cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סל (דרגון בול)
ביוגרפיה בדיונית
סל הוא "ביו-אנדרואיד" שנוצר במעבדתו של ד"ר ג'ירו מ"צבא הסרט האדום", על מנת להתנקם בסון גוקו. לאורך הזמן, ג'ירו דגם מידע גנטי מהיצורים שהחשיב כ"גדולי הלוחמים של הגלקסיה": גוקו, וג'יטה, פיקורו, ואף מפריזה ומאביו (המלך קולד) בזמן ביקורם בכדור הארץ, ותכנן אותו כך שעליו לבלוע את האנדרואידים 17 ו-18 כדי להתפתח לצורתו המושלמת, ולהיות הלוחם החזק והמושלם ביותר ביקום. ה-סל שמופיע ברובו בסדרה נוצר וגדל בציר זמן אחר, מקביל לציר הזמן המרכזי בו מתרחשת עלילת הסדרה, ציר זמן בו אנדרואידים 17 ו-18 חוסלו על ידי טראנקס של אותו ציר הזמן. לאחר שהוא מתוודע לחיסולם, סל רוצח את טראנקס וגונב את מכונת הזמן שלו, במטרה למצוא ציר זמן שבו האנדרואידים עדיין לא התעוררו. לאחר שהוא מגיע להווה (ציר הזמן המרכזי של הסדרה), הוא נסוג חזרה לצורת הגולם שלו ונשאר בה למשך כמה שנים, כדי לחדש את כוחותיו. במקביל, לוחמי ה-Z בראשות טראנקס העתידי משמידים את מעבדתו של ד"ר ג'ירו, בה סל מההווה גדל ומתפתח, מבלי לדעת על קיומו של סל מציר הזמן המקביל.
סל שיצא ממכונת הזמן בוקע מצורת הגולם שלו לצורה הבוגרת הבלתי-מושלמת שלו, ומתחיל לשאוב אלפי בני-אדם במטרה לקבל מהם אנרגיה ולהתחזק, כדי שיוכל לגבור בסופו של דבר על האנדרואידים, לבלוע אותם ולהתפתח לצורתו המושלמת. בזמן שהוא תוקף את אחת הערים, הוא פוגש בפיקורו ומתעמת איתו, ובמהלך הקרב מגלה לו את מקורו ואת מטרותיו. לאחר שהבין כי לא יצליח לגבור על פיקורו, סל נמלט משם, וממשיך בהתקפותיו.
זמן מה לאחר מכן פיקורו פוגש באנדרואיד 17 ונלחם נגדו, אולם באמצע הקרב, מופיע סל, חזק בהרבה לאחר שבלע עשרות אלפי בני אדם ושאב מהם את אנרגיית החיים שלהם, ומכריע את פיקורו, המנסה להגן על 17, במכות ספורות. אנדרואיד 16 מופיע ומצליח להדוף את סל, אך בסופו של דבר סל נוקט תחבולה ערמומית ובעזרתה מצליח לבלוע את 17 ולשנות צורה. סל החצי-מושלם מכה ב-16 בעוצמה ופוגע בו אנושות, ופותח במצוד על 18.
כיוון שנודע לו ש-18 מסתתרת בארכיפלג סמוך למקום בו בלע את 17, סל מפוצץ את כל האיים עליהם נמצאת 18 במטרה לגלות את מקום מחבואה, אך לפני שהוא מספיק, מופיע וג'יטה, חזק מאי פעם לאחר תקופה בה התאמן בחדר הזמן והנשמה, ומאתגר אותו לקרב. וג'יטה גובר עליו בקלות, אך סל משכנע אותו שייתן לו לבלוע את 18 כדי "לאתגר את הגאווה הסאיאנית" של וג'יטה ולתת לו הזדמנות ללחום נגד יריב חזק יותר. וג'יטה מסכים, ומפקיר את 18 לגורלה. סל בולע את 18 ומתפתח לצורתו המושלמת. לאחר מכן הוא גובר בקלות על קרירין ועל וג'יטה, ואף על טראנקס מהעתיד, שהתחזק עוד יותר מוג'יטה. לאחר שהביס את טראנקס, סל מכריז על טורניר אמנויות לחימה בשם "משחקי סל", מזמין אליה כל לוחם שחושב כי הוא יכול לאתגר אותו, ומאיים להשמיד את כדור הארץ אם לא יימצא לוחם שיוכל להביסו.
יום הטורניר מגיע, וסל מגלה כי רק שני לוחמים מעזים לקרוא עליו תיגר. הראשון הוא מר הרקול שטן, בריון גדל גוף ושחצן, אלוף טורניר אמנויות הלחימה העולמי ה-24 (טנקאיצ'י בודוקאי), שאינו מצליח להזיז לו כלל ובסופו של דבר נבעט מהזירה במכה אחת. השני הוא סון גוקו, אף הוא חזק מאי פעם לאחר תקופה בה הוא ובנו, גוהאן, התאמנו בחדר הזמן והנשמה. סל המושלם וסון גוקו נלחמים זה בזה בשוויון, כאשר כל צד עושה כמיטב יכולתו להביס את הצד השני, אך באמצע הקרב נכנע גוקו על מנת לתת הזדמנות לבנו, גוהאן. תחילה, גוהאן אף הוא נלחם בסל בכוחות שווים, אך סל מצליח לגבור עליו לאחר שזיהה את נקודות התורפה באופיו העדין של גוהאן. כדי לדחוק את גוהאן עוד יותר אל הקצה, סל משריץ מזנבו עותקים מיניאטוריים של עצמו, ואלו מציקים לחבריו של גוהאן. כשאנדרואיד 16 מנסה להתערב, סל קוטל אותו ללא רחמים, ופעולה זו מעוררת זעם בגוהאן ומציתה כוח נסתר, שבסופו גוהאן הופך לסופר סאיין 2. גוהאן מכה קשות את סל, ואף גורם לו לפלוט החוצה את 18 ולחזור חזרה לצורה החצי-מושלמת שלו, וכצעד נואש סל מנסה להפוך את עצמו לפצצה אנושית ולקחת את כדור הארץ יחד איתו. גוקו, המנסה להציל את כדור הארץ, משגר אותו יחד עם סל לכוכב של המלך קאיו ומקריב את עצמו.
עם זאת, סל, שתאי גופו הצליחו לשרוד בחלל הריק (הודות לגנטיקה של פריזה), מצליח לחדש את גופו, חזק מאי פעם - בזכות כוחותיו הסאיאניים שמחזקים את כוחו משמעותית לאחר פציעה קשה או חוויית סף-מוות. בזכותו גוקו, למד סל את טכניקת ההשתגרות המיידית ובעזרתה חוזר לכדור הארץ. שם הוא מחסל את טראנקס העתידי, ומנסה לחסל את וג'יטה, אך גוהאן מגן עליו ונפצע אנושות תוך כדי. סל מכין גל "קאמאהאמאהא" ענקי שלטענתו יכול להשמיד את כל מערכת השמש, וגוהאן הפצוע מגיב אף הוא בגל קאמאהאמאהא משלו. לאחר מאבק ממושך, ובעזרתו של וג'יטה, מצליח גל הקאמאהאמאהא של גוהאן לגבור על זה של סל, והיה עוצמתי כל כך, שהשמיד כל תא ותא בגופו של סל, ובכך הצליח גוהאן להיפטר ממנו אחת ולתמיד.
לאחר תבוסתו
זמן מה לאחר מכן, חוזר טראנקס העתידי חזרה לציר הזמן שלו, בו אנדרואידים 17 ו-18 עודם מטילים אימה על האנושות. הוא גובר עליהם ומחסלם, אך יודע שכמה שנים לאחר מכן, סל מציר הזמן שלו יופיע. סל אכן מופיע 3 שנים לאחר מכן, אך מופתע מרמת כוחו העוצמתית של טראנקס, ומהעובדה שהוא חיסל במו ידיו את האנדרואידים, ומיד לאחר מכן הוא מובס ומחוסל סופית על ידי טראנקס.
סל מופיע מספר פעמים בהמשך סדרת האנימה, בעיקר כדמות קומית. באחד מפרקי הפילר באנימה "דרגון בול Z", סל מחולל מהומה בגיהנום יחד עם חבריו, פריזה וצוות גינאו, אך מובס בקלות בידי גוקו וחברו פאיקוהאן, ומושלך לבית הסוהר יחד עם פריזה ושותפיו. בפילר נוסף באנימה מופיע סל, יחד עם פריזה, ד"ר ג'ירו, ונבלים נוספים שנידונו לגיהנום, וצופה יחד איתם בקרב המכריע בין גוקו לבין קיד בו.
סל מוזכר גם במאנגה ובאנימה דרגון בול סופר, כאשר טראנקס העתידי חוזר לציר הזמן הנוכחי על מנת לבקש עזרה במלחמה נגד גוקו בלאק. טראנקס תוהה כיצד סון גוקו עדיין בחיים, שהרי הוא צפה בו מקריב את עצמו כשסל איים להחריב את כדור הארץ. בנוסף לכך, מכונת הזמן בה משתמשים לוחמי ה-Z על מנת לחזור לציר הזמן של טראנקס העתידי וללחום בבלאק, היא למעשה אותה מכונת הזמן שסל השתמש בה כדי להגיע להווה.
הופעה במדיות נוספות
סל מופיע בסדרת האנימה דרגון בול GT. כאשר גוקו נלכד בגיהנום במהלך סאגת סופר 17, הוא פוגש שם בסל, בפריזה ובצוות גינאו, אך מצליח לגבור עליהם בקלות. סל מופיע גם בסדרת האנימה Super Dragonball Heroes, אנימה שיווקית שנועדה עבור קידום המשחק Dragon Ball Heroes ביפן.
דמותו מופיעה גם במשחקי וידאו רבים, הן כבוס והן כדמות שניתן לשחק בה, במשחקי הלחימה בודוקאי, בודוקאי טנקאיצ'י, זינוברס, זינוברס 2 ו-FighterZ.
בסרט האנימה "דרגון בול סופר: סופר הירו" מופיעה וריאציה נוספת של סל בשם "סל-מקס" כדמות הנבל הראשי. על פי עלילת הסרט, סל-מקס נוצר על ידי ד"ר האדו, נכדו של ד"ר ג'ירו, על מנת שישמש כ"נשק האולטימטיבי" של צבא הסרט האדום, האנטגוניסטים הראשיים בסרט. מראהו החיצוני של סל-מקס משלב את מראה גופו של סל בצורתו המושלמת יחד עם מראה פניו בצורתו החצי מושלמת, וגופו צבוע בגווני אדום, שחור וירוק. בסרט, סל-מקס מוצג כענק ממדים וגדול פי חמישה לפחות מסל המקורי.
ביקורת
בשנת 2004, מעריצי הסדרה ביפן דירגו את סל במקום ה-14 ברשימת "הדמויות הפופולריות ביותר". הסקר התפרסם בספר בשם "Dragon Ball Forever" ("דרגון בול לנצח") שהוציאה חברת Shueisha, חברת ההוצאה לאור של מגזין המאנגה "Shonen Jump" בו מתפרסמת המאנגה. סקר אחר, שהתפרסם בשנת 2015, דירג את סל במקום השלישי בדירוג "עשרת הנבלים הגדולים ביותר בדרגון בול". מגזין IGN דירג את סל במקום השביעי ברשימת "Top 13 Dragon Ball characters", וכן מגזין "Otakuart" העוסק באנימה ומאנגה, שדירג את סל במקום השני בדירוג "הנבלים הגדולים ביותר בדרגון בול".
לצד הביקורות החיוביות, הושמעו גם ביקורות שליליות על אופן התקדמות עלילת המאנגה יחד עם דמותו של סל. המבקר ד.פ. סמית' מאתר IGN ציין כי טורניר אמנויות הלחימה אותו ארגן סל לקראת סיום הסאגה היא הוכחה לכך ש"נגמרו הרעיונות" ליוצר הסדרה. מבקרים אחרים ציינו כי רעיון טורניר אמנויות הלחימה היה מאכזב, וכלל "לחימה אין סופית וכמעט אפס התקדמות בעלילה".
גזפרום-מדיה
גזפרום מדיה (רוסית: Газпром-Медиа Холдинг) היא חברת החזקות בתחום התקשורת הנחשבת לגדולה מסוגה ברוסיה. החברה מחזיקה בבעלותה 38 ערוצי טלוויזיה (ביניהם הערוצים NTV, ТНТ וערוץ Match TV), 10 תחנות רדיו, 3 חברות אינטרנט, חברת NTV Plus המספקת שידורי טלוויזיה באמצעות לוויינים, 4 עיתונים, 23 מאגרי אינטרנט ו-4 חברות פרסום.
מאז ה-1 בספטמבר 2016 נמצאת ברשימת הסנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית.
היסטוריה
גזפרום-מדיה הוקמה בינואר 1998 על ידי חברת האם "גזפרום". בעת הקמתה היא החזיקה בבעלותה את חברת הרדיו והטלוויזיה "פרומותיאוס" (Прометей АСТ) ואת העיתון "עמל" (Труд)ובנוסף גם החזיקה מניות בעיתון "טריבונה", 30% ממניות ערוץ NTV, 3% ממניות הטלוויזיה הציבורית ומאות כלי תקשורת אזוריים.
החברה עלתה לכותרות והתחזקה מאוד לאחר שממשלת רוסיה השתלטה על עסקיו של האוליגרך ולדימיר גוסינסקי. בשנים 2001-2002 החברה השתלטה על חברת "מדיה-מוסט" של גוסינסקי. זה החל בחודש יוני 2000, כשגוסינסקי נעצר בהוראת משרד התובע הכללי כחשוד בהונאה, באמצעות חברת ההחזקות שלו "מדיה-מוסט", בעודו שרוי במאבק מול חברת גזפרום על השליטה בערוץ NTV. לאחר שגוסינסקי שוחרר ואולץ לעזוב את רוסיה. הוא עבר לספרד וסיפר שאולץ למכור את "מדיה מוסט" ל"גזפרום-מדיה" על פי מחיר שייקבע וב-11 במאי 2001, "גזפרום מדיה" הפכה רשמית לבעלים של NTV. בסיומו של התהליך גזפרום-מדיה הייתה לבעלים של תחנת הרדיו "הד מוסקבה" (Эхо Москвы), ערוץ הבידור ТНТ (26% ממניות הערוץ), ערוץ NTV, ההוצאה לאור "שבעה ימים" (Семь дней) ותחנת הרדיו "ספורט FM" שנסגר לבסוף בשנת 2005.
במרץ 2008 החברה רכשה את פורטל הווידאו Rutube ובמאי אותה שנה מכרה לידי חברת National Media Group את מניותיה בעיתון "איזבסטיה" החברה גם ניהלה מגעים לרכישת מניות בחברת הלוויין "טריקולור" (Триколор ТВ).
במרץ 2011 גזפרום-מדיה חנכה את אתר Now.ru המאפשר צפייה בתכנים שונים בתשלום ובשנת 2012 ייסדה החברה את חטיבת Gazprom Media Digital העוסקת בשיווק פרסומות. באותו הזמן החברה הקימה גם את Gazprom-Media Technology העוסקת בשיווק פלטפורמה לצפייה בווידאו על גבי רשת האינטרנט. באוקטובר 2011 החברה מכרה את כל החזקותיה בתחנת הרדיו NEXT FM לידי מנכ"לית התחנה יוליה יאקובלבנה ובדצמבר אותה שנה רכשה 75% ממניות חברת Comedy Club Production בסכום של 250 מיליון דולר ובכך קיבלה לידיה את הזכויות על תוכני תוכניות הבידור של Comedy Club Group.
בדצמבר 2014 יו"ר דירקטוריון גזפרום-מדיה מיכאיל לסין התפטר מתפקידו ובמקומו מונה דמיטרי צ'רנישנקו ליו"ר החברה החל מה-13 בינואר 2015.
בפברואר 2016 הוקמה חטיבת השקעות בתחום חברות טכנולוגיה בשם Gazprom Media Ventures.
קטסטרופיזם
קטסטרופיזם היא תאוריה גאולוגית פסאודו-מדעית שהתפתחה במאה ה-17, וניסתה ליצור סינתזה של הסיפור המקראי עם המחקר הגאולוגי שהחל להתפתח באותה עת. על פי תאוריה זו, אסונות חריגים בממדיהם שהתרחשו בעבר הם אלו שעיצבו את פני כדור הארץ כפי שהוא נראה כיום.
רקע היסטורי ותאוריות מקבילות
במשך שנים רבות הדעה הרווחת במדע הייתה כי כדור הארץ נוצר בתהליך המתואר בספר בראשית. בעקבות המהפכה המדעית, החלו במהלך המאה ה-17 לחקור את מקורו של כדור הארץ. מציאתם של מאובני חיות ימיות על-פני הארץ נתפסה כדבר המוכיח את קיומו של ים עתיק על-פני כדור הארץ וכמה שמלמד כי סיפור המבול המקראי שימר אמת היסטורית. בסביבות שנת 1650 חישב הארכיבישוף הפרוטסטנטי ג'יימס אשר (Ussher), לפי פירוש מילולי של ספר בראשית, את גיל כדור הארץ, ומצא שהעולם נברא בשנת 4004 לפני הספירה. חישוב זה נעשה על בסיס השושלות המופיעות בברית החדשה, והוא נחשב בזמנו לחישוב מדעי מכובד.
ואולם, תוך כחמישים שנה ירד ערכו של חישוב זה, והוא הפסיק להיחשב כראוי להתייחסות רצינית. בסוף המאה ה-17 הייתה אופטימיות גדולה מאוד לגבי יכולת האדם לחקור את הטבע – אייזק ניוטון הפך לכוכב עולה, וכך גם התורה המכניסטית. היחסים בין הדת למדע השתנו, והתפיסה של תאולוגיה טבעית – חקירת האל באמצעות חקירת הטבע (שהוא מעשה ידי האל), ולא חקירת הכתובים כפשוטם, תפסה מקום נרחב במדע. במהלך השנים הבאות עלו תאוריות שונות שניסו להסביר את היווצרות כדור הארץ.
בשנת 1691 פרסם התאולוג האנגלי תומאס ברנט (Burnet) ספר בשם התאוריה הקדושה על הארץ (בלטינית: Telluris Theoria Sacra; בהמשך יצאה מהדורה אנגלית: Sacred Theory of the Earth), ובו ניסה להסביר את כדור הארץ במונחים קרטזיאניים (לפי תורתו של רנה דקארט), על-פי התאוריה המכניסטית. על פי תיאורו, הארץ הייתה מעין קליפת ביצה, ולאחר שקרסה זלגו ממנה מים שיצרו את המבול, ובהמשך עלו היבשות. זוהי תאוריה מכניסטית של העולם, אשר מנסה להתאים עצמה לסיפור המבול – תאוריה מסוג חדש. בשנת 1696 פרסם התאולוג-היסטוריון-מתמטיקאי האנגלי ויליאם ויסטון (Whiston) את ספרו התאוריה החדשה על הארץ (Nova telluris theoria; A New Theory of the Earth), ובו תיאר את היווצרות המבול בכלים ניוטוניים, והשתמש לצורך ההסבר בתופעת השביט: שביט עשוי קרח שהתנגש בארץ הביא לזליגת כל המים על-פני כדור הארץ. התאוריות של ברנט ויסטון מדברות שתיהן על כדור ארץ צעיר, בדומה לאשר. שני הפירושים מתייחסים לסיפורי הברית החדשה בצורה טבעית, נטורליסטית. עם זאת, ויסטון סירב לקבל את כל הרעיונות העולים מהסיפורים במקרא באופן מילולי וגורף. וילסטון תיארך את גיל כדור הארץ ב-5,000 שנה או פחות, מכיוון שההרים נסחפים לדעתו במהירות גבוהה, והעובדה כי עדיין ישנם הרים מוכיחה כי הם לא נוצרו לפני זמן רב.
בשנת 1695 פרסם ג'ון וודוורד (Woodward) את מאמר לקראת תאוריה טבעית של הארץ, שבו טען כי המאובנים הימיים ביבשה הם תוצאה של המבול. רוברט הוק (Hooke), מדען אנגלי בן התקופה, התנגד לתפיסה זו, וטען כי שכבות הסלע מעידות על יותר ממבול אחד לאורך ההיסטוריה, וההסבר היחיד למבולים אלה הוא קטסטרופות, כלומר: אירועים טבעיים בסדר גודל עצום מעל ומעבר למה שהיינו עשויים להיות עדים לו בימינו. כך הפך הוק לאבי הקטסטרופיזם – תפיסה הגורסת כי היווצרות העולם ועיצובו נובעים מאסונות גדולי ממדים. תפיסה זו מתיישבת גם עם סיפור המבול, מכיוון שרואים בשכבות הסלע של כדור הארץ שקודם נוצרו הדגים, לאחריהם הזוחלים, היונקים וכך הלאה.
בשנת 1748 פרסם בנואה דה מאייה (Benoît de Maillet) ספר בשם טֶיָיאמֵה (בצרפתית: Telliamed – היפוך אותיות שמו של הכותב), שבו הוצע לראשונה הרעיון כי כדור הארץ עתיק מאוד והיה מכוסה בעבר מים, אשר שקעו. שנה לאחר מכן פרסם ז'ורז'-לואי לקלרק דה בופון, שהיה האחראי על הגן הבוטני המלכותי בצרפת, את ההיסטוריה של הטבע (Histoire naturelle). הגן הבוטני היה מוסד ממשלתי והפך עם השנים למקום מחקר מדעי מוצלח לקיטלוג הצמחים. ספר זה ממשיך את רעיון העולם העתיק של דה מאייה, ומתוארים בו היווצרות כדור הארץ והכוכבים כתוצאה מפגיעת שביט בשמש, אשר גרמה להתזת חומרים חמים מתוך השמש, שכאשר התקררו נוצרו כדור הארץ ושאר כוכבי הלכת. בופון הרחיב את הרעיון של דה מאייה, והעריך שגיל כדור הארץ הוא 70,000 שנה. הכנסייה הקתולית יצאה נגד עמדתו של בופון ואילצה אותו לפרסם התנצלות עליה, אך מעמדו הממלכתי הגן עליו ממשפט. כתוצאה מדרישת הכנסייה, פרסם בופון בשנת 1778 נספח לספרו, הנקרא עידני הטבע (Les époques de la nature), שבו תיאר את התקררות כדור הארץ בשבעה שלבים, כך שניתן לקשר את תורתו לשבעת ימי הבריאה. חשיבות רבה יש לתאוריה זו, בכך שהיא מתארת את מהלך ההיסטוריה כבעל כיוון – העבר שונה מהעתיד; פעם היה חם וכעת התקרר.
בסוף המאה ה-18 התפתחה תורת הסטרטיגרפיה (השתכבות), שלפיה ניתן היה לתארך את שכבות הקרקע. בתקופה זו החלו הכלכלה באנגליה ובגרמניה להתבסס על כרייה, והיה חשוב לנבא היכן יימצאו מרבצים של מתכות יקרות. הצלחתם של ניבויים אלו חיזקו את רעיון כדור הארץ העתיק, וכן חיזקו את העמדה כי ניתן להתייחס למדע כריאליסטי. עמדה זו, בשילוב עם רעיונות גאולוגיים אחרים שהתפתחו באותה תקופה, הובילו (בסופו של דבר) גם לעליית התורה הקטסטרופיסטית. דוגמאות עיקריות לרעיונות גאולוגיים אלו הם הנפטוניזם והפלוטוניזם.
נפטוניזם
אברהם גוטלוב ורנר היה גאולוג שלימד בבית הספר למכרות של פרייברג, ונחשב גאולוג מוצלח ביותר, שאנשים רבים הגיעו אליו כדי ללמוד על התחום, ונודעה לו השפעה רבה על התפחות הגאולוגיה. ורנר התמקד במחקריו באפיון מינרלים הנמצאים בסלעים שונים, וכתוצאה ממחקריו אלו הגיע למסקנה כי כל סלע הגיע למקומו בתקופה מסוימת בהיסטוריה של כדור הארץ. בהמשך למסקנתו זו, פיתח ורנר את תאוריית הנפטוניזם, הנקראת על שמו של נפטון, אל הים הרומי. לפי תאוריה זו, בתחילה הייתה מכוסה האדמה באוקיינוס ענק, וסלעים קשים נוצרו כתוצאה מתהליכי שיקוע – מינרלים שונים שהיו מומסים במים התגבשו לידי סלעים. בשלב הבא נוצרו אבני לווחה (Slate), ולאחר שהמים נסוגו נוצרו סלעים רכים, כמו אבני גיר. לאחר מכן נוצרו חול וחימר כתוצאה מתהליכי סחיפה שיצרו המים והרוח, ולבסוף התפרצויות של הרי געש הובילו להיווצרותם של הסלעים הגעשיים. בתאוריה של ורנר היו מספר בעיות, כגון: סדר השכבות הנצפה לא תאם את התאוריה; סלעים דומים נמצאו בשכבות של תקופות שונות; וכן, העובדה שסלעים קשים ולא מסיסים נראים לעיתים כאילו היו פעם במצב נוזלי לא הסתדרה עם השלב הראשון שתיאר ורנר.
פלוטוניזם
התאוריה המתחרה לנפטוניזם הייתה הפלוטוניזם, הקרויה על שם פלוטו, אל השאול הרומי. בשנת 1795 פרסם ג'יימס האטון את הספר תאוריה של הארץ, אשר טען כי החום, ולא המים, הוא גורם השינוי העיקרי בתצורת כדור הארץ. בנוסף גרס האטון כי הארץ היא עתיקה מאוד ואפילו נצחית: אין סימן לראשית או אחרית. תאוריה זו מבוססת על ההנחה המתודולוגית כי התהליכים שראה האטון בימיו הם אותם תהליכים שהתרחשו בעבר, ורק הם, ולכן ישנו שינוי איטי והדרגתי.
התאוריה טוענת כי לחץ המים והאדמה יצר חום, שהשפיע על המרבצים של אדמה וחול בקרקעית הים, כך שאלה הותכו. כתוצאה מהחום והלחץ פורצים המרבצים החוצה בהתפרצויות געשיות והופכים לסלעי גרניט. סלעים אלה נשחקים על ידי הרוח והופכים לחול וסלעים קטנים ונסחפים על ידי הנחלים לים. סלעים קטנים אלה מצטברים על קרקעית הים, והתהליך חוזר על עצמו. כך יישב האטון את הבעיה שסלעים קשים נראים כנוזל שהתקשה, אך הוא עדיין התקשה להסביר מדוע לא כל הסלעים הקשים נראים כגרניט. תשובתו הייתה כי תהליכים כימיים שמתרחשים מתחת לאדמה הביאו לשינויים במרקם ובצבעי הסלעים. תהליכים אלו מתרחשים לאורך זמן כה ארוך, שיכול להתקיים רק בארץ נצחית.
ז'ורז' קיווייה
ז'ורז' קיווייה (Cuvier) היה פרופסור להיסטוריה של הטבע במוזיאון הלאומי הצרפתי ובקולז' דה פראנס. תחום המחקר שלו היה בעלי החיים המורכבים, העליונים – זוחלים ובעיקר יונקים – והוא נחשב בתקופתו לאחד מגדולי חוקרי המאובנים באירופה. קובייה היה קטסטרופיסט בתפיסתו, וסבר כי היכחדותם של בעלי החיים שאת מאובניהם חקר, נבעה מאסונות חריגים בממדם שהתרחשו באזורים מסוימים על כדור הארץ. לכן סבר קיווייה שבאזורים בעולם שעדיין לא נחקרו בזמנו, קיימים בעלי חיים שכבר נכחדו (כמו, למשל, דינוזאורים). אחד מהעקרונות החשובים שבהם דגל נקרא עקרון קורלציית החלקים, ולפיו כל איבר בגוף פועל בהתאמה מושלמת עם החלקים האחרים, כך שכל שינוי קטן יביא להרס של פעולת האיבר. רעיון זה, שהיה מכינסטי במהותו, התבסס על הרעיון שהחלקים במערכת עובדים בתיאום, ופגם באחד מהם יגרום להשבתת המכונה. כך, לדוגמה, אם נוציא חלק קטן משעון, כל החלקים בו יפסיקו לפעול. הרעיון שימש טיעון נגד קיומה של אבולוציה.
בשנת 1817 פרסם קיווייה את חיבור על התאוריה של הארץ, שבו הוא מנסה לפשר בין הממצאים הגאולוגיים והמאובנים לבין המבול כפי שהוא מופיע במקרא. בחיבור זה מביא קיווייה הוכחות שונות לטובת התורה הקטסטרופיסטית, תוך נקיטת גישה שמרנית יחסית. הוכחותיו של קיווייה התמקדו בהבדלים הנראים בין שכבות שונות של הקרקע, שאת הסיבה לקיומם הוא ייחס למהפכות שעברו על כדור הארץ. הבדלים אלו היו בעיקר ההרכבים שונים של אותן שכבות אדמה, והצורה שבה היו השכבות מסודרות – אופקית או אנכית. קיווייה טען בחיבור כי העובדה שבשכבות מסוימות יש בעלי חיים ימיים מוכיחה כי בתקופה מסוימת בהיסטוריה של כדור הארץ האדמה הייתה מוצפת מים, ולאחר מכן מים אלו נסוגו. עובדה זו, בצירוף השינויים בסידור השכבות הובילו את קובייה למסקנה כי אסונות חריגים בגודלם הם אלו שגרמו לאותם שינויים דרמטיים על פני כדור הארץ. כמו כן, בעקבות מציאתם של בעלי חיים קפואים שלמים לחלוטין (שלא עברו כל תהליך של רקבון), טען קיווייה כי אותם אסונות היו פתאומיים וחדים – כך שלא היה אף די זמן לאותן חיות להתחיל את התהליך הטבעי של התפרקות. קובייה אף סבר כי אין קשר בין החיות המאובנות שנמצאו ובין החיות הקיימות היום, מאחר שקשר כזה מצריך צורות ביניים בין, לדוגמה, החיות דמויות הפילים שנמצאו בסיביר (שכונו לימים "ממותות") לבין פיל בן זמנו. מכאן הוא מסיק את הדברים הבאים:
בנוסף לסקירת ההוכחות המדעיות לטיעונו, חזר קיווייה למסורות הנוגעות לטבע, לצורך חישוב הזמן שעבר מאז שהתרחשה הקטסטרופה האחרונה. קיווייה הניח כי למשה, מחבר התורה, לא היה אינטרס לשנות את תיאור היווצרות העולם, וכי עצם הישמרותו של הסיפור המקראי במשך שנים כה רבות מעיד על נכונותו. על כן, לפי חישוב הזמן שעבר מאז זמן חייו של משה, והנחה כי לאחר זמנו של משה לא התקיימו קטסטרופות נוספות (כלומר, המבול הוא הקטסטרופה האחרונה שהתרחשה בעולם במצבו הנוכחי), טוען קיווייה:
כך, לפי קיווייה, המבול הוביל להיקברותן תחת מים של תרבויות, בעלי חיים וצמחים שונים, רק כדי שלאחר נסיגת המים יתפתחו בהדרגה אותן תרבויות אנושיות אותם אנו מכירים כיום. המבול, ואירועים קטסטרופליים אחרים שקדמו לו, הם שגרמו לשינויים בשכבות כדור הארץ ולעדויות, בצורת מאובנים, של בעלי חיים שאינם קיימים כיום.
בתאוריה של קיווייה יש פגם משמעותי: אסונות רבים יובילו להפחתה מתמדת בכמות הזנים על כדור הארץ, דבר הנוגד את העובדה שמספר המינים רק עולה. לכן, ממשיכיו של קיווייה אימצו גישה אחרת, המסבירה את העלייה במספר המינים בכך שלאחר כל אסון היה תהליך בריאה אלוהי נוסף.
צ'ארלס לייל והמחלוקת
צ'ארלס לייל היה פרופסור לגאולוגיה בקינגס קולג' בלונדון. בשנת 1830 פרסם לייל את ספרו עקרונות הגאולוגיה, שבו הביע תמיכה בתאוריה של האטון. לייל בעיקר סמך את ידיו על עקרון האחידות של האטון, שלפיו לא היה שינוי משמעותי בין מצב כדור הארץ בעבר וכיום, אלא שכל השינויים הוא תוצאה של תהליכים איטיים והדרגתיים. עיקרון זה עומד בבסיס הגישה היוניפורמיטריאניסטית, הנחשבת התאוריה המרכזית המתחרה לקטסטרופיזם.
לייל יצא נגד הקטסטרופיסטים בטענה כי הם "מקלקלים" את המדע בכך שהם מערבבים בו גישות דתיות – האסונות שהם מתארים הם כמו אמונה בנסים. בספרו מעלה לייל את השאלה מה היה קורה לו האיטלקים בתחילת המאה ה-12 היו מוצאים מפות כוכבים שהיו שאריות של תרבות קודמת שהייתה מתקדמת טכנולוגית כמו אירופה של זמנו; כלומר, האיטלקים היו רואים מפה המתארת את קיומם של כל מיני כוכבים, שהם אינם יכולים לראות בשמיים (כי אין להם את האמצעים המתאימים). לייל עונה כי סביר להניח שהאיטלקים היו מגיעים למסקנה שכתוצאה מאסון גדול שהתרחש הושמדו כל אותם כוכבים שמופיעים במפות, שהרי מצוין בדיוק המקום שבו אמורים להיות אותם כוכבים – אך הם אינם שם. בהמשך, לאחר המצאת הטלסקופ, היו רואים מחדש את אותם כוכבים "נעלמים", וכאשר הפילוסופים של התקופה היו נדרשים לענות מהם אותם כוכבים, בהיותם שבויים בקונספציה שיצרו לעצמם, הם, במילותיו של לייל:
בהמשך ספרו טוען לייל כי השינויים המשמעותיים במבנה האדמה והרכבה, כפי שמתארים אותם הקטסטרופיסטים, היו יכולים להתרחש גם כתוצאה מאירועים טבעיים רגילים, בעוצמה כפי שאנו מכירים אותם כיום. כמו כן, האירועים שהיו התרחשו רק בחלק מסוים של העולם, ולטווח זמן קצר יחסית, כך שלא סביר שהשפיעו על כולו. לכן אומר לייל:
כלומר, האירועים שהתרחשו בעבר, שמתרחשים בהווה וכנראה גם אלו שיתרחשו העתיד הם בעלי אותה עוצמה והיקף – ולא קטסטרופות עצומות ממדים.
היחס לקטסטרופיזם כיום
כפי שלייל יצא נגד הקטסטרופיסטים כגאולוגים לא מוצלחים, המערבבים בין דת ומדע, הרי שעד אמצע המאה ה-20 היו שראו בקטסטרופיזם "מדענים גרועים", שעיכבו את התפתחות המדע; לעומתם, לייל והיונפורמיטריאניסטים האחרים נחשבו כמובילי הגישה המדענית הטהורה, "מדענים מוצלחים" אשר שהובילו את המדע קדימה. לכן, לייל נחשב לאבי הגאולוגיה המודרנית, מי שהוציא את הדת והכוחות העל-טבעיים מתחום זה והצעיד את התחום למקום שבו הוא נמצא היום.
אולם, יש היוצאים נגד טענה זו, ומראים שגם לייל לא היה חף מהתייחסות דתית: הוא האמין בדאיזם, התפיסה שלפיה העולם נברא על ידי האל בצורה מושלמת, ולכן לאחר סיום הבריאה הוא נכנס להמשך פעילות באופן עצמאי, ללא התערבות נוספת של האל. כמו כן, גישות אחרות של לייל לגבי התפתחות הגאולוגיה, כמו הרעיון שהעולם נצחי (ומכאן, חסר גיל) אינן מקובלות על מדענים כיום. ככל הנראה, דברים נוספים שתרמו להתפתחות המיתוס סביב לייל הייתה עובדת היותו כותב פופולרי במיוחד בזמנו, וההשפעה שהייתה לו על דרווין ותורתו.
כיום זוכה הקטסטרופיזם לתמיכה בעיקר מצד בריאתנים המאמינים ב"עולם צעיר" – אנשים דתיים, הממשיכים להחזיק בדעה כי העולם נברא על ידי האל כפי שמתואר במקרא. ישנה אף תנועה של נאו-קטסטרופיזם, שהרחיבה את התאוריה כך שתתייחס ליקום כולו, ולא רק לכדור הארץ.
ויליאם אש (שחקן)
ויליאם אש (באנגלית: William Ash; נולד ב-13 בינואר 1977) הוא שחקן בריטי. הוא מוכר מהופעותיו בסדרות הדרמה "Where the Heart Is" מהשנים 1997–1998, "לדפוק שעון" (2001–2002), "דרך ווטרלו" (2009–2011), ו"המנהרה" (2016). בקולנוע השתתף בסרטים "Mad About Mambo" משנת 2000, ו-"Hush" מ-2008.
מפלצות נגד חייזרים (סדרת טלוויזיה)
מפלצות נגד חייזרים (באנגלית: Monsters vs. Aliens) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בהנפשה ממוחשבת המבוססת על סרט הנפשה של חברת "דרימוורקס" משנת 2009 באותו שם. הסדרה הוכרזה לראשונה ב-2009, ועלתה לראשונה לשידור בניקלודיאון ב-23 במרץ 2013, לאחר טקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון. בסך הכל לסדרה 26 פרקים המורכבים מ-50 קטעים, כאשר הפרק האחרון שודר ב-8 בפברואר 2014. הסדרה לא חודשה לעונה שנייה. המפיק בפועל בוב סקוליאמר טען כי ביטול הסדרה נבע מרייטינג נמוך.
עלילה
סוזן הענקית וחבריה המפלצות מתגייסים שוב להצלת כדור הארץ, והפעם מידי פלישת החייזרים של קוברטון.
מדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי אפרת קרצמן, והופק על ידי אסנת סדן וגלי נשר.
שני זמיר
שני זמיר (נולדה ב-29 ביולי 1986) היא זמרת-יוצרת ופסנתרנית ישראלית.
ביוגרפיה
זמיר נולדה ב-29 ביולי 1986 וגדלה בישראל. בגיל 8 החלה לנגן מוזיקה קלאסית בפסנתר.
ב-1999 זכתה בתוכנית בראבו ששודרה בערוץ 2.
מאוחר יותר סיימה כבוגרת המגמה למוזיקה בתיכון ויצו הדס"ים. למדה שירה קלאסית-אופרה במשך שלוש שנים אצל המלחינה והמוזיקאית אלה שריף. ובגיל 16 הופיעה כסולנית של התזמורת הקאמרית הישראלית.
בגיל 17 הוציאה את הסינגל הראשון לרדיו, "ארץ החלומות" שכתבה חנה גולדברג והלחין יוני רועה, ב-2005 התמודד על שיר השנה במצעד הפזמונים של רשת ג' לשנת 2005. בהמשך הוציאה סינגלים נוספים לרדיו, "תני לי יין אהובה" שכתב יורם טהר-לב והלחין יוני רועה, "קרובה אלייך" שכתב והלחין יוני רועה ו"שלום זה גם להתראות" שכתבה נורית בת-שחר צפריר והלחין יוני רועה.
ב-2013 השתתפה בתחרות קדם-אירוויזיון 2013 עם השיר "Forever" אותו כתבה והלחינה. השיר עבר את חצי-הגמר והגיע לגמר וזכה במקום הראשון בבחירת הקהל. במאי 2013 ייצגה את ישראל בפסטיבל שירים בינלאומי, שנערך ברומניה והגיעה למקום השלישי.
ויליאם אש (שחקן)
ביוגרפיה
ב-2006 גילם אש את הכדורגלן אלברט סקנלון ממנצ'סטר יונייטד בסדרה "Surviving Disasters" שעסקה באסון האווירי במינכן משנת 1958 שממנו היה סקנלון אחד הניצולים.
בתיאטרון שיחק אש ב-2001 בהפקה של המחזה "Presence" בתיאטרון רויאל קורט, ובמחזה "How to Disappear Completely and Never Be Found" בתיאטראות שפילד. עוד הופיע במחזה "על עכברים ואנשים" בתיאטרון רויאל ליסאום באדינבורו.
בדצמבר 2011 הופיע אש בתפקיד ראשי בדרמה הקומית של ה-BBC "לפלנד" בתפקיד ריי. הוא המשיך לגלם את התפקיד בסדרה "להיות איילין" שהיא המשך לסרט "לפלנד". ב-2013 כיכב בסדרת הדרמה-קומית "Great Night Out" בתפקיד בגסי. ב-2015 הופיע בדמות פרנק מלור בפרק בסדרת הפשע "Death in Paradise" של ה-BBC. בפברואר 2016 הופיע בסדרת הדרמה "Moving On". עוד ב-2016 שיחק בסדרה "פרנואיד" של ITV / נטפליקס. עוד הופיע אש בדמות BB בעונה השנייה של הסדרה "המנהרה". ב-2017 גילם אש את לייטון תומאס בסדרת הדרמה על רוצח סדרתי "לוך נס".
אשרת עיני
אֹשְׁרָת עיני (נולדה ב-15 בספטמבר 1984) היא כדורגלנית ישראלית, ששיחקה לרוב בעמדת הבלם, וכיום כחלוצה בהפועל תל אביב מהליגה הלאומית. שימשה בעבר כקפטנית נבחרת הנשים של ישראל. במהלך הקריירה ככדורגלנית זכתה ב-9 אליפויות ו-10 גביעי המדינה.
עיני משמשת כיום גם כפרשנית כדורגל בערוצי הטלוויזיה.
פעילה במאבק לשוויון מגדרי בכלל וקידום כדורגל נשים בפרט.
קריירת מועדונים
עיני גדלה בשכונת ויצמן בהרצליה. החלה את דרכה בקבוצת הנשים של הפועל תל אביב בשנת 1999, כבשה שער ראשון בליגה בנובמבר 1999 וכעבור שנה חגגה תואר כפול עם האדומות, אליפות וגביע המדינה. אחרי שלוש שנים עברה למכבי חולון וגם בה שיחקה שלוש עונות ברציפות. בכל שלוש העונות סיימה עם הקבוצה במקום הראשון וגם זכתה בגביע, אולם עונת 2003/2004 הופסקה טרם סיומה ולכן לא הוכרזה אלופה בעונה זו.
בעונת 2005/2006 עברה לשחק בבנות הדר יוסף ועזרה לקבוצה להעפיל לפלייאוף העליון, אולם כבר במהלך העונה שבה לחולון ולקחה חלק משמעותי בזכיית הקבוצה בדאבל. בסך הכל שיחקה עיני שבע עונות במכבי חולון ובכל שנה חגגה אליפות וגביע.
באמצע עונת 2009/2010 החליטה לעזוב את הקבוצה ועברה למכבי באר שבע. עיני, שעד אז כבר חגגה שמונה אליפויות ומספר זהה של גביעים, נענתה לאתגר שהוצע לה בדרום שם הוחלט למנף את ספורט הנשים. למרות התקציב הקטן הובילה את הקבוצה בפעם הראשונה בהיסטוריה של המועדון לגמר גביע המדינה באותה עונה שם פגשה את קבוצתה הקודמת מחולון, אך הקבוצה מבאר שבע נוצחה.
בשנת 2012 עזבה את הדרום והצטרפה למכבי כישרונות חדרה ושנה מאוחר יותר הצטרפה לפרויקט הכדורגל של רמת השרון.
במקביל למשחקה בקבוצה הבוגרת הייתה עיני גם עוזרת מאמן נבחרת הנערות של ישראל.
בספטמבר 2014 חתמה על חוזה לשנה בקבוצת הנשים של מועדון אנדרלכט הבלגי. לאחר כחודשיים שבה לישראל וחתמה במ.כ. רמת השרון, איתה היא זכתה באליפות ראשונה והיסטורית למועדון הנשים בעונת 2015/2016.
בסיום אותה העונה, עברה לאס"א תל אביב ובכך סגרה מעגל כאשר שבה לשחק תחת מאמנה הראשון בהפועל תל אביב, עמי נמני. בעונה הראשונה במועדון זכתה עם הקבוצה בגביע המדינה ובעונת 2018/2019 בדאבל. בעקבות עונה זו ובמהלך ההכנות להשתתפות במוקדמות ליגת האלופות נפצעה פציעה קשה וחזרה רק בעונת 2020/2021. בעונה זו הבקיעה שער ובכך הפכה לאחת הכדורגלניות הבודדות שכבשו שערי ליגה בארבעה עשורים שונים. בתום העונה ולאחר חמש שנים במועדון הודיעה על עזיבתו.
ב- 12 ביולי 2022 חתמה עיני לעונה אחת בהפועל תל אביב.
נבחרות ישראל
כבר בעונתה הראשונה בכדורגל המקצועני זומנה עיני, כשהיא בת 15 בלבד, לנבחרת הנערות שהייתה אז תחת הדרכתו של אלון שרייר. בינואר 2003 עלתה לנבחרת ישראל הבוגרת, אך נפצעה ואת הופעת הבכורה שלה בנבחרת ערכה באוגוסט של אותה השנה בניצחון 1:4 מול אסטוניה.
בשנת 2011 ובעקבות הצלחתה ואישיותה החליט המאמן הלאומי, מאיר נחמיאס, למנות את עיני לקפטנית נבחרת ישראל.
מחוץ למגרש
בוגרת המגמה לניהול ספורט של מכללת זינמן, בעלת תעודת מנכ"ל בכיר בספורט של ההתאחדות לכדורגל ומכללת זינמן.
בקיץ 2021 הצטרפה עיני לצוות המגישים בפודקאסט הפופולרי "ציון 3" העוסק בכדורגל ישראלי והומור ספורט. כמו כן, יצרה והגישה את הפודקאסט "אחת על אחת" במסגרתו אירחה כדורגלניות ואנשי ספורט אחרים, בעברית ובאנגלית, במטרה לתת חשיפה ולקדם את כדורגל הנשים.
לקחה חלק משמעותי ביסוד תנועת "כדורגלניות עושות שינוי" שכללה שחקניות מובילות בכדורגל הישראלי. הקבוצה פועלת לקידום כדורגל נשים ישראלי דרך פעולות שונות הכוללות מחאות ותביעות בבית משפט עד פנייה לבג"ץ כדי לקבל את הזכויות המגיעות לנשים בספורט בכלל ובכדורגל בפרט. במסגרת פעילות זו לקחה עיני חלק משמעותי בדיון שהתקיים בועדת החינוך, התרבות והספורט שבכנסת ובו טענה כי קיימת אפליה ממוסדת של כדורגל הנשים בישראל.
ב-2019 לקחה חלק בתוכנית IVLP האמריקאית לקידום מנהיגות נשית בעולם דרך הספורט. בתוכנית השתתפו נציגות ממדינות שונות ברחבי העולם, בעיקר נשות ספורט ותקשורת, כדי ליצור קשרים וללמוד על דרכים לקידום ספורט נשי במדינתן.
ב-2020, במהלך התפרצות נגיף הקורונה בעולם, הגישה את "מדברים על המצב" - תוכנית וידאו יומית בת כ-25 פרקים, שהועברה בשידור חי דרך הפייסבוק ובה התארחו בעיקר אנשי ספורט שונים כדי לדבר על נושאי ספורט שונים וכן על ההתמודדות עם הסגר והקשיים בתקופה זו.
בתחילת שנת 2023 ולקראת יום האישה הבינלאומי, מרכז פרס לשלום ולחדשנות העניק לעיני את אות האבירוֹת לנשים פורצות דרך בתחום הספורט. באותה השנה הייתה פרשנית במשחקי נבחרת ישראל במסגרת אליפות העולם עד גיל 20, המונדיאליטו, ששודר בערוץ כאן 11 לצד השדר יהונתן כהן.
לילית עצים חומה
לילית עצים חומה (שם מדעי: Strix leptogrammica) היא מין של דורס לילה מהסוג לילית המצוי ביערות גשם בדרום-מזרח אסיה. היא מזכירה מאוד במראה את המין לילית סלופוטו ושני המינים קרובים יחסית.
לילית זו בינונית בגודלה ואורכה הממוצע 45 עד 57 סנטימטרים. היא בעלת כסות נוצות חומות עד סגולות לאורך פלג הגוף העליון לרבות הכנפיים והזנב עד לכיפת הראש. הבטן והחזה מסורטטים בפסים שחורים על רקע בהיר. פרצוף השמע שלה צהוב בהיר עם טבעות אפורים דמויי-מסיכה סביבו והמקור אפור כהה ומעוקל. העיניים גדולות וכהות בעלות ראיית לילה חדה. שני הזוויגים דומים, אך הצעירים בעלי כסות כהה יותר עד התבגרותם.
הלילית היא פעילת לילה החיה ביערות פתוחים וסביבה דומה ולעיתים נמצאת גם בביצות וביערות מנגרובים, אך מתרחקת מיערות סבוכים מאוד. היא ניזונה בעיקר מעופות, ממכרסמים ומזוחלים קטנים. הלילית מעופפת חרישית המעמעמת את קולה ונוחתת על הטרף בעזרת טפריה הגדולים.
תפוצת הלילית היא במדינות: הודו, בנגלדש, סרי לנקה, אינדונזיה, טאיוואן ודרום סין. היא איננה שכיחה מאוד אך גם איננה בסכנת הכחדה, אם כי כמה מהאוכלוסיות עלולות להיפגע מכריתת יערות.
שלומי דאקס
שלוימי דקס הוא זמר חסידי אמריקאי של מוזיקה יהודית חסידית, עם כמה אלבומים רבי מכר. הוא גם מייסדה של התזמורת של שלוימי דאקס, המופיעה בחתונות, קונצרטים ודינרים.
ביוגרפיה
דאקס נולד בניו יורק והחל לשיר בגיל 7 עם מקהלת בית הספר של "ישיבה תורה ודעת" והצטרף לשלוש המקהלות העיקריות של התקופה: מקהלת הילדים פרחי מיאמי, צליל וזמר ועמודי שש.
בשנת 1996 התחיל בקריירת סולו, והוציא אלבום בכורה בשם One Day at a Time שהפך ללהיט מיידי, עם המפיק יוחי בריסקמן, בין השירים התפרסם הלהיט "חמול", בלחנו של ר' עקיבא המניק - השיר מושר בהמון בתי כנסיות ברחבי העולם בתפילת יום כיפור.
בשנת 2001 הוציא אלבום בשם "כאיש אחד בלב אחד" ובארצות הברית בלבד נמכרו מעל 25,000 עותקים.
בשנת 2003, הוציא אלבום בשם "אבינו" אלבום שלם בלחניו של ייצי בולד, היה מהראשונים במוזיקה החסידית שכלל סרטון מחשב אינטראקטיבי, באותה שנה כשהוא רכוב על פסגת הפופולריות, הוא הרכיב את "התזמורת של שלוימי דאקס". להקה זו הופיעה ומופיעה במאות חתונות, בר מצוות והופעות ברחבי ארצות הברית.
בשנת 2007, הוציא אלבום בשם "השם אחד", סימן את הופעת שירת הבכורה של בנו דוד דאקס כשהוא מצטרף בשירה לאביו בשיר "תורה", דואט נוסף התקיים בשיר עם הזמר המזרחי חיים ישראל בשיר "יגדל אלוקים חי".
בשנת 2019 התקיים אירוע סיום הש"ס באצטדיון מטלייף בניו יורק עם למעלה מ-100,000 צופים, התזמורת הייתה מי שליוותה מוזיקלית את האירוע ושרו בו גדולי המוזיקה החסידית, לרגל האירוע הוציא קליפ בשם "תורה" , לשיר שיצא בשנת 2007 באלבום השם אחד.
הופעות וחזנות
דאקס קשור בקשר הדוק עם שירותי הילדים והמשפחה של OHEL[אנ]' לילדים מיוחדים, הן כחבר דירקטוריון פעיל והן כמתנדב בעשרות הופעות מוזיקליות לחניכים של OHEL. הוא ואשתו ליבי מארחים את חניכי OHEL בביתם לאורך כל השנה, כולל את המנגל השנתי בתשעת הימים. דאקס גם מופיע בקביעות בקאמפ האסק, ובהופעה לרגל יום-ישראל בסנטרל פארק. בשנת 2002 דאקס מונה לחזן בימים הנוראים בבית הכנסת של גרייט נק[אנ'] בניו יורק.
משפחה
נשוי לליבי, יש להם ארבעה ילדים והם גרים בברוקלין, ניו יורק. בנו דוד דאקס התחיל בקריירת שירה עצמאית.
HD 83095
HD 83095  הוא ענק כתום אשר נמצא בקבוצת הכוכבים שדרית במרחק של כ-790 שנות אור ממערכת השמש. לכוכב סיווג ספקטרלי K4III השקול לטמפרטורת פנים של כ-4,600 קלווין, בהירותו הנראית היא מדרגה 5.47, שעבור מרחקו שקולה לדרגת בהירות מוחלטת של 1.45-, כך שהוא מאיר בעוצמה של פי 325 מעוצמת ההארה של השמש.
טלקיבאניה
טלקיבאניה (בהונגרית: Telkibánya) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית טלקיבאניה קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-698 תושבים בשנת 1990 עד 518 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-25%).
בטלקיבאניה חיו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי.
ראביעה בלח'י
ראביעה בינת כעב אל-קוזדרי (בפרסית: رابعه بنت کعب), הידועה בכינוייה ראביעה בלח'י או זאין אל-ערב (כינוי שמשמעותו "היפה של ערב"), חיה ב והיא המשוררת המתועדת הראשונה בהיסטוריה של השירה הפרסית החדשה. עד היום, בלח'י מוכרת באפגניסטן כדמות נשית מעוררת השראה, ששברה מוסכמות בשל כתיבתה ובשל סיפור אהבתה לבן המעמד הנמוך יותר.
קורות חיים
ראביעה בלח'י, בת למשפחת המלוכה של העיר באלח' שבח'וראסאן (כיום, אפגניסטן), חיה במאה ה-10 לספירה. תאריכי לידתה ופטירתה המדויקים אינם ידועים, אך ידוע שהיא שימשה כמשוררת החצר של האימפריה הסמנידית, בתקופת שלטונו של האמיר נאסר השני (914-943).
בלח'י הייתה בת למשפחת מהגרים ערבים שהתיישבו במזרח פרס בתקופת שלטונו של אבו מוסלים (תחילת המאה ה-8). אביה של בלח'י, כעב אל קוזדרי, היה האמיר של באלח'. לאחר מותו, ירש אחיה של בלח'י, הארס, את תואר האמיר של באלח'. לימים, היה זה אחיה של בלח'י שהורה על המתתה.
מדד השקעה
מדד השקעה או מדד תשואה כוללת (באנגלית: Total Return Index או Reinvest Index) הוא מדד ניירות ערך העוקב אחר ניירות הערך המרכיבים אותו ומניח כי הדיבידנדים המחולקים בו הושקעו מחדש בניירות הערך שבמדד.
ראביעה בלח'י
קורות חיים
כנערה, קיבלה בלח'י חינוך מקיף בתחומי האומנות והספרות, כפי שהיה מקובל באותה עת בקרב בני אצולה בח'וראסאן. בלח'י זכתה להערכה על כישוריה כמשוררת כבר בימי חייה ופועלה. אנשי התקופה אהבו אותה ואת שיריה. בלח'י מוזכרת בשיריהם של המשוררים הפרסיים הבולטים של התקופה, רודאקי ועטאר. המשורר בן זמנה, רודאקי, העריך את כתיבתה ואת שליטתה בשפה הפרסית החדשה.
מדד השקעה
כתוצאה מכך המדד אינו יורד כאשר ישנה חלוקה של דיבידנד. וזאת בשונה ממדד מחיר אשר מתעדכן מטה בהתאם לחלוקת הדיבידנד.
דוגמה למדדים מסוג זה הם מדדי הבורסה בתל אביב כגון מדד תל אביב 35.
מדד השקעה (tracking) הוא מדד שתוכנן לשמש את המשקיעים לצורך ניהול השקעות, כלומר המשקיעים יכולים לחקות את תשואת המדד במדויק על ידי החזקה מדויקת של מרכיבי המדד. מדדי ההשקעה המנייתיים של הבורסה מפורסמים באופן רציף במהלך יום המסחר וכוללים רק מניות שנכללות במאגרי המניות למדדים.
ראביעה בלח'י
סיפור חייה ויצירתה
את תחילת כתיבתה של בלח'י, הציתה ככל הנראה, התאהבותה בחייל/עבד טורקי בצבאו של אחיה, סיפור אשר הפך לאגדה ונשמר בתרבות האפגנית עד היום. מסופר שבלח'י ראתה לראשונה את החייל/עבד, בקטאש, והתאהבה בו מיד. היא החלה לכתוב לו שירי אהבה ולשלוח לו אותם במכתבים. באחד משירי האהבה ששלחה לאהובה בקטאש, היא הפצירה בו לבקר אותה :
מדד השקעה
== סוגים == "מדד השקעה" – מדד המשקף את השינויים בשערי ניירות הערך הכלולים במדד בתוספת השקעה של תקבולי הדיבידנד ו/או הריביות שחילקו ניירות הערך הכלולים במדד;
ראביעה בלח'י
סיפור חייה ויצירתה
למשמע מילות שיריה, התעורר אצל אחיה של בלח'י חשד שהיא מאוהבת בעבד הטורקי שלו. הוא הורה לאסור את בקטאש, לכלוא את בלח'י בבית המרחץ ולחתוך את ורידיה. לא ידוע אם הדבר הוא אמת או חלק מהמיתוס שנבנה סביב סיפור חייה של בלח'י, אך האגדה הרווחת היא שבלח'י כתבה את שירה האחרון, "אהבה", בדם על קירות בית המרחץ בו נרצחה. שירה האחרון של בלח'י - "אהבה":
מדד השקעה
"מדד GTR – "מדד Return Total Gross – מדד השקעה, המשקף את השינויים בשערי ניירות הערך הכלולים במדד בתוספת השקעה של %100 מתקבולי הדיבידנד ו/או הריביות שחילקו ניירות הערך הכלולים במדד, ללא ניכוי מס;
ראביעה בלח'י
מורשת
אגדת חייה של בלח'י, על גרסאותיה השונות, ממשיכה לעורר השראה גם היום. מוסדות חינוך ובתי חולים באפגניסטן, קרויים על שמה (כגון אוניברסיטת Rabia Balkhi Institute of Higher Education וכן בית החולים Rabia Balkhi Women's Hospital, שניהם בעיר קאבול). הורים אפגניים קוראים לבנותיהם בשם ראביעה. קברה של בלח'י (שהיה סגור בתקופת הטאליבן) מהווה מקום עלייה לרגל בקרב צעירים אפגנים. סיפור מותה הטראגי של בלח'י משמש השראה למשוררים פרסיים רבים עד היום ושירתה ששרדה, נלמדת גם כיום, בעל פה, על ידי דוברי השפה הפרסית.
מדד השקעה
"מדד NTR – "מדד Return Total Net – מדד השקעה, המשקף את השינויים בשערי ניירות הערך הכלולים במדד בתוספת השקעה של %100 מתקבולי הדיבידנד ו/או הריביות שחילקו ניירות הערך הכלולים במדד, לאחר ניכוי המס המשולם בגינם;
ראביעה בלח'י
מורשת
בלח'י הפכה לסמל של אומץ ונחישות נשית בכך שאתגרה את המסורת, התרבות והנורמות החברתיות של זמנה. בלח'י חצתה גבולות של מעמד, החזיקה מקצוע והעזה לנהל מערכת יחסים רומנטית עם אדם זר ממעמד נמוך משלה.
מדד השקעה
"מדד מחיר" – מדד המשקף את השינויים בשערי ניירות הערך הכלולים במדד ללא השקעה של תקבולי הדיבידנד ו/או הריביות שחילקו ניירות הערך הכלולים במדד;
ראביעה בלח'י
מורשת
קברה של בלח'י עומד כיום בעיר מזאר-י שאריף, אפגניסטן. במשך מאות שנים, עלו זוגות אוהבים לקברה כדי להתפלל להצלחת הזוגיות שלהם, והתייחסו אל בלח'י כמעין קדושה. כשהטאליבן השתלטו על מזאר-י שאריף, הם חסמו את הגישה לקברה של בלח'י ומנעו מזוגות לעלות ולהתפלל שם.
מדד השקעה
בבורסה בישראל
הבורסה עורכת ומחשבת שלוש משפחות של מדדי השקעה:
ראביעה בלח'י
אזכורים בתרבות המודרנית
ראביעה בלח'י, בשל מקומה המרכזי בתרבות הפרסית והאפגנית, הייתה הנושא המרכזי של סרט הקולנוע הראשון באורך מלא שאי פעם הופק באפגניסטן - "ראביעה בלח'י", אשר הופק ב-1974 ועסק בסיפור חייה. היה זה הסרט התקופתי ההיסטורי היחיד שאי פעם הופק באפגניסטן. כשיצא לאקרנים, הצליח הסרט מאוד באפגניסטן ושודר לעיתים בקולנוע ובטלוויזיה. מאז 1990, בשל פלישת ברית המועצות לאפגניסטן, נגנז הסרט בשל הסתייגות המוג'הדין מהאופן בו מוצגת דמות נשית חזקה במרכז עלילת הסרט. עותקים של הסרט שרדו את מתקפת משטר הטאליבן על ארכיב ארגון הקולנוע האפגני (AFO) בקאבול, בשנת 1996, שמטרתה הייתה להשמיד אוצרות תרבות אפגניים. מנהלי הארכיב של ארגון הקולנוע האפגני סיכנו את חייהם, החביאו והצילו עותקים של הסרט על חייה של בלח'י, יחד עם אוצרות נוספים של מורשת הקולנוע האפגני. על אף שסלילי הסרט נמצאו ב־2002, במשך שנים רבות לאחר מכן, לא הוקרן הסרט באפגניסטן, בשל הגישות שהמשיכו להיות רווחות באפגניסטן בנושא מעמד האישה.
מדד השקעה
מדדי המניות (Equity Indices)
מרבית מדדי המניות, שהבורסה עורכת ומחשבת, הם מדדים רציפים.
ראביעה בלח'י
אזכורים בתרבות המודרנית
בהשראת ראביעה בלח'י, פועלת באפגניסטן עמותת "Free Women Writers", אשר מטרתה לקדם שוויון מגדרי, צדק חברתי וזכויות אדם, בעיקר באמצעות כתיבת נשים. בשנת 2013, הוציאה העמותה ספר בשם "Daughters of Rabia", שהוא אנתולוגיה של יצירות של נשים אפגניות, אשר נכתבו בהשראת סיפורה של בלח'י.
מדד השקעה
מדדי תל-בונד על איגרות חוב תאגידיות (Corporate Bond Indices)
משפחת מדדי תל-בונד, שהבורסה עורכת ומחשבת, הם מדדים רציפים. לדוגמה: מדד תל בונד-20.
מדדי איגרות חוב ממשלתיות (Government Bond Indices)
מדדי איגרות החוב הממשלתיות הושקו בשנות ה-80 המוקדמות ומחושבים בתום המסחר לפי שערי הנעילה של איגרות החוב. נכס הבסיס של מדדים אלה מורכב מאיגרות החוב שמנפיקה ממשלת ישראל ומאופיינות בסדרות גדולות וסחירות יחסית.
יאן ז'יז'קה
ראשית חייו
מעט מאוד ידוע על שנותיו המוקדמות של ז'יז'קה. הוא נולד לרז'הורז' ז'יז'קה, בן-אצולה זוטר ועני, ולאשתו יוהאנה, בכפר טרוצנוב בסמוך לצ'סקה בודייוביצה. מבדיקת שלד שנמצא ב-1910 ונקבע בסבירות גבוהה כי הוא שרידיו, עלה כי מלאו לו בין 60 ל-65 שנה בעת מותו ב-1424; כמו כן, הוא מוזכר ברשומות לראשונה ב-3 באפריל 1378 כעד לצוואה, ומכאן שהיה עליו להיות בן 18 – גיל הבגרות החוקית – באותו תאריך. לפיכך, מעריכים היסטוריונים כי נולד בערך ב-1360. בנוסף, ידוע כי היה שתום-עין, ובדיקת השלד העלתה כי איבד את עינו השמאלית בגיל העשרה המוקדם. ב-1378 נשא אישה בשם קתרינה. ידוע כי הייתה להם בת אחת, אם כי שמה לא צוין בתיעוד. הוא נכנס לחובות ואיבד את כל רכושו ואדמותיו. ב-1380 נכנס לשירותו של ואצלב, מלך בוהמיה ושליט הקיסרות הרומית הקדושה, כצייד בטירת אורליק.
דבר לא ידוע על מעלליו של ז'יז'קה בעשרים וחמש השנים הבאות. ב-1406 הוא הצטרף לכנופיה שהונהגה בידי איש בשם מאטיי; באותה עת, רבים מאצילי בוהמיה התנגדו לוואצלב ומרדו בו. תומכיו של המלך לחמו נגדם גם באמצעות הקמת קבוצות כאלו. אנשיו של מאטיי ערכו פשיטות בנחלותיו של יינדרז'יך השלישי מרוז'מברקה (או היינריך פון רוזנברג, בגרסה הגרמנית של שמו), גדול בעלי-האדמות בדרום בוהמיה ואויבו המר של ואצלב. ב-1408 הוכרז ז'יז'קה כפורע-חוק וכאויב בידי רוז'מברקה ובידי רשויות העיר צ'סקי קרומלוב. ב-1409 נתפסו מרבית חברי כנופיית מאטיי והוצאו להורג. ז'יז'קה נמלט ולבסוף דאג המלך לארגן פיוס בינו לבין נכבדי קרומלוב. ב-27 ביולי 1409 הוענקה לו חנינה מלכותית. אז הצטרף ז'יז'קה לצבאו של יאן סוקול מלאמברק. הלה הקים חיל-שכירים בוהמי ומוראבי עבור ולדיסלב השני יגיילו, דוכס ליטא ומלך פולין, שנלחם כנגד המסדר הטבטוני. ב-15 ביולי 1410 השתתף ז'יז'קה בקרב גרונוולד.
עם ההוסיטים
ב-1414 לכל המאוחר הוא שב לפראג, שם מתועד כי רכש בית באותה שנה. כמו כן, נכתב ברשומות כי אציל זוטר בשם "יאן שתום-העין" שהה אז בחצר המלכותית. באותה תקופה נחשף ז'יז'קה להטפותיו של המתקן יאן הוס, כומר שקרא לשינוי דרכה של הכנסייה הקתולית. הוא הפך להוסיטי נלהב, ונטה לזרם הקיצוני שייקרא לימים טבוריטים, על שם מעוזם בעיר טאבור (צ'כית: Tábor, על שם הר תבור, מקום ההשתנות של ישו). מ-1415, לאחר העלאתו של הוס על המוקד, הלך וגבר המתח בין הקתולים להוסיטים; האחרונים, שקראו בין השאר לכך שגם הקהל בסעודת האדון ישתה מגביע יין הקודש ולא רק הכומר, בחרו את הגביע לסמלם והציבו אותו על דגלם.
ב-30 ביולי 1419 היה ז'יז'קה אחד ממנהיגי ההוסיטים שהשתתפו בהשלכה הראשונה מן החלון בפראג; לאחר שראש העיר סירב לשחרר אסירים חברי התנועה ולעג לנציגיה, השליך אותו המון הוסיטי זועם מחלון הלשכה אל מותו. גל של מהומות פרץ בארץ, ורפורמיסטים קיצונים שרפו מנזרים, השחיתו איקונות ופגעו בסמלים קתוליים אחרים. המלך ואצלב חשוך-הילדים מת באוגוסט, ואחיו זיגמונד היה יורשו המיועד. המתונים מבין ההוסיטים, האוטרקוויסטים, חששו ממלחמה ומהקיצונים במחנם וכוננו הסכם פשרה עם הקתולים ב-16 באוקטובר. בתגובה, הנהיג ז'יז'קה צבא טבוריטי שכבש את מצודת וישהראד ב-25 בחודש. ב-13 בנובמבר חתמו פרנסי פראג על עוד הסכם פשרה ואילצו אותו לעזוב את המבצר. הוא יצא בראש אנשיו למעוז הטבוריטי בפלזן.
בדצמבר הגיע זיגמונד לבוהמיה, וכינס דיאט בברנו בחג המולד, בו נשבעו לו האצילים אמונים. הוא דרש להבטיח הגנה לקתולים. באותה עת, החלו אלה לרדוף את כל זרמי ההוסיטים; האחרונים נמלטו באלפיהם לבסיסי התמיכה שלהם בערי השדה. לוחמה של ממש החלה להתפתח בין שני הצדדים בעימות הדתי.
נקודת מודי (אנטארקטיקה)
נקודת מודי (באנגלית: Moody Point) היא לשון יבשה, המהווה את הקצה המזרחי של האי ז'ואנוויל, למול הקצה הצפון מזרחי של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
יאן ז'יז'קה
עם ההוסיטים
בעודו בפלזן, ניהל ז'יז'קה פשיטות נגד נחלות האצילים הקתוליים הסמוכות. בסוף דצמבר, סמוך לעיירה נקמירז', הותקף כוחו הקטן בידי 2,000 פרשים בפיקוד האציל בוהוסלאב משוואמברק. לז'יז'קה היו 300 רגלים בלבד. אז הפעיל ההוסיטי לראשונה את האמצעי הטקטי החשוב ביותר שפיתח, והציב את קרונות המסע שלו במרובע סגור. אנשיו התבצרו ביניהם עם מספר תותחים קלים. השימוש בחומת קרונות ובארטילריית שדה – ז'יז'קה היה מחלוצי הרעיון, שכן עד אז שימשו תותחים כמעט רק במצורים – הפך את מתקפות הפרשים לחסרות תועלת. שוואמברק סבל אבדות כבדות ונסוג. טקטיקות אלה, בצירוף היכרות טובה עם תנאי השטח בשדות הקרב ושימוש תדיר בפשיטות פתע ובלוחמת לילה, הפכו את ז'יז'קה למצביא המצליח ביותר של ההוסיטים. הוא הביס כוחות גדולים בהרבה משלו שוב ושוב.
מסע הצלב הראשון
לאחר תבוסת שוואמברק שיגר המלך צבא גדול כנגד הטבוריטים בפלזן. לבסוף, אחרי כמה חודשים של התנגשויות ללא הכרעה, נחתמה שביתת-נשק והותר להם לעזוב את העיר ולצאת לטאבור ב-23 במרץ 1420. הקתולים הפרו מיד את ההסכם, ותקפו את השיירה ב-25 במרץ. ז'יז'קה נסוג לקרבת סודומיירז' והציב מערך קרונות. האויב, שנהנה מיחסי כוחות דומים לאלה שהיו בנקמירז', ספג שוב תבוסה מכרעת. לקראת ראשית אפריל הגיעו הנוסעים לטאבור, שם התכנסו חברי הזרם מכל רחבי בוהמיה. הטבוריטים בחרו ארבעה הטמנים, או מפקדים, וחילקו את צבאם ביניהם; אחד מהם היה ז'יז'קה. כבר ב-5 באפריל הוא ערך פשיטת לילה על מלאדה ווז'יצה, בה חנה כח קתולי שקרב לטאבור, גרם אבדות כבדות ולקח שלל רב.
נקודת מודי (אנטארקטיקה)
גילוי הנקודה
לשון היבשה התגלתה על ידי משלחת חקר בריטית בפיקודו של ג'יימס קלארק רוס, שנערכה בין השנים 1839–1843.
יאן ז'יז'קה
מסע הצלב הראשון
בינתיים, בראשית מרץ, שכנע זיגמונד את האפיפיור מרטינוס החמישי להכריז על מסע צלב נגד הכופרים ההוסיטים. זיגמונד כינס צבא אדיר, שמנה בין חמישים למאה אלף איש לפי הערכות מודרניות, ויצא למחות את התנועה. כוחותיו נכנסו לבוהמיה גופא ב-3 במאי 1420. פרנסיה האוטרקוויסטים של פראג החליטו שאין ביכולתם לעמוד במערכה לבדם ופנו לטאבור לעזרה. ב-17 במאי יצאו ז'יז'קה וההטמן מיקולאש מהוס אל הבירה בראש צבאם, שמנה 9,000 איש. הדרכים אליה הלכו ונחסמו בידי הקתולים; בלילה בין ה-19 ל-20 בחודש תקפו שני ההטמנים צבא מלוכני בן 11,000 חיילים בסמוך לפורז'יצי, הביסו אותו ופתחו את הדרך. הם הגיעו לפראג ב-20 לחודש. ב-27 בו הודחו פרנסי העיר המתונים, וכל הקתולים אולצו להסכים לעיקרי האמונה ההוסיטית או לצאת לגלות.
ב-12 ביולי, לאחר מספר קרבות, ביססו הצלבנים את שליטתם באזורים סביב העיר והחל המצור על הפראג. למחרת, תקף כח גדול את גבעת ויטקוב, שחלשה על אגפה המזרחי של הבירה. ז'יז'קה ביצר את הגבעה קודם לכן. על אף העדיפות המספרית האדירה של הצלבנים – בני הזמן דיווחו כי הם מנו 30,000, מול כ-100 מגינים – תנאי הקרקע הקשים מנעו מהם לנצל אותה. ב-14 בחודש תקף אותם ז'יז'קה מאגפם עם כל צבאו. השימוש המושכל בתותחים ניידים וההפתעה גרמו למהומה רבתי בצד הקתולי, והחלה נסיגה חפוזה. מאות אבירים טבעו בנהר הולטאבה. אל מול אובדן הסיכויים להרעיב את פראג, נסוג זיגמונד לקוטנה הורה ונערך למלחמה ממושכת. הקרב בגבעת ויטקוב היה הניצחון הגדול ביותר שנחלו ההוסיטים בכל מלחמותיהם בקיסר.
נקודת מודי (אנטארקטיקה)
גילוי הנקודה
רוס מיפה את הנקודה ב-30 בדצמבר 1842.
יאן ז'יז'קה
מסע הצלב הראשון
ב-22 באוגוסט 1420 עזב ז'יז'קה את הבירה ויצא לפשוט על אחוזות בית רוז'מברקה בדרום הארץ. ב-12 באוקטובר, בקרב בפנסקוהו בורו, הוא השמיד את הצבא הקתולי באזור בפיקודו של אולדרז'יך השני מרוז'מברקה. הלה נאלץ לחתום על הסכם שביתת-נשק ב-18 בנובמבר. צבאו של ז'יז'קה הרס סממנים קתוליים והעלה על המוקד כמרים נאמנים לרומא בכל מקום אותו כבש.
מסע הצלב השני
לאחר מסע כיבושים נוסף, החל ז'יז'קה ב-14 בפברואר 1421 במצור על פלזן, שהסתיים ללא הכרעה כעבור חודש. ב-16 במרץ, יום ראשון של הדקלים, הוא כבש את העיר כומוטוב וטבח 2,400 מתושביה. ב-1 באפריל כבש את ברון, בה שרף ארבעים כמרים בכיכר העיר. בסוף אפריל יצא למסע במוראביה, וכבש חמש עיירות בה עד לאמצע מאי. מספר ימים לאחר מכן פשט על ליטומיירז'יצה. בסמוך לעיר הייתה גבעה ועליה שרידי מצודה ישנה של המסדר הטבטוני. ז'יז'קה קרא לה קאליך ("גביע"), והורה לבנות במקום טירה לשימושו. הוא הכריז כי מעתה הוא "יאן ז'יז'קה מטרוצנוב וקאליך". בניית קאליך הסתיימה ב-1423. בראשית יוני, בעת המצור על טירת ראבי, פגע חץ בעינו הבריאה והוא התעוור כליל. עם זאת, הוא לא חדל מלשמש כמצביא.
נקודת מודי (אנטארקטיקה)
מקור השם
רוס נתן לנקודה את שמה.
יאן ז'יז'קה
מסע הצלב השני
ב-23 באוגוסט 1421 הכריז האפיפיור על מסע צלב בוהמי שני. לא מצוין כי ז'יז'קה השתתף בקרבות הראשונים; הרשומות מוסרות כי פנה דווקא להילחם בכת הרפורמיסטית של האדמיטים, שדגלה בשוויון כלכלי ובחופש מיני ותקפה קתולים והוסיטים גם יחד. ב-14 באוקטובר הוא הטיל מצור על מעוזם המבוצר באי בנהר הנז'ארקה. לאחר שבוע של לחימה קשה, נכנעו הניצולים המעטים ונשרפו חיים על ידו. ב-1 בדצמבר הוא הגיע לפראג ונטל את הפיקוד על המערכה נגד זיגמונד. בשלב זה הוא כבר ערך שינויים נוספים בצבא ההוסיטי, וצייד רבים מחייליו בנשק אבק-שרפה אישי, כגון תותחים נישאים ואקדחים. שני הצדדים - כ-18,000 הוסיטים ו-50,000 קתולים - התנגשו סמוך לקוטנה הורה ב-21 בדצמבר; זיגמונד הצליח לכתר את ז'יז'קה וזה הורה לאנשיו ליצור טור של קרונות ולפלס נתיב נסיגה. תוך שהם מפעילים את כל קניהם, הבקיעו ההוסיטים את המערך הקתולי ונסוגו. זיגמונד לא ניהל מרדף. ז'יז'קה התארגן מחדש ואסף תגבורות, ותקף שוב ב-6 בינואר 1422. הצלבנים לא היו מוכנים, ויחידותיהם היו פרושות על פני שטח נרחב. זיגמונד הורה על נסיגה, וכוחותיו ספגו תבוסה מכרעת. מסע הצלב השני נחל כישלון חרוץ. רק ב-1427 ניסה האפיפיור שוב לחסל את הכופרים הבוהמים.
לאחר מכן היה ז'יז'קה בין מנהיגי ההוסיטים שתמכו בהמלכתו של זיגימנטס קוריבוט מליטא כמלך בוהמיה כמשקל-נגד לתביעתו של זיגמונד. באביב 1422 הוא שוב ניהל מלחמה מוצלחת עם בית רוז'מברקה.
נקודת מודי (אנטארקטיקה)
מקור השם
רוס קרא לנקודה על שמו של ריצ'רד קלמנט מודי (Richard Clement Moody), שהיה המשנה למושל איי פוקלנד, ולאחר מכן המושל הבריטי הראשון של איי פוקלנד.