cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רב חמא בר גוריא
על קורותיו לא ידוע דבר. מסופר בתלמוד (שבת צה ע"א) על חכם בשם רב נחמן בר גוריא, שכנראה היה אחי רב חמא (ספר יוחסין השלם, אות נ). עוד מסופר (ברכות נג ע"ב) על אדם בשם גוריא בר חמא, בדור השלישי או הרביעי לחכמי בבל (יש גרסאות שונות האם היה בשכנותו של רבה או רבא), ואפשר שהיה בנו של רב חמא (הרב יחיאל היילפרין, סדר הדורות בערכו).
סרגסום
סרגסום (שם מדעי: Sargassum) היא משפחה של אצות חומות ממחלקת החומיות. מינים רבים מפוזרים ברחבי האוקיינוסים הטרופיים של העולם, שבהם הם בדרך כלל מאכלסים מים רדודים ושוניות אלמוגים, והמשפחה ידועה בעיקר בשל המינים הפלנקטוניים שלה. בעוד שרוב המינים ממחלקת החומיות הם בעיקר שוכני מים קרים המפיקים תועלת מחומרים מזינים בגאות, משפחת הסרגסום יוצאת מכלל זה. באוקיינוס האטלנטי, הים סרגאסו נקרא על שם אצות אלו, מכיוון שבים זה כמות גדולה מאוד של אצות סרגסום.
היסטוריה
סרגסום קיבל את שמו על ידי מלחים פורטוגזים אשר מצאו את האצה בים סרגסו. המלחים קראו לאצה על שם מין של שמשון שצמח להם בבארות, הנקרא sargaço בפורטוגזית.
סמואל לי
סמואל לי (באנגלית: Samuel Lee; 14 במאי 1783 – 16 בדצמבר 1852) היה מזרחן אנגלי, פרופסור באוניברסיטת קיימברידג'.
סרגסום
היסטוריה
פלורידה קיז והאיים הקטנים שלה ידועים בשל הרמות הגבוהות של סרגסום המכסה את החופים. המין Gulfweed נצפה על ידי קולומבוס. אף על פי שבעבר פני הים של ים סרגסו נחשבו כמכוסים לגמרי בסרגסום, מה שהפך את הניווט לבלתי אפשרי, נתגלה בהמשך כי תופעה זו מתרחשת רק בזמן סחף.
סמואל לי
ביוגרפיה
סמואל לי נולד בכפר בסביבות שרוסברי למשפחה ענייה. לאחר שרכש השכלה בסיסית, התחיל לעבוד בנגרות. במקביל הוא למד מספר שפות, לימד בבית ספר ומסר שיעורים פרטיים בפרסית והינדו.
סרגסום
היסטוריה
אצות הסרגסום גם משמשות לתרופות. הן מעובדות ומנוקות לשימוש כתרופה צמחית. הרבליסטים סינים מרבים לתת מרשמים לאבקת סרגסום, הנעשה מהמין S. pallidum, או לעיתים רחוקות יותר, hijiki, או S. fusiforme, במינון של 0.5 גרם. על האבקה להיות מומסת במים חמים, לשתייה כמו תה. האבקה נקראת "האי זאו" ברפואה הסינית המסורתית, והיא נועדה לרפא "חום ליחה."
תיאור
מינים של משפחת אצות זאת עשוים לגדול עד לאורך של כמה מטרים. הם בדרך כלל בצבע חום או ירוק כהה. למינים מסוימים יש שלפוחיות מלאות גז התורמים לציפה, מה שעוזר לפוטוסינתזה. למינים רבים מרקם דביק ומחוספס, אשר יחד גוף חזק אך גמיש, עוזר להם לעמוד בזרמי מים חזקים.
סמואל לי
ביוגרפיה
ארגון צדקה נוצרי נתן לו מלגת לימודים באוניברסיטת קיימברידג' בה התחיל ללמוד בשנת 1813. בשנת 1819 לאחר סיום לימודי תואר שני הוא מונה לפרופסור בערבית ובשנת 1827 סיים עבודת הדוקטורט. בשנת 1823 סמואל לי פרסם גרסה של פשיטתא שעברה מספר מהדורות.
סרגסום
אקולוגיה
המסות הגדולות של סרגסום משמות כסביבת מחיה לקבוצה מיוחדת של חיות וצמחי ים, אשר לא ניתן למצוא במקום אחר.
סמואל לי
ביוגרפיה
בשנת 1829 פרסם תרגום של ספר מסעות של אבן בטוטה. בשנת 1831 הוא מונה לפרופסור לעברית באוניברסיטת קיימברידג' וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1848. בתקופה זו הוא פרסם בין היתר ספר דקדוק עברי ותרגום של ספר איוב.
סרגסום
אקולוגיה
אצות סרגסום יכולות להימצא בסביבת החוף כתוצאה מסחף, קרוב לשטחי גידול של סרגסום.
מיני סרגסום מצויים בכל האזורים הטרופיים של העולם. הם לעיתים קרובות הצמח הנסחף הברור ביותר ליד אזורי החוף שבהם אזורי גידול סרגסום, אשר לעיתים קרובות נמצאים קרוב לשוניות אלמוגים. הצמחים גדלים כאשר הם נצמדים לאלמוגים, אזורים סלעיים או אזורי חצץ. מינים טרופיים אלה לעיתים קרובות עוברים מחזורים עונתיים של גדילה ודעיכה בתיאום עם שינויים עונתיים בים ובטמפרטורה. במקרים מסוימים (למשל, בים סרגסו), מיני סרגסו צפים על פני הים.
סמואל לי
ביוגרפיה
בשנת 1848 הזמין לאוניברסיטה את אחמד פארס א-שדיאק לתרגום חדש של הביבליה לערבית. תרגום זה פורסם רק אחרי מותו של לי ונחשב בין התרגומים הטובים עד היום.
סרגסום
אקולוגיה
במיני סרגסום טרופיים, אשר לעיתים קרובות נצרכים על ידי דגים אוכלי עשב וקיפודי ים, יש רמה נמוכה יחסית של פנולים, טאנינים.
משבר הסרגסום בים הקריבי
בקיץ 2015, כמויות גדולות של מינים שונים של סרגסום נצברו לאורך חופים של מדינות רבות השוכנות לחופי הים הקריבי. כמה מהאיים שהושפעו כוללים את החוף הקריבי של מקסיקו, הרפובליקה הדומיניקנית, ברבדוס וטובגו. צמח מים נשטף לחוף, נערם על החופים ונרקב, מה שלרוב גרם לצחנה באזורי החופים. המדינות והאזורים המושפעים דנים על הגורמים להתפרצות, פתרונות אפשריים, ועל ההשפעה השלילית על התיירות. חוקרים אומרים כי התפרצות הסרגסום התחילה ב-2011, אבל זה הפך להיות גרוע יותר לאורך השנים. ישנם מספר גורמים שיכולים להסביר את ההתפשטות של הסרגסום באזור בשנים האחרונות. אלה כוללים עלייה של טמפרטורת הים ושינויים של זרמי הים בשל שינויי האקלים. כמו כן, פסולת ממקורות חקלאיים, דשנים ומי שפכים מן הערים, הזורמים לים, יכולים גם הם לתרום להתפתחותן של האצות..
במרץ 2023 נצפה שובל סרגסום באורך 8,000 ק"מ וברוחב מעל 400 ק"מ מתקדם מערבה אל חופי פלורידה, ומכפיל את גודלו כל חודש מאז נובמבר. האצות הצפות קולטות את אור השמש, מחממות את המים עוד יותר ומשגשגות עוד ועוד. בהתפרקן על החוף נוצר גז מימן גופרתי, שמגרה את העיניים, האף והגרון. על האצות נישאים יצורים קטנים שעלולים לגרות את העור.
ParaWorld
ParaWorld הוא משחק אסטרטגיה בזמן אמת ששוחרר למחשב בתאריך 25 בספטמבר 2006. המשחק פותח על ידי החברה הגרמנית SEK שנמצאת בברלין. המשחק כולל יותר מ-50 חיות פרה-היסטוריות כאשר יש התמקדות ספציפית בדינוזאורים.
משחקיות
הקונספט של המשחק דומה לקונספט של Age of Empires, שגם כן משחק אסטרטגיה בזמן אמת. ParaWorld כולל בתוכו מאפיינים כמו אוכל, עצים, אבנים ומשאבים נוספים. אוכל יכול להילקח מהצמחים, לצוד חיות, לדוג דגים, או להיות חוואי. האבנים נמצאות במקורות מוגבלים, ועצים נכרתים ממקורות מתחדשים.
הסיפור לוקח מקום ביקום דמיוני, שבו החיות הפרה היסטוריות קיימות לצד הציוויליזציה האנושית, שאינם מתקדמים בטכנולוגיה. כתוצאה מכך, הדינוזאורים לוקחים חלק משמעותי בחיי הטבע ובמשחק. דינוזאורים שחיים בטבע יכולים לשמש כאוכל, אף על פי שיש מספר דינוזאורים אגרסיביים ואימפולסיביים שיתקפו אתכם אם תתקרבו יותר מדי. יש גם חיות פרה היסטוריות נוספות שקיימות במשחק כמו ממותות.
Warum nur, warum?
(בעברית: "רק למה, למה?") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האוסטרי אודו יורגנס, וייצג את אוסטריה באירוויזיון 1964. השיר נכתב והולחן על ידי יורגנס, ובוצע בשפה הגרמנית.
על השיר
בשנת 1964 בחרה רשות השידור האוסטרית את יורגנס לייצוג המדינה במהדורה התשיעית של תחרות הזמר של האירוויזיון. בדומה לשירי התקופה, הוא בוצע בסגנון בלדת שאנסון. בשיר, מעלה יורגנס תהיות על תלאות עולמנו, דוגמת נבילת פרחים ותחושות דיחוי מאהובתו. במרוצת השנים הוקלט גרסאות כיסוי באנגלית, איטלקית וספרדית.
באירוויזיון
ב-21 במרץ 1964 בוצע השיר על ידי יורגנס באירוויזיון. הוא שובץ שישי בסדר ההופעות, לפני צרפת ואחרי פינלנד. השיר הגיע למקום השישי עם 11 נקודות.
רמי הדר
רמי הדר (נולד ב-8 בנובמבר 1966) הוא מאמן כדורסל ישראלי המשמש כמאמנה של קייבי פיה מליגת העל הקוסוברית בכדורסל ושל נבחרת קוסובו בכדורסל.
ביוגרפיה
הדר הוא בנו של כדורסלן העבר דני הדר. בנעוריו שיחק כדורסל בהפועל קריית טבעון, שירת בצה"ל בשייטת ספינות הטילים של חיל הים, עבר קורס קצינים, והשתחרר לאחר חמש שנות שירות.
אימן במחלקות הנוער של הפועל גבעתיים ושימש עוזרו של המאמן חנוך מינץ בקבוצה הבוגרת. בהמשך שימש מאמן נוער בהפועל חולון וב-1994 החליף את אילן קובלסקי כמאמן הקבוצה הבוגרת למשך חמישה מחזורים יחד עם מייק קרטר. בתפקידו הבא אימן את בית"ר מגדל העמק. לאחר מכן, במשך מספר שנים לא עסק באימון וניהל עסק שהקים למודלים בארכיטקטורה.
משנת 2005 ועד 2011 אימן שלוש קבוצות: את בית"ר בנימינה אותה העלה לליגה השנייה, את מכבי אשדוד ואת מכבי באר יעקב. ב-3 בינואר 2011, במהלך אימון של קבוצתו באר יעקב, נפטר שחקן הקבוצה איתי לוי מדום לב.
ב-2012 מונה למאמנה של מכבי הוד השרון, שהפכה לקבוצת בת של מכבי חיפה. בסיום העונה החליף את מיקי גורקה כמאמן ראשי במכבי חיפה, למשך 11 המשחקים האחרונים של העונה. בעונת 13–2012 שימש עוזרו של בראד גרינברג באימון מכבי חיפה, שזכתה באותה עונה בתואר אליפות. שתי עונות לאחר מכן קודם לעמדת המאמן הראשי במכבי חיפה, תפקיד שאותו נשא במשך שנתיים, במהלכן הגיע עם מכבי חיפה פעמיים לרבע גמר הפלייאוף.
לקראת עונת מונה לעוזר המאמן במכבי תל אביב, ובאוקטובר 2016, לאחר פיטוריו של המאמן הראשי ארז אדלשטיין, מונה למאמנה הראשי. ב-26 באוקטובר 2016 התקיים משחק הבכורה שלו כמאמנה הראשי של מכבי תל אביב, בו ניצחה מכבי את גלאטסראיי במשחק ביתי במסגרת היורוליג. בדצמבר התפטר הדר מתפקידו, לאחר רצף של הפסדים, שבסיומו תבוסה בתוצאה 83:58 שספגה קבוצתו במשחק חוץ נגד הכוכב האדום בלגרד. הדר סיים את תפקידו ב-16.12.2016 לאחר 55 ימים עם מאזן של 11 ניצחונות מול 7 הפסדים.
ב-3 בינואר 2017, מונה הדר למאמן הפועל תל אביב וב-28 באפריל של אותה שנה, לאחר 115 ימים, התפטר מתפקידו. הדר הוא המאמן הראשון שאימן את מכבי והפועל תל אביב באותה העונה.
בעונת 2017/2018 החל לאמן את קבוצת מוניצ'יפל קראיובה מהליגה הרומנית. ב-31 במאי 2018 מונה למאמן הפועל באר שבע.. בעונתו הראשונה בקבוצה סיימה באר שבע במקום השביעי והודחה בסדרת רבע גמר הפלייאוף 0-3 מול הפועל ירושלים.
בפברואר 2023 מונה למאמנה של קייבי פיה מליגת העל הקוסוברית בכדורסל והליך אותה לגמר הליגה הבלקנית בכדורסל בו הפסידה הקבוצה להפועל באר שבע ולזכייה באליפות הליגה המקומית.
במאי 2023 מונה למאמן נבחרת קוסובו בכדורסל.
סופיה, נסיכת ליכטנשטיין
סופיה, נסיכת ליכטנשטיין (בגרמנית: Sophie von Liechtenstein; 11 ביולי 1837 – 25 בספטמבר 1899) הייתה בתו של אלויס השני, נסיך ליכטנשטיין ואשתו של קרל, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג.
ביוגרפיה
סופיה נולדה ב-11 ביולי 1837 בווינה, לאלויס השני, נסיך ליכטנשטיין ולפרנציסקה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו, בתם של פרנץ דה פאולה קינסקי, רוזן וצ'יניץ וטטאו ותרזה, רוזנת ורבנה ופרוידנטל.
ב-4 במאי 1863 התחתנה סופיה עם קרל, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג, ממנו נולדו לה שמונה ילדים. ב-25 בספטמבר 1899 מתה סופיה בזלצבורג, ולאחר מותה ויתר בעלה על זכויותיו והפך לנזיר דומיניקני.
משפחתה
ב-4 במאי 1863 התחתנה סופיה עם קרל, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג, ממנו נולדו לה שמונה ילדים:
מדף הקרח סטיינג'
מדף הקרח סטיינג' או מדף הקרח סטאנג' או מדף הקרח סטאנג (באנגלית: Stange Ice Shelf), הוא מדף קרח במפרצון סטיינג', באזור חוף אינגליש בארץ פאלמר, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
מדף הקרח מכסה את מפרצות סטיינג'.
ממזרח למדף הקרח מצוי האי ספאץ; ומצפון מערב למדף הקרח מצוי האי סמיילי; וממערב למדף הקרח מצוי מפרצון קרול.
בניגוד למדפי קרח אחרים באנטארקטיקה (כגון מדף הקרח לארסן), על אף התחממות כדור הארץ, מדף הקרח סטיינג' נשאר יציב.
גילוי ומיפוי מדף הקרח
מפרץ סטיינג' (אשר מדף הקרח מכסה אותו) צולם מהאוויר ומופה לראשונה באופן גס על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, שנערכה בפיקודו של פין רון, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1947–1948.
מקור השם
רון נתן למפרץ את שמו.
רון קרא למפרץ על שמו של הנרי סטיינג' (Henry Stange), מהעיר ניו יורק, שבארצות הברית, אשר תרם כספים רבים למשלחת החקר של רון, והקדיש זמן רב לסייע בהכנות המשלחת.
מדף הקרח המכסה את המפרץ, נקרא על שם המפרץ.
לקריאה נוספת
• A. J. Cook and D. G. Vaughan, Overview of areal changes of the ice shelves on the Antarctic Peninsula over the past 50 years, The Cryosphere, 4, 77–98, 2010 www.the-cryosphere.net/4/77/2010/
• Holt, T., Glasser, N., Fricker, H., Padman, L., Luckman, A., King, O., Quincey D.J., Siegfried, M. (2014), The structural and dynamic responses of Stange Ice Shelf to recent environmental change, Antarctic Science, 26(6), 646-660. doi:10.1017/S095410201400039X
דדי ברון
דדי ברון (נולדה ב-17 ביולי 1954 בתל אביב) היא במאית תיאטרון ואופרה הפועלת ויוצרת בישראל, בגרמניה ובאוסטריה ומלמדת בימוי ומשחק.
ביוגרפיה
ברון היא בוגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב (1988) ובית הספר הגבוה לאמנות פלסטית בציריך שבשוויץ. היא סיימה השתלמות מקצועית במלגה מלאה בתיאטרון ה"רויאל קורט" בלונדון (1997) ונשלחה מטעם מכון גתה להשתלמות בת ארבעה חודשים בתאטרונים מובילים בברלין ובהמבורג (2003).
מאז תום לימודיה ביימה ברון עשרות הצגות בישראל ומחוצה לה. משנת 1999 היא מביימת בכל התיאטרונים הרפרטואריים בתל אביב (הקאמרי, הבימה ובית לסין) ומ-2006 - גם בתיאטרונים מובילים בגרמניה ובאוסטריה וכן באופרה הגרמנית.
תהליך היצירה
בראיונות שנערכו עמה סיפרה ברון על ההבדלים בין עבודתה בישראל ובגרמניה. כך, למשל, אמרה בריאיון ל"טיים אאוט" תל אביב: "בגרמניה אני עובדת כשהשיקול היחיד הוא התמודדות עם היצירה מבלי לקחת בחשבון בכלל קהל ומבלי להתפשר אמנותית. אני עובדת בעיקר על חומרים קלאסיים כמו 'הדה גבלר' ו'רומיאו ויוליה' וזה תהליך של לימוד, חיפוש והתפתחות. במקום הזה יש לי הרבה תסכול על הפער בין העבודה שם, שיש בה איזשהו שקט, לעבודה בארץ. גרמניה היא מקום שבו התיאטרון מאפשר לך לחלום ועומד לרשותך כדי להגשים את חלומותיך. בארץ אני חולמת אחרת. כאן אני 'דדי עם גבולות', שהיא לא טובה כמו 'דדי בלי גבולות', ואני מודה שזה מרגיז אותי. אולי מכיוון שאני כן מגיעה לסיפוק אמנותי פעמיים בשנה שם, אז יש לי פחות אמביציה להילחם על זה כאן".
בן זוגה של ברון, המחזאי שלומי מושקוביץ, סיפר על עבודתם המשותפת: "בורכתי שאני חי עם דדי ברון שהיא גם אהובתי וגם באמת במאית אדירה. אז אני פשוט משחרר. אני כמעט לא מגיע לחזרות, אני מגיע ממש לעיתים רחוקות, ואני חושב שעם השנים אני לומד לשחרר יותר ויותר. כי בהתחלה, במחזות קודמים שעבדתי עם דדי, היה לי מאוד מאוד קשה. היא הייתה אומרת: 'תראה, המשפט הזה מיותר. אנחנו מורידים אותו. הייתי נכנס ללחץ מטורף ולא מוכן ומתחיל להיכנס לריבים. אני חושב שבתהליך החזרות של 'כוכב יאיר' למדתי יותר לוותר, לשמוט. כי המחזה מדבר באמת על שמיטה ופתאום אני אומר לעצמי, 'בואנה, אני מדבר על שמיטה ואני עצמי לא מסוגל לשמוט'. יש לי איזה משפט שאני מאוהב בו ודדי אומרת: 'תשמע, נכון, זה מקסים, אבל הוא לא יושב טוב בתוך הסיטואציה. אנחנו לא צריכים אותו, הוא סאבטקסט בוא ננקה אותו'. ואני חושב שלמדתי את זה".
וינטון
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ג'סטין טילמן
ג'סטין טילמן (באנגלית: Justin Tillman נולד ב-2 בפברואר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד..
קריירה
בקיץ 2019 עבר טילמן להפועל גלבוע גליל באותה עונה רשם טילמן 2 דאבל-דאבל, הראשון מול הפועל באר שבע והשני מול עירוני נס ציונה.
בקיץ 2020 חתם טילמן בדינמו סאסרי מליגת האלופות של פיב"א טילמן עזב את הקבוצה ועבר לבורסאספור מליגת העל הטורקית ואז ב-19 בפברואר חתם טילמן בהפועל תל אביב.
ב-2021 עבר טילמן לקולג' פארק סקייהוקס.
משנת 2022 משחק טילמן בקבוצת ג'יג'אנטס דה קרולינה בפורטו-ריקו.
בפברואר 2023 חתם טילמן בהפועל חיפה מליגת העל, במדי הקבוצה העמיד ממוצע של 19.3 נק' ו-6.8 כדורים חוזרים, ב-1 במאי 2023 הודיעה המועדון על שחרורו של השחקן לאחר שנפצע בידו וסיים את העונה.
אנשי החוק
מבנה התוכנית
בכל פרק בסדרה מוצג מעשה פשע אחד או יותר, כשצוות הצילום מתלווה אל שוטר ומתעד את הטיפול שלו ושל צוותו באירוע. התיעוד כולל, בדרך כלל, תדריך רקע קצר של השוטר, את פעולתו והסברים נוספים. התוכנית מופקת בשיתוף דוברות משטרת ישראל ושואבת השראה מהסדרה האמריקנית COPS.
בפרקיה השונים של הסדרה טופלו אירועים כמו שוד בתחנת דלק, עסקאות סמים, גנבת רכב, זיוף רכב, אלימות על רקע מיני, קטטות, ועוד.
הירויוקי הירמסו
הירויוקי הירמסו (באנגלית: Hiroyuki Hiramatsu; נולד ב-1952) הוא שף יפני.
ביוגרפיה
הירויוקי הירמסו נולד וגדל ביפן. בהיותו בן 15 קרא את האמנה החברתית של ז'אן-ז'אק רוסו, היה זה ספר ששינה את חייו. בספר הוא התוודע לרעיון של חרות אישית, רעיון שלא היה קיים ביפן. הוא התעניין בצרפת והיות וקרא שגדולי האמנים בעולם יצרו את עבודותיהם החשובות בה בראשית המאה העשרים ונמשך לרעיון החופש שיצא ממנה, החליט לטוס לחיות בה. הוא החליט ללמוד בישול מכיוון שחלק גדול מתרבותה של צרפת נשענה על יין ואוכל והוא ראה בבישול כרטיס ביקור לצרפת. במשך מספר שנים התלמד במלון Okura בטוקיו וכל אותה עת למד את אוגוסט אסקופייה ומארי-אנטואן קארם.
בגיל 26 טס לצרפת ועבד כטבח במסעדה בת שני כוכבים בנאנט. אחר-כך עבר לעבוד במסעדה הידועה אך חסרת הכוכבים Claire Fontaine בפריז. ב-8 באפריל 1982 פתח את המסעדה הראשונה הנושאת את שמו בטוקיו. באוקטובר 2001 פתח מסעדה הנושאת את שמו בסן לואי (Saint-Louis) בפריז, שזכתה ב-2002 בכוכב במדריך מישלן האדום, ארבעה חודשים בלבד מיום פתיחתה ומחזיקה בו מאז (נכון לשנת 2010), הוא השף-בעלים יליד יפן הראשון שזכה בהישג זה. המסעדה עברה לרחוב לונגשם (Longchamp) ברובע ה-16 ב-2004. תפריט היין שלה הוא צרפתי קלאסי והוא מהעשירים בצרפת.
החברה שבבעלותו מפעילה 24 מסעדות ברחבי תבל, מהן 23 ביפן ואחת בפריז. רבות ממסעדותיו הן בשיתוף עם שפים צרפתיים ידועים: שתי מסעדות עם מארק האברלין, מסעדה אחת עם האחים פורסל ושמונה מסעדות עם פול בוקיז.
בשנת 2009-2008 היה מחזור ההכנסות של החברה שבבעלותו 10,100,000,000 יין והיא העסיקה 518 עובדים.
לאה רפאלי (צנציפר)
לאה רפאלי (צנציפר) (1901 ה'תרס"א - 1979 אב ה'תשל"ט) הייתה שחקנית, אמנית תיאטרון, קריינית, משוררת וכותבת פיליטונים רוסייה-ישראלית. פעילת צעירי ציון והחלוץ ואסירת ציון. במקצועה עסקה כרוקחת והייתה מחלוצי הרוקחות בארץ ישראל.
בדיקת קוונטיפרון
בדיקת קוונטיפרון (באנגלית TB-QuantiFERON) או QFT היא בדיקה לאבחון שחפת סמויה. הבדיקה מבוססת על חשיפת תאי דם לבנים לאנטיגנים של חיידקי השחפת ומדידת כמות האינטרפרון גמא המופרשת מתאים אלו. תאי דם לבנים של נשאי שחפת סמויה מפרישים את הציטוקין אינטרפרון גמא כתוצאה מחשיפה לאנטיגן, לעומתם, נבדקים בריאים אינם מפרישים את הציטוקין, אפילו אם בעבר נחשפו לחיסון נגד שחפת.
לאה רפאלי (צנציפר)
קורות חיים
נולדה בנוול למנחם מנדל ליין (ממשפחת חן) בן משה לייב ליין בנו של הרב פרץ חן, ולחנה בת איסר קלאצקין, אחיו של הרב אליהו קלאצקין, משפחת חסידי חב"ד. למדה בגימנסיה עד 1917, ואז נסעה לפטרוגראד, שם השתלמה ברוקחות באקדמיה המדיצינית הצבאית.
בדיקת קוונטיפרון
מבוא
שחפת היא מחלת ריאות הנגרמת על ידי חיידק המיקובקטריום טברקולוזיס, למחלה תקופת דגירה סמויה ארוכה בה מנוטרלים החיידקים באזורים מבודדים של הריאה כך שהמחלה אינה באה לידי ביטוי קליני. במצבים של רפואיים שונים נחלשת המערכת החיסונית והמחלה מתפרצת והורסת את רקמת הריאה, בכך הופכת המחלה למסכנת חיים. הדרך הטובה ביותר להתמודד עם המחלה היא באבחון נשאי המחלה הסמויה וטיפול בהם על ידי אנטיביוטיקה. הדרך המקובלת לאבחון שחפת סמוייה היא על ידי בדיקת מנטו הידועה גם כתבחין טוברקולין, במבחן זה מוזרק לנבחן חלבון הטברקולין המכסה את חיידקי השחפת. חולים שנחשפו בעבר לחלבון מפתחים בתוך מספר ימים תגובה חיסונית מקומית המתבטאת בפריחה מקומית (אריתמה), ובכך מאובחנים (לעיתים בטעות) כחולי שחפת סמויה. החיסרון העיקרי של המבחן הוא שנבדקים שחוסנו בעבר בחיסון נגד חיידקי השחפת (חיסון BCG), אפילו בהיותם תינוקות, מגיבים לתבחין כאילו היו נשאי שחפת. בישראל לדוגמה חוסנו עד שנות ה-70 כל הילודים, בבריטניה חוסנו ילדי בית הספר עד שנת 2005 ובמדינות אחרות כגון רוסיה החיסון עדיין נהוג לכלל האוכלוסייה.
לאה רפאלי (צנציפר)
קורות חיים
ב-1919 נבחנה לתיאטרון היהודי הממלכתי אצל אלכסיי גרנובסקי והתקבלה עם עוד מספר שחקנים מתוך 75 נבחנים. לאה לא התחברה להגותו של גרנובסקי, שקידש את התנועה הפיזית החיצונית כעיקר התיאטרון, ולאחר זמן נטשה אותו. בהמשך נבחנה לסטודיו לאמנות התיאטרון על שם שלום עליכם בראשות אלכסיי דיקי, שם למדה שנתיים.
בדיקת קוונטיפרון
מבוא
יעילותו הנמוכה של החיסון אינה שוללת הדבקות בשחפת סמויה ולא תמיד ישנם רישומים ברורים לנטילת החיסון אחרי שנים רבות כך מוטות תוצאות – נבדקים שאינם חולים מאובחנים כחולים ולעיתים נאלצים לעבור טיפול אנטיביוטי חסר תועלת נגד השחפת.
לאה רפאלי (צנציפר)
קורות חיים
ב-1921 נאסרה באשמת פעילות של צעירי ציון והחלוץ בדירתה המשותפת עם אחותה מרים. היא הוגלתה לאוראל, וכעבור שנה וחצי ב-1926 הורשתה לעזוב את ברית המועצות ולעלות לישראל, בה עברה את קשיי הקליטה של החלוצים. באותה שנה נישאה לאריה רפאלי (צנציפר).
היא עסקה כרוקחת בקופת חולים בתל אביב, וכשרכשה את השפה העברית עסקה בקריינות בנשפים אמנותיים, ברדיו ובהופעות יחיד שערכה כערבי שירה ומשחק. ב-1964 שהתה בארצות הברית ובקנדה, שם ערכה ערבים והופיעה ברדיו בניו יורק ומונטריאול. במוסקבה כתבה שירים ופרודיות על גירוש מוסקבה והם נפוצו בעיתונות המקומית, בישראל כתבה פיליטונים בעיתונים שונים כ"איתנים" ו"בינינו".
בדיקת קוונטיפרון
בדיקת הקוונטיפרון
במהלך הבדיקה נלקחת דגימת דם מן הנבדק הדם מעורבב מייד עם נוזל נוגד קרישה. הדם מודגר למשך 16-24 שעות עם פפטידים (חלקי חלבון) מחלבון הטברקולין (המצפה את חיידקי המיקובקטריום טברקולוזיס) ומהחלבון אביאן סנסיטין (המצפה את חיידקי מיקובקטריום אביאן, הגורמים למחלה דומה לשחפת). כביקורת חיובית מודגר הדם עם החלבון פיטו-המגלוטנין הגורם לפרשת אינטרפרון, וכתגובה שלילית מודגר הדם עם תמיסת מלח פיזיולוגית.
למחרת נבחנת כמות האינטרפרון גמא שנפלטה מן התאים בעזרת בדיקת ELISA. תוצאה שלילית (עדות לאי קיום המחלה) נחשבת אם כמות האינטרפרון שהופרשה מתאי הדם אחרי חשיפה לטברקולין היא 15% או פחות מכמות האינטרפרון שהופרשה לאחר חשיפה לפיטו-המגלוטנין, תוצאה חיובית נחשבת תגובה של מעל 30%, תגובת ביניים (15%-30%) תלויה בקבוצת הסיכון של הנבחן.
הפפטידים המשמשים להשראת התגובה החיסונית הם פפטידים ייחודיים לחיידקי המיקובקטריה האנושיים ואינם מופיעים בחיידקי המיקובקטריה בובין המשמשים להכנת חיסון הBCG. כך נבדקים שחוסנו בעבר בBCG אינם גורמים להפרשת אינטרפרון בבדיקה זאת.
הבדיקה אושרה על ידי מנהל התרופות האמריקני בשנת 2001 לשימוש בבני אדם.
התווית שימוש בבדיקת קוונטיפרון
בדיקת הקוונטיפרון יקרה יותר מבדיקת מנטו וקשה יותר לביצוע, לכן לרוב משמשת הבדיקה במקרים בהם יש לה עדיפות ברורה על בדיקת מנטו-
בדיקת הקוונטיפרון אינה מומלצת כבדיקת סקר לאוכלוסיות בסיכון נמוך כגון תלמידים בבית הספר.
הבדיקה אינה יעילה בחולי שחפת בעלי מחלה פעילה כיוון שבהם התגובה החיסונית היא לרוב בלתי תקינה.
לא ברורה יעילות הבדיקה בחולים בעלי כשל חיסוני כגון חולי איידס.
אברהם רזניק (רב)
הרב אברהם רזניק (רעזניק) (דרויא י"ב בסיוון ה'תרכ"ו, 26 במאי 1866 - י"ח באייר ה'תש"ב, 5 במאי 1942 ברוצ'סטר) היה רב במספר ערים בארצות הברית, דרשן וסופר פורה. התפרסם בכינוי רבי עזריקם ספרא.
ביוגרפיה
נולד לר' מאיר שאול. גדל בעיירה ווארניץ הסמוכה לפולאצק. בהיותו בן עשר הובא לישיבתו של הרב אברהם צדוק באגין בעיר מולדתו דרויא, ולמד בישיבות נוספות. בגיל 16 הוסמך לרבנות. שימש ברבנות בקוקנד ובאשגבאט ברוסיה (כיום באוזבקיסטן ובטורקמניסטן, בהתאמה), ועם פרוץ המהפכה הבולשביקית נאסר, שוחרר לאחר שאשתו סייעה בידו ונמלט למוסקבה. משם היגר בשנת תרפ"ד לארצות הברית. בארצות הברית סבל מחרפת רעב בשל המשבר הכלכלי שפקד את ארצות הברית וחוסר יכולתו למצוא משרה רבנית שתתאים לו. בהמשך כיהן ברבנות בניו יורק, בקווינס, בלוול (מסצ'וסטס), ובסוף ימיו ברוצ'סטר עד פטירתו הפתאומית.
הרב רזניק פרסם מאמרים רבים בכתבי העת הרבניים בתקופתו, תחת שם העט "הרב א"נ עזריקם", ו"הרב עזריקם ספרא". רוב מאמריו כונסו בספריו השונים.
משפחתו
בתו מנישואיו הראשונים היא רחל בתיה שחר, מחברת הספר בעיות ופתרונן: מרשימותיה של מחנכת, ואמו של עמנואל שחר, מייסד חיל ההנדסה הישראלי.
אליעזר גלר
אליעזר "גניק" גלר (6 בספטמבר 1916 – אמצע 1943) היה חבר בהנהגת תנועת גורדוניה, פעיל בארגון אי"ל וממפקדי מרד גטו ורשה. שרד את המרד, אולם נספה במחנה אושוויץ.
נעורים
גלר נולד ב-1916 בעיירה אופוצ'נו שבפרובינציית לודז' בפולין. אביו, ברל גלר, שהחל דרכו כסוחר פרוות בוורשה, פתח חנות גדולה בעיירה והיה אחד מעשירי העיירה. גלר היה הבן הבכור ואחריו נולדו עוד 3 אחיות והבית בו גדלו היה בית מסורתי אך לא מחמיר. גלר למד בבית ספר יסודי פולני ולאור הרווחה הכלכלית זכה במורה פרטי שהשלים לימודי יהדות.
ב-1930 החליט גלר ללמוד בבית ספר תיכון מקצועי בעיר לודז' (כחלק מהרצון ללמוד מקצוע פרודוקטיבי) וזאת בניגוד לדעת אביו שרצה שימשיך בלימודים כלליים. בלודז' החל גלר להיות מעורב בקן גורדוניה שפעל בעיר והיה הקן הפעיל ביותר של התנועה בפולין. עם סיום לימודי התיכון נשאר גלר בעיר וקיבל אחריות לקיבוצי ההכשרה של גורדוניה בסביבת לודז'. המשך פעילותו הציונית של גלר בלודז' הביאה לסכסוך בינו ובין אביו ש"סידר" לו כבר משרה באופוצ'נו.
השירות הצבאי
באפריל 1938 החליט גלר להתגייס לצבא הפולני והוצב ברגימנט הפרשים ה-22 של המרשלים (22gi Pulk Szwolezerow). לאחר השלמת הכשרתו נשלח לשרת, במסגרת הרגימנט, בקרבת סובאלק שבצפון מזרח פולין. על אף האתגרים של השירות הצבאי והיותו יהודי ביחידה שרובה נוצרים, מצא גלר סיפוק רב בשירות. במהלך השירות ניתן לו, מדי פעם, לבקר את בני משפחתו ואת חבריו באופוצ'נו. ב-1939 היה גלר שותף לחששות הכבדים מגרמניה ולהכנת הצבא הפולני לאפשרות של מלחמה.
מועד שיחרורו של גלר מהצבא היה מתוכנן לאמצע ספטמבר 1939 אולם פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1 בספטמבר שיבשה, את תוכניותיו. גדוד הפרשים בו שירת לחם מול כוחות גרמניה הפולשים אולם גלר וחבריו ניגפו ונאלצו לסגת מזרחה עד לעיר קוטנו שם נפלו בשבי הגרמני. לאחר כחודש, ועל פי הסכם בין גרמניה ופולין, שוחררו חיילי הצבא הפולני וגלר ביניהם.
הפעילות בגטו ורשה
מרכז תנועת "גורדוניה" וקומונת החברים בורשה הוקמו ברחוב נאלבקי מס. 23 (בשיתוף עם חברי תנועת השומר הצעיר). עם הכנסו לתפקיד החל גלר לארגן הקמת חווה חקלאית עבור החברים שבגטו. בשיתוף ארגון TOPOROL (מיסודו של ארגון יס"ס) ייסד גלר 2 חוות חקלאיות בקרבת העיר גרוייץ שמדרום לורשה. חוות אלו שרדו עד חורף 1940 ואז חזרו חבריהן לורשה שם החלה פעילות ערה של חברי "גורדוניה". בדצמבר 1940 ארגן גלר סמינר רעיוני לכל חברי התנועה בורשה ובו נאמו מראשי התנועה.
לאחר חידוש פעילות "גורדוניה" בורשה עצמה החליט גלר לחדש את הקשרים עם הפעילים בערי השדה וזאת בניגוד לדעת חברי ההנהלה למרות הסיכון בתנועה בדרכים. לשם כך השיג גלר תעודות מזויפות על שם "אאוגניוש קובלסקי" ובעזרתן הגיע לקני התנועה בצ'נסטוחובה, בנדין, אופאטוב וסוסנוביץ. בעקבות הצלחה זו ארגון גלר קבוצת פעילים בעלי תעודות מזויפות שסייעו לו בחידוש הקשרים.
הפעילות הבאה שריכזה את תשומת ליבו של גלר הייתה הוצאת עיתון מחתרתי בשם "דבר הנוער - סלובו מלודיך" (Slovomlodych). בעזרתו של ד"ר נתן עק, שסייע לו בעריכת החומרים, היה גלר הפעיל העיקרי בהוצאת העיתון. העיתון יצא כירחון החל מנובמבר 1940 ועד שלהי 1942.
הקומונה בצ'נסטוחובה
בשלהי 1940 העלה גלר הצעה לעבור עם חברי התנועה שגרו בנאלבקי 23 (פלוגת "אופקים") לקומונה מחוץ לורשה כדי לרענן את השורות. הצעה זו גרמה למחלוקת ופילוג בהנהגת התנועה לאחר שישראל זלצר התנגד. ההחלטה הובאה לפתחו של נתן עק שפסק לטובתו של גלר וב-1941 יצא גלר בראש קבוצת חלוצים לצ'נסטוחובה. לצעד זה היו מספר מטרות וביניהן הצורך בחיזוק הקינים בערים הקטנות, התחושה שסיכויי ההשרדות גדולים יותר מחוץ לורשה, ההתנוונות של הרעיונות החלוציים בגטו ורשה בגלל המצב הקשה, המחשבה שפיזור היהודים יקטין את הסיכון להשמדה כוללת של היהודים ועוד. הבחירה בצ'נסטוחובה נבעה מכך שהגטו בעיר זו לא היה מוקף חומה וגדר והתאפשר ליהודים להמשיך לסחור עם הגויים דבר שהבטיח מזון מספק.
עיקר הפעילות של חברי הקומונה היה במפעלים שתרמו למאמץ המלחמתי הגרמני. גלר המשיך להשתמש בתעודותיו המזויפות כדי לנוע לורשה ובחזרה. על אף הפעילות הרבה בתנועה נחשפו כולם לידם ההולכת וקשה של הגרמנים, לאקציות ולמקרי ההרג הרבים. במכתביו מתאר גלר את הרגשתו שבעצם נחרץ גורלם של יהודי פולין.
ב-22 ביולי 1942, כשהחלה האקציה הגדולה בגטו ורשה, היה גלר בצ'נסטוחובה. כשהגיעה השמועה על הקורה בורשה מיהר לשם והצטרף לחבריו שהסתתרו כדי לא להיתפס על ידי הגרמנים. פעולה זו הצליחה ורוב חברי התנועה לא נלקחו לטרבלינקה (כמו רבים מהמגורשים). באוגוסט חזר גלר, עם קבוצת חלוצים קטנה, לצ'נסטוחובה שם טרם בוצעו אקציות.
לאחר שחווה גלר את מוראות האקציה הגדולה בורשה החליט שעליו לצאת לשווייץ ומשם לחשוף לעולם את זוועות השמדת היהודים. בספטמבר יצא לדרך ועבר דרך סוסנוביץ עד שהגיע לבנדין שם הגיעה אליו הבשורה על האקציה האכזרית בצ'נסטוחובה. אקציה זו שהחלה ב-21 בספטמבר הביאה להשמדתם של הרוב הגדול של יהודי העיר וסביבתה וביניהם רוב חברי הקומונה של "גורדוניה". גלר נשאר בבנדין ולא המשיך לשווייץ ואסף אליו את שרידי חברי קומונת "גורדוניה" מצ'נסטוחובה וסביבתה. בכך הפכה קומונת בנדין לקומונה האחרונה של "גורדוניה" בפולין.
החזרה לורשה
כל המכות שניתכו על ראשו של גלר הביאו אותו לכלל יאוש ולרצון עז לנקום בגרמנים והמקום לכך היה וורשה. בנובמבר 1942 חזר גלר מבנדין לורשה שם פגש שרידים מחברי "גורדוניה" שנאספו והתיישבו בדירה ברחוב זמנהוף 56 (יחד עם חברי תנועת דרור). רדוף ברגשי אשם על מותם של חברי התנועה בצ'נסטוחובה החליט גלר לנסוע בדצמבר 1942 לבקר בעיר זו כמו גם בסוסנוביץ, בנדין וזגלמביה. באותה תקופה אירעה השמדת בני משפחתו של גלר באופוצ'נו שנלקחו לטרבלינקה באקציה האחרונה שנערכה בעיירה. גלר שקל להצטרף לחלוצים בבנדין שתכננו מרד בגרמנים אך בסופו של דבר החליט לחזור לורשה.
מרד גטו ורשה
עם סיום אירועי ינואר החל גלר לאסוף בני נוער כדי להגדיל את הפלוגה. כשהחלו אירועי אפריל 1943 מנתה הפלוגה כ-20 חברים. עד מרץ שהתה הפלוגה לייד בית החרושת למברשות ואז עברה לאזור בתי החרושת טבנס-שולץ. בתחילת אפריל מונה גלר למפקד אזור טבנס-שולץ ולפיקודו עמדו 8 קבוצות/פלוגות מכל התנועות היהודיות (מתוך 22 קבוצות שנבנו עד אפריל 1943): עם הכנסו לתפקיד פעל גלר לביצור האזור שבאחריותו ולהגדלת מלאי הנשק והתחמושת. ההכנות הרבות באו לידי ביטוי ב-18 באפריל כשהגרמנים התחילו לפעול לחיסול ההתנגדות בגטו.
החל מ-18 באפריל החלו תקריות יומיות בין המגינים לבין הגרמנים בהיקף מצומצם מאחר שהגרמנים התמקדו בחיסול ההתנגדות באזור הגטו המרכזי. כמפקד האזור טרח גלר לעבור בין העמדות והבונקרים ולעודד את הלוחמים שסבלו מעייפות, רעב ופציעות. לאחר שריפת הגטו הראשי התפנו הגרמנים לחסל את ההתנגדות באזור טבנס-שולץ. מצב העמדות של המגינים התדרדר בעקבות ירי ארטילרי של הגרמנים שגרמה להרס נרחב בבניינים בהם התבצרו המגינים. ב-26 באפריל הורה גלר ללוחמיו להתכנס בבונקר שברחוב לאשנו 56 כדי להצטרף לפרטיזנים ביערות. ב-27 באפריל ירדה שארית הלוחמים (כ-40), וגלר בראשם, לתעלת הביוב ויצאה בבית באזור נטוש ברובו שם חיכו עד ה-30 באפריל להגעת המשאית של ארגון הפ.פ.ר.. הלוחמים עלו למשאית כדי לצאת ליער לומיאנקי אך גלר בחר להישאר בורשה כדי להמשיך לפעול בתנועת ההתנגדות.
חלק אחר מהלוחמים ניסה אף הוא לעבור לחלק הארי בתעלות הביוב אולם הגרמנים הזרימו גז לתעלות אלו וחיכו לייד הפתחים וירו בלוחמים שניסו להימלט מהגז.
בין חורבות גטו ורשה
כשחזר גלר לעיר השתמש בתעודותיו המזויפות כדי לנוע ברחבי העיר. ב-24 במאי השתתף גלר בפגישה של חברי ארגונים שונים שנערך בבית חרושת סגור לתאית. גפרור דולק הצית את מחסן התאית וגרם למותם של 8 מהנוכחים במקום ולכוויות לאחרים. גלר הצליח להימלט מהמקום על אף כוויותיו. בין השאר שהתה במקום טוסיה אלטמן שנכוותה באופן חמור, נתפסה על ידי הגסטפו ונפטרה ב-26 במאי.
מותו של גלר
באמצע שנת 1943 פעלו בפולין גופים שסיפקו דרכונים זרים (בעיקר של דרום ומרכז אמריקה) ליהודים כדי לאפשר להם יציאה בטוחה מאירופה. לאחר הפציעה בבית החרושת לתאית נשברה רוחו של גלר והוא נענה להצעה זו לקבלת דרכון זר. נקודת הכינוס של פרויקט הדרכונים היה במלון "פולסקי" בעיר בו ניתן ליהודים לשהות מבלי שיאסרו. באחד הימים, בזמן ההמתנה לטיפול בבקשתו, פרצו הגרמנים למלון, אסרו את כל היושבים בו (וגלר ביניהם) ושלחו אותם למחנה ברגן-בלזן. הידע על קורותיו במחנה זה התקבל מהלה שיפר רופאייזן שפגשה בו שם. על אף שהחזיק ניירות דרום אמריקאים נשלח גלר מברגן בלזן לאושוויץ שם נספה.
1877 בגרמניה
1877 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה הקיסרות הגרמנית 6 שנות לאום.
הנהגה
ראש המדינה:
קאנצלר גרמניה:
המצור השמיני על גיברלטר
המצור השמיני על גיברלטר (1462) היה ניסיון מוצלח של הצבא הקסטיליאני לכבוש את העיר המבוצרת של גיברלטר מידי המורים של אמירות גרנדה. כיבוש גיברלטר (שלא הייתה מוגנת באופן מספק) אירע בקלות על-ידי הקסטיליאנים והיה בעל חשיבות אסטרטגית בדרך לתבוסה הסופית של המורים בספרד.
רקע
גיברלטר הייתה עמדה אסטרטגית חשובה בימי הביניים, ושימשה כשער לכוחות הצבא שפלשו ממרוקו לחצי האי האיברי. גיברלטר הוחזקה בידי המורים ברציפות במשך 748 שנים, משנת 711 ועד לשנת 1462, מלבד תקופה של 34 שנים (1309-1333) בה הייתה בידי ממלכת קסטיליה. כבר בתחילת המאה ה-15 כבשו הקסטיליאנים את מרבית שטחה של גרנדה, אך המורים הוסיפו להחזיק בגיברלטר והשתמשו בה כבסיס לתקיפותיהם בשטחי היבשת שסביבה.
בעל האדמות הגדול באזור, היה אנריקה פרס דה גוסמן, הדוכס השני מניאבלה, שטבע למוות במהלך המצור על גיברלטר בשנת 1436. המורים לקחו את גופתו ותלו אותו בתוך סל נצרים ("barcina") אותו הם שלשלו מאחד מצריחי המצודה. המורים דחו בקשות רבות של הנוצרים לפדות את הגופה. בכל אופן, בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-15, הייתה הממלכה המורית חלשה מאוד וקיומה לא היה עתיד להימשך זמן רב.
כיבוש גיברלטר
אלונסו קרא לעזרתו את הערים הסמוכות, ונענה על ידי קרוב משפחתו, אלונסו דוכס ארקוס, וכן על ידי אלקאלדה (Alcalde) מושל אלחסירס וחואן אלונסו דה גוסמן (Juan Alonso de Guzmán), הדוכס הראשון ממדינה-סידוניה, שהיה האציל העוצמתי ביותר באזור. הדוכס ממדינה-סידוניה היה בנו של אנריקה פרס דה גוסמן, הדוכס מניאבלה, שכאמור מת בניסיונו לכבוש את גיברלטר ב-1435; חואן אלונסו השתתף גם הוא באותו הקרב הכושל.
כאשר הכוחות הראשונים הגיעו, ביצע אלונסו מושל טריפה, תקיפה כושלת על חיל המצב של גיברלטר. באותו הזמן, עריק מורי שהגיע למחנה הקסטיליאני דיווח כי בתוך חיל המצב התנהל ויכוח בשאלת הכניעה לקסטיליאנים, ובמידה וכן - באילו תנאים. זמן קצר לאחר מכן, הגיעה משלחת מורית שהציעה את כניעת חיל המצב בתנאי שיתאפשר להם לסגת עם כל רכושם, אך אלונסו העדיף לעכב את ההחלטה על ההצעה עד לבואה של אישיות רמת דרג. המפקד הבא שהגיע עם כוחותיו היה רודריגו, בנו של דוכס ארקוס, אלא שגם הוא נמנע מלהחליט על קבלת תנאי הכניעה. למרות זאת, השתלטה רודריגו על שערי העיר כאשר המורים נסוגו למצודה.
כאשר הגיע לבסוף חואן אלונסו, דוכס מדינה-סידוניה, החל ויכוח בשאלה - מי יזכה בכבוד להשתלט על המצודה. כדי למנוע שפיכות דמים, החליטו הצדדים להגיע לפשרה לפיה דוכס ארקוס ודוכס מדינה-סידוניה יכנסו בו-זמנית למצודה וכן יניפו את דגליהם באותו הזמן. לאחר מספר ימים של משא ומתן, קיבל חואן אלונסו את התנאי של המגינים והללו נכנעו לו; ב-16 באוגוסט 1462 השתלטו הקסטיליאנים על המצודה ובעצם על כל גיברלטר, ושמו קץ לתקופת השלטון הארוכה של המורים בגיברלטר. השימוש במונח "מצור" אינו מדויק, כיוון שבפועל התרחש קרב קטן וגיברלטר נכבשה כמעט ללא לחימה ובוודאי בלא שימוש בכלי מצור כלשהם.
תוצאות
הדוכס ממדינה-סידוניה השתלט על המצודה והציב בה את אנשיו. היה סיכון שמחלוקת אלימה תפרוץ בין כוחותיו לדוכס ארקוס, אך לבסוף יושב העניין.
עצמותיו של אנריקה פרס דה גוסמן, הדוכס השני מניאבלה, נלקחו ממקומן הבזוי ונקברו בקפלה בתוך המצודה (Capilla Calahorra). המלך אנריקה הרביעי הוסיף את השם "גיברלטר" לרשימת התארים שלו וכעת כונה "אנריקה הרביעי, מלך קסטיליה לאון וגיברלטר". הוא מינה את פדרו דה פוראס (Pedro de Porras) למושל גיברלטר, ולאחריו את בלטראן דה לה קואווה (Beltrán de la Cueva).
מספר שנים לאחר מכן, במהלך מאבק פנימי בין אנריקה הרביעי לקבוצת אצילים שתמכו באחיו, אלפונסו, נסיך אסטוריאס (מאבק שהוביל למלחמת אזרחים), הטיל שוב הדוכס ממדינה-סידוניה, נאמנו של אלפונסו, מצור על גיברלטר. לאחר מצור של 15 חודשים (מאפריל 1466 ועד ליולי 1467) נכבשה גיברלטר מידי בלטראן, שהיה נאמנו של אנריקה הרביעי. כתגמול למדינה סידוניה, העניק להם אלפונסו את השליטה על גיברלטר. משפחת הדוכסים ממדינה-סידוניה עתידה לשלוט על גיברלטר עד שנת 1501, אז השטח יוכרז על ידי איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה כ"רכוש הכתר הקסטיליאני"
אלקטרודת מימן תקנית
אלקטרודת מימן תקנית (אנגלית: Standard hydrogen electrode) היא הכינוי לחצי תא חשמלי המורכב מאלקטרודת פלטינה הטבולה בתמיסה מימית חומצית בריכוז אפקטיבי של 1 מולר, ובטמפרטורה של 25 מעלות צלזיוס, אשר לתוכה מוזרם גז מימן בלחץ כולל של 1 אטמוספירה.
התגובה הכימית המתרחשת:
רישום תקני של התגובה:
הארמייה ה-18 (ברית המועצות)
הארמייה ה-18 (ברוסית: армия я-18) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת החורף ובמלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
יחידות הארמייה המשיכו בקרבות מגננה באזור רוסטוב על הדון ובפאתי הקווקז. בשנת 1943 הארמייה המשיכה בקרבות מגננה באזור נובורוסיסק. בפברואר 1943 היא הוצאה לעתודה ואורגנה מחדש תחת השם "ארמיית הצנחנים ה-18". יחידות הארמייה הועברו למובלעת דרומית לנובורוסיסק שהיה מכונה "האדמה הקטנה". בין מפקדים שלחמו שם היה גם ליאוניד ברז'נייב. לאחר סיום הלחימה באזור, ליחידה הוחזר השם המקורי. ב-20 בנובמבר 1943 הארמייה ה-18 העוברה לעתודה ותוך זמן קצר הועברה לאזור קייב.
במהלך שנת 1944 הארמייה ה-18 השתתפה בקרבות באוקראינה הסובייטית ובמהלך מבצע לבוב-סנדומייז' השתתפה בשחרור חלקיה המערביים. בשנת 1945 היא השתתפה בהקרב על פראג.
הארמייה פורקה במאי 1946.
ג'יין בורדו
ג'יין בורדו (Jane Bordeaux) הוא הרכב מוזיקלי אינדי, קאנטרי ופולק עברי שהוקם בשנת 2012. חברי הלהקה הם דורון טלמון (הסולנית), מתי גלעד, יואב ארבל, רמי אוסרווסר וסתיו אחאי.
ביוגרפיה
הלהקה החלה את דרכה עם ארבעה חברים שכללו את טלמון וגלעד, שהכירו בבית הספר למוזיקה רימון. המוזיקה של הלהקה אופיינה תחילה בסגנון קאנטרי רוקיסטי. מקור השם "ג'יין בורדו" הוא שילוב שמותיהם של שני הסוסים של אחותה של הסולנית דורון טלמון. בשלב מסוים שני חברי הלהקה האחרים פרשו, ובדיוק אז חזר אמיר זאבי מלימודי מוזיקה בניו יורק, והצטרף לצמד. לאחר הצטרפותו של זאבי החלו חברי הלהקה לנגן בצורה אקוסטית בלבד בהופעותיהם, בשל אילוצים טכניים. הם המשיכו עם הפורמט האקוסטי כיוון שלדבריהם "פתאום זה נשמע נכון, הטקסטים יצאו טובים יותר, והעיבודים עדיין נשמעו מלאים" ואף עזר להם לשמור על ניידות, ובכך זנחו את הסגנון הרוקיסטי והתמקדו בסגנון הפולק קאנטרי.
ב-20 באוגוסט 2014 יצא הסינגל הראשון של הלהקה, "עינב". כחודשיים לאחר מכן, ב-4 באוקטובר, יצא אלבום הבכורה האפונימי של הלהקה, "ג'יין בורדו", אשר מומן באמצעות פרויקט באתר הדסטארט. ב-20 בנובמבר של אותה השנה יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "איך אפשר שלא", אשר הביא לפריצת הדרך של הלהקה, לאחר שהפך ללהיט רדיו. בסוף שנת 2015 התפרסמו נתונים לפיהם הלהקה הייתה המושמעת ביותר בגלגלצ בשנה החולפת. ב-26 באוגוסט 2016 קיבלו אלבום זהב במהלך הופעה במועדון "זאפה תל אביב".
ב-8 ביוני 2017 יצא אלבומה השני של הלהקה, "מה שחשוב". באותה השנה נוספו דמויות להקת "קייט מרלו", הגרסה הפארודית של הלהקה, לתוכנית "ארץ נהדרת".
ב-15 בדצמבר 2018 הוציאה הלהקה את "תנו לנמנם", הסינגל הראשון לקראת אלבומה השלישי. ב-1 ביולי 2019 הוציאה הלהקה סינגל נוסף, בשם "רוקדים צמודים" וב-1 באוגוסט 2019 יצא האלבום "אוקיינוסים".
ב-24 בינואר 2022 יצא הסינגל "טי-שירט".
ב-10 באוגוסט 2023 יצא הסינגל "מגדל המים".
המסגד הגדול של פריז
המסגד הגדול של פריז (בצרפתית: Grande Mosquée de Paris) הוא המסגד הגדול ביותר בצרפת והשלישי בגודלו באירופה. הוא ממוקם ברובע החמישי של פריז. בהקמתו ביטאה צרפת הכרת תודה לחיילים המוסלמים ששירתו בצבאה במלחמת העולם הראשונה, ולכמאה אלף מהם שנהרגו בה.
באולם הגדול שבו יש מקום לאלף מתפללים ובנוסף, הוא כולל חדרי תפילה, ספרייה, חנות מתנות, מסעדה, בית קפה וגם חדר ללגימת תה עם נענע.
היסטוריה
בחוק שחוקקה צרפת לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה הקצתה צרפת סכום בסיס של 500 אלף פרנקים לפרויקט זה ומהגרים בעלי ידע מאלג'יריה ומרוקו נרתמו למלאכת הבנייה. סולטאן מרוקו כונן ווקף אסלאמי שליווה את תהליך ההקמה עד לסיום העבודות בקיץ 1926. אז ביום חמישי 15 ביולי (בלוח המוסלמי: ב-4 לחודש הראשון מוחרם שנת 1345) נערך טקס חנוכת המסגד בהשתתפות מוזמנים רבים ובנוכחות גסטון דומרג, הנשיא של הרפובליקה השלישית של צרפת וגם בנוכחות סולטאן מרוקו מאוולה יוסף בן חסן שהגיע בלוויית פמליה גדולה של מלומדים מארצו, והשייח' סופי אחמד אלעלווי ניהל את תפילת החנוכה. למחרת נישאה דרשת יום השישי הראשונה במסגד מפיו של אחמד סקריג', איש הלכה, היסטוריון וגם משורר, שחיבר בתי שיר לכבוד המסגד אשר נחקקו על גבי קירותיו.
המסגד הוקם על שטח בגודל 7500 מ"ר, שטח ששימש עד לשנת 1911 כבית חולים למעשי צדקה. צמוד למבנה המסגד ישנו גן המסגד שמשתרע על פני שטח 3500 מ"ר. מראה הגן מזכיר את גני ארמון אלהמברה ששימש את המלכים המוריים בגרנאדה שבספרד. צריח המסגד (המינרט) נישא לגובה 33 מטר.
באולם הכניסה יש מרפסות מקושטות בירוק ובמרכזו מזרקה מהודרת. דוכן הדרשן (המינבר) ניצב מימין לגומחה (קיבלה) שפונה למכה והוא הוענק למסגד על ידי פואד מלך מצרים.
מנהל המתחם מאז הקמתו היה סי קאדור בן גבריט, אשר שימש בתפקיד כ-30 שנה, עד מותו ב-1954.
צרפת נכבשה על ידי הצבא הגרמני וקמה בה ממשלה ששיתפה עמו פעולה ברדיפת היהודים והסגרתם. בעת הזו עשה בן גבריט (כך נטען) שימוש במתקני המסגד ובאמצעיו להסתרת הנרדפים, שמספרם נע בין 100 איש ל-1600. הוא גם סיפק להם תעודות כוזבות מצילות חיים. לאות הוקרה על פועלו זה העניקה לו ממשלת צרפת אות צלב לגיון הכבוד. מדינת ישראל שנצרכה להגיב לכך לא ראתה בו "חסיד אומות העולם" על שום העדר ראיות מטעמם של אנשים שהציל.
(במהלך מלחמת העולם השנייה, בזמן שצרפת של וישי שיתפה פעולה עם גרמניה הנאצית, מנהל המסגד סי קאדור בן גבריט הבריח למסגד כ-100 יהודים מאלג'יריה ומאירופה. הוא סיפק להם מחסה תעודות לידה מוסלמיות מזויפות, ובכך הצליח להגן עליהם מרדיפות הגרמנים.)
ארנסט אוגוסט, נסיך הנובר (נולד ב-1983)
ארנסט אוגוסט, נסיך הנובר (בגרמנית: Ernst August von Hanover; נולד ב-19 ביולי 1983), הוא בנו של ארנסט אוגוסט החמישי, נסיך הנובר והוא הראשון בסדר הירושה של בית הנובר.
ביוגרפיה
ארנסט אוגוסט נולד בהילדסהיים ב-19 ביולי 1983, לארנסט אוגוסט, נסיך הנובר ולשנטאל הוכולי, בתם של יוהאן גוסטב הוכולי ורוזמרי למבק. עד אמצע שנות העשרה שלו חיו ארנסט אוגוסט ואחיו בהארלינגהם לודג' בלונדון. ארנסט אוגוסט למד במלברן קולג' בבריטניה, ולאחר מכן בניו יורק, וכיום (2017) הוא מתגורר בלונדון ועוסק בתחום הבנקאות.
בשנת 2004 העביר לו אביו את ניהול נחלות ונכסי בית הנובר, שנשארו בידי המשפחה לאחר סיפוח ממלכת הנובר לפרוסיה בשנת 1866. בשנת 2014 השאיל ארנסט אוגוסט מספר ציורים וחפצים לתערוכה של סקסוניה התחתית, על שליטי בריטניה מבית הנובר, ואשר נערכה בחסות צ'ארלס, נסיך ויילס, ונתרמו לה למעלה מ-1,000 פריטים על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.
בקיץ 2016 התארס ארנסט אוגוסט עם יקטרינה מאלישבה, מעצבת אופנה רוסית. שבוע לפני החתונה הביע אביו ארנסט אוגוסט החמישי, נסיך הנובר התנגדות לחתונה משום שחשש להשפעות שליליות שלה על נכסי המשפחה. אף על פי כן התחתנו השניים ב-6 ביולי 2017 בבית העירייה החדש של הנובר, בטקס אשר נוהל על ידי שטפן שוסטוק ראש עיריית הנובר, וב-8 ביולי נערך טקס החתונה הדתי במרקטקירכה בעיר. בחתונה השתתפו הרבה מבני האצולה האירופיים, אולם אבי החתן נעדר מהחתונה.
משפחתו
ביולי 2017 התחתן ארנסט אוגוסט עם יקטרינה מאלישבה, ממנה נולדו לו שתי בנות ובן:
עונת 1904/1905 בפוטבול ליג
הליגה כללה 18 קבוצות. פרסטון נורת' אנד וווליץ' ארסנל היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
ניוקאסל יונייטד זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
כדורגלנים מצטיינים
ארתור בראון משפילד יונייטד כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
פרמאונט+
פרמאונט+, מבוטא פרמאונט פלוס (באנגלית: +Paramount; נקרא בעבר CBS All Access) הוא שירות וידאו על פי דרישה, OTT ושירות הזרמת מדיה המוחזק ומופעל על ידי ViacomCBS Digital, חברת בת של ViacomCBS. פרמאונט+ מספק סרטים, דרמות פשע, חדשות, סרטים מצוירים וקומדיות, תוכן מקורי, תוכן ששודר לאחרונה ברשתות CBS ותוכן מספריית ViacomCBS. באזורים רבים בארצות הברית, השירות כולל גם שידור חי של הערוץ המקומי של-CBS.
השירות צפוי להגיע לישראל במהלך שנת 2023, על פי הודעת החברה כי ב-2023 השירות יורחב למזרח התיכון.
בהמשך שירות פאראמונט פלוס התאחד עם שירות פיקוק ועם שירות סקיי האירופאי לתאגיד סטרימינג בשם סקיישואוטיים, שיחליף בחלק ממדינות באירופה את המותג פאראמונט פלוס. SkyShowtime https://corporate.skyshowtime.com/about/
היסטוריה
CBS All Access הושק ב-28 באוקטובר 2014, במחיר של 5.99 דולר לחודש עם פרסום ו-9.99 דולר לחודש ללא פרסומות. השירות הוכרז ב-16 באוקטובר 2014, כשירות OTT הראשון של רשת טלוויזיה אמריקאית. השידור הקיף בתחילה את פורטל הסטרימינג הקיים באתר CBS.com ואת האפליקציה הסלולרית שלה לסמארטפונים ומחשבי לוח; CBS All Access הפך זמין ב-Roku ב-7 באפריל 2015 וב Chromecast ב-14 במאי 2015. בנוסף למתן פרקים באורך מלא של תוכניות CBS בעבר ובהווה, השירות מאפשר צפייה בשידור חי של שלוחות מקומיות לרשת CBS ב-194 שווקים המגיעים ל־2% ממשקי הבית בארצות הברית (כולל תחנות בבעלות קבוצת השידור סינקלייר, Hearst, Tegna Media, Nexstar Media Group, Meredith Corporation, Griffin Communications, Grey Television, Weigel Broadcast ו-Cox Media Group וקבוצת ההשקה של תחנות הטלוויזיה CBS ), כולל SEC ספורט ו-NFL ; אולם בשל היעדר זכויות סטרימינג, כמה אירועי ספורט אינם מוזרמים בשירות. מעצם היותו סטרימינג בשידור חי של שלוחה מקומית, הוא כולל את הפרסומות המשודרות, אפילו אם המנוי משלם על תוכנית נטולת פרסום.
ב-1 בדצמבר 2016 הודיעה CBS על הסכם עם ה-NFL לאפשר אישור של משחקי NFL אזוריים המועברים על ידי CBS בשרתי CBS All Access החל משבוע 13 בעונת 2016. באותה עת המשחקים הושחרו במכשירים ניידים שאינם Verizon Wireless בשל הסכם הבלעדיות של אותה ספקית כחלק מהיותה נותנת החסות כספק האלחוטי הרשמי של הליגה. בעונת ה2018, הסכם חדש עם Verizon שהסתיים התאפשר ל-CBS All Access להזרים משחקים לכל המכשירים הניידים; משחקי סופרבול שודרו ב-CBS All Access ללא צורך באימות כלשהו.
בפברואר 2017, הגיע השירות לכמעט 1.5 מיליון מנויים ובאוגוסט אותה שנה חשפה CBS תוכניות להרחיב את השירות מחוץ לארצות הברית. קנדה הייתה צפויה להיות השוק הבינלאומי הראשון לקבל את השירות. CBS ניהלה מגעים עם Network 10 האוסטרלית לאפשר פתיחת השירות גם שם.
בספטמבר 2017, הסדרה מסע בין כוכבים: דיסקברי הופיעה לראשונה בשידור ברשת CBS ונרשם מספר שיא של הרשמות לשירות לאחר מכן. CBS נשענה על בסיס המעריצים של זיכיון "מסע בין כוכבים" שהיה מוכן לקבל את השירות רק כדי לראות את הסדרה.
בעקבות הצלחה זו, CBS All Access הגיעה ליותר מ-2 מיליון מנויים בתחילת 2018. באפריל 2018 הושקה CBS All Access לראשונה מחוץ לארצות הברית עם השקתה בקנדה.
השירות הושק באוסטרליה בדצמבר 2018 כ-10 All Access והוא פועל לצד שירות הצפייה והשידור החי של רשת 10, "10 Play" ומכיל תערובת של תוכניות של רשת 10 האוסטרלית ו-CBS. תוכניות CBS זמינות ב-All Access לפני שידוריהן בערוצי 10, בעוד אפליקציית 10 All Access לא כוללת פרסומות, בניגוד ליישומון CBS All Access, המאפשר לבחור.
בינואר 2019 דיווחה CBS על הגידול הגדול ביותר שלה במספר המנויים במהלך סוף שבוע - עלייה של 72% בהשוואה לבכורה של דיסקברי, זאת על רקעשידור משחק אליפות AFC באותו שבוע (שהביא גם את השירות לקהל הסטרימינג הגדול ביותר שלו למשחק פוטבול). Super Bowl LIII עלה על שיא זה רק כמה שבועות לאחר מכן, כאשר CBS דיווחה על עלייה של 84% במנויים החדשים.
ב-25 בנובמבר 2019, במסגרת עסקת מיזוג מחודש בין CBS Corporation וחברת Viacom, הודיעה CBS All Access על הכללת Nickelodeon, כחלק מההשקה הרחבה יותר של תוכניות ילדים בשירות, עם שותפים אחרים, כולל אולפני Boat Rocker. ו-WildBrain.
ב-7 במאי 2020, CBS All Access החלה להוסיף סרטים נוספים לשירות, החל מלמעלה ממאה הפקות של Paramount Pictures ו-ViacomCBS הודיעה כי CBS All Access תתרחב בינלאומית תוך 12 חודשים. ב-30 ביולי 2020, CBS All Access הוסיפה מספר תוכניות של רשתות המדיה המקומיות של ViacomCBS, הציגה ממשק משתמש חדש וחשפה כי מחנה האלמוגים: שנות הילדות של בובספוג (שתוכנן בעבר לעלות לשידור ב-Nickelodeon) יופיע בבכורה בשירות בשנת 2021. עם ההרחבה הוכרז גם כי השירות ימותג מחדש בתחילת שנת 2021 כדי להפריד את עצמו מהפלטפורמות של CBS, וכי ישנן תוכניות להוסיף פרופילי משתמשים מרובים ובקרת הורים בהמשך השנה.
ב-15 בספטמבר 2020 הוכרז כי CBS All Access תמותג מחדש בשם Paramount + בשנת 2021, וכי היא מתכננת לבצע הרחבה בינלאומית נוספת בשם החדש. מנכ"ל ViacomCBS, בוב בקיש, הצהיר כי פרמאונט היה "מותג אייקוני ובעל שיעור קומה אהוב על הצרכנים בכל רחבי העולם, וזה שם נרדף לאיכות, יושרה וסיפור סיפורים ברמה עולמית". כמו כן הוכרזו מספר סדרות חדשות לשירות, כולל סדרות פשע אמיתי The Real Criminal Minds, MTV's Behind the Music - The Top 40 ודרמה בשם The Offer, המבוססת על חוויותיו של אלברט ס. רודי, מהסנדק. ב-19 בינואר 2021 הוכרז כי Paramount + יושק ב-4 במרץ, כאשר המידע פורסם ב-24 בפברואר במהלך אירוע משקיעים. החברה הודיעה שלא יסופקו עדכונים לאפליקציות בדור השני או השלישי של Apple TV לאחר ששירות הסטרימינג יופעל מחדש. ViacomCBS הודיעו במהלך אירוע המשקיעים שלהם ב-24 בפברואר כי Paramount + תשדר בשנת 2021 סרטי קולנוע בהפקת פרמאונט, כדוגמת מקום שקט 2, משימה בלתי אפשרית 7 ו-Paw Patrol: The Movie, זאת תוך 45 יום לאחר צאתם לאקרנים, בעוד שאר הסרטים העתידיים מפרמאונט יעלו בבכורה בשירות לאחר שישודרו ברשת Epix (שהגיעו באותו יום לעסקה חדשה עם ViacomCBS על מנת לספק תוכן עבור Paramount +, מה שמאפשר להוציא תוכן עדכני).
תוכן
השירות נבנה סביב התוכן של אולפנים סרטי פרמאונט ורשת CBS. השירות זמין בכל מכשירי האנדרואיד ו-iOS וגם בקונסולות המשחקים פלייסטיישן 4, XBOX one ובטלוויזיות חכמות מסוג Smart TV.
קולס
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פיגועי הירי בטולוז ומונטובאן (2012)
פיגועי הירי בטולוז ומונטובאן במרץ 2012 הם שלושה פיגועי ירי שבוצעו נגד חיילים צרפתים ואזרחים יהודים צרפתים ונגד ישראלים, בערים מונטובאן וטולוז שבחבל מידי-פירנה, בדרום צרפת. בפיגועים נרצחו 7 אנשים, 3 מתוכם ילדים. את הפיגועים ביצע צעיר מוסלמי ממוצא אלג'יראי, מוחמד מראח, שנהרג לאחר מצוד משטרתי.
הפיגוע הראשון בוצע ב-11 במרץ 2012, ובו נורה למוות צנחן צרפתי בטולוז. הפיגוע השני התרחש ב-15 במרץ: שני חיילים במדים נרצחו וחייל נוסף נפצע במרכז מסחרי בעיר מונטובאן, מידי רוכב קטנוע שירה לעברם.
ב-19 במרץ ירה המחבל לעבר קבוצת תלמידים בכניסה לבית הספר היהודי "אוצר התורה" בעיר טולוז, ורצח מורה ושלושה ילדים.
המשטרה הלאומית בצרפת זיהתה את מוחמד מראח (Mohammed Merah), בן ה-23, כמחבל שביצע את הפיגועים, ונמצא קשר בינו לבין ארגון אל-קאעידה. מראח כותר בדירתו ב-21 במרץ 2012 ואחרי מצור בן למעלה מיום נהרג ב-22 במרץ, אחרי שחיילי יחידת RAID של המשטרה הלאומית בצרפת פרצו לדירתו.
פיגועי הירי
ב-11 במרץ נרצח החייל עימאד אבן-זיאטן, בן 30, לוחם צנחנים בצבא הצרפתי, בגדוד הלוגיסטי המוצנח מס' 1 (1er régiment du train parachutiste), כשנורה בראשו מטווח אפס, מחוץ לאולם התעמלות בטולוז. עימאד התכוון להיפגש עם אדם שהיה מעוניין לרכוש ממנו את הקטנוע שלו, אותו אדם היה למעשה המחבל.
ב-15 במרץ, בסביבות השעה 14:00 בצהריים, נרצחו שני חיילים במדים ושלישי נפצע קשה מחוץ למרכז קניות במונטובאן, עיר צפונית לטולוז המרוחקת ממנה 50 ק"מ. הם נורו בעת שניסו למשוך כסף מכספומט. כל החיילים שירתו בגדוד ההנדסה המוצנח מס' 17 (17e régiment du génie parachutiste). ההרוגים: אבל שנוף (Abel Chennouf), בן 24, ורב"ט מוחמד לגואד, בן 23, שניהם ממוצא צפון-אפריקאי. רב"ט לואיק ליבר (Loïc Liber), בן 28, מגוואדלופ, נמצא בתרדמת. היורה נמלט כשהוא רכוב על קטנוע ועוטה קסדה שחורה, כפי שנלכד במצלמות הביטחון.