cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
איטזי
לפני הפרסום
כל חברות הקבוצה, למעט ליה, הופיעו בתוכנית המציאות של רשת "MNet" של מתלמדי JYP נגד קבוצת הבנים סטריי קידס בשנת 2017.
2019: הופעת הבכורה
ב־11 בפברואר, הקבוצה הוציאה את אלבום הבכורה שלהן, "It'z Different", עם הסינגל הראשי שלה "Dalla Dalla". השיר משלב אלמנטים של ז'אנרים משונים מסוג EDM (מוזיקת ריקודים אלקטרונית) future house ועוד. מילות השיר המעצימות אשר מזוהות עם הסגנון של הלהקה התעדפו במיוחד על הקהל וזכו להערצה רבה שבזכותה רשמה הקבוצה את אחד מהופעות הבכורה הגדולות והמצליחות ביותר של "בילבורד" ל-K-pop מזה שנים, הסינגל "Dalla Dalla" הגיע למקום שלישי ובשיאו למקום השני במצעד המכירות העולמי של שירים דיגיטליים. השיר של הלהקה צבר כ־2,000 הורדות בארצות הברית במהלך השבוע שהסתיים ב-14 בפברואר. לדברי Nielsen Music, זה מה שהפך אותו לשיר K-pop הנמכר ביותר באמריקה באותו השבוע. "?Want it", שיצא לצד הסינגל "Dalla Dalla", הגיע למקום שמיני באותה טבלה וצבר כ־1,000 הורדות. כחלק מהצלחתו הרבה "Dalla Dalla" גם היה השיר השני הפופולרי ביותר ביוטיוב באותה תקופה.
הפלייליסט המורחב של Itzy, שכותרתו "It'z Icy" פורסם ב־29 ביולי 2019 יחד עם קליפ מלווה לסינגל הראשי שלו שכותרתו "Icy". ב־22 בספטמבר, JYPE הכריזה על סיבוב הופעות של Itzy תחת הכותרת "Itzy? !Itzy". סיבוב ההופעות החל בג'קרטה ב-2 בנובמבר והמשיך במערכה לערים שונות באסיה בסוף 2019 לפני שהוא יוצא לארצות הברית לחמישה מופעים בינואר 2020.
2020: סיבוב ההופעות בארצות הברית ו-"It'z Me"
את 2020 התחילו איטצי עם סיבוב ההופעות הבכורה שלהן בארצות הברית, שהחל ב-17 בינואר בלוס אנג'לס.
ב־9 במרץ 2020, איטצי הוציאו לאור את הפלייליסט המורחב השני שלהן - "It'z Me", ואת הסינגל הראשי שלו "Wannabe". הפלייליסט המורחב הגיע במקום הראשון בתרשים האלבומים של Gaon בדרום קוריאה, והפך אותו לאלבום מספר 1 במדינה. הפלייליסט המורחב גם הגיע למקום חמישי בתרשים של אלבומי העולם של בילבורד, מיקומם הגבוה ביותר בתרשים.
ב-17 באוגוסט 2020, איטצי הוציאו לאור את הפלייליסט המורחב השלישי שלהן - "Not Shy".
דיסקוגרפיה
מיני אלבומים: אלבומי סטודיו:
ZFS
ZFS היא מערכת קבצים המיוצרת על ידי חברת סאן מיקרוסיסטמס. ZFS מופעלת תחת מערכת ההפעלה Solaris. מערכת זו נתמכת במערכות הפעלה אחרות כמו לינוקס (שם היא רצה בסביבת המשתמש). ZFS ידועה ביכולתה לתמוך בקיבולת גבוהה, אינטגרציה של קונספטים מתחום ניהול הקבצים וניהול המחיצות (volumes), מבנה דיסק חדשני וניהול פשוט של מאגרי האחסון. ZFS היא פרויקט קוד פתוח והרישיון שלה הוא מסוג Common Development and Distribution License (CDDL)‎.
מאט הארדי
מת'יו מור הארדי (באנגלית: Matthew Moore Hardy; נולד ב-23 בספטמבר 1974 בקמרון, צפון קרוליינה) הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW). הוא מוכר לרוב בעקבות הופעותיו בארגון ההיאבקות ה-WWE. אח של המתאבק ג'ף הארדי.
ZFS
היסטוריה
ZFS תוכננה ויושמה על ידי צוות בסאן מיקרוסיסטמס בהובלתו של ג'ף בונוויק. היא הוכרזה ב-14 בספטמבר 2004. הקוד הפתוח שלה שולב במערכת ההפעלה סולאריס ב-31 באוקטובר 2005, והיא הופצה במסגרת build 27 של OpenSolaris ב-16 בנובמבר 2005. חברת סאן הכריזה על כך ש-ZFS שולבה בעדכון 6/06 של Solaris 10 ביוני 2006, כשנה לאחר הקמת קהילת OpenSolaris.
מאט הארדי
קריירה מקצוענית
בראשית הקריירה המקצוענית שלו הופיע הארדי בארגוני היאבקות קטנים בצפון קרוליינה, והפך אחד הבדרנים הבולטים בארגון ההיאבקות WNCE, ששימש כאחד מארגוני הבת של ארגון ההיאבקות העולמי, ה-WWE. הארדי צד את עיני ה"סקאוטים" של ה-WWE וזומן למבחן קבלה מיוחד של הארגון בשנת 2000, בו נבחר כאחד משמונה מתאבקים שיצטרפו ל-WWE.
ZFS
קיבולת
ZFS פועלת במבנה של 128 ביט. משמעות הדבר היא שמערכת זו יכולה לתמוך בפי 18 מיליארד מיליארד (18.4x1018) מאשר מערכת קבצים אחרת הפועלת ב-64 ביט. ZFS תוכננה שיהיו לה כל כך מעט מגבלות, כך שלמעשה יהיה קשה מאוד להגיע אליהן. מנהל הפרויקט, בונוויק, אמר ש"אכלוס מערכת קבצים בעלת מבנה של 128 ביט יהיה גדול מכל יכולת האחסון של מידע בכדור הארץ".
מאט הארדי
קריירה מקצוענית
לאחר הצטרפותו לא זכה הארדי לתפקיד ולדמות מוגדרת, ונטש את WWE לטובת הארגון השני בחשיבותו בארצות הברית, ה-ECW, בו היה לכוכב. בשנת 2005 שב הארדי ל-WWE והפך לאחד המתאבקים הבולטים והאהודים. הארדי השתלב לאורך השנים במספר מופעים בהם גילם את תפקיד הזוכה באליפות הבין יבשתית (לימים אליפות אירופה), לאחר שניצח את כוכב ה-WWE קיין.
באירוע רסלמניה 25 ניצח מאט את אחיו, ג'ף הארדי, אך באפריל 2009 גילם את תפקיד המפסיד, מול ג'ף, ושנה מאוחר יותר עזב את ה-WWE. ב-9 בינואר 2011 ערך את הופעת הבכורה בארגון ההיאבקות TNA נגד רוב ואן דאם באירוע ג'נסיס. ב-20 ביוני מאט הושעה מהארגון וב-20 באוגוסט מאט שוחרר מהחוזה שלו. ב-1 בספטמבר מאט יצא לחופשה ארוכה מהיאבקות עקב פציעה ממושכת. ברסלמניה 33 נכנסו הוא ואחיו בהפתעה לקרב הסולמות של אליפות הזוגות של Raw וזכו בחגורות האליפות.
הארדי הודיע על פרישה ב-15 בספטמבר 2018 דרך סרטון בחשבון היוטיוב הרשמי שלו, אך חזר להתאבק זמן מה לאחר מכן.
ZFS
קיבולת
כדוגמה לגודלם של מספרים אלה, ניתן לומר שאם בכל שנייה ייווצרו 1,000 קבצים חדשים, ידרשו כמעט 9000 שנה להגיע למגבלת מספר הקבצים של המערכת.
AutoPlay
AutoPlay היא תכונה שהתקבלה לראשונה בווינדוס 98, הבוחנת במדיה נתיקה שהתגלה שחוברה מחשב את התוכן שבה, ומכינה ומציגה את התוכניות המתאימות להפעלה התוכן. הרעיון שב-AutoPlay קרוב לרעיון של תכונת מערכת ההפעלה AutoRun.
AutoPlay נוצרה כדי להקל על שימוש בציוד הקפי כדוגמת נגני MP3, כרטיסי זיכרון, התקני אחסון מבוססי USB, ואחרים, על ידי הפעלה אוטומטית של התוכנות הדרושות לגשת ולהציג את תוכן ההתקנים.
AutoPlay יכול לפעול באופן מתקדם יותר על ידי חומרה ותוכנה תואמים.
קרב רגילוס
קרב אגם רגילוס (Regillus) היה קרב ספק מיתולוגי ספק היסטורי, בו ניצחו הרומאים את כוחות הברית הלטינית. לפי מסורות שונות, התנהל הקרב בשנים 509 לפנה"ס, 496 לפנה"ס או 493 לפנה"ס.
מקומו של האגם אינו ידוע בוודאות, אך לפי ההיסטוריון טיטוס ליוויוס, הוא נמצא באזור טוסקולום, עיר עתיקה בלאטיום. לפי מקורות מסוימים, עמד בראש הצבא הלטיני לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס, מלכה האחרון של רומא, שגורש על ידי לוקיוס יוניוס ברוטוס מכס המלכות, גלה לקימה לחצרו של אריסטודמוס מקומאי וניסה להשתלט מחדש על רומא. בראש הכוחות הרומים עמדו הדיקטטור אפיוס פוסטומיוס וסגנו טיטוס איבוטיוס. את המורדים הנהיגו, כאמור, אוקטאביוס מאמיליוס וטארקוויניוס סופרבוס ובניו.
תוצאות הקרב לא היו חד-משמעיות, ונראה שבעקבות אי ההכרעה נחתמה ברית חדשה בין הליגה הלטינית לבין רומא, שהעניקה לשני הצדדים מעמד שווה, ברית צבאית משותפת וחלוקה של שלל מלחמה.
לפי המסורת הרומית, נבנה מקדש קסטור ופולוקס לאות תודה על ניצחון העיר רומא. על פי האגדה, נשבע הדיקטטור פוסטומיוס כי אם ינצח בקרב יבנה מקדש לקסטור ופולוקס. השניים הופיעו רכובים על סוסים בשדה הקרב והצילו את הרפובליקה הרומית. מאוחר יותר הופיעו אלו בפורום ובישרו לתושבי העיר כי עירם ניצלה. המקדש נבנה במקום בו, על פי האגדה, הופיעו התאומים ובנייתו הושלמה בשנת 484 לפנה"ס.
קצב (מקצוע)
קַצָּב הוא בעל מקצוע אשר מכין בשר וסחורות קשורות אליו לממכר ועובד בבתי מטבחיים או באטליז, שבהם הוא מכין את מוצרי הבשר. קצבים רבים מוכרים את תוצרתם בחנויות מיוחדות, אך בעולם המערבי נפוצה כיום מכירת בשר במרכולים. קצבות היא מקצוע עתיק, ולו מורשת בתרבויות רבות.
הקצב בוחר את החתיכות בגוף החיה, מהן יכין נתחי בשר, כאשר מעבר לשיקולי היגיינה ובריאות עומדים בפניו גם שיקולי חיסכון (ניצול כל גוף בעל החיים), יעילות (חיתוך החלקים המשובחים כך שיהיה ניתן להשתמש בהם בצורה מיטבית), הורדת חלקים משניים. הקצב מאפסן את נתחי הבשר באופן בטיחותי, מכין את הנתחים למכירה ולעיתים אף מכין מהם מוצרי בשר כגון נקניקים ונקניקיות, פשטידות בשר ומאכלים מוקפצים. קצב אשר עוסק בהכנת מוצרי בשר ונתחי בשר כשרים, נזקק להכשרה מיוחדת להבנת חוקי הכשרות.
היסטוריה
כיום מקצועו של הקצב נפרד מזה של השוחט, אך עד לפני כמה מאות שנים היה זה מקצוע אחד.
בתקופת ימי הביניים היו הקצבים באירופה מאורגנים בגילדות.
אראגונית
אראגונית (בפי דובריה: aragonés) היא שפה רומאנית המדוברת באזור אראגון שבצפון ספרד בפי 10,000 - 30,000 איש. השפה נחשבת לשריד היחיד מבין השפות הנווארו-אראגוניות.
השפה הופיעה סביב המאה ה-8 לספירה כאחד מניבים לטיניים רבים שהתפתחו באזור הרי הפירינאים.
ב-2010 יצרה Academia de l'Aragonés אורתוגרפיה סטנדרטית לשפה. האורתוגרפיה החדשה הזו משמשת את ויקיפדיה האראגונית.
הנס באואר
הנס באואר (בגרמנית: Hans Bauer; 16 בינואר 1878 - 6 במרץ 1937) היה בלשן גרמני שעסק בחקר השפות השמיות. נולד בגרסמנסדורף שבבוואריה לאדם באואר, שהיה חוואי בגרסמנסדורף, ולברברה וגנר. ב-4 באוגוסט 1920 נישא לאויגניה קרשבאומר. למד תאולוגיה ושפות שמיות באוניברסיטת האלה, ובשנת 1922 מונה שם לפרופסור לשפות השמיות.
בשנת 1910 יצא לאור ספרו של באואר Die Tempora im Semitischen, שעסק במערכת הזמנים בשפות השמיות. בספר זה העלה באואר את ההשערה שבפרוטושמית הייתה צורת פועל אחת ויחידה, שמקבילה לאימפרפקט בעברית המקראית (יִקְטֹל). צורת הפרפקט השמית-מערבית (קָטַל) התפתחה מצורה שמנית.
בספרו Zur Frage der Sprachmischung im Hebräischen, שיצא לאור ב-1924, עסק באואר בבעיית מוצאה של השפה העברית. לפי שיטתו, העברית היא שפת כלאיים המורכבת משני רבדים: רובד כנעני קדום, הקרוב לאכדית, ורובד מאוחר.
יחד עם פונטוס ליאנדר כתב באואר את הספר Historische Grammatik der hebräeischen Sprache des Alten Testaments, דקדוק היסטורי של העברית המקראית. חיבור זה, שיצא לאור ב-1922, מהווה עד היום ספר יסוד בתחום. באואר וליאנדר כתבו יחדיו גם את הספר Grammatik des Biblisch-Aramaeischen, דקדוק הארמית המקראית, שיצא לאור בשנת 1927.
בשנת 1930 הרים באואר תרומה חשובה לפענוח הכתב האוגריתי.
ניל טרוויס
ביוגרפיה
לאחר שסיים תואר ראשון באמנות ותיאטרון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, התנסה טרוויס בעסקי הקולנוע והיה ב-1965 עוזר-עורך בסרט "Billie", ואחר כך עוזרו של העורך תומאס סטנפורד בסרטים כמו "The Reivers" ו-"Hell in the Pacific". ב-1970 הורשה לראשונה להוביל לבדו את עריכתו של סרט, "The Traveling Executioner". בשנת 1977 הוענקו לו שתי מועמדויות לפרס אמי על עריכת סדרת הטלוויזיה "שורשים", שמהן הוא זכה בפרס אחד. הסרט שערך והיה מועמד לזכיות הרבות ביותר, שמהן גם זכה פעמים רבות, היה "רוקד עם זאבים". לא רק שטרוויס היה מועמד לפרס באפט"א, אלא גם זכה בפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר בשנת 1991.
ניל טרוויס היה חבר בחברת עורכי הקולנוע האמריקאים, וקיבל את פרס מפעל החיים של האגודה בשנת 2010.
שוק ההון
שוק ההון הוא שוק פיננסי שבו קונים ומוכרים חובות לטווח ארוך (מעל שנה) או ניירות ערך מגובים בהון, המתחלק לשוק המניות ושוק האג"ח. תפקידו לאפשר לחברות ולממשלה לגייס הון מהציבור, בדרך כלל לטווחים ארוכים. בניגוד לשוק כספי בו קונים ומוכרים חובות לטווח קצר. שוקי ההון מנתבים את העושר של החוסכים לאלה שיכולים להשתמש בו לטווח ארוך, כמו חברות או ממשלות המבצעות השקעות לטווח ארוך.
מטרת קיומו
שוק ההון מפגיש בין חברות הזקוקות למימון, לפרטיים וחברות אחרות המעוניינים מצידם להשקיע את הונם כדי לייצר ערך כלכלי. אילולא שוק ההון היה קיים, לא היו יכולים היזמים לממש את ההזדמנויות העסקיות העומדות בפניהם ולפתח ולמכור מוצרים ושירותים חדשים מפאת העדרו של ההון הדרוש להקמת מפעלים, פרסום וכיוצא באלה. בעלי ההון שאינם רוצים או שאינם יכולים להיות יזמים בעצמם לא היו יכולים להשתמש בהונם באופן נושא פרי.
התווך היעיל בין שתי הקבוצות האלו הוא מכשיר פיננסי הכרחי בכלכלה המודרנית והוא מאפשר לחברות חדשות ולחברות קיימות לייצר ערך כלכלי ורווחה כלכלית.
גופים עסקיים כמו גם פרטיים, ציבוריים וממשלות, משתתפים באופן אינטנסיבי בפעילות בשוק ההון:
אופן פעולתו של שוק ההון
תפקידו העיקרי של שוק ההון הוא תיעול החיסכון במשק להשקעות יצרניות תוך הקצאה נכונה של החיסכון להשקעות היצרניות המבטיחות ביותר. תהליך זה נקרא היווי ההון (CAPITAL FORMATION) והוא תנאי ומפתח לצמיחה כלכלית.
בטווח הארוך, השוק הפיננסי עושה זאת על ידי החלפת מקורות כספיים בניירות ערך:
החוסכים מעמידים כספם לרשות המשקיעים, כאשר הללו מנפיקים ניירות ערך תמורת כספי החוסכים. בחודשים ובשנים שלאחר גיוס ההון, מקבלים בעלי ניירות הערך תזרים כספי מציבור המשקיעים כתשואה על השקעתם. הבורסה מהווה מרכז לפעילות הפיננסית במשק ובה נקבע מחירם של ניירות הערך תוך תחרות חופשית בין המשתתפים במסחר. גם עסקות הנעשות מחוץ לבורסה מתבצעות בדרך כלל במחירים הנגזרים ממחירי ניירות הערך הנסחרים בבורסה. התחרות בין החוסכים לקבלת התשואה הגבוהה ביותר (ברמת סיכון נתונה) והתחרות בין המנפיקים על המקורות הכספיים, יתעלו את כספי החוסכים אל ההשקעות היצרניות הטובות ביותר (ההשקעות שהרווחיות הצפויה מהן היא הגבוהה ביותר בכל רמת סיכון נתונה). המשקיעים בעלי תוכניות ההשקעה האטרקטיביות ביותר יוכלו ליצור אצל החוסכים ציפיות לקבלת התמורה הגבוהה ביותר, ועל כן יתרונם בתחרות על גיוס אותם הכספים. גיוס ההון נעשה כאמור על ידי הנפקת ניירות ערך. החברות שבאמתחתן תוכניות ההשקעה האטרקטיביות יותר, תוכלנה לגייס מקורות כספיים באמצעות הנפקת ניירות ערך אטרקטיביים במחיר גבוה.
יחסי גומלין
יחסי גומלין מתקיימים בין שוק ההון לשווקים נלווים, כגון שוק הנגזרים ושוק מטבע החוץ. משקיע יכול לחלק את תיק ההשקעות שלו בין מטבעות זרים ומכשירים פיננסיים מגוונים בנוסף למניות ואיגרות חוב או במקומם.
גם גאופוליטיקה ואירועים בחדשות משפיעים על השוק בדרכים מגוונות. בישראל למשל, אין זה נדיר לראות ירידות שערים בבורסה בעקבות פיגוע.
לימודים והכשרה בתחום
בישראל נלמד תחום שוק ההון במסגרת תארים אקדמיים וכן במסגרת קורסים ללימודי תעודה. התחום נלמד במסגרת תואר ראשון בבנקאות ושוק ההון או תואר בכלכלה ושוק ההון הנלמד במכללות אקדמיות שונות בישראל. קיימת גם אפשרות ללמוד אודות התחום במסגרת התמחות לבחירת הסטודנטים במסגרת תואר במקצועות כגון מנהל עסקים או כלכלה. כמו כן, קיימת תוכנית לתואר שני בבנקאות ושוק ההון.
בלימודי תעודה בתחום שוק ההון מתמקדים בענפים שונים כגון ניתוח טכני, אופציות מעו"ף, מסחר בבורסה בארצות הברית ועוד. קיימים גם קורסים להיכרות עם שוק ההון לחסרי רקע קודם בתחום . כמו כן קיימים קורסים המכינים את המשתתפים בהם לקראת מבחנים שנערכים על ידי רשות ניירות ערך למקצועות כגון ניהול תיקי השקעות, ייעוץ השקעות ושיווק השקעות . בלימודי התואר והתעודה הסטודנטים מכירים מושגים מרכזיים בפעילות שוק ההון ומפתחים מיומנויות פרקטיות. חלק מן הקורסים לתעודה מתאימים לעובדים מנוסים בגופים פיננסיים כגון בנקים ובתי השקעות, המעסיקים שולחים את העובדים לאותן הכשרות כדי לפתח את הכישורים המקצועיים.
יחסי אוזבקיסטן–ארצות הברית
יחסי אוזבקיסטן–ארצות הברית החלו באופן רשמי כאשר ארצות הברית הכירה בעצמאותה של אוזבקיסטן ב-25 בדצמבר 1991, ופתחה שגרירות בטשקנט במרץ 1992. היחסים בין אוזבקיסטן וארצות הברית התפתחו באטיות והגיעו לשיאם לאחר החלטת ארצות הברית לפלוש לאפגניסטן בעקבות פיגועי 11 בספטמבר. היחסים התקררו באופן משמעותי בעקבות "מהפכות הצבע" במדינות ברית המועצות לשעבר, בהן אוקראינה, גאורגיה וקירגיזסטן, בשנים 2003–2005, וממשלת אוזבקיסטן ביקשה להגביל את השפעתם של ארגוני חוץ-ממשלתיים ואחרים לטובת חברה אזרחית, רפורמה פוליטית וזכויות אדם בתוך המדינה.
היחסים השתפרו מעט במחצית השנייה של 2007, אך ארצות הברית ממשיכה לקרוא לאוזבקיסטן לעמוד בכל התחייבויותיה על פי הצהרת שותפות אסטרטגית במרץ 2002 בין שתי המדינות. ההצהרה מכסה לא רק יחסי ביטחון וכלכלה, אלא רפורמות פוליטיות, רפורמות כלכליות וזכויות אדם. לאוזבקיסטן האוכלוסייה הגדולה ביותר במרכז אסיה והיא חיונית למאמצי ארצות הברית לקידום היציבות והביטחון באזור.
על פי סקר דעת קהל עולמי מ-2002, 85% מהאוזבקים רואים את ארצות הברית באור חיובי, לעומת 10% שראו את ארצות הברית באור שלילי. על פי דו"ח המנהיגות הגלובלית של ארצות הברית לשנת 2012, 40% מהאוזבקים בוטחים בהנהגת ארצות הברית, בעוד 22% הסתייגו ו-39% לא סומכים על ההנהגה.
מסחר והשקעה
יחסי המסחר מוסדרים על ידי הסכם סחר בילטרלי, שנכנס לתוקפן ב-14 בינואר 1994. הסכם זה מספק הרחבה של מעמד הסחר המועדף ביותר בין שתי המדינות. ארצות הברית העניקה בנוסף פטור לאוזבקיסטן מתעריפי סחר בינלאומי רבים בארצות הברית תחת שיטת ההעדפות הכללית ב-17 באוגוסט 1994. אמנת השקעה דו-צדדית נחתמה ב-16 בדצמבר באותה השנה; היא אושרה על ידי אוזבקיסטן וקיבלה ייעוץ והסכמה של הסנאט של ארצות הברית באוקטובר 2000. עם זאת, אמנת ההשקעה הדו-צדדית לא צפויה להיכנס לתוקף עד אוזבקיסטן תצא ברפורמה כלכלית. הקבינט של ארצות הברית נוקט צעדים צנועים לצמצום ההגבלות הביורוקרטיות על המגזר הפרטי האוזבקי המתהווה.
סיוע אמריקאי לאוזבקיסטן
הסיוע ההומניטרי והטכני שמספקת ארצות הברית לאוזבקיסטן פחת במידה ניכרת מאז 2004, הן כתוצאה מפעולות ממשלתיות נגד שותפים מיישמים בארצות הברית והן בהגבלות ממשלתה על סיוע. מאז העצמאות האוזבקית, העניקה ארצות הברית תמיכה טכנית למאמצי אוזבקיסטן לבנות מחדש את כלכלתה ולשפר את איכות סביבתה, החינוך ומערכת הבריאות, סיפקה תמיכה לארגונים חוץ-ממשלתיים מתפתחים, וסיפקה ציוד לשיפור זמינות המים ואיכותם באזור ימת אראל. באמצעות הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי והמשרד לענייני ציבור של שגרירות ארצות הברית באוזבקיסטן, הקבינט האמריקאי ממשיך לתמוך בחילופים חינוכיים ובתוכניות אחרות המציעות לאוזבקים את ההזדמנות ללמוד לימודים גבוהים בארצות הברית וליצור קשרים מקצועיים עם עמיתיהם האמריקאים. מחלקות המדינה וההגנה של ארצות הברית מספקות סיוע טכני בדרך ציוד והכשרה כדי לשפר את שליטתה של אוזבקיסטן על גבולותיה.
בשנת 2003, ארצות הברית השקיעה כ-87.4 מיליון דולר אמריקני בסיוע הומניטרי, טכני ומימון צבאי לאוזבקיסטן. הסיוע האמריקני גדל לכ-101.8 מיליון דולר בשנת הכספים 2004, אך ירד ל-92.6 מיליון דולר ב-2005. תוכניות אלו נועדו לקדם רפורמה בשוק ולהקים תשתית לחברה פתוחה, דמוקרטית ומשגשגת. החל משנת 2004, מזכיר המדינה של ארצות הברית לא הצליח לאשר כי אוזבקיסטן עמדה בהתחייבויותיה על פי הסכם המסגרת האסטרטגית הדו-צדדית. כתוצאה מכך, הסיוע האמריקני ירד ל-200 מיליון דולר ב-2016.
עם זאת, לאחר שנתיבי האספקה דרך פקיסטן הופרעו בשנת 2012, האיסור על סיוע צבאי לאוזבקיסטן הוסר באופן פרגמטי.
הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי מספקת בעיקר סיוע טכני והומניטרי. סיוע טכני לאוזבקיסטן מקדם מדיניות פיסקלית, סביבה עסקית מאופיינת, תחרותיות במגזר החקלאי, הגברת השתתפות האזרחים בחברה האזרחית וקבלת החלטות כלכליות. קרנות הקבינט של ארצות הברית תומכות גם בעבודות של ארגונים חוץ-ממשלתיים למניעת סחר בבני אדם וטיפול בקרבנות.
צוות חיל השלום הגיע לאוזבקיסטן באוגוסט 1992, ונחתם הסכם בילטרלי להקמת חיל השלום באוזבקיסטן ב-4 בנובמבר 1992. המתנדבים הראשונים הגיעו בדצמבר 1992. חיל השלום מתנדבים פעלו בהוראת השפה האנגלית, פיתוח עסקים קטנים, בריאות ציבורית, וענייני נשים. עם זאת, אוזבקיסטן נכשלה בחידוש אשרות השהייה למתנדבי חיל השלום ב-2005 וסיימה את נוכחות חיל השלום במדינה.
יחסים צבאיים
בשנת 2012, אוזבקיסטן בחרה לסגת באורח רשמי מברית ארגון האמנה לביטחון משותף בראשות רוסיה, והובילה דיון בשאלת האם מהלך שכזה מצביע על שינוי במדיניות החוץ שלה כלפי העולם המערבי, אולי בהשפעת מעמדה האסטרטגי החיוני יותר ויותר במרכז אסיה ובעתיד ארגון האמנה הצפון-אטלנטית שתיסוג מאפגניסטן השכנה.
ביקורים דיפלומטיים
מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'יימס בייקר ביקר בטשקנט ובסמרקנד ב-16 בפברואר 1992 ונועד עם אנשי מפלגת האופוזיציה המרכזית של אוזבקיסטן, "בירליק", שנה לאחר עצמאות המדינה מברית המועצות. באפריל 2000 ביקרה מזכירת המדינה מדליין אולברייט באוזבקיסטן כדי להיפגש עם הנשיא אסלאם קרימוב, שם דנו בהבחנה בין טרוריסטים מוסלמים למוסלמים שוחרי שלום. בדצמבר 2001 ביקר מזכיר המדינה קולין פאוול באוזבקיסטן והשתתף בפתיחת גשר הידידות אפגניסטן-אוזבקיסטן. במהלך ביקורו, פאוול נפגש גם עם שר החוץ האוזבקי אַבְּדִילְאָזִיז קמילוב והנשיא קארימוב כדי לדון בביטחון הלאומי במרכז אסיה. מזכירת המדינה, הילרי קלינטון, ביקרה פעמיים באוזבקיסטן, הפעם האחת הייתה בדצמבר 2010 והשנייה באוקטובר 2011. בנובמבר 2015 ביקר מזכיר המדינה ג'ון קרי בסמרקנד כחלק מסיורו במרכז אסיה כדי להרגיע את הקשרים הרב-צדדיים בין ארצות הברית לבין מדינות מרכז אסיה.
במרץ 2002, נשיא אוזבקיסטן, אסלאם קרימוב, ביקר בוושינגטון הבירה ונועד עם נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, בבית הלבן. שני הנשיאים חתמו על "הצהרה" שתשפר את מנגנוני הביטחון והאכיפה של אוזבקיסטן.
אנאפורה
אָנָאפוֹרָה (ביטוי חוזר) היא אמצעי ספרותי המאופיין בחזרה על מילה או ביטוי בתחילת שורה, פסקה או בתים רצופים. לדוגמה יש לי חלום בנאום מרטין לותר קינג, או הביטוי עוד זה מדבר וזה בא בספר איוב ובשיר ברית דמים. מטרת השימוש באנאפורה היא להבליט ולהדגיש מסר כלשהו. בנוסף, האנאפורה היא אמצעי אסתטי וצורני, כלומר מעין קישוט של הטקסט. המילה היא הלחם בסיסים מיוונית של אָנָא:אחורה, פֵרֵיִין:לשאת.
בבלשנות, כינוי אנאפורי או אֶנְדוֹפוֹרִי (ובעברית כינוי מוסב) הוא רכיב במשפט המתייחס לרכיב אחר שקדם לו. למשל: נורית זרקה את הפרח, כי הוא היה נבול. כינוי הגוף האנאפורי הוא מתייחס אחורה לשם העצם "פרח". בניסוח אחר, קודמנו של הכינוי "הוא" זה "פרח".
אדוארד קית'-רואץ'
אדוארד קית'-רואץ' (באנגלית: Edward Keith-Roach; 1885–1954), איש שלטון בריטי בתקופת המנדט בארץ ישראל, שכיהן כמושל מחוז ירושלים ומושל מחוז הצפון. בעיני היישוב היהודי נחשב עוין ביחסו לציונות.
אנאפורה
צורת הטכניקה ומקורותיה
האנאפורה משמשת כבר בתנ"ך ובמידה מסוימת גם במשנה. האנאפורה משמשת בקטעים שיריים, בנאומים, בסיסמאות ובקטעי פרוזה. לרוב, החזרה מתרחשת בשורות קצרות מאוד וההפרש בין שתי חזרות על המילה היא באורך של לא יותר מ 5–12 מילים. אולם, ישנם המזהים אנאפורה בקטעים ארוכים. כך, למשל פותחים פרקים ב', ד', ה' וו' במסכת שבת במילה "במה": "במה מדליקין" (ב') "במה טומנין" (ד') "במה בהמה יוצאה" (ה') "במה אישה יוצאה" (ו'), ויש הרואים בחזרה זאת אנאפורה.
דוגמאות מהתנ"ך
אנאפורה זו שבספר איוב שימשה גם בפזמון השיר הטראגי בן ימינו ברית דמים על שני בנים בעלי שם זהה שנפלו במלחמת לבנון ומשפחותיהם נקשרו זה בזה בשכול.
אדוארד קית'-רואץ'
קורות חייו
אדוארד קית'-רואץ' נולד בעיר גלוסטר שבאנגליה בשנת 1885. אביו היה כוהן דת נוצרי. למשפחה היו מספר ילדים והיא חייתה בצמצום. כנער עבד קית'-רואץ' כפקיד בנק. בשנת 1902 שלח אותו הבנק להודו לעבוד בסניפו בבומביי. בשנת 1905 חזר לאנגליה ועבד כחשב בחברה במנצ'סטר. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה התנדב לצבא הבריטי, שירת במצרים בדרגת רב-סרן ולחם בקרב גליפולי. בתום המלחמה נשאר בסודאן והתמנה לקצין המחוז של חבל דארפור. שם למד את השפה הערבית. בחפשו קריירה וקידום ביקש העברה לארץ ישראל ובשנת 1920 הגיע לארץ ישראל, שבה השיג משרה מנהלית בממשל הצבאי הבריטי שקדם למנדט ובהמשך היה מאנשי שלטון המנדט.
אנאפורה
דוגמאות בשירה העברית
בהמשך השיר ישנה אנאפורה נוספת שתפקידה להשלים ולתקן את האנאפורה הראשונה הדוברת מתגברת על הפער בין שתי הארצות באמצעות הזדהותה ותחושת השותפות שלה עם האורנים:
בשיר אחר, חמסין של ניסן, כתבה גולדברג:
אדוארד קית'-רואץ'
קורות חייו
לאחר הגיעו לארץ ישראל כתב קית'-רואץ', ביחד עם הארי צ'ארלס לוק, איש ממשל בריטי בכיר, את "המדריך לארץ ישראל" (The handbook of Palestine) שיצא לאור בשנת 1922.
תפקידו הראשון של קית'-רואץ' בארץ ישראל היה עוזר למזכיר הראשי של ממשלת המנדט ולאחר מכן עוזר למושל מחוז ירושלים. בקיץ 1925 הוא מילא את מקומו של המושל בעת חופשתו של סטורס. בשנת 1926 התמנה למושל מחוז ירושלים במקומו של רונלד סטורס. בשנת 1931 קית'-רואץ' התמנה למושל מחוז הצפון. הוא שב לכהן כמושל מחוז ירושלים בסוף 1937 והחזיק בתפקיד במשך רוב שנות מלחמת העולם השנייה. באפריל 1943 פרש ממשרת מושל מחוז ירושלים וחזר לאנגליה. נפטר באנגליה בשנת 1954.
אנאפורה
דוגמאות בנאומים
האנאפורה משמשת בנאומים מפורסמים רבים.
קישורים חיצוניים
מטח : המרכז לטכנולוגיה חינוכית; ישראל. משרד החינוך. האגף לתכנון ופיתוח תוכניות לימודים
אדוארד קית'-רואץ'
קורות חייו
הוא זכה לכינוי "הפחה של ירושלים". לימים הכתיר את ספר זכרונותיו בשם זה (Pasha of Jerusalem). ב-1927 עוטר בתואר קצין במסדר האימפריה הבריטית (OBE), במסדר זה חמש דרגות, והעיטור שקיבל, מן הדרגה השנייה, לא הקנה לו את הזכות להיקרא "סר".
יחסו ליישוב
כבר מראשית צעדיו בארץ ישראל גילה קית'-רואץ' עמדה שבעיני היישוב היהודי נחשבה כעוינת כלפי היהודים והציונות. הוא הגיע לארץ ישראל כאשר פעל בה ועד הצירים, ועד של מנהיגים ציוניים בראשותו של חיים ויצמן, שהוקם בעקבות הצהרת בלפור ופעל בין השנים 1918–1921 כשמטרותיו העיקריות היו הנחת יסוד יציב לבניית בית יהודי לאומי בארץ ישראל, דאגה ליהודי הארץ ולקשר בין התנועה הציונית והיישוב היהודי לבין השלטונות הבריטים בארץ-ישראל. קית'-רואץ' תיאר את חברי הוועד במילים "הם הסתובבו בבגדי חאקי וחגורות צבאיות ושאלו הרבה שאלות", ולדבריו הם גילו התלהבות יתר ומעט מדי זהירות וטאקט. את התנהלות הוועד הגדיר "תוקפנית". אנשי הממשל הבריטי, בעלי גישה קולוניאלית כמוהו, לא היו רגילים למנהיגים בעלי רקע אירופי המדברים אליהם כדבר אל שווים. לדברי קית'-רואץ', אנשי הצבא העדיפו את הערבים על פניו של "ערב רב זה של יהודי מזרח אירופה".
התייחסותו נתפסה בקרב מנהיגי היישוב כלועגת ומזלזלת. בספר תולדות ההגנה מכונה קית'-רואץ' "אחת הדמויות האפלות שבין פקידי המנדט". עם זאת, קית'-רואץ' התנגד ליחס הקולוניאלי של הבריטים וטען שהיה ניתן לתת יותר סמכויות ליהודים ולערבים, במיוחד בעת מלחמת העולם השנייה. הוא גם טען שהיה צריך להקים את הבריגדה היהודית מיד עם פרוץ המלחמה.
סכסוך הכותל
לאחר תקופת שקט יחסי ביחסי ערבים-יהודים בארץ ישראל, ששרר במשך שבע שנים מאז מאורעות תרפ"א, התעורר הסכסוך מחדש, כסכסוך דמים שגבה מאות הרוגים. היה זה בעקבות "תקרית הכותל", שהובילה למאורעות תרפ"ט.
על פי הערכות שונות, נושא אדוארד קית'-רואץ' באחריות אישית בלתי מבוטלת בליבוי סכסוך זה. בשעות אחר הצהריים של 23 בספטמבר 1928, ערב יום הכיפורים תרפ"ט, הגיע קית'-רואץ', בתפקידו כסגן מושל מחוז ירושלים בלווית קצין המשטרה דאגלס דאף, לבית הדין המוסלמי, "המחכמה", המשקיף על רחבת הכותל המערבי. בהשקיפו מחלון "המחכמה" על רחבת הכותל, אליה החלו להקבץ המתפללים, הבחין במחיצה קלה העשויה מסגרת עץ ואליה מודבקת יריעת בד, שהוצבה בין מקום התפילה של הגברים לבין מקום התפילה של הנשים. קית'-רואץ' נחרד ממראה עיניו. הוא הפנה את תשומת לב מארחיו, אנשי הדת המוסלמים, אל המחיצה. דאף העריך לימים כי לו שתק אז קית'-רואץ', אפשר שהכל היה עובר בשלום. אנשי "המחכמה", שראו את הכותל כחלק מ"חראם אל שריף" השייך למסגד אל-אקצא, הגיבו בזעקה ודרשו מקית'-רואץ' לסלק מיד את המחיצה.
מכאן ואילך קיבל הסכסוך הערבי-יהודי בארץ ישראל ממד דתי והחלה שרשרת של אירועים שהובילה בסופו של דבר, בתשעה באב תרפ"ט, לפרוץ מאורעות הדמים בארץ ישראל, הם מאורעות תרפ"ט.
בתקופת ווקופ
עם הגיעו לארץ בשנת 1931 של הנציב העליון ארתור ווקופ, מי שחיים ויצמן תיאר אותו "הטוב שבנציבי ארץ ישראל", החלה תקופה חדשה, חיובית יותר, ביחסה של ממשלת המנדט ליישוב. ווקופ היה מקובל על הנהגת היישוב, שעמה קשר קשרים. חלק מאנשי הפקידות הנמוכה ביצע בשטח מדיניות חיובית זאת, אך אחדים מעמודי התווך של המדיניות האנטי-ציונית נשארו בתפקידיהם, כשהם מהווים משקל נגד למדיניות התמיכה ביישוב היהודי של הנציב העליון. בהם היו אדוארד קית'-רואץ', הארי לוק וזקן השופטים מייקל מקדונל.
עם פרוץ מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט החלה ממשלת המנדט לעצור את מנהיגי המהומות, אך מאידך לא העזה לפגוע בחברי הוועד הערבי העליון. בעמדת פשרה זו תמכו מפקד משטרת המנדט רוי ספייסר ולואיס אנדרוס, שנחשבו מידידי היישוב. לעומתם ניצבה חבורה שנייה של פקידי ממשל פרו-ערביים ובראשם קית'-רואץ' ומקדונל, שסברו כי הפתרון למהומות הוא הפסקת העלייה היהודית לארץ ישראל, והתנגדו לדרכו של הנציב העליון. קית'-רואץ', שהיה אז מושל מחוז הגליל, ביקר בכפרים הערביים והרגיע את הכפריים בנאומים בהם הדגיש כי בשביתה הכללית הערבית אין כל רע, ובלבד שהערבים לא יקצינו את צעדיהם.
באוקטובר 1938 החלה ממשלת המנדט בפעולות נמרצות נגד המורדים, והזרימה כוחות צבא רבים לארץ ישראל. ב-18 באוקטובר 1938 כבש הצבא את העיר העתיקה. מנהיגי המורדים התבצרו בחצר המסגדים שעל הר הבית. קית'-רואץ' יעץ למפקדי הצבא שלא להיכנס לחצר המסגדים על מנת שלא לפגוע במקומות הקדושים לאסלאם, והמורדים התחמקו בלילות בטפסם על חומות המסגדים.
"שדרות קית-רוטש"
בסוף שנות השלושים, כאשר קית'-רואץ' שימש כמושל מחוז הגליל, ביקש דוד הכהן, חבר מועצת העיר חיפה, לקבל משלטונות המנדט אישור לסלילת כביש מהעיר התחתית אל מרכז הכרמל. לצורך כך היה נחוץ להתגבר על התנגדותו הצפויה של קית'-רואץ', שנהג לקצץ בתוכניות הפיתוח של חיפה העברית. דוד הכהן פגש בקית'-רואץ' בעת קבלת פנים, שנערכה על סיפון אוניית מלחמה בריטית, והצליח לשכנעו לתת הסכמתו לסלילת הכביש, בתנאי שייקרא על שמו. בכך נוספו למפת העיר חיפה "שדרות קית-רוטש" (כשמו של האיש בתעתיק העברי שהיה מקובל באותם ימים. לעיתים תועתק לקיטרוטש). הרחוב ירד ממרכז הכרמל, בהמשך רחוב מוריה במורד ההר אל הדר הכרמל. עם קום מדינת ישראל בוטל השם, והשדרה חולקה לשלושה מקטעים שנקראים עד היום על שם בריטים הידועים בתמיכתם בציונות - ג'וזאיה קלמנט וג'ווד, פרדריק קיש ואורד וינגייט.
"המדריך לארץ ישראל"
המדריך שנכתב על ידי קית'-רואץ' והארי לוק יצא לאור בשנת 1922 בלונדון. המדריך נפתח בהקדמה של הנציב העליון הרברט סמואל. במדריך 295 עמודים ובו מספר חלקים: גאוגרפיה והיסטוריה, עמים ודתות, מקומות בעלי עניין, מידע לתיירים, ממשלת המנדט ופעולותיה, גאולוגיה, מכרות ומשאבי טבע. כנספח למדריך מופיע כתב המנדט של חבר הלאומים. למדריך צורפה מפה של מסילות הברזל בארץ ישראל ובעבר הירדן.
בשנת 1924 יצא לאור התרגום לעברית של המדריך בשם "ספרה של ארץ ישראל". המדריך בעברית היה פרסום רשמי. בשער הספר נכתב: "הוצא בסמכות ממשלת פלשתינה". התרגום נעשה על ידי המתרגם הראשי של ממשלת המנדט יצחק עבאדי ונכתבה לו הקדמה למהדורה העברית של הנציב העליון הרברט סמואל, שבה נכתב, בין היתר: "ספר השמוש הזה נותן הרצאה מדויקת ובת סמך על המצב הנוכחי בארץ ישראל. העניין הרב אשר לכל היהודים בארץ הזאת, לאלה החיים בארץ עצמה ולאחרים המפוזרים בכל רחבי תבל... המלצתי החמה נתונה לספר הזה בשביל כל אלה היודעים את לשון ארץ ישראל העתיקה והמבקשים ידיעות נאמנות על מצב הארץ הנוכחי ועל עתידותיה".
בשנת 1930 הופיעה בלונדון מהדורה חדשה ומורחבת של המדריך שכללה גם את אמירות עבר הירדן.
"הפחה של ירושלים"
הספר יצא לאור בשנת 1994, 40 שנה לאחר מות מחברו. בספר מתוארת שקיעתה של האימפריה הבריטית ממעמד של אימפריה עולמית, שהתרחשה במחצית הראשונה של המאה העשרים. קית'-רואץ' פותח את האוטוביוגרפיה שלו בתיאור ילדותו בגלוסטר, עבודתו בבנק ויציאתו להודו. הוא מתאר את חיי היום יום בבומביי התוססת שתחת שלטון המהרג'ה, שירותו הצבאי במלחמת העולם הראשונה, עובר לתיאור חייו כמושל קולוניאלי בסודאן ומגיע לארץ ישראל, שבה חי ופעל במשך 26 שנה. קית'-רואץ' מציג עצמו בספרו כמי שניסה לאזן באופן אובייקטיבי את האינטרסים המנוגדים של האוכלוסייה הערבית והאוכלוסייה היהודית בירושלים, ומלין על כך שמאמציו נכשלו בגין המחלוקת הגוברת בין שני העמים.
טל מוסרי
טל מוסרי (נולד ב-30 באוגוסט 1975) הוא שחקן, מנחה טלוויזיה, מדבב, כוכב ילדים וזמר ישראלי.
ביוגרפיה
מוסרי נולד בשנת 1975 בתל אביב. אחיו הוא השחקן, הבמאי והמדבב עידו מוסרי ולשניים, אחות. כבר מגיל צעיר החל לשחק ולהופיע בתוכניות טלוויזיה.
בילדותו למד טל משחק במגמת התיאטרון בבית הספר לאמנויות תל אביב ולאחר מכן בתיכון תלמה ילין.
לפני גיוסו לצה"ל, היה חבר בלהקת "צעירי תל אביב" בין השנים 1991- 1994 והשתתף בתוכניות טלוויזיה ובהן הסדרות "תופסים ראש", "קריאת כיוון", "לא כולל שירות" ו"תלויים באוויר".
בצבא שירת תחילה בחיל המודיעין, ומשם עבר ללהקת חיל החינוך ובהמשך ללהקת חינוך מיוחד, והשתתף במופע "ילדי חורף 73".
החל משנת 2013, משמש מוסרי כפרזנטור של רשת חנויות הצעצועים "עידן 2000".
בטלוויזיה
ב-1997, הצטרף מוסרי לצוות המנחים של ערוץ הילדים.
בשנים 2005–2007, שיחק בסדרת הנוער "השמיניה" בתפקיד דדי דביר, אבא של איה וניני. בשנת 2006 שיחק בתפקיד אורח את יריב שהוא אח של טל ששון בטלנובלה השיר שלנו.
בשנים 2010–2011, שיחק מוסרי בסדרה "מה בכריש?" בתפקיד קוסם האנייה, אברם קדברם.
ב-2012, השתתף בתוכנית "גאליס" בתפקיד וולקן, אחיה של גאיה.
בשנת 2013, הנחה את התוכנית "הבנים והבנות", וחזר לשחק את דדי דביר בעונה הרביעית של "השמיניה".
בשנת 2014, השתתף ב"שוברי גלים" של YES בערוץ הילדים בתפקיד בונדר. באותה שנה השתתף בילדים יוצרים סרטים של HOT בתפקיד הבמאי של ההצגה שלגיה.
מוסרי הנחה תוכניות רבות בערוץ הילדים, כמו "ניפגש בסיבוב" ו"הקול נשאר במשפחה" יחד עם רוני דואני ו"סתאאאם!". כמו כן השתתף בתוכניות בערוץ לוגי.
ב-2023 השתתף בעונה השלישית של התוכנית "הזמר במסכה" בתחפושת מלך השח, לצדה של מיכל ינאי, בתחפושת מלכת השח.
מעבר לערוץ ניקלודיאון
ב-29 במאי 2015, הודיע מוסרי בחשבון האינסטגרם שלו על פרישתו מהנחיה בערוץ הילדים. הוא הסביר כי "הגיע הזמן להיפרד ולצאת לדרך חדשה". ב-31 במאי, נודע כי עבר לערוץ ניקלודיאון. הדבר עורר סערה גדולה בתחום התקשורתי וגרר תגובות רבות, רובן הומוריסטיות, בהן התואר "בוגד", מצד הגולשים ברשתות החברתיות ובעיקר בדף הפייסבוק שלו. מהערוץ נטען ב-2017 כי מוסרי פוטר ולא פרש. בעת עזיבתו היה מוסרי המנחה הוותיק ביותר בערוץ הילדים. הוא מחזיק בשיא משך ההנחיה הגדול ביותר בתולדות הערוץ - 18 שנים.
ב-17 בדצמבר 2015, יצאה הסדרה הראשונה שלו בערוץ ניק ג'וניור, "מיץ ושיר". הסדרה זכתה להוקרה רבה ולהערכה חינוכית.
ב-31 בינואר 2016, הנחה את התוכנית "צ'מפיונסניק", שאותה אף הכין עם חברו, גיורא חמיצר.
ב-2020, החל לשחק בסדרת הנוער "זיגי" בתור המפיק של המופע הגדול. הוא שיחק את בן קלוגר בסדרת הנוער "ספיידרז" בערוץ TeenNick. בספטמבר של אותה שנה שיחק בסדרת הילדים "צוות הצלה" את מנצח המקהלה דובל'ה.
ב-2021, הנחה את התכנית "מרימים מסך" בערוץ 8, בה הוא ראיין את מיטב השחקנים של תיאטרון "הבימה".
החזרה לערוץ הילדים
ב-25 בנובמבר 2021, נודע כי חוזה הבלעדיות של מוסרי עם ערוץ ניקלודיאון הסתיים, וכי הוא יחזור להנחות בערוץ הילדים בעונה החדשה של "ששטוס".
כמדבב
לאורך השנים השתתף מוסרי גם בדיבוב של סדרות וסרטי הנפשה רבים, בהם "צבי הנינג'ה" (בתפקיד רפאל), "ספיידרמן: סדרת האנימציה", "ספיידרמן המדהים", "בולי איש השלג", "תום סויר", "מחנה טופי" ו"דאוס" (בתפקיד דאוס).
בתיאטרון ובמופעי במה
מוסרי השתתף במספר הצגות בתיאטרון הקאמרי, בהן "המפקח", "שבעה" ו"נתניה". כמו כן שיחק בהצגה "מכתב לנעה" בתיאטרון בית ליסין, ובהצגות "תשמ"ד", "סימני דרך" וגבעת חלפון אינה עונה ו-"בוסתן ספרדי" בתיאטרון הבימה.
החל משנת 2016, מוסרי מככב במופעי במה לצידו של "בובספוג" הדמות מערוץ ניקלודיאון.
מאוקטובר 2021, משחק במחזמר "הכבש השישה עשר", בתיאטרון הלאומי הבימה
חיים אישיים
מוסרי נשוי לנעם בן-גוריון, נכדתו של אריה בן-גוריון (אחיינו של דוד בן-גוריון). לזוג שני בנים ובת והם מתגוררים בתל אביב.
האלי ברי
האלי מריה ברי (באנגלית: Halle Maria Berry; נולדה ב-14 באוגוסט 1966) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, זוכת פרס האמי, גלובוס הזהב והאוסקר. בעברה, הייתה דוגמנית וסגנית מיס ארצות הברית. בשנת 2002 זכתה בפרס האוסקר על תפקידה בסרט "מונסטר בול" והייתה לשחקנית האפרו-אמריקאית הראשונה שזוכה באוסקר כשחקנית ראשית.
ילדות ונעורים
היא נולדה בקליבלנד, אוהיו לג'ודית אן הוקינס מליברפול וג'רום ג'יי ברי, אפרו-אמריקאי. באחד מראיונותיה בטלוויזיה, סיפרה ברי כי הייתה החביבה מבין כל אחיותיה על אביו וכי היה מכה את כולן, מלבדה. הוריה התגרשו כשהייתה בת ארבע, והיא לאחר מכן גדלה עם אמה, אחות פסיכיאטרית במקצועה. אביה היה סניטר באותה מחלקה בבית החולים בו עבדה אִמה.
ברי הייתה תלמידה פופולרית בתיכון בה למדה בבדפורד, אוהיו. היא הייתה מעודדת, עורכת עיתון בית הספר, נשיאת הכיתה ומלכת הנשף במסיבת הסיום. בתום לימודיה עבדה זמן מה בחנות למוצרי ילדים. לאחר מכן הלכה ללמוד שנתיים בקולג' באוהיו. בראיונותיה בטלוויזיה סיפרה האלי כי אביה היה בעל עור כהה ואילו אמה הייתה בעלת גוון עור בהיר, ולכן התקשתה להשתלב בחברה בשל צבע עורה הלא ברור. לפני שהייתה לשחקנית, ברי השתתפה וזכתה בכמה תחרויות יופי, שבהן Miss Teen All America, מיס אוהיו 1986, מיס ארצות הברית, בה סיימה שנייה. ב-1986 היא הייתה המשתתפת אפרו-אמריקאית הראשונה בתחרות מיס עולם, בה סיימה במקום השישי, כשג'יזל לרונד מטרינידד וטובגו הוכתרה כמיס עולם.
תחילת הקריירה
ב-1989 עברה ברי לניו יורק, כדי לממש את שאיפותיה להיות שחקנית. בתקופתה הראשונה שם, נגמר לה הכסף והיא התגוררה לזמן קצר במקלט לחסרי בית ובאכסניה של אגודת ימק"א. מצבה השתפר עד סוף אותה שנה, והיא לוהקה לתפקיד הדוגמנית אמילי פרנקלין בסדרת הטלוויזיה של רשת ABC "Living Dolls", שצולמה בניו יורק והייתה ספין-אוף של הסדרה המצליחה "מי הבוס?". במהלך הקלטת הסדרה, היא שקעה בתרדמת ואובחנה כחולה בסוכרת מסוג 1. לאחר ביטולה של הסדרה, היא עברה ללוס אנג'לס.
הופעת הבכורה הקולנועית שלה הייתה בסרטו של ספייק לי, "קדחת הג'ונגל" (1991), שבו גילמה בחורה מכורה לסמים בשם ויויאן. באותה שנה, לברי היה תפקיד ראשי בקומדיה "רק עסקים" ("Strictly Business"). ב-1992 גילמה ברי אשת קריירה שמתאהבת בדמות הראשית שגילם אדי מרפי, בקומדיה הרומנטית "בומרנג". בשנה שלאחר מכן, היא משכה את תשומת הלב של הציבור כשפחה עצובה בעיבוד הטלוויזיוני של הספר "שורשים: סאגה של משפחה אמריקאית", שכתב אלכס היילי. ב-1994 ברי שיחקה בסרט "הפלינטסטונס", בתפקיד המזכירה של שרון סטון, שמנסה לפתות את פרד פלינטסטון.
ב-1995 ברי התמודדה עם תפקיד רציני יותר, כשגילמה נרקומנית לשעבר שנאבקת להחזיר את המשמורת על בנה, בסרט "לאבד את אייזיה " ("Losing Isaiah"), בכיכובה של ג'סיקה לאנג. ב-1996 היא גילמה את סנדרה ביצ'ר בסרט "Race the Sun", שהתבסס על סיפור אמיתי, שצולם באוסטרליה, וכיכבה יחד עם קורט ראסל בסרט "Executive Decision". החל משנת 1996, היא הייתה פרזנטורית של חברת "רבלון", במשך שבע שנים. החוזה שלה חודש בשנת 2003.
ב-1997 היא שיחקה לצד נטלי דסל ריד בקומדיה B*A*P*S. ב-1998 זכתה ברי לשבחים על תפקידה בסרט "בולוורת'", כאישה אינטליגנטית שגדלה על ידי פעילים חברתיים ומקשרת לפוליטיקאי (וורן ביטי). באותה שנה, היא גילמה את הזמרת זולה טיילור, אחת משלוש נשותיו של זמר הפופ פרנקי ליימון, בסרט הביוגרפי Why Do Fools Fall in Love.
ב-1999 שיחקה ברי בסרט הביוגרפי של ערוץ HBO "נא להציג את דורותי דנדרידג'", בו גילמה את דורותי דנדרידג', האישה האפרו-אמריקאית הראשונה שקיבלה מועמדות לאוסקר כשחקנית ראשית. ברי, שאף הפיקה את הסרט, זכתה בפרס האמי על הופעתה, כמו גם בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך.
הפריצה ככוכבת בינלאומית
בתחילת שנות האלפיים הרבתה ברי להופיע בסרטי פעולה ומדע בדיוני שהקנו לה מעמד ככוכבת בינלאומית. היא שיחקה את סופה בשלושת סרטי "אקס-מן", "למות ביום אחר" שהיה הסרט ה-20 בסדרת הסרטים המצליחה של ג'יימס בונד, "גותיקה" ו"אישה חתול".
ב-2001, ברי הופיעה בסרט "שם קוד: דג חרב", בו הסצנה הראשונה שלה בעירום חלקי. בתחילה היא התנגדה לסצנת השיזוף בסרט בה היא מופיע חשופת חזה, אך הסכימה בסופו של דבר. חלק מהאנשים ייחסו את ההסכמתה, לעלייה משמעותית בסכום שהציעו לה האחים וורנר; לפי הדיווחים שילמו לה 500,000 דולר נוספים עבור הסצנה הקצרה. ברי הכחישה את הסיפורים הללו. לאחר שדחתה תפקידים רבים שדרשו עירום, היא אמרה שהחליטה לעשות את "דג חרב" בגלל שבעלה דאז, אריק בנט, תמך בה ועודד אותה לקחת סיכונים. באותה שנה זכתה בפרס האוסקר, על הופעתה האמוציונלית ב"מונסטר בול", בו גילמה אישה אפרו-אמריקאית קשת יום, שבעלה הוצא להורג בכיסא חשמלי, ומפתחת קשר עם הסוהר שהוציא את בעלה להורג. על אותו סרט היא זכתה בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר ובכך הפכה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שזכתה בפרס, כשמוקדם יותר בקריירה שלה, היא גילמה את דורותי דנדרידג', האפרו-אמריקאית הראשונה שהייתה מועמדת לשחקנית הטובה ביותר. לאחר הופעתה זו, היא זכתה בפרס קריסטל למצוינות נשים בקולנוע לשנת 2002. ברי זכתה באוסקר, אף על פי שהמועמדת המובילה באותה שנה לזכייה הייתה סיסי ספייסק על הופעתה ב"בחדר המיטות". יחד איתה זכה בקטגוריית השחקן הראשי דנזל וושינגטון, וכך לראשונה בתולדות הפרס זכו באוסקר שני שחקנים אפרו-אמריקאים.
ב-2003, היא שיחקה במותחן הפסיכולוגי "גותיקה" לצד רוברט דאוני ג'וניור. במהלך הצילומים שברה את ידה בסצנה עם דאוני, שסובב את זרועה חזק מדי. הצילומים הופסקו למשך שמונה שבועות.
ב-2004 ברי כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "אישה חתול", עליו קיבלה שכר של 12.5 מיליון דולר. והוא נחשב על ידי המבקרים כאחד הסרטים הגרועים ביותר שנעשו אי פעם. היא זכתה בפרס השחקנית הגרועה ביותר בפרס פטל הזהב; היא קיבלה זאת ברוח טובה, והופיעה בטקס כדי לקבל את הפרס באופן אישי (תוך כדי מחזיקה בפרס האוסקר שלה מ"מונסטר בול").
המשך הקריירה
הופעתה הקולנועית הבאה הייתה ב-2005, בסרט הטלוויזיה של ערוץ ABC בהפקת אופרה ווינפרי, "Their Eyes Were Watching God", עיבוד לרומן של זורה ניל הרסטון, כאשר ברי מגלמת אישה בעלת רוח חופשית, שהמוסר המיני הלא שגרתי שלה הרגיז את בני דורה משנות ה-20. היא קיבלה את המועמדות השנייה שלה לפרס אמי על תפקידה. כמו כן ב-2005, היא שימשה כמפיקה בפועל ב-Lackawanna Blues, והנחתה את קולה עבור דמותו של קאפי, אחת היצורים המכניים הרבים בסרט ההנפשה "רובוטים".
במותחן "זרה מושלמת" (2007), ברי כיכבה עם ברוס וויליס, וגילמה כתבת שעוברת כדי לחשוף את הרוצח של חברת ילדותה. הסרט גרף סכום צנוע של 73 מיליון דולר ברחבי העולם, וזכה לביקורות פושרות מהמבקרים, שחשו שלמרות נוכחותם של ברי וויליס, הוא "מפותל מכדי לעבוד, וכולל סוף טוויסט מעצבן ומיותר". הסרט הבא שלה ב-2007 היה הדרמה Things We Lost in the Fire, בכיכובה של בניסיו דל טורו, שם היא לקחה על עצמה את התפקיד של אלמנה טרייה, המתיידדת עם החבר הבעייתי של בעלה המנוח. הסרט היה הפעם הראשונה שבה היא עבדה עם הבמאית סוזאן בייר הדנית, מה שהעניק לה תחושה חדשה של "לחשוב באותה ראש", שהיא העריכה. בעוד שהסרט הרוויח 8.6 מיליון דולר בלבד, הוא זכה לביקורות חיוביות; ה"אוסטין כרוניקל" מצא שהסרט הוא "דרמה בנויה ללא דופי ובקצב מושלם של תנודתיות ביתית ופנימית" והרגישה ש"ברי מבריקה כאן, טובה כמו שהייתה אי פעם".
ב-2010 שיחקה בסרט "פרנקי ואליס" שהוצג בבבכורה בפסטיבל סאנדנס, וזיכה את יוצריו, כמו גם את ברי, בביקורות אוהדות. הסרט הוא מותחן פסיכולוגי המתרחש בשנות ה-70, ובו היא מגלמת את פרנקי, חשפנית הסובלת מפיצול אישיות.
ב-2012 שיחקה בסרט "ענן אטלס", סרט מורכב בן 172, המכיל שש עלילות שונות.
ב-2013, שיחקה בתפקיד ראשי, בתור מוקדנית משטרה, שמנסה לסייע לילדה חטופה להימצא, בעודה נעולה בתא מטען של רכב, בסרט "הקריאה".
ב-2014 כיכבה בסרט נוסף בסדרת "אקס-מן", "אקס-מן: העתיד שהיה".
ב-2019 כיכבה בסרט הפעולה "ג'ון וויק 3".
ביולי 2020 הודיעה ברי, בעקבות הכעס על ליהוקה בסרט חדש בתפקיד טרנסג'נדרית, שוויתרה על התפקיד.
חיים אישיים
ברי יצאה עם רופא השיניים ג'ון רונאן ממרץ 1989 עד אוקטובר 1991. בנובמבר 1993, רונאן תבע את ברי בסכום של 80,000 דולר במה שלטענתו היו הלוואות שלא שולמו כדי לסייע בהשקת הקריירה שלה. ברי טענה שהכסף ממנו היה מתנה, ושופט דחה את התיק מכיוון שרונאן לא רשם את ברי כחייבת כאשר הגיש בקשה לפשיטת רגל ב-1992.
לדברי ברי, במהלך צילומי הסרט "בכוננות מתמדת" ב-1991, קיבלה מכות מבן זוגה שהתעלל בה, מה שגרם לניקוב של עור התוף שלה ואיבוד 80% משמיעתה באוזן השמאלית. היא מעולם לא כינתה את שמו של המתעלל, אבל אמרה שהוא היה מישהו "ידוע בהוליווד". בשנת 2004, החבר לשעבר שלה כריסטופר וויליאמס האשים את וסלי סנייפס באחריות לתקרית, ואמר, "כל כך נמאס לי שאנשים חושבים שאני הבחור שעשה את זה. וסלי סנייפס הרס את עור התוף שלה, לא אני."
במאי 2000, ברי לא הגישה מכתב על עזיבת זירת תאונת דרכים שביצעה ונידונה לשלוש שנות מאסר על תנאי, קנס של 13,500 דולר והורה לבצע 200 שעות של עבודות שירות.
ברי נישאה בפעם השנייה, לזמר והיוצר אריק בנט, ב-24 בינואר 2001, לאחר זוגיות שנתיים. בנט עבר טיפול להתמכרות למין בשנת 2002, ובתחילת אוקטובר 2003 הם נפרדו, כאשר הגירושים הסתיימו סופית ב-3 בינואר 2005.
בנובמבר 2005, ברי החלה לצאת עם הדוגמן הצרפתי-קנדי גבריאל אוברי, אותו פגשה בצילומים לורסצ'ה. ברי ילדה את בתם במרץ 2008. ב-30 באפריל 2010, ברי ואוברי הודיעו כי מערכת היחסים ביניהם הסתיימה כמה חודשים קודם לכן. בינואר 2011, ברי ואוברי נקלעו למאבק משמורת מתוקשר מאוד, התמקד בעיקר ברצונה של ברי לעבור עם בתם מלוס אנג'לס, שם התגוררו ברי ואוברי, לצרפת, לביתו של השחקן הצרפתי אוליבייה מרטינז, שברי התחיל לצאת איתו ב-2010. בנובמבר 2012, שופט דחה את בקשתה של ברי להעביר את בתם של בני הזוג לצרפת לאור התנגדותו של אוברי. פחות משבועיים לאחר מכן, ב-22 בנובמבר 2012, אוברי ומרטינז אושפזו שניהם בבית חולים בשל פציעות לאחר שהשתתפו במריבה פיזית בביתה של ברי. מסמכי בית המשפט שהודלפו כללו תמונות המראות פציעות משמעותיות בפניו של אוברי, שהוצגו בהרחבה בתקשורת. ב-29 בנובמבר 2012, עורך דינה של ברי הודיע ​​כי ברי ואוברי הגיעו להסכם משמורת ידידותי בבית המשפט. ביוני 2014, פסק דין של בית המשפט העליון חייב את ברי לשלם לאוברי 16,000 דולר בחודש במזונות ילדים, וכן תשלום רטרואקטיבי של 115,000 דולר וסכום של 300,000 דולר עבור שכר טרחת עורך דין עבור אוברי.
ברי ומרטינז אישרו את אירוסיהם במרץ 2012, ונישאו בצרפת ב-13 ביולי 2013. באוקטובר 2013, ברי ילדה את בנם כשהיא בת 47. בשנת 2015, לאחר שנתיים של נישואים, הודיעו בני הזוג שהם מתגרשים. דווח כי הגירושין הסתיימו בדצמבר 2016, אולם, נכון לנובמבר 2020, התיק נמשך.
ב-2020 ברי החלה לצאת עם המוזיקאי האמריקאי, זוכה פרס הגראמי ואן האנט, דבר שפורסם דרך חשבון האינסטגרם שלה.
שלמה קראוס
שלמה קראוס הוא משורר, עיתונאי, עורך ומוציא לאור ישראלי.
עלי בן פליס
עלי בן פליס (בברברית: ⴰⵍⵉ ⴱⴻⵏⴼⵍⵉⵙ; בערבית: على بن فليس; נולד ב-8 בספטמבר 1944) הוא משפטן ופוליטיקאי אלג'יראי-ברברי שכיהן כראש ממשלת אלג'יריה במשך שלוש שנים. הוא היה מועמדה של החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה בבחירות לנשיאות אלג'יריה ב-2004 וב-2014.
ביוגרפיה
בן פליס נולד ב-8 בספטמבר 1944 בעיר באתנה, העיר החמישית בגודלה באלג'יריה. כשהיה בן 13 איבד את אביו ואת אחיו הגדול במלחמת העצמאות של אלג'יריה.
שלמה קראוס
ביוגרפיה
בתחום העיתונות כתב עבור "ידיעות אחרונות", "טיים אאוט תל אביב", "גלובס" וגופים נוספים, כמו כן מפרסם טור אישי באתר ynet העוסק בנושאים חברתיים ופוליטיים.
עלי בן פליס
ביוגרפיה
למד בבית ספר יסודי בבאתנה והמשיך את לימודיו בקונסטנטין בתיכון חיחי אל-מכי, שם קיבל את תעודת הבגרות שלו. הוא נרשם לפקולטה למשפטים ולמדעי הכלכלה בעיר הבירה אלג'יר, ובשנת 1968 סיים את לימודיו וקיבל רישיון.
שלמה קראוס
ביוגרפיה
קראוס לקח חלק פעיל במחאה החברתית בקיץ 2011 וכעבור שנה נעצר על ידי המשטרה באירוע בו נופצו שמשות של בנק בגן העיר על ידי מפגינים.
עלי בן פליס
ביוגרפיה
הוא הועסק במשרת שופט בבית המשפט העירוני באלג'יר באוקטובר 1968, אחר כך היה לשופט מוסמך ברשות המרכזית במשרד המשפטים, שם היה מנהל אגף אחראי על נוער עברייני מדצמבר 1968 עד סוף 1969. אז קיבל את תפקיד נציג המדינה בבית המשפט של באתנה מ-1969 עד 1971, לפני שהתקדם למשרת תובע כללי במועצה השופטת של קונסטנטין בשנת 1971. הוא החזיק במשרה זו עד שנת 1974, מועד הצטרפותו לסגל עורכי הדין.
בן פליס עבד כעורך דין בעיר באתנה ונבחר ליו"ר ארגון עורכי הדין באזור באתנה בין השנים 1983–1985. באותה תקופה היה חבר הוועדה המבצעת והמועצה הלאומית של הארגון הארצי של עורכי הדין. בשנת 1987 נבחר בפעם השנייה ליו"ר ארגון עורכי הדין של באתנה, עד שנת 1988.
שלמה קראוס
ביוגרפיה
שלמה קראוס היה נשוי לשחקנית ריקי בליך. ב-2009 נולדה בתם היחידה, נעמי. בנובמבר 2011 השניים התגרשו.
עלי בן פליס
ביוגרפיה
הוא נשוי ואב לארבעה ילדים.
ג'ונגמיו
ג'ונגמיו (הנגול קוריאני 종묘; הנג'ה 宗廟; הגייה בקוריאה: צ'ונגמיו; תרגום לעברית: מקדש ג'ונג) הוא מקדש קונפוציאני בגני טאפגול בשכונת אינסאדונג (인사동) ברובע ג'ונגנו-גו (종로구) שבמרכז סיאול, בירת קוריאה הדרומית. המקדש נועד להנציח את זכרם של המלכים והמלכות המנוחים של שושלת ג'וסון הקוריאנית. לפי אונסק"ו ג'ונגמיו הוא המקדש המלכותי הקונפונציאני העתיק ביותר שהשתמר, והטקסים שמתקיימים בו מהווים המשך למסורת שהחלה במהלך המאה ה-14. מקדשים דומים התקיימו בתקופת שלוש הממלכות של קוריאה, אך מתוכם שרדו רק אלה שהוקדשו לשליטי ג'וסון. ארגון אונסק"ו הכריז על המקדש כאתר מורשת עולמית ב-1995.
עלי בן פליס
קריירה פוליטית
בשנת 1988 נבחר לכהן כשר המשפטים, והחזיק במשרה זו בתקופת כהונתן של שלוש ממשלות רצופות (ממשלת קאצדי מרבאח, ממשלת מולוד חמרוש, וממשלת סיד אחמד ע'זאלי).
ג'ונגמיו
היסטוריה
כאשר המקדש נבנה ב-1394 לפי צו של המלך טאג'ו, הוא נחשב לאחד המבנים הארוכים ביותר באסיה. בהיכל הראשי (ג'יונגג'יון) היו שבעה חדרים המיועדים כל אחד לזוג מלכותי אחד. המתחם הורחב על ידי המלך סג'ונג ב-1419, כאשר ציווה להקים את היכל הנוחות הנצחית (יונג-ניונג-ג'יון) עבור מצבת הזיכרון של המלך השני משושלת ג'וסון, צ'ונג-יונג. בשנת 1547 הוספו למקדש ארבעה חדרים נוספים בגלל מחסור במקום.
עלי בן פליס
קריירה פוליטית
בעת כהונתו הארוכה כשר משפטים (1988–1991), מערכת המשפט באלג'יריה עברה רפורמות רבות. הוקמו רשויות משפט שונות. בפעם הראשונה מאז קבלת העצמאות של אלג'יריה התקבלה עצמאותה של הרשות השופטת, בכך שהיא הופרדה מהרשות המבצעת. כמה חוקים אחרים הועברו תחת בן פליס: חוק המסדיר את המקצוע עורך דין באלג'יריה ומקנה לעורכי הדין זכויות ההגנה, בדינים הקשורים לנוטריון, הוצאה לפועל וכן טקסטים המתייחסים ללשכת הרשם. בן פליס דאג לשפר את תנאי הכליאה. הוא גם דאג שלאזרחי אלג'יריה יהיה זכות לסנגור הוא התפטר מהממשלה לאחר שחלק מהרפורמות שרצה להעביר לא עברו.
ג'ונגמיו
היסטוריה
בשנת 1667 הוספו ליונג-ניונג-ג'יון חדרים נוספים, וב-1778 ו-1836 הוספו לבניין צ'ונג-ג'ון חדרים נוספים. סך החדרים הכולל לאחר התוספות הללו היה 8 ו-19, בהתאמה. בעקבות תוספות מאוחרות יותר עלה מספר החדרים בשני הבניינים ל-16 ו-35, בהתאמה.
עלי בן פליס
ראש ממשלת אלג'יריה
עלי בן פליס מונה לתפקיד ראש ממשלת אלג'יריה באוגוסט 2000. כהונתו חודשה ביוני 2002. במהלך תקופה זו, הוא יישם סגנון חדש של ממשל המבוסס על דיאלוג והתייעצות עם האזרחים. המומחיות המשפטית שלו והפתיחות שלו אפשרו לו לנטרל קונפליקטים חברתיים רבים. כראש ממשלה, הוא הורה לדבוק ביוזמות החקיקה שלו וברפורמות הכלכליות והחברתיות שהעביר כשר משפטים. הוא עזב את תפקידו כראש הממשלה בשנת 2003 במטרה להתמודד לנשיאות אלג'יריה.
ג'ונגמיו
היסטוריה
בניין הג'יונג-ג'יון הנוכחי נחשב לאוצר לאומי והוא המבנה המסורתי הארוך ביותר בקוריאה.
עלי בן פליס
הבחירות לנשיאות אלג'יריה 2004
בן פליס היה המועמד העיקרי שהתמודד מול נשיא אלג'יריה המכהן עבד אל-עזיז בותפליקה. למרות היותו מועמד מוביל, היה פער ניכר בין אחוזי הקולות של בן פליס לבין אלה של בותפליקה (85% לבותפליקה ו-6.4 לבן פליס), בין היתר בעקבות אחוז ההצבעה הנמוך (58.1%). בסך הכל קיבל בן פליס 653,951 קולות וסיים במקום השני. בן פליס ותומכיו טענו כי במהלך הבחירות נפלו אי סדרים ואף הוגשו תלונות לוועדה האחראית על ניהול הבחירות.
ג'ונגמיו
תיאור
המקדש שוכן דרומית מזרחית לארמון צ'אנגדאוקגונג, גם הוא אתר מורשת עולמית, ודרומית-מערבית לארמון גייאונגבוקגונג. כאשר המלך התבונן מהאחרון, ניצב מקדש ג'ונגיומו משמאל (ממזרח) ואילו מקדש סאג'יק, שהוא מקדש קונפונציאני חשוב נוסף, היה מצד ימין (ממערב). מקורו של סידור זה הוא במנהגים סיניים. ההיכלים הראשיים של שני המקדשים מוקפים בגבעות. בחזית של כל היכל נמצאת חצר וולדיי, שאורכה הוא 150 מטרים ורוחבה 100 מטרים.
שער הכניסה המערבי נשמר על מנת לאפשר לרוחות להיכנס ולצאת, השער המזרחי היה מיועד עבור המלך, והשער המערבי היה מיועד לביצוע הטקס המסורתי.
עלי בן פליס
הבחירות לנשיאות אלג'יריה 2004
בן פליס העדיף שלא להתמודד בבחירות לנשיאות אלג'יריה 2009, שגם בהן ניצח הנשיא המכהן בותפליקה.
ג'ונגמיו
תיאור
השטח הכולל של אדמות המקדש הוא 194 דונם. הבניינים שוכנים בעמקים והם מוקפים בגבעות מלאכותיות. הגבעות הללו הן תוספת מלאכותית שנועדה להגביר את האיזון בין היסודות הטבעיים שנבעו מהגאומנטיה.
עלי בן פליס
הבחירות לנשיאות אלג'יריה 2014
עשר שנים לאחר הבחירות בהן סיים מקום שני, הודיע בן פליס ב-19 בינואר על כוונתו להתמודד בבחירות לנשיאות אלג'יריה. בבחירות אלה התמודד מטעם מפלגת העצמאות של אלג'יריה וסיים במקום השני (אחרי הנשיא בותפליקה) לאחר שזכה ב-1,244,918 קולות, שהיוו 12.185 מהקולות. גם בבחירות אלה אחוז ההצבעה היה מאוד נמוך, 51.7%.
ג'ונגמיו
תיאור
ג'ונגמיו מורכב משלוש קבוצות של בניינים המתרכזות סביב היאנגדיצ'ונג (בניין חד-קומתי המיועד לאחסון חפצים טקסיים), צ'ונג-ג'ון (המקדש הראשי, נחשב למבנה המסורתי הארוך ביותר באסיה) ויונג-ניונג-ג'יון.
השער הראשי בנוי מקורות עץ ומידותיו הן 3 קאן על 2 קאן.
להיאנגדיצ'ונג שתי כנפיים צדדיות המקיפות את החדר הראשי שאורכו 4 קאן ורוחבו 3 קאן. גודלן של שתי הכנפיים שונה: הכנף המערבית קצרה מהמזרחית בקאן בודד. הטואקן בחזית פתוח כמו בג'ונג-ג'ון, והוא מופרד מהחדרים הפנימיים יותר באמצעות דלת עץ. בראש עמודי האבן נמצאות תומכות עץ, והן מסייעות לעמודים לתמוך בגמלונים של הגג.