cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שלאכטה
שלאכטה (בפולנית:szlachta,מהמילה הגרמנית העילית העתיקה Slahta, משם גם המילה הגרמניה Geschlecht שמשמעותה - "קלאן","מין" "זוויג" ;ברוסית, אוקראינית ובלרוסית:Шля́хта - "שליאכטה", בפולנית: בן השלאכטה נקרא Szlachcic) היה מעמד האצולה בממלכת פולין, ובאיחוד הפולני-ליטאי שתפסה לאורך מאות שנים עמדה שלטת במדינה תוך כדי החזקת זכויות פוליטיות, חברתיות וכלכליות וכוח מורחבים. מקורות השלאכטה לוטים הערפל והועלו לגביהם תאוריות שונות. השלאכטה שילבה בתוכה את שכבת האצולה גדולה (המגנאטים) המצומצמת, את נציגיה הרבים של האצולה הכפרית - האצולה הבינונית בעלת אדמות ושל האצולה הקטנה, הכפרית והעירונית, שבחלק רב הייתה ענייה וחסרת אדמות. השלאכטה שמרה בתוכה על עקרון שוויוני בין חבריה מבחינת השתתפות בהצבעות בפרלמנט (סיים) וזכויות אחרות. לעיתים בשפה היומיומית יש משתמשים במילה "שלאכטה" במובן של "האצולה הפולנית הקטנה" בלבד. באופן מסורתי היו חברי השלאכטה, במיוחד אלו מהשכבה הבינונית בעלי אדמות בבעלות אלודית ולא כחלק של פייף, לעיתים קרובות אחוזותיהם וחוותיהם המבוססות על עבודת הצמיתים נקראו פולווארק. עליונות כוחה של השלאכטה החלה משנות שלטונו של המלך קז'ימייז' הגדול (1370-1333) ונמשכה עד להידרדרותו וסופו של האיחוד פולין-ליטא בשלהי המאה ה-18. פרט לאספקת קצינים לצבא הממלכה, חובותיה האזרחיים העיקריים של השלאכטה כללו בחירת המלך ומילויים של תפקידי כבוד וייעוץ בחצר המלכות, שהיוו בהמשך בסיס להקמת הבית העליון - הסנאט, במסגרת הפרלמנט הפולני-ליטאי, הסיים. חברי השלאכטה לקחו חלק בניהול הממלכה כדם באמצעות הבית התחתון של הסיים, שהורכב מנציגים שנבחרו באספות מקומיות שנקראו סיימיקים. הסיימיקים מינו את הפקידים הבכירים המקומיים ופיקחו על הרשויות השיפוטיות והפיננסיות, כולל על גביית המיסים. בני השלאכטה לא קיבלו תארים אריסטוקרטיים כמו במערב אירופה אבל זכו לעמדות הנהגה שונות כמו תפקידי וויבודה, מרשל של ווייובדות, קסטלן וסטארוסטה. למרות ההבדלי הענקיים לפעמים בעושר ובהשפעה הפוליטית, ההבחנות בחוק בין המגנאטים לבני הלשאכטה הנחותה היו מעטות. העיקרון המשפטי התקף לגביהם היה זה של ה"שוויון". להבדיל ממלכי רוב המדינות באירופה של אז, מלכי פולין לא היו אוטוקרטיים ולא היו אדונם של בני השלאכטה. ב-1413 בעקבות שורה של ניסונות אחיוד מסוג אוניה פרסונלית בין הדוכסות הגדולה של ליטא לממלכת פולין, האצולה הליטאית והרותנית שבשטחי הדוכסות הגדולה, הצטרפה באופן פורמלי, לשלאכטה. כשאחרי איחוד לובלין ב-1569 עם התפתחותו והתפשטותו של האיחוד פולין-ליטה (1795-1569) גדל מספר החברים בשלאכטה על ידי הצטרפות המנהיגים של דוכסויות פרוסיה וליבוניה. . מספר בני השלאכטה הגיע ל-15-8% מאוכלוסיית פולין, אחוז יותר גדול משכבת האצולה הבוחרת בארצות מערב אירופה. בשלהי המאה ה-18 כל פולני שישי השתייך לשלאכטה. בשיא כוחה של השלאכטה, בתקופה המכונה "סרמטית", מכלול זכויות היתר שלה סוכם במונח ההיסטורי "חירות הזהב" או דמוקרטיית האצילים. חירות זו על הפרזותיה סימלה מידה של אנרכיה הנחשבת לאחד הגורמים המכריעים לחלוקות המדינה הפולנית-ליטאית בין שכנותיה הגדולות ולמחיקת פולין מהמפה בשנים 1795-1792. במשך החלוקות העוקבות של פולין רוב השלאכטה התחיל לאבד את זכויות היתר המשפטיות ואת מעמדו החברתי. האליטות של השלאכטה נטמעו באצולות של שלוש הממלכות הכובשות: רוסיה, אוסטריה ופרוסיה. חוקת פולין העצמאית במרץ 1921 ביטלה את זכויות היתר של האצולה. הן בוטלו פעם נוספת בשנת 1945.
הרצח בתחנה לבריאות הנפש בירושלים
הרצח בתחנה לבריאות הנפש בירושלים התרחש ב-8 בספטמבר 1992. אדם שטופל בתחנה לבריאות הנפש בשכונת קריית היובל רצח ביריות ארבע מעובדות התחנה. האירוע הסתיים לאחר שהוא נהרג על ידי המשטרה.
Album of the Year
Album of the Year ("אלבום השנה") הוא אלבומם השישי והאחרון של להקת פיית' נו מור, והיחיד שבו השתתף הגיטריסט ג'ון הדסון. למרות שמו, האלבום לא התקבל בהתלהבות בידי המעריצים, שחשו כי הלהקה סטתה מהסגנונות שהביאו לתהילתה. סולן הלהקה מייק פאטון עצמו ציין, כי הם התחילו ליצור "מוזיקה גרועה".
הרצח בתחנה לבריאות הנפש בירושלים
אירוע הרצח
איתן מור, יליד 1970, סבל מבעיות נפשיות. הוא טופל בתחנה בקריית היובל על ידי הפסיכולוגית ונדי ווקר.
Album of the Year
נכון ליולי 2007, האלבום מכר 217,000 עותקים בארצות הברית, והיה לאלבום הלהקה עם היקף המכירות הנמוך ביותר בהשוואה לקודמיו. אולם, באוסטרליה האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים והגיע למעמד אלבום פלטינה כאשר מכר 70,000 עותקים.
הרצח בתחנה לבריאות הנפש בירושלים
אירוע הרצח
לאחר הרצח עלה מור על גג הבניין. המשטרה ניהלה אתו משא ומתן לעיני מצלמות כלי התקשורת. לאחר זמן מה הוא נורה ונהרג על ידי שוטר של הימ"מ.
תביעת פיצויים
משפחתה של אחת מהעובדות הסוציאליות הגישה תביעה לפיצויים נגד מדינת ישראל. ההליכים המשפטיים נמשכו שנים. בספטמבר 2011 פסק בית המשפט המחוזי כי מדינת ישראל התרשלה בכך שאפשרה את גיוסו של הרוצח לצה"ל ואת עבודתו בחברת שמירה שהצריכה נשיאת נשק, וזאת בעת שהיה מאובחן כחולה נפש, והורה לה לשלם פיצויים למשפחת הנרצחת.
אריק קלפטון
אריק פטריק קלפטון (באנגלית: Eric Patrick Clapton; נולד ב-30 במרץ 1945) הוא גיטריסט, זמר, מלחין, משורר ופזמונאי בריטי. נודע גם בכינוי Slowhand ונחשב לאחד מהגיטריסטים המוערכים ביותר בזרמים המוזיקליים של הבלוז והרוק. קלפטון רשום בהיכל התהילה של הרוק אנד רול שלוש פעמים, כחבר להקת "קרים", כחבר להקת "ציפורי החצר" וכאמן סולו – שיא ההופעות של אמן כלשהו בהיכל התהילה. קלפטון דורג במקום השני ברשימת 100 הגיטריסטים הטובים של כל הזמנים של מגזין "רולינג סטון", ובמקום ה־55 ברשימת 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים של המגזין. הוא אף דורג במקום הרביעי ברשימת 50 הגיטריסטים הגדולים בכל הזמנים של "גיבסון".
ביוגרפיה
נולד בעיירה ריפלי שבחבל סארי כבן מחוץ לנישואים לאמו בת ה-16 ולטייס קנדי ששירת באנגליה במלחמת העולם השנייה. אביו שב לקנדה לפני שקלפטון נולד, והילד גודל על ידי הורי אמו, בהאמינו כי הם הוריו וכי אמו היא אחותו הגדולה. לאחר כמה שנים נישאה אמו לחייל קנדי אחר ועקרה לגרמניה בהשאירה את הילד בהשגחת סבו וסבתו. בגיל 9 גילה אריק הצעיר את האמת, וגילוי זה הפך לחוויה מעצבת עבורו.
עלייתו של קלפטון
ליום הולדתו ה-13 קיבל גיטרה כמתנה ולמד לבדו לפרוט עליה. בגיל 17 הצטרף לראשונה ללהקת רוק שנקראה ה"רוסטרס". בנעוריו הוא האזין למוזיקת ולאמני בלוז דוגמת רוברט ג'ונסון ואומני רוק כדוגמת אלביס פרסלי. קלפטון התפרסם בראשונה כשהצטרף ללהקת ציפורי החצר (The Yardbirds) בשנת 1963. הלהקה, שניגנה בתחילה בלוז, נטתה בהמשך לכיוון מסחרי יותר ולאחר הקלטת להיטה For Your Love, שבהקלטתו סירב קלפטון לקחת חלק בגלל הכיוון החדש של הלהקה, הוא עזב אותה ב-1965 (במקומו גויס ללהקה הגיטריסט ג'ף בק) והצטרף אל להקת הבלוזברייקרס בהנהגתו של ג'ון מאייל: "הם לא רצו שייוודע שעזבתי אותם. בימים האלה, כשמישהו עזב להקה זה נחשב 'מלוכלך'...אחרי שנה וחצי התחלתי לחשוב על מוזיקה כדבר רציני. פשוט הבנתי שאני הולך לעסוק בזה כל חיי ושעדיף שאעשה את זה נכון...החלטתי שאני לא מנגן טוב בכלל ונסעתי לכפר לכמה שבועות. אז ג'ון מאייל הציע לי להצטרף...כבר עמדתי לבחור במשהו אחר, כמו ציור". קלפטון התבלט בבלוזברייקרס והחל לקנות את פרסומו כגיטריסט מהשורה הראשונה. באותם ימים התפרסמו כתובות גרפיטי בלונדון שטענו כי: "Clapton is God".
בשנת 1966 עזב קלפטון את הבלוזברייקרס (במקומו גויס ללהקה הגיטריסט פיטר גרין) והקים יחד עם חברו לבלוזברייקרס, ג'ק ברוס (שירה, גיטרה בס ומפוחית) ועם ג'ינג'ר בייקר (תופים) את להקת קצפת (Cream) שנחשבה כלהקת העל הראשונה ברוק. להקת קצפת שילבה את סגנונות הבלוז והרוק וזכתה להצלחה בבריטניה. בקצפת החל קלפטון לבצע שירים גם כזמר, אם כי תפקיד הזמר המוביל נשמר לג'ק ברוס.
באותה תקופה, בסוף 1966, דרך כוכבו של ג'ימי הנדריקס שהתפרסם בהופעותיו בלונדון. הנדריקס היה פורץ דרך הן בהופעתו על הבמה, הן בלחנים ובעיבודים שלו ובמיוחד בשליטתו הטכנית בנגינה בגיטרה. בהופעותיו נכחו מיטב אמני הרוק המפורסמים בבריטניה, כולל אריק קלפטון שהושפע ממנו מאוד.
להקת קצפת ניגנה מגוון של שירים שנעו בין מוזיקת פופ כגון: I Feel Free ובין קטעי בלוז ארוכים כגון: גרסת הכיסוי לשיר Spoonful של וילי דיקסון וזכתה להצלחה מסחרית ולהערכת המבקרים. שני להיטיה הגדולים היו: Sunshine of Your Love מהאלבום "Disraeli Gears" ו-White Room מהאלבום Wheels of Fire. למרות הצלחתה המסחרית של הלהקה, דבר שאף הביא לפרסום נוסף לקלפטון ועליית מעמדו כגיטריסט על, ימיה של הלהקה היו ספורים. המתחים בין שלושת חבריה ובמיוחד בין בייקר וברוס, הביאו בסופו של דבר לפירוק הלהקה. באותה תקופה נחשף קלפטון לתקליטה החדש של הלהקה האמריקאית הבאנד (music From Big Pink - (The Band. הוא סבר שמוזיקת הרוק מתקדמת לכיוונים חדשים ואף פנה בבקשה ללהקה להצטרף לשורותיה, אך נענה בשלילה.
הלהקות שלאחר "קצפת"
בספטמבר 1969, חודשים ספורים לפני פירוקה של להקת "קצפת", הצטרף קלפטון להופעה בפסטיבל רוקנרול ושלום שערך באופן עצמאי חבר להקת החיפושיות, ג'ון לנון כחבר בלהקת Plastic Ono Band, קלפטון אף הקליט עם לנון את התקליטון Cold Turkey. לאחר מכן החליף אותו ג'ורג' האריסון.
לאחר פירוק "קצפת", קלפטון שוב יצר, יחד עם מוזיקאים בולטים נוספים, להקת על חדשה, בליינד פיית' (Blind Faith). בלהקה היו חברים, מלבד קלפטון, גם ג'ינג'ר בייקר, סטיב ווינווד מלהקת טראפיק וריק גרץ' מלהקת פמילי. הלהקה לא האריכה ימים, עקב מתיחות בין חברי הלהקה. הלהקה הוציאה תקליט אחד שזכה להצלחה רבה והגיע לראש מצעדי האלבומים, ואף תרם למכירות האלבומים הקודמים של חברי הלהקה בעקבות התעניינות מחודשת. קלפטון עייף מאור הזרקורים והחליט לעבור לאחורי הבמה ולנגן כמלווה בלהקה האמריקאית דילייני ובוני וחברים. הוא הפך לחברו הטוב של מנהיג הלהקה, דילייני ברמלט, שעודד אותו להתמקד בכתיבה ובשירה. כשהוא נעזר בנגני אולפן מפורסמים (כמו ליאון ראסל) ובנגני הלהקה של דילייני, הוציא קלפטון ב-1970 את אלבום הסולו הראשון שלו שנקרא "אריק קלפטון". שני השירים הבולטים באלבום היו Bottle Of Red Wine ו-Let It Rain.
יחד עם חטיבת הקצב של "דילייני ובוני וחברים" שכללה את בובי ויטלוק (קלידים ושירה), קרל רדל (גיטרה בס) וג'ים גורדון (תופים), הקים קלפטון את להקת דרק והדומינוס. מטרת הלהקה הייתה, בין היתר, לנתץ את "עבודת האלילים" שהתעצמה סביב קלפטון ולהציגו כחבר שווה זכויות בלהקה בוגרת ומנוסה. שם הלהקה נגזר מהגייה שגויה שבה הציג הכרוז את הלהקה בהופעתה הראשונה, כאשר שמה הזמני היה "אריק והדינאמוס". בהפקתו של תום דאוד מאטלנטיק רקורדס הקליטה הלהקה ב-1970 את אלבומה הכפול "Layla and Other Assorted Love Songs". כיום נחשב אלבום זה כאחד האלבומים הטובים של קלפטון. שיר הנושא Layla, שנחשב בזמנו לשיר הבולט ביותר של קלפטון, וחלק גדול משאר שירי האלבום מושפעים מדמותה של פאטי בויד, דוגמנית וצלמת שהייתה באותה עת אשתו של ג'ורג' האריסון ושהייתה מושא אהבתו של קלפטון באותן שנים. השיר "Layla" הוקלט בסשנים נפרדים באולפן. תחילה הוקלט הקטע הפותח עם סולו הגיטרה המפורסם של קלפטון ולאחר מכן הוקלט החלק השקט והארוך אותו חיבר ג'ים גורדון ובו בולטת נגינת הפסנתר.
למעשה, בזמן הקלטת האלבום, היה חבר חמישי בלהקת "דרק והדומינוס". היה זה הגיטריסט דוויין אולמן מלהקת האחים אולמן. דאוד שהיה גם המפיק של "להקת האחים אולמן" חיבר בין שתי הלהקות שגם ערכו יחדיו ג'אם סשן (שהוקלט ופורסם לאחר 20 שנה). בין קלפטון ובין דוויין אולמן נוצרה ידידות קרובה ואולמן הוזמן להשתתף בהקלטת האלבום. הוא תרם לאלבום נגינה בגיטרה סלייד ובמיוחד בולטת נגינתו בגרסת שיר הבלוז הקלאסי "Nobody Knows You When You're Down And Out". האלבום הושפע בצורה ברורה מהרקע הבלוזי של קלפטון ואולמן ונחשב לאחד משיאי היצירה של שני אמני הגיטרה המפורסמים.
שני מאורעות טרגיים השפיעו על הקריירה הקצרה של הלהקה. בזמן הקלטת האלבום נודע על מותו של ג'ימי הנדריקס דבר שהשפיע קשות על קלפטון. שמונה ימים לפני מותו של הנדריקס, הקליטה הלהקה גרסה ללהיטו של הנדריקס "Little Wing" כמחווה לגיטריסט פורץ הדרך. שנה לאחר מכן, ערב מסע ההופעות הראשון של הלהקה בארצות הברית, נהרג דוויין אולמן בתאונת אופנוע. בנוסף לכל הצרות, גם האלבום שיצא זכה לביקורות פושרות. הלהקה השבורה ממותו של אולמן יצאה לסיבוב ההופעות בארצות הברית. מאוחר יותר, הודה קלפטון כי היה תחת השפעת סמים ואלכוהול במשך רוב זמן סיבוב ההופעות. ב-1973 יצא אלבום כפול אשר כלל קטעים מההופעות הללו בשם "In Concert". ב-1994 יצא אלבום נוסף מהופעה מאותו מסע הופעות בשם "Live at the Fillmore". כשהגיעה הלהקה ללונדון ועמדה להתחיל בהקלטת אלבומה השני, היא התפוררה, בעיקר עקב מתחים בין קלפטון ובין ויטלוק. הערת שוליים טרגית נוספת הקשורה לסיפור "דרק והדומינוס" היא המתופף ג'ים גורדון שהיה ככל הנראה חולה בסכיזופרניה, ובהתקף פסיכוטי, שאירע מספר שנים לאחר פירוק הלהקה, הוא רצח את אמו במהלומות פטיש ונשלח למאסר בכלא עם טיפול פסיכיאטרי.
קריירת הסולו
למרות הצלחתו האמנותית, נקלעו חייו האישיים של קלפטון למשבר ב-1972. בנוסף לאהבתו המתמשכת והבלתי ממומשת לפאטי בויד-האריסון, הוא חדל להופיע ולהקליט והתמכר להרואין. התוצאה הייתה היעלמותו של קלפטון מבמת הרוק. במשך השנתיים בהן הוא נעדר מהקלטות ומהופעות, הוא הופיע פעמיים. פעם אחת בקונצרט למען בנגלדש ופעם שנייה בריינבואו קונצרט שאורגן על ידי פיט טאונסנד מלהקת המי לטובת גמילתו של קלפטון מהסמים. קלפטון גמל טובה ללהקת המי כאשר השתתף בסרטם "טומי" בתפקיד המטיף.
ב-1974, כשהוא נקי באופן יחסי מסמים, אסף קלפטון להקת ליווי ויצא איתה למסע הופעות ברחבי העולם. בלהקה השתתפו חברו ל"דרק והדומינוס", קרל ראדל (גיטרה בס), ג'ורג' טרי (גיטרה), ג'יימי אולדייקר (תופים) ושתי זמרות ליווי שהתפרסמו מאוחר יותר כזמרות בזכות עצמן, איבון אלימן ומרסי לוי (שהתפרסמה כמרסלה דטרויט מתוך הצמד שייקספירס סיסטר). לאחר מסע ההופעות, יצא האלבום המצוין "E.C. Was Here" שכלל קטעים מתוך ההופעות החיות במסע.
עוד לפני E.C. Was Here, הוציא קלפטון ב-1974 את האלבום "461 Ocean Boulevard". הדגש באלבום זה היה על שירים פשוטים יותר וכמעט ללא קטעי בלוז ורוק ארוכים. מאלבום זה התפרסם כלהיט ביצוע גרסת הכיסוי לשירו של בוב מארלי, I Shot the Sheriff. הצלחתו של השיר סייעה גם להתפשטות ולפופולריות של סגנון הרגאיי בארצות הברית ובאנגליה. באותו אלבום החל גם קלפטון לשיר שירים שכתב הכותב-מלחין-זמר האמריקאי, ג'יי ג'יי קייל. ב-1975 הוציא קלפטון אלבום נוסף בשם There's One In Every Crowd. גם אלבום זה כלל שירים פשוטים יחסית לעומת החומר המוזיקלי שקלפטון היה מזוהה עמו בעבר. באותה תקופה המשיך קלפטון להופיע ולהקליט אולם סגנונו החדש לא זכה לאותה הכרה ולפופולריות להן זכה קלפטון בשנים שקדמו למשבר האישי.
קלפטון בבעיות
ב-1976 עמד קלפטון במרכזה של מחלוקת ושל האשמות בגזענות, לאחר שהתבטא, במהלך קונצרט בברמינגהאם, כנגד זרם ההגירה המתגבר לאנגליה. קלפטון גם תמך בפומבי במדינאי הבריטי אנוך פאואל שקרא לעצור את הפיכתה של בריטניה ל"מושבה שחורה". התבטאויות אלו של קלפטון, כמו גם התבטאויות דומות של דייוויד בואי, הביאו ליצירת תנועה מוזיקלית-פוליטית בבריטניה בשם רוק נגד גזענות. למרות הנזק שגרמו התבטאויותיו לקריירה שלו ולתדמיתו, סירב קלפטון לחזור בו ולשנות את עמדתו ואף התכחש לקיום סתירה בין עמדותיו הפוליטיות ובין התבססות המוזיקה שלו על סגנון שנוצר על ידי מוזיקאים שחורים.
בסוף שנות השבעים נאבק קלפטון כדי להשתלב בשינוי הטעם המוזיקלי של הקהל הרחב שנטה לעבר מוזיקת הפופ. במקביל, הוא התדרדר לאלכוהוליזם ואושפז. את תקופת ההחלמה שלו עשה באנטיגואה, שבה גם סייע להקים, מאוחר יותר, מרכז שיקום לנפגעי שימוש בסמים ואלכוהוליזם בשם The Crossroads Centre. ב-1979 נישא לפאטי בויד. במהלך שנות השמונים הוציא קלפטון מספר אלבומים אשר לא זכו לאהדת הביקורת. האלבום היחידי אשר כן זכה לשבחים היה Journeyman שבו עזב קלפטון את מוזיקת הפופ וחזר אל שורשיו הבלוזיים. כמו כן, הוא זכה להערכה ואף לפרס על כתיבת המוזיקה, בצוותא עם מייקל קיימן, ל-Edge of Darkness, סדרת הטלוויזיה המוערכת של ה-BBC.
ב-1985 פגש קלפטון את איבון חאן קלי, ובין השניים התפתחו יחסים שתוצאתם הייתה לידת בתם, רות, באותה שנה. ב-1989 התגרשו קלפטון ופאטי בויד. בתחילת שנות התשעים חווה קלפטון שתי טרגדיות. הראשונה הייתה מותו של הגיטריסט סטיבי ריי וואהן ב-27 באוגוסט 1990 יחד עם עוד שני חברי צוות במסע ההופעות המשותף של וואהן וקלפטון, בתאונת מסוק. קלפטון היה אמור לטוס במסוק באותה טיסה, אך ויתר על מקומו לוואהן.
ב-20 במרץ 1991 נפל אל מותו קונור, בנם בן הארבע וחצי של קלפטון ושל הדוגמנית האיטלקייה לורי דל סנטו מחלון דירתם בקומה ה-53 בבניין דירות שבניו יורק. את צערו של קלפטון ניתן היה לשמוע בשירו Tears in Heaven שנכתב יחד עם ויל ג'נינגס ושהיה חלק מהפסקול של הסרט "Rush", פסקול שזכה בפרס גראמי ב-1992. גם אלבומו של קלפטון מאותה שנה, Unplugged, שבו הוקלטה הופעתו ב-MTV, אשר כללה את "Tears in Heaven", זכה בפרס גראמי באותה שנה.
קלפטון הקליט גרסה ל-Border Song של אלטון ג'ון, לרגל הוצאת אלבום המחווה מ-1991, Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin.
"סלואוהנד" מתחיל מחדש
כפי שהיה באלבומו Unplugged, גם אלבומו From The Cradle, שיצא ב-1994, הכיל מספר קטעי בלוז קלאסיים והבליט את נגינתו "החסכנית" בגיטרה האקוסטית. ב-1997 הוא הקליט את "Retail Therapy" כשהוא משתמש בשם הכיסוי TDF. הוא סיים את העשור בשיתוף פעולה עם שניים מהגיטריסטים המפורסמים ביותר בעולם, בי. בי. קינג וקרלוס סנטנה.
ב-1999, בעת שעבד על האלבום עם בי. בי. קינג, וכשהוא כבר בן 54, פגש קלפטון את מליה מקאנרי, אמנית בת 25. הזוג נישא ב-2002 בעיירת הולדתו של קלפטון באנגליה ויש לו כיום שלוש בנות.
בספטמבר 2005 הוציא קלפטון אלבום בשם Back Home, אשר בו ניתן להבחין בהשפעות של בלוז במוזיקה של קלפטון.
בנובמבר 2006 יצאו קלפטון וג'יי ג'יי קייל באלבום משותף: The Road to Escondido. האלבום כולל שירים בסגנונות שונים.
בספטמבר 2010 יצא לאור אלבומו קלפטון שכלל ברובו הגדול גרסאות כיסוי.
ב-2011 הופיע בסדרת הופעות בשם Play the Blues בה שיתף פעולה בסופרגרופ עם וינטון מרסליס בשילוב של בלוז וג'אז. ההופעה שהתקיימה ב-9 באפריל במרכז לינקולן יצאה לאור על גבי תקליטור. בפברואר 2012 שיתף קלפטון פעולה עם פול מקרטני באלבומו Kisses on the Bottom.
ב-2018 קלפטון הודיע שהוא סובל מבעיות שמיעה ובעיות במערכת העצבים, באוקטובר של אותה שנה הוא הוציא את אלבומו ה-23, Happy Xmas.
עמנואל פרת
עמנואל (מנס) פרת (פרנסקי) (3 ביוני 1911 – 8 במרץ 1987) היה ממייסדי חיל החימוש הישראלי ומפקדו. המדען הראשי של מערכת הביטחון וחתן פרס ביטחון ישראל עבור חלקו בהקמת הקריה למחקר גרעיני - נגב.
ביוגרפיה
פרת נולד בפולין בשנת 1911 ועלה לארץ ישראל בשנת 1936. הוא הצטרף לארגון ההגנה בסמוך לעלייתו ובמלחמת העולם השנייה הצטרף אל הצבא הבריטי, ועסק בארגון יחידת ההנדסה של הבריגדה היהודית. בשנת 1944 הוא הוסמך כמהנדס בניין.
לאחר הקמת צה"ל, הצטרף פרת לשורותיו כסגן קצין חימוש ראשי תחת אשר פלד. בשנת 1949 מונה פרת לראש שירותי הנדסת חימוש, בדרגת סגן-אלוף, ובשנת 1950 פרש מהשירות. כעבור חודשים ספורים הוא נקרא לשוב לשירות במטרה לארגן את חיל החימוש המתהווה, אשר פעל עד אותה עת כמסגרת אחת לשירות החימוש, שירות הנדסת חימוש, חיל חימוש וציוד, חיל הטכנאים, שירות הובלה ויחידות נוספות. במסגרת עבודתו לאיגוד היחידות, נקבעו לראשונה נהלים קבועים ואחידים לטיפול ואחזקת כלי נשק והוקם לראשונה מערך ההדרכה של החיל להפצת הנהלים. בתחום הפיתוח נקשרו באותה עת קשריו הראשונים של החיל עם התעשיות הצבאיות.
בשנים 1951–1954 כיהן פרת כקצין חימוש ראשי, בדרגת אלוף-משנה. בשלהי כהונתו, בשנת 1954, אוחדו באופן רשמי כלל יחידות הסמך והוקם חיל חימוש. לאחר סיום תפקידו הוא התמנה לנספח צה"ל בבורמה ובשובו לישראל, בשנת 1957, פרש מצה"ל.
פרת שימש לאחר שירותו הצבאי בתפקידים שונים במערכת הביטחון: מנהל החטיבה התעשייתית לאנרגיה אטומית, מקים ומנהל הכור הגרעיני בדימונה ובשנת 1976 הוא התמנה למדען הראשי של מערכת הביטחון. עבור חלקו בהקמת קריה למחקר גרעיני - נגב הוענק לפרת פרס ביטחון ישראל לשנת 1965.
פרת נפטר ב-1987 מהתקף לב. ב-2008 כתב עליו העיתונאי איתן הבר:
Test Drive (סדרת משחקים)
טסט דרייב (באנגלית: Test Drive, בתרגום לעברית: נסיעת מבחן) היא סדרת משחקי מרוצים, אחת מהסדרות הוותיקות בסוגה זו הקיימות כיום. המשחק הראשון הופץ על ידי החברה Accolade, שלאחר מכן נקנתה על ידי Infogrames. כיום, סדרת המשחקים מפותחת על ידי Atari, שמה של Infogrames מאז 2003.
השנים הראשונות: Test Drive 1-3
המשחק הראשון יצא בשנת 1987. הוא פותח על ידי חברת המשחקים Distinctive Software Inc (DSI), חברה שהוקמה בשנת 1982 והייתה ידועה במשחקי הספורט והמרוצים שפיתחה. בהיותו מרובה פלטפורמות, המשחק שוחרר למחשבי הקומודור אמיגה וקומודור 64, בנוסף למערכות מופעלות MS-DOS ו-Apple II בין היתר, כאשר הגרפיקה הפשוטה שהוצגה נעה בין CGA בעלת ארבעה צבעים לבין EGA בת 16 צבעים.
המשחק השני יצא בשנת 1989, והוא היה האחרון שבפיתוחה של חברת DSI, אשר נקנתה על ידי חברת Electronic Arts בשנת 1991 והפכה ל-EA Canada. כמו קודמו, המשחק שם דגש על נהיגה בכבישים מסוכנים תוך תימרון בין כלי רכב חולפים והתחמקות ממשטרה. בשעה שקודמו כלל נוף אחיד והתחרות נגד השעון, הרי שמשחק זה כלל נהיגה בנוף משתנה ובחירה בין התחרות נגד השעון לבין משתתף אחר שנמצא תחת שליטת המחשב. בנוסף, השחקן יכול היה לבחור את רמת הקושי וכן על הכביש הופיעו לעיתים מכשולים רבים. מטרת השחקן הייתה להגיע לסוף המסלול כאשר ניתנה לו האפשרות שלא לעצור בתחנת העצירה, אם כי בכך גדל הסיכון שהדלק שבמכוניתו יאזל. השחקן מתחיל עם חמש נקודות חיים וכל התרסקות שלו (עם מכשולים שבדרך או בכלי רכב אחרים) הייתה מוסיפה כ-30 שניות נוספות כעונש. שחקנים יכלו לאבד נקודת חיים גם בשימוש בתיבת הילוכים ידנית, כאשר לחיצה מוגזמת מדי על דוושת הגז יכולה להוביל לפיצוץ המנוע. בנוסף במקרה של תאונה עם רכב משטרתי המשחק מסתיים (Game Over).
בגרסת המחשב הוצג מסלול אחיד בעל נוף משתנה בין השלבים השונים. כל שלב כלל אחד משלושה מיקומים אפשריים - הראשון נוף מדברי עם עצי קקטוס לצידי הדרך, השני נוף הררי כאשר בצידו השני של הכביש יש צוק, והשלישי נוף הכולל מדשאות ועצים. שני דיסקים ששוחררו למשחק כללו בנוסף גם נוף קליפורני בן שבעה שלבים וכן נוף אירופאי הכולל את הולנד, גרמניה, שווייץ, איטליה, צרפת וספרד. גרסת הקונסולות הציגה נופים שונים בהתאם לרמת הקושי של המשחק - נוף מדברי ברמה הקלה, נוף עירוני הכולל את הר ראשמור ברמה הבינונית, נוף החוף המזרחי הכולל את קו החוף של ניו אינגלנד ברמה הקשה, ונוף החוף המערבי ברמה הקשה ביותר, שכלל את קו הרקיע של סיאטל ואת מחט החלל.
שפת הסימנים של שבט א-סייד
שפת הסימנים של שבט א-סייד היא שפת סימנים המשמשת את בני שבט א-סייד, שבט בדואי החי בנגב. שפת סימנים זו התפתחה באופן ספונטני בקרב בני השבט לאור העובדה שיש בו שיעור גבוה במיוחד של חירשים. השפה משמשת הן את החירשים והן את השומעים מבין אנשי השבט בצד הניב המקומי של השפה הערבית והשפה העברית המשמשת לתקשורת עם מוסדות המדינה.
Test Drive (סדרת משחקים)
השנים הראשונות: Test Drive 1-3
בין כלי הרכב שהוצגו - פורשה 959, פרארי F40, למבורגיני דיאבלו, קורבט ZR1, פונטיאק GTO ודודג' צ'ארג'ר דייטונה.
המשחק השלישי בסדרה יצא בשנת 1990, והוא מציג אסופת כלי רכב הכוללת את למבורגיני דיאבלו, אקורה NSX, דודג' סטילת' R/T טורבו ורכבי הקונספט פרארי מיתוס של פינינפארינה ושברולט קורבט CERVIII.
שפת הסימנים של שבט א-סייד
בני שבט א-סייד חיים ביישוב א-סייד בנגב, ומונים כ-3500 נפש (בשנת 2005). לדברי בני השבט, הכפר נוסד סביב שנת 1800 בידי זוג - אישה מקומית וגבר מצרי. מאז נמנו 7 דורות בכפר. 150 מבין בני הכפר (יותר מ-4%) הם חירשים, שיעור גבוה במיוחד שנובע משילוב של מוטציה גנטית נדירה הנפוצה בין בני השבט, ושיעור גבוה של נישואי קרובים (בעיקר נישואי בני-דודים). ההערכה היא שבארבעת הדורות האחרונים לא היו קשרי נישואין בין בני הכפר לבני קהילות אחרות, כך שכל בני הכפר חולקים מטען גנטי דומה מאוד.
Test Drive (סדרת משחקים)
סוף שנות ה-90: Test Drive 4-6 וסדרת Off-Road
לאחר צאת המשחק השלישי וקנייתה של DSI בידי חברת Electronic Arts, מותג המשחקים נכנס לתרדמת עד לסוף שנות ה-90. לקראת סוף שנת 1997 יצא כותר רביעי בסדרה, הפעם למחשב האישי ולראשונה לקונסולת הפלייסטיישן. המשחק פותח על ידי חברת Pitbull Syndicate, שהפיחה חיים חדשים בסדרה שעד אז נעשה בה שימוש בגרפיקת EGA מקרטעת. גרפיקת תלת־ממד הציגה עולם עשיר יותר בפרטים, כאשר את זווית הראייה מתוך תא הנהג החליף מבט אחורי של כלי הרכב. המשחק היה בסגנון ארקייד וכלל שלושה מצבי התחרות - יחיד, אליפות ואתגר, נוסף למצב מרוצי "שרוך" (Drag Racing), שבו השחקן נוהג בהילוך ידני בלבד. השחקן היה יכול לבחור בין חמישה מסלולים ו-10 כלי רכב, ביניהם שלבי קוברה, שברולט שבל, קורבט סטינגריי, ניסאן 300ZX ויגואר XJ220.
בשנת 1997 יצא גם המשחק הראשון בסדרת Off-Road, כאשר את מכוניות היוקרה החליפו רכבי שטח כהאמר, לנד רובר וג'יפ רנגלר, ואת מקומם של המסלולים העירוניים ומסלולי המרוץ תפסו דרכי עפר, בוץ ושלג. המשחק, שפותח על ידי חברת Motivetime, דמה בסגנונו ל-Test Drive 4, והגרפיקה שבו הציגה נזק אמיתי לרכבי השטח אם התרסקו.
שפת הסימנים של שבט א-סייד
שפת הסימנים של שבט א-סייד התגלתה לממסד המדעי על ידי האנתרופולוגית שפרה קיש. במאמר שפרסמה ב-2004 היא דיווחה על שיעור החירשות הגבוה בכפר, ועל כך שהחירשים אינם נדחים, אלא משולבים באופן מלא בחיי הקהילה. כמו כן היא דיווחה על כך שהחירשים ובני משפחותיהם משתמשים בשפת סימנים באופן ספונטני. בפברואר 2005 פרסמה קבוצה של בלשנים בראשות ונדי סנדלר (מומחית לשפות סימנים מאוניברסיטת חיפה), מחקר על-אודות שפת הסימנים של בני שבט א-סייד. בהקדמה למאמר כתבו החוקרים שהם רואים בשפה זו דוגמה ייחודית לשפה חדשה שנוצרה באופן ספונטני בתנאים טבעיים. התעניינות בשפות חדשות מסוג זה במחקר הבלשני המודרני התעוררה במיוחד בקרב בלשנים מהאסכולה הגנרטיבית מייסודו של נועם חומסקי. על-פי האסכולה הזו, היכולת הלשונית האנושית היא מולדת ומובנית בקוד הגנטי האנושי. כיוון שכך, כל השפות כפופות לדקדוק אוניברסלי. לתאוריה הזאת יש כמה ניבויים, שניים מהם קשורים לשפות סימנים:
עד כה נמצאו רק דוגמאות מעטות לאישוש הניבויים האלה, וחלקן הגדול שנוי במחלוקת. הסיבה לכך היא שכמעט כל השפות המוכרות הן גלגול של שפות קדומות יותר שעברו מדור לדור בתהליך המכונה רכישת שפה. המצאת הכתב הופיעה עשרות אלפי שנים לאחר היווצרות השפות הראשונות, כך שגם שפות עתיקות המתועדות בכתב מייצגות שלב מאוחר בהתפתחות הלשונית. בעבר נעשה ניסיון להוכיח כי שפות קריאוליות הן דוגמה לשפות חדשות שנוצרו באופן ספונטני, אולם הוכחה זו שנויה במחלוקת, כיוון שהדור הראשון של דוברי השפות הקראוליות נחשף לשפות מפותחות אחרות שדוברו בסביבתו הקרובה.
Test Drive (סדרת משחקים)
סוף שנות ה-90: Test Drive 4-6 וסדרת Off-Road
המשחק החמישי יצא כשנה לאחר מכן אף הוא למחשב האישי ולפלייסטיישן, וכלל לראשונה בתולדות הזיכיון סרטוני וידאו ופסקול של להקות אינדסטריאל מטאל כ-Pitchshifter, Fear Factory, Gravity Kills ו-KMFDM. השחקן היה יכול לבחור בין 18 מסלולים ו-28 כלי רכב, ביניהם רכבי משטרה אשר ניתן היה לנהוג בהם לאחר ניצחון באליפויות. אתר המשחקים IGN נתן למשחק ביקורת חיובית, אם כי ציין שהוא לא עמד בהשוואה עם המשחק Need for Speed III: Hot Pursuit, שיצא באותה שנה. כותר שני בסדרת Off-Road יצא גם הוא באותה שנה, וכלל 10 רכבי שטח ו-12 מסלולים בשישה אתרים חובקי עולם.
שפת הסימנים של שבט א-סייד
שפות סימנים הן השפות היחידות שאפשר להוכיח לגביהן שהן חדשות ואינן גלגול של שפות קדומות יותר, כיוון שחירשים אינם יכולים לשמוע את השפה המדוברת בסביבתם, וכיוון שריכוזים של אנשים חירשים הם נדירים, ורובם נוצרו רק במאה השנים האחרונות. דוגמה לשפת סימנים שנוצרה יש מאין התגלתה במנגואה בירת ניקרגואה עקב הקמת בית ספר לחירשים בעיר, ונחשבת כהוכחה נדירה להיווצרות ספונטנית של שפה טבעית. עם זאת, שפת הסימנים של ניקרגואה לא נוצרה בתנאים טבעיים לגמרי. הילדים שפיתחו את שפת הסימנים הזאת היו מנותקים ממשפחותיהם ומסביבתם המקורית. שפת הסימנים של שבט א-סייד היא דוגמה נדירה לשפה חדשה. לפי ההערכות, היא החלה להתפתח בשנות ה-30 של המאה ה-20, והתפתחה באופן ספונטני בתוך הקהילה, ללא כל התערבות חיצונית.
Test Drive (סדרת משחקים)
סוף שנות ה-90: Test Drive 4-6 וסדרת Off-Road
בסוף שנת 1999 יצא השישי בסדרת המשחקים, אשר הופץ הפעם על ידי חברת Infogrames למחשב האישי ולקונסולות הפלייסטיישן, Gameboy Color ו-Sega Dreamcast. השחקן היה יכול לבחור בין 41 כלי רכב, ביניהם ארבעה רכבי משטרה ואופנוע אחד, אשר היו מחולקים לרמות וניתן היה לשדרג אותם מבחינת ביצועים. ניתן היה לקנות כלי רכב על ידי ניצחון בטורנירים והרווחת קרדיטים. כותר שלישי של סדרת Off-Road יצא במקביל, אשר כלל הפעם 27 רכבי שטח, ביניהם האמר, ג'יפ רנגלר, ג'יפ צ'רוקי וגראנד צ'רוקי, סובארו אאוטבק, פורד אקספלורר, דודג' ראם, ניסאן פת'פיינדר וניסאן קסטרה. המסלולים כללו את היער השחור, הרי הרוקי, המדבר המצרי, ביצות לואיזיאנה, הפארק הלאומי יוסמיטי, טיבט, ערבות מדינת יוקטן, ורמונט והר פוג'י בתנאי שטח שונים. גרסת הפלייסטיישן כללה אפשרות למשחק רב-משתתפים. פסקול המשחק כלל רצועות מלהקות כבלינק-182 ואינקיובס.
שפת הסימנים של שבט א-סייד
בני הכפר עצמם מתייחסים לשפת הסימנים כשפה לכל דבר, והם מודעים לכך שהיא שונה משפות אחרות. חירשים מבני הכפר שלמדו במערכת החינוך הארצית העידו כי שפת הסימנים הישראלית שונה משפת הסימנים שלהם. כמו כן, דוברי שפת הסימנים הישראלית שראו קטעי וידאו המתעדים את שפת הסימנים של שבט א-סייד לא הצליחו להבין אותה. בני השבט העידו גם כי הם אינם מבינים את שפת הסימנים הירדנית המשמשת בתוכניות המיועדות לחירשים בטלוויזיה הירדנית.
Test Drive (סדרת משחקים)
Off-Road Wide Open
הרביעי בסדרת Off-Road יצא לקראת סוף 2001 לקונסולות המשחקים פלייסטיישן 2 ו-Xbox על ידי חברת Angel Studios ובהפצת Infogrames. כמו המשחק הבא בסדרת Test Drive, גם Wide Open כלל שיפור בגרפיקה ובמצבי המשחק. השחקן יכול היה לבחור בין 12 רכבי שטח, ביניהם האמר, פורד ברונקו, פורד F-150, שברולט בלייזר, דודג' דוראנגו וג'יפ CJ5 וכלי רכב מוסתרים כמשאית ענק, HMMWV ודודג' טי-רקס. כל רכב שטח מותאם למסלול שונה, כאשר נוסף מסלול אצטדיון לגרסת ה-Xbox, וניתן לשדרג את ביצועי כלי הרכב עם ניצחונות בטורנירים.
שפת הסימנים של שבט א-סייד
שפת הסימנים של בני שבט א-סייד משמשת בין היתר לסיפור אגדות-עם, לתיאור מתכונים לתרופות עממיות ועוד. לפיכך, אפשר לומר שהשפה הזאת הפכה לשפת הקהילה מכל הבחינות, בצד הניב המקומי של השפה הערבית.
Test Drive (סדרת משחקים)
TD Overdrive
המשחק האחרון שפותח על ידי חברת Pitbull Syndicate יצא במאי 2002 למחשב האישי ולקונסולות פלייסטיישן 2 ו-Xbox. מצבי המשחק כוללים מרוץ יחיד, מסלול מהיר ומרוץ מחתרתי- שהוא הסיפור הראשי במשחק. השחקן יכול היה לבחור בין 26 כלי רכב כמו יגואר XK-R, ניסאן סקייליין, דודג' וייפר GTS, אסטון מרטין DB7, פורד GT40, פורד מוסטנג, דודג' צ'ארג'ר 69' ופליימות' קודה, כשמתוכם 12 רכבי משטרה. מוצגים ארבעה מסלולים מציאותיים בערים כסן פרנסיסקו ולונדון. גרפיקה משופרת ובינה מלאכותית חכמה יותר מאפשרים הצגת פרטים עשירה יותר, כאשר הסביבה אינטראקטיבית לחלוטין, כולל תנאי מזג אוויר. פסקול המשחק מלווה לצלילי ראפ, רוק וטכנו.
שפת הסימנים של שבט א-סייד
מבנה השפה
ניתוח תחבירי של השפה מעלה שהיא שונה למדי מכל שפה אחרת המדוברת בסביבה. המבנה הרגיל של משפט בשפה הוא S-O-V, כלומר נושא-מושא-פועל ("ילד תפוח אכל" = ילד אכל תפוח). המבנה הרגיל בניב הערבי המקומי ובעברית הוא S-V-O (נושא-נשוא-מושא), והמבנים הרגילים בשפת הסימנים הישראלית הם S-V-O או O-S-V (מושא-נושא-פועל: "תפוח ילד אכל" = ילד אכל תפוח). צירופים שמניים בנויים במבנה קשיח של ש"ע-משלים. גם בעברית ובערבית זהו המבנה הנפוץ לבניית צירופים שמניים, אך יש גם יוצאי דופן בולטים משותפים לשתי השפות: מספר בא כמעט תמיד לפני שם העצם הנמנה (שלושה ילדים, ולא: "ילדים שלושה") ושלילה של שם עצם תבוא כמעט תמיד לפניו (אני לא ילד, ולא: "אני ילד לא"). בשפת הסימנים של שבט א-סייד אין יוצאי דופן כאלה.
Test Drive (סדרת משחקים)
Test Drive: Eve of Destruction
המשחק יצא בסוף 2004 ופותח על ידי Monster Games. הוא מבוסס על ענף הספורט דרבי התנגשות מכוניות, כאשר מצב הקריירה במשחק כולל 25 שלבים. פסקול המשחק כולל שירים של להקות כהובסטנק, סם 41 ורוב זומבי.
Test Drive Unlimited
המשחק יצא בספטמבר 2006 למחשב האישי ולקונסולות פלייסטיישן 2, PSP ו-Xbox 360 תחת פיתוחה של חברת Eden Games ובהפצת אטארי. השחקן יכול לבחור בין 125 רכבי ספורט ואופנועים במסלולי נהיגה חופשיים לאורכו ולרוחבו של האי אוהיו בהוואי. השחקן מתחיל את המשחק ברכישת רכב ובית, ועם התקדמות העלילה נפתחות לו אפשרויות המשחק השונות. למשחק בגרסאות המחשב וה-Xbox 360 יצאו חבילות הורדה הכוללות כלי רכב נוספים.
אליפות אירופה בכדורסל 1997
יורובאסקט 1997, ובשמה המלא אליפות אירופה בכדורסל  היא האליפות ה-30 לנבחרות לאומיות שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. התחרות נערכה בספרד בין ה-25 ביוני ל-7 ביולי. נבחרת יוגוסלביה זכתה בתחרות בפעם השביעית בתולדותיה אחרי שניצחה את נבחרת איטליה בגמר. אלכסנדר ג'ורג'ביץ' היוגוסלבי הוכרז כשחקן המצטיין בתחרות.
שלב הבתים הראשון
16 הנבחרות חולקו לארבעה בתים של ארבע נבחרות. שלוש הנבחרות הראשונות מכל בית העפילו לשלב הבא.
שלב הבתים השני
בשלב זה חולקו הנבחרות לשני בתים, כאשר מאזניהם מול הנבחרות באותו בית מולן שיחקו בשלב המוקדם נותרו תקפים לצורך הדירוג.
אסטרואיד טרויאני
אסטרואיד טרויאני הוא אסטרואיד או ירח שנמצא במסלול של גרם שמיים מבלי להתנגש בו. אסטרואידים אלו נמצאים בנקודות לגראנז' L4 ו-L5, בהן הגוף נמצא 60 מעלות משני "צידי" הכוכב והגוף נשאר יציב. הראשון שגילה אותם היה האסטרונום הגרמני מקס וולף, שגילה את אכילס ב-1906. הם נקראים אסטרואידים טרויאניים מכיוון שכל אחד מהם קרוי על שם דמות מהמיתולוגיה היוונית שהשתתפה במלחמת טרויה.
היווצרות
ישנן שתי תאוריות עיקריות להיווצרות האסטרואידים הטרויאניים. התאוריה הראשונה היא שהם נוצרו במערכת השמש, בחגורת האסטרואידים, מהתלכדות ומהתחברות של גרגרי אבק ושל סלעים. אזור החגורה נתון להשפעתו האדירה של צדק, שבכוח-המשיכה החזק שלו מנע מגושי הסלע הרבים להתלכד ולהפוך לכוכב-לכת. התאוריה השנייה היא שהחלו להיפלט סלעים מחגורת קויפר שמעבר לכוכב הלכת פלוטו. לאחר מכן הפכו הסלעים הללו לאסטרואידים טרויאניים.
כדור הארץ
במסלול של כדור הארץ התגלו שני אסטרואידים טרויאניים, שניהם בנקודה L4. אחד קוטרו 300 מטרים והוא נקרא "2010TK7" והשני קוטרו 1,200 מטרים ושמו 2020XL5. כנאמר לעיל, נקודות לגראנז' נעולות בכוחות הכבידה ולכן אין סיכוי שהטרויאניים יתנגשו אי פעם בכדור הארץ.
מאדים
ישנם ארבעה אסטרואידים טרויאניים למאדים. לפי מחקר שהתפרסם בשנת 2017, מקורם היה בעומק מאדים. לאחר אירוע התנגשות של כוכב לכת קדום במאדים, אסטרואידים אלו עפו מעוצמת ההתנגשות ממאדים אל מסלולם הקבוע. אסטרואידים אלו מכילים את המינרל אוליבין - מינרל שנוצר לרוב בעומק המעטפת של גופים פלנטריים גדולים, כמו כדור הארץ או מאדים, באזורים שבהם שורר לחץ גבוה. לכן, סביר להניח שהאסטרואידים היו חלק ממאדים ולאחר ההתנגשות נפלטו ממנו.
נפטון
לנפטון יש שבעה עשר אסטרואידים טרויאניים. שלושה עשר מהם נמצאים בנקודת לגראנז' L4 וארבעה נמצאים בנקודה L5. הראשון שהתגלה הוא "2001 QR322".
צדק
עד מאי שנת 2017, נמצאו כ-6,500 אסטרואידים טרויאניים במסלולו של צדק: 65% מהם ממוקמים בנקודת לגראנז' L4, וה-35% האחרים ממוקמים בנקודה L5. למרות שהאסטרואידים הללו מיוצבים בין כוח הכבידה של צדק לזה של השמש, כוכבי לכת אחרים מושכים אותם - מה שגורם לתנודות של האסטרואידים הטרויאניים סביב הנקודות L4 ו-L5 שיכולות להימשך מאות שנים. האסטרואיד הטרויאני הראשון שהתגלה לצדק נקרא "אכילס 588" והוא התגלה על ידי מקס וולף. הגשושית לוסי החלה את מסעה באוקטובר 2021 לעבר אסטרואידים אלו.
אל-גיזה
מחוז אל-גיזה (בערבית: الجيزة) הוא מחוז במצרים. עד אפריל 2008 השתרע המחוז על שטח של כ-85,153 קמ"ר. ב-2008 הפך חלקו המערבי של המחוז למחוז חדש - מחוז שישה באוקטובר וחלקו המזרחי הפך למחוז חלואן. ב-2011 המחוזות החדשים בוטלו, מחוז שישה באוקטובר סופח מחדש למחוז אל-גיזה ואילו מחוז חלואן סופח למחוז קהיר.
אגדות מעולם המסתורין
אגדות מעולם המסתורין (באנגלית: Tales from the Crypt) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית המבוססת על סדרת קומיקס משנות ה-50 מאת ויליאם מ. גיינס, אשר ששודרה ברשת הכבלים HBO בין השנים 1989–1996.
באותה תקופה נחשבה לאחת הסדרות הראשונות שמכילה ניבולי פה, עירום מלא ואלימות קשה.
ג'ורג' פוט מור
ג'ורג פוט מור (George Foot Moore, 15 באוקטובר 1851 - 16 במאי 1931) היה כומר, מזרחן, חוקר מדעי הדתות, היהדות והתנ"ך. נחשב בין גדולי החוקרים הנוצריים של המקורות העבריים בתקופתו.
הייטקזון
הייטקזון הוא מועדון צרכנות לעובדי הייטק בישראל בבעלות חברת היי ביז (High Biz). המועדון הוא אחד ממועדוני הצרכנות הגדולים בישראל, ומונה מעל 300 אלף חברים, המועסקים בכ-1,400 חברות טכנולוגיה. היי ביז נוסדה על ידי דגן רונן ונועם בוסידן, לאחר כעשור בו עבדו בחברות הייטק, וביקשו למנף את כוח הקניה של תעשיית ההייטק לגיוס הטבות לעובדי המגזר. לאורך השנים פעילות המועדון והטבת התנאים אותם הציע לחבריו הובילו לשינויים בתנאי השוק. בשנת 2022 שוויה של היי ביז הוערך בכ־400 מיליון ש"ח, והוצהר כי היקף הפעילות השנתי שלה הוא 600 מיליון ש"ח. החברה מונה כ־230 עובדים.
היסטוריה
הייטקזון נוסדה בשנת 2009, על ידי דגן רונן ונועם בוסידן, חברי ילדות מערד שעבדו כ-10 שנים בתפקידי פיתוח בחברות הייטק. רונן ובוסידן הקימו מועדון הטבות ייעודי לאנשי התעשייה הטכנולוגית במסגרתו נגבו דמי הצטרפות מחברות הייטק המעסיקות, בתמורה לחברות במועדון של עובדי הייטק. בשנת 2011 גויסה השקעה מקרן JAL Vantures וחברת האם היי ביז החלה בתהליך צמיחה מתמשך לאורך מעל לעשור, של עלייה במספר הספקים והלקוחות, הרחבת הפעילות ופריסה לתחומים נוספים. נכון לשנת 2023 מעל ל-90 אחוז מחברות הטכנולוגיה הגדולות והבינוניות בישראל נמנות עם לקוחות המועדון.
בשנים הראשונות לפעילותה היי ביז התמקדה במועדון הצרכנות שהוקם במטרה למנף את כוח הקניה של עובדי ההייטק. לאחר כ-6 שנים של צמיחה, החברה עברה לרווחיות. המועדון הקים אתר ששימש כאתר מסחר אלקטרוני, בו מגוון הטבות והנחות שפורסמו לחברי המועדון בלבד.
כשמלאו שנתיים להקמת הייטקזון הוצע לחברי המועדון כרטיס אשראי עם הנחות והטבות לעובדי הייטק. נכון ל-2023 מעל למחצית מחברי הייטקזון הם בעלי כרטיס האשראי של המועדון.
בשנת 2011 היי ביז נכנסה לתחום המתנות לעובדים עם יוזמה חדשנית לאותה תקופה. היה נהוג בשוק שהחברות המעסיקות העניקו לעובדים שוברי קנייה למוצרים בהם בחרו החברות כשי לחגים. האלטרניטיבה שהציעה היי ביז היא אתר ייעודי רב אפשרויות בו יכלו העובדים לבחור בעצמם מתנות לפי העדפותיהם במגוון תחומים בשילוב מגוון שוברים למתנות. תחום המתנות (ה"גיפטינג") היה פתוח לא רק לחברות הייטק, אלא גם לחברות מסקטורים אחרים.
בשנת 2015 היי ביז הצטרפה להקמת "מאמא גורו" מועדון צרכנות לאמהות המבוסס על המלצות הדדיות. המועדון צבר לקוחות והיו בו מעל ל-250 אלף חברות. בשנת 2020, לאחר שמאמא גורו רשמה מחזור מכירות שנתי של 20 מיליון ש"ח, האתר נרכש על ידי "וואלה שופס" בעבור כ-10 מיליון ש"ח. באותה השנה הקימה החברה מרכז לוגיסטי לפריטים המוצעים לחברי המועדון, אותם רוכשת ישירות מהיבואנים או מייבאת בעצמה מחו"ל. בינואר 2023 פורסם כי שטחו של המרכז הלוגיסטי הוא 8,000 מ"ר.
בשנת 2020 הושק "פועלים הייטקזון" בשיתוף בנק פועלים.
ביולי 2021 היי ביז הקימה את "הייטקזון מוטורס" - חברה למכירה ושיווק של כלי רכב חדשים בשיתוף עם אוטומקס.
באוגוסט 2021 היי ביז הובילה סבב השקעה של 2 מיליון דולר בחברת אילופס (Eloops) והייתה למפיצה והמפעילה הבלעדית של פלטפורמת ה-HR בישראל.
במרץ 2022 פורסם כי מנורה מבטחים השקיעה 70–80 מיליון ש"ח בחברת היי ביז על פי שווי 400 מיליון ש"ח בעבור עד 20 אחוז ממניות החברה. דווח כי סכום ההשקעה שיוזרם לחברת היי ביז מיועד לפיתוחים בתחום חוויית העובד ולהשקעה בסטארט־אפים שעוסקים בכך.
באפריל 2022 היי ביז השיקה את הארנק הדיגיטלי הארגוני הראשון בישראל, ארנק ZONE. פיתוח הארנק היה בשיתוף פעולה עם כאל ויצא לשוק לאחר פיילוט של כשנה. עם השקת הכרטיס נכנסה היי ביז לענף ההסעדה הארגונית. הייטקזון הציעה עמלות מופחתות וחידושים נוספים בתחום ההסעדה הארגונית. חברת היי ביז השקיעה מעל 15 מיליון ש"ח על הקמת הפלטפורמה והמערך הכולל.
פעילות החברה
חברת היי ביז כוללת שני מוקדי פעילות עיקריים:
פעילות B2B - פתרונות רווחה מול ארגונים וחברות רבות בישראל, ובניהן אינטל, רפאל, אלביט, מיקרוסופט, צ'ק פוינט, אמזון, אפל ואחרים. החברה מציעה ללקוחות פתרונות ארגוניים בתחומי הרווחה, מיתוג מעסיק וחוויית העובדים במטרה לחזק את הקשר בין העובדים והארגון:
פעילות B2C - מועדון הצרכנים הייטקזון
וודי הרמן
וודרו (וודי) צ'ארלס הרמן (באנגלית: Woodrow Charles Herman; 16 במאי 1913 – 29 באוקטובר 1987) היה מוזיקאי ג'אז, נגן קלרינט וסקסופון ומוביל הרכבי ביג בנד. לאורך שנות הארבעים הייתה תזמורתו התזמורת המובילה בעולם הסווינג.
שנים ראשונות
הרמן נולד במילווקי שבוויסקונסין. אביו, אוטו, היה חובב מוזיקה ובידור, דבר שהשפיע על וודי הצעיר אשר כבר כילד שר במופעי וודוויל. בגיל 15 כבר היה וודי הרמן נגן סקסופון מקצועי ומשמלאו לו 18 הצטרף למספר תזמורות בזו אחר זו. בין היתר ניגן בתזמורותיהם של גאס ארנהם, הארי סוסניק והישאם ג'ונס. ג'ונס, שהיה כותב שירים מצליח (כתב בין השאר את השיר It Had To Be You), ביקש להפחית את פעילותו כמוביל התזמורת ולהתפנות לכתיבה ומסר להרמן את ההנהגה על התזמורת. לבסוף, משפרש ג'ונס ב-1935 קיבל הרמן לידיו את הנהגת התזמורת.
בשנת 1931 פגש הרמן את השחקנית שרלוט נסטה, אותה נשא לאשה ב-27 בספטמבר 1937.
1936 - 1946 הלהקה שניגנה בלוז
להקתו הראשונה של הרמן, שהתבססה על שרידי הלהקה של הישאם ג'ונס, נקראה "הלהקה שמנגנת בלוז" (The Band That Plays The Blues). הלהקה הוחתמה בחברת התקליטים דקה ושימשה להקלטת גרסאות כיסוי ללהיטיהם של כוכבי חברת התקליטים. רק לאחר שנתיים וחצי, ב-1939 היה ללהקה להיט ראשון משלה, Woodchopper's Ball.
בשנת 1942 שכר הרמן את המוזיקאי הצעיר דיזי גילספי לכתוב ולעבד מספר קטעים עבור הלהקה. גילספי (ששנה מאוחר יותר יחולל את מהפכת הבי בופ) הכניס לעיבודיו רוח חדשה שהדגישה את הווירטואוזיות של הנגנים ואת יכולת האלתור האישית שלהם. גילספי דרש מהנגנים מעורבות וביטוי אישי בנגינתם. שינוי זה הוביל להצלחה מסחרית גדולה של הלהקה של וודי הרמן ואף משך אליה נגנים מוכשרים.
הרמן עבר לחברת Columbia Records וכינה את להקתו "העדר" (The Herd). ה"עדר" של הרמן הופיע בניו יורק ובסיבובי הופעות והקליט אלבומים רבים. ב-1946 זכתה התזמורת לתואר "תזמורת הסווינג הטובה ביותר" במשאלי העמיתים של המגזינים בילבורד ודאון ביט. בנוסף להצלחה המסחרית זכה הרמן לכבוד ולהכרה אמנותית כאשר המלחין איגור סטרווינסקי כתב במיוחד עבורו את Ebony Concerto, קונצ'רטו לקלרינט ולתזמורת, שתפקידי הקלרינט שבו נכתבו במיוחד עבור הרמן. וודי הרמן ותזמורתו ביצעו את היצירה בהופעת בכורה ב-25 במרץ 1946 בקרנגי הול.
אולם, בשיא ההצלחה, פיזר הרמן את ה"עדר" ועבר להתגורר עם רעייתו בהוליווד (בבית שהיה שייך להמפרי בוגרט). נראה שהצעד נעשה עקב הסתבכותה של שרלוט הרמן בהתמכרות לגלולות שינה ואלכוהוליזם.
שאר הקריירה
ב-1947, בקליפורניה, ארגן הרמן את "העדר השני". בתזמורת זו ניגנו, בין היתר, זוט סימס, סטן גץ, אוסקר פטיפורד ועוד. העדר השני נקרא גם "ארבעת האחים" (Four Brothers), על שם סטנדרט שנכתב על ידי ג'ימי ג'ופרה שבו יש תפקיד לארבעה סקסופונים (שלושה טנורים ובריטון אחד), כאשר לכל אחד קטע סולו. הרביעייה המקורית של הרמן כללה את סטן גץ, זוט סימס, אל כהן וסרג' צ'אלוף, הייתה זו חטיבת הסקסופונים הנודעת והמשפיעה ביותר בכל היסטוריית תזמורות הג`אז. נגינתם התאפיינה בויברטו קל שהושפע מהמסורת של לסטר יאנג ונתנה את ה"צבע" לרוב העיבודים של העדר השני. ב-1947 הופיע ה"עדר" בסרט הקולנוע "ניו אורלינס" יחד עם לואי ארמסטרונג ובילי הולידיי. התזמורת זכתה להצלחה יחסית בשעה שתקופת ה"ביג בנדס" של הסווינג נמצאה בשקיעה משום שהרמן השכיל לשלב בה את השפעות הבי בופ וה-Cool Jazz, כמקצבים חדשים ויתר פתיחות לביטוי אישי של הנגנים. גם לאישיותו של הרמן כמוביל ולכישרונו כנגן קלרינט היה חלק מכריע בהצלחה. אולם, "העדר השני" היה נגוע בהתמכרות רבים מנגניו להרואין, עובדה שהביאה לבסוף לפירוקו. הרמן האשים בדבר את נגן סקסופון הבריטון שלו, סרג' צ'אלוף, לא סלח לו והפך אותו לאישיות בלתי רצויה בכל סצנת הג'אז.
בשנים 1950–1956 הנהיג הרמן את "העדר השלישי". הוא גייס מוזיקאים צעירים על מנת שיכינו עיבודים רעננים לתזמורת וקלט השפעות מרוקנרול ועד שילוב כלי נגינה כקרן יער, אבוב ובסון. הרמן הרבה לצאת עם להקתו לאירופה וזכה שם להצלחה רבה.
בין השנים 1959 –1987 הנהיג הרמן את The New Thundering Herd. בשנת 1963 זכה הרמן לפרס גראמי עבור האלבום Encore (אלבום הביג בנד הטוב ביותר) וב-1973 זכה בגראמי על Giant Steps. בשנת 1974 השתתפה הלהקה במופע ובאלבום The Main Event – Live עם פרנק סינטרה וללא וודי הרמן. בשנת 1976 נבחר הרמן על ידי קוראי דאון ביט להיכלל בהיכל התהילה של הג'אז, לרגל חגיגות 40 שנות פעילותו, שנחגגו גם בקונצרט חגיגי בקרנגי הול. בשנות השמונים חזר הרמן לג'אז טהור, תוך שהוא זונח את ניסיונות שילובי הפיוז'ן השונים.
אחרית ימיו
שרלוט הרמן נפטרה בראשית שנות השמונים. הרמן שקע בחובות עקב פיגור בתשלומי קנסות על מיסים, עקב הנהלת חשבונות כושלת עוד משנות השישים. אירועים אלו ערערו את בריאותו של הרמן. בשנת 1987 עוד הספיק הרמן לקבל את פרס גראמי למפעל חיים. באוקטובר אותה שנה נפטר.
בית שנה
בית שנה (בערבית: بيت شنّة) היה כפר ערבי בנפת רמלה. תושבי הכפר עזבו או גורשו ב-15 ביולי 1948 במלחמת העצמאות, במהלך מבצע דני. הכפר שכן כ-11.5 קילומטרים דרומית מזרחית לעיר רמלה, סמוך לכפר סלבית.
על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל אוכלוסיית הכפר נאמדה בכ-210 תושבים. בשנת 1951 הוקם קיבוץ שעלבים דרומית לשרידי הכפר. שתי ח'ירבות עתיקות שוכנות ממערב ומצפון-מזרח לכפר, ונמצאים בהן יסודות כנסייה ובניינים אחרים.
ויולה ד'אמורה
ויולה ד'אמורה (Viola d'amore, מאיטלקית: "כונרת האהבה") הוא כלי נגינה בעל 6 או 7 מיתרים ומיתרי תהודה, אשר נוגן בעיקר בתקופת הבארוק.
כמו הכינור והויולה בני זמננו, גם על הויולה ד'אמורה מנגנים כאשר הכלי תלוי על הסנטר, ומבחינת טווח הרגיסטר ישנו שילוב בין המנעד הבינוני לגבוה.
מידע
הויולה ד'אמורה היא למעשה וריאציה מסוימת של הויולה דה גמבה, כאשר ההבדלים המשמעותיים הם בהעלאת הרגיסטר, הקטנת ממדי הכלי והוספת מיתרי תהודה. גב הכלי לרוב שטוח, ופתח תהודה נוסף נמצא על יד השחיף.
מספרם של מיתרי התהודה לרוב תואם את המספר של המיתרים הרגילים. מיתרי התהודה נמצאים מתחת למיתרים הרגילים ומטרתם לאפשר הדהוד המשלים את הצליל הגורם לאפקט מיוחד.
מקור שמו של הכלי הוא בנטייתם של בוני הויולה ד'אמורה לגלף את השבלול לצורת ראשו של קופידון, כאשר עיניו מכוסות במטפחת. (לאות "העיוורון של האהבה").
מבחינת כוונון הכלי, רק לקראת סוף המאה ה-18 הוצע כוונון סטנדרטי (מלמטה למעלה): לה, רה, לה, רה, פה#, לה ורה. עד תקופה זו היה נהוג לכוון בהתאם לדרישת היצירה ("סקודטורה" ).
בשל עוצמת הצליל והברק של משפחת כלי הקשת המודרנית, ובראשם הכינור, החלה הויולה ד'אמורה להיעלם בהדרגה. עם זאת, במאה ה-20 החלה מחדש התעניינות בכלי, כאשר ויולנים נודעים כדוגמת אנרי קאסאדסי ופאול הינדמית ניגנו על הויולה ד'אמורה, וזה האחרון אף כתב יצירה לכלי זה (Kammermusik No. 6).
לקריאה נוספת
ספר מאת הפדגוג האמריקאי-גרמני וולטר וויגטלנדר משנת 1914, שמתאר הליך מתודי ופדגוגי של הכרות עם מאפייני הכלי, ועד לנגינה ברמה נאותה.
הספר כולל עיבודים שונים של יצירות במקור לכינור או לויולה, בנוסף כולל מגוון קטעי סולו קאמריים ותזמורתיים, ואף 42 אטיודים שעובדו על ידי וויגטלנדר.
אוטיי
אוטיי הוא משקה פירות שמקורו במערב פולינזיה. לרוב מוגש לצד מנות אוכל גדולות.
כיום המשקה מזוהה בעיקר עם המטבח של מדינת טונגה, אם כי גם באיים מסביבו מכינים וצורכים מתכונות דומות של המשקה כגון סמואה, ואליס ופוטונה, טוקלאו, האוואי ופיג'י. על פי אירופאים שהגיעו לסמואה בשנת 1890, את המשקה מכינים מפרי אמברלה מגורד (בסאמואית שמו "וי" ואילו בהאוואית שמו "ווי"), חלב קוקוס, מי קוקוס ופרי הקוקוס עצמו. התערובת נמזגת לתוך כוסות העשויות מקליפת קוקוס אותם משרים במאגרי מים או בריכות מים קרים.
המתכון המודרני יותר, זה שמוגש בטונגה, מכיל תערובת של מים, קרם קוקוס, חתיכות של פרי הקוקוס וכל תערובת מגורדת של פרי טרופי דוגמת מלון, מנגו, אננס או לרוב אבטיח. כמו כן, מוסיפים סוכר כדי להמתיק את המיץ. היסטוריונים של טונגה קבעו שמדובר במתכון מודרני למדי, שכן חלב והפירות שצוינו לא היו מוכרים בטונגה לפני הגעתם של זרים. בעבר, המתכון הטונגי כלל שימוש ב"תפוח הרים" (פיקה).
גמזו (מושב)
גִּמְזוֹ הוא מושב דתי, הממוקם ליד יער בן שמן, בין מודיעין לבין לוד ובסמיכות לשוהם. המושב ממוקם ממזרח למחלף דניאל ולכפר דניאל ומדרום למחלף בן שמן, ושייך למועצה האזורית חבל מודיעין. במושב מתגוררות כיום קרוב ל-250 משפחות.
היסטוריה מוקדמת
המושב הוקם ב-28 בפברואר 1950 על אדמות הכפר הערבי ג'ימזו, שתושביו ברחו וגורשו ממנו במלחמת העצמאות, ואשר שימר ככל הנראה את שם העיר המקראית "גִּמְזוֹ", הנזכרת כאחת מערי השפלה בספר דברי הימים. לפי הסברה ממקום זה הגיע התנא הידוע מהדור השני נחום איש גמזו. בטקס העלייה על הקרקע נכחו הרב ברוך הגר האדמו"ר של חסידות סרט ויז'ניץ ויעקב כ"ץ מפועלי אגודת ישראל.
ההתיישבות הראשונה בגמזו הייתה קבוצה של חסידי סאטמר ונדבורנא ועולים חדשים ממרוקו. עדיין יש במושב יהודים יוצאי מרוקו דוברי יידיש וחסידים הדוברים לאדינו ומרוקאית.
במשך השנים הידלדלו שורות המושב עד שבאמצע שנות השבעים הוחלט להקים במקום אגודה חקלאית שיתופית של פועלי אגודת ישראל ובשנת 1977 עלה על הקרקע גרעין של 12 משפחות צעירות, שעסקו בחקלאות, בעיקר במטעים נשירים, הדרים וגידולים חד שנתיים (עגבניות, מלונים ועוד).
היסטוריה מאוחרת והווה
בשנות ה-80 וה-90 התרחב המושב לכשבעים משקי בית. בסוף שנות התשעים הוקמה במושב הרחבה, שנחלותיה חולקו בהגרלה בין המשפחות החברות במושב. חלק מהנחלות נשמרו עבור בנים ממשיכים וחלקן נמכרו לתושבים חדשים. במשך שנים בודדות הכפיל המושב את גודלו והפך למושב עובדים.
במושב חמישה בתי כנסת, עבור חסידים, יוצאי תימן, יוצאי עדות המזרח, חסידי חב"ד ובית כנסת מרכזי שבו מתפללים לפי נוסח החזן, בדרך כלל נוסח אשכנז או נוסח ספרד.
האפשרויות להפוך את האדמה החקלאית לעסקי נדל"ן גרמו לקרע במושב בין מי שרצו לשמר את האופי החקלאי של המקום ומי שרצו ליהנות מפירות הפיתוח. בחלוף השנים התעמעמה המחלוקת העזה, והתגבשה קהילתיות גם בין תושבי המושב הוותיקים לבין התושבים החדשים, חלקם בהרחבת המושב וחלקם בבתים מושכרים או קנויים במושב הישן. מספר מועט של משפחות ממשיכות לעסוק בחקלאות ומעבדות את רוב השטח. הגידולים המרכזיים כיום בחקלאות גמזו הם מטעים של פירות הדר ושל זיתים, יחד עם כרמים ומעט גידולים נשירים.
בחודש אלול ה'תשס"ג נפתחה ביישוב הישיבה הקטנה הלאומית דרך חיים אך לאחר שבוע עזבה את המקום ועברה לקריית החינוך במושב שעלבים, עם זאת, היא נותרה מכונה בציבור בשם "גמזו".
מבנה ומיקום
המושב מתחלק לשני חלקים עיקריים: המושב הוותיק וההרחבה. במושב הוותיק, שאינו מתוכנן, שלושה רחובות, המסודרים על פי האות הראשונה בשמם: רחוב האלון, רחוב הברוש ורחוב הגפן. שמות הרחובות במושב נקראים בשמות של צמחים ועצים. בניגוד לסידורם האלפביתי, הרחובות הוקמו בסדר ההפוך מזה שמרמזים עליו שמותיהם – וכך הם גם נקראים בפי תושבי המושב: רחוב הגפן הוא רחוב ראשון, רחוב הברוש – רחוב שני ורחוב האלון הוא רחוב שלישי, כולם במלעיל.
בהרחבה שני רחובות, רחוב הדקל ורחוב ההדס.
כל הרחובות במושב הישן ורחוב ההדס (שבצמוד אליו נמצא רחוב הדקל) יוצאים ממרכז המושב, שבו שלושה מבתי הכנסת, מקווי טהרה לגברים ולנשים, מועדון המושב (המתפקד כמתנ"ס, ספרייה ואולם שמחות), סניף בני עקיבא מקומי, מזכירות המושב, מרפאה של קופת חולים כללית, צרכניה, ירקניה, שישה גני ילדים, גנים ציבוריים וגני משחקים.
ביציאה מהמושב, בין גמזו לכפר דניאל, ישנה כיכר שהוקמה במקום צומת טי ישן שהיה במקום, לאחר תאונה שגרמה למותה של ילדה בת המושב. הכיכר נקראת כיכר ענבל על שם הילדה, ענבל זכריה, שעל שמה נקראת גם ספריית המושב. סמוך למושב נמצאים שני מחלפים מרכזיים של כבישים 1, 6, 443 ו-444 – מחלף דניאל ומחלף בן שמן, מה שממקם אותו על שלושה צירים מרכזיים. נקודת גישה לתחבורה ציבורית מהמושב נמצאת בצומת המרוחק כשני קילומטרים מכיכר ענבל, המחולק לשני צמתים צמודים – צומת גמזו וצומת מודיעים, שמהם ניתן להגיע לכבישים הנ"ל ועוברים בהם קווי תחבורה ציבורית לירושלים, מודיעין, לוד, ראשון לציון ועוד. נקודת הגישה הקרובה ביותר של תחבורה ציבורית מהמושב לתל אביב נמצאת בצומת מצפה מודיעין הסמוך.
ליד המושב, בשיפולי יער בן שמן, נמצאת אנדרטה גדולה לשלושה ממפקדי ההגנה בתל אביב: ישראל שחורי, שורה אושרוביץ ויחזקאל בן דוד, שנהרגו במקום זה במלחמת העצמאות, ב-20 ביולי 1948, בעלות רכבם על מוקש.
תל גמזו
בצמוד למושב נמצא תל גמזו. באתר נמצאו שרידים וחרסים מתקופות שונות שראשיתם בתקופת הברונזה הקדומה (האלף השלישי לפנה"ס). בגמזו שכנה עיירה יהודית בתקופת בית שני, המשנה והתלמוד. על התל שכן הכפר הערבי ג'ימזו שנכבש ונהרס במלחמת העצמאות.
התל נקרא תחילה "מצפה השניים", לזכרם של שני לוחמי הפלוגה הדתית של חי"ש תל אביב שנפלו בקרב על כיבוש ג'ימזו במסגרת מבצע דני במלחמת העצמאות. במהלך השנים שינה התל את שמו ל"מעלות יהונתן" לזכרו של יהונתן איינהורן, בן המושב שנפל במלחמת לבנון השנייה.
בפסגת התל הוקמה מרפסת תצפית מקורה לזכר יהונתן איינהורן ושני לוחמי הפלוגה הדתית. מדרגות עץ על שמו של יהונתן נמצאות בתחילת העלייה לתל, ליד הכניסה למושב.