cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פסיכואנליזה
מחייבי התקפות המדעית
עוד טיעון בעד תקפות הפסיכואנליזה כמדע, הוא שמי שטוען שהנחות הפסיכואנליזה אינן ניתנות לבדיקה, עושה זאת על סמך מחקרים לא מוצלחים, ששאלו שאלות שאינן פשוטות מספיק. על פי טיעון זה, בכל תחום מדעי צעיר חייבים להצטמצם לבדיקת שאלות פשוטות מאוד וככל שהתחום המדעי מתפתח, ניתן לענות בעזרתו על שאלות מורכבות יותר. פופר, הבולט שבמבקרי התקפות המדעית, אמר שאם ישאל את פרויד מדוע מבוגר מסוים הטביע ילד, או מדוע מבוגר מסוים הציל ילד מטביעה, פרויד ייתן בשני המקרים אותה התשובה בדיוק, וינמק דבר והיפוכו באותו הנימוק: "יצרים תת-מודעים למין ואלימות ומנגנוני ההגנה מהם". אולם, לפי תומכי התקפות המדעית של הפסיכואנליזה, פופר יכול היה למצוא שאלה פשוטה יותר מתחום הפסיכואנליזה שכן הייתה ניתנת לבדיקה בזמנו.
יחסי ארמניה–סן מרינו
יחסי ארמניה–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של ארמניה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
פסיכואנליזה
דוגמאות להנחות שניתנות לבדיקה בפסיכואנליזה
נכון לסוף העשור הראשון של המאה ה-21, רבות מהנחותיו של פרויד ותלמידיו טרם נבדקו. אולם חלק מהנחותיהם ניתנות לבדיקה מדעית ויש כאלה שאפילו נבדקו היטב. למשל, ניתן לבדוק את עצם קיומה של הדחקה כמנגנון הגנה. על פי הנחתו של פרויד, זיכרונות מאוד לא נעימים נשכחים בכוונה על ידי היצור החי כדי להגן על שלוות נפשו.
יחסי ארמניה–סן מרינו
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים שבין ארמניה לבין סן מרינו כוננו ב-21 במרץ 2006, בעת כינון היחסים הדיפלומטיים נחתם פרוטוקול ראשון בין שתי המדינות.
פסיכואנליזה
דוגמאות להנחות שניתנות לבדיקה בפסיכואנליזה
הנחה אחרת של פרויד שנבדקה היא ההנחה שכל אדם חולם בכל לילה. הנחה זו נמצאה נכונה ונראית היום לאנשים רבים כמובנת מאליה, אף על פי שבתקופת חייו של פרויד היא לא הייתה מקובלת. כך גם נבדקו ואוששו במחקרים רבים הנחתו של אלפרד אדלר, על כך שעצם היותו של אדם בן בכור להוריו היא גורם מכריע בהתנהגותו במשך כל חייו; והנחתו של קרל גוסטב יונג על כך שיש הבדל מהותי בדרך פתרון הבעיות ובאורח החיים של טיפוסים מוחצנים ומופנמים.
יחסי ארמניה–סן מרינו
סקירה כללית
ב-18 בנובמבר 2013 מונה סרגיס עזריאן לתפקיד "שגריר הרפובליקה של ארמניה לסן מרינו" והתיישב בשגרירות ברומא יחד עם השגריר האיטלקי (לא אותה המשרה בארמניה).
פסיכואנליזה
הפסיכואנליזה כשיטת טיפול
הפסיכואנליזה אינה רק תאוריה, אלא גם שיטת טיפול פסיכולוגי אותה פיתח פרויד בתחילת המאה העשרים. המאפיין המרכזי שלה כשיטת טיפול הוא ההתמקדות בלא-מודע ובחשיפתו. צורת הטיפול הייתה, לפי פרויד, באמצעות שלושה עד חמישה מפגשים של כשעה בשבוע, שבהם המטופל שוכב על ספה והמטפל יושב למראשותיו. הטיפול משתרע על פני טווח של שנים רבות. בפגישות המטופל מתבקש באופן אסוציאטיבי להגיד את כל מה שעולה בדעתו, מבלי לצנזר דבר. באופן זה יכול הפסיכואנליטיקאי להציץ לעולמו הבלתי מודע של המטופל ולפרשו. פרויד חקר את התהליכים המתרחשים בחדר בטיפול והתהליכים הנפשיים המתלווים לכך, וגילה שתהליך כזה מועיל מאוד לגילוי מקורותיהם של הסימפטומים והבעיות הנפשיות של מטופליו. דרך נוספת לחדירה אל הלא מודע הייתה באמצעות פרשנות של חלומות, שכן לשיטתו של פרויד חלומות משקפים את הלא מודע של האדם. באופן זה ניסה פרויד להעלות את הלא מודע של האדם אל המודעות, כדי לאפשר לו הבנה עצמית, תובנה, ובעקבות זאת - יכולת תמרון ושינוי.
יש הטוענים שבשנים האחרונות ירדה קרנה של הפסיכואנליזה לטובת שיטות טיפול אחרות, ובהן בעיקר השיטות הדומות לפסיכואנליזה ומכונות שיטות פסיכודינמיות, שיטות הומניסטיות ואקזיסטנציאליסטיות, ושיטות ביהיביוריסטיות-קוגניטיביות. אחד הגורמים לכך הוא התובענות הרבה של הפסיכואנליזה, הדורשת משאבים טיפוליים רבים, זמן רב, ועלות גבוהה מאוד לצורך הצלחתה (קיימים טיפולים מוזלים יותר המתבצעים על ידי מתמחים הנמצאים בתהליך ההכשרה לטיפול פסיכואנליטי). כבכל טיפול פסיכולוגי, בתחילת התהליך הטיפולי בפסיכואנליזה נערכת פגישה או מספר פגישות בהן המטפל עורך אנמנזה ומברר את הקושי שמביא המטופל, ובהתאם לכך נערכת התייעצות משותפת ומומלצת שיטת הטיפול המתאימה עבורו.
תמיכה מחקרית
בקרב הקהילה המדעית, ישנן ביקורות חריפות על התיאוריה הפסיכואנליטית של פרויד. במאמר סקירה משנת 1996 נכתב בנחרצות:
מחקרים המשווים את האפקטיביות של טיפולים פסיכודינמיים לעומת טיפולים אחרים, מוצאים בדרך-כלל שהאפקטיביות של הטיפול הפסיכודינמי נמוכה. מחקר מטא-אנליזה משנת 2014 בחן 101 מחקרים שכללו מעל 14,000 מטופלים הסובלים מחרדה חברתית. במחקר השוו בין טיפול פסיכולוגי לבין הימצאות ברשימת המתנה. אפקטים גדולים נמצאו לטיפולים תרופתיים, לטיפולים קוגניטיביים-התנהגותיים ולקבוצות לעזרה עצמית. לטיפול פסיכודינמי נמצאה אפקטיביות נמוכה יותר. נערך גם מחקר מטא-אנליזה על 52 מחקרים שהשוו שיטות פסיכותרפיה שונות לילדים ומתבגרים הסובלים מדיכאון. במטא-אנליזה נמצא שטיפול בינאישי וטיפול קוגניטיבי-התנהגותי היו אפקטיביים יותר משאר הטיפולים. טיפול במשחק וטיפול פסיכודינמי היו אפקטיביים פחות משאר הטיפולים. יתרה מכך, הם לא היו יותר אפקטיביים מאשר הימצאות ברשימת המתנה.
הקשר בין פסיכואנליזה ואומנות
כבר מימיה הראשונים, הפסיכואנליזה ניגשת ללמוד מעולם האומנות והספרות, ובתמורה גם השפיעה רבות על אמנים שונים ויצירותיהם.
בכתביו של פרויד, ניתן למצוא אזכורים וניתוחים רבים של יצירות אומנות שונות, החל מספריו של גתה, אחד הסופרים האהובים ביותר על פרויד, דרך שייקספיר, סרוונטס, הופמן, ועוד. הוא גם מתייחס ליצירות אומנות כגון אלו של לאונרדו דה וינצ'י.
יוג'ין או'ניל
יוּג'ין גלדסטון אוֹ'ניל (באנגלית: Eugene Gladstone O'Neill; 16 באוקטובר 1888 - 27 בנובמבר 1953) היה מחזאי אמריקאי, זוכה פרס פוליצר ופרס נובל לספרות.
ביוגרפיה
יוג'ין אוניל נולד בברודוויי, בחדר מלון. אביו היה שחקן ואת רוב ילדותו העביר במסעות עם הוריו.
אוניל סולק מאוניברסיטת פרינסטון בגלל מעשה קונדס שעשה ובשל סכסוך עם ההנהלה. לאחר סילוקו מהאוניברסיטה עבר בין עבודות ועיסוקים שונים, ביניהם כתב בעיתון לונדוני, שחקן תיאטרון ומחפש זהב בהונדורס. אולם, לאחר שקרא ספר של ג'וזף קונרד, החליט לצאת אל הים והפליג באניה לבואנוס איירס, המשיך לאפריקה הדרומית ומשם חזר לבוסטון.
לאחר שלקה במחלת השחפת אושפז בבית חולים, שם החל לכתוב את מחזותיו הראשונים. בהמשך, פגש אוניל בניו יורק קבוצת שחקנים, שייסדו תיאטרון ניסיוני וחיפשו כישרונות חדשים. שם החלו מחזותיו, שזכו לאהדה רבה מחברי הקבוצה, להיחשף לציבור. בשנת 1924 חבר אוניל לאנשי תיאטרון נוספים בעיר והחל לכתוב מחזות המבוססים על ניסיונו כימאי.
בתו אונה נישאה לקולנוען צ'ארלי צ'פלין כשהייתה בת 18 וצ'פלין בן 54. בעקבות זאת, החרים או'ניל את בתו ולא ראה אותה שוב עד יום מותו. נכדתו היא השחקנית ג'רלדין צ'פלין ונינתו היא השחקנית אונה צ'פלין.
בשנת 1936 זכה אוניל בפרס נובל על הישגיו בספרות והיה למחזאי האמריקאי הראשון אשר זכה בפרס זה. כמו כן, זכה בלא פחות מ-4 פעמים בפרס פוליצר.
מחזותיו הנודעים ביותר: "מסע ארוך אל תוך הלילה", "מעבר לאופק", "לכל ילדי האלוהים יש כנפיים", "האל הגדול בראון", "הפסקה מוזרה", "מוכר הקרח בא", "האבלות יאה לאלקטרה".
בשנת 1930 הופק הסרט אנה כריסטי בכיכובה של גרטה גרבו.
אלמיזאורוס
אלמיזאורוס (שם מדעי: Elmisaurus; ממונגולית: "elmyi/ölmyi" - "סוליית כף רגל" עם הסיומת "saurus" שפירושה: "לטאה") הוא סוג של דינוזאור תרופוד שהיה קרוב לצ'ירוסטנוטס (אליו השתייך בעבר) והשתייך למשפחת הקנגנתיים שבקבוצת האובירפטורוזאורים. מאובניו נמצאו באומנוגובי שבמונגוליה ב-1981 על ידי הלצ'קה אוסמולסקה. נמצא בסוג זה מין בודד שידוע בעיקר ממאובני כפות רגליים אחוריות וקדמיות. מאובנים שנחשבו שייכים אליו באמריקה הצפונית עברו לסוג אורניתומימוס.
האלמיזאורוס היה תרופוד דו-רגלי באורך 1.68 מטר והיה בעל כפות רגליים גדולות באורך 15 ס"מ, איתם יכל לנוע במהירות. הוא היה מכוסה בנוצות והיה בעל צוואר ארוך ולסתות בעלות מקור קרני קשה עם "כיפה" גדולה לראשו. מבנה הכפות שנמצאו ונחקרו ב-2001 הוביל חלק מהחוקרים לחשוב שהם נשברו משבר מאמץ, אך הטענה לא הוכחה.
בליסריו בטנקור
בליסריו בטנקור קוארטס (בספרדית: Belisario Betancur Cuartas; 4 בפברואר 1923 - 7 בדצמבר 2018) היה נשיא קולומביה החל מ-7 באוגוסט 1982 עד 7 באוגוסט 1986 מטעם המפלגה הקונסרבטיבית הקולומביאנית.
חייו ופועלו
בטנקור נולד בעיר אמגה שבמחוז אנטיוקיה. אביו, רוסנדו בטנקור, עבד במפעל טקסטיל Coltejer, ואמו, אנה אוטיליה קוארטס הייתה בעלת חנות קטנה בעיר. הוא למד בסמינר לכמרים בשם "Misiones de Yarumal" אך הורחק ממנו עקב חוסר משמעת, והתקבל לאוניברסיטת פונטיפיסיה בוליבריאנה בעיר מדיין. הוא למד משפטים וכלכלה וסיים את לימודיו בהצטיינות ב-1955.
בין 1945 ל-1947 היה בטנקור חבר הפרלמנט של מחוז אנטיוקיה. ב-1950 נבחר לבית הנבחרים של קולומביה, ובין 1953 ל-1957 היה חבר האספה המכוננת. ב-1962 מונה בטנקור לשר העבודה בממשלתו של גיירמו לאון ולנסיה, אך כיהן בתפקיד חודשים ספורים בלבד. בין 1975 ל-1977 כיהן כשגריר קולומביה בספרד.
ב-1978 התמודד בטנקור לראשונה על הנשיאות, אך הפסיד לחוליו ססאר טורבאי איילה. ב-1982 התמודד על התפקיד פעם נוספת. הוא קיבל 46.62% מהקולות, גבר על יריבו אלפונסו לופס מיקלסן, שקיבל 40.9% מהקולות, ונבחר לנשיא.
נפטר בבוגוטה ב-7 בדצמבר 2018.
קוניסטון ווטר (אגם)
אגם קוניסטון ווטר (באנגלית: Coniston Water) הוא אגם של מים מתוקים. באזור האגמים האנגלי הנמצא במחוז קאמבריה בצפון-מערב אנגליה. זהו האגם השלישי בגודלו באזור האגמים.
זהו אגם מוארך שאורכו 8.8 ק"מ ורוחבו המרבי 880 מטר. עומקו המרבי 56 מטר. האגם מתנקז באמצעות נהר קרייק ( Crake ).
גאוגרפיה
קוניסטון ווטר הוא אגם מוארך הנמצא בעמק קרחוני שנוצר בעידן הקרח האחרון.
איים
באגם שני איים.
שייט באגם
מטיילים מרבים לחתור באגם בסירות קאנו וקיאקים, אותם ניתן לשכור במקום. בקיץ מתקיימים גם סיורים באגם בסירות מנוע.
האגם משמש גם כאתר לשבירת שיאי עולם בסירות. מדי שנה, בדרך כלל בנובמבר, מתקיים "שבוע השיאים". בשנים 1939, 1956 ו- 1959 נשברו שיאי המהירות באגם הזה.
קנסאי
קנסאי (ביפנית: Kansai-chihō - 関西地方) או חבל קינקי (ביפנית: Kinki-chihō - 近畿地方) הוא חבל ארץ ביפן שנמצא במערב האי הונשו.
החבל מחולק לחמישה מחוזות: היוגו, קיוטו, מיאה, נארה, אוסקה, שיגה ו-וקאיאמה. החבל גובל בים יפן, באוקיינוס השקט ובמחוזות צ'וגוקו וצ'ובו. הערים המרכזיות בחבל הן הערים: קיוטו, קובה ואוסקה.
השואה: 1939–1941
בשנים 1939–1941 התחולל שלב מכריע בתולדות השואה. בתקופה זו הוכחד חלק ניכר מיהדות אירופה על ידי כוחות גרמניה הנאצית, בעיקר בשטחי הכיבוש במזרח אירופה. השואה הייתה מסודרת בצורה כרונולוגית מלכתחילה. תחילה ביקשו הנאצים לגרום ליהודים לאבד צלם אנוש וזאת על ידי דחיסתם אל גטאות בדרך כלל ברובעי הערים הישנים, בשטח קטן בהרבה ממה שניתן להגדיר כאזור מחיה של בני אדם. לדוגמה: בדירה אחת ברובע סגור (גטו) נאלצו לחיות לעיתים ארבע או אף חמש משפחות. בתנאים כאלו, כאשר אין יוצא ואין בא מתוך הגטו (הכוונה לגטו סגור, אם כי היו מספר גטאות שהיו פתוחים), הרעב, הקור והעדר תנאי הגיינה גרמו למותם של אלפים. רבים ניסו לברוח מהגטאות. ואולצו לשלם על נסיעתם למחנות ההשמדה ולמחנות העבודה.
1939
שטחים רבים מסופחים לגרמניה במערב פולין – הורטלנד, שלזיה העילית והמזרחית.
יותם הלפרין
יותם הלפרין (נולד ב-24 בינואר 1984) הוא כדורסלן עבר ישראלי, שיחק בעמדות הרכז והקלע. שימש כמאמן וכמנהל הספורטיבי בהפועל ירושלים.
קריירה קבוצתית
הלפרין שיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, עמה זכה באליפות ובגביע ליגת הנוער בשנים ו-. במקביל, שיחק גם בקבוצת הכדורסל של תיכון מטרו ווסט ברעננה, והוביל אותה לאליפות בתי הספר התיכוניים בעונת.
משחק הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב היה ב-11 באוקטובר 2001, בגיל 17, במשחק יורוליג נגד אלבה ברלין הגרמנית. עם זאת, בעונה זו שותף הלפרין מעט במשחקיה של הקבוצה, במיוחד ביורוליג. במהלך שנותיו במכבי לא הצליח להשתלב בחמישייה הפותחת, שכללה באותה עת שחקנים כמו שארונאס יאסיקביצ'יוס ואנתוני פארקר. בניגוד למשחקיו בנבחרת, שבהם היה דומיננטי, במכבי היה שחקן ספסל, והאשראי שקיבל ממאמן הקבוצה, פיני גרשון, היה מוגבל.
לאחר שהפריצה בקריירה שלו בוששה לבוא, החליט הלפרין, בשנת 2005 לנסות את מזלו בקבוצת אולימפיה ליובליאנה הסלובנית, אותה הוליך לזכייה בדאבל. העונה בליובליאנה, שבה שוב היה לשחקן דומיננטי, הייתה מוצלחת מבחינתו, והוא אף נטל חלק במשחק האול-סטאר הסלובני בשנת 2006.
לאחר שתי עונות במכבי, הצטרף הלפרין בשנת 2008 למועדון הכדורסל היווני אולימפיאקוס. הוא חתם על חוזה לשלוש שנים, בהן היה צפוי להרוויח כ-4.5 מיליון דולר. מאחר שהיה חתום על חוזה במכבי עד 2009, פיצתה אולימפיאקוס את הקבוצה בסכום המוערך בכ-950 אלף דולר. במדיה של קבוצה זו זכה בגביע היווני בשנת 2010.
בסוף עונת שוחרר הלפרין מאולימפיאקוס, אך לאחר מספר חודשים הוחזר לסגל הקבוצה.
ביולי 2011 חתם על חוזה לשחק במשך שנתיים בקבוצת ספרטק סנקט פטרבורג. ב-31 במאי 2012 שוחרר הלפרין מהקבוצה, אחרי עונה בה קלע כ-9 נקודות בממוצע למשחק ביורוקאפ.
ב-5 ביולי 2012 הגיע הלפרין להבנות מול רשות המיסים בישראל, ונראה היה כי הוא ישחק בעונה הקרובה במכבי תל אביב, אך ב-16 ביולי 2012 בהיעדר תשובה כלשהי מרשויות המס, סיכם את תנאיו בבאיירן מינכן, שם שיתף פעולה עם הגארד האמריקאי-מונטנגרי טייריס רייס. ב-1 באוגוסט 2013 חתם הלפרין בהפועל ירושלים לשלוש שנים ולאחר שאלישי כדיר, פורוורד וקפטן הקבוצה, עזב להפועל אילת, מונה כקפטן הקבוצה. הוא זכה עם הקבוצה באליפות בעונת, הראשונה בתולדות הפועל ירושלים. בעונת 2016/2017 הגיע עם הפועל לחצי גמר היורוקאפ שבו הפסיד לוולנסיה 2:1 בסדרת הטוב משלוש. באותה שנה זכה עם הפועל ירושלים באליפות המדינה, השנייה בתולדותיה.
ב-21 באוגוסט 2018 אחרי חמש שנים בהפועל ירושלים, הודיע הלפרין על פרישה מכדורסל בגיל 34 והפך למנהל הספורטיבי של הפועל ירושלים. ב-28 באוקטובר 2021 מונה כמאמן ראשי (זמני) בהפועל ירושלים, ואף זכה בתואר מאמן החודש בליגת העל בכדורסל, והיה הראשון לזכות בתואר זה ובשחקן החודש בליגת העל בכדורסל.
נבחרת לאומית
כבר מגיל צעיר סומן הלפרין כאחת התקוות הגדולות של הכדורסל הישראלי. הוא היה חבר בכל נבחרות הכדורסל של ישראל, החל מנבחרת הקאדטים וכלה בנבחרת הבוגרת.
פעמים רבות שיחק הלפרין בנבחרות של שנתונים מבוגרים ממנו. כך, למשל, בשנת 2000, בגיל 16, הוביל את נבחרת הנוער, המורכבת מבני 18, לניצחון על יוגוסלביה, כשהוא קולע 23 נקודות ב-24 דקות. שנתיים מאוחר יותר, עם נבחרת נוער חדשה, מורכבת מבני גילו, סיים כסגן מלך הסלים של הטורניר.
בשנת 2003, בגיל 19, החל לשחק לראשונה בנבחרת הבוגרת, אך במקביל שיחק גם בנבחרת העתודה, אותה הוביל, יחד עם רביב לימונד וליאור אליהו לסגנות אליפות אירופה בשנת 2004. בשנת 2005 השתתף עם הנבחרת באליפות העולם עד גיל 21 בארגנטינה. הנבחרת סיימה במקום העשירי, והלפרין נבחר לחמישיית האליפות, ואף סיים כמלך הסלים.
במדי הנבחרת הבוגרת, הלפרין הוא בין השחקנים המובילים. באליפות אירופה שנערכה ב-2007 דורג במקום השביעי ברשימת הקלעים של האליפות (14 נקודות בממוצע למשחק) ובמקום השביעי ברשימת מוסרי האסיסטים (2.8 במשחק).
בשנת 2012 עזב טל בורשטיין קפטן נבחרת ישראל לניתוח חשוב להמשך הקריירה ויותם הלפרין תפס את מקומו כקפטן נבחרת ישראל.
בשל פציעה לא שיחק הלפרין באליפות אירופה ב-2015, ועומרי כספי תפס את מקומו כקפטן נבחרת ישראל.
חיים אישיים
ב-2009 התחתן עם אביבית ולהם שלושה ילדים.
נמל התעופה הבין-לאומי מגדן-סוקול
נמל התעופה הבין-לאומי מגדן-סוקול (ברוסית: Международный аэропорт Магадан (Сокол) имени В.С. Высоцкого) הוא נמל תעופה הממוקם כ-50 ק"מ צפונית למרכז העיר מגדן שבמזרח הרחוק הרוסי.
היסטוריה
נמל התעופה נחנך ב-12 בינואר 1961 וכונה אז מגדן-56 (בגלל מיקומו על הקילומטר ה-56 של הכביש המהיר קולימה), ותנועת הטיסות באזור הועברו אליו כאשר רק טיסות ייעודיות מהופעלו משדה התעופה הישן מגדן-47 ששכן בקואורדינטות 59.91389°N, 150.88528°W. בשנים שלאחר מכן איבד שדה התעופה Magadan-47 את חשיבותו מכיוון שהמסלול הנחיתה שאינו היה סלול לא עמד בדרישות הטכניות החדשות.
בשנת 1978 החל פרומסטרוי לשפץ את מבני השרות ומסלול הנחיתה. ב-13 בדצמבר 1980 נחת מטוס האיליושין Il-62 הראשון בשדה התעופה מגדן. למחרת החלו להתקיים טיסות סדירות ישירות ממגדן למוסקבה.
ב-20 במאי 1979, בכיכר החזית בשדה התעופה של מגדן, נערך טקס חשיפת אנדרטת תהילת העבודה: מטוס ה-An-12 עם מספר הזנב USSR-11355. במשך כמעט 13 שנים עבד המטוס בטייסת מגדן וביצע טיסות בצפון המזרח הרחוק הרוסי. טייסת מגדן, שהוקמה בשנת 1963 מצוות הטיסה באמצעות איחודם של מספר בסיסי אוויר קיימים, התקיימה עד 1991, אז בוצע הארגון מחדש והחל תהליך תאגוד (קורפורטיזציה) של הטייסות ברחבי רוסיה.
על פי סיפור אנקדוטי שפורסם בניו יורק טיימס, הטיסה הראשונה של חברת אלסקה איירליינס הייתה זקוקה לשירותי המסת קרח שלא היו זמינים, ולכן צוות הטיסה רכש כמות וודקה ושפך אותה על הכנפיים. בשנת 1995 איימה חברת התעופה להפסיק את השירות הרוסי בגלל קשיים עם עובדי קבלן. טיסות אלסקה איירליינס לשדה התעופה במגדן הופסקו באוקטובר 1998 זמן קצר לאחר המשבר הכלכלי הרוסי בשנת 1998, מה שהפך את הקווים ללא רווחיים.
אירופלוט השעתה את הטיסות לשדה התעופה מגדן ב-1 בפברואר 2009, בשל הוצאתם המתוכננת משירות של מטוסי טופולב Tu-154. אירופלוט ציינה את היעדר ההסמכה של שדה התעופה בקבלה ושירות של מטוסים מודרניים יותר, כמו איירבוס A320 ו-איירבוס A330, כסיבה העיקרית להשעיית הטיסות. שירותי טיסה לנמל התעופה חזרו ב-30 במרץ 2009.
ב-2021 הודיע מושל מחוז מגדן על כוונתו לקדם בניית טרמינל חדש לנמל התעופה.
תאונות אוויריות
ב-26 ביוני 1969, התרסק מטוס אארופלוט מדגם איליושין Il-14 10.5 ק"מ צפונית-מערבית לנמל התעופה. הגורם לאסון היה הופעתו הפתאומית של עשן שחור סמיך בתא הנוסעים, שהביא לנחיתת חירום מחוץ לטווח הראייה עם טייסים חסרי הכרה. שלושה מתוך חמשת האנשים על המטוס נספו בתאונה זו.
תאונה נוספת קרתה ב-2 באוקטובר 1973, כאשר בסביבת נמל התעופה התרסק מטוס מדגם An-12B של חברת אארופלוט שבה נספו 10 בני אדם.
מטאליסט
מֶטַאליסְט (באנגלית: Metalhead) הוא כינוי של אדם המעריץ מוזיקת מטאל, שמרכיבים מעולם זה הפכו מרכזיים בעולמו.
שיער המטאל האופייני
ראשיתה של התרבות המטאליסטית ב"מטאל השיער" (Hair metal), שהתפתח בארצות הברית בשנות השבעים. להקות שזמריהן היו מגודלי שיער זכו למעריצים רבים, שחיקו את מנהגי גידול השיער שלהם; את הרגלי הלבוש שלהם, שכללו מעילי עור, מכנסי ג'ינס קרועים; ואת התנהגותם, שכללה שתייה מרובה של משקאות חריפים (במיוחד בירה), עישון ורכיבה על אופנועים. עם שקיעת מוזיקת רוק השיער לטובת מוזיקת המטאל, במיוחד בשנות השמונים ובתחילת שנות התשעים, הפכה התרבות המטאליסטית ססגונית פחות ואפלה יותר, והודגשו בה אלמנטים חדשים מהתנהגותם של זמרי המטאל, כמו מוטיב השטן.
מאפייני תרבות המטאל
רבים מהמטאליסטים הם נערים בשנות העשרה לחייהם, המפגינים התנגדות חריפה לכל צורה של קונפורמיזם ומאמצים סגנון לבוש והתנהגות מובחן, הכולל בדרך כלל שיער ארוך, חולצות שחורות הנושאות סמלילי להקות החביבות עליהם, מכנסי ג'ינס או באגי ונעליים צבאיות, מגפיים שחורים או נעלי ספורט גבוהות. רבים מהם מתהדרים גם במעילי עור, צמידי עור שחורים עם קוצי מתכת (ספייק בנד, ניטים) לפרק כף היד או לצוואר ולעיתים גם עגילים, טבעות, צמידים, שרשראות וטלאים הנושאים שמות של להקות אהובות. המטאליסטיות נוטות יותר לאימוץ סגנון לבוש גותי, הכולל מחוכים, חצאיות שחורות, בגדים מוויניל או מעור,, גרבי ברך, ועוד. מטאליסטים רבים נוהגים להתרועע זה עם זה באירועים חברתיים שבמרכזם מוזיקה, כמו במסיבות רוק/מטאל במועדונים (המונחות על ידי DJ, בדיוק כמו מסיבות מיינסטרים), בהופעות של להקות ובפסטיבלים הכוללים הופעה של כמה להקות שונות. פסטיבל המטאל המרכזי בעולם הוא פסטיבל ואקן בגרמניה, הנערך אחת לשנה החל משנת 1990. לאורך ימי הפסטיבל מופיעות על הבמה עשרות להקות מרחבי העולם, לתשואות עשרות אלפי מעריצים. באמצע שנות האלפיים נערכו פסטיבלי מטאל קצרים גם בישראל. בשנת 2009 נערך בהרצליה פסטיבל הללויה.
למוזיקת המטאל אין צורת ריקוד מסורתית והצופים מרבים, במקום, לרקוע ברגליהם ולהפגין תנועות ראש מוחצנות ("הד באנגינג"). סגנון "ריקוד" קבוצתי תוקפני פופולרי קרוי "פוגו". רוקדי הפוגו נוהגים לדחוף זה את זה ולהתנגש זה את זה. מקורו של הריקוד בפאנק (ישנה השפעה הדדית בין תרבות המטאל לתרבות הפאנק). בהופעות מטאל, הנוהג המזוהה ביותר הוא מחוות מאנו קורנוטה (אגרוף קמוץ עם זקירת האצבע המראה והזרת), שהחדיר לתרבות המטאל הזמר רוני ג'יימס דיו.
רבים מהמטאליסטים סבורים כי אופן התנהגותם, מושאי הערצתם ומוקדי העניין שלהם הופכים אותם נעלים על אחרים. בעיקר, מדגישים מטאליסטים את חשיבות העובדה שהלהקות הנערצות עליהם עוסקות בנושאים רציניים כמו מוות, היסטוריה, פילוסופיה ופוליטיקה, במקום להתמקד בנושאים קלי ערך, בעיניהם, כמו אהבה או קשרים בין המינים. אבחנה חשובה לא פחות מנקודת מבטם של מטאליסטים היא מידת הטוהר של הסגנון המוזיקלי המועדף עליהם. רבים מהמטאליסטים נוטים לפסול מעריצי סגנונות מוזיקליים הנראים להם פשרניים או טהורים פחות, ולנסות לבדל את עצמם מהם. מטאליסטים רבים מבחינים בינם לבין עצמם על פי סגנון המוזיקה החביב עליהם. כך, לדוגמה, בשנות השמונים נמנעו מעריצי פאואר מטאל מלהתרועע עם מעריצי דת' מטאל או גרינדקור, שלבושם הילדותי במכוון הרחיק אותם ממטאליסטים טהורי השקפה. היום, עם עלייתו של ז'אנר המטאלקור, המשלב מטאל בהארדקור, מסתייגים מטאליסטים רבים ממעריצי סגנון מוזיקלי זה, שלו תדמית פאנקיסטית יותר.
זלזול מיוחד מייחסים המטאליסטים המסורתיים לתת־זרמים בז'אנר המוזיקלי שזכו להצלחה מסחרית ניכרת והתחבבו על מאזינים שאינם מטאליסטים. דוגמה לכך הוא זרם הנו-מטאל של שנות התשעים והמטאלקור של שנות האלפיים. לטעמם של מטאליסטים טהרנים, צליל המטאל של להקות מזרמים אלו דל ומבזה, ודוחים את טענות אוהבי מוזיקה זו להיותו גלגול ישיר של המטאל המחתרתי ("אנדרגראונד מטאל") של שנות השמונים. מטאליסטים מבוגרים יותר גם דוחים מצטרפים חדשים, שגילו את המטאל דרך הפופ, ההיפ הופ והפאנק, הנכונים לקבל רק את השפעות הרוק המתקדם והפולק המוקדמות יותר. מטאליסטים וותיקים דבקים בלהקות אנונימיות יחסית, כמו Therion (מטאל סימפוני) או מונסורוו (פולק מטאל). עם זאת, כבר באמצע העשור הראשון לאלף נשמעו קריאות בקרב מטאליסטים לחדול מהיחס השלילי למעריצי זרמים חדשים, שכן אלו, בדרכם, גם הם המשך של התרבות המטאליסטית, ואף תורמים להתרחבות חוג המעריצים של להקות המטאל. כתוצאה מכך, מתארחות היום בפסטיבלי המטאל הגדולים גם להקות מטאלקור ונו מטאל. גם פסטיבל אוזפסט של סולן בלאק סבאת' אוזי אוסבורן מארח להקות מטאל מסורתי ומטאל מודרני יותר.
תרבות המטאל בישראל
הרוק הכבד היה פופולרי בישראל בתחילת שנות התשעים, תקופת השיא של הרוק הכבד בעולם. שלוש מלהקות המטאל הגדולות של התקופה - איירון מיידן, מטאליקה ומגאדת' - הופיעו בישראל באותה תקופה. עם דעיכת הפופולריות של הרוק בעולם, תפסה את מקומו גם בישראל מוזיקת טראנס. המטאל זכה לתחיה מחודשת בישראל עם העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים, ובסוף שנות האלפיים שב המטאל וזכה בפופולריות בישראל, עם פסטיבל המטאל "הללויה" בו הופיעו להקות מטאל ישראליות אל מול יותר מ-1,200 צופים. מאפיין נוסף של התחייה הייתה חזרתן לישראל של להקות מטאל מן העולם, ובמיוחד הופעתה של להקת מטאליקה בישראל ועריכת פסטיבל Ozzfest בתל אביב, בו הופיעו סולן בלאק סבאת' אוזי אוסבורן ולהקות נו מטאל, מטאל ודת' מטאל.
אליפות העולם באקרובטיקה
אליפות העולם באקרובטיקה היא אליפות עולם שבה מתחרים בהתעמלות אקרובטית. את התחרות מנהלת התאחדות ההתעמלות הבינלאומית. אליפות העולם נערכת החל משנת 1974 ומתחרים בה בחמש קטגוריות - זוג גברים, זוג נשים, זוגות מעורבים, שלישיות לנשים ורביעיות לגברים. האליפות נערכת פעם בשנתיים אבל בין השנים 2000-1994 האליפות התקיימה פעם בשנה. מכיוון שהתעמלות אקרובטית היא אינה ענף ספורט אולימפי אליפות העולם היא התחרות החשובה ביותר בענף.
גנקוטסואו - הרוזן ממונטה כריסטו
גאנקוטסואו (יפנית: 巌窟王, תעתיק: Gankutsuō; בתרגום חופשי: "מלך המערה") היא מאנגה וסדרת אנימה יפנית מסוגת המדע הבדיוני, המבוססת על הספר הקלאסי של אלכסנדר דיומא האב - הרוזן ממונטה כריסטו משנת 1844. הסדרה המהווה מעין גרסה עתידנית לספר יצאה בשנת 2004, ובעקבותיה יצאה מאנגה תחת אותו הכותר, המשכתבת את סיפורה.
רקע
הסדרה מתרחשת בעיקר בפריז של המאה ה-51, תקופה בה בני-האדם מתגוררים על הירח ונוסעים בחלל בחופשיות. קיימות מכוניות מרחפות, אבל הרבה אצילים עדיין נוהגים לרכב על סוסים לשם ספורט ולהילחם בדו-קרב באמצעות חרבות ושריונות, אם כי השריונות הם בסגנון המכה הנפוץ בסדרות אנימה. ישנו קשר דיפלומטי בין כדור הארץ לבין כוכבי-לכת שכנים. היקום מחולק לארבעה רבעים, וכדור-הארץ ממוקם ב"חלל המזרחי".
האנימה
עלילת האנימה ברובה עוקבת אחרי הספר עליו היא מבוססת, אולם היא מתחילה בנקודה אחרת הממוקמת כמה מאות עמודים מתחילת הספר, וגיבורה הוא אלבר דה מורסרף. הסיפור של הרוזן ממונטה כריסטו נחשף בהדרגה במהלך הסדרה, מה שהופך אותו בעיני צופה חדש, שאינו מכיר את הספר, לאנטגוניסט. מוסיף לכך מראהו הלא-אנושי של הרוזן, עורו בצבע התכלת. מי שנוגע בו מרגיש שהוא קר כמו גופה.
השנה היא 5053. שני חברים צעירים בני אצולה - הויקונט אלבר דה מורסרף והברון פראנץ ד'יפנה, המבלים בקרנבל בעיר לונה שעל הירח (מבוסס על הקרנבל ברומא מהספר) פוגשים באציל מסתורי ומרתק, המוכר רק בכינויו "הרוזן ממונטה כריסטו". האדם המוזר מזמין אותם לארוחת ערב בטענה שהוא רוצה להכיר את כל בני האצולה שבקרבתו, ונותן לאלבר במתנה שעון זהב, עליו כתוב בלטינית: "המוות ידוע מראש. רק שעתו לא". הוא מזמין אותם למחרת לצפות ממרפסתו בהוצאה להורג פומבית. אז ניכר עליו שהוא קר וחסר רגישות. בכך הוא מפחיד את שני הצעירים מאוד.
אלבר ופרנץ מתרחקים מן הרוזן, אך באותו לילה, מפותה אלבר על ידי נערה צעירה, ונחטף על ידי לואיג'י וואמפה, שודד מסוכן ביותר. הוא דורש כופר עצום מפרנץ בתמורה לשחרור חברו, ולפרנץ לא נותר אלא לפנות אל הרוזן שיעזור לו. הרוזן נחלץ לעזרתו של אלבר ומציל את חייו. לאות תודה מבטיח אלבר למונטה כריסטו להציג אותו בפני האליטות החברתיות של פריז. הרוזן מבטיח שיבוא לפריז, וכשהוא אכן מגיע, אלבר מציג אותו בפני המשפחות המובילות - משפחתו של הגנרל פרננד דה מורסרף, משפחתו של דנגלאר הבנקאי, ומשפחתו של וילפור התובע הכללי.
מאז שהגיע הרוזן לפריז, מתחילים בהדרגתיות לקרות אסונות לשלוש המשפחות. בבית וילפור מתחילים להירצח אנשים כתוצאה מהרעלות, שערורייה מן העבר של הגנרל דה מורסרף מתפרסמת, וכתוצאה ממנה מבטל דנגלאר את הנישואים המתוכננים בין בתו יוז'יני ואלבר, ומייעד אותה למרקיז מסתורי בשם אנדריאה קוולקנטי.
בביקור שארגן הרוזן ממונטה כריסטו בביתו לשלוש המשפחות החזקות של פריז שהוזכרו קודם, הוא מבקש מכל אורחיו להתחלק לקבוצות ולחפש חדר מסוים באחוזה. קבוצה הכוללת את אלבר, התובע וילפור והגברת דנגלאר מוצאת את החדר המדובר, ומגלים בו תיבה ישנה. כשהם פותחים אותה, מתעלפת מאדאם דנגלאר באימה. פרנץ עובר במקרה בקרבת הרוזן, ושומע את משרתו קורא לו בשם "גנקוטסואו". פרנץ מחליט לחקור את השם, ומוצא שהמידע אודותיו מסווג ברמה גבוהה. הוא מגלה כי גנקוטסואו הוא שד עתיק שנכלא לפני 1000 שנים בכלא "מצודת איף" הממוקם הרחק בחלל. הוא משתכנע עוד יותר כי הרוזן הוא מסוכן ומפציר באלבר להפסיק להיפגש עמו, ומשזה לא מאמין לו, פרנץ ואלבר מנתקים קשר.
וילפור מנסה לרצוח את הרוזן ממונטה כריסטו, נעצר ומודח מתפקידו המשפטי. לפני מעצרו הוא מזהיר את אלבר, שרואה ברוזן חבר, כי הרוזן עוד יהרוס גם אותו. למרות זאת ולמרות אזהרות שקיבל אלבר גם מפרנץ ידידו ומעוד מכרים שלא לבטוח ברוזן, נענה אלבר להצעה של הרוזן לצאת עמו לטיול פרטי, רק שניהם ביחד, בחללית שלו. הגנרל דה-מורסרף, אשר רץ לנשיאות, מתמודד עם שמועות המאשימות אותו בעוון פשע מלחמה שביצע כאשר שירת כמצביא על כוכב שכן. כשחוזר אלבר מהטיול עם הרוזן, הוא מגלה שאביו בצרות צרורות, כאשר הדייהה, שפחתו החוצנית של הרוזן, העידה נגדו מול כל הפרלמנט, שבגד ורצח את אביה הפחה של כוכב הבית שלה, שבשירותו עבד. הגנרל דה-מורסרף, ששמו האמיתי מתגלה כפרננד מונדגו, מודח מהמועמדות לנשיאות וכבודו אבד.
אלבר מתקשה להאמין כי הרוזן הוא שהכתים את כבוד אביו. הוא בא אל הרוזן, וזה מתוודה בפניו שאכן יזם את כל המהלכים אשר הובילו להרס שלוש המשפחות, ואף ארגן את חטיפתו של אלבר על הירח, והשתמש בו כדי להגיע לאביו, לדנגלאר ולוילפור. אלבר הרותח מזעם מאתגר את מונטה כריסטו לדו-קרב. אלבר מספר על כך לפרנץ, שכעת הוא משלים עמו, ובבוקר שלמחרת מתרחש הקרב. שני הלוחמים עטויים בשריונות, ניצבים זה מול זה, והרוזן דוקר את יריבו למוות. כשנחשף יריבו לאחר הקרב, מתגלה כי פרנץ הוא שיצא להילחם במקום אלבר, אחרי שנתן לו כדור שינה בלילה שלפני, ומנע ממנו מלהגיע לקרב. אלבר מגיע בזמן לראות את חברו הטוב ביותר מת.
בינתיים האסונות ממשיכים לקרות. הבנקאי דנגלאר נקלע לפשיטת רגל, ולכן הוא מזרז את חתונת בתו למרקיז קוולקנטי, במטרה להחזיר לעצמו את הונו האבוד. יוז'יני שמסרבת להינשא לקוולקנטי כל-כך מהר לאחר מות פרנץ, מנסה לברוח מהבית, אך קוולקנטי תופס אותה ואונס אותה. אלבר, שהבין שהוא אוהב את יוז'יני, מחליט להציל אותה ולהבריח אותה מן החתונה. הוא איבד את תואר האצולה בעקבות המקרה של אביו, ולכן מסתנן לבית דנגלאר לבוש כמשרתת. באמצע החתונה, פורצת המשטרה לאחוזה, ועוצרת את אנדריאה קוולקנטי באשמת נוכלות והתחזות לאציל. עכשיו דנגלאר הרוס לגמרי, ובתו ברחה עם אלבר וטסה לבדה לאמריקה ללמוד מוזיקה.
דנגלאר תאב הבצע בורח עם כספיהם של לקוחותיו במטוס שקנה את כל מושביו, ושם להפתעתו פוגש את הרוזן ממונטה כריסטו, שחושף בפניו שהוא אדמונד דנטס, האיש שנגדו קשר דנגלאר קשר, ביחד עם פרננד מונדגו (דה מורסרף) ועוד אדם בשם קדרוס. אדמונד דנטס לא הורג את דנגלאר, אלא נותן לו "מגע זהב" (כזה שניתן למלך מידאס). כל דבר שייגע בו יהפוך מייד לזהב, כולל אוכל ושתייה. דנטס משאיר את דנגלאר לבד במטוס המרחף בחלל ללא טייס, כשסביבו הכל זהב.
הרוזן מגיע לבית-המשפט, שם נערך משפטו של התובע הכללי לשעבר וילפור, המואשם בניסיון הפללה וניסיון לרצח של הרוזן ממונטה כריסטו. העד המרכזי הוא אנדריאה קוולקנטי, המעיד כי הוא בנם הבלתי-חוקי של הגברת דנגלאר ושל האדון וילפור, אותו ניסו לרצוח מייד לאחר שנולד, וקברו חי בתוך תיבה, בבית שהיום שייך לרוזן ממונטה כריסטו. וילפור ההמום מחבק את בנו האבוד, ואנדריאה תוקע מזרק בראשו של אביו. וילפור פוגש בבית-החולים ברוזן ממונטה כריסטו, שחושף גם לפני את זהותו האמיתית, אדמונד דנטס, שמת בכלא וחזר לחיים בתור גנקוטסואו. הדבר האחרון שמספר גנקוטסואו לוילפור, הוא שהזריקה שקיבל הרעילה את מוחו, ושמוחו יימס כך שיחזור לילדות לשארית חייו.
ביציאה מהמשפט, ממתין אלבר לרוזן ממונטה כריסטו, ודורש ממנו שיספר לו מיהו ומה עומד מאחורי מעשיו. מונטה כריסטו מספר לאלבר כי פעם נקרא אדמונד דנטס, והיה טייס חלל צעיר ממרסיי שהתארס למרסדס, אמו של אלבר. עם מות קפטן ספינת החלל, שדנטס היה סגנו, השאיר הקפטן בידיו מכתב סודי, ובקשתו האחרונה של המפקד הייתה שהמכתב יועבר לרשויות. דנגלאר שהיה על הספינה. שמע את השיחה, ותכנן ביחד עם פרננד, שאהב את מרסדס, ששניהם ידווחו לרשויות כי דנטס נושא את המכתב. באמצע החתונה נלקח דנטס ונעצר. השופט ששפט אותו היה וילפור. לאחר שהשתכנע שדנטס חף מפשע, וילפור קרא את המכתב שכלל את רשימת השמות של המעורבים בהתנקשות בנסיך של כוכב שכן, וגילה שגם שמו שלו כתוב בו. וילפור נתן הוראה לכלוא את דנטס במצודת איף במרחק עצום בחלל. אדמונד דנטס שלא ידע כלל מה פשעו, חי שנים רבות בכלא, ולא קיבל את האפשרות למות ולהיגאל מיסוריו, ושם מצא אותו השד גנקוטסואו, אשר הציע לו את כוחו וחכמתו, בתמורה לכך שישתלט על גופו ונשמתו.
באותו הזמן, הגנרל פרננד מונדגו שהודח מהתמודדותו לנשיאות, אך עדיין שולט על הצבא, מכריז על משטר צבאי ותופס את השלטון בכוח. מאשתו מרסדס, שתמיד ידעה שהרוזן הוא אדמונד, נודע לו על גנקוטסואו ועל הנקמה, וזה הרגע שנטרפת עליו דעתו. פרננד יורה באשתו, ויוצא להתעמת בדו-קרב ראש בראש מול גנקוטסואו. אלבר וכל המשרתים של הרוזן באים לנסות לעצור את הקרב. הדייהה קוראת לרוזן להניח את נשקו, ומתוודה שהיא אוהבת אותו. פרננד מצמיד אקדח לראשה ומאיים להרגה, אבל אז מכוון משרתו של דנטס אקדח לראשו של אלבר. פרננד נכנע ומבקש מאדמונד רחמים, ושיהרוג אותו ורק לא את בנו. אדמונד מחייך אל פרננד ואומר לו שאינו רוצה במותו, אלא שיתייסר. הוא שולף אקדח ויורה לכיוונו של אלבר. אחד ממשרתיו חוטף במקום אלבר את הכדור ומת. אלבר נעמד פנים אל פנים אל מול גנקוטסואו, שעכשיו מדבר מתוך דנטס, ואומר לו שרצח הוא רצח, ולא משנה הסיבה. הוא מחבק את גופו הקר של הרוזן באהבה, וגנקוטסואו הזקוק לשנאה כדי להתקיים, נעלם.
אדמונד עכשיו נראה אנושי מתמיד, אבל אז לבו מתפוצץ במכה אחת, וכל כולו דם. בקשתו האחרונה, שיזכרו לתמיד את שמו, והשם הוא אדמונד דנטס. המבנה שהם בתוכו מתחיל להתמוטט, ואלבר הנושא את היידה הפצועה בורח. אלבר קורא גם לאביו פרננד לברוח, אך פרננד מאשים את עצמו ששאיפותיו הלאומיות שהפכו אותו לגנרל התגלו כשאיפות אגואיסטיות, ושבמרדפו אחרי כוח, הפך לאדם שלא ראוי לחיות. הוא נשאר מאחור ונקבר גם הוא בתוך ההריסות. אחרי שכולם עזבו, נשמע קולו של גנקוטסואו, שיישאר ללוות את אדמונד דנטס אל העולם הבא.
המנגה
המנגה, כמו האנימה מתחילה אותו הדבר, גם כן בפסטיבל בלונה, אבל במקום לספר את הסיפור פעם נוספת, החליט היוצר מאהירו מאאדה, לענות על סוגיות שהאנימה לא התייחסה אליהן, או נתנה להן הסבר לא מספיק רחב. קודם כל היא עוקבת אחרי הרוזן, ולא אחרי אלבר כמו שעשתה האנימה. כבר בתחילתה היא חושפת בפנינו מה היה בכלא "מצודת איף" שם שהה אדמונד דנטס לפני שהפך לגנקוטסואו. מצודת איף, השוכנת במציאות ובספר ליד מרסיי, שוכנת ב"גנקוטסואו" במיקום מרוחק ולא ידוע במעמקי החלל החיצון. היא מתקן כליאה אוטומטי, שהאסיר משמש כמנגנון המפעיל אותו. מכונות כבלו את דנטס ולא אפשרו לו לזוז, או להתאבד, צינור האכלה היה מכניס מזון דל לפיו כדי שלא ימות ברעב וימשיך לסבול. בשלב מסוים ניסה אדמונד לישון, כדי לא להרגיש את הסבל, אך המכונות החלו לגרום לו כאב רב, ולהעיר אותו כדי שלא יישן. בסביבות 10 שנים, חי כך עד שנמלט.
הדמויות
כל הדמויות ב"גנקוטסואו - הרוזן ממונטה כריסטו" מבוססות על דמויות בעלות אותם שמות (עם שינויים מטעם ההגייה היפנית) מהספר של דיומא "הרוזן ממונטה כריסטו" עליו מבוססת הסדרה, שנכתב במקור בצרפתית. כל הדמויות מלבד גנקוטסואו עצמו, שהמציא מאהירו אמאאדה, יוצר הסדרה.
ציור וצביעה
הסדרה "גנקוטסואו" משתמשת בכמה מאפיינים חדישים בסוגת האנימציה בכלל ובאנימה יפנית בפרט. כל הסדרה מצוירת ביד, אך נצבעה במחשב. כדי לצבוע את הבגדים של הדמויות, נעשה לראשונה שימוש בטקסטורות של פוטושופ, מה שגורם גם ליצירת אשליה שהבגדים זזים כשלובשיהם זזים. נעשה בה שילוב של תלת-ממד ואנימציה יפנית מסורתית. כל פרט בסדרה צבוע בצורת טקסטורה, ולא בצבע יחיד, כולל שיער של הדמויות. הדבר מקנה לסדרה צבעים חיים המעצימים את חוויית הצפייה ומושכים את העין.
הפסקול
היות שהסדרה מבוססת על קלאסיקה צרפתית, הפסקול של הסדרה מקנה לה אווירה אירופאית, וזה בא לידי ביטוי בכמה אופנים. בתחילת כל פרק, מוצגים קטעים מהפרק הקודם, בליווי קריינות בצרפתית רהוטה, שלמעשה הקריין הוא גנקוטסואו, השוכן בתוך הרוזן ממונה כריסטו, ומספר את אירועי הפרק מהזווית שלו. את הרוזן הוא מכנה "ידידי", ואת אלבר "הנפש התמימה". גם בפעמים המעטות שגנקוטסואו מדבר מתוך הרוזן בזמן פרק, הוא מדבר צרפתית ולא יפנית.
ביקורת
הסדרה התקבלה בשבחים רבים בין המבקרים. היא הוכתרה כסדרה הטובה ביותר לשנת 2004, וצוין אודותיה, כי מכל הסיפורים המערביים שעובדו לסדרות אנימה, רק "גנקוטסואו" הצליחה לשמור נאמנה על אופי הספר המקורי, ואף לשדרג אותו בעזרת הווריאציה העתידנית והסוף השונה, שהוא במהותו מותח יותר ומכיל יותר פעולה מהדרך בה בחר דיומא לסיים את ספרו.
ג'רמי איירונס
ג'רמי ג'ון איירונס (באנגלית: Jeremy John Irons; נולד ב-19 בספטמבר 1948) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי זוכה פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 1990 על תפקידו בסרט "תהפוכות הגורל".
השנים הראשונות
איירונס נולד בקווס, האי וייט. הוא בנם של ברברה אן ופול דאגן איירונס. איירונס הוא ממוצא אירי, ויש לו אח ואחות. איירונס למד ב"בית ספר שרבון" במחוז דורסט שבדרום מערב אנגליה במשך 4 שנים.
תיאטרון
איירונס החל את קריירת המשחק שלו ב"בית ספר לתיאטרון בריסטול אולד ויק" שם הופיע בכמה הצגות וערך מופעי רחוב ברחובות בריסטול. כשעבר לבמות הגדולות יותר בלונדון הופיע איירונס בתור יוחנן המטביל ויהודה איש קריות לפני שהופיע בתיאטרון ויינדהאם. לאות כבוד על קריירת הקולנוע, טלוויזיה והתיאטרון קיבל איירונס את תואר מלגת הכבוד מאוניברסיטת דבלין ב-2008. את החותמת על קריירת התיאטרון המוצלחת קיבל איירונס ב-1984 כשזכה בפרס טוני על ההופעה הטובה ביותר, את הפרס קיבל על הופעת הבכורה שלו בניו יורק במחזה "הדבר האמיתי".
טלוויזיה
בתחילת דרכו בטלוויזיה הבריטית הופיע איירונס במספר סדרות טלוויזיה מקומיות הכוללות את "פרנץ ליסט", "Notorious Woman" ו"Love for Lydia". התפקיד אשר הביא לאיירונס את מלוא הפרסום וההכרה הראשוניים היה בסדרה "חמדת הימים" על פי ספרו של אוולין וו, על תפקיד זה קיבל איירונס מועמדות ראשונה לפרס אמי, פרס גלובוס הזהב ול"פרס האקדמיה הבריטית". בשנת 2005 זכה איירונס בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב על תפקידו בסדרה המבוססת על דמותה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. איירונס מככב בסדרת הטלוויזיה של רשת Showtime "הבורג'ס" ששודרה בשנת 2011. בשנת 2014, זכה בפרס אמי נוסף על קריינותו בסרט הטבע 'Game of Lions'.
ב-2012 גילם את דמותו של הנרי הרביעי, מלך אנגליה בסדרת ה-BBC "הכתר החלול".
ב-2019 הופיע בתפקיד אדריאן ויידט בעיבוד של רשת HBO לרומן הגרפי "השומרים".
קולנוע
בשנת 1990 זכה איירונס בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב על תפקידו בעיבוד הקולנועי לספר "תהפוכות הגורל". איירונס שיחק בסרט את קלאוס פון ביולוב, המיליונר שהואשם ברצח אשתו ושכר את עורך הדין הטוב ביותר שניתן למצוא – אלן דרשוביץ. איירונס דיבב את דמותו של האריה הרשע סקאר בסרט האנימציה שובר הקופות "מלך האריות". שנה לאחר מכן שיחק איירונס את הנבל התורן שמתעלל בג'ון מקליין (ברוס ויליס) בסרט "מת לחיות 3". בשנת 2005 שיחק איירונס בסרטו של רידלי סקוט "ממלכת גן עדן" וגילם את דמותו של רמון השלישי מטריפולי שליט העיר טבריה בתקופת מסעות הצלב. שנה לאחר מכן שיחק בעיבוד לספר הפנטזיה "אראגון" ובו גילם את דמותו של ברום, מספר סיפורים זקן ומסתורי. בשנת 2009 שיחק ב"הפנתר הוורוד 2".
בדצמבר 2016 שיחק בסרט הפעולה "אמונת המתנקש", אשר מבוסס על סדרת משחקי הווידאו Assassin's Creed. איירונס מגלם את אלן ריקין, לצידם של מייקל פסבנדר, מריון קוטיאר, ברנדן גליסון ומייקל קנת' ויליאמס.
חייו האישיים
איירונס נישא לשחקנית האירית שינייד קיוזאק ב-1978, לזוג נולדו שני בנים סמואל ג'יימס ברפני איירונס (1978) ומקסימיליאן פול דיארמויד איירונס (1985). איירונס דובר צרפתית שוטפת.
פלטיפטריגיוס
פלטיפטריגיוס (שם מדעי: Platypterygius; משמעות השם: "כנף שטוחה") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת האיכתיוזאורים שהיה קרוב לאופתלמוזאורוס מהיורה, אשר חי בתור הקרטיקון לפני 130-94.3 מיליון שנה. הוא היה אחד מאחרוני האיכתיוזאורים שנותרו. מאובני הזוחל נמצאו באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, אירופה ואוסטרליה והוא כלל מינים רבים.
הפלטיפטריגיוס הגיע לאורך מרבי של 7 מטרים והיה בעל זנב ארוך דמוי-דג וחרטום גדול ומעט מעוקל בקשת. בתוך החרטום היו שורת שיניים מחודדות שדמו לאלה של הדולפינים. היו לו ארבעה סנפירים שטוחים ורחבים מתחת הגוף שהיו בעלי אצבעות בקצוותיהם. ייתכן שבדומה לאיכתיוזאורוס הוא השריץ צאצאים חיים מתחת למים.
זוחל זה היה מטורפי העל של האוקיינוסים והימים הקדומים והוא ניזון בעיקר מדגים ורכיכות אך ניזון גם מטרף גדול יותר. הוכחות לכך נמצאו שרידים של צבי ים ושל עופות ימיים שהתגלו בבטנו.
המנטליסט
המנטליסט (באנגלית: The Mentalist) היא סדרת דרמה משטרתית אמריקאית, המשודרת משנת 2008 ברשת CBS. בישראל משודרת הסדרה ב"Yes" בערוץ "yes Action" (ערוץ 13) מנובמבר 2009 וב"HOT" בערוץ HOT Zone (ערוץ 5) מנובמבר 2014. הסדרה עוקבת אחרי פטריק ג'יין (סיימון בייקר), מדיום לשעבר, המשמש כיועץ ללשכת החקירות של קליפורניה (מאמצע העונה השישית לFBI), תוך שימוש ביכולות תצפית מיוחדות בהם השתמש בעבר כדי "לקרוא" מחשבות כביכול.
עלילה
התוכנית עוקבת אחר סיפורו של פטריק ג'יין (סיימון בייקר), מדיום לשעבר שלימים הופך ליועץ של משרד החקירות של קליפורניה (CBI).
הסדרה מתרחשת בקליפורניה וסובבת סביב כישורי התצפית יוצאי הדופן של פטריק ג'יין ויכולתו החדה לקרוא אנשים, בהם הוא משתמש כדי לסייע ל-CBI בפתרון תיקים פליליים מורכבים. כיועץ, ג'יין מספק תובנות חשובות לגבי המחשבות והרגשות של חשודים וחושף ראיות מכריעות, לעתים קרובות תוך שימוש בשיטות לא שגרתיות. כישרונותיו הייחודיים הופכים אותו לנכס יקר ערך לצוות CBI, בראשות הסוכנת הבכירה תרזה ליסבון (רובין טאני).
העלילה המרכזית של "המנטליסט" מונעת על ידי החיפוש של פטריק ג'יין אחר צדק. חייו מושפעים מאוד כאשר רוצח סדרתי ידוע לשמצה המכונה רד ג'ון רוצח את אשתו ובתו. בחיפושו אחר רד ג'ון וניסיונותיו להעמידו לדין, ג'יין משלב כוחות עם ה-CBI במטרה לסגור מעגל עם פרשת המוות של משפחתו, שרודפת אותו.
לאורך הסדרה, מסעו של פטריק ג'יין מאופיין בצמיחה אישית ובאתגרים רגשיים, כאשר הוא מתעמת עם העבר הטראומטי שלו ומנווט דרך המורכבות של מערכת המשפט הפלילי. לצד עמיתיו ל-CBI, כולל הסוכן הפרגמטי קימבל צ'ו (טים קנג), הסוכן טוב הלב והנאמן וויין ריגסבי (אווין יומן), והסוכנת המומחית לטכנולוגיה גרייס ואן פלט (אמנדה ריגטי), ג'יין עובד על מגוון רחב של מקרים, החל ממקרי רצח ועד חקירות פליליות בעלות פרופיל גבוה.
עונה ראשונה ושנייה
במהלך העונה הראשונה והשנייה ג'יין פותר מקרי רצח מסובכים עבור "לשכת החקירות של קליפורניה" (CBI) כאשר הוא מזהה את הרוצח על פי יכולת הצפייה שלו, תוך שהוא טומן לרוצח פח (בדרך כלל על ידי הפללה פיקטיבית של אנשים אחרים הקשורים לקרבן) ומושך אותו פנימה אל תוך מלכודת מחושבת מראש עד שהוא מתוודה בעצמו על הרצח. פעמים רבות חברי הצוות אליו חובר ג'יין הם רק כלים במשחק עליו הוא מנצח. במהלך העונות הללו רד ג'ון כמעט אינו מופיע, אך ג'יין מגלה אט-אט שרד ג'ון הוא אדם מקושר מאוד. בכל הפרקים בעונה הראשונה (ובמרביתם בעונות הבאות) הופיעה המילה "אדום" בשם הפרק, על שם רוצח אשתו ובתו של פטריק, רד ג'ון (ג'ון האדום).
עונה שלישית
בעונה השלישית הצוות ממשיך לחקור מקרי רצח, אבל גם נחשפים רמזים נוספים על רד ג'ון. ג'יין מבין כי לרד ג'ון ישנה חפרפרת בתוך ה-CBI. אחרי שחשוד נרצח בתא המאסר שלו, כל הסוכנים נחקרים, ומנהלת המחלקה הייטאור, מואשמת בעניין. ג'יין מבין כי היא הופללה. ג'יין במאמץ להבין מי הוא החפרפרת שוכר פושע לפרוץ לביתו של לה-רוש, המנהל החדש הזמני של הלשכה כדי למצוא רשימת חשודים. בפרק האחרון של העונה מתגלה החפרפרת וג'יין טומן מלכודת מחוכמת לרד ג'ון, עד שלבסוף הוא חושף אותו ויורה בו מספר פעמים בקניון. במהלך העונה גרייס מתארסת לסוכן הFBI אולופלין, עד שההתרחשויות מביאות לסיומו של הקשר.
עונה רביעית
בתחילת העונה הרביעית מגלה ג'יין כי האדם שאותו הרג לא היה רד ג'ון כי אם מתחזה, ואילו רד ג'ון האמיתי עדיין חי. רד ג'ון סילק את הראיות המזכות את ג'יין מהרצח, ובכך מסגיר את עצמו. ג'יין למרות המחסור בראיות, מצליח לשכנע חבר מושבעים בחפותו, והוא משוחרר. במסגרת חקירה כנגד רוצח סדרתי נוסף, ג'יין מגלה מי הרוצח, אבל ללא כל אפשרות לעצור אותו. במסגרת תוכנית טלוויזיה, ג'יין מצליח לגרום לרוצח ללעוג לרד ג'ון ולהגיד כי הוא הרבה יותר חכם ממנו. רד ג'ון רוצח אותו בתמורה. ג'יין מסתיר מהFBI את העובדה שרד ג'ון בחיים ומנסה לטעון כי מדובר בחקיין, אבל הסוכנת דארסי, מגלה את האמת, וחושדת בג'יין שהוא שותף של רד ג'ון בעצמו. בינתיים ריגסבי מכיר את שרה, שנכנסת להריון ממנו. לשניים נולד בן, וריגסבי נהנה מאוד מלהיות אב. לקראת סיום העונה, ג'יין נכנס לעימות עם מנהל היחידה בזמנו, ויינרייט, ונזרק מה-CBI. כעבור פרק זמן של כמה חודשים, בה הוא מביים התמוטטות עצבים ג'יין מכיר בבר המקומי בחורה בשם לורליי, ומתיידד איתה. אחרי סכסוך באותו הבר עם אחד מהאנשים שם, ג'יין נעצר ונכנס לכלא עקב תקיפת שוטר. לורליי משחררת אותו בערבות, דואגת לכלכלתו, מטפלת בו ומספרת לו שהיא שותפה של רד ג'ון. ג'יין כועס עליה, אך לבסוף מחליט שזה הזמן לוותר, ומסכים לפגוש את רד ג'ון. בסופו של דבר ג'יין מתוודה שכל העניין היה העמדת פנים, על מנת לטמון מלכודת לרד ג'ון ומדרבן את יחידתו מה-CBI, שנחלצת לעזרתו, לתכנן מבצע ללכידתו. בעזרת מבצע מתוחכם, מצליחים לעלות על מיקומו של רד ג'ון, מבצע שלא הצליח, עקב התערבות ה-FBI. דארסי יורה למוות בנהג המכונית, אותו חשבה להיות רד ג'ון, אבל מסתבר כי מדובר בויינרייט (שאותו רד ג'ון חטף לפני כן). למרות הכישלון בתפיסת רד ג'ון, ה-CBI מצליחים לעצור את יד ימינו, לורליי ומחזיקים אותה במעצר. כחלק מהתכסיס ריגסבי מעמיד פנים כאילו הוא מת. שרה שמגלה את האמת, נפרדת ממנו, כיוון שלא אמר לה שמדובר בתחבולה.
עונה חמישית
ג'יין מסתגר בחדרו ומנסה לתכנן כיצד לתפוס את רד ג'ון, אבל עוזר לצוות לפתור מקרי רצח נוספים. ג'יין נחוש בדעתו לשוחח עם לורליי עד שתתן לו את השם, אך הFBI מקשה עליו. לבסוף הוא מצליח להבריח אותה מהכלא, כשהוא מגלה שרד ג'ון הרג את אחותה. לורליי במהלך הבריחה שלה פולטת ללא מחשבה את העובדה כי ג'יין פגש בעבר את רד ג'ון ולחץ לו את היד. במהלך העונה ג'יין עובר על כל מי שאי פעם פגש ולחץ לו את היד מאז הרצח. הוא מצליח לצמצם את הרשימה ולבסוף יש לו שבעה מועמדים. בחלק מהפרקים ג'יין מנסה למצוא את לורליי כדי להשיג מידע נוסף על רד ג'ון ובסופו של דבר מוצא אותה ועוזר לה לברוח מהמקום שבו היא נמצאת אך אחרי שהיא מגלה שג'יין צדק, ורד ג'ון אכן אנס והרג את אחותה, היא מסרבת לשתף פעולה עם ג'יין כשהיא רוצה נקמה בעצמה, ואף הורגת עוד אדם שג'יין לכד שמכיר אותו. רד ג'ון הורג אותה. בנוסף, ריגסבי וואן פלט מחליטים להנשא לאחר שהיו ביחד בעונה הראשונה ונפרדו (פרק 20).
עונה שישית
שמונת הפרקים הראשונים מוקדשים לסיום פרשת רד ג'ון. כמעט כל פרק עוסק בחקירת כל חשוד מרשימת החשודים של ג'יין. בפרק הראשון ברט פארטריד'ג איש המז"פ נרצח על ידי רד ג'ון. בפרק השני מגלים כי קירקלנד מנסה להרוג את רד ג'ון גם כן, ולשם כך פרץ למשרדו של ג'יין וגנב את רשימת החשודים. אך הוא לא יודע כי ג'יין חשד בכך שיפרצו לו למשרד, ויצר רשימה מזויפת של מועמדים. קירקלנד מתחיל לענות ולרצוח כל אחד מהמועמדים. כשהוא מגלה כי הרשימה של ג'יין היא מזויפת הוא חוטף גם את ג'יין. הוא נתפס לבסוף על ידי הייטאור וליסבון. במהלך העברתו למעצר בכלא שמור הוא נרצח על ידי הסוכן סמית', סוכן FBI, שנמצא ברשימת החשודים של ג'יין. בהמשך ג'יין מגלה כי לרד ג'ון קעקוע של שלוש נקודות בכתף שמאל. הוא מחליט לטמון מלכודת לחמשת החשודים הנותרים ברשימה ולזמנם לביתו במליבו, שם הוא יכריח אותם לחשוף את כתפיהם ולפי הקעקוע לזהות את רד ג'ון, זאת הוא עושה באיומי רובה. פיצוץ מקלקל את תוכניותיו וחלק מהחשודים בורחים. ברטהרם וסמית' מבינים שהארגון המושחת שבו הם חברים, שחבריהם מזהים אותו על ידי "טייגר טייגר", נחשף. ברטהרם מנסה להרוג את סמית'. סמית' נכנע ובמהלך חקירתו על ידי ג'יין וליסבון הוא חושף את ארגון בלייק, ארגון שומרי החוק המושחתים. ג'יין מבין כי סמית' אינו רד ג'ון. כיוון שאף אחד מהחשודים למעט ברטרהם אינו רד ג'ון, ג'יין מכנס מסיבת עיתונאים בה הוא מזהה את ברטרהם כרד ג'ון. במהלך המצוד אחריו, הFBI מופיעים, בראשותו של דניס אבוט, ומודיעים להם שהארגון CBI נסגר, כיוון שאין להם דרך לדעת מי משם היה מושחת ומי לא. אבוט עוצר את כל חברי הצוות, שמשתמשים במשאבים האחרונים שלהם לעזור לג'יין לתפוס את ברטהרם.
ברטהרם מבין כי הציבור חושב שהוא רד ג'ון ומזמין את ג'יין לפגישה בה יסביר לו שהוא טעה. הפגישה נקבעת בבית העלמין "אלכסנדר", שם קבורים אשתו ובתו של ג'יין. ג'יין נכנס אחרי שסוכן זוטר של ארגון בלייק מוודא כי הוא אינו חמוש ומכניס אותו לכנסייה בבית העלמין. בכנסייה הוא פוגש את ברטהרם, זה מסביר לו שהוא אינו רד ג'ון והוא הזמין אותו לפגישה כדי להרוג אותו כי "הארגון לא אוהב קצוות פרומים". ברטהרם נרצח גם כן, וזהותו של רד ג'ון נחשפת כשריף מקליסטר. תחילה השריף מנסה להתרברב במעשיו, אבל ג'יין מצליח להפיל אותו בפח ולירות בו. רד ג'ון מנסה לברוח, אך ג'יין משיג אותו והורג אותו.
לאחר הרצח ג'יין בורח למקסיקו, שם הוא שוהה כשנתיים. ליסבון מנהלת תחנת משטרה קטנה, צ'ו הצטרף לFBI וואן פלט וריגסבי הקימו משרד למעקב דיגיטלי. הFBI מבין שג'יין עשוי להיות נכס משמעותי לצוות ולכן מציע לו חנינה בתמורה לסיוע במקרי החקירה. הם מקימים צוות בראשותו של אבוט (מתחילת העונה) הכולל את הסוכנת פישר, והסוכן צ'ו. הFBI בטוחים כי יכולים לשלוט בג'יין. ג'יין משתמש בכמה תעלולים והטעיות כדי להבהיר להם כי אין להם כל דרך לשלוט בו. אחד התנאים של ג'יין הוא שליסבון תהיה בו, כך שגם היא מצטרפת לצוות. החברים החדשים בצוות לומדים לעבוד עם ג'יין. בינתיים ריגסבי וואן פלט (שמטפלים בבן של ריגסבי, ובבת משותפת) מתחילים בחקירה, שמסכנת לא רק אותם אלא את כל חברי הצוות לשעבר שעבדו איתם בCBI. במהלך החקירה מתים התובע ארדילס, ולה-רוש שעבד בחקירות פנים. ליסבון פוגשת בסוכן FBI אחר, מרקוס פייק. לאחר תקופה בה הם מנהלים מערכת יחסים, פייק מציע לה נישואין. ליסבון מסכימה. כשהיא על מטוס בדרכה לפייק, ג'יין עוצר אותה ומספר לה שהוא אוהב אותה.
עונה שביעית
במאי 2014 חודשה הסדרה לעונה השביעית והאחרונה. העונה הייתה קצרה מהרגיל, והתחילה כאשר ג'יין וליסבון חוזרים לFBI כאשר הם לא מספרים לאיש על מערכת היחסים ביניהם. הסוכנת קים פישר עזבה (כדי לטפל באמה החולה) והצוות מקבל חברת צוות חדשה סוכנת טריה, מישל וגה. במהלך העונה סוכן מושחת מנסה להרוס את ראש הצוות אבוט בגלל מעשה פלילי שעשה לפני 10 שנים. כל הצוות מתגייס לעזור. צ'ו מקבל קידום, וג'יין מציע לליסבון להתחתן. על החתונה מאיים רוצח סדרתי, הצוות מצליח לתפוס אותו. העונה מסתיימת בכך שג'יין יושב עם ליסבון בצד בעת חתונתם, וליסבון מספרת לו שהיא בהריון. השניים מתחבקים, ובכך נגמרת העונה- והסדרה.
הצלחה וביקורת
בפיילוט של הסדרה צפו למעלה מ-15 מיליון צופים בסדרה. בשנת 2009 צפו בממוצע כ-18 מיליון צופים בכל פרק של הסדרה, ובכך היא נחשבה לאחת הנצפות ביותר בארצות הברית ב-2009.
למרות זאת הביקורות על הסדרה היו בינוניות. חלק מהמבקרים התחברו לגיבור הראשי, וחלק לא.
ב-7 בינואר 2009 זכתה הסדרה בפרס "סדרת הדרמה החדשה הטובה ביותר" על פי בחירת הצופים בטקס People's Choice Award ה-35.
כוכב הסדרה סיימון בייקר היה מועמד על משחקו בסדרה בעונתה השנייה לפרס גלובוס הזהב.
הסדרה זכתה לגרסאות מקומיות, בין השאר, גם ברוסיה, בגרסה שבה מככב יחזקאל לזרוב.
אילן ליבוביץ (שחקן)
אילן ליבוביץ' (נולד ב-1965) הוא זמר, שחקן ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה
ליבוביץ' נולד וגדל ברמת גן. הופיע בילדותו בפסטיבל שירי הילדים של 1975 עם השיר "נגה ישנה" לצד מירי אלוני, בצה"ל הוא שירת בלהקת הנח"ל.
לאחר שהשתחחר מהצבא, בשנת 1987, הצטרף ל"להקת הפסטיבל החסידי", שהופיע בפני קהילות יהודיות באירופה ובארצות הברית. באותה שנה השתתף במחזמר "פיגומים", מאת תלמה אליגון-רוז, שהפיקה הטלוויזיה הישראלית.
ב-1989 הופיע בהפקה המחודשת של המחזמר "קזבלן", לצד יהורם גאון, באולם הסינרמה בתל אביב.
ב-1991 הופיע בגרסה הישראלית של המחזמר "שיער" (בתפקיד "קלוד"), בבימוי של צדי צרפתי לצד אייל בוחבוט.
ב-1995 הופיע בקלטת הילדים "סבתא בישלה דייסה".
ב-1996 לקח חלק בדיסק הילדים "הדרקון הלא נכון" שכתב יהונתן גפן והלחין מתי כספי.
החל משנת 1998 השתתף במחזמר "בוסתן ספרדי" שעלה בתיאטרון "הבימה".
הוא ביצע את שירי הפתיחה של מספר סדרות טלוויזיה, וביניהן ניצנץ מארץ החלומות וקופידו. הוא לקח חלק בהפקות דיבוב של מספר סרטים של דיסני, בהם ביצע בעיקר קולות רקע, בסרט מולאן הוא דיבב את קפטן לי שאנג בקטעי השירה. כמו כן, שר בקלטות הילדים "קסם בג'ימבורי 1 ו2", וב"ג'אמפי".
הוא שימש כזמר ליווי במספר מופעים של הפסטיגל, בפסטיגל הוא כתב את השיר "הפיה הקסומה" אותו ביצעה יעל בר זוהר וזכתה בפסטיגל.
לאה טרן
לאה טרן היא משוררת, עיתונאית ואמנית רב-תחומית ישראלית. יצירותיה תורגמו  למספר שפות.
טרן, ילידת קריית טבעון בוגרת מכללת אורנים, החוג לתנ"ך ולהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים, המכללה לאמנות בלונדון, אנגליה, בעלת תואר שני לספרות עברית באוניברסיטת יוהנסבורג בשיתוף עם אוניברסיטת בר-אילן ולימודים אקדמיים לצורך קבלת תואר דוקטור. כלת פרס רחל לשירה, פרס רוטרי הבינלאומי ומספר מלגות ספרותית (קרן עמו"ס שליד לשכת נשיא המדינה קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב
קריירה אמנותית
טרן פועלת גם כציירת. לעיתים קשורים ציוריה בשירתה. היא השתתפה ב-5 תערוכות יחיד וב-16 תערוכות קבוצתיות, בישראל ומחוצה לה. טרן הופיעה בספר אמנות שיצא לרגל 60 שנים למדינת ישראל בצרפת באנגלית ובצרפתית, בשיתוף עם מגזין האמנות לגזט. לאה מציגה את שיריה בקלטת שהוציאה בשם "להתלבש, להתפשט".
בנוסף היא מנחה ערבי ספרות וכן סדנאות לכתיבה יוצרת. בעבר לימדה באוניברסיטת תל אביב ובמכללת לוינסקי לחינוך הבעה עברית וכתיבה יוצרת. עשתה בשליחות הסוכנות היהודית באנגליה, ניהלה אולפנים לעברית לעולים חדשים, מרכזים קהילתיים לנשים, יסדה מועדון לסופרים ולאמנים בשם "מלאת", בחיפה, וכיום כותבת טורי תרבות אמנות וספרות באתרי אינטרנט.