cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בלשים בע"מ
הכנסות
הסרט גרף 36.3 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, ו-25.5 מיליון דולר במדינות אחרות, בסך כולל של 62.8 מיליון דולר ברחבי העולם, מול תקציב הפקה של 50 מיליון דולר.
בארצות הברית ובקנדה, הסרט יצא לאקרנים לצד "שכנים 2" ו"אנגרי בירדס - הסרט", והוא היה צפוי להכניס כ-10 מיליון דולר מ-2,865 בתי קולנוע בסוף שבוע הפתיחה שלו. ביומו הראשון הסרט הכניס 3.9 מיליון דולר, כולל 700,000 דולר מההקרנות המקדימות ביום חמישי בערב. בסוף שבוע הפתיחה הסרט הכניס 11.3 מיליון דולר, וסיים במקום הרביעי בקופות אחרי הסרטים "אנגרי בירדס - הסרט" (39 מיליון דולר), "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (33.1 מיליון דולר) ו"שכנים 2" (21.8 מיליון דולר). פיל וולדן מהעיתון פורבס טען שהסרט יכל היה להניב תוצאות גבוהות יותר אלמלא שיתף תאריך יציאה עם "שכנים 2", שכן שניהם חולקים את אותה דמוגרפיה של הקהל הבוגר יותר. הסרט הרוויח 6.5 מיליון דולר בסוף השבוע השני שלו (כולל 8.4 מיליון דולר במהלך ארבעת הימים של יום הזיכרון) וסיים במקום השביעי.
ביקורות
באתר הביקורות Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בדירוג חיובי של 91% על סמך 322 ביקורות וציון ממוצע של 7.60/10. ב-Metacritic, לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 70 מתוך 100, מבוסס על 51 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". קהלים שנסקרו על ידי CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "B−" בסולם A+ עד F, בעוד ש-PostTrak דיווח כי צופי הסרט נתנו לו ציון חיובי כולל של 75% ו-52% כ"המלצה מוחלטת".
מייק ראיין מאתר Uproxx שיבח את כתיבתו של בלאק ואמר: "אם אתה אוהב את שיין בלאק, אתה תאהב את 'בלשים בע"מ'. זה כנראה הסרט הכי שיין בלאק מבין כל סרטי שיין בלאק. לבלאק יש כישרון להפוך את הציפיות לסרטי פעולה על ראשם. משולב עם דיאלוג עשיר ומודע לעצמו". IGN העניק לסרט 9/10. ריצ'רד רופר משיקגו סאן-טיימס העניק 3 כוכבים מתוך 4 וכתב "שכחו מקווין הארט ואייס קיוב ב'שחק אותה שוטר', או זאק אפרון ורוברט דה נירו ב'סבא בהפרעה', או בן סטילר ואוון וילסון ב'זולנדר 2'. ראסל קרואו וראיין גוסלינג הם הצמד הכי מצחיק של השנה עד כה ב'בלשים בע"מ'". ג'יימס בררדינלי ציין כי הסרט מזכיר את 'לילות בוגי'. בררדינלי כתב "'בלשים בע"מ' הוא סרט מרענן למבוגרים שנכנס לשוק רווי בסרטי גיבורי-על ידידותיים לבני נוער וסרטי הנפשה לכל המשפחה. הוא חד (אם כי לא חד עד כדי כך שהוא ידחה קהל המוני), מצחיק ועם קצב מהיר", ונתן לו ציון של 3 מתוך 4.
איי. או. סקוט מהניו יורק טיימס כתב שהסרט חסר את התחושה הפוליטית העגמומית והתחבולנית של ההיסטוריה שניתן למצוא בסרט "מידות רעות" (2014) של פול תומאס אנדרסון, גם הוא קומדיה אודות חוקר פרטי מוזר המתרחשת בשנות ה-70. טוד מקארתי מהוליווד ריפורטר שיבח את עיצוב ההפקה (מאת ריצ'רד ברידג'לנד) ואת עיצוב התלבושות (מאת קים בארט) בשל "התזכורות החיות שלהם לכמה לוס אנג'לס חידשה את עצמה במהלך 40 השנים האחרונות"; והצילום (מאת פיליפ רוסלו) בשל "השימוש הפיגורטיבי ואולי אפילו מילולי בפילטר ערפיח כדי לעורר סביבה רעילה פיזית ומוסרית".
עתיד
במאי 2016, לפני יציאת הסרט לאקרנים, בלאק דיבר על הרעיון להמשך, "אני חושב שזה קצת מוקדם לשקול המשכון. אני לא בהכרח מאמין בעין הרע, אבל אנחנו באמת זקוקים שאנשים יצפו בו לפני שאנחנו אנחנו יכולים אפילו לדבר על זה. אנחנו מתמודדים בתחרות קשה עם [סרטי] גיבורי על ואנחנו רק צריכים שאנשים, אתה יודע, אולי יראו את קפטן אמריקה שש פעמים, אבל לא את בפעם השביעית ויראו את [הסרט] שלנו במקום זאת". באוגוסט 2018, בלאק חזר על רצונו לעשות סרט המשך, אם כי ציין כי הסרט כנראה לא היה מכניס מפיק בקופות כדי שהרעיון יהיה לסביר.
בספטמבר 2017, פוקס נתנה התחייבות לתסריט לגרסת טלוויזיונית עכשווית בהובלת נשים בשם "The Nice Girls", שתופק על ידי Silver Pictures Television שתיכתב על ידי מייקל דיליברטי.
נמל התעופה הבין-לאומי אל אלטו
נמל התעופה הבין-לאומי אל אלטו הוא נמל התעופה הבינלאומי הממוקם במרכז העיר של אל אלטו, בוליביה, הממוקם דרום-מערבית ללה פאס בגובה של 4,061.5 מ' (13,325 רגל), הוא נמל התעופה הבין-לאומי הגבוה בעולם ונמל התעופה ה-5 בגובהו בעולם.
שדה התעופה פעיל מאז המחצית הראשונה של המאה ה-20, אך שופץ רק בסוף שנות ה-60 אשר המסלולים הוארכו ונבנה טרמינל חדש. שדה התעופה החדש נחנך בשנת 1965.
בגלל מיקומו הגבוה של השדה הוא משמש גם לניסויי טיסות על ידי חברות כמו בואינג ואיירבוס שבוחנות בו טיסה ונחיתה בגובה רב. בשדה נבחנו מטוסי הבואינג 787 והאיירבוס A350.
מנמל התעופה פועלות חברות כמו BOA, אמזונאס, LATAM, אויאנקה ועוד.
אויגן אלכסנדר פרנץ, נסיך טורן וטקסיס הראשון
אויגן אלכסנדר פרנץ, נסיך טורן וטקסיס הראשון (בגרמנית:  Eugen Alexander Franz Fürst von Thurn und Taxis ; הוטבל ב-11 בינואר 1652 - 21 בפברואר 1714) היה הנסיך הראשון של טורן וטקסיס, מנהל הדואר הכללי של הרייכספוסט הקיסרי, וראש בית טורן וטקסיס מ-13 בספטמבר 1676 ועד מותו.
ביוגרפיה
אויגן אלכסנדר פרנץ היה בנו השני של למוראל השני קלאודיוס פרנץ, רוזן טורן וטקסיס ואן פרנסואז אז'ן, רוזנת הורנס. תאריך לידתו אינו ידוע, אך אויגן אלכסנדר פרנץ הוטבל ב-11 בינואר 1652 בבריסל.
לאחר מות אביו, אויגן אלכסנדר פרנץ עלה לתפקידי מנהל הדואר הכללי של הרייכספוסט הקיסרי וארצות השפלה הספרדיות. בשנת 1681, מלך ספרד ההבסבורגית האחרון, קרלוס השני, מינה את אויגן אלכסנדר פרנץ כרוזן לנסיך, ולאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הפך אותו לנסיך קיסרי בשנת 1695.
לאחר הכיבוש הצרפתי של ארצות השפלה הספרדיות במהלך מלחמת הירושה הספרדית, המלך הספרדי החדש פליפה החמישי, נכדו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, הדיח את אויגן אלכסנדר פרנץ מתפקיד המאסטר גנרל של ארצות השפלה הספרדיות. בשנת 1702, הוא העביר את מטה מערכת הדואר שלו מבריסל לפרנקפורט אם מיין.
משפחתו
אויגן אלכסנדר פרנץ היה נשוי פעמיים. הוא נישא תחילה לנסיכה אנה אדליידה, נסיכת פירסטנברג, בתם של הרמן אגון, רוזן פירסטנברג ופרנציסקה, רוזנת פירסטנברג-שטולינגן. לאויגן אלכסנדר פרנץ ולאנה אדלהייד נולדו הילדים הבאים:
לאחר מות אשתו הראשונה, נשא אויגן אלכסנדר פרנץ לאישה את הרוזנת אנה אוגוסטה מהוהנלוהה-ולדנבורג-שילינגספירסט, בתם של לודוויג גוסטב, רוזן הוהנלוהה-ולדנבורג-שילינגספירסט ואשתו השנייה אנה ברברה פון שנבורן. לאויגן אלכסנדר פרנץ ולאנה אוגוסטה נולדו הילדים הבאים:
צוות 6 של אריות הים
הקבוצה לפיתוח לוחמה ימית מיוחדת (באנגלית: Naval Special Warfare Development group - DEVGRU) הידועה בכינויה צוות 6 של יחידת אריות הים (באנגלית: SEAL Team Six / ST6) היא יחידת עילית בכוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית. מפקד היחידה הוא קצין בדרגת קפטן.
היחידה מהווה את המרכיב הימי בפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים (JSOC) לצד המרכיב היבשתי - כוח דלתא, והמרכיב האווירי - טייסת טקטית מיוחדת (STS) ה-24.
למרות שייעודה המקורי הוא לוחמה בטרור ימי, היחידה מבצעת מבצעים מיוחדים בעיקר נגד יעדים בעלי ערך גבוה (HVU) ומשימות בשיתוף עם סוכנות הביון המרכזית.
המקבילה בישראל ליחידה זו היא שייטת 13
היסטוריה
כמעט כל המידע אודות היחידה מסווג מאוד ופרטים אודות משימות או פעולות ספציפיות בדרך כלל אינם זמינים בפומבי. היחידה ממוקמת במתחם סגור ומבודד בבסיס ליטל קריק, וירג'יניה. המתקן הוא מהמתקדמים מסוגו בעולם, וכולל מתקני אימונים רבים ומגוונים המאפשרים דימוי של תרחישים מגוונים.
באותה עת (1980) כבר היו קיימות שתי קבוצות SEALs אחרות (צוותים 1 ו־2) מרסינקו כינה את היחידה החדשה שלו בשם צוות SEAL 6 כדי לבלבל את המודיעין הסובייטי לגבי מספר צוותי ה־SEALs הקיימים בפועל. לוחמי הצוות הראשון אותרו ונבחרו על ידי מרסינקו מקרב צוותי ה־SEAL ובתוך זמן קצר השיגה היחידה כשירות ייחודית והעמידה את עצמה בשורה אחת עם כוח דלתא של צבא היבשה. מרסינקו החזיק בפיקוד על היחידה במשך שלוש שנים, (מ־1980 עד 1983). השנים הראשונות מאופיינות לדברי לוחמי היחידה בתחושת כאוס בכל הקשור לבטיחות ונהלים. ליחידה הצעירה זרמו אמצעי לחימה חדישים ותקציבי עתק ולוחמיה הצעירים השתוללו יחד עם מפקדם ללא מעצורים. הלוחמים נהגו להסתובב עם שיער ארוך וזקנים בלתי מגולחים בניגוד לתקנות הצי, לשתות ולהשתכר ולהשתתף בקטטות המוניות.
על רקע זה החליט פיקוד הצי בשנת 1987, לסגור את צוות שש ולהקים במקומו יחידה חדשה בשם "קבוצת הפיתוח המיוחדת Warfare Development Group" או בקיצור DEVGRU.
מאז פיגועי 11 בספטמבר 2001 פעילות היחידה התרחבה משמעותית במסגרת המלחמה בטרור. במהלך 2002, חודשים בודדים אחרי הפלישה לאפגניסטן, נמלטו מרבית לוחמיו של בן לאדן מאזור מערות טורה בורה לפקיסטן ורק לעיתים נדירות יצא לקבוצה להילחם בקרבות יזומים מולם. היה נדמה שהאויב שעמו נדרשו להתמודד - נעלם ברובו. באותה עת נאסר על לוחמי הצוות לרדוף אחרי אנשי הטליבאן ואל־קאעידה אל תוך שטח פקיסטן. לוחמי היחידה, שברובם ישבו בבסיס חיל האוויר בגראם שבפרברי קאבול, הרגישו מתוסכלים. על הסי־איי־אי לא הוטלו מגבלות כאלה ולכן התחילה היחידה לעבוד עם סוכנות הביון המרכזית תחת אישורי הקרב הנרחבים יותר שלה. המשימות, חלק מ-"תוכנית אומגה", אפשרו לאריות הים להוציא לפועל "פעולות בנות הכחשה" נגד הטליבאן ונגד אנשי מיליציות אחרות בפקיסטן. במערכה באפגניסטן התרכזה "תוכנית אומגה" בעיקר בהפעלת הפאשטונים האפגאנים למשימות ריגול בקרב השבטים בפקיסטן ולעבודה עם המיליציות האפגניות שהוכשרו על ידי ה־CIA.
היחידה שנשלחה במקור לאפגניסטן ולעיראק כדי ללכוד את מנהיגי אל־קאעדה ולבצע מבצעים מיוחדים בלבד, מצאה את עצמה בפועל מנהלת במשך שנים קרבות פנים אל פנים כנגד אנשי טליבאן מהדרג הבינוני והנמוך במסגרת זו גם סבלה משיעור אבדות גבוה יחסית. האסון הגדול ביותר בתולדותיה (שהוא גם האסון בו נהרגו המספר הגדול ביותר של חיילים אמריקנים יחד במהלך השהות באפגניסטן) אירע בעת התרסקות מסוק מסוג צ'ינוק כתוצאה מירי רקטה של לוחמי טליבאן ב־6 באוגוסט 2011, ובמהלכו נהרגו 38 לוחמים אמריקנים ואפגנים (שמתוכם 15 היו שייכים לפלגה הזהובה של צוות 6). אסון אווירי נוסף אשר נגרם בנסיבות דומות בשנת 2005 הביא למותם של כ־19 אנשי צבא אמריקנים (ובהם לוחמים מצוות 1, 2 ו־10 של ה־SEALs) ומתועד בסרט ההוליוודי "השורד האחרון".
מבנה היחידה
היחידה מונה כמה מאות לוחמים השייכים לכוח הפשיטה, וכ־1,500 תומכי לחימה. פלגות המבצעים ביחידה מחולקות על פי צבעים:
כל פלגה מתחלקת לשלוש מחלקות פשיטה, ומחלקות אלה מחולקות לצוותי לוחמים המכונים "פושטים" (Assaulters).
לכל פלגה יש גם כינוי מסוים. למשל: ה"אבירים" של הפלגה הזהובה, ה"אינדיאנים" של הפלגה אדומה, "הוויקינגים" של הפלגה האפורה, וה"פיראטים" של הפלגה הכחולה. פלגות הלחימה נתמכות גם על ידי מגוון רחב של אנשי תמיכה, כולל מומחי מודיעין וסייבר, חבלנים, מפעילי כלבים, ומומחים טקטיים מהטייסת הטקטית המיוחדת ה-24.
על פי דו"ח ה־GAO על כוחות מבצעים מיוחדים משנת 2014, DEVGRU ביצעו בסך הכל 1,787 פעילויות, כאשר מתוכם 1,342 היו צבאיות ו־445 אזרחיות.
מבצעי תמיכה בכוחות, בניית אומה, ייעוץ ופעולה עקיפה
כמו כן על פי מקורות שונים, משנת 2012–2014 ביצעו הכו"מ האמריקנים כ־500 אימוני לחימה משולבים עם כ77 כוחות זרים ברחבי העולם במסגרת מה שהם מכנים (Joint Combined Exchange Training (JCET.
כוח משימה 88/145
בעקבות הפלת משטרו של סדאם חוסיין בעיראק, 2003 הוקצתה פלגה של ה־st6 ליחידה משותפת שהוקמה אד הוק עם בריטניה לטובת הוצאת מבצעים מיוחדים בעיראק, הידועה ככוח המשימה 145 בסופו של דבר שונה שמה ל־TF-88, הכוח הזה כלל:
כמו כן אלמנטים של חטיבת הטייסת המיוחדת ה־160 (SOAR), טייסת הטקטיקה המיוחדת ה־24 של ארצות הברית, מטוסים מטייסות חיל האוויר המלכותי ה־7 וה־47, סיפקו תמיכה אווירית מיוחדת ל־TF-88. על פי הערכות, צוותי המודיעין הצבאי של ארצות הברית, לצד קבוצת התמיכה המשותפת של בריטניה, מרכיבים של MI6 ו־SRR, נקשרו לחיל המשימה כדי לספק תמיכה מודיעינית.
התפקיד העיקרי של TF-88 היה לצוד את בכירי אל־קאעידה הפועלים בעיראק.
לכוח המשימה היו מספר הצלחות, כולל הריגתו של אל־זרקאוי. בתגובה על חטיפה של אזרחים מערביים, הסמכות של TF-88 הורחבה כדי לכלול מענה נגד האיום הזה.
אמל"ח ושיטות לחימה
נעשה שיתוף פעולה עם גורמי כוח מדינתיים או אזוריים יצירת בריתות וקואליציות מקומיות, תיאום והובלת מתקפות גדולות.
פעולות ממושכות תוך שהייה ארוכה בשטח למבצעים שקטים או חדירות קצרות למבצעים אלימים.
היחידה בתרבות הפופולרית
כמה מלוחמי היחידה החשאית הזו התפרסמו ועוררו בכך דיון ציבורי כאשר פרסמו את מעלליה.
עם זאת דווקא מייסד היחידה ריצ'רד מרסינקו היה הראשון שכתב עליה כבר בשנת 1992 את ספרו השנוי במחלוקת "Rogue Warrior" (לוחם זדוני)
מאז מבצע החיסול המוצלח של בין לאדן שהעלה את קרנה של היחידה בין לילה העיסוק הציבורי בה גבר בכל העולם, לוחם היחידה מאט ביסונט כתב תחת שם העט מארק אוון שני ספרים על השירות כלוחם וכמפקד צוות ביחידה: אין יום קל ("No easy day") אודות חלקו במבצע לחיסולו של בן לאדן ולא גיבור ("no hero") אודות שירותו בצוות 6.
הווארד וייסדין (Howard E. Wasdin), לוחם עבר נוסף ששירת ביחידה בתחילת שנות ה־90, כתב גם הוא ספר ("SEAL Team Six") על חוויות הלחימה שלו בעיקר מפעילות צוותו במוגדישו במסגרת כוח המשימה "רינג'ר" במבצע שהתפרסם מאוד בעקבות הספר (התרסקות במוגדישו) וסרט הקולנוע ההוליוודי בלאק הוק דאון שנעשו אודות יום הקרב העקוב מדם שהתרחש במוגדישו ב־1993 ושבמהלכו נהרגו ונפצעו מספר רב של חיילים אמריקנים (וכן התרסקו שני מסוקי UH-60 בלק הוק).
שערורייה נוספת אירעה סביב יציאתו לאור של משחק המחשב Medal of Honor: Warfighter שעוסק בפעילות היחידה, לאחר שהתברר שכמה מלוחמי היחידה הצטרפו להפקתו כדי לסייע באותנטיות שלו. ואגב כך הואשמו במעילה בחוזה הלוחם שלהם בצי האמריקני ובכך שחשפו שיטות לחימה ייחודיות של הצוות.
ב־2017 יצאו לאקרנים הסדרות:"Seal Team" של רשת CBS, ו-"SIX" של ערוץ ההיסטוריה, שעוסקות בעלילות של צוות מהיחידה.
גרטה אוטו
גרטה אוטו או פרפר כנף הזכוכית (שם מדעי: Greta oto) הוא מין פרפר הנמנה עם תת־משפחת הדנאיתיים (Danainae), ושייך למשפחת הנימפיתיים.
תיאור
הכנפיים של הגרטה אוטו שקופות, וגודלן בין 5.6 ל־6.1 סנטימטרים. שמו העממי באנגלית הוא glasswinged butterfly ("פרפר כנף זכוכית"), והשם בספרדית הוא "mariposa de cristal", שמשמעו "פרפר זכוכית". צבע גופו כהה, והרקמה שבין הוורידים בכנפיו נראית כמו זכוכית. הגבולות של כנפיו הם לרוב בצבע חום כהה, ולעיתים בגווני אדום וכתום.
המקור של שקיפות הכנפיים
שקיפות הכנפיים של הפרפר נובעת משלוש תכונות: הבליעה הנמוכה של אור נראה על ידי החומרים שמרכיבים את הכנפיים שלו, הפיזור הנמוך של האור שעובר דרך הכנפיים שלו וההחזרה הנמוכה של האור הפוגע במשטח כנפיו. התכונה האחרונה מתרחשת עבור טווח רחב של אורכי־גל ומכסה את כל הספקטרום הנראה. מאפיין החזרת האור הנמוכה, בו ניתן להבחין מזוויות שונות, נגרם מננו־עמודים העומדים על משטח הכנפיים וגורמים לשינוי במקדם השבירה בין האוויר לבין הממברנה של הכנפיים. עמודים זעירים אלו הנמצאים בחוסר־סדר על משטח הכנפיים, הם בעלי יחס גבוה של גובה לרדיוס, העולה על 6, שבו גודל הרדיוס נמוך מאורכי הגל של האור הנראה. נוסף על כך, העמודים הם בעלי פיזור לא אחיד של גובה ורוחב, דבר שאחראי באופן ישיר על השינוי ההדרגתי במקדם השבירה ובעקבותיו לתכונות האי־החזרה. מאפיינים אלו משתפרים אף יותר עקב נוכחותם של כנים בבסיסם של אותם עמודים.
תפוצה
פרטים מבוגרים ניתן למצוא מאזור מקסיקו, ועד פנמה וקולומביה. הפרטים יכולים לנדוד למרחקים ארוכים, ותיעודם מרחיק צפונית עד לפלורידה.
אוכל
הגרטה אוטו מבקר בפרחים כמו לנטנה, אבל מעדיף להטיל את ביציו על צמחים טרופיים סולניים מסוג צסטרום. הזחלים הירוקים ניזונים מן הצמח הרעיל, והם נחשבים רעילים לטורפים עקב כימיקלים משניים שמאוחסנים ברקמותיהם, כימיקלים שקשים לעיכול עבור נמלת הקליע. גם הפרטים הבוגרים נחשבים לרעילים, אך רעילותם נגרמת בעיקר מכך שזכרים ניזונים מצמחים (לדוגמה, צמחים ממשפחת המורכבים) שמכילים אלקלואידים של פירוליזידין. אותם אלקלואידים מומרים אחר־כך לפרומונים על ידי הזכר, שמשתמש בהם על־מנת למשוך נקבות.
Bandstand
Bandstand: המחזמר האמריקאי החדש (או בקיצור: Bandstand) הוא מחזמר מקורי שהולחן על ידי ריצ'רד אוברקר, עם מילים ותסריט מאת אוברקר ורוברט טיילור.
זהו המחזמר הראשון שהוסמך על ידי הארגון Got Your 6 לספר את הסיפור של קבוצת חיילים ותיקים ששבים הביתה לארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה. הם נאבקים להשתלב בחייהם הישנים תוך התמודדות עם השפעותיה המתמשכות של המלחמה - כולל פוסט טראומה ורגשות אשמה - הם מקימים להקה שמורכבת אך ורק מחיילים ותיקים על מנת להתחרות בתחרות הרדיו הפטריוטי הלאומי בניו יורק. השיר הזוכה יבוצע בהוליווד על ידי הלהקה, מה שיהפוך אותם לשמות מוכרים. קבוצה זו של לוחמים ותיקים מנגנת מכל הלב ומספקת לאמריקה שלאחר המלחמה על ההשפעות שהיו למלחמת העולם השנייה על הגיבורים של אמריקה.
ההפקה המקורית של המחזמר Bandstand, בבימויו של אנדי בלנקנבואלר ובכיכובם של לורה אוסנס, קורי קוט ובת' ליבל, הועלתה לראשונה בתיאטרון פייפר מיל במילברן, ניו ג'רזי באוקטובר 2015. המחזמר הוצג לראשונה בברודוויי ב-26 באפריל 2017, והצגתו הופסקה ב-17 בספטמבר 2017.
הבכורה בתיאטרון פייפר מיל
סדנת העבודה של Bandstand התקיימה ב-2014 בניו יורק, בהשתתפות לורה אוסנס, קורי קוט ובת' ליבל.
המופע (שנקרא מחדש The Bandstand) החל את ההצגות המקדימות ב-8 באוקטובר 2015 בתיאטרון פייפר מיל במילברן, ניו ג'רזי, לפני הפתיחה הרשמית ב-18 באוקטובר 2015. המופע רץ ריצה מוגבלת עד ל-8 בנובמבר 2015. הבימוי והכוראוגרפיה נעשו על ידי אנדי בלנקנבואלר, ובצוות השחקנים נמנו קורי קוט בתור דוני, לורה אוסנס בתור ג'וליה ובת' ליבל בתור גברת אדמס. המחזמר כולל סווינג, בי פופ וג'יטרבאג.
ההפקה בברודוויי
הקלטה מקצועית של ההפקה בברודוויי הוקרנה בבתי הקולנוע ב-25 ביוני וב-28 ביוני 2018. ההקלטה המקצועית הופיעה מחדש בבתי הקולנוע ב-15 וב-19 בנובמבר 2018. בזמן מגפת הקורונה, Playbill הציעו את ההקלטה המקצועית של ההפקה בברודוויי לצפייה באתר שלהם מה-10 עד 17 באפריל 2020, כאשר חלק מההכנסות הולכות לקרן השחקנים של אמריקה. Playbill גם אירחו מסיבת צפייה ישירה בהקלטה ב-11 באפריל.
סיבוב הופעות לאומי בארצות הברית
סיבוב הופעות בארצות הברית התחיל ב-29 באוקטובר 2019 בקולג' סטיישן, טקסס, בכיכובם של ג'ניפר אליזבת' סמית' בתור ג'וליה טרויאן וזאק זארומטידיס בתור דוני נוביצקי. ב-16 באפריל 2020, הוכרז שסיבוב ההופעות לא יחודש לאחר הפסקתו המוקדמת בשל מגפת הקורונה. ההופעה האחרונה התקיימה ב-12 במרץ 2020 באיסטון, פנסילבניה.
מערכה ראשונה
החייל הוותיק הצעיר, הפסנתרן והזמר-יוצר, דוני נוביצקי, אשר חזר לאחרונה מהחזית, שב לביתו בקליבלנד ב-1945 מהמלחמה כדי למצוא שאמריקה להוטה לחזור לשגרה ("Just Like It Was Before"). הוא לא מצליח למצוא מקום לעצמו בקליבלנד שלאחר המלחמה. דוני שומע על תחרות להקות הסווינג של הרדיו הלאומי במחווה לחיילים, ורוקם תוכנית ליצור להקה המורכבת כולה מחיילים וותיקים בשביל הזדמנות לתהילה מידית והון הוליוודי ("Donny Novitski"). כדי לזכות קודם כל בתחרות הכלל-ארצית, דוני מקים את הלהקה שלו: ג'ימי קמפבל על סקסופון וקלרינט, דייוי זלאטיק על קונטרבס, ניק ראדל על חצוצרה, וויין רייט על טרומבון וג'וני סימפסון על תופים ("I Know a Guy"). כל אחד מחברי הלהקה נאבק בהסתגלות מחיי הצבא לחיים בבית, אבל הם מוצאים חברות ושותפות במטרה המשותפת הזו.
לאחר ההופעה הראשונה שלהם ("Ain't We Proud"), דוני מקיים את הבטחתו לבדוק מה שלום ג'וליה טרויאן, אלמנה צעירה של מייקל, שהיה חברו הטוב ביותר במלחמה. בינתיים, החיילים הוותיקים בלהקתו החדשה של דוני מנסים נואשות להסתגל מחדש לחיים האזרחיים ("Proud Riff"). בזמן שג'וליה מתכוננת לארח את דוני לארוחת ערב בתקווה ללמוד עוד על מותו של בעלה. היא מגלה לאימה, ג'ון אדמס, שהיא רק רוצה להיות מי שהייתה לפני מות בעלה ("Who I Was"). בזמן הארוחה, דוני נמנע מלדון במותו של בעלה של ג'וליה. מאוחר יותר, רדופים על ידי זיכרונות מהמלחמה, חברי הלהקה מנגנים בכלי הנגינה שלהם, ודוני מגיע לכנסייה שבה ג'וליה שרה ("Counterpoint/Pie Jesu"). מתרשם מקולה, דוני מזמין את ג'וליה לבוא להקשיב ללהקה שהקים. נרגשת, אימה של ג'וליה מקווה שבקרוב הכל יהיה "בדיוק כמו שהיה קודם" ("Just Like It Was Before (Reprise)").
במועדון, דוני מזמין את ג'וליה לשיר סטאנדרט עם הלהקה ("First Steps First"). לאחר ההופעה, דוני משכנע את ג'וליה המהוססת להצטרף ללהקה, והם מתחילים להתאמן ברצינות ("Breathe") להופעה הראשונה שלהם ביחד, מנסים מנגינה חדשה ("You Deserve It"). כאשר הביטחון של דוני בניצחון בתחרות מתערער, ג'וליה מציעה לו יומן שירים שכתבה. בהשראת תפיסתה של ג'וליה את החיים שלאחר המלחמה, דוני מלחין מנגינה לאחד משיריה שהוא משוכנע שיזכה אותם בתחרות המוקדמת באוהיו. דבר שיבטיח להם משבצת בשידור הגמר בניו יורק. השידור באוהיו בעיצומו ("Dwight Anson & Jean Ann"), כשלהקת דוני נובה בהשתתפות ג'וליה טרויאן עולה לבמה עם "אהבה תבוא ותמצא אותי שוב" ("Love Will Come and Find Me Again"). הלהקה זוכה בתחרות המוקדמת של המדינה, אבל נאמר להם שהם צריכים לשלם את דרכם לניו יורק ושהם נדרשים להתחרות בסיבוב השני של ההדחה כדי להבטיח את מקומם בשידור האחרון. מחוסר אמונה וייאוש, דוני מלכד את הלהקה שלו עם חזון של עולם בו הם מזוהים בשל ההקרבה והכישרון שלהם ("Right This Way").
מערכה שנייה
לאחר שקיבלו תרומה נדיבה מהמעריצים שלהם מעיר הולדתם, הלהקה יוצאת לדרך לחיות את החלום שלהם להתקיים ("A Band in New York City"). אחרי לילה ראשון קסום בניו יורק, דוני וג'וליה מוצאים את עצמם מחוץ לחדר של ג'וליה במלון, סוף סוף מודים ברגשותיהם האמיתיים אחד כלפי השני ("This is Life"). מאחורי הקלעים בשידור האחרון, רגע לפני ההופעה שלהם, הלהקה מבינה שהאותיות הקטנות של החוזה שהם חתמו הן מלכודת, והפרס המובטח הוא שקר. כשהוא מסרב לאפשר לשירות הצבאי שלהם להיהפך לרגשני ולהיות מנוצל על ידי יוזמי התחרות, ולא מוכן למסור את הזכויות לשיר שלו, דוני משכנע את הלהקה לבחור בבחירה המסוכנת מכולן, ולהילחם עבור עצמם, והוא וג'וליה מתנשקים ("This is Life (Reprise)"). בשידור חי כשכל המדינה שומעת, הלהקה עורכת הפיכה וירטואלית של השידור כשג'וליה שרה כל מילה כנה ואכזרית של השיר המקורי שלה ("Welcome Home (Finale)").
ב"אפילוג" ("Epilogue"), שנה לאחר מכן, להקה דוני נובה בהשתתפות ג'וליה טרויאן מוצאים את עצמם כוכבים מהוללים, עם קונצרטים בניו יורק שאזלו להם הכרטיסים וסיבוב הופעות ארצי.
סקירות
ההפקה בברודוויי קיבלה ביקורות מעורבות מהמבקרים לאחר הפתיחה ב-26 באפריל 2017. מבקרים רבים שיבחו את אנדי בלנקנבואלר על הכוראוגרפיה שלו, שה-New York Theatre Guide כינה "מעולה בצורה קיצונית". שיקגו טריביון תיאר את הכוראוגרפיה של בלנקנבואלר כבעלת "חסד ושבריריות ייחודיים". הביקורת העיקרית על Bandstand מתייחסת להתפתחות של העלילה והדמויות. המופע זוכה לתשואות על ניסיונו להתעמק בנושאים העמוקים יותר שפקדו את אלה שחזרו הביתה לאחר מלחמת העולם השנייה. למרות ניסיון זה, המבקרים מצאו את העלילה "קצת מתוקה מדי" מכיוון שהיא עוקבת אחרי ציר זמן צפוי. המבט הלא שגרתי לתוך הדמויות המרכיבות את להקת דוני נובה נותן להופעה "עצב גולמי", אבל החיילים הוותיקים סופקו עם "מעט רגעים מוזיקליים מגדירים משלהם".
תעודת Got Your 6
החל מסוף 2015, הכותבים ריצ'רד אוברקר ורוברט טיילור קיבלו משוב מ-Got Your 6 כדי להבטיח ש-Bandstand הוא תיאור מדויק של החיילים הוותיקים ממלחמת העולם השנייה. דב רזה הוביל לשיחה בין חיילים וותיקים מהמלחמה לבין צוות השחקנים, ושיתפו את צוות השחקנים וצוות ההפקה כיצד להימנע מסטראוטיפים ואיך ליצור דמויות הדומות לאנשים אמיתיים. שיתוף הפעולה עם Got Your 6 הביא לכך ש-Bandstand היא "הפקת התיאטרון הראשונה שזכתה להסמכה על ידי Got Your 6 על התיאורים ההגיוניים והמדויקים של החיילים הוותיקים".
27 באוקטובר
27 באוקטובר הוא היום ה-300 בשנה, (301 בשנה מעוברת) בשבוע ה-44 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 65 ימים.
מוקצה מחמת חסרון כיס
בהלכות שבת, מוקצה מחמת חיסרון כיס, הוא אחד מסוגי המוקצה האוסרים בטלטול בשבת, ופירושו הוא חפץ שמחמת ערכו היקר האדם מייחד לו מקום מסוים, ואסרו חז"ל לטלטל חפץ זה בשבת וביום טוב.
זיינב אל-עסכרי
זיינב אל-עסכרי (בערבית: زينب العسكري; נולדה ב-6 בפברואר 1974) היא שחקנית, תסריטאית, מפיקה ודוברת בחריינית, מנחה ומגישה אירועים ובתשדירי פרסומת פופולריים במדינות הערביות של המפרץ הפרסי. היא פרשה מהופעה בשנת 2009.
מוקצה מחמת חסרון כיס
מוקצה זה הוא החמור מבין סוגי המוקצה.
זיינב אל-עסכרי
קריירה
אל-עסכרי כיכבה והפיקה כמה תוכניות לטלוויזיה לפני שפרשה במועד מאוחר יותר. אף על פי שהיא אזרחית בחריין שפעלה במספר הפקות בבחריין, היא הופיעה כאחת הדמויות הראשיות בכמה תוכניות טלוויזיה של כווית וערב הסעודית. תפקידה האחרון היה בתפקיד הודא בתוכנית הטלוויזיה של בחריין Hudu'u wa Awasif (שתיקה וסופות), בה היא מגלמת יופי מבולבל וטרגי שאינו יכול להחליט בין האהבה האמיתית בחייה, שהוא אדם עני אך נלהב שאינו יכול לחיות בלעדיה, ואו הבוס שלה. אף על פי שהיא מחליטה להתחתן עם הבוס שלה, דבר שיהפוך אותה לבטוחה מבחינה חברתית וכלכלית, היא מוכת אשמה על החיים שהשאירה מאחור וחווה מפגשים קצרים עם אהבתה האמיתית. בינתיים המשפחה שהיא נטשה מתפרקת; אביה מאוד חולני ואחותה נופלת לעסקים המסוכנים של זנות. בסופו של דבר, מעט מאוד מהסכסוכים נפתרים. אביה נפטר כתוצאה מגילוי הזנות של בתו ואחותה הזונה, רדופה מחזונותיו של אביה ומאוחר יותר הופכת למטורפת. הודא עצמה חולה באופן טרגי בסיום הסדרה ומתה. על ערש דווי ישב בעלה לידה, בזמן שאהובה האמיתי הציץ פנימה מהחלון המרובע שעל הדלת. כשהיא יורדת אט אט לשכחה, היא ממלמלת "אני ציפור ולכן אסור לכלוא אותי, אני חייבת להיות חופשייה, כדי שכולם יוכלו לאהוב אותי". בכך הודא נפטרת והמופע מסתיים.
בשנת 2005 הופיעה בסדרה "אתרי" ; סדרה על ילדה צעירה חביבה שמתמודדת עם אתגרים רבים בחייה שקובעים את גורלה. אתרי הייתה הסדרה הראשונה של חברת ההפקה של זאינאב אל אסקארי (בינט אל-ממלקה). היא נבחרה לשחקנית הטובה ביותר במדינות המפרץ בשנת 2005 על תפקידה באתרי. הופעתה האחרונה הייתה בסדרת המפרץ הטובה ביותר בשנת 2006: בלה רחמה (ללא רחמים); סיפור של אישה יפה עשירה; (פאג'ר) גרה עם אחותה הקטנה (Wedd) הסובלת מתסמונת דאון והתמודדותה עם בת דודה המכורה (ג'אסים) לחיות חיים שלווים. בלה רחמה נבחרה לסדרת המפרץ הטובה ביותר בשנת 2006, וזינב אל אסקארי נבחרה גם לשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה בפעם השנייה.
מוקצה מחמת חסרון כיס
מקור האיסור
מוקצה מחמת חסרון כיס נזכר בתלמוד במסכת שבת. במשנה הובא בשם רבי יוסי שמותר לטלטל את כל הכלים בשבת מלבד מסר הגדול ויתד של מחרישה, והטעם לכך הוא שכלים אלו יקרים ואדם מקצה אותם ומייחד להם מקום.
זיינב אל-עסכרי
קריירה
שני הפרויקטים הבאים של זיינב אל-עסכרי הם לאנת אמרא'ה (קללת אישה) ולהתאת ת'וף (רגע של חולשה).
מוקצה מחמת חסרון כיס
מקור האיסור
בגמרא הוסיפו עוד סוגי כלים שנכללים במוקצה זה: רב נחמן הוסיף גם 'אוכלא דקצרי'. לדעת רש"י הכוונה לנפה של נחושת שהיו משתמשים בה הכובסים כדי לזלף מים על הבגדים, או שמניחים תחתיו מוגמר ובתוכו בגדים על מנת שיקבלו ריח.
זיינב אל-עסכרי
קריירה
אל-עסכרי עומדת בשורה אחת עם נשים מפיקות טלוויזיה ידועות במדינות המפרץ כגון עם חאיאת אל-פהד.
מוקצה מחמת חסרון כיס
מקור האיסור
אביי הוסיף עוד שלושה כלים – 'חרבא דאושכפי', 'סכינא דאשכבתא' ו'חצינא דנגרי'. בפירוש מהותם של שלושה כלים אלו נחלקו הראשונים. לדעת רש"י מדובר בסוגי סכינים שונים המשמשים לרצענות וכדומה, אך לדעת תוספות מדובר בסכין של שוחטים שהשוחט מקפיד עליה שלא תיפגם. בפירוש הרא"ש הוסיף גם סכין של מילה ואזמל של ספרים וסכין של סופרים, מאחר שבכל הסכינים האלו, אדם מקפיד שלא ייעשה בהם שימוש אחר מלבד השימוש הרגיל לו. הרמב"ם כתב שכל כלי שמקפיד עליו שמא יפחתו כלומר, כלי שמקפידים עליו ולא עושים בו שימוש סתמי הוא מקוצה מחמת חסרון כיס.
זיינב אל-עסכרי
חייה האישיים
אל-עסכרי פרשה לגמלאות כשהתחתנה עם עבדאללה בן סאלם אל קאסימי, סגן שליט אמירות שרג'ה באיחוד האמירויות הערביות. יש להם שלוש בנות, זאין, חלה וגאלה.
מוקצה מחמת חסרון כיס
גדר המוקצה
במסכת שבת מכנה הגמרא את סיבת האיסור, ורש"י מפרש "דקפיד עלייהו" - האומן שלא יתלכלכו ושלא יתעקמו. מייחד להם מקום - מקצה להן בידיים. עיקר הדין הוא במקרה שמקפיד עליהם. וממה שכתבו בגמרא מייחד להו מקום, יש לפרש, שהקצאת מוקצה מחמת חיסרון כיס היא כאשר ההקצאה נעשית על ידי שמייחד מקום מיוחד לכלי היקר, אך העיקר היא ההקפדה ולא יחוד המקום.
הסיבה לחומרה המיוחדת של מוקצה זה, הוא מפני שהקצאתו של הדבר משימוש האדם, נעשית מרצונו ודעתו של האדם, בכך שהקצה אותם ודחה אותם מלהשתמש בהם, בניגוד למוקצה מחמת איסור - שההקצאה נעשית בעל כורחו מחמת האיסור השתמשות,  ובניגוד למוקצה מחמת גופו - שהוקצה מחמת שאינו ראוי לשימוש, אך גם לא הוקצה מלכתחילה על ידי האדם.
כלי שמלאכתו להיתר
מוקצה מחמת חסרון כיס הוא דווקא בדבר שמלאכתו היא דבר האסור בשבת (כלי שמלאכתו לאיסור), וכיון שהחפץ מוקצה למלאכה זו, אסרו חז"ל להשתמש בו אפילו לצורך מלאכת היתר בשבת (כלי שמלאכתו להיתר). אבל כלי שעומד למלאכה שמותרת בשבת כגון גביע יקר ערך, אף שהוא יכול להיות מוקצה רק לזמנים מיוחדים, מכל מקום אינו נחשב מחמת זה כמוקצה מחמת חסרון כיס, ואכן הדוגמאות המובאות בפוסקים ובשולחן ערוך ורמב"ם, הם של חפצים העומדים לשימוש האסור בשבת, כמו סכין של שחיטה ושל ברית מילה, וכן גם פסק החזון איש בפשטות. ישנם גם כלים שמלאכתם להיתר שיכולים להיות מוקצה מחמת גופו אם למשל הם מיועדים למסחר ולא לשימוש
כלי שאינו מיועד לטלטול כלל
המשנה ברורה פוסק שכלי שמחמת מחירו הגבוה מקפידים שלא לטלטלו כלל, הוא מוקצה מחמת חיסרון כיס גם אם נועד לשימוש שאינו אסור בשבת.
רבי מאיר ברנסדורפר מסביר שאף לדעות שבכלי המיועד למלאכת היתר אין איסור מחמת חסרון כיס, אך כאן מאחר שהכלי אינו עומד כלל לטלטול אף למלאכת היתר, נחשב הכלי כמוקצה מחמת חסרון כיס.
אליפות העולם בכדוריד 2001
אליפות העולם בכדוריד 2001 היא אליפות העולם ה-17 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בצרפת בין ה-23 בינואר ל-4 בפברואר 2001. משחקי הגמר נערכו בפריז ב-אקור הוטל ארנה שכולל 17,000 מקומות.
זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות הנבחרת.
שטפן לובגרן משוודיה זכה בתואר השחקן המצטיין של האליפות בפעם השנייה ברציפות.
מתכונת התחרות
הקבוצות חולקו ל-4 בתים. 4 נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב הפלייאוף.
בית א'
משחקי הבית נערכו במונפליה באולם Palais des sports René-Bougnol שמכיל 3,000 מקומות.
בית ב'
משחקי הבית נערכו בנאנט באולם Palais des Sports de Beaulieu שמכיל 5,500 מקומות.
בית ד'
משחקי הבית נערכו בדנקרק באולם Stade des Flandres שמכיל 2,500 מקומות.
שלבי הגמר
המשחקים נערכו באלברוויל ב-Halle olympique שמכיל 5,700 מקומות, אמנוויל ב-Galaxie שמכיל 6,000 מקומות, במרסיי ב-Palais des sports שמכיל 5,600 מקומות, בטולוז ב-Palais des sports שמכיל 5,000 מקומות והחל מחצי הגמר בפריז באקור הוטל ארנה שמכיל 13,500 מקומות.
ישראל באליפות
נבחרת ישראל בכדוריד במסגרת מוקדמות אירופה הוגרלה בבית ה'. הנבחרת סיימה את הבית במקום הראשון והעפילה להמשך. במפגש הפלייאוף הנבחרת שיחקה נגד מקדוניה וניצחה בסיכום מפגש כפול (29:19, 29:23). בשלב הסופי הנבחרת הפסידה ולא העפילה לאליפות.
אלקטרובאט
אלקטרובאט (באנגלית: Electrobat) היא מכונית חשמלית אשר נבנתה בשנת 1894 על ידי המהנדס המכני Henry G. Morris והכימאי Pedro G. Salom, בעיר פילדלפיה, במדינת פנסילבניה, בארצות הברית.
ה-"אלקטרובאט" הייתה המכונית החשמלית הראשונה שיוצרה בייצור מסחרי בארצות הברית ושווקה עד שנת 1900.
משנת 1896 שווק דגם ה-"אלקטרובאט" על ידי Morris & Salom Electric Carriage and Wagon Company.
אלקטרובאט
,
המאבק נגד גדר ההפרדה בבלעין
בלעין הוא כפר פלסטיני הנמצא מערבית לרמאללה ומזרחית למודיעין עילית, ב"שטח B", שבשליטה אזרחית של הרשות הפלסטינית. בכפר כ-1,800 תושבים, המתפרנסים בעיקר מחקלאות. בחודש ינואר 2005 החל בכפר מאבק נגד גדר ההפרדה, בעקבות כוונת ממשלת ישראל להקים את גדר ההפרדה בסמוך לכפר. במאבק לוקחים חלק תושבי הכפר והכפרים הסמוכים, פלסטינים מיהודה והשומרון, פעילי שמאל ואנשי קבוצת אנרכיסטים נגד הגדר מישראל וכן פעילים מחו"ל, בעיקר מארגון הסולידריות הבינלאומי. המאבק מזוהה בעיקר עם ההפגנות הנערכות מדי יום שישי ומידרדרות פעמים רבות לאלימות.
גדר הביטחון בשטחי הכפר
גדר ההפרדה תוכננה תחילה להותיר מחוץ לכפר 1,647 דונם מתוך 4,085 דונם הנכללים באדמות הכפר לפי החלוקה המנדטורית של אדמות הכפרים, מתוכם 678 דונם בבעלות פרטית והשאר אדמות מדינה. על אדמות המדינה נבנתה שכונת מתתיהו מזרח של מודיעין עילית. תוואי הגדר שורטט כך שיכלול שטחים המיועדים להקמת שכונה חדשה (שלב ב' של שכונת מתתיהו מזרח) עוד לפני שהחלה בנייתה, ובניגוד לשיקולים ביטחוניים. בעתירה נגד הקמת הגדר, שהגיש ראש המועצה של הכפר, קבע בית המשפט העליון כי:
לאחר השלמת הגדר
משהושלמה בניית הגדר, המפגינים מגיעים לאזור הגדר, לעיתים מפרקים קטעים קטנים שכבר נבנו ולעיתים מיידים אבנים בכוחות הביטחון. ההפגנות מפוזרות על ידי צה"ל, המכריז לרוב על האזור כעל שטח צבאי סגור, תוך שימוש באמצעים לפיזור הפגנות הכוללים בעיקר גז מדמיע, רימוני הלם וכדורי גומי. לטענת הוועדה העממית של הכפר, היא מחויבת לעקרונות האי-אלימות ובשל כך המשתתפים בהפגנות אינם חמושים וההפגנות נעשות בשיתוף פעולה עם ישראלים. הפלסטינים מודים בכך שזריקות אבנים קורות תדיר אולם לטענתם יידוי האבנים מתרחש על ידי ילדי הכפר. במקרה אחד טענו כי מדובר כפרובוקציה של מסתערבים הנטמעים בקרב המפגינים במטרה לבצע מעצרים. כוחות הביטחון הישראליים טענו בתגובה למקרה כי המסתערבים רק הצטרפו ליידוי אבנים שכבר החל, על מנת לא להחשף.
הליכים משפטיים לעצירת ההפגנות
החל מיוני 2009 החריף צה"ל את פעילותו למעצר מארגני ההפגנות. חיילים עצרו חשודים בבתיהם בלילות.
באוקטובר 2010 גזר בית הדין הצבאי 18 חודשי מאסר על אדיב אבו רחמה, ממארגני ההפגנות, שהורשע בין היתר בעבירות של הסתה, הפרעה לסדר הציבורי וכניסה לשטח צבאי סגור. לעומתו זיכה ביה"ד הצבאי את עמיתו לארגון ההפגנות מוחמד חטיב מהאישומים שבהם הואשם ואף ביקר את התנהלות גורמי החקירה כלפיו.
אלימות בהפגנות
בהפגנות בבילעין, נפצעו מפגינים פלסטינים, מפגינים ישראלים ובינלאומיים וחיילי צה"ל ומג"ב. ב-3 ביוני 2005 נפגע חייל צה"ל מאבן שיידו המפגינים לעברו ואיבד את ראייתו באחת מעיניו.
ב-17 באפריל 2009, במהלך הפגנה שבה לדברי צה"ל תקפו כ-100 פלסטינים את כוחות הביטחון, נהרג באסם איבראהים אבו רחמה, תושב הכפר בן 30, מפגיעה ישירה של רימון גז מדמיע בחזהו. גורמים בצה"ל אמרו כי ככל הנראה הירי לעברו בוצע בניגוד לנהלים. מאז מותו תמונותיו מתנוססות ברחוב הראשי של הכפר ועל חולצותיהם של מפגינים. יום לאחר מותו הפגינו במחאה מאות פעילי שמאל בתל אביב.
בין ה-21 ל-23 באפריל 2010 התקיימה "ועידת בלעין החמישית למאבק העממי הלא-אלים נגד הגדר וההתנחלויות", בהשתתפות עשרות פעילי שמאל פלסטינים, ישראלים וזרים, בהם חברת הפרלמנט האירופי לואיזה מורגנטיני. במהלך ההפגנה שנעלה את הכנס, היו יידויי אבנים, ומפגין נפצע בינוני בראשו מקליע רימון גז ששוגר על ידי חייל צה"ל.
הפגנות בולטות
בחלק מההפגנות המשתתפים עושים שימוש באמנות על מנת להביע את המסר, כך לדוגמה באחת ההפגנות, מספר אנשים הגיעו להפגנה מחופשים לדמויות הילידים מהסרט אוואטר. בהפגנה אחרת, שציינה שלוש שנים למאבק בבלעין, תושבי בלעין יצרו פסל של סמל השלום העשוי מעשרות רימוני גז ריקים שנאספו לאחר ההפגנות. בעקבות זאת, נעצר אחד אחד היוצרים של הפסל בעוון אחזקת אמצעי לחימה. בהפגנה אחרת, שנערכה ביום חג עיד אל-אדחא, בעוד שבכפרים אחרים הנאבקים נגד גדר ההפרדה בוטלו ההפגנות, בבלעין יצאו התושבים להפגנה לבושים במיטב חליפות החג וכאשר ילדי הכפר נושאים עשרות בלונים בצבעי דגל פלסטין.
ביוני 2008 נפגעו בהפגנות בבלעין סגנית יו"ר הפרלמנט האירופי, לואיזה מורגנטיני, כלת פרס נובל לשלום, מייריד מגווייר והשופט האיטלקי ג'וליו טוסקנו מרימוני גז.
בהפגנת יום שישי 8 באוגוסט 2008 בבלעין, נעשה השימוש הראשון בהיסטוריה בבואש.
ב-19 בפברואר 2010 התקיימה הפגנה לציון 5 שנים לתחילת המאבק, בהשתתפות כ-1,500 איש, פלסטינים, ישראלים וזרים. בין היתר נכחו בהפגנה ראש ממשלת הרשות הפלסטינית, סלאם פיאד, בכיר פת"ח נביל שעת', ראש מפלגת היוזמה הלאומית הפלסטינית מוסטפא ברגותי, ח"כ דב חנין מחד"ש, ראש עיריית ז'נבה, ועוד. המפגינים צעדו אל עבר גדר ההפרדה וכמה מאות מהם טילטלוה יחדיו עד שנפלה. לאחר שהפילו את הגדר חצו מפגינים רבים לאדמות הכפר שבעברה השני והשתלטו למשך מספר דקות על מחנה אוהלים צה"לי במקום, תוך הנפת דגל פלסטין מעליו. הצבא הגיב בשימוש בבואש וירי עשרות רימוני הלם וגז מדמיע.
המאבק המשפטי בבג"ץ
ב-4 בספטמבר 2007 קבע בג"ץ כי יש לשנות את תוואי גדר ההפרדה סמוך לבילעין כך שייבחן תוואי חלופי המוציא מתחום הגדר את האדמות המעובדות באזור נחל דולב, וכן את שלב ב' של תוכנית מתתיהו מזרח. משרד הביטחון וצה"ל דחו את יישום ההחלטה מספר פעמים ונמתחה עליהם ביקורת חריפה על ידי השופטים. רק לאחר שנתיים וחצי ממועד הפסיקה, בפברואר 2010, החלו עבודות לשינוי תוואי הגדר באזור. התוואי החדש יחזיר לכפר בילעין כ-700 דונם מאדמותיו, כ-40% מסך השטח שנותר ממערב לתוואי המקורי.
לאחר שינוי התוואי
עקב העובדה שעדיין למעלה ל-1,000 דונם מאדמות הכפר יוותרו מצדה המערבי של הגדר, תושבי הכפר לא מסכימים גם לתוואי החדש, ומהצהרותיהם מסתמן המשך המאבק באמצעות הפגנות מחד והמשפט הבינלאומי מאידך.
במרץ 2010 הכריז צה"ל על האדמות שבין הכפר לגדר ההפרדה כשטח צבאי סגור מדי יום שישי, עד 17 באוגוסט באותה שנה.
מאיה מרון
ביוגרפיה
מרון גדלה בתל אביב, להורים ילידי מזרח אירופה. למדה מכיתה א' עד ט' בבית הספר לאמנויות תל אביב. לאחר מכן, למדה במגמת תיאטרון בתלמה ילין, אך לאחר שנה עברה לתיכון עירוני ה'. לא-גויסה לצה"ל עקב תת-משקל.
קריירה
ב-1996, בגיל 16 שיחקה בסרט הקולנוע זוכה פרס אופיר "קלרה הקדושה". כמו כן, באותה שנה הופיעה בווידאו קליפ "חכם בשמש" של ערוץ הילדים.
ב-1998 שיחקה בסרטו של ניר ברגמן "סוסי ים", שהופק כסרט הגמר שלו בסם שפיגל.
ב-2002 גילמה מרון את מאיה אולמן בסרט הקולנוע הדרמטי של ניר ברגמן "כנפיים שבורות", לצד אורלי זילברשץ-בנאי ודאנה איבגי. גילום דמותה של אולמן זיכה אותה, וכן את הסרט, בפרס אופיר בקטגוריית "שחקנית המשנה הטובה ביותר".
ב-2003 שיחקה בסרט הדרמה "לא בת 17", לצד דליה שימקו.
ב-2004 שיחקה בסרט הקולנוע "מדורת השבט" בתור אסתי גרליק, ובסרט הסטודנטים "בעיניים עצומות" בתור מאיה.
ב-2005 השתתפה בשני תפקידים טלוויזיוניים דרמטיים: בסדרה "מילואים" בתפקיד דריה, ובסדרה "בטיפול" בתפקיד איילה.
בשנים 2007–2014 שיחקה בסדרה "הבורר" מבית HOT, אשר שודרה במשך 4 עונות.
ב-2008 שיחקה בסדרה "חמישה גברים וחתונה" בערוץ 10, בתור ניבה.
ב-2009 שיחקה את התפקיד הראשי במיני-סדרה "סוזנה הבוכייה" של הוט, אותה יצרו לינה צ'פלין וסלבה צ'פלין (על-פי ספרה של אלונה קמחי). בינואר 2010 זכתה בפרס בפסטיבל Fipa שבביאריץ על תפקידה.
ב-2009 שחקה גם בעונה השנייה של "מסכים" (פרילנד).
ב-2014 שיחקה בעבודת הווידאו ארט של טליה הופמן, "גויאבה".
ב-2015 גילמה את דמותה של הדסה לוי, אמנית דתייה, בעונה השנייה של סדרת הדרמה "שטיסל" מבית yes.
על אישים מפורסמים (הירונימוס)
על אישים מפורסמים (בלטינית: De Viris Illustribus) הוא אוסף ביוגרפיות קצרות של 135 מחברים, שנכתבו בלטינית במאה ה-4 על ידי אב הכנסייה הירונימוס.
תוכן
להלן מופיעים נושאי 135 הביוגרפיות של הירונימוס, על פי מספרי הפרקים שנמצאים במהדורות:
דברי הירונימוס על הקריירה הספרותית שלו
בסיום החיבור מספק הירונימוס ביוגרפיה של עצמו, כדוגמה המאוחרת ביותר ליצירתם המלומדת של נוצרים. בפרק 135 הוא סיכם את הקריירה שלו עד אותו הזמן:
בייסבול באולימפיאדת טוקיו (2020)
תחרויות הבייסבול באולימפיאדת טוקיו (2020) החלו ב-28 ביולי והסתיימו ב-7 באוגוסט 2021, בפעם הראשונה מאז אולימפיאדת בייג'ינג (2008). בתחרויות השתתפו שש נבחרות: ארצות הברית, קוריאה הדרומית, ישראל, מקסיקו, הרפובליקה הדומיניקנית והמארחת יפן שעלתה באופן אוטומטי.
מוקדמות
פרט למארחת יפן, חמש נבחרות עברו את שלבי המוקדמות בארבעה טורנירים שונים
שלב הנוקאאוט
שלב הנוקאאוט ייערך בשיטת מתן הזדמנות נוספת למפסידות ולקבוצות מהמקום האחרון בכל בית.
משחק מס' 1, אצטדיון יוקוהמה, 1 באוגוסט, 12:00 (שעון מקומי) משחק מס' 2, אצטדיון יוקוהמה, 1 באוגוסט 19:00 (שעון מקומי) משחק מס' 3, אצטדיון יוקוהמה, 2 באוגוסט 12:00 (שעון מקומי) משחק מס' 4, אצטדיון יוקוהמה, 2 באוגוסט 19:00 (שעון מקומי) משחק מס' 5, אצטדיון יוקוהמה, 3 באוגוסט 19:00 (שעון מקומי) משחק מס' 6, אצטדיון יוקוהמה, 4 באוגוסט 12:00 (שעון מקומי) משחק מס' 7, אצטדיון יוקוהמה, 4 באוגוסט 19:00 (שעון מקומי) משחק מס' 8, אצטדיון יוקוהמה, 5 באוגוסט 19:00 (שעון מקומי) המשחק על מדליית הארד, אצטדיון יוקוהמה, 7 באוגוסט 12:00 (שעון מקומי) המשחק על מדליית הזהב, אצטדיון יוקוהמה, 7 באוגוסט 19:00 (שעון מקומי)
טייטום אוניל
טייטום ביאטריס א'וניל (באנגלית: Tatum Beatrice O'Neal; נולדה ב-5 בנובמבר 1963) היא שחקנית אמריקאית ממוצא יהודי. השחקנית הצעירה ביותר שזכתה בפרס אוסקר, בגיל עשר, על תפקידה ב"ירח של נייר".
ביוגרפיה
נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית בעיקרה, אם כי סבתו של אביה הייתה יהודייה-אשכנזית. הוריה הם השחקן ראיין אוניל והשחקנית ג'ואנה מור. אביה גידל אותה ואת אחיה לאחר גירושי הוריה על רקע התמכרות לסמים של האם.
קריירה
היא ידועה בעיקר בזכות תפקידיה בסרטים במהלך שנות ה-70. בשנת 1974 היא זכתה על תפקידה בסרט "ירח של נייר" בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לכוכב החדש הטוב ביותר. בסרט היא שיחקה לצד אביה ראיין אוניל.
בשנת 2006 גילמה את הדמות הראשית בטלנובלה האמריקאית "Wicked Wicked Games" מבית רשת ''MyNetworkTV. ב''מלודרמה הרומנטית הזו כיכבה אוניל בתפקיד בליית' האנטר, אישה יפהפייה שמחליטה לנקום בבן זוגה שעזב אותה לפני 25 שנים, ולהשתלט על מסלול המרוצים שלו. באותה השנה הייתה המודחת השנייה בעונה השנייה של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים.
בשנת 2010 השתתפה בסרט "The Runaways", סרט ביוגרפי אודות להקת ההארד רוק החלוצית המורכבת כולה מבנות נוער משנות ה-70, "The Runaways".
בשנת 2014 שיחקה בדרמה הקומית "מצחיקה שכזאת" של הבמאי פיטר בוגדנוביץ', לצד ג'ניפר אניסטון, אוון וילסון וקתרין האן.
חיים אישיים
אוניל זנחה את הקריירה הקולנועית לטובת נישואיה לג'ון מקנרו בשנת 1986, ובאותן שנים היא מיעטה להופיע בסרטים. רק לקראת שנות ה-2000 שבה לשחק. עם גירושיה ממקנרו בשנת 1994 נשארו ילדיה במשמורת אביהם על רקע התמכרותה לסמים.
ב-2015 הודיעה על מערכת יחסים עם מארחת הטלוויזיה והשחקנית רוזי אודונל.
אראסי דה קרווליו גימראיס רוזה
אראסי דה קרווליו גימראיס רוזה (בפורטוגזית: Aracy de Carvalho Guimarães Rosa, בניב של סאו פאולו אַרַאסִי גִ׳י קָרְוָולְיוּ גִימַרַאִיס הוֹזָה; 5 בדצמבר 1908 – 28 בפברואר 2011) הייתה פקידה דיפלומטית בקונסוליה הברזילאית בהמבורג שקיבלה את תואר חסידי אומות העולם.
קורות חיים
אראסי דה קרווליו נולדה ב-1908 לאמא גרמניה בריו נגרו. בנוסף לפורטוגזית שלטה אראסי גם באנגלית, צרפתית וגרמנית. עם נישואיה, היא עברה לסאו פאולו, שם נולד גם בנה. ב-1935, לאחר פרידתה מבעלה, שר החוץ הברזילאי הציע לה לעבוד בקונסוליה הברזילאית בהמבורג, והיא הסכימה.
הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
בנוסף לסיוע בהנפקת ויזות, ידוע על סיועה של אראסי גם למריה מרגרט לוי. בזמן ליל הבדולח, החביאה אראסי את בעלה של הגברת לוי בקונסוליה בה עבדה ולאחר מכן הכניסה אותו לביתה. לאחר מכן מריה לוי סידרה לבעלה מחבוא אחר בו הוא התחבא עד עזיבתם את גרמניה ב-24 בנובמבר 1938. בזמן שבעלה של גברת לוי שהה במחבוא, הסיעה אראסי את גברת לוי במכוניתה הדיפלומטית, על מנת שתוכל להיפגש עם בעלה במקום המחבוא החדש. מאוחר יותר סייעה אראסי למשפחת לוי להעביר את חפציהם לביתם החדש בברזיל, כשאת החפצים יקרי הערך כתכשיטים, היא הביאה לברזיל בעצמה.
לבסוף, חזרה אראסי לברזיל בשנת 1942 כאשר ברזיל הפסיקה את יחסיה עם גרמניה והצטרפה לבעלות הברית.
לאחר המלחמה
רוזה התחתנה בשנית עם ז'ואאו גימראיס רוזה, הקונסול שאיתו עבדה בהמבורג בזמן המלחמה. היא נפטרה במרץ 2011 בסאו פאולו בגיל 102.
הכרה והנצחה
ב-3 ביוני 1982 הוענק לרוזה תואר חסידת אומות העולם.
לקריאה נוספת
Mordechai Paladiel (2007), Diplomas Heroes Of The Holocaust ISBN 0881259098
Edna Aizenberg (2015), On The Edge Of The Holoaust
Motivation (שיר של נורמני)
Motivation (בעברית: מוטיבציה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית נורמני. השיר יצא לאור ב-16 באוגוסט 2019, על ידי חברות התקליטים קיפ קול רקורדס ותקליטי RCA, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי נורמני, סוואן קוטצ'ה, אריאנה גרנדה, מקס מרטין ואיליה סלמנזאדה והופק על ידי איליה סלמנזאדה. איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לשיר את תואר הכסף, על מכירות של למעלה מ-200,000 עותקים.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-180 מיליון השמעות.
ביקורות
הווידאו קליפ הרשמי של השיר בוים על ידי דייב מאיירס ודניאל ראסל ופורסם ב-16 באוגוסט 2019. הקליפ צולם בהשראת קליפים משנות ה-90 ושנות ה-2000 כמו "Goodies" של סיארה, "Crazy in Love" של ביונסה, "" של בריטני ספירס ו-"" של ג'ניפר לופז.
קרל גוסטב פון רוזן
הרוזן קרל גוסטב פון רוזן (בשוודית: Carl Gustaf von Rosen; 19 באוגוסט 1909 בסטוקהולם – 13 ביולי 1977, אתיופיה) היה טייס שוודי, מחלוצי התעופה במדינה.
ביוגרפיה
אביו היה אריק פון רוזן, מגלה ארצות שוודי. קרל גוסטב פון רוזן גדל בארמון המשפחתי ליד סטוקהולם. בשנים 1920–1926 הוא למד טייס וקיבל רישיון טייס. עוד לפני הלימודים הוא עבד כמכונאי מטוסים.
לאחר תחילת המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה קרל גוסטב פון רוזן היה חלק ממשלחת הצלב האדום השוודי. הוא השתתף בטיסות חילוץ, טיסות אספקה ציוד רבות ללא השתתפות בקרבות. לאחר חזרה לאירופה קרל גוסטב פון רוזן עבר להולנד והחל לעבוד ב-KLM.
לאחר תחילת מלחמת החורף הוא עזב את עבודתו ונסע לפינלנד במטוס שרכש. המטוס עבר הסבה לפעילות מבצעית ופון רוזן השתתף במבצעי הפצצה.
בשנת 1940, לאחר פלישת נאצים להולנד, פון רוזן ניסה להתקבל לחיל האוויר המלכותי, אך בקשתו סורבה לאור קשרי המשפחה עם הרמן גרינג. אשתו נותרה בהולנד, הייתה פעליה במחתרת, נעצרה על ידי הנאצים ונשלחה למחנה ריכוז.
בשנים 1945–1956 קרל גוסטב פון רוזן היה יועץ מיוחד של חיל האוויר האתיופי. לאחר תקופה זו, הוא עבר לאפריקה והיה טייס פרטי של דג המרשלד.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 קרל גוסטב פון רוזן חזר לאתיופיה. הוא פעל לארגון טיסות להעברת פליטים במהלך מלחמת האזרחים ונהרג מאש המורדים ב-13 ביולי 1977.
במהלך פעילותו קרל גוסטב פון רוזן קיבל עיטורים משוודיה, פינלנד ואתיופיה.
קרייזלר וליאנט צ'ארג'ר
קרייזלר וליאנט צ'ארג'ר (באנגלית: Chrysler Valiant Charger, קרויה גם: Chrysler Charger) היא מכונית ספורט, 2 דלתות, קופה, המוגדרת כ"מכונית שרירים" מתוצרת יצרנית הרכב קרייזלר אוסטרליה ("Chrysler Australia" ) (שם רשמי: "FCA Australia",שם מלא: "Chrysler Australia Ltd / FCA Australie"), חברת בת של קבוצת קרייזלר, אשר יוצרה בין השנים 1971–1978.
מחירי דגמי "VH Valiant Charger"
(בשנת 1971 באוסטרליה)
דינר יוגוסלבי
דינר יוגוסלבי (בסרבו-קרואטית: Jugoslavenski dinar, ברבים: dinari, קוד המטבע: YUM) היה ההילך החוקי של ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, ממלכת יוגוסלביה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה וסרביה ומונטנגרו בין השנים 1918–2006. הוא התחלק ל-100 פָּארָה (para). מקורו של השם דינר הוא משמן של מטבעות הכסף של רומא העתיקה, הדינאריוס.
היסטוריה
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וחולקה לאזורי כיבוש בין מדינות הציר. הדינר נותר הילך חוקי רק באזור סרביה הכבושה תחת שלטון הבובות של מילאן נדיץ'. לאחר סיום המלחמה וכינון הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה היה הדינר הפדרלי היוגוסלבי להילך החוקי של המדינה. בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 גבר הפיחות בערכו של הדינר היוגוסלבי, במקביל לאינפלציה גואה במשק היוגוסלבי. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 חוותה יוגוסלביה היפר-אינפלציה, עניין שהוביל את הבנק המרכזי היוגוסלבי לשנות מספר פעמים את ערך המטבע.
תהליך התפרקותה של יוגוסלביה הוביל לכך שבראשית העשור הראשון של המאה ה-21 נותר הדינר היוגוסלבי הילך חוקי רק בסרביה ומונטנגרו. ב-2006 פסק השימוש בדינר היוגוסלבי והוא הוחלף בדינר הסרבי בסרביה.
ח'אלד אבו עסבה
ח'אלד אבו עסבה (בערבית: خالد ابو عصبة; נולד בכפר ג'ת במשולש) הוא סוציולוג ומומחה לתכנון ואסטרטגיות חינוכיות, תכנון וייעוץ חברתי. בעברו היה חוקר בכיר במכון ון ליר בירושלים. הוא שימש כחוקר בכיר במכון ברוקדייל.
הוא למד בתיכון בחדרה, דבר שלא היה נהוג בקרב האוכלוסייה הערבית. את התואר הראשון בחינוך קבל ממכללת בית ברל, את התואר השני בחינוך קבל מאוניברסיטת בר-אילן (1993) ואת הדוקטורט במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן שנת (2003). שימש כחוקר בכיר במכון ברוקדייל.
כיום הוא מנהל מכון מסאר למחקר חברתי שהוקם משנת 2002. ומרצה בכיר באוניברסיטה הערבית אמריקאית בתוכנית הדוקטורט.
נשקי רמינגטון
החברה נוסדה ב-1816 בידי אליפלט רמינגטון באיליון, ניו יורק כ"E. Remington and Sons", והייתה היצרן הפועל הכי הרבה זמן ברציפות בצפון אמריקה. כמו כן, היא הייתה החברה האמריקאית היחידה שייצרה הן כלי נשק חם והן תחמושת, בתוך ארצות הברית. חברת רמינגטון הייתה היצרן הגדול ביותר של רובים ורובי שוטגאן.
רמינגטון הייתה חלק מ-Freedom Group, שאיגדה מספר חברות ייצור נשק, שבבעלות Cerberus Capital Management. ב-2015 חברת Freedom Group שינתה את שמה ל-"Remington Outdoor Company". ב-2018 דווח שהחברה מחפשת מימון במטרה להגיש הצהרה על פשיטת רגל. במאי 2018 הצליחה החברה לצאת מפשיטת הרגל ונכנסה להליך הבראה, אך ביולי 2020 רמינגטון ביקשה שוב להצהיר על פשיטת רגל. נכסי החברה פוצלו ונמכרו לרוכשים שונים, וחברת "Vista Outdoor" רכשה את שם המותג "רמינגטון" ומשתמשת בו כיום לשיווק מספר סוגי תחמושת.
רובה צלפים מודל 700
ב-1962 הציגה את הרובה רמינגטון מודל 700, רובה צלפים בריחי. הרובה נהפך לאחד מכלי הירייה המוצלחים ביותר של החברה, ועל תכנונו הבסיסי פותחו מספר רב של דגמים, גרסאות ונגזרות, כולל רובי צלפים למשטרה ולצבא. רובים מבוססי רמינגטון 700, בהם מודל 700 BDL ומודל 700P הם מרובי הצלפים המשטרתיים הנפוצים באמריקה ובעלי דיוק של כ-0.75 דקת קשת. חיל הנחתים האמריקני, שהיה צריך רובה צלפים בריחי מדויק יותר מה-M14 וה-M21, קנה מספר גדול של רובי רמינגטון מודל 700 ונָשָקֵי המרינס הסבו אותם לרובי צלפים צבאיים, שזכו לציון רובה M40. במהלך השנים שופרו רובים אלו על ידי נשקי המרינס, המעצה המוחלף והם עודכנו בהתאם להתפתחות רובי הצליפה בעולם. דגמים משופרים אלו נקראו M40A1, M40A3 והדגם הנוכחי M40A5. רובי ה-M40 הם בעלי דיוק של 1.0 עד 0.5 דקת קשת לטווח של 800 מטר. צבא ארצות הברית התרשם מרובה ה-M40 של חיל הנחתים, והזמין מרמינגטון רובי צלפים בעלי "פעולה ארוכה" בקליבר .30-06 ספרינגפילד, אך מאוחר יותר שינה את דעתו ובחר בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו. הרובה שפותח ב-1988 נקרא M24 Sniper Weapons System והיה בעל דיוק של 1.0 דקת קשת עם תחמושת רגילה ודיוק של 0.5 דקת קשת עם תחמושת צליפה, וטווח יעיל של בין 800 ל-915 מטר. ביצועים אלו הציבו אותו בשורה הראשונה של רובי הצלפים הצבאיים בתקופתו. ה-M24 היה רובה הצלפים התקני של צבא ארצות הברית בשנים 1988–2010 ועדיין משרת בתפקיד זה בצבאות אחרים בעולם, בהם צה"ל. גם חברות אחרות פיתחו רובי צלפים על בסיס הפעולה האמינה והמדויקת של מודל 700, הידוע שבהם הוא טנגו 51 של טקטיקל אופריישנס בע"מ בעל התחייבות לדיוק של 0.25 דקת קשת.
בפברואר 2017 פורסם בתוכנית 60 דקות כי ביותר מ-200 מקרים שונים הרובה ירה מעצמו לאחר ששוחררה הנצרה, וגרם למוות ופציעות רבות ברחבי ארצות הברית, וכי למעלה מ-1,300,000 רובים עם הדק תקול עדיין נמצאים בשוק.
מלאכת מבעיר
מְלֶאכֶת הַמַּבְעִיר היא אחת מל"ט מלאכות שבת, ומהותה הדלקת אש בשבת. ככל ל"ט המלאכות, גם מלאכה זו אסורה מכיוון שהייתה נעשית במשכן. אב המלאכה במשכן היה הבערת אש לצורך יציקת כלי המשכן והאדנים, ולצורך בישול הסממנים.
הגדרת המלאכה היא הדלקת אש או הגדלתה.
האיסור
למרות שעשייתה בעבודת המשכן הביאה להכללתה בל"ט אבות המלאכה ממילא, מלאכה זו נאסרת בתורה באופן מפורש: