cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לוחית רישוי בישראל
מספרי רישוי בני 6 ספרות
משנת 1961 עד שנת 1979 כולל לוחיות הרישוי במדינת ישראל היו בנות שש ספרות, ונקבעו בהתאם לאזור בישראל שבו הונפק מספר הרישוי.
מספרי רישוי בני 7 ספרות
ב-1980 הוחלפה שיטת המספור בלוחיות הרישוי למספרים בני שבע ספרות. בשנות השמונים ציינו הסיומות את שנת היצור של הרכב. נוהג זה בוטל ב-1990 והסיומות החלו להיקבע על פי יבואן כלי הרכב, אך לא לפי מפתח קבוע.
מספרי רישוי בני 8 ספרות
ביולי 2017 החלה הנפקת מספרי רישוי נושאי שמונה ספרות. המעבר לשמונה ספרות בוצע באופן הדרגתי, ועד סיום 2017 יבואני הרכב שיחררו גם כלי רכב חדשים בעלי לוחיות זיהוי בהן 7 ספרות. עם זאת, מספר מצומצם של מספרים בעלי 7 ספרות המשיך להיות מחולק גם לאחר סיום 2017, לדוגמה למוניות, לאוטובוסים של חברות אגד ודן, ולחריגים נוספים. בדומה למעברים קודמים, מספר הרישוי של כלי רכב, שקיבלו לוחית רישוי עם 7 ספרות או פחות, לא ישתנה בעקבות המעבר ל-8 ספרות.
לפי ת"י 5327 (תקן ישראלי ללוחיות רישוי לכלי רכב) חלק 1 של מכון התקנים הישראלי, לוחית רישוי הנושאת 8 ספרות, מורכבת מ-3 קבוצות של מספרים המופרדות ביניהן במקף: 3 ספרות בקבוצה השמאלית, 2 ספרות בקבוצה האמצעית ו-3 ספרות בקבוצה הימנית.
שלוש הספרות הראשונות של המספר הן קוד היבואן. שלוש הספרות הבאות - מספר רץ, ושתי הספרות האחרונות הן סיומת הסדרה, בדומה לשיטה הקודמת, כך למשל ביולי 2017 הספרות היו 01, ביולי 2019 התחילו לקבל ספרות 02 וכן הלאה.
אותיות על גבי לוחית הרישוי
כלי הרכב של משטרת ישראל מצוידים בלוחיות רישוי בעלות רקע אדום, שהכתוב בהן בלבן בתוספת האות "מ", ולכלי רכב של המשטרה הצבאית לוחיות רישוי כחולות שעליהן רשום מספרן בלבן, בצירוף האותיות "מצ". כלי הרכב המבצעיים של צבא הגנה לישראל הם בעלי לוחית רישוי ברקע שחור עם ציון האות "צ". בנוסף קיימות לוחיות לבנות עם כיתוב שחור לכלי רכב דיפלומטיים, בליווי הסימון "CD" או "CC" (CD - "גוף דיפלומטי"; CC - "גוף קונסולארי"), וללא אותיות, אם כלי הרכב נמצא בבעלות פרטית של הנציג הדיפלומטי ונרכש בחו"ל. לוחיות לבנות עם כיתוב אדום משמשות כלי רכב במבחן. בעבר לרכבים המשמשים תחבורה ציבורית הייתה לוחית רישוי ירוקה ועליה האות "ת", ולאחריה ארבע ספרות. לרכבים של פמליית הנשיא ושל שיירת ראש הממשלה אין מספר בלוחית הרישוי, אלא מופיע סמל מדינת ישראל. כמו כן, בעבר (עד סוף שנות ה-80 של המאה ה-20) הוצמד ללוחיות הזיהוי של כלי רכב שכורים קו תוחם מפוספס ירוק-לבן, וללוחיות הזיהוי של רכב שהיה פטור מתשלום מיסים (נכים או עולים חדשים) קו תוחם לבן. לרכבים ממשלתיים וחברות ממשלתיות היו מספרים עם רקע כחול וכיתוב לבן.
שנות ה-80 (סדרת טלוויזיה) – פרקים
זו רשימת הפרקים של סדרת הטלוויזיה "שנות ה-80"
Wish Wish
Wish Wish הוא שיר של די ג'יי חאלד, אשר הוקלט על ידי הראפרית האמריקאית קארדי בי, ביחד עם הראפר 21 סבאג', מתוך האלבום Father of Asahd, של חאלד. השיר יצא לאור ב-17 במאי 2019, על ידי חברות התקליטים ווי דה בסט מיוזיק גרופ, אפיק רקורדס ורוק ניישן.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-19 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי די ג'יי חאלד, קארדי בי, 21 סבאג' ופזמונאים נוספים והופק על ידי די ג'יי חאלד וטיי קית'. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה.
בספוטיפיי זכה השיר להצלחה, כאשר צבר למעלה מ-65 מיליון השמעות מבלי שיצא כסינגל.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה ליוטיוב ב-20 במאי 2019. נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-82 מיליון צפיות.
סטנדרד כרמל
סטנדרד כרמל (Standard Carmel) היא המכונית הראשונה שהורכבה בארץ ישראל, על ידי "חברה ארץ-ישראלית למובילים בע"מ", בחיפה בשנת 1936, בדגם: "פליינג סטנדרד".
היסטוריה
צבי ואלכסנדר שפרלינג, אשר עלו לארץ מגרמניה פגשו בלונדון בשנות השלושים של המאה ה-20 את ג'וזף קמפר, שהיה מפקד טייסת במלחמת העולם הראשונה. מהפגישה בלונדון, צמח הרעיון לייצר מכוניות בארץ ישראל שהייתה בשליטת המנדט הבריטי.
האחים שפרלינג קיבלו זיכיון מחברת 'סטנדרד' להרכיב את הדגם החדש שכונה 'פליינג סטנדרד'.
בשנת 1935 הם בנו מפעל ליד גשר פז ברחוב נצרת בחיפה בשם "חברה ארץ-ישראלית למובילים בע"מ", והחלו לקבל משלוחים של מכוניות אנגליות מפורקות דרך הים ולהרכיבן כאן.
ב- 16 בדצמבר 2014 הנפיק דואר ישראל בול ששמו "סטנדרד כרמל 1936", בערך נקוב של 3.80 ש"ח. הבול מתוך סדרה של 4 בולים בנושא: "תעשיית המכוניות בישראל". על יתר הבולים מופיעות תמונות של סברה ספורט 1961, קייזר מנהטן 1951, וג'יפ סופה 1992.
הדגמים
ניסיון זה בא אל קיצו לאחר שיוצרו כעשרים מכוניות בלבד. מלבד הכרמל הורכבו בבית המלאכה שתי משאיות תלת גלגליות של סקמל ומשאית נוספת בעלת ארבעה גלגלים. עקב מאורעות 1936 נסגר סופית בית מלאכתם של האחים שפרלינג.
השם שניתן לרכב היה "סטנדרד כרמל", אולם אין קשר עם השם שנתן מאוחר יותר יצחק שובינסקי למכוניתו כרמל מתוצרת אוטוקרס.
רסיסי לילה
רסיסי לילה, הוא אלבום האולפן השמיני של המוזיקאי והיוצר אהוד בנאי. האלבום יצא לחנויות באפריל 2011, וכשלושה שבועות לאחר יציאתו הגיע למעמד של אלבום זהב.
אהרן דאום
אהרן דאום (6 בינואר 1951 – 27 ביוני 2018) היה רב אורתודוקסי מודרני באנטוורפן, שכיהן תקופה כרב הקהילה היהודית בפרנקפורט על נהר מיין שבגרמניה.
רסיסי לילה
כמו באלבומים אחרים, גם באלבום זה שיתף בנאי פעולה עם גיל סמטנה, שהפיק וגם הלחין יחד עם בנאי שלושה משיריו. באלבום 14 רצועות, לרבות שלושה קטעים אינסטרומנטליים, הנקראים, כל אחד בנפרד, "רסיס לילה". באופן מובהק, השירים המילוליים באלבום זה מכילים כמות רבה מאוד של טקסט, יחסית לאלבומים קודמים.
אהרן דאום
ביוגרפיה
נולד בבני ברק, כבן בכור בין ארבעה בנים, לשמואל ולרבקה-גניה דאום. למד בישיבה קטנה "רוז'ין" בבני ברק. בשנת 1965 נסע ללונדון ללמוד בישיבה "הרמה" בראשות הרב אליקים שלזינגר, ומשם עבר לישיבת עץ חיים במונטרה שבשווייץ. בשנת 1975 המשיך את לימודיו ב–Jews' College, והשלים תואר ראשון בלימודי יהדות וספרות רבנית. בשנת 1978 החל את לימודיו בישיבת רבינו יצחק אלחנן, שם הוסמך לרבנות על ידי הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק. המשיך את לימודיו ב"ישיבה אוניברסיטה" לתואר שני בלימודי תנ"ך.
רסיסי לילה
השיר "כמו ציפור ושרה", נכתב על ידי בנאי ובתו מרים, והוא מושר בדואט עם אשתו אודליה. באלבום נכלל שיר בשם "עד הפעם הבאה", ששימש כשיר הנושא של הסרט "שרון עמרני: זכרו את השם". הסינגל הראשון מהאלבום, "אני הולך", זכה להצלחה, והגיע לראש מצעדי הפזמונים. שירים נוספים שהתפרסמו מהאלבום הם "אבן ספיר" ו"פרפרי הקצב".
אהרן דאום
ביוגרפיה
הוא שב לאירופה ונישא לשמחה פריידא פרנקל, ולזוג נולדו שלושה ילדים.
בשנת 1982 התמנה כרבה של העיר Bienne/Biel בשווייץ. בשנת 1986 עזב את משרתו לטובת התמחות בחקר הדת וקבלת תואר דוקטור במכון נוצרי-יהודי בלוצרן, שלוחה של הפקולטה לחקר דתות שעל יד אוניברסיטת לוצרן בשווייץ.
בשנת 1987 התמנה כרב הקהילה היהודית בפרנקפורט שבגרמניה, באופן מעשי שימש הרב דאום כרב היחידי בקהלת פרנקפורט. בשנת 1993 התפטר הרב דאום ממשרתו ועזב בחודש יולי 1993 את קהלת פרנקפורט לגור באנטוורפן שבבלגיה. הוא עסק במסירת שיעורי יהדות בבתי ספר יהודיים וכלליים.
בשנת 1995 החל לשמש כמרצה למשפט עברי ב"פקולטה לדת משווה" בווילרייק. הוא קיבל מן המוסד תואר "פרופסור לשם כבוד".
החל משנת 2001 החל לעסוק עם רעייתו בפעילויות ופרויקטים של "קירוב רחוקים" ליהודים וכן לשאינם "בני ברית" המתעניינים ביהדות ועומדים לפני גיור. פעילותו נעשית בשיתוף פעולה עם "מרכז שלום".
ב-2018 נפטר באנטוורפן שבבלגיה.
דאום היה בן דודו של הרב יחזקאל דאום.
פרסומים
בהיותו בשווייץ פרסם מסות בענייני הלכה בשבועון היהודי שווייצרי "Judishe Rundschau". בזמן כהונתו כרב של הקהילה היהודית בפרנקפורט פרסם מאמרים בעיתון השבועי ”Die Judische Algemeine“.
פרסם מאז שנת 2010 טור חודשי בעיתון היהודי "Joods Actueel" היוצא בבלגיה.
הוציא לאור שני ספרים הלכתיים בשפה הגרמנית "Halacha Aktuell".
רשימת חיבוריו
ספריו בעברית:
ספריו בגרמנית:
ואדי חלפא
ואדי חלפא (בערבית: وادي حلفا) היא עיר בצפון סודאן, על חוף אגם נאצר. היא רחוקה 700 ק"מ מבירת המדינה, ח'רטום, ו-21 ק"מ מהגבול עם מצרים.
לפי נתוני שנת 2007 האוכלוסייה מונה 15,725 תושבים. בעיר ובסביבתה יש מספר רב של עתיקות נוביות.
תורניקה קיפיאני
תוֹרְנִיקֶה קִיפִּיאָנִי (נולד ב-11 בדצמבר 1987) הוא זמר גאורגי, אשר ייצג את גאורגיה באירוויזיון 2021.
קריירה מוזיקלית
קיפיאני זכה בשנת 2014 בתוכנית X Factor במהדורה הגאורגית שלה. הוא היה חבר בנבחרת של הזמרת טאמטה. בשנת 2017 התמודד בקדם האירוויזיון הגאורגי והופיע 18 בסדר ההופעות עם השיר "You Are My Sunshine". הוא סיים במקום העשרים ושלושה.
בשנת 2019 התחרה קיפיאני בתחרות "Georgian Idol" וזכה במקום הראשון ובייצוגה של גאורגיה באירוויזיון 2020. קיפיאני שחרר במהלך חודש מרץ 2020 את שירו לאירוויזיון - "Take Me As I Am". אירוויזיון 2020 בוטל בעקבות מגפת הקורונה, וב-26 בינואר 2021 הוכרז כי קיפיאני יישאר וייצג את גאורגיה גם באירוויזיון 2021.
תורניקה היה אמור להתמודד באירוויזיון 2020 לאחר שנבחר בתוכנית הריאליטי הגאורגית "Georgian Idol" ב-31 בדצמבר 2019, אך ב-18 במרץ 2020 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בעולם, הוחלט לבטל את אירוויזיון 2020. רשת השידור הגאורגית הודיעה כי קיפיאני ייצג את גאורגיה באירוויזיון 2021.
רץ אחורי
רץ אחורי (באנגלית: Running Back; בתעתיק לעברית: ראנינג בק) היא עמדה במשחק הפוטבול האמריקאי. העמדה היא חלק מעמדות ההתקפה. תפקידו העיקרי של הרץ האחורי הוא לקדם את משחק הריצה של קבוצתו, כאשר התקדמותו בריצה מותנית בהענקת כדור מוצלחת (האנדאוף) מהקוורטרבק. כמו כן, הרץ האחורי יכול לקבל את הכדור במסירה, ובמקרים מסוימים גם לבצע חסימות על מנת להגן על הקוורטרבק. במערך התקפה ממוצע ישנם בין רץ אחורי אחד לשניים בכל מהלך. דבר זה תלוי במערך ההתקפה שנבחר. עמדת הרץ האחורי, בדומה לעמדות אחרות במשחק הפוטבול היא עמדה מגוונת ובעלת כמה דפוסי משחק.
מאפייניו של הרץ האחורי
המאפיינים של הרץ האחורי מגוונים גם-כן, ובעיקר במשחק המודרני, זה המשוחק בליגת ה-NFL, ניתן לחזות בדפוסים פיזיים מגוונים. סוג אחד של רצים אחוריים הוא רצים קטנים, שגובהם נע בין 168-178 סנטימטרים בממוצע. אלו ניחנים בדרך כלל ביכולות תמרון ותנועה מהירות, מה שמאפשר להם יכולת לחמוק בין שחקני ההגנה של הקבוצה היריבה. דוגמה מפורסמת לרצים מסוג זה מסוג זה הוא מאוריס ג'ונס דרו, שחקן NFL לשעבר ששיחק בג'קסונוויל ג'אגוארס ובאוקלנד ריידרס. הסוג ההפוך לאלו הוא הרצים הפיזיים, המכונים גם "פאוורבקס" (Power Backs; רצים חזקים). ראנינגבק מסוג זה ניחן בתכונות פיזיות משמעותיות יותר, בגובה ובמשקל, שאותן הם מנצלים על מנת לחדור דרך תיקולים ולהתקדם גם במידה של היתקלות בשחקן הגנה יריב. משחק הריצה שלהם הוא איטי יותר, אך כוחם החזק מאפשר להם לשבור חסימות ולהתקדם עם הכדור. דוגמה מפורסמת לרצים מסוג זה הוא אדריאן פיטרסון, שחקנה של מינסוטה ויקינגס מליגת ה-NFL.
קרחון בירדמור
קרחון בירדמור (באנגלית: Beardmore Glacier) הוא קרחון באזור חוף דופק של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
קרחון בירדמור הוא אחד הקרחונים הגדולים בעולם, שאורכו 160 ק"מ. הקרחון הוא אחד המעברים העיקרים ממדף הקרח רוס דרך רכסי המלכה אלכסנדרה ורכס חבר העמים של ההרים הטראנס-אנטארקטיים אל רמת הקוטב, והיה אחד הנתיבים הראשונים אל הקוטב הדרומי.
קרחון בירדמור מתאפיין בשיפוע תלול של כ-2200 מטרים, ממישור הקוטב הדרומי ועד שפכו למדף הקרח רוס. לרגלי הקרחון נמצא הר הואופ.
גילוי הקרחון
גילה את הקרחון ארנסט שקלטון במהלך משלחת נמרוד בהנהגתו בשנת 1908. אף כי שקלטון פנה לאחור לפני שהגיע אל הקוטב הדרומי, היה זה הוא שגילה את הנתיב המוכח הראשון אל הקוטב, ובכך היה לאדם הראשון שהציג רגל על רמת הקוטב הכבירה. בשנים 1911 – 1912 הגיעו קפטן סקוט וצוות משלחת טרה נובה שלו אל הקוטב הדרומי בטיפוס על קרחון בירדמור. עם זאת, הם הגיעו אל הקוטב חודש אחרי רואלד אמונדסן וצוות משלחת הקוטב הדרומי שלו, שטיפסו על קרחון אקסל הייברג, שלא היה מוכר עד אז.
מקור השם
קרחון בירדמור קרוי על שם סר ויליאם בירדמור, תעשיין סקוטי ומממן המשלחת, שנולד ב-1856.
גאולוגיה
בשנת 2016 התגלה על הקרחון מאובן של חיפושית שחיה באזור לפני כ-14–20 מיליון שנים. בנוסף לכך התגלו בקרחון מאובני עץ, מאובני דינוזאורים, מאובני זוחלים שונים, שרכים ואלמוגים - עדויות לתקופות שבהן שרר אקלים ממוזג באנטארקטיקה.
לקריאה נוספת
• Lyons, W. B. et al., The Soil Geochemistry in the Beardmore Glacier Region, Antarctica: Implications for Terrestrial Ecosystem History, Sci. Rep. 6, 26189; doi: 10.1038/srep26189 (2016)
• Peter J. Barrett, STRATIGRAPHY AND PETROLOGY OF THE MAINLY FLUVIATILE PERMIAN AND TRIASSIC BEACON ROCKS, BEARDMORE GLACIER AREA, ANTARCTICA, Institute of Polar Studies, The Ohio State University, Columbus, Ohio
דן קורטז
דן קורטז (באנגלית: Dan Cortese; נולד ב-14 בספטמבר 1967) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה
קורטז נולד בפנסילבניה וסיים תואר ראשון באוניברסיטה בצפון קרוליינה. הוא התפרסם על ידי כך שהנחה שתי תוכניות בערוץ MTV.
ב-1994 שיחק בסיינפלד בחור שאיילין יוצאת עמו ועקב דמותו בסדרה נטבע המונח "מימבו" (בימבו זהו כינוי לאישה יפה וטיפשה אז זוהי הגרסה הגברית של המונח).
ב-1995 שיחק תפקיד חוזר של תשעה פרקים בסדרה מלרוז פלייס. בשנת 1996 שיחק בדרמת הפשע "אויבי הציבור", לצד אריק רוברטס אליסה מילאנו.
שיחק בתפקיד הראשי כדוגמן תחתונים בסדרה "הארון של ורוניקה" ובסדרה "אחיות או לא להיות", בנוסף לכך הופיע בסדרות ג'ואי ו-CSI.
ב-2008 הנחה את התוכנית "אבא שלי טוב יותר מאבא שלך". בשנת 2009 שיחק בסיטקום של רשת ABC "לשרוד בפרברים" בכיכובו של בוב סאגט.
על אדונים ומשרתים (סדרה, 2010)
על אדונים ומשרתים (באנגלית: Upstairs Downstairs) היא סדרת דרמה בריטית ששודרה בערוץ BBC One בשנים 2010 עד 2012. הסדרה הופקה בשיתוף פעולה של BBC Wales ושל Masterpiece. המחזאית היידי תומאס יצרה את הסדרה וכתבה את התסריט, כהמשך לסדרת הדרמה "על אדונים ומשרתים" ששודרה ב-ITV בשנים 1971 עד 1975.
הסדרה חוזרת לבית השוכן באיטון פלייס מס' 165, מקום ההתרחשות של שתי הסדרות. זמן ההתרחשות הוא בשנת 1936, שש שנים אחרי סיום הסדרה המקורית. השחקנית ג'ין מארש מגלמת את רוז באק, אותה דמות שגילמה בסדרה המקורית, וכאן היא מועסקת בתפקיד סוכנת הבית. אד סטופארד וקילי הוז מגלמים את בעלי הבית החדשים, סר האלאם ואשתו ליידי אגנס הולנד. העונה הראשונה של הסדרה כוללת שלושה פרקים, ושודרה בחג המולד 2010 בשלושה ערבים רצופים. העונה השנייה והאחרונה כוללת שישה פרקים, והיא שודרה בין 19 בפברואר 2010 עד 25 במרץ 2012. תקופת ההתרחשות של האירועים בשתי העונות היא מ-1936 ועד לפרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939.
תקציר עלילה
סר האלאם הולנד הוא דיפלומט אנגלי צעיר. בינואר 1936, זמן קצר לפני מות המלך ג'ורג' החמישי, הוא עובר לגור עם אשתו, ליידי אגנס, בביתו בעיר לונדון. הם שוכרים את שירותיה של רוז באק, מי שהייתה לפנים חדרנית באותו בית, וכעת מנהלת סוכנות עבודה למשרתים, למצוא עבורם צוות משרתים. הם רוצים לשפץ את הבית לאחר שנים שהיה מושבת, ולהחזירו לימי גדולתו.
בקרב המשרתים ממשיכים החיים כפי שהיו תמיד. רוז, שמקבלת את משרת סוכנת הבית, שוכרת צוות משרתים ואת ידידתה הטבחית, כמו גם באטלר חדש עם המלצות טובות. בנוסף להכשרת העובדים הצעירים והזכרונות הישנים שהבית מעורר, רוז צריכה גם ללמד את ליידי אגנס איך לנהל בית בעיר. באגף המשרתים הם מתחילים להתאחד כמשפחה, כשהם מכירים זה את זה ומתגברים על מכשולים שנובעים מהבדלי גיל, מעמד וגזע.
עונה ראשונה
באוקטובר 2009 פורסם ב-BBC כוונה להחיות את הסדרה "על אדונים ומשרתים", ולהפיק שני פרקים בני 90 דקות שישודרו בערוץ BBC One ב-2010. את סדרת ההמשך כתבה היידי תומאס והיא מתרחשת ב-1936, שש שנים אחרי שהסתיימה הסדרה המקורית.
ג'יימס בלאמי, בנו של ריצ'רד ויקונט בלאמי, שכנע את בני המשפחה וגם את המשרתת הנאמנה רוז באק להשקיע את כספם בשוק המניות. אחר כך ג'יימס מתאבד, ובני משפחת בלאמי וכל המשרתים עוזבים את הבית באיטון פלייס לחיים חדשים.
הבאטלר מר הדסון והטבחית גברת ברידג'ס מתחתנים ועוברים לגור סמוך לחוף הים. הם לוקחים אתם את משרתת המטבח רובי פינץ'. הנהג אדוארד ואשתו דייזי מועסקים אצל הדודנית ג'ורג'ינה ולורד סטוקברידג' באחוזתם בכפר. רוז נשארת לצדם של לורד וליידי בלאמי.
בסדרה החדשה רק ג'ין מארש מגלמת את אותה דמות שבסדרה המקורית, רוז באק. היא מנהלת סוכנות עבודה עבור משרתים. היא חוזרת לאיטון פלייס מס' 165 במעמד של סוכנת הבית של הבעלים החדשים, משפחת הולנד. דיים איילין אטקינס, שהייתה מהיוצרות של הסדרה המקורית, מגלמת את אחת הדמויות בין האדונים.
לא ידוע מה קרה לרוב הדמויות מהסדרה המקורית בשש השנים שחלפו. יש רק אזכור קצר למשפחת בלאמי כאשר גברת תאקרי, הטבחית, מתייחסת לאיטון פלייס כאל "בית בלאמי". רוז מזכירה את לורד בלאמי המנוח, שאומר שלורד בלאמי נפטר מאז. כשרוז מגישה תה לליידי אגנס ולגברת תאקרי, היא אומרת שמערכת כלי התה ניתנו לה במתנה על ידי לורד וליידי בלאמי כהערכה על שירותה המסור. בסצנה אחרת ליידי אגנס מוסרת את מפתחות מרתף היינות לרוז ואומרת שהם היו שייכים למר הדסון. רוז מסתכלת בהם במבט נוסטלגי.
באוגוסט 2010 פורסם שהסדרה תחולק לשלושה פרקים בני שעה. אל ג'ין מארש ואיילין אטקינס הצטרפו השחקנים קילי הוז, אד סטופארד, אן ריד, קלייר פוי, אדריאן סקרבורו, ארט מאליק, אלי קנדריק וניקו מיראלגרו. הצילומים החלו באוגוסט 2010 בקארדיף. צילומי החוץ בעיר צולמו בבלגרביה, וצילומי הפנים נעשו באולפני ה-BBC בקארדיף. אתר צילומי חוץ נוסף היה בלמינגטון ספא שווריקשייר.
עונה שנייה
ג'ין מארש לקתה בשבץ ובהתקף לב ולא יכלה להשתתף בצילומי העונה השנייה של הסדרה. התסריט שונה במקצת כדי להסביר את העדרה. רוז מופיעה על המסך בסצנות מעטות כשהיא נמצאת בסנטוריום ומחלימה משחפת.
לצוות השחקנים בעונה השנייה הצטרפו אלכס קינגסטון בדמות בלאנש מוטרסהד אחותה הצעירה של מוד, ולורה האדוק בתפקיד המשרתת בריל באלארד. בתפקידי אורח מופיעים קנת קרנהאם בדמות סרג'נט אשוורת', מייקל לאנדס בדמות קספר לאנדרי, מולטי מיליונר אמריקאי, אמיליה פוקס בדמות המאהבת של בלאנש ליידי פורשה אלרספורד ושרה לנקשייר בתפקיד ויולט ויסט מושא אהבתו של מר פריצ'רד.
קבלה
העונה הראשונה שודרה בבריטניה בשלושה ערבים רצופים החל מ-26 בדצמבר 2010. הסדרה זכתה לרייטינג גבוה, נתוני הצפייה היו של 8.85, 8.13, 8.18 מיליון צופים בהתאמה. ב-2011 הייתה הסדרה מועמדת לשישה פרסי אמי לבידור בפריים טיים.
שידורי העונה השנייה החלו ב-19 בפברואר 2012 עם נתוני צפייה של 7.78 מיליון. עם סיום הסדרה ב-25 במרץ ירדו נתוני הצפייה ל-5.22 מיליון. ב-21 באפריל נמסר שלא תופק עונה שלישית לסדרה.
חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה
UA:PBC או חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה (באוקראינית: Національна суспільна телерадіокомпанія України; לעיתים ממותגת תחת המילה Суспільне (סוספילנה), "ציבורית") היא מפעילת השידור הציבורי הארצית באוקראינה. החברה נרשמה ב-19 בינואר 2017. במתכונתה המחודשת מספקת החברה תוכן לשלושת ערוצי הטלוויזיה והרדיו שלה.
משנת 1995 ועד לשמה הנוכחי שמה היה חברת הטלוויזיה הלאומית של אוקראינה (Національна Телекомпанія України). "הרדיו האוקראיני" היה קודם חברה עצמאית עד שהתמזג עם חברת השידור כדי להפוך לחברת השידור הציבורית הראשונה של אוקראינה.
סקירה כללית
זוהי סוכנות מניות משותפת ציבורית כאשר 100% ממניותיה שייכות למדינה, ומפעילה את ערוץ הטלוויזיה UA: Pershyi, ערוץ הטלוויזיה האוקראיני היחיד שיש לו כיסוי על 97% משטח אוקראינה והוא הערוץ הלאומי היחיד בבעלות המדינה. התוכניות שלה מכוונות לכל הרבדים החברתיים של החברה האוקראינית והמיעוטים הלאומיים בה.
הרדיו האוקראיני היא רשת הרדיו הגדולה ביותר במדינה, המשדרת ב-FM (משתרעת על פני 192 יישובים ב-24 אזורים) ורשתות AM, לוויינים וכבלים ברחבי אוקראינה והיא תחנת הרדיו החדשות הפופולרית ביותר באוקראינה. בין כיווני העדיפות של הרשת ניתן למנות תוכניות אינפורמטיבית, מדע פופולרי, תרבות, בידור וספורט.
תוכנן כי חברת הטלוויזיה הלאומית של אוקראינה תשתנה לרשת הטלוויזיה הציבורית בשנת 2009, כאשר הממשלה תאבד את השליטה הישירה שלה ברשת הלאומית. רשת הטלוויזיה הציבורית תורכב מכמה ערוצים, כמו "הערוץ הראשון", "הערוץ השני", "יורוניוז אוקראינה" וערוץ "אוקראינה והעולם". אך רק בשנת 2014 נחקק חוק חדש שהפך את הרשת למפעיל שידור ציבורי עצמאי. עם הקמתה של חברת השידור הציבורי הלאומית הזו של אוקראינה בשנת 2015, חברת הרדיו הלאומית של אוקראינה התמזגה בחברה חדשה זו. החברה, ששמה שונה ל"חברת השידור הציבורי הארצית של אוקראינה", נרשמה ב-19 בינואר 2017.
רדיו
UA:PBC משדר בשלושה ערוצי רדיו לאומיים וערוץ בינלאומי: רדיו אוקראיני (ערוץ ראשון, UR-1), רדיו "פרומין", רדיו "תרבות" ורדיו אוקראינה אינטרנשיונל. לסניפים האזוריים יש משבצות שידור משלהם בלוח השידורים של הערוץ הראשון של הרדיו האוקראיני.
מנהלת הרדיו האוקראיני של UA: PBC היא מחלקת משנה מבנית של החברה, המשלבת ארבעה ערוצי שידור, אולפני 1בית הרדיו ובית הקלטת הרדיו האוקראיני ו-5 הרכבי רדיו.
הרדיו האוקראיני משדר ברשת FM ו-AM, רשתות לוויין וכבלים ברחבי אוקראינה. בנוסף יש לו אפליקציה סלולרית "suspilne.radio" לאנדרואיד ו-iOS.
שמעון שיפר
שמעון שיפר (נולד ב-1947) הוא עיתונאי ישראלי. משמש כפרשן המדיני של "ידיעות אחרונות".
ביוגרפיה
שיפר נולד בשנת 1947 בהונגריה להורים ניצולי השואה, וב-1957 עלה לישראל עם משפחתו. את שנות נעוריו העביר במושב הדתי שפיר ולמד בישיבה התיכונית אור עציון. סיים את לימודיו במדע המדינה ובהיסטוריה באוניברסיטת בר-אילן ולאחר מכן, בשנת 1969, התגייס לצה"ל. במהלך שירותו ערך סקירה חודשית בירחון לקציני צה"ל וסיים קורס קציני מודיעין. שירת בצנזורה הצבאית, והשתחרר לאחר חמש שנות שירות בדרגת סרן.
ב-1974 הצטרף לרשות השידור וסיקר את תחומי הפנים, השיכון והבריאות ברשת קול ישראל. היה הכתב לענייני התיישבות ובספטמבר 1978 הוחלף בידי גד שמרון ויצא ללונדון לסקר ועידה בנושא יהודי ברית המועצות. בשנת 1979 מונה לכתב המדיני של קול ישראל. ב-1981 חשף שיפר כי מזכיר הממשלה דאז, אריה נאור, מסר מידע לעיתונאי בתמורה לטובות הנאה. ב-1982 פרסם ידיעה בלעדית על כוונת נשיא ארצות הברית רונלד רייגן לשלוח כוחות נחתים לביירות במטרה לחצוץ בין כוחות צה"ל לאש"ף. לאחר טבח סברה ושתילה הואשם שיפר על ידי ראש הממשלה בגין בהדלפה לציבור הרחב את דבר הקמתה של ועדה לחקירת האירועים בסברה ושתילה, ושהיא תהיה בראשותו של נשיא בית המשפט העליון יצחק כהן.
ב-1983 מונה לראש הדסק המדיני של קול ישראל. ספרו 'כדור של"ג', שיצא לאור בשנת 1984, תורגם לערבית והופץ בביירות ללא ידיעתו והסכמתו של שיפר. ב-1985 חשף פגישה בין שגריר ישראל בצרפת, עובדיה סופר, עם סגן שר החוץ הרוסי, בתקופה שלא היו יחסים רשמיים בין המדינות. בשנת 1986 מונה לכתב קול ישראל בוושינגטון ועורר את זעמה של המערכת הפוליטית בישראל לאחר שהתראיין לטלוויזיה האמריקאית וטען כי ישראל הייתה זו שיזמה את משלוחי הנשק לאיראן בפרשת אירנגייט. ב-1988 חשף שיפר את הפגישה בין אייבי נתן ליו"ר הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת.
היה נשוי לרחלה שיפר, שהייתה ראש אגף הבחינות במשרד החינוך, עד מותה בפברואר 2018. לבני הזוג בן ובת. מתגורר בתל אביב.
בית האלמנה הבוכייה
בית האלמנה הבוכייה (באוקראינית: Будинок вдови, що плаче) או אחוזת ארשבסקי הוא מבנה בקייב, אנדרטה ארכיטקטונית מקומית, שנמצאת ברחוב לוטראנסקה 23 (פינת רחוב הבנק). המעון משמש את הנשיא לקבל את פניהם של נתינים זרים. הוא נבנה ב-1907 על ידי האדריכל אדוארד ברדטמן. שם הבניין נובע מכך שבימי החורף, כשהגשמים מכים על פני פסל האישה שבחזית, מפלי המים הזורמים מעיניה נדמים כדמעות.
היסטוריה
הבניין נבנה בקיץ 1908 על פי פרויקט של האדריכל אדוארד ברדטמן בסגנון מודרניסטי מוקדם עבור סוחר מפולטבה מהגילדה השנייה סרגיי ארשבסקי. הבעלים הראשון עדיין נזכר במונוגרמה "SA" בחזית הבניין. תוכנית הקומה הייתה דירה נפרדת בת 10 חדרים. הבתים כוללים: מטבח, מזנון, מרתף יין, מקרר, חדר כביסה. בתחילה היה לאחוזה גינה סמוכה בגודל 569 מ"ר.
בשנת 1918 הוחרם המבנה על ידי הממשלה הסובייטית (במהלך הלאמת הרכוש הלאומי). איגוד הקבוצות הזרות תחת הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הוקם בבניין זה, שאכלס גם חטיבה מיוחדת של הצבא ואת האיחוד המקצועי של הרכבת הדרום-מערבית במערך מסילות הברזל של אוקראינה הסובייטית.
שלוש שנים לאחר שקיבלה אוקראינה עצמאות, מאז 1994 הפכה האחוזה לאחת מבתי המגורים הרשמיים של נשיא אוקראינה. הבניין אירח את פסגת אוקראינה-האיחוד האירופי.
גלייפוסט
גלייפוסט (באנגלית: Glyphosate) הוא סיסטמטי. מיועד בעיקר לפגיעה בעשבוניים חד-שנתיים, הגדלים בקרבה לשדות חקלאיים. הגלייפוסט הוא קוטל העשבים הנפוץ ביותר לשימוש בארצות הברית.
הגלייפוסט נרשם כפטנט על ידי חברת מונסנטו בשנות ה-70 תחת השם המסחרי "ראונד-אפ". תוקף הפטנט פג בארצות הברית בשנת 2000. שיטת הפעולה של חומר ההדברה מבוססת על פגיעה בפעילות אנזים המעורב ביצירת חומצות אמינו. חומר ההדברה נספג בצמח באמצעות העלווה.
עם השנים, פיתחה מונסנטו זני צמחים חקלאיים טרנסגניים שעמידים לפעולת הגלייפוסט. בכך מתאפשר לחקלאים שימוש נרחב בגלייפוסט לצורך הדברת העשבים, ללא חשש לפגיעה בגידול החקלאי. כיום, מרבית גידולי הסויה, התירס והכותנה בארצות הברית הם צמחים מהונדסים גנטית ועמידים לגלייפוסט.
במרץ 2015, הוכרז החומר כ"מסרטן סביר בבני אדם" על ידי ארגון הבריאות העולמי, אולם בבדיקה חוזרת שנערכה בנובמבר 2015 על ידי האיחוד האירופי נמצאו ליקויים באופן ביצוע הבדיקות. האיחוד האירופי ביצע סדרת בדיקות חדשה, יסודית ומעמיקה, ובסופה הוכרז שמדובר בחומר שאינו רעיל ואינו מסרטן. ב-10 באוגוסט 2018 פסק חבר מושבעים בארצות הברית על חברת מונסנטו תשלום פיצויים בסכום של 289 מיליון דולר לדייוויד ג'ונסון שהשתמש בקוטל עשבים מבוסס גלייפוסט וחלה בסרטן לימפומה שאינה הודג'קין. בפברואר 2019 מצא מחקר חדש שנערך באוניברסיטת וושינגטון כי השימוש בגלייפוסט מעלה את הסיכון לכמה סוגי סרטן ביותר מ-40%.
יחסי גואטמלה–שווייץ
היסטוריה
בין רפובליקת גואטמלה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גואטמלה לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים ידידותיים הכוללים שיתופי פעולה בתחומי הכלכלה, הביטחון, הסחר, המדע וחילופי התרבות.
אף על פי שגואטמלה קיבלה את עצמאותה בשנת 1821, המדינה לא הוקמה כעצמאית עד שנת 1839. שווייץ הכירה במדינה מיד לאחר שהכריזה על עצמאותה. קונסוליה שווייצרית פעלה בגואטמלה סיטי מאז שנת 1891 וזו שודרגה במעמדה למעמד של שגרירות בשנת 1962. שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים באופן רשמי בשנת 1957.
יחסים כלכליים
הסחר הבילטרלי שבין שווייץ לגואטמלה הוא קטן בסדר גודלו. בשנת 2018 שווייץ ייבאה טובין מגואטמלה - בעיקר מוצרים חקלאיים - בשווי של 50 מיליון פרנקים שווייצריים. באותה השנה, היא ייצאה לגואטמלה טובין בשווי של 32.5 פרנקים שווייצריים שכלל בעיקרו מכונות, כימיקלים, מוצרי רוקחות שונים ושעונים. הסכם הסחר בין איגוד הסחר החופשי האירופי לבין המדינות המרכז אמריקאיות קוסטה ריקה ופנמה נכנס לתוקפו בשנת 2014, גואטמלה נכנסה מאוחר יותר כשותפה בהסכם גם היא.
שווייצרים בגואטמלה
בסוף שנת 2018, על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, התגוררו בגואטמלה אלף מאה וחמישה אזרחים שווייצרים.
סלאם (ברידג')
סלאם קטן
סלאם קטן הוא חוזה שבו הכרוז מתחייב לזכות בשתים עשרה לקיחות לפחות.
הניקוד שמקבלים עבור ביצוע חוזה של סלאם קטן מתואר בטבלה להלן:
סלאם גדול
סלאם גדול הוא חוזה שבו הכרוז מתחייב לזכות בכל שלוש עשרה הלקיחות האפשריות.
החוזים הבאים הם חוזי סלאם גדול: 7, 7, 7 ,7 ו 7NT.
הניקוד שמקבלים עבור ביצוע חוזה של סלאם גדול מתואר בטבלה להלן:
מתיאש פלד
מתיאש פלד (במקור רוזנפלד עד 1929, בהונגרית: Mátyás Feld, Mátyás Föld; בודפשט, 28 באוקטובר 1876 – בודפשט, 13 בדצמבר 1953) היה שחקן יהודי-הונגרי, במאי תיאטרון, מנהל תיאטרון, בנו של השחקן והבמאי ז'יגמונד פלד, אח של השחקנית אירן פלד ושל העיתונאי אאורל פלד.
ביוגרפיה
מתיאש רוזנפלד נולד במשפחה יהודית. כבר בילדותו הופיע בתיאטרון הילדים של אביו ז'יגמונד פלד. אמו הייתה קטלין פּלֶש. קריירת המשחק שלו החלה בשנים 1896–1897 בתפקיד אופרטה-בופו קומי בעיר סקשפהרוואר ומשנת 1898 המשיך את הקריירה שלו בחוג התיאטרון של הפארק העירוני (Városliget Szinkör). תוך זמן קצר, הקהל הכיר אותו גם כבמאי. ב-1915 ניהל את קברט 42 (בכתובת Nagymező u. 21). מ-1919 היה סגן מנהל חוג התיאטרון של הפארק העירוני ובין 1926 לבין 1935, היה מנהל התיאטרון.
הוא כתב הצגות ילדים מ-1894, אך זכה להצלחה רבה עם הפארסות, הרביו והפארודיות שלו, שהועלו בחוג התיאטרון ותיפקדו כאטרקציות הקיץ של בודפשט. משנת 1929 היה ידוע בשם Mátyás Föld ולא Feld (שפירוש בהונגרית ארץ או אדמה=föld). בשנת 1938, הוא השיק את העיתון "שליח תיאטרון" (Színházi Futár).
פלד הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
חייו הפרטיים
אשתו הראשונה הייתה אילונה קרדוש, אותה נשא ב-22 במאי 1909 בבודפשט, אך לאחר מכן התגרש. הוא נשא את מריה וומבדיטש לאחר מכן ב-26 באוגוסט 1935 בבודפשט.
גברת ליום אחד
גברת ליום אחד (באנגלית: Pocketful of Miracles) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1961 בבימויו ובהפקתו של פרנק קפרה. התסריט מבוסס על סיפור קצר של דמון ראניון "Madame La Gimp".
הגרסה הראשונה הופקה ב-1933 גם כן בבימויו של פרנק קפרה בשם: Lady for a Day (גברת ליום אחד - שם שניתן בישראל גם לגרסה השנייה). זה היה סרטו האחרון של קפרה.
הסיפור הוא אופייני לראניון שתיאר גנגסטרים עם רגשות חמלה אנושיים. התפקיד הראשי הוצע לפרנק סינטרה, קירק דאגלס, דין מרטין וג'קי גליסון אבל הם דחו את ההעצה. לבסוף זכה בתפקיד גלן פורד לאחר שהסכים להשקיע בהפקה 350,000 דולר.
זו הייתה הופעת הבכורה של אן-מרגרט ואחד התפקידים הגדולים האחרונים של בטי דייוויס. העלילה מתרחשת בשנות ה-30 בניו יורק ומתארת חיי העולם התחתון ומלחמות הגנגסטרים על השליטה בעיר.
גלן פורד זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. בטי דייוויס הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. פיטר פאלק היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר אך הפסיד לג'ורג' צ'קיריס בסרט סיפור הפרברים.
תקציר העלילה
דייב "הגנדרן" (Dave the Dude) (גלן פורד) הוא גנגסטר מצליח בניו יורק. הוא מפעיל מועדון לילה בו מופיעה חברתו קוויני (הופ לאנג) ו"עסקים" נוספים. הוא נעזר בעוזרו הנאמן "ג'וי בוי" (פיטר פאלק) אך את הצלחותיו הוא זוקף לתפוחים שהוא קונה מאנני שהצילו אותו מחיסול וגרמו להצלחתו בעסקיו.
אנני (בטי דייוויס) היא רוכלת רחוב המתפרנסת ממכירת תפוחי עץ ולכן ידועה בעיר בשם Apple Annie. היא אלכוהוליסטית, מסתובבת בבגדים בלויים וחברה של הקבצנים ובעלי המום בעיר. דייב "הגנדרן" הוא לקוח קבוע שלה ולא יוצא לשום פעולה עסקית לפני שקנה ממנה תפוח יפה ואדום.
לאנני יש בת בשם לואיז (אן-מרגרט) שנולדה מחוץ לנישואים ונשלחה בגיל צעיר להתחנך בספרד. כעת היא מאורסת לקרלוס שאביו הוא רוזן ספרדי (ארתור או'קונל). במשך השנים מנהלת אנני קשר מכתבים עם בתה ומתארת את עצמה כאשת חברה עשירה המתגוררת במלון יוקרה בעיר. את נייר המכתבים של בית המלון מספק לה ידיד העובד במלון והוא גם מעביר לה את המכתבים המגיעים לשם על שמה.
יום אחד מקבלת אנני מכתב מבתה המודיעה לה כי היא עומדת להגיע לניו יורק עם ארוסה קרלוס ואביו הרוזן רומרו. אנני מתעלפת ברחוב ומובאית לחדרה הדל שם היא שוכבת ושותה אלכוהול ביודעה שאם תגלה לואיז מי היא, יחול הקץ על נישואיה ועתידה.
בינתיים מחפש דייב את אנני. הוא זקוק לתפוח ממנה היות שהוא הולך להתעמת עם הגנגסטר דארסי שרוצה גם הוא להשתלט על ניו יורק. הוא מגיע לחדרה רואה ושומע על מצבה, לוקח תפוח וממהר לפגישה עם דארסי. לאחר שהוא מתעמת עם דארסי בהצלחה אמונתו בתפוח העץ מתחזקת.
משה אריה ראטה
הרב משה אריה ראטה (תר"ה, 1845 – כ"ה בחשוון ה'תרס"ז, 13 בנובמבר 1906) רבה של אֶפֶּרִיֶס (היא פרשוב, כיום בסלובקיה) ושל העיר פאפא שבהונגריה. מהבודדים שברבני הונגריה שתמך בציונות.
גברת ליום אחד
תקציר העלילה
בעזרתה של קוויני הם שוכרים לאנני חדר במלון מפואר ובעזרת מאפרים ומלבישים הופכת אנני לליידי מצודדת. דייב מצמיד לה את הנוכל "השופט" הנרי בלייק (תומאס מיצ'ל) בתור "בעל".
משה אריה ראטה
ביוגרפיה
הרב ראטה שימש כרבה של אפריס (פרשוב), ובשנת התרנ"ג, 1893, התמנה לרבה של העיר פאפא והקים בה ישיבה.
עמדותיו
היה תומך נלהב של התנועה הציונית והמזרחי, ומבין הרבנים הבודדים שתמכו בהן בפומבי בממלכת הונגריה טרום מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1904 (תרס"ד) פרסם חוברת בגרמנית בשבח התנועה הציונית, וכן פרסם מאמרי תמיכה בציונות בכתב העת תל תלפיות, והתכתב על כך עם הרבנים המעטים תומכי הציונות בהונגריה - הרב שלמה זלמן ברודי והרב דוד צבי קצבורג. בעקבות תמיכתו בציונות סבל מרדיפות של הרבנים המתנגדים אליה ותלמידיהם הקנאים, ויש אומרים שהדבר הוביל למחלת הלב שבגינה נפטר בכ"ד מרחשוון תרס"ו, 22 בנובמבר 1905.
גברת ליום אחד
תקציר העלילה
לאחר הפגישה הנרגשת מבקש הרוזן לערוך להם קבלת פנים כראוי לאשת חברה. דייב מגייס את חבריו הנוכלים, מלביש אותם בבגדי נשף ומלמד אותם נימוסי השתחוות. בינתיים הוא גורם להיעלמותם של שלושה כתבים ש"מרחרחים" יותר מדי. ראש העירייה ומושל המדינה לוחצים על מפקד המשטרה שימצא את הכתבים. מפקד המשטרה בא למקום קבלת הפנים ומבקש לעצור את דייב. דייב אומר לו שהכתבים בידו אך כדי שישחררם הוא מבקש לדבר קודם עם ראש העיר. לאחר ויכוח הוא מובא לראש העיר ומסביר לו את כל העניין.
משה אריה ראטה
עמדותיו
במכתב ששלח לרב קצבורג, הוא כותב שנודע לו שהרב שלום קוטנא, רבה של אייזנשטאדש, "ערך מכתבים לנגדי לכמה רבנים במדינתינו, אבל כאשר שמעתי עד עתה - לא הטו אזנם לדבריו". ועוד כתב שם: "והנה הרבנים, אף אלו אשר בקרבם יסכימו עמנו, מכל מקום לא מלאו לבם לגלות דעתם בפומבי, כי כל אחד יפחד ויירא שייפול צל על הארטאדאקסיא (אורתודוקסיה) שלו".
גברת ליום אחד
תקציר העלילה
בינתיים קבלת הפנים נדחית ואנני מרגישה שהמצב אבוד. היא מתחילה להתוודות לפני לואיז אך לפתע נשמע רעש ונכנסת שיירת אורחים שבראשם מפקד המשטרה, ראש העיר ומושל המדינה. הם מברכים את אנני כאילו שהם מכירים ותיקים. המבצע הושלם בהצלחה והזוג המאושר והרוזן מפליגים בחזרה לספרד.
משה אריה ראטה
ספרו
כתב ספר בגרמנית בשם "היהדות מנקודת מבטה של היהדות החרדית". הספר תורגם לעברית על ידי חיה בתיה מרקוביץ.
משפחתו
חתנו היה הרב שמואל סג"ל אוסטרליץ, אב בית הדין של קהילת מישקלץ.
גרגורי פייפר
גרגורי פייפר (באנגלית: Gregory Piper; נולד ב-15 במרץ 1998) הוא שחקן בריטי הידוע בעיקר בשל המשחק שלו בסדרת הטלוויזיה "שחיתות".
ביוגרפיה
פייפר סיים תואר ראשון במכללת דודלי.
קריירה
בשנת 2012 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה שחיתות. הוא זכה בפרס מידלנדס של אגודת הטלוויזיה המלכותית בקטגוריית השחקן הטוב במסגרת המשחק שלו בעונה הראשונה של הסדרה. שנה לאחר מכן הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה הבריטית "פרנקי". פייפר הופיע גם בכמה הפקות תיאטרון. בשנת 2021 שיחק בסרט "Fixed".
סדרת הטלוויזיה "שחיתות"
בעקבות תלונות של כמה צופים, רשות התקשורת הבריטית מצאה כי רשת BBC כשלה בחובת הטיפול בפייפר בכך ש-"לא הבטיחה כי יועץ או פסיכולוג לרווחת ילדים שקלו את ההתאמה או הסיכון הרגשי הפוטנציאלי למעורבותו של הילד. בהתחשב באופי האלים של כמה מהסצינות שבהן השתתף".
פייפר שיחזר את התפקיד כאנטגוניסט בעונה החמישית. בעונה השישית, פילקינגטון מופיע כקצין בצוות חקירת הרצח העובד בחשאי כחפרפרת עבור סינדיקט הפשע המאורגן.
הקורפוס השני (ורמאכט)
הקורפוס השני (בגרמנית: II. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
החזית המערבית
הקורפוס הוקם בשטטין ב-1 באוקטובר 1934, וכמפקדו הראשון מונה פדור פון בוק. הקורפוס לחם במסגרת המערכה בפולין כחלק מהארמייה הרביעית של קבוצת ארמיות צפון. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות A, והשתתף בקרב על בלגיה ונע אל צפון צרפת. לאחר מכן לחם הקורפוס הארמייה הרביעית כחלק מקבוצת ארמיות B. הקורפוס השתתף בפריצת הדרך בסום, וברדיפת הכוחות של צבא צרפת אל הסן והלואר.
החזית המזרחית
במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16, והשתתף בקרב על קובנה. בינואר 1942 השתתף הקורפוס בקרבות בכיס דמיאנסק, עד לפריצת המצור במאי 1942. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים תחת הארמייה ה-16 והארמייה ה-18 לסירוגין. באוגוסט נסוג הקורפוס יחד עם כל קבוצת ארמיות צפון לקורלנד שבלטביה, ועד מהרה שונה שמה של קבוצת הארמיות לקבוצת ארמיות קורלנד. הקורפוס נותר בקורלנד עד שנכנע ב-8 במאי 1945.
המערכה בפולין
במהלך המערכה בפולין, כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
מבצע ברברוסה
בתחילת מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
פול בויד
פול בויד (באנגלית: Paul Boyd) הוא במאי וידאו קליפים, פרסומת וסרטים עלילתיים.
ביוגרפיה
בויד ביים וחיבר את "מעגל הקסמים", סרט עלילתי בכיכובם של פול רודריגז ג'וניור, אמילי ריוס וטרבור רייט, שזכה בפרס "הסרט הטוב ביותר" ב-NYILFF HBO לשנת 2008. הוא ביים קמפיינים פרסומיים ללוריאל, רבלון, יגואר ודודג'.
האלווין: הסוף
העלילה
בליל ליל כל הקדושים בשנת 2019, קורי קנינגהם בן ה-21 עושה בייביסיטר לילד צעיר בשם ג'רמי, שעושה לו מתיחה על ידי נעילתו בעליית הגג. בדיוק כשהוריו של ג'רמי חוזרים הביתה, קורי פותח את הדלת ובטעות מפיל את ג'רמי מעל מעקה גרם מדרגות אל מותו. קורי מואשם בהריגת ג'רמי בכוונה אך הוא זוכה בבית המשפט.
שלוש שנים לאחר מכן, העיירה האדונפילד, אילינוי, עדיין מתהפכת בעקבות מסע ההרג האחרון של מייקל מאיירס ב-2018, בזמן שמייקל נעלם. לורי סטרוד כותבת ספר זיכרונות, לאחר שקנתה בית חדש וחיה עם נכדתה אליסון, שכיום היא אחות. בינתיים, קורי עובד בחצר ההצלה של אביו החורג. בדרכו הביתה יום אחד, הוא נתפס על ידי בריונים בתיכון ונפצע תוך כדי. לורי שהייתה שם, לוקחת את לורי לבית החולים שבו עובדת אליסון. אליסון וקורי מפתחים מערכת יחסים ומאוחר יותר משתתפים במסיבת ליל כל הקדושים, שבה קורי מתעמת עם אמו של ג'רמי. לאחר ויכוח עם אליסון, קורי עוזב את המסיבה ונתקל בבריונים, שזורקים אותו מגשר. הוא נגרר לביוב ונחנק על ידי מייקל, שבסופו של דבר נותן לו ללכת. כשהוא זוחל החוצה, קורי מאוים על ידי הומלס. במאבק, קורי דוקר את האיש למוות ונמלט.
קורי מחפש את אליסון כדי להתנצל, והשניים יוצאים לדייט לארוחת ערב. הם מופרעים על ידי החבר לשעבר של אליסון, השוטר דאג מולאני, שמטריד את שניהם. מאוחר יותר קורי מפתה את דאג לביוב שם מייקל מגיח, ולמרות שהוא במצב מוחלש, רוצח את דאג לשמחתו של קורי. אליסון עוברת לקידום בעבודה, לטובת אחות שמנהלת רומן עם הרופא. מאוחר יותר באותו לילה, קורי הורג את הרופא בביתו בזמן שמייקל הורג את האחות. קורי מנסה לשכנע את אליסון לעזוב את האודנפילד בגלל הטראומה שעברה, בעוד שלורי הופכת יותר ויותר חשדנית כלפי קורי. בשיחה עם אביו של ג'רמי, לורי מבינה שקורי נגוע ברוע של מייקל.
לורי מוצאת את קורי ישן במקום בו מת ג'רמי, ומציעה לעזור לו בתנאי שירחיק את עצמו מאליסון. קורי מגיב בכך שהוא מאשים אותה באירועים שהתרחשו בהדונפילד ואומר שאם הוא לא יכול לקבל את אליסון, אף אחד לא יקבל. קורי חוזר לביוב ונלחם בהצלחה במייקל ולוקח לו את המסכה. בינתיים, לורי ואליסון מתווכחים כשהיא מתכננת לעזוב, וגם אליסון מאשימה את לורי במעשיו של מייקל. באותו לילה, קורי רעול פנים יוצא להשתולל, רוצח את הבריונים לאחר שפיתה אותם לחצר החילוץ, כאשר אחד מהם הורג בטעות את אביו החורג של קורי. קורי ממשיך בהרג כשהורג את אמו ותקליטן בתחנת רדיו מקומית, שהתגרה בו קודם לכן.
בבית סטרוד, לורי מזייפת ניסיון התאבדות כדי לפתות אליה את קורי, שיורה בו במורד המדרגות. לאחר מכן קורי דוקר את עצמו בצוואר כדי להפליל את לורי למותו מול אליסון שמגיעה ומיד עוזבת. מייקל מגיע פתאום, לוקח את המסכה שלו והורג את קורי. קרב מתפתח במטבח של לורי, ולורי מצליחה להצמיד את מייקל לשולחן המטבח ולשסף את גרונו, אך מייקל מצליח להתגבר ומתחיל לחנוק את לורי.אליסון, שמחליטה לחזור לאחר שקיבלה שיחה מסגן פרנק הוקינס, מצילה ברגע האחרון את סבתה ולורי הורגת סופי את מייקל. לורי ואליסון לוקחים את גופתו של מייקל לחצר החילוץ בליווי משטרתי, מושכים את תושבי האדונפילד, שעוקבים אחריהם בתהלוכה, ונפטרים ממנה במגרסה תעשייתית. בימים שלאחר מכן, אליסון ולורי מתפייסים, ואליסון עוזבת את האדונפילד בעוד שלורי מסיימת את ספר הזיכרונות שלה ומתחילה מחדש את הרומן שלה עם הוקינס.
צוות השחקנים והדמויות
בנוסף, מייקל אולירי לוהק לדמותו של ד"ר מאטיס, דמות שהוזכרה בקצרה בסרט הקודם, ועומר דורסי שב לגלם את דמותו של שריף בארקר, השריף הנוכחי של הדונפילד.
פיתוח
ביוני 2018, מקברייד אישר שהוא וגרין התכוונו תחילה לצלם שני סרטים בסדרה בשיטת גב-אל-גב, אך החליטו שלא לעשות זאת ולחכות קודם כל לתגובות הראשוניות לסרט הראשון:
בספטמבר 2018, אישר המפיק ג'ייסון בלאם כי הסרט ההמשך יופק רק אם הסרט הראשון יצליח בקופות. באוקטובר 2018, שבוע לאחר יציאת הסרט הראשון לאקרנים, אישר מקברייד כי סרט המשך נמצא בשלבי קדם הפקה. בפברואר 2019 התסריטאי סקוט טימס ניהל משא ומתן על כתיבת התסריט, לאחר ששיתף פעולה עם חברת "בלמהאוס הפקות" במספר פרויקטים קודמים. טימס גם הוסיף תיקונים לעלילת הסרט לפני המשא ומתן. בלאם, מאלק אקאד וביל בלוק שבו להפיק, בעוד שג'יימי לי קרטיס, ג'ודי גריר ואנדי מאטיצ'ק שבו לגלם את דמויותיהן מהסרט הראשון.
ביוני 2019 דווח כי סרט המשך ל"האלווין" יתחיל את צילומיו בספטמבר 2019, כשגרין יחזור לכתוב את התסריט ולביים את הסרט, וקרטיס, גריר ומאטיצ'ק שבות לגלם את הדמויות אותן הן גילמו בסרט משנת 2018. ב-19 ביולי 2019, "סרטי יוניברסל" חשפו את שמות שני סרטי ההמשך שהוכרזו ואת תאריכי עלייתם לאקרנים: "האלווין 2: הנקמה", שהתעתד לעלות לאקרנים ב-16 באוקטובר 2020, והסרט השלישי, שהתעתד לעלות לאקרנים ב-15 באוקטובר 2021. על פי הדיווחים, אושר שגרין יביים את שני הסרטים ויכתב יחד עם מקברייד את התסריטים, ואילו קרטיס תשוב לגלם את דמותה של לורי סטרוד בשני סרטי ההמשך. בנוסף, אושר שסקוט טימס יהיה שותף לכתיבת התסריט של "האלווין 2: הנקמה", בעוד שהתסריטאים פול בראד לוגן וכריס ברניר יהיו שותפים לכתיבת התסריט עבור הסרט השלישי.
להפקת הסרטים נבחרו קרטיס, גרין ומקברייד כמפיקים בפועל. בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית, סרטי יוניברסל דחו את עליית הסרט השני לאקרנים לשנת 2021 ואת עליית הסרט לאקרנים לאוקטובר 2022. באוקטובר 2021, חשף גרין כי עלילת הסרט תתרחש ארבע שנים לאחר אירועי הסרט הקודם ותשלב אלמנטים מהמגפה בתוכה. בריאיון שהתקיים באותו חודש, טענה קרטיס שהסרט יהיה "מזעזע" ו"יגרום לאנשים לכעוס מאוד". אקאד הצהיר כי הסרט יהיה יותר הדוק בהשוואה לסרט הקודם, בעוד שגרין ציין כי מדובר בסיפור התבגרות, והבטיח שהסרט יהיה אינטימי יותר. גרין גם רמז שייתכן כי מקברייד יופיע בהופעת קמע בסרט, כדמות שנלחמת במאיירס.
קדם הפקה וליהוק
בדצמבר 2021, נחשף כי קייל ריצ'רדס תשוב לגלם את דמותה של לינדזי וואלאס, אותה גילמה בסרט המקורי וסרט ההמשך. עוד נמסר כי בתחילה, דמותה של לינדזי וואלאס לא הייתה אמורה לחזור לעלילת הסרט השלישי, אך בעקבות הביקורות החיוביות להן זכתה ריצ'רדס, התסריט שוכתב מחדש על מנת להרחיב את תפקידה. חודש לאחר מכן, נמסר על ליהוקו של מייקל אולירי לצוות השחקנים. לעומתו, השחקן רוהן קמפבל לוהק בחשאי, ועובדת ליהוקו נחשפה באמצעות הרשתות החברתיות בפברואר 2022.
בשלהי ינואר ופברואר 2022, נמסר כי צוות ההפקה מלהק ניצבים מעיירות רבות בדרום-מזרח ג'ורג'יה.
צילומים
במקור, צילומי הסרט התעתדו להתקיים במקביל לצילומי "האלווין 2: הנקמה" בשיטת גב-אל-גב, אך נדחו בעקבות "לוח זמנים אינטנסיבי". במרץ 2020, אישר בלאם שהצילומים יתקיימו במהלך הקיץ. הצילומים נדחו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית; והתעתדו להתקיים במהלך שנת 2021 בווילמינגטון, קרוליינה הצפונית. באוגוסט 2021, קורטני אישר כי הצילומים יחלו ב-10 בינואר 2022. עם זאת, הצילומים החלו רשמית ב-19 בינואר 2022, בסוואנה, ג'ורג'יה; ועליהם היה אמון צלם הקולנוע מייקל סימונדס. קרטיס החלה לצלם את הסצנות בהשתתפותה מ-25 בינואר עד ל-22 בפברואר. סצנות נוספות צולמו בסילבניה, ג'ורג'יה; והצילומים הסתיימו ב-9 במרץ 2022. ביוני 2022, דווח על שבועיים של צילומים מחדש בסוואנה. עם זאת, הצילומים האלו נמשכו רק ארבעה ימים והושלמו באותו חודש.
גמר הפקה
ביוני 2022, בלאם אישר כי הסרט הוקרן בהקרנות-מבחן בחודש שקדם לו, וכי הוא יהיה סרט "ליל המסכות" האחרון שיופק על ידי בלאמהאוס הפקות. במקביל, אישר קאסל את השתתפותו בסרט בתפקיד קטן. ביולי 2022, תיאר קרפנטר את הסרט כ"פרידה" מהטרילוגיה של גרין.
שיווק
ב-19 ביולי 2022; הופץ הקדימון הראשון עבור הסרט.
סרטי המשך
במהלך ריאיון הנוגע לסרטים עתידיים בזיכיון, קרפנטר הודה שגרין נחוש בכך שהסרט ישמש כסגירת מעגל לטרילוגיה שהחלה עם "האלווין". בלאם חזר והדגיש שעל אף שהסרט לא יהיה האחרון בזיכיון, הוא האחרון שיופק תחת בלאמהאוס הפקות, וכי זכויות סדרת הסרטים יושבו לאקאד לאחר הפצת הסרט.
דוד גוברין
דוד גוברין (נולד בשנת 1963) הוא דיפלומט ישראלי המכהן כשגריר הראשון של ישראל במרוקו וראש נציגות ישראל ברבאט, לאחר כהונתו הקודמת כשגריר ישראל במצרים.
ביוגרפיה
לאחר שירות צבאי בחיל האוויר, החל לימודי תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1989 החל לעבוד בשגרירות ישראל במצרים. באמצע שנות התשעים שימש כמזכיר ראשון של שגרירות ישראל במצרים. בהמשך עבד במשלחת הישראלית לאו"ם בניו יורק בתפקיד יועץ מדיני.
מילא תפקידים שונים במטה משרד החוץ בירושלים, לרבות כראש מחלקת ירדן.
גוברין הוא בעל תואר דוקטור בלימודי המזרח התיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים והוא דובר ערבית שוטפת. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בשיח הליברלי על רפורמות ודמוקרטיזציה בעולם הערבי בין השנים 1990–2005. שימש כחוקר ב"מכון טרומן" באוניברסיטה.
בספטמבר 2016 ביקר בעיר אלכסנדריה שבצפון מצרים יחד עם צוות השגרירות, ונפגש עם ראש הקהילה היהודית במקום. ביקור זה היה הראשון מזה שנים של נציגות ישראלית באלכסנדריה.
בדצמבר 2016 הוחזר גוברין לישראל ביחד עם דוברו וקונסול ישראל במצרים, עקב התרעות על איום ביטחוני בעקבות מספר פיגועי טרור שהתרחשו במצרים באותה שנה. ב-7 במאי 2017 פורסם כי מטעמי ביטחון השגרירות בקהיר עומדת ריקה מזה חמישה חודשים, וגוברין וצוותו עובדים מירושלים. הוא היה אמור לסיים את תפקידו ב-2018 עם מינויה של אמירה אורון למחליפתו, אך זה התעכב והוא נשאר לשמש כממלא מקום במשך שנתיים. בספטמבר 2020 מחליפתו נכנסה באופן רשמי לתפקיד והוא סיים אותו.
בהמשך מונה למנהל משרד הקישור הישראלי ברבאט בעקבות הסכם ישראל–מרוקו ולשגריר רשמי בנובמבר 2021.
ב-5 בספטמבר 2022 פורסם שגוברין נחשד בעקבות דיווח של אחד העובדים באי סדרים כספיים בנציגות במרוקו ובהטרדות מיניות בעובדות השגרירות, ועקב כך החליט משרד החוץ להחזירו לישראל לבדיקה. עם סגירת הבדיקה שבה טוהר לחלוטין, שב גוברין לתפקידו במרוקו ב-9 ביולי 2023.
ספריו
בשנת 2015 פרסם את הספר "The Journey to the Arab Spring", שעסק בתהליכים הליברליים שהובילו לאביב הערבי ומתבסס על עבודת הדוקטורט שלו. הספר תורגם לעברית בהוצאת מאגנס תחת השם "המסע אל האביב הערבי" ופורסם באפריל 2016. בספרו טוען גוברין כי המוקד להתפתחויות הליברליות בעולם הערבי היה תמיד מצרים, אשר נחשבת מבחינתו ל"נשמה האינטלקטואלית' של העולם הערבי".
גרובר אנדרווד
גרובר אנדרווד (באנגלית: Grover Underwood) הוא סאטיר (חצי איש, חצי תיש) ודמות בדיונית בסדרת ספרי פרסי ג'קסון והאולימפיים מאת ריק ריירדן. גרובר ממלא תפקיד קטן אך משמעותי יחסית בסדרות ההמשך. גרובר הוא חברו הטוב ביותר של פרסי ג'קסון.
חיים מוקדמים
גרובר מספר בספר הראשון שהוא בן 28, ושבני מינו גדלים לאט יותר מבחינה פיזית, מה שאומר שלפי כרונולוגיית הספר שבנויה על שנת יציאת הספר, גרובר נולד בשנת 1977 ונכון לשנת 2021 הוא בן 44. הדבר היחיד שידוע על גרובר שקרה לפני עלילת הספרים הוא שהיה מגלה חצויים. הוא מצא את אנבת' צ'ייס, לוק קסטלאן ותאליה גרייס ביחד כאשר כל אחד ברח ממשפחתו.
למרות שכירון מנהל המחנה הורה עליו להביא רק את תאליה ולא לעשות שום דבר שיעכב אותו הוא הביא את כל השלושה למחנה. במהלך המסע גרובר והאחרים נחטפו על ידי קיקלופ אך אנבת' הצילה אותם. אומנם הקיקלופ לא פגע בהם, אך הוא השאיר לגרובר ולאנבת' טראומה מפני קיקלופים. החבורה כמעט מגיעה אבל אז באות נוטות החסד (יצורים מהשאול שנשלחו על ידי האדס להרוג את תאליה) גרובר מתבלבל בכמה פניות ונוטות החסד נלחמות בהם תאליה מקריבה את חייה ומצילה את חבריה ובזמן שהיא בין חיים למוות אביה הופך אותה לעץ אשר מגן על גבולות המחנה. גרובר מתייחס לכישלון להגן עליה כאל אחד הכשלונות הנוראים של חייו.
חלומו, כמו של כל בני מינו, הוא למצוא את האל הסאטיר פאן, שלפי המסופר, מת לפני 2000 שנה. סאטירים בכל זאת ניסו למצוא אותו מתוך הנחה שהוא גוסס בלבד.
פרסי ג'קסון והאולימפיים
בחופשת הקיץ פרסי ואימו סאלי יוצאים לבקתה שלהם ליד חוף הים. מינוטאור תוקף אותם וחוטף את סאלי לאחר ניסיונו של גרובר להביא אותם למחנה. פרסי הורג את היצור, אבל הוא כבר מספיק להרוג את סאלי, או לפחות זה מה שפרסי חושב, היא נחטפה על ידי האדס. גרובר ואנבת' עוזרים לפרסי להתאקלם בעולם המיתולוגיה היוונית. לאחר שפרסי מתגלה כבן פוסידון הוא יוצא למסע חיפושים על מנת להחזיר את אימו ואת הברק של זאוס שנגנב ממנו. הוא בוחר בגרובר ובאנבת' שיעזרו לו.
לבסוף המסע נגמר בהצלחה וגרובר מקבל את האפשרות להתחיל את החיפוש האישי שלו אחרי פאן, אך הוא נחטף בידי קיקלופ, ופרסי, אנבת', ואחיו למחצה של פרסי, קיקלופ בשם טייסון, יוצאים בספר השני להציל אותו ולמצוא את גיזת הזהב שתוכל לעזור לעץ של תאליה שהורעל על ידי לוק, שהתגלה כבוגד שפועל לטובת מלך הטיטאנים, קרונוס, ומנסה להחזירו לחיים. המשימה הצליחה והגיזה עבדה טוב כל כך עד שתאליה שוחררה מהעץ.
בספר השלישי, גרובר מוצא שני חצויים חדשים, האחים ביאנקה וניקו די אנג'לו. פרסי, אנבת' ותאליה נשלחים להוציא אותם מהפנימייה שלהם, מתפתח קרב ואנבת' נחטפת בידי מנטיקור בשם ד"ר קוטס, שעובד לטובת קרונוס ולוק. פרסי, תאליה, גרובר ושתיים מציידות ארטמיס- זואי צל ליל, וביאנקה די אנג'לו, יוצאים למסע על מנת לחלץ אותה ואת ארטמיס, שגם היא נחטפה, ומחזיקה את השמים על גבה במקום אטלס. גם כאן הם מצליחים במסעם. תאליה מצטרפת לציידות ארטמיס.
בספר הרביעי פרסי יוצא למסע חיפושים נוסף עם גרובר ואנבת', על מנת למצוא את חוט אריאדנה ששולט במבוך של דיידלוס - הלבירינת (שמשתרע מתחת לפני העולם, ואם תשלוט בו אתה יכול להגיע לכל מקום שאתה רוצה) ונמצא בידיו של דיידלוס עצמו, רק שהפעם - גם טייסון הקיקלופ מצטרף אליהם, וגרובר נלחץ מזה. במהלך המסע פרסי ואנבת' נאלצים להיפרד לזמן מה מגרובר וטייסון, אחרי שגרובר מריח את ריחו של פאן, אל הטבע, בצורה חזקה מאוד, לאחר כמה זמן הם נפגשים שוב והם מגלים ששני חבריהם גילו את פאן, אולם לצערם - הוא גוסס. אל אומנם לא יכול למות, אך הוא מתפוגג כאשר ממלכתו מתפוגגת, במקרה הזה הטבע. רייצ'ל דר מניחה שזה באשמת אביה, קבלן עשיר שהורס את הטבע לטובת בניית בניינים. פאן ממנה את גרובר להיות אדון הפרא במקומו. לוק מצא את החוט ותוקף את מחנה החצויים, אולם בעזרת "כוח הפאניקה" שגרובר קיבל מפאן לפני התפוגגותו, הם בורחים. המבוך נהרס כשדיידלוס מתאבד.
בספר החמישי צבאו של קרונוס מכין מצור על העיר מנהטן, שם, בראש בניין אמפייר סטייט, ניצב הר האולימפוס. כמה מהאלים המשניים מצטרפים לקרונוס, ובהם אל השינה מורפיאוס, שמרדים את כל אנשי העיר, ובהם גרובר, שסייר שם. פרסי וניקו מוצאים אותו ומעירים אותו, והוא חוזר למחנה החצויים. בסוף הספר המחנה מנצח לאחר שלוק, שבו שכן קרונוס, התאבד.
סדרות המשך
בסדרות הבאות ממלא גרובר תפקיד קטן ביותר. בספר הראשון של גיבורי האולימפוס מתגלה שפרסי נעלם שלושה ימים לפני תחילת העלילה. גרובר וחברים נוספים של פרסי נשלחים לאתר אותו. בספרים הבאים גרובר והאורקל רייצ'ל מנסים לשווא לקיים יחסי חוץ ודיפלומטיה טובה יותר בין היוונים לרומים. בסדרה הבאה הוא מופיע בתור מורה הדרך של מג מקפרי והאל אפולו במבוך של דיידלוס בספר המבוך הבוער.
נשק
לגרובר אין ממש נשק, אך הוא נלחם באמצעות קסמיו של חלילי הפאן שלו. בסוף הספר הרביעי הוא משתמש בכוח הפאניקה שקיבל מהאל פאן כדי להבריח את צבא קרונוס מהמחנה.
בסרטים
בסרטים גרובר אנדרווד מגולם בידי הראפר ברנדון טי. ג'קסון.
משפחה
בן המשפחה הידוע היחיד של גרובר היה דודו, פרדיננד אנדרווד. במהלך המסע של הספר הראשון השלישייה הולכת לחנות הפסלים של האישה בעלת שיער הנחשים, המפלצת המאבנת, מדוזה, שם גרובר מגלה שפרדיננד, שעד עכשיו לא ידע מה עלה בגורלו בחיפושיו אחר האל פאן, הפך לפסל בגללה. גרובר הניח שדברים דומים קרו גם לאביו.
מראה
בעל שיער חום מתולתל, ופצעוניי בגרות על פניו, וזקנקן קטן שגדל עם הזמן. בעל רגליים שעירות של תיש. בספר הראשון גדלות לו קרניים שעם הזמן גדלות עוד יותר. יש לו בגדים אנושיים כדי שבני תמותה רגילים לא יבחינו בקרניים ופרסות שלו, כי למרות שיש דבר הנקרא "ערפול" שמעוות את מה שבני האדם רואים למשהו "מציאותי יותר", יש כאלה שיכולים לראות מבעד לערפול.