cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נועה קולר
טלוויזיה
בשנת 2012 השתתפה בסדרה "משפחה לא בוחרים" בערוץ 2, במסגרת שידורי רשת.
בשנת 2013 החלה בערוץ 2 הקרנתה של קומדיית המצבים "בלתי הפיך" בבימויה של סיגל אבין, בה גילמה קולר את דמותה של רעות, השכנה הנודניקית והטרחנית של אודי (מולי שולמן) ורונה (עדי אשכנזי). בשנה זו השתתפה גם בסדרת "השמיניה" מבית ערוץ הילדים, בה שיחקה את חמוטל, חברת מועצה שעוזרת לחברתה נעמה (ימית סול) בחיפושיה אחר השמיניה.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "הפרלמנט", בתפקיד נורית. בנובמבר של אותה השנה החלה לשחק בסדרה "שכונה" של גיורא חמיצר, בערוץ ניקלודיאון למנויי HOT.
בשנת 2017 השתתפה בסדרה "צפוף" בתפקיד מיכל הגרושה של מיקי.
בשנת 2018 השתתפה בסדרה "המנצח" שיצר אורי אלון. בהמשך אותה שנה הופיעה בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "להעיר את הדֹב" של קרן מרגלית, השתתפה בסדרה "שטוקהולם" בתפקיד ליאת. משנת 2018 ועד היום, משחקת בסדרה "קופה ראשית", בתפקיד שירה שטיינבוך, מנהלת סניף יבנה של רשת הסופרמרקטים "שפע יששכר".
בשנת 2019 השתתפה בסדרת הטלוויזיה הסאטירית "שב"ס", בה היא מגלמת את מירי הדר, העובדת הסוציאלית של הכלא. בשנה זו שיחקה גם בסדרה "הנערים", בתפקיד הפסיכיאטרית דבורה סגל.
בשנת 2020 שיחקה בתפקיד הראשי וכתבה את סדרת הדרמה הקומית "חזרות" (ערוץ כאן 11), סדרה שאותה כתבה עם ארז דריגס, בן-זוגה לשעבר, ומבוססת על הצגה שכתבו השניים ב-2011 בשם "אחד + אחת" (תיאטרון גשר). קולר זכתה על סדרה זו בפרס השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית ובתסריט הטוב ביותר בסדרה קומית בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה. בהמשך באותה שנה גם גילמה את תפקיד חוקרת המשטרה אסתי בסדרת הדרמה הישראלית-צרפתית "דיבוקים" של שחר מגן. באותה שנה גם שיחקה בקומדיה "קופה ראשית" והשתתפה בפרסומת של דנונה ביחד עם אורי לייזרוביץ'.
משנת 2021 משחקת בסדרה "הבאר", וכמו כן כיכבה בעונה השנייה של הסדרה הקומית "מצולמים". שיחקה תפקיד אורח בסדרה "ערוץ אפס".
בשנת 2022 שיחקה בסדרה "ריקוד האש" לצד יהודה לוי ומיה עברין, על תפקידה זכתה הפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגורית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
אלידו סיידו
אלידו סיידו (באנגלית: Alidu Seidu; נולד ב-4 ביוני 2000 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קלרמון פוט מליגת העל הצרפתית ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים
סיידו גדל באקדמיית JMG. בשנת 2020 עבר לקלרמון פוט מליגת המשנה הצרפתית. ב-19 בספטמבר 2020 ערך סיידו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1-1 נגד טולוז במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת. הוא ערך 22 הופעות ליגה בעונה זו, שהסתיימה בעלייתה של קלרמון פוט לליגת העל הצרפתית.
ב-15 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, בניצחון 2-0 על טרואה במסגרת המחזור השני לעונת 2021/2022. הוא ערך 21 הופעות ליגה בעונה זו.
קריירה בינלאומית
ב-10 ביוני 2022 ערך סיידו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בהפסד 4-1 לנבחרת יפן במסגרת גביע קירין.
נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022.
דיוקנו של פר טנגי
דיוקנו של פר טנגי (בהולנדית: Portret van père Tanguy) הוא דיוקן בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך שנוצר בשנת 1887. זהו ציור אחד מתוך שלושה של פר טגני שואן גוך צייר. הסדרה של הדיוקנאות מראה את ההתקדמות של ואן גוך כצייר ואת השינויים שעבר סגנונו בעת שהותו בפריז. הדיוקן הראשון מאופיין בקדרות ובקומפוזיציה פשוטה. בדיוקן השני הצייר עשה בעיקר שימוש בסגנונות של אמנות יפנית. הדיוקן השלישי הוא המורכב ביותר והוא כולל בתוכו סגנונות שונים של אמנות יפנית ואימפרסיוניסטית. הדיוקן האחרון מוצג כיום במוזיאון רודן שבפריז.
אודות הציור
הצבעים הבהירים בציור וכן הנושא הברור מהווים שינוי בסגנונו של ואן גוך. השימוש בצבעים בהירים היה ניסיון ליצור עומק, הרמוניה ואיזון בציוריו של האמן. ברקע בדיוקן ניתן לראות הדפסים של אמנות יפנית שהוצגו בחנותו של טנגי. כובעו של טנגי מסתיים בתחילת הדפס של הר פוג'י, מוטיב ידוע באמנות יפנית. ניתן גם לראות הדפסים של שחקני קבוקי ועצי דובדבן.
השימוש בהדפסים יפניים היווה מרגוע לנפשו של הצייר. במכתב לאחותו, וויל, ואן גוך כתב כי שגם מבלי לדעת הרבה על אמנות זו השימוש בה מרגיע אותו יותר מכל תרופה שאפשר להשיג בבית מרקחת. כדי להשיג את האפקט המרגיע, ואן גוך צייר את טנגי שליו ובמבט מהורהר. ההיסטוריונית נעמי מוראר הגדירה את טנגי בדיוקן זה כשליו כמו בודהה.
ואן גוך נפטר בשנת 1890, וטנגי נפטר ארבע שנים אחריו. לאחר מותו של סוחר האמנות, בתו מכרה את הדיוקן שיצר ואן גוך לפסל אוגוסט רודן. בהמשך, הדיוקן הועבר למוזיאון רודן ועד היום הוא מוצג שם.
ג'וליאן טנגי
ג'וליאן פרנסיוס טנגי נולד בשנת 1825 ונפטר בשנת 1894. הוא עבד כסוחר אמנות וכמוכר אספקה של צבעים. הוא היה מהראשונים שהציעו את יצירותיו של ואן גוך למכירה. טנגי היה ידוע בהתלהבותו מאמנות וחנותו הפכה לפופולרית בקרב אמנים. מבקרי החנות נהגו לכנותו בשם "האב" (בצרפתית: Père), ומכאן שמו פר. סוחר האמנות נהג לקבל ציורים כתשלום עבור שירותיו. הצייר אמיל ברנאר תיאר את הביקור בחנותו של טנגי כביקור במוזיאון של ציורים אימפרסיוניסטים. אשתו של טנגי הייתה פחות נלהבת מצורת התשלום וחששה מפני מצבם הכלכלי. לאחר מותו של טנגי, חבריו ערכו מכירה פומבית לכבודה של אלמנתו.
שאר הדיוקנאות של פר טנגי
כאמור, ואן גוך יצר שלושה דיוקנאות של פר טנגי. בחורף של השנים 1886 ו-1887 הצייר יצר את הדיוקן הראשון של טנגי. הוא השתמש בעיקר בגוונים של צבע חום בציור, למעט שפתיו האדומות וסינורו הירוק של טנגי. בדיוקן טנגי נראה יותר כמו פועל מאשר סוחר אמנות.
בשנת 1887, ואן גוך החל להשתמש בצבעים בהירים יותר כמו אדום, ירוק וכתום על רקע כחול. בדיוקנאות הבאים של טנגי, מושא הציור נמצא ברקע צבעוני של הדפסים יפניים. הדיוקן השני נעשה תוך 30 דקות, וטנגי שמר אותו לעצמו. השחקן זוכה פרס האוסקר אדוארד ג'י רובינסון ואשתו הציירת החזיקו בציור לתקופה מסוימת ומכרו אותו למיליארדר יווני. כיום, הדיוקן השני מוצג במוזיאון רודן.
טלסקופ החלל גאיה
טלסקופ החלל גאיה (באנגלית: Gaia) הוא טלסקופ חלל של סוכנות החלל האירופית המהווה המשך ללוויין היפרכוס. מטרת המשימה היא לאסוף מידע שיאפשר בניית מפה תלת-ממדית רחבה ומדויקת מאי פעם של כוכבים בגלקסיית שביל החלב. לצורך כך גאיה תוכננה לצפות בכמיליארד כוכבים (כ-1% מכלל הכוכבים בגלקסיית שביל החלב) ולמדוד את המרחק אליהם, מהירות תנועתם ותכונות נוספות. הטלסקופ צפוי לגלות גופים חדשים בתוך מערכת השמש, כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש וסופרנובות וכן לצפות במאות אלפי קוואזרים.
בפועל תוצאות גאיה טובות במידה גדולה מהתכנון. המידע ששוחרר עד כה כולל מדידת מרחק לכ-1.4 מיליארד כוכבים ומדידות נוספות של כ-400 מיליון נוספים.
השם גאיה (GAIA באנגלית) נבחר במקור כראשי תיבות של אינטרפרומטר אסטרומטרי גלובלי לאסטרופיזיקה (באנגלית: Global Astrometric Interferometer for Astrophysics), והעיד על כך שבמקור, המשימה תוכננה לעבוד בטכניקת האינטרפרומטריה. אף על פי שהתכנון השתנה וראשי התיבות כבר לא תקפים, שם המשימה נותר ללא שינוי, כדי לסמל את הזיקה לפרויקט היפרכוס.
היסטוריה
גאיה הוא המשך ישיר ללוויין היפרכוס, שפעל בין השנים 1989 עד 1993. הטלסקופ הוצע לסוכנות החלל האירופית (איס"א) באוקטובר 1993 על ידי לנרט לינדגרן (מאוניברסיטת לונד שבשוודיה) ומייקל פרימן (מאיס"א) בתגובה לקול קורא למשימות עבור התוכנית המדעית ארוכת-הטווח "הורייזון פלוס" (Horizon Plus). ההצעה התקבלה על ידי הוועידה המדעית של איס"א כמשימה באוקטובר 2000. שלב שני של הפרויקט אושר בפברואר שנת 2006, וחברת אסטריום (Astrium) קיבלה אחריות על החומרה. השם גאיה (GAIA באנגלית) נבחר במקור כראשי תיבות של אינטרפרומטר אסטרומטרי גלובלי לאסטרופיזיקה (באנגלית: Global Astrometric Interferometer for Astrophysics), והעיד על כך שבמקור, המשימה תוכננה לעבוד בטכניקת האינטרפרומטריה. אף על פי שהתכנון השתנה וראשי התיבות כבר לא תקפים, שם המשימה נותר ללא שינוי, כדי לסמל את הזיקה לפרויקט היפרכוס. עלות המשימה, כולל ייצור הטלסקופ והחללית, עלויות שיגור ותפעול על הקרקע, מוערכת בכ-650 מיליון אירו. עלות המשימה כולה מוערכת בכשני מיליארד אירו.
ב-25 באפריל 2018 פרסמה סוכנות החלל האירופית מיפוי עדכני של שביל החלב והגלקסיות השכנות, הכולל מדידות של כמעט 1.7 מיליארד כוכבים בדיוק גבוה.
רקע מדעי
אחת הדרכים למדידה ישירה של מרחק אל כוכב, ללא הנחות פיזיקליות, היא באמצעות מדידת פרלקסה - שינוי מיקומו על רקע כוכבים רחוקים יותר כתוצאה משינוי מיקום הצופה ביחס לכוכב. לשם כך יש צורך במדידות מיקום מאוד מדויקות של כוכבים על פני השמים (ראו אסטרומטריה). תצפיות מהקרקע מוגבלות בדיוק מדידת פרלקסה, בעיקר בגלל הפרעות שנגרמות על ידי האטמוספירה, ולכן יש צורך בשיגור טלסקופ לחלל.
תצפית על כמות גדולה של כוכבים יכולה לתת תמונה שלמה יותר של אופן ההתפתחות של כוכבים, ובמיוחד לאפשר הצצה אל השלבים הקצרים בחייהם. מיפוי אוכלוסייה שלמה של כוכבים, ביניהם גם כוכבים חיוורים, תאפשר שרטוט מדויק יותר של פונקציית הבהירות נראית של הכוכבים, מאפיין חשוב בהבנתנו את האופן בו גלקסיות מתפתחות. כמו כן, מיפוי תלת־ממדי של כוכבים והדינמיקה שלהם מכיל מידע לגבי האזורים בהם נוצרו הכוכבים ולכן מספק מידע אודות ההיסטוריה של גלקסיית שביל החלב ותהליך ההתפתחות שלה.
גלעד קריב
הרב גלעד קָרִיב (נולד ב-30 בנובמבר 1973, ה' בכסלו ה'תשל"ד) הוא חבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה, לשעבר יו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת. במקצועו עורך דין ורב רפורמי. ממנהיגי היהדות הרפורמית בישראל ומחוצה לה.
קריב פעיל בזירה הציבורית בנושאי יחסי הדת והמדינה, קידום חופש הדת והמצפון, הקיום המשותף של יהודים וערבים, צדק חברתי, פתרון שתי המדינות והקשר בין ישראל לתפוצות.
טלסקופ החלל גאיה
מטרות
לצורך סקירת כמות גדולה של כוכבים, הטלסקופ יצלם חלקים נרחבים של השמים, וניתן יהיה להשתמש במידע שייאסף למספר מטרות משנה:
גלעד קריב
ביוגרפיה
קריב נולד למשפחה חילונית. סביו וסבותיו עלו לישראל כילדים לפני מלחמת העולם השנייה מפולין ומרוסיה. סבו מצד אמו היה עמנואל שחר, מפקדו הראשון של חיל ההנדסה, מנכ"ל מספנות ישראל ומנכ"ל מפעלי ים המלח. סבו השני, שמעון קרבינסקי, נפצע בשנת 1936 בפעילותו ב"הגנה" סמוך לקיבוץ רמת הכובש. מאוחר יותר הצטרף לשורות הלח"י ונטל חלק בתכנון ובביצוע ההתקפה על המפקדה הבריטית בשרונה. חמיו הוא צביקה ניר, יו"ר אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל. אחיו, שחר קריב, הוא פרופסור לכלכלה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
קריב נולד והתחנך בתל אביב, בוגר תנועת הצופים. עוד בשנות לימודיו בתיכון החל את פעילותו בתנועה הרפורמית, עם הצטרפותו לקהילת בית דניאל, מרכז היהדות המתקדמת בתל אביב. לאחר סיום לימודיו בתיכון התנדב לשנת שירות בתנועת הצופים ועסק בגיבוש גרעיני נח"ל חינוכיים. שירת ביחידה 8200. בתום חמש שנות שירות, במהלכן סיים בהצטיינות קורס קצינים, פנה ללימודים באוניברסיטה העברית, וסיים ב-2001 לימודי תואר ראשון משותף במשפטים ובמחשבת ישראל. את התמחותו עשה בשנים 2001–2002 במחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה. ב-2003 סיים תואר שני במדעי היהדות (MAHL) בהיברו יוניון קולג' בירושלים, מוסד ההכשרה האקדמי של היהדות הרפורמית בישראל, והוסמך לרב. ב-2004 הוסמך כעורך דין מטעם לשכת עורכי הדין בישראל. ב-2008 קיבל תואר שני במשפטים בתוכנית למשפט ציבורי של אוניברסיטת תל אביב בשיתוף עם אוניברסיטת נורת'ווסטרן בשיקגו. בשנת 2020 החל את לימודי התואר השלישי במשפטים במרכז הבינתחומי הרצליה.
טלסקופ החלל גאיה
החללית
גאיה שוקל כ-2,030 קילוגרם, מתוכם 710 קילוגרם מטע"ד, 920 פלטפורמת שירות ו-400 קילוגרם דלק. ממדי החללית הם 4.6X2.3 מטר.
לאחר השיגור פרשה החללית מגן שמש עגול בקוטר של כעשרה מטרים. המגן מצל על הטלסקופ מאור השמש ומגן על המטע"ד מפני התחממות. כמו כן, על המגן הותקנו לוחות סולריים אשר מספקים לחללית אנרגיה. על מנת לשמור על כיוון מדויק, החללית תוכננה ונבנתה עם מעט מאוד חלקים נעים. תת-המערכות המדעיות מורכבות על מבנה סיליקון-פחמן קשיח, אשר מספק מבנה יציב שלא יתרחב או יתכווץ עקב שינויי טמפרטורה.
גלעד קריב
פעילות בתנועה הרפורמית
מעורבותו בתנועה הרפורמית החלה בשנות הצבא, לאחר שנחשף לתפיסת עולמה היהודית והליברלית בהזדמנויות שונות בשנות התיכון ובמהלך השירות הצבאי, ובמיוחד בקהילת "בית דניאל" בתל אביב, בה הוא ומשפחתו חברים עד היום.
לאחר השירות הצבאי, ובמקביל ללימודים האקדמיים, ייסד את פעילות הצעירים והסטודנטים של התנועה הרפורמית. בסיום שנת התמחות במחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה, הצטרף לצוות המרכז הרפורמי לדת ומדינה – הזרוע הציבורית והמשפטית של התנועה הרפורמית. בשמונה שנות עבודתו במרכז שימש כמנהל המחלקה הציבורית והפוליטית וכמנהל המרכז. בשנת 2003 הוסמך כרב בבית המדרש לרבנים של התנועה הרפורמית בירושלים (ההיברו יוניון קולג' - המכון למדעי היהדות). במקביל לתפקידיו במרכז הרפורמי לדת ומדינה שימש כאחד מרבניה של קהילת "בית דניאל" בתל אביב וליווה טקסי חופות ובר ובת מצווה.
טלסקופ החלל גאיה
החללית
גאיה נע במסלול ליסאז'ו סביב נקודת לגראנז' השנייה (L2) של כדור הארץ והשמש, הנמצאת במרחק של כ-1.5 מיליון קילומטר מכדור הארץ. היתרונות המרכזיים במיקום זה לעומת מסלול סביב כדור הארץ הם סביבת קרינה נמוכה, יעילות תצפית גבוהה מאוד, מכיוון שהשמש, כדור הארץ והירח נמצאים מאחורי מכשיר שדה הראייה, וכן סביבה תרמית יציבה מאוד, מכיוון שהחללית תמיד מוארת על ידי השמש ולא נעה בין אזורי אור וצל מלא. טלסקופי חלל נוספים המשתמשים במסלול זה הם טלסקופ החלל הרשל וטלסקופ החלל פלאנק, וטלסקופ החלל ג'יימס וב.
תקשורת רדיו מול כדור הארץ נעשית באמצעות תחנות רשת חלל עמוק ESTRACK המתופעלות על ידי מרכז פעולות החלל האירופי (ESOC) של סוכנות החלל האירופית. גאיה שולחת כ-5 מגה ביט לשנייה של נתונים למשך כשמונה שעות בכל יום. האחריות על עיבוד הנתונים, מופקדת על הקונסורציום האירופי, קונסורציום עיבוד וניתוח נתונים (DPAC) של גאיה, והמימון של DPAC, ניתן על ידי 20 המדינות המשתתפות.
גלעד קריב
פעילות בתנועה הרפורמית
בראשית שנת 2009 מונה למנכ"ל התנועה הרפורמית בישראל, ארגון הגג של הקהילות והמוסדות הרפורמיים בישראל. במסגרת תפקידו הוביל לאימוץ תוכניות פיתוח אסטרטגיות להרחבה ניכרת של שורות התנועה, לקידום מעמדה בקרב הציבור הישראלי ולמאבק באפליה נגדה מצד רשויות השלטון השונות. אחד ממהלכיו הראשונים כמנכ"ל היה לשנות את שמה של התנועה מהשם שניתן לה על ידי מייסדיה בשנות ה-60 של המאה ה-20: "התנועה ליהדות מתקדמת בישראל", לשם: "התנועה הרפורמית בישראל", וזאת לאחר ביצוע סקרי עומק שהעידו על אהדה גדולה כלפי התנועה בקרב הציבור החילוני בישראל ובקרב חלק משמעותי מהציבור המסורתי. בעשור השנים בהן מכהן קריב בתפקיד, הוקמו ברחבי ישראל 25 קהילות רפורמיות חדשות בכל רחבי הארץ והוכפל מספר הרבנים והרבות הרפורמים הפועלים במסגרת התנועה. קריב יזם הרחבה ניכרת של פעילות התנועה בהתיישבות העובדת ובתנועה הקיבוצית, כמו גם בקרב הציבור הישראלי דוברי הרוסית. במהלך תקופת כהונתו הקימה התנועה פרויקטים רבים בתחומי החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי, קשרי ישראל והתפוצות ופעולות התנדבות ומעורבות חברתית. במסגרת תפקידו ביקר במאות קהילות רפורמיות בתפוצות וייצג את היהדות הרפורמית בפורומים בינ"ל רבים. הרב קריב הוביל את שילוב תנועת הנוער הרפורמית, נוער תל"ם, כמעגל ייחודי בתנועת הנוער העובד והלומד. במקביל לכהונתו כמנכ"ל התנועה הרפורמית משמש קריב כמנכ"ל של המכינה הקדם צבאית תל"ם, הפועלת ברוח היהדות הרפורמית ביפו ובחולון.
בתקופת כהונתו כמנהל המרכז הרפורמי לדת ומדינה וכמנכ"ל התנועה הרפורמית הוביל את המאבק נגד אפליית הזרמים היהודיים בישראל ולקידום ההכרה של משרדי הממשלה והרשויות המקומיות בקהילות הרפורמיות, ברבנים וברבות הרפורמיות ובפעילות החינוכית והקהילתית של התנועה. בשנת 2006 יזם עתירה להכרת המדינה בפעילות של רבנים לא אורתודוקסים במועצות האזוריות. לאחר משא ומתן ממושך פסק בית המשפט העליון בשנת 2012 פסק דין המחייב את המדינה לתמוך במשכורות הרבנים הלא אורתודוקסים. בשנת 2017, בתום עשור של מאבק משפטי וציבורי, פורסמו מבחנים גם לתמיכה במשכורות של ראשי קהילות לא אורתודוקסיות ביישובים עירוניים. בתקופת כהונתו של יצחק הרצוג כשר השיכון והבינוי הוביל הרב קריב את שינוי המדיניות של המשרד לתמיכה בהקמת בתי כנסת לקהילות רפורמיות וקונסרבטיביות במקביל לקהילות אורתודוקסיות.
טלסקופ החלל גאיה
מכשור מדעי
גאיה ישתמש בשני טלסקופים הצופים בשני כיוונים שונים, עם זווית רחבה וקבועה ביניהם. לציר הסיבוב של החללית יש נקיפה קלה על פני השמים, בעוד היא שומרת על זווית קבועה לשמש. כל אחד מהטלסקופים הוא בעל מפתח ראשי בגודל 1.5 על 0.5 מטרים ושטח האיסוף האפקטיבי שמתקבל מאפשר איסוף כמות אור גדולה פי 30 בהשוואה להיפרכוס. שיפור זה מאפשר תצפית על עצמים חיוורים יותר ובפרט גם מספר גדול יותר של כוכבים. במישור המוקד המשותף לשלושת המכשירים המדעיים ימוקמו 106 רכיבי CCD, עם יותר ממיליארד פיקסלים בסך הכל.
המטעד של גאיה, שמשקלו הכולל הוא כ-710 קילוגרם, כולל שלושה מכשירים עיקריים:
גלעד קריב
פעילות ציבורית, חברתית ומשפטית
במסגרת תפקידיו השונים בתנועה הרפורמית נטל הרב קריב חלק מרכזי במאבקים רבים למען חופש דת ומצפון, צדק חברתי, הגנה על שלטון החוק ומאבק בגילויי גזענות וקיצוניות דתית. בשנת 2002 היה ממייסדיו של פורום הארגונים החברתיים למאבק בגזרות החברתיות, והיה שותף למאבקים מרכזיים כדוגמת מחאת האימהות החד הוריות בהובלתה של ויקי כנפו, והמאבק בקיצוץ בקצבאות הרווחה. בשנת 2004 היה ממייסדיו של פורום הארגונים לתקשורת חופשית – הקואליציה הראשונה שהתריעה על השחיקה בחופש העיתונות בישראל ועל קשרי הון-שלטון-תקשורת.
בתחום יחסי הדת והמדינה פעל הרב קריב, עם שותפותיו ושותפיו, לקידום חופש הבחירה בנישואין ובגירושין, המאבק נגד קווי המהדרין והדרת הנשים, הנחלת לימודי ליבה בכל מערכות החינוך הישראליות, השגת הכרה בכל זרמי היהדות, הרחבת תקופת "שעון הקיץ", בלימת ההסתה הגזענית על ידי רבנים במשרות ציבוריות, ביטול האפליה כלפי הקהילה הגאה, בלימת יוזמות חקיקה המעניקות מונופול לרבנות בתחום הגיור והמרחיבות את סמכויות בתי הדין הרבניים, הנהגת תחבורה ציבורית בשבת, מניעת תהליכי הדתה בצה"ל ועוד מאבקים רבים. במסגרת פעילותו בתחום יחסי הדת והמדינה גיבש הרב קריב מתווה מפורט לקידום הפרדה ממסדית בין הדת והמדינה, אליה התייחס גם כהפרדה בין מוסדות הדת לרשויות השלטון. בנוסף הציג מתווה מפורט להסדרת פעילות הפנאי והמסחר בשבתות ובימי מנוחה רשמיים, שאומץ במסגרת הצעות חוק שונות שהונחו על שולחנה של הכנסת.
בשנים 2013–2016 ייצג את התנועה הרפורמית במשא ומתן להסדרת התפילה הלא אורתודוקסית ברחבת הכותל המערבי שהובל על ידי מזכיר הממשלה אביחי מנדלבליט, ועל ידי יו"ר הסוכנות היהודית נתן שרנסקי. לאחר הקפאת מתווה הכותל, בעקבות לחץ המפלגות החרדיות, הוביל יחד עם מנהיגות התנועה הרפורמית והקונסרבטיבית בישראל ובצפון אמריקה את המאבק בהחלטת הממשלה, שבאה בצד מהלכים ממשלתיים לקידום חקיקת גיור. על רקע פעילות זו ספג הרב קריב מספר פעמים גילויי אלימות ברחבת הכותל. ב-24 נובמבר 2016 הונחו בפתח בית הכנסת הרפורמי ברעננה סכינים עם שמותיהם של הרב קריב, ענת הופמן, יו"ר נשות הכותל, והרב ריק ג'ייקובס, נשיא התנועה הרפורמית בצפון אמריקה ועל קירות הבניין נכתבו כתובות מאיימות ומסיתות לאלימות.
במהלך שנת 2018 התייצב בחזית המאבק בחוק הלאום, הן בוועדת הכנסת שעסקה בחוק היסוד והן בארגון המחאה הציבורית נגד החוק לקראת אישורו ואחריו. הרב קריב הציג בשם התנועה הרפורמית בישראל הצעה אלטרנטיבית לעקרונות היסוד של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית. לאחר אישורו של החוק סייע בארגון מחאת העדה הדרוזית.
החל משנת 2002 ליווה את העתירות שהגישו התנועה הרפורמית בישראל והתנועה המסורתית בעניין ההכרה בגיורים הנערכים במסגרתן לעניין חוק השבות ונטל חלק בייצוג של התנועות בפני בית המשפט העליון. בחודש מרץ 2021, פרסם בג"ץ את פסק הדין המורה על הכרה בגיורים הנערכים בישראל במסגרת שתי התנועות. לאורך השנים הוביל קריב את המאמץ הציבורי והפוליטי לבלום יוזמות חקיקה שנועדו להעניק לממסד הרבני בישראל בלעדיות בתחום הגיור. בשנת 2010 ריכז את המאמץ של התנועה הרפורמית בישראל ובתפוצות לבלום את הצעת החוק של ח"כ דוד רותם בנושא הגיור.
החל משנת 2015 ועד לבחירתו לכנסת ה-24 שמש כחבר בהנהלת ההסתדרות הציונית העולמית ובחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית. בנוסף כיהן, בעבר ובהווה, בהנהלות ציבוריות של ארגונים רבים וקואליציות לשינוי חברתי, ובהן: פנים – ארגון הגג של ארגוני ההתחדשות היהודית בישראל, שקריב היה בין מייסדיו, מרכז חינוך "לאו-בק" בחיפה, הקואליציה למען חופש בחירה בנישואין ובגירושין, עמותת "מנוחה נכונה" לקידום הקבורה האזרחית בישראל וארגונים רבים נוספים.
בפוליטיקה
בשנות התיכון הצטרף קריב לנוער מפ"ם. לאחר שחרורו מצה"ל הצטרף למפלגת העבודה. התמודד בפריימריז של מפלגת העבודה, שנערכו לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה, ובסיומם הוצב במקום ה-27 ברשימת המפלגה לכנסת. התמודד בפריימריז של מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת העשרים, סיים במקום ה-14, אך בעקבות הבטחות הייצוג והשריונים הוצב רק במקום ה-32 ברשימת המחנה הציוני לכנסת ולבסוף לא נבחר לכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים הצטרף לרשימת המחנה הדמוקרטי מטעם המפלגה הירוקה ואף נבחר לנשיא ועידת המפלגה, הוצב במקום ה-11 ולא נבחר לכנסת. לאחר בחירתה של ח"כ מרב מיכאלי ליו"ר מפלגת העבודה חידש את חברותו במפלגה.
חבר הכנסת ה-24 ויו"ר ועדת החוקה
לקראת הבחירות לכנסת ה-24 נבחר למקום השני בפריימריז של מפלגת העבודה והוצב במקום הרביעי ברשימת המועמדים (בשל הכלל של ייצוג מגדרי שוויוני). בבחירות לכנסת ה-24 קיבלה המפלגה שבעה מנדטים וקריב נכנס לכנסת.
קריב הושבע לכנסת ה-24 ב-6 באפריל 2021 ונבחר לשמש כנציג העבודה בוועדת הכספים הזמנית. ב-29 יוני 2021 מונה ליו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט. בין המהלכים הבולטים שהוביל בוועדה היה תיקון חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש, במסגרתו החזיר לכנסת את סמכות הפיקוח המלאה על התקנות של הממשלה למאבק בנגיף הקורונה ויזם הגדרה של מצב בריאותי מיוחד שאפשר את ביטול מצב החירום. בנוסף הוביל את חקיקת החוק שהסדיר את תחום הרגולציה הממשלתית, תוך הכנסת שינויים מהותיים בהצעה המקורית שנועדו למנוע פגיעה בעצמאות המשרדים החברתיים וחייבו את רשות האסדרה בשקיפות. הוועדה בראשותו קידמה הצעות חוק ממשלתיות ופרטיות רבות בתחום מיגור האלימות וחיזוק זכויות נפגעי עבירות אלימות ומין, בצד הצעות חוק להגנה על זכויות נאשמים. הוועדה החלה אף את ההכנה של חוק יסוד: זכויות בהליך הפלילי ותיקונים לחוק הגנת הפרטיות, אך אלו נעצרו עקב פיזור הכנסת. לקראת פיזור הכנסת הוביל קריב את תיקון חוק הבחירות (דרכי תעמולה) באופן המרחיב משמעותית את חובת השקיפות בתעמולת הבחירות. קריב חדש את פעולת הוועדה בתחום דיוני המעקב והפיקוח על עבודת הממשלה. במסגרת דיונים אלו עסקה הוועדה רבות בשימוש שעשתה המשטרה ברוגלות האזנה מתקדמות, בחוסר התיאום בין המשטרה לבין הצבא באכיפת החוק על מקרי אלימות מצד אזרחים ישראלים ביהודה ושומרון ובמעמדם של עולים לישראל מכוח חוק השבות.
בין הצעות החוק הבולטות שהניח על שולחן הכנסת: הצעת חוק לעיגון מעמדם של בתי הספר הדו-לשוניים, הצעת חוק מקיפה לתיקון חוק הגנת הפרטיות, הצעת חוק להסדרת פעולתם של לוביסטים מול משרדי הממשלה, הצעות חוק לתיקון חוק איסור אפליה בשירותים ציבוריים, הצעת חוק להרחבת זכויות נפגעי עבירה ועוד.
בכנסת זו קריב שימש כיושב ראש (משותף) של ארבע שדולות בכנסת: השדולה לחופש דת והתחדשות יהודית פלורליסטית, שדולת הגמלאים והגמלאיות בישראל, השדולה לקידום תנועות וארגוני הנוער; השדולה לקידום חיים משותפים.
בראש חודש אדר א' תשפ"ב הצטרף קריב אל "נשות הכותל" בתפילתן ברחבת הכותל, במחאה על כך שהממסד הרבני מונע את קידום העבודות להתקנת רחבת תפילה שוויונית קבועה באזור קשת רובינסון (עזרת ישראל) חרף פנייתו של נשיא המדינה, יצחק הרצוג, שלא יעשה זאת כדי לא לגרום להחרפת המריבה..
במסגרת ההסכמים הקואליציוניים עליהם חתמה מפלגת העבודה עם הצטרפותה לקואליציה יזם קריב את הקמת המנהלת להתחדשות יהודית כאגף במשרד התפוצות. ביולי 2022 הוקמה לבסוף המנהלת ונחתם הסכם ללהפעלת מיזם משותף של המשרד עם עמותת פנים, ארגון הגג של ארגוני ההתחדשות היהודית בישראל, בהיקף של 60 מלש"ח, שמחציתם מקופת המדינה ומחיצתם ממקורות המימון של העמותה (כמקובל במיזמים משותפים). באוגוסט 2022 פרסם העיתונאי קלמן ליבסקינד כתבה בה טען כי הקמת המנהלת לא לוותה במכרז תקין וכי גלעד קריב נותר חבר בוועד המנהל של העמותה לאחר היבחרו לכנסת והציג בעניין זה מצג שווא בישיבת השדולה להתחדשות יהודית שעמד בראשה. בעקבות התחקיר פנה ארגון "בצלמו" ליועצת המשפטית בבקשה לבדוק את הפרסומים בעניין מעורבותו של קריב והפניה הועברה לבדיקת הפרקליטות. בנובמבר 2022 הורה בג"ץ על מחיקה של קריב מעתירה שהוגשה נגד המיזם המשותף, לאחר שקבע שהוצגה אסמכתא ברורה להודעתו של קריב כי הוא פרש מהוועד המנהל של עמותת פנים עם היבחרו לכנסת. בנוסף הודיעה פרקליטות המדינה לבית המשפט כי לא נפל פגם בהתקשרות עם עמותת פנים.
בסוף שנת 2022 נכלל קריב ברשימת 100 המשפיעים של העיתון כלכליסט.
חבר הכנסת ה-25
לקראת הבחירות לכנסת ה-25, התמודד בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה, נבחר למקום השני והוצב במקום ה-3 לרשימה המועמדים לכנסת. מפלגת העבודה קיבלה 4 מנדטים בבחירות וקריב הושבע כחבר הכנסת ה-25.
במסגרת כהונתו משמש קריב כנציג מפלגת העבודה בוועדת החוקה חוק ומשפט, בוועדת העלייה והקליטה ובוועדה לעניין העובדים הזרים. בנוסף משמש קריב כממלא מקום קבוע בוועדת חוץ וביטחון. קריב נחשב לאחד ממובילי המאבק של האופוזיציה ברפורמה המשפטית שמקדמת הממשלה ולמתנגד תקיף של המהלכים אותם מובילים שר המשפטים יריב לוין ויו"ר ועדת חוקה חוק ומשפט, ח"כ שמחה רוטמן.
במאי 2023 קרא קריב בשורת פרסומים לאיחוד כוחות בשמאל הציוני ולהקמת מסגרת פוליטית מאוחדת של מפלגת העבודה, מרצ וכוחות נוספים. קריב הודיע כי יפעל לקידום ההצעה במוסדות מפלגת העבודה.
בין השדולות שמוביל קריב בכנסת ה-25: שדולת משמר החינוך הממלכתי, השדולה לקידום פתרון שתי המדינות וחידוש המו"מ המדיני, שדולת תנועות וארגוני הנוער, שדולת הגימלאים והגימלאיות, השדולה לחופש דת והתחדשות יהודית.
ביולי 2023 זכה קריב באות אביר איכות השלטון לשנת 2022 מטעם התנועה לאיכות השלטון לאחר שנבחר על ידי ועדה בראשותה של השופטת בדימוס דליה דורנר.
פרסומים ומסמכי עמדה
במסגרת פעילותו בתנועה הרפורמית פרסם קריב שורה ארוכה של מאמרים על היהדות הרפורמית ודרכה הרעיונית והדתית ופרסומים ליטורגיים ורעיוניים ובהם סדר תפילה ליום הזיכרון לרצח יצחק רבין (יחד עם הרב יהורם מזור), אוגדנים בנושאי יהדות וסביבה ובתחום האבלות, וסדר הברכות והתפילות לבית ולחיק המשפחה. קריב חיבר נוסח יזכור מיוחד לזכר קורבנות העלייה מאתיופיה לישראל ומגוון רחב של תפילות. קריב היה חבר בוועדת העריכה של סידור התפילה החדש של התנועה הרפורמית בישראל "תפילת האדם". בשנת 2000 הוביל את ניסוח מצע התנועה הרפורמית בישראל, המציג את תפיסת העולם הדתית, החברתית והציונית של התנועה. בשנים 2007–2012 פרסם שורה של מאמרים בנושא לוח השנה העברי וחגי ישראל בעיתון "הארץ". קריב פרסם בעבר טורים על פרשות השבוע בבלוג "יהודי ודמוקרטי".
בשנת 2012 יזם קריב התקנה של טעמי המקרא (טעמי הפטרה וטעמי מגילות) למגילת העצמאות, כאמצעי לחיזוק מעמדה של המגילה כטקסט מכונן של העם היהודי וכאמצעי לשילוב קריאתה במסגרת חגיגות יום העצמאות ותפילותיו.
עם כניסתו לתפקיד מנכ"ל התנועה הרפורמית יזם קריב את הקמת ספריית היהדות המתקדמת לטובת פרסום כותרים שונים שיעצימו את ההיכרות של הקהל הישראלי עם ההגות של היהדות הרפורמית. הספרייה שיתפה פעולה עם הוצאת הקיבוץ המאוחד והוצאת כנרת זמורה ביתן בפרסום ספרים שונים. הרב קריב יזם יחד עם פרופ' רחל אליאור את ההוצאה לאור של עבודת ההסמכה לרבנות של הרבה רגינה יונס, האשה הראשונה שהוסמכה לרבנות, בשנת 1935 בגרמניה. החל משנת 2009 מפרסם קריב אוגדן שנתי של מנהגי התפילה בקהילות היהדות הרפורמית (יחד עם הרב יהורם מזור).
בין מסמכי המדיניות ודפי העמדה הרבים שגיבש קריב: הצעה לעקרונות יסוד חוקתיים למדינת ישראל (2008), הצעה מפורטת להפרדת הממסדים הדתיים מרשויות השלטון (2011), הצעה לפירוק המועצות הדתיות והעברת סמכויותיהן לרשויות המקומיות (2004) והצעה להסדרה של פעילות המסחר בשבתות וחגים (2016).
חיים אישיים
קריב נישא בשנת 2005 לנועה ניר, מנחת סדנאות וקבוצות ומשוררת, שנהלה בעבר את מערך הייעוץ האקדמי באוניברסיטה הפתוחה. לבני הזוג שלושה ילדים. המשפחה מתגוררת בגבעתיים.
קריב צמחוני מאז 1985 וטבעוני מאז שנת 2016 מטעמים מצפוניים.
ריצ'רד מרסינקו
ריצ'רד מרסינקו (באנגלית: Richard "Dick" Marcinko; 21 בנובמבר 1940 – 25 בדצמבר 2021) היה קומנדר בצי האמריקאי, אשר הקים את צוות 6 של אריות הים של צי ארצות הברית.
ביוגרפיה
בשנת 1958 התגייס לצי ארצות הברית והוסמך כמפעיל מערכות קשר. בהמשך השלים קורס קצינים ולימודי תואר ראשון באוניברסיטת אובורן. בהמשך התנדב ליחידת הקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), השלים את מסלול ההכשרה ושימש כלוחם ומפקד. מרסינקו שירת במספר תפקידי פיקוד בצוותי הקומנדו הימי ולחם במלחמת וייטנאם. לאחר מכן פיקד על צוות 2 של היחידה. לאחר כישלון מבצע ציפורן הנשר הקים את צוות שש של היחידה שייעודו לוחמה בטרור. בשנת 1989 פרש לגמלאות.
נפטר ב-25 בדצמבר 2021.
ליבן (רובע)
לִיבֵּן (צ'כית: Libeň; גרמנית: Lieben) הוא רובע בעיר פראג שבצ'כיה.
היסטוריה
ליבן אוזכרה לראשונה ב-1363, אך אין לקיומה בשנה זו הוכחות ארכאולוגיות. בשנת 1901 צורפה שכונת ליבן לפראג.
אתרים
ברובע קיימים בית חולים, הכנסייה הקתולית סנט אדלברטקרק (Sint-Adalbertkerk) ו-2 בתי כנסת: בית הכנסת החדש ובית הכנסת הישן.
Amazing Stories
Amazing Stories ("אמייזינג סטוריז", מילולית: סיפורים מדהימים) הוא כתב עת אמריקאי למדע בדיוני היוצא לאור מאז שנת 1926. זהו כתב העת הראשון שהוקדש כל כולו לסוגת המדע הבדיוני, ואשר הבדיל אותה מיתר סוגות הספרות הזולה. לאמייזינג סטוריז הייתה השפעה עצומה על כל תחום המדע הבדיוני, בכך שיצר קשר בין חובבי המדע הבדיוני - קוראים וכותבים (באמצעות טור המכתבים למערכת), ופתח פתח לתעשייה שלמה שהתפתחה עקב הופעתו.
כתב העת החל את דרכו כירחון, ובמהלך השנים השתנו מדי פעם מועדי הופעתו לדו-ירחון ואף לרבעון. החל מיוני 2012 אמייזונג סטוריז מופיע ככתב עת מקוון. לכל אורך שנותיו נאבקו המוציאים לאור על רווחיותו, תוך שישה חילופי בעלות.
בין הסופרים שיצירותיהם התפרסמו לראשונה באמייזינג סטוריז ג'ון קמפבל, אייזק אסימוב, הווארד פאסט, אורסולה לה גווין, רוג'ר זילאזני ותומאס מ. דיש.
המשחקים הגאים בקלן (2010)
סיסמת המשחקים הייתה "היה חלק מכל זה" (באנגלית: Be Part Of It).
המכרז
ב-16 במרץ 2005 הוכרזו שלושת ערים שהגישו את מועמדותן לארח את המשחקים ב-2010: יוהנסבורג, פריז וקלן. בפגישת פדרציית המשחקים הגאים ב-13 בנובמבר 2005 בשיקגו, העיר שאירחה את המשחקים הגאים ב-2006, הוכרז כי קלן, המכונה "העיר הגאה ביותר באירופה אחרי ברלין", תארח את המשחקים ה-8.
מתקנים
מתקני הספורט במשחקים הגאים היו מפוזרים ב-4 מוקדים ברחבי העיר:
תחרויות השיט נערכו בעיר רורמונד, הולנד.
טקסים ואירועים
טקס הפתיחה נערך באצטדיון ריין אנרגי ב-31 ביולי 2010, במהלכו נערך מצעד של הספורטאים המשתתפים, נאומים ממנהיגים גרמנים והופעות של הזמרים טיילור דיין ומו אגנס.
ענפי הספורט
במשחקים הגאים ב-2010 נערכו תחרויות ב-35 ענפי ספורט ותרבות שונים.
אופניים
תחרות האופניים נערכה במקטעים בין 1 באוגוסט ל-6 באוגוסט 2010.
ביליארד
תחרות הביליארד כללה תחרות בביליארד 8 כדורים ו-9 כדורים.
כדורסל
בכדורסל נשים ניצחה הקבוצה הלונדונית ״London Cruisers״. בכדורסל גברים ניצחה קבוצת DC, אחרי 12 שנים בהן קבוצת ״Rockdogs״ מסן פרנסיסקו החזיקה בתואר, מפלתה של Rockdogs למקום השלישי נגרם בעקבות פיצול בקבוצה שנתיים לפני כן שתועד חלקית על ידי סדרת הריאלטי Shirts & Skins. זוכת מדליית כסף, LB Rebels, זכתה בעבר במדליית זהב ב-1998.
השתתפות
במשחקים השתתפו 9,500 ספורטאים מ-65 מדינות. המדינה המיוצגת ביותר הייתה גרמניה עם 2,955 משתתפים ואחריה ארצות הברית עם 2,219 משתתפים. בנוסף להם היו נציגים ממדינות בהן הומוסקסואליות היא מחוץ לחוק כגון אנגולה, איחוד האמירויות הערביות וסרי לנקה. המדינות שהשתתפו הן:
משלחת ישראל
משלחת בראשותם של יניב ויצמן ואדיר שטיינר ועשרה ספורטאים מישראל השתתפו במשחקים בתחרויות בשחייה, באתלטיקה, ובטריאתלון בתמיכתה של עיריית תל אביב נערך במשחקים ערב תרבות תל אביבי-ישראלי בהפקתו של די ג'יי יואב ארנון, שבמסגרתו הופיעו זמרים, אמני דראג ודי ג'יי תל אביביים מובילים.
הנבחרת הישראלית זכתה במדליית כסף אחת.
שונטה לאו
שונטה לאו (באנגלית: Chaunté Lowe; נולדה ב-12 בינואר 1984) היא אתלטית אמריקאית, שיאנית ארצות הברית בקפיצה לגובה ואלופת העולם באולם (איסטנבול 2012).
ביוגרפיה
בגיל 20 השתתפה לראשונה במשחקים האוליפיים וסיימה במקום ה-13 באולימפיאדת אתונה (2004). באליפות העולם באתלטיקה 2005 זכתה במדליית כסף בשיא אישי של 2.00 מטר לאחר המנצחת קייסה ברגקוויסט (2.02 מטר). באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה במקום השישי בתוצאה של 1.99 מטר, אולם ב-2016 נפסלו שלוש אתלטיות שסיימו לפניה בשל שימוש בסמים, ולאו זכתה בשל תחרות זו במדליית ארד.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2010 זכתה במדליית ארד ובאולימפיאדת לונדון (2012) סיימה במקום השישי בתוצאה של 1.97 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2012 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 1.98 מטר. את שיאה האישי 2.05 מטר קבעה בתחרות בדה מוין ביוני 2010, תוצאה שהיא שיא אמריקאי ודירגה אותה תשיעית בכל הזמנים בעת השגתה.
חיים אישיים
לאו נשואה לקופץ המשולשת מריו לאו ולזוג שתי בנות (נולדו ב-2007 וב-2011).
פו הדב: דם ודבש
פו הדב: דם ודבש (באנגלית: Winnie-the-Pooh: Blood and Honey) הוא מותחן-סלאשר עצמאי אמריקאי שבוים ונכתב על ידי רייס פרייק-ווטרפילד. הסרט מבוסס ומשמש כעיבוד אימה לספרו של אלן אלכסנדר מילן משנת 1926, "פו הדב", ועוסק בדמויותיהם של פו הדב וחזרזיר, שהפכו כעת לרוצחים צמאי דם לאחר שכריסטופר רובין עזב לקולג', ומתחילים לרדוף אחרי קבוצה של סטודנטיות. פיתוחו של הסרט החל כאשר זכויות קניינו הרוחני של הספר הפכו לרשות הציבור בארצות הברית בינואר 2022, וכתוצאה מכך חברת וולט דיסני איבדה את זכויותיה הבלעדיות על עיבוד הדמויות המתוארות בספר.
זחל"ם SWS
Schwerer Wehrmachtschlepper (בתרגום מגרמנית: "טרקטור צבאי כבד") או בקיצור sWS הוא זחל"ם אשר היה בשירות הוורמאכט במלחמת העולם השנייה. ה־sWS היה בעל כמה גרסאות ותפקידים, הגרסאות ללא חימוש היו כלי אספקה. הגרסאות המשורינות למחצה היו יכולות להצטייד בתותח נגד מטוסים FlaK 43 auf sWS או במשגר בעל 10 קנים מסוג Nebelwerfer 42 (גרסאות שהיו מותקנות על כלי רכב משוריינים נקראו Panzerwerfer). ייצור ה sWS נמשך גם לאחר המלחמה במפעלי טאטרה, צ'כוסלובקיה.
פו הדב: דם ודבש
עם ההכרזה על הפקתו, הסרט משך תשומת לב רחבה בשל התמה שבמרכזו, המעמידה דמות שצברה מוניטין של "אייקון ילדות אהוב" כרוצח סדרתי, ואף ספג ביקורות בשל כך. הסרט הוקרן בכמה מאות בתי קולנוע ברחבי ארצות הברית, ליום אחד בלבד, ב-15 בפברואר 2023. בישראל, עלה הסרט לאקרנים ב-16 בפברואר 2023.
זחל"ם SWS
היסטוריה
ב-7 במאי 1942 נתן אדולף היטלר פקודה על תכנון של זחל"ם פשוט, איטי ומסוגל להעביר משקל כבד עבור החזית המזרחית.Büssing-NAG נבחרה כמפתחת הsWS שהיה אמור להחליף את Sd.Kfz. 6 ואת הSd.Kfz. 6. הייצור התחיל בדצמבר 1943. תחילה הsWS שימשו כמשאיות רגילות לחלוטין, לא משוריינות ותא נהג דומה לכלים הקודמים בסדרת הSd.Kfz אך לאחר זמן מסוים התחילו הכלים להראות כמו הזחל"ם Sd.Kfz. 251.
פו הדב: דם ודבש
עלילה
לפני שנים רבות, פגש והתיידד כריסטופר רובין הצעיר עם קבוצה של בעלי חיים אנתרופומורפיים – פו הדב, חזרזיר, איה, ארנב וינשוף – ביער מאה האקרים. עם זאת, כאשר החליט כריסטופר לעזוב על מנת ללמוד לימודי רפואה באוניברסיטה, הוא הפסיק לבקרם. עם בוא החורף וללא כריסטופר בסביבה שיספק להם אוכל או חברה, הקבוצה החלה לסבול מרעב קיצוני; ולילה גורלי אחד, החליט פו שעל מנת לשרוד, עליהם לאכול אחד משלהם. בסופו של דבר, החליטו פו, חזרזיר, ארנב וינשוף להרוג ולאכול את איה, דבר שגרם להם לטראומה עד כדי כך שהם פיתוח שנאה לאנושות, ובמיוחד כלפי כריסטופר על שנטש אותם. הקבוצה נשבעה לנטוש את אנושיותם ולשוב לדחפיהם הפראיים שלהם.
חמש שנים לאחר מכן, שב כריסטופר ליער מאה האקרים כשהוא מלווה בארוסתו, מרי, על מנת להתאחד עם חבריו הוותיקים, אך מגלה את המקום בשממונו. למרות הפצרותיה של מרי לעזוב, מחליט כריסטופר לחקור את הסביבה, אך חזרזיר מפתיע אותו וחונק את מרי בשרשרת. מבועת, מנסה כריסטופר להימלט, אבל פו וחזרזיר אורבים לו וגוררים אותו חזרה אל היער.
זמן מה לאחר מכן, קבוצה של סטודנטיות באוניברסיטה – מריה, ג'ס, אליס, זואי ולארה – שוכרות בקתה ביער מאה האקרים בהמלצתה של הפסיכולוגית של מריה, כחלק מתהליך הריפוי שלה. טינה, אחת מחברותיה הנוספות של מריה, אובדת בדרכה לבקתה, ופו רודף אחריה אל מפעל נטוש, שם הוא טוחן אותה עם קוצץ עצים. מאוחר יותר, בבית העץ שלו, פו, שמחזיק את כריסטופר בשבי, מצליף בו באכזריות עם זנבו של איה ומניח את שרידיה של מרי בפינת החדר לפני שרוחץ אותו בדמה.
כשהלילה יורד, פו וחזרזיר נתקלים בבקתה. השניים אורבים ללארה ונושאים אותה לכביש, שם פו מוחץ את גולגולתה תחת גלגלי המכונית. לאחר ששמעו את המהומה, יוצאות מריה וג'ס החוצה, אך כשהן מגלות את גופתה של לארה, נסוגות לבקתה במטרה להזהיר את אליס וזואי. הבנות מותקפות על ידי פו, שמפריד ביניהן. חזרזיר נכנס, מעלף את אליס, והורג את זואי באמצעות ריסוק פניה עם פטיש. מריה וג'ס חוזות בפו וחזרזיר חוטפים את אליס ממקום מחבואן ומחליטות ללכת בעקבותיהם אל היער על מנת לחלץ אותה.
בבית העץ של פו, מריה וג'ס משחררות את אליס, כריסטופר ובת ערובה נוספת בשם שרלין, שבעלה, דארל, נרצח על ידי חזרזיר. בשל רצונה לנקום לאחר שחזרזיר צילק קשות את פניה עקב ניסיונותיה לדבר איתו ועם פו, שרלין מפתה את חזרזיר, אך פו מכניע אותה וחזרזיר מכה אותה למוות. פו רודף אחר מריה וג'ס אל היער, אך אליס נשארת מאחור ונוקמת את מותן של זואי, שרלין ולארה על ידי הכנעתו, כבילתו והכאתו למוות של חזרזיר באמצעות פטישו. פו, ששמע את חזרזיר צורח, אורב לה ומשפד את אליס עם סכין לקיר דרך פיה הפעור.
בהגיען לכביש, עוצרות מריה וג'ס מכונית המונעת על ידי ארבעה גברים מקומיים – לוגאן, טאקר, ג'ון וקולט – בבקשת עזרה. למרות ניסיונותיהם של הגברים להכניעו, פו הורג אותם בקלות בנפרד עד שמריה מנסה לדרוס אותו עם המכונית. פו עולה על המכונית והיא מתנגשת בעץ, מאבדת את הכרתה. עם התעוררותה, עדה מריה לעריפת ראשה של ג'ס. פו מנסה להרוג את מריה עד שכריסטופר מופיע, מוחץ את פו בין שתי המכוניות וככל הנראה הורג אותו. כריסטופר מנסה לסייע למריה, אך פו, לאחר שבקושי שרד, תופס ומחזיק אותה באיומי סכין. כריסטופר מתחנן בפני פו לחוס על חייה, ומבטיח להישאר איתו לצמיתות ביער מאה האקרים בתמורה. פו מוריד באיטיות את הסכין בהתחלה, אך אז מחליט לשבור את שתיקתו עבור מילה אחת: "עזבת", לפני שמשסף את גרונה של מריה. לאחר שראה אותה מתה בזרועותיו, כריסטופר מוכה הטראומה מבין שחברו לשעבר אבד לנצח, ונמלט מהיער בעוד פו דוקר שוב ושוב את גופתה.
פיתוח
ב-26 במאי 2022, נמסר לראשונה על עיבוד לסרט אימה המבוסס על הספר "פו הדוב". הזכויות על עיבוד הדמויות למסך היו בבעלות חברת וולט דיסני מאז שנת 1966, ועל אף שדיסני עודנה שומרת על זכויות בלעדיות על תיאורי הדמויות מסרטם, "הרפתקאותיו של פו הדב" משנת 1977, תוקפן של הזכויות הבלעדיות לעיבוד הספר פקעו והועברו לרשות הציבור בינואר 2022. לאחר פקיעת זכויות היוצרים, רייס פרייק-ווטרפילד החל להפיק את הסרט, שעתיד להיות סרט ביכוריו.
בשיחה עם "וראייטי", הצהיר פרייק-ווטרפילד כי עלילת הסרט מתרחשת לאחר שפו הדב וחזרזיר הופכים למטורפים רצחניים, מכיוון שכריסטופר רובין עזב אותם. הוא הצהיר:
פרייק-ווטרפילד אף חשף כי לפני אירועי הסרט, פו וחזרזיר הרגו ואכלו את איה בעודו בחיים בשל רעבונם; וכי המצבה של איה תוצג בקצרה במהלך הסרט.
צילומים
צילומי הסרט התקיימו באנגליה ונמשכו עשרה ימים. על הפקת וצילומי הסרט הייתה אמונה "Jagged Edge Productions", בשיתוף פעולה עם "ITN Studios", שתהיה אמונה על הפצתו. על מנת להימנע מבעיות זכויות יוצרים, פרייק-ווטרפילד הקפיד להימנע מהסממנים המוכרים של הדמויות של דיסני, שעלולות להוות עילה לתביעת זכויות יוצרים.
הפצה
הסרט יוקרן בכמה מאות בתי קולנוע ברחבי ארצות הברית, במשך יום אחד בלבד, ב-15 בפברואר 2023. כמו כן, לאור הסקרנות שהסרט עורר מאז שפורסם דבר הפקתו במאי 2022, לגרסה שתופץ לקולנוע נוספו מספר שוטים שלא נכללו בגרסה הקולנועית המקורית. בנוסף לארצות הברית, הסרט נרכש להפצה לקולנוע בממלכה המאוחדת, קנדה ומקסיקו, וכמה מדינות נוספות התעניינו בהקרנתו.
טרום-הפצה
לאחר ההכרזה על הפקת הסרט, העיתונאית קלי מקלור ("Salon") כתבה כי הסרט הוא "דוגמה מושלמת לטעות שעלולה לנבוע מיצירה שנמסרה לנחלת הכלל". היא המשיכה, וכינתה את הסרט כ"טייק מבעית" על פו הדב, וקבעה גם כי יש לסרט "את המרכיבים של קלאסיקת פולחן אפלה ומעוותת." הכתב ג'ון מנדלסון ("Collider") כינה את הסרט "סיוטי" ו"מוזר ביותר". הכתבת רותם רוסאק ("Nerdist") כתבה כי "לראות את הדוב האייקוני מעובד מחדש כמפלצת סלאשרים סיוטית מדברת אל רוח הדמיון המופלאה שמעניקה לנו השראה."
הכתב ג'סטין קרטר ("Gizmodo") כתב כי
לאחר הפצה
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכה הסרט לציון רקוב של 4%, על בסיס 54 ביקורות ודירוג ממוצע של 2.2/10. באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכה הסרט לציון 16/100, על בסיס 19 ביקורות, דבר המצביע על "חוסר אהבה מוחץ".
עתיד פוטנציאלי
ביוני 2022, פרייק-ווטרפילד הביע עניין בהפקת סרט המשך "יותר מטורף ומוקצן". נוסף על כך, הודיע פרייק-ווטרפילד כי הוא עתיד להפיק סרטי אימה המבוססים על במבי ועל פיטר פן.
זחל"ם SWS
היסטוריה
טאטרה הצטרפה גם כן לייצור הsWS אך ביחד שני המפעלים ייצרו רק 825 יחידות, ייצור איטי ודל יחסית. לאחר המלחמה, טאטרה המשיכה לייצר גרסה משופרת תחת השם T809.
בנוסף לתפקיד האספקה, הsWS צויד במספר יחידות בתותח FlaK 43 auf sWS עם מיגון קטן או במשגר Nebelwerfer 42
נצר אחרון
המושג "נצר אחרון" מכוון לאדם האחרון שנשאר ממשפחה או מקהילה שהושמדה, בדרך כלל בשואה.
בחברה הישראלית נקשר מושג זה לניצולי השואה שהיו נצר אחרון למשפחתם שנספתה, עלו לישראל, בדרך כלל כמעפילים, התגייסו לצה"ל במסגרת גיוס חוץ לארץ, השתתפו בקרבות מלחמת העצמאות ונפלו. מבין חללי המלחמה, בין 129 ל-152 היו נצר אחרון למשפחותיהם (שלהם הוקמה אנדרטה בהר הרצל). בנפילתם נכרתה ההמשכיות היחידה למשפחה.
הנצחת חללי נצר אחרון
בשנת 1998 יזם יהודה שטרנפלד את הנצחת חללי נצר אחרון:
דונלד הודל
דונלד פול הודל (באנגלית: Donald Paul Hodel; נולד ב-23 במאי 1935) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמזכיר ה-45 של מחלקת הפנים בקבינט של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן, בשנים 1985–1989. טרם מינויו למזכיר הפנים, היה הודל מזכיר האנרגיה של ארצות הברית בין השנים 1982–1985. הוא נודע בתקופת כהונתו כמזכיר הפנים בזכות "מדיניות הודל" שעוררה מחלוקת במהלך ממשל רייגן, שקבעה כי לא תחול זכות מעבר (Right-of-way) בדרכי עפר ומשעולים להולכי רגל.
נצר אחרון
הנצחת חללי נצר אחרון
מחקרו של שטרנפלד הבשיל לספר שראה אור בשנת 2008 ובו תועדו 144 חללי נצר אחרון. גם אחר הוצאת הספר המשיך המחקר, שמונה את מספר חללי נצר אחרון על 152. עם זאת, מקור אחר טוען ל-129 חיילי נצר אחרון.
דונלד הודל
הודל הציע כי במקום להפחית את ייצור הכְּלוֹרוֹ-פְלוּאוֹרוֹ-פַּחְמָנִים למניעת הרס שכבת האוזון, על הציבור לחבוש כובעים ולהשתמש בקרם הגנה. יוזמה זו הייתה נתונה לביקורת נחרצת מצד מדענים וסביבתנים, שהצביעו על "ההשפעות הרחבות והנוראיות שתהא לקרינה אולטרה סגולה על אקלים כדור הארץ, מארגי המזון ומינים בודדים של צמחים ובעלי חיים שאינם בני אדם". מבקרי "תוכנית ריי-באן" של הודל תיארו בסרקזם בעלי חיים וצמחים מרכיבים משקפי שמש להגנה מפני קרינה מוגברת, וקראו להתפטרותו.
נצר אחרון
הנצחת חללי נצר אחרון
ביוזמתו של שטרנפלד הוקמה גם "אנדרטת משֶבֶר לתקווה" ביער המגינים סמוך ללטרון.
משה אורן, שהיה ראש תחום מפעלי ההנצחה במשרד הביטחון בשנת 2002 המשיך בדרכו של שטרנפלד, יזם את כבישת השביל המחבר בין מוזיאון יד ושם לבין בית הקברות הצבאי בהר הרצל, את הקמת אנדרטת נצר אחרון בשביל, וערך את ספר "נצר אחרון" שיצא לאור בשנת 2008.
דונלד הודל
תחילת דרכו
הודל נולד בפורטלנד שבאורגון, בנם של פיליפ א. הודל ותרזה ר. ברודט. סיים תואר ראשון באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1957 נישא הודל לברברה ביצ'ר שטוקמן, שנולדה בפיטסבורג שבפנסילבניה, ולמדה במכללת ולסלי. היא נישאה להודל במהלך שנת הלימודים האחרונה שלה. בתום לימודיהם עברו השניים לאורגון, המדינת בה גדל הודל, והודל המשיך פנה ללימודי משפטים באוניברסיטת אורגון. באורגון נולדו להם שני בנים. לאחר התאבדות בנם הבכור הפכו בני הזוג הודל לנוצרים אוונגליסטים.
נצר אחרון
הנצחת חללי נצר אחרון
צביקה שוורצמן, איש קבוצת הטלוויזיה הקהילתית של כפר סבא, שימש עד פרישתו לגמלאות אחראי על מיזמי האינטרנט במכללת "אפקה" בתל אביב. כמידען, הוא עסק בסיוע לניצולי שואה במציאת קרובי משפחה באמצעות האינטרנט. לדבריו הוא קרא בשם המיזם "נצר אחרון" והחל לבדוק את רשימת חללי צה"ל נעדרי קרובי משפחה שסיפק לו משרד הביטחון. הראשון ברשימה לפי א"ב היה אברמוביץ אברהם (בומי) ומהר מאוד מצא שוורצמן בעזרת האינטרנט קרובי משפחה שלו, אם כי לא בני במשפחה הגרעינית (הורים, אחים ואחיות או בנים ובנות). בעקבות פעילותו של שוורצמן, ובשיתוף פעולה עם גופים נוספים, צומצמה רשימת חללי "נצר אחרון" לכדי 160 שמות, במקום 275.
דונלד הודל
תחילת דרכו
הם נעשו פעילים בכנסייה ובארגונים נוצריים אחרים והחלו לנאום בהתכנסויות אוונגליסטיות ובארוחות בוקר קהילתיות. ההודלס הופיעו בתוכניות הטלוויזיה "מועדון 700" עם פט רוברטסון, "The Hour of Power" עם רוברט שולר ובשידורי Focus on the Family בהנחייתו של ג'יימס דובסון, ובהופעותיהם הטלוויזיוניות עודדו וניחמו משפחות שאיבדו גם הן את יקיריהם בהתאבדויות.
נצר אחרון
הנצחת חללי נצר אחרון
ב-14 במרץ 2019 נחנכה אנדרטה לזכר השואה ו'נצר אחרון' שנפלו במלחמת העצמאות בגוש עציון. לפי המחקר של ארכיון כפר עציון נפלו 15 שורדי שואה-נצר אחרון בגוש עציון המהווים כ-10% מכלל נופלי 'נצר אחרון'. אחד מהם הוא יוסף באומינגר, ניצול שואה כבן 20, שעלה לארץ ב-1945 ונפל ב-14 במאי 1948, ד' באייר תש"ח, בקרב האחרון בכפר עציון. באנדרטה לוח שבו כתוב חלק ממגילת הנטיעה הקושרת בין השואה לבין הקמת כפר עציון. האנדרטה נבנתה לאחר פנייה של זוג שורדי שואה תושבי אפרת, טוביה ואסתר שלזינגר ונבנה על ידי המועצות הדתיות גוש עציון ואפרת. מעצב האנדרטה: האדריכל יהודה לוי, מעצבת הזכוכיות: דברת אוסטרוף ביטון.
דונלד הודל
שירותו הציבורי
בשנים 1972–1977 היה הודל ראש מִנהל החשמל בונויל (Bonneville Power Administration). אחרי שעזב חברה זו קבע שבצפון־מערב האוקיינוס השקט יהיה בסופו של דבר צורך בכל האנרגיה החשמלית שתופק בידי תחנות הכוח הגרעיניות המוצעות על ידי מערכת אספקת החשמל הציבורית במדינת וושינגטון. ב-5 בנובמבר 1982 החל הודל את כהונתו כמזכירהּ הרביעי של מחלקת האנרגיה של ארצות הברית תחת הנשיא רונלד רייגן. לאחר מכן, בשנת 1985, מונה למזכיר הפנים של ארצות הברית. טרם לכן שירת במחלקת הפנים של ארצות הברית כתת-המזכיר תחת ג'יימס ואט.
מבקריו שיבשו את מאמציו להטיל מדיניות ניהול חדשה על שטחי אדמה פדרליים,י ובלמו את מאמציו ליצור שטחים פתוחים רחבי-ידיים. חרף הביקורת, ממשל רייגן הוסיף למעלה משני מיליון אקר (8,000 קילומטר רבוע) אל המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי. מדיניות הודל נמשכה תחת מנואל לוחאן בממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש, והגיעה לידי גמר במהלך 1997 בהוראת המזכיר ברוס באביט. במאמר דעה כתב הודל:
בהיותו מזכיר הפננים הציע הודל לערוך מחקר בדבר הריסת סכר אושונסי בפארק הלאומי יוסמיטי ושיקום עמק הץ' הצ'י (Hetch Hetchy Valley), גרסה קטנה יותר אם כי יותר מוצפת של עמק יוסמיטי. דיאן פיינסטיין, לשעבר ראש עיריית סן פרנסיסקו, שבתחומה המונציפלי שוכן הסכר, התנגדה למחקר ובלמה את היוזמה.
במרץ 1984 דרשה אומת נאוואחו שמזכיר הפנים וויליאם פ. קלארק יבצע כיול סביר לשיעור התמלוגים של שכירות הפחם ששילם התאגיד פיבודי אנרג'י. ביולי 1985 נועד הודל בחשאיות ובחד-צדדיות עם נציג מטעם פיבודי אנרג'י, שנחשף בדיעבד כ"עוזרו לשעבר וחברו של המזכיר הודל". לאחר סקירה קצרה של יתרונות ההצעה מצד פיבודי אנרג'י, אישר הודל תיקוני חכירה עם תעריפי תמלוגים נמוכים בהרבה מהשיעור שקבעו בעבר הגורמים האחראים על מעקב אחר יחסי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית עם העמים הילידיים. בשנת 2007 קבע בית המשפט לערעורים עבור הסבב הפדרלי כי פעולות אלה הפרו את חובת האמון של הממשלה כלפי אומת נאוואחו.
במגזר הפרטי
לאחר שירותו בממשל רייגן עבר הודל לאורגון, שם עסק בעסקי ייעוץ עסקי לתאגידי אנרגיה וישב במועצות מנהלים של ארגוני צדקה וחברות מסחריות. בשנת 1995 חיבר את הספר "משבר בחלקת הנפט" (Crisis in the Oil) בהוצאת הספרים השמרנית "Regnery". מיוני 197 עד פברואר 1999 היה הודל נשיא "הקואליציה הנוצרית, קבוצת אינטרס שמרנית ללא כוונת רווח שהוקמה בידי השדרן הדתי פט רוברטסון. ממאי 2003 עד מרץ 2005 שימש הודל כנשיא ומנכ"ל חברת "Focus on the Family", ארגון נוצרי אוונגליסטי ללא מטרות רווח. לדבריו, תפקידו היה לנהל את תקופת המעבר הניהולי מהאב המייסד ג'יימס דובסון ליורשו. מספר שנים לפני שמונה כנשיא היה הודל חבר במועצת המנהלים של הארגון, והוא נשאר חבר הדירקטוריון עד אוקטובר 2005.
Empire V (סרט)
הסרט שהיה אמור לצאת לאקרנים במרץ 2022 נגנז ולא קיבל רישיון הקנה ממשרד התרבות הרוסי. על פי התקשורת הרוסית, ככל הנראה משום שאחד משחקני הסרט, מירון פיודורוב הידוע בכינוי "Oxxxymiron", התבטא נגד הפלישה הרוסית לאוקראינה.
עלילה
הצעיר רומן "ראמה" שטורקין, שהפך לערפד, מגלה קונספירציה של האליטה: הערפדים שולטים באנושות, מוצצים ממנה שמחה, חלומות וכסף. לאחר שהפך לחלק מהאליטה הגבוהה ביותר של הערפדים, הגיבור לא מצליח לשבור את הקשר שלו עם אנשים בשום צורה - אחרי הכל, אפילו ב-Empire V אפשר לאבד את הראש בגלל אהבה.
הפקה ושיווק
לדברי מפיק הסרט איוון זאסורסורסקי, הסרט היא השקפה מהפכנית של החברה הצרכנית, משיכה לכסף ולקדושת כסף במקום החיים. הצילומים החלו בספטמבר 2017. הקרנת טרום בכורה נערכה במרץ 2022. אך הסרט לא הוקרן לציבור ונגנז בהחלטת הרשויות.
הפיצול האלבני–סובייטי
הפיצול האלבני–סובייטי הייתה ההידרדרות ההדרגתית של יחסים בין ברית המועצות ובעלות בריתה לרפובליקה העממית של אלבניה. הפיצול התרחש בשנים 1955–1961 כתוצאה מהתקרבותו של מנהיג ברית המועצות ניקיטה חרושצ'וב ליוגוסלביה ובהמשך בגלל הדה-סטליניזציה, כולל מאמצים להרחיב מדיניות זו לאלבניה כפי שקרה במדינות אחרות של הגוש המזרחי באותה תקופה.
ההנהגה האלבנית בראשות אנוור הוג'ה ראתה את מדיניותו של חרושצ'וב בניגוד לדוקטרינה המרקסיסטית-לניניסטית והגינויו על יוסיף סטלין כפעולה אופורטוניסטית שנועדה לתת לגיטימציה לרוויזיוניזם בתוך התנועה הקומוניסטית הבינלאומית. הפילוג הסובייטי אלבני, שהתרחש במסגרת הפיצול הגדול יותר בין סין לברית המועצות, הגיע לשיאו בסיום היחסים בשנת 1961, אולם אלבניה לא נסוגה מברית ורשה עד 1968, בעיקר כתגובה לפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה.
Curiosity
Curiosity הוא מיני-אלבום של הזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן. האלבום יצא לאור ב-14 בפברואר 2012 כמיני אלבום הראשון של ג'פסן. האלבום הוא אלבום פופ והוא כולל בתוכו סגנונות נוספים כמו דיסקו, דאנס-פופ ו-R&B. מילות השירים לרוב מדברות על אהבה.
האלבום יצא לראשונה בקנדה ודורג במצעד המקומי במקום השישי. הסינגל הראשון מן האלבום, "Call Me Maybe", זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעדים רבים בעולם. השיר, שמכר מעל ל-18 מיליון עותקים עד יולי 2015, הוא אחד מהסינגלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
רקע
ג'פסן עבדה על רוב שירי האלבום עם הפזמונאי ג'וש רמזי והמפיק ריאן סטיוארט, ולאחר שסיימה להקליט אותו, האלבום תוכנן לצאת לאור כאלבום אולפן השני של ג'פסן ב-14 בפברואר 2012 בשם Curiosity. מספר ימים לפני תאריך הוצאתו, חברת התקליטים החליטה שלא להוציא את האלבום במלואו אלא להוציא מיני-אלבום במקום.
הלחנה
השיר "Call Me Maybe" משמש כרצועה הפותחת את האלבום. השיר מושפע מהסגנונות המוזיקליים דאנס-פופ ורית'ם אנד בלוז. לדברי ביל לאמב, מהאתר About.com, מילות השיר מתארות "התאהבות וחוסר נוחות של אהבה ממבט הראשון". מלודי לאו מהרולינג סטון תיארה את השיר כשילוב של טיילור סוויפט ורובין. שיר הנושא של האלבום, "Curiosity", הוא הרצועה השנייה באלבום ולו צליל הדומה לשיר "Call Me Maybe". בשיר זה שרה ג'פסן על קבלת יחס מזלזל מבן הזוג, והרצון לזכות באהבתו. השיר "Picture" הוא בלדה המתמקדת בסבלנות במערכת יחסים. מבקרי מוזיקה ציינו כי השיר יכול להתאים גם לרגעי שיא בסרטים בשל מילותיו. השירים "Talk to Me" ו-"Just a Step Away" תוארו כשירי פופ המזכירים אהבת נעורים והתאהבות ראשונה. השיר האחרון באלבום הוא גרסת כיסוי לשיר "Both Sides Now" של ג'וני מיטשל. השיר הוא בלדה השונה מהגרסה המקורית של השיר, גרסתה של ג'פסן תוארה כ"רעננה ומודרנית". מבקרים ציינו כי ג'פסן יכולה "למשוך דור חדש ללהיט בזכות הגרסה הייחודית שלה".