרב משולש. בסיום, ריהו הצליחה להצמיד את רוז לניצחון.
הקרב שבא לאחר מכן היה קרב מרובע בין אדם פייג', MJF, ילד הג'ונגל וג'ימי האבוק. בסיום, פייג' ביצע על האבוק את מהלך הסיום שלו, ה-Dead Eye, ולאחר מכן הצמיד אותו לניצחון בקרב.
אז, קודי התחרה נגד דארבי אלין. בסיום, קודי ביצע על אלין את מהלך הקרוס רודס, אך הזמן החוקי של הקרב הסתיים בדיוק בניסיון ההצמדה של קודי שבא לאחר מהלך זה. כתוצאה מכך, הקרב הסתיים בתיקו עקב חריגה מגבולות הזמן המוקצב. לאחר הקרב, שון ספירס הופיע ותקף את קודי בעזרת מכת כיסא בלתי מוגנת לראשו של רודס, מה שהוביל לחתך עמוק ואיבוד דם רב.
בקרב הלפני האחרון, The Elite (קני אומגה, מאט ג'קסון וניק ג'קסון) התחרו נגד הלוצ'ה בראדרס (פנטגון ג'וניור וריי פיניקס) ולארדו קיד בקרב שלושה נגד שלושה. בסיום, אומגה ביצע על לארדו קיד את מהלך ה-One-Winged Angel כדי להשיג את הניצחון בקרב.
הקרב המרכזי
הקרב המרכזי של הערב הפגיש את ג'ון מוקסלי וג'ואי ג'נלה לקרב ללא סנקציות. ג'נלה ביצע על מוקסלי את מהלך ה-Russian Legsweep מדופן הזירה אל שולחן שהונח מחוץ לזירה. ג'נלה המשיך לתקוף וביצע על מוקסלי את מהלך הדת' וואלי דרייבר אל תוך שולחן מלא בחוטי תיל, אך ניסיון ההצמדה שבא לאחר מכן לא היה מוצלח. מנגד, מוקסלי ביצע על ג'נלה את מהלכי הסנאפ דאבל אנדרהוק DDT והדת' וואלי דרייבר אל אותו שולחן חוטי התיל. מוקסלי המשיך וזרק את ג'נלה אל תוך ערימת נעצים. לאחר מכן, מוקסלי ביצע פעם נוספת את מהלך הסנאפ דאבל אנדרהוק DDT על הנעצים, מה שהספיק לו כדי להצמיד את ג'נלה לניצחון. לאחר הקרב, קני אומגה הופיע ותקף את מוקסלי בעזרת מהלכי ה-V-Trigger, פיילדרייבר ופוט סטומפ על שולחן שבור מחוץ לזירה. באזור רמפת הכניסה לאולם, אומגה תקף את מוקסלי בעזרת גיטרה ופח אשפה. לאחר שאומגה ביצע על מוקסלי את מהלך הסנאפ דאבל אנדרהוק DDT על פח האשפה, בכירי ההנהלה הפרידו בין השניים.
ביקורות
העיתונאי של Wrestling Observer Newsletter, דייב מלצר, כתב שהאירוע Fyter Fest קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל. לקרב בין The Elite ללוצ'ה בראדרס ולארדו קיד העניק את הציון הגבוה ביותר מבין כל הקרבות באירוע עם 4.50 כוכבים. לקרב המרכזי בין מוקסלי לג'נלה העניק ציון של 4.25 כוכבים והוסיף ש"הקרב היה מדהים בפני מה שהוא ייצג והכיל רגעים קיצוניים במיוחד". קרב הזוגות המשולש של המופע המקדים והקרב בין קודי לדארבי אלין קיבלו ציון של 3.75 כוכבים כל אחד. הקרבות האחרים במסגרת המופע המקדים של אלי נגד לבה בייטס ונאקאזווה נגד ג'באיילי קיבלו את רוב ה"תגובות השליליות", אך מכת הכיסא הבלתי מוגנת של שון ספירס על קודי קיבלה את מירב הזעם במסגרת האירוע.
מירב הדיונים לאחר האירוע היו עקב פגיעת הכיסא בראשו של קודי רודס על ידי שון ספירס לאחר הקרב של רודס נגד דארבי אלין. בזמן שרודס לא סבל מזעזוע מוח, הוא היה זקוק לעבור 12 תפרים. היאנג באקס התראיינו לאחר האירוע ואמרו שמכת הכיסא נועדה להיראות בלתי מוגנת (אך באותו הזמן לשמור על בריאותו של רודס), אבל משהו במכה גרם לראשו של רודס לחתך, שהוביל לכמות רבה של איבוד דם.
AEW קיבלו ביקורות רבות בתעשיית ההיאבקות על כך שאיפשרו למכה זאת לקרות למרות החששות מפגיעת ראש. בניגוד לכך, ה-WWE אסרו על המתאבקים לפגוע באחר עם מכות כיסא ישירות לראש עקב הרצח הכפול וההתאבדות של כריס בנואה בשנת 2007.
תוצאה לאורך זמן
מספר ימים לאחר האירוע, קרב חוזר בין The Elite (קני אומגה, מאט ג'קסון וניק ג'קסון) ללוצ'ה בראדרס (פנטגון ג'וניור וריי פיניקס) ולארדו קיד נקבע לאירוע הבא של הארגון המקסיקני, AAA, טריפלמניה XXVII, שנערך ב-3 באוגוסט 2019.
שון ספירס איתגר את קודי לקרב. בסופו של דבר, הקרב הוכרז באופן רשמי לאירוע All Out.
קשת בענן
קשת בענן היא תופעת טבע אופטית, הנוצרת כתוצאה משבירה, נפיצה והחזרה של קרני אור הבוקעות ממקור נקודתי או כמעט נקודתי. בדרך כלל הכוונה היא לקשת הנובעת משבירת אור השמש. הקשת נראית בכיוון הנגדי למקור האור, לאחר שהאור נתקל בדרכו במקום בו נמצאות טיפות מים רבות בעלות צורה דומה, הגורמות יחד להיווצרות מראה ייחודי זה.
ניתן ליצור, בעזרת מקור אור מלאכותי, קשת בצורת מעגל שלם, אולם אדם הניצב על פני כדור הארץ וצופה בקשת שמקור האור שלה הוא השמש או הירח, יראה אותה תמיד בצורה של חלק ממעגל, כלומר קשת גאומטרית.
הקשת מורכבת מצבעי הספקטרום, המסודרים לפי אורך הגל שלהם. נהוג לחלק את הספקטרום הרציף של הקשת לצבעים בדידים הקרויים "צבעי הקשת". החלוקה היא תלוית תרבות ואיננה אחידה בכל העולם. הצבע האדום נמצא בצידה החיצוני של הקשת, ואחריו באים הצבעים כתום, צהוב, ירוק, תכלת ואילו הצבע הסגול נמצא בצידה הפנימי. כיוון שהשמש פולטת גם קרינה תת אדומה הרי שבעזרת מכשור מתאים (ואפילו מד טמפרטורה) ניתן להבחין שמעבר לצבע האדום מצוי התת אדום, וכך גם הוא התגלה. באותה מידה ניתן למצוא את הצבע העל סגול.
מקומות בהם מופיעה
מקור קרני האור עשוי להיות השמש, הירח, או אף מקור אור מלאכותי בעל ספקטרום רציף. כיוון שהעין האנושית מתקשה באבחנה בין צבעים באור חלש, נתפסת קשת הירח כקשת לבנה. במפלי ניאגרה למשל ניתן היה לראות קשת ירח, עד שהחלו להאיר את המפלים באור מלאכותי בלילה.
טיפות המים עשויות להיות טיפות גשם או טיפות מים אחרות שמתפזרות באוויר ומקורן למשל במפלי מים או במזרקות. הקשת הנפוצה ביותר נראית בימים בעלי ראות אטמוספירית טובה, כאשר יורד גשם עדין, והשמש גלויה. הקשת נראית בכיוון המנוגד לכיוון בו נמצאת השמש, ולכן קל יותר לראות קשת מרהיבה בבוקר או בערב, כאשר השמש נמוכה. ניתן ליצור אפקט קשת באופן יזום באמצעות ריסוס טיפות מים באוויר ביום שמש.
הסבר מדעי
קשת נגרמת כתוצאה מנפיצה של אור שמש, כאשר הוא נשבר בחדירה וביציאה מטיפות מים כדוריות בקירוב.
שבירה, נפיצה והחזרה
למעשה, זוויות מרביות אלו מגדירות גם את הכיוון שבו מרוכז רוב האור המוחזר מהטיפות, וזאת הסיבה לצורת הקשת — האור האדום בקשת נמצא בזווית של '42°18 סביב הנקודה המנוגדת לשמש שנמצאת לרוב מתחת לאופק, והאור הכחול נמצא כשתי מעלות נמוך יותר. שאר האור המוחזר בזוויות נמוכות יותר גורם להארת העיגול המוגבל על ידי הקשת. כלומר, חלק השמים שנמצא פנימה לקשת מואר יותר מחלק השמים שנמצא מחוץ לקשת, והאור בעיגול זה מהווה תערובת של כל צבעי השמש ולכן צבעו לבן.
מיקומה של הקשת
על מנת לראות קשת יש לעמוד בין השמש ובין הגשם ולהסתכל לכיוון הגשם. הקשת הראשית ממוקמת בזווית מעט גדולה מ־40 מעלות סביב הנקודה ההפוכה לכיוון השמש (נקודה אנטיסולרית). נקודה זו נמצאת בדרך כלל מתחת לאופק ולכן הקשת הנראית קטנה מחצי מעגל. אם עומדים על הר אז ניתן לראות קשת גדולה מחצי מעגל, וממטוס ניתן לראות אפילו מעגל שלם. אם השמש גבוהה מדי בשמים אז הקשת כלל לא תיראה, ולכן השעות הטובות יותר לצפייה בקשת הן שעות הבוקר לאחר הזריחה או שעות הערב לפני השקיעה.
הזווית הגדולה של הקשת מקשה על צילום שלה כשבתמונה אחת נדרש מפתח זוויתי של 84°. עבור מצלמה עם סרט של 35 מ"מ, יהיה צורך בעדשה בעלת אורך מוקד קצר במיוחד, או פחות, בעוד שלרוב הצלמים יש רק עדשות רחבות של.
קשתות משניות
לעיתים מופיעה קשת שנייה, עמומה יותר, מחוץ לקשת הראשית. קשת זו נוצרת באמצעות החזרה כפולה בתוך הטיפה, והצבעים שלה מופיעים בזווית של 50°–53°, הזווית המינימלית של האור המוחזר פעמיים, והזווית שבה מתרכז רובו של אור זה. בשל ההחזרה השנייה, צבעי הקשת המשנית מהופכים בסדרם ביחס לצבעי הקשת הראשית: כחול בחוץ ואדום בפנים.
האזור הכהה של השמים הבלתי מוארים בין הקשת הראשונית והמשנית נקרא רצועת אלכסנדר, על שם אלכסנדר מאפרודיזיאס אשר היה הראשון שתיאר את התופעה. וכיוון שהזווית של הקשת השנייה היא הזווית המינימלית של האור שמוחזר פעמיים, חלק השמים שמחוץ לקשת השנייה מואר על ידי תערובת של כל הצבעים, כלומר אור לבן.
במקרים נדירים ניתן לחזות בקשת שלישית. מספר צופים דיווחו גם על ראייתה של קשת רביעית, עמומה ובלתי יציבה. בנוסף להיותן חלשות משום שבכל החזרה חלק מהאור נשבר ויוצא מהטיפה, קשתות אלה מופיעות בכיוון השמש והדבר מקשה על הצפייה בהן.
קשתות סופרנומרריות
לעיתים ניתן לחזות בתופעת קשת מרהיבה נוספת: מספר קשתות קלושות בחלקה הפנימי של הקשת הראשית, ולעיתים נדירות מאוד גם בחלקה הפנימי של הקשת המשנית. קשתות אלו מופרדות במעט מן הקשתות העיקריות, ויש להן רצועות בצבעי פסטל שאינם מתאימים לתבנית הרגילה. קשתות אלו מכונות קשתות סופרנומרריות (בנות קשת). לא ניתן להסביר את קיומן באמצעות אופטיקה גאומטרית קלאסית.
הקשתות הסופרנומרריות נגרמות כתוצאה מהתאבכות בין קרני אור הנעות במסלולים שונים מעט באורכם בתוך הטיפות. חלק מהקרניים נמצאות באותו מופע, מחזקות זו את זו ויוצרות רצועה בוהקת. אחרות נמצאות במופעים מנוגדים, יוצרות התאבכות הורסת ומבטלות זו את זו, ובכך יוצרות פער (רצועה בה אין אור). מכיוון שזוויות השבירה שונות עבור אור בצבעים שונים, תבנית ההתאבכות תלויה בצבע. לכן כל רצועה בוהקת נבדלת בצבעה, ויוצרת קשת בזעיר אנפין.
הקשתות הסופרנומרריות רחבות יותר כאשר טיפות המים קטנות יותר. במקרה זה הן גם ברורות למדי ויש סיכוי רב יותר להבחין בהן. מבחינה היסטורית, עצם קיומן של קשתות סופרנומרריות היווה אינדיקציה ראשונית לטבעו הגלי של האור.
קשת שיקוף
נגזרת אחרת של קשת נוצרת כאשר אור מוחזר מגוף מים. כאשר אור שמש משוקף ממים טרם הגיעו לטיפות גשם, נוצרת קשת שיקוף. לקשתות אלו יש אותם קצוות כמו לקשת רגילה, אך הן מתפרסות על פני זווית גדולה הרבה יותר, כאשר כל הקשת גלויה. ניתן לראות קשתות שיקוף ראשיות ומשניות.
קשת משוקפת
קשת משוקפת נוצרת כאשר אור שהוחזר קודם בתוך טיפות, משוקף לאחר מכן מגוף מים שטוח או מחול רטוב, בטרם הגיעו לצופה. קשת משוקפת אינה בבואה של הקשת העיקרית, אלא מוסטת ממנה במידה התלויה בגובהה של השמש.
הילת הטייס והילות נוספות
כאשר האוויר מכיל טיפות מים זעירות בכיוון ההפוך מן השמש לגבי מטוס או מסוק, נוסעי המטוס וטייסיו רואים לפעמים קשת בענן. משום שאין שום דבר שיפריע לקשת, היא מופיעה כמעגל שלם, כשצילו של המטוס נמצא במרכזה. תופעה זו מכונה "הילת הטייס". תופעה דומה יכולה להתרחש גם על פני הקרקע בתנאים גאוגרפיים (למשל כשנמצאים בפסגת הר או בראש בניין גבוה) או אטמוספיריים מיוחדים.
היסטוריה של מדע הקשתות
חושבים כי האסטרונום הפרסי קוטב אל־דין אל־שירזי היה הראשון שנתן הסבר מדויק דיו לתופעת הקשת. ידוע כי גם תאודוריק מפריברג נתן הסבר תאורטי לקשת בשנת 1307. הוא גרס כי "כאשר אור שמש נופל על טיפות לחות בודדות, הקרניים נשברות פעמיים (בכניסה וביציאה) ומחזרות פעם אחת (בגב הטיפה), בטרם הגיען אל עין הצופה" (ציטוט מ־David C, Lindberg, Roger Bacon's Theory of the Rainbow: Progress or Regress?, Isis, Vol. 57, no. 2, p. 236).
ב־1637 פיתח דקארט הסבר זה הלאה. ביודעו שגודל הטיפות לא שינה את הקשת הנצפית, הוא ערך ניסויים בהעברת אור דרך כדור זכוכית גדול, מלא במים. ממדידת הזוויות בהן הגיחו קרני האור, הסיק כי הקשת הראשית נוצרת כתוצאה מהחזרה בודדת בתוך הטיפה, וכי ניתן ליצור את הקשת המשנית באמצעות שתי החזרות פנימיות. הוא הצליח לגבות טענה זו באמצעות פיתוח של חוק השבירה (אחרי סנל, אך באופן בלתי תלוי) וחישוב נכון של הזוויות של שתי הקשתות. עם זאת, הוא לא הצליח להסביר את הצבעים.
אייזק ניוטון היה הראשון להראות כי אור לבן מורכב מאור בכל צבעי הקשת, אשר מנסרת זכוכית יכולה לפצל לספקטרום הצבעים המלא. הוא אף הראה כי אור אדום נשבר פחות מאור כחול. גילוי זה הוביל להסבר המדעי הראשון של מאפייניה העיקריים של הקשת.
במיתולוגיה ובתרבות
לקשת, כתופעה מרהיבת עין שלא היה לה הסבר עד למאות השנים האחרונות, יש מקום של כבוד באגדות ובמיתוסים:
מלבד אלו, לצבעי הקשת נודעה משמעות תרבותית בהקשר קבלת האחר ואהבת כל אדם באשר הוא. דגם צבעי הקשת הפך למזוהה עם הקהילה הגאה בכל העולם, ודגלים שמציגים את צבעי הקשת מתנוססים במצעדי גאווה ובכנסים השייכים לחברי הקהילה.
במקרא וביהדות
תופעת הקשת בענן מוזכרת לראשונה בתנ"ך בספר בראשית, כסמל לברית שכרת אלוהים עם בני האדם לאחר המבול בימי נח, שבה נשבע כי לא יביא עוד מבול על הארץ:
הרמב"ן בפירושו לפסוקים אלה מסביר כי אין הכרח לפרש שהקשת היא בריאה שנתחדשה לאחר המבול: הוא מעמיד את הדיבור "את קשתי נתתי בענן" כנגד "זאת אות הברית אשר אני נותן", ומבאר כי הקשת התקיימה כתופעת טבע מימי בראשית, והחידוש באותו מעמד הוא קביעתה כ"אות הברית" שכרת האל עם האנושות. הקשת ההפוכה ונטולת המיתר מבטאת באופן סמלי כוונות שלום. הרב מנחם מנדל שניאורסון הסביר, שהמבול זיכך את חומר העולם, וקודם המבול לא התאפשרה חדירת אור השמש בעננים והיווצרות הקשת.
האמורא הקדום רבי יהושע בן לוי אמר שהרואה את הקשת בענן צריך ליפול על פניו, כיוון שמראה כבוד האל מתואר בחזון המרכבה של יחזקאל כקשת בענן, אך חכמים אחרים התנגדו לכך, שכן נראה כסוגד לקשת. אך הכל מסכימים שיש לברך בראייתה. להלכה נקבע נוסח הברכה:, והיא נאמרת בכל פעם שרואים קשת מחדש, גם אם חלף פרק זמן קצר מהברכה בראיית הקשת הקודמת.
התלמוד הבבלי פוסק ש"המסתכל בקשת ראוי לו שלא בא לעולם", שכן הוא "אינו חס על כבוד קונו". חז"ל מספרים בשבחם של מספר צדיקים בשל כך שבכל ימיהם לא נראתה קשת בענן, מפני שהם בעצמם הגנו על בני דורם ממבול.
בקבלה הקשת מסמלת את גלות השכינה בין הקליפות. בספר הזוהר נכתב כי לפני ביאת המשיח תופיע קשת חריגה, שצבעיה יהיו חזקים במיוחד; כאשר הקשת תתקשט בגווניה ככלה "בגוונין נהירין" ותאיר לעולם, (כעת היא מאירה ב"גוונין חשוכין" ותפקידה הוא להזכיר שלא יהיה מבול), היא תשמש כסימן לכך שהמשיח צפוי להגיע. כמו כן מתואר בזוהר כי האיסור להביט בקשת נובע מכך שמי שמסתכל בקשת הוא כמי שמסתכל בשכינה עצמה.
הקשת באמנות
בשיר "My Heart Leaps Up When I Behold The Rainbow" משנת 1802, ויליאם וורדסוורת' כותב: לעומת זאת, אומרים כי ההבנה של הקשת על ידי ניוטון גרמה לג'ון קיטס לקונן בשירו "Lamia" בשנת 1820: בניגוד לכך, ריצ'רד דוקינס, בדברו על ספרו "Unweaving the Rainbow: Science, Delusion and the Appetite for Wonder" ("לפרום את הקשת בענן: מדע, הזיה ותיאבון לקסם"), אמר:
שירים נוספים שעוסקים בקשת בענן הם למשל השיר "מעבר לקשת" במחזמר הקוסם מארץ עוץ, והשיר "קשת בענן" ללאה גולדברג:
קירוב בורן-אופנהיימר
קירוב בורן-אופנהיימר הוא קירוב חשוב המשמש לצורך פתרון משוואת שרדינגר עבור מולקולות. הקירוב נקרא על שם מקס בורן ורוברט אופנהיימר שהציגו אותו במאמר שפורסם בשנת 1927 תחת הכותרת Zur Quantentheorie der Molekeln (על התורה הקוונטית של מולקולות) בכתב העת Annalen der Physik.
בבסיס הקירוב ההנחה כי בשל מסתו הגבוהה של גרעין האטום יחסית לאלקטרון, ניתן להפריד את המילטוניאן האנרגיה של האלקטרון מהמילטוניאן האנרגיה הקינטית של הגרעין. כאשר:
כאשר ניתן לפתור תחילה את המשוואה האלקטרונית בנפרד:
שד הצהריים
זוהי דרמה קומית העוסקת בחייה של אישה, המגלה יום אחד, שבעלה בוגד בה עם המזכירה. מועלות שאלות נוקבות על החיים – מהם חיי הנישואים? כיצד ניתן לפתוח בחיים חדשים?
המחזה עלה לראשונה בצרפת בשנת 2005.
בישראל הוצג המחזה בגרסתו העברית, על ידי השחקנית קטי רויטמן, בתיאטרון הסימטה ביפו.
קרדינל (צבע)
קרדינל (באנגלית: Cardinal) הוא סוג של צבע אדום, אשר קיבל את שמו מן הגלימות אותן לובשים החשמנים הקתולים, זאת אף שהצבע שהחשמנים לובשים הוא למעשה שני.
הציפור קרדינל קיבלה את שמה משמו של הצבע.
עובדיה חממה
עובדיה חממה (נולד ב-24 באוקטובר 1964) הוא זמר ומוסיקאי ישראלי. במקביל ליצירתו המוסיקלית הוא משמש כמנכ"ל משותף בעסק המשפחתי - חברת "חממה חקלאות ושיווק בע"מ".
ביוגרפיה
חממה גדל בגבעתיים, והחל לנגן בגיטרה בתקופת התיכון. במהלך שירותו הצבאי העמיקה התעניינותו במוזיקה, ובעת שריצה עונש ריתוק למחנה של חודש החל לראשונה לכתוב ולהלחין שירים. יחד עם זאב נחמה ויאיר גת - חברו לשירות הצבאי, הקים בשנת 1985 את להקת מוסקבה - להקת מחאה שבגלגולה המאוחר נקראה אתניקס.
בעקבות לחץ אביו ללמוד באוניברסיטה עזב חממה ב-1986 את הלהקה והתמקד בלימודים לתואר בגאוגרפיה ותואר ראשון כללי במדעי הרוח.( ובעיקר פילוסופיה יהודית וכללית) במקביל המשיך לכתוב מוזיקה. בסוף השנה הקליט שיר סולו ראשון, "מה קרה לדנה?!", שלא זכה להצלחה.
אלבומי סולו
מעודד מהצלחת נסיונותיו הראשונים פנה חממה לקריירת סולו, ואלבומיו זכו להערכת המבקרים, אך נמכרו במספר קטן של עותקים. מלבד השמעות מעטות בתוכניות של יואב קוטנר ושל אהוד מנור, תחנות הרדיו המרכזיות מיעטו להשמיע משיריו של חממה והוא לא היה מוכר בציבור. לאורך השנים הקפיד חממה להקדיש לילה אחד בשבוע להקלטות בלבד. תרמה להיותו אלמוני העובדה שחממה לא הופיע כלל.
המצב השתנה לחלוטין עם צאת עיבודו של חממה לפיוט "אנא בכוח", שנכלל באלבומו החמישי "שמיים וארץ" ויצא ב-2006. שיר זה, שאהוד בנאי השתתף בו בשירה, הושמע רבות ברדיו והפך ללהיט ענק גם בגלגלצ. כהפגנת סולידריות הופיע חממה בהופעה פומבית ראשונה עם כלל הלהקה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ה'תשס"ז, באירוע המרכזי של ארגון זוכרים בבנייני האומה בירושלים. האלבום "שמיים וארץ" אותו הפיק חממה, כלל 18 שירים שאת רובם הוא כתב, הלחין ועיבד, ומשתתפים בו אמנים אורחים, ביניהם: גד אלבז, איציק אשל, גיל עקיביוב, ניסים מולגן ואהוד בנאי. בספטמבר 2007 הגיע האלבום למעמד אלבום זהב, ובמקביל זכה חממה בפרס משרד החינוך והתרבות בתחום הזמר העברי לשנת 2007 בקטגוריית מלחין השנה.
בנימוקי השופטים להענקת פרס שר התרבות נכתב:
באפריל 2008 יצא לאור "לילה טוב" אלבום שירי ערש לפעוטות במשותף עם שרון רוטר. באוגוסט של אותה שנה הופץ הסינגל הראשון "אל נא רפא נא לה" מתוך האלבום השביעי "כשהנשמה מאירה" שהופיע ב-2009. באלבום התארחו אהוד בנאי, שלמה בר, ארז לב ארי, אילן דמרי (המדרגות), גד אלבז, גיל עקיביוב, האחים איציק ואבישי אשל, שלומי שבן, חמי רודנר ועוד. האלבום כלל את השיר "הבט משמים וראה" בו שיחזר חממה ניגון מתקופת השואה לבקשתו של ניצול השואה דוד פרידמן שגם השתתף בשירה. בשיר התארח גם שולי רנד, דור שני לניצולי שואה.
בשנת 2011 יצא לאור האלבום "מרחבים" אלבום שכולו לחנים של חממה לשירתו של הרב קוק. באלבום התארחו ברי סחרוף, גבי שושן, ארז לב ארי, יוסי פרץ, יוסי אזולאי גד אלבז, אלברט עמר, זאב נחמה ויאיר גת. האלבום הושק במופע בתיאטרון גבעתיים בו ארח חממה עם חברי להקתו הקבועים ואת ארז לב ארי וברי סחרוף.
בשנת 2014 יצאו לאור שני סינגלים שהלחין: "אפשר לתקן" בביצוע טל גורדון, ודואט של קרני פוסטל ושרון רוטר בשם "דמעותיך".
באותה שנה יצאו מספר סינגלים מתוך אלבום עתידי שלם שבו ישיר גד אלבז משיריו של חממה, ואשר ייקרא "שירת הארץ". אחד הסינגלים, "ירושלים (השלום והיופי)", נכתב במיוחד ליום ירושלים 2014 על פי הזמנת משרד ההסברה, והושר בעצרת הממלכתית בגבעת התחמושת. האלבום יצא לאור עם שובו של גד אלבז חזרה לישראל, לאחר שהעתיק את מגוריו ופעילותו ושליחותו המוזיקלית באופן זמני, לארצות הברית.
חממה החל להעביר כיתת אמן במסגרות חינוכיות שונות.
בשנים האחרונות ממשיך חממה לעמול על יצירת אלבומי נשמה. האלבום העשירי, היה שיתוף פעולה עם הזמר יהורם גאון. שיר ראשון מתוך הפרויקט הנ"ל "אהבה" יצא לאור באוגוסט 2016. האלבום "תפילת האדם" (יהורם גאון שר עובדיה חממה) יצא לאור בספטמבר 2017.
ביולי 2018 חממה שחרר סינגל ראשון "אהבת חינם" בו הוא מארח את "צמד רעים". שיר ראשון מתוך "הצמאון", אלבום שהוא בעצם פרויקט המשך למרחבים, אלבום אירוח, בו חממה הלחין שירים מאת הרב קוק.
באוקטובר 2018 חממה החל מבראשית, לפרסם בדף הפייסבוק שלו את פרויקט המדרשיר. מדי שבוע שיר עם תובנות דרש אישיות על פרשת השבוע. את המדרשיר השמיעו מדי שבוע בתוכניותיהם ברדיו, דבורה קיציס (רשת מורשת) ויהורם גאון (גלי צה"ל). חמישה סינגלים מתוכו יצאו לאור בתפוצה כללית לאורך השנה, אחד מכל חומש. הסינגל הראשון "בעל החלומות" המדרשיר לפרשת וישב, יצא לאור בנובמבר 2018. הפרויקט כולו הופץ ברשת ובהמשך ייתכן שיאוגד ויופץ גם בפורמט של - אלבום מחומש.
עוד יצאו כסינגלים מפרויקט המדרשיר: "דירה להשכיר" בדואט עם בנו הצעיר אוהב חממה, "עולם הניגון" בדואט עם ארז לב ארי ו"ברגע קטון" בדואט עם יהורם גאון.
שיתוף פעולה יחודי נוסף בפרויקט המדרשיר היה עם הרב לאו, בשיר "הלקח" לפרשת ויגש.
באוגוסט 2019 חממה עיבד, הפיק והשלים את היצירה "ובכן צדיקים" השיר של דביר שורק שנרצח בפיגוע טרור. השיר הזה שלו נשלח כהודעת וואטסאפ לחבר. חממה התרגש מהשיר ויחד עם שחר שורק, אחיו של דביר, השלימו את השיר שזכה גם לקליפ.
באוקטובר 2019 חממה הוציא לאור את השיר "בשבילך נברא עולם" בו הוא אירח את הזמר אבי בניון.
בשלהי 2019 יצאו הסינגלים הראשונים מתוך האלבום ה-12 של חממה שיצא לאור בתחילת 2020. בנוסף הוציא את האלבום "והיה לארז אדיר" משירי המשורר צעיר ארז אורבך שנרצח בפיגוע ב-2017, טרם מלאו לו 20 שנה. באלבום שרים חברים מהישיבה של ארז (אורי ארנד וברק וולווביק), בני המשפחה (הוריו של ארז ואחותו) וגם חבריו לדרך של עובדיה (יוסי פרץ, אילן דמרי, יהושע לימוני, גיל עקיביוב וארז לב ארי).
בתקופת הקורונה (מרץ 2020) חממה הוציא לאור את "הכתר", שיר אפוקליפטי שנכתב כשנתיים קודם.
במהלך 2020 יצאו לאור הסינגלים הראשונים מתוך האלבום ה-13 שבדרך "הצימאון", אלבום אירוח שני (אחרי מרחבים) מלחניו של חממה למילותיו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק. אחרי "אהבת חינם" עם צמד רעים, באו "קדושת השבת" עם מיכה ביטון, "הנאום" עם אהרון רזאל, שיר הנושא "הצימאון האלהי", כמו גם "כשאדם פועל", "ארץ ישראל" עם מניין קולות, "חבל לאחוז", "מקיימי העולם" ו"משרתי האמונה" עם אהרן רזאל. האלבום ובו 17 שירים יצא לאור באוגוסט 2021 והשתתפו בו בנוסף לאלו שהשתתפו בסינגלים, אילן דמרי אבישי אשל וארז לב ארי.
בשנים האחרונות חממה שיחרר סינגלים שונים ומגוונים שזכו לקליפים מאויירים (החפץ חיים, משל הספינה, בשבילם נקרע הים) דואט עם חני לבנה ( המתק לי חסד) ושירים נוספים מתוך האלבום האחרון של גבי שושן ז"ל שלא הושלם בעקבות מותו הטרגי של שושן ( הירושימה ורוב הסודות)
כמו כן יצאו לאור 2 שירים חדשים (כל המחנות וקול השלום) מתוך האלבום השלישי בסדרת טרילוגיית שירי הרב קוק,שיקרא "התמונה הגדולה" שמושלם בימים אלו.
חממה וחברו לדרך ארז לב ארי החלו להופיע יחד במופע אינטימי משותף שנקרא: "מאנה אפנה ועד אנא בכח" ובו השניים גם מרגשים מקרוב עם הסיפורים שמאחורי שיריהם הגדולים.
שלב הסיום
שלב הסיום (באנגלית: End Game) הוא סרט קצר דוקומנטרי אמריקאי של נטפליקס. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-21 בינואר 2018, ועלה לשירות ההזרמה של נטפליקס ב-4 במאי 2018.
עלילה
הסרט עוקב אחר חולים סופניים בבית חולים בסן פרנסיסקו שפוגשים רופאים שמנסים לשנות את התפיסה שלהם לגבי חיים ומוות.
קבלה
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-91.
סאאב קתרינה
סאאב קתרינה (בשוודית: Saab Catherina) היא מכונית קונספט, בתצורת מכונית ספורט, 2 מושבים, מתוצרת יצרנית הרכב והמטוסים השוודית סאאב
דגם ה"סאאב קתרינה" נבנה בסדנאות הרכבת השוודית "(Aktiebolaget Svenska Järnvägsverkstäderna (ASJ" ב-"Katrineholm" ומכאן שמו..
פרויקט התכנון וההרכבה של 2 דגמי "סאאב קתרינה" החל בינואר 1963. המכונית הוצגה ב-1965.
ויליאם כץ
ויליאם "ביל" כץ (24 במאי 1921 פילדלפיה, ארצות הברית - 24 בספטמבר 1994 הרצליה) היה טייס קרבי בחיל האוויר האמריקאי בתקופת מלחמת העולם השנייה. התגייס במסגרת המח"ל לשירות האוויר של ההגנה והשתתף כטייס במלחמת העצמאות. במסגרת שירותו בחיל האוויר פיקד על טייסת 69, על בסיס תל נוף, ושימש ראש ענף מבצעים. לאחר שיחרורו הצטרף לאל על שם שירת כטייס, טייס ראשי וראש אגף מבצעים.
נעוריו
כץ נולד ב-1921 בפילדלפיה שבפנסילבניה ללואיס וטילי כץ שקיימו בבית מסורת דתית מתונה. בגיל צעיר עברה המשפחה לג'קסונוויל שבפלורידה. כץ למד בעיר בחטיבת הביניים על שם אדמונד קירבי סמית' וסיים ב-1939 את תיכון אנדרו ג'קסון. שיחק כקוורטרבק בנבחרת פוטבול ה-TIGERS.
השירות בחיל האוויר האמריקאי
בשנת 1941 התגייס לחיל האוויר האמריקני, עבר קורס טיס ושירת בתקופת מלחמת העולם השנייה כטייס בי-17 בגיזרת אירופה.
במסגרת השרות בגרמניה ביצע כץ 25 גיחות הפצצה מעל אירופה הכבושה ובין השאר פיקד על המפציץ המוביל של הכנף המובילה ב-17 באוגוסט 1943 את משימת שוויינפורט-רגנסבורג הראשונה, הפצצת מפעל המיסבים בשוויינפורט שבגרמניה ששיתקה 34% מייצור המיסבים לטנקים ומטוסים.
לאחר שסיים את מכסת ההפצצות שלו, הציע חיל האוויר האמריקאי לכץ לפקד על טייסת B17 אך לשם כך היה עליו לצאת ל 25 גיחות הפצצה נוספות. כץ סירב לקבל את המינוי והעדיף לסיים את השרות.
כמות ההרוגים בצוותי ה-B17 עמד באותה התקופה על 10% ומתוך הצוות המקורי שלו שהחל בגיחות רק הוא נותר בחיים בסיום המלחמה. כהוקרה על שירותו הוענק לו עיטור צלב התעופה המצוינת והוא סיים את שירותו בדרגת קפטן.
ב-1945, לאחר המלחמה, השתחרר כץ מהצבא ופתח עם חבר עסק לבנייה אך לאחר שלוש שנים כשל העסק ונסגר.
השירות בחיל האוויר הישראלי
ב-1948 פנתה ההגנה לכץ והציעה לו להצטרף לשירות האוויר של הארגון. כץ נענה, טס לניו יורק שם פגש את רכז הגיוס הימן שמיר שמסר לו כסף וכרטיס טיסה לז'נבה ובהמשך לפראג. מפראג נשלח כץ לשדה התעופה ז'אטץ שהיה המרכז של עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-ישראלית. מאתר זה החל כץ לקחת חלק בטיסות מטוסי "C-46 קומנדו" שהובילו נשק לישראל.
בתקופת טיסותיו של כץ לארץ, עמלו צוותי הקרקע בז'אטץ להכשיר שלושה מטוסי בי-17 שנרכשו מארצות הברית ועבודתם הסתיימה זמן קצר לאחר סיום ההפוגה הראשונה של מלחמת העצמאות (9 ביולי 1948). ב-14 ביולי המריאו שלושת המטוסים ארצה כשכץ מפקד על אחד מהם. בדרכם ארצה הפציצו המטוסים את מלון המלך פארוק בקהיר (כהתראה למצרים שאף עיר אינה מוגנת) ומטרות נוספות בטריטוריה שבשליטת המצרים, ואז נחתו בשדה תעופה מאולתר ליד נתניה. משם עשו דרכם לבסיס רמת דוד שם צורפו כץ והמטוסים לטייסת 69 בפיקודו של ריימונד קורץ. במהלך המלחמה הטיס כץ את מטוסי הבי-17 להפצצות על מטרות של צבאות ערב.
בסוף יולי 1948 עזב ריי את הטייסת וכץ מונה להחליפו. באותה תקופה כללה הטייסת את שלושת מטוסי הבי-17 שתמכו בקרבות מלחמת העצמאות (בין השאר השתתפה במבצע יואב, מבצע שוטר ומבצע חורב). במסגרת תפקידו פעל כץ להגדיר נוהלי עבודה, לקלוט אנשי צוות חדשים ולאמן אותם, לתחזק את המטוסים ולשפר את חימושם. בתקופת ההפוגה השנייה הודח כץ מהפיקוד על הטייסת מאחר שהפר את הוראות מטה החיל ושיתף את מטוסי הבי-17 במפגן אווירי. במקומו מונה למפקד הטייסת אל רייזן, אך לאחר זמן קצר חזר כץ לפקד על הטייסת כממלא מקום.
לאחר סיום המלחמה מילא כץ מספר תפקידי פיקוד קצרים בחיל האוויר: ביולי 1949 מונה לראש ענף המבצעים, באוקטובר 1949 מונה למפקד בסיס תל נוף.
השירות כטייס אזרחי
לאחר מספר שנים בחיל האוויר השתחרר כץ והחל לעבוד כטייס בחברת אל על, שם התקדם עד לתפקיד טייס ראשי וראש אגף מבצעים בחברה.
ב-1981 סיים כץ את תפקידו באל על ועבר לסייע בהקמת חברת התעופה מעוף נתיבי אויר ולהדריך את טייסי החברה. בגיל 65 פרש לגמלאות.
שימור מורשת חיל האוויר
ב-1969 הקים כץ את אגודת ותיקי טייסת 69 המטפלת בשמירת המסורת ובטיפול וסיוע לטייסת. במסגרת הפעילות הזאת גויסו כספים והוקמה בריכת השחייה של רמת דוד ומועדון הטייסת ברמת דוד.
חייו הפרטיים
כץ נפטר ב-1994 בגיל 73 ונקבר בבית העלמין קריית שאול ליד אשתו שנפטרה ב-1978.
שעיר מצוי
שעיר מצוי (שם מדעי: Otus scops) הוא דורס לילה ממשפחת הינשופיים. הוא הקטן בדורסי הלילה בארץ.
מידות ותפוצה
אורך גופו הוא בין 18 ל-19.5 סנטימטרים, מוטת כנפיו בין 53 ל-60 סנטימטרים. רגליו חזקות בעלות ארבע אצבעות, האצבע הרביעית יכולה להיות לפנים או אחור כדי לסייע באחיזת הטרף. השעיר נודד בחורף למרכז אפריקה ומקייץ בדרום אירופה, במרכז אסיה ובצפון אפריקה. לפי חלק מהחוקרים שעיר קפריסאי מהווה תת-מין של שעיר מצוי.
בישראל השעיר הוא חולף שכיח בדרכו מאירופה לאפריקה וחזרה. הוא גם מקייץ שכיח למדי ברוב חלקי הארץ, בעיקר בעמקים שבחבל הים תיכוני (בקעת כינרות, עמק בית שאן ועמק החולה). לעיתים גם חורף בדרום הארץ. בשנים האחרונות נצפה השעיר המצוי בשרון ובעמק חפר, לאורך כל השנה.
מקום חיות ותזונה
הוא צד את טרפו בלילה וניזון בעיקר מחרקים המהווים 95% מתפריטו. שאר מזונו כולל ציפורים, יונקים, דו-חיים וזוחלים.
מילאים ראמה
מילאים ראמה (בצרפתית: Milaim Rama, בקרואטית: Milajim Rama, נולד ב-29 בפברואר 1976 בויטינה שביוגוסלביה, כיום בקוסובו) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת החלוץ וזוהה בעיקר עם פ.צ. תון. לראמה שבע הופעות במדי נבחרת שווייץ, עמה השתתף ביורו 2004.
קריירת מועדונים
ראמה שיחק כנער במועדון בסלידהיה מאלבניה, ובשנת 1994 עבר לשווייץ, והמשיך לשחק עוד שלוש שנים במועדון פ.צ. אינטרלאקן. בשנת 1997 החל ראמה לשחק בפ.צ. תון, ששיחקה אז בליגת המשנה השווייצרית. כבר מעונת 1997/98 היה ראמה שחקן הרכב בקבוצה, אך רק בעונת 1999/00 החל לעשות את הפריצה שלו, והבקיע שמונה שערים בעונה זו, ועוד שבעה שערים בעונת 2000/01. בעונת 2001/02 רשם ראמה עונת שיא, כשהבקיע 25 שערי ליגה, וסייע לקבוצתו להעפיל לליגת העל השווייצרית מהמקום השלישי. בעונת 2002/03 ראמה הבקיע 20 שערים וסיים עם קבוצתו במקום השביעי בליגת העל השווייצרית. בעונת 2003/04 הבקיע ראמה עשרה שערים במדי תון, וסיים עם קבוצתו במקום השישי.
בעונת 2004/05 עזב ראמה את תון ועבר לשחק באאוגסבורג, ששיחקה במחוז דרום של הליגה הגרמנית השלישית. ראמה לא התאקלם היטב באוגסבורג, והבקיע שער אחד ב-13 הופעות בעונה זו. בעונת 2005/06 חזר ראמה לשווייץ, כשחתם בפ.צ. שפהאוזן, ששיחקה אז בליגת העל השווייצרית. ראמה ערך 26 הופעות בעונה זו, בהן הבקיע חמישה שערים, וסיים עם שפהאוזן במקום השמיני בליגה.
בקיץ 2006 חזר ראמה לפ.צ. תון ושיחק במועדון זה עד פרישתו. בעונות 2006/07 הבקיע ראמה חמישה שערי ליגה, וסיים עם קבוצתו במקום השביעי. בעונת 2007/08 הבקיע ראמה שמונה שערי ליגה, אך נשר עם תון לליגת המשנה השווייצרית. בעונת 2008/09 הבקיע ראמה עשרה שערים אך לא הצליח לשוב עם תון לליגת העל השווייצרית. בעונת 2009/10 חזרו ראמה ותון לליגה הבכירה, כשראמה הבקיע שבעה שערים. בשתי העונות הבאות, 2010/11 ו-2011/12, הבקיע ראמה שלושה שערים בכל עונה, וסיים עם קבוצתו במקום החמישי בליגת העל השווייצרית. בתום עונת 2011/12 פרש ראמה ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית
ראמה ערך שבע הופעות במדי נבחרת שווייץ, הראשונה הייתה בשנת 2003. בשנת 2004 זומן ראמה לסגל השווייצרי ליורו 2004. בטורניר זה ערך ראמה הופעה אחת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-85 במקום דניאל גיגקס, במחזור האחרון של שלב הבתים, בו הפסידה שווייץ 3-1 לצרפת. ראמה ושווייץ הודחו מטורניר זה בתום שלב הבתים, ולאחר הטורניר, ראמה לא זומן יותר לסגל השווייצרי.
עיריית פתח תקווה
עיריית פתח תקווה היא גוף השלטון המקומי במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר פתח תקווה. ככל רשות מקומית עוסקת עיריית פתח תקווה בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרות שרותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה.
לפני קום המדינה
בשנת 1928 הוקמה המועצה המקומית של העיר שנקראה "מועצת המושבה". בראשות המועצה הועמד שלמה שטמפפר, בנו של יהושע שטמפפר, ממייסדי פתח תקווה.
בבחירות למועצה בשנת 1932 היו לתנועות הפועלים 5 צירים, לרשימת החקלאים ואזרחים צעירים 6 צירים, לחרדים ציר 1, לרוויזיוניסטים ציר 1, לסוחרים ציר 1 ולבעלי הבתים ציר 1. בראש המועצה, ומשנת 1937 בראשות העיר, עמד שלמה יצחק שטמפפר וסגנו היה משה איכילוב. בתחילה היה שטמפפר מקורב לגוש האזרחי אולם לקראת סוף כהונת המועצה הוא התקרב יותר לחוגי הפועלים.
בשנת 1937 קיבלה המושבה מעמד של עיר, ונקראה בשם "המועצה המקומית של פתח תקווה" - גוף זמני למשך כמה חודשים, אז הוקמה מועצת העיר הראשונה של פתח תקווה שבראשה הועמד שלמה שטמפפר שהיה ראש העירייה הראשון של פתח תקווה. בין חברי מועצת העיר הראשונה היו גם משה איכילוב, עזרא איכילוב ויחיאל דובדבני. משנת 1937 שכנו משרדי העירייה בבית פקידות הברון ברחוב מונטיפיורי, עד להקמת בניין העירייה בשנת 1955. בית הפקידות נהרס שנתיים מאוחר יותר, בשנת 1957.
בבחירות למועצת עיריית פתח תקווה שהתקיימו ביולי 1940 השתתפו 6010 מתוך 6950 בעלי זכות בחירה. המצביעים חולקו לפי אזור מגוריהם לשש קלפיות שמוקמו ברחובות: מונטיפיורי, חובבי ציון, חפץ חיים, וולפסון, שטמפר ורמב"ם. ההסתדרות זכתה ב-6 מתוך 15 מנדטים, הדתיים ב-4 מנדטים (רשימת המזרחי והפועל המזרחי זכתה ב-2 מנדטים וסיעת החרדים ופועלי אגודת ישראל ב-2 מנדטים) והגוש האזרחי ב-5 מנדטים (רשימתו של יוסף ספיר, הגוש האזרחי, זכתה ב-2 מנדטים, ויצו - מנדט 1, צעירים - מנדט 1 והמרכז - מנדט 1). בכינוס המועצה שלושה שבועות לאחר הבחירות התמודד ספיר כנגד נציג סיעת הפועלים, גרבובסקי, על ראשות העירייה, לאחר ששלמה יצחק שטמפפר הודיע שבגלל השלטונות לא יתמודד. שני המתמודדים קבלו 7 קולות כל אחד, ולבסוף זכה ספיר בתפקיד. המועצה המשיכה בתפקידה עד הבחירות לרשויות המקומיות בנובמבר 1950 וספיר החזיק בתפקיד ראש עיריית פתח תקווה עד תחילת שנת 1951.
לאחר קום המדינה
חוקי הבחירות למועצת העיר ולראשות העיר זהים לחוקי הבחירות לרשויות המקומיות בשאר הערים בישראל. מועצת העיר נבחרת בבחירות יחסיות וחברים בה מספר חברים המשתנה לפי גודל האוכלוסייה. עד 1975 נבחר ראש העיר מבין חברי המועצה על ידי חברי המועצה, ומאז שינוי החוק שיושם בעיר לראשונה ב-1978, נבחר ראש העיר בבחירות אישיות בפתק נפרד.
1950
בבחירות בנובמבר 1950 נוצר רוב של נציגי תנועות הפועלים שכלל 5 נציגי רשימת ההסתדרות (מטעם מפא"י), 2 נציגי מפ"ם, נציג הפועל המזרחי ונציג פועלי אגודת ישראל. אולם על הנציגים הדתיים הופעל לחץ כבד שלא לתמוך בנציג ההסתדרות. בעקבות הלחץ התפטרו שני הנציגים הראשונים ברשימת הפועל המזרחי ממועצת העירייה ובמקומם נכנס למועצה דוד נוימן. הוא סירב להיכנע ללחצים ולבקשות מטעם תנועתו להצביע עבור יוסף ספיר תמורת תמיכה של אנשי הציונים הכלליים בשלמה זלמן שרגאי לראשות עיריית ירושלים, וב-5 בינואר 1951 נבחר פנחס רשיש רשימת ההסתדרות לראשות העירייה. אולם כעבור מספר ימים קבע בג"ץ שההצבעה בטלה מכיוון שדוד נוימן לא היה תושב פתח תקווה, אלא תושב פג'ה, ובמקומו נכנס מרדכי קראוסמן לעירייה כנציג הפועל המזרחי. בינתיים, בלחץ מועצת גדולי התורה נסוג נציג פועלי אגודת ישראל מתמיכה בנציג תנועת ההסתדרות, פנחס רשיש, מכיוון שלא היה דתי. הימין הציע הסכם רוטציה על פיה יבחר שמעון כץ לראשות העיר ולאחר מספר חודשים תועבר ראשות העיר לידי עזרא איכילוב מהציונים הכלליים, אולם מחנה הפועלים גיבש הסכם דומה ומרדכי קראוסמן מונה לראשות העיר ופנחס רשיש וישראל אידלמן, נציג פועלי אגודת ישראל, היו לסגניו, עד שבנובמבר 1951 הושגה הסכמה בקואליציה הפועלית על העברת ראשות העיר לידי רשיש. קראוסמן התפטר, רשיש נבחר לראשות העיר וקראוסמן ואידלמן היו לסגניו.
1955
בבחירות של 1955 נוצר שוב רוב למפלגות השמאל (מפא"י, מפ"ם ואחדות העבודה) ולקואליציה צורפו בנוסף גם חזית דתית תורתית והמפד"ל (חזית דתית לאומית).
1959
. בדצמבר 1959 נבחר רשיש לכהונה שלישית בראשות העיר לאחר שהקים קואליציה שכללה את מפלגתו מפא"י, מפ"ם, המפד"ל, חזית דתית תורתית והמפלגה הפרוגרסיבית.
1965
פנחס רשיש נבחר לכהונה רביעית כראש עיריית פתח תקווה בנובמבר 1965. לקוליציה של רשיש צופרו מלבד המערך בראשותו גם המפד"ל, רשימת דתית מאוחדת ומפ"ם. רשיש התפטר שנה לאחר בחירתו על פי צו מפלגתו כדי לפנות מקום לסגנו איש מפלגתו ישראל פיינברג, על פי הסכמה שהושגה עוד לפני הבחירות.
1969
בבחירות 1969 המערך בראשות ישראל פיינברג זכה ב-7 מנדטים, אך זה לא הספיק לפיינברג כדי ליצור רוב והוא צירף לקואליציה גם את פא"י וגם את הרשימה העצמאית "למען פתח תקווה". בנוסף נראה פיצול בסיעות הדתיות בעיר והרשימה הדתית המאוחדת התפצלה למרכיביה ובבחירות יוצאי הרשימה איבדו מכוחם עקב הפיצול.
1973
בסיום הבחירות התברר כי כי הסיכויים של המערך להרכיב ואליציה שווים לסיכויי הליכוד ועל כף המאזניים נמצאת המפד"ל. לבסוף נציגי המפד"ל הכריעו לטובת פיינברג והמערך. הייתה גם הצעה מטעם הליכוד לקואליציה מקיר לקיר בראשות פיינברג, אך הצעה זו נדחתה על הסף.
1978
בבחירות שהתקיימו בשנת 1978, שלראשונה כללו הצבעה ישירה על תפקיד ראש העיר, גבר דב תבורי, נציג המערך, על יצחק ברא"ז, מועמד הליכוד ואברהם מרמורשטיין נציג המפד"ל. תבורי קיבל 41.3% מהקולות, ברא"ז קיבל 26.8% מהקולות ומרמורשטיין קיבל 23.3% מהקולות. לאחר הפיצול הקודם בסיעות הדתיות, בבחירות האלו הסיעות הדתיות התאחדו יחד תחת רשימה אחת שאף הביאה לרשימה כוח נוסף.
1983
במערכת הבחירות הזו, מלבד רשימה אחת, כל ראשי הרשימות הציגו את עצמם גם כמועמדים לראשות העיר. ראש העיר המכהן, דב תבורי (המערך) גבר על שישה מועמדים אחרים וקיבל כ-48% מקולות הבוחרים, אברהם מרמורשטיין (החזית הדתית המאוחדת), זכה ל-20%, כמו מועמד הליכוד אלחנן ויניצקי. מאחוריהם אורי מוכתר (התנועה לאחווה) עם 4%, שלמה פיינשטיין (למען פתח תקווה) עם 3.4% ,ושמעון הרבסט (הרשימה הלאומית הליברלית) עם 1.8% ותאודור שוורצברג (שינוי) עם 1.8%.
1989
לראשונה מאז שנת 1951, נבחר מועמד שאינו ממפא"י (על גלגוליה השונים) ונבחר גיורא לב (48.2%) מהליכוד שגבר על ראש העיר המכהן, דב תבורי (35%) מהמערך. בין המתמודיים האחרים לראשות העיר: אברהם מרמורשטיין מהמפד"ל (9.3%), אורי מוכתר מהתנועה לאחווה (3.5%), סיני גלבוע מרשימת היהדות המאוחדת (1.9%), ששון ששון (1.1%) ואריאל בוכניק (0.9%).
1993
מול ראש העיר המכהן, גיורא לב התמודדו חנוך מילוא (מפלגת העבודה) ושלמה בן דוד (נאמני אם המושבות). גיורא לב השיג רוב בפעם השנייה של 52.8% מול חנוך מילוא שזכה ל-39.4% ושלמה בן דוד שזכה ל-7.8%. בנוסף, חל פילוג ברשימת היהדות המאוחדת, כשדגל התורה פרשה מרשימת היהדות המאוחדת והגישה רשימה עצמאית, אולם פרשה לפני הבחירות.
1998
בבחירות האלו חל פילוג נוסף בסיעת היהדות המאוחדת כשבבחירות האלו אגודת ישראל פרשה מהרשימה וחברה לדגל התורה. בנוסף נראתה היחלשות של הסיעות הוותיקות במועצה על מול החדשות ובמיוחד בסיעת הליכוד של ראש העיר, שירדה מהסיעה השנייה בגדולה לשישית בגודלה. בעקבות זאת איבד גיורא לב (35%) את כיסא ראש העיר לטובת איציק אוחיון (42%) מהסיעה החדשה במועצה- פתח תקווה אחת. מולם הוסיפו להתמודד גם חנוך מילוא ממפלגת העבודה (שנחלשה גם היא, מהסיעה הגדולה ביותר במועצה לחמישית בגודלה). שזכה לתמיכת 10.8% מקולות הבוחרים, ח"כ לשעבר מטעם הליכוד מיכאל רצון שהתמודד מטעם הסיעה העצמאית "למען פתח תקווה" וזכה ל-6.9% מקולות הבוחרים, מוניקה כהן מסיעת מרצ (3.5%), אשר שגב (1.6%) וחבר המועצה לשעבר נחום אוסי (0.3%).
2003
במועצה הקודמת פיצול חל בסיעות פתח תקווה אחת, מרצ, מפד"ל והעבודה. יו"ר סיעת מרצ, מוניקה כהן פרשה והתמודדה בסיעה עצמאית שלא עברה את אחוז החסימה. שרה הפטל מסיעת העבודה פרשה והתמודדה מטעם עם אחד. אורי אהד מסיעתו של ראש העיר, התמודד מול רשימתו עם רשימה של אנשי המפלגות שינוי, העבודה והירוקים. בנוסף לכך, חלה התפלגות בקולות העולים מברית המועצות ובקולות הדתיים כשנכנסו למירוץ ישראל ביתנו, ישי והתושב במרכז.
הבחירות הביאו למחיקת סיעת העבודה הוותיקה (שנקראה בעבר גם מפא"י והמערך), התדרדרות סיעת מרצ מ-4 מנדטים למנדט אחד, התדרדרות של סיעת הליכוד (סיעת השלטון לשעבר) ל-2 מנדטים בלבד ומחיקת "התנועה לאחווה" שכיהנה שסיעה משנת 1965.
בבחירות לראשות העיר התמודד ראש העיר המכהן יצחק אוחיון מול 3 מועמדים אחרים - רפי דהן מהליכוד, יעקב פלהיימר מרשימת "התושב במרכז" ושרה אורן מהעיר החופשית-מרצ. אוחיון ניצח ברוב קולות עם 60%, דהן זכה לכ-18%, פלהיימר זכה לכ-15% ואורן זכתה לכ-5%.
הרכב מועצת העיר (2003-2008):
2008
במערכת בחירות זו הצטרף להתמודדות לראשות העיר גם אורי אהד, ראש רשימת שיא לפתח תקווה, שעקפה ב-2003 במספר המנדטים את רשימתו של אוחיון. עוד 3 מועמדים התמודדו - גנאדי בורשובסקי, נציג "פתח תקווה ביתנו" (שמה המקומי של ישראל ביתנו), חיים בשארי, נציג הליכוד וחיים כהן, נציג רשימה עצמאית חדשה בשם "פתח תקווה אחרת". אוחיון ניצח בפעם השלישית (ראש העיר הראשון בעיר המגיע להישג זה) וזכה ל-55%, אהד זכה ל-29%, בורשובסקי זכה לכ-8%, בשארי זכה לכ-3%, וכהן זכה גם הוא לכ-3%.
בפרימרייז לראשות סניף הליכוד ולראשות רשימת הליכוד בעיר לקראת הבחירות למועצת העיר, התמודדו יצחק עובדיה וחיים בשארי. בשארי זכה ברוב ניכר, ועובדיה החליט לפרוש מהליכוד והקים סיעה עצמאית בשם "חבר". מפלגת הגמלאים החליטו להתמודד למועצת העיר, וכמוהם גם רשימה של צעירים. לבסוף אוחדו שתי הרשימות לרשימה אחת שנקראה "גיל צעיר". בראש הרשימה הועמד נציג רשימת הצעירים איתי שונשיין, יו"ר התאחדות הסטודנטים בישראל בעבר, ובמקום השני נציג רשימת הגמלאים. רשימה זו זכתה במנדט אחד.