cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טבע עירוני בישראל
מידת הטבעיות של האתר
גישות שונות מבטאות פערים בתפישה באשר למה הוא 'טבע' בעיר: מצד אחד, מוגדר אתר 'טבע עירוני' כאתר בעיר, אשר מיני צומח וחי התפתחו והשתקעו בו באופן טבעי במשך שנים, עקב תנאים ותכונות ייחודיות כגון לחות, טמפרטורה, סוג קרקע ומסלע ייחודי ולא יוכלו להתקיים בתנאים אחרים. אתר כזה בדרך כלל יתאפיין בדמיון למערכות טבעיות מחוץ לעיר וינוהל תוך הגבלת התערבות ותנועת אדם באזורים רגישים בו. לדוגמה, שמורת האירוסים בנתניה היא בית גידול של חולות מיוצבים, בית גידול זה מאפיין את שטחי החולות מחוץ לעיר, לאורך מישור החוף. תכונותיו הייחודיות של האתר מאפשרות שגשוג של אירוס הארגמן, מין אנדמי לישראל, אשר נמצא בסכנת הכחדה ותלוי בקיום התנאים הפיזיים באתר זה. מצד שני, גישה המתייחסת לאתר בעיר שבו מתקיימות אוכלוסיות סתגלניות של מיני צמחים ובעלי חיים, שלרוב אחוז ניכר מהן אינו מקומי ויוכלו להסתגל בקלות יחסית גם לאתר אחר השונה בתכונותיו הפיזיות. אתר כזה יכול להיות שונה לחלוטין ממערכות טבעיות אחרות בתוך העיר או מחוצה לה, כחלק משטח פתוח מגונן המושפע ממינים אחרים בסביבתו וינוהל תוך "עיצוב שירותי הסביבה העירוניים למען בני האדם...". לדוגמה, יער חדרה הוא ברובו יער אקליפטוסים נטע אדם. המין השולט ביער הוא אקליפטוס המקור, מין סתגלן וחזק אשר מוצאו באוסטרליה והובא לישראל על ידי קק"ל וניתן למצאו באזורים שונים גאוגרפית ואקלימית בארץ. יחד עם זאת, יער חדרה נתפס בתודעת הציבור כאזור 'טבעי', מהווה בפועל אתר משיכה כמוקד פנאי ונופש ומתפקד כאתר טבעי.
קיימים בעולם מדדים (לדוגמה מדד סינגפור), המאפשרים סיווג של כל אתר בין שני הקצוות הללו, ובכך מסייעים לעיריות וגופי תכנון בקבלת החלטות באשר לאופן ניהול האתרים.
שירותי המערכת האקולוגית
מערכות אקולוגיות מספקות שירותים חיוניים לרווחת האדם. החל במחצית השנייה של המאה ה-20 השתמש ושינה האדם מערכות אלו במהירות ובאינטנסיביות יותר מאשר בכל תקופה אחרת בהיסטוריה האנושית והעמיד עצמו בתחרות מולן. המושג 'שירותי מערכת אקולוגית' הוא מושג באקולוגיה הבא לבסס ולהסביר את חשיבות המערכת האקולוגית לאדם תוך חלוקה לשלושה שירותים מרכזיים- שירותי אספקה, שירותי ויסות ושירותי תרבות. לאתרי טבע עירוני ושמורות טבע תפקיד חשוב בשיקום, שימור וטיפוח שירותי המערכת האקולוגית:
לדוגמה, העיר חיפה אשר בנויה על רכס הכרמל, מחורצת על ידי מספר נחלים הנכנסים אל העיר כ'אצבעות ירוקות'. נחלים אלו (נחל גיבורים, נחל שיח, נחל לוטם, נחל עמיק ועוד), נשמרו כשטחים פתוחים לאורך השנים עקב הקושי הטופוגרפי לפתחם. בזכות עובדה זו, העיר נהנית מנוף טבעי פתוח, אזורי טיול רבים, מראה ייחודי במינו בישראל, ויסות אקלימי ועוד.
מגוון מינים בעיר וה'גראדיאנט העירוני-כפרי'
התערבות האדם בסביבה משפיעה על תנאיה כל העת, תנאים חדשים אלו מביאים להתהוות תהליכים חדשים בתחומים רבים, ביניהן מגוון המינים. הרס בתי גידול או קיטועם על יד פיתוח, מביא להפחתת יכולת ההישרדות של מינים מקומיים הזקוקים לתנאי אקלים וסביבה ספציפיים ולשגשוג של מינים זרים או פולשים אשר גם להם חלק בדיכוי מינים מקומיים.
תרומתם של אתרי טבע עירוני לנושא המגוון הביולוגי מתבלטת בעיקר באתרים בהם קיימים מינים נדירים או כאלו בסכנת הכחדה, בניהול נכון ושמירה על השטחים הפתוחים בשולי הערים (לדוגמה משפוכת בנייה) ובתכנון המאפשר פיצוי מסוים על קיטוע בתי גידול (ככל שתא שטח מנותק יותר מסביבתו הטבעית, כך ערכו פוחת עם הזמן) במעבר מינים בין קצוות העיר, לדוגמה על ידי מסדרונות אקולוגיים.
בריכות חורף
בריכות חורף הן בית גידול עונתי הולך ונעלם, אופייני למישור החוף, המחדד את אופיים הדינמי של אתרי טבע עירוני. בריכות החורף יכולות להתקיים בעיר כחלק מאתר שהוא "משאר טבע" (מערכות טבעיות שהתקיימו במקום, טרם הפיתוח העירוני ושרדו) או כבריכות מלאכותיות. חשיבותן של בריכות אלו בצמחייה ובעלי חיים ייחודיים, המתקיימים הן בעונה היבשה והן בעונה הרטובה. קיימים מספר תנאים חשובים להישרדות מינים אלו בעיר (חלקם בסכנת הכחדה, לדוגמה- טריטון הפסים): ניתן לראות בריכות חורף בערי מישור החוף כגון- תל אביב (בריכות הכפר הירוק), הרצליה (בריכת 'באסה'), נתניה (בריכת 'דורה'), חדרה (בריכת יער), אשקלון (בריכת שפיר) ועוד. אולם, בריכות מעטות זוכות למעמד חוקי המאפשר הגנה עליהן וטיפוחן.
בריכת דורה היא בריכת חורף בנתניה אשר לה מעמד של שטח לשימור, זוהי הבריכה השנייה בגודלה במישור החוף וייחודה במגוון המינים המתאפשר תודות לקיום ארוך יחסית של מים בה (עד אמצע-סוף הקיץ). הבריכה מהווה מוקד עירוני ואזורי כאתר פנאי ונופש, תוך שהיא מציעה הנאה מיופייה ומבעלי החיים הרבים בה, בעיקר בעונות הרטובות. סביב לבריכה הוקם פארק אינטנסיבי 'פארק השלולית', המהווה חיץ פתוח בין הבריכה לאזור המגורים המפותח. יחד עם זאת, גם בריכת דורה עומדת בפני לחצי פיתוח רבים, הבנייה האינטנסיבית סביב אזור הבריכה דרשה בניית נקזים על מנת למנוע הצפות באזור הבנוי. נקזים אלו השפיעו משמעותית על כמות המים בבריכה והביאו לירידה באורך תקופת החזקת המים בה. כתוצאה מכך הולכים ונעלמים המינים הייחודיים לבריכה.
אתרים היסטוריים, בתי קברות ופרדסים נטושים
בירושלים ישנם שני אתרי טבע שנוצרו כתוצאה מתהליך היסטורי. התחנה לחקר ציפורי ירושלים, שנמצאת בין הכנסת לבין בית הקברות שיח' באדר, היא אתר שאליו מגיעות עשרות אלפי ציפורי שיר נודדות מדי שנה. עמק הצבאים הוא אתר ששימש במשך 30 שנה כפרדסים, עד שבשנות ה-80 אלו נעשו פחות כלכליים, בעוד העיר גדלה סביב העמק נכלאו בו כ-30 צבאים, ולאחר מאבק ציבורי הוא כיום משמש כפארק ציבורי.
חורש ים-תיכוני
חורש ים-תיכוני הוא אחת מתצורות הצומח הטבעיות הנפוצות בישראל מהצפון ועד לדרום הרי יהודה. כבר משנת 5,000 לפנה"ס לא ניתן להפריד בין הצומח הטבעי להתערבות האדם בו, אך זו הפכה ליותר ויותר משמעותית עם השנים. השפעת האדם, במובנים רבים, מסייעת לשגשוג החורש הים-תיכוני, בממשק נכון בין הצומח לרעייה ולגיזום. עם זאת, ביעור שטחי חורש יכולה להביא למדבור באזורי הארץ הדרומיים ולסחף קרקע והרס פני השטח באזורים הרריים. ככל שתצורות החורש פתוחות יותר (יער-פארק, גריגה ובתה עשבונית), כך מגוון המינים בהן גדול יותר. בעיר, אנו יכולים למצוא גבול עירוני הנושק לחורש, חורשה בתוך העיר או אפילו מס' פרטים בודדים. ניהול נכון של שטחים באלו בעיר משמעו הנגשת שולי האתר לקהל על ידי הרמת גובה העלווה, אך הותרת חלק מרכזי סבוך, כאזורי מסתור וקינון. מאחר שעמידות צומח החורש הים-תיכוני גבוהה, תוך יכולת ניהול מים נכונה של הצמחים ועמידות בתנאי עקה, שטחי חורש בעיר יהיו שטחים הצורכים מעט מאוד התערבות ויהיו קלים וזולים לאחזקה.
בישראל, נמצא אתרים כאלו בעיקר באזורים הרריים כמו הרי יהודה, הגליל והכרמל. כמו גם באזור השרון, בו התקיים יער השרון (יער-פארק של עצי אלון התבור) עד תחילת המאה ה-20, אז נכרת ברובו על ידי הטורקים לצורך הנעת רכבת הקיטור. דוגמה לכך היא 'שמורת אלון', הידועה גם בשם חירבת צ'רקס, שמורת אלונים בשטחי מועצה מקומית פרדס חנה-כרכור. בשטחי השמורה עצי אלון תבור עתיקים, שרידי יער השרון. השמורה מהווה מוקד טבע עירוני ברמה מקומית וארצית, בהיותה חלק משביל ישראל וכמייצגת של נוף וטבע שנכחדו.
דוגמה נוספת לחורש ים-תיכוני כטבע עירוני היא הגן האקולוגי בטכניון, חיפה. קריית הטכניון נבנתה על שטחי החורש הקדום בכרמל, השריד היחידי בשטחי קריית הטכניון לחורש זה מתקיים בגן האקולוגי. הגן הוקם על ידי פרופסור זאב נאוה שהגדיר את יעודו של הגן: "גן זה צריך לשלב "את היפה עם המועיל – את חמדת הנוף הטבעי ששורר עדיין בקמפוס עם נטיעות חדשות לתועלת ההוראה והמחקר של הסטודנטים, כך שמיופיו של הגן תהנה כל קהילת הטכניון...להפוך את הגן האקולוגי למרכז להוראה, להדרכה והדגמה, למרכז של ידע אקולוגי מעשי על שימור, שיקום ושיפור הנוף בעזרת צמחים היכולים לעמוד בתנאים קשים של קרקע, מים והדורשים מינימום של החזקה".
חולות מישור החוף
חולות מישור החוף הם מערכת אקולוגית ייחודית, הנמצאת בסכנת הכחדה. בתחילת המאה ה-20, נמצאו בישראל 360,000 דונם, עקב הפיתוח האינטנסיבי שנעשה והתוכניות להמשך פיתוח, צפויים להיוותר 58,000 דונם טבעיים בלבד ועוד 41,000 דונם מופרים. חשיבות חולות אלו נובעת בעיקרה מהיותם שטח חלחול מים מרכזי לאקוויפר החוף ובית למינים רבים, ביניהם מינים אנדמיים (24% מסך המינים האנדמיים בישראל) ומינים בסכנת הכחדה. אחת התופעות הקשות ביותר במערכת זו היא התייצבות החולות עקב התפתחות לא רצויה של צמחייה והקמת שוברי גלים בחופים, המונעים הסעת חול מהים לחוף. ההתייצבות משנה את אופי החולות ופוגעת ביכולת ההישרדות של מינים מקומיים. על כן, על מנת לשקם ולשמר את חולות מישור החוף, על הערים להגביל ולהסדיר את תנועת הולכי הרגל בהם, לקיים ממשק אקטיבי להסרת הצומח ולהימנע ממיקום מזחים ושוברי גלים בסמוך לבתי גידול רגישים.
מעזבות וגינות נטושות
בערים רבות ישנם מגרשים ריקים בלב העיר, בהם מצטברת פסולת עשירת חנקן. שטחים ריקים אלו מהווים דשן מצוין לצמחי מעזבות המשגשגים בקרקעות מסוג זה ופורחים בשיא תפארתם בחורף ובאביב. בין צמחי המעזבות הבולטים והנפוצים במגרשים ריקים בתוך הערים נמנים חמציץ נטוי, חרצית עטורה, חלמית, סרפד ופרג אגסני. שטחים אלה מהווים בית גידול פורה לפרוקי-רגליים רבים - כגון חיפושיות, פרפרים, נמלים, דבורים ועכבישים - וניתן למצוא בהם גם שבלולי יבשה, הן פליטי תרבות כגון שבלול הגינה והן מינים מקומיים כמו שבלול השדה או דרחול השיח. בשל מצוקת הנדל"ן בערים הגדולות (ביקוש רב לנדל"ן ומחסור בשטחי בנייה ריקים), שטחי מעזבות אלו נעלמים בהדרגה לטובת בניית בנייני דירות.
בעלי חיים בערים
להלן רשימה חלקית של בעלי חיים הנפוצים בערי ישראל (לא כולל חיות מחמד):
רכבת על גלגלים
"רכבת על גלגלים" (באנגלית: Autonomous Rail Rapid Transit – ART) היא סוג של מערכת הסעת המונים המבוססת על אוטובוסים מונחי לידאר. המערכת פותחה על ידי התאגיד CRRC הסיני והוצגה ב-2 ביוני 2017.
המוצר תואר כ"קרוסאובר" בין אוטובוס וחשמלית. ההופעה החיצונית של כלי הרכב, המורכב משלושה עד חמישה קרונות המחוברים במפרקים, משלבים את הגמישות של אוטובוס דו-מפרקי עם הקיבולת של רכבת קלה או חשמלית. על אף שהמערכת מוגדרת "אוטונומית" באנגלית, הדגמים שיוצרו עד כה כוללים תא נהג ודורשים הפעלה של אדם.
תיאור
אורכו של אוטובוס ART הוא כ-30 מטרים ועלותו היא כ-2.2 מיליון דולר ליחידה. הכלי יכול לנסוע במהירות של עד 70 קמ"ש ויכול לשאת בין 250 ל-500 נוסעים. ל-ART עיצוב בעל רצפה נמוכה, המאפשר זמן עלייה וירידה קצר, ועמו המתנה קצרה בכל תחנה. בנוסף, בכל ART קיימים שני תאי נהג, אחד בכל צד, המאפשרים נסיעה לשני הכיוונים.
בשנת 2018 נחנך מסלול ART ראשון במרכז העיר זוזו שבסין ואורכו 6.5 ק"מ.
חיישנים וסוללות
ה-ART מצויד בחיישנים המאפשרים מעקב אחר סימונים בכביש. ההגה שבתא הנהג מאפשר נהיגה ועקיפה בעת הצורך. ב-ART קיימות גם מערכות למניעת סטייה מנתיב, מערכת התראה בטרם התנגשות ואמצעים אחרים. עוד קיימת גם תוכנת ניווט המתריעה מפני עומסים ומתכננת מסלולים המאפשרים את עקיפתם.
ה-ART מופעל באמצעות סוללות ליתיום-טיטאנט המספקות טווח נסיעה של 40 ק"מ. ניתן להטעין את הכלים באמצעות כבלים הממוקמים בתחנות קצה או בתחנות לאורך הדרך, דבר שיכול לאפשר במסלול מרובה תחנות טווח נסיעה בלתי מוגבל. בתוך 30 שניות של טעינה מתקבלים 3–5 ק"מ של נסיעה, ו-25 ק"מ בתוך 10 דקות טעינה.
שימוש
מספר הצעות לקווי רכבת קלה זכו לתחייה כשהן הוחלפו בקווי ART. ממשלת ניו סאות' ויילס שקלה את המערכת כחלופה לרכבת קלה שתחבר בין הפארק האולימפי של סידני ופרמאטה. עם זאת, הועלו חששות בשל העובדה שקיים יצרן אחד בלבד בשוק וגם בגלל שהפיתוח של "אוטובוסים מפרקיים ארוכים" היה "בשלב מוקדם מדי" מכדי שיעמוד ביעדי הפרויקט. לפיכך, הוחלט לסלול קו רכבת קלה שיתחבר לקו רכבת קלה אחר שכבר בסלילה.
בישראל
בעבר תוכנן בישראל הקו החום כקו רכבת קלה שיחבר בין הערים: לוד, רמלה, באר יעקב וראשון לציון, אולם בשנת 2019 הוחלט להעביר את הפרויקט מנת"ע לחברת נתיבי איילון ולתכנן מחדש את הקו. במסגרת התכנון מחדש, הוחלט לעשות שימוש במערכת ART. עקב שיקולי עלות ובטיחות. בדצמבר 2021 זכה התאגיד CRRC במכרז לאספקת מספר קרונות לניסויים בישראל. בשל דרישת התאמות תכנוניות לקו וכן תקינה ישראלית שלא קיימת כיום למערכת ה-ART, עלול הפרויקט להתעכב בשנתיים לעומת הקמת קו BRT. בנוסף, למערכת ART נדרש נתיב רחב יותר ב-25 ס"מ.
פויה (ראפר)
קווין פּויה (באנגלית: Kevin Pouya, נולד ב-20 בדצמבר 1994), המוכר בשם הבמה שלו, פּויה, הוא ראפר אמריקאי ממיאמי שבפלורידה.
קריירה
פויה התחיל לעסוק בראפ באופן רציני בשנת 2011, ונשר מבית ספר לפני שהשלים את לימודיו.
במשך שנה לאחר שנשר, הוא עבד כמפנה שולחנות במסעדה כדי לכסות חשבונות.
הוא הצטרף לחבר הילדות שלו פאט ניק (Fat nick), והשניים הקימו את הבאפט בויז (Buffet Boys), קבוצה שלאחר מכן נהיית לחברת התקליטים שלהם וב-2022 שמה שונה ל-ALL BUT 6.
כשפויה וניק היו צעירים, הייתה להם תוכנית קומית ביוטיוב שנקראה The Nick and Pouya Show.
פויה פרסם את המיקסטייפ הראשון שלו ששמו היה Fuck It ב-2012.
הפריצה של פויה התרחשה לאחר שפרסם את השיר Get Buck ב-2013. ב-20 בנובמבר 2013, פויה פרסם אלבום קצר עם The Cool Kids' Sir Michael Rocks ששמו היה Gookin'. הם פיתחו קשר אחרי ש-Rocks עבר למיאמי.
מיקסטייפ הסולו החמישי שלו שנקרא Stunna, פורסם ב-5 במאי 2014. המגזין Elevator Magazine תיאר את המיקסטייפ כמושפע מ-Bones Thugs-N-Harmony, ואמר כי "הוא עושה עבודה טובה בהוספת הסגנון שלהם לתוך הגרסה שלו עם טוויסט של הסגנון שלו". המיקסטייפ הבא שלו פורסם ב-25 במרץ 2015, ושמו הוא South Side Slugs. המיקסטייפ הכיל הופעות אורח של Sir Michael Rocks, Denzel Curry, SDotBraddy, Alex Wiley, Fat Nick, Germ, ו-Mickey The Magician. פויה עשה אלבום קצר עם Suicideboys שנקרא South Side Suicide, שהתפרסם ב-1 בספטמבר 2015.
ב-2016, פויה פרסם אלבום סטודיו בשם Underground Underdog מאחורי חברת התקליטים Buffet Boys; האלבום היה במספר 156 בבילבורד 200. ב-2017 הוא השתתף בשיר On Her Mind של progressive metalcore באלבום Different Animals. באותה שנה הוא פרסם מיקסטייפ עם Fat Nick ששמו Drop Out of school. ב-2018 הוא פרסם את אלבום הסטודיו השני שלו שנקרא Five Five. ב-30 ביוני 2019, פויה פרסם את אלבום הסטודיו השלישי שלו בשם The South Got Something to Say. האלבום מכיל הופעות אורח של City Morgue, Juicy J ו-Ghostmane.
סוגה
פויה שר בכל מיני ז'אנרים, היפ הופ, טראפ, קלאוד ראפ ועוד.
פויה הוא חלק מ-The Underground Scene כלומר, הוא לא חלק מהאזור הפרסומי ולא חלק מחברת תקליטים גדולה אלא רק של עצמו והוא אמן עצמאי.
חיים אישיים
פויה הוא תורשת קובנית ופרסית.
No Nut November
היסטוריה
אף על פי ש-No Nut November במקור היה אמור להיות אתגר סאטירי, חלק מהמשתתפים טענו כי לחוסר באורגזמה ואי צפייה בפורנוגרפיה יש יתרונות בריאותיים. הערך על האתגר הועלה ב-2011 למילון האורבני וב-2017 האתגר צבר פופולריות ברשתות החברתיות. האתגר מתקשר לקהילת "NoFap" באתר Reddit, אשר מעודדת את משתמשיה להתנזר מאוננות. קהילת ה-Reddit אשר הוקדשה לאתגר,, גדלה מ-16,500 אנשים בנובמבר 2018 ל-137,000 אנשים בנובמבר 2022.
בעברית, האתגר מכונה חשוון ללא פקאן או חשוון ללא אגוז. החשוון נבחר מכיוון שלרוב חודש חשוון בלוח השנה העברי חופף עם חודש נובמבר בלוח השנה הלועזי והפקאן/אגוז נבחרו כיוון שזהו התרגום המילולי למילה האנגלית "nut", אשר לה הפירוש "לגמור" או "גמירה".
Destroy Dick December
Destroy Dick December (מילולית: דצמבר הריסת זין) הוא אתגר אינטרנטי הומוריסטי המתקשר ל-No Nut November בכך שהוא מהווה אתגר המשך עם מטרה הפוכה. אתגר זה, שנמשך לאורך כל חודש דצמבר מעודד את המשתתפים להשתתף ולהגביר את פעילותם המינית כמו יחסי מין ואוננות, לאחר מחסור בפעילות מינית עקב האתגר הקודם. בכל יום, המשתתפים באתגר מגיעים לאורגזמה כמספר היום בחודש - מ-1 בדצמבר בו המשתתפים מגיעים לפורקן פעם אחת ועד ל-31 בדצמבר בו המשתתפים מגיעים לפורקן 31 פעמים באותו היום, בסך הכל באתגר זה המשתתפים אומרים לגמור במהלך חודש דצמבר כ-496 פעמים.
ביקורת
לאחר שמספר ידוענים, כמו היוטיובר הימני פאול ג'וסף וטסון, קידמו ופרסמו את האתגר, העיתונאי איג'יי דיקסון מהמגזין רולינג סטון העריך כי האתגר מתקשר לימין הרדיקלי. מגזין Vice ביקר את האתגר לאחר שבשנת 2018, העוקבים בטוויטר של האתר הפורנוגרפי xHamster שלחו איומים לחברה.
עונת 1980/1981 ב-NBA
עונת 1980/1981 היא העונה ה-35 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה ה-14 של בוסטון סלטיקס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את יוסטון רוקטס בתוצאה 2–4. סדריק מקסוול זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר אף על פי ששיחק לצד חברי היכל התהילה לארי בירד, רוברט פאריש, קווין מקהייל ונייט ארצ'יבלד, לאחר שהעמיד בסדרה ממוצעים של 17.7 נקודות ו-9.5 ריבאונדים למשחק. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה לראשונה ג'וליוס ארווינג מפילדלפיה 76', שקלע 24.6 נקודות והוריד 8.0 ריבאונדים למשחק לאורך העונה והוביל את קבוצתו למאזן הטוב בליגה (62-20, זהה למאזנה של בוסטון).
בתחילת העונה צורפה לליגה קבוצת דאלאס מאבריקס. כתוצאה, שיבצה ה-NBA ארבע מקבוצות הליגה באזורים המתאימים יותר למיקומן הגאוגרפי - מילווקי באקס ושיקגו בולס עברו מהאזור המערבי לאזור המזרחי, וסן אנטוניו ספרס ויוסטון רוקטס עשו את הכיוון ההפוך.
דראפט 1980
בדראפט ה-NBA, שהתקיים ב-10 ביוני 1980 בעיר ניו יורק, בחרה גולדן סטייט ווריורס במקום הראשון את ג'ו בארי קארול מאוניברסיטת פרדו. הבחירה השנייה, דארל גריפית', זכה בתום העונה בתואר רוקי השנה ב-NBA. בדראפט זה נבחרו בסך הכול חמישה שחקני אולסטאר: הבחירה הראשונה ג'ו בארי קארול, חבר היכל התהילה קווין מקהייל (בחירה שלישית), אנדרו טוני (8), קיקי ואנדוויי (11) וג'ף רולנד (25). לאחר קריירת המשחק, הפכו תשעה מבין הנבחרים בדראפט למאמנים בליגת ה-NBA: מקהייל, ואנדוויי, מייק וודסון (בחירה 12), לארי דרו (17), ביל האנזליק (20), קני נאט (30), בוץ' קרטר (37), טרי סטוטס (38) וקורט ראמביס (58).
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך עשרה סיבובים):
אולסטאר
משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-1 בפברואר 1981 בריצ'פילד טאונשיפ שבאוהיו. המאמנים במשחק היו בילי קנינגהם מפילדלפיה 76' וג'ון מקלאוד מפיניקס סאנס. חמישיית המזרח כללה את אדי ג'ונסון, רג'י ת'יאוס, ג'וליוס ארווינג, לארי בירד וארטיס גילמור, וחמישיית המערב כללה את פול וסטפאל, וולטר דייוויס, אדריאן דאנטלי, ג'ורג' גרווין וכרים עבדול-ג'באר. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 120–123 ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה ג'וליוס ארווינג שקלע 18 נקודות.
פלייאוף 1981
בפלייאוף זה, שתי המדורגות הראשונות בכל אזור (מזרח ומערב) שובצו ישירות בסיבוב השני, בעוד המדורגות 3–6 שיחקו ביניהן בסדרות של הטוב משלושה משחקים.
סגל האלופה, בוסטון סלטיקס: סדריק מקסוול, לארי בירד, נייט ארצ'יבלד, רוברט פאריש, כריס פורד, קווין מקהייל, אם. אל. קאר, ג'רלד הנדרסון, ריק רובי, אריק פרנסטן וטרי דורוד.מאמן ראשי: ביל פיץ'.
אירוויזיון 2017
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2017 היא ההפקה ה־62 של תחרות השירים הבינלאומית השנתית של רשת השידור "אירוויזיון" מטעם איגוד השידור האירופי. התחרות התקיימה בקייב בירת אוקראינה במרכז התערוכות הבינלאומי של אוקראינה, לאחר שניצחה באירוויזיון 2016 עם השיר "1944" שביצעה הזמרת ג'מאלה. על התחרות פיקח יון אולה סאנד שפיקח על התחרות גם בשנים קודמות. לראשונה בתולדות התחרות, נבחרו להנחות את המופע שלושה גברים: אולכסנדר סקיצ'קו, וולודימיר אוסטפצ'וק וטימור מירושניצ'נקו. זו השנה הראשונה מאז 1956 שהתחרות לא הונחתה על ידי אישה כלשהי.
המדינה הזוכה בתחרות זו היא פורטוגל עם השיר "Amar pelos dois" (אהבה לשניים), שביצע סלבדור סובראל. פורטוגל קיבלה בתחרות זו 758 נקודות: מהשופטים היא קיבלה 382 נקודות – מספר הנקודות הרב ביותר שנתנו השופטים למדינה בתחרות אחת (29 נקודות יותר מהשיא הקודם שהיה שמור לשוודיה שקיבלה מהשופטים 353 נקודות בעת זכייתה באירוויזיון 2015) ומהקהל היא קיבלה 376 נקודות – רק 2 נקודות פחות ממספר הנקודות הרב ביותר שנתנו הקהל למדינה בתחרות אחת (שיא זה שמור לנורווגיה שקיבלה מהקהל 378 נקודות בעת זכייתה באירוויזיון 2009). תחת שיטת ההצבעה הקודמת ששילבה בין הצבעת השופטים להצבעת הקהל פורטוגל הייתה מקבלת 417 נקודות – שיא הנקודות של כל הזמנים (היא הייתה עוקפת ב-30 נקודות את השיא הקודם שהיה שייך לנורווגיה – 387 נקודות באירוויזיון 2009 שבו זכתה). בנוסף תחת שיטת הצבעה זו פורטוגל הייתה מקבלת "דוז פואה" (332 נקודות) 20 פעמים, מה שהיה גורם לה להפוך למדינה שקיבלה הכי הרבה "דוז פואה" (12 נקודות) בתחרות אחת. עד אז השיא היה שמור לשוודיה שקיבלה 18 פעמים "דוז פואה" (12 נקודות) בעת זכייתה באירוויזיון 2012.
אירוויזיון 2017 היה האחרון בשידורי הערוץ הראשון של רשות השידור בישראל לפני סגירתה של הרשות ומעבר אפיק 11 לערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי. בכך התחרות חתמה את שידורי הערוץ הראשון תחת הרשות.
לוגו וסלוגן האירוויזיון
הלוגו והסלוגן נחשפו ב-30 בינואר 2017. הסיסמה עבור תחרות האירוויזיון 2017 היא "לחגוג את המגוון" (Celebrate Diversity). הסיסמה היא המסר המרכזי לאירוע של השנה, והיא מבוטאת על ידי עיצוב לוגו יצירתי המבוסס סביב שרשרת חרוז אוקראיני מסורתית, המכונה "נאמיסטו" (Namysto), נאמיסטו הוא יותר מסתם תכשיט, נאמיסטו הוא קמע מגן וסמל יופי ובריאות. הוא מורכב מחרוזים שונים, כל אחד עם עיצוב משלו והחוגג הוא גיוון ואינדיבידואליות.
חצי גמר ראשון
חצי גמר זה התקיים ב-9 במאי, ובו הצביעו גם המדינות הבאות המשתתפות אוטומטית בגמר: איטליה, ספרד ובריטניה.
המדינות שהעפילו לגמר הן: שוודיה, אוסטרליה, בלגיה, אזרבייג'ן, פורטוגל, יוון, פולין, מולדובה, קפריסין וארמניה.
חצי גמר שני
חצי גמר זה התקיים ב-11 במאי, ובו הצביעו גם המדינות הבאות המשתתפות אוטומטית בגמר: גרמניה, צרפת ואוקראינה.
רוסיה, ששירה שובץ להיות שיר מספר 3 בחצי גמר זה, הוצאה מן התחרות זמן קצר קודם לכן, בשל איסור כניסת הזמרת לשטח אוקראינה. לפיכך קודמו השירים ממקדוניה ועד ישראל במקום אחד (4 הפך ל-3 וכך הלאה).
גמר
סדר שלב התחרות שהתקיים ב-13 במאי 2017, החל מ-22:00 שעון ישראל:
לוח 12 נקודות
בלוח זה מוצג מי נתן למי 12 נקודות.
ישראל באירוויזיון 2017
אירוויזיון 2017 הוא האחרון ששודר בישראל על ידי רשות השידור. מגיש הניקוד הישראלי, עופר נחשון, חולל שערורייה זוטא כאשר הודיע בשידור חי באירוויזיון על סיום שידורי רשות השידור (במסגרת הקראת הניקוד הישראלי לשאר השירים), דבר שהתפרש באופן שגוי בחו"ל כפרישה מוחלטת של ישראל מהאירוויזיון.
אימרי זיו (זוכה "הכוכב הבא לאירוויזיון") נבחר לייצג את ישראל בתחרות עם השיר "I Feel Alive".
השיר סיים במקום ה-23 עם 39 נקודות.
גן החיות מראח
גן החיות מראח פעל בשכונת זייתון שבעזה כחלק ממתחם פנאי שכלל גם גנים ציבוריים ופארק שעשועים קטן לילדים, המתחם הוקם בידי ממשל חמאס ברצועת עזה על קרקע ששימשה בעבר כמזבלה.
היסטוריה
הידוק הסגר על רצועת עזה והחרפת משבר המים ברצועה הסב סבל לבעלי החיים בגן החיות.
בעלי החיים
מלבד חיות שמצויות גם בפינות-חי כמו יונים, שועלים, נמיות מצויות, חתולים, כלבים, סוסי פוני, זאבים, אווזים, צבים, צבי, קופים, תרנגולות וגמל, היו בגן החיות גם שני אריות, וכמה נשרים ב־33 מתחמים וכלובים. הספארי ברמת גן הציע לשלוח לגן החיות מספר זברות אך הדבר לא יצא לפועל.
בעלי החיים הוברחו לרצועת עזה דרך מנהרות ההברחה ממצרים. אחד האריות נגנב מן הגן ונמצא רק כעבור זמן בעת פשיטה משטרתית.
יחסי איטליה–קוריאה הדרומית
יחסי איטליה–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין איטליה לקוריאה הדרומית.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-26 ביוני 1884.
איטליה סיפקה סיוע רפואי ומתקנים לכוחות האו"ם במהלך מלחמת קוריאה. מעמדו הנוכחי של ההסכם עם הרפובליקה של קוריאה הוא חילופי מזכר בנושא ההגנה על זכויות הפטנטים והסימנים המסחריים במרץ 1961, הסכם הסחר והתרבות במרץ 1965, הסכם על פטור מוויזות בשנת 1975, והסכם שיתוף הפעולה הכלכלי במאי 1982. לאחר מכן, הסכם שיתוף הפעולה המדעי והטכנולוגי בפברואר 1984, הסכם קידום ההשקעות והגנה הדדית בינואר 1989, הסכם כפל מיסוי והעלמת מיסים, הסכם שיתוף הפעולה בתיירות במרץ 2000, והסכם שיתוף הפעולה עם קוריאה הדרומית בביטוח לאומי במרץ 2005.
יחסי סחר
הסחר בין שתי המדינות, על פי נתוני 2006:
איזמאילובו המזרחית
איזמאילובו המזרחית היא חלק מהנפה ההיסטורית איזמאילובו.
בנפה יש 3 בתי חולים (כולל אחד לילדים), 3 מרפאות (כולל 2 לילדים), מספר בתי מרקחת כמו גם 9 גני ילדים ו-7 בתי ספר. איזמאילובו הוא אחד מראיוני השינה של מוסקבה.
תחנת המטרו פרבומאיסקאיה ממוקמת בסביבה הקרובה לגבולות הנפה.
גרופי
גרופי הוא סרט קולנוע ישראלי מ-1993, מסוגת סרט נעורים וסרט דרמה.
עלילה
גיבורת הסיפור פוגשת במרינה שייט זקן, שדן איתה בשאלה הפילוסופית, האם בחיים חשוב יותר לראות או להיראות. היא חולמת להיות כוכבת, ורוצה להיראות בחיים. הוא שט בין מקומות יפים ונהנה לראות את העולם.
בסופו של דבר, הגיבורה ומעריץ נוסף מצליחים להתל בצוות המלון, ולחדור דרך האבטחה. הם מובלים ללילה סוער של התבגרות. המעריץ הנוסף פוגש בזמר, אך חווה השפלה ממנו, ובורח מהמלון. הוא חוזר אל חבורת המעריצים, משכנע אותם כי הם אינם מכירים בכלל את הזמר, אלא רק את התדמית, שיצרו לו משרדי הפרסום. חבורת המעריצים עוזבת את המקום, למעט הגיבורה, שעדיין מצויה במלון.
ביקורת
מבקרת הקולנוע יעל ישראל כתבה שאף על פי שזהו סרט נעורים אנשים ממגוון גילאים יכולים להתחבר אליו.
פולה פרדריקסן
פולה פרדריקסן (באנגלית: Paula F. Fredriksen, נולדה ב-6 בינואר 1951) היא היסטוריונית וסופרת יהודיה (התגיירה) אמריקאית, פרופסור להיסטוריה וחקר הנצרות הקדומה באוניברסיטת בוסטון, ובאוניברסיטה העברית בירושלים, ומרצה אורחת גם באוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע. חוקרת ולוחמת באנטי-יהדות ובאנטישמיות. מפורסמת מאוד המחלוקת שלה ושל אחרים עם מל גיבסון, בעקבות סרטו "הפסיון", על יומו האחרון של ישו, ודרך הצגת היהודים ומעשיהם שם, דרך אנטישמית לטענת רבים.
קורות חיים
פרדריקסן נולדה ב-1951, ברוד איילנד, ארצות הברית, למשפחה נוצרית קתולית. סיימה תואר ראשון בהיסטוריה ולימודי דת, בוולסלי (Wellesley College) ב-1973, תואר שני בתאולוגיה באוניברסיטת אוקספורד ב-1974 ודוקטורט באוניברסיטת פרינסטון ב-1979.
בשנת לימודיה האחרונה בפרינסטון שימשה גם כמרצה, ואחר כך לימדה במשך שנה כחברת סגל באוניברסיטת סטנפורד. ב-1980 מונתה לראשונה לפרופסור בדרגה זוטרה, באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם כיהנה כשש שנים. אחר כך לימדה היסטוריה ותאולוגיה נוצרית במשך שלוש שנים באוניברסיטת פיטסבורג, כפרופסור בדרגה גבוהה יותר (Associate Professor) ומ-1990 היא מכהנת כמרצה ופרופסור להיסטוריה ותאולוגיה נוצרית קדומה באוניברסיטת בוסטון. בשנים האחרונות היא מרצה ומלמדת גם בישראל, כחברת סגל באוניברסיטה העברית וכמרצה אורחת גם באוניברסיטאות אחרות בארץ. תחום התמחותה הוא היסטוריה של הנצרות הקדומה ומערכת היחסים בין היהדות, הנצרות ועובדי האלילים, בעולם היווני - רומי.
חברת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים החל מ-2013.
בעלה הראשון של פרדריקסן היה ההיסטוריון והסופר, פרופסור (אוניברסיטת בוסטון) ריצ'רד לנדס ולזוג יש שלוש בנות. לאחר גירושיהם היא נישאה לפרופסור לרפואה ולפילוסופיה של המדע (אוניברסיטת בוסטון), הסופר אלפרד טאובר. היא גרה, נכון ל-2020, בארצות הברית (ניו המפשייר) ובישראל (ירושלים), לסירוגין, כחצי שנה בכל מדינה.
מומחית להיסטוריה ותאולוגיה
פרדריקסן משמשת כיום (2013) כעורכת במספר ירחונים או רבעונים מקצועיים: Journal of Early Christian Studies (החל מ-2009), Jewish Quarterly Review (החל מ-2002), Studies in Christianity and Judaism (קנדה) (החל מ-1990), והוצאת אוניברסיטת מישיגן (החל מ-1991). בעבר (1995 - 1996) ערכה גם ב-Religious Studies Review.
שימשה כיועצת לעניינים היסטוריים והופיעה כמומחית לעניינים אלה בהפקות, תוכניות או מהדורות מיוחדות של ה-BBC ,PBS, ABC, NBC, ניוזוויק, וושינגטון פוסט, דיסקברי, U.S. News & World Report, נשיונל ג'יאוגרפיק, ערוץ ההיסטוריה בארצות הברית, הטלוויזיה הציבורית בצרפת, ועוד.
כתבה עשרות רבות של מאמרים מקצועיים בהיסטוריה ובתאולוגיה, הן לעיתונות המקצועית והן לעיתונות הפופולרית. בשנים 2001 - 2003 הייתה הכותבת הקבועה בתחומי מומחיותה בוושינגטון פוסט ובניוזוויק ועד 2006 הייתה הכותבת הקבועה בתחומים אלה בניו ריפבליק.
סיפרה From Jesus to Christ זכה ב-1988 בפרס אוניברסיטת ייל (Yale Governors’ Award for Best Book, 1988) על הספר הטוב ביותר לאותה שנה. הספר שימש לאחר מכן בסיס לסדרת סרטי טלוויזיה דוקומנטריים שהופקה ב-1998 במסגרת Frontline ואשר נקראה באותו שם. פרדריקסן עצמה הייתה הקריינית בסדרה זו.
סיפרה Jesus of Nazareth, King of the Jews, שפורסם בשנת 1999, זכה באותה שנה בפרס הלאומי לספרים יהודיים (National Jewish Book Award) בארצות הברית, בנוסף לפרס מטעם אוניברסיטת בוסטון.
סיפרה (עורכת וגם אחד הכותבים) On The Passion of the Christ: Exploring the Issues Raised by the Controversial Movie, מ-2006, הוקדש כולו למחלוקת ולהאשמת סרטו של מל גיבסון מ-2004, "הפסיון של ישו", באנטישמיות.
ספריה
(תורגם לצרפתית ב-1992, De Jésus aux Christs) (תורגם לאיטלקית ב-1995, Da Gesù have Cristi.). (יצא גם במהדורה שנייה ב-2000, בניו יורק ובלונדון - Vintage Books ,Macmillan Publishers).
רמי יוסף
רמי יוסף (נולד ב- 1967) הוא פרופסור מן המניין באקטואריה ומימון במחלקה למנהל עסקים ומשמש כיו"ר ארגון הסגל האקדמי הבכיר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא מכהן כנשיא לשכת מעריכי השווי והאקטוארים הפיננסיים בישראל (IAVFA), מייסד ומנכ"ל של חברת "פרופ' רמי יוסף - ייעוץ אקטוארי, פנסיוני וכלכלי".
ביוגרפיה
יוסף נולד, גדל והתחנך בעפולה. את לימודי התיכון סיים בשנת 1985 בתיכון בן-גוריון בעיר ובשנת 1985 התגייס לצה"ל ושירת ביחידה מובחרת בזרוע היבשה. בשנת 1991, סיים בהצטיינות יתרה תואר ראשון (B.A) בסטטיסטיקה באוניברסיטת חיפה.
בשנת 1995 סיים בהצטיינות יתרה תואר שני (M.Sc) באקטואריה באוניברסיטת חיפה, במהלכו (1992–1994) השלים לימודי תעודת דיפלומה באקטואריה DAT, מטעם City University of London.
בשנת 1999, השלים יוסף את הדוקטורט (Ph.D) בתחום האקטואריה באוניברסיטת חיפה בהצטיינות (בציון מעולה).
יוסף מחזיק במספר רב של הסמכות מקצועיות ובין היתר בהסמכה של (Fellow of The IAVFA (F.IL.A.V.F.A. מטעם לשכת מעריכי השווי והאקטוארים הפיננסיים, בהסמכה של Life Risk Actuary וב-Pensions Risk Actuary.
יוסף מתמחה באקטואריה, ביטוח, פנסיה, מימון וניהול סיכונים ונחשב למומחה בארץ ובעולם בתחום האקטואריה והמימון. כיהן בעבר ומכהן בהווה בדירקטוריונים של חברות שונות ובין השנים 2005–2007, שימש כמנכ"ל עיריית עפולה.
החל משנת 2019, הוא משמש כיו"ר האיגוד הישראלי למדעני נתונים מקצועיים (PDSIA). יוסף מוכר כמומחה מטעם בבתי המשפט ובתי הדין הרבניים בישראל הוא העניק ומעניק חוות דעת בתחומים שונים.
כפרופסור באוניברסיטת בן-גוריון שבנגב
את דרכו המקצועית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב החל יוסף כמרצה בשנת 2000, הוא פרופסור מן המניין באקטואריה ומימון במחלקה למנהל עסקים. בין השנים 2012–2015, כיהן כראש המחלקה למנהל עסקים והחל מ-2006 הוא משמש כיו"ר ההתמחויות במגמות מימון ומימון וביטוח במחלקה למנהל עסקים.
בשנת 2014, יחד עם פרופסור אביה ספיבק ופרופסור דויד לייזר, הקים את המרכז לפנסיה ביטוח ואוריינות פיננסית באוניברסיטת בן-גוריון. המרכז, מהווה שיתוף פעולה בין חוקרים מתחומי הכלכלה, האקטואריה והפסיכולוגיה הכלכלית, כמו כן המרכז מהווה גוף מייעץ לקובעי המדיניות ומקיים שיתופי פעולה עם גופים מובילים בתעשייה ופועל להטמעת האוריינות הפיננסית בישראל לצד זיהוי הגורמים המשפיעים עליה הן במחקר והן בפרקטיקה.
בשנת 1997, ייסד יוסף את חברת הייעוץ "פרופ' רמי יוסף - ייעוץ אקטוארי, פנסיוני וכלכלי". החברה מעניקה ייעוץ אקטוארי וכלכלי בתחומים שונים ובין היתר, חוות דעת אקטואריות לבתי משפט בתחומי הנזיקין, חוות דעת אקטואריות בתחום איזוני משאבים בדיני משפחה, הערכת שווי חברות ועסקים, התחייבויות עובדים על פי כללי התקינה החשבונאית הבינלאומית -IFRS וחוות דעת כלכליות.
כנשיא לשכת מעריכי השווי והאקטוארים הפיננסיים בישראל
משנת 2017, מכהן יוסף כנשיא לשכת מעריכי השווי והאקטוארים הפיננסיים בישראל (IAVFA) – לשכה המייצגת את אנשי המקצוע העוסקים בתחום בפני גורמים ממשלתיים, ציבוריים ואחרים בארץ ובחו"ל.
בנובמבר 2015, פיתח יחד עם יו"ר ומנכ"ל לשכת מעריכי השווי והאקטוארים הפיננסיים בישראל (Actuaries), האקטואר רועי פולניצר, את הסמכת ה-אקטואר סיכוני חיים (LRA- Life Risk Actuary) והסמכת אקטואר סיכונים פנסיוניים (PRA- Pensions Risk Actuary) של הלשכה, לצורך שיפור מעמדם של אנשי המקצוע בישראל בתחומים הללו.
במרץ 2017, כיהן בראש וועדה של לשכת מעריכי השווי האקטוארים הפיננסיים, שבחנה וגיבשה קווים מנחים לאקטוארים המתמנים על ידי בתי משפט ובתי דין לעריכת חוות דעת בנושא איזון משאבים בין בני זוג בפירוק התא המשפחתי ("ועדת יוסף").
יוסף מתגורר בעפולה. הוא נשוי לשגית ולהם שלושה ילדים.
אביטל כנעני
אביטל כנעני (נולדה ב-26 בספטמבר 1978) היא אמנית ואשת חינוך ישראלית. כנעני עוסקת בפיסול, מיצב, רישום, מגזרות נייר ותחריט. עבודותיה עוסקות בגוף האנושי, החייתי והפראי, ביחס בין הגוף לטבע הצומח, מתוך עיסוק פורמליסטי בצורה וחומר. שאלות של רישום, חומר ותנועה מונחות במרכז היצירה, הנוגעת בנוכחות נשית ביחס לגוף האמנית, האובייקט המפוסל ותולדות האמנות. על עבודתה זכתה כנעני בפרס האמן הצעיר של משרד התרבות והספורט בשנת 2008.
ביוגרפיה
אביטל כנעני היא נכדתו של הפסל יחיאל שמי, בתה של האמנית והכוריאוגרפית יעל כנעני, ואחות צעירה לאמנית עפרי כנעני. כנעני גדלה בקיבוץ כברי.
בין השנים 2001 ל-2005 למדה תואר ראשון באמנות וחינוך מהמדרשה - פקולטה לאמנות, המכללה האקדמית בית ברל בהתמחות בפיסול וב־2008 סיימה תואר שני באמנות מבצלאל - אקדמיה לעיצוב ואמנות בירושלים. היא מתגוררת בתל אביב ובברוקלין, יחד עם בן זוגה ובתם.
אמנות
הרים נופלים: תערוכת רישום מוזיאלית שהוצגה במוזיאון סומה (Soma) בסיאול בשנת 2012, התערוכה כללה רישומים שנעשו בסיאול במהלך 2012. הסדרה משוחחת עם הטבע הקוריאני ומאפייניו. הרישומים, מתארים סדרת הרים מוארכים, תלויים מראשם, חסרי קרקע ובסיס.
שם:חיה: האותיות ח.י.ה בעלות מספר משמעויות בשפה העברית. חיה שם לאישה, שם העצם חיה (animal) ולתיאור המצב של חיים לעומת מוות (alive - live). כנעני יצירה סביבות של פסלים העוסקים ביחס בין סביבה לפסל, בין חיה לטבע בין חי למת באמצעות הצבת פסלי עץ, פורניר וקרמיקה. כנעני מפסלת גם בחומרים שאינם חומר פיסול מקובלים כגון קרטון, פורמיקה, פורניר ועץ מעובד דקיק.
תחזיקי בקצוות: הפרויקט תחזיק בקצוות התפרס על פני שלושה חללים שונים ומרוחקים בישראל. גלריה מנשר בתל אביב, הגלריה בקיבוץ בארי, והגלריה בלוחמי-הגטאות. שלושת המיצבים, המשלבים בתוכם פיסול ורישום, ומתהווים למהלך אחד שלם. הרישום והפיסול בפרויקט זה בדקו שאלות של קנה מידה, מרחק, גאוגרפיה ופני שטח.
דייגו טריסטן
דייגו טריסטן הררה (נולד ב-5 בינואר 1976) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ.
בשיאו היה טריסטן לאחד מהחלוצים הספרדים הבולטים בתקופתו. הוא צבר קרוב למאה שערים בליגה הספרדית הראשונה, ובלט בעיקר בתקופתו בדפורטיבו לה קורוניה, בה שיחק במשך שש עונות, ועמה זכה בגביע המלך הספרדי וכן בתואר מלך השערים של הליגה. לזכותו של טריסטן ארבעה שערים ב-15 הופעות במדי נבחרת ספרד, אותה ייצג בין היתר בטורניר מונדיאל 2002.
תחילת הקריירה
טריסטן החל את דרכו בקבוצת הנוער של ריאל בטיס. בעונת, כשהיה בן 19, החל לשחק בקבוצת המילואים בטיס ב' בליגה השלישית, ובלט עם 33 שערים בקרוב למאה הופעות ליגה, על פני שלוש עונות.
לקראת עונת עבר טריסטן לקבוצת המילואים של מיורקה ששיחקה בליגת המשנה. הוא השתלב היטב בהרכב הקבוצה, רשם 39 הופעות ליגה והוביל את רשימת הכובשים של הקבוצה עם 15 כיבושים (בצוותא עם אלברט לוקה). עם זאת, מיורקה ב' נשרה בתום העונה לליגה השלישית, לאחר שסיימה במקום ה-19, נקודה בלבד מהקו האדום.
על אף הירידה לליגה השלישית, זכה טריסטן לקידום ועבר לסגל הקבוצה הראשונה של מיורקה, ששיחקה בליגה הבכירה. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך במחזור השלישי של העונה, בניצחונה הביתי של מיורקה 0–3 על נומנסיה ב-12 בספטמבר 1999. טריסטן אף כבש את שער הבכורה שלו במשחק, כאשר קבע את תוצאת המשחק בדקה ה-29. את העונה סיים טריסטן עם 18 שערי ליגה ב-35 הופעות, וסיים שישי בטבלת מלך השערים של הליגה. בנוסף, כבש חמישה שערים בעשר הופעות באירופה, כאשר קבוצתו העפילה עד לרבע גמר גביע אופ"א באותה העונה.
דפורטיבו לה קורוניה
לקראת עונת 2000/2001 עבר טריסטן לשורות האלופה הטרייה, דפורטיבו לה קורוניה של המאמן חאבייר אירורטה. בתחילה היה מועמד לעבור לריאל מדריד, אך מועמדותו נפלה עם שינויי הנשיאים במועדון, ובכך הושלמה עסקת העברתו ללה קורוניה. יחד עם רוי מקאיי, יצר טריסטן שיתוף פעולה התקפי פורה, וכבר במשחקיו הראשונים בקבוצה סייע לדפורטיבו לזכות בתואר הסופר קאפ הספרדי, לאחר ניצחון בגמר כפול על אספניול. במשחק הראשון בחוץ שותף כמחליף בלבד (0-0 בסיום), אך בגומלין פתח בהרכב ואף כבש את השער שקבע את תוצאת המשחק, 2-0 לדפורטיבו. את העונה סיים טריסטן ככובש המצטיין של קבוצתו, עם 19 שערי ליגה (רביעי בטבלת מלך הכובשים) שסייעו לקבוצה לסיים את העונה כסגנית האלופה, אך עם זאת התאכזב ממעמדו במועדון, מאחר שמקאיי הועדף על פניו בחוד. טריסטן שותף ב-29 משחקי ליגה בלבד, מתוכם רק 22 בהרכב הפותח.
עונה לאחר מכן קבע טריסטן שיא קריירה אישי של 21 שערי ליגה ב-34 הופעות, כאשר לה קורוניה של אירורטה שוב סיימה כסגנית האלופה. באותה העונה זכה טריסטן בתואר הפיצ'יצ'י, מלך השערים של הליגה הספרדית, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה עם זכייה בגביע המלך הספרדי עם ניצחון 1–2 על ריאל מדריד. טריסטן כבש את שערה השני של קבוצתו בדקה ה-37 של ההתמודדות, והעלה את מאזנו לחמישה שערים בטורניר הגביע של אותה העונה. בליגת האלופות כבש טריסטן שישה שערים באותה העונה, ובסך הכול בשלושת המפעלים עמד מאזנו על 32 כיבושים.
בעונת 2002/2003, לאחר שסבל מפציעה אותה ספג במדי הנבחרת, איבד טריסטן את מקומו כחלוץ הבכיר של הקבוצה לרוי מקאיי, שאף זכה בנעל הזהב האירופית בזכות הופעותיו באותה העונה. טריסטן התקשה לחזור לכושר, ועל אף עזיבתו של מקאיי לבאיירן מינכן בתום העונה, לא הצליח לחזור לכושרו המלא. בעונה הבאה רשם 90 דקות בעשרה משחקים בלבד - הוא הוחלף בעשרים משחקים, ועלה ב-18 נוספים מהספסל. גם קצב כיבוש השערים של טריסטן פחת, והוא הסתפק בפחות מעשרה שערי ליגה בשלוש עונות ברציפות.
בתום עונת 2005/2006, ולאחר שש עונות במועדון, סיים טריסטן את דרכו בלה קורוניה, לאחר ששוחרר מהקבוצה על ידי המאמן חואקין קפארוס בצוותא עם ליונל סקאלוני ששוחרר אף הוא. בסך הכול ערך טריסטן 179 הופעות ליגה וכבש 77 שערים במדי הקבוצה, וממוקם שני בטבלת מך השערים של הקבוצה בכל הזמנים (אחרי מקאיי).
שלהי הקריירה
מאז שחרורו מלה קורוניה נקשר שמו של טריסטן במספר מועדונים בספרד ומחוצה לה, עד שב-13 בספטמבר 2006 חתם במיורקה, הקבוצה אותה עזב לטובת לה קורוניה שש שנים קודם לכן. עד לחודש ינואר ערך טריסטן 13 הופעות ליגה ושלוש הופעות בגביע במדי הקבוצה, כולל שמונה הופעות בהרכב הפותח, אך כשל למצוא את הרשת בכל 16 הופעותיו. ב-31 בינואר 2007, ולאחר חצי עונה בלבד, שוחרר מהקבוצה עקב כושר לקוי ויכולת חלשה.
ביולי 2007, לאחר חצי עונה מחוץ למגרשים ולקראת עונת 2007/2008 בסרייה א', עזב טריסטן לראשונה את ספרד ועבר לשחק בליבורנו שחיפשה מחליף לכריסטיאנו לוקארלי. טריסטן לא עמד בציפיות המוקדמות ממנו, וכבש שער ליגה בודד ב-21 הופעות. על אף זכה ב-17 הופעות בהרכב הפותח, הצליח טריסטן לסיים רק שני משחקים לאורך העונה כולה. בתום העונה המאכזבת, מבחינה אישית וקבוצתית, נשרה הקבוצה לסרייה ב', וטריסטן סיים את דרכו במועדון.
ב-28 בספטמבר 2008 הגיע טריסטן לתקופת מבחן בקבוצת וסטהאם יונייטד, זמן קצר לאחר הצטרפותו של המאמן ג'אנפרנקו זולה. ב-14 באוקטובר חתם טריסטן על חוזהו בקבוצה, ואת הופעת הבכורה שלו ערך כחודשיים לאחר מכן, כשעלה כמחליף בהפסד הביתי 0–2 לטוטנהאם הוטספר. את הופעתו הראשונה בהרכב ערך רק בסוף חודש מרץ, אך מאז פתח בשמונה הופעות ליגה ברציפות, כאשר הוא משלים 90 דקות בשש מההופעות וכובש פעמיים. בסיום העונה תפסה הקבוצה את המקום התשיעי בטבלה, וטריסטן נפרד מהמועדון עם שלושה שערי ליגה ב-14 הופעות.
בסיום העונה פרש טריסטן ממשחק פעיל בגיל 34.
נבחרת ספרד
תקופת השיא של טריסטן במדי לה קורוניה נמשכה כשנתיים, ובתקופה זו ערך את כל הופעותיו במדי נבחרת ספרד. את הופעת הבכורה שלו ערך טריסטן תחת המאמן חוסה אנטוניו קמאצ'ו ב-2 ביוני 2001, בניצחונה הביתי של ספרד 1–4 על במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. טריסטן פתח בהרכב באותו המשחק, ושתי דקות בתוך תוספת הזמן של ההתמודדות כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, וקבע את תוצאת המשחק. טריסטן הוסיף שלוש הופעות ושער אחד נוסף בטורניר המוקדמות (בניצחון הביתי 0–4 על ), וסייע לנבחרתו להעפיל לטורניר הגמר.
טריסטן הספיק לערוך שתי הופעות רשמיות נוספות במדי הנבחרת, במוקדמות יורו 2004. משחקו האחרון במדי הנבחרת היה ב-6 בספטמבר 2003, במשחק ידידות מול בחוץ. טריסטן עלה מהספסל במחצית במקום הקפטן ראול, ובדקה ה-77 כבש את השער שקבע את תוצאת המשחק, 3-0 לספרד. בסך הכול לזכותו של טריסטן ארבעה שערים ב-15 הופעות במדי ספרד.
קרם לחות
קרם לחות הוא תכשיר קוסמטי המשמש להגנה, לחות, שימון העור ומונע קמטים. פעולות אלו מבוצעות בדרך כלל על ידי חלב המיוצר על ידי עור בריא. שימוש בקרם לחות מגביר את הפעולה הטבעית של העור.
מנגנון פעולה
בגוף האדם, מים מתאדים ללא הרף מהשכבות הפנימיות של העור. וויסות תכולת המים של העור שומר על איזון בין יובש ללחות. עור רטוב ולח מדי פגיע בפני פתוגנים ולכלוך, עור שהתייבש יהפוך לשביר ונוקשה. היכולת לשמור על לחות תלויה בשכבת השומנים הדו-שכבתית שנמצאת בין הקרטינוציטים.
קרמי לחות משנים את קצב איבוד המים. החומרים העיקריים של קרמי הלחות מתחלקים לאחת משתי קטגוריות: חוסמים את התאדות הנוזלים ומוסיפים לחות.
תכשירי לחות לרוב מכילים גם מים, שפועלים כחומר לחות זמני וכדרך לספיגה של חלק מהרכיבים ולאידוי קרם הלחות.
שימושים
קרמי לחות משמשים לטיפול במחלות עור מסוימות, כגון פסוריאזיס, קסרוזיס וגרד באטופיק דרמטיטיס. לעיתים קרובות הם משולבים עם חומרי לחות, כגון חומצה סליצילית ואוריאה.
סכנות
מוצרי טיפוח על בסיס פרפין עלולים להוות סכנת שריפה.
זה עושה לך את זה
זה עושה לך את זה הוא אלבום האולפן השלישי והאחרון של להקת נוער שוליים. האלבום יצא לאור באוגוסט 1991 והופץ על ידי חברת התקליטים הד ארצי. במקור יצא האלבום על גבי תקליט ויניל ותקליטור.
את אלבום זה הפיק עובד אפרת, שעבד עם הלהקה גם באלבומיה הקודמים. את רוב השירים באלבום כתבה חנה גולדברג, ובהם שלושת שיריו המצליחים ביותר, "שמור עליי", "מותק" ו"לא אטוש את ידך". האלבום זכה להצלחה פחותה בהרבה מקודמו, והביא לסוף פעילות הלהקה. שיר נוסף שהקליטה הלהקה באותה שנה שזכה להצלחה היה "מספיק לי", שנכלל באלבום בשם "שפמשותפת - מועדון השירים הבודדים". באותה השנה זכתה הלהקה בתואר "להקת השנה" בתחרות "תפוח הזהב" של רשות השידור. חברי הלהקה לא הודיעו באופן רשמי על התפרקותה, אך למעשה חדלו לפעול ביחד אחרי יציאת האלבום השלישי.
נל קרטר
נל קרטר (באנגלית:  Nell Carter; 13 בספטמבר 1948 - 23 בינואר 2003) הייתה שחקנית וזמרת יהודייה-אמריקאית. זוכת פרס טוני ופרס אמי ומועמדת 2 פרסי גלובוס הזהב על תפקידה בקומדיית המצבים.
קורות חיים
נולדה בשם נל רות' הארדי בעיר ברמינגהאם שבאלבמה. איבדה את אביה בגיל שנתיים לאחר שזה התחשמל למוות. היא גדלה כנוצרייה, הייתה נערת מקהלה בקהילתה ושרה שירי גוספל בתחנת הרדיו המקומית.
בגיל 16 עברה אונס ומכך נכנסה להריון, היא ילדה בת ומסרה אותה לדודתה שתאמץ אותה. בגיל 19 עזבה את אלבמה ועברה להתגורר בניו יורק שם שרה בבתי קפה לפני שהצליחה לפרוץ.
קריירת משחק
קרטר החלה את דרכה כשחקנית תיאטרון בברודוויי בראשית שנות ה-70, היא זכתה בפרס טוני על תפקיד ראשי מוערך במחזמר "Ain't Misbehavin' ". היא התפרסמה לראשונה בשנת 1979 לאחר הופעתה המוזיקלית בדרמה המוזיקלית הקומית של מילוש פורמן "שיער". היא זכתה להכרה גם בזכות תפקידי משנה בסדרה "התקווה של ראיין" ובסרט "בעיות מודרניות".
בשנת 1981 הופיעה לראשונה בתפקיד ראשי בחייה, בקומדיית המצבים. קרטר גילמה במשך שש עונות הסדרה את הזמרת נלי רות "נל" הרפר, היא הועמדה על משחקה פעמיים לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי.
היא זכתה בפרס אמי בשנת 1982 על הביצוע המוזיקלי שביצעה ביחד עם השחקן אנדרה דה שילדס בשחזור הטלוויזיוני למחזמר "Ain't Misbehavin' ".
בתחילת שנות ה-90 השתתפה קרטר בסיטקום "Hangin' with Mr. Cooper" בתפקיד מנהלת התיכון פמלה ג'יין מור.
חיים אישיים
בצל ההצלחה שלה בראשית שנות ה-80 סבלה קרטר מבעיות של התמכרות לסמים. היא ניסתה להתאבד ובשל כך נכנסה למוסד גמילה.
התגיירה בשנת 1982 לאחר שנישאה למתמטיקאי ג'ורג' קרינקי, השניים התגרשו לאחר כעשר שנים. קרטר הייתה אם לשלושה - בת אותה ילדה בגיל 16 ושני בנים אותם היא אימצה. לאחר מכן נישאה למלחין רוג'ר לרוקואה והתגרשה ממנו כעבור שנה.
היא נפטרה בתחילת שנת 2003 ממחלת לב בגיל 54 לאחר שנים בהן סבלה מבעיות רפואיות שונות.
אקורד מינורי
אקורד מינורי הוא אקורד המורכב מטרצה קטנה ומקווינטה זכה. שמו ניתן לו מהטרצה הקטנה (מינור = קטן) שבבסיסו. האקורד המינורי נחשב ל"אקורד עצוב" ורגוע מהמז'ורי, או מבטא רגש געגוע, לעומת האקורד מז'ורי שנחשב ל"אקורד שמח" ואנרגטי יותר. האקורד המינורי והאקורד המז'ורי הם האקורדים היסודיים במוזיקה טונאלית.
אקורד משולש
האקורד המינורי המשולש מסומן ב _3^5 ומורכב כאמור מטרצה קטנה ומקווינטה זכה. שמו של האקורד ניתן לו מצליל השורש שלו. לדוגמה, אקורד רה מינור מורכב מרה, פה ולה.
היפוכים
היפוך נעשה כאשר צליל הבס הוא אחד מצלילי האקורד שאינו צליל השורש. הופעת צליל הטרצה בבס תעביר את האקורד ממצב יסודי להיפוך ראשון, או סקסטאקורד המסומן ב _3^6 או בקיצור: 6. לדוגמה, באקורד רה מינור סקסטאקורד, הצליל פה יופיע בבס. כאשר צליל הקווינטה מופיע בבס האקורד עובר להיפוך שני, או קוורטסקסטאקורד המסומן ב _4^6. לדוגמה, באקורד רה מינור קוורטסקסטאקורד הצליל לה יופיע בבס.
אקורד מינור שבע
אקורד מינור שבע הוא ספטאקורד לא-דומיננטי. אקורד מינורי עם ספטימה קטנה נקרא מינור שבע, או מינור-קטן שבע. לדוגמה, אקורד רה מינור-קטן שבע מורכב מרה, פה, לה ודו. אקורד מינורי עם ספטימה גדולה נקרא מינור שבע-גדול. לדוגמה, אקורד רה מינור-גדול שבע מורכב מרה, פה, לה ודו דיאז. לשני האקורדים פונקציה הרמונית זהה, אך תפקידים שונים במודולציות ובהולכת קולות.
פריטילאטה ואדדאר
פריטילאטה ואדדאר (5 במאי 1911 – 23 בספטמבר 1932) הייתה מהפכנית בנגלית, שהשפיעה רבות על תנועת העצמאות ההודית. ואדדאר למדה פילוסופיה בקולג' בקולקטה ולאחר תקופה קצרה כמורה בבית הספר, ואדדאר הצטרפה למחתרת בראשות סוריה סן. כחלק מפעילותה המהפכנית היא הובילה צוות של חמישה עשר מהפכנים שתכננו ב-1932 לתקוף את המועדון הבריטי ה-"Pahartali European Club" שבכניסה אליו נתלה שלט "הכניסה לכלבים ולהודים אסורה". המהפכנים שרפו את המועדון ולאחר מכן נעצרו על ידי המשטרה הבריטית. כדי למנוע את מעצרה ואת חשיפת התשתית של הקבוצה כולה, ואדדאר התאבדה בבליעת ציאניד.
ראשית חייה
ואדדאר נולדה כבת למעמד הברהמינים ב-5 במאי 1911 בעיירה בשם פטיה במחוז צ'יטגונג, הנמצא כיום בבנגלדש. אביה של ואדדאר היה פקיד עירייה ואמה הייתה עקרת בית. לוואדדאר היו חמישה אחים. בילדותה כונתה פריטילאטה רני.
בקולקטה
לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', ואדדאר עברה לקולקטה, כדי ללמוד פילוסופיה ב-"Bethune College". לאחר כשנתיים היא הייתה אמורה לקבל תעודת הסמכה אך תעודה זאת נשללה ממנה על ידי השלטון הבריטי. רק ב-2012, הוענקה לה תעודה זאת, יחד עם פעילות אחרות לעצמאות הודו, ככבוד שלאחר המוות.
כמורה בבית הספר
לאחר שסיימה את לימודיה בקולקטה, ואדדאר חזרה לצ'יטגונג. בצ'יטגונג, היא עבדה כמנהלת ומורה בבית ספר אנגלי מקומי שנקרא "Nandankanan Aparnacharan School".
פעילותה המהפכנית
כאשר סוריה סן שמע על רצונה של ואדדאר להצטרף לתנועה לעצמאות הודו הוא יצר איתה קשר ראשוני. קשר ראשוני זה הוביל לכך שב-13 ביוני 1932 שניהם נפגשו. אחד מהמהפכנים בקבוצה, בינוד ביהרי, התנגד להצטרפותה, בשל היותה אישה. עם זאת, לבסוף הורשתה ואדדאר להצטרף לקבוצה מכיוון שההנחה הרווחת בקרב המהפכנים הייתה שהרשויות יחשדו פחות באישה ולכן הצטרפותה תקל על העברות נשק.
כחלק מחבורתה במחתרת, ואדדאר לקחה חלק בפשיטות רבות על משרדים של רשתות הטלפוניה הבריטיות ובהשתלטות על רשת הטלפוניה הכללית. במרד צ'יטאגונג, ואדדאר עזרה לספק חומרי נפץ למהפכנים.
ההתקפה על המועדון הבריטי (1932)
ב-1932, סוריה סאן תכנן להתקיף את המועדון הבריטי ה-Pahartali European Club בשל העובדה שבפתחו נתלה השלט "הכניסה לכלבים ולהודים אסורה". בשל אופייה החשאי של המשימה, סוריה סן החליט למנות אישה בתור המובילה של משימה זאת. קלפנה דאטא, שהייתה המהפכנית הבולטת בקבוצה באותה תקופה, נעצרה שבעה ימים לפני האירוע ובשל כך, ואדדאר הונחתה להוביל את ההתקפה. במסגרת ההכנות נשלחה ואדדאר לאימונים לשימוש בנשק.
חברי החוליה התחילו את ההתקפה על המועדון בשעה 22:45 כאשר היו כ-40 איש בתוך המועדון עצמו. חברי החוליה התחלקו לשלוש קבוצות שונות שתקפו את המועדון מכיוונים שונים. כאשר ההתקפה החלה, מספר שוטרים ששהו במועדון שלפו את האקדחים שלהם והחלו לירות, ואדדאר נפגעה מכדור בודד. על פי דו"ח המשטרה מהאירוע, באירוע נהרגה אישה אחת ונפצעו ארבעה גברים ושבע נשים אחרות.
מותה
ואדדאר נלכדה פצועה על ידי המשטרה הבריטית ובלעה את גלולת הציאניד שלה על מנת להימנע ממעצר ותחקור. גופתה נמצאה וזוהתה על ידי המשטרה רק בבוקר שלאחר האירוע. בחיפוש על הגופה נמצאו מספר עלונים וטיוטה של תכנון ההתקפה. במהלך הנתיחה שלאחר המוות נמצא כי הפגיעה מהכדור הייתה משנית ומותה נגרם בשל גלולת הציאניד.
מורשתה
הסופרת הבנגלית המפורסמת סלינה חוסיין הגדירה את ואדדאר כ-"אידיאל נשי" ובכך סימנה אותה כדמות נשית בולטת בלאומיות הבנגלית. לזכרה הוקמה הקרן "Birkannya Pritilata Trust" שמשמעות שמה הוא "הקרן לאשה האמיצה פריטילאטה". הקרן מציינת את יום הולדתה מדי שנה במספר אירועים בהודו ובבנגלדש. ב-2012, פסל ברונזה של ואדדאר הוצב בסמוך לבית הספר שהוקם ליד המיקום ההיסטורי של המועדון.
מלבד כך, מקומות רבים במחוז הולדתה צ'יטגונג קרויים על שמה, ובכללם גם חלקים מכמה מוסדות לימוד. בנוסף לכל הוקמו כמה בתי ספר על שמה בבנגלדש.
על סיפורה ובהשראתה נעשו מספר סרטים בוליוודיים שמתוכם בולט במיוחד הסרט "Khelein Hum Jee Jaan Sey" מ-2010 שזכה לתפוצה משמעותית. בסדרה "Snatches: Moment's From Women's Lives" של ה-BBC מ-2018 מופיע קטע קצר הנקרא כמונולוג מפיה של ואדדאר.
מוחראני
במאה השנייה עד המאה הרביעית לספירה, שכן באזור היישוב דזַאלִיסִי, אחד היישובים החשובים ביותר באיבריה הקווקזית. הרשומות הגאורגיות מימי הביניים מתארים את מוחראני כאזור מיוער, שהיה מועדף על ידי מלכי גאורגי לציד. לאחר מכן מסופר כי משפחת האצולה דזַאגַאנִיסדזֶה (ძაგანისძე) הייתה בעלת המחוז מן המאה ה-8/9 לשנת 1123, עת בו הוחרמה על ידי דוד הבנאי. מוחראני הפכה לחלקה משגשגת של השטחים המלכותיים. חלקו נתרם על ידי הכתר מאוחר יותר למנזר שיו-מר'ווימה וקתדרלת סווטיצחובלי.
בשנת 1512 עבר המחוז בבעלות תורשתית לענף עקיף של שושלת בגרטיוני ששלטה בממלכת כארתלי. זה קרה כאשר בגרט הראשון הצליח לקבל את הזכות להחזיק את מוחראני ללא תשלום מידי דוד העשירי, מלך כארתלי, שהיה אחיו הבכור. כגמול על סיוע קריטי שלו במאבק של דוד בגאורגי השני, מלך ממלכת קאחתי. מאותו זמן ואילך, נקרא האדון של מוחראני בשם מוּחרַאן-בַּאטוֹנִי (მუხრან-ბატონი), והענף הבגרטיוני נקרא בַּגרַטִיוֹן-מוּחרַאנֵלִי (חלק מנציגי המשפחה התאזרחו ברוסיה בשם נסיכי בַּגרַטִיוֹן-מוּחרַאנסקִי). עם ירידת סמכותו של השלטון המרכזי, הפכה מוחראני לאחוזה פאודלית אוטונומית שנקראה סַאתַאווַאדוֹ - "אחוזת התַאווַאדִי " או נסיכות גאורגית. היא נקראה סַאמוּחרַאנבַּאטוֹנוֹ - "אחוזת מוחראן-באטוני". היישוב הראשי של נסיכות זו נקראה שִׁיוֹסאוּבַּאנִי ומשנות השבעים של המאה ה-18 היא ידועה בשם מוחראני. המבצר שנבנה במפגש הנהרות הקורה והכּסַאנִי, בתחילת המאה ה-16, שימש כמעוז מרכזי באזור. כפרים נוספים שהוחזקו על ידי נסיכי מוחראן-באטוני היו: אר'איאני, חַאנדַאקִי , תֵזִי , אוֹקַאמִי ובחלק מהזמן לַאמִיסקַאנָה  גרֵמִיסחֶווִי. המעמד האוטונומי של מוחראני נמשך עד לסיפוח הרוסי של מזרח גאורגיה בשנת 1801, אבל לא בוטל לחלוטין עד לשנות הארבעים של המאה ה-19.
הארדיס
הארדיס (באנגלית: Hardee's) היא רשת מזון מהיר אמריקאית ואחת מרשתות המזון המהיר הגדולות בארצות הברית. נכון ל-2016, הרשת מנהלת מעל 5,000 סניפים ברחבי העולם.