cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שירותי בנק אוטומטיים
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1978 כחברת שירותים משותפת של חמשת הבנקים הגדולים: בנק לאומי, בנק הפועלים, בנק דיסקונט, בנק המזרחי המאוחד, והבנק הבינלאומי הראשון. המטרה שלשמה הוקמה החברה בתחילת דרכה הייתה הקמה ותפעול רשת של מכשירי כספומט במקומות ציבוריים, ששירתו את לקוחות כל הבנקים. וקישור כל מכשירי הכספומט הקיימים בישראל, כך שכל לקוחות הבנקים יכלו למשוך כסף בכל מכשיר. עם הצטרפות ישראל לרשת Swift ב-1982, קיבלה על עצמה שב"א אחריות על קישור הבנקים בישראל לרשת זו.
השלב הבא בהתפתחות החברה היה הקמת התשתית והמערכת לסליקת עסקאות המבוצעות בכרטיסי אשראי בישראל. בניגוד למצב ברוב מדינות העולם בהם מספר חברות מספקת שירותים אלו, דוגמת מאסטרקארד, תאגיד ויזה, אמריקן אקספרס, ודיינרס קלאב אינטרנשיונל. ויש הפרדה בין השירות של הבנק הסולק את התשלום לבעל העסק (באנגלית: "Acquiring bank" או "acquirer" ) לבנק המנפיק או חברת האשראי המנפיקה את הכרטיסים ללקוחות (באנגלית: "Card-issuing bank" או "card issuer" ). שב"א הקימה בישראל תשתית אחת לכל הבנקים ושלוש חברות כרטיסי האשראי (שהיו כולם בבעלות מלאה של הבנקים). הממונה על הגבלים עסקיים העניק לחברה פטור מהסדר כובל בשנת 2002, והפטור חודש מדי כמה שנים. גם בתחום מכשירי הכספומט פעלה החברה כמונופול עד שנות ה-2000. היא אף החלה לגבות תשלום חודשי מבעלי קניונים על הצבת המכשירים. מצב זה הביא לכך שלא הייתה תחרות משמעותית בישראל בתחום כרטיסי האשראי, חסם הכניסה לשוק היה גבוה ולא נכנסו לתחום ספקים חדשים. ולבנקים לא היה תמריץ לשפר את השירות או להציע שירותים חדשים. כך לדוגמה הבנקים לא הפעילו את כרטיסי הכספומט שהנפיקו גם ככרטיס חיוב מיידי לתשלום ישירות בבתי עסק, בגלל שהעדיפו שהלקוחות ישתמשו בכרטיסי אשראי מהם נגבת עמלה גם מהלקוח וגם מבית העסק.
רפורמה, שינוי בעלות והנפקה בבורסה
לאחר שנים רבות של חוסר תחרות בתחום, יישמה מדינת ישראל רפורמה. השינוי הראשון יושם בעקבות מסקנות "הוועדה לבחינת צמצום השימוש במזומן במשק הישראלי", בראשות הראל לוקר, שהמליצה במרץ 2014, לחייב את הבנקים להנפיק כרטיס חיוב מידי ללא עמלות. ביוני 2016 הודיעה הפיקוח על הבנקים שהבנקים יחויבו להציע ללקוחות כרטיסי חיוב מיידי מסוף 2016.
ביוני 2015 הוקמה "הוועדה להגברת התחרותיות בשירותים בנקאיים ופיננסיים נפוצים" - שכונתה ועדת שטרום, ביוזמת שר האוצר משה כחלון. מטרת הוועדה הייתה לבוחן דרכים לקידום התחרות באשראי למשקי בית ולעסקים קטנים, ובכלל זה את הפרדת חברות כרטיסי האשראי מהבנקים. בעקבות ועדת שטרום, חויבו שלושה הבנקים הגדולים בישראל לרדת להחזקה של עד 10% מחברת שירותי בנק אוטומטיים.
באפריל 2017, העניק בנק ישראל רישיון סליקה לחברה נוספת בישראל - חברת טרנזילה, ובמרץ 2018, העניק רישיון גם לחברת קארדקום.
בנובמבר 2018, מכר בנק לאומי 10% ממניות שב"א לתאגיד ויזה העולמי לפי שווי של 370 מיליון שקל. באפריל 2019, מכר בנק הפועלים 10% ממניות שב"א לתאגיד מאסטרקארד העולמי תמורת 11 מיליון דולר.
במאי 2019 מכרו הבנקים 44% ממניות החברה בהליך של הצעת מכר למשקיעים מוסדיים, לפי שווי של 296 מיליון שקל. מניות החברה החלו להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב ב-12 ביוני 2019.
לאחר הנפקת החברה בבורסה בעלי המניות הם:
יישום תקן EMV
במשך שנים רבות לא יושם בישראל התקן הבינלאומי החדש לאבטחת כרטיסי אשראי וחיוב - תקן EMV. למרות שהתקן הוכיח את עצמו בהורדת שיעור ההונאות, הבנקים וחברות האשראי לא רצו לבצע את ההשקעה הדרושה ביישומו. התקן דורש מהלקוח להקיש את הקוד הסודי שלו במסוף התשלום (במקום לחתום על הקבלה, חתימה שקל לזייף). התקן החל לפעול באירופה כבר ב-2006. בעקבות הוראת בנק ישראל, השימוש בתקן בישראל התחיל בנובמבר 2020. חברת שירותי בנק אוטומטיים אחראית על הטמעת הטכנולוגיה בישראל.
עיסוק ושירותים
החברה מפעילה רשת תקשורת בין-בנקאית, המאפשרת ללקוח של בנק למשוך מזומנים גם בכספומטים של בנקים אחרים. בסליקת כרטיסי אשראי, היא מקשרת בין המסופים בנקודות המכירה לחברות האשראי.
במשך שנים רבות הפעילה החברה יותר מ-200 כספומטים שלא בצמוד לסניפי בנקים, במקומות ציבוריים כגון מרכזי קניות, בתי חולים ואוניברסיטאות. ביולי 2013 מכרה שב"א פעילות זו תמורת כ-63 מיליון ש"ח, בהוראת הממונה על ההגבלים העסקיים. החברה שהוקמה לצורך הקנייה היא חברת "קרן התמר", אשר אמורה הייתה להעביר אליה את כל תפעול המכשירים שנרכשו. נכון ליולי 2015 המכשירים ממשיכים להיות בחסותה של שב"א, ומופעלים על ידה.
באוגוסט 2013 העביר ראש הרשות להגבלים עסקיים הנחיות לחברה שאמורות להקל על מתחרים חדשים להיכנס לשוק כרטיסי האשראי.
כתוצאה מתקלת תוכנה בחברה, ב-13 בפברואר 2014 לא ניתן היה, במשך שעות אחדות, לשלם באמצעות כרטיסי אשראי בכ-10% מבתי העסק בישראל.
לביבות (אידיליה)
"לביבות" היא אידיליה מאת שאול טשרניחובסקי, אותה פרסם בשנת 1903 בהיותו סטודנט לרפואה בהיידלברג.
האידיליה, שהיא סוגה ספרותית המאופיינת בליריקה אפית בצורתה, אך עשויה גם לשלב תכנים טראגיים בשירתה, מספרת על תהליך ההכנה של הזקנה גיטל את המאכל לביבות, אשר בשיר זה מתייחס למה שמכונה בעברית בת-זמננו כיסונים, או בלשון העם: "קרעפלאך", או "ווריניקס", ממולאים בגבינה, או ל"חרעמזאלאך" (יידיש) בימי המשורר.
התיאורים האפיים, השלווים של חיי הכפר באוקראינה, והכנותיה של הזקנה החביבה את המאכל שחשקה בו נפשה, משתלבים כאילו מבלי משים בסיפור הטראגי על נכדתה האהובה, רייזלה, שנתפסה בידי השלטון הצאריסטי, ונכלאה על חלקה במהפכה.
עלילה
יוסף חיים ברנר מיטיב לתאר בכמה מילים את עלילת האידיליה:
"רטט ההווייה" כפי שמכנה זאת ברנר, או תיאור אפי ושליו של הבוקר המתעורר באחד מימיו הראשונים האביב, מאפיין את הבית הראשון של האידיליה. בבוקר יפה זה התעורר תחילה העפרוני המזמר, לאחריו הקיצה השמש, הממהרת למלאכתה הרבה להאיר, ליפות ולחמם את כל הדורש אור וחום, ולבסוף מתעוררת אשת הרב האלמנה, גיטל, פוקחת את עיני התכלת המאירות שלה "ושלוה חולמת בכל".
המשורר ממשיך ומתאר בניחותא את השכמתה של גיטל, את רהיטיה ואת חתולה, אותו היא משקה חלב. הנאתו של החתול מהחלב מעוררת בגיטל את התאווה למאכל הטעים, לביבות, שהן כיסונים ממולאים בגבינה ושמנת, והיא מתחילה להתעסק בהכנתן. דומחה, שכנתה הנוצרית, מבקרת את גיטל בדרכה לכנסייה, ומתלוננת על הדור שהולך ופוחת וממעיט לקיים את הטקסים הדתיים – יהודים ונוצרים כאחד.
"כְּאַבְקוֹת הַשֶּׁלֶג הַצַּח נִתְחֲבוּ בְּנִקְבֵי הַנָּפָה, גַּרְגֵּר וְגַרְגֵּר לְבָד, נוֹפְלִים וְיוֹרְדִים לְאִטָּם" מתאר המשורר את ניפוי גרגרי הקמח בתהליך ההכנה של גיטל ושנותיה חולפים בראשה גרגר אחר גרגר. החלק הראשון של האידיליה מסתיים בהופעתה לראשונה של נכדתה רייזלה.
רייזלה הופכת בהדרגה מילדה חמודה בעלת חינוך יהודי טוב, לנערה עירונית שהיא תלמידת גימנסיה ממושמעת השוקעת בכתביו של פושקין, אותו שמה הזקנה ביראת כבוד מהולה ברתיעה מהסופר ה"גוי", בארון הספרים היהודי שלה. אך העיצוב הנוקשה מדי של החינוך הרוסי גורם לריאקציה הולכת ומקצינה של הנערה, שכנראה חוברת לתנועה מהפכנית כנגד השלטון. האידיליה מסתיימת בכך שהדוור מביא לגיטל מכתב מנכדתה המודיע לה שהיא כלואה במצודה ומצפה למשפטה.
שילוב היסודות האידיליים והטראגיים
טשרניחובסקי כתב אידיליות לאורך כל חייו, ורובן ככולן מסתמכות על זכרונות ילדותו. בשיר אמנותי, טוענת גיטה אבינור, חייב להיות קשר מהותי בין צורת השיר לתוכנו. הנוף הגאוגרפי של ערבות אוקראינה והאנשים הפשוטים הדבקים בשלווה במסורת חייהם, ללא שמץ של צפי לבאות, משכו את לבו. לתיאור רקע שכזה נחוצה ליריקה אפית של אידיליה, בה נקט טשרניחובסקי ב"לביבות", וביצירות רבות אחרות. משקל אטי, תיאור מתעכב על פרטים, רוחב היריעה, איטיות העלילה - כל אלו מספקים את הסגנון האפי באידיליה, ומעניקים לקורא תחושה "מזויפת" של שלווה ונועם.
"לביבות" לדעת אבינור, היא המושלמת בין האידיליות של טשרניחובסקי, בדרך שבה הוא שילב בין היסודות האידיליים והטרגיים. הפעילות הפשוטה והיומיומית של הבישול מדגישה ביתר שאת את היסוד הטרגי בחיי האדם. השנים החולפות הן גרגרי הקמח הדק, המערוך לש ומעצב את חייה של רייזלה הנכדה, יחד עם פעולתו על הבצק, "צְבַת הַמִּשְׁמַעַת וְהַחֹק, הַמְּעִיקָה עַל נֶפֶשׁ הַתַּלְמִיד", מתבטאת אצל גיטל ב"מִדָּה אַחַת לְכָל הָעִגּוּלִים הָרַבִּים עָשָׂתָה". אלא שהלחץ הגדול, יצר דווקא ריאקציה בלב התלמידה הממשומעת והיא נתפסת ונכלאת בעוד המים בסיר רותחים בזעף ובתוכם מבעבעים לביבות מבושלות.
חלקה הראשון של האידיליה מתמקד ביום של אביב מקסים, שכולם מתנהלים בו בשלווה וניחותא, אך גם בו מופיעים ניצנים ראשונים המוסווים היטב של אי-נחת. כבר בבית הראשון, בעיצומו של תיאור היום המקסים, מזכירה השלווה למשורר "דּוּמִיַּת בֵּית-מִקְדָּשׁ שֶׁשָּׁמֵם". הביטוי הזה, שנחבא בין התיאור האפי של היופי והשלווה, מעורר מעין שמץ של אי נחת, של תזכורת לאכזבה שעדיין לא ברורה לקורא. במהלך השיר מופיעה דומחה ה"גויה" שמתלוננת ומבכה את הדור שהולך ופוחת, ואינו מכבד את חגיו, נוצרים ויהודים כאחד. הצעירים נטשו גירסא דינקותא. לא הכל מושלם, אם כן.
וכך בהדרגה, ותוך כדי הכנת הלביבות עובר טשרניחובסקי בין העצב הכללי, אל העצב והכאב הפרטיים של גיטל ונכדתה האהובה, ההולכת ומתרחקת ממנה, ככל שמתקדם תהליך הכנת הלביבות. והשיר מסתיים בשילוב האחרון בין הטרגדיה והאידיליה.
הביקורת
אברהם רגלסון כתב על כלל האידיליות של טשרניחובסקי, דברים התואמים בדיוק את "לביבות": "האידיליות של טשרניחובסקי מצטיינות במומנטים אֶפִּיים שבהן. כי הסגולה האפית לא רק בגודל-ממדים ובתימה נשגבה תתגלה, כי-אם גם בגישה מיוחדת, שיש בה כדי להעניק גם לזוטות שבמפעלי-אנוש מרחב וגדוּלה." . כאמור לעיל, ברנר מכנה את ה"זוטות שבמפעלי אנוש" במילים: "רטט ההוויה". שני המבקרים התפעלו מהכישרון המיוחד של המשורר לתאר את הוויות החיים הזניחות כביכול, כמו זריחת השמש, הכנת לביבות, תיאור של ספל עתיק, מונולוג של זקנה מתלוננת וכדומה, במילים אחרות, את כשרון התיאור האפי של המשורר.
לחובר טוען שטשרניחובסקי היה המחייב הגדול של השירה והיופי, שעמל במיוחד להכניס לשירתנו את הצורות האפיות: הבלדה והאידיליה. הוא דוחה את אבחנתו של יוסף קלוזנר כאילו ב"לביבות" יש ניסיון להביע מחאה נגד החינוך המדכא של הנוער. לדעתו של לחובר אין ב"לביבות", או אידיליות אחרות של טשרניחובסקי, כל מחאה, אלא הרבה יופי, הומור ועליזות.
עדי צמח ניגש ליצירה מכיוון אחר, פיענוח הסמלים שבה. היצירה פותחת במשפטים רגועים ונינוחים ויוצרת מעין הרמוניה בין השמש הזורחת, העפרוני המצייץ והזקנה המתעוררת. קיימת כאן אחדות מעגלית של הקוסמוס ללא כל בקע. רק בהמשך היצירה נוצר הפרדוקס במהלך הכנת הלביבות, כשנוצרת ההשוואה הברורה בין חייה של גיטל ונכדתה ומעשה הלביבות. יש כאן תיאור אירוני מר ברצון של האדם לקרוץ את חייו של הנוער כפי שקורצים לביבות, ולעצב את החברה במערוך ולישה. התוצאה ההכרחית היא בית כלא, כפי שאף הייתה התוצאה באידיליה "כחום היום". "לביבות", מוסיף צמח, פתחה בהרמוניה בין האדם לטבע והמשיכה בהקבלה פרדוקסלית בין האדם והטבע. הסיום, שאופייני למשורר, הוא התהום שנפערה בין השמש, הקמח והדגן, לבין העולם האנושי שמסתיים בסופו של דבר במצודה.
הבקיאות בתיאורי הטבע של טשרניחובסקי, אומרת אילנית סבלסקי, מגיעה מלימודי הרפואה שלו ועיסוקיו בעריכות מדעיות בנושאי טבע. הריאליה בתיאורים של חיי הכפר מגיעה מנופי ילדותו. ההשראה לקורות חייה של רייזלה הנכדה התקבלה מגורלה של דודתו, שנתפסה וגורשה לסיביר עקב פעילות מהפכנית. גם קריאתה הנלהבת של רייזלה בספריו של פושקין תואמת את ירושת הספרים ברוסית שקיבל ממנה. סבלסקי מסכמת את חדשנותו של טשרניחובסקי בשתי נקודות: "האחת, טשרניחובסקי מציג לראשונה את האידיליה על הפירוט הריאלי־פרוזאי שלה לעולם הספרות העברית, השנייה: בה בעת הוא מציע מגוון דרכים לניצול המבנה החדש והמינון של היחס בין הריאלי למטאפורי בתוך הסוגה עצמה"
טשרניחובסקי כתב מספר שירים, ובעיקר אידיליות, בהן הוא מדבר על הקשר האימננטי, האמיץ והדו-סיטרי, בין האדם לטבע, אומר אריאל הירשפלד. אך "לביבות" מצטיינת בעיקר באופן שבו המשורר מתאר את הדברים. הטון שנוצר, לדבריו, בתיאור הקסום של הבוקר הוא מעין סיפור ילדים: מי קם ראשון? מי קם שני? והנה השלישית מתעוררת גיטל, אלמנת הרב. הכל מתחיל בטבע, עם זאת, אין האדם מנותק ממורשתו. יש רב, יש קהילה, יש שכנה נוצרייה אדוקה. אך גם אם הכל נאמר בטון מרגיע ושליו, כאילו סיפור ילדים הוא, אין הכוונה שהכל יסתיים בכי טוב. ההפך הגמור; זוהי טרגדיה ענקית. אך התמונה הכוללת, זו שמקיפה את האירוע ואת הסיפור כולו, היא של הטבע. ואת הטבע חשוב לו מאוד לתאר. הדרך שבה כולם התעוררו, הדרך שבה נוטלת גיטל את ידיה, והסיפור על הספל. לטשרניחובסקי חשוב לתאר היטב את הספל, מצבו, מקורו, שימושו, כדי להבליט את הנוהג, את פרטי החיים, את הטפל והזניח, כביכול. את היומיומי. לאורך שלושה עמודים פורש המשורר את מסכת עשיית הלביבות, ולא כמתכון יבש, אלא ביופי עצום, מדגיש הירשפלד. אישה רואה חתול ועולה בה חשק לאכול לביבות, והיא עמלה כדי לספק את החשק הזה. ואל לנו לשכוח שכל האידיליה הזו אינה מתרחשת בארץ ישראל, אלא בערבות אוקראינה. היופי והטבע שולטים גם בגלות, וגם בה צומחות אידיליות.
גאליקה
גאליקה (בצרפתית: Gallica) היא ספרייה דיגיטלית של הספרייה הלאומית של צרפת. יש בה גרסאות דיגיטליות של ספרים, מפות, כתבי עת, תצלומים ואוסף של כתבי יד מאוירים. בשנת 1997 נפתח פרויקט גאליקה במטרה להיות "הספרייה הווירטואלית של האנשים הכנים", זאת בעוד שכבר ב-1992 החל תהליך הדיגיטציה של מסמכיה. בשנת 2000 הועלתה גרסה שנייה של המיזם לאינטרנט. בשתי הגרסאות מרבית הטקסטים מוצגים בפורמט של תמונה. ב-20 ביוני 2012 הציע אתר גאליקה 1,772,204 מסמכים שהם:
ז'אק רוג
ז'אק רוג (בהולנדית: Jacques Rogge, נהגה "רוֹכֶה"; 2 במאי 1942 – 29 באוגוסט 2021) היה עסקן ספורט בלגי, שכיהן כנשיא הוועד האולימפי הבינלאומי ה-8 משנת 2001 עד שנת 2013.
קריירה
רוג נולד בעיר גנט שבבלגיה. בצעירותו למד רפואה באוניברסיטת גנט והוכשר כאורתופד.
התחרה בשיט באולימפיאדות מקסיקו סיטי 1968, מינכן 1972 ומונטריאול 1976. כמו כן שיחק רוגבי בנבחרת הרוגבי הבלגית.
בין השנים 1989 ל-1992 כיהן רוג כנשיא הוועד האולימפי הבלגי, והחל מ-1989 עד 2001 כיהן כנשיא הוועדים האולימפיים האירופיים. ב-2001 נבחר לנשיא הוועד האולימפי הבינלאומי.
באולימפיאדת לונדון 2012 סירב להזכיר את טבח הספורטאים במינכן שאירע ב-1972 ולאפשר דקת דומייה לציון 40 שנה לטבח וזאת חרף לחץ כבד מצד ישראל, ארצות הברית וגרמניה, את סירוב זה הסביר בכך שלדבריו "אין לערב פוליטיקה באולימפיאדה".
רוג סיים את תפקידו כנשיא הוועד האולימפי הבין-לאומי בספטמבר 2013, ובכינוס הוועדה נבחר נשיא חדש - תומאס באך מגרמניה.
נפטר ב-29 באוגוסט 2021. הותיר אחריו אישה, אן, ושני ילדים.
אירי (פנסילבניה)
אירי (באנגלית: Erie) היא עיר הבירה של מחוז אירי במדינת פנסילבניה שבארצות הברית. העיר שוכנת על גדת ימת אירי בצפון מערב המדינה. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2013, מתגוררים בעיר כ-100,671 תושבים. היא העיר הרביעית בגודלה בפנסילבניה, אחרי פילדלפיה, פיטסבורג ואלנטאון. במטרופולין העיר מתגוררים 280,000 תושבים.
אירי הוקמה ב-1795 והוכרזה כעיר בשנת 1851.
ערים תאומות
לעיר אירי 4 ערים תאומות:
מכתב לשלוש נשים
מכתב לשלוש נשים (באנגלית: A Letter to Three Wives) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 1949 בבימויו של ג'וזף ל. מנקייביץ' עם ג'ין קריין, לינדה דרנל, אן סאות'רן, קירק דאגלס, פול דאגלס וג'פרי לין בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוס על הרומן "מכתב לחמש נשים" של ג'ון קלמפנר שפורסם במגזין קוסמופוליטן ב-1945. העלילה היא על שלוש נשים חברות שמקבלות מכתב מאישה המודיעה להן כי ברחה עם אחד מהבעלים שלהן וכל אחת מהן נמצאת במתח האם זה בעלה שברח.
ג'וזף ל. מנקייביץ' זכה בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.
הסרט זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
תקציר העלילה
דברה בישופ (ג'ין קריין), ריטה פיפס (אן סאות'רן) ולורה מיי הולינגסוויי (לינדה דרנל) הן חברות בקאנטרי קלאב באחת העיירות בארצות הברית. הן מתנדבות לעזור במחנה פיקניק של ילדים. לפני שהן עולות לספינת הנהר ששטה למקום הפיקניק, הן מקבלות מכתב מבחורה מוכרת לכולם בעיירה בשם אדי רוס ובו היא מודיעה להם כי הסתלקה מהעיירה ביחד עם אחד מבעליהן. הן נמצאות במתח כי לכל אחת מהן היה סכסוך עם בן הזוג. סיפורן מתואר בסרט בפלאשבק.
דברה גדלה בחווה חקלאית. במלחמת העולם השנייה התגייסה לצי ארצות הברית שם הכירה את בעלה בראד בישופ (ג'פרי לין) והם נישאו. דברה מלאה חרדות איך תתקבל בחברה החברה וזה יוצר חיכוכים בין בני הזוג. בראד היה לפני המלחמה חברה הדוק של אדי רוס.
לורה מיי גרה עם אימה ואחרונה בצריף שמזדעזע כל פעם כשהרכבת עוברת בצמוד. היא יוצאת עם פורטר הולינגסויי הגרוש העשיר והמבוגר ומשכנעת אותו לשאת אותה. היחסים ביניהם מתוחים והוא אומר לה מדי פעם כי התחתנה איתו כדי לשמש כספומט שלה. הוא גם מזכיר לה מדי פעם את אדי רוס.
הן חוזרות הבייתה. ריטה מוצאת לשמחתה את ג'ורג' בבית והם מתפייסים. דברה מתבשרת כי בראד הודיע שלא יחזור הלילה והיא בטוחה כי הוא זה שברח עם אדי. לורה מיי לא מוצאת את פורט בבית והיא בטוחה שזה הוא שברח אך הוא חוזר מאוחר וכולם הולכים למסיבה בקאנטרי. דברה אומרת שבראד ברח עם אדי אך פורטר מתוודה כי זה הוא שברח איתה אך התחרט וחזר. כעת כל הנשים מרוצות.
דגל ונצואלה
דגל ונצואלה אומץ ב-19 בפברואר 1954. הדגל כולל טריקולור של צהוב, כחול ואדום. הצבע הצהוב מסמל את השפע של המדינה, העושר של האדמה, זהב, ריבונות, הרמוניה, צדק וחקלאות ולבסוף את השמש, מקור האור. הצבע הכחול מסמל את הים הקריבי ואת החופים של ונצואלה. הצבע האדום מסמל את הדם שנשפך בעת המאבק לעצמאות המדינה מול ספרד.
שבעת הכוכבים במרכז הדגל מסמלים את שבעת החותמים על הצהרת העצמאות של ונצואלה, שהיו נציגי הפרובינציות של קרקאס, קומונה, ברצלונה (לא העיר בספרד), ברינאס, מרגריטה, מרידה וטרוחיליו.
ב-12 במרץ 2006 נוסף עוד כוכב לדגל, על פי החלטה של הנשיא הוגו צ'אווס שטען שהכוכב השמיני הוסף על פי חזונו של סימון בוליבר ולכבודו. הסמל בצד שמאל למעלה של הדגל נמצא בדגל המדינה, אך לא בדגל האזרחי השונה ממנו. בנוסף, הסוס שבסמל, אשר בדגל הישן פנה לכיוון ימין, אך ראשו פנה שמאלה, דוהר כעת לכיוון שמאל בדגל המדינה החדש.
SEA (צופן)
מוטיבציה
בצפנים סימטריים שהתפרסמו מאז תקן AES בדרך כלל נלקח בחשבון שקלול עלויות יישום מול ביצועים עם דגש על יעילות על מגוון רחב של פלטפורמות מחשוב כיעד משני. לעומת זאת קיימים צפנים מודרניים המתמקדים דווקא בסביבה בה עוצמת המחשוב מוגבלת והתפוקה נמוכה. המטרה היא בעיקר טכנולוגיות בית חכם כמו שליטה ובקרה מרחוק בתאורה, מיזוג אוויר וטמפרטורה מטעמים של חסכון באנרגיה וידידותיות לסביבה. לשם כך קיימת רשת אינטרנט 0 שהיא רשת עמית לעמית איטית אך זולה ופשוטה, הפועלת בסביבה מוגבלת משאבים ומאפשרת לכל מכשיר להתקשר עם מכשיר אחר ישירות. כמו בכל רשת חובה להגן על התקשורת מפני גורמים עוינים או מתחרים. והדבר דורש סט כלים ייעודיים. הוצע כפתרון אפשרי להצפנה ואימות תעבורת הרשת במערכת כזו. כמו כן בשל זעירות הקוד מתאים גם לתיוג RFID ולסנסרורים אלחוטיים.
צופן SEA פותח על ידי François-Xavier StandaertGilles PiretNeil GershenfeldJean-Jacques Quisquater כצופן פרמטרי גמיש שניתן להתאמה למצבים רבים כמו אופי הקלט, סוג מעבד או אורך המפתח. הוא מותאם להשגת ביצועים אופטימליים עם קוד מינימלי על כל מעבד והביטחון שלו הוא פונקציה של אורך המפתח שנבחר. הצופן ניחן בפשטות הן בהצפנה ופענוח והן בהכנת מפתח ההצפנה.
תיאור האלגוריתם
הפרמטרים מתייחסים לאופן הפעלת הצופן במצבים שונים. גודל בלוק הקלט בסיביות, גודל מפתח הצפנה בסיביות ומספר סבבים משתנה. באופן כללי: הפעולות בצופן הן ברמה הבסיסית ביותר הנתמכת בכל מעבד כיום. XOR, הזזה מעגלית לשמאל או לימין ברמת מילים או סיביות, חיבור מודולו 2^b ופונקציית החלפה לפי טבלה.
לצורך החלפה הצופן משתמש בטבלת החלפה 3x8 סיביות: למען היעילות ההחלפה מתבצעת באופן רקורסיבי על כל שלוש מילות קלט כדלקמן: הסימנים \lor ו-\land מייצגים את וגם ואו.
הצפנה ופענוח
פונקציית ההצפנה F_E, פונקציית הפענוח F_D ופונקציית המפתח F_K מוגדרות כך:
בפסאודו קוד הבא מומחש תהליך ההצפנה כולו. הפונקציה מקבלת את בלוק הטקסט הגלוי P ומפתח סודי K ומייצרת את C, כאשר שלושתם באורך n סיביות וכל הפעולות בפונקציה מבוצעות ברמת מילים באורך b סיביות. הסימן \| מייצג שרשור. הפונקציה r היא הזזה מעגלית ברמת סיביות והפונקציה R היא הזזה מעגלית ברמת מילים. הפונקציה פשוט מחליפה ערכים בין L ו-R. פענוח מתבצע באופן זהה למעט הקריאה לפונקציה F_D. לביטחון מינימלי מספר הסבבים הרצוי הוא וכן הוא צריך להיות אי זוגי. כאן ההנחה היא שגודל מילה הוא לפחות 8 סיביות. הקבועים C(i) המשמשים כמפתחות הצפנה לרשת פייסטל בשלב הכנת המפתח הוא וקטור של n_b מילים המאופסות כולן למעט המילה הכי פחות משמעותית (LSW) המכילה את הערך i (מונה הסבב).
הפרופסור המפוזר (1961)
הפרופסור המפוזר (באנגלית: The Absent-Minded Professor) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1961 בבימויו של רוברט סטיבנסון, עם פרד מקמורי, ננסי אולסון וקינן ווין בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הסיפור "מצב של כוח המשיכה" ("A Situation of Gravity") של סמואל טיילור משנת 1922.
העלילה היא על פרופסור מפוזר שממציא במקרה חומר דמוי גומי שהוא מכנה בשם "פלאבר", שמאתגר את כוח המשיכה.
הסרט הצליח מבחינה מסחרית וב-1963 הופק סרט המשך בשם "בנו של פלאבר" עם אותם השחקנים.
ב-1997 הופק רימייק בשם פלאבר עם רובין ויליאמס בתפקיד הראשי.
תקציר העלילה
נד בריינארד (פרד מקמורי) הוא פרופסור לכימיה בקולג' בעיירה מדפילד. רוב נסיונותיו מסתיימים בפיצוץ. הוא עובד על המצאת חומר שיפיק אנרגיה מהתנגשות בחומר קשה. בגלל התעסקותו בניסיונות, הוא שכח פעמיים להגיע לטקס נישואיו עם בטסי (ננסי אולסון) שעובדת כמזכירתו של נשיא הקולג', דאגט (לאון איימס).
בטסי מנתקת את הקשרים אתו ומתחילה לצאת עם פרופסור אשטון (אליוט רייד). הם יוצאים לצפות במשחק כדורסל בין קולג' מדפילד לקולג' אחר. אלונזו הוק (קינן ווין) הוא איש עסקים עשיר שבנו ביף (טומי קירק) הוא תלמידו של בריינארד. הוא הימר על הקבוצה השנייה שהוליכה במחצית הראשונה בפער גדול. בריינארד מנצל את ההפסקה ומורח פלאבר על סוליות השחקנים של מדפילד שגורם להם לקפוץ לגבהים ולנצח את המשחק לאכזבתו של הוק.
בריינארד משכלל את המצאתו ובמכונית פורד מודל T הוא מתקין גליל של פלאבר שמאפשר לו להמריא. הוא מהתל בפרופסור אשטון ונוחת מדי פעם על גג מכוניתו, גורם לו לנסוע בזיגזג ולהתנגש ברכב שוטרים שכופים עליו לעבור מבחן נשיפה לאלכוהול.
בריינארד מגיע לנשף בו נמצאים בטסי ופרופסור אשטון. הוא נועל נעלי פלאבר שגורמות לו לקפוץ גבוה ולהראות את כוחו בריקוד עם בטסי.
הוק מבחין ברכב המעופף של בריינארד ומציע לו "שותפות". בריינארד מסלק אותו ומודיע לפנטגון על המצאתו. מזכיר ההגנה של ארצות הברית (אדוארד אנדרוז) מספר זאת לשלושת ראשי המטות של הצבא והם טסים למדפילד. באותו זמן מחליף הוק את מכונית הפורד של הפרופסור במכונית דומה ובריינארד נכשל בניסיון להדגים לגנרלים את המצאת המכונית המעופפת.
בטסי מתקרבת בחזרה לבריינארד שבטוח שאלונזו החליף את מכוניתו. הם מגיעים לביתו ומשכנעים אותו לנעול נעלי פלאבר. אלונזו מנסה את הנעליים על ידי קפיצה מהמרפסת אבל כל פעם הנעליים מקפיצות אותו יותר גבוה וגם מכבי האש ובראשם המפקד (אד וין) לא מצליחים לעצור אותו. בנו ביף מביא את קבוצת הכדורסל של הקולג' והם מתנפלים עליו ומצליחים לעצור את הקפיצות.
בינתיים מגיעים בריינארד ובטסי למחסן בו נשמרת המכונית המעופפת על ידי שני בריונים. בעזרת נעלי הפלאבר מצליח בריינארד להתגבר עליהם והם מתניעים את המכונית וממריאים אתה לוושינגטון די סי. שם מוכרז מצב חרום בגלל כלי טיס לא מזוהה ועומדים לשלוח לעברו טיל. ברגע האחרון הם מצליחים לנחות על מדשאות הבית הלבן ומתקבלים בתשואות כשמזכיר ההגנה לוקח את כל הזכות על ההמצאה על שמו.
לאחר מכן הם נישאים לקול תשואות הקהל.
פרסים
שלוש מועמדויות לפרס אוסקר:
פרד מקמורי היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
תנועה בראונית
המונח "תנועה בראונית" (על שם הבוטנאי רוברט בראון) יכול להתייחס לאחד מהשניים:
תנועה בראונית היא אחד התהליכים הרציפים בזמן הפשוטים ביותר, והיא מהווה גבול הן לתהליכים סטוכאסטיים פשוטים והן למורכבים יותר (ראו גם הליכה אקראית ומשפט דונסקר). "כלליות" זו מזכירה מאוד את ה"כלליות" של ההתפלגות הנורמלית. בשני המקרים, הנוחיות המתמטית של המודלים היא זו שיוצרת העדפה לשימוש בהם, יותר מהדיוק שלהם.
תנועה בראונית נקראת גם "הליכת שיכור". הסיבה לשם זה היא שהחלקיק נע בכיוונים אקראיים, משל היה שיכור המתנודד מצד לצד בהולכו.
היסטוריה
המדען ההולנדי ביצע כמה תצפיות על תנועה חריגה של אבק פחם על אלכוהול ב-1785, אבל תנועה בראונית נחשבת בדרך כלל כתגליתו של הבוטניסט רוברט בראון ב-1827. מאמינים כי בראון חקר חלקיקי אבקת פרחים צפים על מים תחת מיקרוסקופ. הוא מצא כי חלקיקים זעירים בתוך חללי גרגירי האבקה מבצעים תנועה לא יציבה. על ידי חזרה על הניסוי עם חלקיקי אבק, הוא היה מסוגל לפסול את המסקנה כי התנועה נבעה מהיות חלקיקי האבקה "חיים", אף על פי שהסיבה האמיתית לתנועה נותרה ללא הסבר.
הראשון שהסביר את המתמטיקה מאחורי התנועה הבראונית היה האסטרונום הדני ב-1880, בעבודה על שיטת הריבועים הפחותים. בעקבותיה באה עבודה עצמאית של לואי בשלייה ב-1900, בתזת הדוקטורט שלו "תורת הספקולציה", שעסקה בניתוח סטוכסטי של שוק המניות והאופציות. עם זאת, היו אלה מחקריהם הבלתי תלויים של אלברט איינשטיין משנת 1905 ושל (1906), אשר הביאו את הפתרון לתשומת לבם של הפיזיקאים.
באותה תקופה, טבעו האטומי של החומר היה עדיין רעיון שנוי במחלוקת. איינשטיין וסמולוכובסקי הבחינו כי אם התאוריה הקינטית של הנוזלים היא נכונה, אזי מולקולות המים ינועו באקראי. לכן, חלקיק קטן יקבל מספר אקראי של פגיעות בכוח אקראי בכל פרק זמן קצר. הפצצה אקראית זו על ידי מולקולות הנוזל, יגרמו לחלקיק קטן מספיק לנוע בדיוק באופן שתואר על ידי בראון. תיאודור סוודברג ביצע הדגמות חשובות של תנועה בראונית בקולואידים, ופליקס ארנהאפט – של חלקיקי כסף באוויר.
בתחילת שנות השבעים השתמשו פישר בלק, מיירון שולס ורוברט קרהרט מרטון בכלים אלה כדי לבנות את נוסחת בלק-שולס לחישוב מחירי אופציות, בשלה זכו שני האחרונים לפרס נובל לכלכלה לשנת 1997.
הגדרה מתמטית
מבחינה מתמטית, תנועה בראונית (חד-ממדית) היא תהליך סטוכסטי \ B_t רציף (כלומר, הפונקציה רציפה), שיש לו הוספות בלתי תלויות (כלומר, אם  אז  בלתי תלויים), וכך שלכל \ t>s,. בפרט, זהו מרטינגל.
תנועה בראונית אפשר לכייל: אם \ B_t תנועה בראונית, אז לכל a חיובי גם היא תנועה בראונית. מתברר שגם התהליך המתאים ל-t את \ B_t^2 - t הוא מרטינגל. הקריטריון של לוי קובע שמרטינגל רציף עם שונויות סופיות הוא תנועה בראונית, אם ורק אם \ B_t^2 - t הוא מרטינגל. המתמטיקאי הישראלי אריה דבורצקי הוכיח שתנועה בראונית חד-ממדית מקבלת כל ערך מספר שאינו בן-מניה של פעמים; שתנועה בראונית דו-ממדית היא צפופה; בעוד שתנועה בראונית במימד גבוה יותר אינה צפופה.
הסבר אינטואיטיבי של תנועה בראונית
חישבו על בלון גדול, בקוטר 10 מטרים. דמיינו את הבלון הזה באצטדיון כדורגל מלא צופים. הבלון כה גדול שהוא מונח על ראשיהם של אנשים רבים בקהל. עקב התרגשותם, הצופים מכים בבלון בזמנים ובכיוונים שונים, כאשר תנועותיהם אקראיות לחלוטין. בסופו של דבר, הבלון נדחף בכיוונים אקראיים, לכן בממוצע, הוא לא יזוז. עכשיו חישבו על הכוח המופעל ברגע מסוים. ייתכן כי יש 20 איש שדוחפים ימינה, ו-21 איש אחרים דוחפים שמאלה, כאשר כל אחד מפעיל כוח שווה, בקירוב. באותו רגע, הכוחות לא מאוזנים לטובת כיוון שמאל, ולכן הבלון ינוע מעט שמאלה. חוסר-איזון זה קיים כל הזמן וגורם לתנועה אקראית. אם אנו צופים במצב מלמעלה, מגובה רב, כך שאנו לא רואים את האנשים, נראה את הבלון כעצם קטן הנע באופן בלתי יציב.
עתה נחזור לחלקיק האבקה של בראון, השוחה אקראית במים. קוטר מולקולת מים הוא כ-1 ננומטר, בעוד שזה של חלקיק אבקה גדול פי אלף: בערך 1 מיקרומטר. ניתן לדמות את חלקיק האבקה כבלון ענקי שנדחף על ידי מולקולות המים. ואמנם, תנועה בראונית של חלקיקי אבק בנוזל היא כוח יוצא של חוסר-האיזון הרגעי של הכוח המופעל על החלקיקים על ידי מולקולות הנוזל.
מידול תנועה בראונית תוך שימוש במשוואות דיפרנציאליות
המשוואות המתארות תנועה בראונית מתייחסות בצורה מעט שונה לכל אחת מההגדרות שניתנו למושג בתחילת ערך זה.
קיפונג'י
קיפונג'י (שם מדעי: Rungwecebus kipunji) או מנגבי הרמות הוא מין של קוף אפריקני החי בין העצים ומזכיר בצורתו בבון קטן. הוא המין היחיד בסוגו והוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע.
תיאור ומאפיינים
קוף זה גולה בטבע רק ב-2003–2004 ונחשב למין עצמאי. הוא נחשב בעבר למין של מנגבי מהסוג Lophocebus או של מנגבי הביצות, אך בהמשך שייכו אותו לסוג לעצמאי. בדיקות גנטיות גילו שהוא גם קרובם הרחוק של קופי הבבון.
קופים אלו קטנים וגודלם הממוצע 85–90 ס"מ כשמשקלם 10–16 ק"ג. לקופים אלה פרווה עבה בצבע אפור-חום או חום בהיר. בדרך כלל הפנים וכפות הידיים שחורים וקצה הזנב לבן. הזכר והנקבה דומים במאפייניהם.
קוף זה נדיר מאוד בטבע וחי בעיקר בשמורת הטבע נדונדולו שטנזניה וכן בהרי רונגו ובשמורת הטבע קיטולו שקרובים אליהם. היערות בהם הם חיים מפוצלים עם תת-אוכלוסיות נפרדות בהם.
הקופים התמעטו בגלל מספר פעולות לרבות טריפה, הרס מקום חיות וציד. הם עלולים להיטרף בטבע על ידי נמרים ועיטי כתר וכן להידבק במחלות שונות. המקומיים גם צדים אותם לבשר או להרחקתם מיבוליהם אך עיקר הפגיעה היא בעקבות פעולות האדם הלבן הכורת עצים לשם ייצור עץ ולפחם.
מרסיאל סליסטין
מרסיאל סליסטין (בצרפתית ובקריאולית האיטית: Martial Célestin; 4 באוקטובר 1913 – 4 בפברואר 2011) היה פוליטיקאי ועורך דין מהאיטי, שכיהן כראש ממשלתה הראשון בשנת 1988. דבר 6 שפות: קריאולית האיטית, צרפתית, אנגלית, איטלקית, גרמנית וספרדית.
תוסיתה ג'איאסונדרה
תוסיתה ג'איאסונדרה (באנגלית: Thusitha Jayasundera; נולדה בשנת 1971) היא שחקנית ילידת סרי לנקה החיה בממלכה המאוחדת.
מרסיאל סליסטין
ביוגרפיה
בין אוקטובר 1946 לאוגוסט 1950 שימש כמזכיר המכון לקרימינולוגיה של האיטי. בשנת 1950 החל לעבוד כדיפלומט של האיטי בפריז, ובד בבד למד בסורבון. בשנת 1953 החל לעבוד בתפקיד במשרד החוץ, וב-1956 מונה למזכ"ל המשרד. ב-1977 הצטרף ללשכת עורכי הדין של פורט-או-פרנס, ובשנת 1978 נבחר לנשיא הלשכה. בין השנים 1978–1986 עבד כמרצה למשפטים באוניברסיטה הממלכתית של האיטי, כיום אוניברסיטת האיטי.
בין 1986 ל-2005 שימש כמרצה באוניברסיטת ז'אן-פרייס-מארס, באקדמיה הצבאית של האיטי, באקדמיה הדיפלומטית הקונסולרית ובפקולטה למשפטים של אוניברסיטת פורט-או-פרנס.
תוסיתה ג'איאסונדרה
ביוגרפיה
ג'איאסונדרה שיחקה בתפקיד טושורה "טאש" בנדרה בסדרת הדרמה הרפואית "הולבי סיטי" של ה-BBC במשך שלוש שנים. מ-2003 עד 2006 גילמה את סמלת בילוש רמאני דה קוסטה בדרמה המשטרתית "The Bill" של רשת ITV. היא הופיעה בתפקיד אורח בדמות סמלת בילוש איישה מסעוד בסדרה "עדות אילמת" של ה-BBC.
מרסיאל סליסטין
ביוגרפיה
ב-9 בפברואר 1988 הוא נבחר לכהן כראש הממשלה הראשון, על ידי הנשיא, לסלי מניגט. בממשלתו, מינה עצמו לשר המשפטים. ב-20 ביוני 1988, ממשלתו הופלה ותפקיד ראש הממשלה בוטל.
תוסיתה ג'איאסונדרה
ביוגרפיה
בתיאטרון שיחקה ג'איאסונדרה במחזה "סוס מלחמה", עיבוד של התיאטרון המלכותי הלאומי לרומן באותו שם מאת מייקל מורפורגו. ב-2009 הופיעה במחזה "Dreams of Violence" מאת סטלה פהילי עבור להקת התיאטרון "Out of Joint" שהועלה בתיאטרון סוהו.
מרסיאל סליסטין
ביוגרפיה
הוא נפטר ממחלה בשנת 2011 בפורט-או-פרנס, בגיל 97.
תוסיתה ג'איאסונדרה
ביוגרפיה
ב-2015 וב-2017 הופיעה ג'איאסונדרה בסדרת הדרמה של ה-BBC "דוקטור פוסטר" בכיכובה של סוראן ג'ונס.
מרסיאל סליסטין
חיים אישיים
סליסטין הוא דודו של בוניפאס אלכסנדר, נשיא האיטי בין השנים 2004–2006.
נר-הלילה (משפחה)
משפחת נר-הלילה (שם מדעי: Onagraceae, באנגלית: Evening Primrose family) היא משפחת צמחים בסדרת ההדסאים. המשפחה מונה 640 - 650 סוגים של עשבים, שיחים ואף 20 - 24 מיני עצים. צמחי המשפחה נפוצים בין האזורים הממוזגים לטרופיים ביבשות השונות.
הצמחים במשפחה מתאפיינים בפרחים בעלי עטיף כפול, כשמספר עלי הכותרת (בדרך כלל ארבעה) זהה למספר עלי הגביע. בכמה סוגים (כמו בפוקסיה) עלי הגביע צבעוניים כמו עלי הכותרת ומעניקים רושם של פרח בעל שמונה עלי כותרת. עלי הצמחים מסודרים לרוב במבנה מסורג או נגדי. בדרך כלל הם פשוטים ודמויי רומח בצורתם. זרעי הצמחים במשפחה קטנים למדי, ויש סוגים (כמו הערברבה) בהם ההתרבות מתבצעת על ידי הרוח. באחרים, כמו הפוקסיה, הפצת הזרעים נעשית על ידי ציפורים.
בצמחיית ארץ ישראל גדלים בר המינים מדד זוחל, ערברבה שעירה ומספר מינים נוספים של סוגים אלו. נר-הלילה החופי ונר-הלילה הוורוד הם כנראה מינים פולשים שהובאו מארצות הברית, והתפשטו בחולות מישור החוף.
בגינון נפוצים בשימוש מינים תרבותיים של נר הלילה, קלרקיה ופוקסיה.
סוגים
Calylophus Camissonia Circaea קלרקיה ערברבה Eucharidium פוקסיה Gaura Gayophytum Gongylocarpus Hauya Hemifuchsia Heterogaura Isnardia Jussiaea Lopezia לודוויגיה ''נר-הלילה
Stenosiphon Xylonagra
דגל בהוטן
דגל זה מכיל את הריכוז הגבוה ביותר של הצבע הכתום – 40.7% ממנו צבועים בכתום.
התנועה הפטריוטית לשמירה ושיקום
ההפיכה בבורקינה פאסו (ינואר 2022)
ב-24 בינואר 2022 התקיימה בהנהגת התנועה הפטריוטית לשמירה ושיקום ההפיכה בבורקינה פאסו (ינואר 2022). היא הובלה על ידי פול-אנרי סנדאוגו דמיבה שהדיח ועצר את הנשיא רוק מארק כריסטיאן קאבורה וראש הממשלה לאסינה זרבו.
ההפיכה בבורקינה פאסו (ספטמבר 2022)
פול-אנרי סנדאוגו דמיבה הודח על ידי החונטה במהלך ההפיכה בבורקינה פאסו (ספטמבר 2022) בשל חוסר יכולתו להתמודד עם ההתקוממות האיסלאמיסטית בבורקינה פאסו ההולכת ומחריפה. במקומו, קפטן איברהים טראורה מונה למנהיג התנועה.
זמן באנטארקטיקה
אנטארקטיקה ממוקמת על כל קו האורך (מכיוון שהקוטב הדרומי ממוקם בה). לכן, תאורטית, אנטארקטיקה הייתה צריכה להיות ממוקמת בכל אזורי הזמן. עם זאת, מכיוון שאזורים מדרום לחוג האנטארקטי חווים מחזורי יום-לילה קיצוניים במהלך זמני ההיפוך של יוני ודצמבר, יש קושי בקביעת אזור הזמן המתאים. אזורי הזמן לכן מבוססים על חלוקה מלאכותית, בהתאם למפה שלהלן.
הקוטב הדרומי
להמחשת הבעיה בקביעת אזורי הזמן באנטארקטיקה ניתן להתבונן בקוטב הדרומי שנמצא ביבשת. הקוטב הדרומי נמצא על כל קווי האורך. זוהי נקודה שממנה תאורטית לעולם לא ניתן ללכת דרומה. תאורטית ניתן ללכת רק צפונה מהקוטב הדרומי וכיווני מערבה ומזרחה תאורטית צריכים היו להיות מעגליים מסביב לקוטב הדרומי (אולם, לפי הגדרה מלאכותית, נקבעו כיווני מזרח ומערב מהקוטב הדרומי לפי מיקום שרשרת ההרים הטראנס-אנטארקטיים). לפיכך, תאורטית בקוטב הדרומי היו צריכים לחול כל אזורי הזמן, ולכן בו בזמן אף זמן. מכיוון שכך, כאמור, נקבעה חלוקה מלאכותית של אזורי זמן.
שיטת חלוקת אזורי הזמן
אזורי הזמן בחלוקה המלאכותית של אנטארקטיקה, מבוססים בדרך כלל על תביעות טריטוריאליות. תחנות רבות משתמשות באזור הזמן של המדינה הבעלות של התחנה או של בסיס האספקה שלהן (למשל, תחנת McMurdo ותחנת Amundsen–Scott South Pole, שתיהן תחנות אמריקאיות, משתמשות בזמן ניו זילנד בגלל שבסיס האספקה העיקרי שלהן הוא כרייסטצ'רץ', ניו זילנד).
נינג'ה טיון
נינג'ה טיון (באנגלית: Ninja Tune) היא חברת תקליטים עצמאית אנגלית שבסיסה בלונדון. הלייבל הוקם על ידי מאט בלאק וג'ונתן מור (הידועים יותר כהרכב קולדקאט ) ונוהל על ידי פיטר קוויק ואחרים.
בהשראת ביקור ביפן, בלאק ומור הקימו את נינג'ה טיון ב-1990 על מנת להשתחרר מהשליטה היצירתית של לייבלים גדולים, וככלי להפצת מוזיקה בעלת אופי מחתרתי, ללא האילוצים שהם חוו בתקופה הקצרה שלהם עם הלייבלים אריסטה ו-"Big Life". הלייבל כונה "בעל חזון" החתים מגוון רחב של אמנים, הקים את ההוצאה לאור "Just Isn't Music", והביא לשימושים חדשניים בתוכנה.
ההקלטות הראשונות שהלייבל הוציא לאור – חמשת החלקים הראשונים של "Jazz Brakes" של DJ Food – הופקו על ידי קולדקאט בתחילת שנות ה-90, והורכבו מהקלטות קצרות אינסטרומנטליות מבוססות דגימות שהובילו את לפריצה של ז'אנרים חדשים של קצבי היפ הופ אינסטרומנטליים (לצד הלייבל Mo'Wax ואמני נינג'ה טיון כמו Funki Porcini, The Herbaliser ו-DJ Vadim) ומוכרים עד היום, ככלים חיוניים עבור תקליטנים.
הלייבל הוציא לאור מאז מוזיקה של אמנים רבים, ביניהם The Cinematic Orchestra, אמון טובין, בונובו, קליס, BICEP, The Bug, Machinedrum, ולי בנון, ומפיץ עבור חברות תקליטים אחרות כגון Big Dada ו-Brainfeeder (הלייבל של פליינג לוטוס).
1990–1999
בעקבות מסע הופעות של קולדקאט ביפן עם נורמן קוק, המוכר כ-Fatboy Slim, אז מ-Beats International, הלייבל שאב את ההשראה לשמו ולאסתטיקה שלו מתוכניות הטלוויזיה היפניות של שנות ה-50 וה-60 המבוססות על הנינג'ה. לפי פיצ'פורק, ההקלטות הראשונות של נינג'ה טיון בתחילת שנות ה-90, "הביאו עימן עידן חדש של טריפ הופ/היפ הופ אינסטרומנטלי".
לאחר ההצלחה של קולדקאט עם הלייבל הראשון שלהם, "Ahead of Our Time", בעיות חוזיות מנעו מהם להמשיך תחת השם שלהם. ההקלטה הראשונה שנינג'ה טייון הוציאו לאור הייתה קולקציית ברייקים של מוזיקת האוס שיצרו קולדקאט (תחת השם Bogus Order) בשם "Zen Brakes Vol. 1" בשנת 1990. הלייבל התפרסם יותר כאשר קולדקאט, תחת השם DJ Food, הוציאו לאור את "Jazz Brakes Vol. 1" – אלבום של ברייקים של פאנקי היפ הופ וג'אז. סדרת ה-"Jazz Brakes" של DJ Food נועדה כחומר מקור לתקליטנים ומפיקים שעבדו עם ברייקים וביטים.
בשנת 1992, פיטר קוויק הצטרף כמנהל ללייבל, וכך גם פטריק קרפנטר, המוכר כ-PC, שהצטרף לקולדקאט כמהנדס סאונד. PC יהפוך לאיש מפתח בנינג'ה טיון, ומ-"Jazz Brakes Vol. 4" ואילך, חלק בלתי נפרד מצוות ההפקה של DJ Food.
בין 1994 ל-1997 נינג'ה טיון חקרו והגדירו את צלילי ההיפ הופ האינסטרומנטליים יותר (המכונה לעיתים קרובות טריפ הופ). השפעתם החלוצית על הז'אנר הפכה נפוצה יותר עם האוסף הראשון של הלייבל, "Funkjazztical Tricknology", ב-1995. מקור הז'אנר באנגליה כיורש של האסיד האוס, כשהוא לוקח אסיד ג'אז ופאנק, ומשתמש בברייקביטים בסגנון היפ הופ ולא במקצב התופים המכני "four on the floor" של ההאוס. בעיקר עשו אמני נינג'ה טיון שימוש לא רק במקורות הדגימה הרגילים של תקליטי פאנק ישנים אלא גם בג'אז, למשל ההרכב הלייבל The Cinematic Orchestra.
ב-1995, The Herbaliser, אחד מהרכבי ההיפ הופ הטהור בסגל של הלייבל באותו שלב הוציא את אלבום הבכורה "Remedies" שהביא תשומת לב רבה הן להרכב והן ללייבל.
בשנת 1996, נינג'ה טיון התרחבה ופתחה את משרדה במונטריאול לניהול הפצה ברחבי צפון אמריקה. באותה שנה, הלייבל ביסס את מקומו עם הדיסק הכפול "Flexistentialism", אוסף נדיר שהציג את הסגל ההולך וגדל של הלייבל, כולל בין היתר DJ Food, Funki Porcini, The Herbaliser, לוק ויברנט, קרודר ודורפמייסטר ו-DJ Vadim, בין היתר.
אמון טובין, בינתיים, יצר דראם אנד בייס פורץ דרך מהקלטות תופים של ג'ין קרופה משנות החמישים. אלבום הבכורה שלו בנינג'ה טיון משנת 1997, "Bricolage", מכיל השפעות מדראם אנד בייס, היפ הופ, בלוז, ג'אז וסמבה, כולם מעובדים דיגיטלית כדי ליצור תחושה של בריקולאז' כפי שמרמזת כותרת האלבום. האלבום נמכר היטב, במיוחד באמריקה, שם העניק לו פיצ'פורק ציון 10.0 מושלם.
ב-1997 הושק הלייבל-אחות של נינג'ה טיון בשם Big Dada. במרץ 1999, הציג הלייבל את רודני סמית', המוכר כרוטס מנובה. אלבומו "Brand New Second Hand" היה, במילים של AllMusic, "רגע מבריק לראפ הבריטי, אלבום הבכורה של רוטס מנובה הציג זיקית היפ הופ המתהדרת בהפקות אפלות ובסגנון מובהק, ויש לו הרבה יותר מה לומר מרוב הראפרים". הוא קיבל שבחים על צורת ההגשה הייחודית שלו, שפיצ'פורק תיאר כאחת ה"ממכרות, המשכנעות, ובעיקר, הלבביות".
האלבום "Keep It Unreal" של Mr. Scruff יצא לאור בקיץ 1999.
שנות האלפיים
בשנות האלפיים הלייבל המשיך להוציא לאור אלבומים של האמנים הוותיקים ולהחתים אמנים חדשים.
בשנת 2001 הצטרף לוק ויברט לנינג'ה טיון. ויברט נודע באלקטרוניקה הניסיונית שלו. בשנת 2003, סיימון גרין, המוכר בשם הבמה Bonobo הוציא את האלבום "Dial 'M' for Monkey". בהמשך יצא לסיבוב הופעות עם גרסה חיה של האלבום, שחלחלה להפקה של "Days to Come" מ-2006, אלבום שמטשטש את הגבול בין סאונד מתוכנת ללייב.
ב-2004 יצא לאור בלייבל Big Dada אלבום הבכורה "פלורידה" של הדי ג'יי והמפיק האמריקאי דיפלו.
בשנת 2010, הלייבל חגג 20 שנה לקיומו. כחלק מהחגיגות נערך מופע ברויאל אלברט הול בלונדון, בו אמני הלייבל אמון טובין, דוריאן קונספט ו-The Cinematic Orchestra יצרו הופעה תזמורתית חד פעמית עם התזמורת המטרופוליטן של לונדון.
ב-2011 החלו נינג'ה טיון להרחיב את האופקים, ולהחתים אמנים יחד עם לייבלים מחתרתיים שתואמים את הסגנון האמנותי של הלייבל. בפברואר 2010, המפיק פליינג לוטוס הודיע כי יצר שותפות עם הלייבל. בשנת 2012, חתמה נינג'ה טיון על הסכם עם מפתחת המשחקים United Front Games והמוציא לאורSquare Enix עבור המשחק Sleeping Dogs. נינג'ה טיון הוצג כערוץ רדיו במשחק זמין לשחקן במהלך המשחק, אחד מתוך עשרה בסך הכל. התחנה כללה 18 יצירות מתקליטים של הלייבל. ב-2013 השיקה אפליקציה בשם "נינג'ה ג'אם", המאפשרת עיבוד מחדש של קטעים מוזיקליים מאלבומים של הלייבל על ידי שליטה בערוצי הקלידים, גיטרות, בס, ושירה של השיר.
באפריל 2014, החתימה הלייבל את קליס, שהוציאה תקליט נשמה שהופק כולו על ידי דייב סיטק מ-TV on the Radio.
סוכות
סֻכּוֹת הוא חג מקראי הנחוג במשך שבעה ימים, בין ט"ו לכ"א בתשרי. יום החג הראשון הוא יום טוב, ואחריו שישה ימי חול המועד. לסוכות מספר רב יחסית של מצוות ומנהגים ייחודיים: מצוות ישיבה בסוכה בכל ימי החג, נטילת ארבעת המינים, מצוות הקהל שהתקיימה בזמן בית המקדש בחג סוכות פעם בשבע שנים, ומנהגים לזכר מצוות שהתקיימו בבית המקדש כהלכה למשה מסיני.
מיד עם סיום חג הסוכות, בכ"ב בתשרי, נחוג חג נוסף מדאורייתא בשם שמיני עצרת, ובמהלכו מצוות חג הסוכות (הסוכה, נטילת לולב וכו') אינן חלות עוד. בארץ ישראל חל במקביל ליום שמיני עצרת גם חג מדרבנן בשם שמחת תורה, שאף הוא נפרד משני החגים הקודמים. לאחר שמחת תורה, בכ"ג בתשרי ובחוץ לארץ בכ"ד בתשרי, מצוין יום אסרו חג.
שמות החג
החג נקרא בתורה בשם חג הַסֻּכֹּת, אולם בספרי הנביאים והכתובים ובלשון חז"ל הכינוי חג סתם משמעו חג הסוכות.
התורה משתמשת גם בכינוי חג האסיף, מפני שלקראת סוכות מסיימים לאסוף מהשדה את כל התוצרת החקלאית כך שהשדה יהיה מוכן לעונת הגשמים, מסיימים לדרוך את הענבים בגתות ומכניסים את היין לבקבוקים. חג האסיף נבדל מחג הקציר (שבועות), שבו קוצרים את החיטה. ככל הנראה התוצרת העיקרית שנאספה לקראת סוכות לא הייתה תבואה, שנאספה כבר בתחילת הקיץ, אלא פירות קיץ כמו תאנים וענבים (שבדרך כלל יובשו לדבלים וצימוקים). יש גם הטוענים כי הכוונה בכינוי "חג האסיף" לאיסוף הקש שנוצר מהתבואה שיובשה בשדה לאורך הקיץ, שאותו אוספים לכאורה בסוכות שכן אם יושאר עוד בשדות הוא עלול להתקלקל עקב הגשמים.
בסוכות היו מעלים לבית המקדש מעשר שני של ענבים ותאנים שנבצרו זה לא מכבר כפי שמוזכר במשנה: 'פירות שנגמרו מלאכתן ועברו בתוך ירושלים יחזור מעשר שני שלהן ויאכל בירושלים ושלא נגמרה מלאכתן סלי ענבים לגת וסלי תאנים למוקצה'.
מקור החג
לחג הסוכות במקרא שני טעמים: מחד חג חקלאי החוגג את עונת האסיף, ומאידך אחד משלושת הרגלים המציינים את המאורע ההיסטורי של הושבת בני ישראל בסוכות בנדודיהם במדבר. מועד החג נקבע לאמצע תשרי (החודש השביעי במקרא), בצאת שנה חקלאית אחת ותחילתה של שנה חקלאית חדשה. שני מאפיינים אלה מתוארים בספר ויקרא:
חכמי המשנה רבי אליעזר ורבי עקיבא נחלקו באשר לטיבן של סוכות אלו ובעקבותיהם גם הפרשנים: יש שהסבירו שהסוכות שבהן הושיב הקב"ה את ישראל בצאתם ממצרים היו סוכות של ממש (אבן עזרא, רשב"ם), והיו שטענו שהסוכות היו ענני הכבוד האלוהיים שהיו סוככים על ישראל במדבר (אונקלוס, רש"י, רמב"ן). בספר החיצוני ספר היובלים מתואר כי מקור החג הוא ישיבה בסוכות וחגיגה שבעת ימים של אברהם אבינו על בשורת הולדת יצחק בנו. מתואר בספר כי במהלך החג לקח אברהם לולב ופרי עץ הדר, וסבב את המזבח והלל והודה בשמחה לאלוהיו.
יש מהחוקרים הסבורים כי מסורת הישיבה בסוכה בעת האסיף היא מסורת עתיקה אשר החלה עם התנחלותם של שבטי ישראל והפיכתם לחקלאים, ויש חוקרים הקושרים את החג לחגים קדומים יותר שהיו נהוגים בקרב קבוצות אוכלוסייה מקומיות, למשל, בכנען ובאוגרית. הישיבה בסוכה, סמוך למקום העבודה בשדה או בכרם, אפשרה לחקלאים לחסוך בזמן ההגעה אל השדה, להגן על תבואתם מגנבים או מבעלי חיים ולפקח על העבודה. הדים לכך שסוכה שימשה גם לעבודות חקלאיות ניתן למצוא בספר :. אולם דברים אלו אינם עומדים בסתירה לכל טעמי המצווה האחרים.
אחד מספקות החוקרים לגבי מקור החג נובע מהעובדה שצורת המגורים האופיינית למדבר היא האוהל ולא הסוכה. הארכאולוג זאב משל הציע פתרון אפשרי לבעיה זו. הוא מציין כי הבדווים בדרום סיני תרים במשך רוב השנה אחר מרעה בשטחים ההרריים ונעדרים מנווי המדבר. רק בתקופת גדיד התמרים בסוף הקיץ נאספות כל המשפחות שרעו בנפרד אל נווה המדבר, ובמשך מספר שבועות שוקק המקום חיים. עץ התמר הוא מרכז החיים והעניין באותה תקופה וכל חלקיו מנוצלים, בין היתר גם לבניית סוכות למגורים בשבועות אלו. משל סבור כי זהו המקור לחג הסוכות. הוא מציין כי גם באל עריש שבצפון סיני קיים שימוש בסוכות, אלא ששם עיקר הפרנסה הוא גידול תמרים ולכן הבדואים צמודים למטעי התמרים במשך רוב השנה, ותופעת ההתכנסות לזמן קצר וההווי המיוחד הנלווה אליה כמעט ואינם מורגשים. יש הסוברים שמבני הנואמיס, שנמצאו בעין ח'ודרה שבמזרח סיני, הן סוכות של בני ישראל.
מצוות השביתה ממלאכה
יום ראשון של סוכות נקרא יום טוב, והוא אסור בעשיית מלאכה, מלבד מלאכת אוכל נפש שהותרה ביום טוב.
ישיבה בסוכה
סוכה היא דירת ארעי, כלומר מקום מגורים לא קבוע. בחג הסוכות מצווה לשבת בסוכה ולהשתמש בה ממש כפי שמשתמשים בבית: לאכול, לשתות ולישון בסוכה כל שבעת ימי החג.
גודל הסוכה המינימלי הוא 7 על 7 טפחים (כ-68 ס"מ), וגובהה המינימלי הוא עשרה טפחים (כ-97 ס"מ). על הסכך להיות מהצומח, מנותק מהארץ, ומדבר שאינו מקבל טומאה. צריך לשבת בסוכה תחת הסכך ממש, ועל הסכך להיות תחת כיפת השמים, ולכן סדין מתחת לסכך או תקרה מעליו חוצצים ופוסלים את הסוכה. ישנם דינים נוספים לגבי תהליך הבנייה, מספר הדפנות ועוד.
הסוכה אינה צריכה להבנות דווקא לשם החג וגם סוכה שדפנותיה משמשות כל השנה לצל כשרה, אך רק אם הסכך (גג הסוכה) הונח לכבוד החג. נהוג להתחיל את בניית הסוכה במוצאי יום כיפור כדי לקיים מצווה מיד לאחר התענית, אך אין מניעה לבנות את הסוכה בכל זמן מוקדם או מאוחר יותר. נוהגים לקשט ולייפות את הסוכה בקישוטים הנקראים בלשון חז"ל "נויי סוכה".
הישיבה בסוכה נעשית לזכר הסוכות שבהן ישבו בני ישראל במדבר לאחר יציאתם ממצרים או לענני הכבוד שסוככו עליהם. יש שסברו כי הטעם לבניית סוכה הוא הבעת אמונה באל וקבלת מרותו, מכיוון שהאדם מתבקש לעזוב את ביתו החזק והמוגן דווקא לאחר שכבר אסף את תבואתו, ולהתגורר בחוץ במקום רעוע בעונת מעבר שבה מזג האוויר מתחיל להצטנן. על כן נקראת הסוכה "צילא דמהמנותא", כלומר "צל האמונה", מכיוון שהאדם שם מבטחו בהשגחת הקב"ה ולא באמצעים פיזיים שונים.
הוגי דעות כמו המהר"ל מפראג והרב קוק, ראו בסוכה סמל למלכות בית דוד ולממלכתיות ישראלית, שנמשלת לסוכה על פי הנאמר בעמוס "בַּיּוֹם הַהוּא אָקִים אֶת סֻכַּת דָּוִיד הַנֹּפֶלֶת, וְגָדַרְתִּי אֶת פִּרְצֵיהֶן וַהֲרִסֹתָיו אָקִים, וּבְנִיתִיהָ כִּימֵי עוֹלָם" ועל פי הנאמר בחז"ל "ראויים כל ישראל לשבת בסוכה אחת". המהר"ל סבר כי ממשלות אומות העולם נקראות "בתים" בשל חוזקן ויציבותן, ואילו מלכות ישראל נקראת "סוכה" מפני שהיא קלה להפלה אבל כוחה הוא מהשמים, בקדושתה ומוסריותה. הגר"א, כפי שנמסר בשמו בספר קול התור, מצא רמז להקבלה בין מצוות סוכה ומצוות ישיבת ארץ ישראל בפסוק "ויהי בשלם סוכו, ומעונתו בציון" לדבריו, המייחד את שתי המצוות הללו הוא שנכנסים לתוכן עם כל הגוף ומקיימים אותן אף בזמן השינה. עוד הוסיף כי כמו שבמצוות סוכה קיים דין של תעשה ולא מן העשוי, כך גם בעניין יישוב ארץ ישראל, בהתאם למשנתו התומכת בפעולות אקטיביות ליישוב הארץ.
זכירת יציאת מצרים
המצווה המרכזית בחג הסוכות הוא הישיבה בסוכה שנתקנה זכר לענני כבוד שבהם הקיף ה' את עם ישראל בצאתם ממצרים, וכפי שנאמר בתורה:
.
לדעת הטור התורה ציוותה לחוג את חג הסוכות בחודש תשרי ולא בחודש ניסן מפני שגם בלי ציווי התורה הרבה אנשים יוצאים בניסן מהבית לשדה בגלל החום ובונים סוכות, ואז לא היה היכר שהסוכה היא זכר ליציאת מצרים ולא מפני שחם בבית.
ארבעת המינים
חז"ל למדו באמצעות דרשת הפסוק המצווה על מצוות ארבעת המינים, מספר קריטריונים הנדרשים מכל אחד מארבעת המינים על מנת שיהיה כשר לנטילה. חלק מהקריטריונים פוסלים את השימוש במין שאינו עונה על דרישותיהם, ביום הראשון של חג הסוכות, שאז מצוות נטילת ארבעת המינים נוהגת מן התורה בכל מקום (ולא רק במקדש), וחלקם פוסלים את השימוש בו אף בשאר ימי החג. חלקם נוגעים לגופם של ארבעת המינים (פסול 'הדר', 'חסר', שינוי צורה, ועוד), וחלקם נוגעים לאופן בו השיג אותם האדם (גזל ושאלה).
במדרש מוסבר שהם סמל לאנשים השונים בעם ישראל לפי תכונותיו של כל מין. הטעם מציין תורה והריח - מעשים טובים, כך שהאתרוג, בעל הטעם והריח, מסמל אדם שיש בו גם תורה וגם מעשים טובים, והערבה, חסרת הטעם וחסרת הריח, מסמלת אדם שאין בו לא תורה ולא מעשים טובים. ההדס בעל הריח וחסר הטעם מסמל את אלו שיש בהם מעשים טובים אך אין בהם תורה, והלולב שתמריו הם בעלי טעם, מסמל את אלו עם תורה, אך ללא מעשים טובים. יש שראו בארבעת המינים דמיון לאברי הגוף (עמוד שדרה, עיניים, פה ולב) שכולם נכנעים לאלוהים. יש שראו בהם כעין כלי מלחמה (לולב = חרב, אתרוג = אבן קלע), שנועדו להילחם כנגד הרע. אחת הסיבות שנוטלים אותם ביחד היא שהם משלימים אחד את השני, המעשים הטובים בהדס וידע התורה בלולב משלימים לאתרוג, והאתרוג אף הוא משלים את הערבה, זהו סמל לכך שחלקיו השונים של עם ישראל משלימים זה את זה.
נטילת ארבעת המינים ביום הראשון של החג מצוותה מן התורה בכל מקום, ובשאר הימים מצוותה מחוץ למקדש מדברי סופרים (חכמי המשנה) בלבד.
הקהל
בסוף ספר דברים מתואר כיצד סיים משה לכתוב ספר תורה, נתן אותו לכהנים ולזקנים, וציווה אותם לקרוא ממנו בפני כל עם ישראל בחג הסוכות מדי שבע שנים. מצווה זו נקראת "הקהל" מלשון הפסוק: חכמים קבעו כי מלך מזרע דוד יקרא פרשות מספר דברים במוצאי יום טוב של סוכות שבמוצאי שנת השמיטה. אף על פי שהמצווה אינה מתקיימת בימינו באופן רשמי, מאז קום מדינת ישראל מתקיים מעמד "זכר להקהל" שבו נשיא המדינה קורא את הפרשות בתור המנהיג הבכיר ביותר של עם ישראל בעת הזו.
ניסוך המים
מדי בוקר בחג הסוכות היו מקיימים בבית המקדש את מצוות ניסוך המים. המצווה אינה מפורשת בתורה, והדעה המקובלת היא שמקורה בהלכה למשה מסיני. מצווה זו הייתה מקור מחלוקת נרחב בין הפרושים לצדוקים, ולכן היא קיבלה פומביות וטקסיות רבה. עיקר המצווה היה מילוי מים ממעיין השילוח (גיחון), וניסוכם על אחת מקרנות מזבח העולה. יש המסבירים שטעמה של מצווה זו כדי לברך את גשמי השנה הקרבה. לחג הסוכות קשר הדוק למים, מאחר שבמשנה נאמר כמו כן, החל משמיני עצרת שחל יום למחרת סוכות, מתחילים להזכיר בתפילה "משיב הרוח ומוריד הגשם".
מצוות ערבה
בבית המקדש היו מקיפים את מזבח העולה עם ענפי ערבה, תוך אמירת הושענות, בכל יום במהלך החג. את ענפי הערבה היו זוקפים מסביב למזבח. כמו מצוות ניסוך המים, על פי רוב הדעות, מצוות ערבה היא הלכה למשה מסיני. בימינו נותר זכר למצווה זו באמירת פיוטי הושענות והקפת התיבה בבית הכנסת עם ארבעת המינים בכל יום מימי החג, ובמנהג חיבוט ערבה המתקיים ביום האחרון של סוכות בלבד.
קורבנות המוספים
בחג הסוכות היו מקריבים בבית המקדש בכל יום קרבן מוסף שונה במקצת, כמו שמפורט בספר במדבר. קרבן המוסף היה מורכב ממספר הולך ופוחת של פרים, שני אילים (כבשים זכרים) וארבעה עשר כבשים. בכל יום מספר הפרים פחת באחד - ביום הראשון הקריבו שלושה עשר פרים, ביום השני שנים עשר וכן הלאה. חז"ל מבארים שמניין כל פרי החג עולה לשבעים, ומרמז לשבעים אומות העולם שקורבנות החג מכפרים עליהן.
כיוון שכל אחת מעשרים וארבע משמרות הכהונה רצתה להקריב פר, הנהיגו שכל משמרת שהקריבה פר לא תקריב פר למחרת (למעט ביום הראשון והשני בהם היו 25 פרים, ולכן המשמרת שהקריבה את הפר הראשון ביום הראשון הייתה מקריבה גם את הפר האחרון ביום השני).
תפילות וברכות
בכל ימי חג הסוכות מתפללים תפילת מוסף, ואומרים הלל שלם. בתפילות ימי חול המועד ובברכת המזון מוסיפים יעלה ויבוא. המנהג הוא להוסיף על כך נוסח "הרחמן" מיוחד לחג הסוכות.
שמחת בחגך
חג הסוכות נחשב לחג שמח במיוחד, מכיוון שנאמרה בו מצווה מיוחדת "וְשָׂמַחְתָּ בְּחַגֶּךָ", ובלשון חז"ל "חג" סתם הוא חג סוכות.
סוכות הוא החג שמסיים את השנה החקלאית, ובתקופה זו אוספים את התבואה, ולכן יש בו שמחה. כל האווירה שלו היא מאוד חקלאית: לקיחת ארבעת המינים, היציאה מהבית החוצה וישיבה תחת סכך צמחי. קישור נוסף לתקופה זו הוא משום שמתוך שאדם אוסף את יבולו שהוא עמל עליו, הוא עלול להגיע לידי גבהות הלב. "וישמן ישורון ויבעט". לכן מצווה התורה לשמוח עם התוצרת החקלאית דווקא לפני ה' (עלייה לרגל), להראות שהכל מאיתו, ולא "כוחי ועוצם ידי עשו לי את החיל הזה".
הרב קוק רואה בחג זה יסוד מאזן כנגד הרצינות והעצבות העלולים להיות כרוכים בראש השנה ויום כיפור. הסבר נוסף הוא שאנו שמחים בטהרה ובתיקון בהם זכינו לאחר ראש השנה ויום כיפור.