cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוקינאווה (אי)
אוקינאווה (ביפנית: 沖縄本島) הוא האי הגדול ביותר מבין האיים בקבוצת האיים אוקינאווה שבקבוצת איי ריוקיו והאי עליו יושבת עיר הבירה של מחוז אוקינאווה, נהה. הוא שוכן כ-640 קילומטרים דרומית לאיי יפן הראשיים וגודלו כ-1,200 קילומטר רבוע.
היסטוריה
האי אוקינאווה היה המקום בו התחוללה מרבית הלוחמה היבשתית בקרב אוקינאווה במהלך מלחמת העולם השנייה, על ידי חיילי צבא ארצות הברית שלחמו בקרב עקוב מדם כדי לכבוש את אוקינאווה על מנת שיוכל להוות בסיס מבצעי לקראת הפלישה המתוכננת לאיי יפן הראשיים. במהלך 81 ימי קרב נהרגו כ־100,000 חיילי הצבא הקיסרי היפני ו-12,510 חיילי צבא ארצות הברית ובנוסף נהרגו או התאבדו עשרות אלפי אזרחים מקומיים – כרבע מאוכלוסיית האי נהרגה או התאבדה.
במהלך הכיבוש האמריקני ביפן, שבא בעקבות כניעת יפן בספטמבר 1945, שלטה ארצות הברית באי אוקינאווה ובאיים סביבו. אלה נשארו תחת שלטון צבאי אמריקני עד ל-17 ביוני 1972, עם מספר רב של בסיסי רגלים, נחתים וחיל אוויר. מאז שנת 1972 נשארו כוחות אמריקניים באי, אך השלטון חזר לידי ממשלת יפן תוך חתימה על הסכם שיתוף פעולה בין המדינות.
דמוגרפיה
נכון לספטמבר 2009, אוכלוסיית האי מונה 1,385,000 איש, לרבות אזרחים יפנים ואנשי צבא אמריקנים ומשפחותיהם. חלקו הצפוני של האי לא מיושב ברובו ובמרכז האי ודרומו נמצאים רוב המרכזים העירוניים, כגון נהה. רוב הנוכחות האמריקנית באי היא במרכזו, אולם קיימים מספר בסיסים קטנים גם בחלקו הצפוני.
גאוגרפיה
אוקינאווה הוא האי החמישי בגודלו ביפן, עם שטח של 1,201.03 קילומטרים רבועים. חלקו הדרומי של האי מורכב מסלע שמקורו בשוניות אלמוגים, ואילו חלקו הצפוני מורכב בעיקר מסלע בזלת. הסלע קל התמס הגירי בחלקו הדרומי של האי גרם להיווצרות מערות נטיפים רבות. האקלים באי הוא אקלים אקלים סובטרופי אופייני, כאשר העונה הגשומה היא בסוף האביב.
תיירות
האי מושך אליו מדי שנה עשרות אלפי תיירים, בעיקר תיירות פנים מיפן. בצפון האי ניתן למצוא אתרים אשר ממחישים את התרבות המקומית ואת אורח החיים של המקומיים. בכל שנה מתקיימים שני פסטיבלים. אתרי משיכה נוספים כוללים גם את חוף הים, פארקים ומוזיאונים וצוק אוקינאווה שבעבר שימש כ"אתר התאבדות" לאוכלוסיית המקום וכיום משמש כאתר נוף.
צבא ארצות הברית
באי ישנם כ-32 בסיסים אמריקניים של חיל האוויר, חיל הים וחיל הנחתים. לבסיסים נתח של 4%–5% מכלכלת האי. ב-2012 נחתם הסכם בין יפן וארצות הברית שלפיו ארצות הברית תצמצם את כוחותיה באי בהדרגה אך עדיין תישאר נוכחות אמריקנית.
מומה פדוריי
מומה פדוריי (ברומנית: Muma Pădurii; באופן מילולי: "אם היער") היא דמות מהמיתולוגיה הרומנית, אשתו של פדורויול ואמה של פאטה פדוריי.
על פי האגדה, מומה פדוריי, שהייתה אמורה, בין היתר, להגן על אנשים הנכנסים ליער, הפכה לרצחנית יותר ויותר והאלה בנדיס (Bendis) קיללה לה אותה שתהיה רעיתו של הגבר הבא שתהרוג. מומה פדוריי לא התייחסה לכך והרגה גבר נוסף ואז האלה השיבה את הגבר לחיים ואילצה את מומה פדוריי להתחתן איתו. הגבר, פדורויול, קיבל את התפקיד שמומה פדוריי זנחה והוא אמור להגן על אנשים שטעו בדרכם ביער או נמשכו אליו על ידי רוחות רעות. לזוג, ששונאים האחד את השני, יש בת, פאטה פדוריי.
מומה פדוריי מוצגת באגדות כאויבת של הגיבורים החיוביים כדוגמת פט פרומוס ולעיתים כאם של באלאורים.
ראובן סיוון
ראובן סיוון (סילמן) (י"ג בתמוז תרע"ב, 28 ביוני 1912 – כ"א בכסלו תשנ"ה, 23 בנובמבר 1994) היה מחנך ובלשן, חוקר, עורך ומתרגם, בוגר הגימנסיה העברית ירושלים ובית המדרש למורים העברי מיסודו של דוד ילין ומראשוני התשבצאים העברים.
קורות חייו
נולד בירושלים לאסתר ולסופר והמורה קדיש־יהודה סילמן. אביו היה ממייסדי העיר תל אביב, רמת גן ושכונת בית הכרם שבירושלים (והוא שנתן לַשכונה את שמה). משחר ימיו ינק הבן את תחיית הלשון העברית ואת התחדשותה, ומאז כרת ברית עולמים עם לשון זו. כבר בילדותו, בהיותו תלמיד בית־הספר תַּחְכְּמוֹנִי, חידש מילים בעברית.
שירת ביחידה עברית בצבא הבריטי, ב״הגנה״ ובצה"ל. נלחם בקרבות ירושלים, ב־1948 וגם נפצע בגופו. בשנת 1951 התמנה לקצין העיתונות וההסברה של משרד החינוך והתרבות, ומשך שנים ארוכות היה לדובר האקדמיה ללשון העברית. נבחר לחבר־יועץ באקדמיה בי"ג באב תשמ"ה, והיה פעיל בוועדותיה. היה חבר הוועדה למונחי דקדוק לבתי הספר והוועדה למונחי הבולאות באקדמיה. היה ממייסדי האגודה הישראלית לבלשנות שימושית, ועסק בהוראה, בעיקר בהוראת הלשון בבתי־ספר לשלביהם, במכללות להכשרת מורים ובאוניברסיטאות. שנים רבות עסק בהוראה במכללה לחינוך ע"ש דוד ילין.
סיוון ערך תוכניות רדיו בנושא הלשון העברית והשתתף בהן מאז 1937. באחת מתוכניות הלשון שלו, ״שבילי לשון״, ראיין גם את המילונאי אברהם אבן-שושן.
סיוון ליווה את כתיבת מילון אבן שושן עוד מראשיתו. היה מעורכי קובץ ההשלמות הראשון והשני של המילון לאחר מות המחבר.
בערב יום העצמאות תש"ן (1990) הִשִּׂיא מַשּׂואה לכבוד שנת הלשון העברית.
סיוון נשא את דורין, ולזוג נולדה בת, אסתר סיוון.
על מצבתו שבהר המנוחות חקוק הפסוק:.
השכלה ותרומות
סיוון קיבל תואר דוקטור באוניברסיטה העברית בירושלים על מחקרו: ״צורות ומגמות בחידושי הלשון בעברית בתקופת תחייתה״, שבו חקר חידושים בתחום הפועל העברי בימינו, ומגמות אחרות של חידושי לשון בתקופת התחייה.
סיוון פעל ליישום עקרונות הכתיב המלא, לדיבור בהגייה ספרדית, לתקנת השפה, והפיץ בקרב הציבור הרחב ממחקריו על תולדות המילים והמושגים ועל תולדות השפה העברית לרבדיה. מחידושי המילים שטבע: מְתֻחְכָּם (בהשפעת תחכמוני), חֲוָיוֹן (הֶפֵּנִינְגּ), שמעון (ווֹקְמֵן), בו־זמני, תַּחְדִּישׁ , מְשִׁיבוֹן , הדמיה , הִדְמָה (פועל).
סיוון אף יזם ותכנן מכונת כתיבה עברית מנקדת, וזכה על כך בפרס נציבות שירות המדינה.
ספרים וחיבורים
סיוון חיבר ספרי ילדים וספרים לעולה וללומד המבוגר. ספרו ״כפֿעמון הכסף״ זיכה אותו בפרס היצירה ללומד המבוגר. החוברת ״הלשון הירושלמית והתגבשות הסגנון החדש״ (הוצאת האקדמיה ללשון העברית) הוּצאה לאור במהדורה מיוחדת כ״מחווה לראובן איש ירושלים״ מטעם גופים שונים. הוא פרסם מאות מאמרים ורשימות, גם בעיתונות היומית. ערך מחקרים רבים ועסק גם בתרגום ספרי מדע (כמו הכרך הראשון של ״אנציקלופדיה מדעית לנוער״).
מרכז קופת חולים
מרכז קופת חולים, שהוא כיום "בית המרכז לקבלה", הוא מבנה ייחודי מבין מבני הסגנון הבינלאומי שנבנו בתל אביב. המבנה, המצוי ברחוב בילינסון 8, פינת רחוב בן עמי 14, תוכנן בשנת 1937 על ידי האדריכל יוסף נויפלד עבור קופת חולים כללית. מבנה זה, בדומה למבני כיכר דיזנגוף (בהם מבנה קולנוע אסתר), הוא מבנה ציבורי שנבנה בסגנון הבינלאומי.
מבנה זה ייחודי בכך שברחבי העולם מרבית מבני הסגנון הבינלאומי נבנו עבור אנשים פרטיים כבתי מגורים, או כמבני ציבור בבעלות פרטית (בתי קולנוע כגון קולנוע אסתר). מבנה בסגנון זה המיועד עבור גוף ציבורי הוא נדיר ביותר. גם בארץ מרבית המבנים בסגנון זה נבנו עבור אנשים פרטיים (90% מהמבנים).
המבנה בנוי בצורה קמורה, המהווה השלמה ניגודית למבני כיכר דיזנגוף הקעורים. בחלקו העליון משמש מוטיב ה"ספינה" האופייני לאדריכלות הסגנון הבינלאומי.
קומתו הראשונה של המבנה יועדה לאחסון תרופות עבור קופת החולים, והקומה העליונה, הבולטת מקו הבניין של הקומה הראשונה, נועדה להנהלת הקופה.
המבנה הוא חלק ממבני העיר הלבנה שהוכרו כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו וכיום הוא מארח פעילויות שונות בהן קורסים וכנסים בנושא הקבלה.
איצ'ה
איצ'ה היא קומדיית מצבים ישראלית מבית היוצר של רשת המבוססת על קומדיית המצבים האמריקאית "הכל נשאר במשפחה" ("ארצ'י בנקר"), שהיא כשלעצמה התבססה על הסדרה הבריטית Till death us do part. התוכנית שודרה בערוץ 2 בין השנים 1994–1997. ב-1 בספטמבר 2019, התוכנית חזרה בשידורים חוזרים בערוץ 24 החדש.
התוכנית
הסדרה עסקה בחייהם של משפחה ישראלית, המורכבת מזוג הורים, איצ'ה שולמן (ספי ריבלין), סדרן מוניות במקצועו ואשתו עקרת הבית שיפרה (עליזה רוזן), וכן בתם שולי (שגית אמת) ובעלה ציון (אבי טרמין), אשר מתגוררים עמם בדירתם הקטנה.
בתוכנית היו דמויות קיצוניות. למשל, איצ'ה היה עצבני מאוד וגזען. הוא שנא את בעלה של בתו רק כי היה תימני וכינה אותו "ג'חנון". שיפרה הייתה תמימה מאוד וחסרת עמוד שדרה.
הדמויות נקלעו לעיתים קרובות למצבים יוצאי דופן. באמצע הסדרה שיפרה הכניסה שני רוסים להתגורר באחד החדרים בתוך הדירה. איצ'ה היה מבלה שעות בדרישה שישלמו את שכר הדירה או מתפתה לאחת המזימות שלהם להרוויח כסף. באחד הפרקים הם הציעו לאיצ'ה לעזור להם להכין קולה צ'וק, חיקוי רוסי לקוקה-קולה, אבל לאחר שאיצ'ה השקיע כסף במשקה הוא גילה שרוסים מסרבים לרכוש את המשקה משום ש"כל רוסי צריך להיזהר מקומוניזם, ק.ג.ב וקולה צ'וק".
התוכנית הייתה פופולרית בקרב צופי ערוץ 2 בעת שידורה, והיא קיבלה רייטינג גבוה יחסית ושודרה בשידורים חוזרים.
נעימת הפתיחה של התוכנית היא הפתיח המוזיקלי שאותו מנגן מתי כספי באקורדיון לשיר "בלב כבד", שאותו הוא שר עם הפרברים.
שחקנים ודמויות
בין השחקנים האורחים בסדרה ניתן למנות את: חיים בנאי, גבי עמרני, שלמה וישינסקי, אריה מוסקונה, שרי צוריאל, רות גלר, דבורה קידר, רוזינה קמבוס, שמיל בן ארי, יוסי קאנץ, חנן גולדבלט, עמי סמולרצ'יק, גיל אלון, אריה צ'רנר, שמואל סגל, יוסי סגל, רות סגל, יעל עמית, דב רייזר, שולה חן, איה שבא, דוד קיגלר, מיקי פלג ואלון נוימן.
ג'ייקוב בראון
ג'ייקוב ג'נינגס בראון (בשם מלא באנגלית: Jacob Jennings Brown; 9 במאי 1775 – 24 בפברואר 1828) היה קצין צבא אמריקני, גיבור מלחמת 1812, אשר כיהן כגנרל המפקד של צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה
בראון נולד בפנסילבניה וגדל כקויקר. בשנת 1790 סיים את לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה. ב-1798 עקר לצפון מדינת ניו יורק, היה מחלוצי המתיישבים שם ופיתח את האזור להתיישבות נוספת. ב-1802 נישא לפמליה ויליאמס ונולדו להם תשעה ילדים. הוא נבחר לבית הנבחרים של המדינה ושימש גם כשופט במחוזו.
בשנת 1807 קיבל דרגת סרן במיליציה של ניו יורק - כוח צבאי בלתי סדיר. אפשר שמינויו זה הושג באמצעות השפעה פוליטית. הוא התקדם בדרגה וב-1812 כבר היה למייג'ור גנרל במיליציה. הוא התנגד למלחמת 1812, אך משפרצה נטל חלק בארגון ההגנה בחבל מגוריו, שהיווה אז אזור ספר של ארצות הברית. ב-29 במאי 1813 הביס כוח בפיקודו את הבריטים בקרב נמל סאקט השני. בעקבות זאת קודם בראון לדרגת בריגדיר גנרל בצבא הסדיר. ב-1814 היה למפקד הכוחות באזור ניאגרה. בהמשך הוביל את כוחותיו לשורה של ניצחונות, ביניהם כיבוש פורט אירי, קרב צ'יפאווה, קרב נתיב ליין (שבו נפצע פעמיים) והמצור על פורט אירי. ניצחונות אלו היקנו לו מעמד של גיבור לאומי, וב-1814 הוענקה לו מדליית הזהב של הקונגרס. ב-1815 היה לקצין הבכיר בצבא ארצות הברית. ב-1818 היה לחבר כבוד באגודת הסינסינטי (Society of the Cincinnati).
ב-1821 מינה נשיא ארצות הברית ג'יימס מונרו את בראון לתפקיד הגנרל המפקד של הצבא. אף על פי שסבל משבץ באותה שנה, מילא בראון את התפקיד כהלכה. הוא ארגן את מטה הצבא ושימש כיועץ לנשיא ולמזכירי המלחמה. כמו כן הקים שני בתי ספר צבאיים ללימודים גבוהים, שמהם צמחו ברבות הימים המכללות הצבאיות לפיקוד ומטה. בנוסף ייסד את שירות הגיוס הכללי (General Recruiting Service) לשם אספקת כוח אדם לצבא.
ב-24 בפברואר 1828 נפטר בראון בעודו מכהן בתפקידו. נערכה לו הלווייה מפוארת בוושינגטון והוא נקבר בבית הקברות של הקונגרס.
על שמו של בראון נקראו יישובים ומחוזות בשבע ממדינות ארצות הברית.
בנו הרביעי של בראון, נתן ויליאם בראון, לחם במלחמת האזרחים האמריקנית והגיע לדרגת בריגדיר גנרל.
Nintendo Entertainment System
ה-Nintendo Entertainment System (בראשי תיבות: NES, בתרגום חופשי לעברית: מערכת הבידור של נינטנדו) היא קונסולת משחקי ווידאו 8-סיביות אשר יוצרה על ידי נינטנדו. הקונסולה שוחררה ביפן ב-15 ביולי 1983; בארצות הברית ב-18 באוקטובר 1985; בקנדה בפברואר 1986 ובאירופה ואסיה בין השנים 1986 ל-1987.
ביפן הקונסולה ידועה כ-Family Computer ("מחשב משפחתי", ביפנית: ファミリーコンピュータ), או בקיצור Famicom (ביפנית: ファミコン), והקונסולה בשם זה נשלחה למדינות השכנות של יפן באסיה כמו הפיליפינים, טאיוואן, וייטנאם וסינגפור. ל-Famicom נוצר תוסף בשם Famicom Disk System, או בקיצור FDS, אשר מאפשר לשחק במשחקי דיסקטים. הוא משדרג את המוזיקה והצלילים ברמה עילאית (לדוגמה, במסך הפתיחה של האגדה של זלדה, בגרסת ה-FDS ניתן לשמוע פעמונים, דבר שלא ניתן לשמוע בגרסת ה-NES בשל מגבלות חומרה). מספר משחקי ה-FDS הפכו למשחקי NES רגיל בארצות הברית ואירופה (לדוגמה זלדה), חלקם לא שוחררו כמשחקי NES, כגון Super Mario Bros: The Lost Levels, ומשחק בשם Yume Kojo: Doki Doki Panic, לא שוחרר במערב, אך נינטנדו של אמריקה עיבדה אותו והפכה אותו ל-Super Mario Bros. 2.
ה-NES הייתה הקונסולה המצליחה ביותר באותה התקופה באסיה וצפון אמריקה (נינטנדו דיווחה שנמכרו יותר מ-60 מיליון עותקים ברחבי עולם), היא עזרה לשקם את תעשיית משחקי הווידאו מהירידה הגדולה ב-1983.
מקור (1982 - 1984)
שוק משחקי הווידאו זכה בעונה של צמיחה מהירה ופופולריות חסרת תקדים בשנות ה-70 המאוחרות ובשנות ה-80 המוקדמות. קונסולות כמו Atari 2600 ו-Intellivision זכו להצלחה מרובה, והרבה ציוד צד שלישי הגיע בעקבותיהם על מנת לנצל את גדולת התעשייה. נינטנדו הייתה סטודיו מתפתח באותה התקופה, ובשנת 1982 היא זכתה להצלחה ממשחקי ארקייד שפיתחה, כמו דונקי קונג, אשר השתייך לקונסולה הצפון אמריקאית ColecoVision. בערך בזמן זה נינטנדו הודיעה שתשחרר קונסולה משלה. בעזרתו של מאסיוקי אמורה, צוות ה-R&D (מחקר ופיתוח) של נינטנדו עבד בחשאיות על מערכת שבמקור יועדה לכלול מעבד 16-סיביות וכונן תקליטונים. אך המפרט המקורי הוכח כלא מציאותי, והתוצר הסופי היה מתקדם פחות: ה-Nintendo Family Computer, או בקיצור Famicom, אשר שוחררה ב-1983, הייתה מכונת 8-סיביות, ויועדה רק למשחקים מבוססי מחסניות.
ה-Famicom שוחררה ביפן ב-1 ביולי 1983 במחיר 14,800¥. הכותרים ששוחררו ביחד איתה היו דונקי קונג, Donkey Kong Junior ופופאי. הקונסולה עוצבה במכוון על מנת לדמות לצעצוע.
לקראת סוף שנת 1984 נינטנדו מכרה יותר מ-2.5 מיליון יחידות של ה-Famicom בשוק היפני.
הפיכה לבינלאומי (1984 - 1987)
נינטנדו הפנתה את תשומת לבה לשוק הצפון אמריקאי. בתקופה זו, של סוף הירידה הגדולה של משחקי הווידאו (1983–1984), הרבה מתושבי אמריקה חשבו שמשחקי הווידאו הם עוד אופנה חולפת. כיצרנית קונסולות חדשה, נינטנדו ביקשה לשכנע ציבור ספקן לאמץ את המערכת. לצורך העניין, קיימה נינטנדו משא ומתן עם אטארי על מנת לשחרר את ה-Famicom תחתיה בשם "Nintendo Enhanced Video Gaming System". אך בסופו של דבר, אטארי עזבה את הדיונים לאחר ש-Coleco, הציגה גרסה של המשחק דונקי קונג למחשב האישי שפיתחה. אף על פי שהמשחק תורגם ללא רשות או סיוע נינטנדו, אטארי נטשה את העסקה במחשבה שנינטנדו חבְרה ליריבתה.
לאחר נפילת העסקה עם אטארי, נינטנדו החליטה לנסות ולהשיק בעצמה את הקונסולה בצפון אמריקה, במארז מיוחד. לקונסולה הוספו מקלדת, קלטת לשמירת נתונים, בקר ג'ויסטיק אלחוטי ומחסנית מיוחדת המאפשרת למשתמש לתכנת ב-BASIC. המערכת נקראה "Nintendo Advanced Video System" (בקיצור: NAVS). לדאבונה של נינטנדו, כאשר הוצגה המערכת ב-CES של חורף 1984, המערכת זכתה לביקורות שליליות ונינטנדו לא הצליחה להשיג מפיץ.
ה-NES שוחרר בארצות הברית ב-18 באוקטובר 1985 לבדיקת שוק בניו יורק, ו-90,000 מ-100,000 הקונסולות שנשלחו נמכרו. שחרור כלל ארצי וקנדי התקיים בפברואר 1986, וניתן היה להשיג את הקונסולה בשני סוגי חבילות: חבילה מלאה ב-$249 USD (אשר כונתה "Deluxe Set"), שכללה את הזאפר (Zapper, רובה), שני ג'ויסטיקים, ושני משחקים (Duck Hunt ו-Gyromite); וחבילה קטנה יותר ב-$199 ("Action Set"), אשר כללה את המשחקים Super Mario Bros. ו-Duck Hunt במחסנית אחת.
נינטנדו שחררה עוד שמונה עשר משחקים שיצאו יחד עם הקונסולה: 10-Yard Fight, Baseball, Clu Clu Land, Donkey Kong Jr. Math, Duck Hunt, Excitebike, Golf, Gyromite, Hogan's Alley, Ice Climber, Kung Fu, Mach Rider, Pinball, Stack-Up, Super Mario Bros., Tennis, Wild Gunman, ו-Wrecking Crew.
הקונסולה שוחררה גם באירופה. ברוב אירופה הקונסולה שוחררה בשנת 1986, ובשאר אירופה ב-1987.
הובלת התעשייה (1987 - 1995)
ההצלחה של ה-NES הובילה את נינטנדו לחזית התעשייה. בשנות ה-80 שנותרו נינטנדו שלטה בשוק משחקי הווידאו. בדומה להצלחת המערכת, גם מכירות המשחקים הצליחו: Super Mario Bros. 3, אשר שוחרר ב-1989, מכר יותר מ-7 מיליון יחידות באמריקה ו-4 מיליון ביפן. ב-1990 ל-NES היו יותר משתמשים מאשר לכל קונסולה אחרת באמריקה.
לקראת סוף הייצור, יותר מ-60 מיליון יחידות של ה-NES נמכרו בכל העולם.
1995 והלאה
למרות הפסקת הייצור של קונסולת ה-NES בשנת 1995, היא השאירה את סימנה במיליוני משחקי מחסניות. בשנת 1997 הופיעו תוכנות האמולציה הראשונות ל-NES, אשר אפשרו לשחק במשחקים במחשבים פרטיים.
בשנת 2006, נינטנדו הודיעה שהיא מתכוונת לשחרר משחקי NES ישנים לשירות ה-Virtual Console של ה-Wii. בהמשך יצאו משחקי הקונסולה גם ל-Virtual Console של הנינטנדו 3DS וה-Wii U.
בשנת 2018 השיקה נינטנדו אפליקציה לנינטנדו סוויץ' הכוללת משחקי NES.
בשנת 2020 יצאה ערכת לגו רשמית הכוללת העתק של הקונסולה בקנה מידה קרוב למקור, לצד מקלט טלוויזיה מוקטן בעל צג מכני שמדמה את השלב הראשון מ"האחים סופר מריו". בראש המקלט מודפס ברקוד הניתן לסריקה על ידי דמות מריו אלקטרונית להשמעת המוזיקה והאפקטים הקוליים מהמשחק בהתאם למתרחש על הצג.
בישראל
מסוף שנות השמונים ועד היום יצאו שלל חיקויים שונים למערכות ה-Famicom וה-NES ולקלטות המשחק שלהם. גרסת החיקוי המוכרת בשם מגאסון או מגה-סון או בשמה המקורי ה"Famiclone" זכתה להצלחה מסחרית רבה בישראל. השוני היחיד מול המערכות המקוריות היה בגודל הקלטות (במגאסון הקלטות היו קטנות יותר, קלטות שמקורם ל-Famicom המקורי ולא ל-NES), משחקי המגאסון בארץ זהים לחלוטין למשחקים שהושקו למערכות הללו ברחבי העולם. בישראל נמכרו גם קונסולות ה-NES האירופאית שעבורן ניתן היה לקנות מתאם לקלטות מגאסון, אך היא ומשחקיה היו יקרים יותר.
שוטצי בלאקהארט
אשלי לואיז אורבנסקי (באנגלית: Ashley Louise Urbanski; נולדה ב-13 במרץ 1991) הידועה יותר בשם הבמה שלה, שוטצי (קיצור של שם הבמה הקודם שלה שוטצי בלאקהארט) היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
סמאקדאון (2021–היום)
ב-9 ביולי בפרק של התוכנית סמאקדאון, בלאקהארט, עתה תחת שם הבמה המקוצר שוטצי, ערכה את הבכורה שלה בתוכנית לצד שותפתה החדשה, טיגן נוקס, כאשר השתיים נודעו בשם שוטצי & נוקס. כבר בקרב הבכורה שלהן, הן גברו על אלופות זוגות הנשים של ה-WWE, נטליה וטמינה בקרב שאינו היה על אליפות זוגות הנשים של האחרונות. השתיים גברו על אלופות הזוגות בקרב נוסף שלא היה על חגורות האליפות גם בשבוע שלאחר מכן. השותפות בין השתיים הגיעה לקיצה בשל הדראפט של שנת 2021, שגרם לנוקס לעבור למותג Raw, בעוד ששוטצי נשארה במותג סמאקדאון. ב-29 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, בלאקהארט הפסידה לאלופת הנשים של סמאקדאון, שארלוט פלייר בקרב שאינו היה על חגורת האליפות של האחרונה; לאחר הקרב, שוטצי תקפה את סשה בנקס, שהייתה במתחם הזירה, תקיפה שבישרה על מעבר דמותה לרעה.
G3: Live in Denver
G3: Live in Denver הוא אלבום הופעה חיה של הרכב G3, שבו ג'ו סטריאני וסטיב ואי מצרפים אליהם נגן נוסף. הפעם מופיע איתם ינגוויי מלמסטין. האלבום יצא במהדורה כפולה וכן במארז DVD.
שוטצי בלאקהארט
סמאקדאון (2021–היום)
שוטצי השתתפה בקרב ההדחות המסורתי של הנשים כחלק מהאירוע סדרת ההישרדות, שנערך ב-21 בנובמבר, ובו היא הודחה על ידי ביאנקה בלאייר. כמו כן, היא השתתפה בקרב הרויאל ראמבל של הנשים כחלק מהאירוע רויאל ראמבל, שנערך ב-29 בינואר 2022, כשנכנסה לקרב כמספר ה-29, אך הודחה על ידי רונדה ראוזי, שביצעה את חזרתה לארגון. ב-3 ביוני בפרק של התוכנית סמאקדאון, שוטצי השתתפה בקרב משושה אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הנשים של סמאקדאון, שבסופו נטליה ניצחה. ב-24 ביוני בפרק של התוכנית סמאקדאון, היא ניצחה את טמינה וכתוצאה מכך העפילה לקרב הכסף בבנק של הנשים באירוע כסף בבנק. ב-5 באוגוסט בפרק של התוכנית סמאקדאון, שוטצי השתתפה בקרב גונטלט אשר קבע את זהות המועמדת לאליפות הנשים של סמאקדאון מול ליב מורגן, קרב שבסופו שיינה בייזלר ניצחה. שבוע לאחר מכן בתוכנית, היא ביחד עם זאיה לי השתתפו בטורניר על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE בשל היותה ללא אלופות מכהנות. הן הודחו כבר בסיבוב הראשון על ידי ראקל רודריגז ואלייה. ב-26 באוגוסט בפרק של התוכנית סמאקדאון, הן קיבלו הזדמנות נוספת על מנת להעפיל לשלב חצי הגמר של הטורניר במסגרת קרב זוגות מרובע, שבו נטליה וסוניה דוויל ניצחו.
G3: Live in Denver
בנוסף למארז ה-DVD יצא גם אלבום כפול בשם "G3: Rockin' in the Free World", שכלל סט שירים שונה.
ג'ו סטריאני
כל השירים נכתבו בידי ג'ו סטריאני
שוטצי בלאקהארט
סמאקדאון (2021–היום)
ב-16 בספטמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, שוטצי נחלצה לעזרתה של רודריגז מידי תקיפה של קבוצת Damage CTRL (דקוטה קאי ואיאו סקיי), צעד שביסס את דמותה כטובה. ב-21 באוקטובר בפרק של התוכנית סמאקדאון, שוטצי ורודריגז איתגרו את קאי וסקיי לקרב על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE, שבו הן לא צלחו לנצח, זאת לאחר שביילי הסיחה את דעתה של שוטצי. ב-11 בנובמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, שוטצי ניצחה בקרב משושה אשר זיכה אותה בקרב על אליפות הנשים של סמאקדאון מול רונדה ראוזי באירוע סדרת ההישרדות WarGames. באירוע זה, שנערך ב-26 בנובמבר, שוטצי כשלה בניסיונה לזכות בתואר זה לאחר הפרעה מצד שיינה בייזלר.
G3: Live in Denver
סטיב ואי
כל השירים נכתבו בידי סטיב ואי
ינגוויי מלמסטין
כל השירים נכתבו בידי ינגוויי מלמסטין אלא אם צוין אחרת
ביצוע ההרכב
כל השירים נכתבו בידי ג'ימי הנדריקס אלא אם צוין אחרת
הספר הלבן (1939)
הספר הלבן של 1939 (מכונה גם הספר הלבן של מקדונלד) או בשמו הרשמי "פלשתינה, הצהרת מדיניות", הוא מסמך מדיניות שהוצג לפרלמנט הבריטי על ידי שר המושבות מלקולם מקדונלד במאי 1939. על פי הספר הלבן בכוונת הבריטים להקים בארץ ישראל מדינה אחת עבור כל תושביה, היהודים והערבים, להגביל באופן חמור את עליית היהודים ולהגביל משמעותית רכישת קרקעות בבעלות ערבית, בידי יהודים . המסמך פורסם ב-17 במאי 1939 ואושר על ידי בית הנבחרים ב-23 במאי באותה השנה, ברוב של 281 מול 181 . המסמך התקבל בזעם על ידי הישוב העברי בארץ ישראל שראה בו בגידה של הבריטים והפרה של התחייבויותיהם כפי שבאו לידי ביטוי בהצהרת בלפור. המסמך זכה לכינויי הגנאי ספר המעל או הספר השחור. ההגבלות על רכישת הקרקעות עוגנו בחוק הקרקעות שפורסם על ידי הנציב העליון ב 28 בפברואר 1940.
מסמך זה היה השלישי במספר, וקדמו לו הספר הלבן הראשון שפורסם על ידי וינסטון צ'רצ'יל בשנת 1922, והספר הלבן של פאספילד משנת 1930.
הספר הלבן של מקדונלד פורסם בעקבות כישלון ועידת השולחן העגול ועל רקע המשך מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט.
עיקרי הספר
בעקבות הספר הלבן צומצמה העלייה היהודית ולאחר שפורסמו תקנות העברת קרקעות 1940, היו מפעלות גאולת הקרקע הציוניים בארץ ישראל, לכאורה, לכמעט בלתי אפשריים. תקנות אלו לא נאכפו וקק"ל רכשה מפרסום תקנות אלו ועד קום המדינה 420,000 דונם.
הספר הלבן והצהרת בלפור
הספר הלבן נתן פרשנות מצמצמת מאוד למונח "בית לאומי לעם היהודי" שהופיעה בהצהרת בלפור, (ששולבה מאוחר יותר בהחלטות ועידת סן רמו) ועוגן בכתב המנדט שאושר על ידי חבר הלאומים בשנת 1922. בספר הלבן נקבע כי ההתחייבות להקמת "בית לאומי" אינה התחייבות להפיכתה של ארץ ישראל למדינה יהודית. הפרשנות כאילו משמעות המושג "בית לאומי" הוא מדינה יהודית ניתנה בחוסר סמכות. הממשל העצמי ממנו נהנה היישוב היהודי בארץ ישראל בזמן פרסום הספר - הכולל מוסדות פוליטיים ודתיים כמו ההסתדרות, הסוכנות היהודית והרבנות הראשית, התיישבות עירונית וכפרית, מערכת השכלה ועיתונות בעברית - היא כבר מהווה את "הבית הלאומי" במלואו ואל ליהודים לצפות לקבל יותר מזה.
כמו כן בריטניה התחייבה בהצהרת בלפור ובכתב מהמנדט שמעמדם וזכויותיהם של קבוצות אחרות לא יפגעו. ומכוון שהעלייה היהודית ורכישת הקרקעות מתחילה לפגוע בערבים וגורמת לאלימות שפוגעת בכלכלה ובביטחון, הם מחויבים להגבילה.
כך, מנקודת ראותה של ממשלת בריטניה, הספר הלבן לא היווה ביטול של הצהרת בלפור אלא רק הבהרת משמעותם של ביטויים דו-משמעיים שהופיעו בהצהרה. לעומת זאת, ראשי התנועה הציונית ראו בספר הלבן בבחינת ביטול בפועל של הצהרת בלפור והתכחשות של בריטניה להבטחותיה.
התגובות לספר
בעקבות הספר הלבן התאחד היישוב היהודי בארץ נגד הבריטים ונגד הספר הלבן. אך משפרצה מלחמת העולם השנייה, החליטו "ההגנה" והאצ"ל להפסיק את הפעולות נגד הבריטים ולהמשיך אך ורק בפעולות ההתיישבות והעלייה הבלתי-לגאלית. בן-גוריון טען אז, כי "עלינו לעזור לאנגלים במלחמה כאילו לא היה ספר לבן, ועלינו לעמוד נגד הספר הלבן כאילו לא הייתה מלחמה". על רקע החלטה זו של האצ"ל פרשה ממנו תנועת "האצ"ל בישראל", אשר לימים התפצלה אף היא ויצאה ממנה תנועת הלח"י ("לוחמי חירות ישראל").
גם הערבים תושבי ארץ ישראל התנגדו ל"ספר הלבן", ודרשו תחת זאת הפסקה מוחלטת של היתר העלייה מאירופה, ביטול הצהרת בלפור והחלטות ועידת סן רמו על ארץ ישראל כבית הלאומי של העם היהודי. המופתי של ירושלים אמין אל-חוסייני דחה את הספר משום שלא העניק לערבים מדינה משלהם.
גם בבריטניה הושמעה ביקורת לספר, הן מצד האופוזיציה והן מצד המפלגה השלטת, שהתנגדו למדיניות של מקדונלד. בין הבולטים שבמתנגדים היו הנציב העליון לשעבר הרברט סמואל ושר המושבות לשעבר וינסטון צ'רצ'יל. העיתונות הבריטית תיארה אותו כ"הוגן", "הגיוני", "סביר" ו"פעולה מדינית נבונה מאין כמוה". ג'פרי דוסון, עורך הטיימס, כינה אותו "איוולת" וה"מנצ'סטר גרדיאן" הגדיר אותו "אסון".
ביוני 1939 קיימה ועדת המנדטים שליד חבר הלאומים בז'נבה מספר ישיבות בנושא והגיעה להסכמה לפיה מדיניות הספר הלבן אינה עולה בקנה אחד עם פרשנות חבר הלאומים לכתב המנדט. הוועדה המליצה על דיון בנושא במליאת חבר הלאומים. אולם מליאה זו לא התכנסה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1 בספטמבר.
אקצרה
אקצרה היא שיטת תיאור של אשליית מרחב בציור או בתבליט באמצעות דמויות ועצמים המוצבים בזווית למישור התמונה היוצרת אשליה שהם נסוגים במרחב. הדמות או החפץ "מוקצר" על דרך האשליה באופן שייראה כמצוי במישור ה"חותך" את מישור התמונה. אשליה זו נוצרת באמצעות הגדלת ממדיהם של החלקים הסמוכים לקדמת התמונה והקטנת ממדי החלקים הרחוקים ממנה, ובאמצעים פרספקטיביים נוספים.
דוד (מיכלאנג'לו)
"דָּוִד" (באיטלקית: David) הוא פסל אשר נוצר משיש בין השנים 1501–1504 על ידי הפסל בן תקופת הרנסאנס, מיכלאנג'לו בואונרוטי. הפסל מציג את דמותו של דוד, היוצא לקראת גוליית ובידו קלע. הפסל נוצר בפירנצה בתקופת הרפובליקה בראשותו של פיירו סודריני שקמה לאחר גירושם של בני משפחת מדיצ'י מן העיר והוצאתו להורג של הנזיר ג'ירולמו סבונרולה. הפסל, הנחשב לפסגת הפיסול האנושי, הוא אחד מן הפסלים הידועים ביותר מתקופת הרנסאנס ואחת מיצירות האמנות הידועות ביותר בתרבות המערב.
הפסל
גובהו של הפסל הוא 517 ס"מ, והוא מציג את דמותו של דוד, המתואר כגבר צעיר וחסון. דוד עומד בתנוחת קונטרה פוסטו וגופו נטוי ומעוקל בצורת האות S, כמקובל בפיסול היווני הקלאסי. משקל גופו נשען על רגל אחת ואילו הרגל הנגדית חופשייה. פניו של דוד פונות אל הצד ומבטו מרוכז מאוד, דבר המעניק לדמות תחושה של מתח ודינמיות.
הפרופורציות בפסל אינן מדויקות במכוון: הראש והכתפיים גדולים יותר באופן יחסי מאשר יתר חלקי הגוף. הכוונה הייתה, שאדם הנמצא מול הפסל הגבוה, יוכל לראות את חלקו העליון של הפסל - הרחוק מעיני הצופה, באותו גודל יחסי כפי שנראה החלק התחתון של הגוף. כפות הידיים גם הן גדולות במיוחד. בידו השמאלית דוד מחזיק קלע ששמוט על כתפו ועובר על גבו, ובידו הימנית - שהיא גדולה מיד שמאל - הוא מחזיק את הידית השנייה של הקלע. מסיבה שאינה ידועה, ואולי אפילו בטעות, פיסל מיכלאנג'לו את דוד כערל.
פרט גזע העץ המפוסל עליו נשענת רגלו הימנית של דוד, נועד לא רק למטרות אסתטיקה, אלא גם כדי לתמוך בגוף הפסל, לאזן את משקלו ולהעניק לו יציבות.
היסטוריה
הפסל הוזמן על ידי רפובליקת פירנצה. במקור נועד הפסל להיות מוצב בגובה רב על אחת התומכות החיצוניות של סנטה מריה דל פיורה, הקתדרלה של פירנצה. אולם משהושלם עורר הפסל התפעלות כה רבה עד שכונסה (ינואר 1504) ועדה מיוחדת שתפקידה היה לקבוע את מקום הצבתו. עדות לחשיבות שיוחסה לנושא ניתן ללמוד מהרכב הוועדה שכללה את מרבית האמנים הבכירים של העיר, ובכללם לאונרדו דה וינצ'י, סנדרו בוטיצ'לי ופיליפינו ליפי. לאחר שהוועדה שמעה את דעתם של שלושים אמנים, אדריכלים ונציגי ציבור (הפרוטוקולים של דיוני הוועדה שרדו), הוחלט להציב את הפסל ליד הכניסה לפאלאצו וקיו, בית העירייה של פירנצה. הפסל הוצב שם ונחשף לציבור הרחב בספטמבר 1504. לאחר שעמד במקום כ-370 שנה, הועבר הפסל בשנת 1873 אל האקדמיה לאמנות של פירנצה, על מנת להגן עליו מפגעי מזג האוויר. בשנת 1910 הוצב העתק של הפסל במקום בו היה מוצב הפסל המקורי.
פגיעה בפסל
הפסל נפגע פעמיים בעבר:
בעקבות האירוע ב-1991 התאפשרה בדיקה של השיש, והתגלה כי מקורו במחצבות פאנטיסקריטי במיסגליה, באזור קרארה. נראה כי גוש השיש נחצב מהצוק 40 שנה בטרם נוצר הפסל, ושני פַּסלים ניסו לחצוב בו קודם לכן - אגוסטינו די דוצ'ו ואנטוניו רוסלינו. שניהם החליטו לא להמשיך בפיסול גוש שיש זה, עקב חוסר ניסיון ואיכותו הבינונית של השיש, ועל כן ההערכה היא כי מיכלאנג'לו קיבל את גוש השיש בחינם. עוד נמצא כי בשל איכות השיש, התקשו משמרי הפסל בעבודות הניקוי שנעשו בו (בשנים 1843 ו-2003).
העתקי הפסל
בפירנצה לבדה מצויים שני העתקים של הפסל, האחד משיש, ליד הכניסה לפאלאצו וקיו, והאחר מברונזה צבועה בצבע שיש, במרכז הפיאצלה מיכלאנג'לו.
העתקים נוספים של הפסל מצויים בכל רחבי העולם. העתק גבס מצוי במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון, וכן מצויים העתקים במוזיאון הקפיטוליני ברומא, סרפרס פרדייס באוסטרליה, בלוס אנג'לס, קליפורניה, במוסקבה, ובמלון סיזרס פאלס בלאס וגאס שבנבדה.
שמעון דר
שמעון דר (נולד ב-15 בספטמבר 1935) הוא ארכאולוג ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת בר-אילן. כיהן כראש המחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה בשנים 1999–2002.
קורות חיים
שמעון דר נולד בלובלין פולין למשפחת דרוקר. החל משנת 1949 הוא חי בקיבוץ מעברות. נשוי ללינה לבית דואניס ולהם שלושה ילדים בוגרים. שירת בנח"ל בתפקידי סיור ומודיעין. בשנים 1957–1960 למד במחזור ב' של "מכון אבשלום", בהנהלת פרופסור שמואל אביצור. עבודת הגמר הוקדשה לארכאולוגיה של עמק חפר. בשנים 1969–1981 למד בחוגים לארכאולוגיה ומזרח-תיכון קדום באוניברסיטת תל אביב, תואר ראשון ושני, אותם סיים בהצטיינות. את התואר השלישי סיים בבית-הספר למדעי היהדות בתל אביב, בהדרכת הפרופסור שמעון אפלבאום. נושא הדוקטורט: "התפרוסת היישובית של מערב השומרון בימי בית שני, משנה ותלמוד והתקופה הביזנטית". העבודה ראתה אור כספר בשנת 1982 בעברית, ובשנת 1986 באנגלית, באוקספורד אנגליה.
בשנת 1980 התקבל להוראה במחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, בה נתמנה לפרופסור מן המניין בשנת 1998. בשנת 2003 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס. בין השנים 1956–1960 השתתף כחבר במשלחת הפרופסור יוחנן אהרוני לחיפוש "המגילות הגנוזות" במדבר יהודה, ובחפירות בדיקה שנערכו במצדה. בשנים 1964–1972 השתתף בחפירת יותר מתריסר מערות קבורה מתקופות הברונזה הקדומה והבייניימית בגבעות הכורכר של קיבוץ מעברות. שם הקים את המוזיאון הארכאולוגי המקומי – "מוזיאון אוסף ארכאולוגי מעברות", הבנוי על פתח של מערת קבורה מתקופת הברונזה הביניימית.
בשנים 1968 – 1970 ריכז את המדור הבין-קיבוצי לידיעת הארץ, ונערכו עשרות סיורים וכנסים מדעיים. בשנים 1974 – 1977 שימש כיועץ ארצי לטיולים וסיורים במשרד החינוך והתרבות. בשנים 1974 – 1980 ערך סקר ארכאולוגי במערב השומרון, במהלכו נערכו עשרות חפירות בדיקה. בשנים 1983 – 1989 ערך סקר וחפירות על כתף החרמון הישראלי, שם נתגלתה לראשונה התרבות החומרית של היטורים, שוכני החרמון. החפירה המרכזית התנהלה בהר סנאים (חפור אל-קורן), שם נתגלה מתחם פולחני גדל-מידות, עם מקדשים בנויים וחצובים בסלע, מן התקופות ההלניסטית והרומית. חוקרי המקדש בפסגת החרמון (מחיל האו"ם האוסטרי) השוו את תוכניתו לזו של הר סנאים.
בשנת 1987 השתתף בחפירות ארכאולוגיות לאורך חומת אדריאנוס באנגליה (אזור וינדולנדה . באותה השנה התקבל כמדען אורח בוולפסון קולג' באוקספורד. כמו כן למד שם בחוג לארכאולוגיה קלאסית.
חפירות ארכאולוגיות עיקריות
החפירות הארכאולוגיות העיקריות, אותן ניהל במערב השומרון ועל הר הכרמל: אתר בקרַוַת בני חסן – מבני ציבור ומערות קבורה מן התקופות ההרודיאנית, הרומאית והביזנטית. חורבת ג'מעין – (מעלה שומרון) – כפר חקלאי שלם מתקופת ברזל ב'. בית ליד – חתך לאורך כביש מן התקופה הרומאית והביזנטית. חירבת א-נג'ר – בית בד מן התקופה הפרסית, ההלניסטית והרומאית. מבני שדה ומתקנים חקלאיים כגון בתי בד, גתות ליין, מדרגות חקלאיות ועשרות מגדלי שדה. נחפרו כ-40 מגדלי שדה, ונחקרו קרוב ל-1000.
חפירות באתרים ואזורים אחרים בשנים 1981–2016: חורבת בירה בשפלת לוד, בשיתוף עם פרופסור זאב ספראי. חורבת סומקה – עיירה מתקופת המשנה והתלמוד ב. חורבת רקית – בית אחוזה גדל-ממדים מן התקופות הרומית והביזנטית בכרמל ההררי. חורבת שלאלה (יערות הכרמל) – חפירות נרחבות בגדול האתרים בכרמל ההררי, אותו זיהה עם "עיר כרמל" העתיקה, הנזכרת במקורות העתיקים. סקר ומדידות במניין יישובים כפריים במזרח הכרמל.
פרסומים מדעיים
פרסם כמאה מאמרים בעברית ובאנגלית
הובארט
הובארט (באנגלית: Hobart) היא בירת מדינת טסמניה שבאוסטרליה.
היסטוריה
צ'ארלס דרווין ביקר במקום בפברואר 1836 במהלך מסעו באונייה "ביגל".
העיר גדלה בשל הנמל הטבעי המצוי בשפך נהר דרוונט והפכה להיות מרכז לתעשיית ציד הליוויתנים בדרום האוקיינוס השקט.
גאוגרפיה ואקלים
הובארט ממוקמת בשפך נהר דרוונט בחופה הדרום-מזרחי של המדינה. המע"ר ממוקם בגדה המערבית של הנהר, והפרוורים של העיר פרוסים על שתי גדות הנהר ועל הגבעות סביב, לרגלי הר ולינגטון. אזור העיר הובארט רבתי מורכבת משלוש ערים נפרדות - הובארט, גלנורצ'י וקלארנס, וכן שתי עיירות - קינגבורו וברייטון.
אקלימה של העיר הובארט ממוזג, ומורגשות בה ארבע עונות שנה, כאשר עונת הקיץ היא בין דצמבר לפברואר. נתוני אקלים ממוצעים: כמות המשקעים הממוצעת היא 628 מילימטרים של גשם, כאשר החודש הגשום בשנה הוא אוקטובר (63 מילימטרים) והחודש היבש הוא פברואר (40 מילימטרים גשם בממוצע).
ממשל
אזור העיר רבתי מהווה חמישה אזורי ממשל מקומי - העיר הובארט, גלנורצ'י, קלרנס, קינגובורו, וברייטון. העיר הובארט מנוהלת על ידי מועצה בת 12 חברים בראשה הלורד ראש העיר של הובארט – רוב ולנטיין. חברי המועצה נבחרים אחת לשנתיים.
כלכלה ותיירות
נמל הובארט משמש הנמל העיקרי לכל הפעילויות של אוסטרליה וצרפת באנטארקטיקה. בעיר מצויה תעשיית ייצור קטמרנים וכן הפקת אבץ. בעיר מפעל ייצור של קדבורי. כמו כן מתבססת כלכלת העיר על התיירות.
תרבות וספורט
הקזינו החוקי הראשון באוסטרליה נפתח במלון ורסט פוינט בהובארט בשנת 1973. בהובארט מצוי התיאטרון הוותיק ביותר באוסטרליה - "תיאטרון רוייל".
בשל העובדה שצפיפות האוכלוסייה בטסמניה נמוכה ביותר - ופיזור האוכלוסייה רב, מהוות קבוצות הספורט של הובארט, למעשה, את קבוצות הספורט המדינתיות. טסמניה טייגרס (Tasmanian Tigers - טיגריסי טסמניה) היא קבוצת הקריקט המדינתית. טסמניה אינה משתתפת בליגות הכדורסל, כדורגל וכדורשת של אוסטרליה בשל מיעוט האוכלוסייה וחוסר בתמיכה כלכלית לקבוצות הספורט. הובארט היא נקודת הסיום של מרוץ היאכטות סידני-הובארט אשר מתחיל בסידני ביום הקופסאות, וסיומו מהווה חלק מפסטיבל הקיץ של הובארט. הובארט מהווה את נקודת הסיום של מרוץ המכוניות טארגה טסמניה הנערך מדי שנה באפריל (החל משנת 1991). הובארט גם מארחת מדי שנה טורניר טניס בתחילת עונת הטניס המקצוענית.
בהובארט נמצא המוזיאון לאמנות ישנה וחדשה, שהוא מוזיאון האמנות הפרטי הגדול ביותר בחצי הכדור הדרומי.
תקשורת
העיתון העיקרי של הובארט הוא המרקיורי אשר נוסד על ידי ג'ון דייוויס בשנת 1854 ומפורסם באופן רצוף מאז ועד ימינו.
עד שנת 1986 היו שתי תחנות טלוויזיה בעיר (TVT-6 ורשות השידור האוסטרלית). החל משנת 1986 החלו לשדר מספר רב של ערוצי טלוויזיה בעיר.
בעיר מספר תחנות רדיו מקומיות.
השכלה
בהובארט נמצא הקמפוס הראשי של אוניברסיטת טסמניה. הקמפוס ממוקם בסנדי ביי.
מכללות נוספות המצויות בעיר הם מכללת הובארט, המצוייה על פסגת הר נלסון, דרומית לעיר, וכן מכללת אליזבת ומכללת גווילפורד יאנג.
תחבורה
בקרבת העיר נמצא שדה התעופה הבינלאומי הובארט וכן שדה התעופה המקומי קיימברידג' אירודרום.
טריוויה
נסיכת הכתר של דנמרק מארי נולדה וגדלה בטארונה, פרוור דרומי של הובארט.
עירית שילה
עירית שילה (נולדה ב-8 בינואר 1945) היא שחקנית ומדבבת ישראלית.
קורות חייה
שילה נולדה וגדלה בקיבוץ גבעת חיים. היא בוגרת בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי. במהלך השנים היא דיבבה ושיחקה במספר סרטים וסדרות טלוויזיה ישראליות. בשנת 1969 שיחקה בסרט הקולנוע "להט במים", לצדם של זאב רווח, יעקב בנאי ועוד. בין השנים 1982- 2004 גילמה את דמותה של אוזה, בתוכנית הילדים "פרפר נחמד", ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית. בשנת 1984 דיבבה בסדרת האנימציה "בארץ הקטקטים". בשנת 1986 דיבבה בסדרת האנימציה "נילס הולגרסון", את דמותם של "דפי" ו"אוגי". באותה שנה דיבבה בסדרת האנימציה "גברת פלפלת".
בשנת 1991 תרמה את קולה לסרט האנימציה "אגדות ברווזים הסרט: אוצר המנורה האבודה". באותה שנה דיבבה את דמותו של "פשוש", בסדרת האנימציה "פשוש". בשנים 1998- 1999 שיחקה את דמותה של דפי בתוכנית הילדים "רחוב סומסום".
בשנת 2004 שיחקה בסרט הקולנוע "אהבה קולומביאנית", בבימויו של שי כנות על פי תסריט של רשף לוי. בשנת 2006 שיחקה בסרטו של דני סירקין "למראית עין", לצדם של הדס ירון, אסי דיין, מיכאל אלוני ועוד.
חיים אישיים
שילה הייתה נשואה לשחקן ששי סעד.
מרי הריסון מקי
מרי הריסון מקי (באנגלית: Mary Harrison McKee; 3 באפריל 1858 - 28 באוקטובר 1930), בתו של נשיא ארצות הברית, בנג'מין הריסון. שימשה בתפקיד הגברת הראשונה של ארצות הברית, בחודשים הספורים שנותרו לכהונתו של אביה לאחר מות אמה קרוליין הריסון ב-25 באוקטובר 1892.
מרי נולדה באינדיאנפוליס, אינדיאנה. בנובמבר 1884 היא נישאה לג'יימס רוברט מקי, אחד מהמייסדים של חברת ג'נרל אלקטריק. לזוג נולדו בן ובת.
מרי קבורה בבית הקברות קראון-היל אשר באינדיאנפוליס.
קרוליין הריסון
קרוליין לאביניה סקוט הריסון (באנגלית: Caroline Lavinia Scott Harrison; 1 באוקטובר 1832 – 25 באוקטובר 1892) הייתה אשתו של בנג'מין הריסון, נשיא ארצות הברית. שימשה בתפקיד הגברת הראשונה של ארצות הברית מאז היבחרו של בעלה לנשיאות ב-1889 ועד מותה ב-1892. לאחר מותה, בתה מרי הריסון מקי החליפה אותה בתפקיד.
ביוגרפיה
הריסון, שכונתה "קארי", נולדה באוקספורד שבאוהיו, בתו השנייה של ד"ר ג'ון וו. סקוט, כומר פרסביטריאני, מייסד המכון לנשים באוקספורד. בתחילת שנות החמישים של המאה ה-19 היא נכבשה בקסמו של בן הריסון, שהיה סטודנט מבריק מאוניברסיטת מיאמי באוהיו. הם התארסו לפני סיום לימודיו באוניברסיטה ונישאו ב-20 באוקטובר 1853. לזוג נולדו שלושה ילדים, הצעירה מבין השלושה מתה בזמן לידתה. לאחר מספר שנים קשות, שבמהלכן נאבק בנג'מין הריסון להקים משרד עורכי דין באינדיאנפוליס, נהנו בני המשפחה משנים יפות שהופרעו רק על ידי מלחמת האזרחים.
בזמן שבעלה שירת כגנרל בצבא, גידלה הריסון את בנם ובתם, וסייעה לכנסייה הפרסביטריאנית ולבית יתומים בעיר. בניגוד להשקפת הכנסייה, הריסון לא ראתה פסול בשיעורי הריקוד אליהם שלחה את בתה. הריסון עצמה אהבה לרקוד. היא בורכה בכישרון אמנותי והייתה פסנתרנית מוכשרת. היא אהבה אף לצייר.
בעת כהונתו של בעלה בסנאט היא נעדרה רבות מוושינגטון הבירה בשל בעיות בריאות, אך לאחר היבחרו לנשיאות, עברה להתגורר עמו בבית הלבן, על מנת למלא את חובותיה כגברת הראשונה של ארצות הברית.
בבית הלבן
בזמן ממשל הריסון, בתם של בני הזוג, מרי הריסון מקי, שני ילדיה וקרובי משפחה נוספים התגוררו בבית הלבן. הגברת הראשונה, שהבית הלבן היה צפוף מדי לטעמה, ניסתה להביא להרחבתו, אך לשווא. לעומת זאת היא הצליחה להביא לשיפוצים ושיפורים באגף המגורים. היא אחראית בין היתר לאוסף כלי החרסינה בבית הלבן. הריסון אף לקחה חלק בפעילותם של מספר ארגוני צדקה. בשיתוף עם נשים נוספות בעלות דעות מתקדמות, סייעה הריסון באיסוף כספים עבור בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. התנאי היה קבלת נשים לשורותיו.
בחורף של 1892-1891 נאבקה הריסון במחלתה. במהלך מסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1892 של בנג'מין הריסון היא ליוותה את בעלה למרות בריאותה הירודה. באוקטובר 1892 נפטרה ממחלת השחפת, והמועמדים לנשיאות הפסיקו את מסע הבחירות.
לאחר טקס בבית הלבן, נקברה הריסון על ידי הכנסייה שלה באינדיאנפוליס. בתה החליפה אותה בתפקיד, בחודשים שנותרו לכהונתו של בנג'מין הריסון כנשיא.
ב-1896 נישא בנג'מין הריסון לאחייניתה של אשתו המנוחה, מרי דימיק.
Love Stuff
Love Stuff (בעברית: פריטי אהבה) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית אל קינג. האלבום יצא לאור ב-13 בפברואר 2015, על ידי חברת התקליטים האמריקאית RCA רקורדס. לפני שהוציאה קינג את האלבום, יצא לאור הסינגל הראשון ממנו, "Ex's & Oh's" שהעניק לאלבום תשומת לב רבה מצעד המבקרים והמעריצים בשל הצלחתו העולמית. הסינגל אף זיכה את קינג בשתי מועמדויות בטקס פרסי גראמי.
מן האלבום יצאו שלושה סינגלים, הראשון מביניהם "Ex's & Oh's", זיכה את קינג במועמדויות ופרסים רבים, השני "Under the Influence", זכה להצלחה מתונה בעולם, והשלישי "America's Sweetheart", זכה להצלחה בעיקר בקנדה, שם קיבל את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-80,000 עותקים.
רקע והפקה
את האלבום הפיקו וכתבו אנשים שונים, כשהבולטים ביותר מביניהם הם: ג'ון היל, דייב באסט, וג'ף באסקר. את כל שירי האלבום כתבה קינג בעצמה בשיתוף אמנים ופזמונאים אחרים.
ביקורות
האלבום זכה לביקורות מעורבות, וחיוביות כאחד. ב-AllMusic העניקו לאלבום ציון של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול, ואמרו עליו – "אלבום הבכורה של אל קינג, Love Stuff, מרגיש כמו תקליט שקיים בצומת של שתי תנועות הרטרו-שורשיות, הגדולות של המילניום החדש".
מיקומי שיא
האלבום זכה להצלחה עולמית ובשיאו הצליח להיכנס למצעדי סוף שנה רבים, ביניהם למקום ה-26 במצעד השבועי של הבילבורד 200.
אודיסיאה (הוצאה לאור)
אודיסיאה היא הוצאת ספרים ישראלית שהוקמה בשנת 2001, ונסגרה בפברואר 2014.
אודיסיאה הוצאה לאור בע"מ מנוהלת על ידי אורי סנדץ' אשר ייסד את ההוצאה בשנת 2001.
ההוצאה הפיקה שני קווי הוצאה לאור של ספרים – הקו הקרוי “אודיסיאה” במסגרתו יצאו לאור ספרים בתחום המדע הבדיוני והפנטזיה, והקו הקרוי “גמא”, במסגרתו יוצאים ספרי מתח, רומנים, ספרי מדע פופולרי וספרות יפה. מרבית ספרי ההוצאה הם ספרים מתורגמים מסוגות מדע בדיוני, פנטזיה וספרי מתח. ההוצאה אף חידשה את תרגומם של כמה ספרים שיצאו בעבר בעברית, תוך תרגום ועריכה מחודשים שלהם לשפה עכשווית ("גיזת הזהב" מאת רוברט גרייבס, "המנון לליבוביץ" מאת וולטר מ' מילר הבן, ואחרים).
מאז הקמתה, הוציאה אודיסיאה עשרות ספרים, רובם מתורגמים, ובהם ספרים רבים אשר זכו בפרסי הוגו ונבולה ופרסי ספרות בינלאומיים אחרים, כגון ספרים של אייזיק אסימוב ("האלים עצמם" וספרים נוספים), ארתור סי. קלארק ("מזרקות גן העדן" וספרים נוספים), ג'ון קראולי ("קטן, גדול", זוכה בפרס הפנטזיה העולמי), ויליאם גאדיס ("אגפה פעורת פה"), ריי ברדבורי ("פרנהייט 451"), ועוד רבים אחרים.
החזית לשחרור אריתריאה
החזית לשחרור אריתריאה מוכרת באריתריאה ובאתיופיה בשם ג'בהה (החזית בערבית) הייתה ארגון שנלחם למען עצמאות אריתריאה מאתיופיה במהלך מלחמת העצמאות האריתראית ומלחמת האזרחים האתיופית.
היסטוריה
שמאל|ממוזער|250px|סמל הארגון. הארגון הוקם בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 במצרים ונלחם כנגד אתיופיה ושליטה, הקיסר היילה סלאסי. התנועה הציבה אתגרים בפני הממשלה האתיופית אולם נכשלה בהשגת מטרתה העיקרית - עצמאות אריתריאה הערבית. אנשי הארגון היו בעיקר מוסלמים בני השבטים הנודדים ממערב אריתריאה ומאזורי החוף. בשנות ה-70 של המאה ה-20 פרשה קבוצה מאנשי הארגון והקימה ארגון שמאל מתחרה בשם שעביה. במהלך שנות ה-80, השעביה החליפה את הג'אבחה בתור ארגון המתקוממים העיקרי. בעת הכרזת העצמאות של אריתריאה ב-1993, ארגון השעביה שינה את שמו לחזית העממית לדמוקרטיה וצדק והוכר כמפלגה היחידה באריתריאה. הג'אבחה הפכה לארגון מתקוממים קטן הפועל בגבול עם סודאן. בכינוס הארגון ב-1995 בעיר גונדר שבאתיופיה הארגון הציג אידאולוגיה שונה מזו של המייסדים, כיום הג'אבחה הוא סיעה בברית הלאומית האריתראית שהיא ארגון גג שמאגד את כל קבוצות ההתנגדות לממשלה האריתראית, ארגון זה מקבל תמיכה צבאית מאתיופיה וממשלת סומליה.
פנדה (סוג)
פנדה (שם מדעי: Ailuropoda; מילולית: "רגל חתול") היא סוג של יונקים מתת-משפחת האיילורופודים שבמשפחת הדוביים, בה מצוי כיום רק מין אחד - פנדה ענקית (Ailuropoda melanoleuca). על אף השם הקרוב, משתייכת הפנדה האדומה למשפחה עצמאית.
הפנדה היא דוב קטן יחסית בגודל של מטר וחצי בממוצע ומשקל של 75 עד 160 קילוגרם. בעבר היו מינים קטנים בהרבה כמו פנדה מיקרוטה שהגיע עד לאורך מטר ומשקל של 45 קילוגרם. עם זאת הם בעלי מאפיינים משותפים דומים כמו מבנה הגולגולת הדק יחסית לדובים והכפות בעלות האגודל הנצמד בעל הטפרים החדות.
הפנדות התפתחו החל מהפליוקן, לפני שלושה מיליון שנה, והתמחו באכילה צמחונית של צמחי חִזרן. החִזרן צומח בעיקר באזורים הרריים בעולם, בעיקר ברפובליקה העממית של סין ובה מצויות הפנדות בימינו. תזונה זו הביאה את הפנדה למצב סיכון גבוה, עקב הסתמכות על מזון אחד שנפגע מכריתת יערות בסין.
ליביו ליברסקו
ליביו ליברסקו (ברומנית: Liviu Librescu; 18 באוגוסט 1930 – 16 באפריל 2007) היה מדען יהודי-רומני, בעל אזרחות ישראלית ואמריקאית, שכיהן כפרופסור להנדסה ולמכניקה באוניברסיטת וירג'יניה טק. תחומי ההתמחות שלו היו אווירואלסטיות ואווירודינמיקה לא־יציבה.
ליברסקו נרצח בטבח בווירג'יניה טק, כאשר מנע מהרוצח לפגוע בתלמידים שבכיתתו.
ביוגרפיה
ליברסקו נולד בפלוישט שברומניה. במהלך מלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו במחנה עבודה בטרנסניסטריה ובגטו בפוקשאן.
למד הנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטה הפוליטכנית של בוקרשט וסיים את לימודיו ב־1952. הוא המשיך לתואר שני באותה אוניברסיטה וקיבל תואר דוקטור במכניקת הזורמים (הידרודינמיקה) ב־1969 מטעם האקדמיה הרומנית למדעים.
בין השנים 1953 ל־1975 הוא עבד כחוקר במכון למכניקה יישומית, במכון למכניקת הזורמים ובמכון למכניקת הזורמים ומבני אוויר וחלל של האקדמיה למדע של רומניה.
תחת המשטר הקומוניסטי ברומניה ליברסקו היה מסורב עלייה לישראל. הוא הורשה לעזוב את רומניה רק אחרי שראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, ביקש זאת מנשיא רומניה ניקולאה צ'אושסקו.
עלה לישראל בשנת 1978. בין השנים 1979 ל־1986 היה פרופסור להנדסה אווירונאוטית ולהנדסה מכנית באוניברסיטת תל אביב. במהלך השנים המשיך לשתף פעולה עם הטכניון ואוניברסיטת תל אביב.
החל מ־1985 כיהן כפרופסור בווירג'יניה טק.
ליברסקו נמנה עם 32 הנרצחים בטבח בווירג'יניה טק ב־16 באפריל 2007. הוא נרצח בבניין נוריס הול להנדסה, בגיל 76. ליברסקו החזיק בגופו את דלת הכיתה סגורה בזמן שהרוצח סונג-הוי צ'ו ניסה להיכנס. הוא נורה דרך הדלת אך הצליח למנוע מהרוצח להיכנס לכיתה בזמן שהסטודנטים ברחו דרך החלונות. תלמידיו של ליברסקו קראו לו "גיבור" בזכות פעולותיו, כאשר אחד מהם, עשהאל ארד, אמר שכל תלמידי הפרופסור "חיים בזכותו". גם נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, דיבר בשבחו של ליברסקו. בעקבות מעשה הגבורה שלו קיבל את עיטור "כוכב רומניה".
ארבעה ימים לאחר הטבח, הוטס ארונו לישראל, שם נקבר בבית העלמין ברעננה.
ספריו
רשימה חלקית של ספריו של ליברסקו:
צפון ח'וראסאן
פרובינציית צפון ח'וראסאן (בפרסית: استان خراسان شمالی) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן, ובירתה העיר בוג'נורד.
פרובינציית צפון ח'וראסאן הוקמה בשנת 2004 כאשר אושר חוק שפיצל את פרובינציית ח'וראסאן לשלוש פרובינציות חדשות: צפון ח'וראסאן, ח'וראסאן רזאווי ודרום ח'וראסאן.
שטחה של פרובינציית צפון ח'וראסאן הוא 28,434 קמ"ר, המהווה כ- 1.7% משטח איראן. היא נמצאת בצפון-מזרח המדינה. בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה 867,727 תושבים.
נגישות
המרחק מבירת איראן - טהראן לבירת הפרובינציה - בוג'נורד הוא 705 קילומטרים וניתן לעבור מרחק זה באמצעות שתי דרכים מרכזיות. הדרך הראשונה היא באמצעות מכונית, לנסוע דרך כביש 44 ולאחר כ-5 שעות לרדת לכביש 22. הדרך השנייה היא לטוס בחברת איראן אטרק אייר Iran's Atrak Air משדה התעופה הבינלאומי על שם האמאם ח'ומייני, המרוחק 45 קילומטרים מהעיר, או לחלופין משדה התעופה הבינלאומי מהרבאד הממוקם במערב העיר. משך הטיסה הוא כשעה ועשרים דקות. אפשר גם ללכת את כל 705 הקילומטרים ברגל אך זמן ההליכה הוא 143 שעות - כמעט שישה ימים של הליכה רצופה.
פארק גולסטאן
פארק גולסטאן הוא שמורת טבע הנפרשת על שתי פרובינציות, צפון ח'וראסאן וגולסטאן שממנה נגזר שמה. שטח השמורה הוא כ-92,000 דונם ורובה נמצאת בשטח פרובינציית צפון ח'וראסאן. הגן מפורסם בזכות היונקים הרבים והנדירים שחיים בו, דוגמת הנמר הפרסי, שנמצא בסכנת הכחדה בגלל ציד לא חוקי והרעלות של רועי צאן ובקר מהכפרים הסובבים את השמורה. חיות משק היא פרנסתם היחידה שנמצאת בסכנה בגלל הנמרים.
גבולות
צפון ח'וראסאן גובלת עם מדינת טורקמניסטן. כיוון שאיראן נחשבת מדינה ידידה לטורקמניסטן, מתקיימים ביניהן הסכמי סחר חשובים,והגבול שקט. 63 קילומטרים מהגבול שוכנת עיר הבירה של טורקמניסטן, אשגבאט.
צפון ח'וראסאן גובלת גם בפרובינציות: ח'וראסאן רזאווי, סמנאן וגולסתאן.
2000 בספורט
גביע דייוויס
נבחרת ספרד זכתה בגביע לאחר ניצחון 1-3 על נבחרת אוסטרליה.
אליפות העולם לקבוצות
קורינתיאנס גברה על ואסקו דה גאמה  בפנדלים.
יאו צים מונג
יַאו צִים מוֹנג (油尖旺區) הוא מחוז מנהלי בקאולון שבהונג קונג. שטחו הכולל הוא 6.55 קילומטר רבוע. הוא אחד המחוזות החשובים ביותר בהונג קונג. בשנת 2011 מנתה אוכלוסייתו כ-308,000 איש.
המחוז קיבל את שמו משלוש השכונות מהן הוא מורכב, יאו מַה טֵי, צִים שַׂה צוֹי ומוֹנְג קוֹנְג.
במחוז זה ממוקמת אוניברסיטת הונג קונג למדעי המדינה.
ב-13 בדצמבר 2008 הושלכו שני בקבוקי חומצה לתוך קהל קונים במרכז קניות במחוז יאו צים מונג. הבקבוקים הושלכו כנראה מהקומה ה-12 בבניין סמוך. אירועי פיגוע חומצה דומים קרו שוב ושוב באותו מקום מספר פעמים בשנים 2009-2010. באירועים נפגעו כ-130 בני אדם, והמבצע לא נתפס עד היום.
דרום ח'וראסאן
פרובינציית דרום ח'וראסאן (בפרסית: استان خراسان جنوبی) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן, ובירתה העיר בירג'נד.
שטחה של פרובינציית דרום ח'וראסאן 69,555 קמ"ר, כ-4.2 אחוזים משטח איראן והיא נמצאת במזרח המדינה. ב-2005 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה 640,218 תושבים.
צח"ר
צח"ר הוא אזור בגליל. השם צח"ר הוא ראשי תיבות של צפת, חצור הגלילית וראש פינה.
אוכלוסיית היישובים מונה כ-40,000 איש, רובם יהודים.
לצח"ר יש הסכם ערים תאומות עם וסט פלם ביץ', פלורידה.
צ.ח.ר הוא גם שמו של אזור תעשייה שנמצא ממזרח לראש פינה בסמוך לשדה התעופה ראש פינה.
שיינדאון
שיינדאון (באנגלית: Shinedown) היא להקת רוק אמריקאית מג'קסונוויל, פלורידה. הלהקה הוקמה על ידי ברנט סמית ב-2001 לאחר שלהקתו הקודמת דריב (Dreve) התפרקה. סמית, שהיה עדיין תחת חוזה עם "אטלנטיק רקורדס", גייס את ההרכב הראשון של הלהקה; ג'סין טוד כגיטריסט, בראד סטיוארט כבאסיסט וברי קרץ' כמתופף. ההרכב הקליט את שני אלבומיה הראשונים של הלהקה, אך לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-21 נערכו כמה שינויים, כשהחל מהאלבום הרביעי ההרכב הנוכחי של הלהקה התייצב עם סמית וקרץ' כשלצידם זק מאיירס כגיטריסט ואריק בס כבאסיסט.
עד היום הוציאה הלהקה שבעה אלבומים, שמכרו יותר מעשרה מיליון תקליטים בעולם כולו. שמונה עשר משיריה הגיעו למקום הראשון במצעד שירי הרוק המיינסטרימי בדירוג הבילבורד, מה שמעמיד את הלהקה במקום הראשון במספר הסינגלים שהגיעו למקום זה בכל הזמנים. בנוסף, כל 30 הסינגלים שהוציאה הלהקה נכון ל-2022 הגיעו לעשירייה הראשונה במצעד, מה שמעמיד אותה במקום הראשון במספר הסינגלים שהגיעו לעשירייה הראשונה. בחודש יוני 2021 דירג בילבורד את הלהקה במקום הראשון בכל הזמנים במצעד אמני הרוק המיינסטרימי שחגג 40 שנים לקיום מצעד הרוק של המגזין. החל מאוגוסט 2022 החזיקה הלהקה בשיא נוסף במצעד, מספר הסינגלים הרצופים שהגיעו למקום הראשון במצעד (שמונה, עד שפייב פינגר דת' פאנץ' הגיעה לסינגל רצוף תשיעי).
2000–2004: הקמה והאלבום Leave a Whisper
מקורותיה של הלהקה בלהקתו הקודמת של הסולן, ברנט סמית, דריב (Dreve). בשנת 2000 חתמה דריב על חוזה עם חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. חברת התקליטים לא הייתה מרוצה מדריב כמכלול, והחליטה להשתחרר מהחוזה לפני שחרור אלבומה הראשון של הלהקה, אבל שמרה על סמית שלתחושתם שווה היה לפתח באופן נפרד כאמן. אטלנטיק החתימה את סמית על חוזה פיתוח במסגרתו יעזרו לו נציגיה עם כישרון כתיבת השירים שלו, ויסייעו לו לגייס חברים ללהקה חדשה שיקים (והפכה לימים לשיינדאון). ב-2001 עבר סמית לג'קסונוויל שבפלורידה והחל לעבוד על הפרויקט. תחילה גייס סמית את בראד סטיוארט אותו הכיר דרך פיט תורנטון, מפיק מקומי. סמית וסטיוארט החלו להקליט דמואים באולפן מקומי, שבעליו, מלודי ואן זאנט, הציעה להם לפגוש את ארוסה, הגיטריסט ג'סין טוד. סמית גייס את טוד כחבר השלישי בלהקה. ההרכב המקורי של הלהקה הושלם כשהלהקה החליטה לגייס לשורותיה את המתופף השביעי שבחנה, ברי קרץ'. הארבעה המשיכו להקליט דמואים והגישו את העבודות לאטלנטיק, שאישרה את החומר ונתנה אור ירוק להפקת אלבום אולפן ראשון.