cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
זאבי נהרות
זאבי נהרות (שם מדעי: Esocidae) היא משפחה של דגים טורפים מהסדרה זאבי נהר החיים בחצי הכדור הצפוני במקווי מים מתוקים. רוב הדגים בסדרה, הכוללים 3 סוגים ועוד שניים שנכחדו, משוייכים למשפחה זו למעט הסוג דג בוץ (Umbra), בו 3 מינים.
מינים אלה ברובם הם טורפי מארב ארגסיביים, בייחוד המינים מהסוג זאב נהרות (שבעבר היה הסוג היחיד במשפחה), ולהם שיניים חזקות, לסתות ארוכות וצבע המותאם לצבעי צמחי מים, בהם הם מתמזגים. הגדול בבני המשפחה הוא זאב נהרות מוסקי שיכול להגיע לעיתים למשקל של 32 ק"ג ולאורך 1.8 מטר.
מחסל השדים (קומיקס)
מחסל השדים (ברוסית: Бесобой) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום באבל קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת שמו מחסל השדים #1, חלק 1 (Имя ему Бесобой, ч.1) ב-2 באוקטובר 2014 ונוצרה על ידי האמנים אדוארד פטרוביץ' ואנדריי ואסין והכותבים יבגני פדוטוב וארטיום גברליאנוב.
סדרת הקומיקס רצה משנת 2014 ועד 2017 וכללה 50 חוברות קומיקס. עלילת החוברות מספרת את קורותיו של דנילה, לוחם לשעבר בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, מחסל שדים היוצא למאבק בשדים בסיוע שותפו, השד שמיגה.
אירועי חוברות הקומיקס מתרחשים במוסקבה ומתרכזים בקורותיו של גיבור-על המכונה "מחסל השדים", האלטר-אגו של החייל דנילה. בקיץ 2008, בעת המלחמה בדרום אוסטיה, דנילה שירת בעיר צחינוואלי ובתחילת הסכסוך הצבאי הוא מאבד את רעייתו, בתו ובנו ועד מהרה מגלה כי האשמים במותם היו שדים שהצליחו לחצות ולפלוש אל עולם בני האדם. מספר שנים לאחר מכן יוצרת איתו קשר מועצת האיזון (Совет Равновесия) ומבקשת לחתום עמו על חוזה: הם יעניקו לו חיים חדשים והוא בתמורה יחסל עבורם שדים. הוא מאמץ את זהות מחסל השדים ומתחבר לשד שמיגה שהופך לשותף שלו ויחד איתו יוצא לחסל שדים רעים. גופו של מחסל השדים מכוסה קעקועים המעניקים לו את כוחו ועוצמתו, הוא מחזיק בשני אקדחים וז'יטון צבאי שמתקרר כשהוא מתקרב לשדים.
לוסי גסקל
לוסי גסקל (באנגלית: Lucy Gaskell; נולדה ב-10 ביולי 1980) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
גסקל נולדה בעיר ויגאן שבאנגליה. היא למדה משחק בקולג' הוולשי המלכותי למוזיקה ודרמה. הופעת הבכורה שלה בתיאטרון הייתה במחזה "גן הדובדבנים" בהפקת להקת התיאטרון של אוקספורד, והופיעה בסיבוב הופעות בבריטניה ביוני ויולי 2003. היא הייתה מועמדת לפרס השחקנית החדשה הטובה ביותר לשנת 2003 של Royal Television Society על הופעתה בסדרה "קצוות מפוצלים".
גסקל ידועה מהופעתה בתפקיד רובי פריס בסדרת הדרמה של BBC1 "קצוות מפוצלים", ובתפקיד קירסטי קלמנטס בסדרה "חדר מיון". עוד הופיעה בתפקידי אורח בסדרות כגון "להעיר את המתים", "הולבי סיטי", ו-"Where the Heart Is". ב-2007 שיחקה גסקל בתפקיד קאתי קוסטלו נייטינגייל בפרק "Blink" בסדרה "דוקטור הו", ובתפקיד ג'ודי בסרט האימה הקומי "Lesbian Vampire Killers". ב-2010 החלה להופיע בסדרת הדרמה של ה-BBC "כמעט אנושיים" בתפקיד סאם, מושא אהבתו של ג'ורג'. בשנים 2010 ו-2011 כיכבה בסדרה הרפואית "חדר מיון" בתפקיד האחות קירסטי קלמנטס לצדה של חברתה ללימודים ג'ורג'יה טיילור, שגילמה את ד"ר רות' וינטרס.
חיים אישיים
ב-28 בדצמבר 2007 התחתנה גסקל עם השחקן מארק בונאר. לבני הזוג נולדו שני ילדים.
גסקל היא שגרירה של ארגון Women's Aid התומך בנשים שסובלות מאלימות במשפחה.
כריסטיאן לינדברג
כריסטיאן לינדברג (בשוודית: Christian Lindberg; נולד ב-15 בפברואר 1958) הוא נגן טרומבון, מוזיקאי, מלחין ומנצח שוודי.
קריירה
כשבאמתחתו 300 ביצועי בכורה ליצירות לטרומבון (מתוכם 90 קונצ'רטי גדולים), הקלטות של למעלה מ-70 תקליטורי סולו, תחרות בינלאומית לטרומבון סולו שהוקמה על שמו, הוא נבחר כנגן כלי הנשיפה ממתכת הגדול ביותר בהיסטוריה, לפני אמנים ידועי שם כווינטון מרסליס, דניס בריין ומוריס אנדרה.
בנוסף לקריירה המזהירה שלו כנגן טרומבון, הוא עוסק כיום גם בניצוח, ובין הישגיו האחרונים בתחום זה יש למנות תשואות רמות להן זכה כשניצח לראשונה באולם המוזיקפראיין (וינה), הישג זהה לניצוח ששודר בטלוויזיה באולם סנטורי עם תזמורת יומיורי מיפן, ביקורות מעולות לניצוח הראשון שלו באולם הפסטיבלים הגדול בזלצבורג, באולם טונהאלה של דיסלדורף ובאולם הקונצרטים בנירנברג.
בין התזמורות עליהן הוא מנצח בקביעות נמנות תזמורת יומיורי מיפן, התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול, התזמורת הסימפונית של אנטוורפן, התזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם, התזמורת הסימפונית של ניו זילנד, התזמורת הסימפונית של דיסלדורף, התזמורת הסימפונית הממלכתית של אירלנד ותזמורת אלסטר.
מ-2009 משמש כריסטיאן לינדברג כמנצח ראשי של התזמורת הפילהרמונית הנורדית של נורווגיה, לאחר ששימש כמנצח ראשי של אנסמבל כלי הנשיפה השוודי (2005–2012) ולפני כן של התזמורת הקאמרית הנורדית (2004–2011).
חוזהו עם התזמורת הפילהרמונית הנורדית של נורווגיה חודש לאחרונה עד 2019 עם תוכניות להקלטות של הסימפוניות פרי עטו של צ'ייקובסקי ועוד, סיורי קונצרטים ביפן, באירופה וכן הופעות מספר באזור הארקטי.
כמלחין כותב כריסטיאן לינדברג יצירות על פי הזמנה למן יצירתו הראשונה "אָרָבֶּנֶה" לטרומבון ולכלי קשת משנת 1997–1998 שנוצרה כתרגיל בלבד.
הוא קיבל הזמנות מתזמורות רבות והוציא מתחת ידו למעלה מ-50 יצירות שהוזמנו מתזמורות כמו התזמורת הסימפונית של שיקגו, התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם, תזמורת הסן, התזמורת הקאמרית הסקוטית, תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו, התזמורת הפילהרמונית המלכותית הפלמית והתזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול.
הוא קיבל הזמנות לכתיבת יצירות, בהן קונצ'רטו לחצוצרה מהתזמורת הקאמרית השוודית, סינפונייטה וֶסְטֶרַס הזמינה קונצ'רטו עבור אבלין גְלֶני, "קונצ'רטו לכריסטיאן לינדברג ולתזמורת" הוזמן על ידי פסטיבל צ'לטהם, יצירה עבור התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול ויצירה רחבת יריעה בהשראת "פולחן האביב" מאת סטרווינסקי, שהוזמנה על ידי התזמורת הפילהרמונית המלכותית הפלמית ביחד עם תזמורות נוספות.
בין השנים 2016–2021 היה המנהל המוזיקלי האחרון של תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית.
קלמאטיאנוס
קלמטיאנוס (ביוונית: Καλαματιανός) הוא אחד מהריקודים המסורתיים הנפוצים ביותר של יוון ושל קפריסין. ריקוד עליז וחגיגי, מבצעים אותו לעיתים קרובות במסיבות החברתיות ובחתונות.
מוסא בגאיוקו
מוסא בגאיוקו (באנגלית: Moussa Bagayoko; נולד ב-18 בדצמבר 1998) הוא כדורגלן מאלי, המשחק בעמדת הקשר האחורי בקראבובו.
קלמאטיאנוס
מספר הצעדים הוא שנים-עשר, מתוכם שבעה או תשעה קדימה וחמשה או שלשה צעדים במקום. הצעדים דומים לאלו של הריקוד "סירטוס" אבל משקל הריקוד בקלמאטיאנוס הוא אסימטרי 7/8, בעוד שבסירטוס הוא זוגי 4/4.
קרן פיטנגו
היסטוריה
הקרן, שבעת הקמתה היה שמה פולאריס (Polaris), נוסדה בשנת 1993 על ידי קבוצת "דוברת שרם" של אהרן דוברת ויצחק שרם, יחד עם רמי קליש. זאת במסגרת תוכנית יוזמה הממשלתית, שהוקמה בתחילת שנות ה-90 על מנת לעודד את הצמיחה במשק באמצעות השקעה בחברות הון סיכון. הקרן הראשונה "פולאריס 1" הוקמה עם הון של 20 מיליון דולר והשקיעה בחברת ווקלטק (החברה הראשונה בעולם שהצליחה להעביר קול על-גבי רשת האינטרנט). בפברואר 1996 הונפקה בנאסד"ק וגייסה כ-48 מיליון דולר. כמו כן השקיעה הקרן בחברת "רדקום" שהונפקה בנאסד"ק ושלוש חברות שנרכשו במהלך השנים 1994-1996 על ידי חברות אמריקאיות: "שני מחשבים" שנמכרה לאינטל בשנת 1994. ארמון נטוורקס שנמכרה בשנת 1996 לחברת ביי נטוורקס תמורת 33 מיליון דולר, "סקורפיו" שנמכרה ל-US Robotics באוגוסט 1996 תמורת 72 מיליון דולר. השקעתה המוצלחת ביותר הייתה בחברת מדינול של קובי ריכטר - על השקעה בסך 300 אלף דולר היא קיבלה בסופו של דבר 25 מיליון דולר. בשנת 1996 חבר חמי פרס לרמי קליש בהקמת קרן "פולריס 2" בשותפות עם קבוצת "דוברת שרם", שהייתה שותפה גם בחברת הניהול של הקרן "דש פולריס". בנובמבר 1996 גייסה 50 מיליון דולר מקבוצת משקיעים שכללה את חברת "קלארידג'" של צ'ארלס ברונפמן, אריסון השקעות, חברת טבע ובנק לאומי. בסך הכל גייסה קרן "פולריס 2" 125 מיליון דולר ובשנת 2000 כבר כיסתה את ההשקעה והניבה רווח של כ-200 מיליון דולר.
קלמאטיאנוס
היסטוריה
מעריכים שמקור הריקוד הוא בימי קדם. הומרוס מתאר באיליאדה שלשה מחולות מעגליים מסביב לכידון של אכילס. אצל הספרטנים הקדומים היה קיים מחול שנקרא "אורמוס", ריקוד בסגנון סירטוס המתואר בפרוטרוט על ידי קסנופון. שם אשה הייתה מובילה גבר כשיד אחת של זו מתחברת בידו של זה באמצעות ממחטה. לוקיאנוס טען שה"אורמוס" התבצע במעגל פתוח על ידי צעירים וצעירות. הבנים היו רוקדים בעוצמה והבנות בתנועות יותר עדינות.
מוסא בגאיוקו
קריירה
בגאיוקו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל "בלאק סטארס" המקומית.
קרן פיטנגו
היסטוריה
בשנת 1998 רכשה פיטנגו את חלקה של הממשלה בקרן "פולאריס 1" תמורת 35 מיליון שקל.
קלמאטיאנוס
היסטוריה
במאה ה-19 הריקוד נקרא "הסירטוס מפלופונסוס". הוא קיבל את השם קלמאטיאנוס לפי שם העיר קלמאטה מדרום פלופונסוס. הריקוד התפשט בכל רחבי יוון של פעם - יוון היבשתית, האיים ואף באסיה הקטנה. הוא משנה לפעמים שם לפי המקום.
קרן פיטנגו
היסטוריה
בשנת 2001 שינתה הקרן את שמה לפיטנגו. ההחלטה התקבלה בעקבות ויכוח שניהלה הקרן עם קרן הון סיכון אמריקאית בעלת שם זהה, מהקרנות הבולטות בחוף המזרחי של ארצות הברית. אף שפולאריס הישראלית הוקמה ב-1993, שנתיים לפני פולאריס האמריקאית, החליטה הקרן הישראלית להיות זו שתשנה את שמה.
מוסא בגאיוקו
קריירה
בקיץ, בגאיוקו חתם באלאזיספור מהליגה הטורקית הראשונה. בעונתו הראשונה, שיחק בקבוצה הצעירה של המועדון, בה רשם 17 שערים ב-24 משחקים. ב-11 באוגוסט 2018, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד אדנאספור. ב-22 בספטמבר 2018, בגאיוקו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 נגד קראבוקספור.
פרוקרוסטס
פרוקרוסטס (ביוונית: Προκρούστης) המכונה גם "המותח [אשר מעצב את המתכת]", היה במיתולוגיה היוונית נוכל ושודד מאטיקה, אשר נודע במנהגו לתקוף אנשים ולמתוח או לכרות את רגליהם, כדי שיתאימו לגודלה של מיטת מתכת. סיפורו של פרוקרוסטס מתקשר ומקביל לסיפור הידוע בתרבות היהודית לגבי מיטת סדום. בפרט, בשפה האנגלית משמש המושג 'Procrustean bed' (מיטה פרוקרוסטית) במשמעות זהה לזו של המושג 'מיטת סדום' בשפה העברית, ובא במקומו.
מוסא בגאיוקו
קריירה
ב-18 בינואר 2019, בגאיוקו חתם באדנאספור. 10 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לאומראנייספור.
ב-2 באוקטובר 2020, בגאיוקו חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל. ב-1 בנובמבר ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 0–1 לבני יהודה.
ב-1 בספטמבר 2021 הושאל באגיוקו להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית לעונה אחת.
ב-19 בפברואר 2023 הצטרף לקראבובו מליגת העל הוונצואלית.
פרוקרוסטס
במיתולוגיה היוונית
במיתולוגיה היוונית, פרוקרוסטס היה בנו של פוסידון, אשר החזיק מבצר במרומי הר קורידאלוס, ב'דרך הקדושה' שבין אתונה ואלוסיס. במבצר הוא החזיק את מיטת המתכת שלו, אליה הזמין כל עובר אורח להעביר את הלילה, ועליה הוא היה מותח את אותם עוברי אורח כך שיתאימו למיטה. בגרסאות מאוחרות יותר של הסיפור, נאמר כי אם האורח היה גבוה מדי, פרוקרוסטס היה כורת את האורך העודף. כמו כן, איש מעולם לא התאים למיטה בדיוק, שכן הוא החזיק בסתר שתי מיטות שונות. פרוקרוסטס המשיך במשטר הטרור שלו עד אשר הוא נתפס בידי תסאוס, אשר "התאים" אותו לאותה המיטה. הריגתו של פרוקרוסטס הייתה הרפתקתו האחרונה של תסאוס במסעו מטרויזן לאתונה.
קרן פיטנגו
היסטוריה
בשנת 2000 השלימה את גיוס הקרן השלישית שלה בהיקף של 500 מיליון דולר, ובשנת 2004 את הקרן הרביעית, בהיקף של 300 מיליון דולר. באותה שנה גם הצטרף יוסי ורדי לקרן כ-"Venture Partner" משקיע שותף, לאחר שהיה יועץ לקרנות פולריס עוד מראשיתן.
קלמאטיאנוס
המוזיקה
מוזיקת הריקוד קלמטיאנוס מבוצעת על ידי זמרים ועל ידי נגנים בכלים כמו: עוד, בוזוקי, גיטרה, קלרינט, חצוצרה וכו'. עם שירי קלמאטיאנוס המפורסמים נמנים:
אלף (גופן)
אָלֶף הוא גופן פתוח בעברית ובאנגלית שנועד לשמש חלופה לגופן אריאל. הגופן עוצב על ידי מושון זר-אביב, דני מירב, מיכל סהר וניר ייני, והושק ב-2012. הגופן נתמך על ידי איגוד האינטרנט הישראלי.
הרקע לעיצוב הגופן
משנות השמונים המאוחרות שלט הגופן אריאל באינטרנט בישראל, והיה ברירת המחדל בכל הדפדפנים.
רבים, ובהם טיפוגרפים מובילים, ביקרו את גופן אריאל על שאינו הולם את אותיות השפה העברית ועל היותו סתמי וחסר ייחוד, כמו גם על כך שהוא ברירת המחדל היחידה.
נקודת תורפה נוספת של הגופן היא הרזולוציה הנמוכה שלו.
מטרות המעצבים
מעצבי הגופן ויוזמיו הציבו לעצמם מטרות:
לאחר ההשקה
הגופן הושק ב-28 בדצמבר 2012, והפך לפופולרי בקרב טיפוגרפים. מעצבי הגופן אף יצרו קשר עם מפתחות גדולות וביניהם גוגל ומיקרוסופט, אולם לא הגיעו להסכמה. בשנת 2016 הגופן נוסף לאתר "גוגל פונטס" בו משתמשים מיליוני משתמשים ברחבי העולם.
ב-2021 השיקה מיכל שומר גרסת עברית רב־מגדרית של גופן אלף - גרסה זו היא הגופן הרב־מגדרי הראשון הזמין באופן חופשי.
ראו גם
אריאל (גופן)
קרן פיטנגו
היסטוריה
מדרוג דן אנד ברדסטריט עולה כי בשנת 2011 הייתה פיטנגו קרן הון הסיכון הגדולה בישראל, עם הון מנוהל בהיקף של כ-2 מיליארד דולר.
פרוקרוסטס
ההקבלה למושג מיטת סדום
סיפורו של פרוקרוסטס מתקשר ומקביל לסיפור הידוע בתרבות היהודית לגבי מיטת סדום, ומובא לעיתים בהקשר אליו. כך, השתמש השופט יצחק אנגלרד בשני המושגים יחד כדי לתאר שתי חלופות רעות, אשר אחת מהן גרועה מהאחרת:
יודית ארנדט
ביוגרפיה
ארנדט נולדה בקניגס ווסטרהאוזן שבמזרח גרמניה. היא התחילה להתחרות באופן מקצועי בשנות התשעים, וכבר ב-1995 סיימה שנייה באליפות גרמניה בנגד השעון, אחרי האנה קופפרנגל. ארנדט התחרתה באותה עונה באליפות העולם באופני כביש שנערכה באותה שנה בדויאטמה שבקולומביה, כשהיא מסיימת במקום ה-16 במקצה נגד השעון ובמקום ה-50 במקצה הכביש.
ב-1996, שוב סיימה שנייה באליפות גרמניה בנגד השעון, אחרי אותה קופפרנגל. היא נכללה בסגל גרמניה לאולימפיאדת אטלנטה (1996) וזכתה במדליית הארד במקצה הרדיפה האישית ל-3000 מטרים, לאחר שהגיעה אחרי מריון סלין הצרפתית שזכתה בכסף ואנטונלה בלוטי שזכתה במדליית הזהב.
1998: אלופת גרמניה בכביש
ב-1998, ניצחה ארנדט את אליפות גרמניה, לאחר שהקדימה את ז'קלין ברבנץ ואת מנדי המפל. במקצה נגד השעון באליפות גרמניה, סיימה שנייה. באליפות העולם באופני כביש, ארנדט סיימה שמינית במקצה נגד השעון, 1:05 דקות אחרי לאונטין ז'יליארד-ואן מורסל.
1999: סגנית אלופת העולם בנקודות וברדיפה אישית ואלופת גרמניה בנגד השעון
ב-1999, ניצחה ארנדט את אליפות גרמניה בנגד השעון לראשונה, כשהיא מקדימה בשנייה אחת בלבד את פטרה רוסנר ואת ז'קלין ברבנץ. במקצה הכביש באליפות גרמניה, סיימה רביעית. לאחר מכן התחרתה בטור "הולנד ליידיז" וסיימה שנייה אחרי לאונטין ז'יליארד-ואן מורסל, כשארנדט גם ניצחה את הקטע הראשון במרוץ. באליפות העולם במסלול שנערכה בברלין, ארנדט זכתה בשתי מדליות כסף, ברדיפה אישית ובמקצה הנקודות. כשבשני המקצים הקדימה אותה מריון סלין הצרפתית. באליפות העולם בכביש שנערכה בורונה, סיימה שישית במקצה נגד השעון, 50 שניות אחרי לאונטין ז'יליארד-ואן מורסל המנצחת.
2000: סגנית אלופת העולם בנקודות וברדיפה אישית
ב-2000, איבדה את תוארה כאלופת גרמניה בנגד השעון, לאחר שאיבדה את התואר להאנקה קופפרנגל. היא נכללה בסגל גרמניה לאולימפיאדת סידני (2000) וסיימה שביעית בנגד השעון, 1:31 דקות אחרי זוכת מדליית הזהב, לאונטין ז'יליארד-ואן מורסל. באליפות העולם בכביש, סיימה תשיעית בנגד השעון, 1:38 דקות אחרי מארי מולדן המנצחת. באליפות העולם במסלול שנערכה במנצ'סטר, שחזרה ארנדט את ההישג שלה מ-1999, כשזכתה שוב במדליית כסף במקצה הנקודות וברדיפה אישית, כשבמקצה הנקודות הקדימה אותה מריון סלין ובמקצה הרדיפה האישית הקדימה אותה איבון מקגרגור.
2001: אלופת גרמניה בנגד השעון
ב-2001, ניצחה ארנדט את אליפות גרמניה בנגד השעון וסיימה רביעית במקצה הכביש באליפות. היא ניצחה את המרוץ החד יומי "טור רוטרדהם". באליפות העולם בכביש שנערכה בליסבון, היא סיימה חמישית במקצה נגד השעון, 55 שניות אחרי ז'נין לונגו המנצחת. אך לראשונה בלטה ארנדט גם במקצה הכביש, כשסיימה רביעית, 6 שניות אחרי Rasa Polikevičiūtė.
2002: אלופת גרמניה בנגד השעון בפעם השנייה ברציפות
ב-2002, ניצחה ארנדט את שני מרוצי הקטעים בארצות הברית, Redlands Bicycle Classic ו-Women's Challenge וניצחה לראשונה את הטור דה ל'אוד. ביוני, ניצחה שוב את אליפות גרמניה בנגד השעון, מקדימה את פטרה רוסנר ורג'ינה שליישר. באליפות העולם בכביש, סיימה תשיעית בנגד השעון, 48 שניות אחרי זולפיה באבירובה הרוסייה שניצחה.
2003: סגנית אלופת העולם בנגד השעון
ב-2003 הצטרפה לקבוצת Equipe Nurnberger, בה רכבה עד סוף 2005. ארנדט ניצחה את אליפות גרמניה בנגד השעון בפעם השלישית. היא ניצחה שלושה קטעים במרוץ Grande Boucle Féminine Internationale בצרפתנוסיימה שלישית במרוץ, היא ניצחה בפעם השנייה ברציפות את הטור דה ל'אוד. באליפות העולם שנערכה בהמילטון, זכתה לראשונה במדליה במקצה נגד השעון, כשזכתה בכסף, 10 שניות אחרי ג'ואנה סומריבה, זוכת מדליית הזהב. גם במקצה הכביש בלטה ארנדט, כשסיימה שמינית, 12 שניות אחרי סוזן ליונגסקוג השוודית.
2004: אלופת העולם בכביש וסגנית האלופה האולימפית בנגד השעון
ב-2004 ערכה ארנדט את אחת מהעונות היותר זכורות שלה. זה התחיל כשסיימה חמישית בלה פלש ואלון, ושנייה ב"מונטריאול וורלד קאפ". לאחר מכן היא ניצחה את "לה טור דו גרנד מונטריאול", כשניצחה גם קטע אחד במרוץ. לאחר מכן ניצחה את אליפות גרמניה בנגד השעון בפעם הרביעית ברציפות, מקדימה את טריקסי ווראק ופטרה רוסנר. היא נכללה בסגל גרמניה לאולימפיאדת אתונה (2004) וזכתה במדליית כסף במקצה הכביש, 8 שניות אחרי שרה קאריגן האוסטרלית. לאחר שחצתה את קו הסיום, עשתה ארנדט תנועה מגונה בדמות אצבע משולשת, ככל הנראה בשל סגנון רכיבתה של קאריגן. במקצה נגד השעון באולימפיאדה, סיימה ארנדט במקום ה-11, 1:35 דקות אחרי לאונטין ז'יליארד-ואן מורסל. באליפות העולם שנערכה בוורונה, רשמה ארנדט מרוץ מוצלח מאוד, כשזכתה במדליית זהב במקצה הכביש, מקדימה את טטיאנה גודרזו האיטלקית שזכתה בכסף ב-10 שניות, ואת אניטה ואלן הנורווגית ב-12 שניות ובכך הפכה ארנדט לאלופת העולם ומדליית כסף במקצה נגד השעון, 51 שניות אחרי קתרין תוריג השווייצרית. בזכות הישגיה הרבים של ארנדט בעונה זו, היא הובילה את דירוג ה-UCI לנשים בעונה זו.
2005: אלופת גרמניה בנגד השעון בפעם החמישית
ההישג הבכיר הראשון של ארנדט בעונת 2005 היה מקום שלישי בלה פלש ואלון, לאחר שהגיעה אחרי ניקול קוק המנצחת ואונן ווד. היא ניצחה לראשונה את Gracia - Orlová לאחר שניצחה שני קטעים במרוץ. לאחר מכן סיימה שנייה בגראן פרמיו קאסטיליה לאון. ביוני ניצחה בפעם החמישית את אליפות גרמניה בנגד השעון, ולאחר מכן ניצחה שני קטעים בטור דה פמינין וסיימה שישית כללית. לאחר מכן ניצחה שני מרוצים חד יומיים, "Luk Challenge" בגרמניה וגרנד פרי ווילס בבריטניה. לאחר מכן סיימה ארנדט תשיעית בטור הולנד ליידיס. באליפות העולם, לא הצליחה לשחזר את הישגה משנה קודמת, כשסיימה במקום ה-35. במקצה נגד השעון, סיימה ארנדט רביעית, 56 שניות אחרי קתרין תוריג.
2006
את 2006 פתחה ארנדט באוסטרליה, כשסיימה עשירית בטור ג'ילונג ושישית בטור של ניו זילנד. היא סיימה תשיעית ברונדה ון פלנדרן ושנייה בלה פלש ואלון, 2 שניות אחרי ניקול קוק המנצחת. לאחר מכן סיימה רביעית ב-Tour de Berne. ארנדט ניצחה בפעם השנייה ברציפות את גרציה-אורלובה, לאחר שניצחה שלושה קטעים במרוץ וגם את קטגוריית הנקודות. לאחר מכן סיימה שנייה בגראן פרמיו קאסטילי ה לאון ושביעית בטור דה ל'אוד. לאחר מכן ניצחה ארנדט את המרוץ החד יומי La Coupe du Monde Cycliste Féminine de Montréal וסיימה שלישית בלה טור דה גרנד מונטריאול. היא התחרתה שוב בטור הולנד ליידיס וסיימה שלישית, כשהיא מנצחת את הקטע השישי והאחרון. באליפות העולם, סיימה ארנדט במקום השביעי בנגד השעון, ובמקום ה-14 בכביש.
2007: ניצחון שלישי בגרציה-אורלובה
גם את 2007 פתחה ארנדט באוסטרליה, כשסיימה שלישית בטור ג'ילונג וניצחה לראשונה את הטור של ניו זילנד. היא סיימה שוב בפעם השלישית בלה פלש ואלון וניצחה בפעם השלישית בגרציה-אורלובה, כשהיא מקדימה את אלכסנדרה בורצ'נקובה הרוסייה ואת אנדרה בוסמן. בנוסף לכך, ניצחה ארנדט שני קטעים ואת קטגוריית הנקודות. היא השתתפה בטור דה ל'אוד וניצחה את החלק הראשון של הקטע השמיני, כשהיא מסיימת שלישית כללית. לאחר מכן סיימה שלישית ב-La Coupe du Monde Cycliste Féminine de Montréal ורביעית בלה טור דו גרנד מונטריאול, כשניצחה את הקטע השלישי. לאחר מכן סיימה שלישית באליפות גרמניה בנגד השעון וחמישית במקצה הכביש באליפות. היא השתתפה בג'ירו רוסה וניצחה את הקטע השישית, כשסיימה שביעית כללית. לאחר מכן ניצחה את טור תורינגה–רונדפראט, לאחר שגם ניצחה את הקטע השלישי. היא סיימה שנייה בטור הולנד ליידיז, אחרי קריסטין ארמסטרונג האמריקאית וניצחה את הקטע השלישי. בג'ירו דל טוסקנה, סיימה שלישית וניצחה את הקטע החמישי. באליפות העולם, סיימה במקום ה-21.
2008: שתי מדליות ארד באליפות העולם בכביש וניצחון ברונדה ון פלנדרן
גם עונת 2008 הייתה רווית תארים עבור ארנדט. היא סיימה תשיעית בטור ג'ילונג ורביעית בטור של ניו זילנד. לאחר מכן התחרתה באיטליה, וסיימה שלישית ב-GP Costa Etrusca - Giro Comuni Castellina Marittima - Santa Luce וחמישית ב-GP Costa Etrusca - Giro Comuni Montescudaio - Ribardella. לאחר מכן רשמה את אחד ההישגים הגדולים שלה באותה עונה, כשניצחה את המהדורה החמישית של הרונדה ון פלנדרן, לאחר שגברה על קריסטין ארמסטרונג בספרינט הסיום. בהמשך העונה סיימה שוב במקום השלישי בלה פלש ואלון, תשיעית בגרנד פרי שווייץ ושנייה ב-Tour de Brene. לאחר מכן סיימה שנייה בטור דה ל'אוד, 3:35 דקות אחרי סוזן ליונגסקוג המנצחת. ארנדט גם ניצחה את הקטע התשיעי והאחרון במרוץ. לאחר מכן ניצחה את שני המרוצים בקנדה, La Coupe du Monde Cycliste Féminine de Montréal ולה טור דו גרנד מונטריאול, כשניצחה שלושה קטעים. לאחר מכן סיימה שישית בג'ירו דל טרנטינו, כשניצחה גם את קטגוריית הנקודות במרוץ. ארנדט סיימה שנייה באליפות גרמניה בנגד השעון, אחרי האנקה קופפרנגל. לאחר מכן סיימה עשירית בג'ירו רוסה וניצחה את טור תורינגה–רונדפארט. ארנדט נכללה בסגל גרמניה לאולימפיאדת בייג'ינג (2008), היא לא בלטה במרוץ הכביש לאחר שסיימה במקום ה-41, אך במקצה נגד השעון סיימה שישית, 1:08 דקות אחרי קריסטין ארמסטרונג המנצחת. לאחר מכן היא סיימה רביעית בג'יפי קווסט פראנס–פלואה וחמישית בטור הולנד ליידיז. לאחר מכן התחרתה ארנדט בגרמניה, וניצחה את Rund um die Nürnberger Altstadt. לאחר מכן היא התחרתה בג'ירו דלה טוסקנה שהיווה עבורה הכנה לאליפות העולם שתיערך באיטליה, וסיימה את המרוץ שלישית, כשהיא מנצחת את הקטע החמישי. באליפות העולם שנערכה בוארזה, היא זכתה במדליית ארד גם בנגד השעון וגם בכביש. במקצה נגד השעון, 22 שניות אחרי אמבר נבן. במקצה הכביש, היא נכנעה לניקול קוק שזכתה בזהב ולמריאנה ווס שזכתה בכסף בספרינט הסיום.
2009
ב-2009, סיימה שנייה ב-Durango-durango Emakumeen Saria בספרד וניצחה את מרוץ הקטעים Iurreta-emakumeen Bira, ביחד עם שלושה קטעים. לאחר מכן סיימה חמישית בג'ירו דל טרנטינו ושנייה באליפות גרמניה בנגד השעון, אחרי טריקסי ווראק. היא ניצחה את הקטע השביעי בג'ירו רוסה ובאליפות העולם, סיימה רביעית במקצה נגד השעון, 1:24 דקות אחרי קריסטין ארמסטרונג, ושישית במקצה הכביש, 1:07 אחרי טטיאנה גודזרו.
2011: אלופת העולם בנגד השעון
גם ב-2011 בלטה ארנדט וזכתה בתארים רבים. היא החלה את עונתה עם מקום רביעי באליפות אוסטרליה הפתוחה וניצחה בפעם השנייה את הטור של ניו זילנד, כשהיא מנצחת שלושה קטעים במרוץ. לאחר מכן סיימה שביעית בטרופאו אלפרדו בינדה וחמישית ברונדה ון פלנדרן. היא סיימה עוד פעם במקום השלישי בלה פלש ואלון, ובמקום השני בשני מרוצים חד יומיים בלוקסמבורג - גרנד פרי אלזי יעקובס וגרנד פרי ניקולה פרנץ, כשבשני המרוצים הקדימה אותה ההולנדית מריאנה ווס. היא סיימה רביעית ב-Gp Ciudad De Valladolid ושלישית ב-Durango-durango Emakumeen Saria ו-Iurreta-emakumeen Bira. לאחר מכן ניצחה את הג'ירו דל טרנטינו, וקטע בודד במרוץ. היא ניצחה את אליפות גרמניה בנגד השעון בפעם השמינית, וסיימה שנייה במרוץ הכביש, אחרי אינה-יוקו טוטנברג. לאחר מכן סיימה שלישית בג'ירו רוסה. בהמשך העונה ניצחה את Memorial Davide Fardelli - Chronometro Individuale ו-Chrono Champenois - Trophée Européen, שני מרוצים חד יומיים. היא ניצחה שני קטעים בג'ירו דל טוסקנה, אך פרשה מהמרוץ לפני הקטע השישי. באליפות העולם שנערכה בקופנהגן, הצליחה סוף סוף ארנדט, לאחר שנים של ניסיונות, לנצח את מקצה נגד השעון, מקדימה את לינדה וילומסן ב-21 שניות ואת אמה פוליי ב-24 שניות. במקצה הכביש לא בלטה, וסיימה במקום ה-49.
2012: עונת הפרישה: סגנית האלופה האולימפית ואלופת העולם בפעם השנייה ברציפות בנגד השעון
את עונת האחרונה בקריירה שלה העבירה ארנדט בקבוצת Orica - AIS האוסטרלית ורשמה עוד עונה מצוינת. היא פתחה אותה עם ניצחון ראשון בטור של קטר ומקום תשיעי בטור של ניו זילנד. בהמשך העונה סיימה רביעית בטרופאו אלפרדו בינדה וניצחה בפעם השנייה את מרוץ הרונדה ון פלנדרן, לאחר שגברה על קריסטין ארמסטרונג ב-2 שניות והקדימה אותה, בעוד ג'ואל נומאינווילה מנצחת את הספרינט מהפלוטון ולוקחת את המקום השלישי. היא התחרתה בעוד קלאסיקה, לה פלש ואלון, וסיימה שישית. בהמשך התחרתה בספרד וסיימה שלישית ב-Durango-Durango Emakumeen Saria וניצחה את Emakumeen Euskal Bira. באפריל ניצחה את אליפות גרמניה גם במקצה נגד השעון בפעם התשיעית וגם במקצה הכביש בפעם השלישית. לאחר מכן סיימה שישית בג'ירו רוסה, 8:30 דקות אחרי מריאנה ווס המנצחת וניצחה את טור תורינגה–רונדפארט. היא נכללה בסגל גרמניה לאולימפיאדת לונדון (2012) וזכתה במדליית כסף במקצה נגד השעון, לאחר שהגיעה 15 שניות אחרי זוכת מדליית הזהב קריסטין ארמסטרונג. במקצה הכביש סיימה במקום ה-37 ולא התבלטה. ארנדט סיימה שלישית ב"טור בריינוואש ליידיז" (לשעבר טור הולנד ליידיז). היא הגנה על תוארה בהצלחה כאלופת העולם בנגד השעון, לאחר שניצחה את התחרות שהתקיימה בואלקנבורג, מקדימה את זוכה מדליית הכסף אוולין סטיבנס ב-34 שניות, ואת לינדה וילומסן ב-41 שניות. גם במקצה הכביש בלטה והייתה דומיננטית, כשסיימה שמינית, 4:37 דקות ממריאנה ווס המנצחת. ארנדט זכתה לראשונה גם במדליית כסף בנגד השעון לקבוצות באליפות העולם, לאחר שקבוצתה סיימה 24 שניות אחרי קבוצת Specialized-lululemon.
בתום עונת 2012, פרשה ארנדט מרכיבה תחרותית.
חיים אישיים
ארנדט התגוררה רוב השנים בלייפציג. היא לסבית והייתה בזוגיות עם רוכבת האופניים ויריבתה לשעבר פטרה רוסנר. ב-2012 עברה לגור במלבורן עם בת זוגה החדשה, אנה וילסון האוסטרלית, עורכת דין ורוכבת אופניים בעצמה לשעבר.
אכר
אכר הוא ישות אלוהית מהמיתולוגיה המצרית. האל אכר היה השומר של אופקי השמים והיה בעל תפקידים גם בדואט (עולם המתים המצרי). הוא נמנה עם האלים המגנים על ספינתו של אל השמש רע.
גופו של אכר הוא הטווח בין האופק המערבי לאופק המזרחי, כשספינת השמש עוברת בכל יום על גבו של אכר. אכר הוא הלחם של גוף אריה בעל ראש ורגליים קדמיות המחוברות זו לזו כשהן נמצאות בכיוון מנוגד. פעמים רבות ראשו היה דווקא ראש אדם. הכתיב של המילה 'אופק' במצרית העתיקה באמצעות ההירוגליפים היה דומה מאוד לצורת גופו של אכר.
ראו גם
רע (אל)
L'arca di Noè
L'arca di Noè (בעברית: "תיבת נח") הוא שיר באיטלקית משנת 1970, שחיבר סרג'ו אנדריגו. השיר בוצע לראשונה בפסטיבל סן רמו ה-20, בביצוע כפול של אנדריגו ושל איווה זאניקי , והגיע למקום השלישי בתחרות.
היצירה
השיר "L'arca di Noè" זכה להצלחה מסחרית, דורג במקום השלישי במצעד הפזמונים האיטלקי, והפך לקלאסיקה. השיר קיבל שבחים מהמבקרים, בהם מבקר המוזיקה של "קוריירה דלה סרה", וינצ'נזו בואונסיסי, שכתב עליו "זה היה השיר היחיד בפסטיבל סן רמו שניסה להגיד משהו חדש, לגעת בסוגיות פתוחות הנוגעות לאנשים בימינו".
הלחן מבוסס על שיר העם "" ,
הזמר ג'ימי פונטנה הקליט גרסת כיסוי של השיר בספרדית בשם "El Arca de Noé", שהגיעה לראש מצעד הפזמונים בארגנטינה. גרסה באנגלית בשם "When Love Comes Round Again" בוצעה על ידי קן דוד, והגיעה למקום ה-19 במצעד הסינגלים הבריטי. ב-2019 נקמת הטרקטור וברי סחרוף הקליטו גרסה עברית לשיר.
דייגו היפוליטו
דייגו מטיאס היפוליטו (בפורטוגזית: Diego Matias Hypólito; נולד ב-19 ביוני 1986) הוא מתעמל ברזילאי, סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ופעמיים אלוף עולם (2005 ו-2007) בתרגיל הקרקע.
ביוגרפיה
היפוליטו נולד בעיר סנטו אנדרה הסמוכה לסאו פאולו. הוא החל להתאמן בהתעמלות בגיל 7, בעקבות אחותו דניאלה, וזכה מספר פעמים באליפויות ברזיל לגילאי ילדים ונוער. להישג הראשון בזירה הבינלאומית הגיע כשהיה בן 16, וזכה במקום החמישי בתרגיל הקרקע באליפות העולם שנערכה בדברצן ב-2002. באליפות שנערכה ב-2003 באנהיים סיים במקום הרביעי, יחד עם הרומני מריאן דרגולסקו. באליפות העולם שנערכה במלבורן ב-2005 זכה במדליית הזהב, והיה לדרום אמריקאי הראשון בהיסטוריה שרושם הישג כזה באליפות העולם בהתעמלות. באליפות שנערכה ב-2006 באורהוס איבד את תוארו לדרגולסקו, וזכה במדליית הכסף. הוא שב והוכתר כאלוף העולם בשטוטגרט (2007).
חודשים ספורים לפני אולימפיאדת בייג'ינג (2008) לקה היפוליטו בקדחת דנגי, אך החלים בזמן והשתתף במשחקים. בשלב המוקדמות דורג ראשון, אך בשלב הגמר נפל במהלך התרגיל שביצע, וסיים רק במקום השישי. כן השתתף בקרב-רב, אך פרש לאחר ביצוע שני תרגילים. לאליפות העולם שנערכה בלונדון ב-2009 הגיע לאחר שהחלים מפציעה, ולא הצליח להעפיל לשלב הגמר. באליפות העולם שנערכה בטוקיו ב-2011 חלק את מדליית הארד עם אלכס שטילוב. הייתה זו המדליה הראשונה בה זכה מזה ארבע שנים.
בנוסף להישגיו באליפויות העולם, זכה היפוליטו גם במדליות הזהב בתרגילי הקרקע וסוס הקפיצות במשחקים הפאן-אמריקאיים בריו דה ז'ניירו (2007) ובגואדלחרה (2011). ב-2011 היה גם שותף לזכייה הקבוצתית של נבחרת ברזיל במדליית הזהב.
באולימפיאדת לונדון (2012) נחשב היפוליטו לאחד המועמדים הבולטים להעפיל לשלב הגמר בתרגיל הקרקע, אך עקב נפילה ומעידה במהלך ביצוע התרגיל בשלב המוקדמות קיבל ציון נמוך וסיים במקום ה-59 בלבד. באליפות העולם שנערכה ב-2014 בנאנינג זכה במדליית הארד, ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה במדליית הכסף.
חייו האישיים
בשנת 2019 יצא מהארון.
יחסי ג'מייקה–הממלכה המאוחדת
יחסי ג'מייקה–הממלכה המאוחדת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ג'מייקה לבין הממלכה המאוחדת.
היסטוריה
הספרדים ששלטו בג'מייקה גורשו מן האי על ידי האנגלים בקרב סנט אן. למרות זאת, האי לא נפל סופית לידי האנגלים עד קרב מגדל האי ב-1655. דון ארנולדו דה יאסי הגן על המגדל מפני האנגלים במשך חמש שנים, עד שברח לקובה.
במהלך מאתיים השנים הראשונות של השלטון הבריטי, ג'מייקה הפכה לאחת מיצואניות הסוכר הגדולות בעולם. היא ייצאה כ-77,000 טון סוכר בין שנת 1820 לשנת 1824, תוך שימוש נרחב בעבדים אפריקאים. לאחר ביטול העבדות בתחילת המאה ה-19, החלו הבריטים להביא פועלים זולים מסין ומהודו. צאצאיהם של פועלים אלו עדיין חיים בג'מייקה כיום.
בתחילת המאה ה-19, תלותה הכבדה של הממלכה המאוחדת בעבדותם של האפריקאים השחורים, גרמו לכך שמספר השחורים באי עבר את מספר הלבנים בו ביחס של 20 ל-1, דבר שהוביל להזדמנויות רבות למהפכות מצדם. לאחר סדרת מהפכות, העבדות בוטלה לחלוטין ב-1834, עם שוויון זכויות מלא לשחורים.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 החלה תנועה למתן עצמאות לאי. את התנועה הנהיגו ראשי האיגודים המקצועיים נורמן מנלי ואלכסנדר בוסטמנטה. בעקבות מאמציהם הונהגו לראשונה ב-1944 בחירות למועצה מחוקקת שסימלה ממשל עצמי מסוים. ב-1953 יצרה ממשלת בריטניה באי את משרת ראש השרים. הראשון שכיהן בתפקיד זה היה בוסטמנטה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הייתה ג'מייקה חברה בפדרציה של איי הודו המערבית. לקראת סוף שנות ה-50 חל קרע בין בוסטמנטה ומפלגת הלייבור של ג'מייקה בראשותו, שביקשו להיתנתק מן האיחוד ולהגיע לעצמאות מלאה לבין מנלי ומפלגת העם הלאומית בראשותו שביקשו להישאר באיחוד. ב-19 בספטמבר 1961 התקיים משאל עם בנושא ו-54.1% מהבוחרים צידדו בעמדת בוסטמנטה להיפרדות. באוגוסט 1962 קיבלה ג'מייקה את עצמאותה המלאה ובוסטמנטה היה לראש ממשלתה הראשון. לאחר קבלת העצמאות כוננה בריטניה יחסים דיפלומטיים עם ג'מייקה, אשר הפכה למונרכיה חוקתית תחת המלכה אליזבת השנייה ונותרה חברה בחבר העמים הבריטי.
יחסים כלכליים
מבחינת בריטניה, ג'מייקה היא מדינת הייצוא השלישית הכי גדולה לקריביים לאחר פוארטו ריקו וטרינידד וטובגו. בשנת 2010 נאמד הייצוא הבריטי לג'מייקה ב-68.4 מיליון ליש"ט - עליה של 48% מהשנה הקודמת.
וישיי אינטרטכנולוג'י
וישיי אינטרטכנטלוגי (באנגלית: Vishay Intertechnology, Inc) היא חברה אמריקאית שמייצרת מוליכים למחצה בדידים ורכיבים אלקטרונים פאסיביים. מפעלי החברה פרוסים ברחבי העולם, לרבות בישראל, אסיה, אירופה, צפון ודרום אמריקה, ומייצרים מיישרי זרם, דיודות, טרנזיסטורי MOSFET, מוצרי אלקטרואופטיקה, מעגלים משולבים, נגדים, קבלים וסלילי השראה.
היסטוריה
בשנות ה-50 רשם פליקס זנדמן מספר פטנטים. הוא פיתח בצרפת את שיטת הציפוי הפוטואלסטי המאפשרת צפייה במאמצים המתפתחים במבנה הנתון לעומס, וזאת על ידי ציפוי המבנה בחומר פלסטי וצפייה, מדידה או צילום תחת אור מקוטב, במכשיר אופטי. הפיתוח נרשם כפטנט בשם "פוטו-סטרס" PhotoStress. להמצאה היו יישומים בתעשיית המכונות, הרכב, המטוסים, החלל והבנייה.
ד"ר פליקס זנדמן, יהודי ניצול שואה יליד פולין, הקים את וישיי בשנת 1962. לצורך הקמת החברה קיבל זנדמן הלוואה מבן דודו. זנדמן נתן לחברה את שמה על שם העיר וייסיאי (ביידיש: ווישיי) שבליטא, בה נולדה סבתו של זנדמן שלא נשארו בה יהודים לאחר השואה.
בשנת 1985 החברה החלה בתהליך רכישות אסטרטגיות במטרה להיות יצרן מוביל של קו רחב של רכיבים אלקטרונים.
משנת 1985 האסטרטגיה העסקית של וישיי עומדת על המרכיבים הבאים: התרחבות בתחום תעשיית הרכיבים האלקטרונים, בעיקר באמצעות רכישת יצרנים בתחום. הפחתת הוצאות באמצעות מעבר לייצור במדינות בעלות כוח עבודה זול או שהממשלה מספקת בהן תמריצים למעסיקים, מיקום אתרי ייצור ליד השווקים העיקריים של מוצריה, פיתוח מוצרים חדשים והרחבת הקשרים עם שותפים אסטרטגים ולקוחות.
בין החברות שווישיי רכשה היו "dale electronics", "Draloric electronic" ו-"Sfernice".
נכון לשנות האלפיים וישיי נחשבת לאחד היצרנים הבולטים בתחום של מוליכים למחצה בדידים ורכיבים אלקטרוניים פסיביים.
מטה החברה יושב במאלוורן, פנסילבניה. הכנסתה השנתית עומדת על 2.6 מיליארד דולר, ומספר המועסקים בחברה עומד על 24,100 נכון לשנת 2018.
בנו של מייסד החברה, מארק זנדמן, מכהן כנשיא ווישיי- ישראל בע"מ ומשמש במספר תפקידי מפתח בחברה הבינלאומית.
קפה עם לימון
קפה עם לימון הוא סרט קולנוע ישראלי דובר ברובו רוסית משנת 1994 בבימויו של לאוניד גורביץ', עם אלכסנדר אבדולוב, טטיאנה ואסילייבה וגיא גורביץ' בתפקידים הראשיים.
התסריט, שנכתב על ידי לאוניד גורביץ' וסמיון וינוקור, הוא על שחקן יהודי מפורסם בברית המועצות שעולה עם משפחתו לישראל, ולא מצליח לגשר על פערים התרבותיים ומוצא את עצמו מנותק מהמציאות במדינת ישראל. שם הסרט נובע מההרגל שלו בברית המועצות לשתות קפה עם לימון.
בתפקיד הראשי משחק אלכסנדר אבדולוב שבאותה תקופה היה שחקן תיאטרון וקולנוע סובייטי, וכמו כן זכה בתואר אמן העם, וקיבל מספר עיטורים רוסים ופרסים בתחום התיאטרון.
תקציר העלילה
ואלרי אוסטרובסקי (אלכסנדר אבדולוב) הוא שחקן יהודי בעל שם בתיאטרון במוסקבה. הסרט מתחיל כשהוא משחק בסצנת דו-קרב ויורה למוות ביריבו לקול תשואות הקהל באולם תיאטרון ענק.
העיתונאית אורנה (אודיה קורן) מגיעה לקראוון עם צלם (צחי נוי) והם מודיעים לואלרי כי זכה בפרס ראשון בפסטיבל הסרטים בברלין. גם עובדה זו לא מוציאה את ואלרי מההלם התרבותי והמקצועי אותו הוא חווה בישראל.
לפימה יש קבוצת תיאטרון עם שחקנים עולים מברית המועצות והוא לוחץ על ואלרי ללמוד עברית כדי להופיע. ואלרי מתקשה ללמוד את השפה ולמצוא עבודה כשחקן. הבן ז'אניה מתאקלם טוב יותר ומביא לקראוון את מורתו מיכל (ברוריה אלבק) שמוכנה ללמד את ואלרי עברית.
יחסיה של מיכל עם בעלה עומרי (אבי פניני) מעורערים והיא מתקרבת לואלרי ומתחיל ביניהם רומן אינטימי. ואלרי הוא גבר גבוה, נאה ומושך. ז'אנה שמה לב לקשר הזה והם מתחילים לריב עד כדי רצון שלה להתגרש. באחת ההופעות הבודדות שלו מתחיל ואלרי במונולוג ברוסית וכשהאור עולה מתברר לו שהקהל הוא של אתיופים. אז הוא נשבר וגם מנתק את יחסיו עם מיכל לאחר שהעירה לו שהוא מדבר בפאתוס.
סטיבן גרינברג
גרינברג הוא עמית הוראה בכיר ומנהל פרויקט במרכז היהודי-לאומי לחשיבה ומנהיגות, ומחבר הספר "Wrestling with God and Men: Homosexuality in the Jewish Tradition" ("להיאבק עם אלוהים ועם אנשים: הומוסקסואליות במסורת יהודית"), שקיבל את פרס הספר היהודי לקטגוריית פילוסופיה ומחשבה בשנת 2005. הספר תורגם לעברית ויצא לאור בישראל בשנת 2013.
גרינברג מדורג במקום 44 ברשימת "50 הרבנים המובילים בארצות הברית לשנת 2012", של אתר האינטרנט The Daily Beast ומגזין ניוזוויק.
גרינברג מתגורר בסינסינטי עם בן זוגו, סטיבן גולשטין, להם בת.
השקפתו לגבי הומוסקסואליות
משנות התשעים יש דיונים בקהילות דתיות בכל הנוגע ליחס להומוסקסואליות, וניסיונות להציג פרשנויות מרוככות כלפי האיסור המקראי של משכב זכור. אחד מחלוצי הפרשנים הללו הוא גרינברג, שפרסם ב-1993 מאמר בכתב העת האמריקאי "תיקון" שבו הוא מנסה ליישב את היותו הומוסקסואל עם היותו יהודי דתי אורתודוקסי. במאמר, שפורסם במקור בשם העט "הרב יעקוב לבדו", טען גרינברג שאף על פי שרבנים נוהגים לפסוק רק לאחר שמעו את הצדדים הנוגעים בדבר, בכל הנוגע להומואים, רבים ממהרים לפסוק בלי לנסות להכיר אותם ובלי ללמוד על חייהם וחוויותיהם.
הרב גרינברג רואה קונפליקט בין האיסור על יחסי מין הומוסקסואליים ביהדות ובין חשיבות עיקרון הבחירה בה. את הנטייה המינית ההומוסקסואלית הוא רואה כעניין מולד שאינו נתון לבחירת רוב האנשים, אך את ביצוע האקט המיני הוא מפרש כעניין של בחירה. ומכיוון שהתנ"ך, מציב במוקד את האקט המיני ולא את הנטייה המינית או הזהות ההומוסקסואלית, הומו שבוחר לממש את נטייתו וזהותו הוא חוטא, משום שבחר לבצע את האקט המיני האסור; הוא נכנע ליצר הרע.
בספרו עם אלוהים ועם אנשים: הומוסקסואליות במסורת היהודית מציג גרינברג פרשנות מרוככת לאיסור על קיום יחסי מין בין גברים כפי שהוא מופיע בספר ויקרא. עם זאת הוא מציין שהסיכויים שפוסקים אורתודוקסים יקבלו את הפרשנות המוצעת שלו נמוכים מסיבות הלכתיות ופוליטיות: הרבנות האורתודוקסית של ימינו מקדמת את התפיסה שלפיה ההלכה אינה ניתנת לשינוי. זאת תפיסה בעייתית, לדעת הרב גרינברג, משום שההלכה האורתודוקסית היא גוף דינמי ומשתנה.
הרב גרינברג עורך טקסי נישואים בין גברים, בלי להציג אותם כקידושין הלכתיים, שלעמדתו אינם ראויים לזוגות חד-מיניים.
בעקבות פרסום השקפותיו, יותר ממאה רבנים אורתודוקסים מחוגים שונים פרסמו הצהרה לפיה הרב גרינברג אינו רב אורתודוקסי.
תרגומי המקרא ללטינית
התרגומים של ספרי המקרא לשפה הלטינית החלו להיות מחוברים לכל המאוחר במאה השנייה לספירה – ומפעל תרגומי זה נמשך ברצף למעשה עד היום הזה. תרגומים מקראיים אלו כוללים תרגום של ספרי הברית הישנהעברית, הברית החדשה וכן ספרים חיצוניים. נהוג לחלק את תרגומי הביבליה הלטינית לאלו שקדמו להירונימוס, המכונים 'וטוס לטינה' (Vetus Latina); ולאלו שהירונימוס ערך, המכונים וולגטה (Vulgata). בנוסף לתרגומים אלו, יצאו לאור בעת החדשה תרגומים ללטינית - ללא זיקה ישירה לוולגאטה.
הוולגטה היא תרגום המיוחס להירונימוס, אשר נערך בסוף המאה הרביעית. הברית הישנה חוברה בידו על יסוד מצע עברי וארמי; ואילו הברית החדשה, על פי מצע יווני. מהמאה השמינית השימוש בה הפך לכמעט בלעדי והתקדש. למרות תרומתה האדירה לנצרות, והעובדה שהיא התחבבה על המאמינים הנוצרים, הוולגאטה ספגה לא מעט ביקורת כבר מזמן חיבורה. על כן, נעשו ניסיונות לתקנה ואף להקים לה תרגומים מתחרים – וזאת ללא הצלחה. בעקבות הרפורמציה, היא הוכרה כנוסחה הסמכותי של כתבי הקודש של הכנסייה הקתולית, בידי ועידת הכנסייה בעיר טרנטו (1546). לאחר עמל רב, נוסח אחד אושרר עם ההוצאה לאור של הביבליה הסיקסטו-קלמנטינית ב-1592. החל מ-1979 הנאו-וולגאטה ממלאה את מקומה של הוולגאטה; ואין היא מיוחסת יותר להירונימוס.
הוטוס לטינה
"וטוס לטינה" ("התרגום הלטיני הקדום"), או בקיצור: VL, היא כינוי המציין טקסטים בלטינית, בהם המקרא מצוטט. טקסטים אלו היו בשימוש בעיקר בקרב קהילות נוצריות החל מהמאה השנייה. בין היתר, קורפוס זה מכיל תרגומים. בדומה ליצירת החולין הלטינית, יצירה זו צמחה על רקע השחיקה ההדרגתית במעמדה ההגמוני של תרבות יוון ברחבי הקיסרות הרומית המערבית. במקביל לתהליך תרבותי זה, חלה עלייה בקרנה של השפה הלטינית; ובאופן הדרגתי, זאת תפסה את מקומה של היוונית והפכה לשפה הדומיננטית של האימפריה הרומית – ראשית בצפון אפריקה, ולאחר מכן באירופה. בגלל מקומה הנכבד של כנסיית אפריקה בקרב אבות הכנסייה הלטינית, הרי חלק גדול מהוטוס לטינה חובר באפריקה – וכנראה במידה פחותה יותר בצפון איטליה וגם בשאר אירופה (גליה, ספרד, אנגליה וגרמניה).
הוטוס לטינה ספגה הרבה ביקורת, אף על פי שהמדובר בכתבים המקודשים של הכנסייה הלטינית בראשיתה. אודות חילופי הגרסות של הוטוס לטינה אמר אוגוסטינוס, שרבים הם מספור (Doctrina Christiana 2:11). עם זאת, ציטוטיו של קיפריאנוס בן המאה השלישית, מצביעים על שימוש בגרסה אחת של ביבליה לטינית, בעלת מספר מוגבל של וריאנטים. הירונימוס התייחס אל מתרגמי הוטוס לטינה, כאל מחוסרי כישרון (המבוא לתרגומיו לאיוב ולמשלי) – ובעקבות כך, ערך תרגום מחודש למקרא.
תרגומים לטיניים לכתבי הקודש שקדמו לנצרות
ראשוני התרגומים ללטינית חוברו כנראה בידי יהודים, עוד במאה הראשונה, כשנדדו בקיסרות הרומית, בעקבות הגלייתם מיהודה עם חרבן בית המקדש השני (בשנת 70). כיוון שתרגומים יהודיים אלו נערכו במקביל לתרגומים נוצריים, בפועל קשה להבחין בינם לבין שאר הוטוס לטינה. בשונה משאר תרגומי הוטוס לטינה, אלו הם תרגומים של התנ"ך ואולי של ספרים חיצוניים יהודיים – ולא תרגומים של הברית החדשה. עם כל ההסתייגויות המתבקשות, תרגומים אלו הם חלק מהוטוס לטינה ואולי התשתית שעליה היא נבנתה – לאחר שהתרגומים הראשונים עברו עריכה ותיקונים, על פי החידושים שהופיעו בנצרות, במאות הראשונות לספירה. עדויות ממשיות בודדות לקשרם ליהודים דווקא, נמצאו בקטקומבות יהודיות ברומא, שבהן חרותים פסוקים מקראיים על קברים. תרגומים אלו מתאפיינים בסטייה ממסורת התרגום הנוצרית, ובדרכיה בתרגום תאולוגי של המקרא. הנוכחות היהודית ניכרת במילוליות התרגומים התואמת את מסורת התרגום למקרא היהודי, בשקיעי המדרש, במטבעות לשון יהודיים – ובעיקר בתרגומי שאילה מהעברית (הבראיזמים), ובתרגומים ברוח ההלכה היהודית והפרשנות היהודית למקרא. היא גם ניכרת בסטיות ניכרות מנוסח תרגום השבעים, אשר בעיקר עליו מושתתים תרגומי הוטוס לטינה. לא מן הנמנע, שהמתרגמים השתמשו במצע העברי או בתרגומים לארמית וליוונית אחרים הקיימים, בצד השימוש בתרגום השבעים. הסברה היא שתרגומי הוטוס לטינה נקראו בבתי כנסיות, על פי מסורות שגיבשו חז"ל, למשל בנוגע לתרגומים הארמיים.
עיקר קורפוס הוטוס לטינה (VL)
אשר לתרגומים שבוטוס לטינה, הרי החוקרים חלוקים בשאלה אם מקורם באב טיפוס אחד קדום, או שמא הם התפתחו מתרגומים שונים. בכל מקרה הוטוס לטינה היא התשתית שבה הירונימוס יצר את הוולגאטה. יתר על כן, הוולגטה כוללת ספרים שהועתקו מהוטוס לטינה כפי שהם שעברו עריכה - למשל, ספר תהילים (Psalterium) וחלק ניכר מספרי הברית החדשה; אשר נמצאים בשימוש עד עצם היום הזה.
זהות ראשוני המחברים הנוצריים של התרגום ללטינית אינה ידועה; אך נראה שהם תרגמו מעכשיו לעכשיו קטעים מהמקרא, ולא עמדה לנגד עיניהם ביבליה ערוכה היטב. ביניהם נמנים טרטוליאנוס מקרתגו, שנחשב למייסד הספרות הלטינית הנוצרית – אף כי הוא כתב גם ביוונית. אמנם הוא מביא ציטוטים ארוכים מהמקרא, אבל אלו נעדרי עקיבות וקשה להצביע על פיהם על מצע מקראי בעל סמכות. מי שבדבריו מצטייר נוסח פחות או יותר אחיד של ביבליה לטינית הוא קיפריאן מקרתגו ((Cyprian– אשר למעשה הוא זה שנתן תנופה רצינית לספרות הלטינית הנוצרית. לאחריו באו הילריוס מפואטייה, אמברוזיוס, אוגוסטינוס והירונימוס, אשר המשיכו לצקת את יסודות הספרות הלטינית הנוצרית. אבל להוציא את הירונימוס, יוצרים אלו עדיין הציגו תלות גדולה כלפי כתבים היווניים; וכמו כן התמקדו בפרשנות - ולא בתרגום. אשר לאוגוסטינוס, הרי אמנם הוא עסק בביקורת הטקסט המקראי – ואף הטיח ביקורת קשה על הוטוס לטינה. אבל משום שהביבליה נודעה לו בגיל מתקדם, הוא התבונן בשלל גרסותיה, כמרחיבות את היריעה הפרשנית; וכמאירות על המקומות שבהן רוח הקודש בחרה לעמעם את מסרה התאולוגי. בכל אופן, לאוגוסטינוס היה חלק פעיל במניעת התפשטותם של תרגומי הירונימוס – והוא אף הצביע על האיטלה – כלומר על הוטוס לטינה, שחוברה באיטליה – כתרגומה המוסמך של הכנסייה.
הוולגטה
הוולגאטה היא הביבליה הלטינית, שהייתה נוסח המקרא הנהוג בכנסייה הקתולית, מהמאה השמינית ועד למאה ה-20. הביבליה הסיקסטו-קלמנטינית )The Sixto-Clementine )Vulgate, הנהוגה מאז המאה ה-16 מיוחסת להירונימוס. אב כנסייה זה תרגם מחדש או ערך תרגומים מתוך הוטוס לטינה, על פי מצעם המקורי – העברי, הארמי או היווני. מרבית ספרי התנ"ך תורגמו ישירות מהעברית, מתוך נוסח המקורב לנוסח המסורה. מתוך הוטוס לטינה, ביבליה זו כוללת את א' וב', וקטעים מתוך דניאל ואסתר. למעשה כל הספרים החיצוניים מלבד טוביה ויהודית, הועתקו כמות שהם מהוטוס לטינה לוולגאטה. כמו כן, הירונימוס ערך – על פי בקשת האפיפיור – את התרגומים הקיימים לספרי הברית החדשה, וכן את ספר תהילים, המוכר בשם הלטיני Psalterium Romanum. ואולם הפסלטריון שנכלל בסופו של דבר בביבליה הסיקסטו-קלמנטינית הוא Psalterium Gallicanum, שנערך על פי תרגום השבעים. בנוסף לתרגומים אלו של תהלים, הירונימוס ערך תרגום על פי המקור העברי: versio iuxta Hebraeos. >
הרקע לחיבור הוולגאטה
מפעלו המקראי של הירונימוס החל על פי בקשת האפיפיור דמסוס – וזאת לאור מצבה של הוטוס לטינה: כלומר ריבוי נוסחיה ואי דיוקיה וכן משלבה הנמוך. הירונימוס התבקש לערוך את התרגומים הקיימים מלטינית ליוונית, לבשורות הברית החדשה ולספר תהילים, מתוך 'הוטוס-לטינה'. על דעת עצמו ומכוח טענה להיותו בעל השראה נבואית – הירונימוס השלים משימה זו, בתרגומה מחדש של הברית הישנה, על פי מקור עברי. למרות סגולותיו הספרותיות והתאולוגיות של תרגום זה, הרי שמאות בשנים הכנסייה מיאנה להוקירו. הסיבה היא שלא מקובל היה, שלא להסתמך על תרגום השבעים, על שום ההתבססות של הברית החדשה עליו. אבל במקביל לתרגומיו לברית הישנה, הירונימוס ערך פירוש של כל ספרי המקרא וכן את תרגומיהם הקיימים של הברית החדשה. סטייתו מתלם מצוות האפיפיור, נבעה מגילוי פערים הבלתי ניתנים לגישור לכאורה, בין הברית הישנה לברית החדשה – ואף בציטוטיה של זו בזאת. עובדה זו הקשתה על הוויכוחים עם יהודים ועם מתייהדים, אשר הואשמו בזיוף המקראות. מבלי לשלול טענה זו, הירונימוס העלה את הסברה, כי נפל מום בתרגומם של השבעים; אשר הוא ראה בהם מתרגמים ותו-לא – ולא נביאים, כסברת הכנסייה. לפיכך, במפעלו המקראי הוא ביקש לשוב ל-'אמת העברית' ('veritas hebraica') –כטומנת בחובה את 'האמת הנוצרית' (פירוש הירונימוס לצפניה ג-18 ולמתי ב-23). הירונימוס ראה בתרגומו - צעד המתקן את 'המוטעה' בטקסט העברי ובתרגומיו, על פי רוח הנצרות. מעניין כי את המלאכה הזאת, הוא ביצע תוך נטילת עובדות היסטוריות, כאבן הבוחן של טקסט הברית הישנה המשוחזר.
קווים מאפיינים במתודולוגיה התרגומית של הוולגאטה לברית הישנה
בהנחה שהביבליה הסיקסטו-קלמנטינית היא אספקלריה טובה של תרגומו של הירונימוס – הרי מצעה העברי קרוב לזה של נוסח המסורה, ולא זהה לו. עם זאת, אין עקיבות במתודולוגיה התרגומית, ואין הירונימוס מגלה נאמנות אף לתיאוריה התרגומית שלו, שהוא מציג באיגרתו לפמאכיוס (איגרת 57). בפועל יש והוא מתרגם מילולית, ויש והוא מתרגם באמצעות פרפרזות, אף בזמן שהוא טוען שהוא תרגם מילולית את הספר (פרולוגוס לספר אסתר). מעבר לחוסר העקיבות התרגומית בכל ספר בפני עצמו; הרי ניכר כי בעוד שתרגומיו לתהילים ולנביאים הם מילוליים, תרגומיו ליהושוע, שופטים, רות ואסתר הם תרגומים חופשיים למדי. לא מן הנמנע שככל שהוא צבר ניסיון, כן הוא נקט בתרגום חופשי.
ניכר בביבליה הסיקסטו-קלמנטינה כי שלא כמו תרגום אונקלוס למשל, ביטויי ההגשמה של האל תורגמו מילולית, באופן שיטתי. כמו כן, השורשים 'ישע' ו-'משח' תורגמו בווריאציות של 'Christus' (מל' א' יב:5) ו-'Iesu' (חב' ג-18). בנוסף לאמצעים אלו, שנועדו לקרב את התרגום לרוח החלטות ועידת ניקאה (325) – לעיתים קרובות וללא-תלות בהקשר, באופן עקבי המילה 'ברית' תורגמה 'testamentum' (תה' כד:10), 'כנסת' - 'ecclesia' (דב"ה כט:1), 'מלאך' 'angelus'- (בר' כח:16), 'שליח' - 'apostolus' (יואל יג:16); ואילו 'לטבול' - 'baptizare' (נח' ד:23), ו-'לבשר' (מלשון 'בשורה') - 'evangelizare' (יש' מ:9). מתברר כי מילים אלו, בעלות משמעות קונוטטיבית רבה, תורגמו שלא על פי מקבילותיהן הלטיניות הטבעיות; שבהן נעשה שימוש אפילו ב-'וטוס לטינה'. מרביתן, מקורן בתרגום השבעים, שמילותיו התגלגלו כמות-שהן לברית החדשה – ורכשו שם קונוטציה כריסטולוגית. בנוסף לכך, מילים כגון 'עדה' תורגמו עקבית במילה 'synagoga' (במדבר טז:2) – בהקשר שלילי, מבחינת עם ישראל. ועוד, הירונימוס ניצל את דו-המשמעות, שעשויה להיווצר בגלל אי-ניקודו של הטקסט המקראי במקור - למטרות כריסטולוגיות. לבסוף, ניכרת מגמה לשכתב – באופן מגמתי ובתחכום – פסוקים הדנים במצוות, כדוגמת המילה (בר' יז 10–14).
אם לא די בהטיה הקוגניטיבית הבאה לידי ביטוי הן בתרגומיו והן בפירושיו, הרי הירונימוס לא ידע עברית ברמה סבירה. בכל זאת, הקדמותיו של הירונימוס לתרגומיו לברית הישנה, למלכים ולדברי הימים מאפשרות הצצה לעבר שולחן המתרגם שלו. מהן מתקבל הרושם כי מעשית הוא ביצע עריכה של הווטוס לטינה – קרי של תרגום השבעים, שהוא מצעה – על פי שאר תרגומי ההקספלה. על בסיס מבואו לפירושו לקהלת, ניתן להניח כי תרגומי ההקספלה (Hexapla), שימשו בעבורו כמעין מילון, שסמכותם המקצועית נבעה מיהדות מחבריהם. מכל מקום, ניכר הרושם כי הירונימוס השתדל ליצור תרגום מילולי כמה שיותר.
מפירושיו של הירונימוס לברית הישנה עולה כי, הוא בפועל מעמת את המתרגמים היהודים האחד עם השני – ונראה כי הוא מתרגם ומפרש את הכתוב, על פי התרגום שעשוי לקרב מרבית את הטקסט לרוח הנצרות. אמנם הירונימוס הצהיר אפוא על נאמנותו ל-'אמת העברית', אבל מהאמור לעיל מסתבר, כי הירונימוס התעניין בעיקר ב-'אמת הנוצרית', המסתתרת כביכול מאחורי הברית הישנה. מסתמן כי הוא ראה בשלל התרגומים שעמדו בפניו - חומר גלם, אשר על יסוד רכיבים מתוכם, ניתן לצקת משמעות נוצרית לטקסט העברי. לאור המתודולוגיה שלו, מתברר כי תרגומו לא התיימר להיות מהימן יותר למקור מקודמיו. אף בדבריו קיים רמז כי הוא שאף להיות נאמן למקור, כל עוד הוא התיישב עם מצוות הכנסייה – קרי שבין-היתר, תשמר הזיקה שבין הברית הישנה לברית החדשה. בצד מטרתו התאולוגית, לא מן הנמנע שבגישתו החדשה של הירונימוס כלפי התרגום לברית הישנה, הייתה קיימת שאיפה להציג את הכנסייה הלטינית – כיורשתה הבלעדית של עם-ישראל ושל הקיסרות הרומית, וכממשיכת דרכה של הכנסייה היוונית.
הוולגאטה בימי הביניים ובעת החדשה
כאמור הירונימוס ערך את תרגומיו במאה הרביעית. ואולם תהליך התקבלותה של הוולגאטה ארך כאלף שנה. רק במאה הי"ב הוענק לביבליה זו את שמה – וולגאטה – בידי רוג'ר בייקון, עקב התפשטות השימוש בה. אבל עד למאה השמינית, המשיכה לשלוט בכיפה - הוטוס לטינה. מתקופה זו מוכרים שני כתבי ידי: Codex Fuldensis בן המאה החמישית, אשר הוא טקסט חלקי של הביבליה, ומכיל בעיקר את הברית החדשה. חשוב יותר הוא Codex Amiatinus בן המאה השמינית, אשר חרף טעויותיו מוכר כקודקס העתיק המשמעותי ביותר של הוולגאטה. גם לאחר שהביבליה ההירונימיאנית דחקה את רגליה של הוטוס לטינה, במאה השמינית; הרי בעיצומם של ימי הביניים, הטעויות שבוולגאטה והשיבושים, שנפלו בה אגב העתקותיה במשך הדורות עוררו ביקורת חריפה עליה; יצרו צורך בפתיחת סדנאות לתיקון הביבליה, אשר פעלו ללא לאות לאורך כל ימי הביניים. בימי הביניים המוקדמים, טיפוסי היה שהטקסט המתרגם יהיה מלווה בפירושים, הכתובים בין השורות ובשולי הדף – ה-גלוסה אורדינריה. לקראת המאה הי"ג הלך והתייצב נוסח הוולגאטה, ויצאו לאור ביבליות פריס; שבהן ניכרת עריכה מוקפדת יותר, מבחינת התוכן, הצורה והסגנון. עותק אחד משלל ביבליות אלו יצא בדפוס והיה לביבליה של יוהאן גוטנברג. correctoria. בסופו של דבר, אין ספק כי הוולגאטה תרמה תרומה מכרעת להתפתחותה של הכנסייה הקתולית; ואיפשרה שזאת תקבל מעמד הגמוני בעולם. כמו כן, על בסיסה תורגם המקרא לכל שפות העולם המערבי; ותרבותו של זה מצאה אופקים בכל העולם, עם זאת, רק אתגריה של הרפורמציה הפרוטסטנטית– אשר איימה על מורשתה המקראית של הכנסייה הקתולית – הניעו את ועידת טרנטו (1545-1563) להכיר לראשונה ביבליה לטינית, המיוחסת להירונימוס כ-'Textus Auctoritate Plenus'. אמנם נחקק בתודעה, שוולגאטה היא תרגומה הקנוני של הכנסייה הקתולית. אבל לא כן הוא, וועידת טרנטה רק הכירה –כי הוולגאטה 'כשרה תאולוגית לשימוש בליטורגיקה הנוצרית'; משום עמידתה במבחן 'האותנטיות', בעקבות שימושה הנפוץ בכנסייה במשך מאות בשנים; וכן עקב 'היעדר הטעויות במישור האמוני או המוסרי'
בימינו ידועות שתי מהדורות מדעיות המציגות נוסח מדוקדק ומוגה של הוולגטה, האחת, מהדורה גדולה ומפורטת שעדיין לא הושלמה, הנערכת החל משנת 1926 על ידי חוקרים בנדיקטינים מרומא, והשנייה היא מהדורה בת שני חלקים שיצאה לאור בשנת 1969 על ידי Deutsche Bibelgesellschaft (החברה הגרמנית למקרא) שבשטוטגרט.
תרגומים ללטינית שחוברו בעת החדשה
רוחות הרנסאנס וגילויין מחדש של שפות המקרא הניב שפע של ביבליות, שהתיימרו להציג חלופה לוולגאטה. בין אלו, ראויות לאזכור הביבליות הבאות: