cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כלבי מלחמה
בסרט מככבים ג'ונה היל, מיילס טלר, אנה דה ארמס ובראדלי קופר, שגם היה מפיק שותף. הצילומים החלו ב-2 במרץ 2015 ברומניה. גם פאקוץ בעצמו מופיע הופעת אורח קצרה בתור זמר (המקצוע שבו החל לעסוק במציאות לאחר סיום ריצוי עונש המאסר שלו) בבית אבות שבו פאקוץ העלילתי ניסה למכור את סחורתו. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בניו יורק ב-3 באוגוסט 2016, והוא הופץ בבתי-קולנוע ברחבי ארצות הברית על ידי האחים וורנר ב-19 באוגוסט 2016. הסרט זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרי הקולנוע, וגרף הכנסות של למעלה מ-86 מיליון דולר.
צ'קבק סטיימן
אופן ההכרזה
הכרזת צ'קבק סטיימן מתבצעת אחרי שהפותח הכריז סדרה בגובה 1 והמשיב הכריז סדרה בגובה 1. הפותח הכריז בהכרזה השנייה שלו 1NT. הכרזת 2 היא שאלה על מספר הקלפים בסדרת מייג'ור. דוגמה: הפותח פתח 1 המשיב הכריז 1. הפותח הכריז 1NT והמשיב 2.
כלבי מלחמה
תקציר העלילה
הסרט עוקב אחר שני סוחרי נשק יהודים אפרים דיברולי (ג'ונה היל) ודייוויד פאקוץ (מיילס טלר), אשר זוכים במכרז של צבא ארצות הברית לאספקת תחמושת לצבא הלאומי האפגני בשווי של כ-300 מיליון דולר.
צ'קבק סטיימן
אופן ההכרזה
המשיב מבטיח 11 נקודות וחמישה קלפים בסדרת מייג'ור שהכריז. הפותח תומך בסדרת השותף עם שלושה קלפים או מראה ארבעה קלפים בסדרת המייג'ור השנייה. כשאין לו שלושה קלפים בסדרה בה הכריז המשיב ואין לו ארבעה קלפים בסדרת המייג'ור השנייה הוא מכריז 2.
כלבי מלחמה
הפקה
בתחילה, ג'סי אייזנברג ושאיה לבוף היו מיועדים לככב בסרט. עם זאת, ג'ונה היל ומיילס טלר לוהקו והוחתמו לתפקידים הראשיים, בסופו של דבר. בפברואר 2015 הוכרז כי אנה דה ארמס הצטרפה להפקה; בחודש מרץ פורסם כי גם ג'יי. בי. בלאן הצטרף.
התסריטאי סטיבן צ'ין ביסס חלק נרחב מהתקריות שבתסריט על סמך החוויות האישיות שלו בעיראק.
צ'קבק סטיימן
דוגמה
שחקן מחזיק את היד הבאה:
כלבי מלחמה
צילומים
בתחילה, נקבע כי שלב הצילומים יחל בסוף אפריל 2015, במיאמי, למשך מספר שבועות. על פי Insider SSN, הצילומים החלו ב-2 במרץ 2015. מאוחר יותר, Business Wire דיווח כי בתאריך ה-17 במרץ 2015 החלו הצילומים ברומניה. ב-24 באפריל 2015 דווח כי היל נראה על סט הצילומים שב-Century City, לוס אנג'לס. ב-29 באפריל 2015, היל וטלר נראו מצטלמים על הסט בברבנק, קליפורניה. ב-7 במאי 2015, התקיימו הצילומים במיאמי.
הפצה
בתחילה, האחים וורנר תכננו לשחרר את הסרט ב-1 במרץ 2016. עם זאת, בחודש נובמבר 2015 פורסם שמועד שחרורו של הסרט נדחה ל-19 באוגוסט 2016.
צ'קבק סטיימן
דוגמה
AKJ98
כלבי מלחמה
הכנסות
הסרט גרף 43 מיליון דולר בצפון אמריקה ו-43.2 מיליון דולר מחוץ לצפון אמריקה, ובסך הכל הכניס סכום כולל של 86.2 מיליון דולר ברחבי העולם (בעוד תקציב הסרט עמד על 40 מיליון דולר).
צ'קבק סטיימן
דוגמה
87
86
השותף פתח 1 הכרזתם 1 הכרזה המבטיחה בדרך כלל לפחות 4 קלפים בסדרה המוכרזת ולפחות 6 נקודות. ההכרזה הבאה של הפותח הייתה 1NT המראה בדרך כלל יד מאוזנת עם 12–14 נקודות.
במצב זה ידוע שלפותח ולשותפו יש ברוב המקרים בין 23 נקודות ל 25 נקודות. שתי השאלות שצריך לשאול הן: באופן עקרוני המצב דומה למצב בהכרזת סטיימן סטנדרטית: בשני המצבים לאחד השחקנים יד מאוזנת עם טווח נקודות צר וידוע (בסטיימן סטנדרטי הטווח הוא 15–17 נקודות ובמקרה זה 12–14 נקודות), בשני המצבים צריך לענות על שתי השאלות המופיעות לעיל ( מספר נקודות והתאמה או אי-התאמה בסדרת מייג'ור). הכרזת צ'קבק סטיימן לוקחת את הדמיון בין שני המצבים צעד אחד קדימה: אותה הכרזה לא טבעית של 2 שהכרנו בסטיימן הסטנדרטי משמשת לאותה מטרה גם במצב זה.
תנאים נדרשים להכרזת 2 של צ'קבק סטיימן:
וריאציה ראשונה להכרזת צ'קבק סטיימן
תשובות להכרזת 2 כאשר ההכרזה הראשונה של המשיב הייתה 1:
דוגמה
מהלך ההכרזה:
Two Way Checkback
הכרזת 2 של המשיב הבטיחה לפחות 11 נקודות. אם למשיב יש 13 נקודות או יותר צריך להכריז משחק מלא ובמקרים פחות שכיחים גם סלאם. העיקרון הבסיסי של Two Way Checkback הוא הפרדה בין המצב בו המשיב מזמין את הפותח למשחק מלא לבין המצב שבו המשיב מחייב למשחק מלא.
במצב בו המשיב מזמין למשחק מלא הוא מכריז 2 כמו בצ'קבק סטיימן רגיל. במצב בו המשיב מחייב משחק מלא הוא מכריז 2.
כלבי מלחמה
הכנסות
בארצות הברית ובקנדה, הסרט שוחרר ביום שישי, 19 באוגוסט 2016, במקביל להפצת בן חור ו-"Kubo and the Two Strings", והיה צפוי להכניס 12–15 מיליון דולר מהקרנתו בלמעלה מ-3,100 בתי קולנוע בסופשבוע הראשון להקרנתו. הסרט הכניס 1.3 מיליון דולר מהקרנות הטרום-בכורה שלו בליל חמישי, 18 באוגוסט, ו-5.5 מיליון דולר ביום הראשון להקרנתו (כולל הקרנות הטרום-בכורה). ההכנסות בסוף השבוע הראשון להקרנתו הסתכמו לסך של 14.3 מיליון דולר, ובכך הפך לסרט השלישי המכניס ביותר באותו סוף שבוע מבין כל הסרטים המוקרנים (ולסרט הראשון המכניס ביותר באותו סוף שבוע מבין כל הסרטים החדשים).
ביקורות
הסרט התקבל בביקורות מעורבות מצד מבקרי הקולנוע. אתר האינטרנט Rotten Tomatoes העניק לסרט דירוג של 60% בהתבסס על 193 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6 מתוך 10. על פי דעת הקונצנזוס בקרב המבקרים, נכתב כי הסרט "רותם את הופעתו הקוסמת של ג'ונה היל להציג באופן קליל ומשעשע אירועים מטרידים בעולם האמיתי". ב-Metacritic, לסרט יש ציון של 57 מתוך 100, המבוסס על 41 ביקורות. קהל הגולשים של CinemaScore נתן לסרט ציון ממוצע של "B" (בסולם ציונים שנע בין +A ל-F).
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2020
השפעות הפיגועים
כמו כן, היו מספר רב של פיגועים מתוכננים שבהם לא הצליחו המחבלים להוציא לפועל את רצונם או שלא משכו תשומת לב, כגון יידוי אבנים או חטיפת כלי רכב, שאינם מתפרסמים בתקשורת. בנוסף, סוכלו 430 פיגועים על ידי כוחות הביטחון של ישראל בהובלת שירות הביטחון הכללי וצה"ל, ובסיוע הימ"מ ויחידות מסתערבים. להלן נזכרים האירועים הבולטים יותר.
קרן טרנר אייל
ביוגרפיה
טרנר אייל היא בעלת תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים בהצטיינות יתרה ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 2004 החלה לעבוד באגף התקציבים במשרד האוצר, בו שימשה רכזת צוות התחבורה ורכזת בכירה של צוות פנים ועובדים זרים. במסגרת זו הייתה דירקטורית בחברת דואר ישראל וברכבת ישראל. בנובמבר 2011 עברה למשרד התחבורה וכיהנה כסמנכ"לית תשתיות ותיאום תחבורתי. בהמשך מונתה למשנה למנכ"ל המשרד. ביולי 2016 מונתה למנכ"לית משרד התחבורה, תחת שר התחבורה ישראל כ"ץ, עד חודש יוני 2020, האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד. היא זכתה לשבחים על תפקודה משרי התחבורה ישראל כ"ץ ובצלאל סמוטריץ'.
עם השבעת ממשלת ישראל ה-35. שר האוצר הנכנס, ישראל כ"ץ, מינה אותה למנכ"לית משרד האוצר, במקומו של המנכ"ל הפורש שי באב"ד. היא החלה את תפקידה כמנכ"לית בחודש יוני 2020 ולאחר שלושה חודשים הודיעה על פרישתה מהתפקיד.
בספטמבר 2021 מונתה לדירקטורית בחברת הנדל"ן המניב "אמות השקעות". באוקטובר 2021 הצטרפה כשותפה לקרן הון סיכון וינטג'.
חיים אישיים
טרנר אייל נשואה ליוני אייל ואם לשלושה. היא מתגוררת במושב הדר עם בעמק חפר בו גדלה. היא אחייניתו של ראש עיריית באר שבע ומפכ"ל המשטרה לשעבר, יעקב טרנר.
זכות השתיקה
זכות השתיקה היא זכות השמורה לאדם הנמצא בחקירה משטרתית (או בחקירה פלילית על ידי אחת מזרועות הממשלה האחרות), שלא להפליל את עצמו, ולשתוק בעת תשאול במקום לענות לשאלות חוקריו, כאשר תשובה לשאלות אלה עלולה להפלילו. זכות השתיקה היא אישית, כלומר היא באה למנוע הפללה עצמית, אך אין להשתמש בה כדי למנוע הפללה של אדם אחר.
זכות השתיקה ואי-ההפללה העצמית קיימת בכל מערכות המשפט הנהוגות במערב, כולל המשפט בישראל. היא נחשבת לאחת מזכויות האדם בכלל, ולחלק מהזכות להליך הוגן בפרט. גישה זו נהוגה במשפט העברי, המחמיר אף יותר עם הרשויות, בקביעה "אין אדם משים עצמו רשע" – גם הודאה שנתן אדם נגד עצמו מרצונו אינה קבילה.
העיקרון העומד מאחורי גישה זו הוא חזקת החפות מפשע לפיה כל אדם נחשב לחף מפשע אלא אם כן הוכח אחרת. חובת ההוכחה חלה על המאשים, קרי על המשטרה ופרקליטות המדינה, ואין אדם צריך להוכיח את חפותו, ואף אינו חייב לומר דברים שעלולים להפלילו.
ישראל
קובע שבעת מעצרו של אדם יש להזהירו כי "אינו חייב לומר דבר העלול להפלילו, כי כל דבר שיאמר עשוי לשמש ראיה נגדו וכן כי הימנעותו מלהשיב על שאלות עשויה לחזק את הראיות נגדו". לפקודת הפרוצידורה הפלילית (עדות) אימץ את העיקרון שעל-פיו אסור להכריח אדם להעיד נגד עצמו, אך הוא מקבל עדות כזו אם היא ניתנה בהסכמת הנחקר.
בפסק דין של בית המשפט העליון נעשתה הבחנה בין מי שנחקר כעֵד למי שנחקר כחשוד: כאשר משתנה מעמדו של מי שנחקר על ידי המשטרה והוא הופך מעֵד לחשוד בביצוע עבירה, קמה לו זכות רחבה עוד יותר - לשתוק בחקירתו מבלי לומר דבר, אף ביחס לשאלות שאילו היה עֵד היה מחויב על-פי החוק להשיב עליהן.
במשפט הישראלי השימוש בשתיקה מצידו של החשוד, על אף שהוא בגדר זכות שאין לשוללה, מלווה בתוצאה אפשרית של חיזוק ראיות התביעה כנגד אותו חשוד. כן עלולה להיות נלווית לו תוצאה של התייחסות לגרסת הנאשם, אם תנתן מאוחר יותר ללא הצדק מתקבל על הדעת לאיחור במסירת גרסה זו, כעדות כבושה שמשקלה מועט או אפסי.
זכות השתיקה לאישי ציבור בישראל
זכות השתיקה הגיעה לתודעת הציבור בישראל כאשר שר הפנים, אריה דרעי, בחר לנצל אותה במהלך חלק מחקירתו במשטרה בעניין חשדות שהופנו כלפיו. לאחר מכן השתמשו בזכות זו אישי ציבור נוספים, ובהם, ח"כ נעמי בלומנטל, ח"כ שלמה בניזרי, ח"כ דוד ביטן, גלעד שרון, בנו של ראש הממשלה אריאל שרון, ואף יצחק הרצוג, לימים נשיא מדינת ישראל. שתיקתם של אישי ציבור, בפרט כאשר הם מכהנים בתפקידם, עוררה זעם רב, ועלתה הצעה לחייב איש ציבור לפרוש מתפקידו הציבורי כאשר הוא בוחר לממש את זכות השתיקה. בינואר 2003 ראש הממשלה אריאל שרון אף פיטר עקב כך את נעמי בלומנטל מתפקידה כסגנית שר.
ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת, שדנה בסוגיה זו, יצאה בהצהרה לפיה "אין זה ראוי שנבחרי ציבור ועובדי ציבור במשרות בכירות ישמרו על זכות השתיקה". פרופ' קנת מן, הסניגור הציבורי, שנכח בדיון זה, הביע דעה הפוכה: "המשטרה נוהגת בתחבולות ומעשי רמיה. הדרך היחידה של נחקר להתגונן היא זכות השתיקה. הפריבילגיה של חפים מפשע היא להגן על עצמם מפני השגת מידע שלא כדין". ב-19 במאי 2004 דחתה הכנסת הצעות חוק פרטיות שבאו לצמצם את זכות השתיקה של נבחרי ציבור.
חברת הכנסת פאינה קירשנבאום, שנחקרה במשטרה בחשד ללקיחת שוחד, הודיעה ב-12 בינואר 2015 על פרישה מפוליטיקה, בנימוק שבחירתה בניצול זכות השתיקה מחייבת זאת.
חבר הכנסת דוד ביטן נחקר פעמים אחדות בתיק 1803 (כחלק מסדרת חקירות בחשד שלקח שוחד), ובפעמים הראשונות ניצל את זכות השתיקה ולא ענה לשאלות חוקריו. רק בחקירתו התשיעית החל לענות לשאלות החוקרים.
ארצות הברית
חוקת ארצות הברית מבטיחה בעקיפין לכל אדם את זכות השתיקה, בתיקון החמישי:
פסיקה חשובה של בית המשפט העליון של ארצות הברית, המבססת את אותו חלק של התיקון החמישי, נתקבלה בחודש יוני 1966. בתיק מירנדה נגד אריזונה, קבע השופט ארל וורן כי הודאה שנגבית במשטרה מעציר שלא הובהרו לו זכויותיו לא תהיה ראיה קבילה במשפטו. מאז מונחים שוטרים בארצות הברית כי בכל נוהל מעצר יש להודיע לעציר כי זכותו לשתוק. נוסח ההודעה הקבוע, המכונה אזהרת מירנדה, נפתח בשני משפטים העוסקים בזכות השתיקה: ""
METI
METI (ראשי תיבות באנגלית של Messaging Extra Terrestrial Intelligence) הוא מיזם שמטרתו לשגר מסרים אל עבר כוכבי לכת במערכות כוכבי-לכת אחרות, זאת באופן הפוך לפרויקט סט"י אשר מחפש גלי רדיו המשוגרים אלינו ממרחבי היקום.
בעבר נעשו מספר ניסיונות לשלוח הודעות למרחבי החלל, הבולטת מביניהם הייתה הודעת ארסיבו בשנת 1974, אך הן לא היו מכוונות אל עבר ציוויליזציות זרות. מיזם METI מתכנן אפוא לשגר מסר עד תום שנת 2018 ובו יודגשו אלמנטים בסיסיים במתמטיקה ובמדע. מטרתו של המיזם הוא לבחון סוגיות שונות הקשורות בחיפוש אחר צורות חיים תבוניות בכוכבי לכת אחרים ולשגר את המסרים עוד בטרם יתגלו אותן ציוויליזציות זרות, תוך דגש על מחקר של שלושת המרכיבים האחרונים בנוסחת דרייק:
מדענים הטיחו ביקורת כלפי מיזם זה בטענה שחיים חוצניים שיקבלו את המסר יהיו בהכרח יותר מתקדמות טכנולוגית ועלולות לנסות ולכבוש את כדור הארץ, אולם נשיא METI, דאגלאס וקוץ', הדף את הביקורת בטענה שלדעתו יצורים תבונתיים ממתינים למסר מאיתנו על מנת לחלוק את הידע ולהתחיל לדבר איתנו.
לואיס גאבלו קונחו
לואיס גאבלו קונחו חימנס (נולד ב-1 בינואר 1960) הוא כדורגלן עבר קוסטה ריקאי ששיחק בעמדת השוער.
קונחו שיחק לאורך הקריירה בעיקר במולדתו, אך שיחק במשך שלוש עונות באלבסטה הספרדית. לזכותו 29 הופעות במדי נבחרת קוסטה ריקה, והוא זכור בעיקר ממונדיאל 1990, בו היה לאחד מהשוערים המצטיינים בטורניר.
קריירת משחק
קונחו, יליד סן רמון שבמחוז אלחואלה, החל את הקריירה הבוגרת בקבוצת רמוננסה מעיר הולדתו, ששיחקה בליגה הבכירה. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך ב-27 בנובמבר 1981, במשחק מול ארדיאנו. קונחו שיחק בקבוצה במשך שמונה שנים, ואף רשם נתון יוצא דופן לשוער, כאשר כבש חמישה שערי ליגה עבור רמוננסה.
לקראת עונת עבר לקרטחינס, ולאחר עונה אחת בקבוצה וקמפיין הירואי במונדיאל 1990, חתם בשורות אלבסטה מליגת המשנה הספרדית. תחת המאמן בניטו פלורו ערך קונחו 36 הופעות ליגה, בהן ספג 28 שערים בלבד, וסייע לקבוצתו להעפיל לראשונה בתולדותיה ללה ליגה. קונחו היה לשוער הראשון אי פעם הלובש את מדי אלבסטה בליגה הבכירה, כאשר פתח בהרכב בהפסדה של אלבסטה 2–0 לאוססונה במחזור הפתיחה של העונה ב-1 בספטמבר 1991. עד לתום העונה ערך 33 הופעות ליגה, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השביעי והמפתיע.
קונחו בן ה-32 פרש ממשחק פעיל בתום העונה, ולא שיחק בעונת, אך בסיומה חזר מפרישה לקדנציה שנייה באלבסטה. הוא פתח בהרכב ב-12 המשחקים הראשונים של העונה, אך לאחריהם איבד את מקומו בהרכב. הוא סיים את דרכו בקבוצה בסיום העונה עם 81 הופעות בסך הכול במדי המועדון.
לאחר שסיים את דרכו באלבסטה, פרש קונחו ממשחק בפעם השנייה, בגיל 34, ולא שיחק בעונת. עם זאת, הוא שוב חזר מפרישה ושב לקוסטה ריקה, שם שיחק בעונת בארדיאנו ועונה לאחר מכן בקבוצת נעוריו רמוננסה, בטרם פרש סופית ממשחק בגיל 37.
נבחרת קוסטה ריקה
קונחו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת קוסטה ריקה בשנת 1987, במשחק ידידות מול. הוא היה שותף לזכייתה של קוסטה ריטה באליפות CONCACAF, ששימשה אז כבית מוקדמות מונדיאל 1990, ובכך העפיל עם נבחרתו בפעם הראשונה בתולדותיה לטורניר הגביע העולמי.
קונחו זומן על ידי המאמן בורה מילוטינוביץ' לסגל הנבחרת למונדיאל 1990, שם זכה להכרה עולמית. קוסטה ריקה, שנחשבה לאחת הנבחרות החלשות בטורניר, הפתיעה את עם ניצחון 1–0, רשמה הפסד מינימלי של 1–0 ל החזקה, וגברה 2–1 על  כדי להעפיל לשמינית הגמר. קונחו הפגין יכולת גבוהה עם שתי ספיגות בלבד בשלושה משחקים והצלות רבות ומרשימות, אך החמיץ את שמינית הגמר עקב פציעה וראה את נבחרתו מודחת עם תבוסת 4–1 ל. על אף ההדחה, זכה קונחו (בצוותא עם סרחיו גויקוצ'אה מ) בכפפת הזהב, הניתנת לשוער המצטיין בטורניר.
קונחו סיים את דרכו בנבחרת לאחר טורניר גביע הזהב 1991, בו שימש כשוער ראשון וסייע לנבחרתו לסיים במקום הרביעי. בסך הכול ערך 29 הופעות במדי הנבחרת.
לאחר שפרש ממשחק פעיל, החל קונחו לעבוד בהתאחדות הקוסטה ריקאית כמאמן שוערים, שהיה אחראי בעיקר לדור הצעיר של השוערים הבינלאומיים במדינה.
סם הינקי
סמואל בלייק הינקי (נולד בדצמבר 1977) היה הג'נרל מנג'ר של קבוצת הכדורסל פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA.
הינקי הוא בוגר בית הספר לעסקים של אוניברסיטת סטנפורד, היה בעבר חבר בצוות הניהולי יוסטון רוקטס תחת דריל מורי.
במהלך שנותיו בפילדלפיה היא הייתה הקבוצה הגרועה בליגה, דבר שהינקי עודד כדי לזכות בבחירות גבוהות בדראפט, הוא נפטר משחקנים שהראו יכולת גבוהה כדי לצבור נכסים, ונמנע מלחזק את הקבוצה ואכן בשנים אלו הם בחרו מספר בחירות מוצלחות בדראפט, ביניהם ג'ואל אמביד ובן סימונס. סגנון ניהול זה עורר עליו לא מעט ביקורת, גם מחלק מאוהדי הקבוצה שהתרגלו לראות קבוצה מנצחת והם מאסו בהפסדים הרבים. מנגד, גישתו של הינקי המכונה "טאנקינג" גורסת כי אם אין לקבוצה אפשרות להתמודד על האליפות או לפחות על המקומות הגבוהים, עדיף לה לסיים במאזן הפסדים כמה שיותר גבוה וכך גוברים סיכוייה לבחירות מוצלחות בדראפט, ואפשרות לבנות את עצמה כקבוצה בכירה.
חיים אישיים וחינוך
סמואל בלייק הינקי נולד בהולנד בדצמבר 1977. אביו רון, היה עובד של האליברטון. בהמשך משפחתו עברה לאיזלי שבדרום קרוליינה, ולמרלו שבאוקלהומה, עיר הולדתו של האב, למרות שרון המשיך לעבוד בחו"ל. הינקי היה הצעיר מבין שני אחים; אחיו הגדול, ביל, מת זמן קצר לאחר שהמשפחה עברה לאוקלהומה. בשנת 1996, סיים את לימודיו בתיכון מרלו, לאחר שהיה מצטיין שכבתי. שיחק בהגנת קבוצת הפוטבול, ובתור רכז בקבוצת הכדורסל של תיכון מארלו.
הינקי סיים בהצטיינות יתרה מהאוניברסיטה של אוקלהומה, שם הוא שימש כנשיא של האגודה העסקית של התלמידים ובתור יו"ר השולחן העגול של הדיקן, ונבחר לאחד מהטופ 60 לסטודנטים לתואר ראשון על ידי העיתון USA Today. בזמנו באוקלהומה, הינקי הכיר ובסופו של דבר התחתן עם חברתו ללימודים אליסון בורנס. הוא הציע לה נישואין על ספסל ליד השער הניצחון. לאחר סיום לימודיו, קיבל הצעת עבודה מביין אנד קומפני, לפני שהסכים לעבוד עם ביין קפיטל ב אוסטרליה. בזמן שהינקי, למד ל תואר שני במנהל עסקים ב - אוניברסיטת סטנפורד, הוא ייעץ לסן פרנסיסקו 49' ול - יוסטון טקסאנס מליגת ה־NFL. בנוסף גם החל לעבוד במשרה חלקית עם ה-יוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, בזמן לימודיו בסטנפורד.
יוסטון רוקטס
לאחר סיום לימודיו בסטנפורד, הצטרף ל-יוסטון רוקטס ב-2005 בתור עוזר מיוחד לג'נרל מנג'ר קרול דוסון. הינקי קודם לתפקיד סגן נשיא הקבוצה ב-2007, מה שהפך אותו לסגן נשיא הצעיר ב-NBA; באותה שנה, דריל מורי הפך לג'נרל מנג'ר החדש של הקבוצה. הינקי הועלה לדרגת סגן נשיא בכיר ב-2010. ביוסטון, יחד עם מורי הם קידמו את השימוש בסטטיסטיקות מתקדמות בכדורסל מקצועני.
פילדלפיה 76
המהלך הגדול הראשון של הינקי התרחש במהלך דראפט ה-NBA 2013, כאשר הינקי החליף את הרכז האול-סטאר ג'רו הולידיי לניו אורלינס פליקנס עבור נרלנס נואל ובחירת סיבוב ראשון ב-2014. הינקי גם בחר ברוקי העונה מייקל קרטר-ויליאמס וב-ארסלאן קזמי באותו הדראפט. באוגוסט 2013, הינקי החליף את המאמן המתפטר, דאג קולינס, בעוזר מאמן הספרס לשעבר ברט בראון. בעונתו הראשונה בקבוצה, הינקי חטף ביקורת שפילדלפיה עשו "tanking" כדי לקבל בחירה גבוהה בדראפט של העונה הבאה. הקבוצה השוותה את שיא רצף ההפסדים הארוך ביותר הארוך ביותר ב-NBA. בשתי עסקאות בסוף מועד ההעברות של 2014, הינקי החליף את אוון טרנר, ספנסר הוז, ולאבוי אלן, עבור חמש בחירות סיבוב שני והנרי סימס. לאחר העונה, הינקי העביר את תדאוס יאנג ל-מינסוטה טימברוולבס עבור בחירת סיבוב ראשון של מיאמי היט ב-2015, לוק ריצ'רד מבה אמוטה ו-אלכסיי שבד.
בדראפט ה-NBA 2014, הינקי בחר בג'ואל אמביד, דאריו שאריץ' (לאחר טרייד ששלח את אלפריד פייטון לאורלנדו) קיי.ג'יי. מקדניאלס, ג'רמי גרנט, אסילי מיציץ' וג'ורדן מקריי; הינקי גם העביר את הבחירה ה-47 בדראפט, עבור פייר ג'קסון. במהלך אותה עונה הינקי החתים את עילוי ליגת הפיתוח רוברט קובינגטון לחוזה של 4 שנים; ביחד עם נואל וקרטר ויליאמס, קובינגטון נבחר לשחק במשחק הצעירים של אול-סטאר 2015. בשלושה העברות שונות בתום מועד ההעברות של 2015, הינקי העביר את קרטר-ויליאמס ואת מקדניאלס עבור ג'באל מקגי, אייזייה כנען, בחירת סיבוב ראשון שמורה ב-2015 של הלייקרס, ובחירת סיבוב שני. לאחר סיום העונה הינקי העביר 2 בחירות סיבוב שני לסקרמנטו עבור, ניק סטאוסקס, ג'ייסון תומפסון, קרל לנדרי, בחירת סיבוב ראשון ב-2019 והזכות להחליף עם סקרמנטו בחירות סיבוב ראשון ב-2016 ו-2017.
בדדראפט ה-NBA 2014, הינקי בחר ב-ג'אליל אוקפור עם הבחירה השלישית, וב-ריצ'און הולמס וג'יי פי טוקוטו בסיבוב השני.
ב-8 בדצמבר 2015 הסיקרס הביאו את מנהל הסאנס לשעבר, ג'רי קולנג'לו, בתור יו"ר קבוצת הכדורסל. ב-6 באפריל 2016 הינקי התפטר מתפקידו בסיקרס. ימים לאחר מכן, בנו של ג'רי, בראיין קולנג'לו מונה במקומו. באותו זמן ג'רי קולנג'לו ויתר על תפקידו, אך נשאר בקבוצה בתפקיד ייעוצי.
בזמנו ב-רוקטס וב-סיקסרס, הינקי הרצה לקהלים בהרווארד, סטאנפורד וב-MIT Sloan Sports Analytics Conference על סטטיסטיקות מתקדמות.
טוכארית
טוֹכָארִית היא שפה הודו-אירופית שנכחדה. עדויות לשימוש בשפה התגלו בנווי המדבר באגן טארים, בשינג'יאנג שבצפון מערב סין. דוברי הטוכארית מכונים טוכארים.
זוהו שתי שפות טוכאריות: טוכארית א' או טוכארית מזרחית, שכתביה התגלו בסביבות טורפאן וטוכארית ב' או טוכארית מערבית, שכתביה התגלו בסביבות קוצ'ה.
לשפה חשיבות רבה לשם שיחזור השפה הפרוטו-הודו-אירופית.
גילוי, תיאור ותיעוד
כתבים בשפה התגלו לראשונה ב-1907 על ידי הארכאולוג אורל שטיין באתר מערות מוגאו. הכתבים שנמצאו כתובים בכתב הבראהמי, שהגיע לאזור אגן טארים מצפון הודו במאה הראשונה לאחר הספירה. רובם המכריע של הכתבים היו תרגומים של טקסטים בודהיסטים מסנסקריט, לעיתים בטקסט דו-לשוני שהקל מאוד על הפענוח. השפה זוהתה כשפה הודו-אירופית על ידי הבלשן פרידריך מילר (Friedrich W. K. Müller), שאף העניק לה את שמה. בשנת 1908 פורסם בברלין הספר Tocharisch, die Sprache der Indo skythen ("טוכארית, לשונם של ההודו-סקיתים") על ידי אמיל זיג ווילהלם זיגלינג (Emil Sieg, Wilhelm Siegling), שהיווה תיאור מקיף ראשון שלה וכלל הנחות מפליגות וחסרות ביסוס ביחס למקור העם שדיבר בה.
אוצר המילים והתצורות בשפה מזכיר יותר שפות הודו-אירופיות מערביות כגון החיתית, הקלטית ושפות בלטו-סלאביות מאשר שפות איראניות, הקרובות גאוגרפית לאגן טארים.
הצלחת שמתחת
הצלחת שמתחת הוא ספר ילדים מאת מאיר שלו. את הספר אייר יוסי אבולעפיה, שמאייר באופן קבוע את ספרי הילדים מאת שלו. הספר ראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 2008.
עלילה
הספר מחולק לשני חלקים: החלק הראשון בו גיבורת הספר, אפרת, היא ילדה, והחלק השני בו היא אמא. בחלק הראשון, כשניתנת לראשונה לאפרת האפשרות לעזור בעריכת השולחן לארוחת הערב היא נענית ל"בקשתה" של אחת הצלחות בארון המטבח: הצלחת מתלוננת שמשום שהיא התחתונה בערימת הצלחות אף פעם לא לוקחים אותה אל השולחן. לאחר מכן מחליטה אפרת על שוויון בקרב כל כלי המטבח, כך שהכלים "ישתתפו" בארוחות באופן שווה.
בחלקו השני של הספר מסופר על כך שהשוויון נשמר בביתה של אפרת גם כשהפכה לאם ואף התרחב אל תחומים אחרים בביתה, וכך מתחשבים בחפצים דוממים רבים אחרים.
תסמונת כשל רב-מערכתי
תסמונת כשל רב-מערכתי (באנגלית: Multi-system failure; נקרא גם קריסת מערכות או פגיעה רב-מערכתית) הוא מצב שבו מופסקת תפקודן של לפחות שתיים מארבע המערכות החיוניות בגוף: הלב, הריאות, הכליות והמוח, דבר שגורם במקרים רבים למותו של החולה.
בדרך כלל תופעה זו מתרחשת בשרשרת כאשר מערכת אחת קורסת וגורמת לאחרת לקרוס גם היא באפקט הדומינו.
גורמים
הגורמים השכיחים להופעת תסמונת כשל רב מערכתי הם: זיהומים, חבלות או סיבוכים בעקבות ניתוחים. קריסת מערכות יכולה לקרות לעיתים מהתדרדרות של אוטם שריר הלב, דום לב, שבץ מוחי או מתרדמת ממושכת.
אצל חולים עם מחלות מרובות ולאחר ניתוחים, אלח דם הוא הגורם העיקרי לתסמונת כשל רב מערכתי.
טיפול
הטיפול הרפואי מותאם לגורם הכשל, החולה מורדם במטרה לאפשר את חיבורו למכונת הנשמה ללא כאבים. שאר מערכות הגוף נתמכות על ידי מכשירים שונים ותרופות מתאימות.
תסמונת כשל רב מערכתי הוא סיבת המוות העיקרית בקרב חולים המאושפזים לתקופה ממושכת ביחידה לטיפול נמרץ.
סיגנוס
סִיגְנוס (Cygnus) היא מילה לטינית שמשמעותה "ברבור", ומקורה מהיוונית העתיקה κύκνος (קיגנוס).
החלפת המסתם הצניפי
הַחְלָפַת הַמַּסְתֵּם הַצְּנִיפִי (Mitral valve replacement) היא ניתוח המבוצע בלב, שבו מוחלף המסתם הצניפי שבין העלייה השמאלית לחדר השמאלי, במסתם מלאכותי או במסתם ביולוגי (מחיה או אדם).
החלפת המסתם נדרשת עקב היצרות חמורה של המסתם הצניפי, דבר המקשה על זרימת דם מהעלייה השמאלית לחדר השמאלי, או כשהמסתם נמצא באי-ספיקה חמורה, דבר העלול לגרום לחזרה של דם מהחדר השמאלי לעלייה השמאלית וכתוצאה מכך בחזרה לריאות.
מחלה במסתם הצניפי עלולה להיגרם עקב זיהום, הסתיידות המסתם, מחלת קולגן גנטית ושלל סיבות אחרות. ההחלפה נעשית בניתוח לב פתוח, המחייב גם שימוש במכונת לב ריאה.
במקרים רבים ניתן לתקן את המסתם הצניפי ולהימנע מהחלפתו, במיוחד כשהפגם במסתם קטן. היתרונות בתיקון המסתם במקום בהחלפתו כוללים אחוזי תמותה נמוכים יותר, סיכון נמוך יותר ללקות בשבץ ושיעור נמוך יותר של זיהומים. כיום ישנה אפשרות להחלפת מסתם צניפי בניתוח זעיר פולשני באופן בטוח המאפשר התאוששות מהירה יותר.
סוגי מסתמים
קיימים שלושה סוגים עיקריים של מסתמים אשר ניתן להשתיל במקום המסתם הפגום:
לכל מסתם יתרונות וחסרונות. מסתם מכני דורש נטילת נוגדי קרישה למשך כל החיים ותחזוקה שוטפת של בדיקות הקרישה מדי שבוע, אך הוא יכול להחזיק שנים רבות. מסתם ביולוגי עלול להחזיק רק בין 10 ל-15 שנים, אך מאפשר לחולה להימנע מנטילת נוגדי קרישה (פרט לשלושת החודשים הראשונים שלאחר הניתוח). ההחלטה בבחירת המסתם תלויה בגורמי גיל, מצב רפואי, התוויות נגד תרופתיות ואורח חיים. הנטייה כיום היא להציע לחולים הצעירים מגיל 60 מסתם מכני ולמבוגרים יותר מסתם ביולוגי.
פרטי ההליך הרפואי
ניתוח החלפה או תיקון של מסתם מבוצע בהרדמה כללית ובאמצעות חיבור למכונת לב-ריאה. סמוך לתחילת הניתוח המטופל מקבל חומרי הרגעה על מנת להפחית את תחושת החרדה. לאחר חיטוי יסודי של בית החזה, נעשה חתך אורכי מעל עצם החזה. לאחר מכן, העצם תופרד על ידי מפשק צלעות (Rib spreader, הידוע גם כ-Finochietto retractor), על מנת לאפשר גישה נוחה לכל איברי בית החזה. בשלב זה יש צורך במעקף לב-ריאה, הנעשה על ידי עצירת מעבר הדם בכלי הדם הראשיים, והסטתו אל מכונת לב-ריאה, לצורך אספקת חמצן וניקוי הדם מרעלים. הסטת הדם למכונה מאפשרת לשמור על הזרימה התקינה של דם המטופל בזמן הניתוח, שלא דרך בית החזה, על מנת להקל על עבודת המנתחים ולספק להם אזור עבודה ברור ונקי.
בהמשך, המנתח פותח את הפריקרד ומאתר את המסתם הפגום. אם קיימת אפשרות לתיקון, מבצע המנתח את התיקון הנדרש. אם לא ניתן לתקנו ויש צורך להחליפו לחלוטין, הוא מוחלף במסתם מכני, ביולוגי או הומני. לאחר שהמסתם החדש נתפר למקומו, מתבצע וידוא כי זרימת הדם דרך המסתם תקינה וכי אין דליפות, ולבסוף מוסט דם המטופל חזרה מהמכונה אל הגוף.
בסיום הניתוח שב לבו של המטופל לפעילות סדירה, והלב מנותק ממכונת הלב-ריאה. בשלב האחרון של הניתוח, הפריקרד נסגר ובבית החזה מונחים נקז או כמה נקזים לצורך איסוף שאריות נוזל ודם מהרקמה. המנתח סוגר את עצם החזה של המטופל והאזור נחבש. הניתוח כולו אורך בין שעתיים לארבע שעות, תלוי במקרה.
סכנות וסיבוכים
כבכל ניתוח, גם ניתוח זה כולל סיכונים, כגון:
הסיכונים תלויים בגילו של החולה, בתפקוד הלב שלו ובמצבו הרפואי הכללי.
התאוששות לאחר ניתוח החלפת המסתם
לאחר הניתוח המטופל נלקח ליחידה לטיפול נמרץ, שם מנוטר מצבו במהלך היממה שלאחר הניתוח. ייתכן שהמטופל עדיין יונשם עד שהוא יתייצב מבחינה נשימתית, לרוב לאחר כמה שעות, אך לעיתים תקופה זו תתארך לכדי כמה ימים. כיום לאחר הניתוח מצופה שהמטופל יוכל לשבת במיטה. לאחר יומיים, הוא עשוי לעבור מהיחידה לטיפול הנמרץ אל מחלקת אשפוז, שם ייבדק תפקוד הלב על ידי א.ק.ג רציף.
בימים שלאחר הניתוח המטופל עלול לסבול מבחילות, הקאות, כאב וחולשה.
מטופל בעל מסתם ביולוגי מקבל תרופות נוגדות קרישה (Anti-thrombotic agents) למשך 6 שבועות עד 3 חודשים, בעוד שמטופל בעל מסתם מכני מקבל מרשם לתרופות נוגדות קרישה למשך שארית חייו. תרופות אלה חשובות למניעת היווצרות קרישי דם חדשים, אשר עלולים להגיע דרך מחזור הדם למקומות אחרים בגוף ולגרום לבעיות רפואיות חמורות, כמו התקף לב. נוגדי קרישה אלה אינם מפרקים קרישי דם קיימים, אלא מונעים הופעת קרישי דם חדשים, או מונעים מקרישים קיימים להפוך לגדולים יותר.
חבטת תילול (טניס)
חבטת תילול בטניס היא חבטה בכדור במסלול גבוה, תלול ועמוק אל תוך חלק המגרש של היריב. ניתן להשתמש בה כנשק התקפי או הגנתי בתלות במצב.
היסטוריה
חבטת התילול נצפתה לראשונה על ידי אלוף ווימבלדון השני, פרנק האדו, בהפסדו לספנסר גור. מסיבה זו נודע האדו כ"אלוף הנשגב ביותר".
חבטת תילול נחבטת בדרך כלל כאשר היריב עומד קרוב לרשת וממתין לחבטת יעף. המטרה בחבטה זו היא להעביר את הכדור מעל לשחקן היריב, אל חלק המגרש הפתוח שמאחוריו. חבטת תילול התקפית טובה היא כזו שהיריב לא מספיק להגיע אליה, כלומר חבטה נמוכה ובעלת מהירות מספקת שלא תאפשר ליריב לרוץ לאחור, לרדוף אחר הכדור ולהגיע אליו. חבטה זו מסוגלת לְזַכּוֹת את החובט ישירות בנקודה, אולם יש בה גם סיכון מסוים. סיבוב עילי משפר באופן משמעותי את יעילותה של חבטת התילול ההתקפית, אולם גם הופך אותה לקשה יותר לביצוע. בעת ביצוע חבטת התילול, שחקנים חובטים לרוב בכדור בזווית שבין 0 מעלות (חבטה שטוחה) ל-45 מעלות (חבטה אלכסונית). שחקנים מסוימים, דוגמת אנדרה אגאסי, מייקל צ'אנג, ולייטון יואיט, פיתחו חבטות תילול התקפיות טובות.
חבטת תילול לא מוצלחת היא כזו שהיריב מסוגל להגיע אליה (לרוב משום שהיא איננה גבוהה דַּיּוֹ) ולסיימה בהנחתה בסבירות גבוהה.
בזוגות מפעילים על חבטת התילול סיבוב או חיתוך, וזאת במטרה להעביר את הכדור מעל לראשו של השחקן שברשת וכן שיקפוץ הרחק מן השחקן שבקו הבסיס.
שחקנים מסוימים מסוגלים לייצר חבטת תילול שלמראית עין נראית חזקה וארוכה מדי, אולם בפועל החבטה מספיק עמוקה כדי לנחות באזור קו הבסיס ובתוך חלק המגרש של היריב, ובכך מתווסף לה לעיתים גם ערך מוסף של הטעיית היריב. חבטה מסוג זה נוצרת באמצעות סיבוב אחורי רב או חיתוך של הכדור המתווספים לה ומסייעים להעברתה מעל לראשו של השחקן היריב. חבטה זו, אותה ניתן לחבוט גם באמצעות סיבוב עילי רב, מכונה גם "חבטת יעף דמוית ירח".
בספר הביוגרפיה העצמית שלו הקדיש טניסאי העבר האמריקני ג'ק קרמר עמוד אחד לחבטות הטניס הטובות ביותר שראה מימיו. הוא כתב: "חבטת תילול - ריגס כמובן. אך גם אלו של סגורה, ביטסי גרנט ורוזוול היו יעילות כמעט באותה מידה. גם זו של קונורס מצוינת".
שחקנים נוספים שנודעו בחבטת התילול המצוינת שלהם הם: (שחקנים מודגשים הם שחקנים פעילים).
הארי פרידנוואלד
הארי פרידנוואלד (באנגלית: Harry Friedenwald; 21 בספטמבר 1864 – 8 באפריל 1950) היה רופא יהודי-אמריקאי, חוקר תולדות הרפואה וההיסטוריה של היהודים והרפואה.
קורות חיים
הארי פרידנוואלד נולד בבולטימור שבמרילנד ב-21 בספטמבר 1864. הוא היה החוליה השלישית בשרשרת של ארבעה דורות של רופאים. אביו היה רופא העיניים ד"ר אהרן פרידנוואלד. כשהיה בן שבע-עשרה התקבל הארי פרידנוואלד לאוניברסיטת ג'ונס הופקינס, וסיים את לימודיו לתואר בוגר כעבור שלוש שנים בלבד. פרידנוואלד למד רפואה ב-College of Physicians and Surgeons בבולטימור, ובשנת 1887 נסע לברלין ללימודים מתקדמים.
ב-1889 חזר לארצות הברית כאופתלמולוג מיומן, והיה לפרופסור חבר לרפואת עיניים ב-College of Physicians and Surgeons בבולטימור. במקביל פתח מרפאה ב-Eye, Ear and Throat Hospital בבולטימור. בשנת 1929 פרש ד"ר פרידנוואלד מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מרילנד כפרופסור אמריטוס, ובשנת 1932 הוענק לו תואר כבוד במדע.
ד"ר הארי פרידנוואלד הלך לעולמו ב-8 באפריל 1950.
פעילות ציונית ומחקר היסטורי
ד"ר הארי פרידנוואלד עסק בפעילות ציונית נרחבת. הוא השתתף בכינוסי הקונגרס היהודי, ביקר בארץ ישראל, סייע לטפל בחולים והעניק ייעוץ באשר לשימוש בתרופות מקומיות. בנו יונס נמנה עם מייסדי בית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית.
ד"ר הארי פרידנוואלד תרגם לאנגלית את תפילת הרופא ופרסמה בעלון של בית החולים ג'ונס הופקינס (Bulletin of the Johns Hopkins Hospital) בשנת 1917. "תפילת הרופא" המיוחסת לרמב"ם, חוברה ככל הנראה בידי הרופא הגרמני מרקוס הרץ, והופיעה לראשונה בדפוס בשנת 1793.
אוסף פרידנוואלד
ד"ר הארי פרידנוואלד ליקט את אחד האוספים הגדולים והחשובים בעולם בתחום תולדות הרפואה והמדע ומקומם של היהודים בהתפתחות תחומים אלה. האוסף נתרם לספרייה הלאומית בירושלים, ונמנה עם אוצרותיה היקרים.
אוסף פרידנוואלד מכיל כתבי יד ופריטי דפוס השייכים לתולדות הרפואה, ובמיוחד להיסטוריה של היהודים והרפואה. הפריט הקדום ביותר באוסף הוא "ספר אסף" (כתב יד מסוף המאה ה-13 או תחילת המאה ה-14). באוסף נמצאים כתבי יד, רבים מהם מאוירים, וספרים מטרם המצאת הדפוס ועד לעת המודרנית. באוסף מצויים גם דיוקנאות ואוטוגרפים ולצדם הדפסות מחודשות. חלק מהספרים הקלאסיים כוללים הערות ותוספות בכתב ידו של הד"ר פרידנוואלד.
בתחום תולדות הרפואה הכללית כולל האוסף מונוגרפיות על נושאים כגון היגיינה, ספרי תרופות (materia medica), פיזיולוגיה, אנטומיה וכירורגיה. לצד עבודותיהם של היפוקרטס, גאלנוס, דיוסקורידס, אבן סינא, וסאליוס, הארווי, ברנארד ואחרים, יש באוסף ביטוי לתפקידם של היהודים בקידום הרפואה והמדע לאורך השנים; עבודות של יצחק בן שלמה הישראלי, אבן עזרא, הרמב"ם, אמטוס לוזינטוס, פאול ארליך, ספרים שחוברו בידי יהודים ואודותם, ביוגרפיות של רופאים יהודים, וספרים הממחישים את חשיבות הלשון העברית למסורת הידע הרפואי.
היינץ הרמן
היינץ (היינריך) (חיים) הרמן (18 באוגוסט 1892, קניגסברג, גרמניה – 20 בנובמבר 1948, ירושלים) היה פסיכיאטר יהודי גרמני - ארץ ישראלי. נחשב לחלוץ הפסיכיאטריה בארץ ישראל המנדטורית. מ-1924 ועד מותו כיהן כמנהל בית החולים הפסיכיאטרי עזרת נשים בירושלים.
קורות חיים
היינץ הרמן נולד בשנת 1892 בקניגסברג שבגרמניה, בן למשפחה יהודית גדולה בעיר. למד רפואה באוניברסיטאות קניגסברג, ברלין, מינכן, ופרייבורג והתמחה בנוירולוגיה ופסיכיאטריה. בתקופת לימודיו עמד לצד ארתור פלץ (Pelz) וואלטר שטיין בראש התאחדות הסטודנטים היהודים הציונית בעירו, ועם ייסוד ארגון הסטודנטים הציוני K.J.V, נבחר כחבר הנהלתו.
בשנת 1910 החל להתמחות במינכן, ובמלחמת העולם הראשונה שירת כרופא צבאי ונפצע בחזית. ב-1918 שב לקניגסברג ונשא לאשה את גֶרדה לבית רוזנטל. הוא עבד בבית החולים האוניברסיטאי לנוירולוגיה ופסיכיאטריה בעיר תחת הנוירולוג הנודע קורט גולדשטיין.
ב-1924 הוזמן לעלות לארץ ישראל ולהחליף את ד"ר דוריאן פייגנבאום כמנהל בית החולים "עזרת נשים" בירושלים – מוסד גריאטרי שהפך ב-1921 לבית חולים פסיכיאטרי, ושעד בואו של הרמן שימש בעיקר כאכסניה לחולי נפש חשוכי מרפא. הרמן החל בתהליך מודרניזציה של בית החולים לפי הדגם של בית החולים בקניגסברג, במטרה להופכו למוסד לריפוי ומחקר. הוא הנהיג שיטות טיפול חדשות בפסיכוזה, הכשיר אחים והפך את "עזרת נשים" לבית חולים גדול במונחים מקומיים, ובו 100 מיטות. הרמן היה הפסיכיאטר היחידי בארץ עד זרם העלייה מגרמניה עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933.
במקביל לניהול בית החולים, הוכר כמומחה לנושאים פסיכיאטריים בבתי המשפט המנדטוריים. בתפקידו זה שימש כעד מומחה מטעם ההגנה במשפט שלמה בן-יוסף וחבריו. כמו כן היה חבר בית הדין של ההסתדרות הרפואית בישראל וחבר "ההגנה". טיפל בנושאי פסיכוזה בילדים ופיתח גישה חינוכית-רפואית מונעת שאותה קידם באמצעות "החברה הארצישראלית להיגיינה רוחנית" שהקים ב-1946 וכיהן כנשיאהּ.
פרסם מאמרים במקצועו בגרמנית ובעברית. ב-1937 פרסם בכתב העת Folia Clinica Orientalia את המאמר "Psychiatrisches aus Palästina", שבו תיאר לראשונה באופן מדעי את התופעה המכונה סינדרום ירושלים, בה לוקים תיירים וצליינים בפסיכוזה חריפה בעיר ומדמים עצמם לישו, למשיח, לנביאים וכיוצא בזה. בשנת 1935 שימש כנציג ארץ ישראל בקונגרס העולמי לנוירולוגיה.
הרמן היה מיודד עם פנחס רוזן, ש"י עגנון והשופט משה זמורה (בן עירו, לימים ראשון נשיאי בית המשפט העליון של מדינת ישראל).
הרמן היה חבר בארגון ה"הגנה" וכיהן כיועץ הארגון לנושאי בריאות הנפש.
הרמן נפטר בירושלים בגיל 56 ממחלה ממארת. הרמן נקבר בבית העלמין שייח' באדר.
גרדה והיינץ הרמן היו הורים לשניים. בתו מרים (1919-1990) הייתה אחת הקרייניות הראשונות בשירות השידור המנדטורי ומנהלת מחלקת השידורים לילדים ולנוער ב"קול ישראל". בנו דניאל (1925-2004) היה איש חינוך ברשת אורט.
שגרירות ארצות הברית בהאג
שגרירות ארצות הברית בהאג (באנגלית: Embassy of the United States, The Hague; בהולנדית: Ambassade van de Verenigde Staten van Amerika in Den Haag) - ממוקמת בפארק ג'ון אדמס 1 (John Adams Park 1) בוואסנאר, בגבול העירוני עם האג.
בניין השגרירות האמריקני הנוכחי בוואסנאר נפתח ב-29 בינואר 2018. הוא החליף את בניין השגרירות הקודם במתחם Lange Voorhout 102 בהאג, שנפתח ב-4 ביולי 1959, ופעל במשך כמעט 60 שנה. בניין זה במרכז העיר האג תוכנן על ידי האדריכל האמריקאי מרסל ברויאר, והוא הוגדר כאנדרטה לאומית בשנת 2017.
היסטוריה
בשנת 1782 היה ג'ון אדמס, לימים לנשיא השני של ארצות הברית, הציר הראשון של אמריקה בהולנד. באותה שנה הגיעה ההכרה הרשמית של הולנד בארצות הברית כאומה נפרדת ועצמאית, יחד עם עזרה כלכלית רחבה מאוד שהצביעה על אמונה בעתידה.
ב-19 באפריל 1782, ג'ון אדמס התקבל על ידי הפרלמנט של הולנד בהאג כציר הרשמי של ארצות הברית, ובכך הפכה הולנד למדינה השנייה שהכירה בארצות הברית (לאחר צרפת). הבית שאדמס רכש בהאג, הפך לשגרירות האמריקאית הראשונה בעולם.
ההלוואות שניתנו לארצות הברית מפריסלנד והפרובינציות המאוחדות, שכונו "תוכנית מרשל הפוכה" ("the Marshall plan in reverse") היו הראשונות שקיבלה הממשלה החדשה.
הקשרים הדיפלומטיים עם ארצות הברית מהווים את אחד מהקשרים הדיפלומטיים הארוכים ביותר עם מדינה זרה כלשהי.
שגרירים לשעבר
אמריקאים בולטים כמו הנשיאים לשעבר ג'ון אדמס וג'ון קווינסי אדמס, הגנרל יו בויל יואינג ופול ברמר  ומזכיר הצי של ארצות הברית ויליאם מידנדורף החזיקו בתואר שגריר ארצות הברית בהולנד.
מלחמת מלך ערד
מלחמת מלך ערד היא אירוע מקראי שהתרחש בשנת הארבעים ליציאת בני ישראל מארץ מצרים.
רקע
במלחמה הראשונה מלך ערד מצליח לשבות שבי מישראל. המדרש מספר שבעקבות התקיפה חזרו עם ישראל לאחור שבע מסעות.
המלחמה
בעקבות תקיפת מלך ערד וניצחונו, עם ישראל פונה לקב"ה ומתפלל אליו לניצחון על הכנעני. העם נודר שאם ינצחו יחרימו את כל ערי האויב. במלחמה, עם ישראל מנצח ומחרים את הערים כפי שנדר. לאחר הניצחון קראו לערים שהחרימו - "חרמה".
נחלקו המפרשים בזהות העיר ערד והעם שישב בה: מדרש תנחומא והרמב"ן מזהים את ערד בדרום ארץ כנען והיא עיר של עמלקים, על פי עדות המרגלים - (במדבר יג,כט). אמנם, בכיבושי יהושע מוזכרת העיר ערד כעיר שנלחמו בה ובספר שופטים מסופר על בני הקיני שהתיישבו במדבר יהודה אשר בנגב ערד, ושם הכו שבטי יהודה ושמעון את העיר צפת וקראו לעיר "חרמה". ומפרש הרמב"ן ש"חרמה" הוא המקום בו ניצחו עם ישראל את העמלקים והוא לא היה בעיר ערד אלא בשטח מקומי בשטחי ערד ואילו הניצחונות ביהושע ושופטים היו בערים. הרמב"ן מבסס הנחה זו על לשון הפסוק בבמדבר - למול לשון הפסוק בשופטים -.
בפירוש דעת מקרא הביאו עוד שני הסברים אפשריים:
חז"ל פירשו - . כלומר, העיר ערד הייתה בדרום עבר הירדן המזרחי וזו בעצם מלחמת סיחון.
באבן עזרא מובא פירוש (בלשון "רבים כתבו") שאת הפרשה הזו יהושע כתב לאחר שכבש את ערד. כלומר, עם ישראל כבש והחרים את ערי ערד רק אחרי הכניסה לארץ.
כיום ישנם חוקרים המזהים את ערד שבפרשתנו עם אתר בשם 'תל מלחתא' שנמצא כ4 קילומטרים מתל ערד. הממצאים באתר זה, בניגוד לאלו שנמצאו בתל ערד, מתוארכים לתקופת הנדודים במדבר וכיבוש הארץ.
החיים למען הצאר
החיים למען הצאר (ברוסית: Жизнь за царя) היא "אופרה טראגית" בארבע מערכות ואפילוג מאת המלחין הרוסי מיכאיל גלינקה. בתקופת שלטון ברית המועצות נודעה האופרה בשם איוון סוסאנין (ברוסית: Иван Сусанин), על שם. הסיבה לשינוי השם היא שינוי השלטון. רוסיה הסובייטית החליפה את רוסיה הצארית ולכן שמה של אופרה המספרת על חיים שבן אדם מקריב למען הצאר, נוגד את הפילוסופיה הקומוניסטית.
הלברית נכתבה על ידי נסטור קוקולניק, איגור פיודורוביץ' פון רוזן, ולדימיר סולוגוב ווסילי ז'וקובסקי. הבכורה של האופרה התקיימה ב-27 בנובמבר 1836 בתיאטרון הבולשוי בסנקט פטרבורג. העלילה של האופרה מתרכזת בסיפורו של איוון סוסאנין, על שם הגיבור, איכר רוסי וגיבור לאומי, המקריב את חייו למען הצאר בהתעיית קבוצה של פולשים פולנים הרודפים אותו. האופרה נחלה הצלחה גדולה. אף כי המוזיקה יותר איטלקית מרוסית באופיה, גלינקה מפגין שליטה מצוינת ברצ'יטטיב, המלכד את חלקי היצירה והתזמור עשוי ביד אמן וצופה את הכתיבה התזמורתית של מלחינים רוסיים מאוחרים יותר. הצאר גמל לגלינקה על יצירתו בטבעת יקרה.
רקע
גם גלינקה רצה לקרוא כך לאופרה שלו, אך כמחווה לניקולס הראשון. בזמן שזה נכח בזמן חזרה של האופרה, שינה את השם ל"החיים למען הצאר".
זה שם האופרה המקובל היום, אך ב-1924, תחת המשטר הסובייטי החדש, השם "החיים למען הצאר" לא התאים ולא עבר את הצנזורה כך שהאופרה הופיעה תחת הכותרת פטיש ומגל. הפקה זו לא הצליחה וירדה מן הבמה. ב-26 בפברואר 1939 היא הועלתה תחת השם שגלינקה בחר, "איוון סוסאנין", ובשם זה הייתה מוכרת בברית המועצות.
גלינקה והסופרים שכתבו את הלברית המקורית, עמם היה בקשר, בחרו בסוסאנין כגיבור הלאומיות הרוסית שהתאים היטב להלך הרוח של אותה תקופה, תקופת החמישה, קבוצת מלחינים שדגלה בלאומיות וביצירת יצירות עממיות בעלות מוטיבים רוסים.
האופרה זכתה להצלחה ובוצעה בכל פתיחת עונת קונצרטים בתיאטראות הרוסיים הקיסריים. האופרה מוצאת את עצמה בתפקיד חשוב בתיאטרון המוזיקלי הרוסי כאופרה רוסית מקורית, סיפור רוסי היסטורי ולא אגדה, הראשונה שזכתה במקום קבוע ברפרטואר המוזיקה הרוסית והכלל עולמית. זו הייתה אחת האופרות הרוסיות הראשונות שנודעו מחוץ לרוסיה לשאר רחבי העולם. אופרה זו היא לא הראשונה שהולחנה ונכתבה לשפה הרוסית, אבל הראשונה שהצליחה לשאת שם עולמי.
עלילה
העלילה מתרחשת בסתיו 1612 ובחורף 1613.
מערכה 1
אנטונידה כמהה לאהובה החדש סובינין ומחכה לרגע בו תגיע חתונתם. אביה סוסאנין בעד חתונתם אך מעדיף לחכות עד שימנו צאר חדש ברוסיה. כאשר סובינין מודיע לו שהמועצה הגדולה במוסקבה מינתה צאר חדש ברוסיה, הם חוגגים את החתונה העתידית.
מערכה 2 – בינתיים בפולין
באולם מפואר, ולנוכח ריקודים פולניים, האצולה בפולין חוגגת את הניצחון על רוסיה בשירה וריקודים. במהלך השמחה, מגיעה הודעה על מינויו של מיכאיל רומנוב כצאר רוסיה החדש. אך הוא מסתתר מחשש לאימת הפולנים. הנוחכים באולם נשבעים להפילו ולהרוג אותו.
מערכה 3 – בחזרה לרוסיה
סוסאנין ובנו המאומץ, ואניה, מתחייבים להגן על הצאר החדש. הם עצמם מקורבים אליו מאוד. סוסאנין מברך את סובינין חתנו ואנטונידה בתו לרגל חתונתם הקרובה, כאשר לפתע חיילים פולנים מתפרצים לחדרם כדי לדרוש את מקום הימצאו של הצאר במטרה לשים קץ לחייו. סוסאנין שולח את ואניה להזהיר את הצאר מיכאיל מפני הסכנה הפולנית בעוד שהוא עצמו מוביל את החיילים הפולנים שולל בדרך אל הצאר. החיילים חושבים שהם קרובים אך סוסאנין יודע בליבו כי הוא יהתל בהם. אנטונידה בתו בוכייה. היא מבינה שזו משימת התאבדות בעבור אביה. סובינין אוסף כמה גברים לצאת למשימת חילוץ, לנסות להציל את סוסאנין. ברגע שהחיילים הפולנים יגלו כי הוא הונה אותם, הם יהרגו אותו.
מערכה 4
סובינין משכנע את אנשיו בנכונות משימתם להציל את סוסאנין, אך הקבוצה לא נענת לבקשתו מנוכח הסיכון. כשהלילה יורד, בחלק של היער ליד מנזר, ואניה דופק בשערי המנזר, מקום היחבאו של הצאר, ומזהיר אותו שלא יחולל רעש מחשש לתשומת הלב שזה יעורר אצל החיילים הפולנים. סוסאנין מוביל את החיילים הפולנים לאזור בו לא ניתן להמשיך, הדרך מכוסה שלג והעצים במקום מצופפים. הפולנים ישנים בזמן שסוסאנין נפרד מילדיו ומחכה לגורלו בעלות השחר. סופת שלגים מתחילה ומסתיימת, וכשהיום מגיע, הפולנים מתעוררים. הם מבינים שסוסאנין הונה אותם והורגים אותו.
אפילוג
בכל ההמולה צועדים המוני אנשים, חוגגים את ניצחון הצאר החדש והינצלותו מידי הפולנים. לעומתם, אנטונידה, סובינין וואניה מתאבלים על סוסאנין. חיילים רוסים מגיעים אליהם, מגלים את הקשר שלהם עם סוסאנין ומנחמים אותם בתקווה שהכל יהיה בסדר. כשהתמונה משתנה לאספה בכיכר האדומה במוסקבה, האנשים מכריזים על זכרו של סוסאנין כמי שהציל את הצאר וחולקים עמו כבוד אחרון.
תזמור
האופרה מתוזמרת בעבור שני חלילים, שני אבובים, שני קלרינטים, שני בסונים, ארבע קרנות יער, שתי חצוצרות, שלושה טרומבונים, אופיקלאידה, טימפני, פעמונים, נבל, כלי קשת, קלרינט, ותוף.
היסטוריית ביצועים
האופרה הוצגה בבכורה ב-27 בנובמבר 1836 בסנקט פטרבורג בניצוחו של קטרינו קאווס. ההפקה כללה תפאורה מאת אנדראס רולר (Andreas Roller). מספר שנים מאוחר יותר עם האופרה הוצגה בבכורה במוסקבה ב-7 בספטמבר 1842 וההפקה כללה הפעם תפאורה שהכין סרקוב ואשניאן.
האופרה הוצגה פעמים רבות במהלך חגיגות יובל המאה לשושלת רומנוב בשנת 1913. היא הוצגה בהצגה חגיגית בתיאטרון מריאינסקי. למרות ההצלחה, העיתונות הרוסית קבעה כי זו יצירה ריקה מתוכן, ללא אופי ואף משעממת.
השפעות על אופרות אחרות
הכשרתו של גלינקה הייתה בגרמניה יחד עם מורים ופרופסורים שלימדו בשיטה שמרנית, כזו שדומה לשומאן וברהמס, ובכך שאב יכולות הלחנה אקדמאיות, בעלות חוקים קבועים ומבנה מסודר. עם זאת, ניתן להבחין בכמה מוטיבים מן האופרה המבוססים על שירי עם רוסיים או ניבים מלודיים עממיים שהופכים לחלק מלא מהמרקם המוזיקלי והופכים את היצירה לכזו שהיא חדשנית ופורצת דרך. סגנון זה אלו השפיע רבות על מלחינים והאופרות שלהם, להלן: בוריס גודונוב מאת מוסורגסקי, המשרתת מפסקוב מאת רימסקי-קורסקוב, "האופריצ'ניק" מאת צ'ייקובסקי והנסיך איגור מאת בורודין.
טרי דוברו
ד"ר טרי דוברו (נולד ב-14 בספטמבר 1958) הוא מנתח פלסטי בארצות הברית המככב במספר תוכניות טלוויזיה העוסקות בניתוחים פלסטיים, לרוב במסגרת ערוץ E!. לעיתים הוא מופיע לצד המנתח האמריקאי ממוצא לבנוני פול נאסיף, כאשר דוברו מתמחה בניתוחי חזה ואילו נאסיף מתמחה בניתוחי אף. השניים הופיעו בשתי סדרות 'אסונות מפלסטיק' בהם סייעו לאנשים שעברו ניתוח פלסטי כושל, ו'אסונות טבע' בהם סייעו לאנשים שנולדו עם מומים קוסמטיים מולדים. דוברו נשוי לאישיות הטלוויזיה הת'ר דוברו, המופיעה לצידו בחלק מתוכניותיו.
מייק איט פופ
מייק איט פופ (באנגלית: Make It Pop, תרגום מילולי: לעשות את זה פופ) היא קומדיית מצבים מוזיקלית מערוץ ניקלודיאון בארצות הברית, ומערוץ TYV בקנדה. הסדרה עלתה לשידור בארצות הברית ב-26 במרץ 2015, והעונה הראשונה הסתיימה בארצות הברית ב-1 במאי 2015. בישראל הסדרה עלתה ב-16 באוגוסט 2015 והעונה הראשונה הסתיימה בה ב-13 בספטמבר 2015. בקנדה הסדרה עלתה ב-9 בספטמבר 2015.
ב-1 במאי 2015 הסדרה חודשה לעונה שנייה. הפקת העונה החלה בספטמבר 2015. ספיישל מיוחד לחג המולד יצא ב-5 בדצמבר 2015 ובישראל ב-14 בנובמבר 2016. העונה עלתה ב-4 בינואר 2016 והסתיימה ב-29 בינואר 2016. ערוץ ניקלודיאון הודיע שמייק איט פופ תחזור לפרק אחד בלבד, פרק ספיישל לסוף הקיץ שיהיה באורך ארבעים דקות, עם שלושה שירים חדשים. הסדרה בוטלה.
עלילה
הסדרה עוקבת אחרי 3 נערות: סאן הי סונג, ג'ודי מאפה וקורקי צ'אנג, המקימות בעזרת כיילב דייוויס להקת קיי-פופ הנקראת XO-IQ. ביחד הם יוצרים מוזיקה, חוויות, אהבה וחברויות. לעונה הראשונה יש 20 פרקים. לעונה השנייה יש 20 פרקים ופרק ספיישל בנוסף. לאחר העונה השנייה, הוציאה הסדרה פרק ספיישל לקיץ אשר לא קשור לאף עונה למרות שחלק מחשיבים אותו כחלק מהעונה השנייה.
שירים ומוזיקה
עונה 1
FHIR
Fast Healthcare Interoperability Resources (ראשי תיבות: FHIR; בעברית: משאבי תִּפְעוּלִיּוּת בֵּינִית מהירה במערכות בריאות) הוא תקן המתאר אלמנטים בדידים של נתונים (הידועים בשם "משאבים") וכן ממשק תכנות יישומים (API) להעברה של רשומות רפואיות אלקטרוניות. התקן נוצר על ידי ארגון תקני הבריאות Health Level Seven International (HL7).
FHIR נבנה על בסיס תקני תבניות נתונים קודמים מ-HL7, כמו HL7 גרסה 2.x ו-HL7 גרסה 3.x. אבל הוא קל יותר ליישום מכיוון שהוא משתמש בחבילה מודרנית מבוססת-רשת הכוללת פרוטוקול RESTful מבוסס HTTP, ובחירה בין JSON, XML או RDF לייצוג נתונים. אחת ממטרותיה היא להקל על יכולת תפעוליות בינית בין מערכות בריאות מדור קודם, כדי להקל על אספקת מידע רפואי לספקי שירותי בריאות וכן ליחידים במגוון רחב של מכשירים, ממחשבים למחשבי לוח לטלפונים סלולריים, וכדי לאפשר למפתחי יישומים של צד שלישי לספק יישומים רפואיים הניתנים לשילוב בקלות במערכות קיימות.
FHIR מספק אלטרנטיבה לגישות ממוקדות-מסמכים על ידי חשיפה ישירה של משאבים כשירותים. לדוגמה, אלמנטים בסיסיים של שירותי בריאות כגון מטופלים, אשפוזים, דוחות אבחון ותרופות ניתנים לאחזור ולעריכה באמצעות כתובת ה-URL של המשאב.
תקינה
הטיוטה הראשונית של FHIR פורסמה בבלוג של גרהאם גריב באוגוסט [2011]. בפברואר [2014] פרסמה HL7 את גרסה מספר 1 של FHIR. גרסה 2 פורסמה באוקטובר [2015], וגרסה 3, שהוגדרה כגרסה הראשונה של "סטנדרט לשימוש ניסיון", פורסמה במרץ 2017. גרסה 4, ה- "גרסה הנורמטיבית" הראשונה, פורסמה ב-30 באוקטובר [2019].
גלובלי
מספר מימושים כבר נבדקו בהצלחה בתוך ארצות הברית ומחוצה לה, כשהמימוש של SMART (Substitutable Medical Applications, reusable technologies), המאפשר יצירת יישומי FHIR, נחשב פופולרי במיוחד. יישומי קוד פתוח של מבני נתונים, שרתים, לקוחות וכלים של FHIR כוללים יישומי עזר מ-HL7 במגוון שפות, ו-HAPI-FHIR ב-Java.
ארצות הברית
בשנת 2014, הוועדה האמריקאית למדיניות טכנולוגיות מידע (IT) במערכות הבריאות, בשיתוף עם הוועדה האמריקאית לתקני IT בבריאות אישרו המלצות לממשקי תכנות יישומים ציבוריים (פתוחים) יותר. דו"ח כוח המשימה JASON על "תשתית מידע בריאותית איתנה" סימן את FHIR כגישת ה-API המועמדת הטובה ביותר, וכי ממשקים כאלה צריכים להיות חלק משלב 3 של הקריטריונים של "שימוש משמעותי" בחוק טכנולוגיית מידע בריאותית לבריאות כלכלית וקלינית. בשנת 2020, המרכזים האמריקאים לשירותי מדיקר ומדיקייד (CMS) פרסמו את כללי החקיקה שלהם לתפעוליות בינית וגישה לחולים (CMS-9115-F). הכללים מחייבים שימוש ב-FHIR על ידי מגוון משלמים בפיקוח CMS. באופן ספציפי, הכלל דורש ממשקי API של FHIR עבור גישה למטופל, ספריית ספקים וחילופי משלם-למשלם.
ישראל
משרד הבריאות הישראלי פועל כדי לקדם הנגשת מידע למטופלים ומטפלים באמצעות אימוץ תקן FHIR בארגוני הבריאות בישראל. בשנת 2020 הוקם צוות IL CORE במטרה להתאים את הרכיבים הנחוצים ללוקליזציה ורגולציה במערכת הבריאות בישראל. המשרד, בשיתוף עם החברה לתועלת הציבור 8400, הקים את קהילת FHIR IL אשר מטרתה לעודד את אימוץ התקן במערכת הבריאות הישראלית תוך שיתוף פעולה בין הארגונים לתעשייה. במסגרת פעילות משותפת של המשרד ו- 8400 הושקו מספר פרויקטים ראשונים ליישום FHIR בקופות החולים ובתי החולים, וזאת לצד פרויקטים נוספים שמקודמים בארגוני הבריאות באופן עצמאי. כמו כן, משרד הבריאות מקצה תקציבים לקופות החולים ובעתיד לארגונים נוספים לצורך הקמת תשתית FHIR.
בכנס "אלי הורוביץ לכלכלה וחברה" של המכון הישראלי לדמוקרטיה שנערך בדצמבר 2020, העריך משה בר סימן טוב, מנכ"ל משרד הבריאות לשעבר, כי עלות ההטמעה של מודולים מרכזיים של FHIR במערכת הבריאות בישראל מוערכת בכ-400 מיליון ש"ח על פני 5 שנים. במרץ 2022 יצאו משרד הבריאות, המיזם הלאומי ישראל דיגיטלית ורשות החדשנות בקול קורא "לפיילוטים בתחום הבריאות הדיגיטלית - לבניית אפליקציות SMART on FHIR".
בשנת 2023 החלה ממשלת ישראל בהליך חקיקה לקידום שיתוף מידע בין ארגונים במערכת האקולוגית של הבריאות הישראלית לטובת החולה, בדגש על העצמת המטופל וחסימת מידע מופחתת. החקיקה המוצעת מתייחסת גם לצורך בסטנדרטיזציה של הנתונים על ידי אימוץ תקן FHIR ושימוש בטרמינולוגיות סטנדרטיות, כגון SNOMED-CT, הן במערכות מקור והן בתהליך חילופי הנתונים. שיתוף המידע יהיה בהסכמת המטופל, והסכמה זו תינתן על פי סלי נתונים.
הרומן הזעיר
היסטוריה
את ההוצאה הקימה משפחת פרגו (Faragó), בהונגריה בשנות ה-30. הם פרסמו ספרונים בפורמט של חוברות – כל חוברת הכילה סיפור אחד שנכתב והתפרש על פני כ-60 עמודים. במשך שנים אחדות היו ספרי ההוצאה פופולריים מאוד ומשכו אליהם סופרים צעירים רבים שהחלו בה את דרכם. בשלהי העשור, עקב התגברות החוקים האנטישמיים בהונגריה, נאלצה משפחת פרגו לצמצם את פעילותה.
בשנת 1946, האב ומייסד ההוצאה, מיקלוש פרגו, עלה לארץ וחבר לבניו אברהם וישראל (אנדראש ואישטוואן) פרגו שהעפילו לארץ בתחילת מלחמת העולם השנייה, כשהם נוטלים עימם חוברות וגלופות דפוס. הבנים הקימו בארץ את ההוצאה לאור שהפיקה סדרת חוברות במתכונת דומה למתכונת המקורית בהונגריה. רוב הסיפורים תורגמו מהונגרית על ידי האחים פרגו ששינו את שמות המחברים לשמות עט, וגם שמות הגיבורים הותאמו לנוחיות הקורא העברי.
הקולמוס
ב-1952, בתקופת הצנע הכלכלי, ובלחץ של גופים רשמיים, התבקשו האחים לשנות את כותרת הסדרה לשם עברי מכובד יותר, והם בחרו בשם: "הקולמוס". עם הכותרת העברית שהייתה למותג חדש המשיכו האחים פרגו להוציא לאור חוברות שכללו אותו הז'אנר הספרותי.
קארה קויונלו
קארה קויונלו (בטורקית: qara - שחור, qoyun - כבש: מילולית "בעלי הכבש השחור"; באזרית: Qaraqoyunlu; בפרסית: قراقویونلو) היה איחוד של שבטי אוע'וז נוודים טורקיים ושושלת טורקית שהתקיימו בין המאות 14 - 15 בדרום-מערב אסיה.
כל עוד היו וסאלים של הסולטנות הג'לאירית שלטו בבגדאד, תבריז, מוסול והראט נחשבה לעיר הבירה שלהם. כשיצאו משליטת הג'לאירים, הם יצרו ברית אסטרטגית נגד טימור לנג שלמרות זאת כבש את האזור וגרם לשליט קארה קויונלו קארה יוסוף לברוח ולהסתתר אצל הממלוכים במצרים. רק ב-1406 הצליח קארה יוסוף להחזיר לעצמו את השלטון בתבריז ורק ב-1410 החזיר את השליטה בבגדאד.
פרחית נעמי
פרחית נעמי (שם מדעי: Oxythyrea noemi; נקראת גם זיבלית-פרחים נעמי וזיבל-פרחים נעמי) היא חיפושית פרחים ממשפחת הזבליתיים. פרחית נעמי היא חיפושית בצבע שחור בוהק שעליו תבנית מורכבת של נקודות וכתמים לבנים, וגודלה נע בין 10 ל-15 מילימטר. פרחית נעמי היא המין הנפוץ ביותר של הסוג Oxythyrea בארץ ישראל, וניתן למוצאה בכל חלקי הארץ. החיפושית פעילה ביום בעיקר בסוף החורף ובאביב (עד יוני) על פרחים מהם היא ניזונה. הפגיות (לרווה) ניזונות משורשי צמחים.