cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קאסטת ההיג'רה
מעמד חברתי וכלכלי
בנות ההיג'רה חיות לרוב בשולי החברה ומעמדם נמוך מאוד, אף מתחת לקאסטת האסורים במגע. המילה "היג'רה" נאמרת לרוב בצורה מזלזלת. לבנות ההיג'רה הזדמנויות תעסוקה מצומצמות מאוד; רוב הכנסותיהם באות מביצוע טקסים, קבצנות או זנות – עיסוק המתועד עוד מתקופות מוקדמות יותר. בנות ההיג'רה ובעיקר אלו המתפרנסות מזנות חוֹות אלימות קשה במקומות ציבוריים, בתחנות משטרה, בבתי כלא ובביתן.
במקרים מסוימים נעמדות בנות ההיג'רה בכניסות לחנויות ומבקשות תשלום בשביל לפנות את המקום, ובכך למעשה גובות דמי חסות מבעלי העסקים. מאז שנת 2006 החלו בנות ההיג'רה לקחת חלק בגביית מסים שלא שולמו יחד עם פקידי העיר פטנה במדינת ביהר בצפון-מזרח הודו, וקיבלו על כך ארבעה אחוזים עמלה על שירותן.
ניתן למצוא את בנות ההיג'רה ברחובות, ברכבות ובמקומות ציבוריים אחרים מקבצות כסף למחייתן. אם הן נתקלות בסירוב הן עלולות להביך את האדם מולן כדי לאלץ אותו לתת נדבה באמצעות שימוש בתנועות מגונות, בשפה גסה ואפילו בפעולה בעלת אופי מיני כמו חשיפה עצמית של איברי המין.
היסטוריה
בספר העתיק "קאמה סוטרה" מתואר ביצוע מגע מיני אוראלי בגבר על ידי בני המין השלישי. קטע זה קיבל פירושים שונים, כמו של גברים החושקים בגברים סריסים (אלה מחופשים לגברים ואלו מחופשים לנשים), זכר ונקבה טרנסווסטייטים (הגבר מתלבש כאישה והאישה כגבר) או שני זכרים ביולוגיים, אחד לבוש כגבר והשני כאישה.
במהלך השלטון הבריטי בהודו פעלו הרשויות למיגור ההיג'רה, שאותה ראה כאיום על ההגינות הציבורית. חוקים אלו בוטלו, אך החוק האוסר סירוס – רכיב משמעותי בתרבות ההיג'רה – נותר על כנו, אם כי הוא נאכף לעיתים נדירות בלבד. בנוסף, במהלך אותה תקופה נכללו ההיג'רה תחת "חוק השבטים הפושעים" (CTA), אשר נחתם ב-1871 וסוּוגו לפיו כעבריינים. משום כך חלה עליהם חובת רישום והתפקדות, פיקוח הדוק מצד הרשויות וכן סטיגמה חברתית שלילית למשך זמן רב. על אף שבשנת 1952 בוטל סיווגם בחוק השבטים הפושעים, נותרה הסטיגמה החברתית על כנה.
דת
בהינדואיזם בנות ההיג'רה שייכות לג'אטי משל עצמן. לרוב הן עורכות פולחן לאלה באהוצ'ארה מאטה, הנחשבת לפטרונית הקהילה ההיג'רית, או לאל שיווה, או לשניהם. תרבות קאסטת ההיג'רה מושפעת ממסורות של מספר דתות.
האלה באהוצ'ארה מאטה
באהוצ'ארה מאטה היא אלה בפנתאון ההינדואיסטי שנקשרו לה שני סיפורים שונים הקשורים בהתנהגות טרנסג'נדרית. בסיפור אחד היא התגלתה בדמות של נסיכה שסירסה את בעלה כיוון שהוא רץ ביער כשהוא לבוש כאישה במקום לקיים יחסי מין איתה. סיפור אחר מתאר גבר שניסה לאנוס אותה ולכן היא קיללה אותו באין-אונות. כשהגבר ביקש את סליחתה כדי שתסיר את הקללה, היא התנתה זאת בכך שירוץ ביער בלבוש אישה. המקדש העיקרי של באהוצ'ארה מאטה הוא במדינת גוג'ראט והוא מקום עלייה לרגל לבנות ההיג'רה, הרואות בה את פטרוניתן.
האל ארדהאנארי
ככל האלים, מופיע האל שיווה במגוון צורות. כאשר הוא מתמזג עם האלה פרוואטי הם יוצרים יחד את האל ארדהנארי (Ardhanārī) – אל אנדרוגינוס, המייצג את ההקבלה בין האלוהיות הנשית לזו הגברית. ארדהאנארי מופיע כשחציו גבר וחציו אישה.
מאמיניו של ארדהאנארי מצויים בעיקר בצפון הודו, והוא בעל חשיבות מיוחדת כפטרונם של בנות ההיג'רה, המזדהות עם אי-בהירות מגדרית.
ההיג'רה בראמאיאנה
בגרסאות מסוימות של האפוס ההודי ראמאיאנה, כאשר ראמה עוזב את העיר איודהיה לגלות בת 14 שנה, קהל מאמיניו הולך אחריו אל היער מתוך מסירותם אליו. כשראמה מבחין בכך הוא מבקש מהם לא להתאבל ופוקד על כל הגברים והנשים לחזור אל העיר. אחרי תקופת הגלות חוזר ראמה ומגלה כי בנות ההיג'רה, שאינן נשים ואינם גברים, לא משו מהמקום בו נשא את נאומו. כאות הערכתו על הדבקות והמסירות שלהן הוא מעניק להן את היכולת לתת ברכה לבני אדם בטקסי מעבר כמו לידה וחתונות. אגדה זו היא הבסיס למנהג בו שרות בנות ההיג'רה באירועים אלו גם היום.
ההיג'רה במהאבהארטה
באפוס העתיק מהאבהארטה האל אראוואן מציע את דמו לאלה קאלי כדי להבטיח את ניצחונו על הפנדאבים, בני האל פאנדו. קאלי מסכימה לבקשתו ומעניקה לו כוח. בלילה שלפני הקרב אראוואן מבקש להתחתן לפני מותו. כיוון שלא נמצאה אישה שתרצה להתחתן עם גבר שהולך אל מותו, קרישנה לובש צורה של אישה יפה בשם מוהיני ומתחתן עם אראוואן. בדרום הודו, בנות ההיג'רה רואות באראוואן את אביהן הרוחני ולכן הן נקראות גם אראוואנות.
בחבל הארץ ההודי, טאמיל נאדו, נערך פסטיבל דתי של ההיג'רה בחודשים מאי ואפריל. הפסטיבל נמשך 18 יום ומגיעות אליו בנות ההיג'רה מכל המדינה. מקדש אראוואני שבכפר קובאגאם במחוז וילופוראם הוא מקדשו של דייטי קותהאנדאבאר, המזוהה עם אראוואן. במהלך הפסטיבל האראוואנות משחזרות את סיפור חתונתם של האל אראוואן והאל קרישנה ומקריבות קורבן. לאחר מכן הם מתאבלות על מותו של אראוואן דרך ריקודים טקסיים ושבירת הבאנגלים, צמידים המסמלים את נישואיה של אישה. בפסטיבל נערכת גם תחרות יופי וכן סמינרים שונים בנושא איידס ו-HIV. הפסטיבל תועד בסרט התיעודי "ליידיבוי" של ערוץ BBC 3 ובסדרת הטלוויזיה "טאבו" בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.
בקולנוע ובספרות
העיסוק הקולנועי בהיג'רה החל עוד בראשיתו של הקולנוע ההודי כאתנחתא קומית. נקודת מפנה ראויה לציון התרחשה בשנת 1974 כאשר בסרט "קונווארר באפ" (האב הלא נשוי) הופיעו בנות היג'רה אמיתיות בשירה ובריקוד. אחד התיאורים הראשונים של בת היג'רה באופן מעורר הזדהות היה בסרטו של הבמאי מאני ראטנאם "בומבי" משנת 1995. בסרט "טאמאנה" משנת 1997 מככב שחקן בשם פארש רוואל כדמות מרכזית בשם טיקו, היג'רה שמגדל יתום צעיר. השחקנית פוז'ה בהאט מפיקה ומשחקת בסרט זה עם אביה, מאהש בהאט שכתב את התסריט וביים. בת ההיג'רה אותו שיחק ראגוביר יאדאב מתמקצעת בהכרת מקצוע הזנות לאלמנות ורנאסי, קבוצה נוספת הנמצאת בתחתית הסולם החברתי. סרט זה הביא למחלוקות רבות. לאחר מכן הופיעו דמויות של בנות היג'רה כדמויות משנה שונות, אם כחלק מהניצבים-זמרים או כדמויות שוליות אחרות המציגות אותם לא פעם באור שלילי. לעומת זאת, הסרט Welcome to Sajjanpur (2008) של הבאי שיאם בנגל עוסק בין היתר בתפקיד בנות ההיג'רה בחברה ההודית באמצעות דמותו של מוני שמתמודדת על משרה פוליטית מקומית.
ברומן "דלהי: רומן" של הסופר ההודי קושוואנט סינג', אחת הדמויות הראשיות, בהאגמאטי, היא מבנות ההיג'רה, מתפרנסת מזנות ואהודה מאוד בחוגים דיפלומטים בדלהי. ברומן "בומבי אייס" של הסופרת לסלי פורבס יש עלילת משנה משמעותית הנוגעת לרצח בנות היג'רה שעבדו בזנות.
בספרו השני של הדיפלומט והסופר ההודי ויקאס סווארופ "תעלומה בשישה קולות", אחד מגיבורי הספר, אקטי, מתגורר מספר חודשים בביתה של אחת מבנות ההיג'רה עד להירצחה.
בערוץ Vijay TV בשפה הטמילית מוקרנת תוכנית טלוויזיה מצליחה בשם "Ippadikku Rose" בהנחיית טרנסג'נדרית בשם רוז שם היא חולקת מניסיונה האישי.
באופרת הסבון הברזילאית "Caminho das Índias" (הדרך להודו) מוצגים בנות היג'רה במספר הקשרים, בעיקר בטקסים שונים בהם הן מקבלות תשלום עבור שירתן.
תיעוד
.
C'est pour vivre (אלבום)
C'est pour vivre (בעברית: זה בשביל לחיות) הוא אלבום האוסף השביעי של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום האוסף יצא לאור ב-3 בפברואר 1997, על ידי חברות תקליטים שונות. שם האלבום נגזר משם השיר "C'est pour vivre", אותו הוציאה דיון בשנת 1985.
עם יציאתו נכנס אלבום האוסף אל המקום ה-32 במצעד האלבומים של ולוניה.
רקע והפקה
אלבום האוסף הופק על ידי אדי מרנאיי, רומנו מוסומארה ורודי פסקל אשר הפיקו בעבר עבור דיון אלבומים נוספים כדוגמת, , ו-.
אלבום האוסף יצא לראשונה בבריטניה ב-3 בפברואר 1997, על ידי חברת התקליטים נקטר מאסטרס, בפורמט של תקליטור.
אוסטריה פרנצ'סקנה
אוסטריה פרנצ'סקנה (באיטלקית: Osteria Francescana) היא מסעדת שלושה כוכבי מישלן בבעלותו של השף מאסימו בוטורה, הממוקמת במודנה שבאיטליה.
מקור השם
המסעדה ממוקמת בסמוך לכנסיית סַן פְרַנְצֵ'סְקוֹ במודנה, ומכאן נגזר שמה.
היסטוריה
המקום היה קיים כבר בשנות ה-50 במרכז העיר מודנה, כבית מרזח עם שולחנות עץ ויין, בו נערכו משחקי קלפים וארוחות צהריים בעלות נמוכה. מבין הפאבים השונים בעיר, ה"פרנצ'סקנה" בפרט נחשבה למקום מפגש לגברים ממעמד נמוך ולנשים בעלות מוניטין מפוקפק. סביב שנות ה-80, על בסיס שינויים חברתיים, היא הפכה למעין מבשלה.
בשנת 1995 עברה השליטה על המקום לידיו של השף מאסימו בוטורה, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר ל. משפטים. בוטורה בנה את המקום מחדש.
מאז נובמבר 2011 מתהדרת האוסטריה פרנצ'סקנה בשלושה כוכבים במדריך מישלן, והציונים הגבוהים ביותר במדריכי המסעדות המרכזיים באיטליה.
לאחר שדורגה במקום השלישי בשנים 2013 ו-2014 ובמקום השני בשנת 2015, בשנת 2016 הגיעה אוסטריה פרנצ'סקנה לראשונה למקום הראשון בדירוג 50 המסעדות הטובות בעולם.
קרב מסין (1917)
קרב מסין היה מתקפה בריטית גדולה, שנערכה על מנת לשפר את עמדות הפתיחה של קרב איפר השלישי במהלך מלחמת העולם הראשונה. הריכוך הארטילרי החל ב-21 במאי 1917 ליד מסן במערב פלנדריה, ואילו מתקפת החי"ר החלה ב-7 ביוני 1917, ונמשכה עד 14 ביוני.
רקע
בתחילת 1917 שרר בעיקר שקט בחזית המזרחית לאחר שמעצמות המרכז הביאו את מתקפת ברוסילוב הרוסית לקיפאון וגם כבשו חלק גדול מרומניה. חולשתה הגוברת של האימפריה הרוסית הציבה בעיות חמורות עבור מדינות ההסכמה. מאמצי הבולשביקים להשתלט על השלטון במקום הממשלה הזמנית לאחר מהפכת פברואר קודמו באופן פעיל על ידי גרמניה.
במרץ 1917 הצליחו הכוחות הגרמנים באזור הסום, שם התרחש הקרב על הסום ההרסני בשנה הקודמת, לנהל נסיגה כמעט בלתי מופרעת לקו הינדנבורג, מה שהביא לקיצור החזית שהיה נחוץ בדחיפות לנוכח הכוחות המתדלדלים. יחסי הכוחות בחזית המערבית בכללותה, מבחינת מספרם וגודלם של הדיוויזיות, פנו בינתיים בבירור לטובת בעלות הברית, שהיו גם עדיפות בהרבה על האויב הגרמני מבחינת ציוד ארטילריה ותחמושת. הנסיגה הושלמה בחלקה, בשל העובדה כי צבאות גרמניה תפסו עמדות גבוהות דומיננטיות בנקודות רבות בחזית בתחילת המלחמה, מה שהקל על ההגנה הרבה יותר, כולל במבלט איפר.
באפריל 1917 השיקו בעלות הברית שתי מתקפות מתואמות בקנה מידה גדול בחזית המערבית כפי שהוסכם בוועידת שאנטילי בנובמבר 1916. ב-9 באפריל, הבריטים תקפו בארטואה, ואילו הצרפתים תקפו בשבוע מאוחר יותר בשמן-דה-דאם ובשמפאן. המפקד הצרפתי רובר ניוול, גיבור קרב ורדן הרחיק לכת עד שחזה את התמוטטות החזית המערבית הגרמנית תוך מספר ימים. האכזבה בקרב החיילים הייתה רבה יותר כשלא עמדו בציפיות אלה, ומאידך ספגו אבדות כבדות. זה הוביל למשבר קשה בצרפת ולמרידות שנמשכו מספר חודשים, עליהן הגיבה ההנהגה הצבאית הצרפתית בעונשים חמורים.
תוכניות
הגנרל הבריטי דאגלס הייג תכנן מתקפה חדשה באזור פלנדריה לאחר קרבות האביב. המטרה הייתה לכבוש את בסיסי הצוללות הגרמניות באוסטנד וזיברוחה, אשר הפכו לחשובים יותר אחרי שהקיסרות הגרמנית הכריזה מלחמת צוללות בלתי מוגבלת. כדי להיות מסוגלים להשמיד נמלים אלו, בעלות הברית היו צריכות לכבוש תחילה את העמדות הגרמניות על רכס ההרים של ויטשאט, שממנו הגרמנים שלטו על העמדות הבריטיות התחתונות דרומית לאיפר.
הקרב
המתקפה הבריטית הגדולה שלאחר מכן החלה בשעה 03:10 בבוקר עם פיצוץ קבוצת מוקשים. הפיצוצים יצרו 19 מכתשי ענק. הדיוויזיה הבווארית השלישית ספגה הפסדים כבדים במיוחד מצד הכוחות הגרמנים; עד 10,000 חיילים נהרגו. ההגנה הגרמנית על קטע חזית זה קרסה.
חופרים בריטים, קנדים, ניו זילנדים ואוסטרלים חפרו מנהרות תחת עמדות גרמניות תוך 15 חודשים בעומק של 15 עד 30 מטר והציבו שם בסך הכל 26 מוקשים. כל מכרה כלל בממוצע 21 טון חומר נפץ, כאשר המכרה הגדול ביותר בסנט אלואי כלל 42 טונות. פיצוץ המכרות במסין היה הרעש הכי גדול מעשה ידי אדם עד אז, והוא נשמע גם בלונדון ובדבלין. הפיצוץ נחשב לאחד הפיצוצים הגדולים ביותר שאינו גרעיני שהתרחש אי פעם. מכרה אחד התגלה ופורק על ידי הגרמנים, שני מוקשים לא התפוצצו. אורך המנהרות מתחת לשדה הקרב היה בערך 8,000 מ'.
הבריטים ירו אז מטח של כ-2,250 תותחים לעבר עמדות גרמניות. תשע דיוויזיות של בעלות הברית של הארמייה השנייה הבריטית תקפו, ושלוש דיוויזיות נוספות היו זמינות בעתודה. השימוש בגז רעיל ו-72 טנקים תמך בגישתו של פלומר. בחלק הצפוני תקף הקורפוס ה-10 תחת פיקודו של גנרל תומאס מורלנד עם הדיוויזיות ה-23, ה-41 וה-47, ומאחוריהם הדיוויזיה ה-24 בעתודה. במרכז תקף הקורפוס ה-9 בראשות הגנרל אלכסנדר המילטון-גורדון עם הדיוויזיות ה-16, ה-19 וה-36, כאשר הדיוויזיה ה-11 נותרה בעתודה מאחור. בדרום התקיף קורפוס אנזא"ק ה-2 תחת פיקודו של גנרל גודלי עם הדיוויזיה הבריטית ה-25 משמאל, דיוויזיית ניו זילנד באמצע והדיוויזיה האוסטרלית ה-3 מימין, בעוד הדיוויזיה האוסטרלית ה-4 נותרה כעתודה מאחור.
ההגנה הגרמנית על החלק הקדמי שהותקף התמוטטה במהירות, וקו ההגנה הקדמי נלכד תוך שלוש שעות. קבוצת ויטשאט תחת פיקודו של גנרל מקסימיליאן פון לאפרט הופתעה לחלוטין, 7,500 חיילים נלקחו בשבי, בעוד שאר הצוותים נאלצו לסגת מהלחימה. התערבות דיוויזיות עתודה (הדיוויזיה ה-7 ודיוויזיית המילואים של המשמר ה-1) לא הצליחו להתערב במהירות מספקת. גם מתקפות הנגד הגרמניות שממערב לקומין, שהחלו בימים שלאחר מכן, לא צלחו. הקו הקדמי נפל לידי בריטניה לחלוטין לאחר פריסת דיוויזייות העתודה שנפרסו בלחימה קשה עד 14 ביוני.
לאחר אובדן הקשת הקדמית של ויטשאט, הקורפוס ה-19 הוחלף, וקורפוס המילואים ה-9 תחת פיקודו של גנרל קרל דיפנבאך נאבק מספר חודשים כדי לשמור על קו החזית החדש מערבית לוורנטון - הוליבקה - זנדווורדה. ב-26 ביוני כבשה הדיוויזיה הבווארית ה-10 את העמדות בין קליין זילבק, הוליבקה וגרנה לינד. מימין לכך, דיוויזיית המילואים הפרוסית ה-22 ודיוויזיית המילואים הבווארית ה-6 הגנו על השטח, ומשמאל קבוצת ליל ביססה את עצמה כאשר הדיוויזיה ההסיאנית ה-25 פרוסה מימין.
תוצאות הקרב
קרב מסין נחשב למתקפה של בעלות הברית המצליחה ביותר במלחמת העולם הראשונה וחיזק את מורל חיילי בעלות הברית. פלומר רצה להמשיך במתקפה, אך נבלם על ידי הייג, שהתכונן לקרב איפר השלישי בפלנדריה.
לא כל המוקשים התפוצצו במהלך הקרב מסיבות שונות (נפצים פגועים, שינו פרופילים קדמיים וכו'). ב-17 ביוני 1955, החשמל הסטטי מסופת רעמים עורר את התפוצצות מוקש מתחת לשדה. זה יצר מכתש בקוטר 60 מ' ובעומק 20 מ'. מלבד פרה שנהרגה ופגיעה בבתים, לא היה כל הרס נוסף. ישנם עוד אזורים החשודים במוקשים, אחד מהם ישירות מתחת לחווה. עם זאת, מכיוון שהתעלות קרסו או התמלאו במים, כבר לא ניתן להגיע לחומר הנפץ כדי לפרק אותם.
ארכיפלג רימסקי-קורסקוב
ארכיפלג רימסקי-קורסקוב (ברוסית: Архипелаг Римского-Корсакова) היא קבוצה של שישה איים קטנים ומעט סטאקים (איים סלעיים) במפרץ פיוטר הגדול שבים יפן בניהולו של מחוז פרימוריה. האיים ממוקמים כ-70 ק"מ (43 מייל) מדרום מערב ל. הארכיפלג אינו מיושב ויש לו שטח של כ-6 קמ"ר. הנקודה הגבוהה ביותר היא 144 מטר (472 רגל) (האי סטנין). האי הגדול ביותר הוא בולשוי פליס (4 קמ"ר). האיים התגלו עבור האירופאים על ידי ציידי לווייתנים צרפתים בשנת 1851 ושמם (Iles pelée). מאוחר יותר נקרא הארכיפלג על שם מפקד הסקונר ווסטוק ויין רימסקי-קורסקוב.
טמרין לבן-שפתיים
טמרין לבן-שפתיים (שם מדעי: Saguinus labiatus) הוא מין של פרימט מסוג טמרין. תפוצתו ביער האמזונאס בברזיל ובצפון בוליביה ומזרח פרו. כמו שאר הטמרינים הוא שוכן עצים ופעיל יום.
למין זה שלושה תת-מינים: תת-המינים חיים ביערות גשם טרופיים. הטמרין נמצא לרוב בגובה על העצים בגוב של 10 מטר מפני הקרקע כאשר הם עולים לגובה של עד 18 מטר על מנת לישון, כחלק מהאסטרטגיה שלהם להימנע מטורפים. הם חיים בלהקות בין 4 לבין 15 פרטים בשטח של 335 דונם כאשר יש חפיפה של 40% מהשטח בין להקות שונות. צפיפות המין 18.6 פרטים לקמ"ר.
קדמת גופו אדומה, גבו כסוף, גפיו וזנב שחורות, פניו שחורות, כאשר על השפתיים והאף שיער לבן רב. קיים כתם לבן על האוזניים שלעיתים משולב בצבע אדום. משקל הזכר בין 400 לבין 505 גרם, ואילו משקל הנקבה בין 380 לבין 490 גרם. אורך הגוף הוא 23–26 ס"מ ואורך הזנב 34–41 ס"מ.
טמרין זה כמו שאר מיני הטמרין הוא אוכל-כול והוא אוכל חרקים, פירות ותפליטי עצים. לטמרין זה מספר טורפים בעיקר מיני נחשים ולטאות גדולות. בשילוב עם טמרין חום-ראש הוא יתקוף טורפים גדולים יותר למשל הטאירה הגדול ממשפחת הסמורים.
אוכלוסיית מין זה יציבה ולא קיים לה איום ישיר כלשהו.
מרטין קומפסטון
מרטין קומפסטון (באנגלית: Martin Compston; נולד ב-8 במאי 1984) הוא שחקן סקוטי והיה בעברו כדורגלן מקצועני. תפקידו הידוע ביותר הוא בדמות סמל בילוש סטיב ארנוט הנמצא ביחידה לחקירת שוטרים בסדרת הדרמה "שחיתות" של ערוץ BBC Two. תפקידים ידועים נוספים שלו הם בדמות ליאם בסרטו של קן לואץ' "16 מתוק", ובדמות יואן ברודי בסדרה "בחזרה לאחוזת העמק".
ביוגרפיה
קומפסטון נולד בגרינוק שבאינוורקלייד. הוא למד בבית הספר התיכון קולומבה בשכונת גורוק. ככדורגלן נוער, הצטרף אחרי שסיים את לימודיו למועדון הכדורגל גרינוק מורטון. לקומפסטון אח מבוגר ממנו בשם בארי.
קריירה
על אף שלא שיחק בסרטים לפני כן נבחן קומפסטון לתפקיד הראשי בסרט "16 מתוק" של קן לואץ' שצולם בקרבת מקום. הסרט זכה להצלחה בפסטיבל הקולנוע בקאן והוא קיבל מיד מעמד של סלבריטי בסקוטלנד. קריירת המשחק שלו בקולנוע בהמשך דרכו הייתה מינורית, והוא התחיל להופיע בתפקיד קבוע בסדרת הדרמה של ה-BBC "בחזרה לאחוזת העמק". אחר כך הופיע קומפסטון בשלושה סרטים "מדריך להכרת קדושיך" (שזכה בפרס השופטים לאנסבל הטוב ביותר בפסטיבל סאנדס) לצדו של רוברט דאוני ג'וניור; "דרך אדומה" (פרס השופטים בקאן), שצולם בסקוטלנד לצדם של קייט דיקי וטוני קוראן, עליו היה מועמד לפרס באפט"א הסקוטי לשחקן המשנה הטוב ביותר; ובסרט "הצפון האמיתי" יחד עם פיטר מולאן וגארי לואיס, עליו היה מועמד לפרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקן הטוב ביותר.
ב-2010 כיכב קומפסטון בסרט "Soulboy" לצדו של קרייג פרקינסון וגילם את ג'ו מק'קיין. עוד הופיע בסרט האימה "The 4th Reich", בתפקיד ניומן, ושיחק בתפקיד קמע בסדרת אינטרנט דלת תקציב בשם "Night Is Day".
ב-2012 החל קומפסטון להופיע בתפקיד הראשי בדמות סמל בילוש סטיב ארנוט המשרת ביחידה משטרתית לחקירת שוטרים, בסדרה זוכת הפרסים של ה-BBC בשם "שחיתות" (Line of Duty), שוב לצדו של קרייג פרקינסון.
עוד ב-2012 כיכב קומפסטון במותחן האלים "Piggy". אחר כך שיחק בתפקיד ראשי בסרט "The Wee Man" בבימויו של ריי בורדיס, המתאר את חייו של הגנגסטר הידוע מגלאזגו, פול פריס. הסרט יצא לאקרנים בבריטניה בינואר 2013. באפריל 2013 כיכב קומפסטון במיני-סדרה "The Ice Cream Girls" של רשת ITV. בסרט "שוד הרכבת הגדול" הופיע קומפסטון בתפקיד רוי ג'יימס.
ב-2014 חזר קומפסטון לגלם את דמותו של סמל בילוש סטיב ארנוט בעונה השנייה של הסדרה המשטרתית "שחיתות" של ערוץ BBC Two. במרץ 2016 שב ושיחק בתפקיד סטיב ארנוט בעונה השלישית של הסדרה "שחיתות" על היחידה לחקירת שוטרים. עונה רביעית של הסדרה בכיכובו של קומפסטון עלתה לשידור במרץ 2017.
חיים אישיים
ב-19 ביוני 2016 התחתן קומפסטון עם טיאנה שאנל פלין.
קדמת ציון
קדמת ציון היא שכונה יהודית בדרום-מזרח ירושלים, שלה גם אדמות היסטוריות בתחום העיירה הפלסטינית אבו דיס.
מוטי גוטמן
מוטי גוטמן (נולד ב-29 באוקטובר 1961) הוא מנכ"ל חברת המחשוב "מטריקס" מיום הקמתה בשנת 2001 ומשמש כיו"ר מועצת המנהלים בעשרות החברות הבנות שלה.
קדמת ציון
אדמות המתחם נרכשו על ידי יהודים בשנת 1925. ממאורעות תרפ"ט ועד מלחמת ששת הימים לא יכלו בעלי המתחם לעשות שימוש בנחלותיהם. בתחילת שנות ה-2000 החלו יהודים להתיישב במקום. באותה שנה גם אושרה על ידי הוועדה המקומית לתכנון, תוכנית לבניית 220 יחידות דיור במקום. בשנת 2012 החל ראש עיריית ירושלים דאז ניר ברקת לקדם בשכונה בנייה יהודית נוספת.
מוטי גוטמן
ביוגרפיה
מוטי גוטמן נולד בחיפה בשנת 1961. בוגר בית הספר התיכון "חוגים". שירת בצה"ל במסגרת ממר"ם כ-7 שנים וסיים את שירותו כראש מדור תקשורת ומיני מחשבים. גוטמן מוסמך במנהל עסקים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים, MBA בניהול אסטרטגי אותו השלים בהצטיינות יתרה.
קדמת ציון
היסטוריה
אדמות "קדמת ציון" נרכשו בידי עמותה בשם "אגודת הדיירים" ב-16 בספטמבר 1925. העמותה, שחבריה היו יהודים חרדים בני היישוב הישן, בהם גם בני משפחת הרב צבי פסח פרנק, נוהלה בידי יהושע אבי-זוהר ויעקב יהושע דיאמונד, והתעתדה להקים חווה חקלאית יהודית בסמוך לירושלים. האדמות ישבו על דרך יריחו, שבעת הרכישה שימשה כדרך העיקרית והיחידה מירושלים מזרחה, וגבלה בבית הקברות היהודי בהר הזיתים ובכפר השילוח. ההחלטה לקנות את השטח נפלה, בין היתר, בעקבות סמיכותו למקום המקדש הנצפה ממנו.
מוטי גוטמן
ביוגרפיה
לאחר שחרורו מממר"ם הצטרף לחברת התכנה לירז מקבוצת דיסקונט השקעות, ושימש בין השנים 1994–2000 כמנכ"ל החברה הבורסאית. בשנת 2000 הוביל את מכירת לירז לחברת EDS והצטרף לקבוצת פורמולה.
קדמת ציון
היסטוריה
בל"ג בעומר (22 במאי) 1926 עלו הרוכשים לאדמתם לראשונה, כשהם עורכים חגיגה עם "שירה וריקודים", אך הם הותקפו בידי פורעים ערבים ונטשו את המקום. אליעזר שמאלי מתאר בספרו "ירושלים של זהב".
מוטי גוטמן
ביוגרפיה
מטריקס בראשותו של גוטמן מממשת אסטרטגיית מיזוגים ורכישות אינטנסיבית במסגרתה רכשה כ-100 חברות מחשוב בישראל ובחו"ל ובהן:
קדמת ציון
היסטוריה
מאורעות תרפ"ט (1929), שגרמו גם לנטישתו החלקית של כפר התימנים בשילוח הסמוך, עצרו את רכישת האדמות וסתמו את הגולל על היישוב, כשלבעלי מתחם לא התאפשר לגשת אל אדמתם.
מוטי גוטמן
ביוגרפיה
מטריקס מעסיקה כ-11,000 עובדים. הכנסותיה ב-2020 עמדו על כ- 1.2 מיליארד דולר. לאורך השנים הקימה מטריקס מיזמים רבים כמו מיזם "תלפיות" להכשרה והעסקת נשים חרדיות שהוקם בשנת 2005, מיזם המעסיק נכון לשנת 2019 כ-1,000 נשים חרדיות במודיעין עילית וכן חברות כמו Infinity R&D Labs להכשרת טאלנטים בתחום פיתוח התכנה, matrix BI בתחומי האנליטיקה ולמידת מכונה, מטריקס דיפנס בתחום הביטחוני ועוד.
קדמת ציון
ממלחמת ששת הימים ואילך
אחרי מלחמת ששת הימים הועברה האחריות לאדמות המקום לאפוטרופוס הכללי הישראלי, שאיתר את חלק מבעלי הקרקעות ויורשיהם. בשנות ה-90 רכש ארווין מוסקוביץ' חלק גדול מהאדמות במטרה להקים בהן התיישבות יהודית. עד שנת 2012 השלים מוסקוביץ' את רכישת הקרקעות במתחם. בשנת 1996 קידם ראש עיריית ירושלים אהוד אולמרט תוכנית לבניית שכונה יהודית במקום, שאושרה בוועדת התכנון המקומית. ב-2009 החלה העירייה לתכנן את התשתיות הדרושות לשכונת קדמת ציון יחד עם תכנון שכונת ערב א־סוואחרה הסמוכה אליה. בשל לחצי גופים שונים, לא קידמה העירייה את התוכנית והיא לא אושרה בוועדה המחוזית.בתחילת שנת 2012 החל ראש עיריית ירושלים ניר ברקת לקדם בניית 300 יחידות דיור במקום.
מוטי גוטמן
ביוגרפיה
בשנת 2015 הוביל גוטמן את הקמתה של 8300 - זרוע טכנולוגיות העילית של מטריקס והשותפה הבלעדית של תוכנית היזמות של עמותת בוגרי 8200.
מוטי גוטמן נשוי ואב לשלושה. הוא גם פסנתרן חובב ג'אז.
קדמת ציון
ממלחמת ששת הימים ואילך
רוב הקרקעות נמצאות ממזרח לגדר ההפרדה ואין לבעליהם אפשרות גישה אליהם. על קרקעות אלו הוקמה "אוניברסיטת אל-קודס" ובחלק אחר הוקם בסיס מג"ב של צה"ל. מצידה המערבי של הגדר נותרו כ-60 דונם בבעלות יהודית.
נכון לשנת 2012, רשומים בטאבו כ-400 דונם על שמם של יהודים.
התושבים
במאי 2004, נכנסו מתיישבים מעמותת "עטרת כהנים" לשני בתים בשכונה. הבית הראשון, "בית שרה", בית בן שתי קומות בחלקה הצפוני של אבו דיס. הבית השני, "בית האחים", נמצא בחלקה הדרומי של השכונה. הגישה אל השכונה היא דרך מעבר בציר הביטחון שלמרגלות גדר ההפרדה. במקום 10 משפחות יהודיות, המונות כ-60 נפשות.
בן אורי
{{פירושונים|
ראו גם
}}
תומר גינת
קריירה
ב-10 ביוני 2020 חתם לעונה אחת במטרופוליטנס 92 מליגת העל הצרפתית, אליה עבר עם תום עונת 2019/2020. בפברואר 2021 האריך את חוזהו בקבוצה עד סיום עונת. עם סיום חוזהו במטרופוליטנס 92, עורר גינת עניין רב ממועדונים רבים בארץ, ביניהם מכבי תל אביב, הפועל ירושלים והפועל תל אביב. ב-20 ביוני 2022 הודיע גינת על חזרתו למועדון הפועל תל אביב בחשבון הטוויטר שלו. הוא חתם על חוזה של כ-1.25 מיליון דולר בקבוצה לחמש עונות.
קריירת נבחרות
גינת שיחק במדי נבחרת העתודה באליפויות אירופה שנערכו ב-2013 בטאלין וב-2014 בכרתים, בהן סיימה הנבחרת במקום ה-15 ובמקום השביעי, בהתאמה. בקיץ 2017 היה השחקן המוביל של הנבחרת האולימפית (עד גיל 25) שייצגה את ישראל בתחרות האוניברסיאדה בטאיוואן והעפילה לשלב רבע הגמר. ב-7 בנובמבר 2022 מונה גינת לקפטן נבחרת ישראל.
ישראל הילמן
ישראל הילמן (30 ביולי 1915 – 2 ביוני 1973) היה תעשיין ומנהל ישראלי.
ביוגרפיה
בשנת 1932 עלתה משפחתו לארץ ישראל. ב-1933 ייסד אביו ברמת גן את מפעל "פַּלאָלוּם" (Palalum) לייצור כלי מטבח ובית מאלומיניום והיה מנהלו ומהשותפים בבעלות עליו. בשנת 1937 הצטרף להנהלת "פלאלום" לצד אביו. בשנים 1940–1943 כיהן כמנהל מפעל השימורים "פְּרימן". אחר-כך כיהן כמנהל "פלאלום" עד סגירתו ב-1957, ובשנים 1957–1958 כמנהל "חירם". אחר כך כיהן כמזכ"ל חברת מפעלי ים המלח.
בחודש ספטמבר 1940 נשא את רות לבית פרידמן-לבוב (1917–2010), פסנתרנית ומורה למוזיקה (בתו של אריה פרידמן-לבוב, זמר, מורה לזמרה ומנצח מקהלות, ואחייניתו של דוד בן-גוריון). המשפחה השתקעה ברמת גן, ובני הזוג היו הורים לבן ובת, איתן הילמן ועירית פיין (נולדה ב-1945).
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 עברה המשפחה לבאר שבע, שם ייסדה אשתו רות הילמן את הקונסרבטוריון העירוני וניהלה אותו במשך שנים.
נקבר בבית הקברות הישן בבאר שבע.
הגן הבוטני של גאלאץ
הגן הבוטני של גאלאץ (ברומנית: Grădina Botanică din Galați) הוא גן בוטני המשתרע על יותר מ-14 הקטרים על הגדה השמאלית של הדנובה, בתחומי העיר גאלאץ.
רקע
ההחלטה על הקמת הגן הבוטני בגאלאץ התקבלה ב-1992 וב-1994 החלה נטיעת הצמחים בו. הגן מורכב משישה מתחמים נפרדים:
חלק משטח הגן הוכשר להוות "גן תחושתי" - על שטח של 750 מטרים רבועים נבנו 5 גנים אנכיים, חמש גומחות עם צמחים ארומטיים וצמחים שימושיים ושביל תרפאוטי, עליו אמורים להתהלך יחפים. השביל כולל משטחים של אבנים, חצץ, חלוקי נחל, קש, חרוטים, לבנים, חול, קליפות וגזעי עצים.
בגן יש מעל 2,500 טקסונים שונים ושתי חממות - בחממה החדשה יותר יש 25,000 מטרים רבועים של דקליים.
תיאטרון לנקום
תיאטרון לנקום (ברוסית: Ленко́м) הוא שמו הרשמי של המוסד, שהיה ידוע כ"תיאטרון מדינת מוסקבה", הקרוי על שם הקומסומול של לנין.
התיאטרון תוכנן בידי אילאריון איבנוב-שניץ, הוא נבנה ב-1907 כמשכן למועדון הסוחר, והיה משכן להופעות תיאטרון ומוזיקה רבות. אחרי 1918, הבניין סופח לוועדת המפלגה המקומית, לבסוף נעשה בית ל"תיאטרון הנוער העובד" ב-1927. מכאן, ביסס התיאטרון העתידי את שמו הטוב כתיאטרון לאנשים צעירים, בידי אנשים צעירים. במהלך 80 שנות קיומו, לנקום היה חלוץ בהצגת תיאטרון חדש, רענן וניסויי בברית המועצות וכעת ברוסיה. בשנת 1973 למנהל האמנותי של התיאטרון מונה מארק זכארוב, שמילא תפקיד זה עד למותו הפתאומי בספטמבר 2019.
אליפות איטליה בכדורגל 1898
אליפות איטליה בכדורגל 1898 הייתה העונה הראשונה של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. כל המשחקים נערכו ב-8 במאי 1898 בטורינו.
תיאטרון לנקום
בלנקום פעלו רבים מהאמנים הפופולריים ביותר ברוסיה, הידועים בשל עבודתם בתיאטרון ובקולנוע, כגון אנדריי טרקובסקי, יבגני לאונוב, אלכסנדר אבדולוב, אולג ינקובסקי, אינה צ'וריקובה, לאוניד ברונבוי וניקולאי קרצנצוב.
אליפות איטליה בכדורגל 1898
בתחרות השתתפו 4 קבוצות והיא נערכה בשיטת הנוקאאוט.
גנואה זכתה באליפות.
מרוץ 12 השעות של סברינג
מרוץ 12 השעות של סִבְּרינג  הוא מרוץ מכוניות מסוג סיבולת הנמשך 12 שעות ומתקיים אחת לשנה בחודש מרץ בעיר סברינג בפלורידה.
מרוץ סברינג הוא אחד משלושת מרוצי הסיבולת היוקרתיים ביותר בעולם ומהווה חלק מן 'הכתר המשולש' (Triple Crown) של מרוצי הסיבולת לצד מרוץ 24 השעות של לה מאן ומרוץ 24 השעות של דייטונה. כמו כן מרוץ סברינג הוא מרוץ הסיבולת הוותיק ביותר בארצות הברית, ומהווה באופן תמידי את הסיבוב הראשון והפותח של סדרת מרוצי הלה מאן האמריקני. במרוץ שנת 2011 הוערך מספר קהל הצופים ביציעים בכ-170,000 בני-אדם.
היסטוריה
מרוץ סברינג הראשון נערך בינואר 1950 על מסלול שדה תעופה לשעבר של חיל האוויר האמריקני ועל כבישי הגישה אליו ונמשך אז 6 שעות. בשנה שלאחר מכן לא התקיים מרוץ, כאשר בשנת 1952 הועבר קיום המרוץ לחודש מרץ ואורכו הוארך ל-12 שעות, כך הוא מתקיים גם כיום. המרוץ מתחיל בצהרי היום ומסתיים בלילה. במשך שנים היווה מרוץ סברינג חלק מסבב אליפות העולם למכוניות ספורט של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). כמו כן, במשך השנים החל המרוץ לצבור את יוקרו כאשר השתתפו בו לאורך השנים נהגים מפורסמים כגון: חואן מנואל פנג'יו, סטירלינג מוס, בריגס קונינגהאם, מריו אנדרטי, דן גורני, פיל היל, ג'ון מורטון, סטיב מיילן, לייק אנדרווד ונהגים מפורסמים נוספים. ויצרניות רכב כגון: פורשה, פרארי, BMW, פורד, טויוטה ויגואר, ובשנים האחרונות חברות אאודי אשר נוחלת הצלחה רבה במרוץ בדמות 9 אליפויות החל משנת 2000, ופיג'ו עם שתי אליפויות רצופות בשנים 2010–2011.
מרוץ סברינג ידוע כמרוץ הכנה חשוב למרוץ 24 השעות של לה מאן המפורסם ולמבחן אמיתי של אמינות המכונית, בשילוב של המסלול המכיל מהמורות רבות ומזג האוויר החם והלח של דרום פלורידה. בשנים האחרונות השיגה מכונית האאודי R8 (מרוצים) שישה ניצחונות רצופים, אחד פחות משיא שבעת הניצחונות של מכונית הפורשה 935. בנוסף זכתה חברת אאודי ב-8 אליפויות רצופות בין השנים 2007-2000, שנייה לחברת פורשה אשר זכתה ב-13 אליפויות רצופות בין השנים 1988-1976. בשנת 2012 הפך נהג המרוצים הדני טום קריסטנסן לנהג היחיד שהצליח לנצח את המרוץ 6 פעמים (1999, 2000, 2005, 2006, 2009, 2012).
בשנת 2006 התמודדה אאודי לראשונה עם מכונית ה-R10 TDI החדשה שלה בקטגוריית ה-LMP1 הבכירה ביותר, כאשר היא מנצחת את המרוץ. בנוסף, ניצחון זה היה במה לקראת ניצחון יוקרתי יותר אשר השיגה אאודי בעזרת מכונית ה-R10 TDI, ניצחון במרוץ 24 השעות של לה מאן כשלושה חודשים לאחר מכן. בקטגוריית ה-GT1 השיגה שברולט "נקמה" כאשר מכונית ה-C6.R שלה ניצחה בקטגוריה מול אסטון מרטין. בשנת 2007 ניצחה אאודי שוב את קטגוריית ה-LMP1 בעזרת מכונית ה-R10 TDI, ובנוסף קבעה זמן שיא מסלול עם הנהג מרקו ורנר.
בשנת 2008 ניצחה הפורשה RS ספיידר את קטגוריית ה-LMP2 ובנוסף גם זכתה במקום הראשון בניקוד הכללי של המרוץ אשר כלל גם את קטגוריית ה-LMP1 הבכירה ממנה. הייתה זאת הפעם הראשונה מזה 24 שנים שמכונית שאינה מקטגוריית ה-LMP1 הבכירה ניצחה במרוץ כולו בניקוד הכללי.
בשנת 2009 ניצחה אאודי את המרוץ על ידי מכונית האאודי R15 TDI החדשה שלה, ובשנים 2010–2011 ניצחה במרוץ פיג'ו בעזרת מכונית ה-908HDi שלה.
את מרוץ 2012 ניצחה אאודי על ידי מכונית ה-R18 TDI מספר 3 של הנהגים אלן מקניש, טום קריסטנסן ורינלדו קאפלו אשר הקיפו את המסלול 325 פעמים, וכאשר מכונית האאודי מספר 2 מגיעה אל המקום השני. את קטגוריית ה-GT ניצחה מכונית ה-ב.מ.וו M3 לאחר שהקיפה את המסלול 307 פעמים.
סמולן (ברידג')
סמולן (באנגלית: Smolen) היא קונבנציה בברידג' המשלימה את סטיימן (ברידג'). היא נקראת גם Smolen Transfer. קונבנציית סמולן מתייחסת למצבים בהם למשיב להכרזת 1NT או 2NT יש לפחות חמישה קלפים באחת מסדרות המייג'ור וארבעה קלפים בסדרת המייג'ור השנייה והפותח שלל רביעייה במייג'ור. הקונבנציה קרויה על שמו של ממציאה, שחקן הברידג' האמריקאי מיכאל סמולן (1940-1992).
הכרזת המשיב
הכרזה זו מתבצעת לאחר ששחקן אחד (להלן: הפותח) פתח בהכרזת 1NT (ללא שליט) או 2NT. על ההכרזה הזו של עונה שותפו (להלן: המשיב) 2 או 3 בהתאמה. הפותח מכריז 2 או 3 בהתאמה ועל ידי כך שולל רביעייה במייג'ור.
אם למשיב יש מספיק נקודות למשחק מלא הוא משתמש בקונבנציית סמולן.
ההכרזה הבאה של המשיב ייחודית לקונבנציה זו. המשיב מכריז את סדרת המייג'ור הקצרה יותר בקפיצה.
לאחר פתיחה של 1NT
לאחר פתיחה של 2NT
לאחר פתיחה של 2NT מכריזים את המייג'ור שבו ארבעה קלפים ללא קפיצה.
המשך ההכרזה
ההכרזה השנייה של הפותח היא: לאחר הכרזת 3NT המשיב עשוי להכריז Pass עם חמישה קלפים ו 4 עם שישה קלפים בסדרת המייג'ור. הכרזת 4 היא הכרזת טרנספר על מנת ששותפו יכריז את סדרת המייג'ור הזו בגובה ארבע.
הסבר
לאחר שבאמצעות קונבנציית סטיימן לא נמצאה התאמה של ארבעה קלפים בסדרת מייג'ור, מאפשרת קונבנציית סמולן, לחפש התאמה של חמישה קלפים מול שלושה קלפים בסדרת מייג'ור. השחקן שלו חמישה קלפים בסדרת מייג'ור אחת וארבעה קלפים בסדרה המייג'ור השנייה, מכריז דווקא בסדרה עם ארבעה קלפים, על מנת ששותפו המחזיק ברוב המקרים ביד חזקה יותר, יהיה זה שישחק והוא עצמו יהיה בדומם. בהקשר זה, הרעיון דומה לרעיון בהכרזת ג'קובי טרנספר. כאשר לא נמצאה התאמה ויש חמישה קלפים מול שני קלפים בסדרת מייג'ור אחת וארבעה קלפים מול שלושה קלפים בסדרת המייג'ור השנייה החוזה עשוי להיות ללא שליט.
הערות שוליים
Stayman convention
מיטאגהורן
מיטאגהורן (בגרמנית Mittaghorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,892 מטר מעל פני הים, וממוקם בגבול הקנטונים ברן וואלה בשווייץ.
גאוגרפיה
ההר הוא חלק מהרכס המפריד בין עמק לאוטרברונן לקרחונים לנג ואובראלטש וממוקם בין ההרים אבנפלו ממזרח וגרוסהורן ממערב.
ההר ממוקם מצידו הצפוני של מעבר לוטשנלוקה כאשר בצדו הדרומי של ההר נמצא ההר זאטלהורן.
ההר הוא חלק מקיר לאוטרברונן.
לתת פה
לתת פֶּה היא עמותה חינוכית שהוקמה בישראל בשנת 2015. העמותה עוסקת בחינוך למוגנות מינית ומיניות בריאה דרך פעילויות חינוכיות מגוונות, ופועלת במגזרים שונים ואוכלוסיות מגוונות בחברה הישראלית. העמותה מקיימת שיתוף פעולה עם מכון חרוב ומשרדיה שוכנים בקמפוס חרוב לילדים, בהר הצופים בירושלים.
רקע
עמותת לתת פה הוקמה על ידי רן יהושע ושניאור וולקר מתוך צורך להגברת המודעות והחינוך למוגנות מינית בקרב ילדים ונוער, מתוך גישה חיובית ומתונה. העמותה שמה דגש על ראיית עולם חיובית ובריאה, חיזוק הקשר והשיח בין הורים וילדים, הקשבה וביטחון פנימי. פעילות העמותה נפרסת בכל רחבי הארץ. נכון לשנת 2023 בעמותה עובדים כ-60 מנחים מתחומי החינוך והטיפול. פעילות העמותה ממוקדת בסדנאות והרצאות להורים, ילדים ונוער. עמותת לתת פה היא העמותה הגדולה בישראל העוסקת בתחום מוגנות מינית בבתי ספר יסודיים, ומגיעה לכ-150,000 מוטבים מדי שנה.
פעילות העמותה מותאמת לאוכלוסיות שונות – דתיים וחילונים, חרדים וערבים. כמו כן העמותה מקיימת פעילות בתיווך לשפות שונות, כולל אמהרית, רוסית, טיגרינית, צרפתית ואנגלית. העמותה פועלת בבתי ספר, בקהילות ובתנועות נוער, ומקיימת שותפויות עם עיריות רבות ברחבי הארץ – עיריית ירושלים, עיריית תל אביב, עיריית חדרה, עיריית כפר סבא ועוד – וכן עם רשויות ומועצות מקומיות שונות.
החל משנת 2023 פעילות העמותה החלה להתרחב אל מעבר למדינת ישראל, דרך שיתוף פעולה ופעילות בקהילות יהודיות באירופה, בדרום אפריקה ובמרכז אמריקה.
פעילות העמותה
עמותת לתת פה פועלת במגוון צורות לקדם מוגנות מינית ומיניות בריאה בקרב ילדים ונוער בישראל.
תיקוף מחקרי
בשנת 2023 קיימה העמותה מחקר ייחודי בסוגו במסגרת עמותת מקסימום אימפקט (MAXIMUM IMPACT) במטרה לבחון את השפעת פעילות העמותה בתחום המוגנות. המחקר העלה כי במהלך הסדנאות 25% מהילדים שיתפו את הוריהם במצוקות מיניות שלא עלו לפניהן, ובששת החודשים שלאחר הפעילות נמצאה עלייה של 81% בשיחות היזומות של הצוות לגבי מוגנות ופגיעה מינית עם התלמידים. בנוסף הייתה עלייה של 350% במספר השיתופים של תלמידים אודות מקרים בעלי אופי מיני, לעומת התקופה קודם התכנית. כמו כן נמצא כי חברי סגל זיהו פי 7.5 יותר אירועים בהם עלו סימנים לפגיעה מינית, ודאגו לטיפול בכלל המקרים.
מנהלת הליגות לכדורגל
מִנהלת הליגות לכדורגל היא הגוף המרכז את פעילותן של שתי ליגות הכדורגל המקצועניות בישראל, ליגת העל והליגה הלאומית, החל מחודש אוגוסט 2014. המנהלת הוקמה על ידי קבוצות שתי הליגות הבכירות בשיתוף עם ההתאחדות לכדורגל בישראל.
ולדימיר בליאק
ראשית חייו
ולדימיר בליאק נולד בעיר קמרובו שבדרום מערב סיביר, ברית המועצות. אמו, מריה, עבדה כמנהלת בחברת החשמל של ברית המועצות. אביו, ניקולאי, היה חשמלאי. בליאק השתייך בצעירותו לסגל נבחרת רוסיה בריצה ל-400 ו-800 מטר וניצח בעשרות תחרויות ריצה ברחבי ברית המועצות. לאחר סיום בית הספר בהצטיינות יתרה ב-1990, התחיל את לימודיו באוניברסיטה הטכנית של מחוז קוזבס, בפקולטה להנדסה וכלכלה. ב-1995 החל את עבודתו בבנק קוזבסוצבנק, שדורג בצמרת הבנקים ברוסיה. ב-1996 התמנה למנהל מחלקת פרסום ויחסי ציבור בבנק. ב-1998 החל לעבוד כמנהל יחסי ציבור בחברת הסלולר בי-ליין.
מנהלת הליגות לכדורגל
מטרות
המנהלת אחראית על ניהול הפעילות המקצועית של הליגות המקצועניות בישראל, הפעילות הכלכלית, זכויות השידור, זכויות הפרסום, החסויות ומיתוגן של הליגות. המנהלת פועלת לפניה לקהלים חדשים, מעורבות בקהילה ונקיטת פעולות למיגור האלימות והגזענות בכדורגל הישראלי.
ולדימיר בליאק
ראשית חייו
בדצמבר 1998 עלה לישראל עם אחותו מרינה ואחייניתו יאנה והתגורר בחולון. עבודתו הראשונה בישראל הייתה כשומר בחניון בית המשפט בתל אביב. ביולי 1999 התקבל לתוכנית לקליטת אקדמאים (תק"א) באשקלון וסיים את התוכנית בינואר 2000. בהמשך למד חשבונאות באוניברסיטת תל אביב ובמקביל עבד בבנק לאומי, סניף בורסת היהלומים.
מנהלת הליגות לכדורגל
מטרות
המנהלת פועלת בשיתוף פעולה עם ההתאחדות לכדורגל בישראל, והיא חברה מן המניין בארגון הליגות האירופיות.
ולדימיר בליאק
ראשית חייו
ב-2003 התחיל את ההתמחות בראיית חשבון במשרד זהר נוימרק ושות' בתל אביב. בשנת 2005 עבר בהצלחה את מבחני מועצת רואי החשבון והוסמך לרואה חשבון. בשנת 2006 הפך לשותף במשרד. באוקטובר 2003 התמודד בבחירות למועצת העיר חולון מטעם רשימת אמת בראשות מוטי ששון, שובץ במקום ה-12, אך לא נבחר למועצה.
בשנת 2008 סיים את התואר שני במשפטים ללא משפטנים באוניברסיטת בר-אילן, והחל לנהל משרד רואי חשבון, לצד היותו חבר בלשכת רואי החשבון ובלשכת יועצי המס. בשנים 2010–2019, במקביל לניהול משרד רואה חשבון, שימש כיועץ המשרד לקליטת העלייה ליזמות עסקית וסייע לעולים יזמים בתחילת דרכם בישראל.
מנהלת הליגות לכדורגל
היסטוריה
באוקטובר 2012 המליצה הוועדה בראשות ירון זליכה, אשר קמה על ידי משרד התרבות והספורט בעקבות מספר התפרצויות אלימות בליגות המקצועניות בישראל, על הקמת מנהלת. הוועדה קבעה כי על ההתאחדות לאפשר לקבוצות הליגות המקצועניות להקים מנהלת ליגה, שתעסוק בארגון וברישוי התחרויות המקצועניות, וכן בשיווק ובקידום האינטרסים המסחריים המשותפים.
ולדימיר בליאק
הכנסת ה-21 עד ה-23
בבחירות לכנסת ה-21 שובץ במקום ה-22 ב"יש עתיד" ולאחר האיחוד עם ״חוסן לישראל״ של חה״כ בני גנץ הגיע למקום 51 ברשימת ״כחול לבן״. בבחירות לכנסת ה-22 וה-23 היה במקום ה-41 ברשימת "כחול לבן", ולא נבחר לכנסת. בינואר 2021, לאחר התפטרותו של שר המשפטים, אבי ניסנקורן, הפך לראשונה לחבר הכנסת בסיעת "יש עתיד-תל"ם". הוא נכנס לכנסת ב-5 בינואר 2021 והיה חבר ב.
הכנסת ה-24 וה-25
במרץ 2021 נבחר לכנסת ה-24 במקום ה-15 ברשימת "יש עתיד" ונבחר לכנסת. בליאק התמנה למרכז הקואליציה בוועדת הכספים וכחבר בוועדה לתשתיות לאומיות ולשירותי דת. בנוסף, הוא הוביל את שדולת ה׳עסקים הקטנים והבינוניים בישראל׳ יחד עם חה"כ קרן ברק, ואת שדולת התעשייה הישראלית יחד עם חה"כ לימור מגן תלם. כמו כן עמד בראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית של ישראל-רוסיה, ולקח חלק מרכזי בניסוח החוקים המוסכמים בהעברת תקציב המדינה לשנים 2022–2023, ובאישור רפורמת הכשרות. בנוסף, יזם תיקון לפקודת מס הכנסה, שאושר בכנסת, במתן נקודות זיכוי לעולים חדשים. בליאק העביר בקריאה ראשונה וטרומית מספר הצעות חוק למאבק במונופולים וביוקר המחיה, בהן, פרסום דוחות כספיים של חברות המוגדרות כמונופול. לצד זאת, בליאק חתם על הצעת חוק יחד עם חה״כ בועז טופורובסקי לשינוי שיטת הפיקוח על שכר הח"כים כך שוועדה חיצונית תקבע אותו. בנוסף, הגיש הצעת חוק עם חה"כ גלעד קריב הקובעת שעם השבעת הממשלה, ראש הממשלה היוצא יפנה את המעון הרשמי תוך שבועיים. הרקע היה הסערה סביב החלפת משפחת נתניהו באותה העת.
מנהלת הליגות לכדורגל
היסטוריה
בדצמבר 2012 נציגי קבוצות ליגת העל אישרו את הקמת מנהלת הליגות לכדורגל, וביולי 2014 אישרה ההתאחדות לכדורגל את הסכם העברת הזכויות למנהלת. באפריל 2014 נבחר יורם באומן לתפקיד יו"ר המנהלת על ידי נציגי הקבוצות, ובהמשך מונה אורן חסון למנכ"ל המנהלת. המנהלת החלה את עבודתה באוגוסט 2014.
ולדימיר בליאק
הכנסת ה-24 וה-25
בליאק מנהל חשבון טוויטר פופולרי וב-2021 דורג במקום ה-28 ברשימת המשפיעים בטוויטר.
מנהלת הליגות לכדורגל
היסטוריה
ביולי 2016, עקב מחלוקות על גובה סכום החסות בין המנהלת למועצה להסדר ההימורים בספורט, הודיעה המועצה כי תמשיך לשמש כנותנת חסות העיקרית של הליגה הבכירה ליגת העל, אך הליגה לא תקרא יותר "ליגת Winner", ועל כן למשך שנתיים לא הייתה חסות לשם הליגה. בדצמבר 2016 עזב יורם באומן את התפקיד, ובמקומו מונה אורן חסון. ביולי 2017 מונה ניקולס לב למנכ"ל הארגון. בפברואר 2018 מונה ארז כלפון ליו"ר המנהלת במקומו של אורן חסון.
ולדימיר בליאק
חיים אישיים
נשוי למרינה בירמן-בליאק משנת 2008, לזוג שתי בנות, והם מתגוררים במודיעין-מכבים-רעות.
מנהלת הליגות לכדורגל
היסטוריה
באוגוסט 2018 רכשה רשת המסעדות ג'פניקה את החסות על שם הליגה תמורת כ-4 מיליון ש"ח לעונה, ובעקבות כך בעונת 2018/2019 שונה שמה המסחרי של הליגה ל"ליגת JAPANIKA".
ולדימיר בליאק
חיים אישיים
בראיון שנערך עם בליאק בחדשות 12, ביוני 2022 סיפר על התמודדות עם הפרעת הדיבור המכונה גמגום. לאחר הראיון, בליאק היווה השראה ברשתות לשיח בנושא. בפברואר, 2022 בליאק אמר בראיון לכאן רשת ב: "הגמגום הוא האתגר הכי גדול שלי״.
מנהלת הליגות לכדורגל
היסטוריה
במאי 2019 רכשה הבורסה לניירות ערך בתל אביב את החסות על שם הליגה תמורת כ-12 מיליון ש"ח לשלוש עונות, ובעקבות כך שונה שמה המסחרי של הליגה ל"ליגת הבורסה לניירות ערך" החל מעונת 2019/2020.
במרץ 2022 חתמה מנהלת הליגות בכדורגל עם הבנק הדיגיטלי הראשון - ONE ZERO על הסכם חסות תמורת כ-10 מיליון ש"ח ל-2 העונות הבאות (5 מ' שקל לכל עונה), ובעקבות כך החל מעונת 2022/2023 תקרא ליגת העל "ליגת ONE ZERO".
כלאי בהמה
כלאי בהמה הם אחד מאיסורי הכלאיים בהם אסרה התורה לערב מינים. איסור זה נוגע להרבעת שני מינים שונים של בעלי חיים זה עם זה, אך הוולד הנוצר מזיווג זה מותר בהנאה ושימוש. האיסור הוא מצוות לא תעשה המנויה בתרי"ג מצוות.
הגדרת האיסור
המקור בתורה לאיסור זה הוא הפסוק בספר ויקרא:.
איסור כלאי בהמה מן התורה הוא הרבעת שני מיני בעלי חיים שונים זה עם זו באמצעות הכנסת האבר הזכרי באבר הנקבי (בלשון חז"ל, "כמכחול בשפופרת"). אולם מעשה הגורם לרביעתם זה את זו - מותר. למשל העלאת הזכר על הנקבה באופן שיגרום לזכר לרבוע מעצמו את הנקבה. אולם חכמים אסרו אף גרימת רביעת מין במין אחר. אמנם הכנסת שני מיני בעלי חיים למכלאה אחת שלא לשם זיווגם זה עם זו מותרת.
עבר והרביע שני מינים זה בזה ונולד מהם וולד, מותר ליהנות ממנו. למשל, עבר והרביע חמור וסוסה ונולד מהם פרד, מותר להשתמש בו לצורכי עבודה ומשא. וכן מותר לקנות פרד ממי שהרביע באיסור. וכן מותר לאכול וולד שנולד מזיווג שני מיני בהמות או חיות טהורות.
הגדרת המינים האסורים בהזדווגות
כל מיני בעלי החיים כלולים באיסור כלאי בהמה, בהמות, חיות, עופות ודגים. והאיסור נקרא 'כלאי בהמה' היות שאלו המינים המצויים אצל האדם ואותם הוא עלול להרביע לצורכי שירותו או מאכלו. אמנם האיסור כולל רק הרבעת שני מיני בעלי חיים שונים, אך מותר להרביע שני מינים שונים של אותו המין, למשל מותר להרביע שני גזעים שונים של כבשים זה עם זה או שני גזעים שונים של חתולים או כלבים זה עם זה.
סימן להבדל בין שני מינים שונים של בעלי חיים לשני גזעים של אותו המין הוא יכולת הפריון של הוולד הנוצר מההכלאה. כאשר הוולד מסוגל להוליד, הדבר מעיד על כך שהוריו אינם שני מינים שונים לחלוטין אלא תת-מינים שונים של אותו המין. אך אם הוא לא מסוגל להוליד, הרי שהוא נוצר משני מינים שונים לחלוטין, שהשוני במבנה הכרומוזומים שלהם גורם לכך שהוולד הנולד משילוב הכרומוזומים שלהם יחד יהיה עקר.
פרד
לאורך אלפי שנים הייתה הרבעת חמור עם סוסה נחשבת להרבעה הנפוצה ביותר, היות שהוולד הנוצר מזיווג זה, הפרד, הוא בעל חיים המשלב בתוכו תכונות חיוניות לרכיבה, לעבודה ולמשא מאביו החמור ומאמו הסוסה: הוא חזק מאוד, בעל כח סיבולת רב ולא בררן במאכליו.
כבר במקרא מתועד שימוש בפרד – בעיקר לרכיבה אך גם למשא. בהמשך, ביוון וברומא העתיקות הוא שימש בעיקר למשא, ונעשה בו שימוש למטרה זו עוד במלחמת העצמאות כאמצעי לוגיסטי לשינוע ציוד צבאי ועוד.
בני נח בכלאי בהמה
בתלמוד הבבלי, מובאת מחלוקת בין רבי אליעזר בן הורקנוס לחכמים בשאלה אם איסור כלאי בהמה וכלאי אילן נכללים בשבע מצוות בני נח (לפי רבי אליעזר) או לא (לפי חכמים). יש אומרים שדעת חכמים היא שאמנם אין איסורים אלו כלולים בשבע מצוות בני נח, אך הם מודים לר' אליעזר שהדבר אסור גם לגויים באיסור שחומרתו פחותה מזו של שבע מצוות בני נח. ויש אומרים שלדעת חכמים איסור כלאי בהמה ואילן כלל אינו נוהג בגויים.
להלכה, רוב הפוסקים סוברים שאיסור כלאי בהמה וכלאי אילן חל גם על גויים, אך יש החולקים.
א-נבי שית
א-נבי שית (בערבית: ٱلنَّبِي شَيْت) הוא כפר במזרח לבנון, בנפת בעלבכ, במחוז בעלבכ-אלהרמל. התושבים בכפר הם בעיקר מוסלמים מתואלים. בכפר יש מבנה מקאם המזוהה כ"קבר שת", הבן השלישי של אדם וחוה. באתר הקבר נבנה מסגד המכיל את קברו של שת (מסורת יריבה מזהה את קברו של שת בכפר הנטוש בשית ליד גדרה, וכמו כן בעיר מוסול בעיראק). הכפר הוא מקום הולדתו של עבאס מוסאווי, שהיה מנהיג חזבאללה, ואיש דת שיעי בעל השפעה. הכפר מיושב בעיקר על ידי חמולות הלבאווי, אל מוסאווי, חזימא וש'וקר.
היסטוריה
הכפר היה לאתר דתי חשוב בימי הביניים, ומשך עולי רגל מכפרי הסביבה. הנוסע המוסלמי אבן ג'ביר שעבר באזור בשנת 1184, בדרכו לדמשק כתב:.
בסוף 1979, כמה חודשים לאחר המהפכה האיראנית, הגיעו לראשונה לאזור מתנדבים איראניים, שסייעו בהקמת חזבאללה. בין השאר גויס בן הכפר שייח' עבאס מוסאווי, לימים מזכ"ל הארגון, וסגנו של המנהיג הרוחני של חזבאללה מוחמד חוסיין פדלאללה.
בשנת 1986 הוחזק בכפר הנווט הישראלי רון ארד. במאי 2004 פורסם ב"א-שרק אל-אווסט" כי אנשי חזבאללה מצאו בפאתי א-נבי שית את מקום קבורתו המדויק של רון ארד. לפי הפרסום, שוביו של ארד החזיקו אותו בנבי שית, ורצחו אותו ב-1988, לאחר ש-18 לוחמים לבנונים ובהם קרובי משפחה של השובים, נהרגו על ידי צה"ל במיידון במבצע חוק וסדר. לאחר מכן הודיע חזבאללה כי מאמציו לאיתור ארד נכשלו. לפי עדויות אחרות, בחסות הפצצות צה"ל במבצע חוק וסדר, ארד הצליח להימלט משביו, אך נהרג זמן קצר לאחר מכן. באוקטובר 2021 חשף ראש הממשלה נפתלי בנט שחודש קודם לכן המוסד, בשיתוף צה"ל והשב"כ, לקח דגימת DNA מגופה הקבורה במקום. למרות נועזות המבצע, הוא לא השיג את מטרתו, ולא הצליחו לשפוך אור על גורלו של ארד.
בפברואר 2014, נהרגו מספר פעילי חזבאללה בכפר בעקבות הפצצה של חיל-האוויר הישראלי. בספטמבר 2019, חשף צה"ל אתר לייצור טילים מדויקים של חזבאללה בכפר.
ויאצ'סלב איוואנוב (ספורטאי)
ויאצ'סלב איוואנוב (ברוסית: Вячеслав Иванов; 30 ביולי 1938) היה חותר סובייטי. הוא זכה באליפות ב-3 אולימפיאדות: (מלבורן 1956 רומא 1960 וטוקיו 1964). באליפות העולם של שנת 1962 הוא זכה במדליית זהב.
ביוגרפיה
ויאצ'סלב איוואנוב נולד במוסקבה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא פונה עם אימו לברנאול. אביו והאח הבכור נהרגו במלחמה. בשנת 1943 הוא חזר למוסקבה. בהיותו ילד איוואנוב התאמן בענפי ספורט שונים ובשנת 1952 הגיע לחתירה.
בשנת 1955 זכה באליפות ברית המועצות ונכלל בנבחרת שנסע לאולימפיאדה. סגנון של איוואנוב היה מתאפיין בהתחילה איטית וסיומת מהירה במיוחד.
בשנת 1959 איוואנוב היה החותר הראשון שהצליח לרדת מ-7 דקות בחתירה ל-2000 מ'.
בשנת 1962 לראשונה נערכה אליפות העולם ואיוואנוב זכה במדליית זהב.
הוא לא נכלל בסגל הנבחרת שנסע למשחקים האולימפיים של שנת 1968. בעקבות כך, איוואנוב עזב את הספורט ולא חזר להתחרות.
השתתפות באולימפיאדות
בגיל 18 איוואנוב נסע לאולימפיאדה ובאופן מפתיע זכה במדליית זהב. בתחרות הגמר הוא עבר את המתחרה שהוביל מתחילת המרוץ, רק במטרים אחרונים. במהלך הענקת המדליה איוואנוב החליק והמדליה נפלה לאגם. למרות המאמצים היא לא נמצאה והועד האולימפי סיפק לו מדליה חלופית.
בשנת 1960 הגיע למשחקים האולימפיים בפעם השנייה וזכה במדליית זהב נוספת תוך שהוא מקדים את המקום השני ב-8 שניות.
איוואנוב ציפה שהוא יהיה חלק בנבחרת של משחקי 1968 במקסיקו. אומנם לאור ירידה בתוצאות (מקום שישי בלבד באליפות העולם בשנת 1966 ומקום שני באליפות אירופה בשנת 1967) פעילי המנגנון החליטו לשלוח למשחקים חותר חדש שלא הצליח להתברג לתחרות הגמר.
זאטלהורן
זאטלהורן (בגרמנית: Sattelhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,745 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ואלה בשווייץ.
גאוגרפיה
ההר הוא חלק מרכס ההרים המפריד בין הקרחונים לנג ואובראלטש וממוקם בו בין ההרים דרייאקהורן (מצפון-מזרח) ושינהורן (מדרום-מערב).
מצידו הצפוני של ההר נמצא מעבר לוטשנלוקה ומצידו הצפוני של המעבר נמצא הר המיטאגהורן.
העפלה ראשונה
המעפילים הראשונים לפסגת ההר היו קרל שולץ אלכסנדר בורגנר וג. ריטלר.
הם הגיעו לפסגת ההר ב-26 באוגוסט 1883.
קונראד הראשון, רוזן העיר נירנברג
קונראד הראשון, רוזן העיר נירנברג (בגרמנית: Konrad I. von Nürnberg; 1186 – 1261) היה רוזן העיר נירנברג מבית הוהנצולרן בין השנים 1218–1261.
ביוגרפיה
קונראד נולד בשנת 1186, לפרידריך השלישי, רוזן צולרן ולסופיה מראבס, בתם של קונראד השני מראבס והידלגארד מאבנברג. בשנת 1191 מת סבו קונראד השני מראבס ללא בנים, ובעקבות כך הפך אביו לרוזן העיר נירנברג. בשנת 1200 מת אביו, ואחיו פרידריך ירש את רוזנות העיר נירנברג, בעוד קונראד ירש את רוזנות צולרן כקונראד השלישי. בשנת 1218 חולקו שוב הנכסים וקונראד קיבל את הנחלות בפרנקוניה, ואת התואר של רוזן העיר נירנברג.
בתקופה זו הוא חיזק את הכוח שלו, ותמך בבית הוהנשטאופן במאבק בין גואלפים וגיבלינים על הכתר המלכותי. פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה רצה ביקש לפתח את נירנברג כבסיס מהימן, ולכן בשנת 1219 העניק אמנת חופש גדולה בשוק הטירה. בעוד קונראד השתלט על ההגנה הצבאית על העיר כרוזן העיר, הצליחו האזרחים להשיג אוטונומיה גוברת בענייניהם הפנימיים. קונראד גם תמך בקיסר כשגורש, ומותו של פרידריך השני בשנת 1250 היה מכה קשה לבית הוהנצולרן, משום שהם חסרו את תמיכתו הגדולה נגד האצולה הגרמנית.
משפחתו
קונראד התחתן עם אדלהייד מפרונטנהאוזן, בתם של היינריך השני, רוזן פרונטנהאוזן ואדליידה מפליין, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
כריסטינה סטד
כריסטינה סְטֶד (Christina Stead; 17 ביולי 1902, סידני, אוסטרליה – 31 במרץ 1983, שם) הייתה סופרת אוסטרלית שחיברה רומנים וסיפורים קצרים, וזכתה להכרה על שנינותה הסאטירית ועל התובנה הפסיכולוגית שהפגינה באפיון הדמויות ביצירותיה.
ביוגרפיה
על אף שנולדה ומתה בסידני, סטד חיה שנים ארוכות באנגליה ובארצות הברית. תחילה עקרה מאוסטרליה לפריז, ועבדה שם בבנק בין שנת 1930 ל-1935. שם גם פיתחה מערכת יחסים עם המסאי, הכלכלן הפוליטי, והתווכן ויליאם ג' בלייק (שמו המקורי היה וילהלם בלך), ונסעה איתו לספרד (עד פרוץ מלחמת האזרחים בספרד), ומשם לארצות הברית.
בשנת 1952 הצליח בלייק להתגרש מאשתו הקודמת, וסטד נישאה לו. בשנת 1968 מת בלייק מסרטן הקיבה, וסטד שבה לאוסטרליה. ייתכן שאחד הגורמים לשובה לאוסטרליה היה פסילתה מזכייה בפרס בריטניקה-אוסטרליה בנימוק שהיא "חדלה מלהיות אוסטרלית".
יצירתה
סטד חיברה 15 רומנים ומספר אסופות של סיפורים קצרים. בשנים 1943-1944 לימדה "סדנה לכתיבת רומנים" באוניברסיטת ניו יורק, וכן כתבה תסריטים עבור חברות הפקה הוליוודיות באותו עשור,, ובין היתר השתתפה בכתיבת הסרט הביוגרפי על מארי קירי (בשם "מאדאם קירי") וסרט המלחמה של ג'ון פורד בכיכוב ג'ון ויין, They Were Expendable.
הרומן הראשון של סטד, Seven Poor Men of Sydney (1934) עוסק בחייהם של פעילים רדיקלים ופועלי נמל בני התקופה, על אף שככלל לא השתייכה לזרם הריאליזם הסוציאליסטי.
הרומן הידוע ביותר שלה הוא גם היחיד שתורגם לעברית: האיש שאהב ילדים (פורסם באנגלית בשנת 1940; יצא בעברית בתרגום ג. אריוך, בהוצאת זמורה ביתן, תשמ"ו, 1986). הרומן לא זכה לתשומת לב רבה בשני העשורים שאחרי פרסומו. הוצאה מחודשת בשנת 1965 בצירוף הקדמה מאת רנדל ג'רל עוררה עניין רחב יותר בספר. בשנת 2005 כלל טיים מגזין את הרומן ברשימת "100 הרומנים הטובים ביותר מהשנים 1923-2005". בשנת 2010 כינה הסופר ג'ונתן פרנזן את הספר "יצירת מופת" ברשימת ביקורת בניו יורק טיימס.
בנוסף לסיפורת, פרסמה סטד גם שני כרכי מכתבים (וכרך נוסף פורסם לאחר מותה).
דרימפאנק
דרימפאנק הוא ז'אנר של מוזיקה אלקטרונית המאופיין בהתמקדות שלו באווירה קולנועית והקלטות שטח, בשילוב עם תכונות וטכניקות שונות מז'אנרים אלקטרוניים אחרים כמו טכנו, ג'אנגל, אלקטרו ודאבסטפ.
היסטוריה
דרימפאנק הופיע באמצע שנות ה-2010. אמני דרימפאנק מוקדמים רבים שאבו השפעה מפסקולים של סרטים, וייפורוויב, דראם נ' בייס. מקורו של הז'אנר הוא באלבום הבכורה של 2814, צמד האמביינט המורכב מלוק לורילה ודייוויד רוסו. השם נגזר מהמילה סייברפאנק בגלל השימוש עיצוב הצליל, המעורר את החוויה של הליכה בעיר עתידנית.
מאפיינים מוזיקליים
דרימפאנק שואב השראה מנושאים כמו צלילי העיר, מדע בדיוני, סוריאליזם, בדידות, אהבה, וחלומות. הם מקורות השראה נפוצים בתוך הדרימפאנק.
הקלטות של גשם מאוד נפוצות בדרימפאנק, השימוש בהקלטות בא בהשראת האווירה של הסרט " בלייד ראנר " המתמקד באווירה מוחשית ובבניית עולם ולא בעלילה או פעולה. הריכוז הזה באווירה נותן למוזיקה איכות סוחפת וחלומית. איכות זו מוגברת עוד יותר על ידי השימוש בקלטות בהקלטה של המוזיקה.