cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הסולטנות הממלוכית
ביברס
ב-1260 יצא הסולטאן קוטוז עם צבאו לבלום את פלישתו של מונגקה חאן המונגולי. קוטוז הצליח להביס את הצבא המונגולי בקרב עין ג'אלות (מעיין גוליית – הוא מעיין חרוד). זמן קצר אחרי הקרב, רצח ביברס את קוטוז ועלה לשלטון. ביברס היה המחוקק שקבע את דמותה של ממלכת הממלוכים עד אחריתה, כ-250 שנה מאוחר יותר. במשך 17 שנות שלטונו קיצץ אט-אט במה שנותר מממלכת ירושלים הצלבנית. ב-1263 כבש את הר תבור ונצרת. ב-1265 קיסריה וארסוף. בהרסו ערי נמל קבע עקרון ממלוכי חשוב - הוא הרס את המצודות לחלוטין ובאבניהן מילא את הנמל והוציא אותו מכלל שימוש. כך נמנעה הגשת סיוע ימי לצלבנים וכמו כן המסחר הימי חייב היה לעבור דרך ערי מצרים במקום דרך ערי ארץ-ישראל. ב-1266 הטיל ביברס מצור על צפת. מצודת צפת נפלה כתוצאה מהסכם כניעה וביברס ערף את ראשיהם של 700 אבירים טמפלרים ושיפד אותם על החומות. ב-1277 מת ביברס בעוד נותרים שרידים לממלכת ירושלים הצלבנית בשטח ארץ ישראל.
קלאון
ב-1279 עלה לשלטון הסולטאן קלאון. בנו, אל מלכ אל-אשרף ח'ליל בן קלאון כבש את עכו, דבר שהביא לנטישת צור, צידון, וחיפה. עתלית שרדה עד אוגוסט 1291. בתאריך זה בא הקץ על ממלכת ירושלים הצלבנית ואזור המזרח התיכון נשלט על ידי הסולטנות הממלוכית.
אל-נאצר מוחמד בן קלאון
בן נוסף של קלאון, מוחמד בן קלאון מלך ארבע שנים, הודח, חזר לתקופה של 10 שנים, הודח שוב וחזר לתקופת שלטון שלישית שהיא הקדנציה הארוכה ביותר של שליט ממלוכי אי פעם: 1309-1341. רוב הבניה הממלוכית המוכרת היא מימיו. הוא היה מוסלמי מלידה והפגין מידה גדולה של ביטחון עצמי מול אנשי הדת. כמו כן הפגין רוחב לב יחסי למיעוטים הנוצרי והיהודי. הוא התיר לפרנציסקנים לבנות מנזר בהר ציון בירושלים וליהודים התיר לבנות בתי כנסת בירושלים, עזה וקהיר.
עליית הצ'רקסים
בשנים 1347–1382 סבלה הסולטנות הממלוכית, כמו יתר העולם מן המגפה השחורה והשלכותיה. אין מספר מדויק למתים, אך לפחות כמה מאות-אלפים מתו במרחב המזרח התיכון. גם מקורות גיוס העבדים התדלדלו באופן חמור. הממלוכים פנו לרכישת ילדים-עבדים מן הבלקן ובעיקר מן העמים הצ'רקסים של הקווקז.
ברקוק
בשנת 1382 עלה לשלטון הסולטאן הצ'רקסי הראשון. הסולטאן הראשון שלא בא משורות הגדוד הבחרי - ברקוק. ברקוק שלט שמונה שנים וממותו ואילך, במשך 125 שנה, התחלפו בשלטון סולטאנים צ'רקסים בתדירות גבוהה. עלייתם של הסולטאנים הצ'רקסים (הבורג'יים) מבשרת תקופה של נסיגה. המצב הכלכלי העולמי התדרדר ומרכז הסחר עבר לערי איטליה, שנמצאו בסכסוך מתמיד עם הממלוכים. השליטים הבורג'ים היו שמרנים ביותר מכל הבחינות. במיוחד מן הבחינה הצבאית. בעת בה עלה בעולם השימוש בנשק אש (נשק חם וארטילריה) סיסמת הממלוכים הייתה: "רק נשים הורגות מרחוק. גברים הורגים פנים אל פנים." דבר זה היה להם לרועץ כאשר הסתערו באומץ רב, בחרבות שלופות, אל מול קני תותחים.
נפילת הסולטנות הממלוכית
קץ הסולטנות הממלוכית הגיע זמן קצר לאחר ה-24 באוגוסט 1516 בקרב מול הכוחות העות'מאניים ליד מָרג' דאבֶּק, צפונית לחלב. המערכה נמשכה מעלות השחר ועד הצהריים. בתחילתה ידיהם של הממלוכים הייתה על העליונה, אך לאחר שהצטרפו התותחים גברו העות'מאנים על הממלוכים. הנשק החם גרם למהומה בקרב הפרשים הממלוכים, בייחוד בין הסוסים ולמנוסתם. קיים בידנו תעוד יוצא-דופן, בעברית, מאת אליהו קפשאלי בן התקופה המתאר:
הממלוכים במצרים לאחר נפילת הסולטנות הממלוכית
שלטונם של הממלוכים במצרים הסתיים בשנת 1517 לאחר שזו נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית. הממלוכים המשיכו לשלוט במצרים שנותרה לה אוטונומיה בענייני פנים.
בשנת 1768 הסולטאן עלי ביי אל כאביר הכריז עצמאות מהאימפריה העות'מאנית, אך חיילות המצב הממלוכים דיכאו את מרידתו.
נפוליאון הביס את הכוחות הממלוכים בקרב הפירמידות בשנת 1798 כאשר פלש למצרים, ולאחר שנפוליאון עזב את מצרים הכוחות הצבאיים שהשאיר לא הצליחו לדכא את המרד הממלוכי, ובעקבותיו, בשנת 1801 נאלצו הכוחות הצרפתיים שהשאיר לברוח ממצרים. נפוליאון לקח עמו כוח ממלוכים קטן לשירות צבאו במלחמותיו באירופה. אפילו במשמר הקיסרי של נפוליאון היו חיילים ממלוכים, ובהם שומר הראש האישי של נפוליאון - רוסטאן.
סדרי השלטון בסולטנות הממלוכית
הממלוכים היוו "אצולה חד-דורית". כלומר, העבדים שיובאו לסולטנות הצטרפו לאליטה הצבאית והפוליטית שלה, אולם צאצאיהם לרוב לא יכלו לרשת את מקום אבותיהם ולתפוס מעמד בכיר בצבא או בשלטון.
העמדה של הממלוכ בצבא או במנהל הסולטנות לא הייתה ניתנת לירושה. גם הקצאת הקרקע שניתנה לקצינים ממלוכים כדי להחזיק את הכוח הצבאי הכפוף להם, לא היה ניתן להעברה בירושה. בנו של ממלוכ אינו ממלוכ, הוא מוסלמי מלידה. פירוש הדבר הוא שהממלוכים היו קבוצת מיעוט קטנה, לא ערבית, השולטת ברוב ערבי. ההגבלה נעשתה על-מנת שלא תהיה דריסת רגל לנפוטיזם, העדפת קרובי משפחה בשל קרבתם ולא בגלל כישוריהם. וכן על מנת שרק קצינים מובחרים שהתחשלו בקסרקטינים ישאו בעמדות כח. כל דור רכש ילדים-עבדים כדי למלא את שורות הממלוכים של הדור הבא. הממלוכים גדלו ולחמו יחד מגיל צעיר ביותר במסגרת אותו גדוד, דבר שיצר ביניהם יחסי רעות, אחווה ואמון יוצאי דופן, שהמשיכו גם כאשר התמנו (אם התמנו) למשרות בכירות בממשל. הנתינים זכו למשטר שומר חוק וסדר, שהיה הגון בדרך-כלל ושמר על ביטחון נתיניו.
העמדה היחידה בממשל שנמסרה בירושה הייתה משרת הסולטאן. בבית המלוכה הבחרי חוזר דפוס לפיו שולטן ממנה אחד מבניו ליורש, הוא מודח עד מהרה ואח קטן יותר ממונה תחתיו, גם האח הצעיר מודח עד מהרה ואז עולה שוב על כס השלטון קצין ממלוכי. יוצא מכלל זה השולטן מוחמד בן קלאון שהיה דור שני לממלוכ ושלט במשך כ-40 שנים, בשלוש קדנציות ובימיו הגיעה הסולטנות לשיא פריחתה.
השלטון הממלוכי (הבנוי ממתאסלמים, שהאסלאם איננו אמונת אבותיהם), נשמע באדיקות למנהיגי הדת. בעוד שלכלכלתם של הקצינים ואנשי השלטון נמסרו נחלות שהקנו להם הכנסה בעת שנלחמו או שימשו בשירות הציבור, לאנשי הדת נמסרו הקדשים (ווקף, وقف). ההקדשים היו נחלות ונכסי-דלא-ניידי נושאי תשואה שכל הכנסותיהם היו קודש למימון אנשי דת ומוסדות דת. אדיקותם של הממלוכים באה לידי ביטוי גם בשמירתם הקנאית על חוקי אפליית בני החסות, היהודים והנוצרים. החוקים באו בעיקר על-מנת לפגוע בנוצרים אך פגעו גם ביהודים, לגביהם לא הייתה לממלוכים שנאה מיוחדת. למשל האיסור על מכירת יין נועד כדי לפגוע בנוצרים אך פגע גם ביהודים.
ההכשרה של הממלוכים
העבדים הצעירים נרכשו בדרך כלל באזור הערבה האירואסייתית או בקווקז והובאו לסולטנות הממלוכית על ידי סוחרי עבדים (שכונו ח'ואג'ה), שלרוב היו מוסלמים מארצות מחוץ לסולטנות הממלוכית. אחרי שהגיעו לסולטנות, נרכשו העבדים על ידי הסולטאן או על ידי קציניו בשוקי העבדים.
לאחר רכישתם החלו החניכים הצעירים במסלול הכשרה שנמשך, בדרך כלל, מספר שנים. במהלך תקופת ההכשרה שלהם קיבלו העבדים הצעירים חינוך עיוני שכלל את לימוד השפה הערבית והשכלה דתית-אסלאמית והכשרה צבאית מקפת שהתבססה על עקרונות הפורוסיה. כאשר סיים החניך את תקופת הכשרתו הוא שוחרר מעבדותו והחל בקריירה צבאית בתפקיד חייל פשוט.
תקופת ההכשרה הייתה חשובה ביותר עבור הממלוכים והשפיעה רבות על עיצוב אישיותם. במהלך ההכשרה הפך הממלוכ מפגאני למוסלמי, מטירון לחייל ומנער לאדם בוגר. בתקופת ההכשרה פיתח החניך רגשי נאמנות חזקים כלפי פטרונו (אֻסְתאד') – האיש שרכש אותו בתור עבד ודאג להכשרתו – ורגשי אחווה כלפי חבריו הממלוכים שהיו שייכים לאותו פטרון (קבוצה זו כונתה חֻ'שְדאשיה).
צבא הסולטנות הממלוכית
הדוקטרינה הצבאית השלטת של הממלוכים הייתה הסתערות ויציאה אל מול פני האויב. הם לא דגלו בהתבצרות אלא בהתקפה, שהתבססה על מידע מוקדם ומודיעין טוב ועל אומץ לבם של הלוחמים, שהיה הערך החשוב ביותר עליו התחנכו.
אצל הממלוכים התקיימה מחשבה רציונלית לגבי ניצול משאבים. הם לא הצטיינו במסע בים ולא היו בעלי צי, לכן ויתרו על שימוש בדרך זו. יתרה מכך, הים היווה איום מתמיד של פלישה אירופית-צלבנית ולכן מספר ערי הנמל במרחב השליטה שלהם צומצם בכוונה כדי למנוע שימוש במתקני חוף אם וכאשר תהיה פלישה צלבנית חוזרת. הם לא דגלו בביצורים, ולכן לא בנו מבצרים סביב ירושלים על מנת לחסוך בתקציב, אסטרטגיית ההגנה על פנים הארץ הייתה העוצמה הממלוכית בכללותה.
לפי מחקריו של ראובן עמיתי, הן הממלוכים והן המונגולים היו גם פרשים וגם קשתים והתאמנו בקשתות על מנת להילחם בגושים גדולים יחסית. בשני המקרים ידעו להתקדם בגושים מסודרים וגל אחרי גל, תוך כדי הלחימה קדימה יורים ומסתובבים ונותנים לגל החדש לעבור, עד שצד אחד נחלש ונוצר מגע פנים אל פנים. הממלוכים היו מסוגלים להילחם בכלי נשק אחרים כמו חרב, רומח, גרזן ואלה כבדה. בגרזן השתמשו תוך כדי לחימה בעוד הרוכב לוחם על הסוס, הוא נתן מכה לאויבו על מנת להורידו מהסוס. אך עיקר גאוות והתמחותם של הממלוכים היה הקשתים.
הקרב התנהל כך שהמונגולים היו תוקפים ראשונים. הממלוכים היו סופגים, מחזיקים מעמד, מתארגנים ויוצאים נגדם ובכל פעם צד אחר תוקף, עד שצד אחד נשבר. בקרב כל צד ניסה להפתיע, להשתמש בלוחמה פסיכולוגית.
התפישה הממלוכית כלפי המונגולים הייתה שאין מוותרים על אף פלישה, ואף פשיטה ולכן הממלוכים יש מערכות תקשורת בדמות סיירים על הגבול, יוני דואר, מדורות. כל אלה על מנת להודיע שהמונגולים הם בדרך, ואז הצבא הממלוכי היה יוצא ממצרים במהירות לכיוון סוריה. מערכת הריגול של הממלוכים הייתה מסועפת למדי אצל המונגולים, הארמנים, והצלבנים. הם טיפחו קשרים עם בדווים בספר ואף מעבר לו. ערכו פשיטות בצד השני ולצורך כך השתמשו בתחבולות להכפיש את שמם של אנשים בכירים בצד המונגולי וכך יצרו מצב בו המונגולים חושדים בפקודים שלהם. המטרות קידשו את האמצעים.
דמות המפתח במערכת הריגול היה הקאדר, במשמעותו המילולית של שליח. במסגרת הממלוכית זה מונח טכני המתייחס לבלדר חשאי הנוסע הלוך ושוב. לא היו אלה ממלוכים בעצמם, כי אם ארמנים, סוחרים וכדומה. הם נסעו הלוך ושוב על דרך הדואר וטיפחו לעצמם קשרים עם בני המקום כשהמינוח היה חיובי מאוד, לא מלשין, כי אם מנציחון, אדם שנותן עצות נכונות או עוזר בצורה כנה וכך הביעו הממלוכים את הערכתם לאנשים האלה שהיו מוכנים לסייע נגד המונגולים.
אדריכלות ממלוכית
את השפעתם של הממלוכים על האדריכלות של המסגדים, המדרסות, הגשרים, הסבילים והספריות במצרים, סוריה וארץ ישראל ניתן לראות עד ימינו. הממלוכים פיתחו ארכיטקטורה מיוחדת, שהושפעה מאלמנטים שראו במקומות אותם כבשו, בעיקר באסיה הקטנה. ישנם פריטים ארכיטקטוניים הנחשבים עד היום כממלוכיים במובהק, דוגמת אבלק, מוקרנס, שימוש במובאה משוקעת עם ספסלי אבן (מצטבא) משני הצדדים, שילוב של סמלים הראלדיים של קציני צבא בכירים בחזיתות מבנה וכדומה.
ממלוכים בארץ ישראל
העובדה שממלוכ לא יכול להוריש הובילה לשיטה בה הממלוכ הקדיש את רכושו בחייו להקדש ומינה בן משפחה למנהל נכסי ההקדש. לפי החוק מגיעה למנהל ההקדש הכנסה קבועה מן ההקדש. כך הבטיח הממלוכ רווחה כלכלית לבני משפחתו. רבים מהקצינים הממלוכים בחרו לבנות כהקדש מבני מדרסה (مدرسة). כלומר מוסדות ללימוד הדת. חלק ניכר ממדרסות אלה נבנו בירושלים. ירושלים לא הייתה עיר מרכזית באימפריה הממלוכית אך הייתה מרכז דתי חשוב שריכז הקדשים רבים, ביניהם למעלה מחמישים מדרסות בשטח העיר העתיקה לבדה.
השלטון הממלוכי נתן חשיבות עליונה לרישות הממלכה בדרכים טובות. על הדרכים היו יכולים לנוע שליחים נושאי דברי דואר והודעות וכן גייסות, בעת הצורך. הדרכים הממלוכיות נקראו "דרכי דואר". דרך הדואר הראשית עברה בתוואי: קהיר - עזה - יבנה - לוד - ראש העין - נחל עירון - מגידו - בית שאן - צמח - דמשק. יצירת דרכים טובות חייבה הקמת גשרים (גשר מרכזי על דרך הדואר נמצא בכניסה הצפונית לעיר לוד). ומתקנים שונים לרווחת הנוסעים כמו חאנים, כמו ח'אן אל-תוג'אר (חנות תגרים) ליד בית קשת, וסבילים - מזרקות שתייה (סביל ממלוכי יפה ושמור היטב נמצא ברחוב השלשלת בעיר העתיקה בירושלים).
הסולטאנים העיקריים
השליטים העיקריים בין נפילת הסולטנות האיובית במצרים לבין עליית הסולטנות הממלוכית (1260-1250)
הסולטאנים העיקריים של השושלת הבח'רית
נגזרת
בחשבון אינפיניטסימלי, הנגזרת של פונקציה ממשית מתארת את ההשתנות של פונקציה ביחס לשינוי הפרמטר שהיא מוגדרת לפיו. למושג הנגזרת ישנו חשיבות גדולה בפיזיקה, שכן גדלים פיזיקליים רבים כמו מהירות ותאוצה מוגדרים באמצעות נגזרות. חוקי התנועה בענפים רבים בפיזיקה מבוססים על משוואות דפרנציאליות - משוואות הקושרות גדלים עם הנגזרות שלהם. לדוגמה, הנגזרת לפי משתנה הזמן של פונקציית המיקום (העתק) של מכונית נוסעת, היא פונקציית המהירות של המכונית, ובאותו אופן הנגזרת של פונקציית המהירות שווה לפונקציית התאוצה. הנגזרת לפי משתנה הזמן של פונקציית המיקום של המכונית בזמן מסוים נקראת המהירות הרגעית של המכונית בזמן זה. הנגזרת מוגדרת כגבול של היחס שבו משתנה ערך הפונקציה בעקבות שינוי זעיר בערך הפרמטר.
הסולטנות הממלוכית
הסולטאנים העיקריים
סוף השושלת הבח'רית - 1382.
הסולטאנים העיקריים של השושלת הבורג'ית
נגזרת
הפונקציה הנגזרת של פונקציה ממשית f היא בעצמה פונקציה ממשית, שערכה בנקודה x שווה לערך הנגזרת של f באותה נקודה. הפונקציה הנגזרת היא כלי בסיסי בחקר הפונקציות. למשל, בנקודות קיצון מקומיות (נקודות מינימום ומקסימום מקומיים של הפונקציה) של פונקציה גזירה ערך הפונקציה הנגזרת הוא אפס. לפי המשפט היסודי של החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי, אפשר, בתנאים מסוימים, לשחזר את הפונקציה המקורית מן הפונקציה הנגזרת שלה, באמצעות אינטגרציה. את הנגזרת של פונקציה אלמנטרית אפשר לחשב באמצעות כללי גזירה ידועים. לא לכל פונקציה ממשית רציפה יש בהכרח נגזרת (לדוגמה: פונקציית ויירשטראס); פונקציה בעלת נגזרת נקראת פונקציה גזירה (בנקודה או בקטע). את מושג הנגזרת אפשר להכליל לפונקציות מרוכבות ולפונקציות (ממשיות או מרוכבות) בכמה משתנים. במקרה האחרון הנגזרת היא וקטור שרכיביו הם הנגזרות החלקיות של הפונקציה. באלגברה מופשטת נחקרות התכונות האלגבריות של הנגזרת בענף הנקרא אלגברה דיפרנציאלית.
למושג הנגזרת יש פירוש גאומטרי: הנגזרת של פונקציה בנקודה שווה לשיפוע המשיק באותה נקודה, כלומר, לכיוון של העקומה שהפונקציה מתארת.
הסולטנות הממלוכית
הסולטאנים העיקריים
סוף השושלת הבורג'ית וקץ הסולטנות הממלוכית - 1517.
נגזרת
הגדרה
הנגזרת של פונקציה f בנקודה x מוגדרת כגבול כאשר \Delta x שואף לאפס, בתנאי שהגבול קיים (וסופי). גבול זה שווה לגבול שיפוע הישר המחבר את הנקודה (x,f(x)) שעל גרף הפונקציה עם הנקודה הקרובה לה כאשר \Delta x שואף לאפס, ולכן הנגזרת מתארת את שיפוע המשיק בנקודה. את ערך הנגזרת מקובל לסמן ב- f'(x) או \dot{f}(x).
הסולטנות הממלוכית
ראו גם
מדינות מוסלמיות אחרות השתמשו גם הם בעבדים לוחמים:
חוקרי הסולטנות הממלוכית:
נגזרת
הגדרה
הפונקציה הנגזרת של פונקציה גזירה f היא הפונקציה המתאימה לכל x את הנגזרת f'(x). את הפונקציה הזו מסמנים ב- f' או (כשמדובר בנגזרת של פונקציה התלויה בזמן), או בסימון. כאן x הוא שם המשתנה שלפיו גוזרים את הפונקציה. בפונקציה של כמה משתנים אפשר להתייחס לכולם פרט לאחד כאילו היו קבועים, ולגזור את הפונקציה לפי המשתנה שאינו קבוע. לנגזרת כזו קוראים נגזרת חלקית, ומסמנים.
סימון לנגזרת
להלן סימונים מקובלים נוספים, המשמשים לסימון נגזרות. אלו הם הסימונים של לייבניץ ובאופן אינטואיטיבי הם מייצגים את הנגזרת כמנה של דיפרנציאלים השואפים לאפס. סימונים אלה שימושיים בפיזיקה, באנליזה וקטורית ובפתרון משוואות דיפרנציאליות.
נגזרות חלקיות (לפי x או y):
הסימון מתאר נגזרת חלקית כאופרטור הפועל על הפונקציה, ונועד לקיצור הכתיבה.
בפיזיקה נהוג לסמן נגזרת ראשונה לפי הזמן בנקודה מעל סימון הפונקציה (למשל \dot{x} היא הנגזרת של הפונקציה x לפי הזמן), ונגזרת שנייה לפי הזמן בשתי נקודות מעל סימון הפונקציה. כך למשל, החוק השני של ניוטון, הנכתב בדרך כלל כ-F=ma, יכתב כ- (שכן הנגזרת השנייה של המיקום לפי הזמן של גוף כלשהו היא תאוצתו).
כללי גזירה
כללי הגזירה הבסיסיים מטפלים בפעולות אריתמטיות בין פונקציות:
ניתן להשתמש בגזירה סתומה ולקבל נוסחה לגזירה של פונקציה בחזקת פונקציה:
את הנגזרת של הרכבת פונקציות אפשר לחשב באמצעות
אפשר לחשב את הנגזרת גם אם הפונקציה נתונה באופן סתום. לדוגמה, אם x^3+y^3=1 מגדיר את y כפונקציה של x, אז גזירה לפי x נותנת, או. משפט הפונקציה הסתומה מכליל שיטה זו לפונקציות בכמה משתנים.
הנגזרת של פונקציה זוגית היא פונקציה אי זוגית ולהפך. עובדה זו נקראת לפעמים "חוק הזוגיות".
דוגמה
כדוגמה לשימוש בכללי הגזירה, הנגזרת של הפונקציה: היא את הביטוי השני חישבנו באמצעות כלל השרשרת, ואת השלישי באמצעות כלל המכפלה. כמו כן, השתמשנו בנגזרות הידועות של הפונקציות הבסיסיות (ראו בטבלאות).
גזירה נומרית
ניתן לחשב קירוב לנגזרת של פונקציה באמצעות אנליזה נומרית. אם נתונה הקבוצה, כך שבכל נקודה x_i נתון ערך הפונקציה f(x_i), ישנן מספר שיטות לקבל קירוב של הנגזרת בנקודה x_i. לדוגמה, כאשר נתון ערך הפונקציה בשלוש נקודות, ניתן לקבל קירוב לנגזרת ב-x_i באמצעות הנוסחה כאשר.
גזירות ורציפות
רציפות הוא תנאי הכרחי לכך שפונקציה תהיה גזירה. אם פונקציה גזירה בנקודה מסוימת, היא רציפה בנקודה זו. ההפך אינו נכון - פונקציית הערך המוחלט |x| רציפה בכל הישר, אך אינה גזירה בנקודה x=0. פונקציית ויירשטראס היא פונקציה שרציפה בכל נקודה, אך לא גזירה באף נקודה. הנגזרת עצמה אינה חייבת להיות רציפה. לדוגמה, הפונקציה: רציפה ב-x=0, אך לפי הגדרת הנגזרת מקבלים f'(0)=0, אבל. למעשה לנגזרת יש כאן אי-רציפות מסוג שני.
עם זאת, לא כל פונקציה יכולה להיות נגזרת, ולפונקציות שהן נגזרת של פונקציה אחרת יש "נטייה" מסוימת לרציפות. לדוגמה, הן מקיימות את מסקנת משפט ערך הביניים החל בדרך כלל רק על פונקציות רציפות: אם פונקציה גזירה בקטע סגור, הנגזרת שלה מקבלת כל ערך בין הערכים שהיא מקבלת בקצוות הקטע (זהו משפט דארבו).
תהי f פונקציה גזירה בקטע. קבוצת נקודות אי-הרציפות של הנגזרת f' היא קבוצה מקטגוריה ראשונה במובן בייר, כלומר מוכלת באיחוד בן מניה של קבוצות דלילות (קבוצות דלילות הן כאלה שאין להן נקודות הצטברות). הסיבה לכך היא שהנגזרת היא הגבול הנקודתי של סדרת הפונקציות הרציפות (ראו סדרת פונקציות), וקבוצת נקודות אי-הרציפות של פונקציה כזו היא תמיד מקטגוריה ראשונה (לפי משפט הקטגוריה של בייר). בפרט, קבוצת נקודות הרציפות של הנגזרת צפופה בקטע.
לנגזרת לא יכולה להיות אי-רציפות מסוג קפיצה: אם f' אינה רציפה בנקודה, אז אין לה גבול שם.
נקודות קיצון
אחד השימושים הבולטים לנגזרת הוא באיתור נקודות קיצון (מקסימום או מינימום מקומי). משפט פרמה קובע שהנגזרת חייבת להתאפס בכל נקודת קיצון. ההפך אינו בהכרח נכון - נגזרת יכולה להיות שווה לאפס גם בנקודה שאינה מקסימום או מינימום, אלא נקודת פיתול או אחרת.
במקרים של פונקציה הגזירה מספר רב של פעמים, ניתן לקבוע את טיב הנקודה החשודה לפי הנגזרת הראשונה שאינה מתאפסת (אם זו קיימת). אם הנגזרת הראשונה שאינה מתאפסת היא מסדר זוגי אזי מדובר בנקודת קיצון, ואילו אם זו נגזרת מסדר אי-זוגי מדובר בנקודת פיתול.
נגדיר את הפונקציה:
פונקציה זו רציפה באפס (מכפלה של פונקציה חסומה בפונקציה השואפת לאפס), היא גם גזירה באפס:
אולם אפס אינה נקודת קיצון: נגדיר ,, אזי f(x_n)>0 f(y_n)<0. מכאן שבכל סביבה של אפס יש אינסוף נקודות בהן הפונקציה חיובית, ואינסוף נקודות בהן הפונקציה שלילית, ולכן אפס אינה יכולה להיות נקודת קיצון (לו אפס הייתה נקודת מקסימום או מינימום, הייתה סביבה סביב 0 בה הפונקציה קטנה או גדולה מאפס, בהתאמה). אפס גם אינה נקודת פיתול, שכן נקודת פיתול היא נקודה שבה המשיק לגרף הפונקציה נמצא מצד אחד מעל הפונקציה, ובצד השני מתחת לפונקציה. במקרה זה המשיק הוא y=0 (ציר x), ואותו טיעון כמו קודם מראה שאין חצי סביבה של אפס שבה הפונקציה כולה מתחת או מעל לציר ה-x. כלומר, אף על פי שהנגזרת היא אפס, הנקודה אינה נקודת קיצון, ואינה נקודת פיתול.
הערות נוספות על הפונקציה:
כלומר הנגזרת אינה רציפה באפס (זוהי אי-רציפות מן הסוג השני, כפי שמבטיח משפט דארבו).
זוהי פונקציה רציפה וגזירה. לפונקציה זו יש מינימום מקומי באפס, אבל בניגוד לאינטואיציה אין חצי סביבה שמאלית של אפס שבה הפונקציה מונוטונית יורדת, ואין חצי סביבה ימנית של אפס שבה הפונקציה מונוטונית עולה.
ערך ממוצע והכללות
לפי משפט רול, אם פונקציה גזירה בקטע פתוח, רציפה בקצותיו וערכיה בקצותיו שווים, הנגזרת שלה מתאפסת בתוך הקטע.
משפט לגראנז' מכליל את משפט רול: אם פונקציה גזירה בקטע פתוח ורציפה בקצותיו, יש נקודה בתוך הקטע שהנגזרת בה שווה לשיפוע המיתר המחבר את שתי נקודות הקצה של הפונקציה. משפט הערך הממוצע של קושי מכליל משפט זה.
נגזרות חד-צדדיות
ניתן להגדיר גם נגזרת מימין f'_+(x), ונגזרת משמאל f'_-(x). הנגזרות החד-צדדיות מוגדרות על ידי הגבולות: כלומר חישוב הגבול נעשה רק בסביבה ימנית או בסביבה שמאלית של הנקודה.
הערות:
נגזרת של פונקציה מרוכבת
ניתן להגדיר נגזרת של פונקציה מרוכבת f(z) בנקודה, בדיוק כפי שמגדירים נגזרת לפונקציה ממשית, באמצעות הגבול. בניגוד לגבול בפונקציות ממשיות, הגבול כאן נלקח כאשר במישור המרוכב, ולא לאורך הציר הממשי.
אף על פי שאפשר לראות את f גם כפונקציה, הנגזרת המרוכבת שונה מן הנגזרת הממשית (של פונקציה בשני משתנים), וקיומה הוא תנאי חזק יותר. תנאי הכרחי ומספיק לקיומה של נגזרת מרוכבת נתון במשוואות קושי-רימן.
נגזרות בפונקציות של כמה משתנים
בפונקציות של כמה משתנים, מושג הגזירות של פונקציה מוחלף במושג הדיפרנציאביליות שלה, שפירושו שקיים לפונקציה קירוב ליניארי. מושג זה מתלכד עם מושג הגזירות בפונקציות של משתנה יחיד. בנוסף לכך, כאשר גוזרים פונקציה של כמה משתנים על פי משתנה יחיד, ומתייחסים לשאר המשתנים כקבועים, הנגזרת המתקבלת נקראת נגזרת חלקית של הפונקציה. מושגי הדיפרנציאביליות והנגזרות החלקיות קשורים ביניהם בקשר הדוק - נגזרת חלקית של פונקציה לפי אחד המשתנים יכולה להיות קיימת או לא (כמו שפונקציה של משתנה אחד יכולה להיות גזירה או לא) אבל מושג הדיפרנציאביליות של פונקציה עם יותר ממשתנה אחד הוא מושג חזק יותר מקיום של נגזרות חלקיות. כלומר: אפילו אם לפונקציה עם כמה משתנים קיימות כל הנגזרות החלקיות שלה אין זה אומר בהכרח שהיא דיפרנציאביליות, אבל אם היא דיפרנציאביליות אז בהכרח קיימות כל הנגזרות החלקיות שלה.
מחבר
מחבר של יצירה ספרותית הוא האדם שכתב אותה, הסופר. המונח מחבר נוצר בתורת הספרות כדי להבחין בינה ובין המספר, שהוא פרסונה ספרותית המשמשת בתוך עלילת הסיפור או השיר (בשירה המספר קרוי "דובר").
נגזרת
נגזרת פורמלית
ניתן לנצל את תכונות הנגזרת גם במבנים אלגבריים כללים, בהם לא ניתן לגזור פונקציות באופן הרגיל (על ידי גבולות). לדוגמה, בשדות כלשהם, אפילו ממאפיין שונה מ-0, ניתן להגדיר את פעולת הנגזרת על הפולינומים כאופרטור ליניארי שמקיימת לכל n טבעי. ניתן להראות שהנגזרת הפורמלית כמו שהוגדרה מקיימת את התכונות הבסיסיות של הנגזרת הרגילה (ליניאריות, כלל המכפלה, וכלל השרשרת), ובנוסף מאפשרת בחינה נוחה של תכונות מסוימות של פולינומים. לדוגמה, כדי לבדוק האם פולינום נתון הוא ספרבילי, די לבדוק שהוא זר לנגזרת הפורמלית שלו.
מחבר
מחבר היצירה
מעבר להיותו האדם שברא את היצירה, אפשר לאפיין את המחבר לעומת הדמות הספרותית המחקה אותו, המספר. דמותו של המספר היא בעלת אופי ומאפיינים משל עצמה, ואלה אינם זהים בהכרח לאלה של המחבר. מחברים נוהגים לעיתים לשלב אלמנטים אוטוביוגרפיים בדמותו של המספר, ולכן חשובה ההבחנה ביניהם. המספר יכול להיות גיבור העלילה, אך קורה לא פעם שדמותו אינה ברורה וחבויה בסיפור בגוף שלישי, לעיתים כמספר יודע כל. חילוץ דמותו של המספר עשויה ללמד גם על זהותו של המחבר, במיוחד בספרים שלא נודע מחברם. קריאה זהירה בספרי התנ"ך, למשל, יכולה ללמד על דמויות אחדות של מחברים ומספרים המעורבות ביצירת ספר אחד. (ראו עוד להלן).
נגזרת
נגזרת פרשה ונגזרת גאטו
בעוד שהנגזרת הסטנדרטית מוגדרת אך ורק לפונקציות ממשיות, ניתן להרחיב את מונח הנגזרת לפונקציות המוגדרות בין שני מרחבי בנך כלליים בשתי דרכים: נגזרת פרשה ונגזרת גאטו.
נגזרת פרשה מוגדרת להיות תמיד אופרטור ליניארי חסום בין שני המרחבים אשר מקרב את התנהגות הפונקציה בנקודת הגזירה. לעומתו, נגזרת גאטו אינה מחויבת להיות ליניארית.
מחבר
ספרות עיונית
ביצירות עיוניות, כספרי מחקר או מדע פופולרי לא קיימת בדרך כלל דמות מובחנת של מספר, והמחבר עצמו מוכר כמספר, כמוסר העובדות וכזה שמחווה דעתו לגביהן. בספרי אסופות ובכתבי עת המחבר עשוי להיות העורך, או העורכים, של האסופה.
נגזרת
נגזרת פרשה ונגזרת גאטו
ניתן להוכיח כי במידה ובנקודה כלשהי קיימת נגזרת פרשה, אזי קיימת באותה נקודה גם נגזרת גאטו והיא שווה לאותה נגזרת פרשה.
הר שכניה
הר שְׁכַנְיָה הוא הר במערב בגליל התחתון. שיא גובהו הוא 456 מטרים מעל פני הים ביישוב קורנית. ההר נמצא בחלקו המערבי של רכס יוטבת - רכס שאורכו כ-14 ק"מ החוצה את הגליל התחתון. על ההר שוכנים היישובים מנוף, שכניה וקורנית, שבתחום המועצה האזורית משגב (גוש שגב). כמו כן, על ההר נמצא בית ספר יסודי לישובי האזור השייכים למועצה האזורית משגב אשר בו לומדים מעל 500 תלמידים בית הספר נמצא בין היישוב שכניה לקורנית.
מחבר
המחבר בספרי התנ"ך
שיטות ביקורת המקרא השונות עסקו לעיתים בחילוץ דמותו של המחבר והמחבר המובלע וביצירת ההבחנה בינו ובין מספרי הסיפור. בספר דברים, למשל, מוצג משה כמספר העיקרי, כשמרבית הספר היא נאומו האחרון קודם מותו. בחיבורו "מאמר תאולוגי-מדיני" עמד ברוך שפינוזה על ההבחנה שיש לערוך בין המספר - משה, לבין המחבר - דמות שהמסורת אמנם ייחסה גם כן למשה אך זאת בניגוד לרושם המתקבל מקריאת הספר עצמו וההבחנה ההכרחית בין דמויותיהם של המספר והמחבר.
הר שכניה
מקור השם
ההר, כמו גם היישוב הסמוך שכניה ונחל שכניה היוצא ממנו, קרוי על שם משמר הכהונה שְׁכַנְיָה (המשמר העשירי מתוך 24), אשר ישב לפי המקורות בעיר המקראית והתלמודית כָּבוּל, המזוהה עם הכפר הסמוך כאבול, כפר ערבי גדול הנמצא במורדות ההר.
נגזרת
נגזרת פרשה ונגזרת גאטו
במידה ושני המרחבים הם המרחב הממשי, הגדרות נגזרת פרשה ונגזרת גאטו מתלכדות עם מונח הנגזרת הסטנדרטית.
מחבר
המחבר בספרי התנ"ך
כמו כן, על פי ביקורת המקרא ספרים אחדים בתנ"ך נדמים כיצירה ספרותית אחת, אך בעצם משולבות בסיפור דמויות אחדות של מספרים, לפעמים כתוצאה של עריכה וכתיבה של מחברים אחדים.
נגזרת
הגדרה
לאחר שפונקציה נגזרה פעם ראשונה ניתן לגזרה פעם שנייה, בכללים דומים לאלו של הפונקציה הראשונה, לפונקציה הנוצרת מספר משמעויות בחשבון אינפיניטסימלי.
הר שכניה
שמורת הטבע הנמצאת על ההר
בהר שמורת טבע שגודלה 3,360 דונם, המכוסה בחורש ים תיכוני. בהר נמצאת מערה קארסטית, הקרויה מערת שכניה, המשמשת למשכן עטלפים נדירים וניתנת לכניסה רק בחודשי הקיץ והסתיו. ההר הוכרז כשמורה בשל הימצאותו של הצמח הנדיר רצועית הגליל ממשפחת הסחלביים במקום. במערת שכניה נתגלו בשנת 1990 עצמותיו של איש קק"ל ישראל בן זאב, שנרצח באוגוסט 1938 בידי בדואים מקומיים.
נגזרת
מציאת נקודות פיתול
בנקודת פיתול הנגזרת השנייה מתאפסת. נקודת פיתול היא נקודה המפרידה בין קטע בפונקציה בו הפונקציה היא קמורה, לבין קטע בפונקציה בו היא קעורה. במילים אחרות, נקודת פיתול היא הנקודה בה משתנה שיפוע הנגזרת הראשונה מחיובי לשלילי ולהפך.
טור טיילור
ראה
הר שכניה
טיילת הר שכניה
על ההר נבנתה טיילת שאורכה כ-800 מטרים. הטיילת מתחילה בכניסה ליישוב שכניה ומסתיימת בכניסה ליישוב מנוף, כשלצידה שבילי הליכה, ליד שבילי ההליכה ישנם עצים ושיחים אשר נלקחו ממקומות אשר נשקפה סכנה לקיומם. על הטיילת ישנה אנדרטה לזכר ישראל בן זאב, איש קק"ל אשר נרצח באוגוסט 1938 ומצפור לזכרו של שמעון רביד. מהטיילת אפשר לראות את נופי הגליל המערבי, הר עצמון, את הרי נצרת ואת מפרץ חיפה. ביום בו יש ראות טובה ניתן לראות גם את רמת הגולן ואת ראש הנקרה. מהטיילת יוצא מסלול רגלי מעגלי העובר בתוך הרכס בחורש טבעי רב.
נגזרת
נגזרות בסיסיות
בטבלאות מוצגות הנגזרות הידועות למספר פונקציות שימושיות. בנוסחאות הגזירה שלהלן, c ו- n קבועים, ו- a הוא מקדם.
נגזרות של פונקציות טריגונומטריות
נגזרות של פונקציות היפרבוליות
תנאי הלדר
תנאי הלדר (Hölder condition) הוא תנאי על פונקציות רציפות, המאפיין את מידת הרציפות שלהן. תנאי זה מרחיב את תנאי ליפשיץ. קרוי על-שם המתמטיקאי הגרמני אוטו הלדר.
הגדרה
פונקציה עבור תחום פתוח  מקיימת את תנאי הלדר ביחס לזוג קבועים, אם לכל  \ x,y \in U מתקיים.
אנליזה פונקציונלית
אוסף הפונקציות המקיימות את תנאי הלדר עבור מעריך מסוים \alpha מעל קבוצה פתוחה \Omega במרחב האוקלידי מהווה מרחב וקטורי ומסומן. אוסף הפונקציות שהנגזרת ה-n-ית שלהן מקיימות את תנאי ליפשיץ באותו התחום מסומן:, וגם הוא מרחב וקטורי.
על המרחבים האלו מוגדרת סמי-נורמה טבעית (כאשר ב- ההגדרה יותר מורכבת וכוללת גם את הנגזרות):
טובולין
טובולין (Tubulin) הוא חלבון ממשפחה של חלבונים גלובולריים הקרויים בשם זהה. החלבונים העיקריים במשפחה הם האלפא-טובולין והבטא-טובולין, יחידות הבניין של המיקרוטובול בתא איקריוטי, אולם המשפחה כוללת עוד 4 חלבונים נוספים.
המשקל המולקולרי של הטובולין הוא כ-50 קילודלטון. המבנה האטומי של טובולין התגלה על ידי אווה נוגאלס. המיקרוטובולים בנויים מדימרים (שתי תת-יחידות) של אלפא- ובטא-טובולין. בקצה החיובי של המיקרוטובול נקשרים חלבוני הטובולין הקשורים למולקולות GTP, בעוד שמהקצה השלילי משתחררים חלבונים הקשורים ל-GDP, תהליך שמתרחש בעזרת GTPase. אף על פי שהן האלפא- והן הבטא-טובולין קושרים GTP, רק חלבוני הבטא מסוגלים לבצע הידרוליזה של GTP ל-GDP.
הגמא- והדלתא-טובולין נמצאים ב-תא באזור הצנטריולות ומשתתפים ביצירת כישור החלוקה במהלך המיטוזה.
שומרי הגלקסיה: חלק 3
שומרי הגלקסיה: חלק 3 (באנגלית: Guardians of the Galaxy Vol. 3) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי המבוסס על דמויותיהם של צוות גיבורי-העל "שומרי הגלקסיה" מבית מארוול קומיקס. הסרט הופק על ידי אולפני מארוול ומופץ על ידי סרטי אולפני וולט דיסני, והוא המשך לסרטים "שומרי הגלקסיה" (2014) ו"שומרי הגלקסיה: חלק 2" (2017), וכן סרטו ה-33 של היקום הקולנועי של מארוול. את הסרט כתב וביים ג'יימס גאן, ומככבים בו כריס פראט, זואי סלדנה, דייב בטיסטה, וין דיזל, בראדלי קופר, קארן גילאן, פום קלמנטיף ושון גאן, ששבים לגלם את דמויותיהם מהיקום הקולנועי.
בנובמבר 2014, ג'יימס גאן הודיע כי יש לו רעיונות ראשוניים עבור סרט שלישי בסדרה, ובאפריל 2017 הודיע על חזרתו לכתיבת ובימוי הסרט השלישי. עם זאת, ביולי 2018, אולפני וולט דיסני פיטרו אותו בעקבות חשיפתם של ציוצים שנויים במחלוקת שצייץ בחשבונו הפרטי, אך באותו אוקטובר, האולפנים חזרו בהם מפיטוריו ושכרו אותו מחדש לעבודה על הסרט. שובו של גאן אושרה רשמית במרץ 2019, כאשר הוכרז על תחילת ההפקה לאחר שגאן סיים את עבודותיו על הסרט "יחידת המתאבדים" (2021) ועל סדרת הספין-אוף שלה, "פיסמייקר" (2022). צילומי הסרט החלו בנובמבר 2021 באטלנטה, ג'ורג'יה, והסתיימו באפריל 2022.
הסרט הוא חלק מהשלב החמישי של היקום הקולנועי של מארוול, ועלה לאקרנים בארצות הברית ב-5 במאי 2023; בישראל, עלה הסרט לאקרנים ב-4 במאי 2023.
עלילה
בעזרת כנופיית "הבוזזים" ומנהיגתם – גרסתה החלופית של גאמורה, שהגיעה מתקופה בה לא הייתה חברה ב"שומרים" – חודרים השומרים לאורגוספרה ומשיגים את הקבצים העוסקים בניסויים שנערכו על רוקט. עם זאת, הם מותקפים על ידי שומרי האורגוספרה, ומצליחים להימלט רק לאחר שפיטר קוויל מפעיל מרחוק את חליפותיהם. השומרים מסיקים כי קוד העקיפה שמור בזיכרונו של ת'יל, אחד ממדעניו של הוד התפתחותו, ומחליטים להתחקות אחריו.
באי-רצון, מלווה מנטיס את דראקס לספינתו של הוד התפתחותו שמתחילה להשתגר מהכוכב בעוד קוויל וגרוט עודם נמצאים על הסיפון - שכן הוד התפתחותו החליט להשמיד את כדור הארץ המקביל, כניסוי שכשל. גאמורה מותקפת על ידי לוחם דמוי-חזיר שנשלח על ידי הוד התפתחותו כדי להשיב אליו את רוקט. הלוחם נהרג על ידי וורלוק המגיע לחפש אחר רוקט, אך גאמורה מצליחה לגבור עליו ומשגרת את ספינתם של השומרים. על הסיפון, מביסים קוויל וגרוט בהצלחה את אנשיו של הוד התפתחותו ולוכדים את ת'יל, קופצים איתו מהספינה ושולפים ממנו את שבב הזיכרון ובו הקוד לנטרול המתג. במקביל, וורלוק, חלש לאחר הקרב מול גאמורה, חש שאמו בסכנה אך מאחר בניסיון למנוע את השמדת כוכב הבית שלו על ידי הוד התפתחותו.
על ספינתם של השומרים, רוקט הגוסס עובר מוות קליני וחווה חוויית סף מוות בה הוא פוגש את חבריו לניסויים של הוד התפתחותו – ליילה, טיס' ופלור – שאומרים לו שזמנו למות טרם הגיע. קוויל מצליח ליישם את קוד העקיפה ומציל את רוקט. על ספינתו של הוד התפתחותו, מנטיס, נביולה ודראקס נתקלים בהמוני ילדים שבהם ערך הוד התפתחותו ניסויים, לפני שהם נתפסים בעצמם ונכלאים בחדר עם אביליסקים. לאחר שמנטיס מצליחה לשכנע את האביליסקים לעבור לצידם, השלושה נמלטים מהחדר, מתאחדים עם השומרים ומכריעים את צבאו של הוד התפתחותו. בינתיים, מגיעים קראגלין וקוסמו עם ספינת החלל שלהם. קוסמו מחברת את ספינתם לספינת הוד התפתחותו באמצעות כוחותיה הטלקינטיים, ונביולה משתלטת על ספינת הוד התפתחותו ומאפשרת את החיבור למרות שבזעמו, פוצץ הוד התפתחותו את חדר הבקרה. במהלך הניסיון לשחרר את הנמצאים על סיפון הספינה, מגלה רוקט חממת המלטה של גורי דביבונים וחיות נוספות בתנאי מעבדה, ובמהלך מאמציו להביא לשחרורם, הוא מותקף על ידי הוד התפתחותו הזועם, אך שאר השומרים באים לעזרתו. הוד התפתחותו נותר על ספינתו בזמן שגם החיות מחולצות ועולות על ספינתו של קראגלין יחד עם רוב השומרים. לאחר שקוסמו לא מצליחה להחזיק את הספינות יחד מספיק זמן על מנת לחלצו, קוויל נמלט בקושי רב ומתחיל לקפוא בחלל, אך ניצל על ידי וורלוק.
השומרים, במתכונתם הנוכחית, מחליטים להתפרק עם שובם לראשומקום. קוויל מעניק לרוקט את הפיקוד על השומרים, לפני שובו לכדור הארץ שם הוא מתאחד עם סבו. מנטיס יוצאת למסע לגילוי-עצמי עם האביליסקים, בעוד שגאמורה שבה לפקד על "הבוזזים" ונביולה ודראקס נשארים על ראשומקום על מנת לגדל את הילדים שניצלו.
בסצנת אמצע הכתוביות, מוצגים חברי צוות "שומרי הגלקסיה" החדש – רוקט, גרוט, קוסמו, קראגלין, וורלוק, פילא-וול, ויצור מגזע הבלארפ – בעודם במשימה. בסצנה שלאחר הכתוביות, מוצג קוויל עם סבו, כשברקע נרמז שובו להרפתקאות בחלל.
צוות השחקנים והדמויות
בנוסף, שון גאן שב לגלם את דמותו של קראגלין אובפונטרי, יד ימינו לשעבר של יונדו ובן בריתם של "שומרי הגלקסיה". מייקל רוקר מופיע לזמן קצר כדמותו של יונדו, המדריכה את קראגלין להשתמש בליבו כדי להכווין את החץ שלו כמוהו. מריה בקלובה מדובבת את דמותה של קוסמו כלבת החלל, שנשלחה לחלל על ידי ברית המועצות. הדמות של קוסמו גולמה בעבר על ידי הכלב פרד ב"שומרי הגלקסיה", "שומרי הגלקסיה: חלק 2" ו"שומרי הגלקסיה בספיישל חג המולד". צ'וקוודי יוג'י מגלם את דמותו של הוד התפתחותו, מדען המתמחה באבולוציה ויוצרו של רוקט, שמבקש להפוך את כל היצורים התבונתיים לגזע עליון. יוג'י תיאר את דמותו כחזקה ו"מורכבת". השחקן מייקל רוזנבאום שב לגלם מ"שומרי הגלקסיה: חלק 2" את דמותו של מרטינקס, חבר בכיר קבוצת הבוזזים.
עבודות פיתוח ראשוניות
בנובמבר 2014, הצהיר במאי ותסריטאי "שומרי הגלקסיה", ג'יימס גאן, כי בנוסף לכתיבת "הסיפור הבסיסי" עבור "שומרי הגלקסיה: חלק 2" תוך כדי העבודה על הסרט הראשון, היו לו רעיונות לסרט המשך שלישי פוטנציאלי. על אף הצהרתו, גאן אישר ביוני 2015 שהוא אינו בטוח אם הוא יהיה מעורב בהפקת סרט שלישי, והצהיר שמעורבותו בהפקת הסרט השלישי תהיה תלויה בהרגשתו לאחר הפקת הסרט השני. באפריל 2016, אמר נשיא אולפני מארוול, קווין פייגי, כי האולפנים מתכננים בוודאות להפיק סרט שלישי של "שומרי הגלקסיה" במסגרת היקום הקולנועי של מארוול החל משנת "2020 ואילך". במרץ 2017, גאן אישר את הפקתו של הסרט השלישי יופק וציין כי צוות ההפקה מנסה לחשוב עד היכן עוד להמשיך את קשת העלילה של הדמויות. תוך זמן קצר, גאן הוסיף כי עדיין לא היו תוכניות ספציפיות לעלילת הסרט, אך כי אולפני מארוול מעוניינת להפיק אותו. "אלא אם כן משהו ישתבש נוראות – וזה תמיד אפשרי, אי-אפשר לדעת". גאן אף חזר ואמר כי לא החליט אם להסכים לביים את הסרט, וכי הוא עוד מנסה להחליט עד כמה ברצונו להיות מעורב בפרויקט. חלק מרתיעתו של גאן לשוב לבימוי הסרט השלישי נבע מכך שלא רצה להפיק את הסרט ללא מייקל רוקר, שגילם את דמותו של יונדו אודונטה בשני הסרטים הקודמים ומת בסרט השני.
באפריל 2017, גאן הודיע כי הוא ישוב לכתוב ולביים את הסרט השלישי. גאן הצהיר כי עלילת הסרט תתקיים לאחר אירועי "מלחמת האינסוף" ו"סוף המשחק", תסיים את קשת העלילה של שומרי הגלקסיה הנוכחיים, ותעזור להזניק דמויות ותיקות וחדשות כאחד ממארוול קומיקס "לעשר השנים הבאות ומעבר להן". גאן אף ציין כי לתחושתו שלושת הסרטים משלימים אחד את השני לכדי קשת עלילתית אחת, ואמר, "אני מביא לסגירת מעגל המון דברים [משני הסרטים הקודמים] בסרט שלישי. אנחנו מקבלים המון תשובות על הרבה דברים שונים". גאן גם תכנן לעבוד עם אולפני מארוול על עתידו של "היקום הקוסמי של מארוול". גאן התעתד להתחיל לעבוד על הסרט השלישי זמן קצר לאחר שסיים את עבודתו כמפיק בכיר וכיועץ ב"מלחמת האינסוף". עם ההודעה על שובו להפקת הסרט השלישי, אמר גאן, "לא הייתי מסכים אם לא היה לי מושג די ברור לאן אנחנו הולכים ומה אנחנו הולכים לעשות. אני לא מישהו שהולך לעשות את זה אם אין לי חזון לזה."
לאחר שכלל במקור את דמותו של אדם וורלוק בתסריט לסרט השני, גאן ופייגי ציינו את חשיבותה של הדמות עבור היקום הקולנועי של מארוול ורמזו שהוא יופיע בסרט השלישי. במאי 2017, לאחר עלייתו של הסרט השני לאקרנים, גאן אמר שהסרט השלישי יופק "בשלוש השנים הבאות", ואישר כי פום קלמנטיף תשוב לגלם את דמותה של מנטיס. גאן אף היה מעוניין שאליזבת דביקי תשוב לגלם את דמותה של איישה. עד אמצע יוני, השלים גאן את טיוטת התסריט הראשונית שלו עבור הסרט השלישי. בספטמבר 2017, חזר גאן ואישר כי הסרט יעלה לאקרנים "בעוד מעט פחות משלוש שנים", משמע ב-1 במאי 2020. בסוף פברואר 2018, גאן נפגש עם מארק המיל לצורך משא ומתן על תפקיד בסרט. באפריל 2018, אושר שכריס פראט ישוב לגלם את דמותו של פיטר קוויל / סטאר לורד, וחודש שלאחר מכן, דייב בטיסטה אישר שהוא ישוב לגלם את דמותו של דראקס המשמיד. בסוף יוני 2018, קיבלו אולפני מארוול את התסריט הראשוני לסרט, לקראת תחילת ההפקה הרשמית של הסרט.
פיטוריו של ג'יימס גאן
ב-20 ביולי 2018 ניתקו אולפני וולט דיסני ואולפני מארוול את הקשר עם גאן, לאחר שפרשנים שמרניים החלו להפיץ מספר מציוציו הישנים בנושאים כמו אונס ופדופיליה, וקראו לפטרו. יו"ר אולפני וולט דיסני, אלן פ. הורן, הצהיר כי "העמדות וההצהרות הפוגעניות שהתגלו בפיד הטוויטר של ג'יימס אינן ניתנות להגנה ולא עולות בקנה אחד עם ערכי האולפנים שלנו, וניתקנו את יחסינו העסקיים איתו." על אף שלא היה חלק מההחלטה לפטר את גאן, מנכ"ל חברת וולט דיסני, בוב אייגר, תמך ב"החלטה פה אחד" של המנהלים השונים באולפני מארוול ואולפני וולט דיסני. בתגובה, אמר גאן בסדרת ציוצים שכשהוא התחיל את הקריירה שלו הוא "עשה סרטים וסיפר בדיחות מקוממות ואסורות", אך הרגיש שהוא "התפתח כאדם, כך גם העבודה שלי וההומור שלי". הוא המשיך, "זה לא אומר שאני יותר טוב, אבל אני מאוד מאוד שונה ממה שהייתי לפני כמה שנים; היום אני מנסה להשריש את עבודתי באהבה ובקשר ופחות בכעס. הימים בהם אמרתי משהו רק מאחר שהוא היה מזעזע והניסיון להשיג תגובה נגמרו." בהצהרה נפרדת אמר גאן שהציוצים באותה תקופה היו "מאמצים כושלים ונואשים לחלוטין להיות פרובוקטיבי", והוסיף, "אני מבין ומקבל את ההחלטות העסקיות שהתקבלו היום. אפילו שנים רבות אחר כך, אני לוקח אחריות מלאה על הדרך בה אני התנהלתי אז."
בתגובה לפיטוריו, רבים מאנשי צוות השחקנים של זיכיון "שומרי הגלקסיה" צייצו את תמיכתם בגאן. רוקר החליט לעזוב את טוויטר, בזמן שהמעריצים חתמו על עצומה מקוונת שזכתה למעל ל-300,000 חתימות, בה הם ביקשו להחזיר את גאן לעבודה על הפקת הסרט. פיטוריו של גאן זכו גם לתגובותיהם של אישים הוליוודיים אחרים, כמו השחקנית סלמה בלייר והקומיקאי בובקט גולדטהווייט, והעניקו השראה לטורי דעה בנושא הפיטורים וכיצד הדבר ישפיע על הוליווד שנכתבו על ידי כארים עבדול ג'באר וגופי תקשורת אחרים כמו "הוליווד ריפורטר", "וראייטי", "דדליין הוליווד", ו"פורבס". ב-30 ביולי 2018, צוות השחקנים של "שומרי הגלקסיה", כולל פראט, זואי סלדנה, בטיסטה, בראדלי קופר, וין דיזל, שון גאן, קלמנטיף, רוקר וקארן גילאן, פרסמו הצהרת תמיכה בג'יימס גאן באומרם, "אנו תומכים באופן מלא בג'יימס גאן. כולנו היינו המומים מפיטוריו הפתאומיים בשבוע שעבר וחיכינו בכוונה לעשרת הימים האלה להגיב במטרה לחשוב, להתפלל, להקשיב ולדון. באותה תקופה התעודדנו מהתמיכה מצד מעריצים ואנשי תקשורת המעוניינים לראות את ג'יימס מושב לבימוי הסרט השלישי, כמו גם נפלה רוחנו מאלו שהאמינו בקלות רבה לתאוריות הקונספירציה המוזרות הרבות סביבו." על אף התמיכה הרבה שקיבל גאן, נמסר מ"וראייטי" כי חברת וולט דיסני לא מתכננת לשכור אותו מחדש כיוון שהבדיחות אינן מקובלות בעידן MeToo# ואינן תואמות את הדימוי המשפחתי של דיסני. "וראייטי" הוסיפה כי למרות השמועות על החלפתו של גאן בבמאים אחרים שכבר עבדו בשיתוף פעולה עם אולפני מארוול, כמו ג'ון פאברו, טאיקה ואיטיטי או האחים רוסו, אולפני מארוול טרם נפגשו עם במאי כלשהו, ושסביר להניח שהיא תעסיק מישהו חדש. בתחילת אוגוסט 2018, אמר בטיסטה כי הוא ימלא את חוזהו ויופיע בסרט כל עוד אולפני מארוול יבחרו להשתמש בתסריט של גאן.
אולפני וולט דיסני ואולפני מארוול עדיין רצו "להתקדם במהירות" עם הפקת הסרט, ועד מהרה אושר שהם שומרים על התסריט של גאן. זאת, בשילוב עם העובדה שגאן לא הפר את חוזהו מאז שנכתבו הציוצים שנים לפני שחתם על חוזה להפקת הסרט, הובילו לתהליך "משא ומתן מסובך" בין גאן לאולפני וולט דיסני בנוגע להסדר היציאה שלו. על פי ההסדר, גאן היה צפוי לשלם 7–10 מיליון דולר ומעלה, והייתה תקווה שהמשא ומתן יוכל להוביל לכך שבסופו של דבר גאן יחזור בתפקיד כלשהו, "גם אם זה יהיה לפתח ולביים סרט נוסף של מארוול". בעקבות ההסדר, גאן היה חופשי לעבור לפרויקטים חדשים, ואולפנים גדולים אחרים החלו להתעניין באפשרות להעסיק אותו, כולל אולפני האחים וורנר, שברשותם נמצאת היקום הקולנועי של DC. במהלך תקופה זו, מנהלים באולפני מארוול פתחו בשיחות עם אולפני וולט דיסני בניסיון למצוא פשרה שתוביל לכך שגאן יחזור להפקת סרט בדרך כלשהי. באמצע אוגוסט, נפגש גאן עם הורן בעקבות דחיפה חזקה של סוכנות הכישרונות אצלה הוא היה חתום לתת לו הזדמנות שנייה. למרות זאת ואופייה ה"אזרחית והמקצועית" של הפגישה כפי שדווחה, הורן רק אישר מחדש את החלטתם של אולפני וולט דיסני לפטר את גאן.
באוגוסט 2018, צוות ההפקה המצומצם שהתכונן לתהליך קדם ההפקה פוטר מכיוון שהפקת הסרט נדחתה במטרה לאפשר למארוול ודיסני למצוא במאי שיחליף את גאן. תהליך קדם ההפקה התעתד להתחיל עד סוף שנת 2018, ונמסר כי צילומי הסרט עתידים להתחיל בינואר או פברואר 2019. בשלב זה, בטיסטה לא היה בטוח אם ישוב להפקת סרט, מכיוון שהוא לא ידע אם ירצה לעבוד שוב עבור אולפני וולט דיסני בהתחשב בדרך בה הם פיטרו את גאן. בסוף ספטמבר, אחיו של ג'יימס גאן, שון, שגילם את קראגלין וסיפק את לכידת התנועה עבור דמותו של רוקט בסרטים הקודמים של "שומרי הגלקסיה", חזר והדגיש כי אולפני וולט דיסני עדיין מתכוונת להפיק את הסרט עם התסריט של ג'יימס, אך לא חשפה בפני צוות השחקנים מתי תימשך ההפקה. שון הוסיף כי הוא התכונן לשוב לגלם את דמותו של קראגלין בסרט השלישי לפני פיטוריו של אחיו. בסוף החודש, נשאל קופר אם ישקול לביים את הסרט לאחר ההצלחה שקטף על בימוי הסרט "כוכב נולד", אך הצהיר כי הוא לא מסוגל לראות את עצמו מביים סרט שהוא לא כתב. באמצע אוקטובר, ג'יימס גאן השלים את הסדר היציאה שלו מול דיסני והתעתד לכתוב ולביים את "יחידת המתאבדים" עבור אולפני האחים וורנר.
שובו של ג'יימס גאן להפקה
יום לאחר שגאן הצטרף ל"יחידת המתאבדים" באמצע אוקטובר 2018, הוא קיבל הודעה פרטית מהורן בה אושר שהוא יכול לחזור לבימוי הסרט. ההודעה נשלחה לאחר פגישות נוספות בין האולפנים לגאן. הורן שינה את דעתו לאחר שהתרשם מתגובתו של גאן למצב. גאן דן עם פייגי על התחייבויותיו ל"יחידת המתאבדים", ולאחר מכן הוכרז על דחיית הפקת הסרט עד לפברואר 2021 על מנת לאפשר לגאן לסיים את הפקת "יחידת המתאבדים". בדצמבר, לאחר שעבד עם אולפני מארוול על התסריט ל"אנטמן" (2015), אמר אדם מקיי שהוא מוכן לעבוד שוב עם האולפנים והצהיר כי הוא ערך עם פייגי דיונים על בימוי הסרט, בין היתר. בתחילת 2019, חזרו פייגי ופראט ואישרו כי אולפני מארוול עדיין עובדים על פיתוח הסרט, ובמרץ 2019 נחשף רשמית כי גאן ישוב לבימוי וכתיבת הסרט. עוד נמסר כי אולפני מארוול "מעולם לא נפגשו עם שום במאי אחר" עבור בימוי הסרט. בסוף אפריל 2019, אושר כי חמשת הכוכבים הראשיים של סדרת "שומרי הגלקסיה" – פראט, סלדנה, בטיסטה, קופר ודיזל – עתידים לשוב להפקת סרט ההמשך, ושהצילומים יתקיימו במהלך שנת 2020.
באוגוסט 2020, גאן הגיש טיוטה חדשה לתסריט עבור הסרט ובמקביל החל לכתוב עבור סדרת ספין אוף של "יחידת המתאבדים", בשם "פיסמייקר" שעוסקת בדמותו של פיסמייקר. כעבור חודש, דווח שגאן עתיד להתחיל לעבוד על הפקת הסרט בשנת 2021, לאחר שיסיים את הפקת "יחידת המתאבדים" ו"פיסמייקר". בנובמבר 2020, אישר גאן כי העבודה על התסריט של הסרט הסתיימה, וכי מעט מאוד השתנה בין תסריטו הראשוני לתסריטו החדש למרות עיכוב ודחיית ההפקה. חודש לאחר מכן אושר כי הסרט יעלה לאקרנים בשנת 2023, ושצילומי הסרט יתחילו בשלהי שנת 2021. זמן קצר לאחר מכן, נחשף כי הסרט יעלה לאקרנים לאחר שידור "ספיישל חג המולד של שומרי הגלקסיה" (2022).
קדם הפקה
עבודות קדם ההפקה, שכללו את יצירת העיצובים והאפקטים הוויזואליים עבור הסרט החלו באפריל 2021. בתחילת מאי, הודיעו אולפני מארוול כי הסרט יעלה לאקרנים ב-5 במאי 2023. בהמשך החודש, אמר גאן כי עלילת הסרט תתרחש לאחר אירועי "תור: אהבה ורעם", שדמויות אחדות מ"שומרי הגלקסיה" עתידות להופיע בו. ביוני 2021, גאן אישר כי הוא החל לעבוד על הסטוריבורד עבור צילומי הסרט. בנוסף, גאן כתב במקור הופעת קמע עבור קומייל ננג'יאני, חברו של גאן, אך הסיר את ההופעה לאחר שנודע כי ננג'יאני לוהק לדמותו של קינגו בסרט "נצחיים" (2021).
בסוף אוגוסט, אולפני מארוול וגאן החלו להיפגש עם שחקנים עבור ליהוק דמותו של אדם וורלוק, ביניהם נכללו ויל פולטר, ג'ורג' מקיי ורגה-ז'אן פייג'. בספטמבר, גילאן העירה כי הסרט יחקור את הדמויות מסרטי ברמה עמוקה יותר, בעוד שסת' גרין, שמדבב את דמותו של הווארד הברווז בסרטי היקום הקולנועי, אמר כי הסרט יעסוק בגאמורה ונביולה; אם כי לא ידע באותה עת אם דמותו של הווארד תופיע שוב בסרט. באוקטובר 2021, נמסר על ליהוקו של פולטר לוהק לדמותו של אדם וורלוק, וגאן הצהיר כי "עשרות תפקידים" כבר לוהקו. בשלהי אוקטובר, פראט החל בחזרות ובמבחני מצלמה לקראת הצילומים, ופגישת הפקה מלאה נערכה בתחילת נובמבר, זמן קצר לפני תחילת הצילומים.
צילומים
צילומי הסרט החלו ב-8 בנובמבר 2021 באטלנטה, ג'ורג'יה, והם המשיכו עד לאפריל 2022. צילומים נוספים התקיימו בלונדון, בריטניה, בשלהי שנת 2021. על צילום הסרט אמון הצלם הנרי בראהם, לאחר שהיה אמון על צילומי הסרט הקודם. בנוסף, נמסר כי חלקים מהסרט יצולמו באמצעות טכנולוגיית ההפקה הווירטואלית "Industrial Light & Magic" של חברת "StageCraft", שפותחה עבור הסדרה "המנדלוריאן" שהופקה עבור שירות "דיסני+. בנוסף, ספיישל חג המולד של שומרי הגלקסיה, עליו הוכרז במהלך כנס המשקיעים של דיסני בדצמבר 2021, יצולם במקביל לצילומי הסרט וישתתפו בו צוות השחקנים הראשי. במקור, צילומי הסרט התעתדו להתחיל בינואר או בפברואר 2019 לפני פיטוריו של גאן, ולאחר מכן בפברואר 2021, לפני שנודע שגאן החל לעבוד על הפקת הסדרה "פיסמייקר".
מוזיקה
באפריל 2017, צייו גאן כי המוזיקה לסרט תהיה "קצת שונה" מהפסקולים של שני הסרטים הראשונים. חודש לאחר מכן, גאן הוסיף כי הוא "כבר נבהל" מהעבודה על הפסקול וכי "הדברים נפתחים קצת בפסקול... אז אני אצטרך לעשות כמה בחירות די ספציפיות בעתיד הלא-יותר מדי רחוק", ורמז שכבר היה לו רעיון להכללת שירים מסוימים בפסקול של הסרט. בתחילת יולי 2017, גאן אישר שהוא צמצם את בחירותיו לשירים פוטנציאליים עבור הפסקול ל-181 שירים, אך ציין כי רשימה זו עשויה להתארך שוב. באוגוסט 2017, הוכרז כי נבחרו כל השירים שיופיעו בפסקול.
תגובת הקהל
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes" זכה הסרט לציון 82%, עם דירוג ממוצע של 7.3/10, על בסיס 340 ביקורות. בקונצנזוס הביקורתי של האתר נכתב כי באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכה הסרט לציון משוקלל של 67 מתוך 100, על בסיס 49 ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות לרוב".
פרסים ומועמדויות
סינתיה בלונדל והתר קרימר היו מועמדות בטקס פרסי "גילדת המפקחים המוזיקליים" לשנת 2023 בקטגוריית "הפיקוח המוזיקלי הטוב ביותר בקדימון – סרט".
עתיד
בספטמבר 2017, גאן העיר כי הוא לא צפוי לחזור להפקת סרט נוסף שיעסוק ב"שומרי הגלקסיה", אך ציין כי ימשיך לעבוד עם אולפני מארוול על פרויקטים אחרים בהם דמויות מ"שומרי הגלקסיה" יופיעו. כדוגמה, גאן הציע לעבוד על פיתוח סרט שיעסוק בדמויותיהם של דראקס ומנטיס, רעיון אותו בטיסטה כינה "מבריק". עם זאת, במאי 2021, בטיסטה חשף כי טרם ישנם עדכונים נוספים בנוגע לכך, וציין שלהרגשתו אולפני מארוול אינם מעוניינים בכך, או שהסרט לא מתאים לאופן שבו הם ממפים את היקום הקולנועי. בספטמבר 2019, גאן אישר כי הסרט יהיה סרטם האחרון של "שומרי הגלקסיה" עליו הוא יעבוד, ובמאי 2021, הוא אישר מחדש שאין בכוונתו להמשיך להפקת סרט רביעי פוטנציאלי.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
אוטו דיקס
וילהלם היינריך אוטו דיקס (בגרמנית: Wilhelm Heinrich Otto Dix; 2 בדצמבר 1891 – 25 ביולי 1969) היה צייר גרמני, פעל במיוחד בתקופת הרפובליקה הוויימארית. ידוע בשל סגנונו הגרוטסקי והריאליסטי ונחשב לאחד מהבולטים בזרם "האובייקטיביות החדשה" או "התכליתיות החדשה" (אנגלית: New Objectivity, גרמנית: Neue Sachlichkeit).
ביוגרפיה
אוטו דיקס נולד בעיירה אונטרהאוס (גרמנית: Unterhaus) ליד העיר גרה שבמחוז סקסוניה לארנסט פרנץ ולפאולינה לואיז דיקס. אביו היה יוצר תבניות במפעל ברזל ואמו שהייתה משוררת בנעוריה, ולאחר מכן עבדה לפרנסת המשפחה כתופרת.
אוטו היה הבכור מבין אחיו ושלושה מהם האריכו ימים אחריו: טוני, פריץ והדוויג. אח גדול ממנו, שנקרא גם הוא פריץ, נפטר שנה לפני לידתו, והאחות הקטנה אליסה, נפטרה סמוך ללידתה ב-1899. משפחתו חיה בבית משותף שכיום משמש כמוזיאון המוקדש לזכרו ונוסד בשנת 1991. מעט לאחר לידתו נדדה המשפחה בין כמה בתים זמניים עד שבשנת 1908 קנה האב בית בקצה אונטרהאוס. קניית הבית למשפחה ממעמד הפועלים התאפשרה בזכות העלאה משמעותית בשכרו של האב בתחילת שנת 1900. עבודתו של האב כטכנאי הייתה מוערכת מאוד והכשרתו הייתה ייחודית, דבר שמסביר את משכורתו הגבוהה יחסית.
דיקס היה ילד חולני שסבל מדלקת ריאות, חום וסיוטים חוזרים, בהם חלום אחד שחזר על עצמו, בו הוא בורח מחרמשם של שני איכרים הקוצרים שדה תירס. סיוט זה הפך לציור שלו מאוחר יותר ומוצג היום במוזיאון העיר גרה.
לימודי אמנות
דיקס נחשף לאמנות מגיל צעיר מאוד. בגיל עשר הוא שימש דוגמן לבן דודו מצד אימו, פריץ אמאן, וציין בשלב מאוחר יותר שזה היה השלב בו החליט להיות צייר בעצמו. הוא הוקסם מהאווירה בסטודיו ומ"הריח הנפלא של צבעי שמן ולכה". בן דודו שימש לו מנחה ראשון ולימד אותו את העקרונות הראשוניים.
במקביל ללימודיו בבית הספר היסודי בשנים 1897–1906, לקח אותו מורו לאמנות פרופסור ארנסט שונקה תחת חסותו. בשנות לימודיו נסע איתו שונקה לאזורים כפריים פתוחים והנחה אותו בציור באמצעות חומרים רבים דוגמת גיר, פחם, דיו, גרפיט צבעי מים ועוד. ספר שרטוטים של דיקס מהשנים 1903–1906 מראה את כישרונו הגדול מגיל צעיר, כמו גם את סגנונו הייחודי והקפדני.
ארנסט שונקה זיהה את הפוטנציאל הגדול שהיה חבוי בו וסייע לו להגיש בקשה למלגת לימודים "על-תנאי" לנסיך היינריך ה-28 של רויס. תנאי לקבלת המלגה הייתה התחייבות לתקופת התמחות במלאכה אצל מומחה העיצוב והציור קארל זנף בעיר גרה, מ-1905 למשך ארבע שנים. בתקופה זו רכש דיקס כלים מקצועיים רבים ושכלל את סגנונו הייחודי, למרות חוסר ההערכה שהביע כלפיו זנף. דבר זה ניכר, בין השאר בציטוט מפורסם בו טען זנף כי דיקס לעולם לא יהיה אמן אמיתי, לכל היותר יהווה שוליה לצייר.
משנת 1909 ועד 1914 למד באקדמיה לאמנות גבוהה של דרזדן. הוא מימן את לימודיו באמצעות המלגה בת ה-40 מארק לחודש שקיבל. נוסף על כך הוא היה פטור מתשלום מיסים והרוויח מעט ממכירת דיוקנאות. בתקופה זו ביקר בתערוכות גרמניות וצרפתיות ונחשף לסגנונות ציור רבים, בהם סימבוליזם, אימפרסיוניזם, פוסט-אימפרסיוניזם, אקספרסיוניזם וקוביזם. פול גוגן ווינסנט ואן גוך היו אמנים שהשפיעו עליו במיוחד וסגנונו מאותה תקופה מזכיר את זה של ציירים גרמנים מהמאה ה-16 – סגנון רך, מעודן ומעט רומנטי.
מבחינה רוחנית-דתית התנסה דיקס יחד עם חבריו הקרובים בתרגול הדת המזדזנית, סוג של דת נאו-זורואסטרית. כחלק מדת זו שמר דיקס באדיקות על צמחונות, תרגל מדיטציה ותרגולי נשימה, נמנע מעישון אם כי הוא מעיד על עצמו שלא הצליח להימנע לחלוטין משתיית אלכוהול:
"אני דואג לגופי יותר מהרגיל כי יש לי גוף בריא שמוביל לידע בריא... אני צמחוני; אם כי לא באדיקות מלאה כי אני נהנה מאלכוהול. אני עדיין נמנע מעישון".
מלחמת העולם הראשונה
בשנת 1914 התנדב דיקס לצבא כדי להשתתף במלחמת העולם הראשונה. מניעיו לגיוס לא ברורים לחלוטין אך נראה ממכתבים, ציורים ושיחות שערך עם חבריו שהיה בהם תערובת של פטריוטיזם גרמני מיליטריסטי וניהיליזם מבית מדרשו של פרידריך ניטשה, שבספריו החל לעיין כנראה בתקופת לימודיו בדרזדן. באותן שנים, כנראה בהשפעת ניטשה, האמין כי העולם הוא מערבולת כוחות מנוגדים, היוצרים והורסים במחזוריות בלתי פוסקת של חיים ומוות. הוא האמין שיקיץ הקץ על הסדרים הבורגניים הישנים ו"שחר חדש יפציע על אירופה". למלחמה לקח איתו שני ספרים: התנ"ך ו"המדע העליז" של ניטשה.
דיקס שובץ בחיל הארטילריה וקיבל בתחילה תפקיד של מקלען. את הכשרתו הצבאית עבר בדרזדן ובבאוצן, ונשלח לחזית מלחמת החפירות בריימס שבצרפת ב-21 בספטמבר 1915. הוא היה חייל טוב והתקדם במהירות בדרגות, קיבל עיטור צלב הברזל דרגה שנייה ודרגת קצין בנובמבר באותה שנה. דיקס נפצע בחמש הזדמנויות שונות במהלך שירותו במלחמה ועבר לפחות שלוש חזיתות שונות: נהר הסום שבצפון צרפת, החזית הרוסית והחזית בפלנדריה. באוקטובר 1918 הועלה בדרגה וחודש לאחר מכן שוחרר משירות צבאי, כנראה לאחר פגיעה קשה בצוואר.