cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אף יהודי
בספרות ובקולנוע היהודית
בספרות ובקולנוע היהודיים האמריקניים האף היהודי היה מאפיין מכריע - לטוב ולרע - של הזהות היהודית האמריקאית. "האף הוא סמל פיזי של שונות, בהחלט עבור היהודים", כותב מבקר הספרות רוי גולדבלט. אף גדול ליהודים, אף קטן למי שאינו יהודי והמראה התכוף של ניתוח אף, מופיעים כולם בספרות היהודית כמראים "את המשמעות המיוחדת המוצמדת לאף כסימן גורם השונות של היהודים - מבחינה היסטורית, בדפוס, על הבמה ועל המסך", כותב גולדבלט.
ג'ושוע לואי מוס הביא את סרטו של וודי אלן "ישנוני" כדוגמה נוספת לאף היהודי כמרכיב בזהות היהודית האמריקאית. הנוף השנוי במחלוקת של האף היהודי, בדיחות אף חוזרות על עצמן במהלך הסרט. "למשל, בסצנה אחת שני רובוטים עם אפים גדולים להפליא מדברים במבטא יידיש כבד.
אף שאף גדול הוא סימן ליהדות, סופרים יהודים לוקחים אף קטן כאות לגויים. "לא דרך הדיבור של שרה ולא האופן שלה היה של בת ישראל. לפתע נזכרו שהיא לא נראית יהודייה, שיש לה אף קטן, עצמות לחיים גבוהות, שיניים שהיו לבנות באופן מוזר שלא כמו אלו שנמצאו בקרב יהודים", כותב יצחק בשביס זינגר ברומן שלו העבד. "אתה לא יודע מה הבחורה ההיא שישנה לידך? רק תסתכל על האף הזה, 'איזה אף?' אף קטן? "שיקסה ! (אישה לא יהודייה)".
ברניס שרנק מציין כי עמדות היהודים כלפי האף היהודי השתנו משליליות בשנות החמישים לחיוביות כיום.
ז'אן-ז'ורז' קליין
ז'אן-ז'ורז' קליין (Jean-Georges Klein ; נולד ב-27 באוקטובר 1950) הוא שף צרפתי והוא השף והבעלים של מסעדת "ל'ארנסבורג" (L'Arnsbourg), המחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום.
ביוגרפיה
מסעדת "ל'ארנסבורג" נמצאת מזה שלושה דורות בידי משפחת קליין, היא שוכנת בהרי הווז', בצפון-מזרח צרפת, במרחק של 4 ק"מ מהכפר בארנתאל. בסביבות 1900 שימשה המסעדה כפונדק ואכסניה לכורי הפחם וחוטבי העצים שעבדו בסביבה. סבתו, רוז דוננוירת, הסבה את המקום לפונדק. אמו, לילי, הסבה את המקום למסעדת גורמה.
ז'אן-ז'ורז' קליין נולד באינגווילר, צרפת. הוא למד בבית הספר למלונאות בשטרסבורג בשנים 1969-1967 ואפיה אצל לנוטר. עבד בתפקידים שונים במסעדה המשפחתי ל'ארנסבורג בבארנתאל בשנים 1986-1970, החל מ-1987 הוא השף והבעלים. המסעדה זכתה בכוכב ראשון במדריך מישלן האדום ב-1987, היא זכתה בכוכב שני ב-1998 והיא זכתה בכוכב שלישי ב-2002, עליו היא שומרת מאז ועד היום (2011). המסעדה חברה ברשת רלה א שאטו ובצידה יש מלון. קליין מנהל אותם ביחד עם אחותו קתי, מעצבת המסעדה ואחראית על חדר האוכל ורעייתו ניקול.
קליין הוא שף אוטודידקט, שהושפע במיוחד בטכניקות הבישול מפייר גאנייר ופראן אדריה. בישולו הוא חדשני והוא מבוסס במידה רבה על הגסטרונומיה המולקולארית והוא עורך ניסויים יומיומיים בשילובי טעמים חדשים. הוא מגיש תפריטים שונים, בהם תפריט טעימות של 30 מנות קטנות.
במסעדה 60 מקומות ישיבה ובה עובדים 30 אנשים. קליין עובד על פיתוח מנות חדשות עם בצוותא מושיק רוט, השף הישראלי העובד בהולנד.
צ'אנטאוויר
היסטוריה
האזכור הראשון לכפר הוא מ-1462 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1542 נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבש הכפר על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותר בשטח הספר של הממלכה.
בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור באצ'קה נמסר לחזקת הונגריה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך מרכז חקלאי אזורי. לאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לחזקת סרביה.
הקהילה היהודית
חקלאים יהודים התיישבו בכפר ב-1847. מספר שנים לאחר מכן הוקם בית עלמין לקהילה וב-1860 נחנך בית הכנסת. ב-1900 התגוררו בצ'אנטאוויר 186 יהודים שהיוו 2.7 אחוזים מכלל האוכלוסייה. ב-1931 התגוררו בכפר 78 יהודים ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 66 נפשות. תושבי הכפר נרצחו במהלך שואת יהודי הונגריה. מבנה בית הכנסת נהרס ב-1950. נכון ל-2009 עמד בית העלמין על תילו. בית העלמין שכן בשטח מגודר ובמצב תחזוקתי טוב. במקום מצויות היו מצבות שהכיתוב עליהן בעברית, בהונגרית, בגרמנית ובסרבו-קרואטית.
איוואן
איוואן (בקירילית: Иван או Іван) הוא שם פרטי סלאבי, גרסה של השם היווני Iōánnēs (יוהאן) מעברית יוֹחָנָן Yôḥānnān. השם פופולרי ברוסיה, אוקראינה, סרביה, סלובניה, בולגריה, קרואטיה, בלארוס, צפון מקדוניה ומונטנגרו והפך פופולרי יותר במדינות דוברות בשפות רומיות מאז המאה ה-20.
אטימולוגיה
איוואן הוא האיות הלטיני הסלאבי הנפוץ, ואילו האיות הקירילי הוא כפול: בבולגרית, רוסית, מקדונית, סרבית ומונטנגרית הוא Иван, ואילו בבלארוסית ובאוקראינית זה Iван. האיות הסלאבי (או הקירילי העתיק) של הכנסייה העתיקה הוא Їωан.
זהו קרוב משפחה סלאבי לשם הלטיני יוהנס, המקביל לג'ון האנגלי. גרסה הסלאבית זו של מקורה מן הברית החדשה ביווניתἸωάννης ( Iōánnēs) ולא מהלטינית Io (h) annes. השם היווני נגזר בתורו מעברית יוֹחָנָן. השם נגזר בסופו של דבר מהשם העברי המקראי יוחנן. פטרונימיות נפוצות הנגזרות מהשם הן איוואנוביץ' (סרבו-קרואטית), איוואנוב (רוסית ובולגרית) ואיוואנוביץ' (רוסית, משמשת בשם אמצעי), המקבילים ל"בן של איוון".
תפוצה
השם נפוץ בקרב רוסים, אוקראינים, סרבים, בולגרים, קרואטים, בלארוסים, מקדונים, מונטנגרים ובמידה קטנה יותר צ'כים וסלובקים.
איוואן הוא השם הגברי הנפוץ ביותר בבולגריה (נכון לשנת 2013) ובקרואטיה (נכון לשנת 2013). בסרביה זה היה השם הגברי התשיעי הנפוץ ביותר בתקופה 1971–1980; השישי.
בשנים 1981–1990; התשיעשנים ב־1991–200.
זהו אחד השמות הנפוצים ביותר (בין מאה המובילים) בקרואטיה, עם למעלה משלושים אלף שמות שם. השם איוואן היה הפופולרי ביותר בשנים 1930 עד 1940. שנת השיא הייתה 1930 והיה הפחות פופולרי בשנים 2003 עד 2013.
מאז המאה ה-20 הוא הופך פופולרי יותר בעולם דובר הרומאנית: איטלקית (גם הצורה המקורית וגם הגרסה האיטלקית, Ivano), ספרדית (Iván) ופורטוגזית (Ivã לעיתים).
איוואן שימש מדי פעם גם מפלגות שונות במהלך מלחמת העולם השנייה כשם כללי לסובייטים.
צורות
צורות נקבה שלו הם איוואנה (בעיקר בדרום מזרח יוגוסלביה), בעוד איוונקה ואיווה הן צורת הקטנה. צמצומים זכרים דרום-סלאביים (כולל היסטוריים) הם איוואניש, איוואנקו, איוואנצ'ה, ועוד.
קבוע הגזים
קבוע הגזים הוא קבוע פיזיקלי המסומל לרוב באות R. גודלו נקבע אמפירית על ידי מדידות. ערכו של R ביחידות MKS הוא.
משוואת הגז האידיאלי
קבוע הגזים מופיע במשוואת המצב הפשוטה של גז אידיאלי, המשוואה מתארת יחס ישר הקיים בין לחץ הגז לבין הטמפרטורה שלו, ויחס הפוך בין הלחץ לנפח. הקבוע R הוא מקדם היחס במשוואה זו.
משוואת המצב הפשוטה של גז אידיאלי נראית כך:
\ PV = nRT
מצוות קריאה לשלום במלחמה
בשעת מלחמה, מצווה מן התורה לקרוא לשלום אל העיר בטרם ההתקפה אליה. המצווה מחייבת להציע לעיר האויב הסכם כניעה ושעבוד לפני שמתחילים לצור עליה או לכבוש אותה. קיימת מחלוקת אם חיוב זה חל רק במלחמת רשות או גם במלחמת מצווה.
קבוע הגזים
משוואת הגז האידיאלי
כאשר \ Pהוא הלחץ, \ T הטמפרטורה בסולם קלווין, \ Vהנפח, ו-\ nמספר המולים של הגז.
מצוות קריאה לשלום במלחמה
מקור המצווה
מקור המצווה מחומש דברים פרק כ (שבו נאמרו דיני המלחמה) פסוקים :
דיני המצווה
לפני שכובשים מקום חובה לשלוח עליהם הצעת שלום שיהיו לעבדים ולמס, לעבדים הכוונה שהם לא ימרדו בנו ויישארו תחת ממשלתנו, ולמס הכוונה שהם חייבים לשלם כסף למלך כמס וגם חייבים לבוא לעזרתו בבנית מבנים, לפי חלק מהראשונים יש לחייב אותם גם בשבע מצוות בני נוח כדי שלא לעבור על האיסר של כריתת ברית עם עובדי עבודה זרה, ואם הם לא הסכימו לקבל אחד מהדברים האלו מותר להמשיך ולהילחם עליה. אמנם גם אם העיר נמנעה מלקבל את הצעת השלום, אסור להקיף אותה מכל המצדדים מתי שצרים עליה, אלא יש להשאיר צד אחד ריק מחיילים, כדי שכל אלו שאינם מועניינים במלחמה יכול לברוח.
קבוע הגזים
משוואת הגז האידיאלי
מהמשוואה מתחייב כי שיהיו ל־R יחידות של אנרגיה למול למעלה.
מצוות קריאה לשלום במלחמה
דיני המצווה
נחלקו הראשונים האם החובה לקרוא לשלום שייכת גם במלחמת מצווה, שיטת הרמב"ם והרמב"ן שהמצווה שייכת גם במלחמת מצווה, אבל שיטת רש"י שזה שייך רק במלחמת רשות אבל במלחמת מצווה אין חובה לקרוא להם לשלום , אמנם גם לפי רש"י מותר לקרוא להם לשלום גם במלחמת מצווה כמו שמצינו שיהושע שלח לשבעת העממים לפני שנכנסו לארץ.
קבוע הגזים
היחס לקבועים פיזיקליים אחרים
קבוע בולצמן kB הוא היחס בין קבוע הגזים R לבין מספר אבוגדרו, כלומר
מצוות קריאה לשלום במלחמה
טעם המצווה
בספר החינוך כתב שהטעם כדי שעם ישראל לא ישחית את עצמו, ואפילו שאין הם ראויים לרחמים בכל זאת יש בדבר אכזריות, לכן צריך להציע להם שלום.
קבוע הגזים
היחס לקבועים פיזיקליים אחרים
הוא המקבילה של R בסקאלה אטומית. לדוגמה, אם האנרגיה הקינטית של מול גז הוא אז האנרגיה הקינטית הממוצעת של מולקולה בודדת בגז תהיה
מצוות קריאה לשלום במלחמה
קיום המצווה בהיסטוריה
בתלמוד ירושלמי כתוב שלפני שיהושע נכנס לארץ הוא שלח לשבעת העממים קריאת שלום, "אמר רבי שמואל שלש פרסטיניות [אגרות] שלח יהושע לארץ ישראל עד שלא יכנסו לארץ: מי שהוא רוצה להפנות - יפנה, להשלים - ישלים, לעשות מלחמה - יעשה. גרגשי פינה והאמין לו להקב"ה והלך לו לאפריקי... גבעונים השלימו [ככתוב:] וכי השלימו יושבי גבעון את ארץ ישראל; שלושים ואחד מלך עשו מלחמה ונפלו".
20 ביולי
20 ביולי הוא היום ה-201 בשנה (202 בשנה מעוברת), בשבוע ה-29 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 164 ימים.
קבוע הגזים
היחס לקבועים פיזיקליים אחרים
בעזרת משוואה זו נוכל לרשום את המשוואה:
כש \ N הוא המספר המדויק של המולקולות.
ז'ואאו ברנארדו ויאיירה
ז'ואאו ברנארדו ויאיירה (João Bernardo Vieira; 27 באפריל 1939, ביסאו - 2 במרץ 2009, ביסאו) היה נשיא גינאה ביסאו בין השנים 1984–1999 ו-2005–2009.
ויאיירה היה מדינאי בכיר ותיק במדינה ושלט בה שנים רבות עד 1999. ב-2005 נבחר שוב לכהן כנשיא המדינה, אך ב-2 במרץ 2009 נורה למוות על ידי חיילים מורדים במדינה, ככל הנראה בגלל חיסולו יום קודם לכן של הרמטכ"ל בטיסטה טגמה נה וואי, אשר רצה לערוך הפיכה צבאית במדינה.
תוכולתי-נינורתה הראשון
תוכולתי-נינורתה הראשון (Tukulti-Ninurta I) מלך אשור בשנים 1243 - 1207 לפנה"ס לערך. משמעות שמו: "נותן את אמוני באל נינורתה". ירש את אביו שלמנאסר הראשון. במחצית הראשונה של מלכותו יצא להילחם נגד החיתים, וניצח אותם בקרב ניחריאה (עיר באזור נהר החידקל).
בשנת 1230 לפנה"ס נלחם נגד מלך בבל הכשי כשתיליאש הרביעי, ניצח אותו, כבש את בבל הגלה את מלכה לאשור ומינה מושלים מקומיים שהיו כפופים אליו. לאחר שהצבא האשורי עזב, בבל מרדה, ותוכולתי חזר ובזז את מקדשיה. הוא הקים עיר חדשה בשם כר-תוכולתי-נינורתה. בהיותו בעיר, בנו מרד בו וצר עליו. במהלך המצור נרצח תוכולתי, וירש אותו בנו אשור-נדין-אפלי. לאחר מותו החלה לשקוע ממלכת אשור.
Live at the Wiltern
Live at the Wiltern הוא אלבום הופעה הראשון של הלהקה הבריטית פלורנס אנד דה מאשין. האלבום יצא לאור ב-28 ביוני 2011 על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס.
ז'יגמונד מוריץ
ז'יגמונד מוריץ (בהונגרית: Móricz Zsigmond, 29 ביוני 1879 טיסאצ'צ'ה – 4 בספטמבר 1942 בודפשט, יוז'פווארוש) היה סופר, מחזאי, עיתונאי ועורך הונגרי, שהתפרסם בפרוזה הריאליסטית שלו, המושפעת מהזרם הנטורליסטי. ברומנים ובנובלות שלו תיאר בחוש פסיכולוגי מעמיק את עולמם של האיכרים, של המעמד הבינוני ושל האצולה הקטנה שבכפרים והעיירות, על סכסוכיהם ומשבריהם הרגשיים הסוחפים. יצירתו היוותה אבן דרך בהתפתחות הספרות ההונגרית.
רקע משפחתי ושנות לימודיו
ז'יגמונד מוריץ נולד בשנת 1879 בטיסאצ'צ'ה או צ'צ'ה (Tiszacsécse, Csécse), יישוב על הנהר טיסה, במחוז סטמאר בצפון-מזרח המישור ההונגרי הגדול, במשפחה מרובת הילדים של בלינט מוריץ, איכר ונגר שהפך לקבלן בניין, ושל ארז'בט (אליזבת) פאלאגי, בת של כומר רפורמי בעל שורשים אציליים. להוריו נולדו תשעה ילדים, מתוכם שניים מתו- אחד מסיבוכים של רככת, והשני הוצת למוות על ידי ילד שכן.
ז'יגמונד הכיר מילדות את חיי העוני של עובדי האדמה ובאותו זמן גילה משיכה אל הספרות ותחמי תרבות אחרים. בגלל אסון טבע - הקפאה ושיטפונות של הנהר טיסה - נהרסה טחנת הרוח של המשפחה. בעקבות זאת משפחתו נאלצה לעבור ליישוב פריג' (Prügy) בעוד הילד ז'יגמונד עבר בין השנים 1885–1887 לגור בטוראישטוואנדי (Túristvándi), אצל אחי אמו, לאסלו פאלאגי, שהיה בעל בית מלאכה למכונאות, ולטיפול סבתו, קטלין. אביו עמל קשות כדי לאפשר לכל שבעת ילדיהם לקבל השכלה נאותה. בשנת 1888 הילד התאחד עם המשפחה בפילג. החל משנת 1890 מוריץ נשלח ללמוד בקולגיום (המכללה) הרפורמי היוקרתי בעיר דברצן (Debreceni Református Kollégium), לאחר מכן, בין השנים 1894–1896 בקולגיום הרפורמי הידוע בשארושפטק (Sárospatak). מפני שהרגיש שם בודד וירד בלימודים, גיולה פלאגי, דוד אחר מצד אמו, שהיה מנהל גימנסיה קלביניסטית אחרת, ביישוב קישוּיסאלאש (Kisújszállás), לקח אותו לבית הספר שבניהולו. החל משנת 1897. שיפר שם ז'יגמונד את ציוניו, עבר את בחינות הבגרות ובשנת 1899 יכול היה להירשם ללימודי תאולוגיה בדברצן (1899–1900).
חוויות משנות לימודיו במכללה בדברצן מופיעות ברומן הידוע שלו "לא אשם" (תהי טוב עד יום מותך), בהתנסותו כתלמיד בשארושפטק מצא השראה לרומן אחר שלו "מתבגרים" (Kamaszok) ולתקופה שבה למד בקישויסאלאש ישנם הדים בספריו "רותח היין" (Forr a bór) ו"הנשף" (A Bál). כעבור חצי שנה חזר בו מבחירתו ועזב את לימודי התאולוגיה לטובת הפקולטה למשפטים באותה אוניברסיטה. בדברצן עבד כעוזר עורך העיתון "דברצני הירלפ" (Debreceni Hirlap). באותה תקופה פרסם את סיפוריו ושיריו הראשונים בעיתון "דברצני אלנר" (Debreceni Ellenör). באוקטובר 1900 עבר ללמוד משפטים בבודפשט ואחר כך למד הוראת מדעי הרוח, אבל מבלי להשיג תעודת הוראה. עבד בהמשך כמורה ממלא מקום בגימנסיה בקישוּיסאלאש, כמפקח במשרד הדתות ואחר כך כפקיד במשרד המרכזי לסטטיסטיקה. בין השנים 1903–1909 מצא עבודה יותר הולמת את כישוריו כעורך ביומון "אז אוישאג" (Az Újság) ("עיתון החדשות" או "העיתון")
שנות בגרותו
בשנות לימודיו פקד מוריץ את החוג הספרותי של נגיישי (Negyesi) שם התוודע לסופרים כמו מיהאי באביץ', דז'ה קוסטולאני וארפד טוט. בשנת 1905 התחתן עם אוגניה הוליץ' (Holics Eugénia), המכונה "יאנקה" (Jánka), בת לאצילים מ"הונגריה עילית" (Felvidék) (השייכת כיום לסלובקיה).
אחרי שפרסם בעיתון "ניוגאט" את סיפורו "שבעה גרושים" (Hét kraicár) שמו כסופר הלך לפניו, וב-1909 הפסיק את עבודתו בעיתון "אז אוישאג". בשנת 1911 בנו בני הזוג בית קיץ בכפר לֵיאָנפאלוּ (Leányfalú) שמצפון לסנטאנדרה.
בימי השלטון המהפכני שבתום מלחמת העולם הראשונה כיהן מוריץ כסגן יושב ראש אקדמיית "וורשמארטי". משום כך המשטר הימני של מיקלוש הורטי שקם אחרי תבוסת הקומוניסטים העניש אותו על כך: מחזותיו לא הועלו על במת התיאטרון הלאומי בבודפשט ויצירותיו הוחרמו על ידי חלק מההוצאות לאור. יצירות אלה פורסמו רק בעיתונים ניוגט (Nyugat) ("מערב") ובאשט ("הערב"). בסופו של דבר בשנת 1929 מונה לעורך הראשי (יחד עם מיהאי באביץ') של כתב העת הספרותי החשוב ביותר בהונגריה במחצית הראשונה של המאה ה-20, ניוגט (מערב).
בשנת 1924 התאהב מוריץ באשה בשם מריה שימוני (Simonyi Mária) ועל רקע זה אשתו, אוגניה, ניסתה להתאבד. ניסיונה הראשון נכשל, אך ב-1925 הצליחה לבסוף לשים קץ לחייה. שנה לאחר מכן נשא מוריץ את מריה שימוני לאשה, והשניים חיו יחד עד לגירושיהם בשנת 1937. שנה קודם לגירושיו, לאחר שעבר לגור בליאנפאלו, יצר מוריץ קשר עם אשה נוספת, בת לפועלים, בשם ארז'בט ליטקֶיי, לה נהג לקרוא בשם החיבה "צ'יבה" (Csibe).
למוריץ היו ארבעה ילדים מנישואיו הראשונים, ביניהם בן שנפטר עוד בחייו. ז'יגמונד מוריץ נפטר בבודפשט עקב דימום במוח בספטמבר 1942, ימים אחדים אחרי שבתו ילדה לו נכד ראשון.
תרגומים לעברית
ספרים לבני נעורים
איי-קיד
קרלוס רואיז (באנגלית: Carlos Ruiz; נולד ב-9 במאי 1997) הידוע יותר בשם הבמה שלו, אקסיום הוא מתאבק ספרדי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE בתוכנית NXT. בעברו, הוא הופיע בארגוני היאבקות עצמאיים אמריקאים ואירופאים, כשהבולטים ביניהם היו Pro Wrestling Guerrilla (PWG), Progress Wrestling, Chikara, Defiant Wrestling ו-White Wolf Wrestling (Triple W).
NXT UK (2019–2022)
איי-קיד הופיע לראשונה ב-WWE ב-20 באפריל 2019 בהקלטות התוכנית NXT UK, כשהוא חבר לשורות קרלוס רומו וביחד הם נחלו הפסד ל-Gallus (מארק קופי ווולפגנג). ב-17 באוקטובר, דווח שאיי-קיד חתם על חוזה רשמי בארגון והוא יופיע במותג הבריטי, NXT UK. שבועיים לאחר מכן, הוא ערך את קרב היחידים הראשון שלו, כשגבר על קסיוס אונו. ב-26 בנובמבר 2020, איי-קיד הפך לאלוף גביע המורשת הנוכחי של NXT UK, כשגבר על טרנט סבן בגמר הטורניר להכתרת האלוף הראשון. ב-14 בינואר 2021, איי-קיד כשל בניסיונו לזכות באליפות בריטניה של NXT לאחר שהפסיד לאלוף, וולטר. ב-18 בפברואר, איי-קיד רשם הגנה מוצלחת על תוארו מול שה סמואלס. ב-20 במאי, איי-קיד איבד את תוארו בתום שישה סיבובי חוקים בריטיים לאחר שהפסיד לטיילר בייט בתוצאה 1–0. ב-1 ביולי, איי-קיד הפסיד לג'ורדן דבלין כתוצאה מהכנעה. ב-5 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT UK, הוא ניצח את ג'ורדן דבלין בקרב איירון מן 30 דקות בתוצאה 1–2. ב-23 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT UK, איי-קיד גבר על ניית'ן פרייזר ורמפייג' בראון בקרב משולש אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות בריטניה של איליה דרגונוב. הוא קיבל את הקרב המיוחל ב-14 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT UK, אך לא צלח במשימתו לאחר שהפסיד לאותו דרגונוב. ב-18 בנובמבר, קיד גבר על סם גראדוול. ב-16 בדצמבר, איי-קיד גבר על ניית'ן פרייזר וכתוצאה מכך הפך לטוען לכתר לאליפות גביע המורשת. ב-10 בפברואר 2022, קיד ניצח את סקסון האקסלי.
NXT (2022–היום)
ב-22 במרץ בפרק של התוכנית NXT 2.0, איי-קיד הפסיד לגרייסון וולר בקרב העפלה לקרב הסולם המחומש באירוע NXT Stand & Deliver על אליפות צפון אמריקה של NXT. שבוע לאחר מכן, ניתנה לאיי-קיד הזדמנות נוספת להעפיל, אך גם הפעם לא הצליח, זאת לאחר שהפסיד לקמרון גריימס בקרב משולש אשר כלל בנוסף את רודריק סטרונג.
Better Together (אלבום)
Better Together הוא המיני-אלבום הראשון של להקת הפופ האמריקאית פיפת' הרמוני. המיני-אלבום יצא לאור ב-18 באוקטובר 2013 על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס וסייקו מיוזיק. מתוך המיני-אלבום יצא הסינגל היחיד "Miss Movin' On".
המיני-אלבום הגיע להמקום השני במצעד האלבומים הלטיניים.
רקע והפקה
אלבום הרמיקס Better Together: The Remixes הגיע למקום השני במצעד אלבומי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד. כמו כן, המהדורה הלטינית של המיני-אלבום אשר נקראה Juntos, הצליחה להיכנס אל המקום השני במצעד אלבומי הפופ הלטיניים של בילבורד.
מתוך האלבום יצא הסינגל השיווקי "Me & My Girls", שזכה להצלחה נאה בארצות הברית.
מנולו גאביאדיני
מנולו גאביאדיני (באיטלקית: Manolo Gabbiadini; נולד ב-26 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת החלוץ בא-נאסר. מנולו הוא אחייה של הכדורגלנית מלאינה גאביאדיני.
קריירה
ב-14 במרץ 2010 ערך את הבכורה שלו במדי אטאלנטה כאשר נכנס כמחליף במשחק נגד פארמה. ב-9 ביולי 2010 הושאל לסיטאדלה תמורת 500 אירו לעונה אחת, בעונה זו הוא הבקיע 5 שערים ב-27 משחקים. ביוני 2011 חזר לאטלנטה. ב-24 במרץ 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון על בולוניה. ב-24 באוגוסט 2012 עבר גאביאדיני ליובנטוס תמורת 3.5 מיליון אירו וכרטיס השחקן של ג'יימס טרויסי וכעבור כמה ימים השואל לבולוניה.
ב-17 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה עד גיל 21 במשחק נגד טורקיה. ב-29 במרץ 2011 הבקיע את שערו הראשון במסגרת בינלאומית נגד גרמניה. בסך הכל רשם 16 הופעות ו-10 שערים במדי הנבחרת הצעירה.
ג'בלפור
ג'בלפור (באנגלית: Jabalpur) היא עיר השוכנת על גדות נהר נרמדה במדינת מאדהיה פרדש שבהודו. על פי מפקד האוכלוסין של 2011, זוהי העיר השלישית בגודלה במדינה וה-37 בהודו כולה. ג'בלפור הוא מרכז מנהלי, תעשייתי ועסקי חשוב במאדהיה פראדש. בנוסף על כך, בית המשפט העליון ומשרדים חשובים אחרים של מאדהיה פראדש ממוקמים בג'בלפור. יד הטוענים שמשחק סנוקר הומצא בעיר. ג'בלפור היא בירת מחוז ג'בלפור (המחוז השני באוכלוסייתו במדינה).
מנולו גאביאדיני
קריירה
ב-15 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במסגרת משחק ידידות נגד שנערך בברן.
ג'בלפור
היסטוריה
האימפריה המאורית שלטה באזור בשנים 322 עד 185 לפנה"ס. כשהאימפריה נפלה, ג'בלפור הפכה לעיר-מדינה בהמשך נשלטה על ידי ממלכת הגופטה (בשנים 320–550).
מנולו גאביאדיני
קריירה
בשנת 2013 עבר השחקן לשורות סמפדוריה מהליגה האיטלקית הבכירה.
בשנת 2015 עזב גאביאדיני את סמפדוריה ועבר לנאפולי.
ג'בלפור
דמוגרפיה
חלוקה דתית:
מנולו גאביאדיני
קריירה
ב-31 בינואר 2017 חתם בסאות'המפטון מהפרמייר ליג. ב-11 בינואר 2019 חזר לסמפדוריה וחתם לארבע וחצי שנים.
ב-29 ביולי 2023 חתם בא-נאסר מאיחוד האמירויות.
השישה ביוני
השישה ביוני (באנגלית: D-Day the Sixth of June) הוא סרט מלחמה רומנטי משנת 1956 בבימויו של הנרי קוסטר, עם רוברט טיילור, ריצ'רד טוד, דנה ווינטר ואדמונד או'בראיין בתפקידים הראשיים.
התסריט, המבוסס על הרומן "השישה ביוני" מאת הסופר היהודי-קנדי ליונל שפירו (1955), מתאר משולש אהבה בין שני גברים לוחמים ואישה אחת על רקע מלחמת העולם השנייה ובעיקר בקשר לפלישה לנורמנדי ב-6 ביוני 1944. העלילה מתחילה כששני הגברים משתתפים בפלישה, ומהרהרים בפלשבק באהבתם לאותה אישה.
תקציר העלילה
לוחמי הכוח המיוחד מס' 6 ממתינים לנחיתתם בחוף נורמנדי 40 דקות לפני הכוח העיקרי, כדי להשמיד סוללת תותחים גרמנים, העלולה להקשות על הפלישה (במציאות היה זה קרב פואנט דו אוק). הכוח מורכב מלוחמים בריטים, קנדים ואמריקאים במידה שווה.
מפקד הכוח הזה הוא קולונל ג'ון ווינטר (ריצ'רד טוד), ואחד מקציניו הוא קפטן בראד פארקר (רוברט טיילור). לאחר שווינטר מתדרך את קציניו, הוא נפגש עם פארקר על סיפון האונייה ושניהם שוקעים בזיכרונות.
ואלרי ("ואל") ראסל (דנה ווינטר) היא בתו של בריגדיר מתוסכל, ששוחרר מהצבא לאחר פינוי דנקרק. ווינטר מחזר אחריה, אך דרכיהם נפרדות לאחר שהוא נשלח להילחם במערכה בצפון אפריקה.
פארקר הוא אמריקאי שנפצע בצניחה, ונשלח לשרת במפקדת בעלות הברית בלונדון כסגנו של לויטננט קולונל טימר (אדמונד או'בראיין).
לאחר זמן רב חוזר ווינטר ללונדון פצוע וצולע. ואל עוזבת את פארקר וחוזרת לטפל בווינטר שמשתקם וחוזר לתפקד.
טימר מתמנה למפקד הכוח המיוחד מס' 6, אך נמצא בסערת נפש בגלל ניסיונו המר בפשיטה על דייפ. באחת הפעמים הוא משתכר בפאב, ומוסר בפומבי פרטים על המבצע הסודי עליו הוא אמור לפקד. הוא מודח ובמקומו מתמנה ג'ון.
בהתקפה מצליח הכוח לכבוש את עמדת התותחים. פארקר נפצע ווינטר דואג לפינויו, אולם כעבור זמן קצר דורך ווינטר על מוקש ונהרג.
ואל מקבלת את הידיעה על מותו של ווינטר. היא מבקרת את פארקר הפצוע, ולא מספרת לו על כך. הוא מאחל לה כל טוב עם ווינטר לפני חזרתו לארצות הברית.
אמנות אבולוציונית
אמנות אבולוציונית היא ענף של אמנות גנרטיבית, שבה האמן אינו בונה את היצירה בעצמו, אלא נותן למערכת ממוחשבת לבצע את העבודה. באמנות אבולוציונית, יצירת האמנות שנוצרת עוברת תהליך חוזר של בחירה ושינוי באמצעות מערכת ממוחשבת, עד שהיא מגיעה לתוצר הסופי, כאשר האמן הופך להיות הסוכן הפעיל.
יש להבדיל בין אמנות אבולוציונית לבין ביו-ארט, המשתמשת באורגניזמים חיים כמדיום החומרי במקום בצבע, אבן, מתכת וכולי.
סקירה כללית
במשותף לאבולוציה ביולוגית באמצעות ברירה טבעית או גידול בעלי חיים, אוכלוסייה העוברת אבולוציה מלאכותית משנה את צורתה או התנהגותה במשך דורות רבים של רבייה בתגובה למשטר סלקטיבי.
באותה מידה ניתן להשתמש בתהליכים אבולוציוניים כמנגנון ליצירת עולם דינמי של אינדיבידואלים מסתגלים, שבו לחץ הברירה הטבעית מופעל על ידי התוכנה, והצופה ממלא תפקיד בבחירה, כמו בפרויקט Black Shoals.
סיומת סטטית
סיומת סטטית היא תכונה של מבנה הנדסי. יש שלושה סוגים של סיומת סטטית: מבנה מסוים סטטית, מבנה לא מסוים סטטית ומבנה לא יציב.
מבנה מסוים סטטית
מבנה מסוים סטטית הוא מבנה שיש רק דרך אחת שבה הוא יכול להתנהג על מנת לשמור על יציבות (שיווי משקל יציב). כלומר שאין חשיבות לקשיחויות היחסיות של האלמנטים במבנה. אפשר לזהות מבנה מסוים סטטית על ידי דרגת סיום סטטית שווה לאפס, בהנחה שהמבנה יציב. תכנון מבנים מסוימים סטטית היה מקובל בהיסטוריה, משום שאין צורך לדעת את הקשיחויות היחסיות, ויש רק דרך אחת בה המאמצים הפנימיים יכולים להתחלק, בדרך כלל מציאת המאמצים במבנה היא מאוד פשוטה, וקל לבחור את האלמנטים שיוכלו לשאת מאמצים אלו. החיסרונות של מבנים אלו (בדרך כלל) הם מאמצים גדולים באלמנטים (ביחס למבנה לא מסוים סטטית), והצורך במפרקים רבים במבנים גדולים. מפרקים אלו יקרים ודורשים תחזוקה. לפיכך היום לא נהוג לבנות מבנים מסוימים סטטית. דוגמאות למבנים מסוימים סטטית: קורה על שני סמכים (שאחד מהם פרקי או חופשי והשני אינו רתום), קורה זיזית, מסבך וכבל.
מבנה לא מסוים סטטית
הראשון שפתר בעיה של מבנה לא מסוים סטטית היה אמיל קלפרון, על ידי מציאת משוואת הקו האלסטי של קורה. הוא הגדיר שהקורה נשארת אלסטית, לכן עבור כל נקודה, הזווית משמאל לנקודה שווה לזווית מימין לנקודה, והשקיעה של הקורה רציפה. על ידי פיתוח הנוסחא y"=m/EI (משוואת הקו האלסטי) הוא איפשר פתרון של קורות ומסגרות לא מסוימות סטטית. הפיתוח המשמעותי אחרי כן היה חוקי קסטיליאנו, החוקים השתמשו בהגדרות של אנרגיה, ומציאת מינימום האנרגיה במבנה. שיטה זאת נחשבת לשיטת הגמישות. ואיפשרה את פיתוח שיטת הקשיחות לאחר מכן. כיום על מנת לפתור מבנים מסובכים, נהוג להשתמש בשיטת הקשיחות שמופעלת על ידי תוכנות אלמנטים סופיים. דוגמאות למבנים לא מסוימים סטטית: קורה נמשכת, פלטת תקרה, קיר, ולמעשה רוב המבנים הקיימים כיום.
מבנה לא יציב (מכניזם)
מבנה לא יציב הוא מבנה שאין דרך להעביר את כל הכוחות הפועלים (או העלולים לפעול) עליו לסמכים. יכול להיווצר מצב של מבנה לא יציב בשני מקרים, אחד הוא כאשר דרגת הסיום הסטטי קטנה מאפס. והשני הוא שיש נקודה בה כל קווי הפעולה של הסמכים חייבים להיפגש, וכך המבנה כולו יכול להסתובב סביב נקודת המפגש.
נשים לב שמבנה נחשב לא יציב גם אם הכוחות שמופעלים עליו ניתנים לחלוקה לסמכים, אך יש כוח תאורטי (שלא פועל על המבנה) שכשהוא יפעל על המבנה, המבנה יזוז. זאת משום שתמיד יש מידה של חוסר ודאות, ומשב רוח פתאומי עלול להפעיל כוח בכיוון זה. לפעמים נהוג להגדיר סמך בכיוון בו אין חסימה להזזה לצורך פתרון הבעיה, אך צריך לזכור (במיוחד אם מתקבלת תגובה בסמך זה) שהמבנה לא יתנהג בדיוק על פי המודל המתואר.
מונחים שהיו בשימוש
סמך- אלמנט שמקבל כוחות ממבנה ואינו נע בעקבות הכוח. נקרא גם תנאי השענה. או תנאי חיסום, מאחר שהוא חוסם את המבנה מלזוז לכיוון מסוים. ישנם חיסומים לתנועה וחיסומים לסיבוב. חיסום לסיבוב נקרא גם ריתום.
מפרק- חיבור בין אלמנטים שאינו מעביר מומנט (כפיפה), אך מעביר כוחות ציריים וגזירה (כוחות ניצבים).
דוגמאות למשוואות סיום סטטי למבנה (בדו מימד):
במסגרת: D=R+3*m-3*j-p
במסבך: D=R+m-2*p
מג'נטה (עיר)
מג'נטה (באיטלקית: Magenta) היא עיר הנמצאת בסמוך למילאנו במחוז לומברדיה שבצפון איטליה. מתגוררים בה 22,643 תושבים (2001).
מג'נטה ידועה בעיקר בגלל קרב מג'נטה שהתחולל בסמוך לה. אחרי מלחמת העולם השנייה פעל במקום מחנה מעבר שאליו העבירו אנשי המוסד לעלייה ב' יהודים לקראת העלאתם ארצה. בנוסף, צבע היסוד מג'נטה קרוי על שם עיר זו.
קרב מג'נטה
ב-4 ביוני 1859, במהלך מלחמת העצמאות השנייה של איטליה, התחולל קרב בין כוחות מצרפת ומסרדיניה בהנהגתו של נפוליון השלישי לבין כוחות של האימפריה האוסטרית ששלטה אז בצפון איטליה. הקרב לא היה גדול במיוחד, אך הוא הסתיים בתבוסה של הכוח האוסטרי והביא, בסופו של דבר, לשחרור צפון איטליה משליטת האימפריה האוסטרית.
תחנת מעבר למעפילים
על פעילות ההעפלה באיטליה היה אחראי יהודה ארזי. משרדי המוסד לעלייה ב' שכנו במילאנו במבנה שלפני המלחמה שימש את ארגון הנוער הפשיסטי.
בקיץ 1945 הקימו אנשי החבורה תחנת מעבר למעפילים בווילה פֶזָנָה ליד מג'נטה, שפעלה במסווה של בית ספר חקלאי. הטירה הייתה שייכת לרוזן איטלקי שרצה לכפר על העובדה ששיתף פעולה עם הפשיסטים, והפך למגן היהודים.
במהלך תקופת התארגנות הקצרה שוקמה הטירה על ידי היחידות הארץ ישראליות ולמקום הובא ציוד רב שנגנב ממחסני הצבא הבריטי (מיטות, מזרנים, שמיכות, חביות דלק, ציוד מטבח וכדומה). במקום הוקמו מקומות מסתור תת-קרקעיים שבהם הוסתר הציוד שנועד לספינות המעפילים וכן נשק לפני שנשלח ארצה (אברהם זכאי, שהיה המפקד השני של המחנה, מספר שעם הגעתו קיבל מפה שעליה היו מסומנים 24 מחסנים שהוסתרו באדמה).
בתוך זמן קצר החלו להגיע למחנה מאות צעירים שחיכו להעלאתם ארצה. הדריכו אותם מדריכי תנועות הנוער השונות שפעלו הארץ באותם ימים (השומר הצעיר, המחנות העולים, דרור ועוד). על הצעירים ששהו במחנה הוטלו מטלות רבות ובכללן: הכנת ארגזי מזון ותרופות לספינות, לתפור ערסלים שישמשו כמיטות בימי ההפלגה ואף לתפור תרמילי גב, שיאפשרו למעפילים לארוז את ציודם האישי. בערבים אורגנה במחנה פעילות תרבותית ובין היתר הוקמה מקהלה ששרה משירי ארץ ישראל.
לפני הפלגתה של כל אחת מהאניות עברו המעפילים הכנה פסיכולוגית ואף עברו אימונים בנשק קר. הצעירים תודרכו כיצד להתנהג בזמן ההפלגה, מה לעשות אם הספינה תתקל באניות הצי הבריטי ואיך להגיב אם חיילים בריטים יעלו על הספינה.
פרוסולה
תולדותיה
הפליגה מרומניה ב-25 במאי 1939 כשעל סיפונה 650 מעפילים יהודים שברחו מצ'כיה. בדרך הבחין רב החובל כי כלי שיט של הבריטים עוקבים אחרי האונייה ונכנס לעגון בנמל טריפולי בלבנון. שם גם נקנו סירות שישמשו בהמשך להורדת מעפילים. משם המשיכה האנייה לנמל ביירות בתקווה לזכות לסיוע הקהילה היהודית וחברת "אליאנס" שהשפעתם בעיר הייתה רבה.
ב -16 ביוני עגנה "פרוסולה" בביירות. הנציב העליון הצרפתי אישר גם ירידת אנשים לחוף ואשפוז החולים וזאת למרות מחאות הקונסול הבריטי. לאחר 5 שבועות, בלחץ הבריטים, הועלו המעפילים על האונייה וסולקו לים הפתוח.
כעבור מספר ימים הועברו בלב ים, בתנאים קשים במיוחד, לאוניית המעפילים "טייגר היל".
Scroll Lock
מקש Scroll Lock הוא מקש (לעיתים בצירוף נורית חיווי) המופיע על מרבית המקלדות המודרניות. בדרך כלל מופיע המקש ביחד עם מקשי Break ו-Pause, וליד המקש SysRq/Print screen. לרוב, מקש זה לא נמצא בשימוש ולכן יצרני מקלדות מסוימים הסירו אותו לגמרי. במקלדות אפל המקש לא קיים כיום כלל, למעט בכמה מקלדות ADB ישנות. במערכות הפעלה מבוססות שורת הפקודה כגון DOS, לחיצה על מקש זה נעלה את הסמן, ובהקשה על מקשי החצים שורות הטקסט היו נגללות ללא תזוזת הסמן (בדומה לכפתור הגלגלת שבאמצעו של העכבר).
מערכות הפעלה חדשות המשתמשות בממשק גרפי, כגון חלונות, כמעט שלא עושות שימוש במקש זה, אולם בתוכנות מסוימות אפשר עדיין להשתמש במקש לצורך פעולתו המקורית, כגון בתוכנת Excel.
מייקל סיפסר
מייקל פרדריק סיפְּּסֶר (באנגלית: Michael Fredric Sipser; נולד ב-17 בספטמבר 1954) הוא מדען מחשב תאורטי יהודי-אמריקאי, פרופסור למתמטיקה שימושית ודקאן למדעים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. תרם לתורת החישוביות.
סיפסר התעניין מזה זמן רב בבעיה P ≟ NP. בשנת 1975, הוא הימר על אונקיה של זהב עם לאונרד אדלמן כי הבעיה תיפתר עם הוכחה ש P≠NP עד סוף המאה ה-20. בשנת 2,000 נאלץ לשלוח לאדלמן מטבע "עיט הזהב" אמריקאי מכיוון שהבעיה נותרה בעיה פתוחה.
החיים האישיים
גר בקיימברידג', מסצ'וסטס עם אשתו, אינה, ולו שני ילדים: רחל ואהרון.
קראטון
קראטון הוא החלק הקדום והבסיסי ביותר של יבשות המכיל סלעי יסוד וסלעים מותמרים שנוצרו בפרקמבריון. הקראטון הוא ליבת היבשה, הגרעין שסביבו נבנתה היבשה. מקורו ברכסי הרים מזמן הפרקמבריון. לאחר תקופת הפרקמבריון לא התרחשו בתחום הקראטון תהליכי קימוט ופעילות מגמטית. במרבית הקראטונים חלו סחיפה וגידוע שהפכו אותם לאזור מישורי ונמוך יחסית. מישור זה נקרא מישור גידוע ובמשך הזמן מישור הגידוע מורבד בשכבות של סלעי משקע, עד ליצירת משטח יבשתי.
במקרים מסוימים נחשפים מחדש הסלעים המותמרים והמגמטיים מזמן הפרקמבריון עקב תהליכי סחיפה המסירים את שכבות סלעי המשקע. חלק זה של הקראטון החשוף על פני השטח נקרא שילד, לדוגמה, השילד הערבו-נובי.
ישנם שלשה סוגים של קראטונים:
עלווית
עלווית (שם מדעי: Phylloscopus) הוא סוג של ציפורים קטנות במשפחת הסבכיים, כאשר מספר חוקרים החליטו להגדיר אותם במשפחה עצמאית - Phylloscopidae, לצד הסוג Seicercus. צבען ירקרק צהבהב או חום זיתי בחלקן העליון, ולבן מלוכלך או צהבהב בחלק התחתון. בהשוואה לסבכיים אחרים, שירת העלוויות אינה מורכבת. המינים המקננים באזורים בעלי אקלים ממוזג הם בדרך-כלל מינים נודדים.
אלו הן ציפורים פעילות, הנעות ממקום למקום ללא הרף. הן מעדיפות לבלות בשטחים פתוחים יותר מאשר בצמחייה עבותה. הן נוהגות להיות בצמרות העצים כמו גם בשיחים נמוכים, שם עלוות הצמחים מסייעת בהסוואתן. מצחן הנמוך מבדיל בינן לבין השיחניות שצבען וגודלן דומה. הזוויגים דומים זה לזה והצעירים דומים לבוגרים. גם מיני העלוויות השונות דומים זה לזה ואחד מאמצעי ההבחנה ביניהם הוא שירתם.
מוצאו של השם המדעי Phylloscopus הוא מיוונית; phyllon/φυλλον משמעו עלה ו-skopeo/σκοπεω משמעו מחפש. שם זה מצביע על התנהגותן האופיינית: הן נוהגת לצפות, לטפס ולנתר על עלוות הצמחים, להם היא דומה בצבעיה, כדי ללכוד חרקים. בעבר היו שני שמות עבריים לעלוויות: מנדלי מוכר ספרים העניק לה את השם ציפור העפאים, והחוקר ישראל אהרוני נתן לה את השם ירוקית.
רוב מיני העלוויות הם טריטוריאליים באזורים בהם הם חיים ובאלו שהם נודדים אליהם.
מיון
חוקר הטבע גילברט וייט היה מהראשונים למיין ולהבדיל בין המינים הדומים מאוד - עלווית חורף, עלווית אפורה ועלווית ירוקה באמצעות שירתן, כמפורט בספרו "תולדות הטבע של סלבור" מ-מ-1789. הזואולוג הגרמני היינריך בואי תיאר את הסוג עלווית ב-1826 ככזה המכיל כ-50 מינים של ציפורים קטנות ממשפחת הסבכיים של העולם הישן הניזונים בעיקר מחרקים.
כיום הסוג מכיל כ-55 עד 60 מינים. במיון המסורתי הסוג נכלל במשפחת הסבכיים כאמור, אולם כיום מספר מחקרים תומכים בהעברתו למשפחה עצמאית, עלוויתיים (Phylloscopidae), שתכיל גם את הסוג Seicercus.
העלווית בישראל
בישראל נצפו 12 מיני עלוויות:
ערוד (פירושונים)
{{פירושונים|* ערוד – מין בתת-סוג חמור
ראו גם
}}
חץ וקשת
חץ וקשת הוא כלי נשק לירי חיצים. האנרגיה האלסטית האצורה בקשת מאפשרת לירות חץ לטווח רחוק, בכינון ישיר או עקיף. קליעה בחץ וקשת שימשה בעבר לצורכי לחימה וציד, אך כיום מהווה סוג של ספורט ופעילות לשעת הפנאי. העוסקים בקליעה עם חץ וקשת נקראים קשתים.
שימוש זה בקליעה מוכר כבר מן התקופה הפרה-היסטורית וממצאים ארכאולוגיים מן התרבות המגדלנית מעידים על שימוש בחץ וקשת בתקופת האבן. בעבר מילאו הקשתים תפקיד חשוב בצבאות ובלהקות ציד. כיום הציד באמצעות חץ וקשת אסור על פי חוק במרבית מדינות המערב, ועיקר פעילות הקשתים היא במסגרות ספורטיביות. מאז אולימפיאדת הקיץ השנייה (המשחקים האולימפיים 1900) הקליעה בחץ וקשת נחשבת לענף אולימפי תחרותי.
פרה-היסטוריה
הקשתות הומצאו בתקופה הפלאוליתית העליונה או מייד לאחריה, בתקופה המזוליתית. במזרח התיכון ובאפריקה, נעשה שימוש בקשתות החל מבערך 12,000 לפני הספירה. העדות המוקדמת ביותר לשימוש בקשת באירופה באה מ-Stellmoor שנמצאת צפונית להמבורג, גרמניה ומתוארכת לסביבות 8,000-9,000 לפני הספירה. החיצים היו עשויים מעץ אורן ועוצבו כמוט דק באורך 15–20 ס"מ עם ראש חץ מאבן צור.
הקשת בעת העתיקה
בתקופת התנ"ך החץ והקשת היו נשק נפוץ בו השתמשו כל הצבאות הגדולים והקטנים באזור, לרבות אשור, מצרים, בבל, ממלכת ישראל וממלכת יהודה. מאוחר יותר, גם הצבא הפרסי השתמש ביחידות קשתים. לצבא המצרי היו יחידות של מרכבות-קרב בעלי צוות של שניים: נהג ולוחם. הלוחם תקף בחנית, חרב ואף ירה בקשת קצרה.
היוונים והרומאים, שבניגוד לעמי המזרח התיכון, היו מצוידים בשריון מתכת כבד והתבססו פחות על מרכבות-קרב וחיל פרשים, השתמשו פחות בקשת למלחמה וראו בה כלי לא יעיל.
לעומתם, עמי הערבה, כדוגמת ההונים והמונגולים אימנו קשתים רכובים שהסבו אבדות רבות לאויביהם. הם השתמשו בקשתות-מורכבות, שנועדו לפצות על אובדן כוח החדירה בגלל גודלה הקטן של הקשת.
אירופה
בימי הביניים, בעקבות התפתחות השריון הכבד, החלו לראשונה לפתח קשתות חודרות שריון. שני סוגי הקשתות העיקריים ששימשו לכך היו רובה-הקשת והקשת האנגלית הארוכה. הקשתות הוכיחו את עצמן כנשק יעיל וקטלני במלחמה, בעיקר כנגד יחידות צפופות של רגלים ופרשים וכחימושם העיקרי של חילות המצב במבצרים.
הקשתות המקובלות בתקופה הזאת הן קשת ארוכה, קשת אופקית (רובה קשת) וקשת מורכבת. הקשת-הארוכה (הוולשית) הייתה נשק תובעני מאוד וקשתים נדרשו לשנים של אימון בשביל לתפעל אותה כהלכה. לקשת הארוכה היה טווח ירי של כ- וקצב אש מהיר יחסית של 12 חיצים בדקה. ירי בקשת הארוכה היה מאוד פופולרי באנגליה ובוויילס כבילוי פנאי וכספורט, דבר שסיפק לאנגליה עשרות אלפי קשתים מצטיינים. עדות להצלחה של קשתי הקשת-הארוכה אפשר לראות בחוק שחוקקו המלכים הבריטיים שחייב זכרים בגיל צבא להתאמן בקשת הארוכה, בניגוד למגבלות שהטילו על סוגי ספורט אחרים.
לעומת האנגלים, שאר ארצות אירופה העדיפו את רובה הקשת (קשת אופקית) וזאת מכמה סיבות. אימונו של הקשת בעל הקשת הארוכה, היה יקר מאוד. בנוסף לכך, קשת אופקית הייתה מדויקת בהרבה וכושר חדירת השריון של קשת זו עלה בהרבה על כושר חדירת השריון של הקשת הארוכה. חסרונו הבולט של רובה הקשת היה הקושי בטעינה והדריכה מחדש שדרשו כוח וזמן, דבר שהגביל את קצב הירי לעומת קשת רגילה.
עידן אבק השריפה
במאה ה-18 ירדה הקשת ממעמד של כלי נשק בשדה הקרב באירופה למעמד של תחביב וספורט בלבד. באזורים אחרים בעולם, במיוחד בכאלה שהפיתוח הטכנולוגי שלהם נמוך, הקשת משמשת עד היום לציד ולמלחמות. רובי-קשת עדיין נמצאים בשימוש מתנקשים וכוחות מיוחדים עקב הפעולה השקטה שלהם.
סוגי הקשתות
החץ והקשת מורכבים משני חלקים עיקריים:
קשת רגילה
הקשת הרגילה הומצאה עוד בעידן הפרה-היסטורי, והייתה חלשה למדי. היא עשויה מחתיכה בודדת של עץ ומיתר פשוט המחבר את שני קצות הקשת. קשת זו הייתה בשימושם של חלק מהעמים הילידיים באמריקה, אפריקה ואוסטרליה. באירופה השתמשו בקשת זו בעת העתיקה, אם כי היו מקומות, בהם הצליחו לבנות קשתות מורכבות, החזקות בהרבה. אין גודל קבוע לקשת זו, היא יכולה להיות קצרה למדי – עד חצי מטר ואף גדולה ולהגיע לאורכה של הקשת הארוכה. על מנת שקשת תיחשב לארוכה, יש לקחת בחשבון את המבנה ולא רק את האורך.
קשת מורכבת
הקשת המורכבת חזקה בהרבה מהקשת הרגילה. היא הומצאה באכד בימי נרם סין (במצבתו נראית הקשת המורכבת לראשונה). היא יכולה להיות לא גדולה במיוחד ומתאימה במיוחד לשימוש של פרשים ורגלים קלים. שמה של קשת זו נגזר מהיותה מורכבת מלפחות שני חומרים שונים. מרבית הקשתות המורכבות נבנות מצירוף של עץ גמיש, פיסות קרן (שעשויות קֵרָטין) ורצועות גידים של בעלי חיים. החומרים השונים הודבקו זה לזה בדבק העשוי מעור חיות בתהליך ייצור הדרגתי שנמשך מספר שנים. עמים רבים, שאכלסו את הערבה האירו-אסייתית, השתמשו בקשת המורכבת. צבאות פרשים חמושים בקשתות מורכבות פלשו מהערבה האסייתית למרכז אסיה ולמזרח אירופה מאז שחר ההיסטוריה. עמים כגון הסקיתים, ההונים, המגיארים, הטורקים והמונגולים, שהיו אמונים על השימוש בקשת המורכבת, הטילו את חיתתם על תושבי העולם הנושב והקימו אימפריות רחבות ידיים. הטווח המקסימלי של הקשת המורכבת הוא מעל 300 מטר ובעזרת חיצים מיוחדים תועדו אף טווחים של יותר מ-600 מטר כאשר הטווח הגדול ביותר המתועד הגיע ל-.
קשת ארוכה
הקשת הארוכה ידועה עוד מהעת העתיקה. הראשונים שהשתמשו בקשת זו היו ההודים. לשיאה הגיעה בימי הביניים באנגליה. קשת זו זכתה לתהילה רבה, אך לא מוצדקת. הקשת הארוכה לא הצליחה לחדור את שריון האביר מסוף ימי הביניים (המאה ה-15) שהיה בתקופה זו שריון לוחות, למעט מקומות מסוימים כמו בית השחי, חיבור לוחות פלדה וצוואר. את הקסדה היא לא יכלה לחדור כלל. גם פגיעה בשריון החזה לא הבטיחה חדירה וברוב המקרים השריון עמד בפגיעתה. לא רק זאת, על מנת לחדור את השריון היה צורך להשתמש בחץ מיוחד, בעל חוד ארוך ודק. כתוצאה מכך, הפצע ברב המקרים לא היה מסוכן וגם אם האביר נפצע, הוא עדיין היה יכול לעשות שמות בקשתים שעמדו מולו.
לעומת זאת, קבוצות גדולות של קשתים היורים מטרי חיצים בקצב מהיר (קשת מאומן בודד יכל לירות עד לקצב של 12 חיצים בדקה) יכולה לעשות שמות בכוחות האויב המסתערים, וזאת על ידי פציעתם אך יותר מכך על ידי גרימת בהלה וכאוס בקרבם. הקשתים נהגו להציב לפניהם מגינים גדולים וכלונסאות עץ מחודדים על מנת לספק הגנה מפני הסתערות האויב.
קרב אז'נקור הוא מקרה מפורסם שבו כוח קטן של קשתים הכריע כוח עדיף וגדול בהרבה של אבירים ופרשים כבדים (זאת בעיקר עקב תנאי השטח הקשים, חוסר הארגון של הצבא הצרפתי והכאוס שנוצר בעת הסתערות האבירים הצרפתיים).
קשת מוצלבת (רובה קשת)
הקשת המוצלבת הומצאה בסין בעת תחילת התפתחות האימפריה. קשת זו הייתה מורכבת מקשת שהותקנה על ידית עץ ונדרכה באמצעות גלגלת. הבנייה החזקה של הקשת והמתח העצום שסיפקו המיתר והמבנה הקנו לקשת זו טווח ירי ניכר ואף יכולת חדירת שריון במרחק ניכר. יתרונה של קשת זו היה היעדר הצורך באימון מורכב על מנת להשתמש בה. חסרונה היה קצב ירי איטי יחסית, בגלל הזמן הארוך שנדרש בשביל לדרוך אותה מחדש לירי. השימוש ברובה-הקשת היה נפוץ גם בארצות בהן לא הייתה תרבות עממית של ירי בחץ וקשת.
הירי בקשת אופקית
ישנן כמה דרכים לירות בקשת אופקית, תלוי מאיזה חומר עשויה הקשת עצמה ועד כמה קשה לדרוך אותה. רוב הקשתות הקלות יותר היו בעלות טבעת ברזל או מתפס בקדמת הקשת באמצעותה תפס הקשת את הרובה (באמצעות הכנסת רגלו או ידו לטבעת), תפס את המיתר ומתח אותו, תוך שהוא משתמש בכל כוח-גופו לדריכה. קשתות כבדות יותר היו בעלי גלגלת מיוחדת לדריכה.
חץ וקשת בתרבות
קלעי חץ וקשת מהווים לעיתים קרובות גיבורים בסיפורי עם שונים. כך לדוגמה רובין הוד, הדמות הידועה של אגדות עם אנגליות היה קלע מצטיין ובתחרויות קליעה הצליח להשחיל שני חיצים אחד לתוך השני. וילהלם טל, המורד השווייצרי, נדרש לפי האגדה לירות חץ בתפוח שהונח מעל לראשו של בנו, והוא הצליח בכך, אם כי מיוחס לו השימוש ברובה קשת דווקא.
בפנטזיה ובמשחק התפקידים מבוכים ודרקונים האלפים ידועים כקשתים מעולים מלידה. בספרי שר הטבעות, האלף לגולס ידוע בכישרון הקליעה שלו בחץ וקשת, באמצעותה הוא הורג אורקים רבים. בסדרת הספרים "משחקי הרעב" קטניס אוורדין היא קשתית מצוינת, ובמקור השתמשה במיומנותה בחץ וקשת לציד לא חוקי כדי לכלכל את משפחתה.
מקומם של הקשתים לא נפקד גם בקומיקס: "החץ הירוק" של DC קומיקס ו"הוקאיי" של מארוול קומיקס, שניהם גיבורים המומחים בצליפה בחץ וקשת ומצוידים במגוון חיצים עם פטנטים שונים (חיצים עם ראש קרב המכיל פצצה, חיצים עם חבל ועוד) בנוסף לחיצים רגילים.
דמותו של ארוס (קופידון) מתוארת תמיד עם חץ וקשת, כאשר החיצים הם חיצי אהבה הגורמים למטרה להתאהב במישהו.
חסידות קוסוב
החסידות כיום
רבי אברהם יהושע העשיל הגר, בנו של רבי שרגא פייביש מזלישטשיק, כיהן כאדמו"ר מקוסוב בבורו פארק. מונה על ידי בן דודו רבי חיים מאיר הגר בשביל להשאיר זכר לבית קוסוב. נפטר בשנת תש"ס. את מקומו ממלא בנו רבי שרגא שהצליח לפתח את החצר וחסידים רבים התקרבו אליו.
מסוף שנות ה-90 עד 2013 כיהן בירושלים בשם זה רבי מנחם מונדרר, צאצא של רבי חיים הגר מקוסוב, אך לא היה לו בית מדרש עצמאי. לאחר פטירתו (בכ"ד באייר ה'תשע"ג) נתמנו בניו הרב חיים אהרן מונדרר כאדמו"ר בבית שמש, הוא גם משמש כרב שכונת יפה נוף. בנו הרב פנחס יוסף מונדרר משמש כאדמו"ר בירושלים וממשיך לנהל את חצר אביו בירושלים ברחוב חגי. בנו הרב אברהם משמש כאדמו"ר בלונדון וגם שם יש בית מדרש פעיל.
בשנת 2015, לאחר פטירת רבי אליעזר הגר האדמו"ר מסרט ויז'ניץ, הוכתר חתנו הרב נפתלי ראובן קורנרייך לאדמו"ר מ"קוסוב-ויז'ניץ". מתגורר בבית שמש.
רדוביץ
רבי יוסף אלתר הגר בן רבי חיים מקוסוב וחתן רבי ישראל, חתנו של רבי משה צבי מסאווראן. לאחר פטירת אביו החל לכהן ברדאוץ (רדוביץ) שבמחוז קובל וכן כיהן תקופה בסירט. חתניו היו רבי שמעלקא רובין מסערט ורבי מאיר יהודה שפירא מבוקאווסק.
בשנת תרל"ג עלה לארץ ישראל והתגורר בצפת. נסע לחיפה לרחצה ושם נפטר ונקבר לאחר מחלוקת בין אנשי צפת לאנשי חיפה.
בנו רבי משה כיהן בחיפה ובצפת. חיבר ספר "ויקח משה". חתנו היה רבי נפתלי מקשאנוב. נפטר בא' בכסלו תרס"ב.
בנו רבי ישראל מילא את מקומו. בשנת תרע"ג היגר לארצות הברית שם הקים ישיבה בשם "תורת חיים". הוציא את ספרו של אביו. נפטר בשנת תש"ב. בן נוסף של רבי משה היה הרב חיים זיידא חתן דודו רבי מאיר מבוקווסק, נפטר בחיי אביו. בתו נישאה לקרובה, רבי אלעזר מקיווישאד.
זבלטוב
רבי דוד (תקנ"ז - כ"א באב תר"ח) היה חתנו של רבי משה לייב מסאסוב. היה מפורסם כחכם, וכיהן באדמו"רות בזבלטוב. לאחר פטירתו ארבעה מבניו כיהנו כאדמו"רים.
בנו רבי יעקב (תקע"ה - ט"ו בשבט תרמ"א) מילא את מקומו בזבלטוב. היה חתן רבי יהודה צבי מראזלא ובזיווג שני נשא לאשה את פרידא קילא בת הרב ישעיה שור רבה של יאס (בזיווג ראשון הייתה נשואה לרבי יצחק לייבוש מקאליב).
בנו רבי משה מילא את מקומו בזבלטוב. במלחמת העולם הראשונה עבר לווינה שם נפטר.
את מקומו מילא בנו רבי חיים שהיה נחשב לתלמיד חכם מופלג. נרצח עם קהילתו בשנת תש"ב.
במקביל לרבי משה, כיהנו עוד מבני רבי מנחם מנדל. רבי יצחק אייזיק כיהן בזבלטוב ובברדיצ'ב ורבי יוסף בטיסמניץ, חתן רבי יצחק מטיסמניץ. רבי יוסף נרצח בסטניסלב בשנת תש"א. ורבי גרשון כיהן בטויסט ובוויען, ולפני המלחמה הידר לארצות הברית ונקבר בניו ג'רזי.
בנים נוספים של רבי דוד:
צאצא של רבי דוד מזבלטוב, רבי בן ציון הגר (כ"ג בשבט תש"א - כ' בתשרי תשע"א) כיהן תקופה בשנות ה-90 של המאה ה-20 כאדמו"ר מזבלטוב בשכונת ארזי הבירה בירושלים.
אנתוני טוליבר
אנתוני למאר טוליבר (באנגלית: Anthony Lamar Tolliver; נולד ב-1 ביוני 1985) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסמול פורוורד בניו אורלינס פליקנס.
קריירת מכללות
טוליבר נולד וגדל בעיר ספרינגפילד שבמיזורי, ובשנת 2003 החל ללמוד באוניברסיטת קרייטון שבאומהה, נברסקה. בשתי עונותיו האחרונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 2006 ו-2007, רשם טוליבר ממוצעים של 13.3 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק, ובשתיהן נבחר לחמישיות העונה של "מחוז ה-MVC".
קריירה מקצועית
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2007 חתם טוליבר על חוזה בקבוצת איווה אנרג'י מליגת הפיתוח של ה-NBA, ובתקופתו בקבוצה קלע 11.6 נקודות בממוצע למשחק. בהמשך העונה עבר לקבוצת אייסברן ברמרהאפן מליגת העל הגרמנית.
לקראת עונת חתם על חוזה בסן אנטוניו ספרס, אך לאחר 19 משחקים במדיה נופה מהקבוצה. בפברואר 2009 חזר לשחק עבור איווה אנרג'י, ולאחר 11 משחקים עזב את הקבוצה וחתם על חוזה עד סיום העונה בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית.
בעונת השתתף בשני משחקים כשחקן פורטלנד טרייל בלייזרס בטרם שוחרר מהקבוצה ועבר לאיידהו סטמפיד מליגת הפיתוח. במדי איידהו קלע טוליבר 21.4 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח. בהמשך אותה עונה חתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס, עמה קיבע את מעמדו כשחקן רוטציה ב-NBA; ב-29 מתוך 44 משחקיו בגולדן סטייט פתח טוליבר בחמישייה הפותחת, ועד סיום העונה קלע 12.3 נקודות והוריד 7.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. בתקופתו בקבוצה קבע שיאי קריירה של 34 נקודות (במשחק מול מינסוטה) ו-21 ריבאונדים (במשחק מול דאלאס).
בקיץ 2010 חתם על חוזה לשתי עונות במינסוטה טימברוולבס, עבר כ-4.5 מיליון דולר. בשתי עונותיו בקבוצה קלע 5.2 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת חתם על חוזה לשתי עונות בפיניקס סאנס, עבור כ-6 מיליון דולר. לאחר 24 משחקים בלבד בפיניקס, הועבר טוליבר בטרייד לדטרויט פיסטונס בתמורה לטוני מיטשל. בפלייאוף 2016 הודח עם הפיסטונס בסיבוב הראשון, בפעם השלישית בקריירה.
ביולי 2016 חתם טוליבר על חוזה בסקרמנטו קינגס. שנה לאחר מכן חזר לפיסטונס כשחתם בקבוצה על חוזה לעונה אחת.
ביולי 2019 חתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס.
בינואר 2020, לאחר 33 משחקים בפורטלנד, הועבר יחד עם קנט בייזמור בטרייד לסקרמנטו קינגס, בתמורה לטרבור אריזה, וניין גבריאל וקיילב סווניגן. לאחר 9 משחקים בסקרמנטו שוחרר מהקבוצה.
ב-2 במרץ 2020 חתם על חוזה ל-10 ימים בממפיס גריזליס, אולם בשל השבתת הליגה ב-11 במרץ, בגין מגפת הקורונה, נמשך חוזהו עד חודש יוני. ב-23 ביוני חתם על חוזה סטנדרטי בממפיס עד לסיום עונת.
הסכם פריז (2015)
הסכם פריז הוא הסכם שנקבע במהלך התכנסות ועידת האקלים של האו"ם, העוסק בהפחתת פליטת גזי חממה, מזעור הנזק הקיים ומימון הטיפול בפליטת גזי חממה על ידי מדינות העולם. ההסכם אושרר ב-12 בדצמבר 2015 במהלך ועידת האקלים בפריז ונחתם בשנת 2016. נכון לנובמבר 2017, חתמו על ההסכם 195 מדינות, ביניהן גם ישראל, שחתמה על ההסכם ב-22 באפריל 2016. הסכם פריז הוא הסכם המקיף בתחום האקלים הראשון בעולם.
מטרות
מטרות ההסכם הוא העצמת יישום אמנת המסגרת של האו"ם בנושא שינוי אקלים (UNFCCC) שהושקה בפסגת כדור הארץ (1992), באמצעים הבאים:
בנוסף, ההסכם שואף לצמצום פליטת גזי חממה. ההתחייבות המרכזית של כל מדינה החתומה על הסכם פריז הוא להגיש תוכנית כל חמש שנים שבה יפורטו הדרכים שתנקוט כדי להתמודד עם שינויי האקלים.
האסטרטגיה להשגת המטרות כונתה 20/20/20: הפחתה של פליטת פחמן דו-חמצני (CO2) ב-20%, הגדלת נתח השוק של אנרגיה מתחדשת ב-20%, ועלייה ב-20% חסכון באנרגיה.
אימוץ
ההסכם נכנס לתוקף לאחר שלפחות 55 מדינות אשררו את ההסכם. ישראל אשררה את הסכם האקלים בתאריך 14 בנובמבר 2016 והייתה למדינה ה-110 בעולם שאשררה את ההסכם הבינלאומי.
יישום
בדצמבר 2018 התכנסה בקטוביץ שבפולין ועדה שגיבשה תוכנית פעולה מוגדרת ליישום מעשי של הסכם פריז. הנציגים הצליחו לגבש תקנות שלפיהן המדינות החברות בהסכם ימדדו, ידווחו ויאמתו את היקף פליטות גזי החממה שהן אחראיות לו.
בפברואר 2019 הודיעה ממשלת גרמניה על תוכנית ענק להפסקת השימוש באנרגיית פחם בתוך שני עשורים. גרמניה היא ענקית תעשייה שכמעט שליש מהאנרגיה בה היא משתמשת מיוצרת באמצעות פחם. בשל היקפה, תוכנית זו נחשבת לאחד הצעדים המשמעותיים ביותר שנעשו אי פעם על ידי מדינה בניסיון להילחם בשינויי האקלים.
בסוף שנת 2019 העריכו גורמים באו"ם, בהתאם לדו"ח תוכנית הסביבה של האו"ם (UNEP), שעל פי הממצאים העדכניים יש לעדכן את היעדים שנקבעו בהסכם פריז, שכן אלו לא יספיקו כדי למנוע את ההתחממות בקצב שנשאף אליו בהסכם פריז. בנוסף העריכו באו"ם שלא נעשה מספיק גם כדי לעמוד ביעדי ההסכם המקוריים, ושהמדינות החתומות עליו מתקשות להגיע ליעדים שנקבעו. עם זאת, דו"ח של צמיחת פליטת הפחמן לשנת 2019 הראה שאמנם גדלה כמות הפליטות, אך קצב הצמיחה קטן (גידול של 0.6% לעומת שנת 2018, זאת בהשוואה לגידול בשנה קודם לכן שעמד על 2.1%).
יציאה מההסכם
על פי סעיף 28 להסכם, צדדים בהסכם יכולים להודיע לאו"ם על יציאה מההסכם רק 3 שנים לאחר שההסכם נכנס לתוקף בעבור אותה מדינה.
פרישתה וחזרתה של ארצות הברית
ביוני 2017 הודיע ממשל טראמפ על פתיחה בהליך לפרישתה של ארצות הברית מההסכם, שהייתה אחת ההבטחות המרכזיות של דונלד טראמפ מאז נכנס לבית הלבן, ובמקביל על פתיחה במשא ומתן מחודש על ההסכם "שיהיה הוגן יותר למשלמי המיסים של ארצות הברית". ב-4 בנובמבר 2020, יום לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית שבהן הפסיד טראמפ ליריבו הדמוקרטי ג'ו ביידן, הודיע הממשל על הפרישה מהאמנה. ההכרזה על פרישה מהסכם האקלים יצרה חזית של מעצמות העולם נגד המהלך.
ב-21 בינואר 2021, שעות לאחר שנכנס לבית הלבן, חתם ביידן על מכתב שמחזיר את ארצות הברית להסכמי האקלים, בתוך 30 יום. בנוסף, מינה ביידן כשליחו המיוחד לענייני אקלים את ג'ון קרי, שכיהן כשר החוץ של ארצות הברית בתקופת ממשל אובמה וסייע בניהול המשא ומתן על הסכם האקלים של פריז.
ביקורת
על ההסכם הובעה ביקורת. בין היתר על כך שכל מדינה שלחה מסמך התחייבויות אך המדינות לא נדרשו להזכיר גזי חממה בהתחייבויותיהן, וכל מדינה יכלה להתחייב לדבר מסוים שהיא כבר התחייבה לו בעבר, או לחלופין להתחייב לפחות ממנו. המסמך הפקיסטני בהסכם, לדוגמה, התחייב בסתמיות כי בשלב מסוים פקיסטן תגיע לשיא של פליטות פחמן, ומיד אחר כך תחל בירידה. בנוסף, גם סין והודו, המדינות שפולטות הכי הרבה פחמן דו-חמצני לאטמוספירה, לקחו על עצמן התחייבויות מעורפלות בלבד.
הדוגמה והריטואל של המאגיה העליונה
הדוגמה והריטואל של המאגיה העליונה (בצרפתית: Dogme et Rituel de la Haute Magie) הוא ספר שכתב אליפז לוי בנושא מאגיה. הספר פורסם בשני כרכים: הכרך הראשון, שעסק בתאוריה של המאגיה, פורסם בשנת 1854. הכרך השני, שעסק בפולחן המאגי, ראה אור בשנת 1856.
בשנת 1896, תורגם הספר לאנגלית על ידי ארתור אדוארד וייט.
היצירה משכה את תשומת לבם של מדענים ומשכילים אחרים בשל השקפותיה בנושא חקר המאגיה, הדת ומדעי הטבע. הספר עורר מחדש את החקר הרוחני האזוטרי במערב.
אליפז לוי מציג בספר את המאגיה כתחום הנמצא בין המדע לדת, ומאמין שיש לה את הפוטנציאל לפייס ולחבר בין הדת והמדע.
הספר מורכב מ-22 פרקים, אשר מקבילים לכאורה ל-22 הקלפים של הארקנה הגדולה של קלפי הטארוט.
Stay (שיר של מוניקה לינקיטה)
"Stay" (בעברית: "תישאר") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הליטאית מוניקה לינקיטה. את השיר הוציאה לאור ב-14 בפברואר חברת התקליטים קריאייטב אינדסטריז, והוא נכתב על ידי לינקיטה קריטס אינדרישונוקס ויאניס יאצ'מנקינס. לאחר זכייתו ב-''Pabandom iš naujo! 2023'' נבחר לייצג את ליטא באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.