cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
In the Morning
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי ג'ורה פרנטיס והועלה לראשונה באופן בלעדי באפליקציית Triller, ב-13 בינואר 2021, לאחר מכן הועלה לערוץ היוטיוב של לופז בשידור חי ב-15 בינואר. הקליפ כולל סצינות של לופז "לא לובשה אלא רק כנפי מלאך ענקיות". לופז הצהירה כי הסרטון "מלא בסמליות על מערכת יחסים חד צדדית אפלה וההבנה שלא תוכלו לשנות אף אחד אחר (...) צמיחו כנפיים משלכם והתרחקו מכל אחד או כל דבר שלא באמת מעריך כל מה שיש לך להציע לו."
קווין אנדרסון
2003-2007
את 2006 התחיל אנדרסון רק בחודש יוני, גם בשנה זו הוא השתתף בטורנירים אזוריים בארצות הברית ואף העפיל לגמר של שניים מהם USA F13 ו USA F1. בנובמבר השיג את הניצחון הגדול ביותר שלו בסבב הגברים עד אותה נקודה כשניצח את הטניסאי קווין קים שדורג באותה תקופה במקום 107 בעולם והצליח להעפיל לראשונה לרבע גמר של טורניר מסוג זה ("Challenger"), בעקבות ההישגים סיים את השנה בדירוג הגבוהה ביותר עד כה 517 בעולם.
ב-2007 רשם אנדרסון את הניצחון הראשון שלו על יריב המדורג ב-100 הראשונים בעולם במוקדמות טורניר ATP בניו הייבן, כשהוא מנצח את הטניסאי כריס גוצ'יונה (88 בעולם). זו הייתה שנה מוצלחת עבור קווין והוא סיים אותה במקום 221 בעולם לאחר שהפגין יכולות מצוינות במוקדמות טורניר ניו אורלינס, בהן ניצח ארבעה שחקנים בטופ-200 העולמי. בשנה זו הוא הצליח במיוחד גם בסבב הזוגות וסיים אותה במקום ה398 בעולם.
2008
הישג נוסף שלו בשנה זו הוא ניצחון ראשון על מדורג בעשרת הראשונים, נובאק ג'וקוביץ' בסיבוב השני של טורניר סוני אריקסון שהתקיים בקי ביסקיין, פלורידה.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) הוא ניצח את קומלוי לוגלו מטוגו בשתי מערכות (3-6, 2-6) והפסיד בסיבוב השני לניקולס קיפר מגרמניה (15 בעולם) ב-3 מערכות (4–6, 6-7(4-7), 4-6). בטורניר הזוגות ביחד עם ג'ף קוצי, הם הפסידו בסיבוב הראשון לניקולס אלמגרו ולדויד פרר מספרד ב-3 מערכות (6–3, 6-3, 6-4).
2011
ב-2011 הגיעה הפריצה הגדולה של אנדרסון כשהוא זכה בתואר ה-ATP הראשון בקריירה, במגרש הביתי שלו בטורניר דרום אפריקה הפתוחה, לאחר שניצח בגמר את סומדב דברמן. בהמשך השנה העפיל לרבע הגמר טורניר סוני אריקסון לאחר ניצחון על הטניסאי ג'ון איזנר, אלו הביאו אותו לדירוג שיא בקריירה עד כה, מקום 32 בעולם.
2014
ב-2014 התקדם אנדרסון למקום 16 בעולם, באליפות אוסטרליה ובאליפות וימבלדון הגיע לסיבוב הרביעי, בטורניר דיירלי ביץ הגיע שוב עד לגמר, באינדיאן וולס מאסטרס ובקנדה מאסטרס בטורונטו הצליח להגיע עד לשלב רבע הגמר.
2015
הרגע הגדול של אנדרסון הגיע באליפות ארצות הברית הפתוחה בשנת 2015, שם ניצח את אנדי מארי, כשהוא מתקדם לרבע הגמר הראשון שלו בגראנד סלאם. באליפות יפן הפתוחה הפסיד למדורג 32 ז'יל מולר. למרות הפסד זה, בתאריך 10 באוקטובר הוא הגיע לדירוג השיא שלו, מקום עשירי בעולם, הישג שיא עבור שחקן דרום-אפריקאי ב-18 השנים האחרונות. לאחר מכן הוא נסע לשאנגחאי והשתתף במאסטר שאנגחאי, שם הפסיד בשלב רבע הגמר לז'ו-וילפריד צונגה מצרפת.
2016
2016 הייתה שנה פחות מוצלחת עבור אנדרסון, הוא לא הצליח להעפיל לסיבובים מתקדמים בתחרויות הגראנד סלאם ובטורנירים נוספים ובעקבות כך התדרדר בדירוג וסיים את השנה במקום 67 בעולם.
2017
2017 הייתה שנה טובה יותר עבור אנדרסון. הוא החל את השנה בפברואר בממפיס, שם הפסיד בסיבוב הראשון, ולאחר מכן הודח בסיבוב הראשון בטורניר דיירלי ביץ לאחר הפסד לחואן מרטין דל פוטרו מארגנטינה. במרץ הגיע לסיבוב השני באינדיאן וולס מאסטרס, שם הפסיד לסטיב ג'ונסון. באליפות וימבלדון הגיע לסיבוב הרביעי שבו הפסיד לסם קוורי מארצות הברית (28 בעולם) ב-5 מערכות (5-7, 7-6(7-5), 6-3, 6-7(11-13), 3-6). במונטריאול העפיל עד לשלב רבע הגמר ובאליפות וושינגטון הפתוחה שהתקיימה בוושינגטון די. סי. הגיע עד לשלב הגמר.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיע אנדרסון לשלב הגמר, הישג השיא שלו, שבו הפסיד לרפאל נדאל מספרד (1 בעולם) ב-3 מערכות (3–6, 3–6, 4–6).
2018
באליפות וימבלדון שנערכה ביולי 2018 הגיע אנדרסון למשחק הגמר, שבו הפסיד לנובאק ג'וקוביץ' בשלוש מערכות (6-2, 6-2, 7-6). בדרך לגמר הוא ניצח ברבע הגמר את האלוף היוצא רוג'ר פדרר משווייץ (2 בעולם) ב-5 מערכות, לאחר שפיגר בשתי מערכות (6-2, 7-6(7-5), 5-7, 4-6, 11-13) ובשלב חצי הגמר ניצח את ג'ון איזנר מארצות הברית (10 בעולם) ב-5 מערכות (6-7(6-8), 7-6(7-5), 7-6(11-9), 4-6, 24-26) במשחק שארך 6 שעות ו-36 דקות (המערכה החמישית שוברת השוויון נמשכה שעתיים ו-55 דקות), המשחק השני הארוך בהיסטוריה של טורנירי הגראנד סלאם.
סגנון משחק
אנדרסון מתנשא לגובה 2.03 מטר ונחשב לאחד השחקנים הגבוהים בסבב הטניס העולמי, מה שנותן לו יתרון בחבטות מסוימות מול השחקן היריב בזכות הזווית הטובה לרשת. המשחק שלו מתבסס על חבטת הגשה מדויקת ובעוצמה רבה, שמהווה יתרון משמעותי עבורו ובזכות מהירותה מקנה לו הרבה נקודות קלות במשחקים רבים. משטחי הטניס האהובים עליו, בהם גם ניצחונותיו הגדולים בקריירה, הם המשטחים הקשים והטורניר המועדף עליו הוא אינדיאן וולס מאסטרס.
דונקי קונג
דונקי קונג (באנגלית: Donkey Kong) הוא משחק ארקייד שנוצר בשנת 1981 על ידי נינטנדו.
עלילה ודמויות
עלילת המשחק קלושה למדי אך בתקופת צאת המשחק נחשבה למספקת: גיבור המשחק הוא מריו ("ג'אמפמן" במשחק זה), מטרתו היא להציל את חברתו פאולין מגורילה אימתנית בשם דונקי קונג. מריו ודונקי קונג היו לדמויות פופולריות במשחקי נינטנדו נוספים.
המשחק הוא דוגמה מוקדמת למשחקי הפלטפורמה בהם מטרת השחקן היא לתמרן את הדמות העיקרית דרך מספר מסכים (המכונים "פלטפורמות") תוך התחמקות ממכשולים שונים. פיתוח המשחק היה מאמץ עיקרי של נינטנדו לחדור לשוק הצפון אמריקאי. נשיא החברה, הירושי ימאוצ'י, שכר את מתכנן המשחקים חסר הניסיון שיגרו מיאמוטו, שתכנן את המשחק בהשפעת סרטוני פופאי וקינג קונג יחד עם מתכנן המשחקים הראשי, גונפיי יוקוי. הצמד פרץ דרך בשילוב גרפיקה במשחקי מחשב, בתכנון שלבים מרובים במשחק ובקידום העלילה בסצנות ביניים מאוירות בסגנון קומיקס.
המשחק הצליח עד מאוד בצפון אמריקה וביפן, ופותחו עבורו גם גרסאות ביתיות למגוון מכונות משחק. המשחק גם הועתק באופן פיראטי בהיקף נרחב ודמויותיו פורסמו על אריזות מזון, בגדים, צעצועים וכדומה. יוניברסל סיטי סטודיוס הגישו תביעה נגד נינטנדו, בטענה כי המשחק מפר את סימנם הרשום "קינג קונג", אך תביעה זו נדחתה. הצלחת משחק זה ביססה את מעמדה של נינטנדו כמובילת שוק משחקי הווידאו הביתיים בשנות השמונים והתשעים.
המשחק מהווה את אחת מההופעות הבודדות של מריו, במחשבים האישיים ובקונסולות שאינן של נינטנדו (כמו קונסולת האטארי 2600 וקונסולות ההמשך, וכן קונסולות ה-Colecovision וה-Intellivision), שכן המשחק הוסב אליהן. מאז משחק זה מריו הופיע במחשבים האישיים גם במשחק האחים מריו שהוסב גם הוא למספר מחשבים וכן לקונסולת האטארי 2600 וקונסולות ההמשך, ומאז מריו הופיע רק בקונסולות של נינטנדו עד ליציאת המשחק Super Mario Run למובייל.
דונקי קונג, הגורילה, הוא הרשע במשחק. הוא היה חיית המחמד של נגר בשם ג'אמפ-מן (למעשה מריו עצמו). נגר זה התייחס אליו ברוע לב, לכן דונקי קונג ברח וחטף את חברתו של ג'אמפ-מן/מריו, שכונתה בתחילה פשוט "הליידי" (לאחר מכן שונה שמה לפאולין). השחקן משחק את תפקידו של מריו בהצלתה של פאולין מידי דונקי קונג. התמה של "עלמה במצוקה" הופיעה לראשונה במשחק זה בתחום משחקי הווידאו והייתה הנושא של אין ספור משחקי וידאו מאוחרים יותר.
המשחק משתמש בגרפיקה ואנימציה ככלים להנעת העלילה וזיהוי הדמויות: דונקי קונג מגחך לעיתים קרובות כלפי מריו, פאולין מזוהה בקלות על ידי שמלתה הוורודה, קריאות HELP! המופיעות תדירות בקרבתה ושיערה הארוך. מריו הוא טיפוס גוץ בסרבל אדום.
בשל מגבלות גרפיקה לא היה ניתן לצייר לו פה ושיער באופן מדויק, ולכן עוצב עם שפם וכובע. כדי להבחין בתנועות ידיו צויד מריו בכפפות לבנות.
המשחק "דונקי קונג" הוא דוגמה ראשונה לנרטיב שלם המסופר במשחק וידאו: המשחק נפתח בסצנה המציגה את דונקי קונג מטפס במעלה סולמות לראש אתר בניה, מניח את פאולין ורוקע ברגליו שמעוותות את קורות המתכת ועומד בעמדתו. אנימציה פשוטה זו מספקת את הרקע העלילתי למשחק, בפעם הראשונה בסוג משחק זה. לקראת סוף כל שלב יש שוב קטע אנימציה בו מופיע לב בין האוהבים, אך מיד דונקי קונג חוטף את פאולין לשלב גבוה יותר והלב נשבר. בסוף השלב האחרון ישנו קטע סיום והמשחק מתחיל מחדש ברמת קושי גבוהה יותר.
פינחס הכהן לינטופ
תולדות חייו
נולד בדאוגבפילס ליהודה לייב הכהן לינטופ. בשנת 1876 - ה'תרל"ו, מונה לרב העיירה ואבולניק שבליטא. בשנת 1888 - ה'תרמ"ח מונה לרב הקהילה החסידית בבירז'.
כשהראי"ה קוק בצעירותו כיהן כרב העיירה זיימל, הוא למד פנימיות התורה בחברותא עם הרב לינטופ.
הרב לינטופ תמך בתנועת המזרחי בהבינו את הרעיון הקדוש של יישוב א"י ונחיצותו; אך ראה ב"אגודת ישראל" ככתובת העדיפה לקול הקורא שלו. להבדיל מהרבה מרבני תקופתו שלא הוציאו לאור את רוב ספריהם, הרב לינטופ השתדל במיוחד להוציא לאור את ספריו, על מנת לחדש את פני הספרות הדתית, דבר שראה בו עוגן להצלת הדור, ובכך לגאול את האמת ולאחד את ישראל.
לרב לינטופ ולאשתו סלובה נולדו אחד עשר ילדים. בנו צבי הירש היגר לארצות הברית בשנת 1905, ושינה את שמו להארי סבי לינפילד.
בתו של לינטופ, ליבה, נישאה לרב בנימין צבי מובסס, שירש את חותנו כרב בבירז'. מאוחר יותר שימש מובסס כרב העיירה קרקינובה. הוא נהרג עם משפחתו במהלך השואה.
בשנת 1924 ביקש הרב לינטופ לעלות לארץ ישראל, שם הוא היה אמור לכהן כרבה של המושבה נס ציונה. הרב אברהם יצחק הכהן קוק ביקש עבורם סרטיפיקט מהממשל הבריטי. בקשה זו אושרה רק כחודשיים לאחר פטירתו של הרב לינטופ.
הרב לינטופ נפטר ב-1 ביוני 1924 בבירז' ונקבר בבית העלמין היהודי בעיר.
השקפותיו
הרב לינטופ ראה את ישועתו של העם היהודי כתלויה בלימוד תורה, ובפרט בתורת הנסתר. הוא ניסה להפיץ קבלה להמונים וספג על כך ביקורת.
הרב לינטופ ביקש ליצור סינתזה של בתי המדרש של הרמח"ל, הגאון מווילנה ותורת חב"ד. תלמידו מנחם מנדל פרידן הצהיר כי רבו היה מתנגד ברוחו, אף שהיה רב הקהילה החסידית.
מבחינה הלכתית נטה להקל. כאשר התלוננו על כך באוזני רבי יוסף רוזין הוא הגיב: "אם לא הייתי מכיר אותו באופן אישי, הייתי מנתק אותו מהקהילה, אבל אני מכיר את היושר שלו ואת טהרת ליבו ואת הידע הרב שלו בתורה, ויש לו על מי לסמוך אם הוא מקל בהלכה." עוד האמין בהקלה בנוגע לנוהג הרוחני של לא יהודים ביחס לדבקות בשבע מצוות בני נח. החוקר מרק ב. שפירא קבע כי בפתחי שערים: "הרב לינטופ מבקר את השקפת הרמב"ם, כי בהינתן הכוח היהודים חייבים להכריח לא יהודים לאמץ את שבע מצוות בני נח". "פקודה זו חלה רק על שבעת העמים שאכלסו את כנען הקדומה, אך אינה חלה על אף לא יהודי אחר, אפילו לא על החיים בישראל." יתר על כן, "...לא יהודים שאינם מקיימים את חוקי נח... [הם] ללא רבב מכיוון שהם לא יודעים יותר טוב, לאחר שנולדו בתרבויותיהם."
באופן דומה, הוא הסתייג מוועידת הכנסייה הגדולה של אגודת ישראל באוגוסט 1923. אף שבין הישגי הכינוס היו הקמת חינוך פורמלי לבנות והכרזה על הדף היומי, האספה התגלתה כאכזבה גדולה מבחינתו, מכיוון שהיא כללה גם להתקפות על הרב קוק.
הרב לינטופ טען כי דורו, בניגוד לדורות קודמים, אינו רואה את אלוקות נפשם, את משימתם הדתית ללמוד תורה ואת הצורך להחזיק בקרבת אמונתם היהודית, אלא דאגה לדם וכסף ולמתן פורקן לנטיותיהם הרעות. בחשבונו של עולם הרב לינטופ מבקש לספק תרופה למה שהוא ראה כמחלה שהובילה לייאוש ולצער יהודי שנגרם עקב התנתקותם של היהודים מאמונתם. מוקד נוסף של הרב לינטופ היה הפחתת הטמעת יהודים בתרבות אירופית שהרחיקה את העם היהודי מלשמור על תורת התורה והספרות היהודית בעיקר. הוא הדגיש זאת ביצירתו מאמר בניין האומה, ובכל זאת הוא ציין במקביל את התועלת למה שהציע המערב הלא דתי לעמו, כלומר חדשנות שלדעתו תסייע בישועת העם היהודי. הרב לינטופ הציע שיום אחד האומה הקדומה של הישראלים תוקם מחדש באמצעות שימוש בטכנולוגיה מודרנית, בין היתר, לפרסם ולהפיץ כתבים יהודיים שבסופו של דבר יעלו ויאגדו את העם היהודי. הוא האמין שהעם היהודי אמור להיות מומחה לטכנולוגיה מערבית מודרנית בעודו חוזר למלא אחר המסורות היהודיות. הרב לינטופ הציע שזה יהיה אנלוגי לאופן שבו היפנים - עם שהוא ראה כמספר קטן ומבודד מבחינה גאוגרפית ותרבותית מהמערב - מודרניזציה תוך שימוש בטכנולוגיה מערבית, אך עם זאת שמרו על אופיים המזרחי הייחודי במהלך פיתוח האומה ניצח את רוסיה במלחמת רוסיה-יפן בשנת 1905.
מיצירתו התורנית
הרב לינטופ חיבר מספר ספרים ומאמרים מורחבים: בשנות המאה ה-21, עובדו חלק ממכתביו של הרב לינטופ ותאולוגית נוספות פורסמו, ובהם:
אודותיו
בצלאל נאור טען בחיבור שערך "קנאותה דפינחס" כי "הרב לינטופ היה אחד משלושת המקובלים הליטאיים הגדולים בליטא בתחילת המאה העשרים: שלמה אלישיב, אברהם יצחק הכהן קוק, ופנחס הכהן לינטופ".
תלמידו מנחם מנדל פרידן ציין כי הרב לינטופ היה "חריף ובקיא בכל אוצר המשפט העברי, ידע כמעט את כל התלמוד בעל פה, למד פילוסופיה ורעיונות מתקדמים, והיה אדוק וקנאי."
דגל ניו ג'רזי
הדגל נקבע בהחלטה של האספה הכללית של ניו ג'רזי מה-11 במרץ 1896 כדגל המדינה.
צבע הרקע מקורו בהוראה של ג'ורג' וושינגטון מה-2 באוקטובר 1779 לחיילי הגדוד הקונטיננטלי של ניו ג'רזי ללבוש מדים בצבע כחול כהה (צבע "ג'רזי") עם חזית בצבע זהוב. ב-28 בפברואר 1780 ניתנה הוראה שכל גדוד מדינתי יישא דגל שרקעו הוא בצבע חזית המדים.
האנה ג'יטר
האנה ג'יטר (נולדה דייוויס; באנגלית: Hannah Jeter; נולדה ב-5 במאי 1990) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה אמריקאית הידועה בעיקר בזכות הופעותיה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, כולל עמוד השער של מהדורת 2015.
שנותיה הראשונות
האנה דייוויס נולדה וגדלה בסנט תומאס, באיי הבתולה של ארצות הברית, הצעירה מבין שלושת ילדיהם של דבורה (לבית בהם) וקון דייוויס. היא הצהירה שהחלק הטוב ביותר בגדילה שם הוא "האנשים הידידותיים, מזג האוויר הנהדר וההתעוררות לרעש הגלים על החוף".
קריירה
מבחינה מקצועית, ג'יטר הופיעה בקמפיינים עבור ראלף לורן, למותג בלו לייבל וצעדה בתצוגת האביב/קיץ שלהם ב-2006. בנוסף הייתה הפרזנטורית של הבושם של ראלף לורן, ראלף רוקס.
ג'יטר הופיעה בשני שערים בודדים עבור המגזין האיטלקי D ב-2006, המגזין המקסיקני Elle באוגוסט 2009, המגזין הצרפתי FHM בספטמבר 2012 וההוצאה הדרום אפריקאית של מגזין זה באפריל 2013.
היא דיגמנה עבור ויקטוריה'ס סיקרט, אמריקן איגל אאוטפיטרס, טומי הילפיגר ו-Levi's. ג'יטר שיחקה תפקיד ג'יני בפרסומות בטלוויזיה עבור DirecTV, והופיעה בסדרה של פרסומות עבור אותה החברה.
ג'יטר הופיעה בחמש מהדורות של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, מ-2013 עד 2017, והייתה בדף השער של גיליון 2015.
בשנת 2015, היא הופיעה בתפקיד ביט בסרט הקומדיה חופשה בהפרעה, כאישה צעירה פלרטטנית שנוהגת בפרארי אדומה.
היא אירחה את תוכנית הריאלטי דוגמנות פרויקט מסלול: ג'וניור מ-2015 עד 2017.
ג'יטר התחייבה לראשונה באופן מקצועי תחת שמה הנשוי באוגוסט 2016.
חיים אישיים
ג'יטר שיחקה טניס מאז שהייתה בת שמונה והייתה אלופה בנבחרת הטניס הלאומית של הקריביים בנוסף שיחקה במעגל הטניס הקריבי. היא אחייניתו של שדר הספורט גלן דייוויס.
ג'יטר חוותה הריונות בסיכון גבוה עם שני ילדיה הראשונים, שהביאו לכריתת רחם לאחר לידת ילדה השלישי.
קרן קוך
ביוגרפיה וקריירה
קוך נולדה וגדלה ברחובות, לשני הורים מדענים במכון ויצמן למדע. למדה בתיכון דה שליט ברחובות. במהלך שירותה הצבאי בצה"ל הייתה מפיקה בלהקות צבאיות, ובהמשך שירתה כמפיקה בעיתון "במחנה".
קוך למדה בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים, ולאחר מכן שיחקה בתיאטרון גשר באנסמבל הצעירים, ובתיאטרון "הבימה" עם ההצגה "ואז התחבקנו" בבימויו של איציק ויינגרטן, שזכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל עכו בשנת 1999.
בשנת 1999 הצטרפה קוך למעבדת התיאטרון: השולחן המשפחתי בקיבוץ כברי בהנחיית הבמאי דודי מעיין, ויחד עם אנסמבל היוצרים הקימו בשנת 2002 את תיאטרון שלומי ליצירה אלטרנטיבית. במסגרת התיאטרון שיחקה בהצגות האנסמבל "קולקציית סתיו", "מפעל חיינו זיכרון ושיכחה" ו"השולחן המשפחתי".
ב-2003 השתתפה בתפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "הדמעות של אמסלם" לצידו של משה איבגי.
הייתה כתבת בכתב העת "תיאטרון".
קוך מתגוררת בשכונת עין הים בחדרה. לימדה תיאטרון בבית הספר הדמוקרטי בחדרה עד 2023, ובתיאטרון "הידית" בפרדס חנה.
קורטיזון
קורטיזון הוא הורמון המופרש מבלוטת יותרת הכליה, וממלא תפקיד חשוב בחילוף החומרים בגוף. מקור שמו הוא מהמילה הלטינית קורטקס שפירושה קליפה, מפני שהוא נוצר בקורטקס של יותרת הכליה. הקורטיזון משמש כתרופה במחלות כגון דלקת מפרקים, מחלות עור, אלרגיה וכדומה.
היסטוריה
הקורטיזון זוהה לראשונה על ידי הכימאי האמריקאי אדוארד קלווין קנדל בזמן שעבד כחוקר במאיו קליניק. ב-1950 הוענק לו פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה ביחד עם פיליפ שווולטר הנץ' וטדאוס רייכשטיין, על גילוי הורמוני קליפת (קורטקס) בלוטת יותרת הכליה, המבנה הכללי שלהם והפונקציות שהם מבצעים.
קרן קוך
בתחום כתיבת שירה
בשנת 2015 יצא לאור ספר שיריה השני "עד תקרת הבית" בהוצאת קשב לשירה, בעריכתו של המשורר אלי אליהו.
בנוסף שיריה של קוך פורסמו בכתבי עת שונים: "גג", "הליקון", "עלי-שיח", "כתובת" והיא השתתפה בפסטיבלי שירה ברחבי הארץ.
הייתה חברת הוועדה האמנותית של פסטיבל השירה במטולה בין השנים 2016–2020.
קוך מנחה אירועי שירה וספרות בבית ביאליק בתל אביב.
לביא (קיבוץ)
היסטוריה
קיבוץ לביא הוקם בשנת 1949 על ידי צעירים עולים חברי בח"ד (ברית חלוצים דתיים) מאנגליה, רובם היו בין 10,000 הילדים היהודיים הפליטים שהובאו לבריטניה מגרמניה בקינדר-טרנספורטים של שנות השלושים.
הקיבוץ הוקם ליד אדמות הכפר הערבי הנטוש "לובּיא" (לוביה), שתושביו ברחו עם נפילת "צבא ההצלה", בתום קרבות עשרת הימים על סג'רה. הכפר נכבש על ידי גדוד "ברק" של חטיבת גולני, יום קודם לשוך הקרבות, והדרך לטבריה נפתחה בשנית, לאחר שנאסרה לנסיעה לא ממוגנת משום התנכלויות ומעשי טרור מצד תושבי הכפר.
תושבים
בשנת 2005, חיו בקיבוץ כ־220 חברים יחד עם משפחותיהם, סך הכול כ־700 נפשות.
מקורות פרנסה
הקיבוץ מתקיים מגידולי חקלאות שונים, רפת, עדר בקר לבשר ומפטמה, לולי פטם "לביא תעשיות רהיטים" מפעל ייחודי המייצר ריהוט לבתי כנסת ומלון לביא לאוכלוסייה הדתית.
רב הקיבוץ
קיבוץ לביא היה ראשון הקיבוצים של תנועת הקיבוץ הדתי שבו כיהן רב. ארבעה רבנים הנחשבים כמשמעותיים בציונות הדתית כיהנו, בתקופות שונות, בתפקיד "רב הקיבוץ" של לביא: הרב משה לוינגר (1960-1967), הרב שלמה אבינר (1971-1977), הרב משה גנץ והרב יהודה גלעד (החל משנת 1982).
אתרי תיירות סמוכים
יער לביא, קרני חיטין ומתחם נבי שועייב.
מייקל ריצ'רדסון
מייקל ריצ'רד אנטוניו ריצ'רדסון (באנגלית; Micheál Richard Antonio Richardson שם משפחה קודם: ניסן, נולד ב-22 ביוני 1995) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-אירי.
ביוגרפיה
ריצ'רדסון נולד בדבלין, אירלנד בשנת 1995. הוא מגיע ממשפחה של שחקנים. הוריו הם השחקנים ליאם ניסן ונטשה ריצ'רדסון. הוא הוטבל בשם מייקל ניסן, אך שינה את שם משפחתו בשנת 2018, בברכת אביו, כדי לכבד את אמו המנוחה שנהרגה בתאונת סקי. דרך אמו הוא בן למשפחת השחקנים רדגרייב. הוא הנכד של השחקנית ונסה רדגרייב ויוצר הקולנוע טוני ריצ'רדסון, האחיין של השחקנית ג'ואלי ריצ'רדסון, ובן דודתה של השחקנית דייזי בבן.
קריירה
לאחר שהופיע לצד נטלי פורטמן בשנת 2018 בסרט העלילתי "ווקס לוקס", ריצ'רדסון התעקש להיבחן לתפקיד בסרט "מרדף קר" משנת 2019, סרט בו כיכב אביו ליאם ניסן, גרסה מחודשת של מותחן הפשע הנורווגי משנת 2014 "In Order of Disappearance". ריצ'רדסון נבחן וזכה בתפקיד בנו של דמותו של ניסן. ריצ'רדסון שיחק גם בסרט תוצרת איטליה (2020), סרט על צער ויחסים משפחתיים, שוב לצד אביו. את התסריט כתב השחקן והתסריטאי ג'יימס ד'ארסי.
בשנת 2015 לוהק ריצ'רדסון לתפקיד המהפכן האירי מייקל קולינס בסרט "The Rising: 1916" על מרידת חג הפסחא בשנת 1916 באירלנד. את קולינס גילם אביו של ריצ'רדסון בסרטו של ניל ג'ורדן משנת 1996, מייקל קולינס.
ב-2020 הופיע לצד אביו בסרט "הבית באיטליה".
ז'אן-בטיסט קולבר
ז'אן-בטיסט קולבר (בצרפתית: Jean-Baptiste Colbert; 29 באוגוסט 1619 – 6 בספטמבר 1683) היה מדינאי צרפתי, ושר האוצר של לואי ה-14. קולבר כונן את המערכת שאפשרה את קידום הייצור התעשייתי בצרפת, בתקופה הטרום-תעשייתית. הוא פרץ דרך במדיניות שעודדה מתן זכויות ליהודים, ואף אסף כתבי יד עבריים.
חייו
נולד למשפחת סוחרים בעיר ריימס שבחבל שמפאן (כיום שמפאן- ארדן) בצרפת. למד במכללה של הישועים בפריז, ואחר כך שימש כפקיד אצל בנקאי פריזאי. ב-1639 התקבל כפקיד במשרד המלחמה הצרפתי וכעבור מספר שנים הפך למזכירו של שר המלחמה לה טלייה. ב-1649 נתמנה לחבר מועצת המדינה. החל ב-1651 שימש כעוזרו של הקרדינל מאזארן, וכמנהל של רכושו הפרטי. ב-1655 חיבר תזכיר עבור מאזארן שבו לימד סנגוריה על הקרדינל, תקף את שר האוצר ניקולה פוקה, וטען שמכל המיסים שנגבו בצרפת אף לא מחציתם הגיעה לאוצר המדינה. ב-1661, לפני מותו, הקרדינל מאזארן אמר למלך לואי ה-14: "אדוני, אני חייב לך הכל, אך כשנתתי לך את קולבר החזרתי את החוב." אחרי שניקולא פוקה נעצר בפקודת המלך (5 בספטמבר 1661), נתמנה קולבר לאינטנדנט לענייני כספים. ב-1664 נתמנה לשר הבינוי, האמנות והמסחר, וב-1665 - לשר האוצר. ב-1666 הקים את האקדמיה הצרפתית למדעים, וב-1667 נבחר לאקדמיה הצרפתית. ב-1669 שכנע את המלך ליצור עבורו את משרת שר הצי המסחרי, וב-1671 הקים את האקדמיה לאדריכלות.
ב-1661 קולבר החל בחקירת האינטנדנטים שגבו מסים, סיפקו לצבא נשק, מזון ומדים ונתנו הלוואות לאצולה ולאוצר המדינה. חלק מאנשים אלה היו עשירים כמלכים. לבקשתו של קולבר הקים המלך לואי הארבעה עשר מועצה משפטית שתחקור את מעשי השחיתות בתחום הכספים. על אלה שנמצאו אשמים הוטלו עונשים כבדים, מעונש מאסר, עבודות כפייה ועד לגזר דין מוות, מה שכונה: "הטרור של קולבר". כספים רבים הוחזרו לאוצר המדינה. קולבר קיצץ בתקציב המדינה, פיטר את מחצית הפקידים במשרד האוצר, ו-20 בעלי משרות בחצרו של המלך. הוא ביטל איגרות חוב של המדינה שהניבו למלווים ריבית גבוהה, והוציא איגרות חוב חדשות בריבית נמוכה יותר. הוא הפחית את שיעורי המיסים, שהיו בעיקר מס רכוש ומס על צריכת המלח. אנשי האצולה והכמורה היו משוחררים ממסים, וכל נטל המיסים נפל על "המעמד השלישי", שכלל את האיכרים ואת תושבי הערים הבורגנים. כדי להזין את אוכלוסיית הערים ההולכת וגדלה, קבע קולבר מחיר נמוך ללחם.
יחסו ליהודים ומדיניותו אפשרו ליהודים לפעול בחופשיות בתוך צרפת ואף להגר אל צרפת מארצות אחרות. יש הרואים בכך את תחילתו של תהליך מתן שוויון הזכויות ליהודים שהתבטא בסופו של דבר באמנסיפציה. לפי תפיסתו, מטרת המדינה היא להגדיל את העושר של אוצר המדינה. בהתאם לכך הזמין יהודים וגם נוצרים ממוצא יהודי מאנוסי ספרד להתיישב בצרפת. אלו החלו את המסחר ותעשיית השוקולד בעיר ביון והרחיבו משמעותית את המסחר בבורדו.
קולבר המשיך במדיניות הכלכלית של רישלייה, והטיל פיקוח על כל ענפי התעשייה. הוגבל שכר עבודה בתעשייה, הושם דגש על שיפור איכות המוצר, והוטל פיקוח על המחירים ועל המכירות. צעדים אלה היו מכוונים לרכוש שווקים חדשים ליצוא הצרפתי. קולבר שם את הדגש על מוצרי מותרות שאותם ניתן היה למכור במחירים גבוהים בחוץ לארץ. הוא עודד הגירה של אנשי מקצוע לצרפת: צורפים מאיטליה, יצרני זכוכית מוונציה, ועובדי חרושת ברזל משוודיה. הוא העניק לתעשיות חדשות מעמד של מונופול על מנת לאפשר להן להתבסס. המטרה הייתה לייצא סחורות מוגמרות תמורת מתכות יקרות (כסף וזהב).
אוסף גדול של כתבי יד וספרות יהודית, בעיקר בעברית, שנאספו בפקודתו, נתגלה לאחרונה. חוקרים סבורים כי אוסף זה מורה על מהפך שחל באותה תקופה ביחס לדת היהודית עצמה כמקור היסטורי והגותי חשוב.
לפני מותו קולבר מחה על הבזבוז בחצר המלכות ועל המלחמות שרוששו את צרפת. אך המכסים הגבוהים שהוא עצמו הטיל על היבוא היו אחת הסיבות למלחמות. מתחריה של צרפת מחו על סגירת נמליה בפני סחורותיהם. האיכרים ובעלי המלאכה סבלו מן הרפורמות של קולבר, ואפילו אנשי עסקים שהתעשרו עקב רפורמות אלה טענו שהפיקוח על הכלכלה הצרפתית מנע ממנה להתפתח. כאשר נפטר ב-1683, נערכה ההלויה בלילה כדי שלא לעורר את זעמם של התושבים.
Map seed
במשחקי וידאו המשתמשים ביצירת עולם אקראי, זרע המפה הוא מספר קצר (יחסית) או מחרוזת טקסט המשמשת ליצירה אקראית של עולם המשחק ("מפה"). המשמעות היא שאף על פי שהמפה שנוצרה ייחודית לזרע הספציפי שנבחר ועשויה לשקול הרבה, אפשר לאפס מפה שלא השתנתה באופן ניכר, או שניתן לשנות את המפה בין שחקן לשחקן, רק על ידי ציון זרע המפה. דוגמה לזרע מפה במיינקראפט הוא "32242547518357798464". משחקים המשתמשים בייצור אקראי וכוללים תמיכה בקביעת המפה על ידי זרע כוללים את Ark: Survival Evolved, Factorio, מיינקראפט, SCP – Containment Breach ובנוסף את גרסת שולחן העבודה של Terraria. במיוחד עבור מיינקראפט, ישנם אתרי אינטרנט ומאמרים המוקדשים לשיתוף זרעים שנמצאו כמייצרים מפות מעניינות.
ניתן להשתמש בזרעים ספציפיים מראש בעת Speedrun שבהם יש סיכוי גבוה יותר לקבל דברים שיעזרו לסיים את המשחק יותר מהר.
קרלו גמבינו
קרלו גמבינו (באנגלית: Carlo Gambino; 24 באוגוסט 1902 - 15 באוקטובר 1976) אשר נודע בכינוי "דון קרלו", היה מאפיונר אמריקני ממוצא סיציליאני אשר הנהיג את משפחת גמבינו. לאחר מותו של ויטו ג'נובזה ב-1959, שלט גמבינו בוועדת המאפיה האמריקנית עד מותו ב-1976.
ביוגרפיה
גמבינו נולד בפלרמו ב-24 באוגוסט 1902, למשפחה שהייתה מעורה במאפיה המקומית. היו לו שני אחים, שאחד מהם הצטרף לימים למשפחת גמבינו. ב-1921 הוא היגר לארצות הברית בצורה בלתי חוקית, והתגורר אצל בן דודו בניו יורק. הוא עבד בחברת הובלות שהייתה בבעלות משפחתו. ב-1932 הוא התחתן עם בת דודתו קתרין קסטלנו, ונולדו להם ארבעה ילדים.
זמן קצר לאחר הגעתו לארצות הברית, הצטרף גמבינו למשפחת מורלו אשר הונהגה בידי ג'וזפה מסרייה. ב-1930 הוא נעצר בלורנס, מסצ'וסטס, אולם שוחרר כעבור זמן קצר. כעבור חודש הוא נעצר בברוקטון באשמת גניבה, אולם לא התייצב בבית המשפט. הוצא כנגד צו מעצר והוא נלכד במנהטן. הוא שוחרר לאחר שהחזיר את הגניבה בסך 1,000 דולר.
בעקבות מלחמת הקסטלמארזים, התפרקה משפחת מורלו, וגמבינו עבר למשפחת מנג'נו. ב-1937 הוא נעצר בלואיסבורג וריצה כמעט 22 חודשי מאסר על העלמת מס שהייתה קשורה בעסקי המשפחה. ב-19 באפריל 1951 נעלם לפתע ראש המשפחה וינסנט מנג'נו ואחיו פיליפ נמצא מת. ההנחה הרווחת היא שגם וינסנט מנג'נו נרצח. החשוד המרכזי במעשה הוא אלברט אנסטסיה. סגנו של מנג'נו שהפך לעצמאי בפועל.
בעקבות מותו של אנסטסיה השתלט גמבינו על משפחת מנג'נו, ושינה את שמה למשפחת גמבינו. כדי להגביר את הלגיטימיות שלהם, החליטו גמבינו וג'נובזה על כינוס ועידת פסגה של כל ראשי המאפיה בארצות הברית. הם ביקשו מסטפנו מגדינו (ששמר על נייטרליות במהלך כל מלחמות השליטה בניו יורק) לערוך את הוועידה בשטח שלו. ועידת אפאלאצ'ין הפכה לפיאסקו כשה-FBI פשט על הוועידה והמאפיונרים נאלצו להימלט בחרפה. חלק קטן מהם נתפס, אולם הרוב, ובכללם גמבינו, הצליחו להימלט.
מצבו הבריאותי של גמבינו נותר לא יציב עד מותו ב-15 באוקטובר 1976.
תהודה (פיזיקת החלקיקים)
היחס בין רוחב התהודה של חלקיק (\Gamma) לדעיכה המעריכית ({\tau}) של החלקיק (או מצבו העירורי) הוא כאשר  ו-h הוא קבוע פלאנק.
לפיכך, אורך חייו של חלקיק הוא ביחס הופכי לרוחב התהודה של החלקיק. לדוגמה, לפאיון טעון יש את אורך החיים השני הארוך ביותר מכל המזונים, 2.6033 × 10−8 שניות. לכן רוחב התהודה שלו קטן מאוד, בערך 2.528×10−8 eV או בערך 6.11 מגה-הרץ. פאיונים בדרך כלל אינם נחשבים כבעלי תהודה. למזון רו טעון יש תוחלת חיים קצרה מאוד, בערך 4.41×10−24 שניות. בהתאמה, רוחב התהודה שלו גדול מאוד, בערך 149.1 MeV או בערך 36 ZHz.
כוריאוגרפיה
כוריאוגרפיה היא היצירה של התנועה. פעולת "חיבור" מחול, כאשר השפה התנועתית היא חופשית ואינה מוגבלת. הכוריאוגרף (יוֹצֵר מְחוֹלוֹת על פי החלטת האקדמיה ללשון העברית) לא חייב להיות רקדן במקצועו. היצירה של התנועות נעשית אצל כל כוריאוגרף בדרכו שלו כאשר ברוב המקרים ישנו סגנון אישי שמנחה אותו. את תחום הכוריאוגרפיה אפשר להשוות לבימוי, הלחנה, כתיבה, ציור וכל יצירה חופשית שאדם יוצר בכל תחום שהוא. בכוריאוגרפיה חומר היצירה הוא הרקדנים והחלל והכוריאוגרף הוא האחראי להוות את השפה תנועתית של היצירה במלואה שמורכבת מגורמים שונים. תחום הכוריאוגרפיה התפתח במהלך השנים מאז התקופה של התמקצעות המחול ועד התקופה הזו וממשיך להתפתח. כיום לכל כוריאוגרף יש שפה תנועתית שהוא מסגל לעצמו במהלך חייו ובמהלך הניסיון שלו ככוריאוגרף.
סידור
הסידור הוא ספר המרכז בתוכו את התפילות שמתפלל יהודי בימי החול וביום השבת, ואת החשובות שבתפילות החגים. בסידורים רבים ניתן למצוא גם דינים וברכות שונות ואת קריאות התורה לימים שני וחמישי. הסידור מלווה את היהודי מלידתו (ברית מילה) ועד מותו (הלוויה) והוא "ספר החיים של היהדות".
כוריאוגרפיה
במקור, שימש מונח זה בתחום המחול אך כיום משתמשים בו בתחומים רבים ושונים כגון:
טכניקות
ריקודים מתוכננים על ידי יישום שיטות כוריאוגרפיות בסיסיות: מספר טכניקות בסיסיות נפוצות המשמשות בכוריאוגרפיה לשני רקדנים או יותר: תנועות עשויות להתאפיין בדינמיקות כגון מהירות, איטיות, קשות, רכות, ארוכות וקצרות.
סידור
היסטוריה
הסידור הראשון הידוע הוא של רב נטרונאי גאון, ששלח לקהילת אליסאנו שבספרד. אחריו בא סידורו של רב עמרם גאון ראש ישיבת סורא שנכתב עבור קהילת ברצלונה שבספרד. עותקים ממנו נשלחו לתפוצות ישראל והוא נעשה הבסיס ליצירתו של נוסח התפילה של קהילות ישראל. כמו כן ידועים הסידורים של רב סעדיה גאון מהמאה ה-10, הסידור של הרמב"ם מהמאה ה-12 ומחזור ויטרי שנכתב על ידי תלמידו של רש"י מהמאה ה-11, שהיה הסידור הראשון בנוסח יהודי צרפת.
סידור התפילה הקדום ביותר הנמצא כיום, הוא כנראה קובץ תפילות בן 50 עמודים כתוב בעברית עתיקה ועם סימני ניקוד בבלי, על קלף המתוארך בבדיקת פחמן 14 לסביבות שנת 840 לספירה. הקובץ כולל תפילת שחרית, פיוטים, חלקים מהגדה של פסח, ורשימת 100 ברכות שיש לומר בכל יום.
הפיזור הגדול של קהילות ישראל וריבוי הפיוטים והתוספות שנהגו לומר במקומות שונים יצרו מספר רב של נוסחים. הקהילות הושפעו לאורך הדורות זו מזו וכך נוצרו הנוסחים המאוחדים שאנו מכירים היום. אחרי גירוש ספרד, אפשר כבר לראות התרכזות של נוסחי התפילה לכמה זרמים מרכזיים, וזאת מפני שהיהודים בספרד התפזרו להרבה ארצות ונוסחם השפיע על היהודים במקומות שאליהם הגיעו. אותו דבר קרה בסופו של דבר בארצות אשכנז. כשנוצר יותר קשר בין היהודים בארצות השונות, נוסחי התפילה הושפעו זה מזה, אם בגוף התפילה עצמה, או בפיוטים שהתפשטו מהר בכל הקהילות בגלל טיבם ולשונם. כמו כן, במאה ה-15 התחילו נוסחי התפילה להיות קבועים יותר בגלל המצאת הדפוס.
משרבו התפילות והמנהגים שהתקבלו לסדר התפילה, החלו להופיע סידורים ובהם תפילות לשבתות וימות החול, ואילו תפילות שלוש רגלים (פסח, שבועות וסוכות) והימים הנוראים (ראש השנה ויום כיפור) הופיעו בנפרד ונקראים מחזור.
מעמדו של הסידור
הסידור הוא הספר הראשון שהילד היהודי לומד לקרוא בו. מסיבה זו, כאשר הילדים הרכים מקבלים את הסידור, נהוג לערוך מסיבה גדולה וחגיגית, על מנת להדגיש בפני הילדים את חשיבות המעמד וחשיבות הסידור.
הרב שלמה וולבה כתב על הסידור: "הספר העמוק והקשה ביותר מכל הספרים בתורה שבעל-פה שהנחילונו חז"ל".
נוסחי הסידור
בקרב האשכנזים היה מקובל נוסח אשכנז שעודנו מקובל אצל חלק מהם, בעיקר אצל הליטאים ההולכים בשיטת הגר"א ואצל האשכנזים במערב אירופה. בימי הביניים היה מנהג מיוחד ליהודי צרפת הקרוב לנוסח אשכנז, שלאחר גירוש יהודי צרפת בשנת 1394 כמעט חדל מלהתקיים (מלבד בימים נוראים בקהילות אפ"ם). גם במנהג זה, היו חילוקים בין קהילות ואזורים שונים. מנהג זה היה קיים רק בצפון צרפת. בדרום צרפת (שאז לא היה חלק מצרפת) התפללו בנוסח פרובנס המשלב את מנהגי צרפת, ספרד ואיטליה; נוסח זה שרד עד לזמן האחרון, אבל בסופו של דבר עברו מתפללי נוסח זה להתפלל בנוסח הספרדים.
כאשר קמה תנועת החסידות היא יסדה לעצמה נוסח תפילה משלה המכונה נוסח ספרד, שהפך עם מרוצת השנים להיות הנוסח המקובל על רוב האשכנזים בארץ ישראל. נוסח ספרד הוא שילוב של נוסח אשכנז ונוסח הספרדים.
הספרדים מתפללים בנוסח הספרדים, וכך גם רוב עדות המזרח בכמה מאות שנה האחרונות. בשל תפוצתו הגאוגרפית הרחבה של הנוסח התפתחו שינויי נוסח מקומיים, שעד הדור האחרון נשמרו בדרך כלל כמסורות שבעל-פה אך לאחרונה יוצאים סידורי תפילה כפי מנהגים של עדה מסוימת למשל סידור "תפילת רפאל" כמנהג יהדות גאורגיה, "וזרח השמש" כמנהג יהדות מרוקו או "זכות יוסף" כמנהג יהדות טורקיה ורודוס. בעבר היו קיימות מסורות תפילה שונות כדוגמת נוסח פרס, נוסח הרומניוטים, נוסח ארם צובא, נוסח קטלוניה ונוסח צפון אפריקה שנדחקו מפני המסורת הספרדית. לעומתם, שמרו יהודי איטליה הוותיקים על נוסח תפילה משלהם למרות ההגירה הספרדית הגדולה לאיטליה לאחר גירוש ספרד.
הסידור התימני מכונה תכלאל. יהודי תימן ההולכים אחר המסורת ה"שאמית" מתפללים בנוסח הקרוב לנוסח הספרדים, בעוד אלה ההולכים אחר המסורת ה"בלדית" מתפללים על פי מסורת מקומית קדומה.
גם לחלק מיהדות איטליה יש נוסח שלעצמם הנהוג עד היום בחלק מקהילות איטליה ובקהילות ספורות בארץ.
נוסחים מודרניים
בצה"ל התעוררה בעיה, משום שחיילים בני כל העדות מתפללים יחדיו, אך לכל עדה נוסח שונה. לפתרון הבעיה, ערך הרב הצבאי הראשי, שלמה גורן, בשנת 1963 נוסח אחיד של הסידור לחיילי צה"ל. הרב עובדיה יוסף התנגד לנוסח האחיד, כיוון שהיה רובו ככולו כנוסח ספרד החסידי. בסופו של דבר, הנוסח האחיד קיים עד היום בבסיסי צה"ל ומסופק לחיילים על ידי הרבנות הצבאית, אך לא ניתן לומר שהשתרש באופן מלא בקרב חיילי צה"ל.
קהילות הזרמים הלא-אורתודוקסיים ביהדות מתפללות בדרך-כלל לפי נוסחים משלהן, ולצורך כך מפרסמים זרמים אלה סידורים מיוחדים. מטרתם של סידורים אלה הוא להתאים את נוסח התפילה למנהג ולצרכים של המקום והזמן, תוך זיקה למסורת התפילה. בין מאפייניהם: התאמת תוכני התפילה לתפיסת העולם הדתית של המתפללים (לדוגמה, השמטת קטעי התפילה המאזכרים את בית המקדש ועבודת הקרבנות); קיצור נוסח התפילה; אמירת קטעים מהתפילה בשפת המדינה (כמו אנגלית או גרמנית) וגישה שוויונית לנשים. לאחר קום מדינת ישראל הוכנסו תפילות למעמדי יום העצמאות, יום הזיכרון לחללי צה"ל ויום השואה. בישראל, הסידור המקובל בתנועה הקונסרבטיבית נקרא "ואני תפילתי". בתנועה הרפורמית נוהג הסידור תפילת האדם; קדם לו סידור "העבודה שבלב", שנהג מראשית שנות ה-80 של המאה ה-20.
אפריקה (סדרת טלוויזיה)
אפריקה (באנגלית: Africa) היא סדרת-טבע תיעודית שהופקה על ידי ה-BBC. הסדרה עוקבת אחר חיות הבר וסביבות המחיה השונות של יבשת אפריקה. הסדרה שודרה בתחילת שנת 2013 וצולמה במשך 4 שנים היא בהנחייתו של דייוויד אטנבורו.
כל אחד מחמשת הפרקים הראשונים של הסדרה עוסק באזור אחר של היבשת, בעוד שהפרק האחרון עוסק בעתידה של אפריקה וכן בעתידן של חיות הבר שלה.
יתרון יחסי
מקור ופירוש
הרעיון תואר לראשונה על ידי רוברט טורנס בשנת 1815, במאמר על הסחר בדגן. הוא הסיק כי לבריטניה יש יתרון בסחר סחורה מגוונת עם פולין בתמורה לדגן, אף על פי שייתכן שניתן לייצר דגן במחיר זול יותר בבריטניה. בכל אופן, התאוריה מיוחסת בדרך כלל לדייוויד ריקרדו, שהסביר את התאוריה בצורה ברורה בשנת 1817 בספר "עקרונות הכלכלה המדינית והמיסוי", בדוגמה המערבת את בריטניה ופורטוגל: ניתן לייצר בפורטוגל גם יין וגם בד בפחות עבודה מאשר בבריטניה. אולם, העלויות היחסיות של ייצור שני מוצרים אלו שונות במדינות אלו; בבריטניה קשה מאוד לייצר יין, וקשה פחות לייצר בד. לעומת זאת, בפורטוגל שני מוצרים אלה קלים לייצור. לכן, בעוד שזול יותר לייצר בד בפורטוגל, יהיה זה עוד יותר זול לפורטוגל לייצר עודף יין, ולסחור בו עם בריטניה בתמורה לבד. ובכיוון ההפוך, גם בריטניה מרוויחה מסחר זה, שכן עלויותיה לייצור בד לא השתנו, אך היא כעת יכולה להשיג יין במחיר זול יותר מאשר אילו ייצרה אותו בעצמה, בתמורה לעודפי הבד.
כאשר ישות אחת (תהא זו חברה או מדינה) מסוגלת לייצור ביעילות גדולה יותר מאשר ישות אחרת, יש לה יתרון מוחלט. כלומר, בהנחה שהתשומה שווה, לישות אשר לה יתרון מוחלט תהיה תפוקה גדולה יותר.
המתמטיקאי הפולני סטניסלב אולם איתגר בעבר את הכלכלן האמריקני פול סמואלסון לנקוב בשמה של תאוריה אחת בתחום מדעי החברה אשר תהא הן נכונה והן בלתי טריוויאלית. מספר שנים מאוחר יותר, סמואלסון נענה לאתגר בהצביעו על תאוריית היתרון היחסי של ריקרדו: "שתאוריה זו נכונה לוגית - אין זו טענה שיש לטעון בפני מתמטיקאי; שתאוריה זו אינה טריוויאלית - על כך יעידו אלפי אנשים חשובים ואינטליגנטים אשר לא הגיעו לתובנה של התאוריה בעצמם, או לאמונה בה לאחר שהוסברה להם".
הדגמת העיקרון
ניתן להיעזר בהדגמה להלן:
רופא, שבמקרה הוא נגר חובב ובעל ידי זהב, נזקק למגירה חדשה במרפאתו. לאחר קבלת הצעת מחיר מנגר, מגיע הרופא למסקנה כי יוכל בזול יותר להצטייד במספר לוחות עץ ולהתקין את המגירה בעצמו.
בסופו של יום עבודה, הוא מספר בסיפוק לאשתו כי חסך את עלות הנגר, והצליח לייצר מגירה בכוחות עצמו בעשירית העלות. אשתו אינה מתרשמת, ומסבה את תשומת לבו לעובדה כי אילו היה מקדיש את היום לקבלת חולים, הרי שהיה משתכר די באותו יום למימון 8 מגירות המיוצרות בידי הנגר, ומכאן ששכרו יצא בהפסדו.
המסקנה: אילו היה הרופא עוסק באותו יום בתחום בו יש לו יתרון יחסי – כלומר רפואה – הרי שהיה נשכר יותר; במקביל היה נשכר יותר גם הנגר, שבמקום לטאטא את נגרייתו באותו יום, יכול היה לעסוק בתחום בו יש לו יתרון יחסי – ייצור מגירות עבור הרופא. הוא יכול היה לשלם לפועל ניקיון שיטאטא את הנגרייה, ועדיין להישאר עם רווח.
כדי לחזק עוד יותר דוגמה זו, גם במקרה ולרופא היה יתרון מוחלט על הנגר (כלומר: הרופא בעצם הוא "נגר" יותר טוב מהנגר ויכול לייצר: יותר מהר, יותר טוב, ויותר זול מהנגר),עדיין המסקנה הבלתי נמנעת עבור הרופא הייתה לעסוק ברפואה ולא בנגרות, מכיוון שהעלות האלטרנטיבית עבורו בנגרות - גבוהה יותר, או במילים פשוטות: זה פשוט "יקר מדי", בזבזני מדי עבורו לעסוק בנגרות - בגלל מה שהוא מפסיד מזה שאינו עוסק ברפואה. דוגמה זו נכונה גם למקרה של האדם הבודד בניהולו הכלכלי של זמנו, וגם עבור מדינה ברמת המדינה: מה שיקבע אם לייצר אינו בהכרח אם מדינה יכולה לייצר: יותר טוב, יותר מהר, יותר זול ממדינה אחרת, אלא האם היה נכון לאותה המדינה לנצל בצורה טובה יותר את המשאבים שלה. לדוגמה ישראל מול ספרד בנושא תפוזים: גם אם כל אחד היה זול יותר בישראל מבספרד, וישראל הייתה יכולה לייצר תפוזים יותר "טובים" (מבחינת איכות), יותר מהר, ויותר זול באופן מוחלט מספרד, עדיין לא הייתה ישראל בהכרח מרוויחה מגידול תפוזים, כי היא הייתה עשויה להפסיד מ"בזבוז המשאבים" על תפוזים במקום על גידולים רווחיים יותר, לדוגמה: עשבי תיבול, פרחים וכו'. אם לסכם נקודה זו: האדם מתחרה בעצמו ובעלות האלטרנטיבית של עצמו קודם כל - ורק אחר כך (אם בכלל) מתייחס ליתרון היחסי אל מול אחרים.
דוגמה מספרית
היבט חשוב ונוגד אינטואיציה של עקרון היתרון היחסי, הוא העובדה כי גם אם ליחידה כלכלית מסוימת יש יתרון מוחלט על פני יחידה כלכלית אחרת בכל תחומי היצור, משתלם יהיה לכל אחת משתי היחידות להתמקד בתחום בו יש לה יתרון יחסי.
נמחיש עובדה זו בעזרת הדוגמה הבאה:
נניח כי ישראל ומוזמביק מייצרות שני מוצרים עיקריים: מכונות ומעבדים.
לישראל יש יתרון מוחלט בשתי התעשיות - היא פרודוקטיבית יותר הן בייצור מכונות והן בייצור מעבדים. עם זאת, בעוד היא פרודוקטיבית פי 3 ממוזמביק בייצור מעבדים, הרי שהיא פרודוקטיבית ממוזמביק "רק" פי 2 בייצור מכונות. מכאן שלמוזמביק יש יתרון יחסי בייצור מכונות, בעוד לישראל יש יתרון יחסי בייצור מעבדים.
בשוק תחרותי, מחיר הסחורה משקף את עלות הייצור (שהיא ביחס ישר לזמן הדרש לייצור המוצר), על כן יהא זה סביר שבישראל, מעבד (אשר ייצורו מצריך 1/3 יום עבודה) זול יותר ממכונה (אשר ייצורה מצריך 1/2 יום עבודה).
מכיוון שמוזמביק יכולה לייצר מעבדים או מכונות באותה עלות ייצור, הגיוני שתתמחה בייצור מכונות (בו יש לה כאמור יתרון יחסי) מעל ומעבר לצרכיה שלה - ותוותר כליל על ייצור מעבדים. את עודפי המכונות שמעבר לתצרוכתה תייצא לישראל, ותמורתם תקבל יותר מעבדים מאשר אילו הקצתה משאבים לייצרם בעצמה (תחת להקצותם לייצור מכונות), וכך תצא נשכרת יותר. גם ישראל תצא נשכרת מהסחר: היא תקצה את כל משאביה לייצור מעבדים, שאת חלקם תוכל לייצא למוזמביק תמורת מכונות, אותן תקבל בעלות נמוכה יותר מאשר אילו ניסתה לייצרן בעצמה.
הטבלה להלן תמחיש זאת. נניח כי ישראל ומוזמביק אינן סוחרות זו עם זו. בשבוע עבודה (נניח 5 ימי עבודה) בו שני ימים מוקצים לייצור מכונות ו-3 ימים לייצור מעבדים, סך התפוקה יהיה: נניח כי המדינות מתחילות לסחור בהסתמך על עיקרון היתרון היחסי. ישראל תייצר מעבדים בארבעה מתוך חמשת ימי העבודה וביום אחד תייצר מכונות, ומוזמביק תייצר מכונות בכל חמשת ימי העבודה: אם כן, כאשר ישראל ומוזמביק סחורות זו עם זו ומתמחות כל אחת בתעשייה מסוימת, שתיהן יחד מייצרות 7 יחידות מכונות ו-12 יחידות מעבדים, לעומת 6 יחידות מכונות ו-12 יחידות מעבדים כאשר כל מדינה מייצרת בצורה עצמאית.
יישום העיקרון
עיקרון זה ניתן ליישום גם בכלכלה מודרנית של מדינות וסחר ביניהן. לדוגמה, למדינה אשר לה יתרון יחסי בתעשיות עתירות ידע (כגון היי טק), וחיסרון יחסי בתעשיות עתירות עבודה (כגון טקסטיל), כדאי כלכלית לייבא מוצרי טקסטיל ממדינה אחרת, בה יחס היתרונות מהופך, ולייצא אליה מוצרי היי טק. כך תצאנה כלכלות שתי המדינות נשכרות. אימוץ התאוריה מעלה סימני שאלה לא רק על הכדאיות הכלכלית שבהגנה על תוצרת מקומית מפני יבוא באמצעות מכסי מגן, ובהקצאת משאבים ממשלתיים לעידוד תעשיות שאין בהם יתרון יחסי, אלא אפילו כשלמדינה יש יתרון יחסי מובהק אל מול מדינה אחרת באותה התעשייה. השאלה אינה האם הייצור הוא כדאי או לא - אלא האם יש אלטרנטיבות טובות יותר לאותה מדינה. לדוגמה, בנושא ישראל וייצור טקסטיל "פשוט": אפילו לו היה ניתן לייצר בישראל טקסטיל בסיסי ("פשוט"): יותר מהר, יותר טוב ויותר זול מאשר בסין (ולא ניתן היום בשל עלות שכר העבודה בישראל בהשוואה לסין) - לא זה היה הקריטריון לפיו יש להכריע האם כדאי לייצר טקסטיל "פשוט" בישראל או לא, או האם לסגור מפעלי טקסטיל "פשוטים", אלא האם באותם משאבים ניתן לייצר משהו טוב ורווחי יותר - לדוגמה טקסטיל מתקדם (חליפה כביסה של בגיר, בגדים ללא תפרים של תפרון, וכדומה). ייצור ועשיית רווח במוצרי טקסטיל "פשוטים" כשבאותם משאבים ניתן לייצר טקסטיל מתקדם - אינם רווח, אלא הפסד.
Folding@home
Folding@home (קרי: Folding at home) הוא פרויקט של חישוב מבוזר קהילתי להדמיית חישוב קיפולי חלבונים. הפרויקט החל את דרכו ב־1 באוקטובר 2000, והוא מנוהל על ידי המחלקה לכימיה של אוניברסיטת סטנפורד.
שימושים בפרויקט
הדמיות מדויקות של קיפולי חלבונים מאפשרות למדע להבין יותר טוב את תהליך התפתחות המחלות, בהן מחלת אלצהיימר, הפרה המשוגעת, סרטן, מחלת פרקינסון, סיסטיק פיברוזיס, קורונה ועוד. בזכות כוח המחשוב הרב העומד לרשות הפרויקט, מחקרי התקפלות חלבונים הם עתה מהירים הרבה יותר ממה שציפו. מאמרים מדעיים רבים נכתבו לאור ממצאי הפרויקט.
אופן הפעולה
הפרויקט אינו מסתמך על מחשבי-על אלא על אלפים רבים של משתמשים ביתיים שהתקינו במחשבם תוכנת לקוח קטנה. התוכנה רצה ברקע ומנצלת את המעבד כשהוא לא בשימוש. במחשבים של היום, תוך כדי עבודה רגילה, נדיר להגיע לצריכת 100% מכוח העיבוד שלו, והתוכנה מסתמכת על עובדה זו.
התוכנה מתקשרת עם שרת כדי לקבל "יחידות עבודה" - כמות נתונים קטנה שעליה מבוצעים החישובים. כל יחידת עבודה שהחישובים עבורה הסתיימו נשלחת בחזרה לשרת עם התוצאות, ומתקבלת יחידת עבודה נוספת, וחוזר חלילה.
לכל אחד מן התורמים לפרויקט יש שם משתמש ושם צוות, שבעזרתם הוא יכול לעקוב אחר ההתקדמות וכמות המידע שהוא תרם. כמו כן, אם לרשות אדם מסוים שני מחשבים, ניתן להתקין את התוכנה על שניהם ולהשתמש באותו שם. בנוסף, משתמשים רבים יכולים לחבור לשם צוות משותף. כל משתמש וצוות מקבלים מעין "ניקוד", בהתאם לכמות המידע שנשלח. הניקוד מתפרסם באתר הפרויקט.
המצב כיום ומבט לעתיד
נכון ל-9 בפברואר 2006 נספרו יותר מ־220,000 משתמשים פעילים, ויותר ממיליון וחצי משתמשים רשומים. עם כמות מעבדים כזו, מעריכים שביצועיו הכוללים של הפרויקט הם כ־210 טרה-הרץ.
היה קיים שיתוף פעולה עם מעבדות גוגל (Google Labs), בתוכנת גוגל חישוב (Google Compute), שהייתה זמינה מאוקטובר 2005, ופעילה בגרסאות קודמות של סרגל הכלים של גוגל. כמו כן, מתנהל מחקר המנסה לרתום את המעבד הגרפי של כרטיס המסך עבור חישובים כאלה, בנוסף למעבד.
בקונסולת המשחק PlayStation 3 שולבה התוכנה באופן אינטגרלי, והיא מאפשרת בקלות את הפעלתה ורתימת כוח העיבוד של המכשיר לצורך המחקר.
בשנת 2020 החלו להשתמש בפרויקט על-מנת לחזות מבני חלבון של נגיף קורונה מזן SARS-CoV-2 שגרם למגפה עולמית, במטרה לקדם פיתוח תרופות למחלה שגורם הנגיף. בעקבות כך, כוח החישוב הכולל הגיע ל-1.5 אקסה-פלופס במרץ 2020 ול-2.43 אקסה-פלופס ב-12 באפריל, מה שהפך את הפרויקט למערכת הראשונה שהגיעה לרמת חישוב של אקסה-פלופס וכן הפרויקט עקף את כלל כוח החישוב של מחשבי העל הנמצאים ב-טופ500 יחדיו. נכון למאי 2022, כוח החישוב של הפרויקט עומד על כ-128 פטה-פלופס.
Truth Social
Truth Social (מסוגננת גם כ-TRUTH Social) היא פלטפורמת מדיה חברתית המושקת על ידי חברת Trump Media & Technology Group, שבבעלות נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ. הפלטפורמה הושקה בהשקה ציבורית מלאה ב-21 בפברואר 2022.
רקע
נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ, העלה הצעה בעבר לבנות פלטפורמת מדיה חברתית חדשה לאחר שנחסם בטוויטר בפייסבוק, באינסטגרם ובסנאפצ'ט ב-2021, בעקבות שמועות הקשורות להסתערות על הקפיטול ב-2021. במאי 2021, השיק טראמפ את "From the Desk of Donald J. Trump" (בתרגום חופשי: משולחן העבודה של דונלד ג' טראמפ), דף באתר שלו, שבו פרסם הודעות קצרות דמויות ציוץ. ה-USA Today דיווח בתחילת יוני 2021, כי הדף הושבת לאחר פחות מחודש. עם זאת, האתר עדיין פעיל.
מצב נוכחי
על פי דיווחים שונים, נכון לאפריל 2022 הרשת סובלת מבאגים ותקלות טכניות רבות. האפליקציה זמינה במערכת אנדרואיד ובדפדפני אינטרנט, אך לא ניתן להירשם אליה ברוב המדינות מחוץ לארצות הברית. עקב כמות המשתמשים החדשים צריך לחכות לפני קבלת החשבון.
תוכניות ההנפקה של החברה נתקלו בבעיות, לאחר שנפתחה חקירה מטעם הרגולציה הפדרלית נגד חברת ההנפקה. מספר מנהלים בכירים עזבו את החברה.
על פי נתונים שפורסמו ב-Daily Beast באפריל 2022, הרשת נמצאת במקום ה-28 ברשימת הרשתות החברתיות הפופולריות בחנות האפליקציות של אפל.
באפריל 2022 עברה האפליקציה שדרוג בעקבות שיתוף פעולה ומעבר לשרתים של אתר ראמבל. לאחר שאילון מאסק רכש את טוויטר וטראמפ אמר שלא יחזור לטוויטר, אלא יתחיל להיות פעיל באפליקציה שלו בתוך שבוע, חזרה הרשת למקום הראשון ברשימת הרשתות החברתיות הפופולריות, לפני טוויטר.
ב-29 באפריל 2022 חזר טראמפ לצייץ ברשת החברתית
החל מחודש מאי 2022 ניתן להתחבר ל-"Truth Social" דרך אתר האינטרנט של הרשת.
ב-13 באוקטובר 2022 גוגל אישרו את הוספת האפליקציה "Truth Social" לחנות האפליקציות "Play Store", נכון לרגע זה האפליקציה זמינה בישראל.
כריסטופר אקלסטון
כריסטופר אקלסטון (באנגלית: Christopher Eccleston; נולד ב-16 בפברואר 1964), שחקן קולנוע טלוויזיה ותיאטרון בריטי. ידוע בהופעתו בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו"' כהתגלמות התשיעית של הדוקטור.
קורות חייו
כריסטופר אקלסטון נולד בסלפורד אשר בלנקשייר שבאנגליה. בילדותו שאף להיות כדורגלן, ולשחק בקבוצה המועדפת עליו, מנצ'סטר יונייטד, אך שינה את דעתו בהשפעת דרמות טלוויזיוניות והחליט ללמוד משחק.
אקלסטון למד בבית ספר לדרמה (Central School of Speech and Drama) בלונדון. תפקידו החשוב הראשון בקולנוע היה ב-1991 כששיחק את דמותו של דרק בנטלי בסרט המבוסס על מקרה אמיתי, "Let Him Have It". בהכרת הקהל הרחב בבריטניה זכה כשהשתתף בתפקיד שוטר צעיר בסדרה "המפצח" בשנים 1993–1994, תפקיד שהסתיים במות הדמות שגילם.
ב-1994 הופיע בסרט דל-תקציב של דני בויל "חברים לרצח", לצדו של יואן מקגרגור. באותה שנה קיבל תפקיד בסדרת טלוויזיה "ידידינו בצפון" (Our Friends In The North), סדרת דרמה אפית בהפקת ה-BBC.
בקולנוע הופיע בתפקידים חשובים אם כי לא תמיד בתפקידים ראשיים. בין השאר שיחק בסרט "ג'וד", לפי הרומן של תומאס הרדי ג'וד האלמוני, לצדה של קייט וינסלט. גילם את דמות הדוכס מנורפוק בסרט "אליזבת". שיחק בסרטים "אקזיסטנז" (1999), "עקיצה ב-60 שניות" (2000), במותחן "האחרים" (2001), ובסרט נוסף של דני בויל, סרט האימה "28 יום אחרי". אקלסטון כיכב לצדן של כוכבות הוליוודיות ידועות בסרטים כמו "אשת חיל מי ימצא", עם רנה זלווגר, ובסרט "הקרקס הנעלם", בכיכובה של קמרון דיאז.
במקביל להופעותיו בסרטים המשיך אקלסטון להופיע במגוון תפקידי אורח בסדרות דרמה בטלוויזיה הבריטית. ב-2002 שיחק את בן-יאגו בעיבוד מודרני למחזה "אותלו", והשתתף בפנטזיה דתית "The Second Coming" בתפקיד בן האלוהים. כמו כן הופיע בתפקידי אורח בדרמה הקומית "לינדה גרין", ובתוכנית " The League of Gentlemen".
תפקידו החשוב ביותר על הבמה היה במחזה "המלט", בשנת 2002 בתיאטרון The West Yorkshire Playhouse בלידס. ב-2004 הופיע שוב באותו תיאטרון במחזה חדש "חשמל" (Electricity).
ב-2006 לוהק ברשת NBC, ולאחר שמועות שיגלם את מספר שש בסדרה שתתבסס על "האסיר", התברר שהוא יגלם דמות בסדרה אחרת של NBC, "גיבורים".
אקלסטון הוא שחקן אופי מוערך, הוא זכה פעמיים במועמדות לפרס אקדמיית הטלוויזיה הבריטית בקטגוריית השחקן הטוב ביותר. לראשונה היה מועמד ב-1997 על משחקו בסדרה "ידידינו בצפון" והפסיד לנייג'ל הות'ורן, וב-2004 על "The Second Coming", כשהפעם הפסיד לביל ניי. הוא זכה בפרסים מטעם "Broadcasting Press Guild" ו-"Royal Television Society". ב-2005 זכה בפרס השחקן הפופולרי ביותר על משחקו ב"דוקטור הו".
ב-2009 גילם את דמותו של דסטרו, בסרט "ג'י. איי. ג'ו כוח המחץ".
ב-2010 גילם את דמותו של ג'ון לנון בסרט "לנון בעירום", סרט ביוגרפי על חיי לנון של ה-BBC.
ב-2013 גילם אקלסטון את דמותו של מלקית' הארור, הנבל הראשי בסרט "תור: העולם האפל".
ב-2014 החל לגלם את דמותו של הכומר מאט ג'יימיסון בסדרת המתח "הנותרים" ברשת HBO, אשר זכתה בפרס פיבודי. באוקטובר 2015 שב לעונה השנייה, ובאפריל 2017 שב לעונה השלישית.
דוקטור הו
ב-20 במרץ 2004 הוכרז אקלסטון כשחקן שנבחר לגלם את דמותו של הדוקטור התשיעי בסדרה המחודשת של "דוקטור הו", סדרת המדע-בדיוני הקלאסית של ה-BBC. שידור הסדרה החדשה החל במרץ 2005. מפיק הסדרה ראסל ט. דייוויס אמר שאקלסטון היה הבחירה הראשונה, אך היו שמועות שהתפקיד הוצע קודם לשחקן ביל ניי. אקלסטון הוא השחקן הראשון המגלם את הדוקטור שנולד לאחר תחילת שידור הסדרה המקורית בשנת 1963.
הסדרה "דוקטור הו 2005" כללה 13 פרקים, ובהם הדוקטור עם שותפתו למסע רוז טיילר (השחקנית בילי פייפר), נוסעים בחלל ובזמן בתוך הטארדיס, ומצילים את האנושות מאסונות ומאויבים.
אקלסטון השתתף רק עונה אחת של "דוקטור הו", ושלושת החודשים בהם השתתף בסדרה הם כנראה התקופה הקצרה ביותר של שחקן בתפקיד הדוקטור (חוץ מפול מקגאן ששיחק רק בסרט באורך שעה, קולין בייקר, שגילם את הדוקטור ל-11 סיפורים בלבד אך לאורך שלוש שנים, וג'ון הרט, ששיחק בפרק מיוחד של שעה ורבע לכבוד 50 השנים לסדרה). דייוויד טננט החליף אותו בפרק האחרון של סדרת 2005, והוא גילם את הדוקטור העשירי במשך שלוש עונות.
קינג אדוארד פוינט
קינג אדוארד פוינט (באנגלית: King Edward Point, ידועה גם כ-KEP) היא תחנת מחקר קבועה של "הסקר האנטארקטי הבריטי" (British Antarctic Survey) באי ג'ורג'יה הדרומית והיא עיר הבירה של הטריטוריה הבריטית שמעבר לים איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים. היישוב ניצב על חופו הצפון-מזרחי של האי במפרץ קמברלנד המזרחי. לעיתים נוטים לבלבל אותה עם גריטוויקן שהיא תחנת ציד לווייתנאים נטושה, השוכנת בקרבת מקום על חוף המלך אדוארד.
היסטוריה
האזור נחקר על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה בשנים 1901 – 1904 בראשותו של אוטו נורדנשלד. בשנת 1906 הוא נקרא על שמו של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת. מאז 1909 שימש קינג אדוארד פוינט כמקום מושבו של המנהלן הבריטי של האי. ב-1925 הקימה ממשלת בריטניה במקום מעבדה ימית כחלק מפעילות המחקר שם.
תחנת המחקר
ב-1 בינואר 1950 הועברה הבעלות על תחנת המחקר מכון המחקר של איי פוקלנד. התחנה אוישה מ-1 בינואר 1952 ועד ה-13 בנובמבר 1969. "הסקר האנארקטי הבריטי" דאג לנוכחות בריטית בתחנה עד 1982.
ב-3 באפריל 1982, עם פרוץ מלחמת פוקלנד, כבשו הכוחות המזוינים של ארגנטינה את ג'ורג'יה הדרומית וסגרו את התחנה. עד מהרה הם גורשו משם במהלך "מבצע תוכי" (Operation Paraquet) והכוחות המזוינים של בריטניה שיחררו את המקום.
קצינים ימיים בריטים מונו למלא תפקידי מכס ופיקוח על הדיג עבור ממשלת ג'ורג'יה הדרומית החל מ-1991 ולצדם הוצב חיל מצב קטן.
ב-22 במרץ 2001 פתח "הסקר האנטארקטי הבריטי" מחדש את תחנת המחקר מטעם ממשלת איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים. רוב המבנים הרעועים נהרסו כדי לפנות מקום למבנים חדשים, למעט "בית התגלית" (Discovery House) משנת 1925 ו"בית הכלא" (Gaol) משנת 1912.
כיום שוהים בקינג אדוארד פוינט 12 אנשי "הסקר האנטארקטי הבריטי" במהלך החורף ומספרם עולה ל-22 בקיץ. שני פקידי ממשל ובעלי תפקידים נוספים מוצבים במקום והם מבצעים חפיפה במהלך שלושת חודשי עונת הדיג החורפית העמוסה. צוות הקיץ מהמוזיאון בגריטוויקן מתגוררים גם הם ביישוב.
ההחזקה הרצופה של התחנה משרתת גם מטרה פוליטית. היא מסייעת לשמור על הריבונות הבריטית כנגד טענתה של ארגנטינה לבעלות על הטריטוריה.