cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קורפוס האוויר החמישי (לופטוואפה)
היסטוריה
הקורפוס הוקם בגרסטהופן ב-11 באוקטובר 1939, על בסיס דיוויזיית האוויר ה-5, ולמפקדו מונה רוברט ריטר פון גריים. הקורפוס השתתף במערכה על צרפת כחלק מצי האוויר השלישי, ובנובמבר 1941 הועבר לאזור בריסל. בדצמבר 1941 הועברה מחצית הקורפוס למריאופול, ושמה שונה ל"פיקוד המיוחד קרים" אשר השתתף בקרב קרץ' ובמצור על סבסטופול (1941–1942), ואילו המחצית השנייה הועברה לסמולנסק, שם הפכה ב-1 באפריל 1942 ל"פיקוד הלופטוואפה מזרח".
אריזת ואקום
אריזת ואקום היא שיטת אריזה הכוללת שאיבת אוויר מהאריזה ואטימתה לאחר מכן. תחילה מוצבים הפריטים במכל פלסטיק מוצק או גמיש, לאחר מכן נשאב האוויר מהמכל ולבסוף הוא נאטם לכדי אריזה. מטרותיה העיקריות של אריזת הוואקום הן להיפטר מהחמצן בתוך האריזה על מנת להאריך חיי מדף של מזון; ובשימוש במיכל גמיש כמו שקיות פלסטיק, להקטין את נפח האריזה כדי לחסוך במקום. שאיבת האוויר מהמכל יוצרת בתוכו ואקום, ומכאן שמה של השיטה.
אריזת ואקום מפחיתה את כמות החמצן, מגבילה את התפתחותם של חיידקים אווירניים ופטריות, ומונעת התאדות של רכיבים נדיפים. שימוש נפוץ לאריזת ואקום הוא אחסון לתקופות זמן ארוכות של מזון יבש כמו דגנים, אגוזים, בשר משומר, דג מעושן, גבינות וצ'יפס. ניתן אף לאחסן מזון טרי לתקופות זמן קצרות יותר, כמו ירקות, בשר טרי ומזון נוזלי.
ניתן להשיג מוצרי אריזת ואקום לשימוש ביתי, העושים שימוש בין היתר בשקיות פלסטיק, פחיות, בקבוקים וצנצנות שימורים.
במקרים בהם מזון רגיש, לדוגמה צ'יפס, עלול להימעך בגלל תהליך הכיווץ שנוצר באריזת ואקום, קיים פתרון חלופי שעיקרו החלפת הגז בתוך האריזה בגז אחר שאינו מכיל חמצן. במקום להוציא את האוויר מהאריזה ולאטמה, האוויר מוחלף בחנקן ורק לאחר מכן נאטמת האריזה. מכיוון שהחמצן מפונה בתהליך זה, יתרון השימור באריזת ואקום נשאר.
נשים קטנות (סרט, 2019)
נשים קטנות (באנגלית: Little Women) הוא סרט דרמה אמריקאי שנכתב ובוים על ידי הבמאית גרטה גרוויג על בסיס הספר באותו השם מאת לואיזה מיי אלקוט שיצא לאור לראשונה בשנת 1868. בסרט מככבות סירשה רונן, אמה ווטסון, פלורנס פיו ואליזה סקנלן בתור ארבע האחיות ולצידן מככבים מריל סטריפ, טימותי שאלאמה, ג'יימס נורטון, לורה דרן, לואי גארל, בוב אודנקירק, כריס קופר ואבי קווין. הסרט נחשב לעיבודו השמיני במספר של הספר אל המסכים, אחרי העיבודים האילמים משנת 1917 ומשנת 1918, הסרט משנת 1933, הסרט משנת 1949, הסרט משנת 1978, הסרט משנת 1994, והסרט המודרני משנת 2018.
הסרט יצא לאקרנים ב-25 בדצמבר 2019 בבכורה עולמית. בישראל הסרט יצא לאקרנים ב-23 בינואר 2020.
הסרט זכה בפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-92.
הפקה
איימי פסקל החלה לפתח עיבוד חדש לרומן של לואיזה מיי אלקוט, ביחד עם שרה פולי שנשכרה לכתוב את התסריט לסרט והייתה מועמדת פוטנציאלית לבימוי הסרט.
באוגוסט 2016, הוכרז שגרטה גרוויג תכתוב מחדש את הטיוטה שנכתבה לראשונה על ידי פולי, וביוני 2018, נודע שגרוויג גם תיקח על עצמה את מלאכת הבימוי של הסרט, ומריל סטריפ, אמה סטון, סירשה רונן, טימותי שאלאמה ופלורנס פו לוהקו לסרט. ביולי 2018, אליזה סקנלן לוהקה לסרט. באוגוסט 2018, ג'יימס נורטון ולורה דרן לוהקו לצוות השחקנים. לאחר מכן, אמה ווטסון לוהקה לסרט והחליפה את סטון לאחר שזאת האחרונה עזבה את הפקת הסרט בעקבות בעיות בלוח הזמנים שלה והתחייבויות לקידום הסרט "המועדפת". בספטמבר 2018, לואי גארל, בוב אודנקירק וכריס קופר לוהקו לצוות השחקנים. באוקטובר 2018 הוכרז שחברת "New Regency Pictures" יצטרפו להפקת הסרט, ואבי קווין לוהקה לצוות השחקנים.
צילומים
צילומי הסרט החלו ב-5 באוקטובר 2018 בבוסטון שבמסצ'וסטס. לוקשיינים נוספים כוללים את הארברד שבמסצ'וסטס, ואת ארנולד ארבורטום.
הפצה
הסרט עלה לאקרנים ב-25 בדצמבר 2019.
קישורים חיצוניים
ביקורות
מסע אל תום האלף
מסע אל תום האלף הוא רומן היסטורי מאת אברהם ב. יהושע שיצא לאור בשנת 1997, לקראת סוף האלף השני, ועלילתו מתרחשת בשנים שלפני סוף האלף הראשון, ועוסקת במפגש בפריז הנידחת בין יהודים ספרדים מצפון אפריקה ומספרד ליהודים אשכנזים שמוצאם מוורמייזא. כמרבית ספריו של יהושע, גם ספר זה יצא לאור בסדרת "הספריה החדשה".
הרומן תורגם לשפות אחדות, ובשנת 2005 עובד על ידי יהושע לאופרה שעלתה באופרה הישראלית החדשה. בשנת 2010 הספר יצא לאור מחדש בסדרת "עם הספר" של "הוצאת ידיעות אחרונות".
עלילת הרומן
עלילת הספר מתרחשת בעשור האחרון של האלף הראשון לספירת הנוצרים. בן־עטר הוא סוחר יהודי בן 41, המתגורר בטנג'יר שבצפון אפריקה ולו שתי נשים (לכל אורך הרומן הן אינן מוצגות בשמן, אלא רק בתיאור "האישה הראשונה" ו"האישה השנייה"). בן־עטר מקפיד שלא להפלות בין נשותיו:
שותפיו של בן־עטר למסחר הם המוסלמי אבו לוטפי המתגורר בגרנדה ואבולעפיה, אחיינו של בן־עטר, המתגורר בארץ הפרנקים. אבו לוטפי אוסף סחורה (בשמים, תבלינים, אריגים ועוד) בצפון אפריקה, והוא ובן־עטר מובילים את הסחורה בסירות מפרש לספרד, שם אוסף אותה אבולעפיה לשם מכירתה ברחבי ארץ הפרנקים. אבולעפיה התגורר אף הוא בטנג'יר, אך לאחר שנולדה לו ילדה בעלת מום ("מכושפת" בלשון הרומן) התאבדה אשתו בטביעה, ומחמת הבושה הוא היגר מארצו ועבר לטולוז. שלושת השותפים נפגשים מדי קיץ, בתחילת חודש אב, במארקה דה אספניה, לשם חלוקת רווחי השנה החולפת ומסירת סחורה חדשה לאבולעפיה.
לאחר שנים אחדות של אלמנות התאהב אבולעפיה באסתר־מינה, אלמנה מבוגרת ממנו, אשכנזייה שמוצאה מוורמייזא, שאותה פגש באורליאן. אסתר־מינה הזדעזעה לשמוע שבן־עטר, שותפו של אבולעפיה, נשוי לשתי נשים, וכאשר אבולעפיה מציע לשאתה, היא ואחיה, מר יחיאל לווינאס, סוחר באבני חן, מתנים אתו שהנישואים יתקיימו רק אם ינתק את קשרי המסחר עם בן־עטר. אבולעפיה מקבל תנאי זה, ועובר לגור עם אסתר־מינה ועם בתו בפריז, בביתו של מר לווינאס.
בן־עטר, הרוצה בהמשך קיום השותפות, יוצא למסע ימי מטנג'יר לפריז, עיר מגוריהם של אבולעפיה ואסתר־מינה, על מנת לשכנעם שאין כל רע בהיותו נשוי לשתי נשים. בדרכו הוא לוקח בראיה את שתי נשותיו, וכמסייע הוא לוקח את הרב אלבז מסביליה, וזה לוקח אתו למסע את בנו בן העשר, שמואל.
ב"ראשית חודש ספטמבר, שלהי שנת תשע מאות תשעים ותשע להולדת הנוצרי, הם ימי אלול האחרונים של שנת ארבעת אלפים שבע מאות חמישים ותשע לבריאת העולם לפי היהודים", לאחר שספינתם הגיעה לפריז, בן־עטר לוקח אתו את בן הרב אלבז כמלווה, והם הולכים לביתם של אבולעפיה ואסתר־מינה, שהוא בית אחיה של אסתר־מינה, מר לווינאס. בהמשך למפגש ראשון זה מגיעים גם הרב אלבז ושתי נשותיו של בן־עטר להתארח בביתם של אבולעפיה ואסתר־מינה. כיוון שנשותיו של בן־עטר אינן דוברות עברית, אין להן ולאסתר־מינה שפה משותפת.
למחרת יוצאת חבורה, הכוללת את אסתר־מינה, אבולעפיה בעלה ואחיה מר לווינאס, יחד עם בן־עטר ושתי נשותיו, הרב אלבז ובנו, אל וילה לה ז'וּיִף, שם כינס מר לווינאס בית דין שידון דין תורה בינו ובין בן־עטר. בדרכם עצרו לארוחת צהריים, שבסיומה מבחין מר לווינאס שהוא משתמש בסידור של רב עמרם גאון, ואילו בן־עטר משתמש בסידור של רב סעדיה גאון (הבדל זה ניכר גם בתפילות המוזכרות בהמשך הרומן).
כינוס בית הדין נערך באולם היקב, ונכחו בו עובדי היקב ותושבי המקום, גברים ונשים. בעל היקב בחר שלושה סופרי סת"ם כדיינים, אך לאור מחאתו של הרב אלבז על בחירה זו הוחלט לבחור באקראי שבעה מהנוכחים במקום, שלושה גברים וארבע נשים, על מנת שישבו בדין.
על מנת שהכל יבינו את הנאמר, מתקיים הדיון בשלוש שפות: בן־עטר הציג את טיעוניו בישמעאלית ואבולעפיה תרגמם לפראנסית, ואסתר־מינה הציגה את טיעוניה בפראנסית ואבולעפיה תרגמם לישמעאלית. במידת הצורך תורגמו חלק מהדברים גם לעברית. לאחריהם דיבר הרב אלבז, תחילה בישמעאלית ואחר כך בעברית, וביקש לחדש את השותפות כקדם. בית הדין קיבל את טיעוניו של הרב אלבז, ופסק שיש לחדש את השותפות, כפי שרצה בן־עטר.
אסתר־מינה, שאינה מרוצה מפסק הדין, מכריזה על עצמה כמורדת, ודורשת מאבולעפיה שיגרשנה. בן־עטר תומך בתוכנית זו, אך אבולעפיה אומר לו: "אם אין בכוחך, דודי, להמית אותי, שחרר אותי, כי לעולם לא אוותר על האישה הזאת." הרב אלבז הציע פתרון ליציאה מהסבך: יצאו כולם לעיר הולדתה של אסתר־מינה, ושם יעמדו לדין מחדש בפני דיינים צדיקים ונבונים.
החבורה יוצאת למסע יבשתי מפריז לוורמייזא, שם בוחר הרב אלבז את שליח הציבור, ר' יוסף בן קלונימוס, לבורר יחיד. הבוררות מתקיימת בבית הכנסת במוצאי ראש השנה, בנוכחות כל קהילת ורמייזא, שרק פרגוד מפריד בינה ובין המתדיינים. הבורר שומע את טיעוניו של בן־עטר ואת טיעוניה של אסתר־מינה, ומחליט לחקור את שתי נשותיו של בן־עטר. שתיהן שלמות עם היותן נשואות לבעל אחד, והאישה השנייה מוסיפה שמפריעה לה רק היחידות, ויש לה עניין בבעל שני. הבורר השומע זאת מבין ש"אין כפילות בלא ריבוי, ואין ריבוי שיש לו גבול". הוא נותן את פסק הבוררות שלו, לפיו יש להטיל חרם ונידוי על בן־עטר.
האישה השנייה אינה מרוצה מהתוצאה, והיא פוגשת את הבורר בבית הכנסת על מנת להסביר לו את דבריה. בעימות ביניהם היא נשרטת ברגליה, ופצעיה מזדהמים.
בעקבות פסק הבוררות בן־עטר ושתי נשותיו והרב אלבז ובנו יוצאים לדרך חזרה לפריז. בערב יום הכיפורים האישה השנייה חשה ברע, ולכן בן־עטר מביא אותה לרופא, יהודי מומר, בוורדן. הרופא מטפל בה בתרופותיו, אך בזמן תפילת נעילה יוצאת נשמתה בנוכחות האישה הראשונה.
בן־עטר מסרב לקבור את האישה השנייה במקום פטירתה, ולוקח את גופתה לקבורה בפריז, סמוך לביתם של אבולעפיה ואסתר־מינה. בנו של הרב אלבז חלה, ולכן מוסכם שהוא יישאר בפריז, לטיפולה של אסתר־מינה, ובן־עטר ייקח אתו את בתו של אבולעפיה, ובמפגשם בקיץ הקרוב יוחזר כל ילד לאביו.
עם הסרת אבן הנגף של הביגמיה אין מניעה לחידוש השותפות, ובכך הוגשמה לכאורה מטרתו של בן־עטר במסע, אך הוא יודע "כמה גדולה ועמוקה התבוסה שנחל, כי לעולם לא תוכל השותפות שהתחדשה בין צפון לדרום לכפר ולנחם על מה שאבד לו עולמית במסע זה."
לקראת המסע הקשה המצפה להם מפריז לטנג'יר, מול "גלי אוקיינוס סוער, ורוחות צפון קשות" מתחיל הרב אלבז לחבר שיר קינה, המתחיל במילים.
עיבוד לאופרה
בשנת 2005 עיבד יהושע את הרומן לאופרה שעלתה באופרה הישראלית. הליברית של האופרה יצאה לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד. את המוזיקה לאופרה הלחין יוסף ברדנשווילי, ובמאי האופרה היה עמרי ניצן.
רומן מסע
בנוסף להיותו רומן היסטורי, זהו סיפור מסע: מטנג'יר לפריז וממנה לוורמייזא, וממנה חזרה לפריז (המשך המסע, חזרה לטנג'יר, אינו מתואר). כסיפור מסע, בצד הפנימי של כריכת הספר מוצגות שתי מפות של דרום-מערב אירופה במאה העשירית: האחת מתארת את המסע הימי מטנג'יר לפריז לאורך חופיה המערביים של אירופה ובנהר הסיינה, והאחרת מתארת את המסע היבשתי מפריז לוורמייזא. ברומן עצמו מתוארות נקודות יישוב רבות שבהן עוברים הנוסעים במסעם.
אירית אהרני הציגה את מטרת המסע:
עד כמה היסטורי הרומן ההיסטורי?
"מסע אל תום האלף" הוא רומן היסטורי, המתאר עולם שהתקיים אלף שנה לפני כתיבתו. לבירור פרטים היסטוריים נעזר יהושע בהיסטוריונים, המוזכרים בדברי תודתו: "כמה נפלאה וחשובה הייתה העזרה הנלהבת של החוקרים – מנחם בן-ששון, ישראל יובל, אברהם גרוסמן, שמואל ספראי וסופיה מנשה ואחרים בכתיבת 'מסע אל תום האלף'. הם נתנו, בלי להכביד עלי בחומר מחקרי רב מדי, אותם קרסים שאליהם יכול הייתי לקשור את עגלת הסיפור שלי".
עם זאת, יהושע ציין כי:
המספר
על המספר ברומן זה אמר יהושע:
נסים קלדרון ציין כי
בין ספרדים לאשכנזים
נושא מרכזי ברומן הוא הפער שנפתח לקראת סוף האלף בין ספרדים לאשכנזים, ובאופן ממוקד יותר: בין היהודים שמדרום לפירנאים (יהדות ספרד וצפון אפריקה, שחייתה בקרב המוסלמים), לבין היהודים שמצפון לפירנאים (יהדות צרפת ואשכנז, שחייתה בקרב הנוצרים). הרומן נמנע מלהשתמש במושגים מזרח ומערב המקובלים בימינו, ויהושע העיר על כך: "אני חושב שהמושגים הנכונים הם דרום-צפון. אלו גם המושגים בספר, והמושגים הנכונים עד עצם היום הזה."
בתקופה שבה מתרחש הרומן, רוב עם ישראל היה בארצות האסלאם, ומיעוט קטן שלו בקרב הנוצרים באירופה. רק במאות שלאחר מכן עברה הדומיננטיות ליהדות מזרח אירופה. הרומן מדגיש פער זה ורומז לשינוי המגמה, כשהוא מציין, למשל, את "העיר שפייר, שאין בה אף יהודי אחד" כידוע, במאה ה-12 הפכה קהילת יהודי שפייר לקהילה בולטת ביהדות אשכנז, אחת משלוש קהילות שו"ם.
שתי העדות נבדלות זו מזו בנוסח התפילה שלהן, אך עדיין מסוגלות להתפלל ביחד, תוך פשרות משני הצדדים, כפי שמלמדת תפילת יום הכיפורים המשותפת של בן־עטר והרב אלבז מחד ויהודי מץ מאידך. שתי העדות נבדלות גם בלבושן – בני הדרום בלבוש צבעוני וקל לעומת בני הצפון שלבוש שחור וכבד. וכמובן סלע המחלוקת שהוא לב הרומן: אצל בני הדרום, בדומה למוסלמים שבקרבם הם חיים, מקובל ריבוי נשים, ואילו בני הצפון שוללים זאת מכל וכל, לפי חרם דרבנו גרשום שנוצר באותה עת.
ביגמיה
בראיון התייחס יהושע לנושא זה:
להוכחה שאין מקום לביקורת על הביגמיה, בן־עטר לוקח למסע את שתי נשותיו, "שכן סבור היה שדווקא נוכחות שלווה והרמונית של אשה אחת לצד רעותה עשויה להוכיח לאשה החדשה והדעתנית של אבולעפיה, יותר מכל דיבור נמלץ, עד כמה היא רחוקה מלהבין במהות האהבה השופעת על חופו הדרומי של הים התיכון".
הרב אלבז אינו מסתפק בדוגמה שמביא בן־עטר, והוא מוסיף עליה שני נימוקים. הנימוק הראשון הוא הפניה לתורה, שבה "תמצאו את האבות הגדולים, אברהם יצחק ויעקב,כפולי, משולשי ומרובעי נשים", והוא מציין שזכות זו אינה רק לגדולי האומה, שהרי בסוף ספר דברים נאמר "כי תהיינה לאיש שתי נשים" – איש כלשהו. הנימוק השני הוא פסיכולוגי:
הנימוקים בזכות הביגמיה, שהביאו לניצחונו של בן־עטר במשפט הראשון, קורסים כאשר במשפט השני האישה השנייה מציינת שמפריעה לה רק היחידות, ויש לה עניין בבעל שני. הניצחון המשפטי של המונוגמיה על הביגמיה מושלם במותה של האישה השנייה, ההופך את נישואיו של בן־עטר למונוגמיים.
יוסף אורן רואה את המחלוקת על הביגמיה כמרכיב בצופן הריאליסטי של הרומן, וטוען שבצופן האלגורי-סימבולי היא משקפת מאבק בין שתי הקהילות על מעמד הבכורה בעם היהודי, מעמד שבמשך אלף שנות הגלות הראשונות היה בידי יהדות המזרח, ובתחילת האלף השני עבר ליהדות האשכנזית.
המשפטים
ב"מסע אל תום האלף" מנסה בן־עטר להשתמש בהליך משפטי לשם החזרת השותפות עם אחיינו אבולעפיה, שותפות שנותקה מחמת רתיעתה של אשתו החדשה של אבולעפיה מהביגמיה של בן־עטר. בהגיעו לפריז הוא מצהיר על כוונתו זו בפני מארחיו, אבולעפיה, אשתו אסתר־מינה ואחיה מר לווינאס: "באנו לתבוע דין־שמיים נגדכם ונגד הרתיעה שלכם מאיתנו." שולמית אלמוג מציינת כי "למרות התקוות הגדולות שתולים הכול במשפט, ולמרות האמצעים הרבים והמאמצים העצומים המושקעים בו, כושל המשפט ומכזיב את הצדדים המעורבים ואחרים שתלו בו יהבם. בסופו של המסע, לאחר שהמשפט עשה את שלו, הגיבורים רחוקים משהיו אי־פעם מפתרון מלא ומספק לקונפליקט שבגינו יצאו למסע."
היא מפרטת:
כישלון זה מוביל את אלמוג למסקנה: "לקראת סיומו של המסע אשר הניף את נס המשפט על דגלו, מתחוור לנו שוב כי לא כל פעולה נתפסת בעולם המשפט, כי מלוא כל הארץ אינו משפט, כי המשפט איננו חזות הכול, וכי אין המציאות המשפטית עשויה להכיל בתוכה את מלוא ההוויה האנושית."
קישורים חיצוניים
על האופרה "מסע אל תום האלף":
יחסי בולגריה–הפיליפינים
יחסי בולגריה–הפיליפינים הם יחסי החוץ בין בולגריה לבין הפיליפינים.
סקירה כללית
הפיליפינים קיבלו עצמאות בשנת 1946, אך במהלך קרוב לשלושים השנים שלאחר מכן לא התקיימו יחסים דיפלומטיים בין הפיליפינים לבין הגוש המזרחי. סיבה משמעותית לכך הייתה העובדה שהפיליפינים הייתה מדינה פרו-אמריקאית שבשטחה היו בסיסים צבאיים של ארצות הברית. לכן הפיליפינים התנגדו בעקביות לגוש הסוציאליסטי. המצב השתנה תחת הנשיא פרדיננד מרקוס. בתחילה, במאי 1972 הוקמה בפיליפינים אגודת הידידות הפיליפינים–ברית המועצות. ביוני 1974 קמה החברה הסובייטית "ברית המועצות - הפיליפינים". באותה 1974 הוקמה המפלגה הקומוניסטית בפיליפינים. ב-2 ביוני 1976 כוננו במהלך ביקורו של מרקוס במוסקבה היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים לברית המועצות, ובעקבות כך כוננו הפיליפינים יחסים דיפלומטיים עם שאר מדינות ברית ורשה, ובכלל זה בולגריה.
אוריינט תאי איירליינס
אוריינט תאי איירליינס (בתאית: โอเรียนต์ไทยแอร์ไลน์, באנגלית: Orient Thai Airlines) הייתה חברת תעופה תאילנדית, שהפעילה טיסות סדירות וטיסות שכר ליעדים בדרום-מזרח אסיה.
תולדות החברה
חברת התעופה נוסדה בשנת 1995. למרות שאינה חברת התעופה הלאומית, קיבלה החברה היתר ממלך תאילנד להוסיף בצביעת המטוסים שלה את דגל תאילנד, זאת עקב יחסים קרובים בין מנכ"ל החברה למלך.
ב-3 בדצמבר 2003, הקימה אוריינט את חברת הבת שלה, One-Two-Go איירליינס.
ב-16 בספטמבר 2007, התרסקה בשדה התעופה של פוקט טיסה 269 של One-Two-Go בה נהרגו 89 בני אדם. אחת הסיבות לתאונה הייתה עייפות הטייסים, בעקבות שעות עבודה רבות. מסקנה זו הביאה את הרשויות בתאילנד לביטול רישיון ההפעלה של אוריינט ושל חברות הבת שלה, למשך 56 יום.
ביולי 2010 נסגרה One-Two-Go איירליינס, ומטוסיה נצבעו בצבעי אוריינט.
Flaws
Flaws הוא שיר של הלהקה הבריטית באסטיל. השיר יצא לאור לראשונה כסינגל הבכורה של הלהקה ב-4 ביולי 2011, דרך חברת התקליטים העצמאית Young and Lost Club, כתקליט לצד השיר Icarus. השיר יצא לאור מחדש ב-21 באוקטובר 2012 כסינגל השלישי מאלבום הבכורה של הלהקה, Bad Blood, דרך חברת התקליטים וירג'ין רקורדס בפורמט של הורדה דיגיטלית לצד השיר Durban Skies ויחד עם מספר רמיקסים. בהוצאה השנייה שלו הגיע השיר למקום ה-21 במצעד הסינגלים הבריטי.
יוסף עבאדי
יוסף עבאדי (3 במאי 1928 – 28 באפריל 2011) היה תעשיין מזון ישראלי, שידוע בתור מי שהוביל את מאפיית עבאדי, יצרנית הכעכים המלוחים המכונים "עוגיות עבאדי".
ביוגרפיה
משפחתו עלתה בשנת 1928 מדמשק שבסוריה לארץ ישראל, באותה שנה שבה נולד עבאדי. אביו אליהו הקים בארץ מאפייה קטנה בביתו, כהמשך למאפייה שהקימה המשפחה בסוריה, וייצר ומכר בה כעכים מלוחים. בגיל 13 עזב יוסף את הישיבה שבה למד כדי להצטרף לעסקי מאפיית המשפחה.
בנערותו הצטרף יוסף עבאדי לארגון האצ"ל, שבו שימש מפקד וכונה "יפתח". עם הפעולות בהן השתתף נמנה פיצוץ מלון המלך דוד.
בשנת 1949 נישא יוסף לשמחה. באותה שנה הקים יחד עם אשתו מפעל ראשון בבעלות המשפחה, שהמשיך לייצר את עוגיות הדגל שלה, בשוק מחנה יהודה. בשנים אלה הסתובב יוסף באזור השוק עם מגשים, על עגלה ואחר כך על אופניים, ובהמשך הקים דוכן קבוע. בשנת 1962 חתמה המאפייה על הסכם שיתוף פעולה עם מאפיית אנג'ל והרחיבה את עסקיה. בשנת 1976 הועבר המפעל לאתר ייצור גדול יותר בשכונת עטרות בירושלים.
בנו של יוסף, יורם, הצטרף בשנות ה-90 למאפייה כמנכ"ל. בשנים אלה, בעקבות התרחבות עסקיה של המאפייה, הפך עבאדי לדמות מוכרת ברחבי ישראל כשכיכב בקמפיין פרסום טלוויזיוני כדמות של אופה אותנטי ששומר בסוד את מתכון הכעכים, ואף הופיע על גבי לוגו החברה.
בשנת 2011 נפטר בבית החולים שערי צדק בירושלים. השאיר אחריו 3 ילדים.
The Han Solo Trilogy (סדרת ספרים)
The Han Solo Trilogy (בתרגום חופשי: טרילוגיית האן סולו)  היא סדרה של 3 ספרי מדע בדיוני שעלילתם מתרחשת ביקום מלחמת הכוכבים. הספרים עוקבים אחר מוצאו של האן סולו וחייו לפני האירועים בטרילוגיה המקורית של סרטי מלחמת הכוכבים. 3 הספרים נכתבו על ידי הסופרת אן קריספין, ויצאו לאור ביוני 1997, אוקטובר 1997, ומרץ 1998 בהתאמה.
הטרילוגיה מתחילה 10 שנים לפני אירועי מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה, ועוקבת אחר הרפתקאותיו של האן סולו מהתקופה בה היה ילד פרחח שמכייס אנשים ברחוב על מנת לשרוד כטייס מרוצים צעיר, עד לרגע בקנטינה של מוס אייסלי שבו הגיע לשולחן בו ישבו אובי ואן קנובי, לוק סקייווקר וצ׳ובאקה, על מנת לשאת ולתת על עסקת ההסעה לאולדראן.
גיל פייר
גיל פייר (נולד ב-4 ביוני 1961) הוא מומחה לרפואה פנימית, סמנכ"ל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי (איכילוב), מרצה בכיר במרכז האוניברסיטאי אריאל ומלמד מינהל בריאות וכלכלת בריאות באוניברסיטת תל אביב, שרת כרופא קרבי בצה"ל, וסיים את שירותו בדרגת אל"ם כמפקד הרפואה בפיקוד הצפון.
ביוגרפיה
נולד ב-1961 בתל אביב וגדל עד גיל 18 בנתניה. למד בבית ספר יסודי "בארי" בנתניה, שם שימש בשנת הלימודים האחרונה כיו"ר מועצת התלמידים, אחר כך, למד בתיכון "שרת" בנתניה במגמת מתמטיקה-פיזיקה-כימיה. בשנות לימודיו בתיכון התנדב בארגון "נוער לנוער" שסייע לנוער במצוקה.
אימו, בתיה, הייתה אחות, תחילה בבי"ח איכילוב ואחר כך רוב שנותיה בקופת חולים בשיכון ותיקים בנתניה. אביו, מרדכי, היה פועל שעבד בעבודות שונות.
חי עם בן זוגו, ענבר הרשקוביץ, עורך דין מתחום הנזיקין, מאז 1994.
בא לה לרקוד
בא לה לרקוד הוא סינגל של הדי ג'יי הישראלי גל מלכה, יחד עם הראפר הישראלי סטטיק, שיצא לאור ב-3 ביוני 2015.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי סטטיק, הולחן על ידיו בשיתוף עם גל מלכה, והופק על ידי מלכה. השיר הוא שיר בסגנון הרגאטון המכיל בתוכו בתים של ראפ, ועל פי אתר מאקו, מתאר אישה שאינה מחפשת אהבה ורגש אינו מעניין אותה, ו"מצידה תנו לה רק לאהוב את השמש ורגאטון". טכנאי המיקס של השיר הוא המפיק המוזיקלי ג'ורדי, חבר בהרכב המוזיקלי סטטיק ובן-אל תבורי, בו חבר סטטיק, שהוקם מספר חודשים לאחר צאת השיר.
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה בצאתו, תוך שהצליח לצבור מיליוני צפיות באתר יוטיוב, כבר בחודשים הראשונים לצאתו, ואף הוכרז כשיר השמיני הנצפה ביותר באתר לפי נתוני יוטיוב ישראל, כשלצידו השיר "דוביגל", של הראפר רון נשר בהשתתפות סטטיק ובן-אל תבורי במקום העשירי. נכון לספטמבר 2020, הקליפ עומד על כ-19 מיליון צפיות.
השיר הצליח לצבור השמעות רבות בתחנות הרדיו בישראל, ובכך הגיע למקום ה-12 במצעד השבועי של תחנת הרדיו רשת ג', ולמקום הרביעי במצעד השבועי של תחנת הרדיו גלגלצ, "אחד אחד". במצעד השמעות הרדיו השנתי של מדיה פורסט לשנת 2015, הגיע השיר למקום ה-33, ובמצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ו-ynet לשנת תשע"ו, הגיע השיר למקום ה-21.
השיר סומן על ידי גופי תקשורת שונים כפריצה של ז'אנר הרגאטון וההיפ הופ אל המיינסטרים של תעשיית המוזיקה בישראל.
משמר הגבול של האימפריה הרוסית
משמר הגבול של האימפריה הרוסית רשמית, שירות הקורפוס הנפרד של משמרות הגבול הקיסריים (ברוסית: Отдельный корпус пограничной стражи) היה גיס נפרד של הכוחות המזוינים של האימפריה הרוסית, שנועד להגן על גבולות המדינה, היה בסמכותו של משרד האוצר, אך בעת מלחמה הוא הועמד לרשות משרד המלחמה. לקציני המשמר היו דרגות משורות פרשי הצבא.
יחסי בולגריה–קנדה
יחסי בולגריה–קנדה הם יחסי החוץ בין בולגריה לקנדה.
משמר הגבול של האימפריה הרוסית
היסטוריה
משמר הגבול הקיסרי הוקם עוד ב, אך שורשיו מגיעים עד למשמר הגבולות האישי של הנסיך מיכאיל וורוטינסקי, מהמאה ה-16.
יחסי בולגריה–קנדה
סקירה כללית
קנדה ובולגריה נהנות מיחסים דו צדדיים טובים מאוד, שהודגשו על ידי חברות משותפת בלה פרנקופוני. בין המדינות מתקיימים סחר והשקעה גוברים, שיתוף פעולה צבאי וביטחוני יעיל, ויחסים אקדמיים ותרבותיים הולכים וגוברים בין שתי המדינות.
קונסול הכבוד של קנדה בסופיה ממלא תפקיד פעיל בטיפוח היחסים הפוליטיים, המסחריים והתרבותיים בין קנדה לבולגריה. משרדו מציע תמיכה קונסולרית לאזרחים קנדים וכן שירותי נציבות סחר ותמיכה בבולגריה.
משמר הגבול של האימפריה הרוסית
היסטוריה
ב-1782 הקיסרית יקטרינה הגדולה הקימה את משמרות הגבול שהורכבו מלוחמים קוזאקים. הגנרל מיכאיל ברקלאי דה טולי ארגן ב-1810 מספר עמדות גבול ו-11 גדודים בגבולות המערביים של רוסיה. ב-1832 הקוזאקים הוחלפו בקציני מכס מטעם משרד האוצר. באותה שנה הוקם גם משמר החופים הרוסי, שפעל בים השחור ובימת אזוב.
יחסי בולגריה–קנדה
סקירה כללית
יותר מ-30,000 קנדים ממוצא בולגרי חיים בקנדה ותרמו תרומות ייחודיות ובעלות ערך לקנדה. כ-1,000 קנדים מתגוררים באופן קבוע בבולגריה וכ-15,000 קנדים ביקרו בבולגריה בשנת 2011.
משמר הגבול של האימפריה הרוסית
היסטוריה
הגיס הנפרד נוצר על פי צו של אלכסנדר השלישי בשנת 1893 על ידי הקצאת מחלקת בקרת גבולות של מחלקת חובות המכס במשרד האוצר של רוסיה למערך צבאי מיוחד. ב-15 באוקטובר 1893 משמר הגבול הוקם כגוף צבאי לאחר שקודם לכן את תפקידי ההגנה על הגבולות נטלה על עצמה מחלקת המכס של משרד האוצר והגוף החדש הוכפף אף הוא לשר האוצר של רוסיה.
לשון הצו:
יחסי בולגריה–קנדה
נציגויות דיפלומטיות
שגריר קנדה בבוקרשט, רומניה מוסמך אף לבולגריה, ואילו קונסוליית כבוד בסופיה מסייעת לאינטרסים קנדיים בבולגריה. בולגריה מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה וקונסוליה כללית בטורונטו. איש עסקים קנדי יליד בולגריה, איל הבנייה והפילנתרופ איגנט קנף הוא קונסול הכבוד של בולגריה בקנדה.
משמר הגבול של האימפריה הרוסית
היסטוריה
הקמת חיל משמר גבולות נפרד הייתה יוזמה של שר האוצר סרגיי ויטה. שהיה כפוף למשרד האוצר, כאשר ראשו היה מפקד בעל דרגה שווה למפקד מחוז צבאי או לראש מנהל ראשי של משרד המלחמה. שורות החיל אוישו בפרשים. סגן מנהל מחלקת המכס הפך למפקח על החיל הנפרד של משמר הגבול.
משמר הגבול הקיסרי הוקם בתור המחלקה לפיקוח הגבולות של מחלקת המכס במשרד האוצר הרוסי. ב-1906 כ-40,000 חיילים שירתו בקורפוס הנפרד של משמרות הגבול, שהיו אחראים להגנת גבולות האימפריה.
כוחות החיל כללו 31 חטיבות והמחלקות המיוחדות בלומורסק וקרץ'. המספר הכולל של המשרתים בחיל עמד על 36,709 איש, מהם מספר הגנרלים, קציני מטה וקצינים ראשיים עמד על 1,033 אנשי צוות (בשנת 1913 שירתו בחיל 40–45 אלף אנשי צוות). בשנת 1901 נוצר מחוז עבר אמור על בסיס משמר הביטחון של הרכבת המזרחית הסינית, משימתה הייתה להגן על כבישים, תחנות, נתיבים, סיורים, חוטבי עצים מפני התקפות שודדים. בתחילת המלחמה עם יפן נלחם המחוז עם האויב בפורט ארתור, ליד ליאויאנג ובמוקדן.
החיל לא הגן על כל גבולות האימפריה הרוסית. בהרי פאמיר, הגבול אובטח על ידי יחידות הצבא עד לאוקיינוס השקט, כאשר בדרום המדינה הגבול נשמר גם על ידי חטיבות קוזאקים.
בספטמבר 1918 בוטל הגיס והוחלף בהמשך על ידי משמר הגבול של ברית המועצות.
בנדלרבלוק
בנדלרבלוק (בגרמנית: Bendlerblock) הוא מבנה גדול ברובע טירגרטן, לאורך תעלת לנדוור בברלין. במלחמת העולם השנייה הייתה בו מפקדת קשר ה-20 ביולי ובסיומה - המפקדה של גנרל הלמוט ויידלינג, המפקד האחרון של ברלין במלחמה זו.
היסטוריה
הוא נבנה בשנים 1911–1914 בסגנון ניאו קלאסי ושימש כמפקדת הצי הקיסרי הגרמני. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא שימש כמפקדת הרייכסווהר.
בתקופה הנאצית נוספו אגפים למבנה ושוכנו בו משרדים של ה-OKH, OKW והאבווהר. במקום הייתה גם מפקדת "צבא המילואים" בפיקודו של גנרל פרידריך פרום שסביבו התארגנה קבוצת קצינים בפיקודו של קלאוס שנק פון שטאופנברג במטרה לחסל את אדולף היטלר כדי לסיים את המלחמה.
בימים האחרונים של הקרב על ברלין בחר מפקד ברלין האחרון גנרל הלמוט ויידלינג בבנדלרבלוק בגלל חוזק הבית והמרתפים התת-קרקעיים המוגנים שבו וגם בגלל קרבתו ללשכת קנצלר הרייך שם יצא ב-2 במאי 1945 לפגישה עם גנרל וסילי צ'ויקוב וחתם על כניעת ברלין ללא תנאי.
כיום נמצאים בבניין משרדי משרד ההגנה הפדרלי של גרמניה. ב-יולי 1955 שונה שם הרחוב בו נמצא הבניין מ-בנדלרשטראסה ל-שטאופנברגשטראסה.
ב-1980 נפתח בבנין "מוזיאון ההתנגדות הגרמנית לנאציזם" ובו פרטים על קבוצות גרמנים שהתנגדו לנאצים כמו קבוצת הוורד הלבן, קבוצת קשר ה-20 ביולי, הכומר מרטין נימלר וקבוצת "הכנסייה המוֹדָה" ועוד.
צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית
צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית (באנגלית: United States Pacific Fleet) הוא פיקוד מבצעי של צי ארצות הברית. הצי הוא הגדול מסוגו בעולם ותחום אחריותו כולל כ-260 מיליון ק"מ רבועים, כמחצית משטח כדור הארץ, המשתרעים באזור האוקיינוס השקט ובאזור האוקיינוס ההודי מזרחית לגבול הודו-פקיסטן.
ארגון ויחידות
יחידות הצי העיקריות:
ריצ'רד ורנון
ריצ'רד ורנון (באנגלית: Richard Vernon; 7 במרץ 1925 - 4 בדצמבר 1997) היה שחקן אנגלי. הוא הרבה להופיע בסרטי קולנוע ובתוכניות טלוויזיה, לרוב בדמויות של אריסטוקרט או אדם מתנשא. כיוון שהקריח והאפיר בטרם עת, החל כבר בשנות השלושים שלו לשחק בדמויות של לורדים ואנשי צבא בגיל העמידה.
דרגון בול (זיכיון מדיה)
דרגון בול (ביפנית: ドラゴンボール) הוא זיכיון מדיה יפני שנוצר על ידי אקירה טוריאמה בשנת 1984. המאנגה הראשונה בזיכיון, שנכתבה ואוירה על ידי טוריאמה, הופיעה במגזין שונאן ג'אמפ מדי שבוע בין השנים 1986 ל-1995. דרגון בול נוצר בהשראת הרומן הקלאסי הסיני "המסע למערב" שיצא במאה ה-16, ובין השאר גם בהשראת סרטי אמנויות לחימה מהונג קונג וסרטים אמריקאים כמו "קינג קונג" ומערבונים.
ריצ'רד ורנון
ביוגרפיה
ורנון נולד בעיר רדינג שבמחוז ברקשייר באנגליה. הוא התחנך בבית הספר רדינג ובבית הספר לייטון פארק (שניהם ברדינג). במהלך מלחמת העולם השנייה שירת בצי המלכותי. הוא למד משחק ב-"Central School of Speech and Drama".
דרגון בול (זיכיון מדיה)
הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של הגיבור סון גוקו, מילדותו ועד לבגרותו, אשר מתאמן באמנויות לחימה וחוקר את העולם בחיפוש אחר שבעת הכדורים המכונים "כדורי הדרגון בול", אשר מסוגלים לזמן דרקון המגשים משאלות. לאורך המסע שלו, גוקו פוגש חברים חדשים ולוקח חלק בקרבות נגד נבלים רבים, שרבים מהם גם מחפשים את כדורי הדרקון. חלק מהנבלים לבסוף נהפכים לחבריו ומצטרפים לחיפושיו ולהרפתקאותיו.
ריצ'רד ורנון
ביוגרפיה
ב-1960 הופיע ורנון בעיבוד לרומן "המצודה" מאת ארצ'יבלד ג'וזף קרונין. ב-1961 שיחק בתפקיד האב בסדרה "Stranger on the Shore" המפורסמת בזכות שיר הנושא של אקר בילק שהיה ללהיט. אחד מהתפקידים הראשיים הראשונים בהם שיחק היה הסוכן אדווין אלדנשו בסדרת הטלוויזיה "The Man in Room 17" ששודרה בשנים 1965–1966, ובסדרת ההמשך "The Fellows" משנת 1967. ב-1964 הופיע בתפקיד קטן וגילם את קולונל סמית'רס בסרט "גולדפינגר" מסדרת סרטי ג'יימס בונד בכיכובו של שון קונרי.
דרגון בול (זיכיון מדיה)
מאנגה
סדרת המאנגה נכתבה ואוירה על ידי אקירה טוריאמה. הסדרה פורסמה לראשונה בשנת 1984 במגזין "Weekly Shōnen Jump" של חברת ההוצאה לאור היפנית Shueisha, והסתיימה ב-1995. בין השנים 1985–1995 פורסמו 519 הפרקים של הסדרה, ואוגדו לכ-42 כרכים. בשנת 2003 יצאה גרסה מחודשת ומצומצמת של הכרכים אשר הכילה 34 מהם, וכללה סיום שונה, עטיפות חדשות ואיורים בצבע. טוריאמה יצר בהמשך גם סדרת מאנגה קצרה בשם "Neko Majin" אשר היוותה פרודיה על הסדרה בעלת אותו שם. בסדרה הפרודית, מגלים שלפריזה יש בן בשם קוריזה.
ריצ'רד ורנון
ביוגרפיה
ורנון זכור מהופעתו בדמות ללא שם של "ג'נטלמן מהסיטי" שבחוסר רצון בולט חולק תא רכבת יחד עם הביטלס בסרט "לילה של יום מפרך". הוא שיחק בתפקיד סלארטיברטפאסט, מעצב העולמות, בתסכיתי הרדיו ובסדרת הטלוויזיה על פי "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה". הוא גילם את סר ג'יימס גרינלי ("C") בסדרה "המובחרים", ושיחק בתפקיד לורד סולסברי במיני סדרה "אדוארד השביעי". בסדרת הדרמה "הדוכסית מרחוב דיוק" הופיע בתפקיד מייג'ור טובי סמית'-ברטון. הוא שיחק בתפקיד הדוכס מברוטון בסדרה "נני", והופיע מדי פעם בדמות סר דזמונד גלייזברוק בסדרה הקומית "כן, אדוני השר" ובסדרת ההמשך "כן, אדוני ראש הממשלה". בסרט "Sammy's Super T-Shirt" שיחק בתפקיד מר בקט.
דרגון בול (זיכיון מדיה)
מאנגה
הגרסה האנגלית של המאנגה תורגמה על ידי חברת Viz Media.
הדיוויזיה ה-73 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-73 (בגרמנית: 73. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
ריצ'רד ורנון
ביוגרפיה
ב-1965 הופיע ורנון בסרטם של מורקמב ווייז "The Intelligence Men" בתפקיד סר אדוארד סיברוק, פטרון האמנויות. עוד שיחק בתפקיד לורד ברטלשאם בסדרה "Ripping Yarns", וסקווייר דייל בעיבוד של רדיו 4 של ה-BBC לספר "The Small House at Allington" מאת אנתוני טרולופ. ב-1971 הופיע בתפקיד אדמירל קרופט בעיבוד של ה-BBC לרומן "הטיית לב" מאת ג'יין אוסטן. ב-1986 השתתף בסדרת הדרמה "Paradise Postponed" ובשעשועון "The Giddy Game Show" היה קולו של פרופסור גאס. ב-1992 הופיע בתפקיד ליונל לירינג בפרק האחרון של הסדרה "רמפול", וב-1994 שיחק בעונה האחרונה של הסדרה "לאבג'וי" בתפקיד גיסו של טינקר.
ב-1978 שיחק ורנון ברדיו בתפקיד טארנט בעיבוד של "BBC World Service" לספר "Last Day in Limbo" מסדרת "מודסטי בלייז". בין השנים 1985 ו-1992 כיכב בתפקיד לורד אמסוורת' בתסכיתי רדיו מסדרת "Blandings" ברדיו 4 של ה-BBC.
חיים אישיים
ב-1955 התחתן ורנון עם בנדיקטה הוסקינס. לבני הזוג נולדו בן אחד ובת אחת. הם התגרשו ב-1989.
הדיוויזיה ה-73 (ורמאכט)
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, והועמדה תחת פיקוד פרידריך פון רבנוי. במהלך המערכה בפולין הייתה הדיוויזיה בעתודת קבוצת ארמיות צפון, ובמהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה הייתה הדיוויזיה בתחילה בעתודת הארמייה ה-16, ולאחר מכן לחמה כחלק מהקורפוס ה-23 במסגרת הארמייה ה-12. במהלך המערכה בבלקן לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-40 במסגרת הארמייה ה-12, ובמהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה בתחילה כחלק מהקורפוס הממונע ה-40 במסגרת הארמייה השנייה, ולאחר מכן לחמה כחלק מהארמייה ה-11 ובהמשך כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה בחצי האי קרים ובאוקראינה. במהלך מבצע מקרה כחול לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה ה-17 והשתתפה עמה בקרב על קווקז, ובאוקטובר 1943 הועברה תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחמה עמה במהלך קרב דנייפר. באביב 1944 שוב לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה ה-17 בחצי האי קרים, ולאחר מכן לחמה ברומניה ובהונגריה. באוגוסט 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה התשיעית באזור ורשה, ולחמה תחת פיקוד קורפוס הפאנצר אס אס ה-4, ולאחר מכן תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-46, ולחמה עמו במהלך מבצע ויסלה-אודר. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-27 במסגרת הארמייה השנייה, ולחמה על הגנת דנציג. ב-17 באפריל 1945 פונה מטה הדיוויזיה באונייה גויה, אולם האונייה טורפדה על ידי צוללת רוסית, ורוב לוחמי הדיוויזיה שהיו על האונייה טבעו.
דרגון בול (זיכיון מדיה)
מאנגה
בשנת 2006, טוריאמה והיוצר של סדרת המאנגה "וואן פיס" אייצ'ירו אודה, חברו על מנת ליצור פרק יחיד בו מככבות הדמויות משתי הסדרות. הפרק אשר נקרא "Cross Epoch" יצא באותה שנה במגזין "Weekly Shōnen Jump".
בעקבות הצלחת הסרטים החדשים של דרגון בול: קרב האלים ותחייתו של פריזה, המנגה של דרגון בול הצליחה אף היא. בתחילה יצא קומיקס אנימה לסרט תחייתו של פריזה, ו בשנת 2015, לאחר יציאת הסדרה החדשה דרגון בול סופר, יצא קומיקס אנימה נוסף.
דרגון בול
סרטים
ארבעה סרטים המבוססים על הסדרה המקורית יצאו עד כה.
דרגון בול Z
סדרת ההמשך ממשיכה מהמקום בו עלילת הסדרה הקודמת הסתיימה, ומכסה את עלילת 26 הכרכים האחרונים של המאנגה. הסדרה, בת 291 הפרקים שודרה לראשונה ביפן בערוץ Fuji TV בין השנים 1989–1996.
סרטים
ספיישלים טלוויזיוניים
במקביל לסדרות וסרטי האנימה, יצאו כחמישה ספיישלים טלוויזיוניים המבוססים על הדמויות מהסדרה.
דרגון בול GT
הסדרה שודרה בין השנים 1996–1997. בניגוד לשתי הסדרות הקודמות בזיכיון, הסדרה "דרגון בול GT" אינה עיבוד של המאנגה שיצר אקירה טוריאמה, אלא סדרת-המשך ל"דרגון בול Z" עם עלילה מקורית משלה תוך כדי שימוש בדמויות מאותו היקום. לסדרה יצא גם ספיישל טלוויזיוני בשם "מורשתו של גיבור", המתרחש 100 שנים אל תוך העתיד. פאן היא האדם האחרון שעדיין בת החיים מלוחמי ה-Z. היא מאמנת את נכדה גוקו ג'וניור הביישן, וכאשר היא חולה במחלה קשה, גוקו הצעיר יוצא לחפש את הדרגון בול כדי לבקש מהדרקון שנרון שתבריא.
דרגון בול Kai
לדרגון בול Kai היו בסך הכל 97 פרקים (לעומת דרגון בול Z שלה היו 291 פרקים בגרסה הלא מצונזרת), וסיומה היה בסופה של סאגת סל (ולא כמו בסדרה המקורית, שהסתיימה אחרי הפיכתו לטוב של מאג'ין בו). פרק אקסטרה שהיה אמור לחתום את הסדרה שודר זמן קצר לאחר הצונאמי שתקף את יפן במרץ 2011. לאחרונה הוחלט להמשיך את הסדרה עד לנקודת הסיום שלה ולכלול בה גם את סיפור בו. בנובמבר 2013 יצאה הודעה רשמית מאת המדובב האמריקאי של גוקו, כי הוא מקליט את השורות שלו לסאגת בו של קאי. העונה הנוספת שודרה ביפן.
דרגון בול סופר
17 שנה לאחר סיום הסדרה "דרגון בול GT" ב-1996, יצא הסרט ה-14 של הסדרה - "קרב האלים", ובו נרמז כי יש לסדרה עוד לאן להתקדם. בירוס אמר לגוקו לאחר הקרב ביניהם שישנם 12 יקומים, ולכל יקום אל הרס משלו. בנוסף בסרט נחשפה צורת ה"סופר סאיין האל" (Super Saiyan God), אשר מבטלת את הסופר סאיין 4 שהוצג בעונת GT. כל אלה הם כנראה רמזים לכך שאקירה טוריאמה, היוצר המקורי של הסדרה, יצר את "קרב האלים" כפרולוג לסדרת המשך שהוא כותב לזיכיון הדרגון בול, לא היה ידוע עד שב־28 באפריל בשנת 2015 הכריזו יוצרי הסדרה על סדרת המשך לדרגון בול שתתקיים מספר שנים לאחר הבסת קיד בו. ככל הנראה תתבטל עונת GT, שהופקה בידי החברה של טוריאמה על סמך סקיצות שלו. טוריאמה, שלא רצה שיזכרו אותו רק כ"זה שעשה את דרגון בול", רצה להתפנות לפרויקטים אחרים, ולכן עזב את הסדרה בזמנו. הסדרה החדשה החלה להיות משודרת מ-5 ביולי 2015 ביפן. הסדרה החלה כ-6 חודשים לאחר הבסת קיד בוו, ומציגה עלילה שתשלב גם את קרב האלים, ותחייתו של פריזה בתוכה, עם אלמנטים חדשים וטורניר העוצמה. הסדרה שודרה ביפן בערוץ Fuji TV בין השנים 2015–2018.
סרטים
סרטי לייב אקשן
בשנת 1990 יצא לאקרנים סרט הלייב אקשן הראשון שהוקדש לסדרה, אשר יצא בלעדית בקוריאה הדרומית.
הסרט הבא אחריו, הוא עיבוד קולנועי סיני לסרט הראשון של סדרת האנימה הראשונה בשם "Dragon Ball: The Magic Begins" (בסינית: 新七龍珠 xīn qī lóng zhū, באנגלית: New Seven Dragon Ball), אשר יצא ב-1991 בטייוואן ושודר בישראל תחת השם "פנינת הדרקון". עלילת הסרט מתמקדת בקבוצת לוחמים המונהגים על ידי גוקו, אשר מנסים למנוע מהמלך הורן להשתמש בכדורי הדרקון על מנת להשתלט על העולם.
ב-2009 יצא לאקרנים עיבוד קולנועי שלישי לסדרה, "דרגון בול - אבולוציה", אשר הופק על ידי אולפני פוקס המאה ה-20. סרט זה נכשל וקיבל ביקורות גרועות מאוד בקרב מעריצים. התחושה הייתה שיוצרי הסרט לא מכירים בכלל את הזיכיון, וסתם פיזרו רנדומלית בסרט כל מיני מושגים ושמות מהסדרה ומסדרות אחרות. האופי של רוב הדמויות, בפרט גוקו, שונה לבלי היכר, וזה הגיע לרמה כזאת שטוריאמה עצמו התערב בוויכוח, ביקש להתייחס לסרט כאל "יקום מקביל", ובהמשך התוודה שאת הסרט "קרב האלים" הוא עשה כנקמה על הסרט הכל-כך גרוע הזה.”קרב האלים" הצליח כל-כך שבעקבותיו נוצר הסרט תחייתו של פריז שהצליח גם הוא והוביל להמשך הסדרה על המסך, כך שבדיעבד "דרגון בול אבולוציה" דווקא עזר לזיכיון להתפתח.
בשנת 2015 יצא חלק קצר מעיבוד קולנועי שנקרא "אור של תקווה" (Light Of Hope) שנוצר על ידי מעריצים, והוא מציג את ההיסטוריה של טראנקס בצורה מציאותית.
שינויי צורה
"שינוי צורה" בדרגון בול הוא מצב בו הלוחם משנה את צורתו ובכך מגדיל את מהירותו או את עוצמתו הפיזית.
מיזוגים
עגילי הפוטרה- עגילי הפוטרה נענדים על ידי אלי הקאיושין במגוון צבעים שונים. כאשר לוחם אחד לובש אותם, הם ישמשו כעגילים רגילים לגמרי, אך ברגע שאותו הלוחם יוריד אחד מהם וייתן למישהו אחר לענוד אותו בצד הנגדי, שני הלוחמים יימשכו זה לזה במהירות, וברגע שיפגעו אחד בשני הם יתמזגו לישות אחת חדשה לגמרי וחזקה בהרבה משני הלוחמים שכהם בנפרד. ממיזוג עגילי הפוטרה נולד בעצם גוף חדש, לדוגמה: מגוקו ווג'יטה נולד- ווג'יטו, ומקייל וקוליפולה נוצרה- קפולה. הכוח של הגוף החדש שווה לכוח של אחד כפול הכוח של השני.
ריקוד מיזוג- שני אנשים המבצעים ריקוד מסוים שבסיומו הם מצמידים את האצבעות זה של זה, ונוצר כדור אור מאצבעותיהם. וממנו נולד גוף חדש. לדוגמה: מגוקו ווג'יטה נולד גוג'יטה. הכוח של הגוף החדש שווה לכוח של אחד כפול הכוח של השני.
מיזוג נאמקים - הנאמקים מסוגלים להתמזג כמה פעמים שהם רוצים אבל הנאמקי יישאר אותו דבר אחרי המיזוג רק חזק יותר,
כל המיזוגים לפי הסדר (בלי פילרים)
פיקולו+קאמי - כדי להילחם באנדרואידים פיקולו היה צריך להתמזג עם קאמי. אחרי המיזוג כל רוע הלב שהיה לו נעלם וכוחו השתווה לאנדרואיד 17,
סל החצי מושלם - אחרי שסל הצליח לשאוב את 17 הוא השתנה עכשיו יש לו ספתיים ורגליים דמויות נעליים הוא התחזק הביס את טינשנהאן ואת 16 ויצא לחפש את 18,
סל המושלם - אחרי ששאב את 18 סל כבר היה נראה הרבה יותר אנושי. הוא נהיה כל כך חזק שהוא התעלה על כל לוחמי הזי מלבד סופר סאייה 2 גוהאן,
בו הדרומי - לצורה הזאת קיד בו הגיעה לאחר ששאב את הקאיו שין הדרומי בצורה הזאת המראה של בו יותר שרירי,
בו השמן - אחרי ששאב את הקאיושין הדרומי בו שאב את הקאיושין העליון דבר שהפך אותו לשמן ותמים.
סופר בו - שילוב של בו הרע ובו השמן. יותר חזק ויותר מרושע גבוה בעל עיינים שחורות,
גוטנקס - גוטן וטראנקס השתמשו בריקוד המיזוג כדי להביס את סופר בו הלוחם שיצא הוא גוטנקס. בעל קשת רחבה של טכניקות מטופשות החזקה מבניהם היא רוחות הקאמיקאזה רוחות שמתפוצצות במגע. יכול להפוך לסופר סאייה 1 ו3 ולעשות קהמהאמהא,
קאיו הקשיש - מיזג של קאיושין ומכשפה
בוטנקס - סופר בולאחר ששאב את גוטנקס ופיקולו כדי להילחם בגוהאן. מסוגל להשתמש בטכניקות של גוטנקס ופיקולו,
קיביטו שין - מיזוג של קיביטו ושין יכול לרפא ולהשתגר.
ביקולו - אחרי שהמיזוג של גוטנקס נגמר בוטנקס הפך לביקולו. השילוב של גוטן טראנקס ופיקולו בצורה הזאת בו חלש יותר,
בוהאן - בו אחרי ששאב את גוהאן הגרסה הכי חזקה של בו אי פעם,
וג'יטו (דרגון בול סופר ) - נוצר בפעם השנייה כדי להביס את זמאסו כמעט מביס אותו אבל המיזוג נפסק בגלל שוג'יטו השתמש ביותר מדי קי, פה וג'יטו מסוגל להפוך לסופר סאייה בלו ולבצע מתקפה חדשה בשם פיינל קמהאמהא,
קפלה/קפולה - המיזוג של קייל וקאליפלה מסוגלת לשלב את הסופר סאייה בזרקר של קייל עם הסופר סאייה 1 ו2 באנימה הפסידה לגוקו במנגה לגוהאן שהקריב את עצמו,
גוג'יטה - נוצר כדי להביס את ברולי מסוגל להפוך לס”ס 1 2 ובלו בעל קשת רחבה של מתקפות החשובה מבניהם היא מעניש הנשמות. כדור צבעוני שגוג'יטה זורק לעבר היריב,
הלוחם הממוזג של נאמק - קבוצה של נאמקים שהתמזגו כדי להביס את מורו. מתו בקלות על ידו,
מורו + מירוס - מורו אחרי שהעתיק את יכולות המלאך של מירוס.
מורו + מירוס + כדור הארץ - מורו לא יכל להחזיק בגופו את יכולותיו של מירוס ולכן התמזג עם כדור הארץ,
פירושי שמות
רבים משמות הדמויות בסדרה הם משחקי מילים, מוטיב קומי חוזר ביצירותיו של אקירה טוריאמה.
משחקי וידאו
במשך השנים, פותחו מספר רב של משחקי וידאו לשלל מערכות וקונסולות משחק. מהמפורסמים שבהם, ניתן למנות את סדרת ה-"Budokai" וה-"Budokai Tenkaichi" לקונסולת המשחק פלייסטיישן 2 ו3 של חברת סוני.
משחקי מחשב נוספים כמו DRAGON BALL XENOVERSE שיצא בשנת 2015 DRAGON BALL XENOVERSE 2 - הוא משחק ההמשך של DRAGON BALL XENOVERSE המתאר את המשך העלילה של דרגון בול סופר ב-9 ביוני 2017 הוכרז משחק חדש על ידי חברת Bandai Namco בשם DRAGON BALL FIGHTERZ המבוסס על הסדרה דרגון בול זי המשחק יהיה משחק בסגנון 2.5D בדומה לסדרת המשחקים Budokai ו- Burst Limit המשחק צפוי לצאת בתחילת 2018 לקונסולות PS4 ו-XBOX ONE כרגע אין תאריך מלא.
הזמנים בדרגון בול
דרגון בול- דרגון בול זי/קאי- דרגון בול סופר-דרגון בול GT
פסקולים
את הפסקול לשתי סדרות האנימה הראשונות, וכן הסרטים שנלוו להם הלחין שונסוקו קיקוצ'י, מלחין יפני מהמוערכים ביפן. את הסדרה השלישית, דרגון בול GT, וכן הסרט הרביעי של סדרת האנימה הראשונה (אשר הופק לציון 10 שנות קיום לזיכיון הסדרה) הלחין אקיהיטו טוקונאגה. את משחקי הווידאו השונים הלחינו לרוב מלחינים שונים, שהמפורסם מהם הוא קנג'י יאמאמוטו. הדיבוב העברי לסדרות, בין היתר, נאמן לגרסה היפנית שמושמע בה הפסקול היפני. לעומת זאת בדיבוב האמריקאי לאנגלית של הסדרות דרגון בול Z (החל מסאגת נאמק) ו-GT ,לעומת זאת, הפסקול שונה. הפסקול עבור הדיבוב האנגלי, כמו כן עבור הסרטים שיצאו באנגלית, הולחן על ידי ברוס פאולקונר שהוא אחד המלחינים המוערכים ביותר בתעשיית הטלוויזיה בארצות הברית. בולט במיוחד הוא הסרט השמיני של דרגון בול Z (ברולי - הסופר סאיין האגדי) שבו פאולקונר שילב בין מנגינות משלו לבין שירי הבי מטאל של להקות כגון פנטרה.
לאורך השנים, יצאו מבחר רב של פסקולים על גבי תקליטורים. חלקם כללו את הפסקול מסדרות האנימה והסרטים, ואילו האחרים הוקדשו למשחקי הווידאו השונים.
בישראל
בישראל, הסדרות וסרטי האנימה של "דרגון בול זי" ו"דרגון בול GT" שודרו במהלך השנים 2002–2006 בערוץ הילדים, בדיבוב לעברית וגם ביפנית עם תרגום לעברית בשעות המאוחרות. הסדרה המדובבת הייתה מוגבלת לגיל 8 ומעלה, והסדרה ביפנית בתרגום לעברית הייתה מוגבלת לגיל 14 ומעלה. בנוסף, דוּבבו רוב סרטי הסדרה (של "דרגון בול" ושל "דרגון בול זי"). מ-5 באוגוסט 2015 משודרים 35 הפרקים הראשונים של הסדרה בשירות ה-VOD של רשתות הטלוויזיה yes וHOT. "דרגון בול סופר" משודרת בדיבוב לעברית בערוץ ניקלודיאון.
בישראל - רזיאל רז, האחראי על קידום הסדרה בצורה של אירועים ופעילויות נוספות למען קידום והצלחת הסדרה בישראל.
המדבבים בגרסה העברית של דרגון בול Z ו-GT היו:
פרח לאומי
פרח לאומי או פרח סמלי נבחר על ידי מספר מדינות בעולם כדי לייצג את האזור הגאוגרפי שבו שוכנת המדינה ולעיתים אף את תרבותה. בחלק ממדינות העולם, בנוסף לפרח הלאומי, קיימים אף פרחים המסמלים אזורים בתוך המדינה. פרחים לאומיים של מדינות נבחרים בהליכים שונים, חלקם על ידי גופים ממשלתיים ובמקומות אחרים נערכות הצבעות ציבוריות לא רשמיות.
פיאט 411
פיאט 411 (באיטלקית Fiat 411 ) הוא אוטובוס עירוני אשר יוצר על ידי חטיבת כלי הרכב המסחריים של פיאט ("Fiat Veicoli Industriali" ) מקונצרן פיאט האיטלקית בחטיבת "Fiat Bus" בין השנים 1956–1964. הדגם מונע באמצעות מנוע דיזל.
לדגם ה"פיאט 411" - 3 דלתות צד.
מיקומו של מושב הנהג בצד ימין של האוטובוס.
דגם פיאט 411
הערה: יש להבדיל בין דגם "FIAT 411-R" (דגם של טרקטור שיוצר על ידי חברת פיאט), לדגם האוטובוס "פיאט 411".
זוג מנצח VIP עונה 1
זוג מנצח VIP עונה 1 הייתה העונה הראשונה של תוכנית המציאות הישראלית "זוג מנצח VIP". העונה שודרה מ-25 בפברואר עד 9 באפריל 2014 בערוץ 10. את העונה הנחה איתי תורג'מן. בעונה זאת הזוג המנצח הוא ג'קי וישראל אזולאי.
ביקורות
לילך וולך מאתר "וואלה תרבות" נתנה ביקורת שלילית במיוחד כלפי התוכנית וכתבה: "זוג מנצח VIP היא בדיוק המגעיל ומעולה היא שילוב מעורר פלצות של האח הגדול, פאנק'ד, ג'קאס, הישרדות והמירוץ למיליון, והיא לוקחת את המשפיל ביותר מכולם. מאחר שרוב המתמודדים ממילא מעוררים חלחלה, יש כאילו איזה צדק פואטי בזה, אבל ממילא כשהם נגררים לחרא הם מושכים את הצופה איתם"
חגית גינזבורג מאתר "הארץ" נתנה גם לתוכנית ביקורות שליליות וכתבה: "זוג מנצח VIP נעשתה בחסות אותה נוסחת ריאליטי לעוסה ומשומשת לעייפה: תחרויות מביכות ששולפות את המתמודדים מאזור הנוחות שלהם, ומציבות אותם בסיטואציות בלתי נוחות בעליל. התוצאה משעממת ושחוקה למדי"
בוריסוב ארנה
אבן היסוד לאצטדיון הונחה בשנת 2011 ונמשכה כ-3 שנים. המשחק הרשמי הראשון באצטדיון נערך ב-3 במאי 2014 במסגרת גמר הגביע הבלארוסי בין נמאן הורדונה ושחטיור סליהורסק. שבוע לאחר מכן ערכה באטה בוריסוב את משחקה הראשון באצטדיון בו ניצחה 3–0 את סלוטסק.
ישיבת נתיב הדעת
ישיבת נתיב הדעת (נקראת גם ישיבת קפלן על שם ראש הישיבה והמשגיח) היא ישיבה ליטאית בשכונת רמות פולין בירושלים.
על פי עצת הרב אהרן יהודה לייב שטינמן מונה הרב בונים שרייבר לכהן בראשות הישיבה. בתחילת דרכה היו בישיבה כחמישים בחורים מישיבות אור ישראל, תפרח ופוניבז'. נכון לשנת 2022 לומדים בישיבה כ- 350 בחורים.
בשנת 2018 פתחה הישיבה סניף בשכונת הר נוף בירושלים בשם "דעת אהרון" [ידוע בשם "קפלן החדשה"] בראשות אחיו של ראש הישיבה הרב ניסן קפלן.
צוות הישיבה
ראשי הישיבה הם הרב בונים שרייבר והרב אברהם קפלן, בנו של המשגיח. הר"מים הם הרב אברהם זיסקינד, הרב מנחם כהן, הרב אשר דומב, והרב נעם פל, בסדר שני הרב אליהו דיסקין, והרב יהודה אריה רפפורט, ראשי הקיבוץ הם הרב שמחה פוברסקי והרב גולובנציץ.
חוסיין טאיב
ביוגרפיה
על פי אגודת הסטודנטים האיראנית ה"פרו-ממשלתית", טאיב נולד ב-1342 ( בשנת 1963/4). לאחר שלמד בחטיבת הביניים, הוא למד בסמינר/מכללה ובמרכזים האסלאמיים והגיע לתואר מתקדם (חארג') במשפטים אסלאמיים לאחר שלמד בטהראן, במשהד ובקום. הוא למד, בין היתר, אצל המנהיג העליון עלי ח'אמנאי. טאיב הצטרף למשמרות המהפכה (המפקח על הבסיג' - ארגון המתנדבים הצבאי למחצה שנוסד על ידי מנהיג המהפכה האסלאמית אייתוללה רוחאללה ח'ומייני). בשנת 1361 (1982/3) והחל את עבודתו באזור 10 של טהראן והמשיך לקום ולמשהד. הוא היה "במשך זמן מה המתאם של משמרות המהפכה עם המנהיג העליון וכן מפקד מחלקת התרבות של מכללת האימאם חוסיין".
תחת פיקודו של טאיב, יחידות הבסיג' היו פעילות מאוד בדיכוי המחאה נגד תוצאות הבחירות לנשיאות איראן ותנועת המחאה 2009. הדיכוי האלים גרם למותם של לפחות עשרות מפגינים ברחובות או בכלא.
סוכנות הידיעות פארס האיראנית דיווחה שבהצהרות פומביות טאיב הזהיר את האיראנים שארצות הברית "שוכרת סוכנים ושכירי חרב במאמץ להמשיך את מזימותיה למהפכה רכה ברפובליקה האסלאמית". טאיב גם הצהיר שבמהומות לאחר הבחירות לנשיאות איראן ותנועת המחאה שקמה בשנת 2009 נהרגו שמונה אנשי בסיג' ונפצעו 300 אחרים.
תפקידים ואחריות
רשימת התפקידים ותחומי האחריות של חוסיין טאיב, כוללת:
סנקציות אישיות
בתאריך ב-28 באוקטובר 2010 הוא הוכנס לרשימה השחורה של משרד האוצר בממשלת ארצות הברית. בתאריך 13 באפריל 2011 האיחוד האירופי הטיל על טאיב סנקציות. רכושו הפרטי הוקפא ונאסר עליו להיכנס לאירופה, מכיוון ש"כוחות בפיקודו השתתפו בהקאות אלימות המוניות, רציחות, מעצרים ועינויי מפגינים שלווים".
משפחה
טאיב איבד אח במצור על בצרה, במהלך מלחמת איראן-עיראק. הוא נשוי ואב לשלושה ילדים.
ועידת סנקה פולס
נשים קווייקריות מקומיות ארגנו את הכינוס בשיתוף עם אליזבת קיידי סטנטון ולוקרישה מוט, קווייקרית שהתפרסמה בזכות היכולות הרטוריות שלה, בתקופה בה נשים, לעיתים קרובות, לא הורשו לדבר בפומבי.
הכינוס כלל שישה מושבים: הרצאה בתחום המשפט, הצגה הומוריסטית ודיונים בנושא תפקידן של נשים בחברה. סטנטון והנשים הקוויקריות הכינו שני מסמכים לכינוס: הצהרת ההמלצות (Declaration of Sentiments) ורשימה נלוות של החלטות שיעלו לדיון בסיום הכינוס, יחתמו על ידי המשתתפות ויפורסמו. בכינוס, התפתח דיון ער בנוגע לזכות ההצבעה של נשים, שרבות מהן, כולל מוט, קראו להוריד דרישה זו. אולם פרדריק דאגלס, שהיה המשתתף האפרו-אמריקאי היחידי בכינוס, טען בנחרצות שיש לשלב את הדרישה לזכות הבחירה. הדרישה לזכות הבחירה הפכה לחלק מהמסמך. בדיוק 100 מתוך 300 משתתפים חתמו על המסמך. עיקר החותמות היו נשים. הכינוס והנאום של מוט, נחשבו על ידי חלק מבני התקופה, כצעד חשוב, במאמץ של נשים לקבל לעצמן חלק מהזכויות החברתית והאזרחיות. סטנטון החשיבה את ועידת סנקה פולס כאירוע המכונן של התנועה לזכויות האישה והיא ביססה זאת בספר ההיסטוריה של הנשים הסופרזיסטיות (History of Woman Suffrage) שכתבה עם סוזן ב. אנתוני ואחרות.
הצהרת ההמלצות הפכה ל"מחולל החשוב ביותר בהפצת חדשות על התנועה לזכויות האישה ברחבי ארצות הברית החל משנת 1848, ובשנים שלאחר מכן", לטענת ג'ודית וולמן, היסטוריונית של ועידת סנקה פולס. החל מוועידת זכויות הנשים הארצית ב-1851, נושא זכות ההצבעה לנשים הפך לנושא המרכזי במאבק של תנועת הנשים בארצות הברית. הוועידות היו לאירועים שנתיים עד פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית ב-1861.
תנועת הרפורמה (נצרות)
בעשורים שקדמו לוועידת סנקה פולס, החלו להתרחש שינויים ראשוניים בהגבלות שהוטלו על נשים על ידי החברה. גל התעוררות דתית בקרב נוצרים אוונגליסטים ופרוטסטנטים הוביל גם לקריאה לביטול העבדות, למתן זכויות לנשים ולהקמת תנועת המתינות לריסון צריכת אלכוהול. בשנת 1831, הכומר צ'ארלס גרנדיסון פיני החל לאפשר לנשים להתפלל בקול רם בהתכנסויות מעורבות של גברים ונשים.
התנועה לביטול העבדות
החל משנת 1832, עודדו פעילים בתנועה לביטול העבדות, והעיתונאי ויליאם לויד גאריסון בראשם, השתתפות מלאה של נשים בתנועה. רעיונותיו של גאריסון לא התקבלו בברכה על ידי פעילים אחרים ואילו שלא היו מוכנים לכלול נשים עזבו והקימו ארגונים משלהם.
מספר נשים בלטו ככותבות ודוברות בתנועה לביטול העבדות. בשנת 1830, עודדה לידיה מריה צ'יילד נשים לכתוב צוואה  ופרנסס רייט כתבה ספרים על זכויות נשים ורפורמה חברתית. שרה ואנג'לינה גרימקה פרסמו את תפיסתן בנוגע לעבדות בסוף השלושים והחלו לדבר מול קהל מעורב (גברים ונשים) בכנסים של האגודה האמריקאית נגד העבדות. גם אבי קלי (Abby Kelley) הייתה דוברת ותורמת מרכזית לתנועה. אמנם, נשים אלו הרצו בעיקר על עוולות העבדות, אך העובדה כי אישה נאמה בציבור היה עצמו מעמד ראוי לציון. ארנסטין רוז, החלה ב-1836, להרצות לפני קבוצות של נשים בנושא "מדעי ממשל", והתייחסה גם להענקת זכות הצבעה של נשים. בשנת 1840, נסעו לוקרשיה קופין מוט ואליזבת קיידי סטנטון בליווי הבעלים שלהן ועוד תריסר האמריקאים, נשים וגברים, מתנגדים לעבדות, ללונדון לכינוס הראשון בעולם נגד העבדות. הבקשה לכלול נשים כמשתתפות בכנס הייתה שנויה במחלוקת. בלונדון, ההצעה נדחה לאחר יום שלם של דיונים; נשים הורשו להקשיב מהגלריה אבל לא הורשו לדבר או להצביע. מוט וסטנטון הפכו לחברות בלונדון, ועם חזרתן תכננו יחד כנס בנושא זכויות נשים בנפרד מהפעילות לביטול העבדות.