cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מלכי-צדק
בראשית
סיפור המפגש בין מלכי-צדק לאברהם מבקש כפי הנראה לבסס את המסורת של הבטחת הארץ לאבות האומה העברית, ולרמוז על עתיקות קדושתה של ירושלים. הסיפור מבטא גם את הקשר וההערכה שהיו בין שתי דמויות אלה, ואת הזהות באמונתם הדתית (האמונה באל עליון) או לכל הפחות, את הכרתם ההדדית של מלכי-צדק ואברהם זה באלוהיו של זה. המקרא אינו מפרש מי מן השניים נותן מעשר לאחר, אף כי יהיה זה סביר להניח שאברהם הלוחם, הרועה ובעל הנכסים הרבים ששב כרגע ממלחמה בה לקח שלל רב, הוא שנותן מעשר למלכי-צדק הכהן שמשרת בקודש.
אל עליון אותו עבד מלכי-צדק, מזוהה לדעת חז"ל עם אלוהי האבות שברא את העולם, אולם במרחב הכנעני ידוע, בעיקר מן השירה האוגריתית, אך גם מאסטלות ספירה, האל ששמו אל ותארו עליון כראש הפנתאון הכנעני. אפשר כי התורה מבקשת לזהות את אל ועליון עם אלוהי ישראל, כדי להדגיש כי בירושלים עבדו מימים ימימה את אלוהי ישראל, אף כי עמי הסביבה היו עובדי אלילים. מנגד, ייתכן שגם לפי התורה מדובר באל הכנעני ולא באלהי ישראל, וראיה אפשרית לכך עולה מהשוואת דברי מלכיצדק לדברי אברהם שם: מלכיצדק אומר "בָּרוּךְ אַבְרָם לְאֵל עֶלְיוֹן, קֹנֵה שָׁמַיִם וָאָרֶץ", ואילו אברהם אומר "הֲרִמֹתִי יָדִי אֶל ה' אֵל עֶלְיוֹן, קֹנֵה שָׁמַיִם וָאָרֶץ". בעוד אברהם משתמש במילים 'אל עליון' כתואר לה' אלהי ישראל, מלכיצדק משתמש בהן כשם, ומכאן נראה שמדובר באל הכנעני.
מקומו של הסיפור על פי פרשנות ימי הביניים
פרשנים רבים תהו על טיבה של פגישה זו. התנ"ך אינו מוסר פרטים על אותו מלך וכהן ואף על משפחתו ועמו. מקומו של הסיפור הוא בעייתי, כי הוא קוטע את הרצף הסיפורי. על כך עולה גם אברבנאל: "סיפור מלכי-צדק וברכותיו, איך נכנס בתוך סיפור המלכים? כי הנה הכתוב אומר: (בראשית י"ד, י"ז) "ויצא מלך סדום לקראתו", קודם שהזכיר הכתוב מה שדיבר מלך סדום לאברהם ומה שהשיבו, הכניס עיניין מלכי-צדק, ואחריו סיפר מה שאמר מלך סדום לאברהם. ויותר ראוי היה שיספר עניין מלך סדום, שאלתו ובקשתו ותשובתו בפני עצמו, ועניין מלכי-צדק וברכותיו אחר זה בפני עצמו.". אברבנאל פותר זאת בכך שמחבר המקראי מבליט את ערמתו של מלך סדום ובכך הוא מאפיין בדרך עקיפה את דמותו החיובית של מלכי-צדק.
רשב"ם רואה בערמתו של מלך סדום דרך לאפיין את דמותו החיובית של אברהם: לכן הפסיק בין 'ויצא מלך סדום' וכתב בינתיים: 'ומלכ-צדק מלך שלם הוציא לחם ויין', ללמדנו שאמת השיב אברהם למלך סדום, כשאמר לו ' בלעדי רק אשר אכלו הנערים', שאמר 'אכלו' הנערים ולא אמר 'אכלנו' כי הוא אכל משל מלכי צדק.
תקן דיווח כספי בין-לאומי
תקן לדיווח כספי בין-לאומי (באנגלית: International Financial Reporting Standard, בקיצור: IFRS) הוא אסופה של תקנים חשבונאיים שנוצרו על ידי המוסד הבין-לאומי לתקינה בחשבונאות. מדינות רבות בעולם בחרו לאמץ את התקינה הזו כתקן מחייב במגזרים עסקיים שונים.
מלכי-צדק
תהילים
אזכורו של מלכי-צדק בתהילים הוא פסוק סתום קמעה: הפרשנים היהודים הבינו פסוק זה בכמה גוונים; חז"ל פירשוהו כהעברת כהונת מלכי-צדק אל אברהם אבינו כנחלה עולמית לזרעו אחריו (הכהנים), וגם כהבטחה למלכותו המבוססת של מלך ישראל. מתוך ההקשר של הפרק עולה שמדובר בשימוש מטפורי בשמו של מלכי-צדק. יש המייחסים את המזמור למלך יהושפט.
תקן דיווח כספי בין-לאומי
בישראל, החליט המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות בישיבת מועצת המוסד שנערכה ב-31 במאי 2005 לאמץ את התקינה הבין-לאומית וקבע חובת דיווח החלה על כלל החברות ציבוריות החל מהדוחות הכספיים של הרבעון הראשון של שנת 2008, כאשר ניתנה אפשרות ליישום מוקדם כבר בדוחות כספיים החל מ-31 ביולי 2006. במהלך השנים, הובאה בקרב מלומדים ביקורת על אופן אימוץ התקינה, וכן הוצעו דרכים לשנות את האופן בו מיושמת התקינה הבין-לאומית בישראל.
מלכי-צדק
פילון מאלכסנדריה וספר חנוך ב'
בשלושה מחיבוריו התייחס פילון האלכסנדרוני לדמותו של מלכי-צדק: "על אברהם", "על החינוך המקדים" ו-"פרשנות אלגורית". בזה האחרון מתאר פילון את מלכי-צדק כהתגשמות הלוגוס האלוהי. ללוגוס בתפיסתו של פילון, המושפע מרעיונות אפלטוניים, שמור תפקיד מרכזי בתיווך בין האל, כישות רוחנית לחלוטין, לבין העולם החומרי יציר כפיו, ובתוכו האדם. דומה כי לרעיונות אלה של פילון הייתה השפעה מרחיקת לכת על הפרשנות הנוצרית ועל יחסה למלכי-צדק.
תקן דיווח כספי בין-לאומי
התפתחות התקינה הבין-לאומית לדיווח חשבונאי
בעבר, התקינה החשבונאית הבין-לאומית נערכה ופורסמה על ידי הוועדה הבין-לאומית לתקינה (IASC - International Accounting Standard Committee), התקנים שפורסמו על ידי הוועדה נקראים תקן חשבונאות בין-לאומי (international accounting standard, בקיצור: IAS). בשנת 2001, הוקם המוסד הבין-לאומי לתקינה בחשבונאות (IASB - International Accounting Standard Board) והחליף את IASC בפרסום תקנים בין-לאומיים בחשבונאות, תקנים אלה נקראים תקני IFRS. הוחלט כי IASB יאמץ את כל תקני ה-IAS וה-SIC שפורסמו טרם הקמתו. מאז פרשנויות לתקינה הבין-לאומית מובאות על ידי הוועדה הבין-לאומית לפרשנות דיווח כספי בין-לאומי (IFRIC – International Financial Reporting Interpretations Committee).
מלכי-צדק
מגילות מדבר יהודה
מלכי-צדק מוזכר מפורשות בשתיים ממגילות מדבר יהודה, "המגילה החיצונית לבראשית" (1Q20) ו- 11QMelchizedek. בחיבור הראשון זהה דמותו לזו המופיעה בנוסח המסורה של ספר בראשית. אולם בחיבור השני הוא מוצג כדמות שמימית, העתידה להנהיג את בני האור באחרית הימים ולשפוט את העמים. בחיבור נוסף שנמצא בקומראן (4QAmram) מוזכרת דמות שמימית אחרת, מלכי-רשע, שכפי הנראה הוא שם אחר לבליעל, מנהיג כוחות הרשע. בשל מצבה הפרגמנטרי של המגילה, לא ניתן לדעת אם הוזכר בטקסט גם שמו של מלכי-צדק, אם כי סביר מאוד להניח שכך הוא.
תקן דיווח כספי בין-לאומי
התפתחות התקינה הבין-לאומית לדיווח חשבונאי
בשנת 2003 פורסמו גרסה ראשונה של תקן דיווח כספי בינלאומי 1 ותקן חשבונאות בין-לאומי 2 – מלאי.
עקרונות התקינה הבין-לאומית לדיווח חשבונאי
התקינה הבין-לאומית מבוססת על מערכת של עקרונות אשר מטרתם לקבוע כללים ומסגרת מושגית וכן להכתיב דרישות ספציפיות.
מלכי-צדק
ספרות חז"ל
בספרות חז"ל נעשו כמה ניסיונות להתמודד עם שאלת כהונתו של מלכי-צדק ומלכותו על ירושלים. על-פי המסורת הרווחת ביותר, מזוהה מלכי-צדק ככינוי לשם בן נח. ב"מדרש תהילים" נדרש הפסוק כעדות לכך שהכהונה ניתנה לשם על ידי נח אביו. נראה אפוא שבאמצעות הזיהוי עם שם בן נח, מבקשים חז"ל להסביר את הופעתו הפתאומית של מלכי-צדק בתורה כ"כהן לאל עליון". על פי המדרש ניתן מקום של כבוד למלכי-צדק בקביעת שמה של ירושלים העיר המקודשת, שהיא לדעת המדרש צירוף של השם שאברהם קרא לה "ירא", "הר ה' יראה" שמבטא יראה וחרדת קודש, עם השם "שלם" שמלכי-צדק קרא לה שמבטא אהבה ושלמות, וכך נוצר השם המלא של העיר, המופיע בתנ"ך בדרך כלל כ"ירו-שלם" מסורת אחרת, שמוזכרת במסכת נדרים בתלמוד בבלי, מבקשת להסביר את מעבר הכהונה ממלכי-צדק (שם בן נח) וצאצאיו הישירים לאברהם וצאצאיו. זאת, באמצעות מדרש המשלב את הפסוקים מבראשית עם הפסוק מתהילים שהובא לעיל. על-פי מדרש זה, מלכי-צדק נענש בשל העובדה שהקדים את ברכתו לאברהם לברכתו לאל עליון, באומרו:.
תקן דיווח כספי בין-לאומי
עקרונות התקינה הבין-לאומית לדיווח חשבונאי
המסגרת המושגית דנה בהגדרות ובקריטריונים למדידה של נכסים, התחייבויות, הכנסות והוצאות לשם הכנה והצגה של דוחות כספיים. המידע המוצג בדוחות הכספיים אמור להיות מובן, מהימן, רלוונטי ובר השוואה.
מלכי-צדק
ספרות חז"ל
הגמרא מפרשת אפוא את הפסוק בתהילים כעדות לכך שמלכי-צדק נענש על דבריו, וכתוצאה מכך, עברה הכהונה לאברהם ולצאצאיו עד עולם. לפי משנתו של רבי חיים בן עטר, לא הוענש שם - כי הקדים ברכת אברהם לשל האלהים עבור כי זהה מעצמו האלהים בעולם שטוף בפולחן אליליות - אלא מלכי צדק העניק לו הכהונה מרצונו הטוב.
בנוסף למסורות אלה, העוסקות בדמותו הגשמית של מלכי-צדק, התקיימו כנראה גם בחוגי חכמים מסורות המייחסות לו תפקיד אסכטולוגי. כך, למשל, במדרש על שיר השירים מזוהה מלכי-צדק עם אחד מארבעת החרשים בספר זכריה, לצד אליהו הנביא, מלך המשיח ומשוח מלחמה.
מסכת נזיקין, בבא בתרא מייחסים את כתבי דוד בין היתר למלכי-צדק: .
מלכי-צדק בספרות הנוצרית
מלכי-צדק מופיע כבר בברית החדשה, באיגרת אל העברים המיוחסת לפאולוס, כשהוא נושא מעמד מיוחד המבחין אותו מבני תמותה ומציגו כמעין תקדים לישו מנצרת.
המטרה הפולמוסית של תיאור זה מתבהרת עד מהרה, כאשר מחבר האיגרת משתמש בדמותו של מלכי-צדק שאינו יהודי כעדות לכך שמוסד הכהונה היהודי צריך לעבור מן העולם, ולא רק בשל חורבן המקדש. לשיטתו של המחבר, עם התגשמותו של המשיח בבשר, הוא לקח על עצמו את תפקיד הכהן הגדול. מלכי-צדק, אם כן, מייצג עבורו מודל מקראי שמצדיק את הוצאת הכהונה מידי הלויים:
נסיכויות הדנובה
נסיכויות הדנובה (ברומנית: Principatele Dunărene) היה הכינוי המקובל לנסיכויות הרומניות מולדובה וולאכיה, אשר הוקמו במאה ה-14. הכינוי נטבע באימפריה ההבסבורגית לאחר חתימת הסכם קוצ'וק קאינרג'ה. הכינוי מתאר את האזור הכולל, שהכיל את שתי הנסיכויות, אשר היו במצב גאופוליטי דומה תחת שליטתה של האימפריה העות'מאנית. המונח היה בשימוש עד לאיחודן של שתי הנסיכויות ב-1859 להקמת הנסיכויות הרומניות המאוחדות. שתי הנסיכויות, יחד עם טרנסילבניה, הן הבסיס הגאוגרפי להקמת ממלכת רומניה ובהמשך, להקמת מדינת הלאום הרומנית המודרנית.
אצבעוני (סרט)
אצבעוני (באנגלית: Tom Thumb) הוא סרט פנטזיה מוזיקלי אמריקאי משנת 1958 בבימויו של ג'ורג' פאל, עם ראס טמבלין, טרי תומאס ופיטר סלרס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על אגדה של האחים גרים. בסרט יש קטעי אנימציה ואפקטים מיוחדים רבים. שני שירים נכתבו על ידי פגי לי ושלושה על ידי ג'ניס טור (מילים) ופרד ספילמן (מנגינה).
תקציר העלילה
ג'ונתן (ברנרד מיילס) הוא חוטב עצים למחייתו. באמצע העבודה ביער מגיעה פתאום לפניו מלכת היער היפהפייה (ג'ון ת'ורבורן) ומבקשת עליו לחמול על העץ שנותן משכן לצפורים ובתמורה היא תאפשר לו ולאשתו להגשים שלוש משאלות. ג'ונתן מסכים ומספר זאת לאשתו אנה (ג'סי מתיוס). בחוסר זהירות משאלתו הראשונה היא נקניקיה גדולה. אשתו כועסת עליו ומבקשת שהנקניקיה תתקע באפו. המשאלה השלישית היא לשחרר את הנקניקיה מאפו וכך איבדו את שלוש המשאלות.
מצטרף אליהם ידיד המשפחה, וודי (אלן יאנג) שכעת קיבל משרה כחלילן שני בתזמורת הכפר. וודי מאוהב במלכת היער אבל ביישן ולא יודע כי רק נשיקת אהבה תהפוך אותה לבת תמותה.
וודי לוקח את טום ליריד בכפר, בו הם קונים נעליים חכמות שרוקדות לקול המוזיקה. טום משתעשע שם ולבסוף נתלה בבלון פורח ועולה למעלה.
באותו זמן נמצאים איבן ואנטוני במבצר של השליט ומנסים לשווא להגיע לשקי מטבעות הזהב של האוצר. לפתע מבחין איבן בבלון אליו קשור טום. הוא יורה במקלעת בבלון וטום נופל ומגיע אליהם. איבן משכנע את טום לרדת דרך הסורגים לשקי האוצר בעזרת חבל ולהעלות משם שק מטבעות שהם יחלקו ליתומים. טום יורד, קושר שק לחבל והם מעלים אותו עם השק, נותנים לו ומשחררים אותו ליד אזור ביצות כדי שייטבע. מלכת היער מצילה אותו מטביעה והוא חוזר בשקט לביתו אך המטבע מחליקה ממנו ונופלת לתוך עוגה רכה.
הגניבה מתגלית וחיילים מגיעים לתחקר את ג'ונתן ואנה. הם מכחישים כל קשר לגניבה ומכבדים את החיילים בעוגה. מטבע הזהב נופלת והמפקד מזהה אותה כשייכת לאוצר הגנוב. ג'ונתן ואנה נכלאים, נשפטים ונגזר עליהם עונש מלקות בפומבי.
וודי וטום מגיעים למקום בו שני הנוכלים מחלקים ביניהם את השלל. טום מבלבל אותם והם מתחילים לריב וכאשר הם מבחינים בטום הם רודפים אחריו. למאבק מצטרף גם וודי. טום מצליח להסתלק ומוצא מסתור באוזן של הסוס. הנוכלים עולים על הסוס ופותחים בדהרה לעבר הנמל כדי לברוח משם. טום, המבין את שפת הסוסים, לוחש לסוס ומכוון אותו למרכז הכפר. באותו הרגע בו מתכוננים להלקות את ג'ונתן ואנה, מתפרץ הסוס ונעצר במהירות. הנוכלים והשק נופלים והמטבעות מתפזרים לעיני הקהל.
קלאס (ספר)
קלאס (בספרדית: Rayuela; באנגלית: Hopscotch) הוא ספרו עטור הפרסים של הסופר הארגנטינאי חוליו קורטאסר, שראה אור בבואנוס איירס ב-1963. הספר תורגם לעשרות שפות.
מבנה הרומן
"קלאס" יכול להיקרא לפחות בשני אופנים: אפשרות אחת היא לקוראו לפי הסדר, מפרק 1 ועד פרק 56, כששאר הפרקים (מפרק 57 ועד פרק 155) אינם רלוונטיים בקריאה זו. האפשרות השנייה היא לקרוא את הרומן "באופן פעיל", לפי טבלת ההתמצאות שהוסיף המחבר בתחילת הספר, בדילוגים, כשהפרק הראשון הוא פרק 73; בסוף כל פרק עוברים לבא אחריו לפי הטבלה ולא לפי הסדר הליניארי.
נושאים ומוטיבים מרכזיים ברומן
קורטאסר הושפע רבות מהסוריאליזם, וסוגה זו נוכחת מאוד ברומן. הספר רצוף במאות אזכורים של נגני ג'אז, זמרים ויצירות מוזיקליות, סופרים ויצירות ספרותיות, בודהיזם, פילוסופיה, אזכורים מהמיתולוגיה ומהתרבות הקלאסית ועוד. בכך הוא נחשב בעיני מבקרים רבים כלקסיקון התרבותי של המחצית הראשונה של המאה ה-20.
קורטאסר המציא ברומן מילים חדשות והשתמש במשלבים לשוניים מגוונים של ספרות ולשון דיבור. כן שיבץ בטקסט שגיאות כתיב מכוונות, ומשפטים שלמים בשפות אחרות (צרפתית, לטינית, איטלקית, אנגלית, גרמנית ושוודית).
תרגום לעברית
הספר יצא לאור בעברית בהוצאת כרמל (סדרת אלדורדו) בשנת 2013 בתרגומו של יורם מלצר ובעריכת ינון קחטן, עם אחרית דבר מאת אדם גיא, בתמיכת המפעל לתרגום ספרות מופת ומשרד התרבות והספורט.
ארנאלדו מומיליאנו
ארנאלדו דנטה מומיליאנו (באיטלקית: Arnaldo Dante Momigliano; 5 בספטמבר 1908, קראג'ילו פיימונטה - 1 בספטמבר 1987, לונדון) היה היסטוריון יהודי-איטלקי שנודע בשל עבודתו ההיסטוריוגרפית, אותה אפיין ההיסטוריון דונלד קגן "המלומד המוביל בעולם בכתיבת ההיסטוריה של העת העתיקה".
מומיליאנו חקר את ההיסטוריונים של יוון העתיקה ודרכי עבודתם ובנוסף לכך הוא בחן את ההיסטוריונים המודרניים כמו אדוארד גיבון, וכתב על אודותם מספר מחקרים, הוא הקדיש עיון לא מבוטל להבהרת הכוחות המניעים שהיו אחראים לפירור ההדרגתי של האימפריה הרומית.
לאחר 1930 מומיליאנו כתב מספר ביוגרפיות ל-Enciclopedia Italiana, ובשנות הארבעים והחמישים הוא תרם ביוגרפיות ל-Oxford Classical Dictionary ולאנציקלופדיה בריטניקה.
ב-1974 הוענק לו אות Honorary Knight Commander of the Order of the British Empire (KBE). מספר מסות שלו כונסו לכמה כרכים ופורסמו לאחר מותו. מומיליאנו גם זכה בפרס קפלון.
קזרטה
קזרטה (באיטלקית: Caserta) היא בירת נפת קזרטה שבמחוז קמפניה שבאיטליה. העיר היא מרכז חקלאי, מסחרי ותעשייתי חשוב השוכנת במרחק 40 ק"מ מצפון לנאפולי. היא ממוקמת בשולי מישור קמפניה למרגלות רכס הרי האפנינים. קזרטה ידועה בעיקר בשל ארמון קזרטה, שב-1997 הוכרז כאתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו.
היסטוריה
קזרטה המודרנית הוקמה סביב למגדל המגן שהוקם בתקופה הלומברדית על ידי פנדו, נסיך קפואה. פנדו הרס את העיר המקורית בערך בשנת 863. המגדל הוא חלק מהארמון ששימש כמקום מושבם של רוזני קזרטה וכמעון מלכותי. העיר וסביבתה היו נחלתם של בני משפחת אקוואויוה (Acquaviva), שעקב החובות הכספיים שנקלעה אליהם, מכרה את הנחלה למשפחה המלכותית. המשפחה המלכותית בחרה במקום לבנייתו של הארמון החדש שלה, שהיה נראה מתאים יותר לבנייה בפנים הארץ בהשוואה לארמון הקודם ששכן על מפרץ נאפולי.
עם סיומה של מלחמת העולם השנייה שימש הארמון המלכותי כמקום מושבו של המפקד העליון של כוחות בעלות הברית. המשפט הראשון על פשעי מלחמה התנהל כאן ב-1945. הגנרל הגרמני אנטון דוסטלר (Anton Dostler) נידון כאן למוות והוצא להורג בעיירה אברסה (Aversa) הסמוכה.
אתרים חשובים
האתר החשוב ביותר בקזרטה הוא ארמון קזרטה שהוכרז כאתר מורשת עולמית מטעם ארגון אונסק"ו. הארמון נבנה במאה ה-18 על ידי האדריכל האיטלקי לואיג'י ונוויטלי (Luigi Vanvitelli) בהשראתו של ארמון ורסאי עבור מלכי בית בורבון שמלכו על ממלכת שתי הסיציליות. זהו אחד האתרים המתויירים ביותר במדינה. הארמון מכיל יותר מ-1200 חדרים, המעוטרים במגוון סגנונות. הוא שימש כאתר צילום לכמה סרטי קולנוע כמו מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום, מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים, מלאכים ושדים ומשימה בלתי אפשרית 3. הפארק הצמוד הוא באורך 3.2 ק"מ ומכיל מפלים, אגמים וגנים רבים, בין השאר גן אנגלי מפורסם.
כמו כן נמצאים בקזרטה הארמון הישן (Palazzo Vecchio) שנבנה במאה ה-14 ושופץ על ידי ונוויטלי כמעון זמני למשפחה המלכותית, הקתדרלה מהמאה ה-18 ואקוודוקט ונוויטלי מהמאה ה-18.
אננינדאואה
אננינדאואה (Ananindeua) היא הפרבר הגדול ביותר של העיר בלם במדינת פארה בברזיל, המאכלס כ-700,000 תושבים ואת מירב מפעלי התעשייה באזור. מרבית התעשיות בעיר הן בתחום עיבוד עץ ומוצריו, כגון ריהוט, עץ לבוד (דיקט), פרקטים וכדומה. מקור השם אננינדאואה בעץ אנני (Anani) שגדל על גדות הנחלים בעיר.
היסטוריה
אננינדאואה הייתה למעשה תחנת רכבת בין בלם לברגנסה במאה ה-19. תחנת הרכבת מוקמה במקום שבו מצא היום בניין העירייה. מסביב לתחנת הרכבת התיישבו אנשים שלבסוף יצרו שכונה, שבתחילה סופחה מוניציפלית לבלם. ב-1938 סיפח מושל פארה את אננינדאואה לשטח המוניציפלי של סנטה איזבל. ב-1943 יצא צו המורה על הפיכת אננינדאואה לרשות מוניציפלית עצמאית, ובשלושה בינואר 1944 הפכה אננינדאואה לעיר באופן רשמי.
מיוזיס
מיוזיס (בעברית: היצרות האישון) היא מצב של היצרות אישוני העיניים, בשל כיווץ שריר טבעתי בקשתית העין, עד מצב של "אישוני ראש סיכה" מיוזיס עשויה להיגרם ממספר סיבות, ביניהן:
מיוזיס עשויה לקרות גם במצב של תאורה חזקה או בפגיעה בגזע המוח.
רכס בול
רכס בול (באנגלית: The Ball Range) הוא רכס הרים בהרי הרוקי הקנדיים על קו פרשת המים של אמריקה, בפרובינציות אלברטה וקולומביה הבריטית שבקנדה.
גאוגרפיה
הרכס ממוקם בשטח הפארק הלאומי קוטניי, בין מעבר ורמיליון, ומעבר רד ארת'. גובהו של הרכס 3,311 מטרים, שטחו 465 קמ"ר, אורכו 35 ק"מ (מדרום לצפון) ורוחבו 26 ק"מ (ממזרח למערב). הרכס חוצה את הגבול בין הפרובינציות, כאשר 35% משטחו מצוי בפרובינציית אלברטה, ו-65% משטחו מצוי בפרובינציית קולומביה הבריטית.
פסגות
הפסגות הגבוהות ביותר ברכס הן:
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי ד"ר ג'יימס הקטור, ממשלחת פאליסר בשנת 1858 והוא (כמו גם הר בול ומעבר בול) נקרא על שם ג'ון בול, פוליטיקאי אשר השיג את המימון למשלחת פאליסר. השם אומץ רשמית ב-3 באפריל 1952.
Angel of Death
"Angel of Death" (מאנגלית: "מלאך המוות") הוא השיר הפותח מתוך Reign in Blood, אלבומה של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית סלייר מ-1986. השיר נכתב והולחן על ידי גיטריסט הלהקה ג'ף הנמן והוא מבוסס על דמותו של יוזף מנגלה, הרופא הנאצי שביצע ניסויים בבני אדם במחנה הריכוז אושוויץ במהלך מלחמת העולם השנייה וכונה "מלאך המוות מאושוויץ". על רקע הוצאתו לאור של "Angel of Death" הואשמו חברי הלהקה לאורך הקריירה שלהם באהדת הנאציזם ובגזענות.
על אף המחלוקת שסבבה את השיר והעיכוב לו גרם ביציאתו לאור של האלבום, "Angel of Death" כלול בכל אלבומי ההופעה ומארזי ה-DVD של סלייר ואף הופיע במספר סרטי קולנוע. השיר זכה להצלחה ביקורתית גדולה ואף זכה לכינוי "קלאסיקה".
כתיבה ומקורות
גיטריסט סלייר ג'ף הנמן כתב את "Angel of Death" לאחר שקרא ספרים אודות מנגלה בעת ששהה עם הלהקה בסיבוב הופעות. הוא אף ציין כי כתוצאה מכך, "הדברים היו עדיין בראשו בעת שהגיע הזמן להקליט את השיר". המילים מפרטות את הניתוחים הנסיוניים שערך מנגלה בבני אדם במחנה הריכוז אושוויץ במהלך מלחמת העולם השנייה. מחקריו של מנגלה בוצעו, בין השאר, על קבוצות כמו גמדים ותאומים וכללו מבחנים פיזיים ופסיכולוגיים. בין הניסויים שמוזכרים ב"Angel of Death" הם ניתוחים נסיוניים המבוצעים ללא הרדמה, עירוי דם בין תאומים, ניסור של גופי אדם, מבחן עמידות לבידוד, מבחן עמידות לגז רעיל, הזרקת חיידקים קטלניים, ניתוחים להתאמה מגדרית והסרת איברים וגפיים.
מחלוקת
תוכנו המילולי של "Angel of Death" גרם לעיכוב ביציאתו של אלבומה של סלייר מ-1986, Reign in Blood. הלהקה הייתה חתומה בחברת התקליטים דף ג'אם שבעליה, חברת קולומביה רקורדס, סירבה להוציא לאור את האלבום על רקע נושא השיר והתיאורים ה"גרפיים מדי" לטענתה שעל גבי עטיפת האלבום. Reign in Blood הופץ לבסוף בידי חברת גפן רקורדס ב-7 באוקטובר 1986.
"Angel of Death" עורר זעם בקרב ניצולי שואה ומשפחותיהם וכן בקרב הציבור הכללי. המחלוקת הובילה להאשמות ב"סימפתיה לנאציזם" שנשמעות כלפי הלהקה עד היום. אנשים ראו בהתעניינותו המוצהרת של הנמן בהיסטוריה נאצית ובאוסף מדליות נאציות שברשותו, שהפריט הנדיר ביותר ממנה הוא עיטור גבורה של הרייך השלישי בשם "צלב האביר", ראיות לסימפתיה זו. הנמן הגיב להאשמה זו במילים:
קרי קינג צוטט כי "כן, סלייר הם נאצים, פשיסטים, קומוניסטים-כל החרא הכיפי הזה. וכמובן שאת רוב יחסי הציבור האלה קנינו לנו בגרמניה. תמיד הייתי בעמדה של 'קיראו את המילים ואימרו לי מה פוגעני בהן. האם אתם מסוגלים לפרש זאת כדוקומנטריה, או שאתם מאמינים שסלייר מטיפה בעד מלחמת העולם השנייה המזורגגת?' רעיון זה מתעורר אצל אנשים - במיוחד באירופה - ולעולם לא תצליח להניא אותם ממנו."
סלייר דחתה טענות ששייכו אליה גזענות בעקבות השיר. חבריה נשאלים בהקשר לנושא זה בתכיפות בראיונות, והם ציינו מספר פעמים כי הם אינם מעודדים נאציזם ורק מגלים התעניינות בנושא זה. בהקשר זה אף עולה מדי פעם עובדת מוצאו היהודי של חבר קרוב של הלהקה והמפיק שלה, ריק רובין. ב-2009 הביע יעקב גלעד, מיוצריו של האלבום "אפר ואבק", את דעתו על השערורייה שיצר השיר: "המדיה כמו תמיד - תחפש סנסציה, יש להם מפיק יהודי, ריק רובין, ומתופף עם שם כמו לומברדו, להקות שתומכות בנאציזם לא יסתירו את זה, הם יתגאו בזה כי זה חלק מהאג'נדה שלהם. לא נראה לי שזה המקרה פה, להפך".
ב-2006 הועלו השוואות בין "Angel of Death" לסינגל מעורר מחלוקת של סלייר, "Jihad", ("ג'יהאד") מתוך Christ Illusion, אלבומה של הלהקה מאותה השנה. "Jihad" עוסק בפיגועי 11 בספטמבר ומתאר את המאורעות מנקודת מבטו של טרוריסט. שני השירים מתנהלים בגוף ראשון כיחיד הפונה אל רבים, כאשר ב"Jihad" זהו (מלבד בבית האחרון) המחבל הפונה אל העם האמריקאי, וב"Angel of Death" זהו מנגלה הפונה אל קורבנותיו. חזונו של סולן הלהקה טום אראיה, על כך שהשיר יעורר את אותה המהומה לה היה אחראי "Angel of Death", לא התממש. לדבריו של אראיה, הסיבה לכך נעוצה בשלב המאוחר של הקריירה שלהם: "הסתבכנו בצרות במשך תקופה כל כך ארוכה עד כדי כך שכל האנשים ששולטים במוזיקה ומנסים לומר לך כיצד לחשוב פשוט הביטו על זה וחשבו, 'זו לא יותר מאשר סלייר שמתנהגת כמו סלייר'".
ב-1990, עת הוצאתו של האלבום Seasons in the Abyss, נקטה סלייר במהלך שמטרתו הייתה להעצים את הפומביות שנוצרה לה בעקבות המחלוקת. הלהקה אימצה לעצמה לוגו המזכיר את איור ה"רייכסאדלר" - "עיט הרייך" - שכנפיו אסופות למחצה, עם דמיון למגיני אבירים טבטוניים, כאשר ה-S בשמה של סלייר דומה ל-S המזוגזגת שבלוגו האס אס. בתקופה זו אף נהג הנמן להדביק סטיקרים של האס אס על הגיטרה שלו. שנתיים מאוחר יותר כתב הנמן את "SS-3", שיר המתאר את סופו של סגן מפקד האס אס ריינהרד היידריך. שמו של השיר מציין את מספר הרישוי הנאצי של המכונית בה נסע היידריך בעת שאירעה ההתנקשות בחייו; השיר מתייחס אל היידריך כ"זונה רצחנית" ו"הראש לזאבים שהפך לנעקב" ואל המתנקשים בו כ"התליינים מפראג".
לחן ומבנה
"Angel of Death" הוא בן 4:51 דקות והוא השיר הארוך ביותר באלבום Reign in Blood, שאורכו הכולל הוא 28 דקות. השיר כולל את הריפים המורכבים של הנמן וקינג, כמו שירים רבים אחרים של סלייר, ונפתח בצרחה מפורסמת של טום אראיה (שאף חזר עליה 6 שנים מאוחר יותר כשהתארח באלבומה של אליס אין צ'יינס, Dirt, במסגרת הרצועה "Iron Gland"), כשברקע מתופף דייב לומברדו בקצב ממוצע של 210 פעימות בדקה. כאשר לומברדו עזב את הלהקה ב-1992 בעקבות חילוקי דעות עם חברי הלהקה ורצונו שרעייתו תתלווה אליו אל סיבוב ההופעות, הלהקה בחרה במתופף להקת טסטמנט פול בוסטף כמחליף. בוסטף נתקל בקשיים בנגינתו של "Angel of Death" באופן ספציפי מתוך תשעה שירים שחברי סלייר בחנו אותו בנגינתם, ואולץ להיעזר בהקלטות חיות של השיר שהוקלטו עם לומברדו. הוא לא הצליח לזהות כמה פעמים משתנה ריף הגיטרה לפני שהשיר עובר אל קטע הבס שלו; חברי הלהקה אמרו לו שמדובר ב-8 שינויים, ובדיעבד עבדו על השיר מחדש כדי להתאים אותו לנגינתו של בוסטף.
ביקורות
אף על פי שלא יצא כסינגל וכתוצאה מכך מעולם לא דורג במצעד כלשהו, "Angel of Death" קיבל ביקורות משבחות ביותר במסגרת הביקורות על האלבום Reign in Blood. קליי ג'רווס מ"סטיילוס מגזין" ציין כי השיר "מחסל כל להקה שמנגנת מהר או כבד כיום. מבחינה לירית מציג את כל הזוועות שעוד נכונו, ומוזיקלית מניח את יסודותיו של שאר האלבום: מהיר, נטול שומן ומטונף". אדריאן בגרנד מ"פופמאטרס" העיר כי "אין שיר טוב יותר להתחיל איתו מאשר "Angel of Death", מהשירים המונומנטליים ביותר בהיסטוריה של המטאל, בו הגיטריסטים קרי קינג וג'ף הנמן מציגים את הריפים המורכבים שלהם, המתופף דייב לומברדו מבצע את אחד מקטעי התיפוף העוצמתיים היותר שהוקלטו מאז ומעולם, והבסיסט/זמר טום אראיה צורח ומפתל את סיפורו אודות פושע המלחמה הנאצי יוזף מנגלה".
מקומות בהם מופיע
השיר כוסה על ידי להקת הדת' מטאל מונסטרוסיטי ועל ידי הלהקה הסימפונית אפוקליפטיקה. גרסאות בהופעה של "Angel of Death" מופיעות באלבום Decade of Aggression ובמארזי ה-Live Intrusion ,War at the Warfield DVD ו-Still Reigning.
אראקז'ו
אראקז'ו (בפורטוגזית: Aracaju) היא בירת מדינת סרז'יפה שבברזיל. העיר ממוקמת בצפון מזרח ברזיל, כ-350 ק"מ צפונית לעיר סלבדור. בעיר מתגוררים כ-498,000 תושבים המהווים 33% מאוכלוסיית מדינת סרז'יפה. באזור העיר רבתי מתגוררים 766,803 תושבים (2005).
היסטוריה
העיר, אשר הוקמה במרכז ביצות המנגרובה שהיו במקום, הוכרזה כבירת המדינה ב-17 במרץ 1855, כאשר החליפה את בירת המדינה הקודמת ארה קריסטובאו.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת לחוף האוקיינוס האטלנטי, בין הנהרות סרז'יפה ופושים, בגובה של כ-4 מטרים מעל פני הים.
אקלים העיר חם ויבש בחודשי הקיץ, וגשום בחודשי החורף (מרץ עד אוגוסט). הטמפרטורה הממוצעת היא 26 מעלות צסליוס, וכמות המשקעים הממוצעת 1,590 מילימטרים.
כלכלה
עיקר כלכלת העיר מתבססת על הפקת נפט ועל זיקוק קנה סוכר. התוצר השנתי הגולמי של העיר נעמד ב-3.114 מיליארד ריאל ברזילאי לשנה.
אוכלוסייה
החל משנות ה-70 גדלה העיר בקצב מהיר:
בריאות
בעיר ארבעה בתי חולים ציבוריים ו-16 בתי חולים פרטיים. תוחלת החיים היא 68.72. 39 תינוקות מתוך כל 1,000 הנולדים מתים לפני הגיעם לגיל שנה.
השכלה
אחוז האנאלפביתים בעיר עומד על 11.62% (2000).
הנתונים נכונים לשנת 2004:
וולפגנג ליט
קריירה מוקדמת
ליט נולד בריגה ב-15 באוקטובר 1913, ובצעירותו למד במשך 3 סמסטרים משפטים. באפריל 1933 הוא התגייס לקריגסמרינה, ובקיץ 1933 הוא בילה שלושה חודשים על ספינת ההכשרה Gorch Fock. לאחר מכן שירת על הסיירת הקלה קרלסרוהה ושט עמה ברחבי העולם במשך תשעה חודשים. לאחר מכן הוא פיקד במשך שנה על הסיירת הקלה קניגסברג, ולאחר מכן עבר לשרת בזרוע הצוללות. ב-18 ביולי 1936 הוא הועלה לדרגת לויטננט צור זי, וביולי 1937 מונה ליט לקצין השני ב-U-27, עמה הוא גם השתתף בסיור בחופי ספרד במהלך מלחמת האזרחים הספרדית. באוקטובר 1937 הוא מונה לקצין הראשון בצוללת ב-U-38 תחת פיקודו של היינריך ליבה, וב-1 בינואר 1938 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט צור זי.
מלחמת העולם השנייה
זמן קצר לאחר פרוץ המלחמה, ב-16 בדצמבר 1939, מונה ליט למפקד U-13, וב-30 בדצמבר הוא מונה למפקד U-9. במהלך 6 סיורים עם הצוללת הוא השיגו את ההצלחות הראשונות שלו, ובין היתר, הוא אף הטביע את הצוללת הצרפתית "דוריס" במאי 1940. ב-27 ביוני 1940 הוא מונה למפקד U-138, עמה הוא ביצע שתי פשיטות בלבד, וב-21 באוקטובר 1940 הוא מונה למפקד U-43, עמה הוא ביצע חמש פשיטות שבהן הוא הטביע 12 ספינות עם תפוסה של 68,077 טונות, ועל הצלחותיו הוענק לו ב-24 באוקטובר 1940 עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בינואר 1941 הוא הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט, ובאפריל 1942 הוא מונה למפקד U-181. עם צוללת זו יצא ליט למסע ציד באוקיינוס ההודי, שם הצליח מאוד, וב-13 בנובמבר 1942 הוא קיבל את תוספת עלי האלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך הפשיטה השנייה שלו באוקיינוס ההודי, הוא קיבל ב-15 באפריל 1943 את תוספת החרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ותוספת יהלומים לעיטור ב-9 באוגוסט 1943, ובכך היה למפקד הצוללת הראשון שקיבל את העיטור. ב-1 באפריל 1943 הועלה ליט לדרגת קורבטנקפיטן, וב-31 באוקטובר 1943 סיים ליט את תפקידו על הצוללת U-181.
בינואר 1944 מונה ליט למפקד שייטת הצוללות ה-22, שהייתה שייטת הדרכה למפקדי צוללות חדשים. ביולי 1944 הוא מונה למדריך בבית הספר הימי בפלנסבורג-מורוויק, ובספטמבר 1944 מונה למפקד בית הספר. ב-1 באוגוסט 1944 הוא הועלה לדרגת פריגטנקפיטן, וב-1 בספטמבר 1944 הועלה שוב לדרגת קפיטן צור זי. ב-5 במאי 1945 נכבשה פלנסבורג על ידי הצבא הבריטי, וזמן קצר לאחר תום המלחמה, בליל ה-14 במאי 1945, הגיע ליט על יד האקדמיה הימית שלו אל מול עמדת משמר גרמנית, ולאחר שלא הצליח לזהות את עצמו מפני ששכח את הסיסמה, הוא נורה ומת מיד. קרל דניץ יצר קשר עם המפקד הבריטי של העיר פלנסבורג, וביקש ממנו רשות לערוך הלוויה רשמית, ואכן האישור ניתן. בהלוויה זו, שהייתה הלוויה האחרונה של הרייך השלישי, ואשר התקיימה ב-16 במאי 1945, הספיד דניץ, שעמד בראש ממשלת פלנסבורג, את ליט.
חביב שחאדה חנא
חביב שחאדה חנא (בערבית: حبيب شحادة حنا; נולד ב-21 ביולי 1974) הוא מלחין ונגן עוד ובוזוקי ערבי-ישראלי. זוכה פרס אופיר למלחין הטוב ביותר (2007) על סרטו ביקור התזמורת.
ביוגרפיה
חנא נולד בכפר ראמה. תחילה למד מדעי המחשב בפקולטה למדעי המחשב בטכניון ומאוחר יותר החליט ללמוד הלחנה באקדמיה למוזיקה ולמחול על שם רובין בירושלים, ומוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בתקופה זו ניהל את הסניף הירושלמי של הקונסרבטוריון הלאומי הפלסטיני ולימד תאוריה ונגינה בעוד. כמו כן, ניגן עם "האנסמבל למוזיקה ערבית" בירושלים.
חנא מלחין פסקולים עבור סרטים דוקומנטריים ועלילתיים וכן למחזות. המוזיקה שלו מורכבת מסגנונות רבים:
על הלחנת פסקול ביקור התזמורת זכה ב-2007 בפרס אופיר למלחין הטוב ביותר.
ב-2008 ייסד בחיפה את בית הספר למוזיקה "אל משע'ל" (המעבדה, הסדנה) אשר ייחודו הוא בשפת ההוראה - ערבית.
חנא נשוי ומתגורר בחיפה.
משאש (פירושונים)
משפחת רבנים ממרוקו בעיקר מקנס ומקזבלנקה ומרקש
אירוניה
המונח אירוניה (ביוונית עתיקה: εἰρωνεία - אֵרונֵאַה; מילולית: "בורות מדומה") מתאר מצב מסוים ששונה מן המצב שהיה אמור להתרחש לכאורה.
לעיתים מתוארים אירועים שונים כ"צחוק הגורל", תהפוכות בלתי צפויות בחייו של אדם, הגורמות לו אושר או סבל רב. מקרים נפוצים הם מקרים בהם המצופה אינו מתרחש, בניגוד למקובל לחשוב, או כאשר פעולה שמטרתה הייתה לגרום לתוצאה רצויה, מביאה לתוצאה הפוכה, בבחינת "היקום לועג למאמצי האדם" (אירוניה קוסמית). לדוגמה, סנדלר המתהלך יחף. הסנדלר מייצר נעליים עבור אחרים, אך אינו משתמש בהן עבור רגליו שלו. דוגמה נוספת, ניסיון שימור מבנה גורם להריסתו. אירוניה יכולה להיות גם מכוונת, בעיקר בספרות או בתיאטרון. בטרגדיה ובסוגות ספרותיות נוספות האירוניה משמשת אמצעי ספרותי להגברת המתח, ולחידוד המסר לפיו אדם אינו יכול לשנות את גורלו, גם אם נדמה לו שיש בכוחו לעשות זאת. פעמים רבות משמעות הדברים האמיתית אינה מתגלה מיד אלא לאחר זמן, או תלאות רבות, כך שמה שמסתבר בסוף שונה בתכלית מפני הדברים בהתחלה.
אירוניה מכוונת נפוצה גם כאמצעי רטורי לשם חידוד המסר והבלטתו על דרך הניגוד, היא יכולה לקבל ביטוי מילולי כאשר הנאמר נוגד במהות את המסר, כפי שמתפרש בהתאם להקשר ולטון הדיבור. אמצעי זה יכול לשמש להבלטת מגוחכות או להבעת לעג ועוקצנות. לדוגמה, אדם זעוף פנים הנשאל לשלומו משיב: "בסדר גמור! לא יכול להיות טוב מכך!"
אירוניה בספרות
פעמים רבות בספרות ובתיאטרון קיימת אירוניה מכוונת. המחבר, המסתמך על ידיעה או הבנה מוקדמת של הקהל, הנקראת פער אירוני, כי גורל מסוים הולך ומתקרב, שם בפי הדמות הדוברת, שהיא בורה ואינה מודעת למצב האמיתי, דברים אשר משמעותם האמיתית, וההפוכה לכוונת הדמות, מובנת לאמיתה רק לקהל, או גורם לה למעשים אירוניים.
השימוש באירוניה היה נפוץ ביותר בטרגדיות היווניות. זאת מכיוון שגורלו של הגיבור הטרגי ידוע מראש ובלתי ניתן לשינוי. לכן פעמים רבות הגיבור מנסה לשנות את גורלו אבל פער בין הידע שלו לידע של הצופים, שנקרא פער אירוני, מוביל לכך שהוא בעצם מביא על עצמו את גורלו המר. הדוגמה המפורסמת ביותר לכך היא במחזה "אדיפוס המלך". אדיפוס מנסה לגלות מי הוא רוצחו של המלך הקודם על מנת לנקום בו, מבלי לדעת שהוא רצח את המלך, שהיה אביו, ונשא את אמו לאישה. פעולותיו מובילות לגילוי ולגורלו האכזר.
אירוניה, ציניות וסרקזם
סרקזם הוא סגנון דיבור עוקצני ומריר שמטרתו להקניט או לשים ללעג אדם. הוא שייך להתנהגויות שניתן לסווגן כציניות. הציניות משמשת לעיתים ככיסוי למניעים תוקפניים ויש בה משום מבט מרוחק על החיים וסוג של אובדן האמונה התמה בבני אדם.
נדיה הסנאווי
נדיה הסנאווי (נולדה ב-1963) היא מגישת טלוויזיה נורווגית.
ראשית חייה
הסנאווי נולדה במרוקו לאם נורווגית ואב מרוקאי, סבה מצד אמה הוא הכלכלן זוכה פרס נובל רגנר פריש, כשהייתה בת ארבע הוריה התגרשו והיא חזרה לנורווגיה עם אמה.
באוסלו היא התחנכה בגן צרפתי ולמדה בבית ספר צרפתי עד כיתה ד'. בגיל שמונה עשרה קיבלה באופן רשמי אזרחות נורווגית.
קריירה
בשנות השמונים היא החלה לשמש כרקדנית בתיאטרון בברגן, היא עבדה בערוץ TV2 הנורווגי מ-1993 ועד 2004 ושם הגישה מספר תוכניות וב-2003 הגישה את תוכניתה הידועה "הסנאווי".
ב-2004 היא הצטרפה לרשות השידור הנורווגית NRK.
ב-1992 היא שימשה כפרשנית ברדיו של האירוויזיון,
ב-2004 היא הנחתה את תחרות אירוויזיון הילדים.
היא הנחתה את תחרות אירוויזיון 2010.
מ-2004 ועד 2006 הנחתה את תחרות המוזיקה לילדים "Melodi Grand Prix Junior".
ב-2011 ו-2012 הקריאה את הניקוד הנורווגי באירוויזיון.
חיים אישיים
משנת 1991 היא נשואה לשחקן קים הוגן. יש להם שלושה ילדים.
היא דוברת ארבע שפות.
הנוסעים בזמן
הנוסעים בזמן (באנגלית: Travelers) היא סדרת דרמה, מדע בדיוני קנדית-אמריקאית. הסדרה מספרת על מסע בזמן של "נוסעים" מן העתיד, על מנת לנסות לשנות את מצבה העגום של האנושות בעתיד. הסדרה הייתה הפקה משותפת בין שירות הסטרימינג נטפליקס לערוץ הקנדי Showcase בשתי העונות הראשונות שלה, ולאחר מכן נטפליקס קנתה את הזכויות כחברת ההפקה היחידה והמפיצה הבלעדית ברחבי העולם. התכנית הוקרנה לראשונה בקנדה ב-17 באוקטובר 2016. בפברואר 2019 אמר השחקן הראשי, אריק מקורמק כי הסדרה בוטלה.
תקציר
בעתיד פוסט-אפוקליפטי, אלפי אנשים שותפים למשימה של שינוי קריסת החברה העתידית. פעילים אלה, המכונים "מטיילים", שולחים את תודעתם לאחור בזמן ומועברים לגופם "המארח" של אנשים בני זמננו. המארחים הם אנשים שללא התערבות המטיילים היו מוצאים את מותם, וזאת כדי למזער את ההשפעה הבלתי צפויה על קו הזמן. ההעברה מחייבת את המיקום המדויק של היעד, המאפשר באמצעות טלפונים חכמים מהמאה ה-21 ו-GPS, המספקת קואורדינטות זמן, גובה, קו רוחב ואורך שהועברו לארכיון לשימוש בעתיד.
הנוסעים למדו את המאה ה-21 ואת חיי מארחיהם באמצעות הרשתות החברתיות ותיעוד ציבורי הנוגע למארחיהם. על כל מטייל לשמור על חייו הקיימים של המארח ככיסוי למשך שארית חייהם, תוך ביצוע משימות בצוותים של חמש. משימות אלה מוכתבות על ידי "המנהל" שהוא טכנולוגיית בינה מלאכותית המחשבת את צעדיהם לטובת שינוי העתיד. המטיילים שואפים להציל את העולם מסדרת אירועים קטסטרופליים, אחת השיטות שבהן המנהל מתקשר עם המטיילים היא באמצעות ילדים המשמשים כשליחים. בניגוד למבוגרים, כל ילד יכול להיות מארח לכמה דקות בבטחה על ידי המנהל ואז להשתחרר משליטה מבלי להסתכן בהריגתם.
נוסעים נדרשים להתנהג על פי פרוטוקולים מסוימים כדי להגן על ציר הזמן:
למטיילים יש ביטוי קבוע שהם מזכירים כאשר הדברים עוברים תפנית בלתי צפויה: "אף תוכנית לא שורדת קשר עם העבר". באחד הפרקים המוקדמים, כאשר מתכוננים לבצע את מה שצפוי להיות המשימה שתכתוב באופן חיובי את העתיד, הצוות מדקלם שבועת מטייל קצרה: "אנו, השרידים האחרונים שלא נשברו, נודרים לבטל את שגיאות העבר, להפוך את כדור הארץ לשלם, ולהסתכן לאבד בכך את לידתנו."
חסאן תמבכתי
חסאן מוחמד תמבכתי (בערבית: حسان محمد تمبكتي בתעתיק: חסאן מחמד תמבכתי; נולד ב-9 בפברואר 1999 בריאד שבערב הסעודית) הוא כדורגלן סעודי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת א-שבאב מליגת העל הסעודית ובנבחרת ערב הסעודית.
קריירת מועדונים
תמבכתי גדל במחלקת הנוער של א-שבאב. ב-31 במאי 2018 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון.
ב-31 באוגוסט 2019 הושאל למשך עונה אחת לאל-וחדה מליגת העל הסעודית. הוא ערך שמונה הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, ובסופה חזר לא-שבאב.
קריירה בינלאומית
ב-10 באוגוסט 2019 ערך תמבכתי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערב הסעודית, בהפסד 0–3 לנבחרת ירדן במסגרת אליפות מערב אסיה. בשנת 2022 זכה עם נבחרת ערב הסעודית עד גיל 23 בטורניר גביע אסיה עד גיל 23.
נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר מונדיאל 2022.
בוסנית
בוסנית היא צורה סטנדרטית של השפה הסרבו-קרואטית, המשויכת לקבוצת המוסלמים הסלאבים הדרומיים, הבוסניאקים. אלה חיים בעיקר בבוסניה והרצגובינה ובחלקים של סרביה ומונטנגרו. היא מדוברת גם במקומות שונים אחרים ברחבי העולם, בעיקר בגלל התפזרות הפליטים הבוסנים במהלך המלחמה בבוסניה.
כל הצורות הסטנדרטיות של השפה הסרבו-קרואטית: סרבית, קרואטית, בוסנית ומונטנגרית, מבוססות על תת-הניב המזרח הרצגוביני של הניב השטוקאווי של השפה. ההבדלים ביניהן זניחים ודובריהן מבינים זה את זה היטב. צורות אלה מכונות שפות או ניבים מטעמים פוליטיים ולא לשוניים.
שיטת הכתב הבוסנית העיקרית היא האלפבית הלטיני, אף ששימוש באלפבית קירילי גם הוא מקובל, בעיקר כדי להסתגל עם השימוש הרשמי של האלפבית הקירילי בבוסניה והרצגובינה בעבר של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, אך השימוש בו כיום מועט יחסית.
שם השפה הוא נושא שנוי במחלוקת בבוסניה והרצגובינה, קרואטיה, וסרביה והיא מכונה לחלופין בשם "בוסניאקית" - Bošnjački כדי לשקף את העמדה כי היא השפה התקנית של הבוסניאקים (קבוצה אתנית מוסלמית ילידת בוסניה) ולא של כל הבוסנים (הכוללים גם את כל שאר הלאומים החיים בבוסניה).
ג'ון ויליאמס (סופר)
ג'ון אדוארד ויליאמס (באנגלית: John Edward Williams; 29 באוגוסט 1922 - 3 במרץ 1994) היה פרופסור, עורך וסופר אמריקאי. יצירותיו המפורסמות ביותר הן סטונר (1965) ואוגוסטוס (1972) שתורגמו לעברית. ויליאמס הוא חתן פרס הספר הלאומי האמריקאי.
ביוגרפיה
ויליאמס גדל בחווה בצפון-מזרח טקסס. סבו וסבתו היו חוואים, ואביו החורג היה שרת במשרד דואר. למרות כישרונו לכתיבה ומשחק, נשר ויליאמס מהקולג' המקומי שבו למד אחרי שנה אחת. הוא עבד עבור עיתונים ותחנות רדיו בדרום מערב ארצות הברית במשך שנה, שלאחריהם גויס לחיל האוויר האמריקאי בשנת 1942 ושירת במשך שנתיים בבורמה ובהודו. במהלך תקופה זאת כתב את הטיוטה לרומן הראשון שלו שפורסם בשנת 1948.
לאחר שיחרורו התגורר ויליאמס בקולורדו ונרשם ללימודים באוניברסיטת דנבר, שם השלים תואר מוסמך במדעי הרוח בשנת 1950. במהלך שנות לימודיו פרסם ויליאמס את שני ספריו הראשונים. לאחר שהשלים את לימודיו בקולורדו נרשם ויליאמס ללימודי הדוקטורט שלו בספרות אנגלית באוניברסיטת מיזורי. הוא קיבל את הדוקטורט שלו בשנת 1954, ובשנה לאחר מכן שב לאוניברסיטת דנבר למשרת הוראה שכללה את ריכוז התוכנית לכתיבה יוצרת. במהלך תקופה זאת פורסמו "בוצ'רס קרוסינג", הרומן השני פרי עטו, וכן ספר השירה השני שלו.
הרומן השלישי של ויליאמס, סטונר, יצא לאור בשנת 1965. הרומן עוסק בחייו של פרופסור לספרות אנגלית. הרומן הרביעי והאחרון של ויליאמס, אוגוסוטוס יצא בשנת 1972. הספר עוסק בסיפור חייו ותקופת שלטונו של הקיסר הרומי אוגוסטוס. על ספרו זה זכה ויליאמס בפרס הספר הלאומי האמריקאי. ויליאמס פרש מהוראה בשנת 1985. הוא נפטר בביתו בארקנסו בשנת 1994 כתוצאה מכשל במערכת הנשימה.
חותם המדינה
חותם המדינה הוא חותמה הרשמי של מדינת ישראל. במדינות רבות בעולם ישנו חותם רשמי (שנקרא לעיתים בשם "חותם גדול"), המשמש לחתימה על מסמכים רשמיים של המדינה, ומסמל את ריבונות העם או המלך. חותם המדינה מוטבע על המסמכים הרשמיים של מדינת ישראל, וזאת בהתאם לחוק חותם המדינה, התש"ט-1949 ולתקנות חותם המדינה התשל"ד-1974 שהותקנו מכוח החוק.
עיצוב החותם
החותם הוא עגול, סמל המדינה במרכזו, מסגרתו הפנימית מורכבת ממגן דוד מלא בראשה, מענפי עץ זית (הזהים לאלו שבסמל המדינה) בחציה העליון ומן המלים "חותם המדינה" בחציה התחתון; ומסגרתו החיצונית מורכבת משוליים מעוצבים.
הטבעת החותם
על פי סעיף 3 בחוק חותם המדינה, התש"ט-1949:
השמירה על החותם והשימוש בו
על פי חוק חותם המדינה והתקנות הנלוות לו, שר המשפטים הוא הממונה על שמירת חותם המדינה, וכל שימוש בו מחייב רישום מפורט על המסמך הנחתם. אין לזייף את החותם, ועל המזייף יוטל עונש של עד 7 שנות מאסר; אין לייצר חותם בדמות חותם המדינה, אלא בהוראת שר המשפטים.
ICarly (סדרת טלוויזיה, 2021)
iCarly היא סדרת דרמה קומית אמריקאית, הממשיכה את עלילותיה של סדרת הטלוויזיה באותו השם שהופקה על ידי ניקלודיאון ושודרה בשנת 2007. בסדרה מככבים מירנדה קוסגרוב, ג'רי טריינור ונייתן קרס, ששבים לגלם את דמויותיהם מהסדרה המקורית.
הסדרה עלתה לשידור בשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" ב-17 ביוני 2021. ביולי 2021, נמסר כי הסדרה חודשה לעונה שנייה.
פיתוח
בדצמבר 2020, הוכרז על הפקת סדרה שתמשיך את עלילת קומדיית המצבים לנוער "iCarly", שתופק על ידי המפיקים בפועל ג'יי קוגן ועלי שוטן. בהמשך נמסר כי קוסגרוב, קרס וטריינור עתידים לשוב לגלם את דמויותיהם מהסדרה המקורית. בפברואר 2021, דווח כי קוגן עזב את הפרויקט בעקבות אי-הסכמה אמנותית על הפקת הסדרה עם קוסגרוב. מאוחר יותר, באותו החודש, אישרה ג'נט מקארדי שהיא לא תשוב לגלם את דמותה של סאם פאקט, כתוצאה מהפסקה שלקחה מקריירת המשחק שלה. עוד נחשף כי לסדרה הוזמנו 13 פרקים, ושפרק הפיילוט, שנכתב על ידי קוגן ושוטן, יבוים על ידי פיל לואיס. במאי 2021, נחשף שהסדרה תעלה לשידור ב-17 ביוני 2021, יחד עם תמונה ראשונה מתוך הסדרה. ב-1 ביוני 2021, הופץ הקדימון הרשמי הראשון של הסדרה.
ליהוק
במרץ 2021, נמסר כי לייסי מוזלי לוהקה לגילום דמותה של הרפר, שותפתה לחדר של קרלי וחברתה הטובה ביותר, וכי ג'יידין טריפלט לוהקה לגילום דמותה של מיליסנט, בתו החורגת הנמרצת והאובססיבית למדיה חברתית של פרדי. ליהוקה של מוזלי זכה לביקורות שליליות ובעלות אופי גזעני מצד מעריצים שראו בה תחליף לדמותה של סאם פאקט מהסדרה המקורית. התסריטאית פרנצ'סקה רמזי צייצה בתגובה, כי "דמותה של [מוזלי] הארפר לא מחליפה את דמותה של סאם [מקארדי מהסדרה המקורית]."
צילומים
צילומי העונה הראשונה החלו במרץ 2021, והסתיימו ב-25 ביוני 2021. צילומי העונה השנייה עתידים להתחיל בסתיו 2021.
שידור
שלושת הפרקים הראשונים עלו לשידור ב-17 ביוני 2021. כששאר הפרקים הבאים עולים לשידור בפורמט שבועי.
ביקורות
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes" הסדרה זכתה לציון של 100% על בסיס על 7 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.67/10.
הפארק הלאומי אלחנדרו דה הומבולדט
אלחנדרו דה הומבולדט (בספרדית: Parque Nacional Alejandro de Humboldt) הוא פארק לאומי במחוזות אולגין וגואנטנמו שבדרום-מזרח קובה, כ-40 ק"מ צפונית-מערבית לברקואה. הפארק קרוי על שם המדען ומגלה הארצות הגרמני אלכסנדר פון הומבולדט, שביקר וחקר את קובה בשנים 1801-1800 (בספרדית, אלכסנדר נקרא אלחנדרו). הפארק הוכרז בשנת 1963, ובשנת 2001 הכריז עליו אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשל המגוון הנופי, הביולוגי, הבוטני והפטרולוגי שבו - הפארק כולל יערות אורנים, יערות מנגרובים וכן חופים ושוניות אלמוגים. האזור הצליח להשתמר גם משום שהאדם לא חדר אליו כמו לאזורים אחרים, גם בתקופה הפרה-קולומביאנית. האזורים החקלאיים נמצאים בשוליו, וגם בעלי חיים שהאדם הביא עמו, כגון כלבים, חתולים וחזירים, שבדרך כלל משבשים את המערכות האקולוגיות, נותרו רק בשוליים.
שטחו של הפארק 711.4 קמ"ר, מתוכם 688.9 קמ"ר בשטח היבשה, ו-22.5 קמ"ר בשטח הים. הנקודה הגבוהה ביותר בו היא פסגת אל טוֹלְדוֹ, בגובה של 1,168 מ' מעל פני הים. באי זורמים מספר נחלים שמימיהם עמוקים וצלולים, ובהם טוֹאָה-חָגוּאָנִי, דוּאָבָּה, חִיגוּאָנִי, נִיבּוּחוֹן ומוֹאָה.
45 מיני זוחלים מצויים בתחומי הפארק, המהווים 37% ממיני הזוחלים המצויים בקובה כולה. עם בעלי החיים השוכנים בו נמנים תוכים, קוליברים, לטאות, הוטיות, וכן הקוניור הקובני, הדיה הקובנית, נקר מקור השנהב והסולנודון הקובני האנדמי, שלושת האחרונים מצויים בסכנת הכחדה. בחופי הפארק חיים תחשי נהרות.
תיירים יכולים לבקר בפארק דרך מרכז המבקרים שנמצא על הכביש בין ברקואה למואה.
קצין פיקוח עבירות מין
קצין פיקוח עבירות מין הוא עובד סוציאלי העובד בשירות בתי הסוהר, ושמעבר לתפקידו עבר הכשרה מיוחדת, מתוקף חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין, התשס"ו-2006, לצורך הערכת מסוכנות של עברייני מין ובהמשך פיקוח סדיר על מקום הימצאם ופעולותיהם.
קביעת צו הפיקוח
מטרת החוק היא להגן על הציבור מפני ביצוע עבירות מין חוזרות על ידי עברייני מין, באמצעות ביצוע הערכת מסוכנות בשלבים השונים של ההליך המשפטי ותוכנית פיקוח. עבריין מין שהורשע, יהיה מצוי בפיקוח ובמעקב, גם לאחר ריצוי עונשו, לתקופה קצובה, במטרה להגן על הציבור מפני ביצוע עבירת מין נוספת על ידי עבריין המין.
בית המשפט יקיים דיון לפי סעיף חוק זה במקרים אלה:
לאחר שאדם הורשע בביצוע עבירת מין, ובמידה שמרצה עונש - עוד לפני סיום ריצוי עונשו, יקבל בית המשפט הערכת מסוכנות מקצין פיקוח עבירות המין. בהתאם להערכת המסוכנות, ולאחר דיון משפטי, רשאי בית המשפט להוציא לגבי עבריין מין צו פיקוח ומעקב לתקופה שיקבע, אם סבר שרמת הסיכון כי עבריין המין יבצע עבירת מין נוספת אינה נמוכה.
מהות הפיקוח
צו הפיקוח כולל:
קצין הפיקוח ידווח לבית המשפט באופן סדיר על ביצוע הפיקוח והמעקב.
סמכויות קצין הפיקוח
סמכויות קצין פיקוח עבירות מין כוללות את הזכות:
על קצין פיקוח לעשות שימוש בסמכויות אלה רק במידה הדרושה כדי למלא אחרי תנאי הפיקוח והמעקב, ותוך הגנה מרבית על כבודו ופרטיותו של עבריין המין.
תוקף צו פיקוח שבית המשפט רשאי להטיל הוא עד חמש שנים מתקופת השחרור של העבריין המורשע ממאסר או מאשפוז. במקרים מסוימים יכול בית המשפט לדון בנושא, עם תום תקופת הפיקוח, ולהוציא צו פיקוח חדש לגבי עבריין מין, אם סבר, לאחר שקיבל הערכת מסוכנות, שרמת הסיכון שעבריין המין יבצע עבירת מין נוספת היא גבוהה; אך יש על כך הגבלות שונות בחוק.
סודיות
החוק מחייב את כל הגורמים המקורבים לעבריין המין, או הנוגעים בעניינו, כולל את קצין הפיקוח עצמו, בסודיות מלאה בכל הקשור לעבריין המין ולעבירות שביצע, לצורך הגנה על כבודו.
אמריטה פריטם
אמריטה פריטם (בגורמוקהי: ਅੰਮ੍ਰਿਤਾ ਪ੍ਰੀਤਮ; 31 באוגוסט 1919 – 31 באוקטובר 2005) הייתה סופרת, משוררת ומסאית הודית, שכתבה בפנג'אבי ובהינדית. היא מוגדרת כחשובה במשוררי הפנג'אבי במאה ה-20, ואהודה באותה מידה בהודו ובפקיסטן. במשך יותר משישים שנה פרסמה יותר ממאה ספרים של שירה, סיפורת, ביוגרפיות, מסות, שירי עם ואוטוביוגרפיה בשפת פנג'אבי, שתורגמו לשפות רבות, מאלה המדוברות בהודו ומחוצה לה.
זכתה באותות הוקרה רבים בהודו, ובהם פרס אקדמיית סאהיטיה (1956) על שירה "מסרים", פרס פאדמה שרי לספרות וחינוך (1969) ופרס פאדמה ויבהושאן ((2004).
ביוגרפיה
כבר בצעירותה החלה לכתוב שירה, ובשנת 1936, בגיל 16, יצא לאור ספר שיריה הראשון. באותה שנה נישאה לפריטם סינג, לו הייתה מאורסת מילדותה, ושינתה את שמה לאמריטה פריטם. עד שנת 1943 פרסמה עוד שישה ספרי שירה. בתחילת דרכה הייתה משוררת רומנטית, אך בשנות ה-40 הצטרפה לתנועת הסופרים הפרוגרסיבים, והשינוי בא לידי ביטוי בספר שיריה משנת 1944, שנכתב בעקבות הרעב בבנגל בשנת 1943. עבדה זמן מה בתחנת הרדיו של לאהור.
כמיליון בני אדם, מוסלמים, הינדים וסיקים נספו במהומות שפרצו בעקבות חלוקת הודו בשנת 1947. פריטם הפכה לפליטה ועברה להתגורר בניו דלהי שבהודו, אך המשיכה להיות פופולרית גם בפקיסטן. בשנת 1948, בעת שהייתה בהיריון ונסעה מדהראדון לדלהי, כתבה את השיר "אני שואלת את ואריס שאה היום". השיר, שפונה למשורר הסוּפי בן המאה ה-18 ואריס שאה, הוא זיכרון לזוועות ולמעשי הטבח ההמוניים משני צידי הגבול שבוצעו כתוצאה מחלוקת הודו.
עד שנת 1961 עבדה במדור הפנג'אבי של "רדיו כל הודו". לאחר שהתגרשה בשנת 1960 הפך קולה לפמיניסטי יותר. רבים מסיפוריה ומשיריה ינקו מחוויות נישואיה הלא מאושרים. בשנת 1965 עובד אחד מספריה לסרט, וספר נוסף עובד לסרט ב-1976. בשנת 2003 עובד הרומן שכתבה, "פינג'אר" ("השלד"), שעלילתו מתרחשת על רקע חלוקת הודו, לסרט באותו שם.
במשך שנים אחדות ערכה את "נגמאני" ירחון ספרותי בפנג'אבי. כתבה מבואות לאחדים מספריו של אושו. פרסמה שלושה ספרי אוטוביוגרפיה.
לאחר מחלה ממושכת נפטרה בשנתה בניו דלהי, ב-31 באוקטובר 2005.
חיים אישיים
בשנת 1935 נישאה לפריטם סינג, ונולדו להם בת ובן. בשנת 1960 נפרדה ממנו. הפכה לבת זוגו של הצייר והסופר אימרוז, איתו חייתה בארבעים שנותיה האחרונות. הוא עיצב את העטיפות של מרבית ספריה, והיא מופיעה באחדים מציוריו.
צבי בטשא
צבי בטשא, (19 בנובמבר 1922 - 29 באוגוסט 2015) היה פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה
בטשא נולד בשנת 1922 באולומוץ שבצ'כיה. בהיותו בן 9 התייתם מאביו שנפטר ממחלה. בעקבות מות אביו החליטה אמו ללמוד משפטים וזמן קצר לפני כיבוש צ'כיה על ידי הנאצים היא סיימה דוקטורט במשפטים. באביב 1939 הוא הספיק לעזוב את צ'כיה עם עליית הנוער והגיע לארץ לקיבוץ דגניה ב' ב-17 ביולי 1939. אחותו ואימו שלא הגיעו איתו, נספו בשואה בגטו לודג' ובחלמנו. ראשית האחות בסוף 1941 או בתחילת 1942 מטיפוס בגטו לודג' ואחר כך אמו ב-3 ביוני 1942 בחלמנו.
ב-1942 עבר בטשא עם גרעין של מספר צעירים נוספים לקיבוץ כפר המכבי. הוא עסק בעבודות פלחה, דיר, ומטעי הקיבוץ כאשר במקביל מילא תפקידים ציבוריים של הדרכת נוער בקריית חיים, שליחות להבאת יהודים מצ'כיה בשנים 1947–1948, ושליחות בשווייץ בשנים 1966–1969.
בשנת 1960 כאשר היה בן 38 התחיל בטשא ללמוד לימודי פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטת תל אביב. ב-1964 סיים בהצטיינות תואר ראשון. בשנת 1969 הוא סיים את לימודי הדוקטורט שלו באוניברסיטת פרנקפורט, בגרמניה.
בשנים 1969 - 2006 היה בטשא חבר בסגל ההוראה של אוניברסיטת חיפה בחוג למדע המדינה.
פרסומים
בעברית הוא פרסם שלושה כרכים תחת הכותרת: "מחשבה מדינית מודרנית ממונטסקייה עד מרקוזה".
בשנותיו האחרונות עסק בטשא בעיקר בכתיבת מאמרים על יהדות ויהודים שונים באזור בו נולד.
משפחתו
בשנת 1953 נישא בטשא לשולה לבית מאיר. נולדו להם שלושה ילדים, האמצעי נדב היה אלוף ושיאן ישראל בשחייה. ביתו הבכורה עליזה, פרופסור לגנטיקה של האדם באוניברסיטת בר-אילן ומנהלת המעבדה הגנטית במרכז רפואי מאיר. בנו הצעיר יוחאי, עורך דין עצמאי. ב-1990 הוא התאלמן. בטשא התגורר עד מותו בקיבוץ כפר-המכבי ולו היו 8 נכדים. נכדו (בנו של נדב) הוא שחיין, יונתן בטשא, אלוף ישראל בשחייה אף הוא.
בטשא נפטר בשנת 2015 ונקבר בבית הקברות האזורי בקיבוץ רמת יוחנן.
באנדונדו
באנדונדו (Bandundu) הוא מחוז לשעבר של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. המחוז גבל בקינשאסה ובבאס קונגו במערב, אקווטור בצפון וקאסאי אוקסידנטל במזרח. מחוז באנדודנו הוקם ב-1966 כמיזוג של שלושה אזורים פוסט-קולוניאליים: קווילו (Kwilu), קוואנגו (Kwango) ומאי נדומבה (Mai-Ndombe).
ערים
בירת המחוז נקראת באנדונדו. אוכלוסיית העיר באנדונדו מונה 116,700 איש, נכון ל-2002. המרחק בינה ובין קינשאסה הוא 400 ק"מ.
שפות
השפה רשמית במחוז היא צרפתית. שתי שפות עיקריות נוספות מדוברות בבאנדונדו, לינגלה ו-קיטובה. השפות נפוצות עד כדי כך, שהן מהוות למעשה כשפת אם למרבית התושבים.
Find
במערכות הפעלה דמויות יוניקס ומערכות הפעלה אחרות, find היא פקודה לחיפוש בתיקיית קבצים אחת או יותר במערכת קבצים. מאפשרת לבצע חיפוש קבצים על פי קריטריונים מסוימים, ולבצע פעולה על הקבצים המתאימים, כאשר הקריטריון לסינון יכול להיות תבנית מתאימה לשם הקובץ או תבנית מתאימה לתאריך הגישה או השינוי לקובץ. בברירת המחדל, find מחזיר את כל הקבצים בתיקייה הנוכחית.
תחביר
find [-H] [-L] [-P] path... [expression]
האפשרויות השונות של הפקודה שולטות בסוג הטיפול בקישורים סימבולים. בברירת המחדל, find אינו עוקב אחר קישורים סימבולים (שקול לדגל ). הדגל  מורה לפקודה לעקוב אחר קישורים אלו. ה-path לתיקייה יכול להכיל תבנית מסוג Wildcard, והביטוי בהמשך יכול להכיל אופרטורים שונים ולוגיקה מורכבת יותר.
ה- של פרויקט גנו עשיר יותר וכולל אפשרויות נוספות.
סינון על פי סוגי קבצים
הדגל  משמש לחיפוש סוג מסוים של קבצים: תיקיות, קישורים וכדומה. אופציות נוספות הן:
ואדי אל-חוארת'
ואדי אל-חוארת' (בערבית: وادي الحوارث), היה כפר ערבי שהתקיים בעמק חפר של נפת טולכרם במחצית הראשונה של המאה ה-20. הכפר נוסד בשנות ה-30 לאחר רכישת אדמות עמק חפר בידי יהושע חנקין וקרן קיימת לישראל. כחלק מתהליך יישוב המעבדים הערבים, שהשתייכו ברובם לשבט בשם ערב אל-חוארת', הוקמו עבורם שני ריכוזי בתים חדשים באדמות ביצות שיובשו בידי רשויות המנדט הבריטי – הצפוני במקומו של מושב גאולי תימן והשני בצמוד לקיבוץ מעברות.
במפקד הבריטי שנערך בשנת 1922 נמנו בכפר 810 נפשות: 428 גברים ו-382 נשים, מהם 808 מוסלמים ושני נוצרים. במפקד שנערך ב-1931 גדלה האוכלוסייה ל-1112 נפשות: 585 גברים ו-416 נשים, כולם מוסלמים. הם התגוררו ב-255 בתים.
הכפר פונה במלחמת העצמאות. מסגד הכפר נהרס בשנת 2000 באופן פיראטי, ככל הנראה בידי תושב אלישיב.
ריאטי (נפה)
נפת רִיאֶטִי (או רייטי, באיטלקית: Provincia di Rieti) היא נפה במזרחו של מחוז לאציו שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 2,749 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 153,258 נפש. בירתה של הנפה בעיר ריאטי.
הנפה גובלת בנפת ויטרבו ובנפת רומא במחוז לאציו במערב, בנפת פרוג'ה ובנפת טרני במחוז אומבריה בצפון, בנפת אסקולי פיצ'נו במחוז מארקה במזרח, בנפת ל'אקווילה ובנפת טראמו במחוז אברוצו במזרח.
מגדל הטלוויזיה של יקטרינבורג
מגדל הטלוויזיה של יקטרינבורג היה מגדל תקשורת שבנייתו לא הושלמה ביקטרינבורג, רוסיה. בנייתו החלה בשנת 1983 והושהתה עם התפרקות ברית המועצות. גובהו הגיע לכ-220 מטרים עם הפסקת בנייתו אך לפי תוכניותיו אמור היה להתנשא לגובה של כ-400 מטרים . עד שנת 2000 היווה כאבן שואבת לפעילות לא חוקית של טיפוס עירוני וקפיצת בסיס. רק לאחר מספר תאונות הוא נאטם על ידי הרשויות.