cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נבחרת קנדה בהוקי קרח
גביע קנדה 1976
המהדורה הראשונה של גביע קנדה, שנערכה ב-1976, הייתה הפעם הראשונה בה שיחקו עבור קנדה שחקני NHL ו-WHA בטורניר רשמי. בין הליגות שררו עדיין יריבות מרה ותחרות עזה, אך בטורניר הזה שאפה קנדה להציג את נבחרתה החזקה ביותר, ופרנסי שתי הליגות התגברו על האיבה ביניהם ואיפשרו לשחקניהם לשתף פעולה. בדיעבד, טורניר גביע קנדה 1976 היה הפעם היחידה ששחקני NHL ו-WHA שיתפו פעולה במסגרת נבחרת אחת.
את שלב הליגה של הטורניר סיימה קנדה במקום הראשון, עם ארבעה ניצחונות והפסד בודד מול צ'כוסלובקיה. צ'כוסלובקיה סיימה שנייה, ושתי הנבחרות עלו לסדרת הגמר, שנערכה בשיטת "הטוב משלושה משחקים". קנדה הביסה במשחק הראשון את צ'כוסלובקיה 6:0, עם שני שערים של בובי אור. במשחק השני נזקקה קנדה להארכה כדי לנצח גם בו 5:4, משער ניצחון של דאריל סיטלר, ולזכות בטורניר כולו.
אליפויות העולם בסוף שנות ה-70'
קנדה חזרה להשתתף באליפות העולם של פדרציית ההוקי הבינלאומית ב-1977 אחרי היעדרות של שמונה שנים, ובהתאם לאפשרויות החדשות שנפתחו לה שלחה לראשונה באליפות העולם נבחרת שהורכבה כולה משחקני NHL - שחקנים שקבוצותיהם לא עלו לפלייאוף. בראשם עמד שוב פיל אספוזיטו, החלוץ המצטיין של בוסטון ברואינס, שהיה הקפטן.
לאחר הציפיות הגבוהות, איכזבה קנדה מאוד בהופעתה באליפות. שלב הראשון ספגה קנדה תבוסה משפילה 11:1 בידי ברית המועצות, הפסידה גם מול שוודיה, וסיימה את השלב הראשון במקום הרביעי בלבד עם 4 ניצחונות ב-7 משחקים. בבית הגמר הובסה שוב בידי ברית המועצות, 8:1, אך נקמה בשוודיה עם ניצחון 7:0 והגיעה למשחק האחרון מול צ'כוסלובקיה שכבר הבטיחה את זכייתה באליפות. לקנדה עוד נותר סיכוי לזכות במדליית הארד והיא הביסה את צ'כוסלובקיה 8:2, אך ניצחון של שוודיה על ברית המועצות הותיר את קנדה ללא מדליה.
באליפויות של 1978 ו-1979 שלחה קנדה נבחרת נוצצת פחות. הנבחרת של 1978, בהנהגתו של מרסל דיון כוכב ההתקפה של לוס אנג'לס קינגס, זכתה במדליית הארד, אך לא סיכנה את צ'כוסלובקיה וברית המועצות שסיימו מעליה בהפרש גדול. זו של 1979 סיימה במקום הרביעי בלבד, שוב בהפרש גדול מהמובילות.
תחילת שנות ה-80
לאליפות העולם ב-1981 התייצבה קנדה שוב עם נבחרת של שחקני NHL, בראשם כוכבים כלני מקדונלד וגי לפלר, ועם מאמן מוערך בעל ניסיון NHL עשיר, דון צ'רי. קנדה לא הצליחה להוות יריב לנבחרות האירופיות הגדולות ובראשן ברית המועצות, וסיימה רביעית במרחק ניכר.
מספר חודשים לאחר מכן נערכה המהדורה השנייה של גביע קנדה. קנדה הרכיבה נבחרת של כוכבי על מה-NHL, שהתבססה בעיקר על כוכבי הקבוצה הטובה ביותר בליגה באותה תקופה, ניו יורק איילנדרס. בנוסף, כיכב בנבחרת בפעם הראשונה מי שכבר נחשב לגדול כוכבי הליגה למרות גילו הצעיר - חלוצה של אדמונטון אוילרס, ויין גרצקי. מאמן הנבחרת באותו טורניר היה סקוטי באומן, שנחשב היום לאחד מגדולי המאמנים בתולדות ה-NHL. גרצקי אכן סיים את הטורניר כמבקיע המצטיין עם 12 נקודות, אך במשחק הגמר הובסה קנדה 8:1 על ידי ברית המועצות.
גרצקי כיכב גם בנבחרת שנשלחה לאליפות העולם ב-1982, אליה הצטרף באמצע האליפות לאחר שקבוצתו הודחה בסיבוב הראשון של הפלייאוף, לצידם של כוכבי פילדלפיה פליירס בובי קלארק וביל בארבר, כוכבים נוספים כקווין לאו ודאריל סיטלר, והנבחר מספר 1 בדראפט ה-NHL וכוכב בהתהוות, דייל האוורצ'ק. גרצקי סיים שוב כמבקיע המצטיין בטורניר, אך קנדה הסתפקה במדליית הארד. זו הייתה הופעתו היחידה של ויין גרצקי באליפות העולם של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית.
תחת הנהגתם של דאריל סיטלר ומרסל דיון, ועם כוכבים נוספים כמישל גולה והמגן הצעיר סקוט סטיבנס, זכתה קנדה שוב במדליית הארד באליפות העולם ב-1983.
אולימפיאדת סראייבו והמחלוקת על הגדרת שחקנים מקצוענים
לפני אולימפיאדת סרייבו (1984) התגלע משבר נוסף בין קנדה וההוקי קרח הבינלאומי, הפעם על רקע החלטת הוועד האולימפי הבינלאומי על הגדרת שחקן חובבן לצורך הרשאת השתתפותו באולימפיאדה - נקבע שרק שחקנים שמשחקים או שיחקו בעבר ב-NHL נחשבים למקצוענים, שעוד שחקנים ששיחקו בליגות מקצועניות אחרות - כולל כל הליגות באירופה וליגת ה-WHA בצפון אמריקה - לא ייחשבו למקצוענים. ההחלטה פגעה בעיקר בנבחרת קנדה.
למרות איומים בדבר פרישה נוספת של קנדה מהמפעלים הבינלאומיים, השתתפה נבחרת קנדה לבסוף באולימפיאדה, וסיימה במקום הרביעי.
גביע קנדה 1984
למהדורה השלישית של גביע קנדה הציבה קנדה נבחרת חזקה ביותר, כאשר הפעם התבססה הנבחרת בעיקר על שחקני אדמונטון אוילרס ששלחה לסגל שמונה שחקנים בסך הכל, ובראשם שוב ויין גרצקי ששימוש הפעם כקפטן הנבחרת בצוותא עם לארי רובינסון, מגינה של מונטריאול קנדיאנס. בין השאר שותף בנבחרת, בפעם הראשונה והיחידה, חלוצה של קוויבק נורדיקס פטר שטיאסטני, כוכבה לשעבר של נבחרת צ'כוסלובקיה שערק לקנדה ב-1980 והפך לאחד החלוצים הטובים ב-NHL. שיתופו של שטיאסטני גרר מחאות מצד נבחרת צ'כוסלובקיה שהשתתפה אף היא בטורניר, אך ללא הועיל. שטיאסטני כבש לבסוף את שערו היחיד בטורניר דווקא לרשת נבחרתו לשעבר.
בשלב הליגה גמגמה הנבחרת, שהשיגה ניצחונות גבוהים מול מערב גרמניה וצ'כוסלובקיה, אך סיימה רק בתיקו מול ארצות הברית, הובסה על ידי ברית המועצות ונוצחה גם על ידי שוודיה. כתוצאה מכך סיימה קנדה את שלב הליגה רק במקום הרביעי, ולכן פגשה בחצי הגמר את ברית המועצות שסיימה ראשונה. קנדה הצליחה לעצור את ההתקפה החזקה של הסובייטים, ולאחר שהזמן החוקי הסתיים בתיקו 2:2 כבש כוכב ניו יורק איילנדרס מייק בוסי את שער הניצחון בהארכה, והעלה את קנדה לסדרת הגמר.
בסדרת הגמר, בפורמט של הטוב מ-3 משחקים, פגשה קנדה את נבחרת שוודיה, הנבחרת השנייה שניצחה אותה בשלב הליגה. קנדה ניצחה במשחק הראשון 2:5 ובשני 5:6, וזכתה בטורניר. גרצקי סיים כמבקיע המצטיין בטורניר עם 12 נקודות.
אמצע שנות ה-80
לאליפויות העולם בין 1985 ל-1987 המשיכה קנדה לשלוח נבחרת של כוכבי NHL מקבוצות שלא עלו לפלייאוף, או שהודחו ממנו מוקדם. הנבחרת הבולטת הייתה זו של 1985, בה כיכבו שני כוכבים צעירים בליגה - סטיב אייזרמן מדטרויט רד וינגס, שהיה חבר גם בסגל של גביע קנדה ב-1984, ומריו למיה מפיטסבורג פינגווינס בהופעתו הראשונה בנבחרת בטורניר רשמי. קנדה זכתה במדליית הכסף באותה אליפות.
גביע קנדה 1987
למהדורה הרביעית של גביע קנדה שלחה קנדה נבחרת חזקה מאוד, שכללה בפעם הראשונה - והיחידה, כפי שהתברר - שיתוף פעולה בין שני השחקנים הבולטים של סוף שנות ה-80 ב-NHL, ויין גרצקי ומריו למיה. גרצקי ולמיה שולבו ביחד בקו ההתקפה הראשון של הנבחרת. גרצקי סיים את הטורניר כ-MVP וכמבקיע המצטיין, עם 21 נקודות.
קנדה עברה את שלב הליגה של הטורניר ללא הפסד, אם כי התקשתה בחלק מהמשחקים ומול ברית המועצות וצ'כוסלובקיה נאלצה להסתפק בתיקו. בחצי הגמר ניצחה את צ'כוסלובקיה, ובסדרת הגמר פגשה את ברית המועצות.
במשחק הראשון חזרה קנדה מפיגור גדול ליתרון לקראת הסיום, אך ברית המועצות הצליחה להפוך שוב את התוצאה לנצח 5:6 בהארכה. המשחק השני היה צמוד אף הוא, ונגרר לשתי הארכות כאשר בהארכה השנייה כבש מריו למיה שער ניצחון שקבע את התוצאה על 5:6 והשווה את הסדרה. גם המשחק השלישי הסתיים באותה תוצאה, שוב משער ניצחון של למיה שהובקע דקה ו-26 שניות לסיום.
אולימפיאדת קלגרי - האולימפיאדה המקצוענית הראשונה
עם זאת- ה-NHL סירבה להפסיק את העונה שלה לתקופת האולימפיאדה, ובכך נמנע מקנדה ומנבחרות אחרות למלא את סגליהן בשחקני NHL. למרות זאת, בין השחקנים האלמונים יחסית שנאלצה קנדה לשלוח לטורניר בלטו שני שמות, דווקא בעמדת השוער - אנדי מוג, השוער הוותיק של אדמונטון אוילרס שהיה נתון בסכסוך חוזי עם קבוצתו, ושון ברק הצעיר מניו ג'רזי דווילס שטרם הועלה באופן סופי לסגל הקבוצה. ברק הופיע עם השנים, מאז 1985 ועד 2003, ב-156 משחקים רשמיים ובלתי-רשמיים במדי הנבחרת.
קנדה התקשתה למדי מול הנבחרות האירופיות, ולמרות יתרון הביתיות סיימה את האולימפיאדה במקום הרביעי בלבד, ללא מדליה.
סוף שנות ה-80
שנה לאחר מכן הצליחה קנדה בצורה יוצאת דופן בשלב הראשון, וסיימה אותו עם 6 ניצחונות ותיקו אחד מול ברית המועצות. בבית הגמר חלה נפילה ביכולת של קנדה, שנוצחה בכל שלושת משחקיה וסיימה רק במקום הרביעי.
תחילת שנות ה-90 וגביע קנדה 1991
לאליפות העולם 1991 שלחה קנדה נבחרת צעירה, עם שחקנים שמאוחר יותר הפכו לכוכבי NHL כגון ג'ו סאקיק, טרוור לינדן ותיאורן פלרי. באותה נבחרת שיחק גם קליף רונינג, ששיחק מספר שנים בנבחרת קנדה שהמשיכה להתקיים לאורך השנה ושיחקה עם שחקנים חובבים בטורנירים בלתי רשמיים. לרונינג זו הייתה ההופעה הראשונה בטורניר רשמי, והוא כיום המבקיע המצטיין בתולדות נבחרת קנדה.
הנבחרת המבוססת על צעירים עמדה בפני זכייה מפתיעה באליפות, אך ניצחון דחוק של שוודיה על ברית המועצות במשחק האחרון של בית הגמר דחק אותה למדליית הכסף.
בקיץ של אותה שנה נערכה המהדורה החמישית והאחרונה של גביע קנדה. ויין גרצקי היה שוב הקפטן, ולצידו כוכבי NHL מהשורה הראשונה. בנבחרת הזו כיכב גם השחקן הצעיר המדובר ביותר בקנדה באותה תקופה, אריק לינדרוס שהיה אז בן 18. קנדה זכתה בטורניר עם ניצחון בסדרת הגמר על ארצות הברית, למרות פציעה של גרצקי במשחק הראשון בסדרה.
אולימפיאדת אלברוויל עד אמצע שנות ה-90
נבחרת קנדה לאולימפיאדת אלברוויל (1992) הייתה שוב נבחרת נטולת שחקני NHL רשמיים, אך היא כללה מספר שחקנים שהיו שחקני NHL בפוטנציה. שון ברק שב והופיע בשער הנבחרת באולימפיאדה השנייה הרצופה שלו. שני הכוכבים הצעירים הגדולים של קנדה, אריק לינדרוס וז'ואה ז'ונו, שנבחרו בדראפט ה-NHL בקיץ הקודם, סירבו לשחק בקבוצות שבחרו אותם (קוויבק נורדיקס ובוסטון ברואינס בהתאמה) והעדיפו להישאר במעמד של חובבנים ולשחק בנבחרת קנדה. ז'ונו היה המבקיע המצטיין של הטורניר האולימפי עם 15 נקודות, ויחד עם לינדרוס הוביל את נבחרת קנדה למדליית הכסף לאחר הפסד בגמר לנבחרת חבר המדינות.
שתי אליפויות העולם הבאות (1992 ו-1993) היו מוצלחות פחות לנבחרת. ב-1992 הופיעה קנדה ללא כוכבים גדולים וסיימה שמינית בלבד, וב-1993 - בהנהגתם של לינדרוס והכוכב הצעיר מליגת המכללות בארצות הברית, פול קאריה - נוצחה בחצי הגמר ולאחר מכן במשחק על מדליית הארד וסיימה רביעית.
באולימפיאדת לילהאמר (1994) כבר נחשב פול קאריה לכוכב הראשי של הנבחרת. במשחק הגמר מול שוודיה הייתה קנדה קרובה לניצחון וזכייה במדליית הזהב לראשונה מאז 1952, אך שער שוודי פחות מ-2 דקות לסיום קבע שוויון 2:2 וכפה הארכה. לאחר שההארכה הסתיימה ללא שערים, התייצבו שתי הנבחרות לדו-קרב מכות עונשין. במכה השביעית כבש הכוכב השוודי פטר פורשברג, ואילו קאריה החמיץ את מכת העונשין שלו. קנדה נאלצה להסתפק במדליית הכסף.
הנבחרת שנשלחה מאוחר יותר באותה שנה לאליפות העולם הציגה את כוכב ההתקפה של לוס אנג'לס קינגס, לוק רוביטאי, כקפטן שלה. גם הפעם הגיעה הנבחרת לגמר, מול פינלנד, וגם הפעם הגיע המשחק לדו-קרב מכות עונשין לאחר שוויון בתום ההארכה. בפעם הזו הצליחה קנדה יותר, וזכתה באליפות בפעם הראשונה מאז 1961.
הנבחרת לאליפות העולם של 1996 הייתה מרשימה יותר. פול קאריה חזר לנבחרת, ובשער בלט אחד השוערים הטובים ב-NHL, מרטן ברודר מניו ג'רזי דווילס קנדה הגיעה עד משחק הגמר בו נוצחה על ידי צ'כיה.
1996 - 2013: התבססות העידן המקצועני
על אף שהאולימפיאדה נפתחה לשחקנים מקצוענים כבר באולימפיאדת קלגרי (1988), לא יכלו שחקני ה-NHL להשתתף באולימפיאדה בשל ההתנגדות של פרנסי הליגה להפסיק את עונת ה-NHL באמצעה למען האולימפיאדה.
ב-1996 חל מהפך בעמדת ה-NHL. הקומישנר של הליגה, גארי בטמן, שהתמנה לתפקידו ב-1993, היה יוצא הנהלת ה-NBA, והיה חבר בה כאשר טורניר הכדורסל באולימפיאדת ברצלונה (1992) נפתח להשתתפות שחקני NBA. הצלחת הטורניר, בפרט ההד הגדול שרשמה "נבחרת החלומות" של ארצות הברית, שכנעה את בטמן שיש מקום לאפשר את שיתוף שחקני ה-NHL באולימפיאדה. בטמן עמל על שכנוע בעלי הקבוצות, וב-1996 הצליח להעביר החלטה היסטורית על עצירת עונת ה-NHL לשבועיים במהלך אולימפיאדת נאגנו (1998) ושחרור שחקני ה-NHL לנבחרותיהם. קנדה הייתה אחת ממספר נבחרות שעמדו ליהנות מההחלטה הדרמטית.
בנוסף החליטה ה-NHL להתחיל במפעל נבחרות חדש, גביע העולם בהוקי קרח, שנועד להיערך בקיץ פעם ב-4 שנים ולהחליף את גביע קנדה שחדל להתקיים. בניגוד לגביע קנדה, גביע העולם להוקי קרח נועד להיות מפעל של ה-NHL בלבד, ללא שיתוף פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית.
גביע העולם בהוקי קרח 1996 ואליפות העולם 1997
ב-1996 התקיים לראשונה טורניר גביע העולם בהוקי קרח, שהחליף את גביע קנדה ונועד להיערך פעם ב-4 שנים, בדומה לגביעי עולם בענפים אחרים. בניגוד לגביע קנדה, שאורגן במשותף על ידי ה-NHL ופדרציית ההוקי קרח הבינלאומית, גביע העולם אורגן בלעדית על ידי ה-NHL. בדומה לגביע קנדה הוא נועד להתקיים בקיץ, בפגרת עונת ה-NHL, כך שכל שחקני ה-NHL יכלו להשתתף בו.
קנדה שלחה לגביע העולם נבחרת עמוסת כוכבים, עם ויין גרצקי שוב כקפטן ועם אריק לינדרוס, מרק מסייה וסטיב אייזרמן כקפטנים חלופיים. לצידם כיכבו שחקני NHL מהשורה הראשונה בכל מערכי הקבוצה. קנדה שיחקה בבית המוקדם ששוחק בצפון אמריקה, בעוד הבית המוקדם השני שכלל נבחרות אירופיות שוחק באירופה. את משחקיה בשלב הראשון סיימה קנדה עם ניצחונות על רוסיה וסלובקיה והפסד לארצות הברית, במשחק שנערך בפילדלפיה.
כיוון שסיימה רק במקום השני בבית, לא קיבלה מעבר חופשי לחצי הגמר, ונאלצה לשחק ברבע הגמר מול גרמניה, שסיימה שלישית בבית השני. קנדה ניצחה במשחק 1:4, ובחצי הגמר נזקקה לשתי הארכות כדי לגבור על שוודיה 2:3 ולעלות לסדרת הגמר מול ארצות הברית.
לאליפות העולם ב-1997 שלחה קנדה נבחרת משולבת במגינים וותיקים ומנוסים, ובראשם רוב בלייק מלוס אנג'לס קינגס וכריס פרונגר מסנט לואיס בלוז, בעוד בהתקפה הציגה שני כוכבי NHL מעירים ומבטיחים - ג'רום איגינלה מקלגרי פליימס ואנסון קרטר מבוסטון ברואינס. קפטן הנבחרת היה השחקן היחיד שלא בא מה-NHL - דין איווייסון, שחקן NHL לשעבר שהיה באותה שנה שחקן במשרה מלאה בנבחרת קנדה ושיחק בה גם בטורנירים בלתי רשמיים. שון ברק עמד שוב בשער. קנדה עלתה מהבית המוקדם שלה לשלב השני מהמקום השני, אך בבית הגמר שיפרה את יכולתה ולאחר ניצחון במשחק המכריע מול רוסיה סיימה אותו במקום השני ועלתה לסדרת הגמר מול שוודיה. לאחר הפסד במשחק הראשון ניצחה קנדה את השניים הבאים וזכתה בתואר.
אולימפיאדת נאגנו ותחילת עידן ה-NHL באולימפיאדה
טורניר ההוקי קרח באולימפיאדת נאגנו (1998) נכנס להיסטוריה כאשר בפעם הראשונה שבתה ה-NHL למשך שבועיים בתקופת האולימפיאדה, בהתאם להחלטתה שהתקבלה שנתיים קודם לכן, ושיחררה את שחקניה לנבחרותיהם האולימפיות. קנדה, כמו נבחרות אחרות, הציגה לראשונה בטורניר האולימפי נבחרת עמוסה בכוכבי NHL מהשורה הראשונה, כולל ויין גרצקי בהופעתו האולימפית היחידה שהייתה גם להופעתו הבינלאומית האחרונה. באופן מפתיע הוחלט שלא להעניק את תפקיד הקפטן לגרצקי או אחד הוותיקים האחרים בנבחרת, אלא דווקא לאריק לינדרוס, כוכבה מעורר המחלוקת של פילדלפיה פליירס.
סוף שנות ה-90 ותחילת המאה ה-21
הכישלון של נבחרת קנדה באולימפיאדת נאגנו המשיך בסדרה של כישלונות באליפויות העולם בין 1998 ו-2001. כנהוג, המשיכה קנדה לשלוח לאליפויות נבחרות על טהרת שחקני NHL מקבוצות שסיימו את העונה ולא המשיכו לשלבים המאוחרים בפלייאוף, בכל אותן האליפויות לא השיגה נבחרת קנדה ולו מדליה אחת.
קורט הילר
קורט הילר (בגרמנית: Kurt Hiller; 17 באוגוסט 1885, ברלין – 1 באוקטובר 1972, המבורג) היה סופר, מסאי, עיתונאי ופובליציסט פציפיסט יהודי-גרמני, שלחם כל חייו למען סוציאליזם, למען השלום ולמען מיעוטים מיניים.
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אולימפיאדת סולט לייק סיטי - זהב אולימפי אחרי 50 שנה
בשל הכישלון היחסי של קנדה בבית המוקדם היא קיבלה יריבה קשה ברבע הגמר - נבחרת פינלנד, שניצחה אותה במשחק על מדליית הארד באולימפיאדת נאגנו והייתה גם היא משופעת בכוכבי NHL. שערים של סאקיק ואייזרמן עם משחק טוב של ברודר בשער הביאו לקנדה ניצחון קשה נוסף, 2:1.
בחצי הגמר ציפתה קנדה למפגש חוזר עם שוודיה שהביסה אותה בשלב הבתים, אך שוודיה הופתעה ברבע הגמר בידי נבחרתה החלשה יחסית של בלארוס. קנדה לא התקשתה הפעם, הביסה את בלארוס 7:1 ועלתה למשחק הגמר, מול נבחרת ארצות הברית. המפגש של קנדה וארצות הברית על מדליית הזהב האולימפית עורר עניין רב בצפון אמריקה והפך לאחד מאירועי השיא של האולימפיאדה כולה.
קורט הילר
ביוגרפיה
הילר נולד בברלין למשפחה יהודית. דוד אמו היה פאול זינגר שהיה חבר הרייכסטאג מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. לאחר שסיים לימודים בגימנסיה בברלין בשנת 1903 הוא למד משפטים ופילוסופיה באוניברסיטת ברלין ובין השאר למד אצל גאורג זימל. הוא יקבל דוקטורט על עבודתו "המשמעות הפלילית של התאבדות".
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אולימפיאדת סולט לייק סיטי - זהב אולימפי אחרי 50 שנה
במשחק עצמו התעלתה קנדה והפגינה את משחק השיא שלה בטורניר כולו, ועם צמדי שערים של ג'ו סאקיק ושל החלוץ הצעיר של קלגרי פליימס ג'רום איגינלה הביסה את ארצות הברית 5:2, ובכך השלימה זכייה במדליית הזהב האולימפית לראשונה מזה 50 שנה.
אמצע העשור הראשון של המאה ה-21
באליפות העולם 2002, לאחר התחלה מבטיחה של 7 ניצחונות מול הפסד בודד בשלבים המוקדמים, הופתעה קנדה ברבע הגמר על ידי סלובקיה וסיימה שישית בלבד. עם זאת, התקופה עד אולימפיאדת טורינו (2006) הייתה מוצלחת מאוד עבור נבחרת קנדה בזירה הבינלאומית.
קורט הילר
ביוגרפיה
מ-1904 היה הילר מיודד עם הסטודנט לרפואה ארתור קרונפלד שהכיר לו את הגותו של הפילוסוף לאונרד נלסון. בשנת 1909 הוא יסד עם יעקב הנס דוידסון מועדון אקספרסיוניסטי בשם Der Neue Club, שאליה הצטרפו במהרה גאורג היים וארנסט בלאס. הילר כתב בביטאונים שונים, בהם דר שטורם.
בשנת 1919 הקים בברלין ארגון של אנשי רוח שנקראו "אקטיביסטים".
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אמצע העשור הראשון של המאה ה-21
לאליפות העולם 2003 התייצבה קנדה עם נבחרת חסרת כוכבי על ששילבה וותיקים וצעירים. בניצוחו של דני היטלי, כוכב ההתקפה של אטלנטה ת'ראשרס, ועם שון ברק הוותיק ששב והתייצב בשער, שוב תחילה קנדה את האליפות בצורה מצוינת עם 7 ניצחונות ותיקו אחד. הפעם נמשכה הצלחה גם בשלבי הנוק-אאוט, וקנדה זכתה באליפות עם ניצחון בגמר על נבחרת שוודיה.
שחקני הנבחרת שזכתה באליפות ב-2003 שיחקו ברובם גם באליפות העולם של 2004, והגנו על תוארם, כשבגמר ניצחו שוב את נבחרת שוודיה. דני היטלי היה שוב כוכב ההתקפה הראשי, והפעם סיים כמבקיע המצטיין באליפות כולה.
קורט הילר
ביוגרפיה
בשנת 1926 השתתף בקונגרס הפאן אירופי שיזם ריכרד ניקולאוס פון קודנהובה-קלרגי.
ב-1929 ירש את מקומו של מגנוס הירשפלד כיו"ר הוועדה המדעית-הומניטרית.
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אמצע העשור הראשון של המאה ה-21
בקיץ של אותה שנה נערכה המהדורה השנייה של גביע העולם בהוקי קרח, בהשתתפות מיטב שחקני ה-NHL הן בנבחרת קנדה והן בנבחרות האחרות. מריו למיה הוותיק, שהצטיין בנבחרת שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדת סולט לייק סיטי, שב לתפקיד קפטן בנבחרת, כאשר שני כוכבי משחק הגמר מאותה אולימפיאדה, ג'ו סאקיק וג'רום איגינלה, משמשים קפטנים חלופיים יחד עם שני שחקנים נוספים. מרטן ברודר שב לעמדת השוער הראשון.
קנדה הצטיינה בטורניר, גברה על כל יריבותיה וזכתה גם בגביע העולם, ובכך הייתה לנבחרת היחידה שהחזיקה באותו הזמן בשלושת התארים החשובים של ההוקי הבינלאומי ברמת הנבחרות.
קורט הילר
ביוגרפיה
בשנת 1931 כדי להאבק נגד הנאציזם, הציע הילר הקמת ועדים שיורכבו משליש סוציאליסטים, שליש קומוניסטים ושליש בלתי תלויים.
עקרון פרמה
עקרון פֶרְמָה או עקרון הזמן המינימלי קובע כי בתנועתה בין שתי נקודות נתונות, עוברת קרן אור במסלול בו זמן תנועתה הוא הקצר ביותר, או בניסוח שקול: קרן האור תעבור במסלול בו הדרך האופטית היא הקצרה ביותר. אורכה של הדרך האופטית שווה לאורך הדרך בפועל, כפול גורם השבירה של התווך דרכו עוברת הקרן. העיקרון פורסם לראשונה על ידי פייר דה פרמה, כיוון שלא היה מרוצה מהתאוריה של דקארט עבור חוק השבירה של קרניים (חוק סנל), אולם הרעיון שהאור נע במסלול הקצר ביותר בין שתי נקודות מצוי כבר אצל אוקלידס. עקרון פרמה לא זכה להכרה בקרב הקהילה המדעית בתקופה שנוסח, אולם כיום הוא מייצג גישה בסיסית לניסוח של חוקי הפיזיקה.
קורט הילר
ביוגרפיה
לאחר עליית הנאצים לשלטון פרצו נאצים לביתו ושרפו את אוסף ספרי הפילוסופיה שלו. הוא נעצר על ידי הגסטפו שלוש פעמים בסוף שנת 1933 עד 1934 ושהה כתשעה חודשים במספר מחנות ריכוז (קולומביה האוס, מחנה הריכוז אורניינבורג) בגרמניה הנאצית, מאוחר יותר באותה שנה ברח לפראג. ביוני 1935 נשללה אזרחותו הגרמנית ורכושו בגרמניה הוחרם וב-1938 עבר ללונדון. ב-1955 שב לגרמניה, וחי וכתב בהמבורג עד מותו.
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אמצע העשור הראשון של המאה ה-21
עם דני היטלי שוב בעמדת החלוץ בקו הראשון, ועם מרטן ברודר בשער, ניסתה קנדה לזכות בפעם השלישית ברציפות באליפות העולם ב-2005, אך הפעם כשלה במשחק הגמר מול צ'כיה והסתפקה במדליית הכסף.
אולימפיאדת טורינו עד אולימפיאדת ונקובר
עם נבחרת על טהרת כוכבי ה-NHL הגיעה קנדה לאולימפיאדת טורינו (2006), אך נחלה אכזבה כשנוצחה ברבע הגמר על ידי רוסיה וסיימה שביעית בלבד בדירוג.
קורט הילר
כתיבתו ועמדותיו
חיבוריו מתאפיינים בסגנון מקורי והוא תואר: "היודע לכתוב על הכל בחריפות ובבהירות". פולמוסיו הלוחמניים הקימו עליו אויבים רבים וחזקים.
עקרון פרמה
מעיקרון זה ניתן, בפרט, להסיק את חוק ההחזרה ממראה (זווית הפגיעה שווה לזווית ההחזרה), ואת חוק השבירה של קרני אור (חוק סנל) במעבר בין שני חומרים בעלי מקדמי שבירה שונים. במקרים מסובכים יותר, למשל כאשר מקדם השבירה משתנה באופן הדרגתי במרחב, יש להשתמש בחשבון וריאציות כדי לחשב את מסלולי הקרניים.
אף שהקו הקצר ביותר בין שתי נקודות הוא הקו הישר המחבר ביניהן, לא בהכרח זהו הקו שבו תעבור קרן אור את המרחק בין שתי הנקודות בזמן הקצר ביותר. תוצאה זו נובעת מכך שמהירות האור תלויה בתווך שבו הוא עובר. ניתן להמחיש זאת באמצעות דוגמה של מציל בחוף הים, שצריך להגיע מסוכת המציל אל אדם טובע בים, בדרך המהירה ביותר. המציל מסוגל לרוץ על החוף הרבה יותר מהר משהוא מסוגל לשחות במים, ולכן המסלול המהיר ביותר לא יהיה קו ישר מהסוכה אל האיש הטובע, אלא קו הנשבר על קו המים, כך שהדרך על החוף תהיה ארוכה יותר, אך בזכות זאת הדרך במים תהיה קצרה יותר, ובסך הכול דרך זו תאפשר להגיע אל הטובע מהר יותר.
קורט הילר
כתיבתו ועמדותיו
כסוציאליסט, הושפע עמוקות משופנהאואר, ותיעב את הפילוסופיה של הגל, ולכן לא היה פופולרי במיוחד בקרב המרקסיסטים. בנוסף, הילר היה סופר בעל השפעה בתנועה לזכויות ההומוסקסואלים בגרמניה בשני העשורים הראשונים של המאה ה-20 וכתביו פורסמו בירחון המעגל.
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אולימפיאדת טורינו עד אולימפיאדת ונקובר
גם באליפות העולם ב-2006 נחלה קנדה אכזבה. ברנדן שאנהן הוותיק מדטרויט רד וינגס היה הפעם הקפטן, ובנבחרת הופיע בפעם הראשונה בטורניר רשמי סידני קרוסבי, חלוץ צעיר מפיטסבורג פינגווינס שסומן שכוכב על לעתיד לבוא. קנדה נוצחה בחצי הגמר על ידי שוודיה ולאחר מכן הובסה במשחק על מדליית הארד על ידי פינלנד, ונותרה בידיים ריקות. סידני קרוסבי, עם זאת, הצדיק את הציפיות שתלו בו וסיים כמבקיע המצטיין של האליפות.
באליפות העולם 2007, עם כוכבה של קולומבוס בלו ג'אקטס ריק נאש כחלוץ העיקרי שלה, הצליחה קנדה לזכות באליפות בפעם השלישית בחמש שנים. נאש נבחר ל-MVP של הטורניר.
נאש שיחק, בצוותא עם דני היטלי שהצטיין בנבחרת באמצע העשור, גם בנבחרת שנשלחה לאליפות העולם 2008, אליפות אותה אירחה קנדה - הפעם הראשונה בהיסטוריה שאליפות העולם של ה-IIHF נערכה בקנדה. אף על פי ששלושת המבקיעים הטובים בטורניר היו קנדיים - היטלי, נאש וראיין גצלף, חלוצה של אנהיים דאקס - הפסידה קנדה את תוארה כשהפסידה במשחק הגמר, שהגיע להארכה, לנבחרת רוסיה. גם באליפות העולם 2009 היה המבקיע המצטיין קנדי - מרטן סן לואי מטמפה ביי לייטנינג - אך קנדה נוצחה שוב על ידי רוסיה במשחק הגמר.
אולימפיאדת ונקובר
כמיטב המסורת שהתפתחה מאז אולימפיאדת נאגנו, שלחה קנדה לאולימפיאדת ונקובר (2010) אותה אירחה את מיטב כוכביה מליגת ה-NHL. סידני קרוסבי, שכבר נחשב לאחד מכוכבי העל של הליגה, היה אחד משרשרת חלוצים-כוכבים שנכללו בנבחרת - החל מוותיקי הנבחרות הקודמות כדני היטלי וג'רום איגינלה, וכלה בכוכבים צעירים דוגמת ג'ונתן טייבס משיקגו בלאקהוקס. הקו הראשון של ההגנה הורכב משחקנים וותיקים ומנוסים - סקוט נידרמאייר שהיה בעיצומה של עונתו ה- 17 והאחרונה בליגה טרם פרישתו, וכריס פרונגר מפילדלפיה פליירס בעונתו ה-14. מרטן ברודר שב ותפס את עמדת השוער הראשון.
קנדה גמגמה בשלב הראשון, ולאחר ניצחון קל על נורווגיה החלשה נזקקה לדו-קרב מכות עונשין כדי לגבור על שווייץ ונוצחה על ידי נבחרת ארצות הברית.
למרות החששות שעורר השלב הראשון החלש, העלתה קנדה את רמתה בשלבי הנוקאאוט. בשל המיקום הלא גבוה בסוף השלב המוקדם, נאלצה קנדה לשחק בשמינית הגמר מול גרמניה, משחק אותו עברה בקלות עם ניצחון 8:2. אחריו הגיע ניצחון מרשים 7:3 על נבחרת רוסיה, ואחריו ניצחון קשה מהצפוי 3:2 על סלובקיה בחצי הגמר שהעלה את קנדה למשחק הגמר מול ארצות הברית, שניצחה אותה בשלב הראשון.
כמו באולימפיאדת סולט לייק סיטי, הגמר בין קנדה וארצות הברית הפך לאחד מאירועי השיא של האולימפיאדה. קנדה שמטה בו יתרון של שני שערים כאשר ארצות הברית השוותה בשער שהובקע 25 שניות לסיום המשחק וכפה הארכה. בהארכה הבקיע סידני קרוסבי את שער הניצחון, והחזיר את התואר האולימפי לקנדה.
אחרי אולימפיאדת ונקובר
באליפויות העולם של 2010, 2011, 2012 ו-2013 כשלה נבחרת קנדה, כשבכולן לא עברה את שלב רבע הגמר. בעקבות הכשלונות ירדה קנדה בדירוג העולמי של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית עד המקום החמישי - המקום הנמוך ביותר שלה מאז ומעולם.
אולימפיאדת סוצ'י
נבחרת קנדה לאולימפיאדת סוצ'י (2014) הורכבה שוב ממיטב כוכבי ה-NHL. צוות האימון והניהול מאולימפיאדת ונקובר - סטיב אייזרמן כמנהל המקצועי ומייק בבקוק כמאמן ראשי - חזר לראשות הנבחרת גם באולימפיאדת סוצ'י. סידני קרוסבי היה הקפטן, ולצידו ככקפטנים חלופיים כיהנו ג'ונתן טייבס, חלוצה של שיקגו בלאקהוקס, ושיי וובר, מגינה של נאשוויל פרדטורס. רבים צפו לקנדה בעיה בשער, מאחר שרוברטו לואונגו שכיכב בשער הנבחרת באולימפיאדת ונקובר הגיע למשחקים לאחר תקופה בה מיעט יחסית לשחק. לבסוף שמה קנדה את יהבה בשער על קרי פרייס, שוערה של מונטריאול קנדיאנס. פרייס גילה במהלך האולימפיאדה יכולת מצוינת.
קנדה פתחה את משחקיה בניצחון קשה מהצפוי 3:1 על נורווגיה החלשה, כאשר דווקא המגינים שיי וובר ודרו דאוטי כבשו שניים מהשערים. שניהם כבשו גם במשחק הבא, ניצחון 6:0 על אוסטריה, כשהפעם הצטרף אליהם ג'ף קרטר, חברו של דאוטי בלוס אנג'לס קינגס, שכבש שלושער. דאוטי המגן המשיך להבקיע כשכבש פעמיים במשחק האחרון של הבית, שבו נזקקה קנדה להארכה כדי לגבור על יריבתה העיקרית בבית, נבחרת פינלנד.
קורט הילר
כתיבתו ועמדותיו
הילר הטיף לפציפיזם מוחלט.
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אולימפיאדת סוצ'י
זכייתה של קנדה במקום הראשון בבית איפשרה לה לקבל מעבר חופשי לרבע הגמר, ובו שוב נזקקה ליכולת הבקעה של מגן - שיי וובר - כדי להכריע את לטביה 2:1. בחצי הגמר הספיק שער בודד של ג'יימי בן, חלוצה של דאלאס סטארס, לניצחון 1:0 על ארצות הברית ועלייה למשחק הגמר.
קורט הילר
אקטיביזם
הילר דרש מהאינטלקטואלים להיות מעורבים בפוליטיקה וכתב תוכנית מפורטת של לוגוקרטיה אפלטונית. הוא האשים את אנשי הרוח שנמנעו מהתערבות בפוליטיקה בצרות של גרמניה.
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אולימפיאדת סוצ'י
בעזרת יכולת משכנעת של כל מערכי הקבוצה, גילתה קנדה עליונות ברורה על יריבתה במשחק הגמר - נבחרת שוודיה, הביסה אותה 3:0, ושמרה על תוארה האולימפי עם מדליית זהב שנייה ברציפות.
קורט הילר
אקטיביזם
את מגמת האקטיביזם תיאר הילר:
בין הדברים שבקש הילר לשנות הוא מנה:
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אחרי אולימפיאדת סוצ'י: שתי אליפויות עולם רצופות
לאליפות העולם 2014 שלחה קנדה נבחרת חסרת כוכבים מהדרג הראשון. היא סיימה ראשונה את הבית המוקדם שלה למרות הפסד מפתיע במשחק הפתיחה לנבחרת צרפת, אך ברבע הגמר כשלה מול פינלנד וסיימה את האליפות בשלב זה בפעם החמישית ברציפות.
שנה לאחר מכן שלחה קנדה נבחרת טובה בהרבה, עם סידני קרוסבי כקפטן ואיתו שחקנים מהשורה הראשונה ב-NHL. קנדה סיימה את השלב הראשון עם 7 ניצחונות מ-7 משחקים וכבשה 49 שערים - ממוצע של 7 למשחק. התצוגות המשכנעות נמשכו בשלבי הנוקאאוט עם ניצחונות גבוהים, בהם הבקיעה קנדה 27 שערים וספגה שניים בלבד. הדומיננטיות הקנדית הסתיימה בניצחון במשחק הגמר 6:1 על רוסיה וזכייה באליפות.
קרוסבי, קפטן הנבחרת באולימפיאדת סוצ'י ובאליפות העולם 2015, נעדר מאליפות העולם ב-2016 כיוון שהיה טרוד במאבקי פלייאוף ה-NHL עם קבוצתו, פיטסבורג פינגווינס. את הנבחרת הוביל כקפטן קורי פרי, המבקיע המצטיין של אנהיים דאקס, כשלצידו קונור מקדייוויד, כוכבה הצעיר של אדמונטון אוילרס והנבחר מספר 1 בדראפט ה-NHL ב-2015. קנדה הגיעה עד משחק הגמר עם הפסד בודד - תבוסה מול פינלנד בשלב הבתים. בגמר פגשה את אותה נבחרת פינלנד, ותוך הפגנת עליונות ברורה ניצחה 2:0 וזכתה באליפות העולם ה-26 שלה, והשנייה ברציפות.
גביע העולם 2016
לאחר 12 שנות הפסקה, חודש מפעל גביע העולם ב-2016. קנדה שלחה נבחרת ממיטב כוכביה לטורניר, כאשר מייק בבקוק ממשיך בעמדת המאמן וסידני קרוסבי חזר לנבחרת ולתפקיד הקפטן.
קורט הילר
אקטיביזם
אהרן צייטלין כתב על הילר:
עקרון פרמה
ניתן להתייחס לעקרון פרמה כאל מקרה פרטי של עקרון המילטון.
קורט הילר
לאומיות וציונות
הילר שלל את הציונות וכתב: "אין טפשות גדולה מן הלאומיות היהודית. ... השברים השונים של העם היהודי נפרדו במשך חמשים דורות וייתר זה מזה על ידי עולמות ויש ביניהם דברים משותפים הרבה פחות לאין סוף (למרות תורת הירושה) מאשר בין כל אחד מהם לבין העם, השבט או הטפוס, שעמו הוא חי זה בצד זה." לאחר הקמת מדינת ישראל הוא כתב: "חברות תרבותית הוא הליך העובר באלכסון דרך גזעים ולאומים שונים. חברות תרבותית מקשרת הרבה יהודים עם הרבה לא־יהודים. יהודים בעלי יהדות לאומית קרובים לגרמנים־של־גויתה יותר מקרבת גרמנים של היטלר לגרמנים־של־גויתה".
עקרון פרמה
תופעה מעניינת הנובעת מעקרון פרמה היא תנועת האור בסיב אופטי מסוג graded index, בו מקדם השבירה יורד ככל שמתרחקים מהציר המרכזי שלו (יורד לאורך עוביו). בסיב זה האור לא נע כלל בקווים ישרים, אלא בתבנית הדומה לסינוס.
בניגוד לעקרון פרמה, לפי תורת הקוונטים המעבר של חלקיק בין שתי נקודות נתונות נעשה בו זמנית דרך כל המסלולים האפשריים, וההתאבכות של מסלולים אלו קובעת את הסתברות המעבר של החלקיק (ראו אינטגרלי מסלול של פיינמן). למרות זאת בגבול הסמיקלאסי, כלומר בגבול של אורך גל קצר, המסלולים בעלי המשקל הגבוה הם המסלולים הקרובים ביותר לאלו הנקבעים מעקרון הפעולה המינימלית של המכניקה הקלאסית, שעקרון פרמה הוא מקרה פרטי שלו.
חוק סנל כמסקנה מעקרון פרמה
כאמור, אחת התוצאות החשובות של עקרון פרמה היא האפשרות להוכיח את חוק סנל.
נניח ממשק ליניארי בין שני חומרים בעלי מקדמי שבירה, וקרן אור עוברת מהתווך {n}_{1} לתווך {n}_{2}, החל מנקודה P, דרך נקודה O כלשהי על הממשק, אל נקודה Q (ראו שרטוט).
מסלול הקרן מורכב משני קטעים ישרים, שאורך כל אחד מהם הוא:
נזכור שמקדם השבירה היא היחס בין מהירות האור בריק למהירות האור בחומר, כלומר. מכאן, הזמן שייקח לקרן האור לעבור את המסלול כולו הוא:
על מנת למצוא את המסלול בו הקרן תעבור בזמן המינימלי, נגזור את הביטוי ונשווה לאפס. נזכור שנקודות הן קבועות, והמשתנה היחיד הוא y_O.
נשים לב לכך ש:
כלומר, קיבלנו את חוק סנל:
נבחרת קנדה בהוקי קרח
גביע העולם 2016
למרות הצלחה חלקית במשחקי ההכנה, שלטה קנדה בטורניר. בבית המוקדם הביסה את צ'כיה והוסיפה ניצחונות גם על ארצות הברית ונבחרת כוכבי אירופה, תוך הבקעת 14 שערים בשלושת המשחקים. גם בחצי הגמר נמשך כושר ההבקעה המרשים עם ניצחון 5:3 על רוסיה שהעלה את הקנדים לסדרת הגמר.
בסדרת הגמר מול נבחרת הכוכבים האירופים התקשו הקנדים יותר, אך עדיין ניצחו בשני המשחקים 3:1 ו-2:1 ושמרו על התואר בו זכו במהדורה הקודמת של הטורניר, 12 שנה קודם לכן. הקפטן סידני קרוסבי נבחר ל-MVP והיה גם המבקיע המצטיין בטורניר, עם 10 נקודות. חלוץ נוסף של הנבחרת, בראד מרשאן מבוסטון ברואינס, היה מבקיע השערים המצטיין עם 7. בסך הכל הבקיעה קנדה 24 שערים בששת משחקיה - ממוצע גבוה של 4 שערים למשחק.
פרקי יומן
פרקי יומן הוא ספר ובו פרקים מיומנו של מאיר הר-ציון, בעריכת נעמי פרנקל, המתאר את מסעותיו כנער וחוויותיו כלוחם ומפקד בצנחנים.
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אליפות העולם 2017
לאליפות העולם 2017 שלחה קנדה נבחרת צעירה יחסית, עם שני שחקנים בלבד שהגיעו לגיל 30. אחד מהם - כוכב ההתקפה של פילדלפיה פליירס, קלוד ז'ירו - מונה לקפטן. מאמן הנבחרת היה ג'ון קופר, מאמנה של טמפה ביי לייטנינג. קנדה הגיעה עד משחק הגמר בניסיון להשלים זכייה שלישית רצופה בתואר, וזכייה 27 שהייתה משווה את שיא הזכיות העולמי - אך במשחק הגמר נוצחה בדו-קרב מכות עונשין על ידי שוודיה, והסתפקה במדליית הכסף.
אולימפיאדת פיונגצ'אנג
לקראת אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) החליטה ליגת ה-NHL ששחקניה לא ישתתפו במשחקים, וזאת לאחר חמש אולימפיאדות רצופות. נבחרת קנדה, כמו גם נבחרות אחרות, כללה לפיכך שחקנים מהליגה המשנית AHL ומליגות באירופה. כריס קלי, שחקן AHL ששיחק לפני כן 13 עונות ב-NHL, נבחר לשמש כקפטן, ואת הנבחרת אימן וילי דז'ארדן שאימן בשלוש העונות הקודמות את ונקובר קנאקס.
פרקי יומן
מבוא, הקדמה ודו־שיח על הר־הרוחות
הספר נפתח במבוא מאת נעמי פרנקל, הכולל גם שיחה עם אמו של מאיר הר־ציון, ולאחריו הקדמה מאת מפקדו של הר־ציון בצנחנים, אריאל שרון, ובה תיאור הכרותו ודמותו עמו. שרון כותב ש"מבין הצנחנים באותה תקופה הבולט ביותר היה מאיר הר־ציון" וש"תוך זמן קצר הופך מאיר ללוחם הנועז ביותר של יחידה 101 ושל הצנחנים, לסייר מעולה, אולי המעולה שצה"ל ידע מעודו". לאחר המבוא וההקדמה, מופיע דיאלוג שערכה נעמי פרנקל עם הר-ציון ב"אחוזת שושנה", חווה אותה הקים בכוכב הרוחות, סמוך למבצר כוכב הירדן ומעל קיבוץ נווה אור שבעמק הירדן, ובו מתאר הר-ציון את הקמת החווה למרות הקשיים שעמדו בפניו בשל היותו נכה צה"ל.
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אולימפיאדת פיונגצ'אנג
קנדה עברה את הבית המוקדם עם ניצחונות קלים על שווייץ ודרום קוריאה, והפסד אחד בדו-קרב חבטות עונשין מול צ'כיה. ההפסד עלה לקנדה בסיום במקום השני בבית בלבד, אך כבעלת המאזן הטוב ביותר בין מסיימות המקום השני מכל הבתים זכתה במעבר חופשי לשלב רבע הגמר. אחרי ניצחון על פינלנד ברבע הגמר, הופתעה קנדה בחצי הגמר על ידי גרמניה שניצחה אותה 4:3. בכך איבדה קנדה את תוארה משתי האולימפיאדות הקודמות, והיא הסתפקה במדליית הארד אחרי ניצחון במשחק על הארד מול צ'כיה.
פרקי יומן
יומן טיולים
הספר כולל רשמים מטיולים ומסעות שערך בשנים 1949–1952, בעודו נער ותלמיד בית הספר עין-חרוד, אותם כתב הר-ציון ביומנו לאחר ששב מהם.
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אליפות העולם 2018
קנדה הגיעה לאליפות העולם 2018 כמועמדת לזכייה בזכות סגל חזק יחסית, בראשותו של הקפטן קונור מקדייוויד, חלוצה של אדמונטון אוילרס - ה-MVP והמבקיע המצטיין של ליגת ה-NHL.
פרקי יומן
יומן טיולים
באביב 1949 ירד הר־ציון עם אחותו שושנה לנהר הירדן באזור גשר שייח' חוסיין המפוצץ, שם ישבו לאכול ארוחת צהריים בקרבת מחנה צבאי של הלגיון הירדני ו"מחנות עצומים של אוהלים שחורים, כנראה של פליטים ערביים", עד שצעקות ויריות הבריחו אותם משם. בפסח 1950 יצא הר-ציון למסע הגדנ"ע למצדה ובקיץ יצא עם חבר לטיול שבו הסתננו לאילת ללא רישיון שניתן אז לטיולים מאורגנים בלבד. בסוכות יצא עם שני חברים למסע בגליל, מחוקוק ועד אזור נהריה. בסוכות 1951, נתפס ונאסר עם שושנה בידי חיילים סורים, לאחר שחצה את הגבול לסוריה. ב-1951 יצא לטיול נוסף של הגדנ"ע, לערבה, שבמהלכו עזב את המחנה ויצא לטיולים עצמאיים. בפסח יצא לטיול עם חברו וסייר במכתש הגדול והמכתש הקטן, הגיע שוב למצדה, סייר בנחל ערוגות ובנחל דוד שבמדבר יהודה ורחץ לראשונה בים המלח, שבו שטו המטיילים בסירה לעיו גדי, מאחר שעדיין לא הייתה קיימת דרך ביבשה. בטיול זה אף עברו הר-ציון וחברו את הגבול עם ירדן במדבר יהודה במספר קילומטרים. מכיוון שיצאו לטיול הזה במרמה, הוחלט בבית ספר שבמשך שנה שלמה הר־ציון וחברו לא יצא לטיולים. בקיץ יצא עם שושנה לטיול בגליל בקרבת גבול לבנון. לאחר שנתפסו בכביש צבאי ונאלצו לחזור לביתם, יצאו שוב באותו הלילה לאותו מסלול בדיוק, כאשר הם נזהרים ממכוניות משטרה. לאחר שעברו בהריסות כפר ערבי עזוב, נתפסו בכפר תרביחא על ידי תושביו, עולים מתימן, ונשארו ללון בו. בהמשך הטיול למחרת, בזמן שנחו ליד מעיינות, קיבלו את הזמנתם של קבוצת רועים ערבים להתכבד בשתיית חלב עזים וכבשים. למחרת, לאחר שמצאו בור מים, נפלה מימייתם לתוכו והר-ציון שלשל לתוכו את אחותו בעזרת חגורות וחבלים והיא העלתה את המימיה.
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אליפות העולם 2018
בפועל התקשתה קנדה, וסיימה את הבית המוקדם שלה רק במקום השלישי, כך שברבע הגמר ציפה לה משחק קשה מול רוסיה. קנדה הצליחה לעבור את רוסיה ברבע הגמר בזכות יכולת התקפית טובה, אולם קשייה נמשכו בהפסד בחצי הגמר לשווייץ ולאחר מכן בתבוסה במשחק על מדליית הארד לארצות הברית, כך שקנדה סיימה את האליפות ללא מדליה כלל.
אליפות העולם 2019
לאליפות העולם 2019 הגיעה קנדה עם סגל ללא כוכבי על בליגה, אך זכתה לתרומה משמעותית ממספר שחקנים ובראשם שניים משחקני וגאס גולדן נייטס - מרק סטון החלוץ ושיי תאודור המגן. לצד סטון הצטיין בהתקפה שחקן ניו ג'רזי דווילס דיימון סיוורסון, ובשער תפס את עמדת השוער הראשון מאט מארי, שוערה של פיטסבורג פינגווינס. המאמן היה אלן ויניו, מאמן NHL ותיק שמונה זמן קצר לפני האליפות למאמנה של פילדלפיה פליירס.
פרקי יומן
יומן טיולים
הר־ציון מספר על הפעם הראשונה שיצא למרעה, כרועה בראש עדר כבשים, ועל התהליך שעבר עד שהללו נשמעו לו: "כמה הן קשובות עכשיו, וכל תנועה שלי, כל קריאה שקטה מלווה בתגובה. אני עומד ביניהן ומשתפך בשירה שקטה. טוב לי עכשיו. כל־כך נעים!...גם להן טוב. אני מביט בהן באהבה. כמה חמודים יצורים אלה! אני אוהב אותן עכשיו, אהבה כנה, את הכל אני אוהב ברגע זה".
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אליפות העולם 2019
את הבית המוקדם שלה סיימה קנדה במקום הראשון עם שישה ניצחונות לעומת הפסד אחד מול פינלנד, תוך שהיא כובשת 36 שערי זכות (ממוצע של למעלה מ-5 שערים למשחק) מול 11 שערי חובה בלבד.
פרקי יומן
יומן טיולים
בחופשת פסח 1952 יצא הר־ציון עם שושנה וחבר נוסף לטיול לדרום, במהלכו הוזהרו יותר מפעם אחת על ידי אנשים שפגשו בדרכם, כי האזור בו רצו לטייל מסוכן מאוד וקרו בו מספר מקרי רצח של יהודים. השלושה המשיכו ליעדם למרות האזהרות.
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אליפות העולם 2019
ברבע הגמר מול שווייץ נזקקה קנדה לשער של סיוורסון, 4 עשיריות השנייה לפני סיום הזמן החוקי, כדי לקבוע תוצאה של 2:2 שהובילה להארכה והצילה אותה מהדחה, ולשער של סטון בהארכה כדי לנצח 3:2 ולעלות לחצי הגמר. לאחר ניצחון משכנע בחצי הגמר על צ'כיה עלתה קנדה לגמר, שוב מול נבחרת פינלנד שניצחה אותה בשלב הבתים. למרות שער יתרון מוקדם, הפסידה קנדה שוב לפינלנד 3:1 והסתפקה במדליית הכסף. מרק סטון התנחם בבחירתו ל-MVP של הטורניר.
פרקי יומן
דו־שיח בחצות הלילה
בהמשך השיחה עם נעמי פרנקל, מספר מאיר הר־ציון על שירותו ביחידה 101 ואף מתודה לגבי האווירה ששררה בה: "מחמת רגשי העליונות שהפרזנו בהם לא מעט, הרשינו לעצמנו לפעמים דברים שכיום השתיקה יפה להם". הר־ציון מסביר את אופיין של פעולות התגמול שבוצעו על ידי היחידה: "פעולותינו לא היו מלוות שנאה לערבים או שנאה כלשהי. בכל שנתבענו לעשות ראינו הכרח של הגנה על הקיום. אם עשו מאיתנו אחר־כך מיני נוקמים וזועמים, אין זה נכון. זיוף גדול".
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אליפות העולם 2021
לאליפות העולם 2021, שהתקיימה בתנאי "בועה" בשל מגפת הקורונה, הגיעה קנדה עם סגל צעיר שרובו שחקני NHL אך ללא כוכבים גדולים. את עמדת המאמן תפס ג'ררד גלאנט, שהוביל את וגאס גולדן נייטס להצלחות גדולות ב-NHL בשנתיים וחצי הראשונות לקיומה, אך באותה עת לא אימן קבוצה.
פרקי יומן
דו־שיח בחצות הלילה
הר־ציון נשאל בשיחה על תגובתו להירצחה של שושנה אחותו בסוף 1954 והסביר את פעולת הנקמה שלו ב-5 במרץ 1955 על רקע פעולות התגמול:
נבחרת קנדה בהוקי קרח
אליפות העולם 2021
קנדה פתחה את האליפות, לראשונה בתולדותיה, עם שלושה הפסדים רצופים, והמשך דרכה באליפות עמד בסכנה גדולה. ניצחונות בשלושה מארבעת המשחקים הבאים, יחד עם תוצאות של נבחרות אחרות, סייעו לה לבסוף לעלות בקושי משלב הבתים לרבע הגמר, הרבה בזכות הגעתו לנבחרת של אנדרו מנג'פאנה, חלוצה של קלגרי פליימס, שכבש שערים מכריעים באותם משחקים. מנג'פאנה המשיך לכבוש שערים מכריעים גם ברבע הגמר מול רוסיה ובחצי הגמר מול ארצות הברית, ועזר להעלות את קנדה למשחק הגמר שבו גברה על פינלנד בהארכה וזכתה באליפות בפעם ה-27 בתולדותיה, ובכך השוותה את שיא הזכיות של ברית המועצות ורוסיה. מנג'פאנה סיים כמבקיע השערים המצטיין של הטורניר (במשותף עם שחקן נוסף) ונבחר ל-MVP שלו.
פרקי יומן
יומן צבאי
בצנחנים שימש הר-ציון כמפקד פלוגה א' שהפכה לסיירת צנחנים. בהמלצת הרמטכ"ל משה דיין, הוסמך הר־ציון לקצונה ללא קורס קצינים - מקרה נדיר והיחיד בתקופת דיין.
בחלקו השני של הספר מתארים פרקי יומנו של הר-ציון את חוויותיו בצה"ל כסייר ולוחם ביחידה 101 ולאחר מכן עם מיזוג היחידה לגדוד הצנחנים 890, בתקופת פעולות התגמול.
ב-30 ביולי 1952 התגייס מאיר הר־ציון לצה"ל. לאחר חודשי טירונות קשים ניצל את ההזדמנויות לטיולים ברחבי הארץ, אולם אלה הפכו לפחות ופחות אטרקטיביים בעיניו: "אפילו נוף עין־גדי הפלאי נעשה תפל, כשאלפי אנשים ממלאים את שביליו וכשאנו פוגשים זוג יהודים מתמקח בענייני בורסה ומחירים תחת למפל...אבד, אבד הקסם של כל אלה". אובדן הקסם הוליד את מסעותיו הבאים של הר־ציון, מעבר לגבול בשטח ממלכת ירדן.
המסע לפטרה
בשנת 1952 ערך הר־ציון מסע לעיר הקדומה פטרה שבירדן. הוא שמע עליה לראשונה כמה שנים לפני כן, בעת שעמד מול סלעי החול בנחל תמנע והמדריך אמר ש"זהו אפס קצהו של אותה עיר נפלאה בסלעי אדום". לאחר מכן שמע עליה עוד ועוד עד ש"התקבלה אגדת פלאים הטמונה רחוק־רחוק...אגדה ולא יותר". אולם בחלוף השנים, "בלתי־אפשרי הפך בכל זאת לאפשרי" ו"החלום הישן" התעורר. הוא החליט להגשימו ולצורך זה מצא "שותפה לדבר עבירה" - רחל סבוראי. השניים יצאו למסע מצוידים במצפן, בסטן, במזון לשני לילות ויום אחד ובארבע מימיות ומספר קופסאות מיץ. הם יצאו בלילה ואת הבדיקות במפה עשו לאור גפרור מוסתר בכאפייה. המפה שבידם הייתה בקנה מידה 1:250,000 בלבד, "שאיננה נותנת אפילו מושג ממבנה השטח". כעבור מספר שעות של הליכה, נתברר להם שלא הצליחו למצוא את השביל הרחב המסומן במפות ועל כן נאלצו לבחור את אחד הנחלים היורדים ב"חומת ההרים" שסגרה עליהם ממזרח, ופנו לתוכו. הטעויות בניווט גרמו לכך שהשניים הגיעו לפטרה רק בבוקר היום השני והמסע נמשך 4 ימים במקום יומיים. הם נכנסו "לאור היום, לתוך תוכה של בירת הנבטים...לתוך תוכו של חלום מאות ואלפים שעדיין לא זכו להגשימו". לאחר שהספיקו לסייר בעיר זמן מה, נקלעו לאזור מגורים ומצאו מסתור במערה צבעונית במעלה "ערוץ נסתר", בה ישנו עד "שעת ערביים", אז המשיכו בסיורם בעיר. בלילה עזבו את פטרה והחלו לחזור ב"אפילה גמורה... ללא סימן של שביל, של דרך, של מקום שבכלל אפשר לעבור בו", כאשר בדרך כמעט ונתקלו במבריחים ערבים חמושים ואחד מהם עצר לעשות את צרכיו מספר מטרים ממקום מחבואם. ביום למחרת שוב עברו בקרבתם ערבים, אחד מהם חמוש ואף נשמע "קול יריות קרוב רועם בוואדי". לאחר 4 לילות ו-3 ימים של שהיה בממלכת ירדן, בעודם תשושים מעייפות, מאובקים, מיובשים ורעבים לאחר שאזל מזונם, חזרו השניים לשטח מדינת ישראל.
הפעילות הצבאית
בספר מתוארות פעולות רבות. אחת המשימות הראשונות, בספטמבר 1953, הייתה "להשליט סדר" באזור המפורז של עוג'ה (ניצנה), שבו היו "מאהלי הבדואים האויבים נטועים באין מפריע בלב לבו של השטח הישראלי". ההוראה הייתה לתקוף ולגרש את הבדואים המצריים משבט "עזזמה", שחנו מדרום מזרח לעוג'ה. הכוח נכנס לתוך מרכז השבט והבדואים ברחו. הפקודה הייתה לא לירות, אבל להחרים נשק ולהרוס את המאהלים, מה שעורר אצל הר־ציון לבטים מוסריים:
לבטים דומים התעוררו אצלו בהמשך אותו החודש, בזמן פעולה ב"מחנה הפליטים העצום" אל-בורייג' ליד עזה ש"שימש בסיס הסתננות למשקי הנגב", לאחר שעבר בין חלקות הירק המעובדות, ראה את התושבים "מתרוצצים בבהלה בסמטאות הצרות" ושמע את "היללות הנוראות העולות מבין הבתים": .
בחודש שאחריו בוצעה פעולת קיביה, בה עמד הר־ציון (שכונה על ידי חבריו ביחידה בקיצור "הר") בראש חוליה קטנה בת 5 אנשים, שתפקידה היה להטריד את כפר שוקבא השכן. לאחר התקפה אחת, נסוגה החוליה והתקרבה שוב לכפר מכיוון אחר, בידיעה שמגניו יושבים בעמדות ומחכים להם: "אני נרעד. מה עלי לעשות כעת? החוליה דוממת מאחורי. אין בי הכוח להפעילה...הפחד מדביק אותי לקרקע. זהו הפחד? האם כוח האדירים הזה המצמיד אותי למקומי, הזוחל ומשתק, הוא בסך־הכל פחד?...צריך לקום!". לאחר התקיפה השנייה, נסוגה החוליה מהכפר בתחושת כישלון, אולם אריק שרון קיבל את פניהם בשביעות רצון וטען שביצעו את המשימה, מכיוון שהחזיקו את תושבי הכפר בעמדות ומנעו מהם להביא תגבורת לקיביה.
בפעולת חברון, ב-22 בדצמבר 1953, הוביל הר-ציון בליל שלג קר ורטוב חוליה בת 4 אנשים מרחק כולל של 42 קילומטרים הלוך ושוב בציר הררי לפרברי העיר חברון, בפשיטה רגלית שנחשבה לאחת הקשות והמסובכות בתולדות צה"ל. הר־ציון מספר על תחושותיו במהלך ההליכה הממושכת אל היעד: "הרגשת זרות משתלטת עלי, כל־כך זר פה הכל. כל־כך רחוקים אנחנו ממשהו בטוח, קרוב, ממישהו הדואג לנו. אני מביט אל החוליה הקטנה. כל־כך קטנים וחלשים אנחנו! לפתע נופלת עלי אימה... נדמה לי שכל עץ ושיח מביט בנו, רואה אותנו, חורש עלינו מזימות... אני רוצה להסתתר, להיעלם, להיות מוגן... אני מוכרח להתגבר על המשבר". בזמן ההליכה הקשה בשלג, עלו הספקות לגבי ביצוע המשימה: "כל חלקיק שבי זועק - להפסיק, לחזור... העניין כולו נעשה פתאום תפל וחסר טעם. מדוע דווקא בחברון? איזה הגיון יש בשליחת ארבעה אנשים למקומות כאלה? הכל נראה כל־כך מיותר ולא נחוץ, כל־כך טפשי". התחושות השתנו עם סיום הפעולה: "שמחה מציפה אותנו...הרגשת ניצחון וכוח משתלטת עלינו. אנחנו חזקים. איננו חוששים עכשיו משום דבר...אנחנו עוברים זקופי קומה בין הבתים...כל־כך קלה היא הדרך עכשיו".
בתיאור סיור ללבנון בפברואר 1954, מוחה הר־ציון על כך שיוזמי ומתכנני המבצעים אינם מתחשבים בקושי הרב של ביצועם: "אני מציץ בחבורה המתגודדת סביב המפה הצבעונית. לפניהם מונחת פיסת נייר... בדרכם לא יהפכו קווי הגובה להרים מאיימים ורגליהם לא תיכשלנה באבני הנגף ונעליהם לא תישחקנה בשבילים אין־סופיים. הם רק מונים את המשבצות. הנה אחת, שתיים שלוש... לא נורא. ארבעים ושלושה בסך הכל. 'החבר'ה שלנו' יבצעו הכל". הוא מציין גם את הבעיה הקבועה של הכלבים, שמגלים את הכוח ומקלקלים את גורם ההפתעה: "נביחת היללה הבלתי פוסקת של אותם יצורים מדולדלים ושמוטי זנב המשוטטים בהמוניהם בכפרים ובאוהלי קידר. כמה מצליחים, לעזאזל, יצורים ממורטטים אלו להצר את צעדינו!". באותו חודש טבע כמעט בנהר הירדן בניסיונו לחצות לגדה המזרחית ובמאי אותה שנה ערך עם שלושה חיילים נוספים סיור בגוש עציון, במהלכו נאלצו לחלוף על פני משפחות פלאחים שיצאו לפנות בוקר בהמוניהם לעבודה בשדות ואף ברכו כמה מהם בשלום.
בתגובה לרצח יהודי ברעננה, יצאה ביוני 1954 חוליה בת 7 חיילים לפעולה במחנה הלגיון בכפר עזון. אדם שנקלע בדרכם סיכן את הפעולה והר־ציון דקר אותו למוות בעזרת סכין הקומנדו שלו, כשזו הפעם הראשונה בה השתמש בנשק זה. הלוחמים חזרו לגבול ישראל לאחר שהחליטו להשאיר מאחור את יצחק ג'יבלי הפצוע, שהפך לשבוי. בחודש יולי נחטף שוטר סמוך לבניין משטרת ג'נין, לצורך מיקוח על החזרת ג'יבלי. בפעולת כיסופים הוביל את פלוגתו בקרב על מוצב מצרי מבוצר. בספטמבר נערכה פעולה נוספת למען החזרת ג'יבלי, בה נלקחו שבויים חיילי הלגיון. במבצע כנרת (מבצע "עלי זית"), שנערך ב-11 בדצמבר 1955, פיקד הר-ציון על כוח בן כשבעים לוחמים מסיירת צנחנים. על חלקו בקרב זכה הר־ציון בצל"ש, שהומר בשנת 1973 בעיטור העוז.
הטיולים ליריחו ולגרש
בפסח 1956 יצא הר־ציון לבדו לטיול ליריחו, חמוש בתת-מקלע ורימונים. עם החושך חצה את הגבול דרך שדה מוקשים, עבר ליד שועפאט, חצה את כביש רמאללה-ירושלים ההומה, וסמוך לכפר ענאתא עשה דרכו אל ואדי קלט. במשך היום ישן במערה בוואדי ובלילה השני המשיך במסעו, שבמהלכו עבר מול קבוצות בדואים ונאלץ להחליף איתם מילים. את דרכו חזרה עשה דרך כביש ירושלים-יריחו והכפר אל עזרייה, מצפון לאבו דיס, שם מצא עצמו בתוך מאהל של הלגיון הירדני. לאחר שנתגלה על ידי שני שומרים שכיוונו עליו את נשקם, ירה צרור לכיוונם ואלה פתחו באש. הוא הצליח לברוח, אך נתקל בשני שומרים נוספים, מהמשמר הלאומי, החליף איתם כמה משפטים ואז הופיעו שני אנשים נוספים. הוא החליט לירות, אבל הנשק פלט כדור בודד ונעצר. כל הארבעה המטירו אש, אך הוא הצליח לחזור בשלום לירושלים ולאחר מכן התברר לו שאחד הלגיונרים נהרג מהירי שלו.
ביוני 1956 יצא לטיול עם מיכה בן-ארי־קפוסטה (מפקד מבצע צרצר, שנהרג מאוחר יותר במבצע קדש) לעיר הקדומה גרש, שבעבר הירדן המזרחי. הר־ציון תוהה לגבי מטרת הטיול: "ייתכן והמטרה היא שוב לחוש במתיחות הבלתי מודעת, שוב לעמוד בסכנות, לחתור לקראת מטרה רחוקה וקשה, לעמוד במבחן - ולנצח...להגיע לבסוף לאותה הרגשה עילאית של ניצחון. למה? לא ברור. משהו בפנים לוחץ לעשות זאת... למה לא? החוק? אין דבר, ניזהר...". עם החושך יצאו לדרכם בשדות עמק בית שאן וחצו את הירדן לכיוון הכפר עג'לון. שני אנשים הבחינו בהם בדרך ושניהם קיבלו תשובה סמכותית בערבית שהשלושה הם חיילים. במשך היום ישנו בנקיק בין צוקים ועם רדת הערב המשיכו דרך עג'לון אל היערות העבותים של הגלעד ברמת עבר הירדן. לאחר שסיירו בגרש, יצאו לדרכם בחזרה לישראל, כשבדרך נקלעו לאימוני גדוד של הלגיון, עברו מול קבוצת נשים ולאחר מכן גם מול שני פלאחים, שאחד מהם צעק פתאום "יהוד" והחל לרוץ לכפרו.
אחוזת שושנה ופעולות התגמול
ב-11 בספטמבר 1956, במהלך פעולת התגמול על משטרת א-רהווה (שאינה מתוארת בספר), נפצע הר-ציון בצווארו. חייו ניצלו הודות לתושייתו של הרופא הגדודי ד"ר משה אגמון (מוריס אנקלביץ'), שערך להר-ציון ניתוח שדה תחת אש וזכה על כך בעיטור העוז. בשלהי שנות החמישים, לאחר שהתאושש מפציעתו, עזר הר-ציון לאברהם ארנן להקים ולאמן את סיירת מטכ"ל ושימש קצין הדרכה (כאזרח עובד צה"ל) בשנותיה הראשונות של היחידה.
למהדורה השביעית של "פרקי יומן", התווסף פרק אודות "אחוזת שושנה", שנכתב על ידי הסופרת והעיתונאית סמדר בת אדם, כמעט יובל לאחר שקבע את ביתו על הר הטרשים והפך את האחוזה למשק בקר מצליח. הר־ציון ואשתו, רותי, הקימו את ביתם באחוזה שנקראה על שם שושנה, אחותו של הר־ציון, באתר "כוכב הרוחות" שמצפון לבית שאן ושם נולדו ילדיהם: הבכורה שגית, הבן סלע ולאחריהם שני ילדים נוספים. כשהייתה שגית בת 3 חודשים, נשרף הצריף בו התגוררה המשפחה ואיתו כל רכושה, מלבד ארון כבד אותו הצליחה רותי להציל בעזרת בחור שחי איתם באחוזה. בתוך הארון היו גם היומנים של הר־ציון. שני הילדים הגדולים חונכו בבית גם כשהגיעו לגיל הגן, מה שלדעת הר־ציון השפיע על התפתחות אישיותם: "כשגדלים יחד עשרים ילדים, קם ביניהם גם מנהיג המכוון את כולם, ושאר הילדים נגררים אחריו ומאבדים הרבה מאישיותם העצמית. אבל כאן, בבדידות המקום, לשני ילדים אין מנהיג. הילדים מפתחים כל אחד אישיותו העצמית ואין דבר המדכא אותם. כל אחד יוזם ואין מנהיג מעליהם....הם מתחסנים בפני הכרח להצטרף אל עדר־אדם ולהיגרר אחרי מנהיג".
הר ציון מציג את העדר כמשל, כאשר הנמשל הוא ניצחון ההתמדה.
כאפילוג מובאת בספר הרצאה שנשא הרמטכ"ל משה דיין בשנת 1955 בנושא פעולות התגמול.
על הספר
הספר הפך עם השנים לרב מכר והיה אהוד מאוד על חניכי תנועות נוער וצעירים בטרם גיוסם לצבא. כמו כן היה הספר פופולרי בקרב לוחמי חטיבת הצנחנים, חניכים בקורס מ"כים חי"ר וצוערי קורס קצינים בצה"ל. בין האישים שקראו והושפעו ממנו ניתן למנות את הרמטכ"ל הרצי הלוי, האלוף אלעזר שטרן והאלוף שי אביטל. הספר ניתן בצה"ל כשי לבוגרי קורס קצינים.
הסוד
הסוד (באנגלית: The Secret) הוא סרט תיעודי מאולפני Prime Time Productions שבוים על ידי דרו הריאוט והופץ לראשונה בספריות הווידאו בארצות הברית ב-26 במרץ 2006. הסרט התפרסם במדינות רבות בעולם. בעקבות הסרט התפרסם גם ספר באותו שם.
הסרט מורכב ברובו ממונולוגים של מספר אנשים, רובם מרקע של רוחניות והעידן החדש - מתקשרים, מאמנים אישיים, כמרים, וכן מספר אנשי ספרות ומדע. המסבירים על "חוק המשיכה" ואף טוענים שהם יודעים להשתמש בו לטובתם האישית. הוא מלא בתמונות אילוסטרציה ובדוגמאות להשפעת הסוד על חיי האדם.
הרעיון המקורי לספר ולסרט שייך לרונדה בירן (Rhonda Byrne).
גילוי הסוד
בתחילת הסרט היוצרת רונדה בירן מוצגת כמי שמביאה את עצמה להרס. בעוד היא מנסה לחשוב איך להוציא את עצמה מהבוץ היא מגלה את הסוד ומחליטה לחקור. עד מהרה היא מבינה את משמעותו ועוצמתו ואפילו מוצאת על ידי חיפוש קליל בגוגל המוני אנשים שחיים היום ומכירים את הסוד.
על פי הסרט, לאורך כל ההיסטוריה, אנשים מצליחים רבים ידעו את "הסוד". בסרט מוזכרים, בין היתר, ויליאם שייקספיר, מוצרט, בטהובן, אלברט איינשטיין, לאונרדו דה וינצ'י. בזכות הסוד הם זכו בחיים מאושרים שכללו: בריאות, הצלחה, כסף ואהבה. לכן הם חששו יותר מהכל שאם יתגלה הסוד לציבור האושר ייקטף מידם ויהיה חסר חשיבות.
תוכן הסוד
"הסוד" עליו מבוסס הסרט מתייחס באופן ישיר ל"חוק המשיכה" (The Law of Attraction). חוק המשיכה אומר שאם אנו חושבים על דבר מה מסוים, אנחנו בעצם יוצרים אותו ומאוחר יותר אף נזכה לראותו בחיינו האמיתיים.
אחת המטפורות בה נעשה שימוש בסרט לגבי הסוד היא סיפורו של אלאדין. בסיפור המקורי אלאדין מוצא מנורה קסומה וממשש אותה. מן המנורה מגיח ג'יני, שאומר רק משפט אחד: "משאלתך היא פקודתי". במשפט זה הג'יני מבטיח לקיים מספר בלתי מוגבל של משאלות.