cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עם הזמן
עם הזמן הוא אלבומו ה-11 (כולל האוסף "ירח מלא") של הזמר הישראלי אביב גפן. הסינגל הראשון מהאלבום, "עם הזמן", יצא לאור בראשית דצמבר 2005. פרט ל"עם הזמן" יצאו מהאלבום עוד 4 סינגלים לשירים "מחר", "בשבילך", "זה רק הלב שכואב לך" ו"אין זמן תחת השמש", והפופולרי שבהם, "מחר", הפך לשיר המושמע ביותר ברדיו הישראלי לשנת 2006.
בחודש ספטמבר 2006 הגיע האלבום למעמד זהב.
השתתפו באלבום
אביב גפן - שירה, גיטרה, פסנתר, קלידים, מלוטרון, תופים, טמבורין.
עובד סוציאלי להגנה על אנשים עם מוגבלות שכלית
עובד סוציאלי הממונה על פי חוק, להגנה על אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית (עד דצמבר 2010 "פקיד סעד להגנה על אנשים עם פיגור שכלי"), הוא עובד סוציאלי שעבר הכשרה מיוחדת בתחום החוק ותקנותיו, ועוסק בהגנה על אנשים הלוקים במוגבלות שכלית התפתחותית.
היירם מקסים
סר היירם (חירם) סטיוונס מקסים (באנגלית: Hiram Stevens Maxim; 4 בפברואר 1840 - 24 בנובמבר 1916) היה ממציא ומהנדס אמריקני-בריטי הידוע בהמצאת המקלע האוטומטי האמיתי הראשון.
עובד סוציאלי להגנה על אנשים עם מוגבלות שכלית
תפקיד
חוק חסרי הישע (טיפול במפגרים) תשכ"ט 1969, מסדיר את הגדרתו של אדם הלוקה בפיגור שכלי, את זכויותיו ואת דרכי הטיפול בו. החוק מגדיר עובד סוציאלי שתפקידו לרכז דיווחים על אנשים הסובלים מפיגור שכלי, ולוודא שהם מטופלים על ידי שירותי הרווחה. לצורך בדיקת דיווחים, רשאי העובד הסוציאלי לבקש ידיעות הנוגעות לאדם הלוקה בפיגור מכל אדם בעל ידע לעניין, ועל הנשאל להשיב לו תשובות כנות ומלאות, זולת תשובה העלולה להפלילו. בנוסף רשאי העובד הסוציאלי להיכנס, על פי צו של בית המשפט, לכל מקום שבו נמצא אדם הלוקה בפיגור, או שיש לעובד הסוציאלי יסוד להניח שהוא נמצא שם, ולבדוק את התנאים בהם הוא מטופל.
היירם מקסים
מקסים היה ממציאו של מקלע מקסים ב-1884, מכונת הירייה האוטומטית הניידת הראשונה. כמו כן המציא את מלכודת העכברים, אבק שרפה נטול עשן, סוג של רובה אוויר ועשה ניסויים בכלי טיס ממונעים. בעקבות המצאותיו בתחום חוטי הלהט בנורה החשמלית היה מעורב במספר סכסוכים אודות פטנטים עם תומאס אלווה אדיסון.
עובד סוציאלי להגנה על אנשים עם מוגבלות שכלית
תפקיד
במקרה שהעובד הסוציאלי סובר שיש סכנה מיידית ללוקה בפיגור או שהוא מהווה סכנה, הוא רשאי לפעול מיידית לצורך מניעת הסכנה, ללא צורך בפנייה לוועדת אבחון ואף ללא הסכמת הלוקה בפיגור או האחראי עליו. החוק קובע עונש מאסר למי שמפריע לפקיד סעד בביצוע תפקידו, ועונש של קנס כספי למי שאינו מוסר מידע נדרש אודות האדם הלוקה בפיגור. עם זאת, על העובד הסוציאלי להודיע מיידית לבית המשפט על התערבותו, ובית המשפט רשאי לשנותה או לבטלה.
היירם מקסים
קורות חיים
מקסים הקים חברה לייצור כלי נשק בקרייפורד, קנט שם ייצר את המקלע שפיתח, החברה נקנתה מאוחר יותר על ידי תאגיד ויקרס ב-1896 ושינתה את שמה ל"ויקרס, בנו ומקסים". גרסתם המשופרת למקלע זכתה לשם מקלע ויקרס והפכה למקלע הסטנדרטי בצבא הבריטי לשנים רבות, גרסאות של מקלע מקסים שימשו בכל הצבאות במלחמת העולם הראשונה. למקסים הוענק תואר אבירות על ידי המלכה ויקטוריה ב-1901 על המצאותיו.
עובד סוציאלי להגנה על אנשים עם מוגבלות שכלית
תוקף חוקי
סמכות העובד הסוציאלי באה מתוקף החוקים הבאים:
היירם מקסים
קורות חיים
בשנות ה-90 של המאה ה-19 ערך מקסים ניסויים בכלי טיס ממונעים. לטענת מספר חוקרים של ההיסטוריה של התעופה מקסים היה האדם הראשון להתרומם לאוויר בעזרת כלי ממונע.
בעזרת הון שצבר ממכירות מכונת היריה הקרויה על שמו, פנה מקסים לבנות מכונה מעופפת מנועית. ב-31 ביולי 1894, עמדה על פסי ברזל מיוחדים מכונה עצומה, בעלת שני מנועי קיטור שפעלו בהספק של 180 כוחות סוס כל אחד, אשר הניעו שני מדחפים באורך של כ-5.4 מטרים כל אחד, ובמשקל כולל של שלוש טונות. מקסים ניצב בתא המכונה יחד עם הנווט והמכונאי כאשר האחרון הפעיל את המנועים בהוראתו של מקסים. לאחר האצה על המסילה, התרומם מטוסו של מקסים ונעצר בגובה של כ-22 ס"מ במסילה עליונה. להפתעת מקסים, אשר לא קיווה כי המכונה תתרומם כבר בניסוי הראשון, המטוס עקר את המסילה והצליח להתרומם לאוויר לגובה של כמעט מטר - שלוש רגל, לכ-15 שניות, עד שמקסים המבוהל כיבה את המנועים. מטוסו נפל ארצה והתרסק וגרם לפציעת ראש לאחד משלושת הטייסים. מקסים חזר ותיקן את מטוסו והוכיח שוב כי מכונה כבדה מהאוויר יכולה להתרומם ולעוף, אך עד אז כבר בנו האחים רייט את מטוסם הראשון.
בנוסף לכך, מקסים השתמש במטוסו בכנפיים אותם כינה Aeroplanes (בתרגום חופשי: "מישורים אוויריים"), וכך היה הראשון לטבוע את המילה המוכרת "מטוס" באנגלית.
אחיו הדסון מקסים היה ממציא צבאי אף הוא והתמחה בחומרי נפץ.
בנו, היירם פירסי מקסים הלך בעקבות אביו ודודו ונעשה מהנדס מכונות ומעצב נשק, הוא ידוע בעיקר בשל נסיונותיו ברדיו וכמייסדה של "אגודת חובבי הרדיו האמריקאית" (American Radio Relay League).
שושנק הראשון
שושנק הראשון היה מלך מצרים, מייסדה של השושלת ה-22 (הלובית, שושלת בובסטיס). שושנק הראשון מזוהה בידי רוב החוקרים עם המלך המצרי שישק הנזכר במקרא.
קיים ויכוח על תקופת שלטונו של שושנק הראשון: האגיפטולוג קנת קיטצ'ן (Kenneth Kitchen) קבע את שלטונו בשנים 924-945 לפנה"ס, אך בהמשך התעדכן התיארוך המקובל בין החוקרים לשלטון בין השנים 922-943 לפנה"ס. תיארוך זה נובע מהערכה שמסעו הצבאי לארץ ישראל נערך בשנת 925 לפנה"ס, ושהוא חי עוד מספר שנים לאחר המסע.
לפני שהומלך למלך, היה שושנק הראשון מפקד בצבא מצרים, ויועץ למלך הקודם פסוסנס השני. אבותיו היגרו מלוב בתקופת הממלכה החדשה. דודו אוסרקון הזקן מלך במצרים במשך שש שנים לפחות, כחלק ממלכי השושלת ה-21, לכן לא נחשבה עלייתו לשלטון כהפתעה גמורה. הוא נישא למאעתקארה בתו של פסוסנס השני, ולאחר עלייתו לשלטון בחר בבנו אוסורקון הראשון כיורשו, ומינה את בנו השני לתפקיד הכהן הגדול של אמון בתבי, מושל מצרים העליונה ומפקד הצבא. את בנו השלישי מינה כמפקד הצבא בעיר הרקלאופוליס שבמרכז מצרים.
מסעו הצבאי של שושנק הראשון
פרטים על מסע זה נתגלו בכתובת ארוכה ומפורטת על קירותיו של מקדש אמון בכרנך שבמצרים: על הקיר הדרומי של המקדש נמצא תחריט ובו רשימת טופונימים המכילה כ-150 שמות מקומות אותם כבש שושנק בארץ ישראל. ירושלים לא מופיעה ברשימת השמות. אמנם ייתכן שירושלים הייתה רשומה באחד החלקים של הכתובת שלא נשתמרו, אולם אם השמות כתובים בסדר גאוגרפי מסוים היינו מצפים למצוא אותה אחרי אזכור בית חורון וגבעון, ושם הכתובת שלמה.
אברהם בן דוד (כדורגלן)
אברהם בן דוד (בנדה) (נולד ב-20 באפריל 1954) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק כחלוץ בקבוצת הפועל ירושלים.
שושנק הראשון
מסעו הצבאי של שושנק הראשון
בנימין מזר ניתח את הכתובת ושיחזר את מסעו של שושנק הראשון, שאותו הוא זיהה עם הדמות המקראית שישק. המסע העיקרי התנהל לכיוון ממלכת ישראל, וחלקו פנה דרומה לנגב. המסע עבר מעזה לגזר, ומשם דרך אילון, בית חורון וגבעון לירדן. המשיך בירדן המרכזי, עמק בית שאן, עמק יזרעאל, מגידו, נחל עירון ולאורך השרון. מזר יחס לשישק חלק מהחורבן באתרים שנחפרו: תל בטש שכבה IV, גזר שכבה VIII, תל אל מזר, תל א-סעידייה, ותל אל חמה שבעמק הירדן, בית שאן, מגידו שכבה VA-IVB, תל אבו הואם שכבה IV, תל מבורך VII, תל מיכל ותל קסילה שכבה VIII. שבר מאסטלה עם הכרטוש של שושנק הראשון שהתגלה במגידו, פירש מזר כשבר מאסטלת ניצחון שהציב שושנק במגידו לאחר שנכבשה, ובה הוא תיאר את כיבושיו. בעיר גבל התגלה בסיס פסל עם שמו של שושנק הראשון.
אברהם בן דוד (כדורגלן)
בן דוד שיחק בהפועל ירושלים מעונת 1971/1972 ועד עונת 1985/1986, והיה משחקניה הבולטים של הקבוצה במהלך שנות ה-70 וה-80. הוא היה שותף להישגה הגדול ביותר של הקבוצה כאשר זכתה ב-1973 בגביע המדינה לאחר ניצחון 0-2 במשחק הגמר על הכח רמת גן. בן דוד נחשב לאחד מחלוציה הבולטים בהיסטוריה של הפועל ירושלים, ומוצב בצמרת רשימת מלכי השערים של הקבוצה בכל הזמנים עם 75 שערים בכל המסגרות. על מנהגו להבקיע שערים בנגיחות זכה בתואר "ראש פז".
שושנק הראשון
קבר שושנק הראשון
שושנק שלט במצרים כ-21 שנה, ולאחר מותו ירש אותו בנו אוסרקון הראשון. עד היום לא נמצא קברו של שושנק הראשון. פריט הקבורה היחיד שידוע הוא תיבה קנופית, שנמצאת במוזיאון לאגיפטולוגיה בברלין. ישנם אגיפטולוגים שסבורים שהוא נקבר בעיר טאניס. אחרים משערים שהוא נקבר בעיר ממפיס, בגלל מפעלי הבניה שלו בעיר.
אברהם בן דוד (כדורגלן)
לאחר פרישתו היה עוזר המאמן של דוביד שווייצר ולאחר מכן מונה למאמן ראשי בעונת המשחקים 1989/90 תחת הדרכתו רשמה הקבוצה ניצחונות מרשימים ב'דרבי' הירושלמי ונגד מכבי תל אביב עטורת הכוכבים, בהמשך שימש כמאמן במחלקת הנוער של הקבוצה. ותחתיו צמחו שחקנים רבים כגון עידן טל, איציק קורנפיין, שי אהרון ועוד
שושנק הראשון
זיהוי שושנק הראשון עם שישק במקרא
שושנק הראשון מזוהה בידי רב החוקרים עם המלך המצרי שישק מלך מצרים הנזכר במקרא שלוש פעמים. אם אכן שישק הוא שושנק הראשון, הרי כי אז זהו האירוע הראשון המוזכר במקרא, שלו נמצאה עדות ממקור חיצוני, ומכאן חשיבותו הרבה לחקר תולדות עם ישראל.
אברהם בן דוד (כדורגלן)
בן דוד עבד במשך שנים בבית החולים הדסה בירושלים, ואף כיהן כישב ראש ועד העובדים של בית החולים. כיום משמש בן דוד כמנהל מקצועי במחלקת הנוער, ומאמן בקבוצת הילדים של הפועל ירושלים.
שושנק הראשון
תיארוך זמנו של מסע שישק לאור המקרא
הועלתה הצעה, לתארוך זמנו של מסע שישק לכנען, לאור 'קרב קרקר'. הקרב נערך בשנת 853 לפני הספירה, בין שלמנאסר ה-3 מלך אשור לבין קואליציית המלכים שכללה את אחאב מלך ישראל. מועד זה, ביחד עם עדות המחבר המקראי לגבי סך כל שנות מלכותם של מלכי ממלכת ישראל (בניכוי שנות קורגנציה אפשריות), חושף כי השנה בה נערך מסע שישק לארץ כנען היא 924 לפני הספירה, בקירוב.
פולקלור
בסרט "שודדי התיבה האבודה" מזוהה שושנק הראשון עם המלך שישק. הוא מתואר כמי שכבש את ירושלים, בזז את בית המקדש הראשון, ולקח איתו למצרים את ארון הברית. במצרים הוא הציב את הארון בעיר הבירה שלו טאניס (צען). לאחר זמן לא רב, העניש אלוהים את טאניס, וקבר אותה בחול. בסוף שנות ה-30 שלח אדולף היטלר משלחת צבאית לחפור את טאניס, ולמצוא את ארון הברית, שישמש אותו כנשק לכיבוש העולם. העלילה אינה תואמת את הכתוב בתנ"ך ואת הכתובת בכרנך. בשני המקורות לא מצוין ששישק לקח מבית המקדש את ארון הברית (אם כי בספר מלכים נכתב "ואת הכל לקח" שממנו אפשר להבין שכל אוצרות המקדש נלקחו, כולל ארון הברית), ולפי הכתובת מכרנך כלל לא ברור אם שישק הגיע בכלל לירושלים.
התערוכה העולמית של ברצלונה (1929)
בתערוכה, שנערכה בין ה-20 במאי 1929 ל-15 בינואר 1930, הציגו עשרים אומות אירופאיות ביתנים לאומים-ממלכתיים (בהן גרמניה, בריטניה, בלגיה, דנמרק, צרפת, הונגריה, איטליה, נורווגיה, רומניה ושווייץ) וכן גורמים פרטיים מארצות הברית ויפן. במקביל התקיימה בסביליה התערוכה האיבראו-אמריקאית בה הציגו מדינות אמריקה הלטינית.
מבנים בעלי חשיבות
בין המבנים הלאומיים שהוקמו עבור התערוכה היה ביתן ברצלונה, שייצג את גרמניה ואשר תוכנן על ידי האדריכל לודוויג מיס ון דר רוהה. הביתן נחשב לאבן דרך חשובה בהיסטוריה של האדריכלות המודרנית. המבנה התאפיין בצורה פשוטה למדי, אף כי נעשה בו שימוש בחומרים יקרים כגון שיש ואבן טרוונטין. ייחודו של המבנה התבטא בפריצת הדרך המחשבתית לגבי צורתה של אדריכלות, תפישת החלל, שימוש חדש בחומרי בנייה ועיצוב מינימליסטי, שהתממש בזכות פרטי בניין מתוחכמים. בביתן הוצג כיסא ברצלונה בעיצובם של מיס ון דר רוהה ולילי רייך. עיצובו של הכיסא, שלווה גם בהדום תואם, מהווה דוגמה בולטת לעיצוב תעשייתי מודרניסטי.
בין פלאסה ד'אספניה להר המונז'ואיק נסללה "שדרת האמריקות" (כיום שדרת אבנידה ריינה מריה כריסטינה) שבקצהָּ הוקמה המזרקה המרשימה והמוארת "מזרקת הקסם של מונז'ואיק". לאורך השדרה הוקמו ארמונות שהציגו את התעשייה והמדע של ספרד בכלל וקטלוניה בפרט: ארמון התקשורת והתחבורה, ארמון המתכת, החשמל והמכניקה וכדומה. במורדות ההר הוקם ה"פואבלו אספניול" (הכפר הספרדי) שהציג דוגמאות מבנים כפריים מרחבי ספרד. במעלה ההר הוקם ארמון התערוכות המרכזי, הארמון הלאומי (Palau Nacional).
פבלו טורה
פבלו טורה קארל (בספרדית: Pablo Torre Carral; נולד ב-3 באפריל 2003) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של מועדון הכדורגל ברצלונה, מהליגה הספרדית השלישית.
ראסינג סנטנדר
טורה, נולד ב, קנטבריה, הצטרף למחלקת הנוער של ראסינג סנטנדר בשנת 2015, מ-CD מרינה ספורט. ב-15 באפריל 2020, בעודו שחקן נוער, חתם על חוזה מקצועי במועדון, עד יוני 2025.
טורה ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים עם קבוצת המילואים של המועדון, ראיו קנטבריה, ב-19 ביולי 2020, כשפתח בתיקו 1–1 בחוץ מול ז'ימנסטיקה טורלבגה, לפלייאוף העלייה לליגה הרביעית. באוגוסט, בן 17 בלבד, הוא היה חלק מסגל הקבוצה הראשונה בקדם העונה, והועלה לסגל הקבוצה הראשי בספטמבר.
טורה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של ראסינג ב-18 באוקטובר 2020, ופתח במשחק הראשון של עונת 2020/21 בסגונדה דיויסיון B, תיקו ביתי 1–1 מול קלוב פורטוגלטה. הוא הבקיע את השער הראשון שלו בבוגרים ב-21 בפברואר 2021, כשכבש את השער השני של קבוצתו בניצחון הביתי 3–1 על לארדו. שישה ימים לאחר מכן, הוא כבש צמד בניצחון החוץ 4–0 על ברקלדו.
לאחר שפתח באופן קבוע במהלך עונתו המלאה הראשונה בבוגרים, טורה קיבל את החולצה מספר 10 לקראת עונת 2021/22 בפרימרה דיויסיון RFEF. הוא כבש עשרה שערים ב-32 משחקים (כולל פלייאוף), וראסינג זכתה באליפות ועלתה לסגונדה דיויסיון.
ברצלונה
ב-4 במרץ 2022, ברצלונה הגיעה להסכם עם ראסינג על העברתו של טורה תמורת תשלום של 5 מיליון אירו בתוספת בונוסים, והוא שובץ לקבוצת המילואים של המועדון, ברצלונה אתלטיק מהפרימרה דיויסיון RFEF, לעונת 2022/23. ב-15 ביוני אותה שנה הוא חתם על חוזה עד יוני 2026.
חיים אישיים
אביו של טורה, אסטבן, היה גם הוא כדורגלן, ושיחק בעמדת הקשר בראסינג סנטנדר במשך רוב הקריירה שלו.
סטטיסטיקות קריירה
נכון ל-
השנים הכי יפות
השנים הכי יפות היא קומדיית מצבים ישראלית ששודרה בשנת 2011 בערוץ 2 במסגרת שידורי רשת.
עלילה
גברת וסרמן (קרן מור), רכזת השכבה בתיכון הבדיוני 'ניצני אלון' חשודה בגנבה. במהלך החקירה מגוללת גברת וסרמן לחוקר שלה (שלומי קוריאט) את המתרחש בבית הספר, החל מהיום הראשון ללימודים ועד לטיול השנתי ולרגע הגנבה. הסדרה מגוללת גם את מעשיהם של שאר המורים, ומתרחשת בחציה בתחנת המשטרה וחציה בבית הספר.
פטגופטריקס
פטגופטריקס (שם מדעי: Patagopteryx) הוא סוג של עוף קמאי אשר חי בפטגוניה, ארגנטינה בשלהי הקרטיקון לפני 85 מיליון שנה. המשמעות של שמו הוא: "עוף פטגוני".
עוף זה היה דומה לתרנגולת והגיע לאורך 50 ס"מ. הוא היה בעל עצמות ירך גדולות, אשר הותאמו לתנועה על הקרקע לזמן רב. העוף הקדום היה בעל טפרים גדולים אך נראה שהם לא נועדו ללחימה אלא ליציבה על הקרקע. הוא היה אוכל-כול אשר עופף בלהקות גדולות במישורי הקרטיקון בחיפוש מזון. עם זאת שרירי התעופה שלו היו חלשים והוא מיעט לעוף, בדומה לתרנגולת מודרנית.
יראון (עיר מקראית)
יִרְאוֹן הייתה עיר מקראית בנחלת שבט נפתלי, המזוהה בכפר הלבנוני יארון.
במקורות
יארון נזכרת פעם אחת בתנ"ך, כעיר מבצר:.
ברשימותיו של תגלת פלאסר השלישי, נזכרת עיר בשם "אירו..." עם סוף חסר, בין ערי הגליל העליון שכבש, ועיר זו מזוהה עם יראון.
זיהוי
שמה של העיר הקדומה נשתמר לפי הסברה המקובלת בשמו של הכפר הלבנוני יארון, השוכן כ-5 ק"מ דרומית לבנת ג'ביל, ובסמוך לגבול ישראל, ממערב לקיבוץ יראון, הקרוי על שם העיר הקדומה. המצאו בקרבת תל חצור ותל קדש המזוהות עם ערים הנמצאות איתה באותה רשימה, מחזקת את הזיהוי.
במרכז הכפר תל עתיק, ברום של כ-800 מטרים מעל פני הים, אשר בו נמצאו חרסים החל מתקופת הברזל.
מאיר חת
מאיר (אירי) חת (24 בספטמבר 1932 – 13 בינואר 2023) היה מומחה לשוק ההון בישראל, כיהן כמפקח על הבנקים בבנק ישראל, יושב ראש הדירקטוריון של הבורסה לניירות ערך בתל אביב, יו"ר דירקטוריון בנק לאומי, יו"ר וחבר מועצת המנהלים של חברת טבע תעשיות פרמצבטיות, יושב ראש מועצת המנהלים של בית ההשקעות פסגות אופק, סגן יו"ר ICC ישראל (הסניף הישראלי של לשכת המסחר הבינלאומית), פרופסור אמריטוס בבית הספר למשפטים של המסלול האקדמי המכללה למינהל, חבר הוועד המנהל של המרכז לאתיקה בירושלים ומייסד מרכז חת לחקר התחרות והרגולציה במסלול האקדמי המכללה למינהל בראשון לציון.
ביוגרפיה
חת היה בנם של מיכל ונחום חת. אחותו היא השופטת עדנה גבריאלי והוא נינו של יואל משה סלומון, מצד אימו, מיכל לבית לוין. הוא גדל בחיפה ולמד בבית הספר הריאלי בין השנים 1939 ו-1950. שירת בצה"ל במסגרת הנח"ל עד לשנת 1952. בתום שירותו הצבאי נרשם לאוניברסיטה העברית בירושלים והשלים ב-1958 תואר ראשון בכלכלה וביחסים בינלאומיים. המשיך באוניברסיטה העברית ללימודי תואר שני במשפטים אותו קיבל בשנת 1960. אחר כך נסע לאוניברסיטת הרווארד והשלים שם תואר LL.M במשפטים, ואת הדוקטורט בכלכלה סיים באוניברסיטה העברית בשנת 1971.
במקביל, ב-1955 החל לעסוק במחקר במסגרת מרכז פאלק למחקר כלכלי בישראל, משרה בה החזיק עד לשנת 1960, במסגרת פעילות זו נכתב הספר "המוסדות הבנקאיים בישראל". חת התמחה בעריכת דין בבית המשפט המחוזי בירושלים ובפרקליטות המדינה. לאחר נישואיו לרינה לבית זמירין עבר לחיפה למשרד עורכי הדין של אביו. אחר כך, החל לעבוד במחלקת המחקר של בנק ישראל בתור כלכלן עד לשנת 1968, ומשנת 1969 כיהן כמפקח על הבנקים. בשנת 1975 עבר לשמש כיועץ לנגיד הבנק, ופרש בשנת 1977. הוא עבר למגזר הפרטי ובשנת 1978 נתמנה ליושב-ראש מועצת המנהלים של הבורסה לניירות ערך בתל אביב, לקדנציה שנסתיימה בשנת 1986. במהלך תקופת כהונתו אירע משבר מניות הבנקים. על תפקודה בזמן המשבר קיבל נזיפה חמורה בדו"ח ועדת בייסקי, שחקרה את המשבר, למרות זאת המשיך לכהן בתפקיד.
בין השנים 1962 ו-1990 עבד באופן מזדמן כמורה מן החוץ בתחומי משפטים וכלכלה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית. למן שנת 1989 היה חבר במועצות המנהלים של חברות רבות ועוסק במתן שירותי ייעוץ כלכלי, ומשנת 1993 שימש כפרופסור במסלול האקדמי המכללה למנהל, תחילה כפרופסור חבר ולאחר מכן כפרופסור אמריטוס.
החל מ-2001 שימש כחבר במועצה להשכלה גבוהה, כנציג המכללה למנהל, וב-2012 מונה לחבר המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון) שהוקמה באותה עת במטרה להכיר במכללת אריאל כאוניברסיטה. כמו כן כיהן חת במספר משרות ציבוריות, ובהן תפקידי חברות בוועדות הכספים של מוזיאון ישראל בירושלים, חברות בוועדת הסיווג של רשות החברות הממשלתיות, בוועד המנהל של הקרן לירושלים, ויושב-ראש חבר הנאמנים של מכון פאלק. פעמיים היה חתן פרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה של עיריית תל אביב, לשנים 1964 ו-1970, בזכות ספרי כלכלה שחיבר.
מאיר חת נפטר ב-13 בינואר 2023 והובא לקבורה בבית הקברות חורשים.
חיים אישיים
חת היה נשוי עד לפטירתו לרינה לבית זמירין, התגורר בירושלים ולהם שלושה ילדים: הדס פרושאור (רעייתו של השגריר רון פרושאור), נעם חת מקוב (שופטת, נשואה לבנו של ישראל מקוב) וחובב חת.
קישורים חיצוניים
ממאמריו
נאוקנורניס
נאוקנורניס (שם מדעי: Neuquenornis; משמעות השם: "עוף הנאוקן") הוא סוג של עוף קמאי אשר חי בפטגוניה, ארגנטינה בשלהי הקרטיקון לפני 83–85 מיליון שנה. הוא קרוי על שם המחוז בו התגלו מאובניו ב-1994. המאובנים מצויים כיום ב"מוזיאון הלאומי של קומאו" (Universidad Nacional del Comahue), ארגנטינה. התגלו רק מספר ממצאים מהסוג אשר השתייכו למין אחד - Neuquenornis volans.
עוף זה לצד מינים חדשים של אננטיורניתים (Enantiornithes) שהתגלו כמו האביזאורוס (Avisaurus), הקטיורניס (Cathayornis) והקונכואורניס והוא הגיע לאורך 30 ס"מ, לא כולל הזנב.
עוף זה קינן במושבות בהם התגלו עדויות שהוא נהג לקנן בדומה לדגרתליים מאוסטרליה.
פריגיטלו
פריגיטלו (ברבים friggitelli) הוא פלפל צ'ילי מתוק מהמין Capsicum annuum. ידוע גם בשם הפלפל היווני הזהוב, הפלפל האיטלקי המתוק, או הפלפל הטוסקני. בארצות הברית הם עשויים להיקרא " פפרונציני"; ונבדלים מהפפרוצ'יני האיטלקי, שהם פלפל צ'ילי איטלקי חריף. בארצות הברית, הם עשויים להיקרא גם פלפלי פפרוניקי זהוב יווני או פלפלי סלוניקה מוזהבים עדינים. לפריגיטלו חריפות עדינה ורמז למרירות. ולעיתים מוחמץ ונמכר בצנצנות. באיטליה הפריגיטלו מזוהה בעיקר עם טוסקנה. הזן היווני, שהוא מתוק יותר, נפוץ במקומות אחרים באירופה ובארצות הברית.
גידול
כמו זנים רבים אחרים של Capsicum annuum, הפריגיטלו דורש אקלים חם עם הרבה אור שמש וללא כפור. לזרעים לוקח 10 עד 14 ימים לנבוט, הצמח מגיע לבגרות תוך 70 עד 80 יום. מעדיף קרקעות מעט עשירות ומנוקזות היטב, אך אדמה מופרית יתר תגרום לפחות פירות. לצמח יש פוטנציאל להצמיח שפע של פירות, ולכן צריך למנוע ממנו ליפול בגלל משקל הפירות. הפירות נקטפים כאשר הם באורך. פירות בוגרים יהפכו בסופו של דבר לאדומים, אבל עדיף לקטוף אותם כשהם עדיין ירוקים.
שימוש קולינרי
הפרי הטרי משמש מרכיב בסלטים, לפתנים וכריכים. לעיתים קרובות מוגש גם עם קבב, כגון İskender kebap. פריגיטלי כבוש מגיע בצבע צהוב עז עד צהוב-ירוק עז. לפעמים מוסיפים חומרי צבע. לעידון הטעם ניתן לשטוף את הפרי הכבוש במים קרים מעט לפני ההגשה.
דאפי דאק
דאפי דאק (באנגלית: Daffy Duck) הוא דמות אנימציה וקומיקס בדיונית מפורסמת של ברווז ("דאק" באנגלית). דאפי דאק הופיע בסדרות הסרטים המצוירים "לוני טונס" ו"מרי מלודיס" בהפקת חברת האחים וורנר.
היה אחת מן הדמויות הראשונות בסוגת הקולנוע של הקומדיה המטורפת. תכונותיו האופייניות של דאפי דאק הן נטייתו לאגור כעסים עד להתפרצות, נרקיסזם, טמטום ושחצנות בלתי נסבלת מעורבות בצרות, ערמומיות ואנוכיות. דאפי דאק התפרסם במשפט "אתה נבזה" (בדיבוב העברי של עמי מנדלמן) או "אתה בלתי נסבל" (בדיבוב של אבי פניני), אשר נאמר בדרך כלל בסכסוכים שלו עם דמויות כגון באגס באני, אלמר פאד, יוסמיטי סאם, ספידי גונזלס ומרווין ממאדים. לרוב דאפי דאק מפסיד בסכסוכים הללו.
סיפור מקור והיסטוריה
דאפי דאק הופיע לראשונה בסרטון המצויר "מסע ציד הברווזים של פורקי" ב-17 באפריל 1937. הוא אויר על ידי בוב קלמפט ובוים על ידי טקס אייברי. בתחילת דרכה, הדמות של דאפי נראתה כמו ברווז שחור סטנדרטי שיותר דומה לחיה עליה מבוססת הדמות מאשר דמות שעברה האנשה. במשך 52 שנים (זמן שיא) המדבב מל בלנק נתן את קולו לדמות האייקונית, אשר דיבב דמויות רבות נוספות של "לוני טונס".
הסיפור המקורי היה קטע קומי סטנדרטי בין צייד לטרף, רק שדאפי דאק, היה שונה משאר הקורבנות של הצייד החזרזירי והפגין תכונות אופי מאוד אסרטיביות ודעתניות מה שגרם לקהל הצופים להמשיך לדבר עליו גם לאחר שיצאו מן הקולנוע. עד תחילת שנות ה-50 דאפי הופיע בעיקר לצידו של פורקי החזיר, ב-1951 דאפי החל להופיע לצידו של באגס באני, הארנב המפורסם בעולם.
משנת 2019 דאפי החל לככב עם פורקי בסרטון הפתיחה של חטיבת האנימציה של "האחים וורנר". כשבסרט "אגדות מורטל קומבט: נקמתו של סקורפיון", לוחם הנינג'ה סקורפיון מחליף את פורקי בסרטון.
קוסקוס נמרי שחור
אנטומיה ותכונות פיזיות
הקוסקוס השחור הוא המין הגדול והכבד בסוגו; אורך ראשו וגופו 58–70 סנטימטרים, אורך זנבו 45–65 סנטימטרים ומשקלו 6–7 קילוגרם. הנקבה גדולה מן הזכר. לקוסקוס השחור גוף גוצי, מקושת וחסון, ראש עגול, רחב וקצר ומצח תפוח שנובע מהעצמות הקדמיות הקמורות בגולגולתו. החוטם זרבובי ומחודד. העיניים גדולות וצהובות עם אישוני חתול אנכיים וטבעות עור מחורצות סביבן, והן מותאמות לראיית לילה. האוזניים קטנות ועגולות וכמעט בלתי נראות, הלוע גדול, והשיניים הטוחנות מסיביות ומשוננות מעט.
הזנב של הקוסקוס ארוך ושרירי, וקצהו החשוף משמש אותו כמשטח אחיזה וכרגל חמישית במהלך הטיפוס. תכונות אחרות המסייעות לו בטיפוס הן ההתפלגות של האצבעות בכפות לשני חלקים (מאפשר לו לאחוז בענף משני צדדיו), טפרים מעוקלים וחזקים וכריות הצמדה. בוהן הרגל גדולה במיוחד וחסרת טופר, והאצבעות השנייה והשלישית ברגל סינדקטיליות ובעלות טופרים זעירים המשמשים לסירוק הפרווה. לקוסקוסית כיס מפותח שנפתח כלפי קדימה בדומה לקנגורו ובו ארבע פטמות.
כסות
לקוסקוס השחור פרווה צבעונית, צפופה וצמרירית. היא מגוונת להפליא בצבעיה: פלג הגוף הקדמי, הכתפיים והכפות בצבע ערמוני או אדמדם כהה, פלג הגוף האחורי והירכיים בצבע שחור מבריק או פחם, בעוד שהעכוז והזרועות בצבע כתמתם או צהבהב בדרך כלל. הבטן, המפשעה, החזה והגרון בצבע קרם-שמנת או לבן בוהק. הזנב עשוי להיות כתמתם או לבנבן.
אף על פי שלשני הזוויגים התפלגות צבעים דומה (אדום בפלג הגוף הקדמי ושחור בפלג הגוף האחורי), ניתן להבדיל בקלות בין הזכר לנקבה: פרוות הזכר לבנה למעשה ומנומרת בחברבורות שחורות ואדומות גדולות, בעוד שפרוות הנקבה אחידה ומתאפיינת בכתם שחור גדול דמוי אוכף בפלג הגוף האחורי. אצל שני הזוויגים הראש בצבע ערמוני, אדום כהה או כתמתם, האוזניים בהירות והלחיים והסנטר בצבע לבן בוהק. הפנים, האצבעות וקצה הזנב עירומים משיער, וצבעם ורוד או כתמתם חיוור. הגורים חווים תהליך ארוך של התחלפות בגווני הפרווה עד לקבלת המראה האופייני לבוגרים.
תפוצה וביולוגיה
הקוסקוס השחור אנדמי לצפון גינאה החדשה, בה הוא מצוי הן בצד הפפואני והן בצד האינדונזי; טווח התפוצה שלו משתרע מחצי האי הואון במזרח לאורך השפלות הפפואניות ורכס טוריצ'ילי דרך השפלות האינדונזיות והרי פוג'ה המבודדים, וכלה באוכלוסייה מרוחקת ברכס ארפק בחצי האי ווגלקופ במערב. למרות טווח התפוצה הרחב, הקוסקוס נפוץ בדלילות על פני שטח זה והופך לנדיר יותר ויותר עם הזמן כתוצאה מאיומים מעשי ידי אדם.
התפוצה הגאוגרפית של הקוסקוס נעצרת בשוליים הצפוניים של הקורדילרה הניו-גינאית שחוצה את האי ממזרח למערב. בית הגידול של הקוסקוס השחור מורכב בעיקר מיער גשם ממוזג וטרופי בשפלות או ברכסים הרריים עד רום 1,200 מטר מעל פני הים.
הקוסקוס השחור הוא יונק שוכן עצים מובהק, שמבלה את מרבית הזמן בחופה הגבוהה או הבינונית של היער ויורד לאדמה לפרקים קצרים. הקוסקוס פעיל בשעות הלילה, ואת שעות היום הוא מבלה במנוחה בהתכרבלות על ענף גבוה. הוא נע באיטיות על הענפים, ומשתמש בזנבו כרגל חמישית. בדומה לקוסקוסים רבים, גם הקוסקוס השחור הוא יונק סוליטרי שחי רוב הזמן בגפו; האינטראקציות והמפגשים בין הקוסקוסים מלווים לרוב בגילויי תוקפנות זה כלפי זה. לא ידוע על טורפים טבעיים של הקוסקוס בגינאה החדשה.
התזונה של הקוסקוס השחור מורכבת מפירות ועלים, בלוטים גדולים של מיני אלון הליתוקרפוס (Lithocarpus), וכנראה גם חסרי חוליות.
המידע אודות הרבייה של הקוסקוס השחור מועט. החיזור מתרחש על העצים, ולאחר תקופת היריון קצרה הקוסקוסית ממליטה גור יחיד שמבלה בכיס מספר חודשים ולאחר מכן רוכב על גבה עד לגמילה. תוחלת החיים אינה ידועה.
מצב
הקוסקוס השחור מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה חמורה (CR), בשל הערכה שהוא חווה ירידה ממושכת במספרים שצפויה להגיע לכדי 80% מגודל האוכלוסייה עד אמצע העשור השלישי של המאה ה-21. הסכנה חמורה במיוחד עבור אוכלוסיות מבודדות כמו בחצי האי הואון ובחצי האי ווגלקופ.
האיום העיקרי על הקוסקוס השחור הוא ציד לבשרו ופרוותו הנאה שבה נעשה שימוש בטקסים שבטיים (גלימות וכובעים מסורתיים), וכן בירוא יערות למטרת חקלאות, תעשיית העץ או עבור מטעים להפקת שמן דקלים לצד גידול באוכלוסייה האנושית באי. הקוסקוס אינו מסתגל לחיים באזור עם הפרעה אנושית גבוהה, בניגוד למינים רבים בסוג שמסוגלים להתקיים ביערות משניים. הנהירה הגוברת של תושבים אינדונזים לפפואה המערבית בעידוד השלטונות האינדונזים (עקב הנטייה לבדלנות בקרב הפפואנים המקומיים), גורמת לצמצום בית הגידול המתאים בחלק זה של האי.
הקוסקוס השחור מצוי במספר אזורים מוגנים באינדונזיה, ובאזור השימור YUE בחצי האי הואון בפפואה. ארגון השימור IUCN ממליץ להגן על אזורים בהם יש אוכלוסיות משמעותיות של המין. נדרשים פעולות להעלאת המודעות למצבו של הקוסקוס בקרב הילידים המקומיים, וכן יש צורך במחקרים נוספים אודות התפוצה, האקולוגיה והאיומים על מנת להכין תוכניות שימור מתאימות.
אהוד פדרמן (כדורגלן)
אהוד פדרמן (נולד ב-1936 בתל אביב יפו) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן והקשר בקבוצת בית"ר ירושלים במשך כ-9 עונות, לאחר מכן היה גם יו"ר הקבוצה לתקופה מסוימת והיה מעורב בניהול של מספר ארגונים.
קריירה ככדורגלן
אהוד פדרמן נולד בתל אביב. בילדותו למד בבית הספר העממי (חביב) בראשון לציון ומאוחר יותר – בתלמוד תורה במושבה, בהמשך, למד בפתח תקווה, בתל אביב ולאחר מכן בירושלים. עוד בנערותו שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים, וב-1954 עלה לשחק בבוגרים, בעמדת הקשר והמגן. נודע בעיקר בזכות יכולת הכדרור הטובה שלו. במשך תקופה שיחק לצד אחיו, שגם היה שחקן בית"ר, עמי פדרמן (רם). אביו, דוד פדרמן היה שליח מטעם בית"ר ובמסגרת תפקידו העלה ארצה שני כדורגלנים שהפכו לבולטים בהיסטוריה של המועדון: סמואל רזניק הארגנטינאי וראול גלר הפרואני. לאחר מכן פרש בשנת 1963, כשבאמתחתו 155 הופעות ו-8 שערים, ב-9 עונות בהם שיחק במועדון, כאשר תקופה לא קצרה כיהן גם כקפטן המועדון. פדרמן אף הוזמן לסגל נבחרת ישראל אך לא שיחק בה.
לאחר הפרישה
את שירותו הצבאי פדרמן עשה עשה בנח"ל, בגרעין בית"ר "תגר". עוד בהיותו שחקן פדרמן למד וסיים תואר ראשון במדעי המדינה וכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים והמשיך גם לימודים לתואר שני. השתלם בהוראת עברית בשיטה אורקולית בטכניון בחיפה ובקורס מחשוב במכללת "קדם" למחשבים ולמערכות מידע בירושלים. לאחר מכן עבד בנציבות מס הכנסה בירושלים.
לאחר פרישתו מכדורגל ב-1963 היה שליח בית"ר מטעם הסוכנות היהודית לרודזיה שבאפריקה, ומאוחר יותר – מנהל אולפן ללימודי עברית בשיטה אורקולית בדרום אפריקה, ובהמשך היה נציג בארץ של חברת תמרוקים ותרופות דרום אפריקאית, וכיהן כמנכ"ל תעשיות ירושלים מאוחדות בע"מ, כמזכ"ל לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים בירושלים. ב-1967 כיהן כיו"ר מחלקת הנוער של קבוצת בית"ר ירושלים בה שיחק בעבר. ב-1983 ועד 1986 כיהן פדרמן כיו"ר התאגיד. ב-1987 ניהל את סניף ירושלים והדרום של התאחדות התעשיינים, וב-1988 היה כמנכ"ל המרכז לטניס ברמת השרון.
בפוליטיקה המקומית כיהן פדרמן כחבר מועצת סניף הליכוד ויו"ר ועדות שעוסקות באיכות הסביבה, מתאם המועצה הכלכלית לירושלים, מרכז הלובי של חברי הכנסת למען ירושלים ופעיל בהקמת הרשות לפיתוח ירושלים ופיתוח התעשייה והכלכלה בעיר. חבר הנהלת התאחדות התעשיינים בירושלים. כמו כן זכה פדרמן בפרס הניהול לשנת 1998 מטעם פורום המנהלים הישראלי.
בשנת 2000 מונה פדרמן להיות נציגה של בית"ר ירושלים בהתאחדות לכדורגל עד 2010, וכאחראי מחלקת הנוער של המועדון עד 2012.
בנדיקוט קצר-חוטם
בנדיקוט קצר-חוטם או איסואודון (שם מדעי: Isoodon), הוא סוג של כיסאי בינוני במשפחת הבנדיקוטיים שכולל 3 מינים החיים ביבשת אוסטרליה וגינאה החדשה. הסוג הוגדר בשנת 1817 על ידי הזואולוג הצרפתי והוא גדול יותר מהסוג בנדיקוט המצוי אף הוא באוסטרליה.
תיאור
הבנדיקוט קצר-החוטם דומה במראהו החיצוני לקנגורו החולדתי. מבנה גופו גוצי ושמנמן, זנבו קצר ודקיק, וראשו המחודד רחב וקצר יותר מהסוגים האחרים במשפחה. סוג זה נבדל מהסוג בנדיקוט בהיותו כבד, גדול ומסיבי יותר, עם אוזניים קצרות ופרווה כהה. הטפרים שלו גדולים וחזקים ומשמשים לחפירה. הפרווה של הבנדיקוט קצר החוטם בצבע חום בהיר, קפה או זהוב בצד העליון (תלוי במין) וצהבהב-אפרפר בצד התחתון. אורך הראש והגוף של המינים בסוג 21–47 סנטימטרים, אורך זנבם 8–21 סנטימטרים ומשקלם 3-0.3 קילוגרם. הזכר גדול בצורה ניכרת מן הנקבה.
תפוצה וביולוגיה
המינים בסוג מצויים בעיקר בחופים הצפוניים והדרומיים של אוסטרליה, בטסמניה ובדרום גינאה החדשה. בית הגידול שלהם מורכב מיער אקליפטוס פתוח, חורש ים-תיכוני, סוואנות שיחים, בתה, וכרי דשא ליד ביצות ומקווי מים אחרים. בניגוד לסוג בנדיקוט, מיני הבנדיקוט קצר-החוטם נמנעים מאזורים מדבריים וצחיחים למחצה.
המינים בסוג פעילים בלילה, וישנים במהלך היום בקינים שבנו לעצמם מזרדים, עשבים ועלים בתוך מאורות או גזעי עצים חלולים. במהלך שעות הפעילות הליליות, הם נוטים לנוע בשבילים קבועים שיצרו בתוך העשב הגבוה או השיח הצפוף. הם אוכלי כל, וניזונים בעיקר מחרקים, תולעים, פירות, זרעים ופטריות. הבנדיקוטים הללו חיים בבדידות בטריטוריה קבועה המסומנת בבלוטות ריח, והם מגיבים באגרסיביות יוצאת דופן כלפי פולשים מבני מינם.
הרבייה של המינים בסוג מתרחשת לאורך השנה באזורים חמים, ובחודשי הקיץ באזורים קרירים יותר. הבנדיקוטית יכולה להמליט מספר פעמים בשנה (5-2), ותקופת ההיריון שלה היא בין הקצרות ביותר בקרב היונקים - 10 יום בלבד. גודל השגר הממוצע הוא 2–4 גורים; אף על פי שהבנדיקוטית עשויה להמליט עד 7 גורים, לרוב רק 4 מתוכם ישרדו. הגורים מבלים בכיס 7–8 שבועות ונגמלים זמן קצר לאחר מכן. הם הופכים לבוגרים סביבות גיל שנה. תוחלת החיים קצרה יחסית: 3-2 שנים ובמקרים חריגים עד 4 שנים.
מינים
בסוג זה 3 מינים:
יום הוויסקי הבין-לאומי
יום הוויסקי הבין-לאומי (באנגלית: International Whisk(e)y Day) חל ב-27 במרץ מדי שנה מאז שהוכרז בשנת 2008. היום מציין באופן ציבורי את התמיכה במחקר מחלת פרקינסון ואת ההנאה משתיית וויסקי.
שם היום הוא עם סוגריים whisk(e)y כדי לציין גם את הוויסקי הסקוטי, הקנדי והיפני (ששמם הוא whisky) וגם את הוויסקי האירי והאמריקאי (whiskey).
מייסד
יום הוויסקי הבינלאומי הושק בשנת 2009 בפסטיבל יום הוויסקי בצפון הולנד בהשתתפות כמה כתבי ויסקי. האירוע נוצר לכבוד הסופר הבריטי מייקל ג'קסון והוא נחגג ביום הולדתו.
עובד סוציאלי לפי חוק
בישראל עובד סוציאלי לפי חוק, שכונה בעבר פקיד סעד, הוא עובד סוציאלי במקצועו, אשר מתמנה על ידי המדינה, על פי חוק מסוים או קבוצת חוקים מסוימת, וניתן בידו הכוח החוקי לצורך הפעלתם. על העובד הסוציאלי לחוק להיות עובד סוציאלי באחת המחלקות לשירותים חברתיים בישראל, ונדרש לוותק, ניסיון טיפולי בתחום הספציפי (בהתאם לחוק אותו הוא בא ליישם), והמלצות הממונים.
יום הוויסקי הבין-לאומי
השתתפות
המשתתפים מוזמנים להרים כוסית ולשתות ויסקי לכבוד אהבת המשקה וכן לחייו של מייקל. אחרים משתתפים באמצעות מדיה חברתית באמצעות האשטאג # whiskyday2015. ברים שונים מציעים תפריטים מיוחדים ב-27 במרץ כדי לציין את היום.
עובד סוציאלי לפי חוק
קיימים מספר חוקים המסמיכים עובדים סוציאליים להפעיל את החוק:
יום הוויסקי הבין-לאומי
השתתפות
מתוך האתר הבינלאומי של יום הוויסקי הבינלאומי: היום הוא חגיגה ללא מטרות רווח של וויסקי, אשר לא מקבל מימון והוא מנוהל כולו על בסיס תשוקתם של חובבי ויסקי מרחבי העולם. אז אם אתה אוהב ויסקי ורוצה לעזור להפיץ את הבשורה, אז לך לספר למישהו על זה."
ימי ויסקי אחרים
אין להתבלבל בין יום הוויסקי הבינלאומי לבין יום הוויסקי העולמי ויום הבורבון הלאומי אשר נופלים בחודש מאי ויוני בהתאמה.
עובד סוציאלי לפי חוק
לצורך קיום תפקידו, מוסמך פקיד הסעד לבדוק ולקבל כל דיווח על סיכון לכאורה לחסרי הישע מידי האחראים עליהם. הבדיקה יכולה להיות גלויה, סמויה או סמויה באופן חלקי. במסגרת תפקידו יכול פקיד הסעד לפנות לכל אדם שיש לו מידע על חסר הישע הנתון בסיכון והוא זכאי לקבל כל מידע. זכותו על פי חוק גוברת על חיסיון רפואי ואחר, ובמידת הצורך יוכל לקבל מידע, על פי חוק, מרופאים, פסיכולוגים, פסיכיאטרים ובעלי מקצוע אחרים.
יום הוויסקי הבין-לאומי
ימי ויסקי אחרים
על רקע הדמיון, ישנו סכסוך עם יום הוויסקי העולמי. התנגשות זו קיימת משום שיום הוויסקי העולמי הוא התאריך הידוע יותר בארצות הברית ומארגני יום הוויסקי הבינלאומי אינם רוצים להיתפס כהעתקה וכחיקוי אף על פי שייסדו את היום ארבע שנים קודם לכן. חלק מן הסכסוך קשור בעובדה כי שתי הקבוצות משתמשות בהאשטאג דומה אשר אינו ברור לרוב האנשים למי הוא שייך. עם זאת, התאריכים של כל אירוע הם בימים נפרדים בחודשים נפרדים.
לעומת זאת, אין כמעט סכסוך עם יום בורבון הלאומי שכן חג זה מציין במיוחד את "רוח הילידים" של אמריקה ולא, באופן כללי, את כל הוויסקי.
עובד סוציאלי לפי חוק
מתוקף תפקידו, כרוך תפקיד עו"ס לחוק בקשר הדוק עם רשויות החוק: משטרה, בתי המשפט, פרקליטות, הסניגוריה הציבורית, גורמים מתחום בריאות הנפש, שירות המבחן לנוער, ועוד.
סיטלן פונה
סיטלן פונה (בטוקי פונה: sitelen pona) היא מערכת כתב מתוכננת הירוגליפית, אשר משומשת ונכתבת אך ורק בשפה טוקי פונה. סיטלן פונה יכולה להיכתב משמאל לימין כמו בכתב לטיני ולמעלה למטה, כמו בכתב מונגולי. מערכת הכתב פותחה על ידי הבלשנית הקנדית סוניה לאנג. בסיטלן פונה ישנם כ-120 לוגוגרמות, וכל לוגוגרמה עצמאית משמשת עבור מילה יחידה. במקרה של זוג מילים בעל משמעות יחידה, לדוגמה: jan sona - מדען, חכם, מלומד, את הלוגוגרמות של jan (איש) ו-sona (חוכמה) ניתן לאחד לכדי לוגוגרמה יחידה מוסכמת.
אטימולוגיה
משמעות המילה "סיטלן פונה" בטוקי פונה היא: "כתב טוב". sitelen משמעותה: כתב, תמונה, ציור - כל דבר אשר נועד להעביר מסר. pona משמעותה: טוב, חיוביות, נהדר - כל דבר בעל השפעה חיובית.
שימוש בכתב
המערכת "סיטלן פונה" פורסמה לראשונה ב-2001, לצד פרסום השפה "טוקי פונה". לכל אחת ממילות השפה "טוקי פונה" ישנה לוגוגרמה המתאימה לה.
טוקי פונה יכולה להיכתב בכל מערכת כתב. עם זאת, בדרך כלל דוברי השפה אשר רוצים לכתוב אותה, משתמשים לרוב באלפבית הלטיני. על מנת שהשפה תהייה ייחודית, מערכת הכתב סיטלן פונה פותחה בדיוק בעבור מטרה זו. הסמל של השפה טוקי פונה עצמה נכתב בסיטלן פונה, עם הלוגוגרמה של "פונה" (pona, שפה) שנכתב בתוך הלוגוגרמה של "טוקי" (toki, "שפה"). חלק מהלוגוגרמות אף דומות לפעולות או למושגים שאותן הן מייצגות. למשל, המילה "לצוד" (אַלַסַה, alasa) מיוצגת על ידי לוגוגרמה של קשת ציד, והמילה "ירח" (מוּן, mun) מיוצגת על ידי לוגוגרמה של הסהר. מצד שני, ישנן לוגוגרמות שצורתן אינה ברורה והן אינן מדמות את הפעולה או המושג שאותן הן מייצגות.
מספר הלוגוגרמות בסיטלן פונה מוגבל. בשל כך, על מנת לכתוב שמות פרטיים במערכת הזו, יש לצייר מעין מלבן ולכתוב בו לוגוגרמות עבור כל תנועה או עיצור בשם הפרטי. כל לוגוגרמה הנכתבת עבור תנועה או עיצור מסוים מייצגת מילה, המתחילה אף היא באותה תנועה או עיצור.
סיטלן סיטלן
ב-2012 יצר ג'ונתן גייבל מערכת כתב חדשה לטוקי פונה, בשם "סיטלן סיטלן", אשר המושפעה מכתב המאיה. לוגוגרמות הסיטלן סיטלן הן מורכבות ובעלות קווים רבים. הן אינן דומות כלל למשמעויות המילים שאותן הן מיוצגות, כפי שלוגוגרמות הסיטלן פונה דומות למשמעויותיהן של מילים אלה בחלקן.
לוגוגרמות הסיטלן סיטלן נכתבות משמאל לימין, כמו בסיטלן פונה. אך ברגע שנעשה שימוש במילת יחס, כל המילים שלאחר מילות היחס נכתבות במסגרת ייחודית למילת היחס.
אאואלולאביס
אאואלולאביס (שם מדעי: Eoalulavis; מילולית: "עוף בעל כנפית תחתונה") הוא סוג של עוף קמאי אשר התקיים בתור הקרטיקון לפני 125 מיליון שנה מהיום. המאובנים שלו התגלו בקואנקה שבספרד בשנת 1996, לצד מספר עופות חדשים למדע כמו הקונכואורניס והאיברומסורניס.
מאפיינים
עוף זה היה דומה בגודלו לחוחית והגיע לאורך 17 ס"מ, למשקל 45 גרם ולמוטת כנפיים של 26 ס"מ. הוא קיבל את שמו על הציצה של הכנפית שנמצאה לו. נשמרו ממנו עצמות השכם, הצלעות וכמה נוצות הקרובות אליהם שהשתמרו בלימוניט. שרידים אלו התקשו בשרף וכך השתמרו עד ימינו. הוא היה בעל מבנה מקור ארוך וחד כמו שלדג ונראה שחי לחופי ימים, שם עסק בדיג של דגים וסרטנים.
הכנפיים שלו היו די חלשות והוא חי רוב הזמן על הקרע. בצורת חייו הוא אולי הזכיר את החופמיים שוכני החופים. הוא חי לצד האיברומסורניס והקונכואורניס באותה סביבה ונראה שהם ניזונו מאותם מקורות מזון.
יונג יידיש (עמותה)
יונג יידיש ("יידיש הצעירה"; בכתיב לועזי: YUNG YiDiSH) היא עמותה שלא למטרות רווח (מלכ"ר), המוגדרת גם כמוזיאון פרטי, וכמוסד ציבורי הפועלת בישראל למען קידום שפת היידיש ותרבותה. יונג יידיש מחזיקה כיום באחד מחמשת אוספי היידיש הגדולים בעולם, והאוסף הפרטי הגדול ביותר בישראל.
לעמותה חברים ותומכים הרשומים בישראל ומחוצה לה, הרואים ביידיש שפה חיה וחלק חשוב במורשת התרבותית הישראלית, ושואפים לשילובה אל תרבות ישראלית חדשה שתעודד את קיומן של מורשות יהודיות שונות כחלק מחיי הרוח של הציבור הישראלי.
העמותה מעודדת שימור והנחלת תרבות היידיש המסורתית, יצירה מקורית ופעילות תרבותית יידית עכשווית.
במשך הזמן התקבצו סביב העמותה קהילה של אמנים, אנשי רוח, חובבי השפה ודורשיה הפוקדים את המקום דרך קבע וחולמים על רנסאנס יידישאי המשיק בין העולמות השונים שבתוך היהדות.
היסטוריה
העמותה הוקמה על ידי מנחם מנדל כהנא (מענדי קאהן) בעקבות החלטתו בסוף שנות השמונים להתחיל לאסוף ספרי יידיש ולהציגם בדירתו כמרחב השראה ויצירה לאמנים וחוקרים. מענדי ראה זאת כפרויקט בעל חשיבות לאומית להצלת תרבות העבר וכמטרה לחברה לשיח העכשווי. יחד עם חברי ועד נוספים פתח מענדי בשנת 1993 עמותה לשם מיסוד פרויקט איסוף ספרי היידיש ואירועי היידיש שהחל בהם כמה שנים קודם לכן. העמותה החלה את דרכה במרתף בירושלים ברחוב ירמיהו 52 שעדיין קיים ומנוהל כיום על ידי אגודת הכליזמרים הירושלמים או בשמה העממי: "הקרעטשמע" (בתרגום חופשי: בית המרזח), בתחילת שנות ה-2000 נפתח סניף נוסף בתל אביב, במרתף מבנה בית לייוויק. הסניף בתל אביב, שהפך להיות המרכזי, עבר אחרי כמה שנים אל התחנה המרכזית החדשה בתל אביב, למתחם האמנים בקומה 5 סטודיו 5008, שם יש מרחב תעשייתי בגודל של כ-400 מטר רבוע ובגובה כ-5.5 מטר גובה. לעמותה אין כל משרה בשכר זולת רואה החשבון, ומתקיימת בעיקר על ידי אלפי שעות התנדבות שנתיים, נכון להיום לעמותה כ-40 מתנדבים העוסקים במלאכת ההצלה שימור ומיון החומרים וקיום אירועי התרבות. בשנת 2015 הצטרף אלי בנדיקט לניהול העמותה והחל משנת 2019 הוא משמש כמנכ"ל בהתנדבות.
פעילות העמותה
פעילות העמותה באה לידי ביטוי בכמה מישורים:
קולטור-ליגע
קולטור-ליגע (ליגת תרבות או ליגה לתרבות יהודית או ליגת תרבות של קייב) היה ארגון ללא מטרות רווח יהודי-חילוני לקידום תרבות וחינוך היידיש שנוסד בקייב. הארגון פעל בין השנים 1918–1924 במזרח אירופה.
הקמה
הארגון רשמית נוסד ונרשם ב-28 בינואר 1918 בבית המשפט המחוזי בקייב. מייסדי הארגון הם: משה זילברפרב, דוד ברגלסון, יחזקאל דוברושין, נחמן מייזל ומשה ליטבקוב. קולטור-ליג פרח רבות אודות ההכרזה על "אוטונומיה לאומית ותרבותית למיעוטים" בשטחי אוקראינה על ידי הראדה המרכזית של אוקראינה. בראשית ימי הקולטור-ליגע נתמך על ידי קואליציית של מפלגות הסוציאליסטיות היהודיות (בונד), פועלי ציון, פאלקס-פארטיי והראדה המרכזית בעזרתו של משה זילבערפֿאַרב- שר לענייני יהודים דאז.
המבנה הארגוני היה מחולק למחלקות נפרדות: מחלקת ספרות, מוזיקה, תיאטרון, ציור, פיסול. בתוספת לכך הארגון הפעיל בתי ספר עממיים, חינוך לגיל הרך ומערכות חינוך למבוגרים. הוועד המרכזי היה מורכב מ-21 חברים, והתכנס פעם בחודש. שבע מחבריו התכנסו אחת לשבוע לעבודה מבצעית שוטפת. 27 סניפים הוקמו ברחבי אוקראינה בקיץ 1918 והגיעו עד סוף השנה לעד 120. במקביל הארגון פעל גם בפולין, סרביה, רוסיה ובאזורים אחרים של האימפריה הרוסית לשעבר.
מטרה
בגיליון השני של העלון של "הליגה התרבותית" (יוני–יולי 1920) נכתב כי מטרת הארגון היא: קולטור-ליגע זו דרך חדשה לפתח את התרבות היהודית. בדרך המתגבשת לאור הנסיבות ההיסטוריות, על האינטליגנציה היהודית אסור להיות עוד מורכבת רק מרואי חשבון ורופאי שיניים, אלא גם מאמנים ואנשי תרבות. אנו רוצים ליצור דור חדש של אינטלקטואלים יהודים, המחוברים בקשר הדוק להמון היהודי, ושואבים השראה ממנו. הם יהיו אנשי רוח המנהלים אורח חיים מודרני ובד בבד משמרים את תרבותם היהודית.
הקולטור-ליגע תמכה בפיתוח ובהפצת התרבות הלאומית-יהודית- חילונית. בכינון מועדני חובבי ספרות, אמנות, מוזיקה, תיאטרון. הם תרמו לבניית בית ספר יהודי דמוקרטי חדש ומוסדות חינוך נוספים. פעילות החברה התנהלה בשפת היידיש. היא הייתה חלק מתנועת היידישיזם, שהציבה את היידיש כשפה הלאומית של יהודי אירופה.
פעילות חינוכית
במהלך שנות קיומה הקצרים הקימה קולטור-ליגע רשת של מוסדות חינוך יהודיים מסוג חדש, שכמותם לא היו קיימים באימפריה הרוסית. בשנת 1918 עזרו בהקמת האוניברסיטה העממית יהודית, המוסד החינוכי היהודי הגבוה הראשון במזרח אירופה באותה תקופה. מויסי זילברפרב (Мойсей Зільберфарб) היה לרקטור האוניברסיטה.
במקביל הקולטור-ליג פתחה והפעילה באופן קבוע חמישה בתי ספר יהודיים בקייב: שלושה למבוגרים (300 איש) ושניים לבני נוער בגילאי 13 עד 17 (150 ילדים). בבתי הספר למדו ברוסית, יידיש ולימדו על ההיסטוריה יהודית. סופרים יהודים כתבים חיברו ספרי ילדים ולימוד במיוחד לבתי הספר האלה. אתם ספרים יצאו לאור בהוצאה של הליגה.
פעילות פרסום
בשנת 1918 נוסדה הוצאת הספרים של הליגה במסגרתה יצאו לאור ספרים רבים בשפה היידיש, ומשנת 1921 נהית לארגון עצמאי. ההוצאה לא שינתה את השם "קולטור-ליגע". במסגרת יצאו לאור ספרים בכל תחומי הדעת. ספרות בנושאי היסטוריה, דת, פילוסופיה, תרבות, אמנות, חינוך, בלשנות, ספרות, אמנות מדע פופולרי וביבליוגרפיות. לאחר שהאיגודים המקצועיים החלו ליצור ספריות יהודיות, החלה ההוצאה השיתופית להדפיס ספרות טכנית, אמנותית וילדים עבור ספריות אלו בשטח ברית המועצות. סניפיה מוקמו בברדיצ'ב, בילה צרקווה, קמיאנץ-פודילסקי ומוהילב-פודילסקי. בתערוכת הספרים "ספר חי" (קייב) משנת 1924 הוצגו 115 ספרים וחוברות של "ליגת תרבות".
פעילות באמנות הבמה
ב-13 באפריל 1919 האגודה ייסדה את הסטודיו הראשון שלה לתיאטרון יהודי, שבראשו עמד אפרים בוריסוביץ' לויטר. בשנת 1924 הסטודיו עבר לבעלות המדינה, ובשנה שלאחר מכן על בסיסו נוסד התיאטרון הממלכתי היהודי-אוקראיני הראשון בחרקיב.
לה וגה
לה וגה (בספרדית: La Vega) הוא שם ספרדי שמשמעו "כר המרעה", "האחו" או "המישור הפורה".
LANTIRN
LANTIRN (ראשי תיבות של Low Altitude Navigation and Targeting Infrared for Night; בתרגום חופשי מאנגלית: ניווט בגובה נמוך וציון מטרות באמצעות הדמית תת־אדום ללילה) היא מערכת מתוצרת חברת "לוקהיד מרטין" האמריקאית, המאפשרת למטוסי קרב לטוס בגובה נמוך, בלילה ובתנאי מזג אוויר גרועים, ולתקוף מטרות קרקעיות באמצעות מגוון מערכות נשק מונחה ולא מונחה. המערכת מורכבת משני פודים אותם נושא מטוס הקרב ביחד או לחוד: פוד הניווט AAQ-13 ופוד ציון המטרות AAQ-14. נגזרות מופחתות יכולת של פודי הניווט וציון המטרות של ה־LANTIRN מכונות AAQ-20 פאת'פיינדר (Pathfinder) ו־AAQ-19 שארפשוטר (Sharpshooter) בהתאמה. למעלה מ־1,600 פודי LANTIRN ונגזרותיו יוצרו עד כה. המערכות נמצאות בשימוש למעלה מ־10 מדינות, והן נישאות כיום על ידי מטוסי הקרב F-15E סטרייק איגל ונגזרותיו, F-16C/D פייטינג פלקון ו־F/A-18 סופר הורנט. עד להוצאתו משירות הצי האמריקני, יכול היה גם מטוס ה־F-14 טומקט לשאת את ה־LANTIRN.
תיאור המערכת
פוד הניווט AAQ-13 מכיל חיישן תת־אדום לראיית לילה (FLIR) ומכ"ם עוקב פני קרקע (TFR) הפועל בטווח התדרים Ku. הדמיית חיישן התת־אדום מציגה לטייס את פני הקרקע שלפני המטוס בלילה. המכ"ם עוקב פני הקרקע מאפשר טיסה אוטומטית בגובה נמוך מאוד, עד 100 רגל מעל פני השטח, תוך הימנעות ממכשולים המתגלים בנתיב הטיסה. תכונה זאת מאפשרת לטייס לטוס קרוב מאוד לפני הקרקע במהירות גבוהה, בחסות הרים, בקעות, וחשכה כדי להימנע מגילוי. נגזרת של פוד הניווט AAQ-13 המכונה AAQ-20 פאת'פיינדר חסרה את המכ"ם עוקב פני קרקע.
פוד ציון המטרות AAQ-14 כולל חיישן תת־אדום לראיית לילה וציין לייזר המודד גם טווח ומשמש לציון מטרות עבור נשק מונחה לייזר. בנוסף, ניתן באמצעות ה־AAQ-14 לנעול על מטרות לצורך שיגור טילי AGM-65 מאבריק בעלי ראש ביות דימות תרמי. נגזרת של פוד ציון המטרות AAQ-14 המכונה AAQ-19 שארפשוטר חסרה את היכולת לנעול על מטרות לצורך שיגור טילי AGM-65.
היסטוריה
המחקר והפיתוח (מו"פ) של ה־LANTIRN החל בספטמבר 1980 על ידי "מרטין מריאטה" (כיום "לוקהיד מרטין"). ייעודו המקורי של ה־LANTIRN היה לשפר את יכולת התקיפה של ה־F-16. התכנון המקורי של ה־LANTIRN כלל את שילובה של מערכת אוטומטית לזיהוי מטרות (ATR – Automatic Target Recognizer), שתוכל להבדיל בין מטרות שונות כגון טנקים, טילי קרקע־אוויר, ונגמ"שים. ברם, שנתיים לאחר תחילת המו"פ של ה־LANTIRN, הוחלט שלא לכלול את ה־ATR בשלב זה, כדי להפחית מהסיכונים הטכניים הנובעים מפיתוח הטכנולוגיה המתקדמת. תחת זאת, הוחלט שהפונקציונליות הזאת תתווסף בשלב מאוחר יותר במסגרת תוכנית שדרוג. אולם לבסוף מעולם לא שולבה ה־ATR ב־LANTIRN.
בדיקות ראשונות של פוד הניווט AAQ-13, שבוצעו בידי מטוסי F-16B ו־A-10a, הושלמו בהצלחה בדצמבר 1984. חיל האוויר האמריקני אישר יצור ראשוני בהיקף מצומצם של פוד הניווט במרץ 1985 ובנובמבר 1986 אישר יצור בהיקף מלא של הפוד. פוד הייצור הראשון נמסר לחיל האוויר האמריקני ב־31 במרץ 1987. השימוש המבצעי הראשון במערכת היה במלחמת המפרץ.
מפעילות
המדינות המפעילות את ה־LANTIRN ונגזרותיו הן:
אחוזם
היסטוריה
המושב הוקם בשנת 1950 בשם "מעגלים" על ידי עולים ממרוקו כמושב של העובד הציוני וחולקו בו כ-90 משקים למשפחות שונות על ידי הסוכנות היהודית.
היישוב נמצא בחבל לכיש והוא חלק ממועצה אזורית לכיש. שמו של היישוב ניתן לו על שם אחד מצאצאיו של יהודה, אחוזם בן אשחור, מבני שבט יהודה, שאזור זה נכלל בנחלתו.
המושב המשתייך לתנועת הפועל המזרחי, ובו מתגוררים תושבים דתיים וחילוניים כאחד המכבדים איש את רעהו. כיום רוב התושבים הם עובדי חוץ, ומיעוטם חקלאים. חלק מבעלי המשקים מחזיקים גידולי בעל שלא מצריכים עבודה יומיומית. בבעלות המושב פרדס משותף מניב בשטח 450 דונם.
אליס, נסיכת באטנברג
הנסיכה אליס פון באטנברג (בגרמנית: Alice von Battenberg, באנגלית: Princess Alice of Battenberg, ביוונית: Αλίκη του Μπάττενμπεργκ, ויקטוריה אליס אליזבת ג'וליה מרי, 25 בפברואר 1885 – 5 בדצמבר 1969) הייתה נינתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ואמו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו, בעלה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, וסבתו מצד אביו של המלך צ'ארלס השלישי.
אחוזם
היסטוריה
שערי המושב נותרים פתוחים בסופי השבוע ומאפשרים לציבור לנסוע במהלך השבת.
אליס, נסיכת באטנברג
אליס החירשת מלידה נולדה בטירת וינדזור שבאנגליה אך בילתה את ילדותה גם בגרמניה ובמלטה. לאחר שנישאה לנסיך היווני אנדראס בשנת 1903 היא התגוררה ביוון עד לגירוש משפחת המלוכה היוונית בשנת 1917. לאחר מספר שנים שבו בני הזוג ליוון, אולם לאחר שאנדראס הואשם בתבוסתה של יוון במלחמת יוון–טורקיה הם הוגלו לצרפת עד להשבת המלוכה היוונית על כנה בשנת 1935.
אחוזם
היסטוריה
בעקבות חילוקי דעות שונים שהיו בעבר במושב, הוחלט על הקמת ועד ממונה חיצוני במושב אשר ידאג לפעילות התושבים.
אליס, נסיכת באטנברג
בשנת 1930 אובחנה אליס כסכיזופרנית ואושפזה בסנטוריום בשווייץ למשך שנתיים. לאחר שחרורה, חייתה בנפרד מבעלה והקדישה את שאר חייה לארגוני צדקה ביוון. במהלך מלחמת העולם השנייה התגוררה באתונה, שם עזרה להסתיר יהודים מפני הנאצים - על כך קיבלה בשנת 1994, 24 שנים לאחר מותה, את התואר חסידת אומות עולם מיד ושם. לאחר המלחמה נשארה אליס ביוון, שם ייסדה מסדר אחיות מטעם הכנסייה היוונית-אורתודוקסית בשם "מסדר הנזירות הנוצרי של מרתה ומרי".
אחוזם
היסטוריה
הרב יעקב אלקבץ שימש כרב היישוב עד לפטירתו באפריל 2020. שימש גם כרבו של חבל לכיש. את התפקיד מבצע כיום הרב שמעון ביטון.
אליס, נסיכת באטנברג
לאחר הדחתו של המלך קונסטנטינוס השני וההפיכה הצבאית של 1967, הוזמנה על ידי בנה וכלתה, מלכת אנגליה, לגור עימם בארמון בקינגהאם בלונדון, שם נפטרה לאחר שנתיים. בשנת 1988 הועברו עצמותיה, על פי בקשתה, והוטמנו בכנסיית מריה מגדלנה שבהר הזיתים בירושלים.
אחוזם
שירותים לתושב
במושב קיימים שני בתי כנסת פעילים, מקווה טהרה נפרד לנשים ולגברים.
מגרש קט רגל וסל מגודר, מגרש כדורגל מגודר מדשא סינטטי שהוקם על פי הסטנדרטים של פיפ״א, גן משחקים גדול, מינימרקט, בית העם המאפשר לקיים פעילויות חברתיות שונות ושירותי דואר בסיסים.
אליס, נסיכת באטנברג
ילדות ונעורים
את ילדותה בילתה בלונדון, הסן ומלטה, שם אביה, שהיה קצין בצי הבריטי, היה מוצב מספר שנים. בנוסף, היא ביקרה מספר פעמים בשלזוויג-הולשטיין (הקיסרות הגרמנית), הריביירה הצרפתית (הרפובליקה השלישית) וסנקט פטרבורג (האימפריה הרוסית). כבר בילדותה אובחנה כחירשת מלידה, ובעידוד אימה למדה קריאת שפתיים באנגלית, צרפתית וגרמנית. מאוחר יותר למדה לקרוא שפתיים גם ביוונית.
אחוזם
שירותים לתושב
במושב מתקיימת פעילות ענפה של הועד למען רווחת התושבים הכוללים פעילויות מגוונות לילדים ולמבוגרים וחלוקת מתנות במהלך החגים השונים.
בשנת 2021, בעקבות מכרזי מקרקעין להרחבת המושב ובניית 80 יחידות דיור חדשות, הוחלט להעניק למושב תקציב של כ-40 מיליון שקלים לפיתוח תשתיות חדשות במושב.
אליס, נסיכת באטנברג
ילדות ונעורים
אליס הייתה מקורבת לבני משפחתה ברחבי אירופה, אך בעיקר בבריטניה, וביקרה בה במהלך יובל הזהב ויובל היהלום של המלכה ויקטוריה. היא הייתה קרובה במיוחד לסבתה מצד אמה, אליס, נסיכת הממלכה המאוחדת (שעל שמה נקראה) ולאם סבתה, המלכה ויקטוריה. אליס שימשה כשושבינה בחתונתו של בן דודה, ג'ורג', דוכס יורק (שהפך מאוחר יותר למלך אנגליה ג'ורג' החמישי), והעבירה את רוב נעוריה בחברת קרוביה המלכותיים. שבועות מספר לפני יום הולדתה ה-16 השתתפה בלווייתה של המלכה ויקטוריה.
אחוזם
שירותים לתושב
בשנת 2022 נפרסו במושב תשתיות של סיבים אופטים המאפשרים לתושבים גלישה מהירה.
אליס, נסיכת באטנברג
נישואים
במהלך הכתרתו של המלך אדוארד השביעי (1902) פגשה אליס את אנדראס, נסיך יוון ודנמרק, בנו הרביעי של מלך יוון גאורגיוס הראשון, והתאהבה בו. שנים לאחר מכן סיפרה לנכדה צ'ארלס, כי כאשר פגשה באנדראס לראשונה הוא נראה לה כמו "אל יווני". אליס הייתה אז רק בת 17, ובני משפחתה התנגדו לנישואים המוקדמים. אנדראס, יליד 1882, היה מבוגר מאליס בשלוש שנים. החל מאוגוסט 1902 החליפו אליס ואנדראס סדרת מכתבים ביניהם, ונפגשו במאי 1903 כאשר אנדראס ביקר בלונדון. לאחר שניתנה הסכמתו של המלך אדוארד השביעי, הכריזו השניים על אירוסיהם ב-10 במאי.
אחוזם
המתיחות בשנות החמישים
בדצמבר 1955 התרחשה במושב קטטה בה נפצעו מספר תושבים. בעיתון הצופה נטען שתושבי המקום, ברובם דתיים, נחרדו מהחינוך החילוני שקיבלו ילדיהם וחיפשו דרכים לארגן לילדיהם חינוך דתי. לאחר שניסיונות שונים כשלו הם ארגנו מעבר של תושבים רבים לפועל המזרחי ובבחירות לכנסת השלישית הצביעו רבים מהם עבור הפועל המזרחי במקום להצביע עבור המפלגה הפרוגרסיבית, כמתבקש מההשתייכות הארגונית של המושב. לטענת עיתון הצופה, בעקבות הצבעה זאת, פעלו אנשי העובד הציוני להביא למושב משפחות חילוניות ועל רקע זה פרצה הקטטה. מנגד, בעיתונים אחרים נטען שהסכסוך החל מניסיונות של הפועל המזרחי להעביר את המושב אל תנועתם. ועדת חקירה של משרד החינוך קבע בינואר 1956 כי רוב התושבים מעוניינים בחינוך חילוני וכי יש להסתפק בתגבור לימודי קודש עבור ההורים המעוניינים בכך. לחברי הפועל המזרחי הוצע לעבור למושב באזור שובה בנגב, אך אלו סירבו ודרשו מושב באזורם. לקראת שנת הלימודים הבאה נקבע שבית הספר במושב לא ייפתח והילדים יוסעו לבית ספר אזורי ממלכתי או ממלכתי דתי לפי בחירת ההורים. בשנת 1958 נפתח בית ספר דתי לאחר שכל תושבי המושב ביקשו חינוך דתי לילדיהם.