cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
צ'ארלס מנסון
ביוגרפיה
במהלך המשפט ולאחריו, הפכו שמו ותמונתו של מנסון חלק מתרבות הפופ האמריקנית, כסמל לרוע מוחלט, ונעשה בהם שימוש על ידי אמנים רבים, בעיקר מוזיקאים, כשהידוע בהם הוא מרילין מנסון. טרם הרציחות, ניהל מנסון קשרים חברתיים עם מוזיקאים ידועים, ביניהם דניס וילסון מלהקת ה"ביץ' בויז" ואף ניסה לקדם קריירה מוזיקלית בעצמו.
הסרט היו זמנים בהוליווד של הבמאי קוונטין טרנטינו עוסק באופן חלקי במנסון ופשעיו. סדרת הטלוויזיה אקווריוס ששודרה בין השנים 2015–2016 בנטפליקס היא דוקודרמה שמתעדת את פעילותו של מנסון בהרחבה.
מנסון מת בכלא ב-19 בנובמבר 2017, בגיל 83.
פורד מודל B
פורד מודל B (באנגלית: (Ford Model B (1904) היא מכונית פתוחה בתצורת "Touring car" מתוצרת יצרנית הרכב פורד האמריקאית אשר יוצרה בין השנים 1904–1906.
את דגם ה"פורד מודל B" תכנן, בנה ועיצב הנרי פורד ב"Ford Piquette Avenue Plant" בדטרויט.
הדגם שייצר פורד בין השנים 1932–1934 היה קרוי "פורד מודל B" במספר גרסאות (סדאן, קופה, "Phaeton body", קבריולה, רודסטר, טנדר) "1932 Ford". מלבד לשם הדגם, לא היה כל קשר בין "פורד מודל B" משנת 1904 לדגם החדש.
נוזקה
נוֹזְקָה (באנגלית: Malware, מכונה גם תוכנה מזיקה, תוכנה זדונית) היא תוכנה שמטרתה לחדור או להזיק למחשב, לאסוף מידע רגיש, להשיג גישה לרשתות מחשב פרטיות, או כדי להציג תוכן פרסומי בלתי-רצוי, וזאת ללא ידיעתו של המשתמש בו.
המונח "נוזקה" משמש שם כולל לכל סוגי התוכנות שנועדו להזיק למערכת, לחדור אליה או להפריע לפעולתה. במונח זה נכללים וירוסים, תולעי מחשבים, תוכנת כופר, סוס טרויאני, רוגלות, תוכנות פרסום ועוד. לעיתים משמש המונח "וירוס מחשב" לתיאור כל סוגי התוכנות הנ"ל.
המילה באנגלית, Malware, היא הלחם המילים Malicious (זדוני, מרושע) ו-Software (תוכנה).
מטרות
הנוזקות הראשונות נוצרו בשנות ה-70 וה-80 המוקדמות ושימשו בעיקר לביצוע מתיחות. לדוגמה, מחשב שהיה נגוע בנוזקה היה מציג הודעה על המסך שהייתה נעלמת כעבור מספר שניות.
החל מסוף שנות ה-80 הופיעו תוכנות שנועדו להרוס ולפגוע במחשבו של המשתמש, דרך מחיקת קבצים, מניעה של עליית מערכת ההפעלה ועוד. החל משנת 2003 ועם עלייתו של האינטרנט רחב הפס, החלו להופיע נוזקות רבות יותר אשר מטרתן היא רווח כלכלי למתכנתיהן, ולמעשה שימשו כתוכנות פרסום. אותן נוזקות הגיעו יחד עם תוכנות לגיטימיות, והציגו בפני המשתמש פרסומות או הובילו אותו לאתרים אשר לא פנה להשתמש בהם. תוכנות דיוג נועדו להשיג גישה למספרי כרטיס אשראי, חשבונות בנק, דואר אלקטרוני ועוד.
סוגי נוזקות ומאפייניהן
סוגי נוזקות:
תכונות האופיינות לנוזקות כוללות בין היתר מנגנוני הסתרה (כדוגמת Rootkit), מנגנוני ריגול (למשל רישום הקשות) ומנגנוני הפצה (כדוגמת תולעי מחשבים).
זיהוי וסיווג נוזקות
קיימות שיטות שונות לסיווג נוזקות:
ניתוח נוזקות
קיימות שיטות וגישות שונות לניתוח נוזקות, אשר נועדו להבין את אופן פעולת הנוזקה, לגלות את העומד מאחורי הפצתה או להעריך את הנזק הנגרם מפעולתה. דרך אחת לאפיון הנוזקות, נחלקת לגישה סטטית מול גישה דינמית:
הגנה
ישנן תוכנות הגנה רבות מפני נוזקות, המוכרות יותר בכינוי " אנטי-וירוס" (נוגד נגיפים), וזאת על אף שלעיתים קרובות תוכנות ההגנה מגוננות גם מסוגי נוזקות שאינן וירוסים. שירותי אנטי-וירוס חינמיים נפוצים ניתנים להורדה בחנויות הישומונים, ולעיתים ניתן לקבל פונקציות מורחבות בתשלום.
הדסה קלצ'קין
הדסה קלצ'קין (1 באפריל 1905 - 17 בדצמבר 1995) הייתה אספנית ובעלת גלריה לאמנות בתל אביב-יפו. קלצ'קין הייתה רעייתו של רפאל קלצ'קין, שחקן תיאטרון "הבימה".
ביוגרפיה
הדסה קלצ'קין, בת מרדכי ינובסקי, נולדה, כנראה בהורדנה (גרודנא) בפולין (כיום בבלארוס). בשנת 1914 עלתה לארץ ישראל מרוסיה ביחד עם אחותה ואביה, והתיישבה עמם בתל אביב. האב רכש קרקעות בארץ-ישראל וחזר להביא את שאר המשפחה, אולם נספה כנראה בדרך. היא למדה בגימנסיה הרצליה, שם הכירה את רפאל קלצ'קין. בשנת 1925 (בקירוב) נישאה לשחקן יעקב אביטל, אותו הכירה לאחר שראתה אותו במחזה "ירמיהו" בתיאטרון "האוהל". השניים התגוררו בדירה ברחוב בן יהודה. לאחר כארבע שנים נפרדו בני הזוג. בשנת 1930 בקירוב נסעה לברלין, גרמניה, שם למדה אמנות. בשנת 1936 נהרג אביטל בתאונת דרכים בכביש טבריה-צמח.
בשנת 1934 נישאה לרפאל קלצ'קין. לפרנסתה עבדה כמוכרת בחנויות שונות, בין היתר כמוכרת בחנות בגדים ברחוב אלנבי. כבר בשנות ה-50 של המאה ה-20 עסקה קלצ'קין במסחר אמנות, בעיקר בעבודותיהם של כמה ממכריה כגון שמואל בק, פנחס ליטבינובסקי, אריה לובין, ראובן רובין ואחרים. לשם כך הפכה את הקומה השנייה בביתה למעין גלריה. בשנת 1962 פתחה קלצ'קין גלריה לאמנות, ששכנה בקומת הקרקע של ביתה בבניין ברחוב פרוג מס' 33 בתל אביב-יפו. את הגלריה עיצוב האדריכל דב כרמי.
קלצ'קין הציגה אמנים בינלאומיים כגון יענקל אדלר, פיטר פרוקש. האמנים הישראלים שהציגה בשנות ה-60–70 של המאה ה-20 אופיינו בסגנון פיגורטיבי, פעמים רבות בהשפעת ה"ריאליזם החדש". בין אמנים אלו בלט שמואל בק. לצדו הוצגו תערוכות של אמנים כשרגא וייל (1963, 1962), אגי יואלי (1963), אסתר פרץ ארד (1965), תמר איתן (1967) רות צרפתי (1971), מארק ינאי (1975, 1977, 1979) ואחרים. לצד הגלריה הוקם גן פסלים. לאחר מותה של קלצ'קין הופעלה הגלריה על ידי אחייניתה, אסיה שוורץ. בשנת 1999 נסגרה הגלריה.
קוד בודו
[[קובץ:International Telegraph Alphabet 2.jpg|ממוזער|סרט מנוקב עם קוד הטלגרף הבינלאומי, ITA2, או בניסוח בן ימינו, "בודו 2.0". ניתן להבחין בשורת חורים בקוטר קטן יותר, במרכז סרט הנייר.
חורים אלו משמשים לקידום הסרט, כולם מנוקבים, והם לא נושאים מידע, ואינם חלק מהקוד.]] קוד בודו (Code Baudot) הוא קוד לייצוגם של תווים ששימש בעיקר לאחסון מידע ולהעברתו במכשירי טלפרינטר לסוגיהם, על-גבי סרט מנוקב. הקוד קרוי על שם אמיל בודו, שהמציא את הקוד בשנת 1870.
בקוד בודו כל תו יוצג באמצעות חמישה חורים לרוחב פס הנייר, ולכן התאפשרו 2^5-1=31 (האפס, כלומר ללא חורים בכלל, לא נחשב סימן) סימנים שונים. זה מספר קטן מדי של סימנים, שאינו מאפשר אפילו ייצוג של אותיות וספרות בלבד. לפתרון הבעיה נלקחו שני תווים להיות תווי בקרה, בעלי אופי דומה לזה של המקש Shift שבמקלדת, כלומר לעבור למערכת חלופית של סימנים. עוד שלושה תווי בקרה משותפים לשתי מערכות הסימנים - אלו הם הרווח, מעבר לתחילת השורה (CR), ושורה חדשה (LF), כך שבסך הכול מאפשרת שיטה זו ייצוג של 2X27=54 סימנים שונים, וזה מספיק לאותיות (גדולות בלבד), ספרות וסימני פיסוק.
מספר הסימנים המצומצם יחסית בקוד בודו גרם להחלפתו בקוד ASCII, שבו כל תו יוצג באמצעות שבעה חורים, ולכן מאפשר 2^7=128 סימנים שונים.
ביתן בצלאל
ביתן בצלאל ליד שער יפו בירושלים היה מבנה עץ מצופה פח עם גג משונן ומגדל, אשר הוקם מחוץ לחומות העיר העתיקה בשנת 1912. המבנה כלל חנות ואולם תצוגה למוצרי בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות, שנועדו במיוחד עבור התיירים והעוברים ושבים בדרכם אל העיר העתיקה וביציאה ממנה.
ביקורת על הדת
ביקורת על הדת הן כלל הביקורות על הרעיון, המוסריות, התקפות או הפרקטיקה של דת מסוימת או של כולן כאחת.
היסטוריה
בתקופת הרנסאנס, המדינאי האיטלקי ניקולו מקיאוולי היה מבקר חריף של הדת, מתוך טענה כי הדת משמשת ככלי בידם של השליטים לשלוט בהמונים. וולטר בן המאה ה-18, אם כי היה אדם מאמין, העביר ביקורת חריפה על הדת, בין השאר בטענה שהיא מאפשרת עוולות (כמו רצח אינדיאנים בידי מתיישבים אירופאים בגלל סירובם להתנצר). בן תקופתו, הפילוסוף הסקוטי דייוויד יום הדגיש בעיקר את חוסר הראיות שהדת מציגה לקיומו של אל כלשהו, בהתאם לשיטתו לפיה היקום כולו מוסבר בצורה טבעית ללא צורך בהתערבות אלוהית. יום תקף גם את הסבירות לקיומם של ניסים ובכך היה אחד ממייסדי תנועת הספקנות המודרנית. מבקר חריף אחר של הדת בן התקופה היה הברון ד'אולבאק שבספריו תקף הן את הנצרות והן דתות אחרות כבלתי-מוסריות.
במאה הנוכחית הביקורת על הדת מתרכזת בעיקר בקרב חוגי האתאיזם החדש, כשהבולטים שבמבקרי הדת הם: ריצ'רד דוקינס, כריסטופר היצ'נס, דניאל דנט וסם האריס ואחרים. יחד עם זאת, ביקורת על הדת איננה בהכרח קשורה עם אתאיזם.
חילול השם
ביהדות, חילול השם הוא מצב שבו מחולל שמו של האלוהים עקב מצבם או מעשיהם של מאמיניו. במסורת היהודית נחשב הדבר לעבירה חמורה במיוחד. חילול השם הוא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות. הפן החיובי המקביל למצווה זו קיים במצוות עשה של קידוש השם.
צורת הביטוי
הביטוי הנכון הוא "חילול השם" ולא "חילול ה'", שכן "ה'" רומזת לשם המפורש של הקב"ה (שם הוי"ה), ואילו שמו, הכוונה למדרגה נמוכה הרבה יותר – גילויו בעולם. אין אפשרות לחלל או לקדש אותו, אלא רק את שמו.
מקור המצווה
המצווה מופיעה באופן כללי בספר ויקרא ביחד עם מצוות עשה של קידוש השם:
וחוזרת שלוש פעמים בהקשרים קונקרטיים שונים:
במקום נוסף (פרק ל"ו) הוא מרחיב מאוד את המושג, ומדבר על חילול השם שעושים ישראל כלפי אומות העולם בעצם מציאותם בגלות:, ולכן כדי לקדש את שמו המחולל הוא יגרום לגאולת ישראל, אף שישראל מצד מעשיהם אינם זכאים ואינם ראויים לכך.
נביא אחר, עמוס, מציין מעשה של חילול השם כהליכתם המשותפת של אב ובנו אל נערה מאורסת (רש"י, מצודת דוד, מלבי"ם), או אל נערה העוסקת בזנות (אבן עזרא, רד"ק), שבו אדם איננו מתבייש מאביו, או כהערתו של מצודת דוד חילול השם הוא בעצם הליכתם ביחד, כי איזו הנאה הם יכולים להפיק מכך.
שורש המצווה
חילול השם כולל מעשים הנעשים בידי מייצגי היהדות, אשר גורמים לירידת קרנה של היהדות בעולם, ולהשפלת ערכה בעיני הציבור או בעיני עמים אחרים; בין אם מדובר כלפי פנים, כאשר עושה המעשה הוא אדם חשוב מבחינה דתית או קבוצת איכות דתית, או כלפי חוץ, כאשר עושה המעשה יכול להיות כל יהודי, קבוצת יהודים ואף מדינה יהודית שעושה מעשים לא ראויים.
בדרך כלל בחילול השם מדובר בחטאים מוסריים הקשורים לאמות מידה בסיסיות, שהאנשים הפשוטים מבינים בהם, שמשמעותם זלזול של העושה בדת היהודית ואמונתה ואלוהיה. משמעות המושג חילול הבא מלשון "חול" וחולין, הוא פגיעה בקדושת שמו של הקב"ה, בכך שהאדם מראה לאחרים שהוא מזלזל באמונתו באל ומקבל את מלכותו רק מהשפה ולחוץ.
חילול השם נחשב לאחת העבירות החמורות ביותר ביהדות, שהתשובה איננה מנקה לגמרי, אלא "תולה" עד יום המיתה, כנאמר בספר ישעיהו: ; אולם, קידוש השם יכול להוות תשובת-המשקל לחילול השם.
האופנים הידועים ביותר לחילול השם הם:
מראית עין
אדם חשוב או גדול במעשים, עובר על חילול השם גם בפעולות מותרות הנראות כאסורות או שגורמות לצופים בו להעלות השערות לא כשרות לגביו, כדברי ספר החינוך: הרמב"ם מביא הנחיות לתלמיד חכם שנראה שלפחות חלקן הן בהקשר זה:
מיתה על קידוש השם
יש מקרים מיוחדים המחייבים מוכנות ליהרג על קידוש השם, במקום לעבור עבירה. מקרים אלו כוללים דרישה לעבור עבירה שהיא:
עשיית העבירה הנכפית באחד משלושת המצבים שהוזכרו לעיל המחייבים קידוש השם – מהווה חילול השם. במקרה זה אין העובר נענש בידי בית דין מאחר שהוא מוגדר כ אך מדובר בחטא חמור. בשני המקרים האחרונים אוסרת היהדות אפילו להטעות את הדורש לעבור עבירה, ולגרום לו לחשוב שהוא הצליח בכפייתו.
חילול השם לעומת כבוד תלמידי חכמים
בתלמוד מופיע כמה פעמים המשפט: "במקום שיש חילול השם – אין חולקין כבוד לרב". על פי תפיסה עממית רווחת, פירוש הדבר שמותר לבזות רבנים ותלמידי חכמים כאשר יש במעשיהם חילול השם. אולם המובן המקורי של המשפט הוא אחר: במקום שנעשית עבירה בנוכחות רב ותלמידו, אל לו לתלמיד לחלוק כבוד לרב ולהמתין לו עד שהוא ימחה, אלא התלמיד צריך להזדרז ולהעיר על כך, על מנת למנוע את העבירה, או להפסיק את ביצועה, מוקדם ככל האפשר. המשפט מובא בגמרא בהקשר של מעשהו של פינחס הכהן, שפגע בזמרי בן סלוא ובכזבי בת צור ולא המתין למשה רבנו.
כך ניסח זאת הרמב"ם: "להפריש מן האיסור – אפילו בפני רבו מותר להורות. כיצד? כגון שראה אדם עושה דבר האסור, מפני שלא ידע באיסורו או מפני רשעו, יש לו להפרישו ולומר לו: דבר זה אסור, ואפילו בפני רבו, ואף על פי שלא נתן לו רבו רשות, שכל מקום שיש חילול השם אין חולקין כבוד לרב".
בפסקי דין
שופטי בית המשפט העליון התייחסו מספר פעמים בפסקי דין למעשים מסוימים כאל חילול השם. כך למשל:
תוכניות תעסוקה
תוכניות לעידוד תעסוקה הן תוכניות שמטרתן לסייע לבלתי מועסקים (הן למובטלים והן לפרטים המצויים מחוץ לכוח העבודה) להיקלט בשוק העבודה. לעיתים המדינה היא היוזמת תוכניות אלה ולעיתים מדובר בארגונים עצמאיים.
סוגי תוכניות
ניתן למיין את התוכניות השונות לעידוד תעסוקה על פי מספר חתכים, וביניהם:
א. בסיס ההשתתפות בתוכנית - האם ההשתתפות מנדטורית, שאז אי השתתפות מלווה בסנקציות כמו שלילת גמלה, או השתתפות וולונטרית ותלויה ברצון ומוטיבציית המשתתף בלבד;
ב. מטרתה העיקרית של התוכנית - האם צמצום ההוצאה הציבורית על קצבאות, צמצום העוני והתופעות החברתיות המלוות לעיתים מצבי חוסר תעסוקה או שדרוג הונם האנושי של משתתפי התוכנית ללא קשר למצבם הכלכלי.
ג. אוכלוסיית היעד של התוכנית - האם מקבלי קצבאות, קבוצות אוכלוסייה ממוקדות (נשים חד-הוריות, נגמלים מסמים, מהגרים וכדומה) או כלל אוכלוסיית הבלתי-מועסקים;
ד. הגופים המממנים את התוכנית - האם הממסד והממשלה, המגזר השלישי, גופים עסקיים פרטיים, המשתתף עצמו או תמהיל כלשהו של כמה גופים יחדיו;
ה. מידת האינטנסיביות של התוכנית והרכיבים הנכללים בה - מהו אורך התוכנית ומה הסיוע שהיא מספקת: ליווי בחיפוש עבודה, הכשרה מקצועית, השלמת השכלה או הקניית מיומנויות מסוגלות תעסוקתית, והמשקל היחסי של כל רכיב במסגרת התוכנית;
ו. גמישות התוכנית - האם לתוכנית יש מבנה קבוע והמשתתפים צריכים להשתתף בכל הרכיבים, או שהמדובר בתוכנית פרטנית ותפורה על פי צורכי היחיד, כך שלכל משתתף נבנית תוכנית שונה
ז. המוקד התעסוקתי של התוכנית - האם הקניית מיומנויות תעסוקתיות ו"כישורים רכים", השלמת השכלה והקניית כישורים בסיסיים, הקניית הכשרה מקצועית ספציפית, סיוע בחיפוש עבודה ובקליטה מהירה בעבודה או שילוב כלשהו בין המטרות דלעיל.
מרכיבי תוכניות
1. אבחון והערכת יכולות תעסוקתיות: לצורך מציאת התוכנית המתאימה למשתתף הפרטני. האבחון כולל סקירת כישורים בסיסיים, תחומי עניין אישיים וחסמים לעבודה. 2. סיוע בחיפוש עבודה ושירותי השמה: מועדוני תעסוקה, איתור מקומות והפנייה למקומות העבודה. או ייעוץ והדרכה בחיפוש עצמאי. 3. פיתוח כישורי עבודה: כישורים "רכים" ומיומנויות תעסוקתיות בסיסיות (כגון לבוש הולם למקום העבודה, עמידה בלוחות זמנים, תקשורת בין-אישית, עבודה בצוות, קבלת הנחיות ומשמעת והעצמה אישית) כישורי חיים (life skills) (כגון שימוש בתחבורה ציבורית ואיזון בין המחויבויות בעבודה לבין המחויבויות המשפחתיות); סדנאות מוטיבציה לחיזוק ההערכה העצמית. לאנשים חסרי ניסיון תעסוקתי מסופקת לעיתים התנסות במסגרת עבודה זמנית - עבודה התנדבותית, עבודה למען הקהילה, או עבודה מסובסדת. 4. הכשרה והשכלה: השכלה בסיסית למבוגרים והשלמת השכלה; הכשרה מקצועית לצורך השתלבות בתעסוקה בסיסית (entry-level employment); הכשרה מקצועית לתחום עבודה ספציפי (occupation or industry specific skills); הכשרה משולבת - השכלה בסיסית בשילוב עם הכשרה מקצועית. 5. שירותי מעקב וליווי לאחר השמה וסיוע בהתמדה בעבודה לאורך זמן.
מדדים ויעדים לתוכניות תעסוקה
מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל עורך מחקרים מגוונים לשם טיוב המדיניות הפעילה בשוק העבודה של ממשלת ישראל.
קישורים חיצוניים
אתר תב"ת
יוטים
בעוד שהשפעת היוטים מקנט היא עניין ברור (לדוגמה נוהלי הירושה המיוחדים לאזור, וידועים כ"גבלקינד"), נעלמו היוטים מהמפשייר והאי וייט והשאירו אחריהם עדויות מעטות ביותר. לדעת רובין בוש היוטים היו קורבנות לטיהור אתני בידי הסקסונים המזרחיים, אולם העניין מהווה נושא לוויכוח בין האקדמאים. כמו כן, מקובל לומר שיתר היוטים נשארו ביוטלנד ומהווים בימינו חלק מאוכלוסיית חצי האי.
יש הטוענים שהיוטים זהים לגטים ("ההיפותזה היוטית"), עם שחי בעבר בדרום שוודיה. כך, למשל, מגדיר מילון אוקספורד את הגטים דרך השפה השוודית כ-"Eotas Iótas Iútan Geátas", ולפי הדנית כ"יוטים". אולם בווידסיט ובביאוולף, שני שירים באנגלית עתיקה, השבטים מוצגים כשונים אחד מהשני. ייתכן שבולבלו שמות השבטים בתיעוד מות המלך השוודי אוסטן.
בזיליקת גבירתנו של השלום ביאמוסוקרו
הכנסייה נחשבת לגדולה ביותר בעולם, ביחד עם בזיליקת סן פייטרו בותיקן, רומא. היא נבנתה בשנים 1985-1989 בעלות 300 מיליון דולר. תכנון הכיפה והכיכר העגולה הושפע מאלה של בזיליקת סן פייטרו ברומא.
אבן הפינה למבנה הונחה ב-10 באוגוסט 1985, והכנסייה נחנכה ב-10 בספטמבר 1990 על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני.
בניגוד לאמונה הרווחת, כנסייה זו איננה קתדרלה. הקתדרלה הסמוכה של אוגוסטינוס הקדוש היא מקום הפולחן העיקרי בעיר ומושב הדיוקסיה של יאמוסוקרו.
ספר השיאים של גינס הכתיר את הבזיליקה ככנסייה הגדולה בעולם, ובכך שברה את שיאה של בזיליקת סן פייטרו. לבזיליקה שטח בנוי של 30,000 מטר רבוע, וגובהה בשיאה (ראש הכיפה והצלב שמעליו) הוא 158 מטר. ברם, היא כוללת גם בית לרקטור (כומר) ווילה שנכללו בחישוב שטח הכנסייה. הבזיליקה יכולה להכיל כ-18,000 בני אדם, בהשוואה ל-60,000 של בזיליקת סן פייטרו.
אדריכלות
הבזיליקה תוכננה בהשראת בזיליקת סן פייטרו על ידי האדריכל פייר פחורי ונבנתה בידי החברה הצרפתית וינצ'י-דומז. הכיפה הראשית נמוכה מזאת של סן פייטרו אך הצלב שמעליה גבוה יותר. הבזיליקה בנויה משיש שיובא מאיטליה, ויש בה חלונות ויטראז' מודרניים מצרפת בשטח כולל של 7,000 מ"ר. בבזיליקה נעשה שימוש רב בעמודים קלאסיים בסגנונות שונים - הקטנים שבהם נועדו לתמוך במבנה והגדולים נועדו לקישוט, מכילים מעליות ומרזבים. בבזיליקה יש מקום להושבת 7,000 מאמינים בספינה הראשית ועוד כ-11,000 מקומות עמידה. בנוסף לבזיליקה עצמה נבנו בסמוך לה בית לרקטור ווילה לאפיפיור, בה הוא מתארח בעת ביקורו בעיר, אך בפועל קרה הדבר רק פעם אחת - בעת חנוכתה.
מחלוקות
הבזיליקה עוררה מחלוקת גלובלית בעת שהחלה בנייתה. הבזיליקה שנבנתה בכסף רב נמצאת באפריקה בתוך עיר ענייה, שבה רק למיעוט יש גישה למים זורמים ותנאי הגיינה נאותים. עלות הקמת הבזיליקה הכפילה את החוב הלאומי של חוף השנהב. למרות זאת, הנוצרים הקתולים של חוף השנהב גאים בבזיליקה. מבחינה אמנותית, הבזיליקה זכתה לביקורת מצד חוקרי תולדות האמנות, על היותה חיקוי של אדריכלות הבארוק, ללא התייחסות לסגנונות בנייה מודרניים ולתרבות האפריקנית.
יד זיכרון
נשיא חוף השנהב פליקס הוּפוּאֶה-בּוּאָנִי (Félix Houphouët-Boigny) בחר ב-1983 בעיר הולדתו יאמוסוקרו לשמש עיר הבירה של חוף השנהב. כחלק מתוכניתו באשר לעיר, הנשיא רצה להנציח את עצמו בבניית מה שכינה "הכנסייה הגדולה בעולם". לקראת השלמת הבנייה הזמין הנשיא חלון ויטראז' המתאר אותו וקבע את מקומו ליד חלונות המתארים את ישו ושנים עשר השליחים. תמונתו של הנשיא מתארת אותו כאחד משלושת האמגושים המציעים מתנות לישו.
בית חולים
האפיפיור יוחנן פאולוס השני התעקש, כתנאי לכך שיחנוך את הבזיליקה, שייבנה בית חולים בסמוך. האפיפיור הניח את אבן הפינה של בית החולים.
קובלט
תכונות
קובלט הוא מתכת חזקה, בצבע לבן-כסוף ופרומגנטית. קובלט, כמו ניקל, מאפיין מטאורים, בשל המצאו בהם בריכוז גבוה יחסית. קובלט מתכתי מופיע בשני מבנים קריסטלוגרפים, hcp ו־fcc.
דרגות החמצון של קובלט הן 2+ ו-3+. הדרגה 1+ קיימת לעיתים נדירות.
שימושים
לקובלט מספר שימושים, בהם:
תפקיד ביולוגי
קובלט הוא מינרל קורט - בכמויות זעירות, קובלט חיוני ליצורים חיים רבים, כולל האדם. כמויות מזעריות של קובלט באדמה משפרות את בריאותן של חיות מרעה. קובלט הוא אחד ממרכיבי ויטמין B12.
שימושים ברפואה
60Co הוא מתכת רדיואקטיבית שמשתמשים בה לעיתים קרובות ברדיותרפיה. אחד החסרונות בשימוש ב-60Co הוא העובדה ששימוש בו מפזר אבק מתכתי, המקשה, טכנית, על פעולות הגנה בפני קרינה. המקור ל-60Co שימושי למשך חמש שנים, על אף שהוא ממשיך להקרין גם אחרי זמן זה (בעוצמה נמוכה יותר).
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
מועצת המטבע פלשתינה (א"י) הייתה מוסד מוניטרי בריטי, אשר החל לפעול בשנת 1927, והיה אחראי על הנפקת המטבע של ארץ ישראל המנדטורית. מקום מושבה של מועצת המטבע היה בלונדון, והיא נוהלה על ידי משרד המושבות. נציגות מועצת המטבע בארץ, הייתה בסניף בנק ברקליס דומיניון קולוניאול ואוברסיס בירושלים. מועצת המטבע סיימה את תפקידה בשנת 1952.
קובלט
שימושים ברפואה
יוני קובלט משמשים בחקלאות, בשל יכולתם לעכב את האנזים ACC OXIDASE, האחראי ליצירת ההורמון הצמחי אתילן.
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
רקע
האימפריה הבריטית, נהגה לנהל במושבותיה, במדינות חסותה ובמנדטים, הסדרים כלכליים שהתבססו על ריכוז המדיניות המוניטרית בבריטניה והנפקת מטבע מקומי, תמורת הפקדה של ליש"ט.
קובלט
היסטוריה
תרכובות קובלט היו ידועות לאנושות עוד מימי קדם, והן שימשו ליצירת צבע כחול לשימושים שונים, ובמיוחד ליצירת זכוכית כחולה.
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
רקע
נוהג זה הקנה לבריטניה יתרונות כלכליים, שהיקפם התברר בתקופת מלחמת העולם השנייה. השיטה הקנתה למעצמה מקורות אשראי נוחים למימון הוצאות המלחמה במדינות החסות.
קובלט
היסטוריה
קובלט הוא המתכת הראשונה שזיהויה מתועד - הכימאי השוודי גאורג ברנדט הפריד את הקובלט מעפרה בסביבות שנת 1735 ותיאר אותו כ"מתכת-למחצה" נוספת על אלה שהיו ידועות מימי קדם (בהן מנה את הכספית, הביסמוט, האבץ, האנטימון והארסן). ברנדט גם הראה שמקור הצבע הכחול בעפרות ששימשו ליצירת זכוכית כחולה הוא בקובלט ולא בביסמוט (הנמצא לעיתים קרובות בעפרה יחד עם קובלט) ותיאר מספר תכונות המבדילות בין קובלט וביסמוט.
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
רקע
בהתאם לאותם כללים נהגה ממשלת המנדט גם בארץ ישראל.
קובלט
היסטוריה
במשך המאה ה-19 הפיקה נורווגיה 70% - 80% מתפוקת הקובלט העולמית.
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
רקע
ב- 1927 מינה שר המושבות את חברי המועצה, ומשרדו פרסם את תחומי אחריותה ויעדיה, אשר כללו גם את עבר הירדן.
קובלט
היסטוריה
ב-1938 גילו ג'ואן ליווינגוד וגלן תיאודור סיבורג את האיזוטופ הרדיואקטיבי קובלט-60.
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
שיטת העבודה של המועצה
השיטה על פיה נהגה מועצת המטבע הארצישראלית, הייתה זהה בתוצאותיה לשיטה בה מטבע של מדינה מושתת על בסיס יתרות הזהב שלה. למעשה משנת 1927 אז החליפה הלא"י את הלירה המצרית, כהילך החוקי בארץ ישראל המנדטורית, הנפיקה המועצה שטרות כסף ביחס של 1 : 1 לא"י כנגד ליש"ט. באופן זה ללא"י היה כיסוי של 100 אחוז, דבר שהקנה אמינות למטבע הארץ ישראלי.
לשיטה זאת היו יתרונות וחסרונות, מצד אחד, היא הבטיחה המרה חופשית בשער חליפין מאוזן וקבוע, ובכך עודדה סחר חוץ חופשי וכניסת מט"ח לארץ אך מצד שני מנעה השיטה מהממשלה המקומית לנהל מדיניות מוניטרית עצמאית.
קובלט
היסטוריה
מקור השם "קובלט" הוא בגרמנית, Kobold, שמשמעותה "שדון" או "רוח זדונית". כורים היו מכנים את המינרל שממנו הופק הצבע הכחול "עפרת השדים" מכיוון שלעיתים קרובות היא הכילה ארסן, שאדיו היו נפלטים בתהליך היתוך העפרה וגורמים להרעלה.
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
שיטת העבודה של המועצה
בתקופת המנדט אמנם נטתה דעת הקהל המקומית בעד שיטת המטבע, וצידדה ביוקרה שהעניקה הליש"ט ללא"י, אך הבנקים המקומיים לא ראו במועצת המטבע תחליף לבנק מרכזי, ממנו יוכלו לקבל סיוע בזמנים קשים, ואת יתרות הנזילות החזיקו בשוק הכספים של לונדון.
קובלט
צורה בטבע
קובלט אינו נמצא בטבע בצורה מתכתית טהורה, והוא מופק מעפרות הנכרות במכרות. המחצבים העיקריים הם קובלטיט (Cobaltite), אריתריט (Erythrite) , גלאוקודוט (Glaucodt) וסקאטרודיט (Skutterudite).
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
שטרי הכסף של המועצה
שמאל|ממוזער|350px|1 פונט פלשתינאי (א"י) הצעות להנפקת מטבע ייחודי לארץ ישראל, עלו כמה פעמים החל משנת 1917. ההצעה החמישית ביוזמת בנק אנגלו-פלשתינה היא שהביאה לכינוסן של וועדות המטבע שעל בסיס דיוניהם הוקמה מועצת המטבע.
קובלט
צורה בטבע
המדינות המובילות בהפקת קובלט בעולם הן זמביה, קונגו, רוסיה, סין ואוסטרליה. כרייתו בקונגו גוררת בעקבותיה טענות באשר לעבדות המקומיים בידי חברות זרות.
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
שטרי הכסף של המועצה
שטרי הכסף של מועצת המטבע היו השטרות הראשונים שהונפקו עבור ארץ ישראל, נכנסו למחזור ביום שני, ה-1 בנובמבר 1927, ושמשו הליך חוקי גם בעבר הירדן וברצועת עזה. ערכי השטרות בסדרה היו 500 מיל, 1 לא"י, 5 לא"י, 10 לא"י, 50 לא"י ו- 100 לא"י. שטרי הכסף היו בצבעים שונים, ונשאו ציורים של מגדל דוד, כיפת הסלע, המגדל הלבן, וקבר רחל.
קובלט
אמצעי זהירות
תרכובות קובלט מצריכות טיפול מיוחד בשל רעילותן.
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
שטרי הכסף של המועצה
במשך כל שנות פעילותה של המועצה לא שונה עיצוב השטרות, למעט תאריכי ההנפקה וחתימות חברי המועצה.
קובלט
אמצעי זהירות
האיזוטופ קובלט-60, שהוא רדיואקטיבי עם זמן מחצית חיים של כ-5 שנים, פולט קרני גמא שעשויות לגרום לסרטן, ולכן מהווה זיהום סביבתי חמור. בליעת קובלט-60 מסוכנת עוד יותר, מכיוון שבמקרה זה הקובלט הרדיואקטיבי נכנס לרקמות ומקרין מבפנים, ולא ניתן לסלקו.
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
אובדן משלוחי שטרות
שטרי הכסף שהונפקו על ידי המועצה הודפסו בבריטניה, ונשלחו לארץ ישראל באוויר או בים. בין השנים 1936-1944, אבדו 3 משלוחים כאלה, עקב טביעתן של שתי אוניות והתרסקותו ושריפתו של מטוס אחד. בשלושת המשלוחים יחד אבד סך כולל של שטרות בשווי של 2,100,000 לא"י.
קובלט
אמצעי זהירות
בשנות המלחמה הקרה הועלה רעיון של נשק גרעיני "מלוכלך" שיכלול כמות גדולה של קובלט. תגובת השרשרת של ביקוע גרעיני יכולה להפוך קובלט-59 לקובלט-60 אשר יתפזר בשטח נרחב וייצור רדיואקטיביות שתהפוך את הסביבה למסוכנת לנוכחות אנושית במשך שנים רבות. ככל הידוע תוכניות אלה לא מומשו.
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
אובדן משלוחי שטרות
המועצה פרסמה את דבר האובדן, בתוספת המספרים הסידוריים של השטרות בעיתון הרשמי. הציבור הוזהר לא לקבל ולא להשתמש בשטרות.
Songs of Leonard Cohen
ניתן להגדיר את סגנון האלבום כפולק. כהן אמר בריאיון שהיה לו ויכוח עם המפיק ג'ון סיימון על השיר "סוזאן" מפני שסיימון רצה להכניס לשיר נגינת פסנתר ותופים, ו"לא רציתי תופים באף שיר שלי".
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
פיזור מועצת המטבע
עם תחילת הדיונים על סיום המנדט הבריטי על ארץ ישראל, בנובמבר 1947, הודיעו הבריטים שהישארות בגוש השטרלינג תהיה החלטה של השלטון החדש שיוקם בארץ ישראל. ב-22 בפברואר 1948 הוצאה ארץ ישראל המנדטורית באופן רשמי מגוש השטרלינג בעקבות החלטת ממשלת בריטניה. אקט זה, קודם על ידי בנק אנגלו-פלשתינה, בהכנת עתודה של מזומנים גדולה, אשר מנעה זעזוע בשוק המזומנים, וגל המשיכות שהחל עם הסילוק מגוש הליש״ט, פסק תוך ימים ספורים. בתחילת מרץ 1948 הודיעה ממשלת בריטניה שפעילות מועצת המטבע בארץ ישראל תפסק ב-15 יולי 1948, כלומר חודשיים אחרי סיום המנדט. מיד הוחל ביישום התוכנית להנפקת מטבע ישראלי. באפריל 1948, נפגש עובד בן עמי עם אנשי מועצת המטבע בלונדון והם הבטיחו שיעבירו את חלקו היחסי של היישוב היהודי ביתרות המטבע לידי בנק אנגלו-פלשתינה.
Songs of Leonard Cohen
בחלק מהשירים כהן מלווה בכלי מיתר, הלהקה "קליידוסקופ" וקולות רקע של הזמרת ננסי פרידי.
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
פיזור מועצת המטבע
עם הקמת המדינה, מועצת המטבע המשיכה לתפקד בלונדון והנפיקה שטרות עבור עבר הירדן, ורצועת עזה. אמנם הייתה נכונות מצידה להמשיך ולהנפיק לירות ארץ ישראליות תמורת לי"ש, גם עבור המדינה, אך לא היה בכך כל הגיון שכן בעקבות זאת הייתה מוגבלת כמות המזומנים שבשטחה של ישראל. ב-16 באוגוסט 1948 הכריזה מועצת המדינה הזמנית על הנפקת הלירה הישראלית והוחלט כי בנק אנגלו-פלשתינה ינפיק את שטרות המדינה, במקום מועצת המטבע. הנפקת הלירה תאומה עם ממשלת בריטניה, והיא ברכה על המהלך. עם כינונה ערכה של הלירה נקבע בשיווין מול שער הלירה השטרלינג.
Songs of Leonard Cohen
רוברט אלטמן השתמש בשלושה משירי האלבום, "The Stranger Song", "Winter Lady" ו-"Sisters of Mercy" לפסקול הסרט שביים, "הקלפן והיצאנית" (McCabe & Mrs. Miller).
מועצת המטבע פלשתינה (א"י)
פיזור מועצת המטבע
ב-29 בינואר 1949, הודיעה בריטניה על הכרה דה פקטו במדינת ישראל. עובדה זאת הביאה לפתיחת משא ומתן בין המדינות על יישוב מחלוקות כלכליות. בחודש מאי 1949 נערכו דיונים בלונדון על חלקות יתרות מועצת המטבע. את המשא ומתן הוביל דוד הורוביץ, המנכ"ל הראשון של משרד האוצר. בסופם של הדיונים הוסכם ש-15 מיליון לי"ש מיתרות מועצת המטבע יועברו למדינת ישראל.
ב-יולי 1950 הוחזרה ירדן לגוש השטרלינג, בממלכה הונהג דינר השווה בערכו ל-1 ליש"ט, ולצורך כך הוקמה מועצת מטבע חדשה, שתנהל את הנושאים המוניטריים. באפריל 1949 הגיעה גם ירדן להסכם על חלקה ביתרות מועצת המטבע שיועברו לרשותה, כחלק מהסכם סיוע כספי מבריטניה.
ברצועת עזה, שהייתה תחת שלטון מצרי המשיכו להשתמש במטבע הארץ הישראלי, שכן בריטניה נתנה את ערבותה להמרתו בבוא העת. מצרים, שלא כמו ישראל וירדן, לא יישבה את נושא התביעות ההדדיות, עם ממשלת בריטניה, בגין שליטתה ברצועת עזה. בשנת 1951 החליף השלטון המצרי את המטבע ברצועת עזה, במטבע מצרי.
בינואר 1951 הוכרז על פירוק מועצת המטבע של פלשתינה (א"י). הליכי הפירוק נמשכו עד קיץ 1952, במהלכם נפדו כל השטרות, ואיגרות החוב שהנפיקה, ויתרת הכספים הועברה ברובה לממשלת בריטניה לתשלום חובות לאזרחיה שהיו עובדי ממשלת המנדט.
Songs of Leonard Cohen
רשימת השירים
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי לאונרד כהן.
דוקטור לתאולוגיה
דוקטור לתאולוגיה (Doctor of Divinity, ראשי-תיבות .D.D או DD, בלטינית Divinitatis Doctor) היא דרגה אקדמית מתקדמת בתאולוגיה. בעבר היא הוענקה למי שהורשה על ידי אוניברסיטה להורות תאולוגיה נוצרית או נושאים דתיים קשורים. התואר מוענק לאנשים שהקדישו את חייהם לעיסוקים תאולוגיים או לשיפור הקהילה. תוכנית אקדמית זו, המוצעת בדרך כלל באמצעות אוניברסיטאות וסמינרים תאולוגיים, מדגישה מחקר עצמאי ומגיעה לשיא בעבודת דוקטורט הניתנת לפרסום. בדרך כלל לוקח לה חמש עד שבע שנים להשלים. בעבר, בממלכה המאוחדת, דוקטור לתאולוגיה היה התואר הגבוה ביותר שהוענק על ידי אוניברסיטאות, והוא ניתן על פי רוב למלומד דתי בעל מעמד וייחוד. סטודנטים יכולים גם לזכות בתואר דוקטור לתאולוגיה (ThD), המתמקד ביישום תורות תאולוגיות על קהילות דתיות. אפשרויות ההתמחות בתוכניות אלה כוללות אתיקה דתית, היסטוריה של הנצרות והיסטוריה של היהדות. רוב הסטודנטים המסיימים את תוכניות הדוקטורט באלוהות עוסקים בתפקידי מחקר אקדמיים במכללות ובאוניברסיטאות.
כיום, בארצות הברית, דוקטור לתאולוגיה מוענק על פי רוב כתואר לשם כבוד.
ריבית פריים
ריבית הפריים (באנגלית: Prime Rate) היא הריבית המשמשת כבסיס לתמחור עסקאות פיננסיות מסוגים שונים כגון הלוואות ופקדונות, אותה קובע כל בנק עבור עיסקות המבוצעות על ידו. ריבית הפריים היא נגזרת של הריבית שנקבעת על ידי הבנק המרכזי, בתוספת מרווח מסוים.
שיעורי הריבית אותם גובה הבנק מלקוחותיו בגין הלוואות שניתנות להם הן ריבית פריים בתוספת מרווח ("פריים פלוס %x״). המרווח נקבע ככלל על פי טיב הלקוח והסיכון שהבנק נוטל בהענקת ההלוואה. שיעורי הריבית אותם משלם הבנק בגין פקדונות הן ריבית הפריים בניכוי מרווח מסוים ("פריים מינוס %x״). תוספות הריבית עשויות להיות מושפעות גם מאופי האשראי, טיב הלקוח, והלימות ההון של הבנק.
גובה ריבית הפריים
במרבית מדינות העולם נקבעת ריבית הפריים בפועל בהתאם לריבית שקובע הבנק המרכזי, דוגמת בנק ישראל או הבנק הפדרלי של ארצות הברית.
בישראל
ריבית בנק ישראל (ממנה נגזרת ריבית הפריים) היא ריבית הנקבעת על ידי בנק ישראל על-פי אמצע המרווח שבין הריבית שהוא גובה עבור הכספים שהוא מלווה לבנקים, לבין הריבית שהוא משלם על פיקדונות הבנקים אצלו.
עקרונית, כל בנק מסחרי בישראל קובע את ריבית הפריים עבור עצמו, בהתחשב בריבית בנק ישראל בתוספת מרווח אשר משקף בין היתר גם את העלות התפעולית שלו. בפועל אף על פי שכל בנק מסחרי רשאי לקבוע מרווח שונה מבנקים אחרים ובכך לקבוע ריבית פריים שונה, נכון לשנת 2023 בישראל, המרווח אצל כל הבנקים זהה ושווה ל-1.5% מעל ריבית בנק ישראל.
נכון לאוגוסט 2023 ריבית הפריים עומדת על 6.25 אחוז.
פרסום הריבית ושינוי ריבית הפריים בישראל
בהיעדר אירועים כלכליים הדורשים התערבות מיידית, פרסום הריבית של בנק ישראל מתבצע מידי כחודש וחצי. על סמך ריבית זו נקבעת ריבית הפריים שנכנסת לתוקפה אחרי שלושה ימי עסקים.
אליפות העולם בשחמט 1960
אליפות העולם בשחמט 1960 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. השלב הסופי בו נפגשו אלוף העולם מיכאל בוטביניק ומיכאל טל החל ב-15 במרץ והסתיים ב-7 במאי 1960 בניצחון של מיכאל טל.
רקע
בהתאם למתכונת שאושרה על ידי פיד"ה האליפות התקיימה במספר שלבים. בשלב הראשון התקיימו תחרויות אזוריות. בסיום שלב זה התקיימה בסטוקהולם תחרות בין-אזורית בהשתתפות 21 שחמטאים. השישה הראשונים העפילו לשלב השלישי - תחרות המועמדים. לשחמטאים אלו הצטרפו וסילי סמיסלוב שהפסיד בדו-קרב של אליפות העולם בשחמט 1958 ופאול קרס.
גביע הליגה האנגלית לנשים
גביע הליגה של ה-FA לנשים (אנגלית: FA Women's League Cup) נקרא בעבר גביע ה-FA של WSL (אנגלית: FA WSL Cup) הוא מפעל גביע בכדורגל הנשים האנגלי. גביע זה הוא המקבילה הנשית לגביע הליגה בכדורגל האנגלי, והוקם אחרי שב-2010 נעשתה רפורמה במערכת הליגות והגביעים של הנשים וגביע הליגה הקודם, הפך לגביע לליגות הנמוכות - גביע הליגה הלאומית לנשים. מאז הקמתו ממומן הגביע על ידי חברת קונטיננטל AG, ועל כן קרוי גביע הליגה של קונטיננטל (FA Women's Continental League Cup), ולפעמים מתייחסים אליו בקיצור כ"גביע קונטי" (Conti Cup).
אליפות העולם בשחמט 1960
רקע
למנצח התחרות הייתה זכות לשחק בדו-קרב נגד אלוף העולם המכהן. אם הדו-קרב היה מסתיים בתיקו, מיכאל בוטביניק היה נותר אלוף העולם.
גביע הליגה האנגלית לנשים
התחרות כוללת כיום 23 קבוצות מ-2 הליגות העליונות של מערכת הליגות הכדורגל לנשים. מבנה התחרות הנוכחי כולל שלב בתים הכולל שישה בתים המכילים ארבע קבוצות, ולאחר מכן שלב רבע גמר, חצי גמר, וגמר בשיטת נוקאאוט עם משחק יחיד לפי הגרלה.
מאז הקמת המפעל הקבוצות השולטות הן ארסנל (5 זכיות), מנצ'סטר סיטי (4 זכיות) וצ'לסי (זכתה פעמיים).
אליפות העולם בשחמט 1960
תחרות המועמדים
התחרות התקיימה בבלד, זגרב ובלגרד בספטמבר-אוקטובר 1959.
לאון רוטמן
לאון רוטמן (ברומנית: Leon Rotman; נולד ב-22 ביולי 1934) הוא חותר קאנו ומאמן יהודי-רומני בעבר, אלוף אולימפי (מלבורן 1956) בקאנו משוטים ליחיד למרחק 1,000 מטר ו-10,000 מטר ואלוף רומניה בקאנו שש פעמים.
ביוגרפיה
לאון רוטמן נולד בבוקרשט, רומניה, כאחד מחמשת ילדי משפחתו.
באולימפיאדת מלבורן (1956) הוא זכה בשתי מדליות זהב, בקאנו משוטים ליחיד למרחק 1,000 מטר ול-10,000 מטר.
באולימפיאדת רומא (1960) הוא זכה במדליית ארד למרחק 1,000 מטר.
לאחר פרישתו מספורט תחרותי עסק באימון.
הנצחה
ב-1981 הונצח רוטמן ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.
פרד קדמוני
פרדריק "פרד" קדמוני (באנגלית: Frederick "Fred" Flintstone) הוא דמות בדיונית מסדרת הטלוויזיה המצוירת "משפחת קדמוני". פרד הופיע לאורך השנים בסדרות ספין-אוף ובפרסומות שונות. פרד קדמוני הוא איש מערות, בן זוגה של וילמה קדמוני ואביה של פבלס קדמוני. חבריו הטובים ביותר הם שכניו - בטי וברני ראבל.
פרד מתגורר בעיר הבדיונית בדרוק, בעולם בדיוני בו הדינוזאורים חיו לצד אנשי המערות, ואנשי המערות נהנו מגרסאות "פרימיטיביות" של טכנולוגיה מודרנית כגון טלפונים, מכוניות ומכונות כביסה.
פרד עבד כ"מפעיל מנוף מסוג ברונטוזאורוס" בחברת "Slate Rock and Gravel Company".
תחומי העניין של פרד כוללים באולינג, ביליארד, פוקר וגולף. פרד מיומן להפליא במשחקי באולינג וביליארד, וזכה מספר פעמים באליפויות באולינג.
אמרת הכנף של פרד היא "יאבה דאבה דו!".
השראה
דמותו של פרד התבססה על דמותו של ראלף קרמדן מהסיטקום האמריקני "The Honeymooners", אותו גילם ג'קי גליסון. בדומה לראלף, גם פרד נוטה להיות קולני ואגרסיבי, ונוטה לתכנן ללא הרף כיצד יצליח לשפר את מצב משפחתו אשר משתייכת למעמד הפועלים, כאשר לעיתים רבות הוא משיג תוצאות לא מכוונות.
תאופילוס אבנהעזר דונגס
תאופילוס אבנהעזר דונגס (Theophilus Ebenhaezer Dönges; ) היה נשיאה הנבחר השני של הרפובליקה של דרום אפריקה, אך נפטר לפני שהחלה כהונתו.
חייו
דונגס נולד בקלרקסדורפ לאיש כמורה. בצעירותו למד משפטים באוניברסיטת סטלנבוש ולאחר מכן התמחה בלשכת שופט בית המשפט העליון של מדינת אורנג' החופשית, ואף השלים דוקטורט במשפטים באוניברסיטת לונדון בשנת 1925. בשנים 1923–1924 ערך ביטאונים של המפלגה הלאומית.
במשך שנים היה חבר בכיר במפלגה הלאומית אשר שלטה בדרום אפריקה בין 1948 ל-1994. בין 1948 ל-1961 כיהן כשר הפנים ונחשב לאחד מאדריכלי האפרטהייד. בין היתר הכניס את הסיווג הגזעי למרשם האוכלוסין. כן הוביל הגבלות על ההגירה היהודית לדרום אפריקה. בין 1961 ל-1967 כיהן כשר האוצר. לאחר ההתנקשות בראש הממשלה הנדריק פרוורד כיהן כראש ממשלה בפועל עד בחירתו של ג'ון פורסטר לתפקיד. דונגס נחשב מתון יחסית לפרוורד ונדחק הצידה על ידי הגורמים הלאומניים במפלגה.
עם פרישתו של הנשיא הראשון של הרפובליקה, צ'ארלס רוברטס סווארט, נבחר דונגס להחליפו, אולם בטרם הספיק להיכנס לתפקיד לקה בשבץ מוחי ונכנס לתרדמת ממנה לא התעורר עד יום מותו. סגנו ז'וזואה נודה כיהן כנשיא בפועל ונבחר לנשיא באופן רשמי ב-6 בדצמבר 1967.
כוח צנטריפוגלי
בפיזיקה, כּוֹחַ צֶנְטְרִיפוּגָלִי (מלטינית, "בורח מהמרכז": centrum - מרכז, fugere - לברוח; לפי האקדמיה ללשון העברית: כּוֹחַ סִרְכּוּזִי) הוא כוח מדומה המושך גוף הנתון בתנועה מעגלית לאורך רדיוס הסיבוב בכיוון הפונה החוצה ממרכז המעגל. נניח שיש לנו גוף בעל מסה m שמבצע תנועה מעגלית קבועה ברדיוס r. על אף שגודל המהירות לא משתנה, גוף שמבצע תנועה כזו נמצא בתאוצה, כיוון שכיוון המהירות משתנה. בכל רגע נתון יש לגוף מהירות קווית בכיוון המשיק למעגל הסיבוב, וכיוון זה משתנה. עקרון ההתמדה קובע שהגוף שואף להתמיד בתנועה ישרה בכיוון המשיק, ולכן הגוף "נמשך" כלפי חוץ הסיבוב. משיכה זו היא הכוח הצנטריפוגלי, והיא למעשה מקרה פרטי של כוח ד'לאמבר.
כדי לקיים תנועה מעגלית חייב להיות כוח המושך את הגוף כלפי מרכז הסיבוב. כוח זה נקרא כוח צנטריפטלי. בניגוד לכוח הצנטריפוגלי, הכוח הצנטריפטלי אינו כוח מדומה. מכיוון שהכוח הצנטריפטלי ניצב למהירות, הוא משנה את כיוונה, אך לא את גודלה.
כאשר m היא מסת הגוף, \ a_r היא התאוצה הרדיאלית, \ v היא המהירות, r הוא רדיוס הסיבוב ו-\ \omega היא המהירות הזוויתית.
(הפיתוח המתמטי המפורט מופיע בערך כוח קוריוליס)
אי הבנות נפוצות
רבים נוטים שלא להשתמש במושג "כוח צנטריפוגלי" כיוון שהוא כוח מדומה, וכך אף נלמד בבתי הספר בישראל. בחישובים ובפתרון תרגילים הכוח הצנטריפוגלי לא מופיע, ובמקומו מופיע הכוח הצנטריפטלי. לכן, תלמידים רבים חושבים כי מבחינה מדעית מדויקת אין לצמד המילים "הכוח הצנטריפוגלי" משמעות אמיתית. לא כך הדבר. המונח "כוח מדומה" אינו אומר שכוח זה אינו "קיים" במציאות. הכוח הצנטריפוגלי הוא אומנם כוח מדומה, אך במערכת מסתובבת הוא ניתן למדידה, ואף יכול לבצע עבודה. לכן, אין זה מדויק לומר כי הכוח הצנטריפוגלי לא קיים, אלא רק כי הוא אינו קיים במערכות ייחוס אינרציאליות. אדרבא, בחישובים פיזיקליים במקרים רבים מעדיפים המדענים והמהנדסים להשתמש במערכות ייחוס מסתובבות, ובמקרים אלה יש לכוח הצנטריפוגלי תפקיד חשוב. לדוגמה, הכוח הצנטריפוגלי אחראי לכך שגודל תאוצת הכובד האפקטיבית של כדור הארץ משתנה עם קו הרוחב שנמצאים בו.
2U
2U (בעברית: לך) הוא שיר של הדי ג'יי והמפיק הצרפתי דייוויד גטה, בהשתתפות זמר הפופ הקנדי ג'סטין ביבר מתוך אלבום האולפן השביעי של גטה. השיר פורסם ב-9 ביוני 2017.
רקע
"2U" הוא סינגל שיתוף הפעולה השלישי של ביבר ב-2017, לאחר "I'm the One" ו-"Despacito", אשר שניהם מוקמו בבילבורד הוט 100 ובמצעדים אחרים.
טיזר של שלוש עשרה שניות נחשף על ידי המודלים של ויקטוריה'ס סיקרט, אלזה הוסק, ג'סמין טוקס, רומי סטיג'ד ושרה סמפאיו. עטיפת הסינגל נחשפה על ידי גטה ב-8 ביוני 2017. גטה סיפר על השיר ב-MTV "פשוט מאוד רומנטי".
בלנקה, נסיכת קסטיליה
בלנקה, נסיכת קסטיליה (4 במרץ 1188 – 26 בנובמבר 1252), הידועה גם בשם הצרפתי בלאנש, הייתה אשתו של לואי השמיני ואמו של לואי התשיעי, מלכי צרפת.
אבא סיקרא
אַבָּא סִיקְרָא (נולד בשנת 40 לספירה לערך,בארמית: "אבי הפגיון") הוא כינויו בתלמוד של בן אבטיח (או בן בטיח), מנהיג הסיקריים בירושלים, אחת מקבוצות הקנאים המרכזיות במרד הגדול של היהודים ברומאים לפני חורבן בית שני (70-66 לספירה), ובפרט בתקופת המצור על ירושלים, שהסתים בחורבן.
בלנקה, נסיכת קסטיליה
ביוגרפיה
בלנקה נולדה ב-4 במרץ 1188 לאלפונסו השמיני, מלך קסטיליה ולאלינור מאנגליה, מלכת קסטיליה, בתם של הנרי השני מלך אנגליה ושל אלינור מאקוויטניה. בהיותה בת 12 שנה, הביאה אותה סבתה אלינור מאקוויטניה לצרפת כדי להשיאה ללואי יורש העצר, בנו של המלך פיליפ השני. טקס הנישואין אשר נערך ב־23 במאי 1200, היה מימוש הסכם השלום בין ג'ון מלך אנגליה לבין פיליפ השני מלך צרפת. ב־1223 נפטר המלך פיליפ השני, ולואי ירש את הכתר בשם לואי השמיני. בלאנש ילדה ללואי השמיני תשעה ילדים, ובהם בנו לואי שירש את הכתר בשם לואי התשיעי, אחרי מות אביו ב־1226.
אבא סיקרא
חייו
אבא סיקרא היה בן אחותו של רבן יוחנן בן זכאי, ממנהיגי הפרושים בירושלים.
בלנקה, נסיכת קסטיליה
ביוגרפיה
בלאנש הוכיחה את יכולתה כבר ב־1216, כאשר בעלה יורש העצר לואי, פלש עם צבאו לאנגליה כדי לנשל מכיסאו את ג'ון מלך אנגליה ולמלוך תחתיו. בלאנש הציבה בעיר קאלה שלחופי התעלה צבא כדי לעזור לבעלה. אך כל מאמציה היו לשווא, ואחרי שנה ומחצה לואי ויתר על כתר אנגליה וחזר לצרפת, עקב התנגדותו של האפיפיור הונוריוס השלישי. ב־1226 אחרי מותו של בעלה, לואי השמיני מלך צרפת, שימשה בלאנש מקסטיליה כעוצרת בשם בנה, המלך לואי התשיעי שהיה בן 11 בלבד.
אבא סיקרא
חייו
בתלמוד בבלי הוא מוזכר כ"ריש ביריוני דירושלם" ("ראש הבריונים בירושלים"), ונאמר כי ממדי גופו היו חריגים: מצוין כי אגרופו היה בגודל ראשו של אדם ממוצע, ופיו הכיל כמות גדולה בבת אחת.
בלנקה, נסיכת קסטיליה
ביוגרפיה
בלאנש מקסטיליה ניחנה ביופי ובקסם של אישיותה, באנרגיה ובתושייה. כאישה וכאלמנה הקדישה את עצמה לחינוכם של ילדיה, וצרפת כיבדה אותה בשם "האם הטובה". היא שחררה אריסים רבים מן האחוזות הממלכתיות, הוציאה כספים רבים למטרות צדקה, ואפשרה לנערות עניות להינשא. בלאנש מקסטיליה עזרה לממן את הקמתה של הקתדרלה של העיר שארטר (קתדרלת נוטרדאם דה שארטר הגותית), ואת חלונותיה המצוירים. כעוצרת ניהלה בחוכמה את ענייני המדינה. ב־1229 הביאה לקִצו את מסע הצלב האלביגנזי. היא חתמה על הסכם שלום עם הרוזן רמון השביעי, רוזן טולוז, שהאלביגנזים התגוררו במחוזות נחלותיו. ב־1234, כאשר מסרה את השלטון לבנה לואי התשיעי, צרפת הייתה חזקה ומשגשגת.
אבא סיקרא
חייו
בימי המצור על ירושלים היו הסיקריים ברשות אבא סיקרא ממובילי ההתנגדות לרומאים וזרעו טרור בקרב כל מי שהעז להתנגד להם, כולל פלגים קנאים אחרים, כגון זה של שמעון בר גיורא ושל אלעזר בן שמעון. על פי המסופר בתלמוד, הסיקריים שמרו על השערים ולא נתנו לאיש לצאת. כחלק מהמאבקים בין הפלגים היהודיים בעיר, הציתו קנאים בזמן המרד את כל מחסני המזון שבירושלים כדי לאלץ את תושבי העיר להילחם, בכך שגרמו לרעב כבד בעיר הנצורה.
בלנקה, נסיכת קסטיליה
ביוגרפיה
המלכה בלאנש אף הייתה מעורבת בפרשת משפט פריז שנערך ביוני 1240 בין המומר ניקולס דונין לבין רבי יחיאל מפריז ורבנים נוספים. בוויכוח זה הואשמו היהודים בכך שבתלמוד ישנן כפירות באמיתות הנצרות וכן בזלזול בנוצרים, ובעקבותיו נאספו ספרי תלמוד רבים ונשרפו. לפי "ויכוח רבי יחיאל מפריז" ישבה בלאנש ראש במעמד הוויכוח והחקירה הכנסייתית.
ב־1248 יצא המלך לואי התשיעי למסע הצלב השביעי במצרים. אמו בלאנש מקסטיליה התנגדה למסע זה, ואמרה כי לא תראה עוד את בנה, אך משיצא שימשה שוב כעוצרת בשמו. המלך לואי התשיעי נפל בשבי במצרים, ואמו בלאנש מקסטיליה גייסה את הכספים כדי לשלם כופר נפש עבור שחרורו מן השבי. היא נפטרה ב-26 בנובמבר 1252 לפני שובו של בנה לצרפת ב-1254. בלאנש מקסטיליה נקברה במנזר מובואיסון שמצפון לפריז, אשר היא עצמה ייסדה 16 שנה לפני כן.
אבא סיקרא
חייו
בתלמוד מסופר, כי רבן יוחנן בן זכאי, שנמנה על מובילי התפיסה המתונה, נפגש עם אבא סיקרא אחיינו, ובא אליו בטרוניות על שהם שרפו את אוצרות המזון ומרעיבים את כולם למוות. אבא סיקרא השיב לו שאין לו שליטה על שאר, ואם ינסה למתן אותם הם יהרגו אותו. רבן יוחנן בן זכאי שלח בהסתר לקרוא לאבא סיקרא וביקש ממנו שינסה למצוא דרך להוציא אותו מן העיר, בתקווה שיוכל להציל משהו לאחר החורבן ולשמר את לימוד התורה. אבא סיקרא יעץ לדודו שיביים את מותו כדי לצאת מהעיר, להיפגש עם המצביא הרומאי אספסיינוס. רבן יוחנן בן זכאי עשה כדבריו וכשתלמידיו הוציאו אותו בתוך ארון לקבורה הוא כמעט נדקר בידי הסיקריים, כאשר רצו לוודא שאין איש שיוצא בחיים מתוך ירושלים
בלנקה, נסיכת קסטיליה
משפחתה
ב-23 במאי 1200, התחתנה בלנקה עם לואי השמיני מלך צרפת. לזוג נולדו כ-13 ילדים, אולם רק חלקם שרדו את שנותיהם הראשונות:
אבא סיקרא
חייו
לאחר שפרצו הרומאים לעיר, הם הרגו את אבא סיקרא יחד עם שאר ראשי המרד בירושלים.
בתרבות
במאה ה-20 חתם אב"א אחימאיר, מייסד "ברית הבריונים", בשם העט "אבא סיקרא" על טוריו בשבועון "חזית העם" ובעיתון "חרות".
ישקר
ישקר בע"מ היא חברה המייצרת כלי חיתוך ממתכת קשה (מתק"ש), המיועדים לתעשיית העיבוד השבבי ולייצור מוצרי מתכת מתקדמים. בין מגוון מוצריה ניתן למצוא בין היתר כלים ושימות למחרטות וכרסומות.
החברה פעילה בישראל ובמקומות אחרים בעולם, בבעלות חברת ברקשייר האת'וויי האמריקאית. נשיא החברה ומייסדה הוא סטף ורטהיימר, מנכ"ל החברה הוא אילן גרי, שהחליף בתפקידו את יעקב הרפז ששימש בתפקיד מאז שנת 1985 ומשמש כיו"ר קבוצת IMC.
מפעלה הראשי של החברה ומשרדיה נמצאים באזור התעשייה תפן, שבסמוך לכפר ורדים, ול"ישקר" מפעל נוסף בישראל, באזור תעשייה דלתון.
היסטוריה
המפעל הראשון של החברה נוסד בשנת 1952 בעיר נהריה כמפעל משפחתי קטן, שמו הוא ראשי תיבות של "ישראל קרביד" (קרביד היה החומר ממנו יוצרו המוצרים הראשונים של החברה). את ההון הראשוני סיפק המשקיע בלו דוהן, שבמהלך השנים מכר את מניותיו לדיסקונט השקעות בראשות דניאל רקנאטי ודן טולקובסקי שבראשית שנות השישים נכנסה כמשקיע שותף ב-50 אחוז בחברה.בהמשך החברה עברה לפארק תעשייה תפן ומשפחת ורטהיימר יזמה את הקמת כפר ורדים על מנת לספק מגורים לעובדי המפעל.
בסוף שנות השמונים נוצר סכסוך חריף בין דיסקונט השקעות לבין משפחת ורטהיימר, סכסוך שנסב בעיקרו על חיובה של דיסקונט השקעות כחברה ציבורית לפרסם את הדו"חות של ישקר. דיסקונט השקעות ניסתה תחילה לרמות את הרשות לניירות ערך אולם לבסוף הדבר התגלה ודב תדמור הועמד לדין והורשע בהסתרת המידע מהציבור. בשיא המשבר החליטה משפחת ורטהיימר להפעיל לחץ על (הבעלים של דיסקונט השקעות) במטרה למכור את חלקם בחברה על ידי קניית מניות של אי.די.בי. (בעלת השליטה בדיסקונט השקעות), הלחץ הצליח ודיסקונט השקעות מכרה את חלקה למשפחת ורטהיימר שהפכה לבעלים הבלעדיים של החברה.
במהלך השנים התרחבה החברה ורכשה מפעלים וחברות שונות במדינות נוספות, כולל בארצות הברית, הודו, סין, גרמניה, צרפת, איטליה וקוריאה הדרומית. עם ההתרחבות הקימה משפחת ורטהיימר את קבוצת IMC המרכזת את פעילותן של 15 חברות שונות, כאשר ישקר היא הגדולה ביותר מביניהן.
בשנת 1998 רכשה קבוצת IMC את חברת טגוטק בע"מ (בעבר KTC) אשר ממוקמת בדגו (Daegu) בחלקה הדרומי של דרום קוריאה.
בספטמבר 2008 רכשה ישקר מבנק ההשקעות היפני נומורה כ-95% ממניותיה של החברה היפנית טונגאלוי (Tungaloy Corporation), תמורת קרוב למיליארד דולר.
עלייתו של אפוקליפס
עלייתו של אפוקליפס היא מיני סדרה במהדורה מוגבלת שפורסמה בין אוקטובר 1996 לינואר 1997 על ידי מארוול קומיקס, הסדרה נכתבה על ידי טרי קאבאנו וג'יימס פלדר ואוירה על ידי אדם פולינה ואנטוני ויליאמס.
חלק ניכר מן העלילה עובד לסרט הקולנוע "אקס-מן: אפוקליפסה".
תקציר העלילה
לפני 5000 שנים, תינוק נמצא במדבר המצרי על ידי חבורה של נוודים שודדים. הילד גדל ונקרא בשם עין סבאח נור על ידי מנהיג השבט, בעל, אשר מלמד את הילד את הישרדותם של החזקים. במהלך אותה תקופה, מצרים נשלטת על ידי פרעה ראמה-תות, אשר למעשה הוא הנוסע בזמן קאנג הכובש, שהגיע מהעתיד כדי להכתיר את עין סבאח נור כיורשו, בשל העובדה כי הילד יגדל ויהפוך למוטאנט החזק ביותר ואחד היצורים הידועים לשמצה בהיסטוריה. השבט של נור נהרס על ידי צבאות של תות. לפני שבעל מת, הוא אומר לנור כי הוא מיועד לדברים גדולים. נור מחפש נקמה ונוסע לעיר של ראמה-תות שם הוא מסתתר, מתחזה לעבד ומתאהב בנפרי, אחותו של אוזאימאנדיאס, הגנרל של תות. לבסוף נור נדחה על ידי נפרי, כשהיא רואה את פרצופו המעוות. הכוחות המוטאנטיים שלו מתעוררים, הוא משעבד את אוזאימאנדיאס בזמן שראמה-תות בורח. הוא מכנה את עצמו אפוקליפס ומתחיל לחסל את החלשים.
לוין
{{פירושונים|
אישים:
אמנים ויוצרים:
מנהיגים ואנשי ציבור:
מדענים, רופאים וחוקרים:
אחרים:
ראו גם
}}
איתי (שיר)
אודות השיר
השיר נכתב על בן זוגה לשעבר, איתי פרל (עם זאת, זהו דבר שפלס עצמה לא רצתה להתייחס אליו והעדיפה להשאיר את הדמות עליה נכתב השיר "אנונימית"), והוא מתאר את מערכת היחסים ביניהם שנמשכה שלוש שנים. לדברי פלס, "השיר הוא על בחור שהגיע לעיר הגדולה ועדיין אין לו משפחה ושורשים. והעניין הוא שמתחת לכל הכיף בלהיות לבד ולא מחויב, מסתתרת בדידות".
השיר הגיע לראש מצעדי הפזמונים בתחנות רדיו שונות וביניהן רשת ג' - מקום ראשון במצעדים השבועיים ומקום שלישי במצעד השנתי וגלגלצ - מקום רביעי במצעד השנתי. הוא זיכה את פלס בתארים "זמרת השנה" ו"תגלית השנה" בגלגלצ וברשת ג' במצעד העברי השנתי.
וידאו קליפ
לשיר יצא וידאו קליפ שביים אסף לבני, את איתי גילם אנחל בונני והופיע בו גם השחקנית דניאלה וירצר. נכון לאוקטובר 2021 הקליפ הגיע לכ-1.7 מיליון צפיות ביוטיוב.
בהופעות
השיר נכלל במרבית סיבובי ההופעות של קרן פלס. השיר גם הופיע בחלק מסיבוב ההופעות המשותף של פלס עם רמי קלינשטיין, במהלכו השניים שרו יחד את השיר.
בקטשיה
בקטשיה (טורקית: Bektaşilik) הוא טריקה צופית הנחשבת לענף מרוחק של השיעה התרי-עשרית באסלאם. הזרם נוסד במאה ה-13 על ידי הקדוש האסלאמי חאג' בקטש ולי (Hacibektaş Veli), הידוע גם כחאג' בקטש. הכת הבקטשית הושפעה רבות בתקופת היווצרותה על ידי המיסיונר החורופי בן המאה ה-15 עלי אל-עלאא וכן על ידי זרם הקלנדריה הצופי, שהיה נפוץ מאוד באנטוליה של המאה ה-13. הזרם אורגן מחדש במאה ה-16, על ידי בלים סולטאן (Balım Sultan).
ההכרה באמאם עלי היא מרכזית באמונה הבקטשית, יסוד המשותף לה ולשיעה האלווית (עלווית) והתרי-עשרית.
הבקשטיה והאלוויה הם זרמים קרובים בהקשרי הפילוסופיה והתרבות. בטורקיה של ימינו, הם נחשבים באופן כללי כחלקים של תרבות אלווית-בקטשית משותפת. באלבניה, מקדוניה ובקוסובו שלאחר התקופה העות'מאנית, הבקטשיה התפתחה מזרם צופי מסורתי לזרם איסלאמי מרוחק יותר מול האסלאם הסוני.
עיקרי האמונה
הבקטשיה היא זרם צופי וככזה, היא בעלת מכנה משותף רב עם תנועות מיסטיות אחרות באסלאם, כמו הצורך במנהיג רוחני מנוסה - שנקרא "באבא" בשיח הבקטשי, הדוקטרינה של 4 השערים שיש לחצות- השריעה (החוק הדתי), הטריקה (הזרם הרוחני), מעריפה (ידע גשמי), חקיקה (מציאות). הזרם שם דגש רב על "אחדות הקיום" (وحدة الوجود), עקרון אשר הוגדר על ידי אבן ערבי, ותויג על ידי מערביים רבים כפנתאיזם, אף על פי שזהו מושג הקרוב יותר לפנאנתאיזם. הבקטשיה בעלת השפעות שיעיות רבות, כמו למשל ההערכה לעלי, האמונה ב-12 אימאמים, וציון טקס העשוראא המסמל את קרב כרבלא. החג הפרסי העתיק "נורוז" נחוג על ידי הבקטשים כיום הולדתו של האמאם עלי.
מתוקף אמונתם ב"אחדות הקיום" הבקטשים רואים את המציאות כהשתקפות של אללה-מחמד-עלי, כיישות מאוחדת אחת. הבקטשים אינם מחשיבים זאת כצורה של שילוש קדוש. קיימים בכת מנהגים רבים המשותפים לה עם דתות אחרות, כגון ארוחה מסורתית ("muhabbet"), ווידוי שנתי על חטאים בפני ה"באבא", שנקרא "מע'רפת אל-ד'נוב"(مغفرة الذنوب). מנהגים אלו הובילו לתאוריות רבות הטוענות לחיקוי או לסינקרטיזם עם דתות אחרות (נצרות וגנוסטיקה). אך הבקטשים מבססים את מנהגיהם על פרוש לא אורתודוקסי ומיסטי של הקוראן ושל הילכות הנביא (הסונה). הם אינם בעלי דוקטרינה כתובה הייחודית להם, וכך המנהגים יכולים להשתנות לפי ההשפעה החיצונית. הבקטשים מוקירים בדרך כלל מיסטיקנים צופיים חיצוניים לבקשטייה, הקרובים אליהם ברוחם, כגון אל-ע'זאלי וג'לאל א-דין רומי.
הבקטשים מאמינים כי הקוראן בעל 2 רמות של הבנה: חיצונית (ظاهر) ופנימית (باطن), כשהם מחשיבים את האחרון לנעלה ונצחי, וזה משתקף בהבנתם את העולם ואת האנושות (זהו מאפיין חשוב באיסמאעיליה, הנקרא באטנייה).
לכת קיים טקס חניכה, כך שחבריה חייבים לצלוח שלבים ורמות שונות בדרכם הרוחנית אל המציאות. חברים ברמה הראשונה נקראים עאשק (عاشق), והם נחשבים כחלק מהזרם על אף שלא עברו עדיין טקס חניכה בשלב זה. לאחר טקס החניכה, שנקרא נסיף, החברים עוברים לרמה השנייה שנקרא "מוחיב" (محب). לאחר זמן מה כ"מוהיף", יש אפשרות לנדור מספר נדרים ולהפוך ל"דרוויש". הרמה הבאה אחרי דרוויש היא "באבא". ה"באבא" (אבא) נחשב כראש של "טקה" (בית תפילה צופי), והוא מוכשר לתת הדרכה דתית, שנקראת "ארשאד" (ارشاد). מעל ה"באבא" קיימת דרגת ה"חליף-באבא" (סבא, מכונה גם דדה-באבא), שנחשב לדרגה הרוחנית הגבוהה ביותר במסדר הבקטשי. מסורתית מקום מושבו של ה"דדה-באבא" היה ב-Pir Evi (בית הקדוש) אשר ממוקם במקדש חאג' בקטש בעיירה הצ'יבקטאש במרכז אנטוליה.
היסטוריה
הזרם הבקטשי היה נפוץ באימפריה העות'מאנית, כאשר בתי התפילה שלהם היו פזורים בכל רחבי אנטוליה וחלקים נרחבים מהבלקן ועיר הבירה איסטנבול.
הזרם היה בעל קשר קרוב עם היניצ'רים, אשר היוו את חלקו העיקרי של הצבא העות'מאני. היניצ'רים נהגו למלא אחר ציוויו של הדרוויש חאג' בקטש ואלי, אשר תלמידיו ברכו את היניצ'רים הראשונים. וכך, הבקטשיה היוותה מעין קצין דת עבור היניצ'רים. בכך ובאופיים המסתגר של היניצ'רים, הם הזכירו מסדרים צבאיים נוצרים כגון ההוספיטלרים.
עם הזמן כוחם של היניצ'רים גבר, עד כדי כך שהם איימו על הסולטאן ואף הדיחו את סלים השלישי. מחמוד השני החליט לחסל את חיל היניצ'רים, וכך, בעזרת פתווה הקוראת להקים צבא חדש (פתווה שנרקמה בין הסולטאן וכת הנקשבנדיה, המתנגדת לבקטשיה), הסולטאן גרם ליניצ'רים למרוד ובהזדמנות זו חיסל אותם. חיסול היניצ'רים מכונה בשיח העות'מאני "האירוע הטוב". לאחר חיסול היניצ'רים, המסדר הבקטשי נאסר בכל רחבי האימפריה על ידי מחמוד השני, בשנת 1826. החלטה זו גובתה על ידי האליטה הדתית הסונית וכן הנהגת מסדרים צופיים אחרים, מתונים יותר.