cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אור מופלא
עלילת הספר
אחרי שסתמרוח, שנפגש מחדש עם התייר התמים זוגפרח ותיבת המטען הקסומה והתוקפנית שלו, נמלט מהמכשפים, מתברר לו ולשאר תושבי עולם הדיסק שהצב א'טואין הגדול, הנושא על גבו את עולם הדיסק, שט בחלל בנתיב להתנגשות עם כוכב אדום ענק עם 8 ירחים. אליהם מתלווים כוהן הברברי (פארודיה על קונאן הברברי), אחד מגדולי גיבורי עולם הדיסק, לוחם עז-רוח בן 87, עם בעיות גב וללא שיניים, ובת'אן - בתולה שנועדה להקרבה בפולחן דרואידי - ניצלת על ידי כוהן, סתמרוח וזוגפרח ומתאהבת בגיבור הברברי.
במהלך מסעם, סתמרוח נהפך לאחד מבין האנשים הבודדים שמבקרים בעולמו של מוות בעודם בחיים. הוא מגלה שם שזוגפרח לימד את מוות וארבעת פרשי האפוקליפסה משחק קלפים של "משהו מעל מים" (פארודיה על ברידג') וכמעט נהרג בידי איזבל, בתו המאומצת של מוות, אך ניצל בידי תיבת המטען הקסומה.
בנוסף, נתקלת החבורה בעיר בה כת "הכוכב האדום" מטילה אנרכיה ושורפת ספרים ומכשפים, ובאנשים הבורחים להרים (לא כדי להימנע מהאסון הקרב ובא, אלא כדי ליהנות ממראה טוב יותר של האפוקליפסה). בעיר זו מצליח סתמרוח לבצע כשף יחיד (אך הוא מבין הלחש בראשו הוא זה שביצע את הכשף עבורו). כמו כן, הם נכנסים לחנות קסומה המוכרת חפצים שונים ומוזרים (זוגפרח נשבה בקסמו של כדור זכוכית מלא שלג ובתוכו מבנה קטן ומעוצב, פארודיה על מזכרות). החנות כל פעם נעלמת ומופיעה במקום אחר, ונידונה לגורל זה לנצח בעקבות קללה של מכשף שנכנס לחנות ומצא שאזל מוצר מסוים במלאי.
ככל שהכוכב האדום מתקרב לעולם הדיסק, הכשף נהפך לחלש יותר, טרימון מנסה להכניס את שבעת הלחשים שבאוקטאבו אל תוך ראשו כדי לזכות בעוצמה מוחלטת. ברם, הלחשים חזקים מדי עבורו ומוחו נהפך לשער אל "ממדי הצינוק" שמתוכם מנסים יצורים נוראים ושדים שונים לברוח אל תוך עולם הדיסק. סתמרוח מגיע בזמן ומצליח להילחם בטרימון ובהם, הוא משיג את האוקטאבו ובעזרת כוהן הברברי, זוגפרח ובת'אן, הוא קורא את 8 הלחשים בקול רם. אחרי הקריאה 8 הירחים של הכוכב האדום בוקעים לעולמות הנישאים על גבי צבי-עולם קטנים שעוקבים אחרי א'טואין הגדול והצב הענק משנה מסלול ומתרחק מהכוכב. אחרי הצלת העולם, ספר האוקטאבו נאכל על ידי התיבה הקסומה של זוגפרח.
הספר מסתיים בפרידתם של סתמרוח וזוגפרח, החוזר לביתו באימפריה האגאנטית במטרה להעלות זכרונות על טיולו בעולם הדיסק. הוא משאיר לסתמרוח את התיבה הקסומה בתור מתנת פרידה. סתמרוח מקווה להפוך למכשף אמיתי אחרי שהלחש עזב את ראשו.
גלעד שמחוני
גלעד שמחוני (נולד ב-28 בספטמבר 1967) הוא כדורסלן עבר ישראלי. גובהו 1.85 מטר, שיחק בעמדת הרכז.
ביוגרפיה
גלעד שמחוני הוא בן למשפחה מראשונות קיבוץ גינוסר, גדל בקיבוץ גניגר. אביו הוא אורי שמחוני שהיה אלוף בצה"ל.
שמחוני הצטרף בילדותו לקבוצת הכדורסל של הקיבוץ, ובנעוריו הצטרף לקבוצת הכדורסל של הפועל גבת. בעונת 1986/1987 שיחק בקבוצה הבוגרת של גבת בליגה הלאומית. בכל שנותיו בקבוצה גבת ירדה ליגה ועלתה בעונה שאחרי. ב-1991 יצא לשחק במכללת ג'ורג' וושינגטון. ב-1993 הצטרף להפועל תל אביב, ועונה אחר כך חתם במכבי ירושלים, העולה החדשה לליגה הלאומית. בנוסף, שיחק עונה אחת בכל אחת מן הקבוצות הבאות: מכבי ראשון לציון, מכבי גבעת שמואל, בני הרצליה, ומכבי קריית מוצקין. בתום עונת 1997/98 פרש ממשחק.
בשנת 2007, הצטרף כשחקן לקבוצת הכדורסל הפועל אוסישקין שנוסדה על ידי אוהדי הפועל תל אביב. הוא קיבל את תפקיד קפטן הקבוצה ששיחקה בליגה ב' במחוז דן. הקבוצה זכתה בגביע האיגוד לאחר שניצחה את הפועל גן שמואל, ושמחוני הקפטן הניף את הגביע בתום המשחק. בנוסף, הקבוצה העפילה בתום עונה זו לליגה א'.
בעונת 2008/09 שוב זכתה הפועל אוסישקין בגביע האיגוד, ובתום העונה העפילה לליגה הארצית. בעונת 2009/10 שמחוני מיעט לשחק. הקבוצה זכתה בגביע האיגוד בפעם השלישית ברציפות, ובתום העונה העפילה לליגה הלאומית, הליגה השנייה בכדורסל.
בשנת 2010 התמודד שמחוני לתפקיד חבר הוועד המנהל של עמותת הפועל אוסישקין, ונבחר לתפקיד. הוא היה חלק מסגל הקבוצה בלאומית, וקיבל דקות משחק מעטות. בתום עונת 2010/11 סיים את משחקו בקבוצה.
בעונה שלאחר מכן הצטרף לקבוצת הפועל תל אביב עודפים, קבוצת שהורכבה מוותיקי הפועל תל אביב ושיחקה בליגה ב'. הקבוצה הבטיחה בתום העונה את עלייתה לליגה א', ושמחוני ששימש בה כקפטן הקבוצה זכה איתה בגביע האיגוד לאחר ניצחון על הפועל חיפה.
שמחוני היה בעבר יו"ר ארגון השחקנים, ארגון המייצג שחקני כדורסל בעניינים הנוגעים לתנאי העסקתם.
ספריו
בשנת 2006 יצא הספר "לויתן לבן", בעריכת גלעד שמחוני, המקבץ אוסף של אמירות והגיגים שהוקלטו בשיחות של שמחוני עם אביו אורי שמחוני, על נושאים אישיים ולאומיים.
סולימאן בשיר
סולימאן בשיר (1947–1991) היה היסטוריון ערבי ישראלי ומרצה באוניברסיטת א-נג'אח בשכם. הוא ידוע בשל עבודותיו על ההיסטוריוגרפיה המוקדמת של האסלאם ובעבר לימד באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשיר נולד בכפר מע'אר. הוא סיים תואר ראשון ושני באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1976 הוא קיבל תואר שלישי מאוניברסיטת לונדון על ספרו "קומוניזם במזרח הערבי", שפורסם באנגלית ובערבית. בשיר התפרסם בכך שבספרו הוא טען שדת האסלאם התפתחה בהדרגה על רקע היהדות והנצרות ולא נולדה כולה מגילויי הנביא מוחמד. הוא חקר את האמונות והמנהגים בדורות השונים, את הדרך שבה העבירו את המסורת לדורות הבאים ואת הקשר בינה לבין הצרכים הייחודיים לכל תקופה. בשיר עורר סערה נוספת כאשר פרסם מחקר בערבית על מוכרי הקרקעות הערבים של ימי המנדט, בו התברר שגם בני משפחת המלוכה בירדן מכרו אדמות ליהודים.
בשיר עורר ביקורת חריפה בעולם המוסלמי בשל דעותיו המנוגדות למסורת המוסלמית.
במקרה אחד, הושלך בשיר מבעד לחלון הכתה על ידי סטודנטים שזעמו על דעותיו.
גנב עירוני
גנב עירוני (באנגלית: The Town) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 2010, שנכתב ובוים על ידי בן אפלק. הסרט הוא עיבוד קולנועי מחודש לרומן שכתב צ'אק הוגאן בשם "נסיך הגנבים". בסרט מככבים בן אפלק בתפקיד דאג מקריי, ג'ון האם, רבקה הול, ג'רמי רנר ובלייק לייוולי. הסרט שיצא לאקרנים בארצות הברית ב-17 בספטמבר 2010, ובישראל ב-7 באוקטובר, זכה לתשבחות מצד המבקרים, ונכנס מיידית לראש רשימות שוברי הקופות בארצות הברית עם הכנסות של 23 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו.
סולימאן בשיר
ב-1984 הוא פוטר מהאוניברסיטה. הוא מצא עבודה בארצות הברית במסגרת תוכנית פולברייט ולאחר מכן עבד באוניברסיטה העברית בירושלים. בשיר מת בגיל 44 מהתקף לב.
גנב עירוני
עלילה
חבורה של ילידי צ'ארלסטאון, פרבר של בוסטון מסצ'וסטס, מתכננת שוד בנק בעיר קיימברידג'. את החבורה מרכיבים דאג מקריי (בן אפלק), ג'יימס "ג'אם" קופלין (ג'רמי רנר), אלברט מגלוואן (ג'ורג' קרול) ודזמונד אלדן. במהלך השוד הם חוטפים את מנהלת הבנק, קלייר קאייסי (רבקה הול), ולאחר שיחרורה דאג מתמנה לעקוב אחריה. השניים מתחברים ובמהלך שיחה דאג מגלה לה שאימו עזבה אותו כשהוא היה ילד. בינתיים, סוכן ה-FBI, אדם פרולי (ג'ון האם), מגלה את אחריותם של הקבוצה על שוד הבנק. בנוסף, הוא מגלה שמי שמפעיל אותם הוא פרג'י (פיט פוסלתווייט). לאחר מכן, הקבוצה מבצעת שוד בנק נוסף שבו היא כמעט נתפסת.
לאחר שדאג חוזר מביקור אביו בכלא, ג'אם מציע לו עבודה חדשה שהוא מסרב להיענות לה. אך פרג'י מאיים על חייה של קלייר ומכריח את דאג לקחת חלק בשוד. דאג וג'אם נכנסים לפנוויי פארק במדי שוטרים ושודדים את חדר הכספות, הם חוברים לחבריהם שממתינים באמבולנס. סוכני ה-FBI מקיפים את הפארק בעקבות מידע שניתן להם מאחותו של ג'אם, כריסטה (בלייק לייוולי). ג'אם נלחץ ומתחיל לירות וכך הוא חושף את מיקומם. במהלך קרב היריות נהרגים ג'יימס ואלברט, דאג וג'אם מצליחים לשרוד כשהם מחופשים לשוטרים, אך הם נאלצים להיפרד. לאחר שהסוכן פרולי מגלה שהשוד בוצע על ידי שודדים מחופשים לשוטרים, הוא מאתר את ג'אם ברחוב ובקרב יריות שמתפתח ג'אם נהרג.
דאג חוזר לפרג'י ומחסל אותו. הוא מתקשר לקלייר והיא מודיעה לו באמצעות קוד שסוכני ה-FBI נמצאים בביתה. דאג בורח מבוסטון לפלורידה, לא לפני שהוא מותיר תיק עמוס בכסף לקלייר ומנדרינה, כרמז לעיר Tangerine באורנג' קאונטי שבמדינת פלורידה, ממנה באה אימו של דאג ואליה הוא בורח.
ביקורות והכנסות
הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות. לפי האתר "Rotten Tomatoes", כ- 94% ממבקרי הקולנוע בארצות הברית נתנו לסרט ציון חיובי בהתבסס על 191 ביקורות. הסרט יצא לאור בפסטיבל הסרטים של ונציה. יתר על כן, בסוף השבוע הראשון לצאתו של הסרט הוא הכניס כ-23.8 מיליון דולר, מה שמיקם אותו כסרט המכניס ביותר בשבוע זה. נכון ל-5 בדצמבר 2010 הסרט הכניס כ-91,735,513 דולר בארצות הברית וכ-51,333,497 דולר ברחבי העולם.
נמל התעופה בומביי צ'הטרפטי שיוואג'י
נמל התעופה בומביי צְ'הַטְרַפַּטִי שיוואג'י (בהינדית: छत्रपती शिवाजी आंतर्राष्ट्रीय विमानक्षेत्र, במראטהית: छत्रपती शिवाजी आंतरराष्ट्रीय विमानतळ) הוא נמל התעופה הראשי והגדול ביותר במומבאי. זה שדה התעופה השני העמוס ביותר בהודו לאחר נמל התעופה הבינלאומי אינדירה גנדי בניו דלהי, ודורג במקום ה־48 כשדה התעופה העמוס ביותר בעולם. שדה התעופה נקראת על שמו של קיסר האימפריה המראטהית במאה ה־17 צ'הטרפטי שיוואג'י וקוד IATA של שדה התעופה – "BOM" – נגזר מבומביי, שמה הקודם של מומבאי.
השדה בנוי כולו על האי סאלסט.
ב־24 בנובמבר 2017 עברו בנמל 969 טיסות באותו היום ובכך נשבר השיא של "הכי הרבה טיסות ביום על מסלול אחד בלבד".
משדה תעופה זה נוחתות וממריאות טיסות לנמל התעופה בן-גוריון בישראל. הטיסות מבוצעות על ידי חברת אל על במטוסי בואינג 777.
Good Time (שיר)
Good Time (בעברית: חוויה מהנה וגם מועד נוח) הוא שיר של פרויקט המוזיקה האמריקני Owl City והזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן. הוא יצא לאור כסינגל הראשי מתוך האלבום The Midsummer Station של Owl City וכסינגל השני מאלבום האולפן השני של ג'פסן, "KISS". השיר נכתב על ידי מאט ת'ייסן, בריאן לי ואדם יאנג. השיר זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרי מוזיקה, כאשר מבקרים תיארו אותו כ"המנון קיץ".
השיר זכה להצלחה מסחרית ברחבי העולם, והגיע למקום הראשון בקנדה, ניו זילנד ודרום קוריאה, כאשר הגיע לעשרת המקומות הראשונים במצעדים של ארצות הברית, יפן, בריטניה הולנד ומדינות אחרות.
רקע, כתיבה ושחרור
ב־14 ביוני 2012 הודיע אדם יאנג כי ישתף פעולה עם קארלי ריי ג'פסן לשיר חדש שייצא ב -26 ביוני 2012. ב־20 ביוני 2012, הוא הוציא את הסינגל Good Time דרך חשבון ה-SoundCloud שלו. השיר יצא באיטונס ב־26 ביוני 2012. הוא נכתב על ידי מאט תיסן, בריאן לי וג'ונג עצמו. ב־23 באוגוסט 2012, השיר הפך לזמין בבריטניה לפני יציאת הסינגל באופן רשמי כהורדה דיגיטלית באיטונס מאלבומם של Owl City The Midsummer Station. גרסה אקוסטית של השיר יצאה בשנת 2013 במיני-אלבום "The Midsummer Station - Acoustic".
ביקורת
השיר זכה לביקורות חיוביות של מבקרים, כולל בילבורד: "רק הגיוני שאליו הצטרף ג'פסן ... [על] סינגל שעשוי להפוך לבסיס ברדיו להמשך קיץ," ו- Entertainment Weekly: "'השיר יורד יותר בקלות ממרגריטה קפואה בבר טיקי על חוף הים." באתרו The Re-View, המבקר הבריטי ניק באסט התייחס לשיר כ"דואט פופ מרומם, יוצא ויוצא, שבוודאי יבטיח ששום אמן לא צריך להסתפק בתואר 'להיט אחד'. "
פורסט וויקמן ממגזין "סלייט" כינה את השיר כ"יורש ראוי" ל"Call Me Maybe". "השיר נפתח בסיפור מוכר, ואז חודר אותו, על ידי הסרת כל דבר שאינו צווחני." כמו קשה בשיר TiK ToK, הזמרת מתחילה את וידאו הקליפ של השיר כשהיא מתעוררת אחרי לילה של מסיבות, בבגדיה כששיר של פרינס מתנגן במחשבותיה. אבל לעומת זאת, וויקמן ציין, שהיא לא סובלת מחמרמורת ומוכנה לצאת שוב למחרת בערב. "כששירת מקהלת ילדים בסוף, קצת מיותרת, אבל בשיר הזה למה לא", הוא מסכם. "'השיר הוא גילטי פלז'ר, בלי האשמה." הרולינג סטון כינה את השיר "פופ ריקודים בינוני".
רקע כללי
את סרטון המוזיקה ביים דקלן ויטבלום והוקרן בבכורה ב- Vevo, כאשר יאנג "צייץ" בטוויטר שלו קישור לסרטון ב־24 ביולי 2012. מרבית הסרטון צולם באגם סילבר בפארק המדינה הררימן בניו יורק והשאר בעיר ניו יורק. הסרטון כולל פרסום סמוי מאת פיאט, קסיו וביטס אלקטרוניקס.
תקציר
סרטון המוזיקה מתחיל בכך שג'פסן ממתינה ליד הרכב שלה מסוג פיאט 500 מול דירה כשחבריה יוצאים ומצטרפים אליה. לאחר מכן הם בורחים מהערפל של העיר ניו יורק. כשהם נוסעים משם, העלילה מתחלפת לסירוגין בין הנסיעה ברכב של ג'פסן לבין הנסיעה ברכב של Owl City מסוג קוגר מרקורי כשאר שניהם נוסעים יחד עם חברים בדרך יער ושרים את מילות השיר. בסופו של דבר הם נפגשים בבניין קטן דמוי בקתה ומתחילים לשתות ברד. כאשר מתחיל החלק של ג'פסן בשיר, רואים אותה יחד שאר חברי הקבוצה צועדים ומגיעים לחניון. ברגע שהיא שרה את החלק של "ווהוו" והמקהלה מצטרפת, יאנג נראה ליד אגם, בשילוב עם צילומים של ג'פסן ושאר חברי הקבוצה. כשהשמיים מתכהים הם מתחילים לרקוד סביב מדורה. הסרטון מסתיים בצילומים של הקבוצה רוקדת במסיבה לאורך הלילה.
הופעות חיות
ב-22 באוגוסט 2012 אוול סיטי וקרלי ריי ג'פס ביצעו את יחד את "Good Time" בתוכנית המציאות America's Got Talent ולמחרת ביצוע את השרי בתוכנית "Today". הצמד ביצע אותו גם בניו יורק ב־25 באוגוסט 2012 במהלך יום הילדים של ארתור אשר אירוע המסמן את תחילת אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. ב-28 באוגוסט ב The Tonight Show with Jay Leno, ג'פסן ביצעה את Good Time יחד עם קודי סימפסון בסיבוב ההופעות של ג'סטין ביבר, Believe Tour (בתאריכים נבחרים), ועם ג'ארד מניקרה בסיבוב ההופעות של ג'ספין "The Summer Kiss Tour".
יחסי ג'מייקה–פקיסטן
יחסי ג'מייקה-פקיסטן הם היחסים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים שבין ג'מייקה לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
Good Time (שיר)
תביעה משפטית
באוקטובר 2012, הזמרת-יוצרת אליסון ניקול ברנט הגישה, תביעת הפרת זכויות יוצרים שכתבה עורכת הדין נוויל ג'ונסון בבית המשפט הפדרלי בקליפורניה נגד ג'ספין ויאנג, וכן כמה חברות פרסום והופעות של קבוצות זכויות. היא טענה כי יאנג, מאט תייסן ובריאן לי העתיקו מוטיב בולט לשיר שלה בשנת 2010, "Ah, It's a Love Song". בתביעה צוינו כמה קווי דמיון בין שני השירים. ברנט הצהירה עוד כי היא ספגה "נזק רגשי ופסיכולוגי" מאוהדים ששאלו מדוע העתיקה את השיר.
בינואר 2014 חברת פרסום המוזיקה של ג'פסן, BMI, הגיעה להסכם עם ברנט להעמיד מעל 800,000 $ תמלוגים בחשבון נאמנות לטובת התובע. בתמורה, ברנט הסכימה לדחות את התביעה שלה.
יחסי ג'מייקה–פקיסטן
יחסים כלכליים
בשנת 2016, ייצאה ג'מייקה לפקיסטן סחורה בשווי 870 אלף דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם מכוניות, אוטובוסים, כלי רכב להרכבה, חלקי רכב, גרוטאות ברזל, כלים רפואיים, חוברות, מוצרי גומי ומקררים. לעומתה, פקיסטן ייצאה לג'מייקה סחורה בשווי 2.53 מיליון דולר אמריקאי. נתחים גדולים מהסחורה הם בגדים ומוצרי כותנה, ממתיקי סוכר, מוצרי אלומיניום ומוצרי ברזל.
Good Time (שיר)
מיקומי שיא
בקנדה ובניו זילנד הגיע לשיא במקום הראשון, והפך לסינגל הראשון של Owl City והשני של ג'פסן בשתי המדינות. ב-26 באוגוסט 2012 השיר הגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכנס למצעד לפני יציאתו באופן רשמי שהשיר היה זמין באלבום " The Midsummer Station - Acoustic" בשבוע שלאחר מכן עלה למקום 5, והפך לסינגל הראשון של Owll citiy שהגיע לחמשת המקומות הראשונים בבריטניה מאז Fireflies (שיר).
יבשה
המונח יבשה באופן כללי, מתייחס לקרקע היבשה על פני כדור הארץ, וכן על פני כל פלנטה אחרת, כלומר, קרקע שאינה מכוסה מים. אולם, ההגדרה המדויקת של יבשה תלויה בהקשר.
בהתייחס לכדור הארץ, הרי שמבחינה גאולגית מוגדר כיבשה חלקו של קרום כדור הארץ שאינו מצוי מתחת לאוקיינוס. לפי הגדרה זו, יבשה היא חלקו הגלוי של לוח טקטוני, שיש לו חלקים אחרים המצויים מתחת לאוקיינוס, למשל מדף יבשתי. מבחינה זו ההגדרה כוללת איים וקרום יבשתי עליו מצויים אגמים, נהרות ונחלים.
לעומת זאת, מבחינה גאוגרפית, ובמידה מסוימת גם מבחינה לשונית, המונח יבשה כולל כל מקום בכדור הארץ, שאינו מכוסה מים באופן רציף וטבעי (דוגמת נהר, נחל, ים ואוקיינוס). לפי הגדרה זו, תחתיתם של נהרות, אגמים ונחלים, אינה נחשבת ליבשה. עם זאת, יש המגדירים אגם כ"מקוה מים הנמצא ביבשה".
המונח "יבשה", והגדרתו כְּמה שאינו מתחת למים, מופיע כבר בספר בראשית:.
ברוקס סיילס
ברוקס סיילס (באנגלית: Brooks Sales; נולד ב-15 בפברואר 1980 בבלומפילד שבקונטיקט) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסנטר.
סיילס שיחק באוניברסיטת וילאנובה בשנים 1998–2002, והיה אחד משחקניה הבולטים כשבעונתו האחרונה הוא השיג ממוצעים של 15.5 נקודות, 9 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק. למרות זאת סיילס לא נבחר בדראפט ה-NBA.
לאחר שלא נבחר בדרפאט הוא חתם באנג'ליקו ביילה מליגת העל האיטלקית, בה שיחק במשך שתי עונות, והשיג בהן ממוצעים של כ-11 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. בקיץ 2004 הוחתם סיילס ביוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, אך שוחרר באוקטובר של אותה שנה. הוא חזר לליגה האיטלקית וחתם בטראמו, ובעונתו היחידה שם קלע 13 נקודות וקלט 9 ריבאונדים למשחק.
בעונת 2005/2006 חתם סיילס במועדון הצרפתי פו אורטז, עמו שיחק גם ביורוליג. הוא השיג ממוצעים של 10.6 נקודות ו-7.7 ריבאונדים בליגה הצרפתית, ו-9 נקודות ו-6 ריבאונדים ביורוליג.
בעקבות יכולתו הגבוהה באורטז הוא הוחתם במועדון הטורקי בשיקטאש, עמו שיחק בליגה הטורקית ובגביע יול"ב, הוא השיג ממוצעים של 9.5 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק בליגה, ו-7.3 נקודות ו-5.7 ריבאונדים ביורוליג. באפריל 2007 הועבר סיילס מבשיקטאש לבנפיקה ליסבון, עמה סיים את עונת 2006/2007 במקום השני בסיום העונה הסדירה והגעה עד לחצי גמר הפלייאוף תוך שהוא קולע 14 נקודות בממוצע למשחק.
לאחר מכן חזר סיילס לאיטליה וחתם באודינה, בה השתתף ב-34 משחקים וקלע 10.6 נקודות בממוצע למשחק.
ביולי 2008 חתם סיילס במכבי חיפה מליגת העל, עמה הגיע עד לגמר גביע המדינה שבו הפסידה קבוצתו להפועל חולון. סיילס סיים את העונה הסדירה עם 9.7 נקודות ב-22.1 דקות משחק בממוצע, ואף הגיע ל-37.5% בזריקות מטווח השלוש.
בעונת 2009-2010 שיחק סיילס בקבוצת עירוני אשקלון.
תארים והישגים
אנג'ליקו ביילה:
טראמו:
קורמורן אנטארקטי
קורמורן אנטארקטי (שם מדעי: Leucocarbo bransfieldensis) הוא מין במשפחת הקורמורניים שהוא אחד משני מינים החיים ביבשת אנטארקטיקה, ביחד עם המין קורמורן קיסרי שבעבר הוא היה תת-מין שלו. תפוצתו הוא באיי שטלנד הדרומיים ובדרום האוקיינוס האטלנטי וכן בקצה הצפוני של יבשת אנטארקטיקה.
הוא צבוע שחור למעלה ולבן למטה ויש לו ציצה שחורה על ראשו, טבעות עיניים כחולות וכתם צהוב על מקורו. הוא דומה מאוד לקורמורן הקיסרי וההבדלים ביניהם בעיקר גנטיים. אורכו 77 ס"מ ומשקלו 2.5-3 ק"ג.
בחורף ובסתיו הקורמורנים נודדים צפונה לאיים דרומיים בדרומו של האוקיינוס האטלנטי ושבים רק באביב.
ב.מ.וו X7
ב.מ.וו X7 (באנגלית: BMW X7) היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר בעלת שבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי ב.מ.וו משנת 2018. היא הוצגה באוקטובר 2018, והגיעה לישראל ביוני 2019. בספטמבר 2017 הציגה ב.מ.וו את דגם הקונספט המקדים.
מפרט טכני
לכל המנועים תיבת הילוכים אוטומטית, בעלת שמונה הילוכים והנעה כפולה.
מתיחת פנים שנת 2022
ב-13 באפריל 2022 חשפה ב.מ.וו את מתיחת הפנים ל-X7. מתיחת הפנים כוללת עיצוב חדש לחזית הקדמית ובתא הנוסעים עיצבה ב.מ.וו את החלק העליון של הדשבורד בכדי להתקין את מערכת ה-iDrive 8 החדשה של ב.מ.וו.
בתחום ההנעה שידרגה ב.מ.וו את המנוע הסטנדרטי (3.0 ליטר טורבו) ובנוסף למערכת מיקרו היברידית במתח 48 וואט המסייע בצריכת הדלק עם סטרטר/גנרטור המספק 12 כ"ס ומומנט מרבי של 20.4 קג"מ.
מכירות
להלן נתוני המכירות בארצות הברית ואירופה.
אראיה (עיירה)
גאוגרפיה
העיר נמצאת באזור אקלים צחיח למחצה עם טמפרטורה שנתית ממוצעת של כ-22 מעלות (הטמפרטורה המרבית היא כ-33 מעלות והמזערית כ-8 מעלות).
בשנת 1648 נערכו באזור חיפושים של מחצבים אך ללא הצלחה. בהמשך החלה התיישבות באזור הנהר. בשנת 1846 היישוב קיבל מעמד של עיר. במהלך המאה ה-19 החלו להתפתח אזור גידולי קני סוכר ועיירה גדלה.
באראיה נמצא מוזאיון של הצייר הברזילאי פדרו אמריקו, יליד המקום.
פיירו די קוזימו
פיירו די קוזימו (2באיטלקית: Piero di Cosimo; 2 בינואר 1462 – 12 באפריל 1522), הידוע גם בשם פיירו די לורנצו (Piero di Lorenzo), היה צייר איטלקי מתקופת הרנסאנס.
הרכבת התחתית של הונג קונג
הרכבת התחתית של הונג קונג (באנגלית: Mass Transit Railway - "רכבת הסעת המונים" או בקיצור: MTR; בסינית: 港鐵) היא מערכת הסעת המונים מסוג רכבת תחתית הפועלת בהונג קונג. מערכת זו החלה לפעול בשנת 1979 וכיום כוללת 221.6 ק"מ של מסילות ברזל ו-150 תחנות (מהן 68 תחנות רכבת קלה). הרכבת מנוהלת על ידי איגוד MTR (MTR Corporation Limited).
פיירו די קוזימו
הוא מפורסם בעיקר בזכות הנושאים המיתולוגיים והאלגוריים שצייר בשלהי הקוואטרוצ'נטו; משערים שהוא נטש את אלה כדי לחזור לנושאים דתיים תחת השפעתו של סבונרולה, המטיף שהיה בעל השפעה עצומה בפירנצה בשנות ה-90 של המאה ה-15, והייתה לו השפעה דומה על בוטיצ'לי. לסגנון של המאה החדשה הייתה השפעה מועטה עליו, והוא שמר על הריאליזם הפשוט של דמויותיו, המשלב טיפול גחמני לעיתים קרובות בנושאיו כדי ליצור את מצב הרוח הייחודי של יצירותיו.
הרכבת התחתית של הונג קונג
בשנת 2007 קיבל איגוד MTR מאת איגוד הרכבת קנטון-קאולון את הניהול ברכבת קאולון-קנטון. בעקבות קבלת ניהול בקו עילי זה שינתה הרכבת התחתית של הונג קונג את שמה בסינית מ-地鐵有限公司 (רכבות תחתיות בע"מ) ל-香港鐵路有限公司 (רכבות הונג קונג בע"מ) - כאשר השם האנגלי נותר ללא שינוי.
ברכבת התחתית של הונג קונג נוסעים כ-4 מיליון נוסעים מדי שבוע בממוצע.
פיירו די קוזימו
לווזארי יש סיפורים רבים על האקסצנטריות שלו, ולנושאים המיתולוגיים בציוריו יש קסם אינדיבידואלי ויוצא דופן. הוא למד אצל קוזימו רוסלי, שעם בתו הוא התחתן, וסייע לו בציורי הקיר של הקפלה הסיסטינית.
הרכבת התחתית של הונג קונג
הצעת הקמת הרכבת
במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 בחנה ממשלת הונג קונג את הצורך בהקמת מערכת הסעת המונים בעיר. חברת הייעוץ הבריטית פרימן, פוקס, וילבור, סמית' ושות' (Freeman, Fox, Wilbur Smith & Associates) נשכרה על מנת לבחון את התועלת בהקמת מערכת זו ואת מערכת התחבורה בהונג קונג לאור צפי שבשנת 1986 יתגוררו בהונג קונג כ-7 מיליון תושבים. ב-1 בספטמבר 1967 הגישה החברה את הצעתה למערכת הסעת המונים ובמסגרתה הציעה להקים מערכת הכוללת 64 ק"מ של מסילות, כאשר ארבעה קווים יוקמו בשישה שלבי פיתוח שיסתיימו בין דצמבר 1973 (מועד סיום בניית השלב הראשון) ודצמבר 1984 (מועד סיום בניית מערכת הרכבת). הקווים שהוצעו במסגרת ההצעה היו קו קוון טונג, (מהשוק המערבי למא יאו טונג) קו צואן ואן (מאדמירליטי לצואן ואן), קו האי (מקנדי טאון לצ'אי ואן) וקו שאטין (מצים שא צוי לוו ליו האנג).
התוכנית הוגשה למועצה המחוקקת של הונג קונג ב-14 בפברואר 1968. בעקבות מדגם אוכלוסין שנערך בשנת 1966 הגישו היועצים ב-22 במרץ 1968 דוח משלים וכן דוח מתוקן הוגש למועצה ביוני 1968 (וזאת לאור העובדה שבעקבות המדגם צפי האוכלוסייה בהונג קונג לשנת 1986 ירד לפחות מ-6 מיליון תושבים, וכן המדגם העיד על שינויים בפריסת האוכלוסייה הצפויה - שינויים שהביא להקטנת המערכת המתוכננת, כך לדוגמה מספר המסילות המוצע בין תחנת אדמירליטי לתחנת מונג קוק הוקטן מ-4 קווים לשני קווים בלבד).
פיירו די קוזימו
הוא הושפע גם מ, ונופים עמוסי פרטים מופיעים ביצירות רבות שלו, לעיתים קרובות יערות נראים קרובים. כמה מיצירותיו החילוניות הבולטות ביותר הן בפורמט ה"נוף" הארוך המשמש לציורים המשולבים בשידות חתונה (באיטלקית: ) או ראשי מיטה או חיפויי (באיטלקית: ). הוא כנראה היה מפורסם בעיצוב הקישוטים הזמניים לקרנבל וחגיגות אחרות.
הרכבת התחתית של הונג קונג
הצעת הקמת הרכבת
סקר סופי הוגש בשנת 1970, ובעקבותיו תוכננה המערכת ובה ארבעה קווים: קו קוון טונג, קו צואן ואן, קו האי וקו מזרח קאולון.
פיירו די קוזימו
ביוגרפיה
בנו של צורף, לורנצו די פיירו (Lorenzo di Piero), פיירו נולד בפירנצה ולמד אצל האמן קוזימו רוסלי, שממנו הוא שאב את שמו העממי ואשר סייע בציור הקפלה הסיסטינית ב-1481.
הרכבת התחתית של הונג קונג
הצעת הקמת הרכבת
בשנת 1972 הורתה ממשלת הונג קונג על הקמת "מערכת ראשונית" ובה 20 ק"מ (המהווה את קו קוון טונג של ימינו). משא ומתן נערך עם ארבע חברות בנייה בשנת 1973 ונערך מכרז ביניהן. נחתם הסכם עם חברה יפנית להקמת הקו הראשון מתוך כוונה שהעבודות יחלו בראשית 1974 אולם בשל משבר הנפט שאירע בשלהי 1973 הושהה ההסכם.
פיירו די קוזימו
ביוגרפיה
בשלב הראשון של הקריירה שלו הושפע פיירו מהנטורליזם ההולנדי של, שה שלו (כיום בגלריית אופיצי בפירנצה) סייע להוביל את הציור הפלורנטיני כולו לאפיקים חדשים. ממנו, קרוב לוודאי, רכש קוזימו את אהבת הנוף ואת הידע האינטימי על צמיחת פרחים וחיי בעלי חיים. סגנונו של הוגו ואן דר חוס בולט במיוחד בציור סגידת הרועים, במוזיאון ברלין.
הרכבת התחתית של הונג קונג
המערכת המוצעת המתוקנת
בראשית 1975 הוקמה סוכנות ממשלתית בשם "רשות מערכת הסעת ההמונים הזמנית" (Mass Transport Provisional Authority) שתפקידה לפתח על הקמת הפרויקט. בשלב זה הוחלט על בניית מערכת מצומצמת שאורכה 15.6 ק"מ, והתוכנית להציע את הפרויקט לחברה אחת במכרז אחד נזנחה, ובמקומה הוצע הפרויקט במסגרת 20 מכרזים הנדסיים ו-10 מכרזים למערכות חשמל ומערכות מכניות. בנוסף, נוסדה איגוד רכבת הסעת ההמונים של הונג קונג (Hong Kong Mass Transit Railway Corporation) בבעלות מלאה של ממשלת הונג קונג - חברה אשר תנהל את הפרויקט לאחר הקמתו.
פיירו די קוזימו
ביוגרפיה
הוא עבר לרומא בשנת 1482 עם המורה שלו, רוסלי. הוא הוכיח את עצמו כתוצר אמיתי של הרנסאנס על ידי תיאור נושאים של מיתולוגיה קלאסית בתמונות כמו "נוגה, מרס וקופידון", "מותו של פרוקריס", סדרת "פרסאוס ואנדרומדה" באופיצי ורבים אחרים. בהשראת התיאור של ויטרוביוס על התפתחות האדם, הציורים המיתולוגיים של פיירו מראים את הנוכחות המוזרה של צורות היברידיות של בני אדם ובעלי חיים, או את האדם הלומד להשתמש באש ובכלים. שלל הגופות העירומים בעבודות אלה מראה את השפעתו של לוקה סיניורלי על האמנות של פיירו.
הרכבת התחתית של הונג קונג
המערכת המוצעת המתוקנת
בניית השלב הראשון של הפרויקט (קיום חלק מקו קוון טונג וקו צואן ואן) החלה בנובמבר 1975. חלקו הצפוני של הקו הושלם ב-30 בספטמבר 1979 ונפתח לציבור ב-1 באוקטובר באותה שנה. במסגרת קו זה נסעו הרכבות בין תחנת שק קיפ מאי לתחנת קוון טונג.
פיירו די קוזימו
ביוגרפיה
במהלך חייו רכש פיירו מוניטין של אקסצנטריות - מוניטין שהוגבר והוגזם על ידי פרשנים מאוחרים יותר כמו ג'ורג'ו וזארי, שכלל ביוגרפיה של פיירו די קוזימו בחיי האמנים שלו. על פי הדיווחים, הוא נבהל מסופות רעמים, וכל כך חשש מאש שהוא מיעט לבשל את האוכל שלו; הוא חי על תזונה של ביצים קשות, אותן הוא הכין 50 בכל פעם תוך כדי הרתחה של דבק ליצירות האמנות שלו. הוא גם התנגד לכל ניקיון של הסטודיו שלו, או גיזום של עצי הפרי של הפרדס שלו; הוא חי, כתב וזארי, "יותר דומה לחיה מאשר לאדם".
הרכבת התחתית של הונג קונג
המערכת המוצעת המתוקנת
הקו שבין תחנת צים שא צוי ושק קיפ מאי נפתח לציבור בדצמבר 1979.
פיירו די קוזימו
ביוגרפיה
אם, כפי שטוען וזארי, הוא בילה את שנות חייו האחרונות בפרישה קודרת, השינוי נבע כנראה מהמטיף ג'ירולמו סבונרולה, שבהשפעתו הפנה את תשומת לבו פעם נוספת לאמנות דתית. ייתכן שגם מותו של מורו רוסלי השפיע על השנים האחרונות והעגמומיות של פיירו. הציורים "העיבור ללא חטא עם קדושים", באופיצי, ו"המשפחה הקדושה", בדרזדן, ממחישים את הלהט הדתי שעורר בו סבונרולה.
הרכבת התחתית של הונג קונג
הארכת הקווים
בשנת 1977 אישרה ממשלת הונג קונג את הקמת קו צואן ואן (שנקרא אז "הארכת צואן ואן" - Tsuen Wan Extension) והעבודות החלו בנובמבר 1978. במסגרת פרויקט זה נבנה קו נוסף שאורכו 10.5 ק"מ בין תחנת הנסיך אדוארד לבין תחנת צואן ואן. קו זה החל לפעול ב-10 במאי 1982 ועלות הקמתו הכוללת היה באותה עת 4.1 מיליארד דולר הונג קונגי (526 מיליון דולר אמריקאי). עם הקמת הקו צורפו אליו תחנות צ'ארטר וארגייל (ושמם שונה לסנטרל ומונג קוק בהתאמה), ותחנת ווטרלו (כיום תחנת יאו מא טיי) הפכה לתחנה הסופית של קו קוון טונג. שינוי זה בוצע לאור הערכת המתכננים שקו צואן וואן יהיה קו עמוס יותר מקו קוון טונג (הערכה שהוכחה כנכונה).
מאז שנפתח לציבור בשנת 1982, כמעט שלא נעשו שינויים בקו צואן ואן.
פיירו די קוזימו
ביוגרפיה
וזארי כתב שתאריך מותו של פיירו היה 1521, ותאריך זה עדיין מופיע במקורות רבים, כולל האנציקלופדיה העברית ואנציקלופדיה בריטניקה. עם זאת, מסמכים שהתגלו מתקופתו מגלים כי הוא מת ממחלת הדבר ב-12 באפריל 1522. הוא מופיע ברומן רומולה של ג'ורג' אליוט.
הרכבת התחתית של הונג קונג
הארכת הקווים
ב-23 במאי 1986 נפתחה לציבור הארכה של קו האי, והוא הגיע לתחנת שואנג ואן.
קו שדה התעופה
קו הרכבת המהירה לשדה התעופה (The Airport Express) וכן קו טונג צ'ונג החלו את פעולתם בשנת 1998. ההחלטה על הקמת הקווים התקבלה באוקטובר 1989 עת שהוחלט על הקמת שדה תעופה בינלאומי חדש בצ'ק לאפ קוק ובאי לנטאו במטרה להחליף את שדה התעופה קאי טאק העמוס. עבודות הקמת הקו החלו בנובמבר 1994, וחלק מהמימון להקמת הקווים מקורו בתקציב שדה התעופה המוקם.
קו טונג צ'ונג נחנך ב-21 ביוני 1998 והחל לפעול למחרת. קו הרכבת המהירה לשדה התעופה החל לפעול ב-6 ביולי 1998 - במועד בו החל לפעול נמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג החדש. בשנת 1999 נסעו בקו שדה התעופה 32% מהנוסעים שעברו דרך שדה התעופה. נכון לשנת 2006 נסעו בקו שדה התעופה 23% מהנוסעים העוברים דרך שדה התעופה.
יחסי פפואה גינאה החדשה–פקיסטן
יחסי פפואה גינאה החדשה–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
הרכבת התחתית של הונג קונג
קו צואנג קוואן או
ב-18 באוגוסט 1998 אושרה בניית קו צואנג קוואן או ועבודות הבנייה החלו ב-24 באפריל 1999. הקו נפתח לציבור בשנת 2002, כאשר קו זה קישר בין תחנת פו לאם לבין תחנת נורת' פוינט על מנת לקשר את מרכז העיר עם פרויקטי בנייה חדשים שנבנו באותה עת. הקו עובר דרך מנהרת הנמל המזרחית. עלויות בניית הקו מומנו בחלקם על ידי ממשלת הונג קונג ובחלקם על ידי יזמים שבנו שכונות לאורכו של הקו.
יחסי פפואה גינאה החדשה–פקיסטן
יחסים כלכליים
הייצוא הפפואה ניו גינאי לפקיסטן עמד בשנת 2016 על 236 אלף דולר אמריקאי, הייצוא כלל ברזל בלבד. הייצוא הפקיסטני לפפואה גינאה החדשה עמד בשנת 2016 על 976 אלף דולר אמריקאי, הייצוא כלל בעיקר סבונים, חומרי ניקוי ופשתן לבגדים.
הרכבת התחתית של הונג קונג
קו הרכבת המערבי
בשל פרויקטי בנייה במערב הונג קונג בחנה ממשלת הונג קונג את הרחבת מערכת הרכבת התחתית מערבה. בחינה זו נעשתה במסגרת בניית קו טונג צ'ונג, וקו טונג צ'ונג כלל תחנת מעבר לקו עתידי צפוי זה, וכן בניית שתי מסילות ברזל לקו טונג צ'ונג אשר יכללו רכבת מהירה שלא תופרע על ידי קו הרכבת המערבי הצפוי. בתחילה כונה קו זה בשם "שלב 2 של קו שדה התעופה" (Airport Railway Phase 2) ועבודות הבנייה החלו במקביל לקו טונג צ'ונג. בניית קו זה נעשתה בשלבים, כאשר חלק מהקו החל לפעול ב-16 באוגוסט 2009.
קו דיסנילנד הונג קונג
קו אתר הנופש דיסנילד (Disneyland Resort Line), אשר בעת הקמתו נקרא בשם "קו רכבת מפרץ פני'ז" (Penny's Bay Rail Link) מקשר את אתר הנופש דיסנילנד הונג קונג למערכת הרכבת התחתית. קו זה נפתח לציבור ב-1 באוגוסט 2005 עם הקמת אתר הנופש (שנפתח לאחר מכן, ב-12 בספטמבר), ומקשר בין האתר עצמו לבין תחנת סאני ביי של קו טונג צ'ונג. אורכו של קו זה 3.5 ק"מ ולו מסילה אחת עליה נעה רכבת אוטומטית לחלוטין, הנעה בין שתי התחנות של הקו מידי ארבע - עשר דקות, ללא נהג.
הארכת קו שדה התעופה
ב-20 בדצמבר 2005 נפתח אתר התערוכות אסיה-וורלד-אקספו ולצידו הוקמה תחנת אסיה-וורלד-אקספו המאריכה את קו שדה התעופה ומקשרת את אתר התערוכות לשדה התעופה הבינלאומי של הונג קונג. בנוסף, במסגרת הארכה זו של הקו הוגדל מספר קרונות קו רכבת שדה התעופה משבעה קרונות לשמונה קרונות על מנת לעמוד במספר הנוסעים הגדל.
מרכזי בקרה
מערכת הרכבת התחתית של הונג קונג נשלטת באמצעות ארבעה מרכזי בקרה:
תחנות הרכבת התחתית
תחנות הרכבת התחתית תוכננו בצורה פונקציונלית, במטרה לאפשר הסעה מהירה של המונים רבים, וגישה מהירה אל הרכבות וכן יציאה מהירה מהן. אף שהדבר לא תוכנן בעת הקמת התחנות בראשית הקמת הרכבת, כיום כל התחנות מונגשות לנכים, ברכבות יש מקום ייעודי לכיסאות גלגלים, ובכל התחנות אבני ריצוף מיוחדות המיועדות לסמן מסלולים עבור עיוורים.
בשונה מקווי רכבת תחתית אחרים ברחבי העולם, במרבית קווי הרכבת התחתית של הונג קונג אין מתקני שירותים ציבוריים. התקנת שירותים בתחנות השונות נשקלה ונשללה בשל מורכבות התקנות מערכות הביוב בתחנות הקיימות. סירוב זה של הרכבת התחתית להתקין שירותים ציבוריים ספג ביקורת מצדה של המועצה המחוקקת של הונג קונג, ובעקבות לחץ זה הוחלט ששירותים ציבוריים יותקנו בקווי הרכבת העתידיים.
על מנת להגביר את הבטיחות בתחנות בכל התחנות החדשות הותקנו דלתות זכוכית המפרידות בין הנוסעים לבין המסילות. כמו כן ישנה תוכנית רב שנתית במסגרתה מותקנות דלתות דומות בכל תחנות הרכבת.
הרחבת קווי הרכבת התחתית
חברת הרכבת התחתית הציעה לממשלת הונג קונג מספר תוכניות להרחבת מערכת הרכבות, והן בשלבי אישור שונים. שילוב חברת הרכבת התחתית עם קו קאולון-קנטון איפשר הרחבת מערכת הרכבות תוך שימוש בקווים אלה.
כמו כן ישנן תוכניות להאריך את קו קוון טונג לאזור גני ואמפואה, וכן הוצע להקים את קו האי המערבי וקו האי הדרומי בשנת 2003. תוכניות אלה אושרו על ידי ממשלת הונג קונג, לאחר מספר תיקונים, ב-30 ביוני 2005. במסגרת תוכניות אלה הוארך קו האי עד קנדי טאון וכן נבנה קו מאדמירליטי לאפ לאי צ'או. עבודות הבנייה על קו האי המערבי החלו ב-10 באוגוסט 2009 והסתיימו בשנת 2014. עבודות הקמת קו האי הדרומי הסתיימו בשנת 2015.
כרטיס אוקטופוס
השימוש בכרטיס אוקטופוס בקווי הרכבת התחתית החל בספטמבר 1997. כרטיס נטען זה פותח על ידי חברת ERG האוסטרלית, וניתן להשתמש בו בכל מערכות התחבורה הציבורית בהונג קונג. הכרטיס משתמש בטכנולוגיות זיהוי תדרי רדיו, ולכן די בכך שמחזיקים את התיק או הארנק בו נמצא הכרטיס למול שער הכניסה לתחנת הרכבת ואין צורך בהוצאת הכרטיס.
פרויקט הגנום המוזיקלי
פרויקט הגנום המוזיקלי (באנגלית: Music Genome Project) הוא מיזם שנוצר בינואר 2000, במסגרתו צוות של מוזיקאים, טכנאי סאונד ומתכנתים בראשות טים וסטרגרן פעלו "לתפוס את מהות המוזיקה", על ידי הפרדת כל שיר לכ-400 פרמטרים (מאפיינים). השם שנבחר מייצג הקבלה מוזיקלית לפרויקט הגנום האנושי, אלא שבפרויקט זה, במקום גנים יש פרמטרים מוזיקליים. הצירוף הקומבינטורי של פרמטרים אלה מהווה התוויה ליצירת שיר או מלודיה, בדומה לכך שצירוף קומבינטורי של גנים (ואלמנטים נוספים) מהווה תוכנית מתאר ליצירת אורגניזם.
האתר Pandora.com
בשנת 2005, לאחר 5 שנות עבודה של משתתפי הפרויקט, עלה האתר פנדורה לרשת. האתר מאפשר למשתמשיו לחקור את טעמם המוזיקלי, בהתאם לעקרונות שהתְוּו בפרויקט הגנום המוזיקלי. המשתמש מקליד שם מבצע (אמן) או שם שיר בודד אותו הוא אוהב, והאתר מנסה למצוא הומולוגיות לשיר, בצורת שירים אחרים הקרובים אליו מבחינת המבנה שלהם או הרכבם (זאת, שוב, בדומה לעקרונות ביואינפורמטים הנהוגים בביולוגיה). עקב מגבלות של זכויות יוצרים, האתר אינו יכול להשמיע את השיר המבוקש מייד, אלא רק לאחר מספר השמעות של שירים אחרים.
לאחרונה נכנסו לתוקף מגבלות חדשות, אשר מונעות ממשתמשי האתר המתגוררים מחוץ לגבולות ארצות הברית מלהאזין למוזיקה המושמעת באתר.
בין החידושים האחרונים – החברה פיתחה מכשיר רדיו, בעל חיבור WAP לאינטרנט, ממנו ניתן להשמיע רשימות השמעה, בדומה לשירות המופעל באתר והשיקה שירות חדש הנקרא Squeezebox.
כיום האתר מממן את עצמו מפרסומות וממשתמשים מנויים, אשר אינם נחשפים לפרסומות ומקבלים הטבות נוספות.
וולקנס תרון
ווּלְקַנס תְרוֹן (באנגלית: Vulcan's Throne - מילולית "כס וולקן") הוא הר געש רדום מסוג חרוט אפר שהוא תוואי נוף בולט בגדה הצפונית של הגרנד קניון במחוז מוהאבי בצפון מערב מדינת אריזונה בארצות הברית, כ-2 קילומטרים מערבית לנקודת התצפית טורוויפ (Toroweap overlook). הר הגעש הוא חלק מהשדה הגעשי יואינקארט, שדה געשי של הרי געש מונוגנטיים (הרי געש הנוצרים במהלך התפרצות יחידה – ללא התפרצויות נוספות לעומת "הרי געש פוליגנטיים" המתפרצים שוב ושוב) המשתרע בין הגדה הצפונית של הגרנד קניון ועד למרחק של 80 קילומטרים צפונה.
חרוט האפר נוצר במהלך תור הרביעון (מלפני כ-2 מיליון שנים). על פי גרסה אחת נובעת צורתו הייחודית של ההר מהיותו בנוי על שרידים של שני חרוטים געשיים קדומים יותר. גרסה אחרת טוענת שהחרוט נבקע בשל תנועות טקטוניות מאוחרות יותר שמקורן בהעתק טורוויפ (Toroweap Fault).
Happiness
Happiness (בעברית: שִׂמְחָה או אֹשֶׁר) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Evermore. השיר יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר נכתב על ידי סוויפט וארון דסנר והופק על ידי דסנר גם כן. השיר זכה להצלחה בינלאומית מבלי שיצא כסינגל, תוך שנבחר גם לא לצאת כסינגל ולא נשלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים.
עם יציאתו, "Happiness" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. גם במצעדי הפזמונים זכה להצלחה רבה, כאשר דורג במקום ה-52 במצעד הבילבורד הוט 100, תוך שדורג במקום התשיעי במצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים, ובמקום התשיעי במצעד השירים האלטרנטיביים.
רקע וכתיבה
"Right Where You Left Me" ו-"Happiness" נכתבו כמה ימים לפני שסיימו לעבוד על Evermore. דסנר עבד על הלחן של "Happiness" מאז 2019 וחשב שזה יהיה שיר של ביג רד משין; עם זאת, סוויפט אהבה אותו והחליטה לכתוב לו מילים ולהקליט אותו בעצמה. הוא נחשב לשיר הארוך ביותר באלבום.
"Happiness", הוא בלדה אמביינטית, שעוסקת בפרידה או גירושים, עם עיבוד המורכב מסינתיסייזרים שתוארו כ"מעורפלים", כינור, בס, עוגבים, ופסנתר. בשיר שירה איטית ומכוונת, שנועדה להעצים את הנושא עליו הוא מדבר. המילים של השיר מאזכרות בתוכן את מילות השיר "Seven", הלקוח מאלבומה השמיני של סוויפט, Folklore.
משמעות
שמו של השיר "Happiness" מטעה במכוון, היות שסוויפט מדברת בו על מערכת יחסים שהתפוררה לכאורה, תוך שהיא מציגה את נוכח העובדה שלפעמים דברים רעים שאנשים חווים במערכות יחסים עשויים במרוצת הזמן להיראות כחיוביים וטובים; דבר שמצביע על הרסנות. היא ציינה שזהו השיר האחרון שנכתב עבור Evermore.
בית ראשון
את הבית הראשון היא פותחת בשורה "מותק, כשאני מעל העצים", המתקשרת בעצם לשיר "Seven" מ-Folklore. בנוסף לכך, זו יכולה להיות גם התייחסות לעולם המוזיקלי החדש שלה, אותו היא מכנה "היער הפולקלורי". זמן קצר לאחר שהכריזה על צאת האלבום הזה, הסבירה סוויפט כי:. היא ממשיכה ושרה "אבל עכשיו אני ממש בתוכו, כל השנים שנתתי; זה פשוט דבר רע שאנחנו מחלקים". ייתכן והיא מדברת על נישואים שהתפרקו לאחר שנים רבות יחד, מכיוון שהיא מתארת בשורות האלה אהבה עזה כלפי מישהו, עד כדי כך שהיא לא יכלה לחשוב על קץ היחסים ביניהם. בנוסף לכך, השורות מדברות על כך שמנקודת מבט רחבה יותר, היא יכולה לראות שהיה ויהיה אושר לפני מערכת היחסים הזו ואחריה, אך ברגע האמת היא מרגישה כאילו כל מה שנתנה וכל מה שהם חלקו במהלך מערכת היחסים או הנישואים הללו, הצטמצמו לערימות של דברים שהם נאלצים לנפות בכאב ולחלק אותם לפני שהם יכולים להמשיך כיחידים.
בהמשך הבית, היא שרה "רקדתי כשהמוזיקה נעצרה". מוזיקה, מייצגת את הקסם שבמערכת יחסים (נישואים), וסוויפט ממשיכה לרקוד גם אם המוזיקה נעצרת כי אף על פי שהקשר הסתיים, היא עדיין לא מודעת לכך, לכאורה. השורה הזו מראה כיצד סוויפט לא מודעת לכך שמערכת היחסים עומדת להגיע לקצה. היא חושבת שהכול בסדר, רוקדת ונהנית עם אהובה, אך לא מודעת למה שקורה באמת ופתאום הכל מסתיים. כתוצאה מכך, היא נותרת המומה, היות שהיא לא ראתה את זה מגיע. היא מוסיפה כי מרוב שמערכת היחסים הזו הייתה קריטית עבורה, היא כמעט ולא זוכרת מי היא בלעדיה. כמו כן, שורה זו מקבילה לשורה "נשמטה לך היד תוך כדי ריקוד" המופיעה בשיר "Champagne Problems".
פזמון
את הפזמון היא פותחת בשורות "יהיה אושר אחריך; אבל היה אושר בגללך". הכתיבה כאן היא ניגודית שכן, סוויפט מתארת מצב בו היה לה אושר בגלל האהוב שלה, אך מסבירה כי גם אחריו יהיה אושר. היא ממשיכה ושרה "שני הדברים האלה יכולים להיות נכונים" ובעצם מאששת את הטענה הניגודית שהוצגה לעיל. היא בוחרת לסגור את הפזמון בנימה אופטימית לכאורה, "ישנו אושר".
פוסט-פזמון
את פוסט-הפזמון היא פותחת בארבע השורות "בחלוף הדם והחבורות; בחלוף הקללות והבכי; מעבר לאימה בשעות הלילה; רדוף מהמבט בעיניים שלי". סוויפט אימצה לעיתים קרובות דימויים של לילות סוערים, כדי לתאר את האנדרלמוסיות שחלו במהלך מערכות היחסים שלה; ב-"The Archer", היא משתמשת בדימוי של חדר בוער כדי להרהר ביחסי העבר שלה, תוך שדבר דומה תואר גם ב-"Dancing with Our Hands Tied". השורה האחרונה היא אזכור לשירה "Haunted" משנת 2010 וזאת, בנוסף לכך שהיא מדברת על הייסורים שנגרמים כתוצאה ממערכת יחסים.
היא סוגרת את פוסט-הפזמון בשתי השורות "השאר את הכל מאחור; ויש אושר". שתי השורות האלה ספגו ביקורות חיוביות שכן, הדבר הצביע על התבגרות מצידה של סוויפט הן כאדם והן כיוצרת. בשורות אלה, היא מסבירה כי לאחד פרידה תחושות העצב והכעס מובנות, אך רצוי להתקדם הלאה על מנת לחוש אושר מחדש. בנוסף לכך, הן מקבילות לשתי שורות מהפואמה "", של אלפרד טניסון.
בית שני
בבית השני, היא שרה את שתי השורות "תגיד לי, מתי החיוך המנצח שלך; התחיל להיראות כמו גיחוך?" והדבר מתאר את התודעה האופפת את סוויפט. היא מתחילה להבין ש"החיוך המנצח" של בן הזוג שלה הפך ל"גיחוך" והדבר מצביע על מצב שלילי במערכת היחסים שלהם. היא ממשיכה ושרה "מתי כל השיעורים שלנו התחילו להיראות כמו כלי נשק; המצביעים על הכאב העמוק ביותר שלי?". שתי השורות האלה דומות בחלקן לשורות "אתה, עם המילים שלך כמו סכינים; וחרבות וכלי נשק שאתה משתמש נגדי" מהשיר "Mean", הלקוח מ-Speak Now. אף על פי שהמצבים בכל שיר שונים, בשניהם האדם האחר עליו סוויפט מדברת משתמש במילותיו כדי לאתר את חוסר הביטחון והחולשה שלה. בשיר הזה, היא חשה כי בן זוגה לשעבר מפנה האשמות שונות כלפיה לשווא. שלוש השורות "אני מקווה שהיא תהיה טיפשה ויפה; [בתור] מי שתופסת את מקומי לידך; לא, לא התכוונתי לזה", מדברות על ההבנה שבן זוגה לשעבר, הוא לא כל עולמה לכאורה. סוויפט מתמודדת עם המצב באמצעות התגוננות וזלזול בבת זוגו הבאה של בן זוגה לשעבר. צמד המילים "טיפשה ויפה" נטבע לראשונה ברומן "גטסבי הגדול" משנת 1925. בהקשר, הדמות דייזי ביוקנן, שמכירה בטעויות שהיא עשתה בחייה, מקווה שבתה תגדל להיות "טיפשה – זה הדבר הטוב ביותר שילדה יכולה להיות בעולם הזה, טיפשה קטנה ויפה". לטענתה, כל עוד היא שומרת על הכריזמה והזוהר שלה, שום דבר אחר לא צריך להיות חשוב בחברה שלה. הפגנת תסכול רגעית זו, תוארה ככזו המדגימה את הצמיחה שחוותה סוויפט לאורך הקריירה שלה. שירים כמו "Better than Revenge" משנת 2010, מציגים הערות מזלזלות על בנות הזוג החדשות של בני הזוג לשעבר של סוויפט. עם זאת, השיר "Mad Woman" משנת 2020 מסתייג מהזלזול הזה ובמקום זאת דן ברעיון שנשים המסתכסכות זו עם זו רק מסייעות לפטריארכיה. סוויפט מתייחסת לאותו הרומן גם בשורה "מרגישה כל כך גטסבי במשך כל השנה ההיא" הלקוחה מתוך שירה "This Is Why We Can't Have Nice Things", שנכלל באלבום האולפן השישי שלה, Reputation.
לפני שהבית השני מסתיים, היא מצהירה "מצטערת, אני לא יכולה לראות עובדות דרך כל הכעס שלי" והדבר משקף את החרטה שהיא חשה אחרי שאמרה משהו מתוך "טירוף" כביכול, אף על פי שלא התכוונה לזה. אותו המסר מופיע גם בשתי השורות "והמילים שלי נורות במטרה להרוג כשאני כועסת; יש לי הרבה חרטות על זה", המופיעות בשיר "This Is Me Trying" מ-Folklore. היא סוגרת את הבית בשורה "עוד לא פגשת את האני החדשה", המקבילה לשתי השורות "הייתי רוצה להיות אני הישנה שוב; אבל אני עדיין מנסה למצוא את זה" מ-"All Too Well", ולשורה "אני מצטערת, טיילור הישנה לא יכולה לבוא לטלפון כרגע; למה? אה, כי היא מתה!", מ-"Look What You Made Me Do". בנוסף לכך, שורה זו עוסקת בהתפתחות העצמית שעליה לעבור לאחר פרידה, מכיוון שאחרי התפוררות מערכת היחסים שלה, תחושת ההערכה העצמית שלה נעלמה כליל. עם זאת, היא יודעת שיש לקח ללמוד ואושר חדש שעתיד להגיע אם תעבוד על עצמה וזאת, בנוסף לכך שהיא עדיין לא הרפתה ממערכת היחסים הזו, דבר המונע ממנה להתקדם הלאה ורק כאשר תיוולד מחדש לכאורה, היא תסלח לבן זוגה לשעבר שפגע בה ותמשיך הלאה.
פזמון שני
הפזמון השני כולל בתוכו ארבע שורות שונות מהראשון, "יהיה אושר אחרי; אבל היה אושר בגללי; אני מאמינה לשני הדברים האלה; ישנו אושר". הליריקה הזו משקפת את התפתחות החשיבה של סוויפט לגבי השקפתה על אהבה וחיים. בעוד שהבית השני של השיר נועד לייצג את המרירות שלה ביחס לסיום הקשר, בפזמון הזה היא מפרטת כיצד היחסים (שהעניקו לה בעבר שמחה), אינם הדבר היחיד שהיא מוצאת בו ערך. כמו כן, ייתכן והיא מתכוונת לפרשה עם סקוט בורצ'טה שמכר את הבעלות שלה על ששת אלבומי האולפן הראשונים שלה (מ-Taylor Swift ועד Reputation), ובעצם מתארת את תהליך הריפוי לכאורה, שעברה עם עצמה בנוגע לכך. מעבר לכך, סוויפט מציגה את נוכח העובדה שהיא מבינה כי היה לה אושר לפני ואחרי הקשר עם בן זוגה לשעבר, כמו העובדה שגם לו היה ויהיה אושר אחרי הקשר עימה. היא בוחרת להבין שהדבר הבוגר לעשות הוא להמשיך הלאה בחיים.
פוסט-פזמון שני
פוסט-הפזמון השני כולל בתוכו חמש שורות, תוך ששתיים מתוכן "בהיסטוריה שלנו, על פני החלוקה הגדולה שלנו; יש זריחה מפוארת", מדברות על החלוקה הגדולה, שהיא בעצם החלוקה היבשתית בין המים באמריקה שנשפכים לעבר האוקיינוס השקט לבין אלה שנשפכים לאוקיינוס האטלנטי. סוויפט מרבה להשתמש במטפורות לאמריקה כדי לתאר את מערכות היחסים שלה. בהמשך השיר, מתייחסת סוויפט לאור הירוק בו גטסבי (מ"גטסבי הגדול") בוהה. אור זה מופיע על המזח של דייזי מעבר לאגם. כל אותן המטפורות מדברות על הכמיהות של האדם להיות מאושר, למצוא אהבה ולחיות בכבוד.
גשר מוזיקלי
הגשר המוזיקלי כולל בתוכו את השורה "אני מניחה שזה המחיר ששילמתי במשך שבע שנים בגן עדן", ומבצעת משחק מילים כאשר היא משתמשת בשמו של המשחק שבע דקות בגן עדן, שהוא משחק חברה שמשוחק במסיבות במהלכו שני אנשים נבחרים מסיבוב בקבוק, משליפת פתקים מכובע או מהצבעות. שני המשתתפים שנבחרו נכנסים לחדר חשוך, שבו הם יכולים לעשות את מה שהם רוצים במשך שבע דקות. בהקשר, כמו מערכת היחסים המוזכרת בשיר, גם למשחק יש נקודת סיום מוגדרת שהמעורבים מודעים לה. שורה זו בולטת גם משום שסוויפט עזבה את חברת התקליטים לשעבר שלה, ביג משין רקורדס, לפני שהוציאה את אלבומה השביעי.
מעבר למה שצוין לעיל, השימוש בספרה שבע נעשה כאות ציון העובדה שמדובר ברצועה השביעית ב-Evermore, כמו גם העובדה שמדובר בשיר המקביל ל-"Seven" מ-Folklore.
בית שלישי
השורה "כל מה שאתה רוצה ממני עכשיו הוא האור הירוק של הסליחה", יכולה זה להתקשר לרצועה ה-14 בכל עת, "Closure", שם יש ניסיון להפיג את עוגמת הנפש שנגרמה כתוצאה מהפרידה. אור ירוק ברמזור הוא סימן אוניברסלי לכך שאפשר להמשיך לנסוע בכביש. כלומר, להמשיך הלאה בחיים. סוויפט השתמשה בעבר בצבעי הרמזורים בשיריה כדי לייצג את מערכות היחסים שלה. היא עשתה זאת ב-"Death by a Thousand Cuts" מ-Lover, וגם ב-"All Too Well" מ-Red. בנוסף לכך, זוהי התייחסות חוזרת ונשנית לרומן "גטסבי הגדול", שמזכיר בתוכו אור ירוק כמה פעמים בהקשרים מסוימים. האור הירוק מסמל אופטימיות. לקראת סוף הבית, היא שרה "עוד לא הכרת את האני החדשה; ואני חושבת שהיא תיתן לך את זה". היא עשויה להתכוון לאפשרות שאולי אם יכיר בשינוי שעשתה, המצב ישתנה, או שמא לאפשרות שמישהי חדשה לחלוטין תהיה לה למחליפה.
ביקורת
"Happiness" ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. ב-BuzzFeed הוא דורג במקום ה-26 ברשימת "167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
קרדיטים וצוות
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל, ופיצ'פורק.
I Don't Love You
I Don't Love You (בעברית: אני לא אוהבת אותך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית לינדזי אל, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Heart Theory. השיר יצא לאור ב-8 בנובמבר 2019, על ידי חברת התקליטים סטוני קריק, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השישי במצעד שירי הקאנטרי.
משמעות
הקונספט של האלבום, עוקב אחרי תורת הלב, תוך שאותה התורה בוחנת את שבעת שלבי הצער: הלם, הכחשה, כעס, מיקוח, דיכאון, בחינה וקבלה. השיר נכלל בשלב השני, בו מתחילה ההכחשה. מרבית בני האדם משתמשים במנגנון ההכחשה באופן שגרתי, מתוך ניסיון למסך את החלקים הקשים יותר של מציאות היומיום - פנימית או חיצונית.
מכאן, ניתן לראות כי לאחר שאל הוכתה (השלב הראשון), היא נכנסת לשלב ההכחשה, כאילו שהדבר לא קרה. בשלב זה, נכללים שני השירים "How Good" (בעברית: "כמה טוב") ן-"I Don't Love You" (בעברית: "אני לא אוהבת אותך") שמצד אחד מדברים, על כמה "טוב" לאל במערכת היחסים ומנגד, מדברים על כך שהיא לא אוהבת את בן הזוג שלה יותר.
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה בקנדה, כאשר הגיע למקום השישי במצעד שירי הקאנטרי של המדינה, תוך שהיה לשירה הרביעי של אל שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד. במצעד הקאנטרי איירפליי של בילבורד זכה להצלחה פחותה כאשר הגיע למקום ה-48 בלבד.
כדי לעזור בקידום השיר, שלחה אותו אל לרדיו קאנטרי, על מנת שיקבל השמעות נוספות שיובילו להצלחה נוספת במצעדים.
תאודור בזה
תאודור בֶּזָה (בלטינית: Theodorus Beza; בצרפתית: Théodore de Bèze; 24 ביוני 1519 – 13 באוקטובר 1605) היה תאולוג קלוויניסט פרוטסטנטי, רפורמטור נוצרי ומורה. מתרגם ספר תהילים לצרפתית.
בזה נטל חלק חשוב ב כתלמידו של ז'אן קלווין, הוא גם היה יורשו של קלווין כמנהיג הדתי של הרפובליקה של ז'נבה שאותה יסד קלווין עצמו.
אליעזר בדנר
אליעזר יהודה בדנר (18 בדצמבר 1897, פולין - 30 בדצמבר 1968, רמת גן) היה תעשיין ישראלי, שהקים ברמת גן את המפעל לייצור נעליים "אלבה". בשנת 1972 כיבדה עיריית רמת גן את זכרו ותרומתו לעיר, בקוראה רחוב על שמו.
ביוגרפיה
אליעזר בדנר נולד ב-1897 בקלוואריה זבז'ידובסקה, פולין לאב, שמואל אריה ולאם, זלטא מינדל, שהיו משפחה חרדית של סוחרי עורות. אליעזר היה אחד משמונת ילדיהם, והוא למד את מקצוע הסנדלרות.
ב-8 בפברואר 1920 נישא בגרמניה לצילה ליפמנוביץ (נולדה בודוביצה, פולין, 20 באוגוסט 1898). באותה שנה בנובמבר נולד בנם הבכור משה ברוך (מקס). ב-1922 נולדו להם זוג תאומות בנות - רבקה (שטרצר לאחר נישואיה) ומלכה (ויסברגר לאחר נישואיה).
בדנר ואשתו השתקעו בעיר דרזדן, ושם נולדו ילדיהם. בדרזדן הקים את מפעל הנעליים "אלבנה". הוא היה גם פעיל ב"הפועל המזרחי" והתנועה הציונית ותרם לקניית אדמות בארץ ישראל.
בעקבות עליית הנאצים לשלטון עברה המשפחה בשנת 1936 לטריאסטה שבאיטליה, והקימו בה מפעל נעליים באותו השם. עקב החמרת המצב המדיני באיטליה, עלה לארץ לאחר שהשיג אשרת עליה, עם אשתו ובנותיו ב-21 במרץ 1939. בנו בן ה-18, שלא קיבל אישור עלייה, עלה גם הוא לארץ בעלייה בלתי לגלית.
הוריו של אליעזר, שני אחיו ושתי אחיותיו נספו עם כל משפחתם בשואה. אח ואחות נוספים ששרדו את השואה ואיבדו את בני משפחתם וילדיהם עלו לארץ לאחר קום המדינה. אח נוסף, שעזב איתו את איטליה, קיבל אשרה לבוליביה (משגריר בוליביה באיטליה שחילק אשרות ליהודים) והשתקע בה עם משפחתו.
שארית המשפחה התאחדה והתיישבה ברמת-גן בשנת העלייה לארץ, והקימה גם בה מפעל נעליים.
מפעל הנעליים ברמת גן
ב-1939 הקים יחד עם בנו משה מפעל בשם "אלבה" בחנות קטנה בכיכר אורדע. זמן מה לאחר מכן עבר המפעל לשטח שבין רחוב ז'בוטינסקי לנחל הירקון, בלב פרדסים (כיום שכונת הגפן ברמת גן), כאשר באזור התגוררו משפחות מועטות בלבד. בהמשך שונה שם הרחוב שבו נמצא המפעל ל"בדנר".
המפעל היה חדיש ביותר במונחי התקופה, וייצר לראשונה בארץ נעליים באופן תעשייתי בהליך מתקדם.
הקמת המפעל תרמה רבות לביטחונם האישי של התושבים. המפעל העסיק למעלה ממאה עובדים יהודים קבועים. העסקת עובדים יהודים בלבד הייתה עקרונית לבעליו, אף שהשוק היה מוצף בעובדים ערבים זולים. בתקופה בה לא הייתה מערכת ממשלתית מסודרת לתמיכה בעולים חדשים ושררה אבטלה גדולה, תרמה הקמת המפעל באופן משמעותי לשיפור מצב התעסוקה ברמת-גן.
מיד עם הקמתו התגייס המפעל לייצור נעליים לצורכי כוחות הביטחון, אז כוחות ה"הגנה", ולאחר קום המדינה לצה"ל ולכוחות הביטחון של המדינה. בהמשך ייצר המפעל סנדלים ונעליים לשוק האזרחי אולם מרבית תוצרתו הייתה עבור כוחות הביטחון ומוסדות.
ג'ון וול
ג'ון וול (באנגלית: John Wall; נולד ב-6 בספטמבר 1990) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז.
אליעזר בדנר
מפעל הנעליים ברמת גן
המפעל המשיך להיות מנוהל יחד עם 3 נכדיו של אליעזר - שמואל, ישעיהו ויחזקאל בדנר (בניו של בנו משה) עד לסגירתו באפריל 2004 עקב החלטת משרד הביטחון לרכוש נעליים בארצות הברית.
ג'ון וול
נעורים וקריירת מכללות
וול נולד וגדל בקרוליינה הצפונית, אביו היה אסיר שהורשע בשוד מזוין ונפטר כשוול היה בן תשע. בגיל 16 עבר עם משפחתו לעיר ראלי והוא נאלץ לחזור על שנתו השנייה בתיכון. גם תיכון זה נאלץ לעזוב כתוצאה מבעיות משמעת ועבר לתיכון נוצרי פרטי. וול הצטיין בנבחרת הכדורסל של בית הספר ורשם ממוצעים של 21 נקודות, 7 ריבאונדים ו-9 אסיסטים בשנתו האחרונה. הוא דורג במקום הראשון מבין בוגרי התיכונים בארצות הברית, על ידי האתר Rivals.com שעוקב אחר כדורסלנים צעירים.
אליעזר בדנר
מפעל הנעליים ברמת גן
נכדו ישעיהו הקים מפעל לכימיה ומגבונים באור עקיבא.
ג'ון וול
נעורים וקריירת מכללות
וול למד ושיחק שנה אחת באוניברסיטת קנטקי, הוא הצטיין ורשם ממוצעים של 16.6 נקודות, 6.5 אסיסטים, 4.3 ריבאונדים ו-1.8 חטיפות למשחק. הוא שבר את שיא האסיסטים למשחק של האוניברסיטה כשמסר 16 אסיסטים במשחק נגד אוניברסיטת הרטפורד בדצמבר 2009. כמו כן שבר את שיאי האוניברסיטה במספר האסיסטים בעונה שלמה ואת שיא הנקודות לשחקן שנה ראשונה. בסיום העונה נבחר לאול-אמריקן ול-MVP של חטיבת ה-SEC אליה משתייכת קנטקי והוליך יחד עם חברו לקבוצה דמרקוס קאזינס את קנטקי עד שלב רבע הגמר בטורניר אליפות המכללות בכדורסל.
אליעזר בדנר
משפחתו
בדנר המשיך לפעול גם בארץ בתנועת "הפועל המזרחי", תרם רבות למוסדות הציבור ומתן בסתר ובכך המשיכה גם משפחתו. לבנו משה הוענק התואר יקיר העיר רמת גן.