cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גווין ניוסם
קריירה פוליטית
במרץ 2020, עם התפרצות מגפת הקורונה, חתם ניוסם על צו המורה לתושבים להישאר בבתיהם בשל התפשטות נגיף הקורונה. ניוסם העריך שההתפשטות תכניס את המדינה למחסור של קרוב ל-20 אלף מיטות בבתי החולים בהשוואה לכמות שתוכל המדינה לספק. באפריל הצהיר כי הוא מאוכזב מהסיוע הרפואי הפדרלי, ובכוונתו להשתמש בכוח הקנייה של קליפורניה "כמדינת לאום" כדי לרכוש ציוד לבתי החולים שהממשלה הפדרלית לא הצליחה לספק, וייתכן גם שקליפורניה תוכל "לייצא חלק מהציוד ​​למדינות הזקוקות לו".
ב-21 בפברואר 2020 הוגשה למזכיר המדינה של קליפורניה עצומה בדרישה לקיים הצבעה על הדחתו של ניוסם מכהונת המושל. בעצומה פורטו מספר טענות: העדפת מהגרים לא-חוקיים על פני אזרחי קליפורניה, מיסים גבוהים, שיעור חסרי בית גבוה, וכתוצאה מכל אלה – איכות חיים נמוכה. ההיענות לעצומה צברה תאוצה בעקבות ביקורת שנמתחה על טיפולו של ניוסם במגפת הקורונה, התמהמהות בהפצת חיסונים לכלל האזרחים, וכן הקשחת סגרים ועיכובים בהסרתם. ב-26 באפריל 2021 הושג מספר החתימות הדרוש לקיום הליך ההדחה. ההצבעה התקיימה ב-14 בספטמבר 2021, כ-67% מאזרחי קליפורניה הצביעו נגד ההדחה, וניוסם נשאר בתפקיד.
ניוסם הקים כוח משימה בשנת 2020 שהתמודד עם סוגיית פיצויי האפליה לאפרו-אמריקאים. הוא הוקם בעקבות הרצח של ג'ורג' פלויד.
בבחירות 2022, נבחר לכהונה שנייה כשהוא קיבל כמעט 60% מהקולות.
חיים אישיים
ניוסם הוא נוצרי קתולי. הוא סובל מדיסלקסיה. היה נשוי לאשת התקשורת קימברלי גוילפויל, ומ-2008 הוא נשוי לשחקנית ג'ניפר סייבל, ולהם ארבעה ילדים.
אבאויאלפאר
אבאויאלפאר (בהונגרית: Abaújalpár) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית אבאויאלפאר קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-132 תושבים בשנת 1990 עד 46 תושבים בשנת 2021 (ירידה של כ-65%).
באבאויאלפאר חיו מעט יהודים ועד היום קיימות מצבות יהודיות באזור.
פר קרוהג
פר לסון קרוהג (בנורווגית: Per Krohg; 18 ביוני 1889 – 3 במרץ 1965) היה אמן נורווגי. לרוב הוא מזוהה עם ציורי הקיר שיצר עבור אולם מועצת הביטחון של האו"ם, הממוקם במטה האומות המאוחדות בניו יורק.
רבינר (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פר קרוהג
ביוגרפיה
פר קרוהג נולד בנורווגיה, בנם של הציירים כריסטיאן קרוהג ואודה קרוהג. המשפחה גרה בפריז, שם גדל פר קרוהג. הוא גילה כישרון אמנותי מוקדם ולמד תחילה אצל אביו (בין 1903 ל-1907), אחר כך אצל אנרי מאטיס (מ-1909 עד 1910). בשנים הראשונות עבד כמאייר עיתונים ולימד טנגו בפריז. עבודתו של קרוהג כאמן כיסתה תחום רחב, מרישומי נייר, איורים וכרזות ועד עיצוב תפאורה, פיסול וציורים מונומנטליים. לאחר שחזר לנורווגיה בשנת 1930 לימד ב באוסלו. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה עובד כפייה ב. בשנת 1946 מונה לפרופסור ב, ושימש כמנהל שלה בין השנים 1955–1958. בין היתר, תלמידיו כללו את האמנים ו.
קרוהג יצר את ציורי הקיר עבור אולם מועצת הביטחון של האו"ם, הממוקם בבניין האו"ם בעיר ניו יורק. הוא עיטר מבני ציבור רבים אחרים עם ציורי קיר גדולים, כולל מבני הפיזיקה והכימיה באוניברסיטת אוסלו ובניין עיריית אוסלו. הוא מיוצג עם 6 עבודות באוסף.
בשנת 1950 קיבל את מזהב מהמלך, ובשנת 1955 מונה למפקד. משנת 1936 היה חבר ב בסטוקהולם ובשנת 1948 הוענק לו.
חיים אישיים
הוא התחתן פעמיים. בשנת 1915 נישא לאמנית טקסטיל והדוגמנית ססיל מארי וידיל (לוסי קרוהג) (1891–1977). נולד להם בן אחד. לוסי ניהלה רומן מתמשך עם הצייר ז'ול פסקין, ונישואיה עם פר הסתיימו רשמית בשנת 1934. בנו היה האמן הנורווגי (1917–2002).
פר התחתן שנית בשנת 1934 עם רגנהילד הלנה אנדרסן (1908–1972).
יחסי הרפובליקה של קונגו–טורקיה
יחסי הרפובליקה של קונגו-טורקיה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הטורקית לבין הרפובליקה של קונגו. לטורקיה יש שגרירות בברזוויל מאז 2013. קונגו פתחה שגרירות באנקרה ב-2013.
יחסים דיפלומטיים
לאחר העצמאות של קונגו, טורקיה הייתה אחת המדינות הראשונות שכוננו יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של קונגו. במהלך 30 השנים הבאות, טורקיה שלחה לקונגו כסף בשווי 57 מיליון דולר. היחסים בין טורקיה לקונגו נעשו קרובים הרבה יותר לאחר ביקור של נשיא המדינה, דניס ססו-נגוסו.
יחסים חברתיים
היקף הסחר בין שתי המדינות עומד על 57.25 מיליון דולר (נכון לשנת 2018). ישנן טיסות ישירות מאיסטנבול לפואנט נואר.
יוזפא שמש
יפתח יוסף יוזפא הלוי מנצפך המכונה יוזפא שַׁמֶשׁ ׁ(=יוזפא השמש) מוורמיזא (1604, י"ג באדר א' ה'שס"ד – 1678, י"ג בשבט ה'תל"ח) היה שמש קהילת וורמייזא במשך למעלה משלושים שנה, נאמן הקהל ורושם רשימות.
ביוגרפיה
בספריו אהב יוזפא להשתמש במליצות ובפיוטים, אולם ספריו מלאים בליקויים לשוניים. לעיתים העתיק מילים לפי הגייתן האשכנזית, כמו "כוז" (כוס), "צלוכית" (צלוחית) ועוד.
על מצבתו נכתב:
אקדיסוזואה
אקדיסוזואה (שם מדעי: Ecdysozoa) היא על־מערכה גדולה של חסרי חוליות הכוללת את מרבית בעלי החיים הקיימים כיום כמו פרוקי-רגליים, תולעים נימיות וכמה מערכות קטנות יותר. הקבוצה הוגדרה בשנת 1997 והיא שייכת לקבוצה קדמוני הפה (Protostomia) לצד הקבוצה ספירליה (Spiralia).
דוד אלמלא
דוד רפאל אלמלא הוא ממציא ויזם, פרופסור חבר בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. פיתח מספר תרופות שנמצאות בשימוש באדם או בשלבים מאוחרים של ניסויים קליניים, כולל: תכשיר רדיו-פרמצבטי לגילוי ועיכוב בטיפולי סרטן שונים, חומצת שומן מסוג Beta-methyl modified fatty acid (BMIPP) עבור הדמיית SPECT לזהוי מחלות לב, ו-Altropane לזיהוי מוקדם של פרקינסון, שהשלים ניסויים קליניים שלב III. בשנת 2011 ייסד את חברת AZTherapies, שמפתחת תרופות למחלת אלצהיימר לפי פטנטים שלו.
אקדיסוזואה
מאפיינים
המאפיין המשותף לבני הקבוצה אקדיסוזואה הוא קוטיקולה בעלת שלוש שכבות (ארבע שכבות בדובוני מים). מחקר משנת 2008 הוכיח שאקדיסוזואה היא קבוצה מונופילטית כלומר קבוצה המורכבת מאב קדמון משותף וכול צאצאיו.
דוד אלמלא
הוא שותף לכתיבה של למעלה מ-130 מאמרים מדעיים וממציא של 140 פטנטים, במגוון דיסציפלינות, כולל הדמיה מולקולרית ותרופות.
ביוגרפיה
דוד רפאל אלמלא נולד בקזבלנקה, מרוקו, השני מבין שבעה ילדים. אביו היה סוחר בפירות יבשים וזיתים עם ספרד, עסק משפחתי שנבנה לאורך דורות. בגיל צעיר למד בחדר רבני.
אקדיסוזואה
מיון
אקדיסוזואה מחולקת לשלוש קבוצות קטנות יותר: נמטוידה (Nematoida) הכוללת את המערכות תולעים נימיות ותולעי שיער-סוס, סקדילופורה (Scalidophora) הכוללת את המערכות פריאפולידה, קינורהינכה ולוריסיפרה ופנרתרופודה (Panarthropoda) הכוללת את המערכות פרוקי-רגליים, נושאי ציפורניים, דובוני מים והקבוצה הנכחדת לובופודיה (Lobopodia). הקבוצה כוללת את המערכות הבאות:
דוד אלמלא
ביוגרפיה
כילד קטן עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1949, דרך אלג'יריה, תוניסיה ומרסיי, באונייה "עצמאות".
לאחר שהייה בכמה מקומות, השתקעה משפחתו בשכונת מוסררה שבירושלים והוא למד בבית הספר אליאנס. לאחר שהמשפחה עברה לטלביה, למד בתיכון כרמייה.
אף על פי שהתקבל למסגרת העתודה ב, החל בשירות צבאי, שנקטע זמנית עקב התקף וניתוח של אפנדיציט.
בזמן לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, פגש את ג'נינה צ'כר, ולאחר נישואיהם עברה המשפחה לארצות הברית.
אלמלא מצייר החל מ-1976. מגוון התמונות שצייר כולל שימוש בצבעי מים, צבעי שמן, הדפסי משי, עיפרון פחם וצבעי אלכוהול.
אקדמיה
לאלמלא תואר ראשון בפיזיקה וכימיה (בהצטיינות) ותואר שני בכימיה אורגנית. את התואר דוקטור בכימיה אורגנית קיבל מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1971), בהנחיית פרופ' צבי רפופורט. לאחר מכן עזר בתכנון והקמה של מכון קזאלי לכימיה יישומית, מרכז מחקר באוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחיית פרופסור יולס.
ב-1976 החל לעבוד במחלקה לרדיולוגיה בבית החולים הכללי מסצ'וסטס. ב-1981 מונה למרצה בכיר לרדיולוגיה בבית הספר לרפואה בהרווארד שבאוניברסיטת הרווארד, שם התמחה במחקר של חומרי ניגוד להדמיות רפואיות. ב-1984 עלה לדרגת פרופסור חבר.
ב-1984 מונה גם למנהל חומרי ניגוד להדמיה בבית החולים הכללי מסצ'וסטס.
זכה בפרסי NIH ו-DOE רבים, והשתתף כיועץ מדעי של המכונים הלאומיים לבריאות (NIH).
חברות
בשנת 1997 היה המייסד המדעי של Imaging Biopharmaceuticals, הנקראת כיום Molecular Insight Pharmaceuticals. החברה חקרה ופיתחה תרופות רדיו-פרמצבטיות טיפוליות והדמיות ממוקדות לסרטן.
בשנת 2003 ייסד במשותף את FluoroPharma, חברה לדימות מולוקולרי, המבוססת על הפטנטים הביו-פרמצבטיים שלו .
בשנת 2011 ייסד את החברה AZTherapies, שמפתחת תרופות למחלת אלצהיימר, שבה הוא משמש כיו"ר ויועץ מדעי ראשי. הוא נבחר על ידי Genetic Engineering & Biotechnology News כאחד משלושה עשר היזמים הסדרתיים המובילים בתעשיית הביוטכנולוגיה.
חברת AZTherapies מכוונת את התרופה לשלבים הראשונים של מחלת אלצהיימר. התרופה משלבת בין כרומלין לאיבופרופן, שילוב שגילה אלמלא, שנים רבות קודם.
סינתזה של פלואור-18-FDG
בשנת 1982 פיתח שיטה חדשה ויעילה יותר לסינתזת, שהשתמשה במלח פלואוריד, בשיתוף עם שלמה לוי בבית החולים הכללי מסצ'וסטס.
באמצעות השיטה ניתן היה לייצר פלואור-18, ביתר קלות בציקלוטרון כמלח פלואור, ה-FDG הפך למוצר שאין דומה לו בתחום ההדמיה.
מאוחר יותר, ביצע Kurt Hamacher שינוי בשיטת אלמלא ולוי, ליצור אוטומטי, ושיטה זו משמשת כיום בייצור FDG מסחרי. FDG-PET הוא חומר הדמיה שנמצא בשימוש נרחב. הוא מספק מדד לקצב חילוף החומרים של הגלוקוז, שהוא בדרך כלל גבוה באופן חריג באזורי דלקת ובגידולים ונמוך באופן חריג עקב איסכמיה או ניוון עצבי.
מחקר נוסף
אלמלא פיתח שיטה לשינוי המסלול המטבולי, כך שיתפוס חומר דימוי במסלול מטבולי ספציפי, מה שמאפשר תמונה סטטית של איברים ורקמות. שיטה זו הגדילה את היקף התרופות הרדיו-פרמצבטיות ואת התועלת של דמוי פנימי.
אלמלא הוביל צוותים רפואיים לחקר מחלת פרקינסון, כולל פיתוח השימושים הרפואיים של אלטרופן, ויכולתו להבדיל בין תאי מוח תקינים לתאי מוח לא תקינים.
מחקר נוכחי
תוכנית המחקר הנוכחית שלו מתמקדת בגילוי של בדיקות מולקולריות ממוקדות סלקטיביות משופרות לאבחון של סוגי סרטן וזיהומים ספציפיים, וגישות חדשות לאבחון וטיפול בסרטן ובמחלות של הזדקנות וניוון של המוח, כמו במחלת אלצהיימר ו-ALS.
אלמלא ואקברזדה פיתחו ננו-קפסולה, שתפקידה להגדיל את אפקטיביות המערכת החיסונית של החולה, ולפעול לתיקון הפגיעה בו. במקרה של סרטן, מוזרקת הקפסולה לאזורים שונים בגוף, כגון בגב החולה או ליד הגידול הסרטני. בניסויים במעבדה ובעכברים פגועים בסרטן מלנומה ובסרטן השד, הקפסולה, אשר הושתלה בשלושה אזורים ליד הנגע הסרטני, הצליחה למלא את ייעודה ולפעול בדומה למערכת הלימפה הנאיבית (האמיתית) של העכבר, לקראת ניסוי קליני.
The Essential Mariah Carey
The Essential Mariah Carey (בעברית: מריה קארי החיונית) הוא אלבום האוסף השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי, אשר יצא לאור ב-17 ביוני 2011, על ידי חברת התקליטים סוני לגסי. האלבום למעשה מהווה חידוש לאלבום אוסף הלהיטים שלה משנת 2001, Greatest Hits.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-86 במצעד האלבומים של אוסטרליה.
הוצאה
במאי 2012 הוא הופץ מחדש בארצות הברית כחלק מסדרת הוצאות של סוני כאשר חלק מהישרים בגרסה הרגילה הוחלפו בשירים אחרים וחלק מהשירים הוחלפו בגרסאות רמיקס של עצמם אך הוא כלל גם את האלבום המקורי שיצא לאור ב-2001.
בבריטניה ואירלנד הוא הופץ בצורה שונה כאשר עטיפת האלבום במדינות אלו הייתה דומה לזו של אלבום אוסף הלהיטים הקודם שלה כדי לרמז על ההמשכיות שלו לאלבום זה. בדומה לאלבום האוסף מ-2001 גם אלבום זה מכיל שירים של הזמרת מתחילת הקריירה שלה ועד שנת 2000. גם התמונות שצולמו לגרסה הפיזית של האלבום היו דומות לתמונות שצולמו לאלבום האוסף המקורי מ-2001.
ערי
עֵרִ֥י  הוא דמות מקראית, בנו החמישי של גד ונכדם של יעקב ושל זלפה שפחת לאה. לערי היו שישה אחים: צפיון, חגי, שוני, אצבון, ארודי ואראלי. למשפחתו של ערי קראו משפחת הערי.
בתרגום השבעים ובנוסח השומרוני לתורה, בספר במדבר, הוא נקרא עדי.
מקורו של השם ערי הוא מהשם ער, ופירושו זריז.
בספר היובלים ערי נקרא "ערבי".
בספר הישר מסופר שאמו של אצבן נקראה עוצית, והיא הייתה אשתו של גד.
מריו פשאליץ'
מריו פשאליץ' (בקרואטית: Mario Pašalić; נולד ב-9 בפברואר 1995 במיינץ שבגרמניה) הוא כדורגלן קרואטי-גרמני, המשחק בעמדת הקשר באטאלנטה מהסרייה א' ובנבחרת קרואטיה.
היידוק ספליט
לקראת עונת נכלל פשאליץ' בסגל הקבוצה הבוגרת, אך בקדם העונה אובחן כסובל מזיהום סטפילוקוקוס והושבת למשך רוב העונה. ב-14 באפריל 2013 ערך פשאליץ' את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את איבן ווקוביץ' בדקה ה-90 בניצחון 1–2 על ציבאליה במסגרת המחזור ה-27 בליגת העל הקרואטית. לקראת סוף העונה ערך פשאליץ' הופעה נוספת.
בקיץ 2013 חתם פשאליץ' על חוזה ל-4 שנים במועדון. ב-13 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון ובליגת העל הקרואטית, שער בדקה ה-75 בניצחון 1–5 על זאדאר במסגרת המחזור הראשון. ב-14 בספטמבר הבקיע פשאליץ' צמד שערים בניצחון 0–2 על מועדון הפאר הקרואטי דינמו זאגרב במסגרת המחזור התשיעי, וב-8 בפברואר 2014 הבקיע צמד שערים בניצחון 1–2 בדרבי נגד ר.נ.ק. ספליט. הוא סיים את עונת עם 30 הופעות ליגה, בהן הבקיע 11 שערים.
ההשאלה למונקו
ב-3 ביולי 2015 הושאל פשאליץ' לעונה אחת למונקו מליגת העל הצרפתית. כחלק מהעסקה עשה רדאמל פלקאו את הדרך ההפוכה. במהלך לריאיון לגבי השאלתו למונקו אמר פשאליץ' שהישארות בצ'לסי לא הייתה אפשרות מבחינתו מכיוון שהוא צריך להשתפר ורק אז לקוות לקבל הזדמנות בצ'לסי. ב-28 ביולי ערך פשאליץ' את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–3 על יאנג בויז ברן במסגרת סיבוב ההעפלה השלישי לליגת האלופות 2015/2016. באותו משחק הוא הבקיע גם את שער הבכורה שלו במועדון, השער השלישי של מונקו. ב-8 באוגוסט ערך פשאליץ' את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, כשהוחלף על ידי ברנרדו סילבה בדקה ה-25 בניצחון 1–2 על ניס במסגרת המחזור הראשון. ב-16 באוקטובר הבקיע פשאליץ' את שער הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, שער בדקה ה-39 בתיקו 1-1 נגד אולימפיק ליון במסגרת המחזור העשירי.
השאלה למילאן
ב-27 באוגוסט 2016 הושאל פשאליץ' לעונה אחת למילאן. ב-30 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על פסקארה. ב-4 בדצמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–2 על קורטונה.
השאלה לספרטק מוסקבה
ב-2 באוגוסט 2017 הושאל פאשליץ' לספרטק מוסקבה הרוסית למשך עונה אחת.
השאלה לאטלנטה
ב-25 ביולי 2018 הושאל פאשליץ' לאטאלנטה מהסרייה א'.
קריירה בינלאומית
ב-14 במאי 2014 נכלל פשאליץ' בסגל המורחב של נבחרת קרואטיה למונדיאל 2014 על ידי המאמן ניקו קובאץ', אך הוא היה אחד משבעת השחקנים שלא נכללו בסגל הסופי. ב-4 בספטמבר 2014 ערך פשאליץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשהחליף בדקה ה-61 את מריו מנדז'וקיץ' בניצחון 0–2 על נבחרת קפריסין במשחק ידידות.
הוא כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת ב-7 באוקטובר 2020 בניצחון 1–2 במשחק ידידות נגד נבחרת שווייץ.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022.
הסימפוניה השמינית של שוסטקוביץ'
הסימפוניה השמינית של דמיטרי שוסטקוביץ' נכתבה, כמוה כקודמתה, סימפוניית לנינגרד, בתקופת מלחמת העולם השנייה, והיא מנציחה במוזיקה בלבד, ללא כל טקסט, את מהלך המלחמה נגד צבא גרמניה, עד לניצחון הסופי בינואר 1943. הביצוע הראשון של הסימפוניה היה ב-4 בנובמבר 1943.
הסימפוניה כתובה לתזמורת במערך מלא ומתוגבר של כלי מיתר, כלי הקשה וכלי נשיפה ממתכת, שהשימוש שהמלחין עשה בו מדגים את הבנתו את הכוח המופלא של המוזיקה, המוחשי ועם זאת בלתי מפורש - אי-שם מעבר למילים.
אופי הסימפוניה וכוונות המלחין
שוסטקוביץ' שמר על שתיקה תמוהה בכל הנוגע לסימפוניה השמינית, אם כי הרבה לדבר על קודמתה, "סימפוניית לנינגרד", אף היא סימפוניית מלחמה. שתי יצירות אלה, על אף המשותף להן, שונות מאוד זו מזו. לסימפוניה השמינית אין שם והיא איננה עוסקת במשהו ממשי ומוגדר כמו המצור על לנינגרד. בפרטיטורה המקורית לא נאמר דבר על הנסיבות שהניעו את שוסטקוביץ' לכתיבתה, אלא רק שהוא עבד עליה במעון איבנוב למלחינים יוצרים בקיץ 1943. בעוד שהסימפוניה השביעית עסקה באימי המלחמה, השמינית חותרת להבנה. ובעוד השביעית נושאת עיניה לניצחון, השמינית משקיפה אל מעבר לאופק, אל שלום-אמת.
הסופר איליה אהרנבורג אמר על הסימפוניה השמינית, "למוזיקה יש יתרון גדול: בלי להזכיר דבר, היא יכולה להגיד כל דבר שהוא." מוזיקאים רוסים רואים בה את הסימפוניה העמוקה ביותר שחיבר שוסטקוביץ'. האימה נשמעת בבירור בפרק הראשון, ועל אף הקודה הפייסנית שהוצמדה לו, את הקדרות מפיגים רק הבזקי חטף זערוריים - סולו פיקולו בפרק השני מייצג חייל יוצא לחופשה, בסון מלעיג על פקידי מפלגה נפוחים מחשיבות עצמית.
בשנת 1943 דיבר שוסטקוביץ' על החדווה והתהילה ליפי החיים שבסיום הסימפוניה, אך על אף אותנטיות הדברים, הם אינם כנים. נוסף לסימפוניה עצמה, שאת קדרותה, אימתה ויגונה אין להכחיש, קיים גם הספר "עדות" של סולומון וולקוב משנת 1979, לפיו הציג שוסטקוביץ' באחרית ימיו את הסימפוניה כרקוויאם שלו, והמסר שלה, כפי שאמר לו, החה שונה מאד מזה שמסר בימי סטלין. לקראת סופו אמר שוסטקוביץ', לדברי וולקוב, כי הסימפוניה מבכה גם את הרוגי המלחמה וגם את מיליוני הרוסים שנספו בשלטון הטרור של סטלין, לפני פרוץ המלחמה. יש המפקפקים באמינות הספר "עדות", שכן, גם אם הרגיש המלחין בכורח אמנותי-אנושי למחות על פשעי סטלין, וברור שהיה זה סיכון שאין לתארו אף לרמוז על כך בימי שלטונו של הרודן, מדוע לא הסתפק בהכרזה, שהסימפוניה מתארת את נוראות המלחמה, בלי להוסיף את החדווה ושיר התהילה ליפי החיים? האם ייתכן, שזה באמת מה שהרגיש?
מבנה
שוסטקוביץ' יצר את הסימפוניה במבנה יוצא דופן של חמישה פרקים, ששלושת האחרונים בהם קשורים ברצף יחיד, שלם ורב-עוצמה, שאין דומה לו בספרות הסימפונית. הרצף הזה, באורך חצי שעה, מאוזן בפרק יחיד, באורך דומה, המחשב לכרוע תחת כובד הזעם והעצב, בראשית הסימפוניה. סקרצו מהיר ופראי מקשר ביניהם.
חוט יחיד של מוזיקה, בנגינת הצ'לי והקונטרבסים, פותח את האדג'ו והפורטיסימו של הסימפוניה. המלחין מתקדם בכובד ראש במוזיקה המשתנה לאיטה - מקוננת, מהורהרת, ואחר זועמת, אפילו נפיצה. התפרצות בלתי נשלטת כמעט מתחלפת בקטע ארוך של הגות חרישית. באמצע, מתגברת המוזיקה בהדרגה אל שיאה, ומשם מתפרקת לדהרת האלגרו נון טרופו אחוזת הטירוף, שממנה פורצות תרועות קרן פרועות והלמות תופים. ההסתערות נבלמת בהתפוצצות, המגולמת בדרדורי תוף מבעיתים - ואחריה צליל של קרן אנגלית, קולו של השורד היחיד, ודומייה מחרישת אוזניים. שוסטקוביץ' איננו מדגיש את המעבר מדו מינור לדו מז'ור - שלעיתים נדירות נשמע קודר כל כך - אם כי זה הרמז הראשון שניתן למאזין למה שצפוי לו בהמשך, במרחק חצי שעה.
באלגרטו, מוזיקת מרש כבירה וחורגת מכלליה, מאופיינת ברברבנות המתלהמת של תזמורת כלי נשיפה ממתכת, מקצבי צעידה בסך, צווחות פיקולו מרקיעות שחקים והולם תופים. מחזון מייגע של שיר לכת צבאי מתפרקת המוזיקה לגורמים - ברגע מסוים לא נותר אלא חליל צד למעלה וקונטרה-בסון חמש אוקטבות מתחתיו - ושבה ומסתערת למטח אחד, אחרון.
משך הביצוע הוא 62 דקות.
נבחרת איטליה בכדורגל עד גיל 21
נבחרת איטליה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של איטליה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות. היא מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. הנבחרת משתתפת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, הנערכת מדי שנתיים, והיא הנבחרת אשר זכתה בטורניר מספר הפעמים הרב ביותר עם חמש זכיות.
הנבחרת הצעירה של איטליה הוקמה בשנת 1978 בעקבות ייסודן של אליפויות אירופה לנבחרות צעירות מטעם אופ"א. הנבחרת הופיעה בצורה מרשימה באליפויות אלו עד לשנת 1990. החל משנת 1990 ועד לשנת 2004 ביססה איטליה את עליונותה הכמעט בלעדית כשהיא זוכה בחמש אליפויות בשבעה טורנירים.
נקודות השפל של הנבחרת היו בשנת 1998 ובשנת 2011, כאשר כשלה נבחרת איטליה הצעירה להעפיל לאליפות אירופה בשנה שלפניהן.
לוקמאן חכים שמס א-דין
לוקמאן חכים בן שמס א-דין (במלאית: Luqman Hakim bin Shamsudin; נולד ב-5 במרץ 2002 בקוטה בהארו שבמלזיה) הוא כדורגלן מלזי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ניארדוויק מליגת העל האיסלנדית ובנבחרת מלזיה.
קריירת מועדונים
שמס א-דין נולד במלזיה וגדל במחלקות נוער מקומיות. בחודש יולי 2020 חתם שמס א-דין בקורטרייק מליגת העל הבלגית. ב-23 באוקטובר ערך שמס א-דין את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–3 לאנדרלכט במסגרת המחזור העשירי בליגה לעונת.
ב-7 בפברואר 2023 שמס א-דין הושאל לניארדוויק מליגת העל האיסלנדית.
קריירה בינלאומית
ב-3 ביוני 2021 ערך שמס א-דין את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מלזיה, בהפסד 0–4 לנבחרת איחוד האמירויות הערביות במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
ספוילר (סדרת טלוויזיה)
תקציר עלילת הסדרה
כדי לנצח בבחירות נעזר המושל ב"ספוילר" - מועמד שחייב לגנוב קולות מהמתחרה העיקרי, אך לא לנצח. מועמד כזה הוא אנדריי אובולנסקי - איש עסקים מתקדם וישר. המשחק הפוליטי הגדול מתחיל, אך תוצאותיו אינן צפויות.
הפקה
את התסריט לסדרה כתב הסופר סרגיי מינאייב, שכתב גם את הסרטים "סלפי" ואת הסרטים "נטול נשמה" ו"נטול נשמה 2", שאמר שרצה לכתוב את הגרסה הרוסית ל"בית הקלפים".
מציאת ספר התורה בימי יאשיהו
מציאת ספר התורה בימי יאשיהו הוא סיפור מקראי המופיע בספר מלכים ובספר דברי הימים. לפי הסיפור, בזמן שיפוץ בית המקדש הראשון מצא חלקיהו הכהן "ספר תורה" והביא אותו לשפן הסופר, שהקריא אותו ליאשיהו מלך יהודה. בעקבות הכתוב בספר, בוצעה "רפורמת יאשיהו", ובה המלך ושליחיו מפנים מבית המקדש ומירושלים את כלי העבודה הזרה והעם חוגגים את חג הפסח.
רבים מחוקרי המקרא סבורים שהספר שנמצא הוא ספר דברים או גרסה מוקדמת שלו, ורפורמת יאשיהו הייתה למעשה יישום של חוק ריכוז הפולחן המופיע בספר דברים.
עלילת הסיפור
בשנת שמונה עשרה למלך יאשיהו (סביבות 622 לפנה"ס; לפי תיארוך מסורתי: 457 לפנה"ס), שלח המלך את שפן הסופר אל חלקיהו הכהן לצוות אותו שיחזק את בדק הבית. כששפן הגיע אל חלקיהו, שמע ממנו שמצא בבית המקדש ספר תורה. שפן חזר אל יאשיהו והקריא לו את הכתוב בספר. בתגובה לכך, קרע המלך את בגדיו ושלח משלחת אל חולדה הנביאה. חולדה התנבאה שה' יביא רעה על ממלכת יהודה כפי הכתוב בספר, מכיוון שעבדו עבודה זרה, אך הרעה לא תבוא בימי יאשיהו עצמו.
בספר דברי הימים מסופר שיאשיהו התחיל את עקירת העבודה הזרה מספר שנים לפני מציאת הספר.
פרשנות מסורתית
פרשני המקרא התקשו מדוע נחרד יאשיהו למשמע הכתוב בספר, בעוד שלפי המתואר במקרא ובסיפור עצמו – ספר התורה נכתב בידי משה מאות שנים קודם לכן, ולפי המקובל ביהדות הוא עבר במסורת רצופה מאב לבן ומרב לתלמיד, וכל העם אמורים להכיר את הכתוב בו ובפרט המלך שמצווה לכתוב לעצמו ספר תורה.
חלק מהמפרשים ביארו על פי דברי התלמוד שהספר שנמצא היה הספר המקורי שנכתב בידי משה עצמו, הוא הוחבא במקום סתר מפני אחז ששרף את כל ספרי התורה, וכשנמצא הוא נפתח בקללות שבפרשת כי תבא בפסוק בניגוד להלכה שקובעת שהספר צריך להגלל לתחילתו. צירוף המקרים הזה גרם לחרדתו הגדולה של יאשיהו.
לפי התלמוד הירושלמי, הטעם לכך שיאשיהו נחרד בשומעו את דברי ספר התורה, הוא משום שהספר נפתח בפסוק :
הרד"ק כתב שהתורה נשתכחה בימי מלכות מנשה שהיה לפי התנ"ך "רע בעיני ה'", ולכן לא הכיר יאשיהו את דברי התורה והם היו חידוש בעיניו. בפירוש המיוחס לרש״י הוצע שספר דברים (ספר משנה תורה) הוא שנמצא.
מחקר המקרא
בשנת 1805 פרסם חוקר המקרא וילהלם מרטין לברכט דה וטה מחקר על ספר דברים, ובו טען שהמאפיין המרכזי של קובץ החוקים שבמרכז הספר הוא הציווי לריכוז הפולחן שאינו מופיע בשאר חמישה חומשי תורה. ספר דברים הוא גם החומש היחיד שבו מוזכר המושג "ספר התורה", והכוונה היא על החוקים שבספר דברים עצמו. דה וטה הסיק מכך שהספר שמצא חלקיה ושבעקבותיו החלה רפורמת יאשיהו וריכוז הפולחן הוא ספר דברים. דה וטה שיער שהספר נכתב סמוך למועד מציאתו, ומטרת הכתיבה הייתה להביא לרפורמה, שאכן באה בעקבות הספר. השערת דה וטה הייתה מקובלת אצל חוקרי מקרא רבים במאה ה-19 וה-20.
חוקרים מאוחרים יותר כמו מרטין נות משערים שספר דברים עם הספרים יהושע, שופטים, שמואל ורובו של ספר מלכים הם יצירה של כותב אחד שחי בתקופת גלות בבל שכתב מנקודת מבטו את ההיסטוריה של עם ישראל מחנייתם בהר חורב ועד לגלות.
בתרבות
בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה היהודים באים שודר מערכון המציג את רפורמת יאשיהו והמניעים שלה.
מעשה ידי טובעים בים ואתם אומרים שירה
מעשה ידי טובעים בים ואתם אומרים שירה הוא מסר עיקרי במאמר חז"ל ידוע בנושא שירת המלאכים לאחר קריעת ים סוף. לפי הפרשנות הרווחת, המסר הוא שאין לשמוח בנפול רשעים.
נוסח המאמר
המאמר מופיע פעמיים בתלמוד בבלי:
ניתוח לשוני
פרשנות המאמר תלויה במספר שאלות.
המונח "מעשה ידי" מופיע בתנ"ך גם בהתייחס לעם ישראל וגם בהתייחס לאשור. גם בדברי חז"ל מופיע המונח "מעשה ידי" גם בהתייחס לישראל וגם בהתייחס לגויים.
פרופ' דוד הנשקה טוען שהמלאכים בקשו לומר את שירתם הרגילה כמדי ערב ומביא ראיות לכך שבדברי חז"ל מופיעה גם שירת מלאכים בלילה. אחרים העדיפו לטעון שמדובר על שירה מיוחדת, שכן השירה הרגילה של המלאכים, בדברי חז"ל, היא ביום, כמו בהתייחס למלאך שנאבק עם יעקב.
יחס למקבילות
בדברי חז"ל מאמרים מקבילים שניכר בבירור שהם מתייחסים לישראל הנמצאים בצרה. ביניהם:
לעומתם טוען פרופ' שלום רוזנברג שהמאמר על מעשה ידי טובעים בים הוא אמנם דומה, אך שונה מהמאמרים בתנחומא ובשמות רבה ומשמעותו שונה. רוזנברג מצביע על ההבדל בין "בניי" ו"לגיונותיי" ל"מעשה ידי" כהבדל מובהק שמעיד ש"מעשה ידי" אינם "בניי" אלא המצרים. כך גם טוען רוזנברג שההבדל בין "טובעים בים" ל"נתונים בצרה" מעיד שהמאמר מתייחס למצרים שטבעו ולא לבני ישראל שהיו בצרה.
משמעות על פי המסר
ישנם, כמו הרב בנדיקט והרב זייני, שטענו שלא ניתן לפרש את המאמר כנוגע למצרים שכן לדבריהם דברי חז"ל מלאים במאמרים האומרים שיש לשמוח על מפלתם של הרשעים. לעומתם, טוענים פרופ' שלום רוזנברג ופרופ' דוד הנשקה שבדברי חז"ל יש גם מאמרים הומניסטיים לא מעטים ועל כן אין המסר יכול לשמש כהוכחה למשמעות.
המסר של המאמר
לטענתו של פרופ' שלום רוזנברג המאמר הוא מאמר הומניסטי התואם מאמרים הומניסטים של חז"ל מאותה תקופה.
פרופ' דוד הנשקה טוען שהמסר של המאמר הוא שאין החיים בעולמות העליונים יכולים להמשך כרגיל כאשר בני ישראל נמצאים בסכנה.
הרב ד"ר אליהו זייני רואה את המאמר כמעביר את המסר שאין להקדים את ההודאה על ההצלה אלא יש לאמרה לאחר שההצלה הסתיימה.
הקשר המאמר
המאמר מופיע במסכת מגילה בתלמוד בבלי, בתוך מאמר של רבי יהושע בן לוי המעמת את הפסוק "והיה כאשר שש ה' עליכם להיטיב אתכם ולהרבות אתכם כן ישיש ה' עליכם להאביד אתכם", ממנו עולה שה' שמח במפלת רשעים, עם מאמר של ר' יוחנן ממנו עולה שאין הקב"ה שמח במפלת רשעים. המסקנה של המאמר היא שהקב"ה אינו שמח במפלתם של הרשעים, אבל הוא משמח את האחרים, במפלתם של הרשעים.
הדעות חלוקות לגבי המצאות המאמר של "מעשה ידי טובעים בים" בסוגיה במגילה.
השלכות בהלכה
מאמר מעשה ידי טובעים בים, כמכוון לטביעת המצרים, הובא על ידי ראשונים ואחרונים כהסבר לכך שאין אומרים הלל שלם בשביעי של פסח. בכלבו כתוב: "ויש נותנים טעם בדבר לפי שפסח כל הימים שוים בקרבנותיהם ולפיכך אין מברכין אלא על יום ראשון ושני שגם הוא ספק ראשון אבל בשבעי אף על פי שהוא קדש מפני שהוטבע פרעה וכל חילו בים בו ביום על דרך שאמרו ז"ל בקשו מלאכי השרת לומר שירה לפני הב"ה השיב להם מעשה ידי טובעים בים ואתם אומרים שירה לפני לפיכך אין קורין אותו אלא בדלוג".
הרב בנימין זאב בנדיקט כותב שטעם זה לאי אמירת הלל בשביעי של פסח נדחה על ידי רוב הפוסקים שהעדיפו את הטעם מהגמרא שהקרבנות אינם חלוקים.
המשך חכמה כותב:
בנוסף, לפי מנהג אשכנז המערבי, אין אומרים אופן בשביעי (ואחרון) של פסח (חוץ מכשחלים בשבת, שאז אומרים את הפיוטים לשבת חול המועד). הטעם הרשמי הוא משום שכתוב "ויסר את אופן", אך נראה שעמקות הדברים הוא שהאופן הוא שירת המלאכים, שיוצר בעיית "מעשה ידי טובעים בים ואתם אומרים שירה".
אלכס סנדרו
אלכס סנדרו לובו סילבה (בפורטוגזית: Alex Sandro Lobo Silva; נולד ב-26 בינואר 1991) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת המגן השמאלי ביובנטוס ובנבחרת ברזיל.
קריירת מועדונים
סנדרו נולד בקטאנדובה, סאו פאולו. בגיל 15 החל לשחק במחלקת הנוער של אתלטיקו פרנאאנסה. לאחר זכייה בתוארי נוער רבים, קודם אלכס סנדרו באוקטובר 2008 לקבוצה הבוגרת של פרנאאנסה. בשנה זו ערך הופעה אחת בקבוצה הבוגרת, במסגרת ליגת העל הברזילאית, מול אינטרנסיונל.
בשנת 2009 לקח סנדרו חלק מרכזי בזכייה של פרנאאנסה באליפות פרנה, כאשר שיחק 8 משחקים. הוא כבש את שער הבכורה שלו ב-25 בינואר, מול ריו ברנקו. עד לסיום עונת 2009 שיחק סנדרו 16 משחקים בליגת העל הברזילאית.
ב-2010 חתם סנדרו על חוזה השאלה בן שנתיים לקבוצת סנטוס. על מנת שקבוצתו הקודמת, אתלטיקו פרנאאנסה, לא תאבד את זכויותיו עליו, היא מכרה את כרטיס השחקן שלו לקבוצת דפורטיבו מלדונדו האורוגוואית. באותה שנה סייע לקבוצתו החדשה לזכות בגביע הברזילאי. זכייה זו אפשרה לסנטוס להעפיל לגביע ליברטדורס 2011. במפעל זה שיחק ב-11 משחקים, והיה חלק מרכזי בזכייה של קבוצתו בגביע.
ב-23 ביולי 2011 נרכש סנדרו על ידי פורטו תמורת כ-10 מיליון אירו. ב-4 עונותיו בקבוצה הפורטוגזית, זכה סנדרו ב-2 אליפויות פורטוגל ובסופר קאפ הפורטוגלי.
ב-20 באוגוסט 2015 חתם סנדרו ביובנטוס, בעסקה ששוויה 26 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה האיטלקית ב-12 בספטמבר, בתיקו 1-1 מול קייבו ורונה. ב-21 בנובמבר בישל סנדרו לפאולו דיבאלה, בניצחון 0–1 על מילאן. 4 ימים לאחר מכן בישל שער ניצחון נוסף, למריו מנדז'וקיץ', מול מנצ'סטר סיטי, במסגרת ליגת האלופות. שער זה הביא להעפלתה של יובנטוס לשלב הנוקאאוט. ב-17 בינואר 2016 כבש את שער הבכורה שלו ביובנטוס, במסגרת הסרייה א', כאשר בעט מחוץ לרחבת ה-16, בניצחון החוץ 0–4 על אודינזה. בעונתו הראשונה באיטליה זכה סנדרו בדאבל, הן באליפות איטליה והן בגביע האיטלקי.
בעונת 2016/2017, אף על פי שכבש שער עצמי בהפסד החוץ 1–3 לגנואה בחודש נובמבר, המשיך סנדרו ביכולתו הטובה מהעונה הקודמת. מספר תצוגות מרשימות הביאו להדחתו של פטריס אברה מההרכב הפותח, ולתפיסת מקום זה על ידי סנדרו. באותה עונה הופיע סנדרו ב-43 משחקים, ובכך היה לשחקן ששיחק את מספר המשחקים הרב ביותר ביובנטוס באותה עונה. הוא כבש שלושה שערים, שיחק תפקיד מפתח בדאבל נוסף ואף סייע לקבוצתו להגיע לגמר ליגת האלופות, בו הפסידה 1–4 לריאל מדריד. סנדרו נבחר לקבוצת השנה בליגה האיטלקית הבכירה לעונה זו. בעונה העוקבת שיחק 39 משחקים, המשיך ביכולתו יוצאת הדופן, וכבש 4 שערים. בעונה זו עזר ליובנטוס להשיג דאבל שלישי ברצף.
נבחרת ברזיל
לאחר ששיחק במדי נבחרת ברזיל עד גיל 18, זומן סנדרו לסגל ברזיל עד גיל 20, באוגוסט 2009. הוא שיחק לראשונה בנבחרת זו במשחק ידידות, בגיל 18. הוא היה חלק מהנבחרת שזכתה באליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 בשנת 2011. באותה שנה סייע לנבחרתו לזכות גם בגביע העולם עד גיל 20, עם ניצחון בגמר, 2-3 לאחר הארכה, מול פורטוגל. סנדרו ייצג את נבחרת ברזיל עד גיל 23, המכונה הנבחרת האולימפית, באולימפיאדת לונדון ב-2012. הוא שיחק שלושה משחקים, כולל במשחק הגמר, בו הפסידה ברזיל 1–2 למקסיקו.
סנדרו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל הבוגרת ב-10 בנובמבר 2011, בניצחון 0–2 על.
נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר מונדיאל 2022.
אוניברסיטת סינסינטי
אוניברסיטת סינסינטי (באנגלית: University of Cincinnati) היא אוניברסיטה ציבורית, הנמצאת בעיר סינסינטי שבאוהיו, ארצות הברית. האוניברסיטה, אשר נוסדה בתור מכללה בשנת 1819, היא המוסד להשכלה גבוהה השני הכי וותיק בסינסינטי, אחרי אוניברסיטת אוהיו, והאוניברסיטה השנייה בגודלה באוהיו, אחרי אוניברסיטת המדינה של אוהיו.
על פי הדירוג של עיתון פורבס לשנת 2019, מדורגת סינסינטי כאוניברסיטה ה-313 באיכותה בארצות הברית, בעוד מגזין U.S. News & World Report דירג אותה במקום ה-143.
היסטוריה
בהשפעת תנועת הסופרג'יזם, הקימה האוניברסיטה בשנת 1905 מסלולי לימוד ייחודיים לסטודנטיות ב"מכללה להוראה" וב"מכללה למדע ואומנות".
בשנת 1968 הכיר בית המחוקקים של אוהיו באוניברסיטה כ"מוסד עירוני המזוהה עם המדינה". באותה העת הייתה סינסינטי האוניברסיטה העירונית השנייה בגודלה בארצות הברית. בשנת 1977 הפכה האוניברסיטה ל"אוניברסיטת מדינה".
קמפוס
לאוניברסיטה שלושה קמפוסים מקומיים בעיר סינסינטי: הקמפוס המרכזי הוא המערבי (West Campus), אשר חולש על פני כ-0.55 קמ"ר וכולל 62 בניינים. בשנת 2010 נבחר קמפוס זה, על ידי מגזין פורבס, לאחד מ-13 הקמפוסים היפים ביותר בעולם. שני הקמפוסים הנוספים הם הרפואי (Medical Campus) וקמפוס ויקטורי פארקוויי (Victory Parkway Campus).
כמו כן, פועלים במסגרת האוניברסיטה שני קמפוסים אזוריים נוספים: "מכללת בלו אש" (Blue Ash College) ו"מכללת קלרמונט" (Clermont College).
בוגרים מוכרים
רבים מבוגרי האוניברסיטה התפרסמו לאחר לימודיהם, ביניהם: נשיא ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט, נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית סלמון צ'ייס, חתן פרס נובל לשלום צ'ארלס דוז, הרופאים דוד אפלבום ותומאס סאס, האדריכל מייקל גרייבס, המהנדס ג'וזף שטראוס, הרב יהודה לייב מאגנס והפעיל החברתי ג'רי רובין.
מבין הבוגרים אשר התפרסמו בתחום הבידור, בולטים השחקנים תידה בארה, לי באומן, דייוויד קנארי, רנדי הריסון, דוריאן הרווד ופיית' פרינס, הזמרים קת'לין באטל ודייוויד דניאלס, המוזיקאי רנדי אדלמן, הכנר כריסטיאן טצלאף, הסופר תומאס ברגר, הרקדנית סוזן פרל והקומיקאי ניפסי ראסל.
פרס עגל הזהב
פרס עגל הזהב (בהולנדית: Gouden Kalf) הוא פרס המוענק בפסטיבל הסרט ההולנדי, שמתקיים באוטרכט. הפרס מוענק מאז 1981. במקור היו שש קטגוריות. ב-2004 כבר היו 16 קטגוריות.
בין השחקנים ויוצרי הסרטים ההולנדיים המפורסמים שזכו בפרס עגל הזהב נמנים: רוטגר האוור, פול ורהובן, קאריס ואן האוטן, ירון קרבה, ואחרים.
השם ומשמעותו
הפרס נקרא על שם בעל חיים, כמו פרסים אירופיים רבים אחרים כגון, פרס דב הזהב המוענק בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פרס אריה הזהב המוענק בפסטיבל הסרטים של ונציה. הפרה כאן נבחרה בשל היותה אחת מבעלי החיים הכי נפוצים בהולנד. השם גם מתקשר לסיפור חטא העגל התנ"כי.
בולי יום העצמאות
בולי יום העצמאות הם סדרת בולים שמנפיק השירות הבולאי לקראת יום העצמאות.
פעמים רבות מלווים בולי יום העצמאות בגיליון מזכרת. דוגמה: ליום העצמאות ה-25 הונפק בול שבו חלקה התחתון של מגילת העצמאות. יחד איתו הונפקה גיליונית זיכרון המציגה את מגילת העצמאות בשלמותה.
מוטיבים עיקריים בבולי יום העצמאות:
ניקאנור פארה
ניקאנור סגונדו פארה סנדובאל (בספרדית: Nikanor Segundo Parra Sandoval; 5 בספטמבר 1914 – 23 בינואר 2018) היה משורר ופיזיקאי צ'יליאני. הוא נחשב לאחד המשוררים הצ'ילינים המשפיעים ביותר בשפה הספרדית של המאה ה-20, לעיתים קרובות אפילו ביחס לפבלו נרודה. פארה תיאר את עצמו כ"אנטי-משורר", בגלל סלידתו מהתפקוד היומרני והנפוח המקובל בקרב משוררים. לאחר הקראת שיריו נהג להכריז "אני חוזר בי מכל מה שאמרתי" ("Me retracto de todo lo dicho").
מהלך חייו
בשנת 1933 הוא החל ללמוד במכון הפדגוגי של אוניברסיטת צ'ילה, שם הוסמך כמורה למתמטיקה ופיזיקה בשנת 1938, שנה לאחר פרסום ספרו הראשון, שירון ללא שם (Cancionero sin Nombre). לאחר שלימד מספר שנים בבתי ספר תיכוניים צ'יליאניים, הוא נרשם בשנת 1943 לאוניברסיטת בראון בארצות הברית ללימודי פיזיקה. בשנת 1948 למד קוסמולוגיה באוניברסיטת אוקספורד. הוא שב לצ'ילה בשנת 1952 וכיהן כפרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת צ'ילה בין השנים 1952 עד 1991, וכפרופסור אורח באוניברסיטת לואיזיאנה, אוניברסיטת ניו יורק ואוניברסיטת ייל. הוא פרסם עשרות ספרים, והקריא את שירתו באנגליה, צרפת, רוסיה, מקסיקו, קובה, וארצות הברית.
האוסף שלו משנת 1954 פואמות ואנטי-פואמות (Poemas y Antipoemas) הוא קלאסיקה של ספרות לטינו-אמריקאית, אחד מאוספי השירה הספרדית המשפיעים ביותר של המאה העשרים, הנחשב כהשראה עבור סופרי ביט אמריקאים כמו אלן גינסברג.
ספרו Ecopoemas משנת 1982 נחשתב לדוגמה מוקדמת של אקו-פואטיקה. גרסה בדיונית של פארה הופיעה בסרטו האוטוביוגרפי של אלחנדרו חודורובסקי שירה אינסופית (Endless Poetry) (2016).
פטירה
פארה נפטר ב־23 בינואר 2018, בשעה 7:00 בבוקר, בעיר לה ריינה בסנטיאגו דה צ'ילה, בגיל 103.
פרסים
פארה היה מועמד בארבע הזדמנויות ל פרס נובל לספרות. ב־1 בדצמבר 2011 זכה פארה בפרס סרוונטס של משרד התרבות הספרדי, הפרס הספרותי החשוב ביותר בעולם דובר הספרדית. ב־7 ביוני 2012 הוא זכה בפרס השירה האיברו-אמריקאית על שם פאבלו נרודה.
עבודותיו
תרגומים לאנגלית
פונטיאק קסטום S
פונטיאק קסטום S (באנגלית: Pontiac Custom S) היא מכונית משפחתית בינונית. בנוסף, הדגם יוצר בתצורות קבריולה, קופה וסטיישן. "פונטיאק קסטום S" יוצרה על ידי חטיבת הרכב פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס בשנת 1969 בלבד.
סך הכל יוצרו 3,918 יחידות. ייצור הדגם הופסק לאחר שנה, עקב קיצוצים בחטיבת פונטיאק.
קיילב יואן
קיילב יואן (באנגלית: Caleb Ewan, נולד ב-11 ביולי 1994) הוא רוכב אופני כביש אוסטרלי בקבוצת Lotto-Dstny. ניצח חמישה קטעים בטור דה פראנס (2019, 2020), חמישה קטעים בג'ירו ד'איטליה (2019, 2017, 2021) וקטע אחד בוואלטה אספנייה (2015).
ביוגרפיה
יואן נולד ב-11 ביולי 1994 בסידני שבאוסטרליה, לאם דרום קוריאנית ואבא אוסטרלי.
יואן התחיל כרוכב אופני מסלול, הוא ניצח את אליפות אוסטרליה עד גיל 19 באומניום כשהוא בן 15, ב-2010. ב-2011, יואן ניצח את אליפות העולם באומניום עד גיל 19 ואת אליפות אוסטרליה עד גיל 19 באומניום, מקצה הנקודות ומדיסון.
ב-2013, יואן הראה עליונות במרוצים החד יומיים כשהוא מנצח את גרנד פרי דל רקיוטו ואת לה קוט פיקארד. בטור של תורינגיה–רונדפארט, יואן ניצח שני שלבים וקטע אחד בטור אלזס. יואן השתתף גם בטור דה ל'אווניר וניצח שני קטעים. באליפות העולם באופני כביש - גברים עד גיל 23, יואן סיים רביעי כשהוא למעשה מגיע שני מהפלוטון.
ב-2014, יואן ניצח את אליפות אוסטרליה עד גיל 23. יואן ניצח את הקטע השני בטור דה ל'אווניר וזכה במדליית כסף באליפות העולם עד גיל 23, 7 שניות אחרי סוון אריק בייסטרום, כשיואן מנצח את הספרינט מהפלוטון.
אוריקה גרין אדג' (2015–2018)
יואן הצטרף לאוריקה גרין אדג' ב-2015, לאחר שב-2014 רכב עבורה בגדר סטאז'ר. הוא סיים שני באליפות אוסטרליה וניצח שני קטעים בהראלד סאן טור. יואן ניצח שני קטעים ואת קטגוריית הנקודות בטור דה לאנגקאווי. בנוסף לכך, יואן ניצח את המרוץ החד יומי "וואלטה אה לה ריוחה". יואן השתתף בטור של דרום קוריאה ושלט במרוץ, כשהוא מנצח את המרוץ, 4 קטעים ואת קטגוריית הנקודות. יואן נבחר לוואלטה אספנייה, במה שהפך לגרנד טור הראשון בו השתתף, יואן אף ניצח את הקטע ה-5 במרוץ, כשהוא מקדים מאיצים בכירים כמו ג'ון דגנקולב ופטר סאגאן. הוא פרש מהמרוץ בקטע ה-10.
ב-2016, ניצח יואן את הקטע הראשון והאחרון בטור דאון אנדר ואת הקטע השני בהראלד סאן טור. יואן ערך הופעת בכורה בג'ירו ד'איטליה והתוצאות הכי טובות שלו במרוץ היו מקום 2 בקטע ה-12 ומקום 4 בקטע ה-7, הוא פרש מהמרוץ לפני תחילת הקטע ה-13. הוא השיג ניצחון יוקרתי כאשר ניצח את סייקלאסיק המבורג, כשהוא מקדים את ג'ון דגנקולב ואת ג'אקומו ניצולו בספרינט סיום. יואן ניצח את הקטע השמיני והאחרון בטור של בריטניה, הוא השתתף באליפות העולם בדוחה, אך לא סיים את המרוץ.
בעונת 2017, ניצח יואן ארבעה קטעים בטור דאון אנדר וגם את קטגוריית הנקודות במרוץ, כשהוא מראה עליונות על יריביו. הוא ניצח קטע בודד בטור של אבו דאבי, כשניצח את הקטע ה-4. הוא סיים עשירי במונומנט מילאנו - סן רמו וניצח את קטגוריית הנקודות בטור דה יורקשייר, אך לא הצליח לנצח אף קטע במרוץ כשסיים פעמיים במקום השני. יואן השתתף בפעם השנייה ברציפות בג'ירו ד'איטליה, הוא סבל מחוסר מזל ברוב קטעי הספרינט אך הצליח לנצח את הקטע ה-7, כשהוא מקדים את פרננדו גאביריה ואת סם בנט. הוא נטש את המרוץ במהלך הקטע ה-15. יואן השתתף ב וניצח את הקטע הרביעי. יואן ניצח שלושה קטעים בטור של בריטניה.
לוטו–סודאל (2019–היום)
יואן חתם בקבוצת לוטו–סודאל, כמחליף של המאיץ הגרמני אנדרה גרייפל. הוא סיים שני במרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה וניצח את הקטע הרביעי ב. יואן ניצח שני קטעים ב ושני קטעים בג'ירו ד'איטליה (8,11), לפני שפרש מהמרוץ לפני הקטע ה-12. יואן ניצח את הקטע הרביעי בטור ZLM וערך את הופעת הבכורה שלו בטור דה פראנס, יואן רשם מרוץ מוצלח, כשניצח שלושה קטעים (11, 16, 21), כשהאחרון מביניהם היה השלב היוקרתי והאחרון בשאנז אליזה. יואן היה המאיץ הכי פורה מבחינת ניצחונות, וסיים שני בקטגוריית הנקודות במרוץ, עם 248 כאלו, 68 פחות מהמנצח בקטגוריה, פטר סאגאן. לאחר הטור יואן סיים שני בקלאסיקת יורו - אייס, לאחר שאליה ויוויאני גבר עליו בספרינט רב משתתפים. הוא ניצח את המרוץ האחרון בו השתתף בעונה, קלאסיקת בריסל.
ב-2020, יואן ניצח שני קטעים בטור דאון אנדר וסיים שביעי במרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה. הוא ניצח שנה שנייה ברציפות בעל עליית ה"האטה דאם" בטור האמירויות בקטע השני, הפעם הקדים את סם בנט וארנו דמאר. לאחר תום פגרת הקורונה, יואן חזר להתחרות במילאנו–טורינו שכלל מסלול מישורי, וסיים שני לדמאר בספרינט רב משתתפים. הוא המשיך את הכנותיו לטור דה פראנס בטור דה וואלני, וניצח בקטע הראשון. בטור דה פראנס, סיים יואן במקום ה-19 בקטע הראשון שהסתיים בספרינט רב משתתפים בניצחונו של אלכסנדר קריסטוף הנורווגי. אך כבר בקטע ה-3 חזר לנצח לאחר שגבר על סם בנט וג'אקומו ניצולו. בשאר הטור הספיק לסיים שני לסם בנט בקטע ה-10 ולנצח את הקטע ה-11, בקטעים הרריים או גבעיים יואן בעיקר ניסה לשרוד, כשסיים בעקביות בין המקומות האחרונים לצד חלק מבני קבוצתו. הוא חווה אכזבה כשסיים רק שביעי בקטע האחרון בשאנז אליזה, בו ניצח ב-2019, וסיים את הטור במקום ה-144.
בעונת 2021 יואן תכנן להפוך לרוכב הלא אירופאי הראשון שמנצח קטעים בכל שלושת הגרנד טורסהוא פתח את העונה בטור האמירויות, כשניצח את הקטע השביעי והאחרון במרוץ. בהמשך הוא סיים בפעם השנייה בקריירה במקום השני במונומנט מילאנו-סן רמו, גם הפעם הוא הוביל מהפלוטון, כשהפעם יספר סטויבן ניצח מבריחת יחיד. בג'ירו ד'איטליה ניצח יואן את הקטע ה-5 וה-7, שהסתיימו שניהם במאוץ המוני אל קו הסיום. במהלך הקטע ה-8 של המרוץ נטש יואן את הג'ירו עקב כאבי ברכיים, רבים מאוהדי הענף הטילו ספק באמינות של הדברים וגם אדי מרקס בעצמו טען שהפרישה של יואן הייתה חוסר מקצועיות מוחלט וחוסר כבוד לג'ירו. לאחר שהחלים, ניצח שני קטעים רצופים (4 ו-5) בטור של בלגיה. במהלך הקטע השלישי של הטור דה פראנס, נפל יואן ולקח איתו את פטר סאגאן, במהלך ההתרסקות שבר יואן את עצם הבריח ופרש מהמרוץ, שהפך לגרנד טור השני מתוך התשעה אליהם זינק בו הוא לא מנצח אף קטע. הוא חזר להתחרות בטור בנלוקס, וניצח את הקטע ה-5.
טריטוריית לואיזיאנה
הטריטוריה של לואיזיאנה או טריטוריית לואיזיאנה הייתה טריטוריה מאורגנת מאוגדת של ארצות הברית שהתקיימה מ-4 ביולי 1805 עד 4 ביוני 1812, אז שונה שמה לטריטוריית מיזורי. הטריטוריה נוצרה מתוך מחוז לואיזיאנה, שהורכב מהחלק של רכישת לואיזיאנה מצפון לקו הרוחב ה-33 (שהוא כיום קו מדינת ארקנסו - לואיזיאנה).
קול זיכרון חוזר
קול זיכרון חוזר הוא סינגל מתוך האלבום "עילי בוטנר" בהשתתפות עילי בוטנר והזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור במאי 2010. השיר נכתב על ידי ריטה ועילי בוטנר, הולחן על ידי עילי בוטנר ועובד על ידי אריאל קשת.
טריטוריית לואיזיאנה
רקע כללי
הקונגרס השמיני של ארצות הברית, ב-26 במרץ 1804, העביר חקיקה שכותרתה "חוק הקמת לואיזיאנה לשני שטחים, ויצירת ממשלתם הזמנית", אשר הקימה את טריטוריית אורלינס ואת מחוז לואיזיאנה כטריטוריה מאוגדת מאורגנת של ארצות הברית. לגבי מחוז לואיזיאנה, מעשה אורגני זה, שנכנס לתוקף ב-1 באוקטובר 1804, פירט את הסמכות של המושל והשופטים של טריטוריית אינדיאנה לספק סמכות שיפוט אזרחית זמנית על האזור הנרחב.
ייסוד
ב-3 במרץ 1805, הקונגרס העביר חקיקה שהפכה את מחוז לואיזיאנה לטריטוריית לואיזיאנה, החל מ-4 ביולי 1805.
קול זיכרון חוזר
מאוחר יותר נכלל השיר באלבום האוסף של ריטה.
טריטוריית לואיזיאנה
גבולות
טריטוריית לואיזיאנה כללה את כל הקרקעות שנרכשו על ידי ארצות הברית ברכישת לואיזיאנה מצפון לקו הרוחב ה-33. הגבול המזרחי של הרכישה, נהר המיסיסיפי, היווה את הגבול המזרחי של הטריטוריה. גבולותיה הצפוניים והמערביים, לעומת זאת, היו בלתי מוגבלים, ונשארו כך לאורך כל קיומה. הגבול הצפוני עם השטח הבריטי של ארץ רופרט נקבע בהסכם של 1818, והגבול המערבי עם מלכות המשנה הספרדית של ספרד החדשה הוגדר על ידי הסכם אדמס-אוניס משנת 1819.
קול זיכרון חוזר
ביקורות
השיר זכה לביקורת חיובית מצד יוסי חרסונסקי: "לא ממש סיפור קונקרטי אלא סיעור תחושות אהבה. מבחינה זו, ידע בוטנר נפש ריטה. התאים לה לחן כמו כפפה לידה. העיבוד לגיטרה אקוסטית מוסיף לאינטימיות של השיר. האקורדיון בנגינת סלעית להב – וצליל הקסטיינטות הם מסוג הטאץ' השנסוני שמחניף".
טריטוריית לואיזיאנה
חלוקות משנה
לטריטוריית לואיזיאנה היו חמש תת-מחוזות: מחוז סנט לואיס, מחוז סנט צ'ארלס, מחוז סנט ז'נבייב, מחוז קייפ ז'יררדו ומחוז ניו מדריד. בשנת 1806, בית המחוקקים הטריטוריאלי יצר את מחוז ארקנסו מאדמות שנמסרו על ידי אומת האוסאז'.
במפקד האוכלוסין של ארצות הברית של 1810, 6 מחוזות בטריטוריית לואיזיאנה (5 במיזורי העכשווית ו-1 בארקנסו העכשווית דיווחו על ספירות האוכלוסייה הבאות:
ממשלה
הבירה הטריטוריאלית הייתה סנט לואיס.
ב-11 במרץ 1805, הנשיא תומאס ג'פרסון מינה את הגנרל ג'יימס וילקינסון כמושל הראשון של הטריטוריה של לואיזיאנה. וילקינסון כיהן במקביל בתפקיד כקצין בכיר של צבא ארצות הברית. מריווד'ר לואיס (1807–1809) כיהן כמושל השני וויליאם קלארק (1813–1820) כיהן כמושל הטריטוריאלי הרביעי והאחרון.
שינוי שם
ב-4 ביוני 1812, הקונגרס האמריקני ה-12 חוקק חקיקה ששינתה את שמה של טריטוריית לואיזיאנה לטריטוריית מיזורי, על מנת למנוע בלבול עם מדינת לואיזיאנה שהתקבלה לאחרונה לאיחוד.
המדינות הנוכחיות
האזורים של טריטוריית לואיזיאנה וטריטוריית אורלינס מכסים כעת כמה מדינות בארצות הברית, ממפרץ מקסיקו ועד לגבול קנדה.
מחוזות קנדיים שהיו בעבר חלק מטריטוריית לואיזיאנה כוללים:
מורלט קשיש
מורלט קשיש (שם מדעי: Synthliboramphus antiquus) הוא מין של עוף ימי ממשפחת האלקיים.
מאפיינים
המורלט הוא מהקטנים שבמיני האלקיים כשאורכו מגיע ל-24–27 ס"מ ומשקלו ל-177–249 גרם. הזכרים גדולים יותר מהנקבות. זהו עוף נמוך קומה ההולך בצורה מגושמת ביבשה ובעל רגליים קטנות עם קרומי שחייה, מקור קטן, ראש ומקור כהים עם קצה מקור ורוד וגוף חום. הבטן והחזה לבנים וכך גם הלחיים. הזנב והכנפיים קצרים. התעופה של מין זה מתאפיינת במכות כנפיים תכופות ומהירות ובהטלטלות מצד לצד.
הבוגרים נאלצים להסתתר מעופות דורסים כמו בז נודד או עיטם לבן ראש וגם מחולדות, שטורפות את הביצים. רבים מהמורלטים הצעירים הבוקעים נטרפים על ידי טורפים ומעטים מגיעים לים.
הם אוכלים דגים וסרטנים קטנים שהם תופסים בצלילה מתחת למים. הם משתמשים בכנפיהם כדי לעופף בתוך המים בעקבות טרפם.
החיים שלנו תותים
החיים שלנו תותים הוא פזמון שבוצע על ידי חנן בן ארי, נכתב והולחן על ידו.
השיר יצא בשנת 2016 כסינגל רביעי מאלבומו הראשון "איזון", והגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת התשע"ו (2016), ולמקום החמישי במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג'.
השיר החיים שלנו תותים היה ללהיט, ובמשך שבועות רבים היה ברשימת עשרת השירים המושמעים ביותר בתחנות הרדיו, על פי נתוני מדיה פורסט.
במאי 2016 פרסם בן ארי סרטון פארודי בשם "סינדרום תותים" כמחווה לשיר הפארודי אף הוא מתוקה מהחיים של הזמר הפיקטיבי דדי דדון מהתוכנית ארץ נהדרת. בשיר זה הביע את קשייו כזמר להוציא להיט נוסף כמו החיים שלנו תותים לאור דרישת הקהל.
נכון לאפריל 2023, יש לשיר מעל ל-18 מיליון האזנות ביוטיוב.
מבנה השיר
השיר מתחיל בפזמון חוזר בו הדובר השר אומר כי אין לנו זכות להתלונן, כי החיים שלנו תותים.
בבית הראשון מתלונן הדובר השר על קשיים בחייו האישיים ועל קשיים הנובעים מן המצב במדינת ישראל, אשר חלקם מתייחסים למצב הביטחוני וחלקם ליוקר המחיה.
בבית השני לאחר הפזמון החוזר, שב ומתלונן הדובר על קשיים בחיים האישיים ועל המצב במדינה.
בבית השלישי והאחרון טוען הדובר כי התלונן וקיטר מספיק, וכי זה הזמן לומר תודה.
הוא מודה על דברים מתחום הרוח ("תודה על השבת, תודה על התיקון על המהות") ועל נושאים מחייו האישיים ("על שני בנים ובת, על הזכות לראות את מסי").
פאנצ'ו ולדיגרוב
פּאנצ'ו חאראלאנוב ולדיגרוב (בבולגרית: Панчо Хараланов Владигеров; 13 במרץ 1899 – 8 בספטמבר 1978) היה מלחין, פסנתרן ומורה בולגרי, יליד שווייץ, בן לאם יהודיה. נחשב החשוב מבין מלחיני בולגריה. היה הראשון ששילב ביצירתו את מסורת המוזיקה הקלאסית האירופית עם יסודות מן המוזיקה העממית הבולגרית. נציג הדור השני של יוצרי המוזיקה הקלאסית בארצו, נמנה עם החברים המייסדים של איגוד המלחינים הבולגרים (1933). היה הראשון בארצו לכתוב בז'אנרים מוזיקליים כמו סונטות לכינור או טריו עם פסנתר. הייתה לו גם פעילות ענפה בהוראת המוזיקה. רבים מהמלחינים הבולגרים מן הדור שלאחריו היו תלמידיו.
רקע משפחתי, שנות צעירותו ולימודיו
פאנצ'ו ולדיגרוב נולד בשנת 1899 בציריך בשווייץ, יחד עם אחיו התאום ,ליוּבֶּן. כעבור כמה שבועות שניהם עברו עם ההורים לעיר שומן בבולגריה שם הוטבלו בדת הנוצרית אורתודוקסית ב-13 באוקטובר 1899 בכנסיית "עלייתו של ישו". בתעודות הלידה נרשמו השמות "ליובן-רפאילו" ו"פאנצ'ו-דנילו". אביהם, ד"ר חאראלאן ולדיגרוב, היה פרקליט, בן למשפחה בולגרית ותיקה משומן, ואמם, ד"ר אליזה פסטרנק, יהודיה ילידת אודסה, הייתה בתו של פרופ' לאון פסטרנק, מתמטיקאי וכנר חובב בזמנו הפנוי, שלימד בבית הספר הפוליטכני בציריך. היא הייתה רופאה בוגרת אוניברסיטה בפריז. היא ואביה היו קרובי משפחה של המשורר בוריס פסטרנק. לאחר שבאה לבולגריה לעבוד כרופאה לפי הזמנת כמה מחבריה הבולגרים ללימודי הרפואה, התנצרה לקראת טקס חתונתה עם הפרקליט ולדיגרוב. ללא המרת הדת לא הייתה יכולה להתחתן עם בחיר לבה. אחות האם הייתה פסנתרנית בוגרת האקדמיה למוזיקה בווינה.
פאנצ'ו למד תאוריית המוזיקה והלחנה אצל פאול יואון (1872 - 1940) ואמנות הפסנתר אצל היינריך בארט (1847 - 1922). בגיל 15 נרשם כמתוכנן לבית הספר הגבוה הממלכתי למוזיקה ("אקדמיה למוזיקה") בברלין, בחסות האקדמיה לאמנויות (כעת חלק מהאוניברסיטה לאומנויות של ברלין). במוסד יוקרתי זה פאנצ'ו ולדיגרוב המשיך להשתכלל בתחום הנגינה בפנסתר אצל לאוניד קרויצר והשתלם בהלחנה אצל פרידריך גרנסהיים (1839 - 1916) ואחרי מותו של זה, אצל גאורג שומאן (1866 - 1945). פעמיים זכה בפרס ע"ש מנדלסון של האקדמיה - ב-1918 וב-1920. אחרי שרות צבאי בבולגריה בשנים 1918–1920 במסגרת יחידה של מוזיקאים וכספרן, ולדיגרוב סיים בהצטיינות את התואר באקדמיה למוזיקה בברלין בשנת 1922.
פעילותו בגרמניה בין 1920 - 1932
בתום לימודיו התמנה למנהל מוזיקלי ב"דויטשס תיאטר" בברלין שבניהולו של מקס ריינהרט. היכרותו עם ריינהרט הייתה במקרה מפני שהתגורר באותו רחוב (שומןשטראסה) שבו שכן התיאטרון. העבודה שם הפגישה אותו עם אחדים מיוצריה החשובים של התרבות בשפה הגרמנית: שטפן צווייג, הוגו פון הופמנסטאל, ארתור שניצלר, ריכרד שטראוס. העולם התחיל להתוודע למוזיקה של ולדיגרוב בשנות ה-1920 כשיצירות ראשונות משלו פורסמו בהוצאת אוניברסל בווינה והוקלטו ושווקו על ידי חברת התקליטים דויטשה גרמופון. באותן שנים עשה סיורי קונצרטים ברוב ארצות אירופה שבהם ניגן בפסנתר קטעים שהלחין. פרט למוזיקת במה הלחין כמה מיצירותיו הידועות - כמו רפסודיה "וארדאר" בהתחלה לכינור ופסנתר, "הסוויטה הבולגרית", קונצרטים לכינור ולפסנתר ועוד. הרפסודיה "וארדאר" בגרסתה התזמורתית בוצעה בבכורה בשנת 1928 בפראג.
פעילותו בבולגריה במורה וכמלחין
עם תלמידיו נמנים דמויות בולטות רבות מהתרבות המוזיקלית הדולגרית בת זמננו, מלחינים כמו פאראשקב חג'ייב, אלכסנדר ראיצ'ב,פנצ'ו סטויאנוב, פסנתרנים כמו אלכסיס ויינברג. פאנצ'ו ולדיגרוב היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה, קטיה ז'קובה, בת של מורה שלו לפסנתר, הייתה בעצמה פסנתרנית. אשתו השנייה, אלקה, הייתה תלמידתו.