cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עיקרי האמונה היהודית
מורשתם של עיקרי היסוד של הרמב"ם וביקורת עליהם
רבי חסדאי קרשקש (רח"ק) חילק בספרו אור השם, את העיקרים לשישה חלקים, כאשר חשיבותו של כל חלק עולה או יורדת בצורה היררכית. עיקרי האמונה שהוא מציג הם: ידיעת האל בנמצאות. ההשגחה. יכולת ה'. הנבואה. הבחירה. התכלית.
רבי יוסף אלבו מציין בספר העיקרים שלושה עיקרים אשר לדעתו מהווים את מהות היהדות והם: מציאות השם, תורה מן השמיים, שכר ועונש
באופן דומה מנה הרשב"ץ דוראן בהקדמתו לפירושו לאיוב. והסכים עמו הרמ"א.
רבי יצחק אברבנאל ('ראש אמנה') והרדב"ז בעקבותיו טוענים כי מתוך אמונה שכל התורה ניתנה מפי הגבורה, אין לאדם רשות לקבוע מה עיקר בה ומה טפל – וכל מצווה היא בגדר של עיקר אמונה. כך היא דעתם של המקובלים. כמו כן, יחד עם ביבגו, אברבנאל בשום פנים לא קיבל את דעתו של הרמב"ם שכפירה בשוגג היא כפירה.
משה מנדלסון טען כי תורת משה ניתנה כדי לחייב במצוות מעשיות, ולא בכדי לגלות עיקרי אמונה כלשהם, שכן אלה האחרונים ניתנים למשפט התבונה ואינם זקוקים להתגלות נבואית מיוחדת.
רש"ר הירש טען כי "היהדות מכירה בתרי״ג מצוות, לא בפקודות-אמונה" ו"שאולי מבוססת עליהם היהדות, אך לעולם אינה מורכבת מהם".
ישעיהו ליבוביץ טען כי האמונה איננה באה בדת היהודית כבסיס מוקדם לתורה ולמצווה, ולכן התקיימו במשך הדורות מחלוקות תאולוגיות עמוקות ומשמעותיות בין יהודים שונים, אך הדבר לא פסל אותם מלהיחשב יהודים כשרים כל עוד צייתו למרותה של ההלכה.
על פי קלנר, כל אלו לא חלקו על הרמב"ם מבחינה מהותית – ועל כל פנים לא פילגו את היהדות, כפי שאירע בנצרות, סביב הגדרת עיקריה. הם למעשה הציבו חלופות לעיקריו של רמב"ם, כי הגדירו אחרת את מהותו של עיקר האמונה. לדוגמה, אלבו מגדיר אותם כאקסיומות מתמטיות. על פי זווית הראיה של עראמה, העיקרים מבחינים בין דת ישראל לבין שאר הדתות והפילוסופיה.
היחס בין העיקרים ביהדות ובין עיקרים בדתות אחרות
בניגוד לנצרות ולאסלאם, שניסחו את עיקרי האמונה שלהן עוד בשלבי התגבשותן, עיקרי האמונה היהודית לא פורטו כרשימה עד המאה העשירית לספירה, מועד שבו התעצם השיח הפילוסופי במקומות שבהם ישבו היהודים בשכנות לנוצרים ולמוסלמים. פרנץ רוזנצווייג הצביע על עובדה זו על מנת לבסס את הטענה שהיהדות במקורה איננה דת המדגישה עיקרי אמונה, וניסוח העיקרים ביהדות הוא אפולוגטיקה מאוחרת, מתוך אילוץ לעמת בין הדת היהודית לבין דתות יריבות.
י"ג העיקרים של הרמב"ם מנוסחים באופן דומה ל"קרדו" הנוצרי של ועידת ניקיאה הראשונה. הקרדו של ועידת ניקאה נוסח בשנת 325 לספירה, והפך לאחת התפילות הנוצריות המרכזיות, ולביטוי העיקרי לקבלת הדת הנוצרית. באסלאם מקובלת הצהרת אמונה קצרה יותר, המכונה "שהאדה" ("עדות"): "אין אלוהים מלבד אללה ומוחמד הוא שליחו". גם באסלאם הצהרת האמונה נחשבת לביטוי לקבלת הדת המוסלמית, והיא חלק מטקס ההתאסלמות.
י"ג העיקרים של הרמב"ם, כמו גם החיבורים הדומים האחרים, לא קיבלו ביהדות מעמד דומה למעמד ה"קרדו" בנצרות או ה"שהאדה" באסלאם. אף נוסח שלהם אינו נאמר כתפילה מחייבת, וגיור, או כל טקס יהודי אחר, אינו כולל קבלה מפורשת שלהם. ברוב הקהילות היהודיות נחשבים החיבורים האלה כהדרכה למאמין וכמסגרת התוחמת את האמונה היהודית, אך קבלת העיקרים לבדה אינה מספיקה כדי להפוך אדם ליהודי.
בניגוד לדתות אחרות, ר' יוסף אלבו בספר העיקרים כותב כי מי שמאמין בעיקרים, אך סבור שהמשמעות שלהם שונה מהמשמעות המקובלת, כיון שהגיע למסקנה שעל פי התורה המשמעות היא מעט שונה ממה שמקובל - הוא נחשב חוטא, אך אינו נחשב כופר. כדוגמה הוא מביא את ר' הלל האמורא שסבר שימות המשיח התקיימו כבר בימי חזקיהו המלך. דבר זה נחשב חטא כיון שהוא מעוות את העמדה הנכונה כלפי אלהים, אבל זאת לא נחשבת כפירה, כיוון שזו תפיסה המגיעה בשגגה מתוך אמונה ונאמנות לתורה. מעין זה גם התפיסה שהייתה מקובלת לפני ימי הרמב"ם שלה' יש גוף - גם היא הבנה לא נכונה שמגיעה מתוך התורה, וגם בזה מסביר ר' יוסף אלבו שאין בזה דין כפירה, אלא חטא בלבד.
בהגות הקראית
החכם הקראי יהודה בן אליהו הדסי מנה עשרה עיקרים שרובם דומים לעיקרים של היהדות הרבנית (מלבד העובדה שהתורה שבעל פה אינה מופיעה שם):
פיאט 2300
פיאט 2300 היא מכונית מנהלים בעלת מנוע 6 צילנדרים שיוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית פיאט בין השנים 1961–1969.
פיאט 2300 הוא מודל פיאט הראשון שיוצר משנת 1966 עם תיבת הילוכים אוטומטית. הדגם הבא היה פיאט 130 שיוצר בין השנים 1969–1977.
יובל הראל (טייס)
יובל הראל (נולד ב-13 במאי 1977) הוא טייס קרב וקצין צה"ל בדרגת תת-אלוף המכהן כראש להק כוח האדם. שירת כמפקד בית הספר לטיסה.
ביוגרפיה
הראל סיים קורס טיס ב-1997 כחניך מצטיין במגמת קרב. הוא עבר הכשרה על מטוסי סקייהוק, על מטוסי F-16 "בז" ועל מטוסי F-15. שירת כמדריך טיסה ומפקד טייסת ראשוני קרב בבית הספר לטיסה.
ב-2013 מונה למפקד טייסת 101, טייסת מטוסי F-16C "ברק", ב-2015 מונה למפקד טייסת 119, טייסת מטוסי F-16I "סופה". ב-2017 מונה לראש מחלקת הגנה אווירית ואיסוף בלהק מבצעי אוויר. באוגוסט 2018 מונה למפקד בית הספר לטיסה וכיהן בתפקיד עד מאי 2021. במהלך כהונתו נהרגו בנובמבר 2020 מדריך וחניך מקורס טיס בהתרסקות מטוס סנונית.
הראל נשוי ואב לארבעה.
Ayreon
אירייאון (באנגלית: Ayreon) הוא פרויקט מוזיקלי, על ידי אריאן אנתוני לוקאשן - כותב שירים, זמר, מוזיקאי, רב-נגן, ומפיק הולנדי. המוזיקה של אירייאון מתוארת כרוק מתקדם, פרוגרסיב מטאל, ופאוור מטאל, לפעמים בשילוב עם ז'אנרים כגון מוזיקת פולק, אלקטרונית, ניסיונית וקלאסית. רוב האלבומים של אירייאון הן מעין "אופרות רוק" (או "אופרות מטאל"), מפני שבאלבומיו מוצגות עלילות מורכבות של מבחר דמויות, כאשר בדרך כלל כל אחת מן הדמויות מיוצגת על ידי סולן ייחודי.
פליקס אוז'ה-אליאסים
פליקס אוז'ה-אליאסים (בצרפתית: Félix Auger-Aliassime) הוא טניסאי קנדי.מדורג שישי בעולם בסבב ה-ATP, נכון לנובמבר 2022.
ביוגרפיה
אוז'ה-אליאסים נולד ב-8 באוגוסט 2000 במונטריאול, בן לאב מאמן טניס מטוגו ואם מקנדה. בגיל חמש החל לשחק טניס.
בשנת 2015 זכה עם בן ארצו דניס שפובלוב בטורניר הזוגות לנוער באליפות ארצות הברית הפתוחה. בשנה העוקבת זכה בטורניר היחידים לנוער באליפות ארצות הברית הפתוחה, והפסיד בגמר הזוגות עם שפולוב. הוא סיים שני בטורניר היחידים באליפות צרפת הפתוחה והפסיד בגמר טורניר הזוגות של אליפות וימבלדון.
בתחרויות הבוגרים ב-2016 זכה לראשונה בטורניר מסבב הפיוצ'ר בברמינגהאם שבאלבמה. ב-2017 זכה בטורניר פיוצ'ר נוסף בשרברוק ובשני טורנירים מסבב הצ'אלנג'ר: בליון ובסביליה. ב-2018 הגן על תוארו בליון וזכה גם בטורנירים בבלואה ובטשקנט. ב-2019 הפסיד בגמר אליפות ריו הפתוחה מסדרת 500 של סבב ה-ATP, הפסיד בגמר אליפות ליון הפתוחה ובגמר אליפות שטוטגרט הפתוחה, שניהם טורנירים מסדרה ATP 250. באליפות קווינס קלאב הודח בחצי הגמר, לאחר שבסיבובים הקודמים גבר על גריגור דימיטרוב, ניק קיריוס וסטפנוס ציציפס. באליפות וימבלדון 2019 הודח בסיבוב השלישי. הצלחותיו בשנה זו הכניסו אותו לראשונה ל-100 ול-20 המדורגים הראשונים בסבב ה-ATP, ובשיאו למקום ה-17, באוקטובר 2019. בנובמבר 2021 נכנס לראשונה לרשימת עשרת המדורגים הראשונים. בפברואר 2022 זכה באליפות רוטרדם הפתוחה, טורניר מסדרת 500 של סבב ה-ATP, הוא גבר בחצי הגמר על אנדריי רובליוב ובגמר על סטפנוס ציציפס. באוקטובר 2022 זכה באליפות שווייץ באולם מסבב ATP 500, ובטורניר פירנצה ובאליפות האירופאית הפתוחה, שניהם מסבב ATP 250.
הוא היה חבר בנבחרת גביע דייוויס של קנדה שהפסידה בגמר גביע דייוויס 2019 לספרד וזכתה בגביע ב-2022 לאחר ניצחון על אוסטרליה. ב-2022 היה שותף לזכייה הקנדית בגביע ה-ATP.
נגיפי RNA דו-גדילי
קבוצת הנגיפים מסוג RNA דו גדילי (באנגלית: dsRNA viruses) היא קבוצת נגיפי RNA מגוונת, בעלת גנום RNA דו-גדילי, אשר הנגיפים המזוהים איתה נבדלים זה מזה בטווח הרחב של המארחים אצלם הם יכולים להתפתח (בני אדם, חיות, צמחים, פטריות וחיידקים). מאפייני קבוצה זו הם מספר חתכי הגנום שלהם (אחד עד שנים-עשר) והסידור הוויראלי החלקיקי (מספר- T, שכבות המעטפת החלבונית של הנגיף).
Reoviridae
מבין כל המשפחות המזוהות עם קבוצת ה- RNA הדו-גדילי, הנגיפים ממשפחת ה-Reoviridae מהווים את המשפחה הגדולה והמגוונת ביותר מבחינת כמות האורגניזמים בהם היא יכולה להתפתח. כיום ה- Reoviridae מסווג לתשעה סוגים טקסונומיים. הגנומים של נגיפים אלה מורכבים מבין עשרה לשנים-עשר חתכים של RNA דו-גדילי, כאשר כל אחד מהם מקודד חלבון מסוים. הנגיפים הבוגים הם בלתי מכומסים, הקופסיות שלהם מורכבות מחלבונים רבים, בעלות סימטריה עשרימונית (צורה בעלת עשרים פאות), ומסודרות ככלל בשכבות בעלות מרכז משותף. סימן ההיכר של נגיפי ה- RNA דו-גדילי, ללא קשר לשיוכם המשפחתי, הוא היכולת שלהם לבצע שעתוק של חתכי RNA דו-גדילי, תחת התנאים המתאימים, בתוך הקופסיות שלהם. לפיכך בכל הנגיפים האלה, האנזימים הדרושים עבור שעתוק אנדוגני, מהווים חלק ממבנה הנגיף.
Orthoreoviruses
ה- orthoreoviruses (או: reoviruses) משתייכים לקבוצת ה- Reoviridae ומייצגים בה את הנגיפים בעלי המבנה הטורי, המהווים כמחצית מהסוגים בקבוצת על זו. כמו זנים אחרים של נגיפים במשפחה זו, ה- reoviruses הם בלתי מכומסים ומאופיינים על ידי קידוד קליפות הקופסית שלהם, בה מוטמע חתך של גנום RNA דו-גדילי. ל- reovirus יש שמונה חלבונים מבניים ועשרה חתכי RNA דו-גדילי. שעתוק התאים מלווה על ידי סדרת שלבים ושינויים הסתגלותיים. מבנים ברזולוציה גבוהה מוכרים כמעט עבור כל החלבונים של ה- reoviruses ביונקים (MRV), אשר מהווה את הגנוטיפ הנחקר ביותר. בדיקות ומחקר שהתבצעו באמצעות מיקרוסקופ אלקטרוני (cryoEM) וקריסטלוגרפיה בקרני רנטגן סיפקו שפע של מידע לגבי המבנים של שני זנים ספציפיים של ה- MRV: הסוג הראשון הוא (T1L (type 1 Lang והסוג השני הוא (T3D (type 3 Dearing.
Cypovirus
הנגיפים מסוג cytoplasmic polyhedrosis (בקיצור: CPVs) מהווים את גנום ה- Cypovirus מתוך משפחת ה- Reoviridae. ה- CPVs מסווגים לארבעה עשר מינים, כאשר הסיווג מבוסס על הפרדת חומרים אלקטרופורזית מחתכי הגנום שלהם. ל- Cypovirus יש קופסית מעטפת אחת בלבד, אשר דומה לליבה הפנימית של ה- orthoreovirus. לקופסית של ה- CPV יציבות מרשימה, ויכולת שעתוק ועיבוד מלאה של RNA קפלי החלבונים של ה- CPV דומים לאלה של ה- reoviruses האחרים. עם זאת, לחלבוני ה- CPV יש מבנים נוספים ייחודיים, התורמים לקשרים הבינמולקולריים הנרחבים שלהם. טור חלבון ה- CPV מכיל שני תחומי שינויים באנזימים מסוג methylase, עם המבנה הבא: זוג סלילים, משטח בטא וזוג סלילים נוסף. מבנה זה שמור מאוד, אך קיים חוסר ב- β-barrel הנוכח ב- orthoreovirus λ2. התחומים הפונקציונליים של טורי החלבונים וההתוויות לאורך ה-mRNA יוצרים מסלול המצביע על מנגנון המבוסס על שימוש בנקבוביות ובתעלות, שמטרותו לווסת את השלבים המתואמים בשעתוק, בעיבוד ובשחרור ה-RNA.
Rotavirus
Rotavirus הוא הגורם הנפוץ ביותר לדלקות מעיים וקיבה חריפות (גסטרואנטריטיס) בקרב תינוקות ובקרב ילדים צעירים ברחבי העולם. נגיף זה מכיל את הגנום של ה- RNA הדו-גדילי ומהווה חלק ממשפחת ה- Reoviridae. הגנום של הנגיף כולל אחד עשר חתכים של RNA דו-גדילי. כל חתך גנום מקודד חלבון אחד, למעט המקטע האחד עשר, אשר מקודד שני חלבונים. מבין שנים עשר החלבונים, שישה הם חלבונים מבניים ושישה הם חלבונים שאינם מבניים. נגיף זה הוא בלתי מכומס.
Bluetongue virus
הנגיפים המשויכים לתת סוג ה-Orbivirus מתוך משפחת ה-Reoviridae הם הנגיפים הנישאים על ידי פרוקי רגליים, והם אחראים לשיעור גבוה של תחלואה ושל תמותה בקרב מעלי הגירה. ה-bluetongue virus אשר גורם למחלות בקרב בעלי חיים (כבשים עזים ובקר) היה בחזית המחקר המולקולרי בשלושת העשורים האחרונים וכעת מהווה את ה-orbivirus הנלמד והמוכר ביותר ברמה המבנית וברמה המולקולרית. ה-bluetongue virus, בדומה לזנים אחרים מאותה המשפחה, הוא קומפלקס בלתי מכומס ולו שבעה חלבוני מבנה וגנום RNA שכולל עשרה גדלים שונים של חתכי RNA.
Phytoreoviruses
Phytoreoviruses הם ריאו-וירוסים לא טוריים, אשר מהווים פתוגנים חקלאיים בתפוצה רחבה, בעיקר באסיה. אחד הנגיפים המשויכים לקבוצה זו, Rice Dwarf Virus (בקיצור:(RDV), נחקר בהיקף נרחב באמצעות מיקרוסקופ אלקטרוני ובאמצעות קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן. כחלק ממחקר זה אלה נסקרו מודלים אטומריים של קופסיות החלבונים וכן הוסקו מסקנות לגבי הרכבים אפשריים של הקופסיות האלו. בעוד שחלבונים מבניים של RDV אינם שותפים לרצף קווי הדמיון של חלבונים אחרים, קפליהם ומבנה הקופסיות הכללי שלהם כן דומים לאלה של הנגיפים האחרים מקבוצת ה-Reoviridae.
נגיף השמרים L-A dsRNA
לנגיף השמרים L-A dsRNA יש חתך גנומי של 4.6 kb שמקודד את חלבוני העל שלו - (Gag (76 kDa), Gag-Pol fusion (180 kDa, אשר מיוצר על ידי מוטציית frame shift בריבוזום. נגיף ה- L-A תומך בשכפול בקרב מספר חלקיקים ויראליים נפרדים במספר סוגים של RNA דו-גדילי, אשר נקראים M dsRNA, וכל אחד מהם מקודד רעלן חלבוני ("הרעלן הרוצח") ואת החיסון לרעלן זה. ה- L-A וה- M ds RNA משדרים מתא לתא באמצעות תערובת ציטופלזמית אשר מתהווה בתהליך של הזדווגות. אף לא אחד מבין שניהם משוחרר באופן טבעי מהתא, או נכנס אל התא באמצעות מנגנונים אחרים, אך התדירות הגבוהה של הזדווגות השמרים בטבע נגרמת כתוצאת מתפוצתם הרחבה של נגיפים אלה במבודדים טבעיים. כמו כן, הדמיון המבני והפונקציונלי לנגיפי ה- RNA הדו-גדילי ביונקים הוביל להחשבתם של חלקיקים אלה לנגיפים.
Infectious bursal disease virus
נגיף מסוג (Infectious bursal disease (IBDV הוא הנגיף המאופיין ביותר בקרב משפחה ה-Birnaviridae. נגיף זה הוא בעל גנומים RNA דו-גדילי חצויים, אשר סגורים בתוך קופסיות חד שכבתיות בעלות צורה של עשרימון וגאומטריית T = 13l. ל- IBDV תפקוד פונקציונלי ומאפיינים מבניים דומים לאלה של נגיפי RNA דו-גדילי, שלהם צורה גאומטרית דומה של עשרימון, מלבד העובדה שחסרה בו ליבת ה- T = 1, או pseudo T = 2, המשותפת למשפחות ה-Reoviridae, Cystoviridae ו-Totiviridae. לחלבון הקופסית של ה- IBDV אתר מבני דומה לאלה של חלק מנגיפי ה- positive-sense single-stranded RNA, כדוגמת ה-nodaviruses וה- tetraviruses, וכך גם חלבון קליפת הקופסית ה- T = 13 של משפחת ה-Reoviridae. קליפת ה- T = 13 של קופסית ה- IBDV מעוצבת על ידי VP2 מקוצר, חלבון אשר מיוצר באמצעות הסרת האתר הקיצוני מהחומר ממנו הוא נוצר, ה- pVP2. קיצור ה- pVP2 מבוצע על ידי חלקיקים לא בוגרים כחלק מתהליך הבשלתם. החלבון המבני העיקרי הנוסף, ה- VP3, הוא רכיב רב תפקודי אשר שוכן מתחת לקליפת ה- T = 13, ומשפיע על הפולימרפיזם של ה- pVP2. נגיפי ה-RNA המקודדים תלויים בפולימראז ה-RNA. ה- VP1 משולב בקופסית באמצעות התאחדותו עם ה- VP3. ה- VP3 מתקשר באופן מקיף עם הגנום הוויראלי של ה- RNA הדו-גדילי.
dsRNA bacteriophage Φ6
ה- Bacteriophage Φ6 הוא חלק מקבוצת ה-Cystoviridae. הוא מדביק חיידקים גראם- שליליים (Pseudomonas bacteria). מדובר בגנום בעל שלושה חתכים של RNA דו-גדילי, בעל אורך כולל של כ- 13.5 kb. ה- Φ6 ודומיו הם בעלי ממברנה שומנית סביב חלבון ה- nucleocapsid שלהם, דבר שמהווה מאפיין נדיר בקרב הנגיפים מסוג ה-Bacteriophage. זהו נגיף ליתי, אם כי תחת נסיבות מסוימות נצפה עיכוב בתמס.
Hypoviridae
היפו וירוסים (באנגלית: Hypoviruses) הם מיקו וירוסים (באנגלית: mycoviruses), כלומר נגיפים פטרתיים, עם גנום של RNA דו-גדילי בלתי מכומס, כלומר אינו נתון בתוך מעטפת חלבון. ייתכן כי הם בעלי אב קדמון משותף עם נגיפי RNA בעלי גדיל חיובי, תחת אותה קבוצת העל עם ה- potyvirus. יצוין כי דווחה קבוצה טקסונומית חדשה, הכוללת שישה נגיפים המתפתחים בפטריות פילמנטיות (באנגלית: filamentous fungi), להם אב קדמון משותף. קבוצה זו עדיין לא זכתה לשם.
Totiviridae, Partitiviridae, Chrysoviridae
שלוש המשפחות הבאות מתפתחות בפטריות: Totiviridae, Partitiviridae, Chrysoviridae. משפחות אלה בעלות גנומים יחידניים, חצויים ורבועים, בהתאמה. לרוב, מדובר בחלקיקים איזומטריים, בעלי קוטר של 25–50 ננומטרים. בהתבסס על רצף הדמיון של ה-RNA, התלוי בפולימראז ה- RNA (פולימראז- אנזים בעל תפקיד בהכפלת DNA וביצירת מולקולות RNA), ניתן להניח כי ה-Partitiviridae ככל הנראה התפתח מה- Totiviridae. משפחה רביעית, ה-Alternaviridae לאחרונה סווגה גם היא כבעלת הגנום הרבוע.
נוגדנים
מכיוון שתאים לא מייצרים RNA דו-גדילי במהלך חילוף חומרים רגיל של חומצת הגרעין, הברירה הטבעית העדיפה את התפתחותם של אנזימים שהורסים את ה- RNA דו-גדילי בקשר. האנזים המוכר ביותר מסוג זה הוא ה-Dicer. כיום יש תקווה שניתן יהיה לסנתז נוגדנים אנטי- ויראליים בעלי ספקטרום רחב ששל שימושים, תוך ניצול פגיעות זו של נגיפי ה- RNA דו-גדילי. התקדמות המחקר וצבירת הידע שחלות בשנים האחרונות בנוגע להרכב החלקיקי של הנגיפים, לקשרים בין תאי הנגיפים ולפתוגנזה הויראלית מאפשרות את פיתוחן של גישות חדשניות בתחום הנוגדנים והטיפולים הניתנים כתרופות אנטי- ויראליות.
טקסונומיה
נגיפים עם גנום מסוג RNA דו-גדילי מסווגים למספר משפחות: מינים אשר אינם מסווגים כנגיפים:
נבואת המספד בירושלים
המספד בירושלים הוא אירוע שעתיד להתרחש על פי נבואה בספר זכריה. לפי הנבואה, לאחר שה' יושיע את יהודה וירושלים מכל העמים שיצורו עליהם, בית דוד ויושבי ירושלים יספידו הספד גדול על דמות שנדקרה. ההספד מתואר כהספד עצוב ביותר שמשתווה לצער של הורים על שכילת בנם היחיד או הבכור, ויהיה גדול כמו. לפי עמדה מקובלת אצל חז"ל ופרשנים רבים, המספד בירושלים יהיה על מותו של משיח בן יוסף.
הנבואה
בספר זכריה מתוארת נבואה לפיה מגיעים כל העמים לצור על ירושלים, וה' נותן ביושבי ירושלים גבורה להילחם באויביהם ויושיע אותם. לאחר הניצחון, בית דוד ואנשי ירושלים מספידים דמות חשובה שנדקרה:
הנביא זכריה משווה את העצב שבמספד לצערם הנורא של הורים ששכלו את בנם היחיד או הבכור. הנביא מוסיף ומשווה ל, מספד שכנראה היה מפורסם בגודלו בעבר, אך אינו מופיע במקום אחר במקרא. התלמוד מביא פסוק זה כדוגמה לפסוק שלא ניתן להבינו ללא עזרת תרגום.
תרגום יונתן בן עוזיאל זיהה את המספד אליו משווה זכריה כשני מספדים שנערכו למלכים שונים: המספד לאחאב בן עמרי מלך ישראל שנהרג בקרב על רמות גלעד מול מלך ארם בן הדד (הדדרימון בן טברימון), והמספד על יאשיהו בן אמון מלך יהודה שנהרג בקרב מול פרעה נכו בבקעת מגידו.
המספד בירושלים ייערך בהפרדה בין משפחות שונות וכן בהפרדה בין גברים לנשים:
זהות המוספד
המקרא עצמו לא מציין מי הדמות המוספדת. בתלמוד נחלקו רבי דוסא וחכמים מיהו המוספד: לפי עמדה אחת מדובר בהספד על משיח בן יוסף שנהרג. לפי העמדה השנייה, מדובר בהספד על יצר הרע. העמדה השנייה מתבססת על אגדה תלמודית לפיה יצר הרע יתבטל בעתיד:.
פרשנים רבים אימצו את הזיהוי של המוספד כמשיח בן יוסף. לפי פרשנות זו יש משמעות סמלית מיוחדת לכך שמי שמספיד את משיח בן יוסף הם דווקא בית דוד ויושבי ירושלים. בין בית יוסף ובית יהודה שרר מאבק שמקורו בתכונות הבולטות השונות של האחים יוסף ויהודה. מאבק זה היה אחד הגורמים לפילוג המלוכה במשך מאות שנים. המספד של בית דוד על משיח בן יוסף הוא ביטוי לכך.
Destiny Fulfilled
Destiny Fulfilled (בעברית: גורל שהתממש) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הבנות האמריקאית, דסטיניז צ'יילד. האלבום יצא לאור ב-16 בנובמבר 2004, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס וסוני אורבן מיוזיק.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום השני במצעד הבילבורד 200.
רקע
אלבום זה היה האלבום הראשון של הלהקה מאז שהן יצאו להפסקה על מנת להתמקד בקריירות הסולו שלהם. בניגוד לאלבומים הקודמים שלהן הפעם כל בנות הלהקה היו מעורבות בהפקת וכתיבת האלבום.
בנוסף לעבודה שלהן בעצמם על האלבום הלהקה עבדה גם עם מפיקים אשר עבדו איתם באלבומים קודמים לצד מפיקים חדשים כמו רוקווילדר, סוויז ביטז ורודני ג'רקינס.
סוגה
האלבום קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים שכינו את הבלדות באלבום כ"בינוניות" ואף מתחו ביקורת על התוכן הלירי.
הצלחה וקידום
האלבום זכה להצלחה כאשר הגיע למקום השני בארצות הברית ומכר שם 3 מיליון עותקים מה שהביא לכך שקיבל 3 מעמדות פלטינה. גם בבריטניה האלבום זכה להצלחה כאשר הגיע למעמד פלטינה כפולה ואף הגיע למעמד פלטינה גם באוסטרליה, קנדה, גרמניה ויפן.
על מנת לקדם את האלבום הבנות הופיעו במספר אירועים וטקסים שונים בארצות הברית ובאירופה. בנוסף גם יצאו לסיבוב ההופעות "Destiny Fulfilled... and Lovin' It" ב-2005, וקיימו 67 הופעות. אחרי סיבוב ההופעות הלהקה התפרקה באופן רשמי. מתוך האלבום יצאו 4 סינגלים: "Lose My Breath", "Soldier", "Girl" ו-"Cater 2 U".
I Swear
I Swear (בעברית: אני נשבע) הוא שיר שנכתב על ידי גארי בייקר ופרנק ג'יי. מאיירס  שנהיה ללהיט של אמן הקאנטרי האמריקאי, ג'ון מייקל מונטגומרי, ב-1993 ושל להקת ה-R&B האמריקאית, אול-4-וואן , ב-1994. השיר הוא בלדה שבה המספר מבטיח לאהבתו שהוא תמיד יאהב אותו/אותה.
השיר יצא ב-19 בנובמבר 1993 כסינגל המוביל מאלבום האלופן השני של מונטגומרי, Kickin' It Up, ובליווי וידאו קליפ בבימויו של מארק בול. הגרסה של מונטוגמרי הופיעה למשך ארבעה שבועות במקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי, והופיעה, בשיאה, למקום ה-42 בבילבורד הוט 100.
גרסת הכיסוי של אול-4-וואן יצאה באפריל 1994, והפכה ללהיט מספר אחת במספר מדינות, ואפילו הגיעה למקום הראשון בבילבורד הוט 100, ולמקום ה-98 ברשימת 100 השירים המובילים של בילבורד.
גרסת All-4-One
לאחר יציאת הגרסה של מונטגומרי, קבוצת הפופ וה-R&B האמריקאית, אול-4-וואן, הקליטה גרסת כיסוי של השיר תחת הפקתו של דייוויד פוסטר לאלבום הבכורה שלהם, All-4-One.
הגרסה של אול-4-וואן הגיעה למקום הראשון במצעדי מוזיקה רבים, כולל לבילבורד הוט 100 (שהיה במקום הראשון למשך 11 שבועות רצופים) ומצעד הסינגלים הבריטי (שהיה במצעד למשך 18 שבועות, כאשר הופיע במקום השני למשך שבעה שבועות רצופים). מאוחר יותר, השיר דורג במקום ה-98 ברשימת 100 השירים המובילים של בילבורד.
ביקורת
המגזין בילבורד תיאר את השיר כ-"בלדה המנונית בלתי נשכחת". העיתונאי האמריקאי, לארי פליק, כתב כי: "ההמשך לשיר 'So Much in Love' מדגיש שוב את ההרמוניות החלקות של הרביעייה הגברית הזו. המפיק דייוויד פוסטר מספק סינת'ים רכים, סולו סקסופון מלטף, ושפריץ כולל של דרמה, שמשלים את הרומנטיקה הבלתי מעורפלת של הבלדה הכה-להיטית הזו. כשבני נוער נכנסים לנשף הסיום, צפו שהשיר הזה יהיה ניגון השיא של הערב. אההה, אהבה צעירה..." אם. אר. מרטינז, מ-Cash Box, אמר כי: "[לסינגל] יש שירה מנצנצת, עיבודי פופ מעולפים ושירה מצערת (עם זאת מלאת נשמה)". הכותב המוזיקלי, ג'יימס מאסטרטון, ציין בפרשנות השבועית שלו למצעד הבריטי כי השיר "תויג על ידי רבים כ-'End of the Road' של השנה. זאת כי אפשר לראות על מה כל ההייפ. ההרמוניה של ארבעה בני נוער אמריקאים ששרים במספרה יוצר תקליט מדהים. נותר לראות רק אם זה מחקה את ההצלחה האמריקאית, אבל ההצלחה של הטופ 10 כמעט מובטחת."
דייב שולין, מ-Gavin Report, החמיא לההפקה המוזיקלית של השיר באומרו: "[ההפקה] מלטשת את זה בדיוק עבור קהלי פופ שכמו עמיתיהם בארץ, יספגו את המילים ... אלה שחושבים על נישואים ללא ספק ישחקו את זה בזמן שהם הולכים במעבר, ומי שכבר קשרו את הקשר אולי ירצו לחדש את נדריהם רק כדי שיוכלו להפוך את 'I Swear' לחלק מהטקס ." המגזין הפאן-אירופי Music & Media טען כי: "מאז שוויטני [יוסטון] הוציאה גרסת כיסוי של דולי [פרטון], נאשוויל הפכה לבירת ה-R&B. כעת, רביעיית ההרמוניה הווקאלית, שנמצאת בין שי  לבויז טו מן, מלטשת את הלהיט מספר 1 של ג'ון מייקל מונטגומרי". עוד נכתב כי: "זה שיר אהבה יפהפה. העובדה שהוא נמצא בפול פוזישן בכל מצעד מוזיקה אמריקאי שניתן להעלות על הדעת מראה את הפוטנציאל העצום שלו. כאן בגרמניה זה אולי ישן, אבל זה יהיה להיט בטווח הארוך." אלן ג'ונס, מ-Music Week, אמר השיר הוא "בלדה יפה ועוצמתית [ש]צריכה להיות גדולה".
גרסאות נוספות של אול-4-וואן
אול-4-וואן וג'ון מייקל מונטגומרי הקליטו גרסת דואט מעודכנת של "I Swear" למהדורת הדלוקס של אלבום האולפן השמיני של הלהקה,.
ב-2021, אול-4-וואן הקליטה גרסת רמיקס של "I Swear" לקליפ מוזיקה המקדם את Xbox All-Access, שכותרתו "It's All There".
גרסאות נוספות
11 המתמודדות האחרונות של Popstars: Girls forever (העונה התשיעית של Popstars ) הוציאו גרסת כיסוי לשיר בשיתוף פעולה עם גארי בייקר ב-19 בנובמבר 2010. גרסת הכיסוי הגיעה, בשיאה, למקום ה-69 בגרמניה.
בסרט גנוב על המיניונים, המיניונים שרו גרסת כיסוי מיניוני לשיר במהלך חתונתם של גרו ולוסי ויילד. השיר יצא בשם "Underwear".
ריפקה לודייזן
ריפקה לודייזן (בהולנדית: Rifka Lodeizen; נולדה ב-16 באוקטובר 1972) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה הולנדית.
I Swear
גרסאות נוספות
בשנת 2021, להקת הקאנטרי א-קפלה האמריקאית, Home Free, הוציאה גרסת כיסוי לשיר. גרסת הכיסוי לווה בווידאו קליפ, שפורסם ב-19 בפברואר, שצולם כהומאז' לשון לסרטוני המוזיקה הרומנטיים של שנות השמונים והתשעים.
ריפקה לודייזן
ביוגרפיה
ריפקה לודייזן נולדה באמסטרדם למשפחת צייר הולנדי פרנק לודייזן. מצד סבתה יש לה שורשים יהודים. היא למדה משחק בבית הספר De Trap באמסטרדם בשנים 1996–2000.
לודייזן שיחקה לראשונה בסרט The Province בשנת 1991.
בשנת 2009 היא זכתה בפרס עגל הזהב כשחקנית הטובה ביותר עבור משחקה בסרט Can Go Through Skin. באותה שנה הסרט זכה בפרס בפסטיבל לקולנוע בהולנד ובפרסים נוספים. על משחקה בסרט זה היא קיבלה פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בהונגריה. בשנת 2012 היא זכתה באותו "פרס עגל הזהב" על משחקה בסדרת טלוויזיה Overspel. הקרנה סדרה זו נמשכה שלוש עונות ולודייזן שיחקה בכל הפרקים. בשנת 2019 היא קיבלה את הפרס בפעם השלישית, הפעם עבור משחקה בסדרה Judas בה היא שיחקה בתפקיד סופרת ועורכת דין הולנדית אסטריד הולידרי. בנוסף לכך היא הייתה מועמדת לקבלת פרס זה בשנים 2016 עבור משחקה בסרט Tonio ו-2017 עובר משחקה ב-Disappearance.
בשנת 2016 היא כתבה תסריט לסרט קצר REMEMBER TO CHECK OUT שהיה מועמד לקבלת פרס בפסטיבל לקולנוע. בשנת 2017 לודייזן הייתה שותפה של פאולה ואן דר אסט לכתיבת תסריט לסדרה Kleine IJstijd.
בשנת 2020 הוקרנה סדרה "ארס" בהשתתפותה.
עד לשנת 2022 לודייזן שיחקה ביותר מ-60 סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה.
ריפקה לודייזן נשואה ויש לה 2 בנות.
אקדמיסק בולקלוב
אקדמיסק בולקלוב גלדסקסה (בדנית: Akademisk Boldklub Gladsaxe בקיצור: AB, פירושו: מועדון הכדורגל האקדמי גלדסקסה) הוא מועדון ספורט דני וקבוצת כדורגל שבסיסה בעיר גלדסקסה, המייצגת את צפון קופנהגן. הקבוצה כיום משחקת בליגה הדנית השלישית אולם בעבר הייתה אחת הקבוצות הבולטות בכדורגל הדני כששיחקה בליגת העל הדנית וזכתה ב-9 תוארי אליפות הליגה הדנית (בהם זכתה משנת 1919 ועד 1967), בגביע דני אחד ובגביע סופרקאפ דני אחד, שניהם בשנת 1999.
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1889 על ידי סטודנטים, כחלק מאיחוד של שני מועדוני ספורט: מועדון קריקט בשם "מועדון הקריקט לסטודנטים של פרדריקה" ומועדון ספורט לכדור בשם "מועדון הכדור הפוליטכני". הוא אחד המועדונים הוותיקים ביותר בדנמרק ובכדורגל האירופי מחוץ לאנגליה, וב-5 במרץ 1889 שיחק את המשחק הרשמי הראשון שלו נגד BK Ferm, אותה ניצחה אקדמיסק 0–2. מ-1890 ועד 1900 זכתה הקבוצה ב-8 אליפויות מחוז קופנהגן. ב-1902 עבר המועדון למגרש קבוע באוסטרברו כאשר שהיא בעיקר משחקת בטורנירי ליגה וגביעים מקומיים של אזור קופנהגן.
ב-1912 הוקמה ליגת העל הדנית כאשר אקדמיסק אחת מהקבוצות המייסדות. ב-1916 מסיימת אקדמיסק כסגנית הליגה בפעם הראשונה אחרי קופנהגן בולקלוב ששלטה בכדורגל הדני באותן שנים. בעונת 1918/1919 זכתה הקבוצה לראשונה באליפות הדנית, ולאחר מכן ב-1919 עברה הקבוצה לאצטדיון בנורברו, אחד מעשרת האזורים של קופנהגן. שנתיים לאחר מכן בעונת 1920/1921 זכתה באליפות השנייה שלה.
בסיום שנות ה-30 החל תור הזהב של הקבוצה, שצברה המון אוהדי כדורגל שהחלו להתאסף בהמוניהם במשחקי הקבוצה, שבעצם היוו מפלט מחיי היומיום בזמן מלחמת העולם השנייה שהתחוללה באירופה, אולם בדנמרק המשיך ענף הכדורגל להתקיים. החברות במועדון גדלה בכ-1,000 צופים לאורך המלחמה, והקבוצה שהחלה את שנות ה-40 עם מממוצע צופים של כ-30 אלף למשחק, סיימה את המלחמה ב-1944, ב-43 אלף צופים למשחקי הגמר ב-3 אליפויות שלקחה הקבוצה בשנים 1943, 1945 ו-1947, כמויות שיא שלא נראו לפני כן. בשנים הללו הקבוצה נבנתה משחקני נבחרת דנמרק, והציגה כדורגל איכותי ויציב ביחס ליריבותיה בליגה. בשנות ה-50 זכתה הקבוצה עוד פעמיים באליפות הדנית ב-1951 ו-1952.
בשנת 1960 ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת המשנה, אולם חזרה מיד לאחר מכן. ב-1958 הסתיימה חכירת השטח של אצטדיון הקבוצה על ידי המועדון והקבוצה נאלצה לנדוד לעיר גלדסקסה שמרוחקת מעט מקופנהגן. ב-1967 זכתה הקבוצה באליפות האחרונה שלה עד היום, ובעונה שלאחר מכן השתתפה בטורניר ליגת האלופות כנציגה הדנית הבכירה והעפילה לסיבוב השני ולשמינית הגמר של עונת 1968/1969, שם הודחה על ידי א.א.ק. אתונה.
בעשורים שלאחר מכן הקבוצה דעכה ובשנות ה-80 ירדה לליגת המשנה פעם נוספת. בשנות ה-90 הצליחה הקבוצה להתרומם מעט והעפילה חזרה לליגה הבכירה, אולם בשנת 1997 חוותה הקבוצה משבר כלכלי וכתוצאה מכך בשנות ה-2000 חזרה להתמודד בליגת המשנה, ואף התדרדרה לליגה השלישית ב-2015, מאז נמצאת הקבוצה שם.
אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה
ביוגרפיה
אוגוסט פרדיננד נולד בברלין ב-23 במאי 1730 לפרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה וסופיה דורותיאה מהנובר, בתם של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה וסופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה. בגיל 5 הצטרף לצבא הפרוסי, ובשנת 1740 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-34. בשנת 1756 הועלה לדרגת גנרל מיור, ואף לחם בקרבות שונים במלחמת שבע השנים, אולם בשנת 1758 פרש מהצבא בעקבות בריאותו הרפויה. בשנת 1763 מונה אוגוסט לריבון המסדר של מסדר יוחנן הקדוש, וב-2 במאי 1813 מת אוגוסט פרדיננד בביתו בברלין.
משפחתו
ב-27 בספטמבר 1755 התחתן אוגוסט פרדיננד עם אחייניתו,  אליזבת לואיזה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה (אחותו של אוגוסט פרדיננד), ממנה נולדו לו 7 ילדים:
אורי איזק
אוֹרי אִיזַק (נולד בי"ז בכסלו ה'תשמ"ח, 8 בדצמבר 1987) הוא מבזקן וכתב בחדשות 12.
ביוגרפיה
איזק נולד בירושלים, למשפחה ציונית-דתית ממוצא אשכנזי. הוא בנם של ד"ר דורית איזק (לבית רייך) ושל גבריאל איזק, ולו שלושה אחים. הוא נכדו של ההיסטוריון מרדכי אליאב. בשנים 2006–2008 למד בישיבה הגבוהה "איילת השחר" באילת.
התגייס לצה"ל באוגוסט 2008, עבר קורס חובשים ומסלול הכשרת לוחם ביחידת הקומנדו של חיל האוויר, שלדג, והשתחרר משירות קבע בשנת 2012.
קריירה
עם שחרורו, השתלב כמדריך קבוצת נוער חרדי בסיכון במסגרת עמותת "אחריי!", וכמנחה קבוצות במסגרת עמותת "גשר" העוסקת בקידום ההבנה בין חלקיו השונים של עם ישראל- חרדים, דתיים וחילונים.
בשנת 2016 התמחה בלשכת ראש העיר ירושלים אצל דוד קורן (יועץ ראש העיר לשעבר ניר ברקת לענייני מזרח ירושלים), היה מורה לעברית במכינה הקדם-אקדמית אל-ח'וואריזמי לסטודנטים ערבים במזרח ירושלים, ומעת לעת ערך והגיש את תוכנית הרדיו "בראש צעיר" של רשת א' בקול ישראל.
בשנת 2018 הצטרף לחברת החדשות כעורך בדסק האונליין, ובשנת 2019 מונה לעורך ומגיש מבזקים בחדשות 12. מגיש מפעם לפעם את "המהדורה הצעירה" – מהדורת חדשות המיועדת לבני נוער, ועד ראשית שנת 2020 נמנה עם צוות העורכים של "יומן הבוקר" ברדיו ירושלים. במקביל, ערך את כתב העת האינטרנטי לספרות "נקודה פסיק".
בדצמבר 2020 התמודד בעונה השלישית של "נינג'ה ישראל VIP" בקשת 12.
חיים אישיים והשכלה
הוא בוגר המרכז האקדמי שלם שבירושלים, בלימודי המזרח התיכון והאסלאם ובתוכנית ללימודים הומניסטיים. בשנת 2014, יחד עם שני חברים לספסל הלימודים, הקים וערך את כתב העת הסטודנטיאלי "קאנון" של המרכז האקדמי שלם. בין השנים 2017–2018 שימש כמתרגל בקורס "מבוא לספרות עברית והגות ציונית" שהעביר ד"ר אסף ענברי.
איזק כיום סטודנט לפילוסופיה יהודית באוניברסיטה העברית במסלול לתואר שני, ובמסגרתו הוא חוקר את הגותו של רבי משה מנדלסון (רמבמ"ן) ופועלו על רקע ההוגים והמשכילים היהודים בני זמנו.
החל מיולי 2022 הוא בזוגיות עם נוי בר לשעבר דוברת תנועת הימין "אם תרצו" ודוברת השר עמיחי שיקלי. ביוני 2023 התארסו וב-16 באוגוסט 2023 נישאו. מתגוררים בירושלים.
רעידת האדמה בלוזון (2022)
רעידת האדמה באי לוזון התרחשה ב-27 ביולי 2022 בשעה 08:43:24 (זמן מקומי). מוקד הרעידה היה בפרובינציית אברה במחוז קורדיליריה. על פי דיווחים רשמיים של ממשלת הפיליפינים מ-4 ומ-7 באוגוסט בבוקר, 9 ו-12 ימים בהתאם לאחר הרעידה, 11 איש נהרגו ו-574 נפצעו. לפחות 30,066 בתים, בתי ספר ומבנים אחרים ניזוקו או נהרסו, והתוצאה היא נזק של כ־24 מיליון דולר.
רקע טקטוני
הטקטוניקה של צפון הפיליפינים וסביב האי לוזון מורכבת. לוזון תחום במזרח ובמערב על ידי אזורי הפחתה. בחלק הדרומי של לוזון, אזור ההפחתה ממוקם מזרחית לאי לאורך תעלת הפיליפינים, שם הלוח הפיליפיני מתכווץ מערבה מתחת ללוח סונדה שצונח מזרחה ממערב לחופי ללוזון. בצפון לוזון, שם התרחשה רעידת האדמה ב-27 ביולי, מיקום וכיוון אזור ההפחתה משתנים, כאשר תעלה נוספת (תעלת מנילה ) ממוקמת ממערב ללוזון ולוח סונדה, ומתרחקת מזרחה מתחת ללוח הים הפיליפיני. דחיסה זו של החגורה הפיליפינית משני צידיהַּ, מביאה להתרוממותה ושבירתה. המורכבות של טקטוניקת הלוחות בלוזון וסביבתה מעידה על מגוון מנגנוני ההעתקים ברעידות אדמה גדולות. רעידות אדמה בגודל של 7 או יותר באזור זה מאז 1970, הראו שברים הפוכים, נורמליים ושברי תזוזה אופקית. גבולות לוחות פעילים אלה מובילים לפעילות סיסמית גבוהה. מאז 1970, 11 רעידות אדמה אחרות בגדלים של 6.5 ומעלה התרחשו בטווח של 250 ק"מ ממוקד רעידת האדמה הנוכחית של 27 ביולי 2022. הגדולה מבין רעידות האדמה הללו הייתה רעידת אדמה במגניטודה של 7.7 ב-16 ביולי 1990, שנמצאה כ-215 ק"מ דרומית לרעידת האדמה הנוכחית. ברעידת האדמה של 1990 נהרגו לפחות 1,600 בני אדם ונפצעו יותר מ-3,000. רעידת האדמה של 1990 גרמה גם למפולות, התנזלות, שקיעות ורתיחות חול.
רעידת האדמה
רעידת האדמה היה בעוצמה של 7 בסולם מגניטודה לפי מומנט. המוקד היה בסמוך לרשות המקומית טאיום בפרובינציית אברה. עומק מוקד הרעידה היה 10 קילומטר. עד 4 אוגוסט 2022 נרשמו 3,063 רעידות עוקבות בטווח מגניטודות של 1.4 עד 5.1. מתוכם 61 רעידות הורגשו על פני השטח. העוצמה הסייסמית המקסימלית ברעידה העיקרית הייתה 8 בסולם המקומי שמגיעה עד לעוצמה IX בסולמות המערביים. המשמעות בהכללה היא: מבנים רבים מאיכות בנייה טובה ניזוקו באופן חמור וחלק מהם אף נהרס כולו. מבנים באיכות ירודה - רובם נהרסו כליל. מכיוון שמדובר במוקד יבשתי, לא נרשמה אזהרת צונאמי.
בנוסף ל-11 ההרוגים ו-574 הפצועים, נפגעו מרעידת האדמה כ־502,462 איש ואישה מנזקים שונים לרכושם וביתם, מהם 53,338 נעקרו מבתיהם. נפגעו ברמות שונות של נזק והרס כ-8,000 בתי ספר, ו-177 מרפאות, תחנות עזרה ראשונה ובתי חולים נהרסו לגמרי.
רכבת הזהב ההונגרית
גם לאחר תפיסת הרכבת על ידי הצבא האמריקאי, לא הוחזר הרכוש לבעליו החוקיים, או ליורשיהם.
רקע
עם הגעת הצבא הסובייטי למרחק של כ -100 קילומטרים מהונגריה, ב -7 במרץ 1944, הורה היטלר על מבצע מרגרטה - הפלישה להונגריה. הממשלה הפשיסטית של הונגריה, בראשותו של פרנץ סלשי - שיתפה פעולה עם הכובשים הגרמנים וכפו את 800,000 היהודים של הונגריה למסור את כל חפצי הערך שלהם לפקידי הממשלה. כולל אבני חן, תכשיטי זהב, טבעות נישואים, וכל דבר אחר בעל ערך כספי גבוה. הרכוש שהוחרם הונח בשקיות ותיבות עם שם הבעלים, והוצאו להם קבלות. לאחר שרוב היהודים ההונגרים נשלחו למחנות השמדה, בעיקר לאושוויץ-בירקנאו שבו נרצחו רובם, סידרו רשויות הונגריה מחדש את כל חפצי הערך ולמעשה ביטלו את האפשרות לשייך את הרכוש לבעליו.
רכבת הזהב ההונגרית
בסוף שנת 1944, הצבא הסובייטי התקדם לכיוון הבירה ההונגרית בודפשט. פקיד ממשלתי שמונה על ידי אס האס (SS), ארפד טולדי (Árpád Toldi), רקח תוכנית לפינויו של השלל היהודי הרב מהונגריה. טולדי הטעין כמויות גדולות של רכוש יהודי גזול על רכבת משא שהייתה בדרכה לגרמניה.
על פי דיווחים שונים על הרכבת היו כמויות גדולות של זהב, תכשיטי זהב, אבני חן, יהלומים, פנינים, שעונים, כ -200 ציורים, שטיחים פרסיים, כלי כסף, כלי חרסינה, רהיטים, בגדים, מצעים, מצלמות, אוספי בולים, ומטבעות (בעיקר דולר ארצות הברית ופרנק שווייצרי). ארגונים יהודים והממשלה ההונגרית העריכו את השווי הכולל של תכולת הרכבת ב-350 מיליון דולר בשנת 1945 או כמעט 4 מיליארד דולר בשנת 2007 המותאמים לאינפלציה. (לפי הערכות אחרות שווי הרכבת ב- 1945 היה בין 50 מיליון ל-120 מיליון דולר השווים לסכום שבין 570 מיליון ל-1.7 מיליארד דולר בשנת 2007)
במאי 1945 נתפסה הרכבת בקרבת העיר ורפן באוסטריה, על ידי כוחות בעלות הברית, בתחילה על ידי הצבא הצרפתי ואחר כך הצטרפו גם כוחות צבא ארצות הברית.
גורלם של חפצי הערך מרכבת הזהב
מדיניות השבת הנכסים הרשמית בארצות הברית בשנת 1946 הייתה למכור נכסים ללא בעלים לטובת פליטים, לגבי יצירות אמנות הייתה המדיניות שונה, בהתאם להסכמים בינלאומיים ארוכי שנים, ונקטה כי יצירות אמנות ואוצרות תרבות שנבזזו, יוחזרו לממשלות המדינות שמהן נלקחו.
זמן קצר לאחר תפיסת הרכבת, הועבר רוב הרכוש למחסן של הממשל הצבאי בזלצבורג. הציורים, לעומת זאת, היו מאוחסנים בדירה בזלצבורג. עמדתה הרשמית של ארצות הברית, כפי שנקבעה על ידי מפקד צבא ארצות הברית ג'ורג' סי מרשל, הייתה שהחפצים יינתנו לארגוני סיוע לפליטים בהתאם להסכמי פיצויים בינלאומיים.
עם זאת, המועצה המרכזית של היהודים בהונגריה, ארגון המייצג את האינטרסים היהודיים בהונגריה, והממשלה החדשה של הונגריה, היו מודעים לתפיסה האמריקנית של הרכבת ופעלו להחזרת כל תכולת הרכבת לידי ממשלת הונגריה, כדי שתוכל לנסות להחזיר אותם לבעליהם החוקיים או בני משפחתם. אך ממשלת ארצות הברית התעלמה מהבקשות ההונגריות.
מרבית הנכסים שנותרו מהרכבת נמכרו דרך חנויות באירופה בשנת 1946 או במכירה פומבית בניו יורק בשנת 1948, כאשר ההכנסות מועברות לארגון IRO. על פי הניו יורק טיימס הכנסות המכירה הפומבית הסתכמו ב-152,850.61 דולר, או כ 1.3 מיליון דולר בשנת 2007. בנוסף, פריטי לבוש רבים חולקו במחנות העקורים באירופה על ידי כמרים.
חלק נוסף מהרכוש הגיע בסופו של דבר לרשותם של קציני צבא אמריקאים בכירים שהוצבו במרכז אירופה כדי לפקח לאחר מלחמה על מאמצי השיקום ותוכנית מרשל.
גורלם הסופי של כ -200 ציורים שנתפסו מהרכבת אינו ידוע. מכיוון שהם נחשבים "נכסי תרבות" הם היו אמורים להיות מושבים לממשלה ההונגרית לפי מדיניות הפיצויים הרשמית של ארצות הברית, אבל הציורים הגיעו איכשהו לידי ממשלת אוסטריה, ומקום הימצאם הנוכחי אינו ידוע.
התפתחויות מאז 1998
ממשלת ארצות הברית המשיכה להסתיר את רוב הפרטים של סוד רכבת הזהב ההונגרית מהציבור עד שנת 1998, כאשר נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון הקים את הוועדה המייעצת לנשיא לגבי נכסי ניצולי שואה בארצות הברית. דו"ח שהוכן על ידי הוועדה, ופורסם באוקטובר 1999, פרט את הטיפול בנכסים על ידי כוחות ארצות הברית וציטט מספר רב של בעיות ותקלות במאמצים של ארצות הברית להשבת הנכסים, שגרמו בסופו של דבר שכמעט כל הרכוש לא הושב לבעליו החוקיים או ליורשיהם.
בשנת 2001, ניצולי שואה הונגרים הגישו תביעה בבית משפט מחוזי בפלורידה נגד ממשלת ארצות הברית על הטיפול הכושל בנכסים שהיו על רכבת הזהב ההונגרית. דוד מרמלשטיין, היה הניצול היחיד שהיה נוכח בגישור. בשנת 2005, הגיעה הממשלה האמריקאית להסדר בו תרמה 25 מיליון דולר לארגונים התומכים בניצולי שואה.
Bücherei des Schocken Verlag (ספרוני הוצאת שוקן)
Bücherei des Schocken Verlag (בגרמנית, "ספרוני הוצאת שוקן"), שנקראת לעיתים גם "beliebte Reihe der Schocken-Bücherei" (בגרמנית, "הסדרה האהובה") היא סדרת ספרים שיצאה לאור בהוצאת שוקן בין נובמבר 1933 ל-1939. סדרת הספרים, עם הסגנון המובהק והאחיד שלה נחשבת ל"אחד הביטויים החשובים ביותר של החיים הרוחניים של היהודים בגרמניה" (wichtigsten Erscheinungen des geistigen Lebens) בשנים בה פעלה.
רקע להקמת הוצאת שוקן
שלמה זלמן שוקן (בגרמנית: Schelomo Salman Schocken), מקים ההוצאה נולד במרגונין (Margonin), פרוסיה, בשנת תרל"ז, 30 באוקטובר 1877. אביו יצחק, היה סוחר ממשפחה ותיקה בחבל פוזנן שסופח לפרוסיה בעת חלוקת פולין, אמו חוה נולדה לבית הרמן. שוקן קיבל חינוך יהודי מסורתי וגרמני כללי והשתלם בידיעות המסחר בגנייזנו (גנזן), לייפציג וברלין.
ב-1901 יסד ביחד עם אחיו שמעון בצויקאו שבסקסוניה בית-מסחר "כל-בו", שפעל בצורה יעילה ברכישה, בארגון ובריכוז המכירה, מה שגרם לתושבים רבים לקנות במקום. כמו כן, שוקן פיתח את המסחר בשיטה זו לתהליך מחושב ומתוכנן בדייקנות מדעית, הצליח לחבב על קהל הקונים את צורת האספקה שפיתח ובמשך הזמן עלה מספר בתי-מסחרו לעשרות בערים הגדולות של גרמניה. כמו כן, הוא נעשה גורם חשוב בעולם המסחר והכלכלה בגרמניה בזכות שכלוליו המתמידים בהפצת הסחורות שגדלו עם הצורך, היצור והתעסוקה בבית העסק. הוא הפך לחבר נשיאות התאחדות בעלי בתי מסחר "כל-בו" ופרסם מאמרים בעיתונות המסחרית בגרמניה שנקראו בעניין רב.
תוך פעולתו המסחרית התעניין שוקן בתרבות יהודית וכללית. אסף מיטב יצירות רוחניות ובמשך הזמן נתאספה בביתו שבצוויקאו ספריה גדולה בה ספרים עבריים ולועזיים ואוסף של ספרים עבריים נדירים, ובהם גם טקסטים יחידים באירופה.
לפני מלחמת העולם הראשונה הצטרף לתנועה הציונית והשתדל להכניס גם לתוכה מהשיטה העסקית המחושבת שהייתה קיימת בעסקיו. מאחר שבשנות מלחמת העולם הראשונה נבצר מהציונות בגרמניה לעסוק בפעולות ארצישראליות של ממש, חוץ מפעולות עזרה ותמיכה ביישוב הקיים תוך השקעת כספים, היה הצורך העיקרי להכשיר פעילים ציונים לעלייה לארץ ישראל. שוקן השקיע את מאמציו בהכשרת עולים באמצעות תמיכה בחינוך עברי והפצת ידיעת ערכי היהדות ההיסטורית והוקרתם. את המשימה ביצע במידה רבה של התמסרות והצלחה כראש ועדת התרבות היהודית של הסתדרות ציוני גרמניה.
לדעת סטפאני מהרר, להוצאת שוקן היו שלושה תפקידי מפתח בתקופת פעילותה בגרמניה. ראשית, ההוצאה בנתה גשר בין יהודים ללא-יהודים באמצעות שיתוף הפעולה בין המוציא לאור לבעלי המלאכה המיומנים, בניגוד למדיניות הנאצית שעודדה וכפתה לעיתים הפרדת יהודים מאינטראקציות חברתיות ותרבותיות עם לא-יהודים. תהליך הייצור של ספרי שוקן יצר מפגש בין שתי קבוצות חברתיות אלה שהופרדו בכוח. שנית, ספרי שוקן איחדו את הקהילה הגרמנית-יהודית והפכו יהודים מתבוללים לקרובים יותר תרבותית ומסורתית ליהדות, בזכות הקריאה בטקסטים מסורתיים בתרגום ובמהדורות נגישות ומבוארות. הספרים הם גורם חשוב בבניית כל קהילה, כאשר בוחנים אותם ביחס לתקופה ניתן להבין את חשיבותם עבור יהודי גרמניה הנרדפים. לבסוף, מספר משמעותי של פרסומים של הוצאת שוקן הביעו התנגדות למשטר הנאצי. בפרסומים אלו הביקורת לעיתים הושמעה ביישום על המסורת התאולוגית היהודית ופרשנות קונטקסטואלית של טקסטים דתיים.
עליית הנאצים והשפעתה על הוצאת שוקן
האירוע שהשפיע על הוצאת שוקן בגרמניה יותר מכל הוא עליית המפלגה הנאצית לשלטון ב-1933. אירוע זה הוביל להשתלשלות אירועים שהשפיעה על עתיד ההוצאה ועל פעילותה. תחילה, למרות המדיניות האנטי-יהודית הקשה שנקטה בה מפלגת השלטון נותרה להוצאה האפשרות לפרסם ספרים עם תוכן יהודי. עם זאת, על אף שלא ננקטו מהלכים ישירים כנגד הוצאות עם תוכן יהודי בספרם, ננקטו מהלכים עקיפים כנגדן. ניתן לציין בין היתר את שריפת הספרים שנתפסו כמתנגדים לנאציזם ב-10 במאי 1933 כאחד המהלכים העקיפים נגד הוצאות ספרים עם תוכן יהודי. במקרה זה נשרפו ספרים בעשרים ושתיים ערים עם אוניברסיטאות ברחבי גרמניה. שריפת הספרים אורגנה בצורה לאומית כ"קמפיין כנגד הרוח הלא גרמנית" (Aktion wieder den undeutschen Geist) על ידי אגודת הסטודנטים הגרמנית ונתמכה על ידי דמויות נאציות בולטות ובהן יוזף גבלס. מטרת אותו קמפיין הייתה להחיות את התרבות הגרמאנית הפוליקסטית ובמהלכו, ביחד עם הטקסטים היהודיים נשרפו גם טקסטים קומוניסטים, מרקסיסטים, ליברלים, דמוקרטיים ואחרים.
בהוצאת שוקן תפסו את הקמפיין כנגד הספרים כאיום ממשי על ההוצאה. ב-23 במאי 1933, למברט שניידר כתב מכתב לגרשם שלום Gershom Gerhard Scholem) 5 בדצמבר 1897 –21 בפברואר 1982 (שחי בירושלים ועבד על כותר עבור ההוצאה. שניידר כתב כי פעילות הוצאת שוקן הושעתה ולא ברור אם היא תוכל להמשיך את מלאכתה. עם זאת, הוא גם שאל את שלום מתי יסיים את הכתיבה, שאלה שמעידה על האופטימיות של הוצאת שוקן ועובדיה בכך שימשיכו להוציא ספרים. כעדות לכך, בקיץ 1933, שוקן ושניידר, ביחד עם מרטין בובר ומשה שפיצר החליטו להגדיל את בית ההוצאה לאור. בסתיו של אותה שנה, הוצאת שוקן הציגה שתי סדרות חדשות: ה-Schocken Almanac, שנתון שהציג את הספרים החדשים לקוראי ההוצאה; ה-Schocken Bücherei, אשר הכילה אוסף של כותרים קצרים והפכה במהרה לסדרת הספרים הפופולרית בהוצאה.
התנגדות לא-אלימה
החל מסתיו 1933, הוצאת שוקן הביעה ביקורת באמצעות הכותרים שהוציאה לאור. המטרה של זלמן שוקן הייתה להחזיר את "יהדות גרמניה המתבוללת" חזרה לשורשיה. על אף שלא היה אדם דתי ולפיכך לא ראה במסורות דתיות חלק מליבה של היהדות, הוא ראה ערך גדול בחשיפה לתכנים יהודיים. עבורו, התרבות היהודית הייתה המהות של היהדות. שוקן הציג את עצמו כאדם אשר חזר לשורשיו על ידי קריאה של ספרים יהודיים, והשיג גישה למסורת אבותיו דרך תרבות ספרותית. על אף הסכנה שבהמשכת פרסום תכנים יהודיים והבעת ההתנגדות לשלטון באמצעותם, שוקן ועובדיו בהוצאה האמינו במשמעות של חיבורים אלו ובחשיבותם לחיזוק רוחם של היהודים, וגם הלא-יהודים תחת שלטון הדיכוי הנאצי.
בובר הביע את ביקורתו באמצעות טקסטים נוספים, כדוגמת Zwiesprache (Dialogue), שפרסם ב-1934 כמהדורה מחודשת של טקסט של בובר מ-1923. הטקסט עוסק בדיאלוג בין נוצרים ויהודים ובו הוסיף בובר דיון על המצב הפוליטי העכשווי בתקופה. בטקסט המחודש, בובר לא רק מגנה את האידאולוגיה השגויה והכיוון השגוי אליו ההמון צועד, אלא גם קורא לרשויות "אוטורוטירה פנטומית" (erredete, erschiene Scheinautorität). בשונה מהטקסט הראשון שיצא ב-1933, בטקסט זה אין מילות נחמה, ונראה כי הוא פונה דווקא לקוראים לא-יהודיים. מאהרר טוענת כי הפתיחה של בובר בטקסט מרמזת על כך שאין מקום לדיאלוג בין שתי החברות – "הגרמנית" ו"היהודית". פרט נוסף המחזק טיעון זה הוא שככל הנראה, על אף שתוכנם של פרסומי שוקן היו יהודיים, הם היו פופולריים מאוד בקרב קבוצות מסוימות של קוראים לא-יהודים. למרות שעל חנויות ספרים "גרמניות" נאסר באופן רשמי למכור פרסומים עם תכנים יהודיים, רבות מהן עדיין עשו זאת באופן בלתי חוקי. יתר על כן, חנויות ספרים יהודיות היו נגישות באופן חופשי, והיה ניתן להזמין את ספרי הוצאת שוקן בדואר מה שהקל על זמינותם.
אמצעי נוסף להבעת התנגדות ההוצאה לדיכוי הנאצי היה בציטוטים מהתנ"ך שהופיעו בתחילתם של חלק מהכותרים, או בהדפסת פרקי תנ״ך שלמים. כך לדוגמה, בובר עשה שימוש בציטוטים מהתנ"ך בBücherei. במבוא של הכותר הראשון שיצא בסדרה, Die Tröstung Israels, בו הודפסו פרקים מ'-נה' של ספר ישעיהו, בובר הביא ציטוט מהכתוב בספר (וישעיהו מא', 8-10): "וְאַתָּה יִשְׂרָאֵל עַבְדִּי, יַעֲקֹב אֲשֶׁר בְּחַרְתִּיךָ; זֶרַע, אַבְרָהָם אֹהֲבִי. אֲשֶׁר הֶחֱזַקְתִּיךָ מִקְצוֹת הָאָרֶץ, וּמֵאֲצִילֶיהָ קְרָאתִיךָ; וָאֹמַר לְךָ עַבְדִּי-אַתָּה, בְּחַרְתִּיךָ וְלֹא מְאַסְתִּיךָ. אַל-תִּירָא כִּי עִמְּךָ-אָנִי, אַל-תִּשְׁתָּע כִּי-אֲנִי אֱלֹהֶיךָ; אִמַּצְתִּיךָ, אַף-עֲזַרְתִּיךָ--אַף-תְּמַכְתִּיךָ, בִּימִין צִדְקִי". הספר עצמו מרכז את נבואות ישעיהו בן אמוץ ובו יש מעבר חד מנבואות של אבדון וחורבן לנבואות של נחמה וגאולה. בציטוט המובא על ידי בובר, ה' מבטיח לעם ישראל שהוא איתו, גם בגלות ושאין עליו לפחד כי הוא ימשיך להגן על עם ישראל. בשימוש בציטוט זה, בובר העניק לקוראיו מילות נחמה, הבטחות לגאולה, פיוס עם אלוהים ושיקום פיזי, ובכך העניק להם משמעות להתמודדות עם הדיכוי הנאצי וחיזק את רוחם.
ייצור הספרים
שוקן ביסס את סדרת הספרים Bücherei des Schocken Verlag על המודל הקיים של הוצאת אינזל (Insel Verlag) שספריה התאפיינו בעיצובם היפה ובמחירם הזול.
תנאי העבודה של עובדי הוצאת שוקן היו מאתגרים. מצד אחד עליהם היה להתמודד עם מגבלות חוקיות על ייצור ספרים יהודיים, ומצד שני היה עליהם להמשיך ולעמוד בסטנדרטים הגבוהים שהציב שלמה זלמן להפקת ספרים בהוצאה. האיכות הגבוהה, הפונקציונליות והאסתטיקה של הספרים היו סימן ההיכר של הדמות הציבורית של שוקן. ב-1914 פרסם שוקן את ספרו הראשון שכלל את נאומי הרצל בקונגרס הציוני. הוא נתן את הספר לצירי הקונגרס של "הפדרציה הציונית של גרמניה". קורט בלומנפלד, שקיבל את הספר, ציין את האיכות שלו לחיוב וטען כי הוא הספר הציוני הראשון שעומד בסטנדרטים האמנותיים של שיטת הדפוס המודרנית.
למרות שהספרים הופקו בפרק זמן קצר, הקפיד שוקן על הייצור של כל אחד מהם תוך שנתן תשומת לב מיוחדת למראה החיצוני והעימוד שלהם. משה שפיצר ולמברט שניידר היו אחראים על המשימות הארגוניות בהוצאה כגון תקשורת עם מחברים, רשויות, מדפיסים וספקי ציוד. כמו כן, הם היו אחראים על הסקירה והתרגום של כתבי היד. אפילו ב-1938, תחת לחץ עצום של השלטונות, עובדי ההוצאה הצליחו להוציא עשרים וחמישה ספרים. באוגוסט של אותה שנה נאלץ שניידר לעזוב את ההוצאה כי הוא נחשב "ארי" ולכן לא הורשה לעבוד יותר עבור שוקן. ב-1939 תחת הגבלות השלטון נסגרה ההוצאה.
בסדרה יצאו סך הכל 83 יצירות, המחולקות ל-92 מספרים עקב הקצאות מחדש ומספור כפול של ספרים. היקף ההדפסה היה בין 3,000 עד 5,000 עותקים לכותר, ובמקרים מסוימים הודפסו כ-10,000 עותקים עבור 11 כותרים שהודפסו מחדש.
רשימת היצירות שיצאו בסדרה Bücherei des Schocken Verlag
רשימת היצירות בסדרה, מחברן, שנת הוצאתן ותיאור קצר שלהן (1933-1939):
הבצורת בתקופת אחאב
הבצורת בתקופת אחאב מתוארת במקרא כבצורת שהתרחשה בממלכת ישראל בזמנו של המלך אחאב ונמשכה כשלוש שנים. את הבצורת גזר אליהו הנביא בעקבות חטאיו הרבים של אחאב. הבצורת גרמה לרעב חזק, ונמשכה עד לאחר מעמד הר הכרמל.
רקע
המקרא מתאר את אחאב מלך ישראל כרשע במיוחד וכמלך ישראל הרשע ביותר. מלכי ישראל שהיו לפניו אמנם חטאו כולם בחטאי ירבעם, אך אחאב הוסיף על כך חטאים רבים שהכעיסו את ה'.
החטא האחרון שמוזכר ברשימת חטאיו של אחאב הוא בניית יריחו על ידי חיאל בית האלי. ייתכן כי חיאל היה נציב בימיו של אחאב מלך ישראל, שהוטלה עליו משימת ביצור העיר יריחו ובנייתה. בניית חורבות יריחו נחשבה לחטא חמור ביותר, שכן יהושע קילל את מי שיבנה את העיר:. קללת יהושע אכן התקיימה וכל בניו של חיאל נפטרו במהלך בניית העיר.
התלמוד הירושלמי מספר שה' ביקש מאליהו שילך לנחם את חיאל, כיוון שהוא אדם חשוב. אליהו סירב מחשש שמא לא יוכל לסבול את הדברים המכעיסים שהוא עלול לשמוע שם. ה' נתן לו אשראי לגזור כל דבר שירצה אם אכן ייאמרו דברים מכעיסים. אליהו הלך לניחום ואכן שמע כיצד אחאב מסביר לנוכחים שלא ייתכן שבני חיאל נפטרו בגלל קללת יהושע. לדברי אחאב, אין הגיון בכך שקללת יהושע התקיימה כאשר קללת משה - שכאשר בני ישראל יעבדו עבודה זרה לא ירד גשם - לא מתקיימת. הדברים הכעיסו את אליהו והוא נשבע לאחאב שלא ירד גשם אלא אם יחליט אחרת.
גזירת הבצורת
המקרא מתאר כיצד אליהו נשבע לאחאב שלא יהיה גשם, אלא אם כן אליהו יחליט אחרת:.
בתלמוד הירושלמי הובא שה' קיים רק את הגזרה שלא יהיה מטר, אולם את הגזרה שלא יהיה טל, לא קיים.
השלכות הבצורת
שבועתו של אליהו אכן התקיימה. בעקבות הבצורת מים הפסיקו לזרום בנחלים. התבואה הייתה דלה מאוד, מה שגרם לרעב חזק בשומרון. אנשים שלא הייתה להם גישה למחסני מזון גוועו ברעב.
השלכות הבצורת על אליהו
לאחר שאליהו נשבע לאחאב שלא ירד גשם אלא אם כן יגזור אחרת, הוא נאלץ להסתתר מפני אחאב. הכעס של אחאב עליו היה גדול, זאת בנוסף לכך שאיזבל אשתו נודעה ברדיפתה אחרי נביאי ה'.
אחאב שלח שליחים לכל המדינות האפשריות על מנת לחפש את אליהו והסכנה להריגתו הייתה מוחשית, אך אליהו הצליח להסתתר.
הסתתרות אליהו אצל האישה מצרפת
לאחר התייבשות הנחל, נדד אליהו לעיר צרפת, שהייתה ממוקמת ליד העיר צידון. בצרפת הוא פגש את האישה מצרפת, ומבקש ממנה לתת לו קצת מים, אך היא עונה לו שאין לה כלום. אליהו מצווה אותה להכין עוגה קטנה, שיהיה לו ולה ולבנה לאכול, ולאחר מכן אומר לה שלאחר שתכין את העוגה, כד הקמח וצפחת השמן לא יגמרו לה, ומהם תכלכל אותו. הנס הפסיק כשנגמרה הבצורת.
במהלך שהות אליהו אצל האישה הצרפית, נפטר בנה ממחלה קשה. אליהו לוקח את בנה אל חדרו, ומשכיב אותו על מיטתו, שם הוא משתטח עליו שלוש פעמים ומתפלל לה'. לאחר תפילתו, ה' מחייה את הילד.
מפגש אליהו ואחאב
בשנה השלישית לבצורת, ובעקבות הרעב החזק, אחאב יצא יחד עם עובדיהו, הממונה על ביתו, לחפש במעיינות ובנחלים חציר על מנת להאכיל את הבהמות. הם חילקו ביניהם אזורי חיפוש והלכו כל אחד לאתר חציר בשטח שבאחריותו.