cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חרטרודיס גומס דה אוויינדה
חזרה לקובה
היא נישאה בשנית ב־26 באפריל 1855 לקולונל, דון דומינגו ורדוגו אי מסייו. בשנת 1859, עקב פציעת בעלה, הם עברו ממדריד בחזרה לקובה, בה נולדו שניהם. הם היו קרובים לפרנסיסקו סרנו, שהיה אז הקפטן הכללי של קובה. כשהגיעה לקובה, התקבלה אוויינדה בחום עם קונצרטים, מסיבות ומוזיקה. זמן קצר לאחר בואם, החמיר מצבו הבריאותי של ורדוגו והוא נפטר לבסוף ב־28 באוקטובר 1863. זה הותיר אותה במצוקה קשה, ואחרי שורת ביקורים בניו יורק, לונדון, פריז וסביליה, היא החליטה לחזור למדריד.
שנים אחרונות ופטירה
היא התגוררה במדריד בשנותיה האחרונות. אחיה מנואל נפטר בשנת 1868. היא פרסמה את הכרך הראשון של אוסף יצירותיה הספרותיות (בספרדית: Obras literarias), שלא כלל את הרומנים סאב ודוס.
בגיל 58 נפטרה אוויינדה ב־1 בפברואר 1873 במדריד, אך נקברה בסביליה, לצד אחיה מנואל.
יצירות ספרותיות
<blockquote style="float:right; border:1px solid gray; padding:2em 1em; margin: 0 0 1em 1em; text-align:left; background:lightyellow;"> Al Partir ¡Perla del mar! ¡Estrella de Occidente! ¡Hermosa Cuba! Tu brillante cielo la noche cubre con su opaco velo como cubre el dolor mi triste frente.
¡Voy a partir!...La chusma diligente para arrancarme del nativo suelo las velas iza, y pronto a su desvelo la brisa acude de tu zona ardiente.
¡Adiós, patria feliz, edén querido! ¡Doquier que el hado en su furor me impela, tu dulce nombre halagará mi oído!
¡Adiós¡... Ya cruje la turgente vela… El ancla se alza... el buque, estremecido, las olas corta y silencioso vuela! <blockquote style="float:right; border:1px solid gray; padding:2em 1em; margin: 0 0 1em 1em; text-align:left; background:lightyellow;"> Al partir עם היציאה לדרך Pearl of the sea! Star of the Occident! Beautiful Cuba! Night’s murky veil Is drawn across the sky’s refulgent trail, And I succumb to sorrow’s ravishment.
Now I depart! …As to their labors bent, The crewmen now their tasks assail, To wrest me from my home, they hoist the sail To catch the ardent winds that you have sent.
Farewell, my Eden, land so dear! Whatever in its furor fate now sends, Your cherished name will grace my ear!
Farewell!... The anchor from the sea ascends, The sails are full…. The ship breaks clear, And with soft quiet motion, wave and water fends. 4 גומס דה אוויינדה זכתה הן לשבחים והן לנידוי בשל עבודותיה הספרותיות. היא כתבה שירים, אוטוביוגרפיות, רומנים ומחזות. במהלך שנות ה -40 וה-50 של המאה ה-18 היא הגיעה לשיא התהילה והפרסום בזכות כתביה. היו לה מתחרות בכתיבה כמו קרולינה קורונאדו ורוזליה דה קסטרו, אך אף אחת מהן לא זכתה לשבחים רבים כל כך כפי שזכתה גומס דה אוויינדה. היא העניקה השראה לגברים ונשים כאחד בסיפורי אהבה, פמיניזם ועולם משתנה.
שירתה מורכבת ממספר סגנונות הלקוחים מהשירה ההיספנית החל מהנאוקלאסיזם המאוחר דרך הרומנטיקה. יצירותיה מושפעות מכמה מהמשוררים הגדולים של צרפת, אנגליה, ספרדי ואמריקה הלטינית. שיריה משקפים את חוויות חייה כולל יחסיה המרדניים ועצמאותה בחברה הנשלטת על ידי גברים (בראותה עצמה אשה סופרת); תחושת הבדידות והגלות מקובה (שהייתה אהובה עליה); ומלנכוליה ודיכאון (בהקשר לשברון הלב שחוותה מספר פעמים). שירתה סובבת סביב נושאים כמו קובה, אהבה וארוטיקה, שירה בפני עצמה, תפיסות נאו-קלאסיים, אזכורים היסטוריים, דת, מדיטציות פילוסופיות, אירועים אישיים וציבוריים, ודיוקנאות פואטיים.
הנושא של קובה ניכר בשירה המפורסם "עם היציאה לדרך" ("Al partir" ), שנכתב בשנת 1836 כאשר אוויינדה הייתה על הסירה שעזבה את קובה לספרד. זוהי סונטה על אהבתה לקובה ומשקפת את רגשותיה כשעזבה.
רומנים
הרומן השנוי ביותר במחלוקת, והראשון שכתבה, סאב (Sab), ראה אור בשנת 1841. ניתן להשוות רומן זה לאוהל הדוד תום שפורסם קצת למעלה מעשור מאוחר יותר, בכך ששני הרומנים הם כתב מחאה ספרותי כנגד העבדות. סאב הוא עבד קובני, המאוהב בקרלוטה, בתו של אדונו. קרלוטה (הגיבורה) מתחתנת עם אנגלי לבן ועשיר, אנריקה אוטווי. הספר מדגיש את העליונות המוסרית של סאב על הדמויות הלבנות. זאת מכיוון שנפשו טהורה ואילו האינטרסים העסקיים של האנגלי הם עיקר מעיניו. החברות העסקיות של אנריקה ואביו ממוקמות בקרבת מטע קני הסוכר של משפחתה של קרלוטה אשר נמצא בשפל מאחר שאביה של קרלוטה הוא בעל אופי טוב, מה שאומר שהוא לא יכול להיות איש עסקים טוב.
הרומן סאב הוחרם בקובה בגלל הגישה הלא שגרתית שלו כלפי החברה ובעיותיה. עבודותיה של אוויינדה נחשבו לשערורייתיות בגלל העיסוק החוזר ונשנה שלה באהבה בין גזעית והפיצול המעמדי בחברה. למעשה, סאב יכול להיחשב כדוגמה מוקדמת לתופעת הנגריזם (negrismo) - התנועה הספרותית שאפיינה את האיים האנטילים והקריבים בראשית המאה ה-20, במסגרתה נטו סופרים קריאולים לתאר אנשים שחורים באור חיובי. כתיבה מסוג זה טופחה לעיתים קרובות על ידי נשים סופרות שגרסו, כפי שגרסה גומס דה אוויינדה קודם לכן, כי קיימת הקבלה בין מצב האדם השחור למצב הנשים. שתי סופרות קריאוליות נוספות שטיפחו את סיפורת הנגריזם היו חואנה מנואלה גוריטי הארגנטינאית, בספרה עלייתה לרגל של נשמה עצובה והמלאך שנפל ( Peregrinaciones de una alma triste & El ángel caído ) והפרואנית תרזה גונזלס דה פאנינג שספרה רוקה מורנו (Roque Moreno) מציג עמדה פחות אוהדת כלפי שחורים ומולאטים. גם את ספרה של הרייט ביצ'ר סטואו, אוהל הדוד תום אפשר לראות באור זה.
שני שירים מפורסמים מקורם במכתבי האהבה שלה לאיגנסיו דה ספדה. שניהם נקראו "אליו" ("A él"). השיר הראשון, ארוך ומורכב בהרבה מהשני, מתאר את תקוותה להיות עם ספדה. עם זאת, מכיוון שספדה לא היה מעוניין במערכת יחסים מחייבת איתה, ונישא לאישה אחרת, זה גרם לאוויינדה לסבול. כתוצאה מכך, השיר השני הוא על פרידתם הסופית, וסיום מערכת היחסים ביניהם.
מקור: ג'ון צ'ארלס צ'אסטן, "נולד בדם ואש, היסטוריה תמציתית של אמריקה הלטינית"
מורשת
התקיים דיון נרחב בשאלה האם חרטרודיס גומס דה אוויינדה היא סופרת קובנית או ספרדית. היא נחשבת בעיני רבים כ"התמצית של המשוררת הרומנטית, הגיבורה הטרגית שזכתה לתהילה ולשבחי הציבור ובכל זאת, במישור האישי, הייתה אומללה ומרה." אין זה משנה מהי מידת הדיוק של הדימוי הזה, אך ברור שהיא עצמה קידמה אותו באופן אקטיבי במהלך חייה וכך גם מבקרים רבים ומעריצים רבים בעלי השפעה שהמשיכו לקדם דימוי זה לאחר מותה. כמו כן, חלק ניכר מעבודתה נקרא מנקודת מבט ביוגרפית בגלל הפרסום שנתנה למכתבי האהבה האינטימים שלה לאיגנסיו ספדה, עד כדי כך שחייה האפילו על המשמעות התרבותית הרחבה יותר של יצירתה הספרותית.
לקריאה נוספת
אלבין, מריה סי, מייגן קורבין, וראול מררו-פנטה. "חרטרודיס הגדולה: התומכת בשחרור עבדים והפמיניסטית הראשונה באמריקה ובספרד." מגדר והפוליטיקה של הספרות: חרטרודיס גומס דה אוויינדה. אד. מריה סי. אלבין, מייגן קורבין, וראול מררו-פנטה. סוגיות היספניות בקו 18 (2017): 1–66. רשת.
אלבין, מריה סי, מייגן קורבין, וראול מררו-פנטה. "דמות רב-לאומית: חרטרודיס גומס דה אוויינדה והעיתונות האמריקאית." מגדר ופוליטיקה של ספרות: חרטרודיס גומס דה אוויינדה. אד. מריה סי. אלבין, מייגן קורבין, וראול מררו-פנטה. סוגיות היספניות (2017): 67–133. אתר. https://cla.umn.edu/hispanic-issues/online
הערות שוליים
<references group="lower-alpha" />
חסרי בושה (סדרת טלוויזיה, 2017)
חסרי בושה (ברוסית: «Бесстыдники») היא סדרת טלוויזיה רוסית מסוגת דרמה קומית, ששודרה בערוץ NTV. הסדרה מבוססת על הסדרה הבריטית "לגדול בלי בושה" ששודרה בערוץ 4 הבריטי והסדרה האמריקאית "חסרי בושה".
צילומי הסדרה נערכו בשצ'לקובו שבפרברי מוסקבה, חלק מהסצנות צולמו במוסקבה. הסדרה הופקה בשיתוף פעולה בין ערוץ הטלוויזיה NTV וחברת Start.ru.
עלילה
עלילת הסדרה מתרחשת בעיירה ממונובו בפרברי מוסקבה. גושה גרוזדב הוא אב יחיד ועצלן המתגורר עם משפחתו בבית שלא ראה שיפוץ גדול מזה זמן רב. הגיבור זנח את עצמו לפני זמן רב ולא אכפת לו כלל מהילדים הרבים (חמישה) שיש לו ולכן בתו הבכורה קטיה לוקחת עליה את משק הבית וחינוך האחים והאחיות הצעירים יותר. הם חווים מצבים קומיים רבים שיוכיחו שוב ושוב כי אין דבר חשוב יותר ממשפחה.
ריכוזיות כלכלית
ריכוזיות כלכלית היא המידה בה נתח שוק נמצא בידיים מועטות. את רמת הריכוזיות הכלכלית במשק ניתן לבחון לפי ענפים או לפי המשק כולו.
ריכוזיות בענף בודד
מבנה שוק שבו נתח ניכר מהפעילות בענף משקי נשלט על ידי מספר קטן של חברות. תופעת הריכוזיות בענפים בודדים נגרמת לעיתים כתוצאה מרכישות ומיזוגים בשוק. לרוב, כאשר חל מצב של ריכוזיות בענף מסוים, יתרון הגודל המביא להפחתת עלויות הייצור לא בא לידי ביטוי בהורדת מחירים אלא מביא לצמצום התחרותיות ולהגדלת הרווחים של החברות כיוון שכל ספק בשוק מודע לצעדיהם של הספקים האחרים ולוקח בחשבון את צעדיהם הסבירים של שאר השחקנים בשוק.
ריכוזיות במשק
מבנה שוק שבו נתח ניכר מהשוק נשלט על ידי מספר קטן של קבוצות עסקים, לרוב חברות החזקות שנשלטות בידי יחידים או משפחות. תופעה זו רווחת במיוחד במדינות מתפתחות.
ארצות הברית
על פי בדיקה של האקונומיסט, שבחן את נתוני מפקד הכלכלה האמריקאי משנת 2007 ועד לשנת 2016, מתוך 893 ענפים שנבדקו במשק האמריקאי, כשני-שלישים נהפכו לריכוזיים יותר.
ישראל
על פי נתוני דו"ח הבנק העולמי, שפורסם בשנת 2009, עולה כי 12.0% משווי השוק הישראלי מוחזק בידי פירמידות שליטה (מקום 17 מבין 45 המדינות שנבדקו) ו-23.3% משווי השוק הישראלי מוחזקים בידי חברות החזקה (מקום 20 מבין 45 המדינות שנבדקו).
באוקטובר 2010, הקימה ממשלת ישראל את הוועדה להגברת התחרותיות במשק (שכונתה גם ועדת הריכוזיות) כדי לבדוק את הנושא לעומק ולגבש פתרונות כיצד להתמודד עם בעיית הריכוזיות במשק. הוועדה הגישה את המלצותיה הסופיות בפברואר 2012 ובעקבות המלצתה חוקק בשנת 2013 חוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות.
שרה סנוק
שרה סנוק (באנגלית: Sarah Snook; נולדה ב-1 בדצמבר 1987) היא שחקנית אוסטרלית, זוכת פרס גלובוס הזהב לשנת 2020 עבור תפקידה בתור שיבון "שיב" רוי בסדרה "יורשים".
ביוגרפיה
בשנת 2008 היא סיימה את לימודיה במכון הלאומי לאמנות דרמטית בסידני.
בזמן לימודיה, סנוק הופיעה בהפקות תיאטרון של "מקבת'" ו"גליפולי". לאחר מכן הופיעה ב"המלך ליר" עם להקת התיאטרון הממלכתית של דרום אוסטרליה וב"ז'אן ד'ארק" בהפקה של חברת התיאטרון של סידני בשנת 2018.
היא שיחקה בסרטים "Not Suitable for Children" בשנת 2012, "These Final Hours בשנת 2013, "גורל ידוע מראש" ו"Jessabelle" בשנת 2014.
משנת 2018 ועד שנת 2023 כיכבה סנוק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה האמריקאית "יורשים" ברשת HBO, בתור שיבון "שיב" רוי.
בחודש ספטמבר 2020 הוכרז שסנוק קיבלה את התפקיד הראשי של אן אליוט ב"הטיית לב", עיבוד לרומן של ג'יין אוסטן באותו השם.
בחודש דצמבר 2021, היא החליפה את אליזבת מוס בתפקיד הראשי בסרט מותחן האימה "Run Rabbit Run" בבימויה של דיינה ריד.
בינואר 2022, סנוק לוהקה לסרט "The Beanie Bubble".
חיים אישיים
בשנת 2020, סנוק החלה מערכת יחסים עם הקומיקאי האוסטרלי דייב לוסון. הם נישאו בשנת 2021, בחצר האחורית של ביתה של סנוק בברוקלין.
יחידת רימון (2010)
יחידת רימון הייתה יחידת קומנדו עצמאית בצה"ל, תחת פיקוד חטיבת עוז.
בין אוגוסט 2010 לדצמבר 2015, היחידה הייתה כפופה לחטיבת גבעתי. ב-27 בדצמבר 2015 היא הוכפפה כיחידה עצמאית לחטיבת עוז. ב-27 ביוני 2018 היחידה נסגרה, ולוחמיה עברו ליחידת מגלן ויחידת אגוז.
היסטוריה
היחידה הוקמה באוגוסט 2010, בלחצו של מפקד פיקוד הדרום, יואב גלנט, אשר גרס כי לפיקוד הדרום נדרשת יחידה מיוחדת ללחימה ברצועת עזה מחד ובחדירות המחבלים מחצי האי סיני בעומק הנגב מאידך, תוך שימת דגש על לוחמה במדבר. הרמטכ"ל דאז, גבי אשכנזי, הביע הסתייגות מן הבחירה בשם "רימון" ליחידה, אולם גלנט התעקש והשם נבחר. הקמת היחידה הוטלה על רס"ן בני מאיר, איש היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669) בעברו, ולשעבר מפקד פלחה"ן גבעתי. שלא כמו יחידות ייעודיות אחרות, יחידת רימון הוקמה באמצעות גיוס צוות סדיר שהתגייס ישירות ליחידה, ולא באמצעות העברת חיילים מיחידות מיוחדות אחרות. האיתור והגיוס ליחידה נעשה באמצעות הגיבוש של חטיבת גבעתי.
היחידה נקראה על שם סיירת רימון, שפעלה בפיקוד הדרום משנת 1970 עד שנת 2005.
פעילות ביטחון שוטף
בפעילות הביטחון השוטף (בט"ש), היחידה הייתה מסופחת אל עוצבת אדום. לזכות היחידה נזקפת ההצלחה בהורדה הדרסטית בהיקף ההברחות בגבול מצרים, ובסיכול ההברחות על ידי טכניקות מיוחדות שפותחו על ידי היחידה. היחידה פעלה באופן גלוי וסמוי במרחב הדרום, ופעלה לסיכול פח"ע. לזכותה נזקפות פעילויות מבצעיות רבות, שבזכותן נשמר השקט והביטחון במרחב הדרומי.
מבצע "צוק איתן"
ביולי 2014 לחמה היחידה, תחת פיקודו של רס"ן טל אשור, במבצע צוק איתן. במהלך המבצע, חיסלה היחידה כ-50 מחבלים, איתרה עשרות פירי מנהרות, והשמידה כמה מנהרות לחימה, ובהן מנהרת לחימה שיצאה מתוך מסגד אל תוך שטח ישראל. בנוסף, אספה היחידה מודיעין בעל ערך רב, חשפה אמל"ח, ופעלה לחיסול קיני טרור ואיתור מנהרות בערים ח'ירבת אח'זעה, ח'אן יונס ורפיח. על לחימתה הוענק ליחידה צל"ש אלוף.
יחידת רימון פעלה תחת פיקוד חטיבת גבעתי לאורך המבצע, והייתה הכוח היחידי שפעלו בו חיילי מילואים אשר לחמו ביחד עם הלוחמים הסדירים כחלק מהכוח, על מנת לחנוך את הצוותים בזמן לחימה, ולשפר את היכולות המקצועיות של הלוחמים וטכניקות הלחימה של היחידה.
היחידה השתתפה במבצע לפני הכניסה הקרקעית, להשמדת מנהרת לחימה ממנה חדרו 13 מחבלים בסמוך לקיבוץ סופה.
ב-27 ביוני 2018 היחידה נסגרה ושולבה בפלגה ביחידת מגלן.
גיוס ליחידה והכשרת הלוחם
אורך המסלול ביחידה הוא שנה וארבעה חודשים, והוא כולל בתוכו: טירונות ואימון מתקדם עם גדס"ר גבעתי, קורס מודיעין וסיור, קורס צניחה, קורס לוט"ר, קורס לת"ק, הכשרת כלל הצוות בקורס מ"כים ליחידות ייעודיות במסגרת חטיבת ביסלמ"ח, קרב מגע, לוחמה בשטח בנוי, ניווטים, תצפית, הסוואה וסדרות מדבריות המסכמות את יכולת החייל בשבועות שכוללים לוחמת קומנדו, מילוט, לוחמה בתנאי מדבר והתמחויות ייעודיות נוספות.
פיפה הייווד
פיליפה "פיפה" הייווד (באנגלית: Philippa "Pippa" Haywood; נולדה ב-6 במאי 1961) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
הייווד נולדה בהטפילד שבהרטפורדשייר. היא למדה משחק בבית הספר לתיאטרון "בריסטול אולד ויק". במהלך הקריירה שלה בטלוויזיה הופיעה בתפקיד הלן בריטאס בסדרה הקומית של ערוץ BBC One "האימפריה של בריטאס" (בשנים 1991 עד 1997), גילמה את ג'ולי צ'דוויק בקומדיה "Fear, Stress & Anger" של ערוץ BBC2 ואת מנהלת משאבי-אנוש חמומת המזג ג'ואנה קלור בסדרה "מחלקה אלטרנטיבית" (2004–2006). על תפקיד זה זכתה ב-2005 בפרס ההופעה הקומית הטובה ביותר בפסטיבל הטלוויזיה Rose d'Or בלוצרן שבשווייץ.
בהופעותיה הראשונות היא הופיעה ברשימת הקרדיטים בשם "פיליפה הייווד", אבל מאז 1992 בעונה השנייה של הסדרה "האימפריה של בריטאס" תמיד נרשם שמה "פיפה הייווד". בנוסף להופעותיה הקומיות שיחקה הייווד גם בתפקידים דרמטיים בהם ג'ני ת'ורן בסדרת הדרמה משנת 1998 של ITV בשם "The One Game", ובתפקיד גברת אפג'ון בפרק "Cat Among the Pigeons" בסדרה "פוארו" על פי ספריה של אגאתה כריסטי. ב-2002 כיכבה בתפקיד אורח בפרק בסדרה "חקירות המפקח לינלי". ב-2007 גילמה את דמותה של ורוניקה גריי בפרק הראשון בעונה השנייה בסדרה הבלשית "לואיס", וב-2009 שיחקה בתפקיד אורח בפרק בסדרה "קינגדום". ב-2013 השתתפה בסדרת הדרמה "מר סלפרידג'" בתפקיד מיס באנטינג. מ-2012 היא משחקת בתפקיד ראשי בדרמה "נשות האסירים" של BBC One, ומופיעה בתפקיד פקד בילוש ג'ולי דודסון בסדרת הדרמה של ITV "סקוט וביילי". ב-2015 הופיעה הייווד בעיבוד של ה-BBC ל"מאפ ולוצ'יה" מאת אי. אף. בנסון בתפקיד סוזן וייס.
הייווד הופיעה גם בסרטי קולנוע ובתיאטרון. על הבימה השתתפה במחזות: "House & Garden" מאת אלן אייקבורן, "Private Lives" מאת נואל קאוורד, "חלום ליל קיץ" ו"אגדת חורף" השייקספיריים, "רקוויאם" ו-"Landscape with Weapon" בתיאטרון הלאומי. עוד שיחקה במחזה "Wanderlust" בתיאטרון רויאל קורט.
חיים אישיים
הייווד נשואה למלקום ניוברי ולה שתי בנות.
השל
ראו גם
}}
עונת 1954/1955 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1954/1955 בליגה הלאומית בכדורסל  הייתה העונה השנייה של הליגה. הליגה כללה 12 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. העונה הסדירה החלה ב-4 במרץ 1954 הסתיימה ב-11 בנובמבר 1955 בניצחון של מכבי תל אביב.
מכיוון שבעונת 1954/1955 הליגה גדלה ל-12 קבוצות כל הקבוצות מהעונה הקודמת למעט הפועל גבע שזכתה בעונה הקודמת במקום ה-5 ופורקה. בסיום העונה שתי הקבוצות שסיימו במקומות האחרונים ירדו ליגה.
חניבעל (סדרת טלוויזיה)
חניבעל היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת פסיכולוגיה-אימה-מתח, שהופקה בידי בריאן פולר לערוץ הטלוויזיה NBC האמריקאית. הדמות הראשית היא חניבעל לקטר, דמות מספריו של תומאס האריס הוא פסיכיאטר במקצועו, קניבל ורוצח סדרתי. הסדרה מתמקדת במערכת היחסים המיוחדת של חניבעל עם ויל גראהם, סוכן FBI לשעבר.
ב-22 ביוני 2015, לאחר שלוש עונות, הודיעה רשת NBC שלא תחדש את הסדרה לעונה נוספת.
עונה ראשונה
וויל גרהאם, מורה בעל הפרעת אמפתיה, מתחיל לעבוד עם הFBI. לאחר שהוא יורה ברוצח סידרתי עשר פעמים הוא נשלח לדוקטור חניבעל לקטר, פסיכיאטר וקניבל. במהלך הסדרה מערכת היחסים בין וויל וחניבעל מתהדקת. הם רואים עצמם הורים לאביגיל הובס, הילדה של הרוצח שוויל הרג. וויל חולה בדלקת המוח וחניבעל לקטר מחמיר את התסמינים שלו ודואג לכך שהמחלה לא תזוהה. העונה נגמרת בכך שחניבעל מזייף את מותה של אביגיל ומאשים בכך את וויל על ידי כך שהוא מאכיל אותו את האוזן שלה. וויל גראהם מואשם בפשעים של חניבעל ונכנס לכלא.
עונה שנייה
בחלק הראשון של העונה וויל נמצא במוסד ל־"מושגים קרימינלית" בבולטימור. הוא מגלה כי חניבעל הוא רוצח סדרתי וקניבל אך אף אחד לא מאמין לו. הוא שולח רוצח סדרתי אחר חניבעל וכמעט מצליח להרוג אותו. בניסיון להפליל את לקטר הוא שולח את בוורלי קאטס למצוא ראיות נגד חניבעל אך הוא הורג אותה. לקטר מתגעגע לוויל ובסופו של דבר מחליט להרוג את השופט ולגרום לשחרורו מהכלא. בחלק השני של העונה, וויל גרהאם עובד עם הבוס שלו על מלכודת דבש לחניבעל. אך וויל מתחיל להרגיש דברים כלפי חניבעל ובסופו של דבר מזהיר אותו כי קרופורד יודע עליו. חניבעל חושף לוויל את קיומה של אביגיל אך שבור מהבגידה הוא רוצח אותה בפני וויל לאחר שהוא דוקר אותו.
צילומים
צילום הסדרה החל בטורונטו, אונטריו, קנדה באוגוסט 2012. העונה הבאה צולמה בטורונטו באוגוסט 2013. צילום העונה השלישית החל באוקטובר 2014 בפירנצה, איטליה ובהמשך נעשה גם בקנדה וצרפת.
אסון בת'נל גרין
האסון
ב-3 במרץ 1943 דיווחו כלי התקשורת על הפצצה בריטית כבדה על ברלין בליל 1 במרץ. בשעה 20:17 הופעלו צופרי האזעקה מפני התקפת אוויר במה שהיה ככל הנראה רק ניסוי. המון אנשים החל לרדת בגרם המדרגות הדרום-מזרחי לתחנה, שבו לא היו מעקות במרכז המדרגות וכמעט לא הייתה תאורה. נסיבות האסון לא התבררו במלואן: ככל הנראה מעדה אשה שנשאה ילד בתחתית גרם המדרגות ואחרים מעדו עליהם, בעוד שאחרים שלא היו מודעים למתרחש לחצו מאחור כדי להגיע למחסה התחנה. פקעת האדם שנוצרה בתחתית המדרגות הכילה בסופו של דבר כ-300 איש. 173 אנשים, מהם 62 ילדים, נמחצו למוות או נחנקו. 60 אחרים נפגעו והובלו לבתי חולים.
לאחר האסון
השלטונות מנעו את פרסום דבר האסון במשך 36 שעות ולאחר מכן צינזרו את הידיעות אודותיו מחשש לפגיעה במוראל.
בניית תחנת בת'נל גרין הושלמה לאחר המלחמה והיא נפתחה לתנועת הרכבת התחתית בדצמבר 1946.
רק 50 שנה לאחר האסון הוצב שלט זיכרון אודותיו בתחנה. עמותה לזכר הנספים בשם "מדרגות לגן-עדן", שהוקמה ב-2007, עוסקת בהקמת אנדרטה לאסון, אשר כבר הוקמה בחלקה.
ג'ולייט מילס
ג'ולייט מריון מילס (באנגלית: Juliet Maryon Mills; נולדה ב-21 בנובמבר 1941) היא שחקנית אנגלייה. בתם של השחקנים סר ג'ון מילס ומרי היילי בל, אחותה היא השחקנית היילי מילס. מילס החלה את קריירת המשחק כילדה, הייתה מועמדת לפרס טוני על תפקידה ב-"תרגיל בחמש אצבעות" בשנת 1960. בשנים הבאות המשיכה להופיע בקולנוע ובטלוויזיה, ב-1970 וב-1971 כיכבה בסיטקום "נני והפרופסור". הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסדרה ועל הופעתה בסרט "אוואנטי!" (1972). על תפקידה במיני סדרה "QB VII" זכתה ב-1974 בפרס אמי. משנת 1999 ועד 2008, שיחקה באופרת הסבון "תשוקות" והייתה מועמדת לפרס אמי (Daytime Emmy Award) על הופעתה.
ביוגרפיה
מילס נולדה בלונדון בתקופת מלחמת העולם השנייה. הוריה, השחקן סר ג'ון מילס והמחזאית מרי היילי בל, עברו לכפר כדי להתרחק מההפצצות של הגרמנים. אחותה של מילס היא השחקנית היילי מילס ואחיה הוא הבמאי ג'ונתן מילס. כיוון שהוריה היו מפורסמים כבר בילדותה הכירה בשחקנים ידועים כגון רקס הריסון, דייוויד ניבן ומרלון ברנדו. הסנדקית שלה הייתה השחקנית ויוויאן לי והסנדק היה המחזאי נואל קאוורד. היא למדה בבית הספר "Elmhurst School for Dance" בקמברלי שבסארי.
כבר כתינוקת וכילדה קטנה הופיעה כניצבת בסרטים שונים, למשל, הופיעה כתינוקת בת 11 חודשים בסרט "In Which We Serve" בכיכובו של אביה.
כאשר אחותה היילי החלה לזכות בהצלחה בסרטי דיסני כגון פוליאנה או אבא מתארס, החליטה גם היא לנסות את מזלה בעיסוק המשפחתי. התפקיד החשוב הראשון שלה היה בגיל 16 במחזה של פיטר שאפר "תרגיל בחמש אצבעות" בתפקיד פמלה הרינגטון. ההצגה רצה במשך שנה בלונדון ואחר כך ב"מיוזיק בוקס תיאטר" בברודוויי.
ב-1960 הייתה מילס מועמדת לפרס טוני. היא שיחקה בסרטים כמו "The Rare Breed" עם ג'יימס סטיוארט. לדבריה גולת הכותרת של הקריירה שלה הייתה הסרט "אוואנטי!" בבימויו של בילי ויילדר שכיכבה בו לצדו של ג'ק למון. היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה זה.
התפקיד הידוע ביותר שלה היה כשכיכבה בסדרה הקומית האמריקאית "נני והפרופסור" ב-1970. היא גילמה דמות של אומנת חביבה בעלת כוחות מאגיים, מעין מרי פופינס אמריקאית. ב-1971 הייתה מועמדת שוב לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסדרה. אף על פי שזכתה באחוזי צפייה גבוהים הסדרה שודרה זמן קצר יחסית בשנים 1970 ו-1971. הצלחת התוכנית פחתה כאשר הועברה מרצועת שידור מוצלחת יחד עם תוכניות כגון "משפחת פרטרידג'" ו"חבורת בריידי" ליום שידורים אחר. המעבר השפיע לרעה על הרייטינג שהוביל בסופו של דבר לביטול הסדרה.
ב-1974 זכתה מילס בפרס אמי בקטגוריית "הופעה מיוחדת של שחקנית משנה בקומדיה או דרמה" על הופעתה במיני-סדרה "QB VII". עוד בשנים 1974–1975 הופיעה כד"ר קלייר הנלי בסדרה "לחופש נולדה" של רשת NBC.
ב-1980 חזרה להופיע בתיאטרון במחזה "איש הפיל" עם מקסוול קולפילד. קולדפילד שהיה צעיר ממנה הציע לה נישואים, והפך לבעלה השלישי. אחרי נישואיהם הפסיקה מילס לשחק זמן מה.
בשנת 1999 קיבלה מילס תפקיד באופרת הסבון של רשת NBC "תשוקות" בה היא מגלמת את טאביתה לנוקס, המכשפה המקומית המנסה להביא הרס וחורבן על תושבי העיירה הרמוני. בפרק ששודר ביוני 2007 הוכרזה הדמות כ"מכשפה טובה", זמן קצר לפני שהסדרה ירדה מהמסכים באוגוסט 2008. על תפקידה זה הייתה מילס מועמדת לפרס אמי בקטגוריית השחקנית הראשית.
ב-2009 הצטרפה מילס לצוות השחקנים בסדרת הדרמה "לב פראי" של ITV. היא גילמה את דמותה של ג'ורג'ינה בלק, אחותה של קרוליין (בלק) דופלסי שהופיעה בעונות קודמות של הסדרה בגילומה של היילי מילס אחותה בחיים של ג'ולייט מילס. עוד בטלוויזיה השתתפה מילס בתפקיד אורח בסיטקום האמריקאי "Hot in Cleveland".
חיים אישיים
מ- 1961 ועד 1964 הייתה מילס נשואה לראסל אלקויסט הבן (Russell Alquist, Jr) ולהם בן משותף, שון. ב-1975 התחתנה עם מייקל מיקלנדה ונולדה להם בת, מליסה. הם התגרשו ב-1980, באותה שנה נישאה מילס למקסוול קולפילד שהיה צעיר ממנה ב-18 שנה. קולפילד אימץ את בתה של מילס והשניים מתגוררים בדרום קליפורניה.
שפות ילידי אמריקה
השפות הילידיות של אמריקה הן כלל השפות המדוברות בידי העמים הילידיים שבאמריקה, גרינלנד ואלסקה בקצה הצפוני של היבשות ועד לקצה הדרומי של דרום אמריקה. קבוצת שפות אלו כוללות עשרות רבות משפחות שונות, כמו גם שפות מבודדות ושפות רבות שעוד לא סווגו למשפחה.
השפה המדוברת ביותר מכלל השפות הילידיות באמריקה היא הקצ'ואה עם כ-7 מיליון דוברים ברחבי העולם, אולם מרבית השפות הילידיות הן בסכנת הכחדה או שנכחדו לחלוטין.
היסטוריה
קודם למפגש הראשון עם התרבות האירופאית, החל מהמאה ה-11 אז התיישבו נורדים בגרינלנד ולאחר-מכן על ידי כריסטופר קולומבוס במאה ה-15, דוברו ברחבי אמריקה אלפי שפות שונות. חלקן אף פיתחו כתב, לדוגמה: כתבי המאיה. לחלק מהשפות היו מיליוני דוברים, דוגמת שפות הנאוואטל והגוארני, ולחלקן מאות בודדות.
לאחר ההתיישבות האירופאית באמריקה, הפכו במהרה השפות האירופאית לשפות השולטות והמדוברות ברחבי היבשת, לעיתים בעקבות מסע מכוון של השלטונות האירופאים להפצת השפות האירופאיות על חשבון השפות הילידיות. כיום, באף אחת ממדינות אמריקה השפה השלטת אינה שפה ילידית, אם כי במספר מדינות ניתן מעמד רשמי לשפה הילידית.
התאבדות המונית בדמין
פקידי המפלגה הנאצית, המשטרה, הווארמכט ואזרחים רבים עזבו את העיירה לפני הגעתו של הצבא האדום, ומנגד אלפי פליטים מהמזרח מצאו מקלט בדמין. שלושה מנהלי משא ומתן מטעם ברית המועצות נורו לפני הכניסה הסובייטית לדמין. הווארמכט הנסוג פוצץ את הגשרים מעל הנהרות שסגרו את העיירה מצפון, מערב ודרום, ובכך חסם את התקדמות הצבא האדום ולכד את האזרחים הנותרים. היחידות הסובייטיות בזזו ושרפו את העיירה, וביצעו אונס והוצאות להורג.
תושבים ופליטים רבים התאבדו אז, ומשפחות רבות עשו זאת יחד. שיטות ההתאבדות כללו טביעה בנהרות, תלייה, חיתוך פרק כף היד וירי. רוב הגופות נקברו בקברי אחים, ולאחר המלחמה היה הדיון בהתאבדות ההמונית טאבו תחת הממשלה הקומוניסטית של מזרח גרמניה.
מייקל יאנג (כדורסלן)
מייקל יאנג (באנגלית: Michael Young; נולד ב-5 בספטמבר 1994) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בסטאל אוסטרוב ויילקופולסקי.
קריירת תיכונים ומכללות
יאנג למד בתיכון סנט בנדיקטוס בניוארק שבניו ג'רזי, וסיים את לימודיו בשנת 2013. יאנג שיחק בנבחרת בית הספר, והוביל את התיכון לסיים במקום השני בתום העונה. בשנתו האחרונה הוא הוביל את נבחרת בית הספר לדירוג השני מכל נבחרות התיכונים ברחבי ארצות הברית. הוא הוביל את התיכון לאליפות התיכונים לאחר שהפסידו במשחק הגמר לאקדמיית מונטוורדה בתוצאה 65–67.
במהלך עונתו האחרונה הוא הופיע במשחק ראווה של המותג אייר ג'ורדן אשר היה במגרש ברקליס סנטר, שם קלע 19 נקודות. יאנג השתתף גם במחנות כדורסל יוקרתיים יותר, בניהם המחנה של ריבוק, מחנה החמישה כוכבים, המחנה של אדידס והופ גרופ אליט. יאנג סיים את הקריירה שלו בתיכון עם 1,445 נקודות ודורג כשחקן ה-56 בטיבו והפאוור פורוורד ה-14 בטיבו ברחבי ארצות הברית אשר מתמודדים למכללות.
לאחר הצעות מרובות, בחר יאנג ללכת לאוניברסיטת פיטסבורג. יאנג פתח בכל 36 המשחקים של המכללה, והעמיד סטטיסטיקה של 6 נקודות ו-4.1 ריבאונדים, ובנוסף הוא קלע בדאבל פיגרס בחמישה משחקים במהלך העונה. הוא קלע 9 נקודות והוריד 3 ריבאונדים במהלך משחקו הראשון בטורניר אליפות המכללות בכדורסל מול אוניברסיטת קולורדו במחזור הפתיחה וקלע 4 נקודות בהפסד בסיבוב השלישי למדורגת ראשונה, אוניברסיטת פלורידה.
במהלך שנתו השנייה במכללה, יאנג שיפר את הממוצעים שלו משמעותית, והוזכר כאחד המועמדים להיכנס לאחת מחמישיות העונה. הוא העמיד ממוצעים של 13.4 נקודות ו-7.3 ריבאונדים. מתוך 34 משחקים בהם שיחק, הוא הוביל את הקבוצה בנקודות 11 פעמים והוביל בריבאונדים 17 פעמים. הוא קלע שיא עונתי של 27 נקודות מול אוניברסיטת שאמינאדה בהונולולו.
במהלך שנתו השלישית, קלע יאנג 11 פעמים ב-20 נקודות ומעלה. הוא העמיד ממוצעים של 15.7 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק, מה שהוביל אותו להיבחר לחמישייה השלישית של המחוז. הוא הוביל את קבוצתו בנקודות, וסיים את העונה במקום ה-13 בנקודות מכל הליגה, במקום ה-12 בריבאונדים ובמקום החמישי באחוזים מהשדה. במהלך העונה רשם יאנג 4 פעמים דאבל דאבל.
קריירה מקצוענית
בשנת 2017, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, חתם יאנג על חוזה כפול בוושינגטון ויזארדס מליגת ה-NBA. לפי החוזה, הזמן שלו בין הקבוצה לבין קבוצה מליגת הפיתוח, יתחלק לפי רצונה של הקבוצה. כיוון שלא הייתה לויזארדס קבוצה בליגת הפיתוח באותה תקופה, הוא תחילה שיחק במשך ארבעה משחקים בדלאוור בלו קואוטס, קבוצת הבת של פילדלפיה 76', אך ב-13 בנובמבר 2017 עבר לנורת'רן אריזונה סאנס, קבוצת הבת של פיניקס סאנס. ב-3 בינואר 2018, הודיעה ווישנגטון על ביטול החוזה של יאנג ללא ששיחק בקבוצה, ונורת'רן אריזונה סאנס רכשה אותו בחוזה חדש.
ב-11 באפריל 2018, חתם יאנג עד תום העונה בליונס דה פונס מהליגה הפורטו ריקאנית.
ב-30 ביולי 2018, חתם יאנג לעונה בשולה באסקט מהליגה הצרפתית.
ב-23 ביולי 2019, חתם יאנג בדיז'ון באסקט הצרפתית, אך ב-5 בדצמבר 2019 שוחרר מהקבוצה.
ב-12 בינואר 2020, חתם יאנג עד תום העונה בהפועל גלבוע גליל מהליגה הישראלית. ב-18 בינואר 2020, בהופעת הבכורה שלו, קלע יאנג 19 נקודות ב-8 מ-15 מהשדה, יחד עם 7 ריבאונדים במהלך הניצחון 80–96 על עירוני נס ציונה. ב-18 משחקים בקבוצה, העמיד יאנג ממוצעים של 17.1 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק, מה שעזר לקבוצתו להגיע לחצי הגמר שם הפסידו 78–81 למכבי תל אביב שיותר מאוחר זכתה באליפות.
ב-25 באוגוסט 2020, חתם יאנג לעונה בא-נאסר מאיחוד האמירויות.
ב-1 בדצמבר 2020 חזר יאנג לישראל וחתם עד תום העונה בעירוני נהריה.
MATE
MATE (מבוטא "מָאטֶה", כמו המשקה) היא סביבת שולחן עבודה אשר פיתוחה החל בשנת 2011 עבור הפצות לינוקס, והיא הייתה לראשונה זמינה ב־18 ביוני 2011. סביבה זו היא פיצול של GNOME, ובניגוד לגרסאות החדשות של GNOME (שכעת כבר נמצא בגרסה 4), MATE מהווה ההמשך של גרסאות 2 למיניהן של GNOME. פיתוחה של סביבת עבודה זו החל בעקבות שינוי גרפי מהותי מגרסתו הקודמת של GNOME בגרסה החדשה – 3, שיצאה באותה שנה.
תוכנות ועזרים עיקריים של MATE
לסביבת עבודה זו, כמו כל סביבות העבודה עבור הפצות לינוקס, ישנן תוכנות ועזרים המהווים חלק מסביבת העבודה. עבור MATE, ישנן רק תוכניות בודדות כאלו, בניגוד לסביבות עבודה כגון KDE, שבהן ישנם עזרים רבים.
רב משרשיא
רב משרשיא היה אמורא בדור החמישי לאמוראי בבל.
היה תלמיד מובהק של רבא, והם מוזכרים בתלמוד עשרות פעמים יחדיו. ייתכן כי היה גם תלמידו של אביי. היה חברו הקרוב של רב פפא, גם הוא תלמיד של רבא, ואף שלח את בנו ללמוד לפני רב פפא. גם רב יוסף בריה דרב עילאי נמנה עם חבריו.
חמיו, מוזכר על שמו כ"רב כהנא חמוה דרב משרשיא".
שלושת בניו של רב משרשיא היו אמוראים, ולמדו בבית מדרשו של רב אשי. שמותיהם: רבא, רב סמא ורב יצחק, שהיה אדם נכבד ונשוא פנים התלמוד מספר כי רב משרשיא עצמו עודד אותם ללמוד בבית מדרש זה.
אמרותיו
מסכת בבא בתרא אנו מוצאים אמרה של רב משרשיא, בקשר להכרעה בין סיני ועוקר הרים - לימוד בעיון לבין לימוד בבקיאות.
כלומר, על פי רבי זירא, רב פירש את כך: "כל ימי עני רעים" - זה בעל גמרא; ו"טוב לב משתה תמיד" - זה בעל משנה. רבא פירש להפך. רש"י מסביר, מה משמעות הפירוש להפך:
כלומר, על פי רבא, בעל המשנה, הוא הסיני, אינו יכול לפסוק הלכה הנוגעת לענייני דיומא מתוך ההלכה, ואינו מסוגל להתמודד עם קושיות, כאשר מתגלות סתירות במשנה. לעומתו, בעל הגמרא, הוא עוקר ההרים, מבין את הסיבות שמאחורי המשניות, ולכן יש בידו הכח להסיק על הלכות מתוך הכתובים.
וזהו שאמר רב משרשיא משמו של רבא: מהו שכתוב בקהלת י,ט, "מסיע אבנים, יעצב בהם; בוקע עצים, יסכן בם"? 'מסיע אבנים יעצב בהן' אלו בעלי משנה. על פי רש"י, הכוונה היא "ששונה משניות כל היום, ואין לו אלא צער: שמתקשה בטעמיהן ואינו יודע לפרש". 'בוקע עצים יסכן בם' - אלו בעלי גמרא (לפי רש"י, הכוונה היא שנהנה מהם), כלומר העוקר הרים נהנה ממלאכתו.
יהיה טוב
יהיה טוב הוא פזמון שנכתב על ידי יהונתן גפן, הולחן ובוצע על ידי דויד ברוזה ועובד על ידי דני סנדרסון. השיר יצא לאור בשנת 1978.
רקע
השיר נכלל במופע "שיחות סלון" בהשתתפות יהונתן גפן, דויד ברוזה ויעל לוי. השיר אף הוקלט באלבום שתיעד את המופע. השיר נקרא באלבום "יהיה טוב (שיר שלום מס' 349/א)".
"יהיה טוב" נכתב לרגל המשא ומתן על הסכם השלום בין ישראל למצרים וביקור נשיא מצרים סאדאת בישראל. ביקורו של אנואר סאדאת אף מוזכר בשיר.
דויד ברוזה הקליט ביצוע מחודש לשיר עבור אלבום הבכורה שלו שהוציא ב-1980, בתוספת בית חדש שלא היה בגרסה המקורית. בהמשך הקליט ברוזה גרסה לשיר עם התזמורת הפילהרמונית של לונדון.
לרגל המחאה החברתית בשנת 2011 כתב יהונתן גפן גרסה מחודשת לשיר שאותה ביצע ברוזה באחת ההפגנות.
ב-27 באפריל 2023 בוצע השיר על ידי אביב גפן, בנו של יהונתן, יחד עם חברי קאסט "ארץ נהדרת", לרגל סיום עונה 20 של התוכנית.
יום האמוג'י
יום האמוג'י העולמי הוא חג לא רשמי הנחגג ב-17 ביולי. היום נחשב כ"חגיגה עולמית של האמוג'י" והוא נחגג בעיקר באינטרנט, מדי שנה מאז 2014. ה-NBC דיווח כי התיוג של יום האמוג'י העולמי (#WorldEmojiDay) היה האייטם הפופלרי ביותר בטוויטר ב-17 ביולי ב-2015.
על פי חיים נוי, ראש בית הספר לתקשורת בבר-אילן המלמד קורסים על אמוג'י בתקשורת דיגיטלית יומיומית, כיום מבינים בחשיבות ובמשמעויות שהאמוג'י נושאים ומעצבים. בעבר המעיטו בחשיבותם, והם לא נלקחו ברצינות מבחינה מחקרית, אך כיום הם אלמנט חשוב מתקשורת יומיומית.
מקור
על פי הניו יורק טיימס בורג קבע אותו ל-17 ביולי בהתבסס על האמוג'י של לוח השנה באייפון. על יום האמוג'י העולמי הראשון, בורג אמר לאידפנדנט "לא היו תוכניות רשמיות כלשהן" מלבד בחירת התאריך.
בשנת 2016 גוגל שינתה את האמוג'י של לוח השנה ביוניקוד U+1F4C5 📅 כך שיציג את 17 ביולי באנדרואיד, ובמוצרים Gmail ו-Hangouts.
הכרזות
ביום האמוג'י העולמי 2015, פפסי השיקה את PepsiMoji שכלל לוח מקשים אמוג'י, ופחיות ובקבוקים של פפסי מותאמים ליום האמוג'י העולמי. אלה הופצו במקור בקנדה, והורחבו ל-100 שווקים ב-2016.
אולפני ההנפשה של סוני הכריזו ביום האמוג'י 2016 על טי ג'יי מילר כאיש הצוות הראשון בהפקה של אמוג'י: הסרט. גוגל השיקה "סדרה של אמוג'י חדשים, שהם כוללניים יותר עבור נשים ממגוון רקעים ובכל תחומי החיים", ואמוג'יפדיה השיקה ב-17 ביולי את פרס האמוג'י העולמי הראשון.
גרייס זבריצקי
גרייס זבריצקי (באנגלית: Grace Zabriskie; נולדה ב-17 במאי 1941) היא שחקנית אמריקאית, המוכרת בעיקר בשל תפקידה בתור שרה פאלמר בסדרה "טווין פיקס" (1991-1990) ובסרט ההמשך "טווין פיקס: אש הולכת איתי" (1992).
ביוגרפיה
זבריצקי נולדה בניו אורלינס, לואיזיאנה למשפחה ממוצא פולני והולנדי.
קריירה
בשנת 1982 היא שיחקה את אמה של דברה ווינגר בסרט הדרמה הצבאי "קצין וג'נטלמן". באותה שנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "שירת התליין", אשר מבוסס על ספרו של נורמן מיילר.
גילמה את שרה פאלמר, אמא של לורה בסדרה "טווין פיקס" ואת אמה של סוזן, חברתו של ג'ורג' בסיטקום המצליח "סיינפלד".
בין הסרטים שהיא שיחקה בהן: שחיתות בגדול, דראגסטור קאובוי, איידהו שלי, בסרט האימה "משחק ילדים 2" (כעובדת סוציאלית שמעבירה את הילד אנדי למשפחת אומנה, ובהמשך אותו סרט נרצחת על ידי הבובה צ'אקי). סרט אימה נוסף ששיחקה בו הוא הטינה (כאישה במצב סיעודי שנופלת קורבן לאחת הרוחות בבית הרדוף בו היא מתגוררת).
היא גילמה גם אלכוהוליסטית בפרק בסדרה מלך השכונה והופיעה בין היתר בפרק של הסדרה "מכושפות".
בשנת 1996 שיחקה לצד ג'ודית לייט בסרט הטלוויזיה "רצח ליד הדלת שלי". בשנת 1997 שיחקה בסרט הטלוויזיה "הילד של השטן", סרט אימה לצידה של מאיה רודולף, ושיחקה בקומדיה "נוצץ" לצד אוקטביה ספנסר.
בשנת 2006 שיחקה בסרטו של דייוויד לינץ' "אינלנד אמפייר", ובשנת 2007 שיחקה גרייס בקומדיה הרומנטית "רישיון לחתונה" לצד רובין ויליאמס ומנדי מור. בנוסף, שיחקה בסרט "חסרי זהירות". בשנת 2009 שיחקה בסרטו של ורנר הרצוג, "בני, בני, מה עשית?" לצד מייקל שאנון. בשנת 2013 שיחקה בקומדיה "טעות בשוטר" הפקה אמריקאית-צרפתית לצד ברנדון בימר.
בשנת 2017 שיחקה לצידם של דרו ברימור וטימותי אוליפנט בקומדיית האימה "דיאטת סנטה קלריטה" של רשת נטפליקס.
חיים אישיים
בשנות העשרים המוקדמות שלה, זבריצקי הייתה נשואה לרוב, איתו היו לה שתי בנות; הלן, גם היא הפכה לשחקנית אשר מתה ב-1993 מלימפומת הודג'קין ומריון ליין, שהייתה ציירת; היא מתה ב-2019 ממחלת הסרטן בגיל 56.
מאן NL202
מאן NL202 (בגרמנית : MAN NL202) הוא אוטובוס עירוני נמוך רצפה מתוצרת חטיבת המשאיות והאוטובוסים MAN Truck & Bus בבעלות מאן, אשר יצר בין השנים 1992–1989 ב-גרמניה ובפולין
שור טבצ'ניק
היסטוריה
הסניף הראשון ברשת נוסד בתל אביב בשנת 1928 על ידי חיים טבצ'ניק, רוקח שעלה לארץ ישראל מאודסה עם אשתו ברכה ושתי בנותיהם. הוא פתח מתחת לדירת המשפחה, ברחוב שבזי שבשכונת נווה צדק, את בית המרקחת הראשון שלו, "בלפוריה". טבצ'ניק פיתח בעצמו תרופות ומוצרים קוסמטיים תחת השם "חאוטה" (ראשי התיבות: חיים אושר טבצ'ניק), ביניהם משחות שיניים, קרמים שונים, קצף לאמבט ועוד מוצרים נוספים שהיו קשים להשגה באותם ימים. בשנת 1932 קנה טבצ'ניק את "בית הורנשטיין" בשכונת נורדיה, על מנת להקים בו את "בלפוריה ב'". הבניין שבו ממוקם בית המרקחת הוא אחד מ–190 בתים לשימור מחמיר בתל אביב. בנותיו של טבצ'ניק, טובה ופולה, נסעו ללמוד רוקחות באוניברסיטה האמריקאית של ביירות. לאחר הצלחת שני בתי המרקחת שלו, פתח חיים טבצ'ניק בית מרקחת נוסף ברחוב אלנבי 17 בשנת 1939, "בלפוריה ג'". פולה הופקדה על ניהול הסניף החדש, ואילו טובה ניהלה את "בלפוריה ב'", כיום הסניף הראשי של "שור-טבצ'ניק".
הרוקח גרשון שור עלה לתל אביב עם אשתו וילדיו בשנת 1934 ופתח אף הוא בית מרקחת, ברחוב אחד העם, מול גימנסיה הרצליה. גם בנו, יוסף, נסע ללמוד רוקחות בביירות. טובה טבצ'ניק ויוסף שור נפגשו בתל אביב, וימים ספורים לפני הכרזת המדינה הם נישאו. כדי להנציח את הרוקחים שהיו מאוד מוכרים בתל אביב הקטנה: טבצ'ניק ושור, הם החליפו את שמו של בית מרקחת בפינת הרחובות המלך ג'ורג' ודיזנגוף, וכך קמה רשת בתי המרקחת הראשונה בישראל: "שור טבצ'ניק". בניהם של טובה ויוסף, שרונה וחגי, למדו רוקחות באוניברסיטה העברית בירושלים, והם מנהלים היום את סניפי הרשת.
בשנת 1975 בית המרקחת התרחב. לראשונה בישראל הוקם דראגסטור ששטחו היה הגדול ביותר בארץ אז: 250 מ"ר, עד שנוסדו סניפי הסופר פארם בשנת 1978. בשנת 1980, לראשונה בישראל, הפעיל בית המרקחת רשת מחשבים בחנות קמעונאית. הוקמה רשת של ארבעה מחשבים בטכנולוגיית CPM שקדמה למערכת ההפעלה DOS.
בשנת 1985 החלה הרשת לייבא תרופות מיוחדות ונדירות מחו"ל. ומאז שור טבצ'ניק מייבאת תרופות שלא משווקות בישראל, אך נדרשות על ידי חולים שלהם לא נמצאת תרופה מתאימה בארץ. החל מ-2002 הרשת מיבאת באופן בלעדי תרופות להפרעות קשב וריכוז ADD ו-ADHD.
בשנת 1994 החלה שור-טבצ'ניק לפעול גם מתוך רשת שופרסל, והקימה חמישה סניפים בתוך סניפי שופרסל. בסוף 1999 פתחה את אתר הדראגסטור המקוון הראשון בישראל: drugstore.co.il, בשיתוף עם מספר משקיעים. האתר עלה לאוויר בתחילת שנת 2000 בהשקעה מתוכננת של כ-2.5 מיליון דולר, אולם הוא הקדים את זמנו והמסחר האלקטרוני בישראל עוד לא תפס באותה עת, וכעבור שנה נסגר. האתר הופעל שוב לאחר מספר שנים.
בשנת 1999 מנתה רשת "שור-טבצ'ניק" שבעה סניפים. בשנים הבאות נסגרו חלק מסניפי הרשת.
שנות האלפיים ואילך
בשנת 2009 נערכה תערוכה בחלונות הראווה של סניפי הרשת בתל אביב שהציגה את ההיסטוריה של בית המרקחת..
בשנת 2014 התקינה שור טבצ'ניק בסניף המלך ג'ורג' את הרובוט הראשון בישראל לניפוק תרופות.
בנוסף לניהול בתי מרקחת הרשת מפעילה חברות בנות. חברת הבת דראגסטור-נט מייבאת תרופות נדירות שאינן רשומות בישראל, ללקוחות פרטיים ולמגזר המוסדי.חברת הבת פרו-פרמה מתכננת ומתקינה מערכות אחסון מתקדמות לבתי מרקחת, מגירות חכמות, רובוט שמנפק תרופות לרוקח ועוד. נכון לשנת 2018 יש לרשת שלושה סניפים. מנהלי הרשת הם חגי שור ושרונה בן יהודה. מספר העובדים ברשת ובחברות הבנות הוא כ-100.
רון קובי
רון אהרון קוּבִּי (נולד ב-17 בינואר 1972) הוא פוליטיקאי ישראלי, לשעבר ראש העיר טבריה.
קובי עודד הפעלה של עסקים ותחבורה ציבורית בשבת בטבריה והתפרסם בתקשורת הארצית גם בשל התבטאויותיו נגד החרדים המתגוררים בטבריה. ב עמד בראש מפלגת "הימין החילוני", שקיבלה כאלפיים קולות ולא עברה את אחוז החסימה.
ביוגרפיה
נולד בטבריה לרינה ולמיכאל (מיכה) קובי. סבו מצד אביו היה מכלוף קובי, ששימש כמורה וכחבר המועצה הדתית בטבריה. אביה של סבתו רבקה היה הרב אליהו ילוז - אב בית הדין של טבריה.
שימש מנכ"ל חברת "בארקה סחר בע"מ", והיה יזם ואיש עסקים בתחומי האנרגיה והכימיקלים.
שימש יו"ר עמותת עורב צנחנים של גדס"ר צנחנים 35 ועמד בראש פרויקט תמיכה במשפחות מצוקה של לוחמי חטיבת הצנחנים. הקים והוביל את ארגון רמ"ח – רפואה משלימה בחירום.
פוליטיקה
בשנת 2011 הקים קובי את פורום "מרימים את טבריה מהקרשים". במסגרת זו העלה שידורים חיים ברשת החברתית פייסבוק, שבהם שטח את חזונו לעיר.
ב-2012 נעצר על ידי משטרת טבריה בחשד שאיים על ראש העיר זוהר עובד והטריד אותו.
ב-2013 התמודד על ראשות עיריית טבריה מול יוסף בן דוד וחבר הכנסת לשעבר ציון פיניאן, אך הפסיד ולא עבר את אחוז החסימה למועצה.
ב-2017 נתבע קובי על ידי יו"ר מפלגת דגל התורה בטבריה, דוד אוחנה, בטענה כי קובי הכפיש את שמו לאורך תקופה ארוכה בקבוצת הפייסבוק שלו. ב-30 ביוני 2022 בית משפט השלום בתל אביב קיבל חלקית את התביעה וחייב את קובי לפצות את אוחנה ב-40,000 ש"ח.
בראשות העיר טבריה
ב-2018 התמודד בשנית לראשות העירייה מול בן דוד ופיניאן. גם כאן עשה שימוש רב ברשתות החברתיות. קובי הציג קו אנטי-חרדי מוצהר שעורר סערה והתנגדות ולעיתים אף לאלימות מצד מתנגדיו.
ב-30 באוקטובר 2018 ניצח בבחירות, לאחר שזכה ב־45.3% מקולות הבוחרים. עם זאת, הוא התקשה בהקמת קואליציה במליאת מועצת העיר ובהעברת התקציב העירוני במליאה.
מספר ימים לאחר הבחירות, בריאיון לגלי צה"ל, אמר קובי כי הוא "רוצה שהחרדים ימשיכו להתפתח - מחוץ לטבריה" וכי "כיום החרדים בטבריה הם 22%, אסור שיגיעו ל-30%" ועורר סערה.
בפברואר 2019 קידם קובי נסיעה בשבת של אוטובוס מטעם עמותת "נוע תנוע", בשיתוף עם העירייה, משכונות העיר למרכזה. קובי הכריז שהנסיעות בשבת ימשיכו באופן קבוע, אולם בפועל נפסקה פעילות האוטובוס לאחר שבת אחת. קובי פעל למען פתיחת עסקים ומקומות בילוי בשבת, בפרט בטיילת. המשטרה העלתה את דרגת האבטחה סביבו והוצמד לו מאבטח מסביב לשעון. ימים לאחר החלטת המשטרה, נמצא כי מודעת איום שיוחסה להערכת הסיכון כוזבת ומקורה בתומכיו. במרץ 2019 נעצר חשוד, בפרסום איום על חייו בפייסבוק.
באפריל 2019 אמר קובי שישנם בטבריה "22% חרדים שרוצים לסחוט ולחלוב את הקופה הציבורית. ארנונה בקושי משלמים, אבל לטנף את העיר – מטנפים".
ניסיונותיו של קובי לאשר את תקציב העירייה כשלו, ומשרד הפנים הזהירו שאם לא יאושר התקציב עד 30 ביוני 2019, עלולה להסתיים כהונתו. מועצת העיר לא אישרה את התקציב במועד, גם לאחר הארכה. הוא עתר לבג"ץ, והשר דרעי קיבל את המלצות השופטים בדיון לקיים את השימוע לאחר הבחירות. במקביל ביטל דרעי החלטה קודמת לפזר את מועצת העירייה. קובי עתר שוב לבג"ץ נגד צעד זה, ומשך את העתירה בעקבות המלצת השופטים. בהמשך עתר קובי לבג"ץ בטענה לניגוד עניינים של דרעי בנושא. בתגובה יזם דרעי את העברת סמכויותיו בנושא זה לשר זאב אלקין.
באוקטובר 2019 הורה קובי לעובדי עיריית טבריה לאסוף אשפה בשכונות חרדיות בשבת.
ב-13 בינואר 2020 החליט השר אלקין להדיח את קובי מראשות העירייה ולפזר את מועצת העירייה. במקומה מונתה ועדה קרואה בראשות שמעון מעתוק. ב-17 בפברואר 2020, דחה בג"ץ את עתירתו של קובי בעניין.
באוגוסט 2023 שודרה בכאן 11 סדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית "טבריה – מתחת לקו האדום" המסקרת את הפוליטיקה העירונית ואת רון קובי בפרט.
בפוליטיקה הארצית
ביוני 2019 הודיע קובי שירוץ לכנסת בבחירות לכנסת העשרים ושתיים. ב-16 ביוני הקים מפלגה בשם "הימין החילוני". לדבריו, מפלגתו תהווה אלטרנטיבה למפלגת "ישראל ביתנו" ותייצג את הימין החילוני. הקמפיין לווה בשידורים חיים בפייסבוק מדי ערב. במהלך הקמפיין הוציאה העירייה צו הריסה למבני אירוח שנבנו במתחם קבר רחל אשת רבי עקיבא שבעיר, וכן ביקר בריכוזי חרדים בירושלים, בני ברק ועוד, תוך שהוא מתעמת עם חרדים בשידור חי בפייסבוק.
המפלגה קיבלה 2,395 קולות (0.05%), מתוכם 469 מטבריה, ולא עברה את אחוז החסימה. מאוחר יותר טען כי לא התכוון לרוץ לכנסת וכי תכלית הריצה הייתה לפגוע בליברמן.
בבחירות לכנסת ה-23 הודיע על תמיכה באביגדור ליברמן, יו"ר ישראל ביתנו, לאחר שבבחירות הקודמות האשים אותו בבגידה בימין.
תביעות דיבה
בשנת 2017 הגיש מבקר עיריית טבריה בני אליהו תביעת דיבה נגד רון קובי על פרסומים שפרסם נגדו בדף הפייסבוק "מרימים את טבריה מהקרשים" אותו הוא מנהל. תביעת הדיבה נסגרה לאחר שמבקר העירייה ביקש לעזוב את התפקיד בתמורה לפסיקת פיצויים על ידי מבקר המדינה ולאחר שמבקר המדינה פסק על פיצויים בסך של 876,000 ששולמו מקופת העירייה.
בשנת 2018 הגיש חבר מועצת עיריית טבריה דוד אוחנה תביעת דיבה נגד רון קובי, אחיו אפרים קובי ואשת אחיו רונית קובי בשל פרסומים שונים שפרסם בגנותו ובגנות החרדים (ת"א 45804-10-17). בית המשפט קבע כי "הנתבע לא הוכיח שפרסומיו היו אמת ואף לא הוכיח כל תום לב בפרסומיו.." בפסק הדין נקבע כי הנתבעים ישלמו פיצויים לתובע בסך של 40,000 ש"ח ובשכ"ט בסך של 10,000 ש"ח. על פסק דין זה הגיש דוד אוחנה ערעור על גובה הפיצויים.
בשנת 2018 הגיש חיים חליוה, בעלים ועורך בפועל של המקומון "כוכב הצפון" תביעת דיבה נגד קובי, עקב פוסטים נגדו שפרסם קובי בפייסבוק. במרץ 2023 קיבל בית משפט השלום בטבריה את התביעה, ופסק שעל קובי לשלם לחליוה פיצוי בסך 416 אלף ש"ח, בתוספת 40 אלף ש"ח הוצאות משפט (ת"א 25472-06-18).. בפסק הדין קבעה השופטת כי "מדובר בהשתלחות פוגענית ומשפילה".
חיים אישיים
נשוי לשירלי, בת קיבוץ נגבה, ואב לשלושה. אשתו וילדיו מתגוררים בתל אביב. בשנת 2001 הגישו שכניו של רון קובי ברחוב בארי 49 בתל אביב תביעת פינוי נגד רון קובי ומשפחתו בשל בנייה ללא היתר בחזית ביתם. במהלך הדיונים התברר כי מדובר בעבירות בנייה. בפסק הדין קבע בית המשפט כי על רון קובי לפנות את החצר אליה פלש אולם קבע גם כי היות שהקומה המפולשת אינה שייכת לדיירים אלא לחברת נווה גד בקשתם להריסת הבנייה נדחית. בשנת 2002 הגישה חברת נווה גד נגד רון קובי ובני משפחתו תביעת פינוי, דרישה לסילוק יד ותשלום דמי שימוש בשל אי קבלת הסכמת הבעלים. במסגרת הדיונים הגיעו הצדדים לפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט. עקב תלונות הדיירים ביצעה עיריית תל אביב ביקורת במקום ומצאה כי ישנן עבירות של בנייה ללא היתר. עקב כך הוציאה העירייה צו הריסה למבנה בו מתגוררים רון קובי ובני משפחתו. צו ההריסה לא בוצע.
במהלך שנת 2018 הוגשו נגד רון קובי תלונות על אי ביצוע ההריסה ועל עבירת שימוש אסור. בחודש מאי 2019 קבע מהנדס מטעם עיריית תל אביב הקומה המפולשת נסגרה ללא היתר וכי בעבר הוצא צו הריסה למבנה שלא בוצע. עקב עבירות הבנייה שביצע ניתקה העירייה את החשמל לדירה שנבנתה ללא היתר אולם רון קובי חיבר את הדירה בשנית ובשל כך נותק החשמל בחודש אוקטובר 2020 "ניתוק אגרסיבי". בתחילת 2023 הוגש נגדו כתב אישום בגין עבירות הבנייה.
סיכון כפול (סרט)
סיכון כפול (באנגלית: Double Jeopardy) הוא מותחן פשע אמריקאי שובר קופות משנת 1999 בבימויו של ברוס ברספורד, עם אשלי ג'אד, טומי לי ג'ונס וברוס גרינווד בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על אישה הנאשמת ברצח בעלה ובהיותה בכלא מסתבר לה שהוא חי ושהיא כעת תוכל להרוג אותו ולא תואשם בגלל מצב משפטי של סיכון כפול שקובע שאין להעמיד אדם למשפט פלילי בגין אותה עבירה יותר מפעם אחת, מכאן שם הסרט.
תקציר העלילה
ליבי פארסונס (אשלי ג'אד) ובעלה ניק (ברוס גרינווד) הם זוג צעיר ואמיד הגרים באי וידבי במדינת וושינגטון עם בנם בן ה-4, מאטי (ספנסר טריט קלארק).
ניק מפנק את אשתו בשיט במי האוקיינוס. את מאטי הם משאירים בהשגחת ידידת המשפחה, אנג'לה גרין (אנבת' גיש), מורה בבית הספר המקומי. ליבי נוהגת להנאתה ביאכטה. בלילה הם מקיימים יחסים סוערים וליבי נרדמת. כאשר היא מתעוררת היא מוצאת את עצמה מרוחה בדם וניק איננו. היא מוצאת על הרצפה סכין וכשהיא מרימה אותה היא נעצרת על ידי ספינת משטרה ותוך זמן קצר מואשמת ברציחת בעלה שגופתו לא נמצאה.
המניע לרצח לפי התביעה הוא גביית שני מיליון דולר ביטוח חיים שניק עשה. המושבעים קובעים שהיא אשמה והיא מועברת לבית סוהר. ליבי מבקשת מאנג'לה שתאמץ את מאטי. בתחילה הם באים לבקר אותה אבל לבסוף מפסיקים. ליבי מצליחה בעורמה לקבל ממזכירת בית הספר את מספר הטלפון של אנג'לה ומשוחחת עמה ועם מאטי. השיחה נפסקת כאשר מישהו נכנס ומאטי קורא לו "אבא". ליבי מבינה שניק בחיים.
להמן מחזיר אותה לבית הסוהר במכוניתו. בדרך הם מעלים את המכונית על מעבורת וליבי מצליחה לברוח ולהתחמק מלהמן. היא מגיעה לכתובת של אנג'לה אבל מתברר לה שהיא נהרגה מפיצוץ גז (מתוכנן?) וניק ומאטי לא גרים שם כבר יותר.
ליבי מוצאת את הכתבה בעיתון על האסון ורואה בצילום תמונה של וסילי קנדינסקי. היא מערימה על בעל הגלריה המקומית שמגלה לה שקונה התמונה הוא ג'ון דברו מניו אורלינס. היא מגיעה לשם ומתברר לה שהוא כעת מנהל מלון יוקרתי. ליבי מתעמתת עם ניק המופתע בעת מכירה פומבית שהוא עורך במלון ואומרת לו שאינה רוצה ממנו דבר רק שיחזיר לה את מאטי.
כל אותו הזמן נמצא להמן בעקבותיה וכעת הוא מאמין לסיפורה. ניק קובע פגישה בינה למאטי בבית הקברות לפאייט בעיר. כשהיא מגיעה לשם מצביע ניק על ילד ששילם לו כפיתיון ואומר לה שזה מאטי. היא מתקרבת אבל הילד בורח ממנה ונעצר על יד מאוזוליאום קטן. באותו רגע מתנפל עליה ניק, חונק אותה, מכניס אותה למאוזוליאום ונועל אותה בארון קבורה. כשהיא מתעוררת היא מצליחה לירות באקדחה במנעול ומשתחררת. היא ממהרת לבית המלון שבו מתעמת להמן עם ניק, מקליט אותו ודורש ממנו דמי סחיטה בסך מיליון דולר.
ליבי נכנסת לחדר, ניק יורה בלהמן ופוצע אותו אך ליבי הורגת אותו ביריות מאקדחה. לבסוף נפגשת ליבי עם מאטי שהוא כעת בן 11 אך עדיין מזהה אותה.
משה די ברושליש
רבי משה די ברושליש היה רב בימי הביניים, מתלמידי הרא"ש. די ברושליש חי בספרד במאה ה-14, בתקופתו של הריב"ש. מוצאו כנראה מבלגיה, ונראה ששמו נובע מההגייה הקדומה של המילה "בריסל".
יצירתו המרכזית היא חזה התנופה (לפי סדר הדורות מופיע גם בשם: תורת התנופה), קובץ שו"תים נבחרים מרבו הרא"ש. החיד"א מסביר שמשמעות השם היא הרמת התשובות הנבחרות מ"זבחי" הרא"ש.
אני גרה מול המים
אני גרה מול המים המוכר גם בשם "גרה מול המים" הוא סינגל ראשון מתוך האלבום רמזים של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור ביוני 2007. השיר נכתב על ידי יוסי בנאי, הולחן על ידי ענבל סמדר ועובד על ידי סמדר, עברי לידר וליאת בנטוב.
במקור השיר בוצע על ידי בנאי ונכלל באלבום אולפן האחרון שלו "לאט" משנת 2001 ונקרא בשם "אני גר מול המים".
אייב פלד
אברהם (אייב) פלד (נולד-1945) הוא מהנדס ואיש עסקים ישראלי, יושב ראש חברת סינמדיה (לשעבר NDS).
ביוגרפיה
נולד בשם אברהם ברטפלד בעיירה בורדוז'ני, שבמחוז סוצ'אבה בצפון רומניה. משפחתו עלתה לישראל בשנת 1958 והתיישבה בנהריה. סיים תואר ראשון ב-1967 ותואר שני ב-1971, שניהם בהנדסת חשמל ואלקטרוניקה בטכניון. בצבא שירת כקצין קשר ובתפקידו האחרון היה הקצין הטכני הראשי של חיל הקשר. בשנים 1971-1970 עבד בחברת ECI Telecom, אחר כך נסע לארצות הברית שימש כעוזר מחקר וסיים את הדוקטורט באוניברסיטת פרינסטון ב-1974. לאחר הלימודים החל לעבודת בחברת IBM בארצות הברית ובישראל, והתקדם עד לתפקיד סגן נשיא של חטיבת המחקר לתוכנה ולמערכות.
ביולי 2011 הודיע פלד על פרישתו מתפקיד המנכ"ל של NDS, ועבר לשמש כיושב ראש דירקטוריון החברה. מספר חודשים אחר כך, במרץ 2012 רכשה חברת סיסקו את NDS תמורת 5 מיליארד דולר. זו הייתה עסקת הרכישה הגדולה ביותר של חברה ישראלית עד אז. באותה עת העסיקה NDS במרכז הפיתוח שלה שבירושלים 1,300 עובדים, ובסך הכל 5,300 עובדים ברחבי העולם. וההכנסות השנתיות של החברה הגיעו לכמיליארד דולר. פלד עבר לעבד בחברת סיסקו ומונה לתפקיד סגן נשיא בכיר ואסטרטג ראשי לקבוצת הווידאו והשיתופיות.
במאי 2018, הודיעה חברת סיסקו על מכירת החברה חזרה לקרן פרמירה תמורת כמיליארד דולר. פלד מונה ליושב ראש חברת סינמדיה - SynaMedia, החברה החדשה שהוקמה על בסיס רכישה זו.
חיים אישיים
נשוי ליהודית (לבית אוברנדורף) ולהם בת, דפנה.
רבי זריקא
רבי זריקא (בתלמוד ירושלמי: רבי זריקן) היה אמורא בדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל.
הוא מזכיר גם מאמרותיו של רב הונא. חברו היה רבי זירא.
איירפליי
בשידור רדיו, איירפליי (באנגלית: airplay) הוא השכיחות בה מתנגן שיר בתחנות הרדיו (כאשר באמצע המאה ה-20, נכללו גם ג'וקבוקס). שיר, שמתנגן מספר פעמים ברדיו בכל יום, מכיל כמות ניכרת של איירפליי.
לשידורים מסחריים, איירפליי הוא בדרך כלל תוצאה של הכנסת שיר, דרך רשימת ההשמעה של התחנה על ידי המנהל המוזיקלי. ייתכן מאוד שהשירים מופיעים בחסות חברות התקליטים.