cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בגינה
בַּגִּנָּה  הוא שיר ילדים של המשורר חיים נחמן ביאליק, אשר חובר כנראה בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20. השיר נמנה עם השירים המעטים שכתב ביאליק בהגייה ספרדית. הוא הולחן על ידי המוזיקאי מנשה רבינא, נעשה אהוד מאוד, וצורף אל קובצי שירים לילדים ואל תוכנית הלימודים בגני הילדים ובבתי הספר של היישוב החדש.
"בגינה" זכה לביצועים רבים במאה ה-20 וה-21.
תולדות השיר
לשיר שתי גרסאות, קצרה הקרויה "בגינה" וארוכה הקרויה "בגינת הירק". השיר "בגינה" נכתב, כנראה, בארץ ישראל, בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. בגרסתו הקצרה, בת ארבעה בתים מרובעים, פורסם השיר לראשונה בכתב העת "נתיבנו", (חוברת ב-ג, תשרי-טבת תרצ"ב), שבעריכת פניה שרגורודסקה, בלוויית לחן מאת מנשה רבינא.
הגרסה המורחבת של השיר, ובה 13 בתים מרובעים, בשם "בגינת הירק", פורסמה לראשונה במוסף לילדים של 'דבר' שבעריכת יצחק יציב, ב-11 בנובמבר 1932. גרסה זו נכללת בספרו של ביאליק "שירים ופזמונות לילדים", משנת 1933 (תרצ"ג).
הגרסה הקצרה של השיר הודפסה גם במקראה "ספרנו", בעריכת פ' אוירבך ואחרים, בשנת תרצ"ג, וב"מקראה אלף", בעריכת פניה שרגורודסקה, בהוצאת דביר, תש"ד.
על השיר
בגרסתו הקצרה מקדיש השיר שני בתים לשמחת החברותא ושני בתים לצער הבדידות (חלוקה דומה קיימת בשיר ילדים אחר של ביאליק, "עציץ פרחים". בגרסתו המורחבת נותרו שני בתים, בסופו של השיר, העוסקים בצער הבדידות, והרחבת השיר מתמקדת כולה בהרחבת מעגל הרוקדים, משני זוגות בגרסה הקצרה לתשעה זוגות בגרסה המורחבת.
בשתי גרסאות השיר עוברים הירקות האנשה - יש להם רגשות והם יוצאים במחול. אף שמדובר בירקות, הקפיד המשורר שכל זוגות הירקות יהיו "הטרוסקסואליים", גם במחיר המצאת דמויות כגון "אחות המלפפון" או "בת לפת" (המרקדות עם הצנון והגזר בהתאמה). בין הזוגות מתקיימת התאמה בדרכים שונות - מהם בני אותה משפחה (כרוב וכרובית ממשפחת המצליבים, אבטיח ודלעת ממשפחת הדלועיים, בצל ושום ממשפחת הנרקיסיים), ומהם בעלי אותו צבע (תירס וחמנית צהובים).
אל מול הרוקדים המאושרים ניצב הפול האומלל. זיוה שמיר העירה על מצבו:
על פי שמיר, בתיאור הזוגות הרוקדים עמד לנגד עיני ביאליק פירושו למסכת כלאיים.
יחסי קוריאה הצפונית–שוודיה
היסטוריה
שוודיה השתתפה במלחמת קוריאה בכך שסיפקה את בית החולים שדה של הצלב האדום השוודי והשתתפה בוועדת הפיקוח על האומות הנייטרליות.
בית החולים שדה של הצלב האדום השוודי היה השם שניתן למשלחת השוודית שנשלחה לקוריאה להתמודד עם המצב ההומניטרי שיצרה מלחמת קוריאה, בין השנים 1950–1953. בעקבות הפסקת האש הזמנית בשנת 1953, הייתה שוודיה מעורבת רבות בשמירה על שביתת הנשק באמצעות עמדתה בוועדת הפיקוח על האומות הנייטרליות.
פוליטיקאים שמאלניים בשוודיה ניהלו קמפיין להכרה בקוריאה הצפונית על סמך ששוודיה כבר הכירה בקוריאה הדרומית בשנת 1959. קוריאה הצפונית הקימה לשכת מידע בסטוקהולם בשנת 1970 וקיימה גם תערוכה המציגה את המדינה בבית ABF. שוודיה וקוריאה הצפונית כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-7 באפריל 1973.
בשנות ה-70 התגלו דיפלומטים צפון קוריאנים מנהלים רשת הברחת סיגריות ומשקאות חריפים במערב אירופה כחלק מפעילותה הבלתי חוקית של המדינה כדי להרוויח מטבע זר. מבין טבעות ההברחה הללו, הגדולה ביותר הייתה בשוודיה.
ראש ממשלת שוודיה יירן פרסון ביקר בקוריאה הצפונית, כמנהיג המערבי הראשון בהיסטוריה, בשנת 2001 ועמד בראש משלחת של האיחוד האירופי לשיחות עם המנהיג קים ג'ונג-איל.
בתחילת 2018, סגן שר החוץ של קוריאה הצפונית ביקר בשוודיה כדי לדון בפסגת ארצות הברית-קוריאה הצפונית בסינגפור (2018) עם שרת החוץ מרגוט וולסטרום וראש הממשלה סטפן לוון. אחרי ביקורו הגיע שר החוץ של קוריאה הצפונית, רי יונג-הו במרץ 2018.
נציגויות דיפלומטיות
שוודיה הייתה המדינה המערבית הראשונה שהקימה שגרירות בפיונגיאנג, בשנת 1975, ונשארה היחידה במשך 26 שנה ששמרה על נוכחות שגרירית. למעט מדינות המערב עדיין קיימות שגרירות בפיונגיאנג, והעובדה ששוודיה אכן מחזיקה עדיין שגרירות מעידה על תפקידה החשוב בהווה במדינה. באמצעות שגרירותה מייצגת שוודיה אינטרסים קונסולריים של אוסטרליה, קנדה, איטליה, המדינות הנורדיות כמו גם ארצות הברית. שוודיה משמשת לעיתים קרובות כמתווכת במשא ומתן בין קוריאה הצפונית ומדינות המערב, ופעלה במיוחד בשיפור קשריה של קוריאה הצפונית וארצות הברית.
יחסי סחר
בשנות ה-70 החלה שוודיה לראות בקוריאה הצפונית שוק משתלם. חברות שוודיות כמו וולוו, ASEA, Kockums, Atlas Copco ו Alfa Laval רצו לייצא את מוצריהן למדינה וקיימו תערוכה תעשייתית בפיונגיאנג. במהלך אותו עשור ייבאה קוריאה הצפונית פריטים שונים, כולל כ-1,000 מכוניות וולוו שמעולם לא שילמו עבורן, מה שהניע את הדיפלומטים הסובייטים לכנות אותה "גניבת מכוניות הגדולה בהיסטוריה האנושית". מכוניות אלו היו נפוצות בפיונגיאנג עד העשור השני של המאה ה-21. מאז קשה להם יותר ויותר לתחזק אותם. קוריאה הצפונית עדיין חייבת לשוודיה על יבוא 2.2 מיליארד קרונות שוודים (234 מיליון יורו). מכל המדינות החוב הצפון קוריאני לשוודיה הוא הגדול ביותר, ואחריו עיראק שהחוב אליה מסתכם במיליארד קרונות.
כנה ורמן
ביוגרפיה
בשנת 1996 השלימה את עבודת הדוקטורט שלה במחשבת ישראל, בהנחייתו של פרופ' שמואל ספראי. נושא הדיסטרציה היה השוואה במעמדם של הגויים בספר היובלים, במגילות מדבר יהודה ובספרות חז"ל.
תחומי מחקר
עיקר עיסוקה של ורמן מבחינה היסטורית הוא בתקופת הבית השני ותקופת המשנה והתלמוד. מבחינה תמטית, היא עוסקת בהתפתחות ההלכה הקדומה, תקוות משיחיות והשקפת עולם אפוקליפטית והתפתחות הנצרות הקדומה, וזאת לאור טקסטים השייכים לספרות קומראן, ספרות חיצונית וספרות תנאית.
עבודתה הגדולה של ורמן הייתה יצירת מהדורה מדעית ותרגום מגעז של ספר היובלים. מדובר בפרויקט רב שנים אשר בסופו הוציאה ורמן תרגום מחודש ומדעי לעברית של ספר היובלים.
תאודור פרלינגהויסן
תאודור פרלינגהויסן (באנגלית: Theodore Frelinghuysen; 28 במרץ 1787 – 12 באפריל 1862) היה פוליטיקאי אמריקאי, כיהן כתובע הכללי של מדינת ניו ג'רזי וכסנטור והיה מועמד המפלגה הוויגית לסגן נשיא ארצות הברית לצד המועמד הנרי קליי במסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1844. כן כיהן כנשיא אוניברסיטת ניו יורק (1839-1850) ונשיא אוניברסיטת ראטגרס (1850-1862).
תולדות חייו
פרלינגהויסן נולד בפרנקלין, ניו ג'רזי למשפחת פרלינגהויסן, משפחה בעלת שורשים עמוקים בקהילה הפרוטסטנטית יוצאת הולנד בארצות הברית, אבותיו היו ממנהיגי קהילה זו. אבי-סבו, תאודור יעקובוס פרלינגהויסן ייסד את קווינס קולג' (שהיווה את הבסיס לאוניברסיטת ראטגרס). ב-1804 סיים את לימודי המשפטים בקולג' ניו ג'רזי (כיום אוניברסיטת פרינסטון), ב-1808 קיבל רישיון לעריכת דין ופתח משרד בניוארק. במלחמת 1812 שירת בדרגת קפטן.
בשנים 1817–1829 כיהן כתובע הכללי של מדינת ניו ג'רזי, משרה אותה עזב עם בחירתו כסנטור בסנאט של ארצות הברית, משרה בה כיהן עד 1835. פרלינגהויסן נודע כסנאטור דתי הנאמן לצו המוסרי האוונגליסטי. נאמנות זו הובילה להתנגדותו לגירוש האינדיאנים מדרום ארצות הברית לשמורות ממערב למיסיסיפי. בשנים 1837–1838 כיהן כראש עיריית ניוארק ולאחר מכן עבר לניו יורק לכהן כנשיא אוניברסיטת ניו יורק. ב-1842 נבחר לנשיא לכל ימי חייו של אגודת התנ"ך האמריקאית (American Bible Society), ארגון אוונגליסטי שהתנגד לעבדות בארצות הברית אך גם הטיף נגד הנצרות הקתולית. ב-1844 נבחר על ידי וועידת המפלגה הוויגית לכהן כסגנו המיועד של המועמד לנשיאות הנרי קליי, אולם השניים נכשלו במפתיע בהתמודדות צמודה מול מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'יימס נוקס פולק, שנבחר לנשיא. מ-1850 ועד מותו כיהן כנשיא אוניברסיטת ראטגרס, שהוקמה על ידי אבי-סבו.
פרלינגהויסן נפטר בביתו בניו ברנזוויק. העיירה Frelinghuysen Township בניו ג'רזי קרויה על שמו.
משפחתו
ב-1809 נשא לאשה את שרלוט מרסר. ב-1820, עם מות אחיו, פרדריק פרלינגהויסן, אימצו פרלינגהויסן ורעייתו, שהיו חשוכי ילדים, את בנו בן ה-3, פרדריק תאודור פרלינגהויסן, שכיהן לימים כמזכיר המדינה של ארצות הברית. ב-1854 נפטרה שרלוט וב-1857 נשא פרלינגהויסן לאשה את הארייט פמפלי.
תוכנית המזון העולמית
תוכנית המזון העולמית (באנגלית: World Food Programme, בראשי תיבות: WFP) היא ענף סיוע במזון של האומות המאוחדות והארגון ההומניטרי הגדול בעולם העוסק בטיפול ברעב וקידום ביטחון תזונתי. על פי התוכנית, היא מספקת סיוע במזון ל-91.4 מיליון איש ב-83 מדינות מדי שנה.
משרדיה הראשיים ממוקמים ברומא ולה למעלה מ-80 משרדים ארציים ברחבי העולם, והיא פועלת לעזור לאנשים שלא יכולים לייצר או להשיג מספיק מזון לעצמם ולמשפחותיהם. התוכנית חברה בקבוצת הפיתוח של האומות המאוחדות וחלק מהוועד המנהל שלה.
תוכנית המזון העולמית זכתה בפרס נובל לשלום בשנת 2020, על המאמצים להילחם ברעב, על תרומתה לשיפור התנאים לשלום באזורי עימות ועל פעולתה ככוח מוביל במאמצים למנוע את השימוש ברעב ככלי נשק במלחמות וסכסוכים.
היסטוריה
התוכנית הוקמה בשנת 1961 בהחלטה של ועידת ארגון המזון והחקלאות (FAO) ב-1960, כאשר ג'ורג' מקגוורן, מנהל תוכניות המזון לשלום בארצות הברית, הציע להקים תוכנית סיוע רב-צדדית למזון. התכנית הושקה בשנת 1963 על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות על בסיס ניסיוני של שלוש שנים, שתמכו באוכלוסייה הנובית בוואדי חלפא בסודאן. בשנת 1965 הורחבה התוכנית והפכה לתוכנית מתמשכת קבועה למאבק ברעב העולמי.
ב-2003 זכתה מנכ"לית הארגון, קתרין ברטיני, בפרס המזון העולמי, עבור פעולותיה להפיכת תוכנית המזון העולמית של האו"ם לארגון הסיוע ההומניטארי הבינלאומי הגדול והמגיב ביותר, תוך הפעלת "ניסים לוגיסטיים" שהביאו מזון לאנשים רעבים נואשות במקומות נידחים ברחבי העולם.
יחסי סודאן–צ'ילה
יחסי סודאן–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של סודאן לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של סודאן לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין סודאן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-13 במרץ 1964.
כביש 21 (ירושלים)
כביש 21 הוא כביש בצפון ירושלים, שמחבר בתכנון התחבורתי המחוזי בין כבישי הרוחב המחוזיים - כביש 9 (כביש 1 ארצי) לכביש 20 (כביש 4197 ארצי), ומשפר את הגישה לשכונות בית חנינא ושועפט.
תוואי הכביש
הכביש מחבר את שדרות יגאל ידין בדרום (כביש 9 מחוזי, כביש 1 ארצי) דרך כביש 20 מחוזי (כביש 4197 ארצי) (יקותיאל אדם) בואכה לדרך בית חורון, הכביש כולל 4 מקטעים:
היסטוריה
תוואי הכביש תוכנן בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, על ידי צוות תוכנית אב לתחבורה ירושלים, כחלק מפרוגרמה של עיריית ירושלים לפעול לצמצום הפערים בתשתיות בין מזרח העיר למערבה. בשנת 2002 סיימה חברת מוריה חברה לפיתוח ירושלים את התכנון המפורט שלו, בעלות של כ-60 מיליון שקל, ותכננה לפרסם את המכרז לביצוע עבודת הסלילה לקראת סוף שנת 2002.
סלילת הכביש בפועל התעכבה במשך משפר שנים ובשנת 2011 בוצעו עבודות להכנת התוואי. בשנת 2013 החלה סלילת הכביש. בשנת 2014 נפתח חלקו הראשון של הכביש מדרך יגאל ידין עד לכניסה לרמת שלמה. בפברואר 2017 נפתח המקטע השני והשלישי עד כביש 20. ביוני 2020 נחנך המקטע האחרון בכביש 21, שמחבר בין כביש 9, דרך בית חנינא ועד לכביש 443.
אבקת בננה
אבקת בננה היא אבקה העשויה מבננות מעובדות. משמשת בעיקר כמרכיב לייצור שייקים ומזון תינוקות, ובייצור של עוגות וביסקוויטים שונים.
היסטוריה
השימוש באבקת בננות כמזון לתינוקות החל כבר בראשית המאה ה-20, כשבאותו זמן ייבוש בננות ותאנים עבור מזון תינוקות היה אחד מענפי התעשייה המרכזיים בהודו המערבית.
חברת הפירות המאוחדת החלה לייצר מוצר בשם "מלזו" בשנות ה-30 של המאה ה-20, שאבקת בננה הייתה המרכיב העיקרי בו. המוצר שווק כמזון בריא לילדים ולזקנים, שגם יעיל לקשיי עיכול מסוימים.
ייצור
אבקת בננה נוצרת באמצעות עיסת בננה שנקצצה מכנית, ואז מעובדת במאמץ גזירה בתוך מטחנת קולואיד שהופכת אותה לסמיכה. לעיסה מוסיפים נתרן דיסולפיט כדי להדגיש את הצבע הצהוב, ולאחר מכן מייבשים את האבקה שנוצרה. חיי המדף של האבקה הם כשנה.
רוני שכנאי
רוני שכנאי (21 במרץ 1944 – 25 בספטמבר 2017) היה מראשוני הקוסמים בישראל, אשר הקים את אגודת הקוסמים הישראלית וכיהן בה בתפקיד "הנשיא הגדול" עד מותו.
ביוגרפיה
רוני שכנאי החל את דרכו האמנותית כמוזיקאי. הוא ניגן בגיטרה בס, כתב והלחין, ועיקר פעילותו המוזיקלית הייתה במסגרת להקת "המתקוממים", יחד עם נפתלי אלטר ואחרים, בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20. שכנאי כתב והלחין את כל שירי הלהקה, אשר עסקו בחלקם הגדול במחאה על רקע מלחמת ששת הימים.
לאחר פירוק הלהקה עבר שכנאי להתגורר בלונדון, שם עסק בלימודי אמנות הקסמים, בין היתר אצל הקוסם קן ברוק.
שכנאי חזר לישראל בשנת 1979, והביא עימו לישראל סגנון הגשה חדש של מופעי קסמים, עם שימת דגש על היות המופע מוקפד ואלגנטי. במקביל לפעילותו כקוסם מקצועי ולהופעותיו בכל רחבי הארץ, היה שכנאי הרוח החיה מאחורי הקמת "האגודה לקידום אמנות הקסמים בישראל". הוא שימש כנשיאה הראשון של האגודה, ולאחר סיום כהונתו הוענק לו תואר ייחודי - "הנשיא הגדול" – בו החזיק עד יום מותו. בין תלמידיו של שכנאי ניתן למנות את דליה פלד וליאור מנור.
לקראת פרישתו, החליט שכנאי לעבור שוב לאנגליה, והתגורר יחד עם אשתו לוריין בעיר הולדתה סקרבורו, עד מותו בשנת 2017. עם פטירתו החליטו חברי אגודת הקוסמים לכבד את זכרו ולקרוא את אגודת הקוסמים על שמו. ההכרזה על כך התקיימה באירוע רב-משתתפים לזכרו שנערך בתל אביב ב-8 בינואר 2018, שם נערך לכבודו טקס "שרביט שבור" - טקס אשכבה ייחודי לאמני קסמים.
אייזיאה "סוורב" סקוט
סטפון סטריקלנד (באנגלית: Stephon Strickland; נולד ב-30 בספטמבר 1990) הידוע יותר בשם הבמה שלו, סוורב סטריקלנד הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW). הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה, אייזיאה "סוורב" סקוט.
תחת שם הבמה שיין סטריקלנד, הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגוני ההיאבקות Maryland Championship Wrestling (MCW), Major League Wrestling (MLW), Evolve Wrestling ו-Combat Zone Wrestling (CZW), שבהם היה פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של MLW, פעם אחת אלוף Evolve, פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של CZW ופעמיים אלוף ה-Wired של CZW. כמו כן, הוא מוכר תחת שם הבמה קילשוט, תחתיו הופיע בארגון ההיאבקות Lucha Underground, שבו היה פעמיים אלוף השלישיות של Lucha Underground.
מרדף אחר אליפות ה-NXT במשקל קל (2019–2020)
ב-17 באפריל 2019, דווח שסטריקלנד חתם על חוזה ב-WWE ומיד נשלח ל-WWE Performance Center, כאשר הוא נודע מעתה תחת שם הבמה אייזיאה "סוורב" סקוט. קרב הבכורה שלו היה נגד קמרון גריימס, שהיה קרב חושך (קרב שאינו שודר בטלוויזיה) בהקלטות פרקי התוכנית NXT ב-1 במאי. בחודש יוני, דווח שהוא ישתתף בטורניר הפריצה של NXT. הוא ערך את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלו ב-3 ביולי בפרק של התוכנית NXT, כשהפסיד לקמרון גריימס כבר בסיבוב הראשון של הטורניר. ב-23 ביולי בפרק של התוכנית ''205 לייב, הוא ערך את קרב הבכורה שלו במותג, כאשר הפסיד לאלוף ה-NXT במשקל קל, דרו גולאק. באירוע Worlds Collide, שנערך ב-25 בינואר 2020, סקוט השתתף בקרב מרובע על אליפות ה-NXT במשקל קל מול האלוף דאז, אנג'ל גרזה, ג'ורדן דבלין וטראוויס בנקס, שבסופו דבלין ניצח וזכה בחגורת האליפות.
ב-12 באפריל, סקוט נמנה כאחד המשתתפים בטורניר על אליפות ה-NXT הזמנית במשקל קל; הוא הוגרל לבית ב' ביחד עם אקירה טוזאווה, אל איחו דל פנטסמה ו"ג'נטלמן" ג'ק גלאגר. במסגרת בית זה, הוא ניצח את פנטסמה, אך רשם שני הפסדים: לטוזאווה וגלאגר, מצב שגרם לו לא להעפיל לשלב הגמר. לאחר מכן, סקוט החל לנהל פיוד מול אלוף ה-NXT הזמני במשקל קל, סנטוס אסקובר (שם הבמה החדש של אל איחו דל פנטסמה), זאת לאחר שסקוט טען שהוא היחיד שהצמיד לניצחון את אסקובר. ב-26 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT, סקוט איתגר את אסקובר לקרב על תוארו של האחרון, לעומת זאת, סקוט לא צלח במשימתו. ב-1 בספטמבר בפרק הספיישל NXT Super Tuesday, סקוט ובריזנגו (טיילר בריז ופאנדנגו) ניצחו את לגאדו דל פנטסמה (סנטוס אסקובר, חואקין ויילד וראול מנדוזה) בקרב רחוב שלושה נגד שלושה לאחר שסקוט הצמיד פעם נוספת את אסקובר, הצמדה שזיכתה אותו בקרב נוסף על אליפות ה-NXT במשקל קל מול אסקובר באירוע NXT TakeOver 31. באירוע זה, שנערך ב-4 באוקטובר, הוא כשל פעם נוספת בניסיונו לזכות בתואר.
All Elite Wrestling (2022–היום)
באירוע Revolution, שנערך ב-6 במרץ 2022, הוא חתם על חוזה בארגון All Elite Wrestling (AEW) והחל להופיע תחת שם הבמה סוורב סטריקלנד. קרב הבכורה שלו הגיע ב-11 במרץ בפרק של התוכנית Rampage, ובו הוא גבר על טוני ניס. שבוע לאחר מכן, סטריקלנד הצטוות לשורות קית' לי לפיוד נגד טים טאז (פאוורהאוס הובס וריקי סטארקס). ב-25 במרץ, ניתנה לו ההזדמנות להתמודד על אליפות ה-FTW של ריקי סטארקס, לעומת זאת, הוא כשל בניסיונו לזכות בתואר זה לאחר שהפסיד לאחרון. מאותה נקודה, סטריקלנד ולי החלו להתחרות בקרבות זוגות, כשביחד נודעו בשם Swerve In Our Glory. ב-13 באפריל בפרק של התוכנית Dynamite, סטריקלנד וקית' לי הפסידו להובס וסטארקס. ב-29 באפריל בפרק של התוכנית Rampage, סטריקלנד הפסיד בקרב יחידים לדארבי אלין. סוורב וקית' לי זכו באליפות הזוגות של AEW בלילה הראשון של פרק הספיישל Fyter Fest, שנערך ב-13 ביולי לאחר שניצחו בקרב משולש את האלופים לשעבר, היאנג באקס, ואת טים טאז (פאוורהאוס הובס וריקי סטארקס). ב-19 באוגוסט בפרק של התוכנית Rampage, לי וסקוט הצליחו לשמור על התואר מול פרייבט פארטי (אייזיאה קאסידי ומארק קוון). בפרק הספיישל Grand Slam של התוכנית Dynamite, שהתקיים ב-21 בספטמבר, השניים איבדו את אליפות הזוגות ל-The Acclaimed (אנתוני בואנס ומקס קאסטר).
חיים אישיים
לסטריקלנד יש בנות תאומות ובן.
אלינער ברזקי
אלינֹעַר קוֹמיסָר-בַּרזָקִי (נולדה ב-1941) היא אדריכלית ומתכננת ערים ישראלית, פרופסור אמריטה באוניברסיטת תל אביב וממייסדי בית הספר לאדריכלות באוניברסיטה. מתמחה בתכנון עירוני ובסוגיות אורבניות בין-תחומיות.
חייה
ברזקי, ילידת חיפה, השלימה בין השנים 1967 ל-1970 את לימודי התואר הראשון באדריכלות בבית הספר לארכיטקטורה באוניברסיטת ז'נבה בשווייץ. בשנת 1973 החלה ללמוד לתואר D.E.A במכון ללימודים אורבניים בסורבון, אותו סיימה בשנת 1976. בין השנים 1975 ל-1976 לימדה בסורבון.
בין השנים 1977 ל-1989 שימשה ברזקי כמתכננת מחוז ירושלים במשרד הבינוי והשיכון. משנת 1989 עד לשנת 1994 שימשה כמהנדסת העיר של ירושלים. הקימה את בית-הספר לאדריכלות באוניברסיטת תל אביב, ועמדה בראשו במשך עשר שנים.
ברזקי היא חברת המועצה הארצית לתכנון ולבנייה ומשמשת כיו"ר עמותת עיר עמים. היא גם משמשת כחברה בוועדת השיפוט לבניית המבנה החדש של הספרייה הלאומית.
Lynk & Co 03
Lynk & Co 03 (בסינית: 领克03) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב הסינית-שוודית Lynk & Co חברת בת של ג'ילי (שם רשמי: Zhejiang Geely Holding Group Co., Ltd) אשר מיוצרת משנת 2018 ועד היום בסין.
חומר מקציף
חומר מקציף (באנגלית: Foaming agent) הוא חומר אשר הוספתו למוצר מביאה ליצירת קצף.
חומרים מקציפים מהווים מרכיבים של חומרי טואלטיקה כגון סבון, שמפו לשיער, משחת שיניים (לרוב נעשה שימוש בנתרן לורת זרחתי, נתרן לוריל אתר זרחתי, נתרן לוריל זרחתי ואמוניום לוריל זרחתי).
אחת מדרכי השימוש של חומר מקציף בתעשייה היא ניצול תכונה של חומרים מקציפים לשחרר גז בטמפרטורות מסוימות, ולכן חימום המוצר מביא להפיכתו מנוזל לקצף. חומרים מסוג זה הם טיטניום הידריד וזריקוניום הידריד המשמשים ביצירת קצף מתכתי.
שיר לחמוטל
שיר לחמוטל הוא שיר ילדים של המשורר חיים נחמן ביאליק כנראה בשנות העשרים. הולחן על ידי המוזיקאי נחום נרדי בשנת 1928. השיר נעשה אהוד מאוד וצורף אל קובצי שירים לילדים, ואל תוכנית הלימודים בגני הילדים ובבתי הספר של היישוב החדש, וזכה למספר ביצועים במאה ה-20 וה-21.
ג'יימס וייטלאו המילטון
ג'יימס ויסלו המילטון (באנגלית: James Whitelaw Hamilton; 26 בנובמבר 1860 – 1932) היה אמן סקוטי, חבר באסכולת גלאזגו ("הנערים של גלאזגו"), באקדמיה המלכותית הסקוטית ובמועדון האמנות האנגלית החדשה.
קריירה
המילטון נולד בגלאזגו, שם למד לפני שעבר לפריז, שם הפך לתלמיד של אימה מור ושל פסקל דגנן-בוברט. כשחזר לסקוטלנד ב-1884, הוא בילה בקוקבורנספת' עם "נערי גלאזגו" לעתיד ג'יימס גאת'רי, ג'וזף קרוהול וארתור מלוויל. בשנת 1887 הוא נבחר לחבר במועדון האמנות האנגלית החדש, והציג בתערוכות השנתיות שלהם בלונדון. הוא גם הופיע בקביעות עם מכון גלאזגו לאמנויות יפות, שבו היה מזכיר הכבוד במשך שנים רבות. הוא הפך ל"מקורב" של האקדמיה המלכותית הסקוטית, ב-1911, ול"אקדמאי מן המניין" ב-1922. הוא גם היה חבר באגודה הסקוטית המלכותית של ציירים בצבעי מים (RSW).
בשנת 1897 זכה המילטון במדליית זהב בתערוכת מינכן הבינלאומית, שהובילה לכמה הזמנות מעבר לים, כולל אחת מויטוריו אמנואלה השלישי י מאיטליה, שמינה אותו לקצין במסדר הכתר של איטליה בשנת 1901. אחותו, מרגרט המילטון. היה גם אמנית.
בשנת 1900 ארגן סוחר האמנות אלכסנדר ריד תערוכת יחיד עבור המילטון בגלריה שלו ברחוב סנט וינסנט 124 במרכז גלאזגו.
עבודתו של המילטון הוצגה בביתן הבריטי בביאנלה בוונציה בכל שמונה הביאנלות בין 1897 ל-1910. ב-1897, 1899 ו-1901 הוא היה חלק ממדור האמנים הסקוטים בתערוכה.
יחסי צ'ילה–קירגיזסטן
יחסי צ'ילה–קירגיזסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של צ'ילה לבין הרפובליקה הקירגיזית.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של צ'ילה לבין הרפובליקה הקירגיזית הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין קירגיזסטן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-9 באוגוסט 1999.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בקירגיזסטן אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן למשך שישים ימים. לעומת זאת, אזרחי קירגיזסטן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
בלו סימיון פיינרו
בלו סימיון פיינרו (ברומנית: Belu-Simion Fainaru; נולד ב-1959) הוא פסל אמן מיצב ישראלי ואוצר, נולד בבוקרשט שברומניה ב-1959 ועלה לישראל ב-1973. הוא למד באוניברסיטת חיפה מ-1980 עד 1983 וסיים תואר שני באוניברסיטה של שיקגו בשנת 1984. הוא למד באקדמיה דומוס, מוסד חינוך לתארים מתקדמים לעיצוב במילאנו שבאיטליה ובאקדמיה המלכותית למדע ואמנויות בבלגיה בבריסל. פיינרו חי ועובד בחיפה שבישראל ובאנטוורפן שבבלגיה.
ביוגרפיה
העיסוק בתלישות, בשאלות חברתיות ובדמויות משולי החברה הישראלית, אופייני לעבודות רבות של פיינרו. לדוגמה, במיצב "בית לחסר בית" (1999) יצר פיינרו סביבת מגורים ארעית לחסרי בית בתוך חלל תצוגה אמנותי. הוא גם אחד מאומני גלריית plan b הנחשבת אחת מ-100 הגלריות החשובות בעולם.
בנוסף ליצירתו פועל פיינרו כאוצר. ב -1993 היה ממקימי ארגון הפירמידה בחיפה ובשנת 2010 היה אחד מיוזמי ואוצרי "הביאנלה הים תיכונית". בשנת 2014 ייסד את "האקדמיה לאמנות חופשית בינלאומית - FIAA", יחד עם האוצר הגרמני הוברטוס וונצ'יק.
הסכם ארצות הברית–מקסיקו–קנדה
הסכם ארצות הברית–מקסיקו–קנדה (באנגלית: United States–Mexico–Canada Agreement או USMCA) הוא הסכם סחר חופשי בין קנדה, מקסיקו וארצות הברית, שנועד להחליף את הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA). ההסכם הוא תוצאה של משא ומתן מחודש של NAFTA בשנים 2017–2018 על ידי המדינות החברות בהסכם, אשר באופן רשמי הסכימו לתנאים ב-30 בספטמבר 2018, ורשמית ב-1 באוקטובר 2018. ההסכם אושר סופית בבית הנבחרים של ארצות הברית ב-19 בדצמבר 2019 בהצבעה של 41–385. בהסנאט של ארצות הברית אושר ההסכם סופית ב-16 בינואר 2020 בהצבעה של 10–89.
עיקרי ההסכם
סעיפי ההסכם מקיפים מגוון רחב של נושאים, כולל תוצרת חקלאית, מוצרים מיוצרים, תנאי עבודה וסחר דיגיטלי. היבטים בולטים יותר של ההסכם העניקו ליצרני החלב בארצות הברית גישה רחבה יותר לשוק הקנדי, הנחיות עבור שיעור גבוה יותר של יצרני מכוניות בארצות הברית או במקסיקו, וכן שמירה על מנגנון פתרון המחלוקות בדומה למה שהיה כבר קיים בהסכם NAFTA. ההסכם הוא שינוי מהסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה (NAFTA) ויגדיל את הגישה של ארצות הברית מ-3.25% ל-3.6%. קנדה הסכימה לחסל את Class 7, מחלקה חדשה שלא הייתה ב-CPP המקורי, ומערכת ניהול האספקה של קנדה נותרה כשהייתה.
אסון החיטה המורעלת בעיראק
אסון החיטה המורעלת בעיראק התרחש במהלך חורף 1971/1972 כתוצאה מהרעלת כספית המונית של צרכני חיטה שטופלה בעיקר במתיל-כספית (כספית אורגנית ( [CH3Hg]+ )) טרם שילוחה ממקסיקו לעיראק. כתוצאה מההרעלה מתו 459 אנשים על פי התיעוד העיראקי, אך מוערך כי מספר הנפגעים בפועל היה פי עשרה.
השתלשלות האירועים
לאחר הפיכת הבעת' השנייה בעיראק והעלייה לשלטון של סאדאם חוסיין ב-1968 נוצר משבר מזון שאילץ את המשטר לחפש מקורות לייבוא דגנים. העסקה המרכזית יצאה לפועל עם חברת קרגיל האמריקאית לרכישת גרעיני חיטה מסוג Mexipak, שפיתח במקסיקו נורמן בורלוג. הגרעינים צופו במתיל-כספית שנועד למנוע התפתחות נבגי פטריות לעובש על מנת לשמר אותם. הגרעינים נועדו לזריעה ולא לצריכה. בסך הכול סופקו לעיראק החל מסוף 1971, 95,000 טון דגנים, מתוכם 73,201 טון גרעיני חיטה שסופקו במהלך ספטמבר-אוקטובר 1971 לנמל בצרה ו-22,262 טון שעורה שסופקו במהלך אוקטובר-נובמבר וטופלו בפניל-כספית אצטט. הגרעינים היו צבועים בגוון ורוד-כתום המאפיין את ציפוי תרכובות הכספית.
העיראקים להם סופקו הגרעינים, לא זיהו את סימני האזהרה בספרדית ובאנגלית על השקים ולא ייחסו חשיבות לצבע הגרעינים שירד בשטיפה. במקום לעשות בהם שימוש לזריעה, סיפקו אותו לבעלי חיים וכקמח לאפיית לחם ביתי.
על פי מקורות עיראקיים מעל 6,500 איש אושפזו בבתי חולים כתוצאה מהרעלת הכספית ומתוכם מתו 459. נזק לטווח ארוך, כולל מומים ביילודים, אטקסיה, עיוורון, והפרעות אחרות לחושים, נרשם בקרב רבים מהצרכנים. ג'יין הייטאואר, רופאה וחוקרת שראיינה רופאים עיראקים העריכה כי מספר הנפגעים בפועל היה גבוה פי עשרה מהדיווחים של המשטר. רוב הנפגעים היו במחוזות בהם נעשה שימוש בגרעינים כקמח ללחם ביתי, בפרט בכירכוכ שבכורדיסטן העיראקית, לא נרשמו פגיעות בקרב תושבי הערים הגדולות בהם היה פיקוח על צריכת הקמח. פגיעה זו בעיקר באזור הכורדי העלתה השערה אצל הייטאואר כי ייתכן והמשטר העיראקי פעל במזיד נגד הכורדים. לסיוע פנתה עיראק לארגון הבריאות העולמי ששלח למדינה משלחת מומחים.
ב-1974 פרסם צוות משותף של ארגון המזון והחקלאות וארגון הבריאות העולמי המלצות למניעת אסון דומה. בין ההמלצות היו פרסום אזהרות על מארזי המזון בשפה המקומית הנהוגה במקום אליו מסופק, הגבלה ואסדרה של השימוש במתיל-כספית ובחינה של הוספת תוסף בעל טעם מר עז למניעת צריכה שגויה.
הרעלת אספירין
הרעלת אספירין יכולה להיות חריפה או כרונית. הרעלה חריפה נובעת ממנה גדולה של אספירין הנלקחת באופן חד פעמי. הרעלה כרונית נגרמת ממינון יתר של אספירין לטווח ארוך. להרעלה חריפה תמותה של 2% ולהרעלה כרונית תמותה של 25%. תסמיני ההרעלה נעים בין בחילה קלה, הקאות, כאב בטן, לתרגיה, טיניטוס (צילצולים באזניים) וסחרחורת עד להתקפים ובצקת מוחית, בהתאם למינון שנלקח. בשעות הראשונות להרעלה מדידת גזים בפלזמה תראה בססת נשימתית עקב גירוי יתר של מרכז הנשימה במוח, בשלבים יותר מתקדמים נראה חמצת מטבולית עם פער אניוני מוגבר.
ספינת מלחמה רוסית, לכו תזדיינו
"ספינת מלחמה רוסית, לכו תזדיינו" (ברוסית: "Русский военный корабль, иди на хуй"; בתעתיק: רוּסְּקִי ווֹיֶנִּי קוֹרַבְּל, אִידִי נַה חוּי) היא התגובה של חיילי משמר הגבול האוקראיני שהוצבו באי הנחשים לקריאתה של אוניית המלחמה הרוסית "מוסקבה" להיכנע ב-24 בפברואר 2022. ספינות המלחמה הרוסיות דרשו את כניעתם של החיילים האוקראינים במהלך המתקפה הרוסית על אי הנחשים. הביטוי הפך לאחד הציטוטים שזכו לחשיפה רבה ברשתות חברתיות ובתקשורת במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה. בעקבות הפרסום בהרחבה בכלי התקשורת וברשתות החברתיות, הביטוי הפך ל"צעקת הקרב" של אוקראינים רבים נגד הכיבוש הרוסי.
ההקלטות הופצו באינטרנט וגרמו לסערה בעולם, ולזעם בקרב האוקראינים. 13 חיילי משמר הגבול, שתחילה חשבו שנהרגו בתקיפה, זכו לכבוד ברשתות החברתיות על אומץ לבם. יום לאחר המתקפה הודיע נשיא אוקראינה זלנסקי כי כל 13 הלוחמים יזכו בעיטור גיבור אוקראינה, העיטור הצבאי הגבוה ביותר באוקראינה.
ב-28 בפברואר 2022 פרסם הצי האוקראיני בעמוד הפייסבוק שלו כי כל חיילי משמר הגבול של האי ככל הנראה בחיים ונשבו על ידי הצי הרוסי.
בעקבות ההד של המילים החלו אנשים גם לקעקע את המילים על גופם כאות הזדהות.
ביטויים נגזרים
ביטויים נגזרים שהחליפו את צמד המילים "ספינת מלחמה" הופיעו על שלטי דרכים ובמקומות אחרים. ב-26 בפברואר 2022, הכוחות המזוינים של אוקראינה פוצצו את צומת מסילות הברזל המחבר בין תשתיות הרכבות האוקראיניות והרוסיות כדי למנוע מהצבא הרוסי להעביר ציוד צבאי וכוח אדם לאוקראינה באמצעות רכבת. כאשר הצבא הרוסי ביקש מאוקראינה לשחזר את הצומת מסיבות הומניטריות, הגיב השגריר האוקראיני, "רכבת רוסית, לכו תזדיינו".
אליפות גרמניה בכדורגל 1940
אליפות גרמניה בכדורגל 1940 הייתה העונה ה-33 של התחרות.
יחסי לאוס–צ'ילה
יחסי לאוס–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הרפובליקה של צ'ילה.
אליפות גרמניה בכדורגל 1940
תחרויות אזוריות נערכו ב-18 גאוליגות אזוריות (בעקבות אנשלוס הוקמה גאוליגה אוסטריה ובעקבות ועידת מינכן הוקמה גאוליגה סודטית). מנצחי תחרויות אלו השתתפו באליפות המדינה. תחילה הם שובצו ב-4 בתים. בכל בית נערכו משחקים בשיטת משחק בית/משחק חוץ. מנצחי הבתים העפילו למשחקי חצי הגמר והגמר. משחקים אלו נערכו בשיטת מפגש יחיד. בנוסף למשחק הגמר נערך גם המשחק על המקום השלישי.
למשחק הגמר הגיעו דרזדנר ושאלקה 04. שאלקה 04 ניצחה במשחק הגמר 1:0. זו הייתה האליפות החמישית בתולדות המועדון.
יחסי לאוס–צ'ילה
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין לאוס לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-6 בדצמבר 1991.
אליפות גרמניה בכדורגל 1940
ארגון האליפות
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות:
יחסי לאוס–צ'ילה
היסטוריה
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בלאוס אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן, אלא מקבלים אחת עם הכניסה למדינה. לעומת זאת, אזרחי לאוס שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
אליפות גרמניה בכדורגל 1940
בית א'
בית א' היה היחיד שכלל 6 קבוצות והוא חולק לבתי משנה. מנצחי בתי שמנה שיחקו "משחקי הגמר של הבית" בשיטת מפגש כפול.
ראפיד וינה נפגשה עם אוברשנוויידה ולאחר ניצחון 3:1 ו-3:2 עלתה לחצי הגמר.
כדורגלנים מצטיינים
פרנץ בינדר מראפיד וינה כבש 14 שערים ובכך זכה בתואר מלך השערים.
אל תעקוב
אל תעקוב או DNT (ראשי תיבות של: Do Not Track) הוא שדה כותרת מוצע עבור הפרוטוקול HTTP אשר מבקש מיישום או אתר אינטרנט לא לבצע עקיבה עבור משתמש מסוים. השדה הנוסף הוצע לראשונה בשנת 2009 על ידי כריסטופר סוגויאן, סיד סתם ודן קמינסקי. מאמצים נעשו להפכו לסטנדרט המוכל ב W3C.
דון חואן דה-מרקו
דון חואן דה-מרקו (באנגלית: Don Juan DeMarco) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1995 בכיכובם של ג'וני דפ ומרלון ברנדו. הסרט עוסק בדמותו של דון חואן, ומתבסס בין היתר על הפואמה "דון חואן" מאת הלורד ביירון.
עלילה
בניו יורק המודרנית, גבר בן 21 אשר לובש מסיכה וגלימה, מאיים בהתאבדות לאחר אהבה נכזבת. המשטרה שולחת את ג'ק מיקלר, פסיכיאטר מזדקן על סף הפנסיה, כדי להניא אותו מכך. מיקלר משוחח עם האיש, שמציג את עצמו כ"דון חואן" - המאהב האגדי. מיקלר משכנע אותו לוותר על תוכנית ההתאבדות, ודון חואן נלקח לאשפוז של עשרה ימים במוסד לחולי נפש. מיקלר מבקש מדון חואן לספר לו את סיפור חייו במטרה לתהות על קנקנו. בהדרגה, סיפורו של דון חואן מתחיל להשפיע גם על מיקלר, ומפיח מחדש רומנטיקה ושמחת חיים בחייו המשעממים.
האל לינדן
האל לינדן (באנגלית: Hal Linden; נולד ב-20 במרץ 1931) הוא שחקן, מוזיקאי ובמאי טלוויזיה יהודי-אמריקאי זוכה פרס טוני. לינדן היה מועמד ל-4 פרסי גלובוס הזהב ול-7 פרסי אמי על משחקו בתפקיד הבלש קפטן ברני מילר בקומדיית המצבים "ברני מילר".
קורות חיים
לינדן נולד בשם הרלוד ליפשיץ בניו יורק סיטי. בנם של פרנסס וצ'ארלס ליפשיץ, מהגרים יהודים ליטאים שהיו בעלי חנות מדפסות. גדל ברובע ברונקס ולמד מוזיקה ב"מכללת קווינס". הוא בעל תואר אקדמאי בעסקים מ"הסיטי קולג' של ניו יורק". החליף את שמו ל"לינדן" על שם העיר לינדן שבניו ג'רזי.
בצעירותו ניגן על סקסופון, קלרינט ואף שר לצידו של המוזיקאי המפורסם סמי קאיי. הוא התגייס לצבא ארצות הברית, שם שירת ב"להקת צבא ארצות הברית" והחליט לפנות לתחום המשחק.
קריירת משחק
לינדן החל את דרכו כשחקן בטלוויזיה ובברודוויי בשנות ה-60. הוא זכה להכרה הראשונה שלו בשנת 1971 לאחר שזכה בפרס טוני על משחקו בתור מאיר אנשל רוטשילד במחזמר "הרוטשילדים".
לינדן זכה להצלחה רבה בתחום הטלוויזיה בזכות משחקו בקומדיית המצבים המשטרתית של רשת ABC "ברני מילר". לינדן מילא במשך 8 עונות הסדרה את תפקיד קפטן ברני מילר ממשטרת ניו יורק, הוא הועמד ארבע פעמים על משחקו לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרה קומית ושבע פעמים לפרס אמי.
לאחר ירידת הסדרה השתתף לינדן בקומדיות הקולנועיות "קומדיה בלב ים" של מרתה קולידג' ו"חיים חדשים" של אלן אלדה. בין שנת 1976 לשנת 1981 הנחה את התוכנית כאן חיות.
בשנת 2023 שיחק בתפקיד קטן בסרט הקומדיה הרומנטית "איזה אנשים" שהוקרן באולמות קולנוע נבחרים ולאחר שבוע ב-27 בינואר שוחרר בנטפליקס.
חיים אישיים
במסגרת פעילותיו בקרב ארגונים יהודיים מכהן לינדן כדובר "קרן קיימת לישראל" משנת 1997. ללינדן ארבעה ילדים מאשתו המנוחה פרן מרטין.
לשחק עם הלב
לשחק עם הלב (באנגלית: Playing for Keeps) הוא קומדיה רומנטית אמריקאית שיצאה לאקרנים בשנת 2012. הסרט בוים על ידי גבריאל מוצינו, ובכיכובם של: ג'רארד באטלר, ג'סיקה בייל, קתרין זיטה-ג'ונס, דניס קווייד, אומה תורמן ג'יימס טאפר, וג'ודי גריר. הסרט יצא לאקרנים ב-7 בדצמבר 2012 בארצות הברית וקנדה על ידי חברת  FilmDistrict שכחצי שנה קודם לכן שינו את שם הסרט מ"Playing the Field" ל"Playing for Keeps".
עלילה
ג'ורג' דרייר (ג'רארד באטלר) הסקוטי, הוא כוכב כדורגל לשעבר, חסר פרוטה, גרוש, שיחסיו עם בנו לואיס (נואה לומאקס ), ורעייתו לשעבר סטייסי (ג'סיקה בייל) אינם מהמוצלחים. ג'ורג' מגיע לוירג'יניה במטרה ליצור קשר מחודש עם  אשתו ובנו, ומופתע לגלות שסטייסי מאורסת לחברה לחיים מאט (ג'יימס טאפר).
ג'ורג' מנסה למצוא פרנסה, כשדר ספורט. הוא מצלם קלטת דמו, ומוסר אותה לחברו העובד כשדר ספורט בטלוויזיה.
כשהוא לוקח את בנו לאימון הכדורגל, מסתבר כי קבוצת הכדורגל בה משחק לואיס, הצייקלונס, היא הגרועה בליגה. כשהוא מבחין שהמאמן לא מבין בכדורגל, ולא מתעניין בילדים, הוא מחליט להתערב ומלמד את הילדים עקרונות בסיסיים בכדורגל. הילדים והוריהם מתלהבים מהמאמן החדש והפנוי, וסטייסי מבקשת מג'ורג', בשם ההורים ולמען לואיס, לאמן את קבוצת הכדורגל. הוא נעתר. מרגע שנבחר כמאמן מקבל ג'ורג' תשומת לב לא פוסקת מההורים בקבוצה: הוא מקבל מעטפה מלאה שטרות כסף מאחד מהאבות בקבוצה, קארל קינג (דניס קווייד) במטרה 'לדאוג לכסף עבור גביעים' ע"מ שיתן לבן שלו את תפקיד השוער ולבת שלו לשיר את ההמנון במשחקי הקבוצה, ואמהות הקבוצה עטות עליו, בעיקר בארב שהתגרשה לאחרונה (ג'ודי גריר) שדרנית הקווים לשעבר דניס (קתרין זיטה-ג'ונס) שאף שולחת לו מייל בשעה מאוחרת בלילה שהיא 'חושבת עליו', ואשתו של קארל, פאטי (אומה תורמן).
יום לאחר שהצייקלונס סוף סוף מבקיעים גול ומנצחים, מזמין קארל את ג'ורג' למסיבה בביתו בערב שישי תוך שהוא מבטיח 'אתה תלמד שאני דואג לחברים שלי'. דניס מספרת לו שהיא קיבלה את קלטת הדמו שלו, ושאולי היא תוכל לעזור לו להשיג משרה. ובארב נמרחת עליו בבכי בפעם השנייה.
במסיבה, קארל אומר לג'ורג' שהוא סומך עליו, ומראה לו את הבחורה איתה הוא בוגד באשתו. פאטי,  מסתבר, יודעת שהוא בוגד רק לא יודע עם מי. ביציאה מהמסיבה, קארל משאיל לג'ורג' מכונית פרארי אדומה, עד לאימון ומזכיר לו שהוא דואג לחברים שלו. ג'ורג' נוסע עם המכונית לביתה של סטייסי, ומעיר אותה ואת מאט. כשסטייסי יוצאת אליו, הוא תוהה באוזניה מה היה קורה אם הוא לא היה הורס את מה שהיה ביניהם. היא אומרת לו שגם היא תוהה, והם מעלים זכרונות טובים מהעבר, לפני שהיא נכנסת בחזרה הביתה.
כשהוא מגיע הביתה, בארב מחכה לו. היא מזמינה את עצמה למשקה בביתו, מראה לו את הפרופיל שלה באתר דייטינג על מנת לקבל את חוות דעתו, ולאחר שהיא שומעת ממנו שהיא מושכת בעיניו, ושהיה מתקשר אליה לו היה רואה את הפרופיל שלה, הם שוכבים. בבוקר המחרת, שעתיים לפני שהוא אמרו לקחת את הבן שלו לצפות במשחק כדורגל, קארל מתקשר מבית המעצר העירוני, ומבקש מג'ורג' לבוא לשחרר אותו בערבות. לואיס וג'ורג' מפסידים בעקבות כך את משחק הכדורגל, וע"מ לפצות את לואיס, ג'ורג' מושיב אותו בחיקו ונותן לו לנהוג בפרארי. לאחר מכן, לואיס שואל אותו אם הוא עצוב מהחתונה המתקרבת. ג'ורג' עונה שכן, ולואיס מספר לו שהחליט שלא לקרוא למאט אבא.  דניס מתקשרת לג'ורג' ומספרת לו שהיא צפתה בקלטת שלו, שב-ESPN מחפשים להרחיב את סיקור הכדורגל שלהם - ושעליו להקליט לו קלטת מקצועית יותר. הוא  משאיר את לואיס בביתה, ונוסע איתה לאולפן, שם הם שוכבים - מה שגורם לעיכוב בהחזרת לואיס הביתה. כשהוא חוזר הביתה, פאטי מתקשרת לספר לו שהיא נמצאת במיטה שלו. הוא מסרב לשכב איתה, היות שהיא נשואה לקארל אותו הוא מחשיב כחבר, והיא עוזבת.
ג'ורג' מקבל את המשרה ב-ESPN שבקונטיקט. כשהוא מתקשר לספר על כך לסטייסי, מסתבר שהיא במדידה של שמלות כלה. ג'ורג' מפתיע אותה שם, ומבקש ממנו להצטרף אליו בקונטיקט עם לואיס. היא מסרבת, הוא יוצא אחריה לאוטו, והם מתנשקים. במשחק על האליפות, הצייקלונס מנצחים. דקה לסיום, קארל, ששכר חוקרים פרטיים לעקוב אחרי פאטי, מתעמת עם ג'ורג ומפזר תמונות של פאטי הלבושה רק בחזיה ותחתונים בביתו של ג'ורג'. ג'ורג' אומר לו שלא היה שוכב עם פאטי, והם מתחילים להכות זה את זה. כשג'ורג' אומר לסטייסי שזה לא מה שהיא חושבת, היא אומרת ביאוש שזה תמיד ככה, ומאחלת לו הצלחה בתפקיד החדש בקונטיקט.
ג'ורג' עוזב לקונטיקט, ובא להיפרד מסטייסי ולואיס. מאט שואל את סטייסי אם היא עדיין אוהבת את ג'ורג', והיא אומרת שמעולם לא הפסיקה לאהוב אותו. ג'ורג' מחליט לוותר על העבודה ב-ESPN, ולחזור להתגורר ליד לואיס. סטייסי מספרת לו שהיא ביטלה את החתונה. מס' חודשים לאחר מכן, ג'ורג' מתקבל לעבודה כשדר ספורט ברשת המקומית.
הפקה
ב-23 בפברואר 2011 אושר כי ג'רארד באטלר יככב בסרט. ב-7 במאי 2011 לוהקו הניצבים, והצילומים החלו ב-5 באפריל של אותה שנה.
ב-16 ביולי 2012 שונה שמו של הסרט על ידי חברת ההפקה מ"Playing the Field" ל"Playing for Keeps".
ביקורות
הביקורות על הסרט היו שליליות מאוד. הוא קיבל דירוג של 3% רייטינג באתר הביקורות Rotten Tomatoes, בהתבסס על 86 ביקורות. באתר Metacritic, הוא קיבל ציון של 27 מתוך 100, בהתבסס על 25 ביקורות.
זכיות
בשנת 2012, זכתה ג'סיקה ביאל בפרס פטל הזהב בקטגוריית 'שחקנית המשנה הגרועה ביותר'.
הנק סנבליט
הנק סנבליט (בהולנדית: Henk Sneevliet; 13 במאי 1883 - 13 באפריל 1942), נודע גם בשם העט, מארינג (Maring). היה קומוניסט הולנדי, ממייסדיה של המפלגה הקומוניסטית הסינית והאינדונזית. כעסקן מטעם הקומינטרן עזר להנחות ולייסד את המפלגה הקומוניסטית של סין בשנת 1921. הוא השתתף בהתנגדות הקומוניסטית נגד הכיבוש הנאצי של הולנד במלחמת העולם השנייה, ועל זאת הוצא להורג על ידי הגרמנים באפריל 1942.
ביוגרפיה
בשנת 1921 נשלח סנבליט על ידי לנין לשאנגחאי, כנציג הרשמי הראשון של הקומינטרן בסין וכדי לסייע לקומוניסטים במדינה להקים מפלגה משלהם. סנבליט השתתף בקונגרס הראשון של המפלגה הקומוניסטית הסינית וסייע בהדרכתה. סנבליט גם פעל לקידום שיתוף פעולה בין המפלגה הקומוניסטית למפלגה הלאומית הסינית ויצר קשר אישי עם סון יאט-סן בשם הקומינטרן.
דייב גולז
דייב גולז (באנגלית: Dave Goelz; נולד ב-16 ביולי 1946) הוא בובנאי אמריקאי שהפעיל דמויות רבות בסדרה "החבובות". הוא המפעיל הראשי של גונזו הגדול ועוד מספר דמויות, כגון: ד"ר בנסן האנידו, זוט (הסקסופוניסט של "הלהקה החשמלית"), בורגרד השרת ועוד. כמו כן הוא הפעיל את בובר פראגל ואת דוד מאט המטייל בסדרה "פראגל רוק" והוא הפעיל את סר דידימוס בסרט "המבוך".
בניית בובות
גולז פגש את פרנק אוז בשנת 1972, כאשר הוא היה בחופשה בניו יורק. כמה חודשים לאחר מכן, גולס הראה את חוברת העיצובים שלו לג'ים הנסון וב-1973, הוא עבד בסדנאות של הנסון בתור בונה בובות. בתחילה הוא היה אמור לבנות בובות להצגה בברודוויי אולם זה נגנז בשביל פיילוט ב-ABC, "ספיישל יום האהבה של החבובות", שם גולז בנה בובה בשם "ברוסטר" וגם הפעיל אותה. לאחר מכן ב-1974 הוא בנה בובות לפיילוט נוסף של החבובות, שם הוא בנה את נייג'ל, חיה (החבובות), פלויד פפר וזוט אשר הפכו לדמויות מרכזיות.
החבובות
בשנת 1976, גולז טס עם החבורה של הנסון ללונדון כדי לעבוד על מופע החבובות. גולז הפך לבובנאי ראשי עם הבובה של גונזו הגדול. הבובה החלה את דרכה בספיישל "התחליף הגדול של סנטה קלאוס" בתור "פראקל קופסת הסיגריות", ולאחר מכן הופיעה בתפקידי אורח שונים בהפקות אחרות של הנסון. ובמופע החבובות הבובה קיבלה את השם "גונזו". כמו כן גולז הפעיל בובות אחרות כגון: ד"ר בנסן האנידו המדען, זוט הסקסופוניסט של "הלהקה החשמלית", בורגרד השרת הנחמד והדאגן ועוד חבובות נוספות.
M70
M70 (מ-Messier 70, נקרא גם NGC 6681) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים קשת הנמצא במרחק של כ-29,400 שנות אור ממערכת השמש.
היסטוריה
הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-31 באוגוסט 1780 יחד עם M69 הסמוך והוכנס לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית ללא כוכבים סמוכה ל-M69. בשנת 1784 צפה האסטרונום ויליאם הרשל ב-M69 וזיהה שזהו צביר כוכבים. ג'ון הרשל צפה בצביר בשנת 1834 וציין שיש בו כוכבים מדרגת בהירות 14 ושהוא עגול ובהיר עם מרכז בהיר יותר מהשוליים. בשנת 1995 גילו חובבי האסטרונומיה אלאן הייל ותומאס בופ בזמן שצפו ב-M70 את שביט הייל-בופ, שחלף במרחק של כחצי מעלה ממנו.
בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 7.9 כך שהוא עמום יחסית. ניתן להבחין בו רק באמצעות משקפת איכותית או טלסקופ ועל מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 14, יש צורך בטלסקופ מקצועי. זהו אחד מעצמי מסיה הדרומיים ביותר ובשל כך ובשל עמימותו קשה לצפות בו מאירופה. מיקומו הוא על הקו המחבר את הכוכב קאוס אוסטרליס (ε בקשת) עם הכוכב אסקלה (ζ בקשת), כ-4.5 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לקאוס אוסטרליס וכ-4.8 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב ζ בקשת. כ-2.5 מעלות ממערב לו נמצא הצביר הכדורי M69 וכ-3 מעלות מצפון-מזרח לו נמצא הצביר M54.
מאפייני הצביר
M70 נמצא קרוב יחסית למרכז שביל החלב – כ-7,000 שנות אור בלבד. גודלו הזוויתי כפי שמופיע בחשיפה ארוכה הוא כ-8 דקות קשת שממרחק של כ-29,400 שנות אור נותן לו רדיוס של כ-70 שנות אור. ליבתו צפופה מאוד, חצי ממסתו המוערכת בכ-179,000 מסות שמש מרוכזת ברדיוס של כ-6 שנות אור בלבד. הספקטרום של אורו מתאים לקרינת כוכב מסוג ספקטרלי G0 או G1, שמאפין צבירים זקנים יחסית. בצביר התגלו עד היום רק שני כוכבים משתנים.
המרחק לצביר הסמוך M69 דומה למרחק אל M70 כך שהם קרובים זה לזה והמרחק ביניהם מוערך בכ-1,800 שנות אור. הצביר M54 שנראה קרוב לשניהם נמצא למעשה במרחק גדול פי שלושה מהם כך שהמרחק בינו ובין M70 גדול פי שניים מהמרחק בין M70 ובין כדור הארץ.
Unpeeled
Unpeeled הוא אלבום הופעה אקוסטי של להקת הרוק האמריקאית "Cage The Elephant". האלבום כולל רצועה המורכבת מ-21 שירים, ואורכו 79 דקות ו-15 שניות. זהו אלבום ההופעה השני של הלהקה (והשישי בסך כל הדיסקוגרפיה), והוא הוקלט על ידי חברת התקליטים RCA בהפקתו של בן בפטי. האלבום הוקלט בין ה-10 ל-30 באפריל 2017, ויצא לאור ב-28 ביולי 2017.
18 משירי האלבום הם עיבודים מחודשים בסגנון אקוסטי לשיריה הקודמים של הלהקה, בעוד 3 הם גרסאות כיסוי אקוסטיות לשירים של זמרים אחרים. ההקלטה בוצעה כחלק מסיבוב ההופעות, "Live and Unpeeled", ובעיקר בהופעה באולם "Ryman Auditorium", בו הביצועים גם צולמו ויצאו כווידאו קליפ. זה איננו אלבום הופעה מסורתי, שכן במהלך העריכה קול הקהל עבר מעין "ליטוש" כך שהוא נשמע רק לעיתים וניתן לחשוב, לפרקים מסוימים, כאילו מדובר בהקלטות אולפן. ארבעה שירים מתוך האלבום יצאו כסינגלים, כשגרסת הכיסוי לשיר "Whole Wide World" של אריק גולדן הופצה כסינגל השיווקי.
יחסי טורקמניסטן–צ'ילה
יחסי טורקמניסטן–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין טורקמניסטן לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין טורקמניסטן לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין טורקמניסטן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-27 ביולי 1994.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בטורקמניסטן נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן. גם אזרחי טורקמניסטן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
המשלחת הסובייטית הרביעית לאנטארקטיקה
המשלחת הסובייטית הרביעית לאנטארקטיקה התנהלה בין השנים 1958-1960.
את המשלחת הוביל אלכסנדר דראלקין. אנשי המשלחת השתמשו בטרקטורים כבדים ומזחלות כדי לנוע אל פנים הארץ ולבצע מחקרים מדעיים עד מרחק של 2500 ק"מ. הם השתמשו בתחנות מחקר הסובייטיות שהוקמו במשלחות קודמות. תקופה מסוימת המשלחת פעלה במקביל להמשלחת הסובייטית השלישית לאנטארקטיקה.
שירות הכנסייה
בנצרות, שירות הכנסייה (באנגלית: Church service) הוא מונח המשמש לתיאור מועד רשמי של פולחן דתי קהילתי, אשר לרוב מתקיים בימי ראשון בקתדרלה או בכנסייה. שירותי הכנסייה בדרך כלל מנוהלים על ידי כומר.
אופי שירותי הכנסייה משתנה במידה רבה בין הזרמים השונים של הנצרות.
במרבית הכנסיות שירותי הכנסייה מתקיימים בימי ראשון, אם כי ייתכן שיהיו שירותי כנסייה בימים אחרים, במיוחד בכנסיות גדולות או בקתדרלות.
שירותי הכנסייה כוללים לעיתים קרובות סעודה משותפת. שירותי הכנסייה משולבים לעיתים יחד עם חתונות, הלוויות, או אירועים מיוחדים אחרים. שירותי הכנסייה עשויים לכלול תפילות, שירה, הטפה וקריאה מהתנ"ך.
צידוקי המנהגים
צידוקי המנהגים (בסינית מסורתית: 風俗通義, בסינית מפושטת: 风俗通义, בפין-יין: fēngsú tōngyì), הוא ספר סיני שנכתב בשנת 195 לספירה בתקופת שושלת האן המזרחית בידי יינג שאו. היצירה דומה לרצף מאמרים על לוח השנה ומתארת תופעות שונות בעלות עניין למלומדי התקופה, כגון מנהגים, אמונות בעל טבעי וכלי נגינה.
רקע
יִינְג שָׁאו היה דודו של המשורר יינג צ'אנג. הוא אהב לקרוא, הרבה לאסוף שמועות, והתמצא במיוחד במקרים הנוגעים למוסדות שושלת האן. את הספר "צידוקי המנהגים" כתב בסביבות שנת 190 לספירה, כאשר מרד המצנפות הצהובות יצר מהומות והקטין את האוכלוסייה. על פי ההקדמה לספר, יִינְג שָׁאו חשש מתוצאותיו ההרסניות של המרד, ולפיכך כתב את הספר כדי "להבהיר את הלך הרוח ולתקן את המנהגים", ובכך התכוון לאפשר לאנשים לחזור לתלם ולדרך הישר אחרי המהומות.
תוכן הספר
הספר מתמקד בחקירת המנהגים, השמועות, והכינויים בדורות קודמים, והוא מבקר ומתקן מנהגים, אמונות טפלות, אנקדוטות ואמירות מוזרות שנפוצו בעם בתקופת שושלת האן המזרחית כמו גם האן המערבית. ספר סווי מסווג אותו כשייך ל"אסכולות מעורבות".
בגרסת הספר כיום ישנם עשרה פרקים, כל פרק במגילה משלו, עם כותרת משלו, ומובאות מן הספרות בסוף הפרק. בסוף המובאות מצוין הנושא ואליו מצורף ניתוח של הכותב.
הספר משמר בתוכו לא מעט חומר בענייני תווים, כלי נגינה, על טבעי, אתרים גאוגרפיים, ומקורם של שמות משפחה. הוא נחשב מקור מרכזי לחקירת אורחות החיים בתקופת שושלות האן המערבית והמזרחית, ו"" אף מציין כי הוא מקור מחקר שווה באיכותו ל"מאזן דיונים", ומשבח את סגנונו הברור והנהיר.
סגנון הכתיבה
סגנונו של הספר מקנה לו ערך ספרותי כסמן מקדים של סיפורת פנטזיה. כמה סיפורים בו העוסקים בעל טבעי ובבני אדם מראים ניצני דמיון לסיפורים המוזרים של שושלות ווי וג'ין, שהתפתחו רק במאות השנים שאחריו, והשפה שלו דומה לזו שניתן לראות בספרים המאוחרים יותר "יער הדברים" ו"דברים חדשים על אמרי התקופה".
מהדורות
בספר היו במקור 30 פרקים, אם כי בספר סווי משנת 636 מוזכרת מגילה נוספת. 30 המגילות מוזכרות גם בספר טאנג החדש מן המאה ה-11. עד המאה ה-13 כבר אבדו חלקים רבים ממנו, ובבדיקה של המלומד המפורסם סוּ סונְג הוא כבר נרשם כבעל 10 מגילות, וכך תואר גם בקטלוג הספרות הנערצת וב"פירוט הנושאים של תיעוד הספרים מחדרון הישירות". על אף שהיצירה שבידיו הייתה חלקית, סוּ סונְג כן הצליח לתעד את שמות עשרים הפרקים החסרים, אם כי לא את הסדר שלהם, וכך הגיעו אלו גם לימינו.
בתחילת המאה ה-13 הוציא דִינְג פֿוּ מהדורה שהתבססה על שלוש מהדורות שונות, אשר לטענתו, רק כשנחשף לכולן נעשה הטקסט קריא. המהדורה אבדה, אך המאמר המסכם של הדִינְג פֿוּ שמור כיום בספריית אוניברסיטת בייג'ינג. המהדורה המוקדמת ביותר הידועה כיום הודפסה בסביבות שנת 1300, בתקופת שושלת יואן, והתבססה על המהדורה של דִינְג פֿוּ. מהדורה זו נמצאת כיום בספריית בייג'ינג. בתקופת שושלת מינג הודפסה מחדש המהדורה מתקופת יואן, בידי יָאו זְ'ווֹ. הספר נכלל בשבעה אוספים שונים, ביניהם "כלל הספרים של ארבעת האוצרות", בדרך כלל בגרסת המהדורה של דִינְג פֿוּ. בשנת 1980 פרסם ווּ שׁוּפִּינְג פרשנות לספר, ושנה לאחר מכן פרסם גם וָאנְג לִיצִ'י פרשנות משלו.
הפרקים
במקור היו ביצירה 30 פרקים, אולם היצירה אבדה ברובה עד ימי שושלת סונג הצפונית. בסביבות שנת 1080 לספירה קיבץ סוּ סונְג מקטעים מן היצירה, והצליח לשחזר 10 פרקים. אלו הפרקים המוכרים כיום:
בנוסף לאלו קיימים בספרות ציטוטים גם מן הפרקים שאבדו.
מע'אר (השפלה)
מֻעָ'אר (בערבית: المغار, תעתיק חופשי: מגאר/מראר) היה כפר ערבי מוסלמי ששכן על רכס גבעות כורכר, כ-4 ק"מ דרומית לרחובות. הכפר נכבש ונהרס במלחמת העצמאות על ידי חטיבת גבעתי.
היסטוריה
רכס גבעות מע'אר מתנשא לגובה 94 מטר. ברכס מערות רבות ומכאן קיבל הכפר את שמו (מֻעָ'אר היא מערה בערבית). זאב וילנאי מציין כי בכפר 1250 מוסלמים והבתים הצפופים בנויים במורד הגבעה בצורת מדרגות. על פסגת הגבעה נמצא קבר קדוש לתושבים בשם אבו תקה (אבי האשנב) וייתכן כי בשם זה יש קשר לעיר אלתקא בגבול נחלת שבט דן (ספר יהושע י"ט, מ"ד).
יש חוקרים המזהים ברכס את "הר הבעלה" הנזכר בתיאור גבול שבט יהודה ושבט דן המוזכר בספר יהושע (ט"ו, י"א): "ויצא הגבול אל כתף עקרון צפונה...ועבר הר הבעלה..." ועליו שכנה בַּעֲלָת - עיר בנחלת שבט דן (יהושע, י"ט, מ"ג).
בשטח יש מערות קבורה מתקופת הברונזה התיכונה והרומית-ביזנטית. כן נמצאו במקום חרסים רבים מהתקופה הכלקוליתית עד לתקופה הערבית. יש עדויות להתיישבות ערבים במקום כבר בתקופה המוסלמית המוקדמת.
במלחמת העולם הראשונה התחולל בגבעות מע'אר קרב עקוב מדם בין יחידות הצבא הבריטי והצבא העות'מאני. הטורקים נהנו מיתרון אסטרטגי ביושבם על הגבעות אך כעבור קרב קשה נסוגו צפונה.
במלחמת העצמאות
בתחילת מלחמת העצמאות נמנעו ערביי מע'אר לתקוף את התחבורה היהודית שעברה לרגלי הכפר (היום-כביש 40). אולם בפברואר 1948 הותקפו שיירות בכביש והערכת היישוב העברי הייתה שהתוקפים הגיעו ממע'אר ומעאקיר. בעקבות היריות נותק החשמל לעזה ותושבי מע'אר בקשו לתקוף עובדים של חברת החשמל שבאו לתקן את הקו, ורק בזכות מעורבותו של קצין מהצבא הבריטי העימות נמנע.
תפישת מחנה תל נוף על ידי חטיבת גבעתי הגבירה את תנועת השיירות בכביש זה. כמה מאנשי הכנופיות הגיעו לכפר. הם הסיתו את בני אחת החמולות שהתחרתה על השלטון בכפר והבטיחו לתמוך בהם בתנאי שיעלו את עדרם על שדות גבעת ברנר. ב-28 במרץ 1948 פתחו שומרי גבעת ברנר באש על מסיגי הגבול ממע'אר ואנשי החמולה המובסים החליטו לנקום בתושבי הקיבוץ, עוד באותו יום הגיעו למקום אנשי צבא ההצלה מיבנא. בכפר הצטרפו אליהם לוחמים מקומיים והם פתחו באש על השיירות העבריות שעברו בכביש.
אנשי צבא ההצלה הביאו אתם שני מוקשים חשמליים מופעלים מרחוק, הטמינו אותם במסעף הכביש לתל נוף, ליד בית הספר של הכפר, והמתינו במבנה בית הספר לשעת כושר להפעילם. בשעה 17.30 עברו את צומת תל נוף שני משוריינים. בראשון היו נוטרים ובשני שמונה לוחמי חטיבת גבעתי. הערבים הצליחו להפעיל רק מוקש אחד והוא התפוצץ מתחת למשוריין של לוחמי גבעתי. המשוריין התהפך ועלה בלהבות. מתוך מע'אר נפתחה אש שמנעה את חילוץ אנשיו. כל שמונת הלוחמים נשרפו בתוך המשוריין. באותו לילה בוצעה פעולת גמול נגד הכפר ובה פוצץ בנין בית הספר ממנו הופעל המוקש הקטלני, גופות הנספים חולצו והועברו לקבורה, 7בחלקה הצבאית בבית העלמין ברחובות ונהג המשוריין - בבית העלמין בראשון לציון.
לוחמי גבעתי שזעמם על מע'אר היה רב, תכננו פעולה לכיבושו. המבצע כונה "מבצע דרור" והוא בוצע על ידי גדוד 53 של החטיבה בפיקודו של יצחק פונדק במסגרת מבצע ברק. המבצע החל בליל ה-15 במאי 1948. בשעה 01.00 יצא כוח מגבעת ברנר דרומה וכוח מגדרה צפונה. הכוחות הגיעו לנקודת ההיערכות ב-03.00. כן יצאה מגבעת ברנר יחידה של 4 משוריינים שתפקידה היה למנוע מעבר תגבורת למע'אר. לאחר התקפה קצרה נכבש הכפר. התברר כי הוא פונה מתושביו עוד בתחילת מאי ומאז הוחזק בידי יחידה קטנה של מתנדבים סורים ומקומיים.
יחסי טאיוואן–ערב הסעודית
יחסי טאיוואן–ערב הסעודית הם יחסי החוץ בין טאיוואן וערב הסעודית.
מע'אר (השפלה)
במלחמת העצמאות
בתי האבן והבארות פוצצו ובתי החימר והגרנות הועלו באש זמן קצר לאחר כיבוש הכפר. לאחר המלחמה נוסד על רוב השטח החקלאי של הכפר, המושב בית אלעזרי. מהכפר נותרו ארבעה בתים המיושבים ובמקומו שוכן הגן הלאומי גבעות מע'אר.
יחסי טאיוואן–ערב הסעודית
יחסים דיפלומטיים
לאחר מלחמת העולם השנייה קיימה הרפובליקה הסינית (טאיוואן) יחסים דיפלומטיים רק עם מעט מדינות מזרח תיכוניות, אחת מהן הייתה ערב הסעודית.