cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קצב תגובה
מערכת סגורה בנפח קבוע
יש לשים לב כי מקדמים סטוכיומטריים הם חיוביים וכי הסימן השלילי לשינויי ריכוזי החומרים המגיבים בזמן נובע מהירידה בריכוזיהם לטובת עליה בריכוזי התוצרים בתהליך. באופן דומה, ניתן להציג את כל שלבי המשוואה כחיוביים, תוך הגדרת המקדמים הסטוכיומטריים של המגיבים כשליליים.
מערכת פתוחה בנפח משתנה
במקרה הכללי יותר של מערכת פתוחה ועם נפח משתנה יש להתייחס למאזן המסה הכולל במערכת:
כאשר:
נשים לב כי צמצום משוואה זו למקרה הפרטי בו המערכת סגורה ובעלת נפח קבוע יחזיר אותנו למשוואה מהצורה:
כצפוי מההגדרה המקורית.
מערכת סגורה בנפח משתנה, קצב המרה
את קצב התגובה במערכת סגורה בעלת נפח משתנה ניתן להקביל לקצב ההמרה של החומר.
עבור תגובה מהצורה:
2B ⇌ A
נניח שינוי dξ בכמות חומר A המשתנה לחומר B. השינויים בכמויות החומרים יבוטאו באופן הבא:
;
באופן כללי יותר, ניתן לבטא את מידת התגובה של חומר i כיחס בין השינוי בכמות החומר (ni) והמקדם הסטוכיומטרי שלו (νi):
רנאטו קרוזונה
רנאטו קָרוֹזוֹנֶה (באיטלקית: Renato Carosone; 3 בינואר 1920 – 20 במאי 2001) היה זמר-יוצר, פסנתרן וראש הרכב מוזיקלי איטלקי, דמות מפורסמת של מוזיקת הבמה האיטלקית במחצית השנייה של המאה ה-20. הוא נודע במיוחד כמבצע שירים מקוריים ועממיים בדיאלקט הנאפוליטני. ביצירותיו שילב מסורת נאפוליטנית, מקצבי טרנטלה, ג'אז, צ'ה צ'ה צ'ה, רוק אנד רול, של מוזיקה לטינו-אמריקאית ומקצבים ונעימות בעלי נינוח מזרח תיכוני. עם להיטיו נמנים "'Lazzarella", "Caravan Petrol", "Tu Vuò Fà L'Americano", " מרוצלה ("Maruzzella"),"Pigliate na' pastiglia" ,"Torero", "Piccola Serenata". לאחר מלחמת העולם השנייה, לצד דומניקו מודוניו, הצליח קרוזונה למכור תקליטים ולזכות בהצלחה בסיוריו בארצות הברית בלי לשיר באנגלית.
ילדות וצעירות
קרוזונה נולד בשנת 1920 בנאפולי כבכור בין שלושת הילדים של אנטוניו קרוּזונה (Carusone) ושל קרולינה לבית דאינו (Daino). בית הוריו נמצא בסימטת ויקו די טורניירי, קרוב מאוד לפיאצה דל מרקאטו בעיר. שמות אחיו היו אולגה ואוטביו. האב, שעבד בקופת התיאטרון מרקדנטה והיה נגן חובב במנדולינה, דאג שרנאטו יקבל חינוך מוזיקלי. כילד ניגן קרוזונה תחילה בפסנתר הישן ללא כנף של אמו. בגיל 7 הוא התיתם מאמו שמתה משחפת. אביו המשיך לדאוג לחינוכו ומימן לו שיעורי פסנתר אצל אורפאו אלבנזה, אחיה של זמרת האופרה המפורסמת ליצ'ה אלבנזה. אחרי שב-1929 היגרו הזמרת ואחיה לארגנטינה למד הנער אצל מורים אחרים - וינצ'נצו רומניילו והחל מ-1932 צ'לסטה קפואנה, אחות המנצח הידוע פרנקו קפואנה. למד לפי ספרי הלימוד של פוצולי, אנון, צ'רני וקלמנטי, וכן על קטעים מאת באך, בטהובן, שופן וליסט. כשאביו היה מובטל נאלץ קרוזונה הנער להשתתף בפרנסת המשפחה. החל מ-11 במאי 1935 עבד כפסנתרן ב"תיאטרון המריונטות של צ'ירו פרנה, בו הרוויח 5 לירות כל ערב. מוזיקת הבמה שניגן כליווי לסיפורי הגבורה של האבירים אורלנדו ורינלדו, כללה שירי לכת מהאופרות "כרמן", "אאידה" ווילהלם טל. באותן השנים בגיל 14 הלחין קרוזונה את יצירתו הראשונה לפסנתר, "טריקי-טראק". בהמשך עבד בהוצאה לאור של המלחין והפזמונאי "א.א מאריו",בה נדרש ללמד זמרים את השירים החדשים של הבעלים. בנוסף השתלם עד 1937 אצל הכנר והמלחין אלברטו קורצ'י בקונסרבטוריון סן פייטרו א מאיילה בעירו וקיבל דיפלומה כפסנתרן.
קצב תגובה
מערכת סגורה בנפח משתנה, קצב המרה
במערכת סגורה בעלת נפח משתנה, עבור תגובה יחידה ניתן להשתמש בקצב ההמרה של החומר על מנת להימנע מהתחשבות בריכוז. קצב ההמרה יוגדר כשינוי בזמן של מידת התגובה:
רנאטו קרוזונה
בקרן אפריקה
באותה שנה, ב-1937, חתם קרוזונה על חוזה עם להקת אלדו רוסו שהפליגה ב-27 ביולי ל"אפריקה המזרחית האיטלקית". אחרי עשרת ימי מסע על סיפון אוניית הקיטור "טוורה" ב־7 באוגוסט הגיעו למסאווה באריתריאה, בה היו אמורים להופיע במסעדת-התיאטרון "אצל מריו" של מריו אאוריטנו. הפועלים האיטלקים שפקדו אותה מסעדה היו רובם מצפון איטליה ולא שבעו נחת מהרפרטואר הנפוליטני של קרוזונה והלהקה. כחצי שעה אחרי התחלת המופע דרשו את כספם בחזרה. כעבור שבוע החליט אלדו רוסו לשוב לנאפולי. למי שרצה להישאר כמו קרוזונה וכמה רקדניות, השיג היתר שהייה מהרשויות האיטלקיות המקומיות. קרוזונה נסע אז לאסמרה ההררית, בה מצא עבודה כפסנתרן בתזמורת של ג'יג'י פראצ'ולי שניגנה במועדון "אודיאון" ב"צ'ירקולו איטליה". שם הוא התאהב ברקדנית איטלקייה בשם "ליטה" לווידי, ונציאנית במקור. השניים התחתנו במסאווה ב-2 בינואר 1938. קרוזונה אימץ את פינו, הילד בן חמש של הרקדנית (לימים ג'זופה קרוזונה, מהנדס חשמל). אחרי זמן קצר עבר קרוזונה לאדיס אבבה, בשטח אתיופיה הכבוש ("קיסרות חבש"), בה ניצח על תזמורת במועדון האיטלקי בשם "אקווילה בלנקה". הרפרטואר שלו כלל תערובת של מוזיקת ביג בנד, שירים נאפוליטנים ומוזיקת הקשה מקרן אפריקה. ביוני 1940 עם כניסת איטליה למלחמת העולם השנייה, גויס האמן לצבא ונשלח לחזית בסומליה האיטלקית. ב-1941 נכבשה אדיס אבבה על ידי הבריטים. קרוזונה חזר לאסמרה עם האקורדיון שלו והועסק בתיאטרון "אודיאון" שנוהל על ידי בן דוד שלו. התמנה למנהל מוזיקלי של התיאטרון ושל מועדון הלילה הצמוד. הרפרטואר שלו כלל בעיקר קטעי ריקוד אמריקאים, כמו Begin the Beguine מאת קול פורטר (מהסרט Night and Day), Blue Moon מאת ריצ'רד רוג'רס, A Tea for Two מאת וינסנט יומנס. הלקוחות היו אנשי צבא איטלקים שרצו לשכוח לכמה רגעים את המלחמה ואת המרחק מהבית. אחרי המלחמה, ב-28 ביולי 1946 נסע קרוזונה הבייתה באונייה היוונית "דורותיאה פאקסוס" יחד עם אשתו ליטה והבן פינו.
קצב תגובה
מערכת סגורה בנפח משתנה, קצב המרה
כאשר:
משוואת קצב
משוואת הקצב של תגובה כימית היא ביטוי מתמטי המקשר בין קצב התגובה לבין ריכוזי המגיבים והתוצרים בה.
רנאטו קרוזונה
התרחבות ההרכב
ב-1952 עזב ואן ווד את השלישייה ונסע לניו יורק כדי להמשיך בקריירה שלו כסולן. קרוזונה וג'גה צירפו אליהם לזמן קצר את הגיטריסט אלק באצ'יק שניגן עד אז בלבנון ואת כן הזמר ריי מרטינו שהקליט עד אז שירים נפוליטנים כמו Luna rossa (ירח אדום) ו-Nu quarto 'e luna (רבע ירח) וכן קטעי הומור כמו Papaveri e papere (פרגים וברווזים) ו-Buona Pasqua (חג פסחא שמח). ההרכב הפך על ידי כך לרביעייה. ב-1953 בצ'יק ומרטינו התחלפו בגיטריסט פרנקו צ'רי ובזמר קלאודיו ברנרדיני. אחר כך במקום ברנרדיני הצטרף פיירו ג'ורג'טי. בסופו של דבר נוצר הרכב קבוע שכלל את אלברטו פיציגוני בגיטרה וריקרדו ראוקי בכלי נשיפה (סקסופון וקלרנית). ב-3 בינואר 1954 בשעה שלוש אחרי הצהרים הופיעו קרוזונה וחבריו על מסך הטלוויזיה בתוכנית מוזיקלית בשם "התזמורת של השעה 15" (L'orchestra delle quindici). לארבעתם היה הכבוד להיות המוזיקאים הראשונים שהופיעו בטלוויזיה האיטלקית שנולדה באותו יום. בפסטיבל סאן רמו באותה שנה,1954, ג'ינו לטילה ופרנקו ריצ'י שרו שיר מאת מרקו רוצ'ונה וג'וזפה פיורלי ...e la barca tornò sola ("והסירה חזרה לבדה..") שהתייחס למותם בים של שלושה דייגים. הם התמקמו איתו במקום השלישי. קרוזונה לא אהב את הנימה הדרמטית של השיר וכעבור חודשים אחדים הציע לקהל גרסה פרודית ועליזה. אפקט קומי נוצר על ידי תגובתו של ג'ג'ה שחזר בקצב במשפט " e a me che me ne importa ("ולי מה אכפת לי?") אחרי כל בית מלדורמתי בביצועו של ג'ורג'טי וכן על ידי מקהלה קטנה של קולות צווחניים מעוותים באמצעות שינוי בקצב הרצועה המוקלטת, שזעקו: "Mare crudele, mare crudele, mare crudele!" ("ים אכזר, ים אכזר, ים אכזר!") ובסוף השיר המכה הסופית באה בצורת זימרת הגירגורים של ג'ורג'טי.
הצלחות ראשונות
ההצלחה הראשונה של האמן הנפוליטני הייתה הלהיט "מרוצלה" (Maruzzella) אותו הלחין בשנת 1954 על מילים של אנצו בונאגורה. בנוסף עיבד קרוזונה לפי טעמו כמה מהלהיטים הנאפוליטנים מאותן השנים. עם אלה נמנו Malafemmena של טוטו, Scapricciatiello, הצלחה של אורליו פרו משנת 1954 בחג המוזיקה "פיידיגרוטה" בנאפולי (פורסם על ידי בית ההקלטות בידרי) ו-Anema e core אותו שר קרוזונה לפי בקשתו של צופה בקהל באחד הלילות של 1955. התווספו לרפרטואר שלו גם La donna riccia של מודוניו, (שבוצע עם תוספת של קולות מתכתיות כמו ב-e la barca tornò sola ), Eh, cumpari!, Ufemia, וגם שירו של די ג'אקומו La pansè (שזכה למשך 15 שבועות במקום הראשון במצעד הפזמונים של הולנד),כמו כן Eternamente (או Arlecchinata) - גרסתו של קרוזונה לקטע Limelight מהפסקול של הסרט "אורות הבמה" של צ'ארלי צ'פלין. אחדים מהשירים האלה נכנסו לתקליט הראשון של הלהקה - אריך-נגן (במהירות של 33 סיבובים לדקה) Carosello Carosone nº 1. באותה תקופה הפיק קרוזונה גם את השיר האירוני Stu fungo cinese אותו כתב ביחד עם דאנפה ואת הקטע הכלי Pianofortissimo, כששתי יצירות אלה נכללו באריך הנגן השני של ההרכב.
קצב תגובה
משוואת קצב
נבחן תגובה כימית מהצורה:
רנאטו קרוזונה
הצלחות ראשונות
ב-4 ביוני 1955 נחנך בוורסיליה, בניהולו של סרג'ו ברנרדיני, מועדון בשם Bussola di Focette. ב-2 ביולי, ימים ספורים אחרי השקת התקליט Carosello Carosone nº 2 חנך קרוזונה במועדון הזה את עונת הקיץ. באותה שנה יצר שיר מקורי Mo' vene Natale וביצע גרסה מחודשת של השיר הנפוליטני הקלאסי של די ג'אקומו E spingole frangese. בסוף השנה עיבד קרוזונה את השיר המצחיק של פאצאליה ומודוניו Io, mammeta e tu כשהסולן היה ג'ג'ה די ג'אקומו. ב-1956 נוסף לרפרטואר גם ?Ricordate Marcellino של טאטה ג'קובטי ווירג'יליו סבונה, שיר שהוקדש לפבליטו קאלבו, הילד שכיכב בסרט Marcellino pane e vino, של לדיסלאו ויידה. באותו זמן קטף קרוזונה הצלחה עם Giuvanne cu' 'a chitarra גרסה נפוליטנית של השיר ג'וני גיטאר ( Johnny Guitar ) מתוך הסרט בעל אותו השם של ניקולאס ריי. הצלחה נוספת, של התקליט Carosello Carosone nº 3, שכנעה את הרביעייה להכין מיד גם את התקליט הרביעי (Carosello Carosone nº 4). אלבום זה כלל את T'è piaciuta (של רנדינה וקפיליו, שדמה בסגנון ל-La pansè ), את השירים האופייניים לקרוזונה T'aspetto e nove, Boogie woogie italiano, O russo e 'a rossa (האחרון - פרי נוסף לשיתוף פעולה עם אנצו בונאגורה) וכן גרסת כיסוי ל-Rock Around the Clock,הלהיט הבינלאומי של ביל היילי שהפיץ בכל העולם את בשורת הרוק אנד רול.
קצב תגובה
סדר אפס
כאשר k נקרא קבוע הקצב. קבוע זה משתנה כתלות בתנאי התגובה, לרוב יתואר באמצעות משוואת ארניוס.
רנאטו קרוזונה
השותפות עם ניזה וההצלחה הבינלאומית
ב־1956 בעת תחרות רדיופונית שאורגנה במילנו על ידי בית ריקורדי פגש קרוזונה את הפזמונאי ניזה (שם העט של ניקולה סלרנו). ניזה וקרוזונה נרשמו לתחרות יחד על ידי מריאנו ראפטי, שנודע כפזמונאי בשם "קאליבי" והיה מנהל אמנותי של בית ריקורדי ואביו של הטייקון לעתיד ג'וליו ראפטי. השניים היו אמורים ליצור שלושה שירים. אחד מהטקסטים הציג ניזה לקרוזונה נקרא Tu vuò fà l'americano (אתה רוצה לשחק אותה אמריקאי). המלים נתנו השראה לקרוזונה לשלב מוזיקת סווינג וג'אז בפסנתר, תוך כדי יצירת בוגי-ווגי בקטע סולו של רבע שעה. כך נולד הלהיט המפורסם ביותר של קרוזונה.. כתוצאה מן השותפות עם ניזה נולדו עוד שמונה שירים, כולל O suspiro (האנחה) ו-Buonanotte (לילה טוב). בכך התחיל שיתוף פעולה פורה בין שני האמנים. בסתיו של אותה שנה לקראת סיור בינלאומי, החליט קרוזונה להפוך את רבייעתו לשביעייה. חוץ מהזמר פיירו ג'ורג'טי צורף ראף מונטראזיו לצד ג'ג'ה הגיטריסט, כמו כן הקלרניתן טוני גרוטולה והסקסופוניסט ג'אני טוצי. קרוזונה גילה אותם בברי הלילה של מילנו, נאפולי וסן רמו. ב-1956 הקליט גם גרסה מוצלחת של הלהיט האיטלו-אמריקאי Mambo Americano. של בוב מריל, פרנק ליין וויליאם פישר. בשנת 1957 יצא לאור "טוררו", עוד להיט גדול של ניזה וקרוזונה. השיר תפס במשך שבועיים את המקום הראשון במצעד הפזמונים של ארצות הברית. בארצות הברית הוקלט הלהיט ב-32 גרסאות ובנוסף הוא תורגם בעולם בשתים עשרה שפות. "טוררו" בוצע בגרסאות כיסוי על ידי כמעט שלושים אמנים רק בארצות הברית, ביניהם האחיות אנדרוז, קוני פרנסיס והאחים קינג. עם הוספתם של Chella llà (להיט משנת 1956 של מרינו מריני) ושל Il pericolo numero uno ("אויב הציבור מס.1") מאת הצמד ג'ינו לטילה וקלאודיו וילה, הרפרטואר החדש של קרוזונה הביא להוצאת אלבום אריך הנגן Carosello Carosone nº 5 שיצא לשוק בהוצאה עצמית בשנת 1957. אחרי סיור הופעות ארוך באירופה, שישיית קרוזונה, שאליה הצטרף הפעם גם נגן ההקשה אלדו פגאני, הגיעה לקובה בה התחיל סיורה המפורסם באמריקה. אחרי קראקס וריו דה ז'ניירו, ב-6 בינואר 1958 היא עלתה על במת קרנגי הול בניו יורק שבדרך כלל אירחה עד אז רק קונצרטים למוזיקה קלאסית, כשהיוצא מן הכלל היחיד היה ב-1938 הופעתם של קלרניטן הז'אז המפורסם בני גודמן ורביעייתו..
בינתיים, בד בבד עם "Piccolissima serenata" (הסרנדה הקטנטנה - מאת אנטוניו אמוריו וג'ובני פריו), A sunnambula (סהרורית - מאת אדוארדו אלפיירי וג'יג'י פיזאנו), A casciaforte (כספת) (מאת אלפונזו מנג'ונה וניקולה ולנטה, מהרפרטואר של רוברטו מורולו) וכן Lazzarella (לזארלה - מאת ריקרדו פזאליה ודומניקו מודוניו), כולם להיטים נפוליטנים שקרוזונה עיבד לפי טעמו האישי, נולד עוד להיט גדול של הצמד קרוזונה-ניזה 'Pigliate 'na pastiglia' (קח גלולה). כל הלהיטים הנ"ל נכללו באלבום Carosello Carosone nº 6 (אריך נגן) שבזמן היעדרות הלהקה זכה במולדת להצלחה רבה. בפברואר 1957 חזרה השישייה לאיטליה ומתוך רצון לחזור על ההישג של האלבום הקודם חבריה עבדו קשה למשך כל השנה. אחרי תקליט ב־45 סיבובים לדקה שכלל את המנגינות Allegro motivetto ו-Colonel Bogey (קולונל בוגי), שיר לכת בריטי ששימש בפסקול הסרט "הגשר על הנהר קוואי" של דייוויד לין קמו לאור עוד שני תכשיטים של הרפרטואר של קרוזונה, בהשתתפותו החיונית של ניזה:O sarracino (שחרחר) ו-Caravan petrol (שיירת נפט). בנוסף הקליטה השישייה את היצירות של קרוזונה וניזה - Atene (אתונה), O mafiuso (מאפיוזו) Giacca rossa ('e russetto) (מעיל אדום ושפתון),Tre guagliune e 'nu mandolino (שלושה בנים ומנדולינה) וכן A-Tisket, A-Tasket, כיסוי לאחד הלהיטים של אלה פיצג'רלד (וצ'יק וב)
קצב תגובה
סדר ראשון
תגובות מסדר ראשון מתארות תלות בריכוז של מגיב אחד. המקרה מתאר מערכת בעלת מגיב יחיד, או בעלת מגיבים נוספים כאשר הסדר החלקי שלהם הוא אפס. במקרה זה משוואת הקצב תהיה:
רנאטו קרוזונה
השותפות עם ניזה וההצלחה הבינלאומית
אחרי השקת התקליט Carosello Carosone nº 7 בנובמבר 1958, ריקרדו ראוקי וטוני גראטולה עזבו את השישייה והוחלפו על ידי סרג'ו לומברדיני וסילבנו סנטוריו. באותם הימים הקים קרוזונה בית תקליטים משלו La Stereo עם אולפן הקלטה ברחוב אוארליו סאפי 11 במילאנו. במרץ 1959 ערכו סיור הופעות ברחבי איטליה והחל מיוני יצאו לסיור בארצות ערב - מרוקו, תוניסיה, מצרים, לבנון וירדן. ביולי נסעו לסיור קונצרטים נוסף בדרום אמריקה:ארגנטינה, צ'ילה, אורוגוואי, פרו וברזיל. בסן פאולו הופיע קרוזונה במופע רוויו לצידה של מרלן דיטריך. הקהל נהנה ממופעי הלהקה שהצטיינה בזכות הטקסטים ההומוריסטיים של ניזה, הקטעים הקומיים של ג'ג'ה די ג'אקומו ולחניו של קרוזונה שהושפעו מהג'אז ומבסווינג המעורבבים במקצבים שונים אחרים.
קצב תגובה
סדר שני
תגובה מסדר שני מתארת תלות בריכוז של מגיב יחיד בעל סדר חלקי 2, או שני מגיבים בעלי סדר חלקי 1. שוב, המערכת יכולה להכיל מגיבים נוספים ועדיין תתאר תגובה מסדר שני כל עוד הסדר החלקי שלהם הוא אפס. במקרה זה משוואות הקצב יהיו:
רנאטו קרוזונה
פרישה בת חמש עשרה שנה
ב-1962 יחד עם ניזה יצר קרוזונה שיר חדש ומתוחכם בשם "Gondolì gondolà" שבוצע בפסטיבל סאן רמו 1962 על ידי סרג'ו ברוני וארנסטו בונינו וזכה במקום השלישי. במצעד הפזמונים הוא תפס את המקום השני ונשאר במצעד למשך שלושה חודשים. ב-1963 כתבו קרוזונה וניזה עוד ארבעה שירים שהוקלטו על ידי קרוזונה ב-Primary Ri-Fi על תקליט של 45 סיבובים :Nera nera Vita mia, 'Camping love ו-Caino e Abele אבל התגובות היו מאכזבות. בסופו של דבר עזב קרוזונה את ההקלטות והקדיש את עצמו לעיסוק בציור ובמוזיקה קלאסית.
ב-1968 נרשם לאקדמיה לאמנויות של בררה במילנו, שם רשם את בנו לקורס לרישום. האהבה לאמנות פלסטית ליוותה אותו כל שאר ימיו.
קצב תגובה
סדר שני
(מגיב יחיד)
רנאטו קרוזונה
החזרה לאור הזרקורים
אחרי חמש עשרה שנה, ב-9 באוגוסט 1975 להזמנתו של סרג'ו ברנרדיני, חזר קרוזונה לבמה בהופעה פומבית ב"בוסולה די פוצ'טה". האמן התלווה ב"ביג בנד" של 19 כלים והערוץ הראשון Rai 1 שידר את המופע ב-30 האוגוסט בערב תחת הכותרת "ברוך השב, קרוזונה!". חברת CBS הקליטה בהזדמנות זו דיסק לייב בעזרת עיבודיו של דנילו ואונה. התוצאה החיובית שכנעה את קרוזונה להקים שלישייה חדשה יחד עם ג'יג'י קאליו בגיטרה בס ופדלה פלקוני בתופים. בתוכנית הטוק-שואו L'ospite delle due (האורח של השעה שתיים) של לוצ'אנו ריספולי לשאלה למה נעדר כל כך הרבה זמן מהבמה השיב קרוזונה שראה בארצות הברית את "הפלאטרס" וחשב שגם באיטליה ישתנו הטעמים והקהל לא ירצה שוב לשמוע סוג השירים ה"מסורתיים" שהוא ייצג. ב-1976 השתתף בתוכנית "Per una sera d'estate (בערב קיץ) של קלאודיו ליפי.
ב-1980 התיידד קרוזונה עם מפיק ההקלטות סנדרינו אקווילני ששיכנע אותו להקליט ב-1982 אלבום באולפן פומודורו על יד רומא. האלבום נקרא "רנאטו קרוזונה '82" וכלל את O tengo n'appartamento (יש לי דירה);Penelope e Ulisse (פנלופה ואוליסס) ; Nu sassofono americano (סקסקופון אמריקאי) ;Improvvisamente (פתאום) ;C'aimma fa (זה לא כך?), ואחרים. בעזרת מוזיקאים כמו הגיטריסט מיקלה אקולזה ונגן הסקסופון טונינו בלסמו, הקליט קרוזונה עוד אלבום Live in Siena שבנוסף ללהיטים הרגילים, כלל ואלסים של פרדריק שופן, פוגות של באך, סונטינות מאת מוציו קלמנטי, לה קמפנלה מאת פרנץ ליסט והרפסודיה בכחול של גרשווין. הוא ביצע גם את ...E la barca tornò sola ואת O miliardario ואת I magnifici due "שני המופלאים" המוקדש לטוטו ולצ'ארלי צ'פלין. בעקבות ההצלחה חצה שוב קרוזונה את האוקיינוס האטלנטי כדי להופיע בארצות הברית. בעזרת אדריאנו ארגוציני הופיע בקונצרט בגן של כיכר מדיסון בניו יורק ויצא אחר כך לסיור מוצלח בקנדה, כולל הופעה עם הפילהרמונית של טורונטו ואחר כך ערך סיור בדרום אמריקה. בשובו לאיטליה בשנים 1987–1988 המשיך בסיורי הופעות והשתתף בתוכניות טלוויזיה שונות. אחרי מלאת עשור מחזרתו לבמה השתתף בפסטיבל סן רמו עם השיר Na canzuncella doce doce (שיר קטן מתוק מתוק) על מלים של קלאודיו מאטונה, שדורג במקום ה-14.
מופעיו האחרונים
ב-22 במרץ 1993 נפגע קרוזונה מהתפוצצות של מפרצת מוחית ועבר ניתוח חירום נוירוכירורגי בבית החולים סן קמילו (קרלו פורלניני) ברומא. הצליח להשתקם ולחזור למוזיקה ולציור. ב-13 בנובמבר 1993 הציג בפומבי תערוכת ציורים על יד וילה פומפיאנה בנאפולי. ב-12 בינואר 1995 ביום הולדתו ה-75 הטלוויזיה האיטלקית ארגנה מופע לכבודו בתיאטרו מרקדנטה בכותרת "Tu vuò fà l'americano - Un ragazzo e un pianoforte. הערב נוהל על ידי אלבה פארייטי ששרה עם קרוזונה את השיר La pansè ושיחקה את הדמות מהשיר O suspiro. רנצו ארבורה שר יחד עם קרוזונה את השירים Giuvanne cu' a ,chitarra ,T'è piaciuta, Caravan petrol, Pigliate 'na pastiglia .  עם באראונה שר קרוזונה את O sarracino ו Io tengo n'appartamento, ג'אני מורנדי השתכנע לבצע לראשונה את Maruzzella וקרוזונה ניגן בהמשך גם את "לאליזה" מאת בטהובן, טוקטה ופוגה ברה מינור מאת באך ועוד קטעים כליים מיצירותיו: Pianofortissimo, Triki-trak e Pallation. הגיע למופע גם ליונל המפטון שהיה בן 86 וביצע עם קרוזונה את Tea for Two ואת או סולה מיו. בסוף המופע שרה ילדה בת תשע יחד עם המלחין את ה-Tu vuò fà l'americano. ב-26 באוקטובר 1996 קיבל קרוזונה בסן רומו את הפרס טנקו על תרומתו להתחדשות השיר הנפוליטני ובשנה החדשה 1998 הופיע בקונצרט האחרון בפיאצה דל פלבישיטו בנאפולי, בנוכחות מאתיים אלף אנשים. ב-2000 כשהוא חולה באמפיזמה בראות פרסם קרוזונה את האוטוביוגרפיה שלו "אמריקאי בנאפולי", הכתובה עם העיתונאי פדריקו וקלברה. הקליט עם טונינו קרוטונה גרסה חדשה ל Tu vuò fà l'americano חלק מהדיסק של קרוטונה "Mondo difficile".
קצב תגובה
סדר שני
(שני מגיבים)
היום שלפני האושר
היום שלפני האושר (באיטלקית: Il giorno prima della felicità) הוא רומן של הסופר האיטלקי ארי דה לוקה. זהו סיפור התבגרותו של יתום בנאפולי בזמן מלחמת העולם השנייה ואחריה המסופר בגוף ראשון. נוסף להיותו רומן התבגרות, "היום שלפני האושר" מצייר תמונה של נאפולי בשנות ה-40 ובשנות ה-50 של המאה ה-20, מספר על היסטוריה, על אהבה ועל חינוך.
קצב תגובה
משוואת הקצב בקינטיקה כימית
משוואת הקצב הטיפוסית בקינטיקה כימית ניתנת במערכת סגורה בעלת נפח קבוע, כאשר הקצב ההתחלתי ידוע. המשוואה מוגדרת באופן הבא:
רנאטו קרוזונה
מותו
קרוזונה הלך לעולמו בבוקר של 20 במאי 2001 בביתו ברומא, ברחוב פלמיניה וקיה, לשם עבר אחרי שהתגורר תקופה על גדת האגם ברצ'אינו. טקס הלוויה התקיים בכנסיית האמנים (בזיליקה סנטה מריה במונטסנטו) בפיאצה דל פופולו. נכחו 4,500 אנשים, ביניהם רנצו ארבורה, לוצ'אנו די קרשנצו, אנטוניו גירלי, מריזה לאוריטו, אנריקה בונאקורטי, מוגול, מאגו סילוואן, לוצ'ו וילארי, מריה פיורה, פפינו גליארדי, פיורלו, אנטוניו בסולינו, מיקלה גוארדי ופיטר ון ווד. גופתו נשרפה ונקברה בבית הקברות בטרוויניאנו רומאנו. האלטר אגו של קרוזונה, נגן התופים ג'ג'ה די ג'אקומו, שלא היה יכול להשתתף בלווייה מסיבות בריאות, נפטר בגיל 87 בביתו בפוג'וריאלה בנאפולי ב-1 באפריל 2005.
היום שלפני האושר
עלילה
בזמן כתיבת הספר הגיבור הוא בן 18 והוא מספר לנו בעיקר על חייו וקורותיו משנת 1943 בה היה בן שמונה ועד לשנת 1953 בה הוא כותב. תיחום השנים איננו מקרי. הוא מתחיל את הסיפור ביום הראשון בו ראה את אנה וגילה את המחבוא במחסן. אנה היא ילדה אוטיסטית בה הוא מתאהב, ואותה יפגוש שוב בגיל שמונה עשרה. המחבוא הוא מקום מסתורי, יש בו כמה ספרים שהגיבור מתחיל לקרוא. אחר כך מתברר לגיבור ששם התחבא יהודי בזמן המלחמה.
שמו של הגיבור לא מופיע בשום מקום בספר, מה שמבליט ביתר חריפות את עובדת היותו יתום ואת חיפוש הזהות והשורשים שלו. הוא לא יודע מי הם הוריו ואף את אימו המאמצת אינו מכיר, הקשר ביניהם מסתכם בכך שהיא משלמת עבורו על בית ספר ועל חדרון בו הוא גר. מי שבפועל דואג לו ומהווה דמות אב הוא השוער של הבניין, דון גאטנו. דון גאטנו, דמות חשובה בספר, הוא בעצמו יתום, ואולי לכן הוא ניחן ברגישות לדעת איך לטפל בגיבור ולטפח את יכולותיו. הוא מלווה את הגיבור בהתבגרותו הרגשית והמינית, דואג לצרכיו הפיזיים ומלמד אותו פרקים בהלכות העולם. דון גאטנו השתתף בהתנגדות לנאצים בזמן המלחמה והוא מנחיל את מורשת הקרב הזאת לגיבור. הוא אדם חכם ובעל יכולות לדעת את מחשבות הזולת.
קצב תגובה
משוואת הקצב בקינטיקה כימית
כאשר n, m הם סדרי התגובות A, B, בהתאמה.
רנאטו קרוזונה
קישורים חיצוניים
2019,Giorgio Roberti art.Renato Carosone in Dizionario Biografico degli Italiani, Enciclopedia Treccani
קצב תגובה
משוואת הקצב בקינטיקה כימית
תוך התייחסות במאזן המסה, ניתן להציג את משוואת הקצב כשינוי בזמן של ריכוז התוצר. עבור מערכת סגורה בעלת נפח קבוע, יתקבל הביטוי:
היום שלפני האושר
עלילה
למרות שהגיבור איננו מכיר את אביו ורואה בדון גאטנו מודל לחיקוי, הוא פועל בסוף הסיפור באופן דומה לאביו: רצח בשל משולש אהבה ובריחה לגלות באמריקה בעקבות הרצח (הבדל מהותי הוא כמובן שהנרצח אינה האישה אלא ארוסה בניגוד למקרה של אביו). המחבר מנסה להראות שאין זו התנהגות מודעת ומכוונת אלא יד הגורל שמובילה לכך. תיאור המאורעות הוא כאילו אין לגיבור בעצם ברירה אלא לנהוג כפי שהוא נוהג. יש מין גישה דטרמיניסטית, שבאה בניגוד חריף לבחירות החופשיות שהגיבור עושה לאורך כל הספר: בחירה ללמוד, לרכוש מקצוע, לעבוד, להיות אדם מוסרי, כל אלו בחירות מרשימות שהוא עושה, אך ברגע שאנה נכנסת לתמונה יש בה כוח פטליסטי הרבה יותר חזק. ולמרות שאין בכך שום הגיון הגיבור חייב לעשות מה שהוא עושה, להסתבך בדו-קרב אלים עם ארוסה של אנה, שמוביל לרצח וגלות. כל זה בשביל שאנה תבכה, כי היא חסומה מבפנים ולא יכולה לבכות.
הספר משלב כאב עז על עוולות ואובדן יחד עם הומור ושמחת חיים תוססת ושופעת חדווה, שילוב רעיונות פילוסופים וביקורת חברתית עם תיאורים חיים וצבעוניים של טבע ואוכל. ומעל הכל ניכרת ההערכה והאהבה של המחבר לדון גאטנו, לגיבור ולמה שהם מייצגים: דון גאטנו מייצג את החכמה העמוקה של האנשים הפשוטים, חכמה שמגיעה מהחיבור שלהם לעצמם, לטבע ולאמת. כמו שדון גאטנו מעיד על עצמו, את היכולת "לקרוא אנשים" הוא קיבל מהשהות בטבע. מעשה החסד של דון גאטנו שהסתיר יהודי במחסן מפני הנאצים בזמן המלחמה הוא מעשה שנובע מהמוסר האישי שלו, לא ממוסר נוצרי, שכן הוא לא מאמין בנצרות, ולא מקריאה בכתבים פילוסופים על אתיקה. הגיבור מייצג את אהבת הלימוד ואת היכולת של האדם להתרומם מעל נסיבות חיים קשות ולהצליח לבנות את עצמו וללמוד לבד. האהבה של הגיבור ללימודים היא אהבה טהורה, רצון טהור ונקי לדעת ולהשכיל. היא כרוכה בהעזה, בהתמדה, באומץ ובסבלנות לקרוא ספרים שהוא לא מבין את כל המילים שבהם כי זמינים לו רק ספרים המיועדים לגילים בוגרים יותר. הוא הולך לחנות ספרים, יושב על הרצפה ומסתכן בהשפלה הכרוכה בסילוק מהחנות.
קצב תגובה
תאוריית ההתנגשויות המולקולריות
תאוריית ההתנגשויות המולקולריות מסבירה כיצד תגובות כימיות מתרחשות ואת ההבדלים בין קצבי התגובה של תגובות שונות.
היום שלפני האושר
עלילה
ולבסוף, הגיבור למרות הרגשתו הסובייקטיבית של תלישות וחוסר השתייכות לחברה,  עדיין הוא בן-התרבות בה הוא נולד וגדל. דו-קרב בין שני גברים בגלל אישה הוא מאפיין של החברה האיטלקית באותה תקופה, וזהו חותם כה חזק עד שהוא מביס כל השכלה הומאנית וכל השתייכות מעמדית.
קצב תגובה
תאוריית ההתנגשויות המולקולריות
על פי התאוריה, על מנת שתתרחש תגובה כימית צריכות להתקיים התנגשויות בין החומרים המגיבים. לשם כך, ישנם שלושה מרכיבים מרכזיים המשפיעים על קצב התגובה: תדירות ההתנגשויות, אנרגיית השחלוף (תנאי סף לפירוק קשרים כימיים) וגורם מרחבי (כדוגמת אוריינטציית החלקיקים).
היום שלפני האושר
עלילה
שם הספר "היום שלפני האושר" הוא ציטוט מתוך משפט שאומר היהודי לדון גאטנו יום לפני השחרור. (הוא כמובן לא יודע שזה יום לפני השחרור) באופן סימבולי זהו גם יום לפני ראש השנה העברי: "מחר מתחילה בשבילנו השנה. לו יהי רצון מלפני שלנו שהיום יהיה היום שלפני האושר" (ע' 36) עבור הגיבור, היום שלפני האושר הוא היום לפני הפגישה המיוחלת עם אנה: "אלה דברים שקורים ביום שלפני... ביום שלפני האושר" (ע' 75) הספר נכתב בשנת 2009 ותורגם לעברית בידי מרים שוסטרמן-פדובאנו.
קצב תגובה
תאוריית ההתנגשויות המולקולריות
מפתרון הבעיה הדו-גופית בין מולקולות A למולקולות B, ניתן לקבל ביטוי לתדירות ההתנגשויות הכוללת:
כאשר:
על פי התפלגות מקסוול-בולצמן ניתן לגזור את הביטוי שייתן את אחוז ההתנגשויות שהאנרגיה שלהן גבוהה מאנרגיית השפעול. עבור תגובה דו-מולקולרית בין שני גזים אידיאליים, מתקבל קצב התגובה:
כאשר ρ הוא הגורם המרחבי. התוצר Zρ אקוויוולנטי לגורם הקדם-מעריכי ממשוואת ארניוס.
ממשוואות אלה ניתן לראות כי קצב התגובה עולה עם עלייה בריכוזי המגיבים ועם עלייה בטמפרטורה.
טמפרטורה
האופן הנפוץ ביותר לתיאור התלות של קבוע הקצב בטמפרטורה נתון על ידי משוואת ארניוס:
כאשר:
ההסבר האיכותני מאחורי משוואת ארניוס נובע מתאוריית ההתנגשויות המולקולריות. עלייה בטמפרטורה מגדילה באופן ישיר את הביטוי המעריכי במשוואת קצב התגובה ובנוסף את תדירות ההתנגשויות של המולקולות.
בנוסף להגדלת תדירות ההתנגשויות, עלייה בטמפרטורה גורמת לעלייה באנרגיית הוויברציות של האטומים. כלומר, טמפרטורה גבוהה יותר מגדילה גם את הכמות היחסית של ההתנגשויות המסתיימות בסידור מחדש של האטומים בתוך מולקולות המגיבים ("התנגשויות פוריות").
לחץ
נפח השפעול הוא ביטוי לשינוי הנפח של חומר במעבר ממצב שיווי משקל למצב לא יציב. קבוע הקצב של תגובה כימית תלוי בנפח השפעול של המגיב.
⇌ A + B
נפח השפעול ‡ΔV הוא:
כאשר:
עבור תגובה בטמפרטורה קבועה ובעזרת נפח השפעול, ניתן לקבל ביטוי התלוי בשינוי קבוע הקצב ובשינוי בלחץ המערכת:
כלומר, שינוי בלחץ המערכת ישפיע על קבוע הקצב ובהתאם על קצב התגובה. קצב התגובה יכול לעלות ולרדת כתלות בשינוי בלחץ, באופן התלוי בנפח השפעול.
קרינה אלקטרומגנטית
קרינה אלקטרומגנטית היא קרינה אנרגטית. הקרנתה על המגיבים משמעותה העלאת האנרגיה במערכת, וזו יכולה להתבטא בכמה אופנים. בדומה להעלאה בטמפרטורה, קרינה אלקטרומגנטית תעלה את האנרגיה הקינטית של חלקיקים ותגדיל את אנרגיית הוויברציות של האטומים, ובכך תגדיל גם את תדירות ההתנגשויות וגם את הכמות היחסית של ההתנגשויות הפוריות. בנוסף, העלאת האנרגיה במערכת יכול להתבטא בפירוק קשרי מולקולות, ביינון ובעירור חלקיקים שכשלעצמם עלולים לגרום לשינויים בהרכבי החומרים.
אי-מציאות
אי־מציאות (באנגלית: The I-Land) היא תוכנית מדע בדיוני ופנטזיה אמריקאית. הסדרה עוסקת בעשרה אנשים שמתעוררים באי בודד מבלי שהם זוכרים איך הגיעו לשם. במהלך הסדרה נחשף העבר של הדמויות, שחלקן מתות בנסיבות טרגיות. בסדרה משחקים בין היתר נטלי מרטינז, קייט בוסוורת', רונלד פיט ואחרים. את הסדרה יצר אנטוני סולטר, והיא עלתה לנטפליקס ב-12 בספטמבר 2019.
קצב תגובה
מצב צבירה ושטח פנים
במגע בין חומרים בעלי מופע זהה, כדוגמת תרכובת גז או תמיסה מימית, משטח המגע מוגבל על ידי שטח הפנים הכולל של מולקולות החומר המרוכז פחות. במצב זה, בחישה של המגיבים יחדיו עלולה להאיץ את הגדלת חתך הפעולה ובכך גם את קצב התגובה.
אי-מציאות
עלילה
עשרה אנשים זרים מתעוררים על אי, מבלי שהם יודעים כיצד הגיעו לשם. הם לא זוכרים דבר מחייהם הקודמים, והם לומדים את שמותיהם לפי השמות שמודפסים על החולצות שלהם. חברי הקבוצה מנסים להתאחד ולפעול יחד, אך השוני ביניהם וסדרי עדיפויות שונים גורמים לחיכוכים בין כמה מהם. אחת החברות הבולטות בקבוצה היא צ'ייס, שנקלעה לעימות עם קיי. סי עם התעוררותה על האי, שמצידה חושדת בה וביכולות שלה לגלות ממצאים באי; כמו כן היא מסוכסכת עם ברודי שניסה באחד הימים הראשונים לאנוס אותה.
לאחר שברודי נרצח, החברים תוקפים את צ'ייס וגורמים לה לאובדן הכרה. צ'ייס מתעוררת במתקן כליאה בטקסס ולומדת כי היא ויתר האנשים הם אסירים שנדונו למוות בגין פשעים שביצעו בעברם, וכי הם חלק מסימולציה שמטרתה לגרום להם להשתנות ולזכות לגאולה, או שיחזרו לסורם. עוד היא לומדת כי מי שמת באי מת גם במציאות. צ'ייס חוזרת לאי וזמן קצר לאחר מכן מופיעים אווטארים של שני מרשלים שמנסים לגרום לקבוצה להתפלג ולגרום לחבריה לפגוע זה בזה. בשלב זה הקבוצה מתחילה להתפרק, ונוצרות שלוש קבוצות קטנות יותר. האחת, כוללת את צ'ייס וקופר, השנייה את קיי. סי ומוזס, והשלישית את בלייר, דונובן ומייסון. כמו כן הזיכרונות של חברי הקבוצה מתחילים לחזור אליהם.
קצב תגובה
מצב צבירה ושטח פנים
במגע בין חומרים בעלי מופע שונה, למעט מקרים מסוימים (כדוגמת האנומליה של המים), משטח המגע מוגבל על ידי שטח הפנים של המגיב המעובה יותר.
אי-מציאות
עלילה
בין היתר מתגלה כי קופר וצ'ייס היו בני זוג, וכי קופר הוא שרצח את אמה של צ'ייס, שהואשמה על לא עוול בכפה. היא מוצאת מהסימולציה, ובתום הליך השחרור היא מגלה כי היא הייתה בכלא למשך 25 שנה. היא יוצאת מהכלא ומתחילה לצעוד לכיוון העיר שנהרסה במהלך השנים האלו.
קצב תגובה
איזוטופ
איזוטופים שונים של יסוד כימי אחד גוררים קצבי תגובה שונים. תופעה זו מתוארת על ידי אפקט האיזוטופ הקינטי, לפיה איזוטופים כבדים יותר (המונים יותר נייטרונים בגרעין) של יסוד כימי מסוים הם בעלי מהירות נמוכה יותר עבור אותה אנרגיה כוללת. לכן, עבור איזוטופ כבד יותר, תדירות ההתנגשויות וכן קצב התגובה יהיו נמוכים יותר.
אי-מציאות
פיתוח
ב-28 בספטמבר 2018 פורסם כי נטפליקס מפיקה סדרה בעלת שבעה פרקים. ניל לביוט מונה להיות במאי יחד עם דרנל מרטין וג'ונתן סקארף. דווח כי הושקעו בעונה הראשונה של הסדרה 14 מיליון דולר, בעלות של שני מיליון דולר לפרק.
קצב תגובה
זרזים
זָרָז הוא חומר המסוגל להאיץ את מהלכן של תגובות כימיות. הזרז אינו מגיב או תוצר של המערכת, למרות שיכול להשתתף בתגובה עצמה. זרז יכול להימצא במצב צבירה זהה או שונה משל המגיבים במערכת.
אי-מציאות
צילום
צילומי העונה הראשונה נערכו באולפני פיינווד, סן פדרו דה מקור ולאס טרנאס מ-15 באוקטובר 2018 עד 19 בדצמבר.
ביקורת
הסדרה זכתה לציון 4.5 מתוך 10 באתר IMDb. באתר Rotten Tomatoes נכתב כי הסדרה "מעורפלת בצורה רעה, התעלומה היחידה היא כיצד נוצרה מלכתחילה אי־מציאות". דניאל פיינברג כתב בהוליווד ריפורטר השווה את הסדרה לאבודים "רק עם אי־הבנה מהותית של אופן הטיפול באובדן בהתפתחות הדמות, במיתולוגיה, במבנה ובפלאשבק, בנושא ובבניית האנסמבל." עוד הוא כתב כי "שום היבט של אי־מציאות לא קורה, וכל היבט רע מבוסס על ההיבטים הרעים שלפניו באופן שמבהיר כי אף אחד מהמעורבים לא יכול היה להישאר חסר הבנה באשר למאמץ שהושקע".
קצב תגובה
זרזים
הוספת זרז מתאים למערכת מאיצה באופן ישיר את קצב התגובה בין מולקולות המגיבים.
Goodies: The Videos & More
Goodies: The Videos & More (בעברית: דברים טובים: הווידאו קליפים & עוד) הוא אלבום הווידאו הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית סיארה. האלבום יצא לאור ב-12 ביולי 2005 על ידי חברת התקליטים לה-פייס רקורדס.
אלבום הווידאו יצא בפורמט של DVD ובנוסף יצא בפורמט של תקליטור.
תהלה הרץ
תהִלה הרץ (נולדה ב-1988) היא אשת חינוך המרצה במכללות להוראה ומחברת ספרי לימוד. מחקריה של הרץ עוסקים בעיקר בהיסטוריה של החינוך ובנוער על קצה רצף הסיכון בישראל.
ביוגרפיה
הרץ נולדה בירושלים. עבודת הדוקטורט שלה עסקה במוסדות החינוך לילדים עזובים ועבריינים של הנהגת היישוב ושל העיר תל אביב (בשנים 1934–1948). בשנת תשע"ז–2016 ניתן לה תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2020 סיימה את תוכנית הפוסט-דוקטורט במכון מופ"ת. מחקרה עסק בנערות על קצה רצף הסיכון הנמצאות במוסדות הנעולים מסילה וצופיה.
יחסי אורוגוואי–ניו זילנד
יחסי אורוגוואי–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין ניו זילנד.
תהלה הרץ
ביוגרפיה
שני ספרי הלימוד שכתבה, "חורבן וגבורה" ו"המאבק על הרוח" מסדרת שורשים: מגלים היסטוריה, הם ספרי הלימוד היחידים שאושרו ללימוד בבתי הספר הממלכתיים־דתיים לפי התכנית החדשה בהיסטוריה. הספרים יצאו לאור במכון הר ברכה.
יחסי אורוגוואי–ניו זילנד
סקירה כללית
בנובמבר 2001, ראש ממשלת ניו זילנד, הלן קלארק, ערכה את הביקור הראשון באורוגוואי על ידי ראש ממשלת ניו זילנד. בנובמבר 2007 נשיא אורוגוואי, טאבארה ואסקס, ערך את הביקור הראשון אי פעם של ראש מדינה מאורוגוואי בניו זילנד. שתי המדינות הן חברות מלאות של קבוצת קיירנס ושל האמנה לשימור משאבי חיים ימיים באנטארקטיקה.
תהלה הרץ
ביוגרפיה
כיום מרצה הרץ במכללת הרצוג ומכללת אפרתה בקורסי חינוך והיסטוריה.
יחסי אורוגוואי–ניו זילנד
סקירה כללית
אורוגוואי וניו זילנד היו חברות מייסדות ב-GRA בעת הקמתה בשנת 2009. באוקטובר 2020 שר החקלאות דמיאן אוקונור ושר החקלאות והדיג באורוגוואי, קרלוס מריה אוריארטה, בירכו על השקת פרויקט בן שלוש שנים שיעמוד בבסיס גידול בעלי חיים באורוגוואי, ארגנטינה וקוסטה ריקה.
תהלה הרץ
ביוגרפיה
נשואה ואם לארבעה. מתגוררת בירושלים.
יחסי אוסטרליה–מיאנמר
יחסי אוסטרליה–מיאנמר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר.
סקירה כללית
אוסטרליה ומייאנמר כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1 באוגוסט 1953. אוסטרליה תומכת נחרצת במעבר של מיאנמר לדמוקרטיה ולכלכלת שוק, ומעניקה סיוע לפיתוח עבור מיאנמר. לאחר ההפיכה הצבאית במיאנמר ב-1 בפברואר 2021, ממשלות יפן ואוסטרליה אישרו בפומבי שהן "יתאמו יחדיו באופן הדוק בנוגע למצב במיאנמר". מאז, הם הביעו שוב ושוב "חששות כבדים" מהפרות זכויות אדם במיאנמר תוך התחייבות "לעבוד יחד בשיתוף פעולה הדוק".
פוטס (עיירה בספרד)
פוֹטֶס (בספרדית: Potes) היא עיירה ורשות מוניציפלית בקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד, במרחק כ-100 קילומטר מערבה מסנטנדר. ממוקמת בגוש ההרים המרכזי של רכס פיקוס דה אירופה.
פרנסת המקום היא בעיקר מתיירות.
גאדג'ייבו
גאדג'ייבו (ברוסית: Гаджиево) היא עיר במחוז מורמנסק, הנכללת בתחומי השיפוט של העיר הסגורה אלכסנדרובסק. בעיר נמצא בסיס הצי הצפוני הרוסי.
היסטוריה
ב-14 בספטמבר 1981, על פי צו נשיאות הסובייט העליון היישוב קיבל מעמד של עיר סגורה בשם סקאליצי, אך בהתכתבות גלויה העיר נקראה מורמנסק-130.
ב-25 בפברואר 1999 שם העיר שונה לעיר גאדג'ייבו.
ריטה קוגן
ריטה קוגן (נולדה ב-1976) היא מהנדסת, משוררת, סופרת ומתרגמת ישראלית.
ביוגרפיה
ריטה קוגן נולדה בסנקט פטרבורג שברוסיה בשנת 1976, בת לאם מורה לספרות ולאב במאי תיאטרון. הוריה התגרשו כשהייתה בת שש. בשנת 1990 עלתה לישראל עם אמה.
שירתה בצה"ל כקצינת שלישות. למדה מדעי המחשב בטכניון והיא עובדת כמהנדסת בתעשיית השבבים. כתבה שירה עוד בילדותה. נמנית עם קבוצת היוצרים "דור 1.5" של כותבים צעירים ישראלים דוברי רוסית. היא בעלת רישיון שיט, ויוצאת להפלגות מדי שבוע. שיריה התפרסמו בכתבי העת "הו!", "מאזנים" ועוד, ובמדורי תרבות של העיתונים היומיים.
קוגן היא בוגרת סדנת כתיבת פרוזה עם הסופרת ענת עינהר, והיא כותבת סיפורים קצרים.
תרגומיה לשיריהן של אנה אחמטובה ומרינה צבטייבה התפרסמו בכתב העת "עיתון 77".
בשנת 2021 הוציאה ספר פרוזה ראשון, "ארץ-סלע", הכולל 11 סיפורים קצרים ונובלות.
מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה אלפרד כהן, משורר ושדרן ברדיו "הקצה". לבני הזוג אין ילדים משלהם, ואחד הנושאים החוזרים ונשנים בשיריה של קוגן, ביניהם "תינוקות" מתוך ספרה "רישיון לשגיאות כתיב", הוא נושא האל-הורות. שיר זה הולחן ובוצע על ידי המוזיקאי ליאור סקר במיני-אלבום "בעיר הכורסאות הנטושות", הכולל חמישה שירים של קוגן.
קישורים חיצוניים
על כתביה:
יחסי יוון–מיאנמר
יחסי יוון–מיאנמר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר.
סקירה כללית
ממלכת יוון ובורמה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 במרץ 1958. המרחק הגאוגרפי המפריד בין יוון לבורמה, מדיניות הבידוד שנוקט המשטר הבורמזי מאז 1962, רמת הפיתוח הכלכלית הנמוכה של המדינה והגבלות שהטילו האו"ם והאיחוד האירופי על יחסים פוליטיים ודיפלומטיים לא סיפקו בעבר תנאים הולמים לפיתוח קשרים פוליטיים בין יוון לאיחוד מיאנמר. אולם מאז 2011, כאשר ממשלת מיאנמר התקדמה עם רפורמות פוליטיות נועזות, מיאנמר פיתחה במהירות את יחסיה הפוליטיים עם מדינות המערב. במקביל, יוון תמכה בהידוק יחסי האיחוד האירופי-מיאנמר.
הר קיפין
הר קיפין או הר כיפין (באנגלית: Mount Kyffin; נכתב לעיתים בשגיאת כתיב: Mount Kiffin; ולעיתים נכתב באופן שגוי: Mount Kyftin) הוא הר בקצה הצפוני ביותר של רכס חבר העמים, בהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
ההר הוא לשון יבשה, החודרת לצידו המזרחי של קרחון בירדמור; ההר מתנשא בתלילות מעל קרחון זה.
להר צבע חום-אדמדם, הבולט בסביבתו.
גובהו של ההר 1,778 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-1,440 בגובהו באנטארקטיקה.
להר שלוחה שאורכה 7 קילומטרים לכיוון צפון.
ההר מרוחק 35 קילומטרים מהר קתרין, שאף הוא ממוקם לגדת קרחון בירדמור (בסמוך לשפך הקרחון למדף הקרח רוס).
מקור השם
ההר נקרא על שם אבן קיפין תומאס (Evan Kyffin Thomas), מבעלי עיתון "הרג'יסטר" (The Register) שיצא לאור בעיר אדלייד, בירת מדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה.
קיפין תומאס הפליג יחד עם ארנסט שקלטון במסעו של שקלטון מאנגליה לאוסטרליה, בדרכו לחקר הקוטב.
לקריאה נוספת
• Cooley, J., Winberry, P., Koutnik, M., & Conway, H. (2019), Tidal and spatial variability of flow speed and seismicity near the grounding zone of Beardmore Glacier, Antarctica, Annals of Glaciology, 60(79), 37-44. doi:10.1017/aog.2019.14
מכ"ם מפתח סינתטי
מכ"ם מִפְתָּח סינתטי (באנגלית: Synthetic Aperture Radar, בראשי תיבות: SAR) הוא מכ"ם המותקן על מטוס או לוויין ועושה שימוש בשיטות מורכבות של עיבוד נתונים על מנת לאחד נתונים של מספר שידורים עוקבים לכדי תמונה אחת. שיטה זו מנצלת את תנועת המטוס או הלוויין בפרקי הזמן שבין השידורים כדי לדמות ביצועי מכ"ם בעל אנטנה גדולה בהרבה.
מכ"ם מפתח סינתטי מאפשר קבלת דימות ברזולוציה גבוהה מאוד של פני השטח הנסקר והעצמים הנמצאים עליו. המכ"ם מאפשר איסוף מודיעין צבאי בכל מזג אוויר, ומיפוי מפורט של כדור הארץ ושל כוכבי לכת אחרים.
עקרונות פעולה
בתצורה אופיינית, אנטנה בודדת המותקנת על מטוס נע משדרת סדרה של דפקים הנקלטים ומעובדים לאות משולב (סינתטי) המדמה תוצר של אנטנה ארוכה בהרבה מהגודל הפיזי של האנטנה הקיימת (ואף מאורכו של המטוס עצמו). עיבוד הנתונים מתבצע במערך מחשוב רב־עוצמה המסתייע בהתמרת פורייה ונמצא על גבי המטוס עצמו או בתחנה קרקעית.
משרד האוצר (האימפריה הרוסית)
משרד האוצר הוא המוסד הממלכתי המרכזי של האימפריה הרוסית שהיה אחראי על המדיניות הפיננסית והכלכלית במדינה.
רקע כללי
בתקופת שלטונו של איוואן השלישי, הניהול הפיננסי המרכזי היה נתון ל"פריקאזים"; היו 13 כאלה בתקופת שלטונו של הצאר אלכסיי מיכאילוביץ'. הניהול הפיננסי המרכזי התרכז בעיקר ב"פריקאז האוצר הגדול". מבין הקולגיות (לשכות) שהקים פיוטר הגדול בשנת 1715, היו האחראים על מימון:
כל ארבע המשלחות הוכפפו לשר המשפטים. קיומן של הלשכות פסק וענייניהם בנושא ניהול כספי הועברו ללשכות המדינה. פאבל הראשון, על פי צו מ-19 בנובמבר 1796, החזיר חלקית את הלשכות וב-4 בדצמבר של אותה שנה, הוא הפריד בין תפקיד גזבר המדינה לתפקיד התובע הכללי.
היסטוריה
במסגרת רפורמה מיניסטריאלית ב-8 (20) בספטמבר 1802 הוקם משרד האוצר, שאחריותו הייתה "ניהול האוצר וחלקי המדינה, המספקים לממשלה את ההכנסות הדרושות לתחזוקה, ואת החלוקה הכללית של כל ההכנסות לחלקים שונים של ההוצאה הממשלתית." המניפסט גם הפקיד בידי שר האוצר את חובת "בסוף כל שנה להגיש צוות מפורט של הוצאות הממשלה הכללית לשנת הכספים הקרובה." כשמחלקת גזבר המדינה נותרה בלתי כפופה לו.
כאשר התארגנו מחדש המשרדים בשנים 1810–1811, חולקה ניהול הכנסות המדינה והוצאותיהן בין שלושה גופים:
עם הקמת המשרד לרכוש מדינה, ממשרד האוצר בשנת 1838יער, נלקחה מחלקת ניהול איכרי המדינה, האדמות, היערות. ב-27 באוקטובר 1861, המשרד ייסד מוסד פדיון ראשי, שבוטל בשנת 1895. בצו מיום 15 באפריל 1863 מחלקת הכרייה וענייני המלח התארגנה מחדש כמחלקת הכרייה, ובמקום מחלקת המיסים והעמלות הוקמו שתי מחלקות חדשות: מחלקת שכר עבודה ושכר טרחה.
ב-29 באוקטובר 1864 שונה שם מחלקת סחר החוץ למחלקה לאיסוף המכס ומחלקת התעשייה והסחר הפנימי שונתה למחלקת המסחר והתעשייה. בשנת 1866 בוטל קיומו הנפרד של הממשל הפיננסי של ממלכת פולין והוקמה מחלקה מיוחדת למימון ממלכת פולין, שבוטלה ב-28 בדצמבר 1884. ב-7 ביוני 1872 הונפקה תקנה על מועצת המסחר והתעשייה, שנפתחה במקום מועצות המסחר והתעשייה. ב-21 בדצמבר 1873 הועברו כל יחידות מחלקת הכרייה (מחלקת הכרייה, מועצת הכרייה, מכון הכרייה והוועדה המדעית לכרייה) לאחריות משרד רכוש המדינה.
עד שנת 1874 המשיכה מחלקת הכרייה להיות חלק ממשרד האוצר. מחלקת הכרייה כללה את המחלקות הבאות: מטבעות, כריית אוצר, פירות כרייה פרטיים, מכרות זהב פרטיות, פירות כרייה של ממלכת פולין (משנת 1869), פקחים (משנת 1864) וכן חשבונאות. עם המעבר מ-1 בינואר 1874, מחלקת הכרייה (כמו גם מועצת הכרייה, הוועדה המדעית לכרייה ומכון הכרייה) ממשרד האוצר למשרד רכוש המדינה, מחלקת המטבעות הושארה בתחום שיפוטו של משרד האוצר.
בשנת 1917 משרד האוצר הקיסרי פורק.
המתקפה על הנציגויות הדיפלומטיות הסעודיות באיראן
התקיפות גונו מאוחר יותר על ידי המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי ועל ידי נשיא איראן, חסן רוחאני.
רקע
הנאום גונה מאחור יותר על ידי ממשלת ערב הסעודית, אשר זימנו את שגריר איראן בסעודיה לשיחת נזיפה.
המתקפה
במוצאי שבת, התאספו אלפי מפגינים בסמוך ל שגרירות ערב הסעודית בטהראן כדי למחות ולגנות בחריפות את הוצאתו להורג של א-נימר. המחאה התחילה כמחאה שקטה אך בשלב מסוים, חלק מהמשתתפים ניסו לפרוץ לבניין תוך טיפוס על גדר השגרירות, פריצה לדלת הראשית, השכלת ניירות משרדיים מהגג והורדת דגל ערב הסעודית מהתורן תוך כדי קריאות מוות למשפחת סעוד (המשפחה אשר שולטת בערב הסעודית). לאחר מכן, החלו מפגינים לזרוק בקבוקי תבערה לעבר השגרירות ואף פרצו אליה.
לאחר מספר שעות, המשטרה הגיעה למקום ופיזרה את המפגינים וכיבתה את השריפה.
מלבד המתקפה על השגרירות הסעודית בריאדף גם בעיר משהד (העיר השנייה בגודלה באיראן) המפגינים הציתו גם את הקונסוליה הסעודית בעיר והפילו את הדגל הסעודי שהיה מוצב במקום.
ערב הסעודית
בעקבות התקיפה, שר החוץ הסעודי, עאדל אל-ג'ובייר הודיע כי בכוונתו לנתק את היחסים הדיפלומטיים עם איראן, אל ג'ובייר החליט על החזרת כל הדיפלומטים הסעודים מטהראן ואף הכריז על הדיפלומטיים האיראנים ששהו בממלכה הסעודית כאישיות בלתי רצויה והורה להם לעזוב את סעודיה תוך 48 שעות.
יום לאחר מכן, ב-4 בינואר, אמר אל-ג'ובייר כי בכוונת סעודיה לנתק גם את כל הקשרים המסחריים עם איראן והודיע על הפסקת הטיסות בין המדינות. בנוסף לכך, הממשלה הסעודית הטילה איסור על אזרחיה לנסוע לבקר באיראן, עם זאת עולי רגל איראניים עדיין יכולים לבקר באתרים הקדושים ביותר לאסלאם במכה ואל-מדינה.
מגדל עלית
מגדל עלית (שם קודם: טראמפ פלאזה טאוור) הוא שמו הזמני של פרויקט לבניית שני גורדי שחקים ברמת גן. המגדל הנמוך ישמש למשרדים בגובה 45 קומות והגבוה ישמש למגורים ויכלול 55 קומות בגובה 256 מטר.
הפרויקט ממוקם ליד צומת עלית, מגדל משה אביב ומתחם בורסת היהלומים ברמת גן. הוא נבנה על מגרש בן 15 דונם בו היה מפעל עלית אשר פונה בשנת 2007.
במקום מתוכנן שימור של חלק ממפעל השוקולד שככל הנראה יתפקד כמוזיאון. בתחילת חודש יוני 2009 נחנכה בחלק המעוגל של המבנה המקורי של המפעל המחלקה החדשה לאמנות רב תחומית של בית הספר לעיצוב שנקר.
היסטוריה
בשנת 2006 רכשו חברת קרסנט הייטס וקבוצת טראמפ את המגרש משטראוס גרופ תמורת 44 מיליון דולר, ותכננו לבנות בו מגדל ששמו "טראמפ פלאזה טאוור", על שם דונלד טראמפ. חברת אזורים וקבוצת משקיעים רכשו בשנת 2007 את זכויות הבנייה במגרש מקבוצת קרסנט הייטס תמורת 80 מיליון דולר. הם תכננו לבנות עליו מגדל בודד בעלות של 175 מיליון דולר ובגובה של 270 מטרים ו-74 קומות שהיה הופך אותו לגבוה ביותר בישראל, במקום מגדל משה אביב. המגדל היה אמור לשלב משרדים ומגורים ובשנת 2008 אף פורסם כי יזמי המגדל ביקשו לאשר הגבהתו לגובה של 280 מטרים ו-85 קומות. בשנת 2009 הקפיאה חברת אזורים את העבודות על המגדל בגלל חולשת שוק הנדל"ן בהשכרת משרדים.
ביוני 2012 אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובנייה את שינוי תוכנית הבנייה כך שבמקום מגדל אחד ייבנו מגדל מגורים גבוה שיבנה על ידי אזורים, ובניין משרדים נמוך שיבנה על ידי שאר המשקיעים, קבוצת יהלומנים פרטית. עבודות הבינוי היו אמורות להתחיל בשנת 2013 ולהימשך שלוש שנים וחצי.
באפריל 2014 פורסם כי תוכנית המגדל הגבוה עודכנה כך שיכלול 65 קומות בגובה של 256 מטרים. המגדל הגבוה ישמש למגורים בלבד ויכלול 338 דירות.
במרץ 2015 הודיעה חברת אזורים על ביטול התוכנית לבניית המגדל הגבוה, עקב עיכובים בקבלת היתר בנייה מהעירייה.
ביולי 2016 חזרה והפקידה הוועדה המחוזית את תוכניות הבינוי למתחם שיכללו מגדל מגורים בן 60 קומות, מגדל משרדים בן 45 קומות וכן צמד מגדלים שאמורים להיות בגובה של כ-30 קומות שהראשון ביניהם כבר נמצא בבנייה מתקדמת ומיועד לאכלוס עד תום 2017.
ביולי 2020 הושלמה יציקת המפלס התחתון והחלו רשמית עבודות הבניה על המגדל.
הלילה השנים עשר (סרט, 1970)
הלילה השנים עשר (באנגלית: Twelfth Night) הוא סרט טלוויזיה בריטי עיבוד למחזה "הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר. את הסרט ביים ג'ון סישל, והוא שודר במסגרת סדרת התוכניות Sunday Night Theatre של רשת ITV.
Triangle
Triangle (בעברית: משולש; ידועים גם כטרייאנגל) הוא צמד מוזיקלי ישראלי, שהוקם ב-2018 על ידי עידו נצר ועמית מרדכי.
רקע
נצר ומרדכי הכירו ב-2011 כשהיו בכיתה ז'. עד שנת 2017, הצמד הפיק מספר רמיקסים לשירים מוכרים באופן לא רשמי. בשנת 2018, הצמד החל ליצור מוזיקה באופן רשמי, בשם "Triangle".
קריירה
בשנת 2018, הצמד השתתף בתחרות רימקסים ישראלית לשיר "מי את" של הזמר אברהם טל וזכה במקום הראשון. ב-6 בנובמבר 2018, הצמד הוציא לאור את הרצועה "WICKD" על ידי חברת התקליטים "Spinnin' Records". הרצועה זכה ל-200,000 צפיות ביוטיוב. ב-18 בפברואר 2019, הצמד ומיסטר בלאק הוציאו לאור את הרצועה "Ravin", שצברה כ-200,000 צפיות ביוטיוב. ב-31 במאי 2019, הצמד והזמרת הישראלית מאי ספדיה הוציאו את הטרק "Every Second". ב-19 במרץ 2020, הצמד והדי ג'יי הישראלי סקאזי הוציאו את הטרק "Ayy Muchacho", שצבר כ-340,000 צפיות ביוטיוב. ב-14 במאי 2020, הצמד והדי ג'יי האמריקאי KSHMR הוציאו את הטרק "Alone" שצבר כשני מיליון השמעות בספוטיפיי. ב-29 בנובמבר הצמד הלחין, כתב והפיק את השיר "הכל מהתחלה" של ים רפאלי, שהיה לשיר הישראלי הראשון שהופק על ידי הצמד. השיר הגיע למקום התשיעי ב.
ב-11 באוקטובר 2020, הצמד, נועם זלטין ורון כרמי כתבו את השיר "Set Me Free" לקדם הישראלי לאירוויזיון 2021. השיר נכתב, הולחן והוקלט ארבעה ימים לפני תום מועד הגשת הסקיצות לתאגיד השידור הציבורי "כאן 11". השיר נכתב בהשראת מגפת הקורונה, ששינתה את המציאות היומית שאנו חיים. בראיון לאתר "חי פה", נועם זלטין סיפר כי החיבור שלו עם הצמד היה בזכות סבו של עידו, אפי נצר. ב-2 בדצמבר 2020, תאגיד השידור הציבורי הכריז כי השיר העפיל לשלב הצבעת הציבור, שנמשכה עד 13 בדצמבר. ב-3 בינואר התאגיד פרסם כי השירים "Set Me Free", "La La Love" ו-"Ue La La" עלו לשלב הבא. ב-25 בינואר 2021 התקיים המשדר "השיר שלנו לאירוויזיון 2021", בו הוכרז כי השיר שנבחר לייצג את ישראל באירוויזיון 2021 הוא "Set Me Free". השיר הופיע בחצי הגמר הראשון של תחרות האירוויזיון ואף העפיל לגמר, שם הגיע למקום ה-17.
ב-31 בינואר 2021, הצמד כתבו, הלחינו (בשיתוף עם ים רפאלי) והפיקו את השיר "יהלום" של הזמרת אגם בוחבוט. על פי ראיון באתר מאקו, בוחבוט קיבלה את השיר מהצמד ומרפאלי כבר לפני חצי השנה. בנוסף היא אמרה כי: "ברגע ששמעתי את השיר, ידעתי שאוציא אותו לאור". במרץ 2021, הצמד הפיק את השיר "אין אף אחד" של ים רפאלי ובהמשך הפיקו עבורו גם את השיר "דרמה". ביוני באותה שנה, הפיקו לשחר סאול את השיר "תיקו תיקו". ב-30 ביולי הוציאו לאור גרסת רמיקס לשיר "סיבת הסיבות" של ישי ריבו. כמו כן באותו חודש לרגל זכייתה של מכבי חיפה באליפות המדינה בכדורגל, הוציאו ביחד עם הזמרת עדן בן זקן גרסה מחודשת של השיר ״ירוק בעיניים״, שהיא שיר האליפות הרשמי של מועדון הכדורגל מכבי חיפה לאותה השנה. ב-19 בינואר 2022 הפיקו את השיר "דובשנייה" של אגם בוחבוט, שחר סאול ונורוז.
רד"ק
רבי דוד בן יוסף קמחי (ד'תתק"ך (1160)-ד'תתקצ"ה (1235)), המכונה הרד"ק, היה מגדולי פרשני המקרא ומחשובי המדקדקים של השפה העברית.
תולדות חייו
הרד"ק למד תורה ומסורה מפי אביו ומפי אחיו הגדול, רבי משה קמחי, שהתפרסם גם הוא כמדקדק חשוב ופורץ דרך וכפרשן מקרא.
הרד"ק הושפע במיוחד - הן בדקדוק והן בפרשנות - מדרכו של אחיו ר' משה, שגידלו ולימדו. ספריו ופירושיו קיבלו תהודה רחבה והוא נחשב מגדולי הפרשנים וחכמי הלשון של עם ישראל.
בספר הדקדוק שלו, מכלול, שיקע רד"ק רבות מתורתם של המדקדקים הקדמונים כר' יהודה חיוג' ור' יונה אבן ג'נאח. שיטתו העיקרית בספר היא דרכו של אחיו ר' משה, שחידש מספר כללים חשובים בשדה הדקדוק. חלקו הראשון של החיבור ("חלק הדקדוק") הוא ספר דקדוק, וחלקו השני ("חלק העניין") הוא מילון של לשון המקרא המסודר בסדר אלפאביתי לפי שורשים משולשים (בני שלוש אותיות), שכונה במשך הזמן בשם "ספר השורשים". ספר השורשים הוא מעין סיכום של ספרי השורשים ופירושי המקרא של חכמי ספרד, תוך הכרעות וחידושים של הרד"ק. בכמה מתובנותיו הדקדוקיות נערך שימוש מאוחר יותר בתקופת הרנסאנס.
כתבי הרד"ק
כתבי הרד"ק הם:
פירוש רד"ק לתנ"ך
רד"ק כתב פירושים לספר בראשית, לנביאים ראשונים ואחרונים, לתהילים ולדברי הימים. ביאורו לנביאים נדפס במהדורות השונות של "מקראות גדולות".
סדר כתיבת פירושו לתנ"ך, לפי עיון בפירושיו:
גדולתו של הרד"ק כפרשן מקרא היא בשלימותו ובקפדנותו של הפירוש: הוא מקיף את הכתובים מכל צדדיהם, מבחינות שונות - מהבחינה הפרשנית, ההקשרית, הכרונולוגית, הדקדוקית והנקדנית, ומבחינת המסורה. הוא עוסק גם בשאלות כרונולוגיות, היסטוריות וגאוגרפיות.
פירוש רד"ק לתנ"ך זכה למהדורות רבות והפך לחלק בלתי נפרד ממהדורות מקראות גדולות לדורותיהם. הוא התחבב ביותר על כל שכבות העם והפך לאהוד על הכול.
דרכו בפירושיו
בדומה לרש"י גם הוא מודה, כאשר אינו יודע את הביאור: "לא ידעתי טעם לסיפור הזה בזה המקום"; וכן "לא מצאתי לו טעם נכון".
כמו אביו, הרבה רד"ק להתפלמס עם פרשנות הנוצרים למקרא, ובייחוד עם פרשנותם הכריסטולוגית. בעיקר בולטת מגמה זו בפירושו לתהילים וישעיהו, ספרים שהיו חביבים על הנוצרים; בשל כך צונזרו פירושיו לספרים אלו במקומות רבים ביותר (ראו לדוגמה ו). לאחרונה הוצאו לאור מחדש פירושיו לספרים אלו בשלימותם במהדורת "כתר ארם צובא" של אוניברסיטת בר-אילן, ובהוצאת מוסד הרב קוק: רד"ק, הפירוש השלם על תהלים בעריכת אברהם דרום, הוצאה חדשה, ירושלים תש"ע.
בספר בראשית נוטה רד"ק לביאור פילוסופי – הוא מחפש את התועלת המוסרית של סיפורי התורה, שלדעתו לא באו לשם עצמם אלא טעמם נסתר. כמו כן כתב הרד"ק פירוש על דרך הנסתר לפרשת גן עדן, למעשה קין והבל ולפרק א' בספר יחזקאל – מעשה מרכבה.
קול דודי דופק
האדם אל מול הסבל
את מאמרו מתחיל הרב סולובייצ'יק בהתייחסות לשאלת הרוע והסבל שבעולם. אין הוא מוכן לכפור בקיום הרע:
את התשובה לרע מוצא הרב סולובייצ'יק בהבחנה בין גורל ליעוד. האדם הקיים "קיום גורלי, קיום מאונס בבחינת 'על כרחך אתה חי'", הוא חסר אונים מול הרע, אולם לאדם הקיים "קיום ייעודי, קיום פעיל, כשאדם ניצב לעומת הסביבה שהושלך בה" יש תקווה.
הקיום הפעיל הראוי ליהודי, הקיום שאליו הוא צריך לפנות בהתמודדותו עם הסבל, הוא, בעיני הרב סולובייצ'יק, שכלול האישיות ועבודת אלוהים טובה יותר.
כך מפרש הרב סולובייצ'יק את תשובת האלוהים לאיוב:
את חטאיו של איוב מוצא הרב סולובייצ'יק בהתנערותו מאחריות לגורל הציבור. איוב היה כצופה פסיבי בתקופה הרת גורל לעם ישראל. "הנשאת אף פעם תחינה בעד איש זר מתוך השתתפות בצערו? לא!" קורא הרב סולובייצ'יק על איוב. כאן רומז הרב סולובייצ'יק אל יהדות ארצות הברית האורתודוקסית, מה חמור הוא עוון הפסיביות אל מול הקמת מדינת ישראל הזקוקה לסיוע ולתמיכה.