cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שאה תהמאספ הראשון
מערכות חוץ ופוליטיקה 1532–1555
מאוחר יותר המשיכו להישלח מכתבים לעבר פרס מפרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה החדש, עד אשר לבסוף הם הגיעו להסכם שכאשר העות'מאנים יתקפו באירופה הפרסים יתקפו אותם במסופוטמיה כך שסולימאן הראשון (הפאדישאה) יהיה חייב לחזור מהבלקן ולשמור על הבירה שלו. התחלפות המכתבים הזו, הובילה תוך זמן קצר למלחמה העות'מאנית - ספווית שהחלה בשנת 1532 כאשר נודע לסולימאן על קיומם. בינתיים, פרנסואה הראשון, מלך צרפת ואויב האימפריה הרומית הקדושה, יצר ברית עם העות'מאנים.
המלחמה העות'מאנית-ספווית
על פועלם מאחורי גב הטורקים, סולימאן החל בשנת 1533 מלחמה נגד הספווים, טיעונו להצדקת המלחמה כלל את הפעולות של הספווים נגדו כמו גם מלחמת דת נגד השיעים. תהמאספ ידע כי מלחמה ישירה עם הטורקים תחריב את ממלכתו ולכן פעל בשביל להתיש את הטורקים.
הטורקים ובראשם איברהים פאשא, צעדו לעבר הבירה הפרסית בתבריז, הם עברו דרך רכסי ההרים של הזגרוס, הרים הקשים לתנועה ובהם חיילים רבים וטובים מתו ונעדרו. למרות כל השטח שכבשו הטורקים, לא נפגשו בכל התנגדות. כאשר הגיעו לתבריז הייתה העיר ריקה.
הכוחות המשיכו דרומה בדרך מזרחית להרי הזגרוס וכבשו את בגדאד, כל זאת ללא שום הצקה אל צבאם. בנקודה זאת המטה הטורקי בקונסטנטינופול ראה כי אנשיו כבשו את מערב פרס אך בכל הדרך לא נראתה אף לא נפש חיה. הדרך היחידה בה הטורקים ידעו בכלל על קיומו של הצבא היה העובדה כי כל הזרעים והגידולים החקלאיים, בשוק, בשקים ובחביות נעלמו ונותרו מהם רק פירורים. בארות מים נהרסו, שווקים נסגרו ואדמות לחקלאות נשרפו בשיטת אדמה חרוכה.
הפרסים למעשה נעו על פרשים קלים ושרפו כל שבדרכם. רק מרעב וממחסור בהספקה, הצבא הטורקי בן 200,000 חיילים ירד לכדי 170,000 חיילים ללא ירייה אחת. עקב מחסור ההספקה ובעיות קשר עם הבירה הכוחות הטורקים חזרו לממלכתם לאחר שכבשו כחצי מפרס, עד אל העיר הגדולה של ריי הגיעו כוחותיהם אך לא מעבר, מקומות כמדבר לוט לא היו בהישג ידיהם.
כאשר כבשו כמעט 1,000,000 קמ"ר הטורקים נכנסו למשא ומתן לשלום. המלחמה הייתה ניצחון טורקי מעשי; שטחיהם ההיסטוריים של ארמניה וגאורגיה חולקו בין הממלכות כך שהפרסים איבדו שטח ועדיין, למרות הכל היו אלו הפרסים שכמעט וכלל לא איבדו מכוחותיהם ויצאו החזקים מתוך המלחמה.
פליטי אצולה
בשנת 1544, הומאיון, הקיסר המוגולי, ברח לעבר חצר המלוכה של תהמאספ, לאחר שהפתאנים, ובראשם שהאר שאה סורי, הסולטאן של האימפריה הסורית הפיל אותו מהכס. תהמאספ תנן כי ייתן עזרתו להומאיון הסוני רק לאחר שהאחרון יהפוך דתו לשיעה. הומאיון הסכים ואף העניק לפרס את העיר קנדהאר בתמורה לתמיכה צבאית. בשנת 1555 הכס המוגולי כבר הוחזר להומאיון.
הומאיון לא היה היחיד שביקל מחסה בחצרו של תהמאספ. באימפריה העות'מאנית, אשתו האהובה של הסולטאן סולימאן, הורם סולטאן, התעקשה כי בנה סלים יהיה ליורש. סלים היה אלכוהוליסט בעוד בנה השני, בייזיד היה בעל יכולת צבאית גדולה בהרבה. לבסוף בייזיד מרד באביו וברח לעבר תהמאספ אשר קיבל אותו בחום ולא הרשה להחזירו לעבר סולימאן.
בשנת 1561, בעוד תהמאספ ובייזיד ישבו בסעודה בתבריז, תהמאספ העמיד פנים כי קיבל מכתב מידי הטורקים בו נאמר כי בייזיד ניסה להתנקש בחייו. בעוד העם מסביב שמע את הקריאה של שליטו, המון זעם עלה נגד בייזיד אשר נשלח למאסר.
מאוחר יותר תהמאספ שלח את בייזיד לעבר הטורקים שם הוצא להורג באשמת בגידה ומרידה.
שנים אחרונות
בשנת 1574, תהמאספ נפל לחולי בעוד הקיזילבאש נפלו שוב לתוך מלחמה פנימית, הפעם על ירושת הכס. נשותיו הגאורגיות והצ'רקסיות הביאו איתם אל חצר המלוכה כשבעה נסיכים מלכותיים שהם ממוצאן. בנוסף להם היו לשאה עוד שני ילדים טורקמנים.
תהמאספ מת לבסוף מרעל, לא ברור עם בכוונה או בטעות אך לרבות הנושא נחשד כקשור לעובדה שבשנת 1574, תהמאספ הוציא להורג את האימאם השיעי האסמאעילי ה-36 עקב העובדה ששימש סכנה לכוחו של השאה. במותו החלה לחימה בין הסיעות ובה היידיר נהרג ואסמאעיל ירש את הכס בתור שאה אסמאעיל השני.
תהמאספ ואומנויות החצר
תהמאספ היה אספן אומנויות והתעניין במיוחד במיניאטורה פרסית אשר הגיעה לשיא התפתחותה בעת שלטונו. הוא עצמו התאמן בציור ונאמר כי היה בעל כישרון מסוים. בתקופתו השתתף בכתיבת הספר "שאהנאמה של השאה תהמאספ", ספר איורים היסטורי אשר מאוחר יותר הוא נתן את הספר כמתנה לסלים השני, כעת הסולטאן החדש של האימפריה העות'מאנית.
בשנות ה-40 הוא החל לפנות יותר לכיוון חיי הדת, אוסף ציוריו נעלם ברובו בעוד הוא איבד עניין באומנות. תקופת שלטונו של תהמאספ נודעה גם בתור שיאה של השפה האזרית והספרות האזרית. תהמאספ התנגד למוזיקה, בנוסף לכך הוא הוציא מחצר המלוכה שלו את כל המוזיקאים ובעלי כל הקשר למוזיקה.
סטנקיל, מלך שוודיה
סטנקיל (בנורדית עתיקה: Steinkell, בשוודית: Stenkil ; 1030 – 1066) היה מלך שוודיה משנת 1060 לערך ועד מותו. הוא ירש על כס המלכות את אמונד הזקן והיה לראשון מלכי בית סטנקיל. מוצאו של סטנקיל ככל הנראה מוסטרייטלנד וקשר המשפחה שלו לשושלת המלכים הקודמת הייתה באמצעות נישואיו לבתו של אמונד הזקן.
סטנקיל תמך בתהליך התנצרותה של שוודיה ושיתף פעולה עם הארכיבישופות של המבורג-ברמן. אף על פי כן, כאשר רצה הבישוף אדלוורד הצעיר להרוס את המקדש הנורדי באופסלה, מנע סטנקיל בעדו, שכן הוא חשש ממרידה של הפגנים. החששות היו מוצדקות ככל הנראה. על פי הסאגה של הרוורר, בנו של סטנקיל, אינגה הזקן, הודח והוגלה על רצונו לבטל את פולחן הקרבת הקורבנות במקדש.
סטנקיל התגורר בעיקר בוסטרייטלנד, שם זכרו אותו במשך שנים כמלך "שאהבתו לתושבי המחוז עלתה על אהבתו לשאר נתיניו", והוא זכה לשבחים כקשת מעולה.
המסורת שעל פיה נערץ סטנקיל על ידי הגותים קיבלה חיזוק במחזור העולם של סנורי סטורלוסון. בנאום שנשא תורביד "שומר החוק" מוסטרייטלנד לפני הקרב נגד האראלד השלישי, מלך נורווגיה, הוא ביטא את נאמנותם של הגותים לסטנקיל:
על פי האגדה, נקבר סטנקיל בגבעה המלכותית ליד לוודן שוסטרייטלנד. שני בניו, אלסטן ואינגה הזקן, מלכו אחריו.
זרם אויאשיו
זרם אויאשיו (ביפנית: 親潮), הידוע גם בשמות זרם אויה סיוו, זרם אוחוצק וזרם קוריל, הוא זרם ים קר סוב-ארקטי בצפון האוקיינוס השקט. מקורו של זרם זה הוא במצר ברינג והוא זורם לכיוון דרום כשהוא נושא עמו מים קרים מאוקיינוס הקרח הצפוני לאוקיינוס השקט. סמוך לחופה המזרחי של יפן זרם אויאשיו מתנגש עם זרם קורושיו ליצירת הזרם הצפון פסיפי. לזרם אויאשיו חשיבות בהשפעתו על האקלים של המזרח הרחוק הרוסי, בעיקר בקמצ'טקה ובצ'וקוטקה, שם קו העצים מוסט בכ-10° דרומה לעומת הקו בעומק היבשה בסיביר.
מימיו של זרם אויאשיו עשירים בדגה בשל תכולת חומרי המזון הגבוהה שיש במים קרים ובשל השינויים הגדולים בפני הים, אשר יכולים להגיע לכ־10 מטרים באזורים מסוימים ותורמים לזמינות חומרי המזון. עם זאת, הזרם גורם לוולדיווסטוק להיות הנמל הקרוב ביותר לקו המשווה שמימיו קופאים בעונת החורף, דבר הדורש שוברות קרח על מנת להשאירו פתוח בעונה זו. אולם, לכך יש השפעה מועטה על יבול הדגה בים אוחוצק משום שהשינויים בפני הים גורמים לכך שקפיאת המים לא מתרחשת בקלות.
מייק ריינולדס (אדריכל)
קריירה
עם סיום לימודיו באונ' סינסינטי בשנת 1969, ריינולדס החל לייצר את עבודותיו הפרובקטיביות. התזה שלו פורסמה במגזין ״architectural record" ב-1971, ושנה לאחר מכן בנה את הבית הראשון שלו מחומרים ממוחזרים. המבנה שנבנה תחת פיקוחו משתמש באשפה יומיומית כמו פחיות משקה מאלומניום, בקבוקי פלסטיק וצמיגים משומשים. במקום להשתמש בשיטות הקונבנציונליות למחזור, אשר מנצלות אנרגיה רבה, ריינולדס משתמש במוצרים הממוחזרים כפי שהם. המבנה שלו ״thumb house" או ״בית האגודל״, אשר נבנה ב-1972, משתמש בפחיות בירה אשר קשורות יחד לכדי ״לבנים״, אשר הוצמדו יחד ואז טויחו. עיצוב ה״לבנים״ נרשם כפטנט בשנת 1973.
ריינולד קורא לבנייה מסוג זה "Earthship Biotecture", ״ביו-טקטורה של ספינות אדמה״, ואף כתב חמישה ספרים בנושא. בספריו נזכר ברגע ההארה בו הוא הבין כי כל חפץ יכול לבוא לכדי שימוש- צמיג ישן יכול להפוך למסה תרמית עמידה ורבת עצמה כאשר הוא נדחס באדמה, או בקבוק פלסטיק יכול לשמש כבידוד.
במהלך השנים הוא בנה ומכר את בתיו הניסיוניים והמשיך לשפרם על ידי ניסוי וטעייה. עם הזמן, ספינות האדמה כללו תכונות שעזרו להן להיות נוחות עבור הדיירים בעוד הן מתקיימות ללא חיבורים לתשתיות קיימות. לוחות סולארים וקירור גיאותרמי נוספו לעיצוב. הבתים יוצאי הדופן תפסו את תשומת לבם של מפורסמים ופעילים למען איכות הסביבה וכמה מהם אף הזמינו ממנו ספינות אדמה יוקרתיות עבורם.
אף על פי שריינולדס תמיד הבהיר את אופיו הניסיוני של בתיו, מספר קונים שבתיהם לא עלו יפה ביחס לציפיותיהם הגישו נגדו תביעות והתלוננו על פגמים, כגון גגות דולפים ובקרת אקלים לא נאותה. מדורבנים מהטענות הרבות נגד ריינולדס, מועצת האדרכלים של ניו מקסיקו שללה את רישיון האדריכל שלו, בטענה שהבתים שתכנן הם לא חוקיים ולא בטיחותיים. בשנת 1990, ריינולדס ויתר על רישיונו לעסוק באדריכלות ובנייה בניו מקסיקו אחרי שנה של מחלוקות עם מספר לקוחות.
עם עליית החששות מפני התחממות כדור הארץ, עלה מעמדו של ריינולדס כ"נביא" התנועה הירוקה. סרט דוקומנטרי משנת 2007 בשם ״Garbage Warrior״, ״הלוחם בזבל״, מהלל את חייו ועבודתו. בסרט ריינולדס מצוטט באומרו שנפל לדיכאון כבד לאחר שרישיונו נשלל. הוא מתאר שם את אחד מבתיו, אשר נקרא ״פיניקס״:
ריינולדס מסביר כיצד הבתים שלו יכולים לפעול מחוץ לרשת החשמל, זקוקים למשכנתא זעומה ולפעמים גם ללא משכנתא וללא תשלום עבור חשבונות שוטפים של תחזוקה.
נוכח ההתמודדות עם סוף הקריירה שלו, ריינולדס הסכים לעבוד בכפוף לחוקים המדיניים והפדרליים של הבנייה, אך לא ללא מחאה. יחסיו עם הקליינטים הקודמים אשר ספינות האדמה שלהם כשלו, לעולם לא אוחו, למרות שהתערבות המדינה הותירה חלקם מסופקים מכך שאחרים לא יפגעו באותה צורה. רישיון האדריכלות של ריינולדס הושב לו ב-2007 לאחר מאבק של 17 שנים, והוא חזר לבנות ספינות אדמה. בעקבות ההכרה בו ביקש ממנו המכון האמריקאי לאדריכלים שירצה במטה הכללי שלו בקולורדו.
שתולים (סדרת טלוויזיה טורקית)
İçerde (באנגלית: Inside, בעברית: שתול/בפנים) היא סדרת דרמה טורקית מסוגת אקשן, ששודרה לראשונה 19 בספטמבר 2016 עד לתאריך 19 ביוני 2017, בערוץ הטורקי Show TV. ובארץ ישראל הטלנובלה הטורקית שודרה פעמיים, כאשר ההקרנה הנוספת החלה בין התאריכים 5 בנובמבר 2019 - עד 2016. מככבים בה צ'אגאטאי אולוסוי, אראס בולוט אינמלי, צ'טין טקינדור, בנסו סוראל ודמלה קולביי. שני השחקנים הראשיים צ'אגאטאי אולוסוי, ואראס בולוט אינמלי קיבלו ביקורות ופידבקים חיוביים על משחקם. את הסדרה ביים אולוץ' ביירקטאר.
עלילה
הסדרה עוקבת אחרי סיפורם של שני אחים, סארפ (צ'אגאטאי אולוסוי), ואומוט (אראס בולוט אינמלי), אשר הופרדו בילדותם, ובסופו של דבר שניהם גדלים לצדדים שונים של החוק.
אביהם של אומוט וסארפ, מטין, עובד כרוצח שכיר באחד ממנהיגי המאפיה החזקים ביותר ברחבי איסטנבול, ג'לאל דומאן (צ'טין טקינדור). כאשר מטין נאסר, ג'לאל חוטף את ילדו הקטן של מטין בן השלוש אומוט כדי לוודא שמטין לא יבגוד וילשין עליו אל המשטרה. סארפ ואמו פוסון (ניהאל קולדס) אף פעם לא גילו את האמת מאחורי ההיעלמות של אומוט, כאשר מטין מת בבית הכלא מבלי לגלות להם שום דבר. שניהם חושבים שאומוט מת אחרי שהמטה המרכזי ללוחמה בפשע מאורגן מביאה להם את חולצתו של אומוט המלאה בדם, וסארפ גדל ומאשים את עצמו למה שקרה לאחיו ונרדף ללא הפסקה בגלל אובדנו.
שנים עברו, סארפ הורחק מאקדמיית לשיטור שבוע לפני סיום שנת לימודיו על ידי מפקדו, יוסוף קאיה (מוסטפא אוגרולו). בטקס הסיום לשנת לימודיו, הוא תוקף את יוסוף בנשק חם ונשלח למאסר עולם לשנה שלמה. לאחר מכן נחשף כי סארפ ויוסוף תכננו הכל על מנת שסארפ יסתנן לתוך כנופייתו של ג'לאל כשוטר סמוי כדי לעזור למשטרה לעצור אותו. סארפ נחוש אפילו יותר כדי לחסל את ג'לאל אחרי שמגלה שהוא עומד מאחורי ההיעלמותו של אחיו אומוט. הדברים מקבלים תפנית בלתי צפויה כאשר סארפ מוצא את עצמו מתאהב במלק יילדיז (בנסו סוראל), בתו המאומצת ועורכת דינו של ג'לאל, אשר לא יודע שהם קרובים אחד לשני, בנוסף היא חברתו הקרובה ביותר של אחיו אומוט.
שחקנים ודמויות
אסיר לשעבר שהופך לחלק מכנופייתו הפנימית של ג'לאל, אשר למעשה צעד זה נראה כמו עקבותיו של אביו אשר עבד גם עם ג'לאל. הוא למעשה עובד כשוטר סמוי בהוראתו של יוסוף קאיה כדי לאסור את ג'לאל דומאן, אשר מאשים אותו במותו של אביו, ובהיעלמותו של אחיו אומוט, אשר משפיע עליו. לסארפ יש בעל רגש מאוד חזק של צדק, חכם ובעל כלים רבים. מצליח להרוויח את אמונו של ג'לאל, ואינו מתגלה כשוטר. הוא מתאהב במלק, בתו של ג'לאל, ומוצא את עצמו מסוכסך עם מרט קארדאה אשר למעשה הוא אחיו הביולוגי, אומוט. בסוף הסדרה סארפ הופך למפקד במטה המרכזי ללוחמה בפשע מאורגן, והופך לחבר של איילם.
שוטר מושחת בקבוצתו של יוסוף קאיה, אשר עובד כחפרפרת בהוראת ג'לאל דומאן. היה גדל ברחובות, כאשר נאלץ למכור מפיות וסבל מהתעללות גופנית מתמדת בידי עוזרו לשעבר ואויבו של ג'לאל, ג'ושקון. הוא לא מודע למציאות האמיתית, בכך שג'לאל, הבן אדם אשר "אימץ" אותו, אשר רואה בו כאבא, הוא גם הבן אדם אשר הורה לחטיפתו. כתוצאה מהטראומה שסבל כילד, הוא האמין בכמה אנשים, ואין לו חברים חוץ ממלק, אשר אוהב ורואה בה כאחותו. הרצון העז שלו הוא מציאת משפחתו הביולוגית. מרט הוא בן אדם על בעל ביטחון רב ביכולותיו עד כדי יהירות ומצליח להציל את ג'לאל מהכלא לא פעם במהלך הסדרה. הוא מתאהב באיילם, חברת הילדות של סארפ, וחש חיבה רבה לפוסון, אימו האמיתית, השפעותיהם של שני הנשים למעשה גורמת לו לספקות רבות במעשיו. בסופו של הסדרה משתחרר מהכלא לאחר שהודה במעשיו לאחר שהיה חבר בכנופיה של ג'לאל ועבד יחדיו כחפרפרת במטה המרכזי ללוחמה בפשע מאורגן.
נהוג להיקרא על ידי מכריו כג׳לאל שישקבב בגלל היותו עובד במסעדת קציצות בשר על שיפודים. מנהיג ראש הכנופיה החזקה ביותר באיסטנבול. תמיד ניצל מלהיכנס לכלא על פשעיו שפשע בעזרת חבריו לכנופיה כולל חטיפת הילד אומות כאשר היה קטן, ורציחת אמה של בתו מלק. נטול אמפתיה, אכפתיות לחלוטין, הוא אינטליגנטי, מניפולטיבי מאוד ושקרן טוב מאוד, מסוגל להחדיר לאומות ולמלק מסירות עמוקה כלפיו. מוצא את שניהם ברחוב, ומגדל אותם כרצונו, הוא מחשיב את סארפ כאחד מן האנשים האמינים ביותר, ולא מודע בכלל ברב חלקי הסדרה את תפקידו האמיתי של חברו, כשוטר סמוי למעשה. בסופו של דבר, ג'לאל נעצר ונשלח לבית הכלא, אך בעקבות זאת הופך להיות משוגע ומתאבד בעזרת חבל.
מפקד משטרה במפקדת המשטרה הנקראת המטה המרכזי ללוחמה בפשע מאורגן, אשר עוקב אחרי ג׳לאל כבר הרבה שנים, וחלומו לעצור אותו. שנאתו העזה לג׳לאל באה מן העובדה שג׳לאל השתמש בו מאחורי גבו בצעירותם כדי להרוג את אחד מיריביו; כתוצאה מכך יוסוף הרגיש אשם בבגידתו של ג׳לאל, והתחזקותו כראש הכנופיה המסוכנת ביותר ברחבי איסטנבול, ונהיה נחוש יותר לעשות כל מה שידיו יכולות על מנת להכניס אותו לכלא. אביו של ג׳וקאהן, אשר ממלא את תפקידו של אביו לכמה ימים לאחר מותו של מפקד יוסוף. לבסוף המפקד יוסוף מת מנשק חם הנהרג על ידי דאווט אחד מאנשיו של ג׳לאל בהוראותיו, והופלל אל סארפ כחלק מתוכניתו של אומוט.
אמם של סארפ ואומוט, ואשתו של המנוח מטין. חיה באפלה בנוגע למעשיו ופעילותיו של בעלה ועזבה אותו לאחר שנעצר, משום שחשה נבגדת במעשיו ולא רצתה שילדיה יהיו קשורים לרצח. היא הושפעה עמוקות מהיעלמותו של אומוט בנה, וממאסרו של לכאורה של בנה סארפ. היא אישה נחמדה, נעימה ואמיתית ושנאה עזה לג'לאל, אותו היא מאשימה שהרס את אושר ושמחת משפחתיה.
עורכת הדין ובת המאומצת של ג'לאל, וחברתו הטובה ביותר של אומוט אשר יחדיו גודלו יחד. הוריה נרצחו כאשר הייתה ילדה, ולאחר מכן הולצה לגור ברחוב תחת השגחתו של ג'ושקון, שם פגשה את מרט. היא אינה יודעת שהיא למעשה הבת הביולוגית שלו; הוא למעשה גם אחראי ישירות לרצח של אמה. אין לה חברים חוץ ממרט, שכולם מאוימים מהקשרים ההדוקים שלה עם כנופייתו של ג'לאל. היא אישה אכפתית, אך גם מהירה לתרץ תירוצים כדי להגן על מעשיו של ג'לאל בגלל הכרת התודה ואהבתה אליו. היא מתאהבת בסארפ מבלי לדעת שהוא למשעה שוטר סמוי אשר רוצה לעצור את אביה הביולוגי. בסופו של דבר היא מתה בזרעותיהם של סארפ ומרט על ידי אויביו של ג'לאל אשר רצו להרוג את סארפ רגע לפני שהיא אומרת להם שהם למשעה אחים.
איילם היא צלמת, שכנה, וחברת ילדות של סארפ ואומוט. היא איננה קרובה למשפחתה בגלל העובדה שמתייחסים אליה כחברה ולא כבתם. היא אוהבת את פוסון וסארפ והייתה רוצה שהם יהיו משפחתה האמיתית, ומאוד מתחברת לשניהם, היא מתאהבת במרט והיא איננה יודעת שהוא למעשה אומוט או שיש לו קשר עם ג'לאל. בסוף הסדרה הופכת לחברה של סארפ.
רוצח ואחד מאנשיו הכי מהימנים של ג'לאל, דאווט בתחילת הסדרה הוא אחד מן האנשים בכנופייתו של ג'לאל שלמעשה אינה נתגלה למשטרה. הוא מסור לחלוטין לג'לאל, מציית לפקודותיו של ג'לאל ללא היסוס, ומסיים את עבודתו כמו שצריך ללא עקבות, ויש לו אובססיה למלק עד כי מילוי ארון עם תמונות שלה. שונא מאוד את סארפ מפני שמלק אוהבת את סארפ ולא אותו ובנוסף לאחר שנכנס לכנופייתו של ג'לאל, סארפ נהפך לאחד מן אנשיו ההימנים ביותר, יותר מדאווט עצמו, על כן הוא שונא אותו. מרבה לחבוש כובע וכפפות, וגר בקרוואן באמצע היער ללא תעבורה, אוהב כלי נשק וחברו הטוב ביותר הוא מוניק אשר מכנה אותו מכוער או גבוה בשל גובהו או תיאור חיצונו.
ג'ולי צ'אבס רודריגס
ג'ולי צ'אבס רודריגז (באנגלית: Julie Chavez Rodriguez; נולדה ב-1979) היא מנהלת ופעילת זכויות פוליטיות אמריקאית, בין 2008 ל-2016 כיהנה רודריגס כעובדת בממשל אובמה, בתחילה עבדה אצל מזכיר הפנים של ארצות הברית ואחר כך הועברה לעבוד במשרד למעורבות ציבורית של הבית הלבן.
ביוגרפיה
רודריגס נולד בדלאנו שבקליפורניה, רודריגס הית בת למשפחה של פעילי עבודה שהיו חברי אגודת "הפועלים החקלאיים הלאומית", הית בתם של צ'אבלס רודריגס וארתור רודריגס וכן הייתה נכדתו של פעיל זכויות האזרח, סזאר צ'אבס. רודריגז עשתה את לימודיה האקדמיים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם קיבלה תואר ראשון בלימודי אמריקה הלטינית.
בין 2001 ל-2008 הייתה מנהלת תוכנית בקרן שהוקמה על שם סבה, קרן סזאר צ'אבס, בנוסף לכך ב-2008 היה הייתה מתנדבת במשרה מלאה בקמפיין הבחירות בקולרדו של המועמד הדמוקרטי בבחירות לנשיאות שנערכו באותה שנה, ברק אובמה וכבר ב-2009 עם כניסתו של אובמה לתפקיד נשיא ארצות הבברית שימשה רודריגס כסגנית מזכ"ל העיתונות של מזכיר הפנים, קן סלזאר , בנוסך לכך בין 2011 ל-2017 עבדה במשרד למעורבות ציבורית של הבית הלבן, בהמשך היא ניהלה את תוכנית ההסברה של הבית הלבן לקהילה הגאה, ללטינים, למוסלמים, לנוער וכן לקהילות מיעוט נוספות.
ב-2017, רודריגס קיבלה משרה בקמפיין הבחירות של הסנאטורית קמלה האריס, האריס רצה לבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו ב-2020 אך לבסוף החליטה האריס להסיר את מועמדותה כבר בסוף 2019, אך עם בחירתה של האריס למעומד הדמוקרטית לסגנית הנשיא החליטו האריס והמועמד לנשיאות, ג'ו ביידן למנות את רודריגס ליועץ בכירה בתחום ההסברה לקהילה הלטינית במהלך הקמפיין של השניים.
בנובמבר 2020 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי רוגריגס תהיה מנהלת משרד הבית הלבן לעניינים בין-ממשלתיים בממשלו העתידי.
הארמייה ה-12 (בריטניה)
הארמייה ה-12 של הצבא הבריטי הייתה ארמייה בריטית שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הארמייה ה-12, הייתה במקור ארמייה מומצאת. כהכנה לקראת הפלישה לסיציליה, ביצעו בעלות הברית מבצע הטעייה שנודע בשם "מבצע קציצה". במסגרת מבצע זה, ניסו בעלות הברית לשכנע את הוורמאכט כי הפלישה תתרחש ביוון ובסרדיניה במקום בסיציליה. כחלק מהמבצע, "הוקמה" הארמייה ה-12 אשר נועדה כביכול לפלוש ליוון, ומשם להסית את טורקיה להצטרף לבעלות הברית ולחבור אל הצבא האדום בחזית המזרחית. הארמייה כללה 10 דיוויזיות, חלקן אמתיות חלקן מומצאות, ואף הוכן עבורה סמל מיוחד.
ב-28 במאי 1945 הוקמה הארמייה באמת במסגרת הזירה הדרום-מזרח אסייתית. הארמייה הוקמה במטרה לסיים את המערכה על בורמה, ולאפשר לפנות את הארמייה ה-14 לצורך כיבוש מחדש של מלאיה וסינגפור. הארמייה ה-12 הורכבה מיחידות שנלקחו מהארמייה ה-14, והמטה שלה הורכב מהמטה של הקורפוס ההודי ה-33. אוליבר ליס, מפקד קבוצת הארמיות ה-11, שאליה היו כפופות שתי הארמיות, רצה בתחילה שעל הארמייה יפקד ויליאם סלים. עם זאת, סלים העדיף לפרוש ולא לעזוב את הארמייה ה-14, ובשל לחץ כבד שהופעל עליו נאלץ ליס לוותר ולמנות כמפקד הארמייה ה-12 את גנרל מונטגיו סטופפורד. הארמייה ה-12 רדפה את כוחות הארמייה ה-28 היפנית עד מחוץ לגבולות בורמה, והמשיכה לפעול מספר חודשים גם לאחר סיום מלחמת העולם השנייה. ב-1 בנובמבר היא פורקה והפכה להיות פיקוד בורמה.
Imposible Amor
Imposible Amor (בעברית: אהבה אסורה) הוא סינגל שהוקלט על ידי זמרת הרגאטון הדומיניקנית נאטי נטשה, ביחד עם הזמר-יוצר הקולומביאני מאלומה, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Nattividad. השיר יצא לאור ב-22 בספטמבר 2021, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין ופינה רקורדס, כסינגל השביעי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-93 בארגנטינה הוט 100, וה-34 במצעד השירים הלטיניים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי רומנס, רפאל פינה, אלנה רוז, מאלומה ונאטי נטשה והופק על ידי רומנס ואדג'. השיר יצא כסינגל השביעי מתוך Nattividad, יומיים לאחר יציאתו הרשמית של האלבום עצמו במטרה לעזור בקידום המסחרי שלו ברחבי העולם. כמו כן, נחשב "Imposible Amor" לשיתוף הפעולה הראשון בין נטשה למאלומה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-28 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של נאטי נטשה ב-24 בספטמבר 2021, בשידור חי. הקליפ מציג את נטשה כשהיא נמצאת במספר מקומות שונים; בריכת שחייה, הבית שלה ומקומות נוספים. במהלך הקליפ, היא מחליפה כמה תלבושות. כמו כן, סצנות שונות בהן מופיע מאלומה צולמו בשחור-לבן.
נכון לאפריל 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-50 מיליון צפיות.
אלכסנדרו פלכטנמאכר
רקע משפחתי, ילדותו ולימודיו
אלכסנדרו פלכטנמאכר נולד ביאשי כבנו של המלומד והמשפטן ממוצא גרמני כריסטיאן פלכטנמאכרׁ (1785-1843). כריסטיאן פלכטנמאכר היה סקסוני טרנסילבני יליד בראשוב שהתיישב בשנת 1813 במולדובה להזמנת השליט סקרלט קאלימאקי כדי לשמש לו ליועץ משפטי וללמד למשפטים. פלכטנמאכר הבן גדל בבית מוזיקלי כשאמו ידעה לנגן היטב בפסנתר ואביו היה בעצמו חובב תיאטרון ומוזיקה. ביאשי אלכסנדר למד פסנתר אצל אמו, אחר כך אצל פאול הטה. כינור למד אצל ו'''י. לייטנר'''. עוד בגיל 11 התחיל לנגן ככנר בלהקה הלירית הצרפתית מיאשי עד שנשלח ללימודים בווינה עם מלגה שקיבל מהבויאר המלומד והסופר קוסטאקה קונאקי. למד בין השנים 1837-1840 בקונסרבטוריון של וינה כתלמידם של יוזף בֶהם ויוזף מאיזדר (כינור) וניגן לאחר מכן לפרק זמן בתזמורת התיאטרון "קרנטרטור" (Kärntherthortheater).
פעילותו ככנר, מנצח ומורה
עשה בהמשך סיורים באירופה ובמולדתו ככנר ובשנים 1843-1842 היה לכנר ראשי של להקה "מריה תרזה פריש" ביאשי. ניגן בסלונים של משפחות האצולה ביאשי, בבתים של הלוגופט באלש, של הנסיכה דידיצה מברוקרדט ושל גאורגה אסאקי, שבהם התנהלה רוב הפעילות המוזיקלית בעיר.
ב-1844-1847, עדיין בבירת מולדובה, עבד כמנצח התזמורת של התיאטרון הלאומי שבניהולו של מאטיי מילו. ב-1847 ערך סיור קונצרטים מוצלח ברוסיה. אחרי שהשתלם בפריז בשנים 1847-1848 והצטרף לפעילות המהפכנית שפרצה ב"אביב העמים" במולדובה. בשנת 1852, ממורמר בגלל הקשיים שהעלו לפניו שלטונות בנסיכות, עבר פלכטנמאכר לוולאכיה השכנה וכיהן כמנצח בתיאטרון של בוקרשט בין השנים 1852-1853. ב-1853 נשא לאשה את מריה, בת לבית מברודין, אשה משכילה ומיוחדת, שחקנית בקראיובה בצעירותה, שעמדה לצידו למשך 30 שנה. במשך חמש שנים (1853-1858) ניצח פלכטנמאכר על תזמורת התיאטרון בקראיובה והיה למייסד החינוך המוזיקלי בבירת אולטניה. בין השנים 1858–1879 חזר לנצח על תזמורת התיאטרון הלאומי של בוקרשט. את פעילותו בתחום ההוראה התחיל בבית הספר הקרוי "המוסד המקהלתי" Aşezământul choral (1860-1863 בבוקרשט כמורה לכינור, צ'לו ופסנתר. בשנים 1863-1864 לימד הרמוניה וכינור ב"בית הספר למוזיקה קולית וכלית" (Şcoala vocală şi instrumentală).
פסגת הקריירה שלו הייתה יסוד הקונסרבטוריון למוזיקה בבוקרשט בשנת 1864 (לפי החלטת השליט אלכסנדרו יואן קוזה) וניהולו כמנהל ראשון בין השנים 1864-1869. פלכטנמאכר לימד שם כפרופסור לכינור (והרמוניה) במשך 31 שנה (1864-1895.
המחצית השנייה של חייו
הדחתו מתפקיד מנהל הקונסרבטוריון בשנת 1869 גרמה לו לעוגמת נפש. פקד בו בהמשך אסון של מות בנו היחיד. לתקופות ארוכות העדיף לשהות, בחברת אשתו, בבית בכפר מצאו (Măţău) על יד קמפולונג מוסצ'ל. שם התחיל לכתוב את האופרה ההיסטורית שלו, "הנערה מקוזיה" אך לא הצליח לסיימה. אחרי שהתאלמן, ביתו בער בדליקה יחד עם רבות מעבודותיו. בנימוק שפעם קיבל פרס לאומי בשווי 300 ליי, השלטונות סירבו להעניק לו מאוחר יותר קצבת זקנה כלשהי. בגיל 75 הפסיק לנגן בכינור בגלל מחלה. עמיתים כמו המלחין אדאורד קאודלה ושחקנים של התיאטרון הלאומי בבוקרשט נתנו הצגה שהכנסותיה הוענקו לו כעזרה למחייתו. פלכטנמאכר נפטר בבוקרשט בינואר 1898 והובא לקבורה בבית הקברות "בלו". אשתו, מריה (1838-1888), הייתה שחקנית תיאטרון בצעירותה, ובבגרותה מורה, עיתונאית וסופרת, פעילה למען זכויות הנשים.בשנים 1879-1884 היא הוציאה כתב עת בשם "פֶמֶיָה רומֶנֶה" (Femeea română, "האישה הרומנית") שהמוטו שלה היה "חירות באמצעות האור" (Libertate prin lumină). מריה פלכטנמאכר הייתה ידועה גם כמארגנת מופעי צדקה שהכנסתם הייתה מוקדשת לעזרה לאמנים ולמוזיקאים נזקקים.
תרומתו כמלחין
פלכטנמאכר הלחין את האופרטה הרומנית הראשונה - באבה חרקה (הבכורה ב-26 בדצמבר 1848 בתיאטרון הלאומי ביאשי) - על מילים של השחקן והבמאי מאתיי מילו. כמו כן הצטיין כמלחין למוזיקת במה - בעיקר ל"קופלטים" ול"ודבילים" פרי עיטם של סופרים כמו וסילה אלכסנדרי, קונסטנטין נגרוצי ואחרים. אבל שיתוף הפעולה הכי פורה היה לו עם אלכסנדרי. על מילות משורר זה הלחין גם שירים פטריוטיים שנשארו פופולריים עד היום ובראשם "הורת האחדות". פלכטנמאכר הלחין גם ריקודים בסגנון עממי רומני - בעיקר מסוג "הורה" ו"סרבה". הקטעים שכתב פלכטנמאכר לוודבילים היו מגוונים - פזמונים, שירי לכת, ואלסים, סרנדות, שירים קומיים וליריים, אותות כֵּליות או קוליות וכו'. מנגינותיו הושפעו על ידי הפולקלור הרומני ומוזיקת הלאוטארים הצוענים וגם על ידי ז'אנרים אופנתיים כמו הרומנסות העירוניות, הריקודים הסלוניים וכדומה.
יצירות
פלכטנמאכר השאיר כ-600 יצירות מוזיקליות. וודביל מאת וסילה אלכסנדרי
Adio patriei (שלום לך מולדת) למילים של אלכסנדרי בוצעה בפסנתר על ידי פרנץ ליסט ברסיטל שנתן ביאשי ב-11 בינואר 1847.
יוזף סטפן
יוזף סטפן (בסלובנית: Jožef Stefan; בגרמנית: Josef Stefan; 24 במרץ 1835 – 7 בינואר 1893) היה פיזיקאי ומשורר ממוצא סלובני שנולד והתגורר באוסטריה. הוא עבד באוניברסיטת וינה, והישגו המוכר ביותר הוא חוק סטפן-בולצמן בתחום התרמודינמיקה, שנקרא על שמו ועל שם תלמידו, לודוויג בולצמן. נושאים נוספים שחקר סטפן היו זרימה והולכת חום בנוזלים, אידוי ודיפוזיה ואלקטרומגנטיות.
שנותיו הראשונות
סטפן נולד בכפר סנט פיטר, ליד העיירה אבנטל (Ebenthal, כיום במחוז קלגנפורט-לאנד במדינת קרינתיה) באימפריה האוסטרית לשני הורים ממוצא סלובני. משפחתו הייתה צנועה: אביו, אלכסנדר סטפן, היה עוזר טוחן ואמו, מריה סטרטיניק, עבדה כמשרתת.
סטפן סיים בית ספר יסודי בקלגנפורט, וכבר שם הפגין כישרון, כך שהומלץ להוריו שימשיך ללמוד. ב-1845 הוא החל ללמוד בגימנסיה של קלגנפורט, שם למד לפיזיקה אצל פרופ' קרל רובידה (Karel Robida), אשר כתב את ספר הלימוד הראשון בפיזיקה בשפה הסלובנית. סטפן חווה את השנה המהפכנית 1848 כילד בן 13, מה שנטע בו חיבה והשראה לספרות סלובנית.
לאחר שסיים את התיכון ראשון בכיתתו, שקל קצרות להצטרף למסדר הבנדיקטינים, אך עניינו בפיזיקה ניצח והוא עזב לווינה ב-1853 במטרה ללמוד פיזיקה ומתמטיקה. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת וינה ב-1857, כאשר במהלך שנות לימודיו הוא גם כתב ופרסם מספר שירים בסלובנית.
מחקר מדעי
לאחר סיום לימודיו, סטפן המשיך והתקדם בסולם התפקידים באקדמיה: תחילה לימד פיזיקה באוניברסיטת וינה והחל משנת 1866 היה מנהל המכון לפיזיקה. בהמשך היה סגן נשיא האקדמיה של וינה למדעים וחבר במספר מוסדות מדעיים באירופה. במשך חייו הוא פרסם כ-80 מאמרים מדעיים, בעיקר בעיתון האקדמיה למדעים של וינה.
תרמודינמיקה וחוק סטפן-בולצמן
הישגו המוכר ביותר הוא החוק הפיזיקלי שניסח ב-1879, המתאר את הקשר בין טמפרטורת גוף שחור (גוף אשר בולע את כל הקרינה המגיעה אליו) לסך כל הקרינה הנפלטת ממנו:
סטפן הסיק חוק זה ממדידות ניסיוניות שנעשו על ידי הפיזיקאי האירי ג'ון טינדל, והוא מדויק עבור גופים שחורים אידיאליים, אך מתאר בקירוב טוב גופים רבים. בשנת 1884 פותח גם הסבר תאורטי לחוק זה, על ידי תלמידו של סטפן, לודוויג בולצמן, ולכן הוא מוכר היום כחוק סטפן-בולצמן (החוק הפיזיקלי היחיד שנקרא על שם פיזיקאי סלובני). ההוכחה של בולצמן מתבססת על ניתוח מנוע חום אידיאלי שבו אור מספק את האנרגיה.
בעזרת חוק זה, חישב סטפן את טמפרטורת פני השמש, וקיבל ערך של 5430° צלזיוס, שהייתה ההערכה הטובה הראשונה לטמפרטורת השמש.
כיום ניתן להסיק את חוק סטפן-בולצמן מחוק פלאנק של קרינת גוף שחור משנת 1900:
תחומים נוספים
מלבד חוק סטפן-בולצמן, סיפק סטפן את המדידות הראשונות עבור מוליכות חום של גזים, טיפל בתופעת ההתאיידות, וכמו כן חקר דיפוזיה והולכת חום בנוזלים. על חיבורו בנושא אופטיקה הוא קיבל את פרס ליבן (Richard Lieben Prize) מאוניברסיטת וינה. זרימה מטיפה או חלקיק אשר נגרמת על ידי אידוי או המראה מפני השטח נקראת זרימת סטפן בזכות עבודתו המוקדמת בחישוב קצבי התאיידות ודיפוזיה.
קובאטבק בורונוב
קובאטבק בורונוב (בקירגיזית: Кубатбек Айылчиевич Боронов, Kubatbek Ayılçiyeviç Boronov; נולד ב-15 בדצמבר 1964) הוא מדינאי קירגיזי, שכיהן כראש ממשלת קירגיזסטן החל מ-17 ביוני עד 10 באוקטובר 2020. בין השנים 2011 עד 2018 כיהן כשר למצבי חירום ומאפריל 2018 כיהן כסגן ראשון של ראש הממשלה.
יוזף סטפן
תחומים נוספים
בעלות חשיבות רבה היו גם משוואותיו האלקטרומגנטיות, מוגדרות בנוטציה וקטורית, וכן עבודתו על התאוריה הקינטית של חום. הוא היה בין הפיזיקאים הראשונים באירופה אשר הבינו את התאוריה האלקטרומגנטית של מקסוול במלואה ואחד הראשונים מחוץ לאנגליה אשר הרחיבו אותה. הוא חישב השראות של סליל עם חתך ריבעי ותיקן את טעות החישוב של מקסוול. כמו כן, הוא חקר את אפקט הקרום (skin effect), תופעה שבה זרם חשמלי בתדר גבוה חזק יותר על פני שטח המוליך מאשר בתוכו.
במתמטיקה פיזיקלית, מתארת בעיית סטפן תהליכים תרמו-פיזיקליים הקשורים למעבר פאזה. הבעיה מנוסחת עבור התפלגות הטמפרטורה באמצעות מערכת משוואות דיפרנציאליות חלקיות (מד"ח) ותנאי שפה המוגדרים על שפה חופשית. הבעיה נחקרה לראשונה על ידי גבריאל לאמה ובנואה פול אמיל קלפרון ב-1831. סטפן פתר את הבעיה במרחב חד-ממדי עבור התפלגות הטמפרטורה ותנועת הממשק המפריד בין המים לקרח בתהליך התכת קרח (או הקפאת מים).
מכון המחקר המרכזי של סלובניה, אשר הוקם ב-1949, נקרא על שמו, וכן גם מכתש על הירח. חייו ועבודתו נלמדו בצורה נרחבת על ידי הפיזיקאי הסלובני יאנז סטרנד (Janez Strnad).
סינקיטיון
פרוטיסטים
בפרוטריסטים ניתן למצוא סינקיטיונים אצל חלק מהזרעים (למשל בכלורארכניופיטים, פלסמודיופורידים, האפלוספורידיאנים) ורירניות לא-תאיות, דיקטיוסטלידים, אקראסידים והפלוזון.
צמחים
כמה דוגמאות לסינציטיות צמחיות, הנובעות במהלך התפתחות הצמח, כוללות:
פטריות
סינקיטיון הוא מבנה התא הרגיל עבור פטריות רבות. מרבית פטריות בסיסה קיימות כדיקריון (דו-גרעיניות).
סיבי שרירי השלד
דוגמה קלאסית לסיקיטיון היא היווצרות שרירי השלד. סיבי שריר שלד גדולים נוצרים על ידי מיזוג של אלפי תאי שריר בודדים. הסידור הרב-תאי (הסימפלסטי) חיוני במצבים פתולוגיים כמו מיופתיה, כאשר נמק מוקדי (מוות) של חלק מסיבי שריר השלד אינו גורם לנמק של החלקים הסמוכים לאותו סיב שריר שלד, מכיוון שבאותם החלקים הסמוכים יש חומר גרעיני משלהם.
שריר הלב
תאי שריר הלב הוא דו-גרעיניים וסינקיטיון זה חשוב מכיוון שהוא מאפשר התכווצות שרירים מתואמת לאורך כל אורכם. פוטנציאלי פעולה מתפשטים על פני סיב השריר מנקודת המגע הסינפטי דרך דיסקים משולבים. אף על פי שהוא סינקיטיון, שרירי הלב שונים מכיוון שהתאים אינם ארוכים ורב-קמטים. לכן מתוארת רקמת לב כסינקיטיון, תפקודי, בניגוד לסינקיטיון אמיתי כמו בשרירי השלד.
אוסטאוקלסטים
תאים מסוימים עשויים ליצור צבר תאים, כמו תאי האוסטאוקלסט האחראים לספיחת העצם.
סינקיטיוטרופובלסט בשליה
סינקיטיון חשוב של בעלי חוליות הוא בשילוב של יונקים בעלי שליה. תאים הנגזרים מעוברים היוצרים את הממשק עם זרם הדם של האם מתאחים זה לזה ויוצרים מחסום רב-גרעיני - סינקיטיוטרופובלסט. זה כנראה חשוב כדי להגביל את חילופי תאי הנדידה בין העובר המתפתח לגוף האם, מכיוון שחלק מתאי הדם מיוחדים בכך שהם מסוגלים להכניס את עצמם בין תאי האפיתל הסמוכים. האפיתל הסינקיטיוני של השליה אינו מספק דרך גישה מהמחזור האימהי לעובר.
הפטוציטים
גם בהפטוציטים בכבד נפוצים תאים דו-גרעיניים, שמהווים כ-20% עד 40% מכלל ההפטוציטים. כמו כן, כ-20% מההפטוציטים הם אפילו תלת-גרעיניים ופחות מ-1% מהם הם אפילו בעלי חמישה גרעיני תא.
פיטר גרין (מוזיקאי)
פיטר גרין (נולד בשם פיטר אלן גרינבאום; 29 באוקטובר 1946 – 25 ביולי 2020) היה זמר-יוצר וגיטריסט אנגלי, ממוצא יהודי. בשנת 1998, נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול כמייסד פליטווד מק. גרין כתב והלחין להיטים רבים ללהקה כ"Albatross", "Black Magic woman", "Man of the World".
מגזין רולינג סטון דירג אותו במקום 58 ברשימת "100 הגיטריסטים הגדולים בכל הזמנים". ביוני 1996 נבחר למקום השלישי ברשימת "הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים" במגזין Mojo.
ביוגרפיה
גרין נולד בלונדון בשנת 1946 למשפחה יהודית. אחיו מייקל לימד אותו לנגן בגיטרה, ומגיל 11 פיטר למד בעצמו. מגיל 15 ניגן באופן מקצועי, כשבמקביל עבד בחברת שליחויות. הוא ניגן לראשונה בגיטרת בס בלהקה שנקראה "בובי דניס והדומינוס" שניגנה פופ ורוק אנד רול. גרין הושפע מלהקת הצלליות והגדיר את האנק מרווין כאליל הגיטרה שלו.
ב-1965 ניגן גיטרה ראשית בלהקה של פיטר בארדנס, שם הכיר את המתופף מיק פליטווד. בשנת 1967, הקים יחד עם פליטווד את להקת פליטווד מק, תוך שהוא מתעקש ששם הלהקה יורכב משמות הנגנים האחרים ולא משמו-שלו. גרין היה שותף לכתיבת שלושת אלבומי הלהקה ושירים רבים שכתב היו ללהיטים ואף הצליח בקריירת סולו מצליחה מסחרית משלו שפרסמה אותו עם כישורי נגינתו ושירתו.
בשנת 1970, לאחר התמודדות עם בעיות נפשיות, עזב את הלהקה בעקבות שימוש רב בסם ה-LSD. כעבור מספר שנים אובחן כחולה סכיזופרניה ואושפז בבית חולים פסיכיאטרי שם טופל בנזעי חשמל.
חיים אישיים
במהלך תקופת התדרדרותו הנפשית, התגורר עם אחיו הגדול לן ואמו. ב-1978 נישא לג'ין סמואלס, ממנה התגרש אחרי שנה אחת ולהם בת אחת, רוזבד (נולדה ב-1978).
ב-25 ביולי 2020, גרין נפטר בנסיבות טבעיות בגיל 73.
ביקוריו בישראל
פיטר גרין, שכנער סבל מהצקות בבית הספר הלונדוני באיסט אנד בשל יהדותו, ביקר לראשונה בישראל בשנת 1971 לאחר שעזב את הלהקה, ושהה כחודשיים כמתנדב בקיבוץ משמרות, באופן אנונימי. הם הכירו אותו כפיטר, ולא ידעו שהוא פיטר גרין.
בשנת 1980 ביקר שוב בארץ, והתראיין לעופר ניר במוסף "חותם" של העיתון "על המשמר", בו סיפר על שעבר עליו לאחר פרישתו מהלהקה, על עבודתו עם קשישים, על ביקורו החוזר בקיבוץ משמרות, ועל שירתה של זמרת ששירתה מצאה חן בעיניו (נורית גלרון).
מוזפר א-דין שאה קאג'אר
מוזפר א-דין שאה קאג'אר (בפרסית: مظفرالدین شاه قاجار; 23 במרץ 1853 – 3 בינואר 1907) היה השאה החמישי של פרס (איראן) מתוך השושלת הקאג'ארית, מאז הרצחו של אביו נאסר א-דין שאה בשנת 1896 ועד למותו שלו בשנת 1907.
פיטר גרין (מוזיקאי)
ביקוריו בישראל
ב 25.12.1980 השתתף גרין בג'אם סשן עם נגנים ישראלים ב"אולפני אשל" בתל אביב, מהג'אם שרדו שתי הקלטות: "משוטט ברחובות", ו"לפעמים אני עצוב". גרין מנגן שם, כהרגלו, על גיטרה לס פול השייכת לשמעון הולי. ניתן להאזין להקלטות בכתבה.
בשנת 1981 הופיע בארץ ב"קולנוע דן" בתל אביב, ונעזר רבות באחיו הגדול מייקל בנגינה בהופעה.
בשנת 1985 הופיע ב"פסטיבל הכוכבים 85" ברמת גן.
מוזפר א-דין שאה קאג'אר
ביוגרפיה
עקב משבר כלכלי קשה בפרס, המדינה הפכה למחויבת לשתי האימפריות הבריטית והרוסית, שתיהן למעשה רצו לכבוש אותה כנהוג בעידן הקולוניאליזם. למען סגירת החובות מופזר נתן לבריטים זכויות מרביות על כל מרכזי הנפט של פרס אשר התגלו בשנת 1901. בשנת 1906 השאה פעל להעביר חוקה חדשה ומודרנית. לאחר כ-40 יום מאז הקמת החוקה החדשה הוא נפטר מהתקף לב. בנו, מוחמד עלי עלה לשלטון ופירק את החוקה, מה שהביא להדחתו לאחר כשנתיים בלבד בשלטון ולהחלשות פרס בשליטתה העצמית אל מול הכוחות הקולוניאלים שרצו כאמור לכבוש אותה.
כיום מופזר זכור כרפורמיסט בעל כוונות לקרב את פרס אל המערב אך חסר היכולת להגשים את הרפורמות הללו, מה שכמעט עלה לפרס בעצמאותה. השאה נודע גם באהבתו אל הקולנוע אשר החל להיבנות באירופה ובאמריקה.
שטר הון
נייר ערך מונפק על ידי תאגיד ומקנה לבעליו זכות (claim) ביחס לתאגיד ובעקיפין, ביחס לחלק מנכסי התאגיד, לפי התנאים החוזיים והחוקיים המגדירים את נייר הערך. השימוש בביטוי "הון" ב"שטר הון" נעשה על מנת לציין ששטר ההון מקנה זכות "נחותה" או "נדחית" (junior או subordinated) ביחס לנכסי התאגיד, כלומר, זכות הקרובה לזו שיש לבעלי מניות ולבעלים אחרים של זכות ביחס להון העצמי של התאגיד, שהיא זכות לקבל נתח מנכסי התאגיד רק לאחר ששולמו חובות התאגיד לנושים האחרים והעדיפים שלו.
נייר ערך המיר
שטר הון הוא סוג של נייר ערך המיר, הניתן להמרה למניות. התמורה שהתאגיד המנפיק מקבל בגין שטר ההון נמנית עם ההון העצמי של התאגיד. שטרי הון דומים מאוד לכתבי אופציה, אולם, בדרך כלל, אין להם מחיר מימוש (הסכום שאותו יש לשלם בעת ההמרה על מנת לקבל את מניית הבסיס) או תאריך פקיעה (המועד שלאחריו כתב האופציה חדל מלהקנות זכות המרה). לפיכך, כל התמורה שהתאגיד מצפה לקבל, עבור ההקצאה העתידית של המניות שתבוצע בעת המרת שטר ההון, משולמת לתאגיד כבר בעת הקצאת שטר ההון עצמו. לעיתים, בתנאי שטר ההון נקבע מועד שרק החל ממנו ואילך ניתן להמיר את שטר ההון למניית הבסיס. כמו במקרה של ניירות ערך אחרים שהתמורה בגינם נכללת בהון העצמי, חברה אינה רשאית לבצע רכישה עצמית (buyback) של שטרי הון אלא בכפוף לעמידתה במבחני החלוקה הקבועים בחוק.
לעיתים, שטרי הון מונפקים בעת הסדר חוב הכולל רכיב של המרת חוב להון עצמי (debt-for-equity swap). במקום להעניק לנושים מניות של התאגיד, מקצים לנושים שטרי הון שיהיו ניתנים להמרה למניות במועד מאוחר יותר. זאת, בין היתר, על מנת לדחות את מועד הדילול של בעלי המניות הנוכחיים.
דוגמה לשטר הון שהוא נייר ערך המיר מהווים שטרי ההון שהוקצו על ידי טאואר סמיקונדקטור בע"מ בין 2006 ל-2009, במסגרת הסדר חוב שערכה החברה עם חלק מנושיה. במספרם הגבוה ביותר (מיד לאחר הקצאתם), היו שקולים שטרי הון אלו לכ-250% מההון העומד של מניות החברה, כך שהם יִצגו דילול פוטנציאלי נרחב למדי. עד סוף 2017, הומרו למניות, או יצאו מהמחזור באופן אחר, למעלה מ-95% משטרי הון אלו.
איגרת חוב
לעיתים אף מונפקים שטרי הון צמיתים (perpetual capital notes), שהם שטרי הון ללא מועד פדיון כלל. במקרה כזה, על אף שהמנפיק מחויב לשלם ריבית תקופתית על שטר ההון, התמורה בגינו מהווה חלק מההון העצמי של המנפיק.
וונדרסטראק (בושם)
וונדרסטראק (באנגלית: Wonderstruck) הוא בושם לנשים מבית אליזבת ארדן, שהונפק על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. שמו נגזר מאחת השורות בשיר "Enchanted", הלקוח מאלבום האולפן השלישי שלה Speak Now (2010), שעסק ברושם ראשוני. הסיסמה שלו הייתה: "ההתחלה של משהו קסום".
שטר הון
איגרת חוב
לשטרי הון יש תכונות נוספות, המיועדות להקטין את יסוד ה"התחייבות" שבהם ולקרבם אל ה"הון", כגון העובדה שלרוב הם אינם מלווים בשעבוד כלשהו וכן הקביעה החוזית כי שטר ההון נדחה (subordinated) ביחס להתחייבויות אחרות של התאגיד המנפיק – לעיתים, ביחס לכל התחייבויותיו האחרות. יתר על כן, ניתן לקבוע בתנאי שטר ההון כי התאגיד המנפיק רשאי להשעות את תשלומי הריבית והקרן בגינו, או להמירו למניות (או למכשירי הון נחותים אחרים) באופן חד-צדדי, על פי החלטת המנפיק או בהתקיים תנאים הקשורים ליציבותו הפיננסית (למשל, אם יחס הלימות ההון שלו ירד מתחת לרמה מסוימת).
וונדרסטראק (בושם)
הוא הופץ בארצות הברית ב-21 באוקטובר 2011. הצלחתו המסחרית הייתה כבירה, תוך שפורסם שוונדרסטראק ואחד מבשמיו של ג'סטין ביבר, היוו 57 אחוזים ממכירות בשמי הידוענים בשנת 2011. מעבר לכך, הפך הבושם של סוויפט לאחד מהבשמים הנמכרים ביותר באותה השנה וכתוצאה מכך יצא בושם ההמשך: וונדרסטראק אנצ'נטד.
שטר הון
איגרת חוב
תכונות אלו של שטר ההון שימושיות בעיקר עבור תאגידים שהם בנקים ומוסדות פיננסיים אחרים. בנקים מנפיקים שטרי הון על מנת לעמוד בדרישות של הלימות ההון. דרישות אלו מיועדות לשמר את יציבותם הפיננסית של הבנקים, על ידי הקפדה על יחס מינימלי, לכל הפחות, בין "הון" הבנק (המורכב מההון העצמי במובנו החשבונאי והמשפטי ומרכיבים "דמויי הון עצמי", לרבות התמורה בגין שטרי הון) לבין סך המאזן שלו. כך, שטרי הון מונפקים במטרה לקיים את הוראות משטר בזל (The Basel Accords), לרבות בזל 2, הקובע מערך מדוקדק של הנחיות לפיהן אמורים בנקים לנהל את מבנה ההון שלהם. התמורה המתקבלת בגין שטרי הון נכללת ברבדים (tiers) הנמוכים של הון הבנק, אשר השאיפה הרגולטורית היא להרחיבם ככל האפשר. עבור הבנקים, הגדלת ה"הון" באמצעות שטרי הון עדיפה על פני הגדלתו באמצעות הנפקת מניות, שכן בדרך הראשונה נמנע דילולם של בעלי המניות הנוכחיים, הן בזכויות הכלכליות (לרבות דיווידנד) והן בזכויות הממשליות (לרבות ההצבעה באספה הכללית).
וונדרסטראק (בושם)
כלפי שני הבשמים, הופנו ביקורות שונות מטעם כתבי עת שונים. וונדרסטראק סוקר בכתבי עת כדוגמת הוליווד ריפורטר, דיילי מייל, וזאת, תוך שבקוסמופוליטן תואר כ"אחד מבשמי הידוענים החדשים הטובים ביותר בשנת 2011". וונדרסטראק אנצ'נטד אוזכר בכתבי עת כדוגמת Hollywood Life.
שטר הון
איגרת חוב
תנאים דומים לאלו של שטרי הון ניתן למצוא בסוגים שונים של מניות בכורה.
וונדרסטראק (בושם)
רקע
סקוט בורצ'טה, המנכ"ל לשעבר של חברת התקליטים ביג משין רקורדס, חשף בריאיון לבילבורד כי סוויפט רצתה במקור לקרוא ל-Speak Now בשם "Enchanted", על שם השיר. הוא סיפר כי הוא היה נגד הרעיון ואמר ". לאחר מכן, סוויפט עזבה את השולחן וכשחזרה, היא החליטה על השם החדש שלו: Speak Now.
שטר הון
איגרת חוב
גם בנקים בישראל הנפיקו איגרות חוב מסוג שטרי הון. כך, לדוגמה, בנק מזרחי טפחות בע"מ הנפיק לציבור סדרה אחת של שטרי הון. מועד הפדיון הסופי של הסדרה, שהוקצתה לראשונה ב-2006, חל כעבור 100 שנים – ב-2106. תנאי שטרי ההון כוללים, בין היתר, את המנגנונים שהוזכרו לעיל: הם אינם מלווים בשעבוד; הם נדחים מפני כל התחייבויותיו האחרות של הבנק; הבנק רשאי להשעות את תשלומי הריבית והקרן על שטרי ההון, בהתקיים תנאים המעידים על חשש לפגיעה ביציבותו הפיננסית של הבנק (כגון היעדר רווח נקי במשך תקופה מסוימת); הבנק רשאי להמיר את שטרי ההון למניות, ללא זכות ברירה לבעלי שטרי ההון.
וונדרסטראק (בושם)
רקע
בהמשך, כדי לקדם את Speak Now, סוויפט שיתפה פעולה עם אליזבת ארדן והשיקה את הבושם וונדרסטראק, על שם הליריקה ב-"Enchanted". בהודעה לעיתונות אמרה סוויפט, "בושם יכול לעזור לעצב ולבנות את הרושם הראשוני והזיכרון של מישהו ממך. מרגש אותו לחשוב שוונדרסטראק יהיה משהו שייחקק בזיכרונות של מי שירכוש אותו".
שטר הון
מימון מובנה
שטר הון הוא נייר הערך הנחות (junior) ביותר המונפק על ידי תאגיד ההשקעה הייעודי (SIV) בהשקעות מימון מובנה (structured finance) או "איגוח". במאזן ה-SIV, התמורה בגין שטר ההון מופיעה תחת ההתחייבויות. אולם, זו התחייבות מטיפוס ייחודי ל-SIV והיא בעלת מאפיינים שונים מאלו של מרבית ה"התחייבויות" במאזנים. זאת, בעיקר מכיוון שה-SIV אינו מחויב להחזיר את הכסף בכל מקרה, אלא רק בהתקיים תנאים מסוימים הנגזרים מערכו של נכס בסיס מוגדר. כנהוג בתחום האיגוח, הקביעה, האם בעלי שטר ההון יקבלו חזרה את הכסף שהשקיעו או חלק ממנו, תלויה בעיקר בתזרים המזומנים הנובע ל-SIV מנכס הבסיס בו השקיע. מבין הרבדים (tranches) השונים של ניירות הערך שמנפיק ה-SIV, שטר ההון הוא הרגיש ביותר לשינויים בערכו של נכס הבסיס ובתזרים המזומנים הנובע ממנו. אם תזרים המזומנים יורד מתחת לרמה המאפשרת לשלם את כל התחייבויות ה-SIV לנושיו, בעלי שטר ההון יהיו הראשונים לסבול מאי-תשלום (default).
וונדרסטראק (בושם)
ריח
וונדרסטראק בעל ריחות דומיננטיים של פטל, פרזיה ואוכמניות בשילוב ריחות של יערה, וניל והיביסקוס. בנוסף, הוא התבסס במקצת על ריחות של אפרסק, ענבר, אלגום ומושק.
וונדרסטראק אנצ'נטד
בשל הצלחתו הרבה של וונדרסטראק, סוויפט הוציאה בארצות הברית בושם המשך בשם וונדרסטראק אנצ'נטד (באנגלית: Enchanted Wonderstruck), ביום הולדתה ה-22 שחל ב-13 בדצמבר 2011. הבושם החדש יצא פחות מחודשיים לאחר צאתו של וונדרסטראק. הוא הופץ בשאר רחבי העולם בשנת 2012.
בסמוך לצאתו, הוא סוקר על ידי כתבי עת שונים כדוגמת אינסטייל, והוליווד ריפורטר.
רקע והצלחה
בשל ההצלחה של וונדרסטראק, סוויפט הוציאה את וונדרסטראק אנצ'נטד, ב-13 בדצמבר 2011. שני הבשמים נוצרו בהשראת הנושאים עליו מדבר "Enchanted". הנושא המרכזי לדבריה, הוא "ההתאהבות במישהו שפגשת לראשונה". את הבושם הזה רקחו לוק דונג וז'אן-מארק צ'ילן, בניגוד לוונדרסטראק אותו רקח אוליבייה גילוטין.
וונדרסטראק אנצ'נטד שיחזר את הצלחת קודמו, תוך שהצליח לזכות בפרס FiFi בקטגוריית "בושם השנה: ידוענים".
מתקן התפלה שורק
מתקן התפלה שֹוֹרֶק הוא מפעל התפלת מי ים בשיטת האוסמוזה ההפוכה (SWRO) המספק מים באיכות מי שתיה למערכת המים הארצית בישראל. המפעל הוא מתקן ההתפלה הגדול בישראל ובין הגדולים בעולם.
המפעל ממוקם כקילומטר דרומית למפעל השפד"ן, וסמוך לנחל שורק באזור חולות ראשון לציון. הקמת המפעל החלה בינואר 2011, והמפעל החל לספק מי שתייה באוגוסט 2013, כאשר הזרמת המים לרשת מקורות החלה באוקטובר 2013. עלות הקמת המפעל הייתה כ-1.4 מיליארד ש"ח. המתקן בעל כושר ייצור של 150 מיליון מטר מעוקב לשנה (מלמ"ש), ומתכונן בעתיד לספק 300 מלמ"ש. המתקן הוקם והופעל בשנים הראשונות על ידי חברת Sorek Desalination LTD, בבעלות משותפת של החברות האצ'יסון ווטר והנדסת התפלה (IDE) שבשליטת קבוצת דלק ואלפא קפיטל. בתחילת 2019 מכרה IDE את חלקה לחברת דן קפיטל, כדי שיתאפשר לה להתמודד על הקמת מתקן התפלה נוסף בשורק.
ב-2019 עלו חשדות כי המתקן סיפק מים ברמת מליחות גבוהה משמעותית מכפי שנקבע בהסכם עם הזכיין, כדי לחסוך בחשמל. ועדת בדיקה ממשלתית הגיעה למסקנה כי מנהלי המתקן הונו את הרשויות בצורה שיטתית וסיפקו מים באיכות ירודה, החל משנת 2017, ואפשר שאף קודם לכן, ועד שהתגלו החריגות במרץ 2019. ריכוז הכלורידים במים שסיפק המתקן לאורך רוב שעות היממה עמד על 100 מ"ג לליטר, שאינה נחשבת למזיקה לבריאות אך גבוהה בהרבה מהריכוז שאליו התחייב - 20 מ"ג. כדי שלא יבחינו בתרמית, נדגמו המים רק בשעה אחת ביום, שבה פעל המתקן כנדרש.
שורק ב'
במאי 2020 זכתה חברת IDE בפרויקט זה שאמור להיות מתקן ההתפלה הגדול בעולם. המתקן בעלות משוערת של כ-2.5 מיליארד שקל אמור להתפיל 200 מיליון ממ"ק ולצידו אמורה לקום תחנת כוח פרטית בהספק 150 מגהוואט שתספק לו חשמל וקיטור.
יאן רוזן
יאן רוזן (בפולנית: Jan Rosen; 16 באוקטובר 1854 – 8 בנובמבר 1936) היה צייר פולני יהודי מומר, הידוע בעיקר בזכות סצנות הקרב שלו. בנו היה צייר הקיר והפסיפס, יאן הנריק דה רוזן.
ביוגרפיה
הוא נולד למשפחה יהודית עשירה שהפכה לקלוויניסטית. מאוחר יותר הוא הפך ללותרני. כמו אצל אמנים רבים, הוא גילה כישרון רישום מוקדם וקיבל את שיעוריו הראשונים מפרנצ'ישק קוסטבסקי.
בשנים 1872–1875 הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות במינכן, ולקח שיעורים פרטיים בבית הספר של צייר הקרב יוזף ברנדט. ארבע השנים הבאות בילה באקדמיה לאמנות בפריז עם ז'אן-לאון ז'רום ואיזידור פילס.
הוא התגורר ברציפות במינכן, פריז ולוזאן, כשהייתה לו אישה ובנו נולד, ההוא התיישב ברוסיה בשנת 1891, שם הפך לצייר החצר של אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה. לאחר שרכש הצאר את ציורו "הדוכס הגדול קונסטנטין פבלוביץ סוקר את הפרשים הפולניים". בשנת 1907 ערך טיול בצפון אפריקה, ואחריו ביקור בסקנדינביה בשנת 1908. הוא לא חזר לפולין עד 1921, לאחר מלחמת פולין-ברית המועצות.
הוא ידוע בעיקר בזכות סצינות קרב, במיוחד ממלחמות נפוליאון, אך גם עשה כמה עבודות על מרד נובמבר לפני שהותו ברוסיה ואחריה. סוסים היו בין המוטיבים החביבים עליו והוא היה ידוע בתשומת הלב שהקדיש לפרטים מדויקים בציור המדים והנשק.
אולם מבקרים מסוימים סברו כי ציוריו טובים רק להוראת היסטוריה.
ויליאם ויסטון
ויליאם ויסטון (באנגלית: William Whiston; 9 בדצמבר 1667 – 22 באוגוסט 1752) היה איש מדע, מתמטיקאי ותאולוג אנגלי. ויסטון ירש את כס הפרופסור למתמטיקה על שם לוקאס בקיימברידג' ממורו אייזק ניוטון וסייע רבות לפרסום ולקבלת הרעיונות של ניוטון בקרב בני תקופתו. הוא נודע גם בשל מאמציו לכונן את ועדת קו האורך, שהבטיחה פרס למי שימצא דרך לחישוב מיקום בלב ים, וכמתרגם של קדמוניות היהודים מאת יוסף בן מתתיהו לאנגלית. תרגומו לקדמוניות היהודים היה פופולרי ביותר והודפס במהדורות רבות עד שלהי המאה העשרים. ויסטון כתב מאות ספרים, מאמרים ופמפלטים, שעסקו בנושאים מגוונים, כגון גאולוגיה, מתמטיקה, אסטרונומיה, תאולוגיה, היסטוריה, תרגומים של כתבי הקודש וביקורת המקרא.
ספרו "תאוריה חדשה של הארץ" (A New Theory of the Earth) משנת 1696 שילב רעיונות מדעיים ופרשנות של המקרא וטען שהמבול, כמו גם כל האסונות הגאולוגים הגדולים על פני כדור הארץ ועצם בריאתו, קשורים בפעולה של שביטים. ויסטון הגדיר את עצמו כ"אוסיביאני" ואמונתו הדתית, הקרובה לאריאניות, שללה את רעיון השילוש הקדוש ואת הרעיון של עינויי נצח בגיהנום. בשל עמדותיו הגלויות בענייני דת, הוא איבד בשנת 1710 את משרתו כפרופסור.
ראשית חייו והשכלה
ויסטון נולד בקהילה קטנה במחוז לסטרשייר באנגליה. הוא היה הילד הרביעי מתוך תשעה של ג'וזיה ויסטון, רקטור הקהילה, וקתרין רוס, בתו של הרקטור הקודם. הוא חונך בבית על ידי אביו. האב הלך והתעוור במהלך חייו וויליאם הקריא וכתב עבורו. בשנים 1684–1686 הוא למד בבית הספר העיוני בתמוורת'. הוא ירש מאביו את ספרייתו ומימון להשכלה גבוהה, מה שאיפשר לו ללמוד לתואר ראשון בקיימברידג' בשנים 1686–1689.
ויסטון הצטיין בלימודיו לתואר ראשון וקיבל מלגה להמשיך את לימודיו ולעסוק בהוראה. ב-1693 הוא קיבל תואר שני והיה לדיאקון, תפקיד ממנו התפטר מסיבות בריאותיות ב-1694. לאחר שהתפטר הוא היה לכומר (chaplain) והמשיך ללמוד, בעיקר מתמטיקה ופילוסופיה קרטזית. ויסטון העיד שבמהלך לימודיו לתואר ראשון, הוא נכח בהרצאה או שתיים של ניוטון ומצא את רעיונותיו בלתי מובנים. עם זאת, בשנת 1694 הוא נפגש עם ניוטון ופיתח עמו ידידות שנמשכה שני עשורים.
תאוריה חדשה של הארץ
ויסטון השתכנע שהתאוריה של ניוטון מציעה הבנה טובה ושלמה יותר מזו של רנה דקארט, והפך במהרה לאחד מתומכיה הבולטים. בשנת 1696 הוא פרסם את ספרו "תאוריה חדשה של הארץ". הכותרת המלאה של הספר היא "תאוריה חדשה של הארץ, ממקורו ועד להגשמה של כל הדברים, שבה מוכח שבריאת העולם בשישה ימים, המבול האוניברסלי, והכליה של הכל, כפי שכתוב בספרי הקודש, מוסכמים לחלוטין על התבונה והפילוסופיה: עם דיון מקדים נרחב על הטבע האמיתי, הסגנון והקף של ההיסטוריה של הבריאה". לפני הפרסום, ויסטון הראה את הספר לריצ'רד בנטלי, כריסטופר רן, ואייזק ניוטון, שלו הספר מוקדש. לדבריו ניוטון התעניין בספר והביע את אהדתו.
בספר נסמך ויסטון על התאוריה הניוטונית ועל הגאולוגיה בת זמנו כדי להראות שהכתוב על בריאת העולם בספר בראשית הולם את הידוע באמצעות התבונה. הוא התעניין במיוחד בעבודה של ניוטון על מסלולי שביטים, וטען שכדור הארץ וכלל כוכבי הלכת במערכת השמש נוצרו כתוצאה ממשיכה של שביטים על ידי כוח הכבידה של השמש והתגבשותם לכוכבי לכת. המבול נוצר לטענתו כשאלוהים הנחה שביט במסלול קרוב לכדור הארץ, דבר שגרם לתחילת התנועה של כוכב הלכת סביב צירו, לשינוי המסלול של כדור הארץ ממסלול מעגלי למסלול אליפטי ולמבול.
פרופסור למתמטיקה
ב-1699 התפטר ויסטון מתפקידו בקיימברידג' כדי להתחתן עם רות אנתרובוס. הוא קיבל מאבי כלתו חווה חקלאית בקיימברידג'שייר. בהמשך נולדו לזוג שמונה ילדים, מהם ארבעה הגיעו לבגרות.
זמן קצר לאחר שנישא ויסטון, מונה ניוטון למנהל המטבעה המלכותית וביקש מויסטון שיחזור לקיימברידג' כדי להרצות ולכהן כסגנו. ויסטון נענה והחל להרצות ב-1701. בסוף אותה שנה התפטר ניוטון ממשרת הפרופסור בקיימברידג', וויסטון נבחר להחליפו כפרופסור על שם לוקאס למתמטיקה במאי 1702. הפרסום החשוב הראשון שלו כפרופסור הייתה מהדורה לסטודנטים של היסודות של אוקלידס בלטינית ב-1703. שש מהודורות לטיניות ועשר מהדורות אנגליות של הספר הודפסו במהלך המאה ה-18, ומהדורה יוונית אחת יצאה ב-1805.
בשנת 1707 ערך ויסטון את אריתמטיקה אוניברסלית של ניוטון. הספר התבסס על ההרצאות של ניוטון, ועסק באלגברה, אריתמטיקה, יחסים בין אלגברה לגאומטריה, פתרונות למשוואות ועוד. הוא פורסם באישור של ניוטון, אך ניוטון עצמו לא חתם על הספר. לאחר שהספר פורסם, ניוטון מצא בו מספר טעויות מזעריות, מה שגרם למתח בין השניים. עם זאת, ניוטון אישר מאוחר יותר פרסום מהדורות זהות כמעט לחלוטין לזו שהכין ויסטון. באותה שנה, ויסטון הוזמן לשאת את הרצאות בויל בקתדרלת סנט פול ופרסם גם את הרצאותיו על אסטרונומיה.