cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יששכר דוב קהאן
ביוגרפיה
הרב קאהן שימש בתפקידו בארדה-סנזשארץ עד שנת ה'תרע"ז (1917), אז העביר את התפקיד לבנו הרב גרשון מנחם קאהן. לאחר מכן עבר לטרגו מורש (וואשארהיי), שם התפרסם כאיש קדוש ובעל מופת, ואף קיבל פתקאות כאדמו"ר.
הרב יששכר דוב קהאן נפטר כבן 93, ביום ג' באייר ה'תרפ"ג (1923).
Ӎ
M עם זנבון (אות גדולה: Ӎ, אות קטנה: ӎ) היא אות באלפבית הקירילי, המשמשת כיום בשפה קילדין סאמי בלבד. אות זו מבטאת עיצור דו-שפתי, אפי, אטום /m̥/.
חוטפריט רומראטו
חוטפריט רוּמֵרָאטוּ (בהולנדית: Godfried Roemeratoe; נולד ב-19 באוגוסט 1999 באוסט-סוברח שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת הפועל תל אביב.
קריירת מועדונים
ב-23 באוגוסט 2021 הושאל רומראטו למשך עונה אחת לווילם II מליגת העל ההולנדית. ב-28 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על זוולה במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2021/2022. ב-10 בדצמבר הוא הבקיע את שערו היחיד במועדון, שער הבכורה שלו בקריירה, בהפסד 1–3 לקמבור במסגרת המחזור ה-16 באותה עונה. הוא ערך 21 הופעות ליגה במדי וילם II במהלך תקופת ההשאלה.
ב-26 ביוני 2022 חתם רומראטו על חוזה לשנתיים בקבוצת הפועל תל אביב.
Hits Different
כשבעה חודשים לאחר צאתו כחלק ממהדורת הדלוקס, כללה סוויפט את השיר במהדורת ה-"The Til Dawn" של האלבום, שיצאה לאור ב-26 במאי 2023 והייתה זמינה להורדה דיגיטלית ולהזרמת מדיה, ובכך נכנס השיר לראשונה לפלטפורמות הסטרימינג. באותו היום נכנס "Hits Different" למצעד שירי הספוטיפיי העולמי, בו הוצב במקום השמיני, וצבר למעלה מ-4.8 מיליון השמעות ביממה אחת.
רקע
ב-28 באוגוסט 2022, בעת נאום זכייתה בפרס קליפ השנה עבור All Too Well: The Short Film בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2022, הכריזה סוויפט על אלבום האולפן העשירי שלה וסיפרה כי עתיד לצאת ב-21 באוקטובר. כשעה מאוחר יותר חשפה סוויפט את שמו של האלבום, Midnights, ואת עטיפתו. ב-13 באוקטובר, כשבוע ויום לפני יציאת האלבום, הוכרז על גרסת הדלוקס הרשמית, שתהיה זמינה לרכישה בסניפי החנות טארט ותכלול שלוש רצועות בונוס, בהן גרסת מיתרים של "You're On Your Own, Kid", גרסת פסנתר של "Sweet Nothing", וכן רצועה חדשה בשם "Hits Different".
ב-24 במאי 2023 הכריזה סוויפט על גרסה חדשה לאלבומה העשירי, Midnights, בשם "The Til Dawn Edition". גרסה זו כוללת 20 הרצועות המקוריות שנכללו בגרסת ה-"3am" של האלבום, ונוספו להן גרסה מחודשת לרצועה "Snow on the Beach" בהשתתפות לנה דל ריי, גרסת רמיקס לסינגל "Karma" בהשתתפות הראפרית אייס ספייס, והרצועה "Hits Different", שעד אז נכללה בגרסת הדלוקס של טארגט בלבד. הגרסה יצאה רשמית ב-26 במאי, ולראשונה הפך השיר זמין להורדה דיגיטלית והזרמת מדיה. באותו היום נכנס "Hits Different" למצעד שירי הספוטיפיי העולמי, בו הוצב במקום השמיני, וצבר למעלה מ-4.8 מיליון השמעות ביממה אחת.
כתיבה ותוכן השיר
השיר נכתב והופק על ידי סוויפט, ג'ק אנטונוף וארון דסנר. בשיר מתארת סוויפט מצב של שברון לב שלא חוותה בעבר. שם השיר, "Hits Different", מרמז על כך, שכן הדבר "יוצא דופן".
ג'בע (כרמל)
ג'בע (בערבית: جبع) היה כפר ערבי במחוז חיפה. הכפר היה ממוקם כ-18.5 קילומטרים דרומית לחיפה, בסמוך להר הכרמל, ובמרחק של 3.25 קילומטרים מזרחית לים התיכון. הכפר התפנה מיושביו ב-24 ביולי 1948, כחלק ממבצע שוטר במלחמת העצמאות.
העת העתיקה
עיקר האזכורים של הכפר מצויים בכתבים של ההיסטוריון היהודי יוסף בן מתתיהו, בן המאה ה-1 לספירה. הורדוס מלך יהודה בנה את הכפר לחיל הפרשים שלו במאה הראשונה לפני הספירה וקרא לו "עיר הפרשים".
The Tony Bennett/Bill Evans Album
The Tony Bennett/Bill Evans Album (בעברית: האלבום של טוני בנט/ביל אוונס) הוא האלבום משותף של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט והפסנתרן ביל אוונס. זהו האלבום ה-36 של בנט, וה-59 של אוונס.
ג'בע (כרמל)
התקופה העות'מאנית
השגריר הבריטי רוג'רס דיווח ב-1859 שחיים בכפר 150 תושבים, עם גידולים חקלאיים על שטח של 18. 'סקר ארץ ישראל המערבית' של הקרן לחקר ארץ ישראל מ-1873 מצא כי: "ישנם שני קברי אבן אטומים בקצה הדרומי של הכפר, ואחד נוסף שלו חצר של 14 רגל מרובעת, בעומק של שתי רגל; שתי דלתות מובילות אל חדרי קבורה. באחד מאותם חדרים ישנם שלושה תאים לארונות קבורה על כל אחד מהקירות; בחדר השני ישנם שני תאים, מרווח של 5 רגל ושישה אינצ'ים, עם שני קברים מקבילים מתחת לקשת, עם הרגליים לכיוון החדר. על כן, זו היא דוגמת מעבר (השוו לשייח' אבריק). ישנן כמה מערות צפונית לכפר, ועוד קבר בראש העמק. אותו העמק יוצר את הגומחה שבה הכפר עומד". סקר ארץ ישראל המערבית מ-1882 מתאר את הכפר כך: "כפר קטן בגומחה שעל מדרון גבעה בקרבה למישור; הבתים עשויים בעיקרם מאבן. מחנה הסוקרים מוקם באחד מכרמי הזיתים שנמצאים מערבית לכפר ומתחתיו. אספקת המים של הכפר מגיעה מבאר בצד הצפון-מזרחי. הבאר מצוידת באבוס וגלגל. המקום נראה עתיק, ויש בו קברי אבן ומערות".
בג'בע היה בית-ספר יסודי לבנים, שהוקם על ידי העות'מאנים ב-1885.
המנדט הבריטי
ניתן למצוא במקום היום קברי אבן ומאפיינים חקלאיים.
לאחר 1948
באזור הכפר נבנה מצפה עופר. המושב גבע כרמל בנוי קילומטר וחצי צפון-מערבית להריסות הכפר.
משפט ההדחה של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון
הליך ההדחה של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון היה הליך פוליטי-משפטי שבמסגרתו ניסו ללא הצלחה מתנגדיו הפוליטיים של נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון, להדיחו ממשרתו.
הליך ההדחה החל ב-8 באוקטובר 1998 כאשר בית הנבחרים של ארצות הברית הצביע על התחלת הליכי ההדחה נגד ביל קלינטון, הנשיא ה-42 של ארצות הברית, בגין "פשעים גבוהים ועוונות". האישומים הספציפיים נגד קלינטון היו מתן עדות שקר, ושיבוש מהלכי משפט. האישומים עלו בעקבות תביעה בגין הטרדה מינית שהגישה עובדת המדינה פולה ג'ונס נגד קלינטון, ועל בסיס עדותו של קלינטון אשר הכחיש כי ניהל מערכת יחסים מינית עם המתמחה בבית הלבן מוניקה לווינסקי. הזרז להדחתו של קלינטון היה דוח סטאר שהוכן על ידי היועץ העצמאי קנת' סטאר לוועדת השיפוט של בית הנבחרים.
ב־19 בדצמבר 1998 הפך קלינטון לנשיא האמריקני השני בתולדות ארצות הברית שנגדו החל הליך הדחה (הראשון היה אנדרו ג'ונסון, אשר עבר הליך הדחה בשנת 1868). משפט ההדחה של קלינטון בסנאט החל בינואר 1999. ב־12 בפברואר 1999 זוכה קלינטון על ידי הסנאט משני סעיפי האשמה, מכיוון שבקרב הסנטורים שלקחו חלק בהצבעה על הדחתו של קלינטון לא היה הרוב הנחוץ להדחה של שני שלישי מכלל הסנאטורים הנוכחים. בעקבות כך נשאר קלינטון בתפקיד למשך שארית כהונתו השנייה.
החטאים
החטאים (באנגלית: "Past Life") הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2016, שכתב וביים אבי נשר. עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1977, יש בה התייחסות לתקופת השואה והיא מבוססת על סיפור חייהן האמיתי של שתי האחיות שוש אביגל ואלה מילך-שריף.
המנצח הישראלי ישי שטקלר היה המפיק המוזיקלי של הסרט.
עלילה
הסרט מבוסס על סיפור אמיתי ומתרחש במהלך שנת 1977, היא שנת המהפך בישראל. במרכזו שתי אחיות קרייריסטיות המתגוררות בירושלים ובתל אביב, האחת עיתונאית בוהמיינית והשנייה זמרת ומלחינה של שירים קלאסיים. כמו במדינה כך גם בחיי שתי הגיבורות והוריהן מתחולל מהפך מטלטל, בעקבות סוד נורא שמתגלה לבנות על אירוע שהתרחש בתקופת השואה.
קומיקס בלשים
תור הזהב
"קומיקס בלשים" היה הפרסום האחרון של היזם וכותב הספרות זולה מלקולם וילר-ניקולסון, אשר חברת ההוצאה לאור שלו National Allied Publications התפתחה ברבות השנים ל-DC קומיקס, אחת משתי חברות הקומיקס הגדולות ביותר בעולם, אם כי הרבה לאחר שמייסד החברה עזב. שני הכותרים הראשונים של וילר-ניקולסון היו New Fun: The Big Comic Magazine #1 מפברואר 1935, שנקרא בפי כולם New Fun Comics ונחשב לקומיקס הראשון שכולל חומר מקורי מאשר רצועות קומיקס של עיתונים יומיומיים; ו-New Comics #1, סדרה דומה אשר שינתה את שמה ל-Adventure Comics ופורסמה עד לחוברת מספר 503 בשנת 1983 וחודשה לאחר מכן בשנת 2009. הכותר השלישי אשר פורסם תחת חסותו היה Detective Comics. איור העטיפה תוארך מדצמבר 1936, אך למעשה פורסם כשלושה חודשים לאחר מכן במרץ 1937. וילר-ניקולסון חב למפיץ המגזינים הארי דוננפלד, ולקח אותו ואת ג'ק לייבוביץ כשותפים בפרסומה של החוברת הראשונה בכותר Detective Comics שבחברתם החדשה Detective Comics Inc. אולם, וילר-ניקולסון אולץ לעזוב כשנה לאחר מכן.
בהתאם לרוח של אותה תקופה, סדרת "קומיקס בלשים" החלה כאנתולוגיה של סיפורי קומיקס מהגרעין הקשה של סוגת הספרות הבלשית, עם כוכבים כצ'ינג לונג (נבל בסגנון הסכנה הצהובה פו מנצ'ו); סלאם בראדלי (גיבורם הראשון של ג'רי סיגל וג'ו שוסטר לפני סופרמן); וכן ספיד סונדרס. גיבור-העל נוקם הארגמן הופיע לראשונה בחוברת מספר 20 (אוקטובר 1938).
ביקורת נמתחה על גליונות מוקדמים של הסדרה בשל גזענות ושנאת זרים.
באטמן/ברוס ויין
חוברת מספר 27 של סדרת "קומיקס בלשים" ממרץ 1939 הציגה לראשונה את דמותו של באטמן. גיבור-העל עתיד יהיה להפוך לכוכב הראשי של סדרת הכותרים, והלוגו שעל עטיפות החוברות יכלול את שמו. בשל חשיבותו של הגיליון, הוא נחשב לאחת מחוברות הקומיקס היקרות ביותר לאורך ההיסטוריה, כאשר עותק אחד שלו נמכר בלמעלה ממיליון דולרים במכירה פומבית בשנת 2010.
סיפור המקור של באטמן סופר בשני עמודים מתוך חוברת מספר 33. הדמות עצמה הופיעה על עטיפות החוברות החל מחוברת מספר 35 (ינואר 1940). חוברת מספר 38 (אפריל 1940) הציגה את שותפו הצעיר רובין, שתואר בתור "התגלית המופלאה ביותר של שנת 1940" מעל העטיפה והיה לאחד מתוך מספר דמויות משנה שהפכו ברבות הימים למשפחת העטלף. הופעתו של רובין בנוסף לעליית היקף המכירות הביאו לטרנד של גיבורי-על ושותפיהם הצעירים במה שאפיין את התקופה לה קוראים מעריצי והיסטוריוני קומיקס תור הזהב של הקומיקס. כמה מנבלי-העל הידועים ביותר של באטמן הוצגו לראשונה מעל דפי "קומיקס בלשים" באותה תקופה, ביניהם הפינגווין בחוברת מספר 58, דו-פרצוף בחוברת מספר 66 ואיש החידות בחוברת מספר 140.
תור הכסף
דמותה של באטוומן הופיעה לראשונה בחוברת מספר 233 (יולי 1956). מכיוון שנוסחת המשפחה התבררה כמוצלחת עבור זיכיון סופרמן, העורך ג'ק שיף הציע ליוצר בוב קיין שהוא ימציא משפחה עבור באטמן. דמות נשית הוצגה תחילה כדי לערער על הקביעה של פרדריק ורתהם שבאטמן ורובין היו בעלי נטייה הומוסקסואלית. הכותב ביל פינגר והמאייר שלדון מולדוף הציגו את השדון באט-מייט בדומה לשדון מיסטר מיקסזפיטליק מחוברות סופרמן - בחוברת מספר 267 ואת פני חימר בחוברת מספר 298 (דצמבר 1961).
בשנת 1964, העורך הראשי ג'וליוס שוורץ היה אחראי להחייאתם של כותרי באטמן נשכחים. הכותב ג'ון ברום והמאייר קרמיין אינפנטינו הסירו את האלמנטים המטופשים שמצאו את עצמם לתוך זיכיון באטמן כמו כלב המחמד המאולף אייס ובאט-מייט והעניקו לדמות מראה חדש שנראה בחוברת מספר 327 (מאי 1964). שוורץ, אינפנטינו וגרדנר פוקס הציגו מחדש את ברברה גורדון מסדרת הטלוויזיה של שנות ה-60 בתור הגרסה החדשה של באטגירל בחוברת מספר 359 (ינואר 1967). מייק פרידריך כתב את חוברת מספר 387 (מאי 1969) לרגל 30 שנות קיומו של באטמן, באיורו של בוב בראון.
תור הארד
שנות ה-70 הביאו לשיתוף הפעולה הראשון בין הכותב דניס אוניל לבין המאייר ניל אדמס לסיפורי באטמן החל מחוברת מספר 395 (ינואר 1970). תחת פיקוחו של שוורץ, השניים המציאו מחדש את הדמות עם סיפורים ראויים לציון שביססו את אופיו האפל והרחיקו אותו מהקאמפיות של סדרת הטלוויזיה של שנות ה-60. היסטוריון הקומיקס לס דניאלס מצא שעיבודו של אוניל לבאטמן כנוקם בעל נטיות של הפרעה טורדנית-כפייתית - אותו תיאר כחזרה לשורשים - היה למעשה תוצר של דמיון יצירתי שהיווה השראה לגרסאות מאוחרות יותר של האביר האפל. אדמס הציג את אדם-עטלף בחוברת מספר 400 מיוני 1970, ואילו אוניל תיאר את מפגשו הראשון של באטמן עם ליגת המתנקשים בחוברת מספר 405 (נובמבר 1970) ויצר את דמותה של טליה אל-גול - בתו של הנבל ראס-אל-גול - בחוברת מספר 411 (מאי 1971). עד לאמצע שנות ה-70, חוברות "קומיקס בלשים" פורסמו במתכונת חודשית. בין חוברות מספר 435 ל-445 (יוני 1973-פברואר 1975), החוברות פורסמו במתכונת דו-חודשית, כאשר חוברות מספר 438 ו-445 פורסמו בפורמט של מאה עמודים. אוניל והאמן ניל ג'ורדנו יצרו את דמות המשנה לזלי תומפקינס בחוברת מספר 457 (מרץ 1976).
בין אוגוסט 1977 לאפריל 1978, הכותב סטיב אנגלהארט והמאייר מרשל רוג'רס החלו בהרצה מפורסמת של כותרי באטמן בחוברות מספר 471–476 שהשפיעו מאוחר יותר על סרט הלייב אקשן "באטמן" משנת 1989 ועל "באטמן - הסדרה המצוירת" של שנות ה-90. שיתוף פעולה זה בין אנגלהארט ורוג'רס נחשב בעיני היסטוריון הקומיקס רוברט גרינברגר בשנת 2009 לאחד הצוותים היצירתיים הגדולים ביותר שעבדו על סיפורי באטמן. ג'וליוס שוורץ, שערך את סיפורי באטמן עוד משנת 1964, עזב את הסדרה בחוברת מספר 484 (יוני 1979), ובאטוומן המקורית קתרין קייט נהרגה בידי ליגת המתנקשים בחוברת מספר 485 (אוגוסט 1979).
חוברת מספר 500 ממרץ 1981 של סדרת "קומיקס בלשים" כללה סיפורים של התסריטאי אלן ברנרט ו-וולטר ב. גיבסון, יוצר דמות הספרות הזולה "הצל". כמו כן, שנות ה-80 הביאו ליצירתו של מבנה סיפורי המשכי שנע בין חוברות Detective Comics לבין סדרת Batman וכלל קליף האנגרים בסופה של אחת שנועדו להיפתר בסדרה האחרת. כותב אחד היה אחראי לאותם סיפורים מקושרים, ביניהם גרי קונוויי, דאג מנץ' והסופר המוערך הרלן אליסון (חוברת מספר 567). נבל-העל קילר קרוק ערך את הופעת האורח הראשונה שלו בצללים בחוברת מספר 523 מפברואר 1983.
העידן המודרני
הכותב מייק וו. באר והמאיירים אלן דייוויס וטוד מקפרלן יצרו את קשת הסיפור "באטמן: שנה שנייה" בחוברות מספר 575–578, אשר המשיכו את עלילת "באטמן: שנה ראשונה" של פרנק מילר. הכותב אלן גראנט והמאייר נורם ברייפוגל הציגו את דמותו של הפיתום בסיפור באטמן הראשון שלהם ואת לוכד החולדות בסיפורם השלישי (חוברת מספר 585). סם האם, אשר כתב את התסריט עבור הסרט "באטמן" של טים ברטון, כתב את הסיפור "צדק עיוור" בחוברות מספר 598–600. צ'אק דיקסון החל לכתוב בסדרת החוברות החל מחוברת מספר 644 (מאי 1992) והציג בה את דמותו של המחשמל ואת דמותה של סטפני בראון בחוברת מספר 647 (אוגוסט 1992).
קשת הסיפור "באטמן: מורשת" החלה בחוברת מספר 700 (אוגוסט 1996) והובילה לסיפור הבא, "באטמן: שטח הפקר" (חוברות מספר 730–741). הכותב גרג ראקה והמאייר שון מרטינברו הפכו לצוות היצירתי החל מחוברת מספר 742 (מרץ 2000) והציגו את דמותה של סשה בורדו בחוברת מספר 751 מדצמבר 2000. פול דיני הפך לכותב הסדרה החל מחוברת מספר 821 (ספטמבר 2006) והציג גרסה חדשה לדמותו של הפיתום בחוברת מספר 827 (מרץ 2007). סקוט סניידר הפך לכותב הסדרה החל מחוברת מספר 871 (ינואר 2011).
באטוומן
כחלק מארגון מחודש של מיתולוגיית באטמן בעקבות אירועי "באטמן: נוח בשלום" ו"המשבר האחרון", סדרת החוברות "קומיקס בלשים" יצאה לפגרה של שלושה חודשים בשנת 2009 בזמן שחברת DC פרסמה את המיני סדרה "באטמן: הקרב על הברדס". עם חזרתה של הסדרה, היא התמקדה בדמותה של באטוומן שהוצגה מחדש והפכה לכוכבת הראשית של הסדרה, כמו גם סיפור צדדי בן עשרה עמודים בו הופיעה הבלשית רנה מונטויה בתור השאלה החדשה. באטמן חזר לככב בסדרה בתחילת שנת 2010, עם פרסומו של אירוע "היום הבהיר ביותר".
ה-52 החדשים
חברת DC החלה בהרצה מחודשת של כותרי החברה בספטמבר 2011 תחת חותם "ה-52 החדשים", ביניהם כרך שני ל"קומיקס בלשים". הסדרה נכתבה ואוירה בידי טוני דניאל עד לחוברת מספר 12, וג'ון ליימן וג'ייסון פאבוק החליפו אותו בחוברת מספר 13. הגיליון הראשון של "קומיקס בלשים" המחודש כלל שש הדפסות - שני רק לכותר ליגת הצדק שכלל שבע הדפסות. בנוסף, הגיליון השביעי היה לשישי בגודלו בהיקף מכירות הקומיקס הדיגיטלי ועקף אחרים בקטגוריית חוברות באטמן. סקוט ווסט מ-Sciencefiction.com העניק לקשת הסיפור השלישית שבסדרה המחודשת ביקורת חיובית, באומרו ש"לאחר חוברת מאכזבת קודמת של סיפור 'ליל הינשופים', נחמד לראות את 'קומיקס בלשים' חוזר לאן שהוא צריך להיות... סיפורי בלשים טובים". זאת ועוד, הסדרה קיבלה בשנת 2012 פרס ע"ש סטן לי בקטגוריית הסדרה הטובה ביותר. האוגדן המודפס הראשון של הסדרה הגיע לצמרת רשימת הרומנים הגרפים הנמכרים ביותר של הניו יורק טיימס.
דניאל כתב ואייר את הסדרה עד לסיפור הקרוסאובר "באטמן: ליל הינשופים", ואד בניס, חוליו פריירה ואדוארדו פנסיקה החליפו אותו לקשת סיפור בת שלושה חלקים. מחיר החוברות עלה כתוצאה מהוספת סיפורים צדדיים בכיכובם של הנבלים דו-פרצוף והוגו סטריינג'. דניאל עזב את הסדרה בחוברת מספר 12, כאשר חוברת מספר 0 הייתה האחרונה אותה אייר.
חברת DC קומיקס חגגה את יום השנה לחוברות "ה-52 החדשים" עם חוברות מספר 0 לכל אחד מכותריה, אשר שימשו כפריקוול לסדרות והסבירו מספר אלמנטים שלא הובהרו בעבר. גרג הורביץ כתב את חוברת מספר 0 מאחר שלוח הזמנים של דניאל היה עמוס. דניאל כתב בהמשך את החוברת השנתית הראשונה של "ה-52 החדשים", שמסכמת את אירועי "ליל הינשופים". ג'ון ליימן המשיך את מלאכת הכתיבה של החוברות לאחר עזיבתו של דניאל, כשג'ייסון פאבוק נטל את מלאכת האיור, בעוד ג'יימס טיניון הרביעי כתב את הסיפורים הצדדיים. עם פרסומה של חוברת מספר 19 (אפריל 2013), הסדרה הגיעה לסך כולל של 900 חוברות והיא הייתה חוברת ספיישל גדולה לרגל חגיגות האירוע. תחת כתיבתו של ליימן, הכרך השני של הסדרה כלל את אירוע הקרוסאובר הראשון שלו - גות'וטפיה, כשלאחריו ליימן ופאבוק עברו לסדרת "באטמן: נצחי" והצוות היצירתי התחלף שוב לבריין בוקאלטו ופרנסיס מנאפול.
לרגל חגיגות 75 שנים לקיומו של באטמן, חוברת מספר 27 הייתה חוברת ספיישל גדולה בכתיבתם של ג'ון ליימן, גרג הורביץ, בראד מלצר, סקוט סניידר, פיטר טומאסי ומייק וו. באר. נוסף לכך פורסמו מספר עטיפות אלטרנטיביות לשערי החוברות, באיורם של פרנק מילר, ג'ים לי, גרג קאפולו, כריס בורנהם, ג'ייסון פאבוק וטוני דניאל.
לידה מחדש: 2016 ועד היום
בפברואר 2016, חברת DC הכריזה כי כחלק מהרצה מחודשת של כלל כותריה - הנקראת משם "הלידה מחדש של DC", כותרי "קומיקס בלשים" יחזרו למיספור המקורי שלהם החל מחוברת מספר 934 (יוני 2016). 52 הגליונות של הכרך השני התווספו למיספור המקורי של הכרך הראשון. הסדרה פורסמה במתכונת דו-חודשית.
הצוות היצירתי החל מחוברת מספר 934 כלל את ג'יימס טיניון הרביעי, אדי בארוז ואלוורו מרטינז. בסדרה כיכבו באטמן ובאטוומן, המנהיגים קבוצה של גיבורי-על מתוך בסיס משני של מגדל פעמונים בלב ליבה של גות'אם סיטי. חברי הקבוצה כלל את רובין האדום (טים דרייק), סטפני בראון, אורפן (קסנדרה קיין) ופני חימר (בזיל קארלו), עם מגויסים נוספים כמו באטווינג (לוק פוקס) ועזראל (ז'אן-פול ואלי). זטאנה מצטרפת בהמשך לזמן מוגבל. מצב זה נמשך עד לסיום עבודתו של טיניון על הכותר בחוברת מספר 981 (מאי 2018). בפרק הזמן שעבר ללא כותב, בריאן אדוארד היל כתב את קשת הסיפור "מבחוץ" בחוברות מספר 983–987, בהן הופיעו באטמן, אורפן, סיגנל, קטאנה וברק שחור כמבוא לסדרה "באטמן וקבוצת האאוטסיידרס". הכותב הקבוע הבא של הסדרה, פיטר טומאסי, החל את עבודתו על סדרת הכותרים החל מחוברת מספר 994 (דצמבר 2018), אותה המשיך במשך שנתיים עד לחוברת מספר 1033 (דצמבר 2020).
במרץ 2019, חברת DC קומיקס פרסמה את חוברת מספר 1,000, ובכך הסדרה הפכה לשנייה בגודלה בהיסטוריה בשוק הקומיקס האמריקני - אחרי אקשן קומיקס. החוברת, אשר גבלה עם חגיגות 80 שנים לקיומו של באטמן, כללה סיפורי אנתולוגיה ממספר רב של יוצרים.
הכותבת מריקו טמאקי החלה לכתוב בסדרת החוברות החל מחוברת מספר 1034 כחלק מההרצה המחודשת "הגבול האינסופי".
סיפורים צדדיים
בנוסף לסיפורי באטמן, הסדרה הכילה מבחר גדול של רצועות קומיקס צדדיות. "ילדי הקומנדו" של הכותב ג'ו סיימון והמאייר ג'ק קירבי הופיעו לראשונה בחוברת מספר 64 (יוני 1942) ומאז עברו לסדרה משלהם. דמותו של רוי ריימונד הופיעה לראשונה בחוברת מספר 153 (נובמבר 1949). הצייד ממאדים נוצר בידי הכותב ג'וזף שאמשון והאמן ג'ו סרטה והופיע לראשונה בסיפור הצדדי "הניסוי המוזר של ד"ר ארדל" בחוברת מספר 225 (נובמבר 1955). אחרי חוברת מספר 326, הצייד ממאדים הועבר לסדרת החוברות House of Mystery, ובחוברת מספר 327 הופיע האיש המוארך ואשתו - דמויות אשר היו ממודלות לפי דמויות "האיש הרזה" של הסופר דשיל האמט. בין באטמן לבינם היו שלושה קרוסאוברים, והן הופיעו עד לחוברת מספר 383 (ינואר 1969), עם 15 הופעות נוספות עד לחוברת מספר 572. חוברת זו חגגה 50 שנים לקיומו של באטמן, וציוותה אותו עם דמויות כמו רובין, סלאם בראדלי ושרלוק הולמס נגד אדגר מוריארטי, צאצא אחיין של פרופסור מוריארטי. אחרי שהסיפורים הצדדיים של האיש המוארך הסתיימו, באטגירל החליפה אותו עד לחוברת מספר 424. בהמשך, היא הועברה לכותרי "משפחת העטלף" וחזרה להשתתף בחוברות מספר 481–519. דמותו של ג'ייסון בארד הופיעה בחוברות האי-זוגיות 425–435. הצייד ממאדים הוחייה מחדש בסיפור מאת ארצ'י גודווין ו-וולט סימונסון בחוברת מספר 437 (אוקטובר 1973). עבור הפרק האחרון של הסדרה, דמותו עברה לשער הראשי של העטיפה לצידו של באטמן. החץ הירוק הפך לסיפור צדדי החל מחוברת מספר 521 (דצמבר 1982), שנמשכה עד לחוברת מספר 567 (אוקטובר 1986). הקנרית השחורה קיבלה תלבושת חדשה וסיפור צדדי בחוברת מספר 554 (ספטמבר 1985).
אחרי היעדרות ממושכת, הסיפורים הצדדיים חזרו לחוברות מספר 746–810. היו אלה סיפורים בעלי סוף ממוקד יותר והם כללו דמויות מבוססות במיתוס באטמן. הראשון מביניהם היה "היעקוביאן" (חוברות מספר 746–757), כאשר בין החוברות 759–762 הופיע סלאם בראדלי כמבוא לסדרת הסולו של קאטוומן משנת 2002. חוברות מספר 763–772 הכלילו את דמותה של בלשית גות'אם סיטי ג'וזפין "ג'וזי מאק" מקדונלד. חוברות מספר 773–775 נקראו בשם "עלילות גות'אם" וכללו את דמויות הבלשים כריספוס אלן ורנה מונטויה. חוברת מספר 781 כללה סיפור מיוחד מסדרת היקומים החלופיים של "עולמות אחרים", כאשר באטמן הופיע בסיפורי החוברות 776–780 ו-782. חוברת מספר 783 כללה מבוא למיני סדרה Death and the Maidens. חוברת מספר 784 החזירה את דמותה של ג'וזי מאק. סיפורי עלילות גות'אם חזרו בחוברות מספר 785–788 בסיפור "תופס הכלבים", וכן בחוברות מספר 789–794 בסיפור "החייט". סיפור צדדי של החץ הירוק בשם "אבן משוייפת" הופיע בחוברות מספר 795–796. איש החידות ופויזן אייבי הופיעו בחוברות מספר 797–799. חוברת מספר 800 כללה סיפור קצר של באטמן תחת חותם "עלילות גות'אם". חוברות מספר 801–804 כללו סיפור צדדי בשם "כשאתה מוזר" ועסקו בכרוז קיראן קלאהן, וחוברת מספר 805 כללה את דמותו של פני חימר בסיפור הצדדי "בוץ". שני סיפורים עוקבים כללו את דמותו של אלפרד פניוורת' בחוברות מספר 806–807, וסיפור צדדי אחרון בן שלושה חלקים כלל את דמותו של קילר קרוק.
סיפור הצייד ממאדים שהופיע בחוברת מספר 441 בשם "קתדרלה מסוכנת" בין השנים 1974-1973 בכתיבתם של ארצ'י גודווין ו-וולט סימונסון זכה בפרס שאזאם בקטגוריית הסיפור הדרמטי הקצר הטוב ביותר.
פרנצ'סקו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה
תולדות חייו
פרנצ'סקו, יליד פירנצה, היה בנם הבכור של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה ואשתו לאונור דה טולדו (Eleonora di Toledo; (1522 – 1562), בתו של דון פדרו אלברס, שליט נאפולי. בדצמבר 1562, כאשר היה פרנצ'סקו בן 21, נסעה לאונור אמו עם אחיו הצעירים ג'ובאני (שהיה בן 19 וכבר קרדינל) וגארציה (שהיה בן 15) לפיזה, שהייתה שרויה במגפת מלריה. השלושה נספו במגפה, דבר שהותיר את אביו, קוזימו, שבור והאיץ את החלטתו לפרוש מן השלטון ולהעביר את סמכויותיו לבנו הבכור. בפועל, עם זאת, נוהלה הדוכסות על ידי המנגנון היעיל שהקים האב. לאחר מותו של קוזימו גברה התערבותם של בתי המלוכה של ספרד ובית הבסבורג בנעשה בטוסקנה והם הפעילו אותה לטובת האינטרסים שלהם.
פרנצ'סקו לא גילה רצון לעשייה שלטונית או דיפלומטית, אך גילה תשוקה למדע ולאמנות והיה פטרון של תיאטרון ושל האקדמיה ללימודי בלשנות La Crusca, שפיתחה את השפה האיטלקית. כחובב כימיה ואלכימיה, בילה שעות בחדר ייעודי בפאלאצו וקיו (ה-Studiolo di Francesco I) שעוטר ביצירותיהם של תלמידי ג'ורג'ו וזארי ושימש כמעבדה וכבית אוסף לצמחים ומינרלים. הוא היה פטרונם של אמנים רבים, כמו טוביאס ורהאכט הפלמי.
ב-1565 נישא ליוהאנה מאוסטריה, הדוכסית הגדולה של טוסקנה, בתו של פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואחותו של מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הנישואים לא היו מאושרים. לשניים נולדו בן ושש בנות, מהן רק שתיים הגיעו לבגרות ואחת, אנה, שנפטרה בגיל 15. הבן, פיליפו, שסבל מפגיעה מוחית מולדת (הידרוצפלוס) מת בגיל חמש. יוהאנה מתה ב-1578, בת שלושים. לאחר מותה נישא פרנצ'סקו לפילגשו ביאנקה קאפלו. שניהם מתו ממלריה בהפרש של יום בוילה ליד פראטו, כך שפרנצ'סקו מת ללא יורש ראוי ועם מותו הועבר כתר הדוכס הגדול של טוסקנה לאחיו הצעיר, פרדיננדו, שנקרא לשוב מרומא. במסגרת מאמציו לכרות בריתות חדשות, השיא פרדיננדו את בת אחיו, מארי דה מדיצ'י לאנרי הרביעי, מלך צרפת.
בתרבות ובאמנות
דיוקנו של פרנצ'סקו כילד בן 10 הונצח בציור ידוע מאת אניולו ברונזינו, המוצג בגלריה אופיצי בפירנצה.
מזרקת נפטון ליד הפלאצו וקיו בכיכר הסיניוריה מאת ברתולומאו אמנטי (Bartolomeo Ammannati) יחד עם ג'אמבולוניה ואחרים הוקמה לכבוד חתונתו של פרנצ'סקו עם יוהאנה מאוסטריה.
עלילת המחזה Women Beware Women מאת תומאס מידלטון (1658) נסובה סביב אירועי נישואיו של פרנצ'סקו לביאנקה קאפלו ומותם של השניים.
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (1959)
עיריות
בירושלים מפא"י שימרה את שלטונה, כשסיעתה בראשות מרדכי איש-שלום קיבלה כ-8 מושבים - כשניים יותר מהבחירות הקודמות. תנועת החרות הייתה השנייה בגודלה, עם כארבעה נציגים. שאר הסיעות קיבלו ממושב אחד עד שלושה. בבחירות אלו מק"י, העובד הדתי, מפ"ם והציונים הכלליים לא נבחרו כלל למועצה.
Ѳ
פיטא (ברוסית מודרנית: фита́; בכתב שלפני הרפורמה: ѳита́) היא אות באלפבית הקירילי המוקדם שמקורה באות היוונית תטא וצורתה כשל תטא גדולה, אך עם טילדה במקום קו ישר קטן בתוכה. האות שימשה בעיקר בשמות פרטיים שנגזרו מיוונית. הרוסים ביטאו שמות אלה בצליל /f/ במקום הצליל המקורי /θ/ (מבוטאת כמו ת"ו רפה, בדומה לצליל האנגלי Th), למשל "תיאודור" נהגה כ"פיודור". פיטא הוחלפה ברוסית באות Ф (אֶף) בשנת 1918. ברוב השפות הסלאביות האחרות (כמו גם מספר קטן של מילים ברוסית שמקורן ביוונית בעלות צליל phth כמו למשל фталевая кислота, "חומצה פְֿטַאלִית"), פיטא בוטאה כ־ט' והוחלפה על ידי Т הקירילית; למשל הגרסה הבולגרית והסרבית של תיאודור הוא: Тодор או Теодор, טודור ברומנית או תיאודור.
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (1959)
עיריות
מפא"י הצליחה לשמר את כוחה גם בעיר חיפה עם ראש העיר המכהן אבא חושי. המפלגה גם ניצחה בערים אילת עם המועמד יוסף לוי, אשקלון, חדרה ונתניה (שם מועמד מפא"י הצליח לנצח את ראש העיר עובד בן עמי). מקומות נוספים שבהם מפא"י שימרה את שלטונה הקיים היו באר שבע (עם ראש העיר דוד טוביהו), טבריה, בת ים וחולון.
Ѳ
כמו Θ, פיטא שימשה גם באלפבית הקירילי רומני, עד 1860 בערך. יש להבחין בין פיטא לבין האות הקירילית Ө.
כיום משמשת האות פיטא רק בספרות הקיריליות, כאשר ערכה המספרי הוא 9.
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (1959)
עיריות
לעומת זאת הציונים הכלליים הצליחו לשמר את שלטונו של אברהם קרני בעיר רמת גן.
המועצות המקומיות
באופן חריג לתקופה זו, באבן יהודה ניצח יחיאל זלינגר שהוביל רשימה מקומית, ללא קשר לשום מפלגה ארצית שהיא. גם בגדרה ראש המועצה התמודד בראשות רשימה עצמאית וניצח בשנית. ביסוד המעלה כל חמשת מושבי המועצה אוישו על שתי רשימות מקומיות.
לראשונה נערכו בחירות בעיירה אופקים, שם ניצחה מפא"י. המפלגה ניצחה גם בבית דגן, גבעתיים, הרצליה, יהוד, באר יעקב, אזור וגבעת עדה.
בבית שמש ניצחה הרשימה הבלתי תלויה שאמנם קיבלה מספר מושבים זהה לזה של מפא"י (4), אך הצליחה להרכיב קואליציה עם הנציג הבודד של תנועת החירות.
בגן יבנה ניצחו באופן חריג המפלגות הדתיות, שהשיגו כחמישה מושבים, לעומת ארבעה של מפא"י.
נאוקנרפטור
נאוקנרפטור (שם מדעי: Neuquenraptor; מילולית: "שודד הנאוקן") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הדרומאוזאוריים שחי בפטגוניה בתור הקרטיקון שלפני 90 מיליון שנה מזמננו. זהו מראשוני הדרומזאוריים שהתגלו בחצי הכדור הדרומי, אף שבמקור שייכו אותו למשפחת הטרודוניים.
מאפיינים
הממצאים של דינוזאור זה התגלו בתצורת פורטסוולו שבנאוקן, ארגנטינה. הממצאים נחשפו ב-1996 בידי משלחת של החוקר פרננדו נובאס והובאו לאוניברסיטת המדינה של אוהיו, שם הדינוזאור נחקר והוגדר ב-2006 בידי נובאס ודייגו פול, כששמו קרוי על שם העיר לידה התגלה בסיומת "raptor" - שודד.
הממצאים שלו כללו שברי חוליות, חוליות זנב, כמה צלעות ועצם חישור. הדינוזאור הגיע לאורך 1.8 עד 3.5 מטרים ולמשקל של 75 קילוגרם בקירוב. הוא חולק מאפיינים רבים עם סוג קרוב - הבויטררפטור (Buitreraptor) וכן עם היוננלנגיה.
הדינוזאור התקיים בקרטיקון העליון שלפני 90 מיליון שנה דרומה בהרבה ממרבית הדרומזאורים שחיו באירואסיה ובאמריקה הצפונית ברובם הגדול.
קוצר נשימה לילי התקפי
קוצר נשימה לילי התקפי (באנגלית: paroxysmal nocturnal dyspnea, ובראשי תיבות: PND) הוא מצב של התקפים חריפים של קוצר נשימה חמור ושיעול, אשר בדרך כלל מתרחשים בלילה ומעירים את האדם שחווה אותם משינה, על פי רוב כשעה עד שלוש שעות מעת שהאדם הלך לישון. להבדיל מנשמת השכיבה המוקלת בישיבה זקופה, השיעול והצפצופים אצל חולים עם קוצר נשימה לילי התקפי נמשכים גם לאחר המעבר משכיבה לישיבה.
קוצר נשימה לילי התקפי יכול להיגרם בחלקו עקב דיכוי של מרכז הנשימה בגזע המוח בזמן השינה, דיכוי אשר יכול להפחית את לחץ החמצן בעורקים, במיוחד בחולים עם מחלות ריאה אינטרסטיציאליות והיענות ריאתית נמוכה. בנוסף, מצב השכיבה המאוזן מביא למעבר של נוזלים ממחזור הדם הסיסטמי בבטן ובגפיים התחתונות אל מחזור הדם הריאתי, ובכך הוא מביא לקוצר נשימה. אולם, בעוד שבאופן תקין לדבר אין השפעה של ממש, בחולים שהחדר השמאלי שלהם אינו דוחף מספיק דם בשל מחלה, ישנה ירידה משמעותית בקיבולת החיונית ובהיענות הריאתית, אשר מביאה בסופו של דבר לקוצר הנשימה. כמו כן, בחולים עם אי-ספיקת לב מחזור הדם הריאתי ממילא גדוש בשל כישלונו של החדר השמאלי, והדבר מביא לבצקת ריאות.
ג'יי הרננדז
ראשית חייו
הרננדז במונטבלו, קליפורניה, בנם של איזיס (מלדונדו), מזכירה ורואת חשבון,  וחאבייר  הרננדז, מכונאי, שניהם דור שלישי למקסיקנים-אמריקאים. יש לו אחות צעירה, אמיליה, ושני אחים גדולים, מייקל וגבריאל. הוא למד במכון הטכני של דון בוסקו ברוזמיד, קליפורניה, אך עבר לבית הספר התיכון שור במונטבלו בשנתו האחרונה. בעת שנסע במעלית בגובה רב בלוס אנג'לס, פנה אל הרננדז מנהל הכישרונות האוורד טינר שאמר לו שיש לו כל מה שנדרש כדי להצליח בהוליווד. הוא רשם את הרננדז לבית הספר למשחק ושלח את תמונותיו לסוכני הליהוק.
קריירה
בין השנים 1998–2000 גילם הרננדז את אנטוניו לופז בסדרת הטלוויזיה "Hang Time". הרננדז זכה להצלחה בתפקידו לצד קירסטן דנסט בסרט הקולנוע "את מטורפת, אתה חתיך". מאז הוא הופיע בכמה סרטי קולנוע, כולל את התפקידים הראשיים בסרט "דרכו של קרליטו: עלייה לשלטון", סרט האימה "הוסטל" משנת 2005 ובסרט "מגדלי התאומים". הרננדז הופיע בסרט האקשן/פשע "טייקרס", אשר הוקרן לראשונה באוגוסט 2010.
הרננדז הופיע בסרט ההמשך "דרכו של קרליטו" בשנת 2005 בתפקיד קרליטו בריגאנטה, התפקיד ששיחק אל פצ'ינו בסרט המקורי משנת 1993 "דרכו של קרליטו".
בשנת 2015 הוא הופיע בסרט "מקס" כסמל בצבא ארצות הברית שהוקצה לו כלב הצלה בשם מקס, אשר היה בטראומה ממותו של המטפל הקודם שלו.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ג'סי הארקנס בסרט הקומדיה "אמהות רעות", ובסרט גיבורי-על, "יחידת המתאבדים".
ב־20 בפברואר 2018 דיווחו כלי חדשות כי הרננדז לוהק לתפקיד תומאס מגנום בסדרת הדרמה של CBS, "מגנום, בלש פרטי". הסדרה הוקרנה בבכורה ב־24 בספטמבר 2018.
חיים אישיים
בשנת 2006 נישא הרננדז לשחקנית דניאלה דויטשר. השניים הכירו כאשר הרננדז היה בן ארבע עשרה ודניאלה הייתה בת 17.
הקונגרס הציוני העולמי ה-12
הקונגרס היה הראשון מאז מלחמת העולם הראשונה, כיבוש ארץ-ישראל על-ידי הבריטים והצהרת בלפור שקונגרס זה אישר. וכמו כן הוחלט על שיתוף פעולה עם השלטון הבריטי בארץ ישראל.
הדיון נתרכז בהקמת מפעלים בעלי ערך לאומי והרחבת ההתיישבות בארץ-ישראל.
בעקבות החלטות הוועידה השנתית של ההסתדרות הציונית העולמית שנערכה בלונדון ביולי 1920 אושרה ההחלטה על הקמת קרן היסוד שתהיה אחראית למימון העלייה וההתיישבות בארץ ישראל, הקונגרס אישר גם את רכישת אדמות עמק יזרעאל וההיאחזות בה.
נידון בו גם המדיניות כלפי תושבי ארץ ישראל הערבים, והקבלה החלטה הקובעת כי:.
אנדריי סקוץ'
כיום משפחת סקוץ' מחזיקה ב-30% באחזקה מ-USM אחזקות.
הונה של משפחתו של אנדריי סקוץ' ב-2021 מוערך ב-8.8 מיליארד דולר. מדורג במקום ה-21 ברשימת פורבס הרוסי.
בתחילת שנות ה-90, אנדריי סקוץ' היה אחד ממנהיגי ארגון הפשע סולנצבסקאיה והיה ידועה בכינוי סקוטץ'.
סטו גרייסון
מארק דיון (באנגלית: Marc Dionne; נולד ב-25 בינואר 1989) הידוע יותר בשם הבמה שלו, סטו גרייסון הוא מתאבק קנדי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW), שבו היה חלק מקבוצת הדארק אורדר.
דיון שמוכר גם בשמות הבמה סטופיפייד ופלייר דוס הוא חבר בצמד הסופר סמאש בראדרס לצד איוול אונו, כשביחד הם הופיעו במספר ארגוני היאבקות עצמאיים כמו Alpha-1 Wrestling, Capital City Championship Combat (C4), Pro Wrestling Guerrilla (PWG) ועוד. יחדיו הם זכו פעם אחת באליפות הזוגות של Chikara, פעם אחת באליפות הזוגות של PWG בנוסף לזכייתם בטורניר הזוגות המסורתי של הארגון, DDT4 בשנת 2012.
International Wrestling Syndicate
סטופיפייד ערך את הקרב הראשון שלו בארגון ההיאבקות הקנדי International Wrestling Syndicate (IWS). במהרה, הקריירה שלו עשתה מעבר חד לתחרות זוגות ביחד עם פלייר אונו, כשביחד הם הקימו את צמד הסופר סמאש בראדרס. השניים נחלו הצלחה כשזכו באליפות הזוגות של הארגון. הוא נשאר בארגון היאבקות זה עד שהוא נסגר ב-9 באוקטובר 2010.
Chikara (2007–2010)
סטופיפייד הופיע לראשונה בארגון ההיאבקות Chikara כצמד הסופר סמאש ברוס במסגרת סוף השבוע של נובמבר 2007. הוא הוחזר לטורניר השלישיות המסורתי של הארגון, ולאחר מכן הפך למתאבק שגרתי בארגון. השניים הפכו לחביבי הקהל, אף על פי שהם התקשו בהשגת ניצחונות. באוגוסט 2008, לאחר שסטופיפייד החל להופיע תחת שם הבמה פלייר דוס, השניים החלו לצבור ניצחונות, כשהשיא הגיע ב-21 בספטמבר 2008 ובו הסופר סמאש ברוס גברו על אינקוהרנס (דליריוס והאלוויקד). ניצחון זה הוביל לקטיעת תקופת הכהונה ההיסטורית של האחרונים וכתוצאה מכך הם הפכו לאלופי הזוגות של הארגון. לעומת זאת, תקופת הכהונה של פלייר דוס ופלייר אונו הגיעה לקיצה ב-19 באוקטובר, כשהם הפסידו את חגורות האליפות לאוסיריאן פורטל (אמייסיס ואופידיאן) כבר בהגנה הראשונה שלהם על התואר.
ב-16 באוגוסט 2009, פלייר דוס זכה בגביע האריות הצעירים השביעי, לאחר שגבר על קולין דילייני בשלב הגמר. הוא הפסיד את התואר לטים דונסט ב-31 בינואר 2010.
ב-24 באוקטובר 2010, פלייר דוס ופלייר אונו רשמו את הקרב האחרון שלהם בארגון, כשהם נחלו הפסד לחברי קבוצת BDK, שרה דל ריי ודייזי הייז.
Ring of Honor (2009–2010)
ב-18 באפריל 2009, דיון רשם את קרב הבכורה שלו בארגון ההיאבקות ROH. הוא עשה זאת כמחליף של אל ג'נריקו הפצוע, והופיע תחת שם הבמה ג'נריקו דוס במסגרת קרב שלושה נגד שלושה, ובו הוא, קווין סטין וקני אומגה נוצחו על ידי אוסטין אריס, רת' טייטוס וקני קינג. הסופר סמאש בראדרס ערכו את קרב הבכורה שלהם ביחד ב-8 במאי 2009 באירוע Never Say Die, כשהם הפסידו לטייטוס וקינג. במהלך הלילה השני של האירוע Death Before Dishonor VII, שנערך ב-25 ביולי, הם רשמו ניצחון מפתיע על אלופי הזוגות של ROH, קווין סטין ואל ג'נריקו. ב-9 בנובמבר, דוס ואונו נוצחו על ידי אותם סטין וג'נריקו. הוא הופיע ביחד עם אונו במספר פרקי התוכנית השבועית של ROH נגד צמדים כמו האמריקן וולבס (דייבי ריצ'רדס ואדי אדוארס) והקינגס אוף רסלינג (כריס הירו וקלאודיו קסטניולי).
Dragon Gate USA (2012)
ב-28 בינואר 2012, הסופר סמאש ברוס ערכו את קרב הבכורה שלהם בארגון ההיאבקות Dragon Gate USA בניצחון על הסצנה (קיילב קונלי וסקוט ריד). לילה לאחר מכן, הם רשמו ניצחון נוסף על D.U.F. (אריק קאנון ופינקי סאנצ'ז) ובעקבות ניצחון זה, הם קיבלו הזדמנות להתחרות על אליפות פתחו את השער המאוחד. רצף הניצחונות של הסופר סמאש ברוס הגיע לסיומו ב-2 בנובמבר, כשהם נחלו הפסד בידי גנקי הוריגוצ'י וריו סאיטו בקרב אשר קבע את זהות המועמדים לאליפות פתחו את השער המאוחד.
Pro Wrestling Guerrilla (2011–2013, 2019)
ב-10 בספטמבר 2011, סטופיפייד ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון ההיאבקות PWG ביחד עם פלייר אונו כחלק מצמד הסופר סמאש ברוס, כשבקרב הבכורה שלהם יחדיו הם נחלו הפסד לרוקנס מונסטרס (ג'וני גודטיים וג'וני יומה). השניים חזרו שלושה חודשים לאחר מכן והפסידו פעם נוספת בקרב זוגות, הפעם לאמריקן וולבס (דייבי ריצ'רדס ואדי אדוארס). הם השיגו את ניצחון הבכורה שלהם ב-17 במרץ 2012, כשהם הצליחו לגבור על פעמיים אלופי הזוגות לשעבר, היאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון) והרוקנס מונסטרס בקרב זוגות משולש. ב-21 באפריל, הסופר סמאש ברוס השתתפו בטורניר הזוגות DDT4 של שנת 2012. הם ניצחו את היאנג באקס בסיבוב הראשון, Future Shock (אדם קול וקייל אוריילי) בחצי הגמר ואת Husky Black Guys 2 (אל ג'נריקו ווילי מאק) וכתוצאה מכך זכו בטורניר והפכו לטוענים לכתר לאליפות הזוגות של PWG.
ב-25 במאי, הסופר סמאש ברוס ניצחו את היאנג באקס בקרב ללא פסילות ובעקבות זאת זכו באליפות הזוגות הפנויות של PWG. הם רשמו הגנה ראשונה מוצלחת על חגורות האליפות באירוע Threemendous III, שסימן את חגיגות קיום תשע השנים לארגון, שנערך ב-21 ביולי, ובו הם גברו על Future Shock והיאנג באקס בקרב סולם זוגות משולש. באירוע Mystery Vortex, שנערך ב-1 בדצמבר, הם הגנו בהצלחה על חגורות האליפות נגד הרוקנס מונסטרס. מאוחר יותר באותו האירוע, הם נוצחו על ידי הדוג'ו ברוס (אדי אדוארדס ורודריק סטרונג) בקרב שאינו היה על התואר. ב-12 בינואר 2013, הסופר סמאש ברוס הפסידו את חגורות האליפות ל-Unbreakable F'n Machines (בריאן קייג' ומייקל אלגין) בסיבוב הפותח של טורניר הזוגות DDT4 של שנת 2013.
All Elite Wrestling (2019–היום)
סטו גרייסון ואיוול אונו ערכו את הופעת הבכורה שלהם בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW) כדארק אורדר באירוע Double or Nothing, שנערך ב-25 במאי 2019, כשהופיעו לאחר קרב הזוגות בין בסט פרנדס (צ'אק טיילור וטרנט) לאנחליקו וג'ק אוואנס. לאחר שהקרב הסתיים, האורות כבו ודלקו בחזרה, כאשר גרייסון ואונו נכחו בזירה. האורות כבו ודלקו בפעם השנייה, כשהפעם שורת משרתים בעלי מסיכות הקיפו את הזירה. הדארק אורדר תקפו את כל ארבעת המשתתפים. לאחר התקיפה של גרייסון ואונו, האורות כבו והם נעלמו. באירוע Fight for the Fallen, שנערך ב-13 ביולי, הדארק אורדר ניצחו את אנחליקו וג'ק אוואנס ואת ילד הג'ונגל ולוצ'סאורוס. באירוע All Out, שנערך ב-31 באוגוסט, הדארק אורדר ניצחו את בסט פרנדס ובעקבות זאת קיבלו כרטיס חופשי מהסיבוב הראשון של הטורניר להכתרת אלופי הזוגות הראשונים של AEW. במופע המקדים לאירוע Revolution, שנערך ב-29 בפברואר 2020, השניים ניצחו את SoCal Uncensored (פרנקי קאזריאן וסקורפיו סקיי). בלילה השני של הספיישל Fyter Fest, שנערך ב-8 ביולי, הדארק אורדר (ברודי לי וסטו גרייסון) וקולט קבנה ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את SoCal Uncensored (כריסטופר דניאלס, פרנקי קאזריאן וסקורפיו סקיי). באירוע All Out, שנערך ב-5 בספטמבר, הדארק אורדר (ברודי לי, קולט קבנה, איוול אונו וסטו גרייסון) הפסידו בקרב ארבעה נגד ארבעה למאט קרדונה, סקורפיו סקיי והנטורל נייטמרס (דאסטין רודס ו-QT מרשל). ב-28 במאי 2021, גרייסון ואונו הפסידו לאית'ן פייג' וסקורפיו סקיי.
ווקסהול SRV
==מפרט טכני==
המשמר הסינגפורי
המשמר הסינגפורי (באנגלית: Singapore Guards) הוא יחידה מובחרת בצבא סינגפור המתמחה בעיקר בתגובה מהירה ובלוחמה בשטח בנוי.
המשמר הוקם ב-1 בינואר 1975 בתחילה כבריגדה, ולאחר מכן צומצם לגודל של רגימנט בן 3 גדודים. לוחמי המשמר הם חיילים רגליים סדירים שעוברים אימונים מפרכים והכשרה מגוונת. הם מתאמנים בלוחמה אמפיבית, בסנפלינג ובנחיתה ממסוקים. חיילי המשמר לובשים כומתות ייחודיות בצבע חאקי ועל שרוולים ישנה לשונית מיוחדת שעליה כתוב "המשמר".
נאשויביטוזאורוס
נאשויביטוזאורוס (שם מדעי: Naashoibitosaurus; משמעות שמו משפת הנאוואחו: "לטאת ערוץ/אפיק") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת ההדרוזאוריים אשר חי באמריקה הצפונית של סוף הקרטיקון לפני 73 מיליון שנה מזמננו.
המאובנים של דינוזאור זה התגלו בתצורת קירטלנד שבאגן סאן חואן  בניו מקסיקו. הוא התגלה בידי החוקר ג'ק הורנר, היועץ המדעי של סרטי פארק היורה שהחשיב את ממצאיו לשייכים לקריטוזאורוס הקרוב, כשהוא החשיב את הממצאים לקריטוזאורוס לא בוגר. רק ב-1993 הוא הופרד לסוג עצמאי בידי החוקרים אדריאן פ. האנט וספנסר ג'. לוקאס והוא נקרא על שם הערוצים בהם התגלה, על פי שפת אנשי הנאוואחו המקומיים. בסוג זה ישנו מין אחד - Naashoibitosaurus ostromi.
דינוזאור זה הגיע לאורך של 9 מטרים ולמשקל 2.5 טונות בקירוב והוא ידוע בעיקר מגולגולת מוארכת בעלת חלל אף גדול מאוד שהגיע לגובה העיניים והופנה מטה כמו אצל הגריפוזאורוס, אך לא בזווית חדה כמותו. הדינוזאור משתייך לקבוצת הזאורולופיים מאחר שהיה בעל ציצה קצרה כמו של הזאורולופוס.
הדינוזאור חי במישורים של ניו מקסיקו סמוך לים הפנימי המערבי וניזון מצמחייה קרקעית שאותה טען בסוללות שיניים מאחורי לחייו.
שפת הסימנים של יהודי אלג'יריה
רקע
גרדאיה נוסדה במאה האחת-עשרה על ידי ברברים מכת האבאדיה, כת מוסלמית הדוגלת בפירוש טהרני של הקוראן. לפי מסורות יהודיות שבעל פה, ארבע משפחות יהודיות מג'רבה הובאו לגרדאיה במאה הארבע-עשרה כדי לעסוק בנפחות ובייצור תכשיטים. לאחר מכן הצטרפו למשפחות אלו יהודים מתמנטיט, עיר הנמצאת בקצה הצפון-מערבי של הסהרה. בעיר זו התפתחה קהילה יהודית משגשגת, אך בסוף המאה החמש-עשרה בשל רדיפות המוסלמים את היהודים, ברחו היהודים מהעיר ומצאו מקום מקלט בגרדאיה.
היהודים בגרדאיה חיו בשכונה מוקפת חומה (מלאח) בחלקה הדרום-מזרחי של העיר. לבני הקהילה היו קשרי מסחר וקשרים כלכליים עם שכניהם המוסלמים, אך הם נישאו רק בינם לבין עצמם. דפוס נישואין זה יצר קהילה מבודדת למדי מבחינה חברתית וגנטית. בידוד זה, שנמשך כחמש-מאות שנה, הביא להתפתחות של כמה מאפיינים ייחודיים לבני הקהילה – ראש מוארך, נטייה לשיער בהיר יותר או לגון שיער אדמוני, שיער שופע מאוד אצל נשים וחירשוּת. בשנת 1954 מנתה הקהילה 1,091 אנשים מאוכלוסייה של כ-12,500 תושבים בגרדאיה. בשנה זו היו בקהילה היהודית 25 אנשים חירשים (2.5% מהקהילה). שיעור זה של אנשים חירשים גבוה בהרבה משיעור החירשות בקהילות מערביות ומביא לא אחת להתפתחות שפת סימנים מקומית בקהילות מבודדות אלו.
שפת הסימנים שהתפתחה בקהילה שימשה לתקשורת בין בני המשפחה השומעים לחירשים. העובדה שגם אנשים שומעים השתמשו בשפה הביאה לכך שאנשים חירשים לא היו מבודדים אלא יכלו להיות חלק ממרקם החיים החברתי והתרבותי של הקהילה. לא ידוע אם לאנשי הקהילה החירשים היה קשר עם חירשים מוסלמים, ואם שפת הסימנים שהתפתחה בגרדאיה הושפעה משפות סימנים אחרות. לבני קהילת גרדאיה היו קשרים חברתיים עם שתי קהילות יהודיות נוספות באזור – הקהילה באפלו (Aflou) והקהילה בלגוואט (Laghouat). אנשים חירשים מקהילות אלו משתמשים אף הם בשפת הסימנים של יהודי אלג'יריה.
במשך השנים 1943–1962 עזבה כל הקהילה היהודית את גרדאיה בכמה גלי הגירה. מקצתם היגרו לצרפת, ואחרים עלו לישראל. כיום אין יהודים באלג'יריה. בני הקהילה החירשים נחשפו בארץ למערכת החינוך ללקויי שמיעה ולקהילת החירשים המתהווה, שכללה אנשים מרקעים שונים. לראשונה הם נחשפו גם לשפת סימנים נוספת, שפת הסימנים הישראלית. עם השנים נוצרו קשרים חברתיים ומשפחתיים הדוקים עם חירשים ממוצא שונה, ושפת הסימנים של יהודי גרדאיה כבר לא שימשה כצורת התקשורת העיקרית של רבים מבני הקהילה. למעשה, היא המשיכה לשמש בתקשורת עם בני המשפחה השומעים, אך לא עם חירשים אחרים. כיום, הרוב הגדול של חברי הקהילה החירשים בארץ הם דו-לשוניים: הם משתמשים בשפת הסימנים הישראלית לתקשורת עם חברי קהילת החירשים ועם בני המשפחה שאינם מגרדאיה; ושפת הסימנים של גרדאיה משמשת אותם בתקשורת עם בני המשפחה מגרדאיה. הדור הצעיר שנולד בארץ כבר כמעט אינו משתמש בשפה, ולכן השפה נמצאת בסכנת הכחדה חמורה.
אוצר המילים של השפה
לשפת הסימנים של יהודי אלג'יר אוצר מילים ייחודי, השונה מזה של שפת הסימנים הישראלית. סימנים מסוימים משקפים בצורתם היבטים תרבותיים של הקהילה היהודית בגרדאיה. למשל, הסימן למילה "פסח" נבנה על תדמית של סיבוב קערת ליל הסדר מעל ראשי המסובים, מנהג מקובל בקרב קהילות צפון-אפריקה. הסימן לחג השבועות מייצג באופן אייקוני זריקת מים שמשקף מנהג של קהילות מסוימות בצפון-אפריקה לשפוך מים זה על זה בחג השבועות. סימנים לירקות שונים (כגון תפוחי אדמה וקישואים) משקפים מאכלים נפוצים שנהגו להכין מירקות אלו.
מערכת המספרים
בסימנים המציינים את המספרים 1– 4 משתמשים במספר האצבעות לציון המספר: אצבע אחת מציינת את המספר אחת, שתי אצבעות את המספר שתיים וכך הלאה. אך המספר חמש אינו מצוין באמצעות כף יד פסוקה, אלא דווקא באמצעות תבנית כף יד קמוצה. המספרים העוקבים בנויים על תבנית זו: שש מצוין באמצעות הנחת אצבע אחת על כף היד הקמוצה, שבע באמצעות הנחת שתי אצבעות וכך הלאה. המספר עשר מצוין באמצעות שתי כפות ידיים קמוצות הנוקשות זו בזו.
התקליט השני
התקליט השני הוא אלבומה השני של הזמרת סי היימן, שיצא בשנת 1988.
ביולי 1988 הוקלטו שתי הופעות של היימן והלהקה במועדון "צוותא" תל אביב, ישירות לאולפן "די. בי." הסמוך. מתוך הקלטות אלה הופק אלבומה "התקליט השני" (יזהר אשדות הפיק את המופע ועיבד את השירים עם חברי הלהקה).
שירים נוספים שהוקלטו באותן הופעות הופיעו שש שנים אחר כך כבונוס בתקליטונים של היימן: "פרפר אל האור", "רק מתוך שינה", "שבור קיר" וגם "Will You" של הייזל אוקונור.
נגנים
להקה מקומית:
{{טורים
עונת 2017/2018 בליג 1
עונת 2017/2018 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא Championnat de France de football; מוצגת גם בשם ליג 1 קונפורמה בשל חסויות מסחריות, בצרפתית: Ligue 1 Conforama ) היא העונה ה-80 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור: LFP). העונה החלה ב-4 באוגוסט 2017 והסתיימה ב-19 במאי 2018.
פריז סן ז'רמן זכתה באליפות השביעית בתולדות המועדון.
בסיום העונה ירדו לליג 2 הקבוצות טרואה ומץ ובמקומן עלו מהליג 2 הקבוצות נים וריימס.
שחקנה האורוגוואי של פריז סן ז'רמן אדינסון קבאני זכה בפעם השנייה ברציפות בתואר מלך השערים עם 28 כיבושים.
שחקנה הברזילאי של פריז סן ז'רמן ניימאר יחד עם שחקנה הצרפתי של מרסיי דימיטרי פאייה זכו בתואר מלך הבישולים עם 13 בישולים כל אחד.
בסיום העונה יחד עם פריז סן ז'רמן האלופה, העפילו לשלב הבתים של ליגת האלופות של אופ"א הקבוצות מונקו וליון שסיימו במקומות השני והשלישי בהתאמה.
מאחר שבנוסף לאליפות זכתה פריז סן ז'רמן גם בגביע הצרפתי ובגביע הליגה, לשלב הבתים של הליגה האירופית העפילו הקבוצות מרסיי וסטאד רן שסיימו במקומות הרביעי והחמישי בהתאמה, ובנוסף בורדו העפילה לשלב המוקדמות השני בליגה האירופית לאחר שסיימה במקום השישי.
קבוצות
בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון הוענקו שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו הוענקה נקודה אחת.
הקבוצות שטרסבורג, אמיין וטרואה הן הקבוצות שעלו מהליג 2 הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל, כשהחליפו את הקבוצות בסטיה, נאנסי ולוריאן שירדו לליגת המשנה בסיום עונת 2016/2017.
ריקודי התה (להט"ב)
ריקודי התה (באנגלית: Tea dances) היו אירועים תרבותיים לרווקים הומוסקסואליים שאורגנו בימי ראשון אחר הצהריים בניו יורק בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20. הריקודים המקוריים כללו שתיית תה. השם מרמז לריקודי התה המסורתיים באנגליה.
היסטוריה
עד אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, לא היה חוקי למכור אלכוהול להומואים, ומשטרת ניו יורק הייתה עורכת פשיטות על מפעלים המשרתים אותם. לפיכך, הומוסקסואלים באזור החלו לקיים את הטי דאנס מחוץ לעיר כמקום חלופי לפגישה בימי ראשון אחר הצהריים (בעיקר בפייר איילנד, צ'רי גרוב, פייר איילנד פיינס ). מאחר שהגישו תה ולא אלכוהול, האירועים לא עברו על החוק. מאחר שאירועים אלו נערכו אחר הצהריים, המשתתפים יכלו לתפוס מעבורת ולחזור הביתה ולהיות מוכנים לעבודה ביום שני בבוקר.
ריקודי תה התפשטו מעבר לניו יורק ואפילו התקיימו בשנות ה-90 של המאה ה-20, בין היתר גם במיאמי, פורט לודרדייל, פרובינסטאון, לוס אנג'לס וסן פרנסיסקו.
ככל שההומוסקסואליות התקבלה על ידי החברה, ולא הייתה מנוגדת לחוק, ריקודי התה התחלו להתקיים בגיי ברים, ובמועדוני סירקואיט פארטי, וכן עדיין מתקיימים במספר יעדי חופשה הומוסקסואלים, כגון פייר איילנד.
מדד מחירי התוצר
מדד מחירי התוצר (או: מדד מחירי התמ"ג) הוא מונח כלכלי המציין את היחס בין התמ"ג הנומינאלי (תוצר במחירים "שוטפים") לתמ"ג הריאלי (תוצר במחירים קבועים, לפי מחירי שנת ייחוס מסוימת).
חישוב מדד מחירי התוצר
הנוסחה לחישוב מדד מחירי התוצר היא הבאה:
ז'וסטין ביטאגויה
ז'וסטין ביטאגויה (בצרפתית: Justine Bitagoye) היא עיתונאית, מפיקה, תסריטאית ובמאית בורונדית.
רקע
ביטאגויה היא יוצרת קולנוע עצמאי מבורונדי, העובדת בתור עיתונאית ברשות הלאומית לרדיו וטלוויזיה של בורונדי. היא בעלת תואר ראשון בהיסטוריה מן האוניברסיטה הלאומית של בורונדי, ותואר שני בעיתונאות סביבתית מאוניברסיטת מקררי שבאוגנדה.
פילמוגרפיה
סרט תיעודי; שיתוף הפעולה הראשון של ביטאגויה עם גאודיוז נינינהאזווה.
סרט תיעודי, אשר יצרה וביימה בשיתוף עם הקולנוענית הבורונדית גאודיוז נינינהאזווה. הסרט עוקב אחר חייהם של אנשים החיים במזבלה בבורונדי, ומתקיימים ממה שהם מוצאים בה, חיים קשים ותחרותיים ולעיתים אלימים.
בעברית: השמש תזרח. סרט תיעודי ביוגרפי על סיביל אניתה, אשר גדלה כיתומה באזורי הספר של בורונדי. היא החלה להשתתף בתחרויות שירה והלחנה בגיל 11, והתפתחה לאמנית בינלאומית העובדת במספר שפות. היא גם פעילה לקידום והכרה של מקומן של נשים בפיתוח ופיוס מדיני.
הסרט יצא לכתוב שנת היובל לעצמאותה של בורונדי, ומספר על אדם שהיה לסמל של המאבק נגד הקולוניאליזם - הנסיך לואי רוואגאסור, שהיה בן המלך מוואמבוטסה IV בנגיריסנג'. במהלך חייו הפוליטיים הקצרים, היא אסף סביבו התארגנות מיליטנטית בתמיכה לחזונו: השחרור המוחלט מן העול הקולוניאליסטי הבלגי. וב-1961, בבחירות החופשיות הראשונות של בורונדי, המפלגה שלו (האיחוד לקידום לאומי (UPRONA)) הייתה המנצחת, והוא נבחר כראש הממשלה. ואולם, רק מספר ימים לאחר הקמת ממשלתו, נרצח המנהיג החדש, ב-13 באוקטובר 1961, ולא זכה לראות את יום הכרזת עצמאותה של ארצו, ב-1 ביולי 1962.
הסרט מתבסס בעיקר על עדויות אישיות, שכן לא נשמר תיעוד רב על חייו של מי שנחשב כאחד ממובילי הדרך לעצמאות בורונדי.
הסרט נבחר להקרנה במגוון פסטיבלים אירועים בינלאומיים, ביניהם:
ולדו מצ'דו
ולדו מצ'דו (בספרדית: Waldo Machado; 9 בספטמבר 1934 - 25 בפברואר 2019) היה כדורגלן ברזילאי, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא ידוע בעיקר בזמן ששיחק בפלומיננסה, שם היה מלך שערי הקבוצה בכל הזמנים עם 319 שערים ב-403 הופעות.
ביוגרפיה
ולדו נולד בניטרוי שבברזיל בשנת 1934 ולאחר שהצטרף לקבוצת הנוער של מדוריירה בתחילת שנות החמישים, הוא ערך את הופעת הבכורה בבוגרים ב-1953. לאחר מכן הצטרף ולדו לפלומיננסה איתה לקח חלק חשוב בזכייתה בטורניר ריו-סאו פאולו בשנת 1957, בו לא הפסידה אף משחק. הוא עזב אותה ב-1 ביולי 1961 ועד היום נחשב לכובש הגדול ביותר במדיה עם 319 שערים ב-403 הופעות.
ולדו מיד עבר לולנסיה מספרד והיה תחילה מחליפו של בן ארצו וולטר מרציאנו. הוא החליף אותו לאחר ומרציאנו נהרג בתאונת דרכים בגיל 29. הופעת הבכורה בלה ליגה הגיעה ב-3 בספטמבר 1961 בהפסד חוץ 3–0 לריאל סרגוסה. שישה ימים לאחר מכן וכבש את שני שעריו הראשונים עם העטלפים בניצחון הביתי 0–3 על ריאל אוביידו. רגע גדול של ולדו היה כשכבש רביעייה נגד ברצלונה, וסיים את עונתו הראשונה עם 14 שערים ב-30 הופעות. לאחר סיומה כבש את שער השוויון במשחק הגמר הראשון בגביע ערי הירידים נגד דינמו זאגרב, משחק שנגמר ב-1–2. עונתו הטובה ביותר של ולדו הייתה ב-1966/67 כשהוא מסיים כמלך שערי הליגה עם 24 שערים וגם זוכה עם ולנסיה בגביע הספרדי לאחר ניצחון בגמר 1–2 נגד אתלטיק בילבאו. הוא עזב אותה ב-1970 ובסך הכל כבש 157 שערים ב-294 הופעות. בקיץ אותה שנה הצטרף לשכנת ולנסיה, הרקולס, ופרש לאחר עונה אחת בסגונדה דיוויסיון בגיל 36.
בזיליקת דל ווטו נאסיונל
בזיליקת דל ווטו נאסיונל (בספרדית: Basílica del Voto Nacional, בתרגום: בזיליקת הנדר הלאומי) היא כנסייה קתולית נאו-גותית הממוקמת במרכז ההיסטורי של קיטו, אקוודור. זוהי הבזיליקה הנאו-גותית הגדולה ביותר באמריקה.
היסטוריה
הבזיליקה קמה מן הרעיון, שהוצע על ידי האב חוליו מאטובלה בשנת 1883, של בניית מונומנט שיזכיר את ההקדשה של אקוודור ללב הקדוש. בשנת 1883 הנשיא הוציא את ההוראה לבנות, והבנייה החלה בשנת 1884. הקונגרס, בהתאם לתקציב השנתי, הקדיש 12,000 פסוס לבנייה - 1,000 פזוס לכל חודש מתחילת 1884. בשנת 1885, המועצה המחוזית הוציאה צו שהפך את בניית הבזיליקה להתחייבות דתית בשם המדינה כולה. להמשך הבנייה, התקבלו תרומות ממאמינים שסיפקו אבנים בתמורה לאזכור שמם על האבן.
אבן הפינה הונחה בשנת 1892 ובשנת 1895, המדינה יזמה מס על מלח כדי לממן את המשך הבנייה. בין השנים 1892–1909 נבנתה קתדרלת הלב של מרים. הבניין תוכנן על ידי אמיליו טרליאר בעלות של 40,000 פרנק צרפתי. טרליאר שאב את ההשראה שלו לבניין מקתדרלת בורז'. הבזיליקה בורכה על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 1985, ונפתחה רשמית ב-12 ביולי 1988.
תיאור
הבזיליקה היא המבנה החשוב ביותר של אדריכלות נאו-גותית אקוודורית ואחת הבולטות ביותר בכל אמריקה. זוהי הבזיליקה הגדולה ביותר בעולם החדש. הבניין נודע בשל הגרוטסקאות בצורת חיות אקוודוריות מקומיות כמו ארמדילואים, איגואנות וצבי גלאפגוס.