cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ניסיון ההפיכה הצבאית בטורקיה (2016)
מעצרים וטיהורים
מועצת השופטים והתובעים העליונה של טורקיה הדיחה 2,745 שופטים מתפקידם לאחר ניסיון ההפיכה; 541 משופטים אלו היו שופטים לעניינים מנהליים ו־2,204 מהם שופטים לענייני פלילים. מעריכים שמספר השופטים שהודחו מהווה כ־36% מהכמות הכוללת של שופטים בטורקיה. 5 מחברי המועצה נושלו מתפקידם, ו־10 מחברי מועצת המדינה של טורקיה נעצרו באישומים של חברות ב"גוף מקביל למדינה". צווי מעצר הוצאו ל־48 חברים במועצת המדינה של טורקיה, ול־140 חברים בבית המשפט לערעורים. המושלת של מחוז סינופ הודחה מתפקידה, ובעלה, קולונל בצבא הטורקי, נעצר. גל המעצרים נמשך גם בימים שלאחר מכן.
ארדואן דרש מהממשל האמריקאי להסגיר לטורקיה את פטהוללה גולן, בשל אחריותו, על פי דבריו, לניסיון ההפיכה, מזכיר המדינה האמריקאי התייחס לדרישה ואמר כי על טורקיה לשלוח לארצות הברית ראיות המוכיחות את הטענות נגד גולן.
ב־18 ביולי 2016 אישרו גורמי הממשל בטורקיה שגנרל מהמט דיסלי, מזכירו של הרמטכ"ל הטורקי ואחיו של סגן יו"ר מפלגת הצדק והפיתוח, היה האיש שנתן את ההוראה להתחיל את ניסיון ההפיכה במדינה נגד הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן.
ב־19 ביולי הודחו 1,577 בכירי האוניברסיטאות בטורקיה, הושעו 15 אלף אנשי חינוך, ונשללו רישיונותיהם של 21 אלף מורים במוסדות חינוך פרטיים, וב־23 ביולי הורה ארדואן על סגירת 1,043 בתי ספר פרטיים.
האשמות כנגד פטהוללה גולן
פטהוללה גולן, שהואשם על ידי ארדואן כאחד מהמעורבים המרכזיים בפרשייה, גינה בתוקף את ניסיון ההפיכה ודחה כל קשר אליו. "אני מגנה בכל לשון את ניסיון ההפיכה הצבאי בטורקיה", הוא הצהיר בהודעת דואר־אלקטרוני, כפי שדווח בעיתון הניו יורק טיימס. "ממשלה צריכה לזכות בשלטון דרך הליך של בחירות חופשיות והוגנות, ולא באמצעות כוח. אני מתפלל לאלוהים עבור טורקיה, עבור האזרחים שלה ועבור כל מי שנמצא כרגע בטורקיה שהמצב הזה יפתר בדרכי שלום ובמהירות. כאחד שסבל תחת הפיכות צבאיות מרובות במהלך חמשת העשורים האחרונים, זה מעליב במיוחד להיות מואשם בכל קשר לניסיון שכזה. אני דוחה בתוקף את ההאשמות הללו."
הנשיא ארדואן ביקש מארצות הברית להסגיר את גולן: "אני קורא לכם שוב, לאחר שהיה ניסיון הפיכה. הסגירו את האיש הזה שבפנסילבניה לטורקיה! אם אנחנו שותפים אסטרטגיים או שותפים ראויים לחיקוי, עשו את מה שהכרחי לעשות". ראש הממשלה יילדרים איים במלחמה כנגד כל מדינה שתתמוך בגולן. מזכיר המדינה של ארצות הברית, ג'ון קארי, הזמין את טורקיה "להציג לנו כל ראייה שמסוגלת לעמוד לבדיקה" לפני שהם ייענו לבקשת ההסגרה.
בסיס חיל האוויר אינג'ירליק
הקונסוליה האמריקאית בטורקיה הוציאה מזכר המייעץ לתושבי ארצות־הברית להימנע מלהגיע לאזור בסיס חיל האוויר אינג'ירליק בדרום טורקיה, המכיל כ־50 פצצות ביקוע גרעיני, עד ש"הפעילות תחזור לסדרה". הם הצהירו כי השלטונות המקומיים אסרו את הגישה לבסיס האוויר ושאספקת החשמל אליו הופסקה. כוחות חיל האוויר של ארצות הברית פעלו באזור זה לטובת ההתערבות האמריקאית בנעשה בסוריה. קרוב ל־1,500 צוותים אמריקאים שוכנו בבסיס.
עשרים וארבע שעות לאחר הדיווחים הראשוניים על סגירת בסיס חיל האוויר, גורמים רשמיים במחלקת ההגנה של ארצות הברית אישרו כי הבסיס והשטח האווירי שבו נפתחו מחדש עבור מטוסי צבא, וכי הפעילות של מטוסים אמריקאיים בבסיס תתחדש.
תסיסה חברתית
ב־16 ביולי אנשים שהפגינו כנגד ההפיכה זימרו בהתרסה כנגד המקומיים באיסטנבול, באזורים בעלי ריכוז גבוה של אלווים, כולל באוקמיידן ובסולטנגזי. תקריות דומות קרו גם באנטקיה, בה גם יש מינון אלווים גבוה באוכלוסייה, כאשר אופנוענים שזוהו כחסידי השריעה עברו לינץ'. בשכונות שונות באנקרה חנויות השייכות לסורים הותקפו על ידי ההמון. במלטיה איסלמיסטים סונים הטרידו תושבים של שכונה אלווית, בייחוד את הנשים, וניסו להיכנס לשכונה בהמוניהם, עד אשר המשטרה התערבה וחסמה את כל הדרכים לשכונה. בקדיקוי אנשים ששתו אלכוהול בפומבי הותקפו על ידי קבוצה של אנשי דת פונדמנטליסטים.
קריאות להחזרת עונש המוות
בעקבות המעצרים, אלפי מפגינים נגד ההפיכה דרשו ליזום עונש מוות נגד העצורים הקשורים בהפיכה, תחת הסיסמה "אנחנו רוצים את עונש המוות". הנשיא ארדואן לא שלל את האפשרות, ואמר ש"בדמוקרטיה, מה שהעם רוצה זה מה שהוא יקבל". השלטונות הטורקיים לא הוציאו אף אחד להורג מאז שנת 1984, אך אסרו זאת מבחינה משפטית רק ב־2004 כתנאי מוקדם להצטרפות לאיחוד האירופי.
גורמים רשמיים באיחוד האירופי הביעו את התנגדותם לטיהורים שנעשים על ידי השלטונות הטורקים בקשר להפיכה. שר החוץ הצרפתי ציין שטורקיה חייבת לעבוד במסגרת החוק ולעמוד בעקרונות הדמוקרטיים של אירופה. ב־18 ביולי 2016, ציינה פדריקה מוגריני, הנציגה העליונה של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון, שאף מדינה לא תתקבל לאיחוד האירופי "אם היא מאפשרת עונש מוות". סטפן סיברט, מזכיר העיתונות של גרמניה, ציין כי ביסוס עונש מוות במדינה יסיים את השיחות על כניסתה של טורקיה לאיחוד האירופי.
טורקיה היא חברה במועצת אירופה ואשררה את האמנה האירופית לזכויות אדם כחלק מתנאי החברות שלה. אמנה זו כוללת את ביטול עונש המוות כחלק מהתנאים בה. ככזו, אסור לטורקיה מבחינה חוקית לחוקק מחדש את עונש המוות.
מצב חירום
ב־20 ביולי 2016 הכריז הנשיא ארדואן על שלושה חודשים של מצב חירום כתגובה על ניסיון ההפיכה, תוך ניצול סעיף 120 לחוקה הטורקית, "הכרזת מצב חירום בשל פעולות נרחבות של אלימות והידרדרות חמורה של הסדר הציבורי". ההחלטה התקבלה בפרלמנט הטורקי ב־21 ביולי, ברוב של 346 כנגד 115 מצביעים. מפלגת הצדק והפיתוח ומפלגת התנועה הלאומית היו בעד, בעוד מפלגת העם הרפובליקאית ומפלגת העמים הדמוקרטית היו נגד. ראש הממשלה יילדרים טען שמצב החירום נחוץ על מנת "להיפטר ממקורות הפורענות במהרה".
הבקשה למקלט מדיני ביוון
ב־16 ביולי 2016 נחת מסוק טורקי ביוון, שבו היו שמונה אנשי צבא מכוחות המורדים שביקשו מקלט מדיני פוליטי. טורקיה ביקשה את הסגרת הנמלטים ואת החזרת המסוק, ואילו יוון השיבה כי המסוק הצבאי הטורקי יוחזר, אך בקשת המקלט תיבחן. המסוק הוחזר לטורקיה בבוקר היום שלמחרת. החיילים הועלו למשפט ביוון בגין סיכון היחסים בין יוון לטורקיה, ובגין טיסה בלתי חוקית. ההאשמה בגין סיכון היחסים בין יוון לטורקיה הוסרה לאחר מכן.
עורכת הדין של ארבעה מהם טענה שהם נמנו עם הצוות הרפואי באיסטנבול, ושלכולם יש משפחה וילדים בטורקיה. היא הוסיפה שב־15 ביולי הם קיבלו פקודה להוביל פצועים בעזרת המסוק, מבלי לדעת כלל על ניסיון ההפיכה. בשלב כלשהו החלו כוחות משטרה טורקיים לירות על המסוק שלהם, וכשהם הבינו שמדובר בניסיון הפיכה הם פחדו שיוצאו להורג בגין השתתפות בו, ולכן טסו ליוון כדי לבקש מקלט מדיני. לפי דבריה, כולם נמצאים במצב נפשי רעוע, וחוששים לגורלם ולגורל משפחותיהם, כיוון שהם משוכנעים שבטורקיה הם לא יזכו להליך הוגן.
סגן שר ההגנה היווני ציין כי בקשות למקלט נבדקות על ידי בתי המשפט היווני, ולמרות שהבקשות ייבדקו מול "החוק היווני והבינלאומי", הטיעון בעד ההסגרה הוא "חזק מאוד". שגריר טורקיה ביוון אמר כי אם החיילים לא יוחזרו לטורקיה, זה "לא יעזור ליחסים הדו־צדדיים בין שתי המדינות", וכי "יוון לא הייתה צריכה לתת רשות נחיתה למסוק טורקי. היא לא הייתה צריכה לאפשר לו אפילו להיכנס למרחב הפיקוח התעופתי שלה. עורך דין יווני ציין כי המצב מורכב, וכי למרות שהרשויות היווניות רוצות הליך הסגרה נקי ומיידי, ישנם טיעונים משפטיים חזקים נגד מהלך שכזה, ובבסיסם ביטחון חייהם של מבקשי המקלט לפי החוק היווני והבינלאומי. הוא ציין שאין אפשרות להסגירם אם יש חשד לתביעה מדינית או תביעה צבאית נגדם שעלולים להסתיים בעונשים קשים. בליל 19 ביולי הקצינים הועברו מאלכסנדרופולי לקוואלה לאבטחת ביטחונם האישי.
בבוקר ה־22 ביולי הקצינים הועברו מסיבות ביטחוניות לאתונה. עורכי הדין שלהם אמרו שלא נמסר להם על העברתם ושמנהל המשטרה בקוואלה הודיע להם על כך בערב.
ויקיליקס
כתגובה לטיהורים שמבצע הממשל הטורקי, פרסם אתר האינטרנט ויקיליקס מעל 300,000 התכתבויות דואר־אלקטרוני ומעל 500,000 מסמכים, בהם כאלו של מפלגת השלטון. בעקבות זאת, הורתה מועצת התקשורת של טורקיה לחסום את הגישה לאתר במדינה.
באתר ויקיליקס נטען כי לאחר שהכריזו על הפצת המסמכים בטוויטר, תשתיות האתר נפגעו. צוות האתר חזה את הניסיונות העתידיים של הממשל הטורקי לחסום את האתר, ולכן עודד את המשתמשים הטורקים להיערך למצב שכזה ולהשתמש בפתרונות שיעזרו לעקוף את הסינון, כמו TorBrowser ו־uTorrent.
האשמות בעינויים
משרד המשפטים הטורקי הכחיש את החשדות, ושר המשפטים בקיר בוזדאג צייץ בחשבון הטוויטר שלו: "לא היו שום עינויים או תקיפות של העצירים", כתגובה להאשמות אמנסטי אינטרנשיונל. "הטענות לעינויים ולתקיפה מופצות על ידי קמפיין דיסאינפורמציה מתוכנן שנוצר על ידי חברי תנועת גולן, והוא שקרי ומעוות".
ניתוח
רויטרס דיווחו ב־15 ביולי שמקור באירופה תיאר את ניסיון ההפיכה כ"מתוזמר היטב", וחזה כי "בהתחשב בהיקף המבצע, קשה לדמיין שהם יפסיקו מבלי שישיגו השתלטות". דיפלומטי אירופאי אחר אמר שהשגריר הטורקי בבירתו היה בהלם ו"לקח את האירוע ברצינות רבה".
סיבות
לפי מייקל רובין, פרשן אמריקאי לענייני המזרח התיכון, ארדואן צריך להאשים עצמו בנוגע לניסיון ההפיכה. מאז שהתחיל להיות נאמן יותר ויותר לסדר־יום אסלמי, ארדואן "פשט מעליו כל חזות של שליט למען כלל הטורקים". לאחר שליבה את הלהבות בגל המחאות בטורקיה ב־2013, הוא הפך את האזורים המיושבים בכורדים בדרום־מזרח טורקיה ל"אזור מלחמה המזכיר את הימים הגרועים ביותר של שנות ה־80". למרות כל זאת, הבעיה הגדולה ביותר, כך לטענתו של רובין, יכולה להיות מדיניות החוץ של ארדואן, אשר הצליח להפוך את הנחת היסוד הטורקית של "אין בעיות עם המדינות השכנות" למצב בו לטורקיה יש בעיות עם כמעט כל מדינה שכנה, והיא אף נהייתה מנוכרת לכמה מדינות ברית וידידות שהיו לה.
כתב המזרח התיכון הבריטי רוברט פיסק הזהיר כי "ארדואן הבין מאוחר מדי את העלות של התפקיד שבחר למען ארצו. זה דבר אחד להצטער בפני פוטין ולהטליא את היחסים עם נתניהו; אבל כאשר אתה כבר לא יכול לסמוך הצבא שלך, ישנם עניינים רציניים יותר שצריך להתרכז בהם". למרות שניסיון ההפיכה הזה נכשל, פיסק מצפה לראות ניסיון נוסף בחודשים או בשנים הקרובות.
הפרופסור הטורקי אקין יונבר תיאר את ניסיון ההפיכה כ"דומה יותר למרד".
מועצת שלום האומה
על־פי הכתבת והתחקירנית הטורקית אזגי בסרן, השם של "המועצה לשלום האומה" (Yurtta Sulh Konseyi) נלקח מהאמירה המפורסמת של אטאטורק: "שלום בבית, שלום בעולם". היא ציינה לאחר מכן ש"ההצהרה של החונטה שנקראה בערוץ הטלוויזיה במהלך ניסיון ההפיכה, עוררה דמיון רב לפנייה המפורסמת של מוסטפא כמאל אטאטורק לצעירים הטורקים. מצד שני, בהתחשב בעובדה שהאזכורים הללו ברורים מדי, ייתכן שהם נכללו בכוונה תחילה על מנת לרמוז על חונטה כמאליסטית ולא על חונטה מכוחותיו של גולן".
תזמון
חוקר האסלאם הגרמני ריינר הרמן טוען שמבצעי ניסיון ההפיכה ניסו למנוע טיהור גדול של שופטים ושל אנשי צבא, טיהור שאכן התחיל ביום שבת, יום אחרי ניסיון ההפיכה. לפי התחקירן העיתונאי הטורקי אחמד שיק, רשימה של בכירים שנועדו לטיהור כבר הוכנה על ידי היועץ המשפטי של איזמיר, אוקאן באטו, ואושרה על ידי הנשיא ארדואן. לפי גרסה זו, מבצעי ניסיון ההפיכה היו צריכים לבצע במהרה את ההפיכה, לפני שהם יסולקו ויעצרו.
נסיבות הכישלון
אחת מהסיבות המרכזיות לכישלון המבצע הייתה חוסר הסדר בהיררכיה הפיקודית במהלך ניסיון ההפיכה. ראש ארגון הביון הלאומי של טורקיה, הקאן פידאן, גילה את התוכנית לביצוע ניסיון ההפיכה, מה שאילץ את ההופכים להוציא אותה לפועל 6 שעות מוקדם מהמתוכנן. אחד מהמארגנים המרכזיים, גנרל סמיח טרזי, נהרג על ידי קצין זוטר בתחילת ההתקפה, אירוע שגרם לדמורליזציה והריסת מבנה הפיקוד בקרב המורדים. שתי תקריות אלו גרמו לכך שניסיון ההפיכה התבצע באופן לא מאורגן. הקצינים בדרגות הגבוהות התנגדו להפיכה, והורו בפומבי לכל האנשים לחזור למחנותיהם. מכיוון שפעלו מחוץ לשרשרת הפיקוד הצבאית, למורדים היו חסרים התיאום והמשאבים לצורך השגת מטרותיהם. החיילים שהמורדים גייסו לא היו מודעים למטרה האמיתית של המשימה, איבדו את המורל במהירות, והעדיפו להיכנע מאשר לירות במפגינים. מפקד הארמייה הראשונה באיסטנבול, גנרל אמיט דנדר, התקשר באופן אישי לארדואן להזהיר אותו מפני ההפיכה, שכנע אותו לעזוב את המלון לפני שמבצעי ניסיון ההפיכה הגיעו אליו, ועזר לו לאבטח את נחיתתו באיסטנבול. ארגון הביון הלאומי גייס למשימה את התותחים נגד מטוסים שהיו לרשותם, תותחים שמבצעי ניסיון ההפיכה לא ידעו על קיומם. התרחשות זו הרתיעה מטוסים וכוחות קומנדו של ההופכים.
פרשנים נוספים טוענים שניסיון ההפיכה לא הצליח גם בגלל הכישלון של מבצעיו להשתלט על התקשורת, ולעצב באמצעותה את דעת הקהל. בשביל לבצע הפיכות מוצלחות, כך לפי הפרשנים, יש צורך בשליטה על התקשורת. שליטה שכזו מאפשרת לקבוצה קטנה של אנשים להציג מצב לפיו הם בשליטה מלאה, ושהניצחון שלהם בלתי נמנע. כך הם יכולים לשכנע את הציבור, יחד עם חיילים חסרי עמדה ואף כאלו נאמנים, לערוק אליהם, או לפחות לא להתנגד. כוחות המורדים נכשלו בהשגת שליטה על טורקסאט, רשת הכבלים ותקשורת הלוויין המרכזית בטורקיה, ונכשלו בהשגת שליטה על רשתות הטלוויזיה והטלפון במדינה. כישלון זה אפשר לארדואן לבצע את שיחת ה־Facetime שביצע, ולדבר בטלוויזיה.
כוחות התומכים בממשלה שלחו מסרוני מלל לכל אזרחי טורקיה, הקוראים להם להתגייס. תומכי ארדואן רבים יצאו לרחובות להגן על הנשיא שלהם. במידה וההפיכה הייתה מתבצעת בשעה המתוכננת בשעות הלילה, רוב האנשים לא היו ערים והרחובות היו ריקים.
Bionic
Bionic (בעברית: בִּיוֹנִי, מעוצב: Bi~ΟΠ~iC) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת האמריקאית כריסטינה אגילרה, אשר יצא לאור ב-4 ביוני 2010, על ידי חברת התקליטים RCA. מתוך האלבום יצאו חמשת הסינגלים; "Not Myself Tonight", "Woohoo", "You Lost Me" ו-"I Hate Boys".
האלבום עצמו נכנס אל המקום ה-1 במצעד האלבומים הבריטי.
רקע והפקה
האלבום הופק על ידי כמה מפיקים מוזיקליים, ביניהם סיה, אסתר דין, סמואל דיקסון, ג'ון היל, קלוד קלי וכריסטופר סטיוארט. ובהתאם, מכיל שירים בסגנון רית'ם אנד בלוז, פיוצ'רפופ ואלקטרופופ.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לאלבום את תואר הזהב, עם מכירות של כחצי מיליון עותקים במדינה.
נושאות המטוסים מסדרת שטורם
נושאות המטוסים מסדרת "שטורם" (ברוסית: Шторм, מילה שמשמעותה "סערה") הן סדרת נושאות מטוסים המפותחות עבור הצי הרוסי על ידי מרכז המחקר המדעי הממלכתי קרילוב (КГНЦ, Крыловский государственный научный центр) וצפויות להיכנס לשירות לאחר שנת 2030 ולהוות חוד החנית בצי הרוסי והספינות העיקריות שתסייענה בהגנה על גבולות רוסיה בחוג הקוטב הצפוני.
סדרת נושאות המטוסים נושאת את הסימון "פרויקט 23000" ובאפריל 2016 נודע כי הן צפויות להיבנות באחת ממספנות סנקט פטרבורג, במספנות הבלטיות או ב"מספנה הצפונית" (Северная верфь).
תכנון ופיתוח
פרויקט 23000Э או שטורם הוא פרויקט לפיתוח נושאת על על ידי מרכז המחקר המדעי על שם קרילוב עבור הצי הרוסי. מחירה של נושאת העל מוערך ב-7.5 מיליארד דולר כשפיתוחו צפוי להימשך כעשור.
נושאות המטוסים מסדרת שטורם מתוכננות, עם סיום פיתוחן, להיקלט בשירות הצי הצפוני. דווח בנוסף כי לשכת העיצוב נבסקי נוטלת אף היא חלק בפיתוח הפרויקט.
ביולי 2016 אישרו בכירים רוסיים כי משלחת שביקרה בהודו בתחילת יולי הציעה לפתח גם גרסת ייצוא של ה"שטורם" עבור הצי ההודי.
בניית נושאת המטוסים מתוכננת לשנים 2025–2030. במאי 2016 הצהיר סגן שר ההגנה של רוסיה, יורי בוריסוב, כי ייתכן שבניית נושאת העל תחל בשנת 2025.
בנובמבר 2016 הונחה ההצעה לקרוא לנושאת המטוסים הראשונה בסדרת בשם "מרשל ז'וקוב", על שם המצביא גאורגי ז'וקוב.
נושאת המטוסים צפויות לקלוט לשירותיהן את מטוסי הקרב המודרניים ביותר מתוצרת רוסיה, כדוגמת הסוחוי T-50 ומיג-29K ומסוקי הקאמוב Ка-27.
דיוויזיית המילואים ה-53 (האימפריה הגרמנית)
דיוויזיית המילואים ה-53 (הסקסונית ה-3) (בגרמנית: '''53. Reserve-Division (3. Königlich Sächsische)''') הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-10 בספטמבר 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והיא לחמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-27. הדיוויזיה נטלה חלק בקרב איפר הראשון, ובשנת 1915 נטלה חלק בקרב איפר השני ובקרב שמפאן השני. בשנת 1916 לחמה הדיוויזיה במהלך הקרב על הסום, ובנובמבר 1916 הועברה לחזית המזרחית. בשלהי 1917 היא חזרה למערב, תחילה החזיקה בעמדות הגבול בגבול ההולנדי-בלגי, ובינואר 1918 היא הועברה לפלנדריה. באביב 1918 השתתפה הדיוויזיה במבצע מיכאל, כחלק ממתקפת האביב הגרמנית, וב-18 בספטמבר 1918 פורקה הדיוויזיה.
מערכת לונדון
מערכת לונדון או שיטת לונדון היא פתיחת שחמט המתחילה במהלכים הבאים:
זוהי פתיחה מסוג "מערכת" או "שיטה" ולכן ניתן להשתמש בה באופן עקרוני כנגד כל הגנה שחורה והיא פחות מסוכנת ללבן מפתיחות אחרות.
מערכת לונדון היא אחת ההסתעפויות הנפוצות ביותר של פתיחת חייל המלכה הבודד, שם הלבן נפתח עם 1. ד4 אך אינו משחק את גמביט המלכה. בדרך כלל זה מביא למשחק סגור. ניתן להשוות אותה למערכת קול, אך בעוד שבמערכת האחרונה, רץ המלכה נותר ב- ג1, המערכת הלונדונית מפתחת את הרץ ל-ו4 לפני סגירת המרכז, ומספקת גישה גמישה יותר.
סבר ג'ונסן וולטקו קובאצ'יץ', בהקדמה לספרם, "לנצח עם מערכת לונדון", משנת 2005, קבעו:
היסטוריה
מערכת לונדון התפתחה למערכת בעיקר משלוש וריאציות:
2. פ-ו3 ה6
קוד ECO הוא A46.
2. פ-ו3 ז6 - הגנה הודית של המלך
קוד ECO הוא A48.
תיאור
הקו נכנס לאופנה בטורניר לונדון בשנת 1922 כדרך להתמודד עם מערכים היפרמודרניים. הקו מעניק ללבן עמדה סולידית, ומבקרי הקו מתייחסים אליו כאל "וריאציית הזקן" או "המערכת המשעממת". למרות זאת, הפתיחה יכולה להוביל להתקפות חדות. וולטקו קובאצ'יץ' ודוד ברונשטיין הם בין השחקנים הטקטיים החדים ששיחקו במערכת לונדון.
חצי האי סטורנס
חצי האי סטורנס (באנגלית: Stornes Peninsula) הוא חצי אי סלעי ומשונן הבולט לתוך מפרץ פרידז, באזור חוף אינגריד כריסטנסן, בארץ המלכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
חצי האי ממוקם בסמוך ממערב לגבעות לארסמן.
אורכו של חצי האי 6 קילומטרים.
פסגת בלנדל היא הפסגה הגבוהה ביותר בחצי האי סטורנס.
גילוי ומיפוי חצי האי
חצי האי מופה לראשונה על ידי קרטוגרפים נורווגים בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1936 – 1937.
חצי האי נסקר לראשונה על הקרקע על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה (ANARE) בשנים 1968 ו-1969.
מקור השם
לארס כריסטנסן נתן לחצי האי את שמו.
חצי האי נקרא "סטורנס" - שמשמעו "צוק גדול" או "ness" (באנגלית: לשון יבשה).
סלמאן מוצפי
הרב סלמאן מוצפי (כ"ז בשבט ה'תר"ס, 27 בינואר 1900 - י"ז בטבת, ה'תשל"ה, 31 בדצמבר 1974) היה מקובל וראש ישיבת "בני ציון" בירושלים.
ביוגרפיה
נולד בבגדאד שבעיראק, להוריו חכם ציון מאיר ופרחא, בן למשפחה שקודם לכן היה שמה מוספיא. למד בישיבת מדרש בית זלכה, אצל רבו המובהק, הרב יהודה פתיה. עמד בקשר עם הרב יעקב חיים, בנו של הבן איש חי. באלול ה'תרע"ח (1918) נסמך לשוחט ולמוהל. שימש כעוזרו ושליחו של ציר הסנאט היהודי-עיראקי מנחם דניאל וניהל את עסקיו מעבר לים.
בט"ו באלול ה'תרצ"ה (7 בספטמבר 1935) עלה עם משפחתו לארץ ישראל והשתקע בשכונת הבוכרים. בחודש אלול ה'תש"ב (1942) ייסד את ישיבת "בני ציון" סמוך לקבר רחל, שבה עסקו בעיקר בלימוד הזוהר והקבלה. בעקבות פרוץ מלחמת העצמאות עברה הישיבה לשכונת מקור ברוך.
נפטר בטבת ה'תשל"ה, ונקבר בחלקת הרבנים הספרדים בהר המנוחות בירושלים. על שמו רחובות בשכונת בית וגן בירושלים ובביתר עילית.
משפחתו
היה נשוי לטובה. בניו הם הרב בן-ציון מוצפי - ראש ישיבת בני ציון, והרב יהודה מוצפי שהיה ראש ישיבת מנחת יהודה ועוזרו של הרב מרדכי אליהו. חתנו, בעל בתו ציפורה (נפטרה ה'תש"ף), הוא הרב דוד בצרי, ראש ישיבת השלום. בתו שרה פנירי עסקה רבות בפעילות חסד. נכדו המקובל הרב יצחק בצרי.
דוד לייבל
הרב דוד לייבל (נולד בשנת ה'תשי"ד, 1954) הוא ראש כולל, ראש ישיבה ואיש עסקים חרדי, מקים הרשתות אחוות תורה ואברטק.
ביוגרפיה
בשנת 1994 הקים את חברת 'לייבל אליאלי יהלומים בע"מ' למסחר ביהלומים, בבורסת היהלומים ברמת גן.
רשת הכוללים 'רבי עקיבא איגר'
בשנת 1995 הקים הרב לייבל כולל אברכים על שם רבי עקיבא אייגר. בהמשך הקים מסגרות של 'כולל אברכים' נוספים בראשות תלמידיו כשהוא דואג למימונם ולתשלום המלגות. ברשת הכוללים 'רבי עקיבא איגר' לומדים מאות אברכים ולה סניפים בירושלים, בני ברק, אלעד, חדרה ומודיעין עילית, וכן בשטרסבורג שבצרפת.
ישיבת רבנו חיים הלוי
בשנת 2008 הקים הרב לייבל את 'ישיבת רבנו חיים הלוי' שבה לומדים בעיקר בחורים מבוגרים ובחורי ישיבות מחוץ לישראל, בעיקר מצרפת.
רשת אחוות תורה
בשנת 2011 לאחר התייעצות עם הרב אהרן לייב שטיינמן עודד את תלמידיו לפתוח מסגרות לימוד ערב לחרדים עובדים שבהן לומדים גמרא בעיון. למיזם קרא בתחילה רשת כוללים "ר' שלמה אייגר" (על שם הרב שלמה איגר, בנו של הרב עקיבא איגר, שעסק בתורה וגם שלח ידו במסחר). לרשת כ-90 סניפים בישראל, שבהם לומדים מדי יום כ-3,200 איש, אשר אינם מקבלים מלגה. הארגון מארגן אירועים חברתיים לתלמידי הרשת ויוזם כנסים למשתתפים ולנשותיהם.
בכנס אחוות תורה שהתקיים ב-2018 בבנייני האומה בירושלים השתתפו נשיא מועצת חכמי התורה הרב שלום כהן, הראשון לציון הרב יצחק יוסף, הרב יצחק אזרחי, הרב משה יהודה שלזינגר ועוד עשרות רבני קהילות, ראשי ישיבות ואדמו"רים. מנהיג הציבור החרדי הרב חיים קניבסקי שלח מכתב ברכה לבאי הכנס.
מכללת JBH
בשנת 2013 הקים הרב לייבל מיזם עסקי שבו עובדים רק 6 שעות ביום, ובנוסף מקדישים כמה שעות ללימוד תורה. מכללת JBH פועלת כעמותה ומטרתה להכשיר עובדים בהייטק, על מנת שיעבדו לאחר מכן בבית תוכנה שישלב לימוד תורה במסגרת העבודה.
המכללה נוסדה תחת השם "אברטק", אך נתקלה בתחילת דרכה בהתנגדות מתוך הממסד החרדי הליטאי בטענה שאין לשלב לימוד תורה עם לימודי חול ובשל השם 'אברטק' המורה על השילוב של "אברך" עם הייטק. ביוני 2013 פורסם בעיתונים החרדים יתד נאמן והמבשר מכתבו של הרב ניסים קרליץ, עליו חתומים הרב שטינמן, הרב חיים קניבסקי והרב גרשון אדלשטיין, ובו נמתחה ביקורת על כוללים המשלבים לימודים אחרים:. מנגד המיזם קיבל תמיכה מהרב מנדל שפרן. בעקבות זאת הופרדו לימודי הקודש ושם המכללה הוחלף ל-JBH, ראשי תבות של Jewish Brain in HighTech (מוח יהודי בהייטק). לאחר השינויים הרב לייבל קיבל הכרה בעיתון יתד נאמן ורבנים חרדים בולטים כתבו בשבחו.
בית התוכנה RAVTECH
כחלק מן החזון של מכללת JBH לשילוב חרדים בתעשיית הייטק נוסד בשנת 2014 בית התוכנה RAVTECH על מנת לספק השמה לבוגרי מכללת JBH. סדר היום בבית התוכנה כולל לימודי תורה. בית התוכנה עוסק בפיתוח אתרי אינטרנט, אפליקציות לטלפונים חכמים, וכן בדיקות תוכנה.
בשנת 2018 הכנסותיה של החברה עמדו על כ־8 מיליון שקל, והיא גייסה כ4 מיליון דולר.
שיעורי תורה ומחשבה
הרב לייבל מוסר שיעורים שבועיים בבית המדרש המרכזי בבני ברק, בבתי מדרשות נוספים בישראל ובאופן מקוון. שיעוריו עוסקים במקרא, אמונה, מועדי ישראל וסוגיות בתלמוד. שיעוריו וכתביו מועלים לאתר 'תבונות נט', לאתר קול הלשון, ולערוץ היוטיוב 'שיעורי הרב לייבל'.
משנתו
לרב לייבל משנה העוסקת בלימוד פשטות המקרא ודקדוק בכל מילה ואות בטקסט, עיון בהקשר הדברים ובמקבילות בתנ"ך, לאור דברי חז"ל.
ספרו 'שיעורי הרב' כולל מאמרים לפי סדר פרשות השבוע על פי משנתו, כמו כן יוצא לאור מדי שבוע כתב עת בשם 'תבונות' (לשעבר 'פשטא') ובו מאמרים של הרב לייבל בתחום זה.
בלימוד התלמוד בבלי הוא מתמקד בשתי נקודות עיקריות : דקדוק לשון התלמוד ככלי להבנת הדברים, וההקפדה שלא לומר סברות בסוגיה אם אינן מתקבלות על דעתו של אומרם. הוא הוציא לאור ספר בשם 'עומקא דשמעתתא' ובו מערכות מסודרות על סוגיות הש"ס המציגים אבני דרך למשנתו בלימוד.
השקפתו
הרב לייבל סבור שיש להכיר בחשיבות הלימוד בכולל, ובמקביל שמי שאינו מסוגל לכך ועליו לפרנס את ביתו צריך להקפיד על שמירת צביון החיים החרדי ועל לימוד תורה בעיון. הוא מתנגד למצב בחלק מבתי האברכים החרדים שבהם האשה היא המפרנסת העיקרית ואינה יכולה לגדל את ילדיה כראוי.
בנאום שנשא בחודש סיוון ה'תשפ"ג, טען שגם חרדים היוצאים לשוק העבודה נוהגים "לכתחילה", ותמך בהקמת מוסדות חרדיים הכוללים לימודי ליבה לצד מוסדות בהם לומדים תורה בלבד. היומונים הליטאיים גינו את הנאום. כשזמן קצר לאחר מכן פורסם על הקמת ישיבה בראשות הרב לייבל שתכלול לימודי ליבה, יצאו נגדה חברי מועצת גדולי התורה של דגל התורה.
אית'ן אמפאדו
אית'ן קוואמי קולם ריימונד אמפאדו (באנגלית: Ethan Kwame Colm Raymond Ampadu; נולד ב-14 בספטמבר 2000 באקסטר שבאנגליה) הוא כדורגלן ולשי המשחק בעמדת הבלם בלידס יונייטד מהצ'מפיונשיפ ובנבחרת ויילס.
קריירת מועדונים
אמפאדו גדל במחלקת הנוער של אקסטר סיטי, וערך שמונה הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הפוטבול ליג השנייה.
ב-1 ביולי 2017 חתם אמפאדו בצ'לסי מהפרמייר ליג. ב-20 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–5 על נוטינגהאם פורסט במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג. ב-12 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת הליגה, בניצחון 1–3 על האדרספילד טאון. בעונת עונת 2018/2019 בליגה האירופית זכה עם צ'לסי בליגה האירופית.
ב-22 ביולי 2019 הושאל למשך עונה אחת לר.ב. לייפציג מהבונדסליגה. ב-2 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת הליגה, בניצחון 0–8 על מיינץ 05 במסגרת המחזור העשירי בעונת 2019/2020. בסך הכול ערך שלוש הופעות ליגה במדי המועדון, והוסיף שלוש בליגת האלופות ואחת בגביע הגרמני.
ב-7 בספטמבר 2020 הושאל למשך עונה אחת לשפילד יונייטד מהפרמייר ליג. ב-21 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת הליגה, בהפסד 0–1 לאסטון וילה במסגרת המחזור השני לעונת 2020/2021. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון במשך עונה זו, שהסתיימה בירידתה של שפילד יונייטד לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-31 באוגוסט 2021 חתם על חוזה חדש לשלוש עונות בצ'לסי והושאל למשך עונה אחת לוונציה מהסרייה א'. ב-27 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד טורינו במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022. הוא ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון במשך תקופת ההשאלה.
ב-19 ביולי 2023 הצטרף ללידס יונייטד עם חוזה לארבע שנים. סכום העסקה שפורסם הוא כשבעה מיליון ליש"ט, כאשר בסכום זה נכללות תוספות שונות בהתאם למספר ההופעות של השחקן במועדון. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו כאשר פתח במשחק הראשון לעונת 2023/2024 מול קארדיף סיטי, שהסתיים בתוצאה 2-2.
קריירה בינלאומית
ב-10 בנובמבר 2017 ערך אמפאדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ויילס, בהפסד 0–2 לנבחרת צרפת במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת ויילס לטורניר יורו 2020.
נכלל בסגל נבחרת ויילס לטורניר מונדיאל 2022.
אמנדלה סטנברג
אמנדלה סטנברג (באנגלית: Amandla Stenberg; נולדה ב-23 באוקטובר 1998) היא שחקנית וזמרת אמריקאית.
ביוגרפיה
סטנברג נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה, בתם של קארן בריילספורד, יועצת וסופרת רוחנית אפרו-אמריקאית וטום סטנברג, שהוא ממוצא דני. סבתה מצד אביה היא ממוצא אינואיטי-גרינלנדי. לסטנברג יש שתי אחיות גדולות למחצה מצד אביה. פירוש שמה הפרטי הוא "כוח" או "עוז" בשפות הקוסה והזולו.
קריירה
בשנת 2011 הופיעה בסרט "קולומביאנה", כגרסה צעירה יותר של דמותה של זואי סלדנה. בגיל 14 זכתה לפריצה שלה כשלוהקה לתפקיד של רו בסרט "משחקי הרעב" בשנת 2012. היא קיבלה מספר פרסים ומועמדויות על תפקידה בסרט, כולל מועמדות לפרס Black Reel. בשנת 2013 לוהקה לסרט הקצר "Mercy" וגילמה את בתם של רובין ת'יק ופולה פטון; ת'יק ביים את הסרט. לסטנברג היה תפקיד משני בעונה הראשונה של "סליפי הולו" בשנים 2013–2014.
בשנת 2014 דיבבה סטנברג את ביה בסרט האנימציה "ריו 2". בשנת 2015 הוציאה סטנברג את המיני אלבום הראשון שלה בחודש אוגוסט 2015 כצמד הרוק-פולק "האניווטר". בשנת 2015 הוציאה את הקליפ "Don't Cash Crop My Cornrows". היא גילמה את האלי פוסטר בסדרה קצרת הימים "מר רובינסון", ששודרה בשנת 2015. סטנברג כתבה את ספר הקומיקס Niobe: She is Life עם סבסטיאן ג'ונס, שאוייר על ידי אשלי א. וודס, ויצא לאור בנובמבר 2015. זהו הקומיקס הראשון בהפצה ארצית בו מופיעה אישה שחורה כגיבורה וגם המחברות והמאיירות הן נשים שחורות.
בשנת 2016 הופיע סטנברג בקליפ של "Lemonade" מאת ביונסה, וזכתה בפרס ה-BET לאמן הצעיר. באותה שנה, היא חתמה עם סוכנות הדוגמנות The Society. בשנת 2017 הוציאו סטנברג וג'ונס את "Niobe: She is Death", החלק השני של טרילוגיית הקומיקס. באותה שנה שיחקה בדרמה הרומנטית "הכול, הכול" בבימויה של סטלה מגי, לצידו של ניק רובינסון. הסינגל שלה, "Let My Baby Stay", הופיע בפסקול הסרט.
בשנת 2018 שיחקה בתפקיד הראשי של סטאר קרטר בסרט הדרמה "השנאה שנתתם", העוסק בתנועת Black Lives Matter. הסרט זכה לשבחים מהמבקרים, וסטנברג בפרט זכתה לשבחים על הופעתה. היא זכתה במספר פרסים ומועמדויות לתפקיד, הכוללים זכייה בפרס NAACP Image ומועמדות לפרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי. בסוף 2018, סטנברג כיכבה בסרט הדרמה "היכן שידיים נוגעות".
בשנת 2019, סטנברג גילמה את אליזבת אקפורד, נערה בת 15 שבשנת 1957 נכללה בקבוצה של תשעה תלמידים שחורים שנמנעו מלכתחילה להיכנס לתיכון בו התקיימה הפרדה גזעית בליטל רוק, במהלך פרק בתוכנית הטלוויזיה "היסטוריה שתויה". במאי 2019, היא הצטרפה לקאסט של המיני סדרה של נטפליקס, "מועדון בפריז", שעלה לאוויר ב-8 במאי 2020. באותו חודש היא לוהקה לגרסה המחודשת של סרט המתח "פחד" משנת 1996. באוגוסט 2020, היא לוהקה לתפקיד אלנה בק בעיבוד הקולנועי למחזמר "אוון הנסן היקר". היא גם שיתפה פעולה עם מלחיני המופע, פאסק ופול, בשיר "The Anonymous Ones", שנכתב במיוחד לדמותה שהורחבה מהגרסה הבימתית. בשנת 2021 לוהקה סטנברג לתפקיד הראשי בסדרה המבוססת על מלחמת הכוכבים שצפויה לעלות בעתיד בשם "The Acolyte".
חיים אישיים
בשנת 2016 הודיעה סטנברג באמצעות אינסטגרם כי תלמד קולנוע בבית הספר לאמנויות ע"ש טיש של אוניברסיטת ניו יורק.  בסופו של דבר היא החליטה שלא ללמוד בבית הספר, ובמקום זאת בחרה להמשיך בקריירת המשחק שלה.
סטנברג היא ג'נדרקוויר, ומשתמש גם בשיוכים "היא/שלה" וגם ב-"הם/שלהם". היא סיפרה בעבר שהיא ביסקסואלית  ופאנסקסואלית. ביוני 2018, היא יצאה מהארון כלסבית. מתחילת 2018 ועד סוף 2018, סטנברג יצאה עם הזמרת מיקאלה מולני סטראוס, הידועה יותר בשם הבמה שלה קינג פרינסס. בראיון שנערך ביולי 2017 אמרה סטנברג שהפסיקה להשתמש בטלפונים חכמים, וכי היא חושבת שלטלפונים ומדיה חברתית יכולים להיות השפעה שלילית על בריאות הנפש.
ליהי תורג'מן
ליהי תורג'מן (נולדה ב-1985) היא אמנית ישראלית. זוכת פרס האמן הצעיר של משרד התרבות והספורט לשנת 2015.
ביוגרפיה
ליהי תורג'מן נולדה בפתח תקווה בשנת 1985. למדה תואר ראשון ותואר שני באמנות בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב. מתגוררת ויוצרת בתל אביב ובטורינו, איטליה.
הפרויקט בבניין הנטוש בברנר
ברבות מעבודותיה מבקשת תורג'מן לשאוב השראה מהחלל בו מציגה ומההיסטוריה של המקום בו יוצרת. בשנה האחרונה ללימודיה בבצלאל, עברה האמנית ליצור בסטודיו בתוך בניין מיועד להריסה ברחוב ברנר שבמרכז תל אביב, בניין בן כמאה שנים אשר שימש בעבר כבית ספר. היא גרה ויצרה בתוכו במשך 5 שנים, החל מ-2009 ועד 2014. הקירות המתפוררים הפכו עבורה לשדה מחקר ופעולה: היא קילפה שכבות מקירות החלל, שייפה אותם וחצבה בהם. לדבריה, ביקשה לחשוף את המקור מתחת לכל שכבות הצבע. את תהליך אמנותי זה, של גילוי המבנה אשר עומד להיחרב ותיעודו, הציגה לראשונה בתערוכת היחיד שלה "פרדה לבנה" בשנת 2012, בחלל האמנות רוטשילד 69 שבתל אביב. בתערוכה הציגה את תוצרי עבודתה במרחב הנטוש, במסגרתם שעתקה את החלל המתפורר שבו יצרה. תורג'מן העתיקה באמצעות גרפיט ופחם את מרקמם של הקירות המתקלפים. בכך הפכו הקירות החשופים למעין רישום הכנה לציוריה, אשר עליהם הוסיפה התייחסויות לאלמנטים אדריכליים. התוצאה אשר הוצגה בתערוכה הייתה שני טריפטיכונים מונומטליים וכן ציור נוסף המתארים את קירות המבנה המיועד להריסה, אשר אופיינו בתחושת פאר לצד קריסה, כמו "ארכיטיפים סכמטיים של אתרי קדושה", לדברי אוצרת התערוכה נועם סגל. הבדים בהם השתמשה הושענו במשך זמן ממושך על קירות הזרועים כתמי צבע, עובש וטיח מתקלף, ובכך המשיכו לתעד בתוכם את הזמן, הבליה וההזנחה. יצירותיה מתקופת שהותה במבנה הנטוש ברחוב ברנר הוצגו אף במסגרת פרויקט "קיר בעיר" של עיריית תל אביב יפו – קיר דרומי של בניין העירייה אשר הוסב החל משנת 2013 להוות מצע לתצוגת עבודות אמנות המתכתבות עם המקום.
יצירות נוספות
תפישת הציור כמרחב הממפה ומשמר את המקום, ליוותה גם את המשך דרכה של תורג'מן בתערוכות "כושי אטלס" (2013, גלריה ג'ולי מ') ו"תיקון עולם" (2014, בצלאל), שבהן בדי הציור המונומנטליים שהוצגו על גבי הקירות והרצפה ביטלו את ההפרדה של הצופה בין העולם האמיתי למדומיין.
בתערוכה "מנגד" אשר הציגה ב-2016 ביחד עם האמנית פני הס יסעור במוזיאון וילפריד שבקיבוץ הזורע, הציגה תורג'מן רישומים המכילים פרשנויות לתצפית אל נוף ישראלי מוכר. הרקע של רב הרישומים היה כמעט מופשט אך בחלקם היו רמזים דקים שחיברו אל מציאות מוכרת, כמו גדר תיל, או קו גבול הצפון ממבט על. לדברי האמנית, שם התערוכה, מִנּגֶדֶ, הוא שם של שיר של רחל בו הר נבו הופך להר של כל אחד, "בכל ציפייה יש עצב נבו".
תערוכה נוספת של האמנית מאותה שנה אשר התייחסה לנושאים דומים היא "center of gravity" שהוצגה בגלריה זומר שבתל אביב. תורג'מן ביקשה להתייחס לסוגיה של תפישת גבולות, מטפוריות ופיזיות, הרלוונטיות לרקע האישי של האמנית וכן למיקום עצמו. היא התייחסה לאתרים ישראלים אייקוניים, כמו כיפת הסלע בירושלים; במרכז התערוכה הוצג בד אשר תיאר את כיפת הסלע, אשר נראה שטוח כמו תוכנית טופוגרפית אווירית הנראית במפות גוגל. יצירה נוספת, "ברוך שובך בוגד", התייחסה אל הסצנה המקראית בה מתואר משה כשהוא ניצב על הר נבו. האמנית השתמשה בחומרי גלם כמו פיגמנטים, דבק וחצץ.
בשנת 2017, במסגרת תערוכת "נונפיניטו" של תושבת האמנים ארטפורט שבתל אביב, הציגה כ-8 עבודות בטכניקות מגוונות, רובן בגדלים מונומנטליים, אשר קיבלו את השם " Dig as High as You Can". גם כאן, ביקשה למפות טריטוריות ולחשוף שכבות של היסטוריה אישית וציבורית אשר לדידה היו סמויות מן העין. במסגרת התערוכה הציגה מנחת מסוקים, אשר במרכזו האות H כסימן ל-Helipad, אולם הייתה עשויה להפוך גם ל-H של Help או Home. היא ביקשה לעסוק בכוח הצורני של האות הכלואה בעיגול לצד התייחסות לתנועה הסובבת והאינסופית של ההליקופטר עצמו.
ברבאש
ברבאש (בהונגרית: Barabás) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי ברבאש
יהודים התיישבו בברבאש במחצית המאה ה-19. בית הכנסת של הקהילה האורתודוקסית נבנה בשנת 1910. במקום קיים בית קברות יהודי.
בשנת 1944, לאחר הכיבוש הגרמני, גורשו כל יהודי הכפר למחנה ההשמדה אושוויץ, רק שניים מהם שרדו אחרי המלחמה.
Ice Cream
Ice Cream (בעברית: גְלִידָה) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת בנות הקיי-פופ הקוריאנית בלאקפינק והזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז, מתוך האלבום, The Album. השיר יצא לאור ב-28 באוגוסט 2020, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-YG אנטרטיינמנט, כסינגל השני מתוך האלבום.
קלייר פוי
קלייר פוי (באנגלית: Claire Elizabeth Foy; נולדה ב-16 באפריל 1984) היא שחקנית אנגלייה, ידועה בזכות משחקה בתפקיד הראשי בהפקה של ה-BBC "דוריט הקטנה", בתפקיד ארין מתיוס בסדרה "ההבטחה", בתפקיד אנה המכשפה בסרט "עונת המכשפה" משנת 2011, והחל מ-2016 בדמותה של המלכה אליזבת הצעירה בסדרת הדרמה "הכתר"; על תפקיד זה הוענקו לה פרס גלובוס הזהב, שני פרסי אמי ושני פרסי גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
Ice Cream
השיר יוצא לאור שלושה חודשים לאחר צאת הלהיט הבינלאומי של הלהקה "How You Like That", ששבר שיאי גינס וזכה להצלחה רבה.
קלייר פוי
ביוגרפיה
פוי נולדה בסטוקפורט שבאנגליה, וגדלה במנצ'סטר ובלידס. היא הצעירה מבין שלושת אחיה. אביה היה סוכן מכירות של זירוקס.
Ice Cream
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי סלינה גומז, אריאנה גרנדה, ויקטוריה מונה וטומי בראון והופק על ידי טומי בראון, בקו בום, טדי פארק ומר. פרנקס. ביוני 2020, הוציאה הלקה את הסינגל הראשון מתוך האלבום "How You Like That". 23 שעות אחרי צאתו של הקליפ, מונה הצפיות שלו מנה כ-81,026,891 צפיות, מה שהופך אותו לסרטון הראשון בכל הזמנים שהצליח לחצות את רף ה-80 מיליון צפיות בפחות מ-24 שעות. כאשר חלפו ה-24 שעות, פורסם כי סך הצפיות שהקליפ צבר הוא 82,377,522. כמה ימים לאחר המאורע, דיווח באופן רשמי מיוטיוב כי מספר הצפיות שצבר הקליפ ב-24 השעות הראשונות לצאתו הוא 86.3 מיליון צפיות. בפחות משבוע, שבר הקליפ של השיר חמישה שיאי גינס.
קלייר פוי
ביוגרפיה
הוריה התגרשו כשהייתה בת שמונה. היא למדה בבית הספר התיכון איילסבורי לבנות החל מגיל 12. כשסיימה את לימודי התיכון, עברה קלייר ללמוד דרמה וקולנוע באוניברסיטת ג'ון מור בליברפול.
Ice Cream
קידום
ב-23 ביולי 2020, פרסמה בלאקפינק בחשבונות המדיה השונות שלה כי היא תוציא סינגל חדש מהאלבום, אך את שמו ואת מי שמתארח בו לא פרסמה, אלא נתנה למעריצים לנחש מיהו האמן שעתיד להתארח בו. כמה ימים לאחר מכן, פורסמה עטיפתו הרשמית של האלבום. ב-4 באוגוסט, פורסמה כרזה נוספת של השיר, תוך שאת האמן שמתארח בשיר עוד לא פרסמה. רק ב-12 באוגוסט, נודע באופן רשמי כי האמן שיתארח בשיר הוא סלינה גומז.
רשימות סוף שנה
"Ice Cream" נחשב בעיני מבקרים רבים לאחד השירים הטובים ביותר בשנת 2020. צוות הרולינג סטון דירגו את השיתופי הפעולה הפופ הטובים ביותר לשנת 2020, באומרם כי אחרי שנה שהייתה מסומנת בעיקר על ידי בידוד, הסגר עצמי ותחושות בדידות עקב מגפת הקורונה שהחלה בתחילת שנה שעברה, "מצאנו דרכים לשתף פעולה שהביאו לנו כמה ויברציות נהדרות ומצבי רוח לגיטימיים שיעבירו אותנו דרך 2020 ....  אבל הדבר הכי חשוב הוא שגם למרות מגפת הקורונה והסגר המוזיקה הוכיחה שאנשים מכל מרחקי העולם יכולים למצוא שותפויות יצירתיות". השיר "Ice Cream" נכלל בדירוגם ונאמר כי "קולותיהם של להקת הבנות בלאקפינק יחד עם גומז מתחלפים בצורה מושלמת, צבני ומפתה באותה מידה, בעודם מחזיקים מעמד עם נסיכת הפופ השולטת".
קלייר פוי
קריירה מקצועית
כאשר למדה בבית הספר לדרמה של אוקספורד, הופיעה קלייר בתפקידים שונים כגון "נשים בצמרת", "גבעת ווטרשיפ", ו"נגע קל".
Ice Cream
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר עלה לערוץ היוטיוב הרשמי של בלאקפינק בשידור חי ב-28 באוגוסט 2020.
קלייר פוי
קריירה מקצועית
אחרי תפקידה בטלוויזיה, היא ערכה את הופעת הבכורה שלה על הבמה המקצועית ב-DNA וב-הנס, אחד מהתפקידים בוים על ידי פול מילר בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון.
בשנת 2011 הופיעה קלייר בסרט הרפתקאות "עונת המכשפה", לצידו של השחקן ניקולס קייג'. ב-2015 גילמה את דמותה של אן בולין בסדרת הטלוויזיה "וולף הול".
החל מ-2016 גילמה את דמותה של המלכה אליזבת בסדרה "הכתר".
עתידה לגלם את דמותה של שריל סנדברג בסדרת טלוויזיה על פייסבוק
נתן זוסמן
ביוגרפיה
בשנים 1991–1995 נמנה עם סגל המחלקה לכלכלה של אוניברסיטת מערב אונטריו בקנדה. בשנת 1993 הצטרף לסגל המחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית, במסגרת מלגת אלון. בשנת 1998 ייסד, עם פרופ' אבנר דה-שליט ופרופ' דניאל אטאס, את התוכנית המשולבת: פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה. בשנים 2000–2003 כיהן כראש המחלקה. בשנת 2004 מונה לפרופסור חבר. בנוסף פעל כחוקר בתוכנית הכלכלה של מכון ון ליר בירושלים ושימש יו"ר ועדת ההשקעה של קרן ההשתלמות קה"ל. התמחה במדיניות מוניטרית, שוק ההון והיסטוריה מאקרו-כלכלית.
בשנת 2006 יצא לאור הספר "Globalization and Emerging Markets in the Nineteenth Century: Sovereign Debt and Institutions in the Golden Era of Globalization", אותו כתב עם פאולו מאורו וישי יפה.
בשנים 1996–2000 והחל משנת 2003 היה יועץ בבנק ישראל. באוקטובר 2011 מונה למנהל חטיבת המחקר של בנק ישראל. בשנת 2013 מונה כחבר בוועדה המוניטרית, תפקידים אותם מילא עד ספטמבר 2017.
בשנת 2012, עם היווסדה של "האגודה הישראלית להיסטוריה כלכלית", התמנה לתפקיד נשיא האגודה, וכיהן בתפקיד עד 2019.
זוסמן נשוי בשנית ואב לשניים.
רמי באר
רמי באר (נולד ב-3 באוקטובר 1957) הוא כוריאוגרף ורקדן ישראלי, מנהלה האמנותי של להקת המחול הקיבוצית. זוכה פרס מפעל חיים ופרס רוזנבלום לשנת 2022.
ביוגרפיה
באר נולד בשנת 1957 למשפחה של ניצולי שואה. הוריו עלו לישראל בשלהי שנות ה-40 והיו חלק מהגרעין המייסד של קיבוץ געתון. אביו הוא האדריכל מנחם באר, אשר היה גם כנר חובב. האב הנחיל את לימודי המוזיקה לבאר ושלוש אחיותיו עוד מגיל צעיר ואף הקים הרכב קאמרי יחד עם ילדיו, כאשר באר הצעיר ניגן בצ'לו. למשפחת הורי אמו הייתה הוצאת ספרים גדולה בהונגריה שלפני מלחמת העולם השנייה – הוצאת Dante.
באר נשוי ואב לשניים. אחייניתו היא השחקנית והקומיקאית גיה באר גורביץ'.
תחילת דרכו המקצועית
לצד הוריו של באר, הייתה חברה בגרעין המייסד של קיבוץ געתון יהודית ארנון. ארנון, ניצולת שואה בעצמה, נדרה בהיותה במחנה כי אם תשרוד את השואה ואת התופת תקדיש את חייה לריקוד. מיד עם הגעתה לגעתון החלה ארנון להרקיד את הקיבוץ כולו. לימים ייסדה את להקת המחול הקיבוצית. ארנון זיהתה את הכישרון של באר כבר בשנותיו הצעירות בגן ועודדה את התפתחותו המקצועית כרקדן וככוריאוגרף.
באר התחנך בחינוך המשותף בקיבוץ געתון. בשנות נעוריו למד מחול במסגרת האולפן למחול בגעתון, ניגן על צ'לו והדריך נוער בתנועת השומר הצעיר. בשנת 1996 מונה למנהלה האמנותי של להקת המחול הקיבוצית במקומה של ארנון.
שירות צבאי
בשנת 1977, לקראת גיוסו לצבא, התקבל באר ללהקה צבאית כרקדן אך בחר תחת זאת להתנדב לסיירת מטכ"ל ולשרת כלוחם. בתום שירותו הצבאי המשיך ושירת כלוחם בשירות מילואים ביחידה במשך שנים רבות והשתתף במבצעי היחידה כולל במלחמת לבנון הראשונה.
יצירותיו
בחופשות מהצבא ובכל רגע פנוי, שמר באר על קשר עם פעילות המחול בגעתון והיה מגיע לרקוד ככל שהדבר התאפשר. עם שחרורו מהצבא בשנת 1980 הצטרף באר ללהקת המחול הקיבוצית כרקדן ומיד גם ככוריאוגרף. יצירתו הראשונה עבור הלהקה הייתה "סונטינה" (למוזיקה של המלחין הישראלי פאול בן-חיים). במקביל לעבודתו בלהקה זכה באר בשנת 1981 במלגת לימודים מקרן "אמריקה ישראל" לג'ייקובס פילו (Jacob's Pillow), בארצות הברית ונסע להשתלמות היוקרתית. עם שובו פנתה אליו ארנון וביקשה ממנו ליצור מופע מחול לילדים. במענה לבקשתה יצר באר את "פטר והזאב" יצירה לילדים ונוער (למוזיקה של סרגיי פרוקופייב). בהמשך יצר באר את "קרנבל החיות" (למוזיקה של קאמי סן-סנס), יצירה בה שיתף פעולה עם אהוד מנור אשר כתב את הטקסט במיוחד עבור היצירה. בהמשך יצר באר שתי עבודות נוספות לילדים ולנוער – "המדריך לתזמורת לבני הנעורים" (למוזיקה של בנג'מין בריטן) ו"שוליית הקוסם" (למוזיקה של פול דיקא). בכל היצירות האלו שיתף באר פעולה עם יהודית גרינשפן, אשר עיצבה תלבושות ומסכות.
בשנת 1984 זכה באר בפרס ראשון בתחרות הכוריאוגרפיה ע"ש גרטרוד קראוס על היצירה "המוות בא אל סוס העץ מיכאל". ביצירה זו שיתף באר פעולה עם המלחין יוסי מר חיים אשר מלחין ליצירה מוזיקה מקורית ועם המשורר נתן זך שבהשראת שירו זה נוצר הריקוד. בהמשך יצר באר את "מחולות לשירים" בשיתוף פעולה עם המלחין שלמה גרוניך לטקסטים של משוררים ישראלים. באר הוזמן ליצור עבור להקת מחול בת שבע את "מבט" (למוזיקה מאת מרדית מונק). ב"מחולות קונצרטנטיים" הוזמן באר לשתף פעולה עם תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית (למוזיקה של איגור סטרוינסקי).
לקראת סוף שנות השמונים זכה באר במלגת לימודים לקורס לכוריאוגרפים ומלחינים באוניברסיטת גילפורד באנגליה ובפרס "יאיר שפירא" עבור תרומתו לעולם המחול הישראלי. בשנת 1987 התמנה לכוריאוגרף הבית ולאסיסטנט לניהול האמנותי של להקת המחול הקיבוצית. בעקבות האינתיפאדה הראשונה ושירותו הצבאי בעזה, יצר באר בשנת 1989 את "יומן מילואים". היצירה מטפלת בקונפליקט האישי של האדם-החייל, במציאות המורכבת של השירות בשטחים. ביצירה זו שיתף באר פעולה עם המשורר צביקה שטרנפלד, שהטקסט אותו כתב השתלב ביצירת המחול.
בשנות התשעים הוזמן באר ליצור עבור להקות מובילות ברחבי העולם. הבלט ההונגרי הזמין את באר ליצור את " תזזית". עבור להקת הבלט של בית האופרה בגרץ שאוסטריה מוזמן באר ליצור את "עיר עירומה", התיאטרון הדני החדש מזמין באר ליצור שתי עבודות: "Loops" ואת "Homeless". שתי העבודות האחרונות זיכו את באר בפרס בקופנהגן. במקביל לעבודתו בעולם, יוצר באר עבור להקת המחול הקיבוצית את היצירות "בזמן אמיתי" העוסקת בילדותו ובחינוך הקיבוצי, את "מקומשהו" העוסקת בהרס ובניה. שנה לאחר מופע הבכורה זוכה היצירה בפרס "סיכת הזהב" בפראג על הווידאודאנס "מקומשהו". לרגל 500 שנה לגירוש ספרד יצר באר את היצירה "מלאכים שחורים" שבה הוא שיתף פעולה עם המלחין הישראלי עודד זהבי אשר הלחין מוזיקה מקורית ליצירה שבוצעה על ידי הזמרת אסתי קינן. על סף סוף המילניום יצר באר את היצירה "על פי תהום". בעקבות יצירה זו זכה באר בפרס היצירה של שר המדע התרבות והספורט.
ב-1994 יזם באר את הקמת להקת המחול הקיבוצית הצעירה במטרה ליצור גוף המופיע בפני ילדים, נוער וכל המשפחה, ושרקדניו יהוו עתודת רקדנים ללהקה הבוגרת. בשנה זו יצר באר את "זיכרון דברים" העוסקת בזיכרון השואה. בשנת 1996 התמנה באר למנהלה האמנותי של הלהקה כמחליפה של ארנון.
בשנת 2002 הוזמן באר על ידי המשכן לאמנויות ליצור את היצירה "שומר מסך". ביצירה זו שילב באר הקרנות וידאו ושיתף באר פעולה עם אירית בצרי, אמנית וידאו ישראלית. את היצירה פותח וסוגר שירו של יהודה עמיחי "המקום בו אנו צודקים". "שומר מסך" זכתה בפרס ראשון במסגרת 50 שנות פסטיבל הקיץ בספליט אשר בקרואטיה, ובפרס ריקוד השנה באיסלנד. באותה שנה הוזמן באר על ידי להקת המחול ריקוויק איסלנד ובית האופרה של ברלין להעלות גם שם את "שומר מסך". בהמשך שנה זו זכתה הלהקה בראשותו של באר בפרס הביצוע של שרת החינוך ובאר עצמו זכה בפרס מפעל הפיס לאמנויות הבמה על שם לנדאו. בשנים הבאות הוזמן באר ליצור עבור להקות רבות ברחבי העולם. לבלט קרואטיה, לתיאטרון הלאומי בספליט, יצר באר את "פרפרים". כמה שנים לאחר מכן ייצור באר עבורם שוב, הפעם את " Touch" אשר זכתה בפרס המחול של השנה. עבור Northwest בגרמניה, יצר באר את With your Eyes”"; עבור בלט בזל בשווייץ יצר באר את One two…move""; עבור בלט פוזנן בפולין ובלט ברנו בצ'כיה יצר באר את היצירה "מוטולה" אשר זכתה בפרס למחול הטוב של השנה. עבור פסטיבל וולפסבורג בגרמניה מוזמן באר ליצור קופרודוקציות שונות: בשנת 2010 "בגן השחור", בשנת 2012 יצר את "אמבכלל"; בשנת 2014 יוצר את “Lullaby for Bach” (למוזיקה של באך) בה הוא משלב את שירו של יהודה עמיחי "שיר ערש" בתרגום לגרמנית (הגרסה הישראלית למופע זה נקראת "בלקאאוט").
בשנת 2005 הוזמן באר על ידי המשכן לאמנויות הבמה ליצור את "וכשהגיעה לשמש" שעלתה בבכורה עולמית על במת המשכן. על ידי פסטיבל ישראל הוזמן באר ליצור את "אקודום" שעלתה בבכורה עולמית בעת הפסטיבל בירושלים. על ידי פסטיבל ראשון לציון הוזמן ליצור את "יפוי כח" בה נוכח שירו של דויד אבידן "יפוי כח" בקריינות של דני בסן. בשנת 2008 הוזמן באר שוב על ידי המשכן לאמנויות הבמה ליצור את 60Hz לכבוד 60 שנה למדינת ישראל. בשנת 2005 זכה באר בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה ובשנת 2007 זכה באר בפרס היצירה הטובה של השנה ליצירה "מאגנום" בביצוע הבלט בתיאטרון הלאומי של ספליט בקרואטיה. להקת המחול הקיבוצית זכתה בשנה זו בפרס שרת החינוך על היצירה "אינפראדום" בה שילב באר טקסט ולחן שכתב והלחין בעצמו ומבוצע על ידי ישראל ברייט. בשנת 2013 יצר באר את היצירה "חסר השלם" אשר קיבלה את פרס "עכבר העיר" למופע המחול הטוב ביותר של השנה.
לאורך השנים הרחיב באר את פעילות המחול בגעתון. בשנת 2006 הוכרז באופן רשמי "כפר המחול הבינלאומי בגעתון", שיועד להיות מרכז בינלאומי למחול.
מרפא לבריאות
מרפא לבריאות המוכר גם בשם תרופה לבריאות או תרופה לשלמות (באנגלית: A Cure For Wellness) הוא סרט קולנוע מסוגת בבימויו של גור ורבינסקי ובכיכובם של דיין דיהן וג'ייסון אייזקס, אשר יצא לאקרנים ב-2016. עלילתו סובבת את דמותו של לוקהרט, מנהל צעיר ושאפתן בפירמת השקעות בניו יורק, הנשלח לבית הבראה מסתורי בהרי האלפים השווייצרים על מנת להשיב עמו את מנכ"ל החברה הנעדר, אולם מגלה במהרה שהמוסד המסתורי טומן בחובו סודות אפלים אשר לא ירשו לו לעזוב בקלות.
עלילה
בשעת לילה מאוחרת יושב במשרדו ביל מוריס, עובד מצטיין בחברת השקעות בוול סטריט, כאשר הוא מבחין במכתב העוטה חותם שעווה משונה בעל תחריט של צלופח. לאחר שהוא מעביר עליו את ידו הוא לפתע חש כאבים חדים בחזהו והולך לשתות מים, אך מתמוטט על הרצפה בהתקף עוויתות ומת.
לוקהרט, מנהל צעיר ושאפתן באותה חברה, נכנס אל משרדו הפינתי החדש, כאשר שניים מעמיתיו מופיעים עם בקבוק שמפניה בכדי לברכו על הקידום שקיבל לאחרונה, אולם הוא נקרא לעלות לקומת ההנהלה. חבר המנהלים חושף בפניו כי גילה מעשי זיוף שביצע בחשבונותיו, אולם מודה שהסוכנות המבקרת מחפשת אחר דמות בכירה יותר. הם מציגים בפניו את המכתב האחרון שכתב מנכ"ל החברה, רולנד פמברוק, לפני שעזב לבית הבראה בשווייץ, ומטילים עליו את משימת השבתו כתנאי לשתיקתם.
לאחר טיסתו לשווייץ ונסיעה קצרה דרך ה, אוסף אותו נהג הסניטריום, אנריקו, והשניים מגיעים יחדיו אל העיירה ההררית הקטנה בתחתית טירת בית ההבראה. בדרך מספר לו אנריקו כי במשך מאות שנים היו שייכות הטירה ואדמותיה למשפחת פון רייכמרל, אולם לאחר שהברון האחרון, אשר היה אובססיבי לטוהר דמו ולשושלתו, החליט שרק אחותו הייתה נקייה מספיק על מנת להרות את ילדיו, אסרה הכנסייה על זיווגם האסור. בתגובה התכחש הברון לאלוהים ולכנסייתו, אולם אנשי הכפר רדפו אחריו עד לקטקומבות, שם שרפו את אחותו בעודה בחיים יחד עם הטירה כולה.
עם כניסתם למקום מבחין לוקהרט במטופלים גריאטרים רבים המסתובבים באזורי המדשאות, לבושים בחלוקים לבנים ועסוקים בהתעמלות, קריקט ופעילויות פנאי שונות. אחות הקבלה מסרבת להביאו בפני פמברוק משום שלא הגיע בזמן שעות הביקור, אולם לאחר שהוא פונה אל דוקטור פיטרסון, בכיר הצוות הסיעודי, מציע לו הרופא לשוב לקראת הערב כאשר יהיה פמברוק פנוי, אז יוכל לראותו.
לוקהרט מבקש מאנריקו לחזור אל העיירה בכדי למצוא מלון בו יוכל לחכות עד לרדת החשכה, אולם בדרך למטה מתנגש רכבם בצבי ומתהפך אל צדי הכביש בתאונה קטלנית. כעבור שלושה ימים מתעורר לוקהרט בבית ההבראה ופוגש את דוקטור היינריך ולמר, מנהל המוסד, המספר לו שהודיע למעסיקיו בניו יורק על מצבו וכי אלו הסכימו עמו שבריאותו קודמת לכל.
בלית ברירה נאלץ לוקהרט להישאר בבית ההבראה, אולם הוא מחליט לנצל את ההזדמנות בכדי להשלים את שליחותו. הוא עוזב את מעונו ומגיע לחדר סאונה תת-קרקעי, שם, תחת האוויר אפוף האדים, תוקף אותו חזיון סוריאליסטי של צבי הפוסע בין החדרים המרוצפים, מוביל אותו אל לא אחר ממעסיקו. תחילה מסרב פמברוק להיענות להפצרותיו לשוב עמו לניו יורק ומכנה אותו עיוור וחולה, אך לבסוף מתפתה לדעת את המתרחש בהיעדרו, ומסכים לשוב.
בזמן שפמברוק אוסף את חפציו לקראת צאתם לדרך מסתובב לוקהרט בשטח הטירה ופוגש את חנה, אחת המטופלות במקום, אותה ראה עומדת על החומה החיצונית בטרם תאונת הדרכים בה היה מעורב. היא מזהירה אותו שאף מטופל מעולם לא עזב את המוסד. כאשר הוא שב לטירה מגלה לוקהרט שפמברוק נעלם, ומחליט להתעמת עם דוקטור ולמר בזמן סעודת הערב. ולמר מתחמק משאלותיו ומסביר שלאחר שיחתם החל מצבו של פמברוק להתדרדר. בשלב זה אפו של לוקהרט מתחיל לדמם והוא קורס על הרצפה.
בהמשך הוא נלקח לחדר משונה בו מכניס אותו צוות הרופאים למעין תא לחץ ענקי המוצף במים עם סגירתו. כעבור כמה דקות הוא פוקח את עיניו ונדהם לגלות עשרות צלופחים שוחים סביבו. צינור החמצן שלו הולך לאיבוד ביניהם והוא מאבד את הכרתו. לאחר שהאח מחלץ אותו החוצה הם מוצאים את מיכל המים ריק. חזרה בחדרו, בוחן לוקהרט את צילומי הרנטגן מתיקו של פמברוק ורואה כי שיניו נעקרו.
למחרת משוחח לוקהרט עם ויקטוריה וטקינס, מטופלת נוספת, המספרת לו שהסיבה האמיתית שהטירה נשרפה הייתה בגלל הניסויים הרפואיים שביצע הברון באנשיו. לדבריה, ב-1814 מצאו האיכרים בשדותיהם גופות מעוותות ומיובשות בדומה למומיות. היא מזהירה אותו ששוררת במקום אפלה נוראית.
עם חזרתו לפאב נתקל לוקהרט בכנופיית פאנקיסטים המטרידה את חנה ומתעמת עמם. הוא מוטח ארצה וכמעט נדקר אילולא התערבותו של דוקטור ולמר המופיע ברגע האחרון, אשר מפניו, כך נראה, מפחדים כל יושבי המקום, והשניים נלקחים בבטחה חזרה לטירה.
באותו לילה מתעורר לוקהרט ומושך את אחת משיניו החוצה לאחר שנשרה. הוא יורד לקומת המרתף ומגלה מטופלים נטולי שיניים ותאי לחץ מוזרים. לבסוף הוא נתקל בגברת וטקינס, המספרת לו שאשת הברון הייתה למעשה בהריון, וכי האיכרים תלשו את העובר מרחמה והשליכו אותו לאקוויפר שתחת הטירה. הוא נמלט על נפשו לאחר שהוא רואה צלופח שוחה תחת עורה ומגיע לחדר מלא בתאים מימיים המכילים את גופות המטופלים שראה קודם לכן במקום, וביניהם פמברוק.
צוות האחים תופס את לוקהרט ומביא אותו בפני דוקטור ולמר, הדורש לטפל בשיניו באופן מיידי מחשש לזיהום דנטלי. הוא מדגיש בפניו את חשיבות האמון השורר ביניהם, ולוקהרט מבחין בתיקו הרפואי של פמברוק, אותו גנב, בין ידיו. לאחר שולמר עוזב תופסים אותו שני האחים בזמן שהאח השלישי קודח חור באחת משיניו החותכות, אולם הוא מצליח להימלט מידיהם ומגיע לרכבו של אנריקו, אשר זה עתה הביא למקום מטופלת חדשה, ודורש ממנו לעזור לו להימלט.