cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אתרוג קלבריה
כשרות
רוב החקלאים המגדלים עצי אתרוג באזור קלבריה, משתמשים בטכניקה של הרכבה כדי להגן על עציהם מפני מחלות וקרה. נוהג זה יוצר קושי הלכתי עבור יהודים המעוניינים להשתמש באתרוגים אלה לשם קיום מצוות ארבעת המינים בחג הסוכות, ולפיכך חייב משגיח כשרות לוודא כי העצים הספציפיים שמהם נקטפים האתרוגים המשמשים לקיום המצווה לא עברו הרכבה.
משגיחי כשרות מתושבי המקום, מאירופה, ארצות הברית וכן מישראל, מגיעים מדי שנה בחודשי הקיץ לאזור, בודקים את העצים ואת האתרוגים, רוכשים את האתרוגים שנמצאו כשרים, ושולחים אותם לישראל, ארצות הברית ורחבי אירופה.
גידול בישראל
אתרוגים מזן קלבריה גדלים בפרדסים מיוחדים בכפר חב"ד על ידי חקלאים חסידי חב"ד, מזרעי אתרוג שבירך עליו הרבי מליובאוויטש.
פווזיה כופי
פַװְּזִיָה כּוּפִֿי (בפרסית: فوزیه کوفی, תעתיק: פֿוזיה כּופֿי; נולדה ב-1975) היא פוליטיקאית ופעילת זכויות נשים אפגנית. כופי במקור ממחוז בדח'שאן, וכיום היא חברה במשלחת האפגנית לשיחות שלום עם הטליבאן בדוחה, בקטר, והיא חברת פרלמנט לשעבר בקאבול, והייתה סגנית נשיא האספה הלאומית מהבחירות ב-2005 ועד פיזור האספה, עם ההשתלטות מחדש של הטליבאן ב-15 באוגוסט 2021.
נעורים וחינוך
כופי נולדה במשפחה פוליגמית של שבע נשים, וראשית נדחתה בידי הוריה בגלל המגדר שלה. אביה, חבר הפרלמנט, התחתן עם אישה צעירה יותר, ואמה ביקשה להביא בן כדי לשמור על חיבת בעלה. ביום שנולדה כופי, הם עזבו אותה בחוץ, למות בשמש.
היא הצליחה לשכנע את הוריה לשלוח אותה לבית ספר, ובעקבות כך הייתה הילדה היחידה במשפחה שלמדה בבית ספר. לאחר מכן, סיימה אוניברסיטה עם תואר שני בעסקים וניהול. אביה היה חבר פרלמנט (MP) במשך 25 שנה, אך נהרג בסוף מלחמת אפגניסטן עם ברית המועצות (1979–1989) בידי מוג'אהדין.
כופי רצתה במקור להיות רופאה, אך בחרה ללמוד מדעי המדינה ולהיות פעילה בקרן החירום הבינלאומית של האו"ם לילדים (יוניסף). היא עבדה עם קבוצות פגיעות כמו עקורים ונשים וילדים בשולי החברה, ושימשה כממונה על הגנת ילדים בארגון ב-2002–2004.
הקריירה הפוליטית שלה
כופי החלה את הקריירה הפוליטית שלה ב-2001 לאחר נפילת הטליבאן, וקידמה את הזכות לחינוך יְלדוֹת בקמפיין "חזרה לבית הספר".
ב-2020, פווזיה כופי הייתה חלק מהצוות בן 21 חברים שאמור היה לייצג את ממשלת אפגניסטן בשיחות השלום עם הטליבאן. ב־14 באוגוסט 2020, היא נורתה בזרועה על ידי חמושים שניסו לחסל אותה ליד קאבול, בעת שחזרה מביקור במחוז הצפוני פרוואן עם אחותה מַרים כופי.
בתוך ההתקדמות המהירה של הטליבאן בקיץ 2021, כשנשאלה בראיון על דעתה בנוגע לנסיגת הכוחות האמריקנים מאפגניסטן, אמרה פווזיה כופי כי ארצות הברית נטשה את נשות אפגניסטן, וכי היא מאוכזבת מאוד מהמתרחש.
פעילות לזכויות נשים
כופי רואה בהגנה על זכויות האישה באפגניסטן כמטרתה העליונה. היוזמות המרכזיות לזכויות נשים שכופי הובילה במהלך כהונתה כחברת כנסת כוללות: שיפור תנאי חייהן של נשים בבתי הכלא האפגניים; הקמת ועדה למאבק בנושא האלימות, ובמיוחד אלימות מינית, כלפי ילדים; ותיקון החוק השיעי לגבי המעמד האישי.
כופי דחפה לחינוך לנשים ולילדים באמצעות קידום נגישות לבתי ספר טובים וביצירת הזדמנויות לחינוך בלתי פורמלי עבור בוחריה במחוז בדח'שאן. בעת ששימשה כסגנית הדובר ב-2005, גייסה כופי מימון פרטי לבניית בתי ספר לילדות במחוזות מרוחקים. ב-2009 היא נבחרה כ"מנהיגה עולמית צעירה" בידי הפורום הכלכלי העולמי. ב-2020 היא תמכה בשינוי החוק האפגני, שדחף הקמפיין ("איפה השם שלי") בהובלת לאלה עוסמאני, כך שיכלול את שמותיהן של נשים בתעודות זהות אפגניות, ותיארה זאת כ"זכות אדם".
חיים אישיים
כופי הייתה נשואה לאדם בשם חמיד, מהנדס ומורה לכימיה. אלה היו נישואי שידוך שארגנה משפחתה, אך היא לא פסלה את בחירתם. עשרה ימים לאחר חתונתם, עצרו חיילי הטליבאן את בעלה וכלאו אותו. בכלא לקה בשחפת, והוא מת זמן קצר לאחר שחרורו ב-2003. כופי מתגוררת בקאבול עם שתי בנותיה המתבגרות.
ספר זיכרונות אוטוביוגרפי
"הבת המועדפת: מאבקה של אישה להובלת אפגניסטן אל העתיד" (The Favored Daughter: One Woman’s Fight to Lead Afghanistan into the Future), הוא ספר זיכרונות אוטוביוגרפי שנכתב בידי כופי ונאדֵן ע'וּרי ויצא לאור באנגלית. הספר מספר את סיפור חייה של כופי, לאורך ילדותה, השכלתה ומעורבותה בפוליטיקה. בספר היא מספרת על חייה ומשלבת מכתבים שכתבה לשתי בנותיה. הוא פורסם במקור ב-2011 תחת הכותרת "מכתבים לבנותיי: ספר זיכרונות" בהוצאת דאגלס אנד מקינטייר, ולאחר מכן ב-2012 בהוצאת פלגרייב מקמילן, ראשית תחת הכותרת "מכתבים לבתי".
מריאם פרדוס
מריאם פרדוס (בערבית: مريم حامد خليل فردوس,; נולדה ב-15 בספטמבר 1984) היא אפידימיולוגית, צוללנית וטייסת חלל סעודית, שנבחרה כאסטרונאוטית גיבוי למשימה 2 של אקסיום על ידי ועדת החלל הסעודית.
קריירה רפואית
ב-2009 סיימה פרדוס תואר ראשון ברפואה באוניברסיטת המלך עבדול עזיז (KAU), בג'דה. ב-2010 קיבלה תעודה במנהל עסקים מאוניברסיטת מיזורי סטייט, ארצות הברית. ב-2017 סיימה תואר שני בהצטיינות באפידמיולוגיה מהמכללה לבריאות הציבור ואינפורמטיקה של סעיד בן אבו אלעזיז בשנת 2017.
עם סיום לימודיה עבדה פרדוס כרופאת ילדים כללית וקצינת איכות שירותי בריאות בבית החולים ליולדות וילדים במכה. בהמשך שימשה רופאת בריאות הציבור וראש יחידת מעקבים ביחידה למניעת ובקרת זיהומים במנהל הכללי לענייני בריאות במכה. היא שימשה כסגנית ראש המחלקה לניתוח נתונים ואפידמיולוגיה במינהל בריאות האוכלוסייה בממלכת ערב הסעודית.
כצוללנית
פרדוס למדה לצלול בים סוף כבר ב-2008 לאחר שקיבלה השראה מהסיפורים על צלילה בים סוף שסיפר לה אביה כשהייתה ילדה. היא החליטה להיות האישה הערבית הראשונה שצללה לעומק האוקיינוס הארקטי ולאחר מכן הגיעה לקוטב הצפוני. ב-1 במאי 2015, היא הפכה לאישה הערבייה הראשונה שחצתה את החוג הארקטי הצפוני, ומאוחר יותר ב-16 באפריל 2016 (בגיל 33), הפכה לאישה הערבייה הראשונה ולאישה השלישית בלבד שצללה אי פעם בקוטב הצפוני.
צלילה בקרח היא אחד מענפי הספורט הנפוצים בעולם, במיוחד ברוסיה. מדי שנה מתקיים "מחנה שלג" באזור הארקטי, אשר מושך אליו מדענים מתחומים שונים, בנוסף לספורטאים והרפתקנים. פרדוס הצטרפה לאחד האירועים הללו כחלק ממשלחת ספורט סעודית שכללה את חוסאם שוקרי, הסעודי הראשון שניסה לצלול בקוטב הצפוני. המסע שלה התחיל מהעיר ג'דה בערב הסעודית, משם המשיכה על מנת להיפגש עם שאר משלחות הספורט והמדע האחרות באי לונגיירבין, האי הגדול ביותר בארכיפלג סבאלברד הנורווגי.
השתתפות במשלחות מסוג זה היא הישג בפני עצמו. פרדוס החלה להתכונן לאירוע כשנה לפני היציאה, כבר מתחילת שנת 2015, על מנת להשלים את כל דרישות המשימה לקבלת רישיונות צלילה בחליפה יבשה וצלילה בקרח ולהשיג את מספר הצלילות הנדרש לטיול. באפריל 2016 היא נסעה לרוסיה, לכפר נילמוגובה במחוז קרליה הרוסי, המשקיף על הים הלבן. זהו הים היחיד בעולם שקופא לחלוטין בחורף וממשיך להיות קפוא עד תחילת האביב כל שנה. שם הצטרפה לחברי משלחת הספורט בצלילה על מנת להתאמן ולהשלים את ההכנות האחרונות בפיקוח מומחי צלילה ומדענים מומחים לצלילה מאוניברסיטת מוסקבה. פרדוס למדה לשלוט במיומנויות רבות, כגון הישרדות באזור קפוא, הגנה עצמית במקרה של נוכחות טורפים כגון דובי קוטב, חיתוך חורי צלילה בקרח וכישורי מחנאות בסיסיים באזור הארקטי. לאחר מכן יצאו חברי המשלחת לקוטב הצפוני, ועברו דרך האי לונגיירבין, שהוא האזור המיושב האחרון בצפון הגלובוס, ולאחר המתנה ממושכת בשל מזג האוויר הגרוע, המשיכו במסע באמצעות מטוס האנטונוב An-74 לעבר מחנה ברנאו הרוסי, המחנה הצבאי היחיד בעולם שבנוי על קרח צף.
ממחנה זה, שנמצא ב-89°31.5′N 30°27′W קו רוחב צפון לקחו קפטן חוסאם שוקרי, מאמן, הרופא היועץ איבן קורנברג והמאמן קוסטנטין נובאקובץ את ה-Mil Mi. - 8 טייס מסוקים לקוטב הצפוני הגאוגרפי בנקודת המפגש של קווי אורך עם קווי רוחב 90°N לערך, שם הקימו את המחנה שלהם והחלו להתכונן לצלילות בקוטב הצפוני.
מאמן צוות הייעוץ הרפואי, איבן קורנברג, סיפק מידע על כך שפרדוס נפצעה בכתף במהלך אימוניה ברוסיה לפני שהמשלחת הצטרפה לשאר המשימות בעיר לונגיירן שבאי ספטירגן, והיא עשתה מאמצים רבים על מנת להשלים את ההכשרה ולהשיג את מטרתה לצלול בקוטב הצפוני. לא היו אלו הקשיים היחידים עמם התמודדה, שכן היא גם נחשפה למצב רפואי אחר לאחר הצלילה השנייה שלה בקוטב הצפוני: הייתה לה ירידה פתאומית בטמפרטורת הגוף של פחות מ-36.5 מעלות, שגרמה לה לאבד את ההכרה והרופא היועץ, ד"ר איבן, סיפק לה את הסיוע הדרוש עד שחזרה להכרה ולפעילות.
ההצלחות שלה עוררו עניין רב בקהילת הנשים הסעודית, שבתקופה זו עדיין נאסר עליהן לנהוג ולהשתתף בתחרויות ספורט, ואשר חייתה באופן כללי במדינה שבה זכויות נשים מוגבלות וחוקי השריעה שולטים. חוקים אלו השתנו משמעותית ב-2017.
ב-2018, לאחר הצלחתה בצלילה, העניקה ממשלת סעודיה להישגיה תשומת לב יוצאת דופן, במיוחד לאחר מינויה של הנסיכה רימה בינת בנדר בן סולטן אאל סעוד, לסגנית ראש מדור הנשים ברשות הכללית לספורט. יש לציין כי פחות מאלף אנשים בעולם, כולל מדענים, גאולוגים ומתמטיקאים, הגיעו לקוטב הצפוני, ורק כשלושים איש הצליחו לצלול שם מאז 2008.
עבודה הומניטרית
ב-7 בנובמבר 2007 הכיר משרד הבריאות בסעודיה בשלוש שנות עבודתה ההומניטרית של פרדוס בתקופת החג' (העלייה לרגל למכה). ב-15 בספטמבר 2015, היא מונתה כשגרירה של הארגון האפריקאי ללא מטרות רווח African Impacts.
פרדוס ביקרה במדינות רבות, ביניהן דרום אפריקה, לבנון ויוון כדי לספק מתקנים רפואיים לאנשים נזקקים מטעם הפדרציה הבינלאומית של הצלב האדום והסהר האדום.
טייסת חלל
פרדוס הוכרזה כחברה בצוות האסטרונאוטים הסעודי ב-12 בפברואר 2023. המשימה הראשונה שלה הייתה להשתתף בצוות גיבוי של Axiom Mission 2. טיסת החלל הפרטית השנייה של חברת אקסיום ספייס. פרדוס היא האישה הסעודית השנייה שתטוס לחלל אחרי רייאנה ברנאווי.
זיין א-שריף, מלכת ירדן
זיין א-שריף בנת ג'מיל (בערבית: زين الشرف بنت جميل, תעתיק מדויק: זין אלשרף בנת ג'מיל; 2 באוגוסט 1916 – 26 באפריל 1994) הייתה מלכת ירדן ואשתו של טלאל, מלך ירדן. הייתה אמו של המלך חוסיין.
נישואיה לטלאל
א-שריף נישאה לדודנה מדרגה שנייה, הנסיך טלאל בשנת 1934. במהלך השנים נולדו לבני הזוג מספר ילדים:
תקופת כהונתה
המלכה זיין שיחקה תפקיד מרכזי בהתפתחות הפוליטית של ממלכת ירדן בשנות ה-50 המוקדמות, וזאת באמצעות תמיכה בזכויות נשים בממלכה. עוד בשנת 1944, טרם הפיכתה לגברת הראשונה של ירדן בשנת 1952, בעקבות ההתנקשות במלך עבדאללה והפיכתו של בעלה למלך ירדן, יזמה א-שריף את הקמתו של איגוד הנשים הראשון בהיסטוריה של ירדן. במסגרת פועלה כמלכת ירדן, לקחה א-שריף חלק בניסוחה של חוקת 1952, אשר העניקה זכויות מסוימות לנשים הירדניות.
כמו כן, מילאה א-שריף את תפקידו של בעלה כמלך ירדן באופן זמני בעקבות ההתנקשות בחייו של המלך עבדאללה, אשר במהלכה שהה המלך מחוץ לגבולותיה של ירדן, וזאת עד לחזרתו לירדן לקראת המלכתו הרשמית. א-שריף ביצעה תפקיד זה בשנית בתקופה שבין אוגוסט 1952, בעקבות ההכרזה על בעלה כלא כשיר למלוך, בשל ההפרעה הנפשית ממנה סבל, ועד למאי 1953, כאשר בנה, המלך חוסיין, הוכרז רשמית כמלך ירדן עם הגיעו לגיל שמונה עשרה.
חלילוביץ'
חלילוביץ' (בבוסנית: Halilović) הוא שם משפחה.
קוליברי צבוע-חזה
קוליברי צבוע-חזה (שם מדעי: Archilochus) הוא סוג של עוף ממשפחת הקוליבריים החיים באמריקה הצפונית מקנדה עד מקסיקו, וחורפים באמריקה המרכזית. בסוג שני מינים.
מאפיינים
קוליברים אלה מחפשים פרחים ביערות, שדות, ערבות ומדרונות הרים ויכולים להימצא באזורים עם טמפרטורות נמוכות. הם פעילים רק ביום ומוצצים צוף ואבקה מהפרחים ברפרוף במקום. הם יצודו גם חרקים בעיקר לגוזלים.
לסוג זה יש חזה צבוע בשחור או באדום. מטרתו היא למשוך נקבות ולהרתיע יריבים המתקרבים לפרחים. נוצות גופם ירוקות בהירות.
חלק מהקוליברים נודדים לאורך קילומטרים בחיפוש אחר פרחים בבוא החורף.
פלדשטיין
פלדשטיין או פלדסטיין (באנגלית: Feldstein) הוא שם משפחה.
הסבר
הסבר הוא קבוצה של טענות המורכבת בדרך כלל על מנת לתאר קבוצה של עובדות ובכך לחשוף את הסיבות, ההקשר וההשלכות שלהן. תיאור זה של העובדות יכול לבסס כללים או חוקים, או להפוך את הכללים והחוקים הקיימים ביחס לכל אובייקט או תופעה נצפית לברורים יותר. המרכיבים של הסבר עשויים להיות מרומזים, או שזורים אחד בשני.
הסברים נתמכים לעיתים קרובות על ידי הבנה, או נורמה, היכולה להיות מיוצגת באמצעות מדיות שונות כגון מוזיקה, טקסט וגרפיקה. לפיכך, הסברים כפופים לאינטרפרטציה ודיון.
במחקר מדעי, הסברה היא אחת המטרות של מחקר אמפירי. הסברה היא דרך לחשיפת ידע חדש ולמציאת יחסים בין היבטים שונים של תופעות נחקרות. הסברה מנסה לענות על השאלות של "למה" ו"איך". להסברים שונים יש כוח הסברי שונה. ההיפותזה היא הכלי התאורטי בו משתמשים על מנת לאמת הסבר במחקר אמפירי.
טיעונים
בעוד שמטרתם של טיעונים היא להראות שמשהו הוא, יהיה, או רצוי שיהיה המצב, הסברים מנסים להראות למה או איך משהו הוא או יהיה המצב. אם שמעון ומשה דנים בשאלה האם לחתול של משה יש פשפשים או לא, שמעון עשוי לקבוע: "משה, לחתול שלך יש פשפשים. ראה, הוא מתגרד בזה הרגע." שמעון בנה טיעון לכך שלחתול יש פשפשים. אולם, אם שמעון ומשה מסכימים על כך שלחתול יש פשפשים, הם עשויים לאחר מכן לשאול למה המצב הוא כזה ולתת הסבר: "הסיבה לכך שלחתול יש פשפשים היא שמזג האוויר היה לח לאחרונה." ההבדל הוא שהמטרה במקרה זה אינה לקבוע האם טענה מסוימת היא נכונה, אלא להראות למה היא נכונה.
במובן זה, טיעונים נועדו לתרום ידע, ואילו הסברים נועדו לתרום הבנה.
פאניוק
פאניוק (בהונגרית: Pányok) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית פאניוק קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-168 תושבים בשנת 1990 עד 60 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-64%).
הסבר
טיעונים
טיעונים והסברים דומים למדי אחד לשני בשימוש רטורי. זו הסיבה לקשיים רבים בחשיבה ביקורתית בנוגע לטענות. ישנן כמה סיבות לקשיים אלו.
הצדקה
הצדקה היא הסיבה לכך שמישהו מחזיק באמונה כראוי, ההסבר הנוגע לסיבה לכך שהאמונה היא נכונה, או הסבר לאיך אדם יודע את מה שיודע. באופן דומה לכך שטיעונים והסברים עשויים להיות מבולבלים אחד עם השני, כך גם הסברים והצדקות. משפטים שהם הצדקות של פעולה מסוימת לובשים צורה של טיעונים. לדוגמה, ניסיונות להצדיק גנבה בדרך כלל מסבירים את המניעים (כגון, לכלכל משפחה רעבה).
פאניוק
בפאניוק חיו מעט יהודים.
הסבר
הצדקה
חשוב להיות מודעים למתי הסבר אינו הצדקה. חוקר פלילי עשוי לתת הסבר להתנהגותו של חשוד (לדוגמה, האדם איבד את עבודתו, האדם פונה מביתו, וכו'). טענות שכאלה עשויות לעזור לנו להבין למה האדם ביצע את הפשע, אולם מאזין לא ביקורתי עלול להאמין שהדובר מנסה לעורר הזדהות עם הפושע ומעשיו. אין כל הכרח לכך שלאדם המציע הסבר יש שמץ של סימפתיה כלפי העמדות או המעשים המוסברים. זוהי הבחנה חשובה משום שאנו צריכים להיות מסוגלים להבין ולהסביר התנהגויות ואירועים נוראיים כדי לדכא ולמנוע אותם.
סוגים
ישנם אירועים, עובדות ואובייקטים רבים ומגוונים הדורשים הסבר. לכן, יש בהתאם סוגים רבים של הסברים. אריסטו זיהה לפחות ארבעה סוגים של הסברים. סוגים נוספים של הסברים הם דדוקטיבי-נומולוגי, פונקציונלי, היסטורי , פסיכולוגי, רדוקטיבי, טלאולוגי ומתודולוגי.
מטא-הסבר
הרעיון של מטא-הסבר הוא מושג חשוב בתרחישים התנהגותיים המערבים סוכנים הנמצאים בקונפליקט. בתרחישים אלו, קונפליקטים, משתמעים או מפורשים, עשויים לנבוע מאינטרסים סותרים של הגורמים, כפי שהם מובעים בהסברים שלהם לכך שנהגו באופן מסוים, מחוסר ידע על הסיטואציה, או מתערובת של הסברים של מספר גורמים. במקרים רבים, כדי להעריך את רמת הסבירות של הסברים, יש צורך בניתוח של שני רכיבים עוקבים והיחסים ביניהם: (1) הסבר ברמת האובייקט עצמו (ההסבר עצמו) ו-(2) הסבר ברמה גבוהה יותר (מטא-הסבר). ניתוח השוואתי של התפקידים של שניהם נערך כדי לתת הערכה לרמת הסבירות של הדרך בה סוכנים מסבירים את התרחישים של האינטראקציות שלהם. הסבר ברמת האובייקט נותן הערכה לרמת הסבירות של טענות אינדיבידואליות באמצעות שימוש בגישה מקובלת לטיפול במבנה הטיעוני של דיאלוג. מטא-הסבר מקשר את המבנה של תרחיש מצוי עם זה של תרחישים של אינטראקציה בין סוכנים מרובים שנלמדו בעבר. מבנה התרחיש כולל פעולות תקשורתיות של הסוכנים ויחסי תבוסה בוויכוח בין הסובייקטים של פעולות אלו. ניתן לפרט חזותית את הנתונים הן של הסברים ברמת האובייקט והן של מטא-הסברים, וניתן לתת הסבר חזותי לרמת הסבירות של האופן בו יתנהג סוכן בתרחיש מסוים. מטא-הסבר הלובש צורה של למידת מכונה של מבנה של תרחיש מסוים יכול להיות מועצם על ידי מתן הסבר קונבנציונלי באמצעות מציאת טיעונים הלובשים צורה של אנליזה של התבוסתיות של טענות אינדיבידואליות, כדי להעלות את רמת הדיוק של הערכות של סבירות.
ניתן להגדיר יחס בין הסבר ברמת האובייקט ומטא-הסבר בתור רמת הדיוק היחסית של הערכות של סבירות המבוססות על סמך ההסבר ברמת האובייקט והמטא-הסבר. הקבוצות של התרחישים יכולות להיות מקובצות לאחר מכן על סמך יחס זה; לפיכך, יחס מסוג זה הוא פרמטר חשוב של התנהגות אנושית המשויכת להסברה של דבר מה לאנשים אחרים.
הסבר מעגלי
הסבר מעגלי או הצדקה מעגלית, הם קבוצה של כשלים לוגיים של מעגליות, בה ההנחה עליה נשענת המסקנה זקוקה להוכחה בדיוק כמו המסקנה עצמה.
המרכיבים של טיעון מעגלי לעיתים קרובות תקפים מבחינה לוגית, כי אם ההנחה נכונה, המסקנה חייבת להיות נכונה. ההסבר המעגלי אינו כשל לוגי פורמלי, אלא פגם פרגמטי בוויכוח. דרך נוספת לתאר את התופעה היא שאין סיבה לקבל את ההנחה של המסקנה, חוץ ממי שכבר משוכנע מראש שהמסקנה נכונה.
פרנסין שפירו
פרנסין שפירו (באנגלית: Francine Shapiro; 18 בפברואר 1948 – 16 ביוני 2019) הייתה פסיכולוגית יהודייה-אמריקאית שיצרה ופיתחה את שיטת EMDR, פסיכותרפיה לטיפול בתסמינים של זיכרונות טראומתיים וחוויות חיים שליליות, על ידי הקהיה ועיבוד מחדש באמצעות תנועות עיניים.
קורות חיים
שפירו נולדה לדניאל ושירלי שפירו ברובע ברוקלין בניו יורק, במשפחה בת ארבעה ילדים. אביה היה מכונאי ובעל חברת מוניות. אחותה, דברה, מתה בגיל תשע, כשפרנסין הייתה בת 17. סיימה תואר ראשון (1968) ושני (1974) בספרות אנגלית. ב-1974, כאשר עבדה במשרה מלאה כמורה לאנגלית, היא נרשמה לתוכנית הדוקטורט בספרות אנגלית באוניברסיטת ניו יורק (NYUׂׂׂ). ב-1979, במהלך לימודיה לדוקטורט, חלתה במחלת הסרטן, ובעקבות החלמתה החליטה להתמחות בתחום השפעת הלחץ הנפשי על המערכת החיסונית.
שפירו ניסתה לפתח ידע מעשי, שיוכל לסייע לאנשים במניעת מחלות ובטיפול עצמי כדי למנוע לחץ, ליצור תהליכים חדשניים להתמודדות עם לחץ, ולהפיץ אותם לציבור הרחב. במהלך השנים השתתפה במספר סדנאות ותוכניות שעסקו בהפחתת לחץ, ופנתה ללימודי פסיכולוגיה כדי להרחיב את הידע שלה בנושא. היא קיבלה השראה בתחום זה מעבודותיהם של נורמן קאזנס ואחרים.
ב-1987 גילתה במקרה שתנועות עיניים מקלות על רמת המצוקה של מחשבות וזיכרונות שליליים. התנסות זאת הובילה אותה לבדוק את התופעה באופן שיטתי. היא עבדה עם 70 מתנדבים כדי לפתח שיטות שניתן יהיה ליישם אותן קלינית, ויצרה את בסיס התזה שלה, שכללה מחקר מבוקר עם מטופלים הסובלים מטראומה. ב-1988 סיימה דוקטורט בפסיכולוגיה קלינית מבית הספר המקצועי ללימודי פסיכולוגיה בסן דייגו שבקליפורניה, ומחקרה פורסם ב-1989 ב-Journal of Traumatic Studies. בעקבותיו פורסם מאמר נוסף ב-Journal of Behavior Therapy and Experimental Psychiatry. מאז הקדישה עצמה לפיתוח ולמחקר של שיטת EMDR שפיתחה.
ב-1995 הוציאה ספר הוראה למטפלים העוסק בשמונת השלבים של טיפול ב-EMDR. שיטה זו מומלצת כיום כטיפול אפקטיבי בטראומה על ידי מספר ארגונים בינלאומיים, כולל ארגון הפסיכיאטרים האמריקאי ומשרד ההגנה האמריקאי.
שפירו כיהנה כמרצה בכירה במוסד המחקר לבריאות הנפש של פאלו אלטו שבקליפורניה. הייתה מנכ"ל ארגון EMDR, והמייסדת והנשיאה של העמותה לפרויקטים הומניטריים של EMDR, (EMDR Humanitarian Assistance Programs), מלכ"ר שמתאם מענה לאסונות, הדרכות קליניות והכשרות בהתנדבות ברחבי העולם. הארגון קיבל ב-2011 את פרס העמותה הבינלאומית ללימודי לחץ טראומטי עבור מצוינות קלינית.
שפירו הייתה חברה בצוות המומחים של ארגון הפסיכולוגים האמריקאי וארגון הפסיכולוגים הקנדי לטיפול במצבי מלחמה אתנו-פוליטיים, וכיהנה כיועצת לטיפולי טראומה. כתבה יותר מ-60 מאמרים, פרקים וספרים על EMDR, בהם ספרה המרכזי "Eye Movement Desensitization and Reprocessing: Basic Principles, Protocols and Procedures", שיצא לאור ב-2001.
נפטרה בברוקלין ב-16 ביוני 2019.
פרסים
כממציאה ומפתחת ה-EMDR, קיבלה שפירו מספר פרסים על תרומתה לפסיכולוגיה, בהם הפרס הבינלאומי לפסיכותרפיה על שם זיגמונד פרויד מהעיר וינה (International Sigmund Freud Award for Psychotherapy of the City of Vienna) שניתן בשיתוף המועצה העולמית לפסיכותרפיה, פרס ארגון הפסיכולוגים האמריקאי לתרומה מצטיינת לטיפול בפסיכולוגיית טראומה, ופרס ההישג המדעי יוצא הדופן בפסיכולוגיה של ארגון הפסיכולוגים של קליפורניה.
1878 בארצות הברית
1878 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 102 שנה מיום היווסדה.
רנה שרת
רִנָּה שרת (נולדה ב-1928) היא מורה למחול, כוריאוגרפית וחוקרת מחול ישראלית.
ביוגרפיה
שרת נולדה בירושלים. ב-1951 סיימה את לימודיה במסלול תרבות הגוף בסמינר הקיבוצים, ובשנים 1953–1956 למדה מחול אפריקאי בניו יורק אצל חלוצת המחקר בתחום, הכוריאוגרפית והרקדנית פרל פרימוס בסטודיו למחול פרימיטיבי.
ב-1965, לאחר שהות באפריקה בליבריה, החלה לעבוד ככוריאוגרפית בקיבוץ גבעת ברנר. בשנים 1968–1988 הייתה מורה למחול במכון וינגייט. ב-1971 נשלחה לטהראן בהזמנת ממשלת איראן כדי ללמד שם בבית הספר הממלכתי לפולקלור. פעלה עם להקת בת-שבע 2. כתבה את הטקסט ל"תיבת המחול" (1982) ויצרה את הכוריאוגרפיה "תמונות במחול" (1983), בשתיהן הנחתה את קטעי הקישור. נסעה לברזיל שם למדה את תרבות המחול הברזילאית.
בשנים 1988–1991 הייתה מנהלת המדור לריקודי עדות במרכז לתרבות וחינוך של ההסתדרות. בשנים 1991–1993 הייתה המנהלת האמנותית של תיאטרון המחול ענבל, שעם היצירות שיצרה לה נמנות "נמרוד והכתונת" (1972) ו"אגדה בחולות" (1979). בנוסף, יצרה, הפעילה והנחתה סדרת מופעי מחול לתלמידי בתי ספר – תחילה במסגרת התיאטרון לילדים ולנוער, ובהמשך באופן עצמאי בתוכנית בשם "חלון לעולם המחול".
בשנת 1983 הייתה ממייסדי עמותת איגוד הכוריאוגרפים לישראל.
הייתה נשואה לעיתונאי יעקב שרת (בנו הבכור של ראש הממשלה משה שרת), עד למותו ב-2022. לאחר פרישתה מעולם המחול, היא מקדישה את זמנה לעמותה למורשת משה שרת.
אוצר אגם קאבאן
אוצר אגם קאבאן (ברוסית: Сокровища озера Кабан, או Сокровища О. К.) הוא סרט קומדיה והרפתקאות העוסק בחיפוש אחר אוצר החאן בקאזאן במאה ה-21. הסרט צולם בשנת 2012 על ידי הבמאי דמיטרי קורובקין ומככבים בו אלכסיי וורוביוב, מריה קוז'בניקובה ואלווירה איברגימובה.
הצילומים התקיימו במוסקבה, קאזאן, קרים, ובוולדיווסטוק. הסרט הוקרן לראשונה ב-1 במאי 2013.
בן רוזנפילד
בנג'מין "בן" רוזנפילד (באנגלית: Benjamin "Ben" Rosenfield; נולד ב-1 באוגוסט 1992) הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי.
ביוגרפיה
רוזנפילד נולד בעיר מונטקלייר, ניו ג'רזי. אביו, סטיבן רוזנפילד, הוא מורה לסטנדאפ ומייסד המכון האמריקאי לקומדיה בניו יורק. אמו, קייט רדווי רוזנפילד, היא שחקנית ומלמדת אלתור, ממשפחה מרקע נוצרי. לרוזנפילד יש אח צעיר אחד, נאט. רוזנפילד הוא ממוצא יהודי (מצד אביו), ואמר כי "פעם היה דתי למדי" למרות האתאיזם של משפחתו. מוצא משפחת הוריו מאוקראינה, רומניה, דנמרק וסקוטלנד.
רוזנפילד למד בבית הספר התיכון גלנפילד, שם, בכיתה ח', גילם את טוביה בהפקה של "כנר על הגג". לאחר מכן למד בבית הספר התיכון מונטקלייר וסיים בשנת 2010.
משחק
בשנת 2011 ערך רוזנפילד את הופעת הבכורה שלו בהפקת אוף-ברודוויי של המחזה "מבעד לזכוכית אפלה", לצד קארי מאליגן וכריס סרנדון. באוגוסט של אותה שנה פורסם כי רוזנפילד לוהק לגלם את טים באקלי בסרט הדרמה "Greetings from Tim Buckley". בסרט הופיעו בתפקידים הראשיים פן בדג'לי ואימוג'ן פוטס בשנה שלאחר מכן הוא גילם את "טומי שיל" בסרט התיעודי "Teenage", והצטרף לצוות השחקנים של אימפריית הפשע בתפקיד החוזר של וילי תומפסון, בנו של איליי (שיי ויגהאם). בעונה החמישית והאחרונה הוא הפך לשחקן קבוע בסדרה. לאחר מכן שיחק רוזנפילד בסרטים "Jamesy Boy" ובסרט "שיר אחד" בשנת 2014, לפני שתפקידו הראשי הראשון בסרט "אפלואנזה" (2014), בו כיכבו גם גרנט גאסטין וניקולה פלץ כמו כן בשנת 2014 הופיע רוזנפילד בתפקיד משנה בדרמת הפשע שנה קשוחה מאוד, לצד ג'סיקה צ'סטיין ואוסקר אייזק. בינואר 2015 לוהק רוזנפילד לתפקיד במחזה "The Nether" של ג'ניפר היילי בהפקת תיאטרון MCC, שהוצג בין 4 בפברואר ל-15 במרץ 2015 בתיאטרון לוסיל לורטל. לאחר מכן גילם רוזנפילד את דן מרסר בסרט הדרמה של האנה פידל "6 שנים", לצד טאיסה פרמיגה. הסרט הוקרן בבכורה עולמית ב-South by Southwest ב־14 במרץ 2015, והוא יצא בנטפליקס ב־18 באוגוסט 2015.
בהמשך היה לו תפקיד משנה בדרמה הקומית של וודי אלן "איש ללא היגיון", בכיכובם של חואקין פיניקס ואמה סטון. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל קאן 2015 ויצא לבתי הקולנוע ב-17 ביולי 2015. לאחר מכן שיחק רוזנפילד בתפקיד ברטרם פלוסר (לצד לוגאן לרמן) בסרט הדרמה "התפכחות", עיבוד לספרו של פיליפ רות באותו שם משנת 2008, שהוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס ב-24 בינואר 2016 ושוחרר לצפייה בבתי הקולנוע ב־29 ביולי 2016. כמו כן ב 2016, הוא כיכב לצד ריצ'רד ארמיטאג וזואי קאזאן באוף-ברודוויי במחזה "אהבה, אהבה, אהבה". רוזנפילד שיחק בסרט הדרמה "Person to Person", שהוקרן בבכורה בפסטיבל סאנדנס 2017. הוא גם לוהק לתפקיד סם קולבי בסדרת הטלוויזיה של דייוויד לינץ' "טווין פיקס".
בשנת 2017, רוזנפילד גילם את אלכס הולמס בהצגת הבכורה של אוף ברודוויי למחזהו של סיימון סטפנס "On the Shore of the Wide World". לאחר מכן הוא נראה בסרט הקומדיה "The Long Dumb Road" בבימוי האנה פידל.
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ארון צ'רץ, בסרט "מיקי והדוב" שביימה אנאבל אטנאסיו. הסרט זכה לביקורות משבחות בפסטיבל קאן 2019.
בשנת 2020 כיכב רוזנפילד מול קייט בלאנשט בתפקיד ג'ון שלאפלי, במיני סדרה גברת אמריקה שהייתה מועמדת ל-10 פרסי אמי כולל הסדרה הטובה ביותר. בפברואר 2020 פורסם כי רוזנפילד לוהק לתפקיד הראשי בסרטה של האנה מארקס "מארק, מרי ואנשים אחרים".
מוזיקה
בדצמבר 2014 הוציא בן רוזנפילד מיני-אלבום שכותרתו "Field" והחל לנגן במופעים במועדונים ברחבי ניו יורק. בפברואר 2017 הוציא בן רוזנפילד אלבום באורך מלא שכותרתו "dum die" שיצא בבנדקמפ. השיר "מלאך בשמיים" מאלבומו של רוזנפילד שימש בפסקול הסרט "מיקי והדוב". בן רוזנפילד הקליט כמה שירים עם ג'ני לואיס לפסקול הסרט "שיר אחד".
יוהאן רדון
יוהאן רדון (בגרמנית: Johann Karl August Radon; 16 בדצמבר 1887 – 25 במאי 1956) היה מתמטיקאי אוסטרי שהתמחה בחשבון וריאציות.
ביוגרפיה
בשנת 1919 יוהאן רדון הוזמן למשרת פרופסור לאוניברסיטת המבורג. בשנים 1928–1945 הוא היה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה בברסלאו.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הוא שהה תקופה קצרה באינסברוק ובשנת 1946 חזר לווינה. בשנים 1954/55 הוא היה רקטור של האוניברסיטה. בשנים 1948–1950 הוא היה נשיא של האיגוד המתמטיקאים האוסטרים.
בין ההישגים הבולטים של יוהאן רדון ניתן לציין משפט רדון־ניקודים, מידת רדון, משפט רדון.
מושב עולים
מושב עולים הוא סוג התיישבות בישראל. מושבי עולים הוקמו בעיקר בשנים הראשונות לקום המדינה, ונועדו ליישב עולים חדשים, בדרך כלל מאותו אזור גאוגרפי, ביישוב חקלאי וכמו כן לפתור את מצוקת הדיור החריפה ששררה אז במעברות, ליישב במהירות את השטחים והכפרים אשר נכבשו על ידי צה"ל במלחמת העצמאות כדי לא לאפשר חזרה של תושביהם הקודמים וכן לעודד את הייצור החקלאי בישראל בימי תקופת הצנע. בנוסף לסיבות טכניות אלו ואולי אף לפניהן עמדה סיבה אידאולוגית - בישראל בראשית דרכה שלט הלך רוח סוציאליסטי-התיישבותי והפניית העולים החדשים להתיישבות העובדת נתפס על ידי דוד בן-גוריון כצעד הנכון ביותר הן לעולים והן למדינה החדשה.
הוויכוחים שלפני
קודם לעליית מושבי העולים הראשונים התקיים בארץ דיון סוער בנוגע לעתיד העולים העתידים לבוא, דוד בן-גוריון דרש מהנהגת התנועות הקיבוציות לקחת תחת אחריותם את קליטת העולים וליישב אותם בקיבוצים ותיקים וחדשים. הנהגת הקיבוצים סירבה בכל תוקף באמירה שאורח חיים סוציאליסטי אינו יכול להיכפות על אדם ויש לתת הכשרה מקדימה לכל עולה המיועד להתיישבות שיתופית. לפי דרישות התנועות הקיבוציות היו יכולים להיקלט בקיבוצים ותיקים וחדשים כאלף עולים בשנה, מספר לא רלוונטי ביחס לרבבות העולים הצפויים.
כאשר נואש מהקיבוצים פנה בן-גוריון לתנועת המושבים אשר לאחר דיונים וויכוחים פנימיים בשאלת יכולתם של העולים להיקלט במסגרת שיתופית-חקלאית הסכימה לקחת על עצמה את קליטתם וארגונם של העולים במושבים חדשים הן מתוך אידאולוגיה ציונית והן מתוך שאיפה להגדיל את כוחה הפוליטי של התנועה אשר היוותה אז אחוז קטן מאוד מההתיישבות העובדת ונתפסה כזניחה ונחותה מהקיבוצים.
השנים הראשונות
מושבי עולים רבים הוקמו על חורבותיהם של כפרים ערבים נטושים מתוך המחשבה על ניצול הבתים אשר נשארו עומדים על תילם בתור בתיהם הראשונים של המתיישבים כאשר במושבי עולים שהוקמו בשטח בתולי התגוררו המתיישבים בפחונים, בדונים ולעיתים באוהלים, העיקר ליישב את מרחביה החדשים של המדינה החדשה והוצאת רבבות העולים החדשים מן המעברות בהן שררו תנאי תברואה קשים, אבטלה ודכדוך. מהלך זה היה כדבריו של לוי אשכול, ראש מחלקת ההתיישבות, שתי ציפורים במכה אחת ("שממת הארץ טומנת בחובה פתרון לשממת האדם").
על אף הכוונה להרחיב את התוצרת החקלאית של ישראל וכיבוש האדמה הועסקו המתיישבים במושבי העולים תחילה בעבודות שכירות כגון בניית בתיהם שלהם (על כך קיבלו משכורת נמוכה ממוסדות המדינה), הנחת קווי מים וסלילת כבישים מתוך כוונה לאפשר למתיישבים לכלכל את עצמם עד ביסוסו של המשק החקלאי.
מושבי העובדים בתחילת דרכם עברו משברים וטלטלות קשות, תשתיות לקויות כגון היעדר כבישים, ניקוז, תאורת רחוב וקווי מים בנוסף לגנבות ורציחות שהתבצעו על ידי מסתננים וקשיי הסתגלות פיזיים וחברתיים לחיי חקלאות ולמסגרת כפר שיתופי נתנו אותותיהם במתיישבים ויצרו גלי עזיבות לערים ובחזרה למעברות, מה שאילץ את תנועת המושבים ומחלקת ההתיישבות לצרף משפחות נוספות לעיתים מארצות מוצא שונות ובניגוד לדעת חברי המושב הוותיקים מה שיצר קשיים נוספים וכך הלאה.
העולים החדשים היו לרוב יוצאי עיר וחסרי כל ניסיון בחקלאות ובקיום מערכות מוניציפליות-חברתיות-קהילתיות וגויסו להקמת מושבים על ידי שליחי תנועת המושבים ותנועות התיישבות אחרות (הפועל המזרחי וכו'...) היישר מהמעברות ומארצות מוצאם לרוב בלי להבין לעומק את משמעות הבחירה להקים מושב ואת השלכותיה.
כדי לתמוך במהלך ההתיישבות קרא דוד בן-גוריון לבני המושבים הוותיקים (הכוונה לבני נהלל, כפר יהושע, כפר ויתקין וכו' ולא לתנועת בני המושבים) לעזוב את משקיהם לפרק זמן קצר ולשמש מדריכים מקצועיים וחברתיים לעולים החדשים. ההיענות לקריאתו זו, במסגרת תנועה ללא שם, הייתה דלה בתחילה כאשר רק חברי מושבים ספורים הסכימו לקחת על עצמם את התפקיד (וגם זה לזמן מוגבל) אך תפסה תאוצה בחלוף הזמן למרות שגם בשיאה לא הספיקה ואנשי מחלקת ההתיישבות נאלצו להביא מדריכים עירוניים ועוזבי קיבוצים כדי להשלים את המכסה הדרושה.
לעומת זאת, בשל מדיניות התכנון הממשלתית, רבים ממושבי העולים מוקמו באזורי ספר אסטרטגיים, כמו בגבול הצפון, בעמק בית שאן ובפרוזדור ירושלים (שהיה אז מוקף בגבול עם ירדן). במספר מקרים, נפגעו התושבים בחדירות מחבלים. מושבים אחרים מוקמו בנגב, הרחק מאפשרויות תעסוקה אלטרנטיביות למי מן התושבים אשר לא צולחת בידיו העבודה החקלאית.
העובדה שתושבי המושב היו במקרים רבים מהגרים מאותה מדינה (ואף לעיתים מאותו אזור) עיכבה לעיתים קרובות את השתלבותם בתרבות הישראלית; במקרים אחרים יושבו שתי קבוצות מתרבויות שונות (למשל, מושב חדיד שהוקם על ידי עולים מתימן אליהם צורפו עולים מרומניה) והדבר גרם למתיחות בין-תרבותית.
רבים ממושבי העולים סבלו (ואף סובלים היום) ממצוקות כלכליות וחברתיות בשל תנאים אלה.
קטלין נובאק
קטלין אווה ורשנה נובאק (באנגלית: Katalin Éva Veresné Novák) (נולדה ב-6 בספטמבר 1977) היא פוליטיקאית הונגרייה המכהנת כנשיאת הונגריה, לאחר שנבחרה בבחירות לנשיאות ב-2022. נובאק היא האישה הראשונה שנבחרה לנשיאות הונגריה, ואף הנשיאה הצעירה ביותר בתולדות הונגריה, שנבחרה בגיל 44. היא חברה במפלגת פידס. היא כיהנה כחברה באספה הלאומית מ-2018 עד 2022, וכשרה לענייני משפחה בממשלת אורבן הרביעית מ-2020 עד 2021.
חינוך
לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון שאגווארי אנדרה בסגד ב-1996, נובאק למדה כלכלה באוניברסיטת קורווינוס בבודפשט ומשפטים באוניברסיטת סגד. בעודה סטודנטית, היא למדה מחוץ להונגריה ב אוניברסיטת פריז ננטר. בנוסף להונגרית, היא דוברת צרפתית, אנגלית, גרמנית וספרדית.
קריירה
נובאק החלה לעבוד במשרד החוץ ההונגרי בשנת 2001. היא התמחתה בענייני האיחוד האירופי ואירופה. בשנת 2010 הפכה ליועצת לשרים ובשנת 2012 מונתה לראש הקבינט של משרד משאבי אנוש.
ב-2014 נובאק מונתה לתפקיד מזכירת המדינה לענייני משפחה ונוער במשרד להון האנושי, באוקטובר 2020 הפכה לשרה לענייני משפחה, תפקיד שמילאה עד דצמבר 2021.
היא כיהנה כסגנית נשיא מפלגת פידס בין 2017 ל-2021
ב-21 בדצמבר 2021 הכריז ראש הממשלה ויקטור אורבן שנובאק תהיה המועמדת שלו בבחירות לנשיאות ב-2022. ב-10 במרץ 2022, היא זכתה ב-137 מתוך 188 קולות באספה הלאומית.
דעות פוליטיות
ב-18 בנובמבר 2022, ביקרה נובאק בכותל המערבי ןביד ושם
חיים אישיים
קטלין נובאק היא נוצרייה רפורמית. היא נשואה ואם לשלושה ילדים. בעלה, אישטוואן ורש, הוא כלכלן, מנהל מנהלת השוק הפיננסי ושוק המט"ח בבנק הלאומי ההונגרי (MNB).
הוטנר
הוּטְנֶר הוא שם משפחה גרמני משמעותו המשוערת כובען.
משה פירירה
הרב משה פירירה (1884–1932) היה מחנך, איש ציבור ודיין, מנהיג הקהילה היהודית בוויסוקו שבבוסניה, המורה הראשי העברי בבתי הספר בסרייבו, מאישי הציבור הבולטים בעיר.
ביוגרפיה
נולד בירושלים ב-26 בינואר 1884 (כ"ח בטבת ה'תרמ"ד) לרב מרדכי פירירה, בן למשפחה שמוצאה בספרד. בצעירותו חונך בישיבות העיר.
בשנת 1901 (ה'תרס"א) נסע לבקר את קרוביו בטראווניק שבבוסניה, ושם נישא לבת דודו. לאחר שנישא מונה על ידי הקהילה היהודית שבוויסוקו שבבוסניה לשמש כמורה הוראה, כדיין, כשוחט וכחזן. כיהן כחזן בקהילה היהודית של העיירה ביילינה. בתפקידיו אלו שימש עד לשנת 1918 (ה'תרע"ט) ואז עבר בסוף שנת 1918 (תחילת ה'תרע"ט) לסרייבו שבבוסניה, שם מונה לשמש כמורה העברי הראשי של בתי הספר העממיים של הקהילה היהודית והממשל המקומי. בין היתר נמנה עם מייסדי ועסקני אגודת "שפה ברורה" שהפעילה אולפן ללימוד עברית ומטרתה הייתה הפצת השפה בסרייבו.
בשנת 1928 (ה'תרפ"ח) נבחר לשמש כחבר בית הדין של הקהילה היהודית בסרייבו. מעמדו בקהילה נסק בתקופה זו, ועד מהרה הפך לאחת מהדמויות הבולטות בקהילה. כן נודע בדרשותיו מדי שבת בישיבתו הפרטית.
הלך לעולמו ב-3 בפברואר 1932 (כ"ו בשבט ה'תרצ"ב) בסרייבו.
ארתור - דמויות
ארתור ריד
ארתור ריד (או בשמו המלא ארתור טימוטי ריד; באנגלית: Arthur Timothy Read) הוא שנבוב דמוי אנוש, דמות בדיונית, הראשית בסדרה.
הוא הופיע לראשונה בספר "האף של ארתור" מ-1976, ולראשונה בטלוויזיה בפרק הראשון "העיניים של ארתור". הוא מדובב באנגלית כיום על ידי דרו אדקינס. בגרסה העברית הוא דובב בעבר על ידי דבי בסרגליק עד פטירתה ואחרי כן על ידי שירי גדני.
ארתור הוא תלמיד בבית הספר היסודי של עירו, לייקוד. ארתור לובש סוודר צהוב ונועל נעליים אדומות-לבנות. אוהב לנגן בפסנתר.
חבר
חבר (באנגלית: Pal) הוא כלבו של ארתור. הופיע לראשונה בספר "הכלב החדש של ארתור". לברדור צהבהב בעל קולר אדום. אוהב לאכול בשר. מתקשר בעיקר עם קייט ובעלי החיים האחרים. אויבו בנפש של נמו. (החתול של פרנסין)
לאורך הגרסה העברית דובב על ידי מדבבים רבים (אלי לולאי, יהויכין פרידלנדר, קובי אשל ועפרון אטקין) אך כיום על ידי דור סרוגו.
גילי ריד
היא הופיעה לראשונה בספר "האף של ארתור". היא מדובבת בגרסה העברית על ידי אור אזולאי. גילי היא אחת הדמויות היחידות בסדרה שהמדבב שלהן לא הוחלף במהלך השנים.
גילי היא תלמידת גן ילדים שגילה הוא 4 אך במהלך הסדרה חוגגת את יום הולדתה ה-5.
גילי נתפסת בעיני חבריה כחברותית אך מעט שתלטנית. מרבה להציק לאחיה הגדול ארתור.
קייט ריד
אחותם הפעוטה בת השנה של ארתור וגילי. אף על פי שמדובר בתינוקת, קייט בכל זאת מסוגלת לדבר עם בעלי חיים ועם חברים דמיוניים, אך מאבדת יכולת זו עם התבגרותה. קייט מאוד רגישה ואוהבת לעזור. בחלק מהפרקים היא רק נוכחת ומצייצת, ובחלק אחר היא מדברת עם כלבים או תינוקות. קייט מדברת בשפת התינוקות ואינה מדברת כמו כולם אף יש רגעים המדברת מילים אחדות בכל הסדרה. היא קיבלה את מבנה הראש שלה מדייוויד.
דייוויד ריד
דייוויד ריד (או בשמו המלא: דייוויד ל. ריד; באנגלית: David Read) הוא שנבוב דמוי אנוש, דמות בדיונית. דייוויד הוא אביהם של ארתור, גילי וקייטי, הבעל של ג'יין והבן של ת'ורה. דייוויד הוא בעל של חברת קייטרינג עצמאית שאותה הוא מנהל במוסכו. הוא הופיע לראשונה בספר "האף של ארתור".
הוא מדובב בגרסה העברית על ידי יהויכין פרידלנדר ובגרסה האנגלית על ידי ברוס דנימור.
ג'יין ריד
ג'יין ריד (באנגלית: Jane Read) היא שנבובית דמוית אנוש, דמות בדיונית. ג'יין היא אמם של ארתור, גילי וקייטי, רעייתו של דייוויד וביתו של דייב. ג'יין היא רואת חשבונות, שעובדת בעיקר בשביל אד קרוסוואיר, אביה של מופי. היא הופיעה לראשונה בספר "האף של ארתור".
בתחילת הגרסה העברית דובבה על ידי טלי גוטפריד, אך כיום על ידי מיכל צפיר.
ת'ורה ריד
ת'ורה ריד (באנגלית: Thora Read) היא שנבובית דמוית אנוש, דמות בדיונית. ת'ורה היא הסבתא של ארתור, גילי וקייט. אמו של דייוויד וחמתה של ג'יין. ת'ורה מוצגת כבשלנית לא טובה, אך מוצגת כבעלת הרבה כישרונות, למשל במשחק גולות. לאורך הסדרה דובבה על ידי מדבבות רבות (מרית יפה, דבי בסרגליק, מיכל צפיר) אך כיום על ידי אורלי קטן.
אוהבת לשחק בבינגו.
קילר
קילר (באנגלית: Killer) היא כלבתה של ת'ורה. היא הופיעה לראשונה בסדרת הטלוויזיה, בפרק "הכלבה החדשה של סבתא ת'ורה". כלבת ג'ק ראסל טרייר גזעית בהירה, בעלת קולר אדום. בשל אופייה הקשוח ונטייתה לנשוך, ננטשה מספר פעמים על ידי בעליה הקודמים וביקרה פעמים רבות במכלאה, עד שאומצה על ידי סבתא ת'ורה.
בסטר בקסטר
בסטר בקסטר (באנגלית: Buster Baxter) הוא ארנב דמוי אנוש, דמות בדיונית, ואחת הדמויות הראשיות בסדרה.
הוא הופיע לראשונה בספר "האף של ארתור". הוא מדובב בגרסה העברית על יד אור אזולאי. כמו כן, הוא אחת מהדמויות הבודדת שהמדבבים שלהם לא הוחלפו עם השנים.
בסטר תלמיד בבית הספר היסודי של עירו אלווד, לייקוד.
לבסטר חיבה והערצה לחייזרים ואוכל. והוא החבר הכי טוב של ארתור.
הוריו התגרשו כאשר היה בן 4. לאמו קוראים בטסי.
פרנסין פרנסקי
פרנסין פרנסקי (או בשמה המלא פרנסין אליס פרנסקי; באנגלית: Francine Alice Frensky) היא קופה דמוית אנוש, דמות בדיונית, יהודייה רפורמית, ואחת הדמויות הראשיות בסדרה. היא הופיעה לראשונה בספר "האף של ארתור". היא דובבה בעבר בגרסה העברית על ידי טלי גוטפריד, וכיום היא מדובבת על ידי אורלי קטן. לעיתים חבריה מכנים אותה "פה גדול", והיא נתפסת בעיניהם שתלטנית. ספורטאית מצטיינת ומשחקת במגוון סוגי ספורט. למשל כדורגל, כדורסל, טניס, פוטבול, בייסבול ועוד.
יש לה אחות גדולה בשם קתרין.
היא החברה הכי טובה של מופי.
מופי קרוסוואייר
מופי קרוסוואייר (או בשמה המלא מארי אליס קרוסוואייר; באנגלית: Mary Alice "Muffy" Crosswire) היא קופה דמוית אנוש. ואחת הדמויות הראשיות בסדרה. היא הופיעה לראשונה בספר "ארתור ופרנסין האמיתיים". היא מדובבת בגרסה העברית על ידי אור אזולאי. מופי היא עשירה וגאוותנית. חובבת אופנה וסטייל, ובעלת חוש עסקי. מתנהגת בצורה בוגרת מאוד על אף גילה הצעיר. אביה, אד קרוסוואייר, מנהל את סוכנות הרכב "מנועי קרוסוואייר". לבושה האופייני הוא שמלה סגולה, ומתחתיה חולצה. בנוסף לזה היא גורבת גרביים לבנים ונעלי בובה חומות/שחורות. יש לה משרת, נהג ואח ששמו צ׳יפ שלומד בקולג׳.
היא החברה הכי טובה של פרנסין.
אלן פאוורס
אלן מכונה על ידי חבריו "מוח" משום שהוא חכם יותר מכולם, ואף תיקן את מורם מספר פעמים. בנוסף, אלן מוכר מדי פעם בחנות הגלידה של אמו. בעקבות הידע הרב שלו הוא נתפס מדי פעם על חבריו כ"נודניק". עם זאת, הוא פוחד ממים.
לבושו האופייני הוא חולצה אפורה, מכנסיים חומים, נעליים חומות וגופיה מתחת לחולצתו. באחד הפרקים התגלה שגם הוא בוגר משאר החברים בשנה כמו פרונלה והוא נשאר שנה בגן כיוון שלא היה מוכן לבית הספר מבחינה רגשית. אפרו אמריקני שהוא ומשפחתו חוגגים את חג הקוונזאה.
בינקי ברנס
בינקי ברנס (או בשמו המלא שלי "בינקי" ברנס; באנגלית: Shelley "Binky" Barnes) הוא כלב בולדוג דמוי אנוש, ואחת הדמויות הראשיות בסדרה. הוא הופיע לראשונה בספר "האחד באפריל של ארתור". הוא דובב בעבר על ידי מרית יפה וכיום על ידי אורלי קטן.
בינקי הוא בריון גדל ממדים, שמסתיר לב זהב. בינקי אוהב חיות ובמיוחד פרפרים רוקד בלט ואף מנגן בקלרינט. למרות תדמיתו כבריון נראה באחד הפרקים בוכה כאשר ארתור מבקש ממנו להכות בו ובורח. בנוסף, בינקי חבר ב"חבורת הקשוחים" שמקבלת סטיגמה של "בריוני בית הספר".
לבינקי הייתה בעבר אלרגיה לבוטנים.
בגרסה העברית של הפרקים הראשונים של הסדרה נקרא "בָנקי"
לבושו האופייני הוא חולצה כתומה מכופתרת, מכנסיים כחולים, חגורה בצבע תכלת ונעליים חומות.
פרונלה דייגן
פרונלה דייגן (באנגלית: Prunell Deegan) היא כלבת פודל דמוית אנוש. פרונלה היא תלמידת כיתה ד' הגדולה מכל חבריה בשנה. היא מתעמלת קבוע ביוגה עם אמה מידי בוקר. בגרסה העברית של הפרקים הראשונים בסדרה נקראת "פרוני".
לפרונלה חברה עיוורת בשם מריה, המשותף לשתיים הוא חיבה לפנטזיה ולסדרת הספרים "הנרי סקריוור" המהווה פרודיה לסדרת ספרי "הארי פוטר".
ג'ורג' לנגרן
ג'ורג' לנגרן (באנגלית: George Lundgren) הוא אייל דמוי אנוש. ג'ורג' הוא חברו של ארתור.
לג'ורג' יש דיסלקסיה, הוא מתאפיין בביישנות רבה, למרות זאת הוא נרמז כאחד מחבריו הטובים של ארתור אחרי בסטר. בנוסף, יש לג'ורג' חבר אוטיסט, קארל, הלוקה בתסמונת אספרגר. ג'ורג' מתמחה בנוסף לכל בנגרות והכי מצטיין בזאת בכיתתו. באחד הפרקים חשב שחבריו אינו אוהבים אותו, בעקבות כך הם ארגנו לו מסיבה. בסרט "החג המושלם של ארתור" רואים את המשפחה של ג'ורג' חוגגת את יום לוסיה הקדושה (Saint Lucy's Day), חג סקנדינבי, המרמז על מוצאו.
לבושו האופייני של ג'ורג' הוא חולצה מכופתרת, מכנסיים כחולים ונעלי ספורט (הדומות מעט לאלו של ארתור).
ג'ורג' דובב על ידי מיכל צפיר ובמשך מספר פרקים על ידי קובי אשל.
החבר הכי טוב של פרן.
לדונה קומפסון
לדונה קומפסון (באנגלית: Ladonna Compson) היא ארנבת דמוית אנוש. מוצאה הוא לואיזיאנה. יש לה אח בשם באד.
היא הופיעה לראשונה בפרק "מבוסס על סיפור אמיתי". בפרק היא עוברת ממגוריה בלואיזיאנה לאלווד, והופכת לשכנה של ארתור וגילי. היא מרבה לספר סיפורים, כאשר רובם דמיוניים. בנוסף, את החורף הראשון שלה חוותה באלווד.
לבושה האופייני הוא סוודר ירוק, מכנסיים כחולים ונעליים סגולות בהירות.
לדונה דובבה על ידי לורן סביר.
פרן וולטרס
לפרן כישרון מיוחד - כתיבת סיפורים, במיוחד סיפורי אימה. בעונה ה-17 קיבלה מחסום כתיבה והעתיקה סיפורים מלדונה. מוצגת כביישנית ושקטה.
לבושה האופייני הוא חולצה מכופתרת סגולה, מכנסיים צהובים, פפיון אדום על הראש ונעליים שחורות בהירות. היא דובבה בעבר על ידי מרית יפה וכיום על ידי מיכל צפיר.
החברה הכי טובה של ג'ורג'.
סו-אלן ארמסטרונג
סו-אלן ארמסטרונג באנגלית: Sue Ellen Armstrong) היא חתולה דמוית אנוש, דמות בדיונית. היא חברתו של ארתור. סו-אלן היא נמוכה.
סו-אלן טיילה ברחבי העולם עם הוריה, ויש לה ידע נרחב במדינות העולם ומנהגייה של כל מדינה. לעיתים קשוחה ושתלטנית כלפי חברייה, ובריוני בית הספר אף פוחדים ממנה. טובה בקראטה.
לבושה האופייני הוא שתי קוקיות שמלה כחולה וג'קט מכופר עם נעליים אדומות. היא דובבה על ידי מרית יפה ובהמשך היא דובבה על ידי אורלי קטן, ובפרק אחד על ידי שירי גדני.
התאומים טיבל
טימי וטומי טיבל (באנגלית: Timmy and Tommy Tibble) הם דובים דמוי אנוש, דמות בדיונית. התאומים טיבל בני 5, הם רעים מאוד הם מרגיזים ומתעללים בכל אחד כאוות נפשם. טימי לובש צעיף כחול וטומי לובש צעיף אדום. הם חיים יחד עם סבתם, הוריהם מטיילים ברחבי העולם ונותנים להם מזכרות ומתנות. הם אוהבים להציק לגילי. התחביב שלהם זה לעשות פשע ובריונות בגן עד היום שבו הם נכנסו לכלא מיוחד לילדים.
אמילי
לבושה האופייני הוא עד עונה 6 שמלה פרחונית אדומה, והחל מעונה 6 שמלה פרחונית כחולה. וכמו כן, גם תסרוקתה הוחלף, שעד עונה 6 היה לה שיער קצוץ בלונדיני עם סרט במרכז, ומעונה 6 והילך הוא הוחלפה בקארה.
באד קומפסון
באד הוא ארנב דמוי אנוש. הוא אחיה הקטן של לדונה. הצטרף בעונה 15 ומאז אחד מחבריה הכי טובים בולטים של גילי. יש לו דינוזאור צעצוע שהוא גם חברו הדמיוני-ראפטי. נוהג לחבוש כובע מצחייה אדום.
נייג'ל עכבר
נייג'ל עכבר ידוע בכינויו: מר עכבר (באנגלית: Nigel Ratburn) הוא עכבר דמוי אנוש. נייג'ל הוא המורה של ארתור, פרנסין, בסטר, מופי, מוח, ג'ורג', סו-אלן, בינקי ופרן, ומכונה בפיהם "מר עכבר".
לבושו האופייני הוא חליפה ירוקה מכופתרת, עניבה אדומה ונעליים חומות.
יש לו חזות מאיימת עקב שיעורי-הבית הרבים שהוא נותן בהשוואה למורות של הכיתות המקבילות, הוא מתנדב לעשות תיאטרון בובות לילדים. הוא מאוד אוהב עוגות, ומוכן להצטרף לכל אירוע הכולל עוגה. יש לו אחות העונה לשם "עמליה עכבר", שהחליפה אותו בבית הספר כשהיה חולה.
בפרק הראשון של העונה ה-22 התגלה כי הוא הומוסקסואל, והתחתן עם שנבוב בשם פטריק.
מר מוריס
ג'ון מוריס (באנגלית: John Morris) הוא אב הבית לשעבר של בית ספר לייקווד, כלב דמוי אנוש. עבר לחיות יחד עם בתו ברוזוול שבניו מקסיקו לאחר ששבר את רגלו בשרפה בבית הספר. מר מוריס דובר פורטוגזית וגם היה מאלף כלבים.
פרנסיס האני
פרנסיס האני (באנגלית: Francis Haney) הוא דוב דמוי אנוש, מנהל בית הספר. פרנסיס סובל מדיסלקסיה, כאשר שוחח עם בינקי לאחר מעשה שגרם בבית ספר, גילה את חלומו לטפס על הרי האלפים.
לאה מקריידי
שרה מקריידי (באנגלית: Leah MacGrady) חתולה דמוית אנוש. עובדת בקפיטריה של בית הספר לייקווד, אישה חכמה שמדברת בפתגמים.
מקריידי נתפסת כאהובה ואדיבה בידי תלמידי בית הספר בו עובדת ומכריה מכיוון שעוזרת ומקשיבה לכל בעיותיהם. כאשר חלתה במחלת הסרטן איבדה את שיערה בעקבותיה, מכריה נרתמו לעזרתה בדאגה לה כמו בסידור ביתה ובקניות, בנוסף פרנסין ארגנה בשיתוף לאנס ארמסטרונג מרוץ אופניים למענה. חברה טובה של סבתא ת'ורה לבינגו. מנגנת בקלידים.
לבושה האופייני הוא מכנסיים צהובות, ז'קט ורוד מכופתר ונעליים כחולות. נקראת על ידי התלמידים גברת מקריידי.
גברת מורגן
גברת מורגן - דביבונה דמוית אנוש, הגננת של גילי.
נדין
נדין פלמברגסט (באנגלית: Nadine Flumberghast) היא סנאי דמוי אנוש, החברה הדמיונית של גילי. מתארת את מצפונה של גילי ומופיעה כאשר היא מרגישה אשמה, עצובה, פחד, או כעס. בת 4 במראה אך גילי המציאה אותה לפני שנה. נדין וגילי מודעות לכך שנדין דמיונית, אך עם זאת קייט, מיי לין, בעלי חיים, והחברים הדמיוניים של דמויות אחרות יכולים לתקשר עמה.
בטסי בקסטר
בטסי היא אמו של בסטר. היא ארנבת דמוית אנוש. היא עובדת בעיתון ויש לה חבר בשם הארי. היא גרושה. יש לה שיער ג'ינג'י מתולתל ועיניים ירוקות.
קתרין פרנסקי
קתרין בת 16 ואחותה של פרנסין. יהודיה רפורמית. ידידה טובה של צ'יפ קרוסוואיר, אח של מופי.
ראטל
ראטל (באנגלית: Rattles) הוא זאב דמוי אנוש, דמות בדיונית. הוא משויך ל"חבורת הקשוחים".
לבושו האופייני הוא חולצה צהובה כאשר מעליה סווצ'ר שחור, מכנסיים כחולים וכובע אדום הפוך.
מולי מקדונלד
מולי מקדונלד (באנגלית: Molly MacDonald) היא ארנבת דמוית אנוש, דמות בדיונית. היא משויכת ל"חבורת הקשוחים".
בעבר הייתה נחמדה וחברותית, אך בעקבות הצקות של ילדים בגינה היא החלה להתבודד והפכה לבריונית. אחיה הקטן הוא ג'יימס, חבר של גילי, האחות של ארתור. בגרסה העברית מדובבת מולי על ידי תמי צוברי.
לבושה האופייני הוא חולצת ג'ינס קרועה, שעון, מכנס ברמודה כחול ושיער המכסה את עיניה.
אדיל אקיוז
אדיל אקיוז (באנגלית: Adil Akyuz) הוא דוב דמוי אנוש, דמות בדיונית. חברו לעט של ארתור המתגורר באיסטנבול שבטורקיה שאיתו מתכתב מדי יום. בינו לבין ארתור דברים משותפים. באחד הפרקים לארתור נוצר רושם מוטעה מהתכתבות במכתבים מהעובדה שאינו ידע כלל על התרבות הטורקית מהמחשבה שאדיל גר באוהל, מגיע לבית ספר בעזרת גמל ואוכל עיני עגל על-פי חוברת הקומיקס המדע הבדיוני של בסטר אשר הציג לארתור. הוא אינו שלח לארתור מכתבים לתקופה קצרה מפאת ההסברים המסובכים שניסה להבהיר על חייו במדינה, אך לאחר שארתור גילה שיש לו דואר אלקטרוני והחל להתכתב איתו בו ועל כן אדיל הסביר לו שגר בבית ואכן לא באוהל ויש לו מחשב והוא פועל על ידי מערכת חשמל, לאחר מכן הובהרו הדברים מחדש על תרבויותיהם.
אביו מנהל את חנות המכולת מתחת לביתם ובה עוזר אדיל לאביו במכירות בסופי שבוע. לו גם אחות קטנה בשם עאישה (המזכירה את גילי בהתנהגותה) אשר מציקה לו בהצגת בובת הכבשה שלו, בנוסף ארתור התעצבן מכך שאדיל שלח לגילי את דיסק הגרסה בטורקית של מימי-מו הפרה של אחותו ועל כן ארתור אינו הצליח לישון כיוון ששרה באמצע הלילה.
כאמור אדיל הוא מוסלמי שצם בחודש הרמדאן.
JBL
בשנת 1969 נמכרה להארמן אינטרנשיונל, שבשנת 2017 הפכה לחברת בת של סמסונג.
זויה ברבר
זויה רודולפובנה ברבר (ברוסית: Зо́я Рудо́льфовна Бе́рбер; נולדה ב-1 בספטמבר 1987, פרם) היא שחקנית רוסייה, מדבבת ומנחת טלוויזיה, הידועה בעיקר בזכות תפקידה כלרה אובורינה בסדרת הטלוויזיה "נערים אמיתיים" ובתפקיד האנדרואיד אנה ניקולאייבנה מסדרת הטלוויזיה "פרויקט אנה ניקולאייבנה".
ביוגרפיה
היא למדה בבית הספר מספר 91 בעיר פרם. היא למדה גם מוזיקה מגיל שבע וסיימה מספר שיעורים בבית ספר למוזיקה בכיתת הפסנתר. לאחר שעזבה את בית הספר, נכנסה למכללה כוריאוגרפית ולמדה להיות מעצבת אופנה. היא נכנסה למכון לאמנות ותרבות של פרם, אך נאלצה לצאת לחופשה כדי לעבוד בסדרת הטלוויזיה "נערים אמיתיים".
קריירה
מאז 2009 השתתפה בהצגה "אספן הכדורים" של תיאטרון פרם "סצנת-פטיש". באוקטובר 2009 השתתפה זויה בפסטיבל בינלאומי במסגרת התוכנית הרשמית רוסיה-צרפת.
מאז 2010 היא משחקת את התפקיד של לרה בסדרה הקומית "נערים אמיתיים" בערוץ TNT. בשנת 2015, על תפקידה של לרה, היא הייתה מועמדת לפרס TEFI במועמדות לשחקנית הטובה ביותר בסרט / סדרת טלוויזיה.
בשנת 2011 בגרסה הרוסית של מגזין מקסים היא תפסה את המקום החמישי ברשימת "100 הנשים הכי סקסיות במדינה", מאחורי מריה קוז'בניקובה, ורה ברז'נבה, ויקטוריה בונה ואלינה ארץ. מאז 2011 היא משתתפת בהצגה "עצב מתוך שנינה" של תיאטרון פרם בתפקיד סופיה פאבלובנה.
ב-28 בספטמבר 2016 שוחרר קליפ של אמן הראפ Nigative "חוסר משקל", בו גילמה זויה את התפקיד הראשי. ב-12 באוקטובר 2016 להקת 25/17 בהשתתפותה של ברבר פרסמה סרטון לרצועה "New Virus".
חיים אישיים
ב-29 ביוני 2015 הביאה לעולם בת, נדז'דה שמה, אביו של הילד הוא אלכסנדר סינגוזוב, תסריטאי מהעיר צ'יטה, שברבר הכירה בשנת 2010 על הסט של הפרקים הראשונים של העונה הראשונה של הסדרה "נערים אמיתיים".
קוליבריים טרופיים
קוליבריים טרופיים המכונים גם הרמיטים (שם מדעי: Phaethornithinae) היא תת-משפחה של עופות קטנים ממשפחת הקוליבריים המצויים רק ביבשת אמריקה ממקסיקו ועד ארגנטינה.
אלו קוליברים בעלי צבעים מקושטים מירוק וברונזה לצהוב וכתום. הראש כהה בדרך כלל ובעל פס שחור על העיניים והמקור קצר יחסית ומעוקל למטה. אין להם הרבה עיטורים על הכנפיים או הזנב. לקוליברים אלה אין גם דו-צורתיות זוויגית חזקה.
הם מרחפים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית והדרומית ביחסים סימבוזיים עם כמה פרחים. הקוליברים מסוגלים לרפרף במקום ולשתות עם מקורם את הצוף. הם פעילים רק במשך היום ובלילה ישנים שינה משתקת העוזרת להם שלא לגווע ברעב כשאין פרחים.
צו נשיאותי 9981
צו נשיאותי 9981 (באנגלית: Executive Order 9981) היה צו נשיאותי שהוצא ב-26 ביולי 1948 על ידי נשיא ארצות הברית, הארי טרומן. הצו ביטל אפליה על רקע גזעני בכוחות המזוינים של ארצות הברית ובסופו של דבר שם קץ להפרדה הגזעית בהם.
רקע
אפרו-אמריקאים שירתו בכוחות המזוינים תחת חוקים שונים שמנעו את השתתפותם בפעילות קרבית. עליהם היה להמתין שלוש שנים לפני שהם יכלו להתחיל את אימוניהם הקרביים בעוד שלבנים יכלו לעשות זאת תוך חודשים ספורים. הגיס האווירי של צבא ארצות הברית עיכב במתכוון את הכשרתם של אפרו-אמריקאים אף על פי שהוא היה זקוק נואשות לכוח אדם.
בסקר שערך הצבא בקרב 250 קצינים וסמלים לבנים, שבפלוגותיהם היו מחלקות של חיילים שחורים, עלו הממצאים הבאים: 77% מבין הקצינים והסמלים אמרו שגישתם נעשתה יותר חיובית כלפי החיילים השחורים לאחר שהמחלקות הללו שובצו בפלוגותיהם (לא התגלו מקרים שבהם התשובה הייתה הפוכה), 84% מהקצינים ו-81% מהסמלים סברו שהחיילים השחורים תיפקדו היטב בקרב, רק 5% מהקצינים ו-4% מהסמלים סברו שחיילי הרגלים השחורים לא היו כל כך טובים כמו חיילי הרגלים הלבנים ו-73% מהקצינים ו-60% מהסמלים סברו שהחיילים הלבנים והחיילים השחורים הסתדרו יפה אלו עם אלו.