cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלה יאנג
תחילת דרכה
יאנג נולדה בפנה, שבמחוז אנטרים, וגדלה בדבלין במשפחה פרוטסטנטית. היא למדה באוניברסיטה המלכותית. היא הייתה אחותו של החוקרת רוז מוד יאנג. מאוחר יותר היא סיימה תואר שני בטריניטי קולג', בדבלין. התעניינותה בתיאוסופיה הובילה אותה להצטרף כחברה מוקדמת של החברה ההרמטית, סניף דבלין של האגודה התאוסופית, שם פגשה את הסופר קנת מוריס. היכרותה עם "Æ" (ג'ורג' ויליאם ראסל) הובילה לכך שהייתה חלק מקבוצת חסידיו, שנודעו בשם "הציפורים השרות". ראסל היה שכן קרוב שלה, שגדל בכיכר גרובנור. רגשותיה הלאומניים של יאנג וידידותה עם פטריק פירס הקנו לה תפקיד תומך במרידת חג הפסחא; כחברה בקומן נה מאן, היא הבריחה רובים ואספקה נוספת לתמיכה בכוחות הרפובליקנים. ספר השירים הראשון של יאנג, Poems, יצא לאור ב-1906, ועבודתה הראשונה בפולקלור האירי, The Coming of Lugh, פורסם ב-1909. היא התיידדה עם המשורר ויליאם בטלר ייטס, שאייר את Lugh וכן את אוסף סיפוריה הראשון של יאנג, Celtic Wonder-Tales (1910). על אף שהיא המשיכה לכתוב שירה, היא הפכה ידועה יותר בשל גרסותיה לאגדות איריות מסורתיות.
הגירה לארצות הברית
יאנג הגיע לראשונה לארצות הברית בשנות ה-1920 כדי לבקר חברים, ונסעה לקונטיקט כדי לפגוש את מרי קולום (מולי) ואת בעלה, המשורר האירי פדריג קולום. כשחוקר התרבות הקלטית ויליאם ויטינגהאם לימן ג'וניור עזב את אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1922, יאנג התבקשה למלא את מקומו, והחלה בתפקידה ב-1924. היא היגרה לארצות הברית בשנת 1925, והוחזקה לזמן קצר בעת כניסתה באליס איילנד כשחשדו שהיא חולת נפש, כשהבינו הרשויות שם שהיא מאמינה בקיומם של פיות, גמדים ופיקסים. באותה התקופה, אנשים שנחשדו במחלת נפש נמנעו מכניסה לארצות הברית.
בקליפורניה, החלה יאנג להרצות באוניברסיטאות שונות, ביניהן אוניברסיטת קולומביה ולאחר מכן במכללת סמית', מכללת וסאר ובמילס קולג'. לדברי נורם המונד, בכל מקום שהגיעה אליו, התקבלה יאנג בהתלהבות, במיוחד על ידי הצעירים האמריקאים. הם אהבו את הגברת לבנת השיער עם עיני חוזה, שנראתה כאילו מוארת מבפנים. היא דיברה בקול מתנגן, וכשדיברה, כולם הקשיבו. הייתה לה איכות דקה, אוורירית, שגרמה לה להיראות כהתגלות של הרוחות עצמן אותן תיארה. למעשה, אפילו לעור שלה הייתה ניראות כמעט שקופה. לאן שהיא הלכה, היא התקבלה בהתלהבות, במיוחד על ידי הצעירים של אמריקה. הם אהבו את הגברת לבנת השיער הזאת בעיניים של רואה שנראתה כאילו היא מוארת מבפנים. היא דיברה בקול מתנגן. כשדיברה כולם הקשיבו. הייתה לה איכות דקה, דקה, שגרמה לה להיראות כהתגלות של הרוחות שתיארה. אכן, לעורה הייתה איכות כמעט שקופה. יאנג התגוררה בסוסליטו באמצע שנות העשרים. היא הייתה מרצה ג'יימס ד. פלאן למיתוס ומורשת אירית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי במשך כעשור.
נכון לשנת 1931, עדיין לא קיבלה יאנג מעמד הגירה חוקי; צ'ארלס ארסקין סקוט ווד יעץ לה ללכת לוויקטוריה, בקולומביה הבריטית, על מנת להתחיל שם מחדש את התהליך לקבלת אזרחות אמריקאית. בקשתה לחזור לארצות הברית נדחתה במשך חודשים בטענה שהיא עלולה להפוך ל"נטל ציבורי".
המשך חייה
ב-1926 הרצתה אלה יאנג בכרמל ליד הים, קליפורניה. היא התארחה במשך שבועיים אצל האמן המפורסם ג'ון אושיי וחברה עם המשורר רובינסון ג'פרס ועם הסוציאליסטים הרדיקלים סינקלר לואיס, אלה וינטר ולינקולן סטפנס. שנתיים לאחר מכן, בכתה העת The Carmelite, היא פרסמה את שירה הקודר המנציח את התאבדותו של האמן המקומי איירה רמסן. ב-1934 ערכה יאנג ביקורת אניגמנטית על תערוכת ציורי הפחם של אושיי באולם היוקרתי של לגיון הכבוד (המוזיאון) בסן פרנסיסקו. דיוקנו המפורסם של יאנג הוצג ב-1940 ו-1945 באגודת האמנות של כרמל. יאנג האמין כי פוינט לובוס ליד כרמל הוא המרכז הרוחני של חוף האוקיינוס השקט וש"כאשר הכוח של לובוס ישוחרר, דבר גדול יקרה באמריקה - אבל לובוס אינו מוכן להתיידד עדיין."
ספרה של יאנג משנת 1928, The Wonder-Smith and His Son, אשר אויר על ידי בוריס ארטזיבאשף, לספר כבוד של מדליית ניוברי (מקום שני). במהלך שנות ה-1920 היא ביקרה מדי פעם בהלסיון, קליפורניה, מושבה תיאוסופית ליד סן לואיס אוביספו. בעודה מתגוררת בבקתה שמאחורי ביתו של ג'ון וריאן, יאנג סיימה לכתוב את The Tangle-Coated Horse and Other Tales, ספר כבוד של ניוברי לשנת 1930. בהלסיון, חוג הידידות האקלקטי שלה כלל את אנסל אדמס, שאותו פגשה לראשונה ב-1928 או ב-1929 בסן פרנסיסקו דרך חברם המשותף אלברט מ. בנדר. היא נסעה עם אדמס ואשתו וירג'יניה לסנטה פה, ניו מקסיקו, ובילתה עם חברים בכפר האמנים בטאוס, שם התארחה אצל מייבל דודג' לוהאן. בטאוס ביקרה יאנג גם את ג'ורג'יה או'קיף. תצלום של יאנג ווירג'יניה אדמס מופיע באוטוביוגרפיה של אנסל אדמס. אדמס זכר כי יאנג והסופרת מרי האנטר אוסטין לא הסתדרו טוב, אבל שפעילת שימור הסביבה דורותי ארסקין היה אחת מחברותיה הטובות של יאנג.
בשנת 1932 יצא ספרה The Unicorn with Silver Shoes, מאויר על ידי רוברט לוסון. יאנג פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה, Flowering Dusk: Things Remembered Accurately and Inaccurately בשנת 1945. מאוחר יותר, היא פיתחה זיקה מיוחדת עבור עצי הסקוויה הקליפורניים. לאחר מאבק בסרטן, יאנג נמצאה ללא רוח חיים בביתה באוקיאנו ב-23 ביולי 1956. גופתה נשרפה, ובאוקטובר פוזר אפרה בחורשת עצי הסקויה. הוקמה לה מצבה בבית הקברות סנטה מריה, בקליפורניה. יאנג הורישה את עיקר עיזבונה לליגה להצלת הסקויה.
מורשת
הסופרים ג'ון מתיוס ודניס סאלי הוציאו אנתולוגיה מוארת של עבודותיה של יאנג ב-2012, At the Gates of Dawn: A Collection of Writings by Ella Young. הסופרת רוז מרפי פרסמה ביוגרפיה של יאנג בשנת 2008. החברה ההיסטורית של דרום מחוז סן לואיס אוביספו, קליפורניה, פעילה בחקר ושימור ההיסטוריה של הדוניטס ואלה יאנג. ארכיון המסמכיה מוחזק כיום על ידי המחלקה לאוספים מיוחדים בספריית המחקר על שם צ'ארלס א. יאנג אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
ארמון סנסוסי (האיטי)
ארמון סנסוסי (צרפתית Palais de Sans-Souci) הוא ארמון חרב בעיירה מילו בצפונה של האיטי. מאז 1982 הוא מוכרז כאתר מורשת עולמית.
גנרל אנרי כריסטוף, שהיה מופקד מטעם צבא האיטי על צפונה של המדינה, תפס את השלטון במדינה ב-1806 יחד עם אלכסנדר פטיון (Alexandre Pétion), אך השניים הסתכסכו והמדינה חולקה לשתיים, כשכריסטוף שולט בחלקה הצפוני.
ב-1810 החל כריסטוף בהקמת הארמון למרגלותיה של מצודת לה פרייר שהקים על פסגת ההר הסמוך והעבודה נשלמה ב-1813. הארמון נקרא במכוון על שמו של ארמון סנסוסי בפוטסדם, שהוקם על ידי פרידריך השני, מלך פרוסיה, ומשמעות השם בצרפתית היא "ללא דאגה". ב-1811 הכריז על עצמו כמלך אנרי הראשון מהאיטי, ושלט באזור עד שהתאבד בארמון ב-1820. הארמון עצמו חרב ברעידת אדמה ב-1842 ומאז לא הוקם שוב.
נשיא מלטה
נשיא מלטה (במלטית: President ta' Malta) הוא ראש מדינת מלטה. הנשיא נבחר על פי החלטת הפרלמנט של מלטה לתקופה בת 5 שנים, ונשבע "לשמור, להגן ולגונן" על החוקה. נשיא מלטה מעורב ישירות ובעקיפין בשלוש רשויות המדינה. הנשיא אחראי על המינויים במערכת המשפט. הרשות המבצעת נתונה רשמית בידי לנשיא, אך מנוהלת בפועל על ידי ראש הממשלה.
כישורים ותנאים
לא ימונה לנשיא מלטה, אלא מי שעומד בתנאים הבאים:
כניסה לתפקיד
לפני כניסה לתפקיד על המועמד להישבע בפני הפרלמנט של מלטה. השבועה כוללת: "אני (שם המועמד), נשבע בזאת, למלא בנאמנות את משרת נשיא מלטה, ולעשות כל שביכולתי לשמור, להגן ולגונן על החוקה".
היעדרות זמנית
כאשר באופן זמני אין נשיא בתפקיד, אם בשל היעדרות ממלטה, חופשה, או נבצרות, ממנה ראש ממשלת מלטה לאחר התייעצות עם מנהיג האופוזיציה את מי שימלא את מקום הנשיא עד למינוי נשיא חדש.
מעונות הנשיא
ארמון הגראנד מאסטר הוא מעונו הרשמי של נשיא מלטה.
מעונות נוספים:
דגל הנשיא
נשיאי מלטה השתמשו בדגל הלאומי של מלטה עד ל-12 בדצמבר 1998, אז נוצר הדגל הנשיאותי של מלטה. הדגל מוצב מעל מעונות הנשיא הרשמיים והמשרדים ובכל אירוע שבו הם נוכחים.
סיום כהונה
סיום כהונת הנשיא חל במקרים הבאים:
נשיאי מלטה
{{legend|#E6E6AA|הוכרז כנשיא בפועל (זמני) ללא בחירות}}
רבל (בושם)
רקע וקידום
בסקר שנערך באתר הרשמי של הבושם הראשון של ריהאנה רבל פלר, ריהאנה ביקשה מהמעריצים לציין אם הם מורדים או טובים. לאחר ש-68% מהמעריצים של ריהאנה הצביעו לרבל, הזמרת החליטה להוציא את הבושם השני שלה, רבל, לאחר שזכתה להצלחה גדולה עם בושם הבכורה שלה, רבל פלר.
קמפיין הקידום של רבל, בוצע על ידי במאי הקליפים, אנתוני מנדלר, שהיה אחראי על צילום קמפיין הקידום של רבל פלר. הבושם שווק גם ברשתות החברתיות, בפייסבוק ובטוויטר. בנוסף לכך, שלט חוצות גדול, שהוצג בכיכר טיימס, ניו יורק, הציג את ריהאנה, בפוסטר בו ניתן לראות לידה את הבושם עצמו.
רכיבים
ריהאנה תיארה את הבושם כבעל "אלמנט רומנטי נשי", תוך שמירה על "איכות מתריסה". היא הוסיפה, "הבושם החדש שלי הוא על השתלטות אך עדיין להיות גברת". התווים העליונים של הבושם כוללים; שזיף, תות וג'ינג'ר, תווי האמצע כוללים סחלב, קקאו והליוטרופ, ותווי הבסיס כוללים מושק, פצ'ולי, ענבר וקפה.
הניחוח ארוז בצורת פלקון, בצבעי אדום וזהב, בדומה לזה של הבושם הקודם של ריהאנה.
מוצרים
להלן רשימת המוצרים שיצאו במסגרת הפצתו של הבושם:
ביקורת
מאז הפצתו של רבל ברחבי הממלכה המאוחדת בפברואר 2012, הוא נמכר בלמעלה מ-2 מיליון בקבוקים. לאחר מכן, דווח על 4 מיליון בקבוקים שנמכרו ממנו באזור. הוא היה לאחד מהבשמים הנמכרים ביותר כאשר יצא, לצד הבשמים: היט של ביונסה, זוהר מאת ג'יילו של ג'ניפר לופז ומידנייט פנטזי של בריטני ספירס.
רוי הרפר
שיריו של הרפר מאופיינים בכתיבה מלאת מטפורות ובביקורת חברתית נוקבת. הוא ידוע כאמן שדבק באמונתו וביושרו האמנותי, דבר שפגע לעיתים בפופולריות שלו והפך את שיריו לקשים יותר להאזנה (חלק משיריו ארוכים ביותר וכוללים קטעי הקראה). עם זאת, היווה הרפר כמודל לחיקוי למוזיקאים רבים מאז תחילת דרכו כאמן ועד היום, הן בגלל כנותו וחוסר הכניעה שלו לפן המסחרי שבמוזיקה, והן בגלל סגנונו הייחודי ושיריו העדינים. להקת לד זפלין אף הקדישה לו שיר באלבומה השלישי- "Hats off to (Roy) Harper". בנוסף, הוזמן הרפר להקליט את השירה בשיר "Have a Cigar" של להקת פינק פלויד במהלך הפקת האלבום "Wish you were here".
במהלך שנות ה-70 הוציא שישה אלבומים שנחשבים לחשובים ומשפיעים ביותר:
הרפר ידוע כ-"זמר של זמרים", כלומר- זמר המוערך מאוד בקרב חברים למקצוע. באלבומיו הראשונים מנגנים איתו בין היתר ג'ימי פייג' וג'ון פול ג'ונס מלד זפלין ודייוויד גילמור מפינק פלויד. רוי הרפר זייף את גילו כדי להתגייס לצבא הבריטי, אבל אז התגלה מום בלבו. הרופאים חזו שלא יגיע לגיל 40 אך הוא שרד. בדצמבר 1992 הגיע להופעות בישראל. במאה ה-21 הוציא 2 אלבומים בלבד: "האיש הירוק" (2000) ו"אדם ומיתוס" (2013). ב-2013 הוגשו נגדו 5 כתבי אישום בשל קיום יחסי-מין עם קטינות (לכאורה) אך לאחר משפט של שנתיים כל כתבי האישום בוטלו.
משמעת עצמית
משמעת היא פעולה, צורת התנהגות, או סדרת כללים אותם מקיימים קבוצת אנשים ,לעיתים בניגוד לנטייתם הטבעית, למטרה מסוימת.
משמעת עצמית היא משמעת שאדם כופה על עצמו ואחראי על קיומה. האדם דורש מעצמו ערכים/כללים/חוקים, ומוודא קיומם, בשונה ממקרים בהם זה נעשה על ידי גורם אחר.
משמעת עצמית - הסבר וחשיבות
כללי המשמעת אותם נדרש האדם לקיים נקבעים על ידיו, על ידי אדם אחר, או על ידי החברה. האדם נדרש לאכוף את המשמעת על עצמו, ולבצע בקרה עצמית לצורך ווידוא עמידה בכללים שהוגדרו לו או שהגדיר לעצמו.
כאשר אדם אחראי לאכיפת משמעתו, ייתכן ויוותר לעצמו ביתר קלות בקיום במשמעת, ומנגד ייתכן ויקשה עורף עם עצמו, ויקפיד על קיום כל הכללים החלים עליו.
כלל, משמעת עצמית מסייעת להשיג מטרות לטווח יחסית ארוך.
משמעת עצמית גבוהה ונמוכה ומשמעותם
משמעת עצמית גבוהה ומשמעת עצמית נמוכה יכולים להביא אדם להצלחה או לכישלון בעמידה הכללים שהוגדרו (ובהשגת מטרה), בהתאמה.
במצב בו אוכף האדם את קיום הכללים על עצמו, ניתן לבחון את המשמעת העצמית. אם אינו חרג מהכללים, משמע שלא ויתר לעצמו על קיומם למרות המאמץ הכרוך בכך, שכן לא בוצע עליו בקרה על ידי אדם אחר ויכול היה להפסיק לקיימם. זהו מצב טוב של משמעת עצמית גבוהה, ללא ויתור עצמי למרות הקשיים בביצוע. אולם, אם אדם הרפה ידיו וחדל את קיום הכללים, משמע ויתר לעצמו. זהו מצב שלילי של משמעת עצמית נמוכה, המלווה באי ציות לכללים, אי עמידה ביעדים, שלרוב מובילים לאי השגת המטרה.
אדם בעל משמעת עצמית גבוהה פועל לפי הכללים ועומד ביעדים. בכך הוא מקיים בהצלחה מטרות שהוצבו לו ושהציב לעצמו. לעומת אדם בעל משמעת עצמית נמוכה, אשר אינו עומד ביעדים ולא דובק בכללים המוגדרים..
דוגמה של משמעת עצמית באה לידי ביטוי
בכל יעד שאדם מציב לעצמו, או שהאחר מציב לו, והראשון האחראי על אכיפת המשמעת, באה לידי ביטוי המשמעת העצמית.
הערות שוליים
Self-discipline
אטיולוגיה
אֶטְיוֹלוֹגְיָה (מיוונית: αιτιολογία, תרגום לעברית: "תורת הסיבות". על פי האקדמיה ללשון העברית: מערך הסיבות) היא חקר הסיבות, הגורמים והמקורות של תופעה מסוימת. המונח משמש ברפואה, בפסיכולוגיה, בביולוגיה, בהיסטוריה, בארכאולוגיה, בתאולוגיה, בקרימינולוגיה ועוד.
בבסיס האטיולוגיה עומדת הנחת הקשר מסוֹבב-מסוּבב (או: סיבה-תוצאה). כלומר לכל תופעה בעולם קדמה סיבה שחוללה אותה. הקשר סיבה-מסוּבב היא הנחה העומדת בבסיס המחקר המדעי. החקירה האטיולוגית מנסה לגלות את הסיבה או שרשרת הסיבות שחוללו תופעה כלשהי בעולם. ברפואה, למשל, עוסק המחקר האטיולוגי בסיבות למחלות או תופעות פתולוגיות אחרות.
סיפור אטיולוגי
סיפור אטיולוגי יכול להיות אמיתי, בדיוני או עירוב של שניהם גם יחד.
מצעד האיוולת היהודי
מצעד האיוולת היהודי הוא רב-מכר מאת אמוץ עשהאל, המציע קריאה מהפכנית של ההיסטוריה הפוליטית היהודית מתקופת התנ"ך ועד המאה ה-21 ומציב במרכזה 12 מלחמות אזרחים מתקופת השופטים ועד הכיבוש הרומאי. עשהאל מייחס את מלחמות האזרחים למורשת אנרכיסטית שהובילה להפקרה של עתיד העם היהודי על ידי מנהיגיו, עד עליית הציונות.
הסופר א.ב. יהושע כתב על מצעד האיוולת היהודי שהוא "נועז, חכם, עמוק, כתוב מצוין", ההיסטוריון יובל נח הררי כתב עליו שהוא "מחבר ביד אמן את הסיפור היהודי בעבר עם דאגות ההווה", חוקר ההגות היהודית פרופ' משה הלברטל מהאוניברסיטה העברית כתב עליו שהוא "רב השראה", והעיתונאי אורן נהרי בחר בו לאחד מעשרת הספרים הטובים בעשור השני של המאה. אמוץ עשהאל הוזמן על ידי הרמטכ"ל רא"ל אביב כוכבי להרצות על מצעד האיוולת היהודי בפני פורום מטכ"ל ביום השנה לרצח יצחק רבין. בישיבת הממשלה ב-8.5.2022 חילק רה"מ נפתלי בנט את מצעד האיוולת היהודי לשרי הממשלה, ב-19.2.23 הוזמן עשהאל על ידי הנשיא יצחק הרצוג להרצות על הספר בבית הנשיא על רקע המשבר החוקתי, וקודם לכן הזמין אותו הנשיא ראובן ריבלין להרצות על הספר בבית הנשיא במסגרת דיון על משילות.
מטרת הספר, כדברי המחבר, אינה להעשיר את המחקר המדעי, אלא להפרות את הדיון הציבורי. הספר יצא לאור בשנת 2019 בהוצאת ידיעות ספרים ונכלל ברשימות רבי המכר של סטימצקי, "עברית" וחנויות הספרים הפרטיות.
הספר מחולק לחמישה חלקים: סולידריות, שלטון, מקום, זמן ונפש. בתוך כך יוצאים פרקי הספר לחמישה מסעות גאוגרפיים:
על האירועים המרכזיים המנותחים בספר נמנים: מלחמות ישראל ויהודה, מאבקי הנביאים במלכים, הברית בין יהושפט ואחאב, אירועי מגילת אסתר, המרד הגדול, גירוש ספרד, השואה ואירועים נוספים. בכולם יוצא המחבר להראות איך המורשת הפוליטית של ישראל הקדום הקרינה על שלושת האסונות הגדולים של ההיסטוריה היהודית: אבדן עשרת השבטים, התבוסה לרומא ושואת יהדות אירופה.
התזה המרכזית בספר היא, שישראל הקדום הנחיל מורשת של חשדנות גורפת כלפי כל שלטון אנושי, וזו הולידה קוצר ראות פוליטי, מדיני וצבאי שהוביל דורות של מנהיגים לפעול בניגוד לתבונה המדינית ולסולידריות הלאומית.
בביקורת על הספר מימין, כתב יואב שורק שהמחבר "טווה יריעה שמצליחה לחדש ולהפתיע" אולם "בוחן את הכול מנקודת המבט של תבונה מדינית ואחריות לאומית, נראטיב שהינו בכוונה תחילה עיוור וחירש לקולות האחרים – אלה הנוגעים לייעוד המוסרי של עם ישראל, לבריתו עם אלוהים, לייחודו ההיסטורי."
בביקורת משמאל כתב אברהם בורג שהספר אמנם "בעל אנלוגיות ותובנות מרתקות" ושהמחבר "מעלה טענות אמיצות", אבל באותו הזמן הוא "ציוני קלאסי ומכיוון שכך הוא נמצא בקרב מאסף".
אריאל הורוביץ, עורך הספר, הגדיר את הספר "כתב אישום ארוך ונוקב כלפי אבות אבותינו".
נקודת מאזה
נקודת מאזה (באנגלית: Mazza Point) היא לשון יבשה מכוסה שלג, בקצה הצפון מערבי של חצי האי דרוקר, בצפון מערב חצי האי בטהובן, שבדרום מערב האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
גילוי ומיפוי הנקודה
הנקודה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1967–1968 ועל תצלומי לוויין לאנדסאט שצולמו בין 1972–1973.
מקור השם
שמה של הנקודה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הנקודה נקראה על שמו של קומנדר גוזף ד. מאזה (Joseph D. Mazza) מצי ארצות הברית, שהיה מפקדת טייסת VXE-6 בין מאי 1986 ועד מאי 1987.
מרמיטה זהובת-בטן
מרמיטה זהובת-בטן (שם מדעי: Marmota flaviventris) היא מין מכרסם בסוג מרמיטה שבמשפחת הסנאיים. אזור התפוצה שלה הוא במערב אמריקה הצפונית.
תיאור
מרמיטה זהובת-בטן בוגרת שוקלת בין 1.6 קילוגרם ל-5.2 קילוגרם, אם כי זכרים שוקלים בין 3 ל-5 קילוגרם ונקבות שוקלות בין 1.6 ל-4 קילוגרם. אורך מרמיטה בוגרת נע בין 47 ל-70 סנטימטרים, כשאורך הזנב בין 7 ל-9 סנטימטרים. הפרווה חומה, כשבין העיניים יש רצועה של פרווה לבנה, זנב בגוון חום-אדמדם, ובטן זהובה, שנתנה למין את שמו. אוזניהם קטנות ועגולות, חרטום קטן לבן ואף שחור. המרמיטות משמינות בסתיו לפני שהן נכנסות לתרדמת חורף.
תפוצה ובית גידול
תחום תפוצתה של המרמיטה זהובת-הבטן משתרע על מערב ארצות הברית ודרום-מערב קנדה, כולל בהרי הרוקי, סיירה נבדה, והר ריינייר במדינת וושינגטון. היא שוכנת באזורים פתוחים, כרי דשא, מקבצים של סלעי מפולות, ובתי גידול פתוחים אחרים, לעיתים בשולי יערות של עצים נשירים או מחטניים, ובדרך כלל מעל לגובה של 2,000 מטרים.
הטריטוריה שלהן משתרעת על שטח בן 20 עד 30 דונם סביב מקבץ של מחילות קיץ. המרמיטות מעדיפות לחפור את המחילות מתחת לסלעים משום שאז גדל הסיכוי שטורפים לא יאתרו את המחילה. הטורפים כוללים זאבים, שועלים, זאבי ערבות, דביבונים, כלבים ועיטים. כשמרמיטה מזהה טורף היא שורקת על מנת להזהיר מרמיטות אחרות באזור, מנהג שהקנה לה את הכינוי "חזיר שורק" ("whistle pig") ואז היא מסתתרת בערימת סלעים.
אורח חיים
מרמיטות זהובות בטן מבלות כ-80% מחייהן במחילה, 60% מכך בתקופה של תרדמת החורף. לעיתים קרובות הן שוהות במחילה גם באמצע היום ובלילה. מחילות אלו נחפרו במדרון של גבעה, הר או צוק. עומקן של המחילות המשמשות לתרדמת חורף נע בין 5 ל-7 מטרים, אבל המחילות שנחפרות לשימוש יום יומי הן בדרך כלל בעומק מטר אחד. תקופת תרדמת החורף משתנה בהתאם לגובה, והיא בדרך כלל מספטמבר עד מאי.
המרמיטת מטפסות לעיתים על עצים וצמחים אחרים, אבל בדרך כלל הן שוהות על הקרקע.
מרמיטות זהובות בטן הן בעלי חיים הפעילים ביום וישנים בלילה. הן אוכלות-כול, כשהתזונה שלהן כוללת עשב, זרעים, עלים, פרחים, קטניות, פירות, חגבים וביצי עופות.
אלדוראדו (עיר)
אלדוראדו (בספרדית: Eldorado) היא עיר במרכז האזור הצפון-מזרחי של פרובינציית מיסיונס, ארגנטינה. לפי מפקד האוכלוסים של 2010, היו בעיר 57,323 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השלישית בגודל אוכלוסייתה בפרובינציית מיסיונס, והעיר הראשית של חבל אלדוראדו. העיר ממוקמת על הגדה השמאלית (המזרחית) של נהר פרנה העליון, ועל הכביש הלאומי הארגנטינאי מספר 12, כ-100 ק"מ ממפלי איגואסו, ו-206 ק"מ מבירת הפרובינציה, פוסאדאס, שנמצאת על גבול ארגנטינה-פרגוואי.
רצועת הניוד
רצועת הניוד (באנגלית: exchange rate band / currency band) היא תחום שקבע בנק ישראל, שבגבולותיו יכול להשתנות שער החליפין של השקל מול הדולר כלפי מעלה או מטה, בלי התערבות הבנק.
קיבוע שער החליפין
תחילת הדרך הייתה בתוכנית הייצוב שהופעלה ביולי 1985 – קיבוע שער החליפין לעומת דולר ארצות הברית. ערב התוכנית עמד שיעור האינפלציה על כ-420 אחוזים, וכדי להגן על ערך כספם ניסו אזרחים רבים להחזיק יתרות מינימליות של מזומן ושל פיקדונות לא-צמודים בשקלים. בין החלופות שמצאו היו הצמדה למדד המחירים ולשער הדולר והחזקת דולרים שהייתה פופולרית ביותר, משום שהשינוי היומי בשער הדולר נתפס כקירוב לשיעור האינפלציה היומי. כדי למנוע בריחת הון מהארץ, הידקה הממשלה את הפיקוח על מטבע חוץ. כך, למשל, הסכום שישראלי היוצא לטיול בחו"ל היה רשאי לקחת איתו הופחת מ-3,000 דולרים ל-2,000 דולרים בתחילת 1984 ול-1,000 דולרים בתחילת 1985. צעדים כאלה, אף אם היו הכרחיים באותה שעה, הקטינו עוד יותר את האמון במטבע הישראלי. מספר חודשים אחרי הנהגתה, הורידה מדיניות הייצוב את האינפלציה לרמה של כ-20 אחוזים לשנה.
מאחר שישראל סוחרת עם מדינות נוספות, מלבד ארצות הברית, קיבוע השער לעומת הדולר חשף את המשק לאפשרות ששינוי שער הדולר לעומת מטבעות אחרים יגרום לפיחות או לייסוף של השקל לעומת מטבעות אלה, כפי שאכן קרה בשנת 1985. כדי לנטרל סיכון זה, באוגוסט 1986 הוחלף השער הקבוע לעומת הדולר בשער קבוע לעומת סל מטבעות, שהרכבו שיקף את הרכב הסחר של ישראל עם המדינות השונות.
קיבוע שער החליפין אמנם היה רכיב חשוב ביותר בתוכנית הייצוב, אך הוא הותנה בתוכנית בהקפאת שכר. במהלך התקופה שלאחר הנהגת התוכנית עלה מאוד השכר במשק, עלייה ששחקה את רווחיות היצוא. על רקע זה התפתחו ציפיות לפיחות, שהתבטאו בקניות ספקולטיביות של מטבע חוץ ובלחץ על שער החליפין. הדרכים להתמודדות עם ביקוש ספקולטיבי למטבע חוץ היו לספק אותו מתוך יתרות מטבע החוץ של המדינה, או להעלות את הריבית כדי לייקר את עלות העסקה של הלוואת שקלים לשם קניית מטבע חוץ - שתי פעולות שלא ניתן להתמיד בהן בממדים גדולים לאורך זמן. לפיכך, נאלצו הרשויות לפחת את השקל מספר פעמים, מיולי 1985 עד ינואר 1989, בשיעור מצטבר של 30 אחוזים. מעגל הפיחותים איים לערער את אמינותם של משטר שער החליפין הקבוע ושל מדיניות הייצוב כולה.
משטר רצועת הניוד האופקית
כדי להתמודד עם התופעה של תנועות הון שמקורן בציפיות לפיחות, בינואר 1989 הונהג משטר רצועת הניוד האופקית, לפיו שערו של השקל לעומת הסל היה יכול לנוע בתחום של 3 אחוזים מעל ומתחת לשער אמצע, תחום שהורחב ל-5 ± אחוזים ב-1990. לפיכך, ספקולנט שניסה להרוויח בטווח הקצר משינוי שער החליפין כלפי מעלה היה צריך להביא בחשבון את האפשרות שהשער יירד והוא יספוג הפסדים.
רצועת האלכסון
שינוי משמעותי התרחש ב-1994, כאשר בנק ישראל העביר לשוק את קביעת שער החליפין. עד אז, למרות קיומה של רצועת האלכסון, המשיך בנק ישראל לקבוע את שער החליפין מדי יום ביומו. רק החל מיולי 1994, עבר שער החליפין במלואו לשוק החופשי, תחת מגבלות רצועת האלכסון.
עם המעבר למדיניות יעד אינפלציה, שבה הכלי העיקרי הוא הריבית ולא שער החליפין, פחתה חשיבותה של רצועת הניוד. יתר על כן, התהליך ההדרגתי של הסרת הפיקוח על מטבע חוץ ופתיחת המשק לתנועות הון חופשיות, שהיה חלק בלתי נפרד של הרפורמות בשוק ההון, חייב משטר שער חליפין גמיש הרבה יותר. לכן, ביוני 1997, הוחלט על הרחבה משמעותית של הרצועה, ובד בבד, על הנהגת שיפועים שונים לגבולותיה - העליון והתחתון. בתוך זמן קצר החל שער החליפין להתנהל באופן כמעט חופשי.
ביטול רצועת הניוד
בשנים מאז ראשית 1998 לא התערב בנק ישראל בשוק מטבע החוץ, ובמשך הזמן התרחבה הרצועה עד 60 אחוזים ויותר. בד בבד, נמשכו רפורמות כלכליות בתחומים אחרים: יציבות מחירים נקבעה כיעד האינפלציה, הושלם הביטול ההדרגתי של הפיקוח על מטבע חוץ, התקדם פיתוח שוק ההון, מעורבות הממשלה במגזר הפרטי צומצמה, וישראל השתלבה במשק העולמי. לנוכח כל אלה איבדה הרצועה את משמעותה ואת תרומתה למדיניות כלכלית נבונה.
טלפוניה
טלפוניה היא העברת שיחות קול למרחק גדול. יחידת הקצה נקראת בדרך כלל טלפון. טלפונים מחוברים האחד למשנהו דרך מרכזייה.
Google Ads
Google Ads (לשעבר Google AdWords) הוא מוצר הפרסום העיקרי של גוגל והמקור העיקרי של ההכנסות שלה. אדוורדס הכניס לגוגל כ-28 מיליארד דולר בשנה, נכון ל-2010, הכנסות אשר טיפסו ל-116 מיליארד דולר בשנת 2018. אדוורדס מציעה מספר אפשרויות תשלום: תשלום לפי קליק, תשלום לפי המרה לפעולה או תשלום לכל אלף הופעות ואינה דורשת תשלום מינימום. מודעות אדוורדס הופיעו בעבר בראש הדף או בצידו (שמאל או ימין, בהתאם לשפה) וכיום מופיעות רק בראש או בתחתית הדף.
הוגה הרעיון של גוגל אדוורדס היה ביל גרוס שלקח את רעיון הצבת המודעות לצד תוצאות חיפוש מדפי זהב. גוגל ניסו לקנות את הרעיון מביל גרוס אך העסקה לא יצאה אל הפועל. לבסוף יצרה גוגל נוסחה דומה משלה למודעות והשיקה את אדוורדס ב-2000. השקה זו הובילה לתביעה משפטית מצד ביל גרוס שיושבה לבסוף מחוץ לכותלי בית המשפט.
עם הקמת אדוורדס, היוו מודעות אדוורדס כ-30% מכמות הקליקים של הגולשים. עם הזמן גוגל צמצמה את הנראות בין המודעות שלה לתוצאות החיפוש, כך שכיום הדבר היחיד שמפריד בין תוצאת חיפוש רגילה לבין תוצאות הפרסום של גוגל הוא סימון קטן של "מודעה" לצד התוצאות של גוגל. בנוסף ב-2018 גוגל הרחיבה את התוצאות ל-4 תוצאות ממומנות לפני התוצאה האורגנית הראשונה.
פעולות אלו אפשרו לגוגל לשמור על אחוז גבוה מכמות הקליקים.
מרכז המכירות של אדוורדס נמצא בקליפורניה ומשרדי המשנה נמצאים במישיגן.
מודעות אדוורדס
מודעות אדוורדס ניתנות להצגה במנוע החיפוש של גוגל, שותפי גוגל ורשת המדיה. בתחילת יצירת כל מסע פרסום ניתן להגדיר היכן יוצגו המודעות.
גוף המודעה - מודעות אדוורדס מתחלקות ל-4 חלקים: כותרת, גוף המודעה, כתובת אתר לתצוגה וכתובת דף נחיתה אמיתי. בדרך כלל ניתן להכניס עד 25 תווים בכותרת, עד 70 תווים בטקסט המודעה ועד 35 תווים בכתובת אתר לתצוגה. מגבלת התווים יכולה להשתנות על פי שפת המודעה.
מילות מפתח - מילות מפתח אלו מילים שמפעילות את תצוגת מודעות אדוורדס והן מוגדרות על ידי בעל החשבון. מילת המפתח שתוגדר תגרום להצגת המודעה בזמן שמשתמש במנוע החיפוש של גוגל יקליד אותה.
בחירת מילות מפתח היא אלמנט קריטי בהצלחת המודעות ולפיכך הוא אחד הנושאים היותר מדוברים בבלוגים ובמאמרים העוסקים בקידום אתרים. לרוב, בחירת מילות המפתח הרלוונטיות תבוצע לאחר תהליך של מחקר מילות מפתח.
ציון איכות - מערכת אדוורדס מחשבת ציון איכות עבור כל מילת מפתח שבעל החשבון מזין. ציון זה הוא תוצאה של חישוב מגוון של גורמים כמו רלוונטיות מילת המפתח לטקסט המודעה, איכות דף הנחיתה וזמן הטעינה שלו ועוד. ציון זה משפיע על המחיר אותו משלם בעל החשבון והמיקום של המודעה. ככל שציון האיכות גבוה יותר כך המחיר המשולם נמוך יותר ומיקום המודעה גבוה יותר.
אופן הצגת המודעה
האלמנטים המשפיעים על מיקום המודעה במנוע החיפוש של גוגל הם ציון האיכות של המודעה ומחיר מקסימום עבור קליק אותו מגדיר יוצר המודעה. ציון האיכות נקבע על ידי חמשת הגורמים הבאים: 1. הצעת המחיר 2. פורמט המודעה 3. שיעור הקליקים הצפוי 4. איכות דף הנחיתה 5. רמת הרלוונטיות של מילת המפתח.
מקום הצגת המודעות
המודעות יכולות להופיע במקומות שונים על פי הגדרת בעל החשבון כמו:
טכנולוגיה
מערכת אדוורדס הראשונית התבססה על בסיס נתונים של MySQL אולם לאחר שהמערכת כבר הושקה הוחלט להשתמש במקומה באורקל. צעד זה גרם למערכת להיות איטית יותר, ולבסוף הוחלט לחזור לשימוש ב-MySQL.
מדיניות פרסום
גוגל מפרסמת את מדיניות הפרסום שלה המתעדכנת מדי תקופה. מדיניות זו כוללת כללים שהמפרסמים נדרשים לעמוד בהם. מדיניות זו כוללת דרישות הנוגעות לחוויית המשתמש, בטיחות ואבטחה ותנאים משפטיים המשתנים ממדינה למדינה.
כלל הסנדוויץ'
בניסוח מתמטי: אם הסדרות  ו- מקיימות :,  אז גם לסדרה  יש גבול,.
הכלל משמש גם בגבולות של פונקציות. אם פונקציות שמקיימות: אז הגבול של \ g בנקודה \ a קיים,
כלל דומה המכונה כלל הפיצה או כלל חצי סנדוויץ' תקף למקרה האינסופי: אם הסדרות ו- מקיימות:  וגם  אז.
ברעיון שמאחורי המשפט השתמש כבר ארכימדס במאה השלישית לפני הספירה לחישוב היקף מעגל: הוא חסם אותו מבפנים ומבחוץ במצולעים משוכללים עם אותו מספר צלעות וחישב את היקפם, ועל ידי הגדלת מספר הצלעות הלך והתקרב לערך המדויק. שיטה זו קרויה שיטת המיצוי. המשפט נוסח בצורה מדויקת על ידי גאוס.
הוכחה
נוכיח קודם כל את הכלל עבור סדרות, באמצעות ההגדרות הבסיסיות של גבולות.
יהי נרצה למצוא מספר טבעי \ N כך שעבור כל \ n \ge N המרחק של \ a_n מ-\ L יהיה לכל היותר \ \epsilon.
הסדרה \ b_n מתכנסת ל-\ L כלומר קיים \ N_1 כך שלכל \ n > N_1 מתקיים ובפרט.
מצד שני הסדרה \ c_n מתכנסת ל-\ L כלומר קיים \ N_2 כך שלכל \ n > N_2 מתקיים ובפרט.
נסמן ב- \ N את המקסימום של \ N_1 ושל \ N_2. לכל מספר טבעי שגדול מ-\ N גם המרחק של \ b_n מ-L קטן מ-\ \epsilon וגם המרחק של \ c_n מ-\ L קטן מ- \ \epsilon.
בנוסף ידוע שלכל מספר טבעי n מתקיים אי השוויון. נכתוב את כל אי השוויונות שקיבלנו יחד: כלומר לכל \ n > N מתקיים.
התחלנו עם מספר חיובי כלשהו והראנו שהחל ממקום מסוים בסדרה, המרחק של \ a_n מ-\ L קטן מאותו מספר חיובי, כלומר
ניתן להוכיח את הכלל עבור פונקציות בדיוק באותו אופן, או תוך שימוש בהגדרת הגבול של הפונקציות על ידי סדרות (הגדרת הגבול של היינה).
סדרות
נשתמש בכלל הסנדוויץ' כדי לחשב את גבול הסדרה. נשים לב לאי השוויונות הבאים: כלומר הסדרות החוסמות הן- \ b_n = 7 ו-.
שתי הסדרות האלו מתכנסות ל-7 ולכן גם גבול הסדרה \ a_n הוא 7.
קל להכליל את התוצאה ולהראות באותו אופן שעבור כל אוסף (סופי) של מספרים אי שליליים מתקיים:
פונקציות
נשתמש בכלל הסנדוויץ' כדי לחשב את הגבול:
ידוע לנו כי פונקציית הסינוס חסומה בין הישרים y=\pm1, או בכתיב פורמלי:
נניח ללא הגבלת הכלליות כי x>0 ונכפיל את כל אי־השוויון ב־x. נקבל
לפי הגדרת כלל הסנדוויץ' הנ"ל, אנחנו רואים כי הפונקציות שלנו כאן הן
נחשב את הגבולות של הפונקציות החוסמות:
לכן לפי כלל הסנדוויץ'
חצי האי דרוקר
חצי האי דֶּרוֹקֶר או חצי האי דֶּרוֹצֶ'ר (באנגלית: Derocher Peninsula) הוא חצי אי מכוסה שלג, בין מפרצון ברהמס ומפרצון מנדלסון, בצידו הצפוני של חצי האי בטהובן באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
כלל הסנדוויץ'
פונקציות
ההוכחה עבור המקרה x<0 דומה מאוד.
חצי האי דרוקר
חצי האי דרוקר הוא אחד משמונה חצאי האי שבאי אלכסנדר.
כלל הסנדוויץ'
פונקציות
דוגמה נוספת: הגבול.
את הגבול הזה אי אפשר לחשב עם חוקי הגבולות הבסיסיים, באמצעות כלל הסנדוויץ'. פונקציית הסינוס חסומה בין הישרים y=\pm1, כלומר:
חצי האי דרוקר
גילוי ומיפוי חצי האי
חצי האי מופה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle), מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס על תצלומי אוויר אלה.
כלל הסנדוויץ'
פונקציות
נכפיל את כל אי־השוויון ב-x^2 (שהוא ביטוי חיובי והסימנים לא ישתנו) ונקבל:
חצי האי דרוקר
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
כלל הסנדוויץ'
פונקציות
נותר לנו רק למצוא את הגבול של הפונקציות החוסמות כאשר x שואף ל־0.
קווינטוס טיטוריוס סבינוס
קווינטוס טיטוריוס סבינוס (בלטינית: Quintus Titurius Sabinus; מת ב-54 לפנה"ס), לגאטוס בשירות יוליוס קיסר במהלך מלחמת גאליה. הוא נזכר לראשונה במערכה שניהל קיסר כנגד שבט רמי בשנת 57 לפנה"ס. בשנת 56 לפנה"ס נשלח בידי קיסר עם שלושה לגיונות להילחם נגד שבטים גאלים בצפון מערב גאליה, וניצח אותם ניצחון מזהיר.
בשנת 54 לפנה"ס הוצב עם לוקיוס אאורונקוליוס קוטה בשטחי האבורונים בלוויית לגיון אחד וחמש קוהורטות. צבא זה הושמד בקרב אטואטוקה.
פינגווין הומבולדט
פינגווין הומבולדט (שם מדעי: Spheniscus humboldti; ידוע גם בשם פינגווין פרוויאן, פטרנאקה) הוא מין פינגווין דרום אמריקאי, המתרבה בפרו ובצ'ילה. קרובי המשפחה שלו הם פינגווין שחור-רגל, פינגווין מגלן ופינגווין גלאפגוס. הפינגווין נקרא על שם אלכסנדר פון הומבולדט, חוקר הטבע שתיאר אותו לקהילה המדעית.
גודל הפינגווינים במין זה בינוני: גובהם 65–70 ס"מ, ומשקלם 3.6-5.9 קילוגרם. הם בעלי ראש שחור ופס לבן עובר מאחורי עיניהם, סביב האוזניים וסביב הסנטר. על החזה שלהם פס שחור שמגיע עד לרגל. בסיס החרטום שלהם ורוד. לפינגווינים צעירים ראש שחור ללא הפס השחור בחזה.
פינגוויני הומבולדט מקננים על איים ועל סלעים בחוף, ולפעמים אף במערות.
שימור
מצב השימור העכשווי של הפינגווין הוא "פגיע". אוכלוסיות המין במגמת ירידה מאמצע המאה ה-19, ב"אל ניניו" של 1982–1983 ירדו מספר הפרטים מ-21,000 פרטים ל-5,000-6,000 פרטים. המין השתקם ועמד על 12,000 פרטים ב-1995, אך כתוצאה מה"אל ניניו" של 1997–1998 ירדו מספר הפרטים ל-3,300 פרטים. מספר מושבות הקינון בפרו ירד מ-17 בשנת 1981 לשתיים ב-1996, אך השתקם לשש בשנת 1998. מלבד הסערות הקשות המאפיינות את ה"אל ניניו", חודרים מים חמים המכילים פחות נוטריינטים לזרם הומבולדט. בנוסף לזה, נמצאות המושבות באיום מתמיד מצד בני האדם. בצורה עקיפה, משפיעה דיג-היתר של מיני האזור (בעיקר אנשובי) המרכיבים את עיקר תזונתם של פינגוויני הומבולדט. בצורה ישירה, נאספים קיני העופות המכילים גואנו וכך חשופים הביצים והצעירים למזג האוויר ולאויבים טבעיים. מספר הפרטים הבוגרים עומד, נכון לאוגוסט 2018, על כ-32,000. סקר שנערך בשנת 1998 קבע כי המין צפוי להיכחד בתוך 100 שנים.
ערב פסח
ערב פסח הוא היום שבא לפני חג הפסח - י"ד בניסן. בנוסף למנהגים הכלליים של ערב חג, ליום זה מספר מצוות ומנהגים מיוחדים, על מנת להתכונן לחג הפסח.
לפי הכלל לא בד"ו פסח, ערב פסח אינו חל בימים ראשון, שלישי וחמישי, כלומר הוא יכול לחול רק בימים שני, רביעי, שישי ושבת.
קורבן פסח
בי"ד בניסן, יום לפני יציאת מצרים, שחטו בני ישראל את קורבן הפסח, ונתנו מדמו על משקופי הבתים, כדי שיפסח ה' על בתיהם והם לא ימותו במכת בכורות:
בזמן שבית המקדש היה קיים, היו מקריבים את קורבן הפסח ביום זה מדי שנה. בגלל מצווה זו, ישנה לערב פסח קדושה מיוחדת, יותר מערב יום טוב רגיל, ויש מנהגים המיוחדים לכך. יום זה נקרא 'היום הראשון' של פסח ומופיע בלוח השנה במגילות קומראן כתחילתו של חג הפסח ללא הבחנה ביניהם.
זמני איסורי החמץ
אף שחג הפסח מתחיל רק ביום ט"ו בניסן, איסורי החמץ חלים כבר בערב פסח. בארבע השעות הזמניות הראשונות של היום מותר לאכול חמץ (עד השעה 10:00 לערך), החל מתחילת השעה החמישית, אסור לאכול חמץ מדרבנן, אך מותר ליהנות מהחמץ, מתחילת שעה שישית נאסר החמץ גם בהנאה. עד סוף השעה החמישית יש גם להקפיד לסיים את ביעור החמץ וביטולו.
ערב פסח שחל בשבת
כאשר חל ערב פסח בשבת, מקצת הדינים הנוהגים בערב פסח משתנים. בדיקת חמץ וביעור חמץ מוקדמים ליום שישי, אך משאירים מספיק חמץ בשביל לחם משנה לשתי הסעודות. בסעודה שלישית נוהגים לאכול מצה עשירה או פירות בלבד.
את כל ההכנות לפסח יש לעשות מיום שישי, ובשבת עצמה אין להכין כלום. תענית בכורות מוקדמת ליום חמישי. שבת הגדול חלה בשבת זו, ואומרים בה את הפיוטים לשבת הגדול, אך נוהגים להקדים את דרשת הרב לשבת קודם, כי בשבת זו רוב ההכנות לפסח כבר הושלמו.
תריסר של אופים
תריסר אופים או תריסר של אופים (באנגלית: baker's dozen או long dozen - "תריסר ארוך") הוא מונח שמקורו באנגליה של המאה ה-13, ובניגוד למשתמע משמו אין הכוונה לתריסר אלא לכמות של 13 יחידות.
היסטוריה
כיום משערים שמקורו של מנהג זה קודם עוד לחוק האנגלי, וזאת בשל העובדה שקל יותר לאפות 13 כיכרות לחם בתוך תבנית מלבנית מאשר 12 כיכרות - קצות התבנית מתקררים ומתחממים יותר ממרכזה של התבנית ולכן סידור של 4:5:4 מאפשר ניצול יעיל יותר של השטח מאשר סידור של 6:6 באותה תבנית או סידור של 5:5:5 התופס יותר מקום, ואשר יכול לגרום שכיכרות הנאפים בקצות התבנית יישרפו. מסיבה זו נוצר המנהג של אפיית כיכרות לחם בסידור של 4:5:4, שהוביל למכירת תבנית שלמה במחיר אחיד.
קישורים חיצוניים
Dozen
קלע
קֶלַע (או בשמו העממי רוגטקה - מיידיש ) הוא כלי נשק פשוט, הקיים עוד מימי קדם ומשמש ליידוי אבנים במהירות רבה ובדיוק משופר, בהשוואה ליידוי אבנים ביד.
קלע קדום
הקלע מורכב מרצועה העשויה לרוב מעור שבמרכזה מצע עליו מניחים את האבן המיועדת ליידוי. היורה מניח אבן במרכז המצע, מקפל את הרצועה לשניים ומסובב את הקלע לקבלת מהירות. כאשר המהירות גבוהה מספיק, הוא מרפה מצידה האחד של הרצועה והקליע (האבן) נורה במהירות.
קלע מודרני
כיום נפוץ סוג שונה של קלע, שעובד, בדומה לקטפולטה, על עקרון אגירת האנרגיה באמצעות מתיחת גומיה ושחרורה לצורך יידוי. הקלה נוספת בתפעול קלע כיום נובעת מקלות ההשגה של עצמים נורים זהים לחלוטין בצורתם, גודלם ומשקלם, מייצור תעשייתי, כגון גולות.
הקלע, בכינויו המקובל "רוגטקה", נפוץ בקרב ילדים ונחשב משחק, למרות שהוא משמש לעיתים במהומות ככלי נשק זמין של מתפרעים. התנע שנושאת אבן הקלע המודרני היא גדולה. האבן עלולה לגרום לנזק משמעותי לרקמות גוף האדם ולפרטי ציוד.
בסכסוך הישראלי-פלסטיני
בכבישי השטחים הפלסטינים נפוץ יידוי אבנים על ידי פלסטינים לעבר כלי רכב של אזרחים וכוחות ביטחון ישראלים ולעבר סיורים רגליים של מג"ב וצה"ל בשטחים. פעילות רבות של צה"ל בערים פלסטיניות נתקלות ברעולי פנים חמושים בקלע.
אירמה לה דוס (סרט)
אירמה לה דוס הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1963 בכיכובם של ג'ק למון ושירלי מקליין, בבימויו של בילי ויילדר. הסרט מבוסס על מחזה בצרפתית מ-1956 באותו השם מאת מרגריט מונוט ואלכסנדר ברפורט.
עלילה
נסטור, שיוצא מתחנת המשטרה מבוזה ומושפל, מוצא את עצמו חוזר אל השכונה, שגרמה לסיום הקריירה שלו עם משטרת פאריס - והוא חוזר ל"צ'ז שפם", בית מרזח פופולרי לזונות ולסרסורים. למזלו, נסטור מתיידד עם אירמה לה דוס (שירלי מקליין), זונה פופולרית. הוא גם מקבל בחוסר רצון, כאיש סודו, את בעל המקום, אדם המכונה רק "שפם". בבדיחה מתמשכת, שפם (לו ג'ייקובי), מוזג רגיל לכאורה, מספר על חיים קודמים, ומספר שהיה בין היתר עורך דין, קולונל ורופא, שמסתיים בכל פעם באותו מטבע לשון, "אבל זה סיפור אחר". במהלך שהותו במקום, נסטור מגן אירמה מפני הסרסור שלה, איפוליט, שפוגע בה. נסטור עובר לגור איתה, ועד מהרה הוא מוצא את עצמו הסרסור החדש של אירמה.
נסטור מתחלחל מהמחשבה שאירמה נמצאת עם גברים אחרים, והוא זומם תוכנית לעצור את הזנות של אירמה. אבל עד מהרה הוא מגלה כי זה לא כל כך פשוט. באמצעות תחפושת הוא ממציא אלטר-אגו, "לורד איקס", לורד בריטי, ש"הופך" להיות הלקוח היחיד של אירמה, באמצעות ממון רב שאותו הוא לווה מבעל המרזח "שפם", שגם דואג לצייד אותו בפריטי לבוש. העניינים מסתבכים כשנסטור, שעובד כל הלילה כדי להרוויח את הכסף שהוא משלם לאירמה כ"לורד איקס" נחשד על ידה. במטרה לבחון את אמונה של אירמה הוא מציע לה בתחפושתו לנסוע איתו לפריז. וכאשר אירמה מחליטה לעשות זאת, נסטור מחליט לסיים את החגיגה. הוא אינו מודע לאיפוליט, הסרסור לשעבר שעוקב אחריו על מנת לנקום בו, והוא מוצא קטע מבודד לאורך הנהר סיין, ומשליך את התחפושת לנהר. איפוליט, שלא ראה את נסטור מחליף את בגדיו, רואה את בגדי לורד צפים במים, וסובר שנסטור רצח אותו. כשבאים השוטרים לעצור את נסטור, מייעץ לו " שפם" לא לגלות כי לורד X היה בדיה. והוא אומר לו: "בתי הכלא מלאים באנשים חפים מפשע משום שהם אמרו את האמת". נסטור מודה כי הרג את לורד X, אבל רק בגלל אהבתו לאירמה.
הוא נשלח לכלא, אבל אירמה שהתרשמה ממסירותו, נותרה מאוהבת בו. נסטור נידון לעבודה קשה של 15 שנה. ובהבינו שאירמה בהריון, הוא בורח מהכלא, בעזרתו של שפם, וחוזר לאירמה. כשהמשטרה מחפשת אותו בדירתה של אירמה, הוא לובש את מדיו הישנים, ופשוט מתערבב עם השוטרים האחרים. בעזרתו של איפוליט, נסטור מארגן את משטרה לחפש אותו לאורך הסיין, שממנו הוא יוצא לפתע לבוש כלורד X. בידיעתו שכעת המשטרה אינה יכולה לעוצרו על רצח שלא התרחש. נסטור רץ אל הכנסייה, שם הוא מתכנן להתחתן עם אירמה. ובמהלך טקס החתונה היא מתחילה לחוות התכווצויות, אך הם ממשיכים את הטקס. מיד בסיומו אירמה פונה ללדת בחדר צדדי, כשמפקד המשטרה מעכב את נסטור ומודיע לו על חזרתו לתפקיד. בעוד נסטור וכל השאר עסוקים באירמה, שפם מבחין באחד האורחים שיושב לבדו בחזית הכנסייה. וכשהוא קם ממקומו וחולף ליד שפם, הוא מבחין שהאורח הוא לא אחר מאשר לורד X! שפם מבולבל מביט באדון X, ואז פונה למצלמה ואומר: "אבל זה סיפור אחר"
פרסים
אף על פי שהסרט אינו מוזיקלי, זכה אנדרה פרבין בפרס האוסקר בקטגוריית הפסקול המקורי הטוב ביותר. יש גם סצנה בסרט, שבה שירלי מקליין מכריזה על "דיס-דון!", תוך ריקוד על שולחן, שנראה כמחווה מכוונת למחזמר שממנו נגזר הסרט.
הסרט היה מועמד לשני פרסים אחרים באקדמיה: השחקנית הראשית הטובה ביותר (שירלי מקליין), ופרס האוסקר עבור הצילום הטוב ביותר.
קלצונה
קַלְצוֹנֶה (באיטלקית: Calzone al forno, בתרגום חופשי: "גרב" או "מכנסיים" בתנור, ידוע גם כ"פיצה ממולאת") הוא מאפה בצק מקופל שמקורו באיטליה.
ההכנה נעשית על ידי אותם מרכיבים המשמשים להכנת פיצה, כאשר את הבצק מקפלים לשניים בצורת חצי סהר בטרם האפיה. הקלצונה הבסיסי ממולא בגבינת מוצרלה ובעגבניות, ועשוי להכיל בתוכו מרכיבים נוספים המשמשים כתוספות לפיצה.
במטבח החלאבי ישנו מאפה דומה בשם כלצונס ויש משערים שמקורו בקלצונה האיטלקית.
אנטון שטדלר
אנטון פאול שטדלר (בגרמנית: Anton Paul Stadler; 28 ביוני 1753 - 15 ביוני 1812) היה קלרניתן ונגן קרן באסט (basset horn) אוסטרי, שמוצרט כתב למענו את החמישייה לקלרינט וכלי מיתר ואת הקונצ'רטו לקלרינט ותזמורת.
נאמר על שטדלר, שהיה לו צליל יפה במיוחד ושליטה יוצאת דופן במשלב הנמוך של קלרינט הבס ובאסט הורן. מבקר מוזיקה וינאי בן תקופתו כתב, ביחס לשטדלר, "לא הייתי מתאר לעצמי, שקלרינט תוכל לחקות את הקול האנושי בהצלחה רבה כל כך כפי שהדבר עולה בידך. כלי הנגינה שלך חרישי כל כך, עדין כל כך בצליליו, שאיש משומעיו לא יוכל לעמוד בפניו."
אנטון שטדלר, שהיה וירטואוז ידוע-שם, ניגן כקלרינטן שני עם אחיו, יוהאן בתזמורת החצר בווינה. ייתכן, שהייתה זו התמחותו בקלרינט שני ובקרן באסט שהביאה אותו לשיתוף פעולה עם תאודור לוץ (1748-1792), יצרן קלרינטים. הרעיון שלו היה להוסיף הארכה לקלרינטים שלו בסי במול ובלה - כמו בקרן הבאסט - תוספת טרצה גדולה לדו הנמוך. לקלרינט המוארכת הזו (הידועה כיום כקלרינט באסט) כתב מוצרט את הקונצ'רטו לקלרינט ואולי גם חמישיית הקלרינט וכלי המיתר שלו.
הנחיית Q
הנחיית Q היא שיטת הנחיה שנעשה בה שימוש בטילים בליסטיים, שמסלולם מורכב משלב ממונע קצר יחסית, שבה מערכת ההנעה של הטיל פועלת, ולאחריו שלב בליסטי אשר במהלכו הטיל מתכוון אל המטרה בהשפעת הכבידה (טילי שיוט משתמשים בשיטות הנחיה שונות). היעד של הנחיית Q הוא לפגוע במטרה ספציפית בזמן מסוים, שכן בגלל סיבוב כדור הארץ פגיעה במטרה בעלת קואורדינטות מסוימות פירושה פגיעה בה במיקום ובזמן מסוים.
השיטה פותחה במקור על ידי ד"ר הלקומב לנינג וד"ר ריכרד בטין במעבדת המכשור של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס כשיטת הנחיה מדויקת לטילים בליסטיים אמריקניים.
רקע: הנחיית דלתא
הנחיית דלתא מבוססת על הצמדות למסלול מתוכנן מראש, שמפותח לפני השיגור באמצעות מחשבים קרקעיים ונשמר במערכת ההנחיה של הטיל. במהלך המעוף, מערכת ההנחיה של הטיל מנטרת סטיות מן מסלול הייחוס, והמסלול האמיתי ממודל מתמטית כפיתוח טור טיילור מסביב למסלול הייחוס. בניסוח מתמטי, מערכת ההנחיה דלתא עושה שימוש בקשר פונקציונלי מסוים מהצורה (הקשר הפונקציונלי מתאפס על מסלול הייחוס). היעדר פרמטר זמן (זמן מוגדר לפגיעת הטיל) הוא מאפיין אינהרנטי של מערכת ההנחיה דלתא (קיימים מסלולי ייחוס אפשריים רבים). רגע כיבוי המנוע ( cut-off moment) מתוכנן להיות הרגע בו מסלול הטיל חותך את מסלול הייחוס. מערכת הבקרה של הטיל מנסה לאפס את סכום האיברים הליניאריים של הביטוי הזה, כלומר להביא את הטיל לקונפיגורצית מיקום-מהירות כזאת שמסלול הטיל החל מנקודת החיתוך יעבור דרך המטרה (האיברים מסדרים גבוהים יותר זניחים). מסיבה זו, להנחיית דלתא לעיתים מתייחסים כ-"לעוף לאורך הכבל" כאשר הכבל (הדמיוני) מתייחס למסלול הייחוס.
בניגוד להנחיית דלתא, הנחיית Q היא שיטה דינמית, תזכורת לתאוריה של תכנון דינמי. במהותה, גישת הנחיית Q גורסת כי "לא משנה היכן היינו אמורים להיות, בהינתן היכן אנו נמצאים השאלה היא מה אנו צריכים לעשות כדי להתקדם אל היעד של הגעה אל המטרה הדרושה בזמן הדרוש". כדי לבצע זאת השיטה מתבססת על קונספט המהירות הדרושה להשגה.
המהירות הדרושה להשגה (Velocity to be gained)
בזמן נתון t ובעבור מיקום נתון r של כלי הרכב, וקטור המהירות המתאים Vc מוגדר כדלהלן: אם לכלי הרכב הייתה המהירות Vc ומערכת ההנעה הייתה נכבית, אז הטיל יגיע למטרה הרצויה בזמן הרצוי תחת השפעת הכבידה.
המהירות האמיתית מסומנת ב-Vm והטיל נתון לתאוצה בהשפעת הכבידה g ובהשפעת המנועים at. המהירות הדרושה להשגה המתאימה מוגדרת כהפרש בין Vc ו- Vm:
ממערכת הייחוס העצמית של הטיל, המהירות הדרושה להשגה היא אפוא המהירות אליה יש לשאוף.
אסטרטגיית הנחיה פשוטה היא להפעיל תאוצה (דחף מנוע) תמיד בכיוון של VTBG. לזה יהיה את האפקט של קירוב המהירות האמיתית ל- Vc. כאשר שתי המהירויות נעשות שוות (ו- VTBG שווה לאפס), זה הזמן לכבות את המנועים, מכיוון שהטיל לפי ההגדרה מסוגל להגיע למטרה הרצויה בזמן הרצוי לבדו.
מטריצת Q
במשוואה הדיפרנציאלית הבאה נעשה שימוש כדי לחשב את המהירות הדרושה להשגה המתאימה ברגע נתון:
כאשר מטריצת Q מוגדרת כ-:.
הניסיון מראה שמטריצת Q משתנה לאט מאוד, כך שרק מספר ערכים שלה המתאימים לשלבים שונים של המעוף צריכים להיות מחושבים ולהישמר במחשב הטיל. כך מתקבל בסיום תהליך החישוב מערך מספרים קבועים (למעט מספר עדכונים קלים) המשמשים את הטייס האוטומטי להנחות את הטיל עד אשר ניתן לכבות את המנוע (מערך המספרים מתאר נגזרות חלקיות של וקטור המהירות המתאימה תוך התייחסות לוקטור המיקום).
הבעיה היא כיצד לחשב את ערכי מטריצת Q בכל נקודה במרחב בהינתן זמן המעוף t_f ומיקום המטרה r_T.
הוכחת המשוואה הדיפרנציאלית
ראשית נרשום. תחילה נוכיח את המקרה בו a_T = 0, כלומר שהתאוצה הקווית המורגשת על ידי מדי התאוצה היא 0 (נפילה חופשית בשדה כבידה). נפרק את הנגזרת :
.
במעבר האחרון השתמשנו בהגדרה של מטריצת Q ובעובדה ש- שווה לוקטור תאוצת הכובד הרגעית g. מן ההגדרה של מטריצת Q נובעת הזהות : g = Q*V_C. לכן:
במקרה שהתאוצה הנמדדת שונה מאפס יש פשוט להוסיף רכיב ל- נוסף ל-g וכך מתקבלת המשוואה הדיפרניצאלית לעיל.
חישוב מטריצת Q עבור תנועה פרבולית דו־ממדית
לאחר סיום השלב הממונע המהירות בציר x קבועה לכן ברור ש- X = V_x*t_f כאשר X הוא המרחק האופקי למטרה ומכאן dV_x/dx שווה ל- 1/t_f. התנועות בציר x וציר y בלתי תלויות ולפיכך האיברים לאורך האלכסון במקומות (1,2) ו- (2,1) הם 0. לצורך חישוב האיבר dVy/dy נבצע את הניסוי המחשבתי הבא: נניח כי משחררים ממנוחה כדור מגובה y אל הרצפה והוא נוחת על הרצפה כעבור זמן t_f. כעת נניח כי לוקחים כדור נוסף ומשחררים אותו בגובה נמוך יותר ב- ∆y ומשחררים אותו בו זמנית ביחד עם הכדור הראשון. ברור כי יש לשחרר אותו עם מעט מהירות אנכית מעלה (או מטה ∆y שלילי) אם על מנת ששניהם יפגעו בקרקע באותו זמן. מרגע שחרורם על שני הכדורים פועלת תאוצה אנכית זהה מטה g ולכן הפרש המהירויות או המהירות היחסית שלהם נותר קבוע. לפיכך על מנת ששניהם ינחתו באותו זמן צריך להתקיים ש- Vy או Vy ∆ יקיים ∆y = tf Vy*. לפיכך האיבר (2,2) במטריצה גם הוא 1/tf. לפיכך מטריצת Q המתאימה היא:
.
פיתוח מתמטי
בחלק זה נציע אלגוריתם לחישוב איברי מטריצת Q במקרה הכללי של שדה היפוך ריבועי (Inverse square law). נסמן את שתי שמורות התנועה (האנרגיה הכוללת והתנע הזוויתי) ב-E ו-L. מתקיים: . כמו כן מתקיים בנקודות של המרחק המרבי והמינימלי מהמוקד:. כך נקבל משוואה ריבועית שפתרונותיה הם המרחק המרבי R_1 והמרחק הקטן ביותר R_2 מהמוקד: . פתרונות המשוואה הם: האקסצנטריות היא :.
והלטוס רקטום (Latus Rectum) הוא:
חישוב שטח גזרה אליפטית:
משוואת אליפסה בקואורדינאטות פולריות היא:. לכן שטח גזרה אליפטית הוא (פתרון האינטגרל מסובך למדי ונציג כאן רק תשובה סופית):
= ( +.
תיאור האלגוריתם:
E ו-L במיקום הנתון של הטיל (עבורו יש לחשב את מטריצת Q) r_0, מגדירים באופן חד חד ערכי את וקטור מהירות הטיל המתאים (גודלו וכיוונו). שני התנאים שהמסלול האליפטי חייב לעבור דרך מיקום המטרה r_T, וזאת כעבור זמן t_f, מאפשרים לבנות מערכת של שתי משוואות עם שני נעלמים E ו-L, אותם אפשר למצוא ובכך להגדיר את מהירות הטיל המתאימה v_C בהתאם לכללים הבאים:
ממשוואת האליפסה בקואורדינטות פולריות ניתן לחלץ את cos\theta_0, כאשר \theta_0 הוא הזווית עם הציר הראשי של האליפסה של וקטור מיקום הטיל, כך (שכן המרחק למוקד שהוא מרכז כדור הארץ ידוע):. הזווית בין וקטור מיקום הטיל r_0 לוקטור מיקום המטרה r_T נתונה ונסמנה, ולכן ניתן להביע את בהתאם לזהות הטריגונומטרית:. הצבת \epsilon ו-l בביטויים ל-cos\theta_0 ו-sin\theta_0 ושימוש בעובדה ש-R_T = R_E (מרחק המטרה מהמוקד הוא רדיוס כדור הארץ) ובביטוי לאליפסה בקואורדינטות פולריות מאפשר להרכיב משוואה אחת עם E ו-L, ולחלץ ממנה את L כתלות ב-E. לאחר מכן ניתן להיעזר בתנאי השני על זמן המעוף t_f כדי למצוא את E ולאחר מכן למצוא את L, ובכך למצוא את וקטור המהירות המתאים.
.
זהו למעשה התנאי לקשר בין E ו-L הדרוש כדי שמסלול פלנטרי בהשפעת כבידה (אליפטי) יעבור דרך שתי נקודות נתונות (כשהמוקד נתון).
כדי להכניס את זמן המעוף t_f למשוואות יש לחלק את שטח הגזרה האליפטית בקצב כיסוי השטח של הרדיוס וקטור (שכן לפי החוק השני של קפלר הרדיוס וקטור מכסה שטחים בקצב קבוע). קצב כיסוי השטח הוא. לפיכך מתקיים:.
במקרה של טילים בליסטיים ניתן להניח בקירוב טוב R = R_E (החלק הממונע של מעוף הטיל מתרחש ברובו כשהטיל עדיין קרוב מאוד לפני הקרקע), ובכך מתקבל לכן:  (שכן האליפסה סימטרית מסביב לציר הראשי שלה). לכן במקרה של טילים בליסטיים הביטוי לאינטגרל בין הגבולות \theta_0 ו- מתפשט ל-:
הדרך למצוא את איברי מטריצת Q היא נומרית. הניסיון מראה שמטריצת Q משתנה לאט מאוד, כך שרק מספר ערכים שלה המתאימים לחלקים שונים של שלב המעוף הממונע צריכים להישמר במחשב הטיל. דרך אחת היא להציב ערכים של L בביטוי לעיל ולקבל כך זוגות (E,L) מהם מפתחים את האקצנטריות ואת שאר הקבועים שבתנאי לזמן המעוף, ולאחר מכן מציבים את הקבועים ומוצאים את זמן המעוף. L צריך להיבחר כך שיתקיים שהוא מסדר גודל של: (כלומר שהטיל יעבור את המרחק בין שתי הנקודות על כדור הארץ בזמן t_f, בהנחה שהוא נע בעקום גאודזי ביניהם). ניתן להציב כפולות רציונליות גדולות מ-1 של הגודל של L שמופיע לעיל (מונה המספרים הרציונליים נבחר לפי דרגת הקרבה הרצויה של זמן המעוף ל-t_f) ולבחור את הכפולה עבורה מתקבל זמן מעוף קרוב ביותר ל-t_f. לאחר מכן יש לבצע אותו תהליך לגבי מיקום מעט שונה של הטיל, ולמצוא את 9 הנגזרות החלקיות המתאימות. הדרך המעניינת והמאתגרת יותר, מבוססת על פיתוח אלגוריתמים יעילים להערכת הביטוי לזמן המעוף. אלגוריתמים כאלה צריכים למצוא קיצורי דרך אלגבריים בביטויים המתקבלים באמצעות הצבות מתאימות, ולהיעזר בשיטות איטרטיביות להערכת הביטוי לזמן המעוף. פיתוח כזה דורש ידע רב במתמטיקה טהורה. בימים הראשונים של הטילים הבליסטיים, כאשר המחשבים היו אנלוגיים, האתגר שעמד בפני המדענים שפיתחו את מערכת ההנחיה Q היה בפיתוח תהליך מתמטי יעיל להערכת הביטויים המתקבלים, כאלה שלא יעמיסו יותר מידי על מחשבי הטיל ויצריכו כח מחשובי רב מידי.
אסטרטגיות הנחיה
אסטרטגיית הנחיה של טיל בליסטי תיקרא כך אם היא מהווה שיטה מסוימת לפיה יש לנהג וקטורית את הטיל כך שהמהירות הדרושה להשגה תתאפס, כלומר שכל רכיביה יתאפסו סימולטנית. אסטרטגיית הנחיה פשוטה תהיה להפעיל דחף מנוע תמיד בכיוון המהירות הדרושה להשגה. אם מציגים את הבעיה כ-"תנועה" לאורך "נתיב" במרחב המהירות, באופן שהתאוצה של הטיל תהיה "מהירות" הטיל ונגזרת המהירות הדרושה להשגה לפי הזמן תהיה מהירות ה-"מטרה", אזי אסטרטגיית הנחיה זו שקולה להנחיית מרדף, ולכן נקל לראות כי קיימות אסטרטגיות הנחיה טובות יותר.
ניתן ליישם את הגישה של ניווט יחסי למרחב המהירות ולקבל מסלול קצר יותר. לגישה כזו מספר יתרונות:
פרנק וילקוקסון
פרנק וילקוקסון (2 בספטמבר 1892 - 18 בנובמבר 1965) היה כימאי וסטטיסטיקאי אירי אמריקאי. הוא ידוע בשל פיתוח כמה מבחנים סטטיסטיים.
ארמן לוי (מהפכן)
אַרְמַן לֵוִי או בשמו המלא פרנסואה-תאודור-ארמן לוי (בצרפתית: François Théodore Armand Lévy; 12 במרץ 1827 – 25 במרץ 1891), משפטן ועיתונאי צרפתי, בעל השקפות רפובליקניות. נודע בתמיכתו במאבק לשחרור לאומי וחברתי של העמים באירופה, מימי אביב העמים בפולין איטליה וברומניה ועד לקומונה הפריזאית ב-1871. בעת שהותו ברומניה הזדהה עם העם היהודי ועם מאבקו לאמנציפציה. ייסד את כתב העת היהודי הראשון ברומניה ישראליטול רומן שהיה דו-לשוני, ברומנית ובצרפתית. היה לו סב יהודי, יליד מץ.
פרנק וילקוקסון
חייו האישיים
וילקוקסון נולד להורים אמריקאים במחוז קורק, אירלנד. הוא גדל בעיירה קטסקיל, שבמדינת ניו יורק, אבל רכש חלק מהשכלתו באנגליה. בשנת 1917 הוא סיים תואר ראשון בקולג' הצבאי שבפנסילבניה. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא המשיך ללמוד מדעים. ראשית, באוניברסיטת ראטגרס שם השלים תואר שני בכימיה, בשנת 1921. לאחר מכן באוניברסיטת קורנל, בה קיבל דוקטורט בכימיה בשנת 1924. באוניברסיטת קורנל פגש וילקוקסון את פרדריקה פיישס, לה נישא ב-27 במאי 1926.
מדען
החל משנת 1925 ועד לשנת 1928 עבד וילקוקסון במוסד בויס-תומפסון לבוטניקה. משנת 1928 עבד וילקוקסון בחברת הנחושת ניקולס שבקווינס, ובשנת 1929 חזר לעבוד במוסד בויס-תומפסון עד לשנת 1941. בשנת 1941 החל וילקוקסון לעבוד בחברת אטלס פוודר, שם עיצב וניהל את המעבדה. הוא הצטרף לחברת סינמיד האמריקאית בשנת 1943. במהלך השנים הללו, החל וילקוקסון להתעניין בסטטיסטיקה היסקית. הוא פרש בשנת 1957.
ארמן לוי (מהפכן)
ילדות וצעירות
הוריו של ארמן לוי היו צרפתים קתוליים, אולם אחד מסביו היה יהודי מן העיר מץ שהתחתן עם צרפתייה נוצריה והמיר משום כך את דתו בגיל צעיר. האב, ז'ורז'-פרנסואה לוי, עלה בהייררכיה הפקידותית הממשלתית והיה למזכיר ראשי של הקיסר נפוליאון הראשון, לעומת זאת, בימי הרסטורציה עבד כנוטריון מלכותי ואחר כך היה ראש מועצת העיירה פרסי-סו-טיל במחוז קוט ד'אור שבחבל בורגון (בורגונדיה).