cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לאמארקיזם
דוגמאות שלאמארק מביא להוכחת התאוריה שלו
כלב. אין שום ספק שהמינים השונים של הכלבים הגיעו מגזע אחד שככל הנראה דומה לזאב שאותו אנחנו מכירים. כל מיני הכלבים שניתן לראות היום, אינם בנמצא בטבע. עם ביות בעלי החיים, הזאב הגיע למקומות שונים בעולם, בהם הוא חי בתנאים שונים שלא היה מורגל אליהם ולא היה מגיע אליהם בדרך הטבע. אחרי שהיו נתונים לשינויים סביבתיים, נצטרכו לשנות את הרגליהם על מנת לשרוד. היו גם מקומות בהם שינויים התנהגותיים והרגלים נכפו על אותם זאבים מבויתים. עקב כל השינויים הללו, באזורים שונים בעולם התפתח הזאב המבוית לכל המינים השונים שאותם אנחנו מכירים כיום.
אובלנה. לווייתנים ממין זה בולעים את טרפם באופן ישיר ולכן הם חסרי שיניים. תלמידו של לאמארק, ז'פרי (Geoffroy), גילה שיניים חבויות בלסת של עובר ממין לוויתן זה. גם בציפורים ממין מסוים נתגלו סימנים לכך שפעם היו שיניים במקורן. זה מעיד על כך, לשיטתם, ששינויים סביבתיים גרמו לשינוי בהרגלים של בעלי חיים אלה.
חפרפרת. עיניים הן איבר שקיים אצל רוב בעלי החיים, ובמיוחד אצל בעלי החוליות. החפרפרת, שכמעט ואין לה צורך באיבר זה היות שהיא חיה מתחת לאדמה, היא בעלת עיניים קטנות ומכוסות קרום. עובדה זו גם היא מעידה על כך ששימוש מועט באיבר מסוים יגרום להתנוונותו והקטנתו.
התנגדות הכנסייה ללאמארקיזם
הנחת ההשתנות של בעלי החיים זכתה להתנגדות רבה מצד הכנסייה, שכן המשמעות של תאוריה זו היא שהמינים שאנו רואים היום אינם אותם מינים שברא האל, אלא למעשה גרסה משופרת שלהם, ובכך התאוריה כופרת ברעיון מושלמות היצירה של האל. אמונתו של לאמארק בכך שאף האדם הוא יצור המתפתח עם השנים ולא הגיע לשיא שלמותו, העצימה את ההתנגדות לעבודתו מצד הכנסייה ומדענים בני תקופתו שהושפעו מרעיונות הכנסייה.
הבדלים בין הלאמארקיזם לבין תורת האבולוציה של דרווין
מנגנון ההתפתחות אצל דרווין ולאמארק שונה בכמה נקודות:
בדוגמה של התפתחות הצוואר הארוך בג'ירפה – לפי דרווין לא רלוונטית השאלה אם התפתח בג'ירפה (הפרט) צוואר ארוך (הבדל ראשון), שכן התפתחות זו אינה עוברת בתורשה לצאצאים (הבדל שני). אבל, לאותה ג'ירפה ייוולדו צאצאים שלחלקם יהיה צוואר ארוך ולחלקם צוואר יחסית קצר (הבדל ראשון). לבעלי הצוואר הארוך יהיה יותר קל להשיג אוכל, ובהתאם לכך תגדל הסבירות שהם ישרדו לאורך זמן רב יותר. כך הם יוכלו להביא לעולם צאצאים רבים יותר, אשר בשכיחות גבוהה יותר יהיו גם הם בעלי צוואר ארוך. לאחר כמה דורות כאלו, לג'ירפות כמין, ולא כפרטים בודדים, יהיה צוואר ארוך יותר (הבדל שלישי).
בעיות בלאמארקיזם
הלאמארקיזם מדבר על כך שכל המינים מתפתחים עם הזמן והופכים ליותר מורכבים עד שיגיעו לשלמות. ישנן תופעות שתאוריה זו מתקשה להסביר. דוגמה אחת היא החתולים החנוטים במצרים. חתולים אלה נחנטו לפני אלפי שנים, אך מאז ועד היום לא ניתן לראות כל שינוי, מלבד שינויים מזעריים בצבעים, בסוגי פרווה. עובדה זו מובילה לבעיה שהמושג "מין" הוא מעורפל. בעבר ניתן היה לטעון שחתול סיאמי למשל וחתול פרסי הם שני מינים שונים של חתולים, היות שהתפישה אז הייתה שונה. כיום ההגדרה המקובלת בקרב ביולוגים למין היא לפי שיטתו של ארנסט מאייר, שאומרת השתייכות של בעלי חיים לאותו מין מוגדרת על ידי היכולת שלהם לקיים קשרי רבייה ולהביא צאצאים פוריים. לפי הגדרה זו, זני החתולים השונים הם לא מינים שונים שהתפתחו ממין אחד. כך גם הכלבים. ההבדלים בין סוגי הכלבים השונים הם זניחים, היות שהמבנה שלהם נשאר דומה מאוד, כזה שמאפשר רבייה.
בעיה נוספת בתיאורית הלאמארקיזם היא שאין צורות ביניים בשכבות המאובנים. לפי הלאמארקיזם, מינים מתפתחים מצורה פשוטה למורכבת לאורך זמן ממושך בהתאם לשינויים סביבתיים וצרכים משתנים. בהתאם לכך, ניתן היה לצפות שיימצאו שרידים ומאובנים רבים המעידים על שינויים אלה, אם רק מפאת כמות המינים השונים הקיימים כיום. עם זאת, רק מעט מאובנים נמצאו, ואין זה מספיק על מנת להוכיח שהיו קיימות צורות ביניים.
כך גם קיים הבדל בין עיוורון מלידה או עיוורון כתוצאה מפגיעה בבגרות (בתאונה לדוגמה) בשכיחות של התופעה אצל הצאצאים. לעיוור מלידה יש סיכוי גבוה להוליד צאצא עיוור, ואילו לעיוור שאיבד את ראייתו בתאונה יש סיכוי זהה לזה של כלל האוכלוסייה. התאוריה של לאמארק מתקשה לתת לעובדה שלמרות שעיוור מפגיעה (לא מלידה) אינו משתמש בעיניים שלו, אין לכך השפעה על התנוונות הראיה אצל הצאצאים שלו.
התנגדויות ללאמארקיזם
ז'ורז' קיוויה (Georges Cuvier) היה אחד ממתנגדיו המרכזיים של לאמארק ושל הלאמארקיזם. קיוויה התנגד לרעיון הטרנסמוטציה (התפתחות המינים) של לאמארק, וטען כי המינים לא משתנים וכי קיימת הכחדה. קיוויה הגה את רעיון "הקורלציה של החלקים" לפיו, לכל איבר בגוף יש תפקיד, וכל חלק הוא חיוני להמשך תפקודו של השלם. חלקי הגוף פועלים בתיאום מושלם ופגיעה באחד תביא לחוסר תפקוד. עיקרון זה הוא מנוגד ללאמארקיזם אשר טוען כי ישנם איברים המסוגלים להשתנות בהתאם לשינויים בתנאים, ואף להיעלם כליל בעקבות חוסר שימוש. קיוויה היה חוקר יסודי יותר מלאמארק והתמקד בפרטים קטנים במקום בתאוריות גדולות. הוא היה חוקר נחשב יותר בתחום המדע היות שחקר יונקים, בניגוד ללאמארק שחקר צמחים ולאחר מכן חרקים. עובדות אלה ונוספות הביאו לכך שתאוריית הלאמארקיזם נתפסה בזלזול וחוסר הבנה. הלאמארקיזם כשל ויצר התנגדויות ממספר סיבות. סיבה אחת היא שלאמארק יצר לעצמו שם של חוקר הממהר להניח הנחות, וכמי שבונה תאוריות גדולות המתפרסות על תחומים רבים. באותה תקופה החשיבות של תצפיות מדוקדקות הייתה גבוהה, ועל כן תאוריה שהובאה על ידי חוקר שנחשב כמניח הנחות ולא מקצועי מספיק, לא יכולה הייתה להתקבל כתאוריה רצינית. התנסחויותיו כאשר ניסה להסביר תופעות מסוימות עוררו לעג לעיתים קרובות, עקב העובדה שהיו רחוקות מלהיות מדעיות, וכללו בתוכן התייחסויות לרצונן האישי של בעלי החיים; למשל ניסיונו להסביר מדוע ציפורים מסוימות שהיו שוקעות בבוץ פיתחו רגליים ארוכות:
סיבה נוספת לחוסר ההצלחה של התאוריה היא העובדה שלאמארק לא היה חזק מבחינה פוליטית ולכן לא יכול היה ליצור סביבו חבורה של תומכים, כמו שבשלב מאוחר יותר עשה צ'ארלס דרווין. חוקרים נחשבים יותר, בעלי השפעה פוליטית גדולה יותר זלזלו בלאמארקיזם וכך הורידו את חשיבותו בעיני הקהילה המדעית. אף דרווין, שבמידה מסוימת התבסס על חלק מטענותיו של לאמארק ניסה להרחיק את עצמו מהלאמארקיזם מחשש שיעורר זלזול בעצמו ובתאוריה שלו.
מתנגדיו המשיכו לטעון שללאמארק אין מספיק ראיות והוכחות שיתמכו בתאוריה שלו. הוא לא עשה מספיק תצפיות והתבסס על מספר קטן של מקרים שמהם הסיק תאוריות גדולות שמבחינתו היו יכולות לשנות את כל ההבנה של העולם. חוסר בממצאים גאולוגיים הייתה בעיה נוספת שמתנגדיו טענו שמפריך את התאוריה שלו.
הלאמארקיזם כיום
מחקר זה הוא רק דוגמה אחת להתעניינות המחודשת בהורשת התכונות הנרכשות. מחקרים נוספים מתנהלים כל הזמן. מחקר אחר מראה כי הרגלי אכילה אצל זכרי עכברוש (שגורמים להשמנה אך לא נובעים מגנים) משפיעים על נטיות להשמנה בצאצאים ממין נקבה.
ג'וקר
ג'וקר (אנגלית: Joker) הוא קלף משחק מיוחד שנמצא ברוב חפיסות הקלפים המודרניות או במשחקי מה-ג'ונג. לרוב ישנם שני ג'וקרים בכל חפיסה. בחלק ממשחקי הקלפים, ייחודו של הג'וקר הוא בכך שהוא יכול לייצג כל אחד משאר קלפי החבילה, לפי בחירת השחקן. במשחקים אחרים, מוציאים את הג'וקרים מהחבילה והם אינם משתתפים במשחק.
איורי הג'וקרים מגוונים ומשתנים בהתאם ליצרן החפיסה ובהתאם לתקופה בה יוצרו. לעיתים קרובות מופיע הג'וקר בדמות ליצן החצר. לעיתים מופיעה על הקלף האות S על גבי האות U, דבר שמפורש תכופות באופן שגוי כסימן $ (סימן דולר). הג'וקר מושווה לעיתים תכופות לקלף "השוטה" מתוך קלפי טארוט.
דמות האויב של באטמן – "הג'וקר" מבוססת על פי קלף משחק זה.
אקריליק
קבוצה של פולימרים סינתטיים המכילה את המונומר אקרילאויל (Acryloyl group) שנוצר מחומצה אקרילית
Wishing Girl
Wishing Girl הוא סינגל שהוקלט על ידי הרכב הפופ-אינדי הישראלי לולה מארש. השיר יצא לאור ב-24 במרץ 2017, כסינגל החמישי והאחרון מתוך אלבום הבכורה של לולה מארש, Remember Roses, דרך חברת התקליטים אנובה מיוזיק.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי יעל שושנה כהן וגיל לנדאו והופק על ידי לנדאו וג'וליאן דלפאוד. השיר הוא בסגנון הקאנטרי.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר למעלה מ-20 מיליון השמעות.
הסינגל עצמו זכה לסיקור מיוסי חרסונסקי, שציין את השיר בחיוב והעניק לו ארבעה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.
לודוויג השני, רוזן הסן התחתית
לודוויג השני, רוזן הסן התחתית (בגרמנית: Ludwig II. von Hessen; 7 בספטמבר 1438 - 8 בנובמבר 1471), נקרא בשם לודוויג פרנק, היה רוזן הסן התחתית בין השנים 1458–1471.
ביוגרפיה
לודוויג נולד ב-7 בספטמבר 1438, ללודוויג הראשון, רוזן הסן ולאנה מסקסוניה, רוזנת הסן, בתם של פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה וקתרינה מבראונשווייג-לינבורג.
בשנת 1458 מת אביו, ורוזנות הסן חולקה בין לודוויג שקיבל את הסן התחתית (הסן-קאסל), לבין אחיו היינריך שקיבל את הסן העילית (הסן-מרבורג). האחים נלחמו ביניהם על התיחום המדויק של נחלותיהם עד מאי 1470. ב-8 בנובמבר 1471 מת לודוויג, ובנו וילהלם הראשון, רוזן הסן התחתית ירש את נחלותיו.
משפחתו
בשנת 1454 התחתן לודוויג עם מכטילד מווירטמברג-אוראך, בתם של לודוויג השני, רוזן וירטמברג-אוראך ומכטילד מפפאלץ, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
בנוסף, גם היו לו שבעה ילדים לא חוקיים מהמאהבת שלו, מרגרט פון הולצהיים:
שרגא אברמסון
קורות חייו
אברמסון נולד בצ'חנוביץ שבפולין כאחיו הצעיר של פנחס אורן (אברמסון) ולמד בישיבת לומז'ה. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל ולמד לימודי תואר ראשון ושני באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן למד בבית המדרש לרבנים באמריקה. הוא הצטרף לסגל ההוראה לתלמוד באוניברסיטה העברית, קודם לדרגת פרופסור חבר בשנת 1957 ובשנת 1963 לפרופסור מן המניין. היה גם בעל הסמכה לרבנות.
ספרות התלמוד עמדה במרכז תחומי עניינו והוא עסק בספרות הגאונים והראשונים, כשהוא עוסק גם בחקר הלשון הערבית והתמקד בחקר הספרות העברית והערבית בימי הביניים. ספריו המוכרים בתחום הם "במרכזים ובתפוצות – על תקופת הגאונים", "עניינות בספרות הגאונים", "מפי בעלי לשונות", "רב ניסים גאון: חמישה ספרים, שרידים מחיבוריו" ו"רבנו חננאל". כן יצאו לאור ביוזמתו מהדורה מבוארת של כתב יד בנושא מסכת עבודה זרה ושו"ת גנוז של הגאונים.
משנת 1959 היה אברמסון חבר האקדמיה ללשון העברית ובשנים 1974–1981 שימש סגן ראש האקדמיה. במהלך השנים הוא היה גם יו"ר ועד המינוח באקדמיה וחבר בוועדות למונחי ספרנות ופסיכולוגיה. בשנת 1972 הוא החליף את יחזקאל קוטשר כעורך "לשוננו" ועמד בראש המערכת עד 1980. כמו כן היה אברמסון חבר מערכת בכתיבת המילון העברי מטעם האקדמיה.
אברמסון היה חתן פרס ביאליק, פרס הרב מימון, פרס רוטשילד ופרס הרב קוק, ובשנת 1974 הוענק לו פרס ישראל במדעי היהדות. בשנת 1978 הוא צורף כחבר אל האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים והאקדמיה האמריקנית לחקר היהדות. כפרופסור אורח הוא חקר במסגרת בית המדרש לרבנים באמריקה, ישיבה יוניברסיטי ואוניברסיטת בר-אילן. אברמסון נמנה בין מייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה.
רחוב נקרא על שמו בשכונת רמות בבאר שבע.
קישורים חיצוניים
מכתביו:
ולטר נוריס קונגריב
ולטר נוריס קונגריב (באנגלית: Walter Norris Congreve; 20 בנובמבר 1862 – 28 בפברואר 1927) היה גנרל בצבא הבריטי, בעל עיטור הגבורה הגבוה ביותר ממלחמת הבורים. כיהן כמפקד הצבא הבריטי במצרים וארץ ישראל אחרי אלנבי. היה עוין להצהרת בלפור, לציונות וליישוב היהודי.
ראשית דרכו
ולטר קונגריב נולד בעיר צ'טהאם באנגליה בשנת 1862, למשפחה מיוחסת שהתגוררה בעיר סטפורד  בחבל קנט. בנעוריו למד, כמקובל אצל בני מעמדו, בבית הספר הארו היוקרתי ולאחר מכן באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1885 התגייס לצבא הבריטי והוצב לחטיבת רובאים. הוא השתתף בדרגת סרן במלחמת הבורים השנייה בשנים 1899 – 1902.
במלחמת הבורים
מלחמת הבורים הייתה מערכה שבה נלחמה האימפריה הבריטית ברפובליקות העצמאיות של המתיישבים הבורים בדרום אפריקה. הבורים היו דרום אפריקאים לבנים שמוצאם בעיקר במהגרים מארצות צפון-מערב אירופה, ברובם הולנדים. מטרת כיבוש שטחי הבורים הונעה במידה רבה על ידי שאיפה בריטית לשלוט באוצרות הטבע העשירים שהתגלו בשטחים אלה, והייתה גם חלק מהחזון האימפריאליסטי הבריטי של השגת רצף טריטוריאלי בשליטה בריטית לאורך יבשת אפריקה, מהצפון ועד הדרום.
במהלך המלחמה השתתף קונגריב ב-15 בדצמבר 1899 קרב קולנסו. סרן קונגריב ביחד עם שני קצינים נוספים ורב-טוראי יצאו להגן על סוללת תותחים של חיל התותחנים המלכותי הבריטי, לאחר שחלק מן התותחנים נהרגו וחלקם נמלטו. קונגריב ואנשיו הצליחו להשיב שניים מן התותחים אל קווי הבריטים. קונגריב נפצע במהלך הפעולה, אך בראותו את אחד הקצינים נפגע וצונח ארצה, הוא וקצין אחר חשו לעזרתו של הקצין שנפגע וחילצו אותו. לקונגריב הוענק צלב ויקטוריה, העיטור הגבוה ביותר הראשון המוענק לאנשי הכוחות המזוינים של הממלכה המאוחדת בשל מעשה גבורה "אל מול פני האויב". עיטור זה הוענק גם לכל יתר משתתפי הפעולה.
במלחמת העולם הראשונה
לאחר מלחמת הבורים מילא קונגריב שורת תפקידי פיקוד בבריטניה ובאירלנד. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1914, והוא כבר בדרגת בריגדיר גנרל ומפקד חטיבת הרגלים ה-6, נמצא קונגריב עם חטיבתו בתמרונים בוויילס. חטיבתו הוזעקה לחזית במסגרת חיל המשלוח הבריטי בצרפת והשתתפה בקרבות. הקרבות פסקו זמנית בחג המולד של 1914 בעקבות הפסקת האש של חג המולד.
במאי 1915 קיבל קונגריב פיקוד על הדיוויזיה ה-6, ובהמשך קודם לדרגת לויטננט גנרל ומונה למפקד הקורפוס ה-13, עליו פיקד בקרב על הסום שנערך בשנת 1916 שהיה האחד הקרבות הגדולים במלחמה ובו ניסו כוחות של מדינות ההסכמה לפרוץ את קווי הגרמנים במחוז סום שבצפון צרפת. בסוף הקרב הצליחו הכוחות להתקדם כעשרה ק"מ, במחיר של יותר ממיליון נפגעים לשני הצדדים. בקרב איבד קונגריב את ידו השמאלית.
חרף פציעתו המשיך קונגריב לשרת כמפקד קורפוס לוחם, ובשנת 1918 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-7. בשנת 1919 הוא מונה למפקד חיל המשלוח המצרי והוענקה לו דרגת קצין גנרל (General officer), הגבוהה מסולם הדרגות הנהוג בצה"ל ונמוכה בדרגה אחת מדרגת מרשל. כמו כן הוענק לו תואר אצולה. בשנת 1923 הוא מונה למפקד פיקוד דרום, ובשנת 1924 הוא מונה למושל מלטה עד מותו ב-28 בפברואר 1927.
בנו, בילי קונגריב, ששירת גם הוא בצבא הבריטי בדרגת רב-סרן, לחם בחזית צרפת וזכה גם הוא לעיטור צלב ויקטוריה, נהרג בקרב ב-20 ביולי 1916, כשהוא בן 25.
בארץ ישראל
בשנת 1918 נתמנה ולטר קונגריב לממלא מקומו של מפקד חיל המשלוח למצרים, הגנרל אדמונד אלנבי, ובשנת 1919 הוא החליף בתפקיד את הגנרל אלנבי ונתמנה למפקד חיל המשלוח למצרים. היה זה בטרם כונן המנדט הבריטי וכמפקד חיל המשלוח פיקד קונריב על הצבא הבריטי במצרים ובארץ ישראל והיה למושל הצבאי של ארץ ישראל. באותה עת החלה העלייה השלישית, גל עלייה בו הגיעו לארץ כשלושים וחמישה אלף עולים והיישוב היהודי נכנס לתנופת בנייה והתרחבות. קוגריב, כאיש המעמדות העליונים הבריטי, גילה יחס מתנשא ועוין לציונות ולאנשי היישוב.
עוד לפני כן, בשנת 1918, הגיע לארץ חיים ויצמן בראש משלחת של מנהיגים ציוניים שכונתה "ועד הצירים" על מנת לעזור ליישוב היהודי בתחום ההתיישבות והנהגת סדרי החיים בארץ. כמו כן נועד הוועד לקשר בין היישוב לבין כוחות הכיבוש הבריטיים, ולהניח את התשתית לבית הלאומי ברוח הצהרת בלפור. בעוד אנשי הוועד נמצאים על הספינה בלב ים, הודיעו אנשיו של קונגריב למפקדם, שהיה אז ממלא מקומו של אלנבי, כי ציוני ששמו ויצמן יגיע בקרוב לאלכסנדריה בדרכו לארץ ישראל, וכיוון שבואו יעורר מהומה, מוטב שלא יורשה לרדת מן הספינה.
הדבר נודע לוויצמן מפיו של ידידו הקולונל ריצ'רד מיינרצהגן, שהיה תומך נלהב של הציונות ושירת באותו זמן כקצין פוליטי במצרים. מיינרצהגן מחה בפני קונגריב, הממונה עליו, באומרו כי אין הדבר כפי שנמסר לו וכי ויצמן מגיע לארץ ישראל בידיעתם, ומעשה לפי בקשתם, של השלטונות הבריטיים. הוא הוסיף וטען כי הציונות היא חלק מן המדיניות הבריטית ובידי ויצמן מכתבים המעידים על כך מאת אלנבי ולויד ג'ורג', אך קונגריב עמד על דעתו וטען כי אינו יודע כלום על ציונות ולא אכפת לו ממנה וכי מעולם לא שמע את השם ויצמן. מיינרצהגן, ללא ידיעתו של קונגריב מפקדו, מיהר לטלגרף ללונדון וכשהגיע ויצמן לאלכסנדריה מיהר קונגריב לבקרו במלונו, נהג בו באדיבות והזמינו לסעודה.
תחילה אמנם האמין קונגריב ברעיון "הבית הלאומי" ליהודים בארץ ישראל והביע תמיכה בציונות, אך במרוצת הזמן הביע חשש שהתמיכה בציונות תחולל תבערה בעולם הערבי כולו. חיים ויצמן תיאר אותו כג'נטלמן חביב היודע מעט מדי על הציונות, אך ויצמן האמין שניתן לאלף אותו. את התנגדותו לציונות הביע קונגריב כאשר כתב על ועד הצירים כי: "קיומו של ועד הצירים מהווה עלבון מתמיד לממשל הבריטי".
בפברואר 1920 ביקר קונגריב במחנה הגדוד העברי וציין כי הוא מורכב מחומר אנושי הנותן תקווה, אולם עם זאת הדגיש את התנגדותו המוחלטת להמשך קיומו של הגדוד מאחר שהוא עלול להשתתף במהומות פנימיות בארץ ישראל, אם תתחוללנה. בזאת ביטא קונגריב את הלך הרוח של השלטון הבריטי הצבאי בארץ ישראל, אשר לא היה תמים דעים עם הלכי הרוח הפרו-ציוניים של הממשל בלונדון ושאף לפרק את הגדודים שלראייתו היו עשויים להצית עימות עם ערביי הארץ. ואמנם לא חלף זמן רב והגדודים פורקו.
ZigBee
ZigBee הוא פרוטוקול לתקשורת אלחוטית מקומית בגלי רדיו, המתאפיין בצריכת הספק נמוכה, בקצב שידור איטי, וזמני התחברות מהירים. שכבות התקשורת הנמוכות (MAC, PHY) מבוססות על תקן IEEE 802.15.4. שכבת הרשת הוגדרה על ידי התאגדות ה-ZigBee.
ולטר נוריס קונגריב
בארץ ישראל
יחד עם זאת רחש קונגריב, כאיש צבא, סולידריות כלפי מי ששירתו בעבר כלוחמים בגדודים. למחווה מיוחד זכה ממנו זאב ז'בוטינסקי, מיוזמי הקמתם של הגדודים, שהשתתף כקצין בקרב על גשרי הירדן ולאחר מכן שירת תקופה קצרה כקצין במטה הכללי בירושלים. כאשר ז'בוטינסקי נאסר, לאחר מאורעות תר"פ, ונשפט על החזקת נשק והפרת הסדר במהלך המאורעות, הוא נדון לחמש עשרה שנות מאסר ועבודת פרך ונכלא בכלא עכו. הדבר עורר סערת מחאות בעיתוני לונדון וקונגריב כתב לפילדמרשל הנרי יוז וילסון ראש המטה הכללי הבריטי, כי העונש שהוטל על ז'בוטינסקי ועל יהודים אחרים שהשתתפו בפעולות ההגנה העצמית חמורים מדי וכי יש להפחית את עונשו לשנת מאסר אחת ושל יתר המגינים לשישה חודשי מאסר. המלצתו נתקבלה ואכן המשפט נפתח מחדש, ועונשו של ז'בוטינסקי הומר לשנת מאסר ועונשם של שאר המגינים לחצי שנה.
ZigBee
יישומים מיועדים
בית חכם, רשתות חיישנים ביתיים ובבתי עסק, שלט רחוק אלחוטי למוצרי שמע וחוזי, ניטור רפואי, בקרת אורות, בקרת חימום, חיבור אלחוטי של גלאי עשן, אש, תזוזה.
ולטר נוריס קונגריב
בארץ ישראל
התנשאותו של הגנרל, שליטה למעשה של ארץ ישראל באותה עת, על תושבי הארץ, הייתה כמיטב המסורת הקולוניאלית הבריטית ביחס ל "ילידים", לא רק כלפי היהודים בארץ, אלא גם כלפי הערבים. הוא כתב: על האמיר עבדאללה, מי שיהיה לימים המלך עבדאללה הראשון אמר קונגריב:
במכתב לפילדמרשל וילסון, אשר צידד ביציאת הבריטים מהארצות שכבשה במלחמה, לרבות מארץ ישראל, ולהתרכזותם רק בבריטניה ובאירלנד, כתב קונגריב כי אכן ארץ ישראל היא "ארץ מתועבת ומאד לא פופולרית בין החיילים". לדבריו הממשלה הבריטית דורשת מהצבא להשליט שלום בין היהודים לערבים. והתוצאה תהיה, לדבריו, שהצבא יילחם גם באלה וגם באלה.
ZigBee
יישומים מיועדים
השם ZigBee לקוח ממחול הדבורה, המשמש להעברת מידע בין דבורים.
ולטר נוריס קונגריב
בארץ ישראל
האיגרת הגיעה לידיו של ד"ר ויצמן ובמכתב לאחד הפעילים הציונים כתב:
ויצמן שלח את האיגרת של קוגריב ללויד ג'ורג' ולבלפור במצורף למכתב בו כתב:
ב-22 ביולי 1921 בא ויצמן לביתו של בלפור, על פי בקשתו. בלפור זימן לפגישה גם את ראש הממשלה לויד ג'ורג' ואת שר המושבות וינסטון צ'רצ'יל. בתום הפגישה שאל צ'רצ'יל את ויצמן אם יש משהו שהוא יכול לעשות למענו. ויצמן השיב כי הוא דורש לשלול מקונגריב את האחריות להגנה על ארץ ישראל ותיאר אותו כאויב. צ'רציל הבטיח כי יציע לממשלה שורה של צעדים לחיזוק היישוב העברי ולסלק את פקידי הממשל המתנגדים למדיניות הציונית.
ואכן לא חלף זמן רב וקונגריב סיים בשנת 1923 את תפקידו כמפקד הצבא הבריטי בארץ ישראל. בתולדות היישוב העברי ייזכר קונגריב כאחד מאנשי הממשל הבריטים שהיו עוינים ליישוב ולציונות ובדבריהם הייתה אף נימה אנטישמית, כדוגמת ארנסט ריצ'מונד, ג'יימס פולוק, אוולין יו בארקר והרולד מקמייקל.
שארית חייו
בשנת 1923 נתמנה קונגריב למפקד פיקוד הדרום של הצבא הבריטי, החולש על החלק הדרומי של האי הבריטי. לאחר זמן לא רב בשנת 1924 הוא נתמנה למושל הכללי של האי מלטה, שהיה אז מושבה בריטית. הוא החזיק בתפקיד זה שלוש שנים ומת בשנת 1927 והוא בן 65 שנים. על פי בקשתו בחייו הוטלה גופתו למימי הים התיכון, כמקובל בצי המלכותי הבריטי ביחס לימאים שנפלו בעת מילוי תפקידם.
בארי לייבוביץ'
בארי לייבוביץ' (באנגלית: Barry Leibowitz; נולד ב-10 בספטמבר 1945 בניו יורק, ארצות הברית), כדורסלן עבר ישראלי-אמריקאי. שחקן וקפטן הפועל תל אביב ונבחרת ישראל, הנחשב לאחד השחקנים הטובים ביותר ששיחקו בישראל. גובהו 1.88 מטרים, שיחק בתפקידי הרכז והקלע.
תחילת דרכו בארצות הברית
אחרי שסיים את לימודיו בתיכון דה-וויט קלינטון, הצטרף לייבוביץ' לאוניברסיטת לונג איילנד. בשנת 1967 סיים את לימודיו במכללה, נבחר בדראפט של ליגת ה-ABA על ידי קבוצת פיטסבורג פייפרס. לייבוביץ' החל את קריירת ה-ABA שלו באותה קבוצה, אך בחודש דצמבר של אותה עונה הועבר לקבוצת ניו ג'רזי נטס, לימים קבוצת NBA. אחרי חודש וחצי עבר לקבוצתו השלישית באותה עונה, אוקלנד אוקס. בסיום העונה הועבר לניו אורלינס באקנירס, בה חתם על חוזה לשנתיים. בסך הכול שיחק 82 משחקים בעונת ה-ABA הראשונה והיחידה שלו, ורשם ממוצעים של 10.9 נקודות ו-3.7 אסיסטים ב-26.4 דקות למשחק.
הזכייה בדאבל
חוזהו של לייבוביץ' בהפועל עמד על 600 לירות, לעומת סכום של 11 אלף דולרים אותו הרוויח ב-ABA. הקבוצה התבססה אז על מספר שחקנים יהודים אמריקאים, שיכלו לשחק כישראלים בליגה (וגם בנבחרת). הפועל, עם לייבוביץ', החלה את עונת 1968/69 כמועמדת רצינית לאליפות, לאור חסרונו של כוכב מכבי תל אביב טל ברודי שגויס לצבא ארצות הברית.
לדרבי הראשון של העונה, שנערך במחזור התשיעי, הגיעה הפועל עם הפסד בודד. מכבי, שאירחה את המשחק, החליטה להעביר אותו לאצטדיון בלומפילד, שם הותקן משטח פרקט במיוחד כדי לקיימו. דקות לפני פתיחת המשחק, הגיע יושב ראש מכבי דאז, נח קליגר עם מכתב מנשיא פיב"א (אז התאחדות כדורסל לחובבים), לפיו אסור היה ללייבוביץ' לשחק, בגלל עברו המקצועני ב-ABA. למרות חסרונו של לייבוביץ' המאוכזב, גברה הפועל, באימונו של שמעון שלח, על מכבי בתוצאה 78:70.
בצילה של מכבי
אחרי שנתיים שבהן לא שיחק (ובהן מכבי זכתה בשני דאבלים רצופים), חזר לייבוביץ' למגרשים בעונת 1971/1972. יחד עם טורנשיין וכוכבי הפועל האחרים, לא הצליח לייבוביץ' למנוע ממכבי לגרוף תואר אחר תואר בארבע השנים הבאות. בעונת 1973/1974 עבר לשחק בקבוצת ליוויס הארלם שבהולנד, למשך עונה אחת, שלאחריה שב להפועל. במהלך אותה עונה הוא שיחק גם נגד מכבי במוקדמות גביע אירופה לאלופות. ניצחון מינימלי 85:84 במשחק הראשון לא הספיק להולנדים, שהפסידו לאלופת ישראל 90:71 בגומלין.
בעונת 1975/1976 השתתפה הפועל בגביע קוראץ'. במשחקים במסגרת מפעל זה נגד קינמרטיני טורינו האיטלקית וברצלונה הספרדית קלע לייבוביץ' 49 ו-51 נק' בהתאמה (בעידן שלפני קו שלוש הנקודות). באותה עונה העפילה הפועל לגמר גביע המדינה, והפסידה אותו להפועל גבת/יגור המפתיעה, שהדיחה את מכבי בשלב שמינית הגמר, והשכילה לגבור על הפועל בגמר 90:76.
בעונת 1977/1978, אחרי שמונה שנים בלי ניצחון בדרבי, הצליחו הפועל ולייבוביץ' לנצח את מכבי 98:85 בהיכל הספורט יד אליהו. לייבוביץ' אמר לאחר המשחק כי הוא חיכה זמן רב לרגע הזה. את העונה שלאחר מכן סיימה הפועל במקום השני את העונה הרגילה. במשחק השני בסדרת הגמר, לאחר דקות רבות של שוויון, איבד לייבוביץ' כדור גורלי ומכבי זכתה באליפות נוספת. גם את עונת 1979-1980 סיימה הפועל במקום השני.
בעונת 1981 שותף לייבוביץ' לאחד מהאירועים המפורסמים ומעוררי המחלוקת בתולדות הדרבי התל אביבי בכדורסל. בשניות הסיום של הדרבי הראשון לעונה, הובילה מכבי בנקודה שניות לסיום, אולם איבדה את הכדור. לייבוביץ', שקיבל את הכדור מהצד למסירת חוץ, התכוון למסור אותו לשחקן שעמד במצב נוח לזריקה חופשית מתחת לסל. בנקודה זו התערב חבר הנהלת מכבי אמנון אבידן, שלקח את הכדור מידי לייבוביץ' ומנע ממנו למסור אותו. המהלך חודש באותה נקודה, לאחר שלמכבי הייתה שהות לסדר את שחקניה בהגנה, ללא עבירה טכנית או שריקה כלשהי של השופט. לייבוביץ' מסר את הכדור לשמוליק נחמיאס, שתחת שמירה החטיא מתחת לסל. כך הוכרע המשחק לטובה מכבי, 68:67.
העונה הבאה הייתה עונתו ה-11 והאחרונה של לייבוביץ' בהפועל. בסיומה עבר שוב לשחק בהולנד. אחר כך חזר לישראל לשלוש עונות נוספות בהפועל חיפה, בסיומן פרש ממשחק פעיל בגיל 40.
בנבחרת ישראל
לייבוביץ' שיחק שנים רבות בנבחרת ישראל, והשתתף עימה בחמש אליפויות אירופה (1973, 1975, 1977, 1979, 1981). ב-88 משחקיו במדי הנבחרת קלע 836 נקודות. באליפות אירופה שנערכה באיטליה בשנת 1979, היה לייבוביץ' קפטן הנבחרת שזכתה במדליית כסף היסטורית, לאחר ניצחונות על נבחרות חזקות כיוגוסלביה, ספרד וצ'כוסלובקיה. בגמר נחלה ישראל תבוסה מידי ברית המועצות 98:76.
רודריגס אלווס
פרנסיסקו דה פאולה רודריגס אלווס (בפורטוגזית: Francisco de Paula Rodrigues Alves; 7 ביולי 1848 – 16 בינואר 1919) היה פוליטיקאי ברזילאי מסאו פאולו, אשר כיהן כנשיא ברזיל החמישי, בין השנים 1902 ו-1906. בתקופת כהונתו כנשיא פתר ממשלו סדרת משברי וסכסוכי גבולות אשר בסופם הסדירו את גבולותיה המודרניים של ברזיל העומדים כיום. רודריגס אלווס נבחר שוב לנשיאות בשנת 1918, אך מת מהשפעת הספרדית לפני שהספיק להיכנס לתפקיד. בנוסף, אלווס היה נשיא סאו פאולו בין 1912–1916.
ביוגרפיה
רודריגס אלווס נולד במדינת סאו פאולו, האימפריה הברזילאית, בשנת 1848. אביו היה חקלאי שהיגר לברזיל מממלכת פורטוגל במהלך שנות ה-30 של המאה ה-19. הוסמך בעריכת דין בשנת 1870. בשנים 1866–1870 היה חבר המועצה המקומית בעיר בה נולד והיה מתומכי המונרכיה של פדרו השני, קיסר ברזיל. בתור חבר המפלגה השמרנית, רודריגס התנגד לתנועה הרפובליקנית שקראה להקמתה של רפובליקה ברזילאית במקום הקיסרות הקיימת באותה העת. בשנת 1870 מונה לתובע משפטי. בין 1887–1888, רודריגס היה נשיא (תפקיד שהיום מקביל למושל מדינה) מחוז הולדתו סאו פאולו. עם ההפיכה הצבאית בראשות דאודורו דה פונסקה שהפילה את המלוכה, החל רודריגס לעלות לעמדות מפתח פוליטיות שכן שינה את צבעו הפוליטי בכך שהצטרף אל המפלגה הרפובליקנית של סאו פאולו שהתנגדה למלוכה ותמכה ברפורמות המשטר הצבאי שהפכו את המדינה לפדרלית. לקראת סוף המאה, הוא כיהן פעמיים כשר האוצר (1891-1892, 1894-1896) וכחבר בית הנבחרים הברזילאי (1891-1893). בין 1900–1902 כיהן בשנית בתור נשיא סאו פאולו. רודריגס נבחר להחליף את נשיא ברזיל המכהן, קמפוס סאלס, בהנהגת המפלגה הרפובליקנית. בהמשך ניצח בבחירות של 1902 והתמנה לנשיא החמישי של הרפובליקה הברזילאית הראשונה. במהלך כהונתו כנשיא ברזיל, החלו תשתיות נרחבות בהשקעת הממשלה שנועדו לפתח את עיר הבירה ריו דה ז'ניירו. הממשלה תמכה בארגוני בריאות הציבור ועד סוף כהונתו של רודריגס מחלת הקדחת הצהובה נכחדה בקרב תושבי ריו דה ז'ניירו. באמצעות שר החוץ שלו, חוסה מריה דה סילבה, הוסדרו סכסוכי גבולות בדרכי שלום עם בוליביה, אורוגוואי, קולומביה, ונצואלה, גיאנה הבריטית וסורינאם (גיאנה ההולנדית). המשבר המרכזי היה עם בוליביה, איפה שהכוחות המזוינים של ברזיל תמכו במרד פרו-ברזילאי בחבל אקרי בבוליביה. בסופו של המאבק נחתם הסכם שלום בפטרופוליס אשר הוביל לסיפוח החבל לתוך ברזיל.
ברזיל באותה העת הונהגה בידי אוליגרכים מסאו פאולו ומינאס ז'ראיס אשר שלטו בכלכלה ובפוליטיקה הלאומית דרך ייצור הקפה (שיוצר כמעט לגמרי בסאו פאולו) וייצור החלב (שיוצר כמעט לגמרי במינאס ז'ראיס) בצורת ממשל שכונתה "רפובליקת הקפה בחלב". דרך איחוד קואליציוני של המפלגות הרפובליקניות מסאו פאולו ומינאס ז'ראיס, רודריגס הצליח לשמור אל מעמדה של האוליגרכיה ומינה את סגנו (מאוחר יותר גם יורשו) להיות אפונסו פנה, יו"ר המפלגה הרפובליקנית של מינאס ז'ראיס, אשר המשיך את דרכו בתור הנשיא לאחר בחירות שנת 1906.
לאחר ירידתו מהנשיאות נותר רודריגס זמן רב בצדי הפוליטיקה הברזילאית עד לשנת 1918. בשנת 1918 התרחשו בחירות כלליות נוספות לנשיאות ברזיל. המועמדים הראשיים לבחירות היו נילו פסניה מהמפלגה הרפובליקנית של ריו דה ז'ניירו ורודריגס מטעם המפלגה הרפובליקנית של סאו פאולו. רודריגס ניהל שוב קמפיין בחירות ביחד עם המפלגה הרפובליקנית של מינאס ז'ראיס. הודות לשיתוף פעולה קואליציוני זה, רודריגס ניצח בצורה מוחצת בבחירות (קיבל 9 אחוזים מכלל קולות הבוחרים) והתמנה לקדנציה שנייה כנשיא ברזיל. באותה העת התרחשה התפרצות מחודשת של מגפת השפעת הספרדית ורודריגס נדבק בשפעת. רודריגס נפטר מהשפעת זמן קצר לפני שסמכויות הנשיא יועדו לעבור לידיו. עם פטירתו מונה סגנו, יו"ר המפלגה הרפובליקנית של מינאס ז'ראיס, דלפים מוריירה, לרשת אותו בנשיאות.
אנטרפרייז (ספינת חלל בדיונית)
עידן טרום-הפדרציה
שלוש ספינות בשם "אנטרפרייז" הושקו, בטרם נוסדה פדרציית הכוכבים המאוחדת.
דגם: Space Transportation System שנות שירות: 15 בפברואר 1977 עד 27 באפריל 2012 קפטנים: הייז, אנגל מידע נוסף: ספינת חלל זו מופיעה במסע בין כוכבים: הסרט.
דגם: Declaration (הכרזה) שנות שירות: שנות ה-30 של המאה ה-22 קפטנים: לא ידוע מידע נוסף: ספינת חלל זו מופיעה במסע בין כוכבים: הסרט וכן במסע בין כוכבים: אנטרפרייז.
דגם: NX שנות שירות: 2151–2161 קפטנים: ג'ונתן ארצ'ר (סקוט באקולה) מידע נוסף: ספינה זו היא מקום ההתרחשות המרכזי של העלילות המתוארות בסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: אנטרפרייז, אשר שודרה בשנים 2001–2005.
עידן הסדרה המקורית
שלוש ספינות בשם "אנטרפרייז" מככבות בסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית וכן ב-7 סרטי מסע בין כוכבים בכיכובם של שחקני הצוות המקורי.
דגם: Constitution (חוקה) שנות שירות: 2245–2285 קפטנים: רוברט אפריל (ג'יימס דוהאן, ג'ין רודנברי), כריסטופר פייק (ג'פרי האנטר, אנסון מאונט), ג'יימס טיבריוס קירק (ויליאם שאטנר), וילארד דקר (סטיבן קולינס) מידע נוסף: ספינת חלל "אנטרפרייז" הראשונה בשירות צי הכוכבים היא מקום ההתרחשות המרכזי של עלילות סדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית בשנים 1966–1969, וכן במסע בין כוכבים: סדרת האנימציה בשנים 1973–1974. לאחר שעברה סדרה של שיפוצים וחזרה לכשירות מבצעית, הספינה המשיכה והופיעה בסרטים מסע בין כוכבים: הסרט (1979), מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן (1982) וכן בסרט מסע בין כוכבים 3: החיפוש אחר ספוק (1984) – במהלכו נהרסה הספינה.
דגם: Constitution refit (חוקה משופצת) שנות שירות: 2286–2293 קפטנים: ג'יימס טיבריוס קירק (ויליאם שאטנר) מידע נוסף: ספינה זו מופיעה לראשונה בסיומו של הסרט מסע בין כוכבים 4: השיבה הביתה (1986), וממשיכה להופיע ביתר סרטי הקולנוע בהם מככבים שחקני הצוות המקורי. הספינה הוצאה משירות בסיום הסרט מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת.
דגם: Excelsior refit (אקסלסיור משופצת) שנות שירות: 2293-2329 קפטנים: ג'ון הארימן (אלן רוק), דמורה סולו (ז'קלין קים) מידע נוסף: ספינה זו הופיעה לראשונה בסרט מסע בין כוכבים: דורות (1994). על פי ספרי מסע בין כוכבים, דמורה סולו מתמנה לתפקיד קפטן האנטרפרייז לאחר הארימן.
עידן הדור הבא
שלוש ספינות בשם "אנטרפרייז" מככבות בסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: הדור הבא וכן ב-4 סרטי מסע בין כוכבים בכיכובם של שחקני סדרה זו.
דגם: Ambassador (שגריר) שנות שירות: 2332–2344 קפטנים: רייצ'ל גארט (טרישה אוניל), ריצ'רד קסטילו (כריסטופר מקדונלד) מידע נוסף: ספינה זו מופיעה בפרק של מסע בין כוכבים: הדור הבא בשם "Yesterday's Enterprise" משנת 1990. ספינה זו הושמדה במהלך ניסיונה להגן על המאחז הקלינגוני "נרננדרה 3" מהתקפה של הרומולאנים. בין הניצולים: טאשה יאר (דניס קרוסבי). מותם ההירואי של רוב אנשי צוות הספינה הפך לזרז בקידום משא ומתן לשלום בין הפדרציה לבין האימפריה הקלינגונית.
דגם: Galaxy (גלקסיה) שנות שירות: 2363–2371 קפטנים: ז'אן-לוק פיקארד (פטריק סטיוארט), ויליאם רייקר (ג'ונתן פרייקס), אדוארד ג'ליקו (רוני קוקס) מידע נוסף: ספינה זו משמשת כמקום ההתרחשות העלילה המרכזי של סדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: הדור הבא בשנים 1987-1994. במהלך סרט הקולנוע מסע בין כוכבים: דורות, בשנת 2371, הושמדה ספינת החלל, והתרסקה על קרקע כוכב הלכת "ורידיאן 3", לאחר התקפה מצד ספינת חלל קלינגונית מסוג "ציפור טרף", בפיקודן של האחיות דוראס.
דגם: Sovereign (שליט) שנות שירות: מאז 2372 קפטנים: ז'אן-לוק פיקארד (פטריק סטיוארט) מידע נוסף: ספינה זו משמשת כמקום ההתרחשות העלילה המרכזי בסרטי הקולנוע מסע בין כוכבים: המפגש (1996), מסע בין כוכבים: המרד (1998) ומסע בין כוכבים: נמסיס (2002). על פי סיפור קומיקס משנת 2009, לאחר פרישתו של פיקארד מצי הכוכבים על מנת לשמש כשגריר הפדרציה לוולקן, דאטה מחליף אותו כקפטן האנטרפרייז. בספר "The last best hope" מי שיורש את תפקיד הקפטן מפיקארד הוא דווקא וורף, מאחר שדאטה נהרג במהלך אירועי הסרט "נמסיס". דגם: Odyssey (אודיסיאה) שנות שירות: המאה ה-25 קפטנים: אדמירל אליזבת שלבי מידע נוסף: ספינה זו הוצגה לראשונה בקאנון של מסע בין כוכבים בטריילר לעונתה השלישית של סדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: פיקארד". היא הוצגה לראשונה בפרק התשיעי, והושמדה במהלכו. דגם: Constitution III (חוקה 3) שנות שירות: המאה ה-25 קפטנים: קפטן שבע מתשע מידע נוסף: במקור נקראה הספינה "טיטאן-A", שהייתה גרסה משודרגת של ה"טיטאן" עליה פיקד רייקר, אך לאור תרומתה לניצחון במלחמה נגד הדומיניון והבורג הוחלט להעניק לה, כאות כבוד, את השם "אנטרפרייז".
עתיד חלופי
דגם: Galaxy II (גלקסיה II) שנות שירות: ידוע כי הספינה הייתה בשירות במהלך שנת 2388, אולם לא ידועה השנה בה הושקה או השנה בה הושבתה קפטנים: אדמירל ויליאם רייקר (ג'ונתן פרייקס) מידע נוסף: ב-"All Good Things...", פרק הסיום הכפול של הסדרה מסע בין כוכבים: הדור הבא, ספינת החלל Enterprise-D הוצגה בעתיד חלופי, שבו לא התרסקה במהלך האירועים המתוארים במסע בין כוכבים: דורות, ובמקום זאת הפכה לספינתו האישית של אדמירל ויליאם ט' רייקר.
דגם: לא ידוע שנות שירות: ידוע כי הספינה הייתה בשירות במהלך המאה ה-26, אולם לא ידועה השנה בה הושקה או השנה בה הושבתה קפטנים: לא ידוע מידע נוסף: אחד מפרקי הסדרה מסע בין כוכבים: אנטרפרייז כולל סצנה שבה ספינת החלל Enterprise-J מופיעה. ספינה זו פועלת בציר זמן חלופי במהלך המאה ה-26.
יקום המראה
"יקום המראה" הוא יקום מקביל, שהופיע לראשונה בסדרה המקורית כמציאות שבה אימפריה מיליטריסטית שולטת בשטח שבו ביקום הרגיל שולטת הפדרציה.
היקום הספרותי
דגם: Odyssey (אודיסיאה) שנות שירות: מאז 2409 קפטנים: וא'קל שון / דאטה מידע נוסף: ספינה זו מופיעה במשחק המחשב "Star Trek Online" ובספר אימזדי של הסופר פיטר דייוויד, ומחליפה את קודמתה – USS Enterprise E – כספינת הדגל של צי הכוכבים. ספינה זו היא מדגם "אודיסיאה", אשר הושקה בשנת 2409. מקום מושבו של צוות פיתוח ה"אודיסיאה" הוא מספנות צי הכוכבים, בסן פרנסיסקו. בדומה לספינות חלל מדגם "גלקסיה", גם לספינות מדגם "אודיסיאה" יש יכולת לנתק ממנה את ה"צלחת". בספר אימזדי משמש דאטה כמפקדה של הספינה.
מציאות חלופית
עלילת הסרט סטארטרק משנת 2009 מתרחשת במציאות שהשתנתה, כתוצאה ממסע בזמן דרך חור שחור של הרומולאנים.
דגם: Constitution (חוקה) שנות שירות: החל משנת 2258 קפטנים: כריסטופר פייק (ברוס גרינווד), ספוק (זאכרי קווינטו), ג'יימס ט' קירק (כריס פיין)
קבלה והשפעה
כתוצאה מקמפיין מוצלח של מעריצי הסדרה, נאס"א שינתה לאנטרפרייז את שמה של מעבורת החלל הראשונית ששימשה לצורך טיסות מבחן. בשנת 1994, מעבורת החלל אנטרפרייז אירחה כנס של "ועידת מסע בין כוכבים", אשר במסגרתו שובצו מזכרות של "מסע בין כוכבים" בכל רחבי הספינה.
קווין פרייסנביכלר
קווין פרייסנביכלר (נולד ב-6 במאי 1994) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק כחלוץ בקבוצת ריגה פוטבולה סקולה.
קריירת מועדונים
אחרי 3 עונות ומספרים איכותיים בקבוצות הנוער, פרייסנביכלר קודם לקבוצת המשנה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגות הנמוכות החצי-מקצועניות בגרמניה. לאחר עונה ראשונה פושרת, פרץ בעונתו השנייה בקבוצה בכירה, 2013-2014, כבש 15 שערים ב-22 משחקי ליגה, כאשר באיירן ב' סיימה בראשות טבלת הליגה הגרמנית הנמוכה. ב-22 במאי 2014, עבר לאלופת ליגת העל הפורטוגלית דאז, בנפיקה ליסבון בהעברה חופשית. ב-26 ביולי 2014, הוא כבש את שערו הראשון בפורטוגל, במשחק הבכורה שלו עבור קבוצת המילואים של בנפיקה בו ניצחה 4-3 את קבוצת המילואים של המועדון ההולנדי אייאקס אמסטרדם.
ב-22 באוגוסט 2014, אחרי חודשיים בלבד בבנפיקה, פרייסנביכלר הושאל למועדון הפולני לכיה גדנסק, למשך עונה אחת. משחקו הראשון בפולין, היה גם למשחק הבכורה המקצועני הראשון שלו ונערך ב-31 באוגוסט 2014, בתיקו 3-3 מול רוך חוז'וב, בו כבש גם את אחד משערי קבוצתו החדשה.
קריירה בינלאומית
ב-14 באוגוסט 2009, פרייסנביכלר ייצג לראשונה את מולדתו, במשחק הנבחרת האוסטרית עד גיל 16 מול ליכטנשטיין. במשחק ניצחה אוסטריה 2-0 וקווין כבש צמד שערים. בהמשך, ייצג את אוסטריה גם בנבחרות הצעירות בשלל הגילאים עד גיל 21 אך לא התברג לנבחרת בוגרת.
אובי (סדרה)
אובי (באנגלית: Oobi) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית לילדים שנוצרה על ידי ג 'וש סליג (שיצר גם את התוכנית  תפודים קטנים  ).
עלילה
הסדרה עוקבת אחר ארבע דמויות, המיוצגות על ידי בובות יד חשופות, על הרפתקאותיהם היום-יום שלהם.
חוקת אוסטריה (1849)
חוקת מרץ או חוקת האצטדיון (בגרמנית: Märzverfassung או Stadionverfassung) הייתה חוקה שהוכרזה ברחבי האימפריה האוסטרית ב-4 במרץ 1849, בעקבות אביב העמים ומהפכת 1848 בהונגריה. החוקה, בין השאר, העניקה אמנציפציה ליהודים באוסטריה.
תוכן
עם כותבי החוקה הראשיים נמנה פליקס, נסיך שוורצנברג. בהקדמה של החוקה, ניסח פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, את המניעים שהובילו לניסוח החוקה. בין הנימוקים שלו כתב הקיסר כי מטרתה של החוקה היא להביא ייצוג שווה לכל הלאומים באימפריה, ובכך להפוך אותה לסובלנית יותר כלפי מיעוטים.
ויליאם בלק
ויליאם בלק (באנגלית: William Black; 13 בנובמבר 1841 – 10 בדצמבר 1898) היה סופר ומשורר סקוטי.
ביוגרפיה
בלק הוכשר כצייר נוף, הכשרה שהשפעה על כתיבתו. בגיל 23 עבר ללונדון. הודות לניסיונו בעיתונות בגלאזגו, התקבל לעבודה כעיתונאי ב "מורנינג סטאר" ולאחר מכן כעורך משנה ב"דיילי ניוז".
הרומן הראשון פרי עטו פורסם ב-1868, אולם רק בשנת 1871, עם פרסום "בתו של חת", זכה בלק לתשומת לב הקוראים. הוא פרסם את "ההרפתקאות המוזרות של פייתון" וב-1873 את "נסיכת טול", שזכו לפופולריות רבה.
בלק פרש מהעיתונאות והתמסר לכתיבה. הוא פרסם עוד כמה ספרים, האחרון בהם יצא לאור ב-1898, מעט לפני מותו.
שלמה קלישר
פרופ' שלמה קלישר (בגרמנית: Salomon Kalischer; 8 באוקטובר 1845 - 22 בספטמבר 1924) היה פרופסור לפיזיקה באוניברסיטה הטכנית המלכותית בשרלוטנבורג ומראשי הרפורמים בברלין.
ביוגרפיה
בשנת 1912 נבחר ליושב ראש ברית הקהילות היהודיות בגרמניה. הוא השתייך למחנה הרפורמי וניהל ויכוחים קשים עם האורתודוקסים. הוא גינה בחריפות את פיצול הקהילות וספג בחזרה ביקורת קשה מעל דפי הדער איזראעליט. בעת היבחרו נכתב עליו בהצבי:
קלישר יצא נגד חוזי השחורות שחזו כליה על יהדות המערב לאור הירידה בילודה, נישואי התערובת וההתנצרות, וטען שהיהדות דווקא מתחזקת.
קלישר הדגיש את הצורך בתמיכה בחינוך יהודי לצורך שרידות העם היהודי בעידן של אמנציפציה.
בשנת 1913 היה מחברי הארגון הגרמני-יהודי לסיוע לבריאות של תושבי ארץ ישראל. כן היה בוועד המנהל של כל ישראל חברים בגרמניה. בשנת 1921 היה בין התומכים בקרן היסוד.
ביום 22 בספטמבר 1924 הלך קלישר לעולמו בגיל 78.
נורם ניקסון
נורמן אלרד "נורם" ניקסון (באנגלית: Norman Ellard "Norm" Nixon; נולד ב-11 באוקטובר 1955) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1977–1989. זכה בשתי אליפויות NBA כשחקן לוס אנג'לס לייקרס, בעונות ו-, וממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 15.7 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-8.3 אסיסטים למשחק.
נשוי לשחקנית דבי אלן.
תיכון ומכללות
ניקסון נולד וגדל בעיר מייקון שבג'ורג'יה, וכתלמיד תיכון הצטיין כשחקן כדורסל ופוטבול, בעמדות המגן האחורי והרץ האחורי. בשנתו האחרונה בתיכון הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון סאות'ווסט" לזכייה באליפות ג'ורג'יה, וכמו כן זכה באליפות המדינה בקפיצה לגובה כשקפץ לגובה של 1.96 מטר.
בשנת 1973 החל ללמוד באוניברסיטת דוקיין שבפיטסבורג, וב-4 שנותיו כשחקן קבוצת הכדורסל שלה רשם ממוצעים של 17.4 נקודות ו-6.0 אסיסטים בממוצע למשחק. בינואר 2001 הפרישה קבוצת האוניברסיטה את גופייתו של ניקסון, עם המספר 10, כהוקרה על תרומתו.
לוס אנג'לס לייקרס
ניקסון נבחר על ידי לוס אנג'לס לייקרס בבחירה ה-22 של דראפט ה-NBA לשנת 1977. בעונתו הראשונה בקבוצה הציג יכולת טובה כשהוצב בעמדת הרכז הפותח, ובעונה העוקבת כבר היה אחד הרכזים המצטיינים בליגה בעת שרשם ממוצעים של 9.0 אסיסטים (שלישי בליגה) ו-2.5 חטיפות (שני בליגה), בנוסף ל-17.1 נקודות למשחק. בעונת הצטרף כוכב המכללות מג'יק ג'ונסון לשלושת כוכבי הלייקרס דאז – כרים עבדול-ג'באר, ג'מאל וילקס וניקסון – והפך את הקבוצה לאחת המוכשרות והמלהיבות ב-NBA; באותה עונה זכו הלייקרס באליפות ה-NBA לאחר שגברו בגמר על פילדלפיה 76' בתוצאה 4–2, ושנתיים לאחר מכן זכתה הקבוצה באליפות נוספת, שוב מול פילדלפיה, הודות ליכולת מצוינת של ניקסון שהוביל את קלעי קבוצתו בפלייאוף עם 20.4 נקודות למשחק.
בסיום עונת, בה הובסה לוס אנג'לס מול פילדלפיה בגמר ה-NBA בתוצאה 0–4, נשלח ניקסון בטרייד לסן דייגו קליפרס (שהפכה בעונה העוקבת ל"לוס אנג'לס קליפרס") בתמורה לביירון סקוט. ב-6 עונותיו עם הלייקרס העמיד ניקסון ממוצעים של 16.4 נקודות ו-7.9 אסיסטים למשחק, והשתתף פעם אחת במשחק האולסטאר (בעונת ).
סן דייגו/לוס אנג'לס קליפרס
בעונתו הראשונה עם הקליפרס נבחר בפעם השנייה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר, לאחר שרשם ממוצעים של 11.1 אסיסטים (שני בליגה) ו-17.0 נקודות למשחק. בשנתיים הבאות המשיך להציג יכולת גבוהה, עד שסבל מפציעות קשות בברכו השמאלית ובקרסולו הימני אשר השביתו אותו ממשחק לכל עונות ו-. בעונת חזר לשחק עבור הקליפרס, אך הוא התקשה לתרום לקבוצה והחליט לפרוש מה-NBA בסיום העונה. בתקופתו כשחקן הקליפרס (מלבד העונות שהחמיץ) רשמה הקבוצה מאזן כולל של 114 ניצחונות לעומת 214 הפסדים (34.8%), ולא העפילה לשלב הפלייאוף.
לאחר הפרישה מה-NBA
בסיום עונת 1988/1989 שיחק במשך כחודשיים בקבוצת סקאבוליני פזארו מליגת העל האיטלקית, ולאחר מכן פרש באופן סופי ממשחק פעיל.
לאחר פרישתו עבד במשך תקופה קצרה כסוכן שחקנים ומפיק מחזות זמר, ובהמשך הפך לפרשן טלוויזיה של משחקי לוס אנג'לס לייקרס.
ספייקר B6
ספייקר B6 (באנגלית: Spyker B6) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט בעלת 2 דלתות, 2 מושבים, אשר יוצרה על ידי חברת ספייקר ההולנדית בשנת 2013.
דגם ה"ספייקר B6" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה באפריל 2013, בתצורת רודסטר. המכונית הוצגה בגרסת קבריולה או בגרסה עם גג קשיח שקוף.
מקום בגן עדן
מקום בגן עדן הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בבימויו של יוסי מדמוני, עם אלון אבוטבול, תום גרציאני ורותם זיסמן כהן בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי יוסי מדמוני ועיקרו האפשרות למכירת מקום בגן עדן תמורת דבר זול כמו שקשוקה.
הסרט היה מועמד ל-10 פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 2013:
תסריט - יוסי מדמוני, שחקן ראשי - אלון אבוטבול, שחקנית ראשית - רותם זיסמן כהן, שחקנית משנה - קרן ברגר, צילום - בועז יהונתן יעקב, עיצוב אומנותי - מיגל מרקין, עיצוב תלבושות - ליאורה שיים, מוזיקה מקורית - אופיר לייבוביץ', עיצוב פסקול - אלכס קלוד, דניאל מאיר ותולי חן; איפור - רונית דוגו ארביב.
יוסי מדמוני היה מועמד לפרס גלובוס הבדולח בפסטיבל קרלובי וארי.
העלילה מתפתחת בסרט בפלשבקים.
תקציר העלילה
שמואל אליפז המכונה "במבי" (אלון אבוטבול) יוצא מחדרו במלון ונרצח ביריות מתנקש ערבי.
"במבי" היה קצין עז נפש ונערץ בתקופה המלחמה בפדאיון. הוא לא לקח שבויים אלא ספר את אלה שהרג, כרת את איבר מינם והביא כראייה לאנשי יחידתו (כמו שדוד המלך הביא מאה ערלות פלשתים לשאול). הוא רעב מאוד ומבקש מהטבח שמחה (ינון כהן) להכין לו במשך חודש כל יום שקשוקה. הטבח מסכים בתמורה לקבלת מקומו של "במבי" בגן עדן. "במבי" החילוני מסכים ונחתם חוזה.
ביחידה מתאהב "במבי" באיילה (רותם זיסמן כהן) אך אביה (גבי עמרני) מתנה זאת בכך שישתחרר מהצבא, יאמץ נוהל חיים דתי ויעבוד בחלקו עבודה קשה במשך שנה (כמו שיעקב עבד למען רחל). לאחר שנה הם נישאים ועוזבים לבית ערבי מול חומות ירושלים. "במבי" מסרב להבטיח לאב שיאמר עליו קדיש.
"במבי" חוזר לצבא ונולדות להם לאכזבתו שתי בנות. הוא עולה בדרגות ועובר לחיל שריון. למרות אזהרת הרופאים נכנסת איילה להריון יולדת בן בתקופת מלחמת יום הכיפורים ומתה לאחר הלידה. באותו זמן נלחם "במבי" בקרב בלימה ברמת הגולן ביחד עם הטען-קשר שלו נמרוד (מיכאל אלוני) שנופל בקרב.
"במבי" קורא לבנו נמרוד (תום גרציאני) על שם החייל שנפל. הוא עולה בדרגות מתמנה לאלוף הפיקוד ומועמד לתפקיד רמטכ"ל אך בעיתונים מתפרסם תחקיר על כריתת אברי המין והוא נאלץ לעזוב את הצבא ולסבול השפלות, בתוכן של ליה בלקין (רונית יודקביץ') שמאשימה אותו במות בנה.
"במבי" מתרכז בגידול בנו ביחד עם בת זוגו יוליה (סופיה אוסטריצקי). הוא מאמן את נמרוד כדי שיהיה לוחם כמוהו אך נמרוד נפצע באימונים, משתחרר מהצבא, חוזר בתשובה ועובר לישיבה של חוזרים בתשובה. הרב (יורם טולדנו) משדך לו את הילה (קרן ברגר) שגם היא חוזרת בתשובה אך חיי הנישואים שלהם משתבשים לאחר שהיא מגלה לו שאינו הגבר הראשון בחייה.
נמרוד מוצא בחפציו של אביו את החוזה שחתם עם הטבח. הוא מחפש את הטבח והקצב השכונתי (סשה אבשלום אגרונוב) מפנה אותו לרב שמחה (יוסי פולק) שמסרב לבטל את החוזה עם "במבי" המת. לאחר השיחה עם נמרוד הוא מתמוטט ומת.
לבסוף רואים את הקצב מתבונן דרך החלון ורואה בחזיון את רבי שמחה ובמבי פוסעים לגן עדן. שמחה אומר כי לא הגן על אביו בשואה ולכן מגיע לו גיהנום אבל יש לו חוזה לגן עדן. ל"במבי" הוא אומר כי יש לו בן טוב ובזכות זה גם הוא יגיע לגן עדן.
צ'ארלס סטארק דרייפר
צ'ארלס סטארק דרייפר (באנגלית: Charles Stark "Doc" Draper; 2 באוקטובר 1901 – 25 ביולי 1987) היה מהנדס ומדען אמריקאי שפיתח את הניווט האינרציאלי החיוני לטילים מונחים וצוללות ולמסע בחלל. ייסד ועמד בראש מעבדת המכשור של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) (ב-1973 נפרדה המעבדה מעל האוניברסיטה והפכה למכון מחקר עצמאי שלא למטרות רווח בשם ) ועמד בראש הצוות שפיתח את מחשב הניהוג של חלליות תוכנית אפולו ששיאה היה בנחיתת האדם הראשון על הירח.
תולדות חייו
יליד מיזורי, ב-1922 סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת סטנפורד. לאחר מכן עבר ל-MIT וסיים שם ב-1926 תואר ראשון בהנדסת חשמל והמשיך בלימודים ובמחקר. ב-1938 קיבל תואר דוקטור בפיזיקה מ-MIT.
ב-1939 התמנה לפרופסור להנדסת אווירונאוטיקה וייסד את מעבדות המכשור. במהלך מלחמת העולם השנייה ביקש דרייפר להתנדב כטייס, אך נדחה. אף על פי כן מימש את רצונו להפוך לטייס באמצעות קורס טיס אזרחי. תוך שילוב ניסיונו כטייס וכמדען פיתח דרייפר את מערכת הניווט האינרציאלית, עזר ניווט העושה שימוש במחשב ובחיישני תנועה לניווט לפי חישוב עיוור. כלומר חישוב רציף של מיקום, כיוון ומהירות ללא כל צורך בנקודות ייחוס חיצוניות.
בתחילת שנות החמישים התבקשה מעבדת המכשור בראשות דרייפר לספק מערכת הנחיה פנימית כמערכת מגבה לטיל האטלס. מערכת ההנחיה של האטלס תוכננה כשילוב של מערכת אוטונומית על גבי הטיל ושל תחנת מעקב ושליטה קרקעית. בסופו של דבר, המערכת האוטונומית תפסה מקום מרכזי בטילים בליסטים, והשילוב בינה לבין תחנה קרקעית נותר בשימוש בחקר החלל.
דרייפר היה עמית האקדמיה הלאומית למדעים, האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, האקדמיה הצרפתית למדעים,, וחבר הנהלת IEEE. ב-1964 זכה במדליה הלאומית למדעים.
מורשת
דרייפר הוספד כ"אחד המהנדסים המובילים של זמננו", ו, יו"ר תאגיד MIT, זיכה אותו על יצירת "תעשייה חדשה לגמרי במכשירים ומערכות אינרציאליות למטוסים, ספינות, צוללות, טילים, לוויינים. ורכבי חלל".
פרס צ'ארלס סטארק דרייפר
הקימה את ב-1988 מטעם המעבדה של בעל השם ב-MIT. הפרס, המוענק מדי שנה ומורכב מ-500,000 דולר במזומן, מדליון זהב ותעודה כתובה ביד, נועד "להגביר את ההבנה הציבורית של תרומות ההנדסה והטכנולוגיה לרווחה וחירות האנושות". התרומה לפרס ניתנה על ידי מעבדת צ'ארלס סטארק דרייפר.
אייקון (קומיקס)
אייקון (באנגלית: Icon) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Icon #1 ממאי 1993, ונוצרה על ידי הכותב דווין מקדאפי והמאייר מארק ברייט.
אייקון הוא למעשה חייזר, כמו סופרמן, שנחת בכדור הארץ ואומץ על ידי אישה מקומית. אייקון הוא האלטר אגו של ארנוס, אך כינויו הארצי הוא אוגוסטוס פרימן.
קישורים חיצוניים
דף הדמות בפרויקט ויקיה של חברת DC קומיקס
ויל סמית'
ביוגרפיה
סמית' נולד וגדל במערב פילדלפיה שבפנסילבניה, השני מבין ארבעה ילדים. הוא גדל על פי הנצרות הבפטיסטית. כשהיה בן 13, התגרשו הוריו. בתיכון, בשל התנהגותו הערמומית והקסם האישי שלו הוא זכה לכינוי "נסיך", שלאחר מכן הפך ל"נסיך המדליק".
תחילת הקריירה
סמית' החל בקריירת ראפ ושיתף פעולה עם דיג'יי ג'אזי ג'ף, אותו פגש במסיבה. ההרכב שלהם, די ג'יי ג'אזי ג'ף אנד דה פרש פרינס, פעל בין השנים 1984–1994. ב-1988, ההרכב זכה לביקורות מהללות כאשר היו הראפרים הראשונים שזכו בפרס גראמי.
ב-1990, סמית' היה קרוב לפשיטת רגל כאשר חברת הטלוויזיה NBC החתימה אותו לסדרה "הנסיך המדליק מבל אייר", בה היה הדמות הראשית. התוכנית הפכה להצלחה גדולה, ורצה שש עונות רצופות והייתה פופולרית ברחבי העולם, וגם בישראל, בה התוכנית שודרה החל מ-1993. ב-1992 הוא הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "קשר בכל מחיר", אשר אליו הצטלם במקביל לצילומי הסדרה. הוא התפרסם כאשר הופיע בסרט "בחורים רעים" (1995), ובהמשך בשוברי הקופות "היום השלישי" (1996) ו"גברים בשחור" (1997). כמו כן שיחק ב"גברים בשחור 2" (2002), "אני, רובוט" (2004), "היצ'" (2005), "אני אגדה" (2007) ו"הנקוק" (2008). בשנת 2005 כיכב עם בנו בסרט "המרדף לאושר", סרט שונה ורציני יותר מסרטיו האחרים של סמית'. הסרט גם הופק על ידי וויל סמית', הוא שב ושיחק עם בנו ג'יידן בסרט 'העולם אחרי' (2013)
לאחר שהסדרה "הנסיך המדליק מבל אייר" הסתיימה ב-1996, החל סמית' בקריירה כזמר סולו. ב-1997, יצא אלבום הבכורה שלו, "Big Willie Style", אשר הגיע למעמד אלבום פלטינה.
סמית' היה מועמד פעמיים לפרס אוסקר, ב-2001 על "עלי", וב-2006, על הסרט "המרדף לאושר". בנוסף הוא היה מועמד ארבע פעמים לפרס גלובוס הזהב ("עלי", "המרדף לאושר" ופעמיים, כשחקן בסדרה, על "הנסיך המדליק מבל אייר"). ב-2007 זכה בפרס סאטורן בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר" על "אני אגדה".
ביוני 2002, יצא אלבומו השלישי של סמית', "Born to Reign" והוא מכר פחות משני האלבומים לפניו. באותה שנה, יצא אלבום הלהיטים הגדולים של סמית', וגם מכירותיו כשלו. הוא עזב את חברת התקליטים קולומביה רקורדס וחתם בחברת "Interscope Records". במרץ 2005, יצא אלבומו "Lost and Found" והסינגל "Switch" מתוכו הפך ללהיט וכבש את המצעדים.
ב-2005, נכנס סמית' לספר השיאים של גינס כאשר הגיע לשלוש הצגות בכורה במשך זמן של 24 שעות. ביולי אותה שנה, שימש סמית' כמנחה בקונצרט הלייב 8 בפילדלפיה.
קריירה קולנועית
ב-1993, שיחק בסרט "תוצרת אמריקה", שהיה לתפקיד הקולנועי הראשון שלו.
ב-2008 היה סמית' לשחקן ההוליוודי המכניס ביותר, עם רווח אישי של כשמונים מיליון דולר.
ב-2012 שיחק סמית' בסרט השלישי של "גברים בשחור".
ב-2013 גילם את דמותו של הקצין סייפר רייג', בסרט "העולם אחרי".
ב-2015 שיחק בדמותו של ניקי, רמאי מנוסה, בסרט "פוקוס". בחודש דצמבר שיחק בסרט הדרמה "בלתי הפיך", עליו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב.
ב-2016, יצא לאקרנים "יחידת המתאבדים" שבו הוא משחק את דדשוט. לפי הערכות, זה אמור להיות "הסרט הכי מכניס של ויל סמית'" מאז "אני אגדה". בדצמבר של אותה שנה יצא לאקרנים הסרט "יופי נסתר" בכיכובו.
ב-2019 הופיע בסרט "אלאדין" של דיסני בתור ג'יני, וכן בסרטו של אנג לי "איש מזל התאומים".
בשנת 2021 כיכב סמית' בתפקיד ריצ'רד ויליאמס בסרט הקולנוע "משפחה מנצחת". על תפקידו בסרט זכה סמית' בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר וקיבל מועמדות לפרס גילדת שחקני המסך לשחקן הראשי הטוב ביותר.
תקרית הסטירה עם כריס רוק
ב-27 במרץ 2022, במהלך טקס פרסי אוסקר ה-94 שבו זכה סמית' בפרס השחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "משפחה מנצחת", סמית' סטר לכריס רוק וקילל אותו מהקהל לאחר שלעג למחלתה של אשתו של סמית', השחקנית ג'יידה פינקט סמית'. ולאחר מכן, כשעלה לבמה כדי לקבל את פרס האוסקר שלו, התנצל על האירוע בפני חבריו האקדמאים ושאר המועמדים לפרס, אך לא בפני רוק. רוק בחר שלא להתלונן נגד סמית' במשטרה, ולכן לא נפתחה חקירה בנושא.
למחרת טקס האוסקר, סמית' התנצל באופן רשמי בפני רוק, וב-1 באפריל הודיע על התפטרותו מהאקדמיה האמריקאית לקולנוע.