cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הפארק הלאומי צפון רכס קסקייד
הרים
היחידה הצפונית של הפארק כוללת את רכס פיקט (Picket Range), תת-רכס של רכס סקאגיט (Skagit Range), בעצמו תת-רכס של הקסקיידס הצפוניים. לאורך רכס פיקט יש פסגות בצורת צריחים שלהן שמות מאיימים כדוגמת הר פיורי (Mount Fury – "הר הזעם"), הר צ'לנג'ר (Mount Challenger – "הר המתמודד"), צריח פולטרגייסט (Poltergeist Pinnacle – צריח הפולטרגייסט), הר טרור (Mount Terror), פסגת גוסט (Ghost Peak – פסגת רוח הרפאים) ופסגת פנטום (Phantom Peak), שגובה כולם מעל ל-2,400 מטרים. רכס פיקט הוא באורך של קרוב ל-10 קילומטרים בלבד אבל לאורכו של 21 פסגות שגובהן עולה על 2,300 מטרים. צפונית לרכס פיקט וסמוך לגבול עם קנדה שוכנים הר רדאוט (Mount Redoubt - 2,734 מטרים), הר ספיקרד (Mount Spickard - 2,737 מטרים) והצריחים של פסגות מוקס (Mox Peaks - 2,630 מטרים). הר שוקסן (Mount Shuksan – 2,783 מטרים) הוא הר בודד השולט על הכניסה הצפון-מערבית של הפארק ואתר פופולרי לצלמים, המתנשא ליותר מ-2,600 מטרים מעל אגם בייקר (Baker Lake), השוכן כ-10 קילומטרים דרומית להר, ומשתקף במימיו.
הידרוגרפיה
הנהרות בפארק שייכים לאגני ניקוז של ארבעה נהרות. מקורו של הנהר סקאגיט בקולומביה הבריטית, והוא חוצה את הגבול למדינת וושינגטון מצפון באגם רוס, שנוצר על ידי סכר רוס. הנהר ממשיך לאגם דיאבלו, שנוצר על ידי סכר דיאבלו, ומשם לאגם ג'ורג' שנוצר על ידי סכר ג'ורג'. משם הנהר ממשיך מערבה ויוצא מגבולות הפארק בדרכו לשפך במפרץ פיוג'יט.
בצפון מערב הפארק סמוך להר שוקסן נמצאים מקורותיו של הנהר נוקסק. נהר זה זורם מערבה למפרץ בלינגהאם, לאחר שהוא חוצה את המדרון הצפוני של הר בייקר. בחלק הצפוני של הפארק סמוך להר רדאוט, פלגים הזורמים לקולומביה הבריטית שייכים לאגן הניקוז של הנהר פרייזר (Fraser Rive), הזורם למצר ג'ורג'יה בסמוך לוונקובר.
בחלק הדרומי של הפארק באזור אגם צ'לאן שייכים הפלגים לאגן הניקוז של הנהר קולומביה הזורם לאוקיינוס השקט דרומית-מערבית לפארק בעיירה אסטוריה על הגבול בין וושינגטון לאורגון.
אגם צ'לאן הוא האגם השלישי בעומקו בארצות הברית (כ-450 מטרים). מלבד שני האגמים העיקרים: אגם רוס ואגם צ'לאן, פזורים ברחבי מכלול הפארק הלאומי צפון רכס הקסקייד כ-500 אגמים.
קרחונים
בשטח הפארק יש 312 קרחונים, המספר הגדול ביותר של קרחונים בפארק לאומי של ארצות הברית מלבד אלסקה ושליש מכל הקרחונים ב-48 המדינות הרציפות של ארצות הברית מצויים בפארק. שטח כל הקרחונים במכלול הפארק הלאומי צפון רכס הקסקייד (כולל הקרחונים המועטים באזורי הנופש הלאומיים הצמודים לפארק) הוא 109 קילומטרים רבועים, נכון ל-2009. הריכוז הצפוף והגישה הקלה יחסית לקרחונים של הקסקיידס הצפוניים הובילו לסדרה של מחקרים מדעיים ראשונים בנושא גלציולוגיה בארצות הברית. החל מ-1955 מימנה אוניברסיטת וושינגטון סיורי צילום אווירי שנתיים אותם הוביל ריצ'רד הבלי (Richard C. Hubley) שנועדו לצלם את הקרחונים ולהראות את כל השינויים שעשוים להתרחש. ב-1960 הרחיב אוסטין פוסט (Austin Post) את הכיסוי האווירי על מנת לכלול אזורים אחרים והוא השתמש גם בצילומים מהקרקע על מנת להרחיב את המחקר. ב-1971 כתבו פוסט ואחרים, על בסיס התצלומים ומידע נוסף שנאגר מאז 1955, דו"ח פורץ דרך שתיעד את מספר וגודל הקרחונים בקסקייד הצפוניים. בתקופה שבה תיעד פוסט את מצאי הקרחונים, אמצע המאה ה-20, הסיקו החוקרים שחלק מהקרחונים של הקסקיידס הצפוניים גדלו במעט או שמרו על גודלם, לאחר שחוו כמה עשורים של נסיגה. המחקר הגיע למסקנה שלהפשרה השנתית של הקרחונים בשל השינויים העונתיים יש השפעה ניכרת על גובה המים בנהרות, כשהם אחראים לכ-30% מזרימת המים בשלהי הקיץ, שהשפיע ישירות על המערכות האקולוגיות הנתמכות כדוגמת מדגה הסלמון.
קרחון בוסטון (Boston Glacier) על המדרון הצפוני של פסגת בוסטון הוא הקרחון הגדול ביותר בפארק. ב-1971 היה שטחו כ-7 קילומטרים רבועים. קרחונים גדולים אחרים כוללים את קרחון מזרח נוקסק (East Nooksack Glacier) וקרחון סולפיד (Sulphide Glacier) על הר שוקסן, קרחון מקליסטר (McAllister Glacier), וקרחון אינספרשן (Inspiration Glacier) על פסגת אלדורדו, קרחון רדאוט (Redoubt Glacier) על הר רדאוט, קרחון נווה (Neve Glacier) על פסגת סנואופילד (Snowfield Peak) וקרחון צ'לנג'ר (Challenger Glacier) על הר צ'לנג'ר.
גאולוגיה
האזור קרוי על שם תוואי הנוף המרכזיים שבו פסגות ההרים. הרי הקסקיידס הצפוניים הם הקטע הצפוני ביותר והקדום יותר ברכס קסקייד, רכס המשתרע מצפון קליפורניה ועד קולומביה הבריטית בקנדה. הקטע הדרומי, הצעיר יותר, של רכס קסקייד, מאופיין על ידי געשיות, ובנוי מסלעים געשיים מהשלישון עד ההולוקן. לעומתו, הקסקיידס הצפוניים בנויים בעיקר מסלעים מותמרים: גנייס ולווחה מהמזוזואיקון עם מחדרים פלוטוניים של גרניט. אין הרי געש בשטח הפארק עצמו. הרי הגעש הקרובים ביותר אליו הם הר בייקר, 10 קילומטרים מערבית לפארק וגליישר פיק (Glacier Peak), כ-20 קילומטרים דרומית לפארק, שניהם מתנשאים מעל לגובה של 3,200 מטרים מעל פני הים, ואינם פעילים. הסלעים שנחשפו על פני השטח קודמים לדבון תיכון, והם בערך בני 400 מיליון שנים, קשים הרבה יותר ועמידים בפני סחיפה מהסלעים הגעשיים הצעירים יותר של הקסקיידס הדרומיים. עקב כך הקסקיידס הצפוניים יותר פראיים, כשמורדות תלולים הם מראה נפוץ עקב הסחיפה העזה ממים ומקרח.
לפני כ-35–40 שנים התנגשו לוחות ימיים בזלתיים חדשים, לוח גורדה ולוח חואן דה פוקה בלוח הצפון-אמריקאי הגדול הרבה יותר, ובהיותם כבדים יותר עברו הפחתה מתחתיו תוך כדי המסה וגרמו לגעשיות ולהתרוממות, תופעה המוכרת כקשת הגעשית של רכס הקסקייד. התהליך עדיין נמשך והרכס עדיין מתרומם. קרוב ל-500 קילומטרים מהחוף שוקע מרכז לוח גורדה כמעט 2.5 סנטימטרים בשנה מתחת ללוח הצפון-אמריקאי. חלק מהמאגמה מתקררת בצניחה למעטפת כדור הארץ והופכת לסלעי גרניט. סלעים אלו נדחקים למעלה ונמצאים בבסיס ההרים של ימינו. שרידים לגעשיות נמצאים בהרי הגעש הר בייקר וגליישר פוינט שמחוץ לפארק, שהתפרצו בפעם האחרונה לפני פחות מ-12,000 שנים, ובקלדרה בחלק הצפון-מערבי של הפארק. עקב ההתרוממות התגברה הסחיפה ושכבות הסלע הצעירות יותר נסחפו, כך קרה גם לכל הרי הגעש הצעירים שהיו פעם בשטח הפארק. לכן כיום נחשפו הסלעים העתיקים יותר, ברובם סלעים מותמרים. ההתרוממות הנמשכת יחד עם הסחיפה מהמים והקרח יצרו עמקים עמוקים ועקב כך התבליט האנכי הוא משמעותי ונע בין 1,200 ל-1,800 מטרים, שהוא בר השוואה לרכסי הרים גבוהים בהרבה.
המראה הנוכחי של ההרים הוא תוצאה של פעילות קרחונים גדולים מאז עידן הקרח ועד היום. תוואי נוף אופייניים הם קרקסים קרחוניים ועמקים קרחוניים. הר שוקסן הבולט הוא פסגה פירמידלית שנוצרה עקב פעילות של כמה קרחונים, שהתהוו על מדרונותיו ושחקו את פסגתו לצורת פירמידה, ואת מורדותיו לצלעות חדות. כמות הקרחונים הגדולה היא תוצאה של מיקום הפארק בקצה המערבי של רכס קסקייד, ולכן כמות המשקעים בו רבה במיוחד.
העמק המרכזי של הנהר סקאגיט נחפר במזרח ובמערב על ידי שני קרחונים נפרדים כעמקים קרחוניים. החלק המרכזי בין ניוהלם לסכר רוס הוא עמק נהר שנחפר על ידי הנהר עצמו, שכיום נעלם כמעט לחלוטין במאגר. אגם צ'לאן מדרום הוא אגם קרחוני קלאסי.
אקולוגיה
מגוון סוגי הסלעים והקרקעות, צורת המדרונות, החשיפה לשמש ולרוחות, הגובה וכמות המשקעים משתקף בסוגי הצמחייה המגוונים. הפארק הלאומי משתרע על כמה מערכות אקולוגיות ויש בו מגוון ביולוגי עשיר. החלק המערבי של הפארק מכוסה ביער גשם ממוזג, בעוד שהחלק המזרחי מכוסה ביערות של אקלים יבש יותר. בהרים יש גם אקלימים תת-אלפיניים ואלפיניים. על פי הסיווג של הקרן העולמית לשימור חיות הבר שייך האזור לאזור האקולוגי "יערות הרי קסקייד הפונים לרוח" (Cascade Mountains leeward forests), המאופיין באזור הררי מכוסה יערות מחטניים כשהאקלים לח יותר במערב.
בסך הכול הפארק הוא משכן ליותר מ-1,600 מינים של צמחים. בשטח פארק חיים 75 מינים של יונקים, קרוב ל-200 מינים של עופות, 28 מינים של דגים ו-21 מינים של זוחלים ודו-חיים.
הפארק שוכן בלב מערכת אקולוגית מוגנת המשתרעת על שטח שמעל ל-12,000 קילומטרים רבועים בארצות הברית ובקנדה. בגבול המערבי של הפארק שוכנים אזור הטבע הבראשיתי הר בייקר, היער הלאומי הר בייקר-סנוקלמי ואזור הטבע הבראשיתי גלשייר פיק. מדרום שוכנים היער הלאומי ונאטצ'י וממזרח אזור הטבע הבראשיתי פסאיטאן (Pasayten Wilderness Area), אזור הטבע הבראשיתי אגם צ'לאן-סואוטות והיער הלאומי אוקנוגן. האזורים המוגנים בקולומביה הבריטית הצמודים לגבול הם הפארקים הפרובינציאליים אי. סי. מנינג (E.C. Manning Provincial Park), עמק סקאגיט (Skagit Valley Provincial Park) ואגם צ'יליווק (Chilliwack Lake Provincial Park).
צמחייה
בפארק הלאומי צפון רכס הקסקייד תועדו מעל ל-1,630 מיני צמחים וסקולריים וכפול מזה מיני צמחים שאינם וסקולריים ופטריות, יותר מכל פארק לאומי אחר בארצות הברית. הפארק כולל כ-960 קילומטרים רבועים של יער ראשוני. היער נשלט על ידי מחטניים עד לאזור האלפיני בגובה 2,000 מטרים מעל פני הים, עם זאת הפארק הוא גם משכן לעצים נשירים רבים ולשיחים.
הרכב הצומח ביער משתנה בצורה ניכרת על פי הגובה וקו האורך. העץ הנפוץ ביותר ביער הגשם הממוזג האופייני לחלק המערבי של הפארק הוא צוגה מערבית עד לגובה של 600 מטרים מעל פני הים, בעוד שאשוח חינני שולט בגבהים שבין 600 ל-1,200 מטרים. צוגה הררית שולטת בגבהים שבין 1,200 ל-1,700 מטרים. האזור התת-אלפיני בין 1,500 ל-2,000 מטרים והאזור האלפיני מעל 2,000 מטרים מכוסים במחטניים אחרים עמידים יותר לקור. בחלק המזרחי והיבש יותר של הפארק שולטים אורן הזפת בין 300 ל-600 מטרים, אשוח דאגלס ואורן מפותל מתת-המין Latifolia בין 600 ל-1,200 מטרים ואשוח תת-אלפיני בין 1,200 ל-2,000 מטרים. מחטניים אחרים כוללים: טקסוס פסיפי (Taxus brevifolia), ברוש נוטקה (Xanthocyparis nootkatensis), ארז אדום מערבי, ארזית מערבית (Larix occidentalis) ואשוחית סיטקה.
עצים רחבי עלים כוללים: ערבה ארקטית (Salix arctica), צפצפה רעדנית, אלנוס מאדים, מין האדר Acer circinatum (באנגלית vine maple) ו-Cornus nuttallii (באנגלית Pacific dogwood).
בין הצמחים בעלי הפרחים: כלנית מערבית (Anemone occidentalis), Angelica argute (באנגלית Lyall's angelica), Arnica cordifolia (באנגלית heartleaf arnica), בן חרצית ריחני (Chrysanthenum parthenium), זלזלת היערות (Clematis vitalba), דבשה רפואית (Melilotus officinalis), Rhododendron albiflorum (באנגלית Cascade Azalea) ו-Chimaphila umbellate (באנגלית Umbellate Wintergreen).
חף מפשע (סדרת טלוויזיה בריטית)
חף מפשע (באנגלית: Innocent) היא מיני-סדרה בריטית בהפקת TXTV productions, ששודרה לראשונה ברשת ITV בארבעה לילות רצופים מ-14 עד 17 במאי 2018. בסדרה מככבים לי אינגלבי בתפקיד דייוויד קולינס, דניאל ראיין בדמות פיל קולינס, אחיו המסור של דייוויד, הרמיוני נוריס בתפקיד אליס מופאט, ואדריאן רולינס בתפקיד בעלה, רוב מופאט.
הפארק הלאומי צפון רכס קסקייד
צמחייה
המגוון הביולוגי מאוים על ידי ההתחממות העולמית וצמחים זרים פולשים. צמחים זרים אלו משגשגים תוך שימוש בדרכים ובשבילים שנסללו על ידי האדם. צמחים זרים אלו כוללים את Centaurea diffusa (באנגלית diffuse knapweed), וחפורית עבקנית (Phalaris arundinacea).
חף מפשע (סדרת טלוויזיה בריטית)
הסדרה יצאה ב-DVD ב-21 במאי 2018.
ב-17 במאי 2021 עלתה העונה השנייה וכללה גם היא 4 פרקים.
הפארק הלאומי צפון רכס קסקייד
בעלי חיים
אוכלי-צמחים גדולים מיוצגים על ידי צפיר הקורדילרים, כבש גדול-קרניים, אייל פרדי שחור-זנב, אייל קורא ואייל קנדי. טורפים גדולים כוללים דוב שחור אמריקני, דוב גריזלי, זאב מצוי, פומת ההרים, זאב ערבות, שונר קנדי ושונר מצוי. בין היונקים הקטנים כלולים בונה קנדי, דלק אמריקני, גרגרן, לוטרה צפון אמריקנית, אופוסום וירג'יניה, סנאי דאגלס (Tamiasciurus douglasii), סנאי קרקע זהוב-אדרת של קסקייד (Spermophilus saturatus), חדף מים צפון אמריקני, ו-12 מינים של עטלפים כולל נשפון יומה (Myotis yumanensis).
הנהר סקאגיט החוצה את הפארק הוא הנהר היחיד בתחומי 48 המדינות הרציפות של ארצות הברית שבו שוכנים כל חמשת המינים של הסלמון הפסיפי (הסוג Oncorhynchus). בין אוגוסט לדצמבר הם שוחים במעלה אגן הנהר על מנת להטיל את ביציהם, ומושכים טורפים רבים. משפחת הסלמוניים מיוצגת על ידי אלתית אדומה, אלתית דבשתית, טרוטת עין-הקשת, אלתית גמלונית, אלתית צ'אם (Oncorhynchus keta), אלתית כסופה (Oncorhynchus kisutch), טרוטת קלארק (Oncorhynchus clarkii), טרוטה זהובה (Oncorhynchus aguabonita), Prosopium williamsoni (באנגלית Mountain whitefish), Prosopium coulteri (באנגלית Pygmy whitefish), טרוטת ברוק (Salvelinus fontinalis), Salvelinus malma (באנגלית Dolly Varden trout), טרוטת השור. הדגים הנוספים הם מוצץ ארוך-חוטם (Catostomus catostomus), Catostomus macrocheilus (באנגלית Largescale sucker), Lota lota, Cottus aleuticus (באנגלית Coastrange sculpin), Cottus cognatus (באנגלית Slimy sculpin), Cottus asper (באנגלית Prickly sculpin), Mylocheilus caurinus (באנגלית Peamouth) Ptychocheilus oregonensis (באנגלית Northern pikeminnow) Rhinichthys cataractae (באנגלית Longnose dace) ו-עוקצן תלת-קוצי (Gasterosteus aculeatus).
חף מפשע (סדרת טלוויזיה בריטית)
תקציר עלילה
דייוויד קולינס (לי אינגלבי) הורשע ברצח אשתו טארה. אחרי שבע שנים שישב בכלא הוא זוכה מסיבות טכניות.
הפארק הלאומי צפון רכס קסקייד
תיירות
פעילויות הנופש האפשריות בפארק הם הליכה בשבילים, כשבמסגרת הפארק יש 650 קילומטרים של שבילים מוסדרים, מחנאות, דיג, טיפוס הרים וספורט המים. כמעט כל הפארק מוגן כאזור טבע בראשיתי על שמו של הטייקון ואיש שמירת הטבע סטיבן מאתר (Stephen Tyng Mather; 1930-1867) ולכן יש מעט מאוד מבנים ודרכים בתחומי היחידה הצפונית והיחידה הדרומית של הפארק. הפארק פופולרי בעיקר בקרב תרמילאים ומטפסי הרים. אחד היעדים הפופולריים ביותר הוא מעבר קסקייד (Cascade Pass), ששימש את הילידים בדרכם אל פנים הארץ. אל המעבר ניתן להגיע בקצה שביל בן 6 קילומטרים בקצה דרך חצץ. רכסי פיקט הצפוניים והדרומיים, הר טריומף כמו גם פסגת אלדורדו וההרים סביבם פופולריים בקרב מטפסי הרים בשל הקושי הטכני של ההרים התלולים והקרחונים. הר שוקסן בפינה הצפון-מערבית של הפארק הוא אחד ההרים המצולמים ביותר בארצות הברית והפסגה השנייה בגובה בפארק (2,782 מטרים).
חף מפשע (סדרת טלוויזיה בריטית)
תקציר עלילה
הסיפור סובב אודות הניסיון לגלות את הרוצח האמיתי של טארה. בעלילה מעורבים השוטרים, אחותה של טארה אליס (הרמיוני נוריס), שלה יש משמורת על ילדיו של דייוויד, ואחיו של דייוויד (דניאל ראיין).
הפארק הלאומי צפון רכס קסקייד
תיירות
מספר המבקרים בפארק הוא פחות מ-30,000, הרבה פחות משלושה מיליון המבקרים המגיעים מדי שנה לפארק הלאומי אולימפיק הקרוב. מספר המבקרים הנמוך (שאינו כולל את המבקרים באתרי הנופש הלאומיים הצמודים) מוסבר בעובדה שאין בפארק עצמו כבישים, אלא כמה דרכים סלולות. כביש מדינתי 20 של וושינגטון עובר דרך עמק הנהר סקאגיט במרכז הפארק, אבל הוא מוביל לאזור הנופש הלאומי אגם רוס החוצץ בין היחידה הצפונית לדרומית.
חף מפשע (סדרת טלוויזיה בריטית)
קבלה וביקורת
הסדרה השיגה אחוזי צפייה ממוצעים לרצועת השידור שלה. בפרק הראשון צפו 7.05 מיליון איש, ובפרק השני צפו 5.85 מיליון איש.
הפארק הלאומי צפון רכס קסקייד
תיירות
צורכי תיירות אפשר להשיג ביישובים הסמוכים. העיירה הגדולה ביותר, סדרו-וולי (Sedro-Woolley) שוכנת בצדו המערבי של הפארק, בעוד שהיישוב וינתרופ (Winthrop), שוכן ממזרח. העיירה צ'לאן (Chelan) שוכנת בקצה הדרום-מזרחי של אגם צ'לאן ומשם יש גישה ממזרח לפארק הלאומי מסטהיקין (Stehekin) המשרתת את הקהילות של מזרח וושינגטון. ביישוב הקטן מרבלמאונט (Marblemount), מערבית לפארק יש מוזיאון ובו אוספים שונים הקשורים לפארק ולאזור. אוסף אחד מוקדש לחיי האינדיאנים והמתיישבים הלבנים הראשונים באזור. אוסף אחר מוקדש לעושר הביולוגי והגאולוגי של האזור.
הפארק בתרבות
בקיץ 1956 שהה הסופר האמריקני ג'ק קרואק 63 ימים באזור, בייחוד על פסגת דסולושיין (Desolation Peak – מילולית "פסגת השממה"), הצופה אל אגם רוס. הוא התגורר בבקתה שאז הייתה בשימוש שירות היערות של ארצות הברית לשם איתור שריפות, כשהאזור עדיין לא היה מוכרז כפארק לאומי. תקופת בדידות זו שימשה לו השראה לכתיבת ספריו "בטלני הדהרמה" (The Dharma Bums) ו"מלאכי השממה" (Desolation Angels). השביל "שביל פסגת דסולושיין" מאפשר להגיע אל הבקתה שנבנתה ב-1933, בה שהה. משוררים אמריקנים אחרים כדוגמת פיליפ ויילן (Philip Glenn Whalen; 2002-1923) וגרי סניידר (Gary Snyder; נולד 1930), שעבדו כצופי אש, מצאו גם הם השראה באזור הפארק.
Powerful
Powerful (בעברית: עוצמה) הוא סינגל שהוקלט על ידי ההרכב האמריקאי מייג'ור לייזר, בשיתוף הזמרת-יוצרת הבריטית אלי גולדינג והזמר האמריקאי טאררוס ריילי, מתוך האלבום, Peace Is the Mission. השיר יצא לאור ב-1 ביוני 2015, על ידי חברת התקליטים ביקוז מיוזיק ו-Mad Decent, כסינגל השני מתוך האלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אילסי ג'ובר, דיפלו, טאררוס ריילי, פרנסיסקה האל, קלמנט פיקארד, מקסימה פיקארד והופק על ידי אחים פיקארד, מייג'ור לייזר.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-200 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-23 ביולי 2015, הועלה לערוץ היוטיוב של מייג'ור לייזר. בקליפ, ניתן לראות את גולינג וגם את ריילי בעלי חוש על-טבעי וכשהם הורסים כל מיני דברים במסעדה. בקליפ משתתפת השחקנית הבריטית אמיליה איב.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-121 מיליון צפיות.
מחוז הבירה (ונצואלה)
מחוז הבירה (בספרדית: Distrito Capital) הוא מחוז פדרלי בוונצואלה, הכולל את שטחי בירת ונצואלה קראקס. המחוז נמצא בצפון ונצואלה, בין המדינות מירנדה וורגאס.
המחוז משתרע על שטח של 433 קילומטרים רבועים, ומתגוררים בו 1,943,901 תושבים (נכון ל-2011).
היסטוריה
ב-1864, עם הפיכתה של ונצואלה למדינה פדרלית, נוצר "המחוז הפדרלי של ונצואלה", שכלל את שטחי העיר קראקס ומדינת ורגאס של היום. המחוז פורק ב-1868 והפך לחלק ממדינותיו השכנות, אך ב-1872 הוקם מחדש.
ב-1998 הוחלט להפריד את מדינת ורגאס מהמחוז. בעקבות שינויים חוקתיים ב-1999 המחוז הפך ל"מחוז הבירה". כמו כן הוחלט להעביר את מרבית הסמכויות השלטוניות של המחוז, שתפקד עד אז כעירייה של קראקס, ל"מחוז המטרופוליטני של קראקס", שכולל גם 4 רשויות מקומיות במירנדה.
ב-2009 הושבו חלק מהסמכויות למחוז, אך הוא עדיין אחראי לעיר קראקס בלבד בעוד האחריות על המטרופולין של קראקס נמצאת בידי המחוז המטרופוליטני.
ולדמר לנלה
ולדמר לנלה (בשוודית: Valdemar Langlet; 1872, לרבו (Lerbo), שוודיה - 1960, סטוקהולם) היה מוציא לאור, מפעילי הפצת שפת האספרנטו, דיפלומט וחסיד אומות העולם משוודיה.
קורות חיים
לנלה למד באוניברסיטאות בגרמניה, אוסטריה ושווייץ. הוא עבד בתור מהנדס, עיתונאי ועורך במספר עיתונים בשוודיה. הוא כתב מספר ספרים על נושאי אקטואליה וכן על מסעותיו ברוסיה ובהונגריה. בשנת 1890 למד אספרנטו והיה ממייסדי מועדון האספרנטו של אופסלה ב-1891, שהיה מועדון האספרנטו השני בעולם. שנים רבות היה לנלה נשיאו של המועדון. בשנת 1906 נוסדה פדרציית האספרנטו השוודית, ולנלה היה נשיאה עד 1909.
בשנת 1899 נישא לנלה לסיניה בלומבר (Signe Blomberg), אספרנטיסטית מטורקו שבפינלנד. היא הלכה לעולמה ב-1921. לנלה הכיר את נינה בורובקו (Nina Borovko), בתו של אספרנטיסט מרוסיה, ונישא לה ב-1925.
משנת 1932 היה לנלה מרצה לשוודית באוניברסיטה בבודפשט. באותה תקופה עבד בתור נספח לענייני תרבות בשגרירות שוודיה בבודפשט.
פעילותו למען יהודים בתקופת השלטון הנאצי
בתקופת מלחמת העולם השנייה פעל לנלה למען נרדפים יהודים ולא יהודים של המשטר הפשיסטי בהונגריה. לאחר פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 מונה לנלה לתפקיד יושב ראש סניף הצלב האדום השוודי בהונגריה. בתפקידו זה העניק ליהודים רבים תעודות חסות שוודיות בהן נקבע כי יהודים אלה מועמדים לקבלת אזרחות שוודית. כך ניצלו יהודים אלה מגורלם של רבים מיהודי בודפשט, שנורו או גורשו בצעדות מוות לכיוון גבול אוסטריה. לנלה קיבל לידיו בתים מאזרחים שעזבו את בודפשט עקב המלחמה, ופעל להכרה בבתים אלה בתור בתים הנמצאים תחת חסות השגרירות השוודית. כך היו היהודים ששיכן בבתים אלה מוגנים מפני גירוש. בנוסף לפעילותו זו של לנלה, סייע לו עוזרו אנטל לוקאץ' (Lukács) לפרוש את חסות הצלב האדום על יהודים רבים וכך להציל את חייהם. לוקאץ', שפעל בעיקר ברובע אויפשט, הוכר לימים גם הוא בתור חסיד אומות העולם.
לאחר המלחמה
בשנת 1945 שבו בני הזוג לנלה לשוודיה. הם התפרנסו מכתיבתו העיתונאית של ולדמר ומשיעורי נגינה בפסנתר שנתנה נינה. ב-1955 עברו השניים לסטוקהולם.
הכרה
בשנת 1946 קיבל לנלה מדליית הוקרה מהצלב האדום השוודי. כמו כן קיבל את אות מסדר כוכב הקוטב.
ציור דיוקנו של לנלה תלוי בטירת גריפסהולם.
מארי-לואיזה יאן
מארי-לואיזה יאן (בגרמנית: Marie-Luise Jahn; 28 במאי 1918 – 22 ביוני 2010) הייתה רופאה גרמנייה וחברה בתנועת ההתנגדות האנטי-נאצית הוורד הלבן.
ביוגרפיה
לאחר שחרורה למדה רפואה באוניברסיטת טיבינגן ועבדה כרופאה בבאד טלץ. בשנת 1987 הייתה חברה מייסדת בקרן הוורד הלבן, וחברה בוועד המנהל עד שנת 2002.
היא נפטרה ב-22 ביוני 2010 בבאד טלץ.
פייר קונבר
פייר קונבר (בצרפתית: Pierre Convert; 1922, סנט-אטיין-דו-בואה, מזרח צרפת – 12 ביולי 1944, מאיא , מזרח צרפת) היה חבר בתנועת ההתנגדות הצרפתית וחסיד אומות העולם מצרפת שנרצח על ידי הנאצים.
קורות חיים
פייר קונבר היה סטודנט לרפואה.
פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה
בקיץ 1942 נעצרו בני משפחת יעקובוביץ - שני הורים וחמשת ילדיהם, בהם פיליפ יעקובוביץ - באזור משטר וישי ונכלאו במחנה ריכוז בעיר וניסיו (Vénissieux) שבמזרח צרפת. משם יועדו לגירוש למחנה הריכוז דראנסי. פיליפ הצליח להינצל בטענה שהוא מתחת גיל 14, הגיל שמתחתיו בתקופה זו לא גורשו יהודים מאזור משטר וישי. פיליפ הצליח להשתחרר מהמחנה אך עדיין היה בסכנת גירוש כיוון שבמסמכי הזהות שלו זוהה בתור יהודי. מספר אחים של פיליפ השתחררו אך גם הם היו בסכנת גירוש.
הר בנינגהוף
גובהו של ההר 1,965 מטרים מעל פני הים.
פייר קונבר
פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה
פייר קונבר, שהכיר את משפחת יעקובוביץ עוד לפני המלחמה, היה פעיל בכוחות הפנים של צרפת (Forces françaises de l'intérieur), ארגון מחתרת צרפתי משורות תנועת ההתנגדות הצרפתית. קונבר הנפיק מסמכי זהות מזויפים עבור בני המשפחה שהשתחררו, מסמכים בהם היה רשום שמו-שלו. הוא ביקש מאמו לסייע להם במזון, שיכן אותם בביתו ויידע אותם בכל עת שבה הייתה נוכחות חריגה של גרמנים באזור, כדי שיקפידו על מסתור וכך חייהם יינצלו.
הר בנינגהוף
ההר ממוקם 2.8 קילומטרים דרומית- מזרחית להר טרה קוטה.
פייר קונבר
פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה
ב-12 ביולי 1944 נעצר קונבר על ידי הגרמנים בשל פעילויותיו במחתרת, ונורה למוות.
הר בנינגהוף
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו בשנת 1993 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
פייר קונבר
הנצחה והכרה
ב-2010 הכיר יד ושם בפייר קונבר בתור חסיד אומות העולם.
הר בנינגהוף
מקור השם
ההר נקרא על שמו של ויליאם ס. בנינגהוף (William S. Benninghoff), שהיה פרופסור לבוטניקה באוניברסיטת מישיגן, וערך מחקרים באנטארקטיקה בשנים 1968, 1976, 1977 ו- 1989; בנינגהוף היה חבר בתת-ועדת חקר הביולוגיה של הוועדה המדעית לחקר אנטארקטיקה, בין השנים 1968–1987; וכן היה חבר במועצת חקר הקוטב של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, בין השנים 1966-1986.
פייר קונבר
הנצחה והכרה
בשנת 2014 נקראה הכיכר שמול הבית בו נולד קונבר בסנט-אטיין-דו-בואה, "כיכר פייר קונבר".
הר בנינגהוף
הערות שוליים
Mount Benninghoff
אדוארד סטרלצוב
אדוארד אנטולייביץ' סְטְרֶלְצוֹב (21 ביולי 1937, מחוז מוסקבה - 22 ביולי 1990) היה כדורגלן סובייטי ששיחק בעמדת החלוץ. נחשב לאחד מטובי כדורגלנים של ברית המועצות.
תחילת קריירת כשחקן
סטרלצוב החל לשחק כדורגל בקבוצת ילדים. כבר בגיל 16 הוא התקבל לקבוצת בוגרים של טורפדו מוסקבה. בגיל 17 הוא החל לשחק בנבחרת ברית המועצות לכדורגל ובשני המשחקים הראשונים הבקיע 6 פעמים. בגיל 19 סטרלצוב נסע לאולימפיאדת מלבורן וזכה במדליית זהב עם נבחרתו.
פרשת האונס
ב-27 במאי 1958 סטרלצוב ועוד שני שחקני הנבחרת נעצרו והואשמו באונס. למרות שהראיות בתיק לא היו חד-משמעיות והנאנסת משכה בחזרה את התלונה, השלטונות לחצו להמשיך בחקירה. לאחר מספר ימים רק סטרלצוב נותר במעצר.
עתה קיימות גרסאות שונות לסיבות האמיתיות ללחץ השלטון להמשיך בחקירה: סירוב סטרלצוב לעבור למועדון "דינמו" שהיה קשור למשטרה הסובייטית, סירוב להתחתן עם הבת של יקטרינה פורצבה, רצון השלטונות להעניש את הצעיר שהיה פופולרי מאוד בקרב הצעירים, חשש שסטרלצוב יערוק מברית המועצות במהלך אליפות העולם. מה שברור עתה זה שלא היו ראיות של ממש בתיק אך הוא הגיע לבית המשפט וסטרלצוב נשפט ל-12 שנות מאסר.
במקביל, פדרציית הכדורגל הסובייטית החליטה שסטרלצוב לא יוכל לשחק במועדוני כדורגל גם לאחר השחרור. ב-4 בפברואר 1963 סטרלצוב שוחרר מהמעצר וחזר למשפחתו.
הקריירה הספורטיבית לאחר השחרור
לאחר השחרור סטרלצוב החל לשחק במועדון כדורגל לחובבים של מפעל זיל. בהיוודע הנושא, אוהדי כדורגל החלו להגיע למשחקי הקבוצה. לראשי המדינה היו מגיעות אלפי פניות עם בקשות להרשות לסטרלצוב לחזור לכדורגל ולמשחקי הליגה הסובייטית העליונה. התשובה החיובית התקבלה רק לאחר שניקיטה חרושצ'וב איבד של השלטון. בשנת 1965 סטרלצוב חזר לקבוצתו.
בשנת 1965 המועדון זכה באליפות ברית המועצות בכדורגל, בשנת 1968 היא זכתה בגביע הסובייטי. סטרלצוב גם חזר לנבחרת ושיחק בה עד לשנת 1968. בשנים 1967 ו-1968 סטרלצוב זכה בתואר כדורגלן השנה.
הוא שיחק עד לשנת 1970 ואחר כך היה מאמן נוער במועדון ששיחק בו כל השנים.
סטרלצוב נפטר ב-22 ביולי 1990 מסרטן הריאה.
האצטדיון של קבוצתו נקרא על שם סטרלצוב ובכניסה הוצב פסלו. בשנת 2002 יצא מטבע כסף ועליו דיוקנו של הספורטאי.
אנג'ליקה שר
אנג'ליקה שר (נולדה ב-1969) היא צלמת ישראלית.
ביוגרפיה
אנג'ליקה שר נולדה בווילנה שבליטא הסובייטית דאז. סבה, לייב שר, היה צייר. עלתה לישראל לבדה בשנת 1990. היא בוגרת תואר ראשון ברנטגנאות ומדעי הטבע באוניברסיטת בר-אילן, בה למדה בשנים 1991–1995.
למדה במכללה לצילום בקריית אונו בשנים 2002–2005, שם הושפעה ממורתה פסי גירש. שר למדה בבצלאל בשנים 2007–2008. בבצלאל צילמה את סדרת התמונות Growing down, שרוב מושאיה הם ילדים, בעיקר נערות מתבגרות.
שר צילמה את סדרת התמונות "13", הכוללת שלוש עשרה תמונות. הסדרה הציגה ב-2009 בתחרות של חברת סוני בנושא צילום קונצפטואלי מבוים וזכתה במקום השלישי. היא התארחה בגלריה לאמנות עכשווית "ספיה" בצ'לסי, ניו יורק, בביאנלות ברחבי תבל, בכללן בשאנגחאי ובמוסקבה ובגלריית טבי דרזדנר בתל אביב.
Twilight Sleep, היא סדרת התמונות הראשונה שלה שאינה עוסקת בילדיה. היא הוצגה בביאנלה הים-תיכונית הראשונה בחיפה. שר עשתה פרויקט עם בית איזי שפירא על אנשים מוגבלים. ב-2012 עשתה פרויקט צילומים של שחקני תיאטרון גשר, בשם "מסע לתולדות היופי".
אודות עבודתה
אנג'ליקה שר מצלמת בסגנון Tableau vivant, שילוב בין אמנות הצילום לאמנות הציור. האמן (צייר או צלם) היה מלביש אדם או קבוצה בתלבושות ומציב אותם בסיטואציה שהוא רואה בעיני רוחו. שר שואבת השראה מתולדות האמנות והצילום ולעיתים אף מצטטת ישירות מעבודותיהם של צלמים, ציירים או פסלים.
היא מצלמת את משפחתה וסביבתה הקרובה. צילומיה עוסקים ביופי, כמיהה, זרות, הגירה, התבגרות, הורות ובדידות.
אלבום משפחתי
הציגה מהגרים שהגיעו מברית המועצות לשעבר וחיים בישראל, תמונות שלכאורה צולמו בברית המועצות, אבל למעשה צולמו בישראל.
Upstairs
התבגרות נעדרת תמימות. מיניות הפכפכה שסגורה בחלל קלסטרופובי, התנגשות שמעבירה תחושה של אי-נוחות ומורת רוח.
מעיל הפרווה של אמא
סיפורה האישי של משפחתה של שר, עולים חדשים מוילנה. נעשה ניסיון לשמר את מסורת הארץ ממנה היא הגיעה, המנהגים, המאכלים, השפה, הלבוש ולקיים את הקשר בין הדורות.
Growing Down
בתמונה אחת, שתי נערות יושבות במרפסת. אחת בין ישיבה לכריעה, מביטה במבט מזוגג למצלמה, עורה צחור ותנוחת גופה מושכת למטה. הנערה השנייה יושבת בתנוחה ילדית, גוון עורה כהה יותר, חיוני יותר. בין שתי הנערות יושבים שני כלבים שמפנים את גבם למצלמה, מעין פסלי חיות. בתמונה אחרת שתי נערות ניצבות בפתחן של שתי דלתות. אחת מביטה באופן מודע וגופה מפלרטט עם המצלמה. השנייה רזה מאוד, מבטה חלול. הסדרה שואלת מעולם הציור הבארוקי של קאראווג'ו וולסקז המביאים את הריאליסטי אל הנשגב.
הילדים והנערים אפופי זרות, ילדים בעלי מראה מזרח אירופאי ליד חבריהם הישראלים המושרשים בהוויה המקומית, משחק בין דומות, ניסיון לאינטגרציה, לבין שונות, עד כדי ניכור. שר מתבוננת על מתבגרים ויחסיהם זה לזה, לחלל ולגוף שלהם. סדרה זו מונעת מניסיון ההורות הפרטי של שר, שטומנת בחובה חרדה לא קטנה. כך גם הצילומים: הם מאיימים, מלנכוליים, מנוכרים וקרים מאוד.
Twilight Sleep
בתצלום אחד נראה סוס לבן ואציל, אבל היותו נתון באורווה פשוטה מוריד אותו מהגבוה לנמוך.
בתצלום אחר רואים אישה על מיטה ירוקה, על הקיר תלוי שטיח ועל המיטה בינה לבין הקיר שוכב גבר, ראשו טמון מאחורי האישה ורואים רק את צדו האחורי של גופו. הגבר מושפל, נראה כגופה ואילו האישה מוצגת בגאון במלוא הדרה.
בתצלום שולחן החג המזרח אירופאי מסודר בדייקנות סטרילית, כמדמה טקס אשכבה.
תצלום הגדי הנתון בתוך עדר הכבשים מדמה במבט ראשון קורבן, אך במבט שני נוצר הדימוי של היחיד מול הרבים והגדי היוצא מתוך יריעת הברזנט מדמה תהליך של לידה.
בסדרה זו התרחקה שר ממשפחתה הגרעינית, לפחות כך נראה במבט ראשון. אך צצות שאלות אחרות, על זיכרון תרבותי, הקרבה, גורל ומוות. התמונות בסדרה הן סמליות, מטפוריות, יוצרות שיח פתוח עם דימויים של טבע דומם וסמלים אחרים.
13
התמונות צולמו בעבודת מיצג עם ילדים. הילדים נראים מרוחקים, התמונות שואלות אלמנטים מתקופות שונות באמנות הציור.
בתמונה אחת בסדרה "13" נראים ילדים כלואים בחממה במרכזו של שדה ירוק. מלפני החממה יש חבית עטורה בציורי ילדים על רקע צהוב, מרחוק מאחוריה רואים בית צבוע צהוב. החממה נועדה להגן על צמחים מפני פגעי הטבע ולספק להם קרקע גידול אידיאלי, אך כאן הילדים לכודים בה ואינם מסוגלים לתקשר עם העולם החיצון.
בתמונה אחרת ילדים יושבים מאחורי שולחן ומבטם אינו פוגש במצלמה. סדרת התמונות מתמקדת באימהות. כאן גדל המרחק בין המצלמה לסובייקטים ויוצר ריחוק בלתי מושג של ההורים מילדיהם, עד שיש תחושה של חרדה קיומית.
מסע לתולדות היופי
תערוכת צילומים של שר בתיאטרון גשר. התיאטרון הזמין סקר שביקש לבחור את השחקנים או השחקניות בגשר שמגלמים את רעיון ה"פאם פאטאל". בדומה לאומברטו אקו בספרו "תולדות היופי", כך גם שר עקבה בתצלומיה אחר מושג היופי כפי שהתפתח בתקופות השונות.
סשה דמידוב צולם כאיש הרנסאנס: אידיאל של אצילות, שניחן בהרמוניה פנימית. לנה קריינדלין צולמה בסגנון המאה ה-16: פנים בהירות בפרופיל על רקע כהה, שמדגישות ואצילות ועדינות נשית, אבל מעמעם את המימד האינדיבידואלי. אלון פרידמן מצולם בסגנון הבארוק, בולט היחסי האמביוולנטי בין עולמות הטבע והנפש, ושאילה ממוטיב הניגוד בין האור לצל של רמברנדט. נטשה מנור צולמה בסגנון הבארוק שהדגיש את חוסר השלמות והחיפוש העצמי. שאילה מטכניקת קיארוסקורו של קאראווג'ו, שיוצרת ניגוד חד בין אור וצל. לוסי דובינצ'יק צולמה בסגנון התקופה הרומנטית. האדם הוצג כבעל אישיות רוחנית, יצירתית ובעל יצרים ומצבי רוח עזים חזקים.
ליליאן רות צולמה בסגנון האקספרסיוניזם, התצלום הדגיש מורכבות, דואליות ואמוציות חזקות. אפרת בן צור צולמה בסגנון הפילם נואר ונראית כפאם פאטאל. התצלום מבטא קדרות, חרדה וחוסר שקט. נטע שפיגלמן צולמה בסגנון הפופ ארט. ניתוץ ערכים ושימוש ללא כללים והגבלה באמצעים וחומרים. הנרי דוד צולם בסגנון שחקן קולנוע אמריקאי המגלם את היופי הגברי.
שירת דבורה
סדרת צילומים החוקרת את השינוי שחל בבתה של הצלמת ובצעירות אחרות בזמן השירות הצבאי, בזמן שהן בודקות סוגיות של עצמאות, ציות, כוח, שליטה, היררכיה, שמירה על גבולות ואוטונומיה. במקביל משקפת הסדרה את השינוי הרגשי והתודעתי שחל באם, בעת שהיא ובתה מתמודדות עם מפגש בין תרבויות, דתות  והיסטוריות, תוהות על תפקידן של  נשים בתקופה זו ומחפשות משמעות בכל אלה.
Egle
סדרה המבוססת על אגדת עם ליטאית. שמה של הסדרה הוא בעל משמעות כפולה משום שפרט לאגלה גיבורת המיתוס הטרגי, מופיעה בצלומים השחקנית הליטאית אגלה מיקולוניטה שבדירתה השיכון שלה צולמו כמה מהעבודות. סדרה זו הוצגה בליטא ונרכשה בשלמותה ע"י מוזיאון MO
הִיא יוֹשְׁבָה לַחַלּוֹן
סדרה העוסקת במשאלות של מהגרים, בסיפורים שהם מספרים לעצמם על אודות החיים ובפער בין הכמיהות והשאיפות שלהם לבין המציאות הצורבת, התפוררותם של אידיאלים ואבדן הציפיה לעתיד טוב יותר. בסדרה זו מתכתבת אנג'ליקה שר באופן צורני ורעיוני עם האמן יוסל ברגנר ועם טכניקת הקינצ'וגי היפנית (אמנות התיקון המוזהב).
Day 1
Day 1 (בעברית: יום 1) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לזלי גרייס, מתוך אלבום הבכורה שלה, Leslie Grace. השיר יצא לאור ב-19 בנובמבר 2012, על ידי חברת התקליטים טופ סטופ מיוזיק, כסינגל השני מתוך האלבום. גרייס השתתפה בכתיבת השיר, ביחד עם ישראל מרסדס וג'ייסון ריברה.
השיר הגיע למקום השני במצעד האיירפליי הלטיני.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי לזלי גרייס, ישראל מרסדס וג'ייסון ריברה והופק על ידי סרג'יו ג'ורג'. לאחר יציאת סינגל הבכורה של גרייס, "Will U Still Love Me Tomorrow", הוחלט כי "Day 1" יופץ כסינגל השני מתוך האלבום וכסינגל השני בקריירה שלה. הוא הוכר כאחד השירים הטרופיים המצליחים ביותר על ידי ASCAP ב-2014.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-2.8 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-2 באפריל 2013, כמה חודשים לאחר יציאתו כסינגל.
נכון לפברואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-0.2 אלף צפיות.
דוכסות קלווה
דוכסות קלווה (בגרמנית: Herzogtum Kleve; בהולנדית: Hertogdom Kleef) הייתה מדינה של האימפריה הרומית הקדושה שצמחה מ בימי הביניים. הדוכסות הייתה ממוקמת בצפון חבל הריין משני צידי הריין התחתון, סביב בירתה קלווה והערים וסל, קלקר, קסאנטן, אמריך, ריס ודיסבורג הגובלות באדמות הנסיכות-בישופות של מינסטר במזרח ובדוכסות בראבנט במערב. ההיסטוריה שלה קשורה קשר הדוק לזו של שכנותיה הדרומיות: הדוכסות יוליך וברג, כמו גם חלרה ורוזנות מארק בווסטפאליה.
שטחה של הדוכסות כיסה בערך את המחוזות הגרמניים של היום קלווה (החלק הצפוני), וסל והעיר דיסבורג, כמו גם חלקים סמוכים של מחוזות לימבורג, צפון בראבנט וחלדרלנד בהולנד.
היסטוריה
כאשר הדוכס האחרון של ייליך-קלווה-ברג מת ללא יורשים ב-1609, פרצה מלחמת הירושה של ייליך. הנחלות חולקו לבסוף בין דוכסי ויטלסבאך של רוזנות פפאלץ-נויבורג (ייליך וברג) לבין מרקיזי ברנדנבורג, שזכו בקלווה עם מארק ורייבנסברג על פי הסכם קסאנטן משנת 1614. מרקיזי הוהנצולרן קיבלו בכך דריסת רגל ראשונה באזור הריין; עם זאת, חלקים גדולים מדוכסות קלווה נכבשו על ידי המחוזות המאוחדים עד למלחמת צרפת-הולנד ב-1672. לבסוף שולבו השטחים בברנדנבורג-פרוסיה על ידי פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ב-1666 והפכו לחלק מממלכת פרוסיה לאחר 1701. קלווה נכבשה על ידי כוחות צרפתים במלחמת שבע השנים (1757–1762).
בשנת 1795 נכבשה דוכסות קלווה ממערב לנהר הריין והווזל על ידי צרפת, והפכה לחלק מהמחוז הצרפתי של הרור. שאר הדוכסות נכבשה בין 1803 ל-1805, והפכה לחלק ממחוז איסל-סופרייה ומהדוכסות הגדולה של ברג (לאחר 1811, המחוז של ליפה). ב-1815, לאחר תבוסתו של נפוליאון, הפכה הדוכסות לחלק מהפרובינציה הפרוסית ייליך-קלווה-ברג, שהתמזגה בפרובינציית ריינלנד הפרוסית ב-1822. הערים Gennep, Zevenaar ו-Huissen הפכו לחלק מהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה כתוצאה מקונגרס וינה ב-1815.
דיוויזיית הפאנצר ה-21 (ורמאכט)
דיוויזיית הפאנצר ה-21 הייתה דיוויזיה משוריינת של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה נלחמה בצפון אפריקה כחלק מקורפוס אפריקה, והשתתפה במערכה בצפון אפריקה ובמערכה בתוניסיה. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה מחדש, והשתתפה בקרבות בחזית המערבית.
טוני וילסון
אנתוני הווארד "טוני" וילסון (באנגלית: Anthony Howard "Tony" Wilson; 20 בפברואר 1950 – 10 באוגוסט 2007) היה בעל חברת תקליטים, מגיש רדיו וטלוויזיה, מנהל מועדון לילה, אמרגן ועיתונאי אנגלי.
דיוויזיית הפאנצר ה-21 (ורמאכט)
הקמה ראשונה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בינואר 1941 כדיוויזיה קלה, בשם "הדיוויזיה הקלה החמישית", והועמדה תחת פיקוד הנס פון פונק, שהוחלף ב-7 בפברואר 1941 על ידי יוהנס שטרייך. בעקבות החלטת הפיקוד העליון של הוורמאכט לשלוח ללוב כוח סיוע לצבא האיטלקי בצפון אפריקה, שהובס על ידי הצבא הבריטי במסגרת מבצע מצפן, ולמנוע את נפילת נמל טריפולי לידי הבריטים, נשלחה הדיוויזיה ללוב, כחלק מקורפוס אפריקה, וכבשה מחדש את בליטת קירנאיקה שבמזרח לוב. ב-7 במאי 1941 מונה קרל בוטכר למפקד הדיוויזיה, וב-1 באוגוסט 1941 החליף אותו יוהאן פון ראוונשטיין, שהסב את הדיוויזיה לדיוויזיית פאנצר. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בזירה, ובכלל זה בקרב אל עלמיין הראשון ובקרב אל עלמיין השני. ב-1 בדצמבר 1941 חזר קרל בוטכר לפקד על הדיוויזיה, וב-11 בפברואר 1942 החליפו גאורג פון ביסמרק, אולם נהרג במהלך קרב עלם חלפה, ובמקומו מונה היינץ פון ראנדו שנהרג ב-21 בדצמבר 1942 על יד טוברוק מפגיעת מוקש. לאחר נחיתת בעלות הברית בצפון אפריקה, נשלחה הדיוויזיה לתוניס, שם לחמה כחלק מארמיית הפאנצר החמישית במהלך המערכה בתוניסיה, ובכלל זה בקרב מעבר קסרין. ב-1 בינואר 1943 מונה הנס-גאורג הילדברנדט למפקד הדיוויזיה, וב-25 באפריל 1943 החליפו היינריך-הרמן פון הילזן. ב-13 במאי 1943 נכנעו שרידי הדיוויזיה, יחד עם כל כוחות הציר לבעלות הברית.
טוני וילסון
וילסון היה האיש שעמד מאחורי כמה מהלהקות המצליחות ביותר שיצאו ממנצ'סטר. הוא היה אחד מחמשת המייסדים של חברת התקליטים פקטורי רקורדס והמייסד והבעלים של מועדון ההסיינדה. וילסון היה ידוע כ"מר מנצ'סטר" בגלל התרומה שלו לקידום התרבות במנצ'סטר לאורך הקריירה שלו.
גנאלוגיה גנטית
גנאלוגיה גנטית היא תחום המערב בדיקת DNA גנאלוגית, פרופיל DNA ובדיקות סקר גנטיות בשילוב עם שיטות מחקר בגנאלוגיה מסורתיות על מנת לגלות קשרים גנטיים בין יחידים. יישום זה של גנטיקה הגיעה לשימוש על היסטוריונים וחוקרי משפחה במאה ה-21.
דיוויזיית הפאנצר ה-21 (ורמאכט)
הקמה שנייה
בשעות הבוקר המוקדמות של 6 ביוני 1944 העבירה קבוצת ארמיות B את דיוויזיית הפאנצר ה-21 (שכללה 127 טנקים מדגם פאנצר סימן 4 ו-40 תותחי סער) תחת פיקוד הארמייה השביעית, כדי לבצע מתקפת-נגד על הצנחנים הבריטים מזרחה לנהר אורן. רגימנט הפאנצר ה-22 של הדיוויזיה החל לנוע בשעה 08:00 בבוקר לעבר היעד, אך התקדמותו הייתה איטית, מכיוון שמטוסי בעלות הברית תקפו את טורי הטנקים שנעו בשטח הפתוח, לאור יום, וגרמו להם אבדות ניכרות. בשעה 12:00 קיבל הרגימנט שינוי משימה ממפקד הקורפוס ה-84, גנרל אריך מרקס, שפקד עליו לתקוף לכיוון מערב מקאן, כדי למנוע את נפילת העיר לידי בעלות הברית, ולאחר מכן לנוע לעבר קו החוף, כדי להשמיד את ראשי הגשר של בעלות הברית. רק פלוגה אחת של הרגימנט הושארה כדי להתמודד עם איום הצנחנים הבריטיים. כתוצאה מכך נגרם עיכוב נוסף בפתיחת מתקפת הנגד הגרמנית. רק בשעה 14:00 הגיע רגימנט הפאנצר ה-22 לנקודת ההיערכות מצפון לקאן, שם חבר אליו הרגימנט הנוסף של הדיוויזיה - רגימנט הפנצרגרנדיר (חיל רגלים משוריין) ה-192.
בשעה 16:30 החלה הדיוויזיה להתקדם לבסוף לעבר לביסיי (Lebisey). שם נתקלו הטנקים שלה במארב של טנקי שרמן פיירפליי ורגלים בריטיים המצוידים בתותחי נ"ט 6 ליטראות ובתותחים מתנייעים, מהדיוויזיה הבריטית ה-3. תוך פרק זמן קצר השמידו הבריטים 13 טנקים גרמניים, והסבו נזק למספר טנקים נוספים, מתקפת הנגד הגרמנית נבלמה, אולם יחידות מרגימנט הפנצרגרנדיר 192 שהתקדמו באגף השמאלי, ניצלו את הפער שנותר בין הדיוויזיה הבריטית השלישית לכוחות הקנדיים שנחתו בחוף ג'ונו, והצליחו להגיע בשעות הערב לקו החוף, שם חברו לכיסים מבודדים של חיילים מהרגימנט ה-736 של הדיוויזיה ה-716 בליון-סור-מר. למרות שהצליחו לתקוע טריז בין ראש הגשר הבריטי והקנדי, לא היו לגרמנים תגבורות כדי לנצל את ההצלחה. בנוסף לכך, שעה קלה לאחר מכן, בשעה 21:00, החלו להגיע לחוף נורמנדי גלים של מטוסי תובלה עם יותר מ-250 דאונים שהובילו את הגל השני של הדיוויזיה המוטסת הבריטית ה-6, שתוכנן לנחות באזור סן-אובן. מפקד הדיוויזיה, שחשש כי הצנחנים הבריטיים ינחתו בעורפו ויגרמו לכיתור הדיוויזיה שלו, הורה לכל יחידותיו לסגת ולבסס קו הגנה סביב קאן. הפריצה הגרמנית לקו החוף לא יצרה אמנם איום משמעותי על ראשי הגשר של בעלות הברית, אך גרמה לעצירת התקדמות הדיוויזיה הבריטית ה-3 לעבר קן, עקב החשש ממתקפות נגד גרמניות נוספות. הפעולה של הדיוויזיה הייתה מתקפת הנגד המשמעותית היחידה של הגרמנים ביום הפלישה.
הדיוויזיה המשיכה להילחם במהלך המערכה בנורמנדי, ואף השתתפה בקרב על קן, אולם לבסוף כמעט והושמדה בקרב פאלז.
הדיוויזיה שוקמה בחזרה, אולם לא השתתפה בקרב על הבליטה. ב-25 בינואר 1945 נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם השתתפה במבצע ויסלה-אודר ובקרב על שלזיה, ובסוף המלחמה נכנעו שרידי הדיוויזיה לכוחות הצבא האדום.
גנאלוגיה גנטית
ב-1875 ג'ורג' דרווין השתמש בשמות משפחה על מנת להעריך את תדירות הנישואים בין בני דודים ובכך היה התחלה של תחום זה. נעשה שימוש בשיטות בדיקת DNA גנאלוגיות בקנה מידה גדול יחסית כדי להתחקות אחר דפוסי נדידת עמים. ונקבע מתי בני האדם הראשונים הגיעו לצפון אמריקה ובאיזה דרך הם הלכו. חוקרים ומעבדות מרחבי העולם דגמו אוכלוסיות ילידים מרחבי העולם במאמץ למפות דפוסי הגירה היסטוריים של בני אדם.
טוני וילסון
ביוגרפיה
וילסון נולד ב-20 בפברואר 1950 בפנדלטון, סלפורד שבמחוז לנקשייר לדוריס קנופר ולסידני וילסון, ועבר למארפל, סטוקפורט שבמחוז צ'שייר בגיל חמש. וילסון החל את הקריירה המקצועית שלו ב-1968 בגיל 17 כמורה לאנגלית ודרמה בבית ספר באולדהאם. לאחר מכן, הוא סיים את לימודיו באנגלית באוניברסיטת קיימברידג'.
קריירה כמנחה
לאחר סיום לימודיו ב-1971, וילסון החל להתלמד ככתב חדשות ב-ITN לפני שעבר למנצ'סטר ב-1973 והחל לעבוד בערוץ גרנדה. מאוחר יותר הוא החל להנחות את תוכנית התרבות, המוזיקה והאירועים של גרנדה, So It Goes. במשך שנות ה-70 וה-80 הוא היה אחד מהמנחים המרכזיים של החדשות האזוריות של גרנדה.
קריירה מוזיקלית
מערובתו של וילסון במוזיקה הפופולרית החלה בהנחיית התוכנית So it Goes. וילסון לא אהב את סצנת המוזיקה של אמצע שנות ה-70 אשר נשלטה על ידי רוק פרוגרסיבי ורוק אולמות. ביוני 1976 הוא ראה את הסקס פיסטולס ב-Lesser Free Trade Hall במנצ'סטר, חוויה אשר תיאר כ"לא פחות מאשר התגלות". הוא הזמין אותם לפרק האחרון של העונה הראשונה של So it Goes.
הוא לא הרוויח כסף רב מפקטורי רקורדס ומההסיינדה, למרות הפופולריות העצומה והחשיבות התרבותית של שניהם.
מערכות יחסים
וילסון היה נשוי פעמיים, ללינדסיי ריד ולהילרי. להילרי ולו נולד בן בשם אוליבר ובת בשם איזבל. ב-1990 הוא החל מערכת יחסים עם איווט לייבסי, מיס אנגליה ומיס בריטניה לשעבר. הם היו יחד עד מותו ב-2007.
מחלה
לאחר שווילסון חלה בסרטן הכליה והסיר כליה אחת ב-2007, הרופאים המליצו לו לקחת את התרופה סוטנט. התרופה עלתה 3,500 פאונד בחודש. וילסון הזדהה כסוציאליסט וסירב לשלם על ביטוח בריאות פרטי מתוך עיקרון. מכיוון שלא היה לו ביטוח בריאות, שירות הבריאות הלאומי לא הסכים לממן את התרופה. כמה מחבריו של וילסון מתעשיית המוזיקה הקימו קרן כדי לעזור לו לממן את הטיפול הרפואי שלו.
מוות ומורשת
בתחילת 2007, וילסון עבר ניתוח חירום כדי להסיר את אחת מכליותיו. למרות הניתוח, הסרטן התפשט. וילסון נפטר מהתקף לב בבית החולים כריסטי שבמנצ'סטר ב-10 באוגוסט 2007 בגיל 57. בעקבות החדשות על מותו, הדגל הבריטי בבית העירייה של מנצ'סטר הורד לחצי התורן.
אפו נהספימפטילון
ביוגרפיה בדיונית
אפו הוא יליד הכפר רחמפור שבמערב בנגל. הוא מהגר מהודו שהפך לאזרח אמריקני. בעל תואר שלישי (Ph.D) במדעי המחשב. הוא למד במכון הטכני של קולקטה ובהמשך קיבל את הדוקטורט שלו במכון הטכנולוגי של ספרינגפילד. אפו החל לעבוד בחנות המכולת Kwik-E-Mart בשנותיו בקולג' על מנת שיוכל לשלם את ההלוואות שלקח לצורך לימודיו, אף על פי כן הוא החליט להמשיך לעבוד בחנות המכולת. אפו היה מהגר לא חוקי עד אשר ראש העיר קווימבי העלה הצעת חוק לגרש את כל הזרים השוהים במדינה ללא היתר. בתגובה אפו רכש תעודת לידה מזויפת מהמאפיה של ספרינגפילד אשר בה היה רשום כי הוריו הם האזרחים האמריקנים הרב וג'ודי נהספימפטילון, אבל לבסוף הוא החליט לנטוש תוכנית זו ובמקום זאת הוא הצליח לעבור בהצלחה את מבחן האזרחות בעזרתם של ליסה והומר סימפסון. במהלך 1985 אפו היה חבר ברביעיית ברברשופ, יחד עם הומר סימפסון, ששרה בסגנון עממי של מוזיקת א-קפלה ללא ליווי כלי נגינה. הוא היה בחבורת באולינג יחד עם הומר סימפסון שנקראה - "The pin pals". כמו כן, אפו הוא טבעוני ומעריץ גדול של ספורט הקריקט.
משפחה
בפרק "The Two Mrs. Nahasapeemapetilons" (הפרק השביעי של העונה התשיעית) בסדרה אפו הופך במהלך תקופה קצרה יחסית לרווק המבוקש בספרינגפילד לאחר שהוא משתתף במכרז רווקים. במהלך הימים שלאחר המכרז הוא יוצא לדייטים רבים עם נשות ספרינגפילד עד שאמו מודיעה לו כי הגיע הזמן לשדך אותו לאישה מהודו בשם מאנג'ולה, אותה הוא לא ראה שנים רבות. אפו מנסה להתחמק מההסדר בתחילה, כאשר הומר מכריח את מארג' להתחזות לאשתו של אפו, עד שאמו של אפו רואה אותה בהמשך בחברתו של הומר. לבסוף אפו ומאנג'ולה מחליטים לתת צ'אנס זה לזה והם מחליטים להתחתן לאחר שאפו רואה לראשונה את מאנג'ולה פנים אל פנים בחתונתם (מאנג'ולה מציינת כבדרך אגב, כי הם תמיד יוכלו להתגרש). בהמשך הזוג מתאהב זה בזה. בפרק "Eight Misbehavin", מאנג'ולה לוקחת בטעות יותר מדי מנות של תרופות פריון, משום שהיו לה קשים להיכנס להריון. בעקבות כך מאנג'ולה יולדת בהמשך שמינייה - אנופ, אומה, נבנדו, פונאם, פרייה, סאנדיפ, סאשי וגית. שמונת הילדים גורמים לקשיים כלכליים למשפחה. בפרק "Bart-Mangled Banner", כאשר ראש העיר משנה את שמה של ספרינגפילד לליברטיוויל לאחר שנטען לשווא כי תושבי ספרינגפילד שונאים את אמריקה, אפו מחליט לגלות פטריוטיות ולשנות באופן זמני את שמות ילדיו ללינקולן, פרידום, קונדוליזה, קוקה-קולה, פפסי, מאניפסט דסטיני, אפל פאי, וסופרמן.
אפו ומאנג'ולה נשואים באושר, על אף בעיות שונות בחיי הנישואין שנובעות מכך שאפו מכור לעבודה ומכך שהוא עובד שעות ארוכות בחנות המכולת, ומהקושי של מאנג'ולה בטיפול בשמונה ילדים. באחד הפרקים בגד אפו במאנג'ולה כאשר ניהל רומן חשאי עם הגברת שאחראית על אספקת משקה ה-Squishee בחנות המכולת שלו. במהלך הרומן עזב אפו את ביתו במהלך תקופה קצרה ואף שקל התאבדות.
סנג, אחיו של אפו, מסייע לו לנהל את חנות המכולת. לסנג יש בת בשם פאהאסאטירה ובן בשם ג'משיד. לאפו יש אח צעיר נוסף, אשר מוזכר רק בפרק "The Two Mrs. Nahasapeemapetilons". כאשר הוריהם של אפו ושל מאנג'ולה ארגנו את השידוך ביניהם, הוצג אפו על גבי תרשים בתור הבן הבכור מבין שלושה.
אופי
אפו הופיע לראשונה בסדרה בפרק השמיני של העונה הראשונה בשם "The Telltale Head". תוך כדי יצירת הדמות, הכותבים החליטו בתחילה שהוא לא יהיה מקבוצה אתנית מסוימת שכן הם חששו כי השימוש בסטריאוטיפים עשוי לפגוע או להעליב חלק מהצופים. עם זאת, כאשר האנק עזריה הקריא במהלך הפגישה עם הכותבים את המשפט "שלום, מר הומר" במבטא הודי, הכותבים התחרטו והחליטו באופן סופי שהוא יהיה ממוצא הודי. עזריה ביסס את קולו של אפו על העובדים ההודים הרבים בחנויות המכולת ברחבי לוס אנג'לס עמם נהג לדבר כאשר הוא עבר לראשונה לאזור. כמו כן הוא ביסס את הקול של אפו גם באופן רופף על בסיס קולו של פיטר סלרס כאשר גילם את הדמות הרונדי בקשי בסרט "The Party" משנת 1968, אשר עזריה סבור שלו אישיות דומה לזו של אפו. שמו הפרטי של אפו הוא מחווה לדמות הראשית בטרילוגיית סרטי אפו בבימויו של סטיאג'יט ריי. שם המשפחה שלו הוא נהספימפטילון, והוא מוצג לראשונה בפרק "A Streetcar Named Marge". השם הוא שילוב של השם הפרטי ושם המשפחה של חבר לספסל הלימודים של תסריטאי משפחת סימפסון, ג'ף מרטין.
קבלת פנים
אפו הוא אחת מהדמויות הדרום אסיאתיות הבולטות ביותר בשעות הפריים טיים בטלוויזיה האמריקנית. לאורך השנים זכה האנק עזריה בשלושה פרסי אמי בקטגוריית הדיבוב - בשנת 1998 זכה בפרס אמי על גילום קולו של אפו, ושוב בשנים 2001 ו-2003 עבור דיבוב דמותו של אפו ומספר דמויות נוספות בפרקים "Worst Episode Ever" ו-"Moe Baby Blues".
רכבי צ'אנגן
רכבי צ'אנגן (שם מלא באנגלית: Chang'an Automobile (Group) Co., Ltd.) היא אחת מ-4 יצרני הרכב הגדולים והוותיקים בסין ובסיסה בגואנגג'ואו. בשנת 2016 החברה יצרה 3 מיליון כלי רכב, מהם 1.4 מיליון נמכרו בסין. החברה נמצאת בבעלות ממשלתית.
החברה נוסדה בשנת 1862 בשנחאי כמפעל לייצור ציוד צבאי. בשנת 1937 המפעל עבר לצ'ונגצ'ינג. בשנת 1959 נבנה רכב ראשון מתוצרת החברה. במהשך החל ייצור תוך שימוש בידע שנרכש מסוזוקי.
בשנת 2009 נרכשו יצרני רכב קטנים לרבות Hafei, יצרנית של Hafei Ruiyi. בשנת 2015 הוכרז שמפעל מפסיק לייצר דגמים קיימים ויועבר לייצור מכוניות מדגם פורד.
וילהלם בורגדורף
וילהלם בורגדורף (בגרמנית: Wilhelm Burgdorf; 14 בפברואר 1895 – 2 במאי 1945) היה גנרל גרמני בוורמאכט, ושלישו הצבאי של אדולף היטלר בשלהי מלחמת העולם השנייה. התאבד עם סיום המלחמה.
במלחמת העולם הראשונה השתתף כקצין בצבא הקיסרות הגרמנית ועוטר בצלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה. לאחר המלחמה המשיך בשירות קבע ברייכסווהר. ב-1935 שימש כמדריך באקדמיה הצבאית בדרזדן והועלה לדרגת מיור. ב-1937 שימש כשליש לכוח אדם בקורפוס ה-9. ב-1938 הועלה לדרגת אוברסטלויטננט. ממאי 1940 - אפריל 1942 היה מפקד רגימנט החי"ר 529 ועוטר בצלב האבירים של צלב הברזל. הוא התקדם בדרגות באגף כוח האדם וב-1942 הועלה לדרגת גנרל-מאיור בתפקיד סגן מפקד אגף כוח האדם בוורמאכט.
עם מותו של רודולף שמונדט הוא מונה באוקטובר 1944 לראש אגף כוח אדם ולשלישו הצבאי של היטלר והועלה לדרגת גנרל של חי"ר. בתפקידו זה היה איש אמונו של היטלר שהטיל עליו משימות מיוחדות.
מותו של ארווין רומל
לאחר ניסיון ההתנקשות בהיטלר, רומל נחשד כי היה מעורב בקשר העשרים ביולי. היטלר הטיל על וילהלם קייטל את המשימה לחסל את רומל בדרך שתיראה כהתאבדות היות שרומל היה גנרל נערץ והוצאתו להורג הייתה פוגעת במורל הצבא. רומל נפצע קשה ב-17 ביולי 1944 לאחר שמכונית המטה שלו נפגעה מהפצצת מטוסי קרב של בנות הברית. לאחר טיפול בבית חולים הועבר להחלמה בביתו בעיירה הרלינגן ליד אולם.
קייטל הטיל את המשימה על בורגדורף וצייד אותו בכמוסת ציאניד. בורגדורף וסגנו ארנסט מייזל נסעו לביתו של רומל ב-14 באוקטובר 1944, שם אמר לו בורגדורף כי הוא מואשם בבגידה וכי יש לו ברירה להתאבד ולהיקבר בלוויה ממלכתית ומשפחתו לא תיפגע. רומל הסכים ולאחר שנפרד ממשפחתו הוסע מרחק קצר, מייזל והנהג ירדו והתרחקו מהרכב ובורגדורף נתן לו את כמוסת הציאניד. לאחר שרומל מת הגיע בורגדורף לבית חולים סמוך, אסר עליהם לבצע נתיחת הגופה וכפה על הצוות הרפואי להוציא תעודת פטירה ובה נכתב שסיבת המוות היא שטף דם במוח.
בפיהררבונקר
שלא כיתר רוב שוכני הבונקר הוא החליט לא לברוח לאחר התאבדותם של היטלר וגבלס. ביחד עם קרבס החליט להתאבד. לאחר שחיסלו מספר בקבוקי אלכוהול שלפו בורגדורף וקרבס את אקדחי הלוגר שלהם וירו לעצמם בראש. רוכוס מיש ראה אותם עם ראשים שמוטים ליד שולחן מלא בקבוקי אלכוהול וכך הם נמצאו על ידי ראשוני החיילים הסובייטים שנכנסו לבונקר. הם זוהו לפי מסמכים בכיסיהם.
בתרבות
דמותו של בורגדורף מופיעה בסרט "הנפילה", שמתאר את ימיו האחרונים של היטלר ופמלייתו בפיהררבונקר.
הארייט הרמן
הארייט רות הרמן (באנגלית: Harriet Ruth Harman; נולדה ב-30 ביולי 1950 בלונדון) היא פוליטיקאית בריטית מטעם מפלגת הלייבור, המכהנת כחברה בפרלמנט של הממלכה המאוחדת מאז שנת 1982. הרמן היא האישה המכהנת בבית הנבחרים התקופה הארוכה ביותר.
חיים מוקדמים והשכלה
הארייט רות הרמן נולדה בלונדון ב-1950 לאב רופא ואם עורכת דין. אמה, אנה הרמן, הייתה המועמדת של המפלגה הליברלית של מחוז הרטפורד בבחירות הכלליות ב-1964. הרמן היא השלישית מבין ארבעת בנות המשפחה. הרמן למדה בבית ספר ציבורי והמשיכה לימודי פוליטיקה באוניברסיטת יורק. ב-1972 לקחה חלק בהפגנות המחאה על יום ראשון העקוב מדם. אולם, המודעות הפוליטית שלה התפתחה בעת שעבדה כעורכת דין. הרמן נשואה לחבר הפרלמנט ג'ק דרומיי (Jack Dromey) ולזוג שלושה ילדים.
פוליטיקה
הרמן כיהנה בתפקידים שונים בממשלות צללים. היא כיהנה כשרת צללים לשירותים חברתיים (משנת 1984) וכשרת צללים לענייני בריאות (משנת 1987), כמזכירת הראשית בצללים במשרד האוצר (1992–1994), ותחת טוני בלייר, כמזכירת תעסוקה בצללים (1994–1999). במשך כמזכירת בריאות בצללים (1995–1996) ומזכירת הביטוח האומי בצללים (1996–1997). לאחר הניצחון בבחירות הכלליות ב-1997 הרמן מונתה למזכירת המדינה לביטוח לאומי והשרה הראשונה במשרד לנשים ושוויון. היא סיימה את תפקידה שנת 1998 כשעזבה את הממשלה. בשנת 2001 מונתה לתובעת הכללית באנגליה ובוויילס, ושימשה בתפקיד עד 2005.
הרמן התמודדה בסוף 2019 לתפקיד יושב ראש בית הנבחרים והפסידה.
הרמן פעילה למען שוויון לנשים וסייעה להכניס יותר נשים ממפלגת הלייבור לפרלמנט.
ביטקוין באל סלוודור
ב-9 ביוני 2021 אישרה האספה המחוקקת של אל סלוודור הצעת חוק לאימוץ ביטקוין כמטבע רשמי במדינה. ההחלטה התקבלה ברוב של 62 מתוך 84 צירים. אל סלוודור היא המדינה הראשונה שאימצה את המטבע ביטקוין כהילך חוקי. החוק נכנס לתוקף ב-7 בספטמבר 2021.
נשיא אל סלוודור, נאיב בוקלה, היה משוכנע שהמטבע הווירטואלי יגדיל את כוחה הכלכלי של המדינה. הנשיא הסביר של-70% מאוכלוסיית סלוודור אין חשבון בנק, והשימוש בביטקוין יאפשר לאזרחים לשלוח כסף מהטלפונים הסלולריים שלהם מבלי לפתוח חשבון בנק. כמו כן, הוא סבור שהחוק החדש יקל על תושבי המדינה החיים במדינות אחרות לשלוח כספים לקרוביהם במדינה.