cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אריאל כנפו
ביוגרפיה
את השכלתו האקדמית מהתואר ראשון, ועד השלישי עשה במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, כאשר את תוארו השני עשה במגמה החברתית במחלקה. עבודת הדוקטורט שלו הייתה בנושא: 'העברת ערכים במשפחה – תהליכי תפיסה וקבלה של ערכי ההורה על ידי מתבגרים' והיא נעשתה תחת הנחייתו של החוקר שלום שוורץ. בהמשך הוא עשה פוסט-דוקטורט בפסיכולוגיה חינוכית במחלקה לחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בשנים 2001–2002, ובגנטיקה התנהגותית במרכז למחקר חברתי, גנטי והתפתחותי במכון לפסיכיאטרייה בקינגס קולג' לונדון בשנים 2003–2004.
חיים אישיים
כנפו נשוי לסיגל ואב לשלושה. בנו הבכור נעם, התמוטט ומת באופן פתאומי בהיותו בן 14 בלבד. לאחר מותו, הוריו הוציאו לאור ספר פרי עטו, בשם "הדרך הנכונה".
מחקר התאומים הישראלי
מחקר התאומים הישראלי (LIST: The Longitudinal Israeli Study of Twins) הוא מחקר התאומים הגדול ביותר בישראל. זהו מחקר אורך המתבצע ברובו במעבדה להתפתחות חברתית בראשות כנפו, ומשתתפים בו תאומים ומשפחותיהם מכל רחבי הארץ. המחקר עוסק בהתפתחות התנהגות חברתית אצל ילדים, תוך התמקדות בהתפתחות של התנהגות פרו-חברתית: הנטייה לעזור, לשתף פעולה, להתחלק ולהביע אמפתיה. נכון לשנת 2011, השתתפו במחקר כ-1500 משפחות.
כמחקר אורך, מחקר התאומים עוקב אחר התאומים לאורך מספר שנים, על מנת לבחון שינויים בהתפתחות. תחילה, נאספו נתונים על תאומים מכל רחבי הארץ שנולדו בשנים 2004–2005, וכאשר התאומים הגיעו ליום הולדתם השלישי, נשלחו להורים שאלונים הנוגעים למזג והתנהגות התאומים. בהמשך, הוזמנו המשפחות להשתתף במפגשים במעבדה או בביתם בנקודות זמן שונות: כאשר התאומים הגיעו לגילאים 3.5, 5, 6, ו-7. במפגשים השתתפו התאומים במערך ניסוי שבדק את התנהגותם החברתית.
למחקר שני תחומי חקר עיקריים:
אדם ג'ונס
אדם תומאס ג'ונס (באנגלית: Adam Thomas Jones; נולד ב-15 בינואר 1965) הוא מוזיקאי וגיטריסט, זוכה גראמי הידוע ביותר בתור גיטריסט להקת המטאל טול. ובנוסף, הוא גם אמן חזותי אשר עבד תחת חברת דרימוורקס שבבעלות סטיבן ספילברג. ג'ונס אף השתמש ביכולות האומנותיות שלו לצד המפיק פרד סטוהר כדי ליצור מספר קליפים לשירים של טול (כגון Sober) וגרין ג'לי (כגון Three Little Pigs). ג'ונס דורג מספר 75 ברשימת הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים על ידי מגזין הרולינג סטון, ותשיעי ברשימת הגיטריסטים הכי טובים של ז'אנר ההבי מטאל על ידי מגזין גיטאר וורלד.
שנים מוקדמות
ג'ונס נולד בפארק רידג', אילינוי וגדל בליברטיויל, אילינוי, הוא למד לנגן בכינור בתקופת בית הספר היסודי ואף התקבל לתפקיד נגן באס אקוסטי במקהלת בית הספר התיכון בו למד. בנוסף למקהלת בית הספר, ג'ונס גם ניגן באס בלהקה שהקים עם חברו טום מורלו (לימים גיטריסט רייג' אגיינסט דה מאשין). למרות כישוריו המוזיקליים הגבוהים, ג'ונס ציין שמעולם לא קיבל שיעורים בנגינה ולמד לנגן דרך שמיעה.
העבודה בסרטים
ג'ונס התחיל ללמוד מייק-אפ אומנותי בשנת 1983 באקדמיית הממיק-אפ ההוליוודית. לאחר כמה זמן תחומי העניין שלו השתנו לכיוון הסרטים, פיסול דמויות ועיצוב אפקטים מיוחדים. הטכניקות שלמד ישמשו אותו בעתיד לעשיית אפקטים למספר קליפים של טול. הוא סיים ללמוד ב 1987. אחרי שסיים ללמוד, ג'ונס עבד במייק-אפ ואפקטים למספר רב של סרטים מוכרים כמו פארק היורה, סיוט ברחוב אלם, שליחות קטלנית 2, מכסחי השדים ורוקד עם זאבים. וגם על מספר פרסומות. ברגע שהתחיל אדם את הקמת טול, היה עליו לבחור אם להמשיך בדרימווקרס, או לתת את כל כולו ללהקה. הוא בחר בלהקה.
הקריירה בטול
אחרי שחברו טום מורלו הכיר לג'ונס ומיינארד ג'יימס קינן (לימים סולן להקת טול) את דני קארי (לימים מתופף טול), הם הקימו, בנוסף לבאסיסט פול ד'אמור את להקת טול. במשך התקופה בלהקה הפך ג'ונס, ביחד עם מיינארד לאחת מההשפעות היצירתיות של הלהקה, על שיריה והקליפים שלה.
הנגינה של ג'ונס
ג'ונס ידוע בנגינה הכבדה שלו ומשתמש לרוב בפאוור קורדים וחמישיות לשם ההלחנה עצמה. כיוון הגיטרה של ג'ונס בדרך כלל הוא דרופ D ובחלק מהשירים (parabola, prison sex) משתמש בכיוון BADGBE. ג'ונס גם ידוע כבעל סאונד ייחודי זאת בזכות השימוש הרב באפקטי פלנג'ר ודיילי.
ג'ונס משתמש בגיטרות של גיבסון, מגברים של דיזל, מארשל ומסה בוגי.
טיניאן
טיניאן (אנגלית: Tinian) הוא אחד משלושת האיים העיקריים באיי מריאנה הצפוניים באוקיינוס השקט. הכפר הגדול ביותר באי הוא סן-חוזה. האי ממוקם 8 ק"מ דרומית מערבית לאי סאיפאן (Saipan) ושטחו הוא 101 קמ"ר. על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010 חיים בטיניאן 3,136 בני אדם. ביחד עם האי השלישי (שאינו מיושב), אגויאן (Aguijan), מהווים שני האיים את "מחוז טיניאן" - אחד מארבעת מחוזות הבחירה של איי מריאנה הצפוניים. האי שהיה מיושב בדלילות נשמר על ידי חיל מצב יפני גדול במהלך מלחמת העולם השנייה. לפני שהפך האי לפרוטקטוראט יפני (לאחר מלחמת העולם הראשונה), הוא נשלט על ידי ספרד ולאחר מכן על ידי גרמניה. תחת הממשל היפני שימש האי בעיקר לגידול סוכר.
היסטוריה
מבסיסי חיל האוויר האמריקאי בטיניאן המריאו המפציצים שנשאו את פצצות האטום "ילד קטן" ו"איש שמן" להפציץ את הירושימה ונגסאקי, אולם בשנות ה-2000, בסיסים אלו נטושים. העדות היחידה שנותרה במקום היא מצבת זיכרון שנבנתה בבור ההטענה של הפצצות (הפצצות היו גדולות מדי מכדי להטעינן למטוסים באופן רגיל ולכן נחפרו בורות הטענה תת-קרקעיים, שהמפציץ הוסע מעליהם כך שתא הפצצות יהיה ישירות מעל הבור). בורות אלו שנאטמו לאחר המלחמה מטעמי בטיחות, נפתחו מחדש ביום השנה ה-60 לציון הקרבות בטיניאן וסאיפאן.
האי במאה ה-21
בכפר סן-חוזה ניתן למצוא מלון יחיד הבנוי ממכולות, מספר מסעדות ופאב. בסמוך לחופי טאגה וצ'ונגה הוקם בעבר מתחם יוקרתי של קזינו, בית מלון, חנויות ומסעדות, אך בשנת 2013 המתחם נסגר עקב פשיטת רגל של החברה המפעילה ומאז המבנה עומד ריק. בתחילת 2019 נרכש המתחם על ידי משקיע מהונג קונג ונכון לחודש יולי 2019 מתקיימים בו עבודות שיפוץ לקראת פתיחה עתידית מחודשת. לשדה התעופה הקטן הפועל באי מגיעות טיסות של חברת התעופה סטאר מריאנאס אייר, אשר הנהלתה ממוקמת באי גם כן. כמו כן ישנה מעבורת המפליגה מפעם לפעם מטיניאן לאי הסמוך, סאיפאן.
אתרי תיירות בעלי משמעות היסטורית בטיניאן
בטיניאן קיימת מערכת ביולוגית מגוונת, כמו גם מערות וצוקי אבן גיר. סביב האי ישנן שוניות אלמוגים והמים החמים והצלולים אידיאלים לצלילה ולדיג ספורטיבי. כלכלת האי מבוססת על תיירות ושני המעסיקים הגדולים ביותר הם הממשלה וחברת התעופה סטאר מריאנאס אייר. במרץ 2006 אושרה תוכנית להקמת ארבעה בתי קזינו נוספים, אך מאז לא נמצאו משקיעים והאי נותר ללא בתי קזינו פעילים כלל.
רייסטאפל
רייסטאפל (בהולנדית: Rijsttafel, בעברית: "שולחן אורז") הוא שמו ההולנדי של סגנון ארוחה אינדונזי שאומץ בהולנד.
במרכז השולחן המשותף לסועדים רבים נמצאת צלחת אורז לבן גדולה ומסביבה תוספות רבות הכוללות תבשילי בשר עוף, בקר, חזיר, דגים, פירות ים, ירקות, ופטריות, המבושלים עם רוטב המכיל בוטנים וקוקוס או עשויים על גריל על שיפוד ("סאטה") ועליהם הרוטב. אחד העקרונות החשובים הוא גיוון של טעמים ושל מרקמים של אוכל, אם כי לכל המנות יש את אותו רוטב. המנות בהולנד מורכבות בעצם מהרבה מנות מכל רחבי אינדונזיה שבאופן מקורי לא אכלו אותן ביחד.
קדימה, תריץ אחורה
קדימה, תריץ אחורה (Be Kind Rewind) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2008, בוים על ידי מישל גונדרי בכיכובם של ג'ק בלאק, מוס דף, דני גלובר ומיה פארו. הסרט יצא לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-20 בינואר 2008 ומאוחר יותר בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין.
שם הסרט (באנגלית) הוא משפט שהיה נפוץ ככיתוב על קלטות וידאו להשכרה, בבקשה מהשוכרים להריץ את הסרט אחורה לאחר שסיימו לצפות בו.
עלילה
ג'רי גר בטריילר סמוך לתחנת כוח חשמלית ומודאג שהיא ממיסה לו את המוח. הוא מבקש ממייק לעזור לו לחבל בתחנה אך זה מסרב. ג'רי מנסה לחבל בתחנה לבדו, מתחשמל בטעות והופך ממוגנט. למחרת, ג'רי הממוגנט גורם לכל הקלטות בחנות להימחק. לקוחה נאמנה של החנות וידידתו של מר פלטשר, גברת פאלאפיץ (מיה פארו), מגיעה לשכור את הסרט מכסחי השדים. הסרט נמחק יחד עם שאר הקלטות ומייק פוחד שאם גברת פאלאפיץ תגלה זאת הוא יאבד את אמונו של מר פלטשר. ג'רי מציע למייק להסריט את הסרט בעצמם, כשהם מככבים בתור השחקנים הראשיים. החברים יוצרים גרסה בת 20 דקות בעזרת מצלמת VHS ישנה ואפקטים זולים. מאוחר יותר לקוח מבקש את הסרט שעת שיא 2 והם מסריטים גם אותו, הפעם בעזרת אלמה (מלאני דיאז) מהמכבסה הסמוכה. אלמה עוזרת לג'רי להוציא את המגנטיות מגופו על ידי שתיית דלי מלא מי מלח. בהמשך השלישייה יוצרים שיטה בה לקוחות יכולים להזמין הסרטה מחדש של סרט מסוים, ובה להקוחות צריכים להמתין זמן רב, ולכן הם אומרים שהקלטות צריכות להגיע משוודיה (sweded) והיא צוברת פופולריות.
העסק מתחיל להתרומם ורבים מתושבי העיירה לוקחים חלק בתהליך ההסרטה מחדש של הסרטים. מייק וג'רי מציעים למר פלטשר להשתמש ברווחים החדשים כדי לשפץ את החנות. אולם, נציגים של חברות הסרטים מגיעים לחנות מחרימים את הסרטים בתואנה של הפרת זכויות יוצרים ומשמידים אותם. בנוסף, מייק מגלה שפאטס ווילר לא באמת נולד בחנות ומר פלטשר רק סיפר לו זאת כדי לשמח אותו בתור ילד.
ג'רי מציע שתושבי העיירה ימשיכו להפיק סרטים מקוריים ומבקש ממייק רעיון לתסריט. מייק מציע לביים סרט תיעודי פיקטיבי על חיי פאטס ווילר בעיירה. כל תושבי העיירה לוקחים חלק בהפקה. מייק וג'רי מנסים לפרוץ לחנות הווידאו המתחרה כדי לגנוב את המקרן שלהם עבור הקרנת הבכורה. הם מגלים שבעל החנות ישן בה בלילה, נתפסים על ידו ונאלצים להקרין את הסרט על מסך טלוויזיה ישנה וקטנה. ביום הבכורה צוות ההריסה עומד בחוץ ומחכה להרוס את הבניין ומכשיר הטלוויזיה הקטן שנועד להקרנה נופל ונשבר. בעל החנות המתחרה מביא את המקרן והסרט מוקרן בענק על חלון החנות. בסוף ההקרנה, מתגלה כי קהל רב שהתאסף בחוץ לצפות בסרט מריע ומוחא כפיים. הסרט מסתיים כשהאחראי על צוות ההריסה מחייך וטופח למר פלטשר על השכם.
ז' באב
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בז' באב היא פרשת דברים, אם בר המצווה חל בשנה בה פסח, וממילא תשעה באב, הוא בשבת או יום ראשון (שנים מקביעויות זחא, בשז, גכז, הכז, החא והשא), ופרשת ואתחנן אם פסח חל בשנת בר המצווה ביום שלישי או ביום חמישי.
מוצר גיפן
בכלכלה, מוצר גיפן (Giffen good) הוא סוג של מוצר נחות, שהכמות המבוקשת ממנו גדלה ככל שמחירו עולה, בניגוד לעקומת הביקוש הקלאסית.
במוצר סטנדרטי, כאשר מחיר המוצר עולה, עקרון התחלופה גורם לצרכנים לעבור למוצרים תחליפיים, זולים יותר. לא כן במוצר גיפן, לו אין בנמצא מוצרים תחליפיים זולים, מהסיבה שהוא המוצר הזול ביותר הקיים. בשל היעדר תחליפים, האפקט המכריע הוא עקרון ההכנסה, ולכן, כאשר מחיר מוצר הגיפן עולה, ההכנסה הריאלית יורדת, והצרכן יצרוך יותר ממוצר הגיפן ופחות ממוצרים יקרים יותר.
עלייה בכמות המבוקשת כאשר מחירו של המוצר עולה, היא תופעה חריגה. לעיתים נחשב לחם אחיד כמוצר גיפן, הוא מהווה מרכיב הוצאה ניכר במשפחה מעוטת הכנסה. עליית מחירו תביא לגידול בצריכתו ולוויתור על מאכלים יקרים יותר. גם תפוח האדמה בתקופת הרעב הגדול באירלנד הוא דוגמה למוצר גיפן, כאשר בתקופה זו הן מחיר תפוח האדמה והן מחיר הבשר עלו משמעותית, אך מאחר שתפוח האדמה זול בהרבה מבשר, משקי בית רבים נאלצו להפחית בצריכת הבשר וקנו יותר תפוחי אדמה.
את השם "מוצר גיפן" או "פרדוקס גיפן" טבע אלפרד מרשל, שקרא למוצר על שם הכלכלן  (1837–1910), שכתב על התופעה.
בולי מדינת ישראל - שנת 1960
בשנת 1960 הנפיק השירות הבולאי של מדינת ישראל 27 בולי דואר חדשים בערך נקוב כולל של 6.56 ל"י, ובעלות כוללת של 6.81 ל"י.
שיטת הדפוס
בשנת 1960 הודפסו חמש סדרות בשיטת שקע וחמש סדרות בשיטת פוטוליטו.
המעצבים
מרבית הבולים של שנת 1960 הוכנו בידי בכירי המעצבים בישראל, אשר עיצבו בולים גם בשנים קודמות. פרידל שטרן, אשר קלדרון ו-אוסוולד אדלר הצטרפו לראשונה בשנה זאת לקבוצת מעצבי הבולים.
בולים מן המניין
בשנת 1960 הנפיק דואר ישראל סדרה חדשה של בולים מן המניין בעיצוב חדש.
במקור נועדו בולים אלו לבטל את תוקפם של כל הבולים הקודמים שערכם היה נקוב בפרוטות. הבולאים בישראל קיבלו את הבשורה הזאת ברגשות מעורבים, ולצד אלו שקיוו כי התוכנית להחלפת בולים תאפשר להם להיפטר ממלאים מיותרים של בולים ישנים, היו רבים שהתרעמו על הפרת ההבטחה שתוקף בולי הדואר לא יפוג בעתיד. לאור המחאות וקשיי הביצוע של המרת הבולים הישנים הוחלט לבטל את ההחלטה על ביטול תוקף בולי הפרוטה. הבולים עוצבו בידי אוטה וליש. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:.
הבולים האלו הודפסו במועדים הבאים (לפני תאריך ההנפקה):
בנוסף, חידש הדואר את מלאי הבולים מסדרה זו שאזלו בבתי הדואר, והדפיס מהם במהלך שנת 1960 כמות נוספת לאחר מועד ההנפקה המקורי:
בולי דואר אוויר
בשנת 1960 החלה הנפקת הסדרה השלישית של בולי דואר אוויר בישראל. בולים אלו נועדו להחליף את הסדרה הקודמת שהונפקה החל משנת 1953 ועסקה גם היא בנושא נוף הארץ. הבולים עוצבו בידי פרידל שטרן. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
הבולים האלו הודפסו במועדים הבאים (לפני תאריך ההנפקה):
כמות הבולים שהודפסה בטרם ההנפקה ונשמרה במחסני הדואר סיפקה את צורכי הדואר בשנת 1960 ולא היה צורך בביצוע הדפסות חוזרות של בולי דואר אוויר לחידוש המלאי.
בחירת הנופים המייצגים את הערים השונות שהופיעו בבולי הסדרה הייתה כרוכה במאבקים רבים
בולי דמי דואר
השימוש בבולי דמי דואר מן הסדרה השנייה, אשר הונפקו בשנת 1952, הופסק ב-5 בינואר 1960. דואר ישראל לא הנפיק עוד בולי דמי דואר, ותשלום הקנסות ממועד זה ואילך בוצע באמצעות בולי דואר רגילים.
מועדים לשמחה
הבולים עוצבו בידי אשר קלדרון. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
הרצל
הבול עוצב בידי מקסים וגבריאל שמיר. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
הנריטה סאלד
הבול עוצב בידי אוסוולד אדלר. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
שנת הפליט העולמית
הבולים עוצבו בידי אוטה וליש. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
תביב
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:.
תביב - גיליונית זיכרון
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:.
גיליונית הזיכרון הוצעה למכירה רק במהלך ימי התערוכה.
הקונגרס הציוני הכ"ה
הבול עוצב בידי אוטה וליש. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
Fugues
Fugues הוא מגזין אקטואליה ולייף סטייל להט"בי קנדי בצרפתית ואנגלית, המתפרסם מדי חודש במונטריאול, מאז אפריל 1984.
למגזין, שיוצא בהוצאת Éditions Nitram, יש תפוצה של למעלה מ-255,000 בחודש.
היסטוריה
המגזין נוסד כמגזין לגברים הומוסקסואלים על ידי מרטין האמל באפריל 1984, כתגובה לפשיטה משטרתית על הבר Bud’s.
בספטמבר 2002, האמל העביר את הבעלות על המגזין לייבס לפונטיין, העורך הנוכחי של המגזין.
I.S.A.
בסוף שנת 2000 יצאה לשוק גרסתו השלישית של המוצר, שכללה גם רכיבי אבטחה, ואז גם נטבע השם I.S.A. שנשאר עם המוצר עד היום. כיום משווק המוצר בגרסתו החמישית I.S.A. Server 2006 והגרסאות הבאות נמצאות בשלבי פיתוח.
הפיתוח של המוצר כבר מראשיתו נעשה במרכז הפיתוח של החברה בחיפה. בשנת 2006 רכשה מיקרוסופט את חברת ההזנק הישראלית Whale Communications, במטרה לשלב את טכנולוגיית הגישה המאובטחת שלה במוצרי האבטחה של מיקרוסופט.
מבחינה מסחרית, ISA על שלל גרסאותיו נמכר במאות מיליוני דולרים, אך גורמים מקצועיים בתעשייה טוענים כי למרות המאמץ הרב שהושקע בפיתוחו עד כה, הוא נופל משמעותית ביכולותיו בהשוואה למוצרי אבטחה כגון אלו של חברת צ'קפוינט וסיסקו. מעט חברות משתמשות במוצר כפתרון חומת אש עצמאי, אך חברות רבות משלבות את ISA עם מוצרי אבטחה אחרים בתצורות "גב-אל-גב" שונות או כפתרון האצת-גלישה בלבד.
I.S.A. Server 2006 היא הגרסה הנוכחית של המוצר, שיצאה לשוק ברבעון השני של שנת 2006 ופותחה במרכז הפיתוח של מיקרוסופט בחיפה בראשותו של אבי נתן. שרת ISA 2006 מתוכנן לפעול על מערכת ההפעלה חלונות 2003 וחלונות 2003 R2, אך לא על חלונות 2000. הפיתוח של המוצר כולל גם תאימות לשרת חלונות 2008 (לונגהורן) אך מכיוון ששרת זה לא יצא לשוק עד שחרור המוצר, הוא אינו כולל תמיכה רשמית בו בשלב זה. שרת ISA 2006 הוא שרת חומת אש הכולל יכולות Stateful Inspection בכל שכבות הרשת, חיבור מאובטח מרחוק בטכנולוגיית VPN, האצת גלישה באמצעות מטמון קדמי ואחורי ותמיכה בתצורות אשכול מגוונות. המוצר כולל שיפורים משמעותיים ביחס לגרסאות הקודמות,
סעודת מצווה
ביהדות, סעודת מצווה היא סעודה שמצווה לאכול בה כזית לחם. סעודת מצווה מיוחדת בכך שמותר לאכול בה בשר ולשתות יין גם בימים שאין עושים כן (כתשעת הימים), ואף בתענית בכורות מותר לבכורים לסעוד בה. כמו כן מותר לערוך סעודת מצווה גם בבית כנסת, מקום שעריכת סעודה רגילה אסורה בו.
בתלמוד הבבלי נאמר כי לתלמיד חכם אסור לאכול בסעודות שאינן סעודות מצווה.
סוגי סעודות מצווה
ישנם תאריכים שהסעודות הנערכות בהם נחשבות סעודות מצווה: סעודות שבת ויום טוב, סעודה מפסקת בערב יום הכיפורים וסעודת פורים. סעודות מצווה אחרות נערכות לרגל אירוע של מצווה, כסעודת ברית מילה, סעודת נישואין ושבע ברכות, או סעודת סיום מסכת. סעודת פדיון הבן גם היא סעודת מצווה, ולפי מספר מקורות קבליים חשיבותה גדולה מאוד ואכילה בה נחשבת כ-84 תעניות. סעודת ראש חודש נחשבת אף היא לסעודת מצווה, אף שאין חיוב הלכתי לקיימה.
ישנן סעודות שיש מחלוקת אם הן נחשבות כסעודת מצווה או סעודת רשות. דוגמה מובהקת לכך היא סעודות חנוכה.
קופרניקל
קופרניקל היא סגסוגת, שמכילה נחושת וניקל וחומרים מחזקים כמו ברזל ומנגן. לרוב כמות הנחושת בקופרניקל היא בין 60 ל-90 אחוז.
אף על פי שקופרניקל עשויה ברובה מנחושת, כאשר תכולת הניקל היא 15% לפחות, צבעה כסוף.
שימושים
קופרניקל היא סגסוגת החסינה ברמה גבוה לקורוזיה ממים מלוחים, ומסיבה זו לרוב משתמשים בה בשביל צנרת, מדחפים, גלי ארכובה, חלקים לסירות וציוד צבאי.
שימוש נפוץ נוסף בקופרניקל הוא ליצור מטבעות בצבע כסף.
אחווה ואחדות
אחווה ואחדות (בסרבו-קרואטית: Братство и јединство, במקדונית: Братство и единство, בסלובנית: bratstvo in enotnost) הייתה סיסמה פופולרית של המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה. הסיסמה עודדה את האחווה והאחדות של עמי יוגוסלביה והתנגדה לפילוג ולחלוקה.
לאחר הפלישה ליוגוסלביה בידי מדינות הציר במלחמת העולם השנייה באפריל 1941, הכובשים שאפו ליצור שנאה בין הלאומים השונים ביוגוסלביה. המפלגה הקומוניסטית הצליחה במשימתה להפיץ את רעיון "האחווה והאחדות" של האומות והמיעוטים אתניים ביוגוסלביה, במהלך לחימתם בכובש הנאצי. הקמת הפדרציה נחשבה כהגשמת סיסמה זו.
לאחר המלחמה, הסיסמה הפכה לקו-מנחה בנוגע ליחסים אתניים בתוך המדינה החדשה. מדיניות זו בוטאה בחוקות ב-1963 וב-1974. היא הדגישה את הדומות בין הלאומים והמיעוטים, ואת התלות ההדדית ביניהם. כל אדם היה רשאי לבטא את תרבותו הייחודית, אך עודדו את האזרחים להגדיר את עצמם כחלק מהלאום ה"יוגוסלבי". על פי אבריל הרימן:.
בכל רחבי יוגוסלביה, הרבה מפעלים, בתי ספר, מקומות ציבוריים וקבוצות ספורט נהגו להיקרא "אחווה ואחדות", כמו גם הכביש המהיר שמחבר בין ליובליאנה, זאגרב, בלגרד וסקופיה ("כביש האחווה והאחדות"). מספר אנשים הורשעו בפעולות שעלולות לפגוע באחווה ובאחדות, כגון פעולות של שוביניזם, בדלנות ואירידנטה, ביניהם: אלייה איזטבגוביץ', פרניו טוג'מן וסטייפן מסיץ'.
הסיסמה "אחווה ואחדות" הייתה בשימוש בתחילת דרכה של רפובליקת סלובניה העצמאית.
סורת אל-מאעון
סורת אל-מַאעוּן (בערבית: سورة الماعون ), או סורת הסעד, היא סורה מספר 107 בקוראן. סורה קצרה זו מונה שבעה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל ( جبريل ) במכה. לפי ספרו של אבּן א-צֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אל-חֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת א-תכאת'ר ולפני סורת אל-כאפרון.
הסורה ירדה למוחמד בזמן בו מספר רב של סיעות זממו לעצור את ההשפעה האסלאמית הגוברת. הסורה עוסקת באופיים של אלו הטוענים כי הם מוסלמים בעוד הם מכחישים את קיומו של ה"דין" – יום הדין והעולם הבא. אנשים אלו "מסלקים את היתום מעליהם", אינם זהירים בחובותיהם לחסרי הכול ומתפללים מבלי לחשוב על אלוהים בראש מעייניהם, בשוכחם את המטרה שמאחורי התפילה. מעשי הצדקה שלהם הם מצג שווא לחסידותם המזויפת, משום שאינם נותנים אותה מתוך אהבת האל. תפסיר אבן עבאס, המסתמך על חדית'ים מפי בן דודו ואחד ממלוויו של מוחמד, עבדאללה אבן עבאס, מוסר כי אחריתם של אנשים אלו תהיה להבות הגיהנום.
אדג'קליף
אדג'קליף (באנגלית: Edgecliff, פירוש מילולי קצה צוק) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית וולהרה (Municipality of Woollahra).
היסטוריה
אדג'קליף היה אתר מחצבה מבוסס בתחילת ההתיישבות האירופאית בסידני, וסיפק חומרי בנייה לפרוורים סביבו. במאה ה-19 החלו נבנים בו בתי מגורים: ב-1842 הוקם מעון דאוור, ב-1864 בית פיונה וב-1870 הגלנרוק, כולם בתי אחוזה בני שתי קומות מאבן חול מקומית.
בסוף המאה ה-19 הוקם בפרוור קו חשמלית, שקרונותיו נעו במסילה משוקעת, אוחזים בכבל המתח רק במהלך הנסיעה ומנתקים את המגע על מנת לעצור. קו החשמלית הגיע עד צומת דרך סאות' הד החדשה ורחוב אושן. הקו הופסק בשנת 1905, וקו הרכבת שהחליף אותו החל לפעול רק בשנות השבעים.
תרבות
באדג'קליף שני מרכזים מסחריים בולטים, שניהם על דרך סאות' הד החדשה: מרכז אדג'קליף ואיסטפוינט אדג'קליף, המצויים בקרבת תחנת הרכבת ותחנת שילוח האוטובוסים.
Microsoft Azure
Azure (אז'וּר) היא פלטפורמת מחשוב ענן שפותחה ומופעלת על ידי מיקרוסופט, ומשמשת לניהול יישומים באמצעות מרכזי נתונים מבוזרים ברחבי העולם. הפלטפורמה מהווה את אחד משלושת שרותי הענן הגדולים ביותר בעולם, לצד Amazon Web Services ו-Google Cloud. שרות זה מספק שירותי מחשוב על גבי האינטרנט, ושוחררה ב-1 בפברואר 2010.
שם המוצר, אז'וּר, הוא באנגלית ובצרפתית שמו של צבע תכלת השמיים, ומרמז על היות המוצר קשור למחשוב ענן (Cloud computing). לצורכי המערכת פותחה CBL-Mariner (מערכת הפעלה מבוססת לינוקס מותאמת לתשתיות ענן).
ב-27 באוקטובר 2008 בכנס המפתחים PDC (Professional Developers Conference) של מיקרוסופט, שנערך בלוס אנג'לס, הכריז ריי אוזי, ארכיטקט התוכנה הראשי של החברה, על המערכת העתידית כחלק מפלטפורמת הענן "אז'וּר" של מיקרוסופט (Azure Services Platform).
על פי ההכרזה, השרות לא נועד לשימושם של משתמשי קצה בעלי מחשבים אישיים. המוצר, שמיועד למפתחי יישומים, יעבוד בעיקר על יישומי שרת. היתרון למפתחים הוא יכולות עיבוד, אחסון והרצה במרכזי המידע של מיקרוסופט. סביבת העבודה כוללת כלים כמו: ויז'ואל סטודיו, IIS, ASP.NET, XML, eclipse ,ruby ,PHP, וירטואליזציה ופייתון, כך שהמפתחים לא יצטרכו לרכוש סביבות עבודה למחשב האישי. המודל העסקי של אז'ור מבוסס על תשלום לפי שימוש במשאבים (PayGO) ולפי SLA נדרש.
ב-2014, מיקרוסופט השיקה על גבי הענן (בתהליך של מיתוג מחדש) את Office Online – יישומי רשת המבוססים על חבילת האופיס שלה, ורצה אף היא על מערכת זו. זהו מימוש של מיקרוסופט, שאינו הכרחי עבור התקנת Office Online, אשר ניתן למימוש על פלטפורמות נוספות. רוב היישומים הושקו לשימוש חינמי על גבי הרשת בשם "Web Apps" כבר ב-2008.
שירותים
Azure מספקת מעל ל-600 שירותים שונים בענן המחשוב. דוגמאות לשירותים בולטים:
מבנה ה-Azure RBAC
RBAC היא מערכת הרשאות המשמשת לשליטה על גישה למשאבי Azure, והפעולות שמשתמשים יכולים לבצע על משאבים אלה. ברמה גבוהה, ניתן לחשוב על זה כמתן גישה למנהלי אבטחה (משתמשים, קבוצות ואפליקציות) למשאבי Azure, על ידי הקצאת תפקידים למנהלי האבטחה. לדוגמה, ניתן להשתמש ב-RBAC כדי להעניק למשתמש גישה לניהול כל המכונות הווירטואליות, בעוד שמשתמש אחר מקבל גישה לניהול כל חשבונות האחסון באותו מנוי.
Azure RBAC מורכב מהרכיבים הבאים - מנהלי אבטחה, הגדרות תפקידים והקצאת תפקידים:
אפשרות פופולרית נוספת לניהול סביבות Azure היא Azure CLI - התחברות לאז'ור ושירותיה באמצעות ממשק שורת הפקודה.
תשתית
רשת הענן של Azure מבוססת אזורים, המרכיבים מספר מרכזי נתונים. כל מרכז נתונים מורכב מקלסטרים ונתבי T2 בהם חיבורים קצרים של עד מאות מטרים, ואילו מרכזי הנתונים והאזורים עשויים להיות במרחק עשרות קילומטרים. מרכזי הנתונים של Azure פרוסים ביותר מ-60 אזורים בעולם בהם ברזיל, קנדה, ארצות הברית, איטליה, צרפת, גרמניה, שוודיה, פולין, נורווגיה, שווייץ, קטאר, איחוד האמירויות, דרום אפריקה, הודו, אוסטרליה, יפן, קוריאה וסין.
בדוח של גרטנר מ-2022 נמצא Azure כשירות שמגדיל את נתח השוק ומספק פתרונות טובים לענן היברידי ושילוב סביבות ענן (multicloud), ומבחינת נקודות חולשה נמצא חלש בתחום של אבטחה וחדשנות, וכן מבחינת רישיונות.
נכון ל-2023, 70% מתעבורת הרשת ב-Azure מבוססת על RDMA תוך שימוש בשילוב של PFC ואלגוריתם בקרת גודש DCQCN.
ב-2023 השיקה החברה שירות Azure Boost המבוסס על שבב שפיתחה החברה. Microsoft Azure Network Adapter (ובקיצור MANA) מאפשר שירות רשת בקצבים של 200Gbps וגישה לשירות אחסון בקצב של 10Gbps ו-400,000 IOPS.
טריומף סופר 9
טריומף סופר 9 (באנגלית: Triumph Super 9) היא מכונית משפחתית מהודרת, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית טריומף, אשר יוצרה בין השנים 1931–1933.
סך הכול יוצרו 9,000 יחידות.
דיוריט
דיוריט הוא סלע יסוד פלוטוני גס גביש אפור המורכב מפלגיוקלז (אנדסין), ביוטיט, הורנבלנדה או פירוקסן וכמויות קטנות של קוורץ ומיקרוקלין.
היווצרות
דיוריט נוצר כתוצאה מהמסה חלקית של סלע מאפי כאשר מאגמה בינונית בהרכבה מתגבשת בתוך גופי חדירה גדולים. תהליך זה מתרחש מעל אזור הפחתה, לרוב באזורי קשת איים (שרשרת איים געשיים), ובאזורים בהם נוצרים רכסי הרים בתהליכי אורוגנזה.
סוגים של דיוריט
סוגי הדיוריט השונים נובעים משינויים בחלק מן המינרלים המרכיבים או בתוספת של מינרלים אחרים.
סוגים שונים של דיוריט עשוים להכיל כמויות קטנות של המינרלים זירקון, אפטיט, טיטניט, מגנטיט, אילמניט ומינרלי גפרית. דיוריט עשוי להופיע גם בצבעים נוספים: שחור ואפור-כחול, ועשוי להיות מצופה בקרום ירקרק.
"נפולאוניט" או "קורסיט"
סוג זה של דיוריט נוצר כאשר מתקיימת הפרעה ברצף ההתגבשות ונוצרת התגבשות חוזרת כתוצאה מרוויית יתר של המאגמה במינרלים היוצרים אותו. בשלב זה תתרחש התגבשות מהירה והשקעה רדיאלית של מינרל מסוג אחד, ולאחר הפרעה נוספת יתרחש תהליך דומה בהשתתפות מינרל אחר. שלבים אלה, כשהם חוזרים על עצמם, יוצרים את האזורים הקונצנטריים האופייניים לסלע זה על גבי זה.
שימושים היסטוריים בדיוריט
דיוריט הוא סלע קשה במיוחד שקשה לחתוך ולעצב, ובתרבויות קדומות – למשל במצרים העתיקה – השתמשו בו לעיבוד גרניט. עם זאת, קשיותו הרבה מאפשרת ללטש אותו ומתקבל ברק עמיד לאורך זמן. עובדה זו מעלה את ערכם של חפצים גדולים העשויים מדיוריט.
שימוש נפוץ בדיוריט נעשה בחריטה ובתבליטים, יותר מאשר בפיסול. הממצא המפורסם ביותר הוא האסטלה השחורה בגובה 2 מטרים עליה חקוקים חוקי חמורבי מן המאה ה-18 לפני הספירה, המצויה במוזיאון הלובר בפריז. נמצאו גם כמה פסלים, בהם גם פסלי פרעה חאפרו הנמצאים במוזיאון המצרי בקהיר. השימוש בדיוריט באמנות היה חשוב ביותר בקרב ציוויליזציות מזרח תיכוניות קדומות כמצרים העתיקה, בבל, אשור ושומר. דיוריט הוערך בתקופות אלה עד כדי כך שבאימפריה המסופוטמית הגדולה של סרגון מאכד נחשבה השגת דיוריט סיבה לפשיטות צבאיות.
בדיוריט נעשה שימוש בתרבויות האינקה והמאיה, בעיקר לחיזוק מצודות, ככלי נשק ועוד. דיוריט היה פופולרי במיוחד בקרב הבנאים האיסלאמיים של ימי הביניים. אף על פי שניתן למצוא חפצי אמנות עשויים דיוריט מתקופות שונות, הרי שסלע זה היה בשימוש נרחב כאבן ריצוף הודות לקשיותו ולעמידותו. רחובות מרוצפים בדיוריט ניתן למצוא ברחבי העולם: מאנגליה וסקוטלנד עד אקוודור וסין. על אף היותו בעל מרקם גס, קשיותו מאפשרת ללטשו עד ברק. דוגמה לכך ניתן לראות במדרגות קתדרלת סנט פול בלונדון אשר "לוטשו" במשך מאות שנים בנעלי המבקרים בה.
תפוצה
דיוריט אינו סלע נפוץ במיוחד. ניתן למצוא אותו באיטליה (סונדריו), בגרמניה (תורינגיה וסקסוניה), בפינלנד, ברומניה, בצפון מזרח טורקיה, במרכז שוודיה, בסקוטלנד, בגרנזי, בניו זילנד, בהרי האנדים ובארצות הברית (מינסוטה). סוג כדורי של דיוריט הנקרא נפולאוניט נמצא בקורסיקה. בישראל ניתן למצוא אותו בהרי אילת, מצפון להר שלמה.
ארקוזה
ארקוזה - סלע משקע, סוג של אבן חול "בלתי מבוגרת" שנוצרה מהתפרקות של סלעי יסוד חומציים (גרניט) ומאופיינת בכמות של מעל ל-25% פצלות השדה וחרסיות. העובדה שהסלע מכיל כמות רבה של פצלות השדה שהם מינרלים בלתי יציבים מעידה על כך שהסלע נוצר בתנאים בהם לא הייתה תקיפה כימית של הסלע, אם משום שהסלע נוצר באקלים קיצוני (צחיח או קוטבי) או שהסלע כוסה מיד. חלק מאבני החול הנוביות בישראל מהוות דוגמה לארקוזה.
חום כמוס
חום כמוס (באנגלית: Latent heat) מתאר את כמות האנרגיה בצורה של חום הדרושה לחומר מסוים כדי לעבור מצב צבירה. בדרך כלל מתארים שני סוגי חום כמוס: זה הנחוץ לשם התכה וזה הדרוש לשם אידוי.
החום הכמוס נחוץ לשם שינוי מצב הצבירה בסדר הבא:
השינוי באנרגיה הוא אנדותרמי (דורש השקעת אנרגיה) במעבר ממוצק לנוזל ולגז, אבל אקסותרמי (משחרר אנרגיה) בכיוון ההפוך.
למשל, מולקולת מים מגוף מים כלשהו מתאדה באטמוספירה, והופכת לאדי מים כאשר מועבר חום מהסביבה אל גוף המים. וכיוון שנדרשת אנרגיה כדי להפוך מים לאדי מים, לכן פליטת מים ("הזעה") היא דרך שבה יכול גוף לשחרר מתוכו אנרגיה, כי המים מתאדים וצורכים אנרגיית חום מהגוף ומהאוויר שבקרבתו. אם אדי המים מתעבים בחזרה לנוזל או קופאים לקרח (מוצק), אז האנרגיה האצורה משתחררת כחום מוחשי למשטח שבו מתרחש העיבוי (או הקפיאה).
ביטוי לחום הכמוס
הביטוי לחום הכמוס L מתאר את כמות האנרגיה בצורת חום (Q) הנדרשת בכדי לגרום למעבר פאזה ליחידת מסה (m):
סוליתאים
סוליתאים או דגי משה רבנו (שם מדעי: Pleuronectiformes) היא סדרה גדולה של דגי גרם ממחלקת מקריני הסנפיר (על סדרת Acanthopterygii), שגופם המשוטח הוא אסימטרי ונראה כאילו נחצה לשניים.
ע"פ אגדה עממית, נחצו דגים אלה לשניים בעת שבקע משה רבנו את ים סוף, ומכאן שמם העממי. הם נחים ושטים על צידו האחד של הגוף, וצידו השני של גופם מכוון כלפי מעלה. הצד התחתון בהיר יותר, בדרך כלל, והשיניים שבו מפותחות. הצד העליון כהה יותר ומשתלב בצבע הקרקע שבה מתחפר הדג, והשיניים שבו קטנות או מנוונות. לעומת זאת מצויות בראשו של הדג בצד זה שתי עיניו, הניבטות מתוך המחפורת שבה הוא מתחפר (דגי משה רבנו הם דגי קרקע המבלים את רוב זמנם מחופרים בתוך החול).
צבעם תלוי למעשה בסביבה שבה הם מצויים. בניסויים שונים הוברר, שכאשר מחזיקים את הדגים במכל שתחתיתו מוארת, מתחיל צידם הבהיר להתכהות. כן נמצא, שהדגים חייבים לראות תחילה את הקרקע שעליה הם רובצים, ורק אז יכולים הם להשתלב בצבעיה. אך יש גם מינים חריגים, החסרים את כושר ההסוואה הזה. כך, למשל, ידועים דגי משה רבנו שהם לבקנים או חסרי צבע.
מוצאם של דגי משה רבנו הוא מדגים דמויי דקר, שגופם לא היה משוטח, כנראה. במשך מיליוני שנים התפתחו מהם דגים אסימטריים, שעינם האחת החלה לנוע לכיוון אחד הצדדים. צד זה נעשה מכאן ואילך לצד העליון. כתוצאה מתנועה זו של העין החל הראש להתעוות. אצל הדג הטרופי פסטודס (המצוי גם במפרץ אילת) הראש מעוות פחות מן הרגיל, העין הנודדת עשויה להיות העין השמאלית או העין הימנית, והיא מגיעה רק עד לקודקוד. כיוון שכך, אין לדעת בבטחה מה יהיה הצד שעליו ינוח הדג. פרטים מסוימים הם ימניים, ואחרים שמאליים, וזאת בניגוד לשאר המינים בסדרה זו, שכל אחד מהם הוא ימני או שמאלי. הפסטודס הוא גם היחיד מבין דגי משה רבנו שבסנפיריו יש קוצים, כמו בסנפירי הדקר. בכך הוא מהווה חוליה מקשרת בין דגי משה רבנו ובין אבות אבותיהם, דמויי-הדקר.
התפתחותו של דג משה רבנו מן הביצה ועד לבגרות מלמדת בבירור, כי דגים אלה התפתחו על דרך האבולוציה מדגים זקופים (כלומר דגים שאינם נחים ושטים על צידם). הדגיגים הקטנים בסדרה זאת דומים לכל דגיג אחר (יש להם עיניים משני צידי הגוף והם שטים כמו כל דג אחר). אך לאחר שהדגיג גדל עד לאורך של סנטימטר אחד בערך, מתחילה אחת מעיניו לנוע כלפי מעלה, עוברת את קצהו של העליון של הראש ונקבעת לצד העין השנייה. "טיול" זה נמשך כשישה שבועות. בינתיים חל גם עיוות בגולגולת הדגיג, ובסופו של דבר נוטה הדג בהדרגה על צידו חסר העיניים ויורד לאיטו אל קרקעית הים.
היפראקוזיס
החולים הסובלים מהיפראקוזיס מגיבים באי-נוחות וכעס לרעשים שאינם חזקים במיוחד. במקרים קיצוניים החולים נמנעים מפעילות משפחתית וחברתית, נוטים להסתגר ומשתמשים לעיתים קרובות באטמי אוזניים. התופעה יכולה לגרום למתח רב ועצבנות, וב-85% מהמקרים החולים סובלים גם מטיניטוס (טנטון).
במקרים רבים סובלים החולים דווקא מליקוי שמיעה (חרשות) - ותופעת ההיפראקוזיס מקשה מאוד על שיקום השמיעה. על פי מחקרים בעולם, הטיפול המתאים במיוחד להיפראקוזיס הוא TRT, שהוא טיפול הדומה בעיקרון לטיפול בטיניטוס. מאחר שמרבית החולים סובלים גם מטיניטוס, הטיפול דורש התאמה מיוחדת של מכשירי שמיעה או מחוללי רעש מיוחדים, ורק אחרי שיפור בתחושת חוסר הסבילות לרעש מתקדמים לטיפול בטיניטוס. חשוב לעבור בירור אצל רופא אף אוזן גרון ובדיקות שמיעה מכוונות להיפראקוזיס.
לפעמים נוספת גם תופעה של מיסופוניה, אי-סבילות לקולות מיוחדים, בלי קשר לעוצמתם, לרוב, קולות המופקים על ידי בני אדם כמו רעשי אכילה, נשימה, כחכוחי גרון ועוד.
איטן האלפים
אִיטָן האלפים (שם מדעי: Phleum alpinum) הוא עשב דגני חד שנתי.
תפוצתו של מין זה הוא בהרים באירופה, אסיה, צפון אמריקה ודרום אמריקה.מצב שימור המין הוא ללא חשש והוא תואר על ידי החוקר קארולוס ליניאוס ב-1753.
דגל צבאי
דגל צבאי או דגל מלחמה הוא גרסה של הדגל הלאומי המיועדת לשימושם של הכוחות המזוינים של אותה מדינה.
הדגל הצבאי הוא המקבילה היבשתית לדגל הימי והשימוש בו מקביל להנפת דגל לאומי בידי כוחות הצבא.
תחת הפירוש הצר ביותר של המונח "דגל צבאי" רק מספר קטן של מדינות מחזיקות בו ומניפות אותו במקומו של הדגל הלאומי או הדגל המדיני.
סימונו הווקסילולוגי של הדגל הצבאי הוא.
דגלים צבאיים בשימוש כיום
(כלל הדגלים תחת סעיף זה מסומנים בסימון (
דגלים צבאיים בשימוש כיום אשר משמשים גם כדגל צבאי ימי
(כלל הדגלים תחת סעיף זה מסומנים בסימון )
דגלים צבאיים היסטוריים
(כלל הדגלים תחת סימול )
המדינה העצמאית של קרואטיה
המדינה העצמאית של קרואטיה (בקרואטית: Nezavisna Država Hrvatska; בראשי תיבות: NDH; בגרמנית: Unabhängiger Staat Kroatien; באיטלקית: Stato Indipendente di Croazia) הייתה מדינת בובות של גרמניה ואיטליה במלחמת העולם השנייה שהוקמה בחלקים מיוגוסלביה הכבושה.
היסטוריה
המדינה העצמאית של קרואטיה הוקמה ב-10 באפריל 1941 לאחר הפלישה ליוגוסלביה על ידי מדינות הציר. המדינה הורכבה ממרבית שטחי קרואטיה ובוסניה והרצגובינה, ביחד עם חלק משטחי סרביה המודרנית. השלטון עינה ורצח סרבים, יהודים, צוענים וגם מוסלמים במקומות כמו מחנה יאסנובאץ.
המדינה הייתה מונרכיה ומדינת חסות איטלקית מ-1941 ועד להסכם שביתת הנשק עם איטליה ב-1943. הנסיך איימונה, דוכס אאוסטה שמונה למלך קרואטיה על ידי ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה, הוכתר כ"טומיסלב השני", אך נשאר באיטליה ולא עבר להתגורר בקרואטיה.
המדינה נוהלה למעשה על ידי תנועת האוסטאשה הפשיסטית וה אנטה פאבליץ'. בשתי שנותיה הראשונות, עד 1943, המדינה הייתה של גרמניה ואיטליה. מרכז דלמטיה סופח לאיטליה כחלק ממדיניות האירידנטה והשאיפה להחיות מחדש את האימפריה הרומית ולהשיג שליטה בים התיכון (מארה נוסטרום).
לאחר כניעתה של איטליה, המדינה העצמאית של קרואטיה ביטלה את ההסכמים עם איטליה וסיפחה בחזרה את השטחים בדלמטיה.
בראשית 1945 צבא השחרור העממי של יוגוסלביה בהנהגת יוסיף ברוז טיטו ביחד עם הצבא האדום גברו על משמר המולדת הקרואטי וגרמו לנסיגה המונית של אנשי האוסטאשה ובעלי בריתם. הם הצליחו לשים סוף למדינה העצמאית של קרואטיה.
גאוגרפיה
כאמור, המדינה הורכבה ממרבית שטחי קרואטיה ובוסניה והרצגובינה, ביחד עם חלק משטחי סרביה. היא גבלה בגרמניה בצפון-מערב, בהונגריה בצפון-מזרח, בסרביה במזרח, במונטנגרו בדרום-מזרח ובאיטליה לאורך קו החוף.
דמוגרפיה
בעת הקמת המדינה, אוכלוסייתה מנתה כ-6,285,000 תושבים. מתוכם 3,300,000 קרואטים, 1,925,000 סרבים, 700,000 בוסניאקים, 150,000 גרמנים, 65,000 צ'כים וסלובקים, 40,000 יהודים ו-30,000 סלובנים.
טורפנודון
טורפנודון (שם מדעי: Turfanodon) הוא סוג של זוחל תראפסיד מהקבוצה דיצינודונטים, אשר התקיים בסוף הפרם בסין שלפני 254 עד 252.3 מיליון שנה מזמננו.
המאובנים של זוחל זה התגלו בתצורות נאובאוגו (Naobaogou Formation) שבשינג'יאנג, צפון סין בהם התגלו עוד מספר תראפסידים. הסוג תואר ב-1973 למדע אך התבטל ב-1988 עקב דמיונו לדיכינודון (Dicynodon). עם זאת הוא הוחזר ב-2011.
בסוג זה נכללו 2 מינים: Turfanodon bogdaensis שהתגלה בממצאי נאובאוגו כשמין נוסף, Turfanodon jiufengensis, התגלה במונגוליה הפנימית ב-2021 בידי Jun Liu.
הטורפנודון היה בינוני ביחס לקבוצת הדיצינודונטים והגיע עד לאורך של 2 מטרים, גדול בהרבה מקרוביו שחיו בסביבתו. הוא היה בעל ראש עבה בעל לסתות ארוכות שהסתיימו במעטה קרני כשל צב ומצידי הלסת העליונה בלטו זוג ניבים ארוכים. הוא היה בעל גוף חביתי, זנב קצר וחסון ורגליים עבות וקצרות.
מבנה גופו דמה לזה של הדפטוצפלוס (Daptocephalus) מדרום אפריקה וכמותו היה אוכל צמחייה קשיחה וקרקעית.
מיון עובדים
מיון עובדים הוא התהליך בו ארגון מגייס עובדים חדשים לשורותיו. זהו הוא אחד הכלים הבסיסיים של ניהול משאבי אנוש, ומטרתו היא איתור אדם שתכונותיו כעובד מתאימות לדרישות התפקיד ככל האפשר.
בתורות מודרניות של ניהול משאבי אנוש נהוג לחלק את תהליך מיון העובדים לשני שלבים: ניתוח עבודה, שהוא תהליך של הערכת דרישות התפקיד והכישורים הנדרשים על מנת לבצע אותו, ובחירת עובד בעזרת אמצעי מיון.
ניתוח העבודה
ניתוח עבודה היא שיטה המשמשת לקבלת מידע בנוגע למטלות והפעילויות המבוצעות בכל תפקיד בארגון, ניתוח זה עוזר לקבוע מהם הכישורים האישיים הנדרשים לביצוע העיסוק ובאילו תנאים מבוצע העיסוק. ניתוח התפקיד כולל איסוף מידע רלוונטי למשרה: תיאור מפורט של המשימות הכלולות בתפקיד, יחסי גומלין הנדרשים מול עובדים אחרים, ומהות הידע, הכישורים והיכולות ההכרחיים לעובד על מנת שהתפקיד יבוצע במידת הצלחה רבה ככל האפשר.
מטרה
המטרה העיקרית של ביצוע ניתוח העבודה היא להכין תיאור מפורט לכל תפקיד בארגון, תיאור שיעזור לשכור את העובדים המתאימים לתפקיד, כאלו שיספקו ביצועים מיטביים בעבודה.
שיטות לביצוע ניתוח עבודה
ניתוח התפקיד כולל איסוף מידע רלוונטי למשרה, שיטות לאיסוף הנתונים הן:
תוצאות יישום השיטות לביצוע ניתוח עבודה
לאחר יישום השיטות מתאפשר לארגון להגדיר כל תפקיד בו מההיבטים הבאים:
רשימה זאת מסייעת לממיינים להחליט האם המועמד מתאים או לא מתאים לתפקיד מסוים. הגדרת ותיאור העיסוק הם מסמכים שמתארים מצבים קבועים יחסית, ובכך מזהים כישורים לתפקיד ספציפי.
חסרונות ניתוח עבודה
ארגונים בעלי תפיסת משאבי אנוש גמישה שואפים שעובדיהם יהיו בעלי יכולת ביצוע של מגוון תפקידים רחב, יוכלו לעבור בין פרויקטים שונים ויהיו בעלי תכונות אופי שמתאימות לארגון. עקב כך, יעילותם של הגדרת ותיאור התפקיד פחותה בארגונים כאלה. בארגונים אילו העיסוק הוא דינמי ומושפע מהשינויים הנ"ל:
שימושי ניתוח עבודה
שימושי הארגון לתוצאות ניתוח העבודה הם:
אמצעי מיון
אמצעי מיון הם כל אמצעי שבו ארגונים משתמשים לשם איסוף מידע על המועמד לתפקיד, מידע זה ישמש בקביעת הכישורים, הידע והיכולות של המועמד ויסייע בהחלטה האם המועמד מתאים לתפקיד. המיון משתמש בכלים של מהימנות - תוצאות החוזרות על עצמן ללא תלות בזמן, בזהות הבוחן או במיקומו של המבחן, ותוקף - ההתאמה בין תוצאות מבחן לבין הביצוע של התפקיד בפועל. מדידת התוקף של מבחני מיון היא בעייתית שכן ההערכה של עובדים על ידי מנהליהם סובלת מסובייקטיביות, ולכן תיקוף של כלי מיון מחייב שימוש בכלי הערכה מהימנים.
לצד התרומה שלו לארגון, מיון עובדים טומן בחובו עלויות שעלולות להיות גבוהות. העלויות הישירות יכולות לכלול שכר למחלקת כוח אדם, תשלום לחברות השמה, בנייה ותחזוק של חדרי ראיונות וכדומה. העלויות העקיפות כוללות את עלות הזמן שאובד בעת המבחנים עד למציאת עובד, ואת עלות זמן הבוחן מול העבודה שהיה אמור לבצע.
ראיונות
ראיון עבודה הוא האמצעי הנפוץ ביותר כיום לצורך מיון עובדים לתפקיד. התוצאות המתקבלות בראיון העבודה מקבלות משקל רב בתהליך קבלת ההחלטות של שכירת עובדים חדשים לארגון, דבר המוביל פעמים רבות לפסילת מתמודד שלא צלח יפה את הראיון, גם אם לאותו מתמודד היו גורמים אחרים המעידים על התאמתו לתפקיד כגון: ניסיון רלוונטי, ציונים גבוהים במבחנים ומכתבי המלצה. ארגונים רבים משתמשים בראיון העבודה לא רק ככלי לבחינת ביצועים עתידיים בתפקיד של מועמד, אלא גם כדרך לבחון האם המועמד מתאים לתרבות הארגונית של הארגון, וזאת על ידי בדיקת תכונות האישיות שלו, הערכים בהם הוא מאמין ועוד.
קיימות שתי דרכים עיקריות לניהול ראיון עבודה: הדרך המסורתית והדרך המובנית.
ראיון עבודה מסורתי
הראיון מתנהל כשיחה חופשית בין המראיין למרואיין, בה המראיין מציג שאלות אקראיות כתגובה לתשובות שהשיב המרואיין. דרך זו לניהול ראיון עבודה אינה יעילה שכן הסטנדרטיזציה בה נמוכה, דבר הגורר תוקף ומהימנות נמוכים. טענה נוספת המופנית נגד השימוש בראיון המסורתי היא שהמראיין מושפע מהטיות שיפוט הגורמות לו להסיק מסקנות שגויות, כגון:
ראיון עבודה מובנה
הראיון המובנה, מורכב משאלות קבועות שהוכנו מראש, אשר תוכנן נוגע רק לעניינים רלוונטיים למשרה. השאלות מוצגות בסדר אחיד לכל המתמודדים, וכל תשובה מקבלת ניקוד לפי סקאלה קבועה. בדרך זו, הסטנדרטיזציה גבוהה, דבר התורם להקטנת השונות וקבלת תוקף גבוה יותר. קיימים שלושה סוגים נפוצים של שאלות בהן משתמשים בראיונות עבודה:
מבחנים
ארגונים משתמשים במבחנים מסוגים שונים על מנת להעריך התאמת מועמד למשרה קיימת, בין המבחנים בשימוש ניתן למצוא: מבחנים קוגניטיביים, מבחני אישיות, מבחני מאמץ פיזיים, מבחני הגינות, מבחני סמים ואף מבחנים גרפולוגיים. הביקורת שהופנתה בעבר כלפי מבחני קבלה לעבודה היא שאין בהכרח קשר בין תוכן המבחן לבין התפקיד בפועל, ולכן הם אינם נבאי טוב של ביצועים בעבודה. עם השנים, נעשו מחקרים שסייעו בפיתוח מבחנים מתאימים יותר למיון עובדים, וכיום מבחנים הם כלי פופולרי בשימוש הארגונים לצורך גיוס כוח אדם.
מבחנים קוגניטיביים
רוב המבחנים הקוגניטיביים משלבים את שלושת הסוגים הנ"ל. אחד המבחנים הקוגניטיביים הפופולריים ביותר הוא ה-“General Aptitude Test Battery” הידוע גם בכינוי GATB, מבחן זה נמצא בשימוש על ידי שירות התעסוקה האמריקאי לצורך סיווג מועמדים למשרות. מבחנים קוגנטיים הוכחו מחקרית כנבאי טוב עבור ביצועים בעבודה הדורשת יכולת קוגניטיבית.
מבחני אישיות
מטרת מבחני אישיות היא לאתר תכונות אופי שונות אשר יש להן יכולת להשפיע על טיב הביצוע בתפקיד של עובד. מבחני אישיות היו נפוצים בשנות הארבעים והחמישים, אך כיום הפופולריות שלהם דועכת, עקב העובדה שהם אינם מצטיינים בניבוי התנהגויות רלוונטית לתפקיד. עם זאת, מחקרים מצאו שישנן חמש תכונות אשר להן השפעה ניכרת על אישיות האדם ועל התנהגותו. תכונות אלו ידועות בשם חמש התכונות הגדולות והן: מוחצנות, נועם הליכות, פתיחות מחשבתית, מוכוונות (או רגש אחריות) ויציבות רגשית.
מתוך חמש התכונות, מצפוניות נמצאה כתכונה המשמעותית ביותר לניבוי ביצועים בתפקיד, כיוון שהיא מאפשרת לאנשים עמידות רבה יותר בפני לחצים וקשיים בעבודה.
תכונות אחרות נמצאו כמנבאות טובות עבור תפקידים ספציפיים, לדוגמה התכונה מוחצנות נמצאה כמועילה עבור סוכני מכירות, ואילו התכונה נועם הליכות נמצאה כקשורה לתפקידים הדורשים עבודה בצוות.
עם זאת, ישנם מדדי ביצוע בתפקיד (לדוגמה, מספר החלקים המיוצר מדי שעה) אשר תכונות אישיות אינן מסוגלות לנבא.
מבחנים גרפולוגים
גרפולוגיה היא תורה החוקרת את כתב היד. במבחן גרפולוגי, הנבדק כותב קטע טקסט בכתב ידו, והגרפולוג מנתח את הכתוב ומאבחן את מאפייני האישיות של הכותב. ניתוח גרפולוגי יכול להבחין בין יותר מ-300 מאפיינים שונים של כתב היד, כגון: הלחץ על העט, גודל האותיות ורוחבן, ההטיה של האותיות ועוד. שימוש בגרפולוגיה כאמצעי למיון עובדים הוא הליך נפוץ באירופה, היבשת בה נולדה תורה זו. בארצות הברית השימוש בשיטה זו נדיר יותר, ועם זאת מוערך שלפחות 3,000 ארגונים אמריקאיים משתמשים בגרפולוגיה כחלק מתהליך גיוס עובדים לארגונם. על אף האמור לעיל, הגרפולוגיה הוכחה כאמצעי לא תקף באופן מובהק לצורך מיון עובדים.
מחקר אחד בחן דגימות כתב יד מ-115 סוכני נדל"ן אשר נותחו על ידי 20 גרפולוגים. הגרפולוגים ניתחו דוגמת כתב יד וניקדו את הכותב לפי מספר תכונות כגון: ביטחון, שאפתנות למכור, יכולת קבלת החלטות וכדומה. המחקר מצא התאמה בין תוצאות ניתוח של גרפולוגים שונים של אותו כתב יד, כלומר הגרפולוגיה נמצאה כמהימנה. עם זאת, כאשר התוצאות הושוו מול מדדים אובייקטיביים להצלחה בתפקיד כגון נפח מכירות, לא נמצאה כל התאמה בין הניתוח הגרפולוגי למדד, כלומר הגרפולוגיה אינו אמצעי תקף לניבוי ביצוע בעבודה.
במחקר אקדמי אחר, שנערך בישראל, מצאה חוה קורן-ישראלי מתאם חיובי וחזק בין ציון האינטליגנציה שניתן על ידי הגרפולוגית לבין ציון האינטליגנציה הקוגניטיבית שניתן על ידי הממונים וכן נמצא מתאם חיובי בינו לבין ציון האינטליגנציה הרגשית שניתן על ידי הממונים; עם זאת, לא נמצא מתאם בינו לבין ציון ההצלחה בתפקיד שקיבלו העובדים מהממונים. משמעות הדבר היא כי גרפולוגיה עשויה להיות תקפה לאבחון כישורים מסוימים, ועל כל מגייס בארגון לבחור היטב את הכישורים הנדרשים לתפקיד המסוים אליו מגייסים; עם זאת, עדיין לא נמצאו הוכחות בדבר תוקף הניבוי של הגרפולוגיה לגבי הצלחה בעבודה.
מבחני ציור
מבחני ציור דמות הם שיטות אבחון השלכתיות בהם נדרש הנבדק לצייר דמות, חפץ או סיטואציה. בעזרת ציורים אלו מוערכים התפקוד הפסיכולוגי, התפקוד הקוגניטיבי והיכולות הבין אישיות של הנבדק. במבחן השלכה הנבחן מגיב על או מייצר גירויים מופשטים, רב משמעיים וללא מכנה מוגדר. בעוד שבמבחנים אחרים הדומים למבחן זה כגון Rorschach Technique ומבחן התפסת נושא נדרש הנבחן לפרש תמונות קיימות, הרי שבמבחני ציור נדרשים הנבדקים ליצור את הציורים בעצמם. בהרבה מקרים מבחנים כאלו ניתנים לילדים, שכן ציור הוא מטלה פשוטה ומהנה בשבילם.
DAP- מהלך המבחן
הנבדק מקבל נייר, עיפרון ומחק, ומונחה לצייר דמות אדם. לאחר שסיים מתבקש הנבדק לצייר דמות מהמין השני. הנבדק מתבקש לצייר את הדמות כולה, ולא להסתפק בחלקים ממנה. לעיתים, לאחר שהשלים את הציורים, מתבקש הנבדק להמציא סיפור על הדמות שצייר, כאילו הייתה גיבור המחזה או ברומן ספרותי. הוא נשאל על גיל הדמות, השכלתה, מקצועה, מצבה המשפחתי, שאיפותיה, רגשותיה, מחשבותיה, וקשריה וחברתיים. מטרת הציורים והשאלות במבחן DAP היא קבלת מידע על החרדות, הדחפים ועל האישיות הכללית של הנבדק.
DAP- ניתוח התוצאות
על אף כל האמצעים ההשלכתיים, ניקוד של ציורי דמות הוא סובייקטיבי. לרוב מבחני ציור הדמות יש איזושהי מערכת ניקוד אובייקטיבית, אולם ההוראות שניתנות, השאלות שנשאלות והפירושים של הנסיין גמישים וזה מקשה על השוואת תוצאות של נבדקים שונים, אפילו באותם מדדים. בנוסף, קלינאים רבים בוחרים לא להסתמך על מערכת הניקוד והם מסתמכים לגמרי על השיפוט האינטואיטיבי שלהם לגבי פירוש של תוכן הציור. ציור דמות לעיתים מוערך עם קשר לדימוי עצמי. נבדקים לעיתים משליכים את עצמם בציורים. לדוגמה, קרבנות של התעללות מינית עשויים להדגיש דמויות מיניות בציורים שלהם. בפירוש של ציורי דמות אפשר לקחת בחשבון גם בעיות תפקוד פסיכולוגית, נוירו-פסיכולוגיות או רגשיות. משתמשים בסוג זה של פירוש לעיתים קרובות כשהנבחנים הם מבוגרים. לדוגמה, אדם עם אברי גוף מוזנחים או מעוותים עלול לסבול מליקוי רגשי. ניתוח הציורים הוא בדרך כלל איכותי, על פי שני קריטריונים: צורני ותוכני.
קריטריון צורני – עניינו בתכונותיו המבניות של הציור כשביניהן:
תכונות הקו – מלמדות על הלך רוחו ומצבו הרגשי של הנבדק. אפשר למתוח קו בדרכים שונות, וכל אחת מלמדת על אישיות הנבדק. למשל, קו רצוף ומתמשך מעיד על שליטה וביטחון עצמי, בתנאי שהקו אינו עבה מדי; קווים קצרים וקטנים, חדי זווית וחסרי עיקולים, מצביעים על תוקפנות; קווים מעוגלים מבטאים רוך.
מיקום הדמות בגיליון – באופן מיקומה מגלים כיצד מתמצא הנבדק בעולם הסובב אותו וכיצד הוא תופס את מקומו בעולם זה. למשל, נבדק הממקם את הדמות במרכז הגיליון נוטה לראות את עצמו כמי שנמצא במרכז, ואילו זה הממקם אותה בצד, חש עצמו בדרך כלל כמי שנמצא בשוליים.
סימטריה – סימטריה קפדנית או סטייה בולטת ממנה יש בה כדי להעיד על אישיות הנבדק. לדוגמה, נבדקים המקפידים לצייר דמויות סימטריות מתגלים תכופות כבעלי אישיות כפייתית וכחסרי ביטחון עצמי. לעומת זאת, סטייה בולטת מהסימטריה מרמזת לעיתים על הפרעה סנסומוטורית.
קריטריון תוכני– עניינו בדמות המצוירת עצמה. על הבודק לשים לב להדגשות יתר של איברי גוף שונים. השמטת פרטים עשויה להעיד על חוויות לא נעימות הקשורות בפרט החסר. השמטת הפה אופיינית למשל למתקשים בדיבור; החסרת ידיים או זרועות או הסתרתן מאחורי הגב מרמזת על רגשות אשם. משמעותם המלאה של איברי הגוף השלמים נקבעת בהקשר לדמות השלמה.
הערכה ביקורתית של מבחני ציור
קיים ויכוח בקרב החוקרים אודות מהימנותם ותוקפם של מבחני ההשלכה באופן כללי ומבחני הציור בפרט. לדוגמה, כאשר משתמשים בשיטות מובנות למתן ציון, ה-DAP נמצא כמדד מהימן ובעיקר להתפתחות קוגניטיבית אצל ילדים. למרות זאת, בכל הקשור לתכונות אישיות, דימוי עצמי וליקויים באישיות, המדדים הנבחנים במיון עובדים, אין סימוכין לשימוש במבחני ציור. באופן כללי יש להשתמש במבחנים אלו כחלק ממכלול של אמצעי הערכה נוספים.
מבקרי השיטה טוענים כי פירוש מבחן DAP שופע הכללות, כגון "בני אדם הסובלים מפגם אורגני במוח נוטים לצייר בני אדם גדולים יותר". אין כל הוכחות לאישוש הטענות הללו. מחקרי תיקוף שנעשו לגבי המבחן הניבו תוצאות סותרות ואין תמיכה ממשית בפירושים האבחוניים שהציעה מקובר. בנוסף, הביקורת על מבחנים אלו מפרטת חסרונות נוספים: הם לא מתוקננים, תכופות הם לא מבוססים על נורמות, מהימנותם ותוקפם נמוכים והבסיס התאורטי שלהם מוטל בספק. לעומת זאת המצדדים בשיטה זו, טוענים כי יתרונה טמון בכך שהיא מאפשרת לשאוב מידע שאין דרך אחרת להשיגו. יתרה מזאת, במבחנים אלו בהשוואה לאחרים, קשה להעמיד פנים או להתאים תגובות למטרה המשוערת של המבחן ומאפשרים לפיכך לעמוד על כוחות ועל מניעים לא מודעים באישיות.
על אף שהתוצאות לתוקף ומהימנות של מבחני הציור במיון עובדים אינן חד משמעיות, יש כיום שימוש נרחב בסוג מבחנים אלה למיון עובדים ואף למיון חיילים ליחידות מסוימות בצה"ל. בישראל קיימים מספר מכונים המבצעים מבחנים כגון אלה עבור ארגונים שרוצים למיין מועמדים לעבודה. המועמדים נשלחים למכונים ולאחר המבחן צוות המכון מעביר את הערכתו לארגון. בשיטה זו אין למעסיק קשר ישיר למועמד בעת המבחן ואין לו יכולת להעריך את המועמד מעבר להערכה הכתובה שהוא מקבל מהמכון הבוחן, מה שמוסיף לבעייתיות של תוצאות המבחן להערכת התאמתו של העובד למשרה ולארגון המיועדים.
מבחני סמים
ישנם ארגונים הדורשים מהמועמדים לתפקיד לבצע מבחן לגילוי סמים. במסגרת מבחן זה, המועמד נותן דגימת שתן לבדיקת מעבדה, ובמידה והתוצאה חיובית מרבית הארגונים מפסיקים בשלב זה את תהליך המיון של המועמד. המטרה של מבחנים אלו היא להימנע מהעסקת אנשים אשר עלולים להפוך לעובדים בעיתיים עקב שימוש בסמים.
במחקר שנערך ברשות הדואר האמריקאית, נלקחו דגימות שתן לצורך גילוי סמים מ-5000 מועמדים לתפקיד, אך לא נעשה שימוש בתוצאות הבדיקות בהחלטה בנוגע להעסקת המועמדים. במחקר נמצא שתוך תקופה של חצי שנה עד שנה מאוחר יותר, יחס ההיעדרות ויחס הפיטורים היה 41 אחוזים ו-38 אחוזים בהתאמה גדול יותר עבור אנשים עם תוצאה חיובית לנוכחות סמים בגופם.
הבעיה הטמונה בשימוש במבחנים לגילוי סמים היא שבמידה והנבדק נמנע לתקופה מספקת טרם הבדיקה מהסם, תוצאות הבדיקה לסם תהיה שלילית והמבחן לא יגלה את העובד כבעייתי.
סימולציות
מבחני סימולציה הם מבחנים הבודקים יכולת ספציפית הקשורה למשרה, לדוגמה עבור משרה של קלדנות, מבחן סימולציה מתאים יבחן את היכולת של המתמודדים להקליד כמות מסוימת של מילים בזמן מוקצב וללא שגיאות. השימוש במבחנים אלו עלה במהלך בשני העשורים האחרונים, בזכות היכולת הטובה שלהם לנבא ביצועים בעבודה. עם זאת, ישנו קושי רב יותר בפיתוח מבחני סימולציה טובים ביחס לקושי הטמון בפיתוח מבחנים בכתב.
שני הסוגים העיקריים של מבחני סימולציה הם מבחנים מעשיים, אשר מתאימים לעבודות פשוטות עם חזרתיות רבה, ומרכזי הערכה, המתאימים לבחירת עובדים לתפקידים בעלי דרישות מגוונות כגון תפקידי הנהלה.
מבחנים מעשיים
מבחנים מעשיים הם מבחנים אשר נתפרים בצורה ספציפית לתפקיד, ולפיכך היכולת שלהם לנבא ביצועים בעבודה גבוהים מאוד. על מנת לפתח מבחנים אלו, על ההנהלה לקבוע מהם הידע, הכישורים והיכולת הנדרשים לסוג העבודה. החלטות אלו מתבססות על הידע הנמצא בניתוח התפקיד.
כדוגמה למבחנים מסוג זה, ניתן למצוא פס הרכבה שנבנה במיוחד על ידי חברת BMW בארצות הברית לצורך מיון עובדים. המתמודדים למשרה, מקבלים 90 דקות בהן הם צריכים לבצע מספר פעולות שגרתיות על פס ההרכבה, ומתקבלים לתפקיד לפי הביצועים שהפגינו.
מחקרים מצביעים על כך שהתוצאות של מבחנים מעשיים מניבות תוקף גבוה יותר ממבחנים בכתב, אך עם זאת למבחנים אלו שתי הגבלות עיקריות:
מרכזי הערכה
מרכזי הערכה הם גופים המספקים שירותי מיון שמרכזים בתוכם את שלושת האמצעים (ראיונות, מבחנים וסימולציות) במקום אחד, ומתמקדים ביכולות חברתיות וניהוליות. עלות מרכזים אלו היא גבוהה והמיון בהם עשוי להמשך מספר ימים. השימוש במרכזי הערכה גובר, ולפי סקר שנערך באירופה יותר ממחצית הארגונים הגדולים (ארגונים המעסיקים אלף עובדים ומעלה) משתמשים במרכזי הערכה ככלי למיון עובדים. מרכזי הערכה משתמשים במספר מבחנים אשר מדמים בעיות אמיתיות איתן ייאלץ להתמודד אדם המחזיק במשרה. בין המבחנים הפופולריים ניתן למצוא:
מרכזי הערכה מוכוונים בדרך כלל עבור ארגון מסוים, ומאוישים במרואיינים מאותו הארגון. מרכזי הערכה משמשים גם כמרכזי הכשרת מנהלים והטמעת התרבות הארגונית.