cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חוק עידוד מעורבות סטודנטים בפעילות חברתית וקהילתית
מימוש החוק
אוניברסיטאות ומכללות בישראל פרסמו תקנונים המסדירים קבלת נקודות זכות לפי חוק זה. שיקול הדעת הנתון למוסדות האקדמיים בקביעת הארגונים שפעילות בהם מזכה בנקודות זיכוי בא לידי ביטוי בשנת 2020, כאשר האוניברסיטה העברית בירושלים צירפה את "אם תרצו" לרשימה של כ-140 ארגונים שהפעילות בהם מזכה את הסטודנט בנקודות זכות אקדמיות, וכך פעלה גם אוניברסיטת אריאל בשומרון, ואילו אוניברסיטת תל אביב החליטה שלא להעניק נקודות זכות על התנדבות ב"אם תרצו", בנימוק שלארגון יש צביון פוליטי.
אהבה חסרה (סרט, 2017)
אהבה חסרה (ברוסית: Нелюбо́вь) הוא סרט דרמה רוסי עטור שבחים, בבימויו של אנדריי זוויאגינצב. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בתחרות הראשית של פסטיבל קאן ה-70, שבמסגרתו הסרט קיבל את פרס חבר השופטים.
צוות ההפקה, שכולל את הבמאי אנדריי זוויאגינצב, המפיקים אלכסנדר רודניאנסקי וסרגיי מלקומוב, התסריטאי אולג נגין והצלם מייקל קריצ'מן, עבדו בעבר יחד על הסרטים "ילנה" (2011) ו "לויתן" (2014), שזכו אף הם להצלחה בפסטיבל קאן.
ברוסיה הקרנת הבכורה התקיימה ב-1 ביוני 2017. הסרט זכה בפרס סזאר לסרט הטוב ביותר והיה מועמד מטעם רוסיה לפרס אוסקר (2018) בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר.
תקציר עלילת הסרט
הסרט מספר על משפחה מודרנית במוסקבה שבה בני הזוג מתגרשים, אבל לא מצליחים להחליט עם מי להשאיר את בנם אליושה.
בסדרה של סכסוכים אינסופיים ותביעות הדדיות הם מזניחים את בנם אליושה, שמרגיש שאינו רצוי וכי שני ההורים לא רוצים אותו ומחליט לאחר אחד הריבים שלהם להיעלם לפתע.
קישורים חיצוניים
ביקורות
הקווקז הגדול
רכס הרי הקווקז הגדול או רכס הרי הקווקז הראשי הוא רכס ההרים העיקרי של הרי הקווקז. הרכס משתרע על 1,200 ק"מ מצפון-מערב מערב לדרום-מזרח מזרח, בין חצי האי טאמאן שלחוף הים השחור ועד לחצי האי אבשרון שלחוף הים הכספי; מאתר המורשת העולמית, הקווקז המערבי, שבסביבת סוצ'י שבחוף המזרחי של הים השחור ועד ליד העיר באקו שלחוף הים הכספי.
הרכס מחולק באופן מסורתי לשלושה חלקים:
הגבול בין רוסיה לגאורגיה ואזרבייג'ן נמתח לאורך רוב אורכו של הרכס. הדרך הצבאית הגאורגית (מעבר דריאל), הדרך הצבאית האוסטית והדרך הטרנס-קווקזית חוצות את רכס ההרים בגובה 3,000 מטר מעל פני הים.
אוניברסיטת הסינגולריות
אוניברסיטת הסינגולריות (באנגלית: Singularity University) היא מוסד אקדמי הממוקם בשדה התעופה האזרחי-צבאי Moffett Federal Airfield (ידוע בקיצור כ"Moffett Field") בעמק הסיליקון בקליפורניה שבארצות הברית, ומטרתו המוצהרת היא: "להרכיב, ללמד ולעורר השראה של מנהיגים השואפים להבין ולאפשר את ההתפתחות של ההתקדמות הטכנולוגית המעריכית ולהשתמש, למקד ולהדריך בכלים אלה על מנת לתת מענה לאתגריה הגדולים של האנושות".
היא פועלת במשותף עם אוניברסיטת החלל הבינלאומית. אוניברסיטת הסינגולריות אינה אוניברסיטה שנערכים בה מסלול לימודים של ארבע שנים לתואר, ומטרתה להוות תוספת על מוסדות אקדמיים מסורתיים.
היא מציעה קורס קיץ שנתי בן עשרה שבועות המכוון לתלמידים בעלי תואר ראשון או תארים מתקדמים ותוכניות בנות עשרה ימים למנהלי תאגידים בכירים ופקידי ממשל בכירים. תוכנית הבוגרים הראשונה החלה ביוני 2009, שכר הלימוד הכולל היה $25,000 (אם כי רוב המשתתפים זכו למלגות מלאות או חלקיות). הכיתה הראשונה בשנת 2009 הוגבלה לארבעים משתתפים שנבחרו מבין למעלה מ-1,200 מועמדים. שמונים סטודנטים בעלי תואר ראשון או תארים מתקדמים התקבלו לקורס הבוגרים שהחל בקיץ 2010 מתוך 1,600 שהגישו את מועמדותם.
שיעור הקבלה הנמוך וסף הקבלה הגבוה מאפשר לאוניברסיטת הסינגולריות לאגד תלמידים בעלי נתונים אקדמיים מהגבוהים בעולם, המקדישים עצמה לפתור את הבעיות הדוחקות ביותר של העולם.
נושאי ההוראה
האוניברסיטה מציעה 10 מסלולי אקדמיים שונים, בראש כל אחד מהם עומד לפחות מומחה אחד בתחום.
חברי הסגל והיועצים נוספים כוללים את ויל רייט, Tom Byers, וינט סרף, אוברי דה גריי, Christopher deCharms, Peter Norvig, Sebastian Thrun, Daniel Kammen, George Smoot, Pete Worden וMatt Mullenweg.
תוכניות
האוניברסיטה מציעה שלושה סוגי תוכניות אקדמיות:
ניהול
הגוף המפקח על אוניברסיטת הסינגולריות הוא חבר נאמנים, הכולל את הנשיא והנאמן ריי קורצווייל, סגן הנשיא ויושב ראש פיטר דיאמנדיס (Peter Diamandis), הנאמן רוברט ריצ'רדס (Robert D. Richards), הנאמן מייקל סימפסון (Michael Simpson) והנאמן סאלים אסמאעיל (Salim Ismail).
השותפים המייסדים והממנים כוללים את נאס"א, גוגל, IDEO, LinkedIn, ePlanet Ventures וקרן X Prize.
משפט יאנג
משפט יאנג הוא משפט בתורת המשחקים, הנותן אפיון נוסף לערך שפלי. המשפט נקרא על שמו של המתמטיקאי האמריקאי הוברט פייטון יאנג (Hobart Peyton Young), שהוכיח אותו בשנת 1985. המשפט מחליף את עקרונות החיבוריות (אדיטיביות) ושחקן האפס (אדישות) בערך שפלי, בעקרון השוליות.
המשפט קובע כי ערך שפלי הוא מושג הפתרון הנקודתי היחיד המקיים את עקרונות היעילות, הסימטריה והשוליות.
עקרון היעילות
על פי עיקרון זה, הזכייה הכוללת מחולקת כולה בין השחקנים, ללא בזבוז. הגדרה פורמלית: פתרון \varphi מקיים את עקרון היעילות אם לכל משחק מתקיים:
כלומר, סכום הרווחים של כל השחקנים שווה לשווי של הקואליציה.
עקרון הסימטריה
על פי עיקרון זה, שני שחקנים שתרומתם שווה לכל קואליציה, יזכו באותה תמורה.
הגדרה פורמלית: פתרון \varphi מקיים את עקרון הסימטריה אם לכל משחק ולכל זוג שחקנים סימטריים i ו-j במשחק מתקיים:
עקרון השוליות
על פי עיקרון זה, אם התרומה השולית של שחקן מסוים לכל קואליציה במשחק אחד זהה לתרומתו השולית לכל קואליציה במשחק אחר, אזי הוא יקבל את אותו הסכום בשני המשחקים.
הגדרה פורמלית: פתרון \varphi מקיים את עקרון השוליות אם לכל שני משחקים ו- עם אותה קבוצת שחקנים, ולכל שחקן i מתקיים התנאי הבא:
אם ,
אז.
נשים לב שערך שפלי מקיים את שלושת העקרונות המצוינים במשפט.
הוכחה
תחילה נראה כי פתרון המקיים את עקרונות היעילות, הסימטריה והשוליות מקיים גם את עקרון שחקן האפס.
אכן, יהי \varphi מושג פתרון המקיים יעילות, סימטריה ושוליות. יהי משחק ויהי i שחקן אפס במשחק זה. יהי משחק האפס: z(S)= 0 לכל קואליציה S. במשחק  כל השחקנים סימטריים ולכן מיעילות וסימטריה נובע כי:
.
מכאן התרומה השולית של i לכל קואליציה הן ב v והן ב z היא 0, ולכן מעיקרון השוליות.
כעת, נראה כי כל פתרון \varphi המקיים את עקרונות היעילות, הסימטריה והשוליות הוא ערך שפלי, כלומר שמתקיים.
לכל משחק  נסמן .
לכל קואליציה S נגדיר משחק  באופן הבא:
ניתן לראות כי כל השחקנים שאינם ב S הם שחקני אפס ב, לכן עבור i שאינו ב S מתקיים.
נשים לב כי לכל קואליציה.
אכן, : תהי, אז יש תת-קואליציה שמקיימת.
לכן בהכרח  או. אך מכאן שיש ל T תת-קואליציה שערכה אינו 0 ונקבל ש, כנדרש.
כמו כן : לכל תת-קואליציה ,
ולכן.
הוכחת המשפט תעשה באינדוקציה על מספר האיברים ב.
אם,   אז    לכל S. מכיוון שגם \varphi וגם Sh מקיימים את עקרון שחקן האפס,  לכל i.
נניח באינדוקציה ש לכל משחק  שעבורו ויהי משחק שבו.
ראינו ש  ולכן מהנחת האינדוקציה.
לכל קואליציה { i } \ :
לכן התרומה השולית של i במשחק v - v^s היא:
כלומר התרומה השולית של שחקן i ב v - v^s שווה לתרומה השולית שלו ב v.
נתון ש \varphi מקיים את עקרון השוליות. בנוסף ידוע כי גם ערך שפלי מקיים עיקרון זה, לכן -
ו-    לכל שחקן i\not\in S.
ונקבל (מהנחת האינדוקציה) כי לכל שחקן  i\not\in S.
יהי i שחקן שנמצא בכל הקואליציות ב, נראה כי :
נסמן ב *S את חיתוך כל הקואליציות ב ונניח כי *S אינה ריקה (אחרת המסקנה מתקיימת באופן ריק).
נבחין כי לכל קואליציה T שאינה מכילה את *S מתקיים  (כי אם , אז   ובפרט מכילה את *S).
כמו כן כל שני שחקנים i,j ב *S הם סימטריים כי לכל קואליציה R שאינה מכילה את i ו- j הקואליציות R \cup j ו- R \cup i אינן מכילות את *S ולכן v שלהן הוא 0.
מכיוון ש\varphi ו- Sh מקיימים את עקרון הסימטריה:
,               לכל i,j שאינם ב *S.
מכיוון ש\varphi ו- Sh מקיימים את עקרון היעילות וראינו ש לכל שחקן i שאינו ב *S,
מכאן, שלכל שחקן j ב *S:
אריאל דולינקו
אריאל דולינקו (נולד ב-10 במרץ 1976), הוא שחיין עבר ישראלי. אלוף ישראל וחבר נבחרת ישראל. ייצג את ישראל בתחרות בינלאומיות כמו תחרות שמונה האומות.
1990
באליפות ישראל שנערכה ביולי 1990 קבע דולינקו במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 17:27.29 דקות.
1992
בתחרות "משחה נועם" שנערכה בנהריה (בריכת 25 מטר) ב-24 בדצמבר 1992 קבע דולינקו שיא גילאי 16 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:21.79 דקות, תוך כדי משחה ה-1500 מטר חופשי.
אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באפריל 1993 זכה דולינקו ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.79 דקות, לפני מורן זומרפלד ממכבי נהריה (4:04.33 דקות) וברק עטר מהפועל נהריה (4:13.80 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:23.32 דקות, לפני לירן אורן מהפועל נהריה (16:24.36 דקות) ושוהם גרשנובל. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.61 דקות, אחרי מורן זומרפלד (1:56.39 דקות) ולפני רז דר מהפועל הוד השרון בית ברל (1:59.24 דקות).
בשנת 1995 פרש דולינקו משחייה תחרותית לאחר 10 שנות פעילות.
חיים אישיים
נשוי ואב לארבעה. אביו, צ'רלי, הוא שופט בינלאומי בשחייה ומשמש כשופט ראשי באליפויות ישראל בשחייה. כיום משמש כרואה חשבון.
ישיבה
ישיבה או מתיבתא (מארמית) היא מוסד ללימוד תורה על כל תחומיה, על פי המסורת היהודית. המוסד להשכלה גבוהה של החינוך היהודי, שהיווה מוסד המשך למסגרת החינוך היסודי היהודי, ה"תלמוד תורה". הישיבה שימשה במהלך הדורות להעברת מסורת התורה שבעל-פה ודברי חז"ל מדור לדור וללימוד ושינון עצמי.
הישיבה שימשה במשך הדורות כמוסד המרכזי של היהדות התורנית: בה נקבעו ההלכות בשאלות שנתחדשו במהלך השנים והוכרעו ספקות שהתעוררו במסורות ותיקות, ובה תוקנו תקנות בענייני היחיד והרבים. ראשי הישיבות המרכזיות היו בתקופות ארוכות לאורך ההיסטוריה של עם ישראל, מנהיגיו של העם היהודי כולו. גם לאחר כתיבת הקודקסים ההלכתיים הגדולים: משנה תורה לרמב"ם, "ארבעה טורים" וה"שולחן ערוך", שאפשרו הלכה למעשה מעמד רבני נפרד מעולם הישיבות, עמדו הישיבות במרכזו ובתשתיתו של עולם התורה. רבים מגדולי הרבנים היו חניכי ישיבות ורבים מהם החזיקו בעצמם ישיבה במקומות בהם כיהנו כרבנים.
הישיבה כצורת חיים אידיאלית המבטאת את קידוש חיי הרוח ועיסוק בעיקרי העיקרים, מתבטאת גם בתיאורי חז"ל את העולם הבא כישיבה של מעלה, או "מתיבתא דרקיעא", בה מתנהלים לימודים ודיונים הלכתיים במתכונת דומה לזו של הישיבה הארצית.
צורת הישיבה, תפקידי ההוראה בה, חומר הלימודים ודרכי הלימוד בה, השתנו לפי המקום והתקופה. אך קו מאחד משותף היה לה על פני המרחב והזמן: שאיפה לעיסוק בתורה ובמצוותיה תוך ניתוק מהעולם הסובב, ומתן הזדמנות שווה לכל נער יהודי להתמודד במסלול הלימודים שהציעה ולהתקדם במעלה האליטה הרבנית.
במשך הדורות השתמשו בכינוי "ישיבה" לתיאור כל בית מדרש שבו ישבו יהודים ועסקו בקביעות בתורה, בדרך כלל בדגש על בתי מדרש בהם הועברו שיעורי תורה בידי רבנים לתלמידיהם. מן המאה ה-19, עם הקמת ישיבת וולוז'ין שכונתה "אם הישיבות", נקבע מודל הישיבה המודרנית שעבר בהמשך שיפורים ושינויים כמו חלוקת השיעורים לשכבות מבוססות קבוצות גיל או מבוססות רמת ידע כפי שהונהג לראשונה בישיבת טלז. חלוקות נוספות לישיבה קטנה וישיבה גדולה התפתחו רק במאה ה-20.
רקע
מדרש אחר בתלמוד מלמד שיעקב אבינו למד בביתם של שם ועבר ויש הרואים בבית זה את הישיבה הראשונה. יש מפרשים האומרים שיעקב שלח את יהודה להקים ישיבה במצרים.
ברם, אין ידיעות היסטוריות על קיומן של ישיבות אלו בתצורה דומה באופן כלשהו לישיבות של התקופות המאוחרות, מלבד עצם לימוד התורה והעברת המסורת. יש הרואים בשימוש של חז"ל במונח ישיבה לתיאור לימודם של אבות האומה, אידיאליזציה רטרואקטיבית של מושג הישיבה כפי שנתפס בזמנם.
הישיבה בתקופת התנאים
בתקופת התנאים מופיע המושג "בית המדרש" וייתכן שהכוונה היא ל"ישיבה" בת זמננו, אך המונח "ישיבה" שימש בספרות התנאית לציון הסנהדרין או בית דין. יש המשערים שראשיתו של המונח ישיבה יוחס לסנהדרין, משום שחברי הסנהדרין ישבו, בניגוד ללימוד התורה המקובל באותו זמן שהתבצע בעמידה כך גם נשיא הסנהדרין כונה ראש ישיבה. בהמשך כל לימוד התורה התבצע בישיבה, וכך מוסדות הלימוד התורני כונו ישיבה. המשנה במסכת סנהדרין מתארת את סדר הישיבה בסנהדרין, כאשר התלמידים ישבו בו בשורות בעת הדיונים, כאשר התלמידים החשובים בשורות הראשונות. שיבוצים אלו היו דינמיים וכאשר תלמיד החכים, הוא קודם.
הישיבה בתקופת האמוראים
אצל אמוראי בבל, הורחב השימוש במונח ישיבה, ומקבילתו הארמית "מתיבתא", לציון מסגרת של לימוד תורה. כך למשל, מסופר בתלמוד בבלי שרבי יהודה הנשיא ציווה "הושיבו ישיבה לאחר שלושים יום" ועל חזקיה כתוב "שהושיבו ישיבה על קברו". בספרות הגאונים ניתנו תאריכים שונים לייסוד הישיבות בבל. פירקוי בן באבוי ייחס את ייסוד ישיבת סורא וישיבת פומבדיתא לגולי יהויכין, אולם בקרב החוקרים מוסכם שמדובר באנכרוניזם. אגרת רב שרירא גאון מייחסת את ייסוד הישיבות הראשונות לרב ושמואל. ביחוסי תנאים ואמוראים מיוחס ייסוד הישיבות לתקופה קצת יותר מאוחרת, בסוף המאה השלישית. הדעות חלוקות לגבי מהות הישיבות של תקופת האמוראים בבבל. דוד גודבלט טוען שבתקופת האמוראים לא התקיימו ישיבות במובן המקובל של מוסד לימודי עם רצף ניהולי, מספר מורים והעברת השרביט מראש ישיבה לבא אחריו, אלא כל רב לימד את תלמידיו ובפטירתו חפשו התלמידים רב אחר ללמוד אצלו. במושג הישיבה האמוראית הוא רואה לא יותר מכינוס לימודי קצר טווח. בהתאם לכך, מאחר גודבלט את ייסוד הישיבה לתקופה שלאחר התקופה האמוראית. לעומתו, מייחס ישעיהו גפני משקל גדול יותר לעדויות מתקופת הגאונים מאשר לחקירה פילולוגית של התלמוד והסקת מסקנות ריאליות ממנה ובהתאם לכך רואה אפשרות ממשית לקיום ישיבות במובן של מוסד לימוד כבר בתקופת האמוראים.
בתקופות התנאים והאמוראים היו לימוד התורה וקביעת ההלכה בנושאים שהיו נתונים במחלוקת כרוכים זה בזה עם הפסיקה המעשית. הישיבות שימשו כבתי מדרש, כבתי דין וכבתי הוראה. לעובדה זו הייתה השפעה מכרעת על חומר הלימודים וצורת הלימוד, היה הכרח לעסוק בעיקר בתורה שבעל פה שבלעדיה לא ניתן להוציא הלכה מעשית מן המקרא, וללמוד בצורה שתאפשר הסקת מסקנות מעשיות והכרעת מחלוקות. אופי הלימוד הזה השתקע ומשתקף בתלמוד הירושלמי והבבלי.
הישיבה בימי הביניים
בימי הביניים חלו תמורות נרחבות בעולם התורה היהודי. שקיעת ישיבות המזרח ועליית מרכזי התורה באשכנז, במקביל לצרות ולרדיפות שהיו בארצות אשכנז, גרמו לכך ששוב לא היו מרכזי התורה כה יציבים.
אף שהיו גם ישיבות בארצות אשכנז, כמו זו המפורסמת של רבינו יצחק מפריס, שאף היא נסגרה עם שריפת התלמוד, או ישיבתו של רבי חיים בעיר וינר נוישטאדט באוסטריה, לא היו לישיבות אלו את המעמד של ישיבות המזרח.
במשך מאות שנים אלו, כפי שעולה מתיאורי סופרי התקופה שלאחר מכן, לימוד התורה בשנות הנעורים היה אזורי ולא פורמלי. המנהג היה שכל נער, בהגיעו לגיל מצוות, קבע לו מושב בבית הכנסת העירוני ולמד - בעצמו, עם חברותא או בסיוע אביו - אם זה היה למדן - או הרב המקומי, אם היה כזה. קהילות עשירות ומכובדות החזיקו לעצמן ישיבות, שכפי הנראה נועדו לגיל מבוגר יותר של בחורים. לרוב, נכפפו ישיבות אלה לרב המקומי, שפעמים חלק מתנאי הסכמתו לכהונה הייתה הדרישה להקמת ואחזקת השיבה על ידי הקהילה.
מראשית המאה ה-19 עד השואה
כל הישיבות שהתקיימו עד לתחילת המאה ה-19 היו שונות מדגם הישיבה המקובל בימינו. דגם זה נוצר עם הקמת ראשונת הישיבות והחשובה שבהן, ישיבת וולוז'ין, על ידי רבי חיים מוולוז'ין, תלמידו של הגאון מווילנה. ישיבה גדולה נוספת שהוקמה בראשית המאה ה-19 על ידי החת"ם סופר הייתה ישיבת פרשבורג.
בעקבות ישיבת וולוז'ין הוקמו ישיבות רבות בסגנון דומה, ובסופו של דבר הפכה צורה זו למקובלת, בשינויים קלים, במרבית הישיבות, כולל ישיבות חסידיות וישיבות הסדר.
באמצע המאה ה-19 החלה להתפשט תנועת המוסר אותה ייסד הרב ישראל מסלנט אותה אימצו מרבית הישיבות הליטאיות, ושיטתה היא זה שעיצבה את צורת התנהלות הישיבות הנהוגה כהיום.
ישיבות היישוב הישן ושנת היווסדן
ישיבות גבוהות ביישוב החדש בתקופת המנדט ושנת היווסדן
ישיבות לצעירים ('ישיבות קטנות') בתקופת המנדט ושנת ייסודן:
כוללים ליטאיים ראשונים:
לא תמיד הייתה זו 'ישיבה לצעירים' או 'ישיבה גבוהה' באופן עקבי, כמו כן בחלקן נהגו לימודי חול ובחלקן לא. כללית, הרשומות ההיסטוריות השונות מתקופות אלה אינן מלמדות על אופי הישיבה, תפקודה והשפעתה. לא כל מוסד שנשא את השם 'ישיבה' בתקופה זו ענה על ההגדרות של מוסד חינוכי פעיל ופורה. לעיתים מדובר היה בגוף בלתי פעיל, או בהתארגנות כלשהי, בית כנסת או קהילה או קבוצת לומדים.
ישיבות במדינת ישראל
נכון ל-2008 יש יותר מ-1,500 מוסדות לימוד תורה קלאסיים (לא כולל בתי מדרש חדשים ומדרשות לנשים). 94,500 תלמידים לומדים במוסדות לבוגרים ו־23,000 בישיבות קטנות.
הישיבה הגדולה בישראל היא ישיבת מיר בירושלים שבה כ-9,000 תלמידים כולל אברכי הכולל (נכון ל 2022). ישיבות ליטאיות בולטות נוספות הן ישיבת פוניבז' וישיבת חברון. בקרב הישיבות הציוניות בולטות ישיבת מרכז הרב, ישיבת הר עציון וישיבת הר המור.
מדינת ישראל מסבסדת את הלימודים בישיבות ובכוללים, וצעירים שעיסוקם היחידי הוא לימוד בישיבה מקבלים דחייה של חובת השירות בצה"ל עד לסיום לימודיהם. ב-2017 העבירה המדינה 477 ש"ח בחודש לתלמיד בישיבה גבוהה ו-857 ש"ח לאברך כולל.
הישיבות בארצות הברית
הישיבה הגדולה בארצות הברית ובחוץ לארץ היא ישיבת לייקווד שבה נמנו בשנת 2012 כ-6,500 תלמידים כולל אברכי הכולל. ישיבות חרדיות ליטאיות בולטות נוספות הן ישיבת פילדלפיה, ישיבת רבנו חיים ברלין וישיבת טלז. בזרם האורתודוקסיה המודרנית בולטת ישיבת רבנו יצחק אלחנן, ובין הישיבות החסידיות - עשרות ישיבות חב"ד שבהן אלפי תלמידים (המפורסמות בהן: "אהלי תורה" ו"ישיבת תומכי תמימים המרכזית" בניו יורק) וישיבות סאטמר ובאבוב.
סוגי ישיבות
בשלהי המאה ה-20 הוקמו מוסדות מקבילים המציעים לימוד לנשים:
תלמוד
רובו של הלימוד מתרכז בלימוד התלמוד ומפרשיו. יש המכנים את הלימוד הזה גפ"ת, (גמרא, פירוש רש"י ותוספות). יש הבדלים בשיטות הלימוד השונות. יש כאלו שמתרכזים יותר בלימוד פרשנים מאוחרים הקרויים אחרונים ויש כאלו המתרכזים בלימוד פרשנים קדומים יותר הקרויים ראשונים. יש כאלו המתמחים בשיטות אנליטיות של התלמוד כמו ספרי "נתיבות המשפט" או "קצות החושן". למעשה זוהי דרך הלימוד המקובלת בישיבות הליטאיות.
בתקופה המאוחרת של ישיבות ליטא החלו להתמקד בדרך כלל במסכתות המכונות "ישיבתיות". אלה הן ארבע עשרה מסכתות, רובן מהסדרים נשים ונזיקין: יבמות, כתובות, נדרים, גיטין, קידושין, בבא קמא, בבא מציעא, בבא בתרא, סנהדרין, מכות, שבועות, פסחים, שבת וסוכה. בדרך כלל מחזור לימוד בישיבות גבוהות אורך 6 שנים, ומדי חצי שנה עוסקים במסכת אחת מאלה. גם בתוך מסכתות אלו מתמקדים בלימוד מעמיק רק בחלק מהדפים, ושאר המסכת נלמדת באופן מהיר יותר. ישיבות בריסק חריגות בכך שלומדים בהן את סדר קדשים. בישיבות ליטאיות לצעירים בדרך כלל עוסקים במסכת אחת שנה שלמה. המסכתות הנלמדות הן בבא קמא, בבא מציעא, בבא בתרא, גיטין, קידושין, ולפעמים גם מכות (בזמן אלול).
הלכה ופוסקים
במקביל ללימוד התלמוד שבעיקרו לימוד תאורטי, יש לימוד של הלכה למעשה. יש כאלו הלומדים ישירות מהשולחן ערוך, ספר הלכה המסכם את השיטות העיקריות של התלמוד, ובנוסף לו גם את משנה ברורה המבאר אותו (רק בחלק אורח חיים) ומוסיף דעות שונות של פוסקים לפניו ואחריו. יש כאלו הלומדים ספרי הלכה מתומצתים, כמו "חיי אדם" או אף קיצור שולחן ערוך. לימוד ההלכה תופס בדרך כלל חלק משני בסדר היום בישיבה (בהרבה ישיבות ליטאיות או ציוניות עד חצי שעה ביום), אולם תלמידים רבים בוחרים להקדיש לו את רוב זמנם, כדי להתמחות בידיעת ההלכה בכל התחומים. ישנה גישה הסוברת שהאדם צריך להגיע לפסק ההלכה דרך לימוד התלמוד. לשיטה זו יש להגיע לידענות ולהקף נרחב של סדרים שלמים.
מוסר ומידות
לימוד בספרי מוסר ומידות האדם. ישיבות המוסר פיתחו לימוד זה ושמו עליו דגש. תיקון המידות הוא חלק אינטגרלי מדמותו של בחור ישיבה. המטרה היא להקנות מידות טובות כמו ענווה, יראת שמים, טוב לב ועשיית חסד, רחמנות, עדינות, גבורה, יושר, שליטה עצמית וכיבוש היצר ועוד. בעניין זה משמעותית דרכו של הרמב"ם, בהקדמתו למסכת אבות, "שמונה פרקים", להגיע לאיזון במידות, מה שנקרא שביל הזהב או דרך האמצע, בה צריך לברוח מקיצוניות אל האמצע של המידה.
ספרי לימוד קלאסיים הם לדוגמה "חובת הלבבות" לרבנו בחיי, "שערי תשובה" לרבנו יונה, "מסילת ישרים" לרמח"ל, "שמונה פרקים" לרמב"ם, "המספיק לעובדי ה'" של רבי אברהם בן הרמב"ם, מעלות המידות, קב הישר, ראשית חכמה, מכתב מאליהו של הרב אליהו דסלר ועוד. היו שסברו שעצם העיסוק בדברי תורה אף הלכתיים, מזכך את מידותיו של האדם בשל הסגולה שלהם.
תנ"ך ופרשת השבוע
בחלק מן הישיבות מקצים זמן מסוים ללימוד המקרא, בדרך כלל לפי סדר פרשות השבוע השונות. בלימוד זה שמים דגש על לימוד הפשט עם פרשנים מסורתיים כמו רש"י ורמב"ן. באופן כללי הפרשנים המסורתיים מוגדרים כאלו הנמצאים בתוך המהדורות השונות של מקראות גדולות, בדגש על ראשונים. בישיבות אחרות לומדים את המקרא עם פרשנות מדרשית כמו מדרש רבה, ולעיתים אף עם פרשנות חסידית כגון הנועם אלימלך. ניתן להכליל ולומר, שבישיבות של הציונות הדתית יש יותר מקום ללימודי התנ"ך השונים לעומת הישיבות של העולם החרדי (הן הליטאי והן הספרדי). בישיבות של הציונות הדתית מקובל ללמוד גם ספרי תנ"ך בלי קשר לקריאת התורה או ההפטרות, כגון לימוד של ספר שלם בתורה או בנביאים.
החדר הסיני
החדר הסיני הוא ניסוי מחשבתי שהציע הפילוסוף ג'ון סרל בשנת 1980, כדרך למתוח ביקורת על מבחן טיורינג וכדי לתקוף גישות הגורסות כי "אם לא ניתן להבדיל בין מכונה לאדם, הרי המכונה היא אדם", כמו הבינה המלאכותית ה"חזקה" והפונקציונליזם. הניסוי בא להראות שמבחן טיורינג אינו מלמד דבר על יכולתה של המכונה להבין.
ישיבה
תנ"ך ופרשת השבוע
בהקשר הזה מעניינת המחלוקת שפרצה שם האם יש ללמוד "תנ"ך בגובה העיניים" או "תנ"ך בגובה השמיים". למחלוקת זו שתי פנים הקשורות זו בזו, אך שונות:
החדר הסיני
הבינה המלאכותית ה"חזקה" גורסת שמכונה שעוברת את מבחן טיורינג יכולה להיחשב כ"חושבת" בדיוק כמו בן־אדם, ושניתן להגיד שמוחם של בני האדם הוא סוג של מחשב ביולוגי. תומכי גישה זו מאמינים שמערכות בינה מלאכותית יעזרו לנו להסביר את אופן המחשבה של בני אדם, וגם שהמצע הביולוגי במוח אינו חיוני למחשבה (כלומר: מחשבה אמיתית יכולה להיווצר גם בתוך מחשב משוכלל מספיק). סרל מתמצת את הגישה הזו, לה הוא מתנגד, באופן הבא:
ישיבה
חסידות וקבלה
בחלק מהישיבות לומדים גם לימודי חסידות שהם רעיונות רוחניים בהקשר תורני. תכנם דומה ומקביל לפעמים עם נושאי קבלה. ספרים פופולריים בעניין בישיבות ציוניות וחסידיות: "שפת אמת", "נתיבות שלום" או "צדקת הצדיק" של רבי צדוק מלובלין, נפש החיים, תניא, והשל"ה הקדוש. ובישיבות ליטאיות; למשל דרך ה' לרמח"ל. עיסוק בספרי קבלה ממש, כמעט ואינו קיים בישיבות.
החדר הסיני
ניתן לעקוב אחרי שורשיו ההיסטוריים של טיעון החדר הסיני עד ללייבניץ, שהציב טיעון דומה המכונה "טיעון טחנת הקמח": נניח שניתן לבנות מכונה שמגיבה ממש כמו אדם. האם ניתן להסיק שמדובר בדעת (mind)? תשובתו של לייבניץ היא: לא, מפני שאם נחדור לקרבי המכונה לא נמצא אלא גלגלי שיניים כבאותה טחנת קמח.
ישיבה
חסידות וקבלה
בישיבות חב"ד מתקיימים שני "סדרים" המוקדשים ללימוד בתורת החסידות. הסדר הראשון קודם לתפילת שחרית, נמשך כשעה ומהווה הכנה לתפילה. הסדר השני נמשך בין שעה וחצי לשעתיים, בסוף היום. סדר זה עיוני יותר ולומדים בו מאמרים יסודיים או סוגיות בנושאי יסוד כמו אמונה, אחדות השם, תכלית בריאת האדם ושיטת החסידות מול החקירה והקבלה. בשני הסדרים נלמדים מאמרים של אדמו"רי חב"ד ו"תורות" של הבעל שם טוב והמגיד ממעזריטש.
החדר הסיני
מאז הוצג הטיעון ב־1980 הוא עורר דיונים ערים בתחומי ידע מרובים, ומספר מבקרים ציינו שהוא נוגע בכמה סוגיות מטאפיזיות .מחד יש הטוענים שהוא שומט את הקרקע תחת הגישה הפונקציונליסטית, ומאידך קיימת הטענה שהטיעון כולו מבוסס על אינטואיציה ולכן אינו תקף.
הניסוי
בניסוי המחשבתי של החדר הסיני, אדם שאינו מבין סינית יושב בחדר סגור בו יש חריץ בדלת. מחוץ לחדר יושב אדם שמבין סינית ומכניס דף ועליו שאלה בסינית דרך החריץ לתוך החדר.
ישיבה
מחשבת ישראל
בישיבות גבוהות של הציונות הדתית לומדים בנוסף ללימודים אלו גם לימודי מחשבת ישראל, הנקראים שם לימודי אמונה. נלמדים ספרי ראשונים, כמו ריה"ל, רמב"ם, המהר"ל מפראג ורבנו בחיי אבן פקודה; וכן הוגים מהמאות האחרונות, בפרט הראי"ה קוק והרב סולובייצ'יק.
החדר הסיני
הניסוי
בתוך החדר נמצא ספר שמכיל אוסף מורכב של כללים שנקבעו מראש כיצד להגיב לסימני הכתב על גבי הדף. הכללים מנוסחים באופן חד משמעי, בתור אלגוריתם.
האדם שבחדר מבצע את הוראות האלגוריתם שבספר, ובסופו של התהליך מתקבל דף ועליו אותיות סיניות, שכאמור אינן אומרות דבר לאדם שבחדר. את הדף הזה הוא מעביר בחזרה לאדם שמחוץ לחדר. על הדף כתובה תשובה בסינית לשאלה.
ישיבה
סדר יום טיפוסי
סדר היום שונה מישיבה לישיבה, ושונה בסוגים שונים של ישיבות.
החדר הסיני
הניסוי
החדר הסיני מדמה פעולת מחשב (מכונת טיורינג) באופן מושלם. האדם שאינו מבין סינית מתפקד בתור המעבד, בעוד ספר ההוראות הוא התוכנה או האלגוריתם. מול טענות שבהדמיה לא נכלל שימוש בזיכרון או האפשרות לאלגוריתם אקראי ניתנה התשובה שניתן לצייד את האדם שבחדר במחברת לכתיבה וקוביות, בהן ישתמש על פי הוראות הספר.
ניתוח
סרל תוקף את ההנחה שניתן לבנות תודעה במחשב, מורכב ככל שיהיה. לטענתו, גם אם ניתן לבנות מחשב שיפעל כמו אדם חש ומבין, אין בכך שום התקדמות ליצירת תודעה, קל וחומר איזושהי הבנת מושג תודעה ומושג ההבנה.
ישיבה
סדר יום טיפוסי
דפוס זה או דומה לו שכיח למדי גם בישיבות שאינן ליטאיות מובהקות. עם זאת, ככל שהישיבה מאפשרת (או מעודדת) לימודים מתחומים שונים (מחוץ לתלמוד והלכה), כך גדלות גם כמויות השיעורים המועברים במוסד והבאים על חשבון זמן ה'סדר'. לדוגמה, בישיבה בה לומדים תנ"ך ומחשבת ישראל (כגון ישיבת הסדר או שילוב) יוכנסו שיעורים מתחומים אלו לתוך סדר היום, ובמכינה קדם צבאית ששמה דגש על הכנה פיזית לשירות הצבאי יהיו בלוח הזמנים השבועי גם ניווטים וכושר גופני.
החדר הסיני
ניתוח
לשם כך מדגים סרל מחשב, שלפי כל הכללים של מדידה מבחוץ מבין שפה – הישג תודעתי גדול – ופועל על פי כללי מדעי המחשב, אבל הדבר היחיד שיכול להבין משהו במערכת – האדם שבחדר – בוודאות אינו מבין שפה.
ישיבה
הנהגות רווחות בעולם הישיבות
ברוב עולם הישיבות כיום, בעיקר הליטאי, רווחת השיטה לאפשר לבחורים חופשיות כמעט מלאה, מה שמכונה "ישיבה ללא משטר". אמנם, ישנן ישיבות שקיים בהן משטר אך רמתו של ה"משטר" משתנה מישיבה לישיבה.
החדר הסיני
ניתוח
סרל טען שאם אכן ניתן לבנות מערכת שכזו, הרי היא עוברת סוג מסוים של מבחן טיורינג, אולם האדם שטיפל בסימנים אינו מבין סינית יותר מאשר הבין לפני שנכנס לחדר. סרל ממשיל במאמרו ומנסה להפריך את הטענות של בינה מלאכותית "חזקה", על ידי כך שהוא מציב את עצמו בתפקיד האדם שמטפל בסימנים בסינית.
הטענה הראשונה היא שמערכת שעוברת בהצלחה את מבחן טיורינג מבינה את הקלט והפלט. סרל טוען שכ"מחשב" בחדר הסיני, הוא אינו רוכש שום הבנה של השפה הסינית על ידי הטיפול בסמלים על פי הוראות התוכנית הפורמלית שקיבל, שבמקרה זה מיוצגת על ידי החוקים המורכבים שעומדים לרשותו. מפעיל החדר לא צריך להבין מה שהמראיין שואל, או את התשובות שהוא מייצר. הוא אף יכול שלא לדעת בכלל שמחוץ לחדר מתקיים ראיון של שאלות ותשובות.
ישיבה
הנהגות רווחות בעולם הישיבות
מקובל להעמיד בשתי הקצוות את ישיבת חברון מחד, עם חופשיות מלאה ואת ישיבת אור ישראל מאידך עם משטר חזק, הכולל חובת תפילה בישיבה דיווח על יציאות, בדומה למצב הרווח בישיבות הקטנות.
החדר הסיני
ניתוח
הטענה השנייה, לה סרל מתנגד, היא שהמערכת מסבירה את ההבנה האנושית. סרל טוען שכיוון שהמערכת פועלת, במקרה זה – עוברת את מבחן טיורינג, אך למרות זאת אינה משקפת הבנה מצד המפעיל, אז המערכת אינה מבינה ולכן אינה יכולה להסביר את ההבנה האנושית.
ישיבה
הנהגות רווחות בעולם הישיבות
גם בישיבות שאינם בעלות משטר קיימות מספר הגבלות מרכזיות הרווחות ברובם. בין ההגבלות ניתן למנות את הדברים הבאים: הנהגה זו בישיבות הליטאיות, נובעת ממסורת ארוכת שנים, הגורסת כי על הבחור לשבת בישיבה וללמוד ללא טרדות את מספר השנים הרב ביותר האפשרי. כך גם סברו הרב שך והמשגיח רבי יחזקאל לווינשטיין. אמנם, רבים מגדולי הדור בדורנו, ובראשם הרב שטיינמן והרב חיים קניבסקי, סברו אחרת. הרב שטיינמן אף התבטא כי הרב יחזקאל לווינשטיין לא ידע מה עובר על בחורים בהתבטאות חריגה נוספת טען, כי "על פי הרוב כוונתם של ראשי הישיבות בעיקר משום שדואגים לישיבתם שלא יתחתנו צעירים ואז יהיה להם ישיבה קטנה" ר' חיים קניבסקי אף חיתן את נכדיו בגיל 18.
החדר הסיני
ניתוח
כשעלה הטיעון לראשונה, הוא עורר ויכוח ער, טענות־נגד ומאמרי תגובה.
טיעון "המערכת"
הטיעון מבוסס על הנחה שהמונח "מבין" אינו מוגדר ומפה נובע הקרע. ישנם הטוענים כי אמנם האדם שבחדר אינו יודע סינית, אך האדם והחדר ביחד נחשבים כמערכת כוללת היודעת סינית, והעובדה שמדובר בחדר דומם, ספר הוראות ומחשב שבוודאות אינו יודע סינית אינה מהווה בעיה. סרל ענה לטענה שבאופן עקרוני אדם יכול ללמוד בעל פה את כללי הספר ואז הוא יוכל להתנהג כאילו הוא יודע סינית אבל הוא רק ימלא אחר ההוראות בלי להבין אותן. דבר זה מעלה את הקושי שאדם מתקשר בסינית באופן שוטף בלי "לדעת" סינית.
ישיבה
הנהגות רווחות בעולם הישיבות
לפי הרב שטיינמן, אין חובה להתחתן מוקדם, אך יש לאפשר זאת לבחורים המעוניינים בכך. כך אכן הנהיג בישיבותיו אורחות תורה ותורה בתפארתה.
החדר הסיני
טיעון הרובוט
נניח שבמקום חדר ואדם, התוכנית תינתן לרובוט שיכול להסתובב ולתקשר עם סביבתו, אז על פי הרדוקציוניסטים בוודאי הרובוט יודע סינית. על פי טענה זה מודל החדר לוקה בכך שאינו מאפשר קלט ופלט שאינם סימבוליים. התשובה של סרל היא שאפשר להמיר את המצב בכך שחלק מהקלט שמגיע לחדר מגיע מהמצלמה שעל הרובוט, וחלק מהפלט שיוצא מהחדר מתורגם לפעולות של הגפיים של הרובוט, אך עדיין האדם בחדר רק מפעיל חוקים על סימנים ואינו יודע סינית.
תשובות אחרות
טענה נוספת כנגד תקפות מסקנותיו של ניסוי החדר הסיני היא הטענה הבאה: ישנן שתי אפשרויות, או שהספר הנמצא בחדר מסוגל לטפל כראוי בכל המשפטים בסינית שיכולים להישלח אל החדר, או שלא. אם לא, הרי שבהינתן שתגיע לחדר שאלה שאין הספר מסוגל לענות עליה, "מבחן טיורינג" נכשל, שכן ה"מכונה" לא מסוגלת לתקשר באופן שוטף עם בני אדם. ולכן הניסוי לא מראה מצב בו "מבחן טיורינג" מצליח, שהרי הצד השני לא באמת מחזיק ב"הבנה" לגבי השאלות ששאלו אותו.
האפשרות השנייה היא שהספר וההוראות בו מסוגלים לטפל בכל משפט שנשלח לחדר, אך אם סרל מניח את האפשרות הזאת הרי שהוא מניח הנחה חזקה מאוד, ומנין לסרל שבכלל ניתן לבצע כזאת משימה חישובית מבלי שעל פי הגישה הפונקציונליסטית שסרל דוחה, תהיה למכשיר המבצע את המשימה הזאת היכולת "להבין", שכל הניסוי הנ"ל הרי רק תוכנן כדי לשלול את האפשרות הזאת? הרי אם היה יושב בחדר אדם סיני בנוסף לאדם המקורי, והאדם הסיני היה מורה לאדם המקורי מה להשיב בהתכתבות עם העולם בחוץ, לא היה בזאת חיזוק לגישתו של סרל.
ולכן מסקנותיו של סרל מניסוי החדר הסיני הן לפי ביקורת זו בגדר טיעון מעגלי.
החדר המואר
בשנת 1990, מעלים בני הזוג פטרישה ופול צ׳רצ׳לנד ניסוי מחשבתי נגדי, בשם "החדר המואר" ("The Luminous Room"), ניסוי זה מתאר אדם היושב בחדר ואוחז במגנט. לפי תאוריית האור האלקטרומגנטית של מקסוול, אם אותו אדם יסובב את המגנט הוא אמור ליצור אור. אולם, בשביל ליצור אור על ידי סיבוב המגנט ידרש אותו האדם לסובב את המגנט כ-450 מיליון פעמים בשנייה. על כן, אדם שיצפה באיש היושב בחדר המואר יוכל לחשוב שהתיאוריה האלקטרומגנטית של מקסוול שגויה. ניסוי מחשבתי זה מהווה התנגדות אינטואיטיבית לחדר הסיני של סרל בכך שהוא מראה שכפי שהאדם היושב בחדר לא יודע סינית גם נוירון בודד לא ידע סינית וכך גם האדם שלא יצור אור על ידי סיבוב המגנט לא ישלול את התיאוריה של מקסוול.
תשובות לביקורת
סרל עצמו נדרש לביקורת בטענה שאדם אינו צריך לשאול את עצמו אם הוא יודע סינית. הביקורת כולה, לטענתו, מתרכזת בהשקפה על מערכת החדר מבחוץ, ובכך מחמיצה את הטיעון כולו. סרל אינו מצדד בגישה דואליסטית אלא רואה בתודעה תכונה מתהווה (אנ') הנוצרת מפעילות נוירופיזיולוגית במוח, אבל אינה ניתנת לרדוקציה (מבחינה אונטולוגית) לתהליכים אלה.
הר סאנצ'ינג
הר סָאנְצִ'ינְג (סינית: 三清山; פין-יין: Sānqīng Shān; תעתיק סָאנְצִ'ינְג שאן – מילולית "הר שלושת הטהורים") הוא הר בצפון מזרח מחוז ג'יאנגשי שבמזרח סין, שפסגתו הגבוהה ביותר היא "פסגת יוּגִ'ינְג" (玉京峰) שגובהה 1,816.9 מטרים. ההר הבנוי גרניט עבר בליה וסחיפה שעיצבו צורות נוף מיוחדות של צריחים נישאים, עמודים וגושי סלע המעוצבים כדמויות של בעלי חיים. מדרונות ההר, השוכן באזור מרובה משקעים, מכוסים ביערות המכילים מגוון ביולוגי גדול של צמחים ובעלי חיים, חלקם נדירים מאוד.
ההר קדוש לדת הטאואיזם; ב-2008 הכריז ארגון אונסק"ו על ההר כאתר מורשת עולמית; ובנוסף הפארק מוגדר בסין כ"אזור תיירות בדרגה גבוהה" (AAAAA), "אתר מורשת טבעית לאומית" ו"פארק גאולוגי לאומי".
מקור השם
"סאנצ'ינג" (三清) פירושו "שלושת הטהורים". מקור השם בביטוי סיני "三峰峻拔、如三清列坐其巅" – "שלוש פסגות תלולות, כמו שלושת הטהורים בקצה ההר". שלושת הטהורים הם השילוש הקדוש, שלושת האלים החשובים ביותר בדת הטאואיסטית. שלוש הפסגות של הר סאנצ'ינג: יוּגִ'ינְג, יוּשְׁווֵי ויוּחְווָה, שבהן יוג'ינג היא הגבוהה ביותר, הן הקשר בין שלושת הטהורים באמונה הטאואיסטית לשם ההר.
תיאור
המסיב של הר סאנצ'ינג מתרומם לגובה של כ-1,800 מטרים בנפת יושאן (玉山), בצפון מזרח הנציבות העירונית שאנגז'או (上饒) בצפון מזרח מחוז ג'יאנגשי שבמזרח סין על הגבול עם מחוז ג'ג'יאנג, כ-78 קילומטרים מערבית לעיר שאנגז'או. ההר משתרע מצפון מערב לדרום מזרח על שטח שאורכו 12.2 קילומטרים מצפון לדרום ו-6.23 קילומטרים ממזרח למערב, סה"כ כ-71 קמ"ר, אבל שטח הפארק הלאומי גדול הרבה. שטח אתר המורשת העולמית הוא 229.5 קמ"ר והוא מוקף באזור חיץ בשטח של 168.5 קמ"ר. ההר הוא חלקו המערבי של רכס חְווָאיְיוּ (怀玉). ההר מבותר מאוד כתוצאה מהתרוממות מהירה של גוש גרניט נטוי, וזרימת מים רבה (עקב כמויות גשם שנתיות גדולות), על פני סלע האם הגרניטי המחורץ מאוד. בשטח ההר יש עמקים גדולים ונקיקים עמוקים. ההר תלול במורדות המזרחיים, הדרומיים והמערביים ושיפועו מתון כלפי צפון. בסיס ההר נמצא בגובה 200 מטרים מעל פני הים והוא הולך ומתרומם עד לגובה של 1,816.9 מטרים בפסגת יוּגִ'ינְג, הפסגה החמישית בגובהה במחוז ג'יאנגשי. המרחק האופקי בין המקום הנמוך ביותר למקום הגבוה ביותר הוא כ-5 קילומטרים.
אקלים
הר סאנצ'ינג שוכן כ-340 קילומטרים מערבית לים סין המזרחי ולכן מושפע מאקלים ימי. האקלים בשטח ההר סובטרופי מונסוני, אם כי יש הבדלים באקלים באזורים שונים כתלות בגובה. ארבע עונות השנה מובחנות היטב: אביב קר וגשום, קיץ חם וגשום סתיו יבש וחורף קר ולח, שבו ראשי ההרים עשויים להיות מכוסים בשלג. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.9°C; הטמפרטורה המקסימלית (ביולי ובאוגוסט) היא 33°C, והטמפרטורה המינימלית (בינואר) היא 16°C-. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,857 מ"מ, והלחות השנתית היחסית היא 82%. ערפל עוטף את ההר כמעט 200 ימים בשנה.
צמחייה
כ-80% משטח ההר מכוסים ביערות. הצמחייה בהר סאנצ'ינג מגוונת ואופיינית לצמחייה הררית של יערות עצים רחבי עלים ירוקי עד של האזור הסובטרופי במזרח סין. יש בשטח הפארק 2,373 מינים ותת-מינים של צמחים עילאיים, המשתייכים ל-984 סוגים ב-253 משפחות. בהם, 368 מינים של טחבי עלים המשתייכים ל-165 סוגים ו-65 משפחות; 179 מינים של שרכים המשתייכים ל-71 סוגים ב-34 משפחות; 24 מינים של חשופי זרע המשתייכים ל-22 סוגים ב-6 משפחות; ו-1,802 מינים של בעלי פרחים המשתייכים ל-726 סוגים ב-148 משפחות; הר סאנצ'ינג הוא מרכז עולמי לסוג צוגנית (Pseudotsuga - עץ הדומה לאשוח) ממשפחת האורניים, בייחוד Pseudotsuga gaussenii. מעל ל-300 מינים השייכים ל-19 סוגים הם אנדמיים לסין. 19 מינים נדירים המצויים ברשימה האדומה של ה-IUCN צומחים בפארק הלאומי סאנצ'ינגשאן.
יש בהר תשע חגורות צמחייה מובחנות:
בעלי חיים
שפע הצמחייה ומקורות המים, והטופוגרפיה המורכבת של הר טאי מאפשרת בתי גידול למגוון בעלי חיים. במונחי הביוגאוגרפיה שייכת פאונה זו לשני אזורים: האזור האינדומלאי (המכונה גם האזור האוריינטלי), כ-70% ממיני בעלי החיים, והאזור הפלארקטי, כ-30% ממיני בעלי החיים.
מיני בעלי החיים בהר סאנצ'ינג מתחלקים ל: 419 מינים של בעלי חוליות:
גאולוגיה
הר סאנצ'ינג שוכן בתוך אזור התנגשות שבין שני לוחות קדומים, שכיום הם לוח יאנגצה ולוח קאתיסיה בקצה הצפון מערבי של פיסת הקרום חְווָאיְיוּ. הוא מהווה את הצד הדרום מזרחי של אזור תפר דשינג-סוג'ואו (Suzhou-Dexing Suture Zone) החוצה את הקרום היבשתי של מזרח סין בכיוון צפון מזרח-דרום מערב ושוקע לצפון מערב. ההתנגשות התרחשה במהלך עידן הנאופרוטרוזואיקון (לפני 850± 10מיליון שנים). בנוסף תפר זה הושפע מהפחתה בין יבשתית במהלך המזוזואיקון (לפני 170-115 מיליון שנים). המחדרים הגרניטים של אזור זה מיוצגים על ידי רכס חְווָאיְיוּ, שבו פסגת יוג'ינג בהר סאנצ'ינג היא הפסגה הגבוהה ביותר.
האתר שוכן מעל המדרון הדרומי של קמר ונחצה על ידי שלושה אזורי שבירה אזור שבירה פֶנְגְלִין-דְזְה-חוּ שכיוונו צפון מזרח-דרום מערב, אזור שבירה שְׂיָאוקֶן-בָּגְ'יָאוווּ שכיוונו צפון צפון מזרח-דרום דרום מערב ואזור שבירה אֶגונְגְלִינְג-שְׂיָאשִׂיקֶן שכיוונו צפון מערב-דרום מזרח על מנת ליצור את הגוש המורם בצורת משולש של הר סאנצ'ינג. התרוממות נוספת בשלהי המזוזואיקון ותחילת הקנוזואיקון הרימה את הגוש של הר סאנצ'ינג מעל לרכס חְווָאיְיוּ. תוך כדי פעילות ההרמה פעלו כוחות מתיחה וגזירה על המסלע ויצרו סדקים עמוקים המקבילים להעתקים הראשיים שיצרו את ההר המזכירים בצורתם מניפה. סדקים רבים אלו הם הסיבה מדוע הסחיפה שפעלה על ההר פיסלה עמודים, מגדלים וצורות מרהיבות אחרות.
מבחינת הרכבו הר סאנצ'ינג הוא גוש מורם של גרניט קשה עשיר בסיליקה שנוצר בתחילת הקרטיקון והכולל גם סלעי גרניט ימי קדומים יותר, שרידים מהאוקיינוס של דרום סין מהפרוטרוזואיקון מלפני 900 מיליון שנים וגרניט שנוצר בהפחתה עמוקה של הלוח הפסיפי הקדום במזוזואיקון.
היסטוריה גאולוגית
הר סאנצ'ינג מכיל עדויות להתפתחות גאולוגית רציפה של קרוב למיליארד שנים, החל משלהי הקמבריון בעידן הנאופרוטרוזואיקון.
בין המזופרוטרוזואיקון לתחילת הנאופרוטרוזואיקון היה האזור חלק ממערכת של קשת איים ששכנה בים דרום סין הקדום בין לוח יאנגצה ולוח קאתיסיה הקדומים. שני הלוחות התנגשו לפני 850 מיליון שנים, התאחדו והאזור הפך חלק מיבשת העל רודיניה. שרידים להתנגשות זו מצויים בצפון מזרח ההר באזור התפר הצמוד להר בדמות מסלע האופיוליט (מתוארך ל-901 למ"ש) וצפחות כחולות העשירות בגלאוקופן (מתוארכות ל-866 למ"ש).
בתקופה שבין 830 למ"ש ל-800 למ"ש התחולל ביקוע והלוח היבשתי של רודיניה התפרק. כשעמק הביקוע התרחב והפך לאוקיינוס שכן האזור שבו שוכן היום ההר בשולי האוקיינוס ושקעו בו משקעים ימיים של מולאס ופלייש בעוד שהגעשיות שמקורה בתהליך הביקוע השקיעה אפר געשי ולבה. מאוחר יותר שכן האזור בחלק בחוף ובחלקו מתחת למים. בתת-תור קריוגן עבר כדור הארץ את התקופה הקרה ביותר בתולדותיו המכונה תקופת כדור השלג ארץ (Snowball Earth). שרידים מתקופת קרחונים זו נמצאו באזור בדמות משקעי טיל. בתת-התור אדיקר התייצב הקרום היבשתי והאקלים התחמם, והאזור היה מתחת לים רדוד.
בתחילת הקמבריון חווה האזור, יחד עם אזורים אחרים בעולם, אירוע אנוקסי שבו שקעו שכבות בעובי שבין 100 ל-300 מטרים של פצלים שחורים שבבסיסם נוצרו שכבות דקות של פחם, קרוב לוודאי משרידים מההכחדה ההמונית שנגרמה בשל האירוע האנוקסי. הפצלים עשירים בונדיום, אורניום, גופרית וזרחן והם משאב כלכלי חשוב. בתחילת שלהי הקמבריון חלה הצפה ימית ומתקופה זו יש שכבות קרבונטיות בעובי כמה מאות מטרים. במקביל התחולל המפץ הקמבריוני, כינוי להתפוצצות צורות החיים כאשר מיני ברכיופודים וטרילוביטים הופיעו בכמויות גדולות.
באמצע תור האורדוביק התייצבה הסביבה הימית שכיסתה את אזור ההר ואפשרה שגשוג של מיני בעלי חיים שונים אירוע המכונה "האירוע הגדול של הגיוון הביולוגי של האורדוביק" (The Great Ordovician Biodiversification Event). השגשוג של בעלי החיים ממחלקת הגרפטוליטים (Graptolithida) מתבטא בשכבות של פצלי גרפטוליטים, בעוד שהשגשוג המאוחר יותר של בעלי חיים בעלי קונכייה מתבטא בשכבות של קרבונטים. לקראת סוף האורדוביק התגברו תנועות קרום כדור הארץ, האזור התרומם והים נעשה רדוד יותר ויותר, והחוף הפך לשפך ואחר-כך למישור של דלתה.
בין תחילת לאמצע הסילור שקעו באזור משקעים קלאסטיים דמויי פלייש. בשיאה של האורוגנזה הקלדונית שהתרחשה לפני 390–490 מיליון שנים, מסוף הקמבריון ועד תחילת הדבון התרומם כל הקרום ונחשף לתקופה ארוכה של חסיפה והתיישרות. זו הסיבה שלא מוצאים בטור הסטרטיגרפי של האזור שכבות מאמצע הסילור ועד אמצע הדבון.
בסיום האורוגנזה הקלדונית התמזגו הלוחות הקדומים של יאנגצה וקאתיסיה על מנת ליצור את היבשת הקדומה של דרום סין שהתחברה ככל הנראה ליבשת הקדומה האסייתית. בשלהי הדבון הציפו מי ים מאוקיינוס פלאו-תטיס את יבשת דרום סין. באזור סאנצ'ינג התבטא אירוע זה בסוף הדבון ותחילת הטריאס במשקעי טין ימיים, קרבונטים ושכבות לסירוגין של משקעים קלאסטיים יבשתיים וימיים יחד עם פחם. הצפה זו באה לקיצה בשלהי הטריאס התיכון בעקבות האורוגנזה האינדוסיאנית (Indosinian Orogeny) שבעקבותיה התמזגה היבשת הקדומה של דרום סין עם הלוח האירואסייתי.
התקופה הימית באזור הגיעה לקיצה לפני 200 מיליון שנים, ומכאן ואילך האזור התפתח כאזור יבשתי. בעידן המזוזואיקון היה שגשוג של צמחים ובעלי חיים, ודינוזאורים נדדו ברחבי היבשות. זו הייתה גם התקופה של היווצרות ההרים וסלעי הגרניט של הר סאנצ'ינג של ימינו.
בתקופת הקימוט האלפיני היה הקרום נתון לתהליכי מתיחה ותנועה רחבת היקף של גושים מהקרום, תוך יצירת תצורת אגן ורכס. רכס חְווָאיְיוּ התרומם שוב והיה נתון לסחיפה מוגברת. וכתוצאה ממנה הוסרו מהרכס בין 4 ל-5 קילומטרים של סלעי המשקע והגרניט נחשף לראשונה על פני השטח.
הפלורה והפאונה הנוכחיים של ההר החלו להתפתח בשלהי הטריאס לאחר שהאזור התרומם מעל פני הים. בשלהי הקרטיקון נדדו דינוזאורים באגן שינג'יאנג מדרום להר. צמחי יבשה החלו להתיישב בהר, והמינים העיקריים היו של צמחים חשופי זרע דוגמת ציקסאים, גינקגואים, אורניים וברושיים. צמחים בעלי פרחים ויונקים התפתחו ושגשגו בפלאוקן ובאאוקן.
היסטוריה אנושית
הרישומים ההיסטוריים המוקדמים ביותר על ההר הם מתקופת שושלת ג'ין המזרחית (התפצלה משושלת ג'ין ושלטה בשנים 420-317). ההר היה מוקד לעלייה לרגל לטאואיסטים, ומסופר על כוהן טאואיסטי בשם גֶה חונְג (葛洪, בפין-יין: Gě Hóng 363-284) שעלה להר לפני למעלה מ-1,700 שנים על מנת להטיף ולייצר גלולה שתעניק חיי נצח. ההר היה קדוש לטאואיזם בתקופת שושלת טאנג (שלטה 907-618), כשהטאואיזם היה בשיאו. בהר נבנו מקדשים (מקדש סאנצ'ינג ומקדש הדרקון והטיגריס) ופגודה (פגודת הרוח והרעם). ההר מוזכר בכתביהם של המדינאי והרפורמאטור וָאנְג אָנְשְׁה (王安石; 1086-1021) מתקופת שושלת סונג (1279-960) וסופר המסעות והגאוגרף שׂ'וּ שְׂיָאקֶה (徐霞客; 1641-1587) מתקופת שושלת מינג (1644-1367), והפילוסוף ג'ו שי הרצה בהר בין השנים 1175 ל-1194. הפופולריות של הטאואיזם הלכה ודעכה החל מתקופת שושלת מינג, והדת נדחקה לשוליים לגמרי בתקופת הקיסר צ'יינלונג משושלת צ'ינג (שלט 1796-1735) שהכריז על הבודהיזם כדת המדינה, וכמעט שלא התרחשה פעילות אנושית במקדש סאנצ'ינג ובסביבתו.
לפני כשלוש מאות שנים הייתה הגירה של תושבים מאזור החוף לאזור הר סאנצ'ינג בניסיון להתחמק מסכנת הפיראטים. הם התיישבו בעמקים סביב ההר, אבל השפעתם על הטבע הייתה מינימלית, האוכלוסייה הייתה קטנה ובהיותם מאמינים טאואיסטים היה הטבע יקר לליבם והם שמרו על הסביבה.
היערות העבותים שעל מדרונות ההר שימשו מקלט למורדים של מרד טאיפינג באמצע המאה ה-19 וללוחמי הגרילה של המפלגה הקומוניסטית של סין בשנות ה-30 של המאה ה-20.
ההר נשמר במצבו הקדמוני עד ימינו בשל מיעוט האוכלוסייה סביבו והגישה הקשה אליו. בכל אזור החיץ שנקבע במסגרת אתר המורשת העולמית שסביב ההר מתגוררים כ-6,000 תושבים ואין עיירות גדולות. במשך השנים הוכרז האזור כאזור תיירות לאומי בדרגה AAAAA (הדרגה העליונה), כאתר מורשת טבעי לאומי וכפארק גאולוגי לאומי, ובמסגרת הכרזות אלו נקבעו חוקים, כללי מדיניות ותקנות שנועדו לשמר ולהגן על סביבת ההר. ב-1995 נבנה רכבל המוביל את המטיילים עד לתחנה בגובה 1,600 מטרים, ומשם מוביל שביל הבנוי מלוחות בטון הצמודים לפני הצוק התלול עד לפסגה. ב-2008 הוכרז הפארק הלאומי הר סאנצ'ינג כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו, וב-2012 הוא צורף לרשת הגלובלית של הפארקים הגאולוגיים (Global Geoparks Network) של אונסק"ו. כמות התיירים הממוצעת באתר היא כ-300,000 בשנה והתכנון של הרשויות הוא להגביל עד 2020 עד כמות התיירים השנתית ל-900,000.
ישראל הימן
ישראל הימן (1919 – 5 ביוני 2011) היה רופא ילדים ישראלי, יליד ארצות הברית, שכיהן כפרופסור בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה
הימן נולד בדטרויט (ארצות הברית) ב-1919, ובשנת 1930 ועלה לארץ ישראל עם משפחתו, אשר התיישבה בראשון לציון. לאחר סיום לימודי בית הספר היסודי בראשון לציון עבר ללמוד ב"גימנסיה הרצליה" בתל אביב וסיים במחזור כ"ה במגמה ריאלית-חקלאית.
את לימודי הרפואה עשה באוניברסיטה האמריקנית בביירות, ועם סיום לימודיו בשנת 1944 החל התמחותו ברפואת ילדים אצל פרופסור לודוויג פרדיננד מאייר במחלקת הילדים של בית חולים הדסה בתל אביב.
בשנת 1947 התנדב לשמש רופא ילדים במחנות העולים בנתניה, שם טיפל בין השאר בשארית הפליטה ובעולים מארצות ערב.
במלחמת העצמאות שירת כאחראי המחלקות הפנימיות בבתי חולים שדה, תחילה באזור כפר גלעדי ואחר כך בכפר בילו וסראפנד (כיום צריפין).
בשנת 1971 מונה הימן ליועץ הפדיאטרי למחלקת כירורגיית ילדים, שבניהולו של הפרופ' משה סולובייצ'יק שנפתחה בבית החולים איכילוב
פרופ' הימן שימש בשנים 1960–1961 המזכיר המדעי של ההסתדרות הרפואית ובשנים 1966–1967 היה יו"ר סניף תל אביב של איגוד רופאי הילדים. הימן הוא ממייסדי החברה הישראלית לרפואת ילדים קלינית (חיפ"ק) ושימש יושב ראש החברה בשתי קדנציות. פועלו זכה להערכה רבה והוא הוכתר "יקיר חיפ"ק" לשנת 1996. היה ממניחי יסודות הרפואה הציבורית וממייסדי החברה הישראלית לרפואת ילדים אמבולטורית בישראל (חיפ"א) אשר העניקה לו בשנת 2010 תואר יקיר חיפ"א על פועלו למען רפואת הילדים הראשונית והאמבולטורית בישראל. במסגרת מינויו האקדמיים נתמנה פרופסור חבר בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, היה בין מייסדי הקתדרה ללימודי ההמשך ברפואת ילדים וריכז את החוג עם הקמתו.
במשך שנים היה פרופ' הימן היה רופא הילדים בעל הפרקטיקה הפרטית הגדולה ביותר באזור המרכז והיה במקביל אחראי מחלקת הילודים של בית היולדות הפרטי הגדול במדינה, בית חולים אסותא.
פרסים
בין אותות ההוקרה שקיבל בחייו - חתן אות המופת לרופא 1992 מטעם האגודה לרפואה ומשפט בישראל, חתן פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית לשנת 1995 ויקיר העיר תל אביב יפו בשנת 2004.
משפחה
בניו: הפרופ' שמואל הימן - מנהל מחלקה פנימית בבית החולים הדסה הר הצופים, הפרופ' אהוד הימן - לשעבר דיקאן הפקולטה להנדסה ב-אוניברסיטת תל אביב, ואלי הימן- פסיכואנליטיקאי, פסיכותרפיסט, עו"ס וקרימינולוג קליני.
אשר אריאן
אשר אריאן (4 באוגוסט 1938 – 7 ביולי 2010) היה מרצה וחוקר ישראלי בעל שם עולמי בתחום מדע המדינה.
חייו ופועלו
אריאן נולד בקליבלנד, אוהיו שבארצות הברית. הוא סיים לימודי תואר ראשון בהצטיינות באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב (Case Western Reserve University), ומיד אחר כך המשיך ללימודי תואר שני ולדוקטורט במדע המדינה באוניברסיטת המדינה של מישיגן. אריאן עלה לישראל ב-1966, הקים את החוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב ומונה לראש החוג הראשון, תפקיד בו כיהן עד 1973. בשנת 1969 הועלה לדרגת מרצה בכיר. בינואר 1972 היה מחותמי מברק של פרופסורים לראש הממשלה, גולדה מאיר, בו נטען שהממשלה לא עשתה מספיק להשגת הסכם שלום עם מצרים. בשנת 1973 היה חתן פרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה של עיריית תל אביב על ספרו "העם הבוחר". לאחר מכן מונה אריאן לראש מרכז גולדה מאיר לחקר עבודה וחברה של אוניברסיטת תל אביב. ב-1977 נבחר לדיקן הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב, ולאחר מכן הופקד על הקתדרה למדע המדינה על שם רומולו בטנקורט.
ב-1979 היה אריאן חבר בקבוצה אשר כתבה את החוקה שכוננה את האגודה הישראלית למדע המדינה, ונבחר לעמוד בראש האגודה. במסגרת תפקיד זה ייסד את הכנס השנתי של האגודה, והשקיע בהרחבת החברות בה ובפיתוח הפעילות הנעשית במסגרתה. ב-1983 חזר לעמוד בשנית בראש החוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, למשך שנתיים נוספות.
לאורך השנים ייצג אריאן את ישראל בעולם המחקר הבינלאומי. בשנות השמונים מונה לחבר הוועד הפועל של האגודה הבינלאומית למדע המדינה ונבחר לכהן כסגן יושב ראש בכנסי האגודה בשנים 1985–1988. בשנים 1994–2002 היה העורך של סדרת הספרים היוקרתית של האגודה Advances in Political Science בהוצאת Macmillan.
משנת 1986 היה אריאן פרופסור בכיר מן המניין בחוג למדע המדינה באוניברסיטת העיר ניו יורק (City University of New-York), שם גם עמד בראש מרכז רוברט וגנר למדיניות ציבורית אורבנית ובראש התוכנית ללימודי דוקטורט. בראשית שנות התשעים עבר אריאן לאוניברסיטת חיפה, שם כיהן כפרופסור מן המניין.
במהלך שנות המחקר במדע המדינה פרסם אריאן עשרות ספרים ומאמרים בענייני ממשל ומשטר, בחירות, דעת קהל והתנהגות פוליטית בישראל מנקודת מבט השוואתית בינלאומית. שניים מהמפעלים המרכזיים שהוא הוביל הם סדרת הסקרים והספרים של הבחירות בישראל, פרויקט רב-שנתי הוותיק ביותר בחקר מדע המדינה בישראל, אותו ייסד ב-1996 במכון הישראלי לדמוקרטיה, ופרויקט מדיניות הביטחון הלאומי ודעת הקהל של מרכז יפה למחקרים אסטרטגיים באוניברסיטת תל אביב.
באמצע שנות התשעים מונה אריאן לעמית בכיר במכון הישראלי לדמוקרטיה, שם ריכז את מרבית פעילותו בשנותיו האחרונות. במסגרת עבודתו במכון יזם את שילובו של המכון למחקר חברתי שימושי על שם גוטמן בתוך המכון הישראלי לדמוקרטיה ועמד בראש התוכנית 'רפורמות פוליטיות'. ב-2006 זכה מרכז גוטמן בפרס הסובלנות מטעם הוועדה הציבורית של פרס הסובלנות. כמו כן כונן אריאן את פרויקט מדד הדמוקרטיה הישראלית, המציג הערכה שנתית של מצב הדמוקרטיה בישראל מנקודת מבט השוואתית, היסטורית ובינלאומית.
אשר אריאן נפטר ב-7 ביולי 2010 לאחר שחלה בסרטן הגרון.
פקאן טוטונג
פקאן טוטונג (במלאית: Pekan Tutong) היא עיירה בברוניי, בירת מחוז טוטונג. שטח העיירה 4 קמ"ר ואוכלוסייתה מנתה ב-1991 כ-13,000 תושבים.
סנקס אמאנס
סנקס אמאנס (בלטינית: Senex amans "מאהב זקן") הוא דמות במחזות קומיים של יוון ורומא הקלאסית, ספרות ימי הביניים (לדוגמה פבליו) ודרמה. הוא גבר זקן וקנאי אשר נישא לאישה צעירה ועקב כך לועגים לו תכופות; אדם מכוער ודוחה, אימפוטנט, בעל נקודת מבט דתית, שאשתו נואפת עם גברים צעירים ונאים. לרוב המושג "סנקס אמאנס" מתייחס בדיוק לדברים אלה.
דוגמה מובהקת לסנקס אמאנס היא ינוארי בסיפורו של הסוחר, חלק מסיפורי קנטרברי. הוא כבן 60 ומתחתן עם אישה צעירה כבת 20.
סכר לואיסטון
סכר לואיסטון (באנגלית: Lewiston Dam) הוא סכר עפר וסלעים על הנהר טריניטי, סמוך ל, במחוז טריניטי בצפון-מערב מדינת קליפורניה בארצות הברית. הסכר שוכן 11 קילומטרים במורד הנהר מסכר טריניטי ונבנה על ידי לשכת הטיוב של ארצות הברית בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 כחלק ממיזם העמק המרכזי הפדרלי לאספקת מי השקיה ל הצחיח.
גובהו של סכר לואיסטון 28 מטרים, והוא יוצר את מאגר המים. הסכר כולל תחנת כוח הידרואלקטרית קטנה. מהסכר מופנים רוב המים מהנהר דרך מנהרה באורך 17.2 קילומטרים לעמק סקרמנטו.
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט (בגרמנית: Borgward Isabella Concept) היא מכונית קונספט, 4 דלתות, בתצורת סלון - קופה אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית "Borgward Group AG"
המפרט הטכני נותר חסוי, מלבד הגדרת דגם ה"בורגווארד איזבלה (2017) קונספט " כ"רכב חשמלי."
בורגווארד איזבלה (2017) קונספט
דגם ה- "בורגווארד איזבלה (2017) קונספט" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות ב- פרנקפורט גרמניה בשנת 2017.
דגם הקונספט ה"בורגווארד איזבלה (2017) קונספט" יוצר 56 שנים לאחר סגירתה של חברת המכוניות הגרמנית "Borgward"Goliath-Werke Borgward & Co" ופתיחתה המחודשת בשנת 2009.
שם הדגם "בורגווארד איזבלה (2017) קונספט" הזכיר את דגם המכונית המשפחתית אשר בנתה החברה בסוף שנות החמישים של המאה העשרים : בורגווארד איזבלה.
האוכף הטורקי
האוכף הטורקי (בלטינית: Sella Turcica, סלה טורסיקה) הוא גומחה דמוית אוכף בעצם היתד של גולגולת אנושית. בלוטת יותרת המוח נמצאת על גומחה זאת.
גידול בבלוטת יותרת המוח מוגבל מלמטה על ידי אוכף גרמי זה, ועל כן יכול להתפתח רק כלפי מעלה. גידול כזה עלול ללחוץ על תצלובת עצב הראייה, לכן תסמינים של פגיעה בשדה הראייה הצידי מעלים חשד לגידול בבלוטת יותרת המוח.
מאזדה MX-5
מאזדה MX-5 (בארצות הברית "מיאטה", וביפן "Eunos Roadster") היא מכונית רודסטר מבית מאזדה בעלת מנוע קדמי והנעה אחורית. המיאטה מוכרת כמכונית פתוחה (קבריולה) קטנה, עם משקל נמוך ורמת מורכבות מכנית פשוטה יחסית. ה-MX-5 נחשבת למכונית הרודסטר הנמכרת בהיסטוריה, עם מעל למליון יחידות מכל הדורות יחד.
היסטוריה
בשנת 1989 הוצג הדור הראשון בתערוכת הרכב בשיקגו. הוא היה להמשך רעיוני של המכוניות הפתוחות של שנות ה-60. הדור השני של המיאטה (NB) הושק בשנת 1998, הדור השלישי (NC) הושק בשנת 2005 והדור הרביעי (ND) הושק בשנת 2015.