cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פלמנקו
הפלמנקו הממוסחר
לאחר תור הזהב של הפלמנקו ה"טהור" (Flamenco Pouro), כאשר האמנות ייצגה את החברה ושיקפה את תרבותה, הגיעה תקופה של הופעות פלמנקו ממוסחרות שהתקיימו בבארים, באולמות מוזיקה ובבתי קפה קאנטנטס.
"קפה קאנטנטה" שכונה "הקפה ללא שם", היה הראשון שבו נערכו הופעות כאלה.
בסוף המאה ה-19 התפתחו עשרות בתי קפה מסוג זה ברחבי ספרד (במדריד, ברצלונה, סביליה ובערים נוספות), והם השפיעו בצורה מכרעת על התפתחות הפלמנקו. הקפה קאנטנטה איפשר גם לרקדנים וגם לזמרים ומוזיקאים להתפרנס. והחלו הופעות על במות תיאטרון ואף יצאו למופעים מחוץ לגבולות ספרד.
בתקופה זו נוצר הדימוי החושני והמפתה שקיים בריקוד הפלמנקו כיום. הדגש בריקוד היה על יופי הגוף הנשי. הרקדניות אשר רקדו בקדמת הבמה נדרשו להיות יפות ובעלות לבוש מיוחד ומפואר: שמלות מיוחדות, עגילים גדולים וקישוטי שיער. בגלל חוסר מקום, נאלצו הרקדניות לרקוד סביב עצמן תוך שימוש בקסטנייטות ובתנועות ידיים מורכבות ומסובכות.
ראשית המאה ה-20
אינטלקטואלים ואמנים ספרדיים של ראשית המאה ה-20, ביקרו בחריפות את הניוון של צורת האמנות העממית. המחזאי פדריקו גארסיה לורקה (Lorca) והמלחין מנואל דה פאיה (Falla), ראו בהתמסחרות הפלמנקו סכנה שאמנות הפלמנקו תאבד את האותנטיות שלה.
בשנת 1922 ארגנו לורקה ודה פאלה תחרות גדולה של שירה אנדלוסית וריקודי פלמנקו, והזמינו זמרים ורקדני פלמנקו צוענים שגרו בכפרים ברחבי אנדלוסיה. הכותרת של התחרות הייתה שירה אנדלוסית פרימיטיבית. בכותרת זו הייתה אמירה שהיו בה רמזים אנתרופולוגיים, אסתטיים וסוציו-אקונומיים. התחרות שיקפה מיזוג של הטוהר של השירים האנדלוסיים עם אופיים הפרימיטיבי. באמירה זו הצהירו מארגני התחרות שיש כאן סוג של אמנות עממית שיש להציל. תחרות זו וכן אירועי תיאטרון נוספים היו ניסיונות למקם שוב את הפלמנקו כאמנות שיש לה ערך אותנטי. אלה היו אמירות שנועדו להפיץ ברבים את הרעיון שצורות עממיות יכולות להתאים עצמן למטרות מודרניות ולקהל מתוחכם וקוסמופוליטי שיעריץ את האותנטיות כמו גם את החידוש.
הקשר בין השירה לריקוד
הזמר (Cantador) והגיטריסט של הפלמנקו נותנים השראה לרקדן, תוך שהם מוכרחים להתאים את עצמם אליו. ריקוד הפלמנקו, מתאפיין בחופש הצורני שלו, בביצוע הספונטני ובהיבט האלתורי והווירטואוזי שלו. כל רקדן מפתח את הסגנון האישי שלו המבוסס על הטכניקה הבסיסית.
עבודת כפות הרגליים היא המאפיין הבולט ביותר שלו. עם ההקשה באצבעות, בעקב ובכף הרגל מלאה. כך רקדן הפלמנקו יוצר, מגוון אינסופי של טונים ושל שילובים קצביים. לכך מצטרפים הנשיאה המיוחדת של הראש ושל פלג גופו העליון של הרקדן, ותנועות הזרועות האצבעות שהן בסיסיות להבעה.
הרקדן, הגבר, בריקודו, משתמש ברגליו כדי ליצור רקיעות הנקראות Zapateado. בתוך הריקוד נשמעות סינקופות היוצאות מתוך עקביו, כך שלעיתים לא היה צורך במוזיקה נוספת. ההרמוניה המלאה בין חלקו העליון של הגוף, וחלקו התחתון של הגוף עם המיקום והפעולה של כפות הרגליים והרגליים, היא המפתח לניואנסים הדקים של מוזיקה וריקוד פלמנקו. צורות קצביות שונות של ריקודי הפלמנקו הן: Tango, Farruca, Bulería, Alegría ו-Zapateado.
צורות ריתמיות
בריקוד הפלמנקו קיימות שלוש תבניות ריתמיות:
פלמנקו ולאומיות
הפלמנקו הוא כאמור ריקוד שהיה סמלה של אנדלוסיה, אך כאשר עלה פרנקו לשלטון כחלק ממדיניותו הכללית לבטל את סממני הלאומיות השונים הפך פרנקו את הפלמנקו לסממן כלל ספרדי. במקביל כחלק ממדיניות משטרו השמרנית, הוא דיכא שינויים בריקוד זה. לאחר מותו של פרנקו והשינוי במשטר הספרדי, התחיל תת-סגנון חדש בפלמנקו שנקרא "פלמנקו נובו" (הפלמנקו החדש) המשלב את הריקוד המסורתי עם מוטיבים מהג'אז וממוזיקה אתנית.
פלמנקו בישראל
להקות הפלמנקו המובילות בישראל היא להקת הפלמנקו הישראלית בניהולה של הרקדנית והכוריאוגרפית מיכל נתן, ולהקת רמנגאר. הלהקות מופיעות בבמות שונות ברחבי הארץ ובסוזן דלל. ללהקת הפלמנקו הישראלית אף סטודיו ואולם מופעים באחזקתם ברחוב המסגר בתל אביב.
בדיקות אינטגרציה
בדיקת אינטגרציה, הנקראת גם בדיקת שילוב (לפי האקדמיה ללשון: בדיקת כילול), היא אחת מסדרה של בדיקות המבוצעת בתהליך מחקר ופיתוח, במטרה לבדוק את ההשפעה שיש לחלק מוגדר במערכת עם חלקים אחרים במערכת ועם מערכות מקבילות ומשיקות. בדיקות האינטגרציה מבוצעות על ידי חיבור של כמה מודולים בודדים ומחברים אותם למערכת או לתת מערכת, או למערכת חיצוניות.
בדיקות האינטגרציה מבוצעות בדרך כלל לאחר שכל בדיקות היחידה התבצעו.
גורמים ראשיים הנבדקים בבדיקות האינטגרציה הם הפונקציונליות והביצועים המרכזיים של המערכת בהינתן המודולים השונים.
ישנן כמה רמות בבדיקה עצמה:
ישנן מספר צורות עבודה לביצוע הבדיקות, רובן מבוססות על בסיס הבדיקה, המוגדר במסמכי האפיון ובארכיטקטורת המערכת (למשל בתוכנה, ארכיטקטורת תוכנה כגון עיצוב מעלה-מטה ומטה-מעלה).
בפיתוח תוכנה, בדיקות אינטגרציה עשויות לכלול גם ביצוע בדיקות לתכונות לא פונקציונליות בתוכנה, למשל בדיקת עומסים או אבטחת מידע. בפיתוח חומרה, בדיקות אינטגרציה עשויות לכלול גם בדיקות הרכבה פיזית של המעגל המודפס לתוך המוצר הכולל.
Dark Lady (שיר)
Dark Lady (בעברית: גברת אפלה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית שר, מתוך אלבומה האחד עשר, Dark Lady. השיר יצא לאור בפברואר 1974, כסינגל הראשון מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים MCA רקורדס.
כחודש לאחר יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 והיה לשיר השלישי והאחרון שר לעשות זאת, עד צאתו של הלהיט "Believe" ב-1998.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ג'וני דוריל והופק על ידי סנוף גארט. השיר הוא שיר בסגנון הפופ רוק. במרוצת השנים, הפך השיר ללהיט בינלאומי שזכה לעשרות גרסאות כיסוי ורמיקסים. בנוסף לכך, קיבל השיר את מעמד הפלטינה בארצות הברית על סך מכירות של מיליון עותקים.
הרמיקס שיצא עבור השיר הועלה ליוטיוב ב-20 באפריל 2011.
הופעה
עם השיר הופיעה שר 613 פעמים במהלך הקריירה שלה. בין היתר, הופיעה עם השיר בחמישה סיבובי הופעות שהתקיימו בין שנת 1999 לשנת 2019; "Classic Cher", "", "The Farewell Tour", "Cher at the Colosseum" ו-"Dressed to Kill Tour".
בנוסף לכך, הופיעה שר עם השיר במופע מיוחד שהתקיים בלאס וגאס במסגרת סיבוב ההופעות הרביעי שלה, Do You Believe? Tour.
וידאו קליפ
עבור השיר יצאו שני וידאו קליפים; האחד קליפ דמוי הופעה והשני קליפ מונפש. בקליפ דמוי ההופעה ניתן לראות תחילה את שר, לבושה בבגדי תחרה כשהיא אוחזת במיקרופון. לאחר מכן, היא מתחילה לשיר את השיר, תוך שמאחוריה ניצבת מנורה מעוגלת, המאירה בצבע סגול.
בתחילתו של הקליפ המונפש, ניתן לראות גבר ואישה מתהלכים ברחוב, כשהם שלובי ידיים. בסמוך לכך, נעצרת לידם לימוזינה שחורה, שמתוכה יוצאת הגברת האפלה, במטרה לתת לאישה כרטיס ביקור, בו היא מוצגת כמגדת עתידות וכאחת שעוסקת בכישופים ומאגיות שחורות. בהמשך, מגיעה האישה אל ביתה של הגברת האפלה. היא משלמת לה כסף והשתיים מתיישבות. לאחר מכן, הגברת האפלה מדליקה נרות ופוצחת בקריאה בקלפים. היא מספרת לאישה כי בן זוגה בוגד בה וזאת, נכנסת לתבהלה.
בסמוך לכך, מראה הגברת האפלה לאישה כדור בדולח בו היא מוכיחה לה שבן זוגה בוגד בה, תוך שהיא אומרת לה לעזוב את המקום ולשכוח שהיא ראתה את הפרצוף שלה. האישה המבולבלת חוזרת לביתה במטרה לישון, אך לא מצליחה מכיוון שהיא חושבת על דבריה של הגברת האפלה.
לבסוף, היא מחליטה לעשות מעשה; היא לוקחת אקדח, טומנת אותו בארנקה והולכת לביתו של בן זוגה. כאשר היא נכנסת, היא נחרדת לגלות כי דבריה של הגברת האפלה היו נכונים וכי בן זוגה מקיים יחסי מין עם מישהי אחרת ובוגד בה. האישה לוקחת את אקדחה ויורה בו ובמאהבתו. לאחר מכן, מגיעים השוטרים במטרה לעצור אותה.
אוגוסטוס דה מורגן
אוגוסטוס דה מורגן (27 ביוני 1806 - 18 במרץ 1871) היה מתמטיקאי ולוגיקן בריטי יליד הודו שפיתח את כללי דה מורגן.
ביוגרפיה
ב־1823, בגיל 16, החל את לימודיו בטריניטי קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. מיד עם כניסתו הושפע ממוריו ג'ורג' פיקוק וויליאם יואל, שהיו לחבריו לכל חייהם. מפיקוק שאב את העניין בחידושי האלגברה, ומיואל את העניין בלוגיקה — שני התחומים של עבודתו העתידית. הוא קיבל את התואר הראשון שלו, אולם בשל מבחן דתי שנדרשו הסטודנטים בקיימברידג' לעבור לשם קבלת תואר שני — דבר שדה מורגן התנגד לו בחריפות (אף על פי שהיה חבר בכנסייה האנגלית) — לא קיבל את התואר.
ב–1826 שב לביתו שבלונדון. ב-1827, אף על פי שלא היו לו כלל פרסומים בתחום המתמטיקה, הוצב בקתדרה למתמטיקה בקולג' החדש בעיר זו. ב-1828, עת היה בן 22, זכה דה מורגן להיות הפרופסור הראשון למתמטיקה בקולג'. את נאום החניכה שלו נתן בפקולטה למתמטיקה שם.
על אף שלא היה הראשון לעשות שימוש ב"אינדוקציה מתמטית", דה מורגן היה הראשון לתאר מתודה זו בשם זה בשנת 1838. מונח זה הופיע לראשונה במאמרו של דה מורגן — "אינדוקציה" — בציקלופדיית פני, שבמשך השנים כתב עבורה 712 מאמרים שונים.
הוא ערך חילופי מכתבים עם המילטון, וכמוהו, ניסה גם דה מורגן להרחיב את האלגברה הכפולה לשלושה ממדים.
בשנת 1866 קיבל דה מורגן את תפקיד נשיא האוניברסיטה, ובהמשך אותה השנה נבחר גם לכהן כחבר באגודה האסטרונומית המלכותית.
לדה מורגן היו שלושה בנים וארבע בנות, בהן סופרת האגדות מרי דה מורגן.
מפנה המאה העשרים
מפנה המאה העשרים או Fin de siècle (מצרפתית: "סוף המאה" או "קץ המאה", נהגה פָן-דְ-סִייֵקְלְ ) הוא מונח המציין, בקירוב, את התקופה שבין 1890 ל-1914, עת פרצה מלחמת העולם הראשונה, ורומז לדקדנס (שקיעה) שנתפס כתוצאה ההכרחית של תקופה משגשגת ופורייה (במקרה זה, ה"בל אפוק", Belle Époque).
שמה של התקופה אומץ ממחזה באותו השם מאת פרנסיס דה ז'ובנו וה' מיקאר אשר הוצג ב-17 באפריל 1888 בתיאטרון Château-d'Eau בפריז.
מבחינה ספרותית, את ספרות הפן דה סייקל (קץ המאה) החליף האקספרסיוניזם, בערך בשנת 1910.
אף שהמושג Fin de siècle נטבע בצרפת ומתייחס בעיקר לתחושות שרווחו במיוחד בה, הוא משמש גם לתיאור המצב הכללי של הסצנה התרבותית בארצות נוספות באירופה עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה.
את התקופה מאפיין שינוי תדיר של מצב הרוח בין אווירה של פריצת גבולות, אופוריה באשר לעתיד, חשש בלתי מוגדר מפני העתיד, רגרסיה, חישוב קיצין, מיאוס מהחיים, ולטשמרץ, קסמו של המוות, נהנתנות ודקדנס.
בווינה נודעה לתקופת ה- Fin de siècle חשיבות מיוחדת, וההתרחשות התרבותית בכל תחומי התרבות בה בתקופה זו הייתה עשירה במיוחד. יוצרים שיצירתם מתאפיינת, ולו בחלקה, ברוח ה- Fin de siècle:
המלחמה של אנה
המלחמה של אנה (ברוסית: «Война Анны») הוא סרט קולנוע משנת 2018 של הבמאי, המפיק והתסריטאי הרוסי אלכסיי פיודורצ'נקו, המספר את סיפורה של אנה, שבתקופת השואה, מוצאת את עצמה בקבר אחים שבו נהרגה כל משפחתה ומוצאת מפלט בארובת בניין בשנות המלחמה.
הסרט הוקרן לראשונה ב-28 בינואר 2018 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוטרדם. הסרט הוקרן בהמשך גם בקינוטאבר בסוצ'י ביוני 2018 שבמסגרתו השחקנית מרתה קוזלובה קיבלה פרס מיוחד מטעם חבר השופטים ובינואר 2019 הסרט זכה בפרסי עיט הזהב לבימוי הטוב ביותר לשנת 2018 ובפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר. במרץ 2019 זכה בפרס ניקה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר (מריה קוזלובה) ובקטגוריית הסרט העלילתי הטוב ביותר.
הסרט ישוחרר להקרנות מסחריות מצומצמות מ-9 במאי ועד ל-12 במאי 2019.
תקציר עלילת הסרט
אוקראינה הסובייטית, 1941. בכפר קטן שתחת הכיבוש הנאצי אנה בת ה-6 מתעוררת כשהיא לכודה בקבר המוני, היחידה מבני משפחתה ששרדה את הטבח. המקומיים מסגירים אותה לידי הרשויות, אך היא מצליחה להימלט ולבסוף מוצאת מפלט בארובה של בניין בית הספר אשר הופקע על ידי השלטונות הנאצים ובעוד בחוץ משתוללת המלחמה, בפנים: ילדה קטנה המנסה לשרוד.
דב גורביץ
דב גורביץ (23 במרץ 1881 – 25 בינואר 1948) היה רופא ילדים ידוע בתל אביב בתקופה שלפני קום המדינה.
קורות חיים
דב גורביץ נולד ברשטילובקה פולטבה (אוקראינה), אחד מששת ילדיהם של אליהו גורביץ וחנה לבית אדנופוזיבבה. אביו היה תלמיד חכם נצר למשפחת הגאון מווילנה.
קיבל חינוך מסורתי ב"חדר", אך שאף לקבל גם השכלה חילונית. בגלל החוקים המגבילים יהודים ברוסיה הוא לא התקבל לגימנסיה ונאלץ ללמוד ולהבחן לבחינות הבגרות כ"אקסטרן" (בחינות חיצוניות). הוא הוכשל מספר פעמים בשל יהדותו, אך כשרונותיו ועקשנותו הביאוהו לקבלת תעודת בגרות בגדיץ (אזור פולטבה) בשנת 1904.
החליט לאחר מכן ללמוד רפואה, אך שוב, בשל יהדותו האוניברסיטאות ברוסיה לא קיבלוהו. בשנת 1905 נסע לגרמניה ולמד רפואה בברלין ובבון ובשנת 1909 קיבל תואר דוקטור לרפואה.
הממלכה הסלאוקית
הממלכה הסלאוקית הייתה מדינה הלניסטית שנוסדה בשנת 312 לפנה"ס על ידי סלאוקוס הראשון ונשלטה על ידי בית סלאוקוס, שבשיא כוחה שלטה על מסופוטמיה, אסיה הקטנה, סוריה, ארץ ישראל, והמישור האיראני עד נהר האינדוס, ולזמן קצר אף בתראקיה. הייתה זו המדינה הגדולה ביותר בשטחה בעולם ההלניסטי.
דב גורביץ
קורות חיים
ד"ר דב גורביץ היה ציוני נלהב. משחזר לפולטבה, הוא נבחר שם ליו"ר ההסתדרות הציונית העולמית בעירו ולציר בדומה העירונית. לאחר מכן נבחר לציר בקונגרס הציוני העולמי העשירי, בו השתתף בבזל בשנת 1911.
הממלכה הסלאוקית
הממלכה נוצרה במהלך מלחמות הדיאדוכים, שקרעו לגזרים את האימפריה שכבש אלכסנדר מוקדון.
במהלך המאה ה-3 וה-2 לפנה"ס, ניהלה מלחמות רבות נגד הממלכות ההלניסטית האחרות ובייחוד נגד מצרים התלמיית.
דב גורביץ
קורות חיים
בשנת 1911 ובמשך שלוש שנים, השתלם ברפואת ילדים, בבזל ובברלין.
בשנת 1912 נשא לאישה את ורה רבקה בת ישראל וחנה רוזנפלד, שלמדה רפואת שיניים.
הממלכה הסלאוקית
המלכים האחרונים לבית סלאוקוס, פיליפוס השני פילורומאיוס וסלאוקוס השביעי, שמרו על כיסאם עד שנות ה-60 של המאה הראשונה לפנה"ס; אך הממלכה הסלאוקית איבדה למעשה את רוב כוחה ושטחה קודם לכן, זאת בעקבות עלייתה של האימפריה הפרתית במזרח הממלכה, כיבושי בית תלמי בדרומה של הממלכה, מלחמות אזרחים וירושה רבות, והתפשטותה של רומא למזרח החל מ-192 לפנה"ס, ועד הדחת אנטיוכוס ה-13, אחרון השליטים משושלת סלאוקוס, בידי פומפיוס בשנת 64 לפנה"ס.
במהלך שלטונה של הממלכה הסלאוקית על ארץ ישראל, פרץ בארץ ישראל מרד החשמונאים, שבעקבותיו הצליחו היהודים להשיג עצמאות מדינית ראשונה מאז חורבן בית ראשון.
דב גורביץ
רופא ילדים ובקטריולוג ברוסיה (אוקראינה)
בסוף שנת 1913 החליט לממש את שאיפותיו הציוניות ועלה לארץ ישראל בגפו. הוא הגיע ליפו בתחילת שנת 1914, שכר חדר בבנין בפינת הרחובות הרצל ולילינבלום, והתחיל לעבוד כרופא ילדים. מעטים היו הרופאים כמוהו, שידעו באותה עת עברית עם בואם לארץ. ד"ר גורביץ, שידע עברית, השתתף בכתיבה בעיתון הרפואי שהיה קיים אז, וערך את המדור "ביקורת וביבליוגרפיה רפואית".
בחודש יוני 1914 נסע לרוסיה במטרה להביא את משפחתו לארץ ישראל, אך לא הספיק לעלות לארץ כיוון שפרצה מלחמת העולם הראשונה. הוא גויס לצבא הקיסרי וכל שנות המלחמה עבד כמנהל מחלקה בבית החולים הזמסקאי של אזור פולטבה. סך הכל נאלץ להישאר ברוסיה אחת עשרה שנים עד שהצליח להגשים את חלומו ולעלות שוב לארץ ישראל.
הממלכה הסלאוקית
עלייתה של הממלכה הסלאוקית
לאחר מותו של אלכסנדר מוקדון ב-323 לפנה"ס, שטחי האימפריה הפרסית שבשליטתו חולקו בין הגנרלים ששירתו אותו על ידי פרדיקס, שתפס את מקומו של אלכסנדר לזמן קצר אחר מותו, במה שנודע מאז כחלוקת בבל (the Partition of Babylon). החלוקה גררה מחלוקות בין הגנרלים, ולאחר חלוקה נוספת, מפקד חיל הפרשים סלאוקוס הראשון תפס את מקומו כמלך בבל בשנת 312 לפנה"ס, שנחשבת כשנת היווסדה של הממלכה הסלאוקית וממנה מתחיל מניין השטרות.
דב גורביץ
רופא ילדים ובקטריולוג ברוסיה (אוקראינה)
בשנת 1919, לאחר המהפיכה הבולשביקית, גויס גורביץ על ידי הממשלה הסובייטית, ועבד בבית החולים הצבאי למחלות מידבקות, בנוסף לבית החולים לילדים בפולטבה. בנוסף לשני אלה, הוא גם ניהל מעבדה רפואית צבאית.
החל משנת 1923 ועד שנת 1925, ניהל את מחלקת הילדים בפוליקליניקה המרכזית של הפועלים ואת המעבדה לחולי שחפת.
הממלכה הסלאוקית
התרחבות הממלכה
סלאוקוס הראשון, אשר היה בעל אמצעים צבאיים ועוצמה פוליטית, החל להשתלט על אזורים נרחבים במזרח התיכון ואסיה המערבית של ימינו. בשיא התרחבות האימפריה מזרחה, הגיע סלאוקוס להודו (פקיסטן של ימינו), שם נלחם על טריטוריה במשך שנתיים. סיום הקרבות הביא הסכם בין סלאוקוס וצ'נדרגופטה מאוריה, קיסר הודו, אשר מסר לסלאוקוס 500 פילי מלחמה בתמורה לתום העוינות וחלק נרחב מהאדמות המזרחיות אותן כבש. לאחר מכן, פנה סלאוקוס להרחבת הגבול המערבי של ממלכתו, וכבש את צפון סוריה ואנטוליה (רובה של טורקיה של ימינו), בקרב איפסוס (301 לפנה"ס), אשר סימל את התפוררותה הסופית של אימפריית אלכסנדר מוקדון. הממלכה הסלאוקית הגיעה לשיא התפשטותה בזמן שלטונו של סלאוקוס הראשון, אז השתרעה על שטח של בערך 3 מיליון קמ"ר. בפרק זמן מסוים השתרעה הממלכה מהודו במזרח ועד הים האגאי במערב, מהים הכספי בצפון ועד המפרץ הפרסי בדרום.
דב גורביץ
רופא ילדים ובקטריולוג ברוסיה (אוקראינה)
בשנים הראשונות של המהפיכה, כשפעילות ציונית הייתה עדיין חוקית, ד"ר דב גורביץ עמד בראש ההסתדרות הציונית בעירו, היה חבר הנהלת הקהילה וחבר מועצת העירייה. כמו כן השתתף כציר בועידת פטרבורג.
הממלכה הסלאוקית
היחלשות הממלכה
לאחר כיבוש אסיה הקטנה, החל סלאוקוס להתקדם לעבר יוון, ובכך להשלים את כיבוש ממלכתו של אלכסנדר מוקדון המנוח. אך בשנת 281 לפנה"ס נרצח סלאוקוס בידי תלמי קראונוס שחשק בכס מלכות מוקדון אשר היה שייך לסלאוקוס. יורשיו של סלאוקוס לא צלחו במטרת שימורה של הממלכה, ובין השנים 231-281 לפנה"ס שטחים רבים של הממלכה הכריזו על עצמאותם או נכבשו על ידי יריבי הממלכה.
דב גורביץ
רופא ילדים ביישוב
בשנת 1925 קיבל ד"ר דב גורביץ רישיון לעלות לארץ ישראל, ובחודש יולי אותה שנה הגיע עם אשתו ושלושת ילדיו ליפו. הוא קיבל רישיון רופא מס' 693.
היו אלו שנות המשבר הכלכלי של ימי העלייה הרביעית. האבטלה הייתה בשיעור גבוה ושליש מהרופאים היו מובטלים. לאחר חיפושים רבים מצא גורביץ דירה קטנה ברחוב שינקין 17 בתל אביב ובהמשך מצא עבודה כרופא בקופת חולים כללית של ההסתדרות, בחיפה. לאחר מכן חזר לתל אביב ועבד בבית החולים הדסה תל אביב. קופת חולים כללית הציעה לו אז משרה והוא חזר לעבוד בקופת החולים.
הממלכה הסלאוקית
היחלשות הממלכה
תהליך ירידת כוחה של הממלכה פסק עם עלייתו של אנטיוכוס השלישי לכס המלכות בשנת 223 לפנה"ס, בגיל 19. במהלך כהונתו, אנטיוכוס השלישי כבש חזרה את כל השטחים אשר היו בידי סלאוקוס הראשון. בניסיונו להשתלט על שטחים מיוון, נכנס אנטיוכוס למסלול התנגשות עם הרפובליקה הרומית, שהפך לבסוף למלחמה, שהסתיימה בתבוסת צבאו של אנטיוכוס והייתה למעשה תחילת סוף קיומה של הממלכה הסלאוקית.
דב גורביץ
רופא ילדים ביישוב
ד"ר דב גורביץ היה לאחד הרופאים המוערכים והמבוקשים ביותר בקרב הרופאים והמטופלים. מקצועיותו ומסירותו הקנו לו שם והערכה רבה.
הממלכה הסלאוקית
הצבא הסלאוקי
הצבא של הממלכה הסלאוקית היה המכשיר העיקרי שבאמצעותו הפעיל השלטון המרכזי את סמכותו. בשיאו היה זה אחד הצבאות הגדולים והחזקים ביותר במזרח התיכון. היו בו עשרות אלפי פרשים, עשרות אלפי רגלים ומאות פילים. צבא זה ידע עליות ומורדות בהתאם למצבה של הממלכה הסלאוקית.
דב גורביץ
רופא ילדים ביישוב
בשנת 1934, לאחר רצח חיים ארלוזורוב (בשנת 1933), שפילג את היישוב ופרסום פסק הדין שהרשיע את אברהם סטבסקי הרוויזיוניסט ברצח, כתב גורביץ מכתב חריג ביותר לעיתונים. רק עיתון "הירדן" הרוויזיוניסטי פרסם אותו, ב-11 ביוני 1934. במכתב, גורביץ הביע את מחאתו על האשמות השווא נגד הרוויזיוניסטים, שהואשמו ברצח, ועל הרשעת סטבסקי. המכתב הופנה לדוד בן-גוריון, זלמן שזר, דב הוז, עורכי "בשער", "במשפטים", "בפרץ", "דבר", "הפועל הצעיר", "במעלה". נאמר בו: "מברך אני אתכם לניצחונכם הגמור. השגתם יותר ממה שדרשתם. רצונכם היה להשמיד שבט בישראל, משמידים אתם את עם ישראל כולו." חתום: "ד"ר דב גורביץ, רופא קופת חולים של ההסתדרות, מי שהיה חבר בהסתדרות העובדים הכללית".
אירוע זה גרם לגורביץ מפח נפש רב, והוא עזב את מחנה השמאל והצטרף למפלגת הציונים הכלליים. בהמשך עבר לעבוד בקופת חולים לאומית.
ד"ר דב גורביץ היה פעיל בהתאחדות יהודי רוסיה. לאחר שנודע בארץ על מצוקתם של יהודים רבים שנעקרו מבתיהם ברוסיה לאחר הכיבוש הנאצי בזמן מלחמת העולם השנייה, ניסו גורביץ וחבריו להתאחדות לסייע ליהודים ברוסיה. ב-17 ביוני 1942, הם פרסמו בעיתון המשקיף, קריאה לתמוך כספית, בבגדים ובמצרכים, ביהודים ברוסיה.
ד"ר דב גורביץ היה רופא נערץ בתל אביב. הוא היה מגיש עזרה רפואית לנזקקים ללא תשלום ואף מביא תרופות ללא תשלום למי שידם לא הייתה משגת לרכשם. הוא נפטר בתל אביב בי"ד בשבט תש"ח, 25 בינואר 1948. הניח אישה, שתי בנות ובן. בתו נעמי הייתה אשתו של פרופסור אלכסנדר גפל, מנהל מחלקה פנימית בבית חולים הדסה בתל אביב ובתו השנייה, מרים, הייתה אשתו של צבי צור, מנכ"ל כור כימיה.
בג"ץ בז'רנו נגד שר המשטרה
בג"ץ 1/49 סלומון שלמה בז'רנו נגד שר המשטרה, המוכר בשם בג"ץ בז'רנו, הוא פסק דין של בג"ץ משנת 1949 בו התקבלה בקשתו של סלומון בז'רנו לבטל את האיסור, שמנע מאנשי צד שלישי (מאכערים) לבוא למשרד הרישוי ולמלא טפסים בשם בעל מכונית. בג"ץ בז'רנו חשוב בשל היותו פסק הדין הראשון של בג"ץ בו הוכרה הזכות לחופש העיסוק כזכות יסוד, ופעם ראשונה בה נפסלה החלטה של גוף ממשלתי בשל היעדר סמכות.
טענות העותרים
העתירה עסקה בהחלטה של משרד הרישוי שלא לאפשר ל"אנשי ביניים", או מאכערים, להיכנס למשרדיה ולייצג את בעלי כלי הרכב במבחן הרישוי השנתי. טענת העותרים הייתה שעבודתם מביאה תועלת ללקוחותיהם, בעלי המכוניות, שצריכים להגיע ממרחק רב ואין להם את הזמן לעמוד בתור העמוס במשרד הרישוי ולבצע פעולות ביורוקרטיות כגון תשלום מיסים ובדיקת רכב שנתית. הם הוסיפו כי הפסקת עבודתם תביא לפגיעה קשה באותם בעלי המכוניות.
טענות המשיבים
טענת רשות הרישוי היא שאין שום חוק אשר מקנה לעותרים את הזכות לעסוק במשרדי הרשות כ"שליחים מקצועיים". בנוסף, אין שום חובה כתובה בחוק אשר מחייבת את רשות הרישוי לעזור לעותרים בעת מילוי תפקידם במשרדי הרשות ולכן אין לבית המשפט הצדקה לקבל את טענת העותרים.
פסק הדין
בית המשפט קבע כי העותרים לא צריכים לחפש בחוק זכות המאפשרת להם לעסוק במקצוע, אלא על המשיבים לחפש בחוק הצדקה לאיסור שלהם לעסוק במקצוע. בהיעדר הסמכה בחוק, רשות הרישוי אינה רשאית לאסור על העיסוק במקצוע ואף מוטלת עליה חובה לאפשר למתווכים להיכנס למשרדי הרישוי ולספק להם שירותי רישוי של כלי הרכב. בית המשפט לא נשען על טענת העותרים שקיימת זכות לבעלי המכוניות להיעזר בשליחים לשם הסדרת הרישוי, אלא על הזכות של השליחים לעבוד לפרנסתם, שאינה יכולה להישלל ללא סמכות בחוק. כלומר, מחופש העיסוק נובע שזכותו הבסיסית של אדם לחפש אחר מקורות פרנסה ומחיה, וזו ההצדקה לניצחון של העותרים בתיק.
השלכות פסק הדין
פסק הדין הזה הוא פסק הדין הראשון בתולדות מדינת ישראל שעסק בחופש העיסוק, ומכיל את הקביעה הראשונה של בית המשפט העליון שבה הוכר מעמדו של חופש העיסוק כזכות יסוד. פסק הדין מהווה בסיס למשפט בישראל ולהכרה בזכויות יסוד של האדם. נקבעה בו זכותו של האדם שתישמע טענתו לפני פגיעה בזכויותיו ועל חובת הבירור של הרשות לפני קבלת החלטה לפגוע בזכותו. פסק הדין קבע גבולות ברורים בכל מה שקשור לזכויות האדם ביחס לשלטון ועקרון שלטון החוק שלפיו אין הצדקה לקיפוח אחת מזכויות היסוד של האזרח, כל עוד אין לשלטון סמכות מפורשת מתוך החוק לעשות כך. פסק דין זה היווה אבן דרך מרכזית בעשרות פסקי דין של בית המשפט העליון. פסק הדין מייצג מערכת משפט ערכית שמכבדת ונותנת ערך משפטי גדול ומשמעותי לזכויות האדם גם כשאינן כתובות בחוק.
בשנת 1981 הועלתה בבג"ץ בעיה דומה לבעיה שבתיק בז'רנו בבג"ץ 337/81, שלמה מיטרני נגד שר התחבורה, שהתחיל על רקע איסור נוסף על מאכערים לבצע את מלאכתם. פסק הדין של בג"ץ היה זהה לפסק הדין במקרה בז'רנו, וחופש העיסוק גבר על האיסור של משרד התחבורה פעם נוספת בשל אותן הטענות שהועלו בבג"ץ בז'רנו. בבג"ץ מיטרני חודדה הדרישה להסמכה מפורשת בחוק על מנת שגוף ממשלתי יוכל לפגוע בזכויות. בנוסף, בשנת 1992 נחקק חוק יסוד שמטרתו להגן על חופש העיסוק ועל אותם הערכים שהועלו במקרה בז'רנו.
הומר ווטסון
הומר רנספורד ווטסון (באנגלית: Homer Ransford Watson; 14 בינואר 1855 – 30 במאי 1936) היה צייר נוף קנדי. הוא היה חבר ונשיא (1918–1922) באקדמיה המלכותית לאמנויות בקנדה, וכן היה חבר מייסד ונשיא ראשון (1907–1911) של מועדון האמנות הקנדי.
ביוגרפיה וקריירה
הומר רנספורד ווטסון נולד ב-14 בינואר 1855 בדון שבאונטריו, השני מחמשת ילדיהם של רנספורד וסוזן מור ווטסון. ווטסון צאצא ממתיישבים מנוניים גרמנים שהגיעו לאונטריו בתחילת המאה ה-19. אביו, בעל טחנה ובעל מפעל, נפטר בשנת 1861 כאשר ווטסון היה בן שש. לאחר מותו של רנספורד, מקור ההכנסה היחיד של המשפחה היה עבודתה של סוזן כתופרת. רנספורד הותיר אחריו ספרייה ממנה למד ווטסון והשפיע על רישומיו המוקדמים. מתנה של סט צבעים מדודתו גרמה לו להחליט להיות אמן. הוא ביקש את עצתו של תומאס מואר מרטין בטורונטו ועבר לשם בשנת 1874.הוא העתיק עבודות בבית הספר הרגיל של טורונטו ובעיקר היה אוטודידקט, אך הכיר אמנים אחרים בטורונטו בזמן שעבד במשרה חלקית בסטודיו לצילום נוטמן-פרייזר.
בשנת 1876 נסע ווטסון למדינת ניו יורק, וייתכן שראה את עבודתו של הצייר ג'ורג' איננס. אף שמעולם לא פגש את איננס, הוא הושפע מאסכולת נהר ההדסון וצייר לאורך נהרות ההדסון וסוסקנה בהרי אדירונדאק. בשנת 1880 פתח המרקיז של לורן את התערוכה הראשונה של האקדמיה הקנדית. עבודתו של ווטסון הוצגה והוא נבחר לחבר באקדמיה. באותה שנה, הוא מכר יצירה מרכזית, The Pioneer Mill, לאוסף של המלכה ויקטוריה.
ווטסון התחתן עם רוקסנה בכטל בשנת 1881, והזוג עבר לגור בבית דרייק בדון. הם קנו את הבית בשנת 1883, והוא שמר על הבית כמגורי הקבע שלו עד מותו.
ווטסון צייר את כפרי גרנד ריבר במשך רוב חייו. הוא ציין את מחויבותו לנופים קנדיים לדבריו, בהרצאה בנושא "השיטות של כמה ציירי נוף גדולים" באוניברסיטת טורונטו בשנת 1900.
האמנים שאליהם היה קשור ווטסון לרוב היו צייר הנוף האנגלי ג'ון קונסטבל (1776–1837) ואמני ברביזון צרפתיים כמו תאודור רוסו (1812–1867), ז'ול דופרה (1811–1889) הדמיון התימטי, הפורמלי והפסיכולוגי בין ווטסון, ג'ון קונסטבל לאומני ברביזון היה חזק. הם הוקדשו לנופים שאת טופוגרפיה ותושביהם הם הכירו מקרוב.
בשנת 1882, בזמן שסייר בקנדה, אוסקר ויילד ציין לראשונה את הדמיון בין ווטסון לקונסטבל, וכינה אותו כ"קונסטבל הקנדי" בשל הדמיון בין יצירתו של ווטסון לבין צייר הנוף האנגלי הגדול.
ווטסון עבר לאנגליה בשנת 1887 לשלוש שנים (1887–1890), וביסס עוד את המוניטין שלו. במהלך השנים הבאות יצירותיו הפכו פופולריות בקרב אספנים וקיבלו פרסים בתערוכות ברחבי צפון אמריקה. בשנת 1902, בשיא הקריירה הבריטית שלו, הציג את "שער המבול". בשנת 1904 הוא זכה במדליית ארד בתערוכה הקנדית בתערוכה העולמית בסנט לואיס, מיזורי.
עקב מפולת שוק המניות בשנת 1929 בה איבד את חסכונותיו, הוא נאלץ למסור עבודות רבות מהאוסף האישי שלו לחברת החיסכון והלוואות המקומית, שהחזיקה אותן לביטחון ואז ניסתה למכור את הציורים עצמם.
הומר ווטסון נפטר בדון ב-30 במאי 1936
מורשת
רבות מיצירותיו של ווטסון עדיין מוצגות בביתו הישן, אותו הוא ואחותו הפכו לגלריה לאמנות. מכתביו של הומר ווטסון, כתבי היד שטרם פורסמו וציוריו, רישומיו והדפסיו מתעדים את הנושאים שהכי עניינו אותו כאמן. הנצחתם של חלוצי המתיישבים בדרום אונטריו וההתיישבות המוקדמת והביטוי החזותי של זהויות אזרחיות ולאומיות קנדיות מאתרים את ווטסון היטב בתוך הסביבה של רבים מעמיתיו האמנים באותה תקופה. בנוסף לסדרי העדיפויות הללו, מסירותו לשמירה על הסביבה הטבעית הייתה יוצאת דופן.
ב-27 במאי 2005 הוציא דואר קנדה לכבודו זוג בולי דואר, המתארים שתיים מיצירותיו, שחר בלורנטידים ושערי המבול.
ווטסון הוגדר כאדם בעל חשיבות היסטורית לאומית בקנדה. ביתו לשעבר של ווטסון בדון, כעת בית הספר של דון לאמנויות יפות, הוגדר כאתר היסטורי לאומי של קנדה בשנת 1980.
מיכה דוד
ביוגרפיה
דוד נולד בבאר שבע. את לימודי המוזיקה החל בגיל 4, בלימוד נגינה על פסנתר. עד מהרה לטש עיניו לנגינה על סקסופון, אך נתבקש להמתין עד לגיל 8, אז החל ללמוד נגינה בקונסרבטוריון העירוני בבאר שבע, שם סיים את לימודיו בהצטיינות, תוך שזכה במספר תחרויות נגינה ובמלגות. באותן שנים ניגן בתזמורת הנוער בניצוחו של מר נסים אלשיך ונמנה בין בוגריה.
דוד שירת בצה"ל כנגן סקסופון וקלרינט בתזמורת צה"ל, וסיים לימודיו בהוראה ובניצוח תזמורות כלי נשיפה אצל מפקד ומנצח תזמורת צה"ל אותה עת, אל"ם יצחק גרציאני. בין האירועים הבולטים בהם נטל חלק פעיל ניתן למנות את טקס חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן, ביקורו של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון בישראל, פסטיבל בינלאומי לתזמורות צבאיות בעיר סומיר שבצרפת, קבלות פנים לעשרות מנהיגי עולם, מסדרים, טקסים ועוד. בשירות מילואים הוא משרת בהתנדבות בתזמורת צה"ל כמפקד וכמנצח.
עם תום שירותו בצה"ל פנה דוד ללימודי המשפטים, ובהמשך הוסמך כעורך דין.
היה בין מקימי אנסמבל בוגרי תזמורת צה"ל בשנת 2000.
בשנת 2004 השתתף בפסטיבל וינה ובפסטיבל שלדמינג (אוסטריה) לתזמורות כלי-נשיפה, בשנת 2006 השתתף בפסטיבל אינטרלאקן (שווייץ) לתזמורות כלי-נשיפה, וביולי 2010 השתתף בפסטיבל האומנויות בעיר אברדין שבסקוטלנד.
לאחר ששב להתגורר בבאר-שבע הצטרף דוד כנגן מן המניין בתזמורת כלי הנשיפה באר שבע, היה ממקימי "עמותת תזמורת כלי-הנשיפה ע"ש נסים אלשיך" ובשנת 2008 מונה לשמש כמנצח המשנה.
בקונצרט חגיגי שהתקיים ב-1 ביולי 2010 מונה דוד כמנצח תזמורת כלי הנשיפה באר שבע, במקומו של אלשיך שפרש מתפקיד זה, לצד עיסוקו כעורך דין פעיל.
בשנת 2012 ניצח על תזמורת כלי הנשיפה באר שבע בפסטיבל ותחרות לתזמורות כלי נשיפה בעיר מור שבהונגריה, שם זכתה התזמורת בדירוג זהב. בשנת 2015 השתתפה התזמורת בתחרות לתזמורות כלי נשיפה בעיר פראג שבצ'כיה, שם זכתה התזמורת במקום השני
במסגרת התנדבותו בלשכת עורכי הדין, שימש בין השנים 2011-2009 כיו"ר ועדת הצעירים בלשכת עורכי-הדין, במחוז דרום, בין השנים 2019-2011 שימש כנציג מחוז דרום בוועדת המינויים לבתי-הדין למשמעת בלשכת עורכי-הדין בישראל, החל משנת 2019 משמש כיו"ר (משותף) של ועדת דיני-עבודה בלשכת עוה"ד במחוז דרום.
מגפת הקורונה בקולומביה
ציר זמן
ב-11 במרץ אושרו שלושה מקרי הידבקות נוספים. בהמשך אותו היום, אושרו עוד שלושה מקרי הידבקות נוספים ובכך נדבקו בסך הכול 9 אנשים במדינה.
בנוסף, הודיע דוקה כי קולומביה תסגור את כל מעברי הגבול שלה עם ונצואלה, החל מ-14 במרץ. זאת בעקבות כך שסוכנות הידיעות האמריקאית אסוֹשייטד פְּרס דיווחה כי מומחים חוששים שמשבר הפליטים בוונצואלה עשוי להגביר את התפשטות הנגיף והוסיפו כי הדבר עלול להשפיע על קולומביה.
ב-15 במרץ הודיע הנשיא איוואן דוקה, יחד עם משרדי הבריאות והחינוך, על השבתת השיעורים לכל בתי הספר הציבוריים והפרטיים והאוניברסיטאות במדינה.
ב-17 במרץ, הכריז נשיא קולומביה איוואן דוקה על מצב החירום והודיע כי ינקטו צעדים כלכליים. האמצעי הראשון שננקט למען הגנה על קשישים הוא הוצאת צו בידוד חובה החל מהשעה 7:00 בבוקר ב-20 במרץ עד 31 במאי לכל המבוגרים מעל גיל 70. עליהם להישאר בבית מגוריהם. גופי ממשל הונחו להנגיש להם את קבלת הפנסיות, התרופות, הבריאות או המזון שלהם בבית. ב-19 במרץ, פורסם כי מספר החולים במדינה עלה ל-93.
ב-20 במרץ 2020 מספר החולים במדינה עלה ל-145. בערב אותו היום, הודיע הנשיא איוואן דוקה על הסגר בפרישה ארצית במשך 19 יום, החל מ-24 במרץ בחצות ועד 12 באפריל בחצות.
ב-21 במרץ דיווח משרד הבריאות בקולומביה על מקרה מוות ראשון במדינה. המנוח הוא אדם בן 58 שעבד בתור נהג מונית בעיר החוף קרטחנה.
ב-22 במרץ 2020 אישר משרד הבריאות מקרה מוות שני, אישה כבת 70 מיומבו שבתה חזרה מקובה ב-2 במרץ ודיווחה כי הייתה קשר עם שני אנשים מארצות הברית, אחד מתוכם נמצא חיובי לנגיף הקורונה.
ב-23 במרץ 2020 דיווח משרד הבריאות על נפטר חדש, גבר בן 88 מסנטה מרתה, שככל הנראה נדבק בנגיף לאחר שנפגש עם כמה תיירים מאירופה בקפיטריה בבירת מגדלנה. באותו היום מספר החולים במדינה עלה ל-277. ב-25 במרץ, דווח על 470 חולים במדינה תוך שפורסם כי יש ארבעה מתים ושמונה מחלימים. ב-3 באפריל דווח כי יש במדינה 1,267 חולים, 25 מתים ו-55 מחלימים. במאי 2020, דווח על 324 מקרי מוות, 7,285 מקרי הדבקה (מתוכם 118 במצב קשה) ו-1,666 מקרי הבראה.
ב-20 במאי, הנשיא איוואן דוקה הודיע כי הסגר במדינה יוארך עד לסוף החודש. זו הפעם הרביעית שהנשיא מאריך את תוקף הסגר, שהחל בסוף מרץ. מצב החירום במדינה, שהיה אמור להסתיים ב-31 במאי, הוארך גם הוא בשלושה חודשים. קרוב ל-17 אלף בני אדם נדבקו בקורונה במדינה ויותר מ-600 איש מתו מהנגיף.
בעיירה לטיסיה, השוכנת על גדות נהר האמזונס באזור שליד פרו וברזיל, אובחנו כמעט 1,300 נדבקים. התושבים דיווחו על רעב. הרשויות הפנו אצבע מאשימה לעבר ברזיל, וטענו כי העלייה במספר הנדבקים קשורה להתפרצות בשטחיה. הנשיא איוון דוקה שלח לגבול שבין המדינות כוחות צבא.
באזורים בקולומביה שבהם נוכחות הרשויות הייתה דלילה, מי שאכפו את הגבלות הקורונה היו ארגונים חמושים.
בהמשך, תחומים רבים החלו להיפתח מחדש בהדרגה. כך למשל, מסעדות יכלו לפעול בתפוסה של 25%, אך אירועים גדולים עדיין אסורים.
גם בשנת 2021 התמודדה המדינה עם המגפה, מה שדרש צעדים כמו עוצר לילה וקיצור שבוע העבודה.
רדיו טיימס
רדיו טיימס (באנגלית: Radio Times) הוא מגזין שבועי בריטי, המוקדש כמעט כולו ללוחות שידורים של תחנות הטלוויזיה והרדיו בבריטניה, אך גם לראיונות עומק, ביקורות סרטים ולייף סטייל. המגזין נוסד בשנת 1923 על ידי ג'ון ריית', מנכ"ל 'חברת השידור הבריטית' (החל מה-1 בינואר 1927, תאגיד השידור הבריטי - BBC), והיה למגזין לוח השידורים הראשון בעולם . בעת הקמתו כלל רק לוחות שידורים של תחנות הרדיו בבריטניה, שכן טלוויזיה עדיין לא הייתה נפוצה באותה תקופה. בהמשך התרחב המגזין וכלל גם לוחות שידורים של ערוצי טלוויזיה וכן סיקורים בנושאי טלוויזיה ורדיו.
המגזין החל להתפרסם ולרדת לדפוס בהוצאת ה-BBC החל מה-8 בינואר 1937 ועד ה-16 באוגוסט 2011, עת הועברה הבעלות לחברת "Immediate Media Company" הבריטית. ב-12 בינואר 2017, החברה נרכשה על ידי קבוצת התקשורת הגרמנית הוברט בורדה, אשר מחזיקה בבעלותה את כל מגיזני ה-BBC שעברו לידיי "Immediate Media Company", ובכללם גם את רדיו טיימס.
המגזין מתפרסם מדי יום שלישי ומכיל את כל לוחות השידורים בבריטניה מיום שבת הקרוב ועד ליום שישי הרחוק. במקור, הרישומים כללו מדי שבוע את כל התוכן ברדיו ובטלוויזיה מיום ראשון עד יום שבת; מתכונת זו שונתה ב-8 באוקטובר 1960 בעקבות כפילויות בלוחות השידורים. מאז ה-1 בינואר 1969 מפורסם בכל דצמבר גיליון כפול בגודל כפול המכיל לוח שידורים חגיגי לשבועיים הקרובים, כמהדורה מיוחדת לחג המולד.
ג'יימס השני, מלך סקוטלנד
ג'יימס השני, מלך סקוטלנד (באנגלית: James II of Scotland; 16 באוקטובר 1430 – 3 באוגוסט 1460) מלך על סקוטלנד בין השנים 1437 ועד מותו בשנת 1460.
קורות חיים
ג'יימס השני היה בנם של המלך ג'יימס הראשון ושל ג'ואן בופורט. ג'יימס היה הצעיר מבין שני תאומים שנולדו למלכה. אחיו הבכור, אלכסנדר, היה יורש העצר וזכה לתואר דוכס רות'סיי אולם נפטר בינקותו, וג'יימס הפך ליורש העצר. לג'יימס היו חמש אחיות הבוגרות ממנו, ואחות צעירה. אחיותיו הבכורות נישאו לנסיכים מבתי מלוכה שונים באירופה.
מלכותו
ג'יימס הומלך בגיל שבע שנים. בשל גילו הצעיר בעת המלכתו, נוהלה הממלכה בפועל על ידי עוצרים במשך מרבית שנות מלכותו. ג'יימס הוכתר בעקבות ניסיון הפיכה שבוצע על ידי וולטר סטיוארט, רוזן את'ול, אשר רצח את אביו. לאחר הרצח, נתפס וולטר סטיוארט על ידי שומרי המלך והוצא להורג.
בין השנים 1437–1439 נוהלה ממשלת סקוטלנד על ידי ארצ'יבולד דאגלס, רוזן דאגלס. לאחר מותו של דאגלס, השליטה בפועל נחלקה בין ויליאם קריצ'טון, לורד קריצ'טון הראשון (הלורד צ'נסלור של סקוטלנד) לבין ג'יימס דאגלס, רוזן דאגלס, ובחלק מהזמן בין ויליאם קריצ'טון וסר אלכסנדר ליווינגסטון מקאלנדר.
בשנת 1440 נערכה ארוחת ערב המכונה "ארוחת הערב השחורה", שבה נרצח ויליאם דאגלס, רוזן דאגלס השישי, וככל הנראה הדבר בוצע בהוראת קריצ'טון וליוויגסנטון.
בשנת 1449 הגיע ג'יימס לבגרותו, אולם השליטה בפועל במדינה נותרה בידי משפחת דאגלס, אשר ניסתה לנצל את הגיעו לבגרות ולהצר את השפעתו של ליווינגסטון.
משפחת דאגלס וקריצ'טון נותרו בעלי ההשפעה במדינה ולמעשה ניהלו אותה. בין השנים 1451–1455 ניסה המלך לאחוז בשלטון בעצמו, וב-22 בפברואר 1452 הורה על רצח רוזן דאגלס השמיני, בטירת סטירלינג. ג'יימס האשים את דאגלס בכריתת ברית עם ג'ון מקדונלד, רוזן רוס (שנשא בתואר אדון האיים), ועם אלכסנדר לינדזי, רוזן קרופורד ודרש מדאגלס לנתק את הקשרים עימם. כאשר דאגלס סירב רצח אותו המלך ג'יימס.
רצח זה הוביל למלחמת אזרחים בין השנים 1452–1455 בין תומכי בית דאגלס והמלך. המלך ניסה לתפוס את אדמות בית דאגלס, אולם כוחות בית דאגלס היו חזקים יותר, ועם השבת האדמות לג'יימס דאגלס, רוזן דאגלס התשיעי נפסקה מלחמת האזרחים לזמן קצר. הלחימה התחדשה בשנת 1455 ובמאי באותה שנה, בקרב ארקינהולם הביסו כוחות המלך את כוחות בית דאגלס. בעקבות הניצחון, הכריז הפרלמנט הסקוטי כי כל רכוש משפחת דאגלס יהפוך לרכוש הכתר, וג'יימס דאגלס, רוזן דאגלס, נמלט לאנגליה.
בעקבות הניצחון החל ג'יימס לשלוט בפועל בממלכתו ובין השנים 1455–1460 ניהל שלטון פעיל וניסה לקדם תוכניות רבות. תוכניותיו להשתלט על איי אורקני, שטלנד והאי מאן לא צלחו, אולם המלך קידם תוכניות לשדרוג הצבא, והביא לשימוש בארטילריה. במסגרת ניסיונותיו לחיזוק הצבא צר בשנת 1460 על טירת רוקסברוג שנותרה בשליטת אנגליה. במהלך מצור זה, ב-3 באוגוסט 1460, התפוצץ אחד התותחים. הפיצוץ הביא למותו של המלך ג'יימס השני שעמד בסמוך. על אף מותו של המלך, המשיכו הסקוטים בהפגזות ארטילריות והצליחו לכבוש את הטירה מידי האנגלים.
צאצאים
ג'יימס נשא את מרי מחלדר במנזר הולירוד שבאדינבורו ב-3 ביולי 1449. לזוג נולדו שבעה ילדים:
האינטרנט של הדברים
האינטרנט של הדברים או מִרְשֶׁתֶת הַדְּבָרִים (באנגלית: Internet of Things, או בקיצור IoT), הוא רשת של חפצים פיזיים ("דברים"), המשובצים בחיישנים ובתוכנה, אשר מאפשרים תקשורת בין החפצים ויכולות איסוף וניתוח מידע. האינטרנט של הדברים כולל בין השאר את תחומי "הבית החכם", "העיר החכמה"', מכשור לביש, תעשייה חכמה, תחבורה חכמה (כגון מכוניות אוטונומיות וכבישים חכמים), רפואה חכמה ועוד.
אף שהיכולת של מכשירים לתקשר ביניהם הייתה קיימת גם קודם, בעשור השני של המאה ה-21 חלה התפתחות מהירה של התחום וחל גידול משמעותי במספר המכשירים אשר מחוברים לאינטרנט ותחומים נרחבים שעוברים תהליכי אוטומציה על בסיס האינטרנט של הדברים. בעשור השלישי של המאה ה-21 המשיכה מגמת הצמיחה של התחום, עם שילוב אלגוריתמים מתקדמים של בינה מלאכותית, כולל למידה עמוקה, במכשירי ה-IoT, ופריסת רשתות ה-5G המאפשרות למכשירים להעביר ולנתח נתונים בקצב גבוה בהרבה.
התקשורת בין ועם מכשירי IoT יכולה להתבצע באמצעים וטכנולוגיות שונות, כגון בלוטות', Wi-Fi, NFC, RFID, Li-Fi ו-ZigBee לטווחים קצרים, ו-4G, 5G ו-LoRa לטווחים בינוניים וארוכים.
היסטוריה
המונח "האינטרנט של הדברים" ככל הנראה נטבע על ידי קווין אשטון מחברת פרוקטר אנד גמבל בשנת 1999. באותו זמן אשטון טען כי התקן RFID יהיה הכרחי עבור האינטרנט של הדברים, ויאפשר למחשבים לשלוט בכל מכשיר חשמלי. עם זאת, הרעיון של רשת מכשירים חכמים הוצג עוד קודם לכן. כבר בשנת 1982, אז מכונת ממכר של קוקה-קולה הייתה המכשיר הראשון שחובר לרשת, והיה מסוגל לדווח את המלאי שלו ואת טמפרטורת המשקאות.
הכוח המניע העיקרי מאחורי האינטרנט של הדברים הוא טרנזיסטור MOSFET, אשר הומצא במקור בשנת 1959 במעבדות בל. טרנזיסטורי MOSFET הם אבן בניין בסיסית ברוב המכשירים האלקטרוניים כמו: מחשבים, טלפונים חכמים, טאבלטים, ושרתי אינטרנט. עם התקדמות הטכנולוגיה המואצת בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21, גודלם מוזער, הופחתה צריכת החשמל שלהם על ידי בידוד סיליקון וריבוי ליבות.
אף שהיכולת של מכשירים לתקשר ביניהם הייתה קיימת גם קודם, בעשור השני של המאה ה-21 החלה התפתחות מהירה של "האינטרנט של הדברים", כתוצאה מהשתלבות של מספר טכנולוגיות רלוונטיות, כגון האינטרנט, אינטרנט אלחוטי, מחשוב ענן, מערכות משובצות מחשב ומערכות מיקרו אלקטרו-מכניות. גורם נוסף, שתרם להתפתחותה של התפישה היא הקישוריות הזולה והתפתחות רשתות הסלולר, עם כניסת הדור הרביעי (4G) מבוסס טכנולוגיית ה-LTE. על פי הערכות חברת המחקר "גרטנר" משנת 2014, בסוף שנת 2020 מספר ההתקנים המחוברים בעולם יגיע לכ-26 מיליארד. על פי תאגיד הייעוץ "מקינזי", שווי השוק הגלובלי של תחום האינטרנט של הדברים צפוי לצמוח ל-620 מיליארד דולר עד שנת 2025. חברת סיסקו צופה שוק של 14 טריליון דולרים ב-2020 בתחום זה.
שימושים
ה-IoT יוצר הזדמנויות לשילוב ישיר יותר של העולם הפיזי במערכות מבוססות מחשב, וכתוצאה מכך שיפור היעילות, תועלת כלכלית והפחתה של מאמץ אנושי.
בתים חכמים
מכשירי IoT בעלי חלק מהותי בקונספט אוטומציה ביתית, שיכולים לכלול מערכות תאורה, חימום ומיזוג אוויר, מדיה ואבטחה, יתרונות לטווח ארוך עשויים לכלול חיסכון באנרגיה על ידי כיבוי אוטומטי של אורות ומכשירים אלקטרוניים. בית חכם או בית אוטומטי יכול להיות מבוסס על פלטפורמה או רכזות השולטות במכשירים חכמים ומכשירי חשמל ביתיים. למשל, באמצעות HomeKit, המוצע על ידי חברת אפל, יצרנים יכולים לאפשר למוצרים ביתיים ואביזרים לתקשר ולהישלט על ידי יישום iOS בתקנים כגון אייפון או שעון אפל.
ישנן גם רכזות בית חכם ייעודיות המוצעות כפלטפורמות עצמאיות לחיבור בין מוצרי בית חכם שונים וכוללות את אמזון אקו, Google Home, HomePod של Apple ו-SmartThings Hub של סמסונג. בנוסף למערכות המסחריות, קיימות פלטפורמות רבות בעלות קוד פתוח, כולל עוזר בית, OpenHAB ו-Domoticz.
דוגמאות נוספות הם היכולת של הטלפון החכם לשלוט על מכשירי חשמל כגון תאורת הבית, מכונות כביסה שמשתמשות בשירותי האינטרנט האלחוטי לניטור והפעלה מרחוק, התקנים לבישים כמו שעונים ונעליים לניטור מדדים בריאותיים ומדדי כושר, ניטור למערכות אבטחה ושליטה מרחוק וניהול אפקטיבי וחכם של מערכות חשמל (כמו דוד חשמלי).
שימושים נוספים
האינטרנט של הדברים כולל טכנולוגיות שמאפשרות למשל: ניטור שתלי לב, שבבים המותקנים על חיות משק לצורכי ניטור ומעקב, תחבורה חכמה שכוללת כלי רכב המצוידים בחיישנים מובְנים ורכבים אוטונומיים המתקשרים ביניהם, כבישים חכמים, התקני שטח המסייעים בפעילויות חילוץ והצלה ועוד.
בתחום הקמעונאות וניהול שרשרת האספקה, חברת וול מרט משנעת את סחורותיה בעזרת שבבים שמזהים איזו סחורה חסרה באיזה סניף וכיצד ובאיזו דחיפות יש לטפל בכל פריט.
יישומים צבאיים
האינטרנט של הדברים הצבאיים (IoMT) הוא יישום של טכנולוגיות IoT בתחום הצבאי למטרות סיור, פיקוח ומטרות תומכות לחימה נוספות. פיתוח יישומים אלה מושפע מאוד מהתחזיות העתידיות של לוחמה בסביבה עירונית והיא כוללת שימוש בחיישנים, תחמושת, כלי רכב, רובוטים, טכנולוגיה לבישה, וטכנולוגיה חכמה אחרת הרלוונטית בשדה הקרב.
סיכוני סייבר ופגיעה בפרטיות
התפתחות ה-IoT מעוררת חשש מפני התגברות היכולת של תוקפים ליצור התקפות סייבר. ראש ה-CIA לשעבר, דייוויד פטראוס, אמר בתחילת 2012 כי רעיון "הבתים החכמים" הוא אוצר של ממש לאנשי ריגול, ועומד, לדבריו, "לשנות את תפישת הסודיות שלנו". לפי פטראוס: "חפצים בעלי עניין יאותרו, יזוהו, ינוטרו ויישלטו מרחוק באמצעות טכנולוגיות, כגון: זיהוי תדרי רדיו, רשתות חיישנים, שרתים מזעריים, וכולם יחוברו לדור הבא של האינטרנט באמצעות מחשבים רבי-עוצמה בעלות נמוכה".
ואכן, עם התפתחות מגמת ה-IoT, התפתחה גם ההבנה שעולם אבטחת המידע נתקל באתגר שטרם הכיר: הפיכתם של מכשירי חשמל בסיסיים (כגון מקרר, שואב אבק וכו') למוצרים עליהם יש להגן כמו על כל מכשיר קצה אחר. אחד מהאירועים שנחשב לכזה ששינה את צורת החשיבה ביחס למוצרם אלו היא הנוזקה Mirai, שהשתלטה על מאות אלפי מכשירי IOT בעולם והשתמשה בהם כרשת בוטנט. בעקבות-כך, במהלך השנים האחרונות חל שיפור משמעותי בכל הנוגע לאבטחת מכשירי IOT, שעדיין נחשבים לחוליה החלשה ברשתות-המחשבים, אך ברמה פחותה יותר. אחת המתקפות המפורסמות בתחום הייתה ב-2017 על אפליקציית Never Home Alone שהותקנה במכשירים החכמים של חברת LG אלקטרוניקה. חברה ישראלית העוסקת באבטחת האינטרנט של הדברים היא ארמיס סקיוריטי.
אנגאראב התחתון
אנגאראב התחתון הוא נהר בצפון-מערבה של מדינת אמהרה בצפון-מערב אתיופיה. תחילתו של הנהר מספר קילומטרים צפונית-מערבית לעיר גונדר. הוא זורם דרך העיר, ממערב למרכזה, וחולף בסמוך למרחצאות פאסילידס להן הוא מספק מים. הנהר נשפך לנהר מאגץ', כארבעה קילומטרים מדרום למרכז העיר. המאגץ' נשפך אל אגם טאנה.
לולאת פרפר אלפיני
לולאת פרפר אלפיני היא קשר המשמש בטיפוס. הקשר מאפשר התחברות לחבל מתוח והפעלת כוח בניצב לכיוון החבל.
השימוש האלפיני בקשר נעשה בדרך כלל כאשר קבוצת אנשים הולכת על שלג; במצב זה יחוברו כל האנשים מלבד אלו שבקצה בעזרת הקשר. בסנפלינג משתמשים פעמים רבות בלולאה כך שהמשלח מתחבר לחבל האבטחה של הגולש (לאבטחת עצמו).
יתרונותיו של הקשר טמונים בכך שכמעט ואינו מחליש את החבל וגודל הלולאה ניתן לכוונון קל יחסית. עם זאת, קשה מאוד ליצור אותו ביד אחת והוא דורש מיומנות מסוימת.
מועצה אזורית בוסתאן אל-מרג'
בוסתאן אל-מרג' (בערבית: بستان المرج) היא מועצה אזורית בעמק יזרעאל, הכוללת ארבעה כפרים ערביים: סולם, כפר מצר, נין ודחי אשר אוכלוסייתם משתייכת ברובה לחמולת זועבי. בין יישוביה של בוסתאן אלמרג' אין רצף טריטוריאלי. מפרידות ביניהם שטח עיריית עפולה, המועצה האזורית עמק יזרעאל, והמועצה האזורית גלבוע.
היסטוריה
בשנת 1993 הוקמה מועצה אזורית נוף הגליל, בעקבות החלטת ממשלת רבין השנייה על פיתוח המגזר הערבי בישראל. המועצה כללה את הכפרים השייכים למועצות האזוריות בוסתאן אל-מרג', אל-בטוף והכפר אום אל-גנם. זה הייתה המועצה האזורית הראשונה שהוקמה בישראל באופן בלעדי ליישובים ערבים.
בשנת 1999 מינה שר הפנים, נתן שרנסקי, ועדת גבולות, בראשות הגאוגרף יוסי בן-ארצי מאוניברסיטת חיפה, לבדיקת תחומי השיפוט של המועצה, עקב רצונם של היישובים הבדואים לקבוע מחדש את גבולות המועצה. הצורך בהקמת ועדת הגבולות התעורר לפני הבחירות המוניציפליות למועצות האזוריות במאי 1999, כאשר שלושה מהיישובים בדוויים: רומנה, עוזייר רומת אל-הייב, ביקשו שלא להיכלל בתחום המועצה האזורית נוף הגליל, ולהקים לעצמם מועצה עצמאית משלהם. היישובים פנו לבג"ץ, וביקשו ממנו שלא להשתתף בבחירות ולהקים מועצה נפרדת. בג"ץ המליץ על הקמת ועדה שתחליט לאן ישתייכו היישובים מבחינה מוניציפלית.
ב-1 בפברואר 2001, אימץ שר הפנים חיים רמון, את המלצת ועדת בן-ארצי לפצל את המועצה, כאשר לבוסתן אל מרג' צורפו הכפרים שהיו בחלק הדרומי של המועצה האזורית נוף הגליל, פרט לאום אל-גנם שצורף למועצה המקומית שבלי.
המועצה נוהלה תחילה בידי מועצה שמינה שר הפנים. ב-2002 נערכו בבוסתאן אל-מרג' הבחירות הראשונות, ולראש המועצה נבחר אחמד זועבי. בשנת 2009 מונתה למועצה ועדה ממונה לאור ליקויים רבים שנמצאו בתפקוד המועצה וגירעון שוטף בגובה של כ-35% מהכנסות המועצה. ב-2013 נכנס לתפקידו יעקב זוהר, הממונה החמישי מטעם משרד הפנים. זועבי נבחר מחדש ב–2014, בהיעדר חוק או נהלים שאוסרים על ראש מועצה מודח להתמודד שוב.
בבחירות 2018 נבחר עבד אלכרים זועבי שניצח בסיבוב שני עם 53.34% מהקולות את אסמאעיל זועבי.
זבולון שושנה
הרב זבולון שושנה (סביב ה'תר"ס, 1900 - ח' תשרי ה'תשמ"ז, 1986) היה דרשן, ראש ישיבה במרקש ובקזבלנקה שבמרוקו במאה העשרים.
קורות חייו
נולד לאמו חשיבה ולאביו רבי אברהם שושנה, במרקש שבמרוקו בתחילת המאה ה-20. הוריו היו עשירים וגידלו בביתם יתומים ויתומות. דור רביעי לרב שמואל שושנה, שהיה דיין במרקש ואב בית דין בטבריה. למד בצעירותו בישיבתו של רבי אלעזר הלוי במרקש. וכן למד הלכה אצל רבי מרדכי קורקוס. נשא את פיבי בת רבי משה אברז'ל, לזוג שמונה ילדים. לימים עמד בראש הישיבה הגדולה במרקש, ונודע בדרשותיו. בשנת ה'תשי"א (1951) עבר לקזבלנקה, ושם שימש כר"מ במשך כחמש עשרה שנה. בשנת ה'תשכ"ד (1964) עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר קריית גת, שם התכתב בהלכה עם רבה של העיר הרב משה עטיה. בארץ העביר שיעורי תורה עד לפטירתו בח' תשרי תשמ"ז (1986), ונטמן בבית העלמין הר הזיתים בירושלים.
ז'אן טבק
ז'אן טבק (בקרואטית: Žan Tabak; נולד ב-15 ביוני 1970) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל קרואטי. קריירת המשחק שלו התפרשה על פני 20 שנים בהן זכה בתארים באירופה ובארצות הברית.
טבק נולד בספליט, ברפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, בשטח שלאחר מכן הפך למדינת קרואטיה. הוא קרוב משפחה של רטומיר טוורדיץ' (Ratomir Tvrdić) שהיה שחקן יוגופלסטיקה ספליט ונבחרת יוגוסלביה, אשתו שיחקה כדורסל בליגה הראשונה של קרואטיה, ואחיו הצעיר שיחק גם הוא בקבוצות מקצועיות בקרואטיה.
טבק היה השחקן הבינלאומי הראשון ששיחק בגמר ה-NBA בשתי קבוצות שונות.
בנובמבר 2015 חתם טבק במכבי תל אביב עד תום העונה עם אופציה לעונה נוספת, לאחר פיטוריו של המאמן גיא גודס. ב-17 בדצמבר 2015, ניצחה מכבי תל אביב את דרושפאקה, אך הודחה מהיורוליג. ב-10 בפברואר 2016, מכבי תל אביב הודחה מהיורוקאפ. ב-18 בפברואר 2016 הוביל את מכבי תל אביב לזכייה בגביע המדינה. בסיום העונה הוחלף על ידי ארז אדלשטיין.
ב-28 ביולי מונה למאמנה של סביליה מהליגה הספרדית.
אבטספט
אבטספט (באנגלית: Abatacept), נמכרת תחת השם המסחרי אורנסיה (באנגלית: Orencia, Orencia clickject), היא תרופה ביולוגית מדכאת חיסון אנטי-דלקתית. התרופה משמשת לטיפול בדלקת פרקים ראומטית, דלקת פסוריאטית, דלקת פרקים אידיופתית של הילדות ומחלת השתל נגד המאכסן. התרופה מפחיתה כאבי מפרקים ונפיחות ומשפרת טווח תנועה. כמו כן, התרופה מפחיתה את הסיכון לנזקים כרוניים.
תרופה זו מבוססת על חלבון כימרי אשר מעכב הפעלת לימפוציטים מסוג תאי T. תאי חיסון אלו הם בעלי תפקיד חשוב במערכת החיסון הנרכשת וכחלק מתפקידם אחראים על הפעילות הדלקתית המאפיינת דלקת פרקים ראומטית. מתן טיפול מסוג זה יגרום לדיכוי התגובה הדלקתית בגוף אשר תביא להטבה בסימפטומים של המחלה אך לצד זה המטופל חשוף לזיהומים שונים. אורסניה ניתנת כתרופה בודדת או בשילוב עם תרופה נוספת למשל מטוטרקסט. קיים שימוש נוסף בתרופות אלו בקרב מושתלי תאי גזע.
מנגנון פעולה
אבטספט הוא חלבון כימרי המדכא את התגובה החיסונית על ידי עיכוב הפעלתם של תאי לימפוציטים מסוג T. החלבון נקשר ל CD80 ו- CD86 המצויים על גבי תאים מציגי אנטיגן ובכך מונע את קישורם ל CD28 המצוי על גבי תאי לימפוציטים מסוג T. כתוצאה מכך סיגנל הפעלתם של תאי T הדרוש בכדי שתתרחש תגובה חיסונית מדוכא. תגובה של מערכת החיסון היא זו שיוצרת דלקת לכן כאשר התגובה החיסונית מדוכאת התהליך הדלקתי מדוכא גם כן.
תופעות לוואי
תופעות לוואי השכיחות הן כאבי ראש, בחילות, נזלת וצינון, זיהום בדרכי נשימה העליונות, דלקת גרון, סחרחורת, שיעול, כאבי גב, יתר לחץ דם, דלקות חוזרות בדרכי השתן, פריחה. תופעות לוואי פחות שכיחות כוללות לוקמיה לימפוציטית אקוטית, אנאפילקסיה, צלוליטיס, דיספנאה, תת-לחץ דם. כמו כן, ייתכנו התפרצויות הרפס, שחפת והפטיטיס B בקרב הנשאים.
ילדים
מתחת לגיל שנתיים לא הוכחו בטיחות ויעילות. ניתן להשתמש בתרופה להתוויות המתאימות לטיפול בילדים מעל גיל שנתיים במתן תת-עורי לפי התאמת המינון למשקל. במתן תוך ורידי לא הוכחו בטיחות ויעילות מתחת לגיל 6. בארץ לרוב לא משתמשים בתרופה בילדים מתחת לגיל 6.
הריון והנקה
אין מידע על בטיחות התרופה בהריון משום שלא נעשו מחקרים שהציגו תוצאות משמעותיות קלינית בנושא. לא ידוע אם התרופה יכולה לחצות את השלייה ולהגיע לעובר. לא ידוע אם התרופה עוברת בהנקה לחלב האם.
תגובות אלרגיות
פריחה עורית, נפיחות השפתיים, בפנים, בלשון או בעפעפיים, קושי נשימתי ותת לחץ דם.
אזהרות
אין להמשיך להשתמש בתרופה כאשר מופיעים סמנים אלרגיים ואנפילקסיס. נטילת התרופה יחד עם אנטגוניסטים של TNF יכולה להביא לזיהומים בשל היחלשות של המערכת החיסונית. ישנם מקרים בהם יש להימנע משימוש בתרופה בזמן נטילת תרופות אחרות כגון אדלימומאב, אטנרספט, אנקינרה, אינפליקסימאב, טוסיליזומב, אפדסיטיניב. ישנו איסור להתחסן בחיסונים המבוססים על וירוסים חיים עד שלושה חודשים לאחר סיום הטיפול באורסניה. התרופה יכולה לפגוע ביעילות יתר החיסונים.
ממלכת דמות
דמות (בגעז: ዳሞት) הייתה ממלכה שהתקיימה במערב אתיופיה. משערים שהממלכה נוסדה לפני המאה ה-10 וגבולותיה היו הנילוס הכחול בצפון, נהר הדידסה ואף בתקופות מסוימות בבני שנגול במערב.
מהמאה ה-10 ועד למאה ה-13, דמות הייתה לממלכה דומיננטית באזור כאשר זו הכפיפה את הממלכות המוסלמיות השכנות לה ממערב לוסאליות ואף הדפה פלישה אתיופית בתקופת הזאגווה. דמות נזכרה במאה ה-13 בהגיוגרפיה של הקדוש תקלה היימנות, אשר נקבה בשם מלכה "מוטלמי" שהמיר את דתו לנצרות.
עם עליית השושלת הסולומונית לחמו האתיופים כנגד דמות והצליחו לנטרל את שליטת בשטחיה המערביים. הקיסר עמדה ציון הראשון הצליח להכפיף את הממלכה לשלטון אתיופי ובמאה ה-16 הייתה לממלכה חשובה באימפריה האתיופית.
בשלהי המאה ה-18 החלה קבוצת המצ'ה מהאורומו לפלוש ולהתיישב בממלכה. בעקבות זאת אילצו את שליטיה ותושביה הנוצרים להגר לאזור גאפאת שבדרום גוג'ם אשר מצפון לנילוס הכחול שם הקימו מחדש את מולדתם ("דמות החדשה").
שושני
{{פירושונים|
ממלכת דמות
המהגרים מדמות התיישבו לצד הגאפאת המקומיים, מאוחר יותר היגרו לאזור גם קבוצות מצ'ה שהורשו להתיישב במקום. אלו השתלבו באלו ואימצו עם הזמן את השפה האמהרית, התרבות והנצרות.
בחלוקה המנהלית של שנות ה-40 של המאה ה-20 הייתה דמות החדשה לנפה בתוך מחוז גוג'ם ודמות הישנה לחלק ממחוז ולגה.
שושני
ראו גם
}}
מייקל דוסון
מייקל ריצ'רד דוסון (באנגלית: Michael Richard Dawson; נולד ב-18 בנובמבר 1983 בנורת'אלרטון, צפון יורקשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת המגן.