cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אושייק (פודקרפאטי)
תולדות היישוב
תחילת היישוב באזור בו שוכנת העיירה היא בימי הביניים, ובשנת 1365 נוסדה במקום העיירה על ידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין, וכן נבנה במקום מבצר, לשם הגנה מפשיטות הונגריות אפשריות. העיירה נודעה בשל ירידיה, שהתקיימו פעמיים בשנה. בשנת 1604 בוטל מעמדו העירוני של היישוב, אך זה הושב לו בשנת 1618 על ידי המלך זיגמונט השלישי ואזה. בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, שויכה העיירה לאוסטרו הונגריה, עד שבשנת 1918 עברה לשליטת פולין.
במהלך מבצע סופה, ב-11 באוגוסט 1944, פוצצו בעיירה שני גשרים, באופן שהפריע לתנועת הגרמנים.
יהודי אושייק
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם התקיים בעיירה סניף של ההסתדרות הציונית, ובשנת 1933 נוסד בעיירה קן של הנוער הציוני. בשנות השלושים סבלו יהודי העיירה מגל האנטישמיות בפולין, ובמספר מקרים אולצו התלמידים היהודים בבית הספר היסודי הכללי בעיירה לכרוע ברך לפני צלב, ופאותיהם קוצצו. בשנת 1937 לא הותר ליהודי העיירה לרכוש בשר כשר. הרב האחרון של הקהילה היה אהרן הלברשטאם, אשר נספה בשואה.
בשואה
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו באושייק כ-250 יהודים, כרבע מסך תושבי העיירה.
הגרמנים כבשו את העיירה ב-8 בספטמבר 1939, ועד מהרה הטילו על יהודיה גזרות כלכליות, הגבלות תנועה, וחובה לשאת סרט לבן עם מגן דוד על זרועם. כמו כן, גברים נלקחו לעבודות כפייה.
באביב 1942 גברו הפגיעות ביהודי העיירה, והגרמנים דרשו מהיהודים חפצי ערך, והטילו על הקהילה תשלומים כבדים. בקיץ 1942 הוקם בעיירה גטו, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה. מספר תושבי הגטו הגיע לכ-500 איש, והצפיפות בו הייתה רבה.
ב-17 באוקטובר 1942 ניתן צו לגירוש כל יהודי העיירה לגטו סטשוב, בו רוכזו באותה עת יהודי הסביבה, וביום 7 בנובמבר 1942 נערכה בסטשוב אקציה, במהלכה שולחו קבוצות צעירים למחנות עבודה, והיתר הועברו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
קלייר קלבריית'
קלייר מישל קלבריית' (באנגלית: Clare Michelle Calbraith; נולדה ב-1974) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אנגלייה.
ביוגרפיה
קלבריית' גדלה בליברפול ובצ'שייר. תפקידיה בטלוויזיה כוללים את סדרות הדרמה התקופתיות "Home Fires" ו"אחוזת דאונטון" של רשת ITV, וסדרת המתח "קו אפל ודק" של ערוץ BBC2.
קלבריית' הופיעה בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה רבות בהן "פקד בנקס", "עדות אילמת", "חדר מיון", "הולבי סיטי", "The Bill" ו-"55 מעלות צפון". היא גילמה את ד"ר טרישה סאמרבי בסדרת הדרמה "בקצב הלב". ב-2005 הצטרפה לאופרת הסבון "קורוניישן סטריט" ושיחקה בתפקיד רובין, חברתו של מרטין פלאט. ב-2007 כיכבה בדרמת אודיו של "דוקטור הו" בפרקים "Urban Myths" ו-"Son of the Dragon". ב-2011 הופיעה בתפקיד לורה גבריאל בסדרה "קו אפל ודק" של ה-BBC. בין 2011 ל-2013 שיחקה בתפקיד "שפ" בסדרה "ורה" של רשת ITV.
לטימריים
לטימריים (שם מדעי: Latimeriidae) היא משפחה של דגי גרם בעלי סנפירים בשרניים. משפחה זו היא היחידה ששרדה בסדרת הצלקנתאים (Coelacanthiformes), בה כיום ישנו רק סוג אחד - לטימריה (Latimeria) ובו 2 מינים: לטימריה אפריקנית (Latimeria chalumnae) ולטימריה אינדונזית (Latimeria menadoensis), הראשון מצוי בסכנת הכחדה, והשני מוגדר כפגיע.
אבולוציה
מספר פלאונטולוגים במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 שיערו שהצלקנתאים היו קבוצת הדגים מהם התפתחו החולייתנים היבשתיים בעלי ארבע רגליים. סיבת ההשערה זו הייתה סנפירי החזה והגחון השריריים במאובני הצלקנתאים, אשר נראו כמתאימים להליכה על הקרקע. השערה חלופית של פלאונטולוגים אחרים זיהתה את מוצא החולייתנים היבשתיים בסדרה האחות של הצלקנתאים, דגי הריאות, אשר בשנים אלו כבר היו מוכרים למדע גם ממאובנים וגם מדגים חיים המסוגלים להתקיים ביבשה בעזרת ריאות. מחלוקת זו הייתה אחת הסיבות להתרגשות הרבה שגרם גילוי הצלקנתאים החיים. הסתבר כי דגי הלטימריה אינם הולכים על היבשה, אך הם משתמשים בסנפיריהם השריריים ל"הליכה" על קרקע הים. חקר הלטימריה נראה בתחילה כמפריך את השערת כמה מן הפלאונטולוגים לפיה היו לצלקנתאים המאובנים ריאות בדומה לדגי הריאות. אך גילוי מפתיע בשנת 2015 מצא ריאות תפקודיות בעוברי לטימריה. עם זאת, חקר רצף ה-DNA של הלטימריה קבע סופית כי דגי הריאות אכן קרובים יותר מן הצלקנתאים לבעלי ארבע הרגליים.
אושצ'יה ז'יילונה
אושצ'יה ז'יילונה (באוקראינית: Устя-Зелене; בפולנית: Uście Zielone) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1548, אז הוענקו לו זכויות מגדבורג ומעמד של עיר. עד 1648 נודע בשם "אושצ'יה הורוז'אנה", ובשנת 1717 היו בו 411 בתים.
יהודי אושצ'יה ז'יילונה
יהודים באושצ'יה ז'יילונה נזכרים לראשונה בשנת 1552. פרנסת היהודים במקום הייתה על עסקי מוזגנות, מסחר זעיר ומלאכה. היישוב היהודי בעיירה היה תחילה מסונף לקהילת בוצ'אץ', אולם במחצית השנייה של המאה ה-18 התארגנה במקום קהילה עצמאית על מוסדותיה, וכרב הקהילה שימש באותה עת הרב צבי-הירש גלר (נפטר ב-1776), בעל "אור צבי". לשיאה מבחינת ריבוי אוכלוסייה הגיעה הקהילה בסוף המאה ה-19.
מראשית המאה ה-20 חל דלדול מתמשך בקהילת העיירה, והיישוב היהודי בה סבל במיוחד בעקבות מלחמת העולם הראשונה. ב-1920, בתקופת הביניים שבין יציאת הצבא הפולני וכניסת הבולשביקים, סבלו יהודי העיירה מכנופיות פטליורה, אשר רצחו כמה מיהודי המקום. באותה עת ענף המלאכה בעיירה היה נתון רובו ככולו בידי יהודים, ובייחוד בתי מלאכה לנגרות, חייטות, מאפיות ואטליזים, וימי השוק שבעיירה שימשו מקור חשוב לפרנסתם של יהודי המקום.
מראשית המאה ה-20 פעלו בעיירה תנועות ציוניות שונות, ובשנת 1931 הוקם בה סניף של תנועת בית"ר. הרב האחרון של הקהילה היה הרב מרדכי בר שמואל בלך-שור (נספה בשואה).
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיירה 573 יהודים.
הקהילה היהודית בעיירה הושמדה בשלהי שנת 1942, לאחר שיהודיה צוו בסתיו 1942 לעבור לבוצ'אץ' הסמוכה, שם חוו שתי אקציות באוקטובר ובנובמבר 1942, כאשר גורל הנותרים היה כגורל שארית יהודי גטו בוצ'אץ'.
רודי ג'וליאני
רודולף (רוּדִי) ויליאם לואי ג'וליאני (באנגלית: Rudolph William Louis Giuliani; נולד ב-28 במאי 1944) כיהן כראש עיריית ניו יורק מ-1 בינואר 1994 עד 31 בדצמבר 2001. הגיע לעמדה ציבורית משמעותית בקנה מידה לאומי בארצות הברית, בזכות הצלחתו בהנהגת ניו יורק בעת פיגועי 11 בספטמבר במגדלי התאומים. עם היבחרו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית, מונה ליועץ בתחום הגנת סייבר. לאחר מכן החל לשמש כפרקליטו של טראמפ, וייצג אותו בחקירת התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016.
תחילת דרכו
ג'וליאני נולד בברוקלין שבניו יורק, בנם היחיד של הלן (ד'אבנזו לפני נישואיה) (1909–2002) והרולד אנג'ל ג'וליאני (1908–1981), שניהם קתולים בני מעמד הפועלים, שנולדו בארצות הברית להורים שהיגרו מאיטליה. אביו היה בעל עבר פלילי, ואף ישב בבית הסוהר סינג סינג בגין מעשי שוד ותקיפה. כשהיה מחוץ לכלא, שימש האב גובה חובות עבור דודו של ג'וליאני מצד אימו, שהשתייך לפשע המאורגן.
ג'וליאני למד בבתי ספר קתוליים ואף שקל בשלב מוקדם של חייו להפוך לכומר, אך נמנע מכך בסופו של דבר. למרות רקעו הקשה כל כך, הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בציונים גבוהים, שאיפשרו לו להמשיך ללמוד לתואר ראשון במכללת מנהטן (מכללה קתולית הממוקמת ברובע הברונקס דווקא ולא במנהטן), ולאחר מכן סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת ניו יורק, אותו הוא סיים בהצטיינות יתרה ב-1968. באוקטובר אותה שנה הוא גם נישא לראשונה לרגינה פרוג'י, נישואין שהחזיקו מעמד 14 שנה, עד ביטולם (לא גירושין) ב-1982.
תחילת הקריירה
בשנת 1975 עזב את המפלגה הדמוקרטית והפך לעצמאי וככזה עבר לוושינגטון, שם מונה לראש המטה של סגן התובע הכללי. מ-1977 ועד 1981 עבד כעו"ד בשוק הפרטי בניו יורק, והצטרף למפלגה הרפובליקנית. בשנת 1981 מונה לתובע כללי פדרלי בפועל, המשרה השלישית בחשיבותה בהיררכיית משרד המשפטים האמריקאי. בתפקידו זה היה ממונה על התובעים הפדרליים, על כל גופי האכיפה הפדרליים, על גופי הענישה, על המנהל לאכיפת (חוקי) הסמים (DEA) ועל שירות המרשלים של ארצות הברית.
בשנת 1983 זכה לחשיפה הציבורית הראשונה, עת מונה לתובע הכללי הפדרלי של מחוז דרום ניו יורק, שם עמד בחזית המאמץ להרחקת סוחרי הסמים מהרחובות, המלחמה בפשע המאורגן, השחיתות במנגנוני השלטון ועבירות הצווארון הלבן. בתפקידו זה רשם לזכותו הישג נדיר של 4,152 הרשעות לעומת 25 זיכויים בערעור בלבד. זכורים במיוחד תיקים בעלי עניין ציבורי גבוה, לרבות תיקים נגד ראשי המאפיה, בהם עשה לראשונה שימוש נרחב בחקיקת RICO נגד פשע מאורגן. בשנים 1985–1986 הצליח ג'וליאני להביא להרשעתם של ראשי חמש משפחות הפשע המאורגן של ניו יורק ומאסרם לתקופות ממושכות מאוד. בשנים 1986–1989 הוא הביא להרשעתם של איוון בוסקי ומייקל מילקן, דמויות ידועות מהמילייה של וול סטריט, בעוון ניצול מידע פנים לסחר בני"ע. למרות כל זאת, הוא גם עורר עליו ביקורת ציבורית מסוימת עת ארגן מעצרים מתוקשרים של חשודים ולאחר מכן נאלץ לבטל את האישומים נגדם עקב חוסר ראיות.
באפריל 1984 נישא ג'וליאני בפעם השנייה, לדונה האנובר (ילידת 1950), אם בנו (אנדרו – 1986) ובתו (קרולין – 1989). הם התגרשו ב-2002.
ג'וליאני כראש העיר
ג'וליאני התמודד שוב בבחירות 1993 כמועמד המפלגה הרפובליקנית והליברלית, הוביל קמפיין שהתמקד באיכות חיים, פשע, עסקים וחינוך, ניצח את ראש העיר המכהן מטעם המפלגה הדמוקרטית דייוויד דינקינס, ברוב של 3% מהקולות ונבחר לראש העיר ה-107 של ניו יורק. בכך הוא היה לראש העיר הרפובליקני הראשון מזה כשלושים שנה, בעיר הדמוקרטית בדרך כלל. בשנת 1997 הוא נבחר בשנית, למול רות מסינגר והפעם כבר בהפרש ניכר (מעל 10% מהקולות).
תחת הנהגתו את העיר, ירדו מעשי הפשיעה הכללית ב-57%, מקרי הרצח ב-65% והעיר אף הוכרה על ידי ה-FBI כעיר הגדולה הבטוחה ביותר בארצות הברית. במלחמתו בפשע, הסתמך ג'וליאני על תאוריית החלונות השבורים. ג'וליאני עצמו תלה את הצלחת "ניהול הפחתת הפשיעה" (כהגדרתו) ביישום תהליך ה-COMPSTAT והקדיש לתהליך זה דיון רחב בספרו "מנהיגות".
יחד עם הירידה באחוזי הפשע הובילה מדיניות ה"אפס סובלנות" האגרסיבית שלו לניכור גובר ולחוסר אמון בין הקבוצות הסוציו-אקונומיות החלשות לבין זרועות אכיפת החוק. זכורה לרעה באופן מיוחד התקרית שבה נפגע ונהרג אמדו דיאלו, מהגר אפריקני בלתי חמוש, מירי של 41 קליעים שנורו בידי שוטרים בלבוש אזרחי.
בקרב חוקרים מסוימים קיימת טענה כי הפחתת הפשיעה בניו יורק לא נגרמה כתוצאה משיטות הלחימה בפשע של ג'וליאני. החוקרים הללו מצביעים על כך שבארצות הברית באותה תקופה הייתה ירידה כללית של אחוזי הפשיעה בכל רחבי ארצות הברית, ובערים מסוימות - ערים בהן השיטה לא יושמה - הייתה ירידה גדולה אף יותר. את הסיבות לירידה בפשיעה הכללית בארצות הברית באותה תקופה מסבירים אותם חוקרים בגאות הכלכלית ובסיבות דמוגרפיות כמו ירידה באחוז הצעירים בסך האוכלוסייה הכללית. הם טוענים שאין קשר בין פעולותיו של ג'וליאני בנוגע לאי-סדר ובין פשיעה. עוד הם טוענים ששיטתו האגרסיבית של ג'וליאני פגעה בעיקר במיעוטים ובמהגרים.
ג'וליאני ניהל מדיניות תקיפה בנושא נדל"ן. פרויקט הפיתוח השאפתני של כיכר טיימס והחזרתו לימי הזוהר שלו כללה החזרת חנויות ותיאטראות מכובדים, הקמה של אולפני MTV, חנות דגל של דיסני ובתי קולנוע. בד בבד סולקו גורמי פשע ושירותי המין שקנו שליטה במקום. לאורך כל תקופת כהונתו שאף ג'וליאני להקים אצטדיון במנהטן, אשר לא הוקם בתקופתו.
לאחר היבחרו, נמנע ג'וליאני בעקביות מראיונות אישיים בתקשורת, והעדיף להעביר את מסריו במסיבות עיתונאים או בהצהרות שנשא על מדרגות בית העירייה. ג'וליאני היה אורח קבוע בתוכניתו של דייוויד לטרמן בטלוויזיה ואף השתתף בה מעת לעת בקטעים הקומיים.
בשנת 2000 התמודד על מושב בסנאט מול הילרי קלינטון, התמודדות אשר נקטעה עקב מאבקו בסרטן הערמונית ועקב ספיחי פרשיית אהבים שהייתה לו בזמן שהיה נשוי לדונה האנובר (אם בנו ובתו). ב-2002 התגרש מהאנובר ובמאי 2003 נשא את אשתו השלישית ג'ודית נתן.
מאז פיגועי 11 בספטמבר נודע ג'וליאני ברבים בזכות תגובתו המתונה והמנהיגות שגילה בעת המשבר. בעבור כך זכה להיבחר לאיש השנה של המגזין טיים לשנת 2001 וקיבל תואר אבירות (אביר האימפריה הבריטית KBE) ב-13 בפברואר 2002.
בסוף שנת 2001 הוחלף בתפקיד על ידי מייקל בלומברג, שגם הוא היה מהמפלגה הרפובליקנית אך פרש והפך לעצמאי.
המירוץ לנשיאות ארצות הברית
ב-5 בפברואר 2007 ג'וליאני הכריז רשמית על מועמדותו לנשיאות ארצות הברית בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית. במהלך מרבית שנת 2007 הסקרים ניבאו לג'וליאני הצלחה.
דווקא במדינות שהיו ראשונות לבחור דשדש ג'וליאני בסקרים, לכן החליט שלא להשקיע מאמצים במדינות אלה ולהתמקד במדינות גדולות יותר, שמצביעות בשלב מאוחר יותר, ולהן משקל משמעותי יותר בקביעת המנצח. ג'וליאני השקיע מאמצים רבים במדינת פלורידה בתקווה לנצח בבחירות שנערכו בה ב-29 בינואר 2008; דבר שהיה מסייע לו לצבור מומנטום לקראת הבחירות ביום שלישי הגדול. על אף המאמצים נחל ג'וליאני כישלון בפלורידה והגיע רק למקום השלישי. הכישלון יוחס לתוצאות הנמוכות בהן זכה ג'וליאני במדינות המוקדמות: מצביעים רבים בפלורידה ראו שג'וליאני כושל, ולכן החליטו שלא "לבזבז" עליו את קולם.
לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2012 הוזכר שמו של ג'וליאני כמועמד, ובסקרים שהתקיימו אף היה מועמד מוביל. באוקטובר 2011 הודיע ג'וליאני שלא יתמודד בבחירות.
בהמשך דרכו
ג'וליאני פתח חברת ייעוץ בענייני אבטחה, "ג'וליאני פארטנרס", הפועלת בעולם כולו. בין השאר מייעצת החברה לממשלות שונות בנוגע למלחמה בטרור ואף ייעצה למאבטחי אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שהתקיימה ב-2016. הוא היה שותף במשרד עורכי הדין "ברייסוול וג'וליאני", המעסיק יותר מ-470 עורכי דין ומייצג כמה מהחברות הגדולות בארצות הברית. לאחר מכן הצטרף למשרד עורכי הדין "גרינברג טראוריג" וגם ממנו פרש.
ג'וליאני שימש כעורך דינו האישי של נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ. ג'וליאני החל לייצג את טראמפ באפריל 2018, בעקבות החקירה דאז של התובע הכללי רוברט מולר לגבי התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016.
ב-25 בינואר 2021 הגישה חברת תביעת לשון הרע בגובה 1.3 מיליארד דולר נגד ג'וליאני ונגד סידני פאוול, עורכת דין נוספת של טראמפ. בכתב התביעה הם הואשמו ב"ניהול מסע דיסאינפורמציה ויראלי" נגד החברה תוך הפצת טענות "שקריות לחלוטין." התביעה נגד ג'וליאני מבוססת על כחמישים הצהרות שהשמיע בכלי התקשורת ובמדיה החברתית. בתגובה אמר ג'וליאני שזו תביעה שנועדה להפחיד ולהשתיק, וכי היא תאפשר לו לחקור את ההיסטוריה, וההתנהלות הכספית של החברה ושיטות הפעולה שלה.
ב-24 ביוני 2021 הושעה ג'וליאני מעיסוק בעריכת דין בתחום שיפוט מדינת ניו יורק, על ידי חבר שופטים שבחן את תביעות לשון הרע שהגישו נגדו "דומיניון מערכות הצבעה" ו"סמארטמטיק". השופטים קבעו שג'וליאני הצהיר הצהרות שקריות ומטעות במאמציו להגן על טענות דונלד טראמפ שבחירות 2020 נגנבו ממנו באמצעות זיוף מאות אלפי פתקי הצבעה ומעטפות הצבעה. כנגד טענתו שההשעיה מהווה הפרה של התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, בהחלטה נקבע שמדובר בהליך משמעתי הנוגע להגבלות האוסרות על עורכי דין להציג עובדות באופן שגוי, ולשאת הצהרות כוזבות במסגרת ההגנה על לקוחותיהם. ההשעיה היא בתוקף עד להשלמת ההליכים נגד ג'וליאני בפני ועדת קובלנות.
ב-11 ביוני 2022 הוגש נגדו כתב אישום בשל בהפרת כללי האתיקה. לפי כתב האישום, ג'וליאני ביקש התקנת תקנת חירום שתמנע את אישור תוצאות הבחירות, הורה לבטל את תוקפם של פתקי הצבעה שהטילו בוחרים מסוימים בשבעה מחוזות, והוראות נוספות שהיו מאפשרות לפרלמנט של פנסילבניה לבחור את האלקטורים שלו ולהכריז על טראמפ כמנצח במדינה. בעקבות זאת הוא הפר שני חוקי אתיקה מקצועית בפנסילבניה, שאסרו על עורכי דין ליזום הליכים משפטיים גחמניים ללא בסיס ראייתי, ואסרו על התנהלות מתוך דעה קדומה שעומדת בסתירה לעקרונות החוק. האישומים עשויים להוביל להשעיית רישיונו כעורך דין, או אף לפסילתו מהמקצוע במדינה.
דעותיו
ג'וליאני בעל דעות פרו-ישראליות מובהקות והוא רואה בישראל בת ברית נאמנה וחיונית של ארצות הברית. לדבריו: "גם בעניין זה למדתי משהו מהנשיא רייגן. הוא אמר, שבחיים יש לך מעט מאוד חברים טובים באמת ושככה זה גם ביחסים בין מדינות. ישראל היא אחת החברות הבאמת טובות שלנו. היא סייעה לנו בכל פעם שביקשנו. אז אנחנו צריכים להיות כאן, בשבילכם." בנוגע לאיראן הוא קבע כי "אסור לנו להרשות לאיראן להפוך למדינה גרעינית. צריך להבהיר שלא נסכים לכך ושכל האופציות על השולחן. אני חושב שהנשיא אובמה הסב נזק רב כשניסה לנהל משא ומתן עם אחמדינז'אד ועם האייתוללות והמולות. לנהל איתם משא ומתן? זה אבסורד! הם ראו בזה סימן לחולשה." בשאר ענייני החוץ, דעותיו בדרך כלל דעות ניציות, והוא תמך למשל בפלישת ארצות הברית לעיראק בשעתו ובפעולות ממשל הנשיא ג'ורג' ווקר בוש בענייני חוץ, ככלל.
בענייני כלכלה "אני קפיטליסט מושבע. אני מאמין שהקפיטליזם הוא המערכת הכלכלית הטובה ביותר שבני האדם פיתחו והוא הוציא מהעוני יותר בני אדם מכל מערכת כלכלית אחרת. בוודאי יותר מהסוציאליזם, שדווקא קיבע אותם בעוניים... עדיף שאנשים יחליטו בעצמם איך והיכן להשקיע את כספם. אנשים מקבלים החלטות טובות יותר מאשר ממשלות. קפיטליזם הוא רק יישום של הדמוקרטיה דרך הכלכלה. תראה את ההצלחה הכלכלית של סין. כיום המערכת שם קפיטליסטית יותר מאשר בארצות הברית. סין היא ניגוד מוזר בין כלכלה קפיטליסטית אגרסיבית מאוד לבין מערכת שלטונית קומוניסטית, על סף דיקטטורה. ברגע שהם נטשו את הסוציאליזם כמודל הכלכלי שלהם, הם נחלו הצלחה כבירה בשחרור אזרחיהם מכבלי העוני." ("ישראל היום", 7 באוקטובר 2011). ג'וליאני חלק שבחים ליזמות של ישראל, בפרט בכל הנוגע לתחום אבטחת הסייבר.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, הביע את תמיכתו במועמד המפלגה הרפובליקנית דונלד טראמפ. בריאיון ליעקב אחימאיר ב-2017 הביע תמיכה בראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.
הר מקנזי (אנטארקטיקה)
הר מקנזי (באנגלית: Mount McKenzie) הוא פסגה פירמידלית, בדרום מזרח רכס סאקסטון בפסגות אמרי, שברכס אראמיס בהרי הנסיך צ'ארלס, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,225 מטרים מעל פני הים.
גילוי ההר
ההר התגלה על ידי המשלחת הדרומית של משלחת החקר האנטארקטית של אוסטרליה, אשר חקרה את האזור בשנים 1956–1957 בפיקודו של ו. ג. בושר (W. G. Bewsher).
מקור השם
שמו של ההר ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.
לקריאה נוספת
• R.J. Tingey, GEOLOGICAL WORK IN ANTARCTICA 1971, P 17
ירח של נייר
ירח של נייר (באנגלית: Paper Moon) הוא סרט דרמה קומית משנת 1973 בבימויו של פיטר בוגדנוביץ'. עלילת הסרט מתרחשת בקנזס ומיזורי בתקופת השפל הגדול, ועוסקת בעלילותיהם של צמד הנוכלים מוזס פְּרֵיי ואָדי לוגינס, המגולמים בידי ראיין אוניל ובתו טייטום. תסריט הסרט מבוסס על רומן בשם אדי פריי שנכתב בשנת 1971 על ידי ג'ו דייוויד בראון.
תקציר עלילת הסרט
במהלך נסיעתם המשותפת נחשפת שיטת "עבודתו" של מוזס: הוא מבקר בבתים של אלמנות טריות, ומספר להן כי מכר לבעלן המנוח תנ"ך יוקרתי בטרם נפטרו והספיקו לשלם. מוזס מוכר להן את התנ"ך שהוזמן, לכאורה, עם הקדשה אישית אותה טבע בעצמו על תנ"ך פשוט וזול. כאשר אדי מתחילה לשתף פעולה עם המזימה ומציגה עצמה בפני האלמנות כבתו של מוזס, היא מתגלה כנוכלת בעלת ביטחון רב ועוזרת למוזס למכור את התנ"כים בהצלחה יתרה.
באחד הלילות, נשבה מוזס בקסמה של רקדנית ארוטית בשם טריקסי דילייט (מדלין קאן), ומזמין אותה ואת המשרתת הצעירה שלה, אימוג'ן (פי. ג'יי. ג'ונסון), להצטרף אליהם במסעם. לאחר שאדי מגלה כי מוזס בזבז את כספם בקניית מכונית חדשה על מנת להרשים את טריקסי, היא מגבשת מזימה אשר מפרידה בין מוזס לבת זוגו הטרייה: היא מזמינה פקיד בבית המלון בו הם שוהים לחדרה של טריקסי, ומיד לאחר מכן שולחת לשם גם את מוזס שמוצא את השניים מקיימים יחסי מין. מוזס הנרגז עוזב את טריקסי ואימוג'ן, ויחד עם אדי ממשיכים השניים בדרכם.
במהלך שהותם בבית מלון בקנזס, גונבים מוזס ואדי בקבוקי ויסקי ממבריח משקאות חריפים בשם ג'ס הארדין (ג'ון הילרמן), ומוכרים לו אותם בחזרה. לרוע מזלם, אחיו של הארדין, גם הוא בגילומו של הילרמן, הוא השריף המקומי אשר עוצר אותם במהרה. בערמתה הרבה, מצליחה אדי להחביא את כספם ולחלץ אותם מבית המאסר, ממנו בורחים השניים למדינת מיזורי. השריף הארדין ועמיתיו מוצאים את מוזס בסופו של דבר, אך מאחר שאינם רשאים לעצור אותו מחוץ לתחום שיפוטם, הם מכים ושודדים אותו. בסיקוונס האחרון של הסרט מסיע מוזס את אדי לבית דודתה וממשיך בדרכו לבד, אך אדי בורחת מהבית, חוזרת בריצה לרכבו התקוע של מוזס ומצטרפת אליו בטענה ש"הוא עדיין חייב לה מאתיים דולר".
הפקה
בשלבי ההפקה הראשונים של הסרט נקשר אליו שמו של הבמאי ג'ון יוסטון, ובתפקידים הראשיים היו אמורים לככב פול ניומן ובתו נל. לאחר שיוסטון וניומן עזבו את הפרויקט לטובת עבודתם המשותפת בסרט "במלכודת החופש", נבחר פיטר בוגדנוביץ' לביים את הסרט. בוגדנוביץ', אשר ביים שנה קודם לכן את ראיין אוניל בסרטו "מה נשמע, דוק?", הזמין את בתו בת השמונה של אוניל, טייטום, להיבחן לתפקיד "אדי" על אף שהייתה חסרת כל ניסיון משחק.
שם הספר המקורי עליו מתבסס תסריט הסרט, "אדי פריי", לא מצא חן בעיני בוגדנוביץ' שהתקשה למצוא שם חלופי לסרט. בזמן שבחר פסקול לסרט, נתקל בשיר "It's Only a Paper Moon" (אשר נכתב בשנת 1933 על ידי הרולד ארלן, יפ הרבורג ובילי רוז), ופנה אל חברו אורסון ולס לשאול בעצתו בנוגע לשם "Paper Moon". תגובתו של ולס להצעת השם הייתה "זהו שם טוב כל כך, עד שאין צורך לצלם את הסרט. מספיק לפרסם רק את השם". לאחר בחירת השם הוסיף בוגדנוביץ' סצנה בה מצטלמת אדי על גבי "ירח של נייר" על מנת לקשר את העלילה לשם הסרט ולקבל את אישור האולפן לשם זה.
פרסים ומועמדויות
השחקנית טייטום אוניל זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט, ובכך הפכה לזוכה הצעירה ביותר אי פעם בפרס אוסקר, בגיל עשר ו-106 ימים. נכון לשנת 2016, אף מתמודד או מתמודדת באף קטגוריה לא זכו בפרס אוסקר בגיל צעיר יותר מאוניל.
רועי וסרמן
רועי וסרמן (נולד ב-21 ביוני 1995) הוא אתלט ישראלי המתחרה בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס הוא זכה 4 פעמים ברציפות במדליית ארד באליפויות ישראל בשנים 2014, 2015 2016. ו-2017.
וסרמן מחזיק בתוצאה התשיעית בטיבה של אתלט ישראלי בכל הזמנים, בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה
וסרמן נולד וגדל בקריית ביאליק. מגיל 11 החל להתאמן באתלטיקה באגודת מכבי חיפה. הוא התאמן כשנתיים באתלטיקה כללית, ריצות קפיצות וזריקות ובגיל 15 החל להתמקצע בענף הזריקות. בגיל 16 עבר להתאמן בהדסה נעורים, מרכז האתלטיקה הלאומי, בהדרכת סלבה איזמאילוב.
2012
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף בשנת 2012 זכה וסרמן במדליית ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה 40.99 מטר.
2013
באליפות ישראל לנוער שנערכה בהדר יוסף בשנת 2013 זכה וסרמן בשתי מדליות כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 15.19 מטר ובזריקת דיסקוס בתוצאה 41.90 מטר.
בתחרויות האתלטיקה לנוער של המכביה ה-19 שנערכו בהדר יוסף אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 14.88 מטר.
אלוף ישראל לנוער
באליפות ישראל לנוער שנערכה בראשון לציון ביוני 2014 זכה וסרמן במדליית זהב, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 17.27 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 15.12 מטר.
שיא ישראלי לנוער
בתחרות שנערכה בהדסה נעורים ב-23 בדצמבר 2014 קבע וסרמן בהדיפת כדור ברזל שיא ישראלי חדש לנוער של 18.05 מטר.
2015
בתחרות גביע אירופה בזריקות עד גיל 22, שנערכה בליריא פורטוגל מרץ 2015 סיים וסרמן במקום 15 בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 15.92 מטר.
בתחרות שנערכה בהדר יוסף ב-30 במרץ אותה שנה קבע וסרמן בהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 16.69 מטר, תוצאה המהווה מקום תשיעי בכל הזמנים. בתחרות שנערכה בהדסה נעורים ב-5 ביולי אותה שנה הוא קבע בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 44.47 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 15.83 מטר, אחרי איתמר לוי ממכבי תל אביב (18.20 מטר) ומרק אלטרמן מהפועל עמק חפר (16.64 מטר).
2016
בתחרות גביע אירופה בזריקות עד גיל 22, שנערכה בארד רומניה במרץ 2016 סיים וסרמן במקום 11 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 16.10 מטר.
בתחרות שנערכה בהדר יוסף ב-14 במאי אותה שנה הוא קבע בזריקת דיסקוס שיא אישי חדש של 44.84 מטר,
בתחרות שנערכה בהדסה נעורים ב-16 במאי אותה שנה קבע וסרמן בהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 16.70 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ביוני אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 16.25 מטר.
2017
בתחרות גביע אירופה בזריקות עד גיל 22, שנערכה בגראן קנריה ספרד במרץ 2017 סיים וסרמן במקום 14 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 15.47 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה 15.42 מטר.
ונסה ריי
ונסה ריי ליפטק (באנגלית: Vanessa Ray Liptak; נולדה ב-24 ביוני 1981) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בתפקידיה בתור ג'ני גריפית' בסדרה "Suits" (2011–2012), בתור שרלוט דרייק (אנ') בסדרה "שקרניות קטנות" (2012–2017), בתור אדי ג'נקו בסדרה "שוטרים בדם" (2013 ואילך).
ביוגרפיה
וונסה ריי נולדה בעיר ליברמור, קליפורניה, בתם של ולרי וג'יימס ליפטק. היא בעלתאזרחות כפולה; אמריקאית ובריטית. אביה היה כותב ומלחין שירים והיא בילתה את רוב ילדותה בתיאטרון.
קריירה
ריי החלה את הקריירה שלה בשנת 2003. היא הופיעה במחזה המבוסס על הסרט פוטלוס בתפקיד רסטי, בו שרה את השיר "Let's Hear It For the Boy" ובתפקיד נמו במחזה המבוסס על הסרט מוצאים את נמו. היא הופיעה במחזמר שיער בתפקיד כריסי.
בשנים 2011–2012 הופיעה בסדרה "Suits" בתפקיד ג'ני גריפית'.
בשנים 2012 עד 2017 היא הופיעה בסדרה "שקרניות קטנות" בתפקיד סיסי דרייק.
בשנת 2013 החלה לשחק בעונה הרביעית של הסדרה "שוטרים בדם" בתפקיד השוטרת אדי ג'נקו.
בשנת 2016 הופיעה בסרט הטלוויזיה "רב מכר לרצח".
חיים אישיים
ריי חיה ועובדת כיום בין לוס אנג'לס לניו יורק. היא נישאה לשחקן דרק ג'יימס בנהיים ב-8 בינואר 2003. ב-2007, הם עברו להתגורר בטורונטו; בני הזוג התגרשו בשנת 2009.
במרץ 2015, ריי הודיעה באינסטגרם ובטוויטר שהיא מאורסת לבן זוגה מזה שש שנים, לנדון בירד. ב-14 ביוני 2015, הם נישאו בחוות קן קונדור במזרח מחוז סן דייגו, קליפורניה.
Issuu
Issuu הוא אתר אינטרנט המשמש בתור פרסום אלקטרוני בחינם עבור מגזינים, קטלוגים, עיתונים ועוד. כיום רשומים באתר מעל 21 מיליון פרסומים דיגיטליים. באתר רשומים מעל 85 מיליון קוראים פעילים הרשומים באתר. אתר Issuu פרסומים מובילים בתחומי האופנה, תרבות, ואמנות. כיום אתר Issuu משמש בתור פרסומים רבים באינטרנט.
ונסה ריי
חיים אישיים
בדצמבר 2020, בראיון לפודקאסט "The Pink Lemonade", ריי חשפה שהיא סובלת מהפרעה דו קוטבית. היא אובחנה לראשונה כששהתה שלושה חודשים במתקן לבריאות הנפש.
Issuu
היסטוריה
Issuu נוסד בקופנהגן, דנמרק בשנת 2006 על ידי: "מיכאל הנסן, רובן ביירג הנסן, מיקל ג'נסן, ומרטין בטון-תומסן" מתוך מטרה לאפשר קריאה של מגזינים באינטרנט ללא צורך בקניית עיתונים ושימוש בנייר מודפס.
בשנת 2009 נבחר Issuu לאחד מ-50 אתרי האינטרנט הטובים ביותר על ידי אתר honoree Webby.
בתחילת 2013 עברה החברה אל עמק הסיליקון בעיר פאלו אלטו, קליפורניה, תחת ניהולו של "ג'ו הירקין" ובשותפות עם חברת יאהו.
פרוקסימה קנטאורי b
פרוקסימה קנטאורי b הוא כוכב לכת חוץ-שמשי המקיף את פרוקסימה קנטאורי, וכוכב הלכת הקרוב ביותר למערכת השמש.
פרוקסימה קנטאורי הוא ננס אדום והכוכב הקרוב ביותר לכדור הארץ. כוכב הלכת הוא כוכב לכת ארצי ומקיף את כוכב האם באזור ישיב, כך שתאורטית ייתכנו עליו חיים, אם כי רק באזור המצומצם שבגבול היום והלילה. למרות זאת, מחקר סובר כי ככל הנראה לא ייתכנו חיים על גביו וזאת בגלל ההתפרצויות על פני הכוכב שלו, פרוקסימה קנטאורי. בשנת 2018 התגלה כי התרחשה על הכוכב שלו התפרצות סולארית, אולם ככל הנראה זו לא אמורה להשפיע בצורה קטלנית אם הוא אכן מוגן ויש עליו חיים.
טלסקופ החלל ג'יימס וב צפוי לחקור את האטמוספירה של כוכב הלכת ואת האפשרות לקיומם של חיים עליו, כך גם הטלסקופ הגדול מאוד יעשה במטרה להכין שליחת גשושיות זעירות למסע לעבר כוכב הלכת.
הנרי ג'יי
הנרי ג'יי (מאנגלית: Kaiser Henry J) היא מכונית משפחתית גדולה אמריקאית המוגדרת כמכונית קומפקטית, 2 דלתות, סדאן שיוצרה על ידי יצרנית הרכב האמריקאית קייזר-פרייזר משנת 1950 עד 1954, בשנים האלה הורכב הדגם בארץ על ידי קייזר-אילין תעשיות.
משנת 1951 החברה בארצות הברית הייתה קרויה "קייזר מוטורס" לאחר שהשותף ג'וזף פייזר  פרש.
היסטוריה
קייזר-פרייזר הרכיבה את ההנרי ג'יי במפעלה ב- מישיגן, בגרסת 2,200 סמ"ק, (4 צילינדרים), ו- 2,600 סמ"ק, (6 צילינדרים). אורך : 4,432 מ"מ, בגרסת מודל 1950, ששונה ל-4,521 מ"מ בשנים 1951–1954. משקל : 1,062 ק"ג, בסיס גלגלים 2,500 מ"מ. התאוצה בין 0 - 60 מייל הייתה 19.59 שניות. הרכב נקרא ע"ש יו"ר חברת קייזר-פרייזר והושק ב-28 בספטמבר 1950.
מחיר דגם ה"הנרי ג'יי" הבסיסי היה בשנת 1953 1,499 דולר.
הצבעים הדומיננטיים היו : שחור בשלוב גג לבן, ואפור בהיר.
הדגם היה קרו על שם "הנרי ג'יי קייזר, נשיא "קייזר-פייזר".
קייזר-פרייזר במדינת ישראל
קייזר-פרייזר (Kaiser-Frazer) הייתה חברת מכוניות אמריקאית חדשה, שנוסדה לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי ג'וזף פרייזר, שהיה בעל ניסיון רב בתעשיית הרכב, והנרי קייזר, תעשיין נודע. אילין התיידד עם היקמן פרייס, סגן נשיא "קייזר-פרייזר" והצליח ליצור שותפות בינו לקונצרן האמריקאי. לפי תנאי העסקה קייזר פרייזר השקיע חצי מיליון דולר ואילין השקיע שני מיליון דולר. מפעלי "קייזר-אילין" הקימו תוך שנה וחצי את המפעל בישראל.
המפעל החל להרכיב מגוון כלי רכב, תחילה מתוצרת קייזר-פרייזר כגון "קייזר מנהטן" ו"הנרי ג'יי", ובהמשך ג'יפ ויליס, ויליס ג'יפ סטיישן, ויליס ג'יפ טנדר, "דופין" ו"קטר שבו" של רנו הצרפתית.
בשנת 1950 התחילו להרכיב את ההנרי ג'יי, במפעל ב- נשר, עד שנת 1954.
תכנון אזורי וחקלאי
תכנון אזורי וחקלאי זהו ענף בתחום של "תכנון ערים ואזורים" העוסק במיקום יעיל של פעילויות בשימושי קרקע אזוריים שהם בעיקר: "לא עירוניים" כגון: תשתיות וגידול של "יישובים קטנים או חקלאיים" על שטח גדול יותר מאשר עיר או "עיירה בודדת" או למשל: "חוות בודדים", קיבוצים, מושבים ואף על מתחמים גדולים הנמצאים בסמוך אל ערים או המשותפים עימם. תכנון אזורי וחקלאי קשור אל תכנון עירוני מכיוון שהוא נוגע לפרקטיקות שימוש בקרקע בהיקף רחב יותר, או במקביל אליו, או בצמוד אליו. דבר זה כולל גם ניסוח חוקים שידריכו את התכנון והניהול היעילים של האזורים. תכנון אזורי יכול להיות מקיף על ידי כיסוי נושאים שונים, אך לעיתים קרובות יותר הוא מציין נושא מסוים, הדורש התחשבות אזורית.
בתכנון אזורי וחקלאי דורשים שימושי קרקעיים שונים שאינם כמו בעיר כגון: "הגנה על שטחים חקלאיים", מתחמים גדולים החופפים אל הערים או בתוך ערים, מפעלים או אזורי תעשייה הנמצאים מחוץ לשטח עירוני, שימושי קרקע עבור: "תחבורה אזורית" ותשתיות אזוריות, שטחים המיועדים עבור צורכי ביטחון או ביטחון פנים כגון: "בסיסי צבא או בסיסי משטרה" הנמצאים מחוץ ליישוב עירוני, תכנון שטח ביולוגי המיועד לפיתוח כגון: "אזוריים ימיים", שטחים המיועדים עבור: "מחקר חקלאי" או "שממה" המיועדת לפיתוח תיירותי או חקלאי, ריאות ירוקות הנמצאות בשטחים לא-עירוניים כגון: יערות או "פארקים אזוריים", ו"בתי קברות אזוריים או מטרופוליניים". תכנון אזורי וחקלאי הוא המדע של מיקום יעיל של תשתיות ויעוד לגידול בר-קיימא של אזור מסוים. אחד מהרעיון של עליית התחום של התכנון האזורי והחקלאי היה מתכנן הערים "פיטר קלת'ורפה" שעיקר עיסוקו היה בעיקר בתחום של העירוניות המתחדשת כדי לקדם את הגישה כיוון שהיא יכולה לטפל בנושאים סביבתיים, נושאים חברתיים, ונושאים כלכליים אזוריים, אשר בהכרח מצריכים מיקוד אזורי כלשהו.
ברוב מדינות אירופה התוכניות לגבי: "פיתוח אזורי וחקלאי" מכוונות גם אל פיתוח של ערים ועיירות ספציפיות על מנת לתמוך ולנהל את האזור בהתאם לצרכים הספציפיים סביבם כגון: "פארקים מטרופוליטניים" הנמצאים בבעלות של יותר מאשר עיר אחת או "שטחים חקלאיים העוברים בחלקם גם בשטח עירוני".
מדיסון קנדי
מדיסון קנדי (באנגלית: Madison Kennedy; נולדה ב-22 בדצמבר 1987) היא שחיינית אמריקאית, אלופת עולם בבריכת 25 מטר (וינדזור 2016) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, שותפה לשיא העולם בעבר במשחה שליחות 4x50 מטר משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) ואלופת ארצות הברית במשחה ל-50 מטר חופשי (2015).
ביוגרפיה
קנדי נולדה בהרטפורד, קונטיקט וגדלה באייבון, קונטיקט. היא החלה לשחות בגיל 4. היא בוגרת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי וכיום מתגוררת בשרלוט, קרוליינה הצפונית ומתאמנת בהדרכתו של דייוויד מארש בקבוצת SwimMAC.
2008
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה קנדי במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.39 שניות ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.28 שניות ולא נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים.
2009
באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד, סרביה בשנת 2009 זכתה קנדי בשתי מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.81 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא משחקים חדש של 4:01.90 דקות.
2010
באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה בשנת 2010 זכתה קנדי במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי.
2011
באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה בשנת 2011 זכתה קנדי במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה, מקסיקו באוקטובר 2011 זכתה קנדי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 3:40.66 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 55.55 שניות ומדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.24 שניות.
2012
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) סיימה קנדי במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.10 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי של 54.83 שניות בתוצאה ולא נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים.
אלופת עולם ושיאנית עולם (בריכת 25 מטר)
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה, קטר בדצמבר 2014 זכתה קנדי ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) ביחד עם ג'וש שניידר, מאט גריוורס ואבי וייצל בשיא עולם חדש של 1:28.57 דקות (הנוכחי, 2016), לפני רוסיה שקבעה שיא אירופה חדש של 1:29.13 דקות וברזיל שקבעה שיא דרום אמריקה חדש של 1:29.17 דקות. כשחיינית רביעית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 23.63 שניות. מדליות כסף, במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 1:34.61 דקות, אחרי הולנד שקבעה שיא עולם חדש של 1:34.24 דקות ולפני דנמרק (1:35.48 דקות), כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 24.06 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצא של 3:27.70 דקות, אחרי הולנד שקבעה שיא עולם חדש של 3:26.53 דקות ולפני איטליה (3:29.48 דקות), כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 51.82 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.86 שניות.
אלופת ארצות הברית
באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה בשנת 2015 זכתה קנדי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה ביולי 2015 זכתה קנדי במדליית כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.01 דקות, כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.89 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.80 שניות.
2016
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו באומהה, נברסקה בסוף יוני ובתחילת יולי 2016 סיימה קנדי במקום שלישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.48 שניות, אחרי אבי וייצל (24.28) וסימון מנואל (24.33 שניות) שזכתה לאחר מכן במדליית הכסף האולימפית במשחה זה, בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 24.39 שניות ובמקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 54.18 שניות ולא נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר 2016 זכתה קנדי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אמנדה וייר, קלסי וורל ומלורי קומרפורד בתוצאה של 3:28.82 דקות, לפני איטליה (3:30.28 דקות) והולנד (3:31.10 דקות). כשחיינית שלישית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.84 שניות. מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.93 שניות, אחרי ראנומי קרומווידג'ויו מהולנד (23.60 שניות) וסילביה די פייטרו מאיטליה (23.90 שניות).
אמצעי מניעה מבוססי לוח שנה
אמצעי מניעה מבוססי לוח שנה (באנגלית: Calendar-based contraceptive methods) הם שיטות שונות להערכת הסבירות לפוריות אצל האישה, בהתבסס על תיעוד קודם של תקופת הווסת. שיטת הימים הבטוחים (Standart Day Method), שהיא אחת מהשיטות השונות המבוססות לוח שנה, לוקחת בחשבון את תזמון הביוץ, חלון הזמנים בו הזרע והביצית עשויים להיפגש ואת ימי המחזור החודשי המשעורים, כך שניתן לקבוע את הימים בהם יש להימנע מקיום יחסי מין ללא צורך בהסתמכות על תסמינים פיזיים של פוריות.
הגדרה
חלק מהאנשים עלולים לחשוב כי שיטת הקצב (Rhythm method) ומודעות לפוריות הם מונחים נרדפים. למעשה, מודעות לפוריות משמשת בדרך כלל כמונח רחב וכללי, הכולל מעקב אחר טמפרטורת גוף בסיסית, והפרשות מהנרתיק, וכן מעקב אחר אורך המחזור. ארגון הבריאות העולמי סבור ששיטת הקצב היא סוג ספציפי של השיטה המבוססת על לוח השנה, וששיטות המבוססות על לוח השנה הן רק צורה אחת של מודעות לפוריות.
שיטות למודעות לפוריות, שעוקבות אחר טמפרטורת גוף בסיסית ו/או הפרשות מהנרתיק אפקטיביות יותר משיטות המבוססות על לוח השנה, והן ידועות בשם שיטות מבוססות סימפטומים.
בעבר, המונח "שיטת הקצב" היה מונח נרדף ל-NFP (תכנון משפחה טבעי). NFP הוא מונח גג שכולל שיטות מודעות פריון המבוססות על סימפטומים, וכן את שיטת ההנקה כאמצעי למניעת היריון (lactational amenorrhea) וכן שיטות מבוססות לוח שנה, כמו שיטת הקצב.
לפעמים משתמשים, בטעות, במונח "שיטת הקצב" כדי לתאר את ההתנהגות של אנשים שמקיימים יחסי מין וגינאליים ללא הגנה, ועם זאת רוצים להימנע מהיריון.
היום הראשון של הדימום נחשב ליום הראשון של מחזור הווסת.
היסטוריה
בשנת 388, אוגוסטין מהיפו כתב על התנזרות תקופתית.
יותר ממאה שנים קודם לכן, הרופא היווני סורנוס כתב ש"הזמן שמיד לפני ואחרי הווסת" הוא החלק הפורה ביותר במחזור של האישה. מספר היסטוריונים חושבים שגם אגוסטין זיהה בטעות את הימים שמיד אחרי הווסת כתקופה הפורייה ביותר.
התייחסויות בכתב ל"תקופה בטוחה" אינן מופיעות יותר במשך למעלה מאלף שנים.
במחצית הראשונה של המאה העשרים, רוב המשתמשים בשיטת הקצב היו קתוליים. הם פעלו על פי מה שלימדה הכנסייה שלהם, שכל שאר השיטות של מניעת היריון הן חטא.
כיום
תשומת לב חדשה הופנתה אל שיטות מבוססות לוח שנה בשנת 2002, כאשר המכון לבריאות הרבייה באוניברסיטת ג'ורג'טאון הציג את שיטת הימים הבטוחים. השיטה נועדה להיות פשוטה יותר ללימוד ולשימוש בהשוואה לשיטת הקצב הישנה יותר, משולבת בתוכניות של תכנון משפחה בעולם כולו.
סוגים ויעילות
לרוב מחזורי הווסת יש בתחילתם כמה ימים שהם לא פוריים, תקופת פוריות, ואחר כך כמה ימים ממש לפני הווסת הבאה, שהם לא פוריים (לאחר הביוץ). היום הראשון של הדימום נחשב ליום הראשון של מחזור הווסת. כדי להשתמש בשיטות אלה, האישה נדרשת לדעת מהו אורך מחזורי הווסת שלה.
שימוש לא יעיל בשיטות מבוססות לוח שנה כולל מעקב לא נכון אחר אורך מחזור הווסת, כך שהאישה תשתמש במספרים שגויים בתוך הנוסחה, או קיום יחסי מין לא מוגנים ביום שמוגדר כפורה.
שיטות מסורתיות
מבוססות על יום קבוע בלוח השנה:
טוענים כי כאשר משתמשים בה כדי למנוע היריון, שיטת הימים הבטוחים היא בעלת יעילות של 95% בשימוש אידיאלי, ויעילות של כ-88% בשימוש סביר. עם זאת, חוקרים הראו שנתונים אלה הם כנראה אופטימיים מדי, ושהיעילות ככל הנראה נמוכה בהרבה.
בשתי השיטות מדווחת רמת שביעות רצון גבוהה. כיום קיימות מספר תוכניות אינטרנטיות של שיטת המחזור, וישנן גם אפליקציות סלולר, כמו Natural Cycles, שמאפשרות שימוש בשיטות המסורתיות באופן דיגיטלי ובכך מפחיתות את הסיכוי לטעות בחישוב.
שיטות חדישות
מבוססות על ניטור חילוף החומרים של הורמון הרבייה בשתן של נשים.
טכנולוגיית הניטור - מכשיר הפרסונה (Persona Contraception Monitor) לדוגמה, הוא מכשיר כף יד אלקטרוני של חברת ClearBlueבעל רצועות בדיקה חד פעמיות. המוניטור מגלה תוצרי פירוק בשתן של הורמוני לוטאין (LH) ואסטרוגן, אסטרון-3-גלוקורוניד (E3G) בדגימות שתן בשעות הבוקר המוקדמות. ברצועות הבדיקה יש נוגדנים ספציפיים ל-E3G וללוטאין, אשר נספגים לתוך מבנה לטקס. ככל שיש יותר תוצרי E3G בשתן, שורת הנוגדנים המתאימה על הרצועה משנה את צבעה לכחול בהיר. ככל שיש יותר תוצרי LH בשתן, שורת הנוגדנים המתאימה על הרצועה משנה את צבעה לכחול כהה. אור אינפרא אדום המובנה במכשיר מגלה את רמות שינוי הצבע על ידי מנגנון שבירת אור.
יתרונות השיטה
שיטת הימים הבטוחים (Standard Days Method) מוצגת יותר ויותר כחלק מתוכניות לתכנון המשפחה בארצות מתפתחות. השיטה משביעת רצון בעיני נשים ובכלל בקרב זוגות רבים. גם העלות הנמוכה של השיטה מאפשרת לה כנראה למלא תפקיד מועיל בארצות שאין להן מימון לספק שיטות אחרות של מניעת היריון. כל השיטות המסורתיות ככלל, לא כרוכות בעלויות כספיות או בהבנה טכנית לצורך שימוש בהן.
אחוזי כישלון
אחת הדאגות לגבי שימוש בשיטות מבוססות לוח שנה היא אחוז הכישלון הגבוה יחסית שלהן, בהשוואה לשיטות אחרות של מניעת היריון. אפילו כאשר משתמשים בהן באופן מושלם, שיטות מבוססות לוח שנה, במיוחד שיטת הקצב, מובילות לשיעור גבוה של הריונות בקרב זוגות שהתכוונו למנוע היריון. רמת האמינות הנמוכה של שיטות מבוססות לוח שנה נובעת מכך שהנוסחאות שלהן מניחות מספר הנחות שהן לא תמיד נכונות.
השלב שלאחר הביוץ הוא באופן רגיל בין 12 ל-16 ימים, והנוסחה של שיטת הקצב קובעת שאצל כל הנשים אורך השלב הזה הוא בתוך הטווח הזה, אך בקרב נשים רבות שלב זה הוא קצר יותר, ולאחרות הוא ארוך יותר. אצל הנשים האלה, הנוסחה של שיטת הקצב מזהה לא נכון כמה ימים פוריים כאילו הם נמצאים בתוך התקופה הלא פורייה.
אם אצל אישה שבעבר היו לה מחזורים סדירים יש כעת עיכוב בביוץ בגלל סיבות כאלו ואחרות כמו גורמי לחץ, לקיחת תרופות, מחלה, מנפאוזה, הנקה, היא עדיין תהיה פורייה כאשר השיטה תגיד לה שהיא נמצאת בשלב הלא פורה שלאחר ביוץ. אם הביוץ שלה מקדים באופן חריג, שיטות מבוססות לוח שנה יגידו לה שהיא נמצאת עדיין בשלב הלא פורה שלפני הביוץ כשלמעשה היא כבר פורייה.
שיטות מבוססות לוח שנה מניחות שכל דימום הוא ווסת אמיתית, אך למעשה דימום באמצע מחזור או דימום ללא ביוץ עלול להיגרם עקב מספר גורמים. זיהוי לא נכון של דימום כווסת יגרום לכך שהחישובים של השיטה יהיו שגויים.
בריאות העובר
מחקרים טענו שהריונות כתוצאה מכישלונות של שיטות של התנזרות תקופתית הם הריונות בסיכון גבוה יותר להפלה, בגלל הזדקנות הגמטות (תאי זוויג) בזמן ההתעברות. מחקרים אחרים טוענים שלתזמון ההתעברות אין כל השפעה על אחוזי ההפלות, משקל לידה נמוך, או לידה מוקדמת.
הרס ביציות
לוק בובנס טען שיחסי מין לא מוגנים בתקופות לא פוריות של מחזור הווסת עשויים עדיין להוביל להתעברות, אבל ליצור זיגוטות שאינן מסוגלות להשתרש. בובנס טען שאם מגדירים הרס ביציות מופרות כהפלה, אז השימוש בשיטת הקצב מוביל ככל הנראה למספר גדול של הפלות.
ארנסט לודוויג, רוזן הסן-דרמשטאדט
ארנסט לודוויג, רוזן הסן-דרמשטאדט (15 בדצמבר 1667 – 12 בספטמבר 1739), היה רוזן הסן-דארמשטאדט בין השנים 1678–1739.
ביוגרפיה
ארנסט לודוויג נולד ב-15 בדצמבר 1667 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ללודוויג השישי, רוזן הסן-דארמשטאדט, ולאליזבת דורותיאה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתם של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה ואליזבת סופיה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג.
ב-24 באפריל 1678 מת אביו לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט, ואחיו לודוויג השביעי, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה במקומו לשלטון, אולם, שלטונו היה קצר, וב-31 באוגוסט 1678 מת לודוויג בעיר גותה כתוצאה מזיהום, וארנסט לודוויג עלה לשלטון במקומו. אולם מכיוון שהיה קטין, מונתה אמו לעוצרת עד לשנת 1688. במהלך מלחמת תשע השנים עבר ארנסט לודוויג להתגורר בערים רוסלסהיים ודורנברג, מכיוון שדרמשטאדט נכבשה על ידי הכוחות הצרפתיים. ארנסט לודוויג הכניס את הרוזנות לחובות גדולים, בעקבות מפעלי הבנייה הרבים שעשה, ובעקבות בזבזנותו הרבה. על מנת לכסות את החוב, הטיל ארנסט לודוויג מיסים רבים על תושבי הרוזנות, והשקיע הרבה במדע האלכימיה.
ב-12 בספטמבר 1739 מת ארנסט לודוויג, ובנו לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-1 בדצמבר 1687 התחתן ארנסט לודוויג עם דורותיאה שארלוטה מברנדנבורג-אנסבך, בתם של אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וסופיה מרגרטה, נסיכת אטינגן-אטינגן, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
ב-20 בינואר 1727 התחתן ארנסט לודוויג עם לואיזה סופיה פון שפיגל צום דזנברג, אשר קיבלה את התואר "רוזנת פון אפשטיין", ממנה היו לו 2 בנות:
בנוסף היה לארנסט לודוויג ילד לא חוקי משרלוטה פון פורסטנר:
כמאל א-דין חוסיין
כַּמאל א-דין חוסיין (الأمير كمال الدين حسين; תעתיק מדויק: אלאמיר כמאל אלדין חֻסַין; לעיתים נכתב כמאל אל-דין חוסיין; 20 בדצמבר 1874, קהיר, מצרים – 6 באוגוסט 1932, טולוז, צרפת) היה בנו של סולטאן מצרים חוסיין כאמל. ב-1917 ויתר על ירושת הסולטנות. היה מחלוצי החוקרים של מדבר לוב.
קורות חייו
כמאל א-דין חוסיין היה בנו היחיד של סולטאן מצרים חוסיין כאמל, ונצר לשושלת מוחמד עלי. התחנך באקדמיה הצבאית הטרזיאנית באוסטריה. כיורשו של השליט מונה ב-1914 למפקד צבא מצרים בדרגת גנרל. עם מותו של אביו, ב-1917, ויתר כמאל א-דין על זכותו לעלות על כס הסולטנות, לטובת דודו, אחמד פֿוּאד, שהיה למלך מצרים פואד הראשון עם קבלת העצמאות ב-1922.
מסעותיו במדבר לוב
כמאל א-דין חוסיין ערך מספר מסעות חלוציים בדרום-מערב מצרים. הוא היה הראשון שהגיע לעומק מדבר לוב (כך נקרא באותה תקופה חלקו המזרחי של מדבר סהרה) בכלי רכב ממונעים, בהם זחל"מי קֶגרֶס תוצרת סיטרואן ומכוניות פורד מודל T בעלות הנעה קדמית. מסעו הראשון יצא לדרך בסוף 1923, והשתתפו בו ג'ון בּוֹל, מנהלהּ של מחלקת מיפוי המדבר המצרית, ומושל סינַי קלוד ג'רוויס, שהיה עד 1922 מושל נאות המדבר שממערב לנילוס. המסע עבר בנאות המדבר המערביות של מצרים, ומנווה המדבר דאח'לה פנה מערבה בניסיון למצוא דרך לחציית המדבר לעבר אל-כופרה. לדבריו של כמאל א-דין, שנודע כחובב ציד, הייתה מטרת מסעו סקר של מיני האנטילופות במרחבי החוֹליות באזור. לנגד עיניו עמד חיבורו של הנוסע הגרמני גרהרד רולפס על תלאותיו ועל ממצאיו במסעו במדבר לוב כחצי יובל שנים לפני כן. כמו כן שאף להגיע לנווה המדבר האגדי זרזורה. מסעו של כמאל א-דין מומן על ידיו וגוּבה בעניינה של ממשלת מצרים בסקר ובמיפוי אזורי המדבר המערבי שלה על מקורות המים בהם ועל תושביהם (גבולות מצרים ולוב נקבעו בהסכם רק בשנת 1934). מסע זה הסתיים במרס 1924 בנווה המדבר ח'ארגה, שממנו חזרו אנשי המשלחת ברכבת לקהיר.
בחודשים ינואר–מרס 1925 שוב נסע כמאל א-דין חוסיין לדרום מדבר לוב בואכה סודאן. מסע זה הרחיק לכת בהרבה מקודמו והתאפשר הודות לגילוי מקורות המים של נאות אַרקַנוּ ועווינאת על ידי אחמד חסנין במסעו ב-1923. המסע יצא מנווה המדבר ח'ארגה בנתיב השיירות ההיסטורי דרבּ אל-ארבעין (שהוליך מאסיוט בעמק הנילוס לדארפֿוּר בסודאן). מהַר עווינאת המשיך כמאל א-דין לרמות אֶנֶדִי שבצפון דארפֿוּר. בינואר-פברואר 1926 ערך כמאל אל דין מסע נוסף לעווינאת. הפעם יצא מדאח'לה ופנה דרומה-מערבה בנתיב שונה מזה שבו עבר במסעו הקודם. דרכו הוליכה לאורך הגוש הרמתי הגדול שממדיו החלו להתברר במסע זה וכאמל א-דין העניק לו את שמו – גִילְף כְּבּיר – המחסום הגדול. בגילף כְּבּיר מצא כמאל א-דין אתרי אמנות סלע פרהיסטוריים לרוב. את מסעותיו אלה סיכם במאמרים בכתבי עת שונים, ובהם Bulletin del'Institut d'Égypte, The Geographycal Journal של החברה הגאוגרפית המלכותית הבריטית ו- La Revue scientifique הצרפתי.
בגלל התרופפות בריאותו חדל כמאל א-דין חוסיין ממסעותיו והסתפק בתמיכה בחוקר ההונגרי לאסלו אלמאשי שמשלחתו מצאה ציורי סלע נוספים ברמת גילף כְּבּיר, ובהם אלה של 'מערת השחיינים'. ב-1933, לאחר מותו של כמאל א-דין, הקים אלמאשי בקצה הדרומי של רמת גילף כְּבּיר מצבת זיכרון לכבוד פטרונו, שהלך לעולמו שנה קודם לכן.
אחרית דבר
כמאל א-דין חוסיין נפטר ב-6 באוגוסט 1932 בטולוז שבצרפת מסיבוכים רפואיים. הוא ביקש להיקבר סמוך למעון הדרווישים (תַכִּיָה) של כת הבקטשיה בגבעת מֻקַטַם המשקיפה על קהיר, שם בילה באחרית ימיו הרבה מזמנו. כמאל א-דין היה אספן עתיקות ופטרון אמנות, ואת אוספיו הוריש למוזיאון המצרי ולמוזיאון לאמנות מוסלמית בקהיר (שנקרא באותה עת בשם "המוזיאון הערבי"). הוא לא העמיד צאצאים, ואת רוב הונו הוריש לדודו פואד הראשון, מלך מצרים. אלמנתו מכרה את ארמונם שבכיכר תחריר לממשלת מצרים, והוא שימש את משרד החוץ המצרי.
במלאת 90 שנה לגילוי רמת גילף כְּבּיר על ידי הנסיך כמאל א-דין חוסיין, ולזכר השימוש פורץ הדרך שעשה בזחל"מי סיטרואן-קגרס במדבר לוב, נערך במרס 2014, בחסות משרד התיירות המצרי, שחזור מסעו ההיסטורי. בסמליל המיזם מוצג העתק תצלומו ברכב ששימש במסעותיו במדבר. הגוש הדרומי-מזרחי של רמת גילף כְּבּיר נקרא על שמו – רמת כמאל א-דין.
עצירת דימום
שלבי המנגנון
עצירת דימום מתרחשת כאשר הדם נמצא מחוץ לגוף או לכלי הדם. זוהי התגובה הטבעית המולדת של הגוף להפסקת הדימום ואובדן הדם. במהלך עצירת הדימום מתרחשים שלושה צעדים ברצף מהיר: טסיות הדם מהוות גורם גדול בתהליך עצירת הדימום. הן מאפשרות ליצור את "פקק הטסיות" שנוצר כמעט ישירות לאחר שנקרע כלי הדם. תוך שניות, מרגע שיבוש דופן האפיתל של כלי הדם טסיות הדם מתחילות להיצמד למשטח תת-האנדותל. לוקח כשישים שניות עד שגדילי הפיברין הראשונים מתחילים להשתלב בפצע. לאחר מספר דקות פקק הטסיות נוצר לחלוטין על ידי הפיברין. תהליך עצירת הדימום נשמר בגוף באמצעות שלושה מנגנונים:
סוגים
ניתן להגיע לעצירת דימום בדרכים שונות אחרות אם הגוף אינו יכול לעשות זאת באופן טבעי (או זקוק לעזרה) במהלך ניתוח או טיפול רפואי. כאשר הגוף נמצא תחת הלם ולחץ, קשה יותר להשיג את עצירה של הדימום. אף על פי שהתהליך הטבעי הוא הרצוי ביותר, אמצעים אחרים להשגתו חיוניים להישרדות במסגרות חירום רבות. ללא היכולת לעורר את תהליך עצירת הדימום, הסיכון לדימום גדול. במהלך פעולות כירורגיות ניתן להשתמש באמצעים לעצירת דימום המפורטים להלן לשליטה על דימום תוך הפחתת הסיכון להרס רקמות. ניתן לעצור דימום על ידי אמצעים כימים וכן על ידי אמצעים מכניים או פיזיקליים. סוג הסיוע נקבע על פי המצב. התפתחות אמצעי עצירת הדימום מתייחסת להבדלים בין ילדים למבוגרים.
ברפואת חירום
חילוקי דעות בין רופאים עדיין ממשיכים להתעורר בנושא עצירת דימום וכיצד לטפל במצבים עם פגיעות גדולות. אם מתרחשת אצל אדם פגיעה גדולה וכתוצאה מכך אובדן דם קיצוני, אז עזר המוסטטי בלבד לא יהיה יעיל במיוחד. אנשי מקצוע בתחום הרפואה ממשיכים לדון בשאלה מהן הדרכים הטובות ביותר לסייע לחולה במצב כרוני. עם זאת, מקובל כי כלל עזרים המוסטטיים הם הכלי העיקרי לפגיעות דימום קטנות יותר.
כמה סוגים עיקריים של עצירת דימום המשמשים ברפואת חירום כוללים:
עזר כימי
זהו חומר המשמש לעיתים קרובות בניתוחים כדי לעצור דימום. קולגן מיקרו-פיברילר לעיתים משמש מנתחים לשם כך, משום שהוא מושך את הטסיות הטבעיות של המטופל ומתחיל בתהליך קרישת הדם כאשר הוא בא במגע עם הטסיות. עזר כימי זה אפשרי רק כאשר תהליך עצירת הדימום מתרחש בגוף באופן תקין.
לחץ ישיר
שיטה זו נפוצה במצבים בהם טיפול רפואי נאות אינו זמין. הפעלת לחץ ו/או חבישת פצע מדמם מאטה את תהליך איבוד דם, מאפשרת למערכת את הזמן הדרוש לה להתחיל בקרישה. חיילים נוטים להשתמש בשיטה זו כאשר אדם נפגע במהלך הלחימה. צוותי מגן דוד אדום משתמשים לרוב בתחבושת אישית לשם פעולה זו.
תפרים, הידוק והדבקה
התפרים משמשים לעיתים קרובות כדי לסגור פצע פתוח, ומאפשרים לאזור הפגוע להישאר נקי מגורמי מחלה ופסולת שונה העשויים להיכנס דרך הפצע. בנוסף, שיטה זו חיונית במקרים מסוימים גם לשם עצירת הדימום. השימוש בתפרים, בהדבקות ובהידוק מסייעים בהקטנת שטח הפנים של הפצע. שיטה זו מאפשרת לפיסות העור להיצמד פיזית, ובכך מאפשרת לטסיות להתחיל בתהליך של קרישת הדם בקצב מהיר יותר.
עזר פיזי - ספוג ג'לטין
ספוג ג'לטין מוגדר כעוצר דימומים גדולים. הספוג מפסיק או מפחית את כמות הדימום הנוכחי במהירות. עזרים פיזיים אלו משמשים בעיקר במסגרות כירורגיות ולאחר טיפולים ניתוחיים. ספוגים אלה סופגים דם, מה שמאפשר לתהליך הקרישה להתרחש מהר, ומשחררים תגובות כימיות המפחיתות את הזמן שלוקח לתהליך קרישת הדם להתחיל באופן טבעי.