cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ו ארפאיו
ביוגרפיה
ארפאיו נולד בספרינגפילד שבמסצ'וסטס להורים איטלקים. אמו מתה כשילדה אותו, והוא גודל בידי אביו, שהיה בעל מכולת. הוא עזר לאביו לנהל את חנותו עד לגיוסו לצבא ארצות הברית. עם שחרורו מהצבא ב-1954 נסע לוושינגטון הבירה שם עבר הכשרה משטרתית וב-1957 עבר ללאס וגאס שבנבדה.
ב-1992 נבחר לשריף מחוז מריקופה. הוא עבד כקצין משטרה בלאס וגאס במשך כחצי שנה בטרם מונה לסוכן מיוחד של הלשכה הפדרלית להתמכרות לסמים, שמאוחר יותר התמזגה אל המנהל לאכיפת הסמים. במהלך כהונתו בת 25 השנים במנהל, הוא הוצב בארגנטינה, טורקיה ומקסיקו, ועם השנים התמנה לראש סניף המנהל באריזונה.
ארפאיו מגדיר עצמו כ"שריף האמיץ ביותר באמריקה". החל מ-2005 נקט עמדה תקיפה נגד הגירה בלתי חוקית לארצות הברית. ב-2010, הצית את ההתנגדות העזה לחוק התמיכה באכיפת החוק וביטחון שכונותינו, אשר סתר את פסיקות בית המשפט העליון של ארצות הברית. ארפאיו ידוע גם כתומך בתנועה אשר קידמה את הטענה הכוזבת כי הנשיא לשעבר ברק אובמה לא נולד בארצות הברית וב-2018 המשיך לטעון כי תעודת הלידה, אשר מצביעה על כך שאובמה נולד בארצות הברית, מזויפת. ארפאיו הורה לשכן מהגרים בלתי חוקיים באוהלים הנמצאים בתוך מתקני כליאה, בזמן בחוץ הטמפרטורה עולה על 40 מעלות צלזיוס ובפנים האוהל למעלה מכ-50 מעלות. בריאיון עיתונאי שהעניק ארפאיו למעריב ביוני 2012 שבח את טיפולה של ישראל בהסתננות מאפריקה אליה ואמר: "הייתי בישראל כמה פעמים. אני סומך עליכם שתדעו איך לנקות את הרחובות שלכם מהזבל הזה... ישראל מדינה קשוחה, אתם יודעים איך לפתור בעיות כשצריך, לא כמו ארצות הברית".
ב-2011 נודע כי ארפאיו הורה לפקודיו לעכב ועצור נהגים בעלי חזות לטינית בכבישי אריזונה, על סמך החשד כי הם מהגרים בלתי חוקיים. לפני כן, ב-2008 הגישה קהילת ההיספנים באריזונה תובענה ייצוגית נגד ארפאיו בגין פקודותיו אלו. בית המשפט המחוזי קבע כי ארפאיו מבצע אפיון גזעי (Racial Profiling) והורה לבטל את פקודותיו, אך ארפאיו המשיך לבצע זאת למעלה משנה וחצי. בחודש יולי 2017 הורשע בבזיון בית המשפט על כך שהפר את הוראותיו. ב-26 באוגוסט אותה שנה קיבל חנינה נשיאותית מהנשיא דונלד טראמפ.
ב-2018 הודיע על כוונתו להתמודד על המושב של אריזונה בסנאט של ארצות הברית בבחירות שתערכנה באותה שנה, שייתפנה עם פרישתו של הסנאטור ג'ף פלייק.
סופיה, נסיכת באדן
סופיה, נסיכת באדן (בגרמנית: Sophie, Prinzessin von Baden; 7 באוגוסט 1834 – 6 באפריל 1904) הייתה אשתו של וולדמאר, נסיך ליפה.
ביוגרפיה
סופיה נולדה ב-7 באוגוסט 1834 בקרלסרוהה, לווילהלם, נסיך באדן, בנם של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן ולואיזה קרולינה פון הוכברג, ולאליזבת אלכסנדרינה, דוכסית וירטמברג, בתם של לודוויג, דוכס וירטמברג והנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג. היא גדלה בקרלסרוהה, יחד עם אחיותיה הגדולות, סופיה ולאופולדינה.
ב-9 בנובמבר 1858 התחתנה סופיה בקרלסרוהה עם וולדמאר, נסיך ליפה, בנם השני של לאופולד השני, נסיך ליפה ואמיליה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, אולם לא היו להם ילדים. בשנת 1895 מת וולדמאר, ובעקבות כך פרץ מאבק ירושה בנסיכות ליפה, וב-6 באפריל 1904 מתה סופיה בקרלסרוהה.
רוג'ר הרגריבס
צ'ארלס רוג'ר הרגריבס (באנגלית: Charles Roger Hargreaves; 9 במאי 1935 – 11 בספטמבר 1988) היה סופר ילדים ומאייר בריטי, הידוע בזכות סדרת ספרי "מר וגברת" (Mr. Men) שכתב, המיועדים לגיל הרך. ספרי סדרה זו וסדרות נוספות של הרגריבס תורגמו בין השאר לעברית. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הופקו גם סדרות טלוויזיה על פי הספרים. בנוסף, הרגריבס כתב סדרה קצרה של "גברת אישה" (ובה: גב' שובבה, גב' פגע, גב' נהדרת).
לידה
הרגריבס נולד בבית חולים פרטי בעיירה קלקהיטון שבמערב יורקשייר לאפלרד רג'ינלד ואת'ל מארי הרגריבס.
קריירה
הרגריבס עבד במשך שנה בעסק הכביסה וניקוי יבש של אביו לפני שהחל לעסוק בפרסום. שאיפתו המקורית הייתה להיות צייר קומיקס. בשנת 1971, במהלך עבודתו כמנהל קריאייטיב של חברה לונדונית, הוא כתב את ספרו הראשון בסדרת הספרים מר איש, ספר בשם מר דגדוג. בתחילה התקשה למצוא מוציא לאור, אך מיד עם שמצא הפכו הספרים להצלחה מיידית, עם מכירות של מעל מיליון עותקים במהלך שלוש שנים. ב-1974 הומרה סדרת הספרים לסדרת טלוויזיה ב-BBC, אשר קוריינה על ידי ארתור לואו.
ב-1976 עזב הרגריבס את עבודתו היומית. ב-1981 יצאה לאור סדרת הספרים גברת אישה, אשר ב-1983 הומרה גם היא לסדרת טלוויזיה מצוירת אשר קוריינה על ידי פאולין קולינס ובעלה ג'ון אלדרטון.
אף על פי שכתב עוד ספרי ילדים רבים, הרגריבס ידוע בעיקר בזכות 46 ספרי מר איש ו-33 ספרי גברת אישה.
מוות
לאחר מותו של הרגריבס משבץ מוחי ב-1988, אייר בנו אדם הרגריבס ספרים נוספים בסדרה, בהם הופיעו 10 דמויות חדשות. באפריל 2004 מכרה אלמנתו של הרגריבס, כריסטין, את הזכויות על הסדרה לתאגיד הבידור הבריטי "כוריון" תמורת 28 מיליון לירות שטרלינג.
קלמנס הרביעי
קלמנס הרביעי (בלטינית: Clemens IV; 23 בנובמבר 1190 – 29 בנובמבר 1268) היה האפיפיור מ-5 בפברואר 1265 עד מותו.
ראשית חייו
גי פוקואה נולד בעיר סן-ז'יל בצרפת לעורך דין מצליח, פייר פוקואה ולמרגריט ריפי. בגיל 19 הוא התגייס כחייל להילחם במורים בספרד. לאחר מכן הוא המשיך את לימודי המשפטים בטולוז, בורז' ואורליאן, והפך לפרקליט ידוע בפריז. בתפקידו האחרון הוא שימש כמזכיר של המלך לואי התשיעי, שהשפעתו הייתה חייבת בעיקר על מינויו לקרדינל. הוא התחתן עם בתו של סיימון דה מלבויואה והיו לו שתי בנות. עם מותו של אשתו, הוא הלך בעקבות הדוגמה של אביו וויתר על החיים החילוניים עבור הכנסייה.
עלייתו הייתה מהירה. לאחר שכיהן כראש מנזר סן מגלוך, פריז, ולאחר מכן הוא הפך לכומר של סן ז'יל בשנת 1255. בשנת 1257 הוא מונה לבישוף של לה פוי, ובשנת 1259 הוא מונה לארכיבישוף של נרבון; ובדצמבר 1261 הוא הפך לקרדינל הראשון שמונה על ידי האפיפיור אורבנוס הרביעי, ראש הדיוקסיה של סבינה. הוא היה נציג האפיפיור באנגליה בין השנים 1262 ו-1264, ולאחר מכן מונה בשנת 1263 לראש בית הדין של הוותיקן.
שלטונו
לאחר מותו של אורבנוס הרביעי, הוא נבחר לאפיפיור ב-5 בפברואר 1265, ונטל את השם קלמנס הרביעי. בשנת 1264 חידש קלמנס הרביעי את האיסור על התלמוד שנחקק על ידי גרגוריוס התשיעי, ששרף אותו בפומבי בצרפת ובאיטליה. אף כי קלמנס לא גזר על שריפת התלמוד, הוא ציווה שיהודי אראגון ימסרו את ספריהם לצנזורה הדומיניקנית,. בשל סכסוך הגואלפים והגיבלנים לא היה יכול קלמנס להיכנס לרומא בגלוי, והוא נכנס אליה רק פעם אחת כשהוא מחופש. קלמנס שהה ברוב הזמן בצרפת, וכרת ברית עם שארל מאנז'ו. ב-26 בפברואר 1266 ניצח שארל בקרב בנוונטו (במחוז קמפניה באיטליה) את מנפרד, מלך סיציליה (בנו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה) שנהרג בקרב זה, ובמהרה נפלה סיציליה בידיו. באפריל 1268 יצא קונראדין, בנו של קונראד הרביעי, מלך גרמניה, למערכה על מנת להשיב לעצמו את השליטה באיטליה, אך נוצח והוצא להורג בנאפולי ב-12 באוקטובר של אותה שנה. זמן קצר לאחר מכן, ב-29 בנובמבר 1268, מת קלמנס בוויטרבו, ובמקומו נבחר לאפיפיור גרגוריוס העשירי.
מאיר שמואל קסטל
הרב מאיר שמואל קסטל (קאשטיל; 1860–1929) היה שד"ר וסוחר, דיין ואיש ציבור, ראש ועד העדה הספרדית בחברון ונשיא הוועד הכללי של עדות הספרדים והאשכנזים בעיר. נרצח בביתו שבחברון במאורעות תרפ"ט.
ביוגרפיה
נולד בחברון בשנת 1860 (ה'תר"ך) לשרה ולרב אלעזר קאשטיל, שהיה סוחר, ולפי מסורת המשפחה היה מצאצאי רבי יהודה הלוי, ממשפחת מגורשי קסטיליה שהתיישבה בעזה לאחר הגירוש, ומשם עברה בחלקה לחברון בשנת 1799.
בצעירותו למד בתלמוד תורה ובישיבה בחברון, ובגיל 18 נישא לרבקה, אחותו של הרב יעקב מאיר.
בשנת 1884 (ה'תרמ"ד) נסע בשליחות כוללות חברון כשד"ר לארם נהריים, לאיראן ולהודו. בשנת 1894 (ה'תרנ"ד) נסע בשליחות לאלג'יר. כשחזר מנסיעותיו, הקדיש את רוב זמנו ללימוד תורה, לפרנסתו עסק במסחר, ורבים מערביי חברון היו שותפיו לעסקים.
בשל חיבתו לחברון, לא נאות לעזוב אותה כלל, ובשנת 1910 (ה'תר"ע) החל לשמש כחבר בית הדין בה. בתקופה זו נבחר לשמש כראש ועד העדה הספרדית בחברון, ובשנת 1921 (ה'תרפ"א) החל לשמש כנשיא וראש הוועד הכללי של העדה הספרדית והעדה האשכנזית בעיר, ולמעשה, שימש כראש העיר לכל דבר.
לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים, הראה נאמנות לרעיון הציוני, והקדיש לו כסף וזמן רב.
ביום שישי, 23 באוגוסט 1929 (י"ז באב ה'תרפ"ט) ערב הפרעות בחברון, ניפצו פורעים ערבים את חלונות ביתו, וערבי שהיה שותף איתו בעסקיו, שלח את בנו לישון בביתו, כדי להגן עליו כביכול. למחרת, 24 באוגוסט (י"ח באב) הגיע אף הוא והזהירו כביכול מפני הפורעים והציע לשמור על כספו ותכשיטיו. ביום שבת בצהריים, כשהפורעים ניסו לפתוח את השער לביתו של הרב קאשטיל, פתח שותפו הערבי את השער, כביכול כדי להבריחם, אך הפורעים נכנסו אל הבית, בעוד הרב קאשטיל ואשתו נמלטו אל החדר האחרון בביתם וסגרו את דלתו בכל כוחם. הפורעים פרצו את הדלת ורצחו את הרב קאשטיל תוך כדי עינויים. אשתו התעלפה מהפציעות, והפורעים חשבו כי מתה, ולכן עזבוה.
לאחר הרצח שרפו הפורעים את ביתו, והוא נקבר בקבר אחים בחברון. חלק מחידושיו הודפסו בספר "שערי רחמים" חלק ב'.
אחיו היה הרב יהודה קסטל. נכדו היה מאיר גבאי, הקרוי אף על שמו.
עופות ימיים
עופות ימיים הם קבוצה פוליפילטית גדולה של עופות מים החיים בקרבת מים מלוחים כמו בים ובאוקיינוס. עופות אלה שייכים למספר סדרות ומשפחות, שלא תמיד קשורות ביניהן. עופות נוספים אינם נחשבים לעופות ימיים (או בכלל לעופות מים), אך ניזונים מחיות ימיות כמו דגים וסרטנים מתוך הים, למשל שלדגים, שלכים ועיטמים.
העופות הימיים הראשונים התפתחו בתקופת הקרטיקון (כמו: האיכתיאורניס, וההספראורניס שהיו בעלי שיניים) ואילו משפחות עופות ימיים מודרניות החלו להופיע בתקופת הפלאוגן.
חלק מהעופות הימיים מבלים את רוב זמנם במים ממש, חלק בתעופה מעליו וחלק לחופיו, ויש אף עופות ימיים שבזמנים שונים במהלך השנה לא חיים בקרבת הים כלל. על פי רוב, נוצותיהן משוחות בחומר שומני כדי שהמים לא יספגו בתוכן וימנעו מהם לעוף באוויר. לחלק מהעופות הימיים קרומי שחייה בין אצבעות הרגליים (בעיקר בקרב המינים שחיים בים עצמו) אך חלק נטולי קרומים כאלה.
ככלל, עופות ימיים חיים זמן רב יותר, מתרבים בגיל מאוחר יותר ומולידים פחות צאצאים מאשר רוב העופות היבשתיים, אך הם משקיעים זמן רב ואנרגיה רבה בטיפול בצאצאים. רוב מיני העופות הימיים מקננים במושבות שגודלן משתנה בין כמה עשרות פרטים למיליונים. הם נוהגים לנדוד מדי שנה ושנה, ובמהלך נדידה זו הם חוצים לעיתים קרובות את קו המשווה ובמקרים מסוימים אף מקיפים את כדור הארץ. עופות ימיים ניזונים בעיקר מדגים אותם הם צדים הן על פני המים והן מתחת להם ויש מהם שמטיבים לצלול.
אף על פי שהמינים השונים של העופות הימיים שונים מאוד זה מזה בהתנהגותם, באורח חייהן, באנטומיה ובמראה שלהם, יש לעופות הימיים תכונות דומות, דוגמת מקור ארוך או מותאם לסוג טרף מסוים וטכניקות ציד דומות. תכונות דומות אלו הן דוגמה לאבולוציה מתכנסת בה הסתגלות לחיים בסביבה הימית הנושאת בחובה בעיות אקולוגיות ותזונתיות ייחודיות הביאה בקרב עופות ימיים רבים שאינם קשורים זה לזה מראה חיצוני דומה.
לעופות הימיים ולאדם היסטוריה עשירה יחדיו: האדם צד את בשרם של עופות ימיים מסוימים למאכל וניצל את הגואנו שלהם, חלק מהם אומנו בידי האדם לסייע בדיג וחלק הובילו מלחים אל היבשה. כיום, מיני עופות ימיים רבים מאוימים כתוצאה מפעולות האדם ומתקיימים מאמצים לשימורם.
סדרות
ישנם עופות מים נוספים השוחים או מגיעים לפעמים לים אך לא כדרך חיים.
קוטל חרקים
קוטל חרקים (באנגלית: Insecticide) הוא חומר המשמש להדברה של מינים שונים של חרקים. בהגדרה נכללים גם חומרים קוטלי זחלים (Larvicides) וחומרים קוטלי ביצי חרקים ( Ovicides). חומרי ההדברה משמשים בחקלאות, ברפואה, בתעשייה וגם על ידי צרכנים. חומרי הדברה הם כנראה הגורם מרכזי בגידול הפיריון החקלאי של המאה ה-20. כמעט כל קוטלי החרקים הם בעלי פוטנציאל גבוה לפגוע במערכות האקולוגיות; רבים מהם רעילים לבני אדם, באופן ישיר או דרך שרשרת המזון.
AVG (תוכנה)
Anti-Virus Guard (ראשי תיבות AVG, מאנגלית: שומר אנטי-וירוס) היא תוכנת אנטי-וירוס ובטיחות אינטרנט התומכת בפלטפורמות המחשוב: Microsoft Windows, לינוקס, OS X ו-FreeBSD ופותחה על ידי טכנולוגיות AVG (בעבר נקראה Grisoft).
היסטוריה
המותג AVG הוא המוצר הראשון של חברת Grisoft, השם הוא ראשי התיבות של "Anti-Virus Guard" (באנגלית: שומר אנטי-וירוס). התוכנה הושקה לראשונה בצ'כוסלובקיה. בשנת 1997, הרישיונות הראשונים לתוכנה נמכרו בגרמניה ובבריטניה. AVG הוצג בארצות הברית ב-1998.
מפת צנו
מפת צנו היא מפה של צפון האוקיינוס האטלנטי שפורסמה לראשונה בוונציה בשנת 1558 על ידי ניקולו צנו, מצאצאיהם של הקרטוגרפים האחים צנו.
AVG (תוכנה)
היסטוריה
המהדורה החינמית של AVG עזרה לעורר מודעות ולפרסום קו המוצר. בשנת 2006, עם רכישת חברת התכנות הגרמנית ewido Networks המתמחה בתוכנות אנטי-וירוס, חבילת האבטחה של AVG גדלה וכללה תוכנת אנטי-ריגול. באותה השנה חברת Microsoft הודיעה שרכיבי AVG יהיו זמינים ישירות במערכת ההפעלה Windows Vista.
מפת צנו
צנו פרסם את המפה, לצד מספר מכתבים, אשר לטענתו נמצאו בבית משפחתו בוונציה, תוך שהוא רומז כי מדובר במפה של האחים צנו, ובהתבסס על גילויים שלהם בעת הפלגה בצפון האוקיינוס השקט. על פי המפה, הפליגו האחים צנו עד חופי ארצות הברית של ימינו, וגילו למעשה את יבשת אמריקה קודם לגילויה על ידי כריסטופר קולומבוס.
מרבית ההיסטוריונים סבורים כיום כי המפה היא זיוף. במפה מופיעים איי תעתוע רבים, בצפון האוקיינוס, ובהם האי פריסלנד. מפות רבות התבססו על מפה מזויפת זו ובהן הכרטא מרינה מעשה ידי אולאוס מאגנוס, וגם במפות אלה הופיע איי התעתוע.
AVG (תוכנה)
היסטוריה
בינואר 2009, טכנולוגיות AVG רכשה את Sana Security, מפתחת תוכנת מניעת גנבות זהות. התוכנה שולבה במגוון מוצרי האבטחה של AVG שהושקו במרץ 2009.
על פי טכנולוגיות AVG, מעל 106 מיליון משתמשים מחזיקים בתוכנת האנטי-וירוס AVG, כולל המשתמשים במהדורה החינמית.
גרסאות עבור מערכות הפעלה של Windows
טכנולוגיות AVG מספקת מספר מוצרי AVG המתאימים למערכות הפעלה Windows 2000 והלאה. בנוסף החברה מספקת את התוכנה במגוון גרסאות עבור מערכות הפעלה שונות כמו לינוקס, FreeBSD ולאחרונה Mac OS X. גרסת 9.0 של תוכנת האנטי-וירוס זמינה במהדורות חינמיות ומסחריות. AVG 9.0 כוללת תוכנה להגנת גנבת זהות מאז עסקת שותפות עם חברת Intersections. עוד בתוכנה: Resident Shield, חומת אש ומודולי הגנת זהות. מרכיב ה-LinkScanner שבתוכנה שופר כדי לצמצם איומי פישינג. גרסה 9 הייתה הגרסה האחרונה שתמכה במערכת ההפעלה Windows 2000.
המהדורה החינמית של AVG פרסמה בתוכה בעבר את המהדורה הלא-חינמית של AVG אנטי-וירוס ו-AVG אבטחת אינטרנט באמצעות פרסומות פופ-אפ, הטוענות לספק רמות יותר מקיפות של הגנה. משתמשי AVG אנטי-וירוס בגרסת 8.5 כעת גם כפופים לקמפיין פרסומות פופ-אפ עבור "שדרוג מומלץ" של AVG אבטחת אינטרנט.
כל הגרסאות של מוצרי AVG, למעט המהדורה החינמית של AVG Anti-Rootkit, תואמים לגרסאות 64-ביט של ווינדוס.
גרסאות עבור מערכות הפעלה של FreeBSD\לינוקס
בפעם הראשונה בגרסה 7.5, טכנולוגיות AVG מספקת פתרון למערכות הפעלה FreeBSD. טכנולוגיות AVG שילבה גלאי דואר-זבל בנוסף לגלאי וירוסים עבור לינוקס\FreeBSD.
עבור אנדרואיד
תוכנת אנטי-וירוס והגנה לאנדרואיד מגיעה בגרסת טלפון חכם או בגרסת טאבלט. לכל גרסה ישנה המדרגה הבסיסית אשר מופצת בחינם, והמדרגה המתקדמת הנרכשת בתשלום על ידי המשתמשים. לטובת הגנת פרטיות מציעה AVG את AVG PrivacyFix ואת כספת AVG עבור אנדרואיד.
Multimi
Multimi הוא פרויקט משותף של AVG וחברת הסטארט-אפ הישראלית Zbang, ה-Multimi הוא יישום חינמי עבור שולחן עבודה של ווינדוס ו-iPad העוזר לארגן ולשתף תכנים בין תיבת הדואר הנכנס, רשתות חברתיות, לוחות שנה ואלבומי מדיה.
AVG PC TuneUp
AVG PC TuneUp הוא יישום המיועד להגביר את מהירות המחשב על ידי הסרת קבצים שעלולים להאט את מערכת ההפעלה וייעול של חלק מהגדרותיו. אם משתמש לא רוכש את מוצר זה כאשר הוא רוכש את מוצר האנטי-וירוס, AVG מיד תציג בתוכנה פרסומות פופ-אפ כדי לעודד אותו לרכוש את המוצר.
מחלוקת
נכון לשנת 2014, יש מספר דיווחים שראשיתם בשנת 2012 הטוענים שסרגל הכלים SafeGuard מאת AVG מתקין עצמו ללא הסכמת המשתמש, כתופעת לוואי של התקנת יישומים אחרים. סרגל הכלים כנראה עלול לגרום לבעיות משמעותיות בזיכרון RAM. ברגע שמותקן, סרגל הכלים כמעט בלתי אפשרי להסרה: אופציית ההסרה שלו לא מתפקדת. יש הרבה דיונים ופרסומי בלוגים המתארים הליכים מורכבים עבור הסרת סרגל הכלים של AVG עם תוצאות מעורבות.
ביקורות
המהדורה החינמית של AVG אנטי-וירוס גרסת 2012 נבחרה על ידי עורכי מגזיני מחשבים לזוכה בקטגוריית האנטי-וירוס. AVG אנטי-וירוס גרסת 2013 דורג 5 מתוך 5 כוכבים מאתר Download.com מאת CNET. האנטי-וירוס גרסת 2014 דורג 4.5 מתוך 5 כוכבים באתר Download.com.
Mother's Milk
הפקה
זהו האלבום הראשון של הלהקה לאחר הצטרפותם של הגיטריסט ג'ון פרושיאנטה והמתופף צ'אד סמית. האלבום נחשב לאלבום הרועש ו"הכבד" ביותר של הפפרז, והסגנונות השלטים בו הם שילוב של רוק אצטדיונים (בשיר Magic Johnson למשל), הארדקור פאנק והארד רוק, ז'אנרים שרד הוט צ'ילי פפרז מיעטו לנגן פרט לאלבום זה. האלבום גם נחשב לחדשני ולאלבום החשוב ביותר של הרד הוט צ'ילי פפרז, בעיקר כי הכניס אותם למיינסטרים (עם הצלחתם של הסינגלים "Knock Me Down", "Taste the Pain" וגרסת הכיסוי לשיר "Higher Ground" של סטיבי וונדר). בזכות אלבום זה הם השיגו חוזה בענקית התקליטים האחים וורנר. הצלחת האלבום פיתחה את הכיוון המוזיקלי של ההרכב, וכמו כן נתנה את הבסיס להצלחתו האדירה והבינלאומית של אלבומם הבא, Blood Sugar Sex Magik. אלבום זה נחשב אחד הטובים שלהם, על ידי מעריצים של תקופתם הישנה יותר של הרד הוט צ'ילי פפרז (מעריצי "פרה-בלאד שוגר סקס מג'יק").
דברה ליפשטדט
קורות חיים
משיקולי פרנסה היגר אביה לארצות הברית מגרמניה בשנות ה-20 של המאה ה-20. המשפחה השתייכה לזרם היהודי האורתודוקסי-מודרני, ודבורה התחנכה בבתי-ספר יהודיים. באמצע שנות ה-60 גרה בסמוך לסופר היהודי הנודע יצחק בשביס-זינגר, והושפעה מהתנועה לשוויון זכויות למען השחורים באמריקה.
ליפשטדט סיימה את לימודיה לתואר ראשון בחוג למדע המדינה ובחוג להיסטוריה. היא שהתה במשך שנה שלמה בישראל (בין השאר, בזמן מלחמת ששת הימים ביוני 1967). עם חזרתה לארצות הברית, היא השתתפה בתוכנית לימודי יהדות באוניברסיטת ברנדייס, ושם היא סיימה את לימודי הדוקטורט שלה.
קריירה
ליפשטדט למדה יהדות מודרנית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. היא הרצתה בכל רחבי העולם, וכהיסטוריונית שימשה ליועצת למוזיאון האמריקאי להנצחת השואה. בשנת 1994 היא מונתה ליועצת המוזיאון על ידי הנשיא דאז - ביל קלינטון.
ב-2021 נבחרה על ידי נשיא ארצות הברית ג׳ו ביידן להיות שליחה מיוחדת של הממשל האמריקני לניטור ומאבק באנטישמיות, מינוי שאושר על ידי הסנאט של ארצות הברית במרץ 2022.
ליפשטדט מכהנת כפרופסור בחוג ללימודי יהדות מודרנית ובחוג לימודי השואה באוניברסיטת אמורי שבאטלנטה בג'ורג'יה.
ראאד סעד
ראאד סעד הוא מפקד הזרוע הצבאית של החמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם, בעיר עזה. נולד בשנת 1972, מתגורר בעיר עזה. עם סיום פינוי היישובים הישראליים מרצועת עזה במסגרת ההתנתקות בשנת 2005, החמאס חשף בתקשורת את האישים המאיישים את שרשרת הפיקוד העליונה שלו ברצועת עזה. בחשיפה זו כונה ראאד בתואר "מפקד עזה".
דברה ליפשטדט
פרשת אירווינג
בשנת 1998 הגיש הסופר וההיסטוריון הבריטי דייוויד אירווינג תביעה נגד ליפשטדט ונגד המו"ל "ספרי פינגווין" בטענה שהוציאו דיבתו רעה בספרה של ליפשטדט "מכחישים את השואה: ההתקפה המתגברת על האמת והזיכרון". ליפשטדט כתבה בספר שאירווינג עיוות את הראיות במכוון כדי לתמוך בדעותיו האידאולוגיות. על פי החוק הבריטי, שכוונתו להגן על שמו הטוב של הפרט, הוטל על ליפשטדט נטל הראיה להוכיח שטענותיה הן אמת.
ראאד סעד
לאחר מבצע "עופרת יצוקה", ובמסגרת הפקת הלקחים של חמאס, ביקש ראאד סעד מדיראר אבו סיסי לסייע בהקמת אקדמיה צבאית, ואבו סיסי קיבל על עצמו את התפקיד.
דברה ליפשטדט
פרשת אירווינג
ליפשטדט ופינגווין שכרו את עורך הדין אנתוני ג'וליוס ואת ההיסטוריון מאוניברסיטת קיימברידג' ריצ'רד ג'. אוונס כדי להציג את טיעוניהם. אוונס השקיע שנתיים בבחינת עבודתו של אירווינג, והציג את הכשלים בעבודתו, לרבות העובדה שהשתמש ביודעין במסמכים מזויפים כמקור לטענותיו. השופט צ'ארלס גריי השתכנע מעדויות אלו, ובפסק-דין ארוך הוא גינה את אירווינג, ואישר את האשמותיהם של ליפשטדט ואוונס. ליפשטדט זוכתה מכל אשמה. בית המשפט הורה על אירווינג לשלם את הוצאות המשפט שעמדו על 3 מיליון דולר, דבר שהוביל אותו בסופו של דבר לפשיטת רגל, כולל עיקול ביתו. אירווינג הגיש ערעור על החלטת בית המשפט, אך הוא נדחה ב-20 ביולי 2001.
בספטמבר 2016 יצא לאקרנים הסרט הכחשה, שמתבסס על ספרה של ליפשטדט על התביעה.
באפריל 2023 הופיעה ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
Sad!
Sad! הוא סינגל של הראפר האמריקאי XXXTentacion, מתוך אלבום האולפן השני שלו, ?. השיר יצא לאור ב-2 במרץ 2018 כסינגל המוביל מתוך האלבום. הרצועה הופקה על ידי ג'ון קנינגהם ונכתבה על ידי XXXTentacion. השיר הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, לאחר מותו של אונפרוי ב-18 ביוני 2018.
וידאו קליפ לשיר יצא לאור ב-28 ביוני 2018, לאחר מותו של XXXTentacion, בערוץ היוטיוב שלו.
רקע
XXXTentacion החל לעבוד עם המפיק ג'ון קנינגהם על השיר בינואר 2018, לאחר שתצוגה מקדימה של שיר אקוסטי הועלתה לעמוד האינסטגרם של X, בו נראה קנינגהם מנגן בגיטרה בזמן ש-X שר. ב-11 בינואר 2018 העלה X לערוץ היוטיוב שלו סרטון גיימינג בו הוא מציג את משחק הווידאו הפופולרי, PUBG: Battlegrounds. הפתיחה לסרטון הייתה תצוגה מקדימה של השיר. מאוחר יותר, הציג X את השיר מחדש כעבור חודש בפתיחה של סרטון נוסף ב-4 בפברואר 2018, לאחר ספקולציות ששמו של השיר הוא "SAD n Low", בעקבות כמות רבה של קטעים מהשיר שהועלו ליוטיוב. X הציג את השיר פעם נוספת בסרטון יוטיוב לפני צאתו הרשמית כעבור כמה ימים.
הוצאה וקבלה
ב-1 במרץ 2018 הודיע X שהוא מוציא שני שירים מאלבומו הקרוב ?, באומרו באינסטגרם: "[אני] מוציא שני שירים מהאלבום שלי הערב בשעה 12:00 בבוקר, שמעו אותם יותר פעמים ממה שאתם יכולים לספור". השיר יצא ב-2 במרץ 2018 בספוטיפיי, דיזר, אפל מיוזיק וטיידל לצד "Changes".
מגזין HotNewHipHop השווה את השיר לסינגלים באלבום הבכורה של X, 17, עקב אסתטיקת האימו היפ הופ שלו, באומרו: "שוב, הצעיר מפלורידה מסתובב לטריטוריה של אימו - עם לולאת מיתרי לו-פיי וכלי הקשה פריכים, הבלדה המלודית מציגה את אוזנו של X למנגינה". מגזין XXL ציין כיצד ה"אינסטרומנטל האופטימי" שונה ממילים שהראו את XXX "נאבק בדיכאון והתאבדות על מאהבת לשעבר". Rap-Up גם הצביע על "מנגינות האימו" שהקיפו את השיר, שעסק במחשבות אובדניות על רומנטיקה לא טובה.
ב-10 במאי 2018 דיווח מגזין הבילבורד כי השיר הוסר מהפלייליסטים של ספוטיפיי, בעקבות עדכון המדיניות שלהם לגבי התנהלות ותוכן המפיץ שנאה. שישה ימים לאחר הסרת השיר מהפלייליסט, לשיר היו 17% פחות השמעות ליום בממוצע בארצות הברית.
הצלחה מסחרית
בבריטניה, השיר הגיע למקום ה-33 במהלך אמצע השבוע, והפך לשיר של XXXTentacion שהגיע למיקום הגבוה ביותר במצעד, כשאחריו "Jocelyn Flores" שהגיע למקום ה-39 והיה לשירו הראשון ב-40 הראשונים במצעד. בסופו של דבר, השיר היגע לראשונה למקום ה-26 במצעד והפך לשירו הראשון ב-30 הראשונים. השיר הגיע לעשירייה הפותחת בשוודיה, אוסטרליה וניו זילנד, ל-20 הראשונים באירלנד, ול-40 הראשונים בנורווגיה.
ב-19 ביוני 2018, יום לאחר מותו של XXXTentacion, השיר צבר 10.4 מיליון השמעות בספוטיפיי, ושבר את שיא ההשמעות ליום אחד בפלטפורמה. בעקבות מותו, השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, בשבוע של 25 ביוני 2018, תוך שזינק מהמקום ה-52. השיר הפך לשיר הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד לאחר מותו של האמן המוביל, מאז "Mo Money Mo Problems" של הנוטוריוס בי. איי. ג'י. בשנת 1997, והאמן השמיני שעמד בראש המצעד לאחר מותו סך הכל.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ לשיר הוקרן בבכורה יום לאחר האזכרה שלו במרכז BB&T ב-28 ביוני 2018. הקליפ נכתב ו"בוים אמנותית" על ידי אונפרוי עצמו ובוים על ידי JMP. בקליפ, X מבוגר יותר משתתף בהלוויית האני הצעיר שלו. כאשר X מתקרב לארון הקבורה כדי להסתכל על האני הצעיר שלו, X הצעיר שב לפתע לחיים. השניים מתחילים להילחם בכנסייה ומחוצה לסמטה. לפני, במהלך ולאחר הקרב, דמות אפלה מדברת אל X, שואלת שאלות שונות ודוגלת בדרך חשיבה שבמרכזה אהבה ולא שנאה. X מביס את האני הצעיר שלו ומשאיר אותו שוכב על האדמה במיקום לבן לחלוטין. הקליפ מסתיים במילים "LONG LIVE PRINCE X". נכון לאפריל 2021, לקליפ למעלה ממיליארד צפיות ביוטיוב.
תרסיס
תרסיס (נקרא גם "ספריי" בהשפעת המילה האנגלית Spray) הוא נוזל הנמצא בצורת תרחיף באוויר, כלומר בצורת המוני טיפות זעירות המרחפות באוויר, או מוצק הנמצא במצב דומה, של המוני חלקיקים שלו המרחפים באוויר.
ישנם סוגים שונים של תרסיסים, כגון תרסיס שמן, תרסיס לשיער, דאודורנט, מטהר אוויר, תרסיס צבע ועוד. לחיצה על כפתור במכל גורמת להתזת התרסיס מהמכל ופיזורו באוויר.
מכל התרסיס מכיל חומר נוזלי אותו רוצים להתיז, למשל, שמן. בנוסף מכיל התרסיס גז אחסון היוצר לחץ במכל. כך, שבעת לחיצה על פיית המכל משתחרר הגז בלחץ ומתיז איתו טיפות מהחומר. גז זה נקרא "גז הדף" או "חומר מניע" (פרופלנט). בעבר שימשו חומרים כלורופלואורופחמנים כחומר מניע, אך מכיוון שחומרים אלו גורמים נזק לשכבת האוזון, עברו לחומרים מניעים שאינם גורמים נזק לאוזון, כגון פרופאן או בוטאן. חומרים אלו הם חומרים דליקים, ולכן אין להשתמש במכלים אלו בקרבת אש או להבה, או להשליכם לאש.
דנקרק
דנקרק (בצרפתית: Dunkerque; בהולנדית: Duinkerke, ) היא עיר נמל וקומונה באזור הצפוני ביותר בצרפת, במחוז נור, כעשרה קילומטר מהגבול עם בלגיה. העיר מפורסמת בשל פינוי צבאות בעלות-הברית במלחמת העולם השנייה, שהתרחש בסביבת העיר.
עד אמצע המאה העשרים דיברו רוב תושבי העיר בדיאלקט הפלמי-מערבי של השפה ההולנדית, אולם כיום השפה השלטת היא צרפתית.
היסטוריה
דנקרק מוזכרת לראשונה ב-1067. פירוש השם בהולנדית מוקדמת הוא "כנסייה על הדיונה". האזור היה שטח מחלוקת בין ספרד, אנגליה, הולנד וצרפת. במלחמות בין צרפת לספרד במאה ה-17 איבדו הספרדים שוב ושוב שטחים מארצות השפלה הדרומיות. הצרפתים סיפחו את ארטואה ואת קמברה באמצעות הסכם הפירנאים ב-1659, והאנגלים כבשו את דנקרק. לאחר שהעיר החליפה ידיים פעמים רבות, היא הפכה לצרפתית באופן סופי ב-1662, כשלואי ה-14 קנה אותה מצ'ארלס השני, מלך אנגליה תמורת 320,000 לירות שטרלינג. הסכם אוטרכט חייב את צרפת ב-1713 להרוס את הנמל ולהסיר את ביצורי העיר, משימה שצרפת מילאה באופן חלקי בלבד. ב-1793 ניסו האנגלים לכבוש שוב את העיר, אך נכשלו. במלחמת העולם הראשונה סבלה העיר מהפגזות כבדות, שהרסו גם חלק מהכנסייה העתיקה של העיר.
מלחמת העולם השנייה
במאי 1940 כבשה גרמניה את בלגיה והולנד. כיבושים אלו אפשרו לגרמניה לפלוש לצרפת גם מצפון מזרח, וכך לעקוף את קו הביצורים הצרפתי, קו מאז'ינו. הכוחות הבריטים שהונחתו בצרפת, נותרו מנותקים בצפון צרפת. חיל הים הבריטי וסירות פרטיות הצליחו לחלץ כ-338,000 חיילים בריטיים וצרפתים מחוף דנקרק לבריטניה במשך כשבוע במבצע דינמו.
תחבורה
לדנקרק קשר מעבורת עם דובר, אנגליה.
ספורט
מרוץ אופני הכביש ארבעת הימים של דנקרק נערך בעיר ולרוב מתחיל ומסתיים בה מאז 1955.
דוד ויטמן
דוד ויטמן (David Wittman) (2 בדצמבר 1904 – 1 באוגוסט 1962) היה אדריכל וצייר ישראלי שפעל בעיקר בחיפה. ממקימי כפר האמנים עין הוד ב-1953. תכנן ובנה את בית שאגאל ובית האמנים בחיפה.
ביוגרפיה
נולד בעיר גיור (Győr), הונגריה בשנת 1904 למשפחה יהודית מתבוללת. אביו יואל ויטמן היה סוחר, והבן נשלח לבית ספר תיכון ריאלי. בתקופת לימודיו האקדמיים התקרב לרעיון הציוני דרך קשריו עם רב מקומי. סיים שנת ההשתלמות בפריז במסלול בתחומי האמנות החופשית והאדריכלות. בשנת 1932 עלה לישראל. תחנתו הראשונה הייתה בקיבוץ גבעת ברנר, אך מטעמי בריאות נאלץ לעזוב והשתקע בחיפה, בה פתח משרד אדריכלות. בשנת 1938 חזר להונגריה ונישא למרים (אניקו) לבית פוגל. הזוג חזר לארץ והתגורר בחיפה עד 1962. בחיפה נולדה בתם עדנה. השתתף בהקמת כפר האומנים עין הוד, ואף החזיק בדירה בכפר אליה הגיע עם משפחתו. בשנת 1962 נפטר בחיפה בגיל 57. הבת עדנה פפו תרמה בשנת 2008, למוזיאון העלייה הראשונה, את רישומיו של ויטמן לגבי עבודות שתכנן בזכרון יעקב.
אדריכלות
ויטמן תכנן בתי דירות בחיפה שנות השלושים, וגם מבני ציבור, בהם בית שאגאל, כיום בית האמנים בחיפה. הבתים היו בעלי אלמנטים רבים האופייניים לסגנון הבינלאומי, כגון שילוב של צורות גאומטריות בסיסיות, קווים פשוטים ונקיים, ריבוי מרפסות מלבניות ומתעגלות, חלונות סרט, העדר סימטריה, השתלבות בצורת הרחוב, חדר מדרגות מודגש ומואר, שימוש בבטון מזוין ועוד.
ציור ותערוכות
ויטמן היה מחבריה הראשונים של אגודת הציירים והפסלים בחיפה. הוא הציג תערוכות יחיד והשתתף בתערוכות קבוצתיות בישראל ומחוצה לה. ויטמן צייר בסגנון ריאליסטי, בעיקר ציורי שמן, אקוורלים, רישומים, תחריטים וקריקטורות. הוא הרבה לצייר פורטרטים ואת נופי הארץ, בעיקר את חיפה, עכו וטבריה. על דוד ויטמן נכתבו מאמרים רבים בעיתונות בשפות שונות. הוא אף הוציא אלבום של בתים בחיפה שצייר. בשנות החמישים הופיע בספר- "50 ציירים". בשנת 1954 קיבל את "ציון שטרוק" מטעם עיריית חיפה בזכות הישגיו האמנותיים.
נואה ז'ורדניה
נוֹאֶה ז'וֹרדַניה (בגאורגית: ნოე ჟორდანია, 2 בינואר 1868 או 21 במרץ 1869 - 11 בינואר 1953) היה עיתונאי גאורגי ופוליטיקאי מנשביקי, שמילא תפקיד חשוב בתנועה המהפכנית הסוציאל-דמוקרטית באימפריה הרוסית. כמו כן הנהיג את הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה במשך שלוש שנות קיומה (1918–1921) ואת ממשלתה, שאולצה לצאת לגלות לצרפת, עד למותו בשנת 1953.
ישנו ויכוח על התאריך המדויק של לידתו כאשר מקורות שונים מציינים 1868, 1869 ואף 1870. שינוי תאריך הלידה, מכל מיני סיבות, היה נפוץ באותם ימים. ז'ורדניה עצמו בזכרונותיו, "העבר שלי" ("צֶ'מי צאסוּלי") טוען כי נולד ב-1868.
קריירה מוקדמת
ז'ורדניה נולד, ככל הנראה, ב-9 במרץ 1869 לבעל קרקעות קטן מהכפר לנצ'חוטי שבפלך כותאיסי (כיום בנפת לנצ'חותי שמחוז גוריה גאורגיה). לאחר שסיים את לימודיו בסמינר לתאולוגיה בטביליסי, עבר ללמוד במכון לרפואה וטרינרית בוורשה.
עם חזרתו לגאורגיה החל ז'ורדניה להפיץ את רעיונות המרקסיזם בין הפועלים בטביליסי, ובשנות התשעים של המאה התשע עשרה הפך למנהיג לתנועה המרקסיסטית הלגלית הראשונה בגאורגיה, שנקראה "מֶסַמֶה דַסי" ("הקבוצה השלישית"). בשנת 1894 נשפט על ידי השלטונות הרוסיים כיוון שלקח חלק ב"ליגה לחירות בגאורגיה".
בשנת 1903 נבחר ז'ורדניה לציר בקונגרס השני של מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. צידד בסיעה המנשביקית והצליח לרכוש השפעה משמעותית בקרבם. בשנת 1905 התמנה לעורך העיתון המנשביקי הגאורגי, "סוציאל-דמוקרטיה" ונודע בהתקפותיו העזות על הבולשביקים. בתקופת המהפכה הרוסית באותה שנה יוצא נגד העימות המזוין והטיף להקמת מפלגת פועלים לגלית.
בקונגרס הרביעי של מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית (РСДРП), בשנת 1906, הוא תומך ברעיון של מוניציפליזציה של הקרקעות. ביולי של אותה שנה הוא נבחר לדומה הראשונה כנציג פלך טביליסי והפך לראש הסיעה הסוציאל-דמוקרטית. בקונגרס החמישי הוא נבחר לוועד המרכזי עד לשנת 1912. בגין חתימתו על "הצהרת ויבורג" ב-8 ביולי 1906, בדצמבר 1907 הוא נשפט לשלושה חודשי מאסר.
באמצע 1912 התמנה לעורך העיתון המנשביקי הלגלי, "נאש סלובו", שבסיסה בבאקו. בשנת 1914 שתף פעולה עם לאון טרוצקי בכתב-העת "בורבה" ופרסם סדרת מאמרים בשאלת הלאומיות.
מהפכה ועצמאות
לאחר מהפכת פברואר ב-1917 ונפילת האימפריה הרוסית, נבחר ז'ורדניה ליושב ראש "הפועלים והחיילים הסובייטים של טביליסי". בדצמבר 1917 נבחר ליושב ראש הפרלמנט הגאורגי, "העצרת הלאומית". ב-26 במאי 1918 נבחר למנהיג (ראש ממשלת גאורגיה) של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, הרפובליקה הראשונה של גאורגיה. בתקופת שלטונו דאגה ממשלתו לרפורמה הקרקעית, חקיקה סוציאלית מקיפה ונלחמה בבולשביקים ותנועות בדלניות אחרות במדינה. החל מ-1918 ועד ל-1921 גאורגיה הוכרה על ידי מספר מדינות ובכללן: יפן, בלגיה, גרמניה, איטליה, טורקיה, הממלכה המאוחדת, צרפת וב-1920 רוסיה הבולשביקית.
ב-25 בפברואר 1921, ז'ורדניה הודח על ידי כוחות הצבא האדום, שכבש מחדש את גאורגיה וסיפח אותה לתוך רוסיה הסובייטית כחלק מהרפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז. ב-17 במרץ 1921, ז'ורדניה יצא לגלות בפריז. שם הנהיג את ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בגלות. הוא נפטר בפריז בגיל 84.
ז'ורדניה נקבר בלאוויל-סור-אורג אחוזת הקבר של הגולים הגאורגים בצרפת. הנשיא הגאורגי מיכאיל סאקשווילי ביקר בקבר זה ב-10 במרץ 2004 והציע למשפחה טקס קבורה ממלכתי בטביליסי, הצעה שלא התגשמה.
מפוחית פה
מפוחית פה (אנגלית: Harmonica; גרמנית: Mundharmonika) היא כלי נשיפה ממתכת העשוי מפליז או ארד. ידועה בכינויה המקוצר "מפוחית". גודלה של המפוחית הנפוצה מאפשר להכניסה לכיס, כך שהיא מהניידים בכלי הנגינה.
היסטוריה
בשנת 1821 צעיר גרמני בשם קריסטיאן לודוויג בושמן (Christian Ludwig Buschmann) - בונה שעונים בן 16 - חיבר יחד 15 צפצפות כוון ויצר כלי נגינה חדש. הוא קרא לו נבל פה (תרגום מגרמנית) והשתמש בו כצעצוע.
ב-1857 מתיאס הונר (Matthias Hohner), שען גרמני גם הוא, לקח את ההמצאה והפך אותה למוצר מסחרי כשהקים את מפעל הונר (Hohner) הידוע, המייצר עד היום מפוחיות מכל סוג ומין, כמו גם אקורדאונים, מלודיקות וכלי נגינה מבוססי-לשוניות אחרים.
בתחילת המאה ה-20 החל גל של עיצובים חדשים למפוחית ומפוחיות חדשות: מפוחית בלוז, מפוחית אקורדים, מפוחית כרומטית, מפוחית טרמולו, מפוחית אורכסטרית, מפוחית בס, מפוחית תווים ואחרות.
ה"מסרק"
מסרקים בדרך כלל עשויים מעץ, ממתכת או מפלסטיק. המסרק הוא החלק העיקרי במפוחית, והוא זה האחראי על מנעד הצלילים בתוכה. המסרק מכיל את החללים שבעזרת האוויר נוצרים בהם המנעדים להפקת הצליל, כאשר כל "שן", או "לשונית", במסרק מפיקה תו שונה. השם "מסרק" נובע מהעובדה שחלק זה במפוחית מזכיר מאוד מסרק לשיער. על אף זאת, ישנם מסרקים במפוחיות מודרניות יותר, שהם הרבה יותר מורכבים.
קיים ויכוח לגבי השאלה, האם החומר ממנו עשוי המסרק משפיע על הצליל שהמפוחית מפיקה. למרות שההנחה היא שקיימת השפעה, מחקרים מעידים כי האוזן האנושית לא מזהה כל הבדל בין שלושת החומרים מהם המסרק עשוי. נראה כי ההבדל היחיד בין החומרים הוא הנוחות שבמסרק מעץ: העץ סופג את הלחות היוצאת מן הפה בשעת הנגינה ומרחיבה מעט את העץ, ובכך מקלה על הנגינה בה בכך שמצריכה נשיפה פחות חזקה. ייתכן וזו הסיבה לכך שישנם נגנים שנוהגים להרטיב את מסרק העץ במפוחית על מנת שיתקרבו למשטח הלשוניות ויצרו לחץ מסוים כאשר מנגנים בהן. למרות זאת, מפוחיות מודרניות יותר בעלות מסרק עץ, אינן רגישות לרטיבות ולא מתרחבות, כיוון שלבסוף מסרקי העץ נחלשים ומתפוררים.
משטח הלשוניות
משטחי הלשוניות בדרך כלל עשויים מפליז, אך לעיתים מיוצרים מפלדה או אלומיניום ולעיתים רחוקות מפלסטיק (בעיקר במפוחיות צעצוע). המשטח בדרך כלל מחולק לשניים, כאשר החלק העליון הוא זה שמחוברות אליו הלשוניות, והחלק השני נועד ל"שמירה" על הצליל. הלשוניות מחוברות (בדרך כלל בעזרת ריתוך או הברגה) למשטח הנמצא בין המסרק למשטחי הכיסוי, כאשר הן נמצאות בחלק התחתון של המשטח ונוטות כלפי מטה בצורה מדורגת (משמאל-הנמוך ביותר ומימין-הגבוה) כך שהצלילים מופקים גם בצורה הזו. לעיתים רחוקות לא נעשה שימוש במשטח, והלשוניות ממוסמרות למסרק. הלשוניות מגיבות לנשיפה מהצד הפתוח של המסרק, ולשאיפה מהצד השני. לעיתים משטחי הלשוניות נשחקים בעקבות שימוש של שנים, ולכן ניתן להחליף אותן באופן נפרד.
משטחי הכיסוי
משטחי הכיסוי הם שמכסים את משטח הלשוניות מלמעלה ומלמטה, ומיוצרים ממתכת, ולעיתים רחוקות מעץ או מפלסטיק. המשטחים נועדו בעיקר כדי להחזיק את הצליל שהמפוחית מפיקה. המשטחים לרוב בולטים ומעניקים למפוחית את צורתה, אך ישנם משטחים בולטים פחות, שיוצרים צליל חזק יותר, וישנם משטחים בולטים יותר עם כיסוי לצלחת העליונה בתחתיתם, שנועדו אך ורק לאחיזה נוחה יותר.
סוגי מפוחיות
כאמור, קיימים סוגים רבים של מפוחיות, והם:
מפוחיות דיאטוניות
מפוחית דיאטונית/מפוחית בלוז היא המפוחית המסורתית, ולה סולם קבוע (דו מינור, דו מז'ור, סי במול מז'ור וכו'), אך אפשר לנגן בה בסולמות אחרים בעזרת שימוש בטכניקות כמו כיפוף תווים (bending). המפוחית הדיאטונית בדרך כלל מסוגלת לנגן 3 או 4 אוקטבות אם כי לא את כל התווים מכל אוקטבה. המפוחית הדיאטונית מתחלקת למספר סוגים:
ניתן להפיק תווים שנמצאים מחוץ לסולם הקבוע במפוחית הדיאטונית באמצעות טכניקה שנקראת 'כיפוף תווים'. בשימוש בטכניקה זו, מעבירים את האוויר לתוך או מחוץ למפוחית בצורה כזו שבה גורמים לשן במסרק 'להתכופף' ואז להפיק תו שונה מהתו שלו יועדה השן. בדרך כלל כיפוף תו יגרום לירידה או לעליה בחצי טון, לדוגמה - התו 'רה' יהפוך ל'רה במול'. כיפוף תווים היא טכניקה מסובכת יחסית ולא ניתן לכופף את כל התווים במפוחית, לכן לנגנים רבים שמשתמשים במפוחית דיאטונית יש אוסף של מפוחיות ממספר סולמות שונים. כיפוף תווים פופולרי במיוחד במפוחיות מסוג "נגנית הבלוז" וניתן להבחין בשימוש בשיטה בשירי בלוז רבים.
מפוחיות כרומטיות (מפוחית עם "כפתור")
במפוחית הכרומטית יש שתי שורות נקבים, כאשר צלילי האחת גבוהים בחצי טון מאלה של השנייה. לוח מתכת הנמצא על פני המפוחית סותם את הנקבים בשורה אחת, ועם הזזתו בלחיצה על כפתור הנמצא בקצהו הימני, הוא פותח שורה זו וסותם את השנייה. כך למעשה נגינה באותו מיקום במפוחית מפיקה צליל גבוה בחצי טון. בצורה כזאת ניתן בקלות רבה להפיק צלילים מכל הסולמות בניגוד למפוחית הדיאטונית שבה יש צורך להשתמש ב'כיפוף תווים' או במספר רב של מפוחיות בשביל להשיג את אותו אפקט.
המפוחית הכרומטית היא בדרך כלל גדולה יותר מהמפוחיות הדיאטוניות. היא משמשת לרוב לנגינה קלאסית או נגינת ג'אז.
מפוחיות אורכסטריות - להרכב תזמורתי
בהרכב מפוחיות אופייני ישנם שלושה נגני מפוחיות. הרכב כזה נקרא בדרך כלל "שלישיית מפוחיות". ב"שלישייה" קיימים שלושה סוגי מפוחיות:
נגני מפוחית מפורסמים בעולם
המפוחית נפוצה במגוון סגנונות של המוזיקה הפופולרית והמוזיקה השחורה, בעיקר בסגנונות הפולק, הבלוז והג'אז.
אושיות מוזיקה ידועות המנגנות במפוחית ומשלבות אותה בשיריהן, כוללות את לארי אדלר סטיבי וונדר, בוב דילן, ג'ון לנון, בק, רוברט פלאנט, ניל יאנג, אלאניס מוריסט, רון "פיגפן" מק'קרנן ועוד.
נגני מפוחית מפורסמים בישראל
בישראל קמו אמני מפוחית ברמה בינלאומית שהופיעו והקליטו כבר בשנות ה-60, מהבולטים שבהם הוא שמואל גוגול, אשר הקים בשנת 1955 את שלישיית המפוחיות הראשונה בארץ, אשר כללה את שמואל גוגול בעצמו, במפוחית סולו, את ראובן מרקס אשר ניגן במפוחית אקורדים ואת דני בן דוד אשר ניגן במפוחית בס. שלישייה זו ניגנה מספר שנים ברחבי הארץ, באולמות, מחנות צבא במושבים ובקיבוצים והייתה מיוצגת על ידי האמרגן גיורא גודיק. עם פטירתו של ראובן מרקס בפסח 1971, הפסיקה השלישייה את פעילותה.
להקת מפוחיות נוספת הייתה שלישיית נגל, שהופיעה ברחבי הארץ ובאירופה. השלישייה כללה את משה נגל, עוזי גרטנלוב ונחום גוט, והצליחה רבות.
להקת המפוחיות המפורסמת בארץ בעשורים האחרונים היא שלישיית אדלר: דני אדלר (סולו), דרור אדלר (אקורדים) ויקי קול (בס). מיכל אדלר גרוניך החליפה את דני אדלר והלהקה מנגנת ומופיעה ברחבי ישראל ובעולם.
להקה נוספת היא שלישיית המפוחיות של ערד וצמד "הרמוניקס" הכולל את מנשה רמות ועומרי מורג המופיעים ברחבי הארץ, והפיקו ארבעה אלבומים.
ליו (כדורגלן)
מנואל "ליו" קסטייאנו קסטרו (בספרדית: Manuel "Lillo" Castellano Castro; נולד ב-27 במרץ 1989) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן באלקויאנו.
קריירה
ליו נולד בעיר אספה שבקהילה האוטונומית ולנסיה שבספרד, והחל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של הקבוצה האזורית, ולנסיה.
בעונת 2008/2009 הושאל לריאל מורסיה מהליגה השנייה, ובתום העונה חזר לקבוצת המילואים של ולנסיה וירד איתה שוב מהליגה השלישית לרביעית.
ב-21 במרץ 2010 הוא ערך את הופעתו היחידה בקבוצת הבוגרים של ולנסיה בלה ליגה, כששיחק את המחצית הראשונה בניצחון קבוצתו 2–0 על אלמריה.
חודשיים לאחר מכן חתם באלמריה, גם היא מהליגה השנייה. הוא שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון מהליגה השלישית, וערך שתי הופעות בלבד בקבוצה הבכירה.
בנובמבר 2012 עבר בהעברה חופשית לאלקויאנו מהליגה השלישית.
ב-18 ביולי 2013 עבר לאייבר, העולה החדשה לליגה השנייה. הוא שיחק 26 משחקים בעונת 2013/2014, וסייע לקבוצה לעלות לראשונה בתולדותיה ללה ליגה. ב-11 ביולי 2014 האריך את חוזהו בעונה נוספת. ב-31 בדצמבר 2014 האריך המועדון את חוזהו עד ל-2017.
ב-5 ביולי 2016 החליט המועדון לשחרר אותו מהקבוצה, ומספר שעות לאחר מכן הוא חתם בספורטינג חיחון מהלה ליגה על חוזה לשתי עונות. בתום עונת 2016/2017 ירדה הקבוצה לליגה השנייה, וליו שוחרר מהקבוצה.
ב-22 בינואר 2020 חתם במכבי חיפה על חוזה עד לתום העונה עם אופציה לעונה נוספת, כשזוהי קבוצתו הראשונה מחוץ לספרד. ב-1 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 0–1 להפועל כפר סבא. ב-22 במאי 2020 שוחרר מהקבוצה בשל פציעותיו הרבות.
On the Floor
On the Floor (בעברית: על הרחבה) הוא הסינגל השני מתוך אלבום האולפן השביעי של הזמרת ג'ניפר לופז, ?Love, בו מתארח הראפר פיטבול. מנגינת השיר מבוססת על הפזמון הפורטוגזי למבדה. השיר הוא הראשון שהוציאה לופז בחברת התקליטים "The Island Def Jam Music Group", לאחר שסיימה את החוזה שארך כעשר שנים עם חברת התקליטים אפיק רקורדס, והשיר השני בו שיתפה פעולה עם פיטבול. הוצאת הסינגל חפפה למינוי לופז לשופטת בתוכנית הריאליטי אמריקן איידול.
השיר הושמע לראשונה בתוכנית הרדיו האמריקאית "באוויר עם ראיין סיקרסט" וזכה שם לביקורות חיוביות, לתחנות הרדיו יצא השיר בתאריך 8 בפברואר 2011 ושלושה ימים לאחר מכן היה זמין גם להורדה דיגיטלית. הווידאו קליפ של השיר הוצג לראשונה בתוכנית הריאליטי "אמריקן איידול" ויצא ב-3 במרץ 2011. לקליפ יצרו שלושה סיומים אפשריים והקהל נתבקש לבחור את הטוב ביותר שנכנס לגרסה הסופית. הקליפ מתאר את תרבות המועדונים התת-קרקעיים, כולל עיצוב, כוריאוגרפיה ואופנה תואמים, כמחווה להתחלת קריירת הריקוד של לופז.
הווידאו קליפ של השיר זכה למעלה 1,409,293,361 צפיות באתר יוטיוב (נכון ל-1 באוגוסט 2019), והוא אחד מקטעי הווידאו הנצפים ביותר בכל הזמנים.
רקע
העבודה על אלבום האולפן השביעי של לופז, ?Love, החלה עוד בשנת 2007 והסתיימה בתחילת 2008, והסינגל הראשון מתוכו, "Louboutins", יצא בעזרת חברת התקליטים אפיק רקורדס. הסינגל לא נחל הצלחה במצעדי ההשמעות, אף על פי שהגיע למקום הראשון במצעד שירי המועדונים של הבילבורד. לאחר מכן עזבה לופז את אפיק רקורדס בהסכמה הדדית, באומרה שסיימה את התחייבותה לחברה, ושברצונה להוציא את האלבום החדש שלה בחברת התקליטים החדשה. לופז עברה לחברת התקליטים "איילנד רקורדס". ב-16 בינואר 2011 קטע מהשיר דלף ופורסם באתר RapUp.com, וב-11 בפברואר יצא "On the Floor" כסינגל שני מהאלבום.
תוכן השיר
"On the Floor" הוא שיר דאנס-פופ ואלקטרופופ קצבי ובו אלמנטים משמעותיים של אלקטרוהאוס. השיר נפתח בקטע ראפ של הראפר הלטיני פיטבול, ויש בו סימפול מתוך השיר למבדה של להקת קאומה משנת 1989. "On the Floor" נכתב על ידי בילאל חאג'י, קינדה חאמיד, גונזלו ויוליסס הרמוסה, אשרף ג'אנוסי, רד-ואן וג'ראלדו סאנדל. השיר בעל קצב של 130 BPM.
עופות מים
עופות מים הם עופות ממספר סדרות, בהם מינים המותאמים לחיים במים או בסביבתם, ומצויים בהם רוב זמנם או מחפשים שם את מזונם.
מיני אלה שונים אחד מהשני במראם ובהתנהגותם אך יש כמה דברים דומים אצלם: כפות רגליים שטוחות ובעלות קרומי שחייה, יכולת לראות מבעד לשבר של קו המים וכך לתפוס טרף מיימי כמו סרטנים ודגים קטנים, נחיריים מוגבהים ובעלי שסתומים לעופות הצוללות ושכבת שומן מבלוטות בקצה הזנב (דבר הנפוץ בעיקר אצל הברווזים).
חלק מעופות אלה הן עופות יבשה המחפשים במים את טרפם (כמו השלדגיים ומיני העיטם והשלך), אחרים מותאמים הן למים והן ליבשה ואחדים נמצאים כמעט כל זמנם בתוך המים והם נעים באיטיות מחוץ למים. חלק מהמינים מעדיפים לשחות ולצלול במים מתוקים ואחרים שוחים בים הפתוח. חלקם צוללים לעומק רב ואחרים עפים מלמעלה ואף לא מסוגלים לשחות (כמו עופות הפרגטה).
הרבה מיני עופות מים מתקבצים יחדיו כשהתנאים טובים ויוצרם להקות גדולות. דבר זה מתרחש בביצות שונות, אגמים ואף בחופי הים, אז ישנם עופות רבים המתקבצים יחדיו לאכול.
עופות המים נפוצים בכל היבשות והימים בעולם כולל באנטארקטיקה שבה אין כלל עופות יבשתיים.
דמות
סוגי דמויות
עיקר ההבדל בין הדמות הראשית למשנית הוא בעיצוב הנרחב של עולמו הפנימי של הראשון, בעוד האחרון, על פי רוב, אינו זוכה לו. בעוד שהדמות הראשית שקועה בלבטים פנימיים, בפעילות חיצונית או פנימית אינטנסיבית, מגלה קווי אופי מובהקים ואיכויות אנושיות ייחודיות, מתפתחת ועוברת תמורות שונות - זו המשנית, בניגוד לראשית, נוטה להיות "שטוחה" מבחינת העומק הרגשי, תמורות הנפש והלבטים הפנימיים, לפחות עד כמה שהללו נחשפים בפני הקורא.
אפיון הדמות
הדמות היא פרי יצירה בדיוני. לכן מניחים שכל פרט הקשור לדמות אינו מקרי, אלא נבדה על ידי הסופר משום שהוא חשוב ומשמעותי להבנת העלילה ולהתפתחותה. תהליך פענוח הדמות דומה לתפקיד הפסיכולוג או החוקר: על מנת לנסות ולגלות את ה"אישיות" של הדמות ביצירת הסיפורת, יש לאסוף פרטים מתוך הטקסט, ובעזרתם לנסות לאפיין את הדמות הספרותית.
בטקסט הפרוזאי ישנם שלושה סוגים של פרטים הקשורים לדמות:
שילוב של בדיון ומציאות
הדמות היא בדרך כלל בדיונית, שנבראה על ידי מחבר הסיפור. לעיתים נכתב הסיפור כרומן מפתח - אף שהשמות המופיעים בו בדיוניים, ניתן לזהות מאחורי מעשי הדמויות אנשים בשר ודם שאליהם רמז המחבר.
במקרים אחרים משולבים ביצירה הבדיונית אנשים ממשיים. ספרו של גיירמו מרטינס, "רציחות נוסח אוקספורד", כולל עלילה בדיונית וגיבורים בדיוניים, אך מסופר בו שאחדים מהגיבורים נוסעים לקיימברידג' כדי לשמוע את הרצאתו של אנדרו ויילס על ההוכחה שמצא למשפט האחרון של פרמה, ואחד מגיבורי הספר מביע חשש לחייו של ויילס, עקב סדרת רציחות שהתרחשה באוקספורד. בניגוד לכל שאר גיבורי הסיפור, אנדרו ויילס הוא מתמטיקאי נודע, שאכן הציג ביוני 1993 את הוכחתו בהרצאה שנתן בקיימברידג'. בסרט שהופק על פי הספר, "רציחות באוקספורד", הוחלפה דמותו של ויילס בדמות בדיונית, המוכיחה משפט בדיוני, "המשפט האחרון של בורמאט".
אביגדור ליברמן
אביגדור (איווט) ליברמן (ברוסית: Эве́т Льво́вич Ли́берман; נולד ב-5 ביולי 1958, י"ז בתמוז ה'תשי"ח) הוא חבר הכנסת ויושב ראש מפלגת ישראל ביתנו. בעבר היה סגן ראש הממשלה, שר האוצר, שר הביטחון, שר החוץ, שר האנרגיה והתשתיות הלאומיות, שר התחבורה, יו"ר ועדת החוץ והביטחון, מנכ"ל תנועת הליכוד ומנכ"ל משרד ראש הממשלה.
ביוגרפיה
נולד בשם איווט לבוביץ' ליברמן, בן יחיד לאסתר פירה וללב ליברמן בעיר קישינב שבמולדובה, שהייתה אז חלק מברית המועצות. אביו היה פעיל בבית"ר ברומניה. משפחתו ברחה משם למולדובה כשהנאצים עלו לשלטון. שפתם העיקרית של הוריו כמו גם זו שלו עד גיל 3, הייתה רוסית ויידיש. עד גיל 3 לא נשלח לגן ילדים, וגדל בבית עם הוריו. למד במכון לחקלאות של קישינב וכתב מחזה בשם "סטודנטים". ליברמן ומשפחתו עלו לישראל ב-18 ביוני 1978, ובהמשך שינה את שמו הפרטי ל"אביגדור". הוא למד באולפן עברית. שירת בצה"ל כמש"ק הגנה מרחבית בממשל הצבאי בחברון במסגרת שירות מקוצר של שנה ("שלב ב'"). בשירות המילואים עבר קורס תותחן ושירת כאיש צוות תומ"ת בחיל התותחנים.
בתקופת לימודיו הכיר את אלה, שעלתה מטשקנט, והם נישאו בשנת 1981. בתחילה התגוררו בשכונת גילה שבירושלים, וליברמן מונה למזכיר הסניף הירושלמי של הסתדרות העובדים הלאומית. בשנת 1988 עברה המשפחה להתגורר בהתנחלות נוקדים. ליברמן הוא בעל תואר ראשון ביחסים בינלאומיים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2004 הוציא ספר ושמו "האמת שלי".
חיים אישיים
ליברמן נשוי לאלה (לבית ציפקין), עולה מאוזבקיסטן (במקור ממולדובה), לשעבר גננת, עובדת מוסד ביאליק ופעילה בג'וינט, ולהם בת ושני בנים. אלה שומרת מסורת ובתם מיכל חזרה בתשובה. ליברמן מתגורר בהתנחלות נוקדים.
פעילות פוליטית
בעת לימודיו באוניברסיטה העברית, הצטרף לתא הליכוד, בו היו אז חברים גם צחי הנגבי וישראל כ"ץ.
בשנת 1986, החל להיות פעיל בתנועת החרות, ומקורב לשר התעשייה והמסחר, אריאל שרון. בהמלצת שרון מונה לחבר הדירקטוריון של החברה הכלכלית לירושלים, שהייתה אז חברה ממשלתית האחראית על פיתוח התעשייה והמסחר בירושלים. בשנים 1986–1987 שימש כמוציא לאור של שבועון ברוסית בשם יומן ירושלמי, שבו התפרסמו גם מאמריו.
ב-1988 יצר קשר עם בנימין נתניהו, ששב אז לישראל מכהונתו כשגריר ישראל באו"ם והתמודד על מקום ברשימת הליכוד לכנסת. הוא ליווה את נתניהו בעשר השנים הבאות. ב-1990 מונה כעוזר פרלמנטרי של נתניהו, ולאחר בחירתו של נתניהו ליושב ראש הליכוד בבחירות המקדימות, במאי 1993, מונה ליברמן למנכ"ל תנועת הליכוד. בשנת 1996, לאחר בחירתו של נתניהו כראש ממשלת ישראל, מונה ליברמן למנכ"ל משרד ראש הממשלה. בנובמבר 1997 התפטר ליברמן מתפקידו. יש שתלו זאת בפתיחת תיק חקירה נגדו במשטרה, תיק שנסגר לבסוף.
ישראל ביתנו
ב-3 בינואר 1999 הכריז ליברמן על הקמתה של מפלגת ישראל ביתנו. על הרקע להקמת המפלגה טען לימים כי קודם לכן נדחה מקבלת תפקיד במטה הליכוד ונאמר לו שנתניהו רואה בו נטל אלקטורלי. בתגובה, הקים את המפלגה, אשר זכתה בבחירות באותה שנה ב-4 מנדטים. בשנת 2000 התמזגה הסיעה בכנסת עם שתי סיעות ימין נוספות, מולדת ותקומה, אשר קודם לכן הרכיבו יחד עם חרות את סיעת האיחוד הלאומי, לסיעת איחוד לאומי-ישראל ביתנו.
שר התשתיות הלאומיות
ב-7 במרץ 2001 מונה ליברמן לשר התשתיות הלאומיות, וכיהן בתפקיד זה עד 14 במרץ 2002, מועד פרישת "איחוד לאומי - ישראל ביתנו" מממשלת שרון הראשונה. ב-15 באוקטובר 2001 החליטו ליברמן וחברו לסיעה, רחבעם זאבי, לפרוש מממשלתו של אריאל שרון במחאה על מסירת השכונה אבו סנינה בחברון לידי הפלסטינים, דבר שלטענתם חשף את יהודי חברון לאיומים של ירי צלפים מצד ארגוני הטרור הפלסטיניים. שעות ספורות לפני כניסת מכתבי ההתפטרות לתוקף נרצח זאבי בידי מתנקש פלסטיני. לבקשת ראש הממשלה, אריאל שרון, לא התפטרו ליברמן והשר החדש בני אלון. חרף מאמצי שרון, השניים התפטרו בסופו של דבר ב-14 במרץ 2002.
שר התחבורה
במהלך מערכת הבחירות לכנסת השש עשרה, שהתנהלה בעיצומה של האינתיפאדה השנייה, אימצה הסיעה המשותפת, שרצה בשם "האיחוד הלאומי", בראשות ליברמן, את רעיון הטרנספר כמצעה לפתרון הסכסוך. האיחוד הלאומי זכה ב-7 מנדטים בבחירות אלה, 3 מהם מטעם "ישראל ביתנו". לאחר הבחירות מונה ליברמן לשר התחבורה בממשלת שרון השנייה (הממשלה ה-30). עם תחילת כהונתה של הכנסת ה-16 התפטר ליברמן מהכנסת, כדי לאפשר לחברו לרשימה ולמפלגה, אליעזר (צ'יטה) כהן, להיכנס במקומו. ב-4 ביוני 2004, עקב כוונתו להצביע נגד תוכנית ההתנתקות, פוטר ליברמן מהממשלה (יחד עם בני אלון) על ידי ראש הממשלה שרון, במטרה להשיג רוב לתוכנית בקרב השרים בהצבעה שאמורה הייתה להתקיים כעבור יומיים.
השר לעניינים אסטרטגיים וסגן ראש הממשלה
בסוף שנת 2004 פרשה "ישראל ביתנו" מ"האיחוד הלאומי" והתמודדה כרשימה עצמאית בבחירות לכנסת ה-17. הפעם הציג ליברמן במצע מפלגתו את תוכנית חילופי השטחים. בבחירות אלה הגדילה "ישראל ביתנו" את כוחה ל-11 מנדטים, כשהיא זוכה לאחוזי תמיכה גבוהים בקרב העולים מברית המועצות לשעבר.
ב-30 באוקטובר 2006 הוביל ליברמן את מפלגתו להצטרפות לקואליציה בראשות ראש הממשלה אהוד אולמרט ומונה לסגן ראש הממשלה ולשר לעניינים אסטרטגיים בממשלה ה-31. הצטרפות "ישראל ביתנו" לממשלה גררה התנגדות מצד חברים במפלגת העבודה, החברה בקואליציה, אך בהצבעה במרכז המפלגה הוחלט על הישארות בממשלה. כניסתו של ליברמן לממשלה הובילה להתפטרותו מהממשלה של השר אופיר פינס. ב-16 בינואר 2008 פרש ליברמן עם מפלגתו מהממשלה בשל משא ומתן שקיימה הממשלה עם הרשות הפלסטינית בסוגיות הליבה.
שר החוץ
בבחירות לכנסת השמונה עשרה בשנת 2009 זכתה מפלגת "ישראל ביתנו" ב-15 מנדטים והייתה למפלגה השלישית בגודלה. במרץ 2009, עם הקמתה של ממשלת ישראל ה-32 בראשות בנימין נתניהו, מונה ליברמן לסגן ראש הממשלה ולשר החוץ וכן לחבר הקבינט המדיני-ביטחוני והמטבחון.
בשנת 2009 נכלל ברשימת 100 המשפיעים של טיים מגזין.
ב-25 באוקטובר 2012 הודיע, יחד עם בנימין נתניהו, על הליכה משותפת של "ישראל ביתנו" עם "הליכוד" בבחירות לכנסת התשע עשרה, ברשימה שכונתה "הליכוד - ישראל ביתנו".
באותה עת סייע לראש המוסד מאיר דגן לקבל תרומת כבד להשתלה בבלארוס, בזכות קשריו האישיים עם נשיא המדינה, אלכסנדר לוקשנקו. ב-16 בדצמבר 2012 הודיע על התפטרותו מתפקיד שר החוץ, בעקבות החלטת היועץ המשפטי לממשלה, יהודה ויינשטיין, להעמידו לדין בפרשת השגריר בבלארוס. בנובמבר 2013 שב ליברמן לכהן כשר החוץ, לאחר שזוכה בבית משפט השלום בירושלים מהעבירות שבהן הואשם.
ב-7 ביולי 2014, יום לפני תחילת מבצע צוק איתן, הודיע על פירוק האיחוד הסיעתי עם מפלגת הליכוד, בשל חילוקי דעות עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, בפרט בנוגע להתנהלות ממשלת ישראל בלחימה בעזה עם החמאס. ב-21 ביולי 2014, בעת מבצע צוק איתן, פרסם סטטוס בפייסבוק שקורא לאזרחי המדינה להחרים עסקים ערבים שנענו לקריאת ועדת המעקב של הציבור הערבי לשבות במחאה על "הטבח בשכונת סג'אעיה" (קרב שג'אעיה). באותה עת נחשפה חוליית חמאס מהכפר חרמלה שהתכוונה לבצע התנקשות בליברמן באמצעות ירי רקטת RPG לעבר רכבו, בכדי לגרום לישראל לעצור את המבצע בעזה.
באופוזיציה
ב-4 במאי 2015, יומיים לפני המועד האחרון להצגת ההסכמים הקואליציוניים להקמת ממשלת ישראל השלושים וארבע, הודיע ליברמן כי ילך לאופוזיציה, בשל אי רצונו להצטרף ל"ממשלה שהיא התגלמות האופורטוניזם". עקב כך נותרה לבנימין נתניהו קואליציה צרה של 61 חברי כנסת. לאחר ההודעה התפטר מתפקידו כשר החוץ. במהלך שהותו באופוזיציה תקף ליברמן קשות את נתניהו וממשלתו, ובין היתר כינה את ראש הממשלה "שקרן רמאי נוכל".
לקראת סוף חודש מאי 2016 ניהל ליברמן משא ומתן קואליציוני עם הליכוד והגיע להסכמה על הצטרפות סיעתו לקואליציה ומינויו לשר הביטחון. בתגובה לכך, פרשה אורלי לוי-אבקסיס מ"ישראל ביתנו", שר הביטחון הקודם, משה יעלון פרש מהממשלה ומהכנסת, והשר לאיכות הסביבה, אבי גבאי, פרש מהממשלה.