cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לחם אהבה
לחם אהבה (מוכר כלחם, אהבה) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר, אשר יצא ב-5 בינואר 2014 באמצעות קמפיין הדסטארט.
סינגור עצמי
סינגור עצמי של אנשים עם מוגבלות נפשית
תחומים של סנגור עצמי לאנשים עם מוגבלות נפשית רבים ומגוונים, למשל בחירת מסגרת דיור, תעסוקה, מיניות ויצירת קשרים זוגיים ועוד.
זכריה זכאי-רונס
ביוגרפיה
הוראה:
TASC
TASC Consulting & Capital (בעברית: תאסק) היא חברת ייעוץ אסטרטגי-עסקי ישראלית. החברה מלווה חברות בישראל במגזר הפרטי ומשרדי הממשלה בגיבוש ויישום מהלכים אסטרטגיים.
היסטוריה
חברת TASC הוקמה בשנת 1993 על ידי סלקו קלירקופר, הולנדי שעלה לישראל, לאחר שצבר ניסיון מקצועי בתחום הייעוץ האסטרטגי והפיננסי בחברת ייעוץ בריטית. מנכ״ל החברה אילן שחורי, החל את דרכו ב-TASC בשנת 1996 כיועץ אסטרטגי ובשנת 2002 חזר לחברה לאחר מספר שנים בארצות הברית בתחום הטלקום והטכנולוגיה.
זכריה זכאי-רונס
ביוגרפיה
לימדה וירולוגיה לתלמידי רפואה ולתלמידים בלימודי בוגר, מוסמך, דוקטורט, תלמידי רוקחות ורפואת שיניים. הקימה קורס לתרכיבים וחומרים ביולוגיים. ב-1971 לימדה קורס בווירולוגיה באוניברסיטת היילה סלאסי שבאדיס אבבה בירת אתיופיה. הדריכה כ-50 תלמידים לתואר מוסמך, דוקטורט, פוסט דוקטורנט, DMD וברפואה ציבורית (כולל קורס לתלמידי חוץ). קיבלה את פרס הרקטור להוראה. כתבה חוברות מעבדה לתלמידים מכל הרמות.
סינגור עצמי
סנגור עצמי לאנשים עם מוגבלות שכלית
סנגור עצמי לאנשים עם מוגבלות שכלית, בא לידי ביטוי בשני מישורים- במישור האישי (הפרט) ובמישור החברתי (התנועה לסנגור עצמי).
זכריה זכאי-רונס
מחקריה
מאז הדוקטורט שלה התמקדה במחקר נגיפים בדרכי הנשימה ובראשם נגיף השפעת. במחקריה תרגמה ממצאים מדעיים לכלל מימוש קליני. ממצאיה הובילו לפיתוח חיסון כנגד נגיף השפעת אשר מבוסס על חיסון מקומי של נגיף בלתי אקטיבי הניתן מקומית דרך האף וכן תרכיב נגד מחלת העופות NDV. כמו כן, חוקרת שימוש בנגיפים לצורך טיפול במחלת הסרטן. מחקריה מתרכזים בנגיף העופות New Castle Disease Virus[דרושה הבהרה] כנגיף אונקוליטי הפוגע באופן סלקטיבי בתאי הסרטן ואינו מסכן את המטופל מחקר זה נערך בשיתוף עם פרופסור עמוס פנט. שיתפה פעולה עם פרופסור ארליך ופרופסור הוכמן[דרושה הבהרה] מהמחלקה לשיקום הפה והלסת בבית החולים הדסה עין כרם במחקר בנושא התפתחות והתנהגות נגיפים בחללי הפה. משתפת פעולה עם פרופסור דנה וולף בחקר נגיפים העוברים בדרכי הנשימה ונגיף הציטומגלו ואחרים. כמו כן, משתפת פעולה עם חוקרים אחרים בישראל ובעולם. מחקריה הוצגו בעשרות כנסים בישראל ובעולם ופורסמו בעיתונות הבינלאומית (כ-150 עבודות). לשם ביצוע מחקריה הוענקו לה מגוון רב של מענקי מחקר מישראל וממדינות נוספות בעולם. בעלת שבעה פטנטים מאושרים. לאחרונה, השתתפה בהקמת חברת Virocure העוסקת בפעילות האונקוליטית של NDV ומשמשת כיועצת לה.
חיים אישיים
זכאי-רונס אם לשלושה.
סינגור עצמי
סנגור עצמי לאנשים עם מוגבלות שכלית
במישור הפרט סנגור עצמי של אדם עם מוגבלות שכלית בא לידי ביטוי ביכולתו ואחריותו של האדם להכיר ולקבל את כישוריו ומגבלותיו, לבטא בגלוי את רצונותיו, לקבוע מהם צרכיו והאינטרסים שלו, לשפר יכולת בחירה בין אפשרויות שונות בתחומי חייו ולהגדיל את הסיכויים לקבל מענה לצרכיו. יישומו של סנגור עצמי בחיי הפרט עם מוגבלות שכלית תורם לאיכות חייו, מגביר אסרטיביות, מוטיבציה, עניין ודימוי עצמי חיובי. סנגור עצמי של אדם עם מוגבלות שכלית נעשה ברמות שונות- מאנשים החיים בקהילה ועד האנשים החיים בהוסטלים ובמוסדות.
במישור התנועה לסנגור עצמי נערכות פעילויות שונות ליצירת שינוי חברתי, להבטחת זכויותיהם של יחידים וקבוצות של אנשים עם לקות או מוגבלות, להעצמתם לדבר בעד עצמם, להחליט בעצמם ולעמוד על זכויותיהם. מטרת התנועה לסנגור עצמי היא השגת מודעות לצורכיהם של אנשים עם מוגבלות שכלית והקטנת בידודם בקרב החברה, כמו כן מתן כלים והתנסות ללקיחת שליטה משמעותית יותר על חייהם תוך ביטוי גלוי של רצונות וצרכים. מטרה נוספת היא העצמת יכולת לפעול לפיתוח שירותים הולמים בתחומי חייהם של אנשים עם מוגבלות שכלית.
בתחום זה סנגור עצמי עוסקים בכמה מושגים עקרוניים: העצמה, הכללה ואיכות חיים.
קבוצות סינגור עצמי בעולם ובישראל
כיום, מתקיימות בכל העולם קבוצות סינגור עצמי של אנשים עם מוגבלויות שונות. מטרת קבוצות אלו לקדם את זכויותיהם, להשמיע את קולם ודעתם לגבי חייהם האישיים ולהביא לשינוי בחיי המשתתפים והאנשים שהם מייצגים.
בעידן האינטרנטי ברחבי העולם, קיימות קהילות וירטואליות רבות לסנגור עצמי המשמשות כלי להעצמה בקרב אנשים עם מוגבלות שכלית ובני משפחותיהם. האתרים מאפשרים היכרות עם תחומי סנגור עצמי מגוונים, מתן במה וביטוי לאוכלוסייה עם מוגבלות שכלית ולבני משפחותיהם, מקורות מידע עדכני לגבי שירותים, פעילות פנאי, כנסים ואירועים, ייעוץ משפטי, פורומים וקבוצות דיון, ואף אתרים לחיפוש בני זוג לאנשים עם מוגבלות.
לקריאה נוספת
לאה קוזמינסקי - מדברים בעד עצמם סינגור עצמי של לומדים עם לקויות למידה. הוצאת מופ"ת, הוצאת יסוד, 2009 קישור לקריאה מקוונת בספר דרך אתר 'כותר'.
TASC
היסטוריה
בתחילת הדרך החברה התמקדה בתחומי התחבורה, האנרגיה והתשתיות.
ב-2015 נערך פיצול של תחומי הייעוץ אסטרטגי והפיננסי לצוותים נפרדים. בשנת 2016 הרחיבה TASC את הפעילות לתחום הייעוץ הארגוני והתפעולי, ובשנת 2018 התרחבה לתחומי הדיגיטל, עיצוב השירות והדאטה.
בשנת 2022 נחתם הסכם מיזוג עם חברת הייעוץ חושן.
נכון לשנת 2022, החברה מונה 14 שותפים וכ-100 עובדים.
קישורים חיצוניים
פרסומים ומחקרים עצמאיים: חברת TASC מפרסמת מחקרים עצמאיים וסקירות בתחומים שונים:
לחם אהבה
רקע והפקה
לאחר ההצלחה הארצית עם אלבום הבכורה של עלמה זהר, דברי (2008), הוחלט להוציא אלבום נוסף בשם שלושים ושלוש. אחרי הצלחת שני האלבומים, נפרדה זהר מחברת התקליטים בה הייתה חתומה והחליטה להקים קמפיין הדסטארט המבוסס על תרומות של אנשים – במטרה להוציא אלבום אולפן שלישי.
זהר התראיינה לגלובס והצהירה:. מתוך האלבום הופצו ארבעה סינגלים בסך הכול, כשהמצליח ביותר מתוכם היה "ניצחונות" שדורג במקום השלישי במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
משפט המיניסטריונים
משפט המינסטריונים (באנגלית: Ministries Trial) ובשמו הרשמי ארצות הברית נגד ארנסט פון וייצזקר ואח' (באנגלית: ) היה המשפט האחרון מתוך שנים-עשר משפטי נירנברג הנוספים, אשר נערכו בפני בית דין צבאי של ארצות הברית בהיכל הצדק בנירנברג, גרמניה, לאחר תום מלחמת העולם השנייה. הנאשמים במשפט היו בעיקר בכירי ממשל בגרמניה הנאצית, חלק ניכר מהם עסקו ביחסי החוץ של המדינה הנאצית, כגון שרים, שגרירים, ופקידי ממשל אחרים.
משפט המיניסטריונים מכונה אף "משפט וילהמשטראסה", כיוון שלשכת הקנצלר ומשרד החוץ הגרמני ניצבו בוילהלמשטראסה בברלין. הנאשמים במשפט היו עובדים בנציגויות שונות של הרייך הגרמני והואשמו על מעשיהם בתקופת גרמניה הנאצית, בהשתתפותם ובאחריותם לפשעים שונים שבוצעו בגרמניה ובמדינות שכבשה במהלך המלחמה.
שופטי בית הדין היו ויליאם כריסטיאנסן ממינסוטה, רוברט מגווייר מאורגון, ולאון פאוארס מאיווה. התובע הראשי במשפט היה טלפורד טיילור. האישומים הוגשו ב-15 בנובמבר 1947 ואילו הליכי המשפט התנהלו החל מ-6 בינואר 1948 ועד 18 בנובמבר 1948. פסק הדין, אשר הכיל 833 עמודים, נכתב במשך חמישה חודשים וניתן ב-11 באפריל 1949. גזרי הדין ניתנו ב-13 באפריל 1949. היה זה המשפט הארוך ביותר מבין שנים-עשר משפטי נירנברג הנוספים. מתוך 21 הנאשמים, שניים זוכו, והאחרים הורשעו לפחות באישום אחד מכתב האישום וקיבלו עונשי מאסר הנעים בין שלוש ל-25 שנים. גזר דינם של חלק מהנאשמים, שהורשעו במשפט, הומתק זמן קצר לאחר סיומו, וכולם שוחררו מהכלא עד סוף שנת 1951.
Flag of Hate
Flag of Hate (מאנגלית: דגל של שנאה) הוא מיני אלבום של להקת הת'ראש מטאל הגרמנית קריאייטור. האלבום יצא לאור באוגוסט 1986.
רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי קריאייטור.
דגל הטבעונות
רקע
הדגל נוצר כדי לאחד את הקבוצות והארגונים למען זכויות בעלי חיים תחת דגל אחד. הקונספט לדגל הוא בהשראת דגל הגאווה. גד חכימי, מעצב ישראלי בוגר בצלאל, ביקש ליצור גיבור-על טבעוני ותר אחרי צבעים המסמלים טבעונות כדי למתגו. לאחר שחקר ותשאל ארגוני זכויות בעלי חיים, גילה כי אין אחידות בצבעים המסמלים טבעונות. לפיכך הוא פתח קבוצת רשת בה איגד פעילים ומעצבים מרחבי העולם שיחד יצרו דגל טבעוני אחיד ובינלאומי. בחלק מההצעות הראשונות נשקל הצבע האדום כדי לסמל את הדם והכאב של בעלי החיים בתעשייה. ההצעה נפסלה, בטענה שמטרת הדגל היא לסמל את השאיפה לעתיד ללא שפיכות דמים. לבסוף נבחרו הצבעים לבן, ירוק וכחול שמייצגים את מרחבי המחייה של בעלי החיים. V|האות V מסמלת את המילה Vegan (טבעוני), ופירמידה הפוכה שמסמלת את היכולת לעשות את הבלתי אפשרי.
קבלת הדגל בעולם
דגל הטבעונות אומץ על ידי פעילים ברחבי העולם. פעילים מכ-50 מדינות משתתפים בקבוצת הפייסבוק הרשמית של הדגל החדש. באתרים טבעוניים בשפות שונות נכתבו מאמרים על הדגל החדש, ביניהן פורטוגזית, רוסית, טורקית, ספרדית, צרפתית, הונגרית, מאמר באנגלית מהודו, ומאמרים באנגלית מארצות הברית, אנגליה, אוסטרליה וניו זילנד. דגל הטבעונות בגדלים שונים מוצע למכירה ברשת, ובנוסף אביזרים עם דמות הדגל וביניהם סיכות דש, חולצות, שמלות, תיקים, מגבות, נייר אריזה וכריות. הועברה גם ביקורת מעטה על הדגל, למשל בטענה שדגל לטבעונות הוא פסול משום שהוא שם דגש על הפעילים ולא על בעלי החיים, וכן בנימוק שאין אחידות בין זרמי הטבעונות השונים.
עבדולסאמד עבדולחי
עבדולסאמד עבדולחי (בסומלית: Cabdulsamed Cabdullaahi; נולד ב-19 בינואר 1997) הוא כדורגלן סומלי המשחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים
עבדולחי התחיל את הקריירה שלו בקוזאקן בויס. ב-10 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד ספרטה רוטרדם ב'.
בקיץ עבדולחי הצטרף לצעירי ספרטה רוטרדם במדיה רשם 19 משחקי ליגה וכבש 3 שערים. כעבור שנה חתם בדן בוס מהליגה ההולנדית השנייה.
בקיץ חתם בארגוטליס מהליגה היוונית השנייה.
קריירה בינלאומית
עבדולחי נולד בהולנד להורים שהיגרו מסומליה ולכן הוא זכאי לייצג את המדינה אף על פי שלא גר בה מעולם. ב-5 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סומליה בניצחון 0-1 נגד.
ציפור האש
ציפור האש (ברוסית: Жар-птица) היא דמות מאגדות העם הרוסיות, אודות ציפור בעלת כנפי זהב וכסף, שממנה בוקע זוהר עז ועיניה נוצצות.
השוואה
מיתולוגיים (כמו אלכסנדר אפנסייב) הסבירו את ציפור האש כהאנשה של אש, אור, שמש. אם נניח בצד הסברים מיתולוגיים שרירותיים, אפשר להשוות את ציפור האש לסיפורים מימי הביניים, הפופולריים מאוד בספרות הרוסית והמערבית באירופה, על ציפור עוף החול העולה מהאפר. אב הטיפוס של ציפור האש הוא הטווס וניתן להשוות תפוחים מרעננים לפירות עץ הרימון - מעדן אהוב על עוף החול.
לפי המיתולוגיה הסלאבית, כדי לתפוס את ציפור האש, משתמשים בכלוב מוזהב ובתוכו תפוחים כמלכודת. לא ניתן לתפוס אותה בידיים חשופות, מכיוון שהתופסים עלולים לשרוף את עצמם על הנוצות שלו.
בשנת 2009, ציפור האש הייתה סמל תחרות האירוויזיון 2009, שהתקיימה במוסקבה.
באגדות
ציפור האש מופיעה בסיפורי עם רוסיים:
היא מופיעה גם בסיפורו של פיוטר ירשוב "סוסון גבנונון".
Not Myself Tonight
Not Myself Tonight (בעברית: לא אני הלילה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית כריסטינה אגילרה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Bionic. השיר יצא לאור ב-6 באפריל 2010, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי גרג קרטיס, אסתר דין, ג'מאל ג'ונאס וג'ייסון פרי והופק על ידי פולאו דה דון. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי טרם העניק לשיר מעמד כלשהו במדינה, אך בפברואר 2014, נודע על ידי ה-NBC ומגזין הבילבורד כי השיר נמכר במדינה בלמעלה מ-430,000 עותקים.
פרק זמן לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-21 מיליון השמעות.
מסוק
מַסּוֹק הוא כלי טיס, היוצר עילוי באמצעות סיבוב מדחף בעל להבים או רוטור. בעגה המקצועית מוגדר המסוק כ"כלי טיס בעל כנף סובבת", בניגוד למטוס שהוא "כלי טיס בעל כנף קבועה". המילה הלועזית "הליקופטר" מורכבת מהמילים היווניות "הֵלִיקְס" (סליל) ו"פּטֵרוֹן" (כנף).
Not Myself Tonight
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של ל-"Not Myself Tonight" צולם בין התאריכים 7 באפריל ועד 9 באפריל 2010 בלוס אנג'לס, בבימויה של הייפ ויליאמס. הקליפ הוקרן לראשונה באופן רשמי ב-Vevo ב-30 באפריל 2010. בנוסף לכך, דיברה אגילרה על תהליך יצירת הקליפ ועל שיתוף הפעולה עם ויליאמס. הקליפ והשיר נוצרו בהשראת "Express Yourself" של מדונה.
נכון לינואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-37 מיליון צפיות.
מסוק
בהשוואה למטוס, המסוק הוא בעל מבנה מסובך בהרבה, יקר יותר לייצור ולתפעול, איטי יותר וטווח הטיסה שלו קצר יותר. יתרונו הגדול של המסוק הוא יכולת התמרון שלו במרחב, הגבוהה בהרבה מזו של מטוס. המסוק יכול להמריא אנכית ממשטחי נחיתה מוגבלים, לרחף מעל נקודה, לטוס לאחור ולצדדים ולתמרן במהירויות נמוכות מאוד המאפשרות טיסה בין עצמים. מספר הלהבים נע בדרך-כלל בין ארבעה לחמישה.
הקושי בתכנון מסוק נובע מכמה גורמים: הצורך בסיבוב הלהבים דורש מנגנון כבד וחזק ומנוע בעל הספק גדול; נדרש מנגנון שמוֹנֵעַ מהמסוק להסתובב בכיוון הפוך מזה של הרוטור; אי אפשר להשתמש במשטחי היגוי כמו במטוס, ולכן נדרשים אמצעי ניהוג מורכבים. בשל מורכבותו ההנדסית פיגר פיתוח המסוק שנים רבות אחרי פיתוח המטוס. טיסת מסוק ראשונה הייתה בשנת 1922. היא הייתה קצרה והתקיימה 19 שנים אחרי טיסת הבכורה של האחים רייט במטוס.
אטימולוגיה
המילה מַסּוֹק (בריבוי: מַסּוקים; לעומת: מָטוס-מְטוסים) גזורה מהשורש נס"ק, שמקורו ארמי, ומשמעותו דומה לשורש על"ה.
התיעוד הראשון למונח מופיע בפרוטוקול ישיבה של ועדת הקבע של מונחי צה"ל ב-19 בספטמבר 1951, ובה הועלו המונחים מַסּוֹק ונֶסֶק וגם בֶּרְגָּף או בֻּרְגָּף. לבסוף נבחר המונח מסוק בישיבה שהתקיימה ב־3 באוקטובר 1951. ואולם המונח לא נקלט. האחים אהרן ראובני והנשיא יצחק בן-צבי קידמו את המונחים שהם העלו (נֶסֶק ומַסּוֹק בהתאמה). המונח מופיע בחוברת מונחים צבאיים של שנת 1957, ובה מצוין שהמונח נמצא בשימוש מ-1956. המילה מופיעה גם בכרך המילואים של "מִלּוֹן חָדָשׁ" מאת אברהם אבן-שושן מסוף 1957. ב־23 ביוני 1959 התקיימה ישיבה מיוחדת של הוועדה למונחי צבא של האקדמיה ללשון העברית שאשרר את המונח מסוק. עם זאת, זמן רב עבר עד שהמונח השתרש בחיל האוויר.
היסטוריה
התפתחות המסוק הייתה תהליך ארוך שהחל עוד לפני תהליך פיתוח המטוס. אתגרי החלוצים היו גדולים וכללו חוסר הבנת האווירודינמיקה של המסוק, חוסר במנוע חזק ובחומרים קלים דיים, צורך במנגנון לפיצוי על כוח הפיתול שהרוטור המסתובב יוצר, בעיות שליטה ויציבות, ריסון הרעידות האופייניות לכלי הטיס הללו וכן המצאת מנגנוני בטיחות לנחיתה בעת חירום. עד שנת 1903 נעשו יותר ניסיונות לייצר מסוק מאשר מטוס, ואף על פי כן עלה המסוק הראשון לאוויר רק בשנת 1938. מאז ועד היום עובר המסוק תהליכי הבשלה, פיתוח ושכלול מתמידים. קפיצת המדרגה הטכנולוגית הגדולה ביותר בפיתוחו של המסוק הייתה שילובו של מנוע סילון מסוג טורבו-ציר, שהגדיל את כושר הנשיאה והפך את המסוק לכלי טיס רב שימושי.
עידן הבוכנה
שכן לא היו בה ג'ונגלים ואיים לא נגישים. מסוקי סיקורסקי המשיכו להשתתף בתפקידי חילוץ, פינוי, קישור ותצפית עד סוף מלחמת העולם השנייה. בסופה נסגרו כל פסי הייצור, והופסקה העבודה על המסוקים שלא הושלמו. במלחמה זו הוכיחו המסוקים את יעילותם ורבים השתכנעו כי אלה כלי טיס חיוניים. כמו כן הפכה המלחמה את תעשיית המסוקים של ארצות הברית למובילה בתחום, ורוב המדינות המערביות הסתמכו על מסוקים מתוצרתה.
בתום מלחמת העולם השנייה בוטלו רוב החוזים לייצור צבאי. כל התעשיות שנרתמו לכך סבלו מקשיים כלכליים, אך המכה הקשה ביותר נחתה על תעשיית המסוקים שהתקשתה למצוא שוק אזרחי לכלי הטיס הללו. הפנטגון הקנה לפעמים חוזי-נדבה רק כדי לשמור על התעשייה. בנובמבר 1945, נתקעה דוברת דלק בחופים סמוך לפיירפילד, קונטיקט במהלך סופה עזה והייתה בסכנת טביעה. שני טייסים שהיו במפעל סיקורסקי הסמוך חילצו את שני אנשי הצוות בעזרת מנוף ניסיוני שהותקן במסוק R-5 שהטיסו. זו הייתה הפעם הראשונה שבה התבצע חילוץ ממסוק מרחף מעל אזור אסון ללא נחיתה.
עם סוף מלחמת קוריאה, החלו המסוקים למצוא נישה מיוחדת בשוק התעופה. חקלאים החלו להשתמש במסוקים למטרות ריסוס, רעיית צאן וקישור לאזורים מרוחקים. כוחות משטרה החלו להתנסות בשימוש במסוקים למשימות של בקרת תנועה, מצוד ואכיפה. מסוקים שימשו לטיסות מיפוי גאוגרפי וגאולוגי וכן נרכשו על ידי כוחות כיבוי לטובת ניטור וכיבוי שריפות על ידי שפיכת כימיקלים או מים על מוקדי האש. יתרונם של המסוקים בתפקיד זה היה בכך שהם לא רק יכלו לרחף מעל מוקדי האש אלא גם למלא את מיכלי הכיבוי ללא צורך בנחיתה, מה שהקטין את משך הזמן בין הטיסות מעל מוקדי האש.
עידן הסילון
מנועי סילון היו בשימוש במטוסים ממלחמת העולם השנייה. הניסויים הראשונים בהנעת סילון למסוקים התבצעו בשנת 1947, אך הטכנולוגיה לא הייתה בשלה דיה. מנועי בוכנה שתוכננו למסוקים היו גדולים, כבדים, מסורבלים ומורכבים למדי, והקשו על היצרנים בייצור מסוק בעל ביצועים משמעותיים. המצאת מנוע הסילון מסוג טורבו-ציר ושילובו במסוק בשנות ה-1950 המאוחרות, היוותה מהפכה טכנולוגית וכן מהפכה מבחינת יכולת ההפעלה של המסוק. ממכונה שהייתה מוגבלת למשקלים קלים יחסית ולמהירויות נמוכות, ניתן היה לייצר מסוקים כבדים ובעלי יכולת נשיאה משמעותית. מסוקים מיוחדים נבנו ושימשו כעגורנים מעופפים המסוגלים להרים אנטנות, קורות ופיגומים לגובה רב ובתנאי שטח קשים, ללא צורך בהתקנת עגורן ייעודי. החלו להופיע מסוקי תובלה כבדים והם שמשו הן בצבא והן בשירות האזרחי. מסוקי נוסעים מסחריים החלו לטוס טיסות קישור בין שדות תעופה וכן היה צפי כי מסוקים יוכלו להוות מעין אוטובוס לאנשי עסקים שרצו לעקוף את פקקי התנועה העירוניים. אך שירות זה לא תפס מקום בשוק, והמנחתים הרבים שנבנו באזורים אורבניים נעלמו במהלך שנות ה-1970. במקום זאת מצאו מסוקי הנוסעים לקוחות בין חברות הקידוח הנפט שחיפשו פתרון לבעיית הסבבים הארוכים באסדות הימיות שלהם. המסוקים היו מסוגלים להוביל אנשים לאסדה וממנה בעשירית מהזמן שספינה הייתה יכולה לעשות זאת, לכן הסבבים, שהיו אורכים כחודשיים, יכלו להתבצע כל שבועיים.
בשנת 1965, 34 בתי חולים ברחבי ארצות הברית כללו מנחתים למסוקים. ב-1966 החלה מדינת מונטנה שבארצות הברית לממן בניית מנחתים בכל בית חולים שהיה מוכן לכך. תקדימים אלה העידו על השינוי שחל בשירותי ההצלה של מדינות העולם שהחלו להסתמך על המסוקים ככלי מציל חיים.
במהלך מלחמת קוריאה, צבא ארצות הברית שנפרד משירותי האוויר שלו שהפכו לחיל האוויר של ארצות הברית, נאלץ לרכוש ולהפעיל עצמאית מסוקים. במלחמת וייטנאם הפעיל צבא ארצות הברית את מרבית המסוקים שהיו בשירות הכוחות המזוינים של ארצות הברית. בשיאו, עמד המספר על כ-3,900 מסוקים – מסוקים כגון ה-UH-1, ה-CH-21, ה-CH-47 ודומיהם. בעזרת מסוקים אלה, יכלו האמריקאיים להנחית תוך דקות, גדודים שלמים בלב שטח האויב.
עונת 2001/2002 בליגת העל ההולנדית
עונת 2001/2002 הייתה העונה ה-46 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. פורטונה סיטארד, דן בוס וספרטה רוטרדם ירדו לליגת המשנה.
מסוק
עידן הסילון
בתחילת הלחימה, המסוקים שהטיסו כוחות היו חמושים במקלעים בודדים לצורך חיפוי, אך כאשר אבדות מסוקים אלה החלו לעלות בצורה מדאיגה, החלו האמריקאיים להסב מסוקים לתצורת "Gun-ship" (בתרגום חופשי: ספינת תותחים) שהיו בעצם אותם מסוקי תובלה שחומשו במקלעים כבדים, רקטות ומטולים. יעילותם של מסוקים אלה, לא רק בגרימת אבדות לאויב אלא גם בהרתעתם, כמו כן מגבלותיהם, הוכיחה את נחיצותם של מסוקי קרב ייעודיים. הופעתו של מסוק ה-AH-1 והצלחתו בווייטנאם, הפכה את הדגם הזה ודומיו לכלי מלחמה חשובים המשתתפים במשימות חיפוי אווירי צמוד וציד טנקים.
מסוקים צבאיים
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 החל שימוש נרחב במסוקים לצרכים צבאיים, בעיקר על ידי הכוחות האמריקאים במלחמת וייטנאם. בתחילה לצורכי תובלה ופינוי פצועים ואחר כך גם לצורכי סיור וסיוע לכוחות הקרקע. מסוקים צבאיים שכאלה היו חמושים במספר מקלעים צדדיים ולעיתים אף בכוורת רקטות או ב-M134 מיניגאן. התפישה הרווחת עד אז הייתה שראשית יש לפנות את הפצועים הקלים כיוון שסיכוייהם של הפצועים הקשים לשרוד נמוכים. הכנסת המסוק למערך החילוץ שינתה לחלוטין את פני הדברים, והפצועים הקשים היו הראשונים שהועלו על מסוקי הפינוי.
עונת 2001/2002 בליגת העל ההולנדית
מבנה
על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (17 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפה דן בוס שעלתה מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בן שני בתים נגד הקבוצות שסיימו במקומות 2–7 בליגת המשנה, כאשר בכל בית שובצה קבוצה אחת מליגת העל ושלוש קבוצות מליגת המשנה. בבית פלייאוף הירידה שיחקה כל קבוצה צמד משחקים נגד כל קבוצה, בסך הכל 6 משחקים לכל קבוצה. בסיום בית פלייאוף הירידה, המנצחת בכל בית זכתה במקום בליגת העל בעונה הבאה, בעוד 6 הקבוצות הנותרות שיחקו בעונה הבאה בליגת המשנה.
מסוק
מסוקים צבאיים
בעקבות הניסיון המוצלח עם ה"יואי" פותחו מסוקי תקיפה (באנגלית: Helicopter gunship) שייעודם העיקרי היה תקיפת מטרות קרקע וסיוע לכוחות החי"ר והשריון. מסוקים כאלה נשאו חימוש רב, כאשר בחרטום המסוק הותקן תותח אוטומטי ובכנפוני הצד הותקנו טילים וכוורות רקטות (בדרך כלל נ"ט). ככל שהתקדמה הטכנולוגיה החלו המסוקים גם לשאת אמצעי לוחמה אלקטרונית ומכ"ם. מסוקי תקיפה יכולים לשאת רק 2 אנשי צוות (טייס ואחראי מערכות נשק), אף על פי שבמקרי חירום הם מסוגלים לחלץ מספר חיילים נוספים.
פיתוח ה-AH-1 קוברה ובעיקר ה-AH-64 אפאצ'י הפך את מסוק הקרב למערכת נשק מתקדמת המסוגלת לשגר חימוש מונחה מדויק לעבר מטרות קרקע ולהשיג פגיעות כירורגיות. תכונה זו של מסוק הקרב נוצלה לא רק לתקיפת רכב קרבי משוריין ומוצבים, אלא גם לחיסולים ממוקדים של פעילי טרור בשטח עוין.
מסוקים לשימוש צבאי נחלקים לשני סוגים:
מאפיינים
בניגוד ל"כלי טיס כנף קבועה" רגיל, המסוק אינו צריך להיות בתנועה קדימה כדי לנצל את כוח העילוי לצורך מעופו באוויר, במקום זה יוצר המסוק עילוי על ידי סיבוב להבי (כנפי) המדחף (הרוטור). תכונה זו מאפשרת למסוק לרחף ולטוס לאט מאוד לכל הכיוונים, כולל לצדדים ואחורה. יחסית למטוסי המראה ונחיתה אנכיים אחרים, המשתמשים בדחף סילון כדי לרחף, המסוק מבזבז הרבה פחות כוח שכן מטוסי סילון אלו מרחפים על זרם סילון ישירות מהמנוע ולא משתמשים בכנפיים לצורך עילוי. למעשה, פרט למה שמבוצע על ידי מסוקים, מטוסים בעלי הטיית רוטור כגון ה-V-22 אוספריי וספינות אוויר, הריחוף הוא צורת טיסה שאין לה שימוש מעשי פרט להיותה שלב ביניים קצר לקראת נחיתה או מיד לאחר המראה. היכולת לנחות ולהמריא מהמקום וכן לרחף מעל נקודה אחת מאפשרת למסוק לבצע משימות מורכבות כגון חילוץ נפגעים, הטסת כוחות בתוך שדה הקרב והטסת נוסעים בתוך אזור אורבני.
מהירות המסוק מוגבלת מאוד יחסית למטוס רגיל ומהירותם המרבית של רוב המסוקים נעה בסביבות 370 קמ"ש (200 קשר). בנוסף, המסוק אינו מסוגל להרים את אותו משקל משא שמטוס באותו המשקל יכול לשאת. כמו כן, נצילות הדלק של המסוק קטנה בהרבה בשל העובדה שהוא צריך להשקיע יותר כוח ליצירת עילוי יחסית למטוס.
המסוק הוא כלי טיס מורכב מאוד מהבחינה הטכנית של מורכבות המכניקה, בשל הצורך להתגבר על תופעות טיסה שליליות מרובות, הצורך לרכז את רוב הניהוג במכלול עיקרי, וכן מבחינת ההטסה בשל הצורך לפצות בכל המישורים על כמעט כל שינוי במהירות או מצב במרחב הדורש ניהוג מתמיד בכל הצירים.
סוגים עיקריים של מסוקים
מסוקים מתחלקים למספר סוגים עיקריים אשר שונים זה מזה בעיקר בצורת ההתקנה ובכמות הרוטורים. הסוגים הם:
מטוסי אוטוג'ירו, מטי-כנף ומטי-רוטור
מטוס אוטוג'ירו הוא מטוס המשתמש ברוטור כמקור עילוי עיקרי, אך בניגוד למסוקים, הרוטור אינו מונע על ידי מנוע אלא על ידי זרימת האוויר הנוצרת עקב התנועה קדימה. כלי הטיס הזה מאפשר טיסה ושליטה במהירויות נמוכות במיוחד. למרות פשטות הפתרון, הכלי לא הפך לכלי טיס משמעותי ומשמש בעיקר לטיסה ספורטיבית, על אף שבשנות החמישים של המאה ה-20, ייצרה חברת פיירי תעופה את מטוס הג'ירודיין (Gyrodyne) שהוא מעין בן כלאיים בין אוטוג'ירו למסוק. בשלבי נחיתה והמראה, מניע המטוס את הרוטור הראשי כמו מסוק. בטיסה קדימה, מתנתקת התמסורת מהרוטור והמטוס מתנהג כמו אוטוג'ירו.
ההגבלה התמידית שהקשתה על מטוסים הייתה הצורך במסלול המראה. מהנדסים רבים ניסו לשלב במטוס יכולת נחיתה והמראה אנכית כמו במסוק. הפתרונות שהוצעו היו הטיית כנף והטיית רוטור. בהטיית כנף, כל המשטחים והמנועים מוטים בצורה אנכית לצורך נחיתה אנכית, אך התנהגות בעייתית בזמן הטיית הכנפיים, הנגרמת בשל היפרדות זרימת האוויר מהכנפיים ואובדן העילוי, לא אפשרה יצירת מטוסים מעשיים המשתמשים בפתרון זה. בהטיית רוטור, רק הרוטורים המורכבים בקצות הכנפיים מוטים כלפי מעלה לטובת המראה ונחיתה. פתרון זה הוא יותר מעשי אך עדיין מורכב למדי. מטוסים מטי-מדחף נתקלים בהגבלות ובעיות שונות הנובעות מההבדלים בשני אופני הפעולה של ריחוף וטיסה ישרה, ולכן הם גם מוגבלים ביכולת הריחוף והטיסה האנכית.
מסוקים בלתי מאוישים
בדומה למסוק המאויש, המסוק הבלתי מאויש אינו יכול להתחרות עם כלי טיס לא מאוישים אחרים, נוכח נוחות ופשטות תפעולם. חלק מכלי הטיס האלה קטנים מספיק בשביל להיות נישאים, משוגרים ומתופעלים על ידי אותו אדם, לפיכך המסוק הבלתי מאויש צריך למלא נישה ספציפית מאוד. אחד היתרונות במסוק בלתי מאויש הוא ביטול הצורך בתא טייס והצורך במכניקה כבדה בשביל ממשק ההיגוי, אי לכך יכול המסוק להיות מיוצר בצורות לא סטנדרטיות. כמו כן רוב כלי הטיס הללו הם קואקסיאליים בשל הפתרון הפשוט יחסית לבעיית הפיתול. יתרון נוסף הוא היכולת ליצור צורה קומפקטית אשר לא דורשת אורך או רוחב ספציפיים בגלל אי הצורך בהתקנת רוטור זנב קטן ורגיש.
ישנו שוק מיוחד למסוקים בלתי מאוישים פרטיים הנקראים רחפן המשמשים לצילום, לספורט ולהובלות קלות.
יחסי החוץ של מקדוניה הצפונית
מאז עצמאותה ב-1991 של מקדוניה הצפונית, יחסי החוץ של מקדוניה הצפונית התאפיינו בעיקר במאמציה של המדינה לזכות בחברות בארגונים בינלאומיים כמו נאט"ו והאיחוד האירופי ולזכות בהכרה בין-לאומית תחת שמה החוקת. למקדוניה הצפונית היה סכסוך על שם המדינה עם יוון השכנה. התנגדויות יווניות לשמה של המדינה הביאו אותה להתקבל לאו"ם ולמספר פורומים בין-לאומיים אחרים, אבל רק בשם הזמני, הרפובליקה היוגוסלבית לשעבר של מקדוניה.
מסוק
תפקידים ומשימות של המסוקים
שימושים נפוצים של מסוקים הם חילוץ אווירי (מאזורים קשי-גישה כמו הרים, יערות וקניונים), תובלה לאזורים קשי-גישה שבהם אין מסלול נחיתה, עבודות כעגורן אווירי, סיור ושיטור ונחיתה על כלי שיט.
יחסי החוץ של מקדוניה הצפונית
הכרה בין-לאומית
מקדוניה הצפונית נהייתה למדינה חברה באו"ם ב-8 באפריל 1993, כ-18 חודשים לאחר עצמאותה מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. שמה הזמני באו"ם היה "הרפובליקה היוגוסלבית לשעבר של מקדוניה", בהמתנה להחלטה, למחלוקת ארוכת השנים על שמה של המדינה. באופן יוצא דופן, דגל המדינה לא הונף במטה האו"ם כאשר המדינה הצטרפה לאו"ם. רק לאחר שינוי דגל המדינה הונף במטה האו"ם. גופים בין-לאומיים אחרים, כמו האיחוד האירופי, איגוד השידור האירופי, והוועד האולימפי הבינלאומי אימצו את אותה אמנת השמות. הארגון נאט"ו השתמש בשם זה גם במסמכים רשמיים, אך הוסיף הסבר על המדינות החברות שמכירות בשם החוקתי.
מסוק
תפקידים ומשימות של המסוקים
השימוש העיקרי במסוקים הוא צבאי וכולל שתי קטגוריות של מסוקים: מסוק סער, שהוא מסוק תובלה שמשמש במשימות תובלה, הצנחת כוחות, איתור וחילוץ. מסוק קרב לעומתו משמש במשימות תקיפה וסיוע אווירי קרוב לכוחות קרקע.
יחסי החוץ של מקדוניה הצפונית
הכרה בין-לאומית
כל המדינות החברות באו"ם מכירות כיום במקדוניה הצפונית כמדינה ריבונית. ארבעה מחמשת החברים הקבועים של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות (בריטניה, ארצות הברית, רוסיה, והרפובליקה העממית של סין) ומעל מ-130 המדינות החברות באו"ם אחרים הכירו במדינה בשמה החוקתי הקודם, הרפובליקה של מקדוניה, ולא לפי השם המוכר באו"ם.
מסוק
אמצעי שליטה וניהוג
ניהוג המסוק המתבצע בפועל הוא מעט לא אינסטינקטיבי להבנה, כיוון שלא כמו במטוס המגיב בצירים לפי תנועת ההגאים (לדוגמה: מאזנות הממוקמות בשפת הזרימה של כנפי המטוס והפועלות אחת בניגוד לשנייה, מגלגלות את כלי הטיס), במסוק, פקודת הגלגול לא באה מצידי המסוק אלא דווקא בניצב אליהם, זאת בגלל תופעת הנקיפה (פרצסיה) האופיינית לג'יירואים והמשפיעה גם על רוטור המסוק, שהוא בעצם מסה הסובבת סביב ציר בודד במהירות גבוהה.
רוברט ווהן
רוברט פרנסיס ווהן (אנגלית: Robert Francis Vaughn; 22 בנובמבר 1932 – 11 בנובמבר 2016) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי זוכה פרס אמי ומועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1959 על תפקידו בסרט "צעירי פילדלפיה", התפרסם כשחקן טלוויזיה מצליח בזכות תפקידיו בסדרות "האיש מאנק"ל" ו"הנוכלים".
מסוק
אמצעי שליטה וניהוג
הנקיפה גורמת להסטת הכוח הפועל על הלהבים בתשעים מעלות בכיוון הסיבוב, כלומר אם ישנה פקודה שניתנה באחד מצידי המסוק, הכוח יבוא לידי ביטוי בציר העלרוד. אם ישנה פקודה שהתבצעה בקדמת המסוק או מאחוריו, היא תבוא לידי ביטוי ותשפיע על ציר הגלגול. לכן ישנה מורכבות לא קטנה במערכות וממשקי ההיגוי של המסוק.
רוברט ווהן
קורות חייו
ווהן נולד בניו יורק סיטי לשחקנית תיאטרון מרסלה פרנסיס ולשחקן הרדיו ג'רלד וולטר ווהן. לאחר שהוריו התגרשו גדל במיניאפוליס אצל סבתו וסבו. למד עיתונאות באוניברסיטת מינסוטה ועזב לאחר כשנה ללוס אנג'לס שם למד ב"מכללת לוס אנג'לס סיטי" ולאחר מכן באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בלוס אנג'לס, משם קיבל תואר שני בתיאטרון.
גם לאחר שהצליח לעצב את מעמדו כשחקן מוכר למד ווהן במוסדות גבוהים ובשנת 1970 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת דרום קליפורניה.
מסוק
הדיסקות הסטטית והסובבת – שליטה קולקטיבית ומחזורית
המסוק מסתמך על הלהבים הסובבים ברוטור להיווצרות עילוי בדומה לכנף של מטוס, הטסה במהירות כלשהי עם גוף המטוס. הלהבים יעילים רק בטווח מהירות סיבוב רוטור מסוימת. מתחת למהירות זו, הרוטור לא יוצר את העילוי המתאים ומעל מהירות סיבוב זו, הכוח הפועל על המכלול (להבים, מנועים ותמסורות) יכול לגרום לכשל, שבר ובסופו של דבר להתרסקות. במקום לשלוט על כוח הדחף האנכי על ידי הקטנת או הגדלת מהירות הסיבוב של הרוטור, מוטס המסוק על ידי שינוי זווית הפסיעה של הלהבים. בשביל ליצור תנועה מעלה או מטה יש ליצור שינוי משותף לכלל הלהבים. אופן פעולה זה, וכן מוט ההיגוי השולט בשינוי הזווית המשותף נקראים קולקטיב. משום שאין זרימת אוויר המאפשרת פעולת משטחי היגוי קלאסיים (הגאי גובה, כיוון ומאזנות), השליטה בצירי העלרוד והגלגול צריכה להיעשות על ידי שינוי זווית הלהבים במיקום ספציפי של להב במהלך סיבובו ושליטה מחזורית בזווית הפסיעה של הלהבים, מכאן נובע השם של אופן הפעולה וכן של מוט ההיגוי השולט בצירי הגלגול והעלרוד.
רוברט ווהן
קולנוע
ווהן החל את דרכו בקולנוע בתפקיד קטן בסרט "עשרת הדיברות", בסרט המדע בדיוני של רוג'ר קורמן "איש מערות צעיר" ובמספר מערבונים. התפרסם בפעם הראשונה בדרמה "צעירי פילדלפיה" בתפקיד צ'סטר גווין עליו היה מועמד ווהן לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב.
מסוק
הדיסקות הסטטית והסובבת – שליטה קולקטיבית ומחזורית
כדי לאפשר כל זאת, נבנה מכלול הדיסקה (באנגלית: Swashplate). המכלול בנוי מדיסקה סטטית המושפעת על ידי מוטות הפעלה, אשר יוצאים או נכנסים ביחד בעת פקודה של מוט הקולקטיב ואשר גורמים להעלאה או הורדה של זווית הפסיעה המשותפת או פועלים בנפרד בעת פקודה ממוט ההיגוי הסייקליק, מה שגורם להטיית הדיסקה לשם שליטה על זווית הפסיעה המחזורית של הלהבים. הדיסקה הסטטית משנה את הזווית של הדיסקה הסובבת, השולטת על זווית פסיעת הלהבים בעזרת מוט המחובר לשורש כל להב. על ידי כך, עוקב כל להב אחר ההטייה שיוצרת הדיסקה הסטטית.
רוברט ווהן
קולנוע
ווהן המשיך את התנופה שלו בשנות ה-60 בהן כיכב במערבון "שבעת המופלאים" בתפקיד האקדוחן לי, במותחן "בוליט" בתפקיד הפוליטיקאי וולטר צ'יימלרס עליו היה מועמד לפרס באפט"א ובסרט המלחמה "הגשר על הרמאגן" בתור הקצין הגרמני פול קרוגר. ב-1974 שיחק בסרט האסונות המצליח "המגדל הלוהט" בתפקיד הסנטור גארי פארקר.
בשנות ה-80 שיחק ווהן בסרט הפעולה המדע בדיוני "הקרב מעבר לכוכבים" בתפקיד המתנקש גלט, בקומדיה של בלייק אדוארדס " S.O.B." בתור דייוויד בלאקמן נשיא חברת ההפקה קפיטול, בסרט הפעולה של מנחם גולן "מחץ הדלתא" בתפקיד הגנרל וודבריג' וב"סופרמן 3" בתפקיד המולטימיליונר רוס וובסטר.
מסוק
אפקט הפיתול
פתרון אחר הוא התקנת שני רוטורים ראשיים המספקים עילוי ומסתובבים בכיוונים מנוגדים. שני הרוטורים מבטלים את אפקט הפיתול של האחד את השני. בפתרון זה אין איבוד כוח מנועים המנותב לטובת ייצוב המסוק. למעשה, פתרון זה הועדף על חלוצי התעופה אשר ניסו לייצר מסוק, בשל הפשטות לכאורה של הפתרון לבעיית הפיתול, אך פתרון זה יצר שתי בעיות אחרות חמורות לא פחות מבעיית הפיתול. הראשונה הייתה בעיית הכוח, מכיוון שישנם שני רוטורים המצריכים שתי תמסורות ושני מכלולי דיסקה כדי להניעם ולשלוט בהם. המכלול נוטה להיות כבד מאוד יחסית לפתרון הראשון והוא מעשי בעיקר למסוקים גדולים וכבדים כגון ה-CH-47 צ'ינוק. הבעיה השנייה בפתרון זה היא בעיית היציבות והשליטה. מסוק רגיל הפועל בעזרת רוטור ראשי אחד, יוצר רעידות רבות בשל תופעות אווירודינמית שונות. במסוק בעל שני רוטורים, בעיות היציבות חריפות אף יותר ומסכנות את שלמות המסוק כאשר אין פתרונות להגברת היציבות.
רוברט ווהן
קולנוע
את תפקידיו הקולנועים האחרונים עשה ווהן בקומדיות "פוטי טאנג" של לואי סי. קיי. בתפקיד דיק לקטר, "כדורסל" של דייוויד צוקר בתפקיד בקסטר קיין ו"הדירה של ג'ו" בתור הסנטור דגארטי.
מסוק
אפקט הפיתול
תופעת הפיתול מהווה את ממשק השליטה הראשי בציר הסבסוב ברוב דגמי המסוקים. במסוקים בעלי רוטור ראשי אחד, זהו רוטור הזנב השולט בסבסוב על ידי הגדלה או הקטנת התנגדותו לפיתול של הרוטור הראשי. במסוקים בעלי שני רוטורים קואקסיאליים, בעת פקודת סבסוב, הרוטור הסובב נגד כיוון הפנייה, מגדיל את זווית הפסיעה שלו בעוד הרוטור השני מקטין אותה. כך גדל הפיתול המסובב את המסוק לכיוון הרצוי. במסוקים בעלי שני רוטורים העומדים זה לצד זה או אחד מאחורי השני, מבוצעת השליטה בסבסוב על ידי פקודה מחזורית הפוכה בין הרוטורים. במסוקים בעלי רוטורים העומדים זה לצד זה, הפקודה ההפוכה באה בציר העלרוד (פקודה קדימה או אחורה). במסוקים בעלי רוטורים העומדים זה אחר זה, מתבצע הסבסוב על ידי פקודת גלגול הפוכה (ימינה שמאלה).
רוברט ווהן
טלוויזיה
ווהן הגיע למעמד של כוכב בשנות ה-60 לאחר שהופיע בסדרת הריגול "האיש מאנק"ל", על הופעותיו בארבע עונות הסדרה בתור הסוכן החשאי נפוליאון סולו הועמד ווהן לשני פרסי גלובוס זהב. לאחר ההכרה שקיבל שיחק ווהן בסדרה הבריטית "המגנים" שיצר גארי אנדרסון בתפקיד הארי ראול - מפקד כוח הבלשים הפרטיים בלונדון.
בשנת 1978 זכה ווהן בפרס אמי על הופעתו במיני סדרת הדרמה הפוליטית "וושינגטון: מאחורי דלתיים סגורות". בשנת 1982 השתתף בעיבוד של חברת הטלוויזיה ABC לספר "בתוככי הרייך השלישי" בתפקיד הגנרל הנאצי ארהרד מילך. ווהן השתתף בשנת 1986 בעונה החמישית של סדרת האקשן הפופולרית "צוות לעניין" בתפקיד גנרל האנט סטוקוול.
מסוק
להבים וראש-רוטור
בניגוד לכנפי מטוס, להבי רוטור המסוק צריכים להיות ארוכים, דקים וגמישים כדי ליצור מספיק דחף וכן לשכך בצורה מבנית את הרעידות והפיתולים הנוצרים בזמן סיבוב הלהבים. הלהבים מורכבים על מכלול ראש הרוטור שתפקידו העיקרי הוא העברת התנועה הסיבובית מהתמסורת הראשית ללהבים. ישנן מספר צורות של ראשי רוטור ולהבים:
רוברט ווהן
טלוויזיה
לקראת סוף שנות ה-90 הופיע ווהן בסדרת המערבונים "שבעת המופלאים" בתפקיד השופט אורן טרוויס. בשנים האחרונות הופיע ווהן בתפקיד הנוכל המזדקן אלברט סטרולר בסדרה הפשע הבריטית "הנוכלים".
מסוק
רוטור זנב
במסוק טהור, רוטור הזנב מהווה את הרכיב הנוגד את פיתול הרוטור הראשי וכן כממשק היגוי בציר הסבסוב. רוטור הזנב מוּנע לרוב על ידי התמסורת הראשית המניעה גם את הרוטור הראשי, מה שדורש חיבור תמסורות נוספות וצירים מעבירי תנועה. בדגמי מסוקים שונים ישנן שתי שיטות עיקריות לשליטה על הדחף של רוטור הזנב. השיטה הראשונה היא שליטה על דחף הרוטור על ידי מהירות הסיבוב. כאשר נדרש להעלות את דחף הרוטור, הוא מאיץ את סיבוביו. כאשר יש צורך להקטין את הדחף, הרוטור מאט את סיבוביו. השיטה השנייה היא שליטה על הדחף בעזרת זווית פסיעת הלהבים. בשיטה זו, רוטור הזנב משנה את זווית הפסיעה הקולקטיבית של הלהבים כתלות בפקודת הטייס.
רוברט ווהן
חיים אישיים
ווהן היה נשוי משנת 1974 לשחקנית לינדה סטאב ואב לשתי בנות.
מסוק
רוטור זנב
סוג נוסף של שליטה בסבסוב ניתן לביצוע על ידי מערכת NOTAR המייצרת זרימת אוויר סיבובית חזקה הנוגדת את הפיתול, וזאת במקום רוטור משני בזנב המסוק.
משטחי עזר
מסוקים מדגמים שונים צריכים לעיתים ייצוב או עזרה בניהוג בצירי הסבסוב והעלרוד, אלה מושגים על ידי משטחי עזר קבועים או נעים המשתמשים בשטף האוויר מהרוטור הראשי או מזרימת האוויר הנוצרת בטיסה קדימה.
רוברט ווהן
חיים אישיים
בשנת 1998 זכה לכוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.
נפטר ב-11 בנובמבר 2016, בעיר ניו יורק בארצות הברית, לאחר מאבק במחלת הסרטן מסוג לוקמיה.
מסוק
צימודים
בשל ריכוז השליטה ברכיב אחד שהוא הרוטור הראשי, תפעולו בציר אחד גורם לתגובה ביחס ישר בציר אחר, תופעה הנקראת צימוד. במסוק טהור ישנם מספר צימודים אופייניים:
ריחוף
הריחוף הוא מצב טיסה ייחודי ועיקרי במסוקים. במצב זה, נדרש המסוק לייצר דחף מהרוטור שהוא שווה ערך למשקל המסוק. עקב פעולת הרוטור אשר דוחפת אוויר כלפי מטה נוצר מצב שבו נשאב אוויר מלמעלה ונוצרת זרימת אוויר אנכית אשר מקטינה את יעילות הרוטור ואת זווית הפסיעה הקולקטיבית שלו. בשל מצב זה וכן בשל חוסר היציבות הדינמית של המסוק, אין מצב הגאים נכון למצב זה, וזה דורש תיקון מתמיד בכל הצירים. בנוסף על כך, השליטה בכלל הצירים בריחוף וטיסה איטית, שונים מהשליטה באותם הצירים בטיסה מהירה. בעת טיסה איטית, הטיית האף קדימה, אחורה, ימינה או שמאלה תייצר תנועה איטית לאותו הכיוון.
תנאי מעבר לטיסה מהירה
בעת תחילת טיסה איטית, עובר המסוק למצב ביניים בו דחף המסוק מוּטה מעט כלפי הצד האחורי ויוצר דחף קדימה. במצב זה, האוויר הנדחף על ידי הרוטור והיורד כלפי מטה, מספיק עדיין לעלות בחזרה אל מעל לדיסקה, אך הרוטור עדיין פחות יעיל ביצירת העילוי הדרוש כדי להחזיק את המסוק באוויר. כמו כן, להבי המסוק נכנסים למערבולות בקצה הלהב שלהם, מה שיוצר רעידות חזקות יחסית בתנאי טיסה אלה. ישנה התייחסות מיוחדת למצב טיסה זה בשל הקטנת יעילות דחף הרוטור וכן בגלל השפעת אפקט הקרקע.
טיסה מהירה
בעת טיסה מהירה קדימה, מתנהג המסוק יותר כמו "מטוס כנף קבועה" רגיל. במהלך טיסה מהירה, בעת פקודה בעלרוד מטה או מעלה, יחווה המסוק (בנוסף על האטה או האצה) גם עליה או ירידה בגובה. בעת פקודת גלגול (בנוסף על הטיית גוף המסוק) יחל כלי הטיס בפנייה לכיוון ההטייה. הרוטור עצמו יחל גם הוא להתנהג כמו כנף ותידרש זווית פסיעה נמוכה יחסית לטובת שמירה על המהירות. כמו כן, תופעות "להב מתקדם" ו"להב נסוג" יחלו להשפיע בצורה משמעותית על הטיסה. במהלך הטיסה קדימה, התנהגות הלהבים משתנה מעט משום שבחלק ממהלך סיבובם, מתקדמים הלהבים בכיוון הטיסה ועל ידי כך פוגשים יותר אוויר (להלן "להב מתקדם"). בחלקו השני של הסיבוב, מתקדמים הלהבים עם כיוון זרימת האוויר ולכן פוגשים פחות אוויר (להלן "להב נסוג"). ההבדל בין תנאי האוויר במהלך סיבוב הלהבים, יוצר הבדלים בנתוני העילוי בין שני המצבים וכן בנתוני הפיתול. כלומר, "להב מתקדם" מייצר יותר עילוי אך גם חווה יותר גרר.
נחיתה
ישנו סיכון של התהפכות בנחיתה על משטח לא מישורי, כאשר הטיית המסוק היא כלפי אחד הצדדים בגלגול, או לחלופין בעת נחיתה או המראה תוך כדי הטיה ולא בצורה מאוזנת. תופעה זו מתרחשת מפני שכיוון הדחף של המסוק אינו בקו אחד עם כיוון מרכז המסה השואף למטה. במצב זה, ציר הגלגול של המסוק נמצא באחד מגלגליו/מגלשיו ולא במרכז הכובד. מצב זה דומה למצב בו בו תלויה משקולת במשקל המסוק, רק בצד אחד של הגוף. תופעה זו יכולה להחריף ולצאת מידי שליטה ולכן הנחיתה מוגבלת לזוויות גלגול מתונות יחסית.
מגבלות הטסה ובטיחות
במסוק קואקסיאלי, "הזדקרות להב נסוג" תגרום לאיבוד משמעותי של עילוי בשל הסיבה שכל רוטור סובב בכיוון שונה, מה שגורם לכך שהזדקרות להב נסוג קיימת משני צידי המסוק. מצב זה מסוכן בשל שהשליטה בעלרוד בשלב זה היא מחצית ממה שהיא אמורה להיות ולכן קשה יותר להיחלץ ולהאט, בנוסף העילוי המוגבר על הלהבים המתקדמים, מפעיל עליהם הרבה יותר כוח וגורם ליצירת גלי הדף חזקים, הגורמים לפרפר להבים מעלה ומטה, מה שבתורו יכול להביא להישברות הלהבים והתרסקות המסוק. כמו כן, הפיקוד בערוץ העלרוד יהיה קטן משמעותית מהרגיל מכיוון שבשתי הדיסקות ישנם להבים נסוגים ואלה יהיו תמיד במצב של הזדקרות במהירויות גבוהות מהמותר, ולכן לא יוכלו להשפיע על ציר העלרוד.
בעת צניחה מהירה מדי במהירות חזיתית נמוכה או בזמן ריחוף, נוצרות מערבולות טבעת (באנגלית: Ring Vortex) אשר נגרמות מאוויר העולה מלמטה (יחסית למסוק) והכולא חלק מהאוויר שנדחף על ידי הרוטור. האוויר הכלוא עולה אל מעל לדיסקה ונדחף חזרה למטה וחוזר חלילה. מערבולות הטבעת מקטינות את יעילות הלהבים והפקודה הקולקטיבית של המסוק. מעל מהירות צלילה מסוימת, יכול העילוי להיות חסר משמעות והמסוק יהיה כלוא בצניחה שאי אפשר לעצור. במצב זה יש להטות את המסוק לאחד הכיוונים, לרוב קדימה, כדי לצאת מאותן מערבולות וכדי לצבור מהירות אוויר ולהשתלט על המסוק. בשל תופעה זו, מוגבלים מסוקים למהירויות צניחה נמוכות במשטרי טיסה איטית ובריחוף.
ישנה גם מגבלה על קצב צניחה בתנאי טיסה מהירה. במצב זה, האוויר העולה כלפי המסוק, מסוגל על ידי אפקט האוטורוטציה, לדחוף את הלהבים ולהאיץ את סיבובי הרוטור, המכלולים והתמסורות שמחוברים אליו. בקצב צניחה גבוה מדי, מסוגל הרוטור להגיע לסל"ד גבוה מידי עד כדי רמה מסוכנת ובכך לפגוע בשלמות המסוק ומכלוליו.
אוטורוטציה
אוטורוטציה במסוקים היא מצב בו הרוטור מוּנע מזרימת האוויר העולה מלמטה. במצב זה האוויר הפוגש את הלהבים יוצר גרר וכן שטח של לחץ גבוה מתחת לדיסקת הרוטור. האוויר השואף לחמוק מבעד ללהבים מסובב אותם. מצב זה במסוקים, נמצא בשימוש כיכולת דאייה נשלטת לנחיתה בחירום. בזמן כשל מנועים, מנתק הטייס את התמסורת המתנגדת לסיבוב החופשי של הלהבים, ומוריד את הקולקטיב לשם השגת זווית פסיעה מתונה שתמנע את הזדקרותם. כמו כן, שומר הטייס על זווית אף מתונה, גם כדי לשמור על תנועה קדימה וגם כדי למנוע את הזדקרות הלהבים. בקרבת הקרקע, יצנח הטייס מעט מהר יותר בשביל לבנות יותר מהירות אוויר וכן בשביל לבנות מומנט גדול יותר בלהבים, שיאפשרו לו ליצור עילוי לזמן קצר לקראת נחיתה.
הנסיך הפרסי: הלוחם שבפנים
העלילה עוקבת אחר הנסיך כאשר הוא נרדף על ידי ייצור מאיים בשם "הדאהקה" שתפקידו הוא להרוג את הנסיך לאחר שזה לא מת באירועי המשחק הקודם וכך לשמור על רצף הזמן תקין. הנסיך, לא מוכן לקבל את גורלו יוצא למסע לאי הזמן, היכן שחולות הזמן נוצרו במטרה למצוא דרך לשנות את קו הזמן ולהציל את חייו.
המשחק מוסיף אפשרויות חדשות שלא היו קיימות במשחקים הקודמים בסדרה, במיוחד כאלו הקשורות למערכת הקרב: הנסיך יכול להחזיק שתי חרבות במקום אחת ויכול לקחת את נשקיהם של אויביו, להשתמש בהם כשלו ולהשליכם על אויבים אחרים. מהלכי הלחימה של הנסיך שודרגו וכעת השחקן יכול ליצור רצפים של מתקפות כדי ליצור מתקפות חדשות ("קומבואים"). המשחק מתהדר בטון אפל יותר מקודמו וחלק מהמהלכים של הנסיך רוויים ביותר דם. בנוסף ליכולותיו להחזיר את הזמן אחורה ולהאט את הזמן מהמשחק הקודם, הנסיך מצויד ביכולת חדשה לשגר מגופו גל קטלני של חול ולנטרל את האויבים מסביבו.
המשחק זכה לביקורות חיוביות ושבחים על מערכת הלחימה המשודרגת ועל הפסקול.
משחקיות
הנסיך הפרסי: הלוחם שבפנים הוא משחק הרפתקאות ופעולה בגוף שלישי בעל נרטיב חצי - ליניארי. השחקן שולט בנסיך כאשר עליו לנווט באי הזמן בעזרת שימוש בטכניקות "פארקור" כאשר בניגוד למשחק הקודם, הפעם לשחקן יש אפשרות לבקר במקומות על האי שהוא כבר ביקר בהם קודם ולעבור בין שתי גרסאות של אי הזמן: האי בעבר והאי בהווה, כאשר בכל תקופת זמן חלק מהמקומות נגישים יותר ופחות ועל השחקן לנווט בין שתי התקופות כדי להמשיך בעלילה.
מערכת הקרב שודרגה משמעותית ומציגה הפעם קרב זורם יותר בעל מערכת יצירת קומבואים וכן במשחק ניתן להשתמש בשלל סוגי חרבות אותן אפשר למצוא באזורים סודיים על האי, להשיגם כחלק מהעלילה וכן "בהשאלה" ממפלצות שנהרגו בקרב וכך ליצור קומובואים ייחודיים.
אזורים סודיים על האי ניתנים לגילוי, מכילים בתוכם מלכודות שונות שצליחתן מזכים את הנסיך בתוספת למד החיים ומהווים חלק חשוב מעלילת המשחק. למשחק ישנם שני סופים: הסוף "הטוב" (שהוא הסוף "הנכון" שאיתו ממשיכים למשחק הבא) והסוף "הרע". סיום המשחק באחד מהסופים מותנה במציאת (או אי מציאת) כל האזורים הסודיים על האי וקבלתה של חרב מים איתה ניתן להרוג את הדאהקה.
לשחקן ניתנת האפשרות לשלוט בזמן כמו במשחק הקודם וביכולתו לחזור זמן קצר אחורה או להאט את הזמן, דבר שיעיל בקרבות השונים וכן בהתחמקויות ממלכודות ומהדאהקה.
האווירה במשחק מוצגת כאפלה יותר וברקע מתנגנת מוזיקה ערבית משולבת עם מוזיקה מז'אנר "המאטל", דבר שהוסיף "לטון הקודר" של המשחק.
עלילה
שבע שנים לאחר סיום המשחק הקודם, הנסיך נרדף על ידי ישות אכזרית בשם "הדאהקה" שתפקידה הוא לשמור על רצף הזמן תקין. כאשר הנסיך שחרר את חולות הזמן במשחק הקודם גורלו היה למות, אך הוא ניצל ממוות וכך בעצם "רימה את גורלו" ועל הדאהקה לתקן את הנזק ולהרגו על מנת שציר הזמן יחזור לזוז כסדרו. הנסיך שומע מהזקן החכם בממלכה אודות אי מסתורי שעליו לפי האגדה נוצרו חולות הזמן וממנו השליט של אזאד (הממלכה ממנה הגיעה פארה מהמשחק הקודם) הביא את שעון החול הגדול ואת פגיון הזמן לאזאד שבהודו. הנסיך שם פעמיו לאי ונתקל באישה בשם שאדי שמנסה להטביע את ספינתו במטרה למנוע ממנו להגיע לאי, והנסיך נזרק לים ומאבד את הכרתו לאחר הקרב.
הנסיך מתעורר על אי הזמן ומתחיל במרדף אחרי שאדי ובדרכו עובר דרך שער מיוחד שמעביר אותו לזמן העבר. הנסיך מגלה את שאדי נלחמת באישה לבושה באדום, הורג את שאדי ומציל את האישה. האישה מספרת לו ששמה הוא קיילינה ושהיא המשרתת של קיסרית הזמן ושבעוד זמן קצר היא תסיים ליצור את חולות הזמן. הנסיך מבקש את עזרתה של קיילינה בכדי להיפגש עם הקיסרית ולמנוע את היווצרות החולות. קיילינה, שלא מאמינה שהנסיך מסוגל, מסייעת לו בכל מקרה ומסבירה לו על שני מגדלים בעלי מערכת גלגלי שיניים שהפעלתם תפתח את הדלת אל הקיסרית. בדרכו להפעלת שני המגדלים הנסיך נרדף על ידי הדאהקה, אך מצליח להתחמק ומגלה שהדאהקה רגיש למים.
הנסיך מפעיל את שני המגדלים וחוזר לחדר הקיסרית, שם הוא מגלה שקיילינה היא בעצמה קיסרית הזמן ושגורלה הוא למות בידיו של הנסיך ולכן היא שלחה את שאדי למנוע מהנסיך להגיע לאי. הנסיך נלחם בקיילינה, מצליח להורגה וחוזר להווה, אך מגלה שהדאהקה עדיין רודף אחריו. הנסיך מבין שבהירגת קיילינה הוא בעצם יצר את חולות הזמן בשוגג מגופה ולכן הגורל (שבו שליט אזאד מוצא את שעון החול והפיגיון והנסיך משחרר את החולות) עדיין נשאר אותו הדבר. הנסיך מגלה מוצא בדמות מסיכת רפאים מיוחדת שמאפשרת ללובש אותה להתקיים באותו קו זמן עם עצמו מהעבר וכך לתקן את עברו. הנסיך מוצא את המסיכה וחוזר בזמן לרגע שהוא עצמו הגיע לאי ורוקח תוכנית לפיה הוא ייקח את קיילינה איתו לזמן ההווה ויהרוג אותה שם, כך הוא בעצמו ייצור את חולות הזמן, אבל שליט אזאד לא יימצא אותם באי וכך יימנע מהנסיך לשחרר אותם באזאד.
בזמן ההווה, הנסיך (לבוש במסיכת הרפאים) מוודא שהדאהקה יהרוג את הגרסה האנושית שלו מהעבר, מה שגורם למסיכה לרדת מפניו (מכיוון שבציר זמן זה רק נסיך אחד מתקיים ולכן המסיכה כבר לא אפקטיבית). הנסיך מתקרב אל חדר הקיסרית ומציע לקיילינה לבוא איתו חזרה לבבל, אך זאת מסרבת וקרב מתפתח שוב, אך הפעם הנסיך גורר איתו את קיילינה להווה. בזמן הקרב הדאהקה מופיע, הפעם במרדף אחר קיילינה כיוון שהיא לא שייכת לקו זמן זה והמשחק מתחלק לשני סופים:
הסוף הטוב
הנסיך מגלה את כל החדרים הנסתרים באי, פותר את המלכודות ומקבל לרשותו את חרב המים איתה הוא הורג את הדאהקה. לאחר מכן הנסיך וקיילינה עוזבים את האי ביחד על סירה לכיוון בבל. בזמן מסעם השניים שוכבים והנסיך חולם על מלחמה שמתרחשת בבבל ועל דמות אפלה מחזיקה בכתר של מלך פרס ומצהירה שכל מה ששייך לנסיך שלה עכשיו ושלה יהיה תמיד וכך המשחק נגמר. הסוף הוא הסוף "האמיתי" של המשחק והמשחק הבא בסדרה מתחיל מהנקודה הזאת.
הסוף הרע
הסוף הרע מתקיים כאשר השחקן לא מוצא את כל החדרים הנסתרים באי ולכן לא מקבל לרשותו את חרב המים. הנסיך נלחם בקיילינה בזמן ההווה והדאהקה מגיע על מנת להורגה כיוון שהיא לא שייכת לקו זמן זה. לאחר מכן הדאהקה מרוקן את הנסיך מכוחות הזמן שלו ולוקח ממנו את המדליון. הנסיך שם פעמיו חזרה לבבל לבדו ומגלה שהיא תחת מלחמה. קולו של הזקן מתחילת המשחק נשמע ברקע אומר "אתה לא יכול לשנות את גורלך" והנסיך שואל בייאוש "מה עשיתי?". סוף זה הוא לא הסוף "האמיתי" והמשחק הבא לא קשור אליו.
פיתוח
בניגוד לשיערו הקצר ולבגדיו המלכותיים מהמשחק הקודם, שיערו של הנסיך ארך והוא לבוש בשריון על גופו.
המדבבים של המשחק גם הם הוחלפו והנסיך מדובב על ידי רובין אטקין דאונס במקום יורי לוונטל שדיבב אותו במשחק הקודם. המדובבת של קיילינה היא השחקנית האיטלקייה מוניקה בלוצ'י. הפסקול גם הוא השתנה ומשלב בתוכו מוזיקה ערבית וז'אנר "מאטל" מסוגת הרוק.
ביקורות
על פי חברת Ubisoft המשחק מכר בחודש כ-1.9 מיליון יחידות וגרסת הפלייסטיישן 2 קיבלה את אות "הזהב" בעקבות 200,000 עותקים שנמכרו בבריטניה.
הוכה פלוהה
הוֹכֶה פְלוֹהֶה (בהולנדית: Hoge Veluwe) הוא פארק לאומי במחוז חלדרלנד ליד העיר ארנהם, המנוהל על ידי קרן פרטית. שטחו של הפארק 55 קמ"ר והוא שמורת הטבע הרציפה הגדולה ביותר בהולנד. רובו מתאפיין בנוף שדות ושיחים מישורי אך הוא כולל גם חוליות (דיונות) ויערות. האזור עוצב בתקופת הקרח כמורנה בשולי קרחון. במקום נמצאים שני מוזיאונים, מוזיאון מוזיאונדר (Museonder) לביולוגיה וגאולוגיה של האזור ומוזיאון קרולר-מילר לאמנות (המחזיק את האוסף השני בגדלו של יצירות וינסנט ואן גוך אחרי מוזיאון ואן גוך באמסטרדם), בשטחו הנרחב פזורות יצירות אמנות רבות ופסלים סביבתיים.
היסטוריה
שטח הפארק נרכש על ידי בני הזוג הלנה קרולר-מילר (Helene Kröller-Müller) ואנטון קרולר (Anton Kröller) כאחוזה פרטית ב-1909. הם הביאו למקום חיות על מנת לפתח במקום ציד. במקביל החלו להקים מבנה מוזיאון שיאכסן את אוצרות האמנות שאספו כאספני אמנות. אולם, המשבר הכלכלי העולמי לא איפשר לבני הזוג לקיים את תוכניותיהם. ב-1935 הם תרמו את אוסף האמנות שלהם לממשלת הולנד, בתמורה להתחייבותה של זו להקים את המוזיאון. אדמות האחוזה הפכו לפארק שנמסר לניהול של קרן שהוקמה בסיוע הלוואה ממשלתית. כך הייתה האחוזה לפארק הלאומי השני במדינה.
בין בעלי החיים בפארק נמנים מאות פריטים של אייל אציל ואייל הכרמל, כבש מופלון וחזירי בר. כן ניתן למצוא בו שועלים, גיריות ודלק אירופי.
שטחו של הפארק מגודר ובשעריו נגבים דמי כניסה, במהלך השנים גברו התלונות על כך שהוא דורש דמי מעבר ממטיילים ורוכבי אופניים העוברים בדרכים החוצות אותו (ושאינם מעוניינים לבצע עיקוף ארוך). החל מ-2007 משלמים רוכבי אופניים השוהים בשטח זמן קצר יחסית (האופייני לחצייתו) סכום מופחת.
בפארק עצמו פועלת מערכת של שיתוף אופניים, במסגרתה יכולים מטיילים לתור את הפארק.
מוזיאון קרולר-מילר
סמוך לשער הכניסה לפארק מכיוון הכפר אוטרלו (Otterlo) ניצב מבנה המוזיאון וגן הפסלים רחב הידיים שלו. בני הזוג קרולר-מילר היו מבין הראשונים שזיהו את גאוניותו של וינסנט ואן גוך ובין היתר נמצאים באוסף ציוריו מרפסת בית הקפה בלילה וגרסה של אוכלי הבולבוסים, באוסף המוזיאון נמצאות גם יצירות של פיט מונדריאן, ז'ורז'-פייר סרה, אודילון רדון, ז'ורז' בראק, פול גוגן, לוקאס קראנאך האב, ג'יימס אנסור, חואן גריס ופבלו פיקאסו.
מבנה המוזיאון תוכנן על ידי אנרי ון דה ולדה ונחנך ב-1938. גן הפסלים נפתח לציבור ב-1961. ב-1977 נפתח אגף תערוכות מתחלפות.
מוזיאון מוזיאונדר
המוזיאון הוקם במרכז הפארק ב-1993 על ידי בעלה של המלכה ביאטריקס, קלאוס פון אמסברג. במקום תצוגה קבועה של הביולוגיה והגאולוגיה של האזור (בהם הסבר ותצוגה על היווצרותו הגאולוגית של האזור וסלעים תועים; מאובנים ושלדים של יצורים שחיו במקום בעבר כגון דוב מערות וקרנף אירופאי, פיל ישר-חט ושור הבר ומערכת שורשים של עץ קדום בן 135 שנה) ותערוכות מתחלפות.
הגאוגרף שתה את העולם
הגֵּאוֹגְרָף שתה את העולם (ברוסית: Гео́граф гло́бус про́пил) הוא סרט קולנוע רוסי עטור שבחים המבוסס על ספרו של אלכסיי איוואנוב באותו שם. הסרט הוקרן במספר פסטיבלים בינלאומיים לקולנוע לפני שיצא להקרנות מסחריות ב-7 בנובמבר 2013. בסרט כיכבו ילנה ליאדובה וקונסטנטין חבנסקי, שזכו בפרסי האקדמיה הרוסית לקולנוע על תפקידיהם בסרט.
הסרט השתתף בתחרות המרכזית של פסטיבל קינוטאבר וזכה בפרס הראשי של הפסטיבל. הסרט היה מועמד לפרס נשר הזהב בשש קטגוריות שונות, וזכה בשלוש קטגוריות: הבימוי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר, והשחקנית הטובה ביותר. הוא זכה גם בפרס ניקה בקטגוריות הבימוי הטוב, השחקן הטוב, השחקנית הטובה, הפסקול הטוב ביותר, והסרט הטוב ביותר.
הסרט הוקרן בישראל לראשונה במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה בספטמבר 2013.
תקציר עלילת הסרט
השנה היא 2012. ויקטור סלוז'קין הוא ביולוג בן 37 שאך זה סולק מהמכון למחקר מדעי. בשל הצורך בהכנסה קבועה הוא מתקבל לעבודה כמורה לגאוגרפיה בבית ספר בעיר פרם שבהרי אורל, ללא הכשרה מתאימה בתחום ההוראה. אם לא די בכך, לאשתו נאדיה נמאס ממנו, והיא מסרבת לישון איתו. היא מבקשת ממנו לסיים את הסיפור ביניהם ולמצוא מאהבת באופן שהיא לא תדע על כך. חייו משתנים עם הופעתו של חבר ותיק, בודקין, ועד מהרה נאדיה עצמה מתחילה לנהל רומן עם בודקין, מה שגורם לסכסוך בין שני החברים.
בבית הספר מתקשה סלוז'קין למצוא שפה משותפת עם הכיתה, הילדים נדמים לו פרימיטיבים, נטולי אישיות משל עצמם וחסרי מטרה, ועם הקולגות לעבודה הוא מתקשה עוד יותר. רק המורה לגרמנית קירה מגלה כלפיו אמפתיה, אך גם היא נמשכת יותר לבודקין. כשמתגלה שבודקין עזב אותה לטובת נאדיה, קירה מנסה להאשים את סלוז'קין, והוא בתגובה שותה אלכוהול בדירתה ונרדם אצלה במקלחת.
לאחר שהוא מפסיד במשחק קלפים עם אחד מתלמידי הכיתה, סלוז'קין מסכים לצאת עם תלמידי הכיתה למסע בטבע אל הנהר קטמאראן. כבר ברכבת סלוז'קין שותה יותר מדי ומתעמת עם התלמיד המופרע של הכיתה, גראדוסוב, לעיני התלמידים, שמצלמים את התקרית בטלפונים הניידים. תלמידי בית הספר, שגם ככה לא מתייחסים אליו כאל מורה אלא כאל חברם, ממנים אותו למפקד המסע שלהם.