cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רוברט ברנס (צייר)
ביוגרפיה
הוא עבר לגלאזגו כאדם צעיר והשתתף בשיעורי ערב בבית הספר לאמנות של גלאזגו. לאחר שהמליץ ​​לו על כך אדוארד ארתור וולטון להמשך הקריירה באמנות. הוא עזב את סקוטלנד ללונדון שם נרשם כתלמיד בבית הספר של פרדריק בראון בווסטמינסטר. בשנת 1889 הוא עבר לפריז ובמשך השנתיים הבאות למד באקדמיה דלקלוז בניהולו של אוגוסט ג'וזף דלאנס, ואדוארד פרדריק ארץ. הוא נבחר לנשיא אגודת האמנים הסקוטים בשנת 1901. לאחר טיול למרוקו ב-1920, הוא חזר לאדינבורו. הוא עקב אחר הדוגמה של אמני תנועת האמנויות והאומנות, והשתמש במגוון חומרים בעבודות מלאכת יד במטרה לקדם את הקשר בין אמנויות, מסחר ותעשייה.
ברנס היה קשור לתנועת תחייה התרבותית הסקוטית של פטריק גדס במעבר המאות התשע עשרה והעשרים. הוא תרם איורים לכל ארבעת הכרכים של הספר "ירוק עד העונות בצפון" The Evergreen: A Northern Seasonal שפורסם על ידי פטריק גדס ועמיתיו בין 1895 ל-1897.
העיצובים המפורסמים והמלאים ביותר של ברנס היו עבור חדר התה של קרופורד (1926), שהיה ממוקם ברחוב האנובר באדינבורו.
ברנס שילב עבודה מסחרית והוראה, והפך לראש תחום הרישום והציור במכללת אדינבורו לאמנות, שם לימד בין השנים 1908 ל-1919.
בתחילת המאה ה-20 ברנס כבר הצליח למדי, מה שאיפשר לו לרכוש בית עירוני ג'ורג'יאני גדול בעיר החדשה של אדינבורו, שם הפך את עליית הגג לחלל סטודיו גדול.
דגל מונטסראט
דגל מונטסראט אומץ על ידי האי ב-10 באפריל 1909. הדגל הוא נס כחול עם יוניון ג'ק בקנטון הדגל (הרביע העליון הקרוב לניצב), וסמל מונטסראט במרכז הדגל.
דגל מושל מונטסראט הוא דגל שונה - יוניון ג'ק שבמרכזו סמל האי.
צריך לסגור הכל
צריך לסגור הכל הוא אלבומם הרביעי של ג'ירפות אשר יצא בשנת 2013. האלבום נכתב בסמוך למחאה החברתית שארעה בשנת 2011 והטסקטים שבאלבום הושפעו מאירוע זה רבות. כך למשל, השיר "דפני דפני" נכתב כמחווה על דפני ליף.
אוקטניזיים
אוקטניזיים (שם מדעי: Euctenizidae) היא משפחה של עכבישאים אמריקאים שרובם שוכנים במחילות. הם קרובים למשפחה מלכודניים (Idiopidae) ולעיתים נחשבים לחלק מהם. הם קרובים גם למשפחה Cyrtaucheniidae.
הם ארסיים אך לא קטלניים לאנשים. הם חיים באזורים פתוחים ברחבי ארצות הברית ומקסיקו. הם ציידי מארב הניזונים מחרקים שמרטיטים את הדלת שבכניסה למחילה שלהם. אחרים מכינים פקק בכניסה ובו החרקים נתקעים.
רולאן
רולאן (Roland; בפרנקית: Hruodland; נהרג ב-15 באוגוסט 778) היה אביר קודש (פלדין) של קרל הגדול, מנהיג צבאי היסטורי שנודע בעיקר עקב עיצובו הספרותי ברומנסות, בשירה האפית ובשירים על מעללי גבורה. בפרט בשירת רולאן, היצירה המשמעותית הקדומה ביותר בתולדות הספרות הצרפתית שכתב-היד המוקדם ביותר שלה מתוארך בין 1129 ל-1165.
רולאן הספרותי
רולאן היה אחת הדמויות הפופולריות ביותר ברומנסות של ימי הביניים והן טוו לו ביוגרפיה עשירה ומפורטת, עתירה במעשי גבורה שפיארה אותו כאביר נוצרי שנלחם בעיקר נגד הסאראצינים (הערבים). נאמר שהוא היה אחיינו של קרל הגדול ומצביא צבאו. לפי האגדה נספה רולאן בקרב עם הסאראצינים, עקב בגידתו של האביר גנלון (Ganelon). במותו בירך אותו הארכיבישוף טורפין (Turpin), מיד לפני שנהרג אף הוא.
לפי שירת רולאן היה לרולאן חבר-נפש בשם אוליבייה, רולאן התאהב באחות חברו, אוד (Aude או אלדה), אך לא נשא אותה לאשה כיוון שנהרג לפני נישואיו המיועדים. סיפור זה הורחב ברומנסה בת המאה ה-12 Girart de Vienne.
מלחמותיו של רולאן חרגו באגדות מן התיאור ההיסטורי וכך נאמר שנלחם בענקים (למשל ביצירות Historia Caroli Magni, L'Entrée d'Espagne ו-La Spagna מן המאה ה-14). רולאן מופיע עם שלושה מאפיינים: חרב בלתי-שבירה בשם דורנדאל (Durendal); סוס אביר ונאמן בשם ויילאנטיף (Veillantif) וקרן יער בשם אוליפאנט (Olifant).
הפואמה אורלנדו המטורף מאת לודוביקו אריוסטו (1516) נטלה לעצמה חירות לתאר את מעלליו של רינלדו, בן דמותו של רולאן, אשר התחרה עם גיבור הפואמה, שהיה אף הוא מאביריו של קרל הגדול על לבה של אנג'ליקה, נסיכה מוסלמית, מושא אהבתם של אורלנדו, רינלדו ואבירים רבים אחרים. יצירה זו שימשה בסיס ליצירות נוספות, בהן אופרות מאת הנדל, ויולדי ואחרים.
מאז ימי הביניים הפכה דמותו של רולאן (רולנד באנגלית, אורלנדו באיטלקית) לדמות ארכיטיפית של אביר בספרות האבירות, אשר הקשר בינה לבין דמותו המקורית בשירת רולאן תכופות רופף. למשל, "רולנד" נזכר כבדרך אגב במחזה השייקספירי המלך ליר. אזכור זה שימש השראה לפואמה פנטסטית רולנד האציל אל המגדל האפל קרב מאת רוברט בראונינג, שבעצמה הייתה השראה לסדרת המגדל האפל מאת סטיבן קינג – ספרי פנטסיה שגיבורם הוא האקדוחן הנודד רולנד דשיין.
יחיאל מיכל הולנדר
הרב יחיאל מיכל הכהן הולנדר (ה'תרס"ח או ה'תר"ע, 1908 / 1910 בערך - כ"ו בסיון ה'תש"ב, 11 ביוני 1942) היה רב בטרנוב שבגליציה, מחבר שו"ת "אמרי כהן". נספה בשואה.
ביוגרפיה
נולד בטרנוב לשלמה, חסיד בלז ונכד ר' אליהו הורשובסקי (מחבר הספר 'אזור אליהו') מדרוהוביץ' ולחיה לבית פרידמן. מגיל שתים עשרה עד שש עשרה למד מפי הרב מאיר אריק, שחיבבו מאוד, ואף מזכירו בהערכה באחת מתשובותיו. כאביו היה אף הוא חסיד בעלז, והתקרב לאדמו"ר ר' אהרן רוקח. בשנת ה'תרפ"ח (1928) נשא לאישה את מעכה הדס לבית וקסלר.
החל משנת ה'תרצ"ג (1933) שימש כרב, דיין וראש ישיבה בטרנוב. ספרו כולל כמה דרשות שבת תשובה בעירו. בשנותיו אלה הרבה להתכתב במשא ומתן הלכתי עם רבני דורו ואף פרסם מאמרים בבמות שונות.
נספה בשואה ביום כ"ו בסיון ה'תש"ב עם אשתו וילדיו.
ספרו
הספר כולל תשובות של המחבר לשאלות שנשאל, רובן לרבנים בגליציה וחלקן גם לוורשה ואף לנירנברג. ציטוטים רבים מהספר מופיעים בספרות התורנית בזמננו.
הספר נדפס בשנית על ידי אחיינו במהדורת צילום בניו יורק, ה'תשל"ג, ובשלישית במהדורה מתוקנת על ידי מכון חכמת שלמה, ירושלים ה'תשס"ח. במהדורה השלישית נוספו עוד עשרות מחידושי המחבר שלוקטו מספרים וכתבי יד של רבנים שהיה עמהם במשא ומתן הלכתי, וכן כמה מאמרים של בני משפחה נוספים שנספו בשואה.
חלק נוסף משו"ת אמרי כהן היה מוכן בכתב יד, וכן ספרים נוספים: חידושים על מסכת בכורות ומסכתות נוספות, וביאור על פירוש אור החיים על התורה. חיבורים אלו אבדו בשואה.
פלאשפוינט
Flashpoint או Flash point (בתעתיק לעברית: פלאשפוינט או פלאש פוינט, בהתאמה) הוא מונח באנגלית שלו משמעויות שונות.
סמדר שילוני
סמדר שילוני (נולדה ב-2 באוגוסט 1974) היא עיתונאית, כותבת טורים ומבקרת טלוויזיה ישראלית. מאז שנת 2005 היא משמשת כמבקרת הטלוויזיה של ynet. בעברה ערכה את מדור הטלוויזיה של האתר. שילוני היא בוגרת מסלול העיתונאות והתקשורת בבית הספר "קמרה אובסקורה" בתל אביב.
ביוגרפיה
שילוני היא חלוצת ז'אנר טורי הריאליטי, עם טור שכתבה על הסדרה "פרויקט Y", שעלתה ב-yes. בנוסף לביקורות טלוויזיה וכתבות מגזין באתר היא כותבת טורים קבועים על סדרות הריאליטי הישראליות, "האח הגדול", "המירוץ למילון" ו"הישרדות". כיום היא מפרסמת טור בשם "בשידור חוזר", שמספר על היווצרותן של סדרות עבר ישראליות וזרות.
בנוסף לעבודתה ב-ynet שימשה שילוני ככתבת ובעלת טורי דעה במגזין "פנאי פלוס", תחקירנית ראיונות בסדרות כמו "חדר 101" עם עינב גלילי, "ברוורס" עם ארז טל, "פגישה עם רוני קובן", "הסטנדאפיסטים" עם רשף לוי וסדרות נוספות.
מתגוררת ביישוב הקהילתי שחרות שבמועצה אזורית חבל אילות.
סחלב פרפרני
סחלב פרפרני (שם מדעי: Anacamptis papilionacea) הוא הסחלב הנפוץ ביותר בישראל. בעבר שויך לסוג סחלב, אך בעקבות מחקרים פילוגנטיים הועבר לסוג בן-סחלב. הסחלב הפרפרני הוא גאופיט רב-שנתי הגדל על מגוון קרקעות בחבל הים-תיכוני, ופורח בחודשים מרץ-אפריל. צבע הפרחים נע בין ורוד, סגול וארגמן.
הסחלב הפרפרני מרמה את מאביקיו: פרחיו מזכירים במופעם מגוון פרחים אחרים, הפורחים באותה עונה. החרקים הבאים לבקר בסחלב, מורגלים לגמול המזון שהם מקבלים בפרחים אותם הסחלב מחקה; אך בניגוד לפרחים אלה, הסחלב אינו מתגמל את מאביקיו בצוף או אבקה.
קריטריון אולימפי
קריטריון אולימפי הוא הישג או הישגים בתחרויות לפני אולימפיאדה שספורטאי נדרש להשיג כדי להיכלל במשלחת האולימפית.
מבחינים בין 2 סוגים של קריטריונים אולימפיים:
קריטריונים אולימפיים בישראל
בישראל נוהג החל משנות ה-70 של המאה ה-20 הוועד האולימפי בישראל במדיניות של קריטריונים ישראליים, האמורים להקשות על הספורטאים להגיע לאולימפיאדה ועל ידי כך להעלות את רמת הספורטאים כדי שלא יסיימו בתחתית הדירוג. מדיניות זו, לטענת ראשי הוועד, הביאה מאז תחילת שנות ה-90 להישגים טובים בהרבה לעומת התקופה הקודמת, ובראשם עשר מדליות בשבע האולימפיאדות האחרונות עד שנת 2021. הקריטריונים המפורטים לכל ענף נקבעים על ידי היחידה לספורט הישגי המפקחת על ההכנות המקצועיות לאולימפיאדה כשנתיים לפניה, והספורטאים נדרשים בדרך כלל להשיג אותם בתחרויות מטרה (כגון אליפות העולם או אליפות אירופה) הנקבעות מראש במהלך שנת האולימפיאדה והשנה שלפניה. יכולים להיות גם קריטריונים המבוססים על דירוג בעולם או באירופה בתאריך מסוים, הזהה לתאריך הקובע של הקריטריון הבינלאומי.
החל מ-2008 הוחלט לאפשר לספורטאים צעירים להשתתף באולימפיאדה אף שלא עברו את הקריטריון הישראלי.
הוועד האולימפי עשוי לשלוח לאולימפיאדה גם ספורטאים שלא עמדו בקריטריון אך השיגו הישגים יוצאי דופן בתחרויות אחרות.
בילבורד רדיו מוניטור
בילבורד רדיו מוניטור (באנגלית: Billboard Radio Monitor) או איירפליי מוניטור (Airplay Monitor) היה כתב עת מקצועי שבועי אמריקאי, שעקב אחר תעשיית הרדיו, ועקב אחר הניטור של שירים נוכחיים לפי פורמט, תחנה וקהל. כתב העת הוא למעשה ספין אוף למגזין בילבורד, והיה זמין בעיקר באמצעות מינוי לאנשים שעובדים בתעשיית הרדיו, וכן לחובבי מצעדי מוזיקה. המגזין הוקם לראשונה ב-1993 בקולומביה, מרילנד, על ידי אלן סמית' וג'ונאס קאש.
הגיליון האחרון של כתב העת פורסם ב-14 ביולי 2006, לאחר שכתב העת התמגז יחד עם כתב העת האמריקאי, Radio & Records, לתוך כתב העת R&R. הגיליון האחרון של כתב העת הממוזג פורסם ב-5 ביוני 2009.
שגרירות ישראל במנאמה
שגרירות ישראל במנאמה היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בממלכת בחריין.
שגריר ישראל המכהן במנאמה הוא איתן נאה.
היסטוריה
מאז קיבלה עצמאות מידי הבריטים בשנת 1971 לא הכירה בחריין בישראל. כחברה בליגה הערבית השתתפה בחרם הערבי ואסרה על ישראלים להיכנס לתחומה, אך בשנות ה-90 נרשמה התחממות קלה ביחסים. בחריין שלחה נציגים לועידת מדריד ואירחה ישיבות של קבוצות העבודה הרב צדדיות שהוקמו בעקבות הועידה. בעקבות חתימת הסכמי אוסלו, ביקרה לראשונה בספטמבר 1994, משלחת ישראלית רשמית בבחריין והיחסים נהפכו באותם ימים ליותר ויותר גלויים.
נציגות ישראלית (בדרגת "משרד אינטרסים") נפתחה במנאמה, בירת בחריין ב-1995, בימי אוסלו אך פעלה תחת חשאיות והופעלה במתכונת חשאית ומוצנעת.) הנציגות הישראלית פעלה תחת חסויות של מספר חברות קש, האחרונה שבהן הייתה חברת קש בשם "המרכז לפיתוח בינלאומי", ששימשה את הנציגות מיולי 2009 ועד 2021.
בתחילת 2021 נפתחה במנאמה השגרירות הישראלית הרשמית.
ב-30 בספטמבר 2021 נחנכה השגרירות באופן רשמי בהשתתפות שר החוץ יאיר לפיד.
סי. סי. קאץ'
קרוליין קתרין מולר (באנגלית: Caroline Catherine Müller; נולדה ב-31 ביולי 1964) הידועה בשם הבמה '''סי. סי. קאץ, היא זמרת פופ גרמנייה ילידת הולנד, הידועה גם בזכות שיתוף הפעולה שלה עם דיטר בוהלן בשנות השמונים.
ביוגרפיה
סי. סי. קאץ' נולדה בהולנד, לאב גרמני ואם הולנדית ועברה לגרמניה בסוף שנות השבעים עם משפחתה. היא זכתה לתמיכה מהוריה כבר מגיל צעיר, כאשר עודדו אותה לפרוץ לעולם המוזיקה. אבא שלה היה על תקן המנהל שלה לאורך הקריירה שלה.
מגיל צעיר השתתפה סי. סי. קאץ' בתחרויות שירה וכישרונות למיניהן, במטרה להמשיך ולפתח את הקריירה המוזיקלית שלה. כמו כן, היא הייתה חברה בלהקת הבנות Optimal, שהורכבה מארבע בנות. מאוחר יותר, המשיכה בקריירת סולו מצליחה.
תחילת הקריירה
סי. סי. קאץ' התגלתה על ידי דיטר בוהלן (חבר בצמד מודרן טוקינג) באחת מהופעותיה בהמבורג. בוהלן החתים אותה על חוזה הקלטות ב-BMG, תוך שעזרה לה למנף את קריירת הסולו שלה. בהמשך, השניים אימצו עבור קאץ' את שם הבמה C. C. Catch. שתי האותיות C נלקחו משמה הפרטי ומשמה האמצעי, תוך שה-"Catch" התווסף לפי בחירתם. בקיץ 1985 הוציאה קאץ' את סינגל הבכורה שלה "I Can Lose My Heart Tonight". השיר הפך ללהיט ונכנס לטופ עשרים בכמה מצעדי פזמונים במדינות כמו גרמניה, שווייץ וביבשת אירופה.
קאץ' זכתה להצלחה גם בישראל, והופיעה באולם הסינרמה בתל אביב, ב-11 בנובמבר 1986, כמופע הפתיחה הרשמי לאחר שיפוץ האולם.
בוהלן וקאץ' עבדו יחד עד 1989 והספיקו להוציא יחד 12 סינגלים וארבעה אלבומי אולפן בסך הכול. שמונה מאותם הסינגלים נכנסו לטופ עשרים במצעדים רבים, תוך שחלקם הפכו ללהיטים בינלאומיים, בעוד אלבומי האולפן זכו להצלחה גם כן, כאשר נכנסו למצעדי אלבומים וקיבלו תארים במדינות שונות. בשנת 1989, כתוצאה מכמיהתה של קאץ' להוציא שירים יותר אישיים, היא ובוהלן הפסיקו את שיתוף הפעולה שהיה ביניהם ונפרדו לקריירה עצמאית. עם זאת, היא הייתה צריכה להיאבק מבחינה משפטית על הזכות להמשיך להשתמש בשם הבמה שלה.
מתוך אלבומה הרביעי, "Big Time" יצא כסינגל בשנת 1989, והגיע בשיאו למקום ה-26 במצעד השירים שבגרמניה. במהלך אותה התקופה, הוציאה את הסינגל "Baby I Need Your Love", ביחד עם אלבום אוסף נלווה.
בתוכנית טלוויזיה ששודרה בערב השנה החדשה בספרד, פגשה קאץ' את סיימון נאפייר בל (לשעבר המנהל של ג'ורג' מייקל ושל וואם!). זמן קצר לאחר מכן, בל הפך למנהל שלה והחתים אותה על חוזה הקלטות בחברת התקליטים פוליגרם, אשר נחשבת לחברת הבת של מטרונום. אלבומה הראשון (והיחיד) שיצא על ידי חברת התקליטים, Hear What I Say, יצא בסוף 1989 והיה האלבום האחרון של קאץ'. האלבום הופק על ידי אנדי טיילור (לשעבר חבר בדוראן דוראן), דייב קלייטון (שעבד עם ג'ורג 'מייקל ו-U2), וג'ו דוורניאק. שבעה מהשירים נכתבו על ידה, בפעם הראשונה. האלבום שלה נמכר בהרבה משני אלבומיה הקודמים, Big Fun ו-Diamonds והוכיח את יכולותיה כאמנית העובדת בתנאים שלה.
הפסקה
לאחר שהוציאה את אלבומה החמישי, נפרדה סי. סי. קאץ' מחברת התקליטים מטרונום בתנאים טובים, כדי לקחת פסק זמן מתעשיית המוזיקה. במהלך תקופה זו היא התמקדה ברוחניות שלה, בתרגול יוגה ובתרגול של מדיטציה; היא גם התחילה לכתוב שירים משל עצמה.
המשך הקריירה
בתחילת שנות התשעים, סי. סי. קאץ' עבדה על פרויקט עם פיטר גבריאל, במסגרתו יצא השיר "Harmonix". השיר נכלל באלבום של ג'אם ניישן, Way Down Below Buffalo Hel. בשנת 1998 היא חזרה לגרמניה, הוציאה את הסינגל "Megamix '98" והופיעה בתוכנית הטלוויזיה "Top of the Pops".
בשנת 2003, הסינגל שלה "Shake Your Head" הגיע למקום ה-12 במצעד השירים שבספרד, תוך שהפך ללהיט בדרום אירופה. בשנת 2004, סי. סי. קאץ' השתתפה במופע ה-"ProSieben Comeback - Die Big Chance". באותה השנה היא הופיעה בסיבוב ההופעות האמריקאי של מודרן טוקינג.
בספטמבר 2010, יצא הסינגל "Unborn Love". השיר יצא בשיתוף עם המפיק המוזיקלי הספרדי חואן מרטינז וזכה להצלחה. בשנת 2015, הופיעה סי. סי. קאץ' בארצות הברית, כולל לוס אנג'לס, דאלאס ושיקגו. לאחר מכן, הופיעה בטורונטו, קנדה ובהמשך קיימה הופעות בדרום אמריקה. (ארגנטינה, פרו, צ'ילה, ברזיל ובוליביה)
אלכסנדר קלנטירסקי
אלכסנדר יבסייביץ' (סשה) קלנטירסקי (ברוסית: Александр Евсеевич Калантырский;1941 – 19 בינואר 2022) היה מהנדס ישראלי-רוסי ששימש בתפקיד מפתח בבנייתו של "הסרקופג", כיפת הבטון שנוצקה מעל הכור הגרעיני הדולף באסון צ'רנוביל. לאחר עלייתו לישראל כיהן קלנטירסקי כיושב ראש עמותת "ברית ליקווידטורים צ'רנוביל" שפעלה לקידום זכויותיהם של העוסקים במלאכת איטום הכור ונטרולו.
ביוגרפיה
קלנטירסקי נולד במוסקבה.
פעילותו באסון צ'רנוביל
ב-26 באפריל 1986, יום אסון צ'רנוביל, סייר קלנטירסקי בין אתרי בנייה במוסקבה. כאשר שב למשרדו התקשר אליו אחד מחבריו ועדכן אותו בפרטי האירוע. לאחר כשבועיים, הוטלה על קלנטירסקי ומשרדו הקמתה של כיפת בטון גדולה שתכסה את הכור הדולף ותבלום את התפשטות הקרינה.
בין החודשים יוני ונובמבר 1986 עבדו (באופן כולל) תחת שרביטו של קלנטירסקי כ-10,000 פועלים ב-12 מחלקות, אשר עבדו שבעה ימים בשבוע, ללא חופשות. על תפקידו, כך סיפר, נאבקו עשרות אנשים, וזאת מתוך תחושת פטריוטיות. העוסקים במלאכת איטום הכור ונטרולו כונו "ליקווידטורים" (ברוסית: ликвида́торы). קלנטירסקי תיאר את החוויה באזור מוכה האסון:. אכן, התברר כי קלנטירסקי ספג רמות קרינה גבוהות, מעבר למותר, אך לא ביקש שחרור מהמשימה. בשלב מסוים לקה בדימום פנימי ואושפז בבית חולים במוסקבה, ולמשך שארית חייו סבל מהפרעת קצב. עם זאת, לא סבל ממחלת הסרטן, בניגוד לרבים מהליקווידטורים.
העלייה לישראל ושארית חייו
בשנת 1992 עלה קלנטירסקי לישראל עם רעייתו ז'נטה ושתי בנותיהם והמשפחה התיישבה בעיר בת ים. למרות השכלתו וניסיונו, וכמו רבים מהעולים באותן שנים, לא מצא קלנטירסקי עבודה כמהנדס והועסק בעבודות שונות. הוא עמד בראש עמותת "ברית ליקווידטורים צ'רנוביל" המאגדת כ-1,400 ליקווידטורים שעלו מברית המועצות לשעבר וחיים בישראל. במסגרת פעילותו בעמותה, נלחם למתן מעמד רשמי לליקווידטורים ולהעברת סיוע כספי עבורם, מאבק שצלח וסיומו בחקיקת "חוק המסייעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל, התשס"א–2001", פרי הצעתו של חבר הכנסת יורי שטרן. כמו כן, נאבק בסירוב של חברות הביטוח בישראל לבטח את חיי הליקווידטורים, ופעל למען ביטוחם בחברת הביטוח הממשלתית ענבל, יחד עם חברת הכנסת קסניה סבטלובה.
בשנת 2016 שב קלנטירסקי לראשונה לאזור האסון יחד עם הרופאה פולינה פולסקי וצוות חדשות. הוא הלך לעולמו בינואר 2022, לאחר שלקה בשבץ, ונטמן בבית העלמין ירקון.
כריסטופר סקרבר
כריסטופר ג'יי סקרבר האב (נולד ב-6 ביולי 1969) הוא רוצח מורשע אמריקאי הידוע ברצח ג'פרי דאהמר, רוצח סדרתי, ורצח ג'סי אנדרסון. כריסטופר רצח את שניהם באמצעות מוט מתכת בגודל 51 ס"מ שמצא באולם הספורט במוסד הכליאה של קולומביה ב-1994. סקרבר נידון לשני מאסרי עולם נוספים בגין רציחתם של דאהמר ואנדרסון.
חיים אישיים
סקרבר הוא השני מבין חמישה ילדים, והוא נולד וגדל במילווקי, ויסקונסין. הוא למד בתיכון ג'יימס מדיסון לפני שנשר בכיתה י"א, ולבסוף סולק מבית אמו לאחר שהתמכר לאלכוהול ולמריחואנה. סקרבר התקבל לעבודה כנגר מתלמד בתוכנית עבודה של חיל השימור של ויסקונסין. הוא אמר שהובטח לו על ידי הממונה עליו, אדוארד פטס, שעם השלמת תוכנית זו הוא יתקבל לעבודה במשרה מלאה, אך פטס פוטר, וכתוצאה מכך, המשרה המלאה שהובטח לסקרבר מעולם לא התממשה. זה הביא לכך שסקרבר שתה בכבדות, ובעודו שיכור, הוא החל לשמוע קולות המכנים אותו "הנבחר". מאוחר יותר הוא אובחן כחולה סכיזופרניה ונאמר שהוא סבל מאשליות משיחיות.
רצח סטיב לוהמן
ב-1 ביוני 1990, סקרבר הלך למשרד תוכנית ההכשרה של חיל השימור בוויסקונסין ומצא את מנהל האתר ג'ון פיין והעובד סטיב לוהמן. הוא כפה על לוהמן לרדת על ברכיו באיומי אקדח, סקרבר דרש כסף מפיין. לאחר שקיבל ממנו 15 דולר בלבד, סקרבר הזועם ירה על לוהמן פעם אחת בראשו והרג אותו. על פי הרשויות, סקרבר אמר אז, "עכשיו אתה חושב שאני צוחק? אני צריך עוד כסף.", וירה בלומן פעמיים נוספות, גם לאחר מותו, לפני שפיין כתב צ'ק בסך 3,000.00 דולר לסקרבר, שלאחר מכן גם ניסה לירות בו, פספס וברח למכוניתו.
סקרבר הורשע ונידון למאסר עולם ונשלח למוסד הכליאה קולומביה בפורטג', ויסקונסין, בשנת 1992.
רצח ג'סי אנדרסון וג'פרי דאהמר
בבוקר 28 בנובמבר 1994, סקרבר נשלח לעבודה ביחד עם שני אסירים נוספים, ג'סי אנדרסון, המרצה עונש בכלא על רצח אשתו וג'פרי דאהמר, רוצח סדרתי קניבל; העבודה הייתה לנקות את השירותים באולם ההתעמלות בכלא. כאשר שוטרי המוסד השאירו את השלושה ללא השגחה, סקרבר תקף את ג'פרי דאהמר עם מוט מתכת שהוציא ממכשיר כושר מחדר המשקולות של הכלא, ואז הוא הכה את ג'סי אנדרסון באמצעות מקל עץ בחדר המקלחות. הוא חזר לתאו והודיע לקצין "אלוהים אמר לי לעשות את זה. ג'סי אנדרסון וג'פרי דאהמר מתים".
שני הגברים נפצעו אנושות מהמכות. דאהמר הוכרז כמת שעה לאחר שהגיע לבית החולים ואנדרסון מת יומיים לאחר מכן. לאחר שהכריזו כי סקרבר כשיר לעמוד לדין, הוא נידון לשני מאסרי עולם נוספים בשל רציחתם של דאהמר ואנדרסון. אנשים מאמינים כי סקרבר רצח את דאהמר ואנדרסון כי שניהם היו לבנים והפלילו או רצחו אנשים שחורים. דאהמר רצח אנשים שחורים ואנדרסון דקר את אשתו למוות וניסה להפליל שני גברים שחורים כמבצעי הפיגוע. סקרבר אמר במשפטו "כל מה שאנשים לבנים עושים לשחורים הוא לא צודק"
לאחר מכן
בשנת 2005, סקרבר הגיש תביעה פדרלית נגד פקידי מוסד הכליאה בוויסקונסין. בתביעה טען כי הוא נתון לעונש אכזרי ויוצא דופן, בניגוד לזכויותיו החוקתיות. סקרבר טען כי הוא בילה 16 שנים בבידוד כתוצאה מרציחותיהם של דאהמר ואנדרסון. שופט בית המשפט המחוזי דחה את התביעה נגד כמה מהנאשמים וקבע כי מעשיהם של הפקידים לא היו בלתי חוקיים. סקרבר ערער ללא הצלחה על ההחלטה ב-2006. מאוחר יותר, שופטת בית המשפט המחוזי הפדרלי, ברברה קראב, הורתה להעביר את סקרבר ועוד כשלושה אסירים חולי נפש ממוסד הכליאה בוויסקונסין. סקרבר הועבר בסופו של דבר למוסד הכליאה קנטניאל בקולורדו.
בשנת 2012, סוכן המייצג את סקרבר הודיע כי סקרבר מוכן לכתוב ספר על רצח דאהמר.
ג'ימי אלכסיס
ג'ימי בנד אלכסיס (באנגלית: Djimy Bend Alexis; נולד ב-8 באוקטובר 1997 בקאפ-האיסיין שבהאיטי) הוא כדורגלן האיטי, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל פתח תקווה ובנבחרת האיטי.
קריירת מועדונים
אלכסיס החל את הקריירה שלו בקפואיז מהליגה המקומית בהאיטי, ובהמשך עבר ללורי מליגת העל הארמנית.
ב-26 ביולי 2021 חתם בסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית. בסיום העונה העפיל עם קבוצתו לליגת העל.
ב-4 בספטמבר 2022 חתם בהפועל פתח תקווה.בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לליגת העל.
קריירה בינלאומית
ב-17 באוקטובר 2018 ערך אלכסיס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת האיטי, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–2 על נבחרת סנט לוסיה במסגרת מוקדמות ליגת האומות של CONCACAF. ב-25 ביוני 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–2 על נבחרת קוסטה ריקה במסגרת גביע הזהב 2019.
אליזבת אוניל ורנר
אליזבת אוניל ורנר (באנגלית:Elizabeth O'Neill Verner: 21 בדצמבר 1883 - 17 באפריל 1979) הייתה אמנית, סופרת, מרצה ואחת ממנהיגות הרנסאנס של צ'ארלסטון. היא נקראה "האמן הידוע ביותר בדרום קרוליינה במאה העשרים".
ביוגרפיה
אליזבת קוואל אוניל נולדה בצ'ארלסטון, דרום קרוליינה. היא למדה לראשונה אמנות אצל אליס רוונל הוגר סמית'. בשנת 1901. לאחר שלמדה בבית ספר קתולי לבנות בקולומביה, היא נרשמה לאקדמיה של פנסילבניה לאמנויות יפות, שם למדה במשך שנתיים אצל תומאס פולוק אנשוץ.
בשנת 1907 נישאה לא. פטיגרו ורנר, עמו נולדו לה שני ילדים.
קריירת אמנות
ורנר לא הפכה לאמנית מקצועית עד לאחר מות בעלה בשנת 1925, שהשאיר לה את האמצעים לתמיכה בילדיה. עם ההדרכה שקיבלה מאליס סמית', היא עבדה כדי להתאים את האומנות שלה כך שתוכל לתמוך בעצמה. אחת הדרכים שבהן נקטה, כמו אמניות אחרות, הייתה לפרסם את ההדפסים שלה בספרים שניתן למכור לתיירים. דרך נוספת הייתה לבקש עמלות, והיא התמחתה ביצירת שרטוטים של מבנים היסטוריים למטרת שימור. בין לקוחותיה היו המחוז ההיסטורי של ויליאמסבורג, בית הספר לרפואה של הרווארד, האקדמיה הצבאית של ארצות הברית, אוניברסיטת פרינסטון ואוניברסיטת דרום קרוליינה.
ורנר יצרה תחריטים ורישומים ומאוחר יותר, פסטלים של צ'ארלסטון, והעדיפה לצייר מבנים, סצנות רחוב ונופים. היא עבדה בסטודיו בבית מגוריה.
היא הפכה גם לאמנית ידועה בייצוג של האפרו-אמריקאים, בעיקר מוכרי הפרחים בעיר. היא עבדה מדי פעם כמאיירת ספרים. מבחינה סגנונית, ציוריה הם ריאליזם עם נימות אימפרסיוניסטיות, בעוד התחריטים והרישומים שלה הם מפורטים.
ורנר טיילה רבות - היא ביקרה ביפן (1937), באירופה, באיים הקריביים ובמקסיקו. בלונדון היא בחנה כמה מהתחריטים של רמברנדט במוזיאון הבריטי. בהיותה בקיוטו, יפן ב-1937, למדה עבודת מכחול יפנית, ויצרה כ-12 תחריטים.
היא נתנה השראה לחברתה אן טיילור נאש לעסוק בציור, ושימשה כמורה שלה במשך זמן מה. בשנת 1946 פרסמה ורנר את "מקומות אחרים", שהיה מורכב מ־42 איורים של מקומות שאינם צ'ארלסטון, בליווי פרשנות משלה.
היא מתה ב-17 באפריל 1979.
עבודתה מוחזקת על ידי מוזיאוני האמנות של הרווארד, מוזיאון האמנות של דלאוור, מוזיאון צ'ארלסטון, מוזיאון האמנות של אוניברסיטת מישיגן, אמריקן סמיתסוניאן מוזיאון לאמנות, ואחרים.
ועדת האמנויות של דרום קרוליינה מעניקה לכבודה את פרסי אליזבת אוניל ורנר לאמנויות.
Baojun 630
Baojun 630 היא מכונית משפחתית המוגדרת מכונית קומפקטית מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Baojun אשר מיוצר משנת 2016 ועד היום.
היצרן "Baojun" הוא חברת בת של "SAIC-GM-Wuling" (בסינית: "上汽通用五菱汽车股份有限公司") בשליטה ובשיתוף (joint venture) קונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס, ויצרן הרכב הסיני סאיק מוטור.
אלג'יריה במשחקים הפאראלימפיים
אלג'יריה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992) ומאז משתתפת במשחקים בקביעות. במשחקי החורף לא נטלה אלג'יריה חלק מעולם.
אלג'יריה זכתה לראשונה במדליה פאראלימפית באולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996) כשהאצן מוחמד אלק זכה בשתי מדליות זהב בתחרות ל-100 ו-200 מטר, תוך שהוא שובר את שיא העולם שלוש פעמים (קטגוריה 36T). בתחרות ל-100 מטר שבר אלק את שיא העולם עם זמן של 12.03 שניות, ובתחרות ל-200 מטרים שבר את שיא העולם הן במקצה המוקדם, עם 24.61 שניות, ובגמר שבר את שיאו פעם נוספת כשקבע 24.32 שניות.
טופין
טופין (Toppin, Taupin) הוא שם משפחה.
Mad Love (אלבום של ג'וג'ו)
Mad Love (בעברית: אהבה מטורפת) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וג'ו. האלבום יצא לאור ב-14 באוקטובר 2016 על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים הדיגיטליים של בילבורד.
מקדם בינומי גאוסי
במתמטיקה, המקדמים הבינומיים הגאוסיים הם אנלוגי-q של המקדמים הבינומיים. המקדם הבינומי הגאוסי הוא פולינום ב-q עם מקדמים טבעיים, אשר, כאשר ערכו של q הוא חזקה של מספר ראשוני, סופר את מספר תת-המרחבים הליניאריים מממד k המוכלים במרחב וקטורי עם ממד n מעל שדה סופי בעל q איברים.
קרל פרידריך גאוס הציג את המקדמים הללו במאמר מ-1805, בו נעזר בהם כדי לפתור בעיה בתורת המספרים שעסקה בקביעת הסימן של סכום גאוס ריבועי מסוים.
הגדרה
המקדמים הבינומיים הגאוסיים מוגדרים בנוסחה:
כאשר m ו-r הם שני מספרים שלמים אי-שליליים. כאשר r = 0 ערך המקדם הוא 1 כיוון שהמונה והמכנה שניהם מכפלות ריקות. אף על פי שהנוסחה נראית במבט ראשון כמו פונקציה רציונלית, היא מייצגת למעשה פולינום, מכיוון שפעולת החלוקה מדויקת ב-[Z[q. שים לב גם שהנוסחה תקפה גם ל- r = m + 1, ונותנת 0 אודות לגורם q0 - 1 = 0 שבמונה, בהתאמה עם ההגדרה של המקדם. כל הגורמים במונה ובמכנה מתחלקים ב-1−q, שכן:
חלוקת הגורמים הללו נותנת את הנוסחה השקולה:
צורה קומפקטית זאת מוכיחה מיד את הסימטריה בעבור r ≤ m.
בשונה מהמקדם הבינומי הרגיל, המקדם הבינומי הגאוסי מקבל ערך סופי כאשר (הגבול הוא בעל משמעות אנליטית כאשר q|<1|):
פירוש המקדמים בעזרת אלגברה ליניארית
למקדמים הבינומיים הגאוסיים יש פרשנות מעניינת מתחום האלגברה הליניארית, שהופכת אותם לחשובים בתאוריה של מרחבים פרויקטיביים. מקדמים אלו סופרים למעשה את מספר תת-המרחבים מממד k המוכלים במרחב וקטורי מממד n מעל שדה סופי בעל q איברים. נראה זאת.
כיוון שתת-מרחב k ממדי נפרש על ידי k וקטורים בלתי תלויים ליניארית, אזי ראשית, v_1 יכול להיות כל וקטור שונה מוקטור האפס של V. לפיכך, ייתכנו q^n - 1 בחירות בעבור v_1. בהינתן v_1, אז v_2 יכול להיבחר מבין אוסף הווקטורים שאינם נמצאים בתת-מרחב הנפרש על ידי v_1. כיוון שלתת-מרחב זה יש q איברים, ייתכנו q^n - q בחירות עבור v_2. כשממשיכים בדרך הזו, רואים שבהינתן v_1,...,v_l וקטורים בלתי תלויים (כאשר k<l), ישנן q^n - q^l בחירות אפשריות בעבור v_{l+1}.
מספר הצירופים של k וקטורים בלתי תלויים ליניארית מ-V הוא לפיכך:
באמצעות יישום הנוסחה האחרונה למקרה הפרטי בו n = k, ניתן להיווכח בכך שלכל תת-מרחב k ממדי של V יש בדיוק
כדי לקבל את מספר תת-המרחבים ה-k ממדיים, יש לחלק את הביטוי הראשון בשני. כיוון שכך, מספר תת-המרחבים ה-k ממדיים של V הוא:
ולאחר צמצום כל ה-q-ים שבמונה ובמכנה מקבלים את הצורה הסטנדרטית של המקדם הבינומי הגאוסי.
תכונות חשובות
כמו המקדמים הבינומיים הרגילים, המקדמים הבינומיים הגאוסיים הם סימטריים ביחס למרכז, כלומר נשמרים תחת הפעולה :
כמו כן מתקיים:
השם מקדם בינומי גאוסי נגזר מן העובדה שהערכה שלהם בנקודה q = 1 נותנת
בעבור כל ערכי m ו-r.
הזהויות האנלוגיות לזהויות פסקל במקרה של מקדמים בינומיים גאוסיים הן:
ו-:
הקשר לחלוקות של מספרים
למקדמים הללו יש גם קשר אריתמטי מעניין לחלוקות של מספרים, כפי שגאוס עצמו הבחין במאמרו על קביעת הסימן של סכומי גאוס.
המקדם הבינומי הגאוסי מוגדר כ-
ולו קשר הדוק לפונקציה היוצרת של (p(N, M; n, כפי שבא לידי ביטוי בשוויון:
זוהר
{{פירושונים|* ספר הזוהר – ספר קבלי
ראו גם
}}
ברטה בנץ
ביוגרפיה
בנץ נולדה בשם ברטה רינגר למשפחה עשירה בעיר פפורצהיים שבדוכסות הגדולה של באדן בגרמניה של היום. ב-1870, טרם נישואיה לקרל בנץ, השתמשה ברטה בנדוניה שלה על מנת לסייע לו בעסקי הבנייה והברזל בהם עסק. באותם הימים, לאישה נשואה לא הייתה את הזכות החוקית לפעול כמשקיעה עסקית, לאחר נישואיה הכוח המשפטי היה עובר לבעלה. ב-20 ביולי 1872, נישאה ברטה לקרל בנץ, כאשר עבר קרל לעבוד בבית המלאכה החדש שלו ויצר את המכונית הוא המשיך להשתמש בכספי הנדוניה של אשתו כדי לממן את הבניה, אף שברטה מימנה את בניית המכונית ותכנונה על פי החוק באותם הימים לא יכלה ברטה בנץ להגיש את הפטנט על שמה בהיותה אישה נשואה ולכן נרשם הפטנט על קרל.
המסע הבין עירוני הראשון ברכב ממונע
ב-5 באוגוסט 1888, יצאה ברטה בנץ יחד עם שנים מילדיה, אויגן וריקארד בני 14 ו-15, מביתה שבמנהיים, לקחה את המכונית מודל 3 של בנץ והחלה בנסיעה אל בית אמה בפפורצהיים, מרחק של 106 ק"מ. ברטה יצאה למסע מבלי שסיפרה לבעלה ובלי שדיווחה לרשויות, דבר שהיה בלתי חוקי מכיוון שנסיעות מבחן בדרך כלל בוצעו בחצרות סגורים ובאזורים מוגדרים ולא ברחבות.
על אף שמטרתה המוצהרת הייתה נסיעה לביקור אצל אמה, רצתה ברטה בנץ לשכנע את בעלה ואת הציבור הרחב בהצלחת ההמצאה שבה השקיעו שנים וכסף רב לאחר שכשל קרל במלאכת שיווק המכונית. היא יצאה בזריחה ממנהיים ולמרות תקלות רבות במהלך הדרך הצליחה ברטה להתגבר על מספר בעיות מורכבות בעזרת יכולות טכניות. לרכב לא היה מכל דלק אלא רק מאייד שכלל 4.5 ליטרים בלבד ומכיוון שלא היו תחנות דלק פנתה ברטה אל הכימאי בבית המרקחת בוויסלוך על מנת לרכוש דלק. כאשר הייתה סתימה בזרימת הדלק היא ניקתה אותה בעזרת סיכת הכובע האישי שלה והשתמשה בבירית שלה כחומר בידוד. מאוחר יותר נעזרה בסנדלר על מנת להחליף את בלם העץ בבלם מעור ויצרה את כרית הבלם הראשונה. השיטה לקירור המנוע הייתה דוד מים, מה שאילץ את בנץ והילדים לעצור מספר פעמים על מנת למלא מים חדשים במיכל. לאחר מכן נאלצו ילדיה של בנץ לרדת ולדחוף את הרכב בעליות מכיוון שהרכב בעל שני הילוכים בלבד לא הצליח לעמוד בניסיון העלייה לבדו. בשעות הדמדומים הגיעו ברטה בנץ וילדיה לבית אמה בפפורצהיים וברטה שלחה מברק לקרל בו הודיעה לו שהגיעה וכי המסע עבר בהצלחה. כעבור מספר ימים חזרה בנץ למנהיים ויחד עם קרל תיקנה את התקלות שעלו במהלך נסיעת המבחן. בין היתר הוכנס ציוד בלימה חדש ושיפור ההילוכים כדי שהרכב יוכל לנסוע בעליות ביתר קלות.
חייה המאוחרים
ב-1944 ביום הולדתה ה-95 קיבלה בנץ את התואר סנטורית של כבוד מהמכון הטכנולוגי של קרלסרוהה. כעבור יומיים מתה בביתה שבלדנבורג סמוך לסדנה שהקימה עם בעלה ב-1906.
אלביס (סדרת טלוויזיה)
אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית או אלביס היא סדרת ההמשך של "אסתי המכוערת", ששודרה בערוץ 2, במסגרת שידורי קשת במשך שתי עונות, בשנים 2005–2006. בתחילה נקראה "אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית" אך בעונה השנייה קוצר השם ל"אלביס".
העונה הראשונה כללה את כל דמויות הסדרה האם, בנוסף למספר דמויות והתפתחויות עלילתיות משמעותיות. בסדרה זו, לאה אבשלום, אשתו של אלביס (שממנה מעולם לא התגרש) ואמהּ של אסתי, שאותה חשבו כל הדמויות כמתה מסיבות מסתוריות, מתבררת כחיה, ומאיימת בסחיטה את אלביס שתחשוף את סודו הגדול. אלביס נגרר לפרשייה מסובכת, הכוללת פוליטיקה ושחיתות. ללאה בן מרומן עם היריב של אלביס, ויקטור מארק, בשם יונתן, שברח מהכלא לאחר שהסתבך בעסקת סמים. יונתן ואמו פועלים יחד במסע נקמה, שבמסגרתו, כאמור, אלביס, וכן עורך דין דב שליין. העלילה מסתבכת עוד יותר כשנוכחים באירוע האישה המסתורית ובתו של עורך דין שליין.
העונה השנייה עלתה לשידור ב-14 בספטמבר 2006. בעונה זו הצטרפו לסדרה דמויות חדשות. במהלך הסדרה נחשפות דמויות שונות לזהותה האמיתית של האישה המסתורית.
בפרק האחרון ששודר ב-16 בנובמבר 2006, נסגרת עלילת כל העונות של אלביס ואסתי המכוערת – אסתי חוזרת להיות "מכוערת", עומר רוזנטל מתאהב שוב באסתי, כל התעלומות נפתרות ועורך דין שליין נכנס לכלא.
Space Oddity
על השיר
את הרעיון לשיר קיבל בואי לאחר שראה במגזין טיים את התמונה הראשונה של כדור הארץ שצולמה מהירח (זריחת הארץ). בנוסף, הוא הושפע מהספר של ארתור סי קלארק והסרט של סטנלי קובריק "2001: אודיסאה בחלל" שיצא שנה קודם בשנת 1968. בתזמון מצוין, השיר יצא כמה ימים לפני נחיתת האדם הראשון על הירח ביולי 1969.
השיר, בלדה שסיפרה את סיפורו של מייג'ור טום, אסטרונאוט שאבד בחלל, פרט על מיתר ההתרגשות שבלאו הכי ליוותה את הנושא באותה תקופה (אם כי בואי עצמו טען שהפרסום כלל לא סונכרן במודע עם תאריך הנחיתה). לשיר קיימת גם פרשנות המתקשרת לשימוש בסמים, אך בואי עצמו מתאר את השיר כסיפורו של אדם שמימש את חלומו ובדרך לשם איבד קשר עם כל מה שהיה חשוב ויקר לו לפני כן (ממש כפי שהוא עצמו יחווה בשנים הבאות).
השיר הגיע למקום החמישי במצעדים בבריטניה, והוסף לאלבום השני שלו, הפעם תחת חברת התקליטים "Mercury". האלבום, שנקרא כמו קודמו, David Bowie, יצר בלבול בבריטניה (בארצות הברית האלבום הופץ בשם Man of Words, Man of Music). מספר שנים מאוחר יותר יצא האלבום תחת השם Space Oddity.
את כל שירי האלבום הפיק טוני ויסקונטי, למעט השיר שנבחר להיות הסינגל המוביל באלבום "Space Oddity", אותו הפנה ויסקונטי למפיק גאס דאדג'ן. השיר שבמקור היה בעל אופי אקוסטי, הוקלט בליווי המכשיר האלקטרוני סטיילופון שהוא למעשה מעין אורגן-כיס. השיר ניכתב בהשראת סרטו של סטנלי קיובריק 2001: אודיסיאה בחלל, וכלל את דמותו של מייג'ור טום. בשנת 1980 שב בואי אל דמותו של מייג'ור טום, בשירו "Ashes to Ashes" שהופיע באלבום.
השיר זכה בפרס איבור נובלו לשיר הטוב של השנה (יחד עם Where Do You Go To (My Lovely)? של פיטר סארסטד).
Space Oddity נודע כשיר המרגש במיוחד, ומזוהה בעיקר עם בני הנעורים כשמדובר על געגועים לבית. השיר ידוע גם כמזוהה כמייצג פגיעה עצמית.
השיר יצא כ-A-Side עם השיר The Man Who Sold the World.
ב-15 בפברואר 1980 הוציא דייוויד בואי תקליטון ובו בצד אחד השיר "שיר אלבמה" ובצדו השני גרסה אינסטרומנטלית לשיר Space Oddity. התקליטון זכה להצלחה והגיע למקום ה-23 במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר נוגן ברצף כאשר הושמע בתוך הטסלה רודסטר של אילון מאסק שנעה במסלול מאדים סביב השמש, אחרי שהוצמדה למטען ששוגר בהצלחה בטיסת הבכורה של משגר לוויינים וחלליות פאלקון כבד ב-6 בפברואר 2018.
ניתוח השיר
ניר להב כותב על השיר: "דייוויד בואי המציא כמעט בעצמו סוג חדש של יצירות רוק, רוק חללי ופנטסטי – space rock. הוא הצליח ליצור בעזרת המילים והמוזיקה חוויה של ריחוף, טיל ששולח אותך אל החלל והריק האינסופי.
החל מהלהיט הראשון שלו, space oddity משנת 1969. להיט ענק שהכיר לעולם את הדמות של מייג'ור טום, טייס חלל שנשלח למשימת יחיד במעמקי החלל ממנה הוא לא יחזור, כשבקשתו האחרונה מ"פיקוד הקרקע" היא למסור את אהבתו לאשתו אותה הוא לא יראה יותר.
כדי ליצור את התחושה שגם אנחנו נשלחים לעומק החלל ללא אפשרות חזרה כמו מייג'ור טום, בואי השתמש בהרבה אפקטים מוזיקליים. אין לשיר מבנה ברור והתיפוף לאורך השיר מאוד שונה ומוזר. במקום לתת את הקצב של השיר בצורה פשוטה ורקידה, התיפוף משתנה ולא חוזר על עצמו. התחושה שמתקבלת היא מעין חוסר איזון, יציאה משיווי משקל. לאורך כל הבית הראשון שומעים "מאחור" את הספירה לאחור לקראת המראת הטיל וכשהספירה מגיעה לאפס הגיטרות נכנסות ומדמות את ההמראה.
בפזמון יש לפתע מחיאות כפיים משום מקום, והשיר מתחיל ב- fade in (לאט לאט מתחזק) ונגמר ב- fade out (המוזיקה ממשיכה כל הזמן והולכת ונחלשת) כך שנראה שהשיר נצחי, אף פעם לא התחיל ואף פעם לא נגמר. אנחנו ממשיכים להיסחף ברחבי החלל כמו מייג'ור טום. איזו יצירת רוק!"
ביצועים נוספים
מספר ימים לפני חזרתו לכדור הארץ מתחנת החלל הבינלאומית, פרסם האסטרונאוט כריס הדפילד גרסת כיסוי לשיר Space Oddity. בגרסתו שינה הדפילד מספר מילים כך שהעלילה תתקיים בתחנת החלל והסוף יהיה סוף טוב (בניגוד למקור). הקליפ של גרסה זו, שצולם כולו בחלל, צבר בתוך פחות משבוע כ-12 מיליון צפיות ביוטיוב, ובכך עקף את הקליפ של הביצוע המקורי. עם זאת, שנה בדיוק לאחר העלאת הקליפ הודיע הדפילד שהוא יוסר מהרשת בעקבות פקיעת הרישיון להפצת גרסת הכיסוי. לבסוף, לא נמחקה הגרסה וניתן למצוא אותה באתר YouTube.
בסרט מר דידס, שר אדם סנדלר חלק מהשיר.
"מייג'ור טום (בא הביתה)"
ב-1984 הוציא זמר הסינתפופ הגרמני פטר שילינג גרסה משלו לסיפורו של מייג'ור טום, גיבור שירו של בואי, בשם "[Major Tom [völlig losgelöst" ("מייג'ור טום [מנותק לחלוטין]"). השיר הצליח מאוד בגרסתו הגרמנית המקורית בגרמניה, אוסטריה ושווייץ, ובגרסתו האנגלית "(Major Tom (Coming Home" ("מייג'ור טום [בא הביתה]") הפך ללהיט בינלאומי. בגרסתו של שילינג, מייג'ור טום אובד בעומק החלל באופן מכוון, ולמעשה החלל הוא ביתו האמיתי אליו הוא חוזר.
Smile (אלבום של קייטי פרי)
Smile (בעברית: חיוך) הוא האלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאי, קייטי פרי. האלבום יצא לאור ב-28 באוגוסט 2020, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים. האלבום כולל את הסינגלים העצמאים של פרי "Never Really Over" ו-"Harleys in Hawaii", שיצאו בשנת 2019. פרי תיארה את האלבום כ"מסע לעבר האור, עם סיפורי חוסן, תקווה ואהבה".
רקע והפקה
במרץ 2018, הודיע המפיק איאן קירקפטריק כי החל לעבוד עם פרי על מוזיקה חדשה. בריאיון למגזין פיידר הוא הצהיר: "הקלטנו כמה ימים והיא ממש מדהימה." עוד הוא ציין על פרי כי היא "מישהי שהוא רצה לעבוד עמה כל חייו, והיא הייתה בין הנחמדים והצנועים מהאמנים איתם הוא עבד." ביוני באותה השנה, נראתה פרי בשוודיה, יחד עם המפיק המוזיקלי מקס מרטין.
במרץ 2020, הודיעה פרי על כוונתה להוציא "הרבה" מוזיקה חדשה בחודשי הקיץ של אותה השנה. בחודש מאי, הכריזה על צאת הסינגל "Daisies", כסינגל הראשון מתוך האלבום. באותו חודש חשפה החברה אמזון אלכסה את תאריך יציאת האלבום שצפוי להיות ב-14 באוגוסט 2020. בראיון שנערך ביוני 2020, יחד עם מגזין בילבורד, סיפרה פרי על השיר חדש שנקרא "Teary Eyes". בהמשך היא אישרה בראיון נוסף שנערך בחודש יולי, כי הסינגל "Never Really Over", יהיה לבסוף חלק מתוך האלבום. ב-8 ביולי, הודיעה פרי באמצעות הרשתות החברתיות כי תחשוף את גרסת הכיסוי לאלבום בכך שיתגלה על ידי ציוצים שונים בעמוד הטויטר כאשר יחלו יציצו "ציוץ לפופ", שזהו האירוע שבו המשתמשים מנסים לפוצץ בלונים כדי לחשוף את עטיפת האלבום המלאה. באותו היום נחשפה עטיפת האלבום ושמו "Smile". האלבום עצמו יצא בכמה גרסאות כמו בגרסת אריך-נגן, לצד דיסקית תמונה, קלטת שמע, ותקליטור מהדורה מפוארת מצומצמת, עם כריכה עדשתית, וכותרתו "מהדורת מעריצים", אשר זמינה בהזמנה מוקדמת עד בחנויות האינטרנט הרשמיות של פרי ובהזמנה מיוחדת דרך חברת ההקלטות וניברסל מיוזיק גרופ צ'כיה. הסינגלים "Small Talk", שיצא ב-9 באוגוסט 2019, ו-"Never Worn White" שיצא ב-5 במרץ 2020, לא נוספו לרשימת הרצועות הסטנדרטית, אך יופיעו במהדורת מיוחדת הנקראת "מהדורת המעריצים" של האלבום.
ב-27 ביולי, הודיעה פרי במדיה החברתית כי האלבום יצא לבסוף ב-28 באוגוסט במקום ב-14 באוגוסט, זאת לאחר "עיכובים בייצור בלתי נמנעים".
ב-2 באוגוסט, הכריזה פרי כי יצאו לאלבום עצמו חמש עטיפות אלטרנטיביות שיהיו זמינות עד 6 באוגוסט, להזמנה בחנות הרשמית שלה, כאשר כל אחת מהעטיפות עוצבה על ידי המעריצים.
קונספט ואמנות
פרי הסביר כי האלבום "Smile" עוסק ב"מצאת האור בקצה המנהרה", ולהחזיר לך את החיוך, ושהאלבום מגיע ממקום בו היא נפלה לאחר שהקריירה והיחסים שלה פגעו בשפל נמוך בשנת 2017. פרי הצהירה שהיא נאבקה עם דיכאון קליני ומחשבות אובדניות, וכי הכרת הטוב הוא זה שהציל את חייה. פרי הגדירה את האלבום גם כ"מסע אל האור, עם סיפורי חוסן, תקווה ואהבה".
עטיפת האלבום של מציגות את פרי כ"ליצן עגום עם אף אדום וחליפה משובצת כחול לבן מעל הכותרת, סמייל". העטיפה נחשפה באמצעות משחק בעמוד הטוויטר שכלל את המעריצים / העוקבים שלה הציוצים על האלבום כדי "ציוץ לפופ בלונים".
רשימת רצועות
דגימות
כל הקרדיטים שלעיל לקוחים מפיצ'פורק.
אלי זמסקי
היה המדען הראשי של רשות הטבע והגנים ונשיא המכללה האקדמית אחוה.
ביוגרפיה
אלי זמסקי, יליד ראשון לציון, למד בבית הספר חביב בראשון לציון, בתיכון החקלאי "כנות" (ט–יא) ובכפר סילבר (יב). זמסקי שירת בצה"ל בין השנים 1960–1963, שם עבר טירונות וקורס מ"כים בגולני, קורס קציני חי"ר ונשאר בבה"ד 1 כמפקד מחלקה. למד באוניברסיטה העברית בירושלים בין השנים 1963 ל־1971 וסיים שם תואר בוגר, מוסמך ודוקטור. השתלם לאחר מכן באוניברסיטה של ווילס בבריטניה ושב לאוניברסיטה העברית בשנת 1972 כמרצה בפקולטה לחקלאות, שם לימד עד שנת 2006, עת יצא לגמלאות בדרגת פרופסור מן המניין.
שימש כמדען הראשי של רשות הטבע והגנים בין השנים 2004–2006, כנשיא המכללה האקדמית אחוה בין השנים 2006–2012 ומכהן מאז 2014 כראש בית הספר לתואר שני במכללה האקדמית לחינוך חמדת הדרום בנתיבות.
זמסקי עוסק בפעילות ציבורית ענפה: חבר בוועד מושב קדרון בו הוא חבר ופעיל במועצה האזורית, ראש ועדה אזורית לאיכות הסביבה, פיתוח קשרים עם משרדי ממשלה, השתתפות בראיונות רבים ברדיו, בטלוויזיה ובעיתונות) במשך עשרות שנים. לימד עשרות אלפי סטודנטים לאורך השנים בקורסים שונים למדעים וגם מרצה בהתנדבות בחוגי בית, בגני ילדים. הוא מלמד חשיבה יצירתית בנושאים מדעיים בגני ילדים ובמוסדות חינוך שונים, במפעלים, בחוגים, בהשתלמויות שונות וכן סדנאות בחשיבה יצירתית. זמסקי הוא מרצה מבוקש מאוד במגוון רחב של תחומים חינוכיים, חברתיים ומדעיים: חשיבה יצירתית של ילדים מול קיבעון מחשבתי של מבוגרים, מנהיגות, פרשת השבוע, הבסיס לקביעת הלוח העברי ושנה מעוברת, "אלוהים הוא מתמטיקאי", היעלמות הטבע מן הארץ, קיימות וסביבה העולם המופלא של הצמחים.
צ'אנגן CS15
צ'אנגן CS15 הוא קרוסאובר קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Changan Automobile, אשר מיוצר משנת 2015 (שנת מודל 2016) ועד היום.
טנשוגייראס
טנשוגייראס היא שלישייה מוזיקלית שהוקמה על ידי איידה טריו והתאומות מאניירו, אולאיה וסבלה. ההרכב מבצע את שיריו בעיקר בשפה הגליסית, המזוהה עם מקום מגוריהן של השלושה, גליסיה. הן החלו להוציא מוזיקה לאור באופן מסחרי בשנת 2016.
הלהקה מתמחה במוזיקה הגליסית המסורתית. אולם בשילוב עם צלילים מודרניים, הז'אנר המתקבל הוא שילוב של המוזיקה המסורתית עם מוזיקת עולם ואף פופ. היא מאדירה את נושא הפמיניזם והעצמה נשית.
קריירה
חברות טנשוגייראס התפרסמו כשווידאו בו הן מופיעות לצד "Banda das Crechas" בהופעתם בגלאזגו הופץ בשלהי 2016 והפך לוויראלי ברשתות החברתיות.
בשנת 2019 קיבלו חברות טנשוגייראס את פרס Martín Codax da Música. בנובמבר אותה השנה יצא אלבומן השני, Contrapunto.
בשנת 2021 הכריזה רשות השידור הספרדית כי הלהקה תשתתף בקדם הלאומי לאירוויזיון 2022, בנידורם פסט. שירה לאירוע, "Terra", יצא לאור ב-21 בדצמבר. ב-26 בינואר 2022 ביצעה הלהקה את "Terra" בחצי הגמר הראשון של הקדם. היא הגיעה למקום השני עם 93 נקודות, והעפילה לשלב הגמר. עם תום ספירת הקולות בגמר הגיעו חברות טנשוגייראס למקום השלישי עם 90 נקודות.
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית 2019
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נערכה ברחובות ב-11 בינואר 2019.
טומי סמית' (כדורגלן, יליד 1990)
תומאס ג'פרסון סמית (באנגלית: Thomas Jefferson Smith; נולד ב-31 במרץ 1990) הוא כדורגלן ניו זילנדי המשחק בקולצ'סטר יונייטד בעמדת הבלם והמגן שמאלי.
קריירת מועדונים
סמית' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קרו אלכסנדרה, ממנה עבר לנורת' שורה יונייטד ולבסוף הצטרף לאקדמיה של איפסוויץ' טאון. בשנת חתם לשלוש שנים בקבוצה הבוגרת.
בפברואר, סמית' הושאל לסטוונאג' לחודש ולאחר מכן הוארכה תקופת השאלתו עד לסיום העונה.
בתחילת עונת סמית' חזר לאיפסוויץ' וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לפרסטון נורת' אנד. במהלך העונה סמית' שבר את קרסולו, פציעה שהשביתה אותו מרוב שלבי העונה.
ב-7 בינואר 2010 הושאל לברנטפורד לחודשיים. בתקופתו בברנטפורד שיחק שמונה משחקים וב-15 במרץ של אותה שנה חזר לאיפסוויץ'.
ב-17 במרץ 2011 הושאל לקולצ'סטר יונייטד עד לסיום העונה.
ב-22 בינואר 2018 חתם בקולורדו ראפידס מה-MLS.
ב-25 באוגוסט 2020, סמית' חתם בקולצ'סטר יונייטד מהפוטבול ליג השנייה.
קריירה בינלאומית
סמית' יליד הממלכה המאוחדת, עבר בילדותו לניו זילנד ובכך הוא מחזיק באזרחות כפולה. בצעירותו, סמית' שיחק עבור הנבחרות הצעירות של אנגליה.
ב-23 במאי 2012 ענד לראשונה את סרט הקפטן ובכך הפך לקפטן הצעיר בתולדות הנבחרת. ב-2 ביוני 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד.
מרים לוינגר
מרים לוינגר (אלול ה'תרצ"ז, 1937 – י"א בתשרי ה'תשפ"א, 28 בספטמבר 2020) הייתה, יחד עם בעלה, הרב משה לוינגר, ממקימי גוש אמונים וממחדשי היישוב היהודי בחברון.
ביוגרפיה
למדה סיעוד בבי"ח שערי צדק בירושלים.
למדה אצל הרב צבי יהודה קוק, ובהשפעתו נשארה בארץ למרות לחצים של הוריה לשוב לארצות הברית.
מלון פארק
בשעות הבוקר של י"ד בניסן תשכ"ח הגיעה משאית למושב נחלים, אספה שם מספר משפחות עם ילדיהן הקטנים, מקרר ומכונת כביסה והמשיכה לרחובות ולאבן-שמואל, להביא גם משם משפחות. חברון הייתה אז ריקה מיהודים מאז פרעות תרפ"ט ב-1929, שבהן נרצחו 67 יהודים.
קבוצת המשפחות הגיעה לחברון וביקשה מפאיז קוואסמה בעל בית המלון בחברון, לשכור את המלון למשך חג הפסח.
כשהגיעו, ניקו והכשירו את המטבח לפסח כדת וכדין, קבעו מזוזות וערכו את ליל הסדר, כשעורך הסדר היה הרב חיים דרוקמן.
בית הדסה
הייתה מהנשים הראשונות שנכנסו בשנת 1979 לבית הדסה יחד עם קבוצת נשים יהודיות וילדיהן.
הרשעה בפלילים
ב-4 במאי 1994, השתתפה יחד עם בעלה בקטטה בכיכר גרוס שבחברון במסגרתה הכתה באגרופים קצין משטרה, שוטר ואיש מג"ב ואף נשכה את אחד השוטרים. כשניסו השוטרים לעצור אותה - התנגדה למעצר. בגין מעשים אלו הורשעה בתקיפת שוטרים ובהפרעה לשוטר במילוי תפקידו ונדונה לשלושה חודשי מאסר בפועל ולארבעה חודשי מאסר על תנאי. בנוסף, לאחר שביזתה לוינגר את בית המשפט, נשלחה לשישה ימי מאסר בפועל.
קבר רחל
ראש השנה תשס"א, בשלהי שנת 2001, החלו התפרעויות של ערבים בארץ כולה ובעיקר בירושלים ובהר הבית, בחברון, בקבר יוסף ובקבר רחל. לראשונה מאז מלחמת ששת הימים, לא הותרה כניסת יהודים לקבר רחל, ובעקבות המהומות פורסם שאם ציבור גדול ידרוש להגיע למקום על אף המצב, ייפתח הקבר לתפילת יהודים.
בעקבות הלחץ הציבורי החלה הדרך להיפתח, בתחילה בצמצום ובקושי רב. פעם ביום עשה אוטובוס ממוגן ירי את דרכו הלוך וחזור בין מחסום 300 לבין מתחם הקבר. מרים לוינגר הייתה עומדת במחסום, מכבדת את החיילים בדברי מתיקה ומחכה לראות שהאוטובוס אכן מגיע. לרוב הוא היה מגיע לאחר שעות, וגם כשהגיע היה צריך לדאוג לג'יפ שילווה אותו. לא פעם האוטובוס לא הגיע כלל ורק לאחר סדרה של טלפונים אישיים לחברי כנסת שונים ואישים בעלי השפעה, הגיע האוטובוס.
חיים אישיים
הייתה נשואה לרב משה לוינגר והתגוררה בחברון. בין ילדיה העיתונאית והסופרת עתיה זר ומלאכי לוינגר.
שארל בלוך
שארל יהודה בלוך (Charles Bloch; 19 במאי 1921 – 14 ביוני 1987) היה היסטוריון ישראלי וממייסדי החוג להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, מומחה להיסטוריה אירופית וצרפתית בפרט. פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת ננטר (אוניברסיטת פריז X).
ביוגרפיה
כשהיה בן 13, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה עם הוריו לארץ ישראל והתיישב בחיפה. ב-1954 סיים דוקטורט בסורבון; נושא עבודת הדוקטור היה הקשרים בין בריטניה לצרפת. בשנת 1955 שב לישראל ונקרא על ידי ראש עיריית תל אביב, חיים לבנון, להקים את החוג ללימודי היסטוריה באוניברסיטת תל אביב עם הקמתה. הוא היה הפרופסור הראשון להיסטוריה מודרנית באוניברסיטה, ובשנת 1973 הועלה בדרגה לפרופסור מן המנין. לימד היסטוריה אירופית מתקופת הרפורמציה ועד למלחמת העולם השנייה. בין נושאי הקורסים שלימד היו הרפובליקה הצרפתית השלישית, נפוליאון ודיפלומטיה אירופית בין מלחמות העולם. הוא קידם גישה פרנקופילית בלימודי ההיסטוריה והתנגד לגישה האנגלופילית שרווחה אז באוניברסיטה העברית. הוא דיבר את השפה הערבית על בוריה, וקידם את לימודי היסטוריה של האסלאם והערבים באוניברסיטה. הוא הביע את דעתו בסוגיות פוליטיות בישראל, צרפת וגרמניה המערבית. הוא האמין בשלום בין הערבים והיהודים במזרח התיכון, והאמין שאם הגרמנים והצרפתים הצליחו ליישב את סכסוכיהם עתיקי השנים, כך יוכלו גם הישראלים והפלסטינים. כמו כן היה נלהב לגבי ההתקדמות בדיאלוג בין שתי המעצמות במלחמה הקרה.
בלוך היה חבר גם בפקולטה להיסטוריה באוניברסיטת ננטר שבפריז, וחילק את זמנו בין פריז לבין תל אביב. היה נשוי לז'קלין. נפטר בשנת 1987.
ספר לזכרו
תאורת vi, 411 p. : ill. ; 25 cm. הערה "
לקריאה נוספת
ביבליוגרפיה של פרסומיו:
כביסה שחורה
כביסה שחורה היה ארגון אנרכיסטי-קווירי ישראלי, שהגדיר עצמו "לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים ואחרות, נגד הכיבוש ולמען צדק חברתי". הארגון קם בשנת 2001 והיה פעיל עד אמצע העשור הראשון לשנות ה-2000. במצעד הגאווה בתל אביב בשנת 2001, צעדה קבוצה תחת הכותרת "אין גאווה בכיבוש". הקבוצה הייתה הבסיס להקמת "כביסה שחורה". עד המצעד של 2001, צעדה קבוצה רדיקלית כחלק מהמצעד המרחבי, החל מ-2002 כביסה שחורה ארגנה מצעד אלטרנטיבי.
הארגון ייצג להט"ב וקווירים שהתנגדו לשליטה הישראלית בשטחי יהודה, שומרון ועזה ("די לכיבוש" ו"אין גאווה בכיבוש" הן חלק מהסיסמאות שנישאו בכל הפגנה של הארגון) וראו קשר ישיר בין פעולות שהיוו, לטענתם, דיכוי העם הפלסטיני, לבין כאלו שהיוו דיכוי חברתי-מגדרי ודיכוי על רקע נטייה מינית. הארגון ייצג את כל גוני קהילת הלהט"ב, אך עיקר החברים והפעילים בו היו נשים לסביות.
עמדות פוליטיות
עמדותיו הפוליטית של ארגון כביסה שחורה היו מובחנות מהפעילות הפוליטית של מרבית ארגוני קהילת הלהט"ב באותה התקופה. ארגוני הקהילה המרכזיים אז היו עסוקים במאבק לשוויון זכויות, אפליה על רקע נטייה מינית והומופוביה. מרביתם לא השתתפו במאבקים של קבוצות אחרות והשתדלו להציג את עצמם כא-פוליטיים. שני מאבקים בולטים של קהילת הלהט"ב בתחילת שנות האלפיים היו ביטול האפליה נגד חיילים הומוסקסואלים בצה"ל והורות חד מינית. המאבקים הללו סימלו את השאיפה להשתלב בחברה הישראלית-יהודית. בניגוד לעמדה רווחת בארגוני הקהילה, כביסה שחורה התנגדה להטרונורמטיביות וכן לשאיפה להידמות לרוב ההטרוסקסואלי, תוך הדגשת השונות של חברי הקבוצה. בנוסף, הארגון פרץ את ההתמקדות הלהט"בית רק באתגרים של הקהילה הלהט"בית וחיבר בין סוגים שונים של מאבקים חברתיים ופוליטיים.
רמון סבלו
רמון סבלו סוביאורה (בספרדית: Ramón Zabalo Zubiaurre, נולד בסאות' שילדס שבאנגליה ב-28 ביולי 1910, נפטר ב-1 בינואר 1967 בווילדקנס שבספרד) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני ממוצא אנגלי ששיחק בעמדת הבלם ונודע בשל תקופתו בברצלונה בשנות ה-30 של המאה ה-20. כמו כן הוא ערך 11 הופעות במדי נבחרת ספרד והוא השתתף עמה במונדיאל 1934.
קריירה
סבלו נולד באנגליה לאם אנגליה ולאב ספרדי ממוצא בסקי-קטלאני, אך בשלב צעיר מאוד בחייו עבר לברצלונה. לאחר ששיחק בילדותו בקבוצות קטנות, לקראת סוף עונת 1928/1929 הצטרף לברצלונה, מועדון הכדורגל הבכיר בעיר. שם ביסס את מעמדו כאחד משחקני ההגנה הטובים במדינה בתקופתו. את הופעת הבכורה בליגה הספרדית ערך סבלו ב-9 בפברואר 1930, בניצחון 3-1 על ארנס גצ'ו. עד סוף העונה הופיע ב-4 משחקי ליגה נוספים. בעונה הבאה השתתף ב-15 משחקי ליגה, עוזר לברצלונה להגיע למקום הרביעי.