cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלברט אדוארד קונקווסט
תולדות חייו
באביב תש"ז, כאשר התקרב מועד הדיון בעצרת האו"ם על ארץ ישראל, הגביר לח"י את פעולותיו נגד השלטון הבריטי, אנשיו ומתקניו. ב-31 במרץ 1947 ביצעו אנשיו פיצוץ בבתי הזיקוק בחיפה שכתוצאה ממנו עלו באש 20,000 טון דלק. ב-22 באפריל פוצצו ליד רחובות מוקש מתחת לרכבת שהובילה כ-600 חיילים בריטים למצרים אשר גרם לנזק לקרונות האחרונים, ומשעצרה הרכבת עקב הפיצוץ פתחו לעברה באש והרגו 5 חיילים בריטים ו-3 אזרחים, בהם ילד בן 5 ופצעו עשרות חיילים ואזרחים. ב-25 באפריל חדרו למחנה שרונה המבוצר ופוצצו בו מטען של כ-400 ק"ג חומר נפץ. מהפיצוץ נפגעו מתקנים וציוד ונהרגו קצין ושלושה שוטרים.
ההתנקשות בקונקווסט
ארגון לח"י החליט לחסל את קונקווסט. המשימה הוטלה על שני לוחמים: יעקב פנסו (גואל) ואבנר גרושוב (אבנר). גואל שלט יפה בתת מקלע והוחלט לבצע את ההתנקשות האינדיבידואלית הזאת בפעם ראשונה בתת-מקלע ולא באקדח.
המכונית פתחה בדהרה לעבר רחוב ההר (כיום - שדרות הציונות) כשאש ממכוניות בריטיות מוטחת עליהם. גואל נפגע מרסיס בגב והמכונית נתקעה בעמוד חשמל. שני הלוחמים נפרדו וכל אחד ניסה לפלס לו דרך להדר הכרמל. גואל נכנס לבית משפחה יהודית וקבל שם טיפול ואחר כך עבר בשלום את המחסומים הבריטים והגיע למקום המפגש המוסכם לאחר שחבריו חשבו שנהרג.
קונקווסט הוחש לבית חולים צבאי סמוך, שם נותח וניתן לו עירוי דם, אולם בשעה 13:30 בצהריים מת מפצעיו.
לאחר ההתנקשות פרסם לח"י הודעה בזו הלשון:
ראשי קהילת חיפה והנהגת היישוב לא הסכימו עם הגדרתו של קונקווסט כפושע מלחמה וגינו את ההתנקשות בחייו. העיתון דבר, עיתונה של ההסתדרות הכללית שביטא את דעת הנהגת היישוב, כתב במאמר המערכת ב-27 באפריל 1947:
יחס זה לאיש ולמעשה ההתנקשות בו התבטא בהלווייתו שנערכה למחרת ההתנקשות בחלקת המשטרה במתחם בתי הקברות בחיפה (על יד בית העלמין לקהילות המשיחיות בחיפה). מלבד בכירי השלטון הבריטי ובהם ויליאם ניקול גריי, מפקד משטרת המנדט ואריק לואי בולס, מפקד הדיוויזיה המוטסת הבריטית השישית ("הכלניות"), השתתפו בהלוויה יהודים רבים ונציגי מוסדות היישוב ובהם ראש העיר חיפה שבתי לוי וחברי מועצת העיר, דוד בר-רב-האי, חבר הוועד הלאומי ויו"ר ועד הקהילה של חיפה בפועל ואליעזר דוסטרובסקי, מנהל לשכת העלייה של הסוכנות היהודית.
מוש (נפה)
נפת מוש (בטורקית: Muş ili) היא נפה (פרובינציה) הנמצאת במזרח טורקיה. שטח הנפה הוא 8,196 קמ"ר (להשוואה: כמעט חצי משטח ישראל) ובירתה היא העיר מוש, עיר חשובה נוספת היא מנזיקרט, בה התקיים בשנת 1071 קרב מנזיקרט. הנפה המודרנית מבוססת על גבולות סנג'ק מוש של האימפריה העות'מאנית. כלכלת הנפה מבוססת על גידול חיטה ומכרות מלח.
בתקופת שואת העם הארמני
מבחינה היסטורית היה הסנג'ק אזור-גבול בין האימפריה העות'מאנית לבין אזור ההשפעה של רוסיה בפרס. השלטון המרכזי חשד בנאמנות האוכלוסייה המקומית שהורכבה ברובה מארמנים נוצרים (עם מיעוט כורדי) ועודד הגירת מוסלמים-טורקים לאזור. בשנת 1915, במסגרת שואת העם הארמני, הפכה העיר מוש למחנה ריכוז אליו הובלה כל האוכלוסייה הארמנית של הסנג'ק, שמנתה 140,000 איש. חלקם נטבחו בכפריהם ואחרים גורשו מהעיר להשמדה איטית במסגרת צעדות המוות. כן נהרסו מנזרים ארמניים עתיקים.
אוכלוסייה
נפת מוש מונה נכון לשנת 2020 כ-411,117 תושבים ונמצאת באזור בעל רוב כורדי המכונה "כורדיסטן הטורקית", אף שאין למונח משמעות מדינית או הכרה רשמית. לפי הערכותיהם של הארמנים חיים באזור אלפי ארמנים שחלקם ארמנים סמויים.
סומי (פירושונים)
{{פירושונים|* סומי (Suomi) – שמה של פינלנד בפינית
בית דגן
בֵּית דָּגָן היא מועצה מקומית במחוז המרכז הסמוכה מצפון לראשון לציון, וקרויה על שם עיר מקראית ותלמודית בשם זה. היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1953.
בבית דגן יש כמה גני שעשועים גדולים, מתנ"ס פעיל, בריכת שחייה הפעילה בחודשי הקיץ, מגרשי ספורט, ספרייה, שני בתי ספר (דתי וחילוני) בית ספר שדות, ובית ספר רמב"ם. ושתי תנועות נוער פעילות (תנועת הצופים ובני עקיבא).
בראש מועצת בית-דגן עמד מאז 1984 ועד 2012 אלי דדון. עם פרישתו מהמועצה, מילא את מקומו עו"ד זוהר מדר ומאז הבחירות המוניציפליות שהתקיימו בסוף שנת 2013 עומד בראשה רו"ח רחמים תנעמי. בבחירות המוניציפליות שהתקיימו באוקטובר 2018, נבחר אלי דדון לראשות המועצה פעם נוספת, לאחר 6 שנים שלא היה בתפקיד.
היסטוריה
בית דגן נזכרת לראשונה בתנ"ך בספר יהושע בתיאור ערי השפלה, בגרסה "בית דגון", כשמו של האל הפלשתי דגון:.
במנסרת סנחריב, המתארת את מסע סנחריב בלבנט, מוזכרת בית דגן (bīt-dagana) יחד עם בני ברק, יפו ואזור כאחת מערי צדקא מלך אשקלון שכבש סנרחיב.
בתקופת בית שני, המשנה והתלמוד התקיימה בית דגן כיישוב יהודי. בתוספתא נזכרת הקפדה יתרה על דיני טומאה וטהרה מצד תושבי המקום:. בית דגן נזכרת גם באונומסטיקון של אוסביוס ובמפת מידבא כעיירה השוכנת בין יפו ולוד.
בעת המודרנית שכן במקום הכפר הערבי בית דג'אן, שתושביו נטשוהו במלחמת העצמאות. על אדמותיו הוקם היישוב היהודי בית דגן, שבמשך שנים רבות היה מוכר כבית דגון. המתיישבים הראשונים הגיעו כבר בחודש מאי 1948 מבולגריה, רומניה, מצרים, טורקיה ופולין. חלקם הגיעו היישר מן האונייה ואחרים הגיעו במהלך אותה שנה ממעברות פרדס חנה ובאר יעקב. במהלך שנת 1949 הגיעו לבית דגן מתיישבים ממוצא תימני, חלקם עולים חדשים וחלקם תושבים מאזור ירושלים שביקשו למצוא אזור שקט יותר מאזורי החיכוך עם הירדנים. החל בשנת 1956 החלו להגיע לבית דגן עולים ממרוקו. רוב האדמות שהיו שייכות לכפר הערבי נלקחו משטח השיפוט של בית דגן וניתנו ליישובים השכנים, דבר שהקשה על התפתחותו התקינה של היישוב. בשנים הראשונות נעשה ניסיון שהמתיישבים יקימו משקי עזר חקלאיים, ניסיון שלא צלח. במשך שנים רבות הוזנח היישוב על ידי הרשויות, עד אשר בשנת 1979 הוכנה תוכנית מתאר אשר קבעה את מגמות הפיתוח של היישוב. מאז ועד היום נבנו שכונות חדשות, הוקמו מבני ציבור חדשים, ושודרגו הישנים. את תוכנית המתאר ואת מבני הציבור תכנן האדריכל אלי שפיר. היישוב בית דגן הפך ליישוב פורח, אטרקטיבי במרכז הארץ, ובו אוכלוסייה מגוונת.
מקומות
ביישוב המשרד הראשי של חברת אגד הנקרא "בית אגד". בנוסף לכך, התקיימה ביישוב מצודת טיגארט שכיום משמשת את מטה אגף התנועה הארצי של משטרת ישראל.
ביישוב ישנו גם בית עלמין בשם "בית עלמין בית דגן".
אוכלוסייה
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
רישאר דאקורי
רישאר דאקורי (נולד ב-6 ביולי 1959 באביג'אן שבחוף השנהב) הוא כדורסלן עבר צרפתי.
דאקורי הוא הכדורסלן בעל מספר הזכיות הגבוה ביותר באליפות הליגה הצרפתית עם 9 זכיות. דאקורי נחשב לאחד מגדולי הכדורסלנים בהיסטוריית הכדורסל הצרפתי.
דאקורי הוביל את קבוצת לימוז' הצרפתית למספר תארים, בהם אליפות אירופה בשנת 1993.
קריירה בינלאומית
1981-1992, נבחרת צרפת, 166 הופעות (2,240 דקות במצטבר). שיחק ב-5 אליפויות אירופה בכדורסל, בגביע העולם לכדורסל ופעם אחת במשחקים האולימפיים.
ה'תשכ"ה
פרסי ישראל
מקבלי פרס ישראל לשנת ה'תשכ"ה הם :
אוליבר ויליאמסון
אוליבר ויליאמסון (באנגלית: Oliver Eaton Williamson; 27 בספטמבר 1932 – 21 במאי 2020) היה חוקר כלכלה אמריקאי, שהתמקד בתחום עלות עסקאות. ויליאמסון היה חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2009 על ניתוחיו בתחום הכלכלה הארגונית ובמיוחד ביחס לגבולות החברה הכלכלית. את הפרס הוא חלק עם אלינור אוסטרום.
קורות חייו
ויליאמסון סיים לימודי תואר ראשון במינהל בבית הספר למנהל במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1955. הוא סיים תואר שני במנהל עסקים (MBA) באוניברסיטת סטנפורד בשנת 1960 ותואר דוקטור באוניברסיטת קרנגי מלון בשנת 1963. בין השנים 1965–1983 הוא לימד באוניברסיטת פנסילבניה ובשנים 1983 עד 1988 באוניברסיטת ייל. מאז שנת 1988 הוא שימש פרופסור במנהל עסקים, כלכלה, ומשפטים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. לאחר פרישתו היה במעמד פרופסור אמריטוס בבית הספר לעסקים באותה אוניברסיטה.
התמקדותו במחקר על עלות עסקאות הובילה את ויליאמסון להבחנה בין משא ומתן מסחרי החוזר על עצמו, מקרה אחר מקרה, לבין חוזים תלויי-יחס. לדוגמה, רכישות חוזרות ונשנות של פחם בשוק הסחורות על ידי חברת חשמל, על בסיס יומי או שבועי כדי לענות על הדרישה בצריכת אנרגיה, מייצגת משא ומתן מסחרי החוזר על עצמו, מקרה אחר מקרה. אולם, לאורך הזמן ייתכן וייווצרו יחסים מתמשכים בין חברת החשמל לבין קניין מסוים. עקב עובדה זו לבדה ישתנה האופי הכלכלי של העסקאות ויהפוך תלוי-יחס. כלכלנים חוקרים אחרים בחנו באופן אמפירי את תאוריית עלות-עסקה של ויליאמסון.
דורגל
דורגל (מקור המושג הוא דו־רגל, אך בפועל נהגה "דּוֹרְגָּל") הוא מתקן תומך, מעין חצובה בעלת שתי רגלים המחובר לכלי ירי באופן שאינו מפריע לניידותו והמספק יציבות משמעותית לאורך שני כיווני תנועה (אופקי ואנכי).
בצה״ל מורכב במקלעים ניידים (כמו נגב ומאג) ובנשקי קלעים, וחיילים רבים נוטים להוסיף אותו בתצורות שונות (כגון ידיות הסתערות ועוד) לנשקם האישי בשל שיפור היציבות והדיוק בירי.
אלן שירר
אלן שירר (באנגלית: Alan Shearer; נולד ב-13 באוגוסט 1970 בניוקאסל) הוא כדורגלן עבר אנגלי, הנחשב לאחד מטובי החלוצים בתולדות אנגליה. שירר נודע במיוחד בשל תקופותיו בבלקברן רוברס ובניוקאסל יונייטד, והוא מקום שני במספר השערים שהובקעו לעונה בפרמייר ליג, הליגה האנגלית הבכירה כיום (שני רק לארלינג האלנד ששבר את שיאו של שירר בתאריך 3 במאי 2023 בעונה רק בעלת 38 משחקים במקום 42 משחקים שהיו בעונה בה שירר שבר את השיא) ומלך השערים בכל הזמנים של הפריימר ליג. עם בלקבורן זכה שירר באליפות אחת והיא גם היחידה בקריירה שלו, ב-1995. שירר סיים שלוש פעמים רצופות כמלך שערי הליגה האנגלית, ונבחר פעמיים לכדורגלן השנה מטעם השחקנים ופעם אחת לכדורגלן השנה מטעם העיתונאים. שירר הוא גם אחד ממבקיעיה המובילים של נבחרת אנגליה בכל הזמנים. לאחר פרישתו אימן שירר את ניוקאסל במשך תקופה קצרה.
בספטמבר 2016 נחשף פסל בדמותו מחוץ לסנט ג'יימס פארק, אצטדיונה הביתי של ניוקאסל יונייטד, שם נחשב שירר ליקיר האוהדים והמועדון.
ראשית חייו
שירר נולד בעיירה גוספורת' שבניוקאסל למשפחה ממעמד הפועלים, ונקרא על שמו של אביו, שעבד במפעל מתכות, ועודד את בנו לשחק כדורגל כנער. בתחילת דרכו שיחק שירר בעמדת הקשר, ושימש כקפטן הנבחרת של בית ספרו. הוא הוביל נבחרת שהורכבה מבתי הספר של העיר ניוקאסל לזכייה בטורניר שהתקיים בסנט ג'יימס פארק. לאחר מכן הצטרף למועדון כדורגל חובבני בוולסנד, ובאחד ממשחקיו שם התגלה על ידי סקאוט של קבוצת סאות'המפטון.
במהלך הקייצים הבאים התאמן שירר עם קבוצת הנוער של סאות'המפטון, ועבר בהצלחה מבחנים אצל מספר מועדוני כדורגל נוספים, ובהם מועדון עיר הולדתו, ניוקאסל יונייטד. לבסוף החליט לחתום על חוזה בסאות'המפטון ב-1986, והצטרף למועדון כשחקן קבוצת הנוער.
סאות'המפטון ובלקברן רוברס
לאחר שנתיים במחלקת הנוער של סאות'המפטון והתבלט ביחס לשחקנים האחרים, קודם שירר לסגל הקבוצה הבוגרת, ששיחקה בליגה הראשונה ב-1988. הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה כמחליף במשחק מול צ'לסי ב-26 במרץ 1988. כעבור שבועיים, במשחקו הראשון בהרכב הפותח, הוא הבקיע שלושער בניצחון על ארסנל, והפך לשחקן הצעיר ביותר שמגיע להישג זה בליגה הבכירה, בגיל 17 שנים ו-240 יום, ושבר את שיאו הוותיק של ג'ימי גריבס. בסיום העונה, כשמאחוריו חמישה משחקים בקבוצה הבוגרת, חתם שירר על חוזהו המקצועני הראשון במועדון.
על אף תחילת דרכו המרשימה, שירר התקשה לבסס את מעמדו בקבוצה הבוגרת של סאות'המפטון בעונה הבאה (1988/1989), והוא שותף בעשרה משחקים בלבד בהם בעונה זו ולא הבקיע כלל. בעונת 1989/1990 הוא החל לשחק בעמדת החלוץ (בתפקיד חלוץ בודד) של הקבוצה והשתתף ב-26 משחקים, אך הבקיע שלושה שערים בלבד; בעונה שלאחר מכן הבקיע ארבעה שערים בלבד ב-36 משחקים. בתחילת דרכו חסה שירר בצילו של חברו לחוליית ההתקפה, מתיו לה טיסייה, שהיה המבקיע המוביל של הקבוצה, ונחשב לבכיר ממנו.
בקיץ 1991 השתתף שירר עם נבחרת אנגליה עד גיל 21 בטורניר בטולון. בעונת פרץ שירר לראשונה לתודעה בארצו, כאשר הבקיע 13 שערים ב-41 משחקי ליגה במדי סאות'המפטון, וזומן לסגל נבחרת אנגליה הבוגרת. כבר במהלך העונה נקשר שמו למעבר למנצ'סטר יונייטד, ובמהלך הקיץ של 1992 התעניינו קבוצות בכירות רבות בשירותיו. לבסוף עבר שירר לבלקברן רוברס, ששילמה תמורתו 3.6 מיליון לירות שטרלינג - סכום שיא דאז בכדורגל האנגלי - והעבירה לסאות'המפטון את דייוויד ספידי כחלק מעסקה סיבובית.
שירר החמיץ חצי מעונתו הראשונה בבלקבורן בעקבות פציעה ברצועה הצולבת הקדמית במשחק מול לידס יונייטד בדצמבר 1992. אף על פי כן הצליח להבקיע 16 שערים ב-21 המשחקים שבהם השתתף לאחר מכן, וביסס את מעמדו כשחקן קבוע בנבחרת אנגליה במהלך משחקי מוקדמות מונדיאל 1994, שהיו כושלים עבור הנבחרת. בעונה הבאה הוא שב לכשירות מלאה והבקיע 31 שערים ב-40 הופעות, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השני בפרמייר ליג אחרי האלופה מנצ'סטר יונייטד. בעקבות יכולתו המצוינת הוא זכה בפרס כדורגלן השנה באנגליה על פי בחירת התאחדות העיתונאים.
עם הצטרפותו של כריס סאטון לקבוצה בעונת, יצר איתו שירר שילוב פורה במיוחד בחוליית ההתקפה של בלקבורן, שקיבל את הכינוי "SAS" (ראשי תיבות של "שירר וסאטון"). שירר סיים כמלך שערי הפרמייר ליג באותה עונה עם כמות יוצאת דופן של 34 שערים, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות השלישית בתולדותיה, בתום מאבק צמוד עם מנצ'סטר יונייטד שהוכרע רק במחזור האחרון. הוא זכה גם בפרס כדורגלן השנה על פי בחירת השחקנים באותה עונה, לאחר שקיבל את פרס העיתונאים בעונה הקודמת.
בעונת השתתף שירר עם בלקבורן לראשונה במפעל ליגת האלופות, בעקבות הזכייה באליפות הליגה האנגלית בעונה שקדמה. הוא השתתף בכל משחקי הקבוצה בטורניר והבקיע שער אחד בבעיטת עונשין, נגד רוזנבורג, אך לא עזר לקבוצתו שסיימה במקום האחרון בביתה והודחה מהמפעל. גם בליגה הציגה הקבוצה יכולת חלשה וסיימה במקום השביעי בלבד, על אף ששירר הבקיע 31 שערים וסיים פעם נוספת כמלך השערים בליגה, בעונה שכעת קוצרה מ-42 משחקים ל-38 בלבד.
ניוקאסל יונייטד
לאחר טורניר יורו 1996 התעניינה מנצ'סטר יונייטד פעם נוספת בהחתמתו של שירר. לאחר שיחות רבות עם מאמנם, אלכס פרגוסון, עמד שירר בפני הצטרפות לקבוצה, אולם שוכנע ברגע האחרון על ידי מאמן ניוקאסל יונייטד, קווין קיגן, לחתום בקבוצתו. ביולי 1996 עבר שירר לניוקאסל תמורת 15 מיליון ליש"ט, ששברו את שיא ההעברות בתולדות הכדורגל באותו זמן.
בעונת הבכורה שלו במדי ניוקאסל סיים שירר כמלך שערי הליגה בפעם השלישית ברציפות עם 25 שערים, ונבחר פעם נוספת לכדורגלן השנה מטעם השחקנים. אף-על-פי-כן הוא לא הצליח להוביל את ניוקאסל לתואר האליפות, והקבוצה סיימה רק במקום השני כסגנית למנצ'סטר יונייטד בטבלת הליגה. במהלך העונה פוטר קיגן, המאמן שהביא את שירר לקבוצה, ובמקומו מונה קני דלגליש, מאמנו בתקופה בה שיחק בבלקבורן.
במשחק מול לסטר סיטי במהלך העונה נראה היה בצילומי טלוויזיה כי שירר בעט במכוון בראשו של ניל לנון. על אף ששופט המשחק לא נקט באמצעי ענישה כלשהו כנגד שירר, הוא הועמד לדין על התנהגות בלתי-הולמת בידי התאחדות הכדורגל האנגלית. במהלך הדין המשמעתי בבית הדין נתן לנון עצמו עדות להגנתו של שירר, והוא זוכה לבסוף מכל אשמה.
בעונה הבאה נהנה שירר מכשירות מלאה והבקיע 21 שערים בכל המפעלים. ניוקאסל, תחת המאמן החדש רוד חוליט שהחליף את דלגליש, אכזבה וסיימה שוב במקום ה-13 בלבד. במקביל העפילה הקבוצה בפעם השנייה ברציפות לגמר הגביע, שם נוצחה על ידי מנצ'סטר יונייטד (שזכתה לבסוף בטרבל) וסיימה שוב כסגנית המפעל. בתחילת עונת, על אף שקיבל את סרט הקפטן של הקבוצה, נקלע שירר לעימות מתמשך עם המאמן חוליט. לבסוף נותר על ידי המאמן על הספסל במשחק בו הפסידה הקבוצה לסנדרלנד בספטמבר 1999. החלטה זו, בצירוף עם הפתיחה הרעה של ניוקאסל לעונה, גרמה לחוסר-הערכה כלפי חוליט בקרב אוהדי הקבוצה שהפעילו לחץ על הוצאתו מהמערכת, והוא הודיע על התפטרותו לאחר ההפסד לסנדרלנד. במקומו מונה בובי רובסון.
גם רובסון לא הצליח לחלץ את הקבוצה מאמצע הטבלה למרות 23 שערים של שירר. באותה שנה הקבוצה לא הצליחה להגיע לשלושה גמרי גביע ברציפות אחרי הפסד לצ'לסי בחצי הגמר. באותה עונה שירר הורחק בפעם הראשונה שלו במשחק הקבוצה נגד אסטון וילה במחזור הפתיחה. שירר הורחק בצהוב שני במשחק זה.
במשך עונת 2000/2001 סבל שירר מפציעות נשנות, מה שגרם לו לפרוש מהנבחרת הלאומית כדי להתרכז אך ורק בקבוצה לדבריו. הוא סיים את העונה עם חמישה שערים בלבד ב-19 משחקים ששותף. עונה לאחר מכן שירר חזר לכושר שאפיין אותו בשנים לפני כן, וכבש 23 שערים ב-37 משחקים. הקבוצה סיימה במקום הרביעי - המקום הכי גבוה שלה מאז שנת 1997– ומקום זה העניק לה כניסה לשלבי הפלייאוף בליגת האלופות בעונה העוקבת.
את עונת 2002/2003 פתחה ניוקאסל לא טוב עם 3 הפסדים רצופים בליגת האלופות אך גול של שירר נגד דינמו קייב וניצחונות על יובנטוס ופיינורד העניקו לניוקאסל את המקום השני בבית ועלייה לשלב הבא. בשלב הבתים השני הוגרלה ניוקאסל עם באייר לברקוזן, אינטר וברצלונה. שירר כבש שלושער נגד לברקוזן וצמד נגד אינטר ושהעלה את מאזנו בטורניר ל-7 שערים. ניוקאסל כשלה לעלות לשלב הבא אחרי שסיימה במקום השלישי בבית. בינתיים בליגה האנגלית שירר כבש 17 שערים ב-35 משחקים וניוקאסל סיימה במקום השלישי שמוביל שוב למוקדמות ליגת האלופות (משלב מתקדם יותר).
שירר, שהתחרט על הצהרת הפרישה בתחילת העונה, הודיע כי הוא נשאר לשחק בקבוצה לשנה אחרונה בהחלט. בעונתו האחרונה במועדון שבר שירר את שיאו בן 49 השנים של ג'קי מילבורן כאשר כבש את שערו ה-201 במועדון והפך לכובש המצטיין בתולדות ניוקאסל יונייטד. שירר כבש את שערו האחרון בקריירה נגד יריבתה המושבעת של ניוקאסל, סנדרלנד לקראת סיום העונה. באותו משחק נפצע שירר מה שהוביל לפרישה מוקדמת מהמתוכנן מבחינתו. שירר סיים את עונתו האחרונה במועדון עם 10 שערים ב-32 משחקים.
בסך הכול כבש שירר 206 שערים ב-395 הופעות במדי ניוקאסל בלבד.
קריירה בינלאומית
הקריירה הבינלאומית של שירר התחילה בשנת 1990 כשזומן לסגל הנבחרת הצעירה של אנגליה. שירר כבש במדי הצעירה 13 שערים ב-11 משחקים - שיא שעדיין לא נשבר. השערים הרבים בנבחרת הצעירה ביחד עם היכולת בקבוצות בהם שיחק זימנו לו מקום בסגל נבחרת אנגליה. בפברואר 1992, במשחק הבכורה שלו, כבש שירר שער נגד נבחרת צרפת בניצחון 2–0.
את רוב שלבי מוקדמות מונדיאל 1994 הוא פספס בגלל פציעה, ואנגליה כשלה לעלות לאותו מונדיאל. את יורו 1996 ,אותו אירחה אנגליה, פתח שירר מצוין עם שער במשחק הפתיחה נגד שווייץ. אנגליה עלתה לחצי הגמר נגד גרמניה ושירר כבש את השער הראשון אך הגרמנים השוו והמשחק הוכרע בסופו של דבר בפנדלים. האנגלים הפסידו בפנדלים בתוצאה 5–6 והודחו מהתחרות, כאשר שירר מסיים כמלך השערים עם חמישה כיבושים ונבחר לאחד המצטיינים.
גלן הודל מונה למאמן נבחרת אנגליה לקראת מוקדמות מונדיאל 1998. הודל מינה את שירר לקפטן, שכבש שער במשחק הראשון נגד מולדובה וצמד שערים במשחק לאחר מכן נגד פולין. סך הכול כבש חמישה שערים בקמפיין שעזרו לנבחרתו להעפיל לתחרות. מונדיאל 1998, שנערך בצרפת, הגריל לאנגלים בית קל יחסית עם הנבחרות של תוניסיה, קולומביה ורומניה. שירר כבש את השער הראשון בתחרות נגד תוניסיה בניצחון 0–2, אך אנגליה סיימה את הבית במקום השני בלבד כשרומניה הפתיעה והקדימה אותה אחרי שניצחה אותה 1–2. האנגלים פגשו את יריבתם המושבעת ארגנטינה בטורניר המונדיאל, והמשחק נפתח בשער מהיר של בטיסטוטה שכבש בפנדל בדקה ה-6, שירר השווה את התוצאה בפנדל בדקה ה-10, ולאחר שני שערים נוספים המשחק נגמר בתוצאה 2-2 ועבר לדו-קרב פנדלים. שירר כבש את הפנדל הראשון אולם בסופו של דבר אנגליה הפסידה את הדו-קרב והודחה מהמפעל בשלב שמינית הגמר.
בספטמבר 1999 כבש שירר את השלושער היחידי שלו במדי אנגליה, במוקדמות יורו 2000 נגד לוקסמבורג. אנגליה עלתה לטורניר זה ושירר הודיע שזהו הטורניר האחרון לפני הפרישה שלו מהנבחרת. אנגליה הוגרלה לבית עם גרמניה, פורטוגל, ורומניה, כאשר שירר לא כבש במשחק הראשון אותו הפסידה הנבחרת 2–3 לפורטוגל. במשחק הבא נגד גרמניה כבש שירר ואנגליה ניצחה 0–1, מה שסימן את הניצחון ראשון על הגרמנים מאז מונדיאל 1966. את המשחק האחרון בקמפיין פתחה אנגליה בידיעה שמספיק לה תיקו מול רומניה על מנת לעלות לשלב הבא הטורניר. שירר כבש שער בפנדל והקבוצות ירדו במחצית בתוצאה 1–2 לטובת אנגליה, אך הרומנים חזרו למשחק ואף ניצחו בסופו של דבר בתוצאה 2–3. אנגליה סיימה את דרכה במפעל וכמו כן גם שירר, שהודיע על פרישתו הרשמית מהנבחרת, סיים את דרכו הבינלאומית במדי אנגליה.
שירר שיחק 63 משחקים במדי הנבחרת, כשהוא כובש 30 שערים ושימש כקפטן ב-34 משחקים מתוכם. הוא מדורג במקום החמישי בכובשי כל הזמנים של נבחרת אנגליה.
סגנון משחק
שירר אופיין כ"חלוץ אנגלי קלאסי" - היה לו כח רב, עם עוצמה ופיזיות, ומשחק הראש שלו היה נחשב טוב ובעיטותיו עוצמתיות. מתוך 206 השערים שלו בניוקאסל יונייטד הוא כבש 49 עם הראש מה שנחשב לכמות גדולה. אופי המשחק של שירר עורר ביקורת רבה לעיתים עקב הפיזיות הרבה שבה הוא השתמש. שירר ספג 59 כרטיסים צהובים ו-2 כרטיסים אדומים במהלך הקריירה. שירר נודע כבועט פנדלים מחונן ויש לו 45 שערים במדי ניוקאסל מהנקודה הלבנה. כמו כן הוא גם כבש חמישה שערים מבעיטות חופשיות.
קריירת אימון
לאחר שפרש מכדורגל כשחקן צצו שמועות שיעבור לאמן את ניוקאסל אך שירר ענה שכרגע הוא רוצה "ליהנות מהחיים" לדבריו ובעתיד הוא יהיה מעוניין בקריירת אימון. שירר עבד באותה תקופה כשדרן של רשת BBC הבריטית.
במרץ 2009 התחיל שירר את קורס מאמני הפרו של אופ"א שנדרש כדי להיות מאמן באחת מהליגות באירופה. שירר המשיך לדחות הצעות מהקבוצות בהם שיחק אך ב-1 באפריל 2009 הוא הסכים להיות המאמן של ניוקאסל.
מאמן ניוקאסל יונייטד
בצעד מפתיע מונה שירר למאמן הקבוצה בה פרש ממשחק, ניוקאסל, לשמונת המחזורים הנותרים עד לסיום העונה, כאשר הקבוצה נאבקה נגד הירידה לליגת המשנה. ביום שלאחר החתימה הודיע במסיבת עיתונאים ש-BBC נתנו לו חופשה לשמונה שבועות כדי להדריך את הקבוצה ולאחר שמונת השבועות הוא יחזור לתפקיד הפרשן ויעזוב את המועדון.
את משחקו הראשון כמאמן הפסיד שירר לצ'לסי בתוצאה 0–2. ב-11 באפריל השיג שירר את נקודותיו הראשונות כמאמן בתיקו 1-1 נגד סטוק סיטי. אחרי הפסד נגד טוטנהאם ותיקו נגד פורטסמות' הגיע הניצחון הראשון של הקבוצה תחתיו - נגד מידלסברו. ניצחון זה העלה את המגפייז מעל הקו האדום. למשחק האחרון נגד אסטון וילה עלתה ניוקאסל בידיעה שאם היא מנצחת היא נשארת עונה 17 ברציפות בליגה, אך לאחרי הפסד בתוצאה 0–1, משער עצמי של דמיאן דאף, ירדה ניוקאסל לליגת המשנה, ושירר שנכשל במשימתו, והבטיח כי יעזוב בסיום העונה, סיים את תפקידו במועדון.
תארים ושיאים
אלן שירר זכה באליפות אחת בלבד במדי בלקברן רוברס בעונת.
2014 במוזיקה
בערך זה מצוינים אירועים שהתרחשו בשנת 2014 ונוגעים לעולם המוזיקה.
אופרה
פרימיירות מרכזיות
ג'אז
אלבומים מרכזיים
מוזיקה קלאסית
אלבומים\ יצירות מרכזיות
תוכניות מציאות בנושא מוזיקה
* הזוכה בעונה ה-2 של הכוכב הבא הוכרז רק ב-2015
קבוצת מקלארן
קבוצת מקלארן (אנגלית: McLaren Technology Group) היא קבוצת חברות המכוניות הבריטית, הממוקמת במרכז מקלארן לטכנולוגיה שעוצב על ידי האדריכל נורמן פוסטר ונמצא בווקינג, בריטניה. קבוצת החברות נוסדה על ידי רון דניס וממוקדת סביב צוות מקלארן-מרצדס המתחרה במרוצי מכוניות ובונה מכוניות מרוץ לפורמולה 1.
היסטוריית קבוצת הפורמולה 1
בשנים 1972 ו-1974 זכה הנהג הברזילאי אמרסון פיטיפלדי באליפות. בשנת 1976 זכה הנהג הבריטי ג'יימס האנט. בשנים 1985, 1986, 1989 זכה הנהג הצרפתי אלן פרוסט. בשנים 1988, 1990 ו-1991 זכה הנהג הברזילאי איירטון סנה. בשנים 1998–1999 זכה הנהג הפיני מיקה הקינן. בשנת 2008 זכה הנהג לואיס המילטון באליפות האחרונה של הקבוצה.
אוון גריידי
אוון גריידי הוא דמות בדיונית מסרטי פארק היורה מאת מייקל קרייטון, המהווה את אחד הגיבורים הראשיים של הסדרה, החל מהסרט עולם היורה מ-2015 והוא חזר בסרטי ההמשך שלה: עולם היורה: נפילת הממלכה ועולם היורה: עולם חדש, לצד חברתו ושותפתו לפארק קלייר דירינג.
אוון הוא עובד בפארק "עולם היורה" בתור אתולוג ומאלף ולוצירפטורים לאחר ששוחרר משירות פעיל בצי ארצות הברית. אוון עוזר לקלייר מנהלת הפארק בחיפוש אחייניה ובהמשך עובדים יחד על שמירה על הדינוזאורים ובייחוד הרפטורית האחרונה ששרדה, "בלו". בהמשך הסרטים הם מאמצים את מייזי לוקווד ופועלים לשחרורה.
בסדרת הסרטים הוא מגולם בידי השחקן כריס פראט, אשר היה בתהליכי מעבר משחקן אופי מצחיק ושמנמן לדמות ראשית רזה, דבר שפראט התאמן עליו קשה כדי לזכות בתפקיד ראשי בסרט שומרי הגלקסיה מ-2014 ולאחר מכן בסרט "עולם היורה" מ-2015. התפקיד הפך לאחד הידועים והפופולרים ביותר של פראט ועדיין התפקיד זכה לביקורות מעורבות.
הוא גם מדובב במשחקי המחשב Jurassic World Evolution ו-Jurassic World Evolution 2 בדיבובו של "A. J. Locascio".
בסרט "עולם היורה" נעשה גריידי בגילומו של פראט למם לאחר ניסיונו להרגיע את הרפטורים שלו תוך פרישת ידיו לעברם להרגעה, כאשר מספר עובדי גני חיות פעלו באופן דומה.
דמותו של פראט נוצרה בהשארתו של הבמאי קולין טרוורו אף שבמאי הסרטים הראשונים סטיבן שפילברג, העדיף למחוק את דמותו בטיוטות הראשונות. עם זאת לאחר הגעת טרוורו לתפקיד הבמאי הוא סבר שלדמות עוד יש פוטנציאל.
בסרט הרביעי
אוון הוא מטפל הולוצירפטורים של פארק "עולם היורה" העובד בכלוב שבו 4 רפטורים, אותם גידל מבקיעתם. הוא נרכש בידי אחראי הביטחון, ויק הוסקינס לאחר שחרורו מחיל הנחתים האמריקאי כדי לסייע במחקר אתולוגי על חיי הרפטורים ולצוות המחקר מצרף את חברו בארי סמבן. הוא רוכש את אמונם של הרפטורים ומלמד אותם לציית לפעולות אך משתדל לראות בהם יצורים שווים לו. הוא מתנגד חריף לשחרורם ליד אנשים ולהנדסתם הגנטית של דינוזאורים, דבר שמוביל אותו לעימותים עם אחראי הפארק ובייחוד עם מנהלת הפארק, קלייר דירינג, עמה יצא לדייט לא מוצלח.
כאשר חברת אינגן בראשות סיימון מאסראני מייצרת דינוזאור כלאיים בשם "אינדונימוס רקס", סיימון מבקש מקלייר שתביא את אוון לבדוק את טיב הגדרות שלו. אוון מגיע ורואה סימני עקבות על הגדר הראשית וחושד שהיצור ברח. לאחר שקלייר מתקשרת לחדר המרכזי מתברר שהוא בכלוב, אך אוון, איש תחזוקה ומאבטח המתקן ניק, נמצאים כבר בפנים והם נאלצים לפתוח את הדלתות כדי להוציא את האנשים. האינדונימוס מצליח לצאת דרך הדלת ולטרוף 2 מהאנשים אך אוון מטשטש את ריחו בנפט מצינור ומסתתר ממנו. לאחר מכן הוא מגיע לחדר הבקרה של הפארק ומתעמת עם קלייר וסיימון על האבטחה הלקויה ועל מאבטחים נוספים שנשלחו עם נשק לא קטלני להילחם ביצור ונהרגו כמעט כולם. קלייר מאלצת אותו לצאת משם אך בהמשך היא מחפשת את שירותיו כדי לאתר את שני אחייניה שהגיעו לביקור ונמצאים בקרבה ליצור הקטלני. הם מגיעים לרכב העגלגל בו שהו שנהרס כולו, אך מוצאים ששניהם הצליחו להימלט. אוון מדריך את קלייר למבנה נטוש בו כלי רכב ושם הם מופתעים בידי האינדונימוס. ואולם לפני שהוא טורף אותם, מסוק שעף מעליו ויורה עליו קליעים מסיח את דעתו ומניס אותו לתוך כלוב פטרוזאורים שמשתחררים ומשמידים את המסוק. כאשר הם חוזרים למרכז, אוון מסייע להשמיד את הפטרוזאורים אך דימורפודון גדול קופץ עליו וכמעט נושך את פניו, אך קלייר יורה בו למוות. אוון מנשק את קלייר והם מתאחדים עם אחייניה. אז הם נעים בג'יפ לעבר מכלאת הרפטורים ומגלים שהוסקינס האחראי הורה להוציא אותם למרדף אחרי האינדונימוס, למרות בקשתו של אוון ובארי שלא יעשה את זה. אוון הנסער מוצא את הוסקינס ונותן לו אגרוף בפנים. גם קלייר מתעמתת איתו אך הוסקינס אומר להם שהוא יעשה זאת איתם או בלעדיהם ואוון נאלץ ללמד את הרפטורים להתכונן לציד. לאחר שצוות אנושי ורפטורים מתקרבים לאינדונימוס הם מגלים שהיצור מתקשר עם הרפטורים שמשנים את יעדם. כמה אנשים מנסים להפציץ את היצור אך הוא לא ניזוק והרפטורים מפילים רבים מהם. אוון מנסה לתקשר עם הרפטור צ'רלי אך הוא נהרג מפיצוץ שנשלח לעברו ואוון מגונן על בארי מאחד הרפטורים ואז בורח על אופנועו. אוון, קלייר ואחייניה חוזרים למעבדה של ד"ר הנרי וו, שם הוסקינס מגלה לחבורה שהאינדונימוס המסוכן יוצר למטרות צבאיות. ואולם כאשר הוא מודיע את זה מגיעה דלתא וטורפת אותו. החבורה בורחת משאר הרפטורים ואוון משכנע את הרפטורית בלו לחדש את הקשר עמו, בדיוק לפני שהאינדונימוס מגיע. הרפטורים מחליטים להסתער על האינדונימוס אך הוא מצליח להרוג שניים מהם ולפצוע את בלו ואז מתמקד באוון והאחיינים שנמלטו לחדר קטן. קלייר מחליטה להביא את הטירנוזאורוס של האי למאבק, לפני שהאינדונימוס יתפוס את החבורה. ולאחר מאבק הוא גורר אותו לעבר גדר הלגונה, שם הוא נתפס בידי המוסזאורוס ונטרף. בסוף הסרט אוון אומר לקלייר שכרגע עדיף להם להיות יחד.
בסרט החמישי
בסרט אוון וקלייר שוב נפרדו ואוון מנסה לשכוח מהפארק ומהרפטורית האחרונה שנותרה בלו. קלייר מגיעה לבקתתו ומזמינה אותו לטיסה בליווי חיילים שכירים של לוקווד להצלת בלו. אוון נכנע ונוסע למצוא את בלו בליווי של קן וויטלי. אוון נותן לו הוראות להמתין לו מרחוק, אך כאשר החיילים יורים בבלו אוון נע להכות את וויטלי והוא יורה בו חץ הרדמה ואז נוטש אותו בשטח הגעשי. סינוצרטופס מעיר אותו רגע לפני שנהר לבה מגיע אליו והוא מצליח להימלט לעבר האוקיינוס, שם הוא עוזר לקלייר ופרנקלין להשתחרר מכדור עגלגל. הם עולים ליבשה ומתקרבים לספינה, בה כלואים הדינוזאורים של האי. ברגעים האחרונים הם עולים אל הספינה, מתאחדים עם זיה ובלו ומצליחים לרדת ולהתקרב לאחוזת לוקווד. אז הם מנסים לחבל במשלחת אך נתפסים ומובלים לכלא בתוך האחוזה ליד הדינוזאורים הכלואים. אוון מוצא שבכלוב לצידם יש סטיגימולוק עצבני בשם "סטיגי", והוא גורם לו לפרוץ את חומות הכלא והשער ושם פוגשים במייזי, בתו המשובטת של לוקווד. לאחר מכן אוון מביא את הדינוזאור להרוס את מכירת הדינוזאורים לפני שישתחרר בן כלאיים קטלני בשם "אינדורפטור". הניסיון נכשל והאינדורפטור יוצא וקוטל כמה מאנשי מילס, תוך שאוון, קלייר ומייזי נמלטים לתצוגה המרכזית. הם בורחים מהיצור במדרגות לתוך קיר מוצגים אך הוא מאתר אותם. מייזי משתחררת מקיר המוצגים והיצור אחריה. היא בורחת למיטתה והאינדורפטור מנסה להפחיד אותה עד שאוון מגיע ויורה בו. היריות לא משפיעות עליו אך בלו הרפטורית מגיעה מאחוריו ונלחמת איתו, מה שנותן לאוון ומייזי זמן לברוח. הם בורחים לעליית גג וקלייר גורמת לאינדורפטור להתמקד באוון שמוביל אותו לחלונות השבירים. בעוד הוא מנסה להיאחז בהם, בלו מגיעה מאחוריו ומפילה אותו היישר אל מוצג טריצרטופס המשפד אותו למוות. אוון יורד עם חבריו למטה ומגלה שהדינוזאורים עומדים להיחנק מדליפת גז, אך הוא מבקש מקלייר שלא לשחרר אותם, דבר שמייזי עושה במקום. בסוף הסרט נראים אוון, קלייר עם מייזי, שאומצה בידיהם לאחר שמשפחתה מתה, נוסעים יחד וצופים בבלו החופשית בערבות אמריקה.
וצ'וראישה
וצ'וראישה (באוקראינית: Вчорайше; בפולנית: Wczorajsze; ברוסית: Вчерайше, וצ'ראישה) הוא כפר במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
יהודי וצ'וראישה
בתחילת המאה ה-20 נמנו בכפר כ-1,000 יהודים, אך בעקבות פוגרום שערכו ביישוב חיילי הצבא האדום בעת מלחמת העולם הראשונה וכן תהליכי עיור בתקופה הסובייטית, נותרו בו כ-500 יהודים ערב מלחמת העולם השנייה. ביישוב פעלה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.
ב-16 ביולי 1941 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו רצחו תוך זמן קצר מספר יהודים בו, והטילו על יתר האוכלוסייה היהודית גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב. בהמשך, רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, אליו הובאו בהמשך יהודים מיישובים נוספים בסביבה.
ב-1 במאי 1942 נרצחו כ-300 מיהודי הגטו שבכפר ביער סמוך. כעבור כחודש וחצי נרצחו יתר יהודי הגטו, למעט כ- 30 בעלי מלאכה. בסוף אוגוסט 1943 נרצחו גם אלו.
דבלינרס
הדבלינרס (באנגלית: The Dubliners) היא להקה אירית.
היסטוריה
הדבלינרס נוסדה בשנת 1962 בדבלין. חבריה המקוריים של הלהקה היו רוני דרו (גיטרה, שירה), לוק קלי (גיטרה, שירה, בנג'ו), ברני מק'קנה (בנג'ו), קיארן בורק (חלילית, מפוחית, גיטרה, שירה), וג'ון שאן (כינור), ונקראו בהתחלה "The Ronie Drew Group" (החבורה של רוני דרו). הם שינו את שמם לדבלינרס בעקבות ספרו של ג'יימס ג'ויס, "דבלינאים", שהרשים את חבר הלהקה לוק קלי.
להיטה הראשון של הלהקה היה Seven Drunken Nights.
הלהקה עברה מספר שינויים במשך השנים, רוני דרו עזב את הלהקה ב-1970, והוחלף על ידי ג'ים מקאן. קיארן בורק התמוטט על הבמה ב 1974, ומאז לא נרפא (הוא מת ב-1988). לוק קלי מת ב-1984. בורק וקלי הוחלפו בשין קאנון, ובאמון קמפבל.
הדבלינרס הקליטו עשרות אלבומים במשך השנים. הם הקליטו שירים עם מוזיקאים רבים, במיוחד הפוגס.
אסתר שטרייט-וורצל
אסתר שְטְרייט-וורְצֶל (25 ביולי 1932, כ"א בתמוז ה'תרצ"ב – 7 בדצמבר 2013, ה' בטבת ה'תשע"ד) הייתה סופרת ישראלית, מורה במקצועה, שכתבה בעיקר לבני נוער.
ביוגרפיה
שטרייט-וורצל נולדה בשנת 1932 במושבה פתח תקווה, לסופר והמחנך שלום שטרייט. בגיל 12 פרסמה את סיפורה הראשון תחת שם העט "צבי הדס". ב-1949 סיימה את לימודיה בגימנסיה אחד העם אותה ייסד אביה, והחלה ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים.
אוכף קארנייר
גובהו של אוכף קארנייר 2,376 מטרים מעל פני הים.
אסתר שטרייט-וורצל
ביוגרפיה
בשנת 1952, לאחר שסיימה לימודי תואר ראשון בספרות ובפסיכולוגיה, החלה ללמד בגימנסיה שבה למדה. בהמשך דרכה הייתה מורה בבית הספר החקלאי כנות שליד גדרה, ובשנת 1958 בבית הספר תיכון ברנר בפתח תקווה, שם לימדה עד פרישתה.
אוכף קארנייר
רוחבו של אוכף קארנייר 2.03 קילומטרים (בכיוון מזרח -מערב); בחלקו המזרחי של האוכף יש עמק קטן.
אסתר שטרייט-וורצל
ביוגרפיה
בשנת 1954 נישאה לד"ר מרדכי וורצל קרדיולוג וחוקר סיפורי ש"י עגנון, ונולדו להם שלושה ילדים.
אוכף קארנייר
אוכף קארנייר מהווה חלק מקו פרשת הקרחונים שבין קרחון נימיץ לבין זרם קרח רוטפורד, אוכף קארנייר מתנשא מעל קרחון סברינגהאוס שמדרום מערב לאוכף קארנייר ומעל קרחון זלצמן שמצפון מזרח לאוכף קארנייר.
אסתר שטרייט-וורצל
ביוגרפיה
אסתר שטרייט-וורצל נפטרה ב-7 בדצמבר 2013 בגיל 81, ונקברה בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
אוכף קארנייר
מיפוי אזור האוכף
אזור האוכף מופה לראשונה על ידי סוקרים אמריקאיים בשנת 1961. מיפוי מעודכן נערך בשנת 1988.
אסתר שטרייט-וורצל
ביוגרפיה
ארכיונה שמור בארכיון לתולדות פתח תקווה ע"ש עודד ירקוני.
אוכף קארנייר
מקור השם
האוכף נקרא על שם היישוב קארנייר שבדרום בולגריה.
אסתר שטרייט-וורצל
יצירתה
רבים מהספרים מתוארים מנקודת מבטם של בני-נוער, ואף על פי שמרבית מהתקופות המתוארות בספריה שייכות לזמנים עברו, כמעט בכל ספר ניתן למצוא תחושות ורגשות הרלוונטיים לכל מתבגר או מתבגרת באשר הם: אהבה ראשונה, קשיים חברתיים, מתחים בין בנים ובנות, קשר בין הורי ועוד. לדוגמה, בספר אליפים מתבטאת במיוחד המתיחות שבין קבוצת הנוער הבוגרת בבית הספר החקלאי, ובין קבוצת הנוער החדשה שאינה בקיאה בקודים החברתיים שמקובלים בו.
על כתיבתה העידה:
בשנת 2011 יצאה סדרת טלוויזיה בערוץ הילדים המבוססת על ספרה המצליח "אליפים".
אנדרטת קליתאה
אנדרטת קליתאה היא קבר של משפחה (ניקרטוס ובנו פוליקסנוס) מאיסטרה (חצי אי גדול בחלקה הצפון-מערבי של קרואטיה), שהתגלה בקליתאה, שהיא חלק מאתונה, יוון. גילה של האנדרטה משוער ל-320 לפנה"ס לערך, והיא מוצגת במוזיאון הארכאולוגי של פיראוס.
שיבולת
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אליפות רוסיה בהוקי קרח
אליפות רוסיה בהוקי קרח (ברוסית: Чемпионат России по хоккею с шайбой) היא אליפות המדינה בהוקי קרח ומתייחס לתחרויות ההוקי הקרח הבכירות ברוסיה כאשר הסופרליגה הרוסית בהוקי קרח (רוסית: Российская хоккейная Суперлига) הייתה יורשת אליפות ברית המועצות בהוקי קרח והייתה הליגה הגבוהה מבין ליגות ההוקי קרח ברוסיה בשנים 1996 - 2010. קודם לכן פעלה ליגת ההוקי הבינלאומית (Межнациональная хоккейная лига) בשנים 1992 - 1996.
במהלך שנות קיומה גרפה את רוב תוארי האליפות קבוצת דינמו מוסקבה ומטאלורג מגניטוגורסק, שתיהן עם 6 אליפויות.
זכיות לפי מועדון
הערות:
גביע רוסיה בהוקי קרח
גביע רוסיה בהוקי קרח (Кубок России по хоккею с шайбой) היה טורניר הוקי קרח שנערך במשך 3 שנים על ידי פדרציית ההוקי הרוסית ובו נטלו חלק מועדוני הוקי קרח מקצוענים מרוסיה.
TV4 Guld
TV4 Guld (בתרגום חופשי: "TV4 זהב") הוא ערוץ טלוויזיה שוודי בבעלות קבוצת TV4, שמשדר בעיקר תוכניות טלוויזיה ישנות. הערוץ הושק ב-3 בנובמבר 2006 יחד עם ערוץ TV4 Komedi.
שני הערוצים היו זמינים בעבר בחברת הכבלים Com Hem ובחבילת הלוויין של Canal Digital. מאז 1 בספטמבר 2009, שני הערוצים (Guld ו-Konedi) משודרים גם במסגרת חברת הלוויין Viasat. בנוסף הערוץ משודר במסגרת FastTV ו-Telia Digital-tv. כמו כן הוא גם משודר דרך IPTV דרך Boxer TV Access.
עם השקתו, בערוץ לא שודרו פרסומות, אם כי כיום משודרות פרסומות מאז ינואר 2012.
בשנת 2008 אחוז הצפייה הממוצע בערוץ עמד על 0.3%.
מנהל ערוץ TV4 Guld הוא בו ת'רנאוול.
אזרי דקס
לוטננט אזרי דקס (באנגלית: Ezri Dax), בגילומה של השחקנית הקנדית ניקול דה בור, היא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים". דקס, חייזרית המשתייכת לגזע הטריל, היא יועצת על תחנת החלל חלל עמוק 9 בעונה השביעית והאחרונה של סדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
ליהוק
דמותה של אזרי דקס נוצרה כאשר הסתבר כי טרי פארל (ששיחקה את ג'דזיה דקס) תעזוב את התוכנית עם תום העונה השישית, וכי הדמות שלה תיהרג על ידי דוקאט.
כאשר ניקול דה בור לוהקה לתפקיד בשנת 1998, היא נחשבת ל"אחת השחקניות העסוקות ביותר בקנדה, אבל לא ידועה, יחסית, מדרום לגבול". היא השתמשה במצלמת הווידאו הפרטית שלה לצורך צילומי קלטת האודישן שלה. דה-בואר מודה שלפני שלוהקה לתוכנית, לא ידעה כלל מהו טריל, אולם היא הקפידה ללמוד, וצפתה בפרקים הקודמים.
ביוגרפיה של הדמות
אזרי דקס הופיעה לראשונה בפרק הראשון של העונה השביעית והאחרונה של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". על פי סיפור הרקע שלה, סג"ם אזרי טיגאן, קצינת צי הכוכבים מגזע הטריל, שובצה לשירות על ספינת החלל "Destiny" כעוזרת־יועץ, מיד עם סיום לימודיה באקדמיה של צי הכוכבים. כטריל, מעולם לא היה לה עניין להיות פונדקאית המחוברת לסימביונט.
אחרי שלוטננט-קומנדר ג'דזיה דקס נהרגת על תחנת החלל חלל עמוק 9, ד"ר ג'וליאן באשיר מצליח להציל את הסימביונט דקס, אשר נשלח לכוכב הבית של הטרילים, על מנת לקבל פונדקאי חדש. עם זאת, במהלך מסעו של הסימביונט לטריל, על ספינת החלל Destiny, מצבו הרפואי הלך והתדרדר, ומאחר והיא הייתה הטריל היחיד על החללית באותה העת, אזרי נתבקשה להפוך לפונדקאית עבור דקס, על מנת להציל את חייו. אזרי היא הפונדקאית התשיעית של הסימביונט דקס.
לאחר האיחוד ביניהם, אזרי דקס מוצבת לשרת כיועצת על תחנת החלל חלל עמוק 9, לאחר שקיבלה קידום מהיר לדרגת לוטננט זוטר, בגין ניסיונה הנרחב בצי הכוכבים והידע שצברה, באמצעות הסימביונט דקס.
ג'דזיה הייתה נשואה ללוטננט-קומנדר וורף, אשר תחילה מסרב לדבר עם אזרי, מאחר שהוא משוכנע שג'דזיה עברה לסטו-וו-קור ולפיכך זה לא ייתכן שהיא ממשיכה להתקיים באמצעות דקס הסימביונט. עם זאת, השניים הפכו בסופו של דבר לחברים, ואף אוהבים (לתקופה קצרה מאוד).
לקראת סוף הסדרה, אזרי מתחיל רומן עם ד"ר ג'וליאן באשיר.
תגובות
בהשוואה לג'דזיה דקס, דמותה של אזרי נתפסת כחסרת ביטחון עצמי. חלק ממעריצי הסדרה לעגו לדמות זו, ושיבשו את שמה ל-"אלי מק'טריל" (פרפרזה לדמותה של אלי מקביל), שיבוש אשר אפילו אומץ על ידי אחד מכותבי TV Guide. ניקול דה בור, לעומת זאת, לקחה זאת כמחמאה. זה היה הכרחי, כי דמותה של אזרי תימנע מלהיראות העתק מדויק של ג'דזיה, בדיוק כפי שהיה נחוץ שקפטן בנג'מין סיסקו לא יהיה העתק של ג'יימס טי. קירק. ההבדלים הניעו את פיתוח הדמות. למשל, באחת הסצנות אזרי מודה כי מעולם לא אהבה את המאכל הקלינגוני גאח (במקור: "Gagh"), על אחת כמה וכמה כעת, משיש לה את זכרונותיה של ג'דזיה, מתענגת מניסיונותיו הנמרצים של המזון שלא להיבלע.
אזרי דקס היא היחידה מבין חברי צוות השחקנים המרכזיים של הסדרה, שלא זכתה שתשווק בובה בדמותה על ידי יצרנית הצעצועים "Playmates Toys".
Born to Make You Happy
Born to Make You Happy (בעברית: נולדתי כדי לעשות אותך מאושר) הוא הסינגל הרביעי של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס, מתוך אלבום הבכורה שלה .
לעומת הסינגלים הקודמים של ספירס, השיר לא שוחרר בארצות הברית, וזכה להצלחה והכרה באירופה בלבד. הסינגל הגיע למקום הראשון בארבע מדינות, ובכל שאר המדינות, למעט איטליה וספרד, התברג בעשיריה הפותחת.
רקע וכתיבה
הסינגל יצא בקנדה ובאירופה בסוף שנת 1999 ובבריטניה בתחילת שנת 2000. בילי וודרוף ביים את הקליפ לשיר שצולם בלוס אנג'לס. הקליפ מראה את ספירס נזכרת ברגעים עם בן זוגה לחיים, לצד קטעי ריקוד. הרעיון המקורי של הקליפ היה להראות את ספירס בחלום, בו היא רוצה לספר לחברה לשעבר שהיא בהיריון ממנו. הרעיון נדחה לאחר שדלף לתקשורת, שנתנה ביקורת שלילית על הרעיון.
מיקומי שיא
הסינגל הפך ללהיט גדול בבריטניה, ונכנס לפסגת מצעדי הפזמונים, ונמכר בבריטניה בלבד בכמות של 335,000 עותקים וקיבל מעמד כסף. בשוודיה הגיע למקום השני ומכר כיותר מ-30,000 עותקים וקיבל מעמד פלטינה. ברחבי העולם נמכרו כ-3,675,000 עותקים של הסינגל, בנוסף הצליח להיכנס לעשרת המובילים בצרפת, אוסטריה, איטליה, הולנד, ופינלנד. בישראל הסינגל הצליח מאוד, והגיע למקום ה-1 בגלגלצ ושהה בו משך שלושה שבועות.
מגן רוח
מגן רוח (EL/M-2138T) היא מערכת מכ"ם טקטית ניידת המגלה, מאכנת ומתריעה על ירי רקטות, פצמ"רים ופגזים וכן על כטב"מים וגלשני אוויר.
המערכת פותחה על ידי אלתא מערכות, נחשפה במהלך יוני 2014 והפכה למבצעית במהלך מבצע צוק איתן. המערכת מתאפיינת בניידות גבוהה וניתן לפרוס אותה ולהפעיל במהירות רבה, בהתקנה על כלי רכב ובמקומות נייחים.
המערכת משערת את נקודת הפגיעה הצפויה תוך זמן קצר מהשיגור ובדיוק רב, ומעבירה התרעה לכוחות שבטווח האש, בטרם תתרחש הפגיעה בהם. בנוסף, המערכת מאכנת במהירות בדייקנות את מקור הירי, ובכך מאפשרת השבת אש יעילה לנטרול מקור הירי. מערכת זו מאתרת גם ירי לטווחים קצרים, בעוד שמערכת ר"ז (מכ"ם) פועלת לטווחים ארוכים, ומכ"ם נורית פועל לטווחים בינוניים. למכ"ם של המערכת יש יכולת סריקה אלקטרונית, המאפשרת לגלות ולעקוב אחר מטרות רבות במקביל. המכ"ם מצטיין ביכולת גילוי של מטרות קטנות יחסית במגוון מהירויות.
קליטת מערכת "מגן רוח" בצה"ל החלה בשנת 2014. הירי הנרחב של פצצות מרגמה על כוחות צה"ל במהלך מבצע צוק איתן האיץ את הכנסת המערכת לשימוש מבצעי, ואלתא מסרה מספר מערכות כאלה לשימוש הכוחות שפועלים ברצועת עזה ומחוצה לה. צה"ל מתכנן להמשיך ולרכוש עוד מערכות של "מגן רוח", על מנת לשפר את ההגנה מפני פצצות מרגמה.
סטיבן רנסימן
חייו
סטיבן רנסימן נולד בנורת'מברלנד שבצפון-מזרח אנגליה, הוא בנו השני של וולטר רנסימן, הוויקונט הראשון רנסימן מדוקספורד, והילדה רנסימן, הוויקונטית רנסימן מדוקספורד. שני הוריו היו חברי הפרלמנט של בריטניה מטעם המפלגה הליברלית. אביו מונה לוויקונט רנסימן מדוקספורד ב-1937. סבו מצד אביו, וולטר רנסימן, הברון הראשון רנסימן, היה איל ספנות. הוא נקרא על שם סבו מצד אימו, ג'יימס קוקרן סטיבנסון, שהיה חבר פרלמנט מטעם סאות'שילדס.
מסופר שהוא קרא לטינית ויוונית עתיקה מגיל חמש. במהלך חייו הארוכים שלט במספר גדול מאוד של שפות, כך כשלמשל כתב על המזרח התיכון, הוא לא הסתמך רק על תעודות בלטינית, ביוונית ושפות אירופיות, כי אם גם נעזר במקורות בערבית, טורקית, פרסית, עברית, סורית, ארמנית וגרוזינית. הוא למד באיטון קולג', שם למד איתו חברו הקרוב ג'ורג' אורוול. בשהותם שם, שניהם למדו צרפתית אצל אלדוס האקסלי.
ב-1921 החל ללמוד היסטוריה בטריניטי קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג' אצל ג'ון בגנל ברי (J. B. Bury) ונהפך להיות, כפי שרנסימן סיפר לימים, "תלמידו הראשון והיחידי." בתחילה ברי המתבודד ניסה להיפטר ממנו, אך כשרנסימן ציין בפניו שהוא קורא רוסית, נתן לו ברי לערוך ערימת מאמרים בבולגרית וכך נוצר הקשר ביניהם. בזכות עבודתו על האימפריה הביזנטית התמנה לחבר סגל בטריניטי ב-1927.
אחרי שקיבל ירושה גדולה מסבו, התפטר רנסימן מהקולג' ב-1938 והחל לנדוד בעולם. בשנים 1945-1942 כיהן כפרופסור לאמנות והיסטוריה ביזנטית באוניברסיטת איסטנבול, טורקיה, שם החל את מחקריו על מסעי הצלב שהוביל לעבודתו הידועה ביותר, History of the Crusades, (שלושה כרכים ראו אור בשנים 1951, 1952 ו-1954). רוב עבודתו ההיסטורית של רנסימן עסקה בביזנטיון ובשכניה הימי ביניימים בין סיציליה לסוריה; יוצא מן הכלל היה ספרו The White Rajahs, שהתפרסם ב-1960, ומגולל את סיפורה של סראוואק (Sarawak), מדינה עצמאית שנוסדה על חופה הצפוני של ברוניי ב-1841 בידי האנגלי ג'יימס ברוק, בה שלטה משפחתו של ברוק למעלה ממאה שנה.
בחייו האישיים, רנסימן היה אנגלי שמרן ותמהוני, שנודע, בין השאר, בהיותו אנין טעם, מספר סיפורים, וחובב נלהב של תורת הנסתר. לדברי אנדרו רובינסון, מורה להיסטוריה באיטון, "הוא ניגן דואט בפסנתר עם הקיסר האחרון של סין, קרא בטארוט עבור פואד הראשון, ניצל בנס מהפצצת הגרמנים במלון פרה (Pera Palace Hotel) באיסטנבול וזכה פעמיים בפרס הגדול במכונות מזל בלאס וגאס."
הוא נפטר ב-Radway, ווריקשייר, כשביקר קרובים, בהיותו בן 97. הוא נקבר בלוקרבי, Dumfriesshire.
ספרו A History of the Crusades: הספר ראה אור לראשונה ב-1951, הודפס במהדורות נוספות רבות וזכה לתרגומים רבים. הספר פותח בעליית האסלאם בלבנט בראשית המאה השביעית, ומסתיים בנפילת ממלכת ירושלים, עם כיבוש עכו ב-1291. לאחר יציאתה נחשבה העבודה לפורצת דרך בתחומה, אולם במהלך השנים הפריכו היסטוריונים שונים את מסקנותיו של רנסימן.
פורד קרסטלין סקילין
פורד קרסטלין סקילין (באנגלית: Ford Crestline Skyliner) היא מכונית קופה, בתצורת הרדטופ 2 דלתות, מתוצרת יצרנית הרכב פורד אשר יוצר בארצות הברית בשנת 1954.
דגם ה"פורד קרסטלין סקילין" אופיין בזכוכית אקרילית שקופה, בגג הרכב מעל למושבים הקדמיים.
סך הכול יוצרו 13,144 יחידות.
חן קלימן
חן קלימן (נולדה ב-26 בנובמבר 1977) היא תסריטאית ויוצרת ישראלית.
ביוגרפיה
את דרכה החלה קלימן כאשר עבדה כמזכירה ב"טדי הפקות". עבודתה כתסריטאית התחילה כאשר כתבה ביחד עם רובי דואניאס ואריק זילברמן את סדרת הטלוויזיה "שחר" ששודרה ב-"HOT" בשנים 2001–2002, אשר כיכבו בה איתי שגב ויעל בר זוהר. לאחר מכן דואניאס הציע לקלימן לכתוב עמו פרק בסדרה "שמש".
כבמאית (20008)
קלימן ביימה וערכה את הסדרה המצוירת "הנפילים" בשנת 2008, שמספרת על נער בן 17 שעובר עם אביו, אבי ברלב, להתגורר בכמ"ג (כפר מחקר גרעיני) שבדימונה בעקבות מות אימו המסתורי ופיטורי אביו.
כעורכת (2007 - 2013)
בשנת 2007 קלימן ערכה את סדרת הטלוויזיה "השמיניה", שמספרת על אבנר הלוי, מדען מוכשר וחברו של עמוס, אשר מכנס שמונה ילדים (בהתחלה שישה, מאיה ויונתן בשמותיהם המזויפים איה וניני שבאו מאמריקה הצטרפו גם הם לפרויקט שלא במתוכנן לאחר מות אביהם, עמוס) לפרויקט סודי בשם "השמיניה".
בשנת 2009 ערכה שלוש סדרות - "המובילים", "נשרים" ו"האחים דה גמה".
המובילים מספר על בני משפחת דגני הם מובילים בחברת ההובלה "מוטי הובלות". הם נאלצים לטפל בחברה לאחר שאב המשפחה, מוטי דגני, נמחץ ונהרג בידי פסנתר כנף שנפל עליו באחת ההובלות. עקב מותו, מחברה עשירה ומצליחה היא הופכת לכושלת וקטנה. בני משפחת דגני נאלצים לעבוד בחברת ההובלות מפני שהם חייבים לבנק שלהם מעל למאה אלף שקל.
נשרים מדבר על אודי (אורי בן ברוך), תלמיד כיתה ה' שאוהב הרפתקאות, ואחיו הגדול עופר (תובל שפיר) שהדבר היחיד שהוא רוצה זה להתרחק מאחיו הקטן ומחבריו הטובים: שחר הבן
(להב גולן) ושחר הבת (מורין אמור) שבאים אחריו לכל מקום. הסדרה מתרחשת במהלך החופש הגדול.
האחים דה גרמה מספר על שלישייה שנולדה במטוס לאם טייסת. לאורך כל חייהם הם נודדים בעולם בין מדינות. בכל פרק הם מגיעים לארץ אחרת ומתאכסנים בבית המלון המקומי. למרות שתמיד מבטיחים לאמם שיצאו לטייל בעולם, הם נשארים בחדר המלון לראות טלוויזיה. היוצא מן הכלל הוא הפרק האחרון (המתרחש באוסטרליה), שבו הם יוצאים לטייל. הסדרה מלווה בקטעי אנימציה המסבירים על המדינה אליה הגיעו האחים בליווי קריינות של השחקן אלון אבוטבול.
בשנת 2010 ערכה שלוש סדרות נוספות - "תעלומות מתחת לאף", "מבצע קיפוד" ו"אוטוגלידה".
תעלומות מתחת לאף מספר על ילדים בלשים שמשתמשים במיומנויות בילוש שלהם כדי לפתור תעלומות יומיומיות.
מבצע קיפוד הסדרה אחת המפורסמות שלה מספר על אודי, שחר ושחר מגיעים לעבוד בבית החולים להצלת חיות בר. הם פוגשים שם את אלה, ביתו של דוקטור גבעון ואת דולב, בנה של שוש, המנהלת של בית החולים. לאחר כמה שיבושים ובעיות בעבודת בית החולים, הילדים מתחילים לחשוד כי מישהו מנסה לשבש את פעילותו התקינה של בית החולים.
אוטוגלידה מספר על בכל תוכנית מגיע ילד לאוטו הגלידה. הוא מנסה לענות נכונה על שאלות ולזכות בגלידה.
בשנת 2013 ערכה את סדרת הטלוויזיה "בית ספר למכשפים", אשר משמשת כסדרה האחרונה שערכה עד היום.
תסריטאית (2002 - 2022)
הסדרה הראשונה שכתבה (2002) היא שחר שמספר על מורה שמתחפש לאישה לאחר שהמנהל השוביניסט אינו מוכן לקבלו בגלל שהוא גבר.
בשנת 2004 כתבה את הסדרה שמש שמספר על נחום שמש (צביקה הדר) - יליד באר שבע, ציני, קמצן, ממוצא רומני שפתח בתל אביב את מסעדת "אימפריית השמש" (על שם הסרט בשם זה). אוהד שרוף של קבוצת הכדורגל הפועל באר שבע.
באותו שנה כתבה את הסדרה הפיג'מות שמספר על להקת אנונימית בשם הפיג'מות מנסה להצליח בתל אביב.
בשנת 2005 כתבה שלושה סדרות בניהם: חשיפה, השיר שלנו, והשמיניה.
בשנת 2022 יצרה וכתבה את סדרת הדרמה כל עוד בלבב, המתארת את המסע לפולין של קבוצת נערים ישראליים והתהליכים החברתיים המתרחשים ביניהם במהלכו.
חיים אישיים
קלימן מחזיקה בתואר שני בסוציולוגיה ותקשורת מאוניברסיטת "גולדסמית'" (א) בלונדון ובתואר ראשון בתקשורת מהמסלול האקדמי המכללה למינהל.
אירינה ורשצ'וק
אירינה אנדרייבנה ורשצ'וק (באוקראינית: Ірина Андріївна Верещук; נולדה ב-30 בנובמבר 1979) היא פוליטיקאית ומדינאית אוקראינית, מאז 2021 סגנית ראש הממשלה - השרה לשילוב מחדש של השטחים הכבושים הזמניים של אוקראינה.
ביוגרפיה
אירינה ורשצ'וק נולדה ב-30 בנובמבר 1979 ברווה-רוסקה. בשנת 1997 סיימה את לימודיה בפנימייה התיכונית רווה-רוסית עם מדליית זהב.
ורשצ'וק הייתה חברת הראדה העליונה של הכינוס התשיעי (מ-29 באוגוסט 2019 עד 4 בנובמבר 2021) ממפלגת משרת העם (מס' 29 ברשימה); נציגת הממשלה בראדה העליונה מ-4 בספטמבר עד 15 בנובמבר 2019; חברת בוועדת הראדה העליונה לביטחון לאומי והגנה, ראש ועדת המשנה לביטחון המדינה והגנה. בשנים 2010–2015 הייתה ראש העיר של רווה-רוסקה.
ב-6 בדצמבר 2022 פורסם ששירות הביטחון הפדרלי של רוסיה הכניס את סגן ראש ממשלת אוקראינה ורשצ'וק לרשימת מבוקשים.
שער הניצחון (סרט, 1948)
שער הניצחון (באנגלית: Arch of Triumph ) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 1948 בבימוי של לואיס מיילסטון עם אינגריד ברגמן ושארל בואייה בתפקידים הראשיים.
תקציר העלילה
בפריז בחורף 1938 מסתובבים הרבה פליטים מגרמניה ללא דרכון כשהם מועמדים כל רגע למעצר ולגירוש לגרמניה.
בין הפליטים נמצא ד"ר רביק (שארל בואייה), כירורג שנאלץ לברוח מגרמניה לאחר שנעצר שם ועוונה על ידי החוקר פון האקה (צ'ארלס לוטון). לפרנסתו הוא עוזר לכירוגים צרפתיים לנתח באופן בלתי חוקי. הוא מתגורר במלון אינטרנציונל שם גרים פליטים נוספים וביניהם ידודו הקרוב בוריב מוזורוב (לואיס קלהרן), פליט מרוסי המשמש כשוער במועדון לילה.
בלילה גשום הוא נתקל באישה הולכת על גשר מעל הסן ומתעלפת. הוא אוחז בה והיא אומרת שאין לה מקום ללכת. שמה הוא ג'ואן מאדו (אינגריד ברגמן), זמרת ממוצא איטלקי שבן זוגה מת בחדרם במלון.
רביק תומך בה, מביא אותה לחדרו ומאושש אותה. עם הזמן מתפתח בין שניהם רומן אהבה עם מעלות ומורדות. רביק מוצא לה עבודה במועדון הלילה בו עובד חברו מוזורוב והם נוסעים לחופשה באנטיב לחוף הים התיכון. באנטיב מתאהב בה אדם עשיר בשם אלכס (סטפן בקשי) אך היא לא נענית לו.
בשובם לפריז נתקל רביק בתאונת דרכים הוא מגש סיוע אבל אז מגיעים שוטרים ומבקשים ממנו תעודת זהות. כאשר מתברר שהוא פליט, הוא נעצר ומגורש לגרמניה.
לאחר חדשים רבים מצליח רביק לחזור לפריז, שם הוא פוגש בג'ואן ומסתבר לו שבתקופת היעדרותו היא הייתה בודדה ונענתה לחיזוריו של אלכס העשיר אבל היא עדיין אוהבת רק אותו.
פורד פומה ראלי1
פורד פומה ראלי1 היא מכונית מרוץ מקטגוריית ראלי1, שנבנתה על ידי קבוצת אם-ספורט עבור עונת 2022 באליפות העולם בראלי. המכונית מבוססת על גרסת הכביש של פורד פומה והיא המחליפה של פורד פיאסטה WRC שימשה את הקבוצה בין השנים 2017–2021.
שער הניצחון (סרט, 1948)
תקציר העלילה
בינתיים מחפש רביק כל הזמן את האקה במטרה להורגו. באחד הפעמים הוא נפגש איתו בבית קפה אך האקה לא מזהה אותו ומבקש לגייס אותו כמרגל לטובת גרמניה בתוך קבוצות הפליטים בפריז. רביק מסכים ובפגישה הבאה הם נוסעים בלילה בתוך יער והוא הורג אותו.
פורד פומה ראלי1
היסטוריית מרוצים
פומה ראלי1 ערכה את הופעת הבכורה באליפות בראלי מונטה קרלו, מרוץ הפתיחה של העונה. סבסטיאן לואב, בהופעת אורח בעונה, ניצח את המרוץ. קריג ברין סיים במקום השלישי והשלים פודיום כפול. ברין הגיע לפודיום פעם נוספת המבלך העונה עם מקום שני בראלי סרדיניה.
שער הניצחון (סרט, 1948)
תקציר העלילה
כאשר ג'ואן מודיעה לאלקס כי היא רוצה לעזוב אותו, הוא יורה בה. רביק ממהר לחדרה ומעביר אותה לבית החולים. היא לא מתאוששת מהניתוח וברגעיה האחרונים היא לוחשת לרביק כמה אהבה אותו.
לבסוף עומד רביק עם עוד פליטים בתור להיות מגורש למחנה רכוז בצרפת.
הופעת אורח
הופעת אורח (באנגלית: guest appearance) היא הופעה קצרה של שחקן כדמות בסדרה או בסרט שהוא אינו חלק משמעותי מעלילתם אלא מופיע בהם באופן חד-פעמי בתפקיד לא משמעותי, לעיתים כביט או אפילו כניצב. הופעת אורח קיימת גם בתעשיית המוזיקה, כשזמר שאינו חלק מהרכב מסוים מופיע יחד איתו. לא תמיד יש גבול מובהק בין הופעת אורח לסתם תפקיד משני זניח. היו גם מקרים בהם שחקנים אורחים הפכו לחלק מהסרט או הסדרה.
המטרה העיקרית בהופעות אלה היא לגרום לעלייה בצפייה או בשמיעה של הסדרה, עקב ריבוי האוהדים או לעלייה ברמת המשחק של השחקים הוותיקים.