cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יערות האשור העתיקים והבראשיתיים של הרי הקרפטים ושל אזורים אחרים באירופה
בהרי הקרפטים
האתרים ערוכים בשתי קבוצות - האחת במזרחו של מחוז זקרפטיה והשנייה משני צידיו של קו הגבול הבינלאומי בין סלובקיה לבין אוקראינה, ושטחם הכולל הוא 292,789 דונם. עשרת האתרים נמתחים לאורך 185 ק"מ מרכס הקרפטים בכיוון דרום-מזרח צפון-מערב, ואלה הם:
בגרמניה
חמשת היערות מפוזרים ברחבי צפון גרמניה ומשתרעים על-פני שטח כולל של 43,912 דונם:
בהרי הקרפטים
בשל הפעילות האנושית רבת השנים ברחבי אירופה וצפיפות היישוב, הצטמצם שטחם של יערות הבראשית ברחבי היבשת. יערות אלה כיסו כ-40% משטחה של אירופה לפני כ-6,500 שנים, אך עם התפתחות התרבות האנושית, הם נכרתו כדי לפנות מקום לחקלאות, משאבי היער נוצלו לצורכי האדם ואופיים הושפע והשתנה כתוצאה מפעילותו. עם זאת, בהרי הקרפטים השתמרו יערות בתוליים וחלקם זכו להגנה כבר לפני מאה שנים ויותר, ונחקרו במשך 50 שנים ויותר.
האשור האירופי (Fagus sylvatica) הוא העץ העיקרי באזורים הממוזגים במרכז אירופה, והוא מרכיב חשוב ביערות המשתרעים מספרד במערב, שוודיה ואנגליה בצפון, קשת הרי הקרפטים במזרח והבלקן והרי האפנינים בדרום. האשור האירופי יוצא דופן בין עצי העולם בסתגלנותו לסביבות שונות, ובכך שבתנאים המתאימים, הוא נוטה להשתרר על הסביבה האקולוגית מבלי לאפשר דריסת רגל למיני עצים אחרים. מסיבה זו, יערות אלה נשלטים פעמים רבות על ידי האשור האירופי, אך הדבר אינו מונע מצמחים אחרים ומבעלי חיים להתפתח בצל חופת הצמרות שלו. בין אלה נמנים 1,067 מיני צמחים וסקולאריים, והפאונה ביערות כוללת את הדוב החום, את הביזון האירופי, זאבים, שונר, אייל קנדי, חתולי בר ועוד. עם זאת, הן בעלי החיים והן הצמחים אינם תלויים ביערות לשם קיומם, ויש להם ייצוג טוב יותר בסביבות אקולוגיות אחרות ברחבי העולם.
קהליתנו
קְהִליתנו הוא קובץ ספרותי שהוציאו לאור אנשי תנועת הנוער "השומר הצעיר" בארץ ישראל בשנת תרפ"ב 1922.
ב"קהיליתנו" נפרש מנעד הרעיונות, הדעות, הרגשות והחוויות המייצגות של הכותבים, עולים חדשים וחלוצים, כמו של רבים מבני דורם אנשי העלייה השלישית. על כן, הוא מוקד למחקר ענף בהיסטוריוגרפיה הישראלית.
השתתפו בקובץ חניכי "השומר הצעיר" וחבריהם, בהם: אליהו רפפורט, דוד כהנא, דוד שמטרלינג, נתן ביסטריצקי, מיכאל אסף, יהושע בירר, הוגו ברגמן, ודוד הורוביץ.
מקורות ותכנים
משתתפי הקובץ היו צעירים בשנות העשרים לחייהם, וחבריהם בשנות השלושים לחייהם, אשר ביטאו בקובץ קשת של דעות ורעיונות, שנשמעו באותה תקופה במערב. הם הכירו את ארון הספרים היהודי, את הספרות היוונית הקלאסית, ספרות עברית חדשה והגות ציונית בת זמנם.
הד ציבורי
הקובץ זכה בעת יציאתו לאור, לתשומת לבם ולהתייחסותם, בעל פה ובכתב, של אישי רוח חשובים ביישוב, בהם המשורר חיים נחמן ביאליק, הוגה הדעות הוגו ברגמן ורבי בנימין. מהדורת פקסימיליה של "קהליתנו" ראתה אור (עם שינויים זעירים אחדים) על ידי אנשי "השומר הצעיר" בשנת תשכ"ד 1964, ובמהדורה מהודרת בעריכתו של מוקי צור בהוצאת יד יצחק בן-צבי בירושלים בשנת תשמ"ח 1988.
אפקט המייסד
בגנטיקה של אוכלוסיות, אפקט המייסדים או אפקט המייסד או תוצא המייסדים (באנגלית: Founder Effect) הוא אובדן של חלק מהמגוון הגנטי, שמתרחש כאשר מוקמת אוכלוסייה חדשה על ידי מספר קטן מאוד של מייסדים, שמגיעים מאוכלוסייה גדולה יותר. במצב זה, המגוון הגנטי של אוכלוסיית הבת קטן יותר מזה של אוכלוסיית האם, מכיוון שקבוצת המייסדים החדשה אינה מייצגת את אוכלוסיית האם, מבחינה גנטית. אפקט המייסדים הוא מקרה פרטי של סחף גנטי.
תופעה זו הוגדרה בשנת 1942 על ידי הביולוג האבולוציוני ארנסט מאייר כ"ייסוד אוכלוסייה חדשה על ידי מייסדים בודדים (במקרה זה, יכול להיות גם על ידי נקבה מופרית אחת), כאשר מייסדים אלו נושאים רק חלק קטן מהשוֹנוּת הגנטית של האוכלוסייה ממנה הגיעו".
עקב הפחתת המגוון הגנטי באוכלוסייה, האוכלוסייה החדשה יכולה להיות שונה באופן בולט (גם מבחינה גנוטיפית וגם מבחינה פנוטיפית) מאוכלוסיית האם ממנה היא נגזרת. במקרים קיצוניים, סבורים שאפקט המייסדים יכול להוביל להיווצרות ולהתפתחות של מינים חדשים.
באיור שמוצג, באוכלוסייה המקורית יש מספר כמעט שווה של פרטים כחולים ואדומים. שלוש אוכלוסיות המייסדים הקטנות יותר מראות שאחד הצבעים יכול להפוך לנפוץ יותר (אפקט מייסדים), כתוצאה מדגימה אקראית של האוכלוסייה המקורית. צוואר בקבוק גנטי יכול גם הוא לגרום למעין אפקט מייסדים, למרות שלא ממש מדובר בייסוד אוכלוסייה חדשה אלא בהקטנה דרסטית של האוכלוסייה המקורית.
אפקט המייסדים מתרחש כאשר קבוצה קטנה של מהגרים שאינם מייצגים גנטית את האוכלוסייה שממנה הגיעו, מתיישבים באזור חדש. בנוסף לאפקט המייסדים, האוכלוסייה החדשה היא במקרים רבים אוכלוסייה מאוד קטנה, ולכן רגישה במיוחד לסחף גנטי, רביית שארים מוגברת, ומגוון גנטי נמוך יחסית.
תרחישים עיקריים
אפקט המייסדים מתרחש כאשר אוכלוסייה נוצרת ממספר קטן מאוד של מייסדים. הדבר יכול לקרות בשני תרחישים עיקריים:
השלכות
לאפקט המייסדים שתי השלכות עיקריות:
מוטציית המייסדים
מוטציית המייסדים היא מוטציה גנטית שמופיעה ב-DNA של פרט אחד או יותר מבין המייסדים של אוכלוסייה נפרדת וחדשה. המוטציה נוצרת משינוי ברצף ה-DNA ויכולה לעבור מדור לדור. היא יכולה לבוא לידי ביטוי בכל יצור חי שמייסד אוכלוסייה ומעביר את המוטציה שלו לצאצאיו, כגון: בני אדם, עיזים ואף נגיפים.
מוטציית המייסדים נוצרת במיקום מסוים בתוך רצף ארוך של DNA; למעשה, היא נוצרת בנקודה מסוימת בתוך כרומוזום שלם. כאשר הכרומוזום עובר מהורה לצאצא, חלקים ממנו מוחלפים, בגלל שחלוף גנטי. כתוצאה מהחלפות כאלה שמצטברות במהלך הדורות, אורכו של המקטע המשותף לכל מי שנושא את המוטציה הולך ומתקצר. ההתקצרות הזאת מאפשרת למדענים להעריך את גיל המוטציה.
אפקט מייסדים סדרתי
אפקט מייסדים סדרתי מתרחש כאשר אוכלוסיות מהגרות למרחקים ארוכים. הגירה למרחקים ארוכים כוללת לרוב תקופות של תזוזה מהירה שלאחריהן תקופות של התיישבות. האוכלוסייה בכל הגירה נושאת רק חלק מהמגוון הגנטי שהגיע מההגירות הקודמות. כתוצאה, ההתבדלות הגנטית נוטה לגדול בהתאם למרחק הגאוגרפי.
אפקט מייסדים בגידולי שדה
ניתן לראות את השפעתו של אפקט המייסדים גם בגידולי שדה לזרעים, כמו דגנים וקטניות. מקורם של גידולים אלה הוא ככל הנראה במספר מוגבל של מוטציות ששינו את צורת פיזור הזרעים שלהם בהשוואה לאוכלוסיות לא מתורבתות. בשונה מצמחי הבר, שהשיבולים או התרמילים שלהם מתפרקים או נפתחים בקלות ומפזרים את הזרעים – תכונה שמקשה על הקציר – בגידולים המתורבתים השיבולים והתרמילים נשארים שלמים, והזרעים לא מתפזרים. תכונה זו יכולה להיגרם על ידי גן אחד או מספר קטן של גנים. חלק מגידולי השדה לזרעים נגזרו ממספר מוגבל של הכלאות בין מינים שונים שלאחריהן הכפלה של הכרומוזומים (כלומר, הם אַלּוֹפּוֹלִיפְּלוֹאִידִיִּים). כתוצאה מכך נוצר אפקט מייסדים שמתבטא במגוון גנטי מצומצם מאוד באוכלוסייה המתורבתת בהשוואה לאוכלוסיית הבר שממנה היא נוצרה. אפקט המייסדים שהתחולל במהלך התפתחותם של גידולי שדה מצביע על הערך ועל פוטנציאל ההשבחה שטמון במגוון הגנטי שנשאר אצל קרוביהם צמחי הבר.
אפקט המייסדים בשפה
המונח "אפקט המייסדים" בתחום הבלשנות הושאל מתחום הביולוגיה. כאשר מתייחסים להשפעת אפקט המייסדים בביולוגיה, ניתן לראות לדוגמה כי המגוון הגנטי והפנוטיפי של בני האדם קטן ככל שמתרחקים מאזור אפריקה, שמשם יצא האדם המודרני. במקרה זה, יש אפקט מייסדים סדרתי – צווארי בקבוק רצופים של האוכלוסייה, שמפחיתים את הגיוון. בשנת 2011, הציג מאמר בכתב העת Science תוצאות של רגרסיה ליניארית על מדגם של 504 שפות, המראה מתאם הפוך בין מספר הפונמות בשפה ומרחק מוצאה של השפה ממערב אפריקה, בדומה לאפקט המייסדים הסדרתי. במאמר נטען שתוצאה זו מצביעה על מנגנונים מקבילים המעצבים את השונות הגנטית והשפתית של אוכלוסיות, ותומכת בטענה שמקור כל השפות האנושיות הוא באפריקה. מאמרים שפורסמו בתגובה טענו כי התוצאה היא ארטיפקט סטטיסטי והצביעו על בעיות מתודולוגיות של המחקר.
אוגמונדור כריסטינסון
אוגמונדור כריסטינסון (באיסלנדית: Ögmundur Kristinsson; נולד ב-19 ביוני 1989) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בעמדת השוער בנבחרת איסלנד.
פראם
כריסטינסון התחיל את הקריירה שלו בפראם. ב-12 ביוני 2006 כריסטינסון ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד האוקר, כאשר הוא עוד לא בן 17. את המשחק ניצחה פראם 0–3.
כריסטינסון חזר לקבוצת הנוער ובעונת ערך את הופעתו השנייה בקבוצה. בעונת כריסטינסון הפך לשוער הראשון בקבוצה.
בסיום עונת נבחן במות'רוול ובסנדנס אולף, אך בסופו של דבר נשאר בפראם.
ב-7 ביולי 2020, כריסטינסון חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית.
תהליך ספונטני
יחסי אנתלפיה-אנטרופיה
נהוג להגדיר את השינוי באנרגיה החופשית כחיובי אם המערכת מקבלת אליה אנרגיה מהסביבה, וכשלילי אם המערכת מאבדת אנרגיה אל הסביבה. לכן, אפשר לנסח מחדש תנאי לספונטניות כאי-שוויון:. מצד שני, כאשר, הרי שהאנרגיה החופשית של הסביבה קטנה, ולכן גם אז יתרחש תהליך ספונטני - אבל בכיוון ההפוך. כדי שמערכת תהיה בשיווי משקל, חייב להתקיים.
כדי להבין טוב יותר את הגורמים השונים להתרחשות תגובה באופן ספונטני, נהוג לפרק האנרגיה החופשית לשני איברים - איבר אנתלפיה ואיבר אנטרופיה (התלוי בטמפרטורה) - בעזרת הזהות: כאשר:
ניתן להבחין ב-4 אפשרויות:
אוגמונדור כריסטינסון
האמרבי
ב-15 במרץ 2016 כריסטינסון הבקיע את הפנדל המכריע בדו-קרב בעיטות עונשין במסגרת רבע גמר הגביע השוודי נגד א.י.ק סולנה.
תהליך ספונטני
יחסי אנתלפיה-אנטרופיה
בתהליך ספונטני האנטרופיה הכללית של היקום (המערכת והסביבה) גדלה. תיתכן תגובה ספונטנית בה האנטרופיה של המערכת תרד (למשל קפיאה של מים או הפרדה בין פאזות) אבל תגובות כאלו תמיד אקסותרמיות (ΔH שלילי) והחום הנפלט גורם לעליה באנטרופיה של הסביבה הגדולה מהירידה באנטרופיה של המערכת. בסך הכל מתקיים (סביבה)\Delta S +(מערכת)0< במערכת מבודדת, כאשר אין חילופי חום או חומר עם הסביבה, האנטרופיה חייבת לגדול (במערכת כזו לא תיתכן תגובה בה לתוצרים אנטרופיה נמוכה משל המגיבים).
אוגמונדור כריסטינסון
אקסלסיור
ב-31 באוגוסט 2017 כריסטינסון חתם באקסלסיור רוטרדם מליגת העל ההולנדית לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת.
תהליך ספונטני
יחסי אנתלפיה-אנטרופיה
הספונטניות של תהליך אינה מחייבת כי הוא יתרחש במהירות: כך למשל התגובה להפיכת יהלום לגרפיט היא ספונטנית אלא שאנרגיית השפעול הגבוהה גורמת לכך שהתהליך איטי מאוד.
אוגמונדור כריסטינסון
לאריסה
בתחילת קיץ כריסטינסון החל במשא ומתן עם מכבי פתח תקווה, אך בסופו של דבר כריסטינסון לא חתם בקבוצה. באוגוסט כריסטינסון חתם בלאריסה מליגת העל היוונית.
קריירה בינלאומית
ב-4 ביוני 2014 כריסטינסון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איסלנד במשחק ידידות נגד. ב-13 באוקטובר 2015 כריסטינסון ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת רשמית במשחק נגד במסגרת מוקדמות יורו 2016, משחק שבסיומו איסלנד העפילה ליורו 2016 לראשונה בתולדותיה.
כריסטינסון נכלל בסגל הנבחרת לקראת היורו, בו היא הגיעה עד לרבע הגמר.
הקבוע הקוסמולוגי
הקבוע הקוסמולוגי (באנגלית: Cosmological constant) הוא קבוע פיזיקלי שיכול להתווסף למשוואות השדה של איינשטיין מבלי להפר את עקרונות תורת היחסות הכללית. קבוע קוסמולוגי חיובי גורם לכוח שפועל בכיוון הפוך לכוח הכבידה.
הקבוע הקוסמולוגי הוצג על ידי אלברט איינשטיין זמן קצר לאחר גיבושה של תורת היחסות הכללית על מנת לאפשר פתרון שלה שמתאר יקום סטטי. רעיון קיומו של קבוע קוסמולוגי נזנח לאחר שהתברר כי היקום מתפשט, ורק בסוף המאה ה-20 עם גילוי התפשטותו המואצת של היקום הועלתה האפשרות כי קבוע קוסמולוגי חיובי וקטן מסביר את המדידה החדשה, ובכך זכה הקבוע הקוסמולוגי לעדנה מחודשת.
נוסחת הקבוע הקוסמולוגי
הקבוע הקוסמולוגי הוא ביטוי לאנרגיית הריק, וגודלו יחסי לצפיפותה של אנרגיה זו. מקובל להציג אותו בעזרת הנוסחה: בנוסחה זו:
עבודתו של איינשטיין
משוואות פרידמן הנובעות ממשוואות השדה של איינשטיין מתארות את השתנות גודלו של היקום לאורך הזמן. אם הקבוע הקוסמולוגי אינו קיים (גודלו שווה לאפס) אז הפתרון של משוואות פרידמן מתאר יקום מתפשט. לאחר פרסום תורת היחסות הכללית נטה איינשטיין לחשוב שהיקום סטטי, כלומר אינו מתרחב ואינו מתכווץ אלא קבוע בגודלו. הוא הבין בשנת 1917 שהצגת קבוע קוסמולוגי חיובי תיצור אפקט הפוך לכבידה ותאפשר פתרון סטטי למשוואות פרידמן.
לקראת סוף שנות ה-20 של המאה ה-20 התרבו העדויות על כך שהיקום מתפשט, ובמיוחד ראויה לציון עבודתו של אדווין האבל שמדד את אפקט ההסחה לאדום באורן של גלקסיות רחוקות וניסח את חוק האבל. איינשטיין השתכנע כי היקום אכן מתפשט והבין שכבר אין צורך בקבוע הקוסמולוגי כדי לתאר את מבנה היקום. באותה תקופה אמר איינשטיין שרעיון הקבוע הקוסמולוגי היה "השטות הגדולה ביותר בחיי" ("biggest blunder of my life").
בהנחה שמקורו של היקום במפץ הגדול, ובהיעדר קבוע קוסמולוגי, היקום מתפשט בקצב הולך וקטן, כלומר התפשטותו מואטת לאורך הזמן. התפשטות מואטת זו התיישבה עם התצפיות השונות, ורק לקראת סוף שנות ה-90 של המאה ה-20 עם השיפור ברמת הדיוק של מכשירי המדידה האסטרונומיים ניתן היה לבחון את קצב התפשטות היקום על מנת להבחין בין התפשטות מואטת והתפשטות מואצת.
אנרגיה אפלה
בשנת 1998 התגלה כי היקום מתפשט בקצב הולך וגדל. כוח הכבידה פועל תמיד ככוח משיכה, ועל מנת להסביר את התפשטותו המואצת של היקום יש צורך להניח כי קיים גורם נוסף הפועל בכיוון הפוך לכבידה. האנרגיה שאחראית להאצת התפשטות היקום זכתה לכינוי אנרגיה אפלה. בעקבות הגילוי התעורר הצורך לבדוק אם מקורה של האנרגיה האפלה בקבוע קוסמולוגי חיובי שיכול ליצור אפקט דומה.
אנרגיה אפלה צפויה להשפיע גם על קרינת הרקע הקוסמית. בעזרת בדיקת אי האחידות של קרינה זו ניתן להכריע לגבי אופי האנרגיה האפלה ולקבוע אם מקורה בקבוע קוסמולוגי. המדידות של קרינת הרקע הקוסמית שנעשו על ידי לוויין המחקר WMAP יחד עם מדידות של ניסויים נוספים תומכות בטענה לפיה האנרגיה האפלה נובעת מקיומו של קבוע קוסמולוגי. מודלים אחרים של אנרגיה אפלה, כמו למשל מודל "היסוד החמישי" (quintessence), לא התאימו לתוצאות.
גודלו של הקבוע הקוסמולוגי המתאים להתפשטות הנצפית של היקום קטן לאין שיעור יחסית לגדלים פיזיקליים אחרים. לפי המדידות, ערכו של הקבוע הקוסמולוגי גרם לסמ"ק או  ביחידות פלאנק המצומצמות. חוסר היכולת להבין את מקורו של קבוע קוסמולוגי כה קטן זכה לכינוי בעיית הקבוע הקוסמולוגי, ואף הוביל לדיון אודות העיקרון האנתרופי כפתרון אפשרי לבעיה.
ריצ'רד ס. קסטלנו
ריצ'רד סלבטורה קסטלנו (באנגלית: Richard Salvatore Castellano; 4 בספטמבר 1933 – 10 בדצמבר 1988) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי. קסטלנו היה מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס הטוני על הופעתיו בהפקות "מאהבים וזרים אחרים" וכוכב הסרט "הסנדק" בו גילם את פיטר קלמנצה.
ביוגרפיה
בשנת 1972 שיחק קסטלנו בדרמת הפשע הקלאסית "הסנדק" וגילם את המאפיונר פיטר קלמנצה חברו הקרוב של דון ויטו קורליאונה (מרלון ברנדו) והסנדק של בנו הבכור סאני (ג'יימס קאן). במהלך הסרט מתדרך קלמנצה את מייקל קורליאונה (אל פצ'ינו) כיצד לחסל את מפקח המשטרה המושחת קפטן מק'ולסקי ואת סוחר ההרואין וירג'יל סולוצו. קסטלנו היה אמור להופיע גם בסרט ההמשך "הסנדק 2", אך בעקבות מחלוקות עם פרנסיס פורד קופולה על התפקיד החדש שרצה לגלם, קסטלנו החליט לבסוף לוותר על התפקיד.
קסטלנו היה נשוי לשחקנית ארדל שארידן. נפטר מהתקף לב בשנת 1988.
29 באוקטובר
29 באוקטובר הוא היום ה-302 בשנה בלוח הגרגוריאני (303 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה נשארו עוד 63 ימים.
ג'סיקה בארדן
ג'סיקה בארדן (באנגלית: Jessica Barden; נולדה ב-21 ביולי 1992) היא שחקנית אנגלייה, הידועה בעיקר כתפקידה בתור אליסה בסדרה "סוף הפאקינג עולם".
ביוגרפיה
ברדן נולדה בנורת'אלרטון, צפון יורקשייר, באנגליה וכשהייתה בת שלוש, עברה עם משפחתה להתגורר בוות'רביי, במערב יורקשייר. היא למדה בתיכון וות'רבי.
קריירה
בשנת 2017, היא כיכבה בסרט אימה הבריטי "Habit" באותה שנה שיחקה בתפקיד ראשי את "אליסה" בסדרה "סוף הפאקינג עולם" של ערוץ 4 ונטפליקס.
בשנת 2019 שיחקה בסרט הדרמה "סקרבורו" את דמותה של בת'; עבור תפקידה בסרט, קיבלה בארדן מועמדות לפרסי הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנת 2022 גילמה בארדן את אחת הדמויות הראשיות בסדרת המתח של נטפליקס, "אני אף אחת", עיבוד לרומן מאת קארין סלוטר באותו השם.
פולי (קמרון)
פולי (בצרפתית: Poli) היא עיר בקמרון שנמצאת בצפון קמרון (Région du Nord)..
גאוגרפיה
פולי ממוקמת כ-114 ק"מ מבירת האזור גארואה וכ-517 ק"מ מבירת המדינה יאונדה. בנוסף, העיר ממוקמת כ-70 ק"מ מהגבול של קמרון עם ניגריה, כ-190 ק"מ מהגבול של קמרון עם צ'אד וכ-268 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית. בנוסף, היא נמצאת על גדות הנהר מאיו-פארדה (Mayo Farda River).
תנועה ותחבורה
פולי נמצאת ליד הכביש האזורי P34.
Complicated
Complicated (בעברית: מורכב) הוא הסינגל הראשון של אבריל לאבין מתוך אלבום הבכורה שלה, Let Go. הסינגל הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 והפך לסינגל הראשון של לאבין אשר הגיע לעשירייה הפותחת במצעד.
בנוסף, הגיע הסינגל למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד המוזיקה האוסטרלי ובמקסיקו. זה הסינגל המצליח מכל הסינגלים שיצאו בשנת 2002.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי דה מטריקס ועריכה מינורית של לאבין עצמה, והופק על ידי המטריקס. תוכן השיר מספר על בחורה הנהנית מחברת נער כאשר הם לבד אולם כאשר הם עם אנשים, הוא משנה את התנהגותו כלפיה.
הגרסה הקנדית של הסינגל נמכרה בלמעלה מ-100,000 עותקים בקנדה ובנוסף הגיע למעמד פלטינה וזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי וזכה בפרס "Juno Award for Single of the Year". השיר התמודד בפרס גראמי בקטגוריה "ביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר ‑ אישה" ובקטגוריה "שיר השנה".
פיטו
פִּיטוֹ (בצרפתית: Puteaux) היא קומונה בפרברים המערביים של פריז שבצרפת. היא ממוקמת בלבו של מחוז רמות הסן. תושבי פיטו נקראים בצרפתית "פוטאולייה".
נכון ל-2016, מתגוררים בה כ-44 אלף תושבים.
היסטוריה
ב-1790 נבחר לראשונה ראש עיר (ראש מועצה) לפיטו, גיום נזו.
גאוגרפיה ויחסי חוץ
לה דפאנס, מרכז העסקים הראשי של פריז, בו שוכנים הבניינים הגבוהים ביותר באזור המטרופולין שמסביבו, מתפרס על חלקה הצפוני של פיטו ועל חלקים מהקומונות השכנות- קורבווה ונאנטר.
מועצת פיטו תרמה ליישוב הישראלי, גן יבנה, את הגן הציבורי בשכונת "נאות הדרים", וכן את האגף לתרבות צרפת בספריית בית ספר אורט רבין.
אוסטין A40 פארינה
אוסטין A40 פארינה (ב-אנגלית: Austin A40 Farina) היא מכונית משפחתית, קטנה, אשר יוצרה על ידי קונצרן הרכב "British Motor Corporation " הבריטית, בין השנים 1958–1967.
אוסטין A40 פארינה
דגם ה-"אוסטין A40 פארינה" יוצר בתצורות של 2 דלתות ו- 3 דלתות.
סך הכול יוצרו 342,162 יחידות.
חברת המכוניות האיטלקיות "Innocenti" ייצרה ברישיון (משנת 1959) את דגם "Innocenti A40" ודגם "A40 S". דגמי "Innocenti" היו קרויים "Innocenti A40". יוצרו 67,706 יחידות.
תאוצת דגם "אוסטין A40 פארינה" בין 0-100 קמ"ש היא 21.9 שניות (לדגם מנוע 1,098 סמ"ק המפיק 50 כ"ס).
דגם ה-""אוסטין A40 פארינה" יובא ל-ישראל.
עוזי גל
עוזי (עוזיאל) גל (ז' בכסלו ה'תרפ"ד 15 בדצמבר 1923 – א' בתשרי ה'תשס"ג 7 בספטמבר 2002) היה מפתח כלי נשק ישראלי המוכר בעיקר בזכות פיתוח תת המקלע "עוזי".
ביוגרפיה
גל נולד בשם גוטהארד גלאס (Gotthard Glas) בויימאר שבגרמניה, לאמן וצייר יהודי, אריך (לימים ערי) גלאס (Erich Glas), ולאשתו, ממוצא גרמני, מילֵה (Miele). המשפחה גרה במינכן, וביתם היה מלא בכלי נשק עתיקים, באקדחים ובשריוני אבירים. בשנות ילדותו של גל התגרשו אביו ואמו, והוא עבר לחסותה של אמו. ב-1933, עם עליית הנאצים לשלטון, נשלח גל, יחד עם כל תלמידי בית הספר היהודי שבו למד, לאנגליה, ואילו אביו עלה לארץ ישראל עם משפחתו החדשה. בשנת 1936, עלה לארץ ישראל והצטרף לאב המשפחה שהתיישב בקיבוץ יגור. גל למד בנשר, ואחר כך בבית הספר למקצועות המלאכה ע"ש לודוויג טיץ.
כשהיה בן 15 פיתח קשת שהייתה יכולה לירות חיצים באופן אוטומטי. ב-1942 הצטרף לפלמ"ח, ושירת בתפקידים שונים הקשורים בכלי נשק, והתנסה בפיתוח אמצעי לחימה וחריטת חלקי כלי נשק. בשנת 1943 נתפס על ידי הבריטים כשעל גופו חלקי כלי נשק, ונדון לשבע שנות מאסר (שקוצרו אחר כך לשש). הוא נשלח לכלא עכו, וביולי 1946, לאחר שזכה בחנינה, חזר לקיבוץ יגור ושב לעיסוקו - תכנון ופיתוח כלי נשק. במלחמת השחרור לקח חלק בכיבוש שפרעם ובקרבות באזור תרשיחא.
בקיץ 1949 הצטרף גל (סגן באותה עת) לקורס קציני חי"ר. ב-20 באוקטובר 1949 כתב מכתב לסא"ל מאיר זורע, מפקד בית הספר לקצינים, ולאורך 30 עמודים רשם תיאור של תת-מקלע מתוצרת ביתית. זורע שלח מכתב אל ראש מה"ד, חיים לסקוב, ובו שיבח את תת-המקלע לאחר שבחן את תכנונו. בעקבות מכתב הציב לסקוב את גל בחיל המדע, שם השתלב גל במדור לפיתוח נשק בראשות רס"ן חיים קארה. במדור פותחו גרסאות אחדות של תת-מקלע חדש שסומן ק-12. בהמשך 1950 עבר גל לתע"ש, וב-1953 השלים שם את פיתוח ה"עוזי". בצה"ל השוו בין "ק-12" ל"עוזי" וה"עוזי" נבחר בזכות מחירו הנמוך יותר.
ה"עוזי" הוצג במצעד יום העצמאות של שנת 1955. הוא נכנס לשימוש בחטיבת הצנחנים, ושימש אותה בהצלחה במבצע קדש. שמו של העוזי יצא למרחוק, והצלחתו וחדשנותו העמידו את גל בשורה אחת עם גדולי מפתחי הנשק הקל במאה ה-20, ובראשם מיכאיל קלשניקוב. כלי הנשק נקרא על שמו של עוזי גל, אף על פי שהתנגד לכך בתחילה. הוא נתן הסכמתו מכיוון שהממונים עליו סברו כי הדבר יקל על שיווקו ברחבי העולם.
בשנת 1955 הוענק לגל צל"ש הרמטכ"ל "על כושר המצאה צבאי", ובשנת 1958 הוענק לו פרס ביטחון ישראל על ידי ראש הממשלה, דוד בן-גוריון. גל היה הראשון לזכות בפרס זה.
לאחר פיתוח העוזי, המשיך גל לעסוק בתכנון ובאפיון כלי נשק קלים, והיה חלק מצוות שאפיין רובה סער חדש לצה"ל. הרוס"ר החדש נקרא "גל", שוב על שמו של עוזי גל, שנבדק על ידי חיל החימוש. הגל נועד להיות הנשק העיקרי של החיל הרגלים הישראלי בצה"ל, אבל התעשייה הצבאית ניהלה מסע שתדלנות מסיבי כדי שצה"ל יזמין את הגרסה הישראלית של הקלשניקוב, ה"גליל". בסופו של דבר, נגנז למעשה פרויקט ה"גל", ונותרו ממנו רק מעט אבות טיפוס.
חלק מהדו"חות שכתב גל בשעתו משמשים את צה"ל עד היום. בשנת 1976 פרש גל מצה"ל, ועבר עם משפחתו להתגורר בפילדלפיה, כדי שבתו, תמר, תוכל לקבל טיפול רפואי לגידול ממנו סבלה. שם עסק בהתאמת העוזי לשוק האמריקאי. ב-1995 פיתח את הרוגר MP9, תת-מקלע שהיה מעין "עוזי משופר", אך נשק זה לא זכה להצלחה מסחרית. הוא המשיך לתכנן כלי נשק, ועל פיתוחו האחרון, אקדח חדשני, עבד עד יומו האחרון.
עוזיאל גל נפטר בפילדלפיה ממחלת הסרטן, ונקבר בקיבוץ יגור סמוך לאשתו, אהובה, שנפטרה כ-4 שנים לפניו, ולבתו תמר שנפטרה מגידול בשנת 1984. הוא הותיר אחריו את בנו, עדו. אחיו למחצה הוא מיכאל גל.
דגל רוסיה
דגל רוסיה הוא טריקולור אופקי בצבעי הלאומיות הכלל-סלאבית. הוא מורכב משלושה פסים אופקיים, לבן למעלה, כחול במרכז ואדום למטה.
היסטוריה
כשפטר הגדול ביקר בהולנד בשנת 1699 כדי ללמוד בניית אוניות, הוא הבין שרוסיה זקוקה לדגל עבור הצי שלה. לכן עיצב את דגל רוסיה על בסיס דגל הנסיך ההולנדי – טריקולור עם שלושה פסים אופקיים, אך הוא בחר צבעים רוסיים עבורו. הוא בחר את צבעי סמל נסיכות מוסקבה, עליו מופיע גאורגיוס הקדוש, לבוש בשריון לבן, רוכב על סוס לבן, ולובש גלימה כחולה ואוחז במגן כחול, על רקע אדום.
דגל זה הפך לדגל הרשמי של האימפריה הרוסית ב־7 במאי 1883. הצאר ניקולאי השני שינה אותו בשנת 1914, כשהוסיף את העיט של בית רומנוב על רקע צהוב בקנטון בפינה השמאלית עליונה.
לאחר מהפכת אוקטובר ב-1917, הוקמה הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, שהפסיקה את השימוש בדל המלוכני, ואימצה את הדגל האדום המהפכני כדגלה.
לאחר הקמת ברית המועצות ב-1922, הפכה הרפובליקה הסובייטית הרוסית לחברה בפדרציה, והרפובליקה אימצה דגל רשמי, שהיווה גרסה של דגל ברית המועצות.
לאחר התפרקות ברית המועצות ב-1991, אימצה הפדרציה הרוסית דגל דומה לדגל האימפריה הרוסית, אך הקו הכחול שבמרכז הדגל הומר בקו תכלת, בדומה לצבע דגל הרפובליקה הסובייטית הרוסית.
ב־1993 המירה הפדרציה הרוסית את צבע הקו האמצעי מתכלת לכחול, ואימצה מחדש את הדגל המקורי.
השפעה
הצבעים אומצו בוועידה הפאן סבלאבית בפראג ב-1848 כצבעי הלאומיות הכלל-סלאבית, בהשראת דגל רוסיה, ושימשו בסיס לדגל יוגסלביה ומדינות שנוצרו ממנה (קרואטיה, סלובניה, סרביה) וסלובקיה.
טרנסניסטריה אימצה ב-2009 דגל רשמי נוסף, הדומה לדגל רוסיה בכל פרט ליחס (1:2).
דגל קרים, שאומץ ב-1992, דומה בצבעיו לדגל רוסיה, טריקולור של תכלת-לבן-אדום.
הרפובליקה העממית של דונצק אימצה דגל הזהה לדגל רוסיה פרט לקו העליון, השחור. הדגל נטען כמבוסס על דגל הרפובליקה הסובייטית של דונייצק-קריבוי רוג, אך אין הוכחות לקיומו של דגל כזה, וככל הנראה הרפובליקה השתמשה בדגל האדום. לאחר סיפוח הרפובליקה לרוסיה ב-2022, הפך הדגל לדגל הרפובליקה הפדרלית של דונצק.
הרפובליקה העממית של לוגנסק אימצה דגל הדומה לדגל רוסיה, אך הקו העליון הוא תכלת. לאחר סיפוח הרפובליקה לרוסיה ב-2022, הפך הדגל לדגל הרפובליקה הפדרלית של לוגנסק.
חגים לאומיים
ה-22 באוגוסט הוא יום הדגל הלאומי של רוסייה. היום מציין את יום הניצחון בניסיון ההפיכה הסובייטי ב-1991, והוכרז ב-1994.
סמארטלינקס איירליינס
סמארטלינקס איירליינס (בלטבית: SmartLynx) היא חברת תעופה לטבית שהוקמה בשנת 1992, ומפעילה טיסות שכר בעבור חברות תעופה אחרות.
פעילות החברה בישראל
החברה החכירה בעבר 3 מטוסי איירבוס A320 לישראייר:
בשנת 2017 החכירה החברה מטוס לחברת אל על. המטוס ביצע טיסות ליעדי UP הקרובים כמו בודפשט ולרנקה.
אוסנבריק
אוסנבריק היא עיר בסקסוניה תחתית, בצפון־מערב גרמניה, כ-80 ק"מ צפונית לדורטמונד וכ-100 ק"מ מערבית להנובר. ב-2013 התגוררו בה כ-156 אלף תושבים.
מקור שמה של העיר שנוי במחלוקת. יש הסבורים שמדובר בשיבוש השם אוכסנבריקה (Ochsenbrücke), שפירושו "גשר השור". אחרים טוענים שהשם ניתן בהשראת האייסיר, ומשמעותו היא, בעצם, "גשר לאלים". הגיית השם יכולה להעיד אם היותו של הדובר תושב העיר או לא, שכן תושבי העיר נוטים להגות את שמה במלרע, ואילו אנשים שאינם מתגוררים בה הוגים את שמה במלעיל.
בשנת 2003 בחר בה השבועון הגרמני שטרן כעיר שבה חיים התושבים המאושרים בגרמניה. בעקבות הבחירה יצאה העיר בקמפיין תחת הכותרת "Ich komm' zum Glück aus Osnabrück" (למרבה המזל, אני מאוסנבריק).
התושב הידוע ביותר של העיר היה הסופר אריך מריה רמרק, וגם ג'ורג' הראשון מלך בריטניה נפטר בה. כן נולד בעיר הצייר היהודי פליקס נוסבאום, שנספה בשואה ולזכרו בנתה העיר מוזיאון, בית פליקס נוסבאום.
בעיר קהילה יהודית המפעילה בית כנסת (אורתודוקסי), מקווה ומרכז קהילתי. בימים הנוראים משמש בקהילה כחזן זה שנים הזמר מישל קאהן מירושלים.
היסטוריה
לפי חפירות וממצאים אחרונים, יש הסבורים שקרב יער טויטובורג התרחש באזור העיר אוסנבריק בספטמבר 9.
קארל הגדול ייסד את אוסנבריק בסביבות שנת 780. בראשית המאה התשיעית הייתה העיר לדיוקסיה הראשונה בסקסוניה, אך אזכורה הראשון כעיר היה רק בשנת 1147. זמן קצר אחר כך, בשנת 1157 החל הקיסר פרידריך ברברוסה בביצורה של העיר. כמה משרידי הביצורים עדיין עומדים על תילם. במהלך אותה מאה הצטרפה אוסנבריק לברית ערי הנזה.
נטייתם של תושבי העיר לכיוון הרפורמציה הפרוטסטנטית הביאה למתיחות עם הבישוף הקתולי, שלא יושבה עד המאה ה-17.
האירוע המשמעותי ביותר שנערך בעיר הוא ככל הנראה המשא ומתן שנערך בעיר בין המעצמות האירופיות בשנים 1648-1643, ושהביא לסיום מלחמת שלושים השנים ולשלום וסטפליה. מאחר שהקתולים והפרוטסטנטים סירבו לשבת זה עם זה, ישבו הקתולים במינסטר והפרוטסטנטים באוסנבריק. לשלום וסטפליה היו גם משמעויות עבור העיר. נקבע בו הסדר ייחודי לפיו ישלטו בה בישופים פרוטסטנטים וקתולים לסירוגין. כך ארע, שעל מנת להבטיח תקופת שלטון ארוכה ככל האפשר, מונה לבישוף בשנת 1764 הנסיך פרדריק, דוכס יורק ואולבני, והוא בן 196 ימים בלבד. זהו הגיל הצעיר ביותר בהיסטוריה שבו מונה בישוף.
כתוצאה מתהליך החילון שהחל עם נפילת האימפריה הרומית הקדושה, הפכה אוסנבריק לחלק מממלכת הנובר בשנת 1803, ובשנת 1866 סופחה, עם יתר הממלכה, לפרוסיה.
בסיום מלחמת העולם השנייה ספגה אוסנבריק הפגזות קשות, אך חלק מהמבנים ההיסטוריים שלה הוקמו מחדש. לאחר המלחמה הוצב בעיר חיל מצב בריטי, ובסביבת העיר נותרו בסיסים של הצבא הבריטי במשך שנים ארוכות. אחרון החיילים הבריטים עזב את האזור ב-31 במרץ 2009.
רדיקל של אידיאל
בתורת החוגים, הרדיקל של אידיאל A בחוג R הוא החיתוך של כל האידיאלים הראשוניים המכילים את A. בחוג קומוטטיבי, הרדיקל כולל את כל האיברים שחזקה כלשהי שלהם שייכת ל-A, ועל-כן מסמנים את הרדיקל של A בסימון \sqrt{A}. הרדיקל הוא אידיאל בעצמו, ותמיד.
הרדיקל של כל אידיאל הוא אידיאל רדיקלי, כלומר שווה לרדיקל של עצמו. כל אידיאל ראשוני הוא רדיקלי, אבל ההפך אינו נכון (6\mathbb{Z} רדיקלי אבל אינו ראשוני).
הקשר בין אידיאלים רדיקליים של חוג הפולינומים לבין יריעות אלגבריות הוא אחד הרעיונות היסודיים בגאומטריה אלגברית (ראו גם - משפט האפסים של הילברט).
מנחת אופטי
מַנְחֵת אוֹפְּטִי הוא רכיב או מערכת אופטית שתפקידם להחליש את עוצמת האור המועבר דרכם. התהליך יכול להתבצע בתווך חופשי או בסיב אופטי.
מנחתים אופטיים מבוססים על בליעת אור או על החזרה של האור, כך שעוצמת האור המועבר דרך המנחת יורדת. מאחר שבליעה או החזרה תלויות בדרך כלל באורך הגל, גם הניחות תלוי באורך הגל.
שימוש נפוץ במנחת אופטי הוא משקפי שמש, שבהם עוצמת האור המגיעה לעין מונחתת כדי להקל על הראייה.
בתחום הצילום נהוג לציין את הניחות ביחידות של צפיפות אופטית (Optical Density, בראשי תיבות: OD, זוהי יחידה הזהה לבל).
בתחום התקשורת האופטית נהוג לציין את הניחות בדציבלים.
לאם
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
ل
לאם (בערבית: لام) היא האות העשרים ושלוש באלפבית הערבי. לפניה באה האות ك|כאף ואחריה האות م|מים.
לאם מייצגת עיצור מכתשי, מקורב צדי (/l/ :IPA - כמו ל|למ"ד), במקרה אחד, במילה الله (אללה), לאם מוולנת (/ɫ/ :IPA).
לאם מנוקדת בכסרה משמשת כתחילית המקבילה ללמ"ד השימוש העברית. לאם המנוקדת בפתחה משמשת בערבית במשלב גבוה כתחילית המציינת הדגשה, ואפשר לתרגם אותה כ"אכן". כך למשל, إن زيدا جميل (אן זידא ג'מיל) פירושו "זיד הוא יפה" ו- إن زيدا لجميل (אן זידא לג'מיל) תרגומו "זיד הוא אכן יפה".
בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט אותיות "דוד'ארז".
מקור האות לאם הוא ב"למד" הפניקית, ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים:
م
האות מִים (בערבית: ميم) היא האות העשרים וארבע באלפבית הערבי. לפניה באה האות ل|לאם ואחריה האות ن|נון.
מים מייצגת את העיצור /m/ (כמו מ"ם). מים משמשת כאות משקלית לעיתים רבות, לדוגמה ביצירת שמות מקומות במשקל ﻣﻔﻌل (מַפעַל), כך ﻣﻜﺘﺐ (מכּתב) פירושו "משרד", מהשורש ﻙ.ﺕ.ﺏ שמשמעותו כ.ת.ב.
בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט אותיות "דוד'ארז".
מקור האות מים ב"מם" הפניקית, ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים:
קישורים חיצוניים
fa:م
דורית פרקש
דורית פַרְקַש (נולדה ב-1957) היא זמרת ישראלית. זכורה בעיקר כחלק מהצמד "שוקי ודורית". היא בתו של הקריקטוריסט זאב (יעקב פרקש).
ביוגרפיה
פרקש למדה פסנתר קלאסי בתיכון "תלמה ילין" והיא בוגרת בית ספר רימון לג'אז ולמוזיקה. פרקש זכתה לפרסומה הראשון כחברת הצמד "שוקי ודורית", יחד עם שוקי שוקי. להיטם הגדול ביותר היה "גן נעול" (1979) שהלחין שוקי למילים של רחל המשוררת. בשנת 1980 הוציאו הצמד את אלבומם הראשון, "גן נעול". מלבד שיר הנושא היו באלבום גם השירים "בא בשקט ונשאר" ו"על נהרות בבל", שנכתב והולחן במקור על ידי דון מקליין. בגרסה העברית נכתבו לשיר מילים מפרק תהילים קל"ז. הצמד הקפיא את יחסיו אחרי שהאלבום יצא ופרקש עבדה על שירים עם הנרי ברטר.
בשנת 1987 התמודדה בתחרות קדם-אירוויזיון 1987 עם השיר "ירושלם" שהלחין הנרי ברטר, בליווי דפנה דקל ולהקת "חברים" (זו הפעם הראשונה בה דקל משתתפת בתחרות כזמרת רקע). השיר זכה במקום התשיעי בתחרות.
בשנת 1988 הוציאו שוקי ודורית את השיר "תותים", ובעקבות התגובות החיוביות שקיבל השיר, הוציאו ב-1990 את אלבומם השני והאחרון, "תותים". האלבום כלל את שיר הנושא ונחל הצלחה גדולה יותר מקודמו.
בשנת 1994 הוציאה פרקש את אלבום הסולו הראשון שלה, "שרה ננה מושקורי" ובו ביצעה בעברית את שיריה של ננה מושקורי. את שירי האלבום תרגמו מיוונית מיכל ורד ("עיר מפלט", "ילדתי"), יורם טהרלב ("אש האהבה", "לא עזבתי את הבית", "לא נורא"), רחל שפירא ("גחלת", "בקשה", "בושם מרחקים"), תלמה אליגון ("שלום שלום"), נעמי שמר ("אישה על החוף") ויאיר לפיד ("שיר אהבה מאוחר").
בשנת 1998 הוציאה פרקש את אלבומה השני, "חצי מאה עברה - שירים של נעמי שמר". האלבום הורכב כולו משיריה של נעמי שמר, בעיקר גרסאות כיסוי לשירים הישנים. באלבום שני שירים חדשים: "יובֵל" (יחסית חדש; בוצע באותה שנה בערב חגיגות היובל של המדינה על ידי גידי גוב ושמר) ו"קפה תפארת", שנכתב מיוחד עבור פרקש. בשנת 2007 הוציאה פרקש את השיר "תכלת זכה", תרגום לשיר היווני "Alexandria" ("אלכסנדריה"). השיר תורגם על ידי רחל שפירא.
פרקש הופיעה בעיקר במופעים ביוונית לצד ניצה טרמין והזמר היווני לזר בואנו ובהנחיית ירון אנוש, שהמצליחים בהם הם "נשים שרות יוון" ו"חגיגה יוונית". אלבומה השלישי, "משהו יפה", שאמור לצאת בקרוב, מורכב כולו משיריה של רחל שפירא, ברובם תרגומים לשירים לועזיים. הסינגל הראשון שיצא הוא "שיר המהגר".
טלי בן עובדיה
טלי בן עובדיה (נולדה ב-2 בפברואר 1962) היא עיתונאית ויוצרת סרטי תעודה ישראלית. שימשה כמנהלת פיתוח התוכן בחדשות 10, עורכת ראשית של התוכנית "שישי", ועורכת ראשית של התוכנית "זמן אמת" בכאן – תאגיד השידור הישראלי.
ביוגרפיה
בן עובדיה היא אחת משלוש בנותיהן של יצחק, ממייסדי קול ישראל בערבית, וזהבה בן עובדיה, יועצת בקישור בין אזרחים ערבים מירושלים ומשטחי יהודה ושומרון, לבין רשויות הממשל הצבאי. אמה זהבה נרצחה במשרדה, בידי מחבל מתנועת הפתח ממשוחררי עסקת ג'יבריל, ב-1986. המחבל שוחרר מאוחר יותר בעסקת שליט.
את הקריירה העיתונאית שלה החלה כראש דסק חדשות בשלהי שנות השמונים בעיתון "חדשות". ב-1993, עם סגירת העיתון, הייתה חברה בצוות ההקמה של "חברת החדשות", שימשה העורכת של "מהדורת החדשות המרכזית של חדשות 2" והעורכת של התוכנית "משעל חם" בהנחיית ניסים משעל עד 1999. בשנת 2000 הייתה בצוות ההקמה של אתר האינטרנט "ynet" ושימשה ראש מערכת החדשות באתר, אך עזבה לאחר סבב פיטורים בעקבות התפוצצת בועת הדוט-קום והמשבר הכלכלי.
עמדה בראש מחלקת הדוקו של חברת "קסטינה תקשורת", שימשה העורכת הראשית בסרט התעודה שיצר עמנואל רוזן "מתים מעייפות" על מערכת הבריאות הישראלית, יצרה את הסרט "חיים בשאלה" על הליך יציאה בשאלה, יצרה את הסרט התיעודי "יחסינו לאן?" על הרשת החברתית פייסבוק, ואת הסרט "זה לא צודק" על עסקאות טיעון בבתי משפט בישראל. הסרטים שודרו במסגרת שידורי קשת בערוץ 2.
בסוף 2012 מונתה לסמנכ"לית התוכן ועורכת אתר האינטרנט "וואלה", תפקיד ממנו התפטרה לאחר חודשים ספורים, עקב התערבותו התכופה של המנכ"ל אילן ישועה בתוכן החדשות. ב-2013 מונתה למנהלת פיתוח התוכן ב"חדשות 10" ועורכת ראשית של התוכנית "שישי", לצד טלי מורנו ואלון בן דוד.
במאי 2017 הצטרפה לכאן – תאגיד השידור הישראלי ומשמשת עורכת תוכנית התחקירים "זמן אמת" מיומה הראשון של התוכנית.
בינואר 2021 הודיעה בן עובדיה על סיום עבודתה כעורכת "זמן אמת".
מתגוררת בתל אביב.
אבחזיה
אַבְּחַזְיָה (באבחזית: Аҧсны; ברוסית: Республика Абхазия; בגאורגית: აფხაზეთი) היא ישות מדינית שהתנתקה מגאורגיה והכריזה על עצמה כעצמאית. היא נמצאת בצפון-מערב הקווקז, לחופו המזרחי של הים השחור. שטחה 8,660 קמ"ר.
עד 2008 הייתה אבחזיה מחוז בצפון-מערב גאורגיה. לאחר המלחמה בדרום אוסטיה הכריזה על עצמאות, אשר הוכרה על ידי הפדרציה הרוסית. נכון ל-2021, מכירות באבחזיה כמדינה עצמאית רוסיה, ניקרגואה, ונצואלה, נאורו וסוריה. יתר מדינות העולם רואות בה חלק מגאורגיה.
כחלק מהסכסוך הגאורגי-אבחזי המתמשך, ותוך ניצול תקופת המעבר בין גמסחורדיה לשוורדנדזה, הכריזה אבחזיה באופן חד-צדדי על עצמאותה אחרי מלחמה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. היא נותרה עצמאית דה פקטו ברוב שטח המחוז. הרפובליקה העצמאית שולטת בכל שטח המחוז, כולל בבירה סוחומי שעל גדות הים השחור. הממשל דה יורה של אבחזיה, שהוא הגוף היחיד שמוכר באופן בינלאומי כסמכות החוקית של אבחזיה, שכן בעמק קודורי, שהוא חלק מהאזור שהיה בשליטה הגאורגית באבחזיה עילית.
ההיסטוריה המוקדמת
מהמאה התשיעית לפני הספירה ועד למאה השישית לפני הספירה היה השטח של אבחזיה המודרנית חלק מהממלכה הגאורגית, ממלכת קולכיס, שהתחלפה בשנת 63 לפנה"ס לממלכת אגריסי. סוחרים יוונים יסדו ערי נמל לאורך קו חוף של הים השחור. אותן ערי נמל הפכו בסופו של דבר לעריה המודרניות של אבחזיה, למשל דיוסכוריאס שהפכה לסוחומי, בירת אבחזיה.
האימפריה הרומית כבשה את אגריסי במאה הראשונה, ושלטה בה עד למאה הרביעית, לאחר מכן זכתה במידה מסוימת של עצמאות, אבל נותרה תחת ההשפעתה של האימפריה הביזנטית. אף על פי שהזמן המדויק בו התנצרו האבחזים לא ידוע, ברור כי "מטרופוליטיאן מפיטיוס" (בן העיר פיטיוס) השתתף בוועידת ניקיאה הראשונה בשנת 325. במאה השביעית הוקמה באבחזיה נסיכות אוטונומית על ידי האימפריה הביזנטית, סטטוס שהחזיק מעמד עד למאה ה-9, כאשר היא אוחדה עם הפרובינציה אימרתי והפכה לממלכה האבחזית. עם זאת ישנן עדויות המציינות את אבחזיה ממאה השמינית כנסיכות כוזרית, כאשר אם המלך לאו הראשון הייתה נסיכה כוזרית. עם תום השושלת הפכה אבחזיה למחוז כוזרי (וכך היא נזכרת בחיבור הגאוגרפי פרסי משנת 982, חדוד אלעאלם). במאות התשיעית-העשירית, ניסו המלכים הגאורגים לאחד את כל הפרובינציות הגאורגיות, ובשנת 1001, המלך בגרט השלישי משושלת בגרטיוני, הפך למלך הראשון של הממלכה הגאורגית המאוחדת, שלב ראשון בדרך לאיחוד כל הממלכות הגאורגיות.
אבחזיה בתקופת האימפריה הרוסית
לאחר המלחמה הרוסית-צ'רקסית, שנסתיימה ב-21 במאי 1864, במשך 14 השנים הבאות, עד ל-1878, גורשו מספר לא ידוע של אבחזים מוסלמים, שהיוו על פי הערכה כ-60% מכלל האוכלוסייה באבחזיה, בתהליך המוג'היריזם, לאימפריה העות'מאנית, יחד עם אוכלוסיות מוסלמיות אחרות בקווקז. חלקים גדולים משטחה של אבחזיה נותרו בלתי מיושבים, ושלטונות רוסיה עודדו הגירה של האוכלוסייה הנוצרית לאבחזיה. במפקד שנערך בשנת 1886 נספרו בשטח אוקרוג סוחומי 67,846 איש. כתוצאה מכך הרבה ארמנים, יוונים ואסטונים (כולם נוצרים) היגרו לאבחזיה ויישבו מחדש חלק גדול מהאזורים שהתרוקנו. גרסה זו של האירועים אינה עומדת בקנה אחד עם גרסת ההיסטוריונים הגאורגים, שטוענים כי שבטים גאורגיים, מגרלים וסוואנים, אכלסו את אבחזיה מאז ימי ממלכת קולכיס. על פי מלומדים גאורגים, האבחזים הם צאצאי שבטים צפון קווקזיים, האדיגים והאפסווה, שהיגרו לאבחזיה מצפון הרי הקווקז והתמזגו באוכלוסייה הגאורגית המקומית. כך או אחרת, בתחילת המאה ה-20, בשנת 1911 נמנו בסוחומי 43,000 תושבים, שני שלישים של האוכלוסייה היו מגרלים ושליש אבחזים. ב-26 בפברואר 1905 הוצא צו על הקמת אוקרוג סוחומי (Сухумский округ).
למרות האיסלמיזציה בתקופה, שאבחזיה הייתה בשליטה של האימפריה העות'מאנית, חלק ניכר מהאוכלוסייה לא המיר את דתו הנוצרית ובקרב האבחזים, שהפכו למוסלמים, האסלאם לא השתרש עמוק והאנשים המשיכו לקיים חלק ממצוות הנצרות לצד מצוות-האסלאם. כל זה הקל מאוד על המסיונרים הנוצרים, שהגיעו אחרי השתלטות האימפריה הרוסית על אבחזיה, להחזיר את האבחזים-המוסלמים לחיק הנצרות האורתודוקסית. מספר לא מבוטל של אבחזים נשארו נאמנים לאמונות הפגניות ולאורך כל ההיסטוריה קיימו את פולחנם במקדשים וממשיכים לקיים ב-5 המקדשים, שפועלים לצד 2 המסגדים פעילים והכנסיות הרבות גם בימינו.
אבחזיה בתקופת השלטון הסובייטי
המהפכה הרוסית של 1917 הביאה לייסודה של רפובליקה גאורגית עצמאית, הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, שהתקיימה עד לשנת 1921. במהלך קיומה של הרפובליקה סבלה המפלגה המנשביקית השלטת בגאורגיה מאי שקט באזור אבחזיה, אף על פי שהייתה לאבחזיה אוטונומיה מוגבלת. בסכסוך סוצ'י (1918-1919) נקבע הגבול המערבי של גאורגיה עם רוסיה, שהוא גם קו הגבול בין אבחזיה לפדרציה הרוסית כיום. בפברואר 1921 פלש הצבא האדום לגאורגיה והביא לקיצה את העצמאות קצרת הימים של הרפובליקה. בעקבות זאת הפכה אבחזיה בתקופה שבין 1921–1931, לרפובליקה סובייטית בשם הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה (אבחזיה סס"ר). אף על פי שהייתה לאבחזיה אוטונומיה להלכה, היא הייתה כפופה לשלטון הסובייטי המרכזי החזק בגאורגיה. הגאורגית הפכה לשפה הרשמית באוטונומיה. לברנטי בריה עודד הגירת גאורגים לאבחזיה, ורבים עברו להתיישב בה כולל רוסים.
דיכוי האבחזים הסתיים רק לאחר מותו של סטלין והוצאתו להורג של בריה, וחלקם של האבחזים בממשל הרפובליקה גדל. כמו בכל הרפובליקות האוטונומיות הקטנות בברית המועצות, עודדו הסובייטים את התפתחות התרבות המקומית ובמיוחד הספרות. הוטלו מכסות על בסיס אתני לתפקידים פוליטיים מסוימים, שנתנו לאבחזים מידה של כוח פוליטי שלא היה פרופורציונלי לחלקם היחסי באוכלוסייה. השלטונות הסובייטים פעלו בשיטת "הפרד ומשול", בה קיבלו אליטות מקומיות חלק בשלטון בתמורה לתמיכה בשלטון הסובייטי. באבחזיה, כמו במקומות אחרים בהם הונהגה השיטה, הדבר גרם להתמרמרות, במקרה זה של הרוב הגאורגי.
התפוררות ברית המועצות ועצמאות גאורגיה
ב-17 במרץ 1991, הטילה הרפובליקה הגאורגית חרם על משאל עם בשאלה האם לחדש את הקשר בין הרפובליקות הסובייטיות במסגרת ברית המועצות, שהוזמן על ידי מיכאיל גורבצ'וב. אולם 52.3% מאוכלוסיית אבחזיה, המהווים למעשה את כל הלא-גאורגים באוטונומיה, השתתפו במשאל העם, והצביעו ברוב מכריע של 98.6% על שימור מסגרת ברית המועצות. מאוחר יותר, ב-31 במרץ של אותה שנה, החרימו רוב הלא-גאורגים משאל העם על עצמאות גאורגיה, שזכה לתמיכה גורפת של רוב אוכלוסיית גאורגיה. מספר שבועות לאחר מכן, ב-9 באפריל, הכריזה גאורגיה על עצמאותה, בהנהגת הדיסידנט האנטי-סובייטי, זוויאד גמסחורדיה. תחת שלטונו של גמסחורדיה נרגעו הרוחות באבחזיה באופן יחסי, ונחתם הסכם לשיתוף השלטון בין האבחזים והגאורגים, תוך הבטחת ייצוג יתר לאבחזים בבית המחוקקים האבחזי.
תוך זמן קצר נאלץ גמסחורדיה להתמודד מול אופוזיציה חמושה תחת הנהגתו של תנגיז קיטובאני, שהכריחה אותו להימלט מגאורגיה, בינואר 1992, לאחר הפיכה. שר החוץ הסובייטי לשעבר, אדוארד שוורדנדזה, הוזמן לעמוד בראש המדינה. ההפיכה הביאה להתחזקותם של דוגלי הקו הנוקשה בממשלת גאורגיה, שהפכו לבעלי השפעה גדולה אף מזו של שוורדנדזה.
ב-21 בפברואר 1992 הודיעה המועצה הצבאית השלטת בגאורגיה, על ביטול החוקה הסובייטית והחזרת חוקת הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה משנת 1921. אף על פי שהחוקה החדשה לא אמרה זאת, פירשו אבחזים רבים את ההודעה כביטול מעמד האוטונומיה. ב-23 ביולי של אותה שנה, הכריזה הסיעה האבחזית במועצה העליונה של הרפובליקה הכריז על עצמאות מגאורגיה. הישיבה בה הוכרזה העצמאות הוחרמה על ידי הנציגים שהיו אתנית גאורגים, וההכרזה לא הוכרה על ידי אף מדינה בעולם. ההנהגה האבחזית נקטה במדיניות של נישול הפקידים הגאורגים ממעמדם, תהליך שלווה באלימות. בינתיים חיזק המנהיג האבחזי, ולדיסלב ארדזינבה, את הקשרים שלו עם חסידי הקו הנוקשה בפוליטיקה הרוסית והאליטה הצבאית של רוסיה והכריז כי הוא מוכן למלחמה כנגד גאורגיה.
מלחמת אבחזיה
כתוצאה מההחלטה נכנסו, בלילה של ה-13 באוגוסט 1992, כוחות המשמר הלאומי בפיקוד קיטובאני לאבחזיה, במטרה להשתלט על מסילות הברזל והכבישים הראשיים בנפה. הפעולה הצליחה והשבויים שוחררו. אולם גם לאחר שהושגו מטרות הפעולה המשיך קיטובאני במתקפה, והתקדם לכיוון סוחומי. כוחותיו של קיטובאני נתקלו בהתנגדות עזה ונעצרו. לאחר הפוגה קצרה, ב-18 באוגוסט 1992, חזר קיטובאני עם המשמר הלאומי ותקף את סוחומי. ממשלתו של ארדזינבה נאלצה להימלט צפונה אל העיר גודאותה. שוורדנדזה טען כי קיטובאני פעל על דעת עצמו, ובניגוד להוראותיו. קיטובאני טען כי הססנותו של שוורדנדזה מנעה ממנו להמשיך במתקפה ולכבוש את גודאותה, דבר שהיה עשוי להביא לסיומה של המלחמה בניצחון גאורגי. ישנה גרסה לפיה הרוסים הם שעודדו את קיטובאני במעשיו, על מנת ליצור עימות מזוין בגאורגיה, שיחליש את גאורגיה, ויסייע לאבחזים בהם תמכו. בשלב זה השתלטו כוחות הממשלה הגאורגית על חלקים נרחבים מאבחזיה, אך לא הצליחו לדכא את הבדלנים, והלחימה ברחבי החבל נמשכה.
גאוגרפיה ואקלים
אבחזיה משתרעת על שטח של כ-8,600 קמ"ר בקצה הצפון-מערבי של גאורגיה. רכס הרי הקווקז הגדול מצפון וצפון-מערב מפריד את אבחזיה מרפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה שבפדרציה הרוסית. ממזרח ודרום מזרח, גובלת אבחזיה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית ומדרום ודרום-מערב היא גובלת בים השחור.
אבחזיה היא חבל ארץ הררי מאוד. רכס הרי הקווקז הגדול נמתח לכל אורך הגבול הצפוני של הרפובליקה, עם שלוחות של רכס גגרה, רכס בזיב ורכס רכס קודורי, המחלק את המחוז למספר עמקים עמוקים רוויים במי נהרות. הפיסגה הגבוה ביותר מתנשאת לגובה של 4,000 מטר מעל פני הים. תוואי הנוף של שרשרת הרי אבחזיה כולל יערות חוף ומטעי הדרים ועד לקרחונים עם שלג-עד בחלקים הצפוניים.
כ-75 אחוזים משטח הרפובליקה הם שטח הררי ולכן מרבית ההתיישבות ברפובליקה היא לחוף הים או במספר עמקים בעלי מקורות מים רבים. האקלים באזור זה הוא הבילי מאשר במקומות אחרים ולכן בתקופת השלטון של ברית המועצות במקום הוא נקרא "הריביירה הגרוזינית" ושימש מקום תיירותי מאוד בברית המועצות. בחבל זה ישנם שטחי גידול רבים של תה, טבק, ענבים לייצור יין ומטעי פירות.
צמחייה
תוואי הנוף של אבחזיה משתנה מאזורים מיוערים (כולל יערות אורן מקומיים ליד ביצ'ווינתה) ומטעי הדרים על קו החוף להרים וקרחונים המכוסים שלג-עד בצפון. כ-70% משטח אבחזיה מכוסה ביערות, בעיקר יערות עצי אלון, עצי אשור, עצי אלמון (ממשפחת האלוניים) ועצי אגוז. אבחזיה ידועה במספר הרב של זנים מקומיים המצויים רק באבחזיה.
צמחיית החופים כוללת יבולי פירות וזרעים. בעבר היו גם חופי אבחזיה מכוסים ביערות אולם אלה נגדעו. דרום מזרח אבחזיה, שהוא חלק משפלת קולחידה מכוסה ביערות נשירים עם עצים כמו אלמונים, אלות לבנות, אלונים ואשורים אירופאים (European Beech) או גידולי הדרים ותה. העמקים מכוסים בעיקר ביערות עצים נשירים עם המינים: אלה לבנה, אלון, ערמונים ואלמון. במדרונות ההרים בצפון עד לגובהשל כ-600 מטר מעל פני הים, מכוסה האזור ביערות עצים נשירים עם אלמנטים של עצים מחטניים, מהמינים: עצי אלון, אלה לבנה, אשור ובוקסוס סמפרווירנס (Buxus sempervirens). בגבהים שבין 600 עד 1800 מטר מעל פני הים הצמחייה מעורבת, כאשר המינים הנפוצים ביותר הם האשור האירופאי, אשוחית אוריינטלית (אשוחית קווקזית) ואשוח נורדמאניאנה (Nordmann Fir). מבין העצים באבחזיה ישנם עצים שהם בין הגבוהים באירופה, סוגים שונים של אשוח (במיוחד סביב לימת ריצה). בגבהים שבין 1800 ל-2900 השטח מכוסה בקרחונים ושלג-עד.
דמוגרפיה
במהלך ההיסטוריה התגוררו באבחזיה מגוון רחב של עמים יחדיו. במפקד שנערך בשנת 1886 באוקרוג סוחומי צוין כי 28,318 הם אבחזים, 3,474 מגרלים, 62 גאורגים ו-30,640 סאמורזקנים כלומר תושבי המחוז ההיסטורי סאמורזקן (כיום מחוז גאלי המאוכלס ברובו בגאורגים). יחד עם יוונים, ארמנים ורוסים התגוררו במחוז 67,846 איש בסך הכל.
הדמוגרפיה של אבחזיה השתנתה בצורה דרסטית בשנים 1991–1992 בעקבות מלחמת אבחזיה. על פי מפקד שנערך על ידי הסובייטים בשנת 1989, התגוררו באבחזיה כ-500,000 איש. כ-46% מתוכם היו גאורגים (בעיקר מגרלים) ורק כ-17% היו אבחזים. כמחצית מהאבחזים שהתגוררו באבחזיה היו מוסלמים סונים ומחציתם נוצרים אורתודוקסים.
הדיווחים הרשמיים של הממשלה הגאורגית טוענים כי בשנים 1992–1998 נמלטו מאבחזיה 264,792 איש, ועברו לחלקים אחרים של גאורגיה. מתוכם כ-120,000 איש הם פליטים המתגוררים בסמגרלו וסוואנתי הגובלים באבחזיה ומעל ל-77,800 איש בטביליסי.
הממשלה הבדלנית של אבחזיה, החלה לקדם תוכנית להגדלת האוכלוסייה האבחזית, כיוון שגם אם היו מוציאים את כל הגאורגים שנספרו במפקד האוכלוסין משנת 1989, היוו האבחזים פחות משליש מהאוכלוסייה. לפיכך גירוש הגאורגים מאבחזיה (שחלקם חזר) לא הספיק להבטיח את הרוב האבחזי באבחזיה. התוכנית מקדמת את השבתה של הפזורה האבחזית הגדולה הנמצאת בעיקר בטורקיה ובמקומות אחרים. אבחזים אלה הם צאצאי האבחזים שהיגרו ממולדתם באבחזיה במאה התשע עשרה, כחלק מהשבת האבחזים שגורשו במהלך המוג'היריזם. אולם מספר המהגרים שחזר היה מועט ביותר. תוכנית נוספת שהועלתה היא ל"אבחז" את הצ'רקסים (אדיגים) והאבזינים על ידי שינוי הלאום המופיע בתעודת הזהות שלהם, ולעודד אותם להגר לאבחזיה.
השפה הרשמית באבחזיה היא אבחזית שהיא ממשפחת שפות קווקזיות צפון-מערביות, אולם השפה הרווחת בקרב תושבי אבחזיה היא השפה הרוסית. בתקופה בה הייתה לגאורגיה שליטה באבחזיה הייתה השפה הגאורגית נפוצה אף היא יותר אולם פחות מהרוסית. אף על פי שרוב האבחזים הם נוצרים אורתודוקסים קיים גם מיעוט גדול של מוסלמים.
אמצעי התקשורת הם בעיקר תחת ההשפעה של הממשלה הבדלנית המחזיקה בבעלותה את תחנת הטלוויזיה הראשית ותחנת הרדיו הראשית ברפובליקה. ברוב שטחי אבחזיה ניתן לקלוט שידורי טלוויזיה ורדיו מגאורגיה ורוסיה. על מספר רב של אמצעי תקשורת אבחזיים ורוסיים, בעיקר העיתון "אפסני" האבחזי, קיימות הגבלות שונות ואף אויימו והותקפו לאחר שהביעו ביקורת על הממשלה הבדלני.
ממשל וחלוקה מנהלית
בראש הרפובליקה הבדלנית של אבחזיה עומד נשיא. כיום מכהן בתפקיד ראול חאג'ימבה שירש את אלכסנדר אנקבב שכיהן בשנים 2011–2014 והחליף את סרגיי בגאפש המנוח שירש את ולדיסלב ארדזינבה, נשיאה הראשון של אבחזיה בשנים 1994–2004. הגוף המחוקק הוא אספת העם, והוא מונה 35 נבחרים מתוך 35 מחוזות הבחירה.
הרפובליקה של אבחזיה היא אוטונומיה דה פקטו שאף מדינה בעולם לא הכירה בה עד אוגוסט 2008, עת זכתה להכרה מצד הפדרציה הרוסית. מכאן שגם החלוקה המנהלתית של אבחזיה למחוזות אינה מוכרת ברוב מדינות העולם. מצד שני מוכרת החלוקה המנהלתית של גאורגיה, שעל פיה נחשבת אבחזיה עצמה למחוז בגאורגיה, וחלוקתה הפנימית לנפות, המקבילה כמעט לגמרי לחלוקת אבחזיה למחוזות, הם במעמד יתר נפות גאורגיה, להוציא מחוז טקווארצ'לי, שנוסד בשנת 1995 והוא כולל חלקים ממחוז גאלי ומחוז אוצ'מצ'ירה. החלוקה האבחזית כוללת שבעה מחוזות, ואילו החלוקה הגאורגית כוללת שש נפות.
במקביל לממשל הבדלני של אבחזיה הקים הממשל בטביליסי, ב-27 בספטמבר 2006, ממשלה חילופית שנקראת הרפובליקה האוטונומית של אבחזיה, שהייתה עד לסיום משבר קודורי, ב-2006, ממשלה גולה שישבה בטביליסי. מספטמבר 2006 העתיק הממשל החדש של אבחזיה את מקום מושבו לאבחזיה עילית בעמק קודורי. בראש הרפובליקה עומד מלחז אקישבאיה. ב-12 באוגוסט 2008, לאחר פלישת רוסיה לגאורגיה, גורש הממשל מאבחזיה עילית. ממשל זה מוכר כממשל הרשמי של אבחזיה על ידי רוב מדינות העולם להוציא רוסיה שלא הכירה בו מלכתחילה.
מצב זכויות אדם באבחזיה מהווה בעיה, רוב אוכלוסייה הגאורגית עזבה את האזור במהלך תחילת שנות ה-90.
כלכלה
כלכלת אבחזיה ממוזגת כמעט לחלוטין עם רוסיה והרובל הרוסי הוא ההילך החוקי באבחזיה. התיירות היא ענף המפתח של אבחזיה ושלטונות הממשל הבדלני של אבחזיה כי התיירות המאורגנת (בעיקר מרוסיה) הניבה את הגעתם של למעלה מ-100,000 תיירים בשנים האחרונות. לצורך השוואה היו מספר התיירים שביקרו באבחזיה בשנת 1990, לפני מלחמת אבחזיה, כ-200,000 איש. הממשל האבחזי מעריך כי מספר התיירים שביקרו באבחזיה, בשנת 2006, עמד על 1.5 מיליון איש. אף על פי שנדרשת ויזה כדי להיכנס מגאורגיה לרוסיה, יכולים בעלי מחזיקי דרכון רוסי לנוע באופן חופשי מאבחזיה לרוסיה.
אדמת אבחזיה פורייה ושופעת המוצרים חקלאיים כולל: תה, טבק, יין ופירות (במיוחד Citrus reticulata - סוג של מנדרינה), שניתן להשיגם בעונה המתאימה. החשמל מגיע בעיקר מתחנת כוח הידרואלקטרית בסכר אנגורי, שנמצא בתחום קו הפסקת האש האבחזי-גאורגי. התחנה מופעלת במשותף ומספקת אנרגיה גם לגאורגיה גופא.
יזמים רוסים, בהם עיריות ברוסיה השקיעו באבחזיה כולל עיריית מוסקבה בראשות יורי לוז'קוב שחתם על הסכם לשיתוף פעולה כלכלי בין מוסקבה לאבחזיה. פקידים רשמיים של הממשל הבדלני באבחזיה הכריזו על כוונתם לעשות שימוש במתקנים ובמשאבים עבור פרויקט הבנייה לקראת אולימפיאדת החורף 2014 שנערכה בעיר סוצ'י הסמוכה לגבולה המערבי של אבחזיה.
מנורת איתות
מנורת איתות או פנס איתות היא המצאתו של אוטור אלדיס (Authur C W Aldis) ולעיתים אף נקראת על שמו מנורת אלדיס.
המכשיר הוא שכלול של ההליוגרף, זוהי בעצם מנורה עם תריס המאפשרת לאותת בקוד מורס. האיתות נעשה על ידי פתיחה וסגירה של התריס בצורה ידנית או על ידי בקרת מחשב. המנורה נפוצה בחיילות ימיים ונהוגה גם בשדות התעופה במצבי חירום.
קהילת המודיעין של קוריאה הצפונית
קהילת המודיעין של קוריאה הצפונית היא מצבור של זרועות אכיפת חוק וסוכנויות ביון שלכל אחת מהן תפקיד מוגדר מראש, שכמעט ואינו מצריך תיאום בין הארגונים השונים. ארגוני הביון של קוריאה הצפונית נוסדו ואורגנו על פי המודל של קהילת המודיעין הסובייטית שחולקה לשני ארגונים בלבד הקג"ב והגר"ו.
מודיעין פוליטי אזרחי
סוכנויות הביון של צפון קוריאה כפופות כולן ללשכת המודיעין הכללית של הקבינט של קוריאה הצפונית, כאשר הלשכה כפופה לוועדה המרכזית של מפלגת הפועלים של קוריאה הצפונית - מפלגת השלטון. מחלקת הקישור של לשכת המודיעין הכללית אחראית לביצוע פעילויות תיאום נדרשות בין גופי הביון, במידה ונדרש תיאום בביצוע מבצעי איסוף מודיעין משולבים, בעיקר כנגד יפן וקוריאה הדרומית ובאיסוף מודיעין על הכוחות האמריקניים בקוריאה הדרומית.
הארגון העיקרי האחראי לאיסוף מודיעין חיצוני הוא מחלקת המחקר למודיעין חוץ, הכפופה ללשכת המודיעין הכללית.