cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ורג'יניו ויינאלדם
ראשית חיו
ויינאלדם היה ידוע בעבר בשם ג'ורג'יניו בואטנג, אך בעקבות גירושי אמו, הוא החליט להישאר עם שם משפחתה (וינאלדום) ולא עם שם משפחתו של אביו (בואטנג).
סונג מין-קיו
קריירה בינלאומית
ב-9 ביוני 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוריאה הדרומית, בניצחון 5-0 על נבחרת סרי לנקה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-11 בנובמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1-0 על נבחרת איסלנד במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית לטורניר מונדיאל 2022.
ג'ורג'יניו ויינאלדם
מועדוני נוער
ויינאלדם החל לשחק בספרטה רוטרדם בגיל שש, ובשתי העונות הראשונות שלו זכה באליפויות הולנד לקבוצות נוער. קבוצות שונות כמו אייאקס אמסטרדם, פ.ס.וו. איינדהובן ופיינורד הביעו עניין בשחקן הצעיר ורצו להביאו למחלקות הנוער שלהן. ויינאלדם סירב לכל ההצעות. בגיל 14, לאחר ששיחק שבע עונות בקבוצות הצעירות של ספרטה רוטרדם ובנבחרות הנוער השונות של הולנד, החליט לקבל את הצעתה של פיינורד.
פיינורד
ב-8 באפריל 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של פיינורד, כאשר פתח בהרכב במשחק הליגה נגד חרונינגן. ויינאלדם היה בן 16 ו-148 ימים, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שמופיע במשחק של הקבוצה הבוגרת של פיינורד, ואף נבחר לאיש המשחק. ב-2 בדצמבר 2007 כבש את שער הבכורה שלו ככדורגלן מקצועני, במשחק ליגה נגד הראקלס אלמלו שהסתיים בניצחון 0–6 לפיינורד.
ב-6 במרץ 2009 חתם על חוזה חדש בפיינורד, עד קיץ 2012. ב-27 בפברואר 2011 כבש השחקן ארבעה שערים בניצחון 1–5 על חרונינגן.
בחמש עונות ככדורגלן מקצועי בפיינורד הופיע ב-134 משחקים בכל המסגרות, בהם כבש 25 שערים ובישל 11 שערים.
פ.ס.וו. איינדהובן
ב-29 ביוני 2011 הודיע מנהלה הטכני של פיינורד כי הקבוצה הגיעה להסכמה עם פ.ס.וו. איינדהובן על העברתו של ויינאלדם, כאשר במסגרת העסקה שילמה פ.ס.וו. חמישה מיליון אירו תמורת העברת השחקן.
במחזור הפתיחה של עונת ערך את הופעת הבכורה שלו במדי פ.ס.וו., בהפסד 1–3 לא.ז. אלקמאר. ב-21 באוגוסט 2011 כבש את שער הבכורה שלו במדי פ.ס.וו. בניצחון 0–3 על דן האג. הוא ביסס עצמו בהרכב הפותח של פ.ס.וו. והיה לאחד השחקנים החשובים ביותר בקבוצה. לאחר פרישתו של מארק ואן בומל ועזיבתו של קווין סטרוטמן קיבל ויינאלדם את סרט הקפטן בקבוצה. על יכולתו בעונת זכה בתואר כדורגלן השנה בהולנד.
ליברפול
ב-23 ביולי 2016 חתם בליברפול. עלות ההעברה של השחקן מוערכת ב-23 מיליון פאונד, ותוספות של כשני מיליון פאונד בעתיד. ויינאלדם קיבל את הספרה 5. ב-14 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 4–3 על ארסנל כאשר הוא מוסיף בישול. ב-6 בנובמבר הוא הבקיע את שערו הראשון במועדון בניצחון קבוצתו 1–6 על ווטפורד. ב-7 במאי 2019 כבש צמד תוך שתי דקות (54, 56) מול ברצלונה בניצחון 0–4 בחצי הגמר השני וסייע להעלות את ליברפול לגמר ליגת האלופות 2019 שבו ניצחו 0–2 את טוטנהאם.
בדצמבר 2019 זכה לראשונה עם קבוצתו בגביע העולם למועדונים לאחר ניצחון 0–1 על קבוצת פלמנגו הברזילאית. בסיום אותה העונה, עונת 2019/2020, זכה עם הקבוצה באליפות אנגליה. למעט משחק אחד, שותף בכל משחקי הקבוצה והוסיף ארבעה שערים.
פריז סן-ז'רמן
ב-7 ביוני 2021 חתם לשלוש שנים בפריז סן-ז'רמן בהעברה חופשית. את הופעת הבכורה ערך ב-1 באוגוסט במשחק הסופר קאפ הצרפתי בו הפסידה פריז סן-ז'רמן 0–1 לליל.
רומא
ב-5 באוגוסט 2022 הושאל לרומא לעונה אחת, עם אפשרות רכישה בסיומה. ב-14 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בניצחון 0–1 על סלרניטנה.
נבחרת הולנד
ויינאלדם היה אחד משחקני המפתח בנבחרת הולנד עד גיל 17 באליפות אירופה עד גיל 17 בשנת 2007. לאחר שהרשים במדי הנבחרת ההולנדית עד גיל 17 זומן לנבחרת הולנד עד גיל 19. על אף הופעות מצוינות שלו הנבחרת אכזבה ולא הצליחה להעפיל לאליפויות אירופה עד גיל 19 בשנים 2008 ו-2009.
בשנת 2013 השתתף עם נבחרת הולנד עד גיל 21 באליפות אירופה עד גיל 21, שנערכה בישראל. בטורניר זה כבש שני שערים במשחקים בשלב הבתים מול גרמניה ומול רוסיה. הולנד הגיעה לחצי הגמר וויינאלדם נכלל בנבחרת הטורניר של האליפות.
ויינאלדם ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הולנד הבוגרת ב-2 בספטמבר 2011, במשחק מוקדמות יורו 2012 נגד. באותו משחק (שהסתיים בניצחון 0–11 להולנד ונחשב לניצחון בתוצאה הגדולה ביותר של הנבחרת בכל הזמנים) כבש את השער האחרון במשחק, בדקה ה-90, ארבע דקות בלבד לאחר שנכנס כמחליף.
הוא זומן גם לסגל נבחרת הולנד למונדיאל 2014 ואף כבש שער אחד במשחק על המקום השלישי נגד נבחרת ברזיל ועזר לה לנצח בתוצאה 0–3 ולסיים במקום השלישי בתחרות.
בנובמבר 2019, בעקבות קריאות גזעניות שכוונו לאחמד מנדס מורירה שחקן בליגה ההולנדית, חגג וויינאלדם כיבוש שער במדי הנבחרת כאשר הוא מצביע לכיוון צבע עורו הכהה וחברו לקבוצה פרנקי דה יונג מצביע לכיוון עורו הבהיר.
תארים
פריז סן ז'רמן
סטטיסטיקות
נכון ל-5 באוגוסט 2022
נבחרת לאומית
נכון ל-29 במרץ 2022
ג'ורג' בלייק
ג'ורג' בלייק (באנגלית: George Blake; 11 בנובמבר 1922 – 26 בדצמבר 2020) היה מרגל בריטי, וסוכן כפול שפעל בשירות הסובייטים.
ביוגרפיה
ג'ורג בלייק נולד בהולנד בשנת 1922 בשם ג'ורג' בהאר. אביו היה יהודי-ספרדי שהתיישב במצרים ונלחם בשורות הצבא הבריטי בזמן מלחמת העולם הראשונה ואמו הייתה הולנדית פרוטסטנטית. אביו נפטר כשהיה בן 12, ובלייק נשלח לגור עם דודו במצרים. בקהיר הוא התוודע דרך בן דודו, אנרי קוריאל, לאידאולוגיה הקומוניסטית.
כאשר היה בביקור בהולנד פרצה מלחמת העולם השנייה, ובלייק היה פעיל במחתרת ההולנדית בעת הכיבוש הנאצי.
בשנת 1942 נמלט לבריטניה והצטרף לחיל הים הבריטי, בו הגיע לדרגת קצונה. כדובר מספר שפות נמצא מתאים לעסוק בפעילות מודיעין שכללה החדרת סוכנים להולנד.
בלייק נשלח לקוריאה לפני מלחמת קוריאה. לאחר שפרצה המלחמה, הוא נפל בשבי הצפון קוריאנים. בשלוש שנות שביו עבר ככל הנראה שטיפת מוח וגויס למודיעין הסובייטי. לימים יטען כי שוכנע בשבי בצדקת הקומוניזם.
הוא שוחרר מן השבי בשנת 1953 וחזר לבריטניה, שם נערכה לו קבלת פנים של גיבור. הוא שב לשרת במודיעין הבריטי (בניגוד לכלל המקובל בשירותי המודיעין כי פדויי שבי מהווים סיכון ביטחוני). בשובו לשירות הוצב במחלקה שעסקה בהאזנה לשיחות הטלפון של הדיפלומטים הסובייטים בבריטניה.
בשנת 1955 הוצב בלייק בברלין, כשמשימתו הייתה לגייס סוכנים מבין קציני הצבא הסובייטי. בכל אותה עת פעל למעשה בשירותו של המודיעין הסובייטי וחשף בפני הסובייטים את זהותם של מאות סוכנים בריטים שפעלו בגרמניה.
בשנת 1959 חזר ללונדון והוצב למחלקה שתפקידה היה לגייס לשירותו של המודיעין הבריטי אנשי עסקים שנהגו לבקר בברית המועצות לצורכי עסקיהם וכן לגייס סוכנים מבין הדיפלומטים הסובייטים בבריטניה. קצין מודיעין פולני שערק למערב באותה שנה מסר ל-CIA מידע על סוכנים סובייטים הפועלים בבריטניה. שרות הריגול הנגדי הבריטי ה-MI5 בדק את המידע והביא למעצרם של מספר מרגלים סובייטים, ובכללם בלייק.
בלייק הועמד לדין באשמת ריגול והואשם כי הביא למותם של 42 סוכני ה-MI6. הוא הורשע בשנת 1961 ונדון ל-42 שנות מאסר.
בשנת 1966 נמלט מבית הכלא. הסברה הייתה כי הסובייטים חילצו אותו בעזרת מסוק, אולם האמת כפי שנתבררה לאחר מכן הייתה שונה: בלייק נמלט מן הכלא בטפסו על חומת הכלא, בעזרת חבל שהושלך אליו מבחוץ על ידי שלושה פעילי שלום בריטים, פט פוטל, מייקל ראנדל ושון בואורק. השלושה החנו מכונית מסחרית ליד חומת הכלא וזרקו סולם חבלים אל מעבר לחומה. בה בעת פרץ בלייק את סורגי תאו ועבר את החומה בטפסו על הסולם והוברח מן המקום במכוניתם של השלושה.
לאחר בריחתו מן הכלא נמלט בלייק מבריטניה והגיע לברית המועצות דרך מזרח ברלין. בהגיעו למוסקבה הוענק לו אות לנין. להכחשת העובדה שבגד בבריטניה טען בלייק כי מעולם לא ראה עצמו כבריטי.
בשנת 2000 פרסם בלייק בבריטניה את האוטוביוגרפיה שלו בשם "No Other Choice", אך בית הלורדים פסק, לבקשת התובע הכללי הבריטי, כי לא ישולמו לבלייק תגמולים עבור ספרו, מאחר שהחוק הבריטי מונע מפושעים להפיק רווחים מפשעיהם. בפסיקה זו נשללו מבלייק תגמולים בסך 90,000 לירות שטרלינג, לאחר שכבר שולמה לו מקדמה בסך 50,000 לירות שטרלינג.
בשנת 2002 נחגג במוסקבה יום הולדתו ה-80 של בלייק, דבר שזכה לכיסוי נרחב בטלוויזיה הרוסית. בהזדמנות זו הוא הצהיר כי "השנים שביליתי ברוסיה היו המאושרות בשנות חיי". ב-2007 הוענק לבלייק אות כבוד מטעם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
ליום הולדתו ה-98 בנובמבר 2020, שיגר לו נשיא רוסיה פוטין אגיגרת ברכה אישית. בלייק נפטר חודש לאחר מכן, ב-26 בדצמבר 2020. הוא התגורר במוסקבה כגמלאי של ה-ק.ג.ב., והמשיך להחזיק בדעות מרקסיסטיות-לניניסטיות.
בספרות
ג'ורג בלייק מופיע בשמו כדמות משנית בספרו של איאן מקיואן "התמים", שעלילתו מתרחשת בברלין באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20. בלייק הוא הדמות הממשית היחידה בספר זה, שכל יתר דמויותיו בדיוניות. גיבור הספר, לנרד מרנהם, מתגורר ברחוב פלטאנֶנאָלֶה 26 בברלין, קומה מעל דירתו של בלייק (זו הייתה כתובתו האמיתית של בלייק בברלין).
שירות המכס הפדרלי של רוסיה
שירות המכס הפדרלי של רוסיה (ברוסית: Федеральная таможенная служба) הוא הזרוע הממשלתית ברוסיה המופקדת על פיקוח המכס ויישום מדיניות הממשל בנושאי מטבעות ומאבק בהברחות בלתי חוקיות. ולדימיר בולבין הוא ראש שירות המכס הפדרלי הנוכחי מאז יולי 2016.
היסטוריה
גוף המכס הראשון ברוסיה הוקם לראשונה בתקופת האימפריה הרוסית בשנת 1865 בתור המחלקה לאיסוף המכס ובאוקטובר 1893 הפכה לגוף משמר הגבול של משרד האוצר. אחריות הטלת המכסים נותרה כחלק מתפקידיו של גוף משמרות הגבול גם בתקופת ברית המועצות ועד שנת 1990 הועברו תפקידי המכס לידי ועדת המכס הממלכתית שאך הוקמה והוכפפה לממשלת רוסיה.
ב-9 במרץ 2004 בצו נשיאותי מספר 314 הוקם שירות המכס הפדרלי מתוך ועדת המכס הממלכתית שפורקה. מאז הקמת השירות בשנת 2004 ועד 2006 היה הגוף כפוף למשרד לפיתוח כלכלי, כאשר בשנת 2006 הועבר לאחריותה הישירה של הממשלה. בינואר 2016 הוחלט להעביר את שירות המכס הפדרלי לאחריות משרד האוצר הרוסי.
קולחתי 1913 פותי
קולחתי 1913 פותי (בגאורגית: კოლხეთი 1913 ფოთი) הוא מועדון כדורגל מהעיר פותי, מחוז סמגרלו וסוואנתי עילית במערב גאורגיה. קבוצת הכדורגל משחקת באצטדיון פאזיסי.
לימפומת תא T
לימפומה מסוג תא T היא משפחת גידולים (סרטניים) של קשרי לימפה או של מערכת הלימפה בכללותה, מסוג הלימפומות שאינן לימפומת הודג'קין (NHL - Non-Hodgkin's Lymphoma). הלימפומה מסוג תא T הובדלה מלימפומות אחרות שאינן הודג'קין מפאת מעורבותה בעור. בהתחלה, כשניסו לאבחן את מעורבותה של הלימפומה בעור, לרוב מצאו מיקוזיס פונגאיידס או תסמונת סזארי. הסתבר, לאחר מכן, שהתגובה של לימפומה תא T לטיפול-שונות. העור, הוא המקום השניוני להמצאות לימפומה, הראשון הוא הקיבה ואיברי עיכול אחרים.
קולחתי 1913 פותי
הקבוצה פרשה מליגת העל הגאורגית, יחד עם צחינוואלי, בעונה 2006/07, לאחר שלא הצליחה לגייס תמיכה מהשלטון המקומי בפותי (דבר שנאסר על פי חוקי הליגה החדשים).
לימפומת תא T
אבחנה
אין אבחנה קבועה, ישנם כמה סוגים של אבחנה למקרים שונים.
קולחתי 1913 פותי
היסטוריה
הקבוצה נוסדה בשנת 1913. בשנת 1977 השתתפה לראשונה בגביע אירופה.
לימפומת תא T
לימפומות תא T כרוניות
הנפוצה מבין קבוצה זו היא. מחלה עקשנית, מופיעה לרוב בעור, בשיעור צמיחה איטי מאוד. טיפולים לא משפיעים עליה במידה רבה. המחלה לפעמים מתפשטת עד כדי היעלמות הדרמיס בכללותו. הקרנות לעיתים לא רחוקות משמשות לטיפול אך הניסיון בהן לא גדול במיוחד. לכשליש מחולים במחלה זו הייתה בעבר לימפומת הודג'קין.
לימפומות תא T אקוטיות
הנפוצה מביניהן היא לימפומה עקב וירוס תא T האנושי, הנפוץ בדרום מערב יפן, דרום אמריקה, מרכז אפריקה ובקריביים. חולים בלימפומה/לוקמיה של תא T, מקבלים את המחלה 20 שנים לאחר החשיפה לווירוס. במצב החמור של המחלה היא תאופיין בכבד מוגדל (הפטומגליה) וזיהומים. במצב הכרוני של המחלה צורת העור תזכיר את צורתו במיקוזיס פונגואידס.
יגאל כהן (פוליטיקאי)
יגאל כהן (1928 – 6 בדצמבר 1988) היה חבר הכנסת מטעם סיעת הליכוד.
ביוגרפיה
כהן נולד בתל עדשים. בין היתר, היה מדריך חקלאי במושבי עולים בפרוזדור ירושלים ושליח מטעם משרד הביטחון בגדנ"ע בפעילויות בחו"ל (אירופה, ארצות הברית ואפריקה).
כהן כיהן כחבר הכנסת מטעם סיעת הליכוד מהכנסת השמינית (1974) ועד למותו בעת כהונתו בכנסת ה-12. בתקופת הכנסת העשירית כיהן כסגן יושב ראש הכנסת. בנוסף, היה חבר בוועדת הכלכלה, ועדת העבודה והרווחה, ובוועדת הכספים.
הוא כיהן במספר תפקידים ציבוריים, ביניהם מרכז ועדת הנוער של תנועת המושבים; חבר מזכירות הנוער העובד וחבר מזכירות המשמרת הצעירה של מפא"י. ב-1965 החליט לעזוב את מפא"י ולהצטרף למפלגת "רפ"י". ב-1968 הצטרף לרשימה הממלכתית והיה ראש הסיעה בוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית. מאוחר יותר ייסד את סיעת לע"ם. ב-1987 הצטרף לתנועת החרות.
לאחר פטירתו הוחלף על ידי מיכאל קליינר.
הנצחה
על שמו נקרא היישוב צור יגאל.
חלק ממני
חלק ממני הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד, אשר לא נכלל באף אלבום שלה. השיר יצא לאור ב-24 באוקטובר 2017, כסינגל האחרון שלה בשנה הזו, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-6 במצעד של מדיה פורסט, ולאחר שיצא הצליח להיכנס בשנית אל המקום ה-10.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי רותם כהן ואבי אוחיון, שהיו גם אלו שהלחינו אותו, והוא הופק על ידי מתן דרור. את השיר הוציאה חדד חודש לאחר לידת בתה הבכורה נויה, במטרה להקדיש אותו עבורה, ומילותיו אף מדברות עליה.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר מכיל בתוכו גם את מילותיו, והוא מציג את חדד כשהיא אוחזת ביד בתה הבכורה. בנוסף לכך, חדד העלתה את הקליפ לערוץ היוטיוב הרשמי שלה, בסמוך לצאתו כסינגל.
נכון ל-29 באפריל 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4.5 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לשישי הנצפה ביותר שלה.
מרים בת-יוסף
מרים בת-יוסף (נולדה ב-31 בינואר 1931, ברלין בשם מאריון הלרמן) היא ציירת ופסלת יהודיה אשר התגוררה בישראל, בצרפת ובאיסלנד. בת-יוסף נשואה לארו, מבכירי האמנים באיסלנד ומתגוררת כיום בפריז.
אודות
נולדה למשפחה יהודית ממוצא ליטאי בברלין. בשנת 1933 המשפחה ברחה לארץ ישראל והתגוררה ביפו. בשנת 1936 השתתף אביה בהגנה בעת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, נפצע וכעבור 9 חודשים נפטר בבית חולים. בשנת 1936 עברה עם אמה להתגורר בפריז. בשנת 1939, עם עליית הנאצים, המשפחה חזרה לישראל והתגוררה בתל אביב. היא החלה ללמוד אמנות בגיל צעיר ואימצה את השם מרים בת-יוסף כמחווה לאביה יוסף.
בשנת 1952 החלה ללמוד אמנות בפריז ובשנת 1956 החלה ללמוד אמנות בפירנצה. הציגה במוזיאונים ברחבי העולם, ובישראל הציגה במוזיאון תל אביב, מוזיאון ישראל ובמוזיאון רמת גן.
קרל פיליפ עמנואל באך
קרל פיליפ עמנואל באך (בגרמנית: Carl Philipp Emanuel Bach, ויימאר, 8 במרץ 1714 – 14 בדצמבר 1788) היה מוזיקאי ומלחין גרמני ממייסדי הסגנון הקלאסי.
ביוגרפיה
באך נולד בוויימאר כבנם השני מבין הילדים ששרדו למלחין יוהאן סבסטיאן באך ומריה ברברה באך. בגיל עשר נכנס לבית הספר סנט תומאס בלייפציג, שם שימש אביו מאז 1723 כמנצח מקהלת הכנסייה. הוא המשיך בלימודים כסטודנט למשפטים באוניברסיטאות של לייפציג (1731) ושל פרנקפורט על האודר (1735). בשנת 1738 סיים את לימודיו כעורך דין, אך לא הייתה לו כל כוונה להמשיך בקריירה משפטית. הוא גמר אומר להקדיש את עצמו למוזיקה.
כעבור חודשים אחדים השיג מינוי בשירות נסיך הכתר של פרוסיה ובזכותו הצטרף בשנת 1740 אל חצר המלך. בזמן זה היה לאחד מנגני הצ'מבלו והקלוויכורד הראשונים במעלה באירופה וחיבוריו המוזיקליים, שראשיתם בשנת 1731, כללו כשלושים סונאטות ויצירות קונצרטנטיות לכלים אלה, שביניהם הקלוויכורד היה החביב עליו.
שמו התבסס באמצעות שני קבצים של סונאטות, שאת הראשון בהם הקדיש לפרידריך הגדול ואת השני לדוכס הגדול מוירטמברג; בשנת 1746 עלה בדרגה למשרת מלחין החצר ובמשך עשרים ושתיים שנים נהנה יחד עם קרל היינריך גראון, יוהאן יואכים קוונץ ויוהאן גוטליב נאומן מחסדו המתמשך של המלך.
בשנות מגוריו בברלין כתב מוזיקה מעולה למגניפיקט, שבה מתגלים עקבות רבים מן הרגיל להשפעת אביו; קנטטה לחג הפסחא; כמה סימפוניות ויצירות קונצרטנטיות; לפחות שלושה כרכי שירים; כמה קנטטות חילוניות ושאר יצירות מזדמנות. אך עיקר יצירתו התרכזה בצ'מבלו ובפסנתר הפטישים, שלהם חיבר קרוב למאתיים סונטות ויצירות סולו אחרות, בכללן הקובץ Sonaten mit veränderten Reprisen (בשנים 1760–1768) וכמה סונאטות für Kenner und Liebhaber. בינתיים קבע את מקומו בחזית מבקרי המוזיקה האירופאים בכתיבת Versuch über die wahre Art das Clavier zu spielen, מסה הכתובה בבקיאות ושיטתיות, שהגיעה עד שנת 1780 למהדורה השלישית שלה והניחה את היסודות לספרי הלימוד של מוציו קלמנטי ויוהאן קרמר. בטהובן דרש מכל תלמידיו לשנן ספר זה.
בשנת 1768 החליף באך את גאורג פיליפ טלמן כמנצח מקהלה בהמבורג וכתוצאה ממשרתו החדשה החל להפנות את תשומת לבו למוזיקה כנסייתית. בשנה שלאחריה הפיק את האורטוריה "בני ישראל במדבר", יצירה המצטיינת לא רק ביופייה אלא גם בדמיון המערכתי שלה ל"אליהו" מאת פליקס מנדלסון, ובין 1769 ל-1788 הוסיף מעל עשרים יצירות לטקסט של הפסיון וכשבעים קנטטות, מזמורי תפילה, מוטטים ושאר יצירות ליטורגיות. במקביל, המריצה אותו הקריירה של יוזף היידן למצות את כישרונו הייחודי בכתיבה אינסטרומנטלית. הוא מת בהמבורג ב-14 בדצמבר 1788.
במשך המחצית השנייה של המאה ה-18 היה שמו של קרל פיליפ עמנואל באך רם ונישא. מוצרט אמר עליו, "הוא האב, אנחנו הילדים". מיטב הכשרתו של היידן בא לו מעיון ביצירתו. בטהובן הביע הערצה והוקרה רבה לגאוניותו. את מעמדו זה הוא חב בעיקר לסונאטות שלו לכלי מקלדת, המסמנות אבן דרך חשובה בתולדות הצורה המוזיקלית הזאת. צלולות בסגנונן, מעודנות ורגישות בביטוין, עיקר תהילתן בחירות ובגיוון של עיצובן המבני; הן משוחררות כליל מן האנטיתיזה הצורנית המדויקת שמלחיני האסכולה האיטלקית גיבשו כמוסכמה נוקשה, ובנויות תחת זאת במתווה רחב וגמיש יותר, שהתגלה בידי רבי האמנים הוינאים, כבעל פוטנציאל להתפתחות אינסופית כמעט.
יצירתו, עם היותה עשירה בהמצאה, תחומה במסגרת צרה משהו, אך כנות המחשבה המובעת בה אינה נופלת מן הליטוש וכישרון הביטוי המתגלה בה. גם כאן היה באך ככל הנראה המלחין הראשון החשוב, שעשה שימוש חופשי בצבע הרמוני לשמו, וזאת מאז ימיהם של אורלנדו לאסוס, מונטוורדי וג'זואלדו. גם במובן זה יכירנו מקומו בין חשובי החלוצים של האסכולה הווינאית הראשונה. שמו השתכח במידת מה במהלך המאה ה-19, בעקבות ביקורתו הנודעת של רוברט שומאן, כי "בתור מלחין יוצר, הוא נשאר במרחק רב מאחורי אביו"; יוהנס ברהמס, לעומתו, רחש כבוד רב לעמנואל באך וערך חלק מן המוזיקה שלו. כיום, שום סטודנט למוזיקה אינו יכול להרשות לעצמו להתעלם מן ה"סונאטות לבקיא ולחובב", מן האורטוריות שלו, "בני ישראל במדבר" ו-Die Auferstehung und Himmelfahrt Jesu, וכמה קונצ'רטי לצ'מבלו, כמו אלה בסול מז'ור (מס' 3 ברשימת יצירותיו) וברה מז'ור (מס' 11). זאת ועוד, הקונצ'רטו לחליל ברה מינור (מס' 22), שפרק הפתיחה שלו מצטיין במתיקות רבה, בוצע על ידי גדולי החלילנים בעולם, ביניהם ז'אן-פייר רמפל.
אגדות ילדים
אגדות ילדים (ביפנית: 世界童話アニメ全集, באנגלית: My Favorite Fairy Tales) היא סדרת אנימה יפנית משנת 1986, אשר בכל פרק מציגה סיפור אגדה שונה. הסדרה בוימה על ידי רוברט בארון, ונכתבה על ידי וינסטון ריצ'רד.
הסדרה הופצה במקור על ידי סבן אנטרטיינמנט ב-5 כרכים של Blu-ray בשנת 1986. בישראל הסדרה הופצה לראשונה בדיבוב לעברית ב-DVD, ולאחר מכן שודרה בערוץ הילדים בשנת 1991. לסדרה יש עונה אחת ו-14 פרקים באורך 12 דקות. שפת המקור של הסדרה היא יפנית.
פרקי הסדרה
כל פרק בסדרה מציג סיפור אגדה שונה, מרגש ומהנה לילדים ולכל המשפחה. האגדות שמוצגות בסדרה:
ניטה ריה
ניטה ריה (בצרפתית: Nita Raya; 15 באוקטובר 1915, קישינב, מולדובה – 25 במרץ 2015, צרפת) הייתה רקדנית, זמרת ושחקנית צרפתית ממוצא יהודי.
אגדות ילדים
המדבבים בעברית
במאי ומפיק הדיבוב של הגרסה העברית היה יעקב שם טוב.
הפצה
הסדרה הופצה במקור על ידי סבן אנטרטיינמנט ב-5 כרכים של Blu-ray בשנת 1986. העיתון הבריטי "דיילי מירור" הפיץ את הפרקים של "שלושה חזירונים קטנים" ו"עלי באבא וארבעים השודדים" ב-DVD כחלק מקידום המכירות של העיתון. בשנת 2006, Digiview Entertainment הפיצה את הפרק של "הקוסם מארץ עוץ" כחלק מהסדרה "Cartoon Craze".
ניטה ריה
שמה האמיתי היה ראיסה בלוף-ירקוביץ (Raisa Beloff-Jerkovitch). בין השנים 1937 ל-1946 הייתה נשואה לשחקן המפורסם מוריס שבלייה. במהלך מלחמת העולם השנייה, היא ומשפחתה מצאו מסתור אצלו. שיחקה במספר סרטים, בהם של הבמאי המפורסם אבל גאנס.
אגדות ילדים
הפצה
בישראל הסדרה הופצה לראשונה בדיבוב לעברית ב-DVD ולאחר מכן שודרה בערוץ הילדים בשנת 1991.
מוזיקה
המוזיקה נכתבה על ידי חיים סבן ושוקי לוי. רוב המוזיקה של הסדרה נמצאת גם בסדרת הטלוויזיה "אגדות האחים גרים".
באסטיל
באסטיל  (באנגלית: Bastille) היא להקת רוק בריטית, אשר נוסדה בלונדון בשנת 2010. הלהקה הוקמה כפרויקט סולו של הסולן דן סמית', שהחליט מאוחר יותר להקים את הלהקה. חברי הלהקה הם דן סמית', כריס ווד, ויליאם פרקוארסון וקייל סימונס. שם הלהקה מגיע מתוך המילה בסטיליה, כיוון שיום הולדתו של סמית' חל ביום הבסטיליה.
בדצמבר 2010 הודיעה חברת התקליטים EMI כי היא הציעה לבאסטיל חוזה הקלטות עם וירג'ין רקורדס. סינגל הבכורה של הלהקה, "Overjoyed" יצא לאחר מכן באפריל 2012. אלבום הבכורה של הלהקה, Bad Blood, יצא לאור במרץ 2013 והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בריטניה. הסינגל הרביעי שיצא מאלבום זה, "Pompeii", זכה לביקורות חיוביות וגרסת מיקסר שלו אף הייתה מועמדת לפרס הגרמי להקלטת מיקסר ב-2014.
הלהקה הייתה מועמדת לארבעה פרסי Brit בשנת 2014, עבור פריצת הדרך הבריטית של השנה, הלהקה הבריטית של השנה, סינגל השנה ואלבום השנה, מתוכם זכתה הלהקה בפרס פריצת הדרך הבריטית של השנה. נכון לפברואר 2014, באסטיל מכרה למעלה מ-2.07 מיליון תקליטים בממלכה המאוחדת בלבד.
דיסקוגרפיה
{{טורים
מיקסטייפים
}}
בו דידלי
בו דידלי (אנגלית: Bo Diddley; 30 בדצמבר 1928 - 2 ביוני 2008) היה זמר-יוצר וגיטריסט אמריקאי. אחד מענקי הרוק אנד רול של שנות ה-50 של המאה ה-20, שסגנון הנגינה שלו בגיטרה והמקצבים שיצר הפכו לחלק חשוב ביצירת הסגנון.
ביוגרפיה
בתחילת שנות ה-50 ניגן עם נגן המאראקס ג'רום גרין, ועם נגן המפוחית בילי בוי ארנולד. באמצע אותו עשור, חתם על חוזה עם חברת התקליטים "צ'ס רקורדס" והוציא את הסינגל הראשון שלו, "Bo Diddley\I'm a Man" ב-1955. במשך שש השנים הבאות, דידלי הוציא שירים שלא הצליחו במיוחד, כנראה בגלל הצליל החדשני שלהם, אבל הפכו לקלאסיקות רוק אנד רול, כגון: "You Don't Love Me", "Mona" ,"Road Runner" ו-"I'm Alright". השיר היחיד שלו שנכנס ל-20 הגדולים היה "Say Man", מעין גרסה מוקדמת של ראפ.
בתקופת הפלישה הבריטית, עלתה המודעות הציבורית לחשיבותו של דידלי, והוא הפך לאמן מבוקש בהופעות חיות. למעשה, הפלישה הבריטית גם פגעה בקריירה שלו מבחינה אמנותית ומסחרית, ומ-1963 הוא לא יצר עוד שירים שהשתוו לקלאסיקות שלו. למרות זאת, הוא נשאר במודעות הציבור דרך אירועים כמו סיבוב הופעות עם הקלאש ב-1979, הופעות יחד עם הרולינג סטונז, תפקיד קטן בסרט "משנה מקום משנה מזל" עם אדי מרפי ועוד. הוא נשאר תמיד בזיכרון הקולקטיבי כחלוץ וכאמן גאוני, שבלעדיו עולם הרוק היה נראה שונה לחלוטין.
ב-2 ביוני 2008, נפטר בו דידלי בביתו מאי ספיקת לב.
Diamonds (שיר של מייגן די סטליון)
Diamonds (בעברית: יהלומים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית נורמני. השיר יצא לאור ב-10 בינואר 2020, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, כסינגל מתוך פסקול הסרט "ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת". "Diamonds" הוא שיר פופ והיפ-הופ עם אלמנטים של טראפ.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-12 במצעד שירי ה-R&B\היפ-הופ הדיגיטליים המסחריים של בילבורד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אדגר מכוקה, ג'ול סטיין, קם פארקר, ליאו רובין, לואי בל, מדיסון לאב, מייגן די סטליון, מייק ארו ונורמני והופק על ידי לואי בל, אם די דולר, מייק ארו, טיילה פרקס ואדגר מכוקה. השיר מכיל בתוכו קטע היפ-הופ אותו מבצעת מייגן די סטליון. השיר מסמפל בתוכו קטע מ-"Diamonds Are a Girl's Best Friend" של מרילין מונרו.
השיר נכלל בפסקול Birds of Prey: The Album של הסרט "ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת", לצד שירים נוספים, כדוגמת: "Joke's on You", של שרלוט לורנס, "Boss Bitch", של דוג'ה קאט, "Sway with Me" של סוויטי וגלקסרה, ו-"Experiment on Me" של הלסי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של רוסליה ב-10 בינואר 2020, ביום צאתו כסינגל. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את מייגן די סטליון ואת נורמני רוקדות לצלילי השיר, תוך שניתן לראות קטעים מתוך הסרט "ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת".
נכון לינואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-13 מיליון צפיות. בספוטיפיי צבר השיר למעלה מ-19 מיליון השמעות.
עמוס מלכא
עמוס מלכא (נולד ב-24 בינואר 1953) הוא אלוף בדימוס בצה"ל. בין 1996–1998 כיהן כראש מפקדת חילות השדה (מפח"ש, כיום זרוע היבשה) ובין 1998- 2001 כראש אגף המודיעין (אמ"ן).
ביוגרפיה
התגייס לחיל השריון ב-1972, ובמלחמת יום הכיפורים לחם במסגרת כוח בה"ד 1 במעברי הגידי והמיתלה. לאחר המלחמה סיים את קורס הקצינים, ועבר דרך כל שלבי הפיקוד במסגרת חיל השריון: מפקד מחלקה, מפקד פלוגה, סגן-מפקד גדוד, ומפקד גדוד 429 של חטיבה 211 במלחמת שלום הגליל במהלכה נפצע ביום הרביעי של הלחימה. שירת כמפקד חטיבה 27 וחטיבה סדירה 211. מלכא הקים את חטיבת מנשה בגזרת ג'נין בעת האינתיפאדה הראשונה ובכך היה לאיש השריון הראשון שפיקד על חטיבת בט"ש (ביטחון שוטף). פיקד על חטיבת ההדרכה המרכזית של חיל השריון (חטיבה 460), בה מוכשרים מפקדי טנקים (מט"קים) וקציני שריון. ב-1992 קיבל מלכא דרגת תת-אלוף ומונה לפקד על אוגדת מילואים, ושנה לאחר-מכן מונה לפקד על עוצבת הפלדה.
ב-1996 קיבל דרגת אלוף ומונה לראש מפח"ש (מפקדת חילות-השדה, כיום זרוע היבשה), וב-1998 מונה לתפקיד ראש אמ"ן.
מלכא פרש מצה"ל ב-2002 ופנה לעסקים; הוא הקים את חברת AM-DASC העוסקת בייעוץ ביטחוני ובקידום מיזמים טכנולוגיים, משמש כדירקטור חיצוני בחברת אי.די.בי. פיתוח, וכדירקטור בבנק אוצר החייל. ב-2005 מונה ליו"ר אלבר, העוסקת בליסינג ומימון. בינואר 2007 מונה ליו"ר חברת פלסן סאסא העוסקת בפתרונות מיגון לשוק הביטחוני המקומי והבינלאומי. מכהן כיו"ר חבר המנהלים של חב' לוג'יק, וכדירקטור בחברת נייטרון אבטחת מידע.
ב-2023 התבטא כנגד "רפורמת לוין" במסגרת מכתב אלופי השריון שהזהיר מהשלכותיה על הרס הדמוקרטיה לטענתו, בראיונות ובטורים בתקשורת  ובנאומים בהפגנות.
דאפי (זמרת)
איימי אן דאפי (באנגלית: Aimée Ann Duffy; נולדה ב-23 ביוני 1984) היא זמרת ולשית.
ביוגרפיה
איימי אן דאפי נולדה בבנגור, גוויניד' וגדלה בנפיין. יש לה שתי אחיות, קלי וקייט. היא מדברת ולשית כשפת אימה. הוריה התגרשו כאשר היא הייתה בגיל 10. אחרי שגמרה את לימודיה, היא נסעה לשנה לשווייץ כדי לעבוד. מאוחר יותר, היא התחרתה בתוכנית הריאליטי "Pop Idol" ששם היא הגיעה למקום שני בתחרות.
ב-2008, דאפי הוציאה את אלבומה "Rockferry" שנכנס למקום הראשון בבריטניה. האלבום מכר יותר מחמשה מיליון וחצי עותקים בעולם. ב-2009, היא זכתה בשלושה פרסי המוזיקה הבריטית: פריצת השנה, אלבום השנה וזמרת השנה וכך הפכה להיות האמנית שקיבלה הכי הרבה פרסים בטקס באותה שנה. היא גם זכתה בפרס גראמי על האלבום הווקלי הטוב ביותר והיא הייתה מועמדת לעוד שני פרסים ביניהם פרס גראמי לתגלית השנה. דאפי היא הזמרת הוולשית הראשונה מזה עשרים ושבע שנים שהשיר שלה, "Mercy", צעד במקום הראשון. ב-2010 הוציאה את האלבום "Endlessly".
ב-25 בפברואר 2020 הוציאה הודעה מפתיעה בה סיפרה שסוממה, נחטפה, ונאנסה. דאפי לא תיארה מתי קרתה החטיפה אך ציינה בהודעה נוספת כחודש וחצי לאחר ההודעה הראשונה שנחטפה ביום ההולדת שלה, הוטסה למדינה זרה ונאנסה בחדר מלון במשך מספר ימים.
איילת אהבים
איילת אהבים הוא פזמון שאת מילותיו כתבה נעמי שמר לשלישיית גשר הירקון למנגינת שיר של מאנוס חג'ידאקיס. השיר יצא לאור בשנת 1965.
השיר המקורי
את השיר המקורי, Ο Ταχυδρόμος πέθανε (בתרגום לעברית:הדוור מת), כתב והלחין המוזיקאי היווני מאנוס חג'ידאקיס להפקה של המחזה הערב אימפרוביזציה של לואיג'י פיראנדלו והקליטה אותו זואי פיטוסי ב-1962.
ז'ורז' מוסטקי הקליט גרסה צרפתית לשיר באלבום הבכורה שלו, "Le Métèque", ב-1969.
איילת אהבים
נעמי שמר שלא הייתה דוברת יוונית השתמשה במנגינת השיר וכתבה לו מילים חדשות לגמרי. השיר בוצע במקור על ידי שלישיית גשר הירקון בתוכניתה הראשונה. חברי ההרכב בתקופה זו היו אריק איינשטיין, יהורם גאון ובני אמדורסקי. לתוכנית זו תרמה שמר גם את השירים "לילה בחוף אכזיב" ו"סרנדה לך".
מקור הביטוי "אילת אהבים" הוא בספר משלי פרק ה' פסוק יט':"אַיֶּלֶת אֲהָבִים וְיַעֲלַת חֵן דַּדֶּיהָ יְרַוֻּךָ בְכָל עֵת בְּאַהֲבָתָהּ תִּשְׁגֶּה תָמִיד"
בשנת 1982 הופיע השיר בספרה של שמר "ספר גימל". לאורך השנים הוקלטו ביצועים חדשים לשיר בהם של אריק איינשטיין ויהורם גאון יוצאי שלישיית גשר הירקון. בשנת 1984 הקליט את השיר אריק איינשטיין בדואט עם יהודית רביץ עבור האלבום ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ה' - נוסטלגיה. בשנת 1987 נכלל השיר באלבום שירי מולדת ג' שהוציאה עפרה חזה ובשנת 1995 הקליט אותו יהורם גאון עבור האלבום גאון על הירקון שכלל ביצועים מחודשים לשירי שלישיית גשר הירקון. איה זהבי פייגלין הוציאה בשנת 2018 גרסה מחודשת לשיר במסגרת פרויקט מכונת הזמן של תחנת כאן 88 לרגל 70 שנות עצמאות למדינת ישראל, בעיבוד משותף עם המפיק עידו מימון. לשיר חובר גם ריקוד על ידי הכוריאוגרף אליהו גמליאל
מאטי פוליאק
מאטי פוליאק (בסלובקית: Matej Poliak; נולד ב-19 בינואר 1993) הוא ג'ודוקא סלובקי. פוליאק מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג ומחזיק במדליית ארד מאליפות אירופה (2017).
באוקטובר 2010, פוליאק זכה לראשונה באליפות סלובקיה. בספטמבר 2014 הוא זכה במדליית ארד בטורניר 'European Cup Bratislava' שנערך במדינת הולדתו. בספטמבר 2015 פוליאק זכה במדליית הזהב בטורניר 'European Cup Bratislava' לאחר שניצח בגמר את אנדריאס טיגרבר האוסטרי.
באליפות אירופה 2017 שנערכה בוורשה, פוליאק זכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את אנסטסיוס קסידיס הקפריסאי, בשמינית הגמר הוא ניצח את ואזה מרגוולשווילי הגיאורגי וברבע הגמר גבר על סינאן סנדל הטורקי. בחצי הגמר פוליאק הפסיד לגאורגי זנטראיה האוקראיני ונשר לקרב על מדליית הארד בו גבר על ברוך שמאילוב הישראלי.
מתיונין סינתאז
מתיונין סינתאז (MS, Methionine Synthase) הוא אנזים המשמש להפיכת הומוציסטאין למתיונין, ובמקביל להפוך 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט ל-טטרא-הידרו-פולאט.
אנזים זה משתמש במתילקובלמין (אחד הווריאנטים של ויטמין B12) כקואנזים לפעולתו.
שם נוסף לאנזים זה הוא: 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט-הומוציסטאין-מתיל-טרנספראז ‎5-Methyltetrahydrofolate-Homocysteine Methyltransferase, ובקיצור: MTR.
אחמד שאה מסעוד
אחמד שאה מסעוד (בפשטו: احمد شاه مسعود, 2 בספטמבר 1953 - 9 בספטמבר 2001) היה מנהיג אפגני, ממנהיגי הלוחמים נגד הסובייטים במלחמת אפגניסטן הראשונה, שמילא תפקיד מרכזי בסילוקם של הכוחות הכובשים, ובעקבות כך זכה לכינוי "האריה מפנג'שיר". הוא נהרג ב-9 בספטמבר 2001 בהתנקשות.
בעקבות נסיגת הסובייטים ולאחר התמוטטותה של ממשלת נג'יבוללה הקומוניסטית שנתמכה על ידי ברית המועצות, מונה לשר ההגנה בממשלתו הזמנית של בורהאנודין רבאני שהורכבה מנציגי הפלגים השונים. עם זאת, המדינה סבלה מחוסר יציבות בשל התנגדותם של הפלגים האסלאמיים הרדיקליים לממשלה זו, התנגדות שהובילה למלחמת אזרחים עקובה מדם. אחמד שאה מסעוד היה מצביא מוכשר והצליח להנחיל תבוסות רבות למתנגדיו, אך בסופו של דבר נאלץ לסגת מהבירה קאבול בעקבות עדיפותו הצבאית של ארגון הטליבאן (שהיה הפלג הרדיקלי הדומיננטי) שנתמך בצורה מסיבית על ידי פקיסטן.
מסעוד, מוסלמי סוני ממוצא טג'יקי, נולד והתחנך במחוז פנג'שיר (پنجشیر) הנמצא בצפון אפגניסטן. מסעוד היה מוסלמי סוני שנאמר עליו כי נשא עמו תמיד את ספרו של אל-ע'זאלי הסופי. הוא התנגד בחריפות לפרשנויות האסלאמיות הפונדמנטליסטיות של הטליבאן, אל-קאעידה או הזרם הווהאבי בסעודיה. בעיני תומכיו הוא נחשב לא רק מנהיג צבאי אלא גם מנהיג רוחני.
לאחר עליית ממשלת חאמיד כרזאי בעקבות מלחמת אפגניסטן השנייה הוכרז מסעוד כגיבור לאומי ויום מותו ב-9 בספטמבר הוכרז כחג לאומי בשם "יום מסעוד".
ביוגרפיה
אחמד שאה מסעוד נולד בשנת 1953 בעיר בזאראק אשר נמצאת במחוז פנג'שיר. בעת לידתו נקרא אחמד שאה כאשר השם מסעוד הוסף לאחר שהצטרף לקבוצות ההתנגדות בשנת 1974. אביו דוסט מוחמד קאן, היה קולונל בצבא המלכותי של אפגניסטן. במהלך ראשית חייו עברה משפחתו מפנג'שיר לתקופה קצרה להראט ולאחר מכן לקאבול שם העביר את מרבית ילדותו. (להוסיף שפות).
בשנת 1973 מוחמד דאוד קאן צבר כוח ונהפך לנשיא הרפובליקה של אפגניסטן, דבר שהוביל ליצירת קבוצות איסלאמיות אשר התנגדו לקומוניזם ולהשפעה הגוברת של ברית המועצות באפגניסטן. במהלך זמן זה, בעת שלמד באוניברסיטה, מסעוד נעשה מעורב בתנועה האיסלאמית שהייתה תחת הנהגתו של בורהנודין רבאני, אשר היה פרופסור באוניברסיטה.
המהפכה הקומוניסטית באפגניסטן (1978)
ממשלתו של מוחמד דאוד חאן ניסתה לצמצם את השפעתה של המפלגה הקומוניסטית דמוקרטית של האנשים (PDPA) על ידי התעלמות מהודעות המפלגה, מינויים פוליטיים לתפקידים של אנשים מחוץ למפלגה ולבסוף הכרזה על פירוק המפלגה בתוספת מעצר של חברי מפלגה בכירים. ב-27 באפריל 1978, המפלגה והיחידות הצבאיות הנאמנות לה, התחילו במהפכה אלימה במסגרתה נהרגו דאוד חאן, משפחתו הקרובה ושומרי הראש שלו. כמו כן במסגרת ההפיכה הושגה שליטה על הבירה קאבול. הממשלה החדשה בראשות המפלגה הקומוניסטית דמוקרטית של האנשים, לא נהנתה מתמיכת ההמונים. היא הודיעה ויישמה דוקטרינה עוינת למתנגדים פוליטיים הן מחוץ למפלגה והן מהמפלגה עצמה.
המפלגה החלה ברפורמות בעלות אופי מרקסיסטי-לנינסטי. הרפורמות והזיקה של המפלגה לברית המועצות נתקלו בהתנגדות חזקה של האוכלוסייה, בייחוד כאשר הממשלה ניסתה לאכוף את המדיניות המרקסיסטית שלה על ידי מעצר, הגליה או רצח של המתנגדים. מעריכים כי בין 50,000 ל-100,000 אנשים נעצרו או נרצחו על ידי הכוחות הקומוניסטיים באזורי המרחב הכפרי/פריפריה בלבד. כתוצאה מן הדיכוי, אזורים גדולים במדינה, בייחוד באזורים הכפריים החלו להתארגן למרד נגד הממשלה החדשה. באפריל 1979 התסיסה הגיעה ל-24 מתוך 28 המחוזות של אפגניסטן. כמחצית מן הצבא האפגני ערק או הצטרף להתקוממות.
בזכות האמונה כי ההתקוממות כנגד הממשלה הקומוניסטית תקבל תמיכה מן העם, החל מסעוד ב-6 ביולי 1979 במרד במחוז פנג'שיר. המרד נכשל בשלביו הראשונים. מסעוד שהבין כי יש עדיפות גדולה לממשלה מבחינת כוח צבאי, העדיף להימנע מעימות ישיר באמצעות ניהול מלחמת גרילה, ובעקבות זאת לקח את השליטה במחוז תוך כדי הדיפת הכוחות האפגניים הקומוניסטים מחוצה לו.
ההתנגדות לפלישה הסובייטית (1979–1989)
בעקבות הפלישה והכיבוש הסובייטי של אפגניסטן, הכין מסעוד תוכנית אסטרטגית לגירוש הכוחות הפולשים ולהפלת השלטון הקומוניסטי. השלב הראשון בתוכנית הייתה הקמת כוח התנגדות שייהנה מאמון העם. השלב השני היה "מלחמה אקטיבית" על מעוז פנג'שיר תוך כדי ביצוע לוחמה אסימטרית. השלב השלישי היה השתלטות על חלקים נרחבים בחלקה הצפוני של המדינה. השלב האחרון היה השתלטות על כל שאר חלקי המדינה תוך כדי הבסה והפלת הממשלה הקומוניסטית האפגנית.
מתחילת המלחמה, כוחותיו של מסעוד תקפו את האזורים שנכבשו על ידי הסובייטים, הקימו מארבים לשיירות וגרמו למחסור בדלק בבירה קאבול. בתגובה ערכו הכוחות הסובייטים סדרה של מתקפות משוריינות על מחוז פנג'שיר. בין השנים 1980 ל-1985 מתקפות הנגד נערכו בתדירות של פעמיים בשנה. על אף הגדלת כוח האדם והנשק בין כל תקיפה, לא הצליחו הכוחות הסובייטים להכניע את כוחותיו של מסעוד. בשנת 1982 החלו הסובייטים במבצע רחב-היקף באזור פנג'שיר, בשל כך נאלץ מסעוד להשיג את כוחותיו אל אזורים הנמצאים סביב העמקים שם כוחותיו היו בעמדת יתרון. כאשר טורי החטיבות הסובייטיות נכנסו אל העמקים הללו הן נפלו למארבים של כוחותיו של מסעוד. בסוף אותו קרב לאחר נסיגת הכוחות הסובייטים השתלטו כוחותיו של מסעוד בחזרה על האזורים שמהם נסוגו בתחילה.
היחסים של מסעוד עם מטה המפלגה בפשאוור היו מתוחים לעיתים קרובות כתוצאה מן העובדה שבורהנודין רבאני התעקש לתת אספקת כלי נשק שווה עבור כל המפקדים האזוריים כולל אלו שכמעט לא השתתפו בלחימה. כדי לפצות על מחסור זה, הסתמך מסעוד על הכנסות נמשכות מיצוא של ברקת ואבן התכלת, שמנוצלים באופן מסורתי בצפון אפגניסטן.
על מנת לארגן תמיכה בלוחמיו, מסעוד הקים מערכת מנהלית שכפתה חוק וסדר באזורים שהיו תחת שליטתה. מחוז פנג'שיר ל-22 בסיסים כאשר בראש כל אחד מהם עמד מפקד צבא ואיש מינהלה אזרחי. יתר על כן לכל בסיס הייתה רשות שופטת אשר בראשה עמד שופט. המדיניות שמסעוד התווה יושמה על ידי מספר ועדות שונות: וועדה כלכלית שיישמה את מימון המאמץ המלחמתי, ועדת בריאות שטיפלה בשירותים הרפואיים באמצעות סיוע של מתנדבים מארגונים זרים הומניטריים לא ממשלתיים. וועדת חינוך הייתה אחראית על תרגולי הצבא, כמו כן הוקמו גם וועדות לענייני תרבות, משפט וכדומה.
כתוצאה מן ההתרחבות של כוחותיו של מסעוד, נשיא המדינה מטעם הסובייטים, בברק כארמל (ببرک کارمل) שהכוחות הסובייטים יחזרו לתקוף במטרה לרסק את הקבוצות במחוז פנג'שיר. מסעוד אשר קיבל התראה מוקדמת על המתקפה באמצעות מרגלים שהיו לו בממשלה, הספיק לפנות את כל 130,000 התושבים מן העמק אל עבר שרשרת הרי הינדו-כוש ובכך השאיר את הסובייטים להפצצה מלאה על אזור ריק והבאת הגדודים הסובייטים אל פנים ההרים. לאחר הבסת התקיפות הסובייטיות-אפגניות, מסעוד המשיך בחלק השני של תוכניתו האסטרטגית: הרחבת ההתנגדות ושחרור את המחוזות הצפוניים של אפגניסטן. באוגוסט 1986 כוחותיו השתלטו על מחוז תחאר (تخار ولايت). בנובמבר של אותה שנה השתלטו כוחותיו על מפקדות הממשלה במחוז בג'לאן (بغلان), דבר שהיווה נקודת ציון חשובה לניצחון ההתנגדות. ההתרחבות הורגשה גם במישור הדיפלומטי כאשר יותר ויותר מפקדי מוג'אהדין השתכנעו לאמץ את המערכת הצבאית שיושמה בפנג'שיר.
על אף שהיה נתון תחת מתקפה קבועה של כוחות הצבא האדום וכוחות הצבא האפגני ששיתף פעולה עם הסובייטים, הצליח מסעוד להגדיל את כוחו הצבאי. בתחילה, בשנת 1980 מנה הכוח שפעל תחתיו קצת פחות מ-1,000 לוחמי גרילה מצוידים היטב, ובשנת 1984 מנו לוחמי עמק פנג'שיר כבר כ-5,000 לוחמים מצוידים היטב. לאחר הרחבת הלחימה מחוץ לעמק ולמחוז הצליח להגדיל מסעוד את מצבת כוחותיו לכ-13,000 לוחמים בשנת 1989. כוחות אלו חולקו לסוגים שונים של יחידות: המקומיים התמקדו בהגנה סטטית ובשמירה על עמדות מפתח (מבוצרות). הטובים מבין המקומיים קודמו ליחידה שתפקידה היה להיות כוחות ניידים שיעזרו בהגנת עמדות המפתח. סוג כוח נוסף היה יחידה ניידת, יחידה קטנה, דמויות קומנדו אשר משימתה ביצוע התקפות פתע-וחזור מחוץ למחוז, לפעמים בנקודות המרוחקות כ-100 קילומטרים מן המחוז. יחידה זו הכילה חיילים מקצוענים, אשר החל משנת 1983, הובילו התקפות אפקטיביות נגד עמדות של הממשל. בשונה מכוחות המוג'אהדין האחרים, קבוצות אלה לבשו מדים, והשימוש שלהם בכובעי פכול (پکول) גרם לכך שסוג כובע זה ייתפס כסמל של החוזק וההתנגדות האפגנית.
הארגון הצבאי של מסעוד הביא לפשרה יעילה בין שיטת הלחימה המסורתית של האפגנים לבין העקרונות המודרניים של לוחמת גרילה שאותם הוא למד מספריהם ועבודותיהם של מאו דזה-דונג וצ'ה גווארה. כוחותיו של מסעוד נהפכו ונחשבו לכוחות היעילים ביותר מבין כל תנועות ההתנגדות השונות באפגניסטן. ארצות הברית סיפקה דברים מועטים אם בכלל לכוחותיו של מסעוד. אחת מן הסיבות לכך נבעה מכך שרוב מימון הנשק הלך לפקיסטן אשר העדיפה את מנהיג אחת מן המיליציות היריבות גולובודין חכתמיאר. בראיון נשמע מסעוד שאומר "חשבנו שה-CIA יודע הכל, אבל הם לא. הם תמכו באנשים בעייתיים (התכוון לחכתמיאר)". תומכיו העיקריים של מסעוד במחלקת המדינה האמריקנית היו אדמונד מקוויליאמס ופיטר טומסן, שהיו בשטח באפגניסטן ובפקיסטן. במסגרת המלחמה נגד הסובייטים זרמו עשרות אלפי מתנדבים מבחוץ אל תוך אפגניסטן וזאת תוך מטרה להפוך לחלק מלוחמי המוג'יהידין שנלחמים בכוחות הסובייטים.
הצבא הסובייטי והצבא האפגני-קומוניסטי נחלו מפלות על ידי מסעוד ולוחמיו בעיקר בקרבות קטנים שהתרחשו בין השנים 1984 ל-1988. בשנת 1989 לאחר שתיאר הפעולה הסובייטית באפגניסטן כ"פצע מדמם" החליט מיכאיל גורבצ'וב להסיג את הכוחות הסובייטים מן המדינה. ב-15 בפברואר 1989, עזב החייל הסובייטי האחרון את המדינה.
ורה מרקס
ורה מרקס (בגרמנית: Vera Marks; נולדה ב-1933) היא דוגמנית גרמנייה.
אחמד שאה מסעוד
נפילת המשטר האפגני קומוניסטי (1992)
לאחר יציאת הכוחות הסובייטים בשנת 1989, המפלגה הדמוקרטית בראשות מוחמד נג'יבולא נאלצה להיאבק בכוחות עצמה כנגד המורדים בשלטונה. בעזרת גיבוי של משלוחי נשק עצומים שקיבלו מברית המועצות הצליחה המפלגה להגיע ליכולות וביצועים שלא הגיעה אליהם מעולם תחת השלטון הסובייטי, והצליחו להחזיק בשליטה על כל הערים המרכזיות באפגניסטן. בשנת 1992 עם נפילת ברית המועצות נפגעה בצורה קשה האספקה, התחיל להיווצר מחסור באוכל, דלק וציוד, דבר שערער את יכולות השליטה של הממשלה והצבא וגרם לפלגנות בתוכו.
ורה מרקס
ביוגרפיה
מרקס נולדה בפרנקפורט.
כיסת גנגליון
כיסת הגנגליון (באנגלית: Ganglion cyst) היא בליטה מלאה בנוזל הקשורה למפרק או לנוזל הסינוביאלי סביב הגיד. לרוב, בליטה זו מופיעה בחלק האחורי של מפרק כף היד ולאחר מכן נוטה להופיע גם באזור הקדמי של מפרק כף היד. הופעת הציסטה לוקחת כמה חודשים, אולם לרוב לא מלווה בהופעת תסמינים נוספים. כאב או קהות תחושתית עלולים להופיע. סיבוכים עקב הופעת הציסטה עלולים לגרום לתסמונת מנהרת שורש כף היד.
ורה מרקס
ביוגרפיה
בנעוריה היא זכתה בתואר היופי "מיס ימת קונסטנץ", ב-1951 נבחרה למיס גרמניה לאחר שרוב הקהל הצביע עבורה. לאחר זכייתה בתחרות הארצית היא עזבה את בית הספר בו למדה ויצאה ביחד עם מספר מלכות יופי ממדינות נוספות למסע פרסום ויחסי ציבור במזרח התיכון.
אחמד שאה מסעוד
נפילת המשטר האפגני קומוניסטי (1992)
כמה ימים לאחר שנג'יבולא איבד את השליטה על המדינה, מפקדי הצבא ומושלים מקומיים הקימו שלטונות מקומיים ברחבי המדינה. מועצות משותפות (שורא) מונו באופן מיידי לממשלת השלטון המקומי. עימותים בין מפקדי צבא הביא במהירות לנפילת הממשלה בקאבול. באמצע חודש ינואר ב-1992, כשלושה שבועות לאחר נפילת השלטון הסובייטי, התגלו חיכוכים בין המפקדים של הברית הצפונית כאשר אחת מן הסיבות הייתה הפחד של מספר מפקדים מהחלפתם באנשים ממוצא פשטוני על ידי הנשיא נג'יבולא. מסעוד שהיה מודע לבעיות הצליח להגיע להסכם פוליטי עם מספר מפקדים אחרים ובכך הקים את הקואליציה של הברית הצפונית אשר הכילה תשעה מחוזות הנמצאים בצפון וצפון-מזרח המדינה. בשל המהומה שהתרחשה בשלטון בקאבול, לא היה שום כוח שימנע מן הברית הצפונית מלכבוש בסיס מרכזי של חיל האוויר (بګرام) הנמצא מספר קילומטרים צפונית לקאבול. ב-18 במרץ 1992 הודיע נג'יבולא על התפטרותו. ב-17 באפריל באותה שנה, נג'יבולא נעצר בשדה התעופה של קאבול בעת שניסה לברוח. הוא מצא מקלט במפקדות המקומיים של האו"ם בקאבול, שם הוא נשאר ללא פגע עד שנת 1996. גנרלים קומוניסטיים בכירים ופקידי ממשל נג'יבוללה פעלו כסמכות מעבר להעברת השלטון לבריתו של אחמד שאה מסעוד. על אף שהוצע לו להנהיג את המדינה על ידי המועצה המקומית בקאבול הוא סירב והורה לכל כוחותיו שנמצאו צפונית לקאבול לאל להיכנס לבירה עד שלא יימצא פתרון פוליטי. יתרה מכך הוא יצא בקריאה לכל מנהיגי המפלגות באפגניסטן לנסות ולהגיע להסכם פוליטי שיהיה מקובל על כל הצדדים והמפלגות.
הסכם פשאוור והלחימה בחכמתיאר
בתמיכת האו"ם הסכימו רוב המפלגות האפגניות לכונן ממשלה לאומית שתחליף את הממשלה הקומוניסטית. לממשלה הייתה התנגדות מצד מנהיגים בפשאוור, ובאפריל 1992 התקיימו מגעים עמם. מסעוד תמך בקידום המגעים על מנת ליצור ממשלת קואליציה רחבה שתכלול את כל הפלגים המתנגדים. גולבדין חכמתיאר שאף להנהיג את המדינה והצהיר כי "במדינתנו ממשלת קואליציה אינה אפשרית כי, כך או אחרת, היא תהיה חלשה ולא תהיה מסוגלת לייצב את המצב באפגניסטן".
כיסת גנגליון
הסיבות להופעת הציסטה לא ידועות, אולם נהוג לחשוב כי בבסיס המנגנון נמצאת פעולת הניקוב של הממברנה הסינוביאלית. האבחנה לרוב מתבססת על הסתכלות על הבליטה באמצעות אור. כמו כן, לעיתים יעשה שימוש באמצעי דימות על מנת לשלול פתולוגיות אחרות. הטיפולים לכיסת הגנגליון כוללים המתנה עד שזו תחלוף, ניקב וניקוז הנוזל באמצעות מחט, או התערבות כירוגית להסרת הציסטה. בכ-50% מהמקרים הציסטה תיעלם מעצמה. כיום כ־3 מתוך 10,000 אנשים יפתחו כיסת גנגליון בכול שנה. האוכלוסייה בה הופעת כיסת הגנגליון היא השכיחה ביותר היא נשים צעירות.
ורה מרקס
ביוגרפיה
היא הייתה לנציגת גרמניה במיס עולם 1952 בלונדון שם דורגה כסגנית השנייה.
אחמד שאה מסעוד
הסכם פשאוור והלחימה בחכמתיאר
מספר רב של סוכנים איראנים נשלחו כדי לסייע למפלגת חיזב א-ווחדת השיעית, ואיראן ניסתה למקסם את ההשפעה הפוליטית והצבאית של המפלגה. סעודיה לעומת זאת ניסתה לחזק את מפלגת "האיחוד האסלאמי" הווהאבית. זוועות ופשעי מלחמה בוצעו על ידי אינדיבידואלים ומיליציות שונות, בעוד שקאבול נהפכה לעיר שנמצאת באנרכיה בעקבות מלחמת האזרחים המדממת. לפי דו"ח של משמר זכויות האדם, הפסקות אש שהושגו לעיתים על ידי נציגי המיליציות השונות או בתיווך של הצלב האדום, קרסו בדרך כלל תוך מספר ימים. המיליציות והכוחות המרכזיים שהיו מעורבים באותה תקופה בלחימה בקאבול ובצפון ומזרח אפגניסטן היו המפלגה האסלאמית ("חיזב א-אסלאמי") של גולבדין חכמתיאר שקיבלה סיוע מפקיסטן, "חיזב א-ווחדת" בראשות עבדול מזארי שקיבלה סיוע מאיראן, "אתיחאד א-אסלאמי" (האיחוד האסלאמי) בראשות עבדול רסול סיאף שקיבלה סיוע מסעודיה, ו"גונבּיש א-מילי" בראשות עבדול ראשיד דוסטום שקיבלה סיוע מאוזבקיסטן. שני ארגונים גם נלחמו בשם ממשלת אפגניסטן, כחלק מכוחות הביטחון האפגנים שהונהגו על ידי שר ההגנה אחמד שאה מסעוד. ארגונים אלו היו התנועה האסלאמית ("חרכּאת א-אסלאמי") בראשות חוסיין אנווארי והארגון "שורא א-נזאר".
כיסת גנגליון
מיקום
לרוב, ציסטת הגנגליון תופיע בחלק האחורי של מפרק כף היד ובחלק האחורי של האצבעות. מקום נפוץ מאוד להופעת הציסטה הוא בשריר פושט שורש היד האחישורי הקצר, בחלק בו גיד השריר עובר את החלק האחורי של שורש כף היד. הציסטה עלולה להופיע גם בכף הרגל.
ורה מרקס
ביוגרפיה
היא גם השתתפה במיס אירופה 1952 באיטליה.
אחמד שאה מסעוד
מצור הטליבאן על קאבול (1995-1996)
לאחר שהמדינה האסלאמית הצליחה לייצב את החזקתה בעיר הבירה היא החלה לנקוט בצעדים להשבת החוק והסדר. בשנת 1995 הצליחה הממשלה האפגנית בראשות אחמד שאה מסעוד לנצח בקרב על קאבול את שלוש המיליציות האחרות (המפלגה האסלאמית, חיזב א-ווחדת, וגונבּיש א-מילי), וכתוצאה מכך ממשלת המעבר ניסתה להתחיל בתהליך כלל ארצי שיכלול פיוס לאומי בין הפלגים השונים שנלחמו במלחמת האזרחים. מסעוד הוביל מהלך כללי ארצי במטרה להוביל לגיבוש דמוקרטיה ובסופו של דבר לקיום בחירות דמוקרטיות. המועמד המועדף על מסעוד כנשיא היה ד"ר מוחמד יוסוף, שכיהן כראש הממשלה תחת המלך מוחמד זאהיר שאה. במהלך של מסעוד לקידום בחירות דמוקרטיות הפגיש 15 נציגים ממחוזות שונים, ובפגישה שנייה נועדו כבר נציגים מ-25 מחוזות.
כיסת גנגליון
מיקום
ציסטת הגנגליון מופיעה לרוב במפרקים וגידים הקשורים לשלד התוספי. 88% אחוזים מהציסטות מופיעות במפרקי היד (לרוב ליד עצמות הסירה והסהר והחיבור ביניהן)ו11% מופיעות במפרקי כף הרגל והקרסול. בשנת 2007 מחקר בגלאזגו בו נבדקו "גושים" ברגלים אשר הוצאו בצורה כירורגית מרגלי מטופלים, נתגלה כי 39 מתוך 101 ה"גושים" היו ציסטות גנגליון בגדלים שונים. מחקר זה ניסה לחקות מחקר קודם אשר לא מצא ציסטות גנגליון כלל באזור כף הרגל. עורך המחקר סיכם ואמר כי אף על פי שגושים באזורי הרגליים יכולים להיות ציסטות גנגליון, מוטב יהיה אם המנתחים יבדקו הבחנות שונות קודם לכן.
כמו כן, החוקרים מצאו שיעור הימצאות גדול יותר אצל נשים (כ-85%) וכי 11 מתוך המקרים האחרים במחקר הובחנו בטעות כציסטות הגנגליון לפני הניתוח, על אף שלא היו כאלה. ציסטות הגנגליון לא מופיעה רק באזור הרגליים והידיים, הן יכולות להופיע ליד הברך, לרוב ליד החלק הקדמי של הרצועה הצולבת, או ליד מקור הגיד של שריר הסובך. כמו כן, בכתף הציסטות מופיעות ליד מפרק שיא הכתף והבריח או ליד גיד שריר הזרוע הדו ראשי.
אחמד שאה מסעוד
מצור הטליבאן על קאבול (1995-1996)
פקיסטן שבתחילה תמכה בחכמתיאר, החלה לתמוך בטליבאן לאחר שנראה היה שחכמתיאר לא יגיע לשלטון. בתחילת 1995 הפגיז הארגון את הבירה קאבול. הטליבאן שנהנה מניצחונות ראשונים ב-1994, ספג סדרת הפסדים. בפברואר 1995 נעשתה המתקפה הראשונה נגד עיר חשובה הראט, שהייתה נתונה לשלטונו של אסמעיל חאן שהיה בן ברית של המדינה האסלאמית האפגנית. הטליבאן הובס בקרב לאחר שמסועד שלח כוחות סיוע מקאבול לעזרת כוחותיו של חאן. מולה עומאר גיבש את הטליבאן מחדש וצייד את הכוחות, בסיועה של פקיסטן שהגבירה את התמיכה בארגון הן בציוד והן במתנדבים ובתמיכה כספית של ערב הסעודית. הודות לסיוע זה ולגיוסם של 25,000 לוחמים לטליבאן הצליח הטליבאן במתקפת פתע לכבוש את הראט שממערב לקאבול בספטמבר 1995. הטליבאן ערך בשנית מצור במשך כמעט שנה על קאבול והפגיז את הבירה, אך שוב לא הצליח לכבוש את העיר.
כיסת גנגליון
מיקום
מלבד הופעות הציסטות השכיחה באזור הגיד והמפרק, ציסטת הגנגליון יכולה להופיע בעוד מספר אתרים. לעיתים נדירות ישנה ציסטה תוך לשדית, לעיתים עם ציסטה נוספת ברקמה המקיפה את העצם. כמו כן, במקרים מאוד נדירים מופיעות ציסטות בתוך שרירי הסבך (ולא על הגיד של השריר). במקרים קיצוניים, הציסטה יכולה להתפשט דרך העצב למיקום חדש בירך. במקרה כזה, ניתוח פשוט במפרק הקרוב לציסטה כדי להסיר את החיבור של הציסטה למפרק ויכול למנוע ניתוח מורכב יותר באזור הירך ולפתור את הבעיה.
גורמים
הסיבה המקובלת ביותר להופעת כיסת הגנגליון היא השערת הבקע לפיה הכיסה מופיעה כיציאה של חלק במפרק או בגיד של השריר כלפי חוץ. התיאור הזה מבוסס על כך שלרוב כיסת הגנגליון מופיעה בקרבה לשריר או לגיד. האנטומיה המיקרוסקופית של כיסת הגנגליון דומה לנוזל הסינוביאלי המקיף את המפרק. באמצעות הזרקת דיו למפרק, ניתן להבחין כי לעיתים קרובות הנוזל מגיע לציסטה וגדל לאחר פעילות גופנית. אולם, הזרקת דיו לתוך הציסטה לעיתים נדירות תגיע למפרק עצמו. כלומר, ישנו מנגנון במפרק המאפשר יציאה של נוזל אולם לא מאפשר את כניסתו חזרה.
אחמד שאה מסעוד
המאבק בטליבאן והחזית המאוחדת
לאחר שאחמד שאה מסעוד וכוחותיו הפסידו את עיר הבירה קאבול והטליבאן צבר דומיננטיות רבה, מסעוד ומנהיג המיליציה היריבה עבדול ראשיד דוסטום החליטו לאחד כוחות כנגד הטליבאן והכריזו על הקמת "החזית המאוחדת" (הידועה גם בשמה "הברית הצפונית"). הטליבאן באותה עת תכנן מבצע התקפי נוסף כדי לכבוש את שארית השטחים שנותרו בשליטת מסעוד ודוסטום. החזית המאוחדת הורכבה בעיקר מהכוחות הטג'יקים של מסעוד והכוחות האוזבקים של דוסטום אך גם מפלגים הזארים וכוחות פשטונים שונים שהונהגו על ידי שלל מנהיגים ומפקדים אפגנים אחרים. בין סוף 1996 ל-2001 "החזית המאוחדת" שלטה על כ-30 אחוז מאוכלוסיית אפגניסטן, בעוד שהטליבאן שלט על רובה.
לפי דו"ח של האו"ם, במהלך ניסיונותיו של הטליבאן להשתלט על המחוזות הצפוניים של אפגניסטן שהיו בשליטת "החזית המאוחדת" הארגון טבח בשיטתיות אוכלוסייה האזרחית. נציגי האו"ם ציינו שבין 1996 ל-2001 הם גילו ראיות ל-15 טבחים באוכלוסייה האזרחית. הטליבאן פגע במיוחד בני הזרם השיעי ובאנשים ממוצא אתני הזארי. כחלק מכיבוש העיר מזאר-י שריף על ידי כוחות הטליבאן בשנת 1998, כ-4000 אזרחים הוצאו להורג ורבים אחרים עברו עינויים.
ורה מרקס
ביוגרפיה
בשנת כהונתה גם נוצר סרט תיעודי אודותיה.
אחמד שאה מסעוד
המאבק בטליבאן והחזית המאוחדת
הלחימה הצבאית בין הטליבאן לעבדול ראשיד דוסטום באה לסיומה עם כיבוש מזאר-י שריף ב-1998 על ידי הטליבאן. כוחותיו של דוסטום הובסו ואחמד שאה מסעוד נותר האופוזיציה הצבאית היחידה לטליבאן. קודם לנפילתו של דוסטום כוחותיו נלחמו בטליבאן תוך כדי עבירה על הדין הבינלאומי גם על ידיהם. כך למשל, לפי הארגון משמר זכויות האדם בשנת 1997, בקרב קודם על העיר מזאר-י שריף, היו אלה כוחותיו של דוסטום שהוציאו להורג חיילי טליבאן באופן סיטונאי.
אחמד שאה מסעוד ייסד בשטחים שהיו בשליטתו מאז 1996 מוסדות דמוקרטיים, וחתם על האמנה לזכויות האישה. הארגון "משמר זכויות האדם" לא ציין בדו"ח שלו אף עבירת זכויות אדם על ידי כוחותיו של מסעוד בשטחים שבשליטתו. כתוצאה מכך, ברחו אזרחים רבים מאזורים אחרים באפגניסטן לאזורים שבשליטתו של מסעוד. נשיונל גאוגרפיק ציינו בסרטם הדוקומנטרי "בתוך הטליבאן": הטליבאן באופן חוזר ונשנה הציע למסעוד תפקידים בכירים בתמורה לכך שיפסיק את התנגדותו להם, אך מסעוד דחה את ההצעות.
מסעוד רצה לשכנע את הטליבאן להצטרף לתהליך פוליטי שיוביל לבחירות דמוקרטיות בעתיד הנצפה לעין. בתחילת שנת 2001 אימץ מסעוד אסטרטגיה חדשה של לחץ צבאי מקומי על הטליבאן לצד בקשות חוזרות לסיוע מארצות העולם. בציבור האפגני החלה להתגבר הטינה כלפי הטליבאן, כולל באזורים פשטונים שהיו באופן מסורתי מוקד הכוח של הארגון. מסעוד ניסה לפרסם בעולם את מצעו למען דמוקרטיה באפגניסטן. עם זאת הוא רצה להימנע מלהחזיר לחיים את סוג הממשל הכושל ששלט בקאבול בשנות ה-90. לכן כבר בשנים הללו הוא ניסה ליצור תשתיות למשטר דמוקרטי, ובין השאר הוא אימן כוח משטרתי לא-אלים שידע לאפשר הפגנות ולשמור על הסדר בהם.
בתחילת שנת 2001 נאם אחמד שאה מסעוד בפני הפרלמנט האירופי בבריסל, וביקש מהקהילה הבינלאומית לספק סיוע הומניטרי לעם האפגני. הוא הצהיר שהטליבאן ואל-קאעידה מציגים "השקפה מאוד שגויה על האסלאם" ושללא תמיכת פקיסטן, הטליבאן לא יצליח להמשיך במערכת הצבאית שלו יותר משנה אחת. לפי דיווחים שונים, במהלך ביקורו זה באירופה, שקדם לפיגועי 11 בספטמבר, הוא גם הזהיר שהמודיעין שלו אסף מידע שמתוכננת התקפה רחבת היקף על אדמת ארצות הברית.