cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חברה (תאגיד)
הסיומת בע"מ מציינת בערבון מוגבל ומטרתה להעיד כי בעלי המניות של החברה אינם כפופים לחובותיה.
היסטוריה
רעיון החברה נוצר במאה השבע-עשרה (אם כי היו בסקנדינביה גופים דומים במאה ה-14) במטרה להפחית את הסיכון העסקי מיזמים. בעוד שבעל עסק אשר איננו במסגרת חברה חשוף לכל הסיכונים העסקיים ואחראי אישית לחובות העסק, בחברה המצב שונה.
רוב החברות מאוגדות כך שבעליהן נהנים מאחריות מוגבלת. דבר זה מצוין בשם החברה. בישראל הסיומת היא "בע"מ" (בערבון מוגבל). בארצות הברית נהוגה בין היתר הסיומות "corp" ו-LLC (קיצור ל-Limited liability company שהוא סוג תאגיד שמיוחד לארצות הברית), בבריטניה "Ltd" ובגרמניה "GmbH".
תכלית החברה
בכלכלה המודרנית, חלק ניכר מהעושר העולמי מצוי בידי חברות. מכאן עולה השאלה, מה תכליתה של החברה, ולמי מיועד עושר זה. להגדרת תכלית החברה תפקיד חשוב גם בניסיון לפתור את בעיית הנציג. שכן, בכך ניתן לכוון את פעולותיו של הנציג להשיג את תכליתה של החברה, ולא לדאוג לאינטרסים האישיים שלו. ישנן מספר תפיסות (מודלים) באשר לתכליתה של החברה. התפיסה הקפיטליסטית הטהורה רואה את תכלית החברה בהשאת רווחי בעלי מניותיה. לפי תפיסה זאת, אשר עלתה ביתר שאת בפסק דין דודג' נ' פורד (1916), על המנהלים בחברה לקבל החלטות אשר תוצאתם תהיה השאת רווחי בעלי המניות, אף אם יש בהחלטה זאת לפגוע בחברה עצמה, או בצדדים אחרים הקשורים בה. תפיסה נגזרת ומעט שונה של התפיסה הקפיטליסטית הטהורה, היא התפיסה הקפיטליסטית המעודנת, אשר עדיין רואה בתכלית החברה השאת רווחי בעלי מניותיה, אם כי תוך מתן אפשרות לתרום (באמצעות תרומות כספיות) גם לחברה האנושית בכלל. התפיסה המנוגדת לתפיסה הקפיטליסטית הטהורה מכונה "המודל הציבורי", והיא רואה את תכלית החברה בתרומתה לחברה האנושית בכללותה. דוגמה למימושה של תפיסה זאת - הלאמת גילויים מדעיים משמעותיים מידי חברות, למען הציבור בכללותו. בין שתי תפיסות אלו ישנן עוד מספר תפיסות באשר לתכלית החברה.
תכלית החברה על פי החוק הישראלי
חוק החברות מגדיר ב את תכלית החברה: "תכלית חברה היא לפעול על פי שיקולים עסקיים להשאת רווחיה". בניגוד ליתר המודלים המנסים למצוא תכלית לחברה מחוץ לגבולות החברה עצמה (בעלי מניות, החברה האנושית, עובדים וכדומה), הרי שלפי מודל זה הקרוי "מודל החברה", החברה לעצמה קיימת, וצריכה לדאוג לאינטרסים שלה. זאת, מתוך הבנה עמוקה שלחברה כאישיות משפטית נפרדת אינטרסים משלה, אשר אינם זהים לאינטרסים של אף אחד, אף לא לשל בעלי מניותיה. לדוגמה, אם מנהל בחברה צריך לקבל החלטה כגון האם לחלק דיבידנד, עליו לשים בראש מעייניו את טובת החברה (ולא בעלי מניותיה), ולבחון האם פעולה זאת תטיב עמה. בהמשכו קובע סעיף 11 "... וניתן להביא בחשבון במסגרת שיקולים אלה, בין השאר, את ענייניהם של נושיה, עובדיה ואת עניינו של הציבור". כלומר, החוק מאפשר לחברה במסגרת השיקולים העסקיים, כל עוד הדבר לא פוגע בה, להתחשב גם בנושיה, עובדיה, והציבור בכללותו.
כיום, הדעה הרווחת היא, שאין בהגדרת תכלית החברה על ידי החוק משום פתרון לבעיית הנציג. הסיבה לכך נעוצה דווקא בחוק, המותיר כוח רב בידי בעלי המניות. משכך, מנהל שיהיה דווקני ויבקש להשיג קודם את טובת החברה כפי שמחייב החוק, ולא את טובת בעלי המניות, ימצא עצמו מוחלף על ידי בעלי המניות מכיוון שיש להם את הכוח לעשות כן, במישרין או בעקיפין.
חברות פרטיות וציבוריות
חברה פרטית היא חברה שהונה מוחזק בידי גורם פרטי או מספר מצומצם של בעלים. לפי, חברה ציבורית היא "חברה שמניותיה רשומות למסחר בבורסה או שהוצעו לציבור על פי תשקיף כמשמעותו בחוק ניירות ערך, ומוחזקת בידי הציבור".
ברוב המקרים חברה פרטית הופכת לחברה ציבורית כאשר ישנו רצון מצד החברה להציע את מניותיה לציבור הרחב באמצעות הנפקת מניות ראשונית לציבור, ואחר כך קיום מסחר שוטף במניות החברה באמצעות בורסה לניירות ערך.
ברחבי העולם נהוגים סימונים מסוימים לחברות ציבוריות. לדוגמה, חברה ציבורית בבריטניה, תקבל את הסימון Plc שמשמעותו Public Limited Company.
חברות בישראל
הזכות להתאגד בחברה היא זכות חוקתית. כל אדם רשאי לייסד חברה, ובלבד שמטרה ממטרות החברה אינה נוגדת את החוק, אינה בלתי מוסרית ואינה נוגדת את תקנת הציבור. הקמתה של חברה מצריכה רישום אצל רשם החברות, הפועל במסגרת משרד המשפטים, פירוק חברה יכול להתבצע במספר דרכים בישראל ונכון לדצמבר 2016 החלו הליכי פירוק כנגד 10,000 חברות שונות.
בעליה של החברה מחזיקים בבעלות עליה באמצעות מניות, המשקפות את חלקו של כל אחד מהבעלים ברווחי החברה ובזכויות ההצבעה בה. בדרך כלל מוגבלת אחריותם של בעלי המניות בחברה לחובותיה (זהו יתרון מרכזי של התאגדות בדרך זו), והדבר בא לידי ביטוי בהוספת המילים "בע"מ" או "בערבון מוגבל" בסוף שמה, אך ניתן גם להקים חברה שאחריות בעלי המניות לחובותיה היא בלתי מוגבלת. חלוקת רווחיה של חברה לבעלי מניותיה נעשית באמצעות דיבידנד.
חוק החברות קובע בפירוט את הגופים הפועלים בחברה: "האורגנים של החברה הם האספה הכללית, הדירקטוריון, המנהל הכללי וכל מי שעל פי דין, או מכוח התקנון, רואים את פעולתו בעניין פלוני כפעולת החברה לאותו עניין". החוק מפרט את סמכויותיהם של כל אחד מאורגנים אלה.
חברות בעלות אופי ייחודי
חברה לתועלת הציבור (בראשי תיבות: חל"צ) היא חברה אשר עונה על שני התנאים: חברה שהיא עסק חברתי (סימון עס"ח) היא חברה שהמאפיין המייחד אותה הוא המטרה החברתית העומדת ביסוד הקמתה. היא מוקמת בדרך כלל על ידי ארגון מהמגזר השלישי כדרך למימון את פעילותו שלא באמצעות תרומות. במרץ 2017 הוגשה בכנסת הצעה לתיקון חוק החברות בצורה שתיצור מבנה משפטי ייחודי לחברה כזו. על פי הצעת החוק, חברה כזו לא תחלק דיבידנדים מעל ל-50% מרווחיה, שאר הרווח יועבר לקידום המטרות החברתיות.
מעמדה ההלכתי של חברה
בדומה לשאלות משפטיות שונות ביחס למעמד חברה, גם פוסקי ההלכה נדרשו לשאלת מעמדה הממוני של חברה ומעמדם של בעלי המניות שלה. הנידון ההלכתי העיקרי הוא השאלה האם ההלכה מכירה בחברה כאישיות משפטית נפרדת, או שהיא נידונה כנכס הרגיל המצוי בשותפות של בעלי המניות בחברה או בעלי השליטה בה. לשאלה זו ישנן השלכות הן ביחס אל החברה בדיני ממונות במשפט העברי והן בשאלות הנוגעות לדיני איסור והיתר, ובפרט בשאלה האם יש לבעלי מניות בחברה אחריות לאיסורי תורה הנעשים בה (כאיסור ריבית, חילול שבת, בל יראה ועוד).
קרוליינה הוריקנס
קרוליינה הוריקנס (באנגלית: Carolina Hurricanes) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מראלי, צפון קרוליינה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית המטרופוליטני שבחטיבה המזרחית.
ההוריקנס זכו בגביע סטנלי פעם אחת, ב-2006.
1972 - 1979: ניו אינגלנד ויילרס ב-WHA
ניו אינגלנד ויילרס קיבלה זיכיון בנובמבר 1971 כאחת הקבוצות הראשונות ב-WHA שעמדה לקום, והחלה את פעילותה ב-1972 כשהיא מיועדת להיות הקבוצה של ה-WHA בבוסטון.
את שתי העונות הראשונות שלה עם הקמת ה-WHA, 1973 ו-1974, העבירה הקבוצה בבוסטון כשהיא משחקת את משחקיה הביתיים באולם הוותיק של העיר, "בוסטון ארנה", ולאחר מכן בבוסטון גארדן המיתולוגי. אולם הבוסטון גארדן היה שייך לבעלי קבוצת ה-NHL המתחרה, בוסטון ברואינס, ואלה לא הקלו על קבוצת ה-WHA שסיכנה אותם. כתוצאה מכך נאלצה הקבוצה לעזוב את בוסטון בקיץ 1974, ואת עונת 1975 החלה בביתה החדש בהרטפורד. מאחר שהאולם בהרטפורד עוד לא היה גמור עם תחילת העונה, שיחקה הקבוצה במחצית הראשונה של העונה בעיר הסמוכה, ספרינגפילד שבמסצ'וסטס.
האולם הביתי של הקבוצה באותן שנים היה "הרטפורד סיוויק סנטר", והקבוצה שיחקה בו עד סגירת ה-WHA וקבלתה ל-NHL ב-1979, למעט הפסקה ב-1978 במהלכה נאלצה הקבוצה לחזור זמנית לספרינגפילד כאשר שלג רב שהצטבר על ה"הרטפורד סיוויק סנטר" מוטט את הגג שלו.
הווילרס היו אחת הקבוצות המצליחות והיציבות ב-WHA. היא זכתה באליפות WHA אחת, ב-1973, והגיעה לסדרת הגמר פעם נוספת ב-1978. בשתי הפעמים התמודדו הוויילרס בסדרת הגמר מול ויניפג ג'טס. בשתי העונות האחרונות שלהם ב-WHA שיחקו בשורותיה אחד מגדולי השחקנים בכל הזמנים, גורדי האו (אם כי בגיל מבוגר) ובנו מרק שנחשב לאחד המגינים הטובים של התקופה.
1979 - 1997: הרטפורד ויילרס ב-NHL
עם סגירתה של ה-WHA בסיום עונת 1979 התקבלו הוויילרס, יחד עם עוד שלוש קבוצות מה-WHA - הג'טס, אדמונטון אוילרס וקוויבק נורדיקס - ל-NHL, והחלו לשחק בה בעונת 1980. עקב התנגדות של קבוצת ה-NHL הקיימת באזור ניו אינגלנד, בוסטון ברואינס, נאלצו הוויילרס לוותר על השם "ניו אינגלנד" כאחד התנאים לקבלתם ל-NHL, והקבוצה שינתה את שמה להרטפורד ויילרס.
הוויילרס פיתחו באופן מיידי יריבות גדולה עם הברואינס, יריבות עזה שנמשכה עד המעבר לצפון קרוליינה. יריבות משנית הייתה לוויילרס עם ניו יורק ריינג'רס.
בין עונות 1981 ו-1985 החמיצו הוויילרס את הפלייאוף, כאשר הם עשו לעצמם שם רע בשל עסקות כושלות בהן ויתרו על מרבית כוכביהם, כמו מרק האו שעזב ב-1982. במקביל גייסו בדראפט את מי שיהיה אחד מכוכביהם הגדולים אי פעם, החלוץ רון פרנסיס. ב-1983 הוחלף צוות הניהול בקבוצה במטרה לבנות אותה מחדש, ולתפקיד המנהל הובא אמיל פרנסיס (ללא קרבה משפחתית לרון), שחידש את פני הקבוצה לחלוטין לאורך השנים הבאות.
בעונת 1986 חזרו הוויילרס אל הפלייאוף כאשר סיימו את העונה הרגילה בפעם הראשונה במאזן חיובי, בכיכובם של רון פרנסיס וחברו להתקפהקווין דינין. ההצלחה היחסית נמשכה גם בפלייאוף כאשר ניצחו בסיבוב הראשון את קוויבק נורדיקס - כפי שהתברר לאחר מכן, זו הייתה סדרת הפלייאוף היחידה שהוויילרס ניצחו עד המעבר לראלי. בסיבוב השני גררו את מונטריאול קנדיאנס לסדרה מלאה של שבעה משחקים, אולם במשחק המכריע נוצחו בהארכה.
הוויילרס המשיכו להיות גורם משמעותי בליגה ב-1987 כשזכו בפעם הראשונה באליפות הבית שלהם ("בית אדמס") כשבנוסף לפרנסיס ודינין הציגו גם השוער מייק ליוט, המגן השוודי אולף סמואלסון והחלוץ ריי פרארו יכולת גבוהה, אולם בפלייאוף הופתעו הוויילרס על ידי קוויבק נורדיקס.
ב-1988 ו-1989 השיגו הוויילרס מאזנים בינוניים בעונה הרגילה, ובשתי הפעמים נוצחו בסיבוב הראשון בפלייאוף על ידי הקנדיאנס. המצב בקבוצה נמשך גם ב-1990, כאשר הפעם היריבה בסיבוב הראשון בפלייאוף הייתה יריבתם המושבעת, בוסטון ברואינס. הסדרה נמשכה לשבעה משחקים, ובמשחק המכריע בבוסטון גארדנס ניצחו הברואינס והדיחו את הוויילרס.
ב-1991 הגיעו הוויילרס שוב לפלייאוף, אולם ההגעה לפלייאוף נמהלה בעסקה תמוהה לקראת סוף העונה הרגילה בה הועברו כוכבי הקבוצה, רון פרנסיס ואולף סמואלסון, לקבוצת הכוכבים של פיטסבורג פינגווינס. הוויילרס נוצחו בסיבוב הראשון בפלייאוף על ידי הברואינס. גם ב-1992 הצליחו הוויילרס להגיע בקושי לפלייאוף למרות מאזן שלילי. בפלייאוף הצליחו להגיע לסדרה שקולה מול הקנדיאנס, שהוכרעה לטובת הקנדיאנס רק בהארכה השנייה של המשחק השביעי והמכריע.
זו הייתה סדרת הפלייאוף האחרונה של הקבוצה כהרטפורד ויילרס. בין 1992 ל-1997 החמיצה הקבוצה את הפלייאוף, כאשר הבעלים החדש שלה, פיטר קרמנוס שרכש אותה ב-1994, ניסה להניע את פרנסי הרטפורד לבנות עבור הקבוצה אולם חדש ומודרני. משנכשל במאמציו שילם קרמנוס פיצוי כדי להשתחרר מחוזה השכירות ב"הרטפורד סיוויק סנטר" והודיע על העברת הקבוצה לראלי לאחר סוף עונת 1997.
1997 - 1999: ימי גרינסבורו
בסביבתה החדשה חיפשה הקבוצה זהות מתאימה, ובחרה בשם "הוריקנס" על שם סופות ההוריקן הנפוצות בצפון קרוליינה. גם צבעי המדים שונו - צבעי הכחול והירוק של הוויילרס הוחלפו לאדום ושחור.
בשל העובדה שהאולם שהובטח לקבוצה בראלי לא היה מוכן, וכיוון שבראלי לא היה כל אולם קיים שיכל לארח קבוצת NHL, נאלצו ההוריקנס לשחק את שתי העונות הראשונות שלהם בצפון קרוליינה בעיר גרינסבורו.
לאחר שעונת 1998 הסתיימה גם בכישלון מקצועי, חזר לקבוצה כוכבה מימי הרטפורד, רון פרנסיס. הוא יצר שילוב התקפי מצוין עם קית' פרימו שהגיע לקבוצה עונה קודם לכן. לעמדת השוער הגיע שוער NHL מנוסה, הלטבי ארתורס אירבה. בעזרתם זכו ההוריקנס בקלות באליפות הבית הדרום-מזרחי ועלו לפלייאוף של עונת 1999 לאחר הפסקה של שבע שנים. בפלייאוף נוצחו בסיבוב הראשון על ידי בוסטון ברואינס, כאשר באמצע הסדרה נהרג המגן סטיב צ'יאסון בתאונת דרכים.
2000 - 2002: מעבר לראלי וריצת פלייאוף מפתיעה
בעונת 2000 היה האולם בראלי מוכן וההוריקנס עברו לבית הקבע שלהם, אולם השנה הראשונה בו הייתה קשה הן מקצועית - ההוריקנס החמיצו את הפלייאוף - והן מבחינת הקהל, שעדיין הגיע במספרים נמוכים.
עונה אחת לאחר מכן הביאו ההוריקנס בפעם הראשונה את הפלייאוף לראלי, כשהגיעו אליו בקושי על הכרטיס השמיני והאחרון. בפלייאוף נוצחו ההוריקנס על ידי ניו ג'רזי דווילס כאשר רון פרנסיס נפצע במהלך הסדרה.
בעונת 2002 זכו ההוריקנס בפעם השנייה באליפות הבית הדרום-מזרחי, אולם למרות יתרון הביתיות נחשבו נחותים מיריבתם, ניו ג'רזי דווילס. הסדרה הוכרעה בסופו של דבר על יכולתם של שוערי ההוריקנס, כאשר ארתורס אירבה ביכולת גבוהה תרם רבות לשני ניצחונות במשחקים הראשונים בראלי, אולם לאחר יכולת ירודה שלו בשני המשחקים בניו ג'רזי בהם הפסידו ההוריקנס הוחלף בשער על ידי שוער המשנה קווין וויקס. וויקס הפגין רמה גבוהה ועזר להכריע את הסדרה בשישה משחקים, ולהביא להוריקנס ניצחון ראשון בסדרת פלייאוף מאז המעבר מהרטפורד.
ההצלחה של הקבוצה השיגה עבורה את מה שחיפשה זמן רב - חיבור לקהל בראלי ובסביבותיה. לאורך הסדרה מול מונטריאול קנדיאנס היה ה"ראלי קוליסאום" מלא. ההוריקנס יצאו ממצב קשה בסדרה במשחק הרביעי כאשר פיגרו 2:1 בסדרה ו-3:0 במשחק, אולם ארתורס אירבה שנכנס למשחק וחזר להצטיין בשער ושלושה שערים בשליש השלישי של המשחק הביאו את ההוריקנס להארכה בה הצליחו לחולל את המהפך, להבקיע שער ניצחון ולהשוות את הסדרה, באחד המשחקים המכוננים של המועדון. התוצאה השפיעה על המשך הסדרה, כאשר ההוריקנס הביסו את הקנדיאנס 5:1 ו-8:2 בשני המשחקים הבאים ועלו לראשונה בתולדותיהם, כולל תקופת הוויילרס, לגמר החטיבה המזרחית.
נוגדן תוך-ורידי
נוגדן תוך-ורידי (באנגלית Intravenous immunoglobulin בקיצור IVIG) הוא תרופה שהיא תוצר סינון דם אנושי. הנוגדן משמש למצבים רפואיים שבהם צריך להעלות את רמת הנוגדנים בדמו של מטופל. בעיקר במקרים של כשל חיסוני המתבטאים ברמות נמוכות של נוגדנים. דוגמה למצבים אלו: תסמונת העדר נוגדנים תורשתית XLA, מצבים קיצוניים של אנמיה גנטית, מצבים שונים של סרטן, אפילפסיה ועוד.
קרוליינה הוריקנס
2000 - 2002: מעבר לראלי וריצת פלייאוף מפתיעה
בגמר החטיבה המזרחית פגשו ההוריקנס את טורונטו מייפל ליפס. הסדרה הייתה דרמטית והפכפכה, יתרון הביתיות עבר מקוצה לקבוצה, אולם ההוריקנס - בעזרת יכולת מצוינת של אירבה בשער - ניצחו בסדרה בשישה משחקים ועלו לסדרת גמר גביע סטנלי.
נוגדן תוך-ורידי
נוגדן תוך-ורידי מכיל תמצית של אימונוגלובולינים (נוגדנים) מסוג IgG מפלזמה של יותר מאלף תורמי דם שונים. הוא ניתן בהזלפה תוך-ורידית על ידי אינפוזיה פעם בשלושה עד ארבעה שבועות והאפקט שלו נמשך למשך שבועיים עד שלושה חודשים.
קרוליינה הוריקנס
2000 - 2002: מעבר לראלי וריצת פלייאוף מפתיעה
בסדרת הגמר מול דטרויט רד וינגס הפתיעו ההוריקנס בניצחון במשחק הראשון בדטרויט, אולם הרד וינגס העדיפים ניצחו בארבעת המשחקים הבאים וזכו בגביע סטנלי.
נוגדן תוך-ורידי
אופן הפעולה
האופן המדויק שבו IVIG מדכא תגובות דלקתיות מזיקות אינו ידוע. ייתכן שהנוגדנים החדשים נקשרים באופן ישיר לנוגדנים חריגים בגוף המטופל ובכך גורמים לסילוקם. תאוריה נוספת מציעה שהריכוז הגבוה של נוגדנים שהוספו לגוף מעוררים אצל המטפל את מערכת המשלים, ובכך מביאים לסילוק מוגבר של כל הנוגדנים מהגוף, כולל הנוגדנים המזיקים. השפעה נוספת נעשית על ידי חסימה של קולטנים לנוגדנים על תאי מערכת החיסון ובכך מפחיתים את הנזק הנגרם על ידי תאים אלו.
קרוליינה הוריקנס
2000 - 2002: מעבר לראלי וריצת פלייאוף מפתיעה
החיבור שהשיגה הקבוצה לקהל בראלי נראה במחוות שלא היו נפוצות בליגה. לקבוצה קמו ארגוני אוהדים אקטיביים שקיבלו את הקבוצה בשדה התעופה עם שובה מכל משחק חוץ במהלך הפלייאוף - דבר לא נפוץ ב-NHL - וארגנו מסיבות רחוב המוניות בראלי לפני כל משחק בית. לאחר שנים של ספקות ניתן היה להכתיר את המעבר לראלי כהצלחה.
נוגדן תוך-ורידי
שימוש
מחלות אוטואימוניות: מחלות חסך חיסוני תורשתי זיהומים סרטן
קרוליינה הוריקנס
2003 - 2004: כישלונות מאכזבים
ההצלחה בעונת 2002 עוררה ציפיות גדולות לקראת הבאות, אולם שתי העונות שלאחריה היו אכזבה גדולה לקבוצה. ממעמד של אלופת המזרח ב-2002 היא ירדה לבעלת המאזן הגרוע בליגה ב-2003. במצב לא השתפר בהרבה ב-2004 למרות נוכחותו של הכוכב הצעיר אריק סטאל שנבחר בדראפט. לקראת סיום העונה, כשאפסו סיכויי ההעפלה לפלייאוף, הועבר מהקבוצה הקפטן הוותיק רון פרנסיס תמורת שחקנים צעירים ובחירות דראפט עתידיות. גם בעמדת המאמן חל שינוי כאשר המאמן הוותיק פול מוריס, שהיה מאמן הקבוצה מאז 1996 כשהייתה עדיין בהרטפורד, פוטר, ובמקומו הגיע פיטר לבואלט.
ריצת הפלייאוף של 2006
לאחר שהליגה שבה לפעילות בעקבות העונה המבוטלת של 2005 היו ההוריקנס של עונת 2006 קבוצה בהתחדשות. עם שני שוערים חדשים, מרטין גרבר השווייצרי שהגיע מהליגה השוודית וקאם וורד הצעיר שנבחר בדראפט, עם קפטן חדש, רוד ברינד'אמור, ועם החלוץ הוותיק קורי סטילמן שהגיע לקבוצה, יצאו ההוריקנס לדרך תוך שהם משיגים מאזן מצוין של 39 ניצחונות, 14 הפסדים ו-4 הפסדים בהארכה או בדו-קרב מכות עונשין, כאשר הליגה יצאה לפגרה בשל אולימפיאדת החורף בטורינו. לאחר הפגרה איבדו ההוריקנס את כוכבם אריק קול שנפצע, ולמרות ירידה ביכולתם סיימו את העונה עם מאזן מצוין של 52 ניצחונות, 22 הפסדים ו-8 הפסדים בהארכה או במכות עונשין, מאזן שהספיק כדי לזכות בפעם השלישית באליפות הבית הדרום-מזרחי. אריק סטאל, בעונתו השנייה בקבוצה, פרץ למעמד של כוכב עם 45 שערים ו-55 אסיסטים. ברינד'אמור הוסיף 31 שערים ו-39 אסיסטים עם נוכחות הגנתית משמעותית, שילוב שהביא לו את גביע סלקה.
הפלייאוף החל בצורה קשה עם שני הפסדי בית מול מונטריאול קנדיאנס. לבואלט החליט להחליף את גרבר הוותיק בשער ולנסות את וורד הצעיר, החלטה שהשתלמה כאשר וורד הצטיין וההוריקנס ניצחו בארבעת המשחקים הבאים עם יכולת התקפית מצוינת של קורי סטילמן.
סטילמן כבש גם את השער סיים את סדרת הסיבוב השני מול ניו ג'רזסי דווילס, בה גילו ההוריקנס עליונות מפתיעה כשסיימו את הסדרה בחמישה משחקים ועלו בפעם השנייה לגמר החטיבתי. נקודת המפתח בסדרה הייתה המשחק השני, כאשר ההוריקנס ספגו שער פיגור 21 שניות לסיומו, אולם אריק סטאל הצליח להשוות 3 שניות לסיום וההוריקנס ניצחו בהארכה.
בסדרת הגמר החטיבתי פגשו ההוריקנס את באפלו סייברס, שהגיעה ללא מספר שחקני מפתח פצועים. הסדרה התפתחה לדרמה גדולה, כאשר ההוריקנס הפכו פיגור במשחק השביעי והמכריע לניצחון בעזרת יכולת מצוינת של וורד בשער ושל הקפטן ברינד'אמור.
סדרת גמר גביע סטנלי הפגישה את ההוריקנס עם אדמונטון אוילרס. במשחק הראשון פיגרו ההוריקנס 3:0 לפני שחזרו וניצחו 5:4 עם שער ניצחון של הרינד'אמור 32 שניות לסיום. ההוריקנס ניצחו שניים משלושת המשחקים הבאים והגיעו למשחק מספר 5 עם אפשרות לזכות בגביע סטנלי באולמם הביתי בראלי.
האוילרס לא אמרו נואש, ניצחו בראלי והחזירו את הסדרה למשחק נוסף באדמונטון שאותו ניצחו האוילרס בקלות. המשחק השביעי והמכריע בראלי, מול אולם מלא של כמעט 19000 צופים, היה משחקו הטוב ביותר של קאם וורד בשער ההוריקנס, וההוריקנס ניצחו 3:1 במשחק וזכו בגביע סטנלי בפעם הראשונה אי פעם. וורד נבחר ל-MVP של הפלייאוף וזכה בגביע קון סמיית'.
2007 - 2018: כישלונות מקצועיים והידלדלות קהל
ההוריקנס נכשלו בשתי העונות הבאות אחרי הזכייה בגביע והחמיצו את הפלייאוף. רק ב-2008/09 חזרה הקבוצה לפלייאוף לאחר שהמאמן לביולט פוטר והמאמן הקודם פול מוריס חזר לקבוצה. עם רכש משמעותי, החלוץ הפיני יוסי יוקינן, ועם אריק קול שחזר לקבוצה, ניצחו ההוריקנס את ניו ג'רזי דווילס בשבעה משחקים כאשר אריק סטאל הכריע את המשחק השביעי עם שער 48 שניות לסיומו. סדרת הסיבוב השני מול בוסטון ברואינס הייתה דרמטית לא פחות, הגיעה גם היא למשחק שביעי ומכריע שהוכרע רק בהארכה על ידי סקוט ווקר שהעלה את ההוריקנס לגמר החטיבה המזרחית. בגמר החטיבה המזרחית הובסו ההוריקנס על ידי פיטסבורג פינגווינס.
מאז ועד 2019 לא שבה הקבוצה לפלייאוף.
הביצועים הירודים של הקבוצה הביאו גם לירידה חדה בכמות הקהל במשחקיה הביתיים. מאז עונת הזכייה בגביע סטנלי ועד עונת 2012/13 היה ממוצע הקהל של הקבוצה בין 15000 ללמעלה מ-17500 צופים, אך מאז הידרדרה כמות הקהל במהירות. בעונת 2016/17 היה ממוצע הקהל של הקבוצה באולמה הביתי בראלי רק 11776 צופים - ממוצע הקהל הנמוך ביותר של הקבוצה במאה ה-21 והנמוך ביותר מאז המעבר הסופי לראלי, ממוצע הקהל הנמוך ביותר ב-NHL ונמוך אף מממוצע הקהל של מספר קבוצות אירופיות.
ב-2018 תם עידן בקבוצה כאשר הבעלים הוותיק פיטר קרמנוס, שהגיע עם הקבוצה מהרטפורד, מכר את מרבית מניות הקבוצה לאיש העסקים תומאס דנדון. קרמנוס נשאר בעל מניות מיעוט בקבוצה. רוד ברינד'אמור, שהיה קפטן הקבוצה בזכייה ההיסטורית בגביע סטנלי ב-2006, מונה למאמן בניסיון לעצור את רצף הכשלונות.
ריצת הפלייאוף של 2019
לאחר עונה רגילה קשה ומאבק על הכניסה לפלייאוף הצליחו ההוריקנס לעלות לפלייאוף לראשונה מאז 2009, מהמקום השביעי בחטיבה המזרחית.
המיקום הנמוך זימן להוריקנס סדרת פלייאוף קשה מול האלופה מהעונה שעברה, וושינגטון קפיטלס. יכולת גבוהה של השוער הצ'כי פטר מראזק הצליחה לעמוד ברוב המשחקים מול כוח האש ההתקפי של האלופה, וההוריקנס חזרו מפיגור 2:0 ו-3:2 בסדרה בעזרת ניצחונות משכנעים במשחקים הביתיים. במשחק השביעי בוושינגטון, שנמשך לשתי הארכות, כבש ברוק מקגין שער שהדיח את הקפיטלס והעלה את ההוריקנס לסיבוב השני.
התנופה של ההוריקנס נמשכה ביתר שאת בסיבוב השני. למרות פציעתו והיעדרותו של השוער מראזק החל מהמשחק השני בסדרה, הראה גם השוער המחליף קרטיס מקילאני יכולת גבוהה. בהתקפה כיכבו החלוצים הפינים סבסטיאן אהו וטאובו טרוויינן, וההוריקנס הראו דומיננטיות מוחלטת על ניו יורק איילנדרס, בעיקר במשחקי הבית, כדי להדיח אותם ללא הפסד ולעלות לגמר החטיבה המזרחית.
התקווה לעלות לסדרת גמר גביע סטנלי לראשונה מאז הזכייה באליפות ב-2006 נגוזה במהירות. פטר מראזק חזר מהפציעה לשני המשחקים הראשונים מול בוסטון ברואינס בכושר ירוד וההוריקנס הובסו בשניהם. מקילאני חזר לשער לשני המשחקים הבאים, אך לא הצליח לעצור את המגמה וההוריקנס הודחו בלא שניצחו ולו משחק אחד.
2019 - 2022
את עונת 2019/20 שנקטעה בשל מגפת הקורונה סיימו ההוריקנס במקום השישי בחטיבה המזרחית, ובמסגרת הפלייאוף המיוחד לאותה עונה ניצחו בסיבוב מוקדם את ניו יורק ריינג'רס ועלו לסיבוב הראשון, בו הודחו על ידי בוסטון ברואינס בחמישה משחקים.
בשתי העונות הבאות זכו ההוריקנס באליפות הבית שלהם - הבית המרכזי בחלוקת הבתים המיוחדת עקב מגפת הקורונה ב-2020/21, והבית המטרופוליטני ב-2021/22 בה סיימו עונה רגילה מצוינת עם 116 נקודות בטבלה, בעיקר בזכות חלוץ הפיני סבסטיאן אהו שהפך לכוכב התקפת הקבוצה - אך בשתי העונות נוצחו ההוריקנס בסיבוב השני של הפלייאוף.
ריצת הפלייאוף של 2023
לאורך עונת 2022/23 הוגינו ההוריקנס יכולת גבוהה וסיימו בפעם השלישית ברציפות כאלופת הבית, עם 52 ניצחונות ו-113 נקודות בטבלה. החלוץ הפיני סבסטיאן אהו וחברו הצ'כי מרטין נצ'אס הובילו את התקפת הקבוצה, והנטל בשער התחלק בין שלושה שוערים שהנהיגו את הגנתה - פרדריק אנדרסן הדני, פיוטר קוצ'טקוב הרוסי, והפיני הוותיק אנטי ראנטה.
התצוגות המרשימות נמשכו גם בסיבובים הראשונים בפלייאוף, אותם עברה הקבוצה בקלות יחסית כאשר פרדריק אנדרסן משתלט על עמדת השוער הראשון. ההוריקנס עלו לגמר החטיבה המזרחית מול פלורידה פנתרס, המדורגת שמינית בחטיבה, כאשר יתרון הביתיות לצידם והם נחשבים מועמדים ברורים לניצחון בסדרה - אך כאן הופתעו ההוריקנס והודחו בארבעה משחקים בלבד.
מסורת
במקביל לקשר החם שיצרה הקבוצה עם הקהל שלה בראלי, היא שומרת על קשר הדוק לעברה בהרטפורד ולאנשים שליוו אותה משם. הבעלים לשעבר פיטר קרמנוס הגיע עם הקבוצה מהרטפורד לראלי ונשאר בעלי הקבוצה עד 2018. גם רוב הצוות המקצועי, ורוב הצוות המנהלי והלוגיסטי של הקבוצה הגיעו איתה לראלי מהרטפורד ונשארו בקבוצה שנים רבות, כולל המאמן פול מוריס, שעזב את הקבוצה ב-2012. הצופר ב-PNC ארנה שמופעל בכל פעם שההוריקנס כובשים שער הובא גם הוא מהרטפורד.
סגל שחקנים
נכון ל-22 במרץ 2023
חיים גרינבוים
חיים גרינבוים (נולד בתשכ"ז, 1966) הוא עיתונאי, סופר ועורך חרדי. לשעבר עורך ראשי של היומון החרדי "המבשר".
קורות חייו
חיים גרינבוים נולד בבני ברק. למד בישיבת תפארת ציון ובישיבת רוז'ין-סדיגורה.
תחילת דרכו העיתונאית הייתה בשבועון החרדי "בקהילה", בו שימש במשך תקופה כעורך העיתון. כתב שם טור פובליציסטי קבוע בשם "סוף ציטוט", וספריו "צוואה" ו"תיק מקסיקו" התפרסמו בעיתון זה בהמשכים. בשנת 2013 התפרסם סיפור נוסף בהמשכים פרי עטו בשם "קריסת מערכות" שיצא כספר בשם "טביעת אצבע", המהווה מעין אפילוג לספרו 'צוואה'.
בעת יסוד היומון החרדי המבשר ב-14 בינואר 2009, נקרא גרינבוים לשמש כעורכו הראשי עד לפרישתו ב-15 באוקטובר 2009.
החל מתחילת 2016 הוא כותב טור פובליציסטי שבועי בעיתון "יתד נאמן" (בשם 'די לחכימא') תחת השם צ. שפיגלמן.
ספרו "צוואה" הפך לרב מכר וחצה גבולות בכך שנרכש על ידי ציבור קוראים רחב גם מהמגזר הכללי, עבורו הודפסה מהדורה מיוחדת בכריכה שונה. הספר הוא מותחן רווי קטעי פעולה שאין בו תיאורי אלימות, ומובעים לאורכו מסרים חינוכיים ישירים ועקיפים. בעצתו של איש הפרסום והמעצב החרדי צביקה סלומון, שבר גרינבוים מוסכמה והיה הסופר החרדי הראשון שהוציא את ספרו בכריכה רכה, עד אז ספרים חרדים חול כקודש היו כולם עם כריכה קשה. סופרים אחרים נוספים במגזר, עשו זאת לאחר מכן, והדבר הפך לסטנדרט גם בקרב עולם הספרות החרדי.
גרינבוים משמש גם כעורך ספריו ההגותיים של הרב משה גולדשטיין, ראש ישיבת שערי יושר והוא מרצה קבוע במדרשיית "שמע בני" בשכונת הר נוף בירושלים.
גרינבוים מתגורר כיום בירושלים, אב לחמישה. משתייך לחסידות קרעטשניף שמרכזה ברחובות.
אלברט רוסנאק
אלברט רוסנאק (בצ'כית: Albert Rusnák; נולד ב-7 ביולי 1994) הוא כדורגלן צ'כי- סלובקי המשחק בסיאטל סאונדרס בעמדת הקשר התקפי.
קריירת מועדונים
רוסנאק התחיל לשחק כדורגל כבר בגיל 3 בקבוצת האפרוחים של מ.פ.ק. קושיצה בה שיחק עד גיל 16 אז הצטרף לאקדמיה לכדורגל של מנצ'סטר סיטי. בקיץ הושאל לאולדהאם אתלטיק. ב-31 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק בוגרים בהפסד 1-0 לטרנמיר רוברס. ב-17 בספטמבר חוזהו של רוסנאק באולדהם הופסק והוא חזר לסיטי.
ב-21 בינואר 2014 הושאל לברמינגהאם סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ לחודש אחד, אך ב-18 בפברואר חוזהו בקבוצה הוארך עד לסיום העונה.
ב-25 ביולי 2014 הושאל לקמבור מליגת העל ההולנדית עד לינואר. ב-9 באוגוסט 2014 רוסנאק ערך את הופעת הבכורה שלו בקמבור בתיקו 1-1 נגד טוונטה בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה.
ב-18 בדצמבר 2014 חתם לשלוש שנים בחרונינגן. ב-3 במאי 2015 רוסנאק הבקיע צמד בגמר הגביע ההולנדי נגד זוולה שנתן לחרונינגן גביע ראשון בתולדותיה.
ב-6 בינואר 2017 חתם בריאל סולט לייק מה-MLS.
ב-13 בינואר 2022 הצטרף לסיאטל סאונדרס
קריירה בינלאומית
ב-15 בנובמבר 2016 רוסנאק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה בתיקו 0-0 נגד. ב-22 במרץ 2018 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בניצחון 2-1 על.
תחנות הכוח באשלים
תחנות הכוח באשלים הן מתחם של ארבע תחנות כוח שנבנה בסמוך ליישוב אשלים בנגב על שטח של 10,000 דונם, בהספק מקסימלי של כ־312 מגה־ואט, שהם כ־1.6% מההספק המותקן של כלל תחנות הכוח במשק החשמל בישראל (נכון ליולי 2015). התחנות משלבות שלושה סוגי תהליכי הפקת חשמל: תחנת כוח תרמו־סולארית, תחנת כוח פוטו־וולטאית ותחנת כוח בגז טבעי.
את קצהו הבּוֹהֵק של מגדל השמש באחת התחנות ניתן לראות גם באור יום מתחנת החלל הבין-לאומית. הפעלת מתחם אשלים יקרה את מחיר החשמל בישראל בכ-2%.
המניעים להקמת המתחם
בהודעת דובר משרד התשתיות הלאומיות מצוינות מספר מטרות להקמת התחנה:
כן מפורטים מספר גורמי כדאיות בהקמת התחנה:
בזמן הכנת המכרז התחנה הייתה עתידה להיות מהגדולות מסוגה בעולם. המתחם כולו ישתרע על שטח של כ־10,000 דונם. עלות ההקמת של שלוש תחנות הכוח הראשונות במתחם מוערכת בכמיליארד דולר.
מאפייני המכרז
את תנאי המכרז ניסחה רשות החשמל בסיוע יועצים מקצועיים ועיקריו:
במקום נערכו חפירת הצלה של אתר עתיקות.
נגב אנרגיה (Plot A)
תחנת כוח תרמו־סולארית בטכנולוגיה של השוקת הפרבולית, שמבוססת על מראה שמרכזת את קרינת השמש אל צינור במוקד הפרבולה שהשמן התרמי שבו מתחמם לטמפרטורה של 390 מעלות צלזיוס. התחנה שנבנתה על שטח של כ־4,000 דונם מכילה 454,832 מראות ייחודיות. התחנה תספק כ־121 מגה ואט במשך כ־11 שעות ביום. לתחנה מיכלי אגירה של מלח מותך המאפשרים לה לספק אנרגיה בכ־4.5 שעות נוספות במהלך היממה. לתפעול התחנה יועסקו כ־60 עובדים באופן ישיר.
התחנה בבעלות "נגב אנרגיה אשלים תרמו־סולאר בע"מ", חברה ייעודית שהוקמה לצורך הפרויקט, בבעלות חברת שיכון ובינוי (50%), קרן נוי (40%) וחברת TSK הספרדית (10%). הפרויקט הוקם במסגרת הסכם זיכיון מסוג בנה־הפעל־העבר לתקופה של 28 שנה (בסיום התקופה, בשנת 2043, תוחזר התחנה לבעלות המדינה). החברה זכתה במכרז הבינלאומי בשנת 2013. היקף ההשקעה בפרויקט היה כ־1.1 מיליארד דולר. את מימון הפרויקט הובילו בנק ההשקעות של האיחוד האירופי EIB ובנק ההשקעות האמריקאי OPIC, שהעמידו יחדיו סכום של כ–400 מיליון דולר. בנוסף הוביל בנק לאומי קונסורציום מממנים בישראל שהעמידו יחדיו סכום של 700 מיליון שקל, לצד הלוואה נפרדת שהעמידו בנק הפועלים וכלל ביטוח בסך 55 מיליון דולר.
הטכנולוגיה בה משתמשת התחנה פותחה במקור בשנות ה־80 של המאה ה־20, על ידי חברת לוז מירושלים (כיום ממוקם מפעל החברה בבית שמש והוא בבעלות החברה הספרדית "ריוגלס"). חברת לוז הציעה כבר בשנות ה־80 להקים תחנת כוח בטכנולוגיה זו בנגב.
ביולי 2017 עברה התחנה משלב ההקמה לשלב ההרצה והבדיקות. ההפעלה המסחרית החלה ביולי 2018.
ברייטסורס אשלים (Plot B)
תחנה בטכנולוגיה של ריכוז קרינת השמש, באמצעות כ-50,000 הליוסטטים, בעלי משטח פנים של 20 מטר רבוע כל אחד, אל ראשו של מגדל שמש שמיתמר לגובה של 240 מטר. בראשו מותקן דוד שגובהו 50 מטר, שבו מתחממים המים לטמפרטורה של כ־550 מעלות צלזיוס. הקיטור שנוצר מוזרם לטורבינה ומכאן ואילך תהליך ייצור החשמל הוא ככל תחנת כוח רגילה. לאחר המעבר בטורבינה מקורר הקיטור ומוחזר למגדל לשימוש חוזר בהספק של כ-400 אלף ליטר בשעה. הקירור נעשה באמצעים יבשים (כלומר ללא שימוש במים) ומאפשר חיסכון במים, משאב יקר במדבר בו מוקמת התחנה. הספק תחנת הכוח עומד כמו קודמו על כ־121 מגה ואט. את הקיטור יכולים לייצר גם באמצעות שריפת גז טבעי כך שהתחנה תוכל לפעול 24 שעות ביממה.
בנובמבר 2012, הוכרז כי הזוכה בזיכיון חברת ברייטסורס אנרג'י (שפיתחה את הטכנולוגיה של מגדל השמש) והתאגיד הצרפתי אלסטום בהשקעה של 700 מיליון דולר.
במהלך שנת 2015 פעלה חברת ברייטסורס לפינוי הנפלים משטח האש לשעבר ועבודות התשתית לקראת הקמת החווה הסולרית.
באוקטובר 2017 הותקן בראש מגדל השמש דוד הקיטור במשקל 2,220 טון. התחנה שמשתרעת על שטח של 3,150 דונם החלה לפעול ברבעון הראשון של 2019. והתעריף המשולם לה הוא 85 אגורות לקילוואט.
אשלים סאן פי וי
תחנה בטכנולוגיה פוטו־וולטאית בהספק של 30 מגה וואט. באתר כ־101 אלף לוחות סולאריים, על פני שטח של כ־750 דונם. בהמשך החשמל מומר לזרם חילופין ועובר לתחנת משנה המאפשרת את הזרמתו לרשת החשמל הארצית במתח עליון (161 אלף וולט).
המכרז לתחנה פורסם ביולי 2010, במרץ 2012 הוכרז כי הזוכה בזיכיון היא חברת אשלים סאן פי.וי. בבעלות כלל סאן, (חברת בת של כלל תעשיות) וסאן אדיסון. בשנת 2016 רכשה חברת EDF הצרפתית את זכויותיה של חברת סאן אדיסון האמריקאית בפרויקט. התחנה נחנכה בינואר 2018.
המכרז השני
בפברואר 2017, פורסם מכרז להקמת תחנה רביעית באשלים, בטכנולוגיה פוטו־וולטאית ובהספק של עד 40 מגה־ואט. 10 חברות וקבוצות ניגשו למכרז. ביוני 2019, חברת "פארק סולארי אשלים" זכתה במכרז, לאחר שהציעה את המחיר הנמוך אי פעם להפקת חשמל בישראל – 8.68 אגורות לקוט"ש. המחיר הזול הושג בין השאר מאחר שיש כבר היתרים לתוכנית הבנייה ואין צורך בהקמת תחנת השנאה הקיימת כבר באתר. בנוסף מחירי הפאנלים הסולאריים ירדו בכ־90% מאז תחילת שנות ה־2000.
מחירי האנרגיה
התחנה הפוטו־וולטאית במכרז הראשון תציע מחיר של 53.56 אגורות לקילו־וואט שעה, מחיר הנחשב כנמוך על ידי החשבת הכללית במשרד האוצר, אולם המחיר היה כמעט כפול ממחיר לקוט"ש של תחנה פוטו־וולטאית דומה בעת הזכייה במכרז. מחיר האנרגיה של התחנה התרמו־סולארית נקבע על 85 עד 95 אגורות לקוט"ש, פי שלושה ממחיר לקוט"ש של תחנה פוטו־וולטאית דומה בעת הזכייה במכרז. מכרזים חדשים של תחנות פוטו־וולטאיות בישראל בהספק דומה ובתנאים דומים נסגרים במחיר של 20 אגורות לקוט"ש, וההפרש מהווה עלות עודפת של מאות מיליוני שקלים בשנה לצרכני החשמל. בשנת 2019 נקבע מחיר האנרגיה על 8.68 אגורות לקוט"ש במכרז עבור התחנה הפוטו־וולטאית שמיועדת לקום סמוך לתחנה התרמו־סולארית, שהוא כעשירית ממחיר האנרגיה של התחנה התרמו־סולארית.
השפעה סביבתית
החל משנת 2017 ועד סוף 2021 מבצעת החברה להגנת הטבע ניטור שוטף סביב תחנות הכוח באשלים במטרה למדוד את הפגיעה בבעלי כנף. נתונים מהמחקר עדיין לא פורסמו, אך ניתן להשוות בין התחנת הכוח באשלים של ברייטסורס לתחנת איוונפה במדבר מוהאבי בארצות הברית שגם היא פותחה על ידי ברייטסורס ופועלת בטכנולוגיה דומה.
סקירה של סביבת תחנת הכוח התרמו־סולארית איוונפה במהלך השנה הראשונה לפעולתה גילתה כ-700 פגרי עופות ו-32 פגרי עטלפים. חוקרים מעריכים כי נוסף על הפגרים שנמצאו מתו עוד עופות אשר לא נמצאו מסיבות שונות, ולכן תמותת העופות בסביבת התחנה מוערכת בכ־3,500 בעלי כנף בשנה, מהם כ-700 מחריכה בקרני השמש המרוכזות המופנות למגדל התרמו־סולארי, כ-770 מהתנגשויות במראות ובמגדל, וכ-2000 נוספים מסיבות אחרות שאינן בהכרח קשורות לתחנת הכוח. יכולת הייצור המתוכננת של התחנה היא כמיליארד קוט"ש לשנה, וביחד עם ההערכה של מוות של 1,470 בעלי כנף בשנה כתוצאה מפעולת התחנה, מתקבלת תמותה של כ־1.5 בעלי כנף לכל מיליון קוט"ש. לשם השוואה, מוערך כי תחנות כוח של אנרגיית רוח גורמות למוות של כ־0.4 בעלי כנף לכל מיליון קוט"ש, ותחנות כוח דלקים גורמות למוות של כ־5.2 בעלי כנף לכל מיליון קוט"ש.
מעבר לפגיעה בבעלי הכנף, התושבים באזור אשלים והנהגים בכביש 40 מתלוננים על נזק נופי וסנוור מהמגדל בכל שעות היום.
פליטת מזהמים
על אף שעקרונית תחנות כוח תרמו-סולאריות מסוגלות לפעול ללא שריפת דלק מתכלה שפולט מזהמים, חלקן שומרות על חום המערכת בלילה על ידי שריפת דלק, על מנת לקצר את משך הזמן שנדרש בבוקר לחימום המערכת לטמפרטורת תפוקה מארבע שעות לחצי שעה. תחנות המשתמשות במלח מותך נזקקות למערכות חימום על בסיס דלקים כדי למנוע את התקררות המלח, שהתמצקותו עלולה להשבית את התחנה לצמיתות. במכרז באשלים תוכנן שכ-15% מסך הייצור של תחנות הכוח התרמו-סולאריות באשלים יהיה מגז טבעי.
העמותה למשפט ציבורי בישראל
העמותה למשפט ציבורי בישראל היא עמותה שמטרתה לקדם את המשפט הציבורי ולהגן על הערכים והעקרונות של המשפט הציבורי.
העמותה נוסדה בשנת 1988 על ידי פרופ' יצחק זמיר. נשיאה הראשון היה פרופ' הנס קלינגהופר פרופ' זמיר היה יושב-הראש הראשון של העמותה ופרופ' שמעון שטרית היה מזכירה הראשון.
העמותה היא הסניף הישראלי של הארגון הבינלאומי למשפט חוקתי.
מדי שנה מקיימת העמותה את הכנס השנתי למשפט ציבורי.
מאז שנת 2010 מעניקה העמותה את פרס גורני למשפט ציבורי, שבא לעודד מחקר ועשייה בתחום המשפט הציבורי בישראל. הפרס ניתן בשלוש קטגוריות:
אלגוריתם
אלגוריתם הוא דרך שיטתית וחד-משמעית לביצוע של משימה מסוימת, במספר סופי של צעדים. מתכון להכנת עוגה הוא דוגמה לאלגוריתם, אך בדרך-כלל משמש מונח זה לכינוי שיטת פתרון בעיות במתמטיקה או במדעי המחשב ובעיקר ביחס לנתונים תוויים כלשהם.
כל תוכנית מחשב היא אלגוריתם, או אוסף של אלגוריתמים. בתיאור זה של האלגוריתמים יש עמימות מסוימת. כדי לפזר עמימות זו הגה טיורינג את "מכונת טיורינג", שהיא "מכונה" תאורטית המסוגלת, עקרונית, לבצע כל אלגוריתם. במקביל לטיורינג, הגו עוד מתמטיקאים ולוגיקנים הגדרות למושג האלגוריתם והתברר שכל ההגדרות שלהם היו שקולות זו לזו. לכן, היום אלגוריתם הוא מה שכל אחת מההגדרות האלו מתארות, ובפרט, מה שמכונת טיורינג מסוגלת לבצע.
קיימות משימות מוגדרות שלא קיים פתרון אלגוריתמי עבורן, וכבר טיורינג הוכיח זאת (ענף מדעי המחשב העוסק בסוגיה זו קרוי חישוביות). מצד שני, לביצועה של משימה מסוימת ייתכנו אלגוריתמים אחדים, מצב שמצדיק בחינה של יעילות האלגוריתמים, בהתאם למדדי יעילות נאותים. במסגרת מדעי המחשב נבחנת יעילותם של אלגוריתמים (בענף הקרוי סיבוכיות חישובית) על-פי הזמן והזיכרון הנדרשים לביצוע האלגוריתם כפונקציה של גודל הקלט לאלגוריתם. דהיינו, ככל שזמן הריצה של האלגוריתם ביחס לגודל הקלט קטן יותר, האלגוריתם ייחשב טוב יותר. מקובל להגדיר אלגוריתמים כ"יעילים" אם זמן הריצה שלהם פולינומי בגודל הקלט שלהם.
תיאור ויזואלי באלגוריתמיקה ניתן באמצעות תרשים זרימה.
מחלקות של אלגוריתמים
בהגדרתו הבסיסית, נדרשות מאלגוריתם שתי דרישות שמבטיחות את איכות ביצועיו: נדרש כי לכל קלט שהוא מקבל האלגוריתם יגיע אל סופו בשלב כלשהו, וכי לאחר שיסיים, התשובה אותה יחזיר היא התשובה הנכונה. טיורינג הוכיח כי קיימות בעיות כדוגמת בעיית העצירה שאותן לא מסוגל המודל של מכונת טיורינג לפתור בהינתן דרישות אלו.
עדיין נהוג לדרוש מאלגוריתם לעצור עבור כל קלט, אחרת תוכניות המחשב שמממשות את האלגוריתם עשויות להיקלע ללולאה אינסופית. עם זאת, קיימות תוכניות מחשב שאמורות להיות מסוגלות לרוץ לנצח (למשל, מערכת ההפעלה של המחשב) וניתן להגדיר גם אלגוריתמים שרצים לנצח ומוציאים פלט בצורה מתמדת תוך כדי הריצה.
דרך נוספת לקטלג אלגוריתמים היא חלוקתם לאלגוריתמים דטרמיניסטיים (באנגלית: deterministic algorithm) ולאלגוריתמים אקראיים (רנדומליים, באנגלית: randomized algorithm). הקטגוריה הראשונה מתייחסת לאלגוריתמים אשר פעולתם תלויה בקלט בלבד (כלומר, שתי הפעלות של האלגוריתם על קלט זהה יניבו תמיד את אותה התוצאה), ואילו הקטגוריה השנייה מתייחסת לאלגוריתמים אשר עשויים "להטיל מטבעות", דהיינו: לקבל החלטות באקראי (ולפיכך ייתכן ששתי הפעלות של האלגוריתם על אותו הקלט יניבו תוצאות שונות). ישנם שני סוגים עיקריים של אלגוריתמים אקראיים: אלגוריתמי מונטה קרלו, אשר מאפשרים סיכוי קטן לטעות בתשובה שהם מחזירים (למשל, אלגוריתם מילר-רבין), ואלגוריתמי לאס וגאס אשר אין סיכוי שיטעו, אך קיים סיכוי קטן שזמן הריצה שלהם יהיה ארוך מאוד. בשתי המחלקות ישנם אלגוריתמים רבים שהסיכוי לבעיות בהרצתם הוא אפסי, מה שהופך אותם לשימושיים מאוד בפועל.
משפחות נוספות של אלגוריתמים מוגדרות על פי "שיטת פעולתם", או במילים אחרות, הכללה של הטכניקה שלהם. משפחות אלה כוללות: אלגוריתמים רקורסיביים בכלל ואלגוריתמי הפרד ומשול (divide and conquer), אלגוריתמים חמדנים, אלגוריתמי תכנות דינמי (באנגלית: dynamic programming, מינוח לא מוצלח גם באנגלית ולכן יש המכנים זאת תכנון דינאמי).
ככלל, מטרתם של אלגוריתמים למצוא פתרון אופטימלי לבעיה נתונה, אולם אלגוריתמים רבים, המוגדרים כאלגוריתמי קירוב (approximation algorithms באנגלית) מוצאים פתרון שאינו פתרון אופטימלי - על פי רוב על מנת לקצר את זמן הריצה של האלגוריתם או על מנת לחשב באופן יעיל בעיה שאחרת היא קשה לחישוב (ולרוב: NP-קשה).
תוכנית מחשב
טכניקה נפוצה למימוש של אלגוריתמים היא כתיבת תוכנית מחשב העושה זאת. מבני הנתונים, הפקודות ומבני הבקרה של שפת תכנות נתונה משפיעים על מידת הקושי במימושו של אלגוריתם נתון בשפה זו. כשלב ביניים במעבר מהגדרה מילולית של אלגוריתם למימושו בשפת תכנות משמש לעיתים פסאודו קוד - תיאור המשתמש בקונבנציות של שפות תכנות, אך מיועד לקריאה של בני אדם ולא לקריאה על ידי מחשב.
תזת צ'רץ'-טיורינג קושרת בין ההגדרה הפורמלית של אלגוריתם כהליך שניתן לביצוע על ידי מכונת טיורינג, לבין אלגוריתם הממומש על ידי תוכנית מחשב. התזה קובעת שכל אלגוריתם ניתן למימוש כתוכנית מחשב, וכל תוכנית מחשב מממשת אלגוריתם.
שועל-מעופף הודי
שועל-מעופף הודי (שם מדעי: Pteropus giganteus) הוא מין של עטלף ממשפחת עטלפי הפירות החי בהודו וסביבותיה והוא אחד מהגדולים שבעטלפים, דבר הרמוז בשמו המדעי.
עטלף זה יכול להגיע למשקל של 1.6 ק"ג ובכך הוא אחד מהכבדים שבעטלפים, קרוב למינים עטלף פרי זהוב-כיפה ושועל-מעופף ענק. מוטת כנפיו מגיעה ל-120 ס"מ. צבעו שחור עם ראש מגודל המזכיר פני שועל ובעל אוזניים ארוכות אך דקות. החזה זהוב והרגליים מסתיימות בטפרים ארוכים.
הוא חי ביערות הטרופיים של סביבות הודו, סרי לנקה, בנגלדש, פקיסטן, נפאל, דרום סין וגם במלדיביים. העטלף חי בלהקות בעומדו הפוך על העץ והוא פעיל יום המחפש פירות גדולים כמו בננה ומנגו וכן פירות פיקוס למאכל.
צפדינה
צפדינה היא מחלה הנגרמת ממחסור חמור בוויטמין C (חומצה אסקורבית).
גורם
בשל המחסור בחומצה זו אין אפשרות ליצור קולגן תקין, החלבון המרכיב חלק גדול מרקמות החיבור בגוף (גידים, רצועות, עור, עצמות וסחוס).
סינתזה נורמלית של קולגן תלויה בהידרוקסילציה - הוספת קבוצת OH (הידרוקסיל) - של פרולין וליזין ברשתית התוך-פלזמתית. האנזימים שמבצעים את ההידרוקסילציה דורשים ויטמין C בתור קו-פקטור. במקרים של חסר כרוני בוויטמין C אנזימים אלה לא יתפקדו וההידרוקסילציה לא תתבצע. כיוון שכך, תהיה חסרה קבוצת OH וקשרי מימן המאפשרים את יצירת מבנה הסליל המקנה יציבות למולקולת הקולגן, לא ייווצרו בה. כשיצירת מבנה הסליל לא מתאפשרת, המולקולה חלשה ולא יציבה, מה שגורם למחלה.
העור
כתוצאה ממחסור בקולגן תקין, מתרופפות השיניים והחניכיים מדממים בתחילה; עם התקדמות המחלה ממשיך כל הגוף להידרדר בצורה דומה.
היסטוריה
המחלה הייתה נפוצה במשך מאות שנים, בעיקר בקרב מלחים שלא אכלו פירות וירקות טריים במשך החודשים הארוכים שבילו בלב ים.
המודעות לאכילת ויטמין C החלה ב-1753, בניסוי שערך ג'יימס לינד. לינד חיפש תרופה למחלת הצפדינה שהייתה למלחי הספינה 'ה.מ.ס. סולסברי', ונתן לכל זוג מלחים מתוך 12 המלחים שהיו על הספינה תרופה מסורתית אחרת. בין התרופות היו מיץ תפוחים, אגוז מוסקט, מי ים, חומץ ותערובת שום, חרדל ומור. אך אלה לא השפיעו ורק המלחים שקיבלו שני תפוזים ולימון נרפאו.
בראשית המאה ה-18 עלה הרעיון לשמר את מיץ הלימון בהוספת 25% רום (רעיון שהתקבל בעין יפה מצד הימאים). שיטה זו מיגרה את מחלת הצפדינה בהצלחה כה רבה, עד שרופא בעל שם, שנתקל בה בשנת 1830, אבחן אותה בטעות כסרטן של החניכיים, משום שלא הכיר את תסמיני הצפדינה.
בתלמוד הבבלי מוזכרת מחלת השיניים "צפדינא" שהקנתה את השם העברי למחלה ב יחד עם אזכור נוסף במסכת בבא מציעא דף פה עמוד א' (על פי כתבי היד, בדפוסים "צפרנא"). וכן במסכת יומא מובאים דרכי טיפול מסורתיים שניסו לטפל במחלה..
טיפול
ניתן לטפל במחלה על ידי צריכה של ויטמין C; ההחלמה כמעט מיידית.
א-טור
אַ-טּוּר (בערבית الطور) היא עיירה בדרום-מערב סיני, הנמצאת לחופו של מפרץ סואץ, ובירת מחוז דרום סיני. שמה נגזר מהשפה הערבית, ופירושו "ההר", על שם הר הסמוך לעיר.
העת העתיקה וימי הביניים
כבר בתקופת הפיניקים נעשה שימוש בנמל שבא-טור לצורכי מסחר. בתקופת הנצרות הקדומה שימש המקום נמל ותחנת מעבר לצליינים נוצרים שהיו בדרכם למנזרי ואדי פיראן ולמנזר סנטה קתרינה. באותה עת נקרא המקום "רהאיתו", והיה בו ריכוז של נוצרים מצרים שנמלטו ממצרים בעקבות רדיפות הרומאים. ידוע אף על מנזר שהיה במקום ועל כך ששלושה מבין 12 תלמידיו הראשונים של אותימיוס, מייסד הנזירות בארץ ישראל, היו מ"רהאיתו".
במאה ה-6 לספירה זיהו הנזירים הנוצרים את א-טור כאילם המקראית, ועד ימיו של יוסטיניאנוס הראשון נחשב ג'בל סרבל כהר סיני. זאת, מאחר שהנזיר קוסמס, שביקר במקום בראשית המאה ה-6, טען כי המרחק מאילם, דרך רפידים, אשר זוהתה על ידיהם בנוה פיראן, כ-72 קילומטר מא-טור ובסמוך לג'בל סרבל, ועד הר סיני הוא מהלך של יומיים. לכן, ג'בל סרבל התאים לדידם לתיאור המקראי, בעוד שג'בל מוסא המרוחק כ-130 קילומטר מא-טור נחשב מרוחק מדי. רק בימי יוסטיניאנוס החלו לזהות הנוצרים את הר סיני עם ג'בל מוסא או עם ג'בל קתרינה.
המקום הפך לבעל חשיבות גדולה יותר בזמן ימי הביניים כשהפך לתחנת מעבר לעולי רגל מוסלמים שעלו למכה.
העת החדשה
בסוף שנות הארבעים הכפר הוסב למחנה עצורים שאליו הוגלו חלקי אוכלוסייה שאיימו על המשטר בזמנו במצרים, כגון האחים המוסלמים, קומוניסטים, וב-1948 נשלח קומץ של פעילים ציונים לאותו הכפר. התנאים הפיזיים היו קשים ביותר והניתוק מהעולם היה מוחלט. לא היו גדרות ולא היה לאן לברוח. מדי שבועיים קיבלו האסירים היהודים משלוח של חבילות מהקהילה היהודית בקהיר שהכילו מזון וציוד לרחצה והיגיינה. שמות האסירים הפעילים היהודים היו (9): יצחק אגיון, רפאל ארדיטי, יוסף בוסו, משה חביב, אדוארד כהן, יוסי לוי, מרסל סימון, שמעון ענתבי, שמואל שפיטלניק ואדי שמע.
בגלל התנאים הקשים הכריזו כל האסירים על שביתת רעב שיצרה לחץ על המצרים לשפר קמעה את התנאים ששררו במחנה זה. האסירים הציונים התארגנו בפעילות של חוגים, ספורט ודיונים שלחלק מהם צירפו את האסירים הקומוניסטים, יהודים וערבים. לא היה מגע עם אסירים מתנועת האחים המוסלמים שהיו עוינים ביותר כלפי היהודים. אחרוני האסירים הציונים הוחזרו למחנה האקסטפ בחודש יוני 1949.
ב-2 בנובמבר 1956, במסגרת מבצע קדש, הוצנח כוח של חטיבת הצנחנים, בפיקודו של מוטה גור, בסמוך לא-טור, במטרה להשתלט על שדה התעופה שנמצא שם ולפתוח משם בתנועה לדרום מזרח לכיוון שארם א-שייח'.
בא-טור קיימת כבר מאות שנים קרנטינה (מחנה בידוד), המיועדת למניעת הפצת מחלות, על ידי עולי הרגל החוזרים ממכה. אחד מזני מחלת הכולרה נושא את השם "אל טור", כיוון שזוהה לראשונה ב-1905 בקרנטינה שבא-טור.
מגזרת נייר
מגזרת נייר היא אמנות עיצוב וחיתוך נייר שהתפתחה באופן ייחודי ברחבי העולם ואימצה סגנונות תרבותיים שונים.
היסטוריה
מוצאה של אמנות מגזרת הנייר ככל הנראה במזרח הרחוק. מגזרת הנייר העתיקה ביותר ששרדה היא מעגל סימטרי מהמאה ה-6 שנמצא בשינג'יאנג בסין. מהמאה ה-8 וה-9 מגזרות נייר החלו לצוץ במערב אסיה ומהמאה ה-16 גם בטורקיה. בתוך מאה שנה הן יוצרו במרבית מדינות מרכז אירופה.
סין
אמנות מגזרת הנייר הסינית או הג'יאן ז'י (בסינית: 剪紙) קיימת כבר מהמאה ה-6 לספירה ויש לה מספר שימושים שונים בתרבות הסינית, כמעט כולן למטרות בריאות, שגשוג או דקורציה. אדום הוא הצבע הנפוץ ביותר ממנו מכינים את המגזרות. לעיתים קרובות יש בהן דגש על תווים מהכתב הסיני המסמלים את החיות בגלגל המזלות הסיני.
למרות שמגזרות נייר פופולריות ברחבי העולם, רק מגזרות הנייר הסיניות נרשמו בשנת 2009 באונסק"ו כחלק מהמורשת התרבותית העולמית. מגזרות הנייר הסיניות זכו להכרה מכיוון שיש להן היסטוריה של למעלה מ-1500 שנה, והן מייצגות ערכים תרבותיים של העם הסיני הן מן הצפון והן מהדרום.
הפיליפינים
בפיליפינים קיימים שימושים שונים למגזרות נייר. משתמשים בהן ליצירת "פרול" (parol) - פנס בצורת כוכב מסורתי הנקשר גם לחג המולד הפיליפיני, את הפרול מכינים מנייר צבעוני שנגזר לצורות דקורטיביות שונות תוך השארת "זנבות" חתוכים מנייר מכל צדדיו. בנוסף, משתמשים במגזרות נייר צבעוני ליצירת עטיפות ססגוניות לממתקים.
מגזרת נייר ביהדות
מגזרות נייר יהודיות הן פריטי אמנות עממית שהיו נפוצים בקהילות יהודיות שונות עד מלחמת העולם השנייה, ובולטים בהם מגוון מאפיינים סגנוניים שהושאלו מאמנות גבוהה ומאמנות עממית מקומית. המגזרת היהודית המוקדמת ביותר הידועה היא מספרד מ-1345. לשיאה הגיעה אמנות זו בקהילות היהודיות של מזרח אירופה במאות ה-19 וה-20. סגנונן של המגזרות בתקופה זו מכונה, בשל עושרן הרב, "הבארוק היהודי".
צלליות
הצלליות הן אמנות חיתוך קווי מתאר או דיוקנאות מתוך נייר בצבע שחור. מרבית אמני חיתוכי הצלליות המודרניים משתמשים בשיטות מסורתיות, בעוד שחלקם הרחיבו את סגנונם והוסיפו שימוש במוטיבים ועיצובים מודרניים. אמנות החיתוך העכשווית קשורה לפעמים ליצירת שבלונות, שהן נגזרת של טכניקה המשמשת בגרפיטי וזכתה להכרה בשנים האחרונות הודות לאמנים כמו בנקסי.
מרקו מרין
קריירה
מרין החל את הקריירה שלו בקבוצות נוער. עד 1996 שיחק מרין בקבוצת "SG 01 Hoechst", ולאחר מכן עבר לאיינטרכט פרנקפורט. בשנת 2005 עבר מרין לאקדמיית הנוער של בורוסיה מנשנגלדבך, ולאחר שנה באקדמיית הנוער עבר לשחק למשך עונת בבורוסיה מנשנגלדבך ב', קבוצת המילואים של המועדון.
ב-2007 חתם מרין על חוזה ל-3 שנים בקבוצה הבוגרת של מנשנגלדבך. באותה שנה נכלל בסגל הנבחרת האירופאית לטורניר גביע מרידיאן של שנת 2007. בעונת הוא העפיל עם קבוצתו לליגה הגרמנית הראשונה, לאחר שזכה איתה באליפות הליגה השנייה. ב-9 באוגוסט 2008 הוא כבש שלושער, במהלך משחק קבוצתו מול פיטצ'ה בילפלד בסיבוב הראשון של הגביע הגרמני.
בעונת הועבר מרין לורדר ברמן תמורת 8.5 מיליון אירו.
מרין זומן לראשונה לנבחרת הצעירה של גרמניה במהלך שנת 2007, ושיחק במדיה ב-6 משחקים במהלכם כבש שער אחד.
ב-16 במאי 2008 נכלל מרין על ידי המאמן יואכים לאב בסגל נבחרת גרמניה המורחב ליורו 2008, אך לא צלח את הניפוי הסופי מהסגל שנערך ב-28 במאי. הוא ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת ב-27 במאי של אותה שנה במשחק מול נבחרת בלארוס, לאחר שנכנס כמחליף בהפסקת המחצית במקום בסטיאן שוויינשטייגר. את שערו הראשון בנבחרת כבש ב-20 באוגוסט במשחק מול נבחרת בלגיה.
ב-28 באפריל 2012 חתם מרין על חוזה שיחל בעונת 2012/2013 עם צ'לסי. ב-19 ביולי 2012 הוא כבש שער במשחק הבכורה שלו במדי צ'לסי, בניצחון 2-4 על סיאטל סאונדרס מה-MLS במשחק ידידות.. מרין סיים את העונה עם זכייה בליגה האירופית, על אף שלא שותף בניצחונה של צ'לסי 1-0 על בנפיקה ליסבון במשחק הגמר.
ביולי 2013, לאחר שמיעט לקבל דקות משחק במדי צ'לסי, הושאל לשנה אחת לקבוצת סביליה מהליגה הספרדית, עמה זכה עונה שנייה ברציפות בליגה האירופית, שוב לאחר ניצחון על בנפיקה. הפעם מרין שותף כמחליף במשחק הגמר, אך הוחלף בעצמו לקראת תום ההארכה בקווין גאמיירו, שכבש את הפנדל המכריע בדו-קרב הפנדלים. בתום העונה הושאל לפיורנטינה האיטלקית. ב-21 בינואר 2015, הושאל מרין בשנית, כשהפעם הושאל לחצי עונה לאנדרלכט הבלגית. ב-25 באוגוסט 2015 שוב מירן הושאל, והפעם לטרבזונספור הטורקית עד לסוף העונה.
ב-22 באוגוסט 2016 חתם מרין באולימפיאקוס על חוזה קבוע, לאחר שבארבע קבוצותיו הקודמות שיחק כמושאל מצ'לסי.
המרכז האקדמי רופין
המרכז האקדמי רופין הוא מכללה אקדמית באזור עמק חפר בקרבת היישוב כפר מונש ובתחומה של מועצה אזורית עמק חפר.
היסטוריה
המרכז האקדמי רופין, הקרוי על שמו של ארתור רופין, החל את דרכו בקורסים קצרים בהשתלמות חקלאית שהתקיימו במקומות שונים. בכינוס לזכרו של רופין, בהובלת המרכז החקלאי בראשות חיים הלפרין, הוחלט להקציב חצי פרומיל מכספי הפדיון של התוצרת החקלאית ששווקה בידי תנובה להקמת המדרשה החקלאית על שם א. רופין. לצורך הקמת המכללה, הקצתה הקרן הקיימת בתחילת 1946 שטח של 250 דונם בעמק חפר. בתחרות לתכנון המכללה זכו בתחילת 1947 שולמית נדלר ומיכאל נדלר. בנובמבר 1947 הונחה אבן פינה לאולם ההרצאות.
טקס הפתיחה התקיים בפברואר 1949. המנהל הראשון היה אהרון רודשטיין מאשדות יעקב.
בראשיתו התקיימו במרכז האקדמי רופין קורסים קצרים של חמישה שבועות. בשנת 1956 הקים מינהל המים של משרד החקלאות, מכון להדגמה והדרכה לצד המכללה. בסוף שנות ה-50 התקיימה בו תוכנית לימודים דו שנתית. החל משנת 1960 קיימה בו המחלקה לקשרי חוץ של משרד החקלאות קורסים לתלמידים ממדינות שונות כדוגמת אפריקה.
בשנות ה-60 הרחיבה המדרשה את מסלולי הלימוד בה מעבר לחקלאות גם לנושאי ארגון ומינהל, כספים, טכנאות, שירותים וקורסים תעשייתיים.
באפריל 1974 פנתה המדרשה ל בבקשה להכיר במסלול לניהול כקורס אקדמי, שיפעל בשם המכללה ע״ש חיים הלפרין. באפריל 1977 קיבלה המדרשה לראשונה הכרה כמוסד להשכלה גבוהה, אך לא קיבלה זכות לחלק תארים. בשנת 1981, נשיא מדינת ישראל מר יצחק נבון ושר החינוך מר זבולון המר, אישרו בחתימתם כי סטודנטים הלומדים במדרשת רופין כלכלה ומנהל החל משנת 1979 זכאים לתואר בוגר. בנוסף הוקם באותה עת בית הספר להנדסאים.
בשנת 1986, שונתה האסטרטגיה של המוסד, מהתמקדות בקהל יעד המגיע מהמושבים והקיבוצים, לפנייה לכלל תושבי מדינת ישראל תוך התאמת תוכניות הלימוד.
בשנת 1993 נוסדה המחלקה לכלכלה וחשבונאות אשר הוכרה רשמית על ידי המל"ג בשנת 1994, בשנת 1997 נוסדה והוכרה תוכנית הבוגר במנהל עסקים.
בשנת 1995 נוסדה המחלקה למדעי ההתנהגות, ובשנת 1996, הוקם בית הספר למדעי החברה והניהול. בשנת 2010 פוצל בית הספר לחברה וניהול לשני בתי ספר: