cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פליפה מאסה
2006-2013: פרארי
עונת 2008 הייתה העונה הטובה ביותר בקריירה של מאסה. למרות שלא סיים את שני המרוצים הראשונים של העונה, הצליח מאסה לנצח במרוצי הגרנד פרי של בחריין, טורקיה, צרפת, אירופה ובלגיה, והגיע למרוץ האחרון בברזיל כשהוא בפיגור של 7 נקודות מלואיס המילטון שהוליך את אליפות הנהגים. את מקצה הדירוג בברזיל סיים מאסה ראשון וזינק מהפול פוזישן, בעוד המילטון, שהיה צריך לסיים במקום החמישי ומעלה כדי להבטיח את האליפות, זינק מהמקום הרביעי. מאסה הוליך את המרוץ לכל אורכו, כאשר מספר הקפות לפני הסיום עקף סבסטיאן פטל את המילטון והורידו למקום השישי. אנשי פרארי כבר החלו לחגוג כשמאסה חצה ראשון את קו הסיום, אולם טימו גלוק האט במטרים האחרונים של המסלול ואיפשר לפטל והמילטון לחלוף על פניו, לסיים חמישי ולזכות באליפות העולם בסיום דרמטי.
משוואת ליין-אמדן
החזקה n היא האינדקס הפוליטרופי של משוואת המצב הפוליטרופית:
פליפה מאסה
2006-2013: פרארי
עונת 2009 נפתחה בצורה רעה עבור מאסה וקבוצת פרארי, שלא הצליחה להעמיד מכונית תחרותית. מאסה לא הצליח לסיים שניים מתוך ארבעת המרוצים הראשונים וזכה בנקודות הראשונות שלו רק במרוץ החמישי בספרד, אותו סיים במקום השישי. במרוץ בספרד החלה התאוששות מסוימת של פרארי ומאסה מפתיחת העונה החלשה ועד הגרנד פרי ההונגרי הצליח מאסה לצבור 22 נקודות, כולל פודיום אחד בגרנד פרי בגרמניה. במקצה הדירוג בהונגריה עבר מאסה תאונה קשה. קפיץ שהשתחרר ממכונית הבראון GP של רובנס באריקלו פגע בקסדתו של מאסה וגרם לו לשבר בגולגולת. בעקבות הפגיעה איבד מאסה את השליטה במכונית והתנגש בקיר הבטיחות. הוא פונה במסוק לבית חולים בבודפשט, שם נותח בראשו. כיומיים לאחר התאונה יצא מאסה ממצב של סכנת חיים אך באותה עת היה חשש שלא יוכל לשוב להתחרות בפורמולה 1. אף על פי כן, קצב החלמתו של מאסה היה מהיר למדי והוא שב להתחרות כבר בפתיחת עונת 2010. בזמן היעדרו של מאסה ניסה מיכאל שומאכר לשוב מפרישה ולהתחרות במקומו, אולם פציעה בצוואר שנגרמה כתוצאה מתאונת אופנוע מספר חודשים קודם לכן מנעה זאת. לבסוף נבחר לוקה בדואר, נהג המבחן של פרארי, כמחליפו של מאסה. לאחר שני מרוצים שבהם הציג בדואר יכולת ירודה הוא הוחלף עד לסיום העונה בג'אנקרלו פיסיקלה שנהג לפני כן בקבוצת פורס אינדיה.
משוואת ליין-אמדן
פיזיקלית, שיווי משקל הידרוסטטי מקשר את גרדיאנט הפוטנציאל, את הצפיפות ואת גרדיאנט הלחץ, בעוד שמשוואת פואסון מקשרת את הפוטנציאל עם הצפיפות. ממשוואה זו עולה שמספיק לדעת את הקשר בין הלחץ והצפיפות כדי להגיע לפתרון ולהסיק משהו לגבי מבנה הכוכב. הבחירה הספציפית במודל פוליטרופי של הגז הופכת את הניסוח המתמטי של הבעיה לממצה, דבר שמוביל למשוואת ליין-אמדן. זהו פתרון "מסדר אפס" עבור כדורים גזיים בעלי כבידה עצמית, כגון כוכבים. במקרים מסוימים זהו קירוב שימושי, אך בדרך כלל בעל הנחות מגבילות למדי.
פליפה מאסה
2006-2013: פרארי
המרוץ הראשון בעונת 2010 נערך בבחריין. מאסה סיים במקום השני לאחר פרננדו אלונסו, שהצטרף בעונה זו לפרארי במקומו של קימי רייקונן.
2014-2017: ויליאמס
בגרנד פרי איטליה של עונת 2016 הודיעה מאסה על פרישתו ממרוצי הפורמולה 1. אך עקב עזיבתו של בן קבוצתו ולטרי בוטאס למרצדס קבוצת וויליאמס הודיעה בינואר שמאסה חזר בהחלטתו מפרישה וימשיך להתחרות בוויליאמס עונה נוספת.
לאחר פרישתו נבחר כנשיא המועצה לענייני קארטיג של הפדרציה הבינלאומית לרכב (CIK-FIA).
פורמולה אי
כחצי שנה לאחר שפרש מאליפות הפורמולה 1 הצטרף מאסה לקבוצת ונטורי המתחרה באליפות הפורמולה אי לקראת העונה החמישית של האליפות.
ינשוף (מתקן לבדיקת אלכוהול)
ה"ינשוף" הוא כינויי למכשיר אלקטרוני שמיועד למדוד את כמות אדי האלכוהול שהנבדק נושף מעומק ריאותיו אל תוך יחידות המדידה הנמצאות במכשיר. המכשיר מתוכנן לבחון את הדגימות שנשף הנבדק בטכניקות וטכנולוגיות שונות, ולאחר שהתוצאות מעובדות על ידי האלגוריתם של המכשיר, הן מתורגמות לפלט ויזואלי - על גבי צג, וגם לפלט נייר.
משוואת ליין-אמדן
כאשר \zeta_1 מייצג את רדיוס הכוכב חסר הממדים המנורמל ב-a. עבור n=1 הפתרון הוא פונקציית sinc שכן המשוואה הופכת למשוואת בסל כדורית.
ינשוף (מתקן לבדיקת אלכוהול)
ברחבי העולם נמצאים בשימוש מכשירי מדידה כאלה של יצרנים רבים והם נבדלים זה מזה בשיטות המדידה, ובדרך שבה מנסה היצרן להבטיח תוצאה מדויקת ככל הניתן.
בישראל הוכנסו תחילה לשירות מכשירים מתוצרת החברה האנגלית lion שהיו מצוידים מכשיר מדידה פוטואלקטרי. האדים הנשופים התרכזו בתא מדידה. קרן אור הייתה משוגרת בתוך התא, וקורא אופטי היה מודד את הקרן בצידו האחר של התא. שיעור האלכוהול מקבע לפי כמות האור שבלעו אדי האלכוהול שבדרך.
החולשה של השיטה היא בעיקר בכך שבטבע יש חומרים נוספים על אלכוהול שיש להם פיק באורך וגובה גל זהה כמו לאלכוהול ונדרשה בדיקה מבדלת. אותו יצרן, וגם יצרנים אחרים הציעו למשתמשים מכשיר שבו יש שני תאי מדידה כשבכל אחד מהם נמדד אורך וגובה גל אחר, שניהם אופייניים לאלכוהול, בהנחה שהתערבות חומר שיש לו שני פיקים זהים כבר נדירה. חולשתה של השיטה היא בעלויות של התכשיר ובתחזוקתו המורכבת והיקרה.
משנת 1998 הוכנס לישראל לשימוש מכשיר מתוצרת החברה הגרמנית Drager שהצליחה להוזיל את המכשיר ולשפר את ביצועיו על ידי שילוב של מכשיר פוטוספקרומטר עם גלאי נוסף, אלקטרוכימי, הלוכד כסמ"ק מהאוויר הנשוף, ויוצר פיצוץ חשמלי בתא, ומגיע לתוצאה על פי מיון ומדידת תוצרי הפיצוץ. מכשירי אלקטרוכימיים משמשים במעבדות והם גדולים ויקרים מאוד, וגם מדויקים, והחברה הגרמנית הצליחה לבנות רכיב כזה זעיר ויעיל מספיק וכך זכתה ביתרון על מתחריה בגודל משקל ומחיר. המכשיר שיובא ארצה והיה בשימוש מ-1988 ועד 2018 - 30 שנה Alcotest 7110 IL. סדרת 7110 היא סדרה מודולרית והופצה על ידי היצרן בתצורות שונות והאותיות IL מסמלות את הגרסה הישראלית של המכשיר. המכשירים נבדלים זה מזה ברמת הדיוק שלהם, בדרכי התחזוקה והכיול שלהם, ואפילו ברכיבים ובזיכרון, ואפילו האלגוריתם שלהם שונה ממקום למקום לפי דרישות הלקוח - כך שאין לדבר על "אותו מכשיר" המופעל במדינות רבות.
מאז שנת 2017 הוכנס לשירות משטרת ישראל המכשיר שמספר הדגם שלו 9510. אין מידע רב על רכיביו ואין מידע כלל על האלגוריתם שלו. אלו נשמרים בסוד על ידי המשטרה ומשרד התחבורה. מדברים שנאמרו בהרצאות תצוגה של משטרת ישראל בפני פורומים של שופטי תעבורה ניתן להבין שמדובר בעצם באותו המכשיר כמו ה-7110, אמצעי המדידה זהים, אך נוספו מספר מאפיינים שחסרו בדגם הקודם.
פלט ובו ריכוז האלכוהול (ב-מיקרוגרם אלכוהול, µg/L) בליטר אוויר נשוף של הנבדק. הפלט קביל בבית משפט ויכול לשמש כדי להרשיע אדם בגין נהיגה בשכרות. משטרת ישראל משתמשת בדגם "Drager Alcotest 7110" מתוצרת גרמנית.
מתחילת השימוש במכשיר קמו רבים - נהגים, עורכי דין ומדענים - הטוענים כי המכשיר אינו מדויק ועלול לזהות חומרים אחרים כאלכוהול ובכך לגרום להרשעה של אדם חף מפשע. נכון להיום, המכשיר קביל בבית משפט בישראל, וניתן להרשיע על-פיו אנשים בגין נהיגה תחת השפעת אלכוהול.
מהלך הבדיקה
על אדם אשר עומד להיבדק לנוח במשך 15 דקות טרם הבדיקה בהן הוא לא ישתה, לא יעשן ולא יקיא. בנוסף, טרם הבדיקה, מחוממים כל חלקי המכשיר אשר באים במגע עם האוויר הנשוף כדי למנוע עיבוי. על המכשיר להיות מכויל על ידי המפעיל כל 24 שעות כדי שהתוצאה תהיה קבילה בבית משפט והבדיקה צריכה להיערך במקום נטול אדי אלכוהול ונטול עשן סיגריות.
מכשירים נוספים
קיים בשוק מגוון רב של מכשירים נוספים המתבססים על עקרון פעולה דומה, בהם מספר מכשירים ניידים הניתנים לשימוש על ידי נהגים המבקשים לבדוק אם הם כשירים לנהיגה. בנוסף קיימת ערכת בדיקה הקרויה "נשיפון" המאפשרת אינדיקציה של ריכוז האלכוהול באוויר נשוף על ידי נשיפה לתוך שקית ובדיקת ריכוז האלכוהול באוויר באמצעות אינדיקטור.
עץ פילוגנטי מושלם
עץ פילוגנטי מושלם הוא מונח מתחום הביולוגיה החישובית המציין עץ פילוגנטי, שבו לכל מין המתפצל מאב קדום ישנה תכונה השייכת אך ורק לפרטים המתפצלים מאותו המין והלאה. כתוצאה מכך במורד הענפים בעץ לא תמצא הומופלסיה, מונח המתאר תכונות אשר התפתחו ממנים שונים אך מבחינה פונקציונלית מבצעים את אותה הפעולה באותו האופן. כאשר אין הומופלסיה נגרר בהכרח שהתכונות לא עוברות אבולוציה מתכנסת, מונח המתאר תהליך של הסתגלות לסביבה מסוימת הגורמת לפיתוח תכונה דומה בין מינים ללא אב קדמון משותף. תכונה נוספת של עץ פילוגנטי מושלם היא שבכל צומת בעץ עומד אב קדמון משותף של הענפים היוצאים ממנו מה שגורר שאין העברה גנטית הוריזונטלית בין מינים כלומר אין ערבוב גנים בין פרטים שהם לא מאותו המין.
ארגז חול
ארגזי חול מעודדים את כוח הדמיון של ילדים בעוד יש להם את האפשרות לבנות הרים קטנים או ארמונות חול, להשתמש בצעצועים דמוי משאיות, כלי ציוד מכני הנדסי, אתים ודליים במטרה להעביר את החול ממקום למקום ולחפור בורות ולקבור עצמים. במילים אחרות, החול הוא אמצעי איתו הילדים יכולים לחקור, לבנות ולהרוס בעולמות מדומים בני שלושה ממדים במשחק מהנה ויצירתי.
שימוש נוסף בארגזי חול קיים בענפי הספורט קפיצה לרוחק וקפיצה משולשת, בהם האתלטים מבצעים את קפיצתם אל תוך ארגז חול על מנת לרכך את הפגיעה בקרקע ולהימנע מפגיעה גופנית.
החול מתלכלך עם הזמן ויש צורך להחליפו בסופו של דבר. ניתן להיפטר מהחול הישן, או לחלופין, להשתמש בו לשימושים אחרים כגון ערבוב עם בטון. יש המשתמשים בחול בניין רגיל ויש המשתמשים בחול המיוצר במיוחד למטרה זו. חול בניין זול בהרבה מהאחרון, אך מכיל לעיתים חומרים אחרים, כגון מלט, אשר מכתים בגדים.
ארגז חול משמש גם כמטפורה למקום בו ניתן לשחק ללא השפעה על החיים האמיתיים. כך תוכנות אנטי וירוס או סביבות של מכונה וירטואלית יוצרת אזור שבו ניתן להריץ יישומים בצורה שלא מאפשרת להם לגרום לנזקים משמעותיים למערכת.
יונה טפר
ביוגרפיה
יונה טפר נולדה בדפנה, בגליל העליון, וכשהתחתנה עברה לגור בקיבוץ יגור. היא עבדה כגננת, מורה ומנהלת ביישוב בו היא חיה. כיום היא עורכת ספרי ילדים ונוער ועוסקת בכתיבה.
בשנת 1994 זכתה טפר בפרס זאב לספרות ילדים ונוער על ספרה "לעזוב בית"; ב-2001 קיבלה את פרס היצירה לסופרים עבריים וב-2008 זכתה בעיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער על ספרה "אבנים קטנות של אהבה". בשנת 2005 זכתה פעם נוספת בפרס זאב על ספרה "בינה נוסעת מבנימינה". היא כלת פרס שר המדע, החינוך והספורט לשנת 2008.
מוחמד א-שיבאני
חייו
מוחמד בן אלחסן א-שיבאני נולד בואסט שבעיראק, בשנת 749. כבר בצעירותו עבר לכופה, עיר הולדתו של אימאם אבו חניפה, ושם הוא למעשה גדל. למרות שאביו ניהל קריירה צבאית, א-שיבאני ביקש לעצמו קריירה אינטלקטואלית. א-שיבאני החל את לימודיו הרשמיים בכופה, כתלמיד של אימאם אבו חניפה. בהגיעו לגיל 18 (בשנת 767), נפטר אימאם אבו חניפה, לאחר שא-שיבאני הספיק ללמוד אצלו רק במשך שתיים.
על פי אסמעאיל, הנכד של אימאם אבו חניפה, החל א-שיבאני ללמד בכופה כבר בהיותו בן 20 (בשנת 769).
א-שיבאני עבר לבגדד, שם הוא המשיך את לימודיו. הוא זכה לכל כך הרבה כבוד, עד כדי כך שהח'ליפה הארון א-רשיד מינה אותו לקאדי העליון של העיר א-רקה, בירת הח'ליפות ( בסביבות שנת 796), והוא החזיק בתפקיד הזה עד לשנת 803. לאחר עזיבתו את תפקידו בא-רקה, שב א-שיבאני לבגדד, וכך שב גם לפעילותו הלימודית והחינוכית. באותה תקופה, הגיע א-שיבאני לשיא השפעתו, כאשר בין השאר הוא לימד את מוחמד אבן אידריס א-שאפעי, הידוע גם כאימאם א-שאפעי, ואשר בתורו ייסד את האסכולה השאפעית.
הארון א-רשיד כל כך העריך את א-שיבאני, עד כי הוא שוב הציע לו משרה של קאדי, הפעם בח'וראסאן. א-שיבאני קיבל את המשרה הזאת, והחזיק בה עד לפטירתו בשנת 805.
פאוסטינו אספרייה
קריירת מועדונים
אספרייה החל את הקריירה בבית הספר לכדורגל "קרלוס סרמיינטו לורה". הוא הצטרף לקוקוטה דפורטיבו ב-1988. בזכות יכולתו הטובה הוא צורף לאתלטיקו נסיונל, ובזכות שעריו הרבים זומן לנבחרת קולומביה שהתכוננה לקופה אמריקה 1993 ולמוקדמות מונדיאל 1994.
הוא זכה עם אתלטיקו נסיונל באליפות קולומביה ב-1991, זמן קצר לפני שהועבר למועדון האיטלקי פארמה תמורת 4.5 מיליון דולרים. אספרייה המשיך להבקיע שערים רבים גם בפארמה, וב-1993 הנחיל למילאן את הפסדה הראשון מזה 58 משחקים לאחר שהבקיע מולה שער בבעיטה חופשית. באותה שנה הוביל את פארמה לזכייה בגביע אופ"א עם ארבעה שערים בטורניר, ולאחר ניצחון בשלב הגמר על יובנטוס. הוא גם דורג במקום השישי בטבלת שחקן השנה בעולם של פיפ"א. לאורך השנים ששיחק בפארמה נקשר שמו לשערוריות תקשורתיות.
ב-1995 עבר לשחק בניוקאסל יונייטד, מוליכת הפרמייר ליג, תמורת סכום של 6.7 מיליון לירות שטרלינג. הוא הפגין יכולת טובה בתחילת דרכו, אך נחלש בהמשך. הוא הבקיע שלושער מול ברצלונה בליגת האלופות ב-1997, ולאחר מכן נפצע, החמיץ חצי שנה של משחקים. בגלל הפציעה הוא כמעט והחמיץ גם את מונדיאל 1998.
אספרייה חזר לפארמה ב-1998, והוביל אותה לזכייה נוספת בגביע אופ"א. כעבור שנה עבר לברזיל והצטרף לפלמיירס, אותה הוביל לזכייה בגביע הליברטדורס. לאחר מכן שיחק בפלומיננסה מברזיל ובאטלנטה ממקסיקו.
הוא חזר לאתלטיקו נסיונל ב-2002, אך לא הצליח לשחזר את הצלחתו מהקדנציה הקודמת. כעבור שנה הצטרף לאוניברסידד דה צ'ילה, שם מיעט לשחק. קבוצתו האחרונה בקריירה הייתה אסטודיאנטס לה פלאטה מארגנטינה, בה הספיק להשתתף בשני משחקים לפני שנאלץ לפרוש בעקבות פציעה.
אספרייה נעצר ב-19 באפריל 2008 באשמת אחזקת נשק וירי באוויר, ושוחרר בערבות.
נבחרת קולומביה
משחקו הראשון של אספרייה בנבחרת קולומביה היה בניצחון הביתי על נבחרת צ'ילה ב-6 ביוני 1993.
הוא השתתף באולימפיאדת 1992 בברצלונה, אך הפגין יכולת חלשה. קולומביה הודחה כבר בתום שלב הבתים לאחר שני הפסדים ותיקו. אספרייה השתתף גם בקופה אמריקה 1993 שנערכה ימים אחדים לאחר האולימפיאדה, אך לא הצליח להתבלט בטורניר שבו סיימה קולומביה במקום השלישי.
הוא השתתף גם בקופה אמריקה 1995, והבקיע שני שערים, אחד מביניהם בניצחון 4 - 1 על נבחרת ארצות הברית במשחק על המקום השלישי.
אחת התקופות הטובות בקריירה שלו בנבחרת הייתה במשחקי מוקדמות מונדיאל 1998, שבהם הבקיע שישה שערים בשמונה משחקים בסיבוב הראשון, ושער אחד נוסף בסיבוב השני. שערים אלה סייעו לקולומביה להעפיל למונדיאל שלישי ברציפות. הוא החלים בזמן מפציעה שספג בזמן משחק במדי ניוקאסל יונייטד, והיה כשיר לטורניר. גם בטורניר זה תלו ציפיות רבות בקולומביה, אך היא הפסידה במשחק הפתיחה לנבחרת רומניה כאשר אספרייה מוחלף בסיום המשחק על ידי המאמן הרנן דריו גומז. הוא מתח ביקורת קשה על שיטותיו של גומז, ובתגובה סולק מהנבחרת והוחזר לקולומביה לפני שני המשחקים הנותרים. קולומביה הודחה גם הפעם בתום שלב הבתים, ואספרייה הודיע על פרישתו ממנה.
אספרייה חזר לנבחרת לפני טורניר גביע הזהב של CONCACAF, בו הוביל אותה למשחק הגמר שבו הפסידה לנבחרת קנדה. הוא הודיע על פרישה נוספת, אך חזר לשחק בסיבוב המוקדמות השני של מונדיאל 2002. קולומביה כשלה בניסיונה להעפיל למונדיאל, ובמשחקו האחרון בניצחון 4 - 0 על נבחרת פרגוואי הוא הבקיע שער.
חיים אישיים
אספרייה נשוי לקטלינה ומתגורר עמה בקולומביה. יש לו ילד מנישואים קודמים. כמו כן, הוא מאמן כדורגלנים צעירים בבית ספר לכדורגל שהקים.
ג'יימס פנר
ג'יימס פנר (באנגלית: James Fenner; 22 בינואר 1771 - 17 באפריל 1846) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כסנאטור וכמושל ה-7, ה-11 וה-17 של רוד איילנד (בשלוש כהונות שונות). הוא היה בנו של ארתור פנר, המושל הרביעי של רוד איילנד. ג'יימס פנר כיהן כ-4,749 ימים (כ-11 שנים) בתפקיד והוא המושל ה-21 באורך כהונתו בתולדות ארצות הברית.
פנר נולד בפרובידנס שבמושבת רוד איילנד. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת בראון ב-1789, והתחתן עם שרה וויפל ג'נקס ב-17 בנובמבר 1792. לזג נולדו ארבעה ילדים. הוא כיהן כסנאטור בשנים 1805–1807, ועזב את תפקידו על מנת להתמודד לתפקיד המושלות. זאת כשנתיים לאחר שאביו מת בתפקיד זה. פנר כיהן כמושל בשנים 1807 עד 1811, מ-1824 עד 1831, ומ-1843 עד 1845. פנר נבחר לשתי הקדנציות הראשונות שלו כדמוקרטי-רפובליקאי וכחבר במפלגת החוק והסדר של רוד איילנד בכהונתו השלישית. בכהונתו האחרונה, פנר היה המושל הראשון שכיהן תחת חוקת רוד איילנד שאומצה ב-1842. פנר מת באחוזתו "What Cheer" ב-1846, ונקבר בשטח הקבורה הצפוני בפרובידנס.
Northern Star
Northern Star (בעברית: כוכב צפוני) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הבריטית מלאני סי. אלבום הבכורה יצא לאור על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס, ב-18 באוקטובר 1999. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים כשהבולט מביניהם הוא הלהיט "Never Be the Same Again".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הרביעי במצעד האלבומים הבריטי.
רקע
בעקבות צאת אלבומה של מדונה Ray of Light, גייסו מלני וצוותה כמה מהמפיקים אשר עבדו על האלבום ביניהם ויליאם אורביט, קרייג אמסטרונג וריק נובלס. מלני הייתה שותפה לכתיבת כל השירים באלבום עם מספר כותבים ביניהם ריק נובלס ודייב מונדיי.
האלבום מכיל מספר של ז'אנרים שונים כאשר העיקרי ביניהם הוא פופ לצד אלמנטים של רוק, מוזיקה אלקטרונית, דאנס, טראנס, טכנו-רוק ו-R&B. בנוסף האלבום גם היה מושפע מהמוזיקה של להקתה ספייס גירלז.
הצלחה מסחרית
מבחינה מסחרית האלבום זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-1 בשוודיה ונכנס לעשירייה הפותחת בעוד מספר מדינות נוספות באירופה. בבריטניה האלבום זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום ה-4 במדינה ומכר קרוב ל-900 אלף עותקים מה שהעניק לו מעמד פלטינה כפולה.
עם מכירות של קרוב ל-4 מיליון עותקים בכל העולם זה הפך לאלבום הנמכר ביותר על ידי כל אחת מחברות הספייס גירלז בנפרד. באוגוסט 2001 האלבום יצא לאור מחדש עם גרסאות רמיקס לשירים "Never Be the Same Again" ו-"I Turn to You" לאור הצלחתם.
מפרץ סן מיגל
מפרץ סן מיגל (בספרדית: Golfo de San Miguel) הוא מפרץ באוקיינוס השקט, בחופה הדרומי של פנמה. הנהרות העיקריים הנשפכים אל המפרץ הם נהר טווירה ונהר צ'אקונאק.
רן שחור
רן שחור (נולד ב-4 באוגוסט 1957) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, שירת כמפקד מערך המבצעים המיוחדים, מפקד היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין ומפקד סיירת מטכ"ל בשנים 1989–1991.
קורות חייו
רן שחור נולד וגדל בקיבוץ גן שמואל בנם של מרדכי ולושיה. אביו נפטר כשרן היה בן 14. שחור היה חבר בתנועת השומר הצעיר ועשה שנת שירות. לפני גיוסו שיחק כדורסל בקבוצת הפועל גן שמואל כשהקבוצה שיחקה בליגה הראשונה בעונת 76–1975.
שירותו בצה"ל
שחור התגייס לצה"ל בשנת 1975 והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה וכן הכשרה כמפקד כיתה. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר ולאחר סיומו התמנה למפקד צוות ביחידה, אז תחת פיקודו של עוזי דיין. בדצמבר 1988 השתתף במבצע בן בליעל לחטיפתו של ג'וואד קצפי מדרום לבנון. במהלך השנים התקדם בתפקידיו ביחידה, היה סגנו של עמר בר-לב וב-1989 החליף את משה יעלון בפיקוד על הסיירת. בתקופה זו התגורר בקיבוץ ניר אליהו.. הפעולה המפורסמת ביותר שהתבצעה בזמן כהונתו של שחור הייתה מבצע עלם חמודות, חטיפתו של שייח' עובייד, ממנהיגי החזבאללה בדרום לבנון, ביולי 1989.
לאחר שעזב את היחידה יצא ללימודים ולאחר שסיים תואר שני במנהל עסקים, בבית הספר למוסמכים במנהל עסקים ע"ש ליאון רקנאטי באוניברסיטת תל אביב, חזר לצבא, קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת הנגב, חטיבת חי"ר במילואים. היה עוזרו של יעקב עמידרור כשזה היה מזכיר צבאי לשר הביטחון יצחק מרדכי, וזכה לדרגת תת-אלוף אישית מהרמטכ"ל שאול מופז. שימש מפקד היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין ומפקד מערך המבצעים המיוחדים. לאחר שלא מונה למזכיר הצבאי של ראש הממשלה בעקבות חילופי השלטון, עזב את הצבא.
לאחר שחרורו מצה"ל
לאחר שהשתחרר מצה"ל התמנה לשותף-מנהל בקרן הון סיכון סטאר ומאז ממלא תפקידי ניהול בחברות היי-טק. בין השאר כיהן כדירקטור בחברות אזימוט טכנולוגיות ואיזיצ'יפ. הוא מייסד ומנכ"ל חברת Focal Energy, המשקיעה בונה ומנהלת תחנות כוח ירוקות בהודו.
שחור בעל תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב וחבר לשכת עורכי הדין בישראל. הוא משמש מרצה אורח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בנושא ניהול סיכונים. הוא עומד בהתנדבות בראש עמותת גאלו"פ העוסקת בטיפול באוכלוסיות עם צרכים מיוחדים ונוער בסיכון בעזרת רכיבה טיפולית, וכן בראש עמותת בוגרי סיירת מטכ"ל.
אחיו הוא תא"ל (מיל') גבי שחור, שהיה מפקד בסיס חיל האוויר בפלמחים.
טיים (מגזין)
טיים (באנגלית: Time, נכתב TIME) הוא שבועון אמריקאי, הראשון מסוגו בארצות הברית והנמכר ביותר מסוגו עד היום. שש שנים אחריו קמו שני שבועונים דומים אחרים, ניוזוויק ו-U.S. News & World Report, הדומים לו באופיים, אף כי נטייתו הפוליטית של הראשון היא מעט יותר שמאלית ממנו ואילו האחרון נחשב מעט יותר ימני ממנו. העורך הראשי של טיים מאז 2017 הוא אדוארד פלסנטל. מהדורה אירופית של השבועון מתפרסמת בלונדון (ומתרכזת אף בענייני המזרח התיכון, אפריקה ומאז שנת 2003 - אמריקה הלטינית) ומהדורה אסייתית מתפרסמת בהונג קונג.
היסטוריה
המהדורה הראשונה של "טיים" פורסמה ב-3 במרץ 1923, ועל כריכתה הופיע דיוקנו של ג'וזף ג. קאנון, יו"ר בית הנבחרים של ארצות הברית. מייסדי הטיים היו בריטון האדן והנרי לוס, שניהם בוגרי אוניברסיטת ייל, שם רכשו ניסיון בעריכת עיתון האוניברסיטה. האדן מת בשנת 1929, ולוס הפך לדמות הדומיננטית בעיתון ולדמות מפתח בהיסטוריה העיתונאית של המאה ה-20. האדן, שהיה יותר חופשי בגישתו העיתונאית, וראה בעיתון כלי לבידור בנוסף להיותו כתב עת של חדשות, ייסד את האופן שבו מסקר טיים גם חדשות קלות מתחום הבידור והתרבות הפופולרית.
סגנון
לטיים היה תמיד סגנון ייחודי וניתן לזיהוי. בשנת 1938 כתב הפובליציסט וולטר גיבס את הפרודיה הידועה על סגנון זה: "לאחור נכתבו המשפטים עד שהסתובב המוח... היכן יסתיים כל זה יודע רק האל". עם זאת, לעומת הימים הראשונים של העיתון שבהם התאפיין סגנונו במשפטים מורכבים בעלי תחביר הפוך, ודימויים כ"טייקונים כבדי עיניים" ו"ידידים טובים ומפוארים", בתחילת המאה ה-21 הסגנון הוא קליל יותר, אם כי עדיין שומר על ייחודו.
"טיים" ידוע אף בשל הקו האדום המקיף את כריכת העיתון בצורת מסגרת. רק פעם אחת בהיסטוריה, לאחר פיגועי 11 בספטמבר הוקפה הכריכה במסגרת שחורה לאות אבל, במהדורה שיצאה בארצות הברית.
בעלות
"טיים" הפך לחלק מתאגיד טיים וורנר בשנת 1989 כאשר חברת "וורנר קומיוניקיישנס" ו"טיים בע"מ" התאחדו. משנת 2000 השבועון הוא חלק מ-"AOL טיים וורנר", אשר שבה לשם "טיים וורנר" בשנת 2003.
בנובמבר 2017 רכשה חברת המדיה מרדית את חברת "טיים", שבבעלותה כתב העת "טיים" וכתבי עת נוספים.
בספטמבר 2018 רכשו בני הזוג מארק ולין בניוף את כתב העת "טיים" תמורת 190 מיליון דולר.
מגזין טיים לילדים
בהיותו כתוב על ידי כתבים צעירים, "מגזין טיים לילדים" מהווה כתב עת שמוקדש לילדים ומופץ בעיקר בכיתות בתי ספר. הוא כולל חדשות ומאמרים שונים הקשורים בתרבות פופולרית שעשויה לעניין קוראים אמריקאים צעירים יותר. בכל שנה לקראת סוף שנת הלימודים בארצות הברית מתפרסם פרק המוקדש במיוחד לנושא הסביבה.
איש השנה
השבועון התפרסם במיוחד בכך שבמשך כל שנה הוא בוחר את "איש השנה של המגזין "טיים"" (משנת 2000 שונתה הכותרת מ"איש השנה" ל"אישיות השנה" כאשר המילה "אישיות" (Person) היא נייטרלית מבחינת המגדר). בבחירה זו מביע טיים את דעתו מיהו היחיד או הקבוצה שלהם ההשפעה הגדולה ביותר על החדשות באותה השנה. למרות הכותרת, הנבחר אינו תמיד אנושי. גם רעיונות ומכונות זכו בתואר. אלברט איינשטיין נבחר ל"איש המאה" במהדורה האחרונה של שנת 1999.
החל מ-1999 מפרסם טיים מדי שנה גם את רשימת 100 המשפיעים ביותר בעולם.
כריס מרטין
כריסטופר אנטוני ג'ון "כריס" מרטין (באנגלית: Christopher Anthony John "Chris" Martin; נולד ב-2 במרץ 1977) הוא זמר-יוצר ומוזיקאי אנגלי, המשמש סולן, פסנתרן וגיטריסט משנה בלהקת הרוק קולדפליי.
ראשית חייו
מרטין נולד וגדל באקסטר, במחוז דבון שבאנגליה. הוא הבן הבכור מתוך חמישה אחים. אביו, אנטוני מרטין, הוא רואה חשבון בדימוס, ואמו, אליסון מרטין, היא מורה למוזיקה. מרטין החל את השכלתו בבית הספר "הילטון", שמטרתו להכין תלמידים ללימודים באוניברסיטאות היוקרתיות, ומשם עבר לבית הספר "קתדרלת אקסטר". בבית הספר הנ"ל הקים מרטין את להקתו הראשונה, "The Rocking Honkies" (אין לשם פירוש מדויק), יחד עם ניק רפטון ואיאן גרונואו. לאחר "קתדרלת אקסטר", מרטין עבר לבית הספר "שרבורן", בית ספר פרטי לבנים במחוז דורסט שבמערב אנגליה. בשרבורן מרטין פגש את פיל הארווי, מנהל העתיד של להקת קולדפליי. מרטין המשיך את לימודיו בקולג' האוניברסיטאי של לונדון והתגורר במגורי הסטודנטים, שם קרא מחקרים על העולם העתיק, וסיים בהצטיינות בכיתה ללימודי יוונית ולטינית. באוניברסיטה מרטין פגש את חבריו העתידיים ללהקה, ג'ון באקלנד, גאי ברימן, וויל צ'מפיון.
קולדפליי
בעת לימודיו בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, מרטין פגש את ג'וני באקלנד, ויל צ'מפיון וגיא ברימן. בינואר 1998, הם יסדו את להקת הרוק קולדפליי. הלהקה התפרסמה ברמה עולמית לאחר אלבום הבכורה שלה, Parachutes (מצנחים), בשנת 2000. עד היום הלהקה הוציאה לאור מספר אלבומים ומיני-אלבומים נוספים.
קריירת סולו
כאמן סולו, מרטין כתב שירים למספר להקות, ביניהן Embrace (השיר "Gravity"), והזמרת ג'מליה ("See It in a Boy's Eyes", שנכתב יחד עם המפיק של קולדפליי, ריק סימפסון). בנוסף, מרטין שיתף פעולה עם רון סקסמית', Faultline, פרויקט The Streets, ואיאן מק'קולוך. מרטין השתתף בהפקת השיר "Do They Know It's Christmas?" עם להקת באנד אייד, בסוף 2004. בשנת 2005, מרטין חבר לזמרת נלי פורטדו בשיר "All Good Things - Come to an End" ("כל הדברים הטובים - באים לסופם"), לטובת אלבומה של פורטדו, Loose, שיצא שנה לאחר מכן. הופצה שמועה לגבי היותם זוג לאחר שהופיעו יחד בפסטיבל גלסטונברי ב-2002. פורטדו התלוצצה על הסיטואציה, ואמרה ש"כן, הוא חבר שלי - הוא פשוט עדיין לא יודע את זה."<BR> משיכתו של מרטין להיפ-הופ נחשפה באמצע שנת 2006, כששיתף פעולה עם הראפר ג'יי זי לטובת אלבום הקאמבק של הראפר, Kingdom Come, לאחר שנפגשו מוקדם יותר באותה השנה. מרטין שילב מספר אקורדים יחד לשיר שידוע כ"Beach Chair", ושלח אותם לג'יי זי, שגייס את עזרתו של מפיק ההיפ-הופ ד"ר דרה, לעריכת השיר (בניגוד לשמועות לא נכונות, שהמפיק של קולדפליי, ריק סימפסון, עשה זאת). השיר בוצע בהופעה חייה על ידי השניים ב-27 בספטמבר 2006, כחלק מסיבוב ההופעות של ג'יי זי באירופה, באולם המופעים אלברט הול. בשנת 2007, מרטין הופיע בקטע הנקרא "Part of the Plan", שפורסם כחלק מאלבום הסולו של האמן סויז ביטס, "One Man Band Man". מרטין עבד כזמר סולו עם קניה וסט, והשניים חלקו ג'אם סשן מאולתר בשנת 2006, בקונצרט שנערך באולפני אבי רוד. במסגרת העבודה של השניים, מרטין הופיע בפזמון של השיר "Homecoming", מתוך אלבומו של וסט, Graduation.
השפעה
מרטין וקולדפליי כנראה הושפעו בצורה החזקה ביותר מלהקת הרוק הסקוטית טראוויס, היות שמרטין אף ציין שהלהקה היא הסיבה שקולדפליי הוקמה. U2 הפכו גם הם למקור השפעה פוליטי ומוזיקלי על מרטין, כפי שצוין בקטע שכתב על הלהקה למגזין הרולינג סטון, בפרויקט "100 האומנים הטובים ביותר בכל הזמנים", "אני קונה כרטיסי טיסה לאירלנד בסופי שבוע ומבלה בקדמת הבמה שלהם, אבל U2 היא הלהקה היחידה שאני יודע בעל-פה את כל רשימת השירים שלה. את השיר הראשון באלבום The Unforgettable Fire, ששמו "A Sort of Homecoming", אני יודע קדימה ואחורה - הוא כל כך מלהיב, נפלא, ויפה. זה אחד מהשירים הראשונים שניגנתי לבני שטרם נולד." מרטין מאוד מפורסם באהבתו ללהקה הנורווגית א-הא, המנגנת בעיקר גל חדש וסינת'פופ. בשנת 2005 הוא סיפר בראיון: "מצאתי את עצמי באמסטרדם באחד הימים, והקשבתי לשיר הראשון של א-הא, מה שגרם לי להיזכר כמה אהבתי את הלהקה הזו. השיר מציג מילים מדהימות. כולם שואלים מה המקור להשראה שלנו, מה ניסינו לקחת מלהקות אחרות, ולמה הקשבנו בצעירותנו - הלהקה הראשונה שאי פעם אהבתי היא א-הא." בנוסף, מרטין הופיע בהזדמנות אחרת יחד עם מייגן פורוהולמן, גיטריסט הלהקה. מרטין ידוע כמעריץ של להקות כמו להקת הרוק ממנצ'סטר אואזיס, להקת הפופ האירית וסטלייף, הלהקה הבריטית רדיוהד, להקת הבנות הבריטית Girls Aloud, ולהקת טייק ד'את, ולהקת האינדי רוק הקנדית ארקייד פייר. זמרי סולו שמרטין מעריץ כוללים את ליאונה לואיס, נואל גלאגר, וקיילי מינוג, שאיתה ביצעה הלהקה גם סינגל בשם Lhuna.<BR> קולדפליי ביצעו את השיר של אר.אי.אם., "Nightswimming", יחד עם מייקל סטייפ בפסטיבל "Austin City Limits". בהופעה, מרטין הציג את "Nightswimming" כ"שיר הטוב ביותר שנכתב אי פעם".
מעורבויות בתחומים נוספים
מרטין וגיטריסט קולדפליי ג'וני באקלנד, הופיעו הופעת קמאו בסרט Shaun of the Dead, כתומכים בארגון צדקה דמיוני בשם "ZombiAid". מרטין הופיע הופעת קמאו שנייה בסרט בתור זומבי. בשנת 2006 מרטין שיחק בתפקיד קמאו נוסף בסדרה מבית היוצר של ריקי ג'רווייס וסטפן מרצ'נט, Extras ("ניצבים"), בעונה השנייה, פרק ארבע. מרטין הופיע גם בקרדיטים הסוגרים של הסרט ברונו בשנת 2009, יחד עם בונו, סטינג, סלאש, סנופ דוג ואלטון ג'ון. מרטין ניגן הופעה חד פעמית עם להקת "Sid James Experience".<BR> מרטין מבליט במיוחד את דעותיו על סחר הוגן, והשתתף יחד עם קולדפליי בקמפיין של אוקספם, בשם "הפכו את הסחר להוגן". במסגרת הקמפיין מרטין נסע לגאנה והאיטי כדי לפגוש חקלאים ולצפות בתוצאות של סחר לא הוגן. בהופעות הוא מציג בדרך כלל מספר וריאציות של "Make Trade Fair"/"MTF", או סימן השוויון, שמופיע בדרך כלל על גב כף ידו השמאלית. לרוב ניתן לראות את הכתובת "MTF" כתובה על הפסנתר שלו.<BR> הוא היה מתנגד קולני של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש והמלחמה בעיראק. מרטין היה תומך נלהב של מנהיג המפלגה הדמוקרטית ג'ון קרי, כפי שנראה בניאום התודה שלו בטקס פרסי גראמי של שנת 2004, כשהסינגל "Clocks" זכה. מרטין תמך גם במתמודד לנשיאות של המפלגה הדמוקרטית בשנת 2008, והפגין את תמיכתו בברק אובמה בסופו של השיר "Yellow" ב-25 באוקטובר 2008, בפרק של סאטרדיי נייט לייב.<BR> בזמן סיבוב הופעות באוסטרליה במרץ 2009, מרטין וחברי קולדפליי הופיעו בפתיחתו של נשף הצדקה "Sound Relief" במגרש הקריקט של סידני, לטובת שיקום המדינות ויקטוריה וקווינסלנד משריפות והצפות שהתרחשו בהן.
מרטין תומך אישית בגן בוסתן אברהם ביפו שהוא גן ילדים יהודי-ערבי מעורב דו-שפתי שבו הילדים לומדים על תרבויות ודתות ומציינים את חגיהן. מרטין מגיע לישראל לביקורים פרטיים תקופתיים בגן, לאחרונה ב-2019.
חייו האישיים
מרטין פגש את השחקנית גווינת' פאלטרו בשנת 2002 במאחורי הקלעים בהופעתם של קולדפליי, לאחר מותו של אביה, ברוס פאלטרו. הזוג נישא שנה לאחר מכן, ב-5 בדצמבר 2003. בתם, אפל בלית' אליסון מרטין, נולדה ב-14 במאי 2004, בלונדון. בנם השני, מוזס ברוס אנטוני מרטין, נולד ב-8 באפריל 2006, בעיר ניו יורק. סיימון פג, וחברו של מרטין ללהקה ג'ון באקלנד הם הסנדקים של אפל. מרטין ופג הם ידידים וותיקים מאז שנפגשו בשנת 2001, כשמרטין הופיע באחד מסרטיו של פג, "Shaun of the Dead". <BR> מרטין אינו מעשן או שותה אלכוהול.<BR> בשנת 2005, מגזין הרולינג סטון פרסם ריאיון עם מרטין, בוא הוא מציג את עמדותיו הדתיות: "אני בהחלט מאמין באלוהים. איך אפשר להסתכל על הכל ולא להיות נדהם מהנסים שבכך?" באותו הראיון הוא דיבר על תקופה בה היו לו שאלות רוחניות רבות: "עברתי שינוי גדול מאוד, בערך מגיל שש-עשרה עד עשרים ושתיים, בקבלת האלוהים, דת, אמונה, שיפוט, הכל הפך למאוד מבולבל." מכל מקום, בראיון בשנת 2008 הוא סיפר: "אני תמיד מנסה להבין עוד לגבי הדמות הזאת. אני לא יודע אם זה אללה או ישו או מוחמד או זאוס. אבל אני אלך על זאוס."<BR> לאחר הראיון הנ"ל, הוא פרסם הודעה שמגדירה אותו כ"כלתאיסט" (Alltheist), מילה שהמציא שמשמעותה שהוא מאמין "בכל דבר".
במרץ 2014 הודיעו מרטין ופאלטרו על פרידה. ב-2016 הם התגרשו באופן רשמי.
באוגוסט 2014 נראה מרטין שהוא בראשיתו של קשר זוגי עם השחקנית ג'ניפר לורנס. ביוני 2015 הודיע הזוג על פרידתם.
בזוגיות עם השחקנית והדוגמנית דקוטה ג'ונסון מאוקטובר 2017.
דיסקוגרפיית סולו
עיינו בערך קולדפליי בשביל לראות את עבודתו עם הלהקה.
חיים ברזיס (מנהיג ציוני)
חיים ברזיס למד יהדות מאביו, יהודה אריה ברזיס, שהיה רב בפלוישט, רומניה ובסיוע כספי של יהדות פלוישט, שם כיהן אביו כרב, המשיך לימודי תאולוגיה ופילוסופיה בבית המדרש הרבני של צרפת, בפריז, שם השיג את תואר הדוקטור בפילוסופיה ובתאולוגיה. ב-1908, כשאביו נפטר, ראשי קהילת אביו יצרו איתו קשר, כדי לשכור אותו במקום אביו, בתנאי שיסיים את לימודיו. ב-11 ביוני 1911, לאחר סיום לימודיו, התחיל לכהן כרב של פלוישט.
במהלך כהונתו כרב ראשי של פלוישט ברזיס כיהן גם כחבר בוועדות קהילתיות שונות, כולל ועד בתי הספר, קידם את לימודי העברית ויזם את ארגון הנוער היהודי ציוני "בני עזרא". הוא גם פרסם מאמרים רבים בעיתונות היהודית. הרב הראשי של יהדות רומניה, יעקב יצחק נימירובר, ביטא את הערכתו לרב ברזיס בכך שכינה אותו "סופר רב".
לאחר 11 שנות כהונה בפלוישט עבר ברזיס לבוקרשט, שם התמנה למנהל קרן קיימת לישראל.
ריקוד גשם
ריקוד גשם הוא מחול טקסי המבוצע במטרה לזמן גשם ולהבטיח את הצלחת היבולים.
גרסאות שונות של ריקוד הגשם מצויות בתרבויות רבות, ממצרים העתיקה ועד שבטי האינדיאנים שבארצות הברית. ניתן היה עדיין לחזות בהם במאה ה-20 במקומות שונים בחבל הבלקן בפולחן הידוע כפפרודה (ברומניה) או פרפרונה (אצל העמים הסלאבים). ברחבי אפריקה, שבה טקסים אלה היו מקובלים, ישנם מספר אתרים שבהם התגלו ציורי סלע המתארים טקסים וריקודים להורדת גשם. עם אלה נמנים לדוגמה אתרי הסלע בקונדואה שבטנזניה ובצ'ונגוני במלאווי.
ילידי שבט הצ'רוקי, שבט אינדיאנים השוכן בדרום מזרח ארצות הברית, כולל בהרי האפלצ'ים, נהגו לבצע ריקודי גשם במטרה ליזום הורדת ממטרים ולגרש את הרוחות הרעות מכדור הארץ. על פי אגדות השבט, הגשם היורד כתוצאה מריקוד זה מכיל את הרוחות של מנהיגים קודמים של השבט, אשר, כאשר הם יורדים לארץ יחד עם הגשם, נלחמים ברוחות הרעות במישור המעבר שבין המציאות לעולם הרוחות. הצ'רוקי גם מאמינים כי ריקודי גשם מורכבים במיוחד יכולים לעורר את המשתתפים, כמו גם את הצופים, להשתתף בפעולות בעלות אופי פולחני קיצוני.
בספרה "הקצב של אדומי העור: בשיר, בריקוד ובקישוט" (The Rhythm of the Redman : in Song, Dance and Decoration) משנת 1930 מתארת ג'וליה בטרי (Julia M. Butree אשתו של ארנסט תומפסון סטון) בין שאר הריקודים של האינדיאנים את "ריקוד הגשם של הזוני".
נוצות ואבני טורקיז היו קישוטים מקובלים בזמן הטקס וסימנו את הרוח והגשם בהקבלה. מסורות רבות של ריקוד הגשם עברו מפה לאוזן במהלך ההיסטוריה.
שבטי אינדיאנים מסוימים כדוגמת האוסאג' (Osage) והקופאו (Quapaw) ששכנו במדינות מיזורי וארקנסו של ימינו (בחלקו המערבי של מרכז ארצות הברית) ידעו לזהות דפוסים של מזג אוויר והיו נוהגים להציע למתיישבים הלבנים לבצע עבורם ריקוד גשם בתמורה לחפצי מסחר.
שאוגואן
שָׁאוֹגְוָאן (בסינית מפושטת: 韶关; בסינית מסורתית: 肇慶; בפין-יין: Sháoguān; מילולית: "מעבר יפה") היא נציבות עירונית במחוז גואנגדונג שבדרום הרפובליקה העממית של סין. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 2,855,131 תושבים, מתוכם 1,028,460 בשטח האורבני.
היסטוריה
בשאוגואן ליד העיירה מאבה נמצאו שרידים המעידים על התיישבות האדם (המכונה אדם מאבה) בתקופה שלפני 100,000 שנים. לעיר שאוגואן עצמה יש היסטוריה בת 2100 שנים, מאז הוכרז על השטח הכולל כיום את העיר שאוגואן כנפת צ'וג'יאנג בשנת 111 לפנה"ס, בתקופת שושלת האן. בשנת 265 לספירה כונה האזור הצפוני של גואנגדונג שכלל את שאוגואן בשם מחוז שישינג. בשנת 589 שונה שם האזור לשאוג'ואו על שם רכס ההרים הסמוך. השם שאוג'ואו נשמר כשם הנפה והעיר במשך מאות שנים אחר־כך. בתקופת שושלת האן היה האזור מקור חשוב למוצרי חקלאות ועמדת מפתח צבאית. בתקופות שושלת טאנג ושושלת סונג היה האזור מרכז מטלורגי חשוב, ובתקופת שושלת מינג ושושלת צ'ינג היה זה מרכז לגביית מיסים ומרכז מסחר משגשג. במלחמת העולם השנייה הייתה העיר בירת מחוז גואנגדונג תחת הכיבוש היפני (1938–1945). בשנות ה-50 וה-60 הואץ התיעוש עם פיתוחן של תעשיות מטלורגיות.
בדצמבר 2005 ארעה דליפה חמורה ממפעל האבץ בשאוגואן, כאשר לנהר הצפון העובר בשאוגואן והמשמש מקור למי שתייה, נשפכו מים מזוהמים בכמות גדולה של קדמיום. אספקת המים לעיר נותקה, והמים הגיעו במשך כמה ימים במכליות. הכבשן לייצור אבץ, השלישי בגודלו בסין, נסגר למשך חודש.
ביולי 2006 הוצפה העיר כשהמים הגיעו בחלק מהמקרים עד הקומה השלישית של בניינים רבים. שני בתי החולים של העיר הוצפו. בשני בתי סוהר שהוצפו היו הרוגים רבים. מעריכים כי יותר מ-200 איש נספו בשיטפון.
גאוגרפיה
שאוגואן נמצאת בין קווי האורך '112°50 - '114°45 מזרח לקווי הרוחב '23°5 - '25°31 צפון. היא משתרעת על פני 18,413 קמ"ר בקצה הצפוני של מחוז גואנגדונג, היא גובלת בבירת המחוז גואנגג'ואו וב מדרום, מדרום-מערב עם, מדרום-מזרח עם ומצפון עם מחוזות חונאן וג'יאנגשי. רוב שטח הנציבות הוא הררי, כשנחלים ונהרות רבים חוצים אותה. העיר שנתנה את שמה לנפה בנויה על חצי אי שנוצר ממפגש הנהרות ווּ הזורם מכיוון צפון מערב וז'ן הזורם מצפון מזרח. הנהר שנוצר מאיחוד הנהרות, נהר הצפון (ביי ג'יאנג), זורם דרומה לגואנגג'ואו ונשפך בסופו של דבר לנהר הפנינה. גובה פני שלושת הנהרות נשמר על ידי סכר שהוקם על נהר הצפון 12 קילומטרים דרומית לעיר. בתחומי העיר נבנו שבעה גשרים החוצים את שלושת הנהרות.
אקלים העיר הוא סובטרופי גשום נוח, ויש הבחנה ברורה בין ארבע העונות. כמות המשקעים השנתית היא 1,910 מ"מ והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 20.7° מעלות צלזיוס. בחורף יורד שלג בהרים שמצפון לשאוגואן.
חקלאות
מזג האוויר הנוח - כמות המשקעים הגדולה מצד אחד וכמות ימי השמש הרבים מצד שני - מאפשרים חקלאות אינטנסיבית. מוצרי החקלאות העיקריים הם אורז, ירקות (גם מחוץ לעונה), קנה סוכר, בוטנים, טבק, פירות, תה, פרחים, צמחי נוי פקעות טוואי המשי וברווזים. הממשל בשואוגואן מעודד משקיעים זרים ליצור ערך מוסף על ידי השקעה בגידולים חקלאיים ועיבודם.
יערנות
12,700,000 דונם משטח שאוגואן מכוסים ביערות. היערות הם מקור עשיר לבעלי חיים וצמחים וידועים לכן כמאגר הגנים של דרום סין. מוצרי היער העיקריים כוללים עץ, חזרן, שרף, גינקגו, קליפת עץ ה-encomia (המשמשת ברפואה הסינית המסורתית), פטריות מאכל, ואגוזים.
מחצבים ותעשייה
אזור שאוגואן עשיר במחצבים והוא מכונה "בירת המתכות (שאינן כוללות ברזל) של סין". בנפה מצויים 49 מחצבים שונים ו-218 אתרי כרייה. המחצבים כוללים פחם, עופרת, אבץ, נחושת, כספית, טונגסטן, אנטימון, ביסמוט, ויסודות נדירים אחרים, סלעים למלט וגרניט.
העיר היא מרכז התעשייה הכבדה של גואנגדונג בעיקר בתחומי המטלורגיה והאנרגיה. מוצרי התעשייה העיקריים הם ברזל ופלדה, חשמל, פחם, מלט, מכונות, מזון וטקסטיל. מועצת העיר מעודדת השקעות חוץ ובשנים האחרונות הושקעו בנפה כ-200 מיליון דולר מדי שנה. נכון ל-2006 יש יותר מאלף חברות בשאוגואן שהושקע בהן הון זר.
תיירות
העיר נקייה, קלה לגישה, האוויר בה נקי, יש בה שירותים טובים לתיירים ובקרבתה יש כמה אתרי תיירות בולטים. בעיר טיילת מוצלת באורך של כ-20 ק"מ שנבנתה לאורך הנהרות שעיצבו את הטופוגרפיה של העיר. אתרי התיירות המרכזיים הם:
הרלי-דייווידסון
הרלי-דייווידסון (באנגלית: Harley-Davidson, Inc.) היא חברה אמריקאית לייצור אופנועים. החברה הוקמה ב-1903 על ידי ויליאם הרלי והאחים דייווידסון (ארתור, וולטר, ויליאם). מאז אמצע המאה ה-20 זהו יצרן האופנועים הגדול בארצות הברית.
החל מסוף המאה ה-20 משתייכים אופנועי הרלי-דייווידסון ("הרלי" בקיצור) לקבוצות מצומצמות בלבד בעולם האופנועים. החברה מייצרת בעיקר אופנועים מטיפוס קרוזר (Cruiser) וצ'ופר (Chopper) המכונה לעיתים קאסטום (Custom) על שם השיטה שבה נהגו רוכבים לבנות אופנועים באופן עצמאי על בסיס דגם סטנדרטי של הרלי. כל אופנועי החברה מבוססים על מנועי V2, המקנים לאופנועיה את המראה והצליל הייחודיים, ורשומים כפטנט בלעדי של החברה.
היסטוריה
ויליאם הרלי והאחים דייווידסון ממילווקי סיימו לבנות את האופנוע הראשון שלהם ב-1903 לאחר כשנתיים של פיתוח. היו אלו למעשה אופניים עם מנוע עזר בנפח 116 סמ"ק. הם גילו שהכלי היה חלש מדי מכדי להתמודד עם הדרכים המשופעות בעירם ולכן החלו בפיתוח מנוע סינגל (כלומר חד-בוכנתי) משופר בנפח 405 סמ"ק. האופנוע המשופר היה מוכן ב-1904 עת השתתף במרוץ אופנועים מקומי.
ב-1907 כבר נמכרו כ-150 אופנועים והוצג מנוע חדש בתצורת V2 (כלומר דו-בוכנתי), הדומה מאוד במאפייניו למנועי ההרלי של ימינו: הזווית בין הצילינדרים הייתה של 45 מעלות, והנפח היה 880 סמ"ק. הספק המנוע היה כ-7 כ"ס והאופנוע הגיע למהירות של כ-100 קילומטר לשעה. עד לשנת 1913 אופנועים עם מנוע סינגל עדיין היוו את רוב המכירות, אך הצגת מנוע V2 בעל הספק משופר (אף כי נפחו ירד בהמשך ל-810 סמ"ק) הפכה את ה-V2 לטיפוס המנוע הנפוץ ביותר (ואף הבלעדי) של הרלי. ב-1914 הרלי כבר ייצרה כ-16 אלף אופנועים.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוסיפה הרלי להציג מנועי V חדשים. ב-1920 הוצג מנוע 1,200 סמ"ק וב-1929 מנוע 800 סמ"ק חדש שכונה ראש-שטוח (Flathead). השפל הכלכלי הגדול של שנות ה-30 הביא לירידה דרסטית בקצב הייצור, מייצור של 30,000 כלים בשנה לכ-4000 בלבד, והחברה נאלצה לפנות לתחומי ייצור נוספים של מנועים תעשייתיים ורכבי שירות תלת-גלגליים. המתחרה הגדול של הרלי באותן שנים היה יצרן האופנועים האמריקאי אינדיאן.
לאחר שנות השפל הגדול נותרה החברה אחת משתי יצרניות האופנועים היחידות בארצות הברית בנוסף לאינדיאן. במלחמת העולם השנייה סיפקה הרלי לצבא האמריקאי 90,000 אופנועים בדגמי צבא מיוחדים המבוססים על הדגמים האזרחיים. הצבא האמריקני אף ביקש מהרלי לספק דגמים דומים לאופנועי ב.מ.וו והרלי למעשה העתיקה את המנוע וגל ההינע של מודל ה-R71 של ב.מ.וו.
החל משנות ה-50 חלה דעיכה בעסקי החברה. היא מכרה פחות אופנועים וכמעט ולא השקיעה במחקר ופיתוח. תדמיתה של החברה בקרב הציבור נפגעה כתוצאה מהקישור שנעשה בין אופנועיה לכנופיות האופנוענים של מלאכי הגיהנום. גם סרטי קולנוע של התקופה הנציחו את הקשר הבעייתי בין פשע לאופנועים בכלל והרלי בפרט.
ההתקדמות הטכנולוגית של יצרני האופנועים המתחרים, בהם היצרנים היפניים בסוף שנות ה-60, הותירה את אופנועי הרלי בנחיתות יחסית בביצועים, באמינות ובהתנהגות, והחברה הגיעה עד לסף פשיטת רגל. ב-1969 נקנתה החברה על ידי קונצרן AMF שעסק במגוון תחומים, אך לא באופנועים. בשנים אלו נסמכה החברה על חוקי יבוא שהטילו מכס על אופנועים מתוצרת חוץ. תרבות הקאסטומים בה רוכבים משפרים את אופנועי ההרלי שלהם באופן ייחודי לכל רוכב כבר החלה לפרוח בתקופה זו אך החברה המשיכה לסבול מבעיות כלכליות וחוסר הצלחה.
ב-1981 החליטה קבוצת של 13 משקיעים בראשות וילי דייווידסון, צאצא של הדייווידסונים המקוריים, לרכוש את החברה ב-80 מיליון דולר. כאנשים שהכירו את חוויית הרכיבה מקרוב הם ראו בעצמם בעלי חברה המבינים טוב יותר את צורכי השוק והרוכבים. הם החלו בתוכנית הבראה שניסתה לצמצם מלאי מיותר ושקדו על פיתוח דור חדש של מנוע V שיהיה מודרני ואמין יותר, אך ישמר את הקלאסיות של מנועי העבר. החלטה זו ייצגה את הקו הכללי שבו נקטה החברה. לא עוד ניסיון להתחרות באופנועים המודרניים של המתחרים, אלא חזרה לאופנועים הקלאסיים של החברה אך עם רמת אמינות מודרנית. תהליך הייעול כלל הפסקת ייצור המוצר כולו באופן עצמאי ומעבר לשימוש בחלקים מיובאים. עם זאת, החברה הקפידה לשמור באדיקות על המותג ולחזק את תדמית האופנוע המיוצר באמריקה.
בשנות ה-80 וה-90 הפכה חברת הרלי-דייווידסון ליצרן האופנועים המצליח ביותר בארצות הברית. המכירות שגשגו והחברה עברה מהפסד לרווחים הולכים וגדלים. מנוע האבולושן שהוצג ב-1984 בנפח 1,340 סמ"ק ואחר כך בנפחים קטנים יותר סימל את היציאה מהמשבר. היה זה עדיין מנוע מקורר אוויר בתצורת V של 45 מעלות שהזכיר את מנועי ההרלי הוותיקים תוך עבודה באמינות גבוהה יותר. בתקופה זו הוצגו דגמים רבים שייצגו את ההחלטה האסטרטגית למכור דגמי רטרו בלבד. בין השאר הוצגו דגמי הסופטייל בהם הוסתר המתלה האחורי כך שהגלגל האחורי של האופנוע נראה כאילו היה מחובר באופן קשיח לשילדה. בשנת 1993 חברה הרלי דיווידסון ליצרנית האופנועים הקטנה "ביואל" והחלה עימה בשיתוף פעולה במסגרתו נמכרו מנועי HD לביואל. בשנת 2001 נרכשה ביואל ועברה לבעלות מלאה של הרלי דיווידסון. מגוון דגמי ביואל, המאופיינים בחדשנות רבה, מאופיין ביכולות ספורטיביות מודגשות ואינו מתחרה במגוון אותו מציעה הרלי דיווידסון ללקוחותיה. בשנת 2001 הציגה הרלי משפחה חדשה של אופנועים שכונתה VSRC. המשפחה התבססה על מנוע חדש, הרבולושן, שהיה בעל מאפיינים טכנולוגיים חדישים יחסית שטרם נראו אצל הרלי. האופנוע הראשון שהוצג כונה V-Rod ועשה שימוש במנוע 1,130 סמ"ק בתצורת V של 60 מעלות וקירור מים. השלדה הייתה קשיחה בהרבה מהמקובל אצל הרלי והתנהגות האופנוע נטתה מעט לספורטיביות באופן יחסי. משפחת אופנועים זו כוונה להתחרות בקטגוריית השוק של אופנועי השרירים שהייתה נפוצה בתחילת שנות ה-2000.
באוקטובר 2009, לאחר ירידה של 84 אחוזים בהכנסות החברה, כחלק מהשפעות המשבר הכלכלי העולמי שהחל שנה קודם לכן, הודיעה הרלי-דייווידסון על הפסקת פעילות קו ייצור אופנועי ביואל, ומכרה את מותג האופנועים האיטלקי אם וי אגוסטה, אותו רכשה ב-2008, למשקיע איטלקי.
יאנג ליוויי
ביוגרפיה
ליוויי נכלל ביחידה להכנת טייסי חלל הסינית בשנת 1998. הוא שוגר לחלל בחללית שנג'ואו 5 ממרכז שיגור הלוויינים בגְ'יוֹצְ'וֵ'ן ב-15 באוקטובר 2003 בשעה 01:00 UTC (09:00 שעון מקומי). שמו של הטייקונאוט הראשון נודע לתקשורת רק יום אחד לפני השיגור.
לאחר השיגור ליוויי יצא מיחידת טייסי חלל ומונה לתפקידי ניהול במערכת החלל הסינית.
יאנג ליוויי הוא אומנם האזרח הסיני הראשון בחלל אך הוא לא הסיני (מבחינת המוצא) הראשון בחלל. האסטרונאוט טיילור וואנג (נולד בבייג'ינג והפך לאזרח ארצות הברית ב-1975) טס במעבורת החלל צ'לנג'ר במשימת STS-51-B ב-1985.
רוברט אדוארדס
רוברט אדוארדס (אנגלית: Robert Geoffrey Edwards; 27 בספטמבר 1925 - 10 באפריל 2013) CBE, היה פיזיולוג בריטי וחלוץ בתחום חקר בעיות פוריות האשה והפריה חוץ-גופית. בשיתוף פעולה עם הגינקולוג ד"ר פטריק סְטֶפְּטוֹ (1913-1988) וג'יין פרדי (1978-1985), אדוארדס הביא לפריצת דרך בפתרון בעיות פוריות האשה באמצעות הפריה חוץ-גופית, פריצת דרך שהובילה, ב-25 ביולי 1978, ללידת "תינוקת המבחנה" הראשונה בהיסטוריה, לואיז בראון. בשנת 2010 הוא זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה "על פיתוח הפריה חוץ-גופית".
השכלתו
לאחר שסיים לימודי תיכון במנצ'סטר, אדוארדס שירת בצבא הבריטי. הוא סיים לימודי תואר ראשון בחקלאות באוניברסיטת ויילס בבנגור. מאוחר יותר למד במכון לגנטיקה של חיות באוניברסיטת אדינבורו. הוא סיים לימודי דוקטורט בשנת 1955. בשנת 1963 הצטרף לסגל אוניברסיטת קיימברידג'.
הפריה חוץ-גופית
בשנת 1960 אדוארדס החל חוקר בתחום הפרית בני אדם, הוא המשיך בעבודת מחקר זו אף לאחר שהחל לעבוד באוניברסיטת קיימברידג', תוך שהוא מניח את היסודות להצלחתו המאוחרת בתחום זה. בשנת 1968 הוא הצליח להפרות ביצית בתנאי מעבדה והחל לשתף פעולה עם פטריק סטפטו, גינקולוג מאולדהאם. אדוארדס פיתח קרקע מזון המאפשרת הפריית ביצית ותרבית רקמה עוברית, בעוד סטפטו נעזר בלפרוסקופיה כדי לאסוף ביציות משחלותיהן של מטופלות עם בעיות של אי-פוריות. מחקרם של השניים מיקד אליו גם התנגדות וביקורת.
לידתה של לואיז בראון, בשעה 11:47 ב-25 ביולי 1978, בבית החולים הכללי של אולדהאם, היווה פריצת דרך בהיסטוריה של הרפואה, והפריה חוץ-גופית פתחה דרך טיפולית חדשה לנשים עם בעיות פוריות אשר עד לאותה עת הרפואה לא נתנה להן מענה.
שכלול שיטתם של אדוארדס וסטפטו הביאה לעליה באחוז ההריונות המוצלחים בשיטה זו, ועל פי הערכות, נכון לשנת 2010, כ-4 מיליון ילדים נולדו באמצעות הפריה חוץ-גופית. פריצת דרך זו הביאה בעקבותיה שיטות חדשניות נוספות לטיפולי פוריות, כגון החדרת זרע אל הציטופלזמה של הביצית (באנגלית: Intracytoplasmic sperm injection), איבחון גנטי בעובר טרם השרשה (Preimplantation genetic diagnosis), ומחקר בתאי גזע עובריים. אדוארדס וסטפטו יסדו את בורן הול קליניק (Bourn Hall Clinic), בכפר בורן, בקיימברידג'שייר, כמוסד להמשך מחקרם ולהכשרתם של מומחים בתחום טיפולי ההפריה. לאחר שסטפטו הלך לעולמו, המשיך אדוארדס בעבודתו המדעית והיה עורכם של ירחונים רפואיים.
ראפן שווייצרי
ראפן (בגרמנית: Rappen; בצרפתית: Centime; באיטלקית: Centesimo; ברומאנש: Rap) הוא מטבע שווייצרי שערכו מאית פרנק שווייצרי.
חאסקובו
חָאסְקוֹבוֹ (בבולגרית: Хасково) היא עיר בדרום בולגריה, בירת מחוז חאסקובו, סמוכה לגבולות יוון וטורקיה ושוכנת 203 קילומטרים דרומית מזרחית לבירה סופיה.
היסטוריה
ראשית ההתיישבות האנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת של שבטים תראקים החלה במהלך תקופת הברונזה המאוחרת. במהלך המאה ה-9 נבנתה במקום מצודת דרכים כחלק ממערך מצודות ששימשו להגנת שטחי האימפריה הבולגרית הראשונה. תיעוד כתוב לעיר מצוי בתעודות עותמאניות מהמאה ה-14 המציינות את המקום כנקודת מסחר והארחה על צומת הדרכים בין פלובדיב לאדירנה ומרוסה לים האגאי. במהלך המאה ה-19 הייתה הגירה נרחבת של בולגרים לעיר, כחלק מעידן התחייה הלאומית הבולגרית. בראשית 1878 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית והפכה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין חלק מהמחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה על איחוד בין המחוז לנסיכות הבולגרית ומאז נותרה העיר בחזקת הבולגרים.
כלכלה
בשטח הרשות המקומית קיימת חקלאות מפותחת. הגידולים העיקריים הם חיטה, שעורה, תירס, שבולת שועל, חמניות, תפוחי אדמה, תפוחי עץ וענבים לתעשיית היין. כמו כן מגדלים צאן, בקר וחזירים לתעשיות החלב והבשר. קיימת כוונה להגדיל באופן משמעותי את התוצר המקומי הגולמי מענף התיירות ובכלל זה בנייתם של בתי מלון ובתי הארחה באזור. כמו כן הולך ומוקם מרכז מסחרי ותעשייתי בפאתי העיר, שממוקם בהצטלבות עורקי התחבורה מס' 4 ומס' 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים.
דמוגרפיה
אוכלוסיית חאסקובו מצויה במגמת קיטון בשל שיעור תמותה העולה על ילודה ובשל הגירה שלילית, בעיקר הגירת עבודה. 36% הם בעלי השכלה יסודית, 34% בעלי השכלה תיכונית ו-30% בעלי השכלה על תיכונית. 51.45% מאוכלוסיית חאסקובו הן נשים ו-48.55% הם גברים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי 80.9% הם בולגרים, 11.26% הם טורקים ו-6.13% צוענים.
אקלים
בחאסקובו שורר אקלים ממוזג עם השפעות רבות של אקלים ים תיכוני והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.6oc.
ייסוד הקהילה והתבססותה
תיעוד לקהילה יהודית בעיר קיים מראשית המאה ה-19. ב-1840 נבנה בית הכנסת המרכזי וב-1879, עם סיום המלחמה העות'מאנית-רוסית, נמנו בחאסקובו 250 יהודים. לאחר המלחמה החלה הגירת יהודים מבולגריה לחבל רומליה המזרחית שהיה נתון רשמית עד 1885 תחת שלטון עות'מאני. ב-1900 נכללה הקהילה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בבולגריה ומנתה כ-500 נפשות. ב-29 באוגוסט 1920 יוצגה קהילת חאסקובו בכנס הקהילות היהודיות המאורגנות בממלכת בולגריה שהתקיים בסופיה, על ידי מנחם ניסים גֶרוֹן ראש הקהילה. ב-1920 למדו כל 121 תלמידי הקהילה במערכת החינוך היהודית בעיר, וב-1925 עלה מספרם ל-139. ידע העברית בקרב יהודיה הביא לכינויה של העיר "ארץ ישראל של בולגריה".
הממשלה הבולגרית מימנה 2% מתקציב מערכת החינוך ועיריית חאסקובו 11% נוספים. ב-1927 ירד מספר התלמידים ל-123 והם למדו בארבע כיתות בית ספר יסודי ושתי כיתות גן. ב-1928 אירעה רעידת אדמה חזקה בדרום בולגריה ונגרמו נזקים כבדים גם בעיר חאסקובו ובכלל זה למבני הציבור והמגורים של בני הקהילה.
בחאסקובו נרשמה פעילות ציונית ענפה עוד מראשית המאה ה-20. בבחירות לוועד הקהילה שנערכו ב-1923 וב-1926 ניגשה רשימה אחת ציונית מאוחדת. בבחירות שנערכו ב-1932 זכתה רשימת פשרה של הציונים הכלליים ופועלי ציון ב-150 קולות לעומת 36 קולות למפלגה הקומוניסטית.
מלחמת העולם השנייה והעלייה
בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה קהילת יהודי העיר 1,865 נפשות ורבה של העיר היה דוד בן בסט. על יהודי העיר הוחל החוק להגנת האומה, והגברים בגילאי 20–40 נלקחו לעבודות כפייה. ב-22 בפברואר 1943 חתם אלכסנדר בלב ראש הקומיסריון לענייני יהודים הסכם עם תיאודור דנקר נציג גרמניה הנאצית על שילוח מכסה ראשונית של 20,000 יהודים המצויים בחזקת בולגריה אל מחנות ההשמדה. ב-4 במרץ עצרו חיילים ושוטרים בולגרים את 11,343 יהודי תראקיה ומקדוניה ו-188 יהודי פירוט ובהמשך גירשו אותם אל מחנות ההשמדה. כדי להשלים את המכסה הראשונית הוחלט לגרש 6,365 יהודים מ"בולגריה הישנה". הגירוש נקבע ל-10 במרץ לפנות בוקר, וברישומי משרד הפנים הבולגרי נרשמו 117 יהודים שיועדו לגירוש מחאסקובו. ב-9 במרץ הוטל עוצר על חאסקובו, ושוטרים וחיילים בולגרים פקדו את בתי היהודים והורו להם להכין ערכות לבוש לקראת גירושם. ב-10 במרץ לפנות בוקר נערכה אקציה בעיר. מספר לא ידוע של יהודים נעצרו ורוכזו בחצר בית הספר היהודי שבעיר. בצהרי 10 במרץ הגיעה מסופיה פקודה לביטול הגירוש, ובני הקהילה שוחררו לבתיהם.
בשלהי 1943, במקביל להרעת מצב הגרמנים בחזית הרוסית, התגברה מגמת הצטרפות בני הקהילה היהודית בבולגריה לשורות הפרטיזנים. השלטונות הבולגרים הרבו לבצע מעצרים בקרב יהודי פלובדיב, רוסה וחאסקובו שהיו סמוכות למרכזי פעילותם של הפרטיזנים. חלק מיהודי העיר, ובכלל זה הנהגת הקהילה, גורשו למחנה הריכוז בסומוביט שליד פלבן. כדי לשחרר את העצורים נאלצו פרנסי הקהילה לשלם שוחד רב למשטרה הבולגרית. לאחר מלחמת העולם השנייה מנו בני הקהילה 700 נפשות ורובם עלו למדינת ישראל לאחר הקמתה. ב-28 במאי 1949, בשלהי גל העלייה, ערכה הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה מפקד אוכלוסין, ובחאסקובו נמנו 122 יהודים. ב-2022 התגוררו בחאסקובו 50 יהודים.
קרחון סנט
קרחון סֶנֶט (באנגלית: Sennet Glacier) הוא קרחון הממוקם בין קרחון יאנסי וקרחון מריק, ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
קרחון סנט זורם לכיוון דרום מהר אולדריץ' לתוך קרחון בירד.
היסטוריה
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. בדומה לקרחון בירד, נקרא הקרחון על שם צוללת צי ארצות הברית סנט, אשר שימשה את הצי במבצע קפיצה גבוהה בין השנים 1946–1947, מבצע שבראשו עמד אדמירל ריצ'רד בירד.
עונת 2018/2019 בליגה הלאומית בכדורסל
השבתת הליגה והמאבק לשתי עולות לליגת העל
העונה הסדירה הייתה אמורה להיפתח ב-9 באוקטובר 2018 אך ב-23 בספטמבר החליטה מנהלת הליגה הלאומית להשבית את הליגה, למנוע את פתיחתה ולבטל את השתתפות קבוצות הליגה הלאומית בגביע המדינה בכדורסל עקב החלטת איגוד הכדורסל לדחות את הרחבת ליגת העל ל-14 קבוצות מעונת 2019/20 בשנה נוספת דבר אשר קבע כי ליגת העל תגדל ל-14 קבוצות החל מעונת 2020/21 ולא כפי שסוכם לטענת מנהלת הליגה הלאומית לאחר ששלושה מחזורים לא נערכו הסתיימה השביתה כאשר הוחלט כי יהיו שתי עולות ושתי יורדות מסיום עונת 2019/20 באופן קבוע וכי יוגדלו התקציבים לליגה הלאומית