cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תיבת הילוכים חצי־אוטומטית
אופן פעולה של תיבת הילוכים חצי-אוטומטית
ברוב המקרים אין בתיבה חצי-אוטומטית דוושת המצמד (או ידית המצמד באופנועים). במקומן ישנו מנגנון אוטומטי שבהינתן פקודת הנהג מבצע את העברת ההילוך. פקודת ההעברה נעשית בעזרת מוט הילוכים מסורתי בתבנית H או באמצעות ידיות, לחצנים או הדקים בקרבת ההגה או הכידון. הפעלת המצמד נעשית על ידי מפעיל (אקטואטור) הידראולי, פנאומטי, אלקטרו-מכאני או אלקרטו-מגנטי ובמקרים מסוימים אפילו במצמדים צנטריפוגליים. בדגמים מוקדמים, נעשה שימוש גם במצמדי שמן.
בתיבות חצי-אוטומטיות מודרניות, חיישני אפקט הול או מיקרסוויצ'ים חשים את כיוון העברת הילוך, יחד עם חיישן בתוך תיבת הילוכים שחש את המהירות ואת ההילוך הנבחר, המידע מוזן לתוך יחידת עיבוד המרכזית (מחשב), שקובעת את התזמון ומומנט הכוח המיטביים עבור העברה חלקה של ההילוך, בהתבסס על המידע הנקלט מתוך החיישנים וכן גורמים אחרים כגון: סיבובי מנוע, בקרת יציבות אלקטרונית, מיזוג אוויר ולוח המחוונים. יחידת העיבוד המרכזית מפעילה את המפעיל המכאני אשר מנתק ומשלב את המצמד, שנשאר בסנכרון מלא עם פעולת שילוב ההילוך שהנהג פקד.
סוגים שונים של תיבות הילוכים חצי-אוטומטיות
במתכונת רגילה של ייצור המוני של מכוניות, דוושת הקלאץ' של תיבה רובוטית דומה לדוושת מצמד של תיבת הילוכים ידנית, חוץ מידית הילוכים זזה קדימה ואחורה כדי להעלות ולהוריד הילוכים, במקום תבנית בצורה של H. בבוגאטי ויירון משתמשים בתיבה 7 הילוכים. בפורמולה אחת, הותאמה המערכת כך שתתאים להגה בצורה של שתי ידיות, לחיצה על הידית הימנית מעבירה להילוך גבוה יותר (מעלה הילוך), ואילו לחיצה על הידית השמאלית מורידה הילוך.
מרוצים
התוכנית "Car Crazy" עשתה פרק על "Le Mans Museum of the Automobile", ולפי התוכנית ידית החלפת-הילוכים נמצאה בשימוש כבר משנת 1912 עם מכונית מרוץ-לה מאנס. המערכת נמצאה בתוך גלגל ההגה. התיבה הרובוטית נבדקה על ידי צוות Lotus במרוצי פורמולה אחד. השימוש הראשון בתיבה רובוטית במרוצים היה מתחילת 1970. עם זאת, בשנת 1989, ג'ון ברנארד ו-Harvey Postlethwaite, המהנדסים והמעצבים של חברת פרארי, יצרו תיבת הילוכים חצי-אוטומטית הנמצאה בשימוש במכונית Ferrari 640 single-seater. למרות הבעיות הקשות שהיו בבדיקות, המכונית הראשונה בעלת התיבה הרובוטית זכתה במרוץ-פורמולה אחד על ידי הנהג נייג'ל מנסל. מאז שנת 1994 תיבת הילוכים חצי-אוטומטית שולטת מבחינת הטכנולוגית. מכונית ה-F1 האחרונה שצוידה עם תיבת הילוכים ידנית היה בשנת 1995.
קרייזלר
התיבה הראשונה [M4/Vacamatic Transmission 1941] החצי אוטומטית שווקה על ידי קרייזלר. זה היה ניסיון להתחרות נגד תיבות הילוכים האוטומטיות של יצרניות רכב אחרות, בכל זאת עדיין היה קלאץ בתיבת ההילוכים חצי-אוטומטית של קרייזלר, ההבדל העיקרי היה תוספת של נוזל המקשר בין המנוע לקלאץ', וכן את מנגנון העברת הילוכים. בנהיגה רגילה, המצמד לא היה בשימוש. התמסורת עצמה הייתה מסונכרנת באופן מלא בדגם ה-ידני. עם ארבעה הילוכים קדימה, אחד לאחור, העברת הילוכים נעשתה 'אוטומטית' על ידי משאבת בוכנה,[מוקדם, M4-Vacamatic] או בוכנה הידראולית [מאוחר, M6-Presto-Matic ].
Packard
כמעט בו זמנית לשיווק התיבה של קרייזלר, היצרנית פאקרד הציגה את Electro-Matic clutch, שהייתה מופעלת על ידי בוכנה-ואקום, לרוב המכוניות ציידו בכפתור "כבוי". ככל הנראה בשל העובדה כי המערכת הייתה במידת מסוימת לא יציבה כאשר המנוע התחמם. המערכת של היצרנית Packard שולבה עם התמסורת הרגילה שלהם ולכן צורת הזזה ההילוכים נשארה בצורה של H.
פולקסוואגן
הרבה לאחר מכן, הגיעה החיפושית עם אופציה לתיבת הילוכים "Autostick" שהייתה במהותה תיבה ידנית ללא מצמד עם שלושה הילוכים קדימה.
סיטרואן
סיטרואן היא היצרנית היחידה שהתחייבה להשתמש רק בתיבת הילוכים חצי-אוטומטית. בשנת 1955 הופיעה לראשונה התיבה במכונית-סיטרואן DS, על מנת לבחור את ההילוכים התיבה צוידה במערכת הידראולית וכן במצמד רגיל עם מנוע סרוו-הידראולי. התיבה הייתה ללא מצמד והזזה של ידית הילוכים הייתה בטור אחד. בסיטרואן 2CV התיבה נקראת בשם Trafficlutch, התיבה צוידה עם מצמד צנטריפוגלי מה שאפשר לשנות ללא המצמד את ההילוך הראשון והשני [רק בנסיעה בעיר]. הכינוי שנתנו לתיבה הרובוטית של סיטרואן DSבארצות הברית היה "Citro-Matic". אחר כך, בשנת 1970 סיטרואן הוסיפה את האופציה של תיבה החצי אוטומטית בדגמי משפחתיות ומכוניות הסלון, הדגמים: GS ו CX הגיעו עם אפשרות של 3 הילוכים, תיבת ההילוכים החצי-אוטומטית כונתה בשם: "C matic". השיטה הזאת הייתה פשוטה יותר מאשר השיטה הקודמת-ידית הילוכים המותקנת ברצפה, המופעלת בלחיצה קדימה ולאחור, ומפעילה מתג ושורת מוטות בוררי הילוכים רגילים, היה נוזל המקשר בין ממיר מומנט לצלחת המצמד הרטובה שהיה מנתק ומחבר על ידי שסתום אלקטרוני מבוקר על ידי מתג. תיבת-ההילוכים החצי אוטומטית של סיטרואן נבנתה בתקופה שלא נעשה שימוש באלקטרוניקה, כל המכלול של בחירת הילוכים התבצע על ידי העברה פשוטה של ידית הילוכים מהילוך אחד להילוך הבא.
NSU
יצרן רכב הגרמני NSU ייצר בשנת 1960 תיבה חצי אוטומטית למנוע רוטורי עבור הדגם Ro80 שהייתה מכונית סלון סגורה, המערכת הייתה דומה למערכת של סיטרואן, ההבדל שהיה זה כפתור חשמלי שהיה על מוט הילוכים שנועד לנתק/לחבר את המצמד מהמנוע.
הונדה
הונדה שיווקו גם מכוניות וגם אופנועים עם תיבת הילוכים חצי אוטומטית שנקראה Hondamatic. השיווק היה בשנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80. התיבה לעיתים קרובות כונתה 'Bang-O-Matic' על ידי מכונאים. העיצוב היה ראוי לציון, שכן הוא שמר מהמנוע לבצע בלימה על ידי ביטול של האטה בין ההילוכים הראשון והשני.
כלא פאוויאק
במהלך המרד בינואר 1863 היה פאוויאק מחנה מעבר לפולנים שנדונו על ידי רוסיה לגירוש לסיביר.
במהלך מלחמת העולם השנייה והכיבוש הגרמני של פולין שימש פאוויאק את הגרמנים. בשנת 1944 הוא הושמד במרד ורשה.
היסטוריה
כלא פאוויאק קיבל את שמו משם הרחוב, ulica Pawia (בפולנית: "רחוב הטווס").
הוא נבנה בשנים 1829–1835 בעיצובם של ו, רפורמטור הכלא וסנדקו של המלחין פרדריק שופן. במהלך המאה ה-19 היה הכלא תחת שליטה צארית שכן ורשה הייתה חלק מהאימפריה הרוסית. היה זה הכלא הראשי של מרכז פולין, ונכלאו בו אסירים פוליטיים ופושעים גם יחד.
במהלך מרד ינואר 1863 שימש הכלא כמחנה מעבר לפולנים שנדונו על ידי האימפריה הרוסית לגירוש לסיביר.
לאחר שפולין קיבלה את עצמאותה ב-1918, הפך כלא פאוויאק לבית הכלא הראשי של ורשה לפושעים. (נשים נעצרו בכלא סרביה הסמוך).
לאחר הפלישה הגרמנית לפולין ב-1939, הפך כלא פאוויאק לכלא גסטפו גרמני. כ-100,000 איש נכלאו בו, כ-37,000 הוצאו בו להורג בעינויים או במהלך מעצרם, וכ-60,000 הועברו למחנות ריכוז נאציים. יהודים רבים עברו דרך פאוויאק וסרביה לאחר הקמת גטו ורשה בנובמבר 1940 ובמהלך הגירוש הראשון ביולי עד אוגוסט 1942. מספרים מדויקים אינם ידועים, שכן ארכיון הכלא מעולם לא נמצא.
במהלך מרד גטו ורשה הפך כלא פאוויאק לבסיס תקיפה גרמני. סוהרי פאוויאק, בפיקודו של פרנץ בורקל, התנדבו לצוד יהודים.
שילוח השבויים הסופי התקיים ב-30 ביולי 1944, יומיים לפני פרוץ מרד ורשה ב-1 באוגוסט. אלפיים גברים ו-400 הנשים הנותרות נשלחו לגרוס-רוזן ולראוונסבריק. לאחר מכן כבשו המורדים הפולנים את האזור אך איבדו אותו לכוחות הגרמנים. ב-21 באוגוסט 1944 ירו הגרמנים במספר לא ידוע של אסירים שנותרו ושרפו ופוצצו את הבניינים.
לאחר מלחמת העולם השנייה, המבנים לא נבנו מחדש. מחצית מהשער ושלושה תאי מעצר שרדו. מאז 1990 שוכן במרתף שבמקום מוזיאון אשר יחד עם "מאוזוליאום המאבק והקדושה" מהווה את "מוזיאון העצמאות".
דוכס ונציה
הדוג'ה או דוכס ונציה (באיטלקית: Doge, בוונטית: Doxe, מלטינית: Dux - "מנהיג צבא" או "דוכס"), היה תוארו של העומד בראשות הרפובליקה של ונציה. הדוג'ה כיהן הן בראש הסנאט הוונציאני, והן כשופט עליון של הרפובליקה.
נושאי המשרה נבחרו לכל ימי חייהם מבין משפחות האצולה של העיר. על פי הנוהג המקובל, נבחר בעל ההשפעה הרבה ביותר מבין זקני האצולה, כאשר לרוב נבחר אציל בא בימים, על מנת שכהונתו תימשך זמן קצר (ותמנע ממנו לרכוש השפעה רבה מדי שתביא להעברת התפקיד לבן משפחה אחר).
ראשון הדוג'ים
על פי ה"כרוניקום ונטום" ("Chronicon Venetum" - "דברי ימי ונציה") ספרו של ההיסטוריון יוחנן הדיאקון, שנכתב בשנת 1000 לערך, ראשון נושאי התואר דוכס ונציה, נשא תואר זה בשנת 700 לערך. הדוכס החליף את המנהיגים של ההתיישבויות השונות באזור לגונת ונציה, ולמעשה שימש נציגו של קיסר רומא המזרחית, אשר באופן רשמי שלטה בלגונה. בדומה לתפקיד הקיסר, גם הדוג'ה עמד בראש המערכת הצבאית, השלטונית, המשפטית והדתית של יישובי הלגונה.
בחירת הדוג'ה
הדוג'ה נבחר מבין אנשי משפחות האצולה של ונציה. לאחר שמספר דוכסים ניסו להביא לבחירת בני משפחתם אחריהם, נחקק חוק האוסר על דוג'ה להשפיע על בחירת הדוכס היורש אותו או להציע שם של יורש. בשנת 1172 הוחלט כי ועדה של 40 אנשי אצולה תבחר את הדוג'ה. חברי הוועדה נבחרו על ידי ועדה של ארבעה חברים מבין חברי המועצה הגדולה של ונציה. הוועדה הגדולה, שמנתה 12 חברים, נבחרה אף היא מדי שנה על ידי הסנאט הוונציאני. בשנת 1229 אירע תיקו בהצבעת חברי הוועדה, ועל כן תוקן מספר חברי הוועדה הבוחרת ל-41 אנשי אצולה.
בשנת 1268 שונתה שיטת הבחירה לבחירת הדוכס. שיטה חדשה זו נותרה בתוקפה עד נפילת רפובליקת ונציה בשנת 1797, כאשר נכבשה על ידי נפוליאון בונפרטה. מטרת שיטת הבחירה החדשה הייתה לצמצם ככל האפשר את השפעת משפחות האצולה החזקות ומניעת בחירה חוזרת של דוכסים מבין בני משפחות אלה.
על פי שיטת בחירה מורכבת זו, 30 מחברי המועצה הגדולה נבחרו בהגרלה. מבין 30 אלה נערכה הגרלה נוספת ונבחרו תשעה חברים. תשעה חברים אלה בחרו ועדה של 40 איש, מהם נבחרו בהגרלה 12 חברים, אשר בחרו 25 חברים מבין המועצה הגדולה. מבין 25 חברים אלה נערכה הגרלה ונבחרו תשעה חברים, אשר בחרו 45 חברים לוועדה. מבין 45 חברים אלה, נערכה הגרלה ונבחרו 11 חברים, ו-11 חברים אלה בחרו את 41 החברים בוועדת הבחירה של הדוכס.
איזונים ובלמים
החל משנת 1268 החלה החוקה הוונציאנית (המנהגית) לכלול כללים שנועדו לכבול את כוחו של הדוכס. בין כללים אלה, לדוגמה, היה הכלל אשר דרש מהדוג'ה להמתין לנוכחות נושאי משרה אחרים בטרם פתח הודעות שהתקבלו מראשי מדינה זרים, וכן הדוג'ה לא הורשה לרכוש נכסים מחוץ לרפובליקת ונציה.
מערכת מידע
מערכת מידע היא תוכנה או אוסף של תוכנות המאפשרות לנהל מידע בצורה ממוחשבת.
דוכס ונציה
איזונים ובלמים
אף שהדוג'ה מונה לכל ימי חייו, המינוי נעשה לרוב בגיל מאוחר מאוד, במטרה למנוע מהדוג'ה לרכוש יתר כוח.
לאחר מותו של הדוג'ה, ועדת בדיקה (inquisitori - "אינקוויזיטורי") נערכה ובדקה את פעולתו, ואם נקבע כי התרשל במעשיו, פיצויים נלקחו מעזבונו לטובת הרפובליקה.
משכורתו של הדוכס הייתה קטנה, ונקבעה על ידי מועצת הרפובליקה. בשל עובדה זו הותר לדוכסים להמשיך ולעסוק במסחר.
מערכת מידע
על מערכות מידע התואמות את צרכיו של המנהל המודרני לקיים שלוש תכונות:
דוכס ונציה
כללי טקס
לצד תפקידיו הפוליטיים והשלטוניים של הדוכס, נשא הדוכס מספר תפקידים טקסיים. הידוע שבהם היה תפקיד הדוכס בטקס הנישואים השנתי הסמלי שנערך בין העיר ונציה לבין הים. במהלך טקס זה, השליך הדוכס טבעת נישואין מהבקנטאור - הסירה הטיקסית, אל הים האדריאטי.
מערכת מידע
מבנה
על פי מודל "שלוש השכבות" מערכת מידע טיפוסית מורכבת משלוש שכבות: מערכות מורכבות מכילות מספר רב יותר של שכבות.
דוכס ונציה
כללי טקס
טקס זה נערך כדי להעלות על נס את כיבוש דלמטיה על ידי הדוג'ה פייטרו השני אורסאולו בשנת 1000, ונערך מדי שנה ביום העלייה לשמים.
מערכת מידע
שימושים
מערכת מידע מיועדת לארגון או ליחיד, והיא מאפשרת אחסון מידע, ניהולו, עיבודו ושליפתו מאוחר יותר, באופן מלא או תוך כדי ביצוע חתכים מסוימים.
דוכס ונציה
כללי טקס
בנוסף עמד הדוכס בראש התהלוכות הדוקליות שיצאו מכיכר סן מרקו.
מערכת מידע
שימושים
ניתן לנהל מערכות מידע בכל תחום: פיננסי, תעשייתי, גאוגרפי (כגון GTFS), וכדומה. באופן כללי ניתן לחלק את מערכות המידע לאלה המיועדות לביצוע פעולות (Transaction Processing), ואלה המיועדות לאיסוף נתונים לצורך תמיכה בקבלת החלטות (Decision Support).
דוכס ונציה
כללי טקס
החל מהמאה ה-14 לבש הדוכס לראשו את הכתר הטקסי של הדוכסים שכונה "corno ducale" - "כתר הדוכס". מדי שנה, ביום שני שלאחר חג הפסחא נערכה תערוכה מבזיליקת סן מרקו לכנסיית סן זכריה ובה העניק אב המנזר לדוכס כתר חדש שנוצר על ידי נזירות המנזר הסמוך לכנסייה.
מערכת מידע
דוגמאות לשימוש במערכות מידע
קיימות מערכות מידע שפותחו כתוכנות מדף, ונמכרות לארגונים רבים, ולעומתן מערכות מידע ייעודיות, שפותחו למען ארגון יחיד, לשם פתרון בעיה עסקית מוגדרת.
דוכס ונציה
אחרון הדוג'ים
אחרון הדוכסים היה לודוויקו מאנין, אשר אולץ לוותר על כיסאו ב-12 במאי 1797 בעקבות כיבוש העיר על ידי נפוליאון בונפרטה. אף שלאחר תבוסת נפוליאון ניסתה ונציה להתנגד לשלטון האוסטרי בעיר על ידי הכרזה על הקמה מחודשת של הרפובליקה, לא נבחר דוכס חדש.
מערכת מידע
דוגמאות לשימוש במערכות מידע
בשנות התשעים החלו נעשות נפוצות תוכנות מדף לביצוע מספר תהליכים חוצי ארגון - מערכות Enterprise resource planning (בקיצור ERP). מערכות אלה כוללות אוסף של תת-מערכות, שכל אחת מהן נותנת מענה לתחום אחר בפעילות החברה - כספים, מלאי, שיווק, ניהול משאבי אנוש ועוד. אחד היתרונות בתוכנות ה-ERP הוא יכולתה לספק תמונה אחודה של נתוני הארגון, ללא כפילות.
האימפריה הרומית המערבית
האימפריה הרומית המערבית (בלטינית: Imperium Romanum Pars Occidentalis או Pars Occidentis) הוא השם המקובל בין ההיסטוריונים לכינוי הגוף המדיני, אשר השתרע על חלקיה המערביים של האימפריה הרומית. בירותיה המרכזיות של קיסרות זו היו תחילה מדיולאנום (מילאנו של ימינו) (402-268) ולאחר מכן מוקד ישות זו עבר לרוונה, תוך שרומא משמרת לפחות מבחינה רשמית ובמיוחד בהתחלה את מעמדה כבירת האימפריה בכללותה, חרף נדידת מוסדותיה העיקריים לקונסטנטינופול.
מערכת מידע
אפיון מערכות מידע
מנתח מערכות מידע הוא איש המקצוע שמאפיין את המערכת.
האימפריה הרומית המערבית
האימפריה הרומית המערבית התקיימה החל משנת 284, תאריך יסוד הטטררכיה בידי דיוקלטיאנוס. בשנת 395, האימפריה הרומית התפצלה סופית לשני חלקים, וזאת בשנת מותו של הקיסר תאודוסיוס הראשון אשר הוריש את האימפריה לשני בניו, שקיבלו כל אחד מחצית האימפריה. כך נוצרו שתי ישויות: האימפריה הרומית המערבית שבירתה רומא, והאימפריה הרומית המזרחית שבירתה קונסטנטינופול. האימפריה הרומית המערבית התקיימה לסירוגין עד שנת 476, שנת הדחתו של הקיסר רומולוס אוגוסטולוס על ידי אודואקר. מפאת היותו ברברי במוצאו, הוא נדרש להישבע אמונים לזנון, קיסר האימפריה הרומית המזרחית.
מערכת מידע
אפיון מערכות מידע
מערכת מידע זקוקה בדרך כלל לתחזוקה שוטפת. תקינותה של מערכת מידע נבחנת ביכולתה לבצע את כל המטלות ברמת הדיוק הנדרשת ובמועדים נדרשים. אם ביצוע אחת המטלות אינו עומד בדרישות האיכות או בדרישות לוח הזמנים, עלולה כל מערכת המידע להיכשל ולהכשיל את הארגון. אולם גם דיוק יתר או הקדמת לוח הזמנים הם לעיתים בלתי רצויים, מאחר שהם כרוכים בדרך כלל בהשקעות נוספות בציוד ובהוצאות תפעול שאין להן הצדקה.
האימפריה הרומית המערבית
אף כי יוסטיניאנוס הראשון ניסה לכונן מחדש את האימפריה הרומית, וסיפח חלק משטחי האימפריה הרומית המערבית זאת נותרה במעמדה הנכשל עד לזמנו של קרל הגדול (800). במילים אחרות, עד אז האימפריה הרומית המזרחית - היא האימפריה הביזנטית - הייתה ליורשתה הבלעדית של הקיסרות הרומית.
מערכת מידע
דרג ניהולי
את השימוש במערכות מידע ניתן לסווג על פי הדרג הניהולי המשתמש בהן.
האימפריה הרומית המערבית
שנת 476 היא התאריך המקובל בקרב ההיסטוריוגרפיה המודרנית לסופה של הקיסרות הרומית המערבית. ולתחילת ההסדרים המדיניים המאפיינים את תקופת ימי הביניים.
מערכת מידע
מערכות מומחה
מערכות מומחה נועדו לסייע בקבלת החלטות בתחום מוגדר מסוים. כל מערכת מסוגלת "להציע החלטות" בתחום שונה ועל-פי פרמטרים שונים, בהתאם למידע שהוזן אליה. מערכות המומחה הן תוכנות אשר למעשה משתמשות בבינה מלאכותית לצורך הדמיית התנהגות כאדם מומחה. הבדיקה היא של מצבים מסובכים כנגד מאגר נתונים של אפשרויות ואז, יצירת חוקים בסגנון של "אם מתקיים מצב X, אזי יש לבצע Y". מערכות מומחה מאפשרות לפתור בעיות מורכבות של קבלת החלטות ללא אימון מוקדם ולא הכרת הלוגיקה בבסיס ההחלטה. המומחיות והידע הצבורים באותו נושא מוסבים לחוקים, הנבנים כעצים היררכיים של תהליכים, או כמבנים של קשרים והסתברויות בין סיטואציות להתנהגויות מצופות. בנוסף, מערכות מומחה מספקות ידע מקצועי, הסברים, הנחיות והמלצות מעבר לתהליך פתרון הבעיות. תרומתן של מערכות המומחה לארגונים היא בחסכון בזמן; בשיפור הרציפות, האיכות והאמינות של תהליכי הייצור והשירות; במימוש נכסי ידע שברשות הארגון; לעיתים, תוך הסקת מסקנות אשר אין האדם יכול להגיע אליהן.
האימפריה הרומית המערבית
גאוגרפיה, אוכלוסייה ועריה החשובות של האימפריה הרומית המערבית
בשיאה שטחה של האימפריה הרומית המערבית השתרע על פני 2.5 מיליון קמ"ר. מלבד איטליה כולה, היא כללה את ספרד, גליה, כל צפון אפריקה וכן איליריה. אוכלוסייתה מנתה כ-25 מיליון איש וכללה תערובת של שבטים מקומיים עם רומאים, אשר בתוכה השתלבו בני השבטים הגרמאניים, אשר פלשו לתוך האימפריה הרומית.
מערכת מידע
מערכות מומחה
מערכות מומחה אינן יכולות להחליף לחלוטין את האדם! זאת מפני שהן דורשות אחזקה שוטפת וכן התאמה של הנתונים בהן למציאות המשתנה.
האימפריה הרומית המערבית
גאוגרפיה, אוכלוסייה ועריה החשובות של האימפריה הרומית המערבית
הפולשים הגרמאנים הביאו עמם מנהגים וחוקים. ערב קריסתה של האימפריה הרומית, מרביתם היו נוצרים, אם כי אריאניים. הם בהדרגה קיבלו על עצמם את חוקיו הרומיים של יוסטיניאנוס וכן הפכו לקתולים בנוסח ניקאה, הנאמנים לאפיפיור ברומא.
מערכת מידע
דוגמאות למערכות מומחה
בית החולים "קליבלנד קליניק" באוהיו, חבר עם IBM ליישום פתרון המאפשר שימוש יעיל ומושכל במידע הרב שנצבר במגוון המערכות במרכז הרפואי. אלו כוללים מאגרי מחקרים, מאגרי מידע על חולים ובסיסי נתונים נוספים. התוצאה: יכולת לאבחן מחלות, קיצור משמעותי בקבלת החלטות והחשוב מכל, טיפול יעיל וטוב יותר בחולים בהתבסס על אינטגרציה בזמן אמת של כלל המידע הארגוני.
האימפריה הרומית המערבית
עריה של האימפריה הרומית המערבית
בזמן מלכותו של ולנטיניאנוס הראשון (364–375) רומא, בירתה של האימפריה הרומית, מנתה כ-800000 איש, ואוכלוסייתה עלתה על זאת של קונסטנטינופול, בירתה הרשמית של האימפריה הרומית, מאז שנת 324. על אף שהיא נחרבה בידי הברברים מספר פעמים, מעמדה נותר על איתנו עד לחורבנה החלקי בידי הונדלים בשנת 455. רק אז אוכלוסייתה פחתה מזאת של עריה החשובות של האימפריה הרומית המזרחית קונסטנטינופול, אלכסנדריה, אנטיוכיה ואולי גם תסלוניקי.
מערכת מידע
דוגמאות למערכות מומחה
המשטרה עושה שימוש במערכת מומחה אשר פותחה לעזרה בתפיסת אנסים. על-סמך נתונים שאספה המשטרה, תוך הצלבה עם בסיס נתונים, מציינת המערכת את האזור הסביר ביותר להמצאות האנס בו. זאת על-פי בדיקת דפוסי התנהגות של החשוד מול המידע הקיים מהעבר. השטח המצומצם, אליו מפנה המערכת את השוטרים, הוא בגודל של 6% מהשטח בו היו מחפשים במקרים דומים בעבר, על-סמך בדיקתם של השוטרים (ללא סיועו של המחשב).
האימפריה הרומית המערבית
עריה של האימפריה הרומית המערבית
קרתגו הייתה הבירה השנייה בחשיבותה באימפריה הרומית המערבית. בשיא פריחתה, היא מנתה כ-200000 איש. עיר זאת יחד עם לפטיס מגנה, טימגד וקיסריה היו מרכז מסחרי וחקלאי בעל חשיבות גדולה במיוחד. בערים אלו התפתחה ציויליזציה רומית שורשית, ובהן התקיימו מרכזים נוצריים-לטיניים מהמדרגה הראשונה. באיטליה, מדיולנום (מילנו דהיום) הייתה לבירת הקיסרות לאורך כל המאה הרביעית. ב-402 רוונה מילאה את מקומה עד נפילתה ב-476. העיר החשובה באיליריה הייתה סלונה (ספליט דהיום), שבדלמטיה. לקרנונתום ולאקווינקום (בודפשט דהיום) קמו כמאחזים צבאיים, בשל מיקומם האסטרטגי, אשר הלכו והתאזרחו. במהלך המאה הרביעית, איבריה קיבלה חשיבות הולכת וגוברת: במערבה עמדה היספליס (סביליה דהיום) ואילו מזרחה, נשלט מנובה-קרטגו (קרטחנה דהיום). לא פחות חשובות היו הערים הצפוניות טרקו, אוסקה, וקיסר-אוגוסטה (בהתאמה טרגונה, אואסקה וסרגוסה דהיום). במרכזה של גאליה עמדה לוגדונום (ליון דהיום), וערים חשובות בגאליה היו בצפון טרייר (בתחומי גרמניה של היום) ובדרום ארלטה (ארל דהיום). בבריטניה עמדה לונדינום (לונדון דהיום).
מערכת מידע
דוגמאות למערכות מומחה
בחקלאות, "מערכות השקיה חכמות" קובעות ללא התערבות אדם, מתי יש להשקות את האדמה ביותר מים ומתי בפחות (על סמך תרחישים הקשורים לטמפ', הלחות וכו'). מערכות מומחה יש גם ברפת: מערכות חליבה מופעלות אוטומטית כאשר הגיעה העת לחלוב את הפרה.
האימפריה הרומית המערבית
הרקע לייסוד האימפריה הרומית המערבית
עם הירצחו של הקיסר הרומי סוורוס אלכסנדר ב-235, הקיסרות הרומית נכנסת לתקופה של אי יציבות משטרית, אשר ארכה כחמישים שנה, והשתרעה לאורך כמעט כל המאה השלישית. במהלך תקופה זו התחלפו 25 קיסרים על כס השלטון, והקיסרות חוותה משברים צבאיים, מדיניים וכלכליים חמורים. בנוסף לכך, בשנת 251 פרצה מגפת קיפריאנוס, שככל הנראה נגרמה מאבעבועות שחורות. זאת גרמה לתמותה גבוהה ופגעה בכוח האדם שעבד בחקלאות, אך בעיקר ביכולתה של הקיסרות לגייס חיילים לצבאה ולהגן על עצמה. השבטים הגרמניים שחשו את חולשת האימפריה החלו בסדרת פלישות נועזות אל מעבר לגבולות. אלו חייבו את הקיסרים הרומאיים לצאת לסדרת מערכות על מנת להדוף את הפולשים. בפלישות אלו על האימפריה הרומית, השתתפו הגותים ושבטים ברברים אחרים. חלק מהעימותים עימם נמשכו לאורך מאות בשנים, עד לנפילת האימפריה הרומית המערבית. מנגד, האימפריה הרומית חשה מאוימת ממזרח בידי השושלת הסאסאנית הפרסית, אשר אף חטפה את קיסר רומי ולריאנוס.
מערכת מידע
כלים לניהול מידע וידע בארגון
חברות מסחריות בימינו מהוות תמיד "ארגון לומד", משמע הן מקיימות שלבים של הסקת מסקנות והפקות לקחים מאירועים שונים המתרחשים בחברה. פיטר סנג'י (מומחה בתחום הניהול ב-MIT, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ושימש מנהל תוכנית החשיבה המערכתית והלמידה הארגונית בבית ספר סלואן למנהל עסקים), הגדיר ארגון לומד כ"ארגון, שאנשיו מרחיבים ללא הרף את יכולתם לעצב את עתיד הארגון ואת המציאות הרצויה לארגון ואינם מסתפקים בפעילות לצורך הישרדות".
האימפריה הרומית המערבית
כינון האימפריה הרומית המערבית
בעקבות אי יציבותה של הקיסרות הרומית, ב-293 מכוננת האימפריה הרומית המערבית בידי הקיסר הרומי דיוקלטיאנוס (284–305), בניסיונו לפתור את בעיית המאבקים המתמידים וההרסניים סביב חילופי הקיסרים במהלך המאה השלישית. הוא חילק את האימפריה הרומית לשני חלקים - מזרחי ומערבי, ובעוד הוא שלט על הצד המזרחי העשיר כשליט בכיר, הוא מינה את חברו מקסימיאנוס הרקוליוס לשלוט על המערב החקלאי. לכל אחד מהשליטים ניתן התואר "אוגוסטוס", ולכל אחד מהם מונה סגן שקיבל את התואר "קיסר" (Caesar). הקיסר שהיה כפוף לדיוקלטיאנוס היה גלריוס, וואילו הקיסר ששלט מתחת למקסימיאנוס היה גיוס קונסטנטיוס כלורוס. גלריוס כיהן מאיליריה שבמזרח ואילו קונטנטיוס כלורוס כיהן מגאליה, שבמערב. שיטת משטר זו למעשה חילקה את האימפריה לארבע מחוזות, על פי שליטיהם. במצב דברים זה רומא נותרת בירת האימפריה הרומית, לפחות על הנייר; ובמערב הבירות היו מדיולנום (מילנו) וטרווי שבגרמאניה.
מערכת מידע
כלים לניהול מידע וידע בארגון
לצורך קיומו של "ארגון לומד", על החברה לנצל באופן שוטף את הנתונים המוזרמים אליה מכל הדרגים ולהשתמש במערכות, אשר תתעדנה את הפעילות השוטפת ותאפשרנה לשלוף חיתוכים של נתונים.
האימפריה הרומית המערבית
כינון האימפריה הרומית המערבית
על פי כוונתו של דיוקלטיאנוס, אמור היה כל אחד מה"אוגוסטי" לפרוש כעבור עשרים שנה ולפנות את כיסאו לסגנו הקיסר שיהפוך לאוגוסטוס. אמנם דיוקלטיאנוס ומקסימיאנוס עשו כן ופרשו שניהם ב-1 במאי בשנת 305, ויורשיהם תפסו את מקומותיהם. גלריוס נעשה אוגוסטוס במזרח ומינה כסגנו את מכסימינוס דאיה, וקונסטנטיוס כלורוס נעשה אוגוסטוס במערב וסגנו פלביוס וולריוס סוורוס. אלא שאז הטטררכיה החלה לאבד את יציבותה: בשנת 306 מת קונסטנטיוס כלורוס במפתיע בעת שהותו בעיר יורק (Eboracum) בבריטניה. חייליו הכריזו על בנו קונסטנטינוס כעל אוגוסטוס המערב, וזאת בניגוד להסדר הטטררכיה שהועיד את התפקיד לסוורוס הקיסר.
מערכת מידע
כלים לניהול מידע וידע בארגון
מערכות ניהול ידע מאפשרות שיתוף של המידע הקיים בארגון באופן חוצה-ארגון, כך שאין צורך לעדכן באופן פרטי במידע כל משרד וקבוצה. בצורה זו יש גישה שוטפת של כל העובדים הרלוונטיים לנתונים הדרושים להם. במערכות אלה ניתן לכלול פורטלים ארגוניים ובלוגים.
האימפריה הרומית המערבית
כינון האימפריה הרומית המערבית
עתה התחילה תחרות בין הטוענים לשלטון לגיטימי שנמשכה כעשרים שנה. גלריוס במזרח, אשר לא היה מעוניין בכסוך עם צבא המערב החזק, אולי היה מוכן להשלים עם שלטונו של קונסטנטינוס. אולם לאור הפופולריות הנמוכה של סוורוס, מקסימיאנוס, האוגוסטוס-לשעבר, הציע את בנו מקסנטיוס כקיסר המערב, והצעה זו זכתה לתמיכה ציבורית. כמו כן מקסימיאנוס החליט לחזור לשלטון והכריז על עצמו כעל אוגוסטוס. בשנת 307 קונסטנטינוס ומקסימיאנוס כרתו הסכם להכרה הדדית וחיזקו אותו בקשר נישואין - וקונסטנטינוס נשא לאישה את בתו של מקסימיאנוס.
מערכת מידע
כלים לניהול מידע וידע בארגון
מערכות ניהול מידע משמשות לשמירת נתונים קיימים על לקוחות ואופן הטיפול בהם (במערכות CRM) וכן, על תהליכים פנימיים בארגון (במערכות ERP).
האימפריה הרומית המערבית
כינון האימפריה הרומית המערבית
לאחר שהסתכסך עם בנו מקסנטיוס, מקסימיאנוס מצא מקלט אצל קונסטנטינוס. אולם משזה חתר תחתיו, חיסלו קונסטנטינוס ב-310. בינתיים ב-307 חוסל גם סוורוס על ידי מקסנטיוס. במקומו ביקש גלריוס למנות את ולריוס ליקיניוס. כל אלה הביאו לכך שבשנת 308 היו שלושה אוגוסטי חוקיים - גלריוס, ליקיניוס וקונסטנטינוס, קיסר חוקי אחד - מקסימינוס דאיה, ושניים לא-חוקיים - מקסנטיוס ברומא ולוקיוס באפריקה. כתוצאה מכך, על הקיסרות היה לעמוד בעיצומה של מלחמת אחים מרובת-משתתפים.
מערכת מידע
הפורטל הארגוני
פורטל ארגוני הוא שער לכלל מידע הקיים בארגון או לחלקו, ואשר משמש את הארגון או קבוצות בו בעבודתם השוטפת. מטרתו היא להקל על הגישה, השיתוף וההפצה של הידע בארגון. מדובר בדף בטכנולוגיית Web, המאפשר גישה ליישומים שונים הדרושים לפעילות העובדים בארגון וגורמים הקשורים בו. הוא מאפשר לעובדים להמשיך ולהפיץ את הידע החדש שהם רוכשים וכך ליצור סביבת עבודה שיתופית. בפורטל הארגוני ניתן להכיל גם קישור לתיבות דואר אלקטרוני של העובד, לארכיון כתבות בתחום העיסוק, למאגר שאלות נפוצות עם תשובות עליהן, לקבוצות דיון, טיפים וטפסים שונים הדרושים לעבודה. IBM מפעילה את ThinkPlace – אתר פנימי, המהווה פלטפורמה פתוחה, שיתופית וגלובלית, לקידום החדשנות, ההמצאה והחשיבה המקורית בחברה. באמצעות פורטל ארגוני זה, יכולים עובדי IBM להציג רעיונות להרחבת עיסוקי החברה, לפתרון בעיות או לשיפור התרבות הארגונית. רשת כלל-עולמית של מומחים בתחומים שונים עוקבת אחר הרעיונות המבטיחים ביותר.
הרשאות
מאפיין חשוב של מערכת מידע הוא הרשאות השימוש בה: אוכלוסיית המשתמשים בה והפעולות המותרות לכל אחד מהם. הפעולות עשויות להיות יצירה, כתיבה, מחיקה או שינוי של קובץ, הזנה של נתונים בטווח ערכים או כל פעולה אחרת שהמערכת תוכננה להכיל.
האימפריה הרומית המערבית
כינון האימפריה הרומית המערבית
מספר הטוענים לשלטון הצטמצם לאחר מות גלריוס בשנת 311. ליקיניוס כרת ברית עם קונסטנטינוס לחלוקת השלטון. בשנת 312 הובס מקסנטיוס על ידי קונסטנטינוס בקרב בשערי רומא, על גשר מולוויוס שעל הטיבר, וקונסטנטינוס נכנס לעיר כמנצח. הסנאט הרומי הכיר בו כשליט הראשי של הקיסרות. עתה היו תחת שליטתו איטליה, גאליה, בריטניה, היספניה ואפריקה. בשנת 313 אשררו קונסטנטינוס וליקיניוס את הברית ביניהם במילאנו על ידי חתונתו של ליקיניוס עם אחותו של קונסטנטינוס. קונסטנטינוס שלט במערב, ואילו ליקיניוס פנה מזרחה וחיסל בקרב את מקסימינוס דאיה. דיוקלטיאנוס התאבד לאחר שהואשם בסיוע למקסנטיוס.
מערכת מידע
הרשאות
ויקיפדיה היא דוגמה למערכת מידע פתוחה למדי, אך גם בה יש מערכת הרשאות. כל גולש רשאי לעיין בכל דף ולשנות אותו, אך דפים מסוימים מוגנים מפני שינוי, כך שרק מפעילי מערכת רשאים לשנותם. מחיקת דף ניתנת להיעשות רק על ידי מפעילי מערכת, ולהם נתונה הסמכות לחסום כליל משתמש שמזיק למערכת. כמו כן נעשה שימוש בזיהוי זמני על פי כתובת IP, זיהוי שמבחינת הגולש הוא שקוף אולם מאפשר להפריד בין משתמשים אנונימיים שונים.
האימפריה הרומית המערבית
כינון האימפריה הרומית המערבית
קונסטנטינוס במערב וליקיניוס במזרח שלטו באימפריה זה לצד זה משך כעשר שנים, אך הסכסוך ביניהם היה צפוי. בשנת 314 קונסטנטינוס תקף את ליקיניוס בשל סכסוך על השליטה בבלקנים, אשר עברו אליו בהסכם שלום שנחתם בשנת 316. שבע שנים מאוחר יותר, בשנת 323, כשהגותים נכנסו לתחומי החלק המזרחי של הקיסרות, קונסטנטינוס הכניס לשם את צבאותיו במסווה של עזרה לליקיניוס.
גיפור
גִּפּוּר או ווּלְקָנִיזַצְיָה (Vulcanization) הוא תהליך של יצירת תרכובת עם גפרית תוך כדי חימום גבוה, מה שמקנה לגומי תכונות של קושי, גמישות ועמידות. בדרך כלל משתמשים במינוח עבור פולימרים.
האימפריה הרומית המערבית
החלוקה השנייה
אמנם קונסטנטינוס הביס הן את הגותים והן את ליקיניוס, וב-324 הוא היה לשליט היחיד של כל הקיסרות הרומית – ובכך הטטררכיה הגיעה לקצה. אבל כבר עם מותו (337) פרצה מלחמת אזרחים, בהנהגת שלושת יורשיו. אלו פיצלו את האימפריה הרומית לשלושה: קונסטנטיוס קיבל את הפרובינציות המזרחיות (קונסטנטינופול, טרקיה, אסיה הקטנה, סוריה, מצרים ולוב). קונסטינטינוס השני קיבל את גליה, היספניה, בריטניה ומאוריטניה. קונסטנס קיבל את איטליה, אפריקה, איליריה, פנוניה, מקדוניה ואכיאה. בן זה של קונסטנטינוס בסופו של דבר, איחד תחת מרותו את המערב. כעבור עשור, קונסטנטיוס איחד מחדש את האימפריה הרומית, בשנת 353. בגלל מהומות בקרב הגרמאנים מצד אחד, והמלחמה נגד הססאנים מצד שני, שנתיים מאוחר יותר קונסטנס השני מינה את בן דודו יוליאנוס קיסר לשליט על גאליה. בשנת 360 יוליאנוס מונה לאוגוסטוס בידי חייליו, האסופים בעיר קליני CLUNY. מותו של קונסטנס השני בשנה שלאחר מכן הותיר את יוליאנוס שליט יחיד על האימפריה הרומית. ברם יוליאנוס נהרג בשנת 363 בעת מלחמתו בסאסנים. אף יוביאנוס יורשו של זה נהרג בשנה שלאחר מכן.
לאחר מות יוביאנוס הקיסרות נכנסה שוב לתקופה של אי שקט מדיני. בשנת 364, עלה לשלטון ולנטיניאנוס הראשון. זה שוב חילק את האימפריה, ומסר את חלקה המזרחי לאחיו ולנס. ואולם בשני חלקי האימפריה המשיך לשרור תוהו ובוהו, בעקבות סכסוכים עם ההונים והגותים. בנוסף לכך, נתגלעה מלחמה בין עובדי האלילים לבין הנוצרים - לרבות הקיסר. ב-364 גרטיאנוס - יורשו של ולנטיניאנוס - סירב לקבל את התפקיד של PONTIFEX MAXIMUS. יתר על כן, ב-382 הוא נישל מזכויותיהם את הכמרים הפגניים, והסיר את המזבח האלילי מהקוריה.
בשנת 388, איש הצבא מגנוס מקסימוס תפס את השלטון, ואילץ את ולנטיניאנוס השני, אחיו של גרטיאנוס, לנוס למזרח, בכדי לקבל סיוע. תיאודוזיוס הראשון - קיסר המזרח העלה שוב לשלטון את ולנטיניאנוס השני. אבל זה נהרג ב-392 בידי פרנקי פגאני בשם ארבוגסט, ה-MAGISTER MILITUM. כתוצאה מכך, הוכתר הסנטור אווגניוס. שנתיים מאוחר יותר, זה הודח בידי תיאודוזיוס, אשר שלט במזרח ובמערב במשך שנתיים, עד למותו בשנת 395. זאת למעשה הפעם האחרונה שכל האימפריה הרומית עמדה כמאוחדת. עם מות תיאודוזיוס הראשון, האימפריה הרומית פוצלה מחדש למזרח ולמערב בידי תיאודוזיוס הגדול. בנו הבכור ארקדיוס קיבל לידיו את המזרח, ואילו הונוריוס קיבל את המערב. בעזרת הונדל סטיליקון, הונוריוס הצליח להשליט שקט, למשך זמן מה.
פיצולה הסופי של האימפריה הרומית
ברם סטיליקון נרצח בשנת 408, שנת פיצולה הסופי של האימפריה הרומית. לאחר מותו שלטונו של הונוריוס הופך להיות נשלט על ידי הפיכות שלטוניות ופלישות – בעיקר מצד ונדלים וויזיגוטים. לאחר הפלישה לרומא בידי צבאות גליים, ב-410 רומה נחרבה בידי צבאות לא רומיים. הצלחותיהם של אנשי צבא בגליה (למשל של אתיוס, בשדות קתלוניים) עומדות בצל חולשתם של הקיסרים, ועודדו את הכיבושים מצד השבטים הגרמאניים. עתה שליטיהם של אלו משתלטים על השלטון המרכזי.
לפיצול האימפריה הרומית נתלווה שגשוג במזרחה, ודעיכה במערבה. דעיכה זו באה לידי ביטוי גם מדינית וגם כלכלית: עם היחלשות השלטון המרכזי, הקיסרים איבדו את השליטה על הגבולות, על הפרובינציות, ועל חופי הים התיכון. בין 429 לבין 439, הונדלים השתלטו על הפרובינקיה אפריקה. מוסדות השלטון הרומיים הלכו וקרסו. המצב הכלכלי התערער, גם בשל העובדה שהבישופים הרומיים אסרו על ההלוואות בריבית – בעוד שמזרח זה הותר.
ב-475 פלוויוס אורסטוס – פקידו של אתילה – מגרש את הקיסר יוליוס נפוס מרוונה, וממנה את בנו רומולוס אוגוסטולוס לקיסר. אבל מאחר שאורסטוס מסרב לאשר מעמד של בני ברית להרולים של אודואקר, זה משתלט על רוונה ושולח לקונסטנטינופול את סימני השלטון הקיסריים - ובכך הוא מתמנה מעשית לקיסר על איטליה, ובתואר של משנה למלך ונציג הקיסר המזרחי באיטליה ומבין בני-אצולתה. אבל בגאליה, מספר מובלעות נותרות בידי איש הצבא סייגריוס. אבל זה אינו משנה את העובדה שאודואקר למעשה שם קץ לשלטון הרומי באיטליה ובמערבה של היבשת – וזאת אף כי פורמלית, שלטונו של יוליוס נפוס נותר על קנו, במובלעות קטנות עד הירצחו ב-480.
לרצח קיסר רומא האחרון היו שתי השלכות עיקריות: ראשית, זנון הקיסר מהמזרח הפך בפועל לקיסר הרומאי היחידי. עתה לו נשבעו אמונים המלכים הברברים, ששלטו על טריטוריות, בהן פשטה מאוד הרומאניות והנצרות. שנית, היות סייגריוס נותר בלי משענת מדינית או צבאית, קל היה להתפטר ממנו לזנון הקיסר ממזרח ולאודואקר השליט הברברי במערב בשנים 476–493. בסופו של דבר, סייגרוס מובס בקרב סואסון בידי קלוביס מלך הפרנקים ב-486.
גסיסתה של האימפריה הרומית המערבית לאחר קריסתה הסופית של האימפריה הרומית
נראה שבמהלך 13 שנות שלטונו ניהל אודואקר את איטליה בתבונה. הוא זכה באהדת העיר רומא והסנאט והצליח לחלק אדמות לתומכיו, בדרך כלל ללא התנגדות. אולם פעולותיו מחוץ לגבולות איטליה עוררו את חששה של הקיסרות המזרחית, שהביאה לבסוף למפלתו. בשנת 480 פלש לדלמטיה (קרואטיה של היום) וסיפחה לבסוף לממלכתו. הוא הצליח להחזיר את השליטה הרומית בסיציליה מידי הונדאלים. בשנת 484 הוא התפתה לסייע לקושרים נגד הקיסר המזרחי, זנון, והלה החל לפעול נגדו. בעידודו של זנון פלשו האוסטרוגותים בשנת 489 תחת הנהגת תיאודריך הגדול לממלכתו של אודואקר, השמידו את צבא הפואדרטי הברברי שלו ותוך שנה כבשו את מרבית איטליה. אודואקר התבצר ברוונה עד שהעיר נכנעה, על פי הסכם שהושג בשנת 493. אז הזמין תיאודוריקוס את אודואקר המנוצח למשתה ובמעמד זה הרגוֹ ככל הנראה בחרבו. כך בא הקץ לשלטונו.
מנגד, אחרי ניצחונו כלוביס – מייסד השושלת המרווינגית – כרת ברית עם האוסטרוגותים באמצעות נישואי אחותו, אָוּדוֹפְלֵדָה, למלכם, תאודריך הגדול. לאחר מכן, פנה כלוביס להילחם בתורינגים ממזרח לממלכתו (491) וכרת ברית גם עם הבורגונדים באמצעות נישואיו בשנת 493 לקלותילדה, אחייניתו של גונדבאד מלך הבורגונדים. קלותילדה הקתולית קיבלה מכלוביס אישור לטבול את בנם כקתולי, ועודדה את כלוביס להמיר את דתו בעצמו. עובדה זו עזרה לו לקבל את סיועה של הכנסייה במאבקיו.
מאוחר יותר (496 ו-502) הסתייע כלוביס במלכים פרנקים אחרים כדי להביס את האלמאנים בקרב טולביאק ולהשתלט על ממלכתם במעלה הריין (שווייץ ומזרח צרפת של היום). בעקבות קרב טולביאק, וככל הנראה גם בהשפעת קלותילדה, החליט כלוביס להמיר את דתו לנצרות. טבילתו בוצעה על–ידי הבישוף רמיגוס בריימס, ככל הנראה ביום חג המולד של שנת 508, כשעמו נטבלים חגיגית גם אחותו אלבופלדיס (Albofledis) ושלושת אלפים מחייליו. כלוביס בחר בהמרה מפגניות לזרם הנצרות הקתולי, בניגוד לשאר המלכים הגרמאנים שדבקו באמונה האריאנית וכך היה למלך הגרמאני הקתולי הראשון.
כלוביס יצר בכך, בניגוד לנוהגו של תאודוריד הראשון במקביל, איחוד בין הגאלו-רומים (הפרנקו-רומים) בגאליה, שדתם הייתה נוצרית-קתולית ובין הגרמאנים. הוא הכין בכך את הקרקע לאיחוד הממלכה וריכוז הסמכויות בה ביד אחת, כשהשליט העומד בראש המדינה הוא גם "מגן האמונה". לפי ההיסטוריון הביזנטי פרוקופיוס, נמנע כלוביס מהנוהג לחלק את האדמה בין הכובשים וחילקה באופן שווה בין הגרמאנים לגאלו-רומים. כל האנשים החופשיים בממלכה, רומים או גרמאנים במוצאם, נקראו מעתה פרנקים והיו נתינים שווים זה לזה בזכויותיהם.
במקביל, כלוביס המשיך בניסיונות להרחבת ממלכתו. בשנת 500 התערב בעימות בין המלכים הבורגונדים גונדובאד מווינה וגודגיזיל מז'נבה. הוא תמך באחרון וסייע לו להביס את גונדובאד בקרב דיז'ון; אך אחרי שנסוג משם שב גונדובאד, כנראה בסיוע. בשנת 507 פתח כלוביס במסע כנגד אלאריק השני מלך הוויזיגותים, ששלטו אז בשטחי אקוויטניה. במאבק עם הוויזיגותים, זכה כלוביס לסיוע מצד הארמוריקנים, תושבי אקוויטניה ולעידוד מצד הקיסר הביזנטי אנסטסיוס הראשון, ששאף לפגוע בכוחו של תיאודריך הגדול, מלך האוסטרוגותים, באמצעות חיסול בן בריתו. כלוביס חצה את הלואר והצליח להביס ולהרוג את אלאריק בקרב ווגלדנסיס (ווּאלה של היום). הוויזיגותים המבוהלים נמלטו דרומה לחצי האי האיברי (עליו שלטו עד ל-711 כאשר נכבשו על ידי הערבים), והפרנקים השתלטו על ממלכת הוויזיגותים עד לפירנאים ולנהר הרון. כאן, מנעו כוחותיו של תיאודריך הגדול מכלוביס להגיע לחופי הים התיכון ולכבוש את ארל ופרובאנס. פעולה חשובה של כלוביס באותה עת הייתה המסע השיטתי שלו, אחרי ניצחונו בווגלדנסיס, לחסל את כל השליטים ומלכי המשנה (Reguli) הפרנקים. כך פעל לחיסול ממלכתם של זיגיברט ובנו כלותריוס בקלן, הורה לכרות את ראשם של כרריק (Chraric) ובנו מטונגרס, את רגנקאירה, ואחריו ריקאירה וריגנומיר מקמבראי.
אחרי ניצחונו זה ביצע כלוביס צעד נוסף בעל חשיבות לעתיד, כאשר קבע את בירתו בפריז וייסד בה מנזר על שם פטרוס ופאולוס – במקום בו שוכן היום בניין הפנתיאון. כלוביס הוכיח כאן כי יכולתו כשליט לא הייתה פחותה מכישרונו ככובש. מבסיסו בפריס חילק כלוביס את המדינה למחוזות, שבעיר הבירה שנקבעה להם מונה שליח מטעמו (comites) מבין האריסטוקרטיה הגרמאנית או הפרנקית. כלוביס הביא בנוסף להעלאתו של החוק הגרמאני הסאלי (לקס סאליקה) על הכתב, וערך בו שינויים והתאמות לתנאי החיים החדשים. כלוביס גם ניסה, זמן קצר לפני מותו, לערוך רפורמה במבנה הכנסייתי. הוא קרא לכינוס קונציל (ויעוד) של הבישופים הגאלים באורלאן, כשמגמת הרפורמה היא חיזוק הקשרים שבין השלטון החילוני לדתי בשטחי שלטונו.
מערבה של אירופה אחרי פיצולה
מצד אחד, לאורך כל ימי הביניים, הקיסרות הביזנטית לטשה את עיניה למערב, וניסתה לכבוש את שטחיו: בשנת 533, לאחר שהרומנו-ברברים של אפריקה ביקשו את סיועה של קונסטנטינופול, זאת כבשה חלק גדול מהים התיכון המערבי. היא גם כבשה את איטליה במלחמת הגותים, שהתנהלה בין השנים 535 ל-555, בידי יוסטיניאנוס. כמו כן, חלק מספרד הויזיגוטית נכבשה אף היא. לבסוף, אף כי הקיסרות הרומית המערבית חדלה להתקיים בפועל, בריטניה וארמוריקה נותרו כמעוזות הנאמנים אליה. כמו כן, על אף גסיסתה של האימפריה הרומית המערבית, היו אנשים שנותרו נאמנים לתרבותה.
מצד שני, שקיעתה של האימפריה הרומית ארכה מאות בשנים והתבצעה בהדרגה. תהליך זה נבע מערבוב של אוכלוסיות ברבריות עם אוכלוסיות, אשר ניהלו אורח חיים רומאי והיו מלכתחילה עיקר האוכלוסייה. יחד עם זאת, קרל הגדול (768-814) וכן אותון הראשון (936–973) ניסו לכונן מחדש את האימפריה הרומית. אבל בפועל, המעבר לימי הביניים התממש בכך שהשליטים הברברים חדלו להיות זקוקים לאימפריה הרומית, לשם שליטתם על שטחים ואוכלוסין. דבר זה בא לידי ביטוי למשל בכך שברחבי האימפריה הרומית המערבית לשעבר הפסיקו להטביע מטבעות עם דיוקנו של הקיסר הרומי. המלך הראשון שעשה כן בשנת 537 הוא המרווינגי תיאודברט הראשון, המלך הפרנקי מריימס. בעקבותיו הלך הויזיגוט ליאווויגילד, שכבש את ספרד ב-570. בריטניה, מבצר ההתנגדות האחרון לברבריזציה, נפלה לידי הסקסונים בשנת 577.
קונסטנטינופול – ואיתה הזיקה לרומי – איבדה סופית את אחיזתה על מערבה של אירופה עם הפלישות של הלומברדים לאיטליה (568), של הסלבים לצפון הבלקנים (569) ושל הויזיגוטים לספרד (570). יחד עם זאת, דרום איטליה וסיציליה המשיכה להיות ניכרת ההשפעה ההלניסטית; ואילו בקרטגו נותרה השפעה רומית חזקה, עד לכיבושה של צפון אפריקה בידי הערבים (647-711).
מערכת מידע
הרשאות
ברמה של קביעת אוכלוסיית המשתמשים מחולקות מערכות מידע הפועלת בטכנולוגיית האינטרנט (ובפרט פרוטוקולי TCP/IP) לשלוש קטגוריות:
בהמשך לקביעות הללו ברמת כלל מערכת המידע, מוגדרות לכל משתמש סמכויות הפעולה שלו, בהתאם לתפקידו בארגון. במערכת מידע בנקאית, למשל, פקיד המוצב בסניף מסוים רשאי לעיין בפרטי החשבון של לקוחות סניף זה, אך אינו רשאי לעיין בפרטי חשבון של לקוחות של סניפים אחרים, ואילו מנהל אזור יוכל לעיין בפרטי החשבונות של כל הלקוחות שבסניפים הנכללים באזור זה.
גיפור
השיטה
הגופרית היא יסוד שקליפתו החיצונית חסרה שני אלקטרונים, ולכן היא נהנית מרווח אנרגטי גבוה ביצירת שני קשרים קוולנטיים. בגלל נוכחותם של האלקטרונים שבאורביטלים הבלתי קושרים נוטה הגופרית ליצור את הקשרים כשזווית של בסביבות 107 מעלות ביניהם.
בנוכחות פולימרים כדוגמת הגומי נוטה הגופרית ליצור שני קשרים קוולנטיים בודדים, כל אחד מהם עם שרשרת אחרת של הפולימר או עם חלק אחר של השרשרת. הגופרית יוצרת את הקשרים עם אטומי פחמן, במקום קשרי הפחמן-מימן או קשרים אחרים לאורך השרשרת הפחמנית. קשרי גפרית אלו מחזיקים את שרשרות הפולימר יחד, ומונעים את התפוררותם.
החום מהווה חלק חשוב בתהליך הגיפור מכיוון שבטמפרטורה נמוכה קשה לנתק את הקשרים הסבוכים שבין שרשרות הפולימר לבין עצמן או שכנותיהן. החום מספק אנרגיית שפעול לניתוק הקשר.
גיפור גומי
בשנת 1834 החל צ'ארלס גודייר לערוך ניסויים בגומי, על מנת לעשותו עמיד לכל מזג אוויר. הוא ניסה לשפר את תכונותיו של החומר על ידי ערבובו עם חומרים אחרים. נתניאל הייוורד גילה כי גומי המעורב בגופרית אינו נעשה עוד דביק. גודייר שכר את הייוורד כדי שימשיך לעבוד על תגליתו וישכלל אותה, וגם רכש את זכויותיו. לאחר שגודייר שיפר את ההמצאה, הוא רשם עליה פטנט בשנת 1844. גודייר ניסה לערבב בצורות שונות גומי חם עם גופרית, ולשיטה המשוכללת ביותר הוא קרא "וולקניזציה" (גיפור) על שמו של אל הנפחות וולקן. לאחר ניסיונות רבים הוא גילה דרך לייצר גומי שהוא קשה, חזק וגמיש.
צרידות
צרידות היא מצב שבו הקול נשמע מחוספס, שיש בו מרכיב רועד של טונים נמוכים. אצל בני אדם הצרידות נגרמת על ידי התכווצות, דלקת או שיתוק במיתרי הקול או מגידול פוליפים עליהם. היא יכולה לנבוע משימוש לרעה בקול, מלחץ נפשי, עישון, דלקת גרון נגיפית, מחלה זיהומית או אלרגיה. הרמת קול פתאומית מזיקה במיוחד למערכות הקול. צרידות הנמשכת זמן רב נחשבת לאחד מסימני האזהרה לסרטן ומחייבת בדיקה רפואית. צרידות קבועה, הנגרמת כתוצאה מעבודה, עשויה לזכות את הנפגע באחוזי נכות, על פי תקנות הביטוח הלאומי.
ריפוי צרידות
כשמדובר בשימוש לרעה בקול, כמו בהרמת קול ממושכת, הטיפול בבעיה יכלול מנוחה של מערכת הקול לזמן ארוך. דיבור בלחישה אינו מסייע לרפוי הצרידות. הרמב"ם כותב: "אכילת הצנון או הכרוב מסירה צרידות הקול" כתרופת סבתא, ידוע הדבש כמסייע בריפוי צרידות. שיטת אלכסנדר מיועדת בין היתר לריפוי הצרידות. ספר התרופות הסיריאק מהמאה החמישית מציין את הפלפל (או אולי את הפלפל הארוך) כתרופה למחלות רבות ושונות ובהן צרידות. פרופ' ישראל נגריס פיתח תרופה נגד צרידות, אשר נרשמה כפטנט על שמו ב-1989. התרופה התקבלה על ידי ה-FDA ב-1991.
צרידות בכלי נגינה
המונח צרידות מתייחס גם לקול שאינו קול אנושי. כך, למשל, כותב הרמב"ם: "היה קולו עבה או דק או צרוד - כשר, שכל הקולות כשרין בשופר". קיימים כלי נגינה שידועים בצליל צרוד כגון אבוב ציד.
התנודה הצפון אטלנטית
התנודה הצפון אטלנטית (North Atlantic Oscillation- NAO), היא תופעת מזג אוויר המתרחשת באטמוספירה של צפון האוקיינוס האטלנטי, ואשר באה לידי ביטוי בהבדלים בהפרשי הלחצים בגובה פני הים בין המערכות המטאורולוגיות המכונות "השקע האיסלנדי" ו"הרמה האזורית".
התנודות בעוצמת ההפרשים הללו משפיעות על מהירות הרוחות וכיוונן ממערב למזרח, ועל מיקומן ומסלולן של סופות רעמים בצפון האוקיינוס האטלנטי. התנודה הצפון אטלנטית מושפעת מן התנודה הארקטית ומשתנה במחזוריות בלתי קבועה.
היסטוריה
תופעת התנודה הצפון אטלנטית התגלתה במחקרים שנערכו כבר בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. המדובר בתופעה רבת היקף באטמוספירה ובעלת משמעות והשפעה רבה על תופעות אקלימיות במרחב הסובב אותה, הן בחלקו המערבי והן בחלקו המזרחי של האוקיינוס.
המונח נטבע לראשונה בשנת 1923 על ידי הפיזיקאי והמטאורולוג הבריטי גילברט ווקר. צוות מדעי באוניברסיטת ברמן מצא הוכחות לכך כי התנודה הצפון אטלנטית הייתה בעלת השפעה על מזג האוויר באירופה ובמזרח התיכון כבר בתקופת ההתחממות העולמית האחרונה לפני כ-122,000 שנים.
תיאור
רוחות מערביות הנושבות בחלקו הצפוני של האוקיינוס האטלנטי מסיעות אוויר לח ליבשת אירופה. בשנים בהן הרוחות חזקות, הדבר גורם לקיץ קריר, חורף מתון, ומשקעים רבים ביבשת. בשנים בהן הרוחות חלשות הדבר מתבטא במזג אוויר קיצוני הכולל גלי חום בקיץ, חורף קר מאוד וירידה בכמות המשקעים.
בין החודשים נובמבר ועד אפריל תופעת התנודה הצפון אטלנטית אחראית לרוב תופעות מזג האוויר בצפון האוקיינוס האטלנטי וביניהן כיוון ועוצמת הרוחות, שינויים בטמפרטורה והלחות וכן עוצמת הסופות וכיוון תנועתן.
מערכת קבועה של לחץ אוויר נמוך מעל איסלנד המכונה "השקע האיסלנדי" ומערכת  קבועה של לחץ אוויר גבוה מעל האיים האזורים המכונה "הרמה האזורית" הן המשפיעות על כיוון ועוצמת הרוחות המערביות הנושבות בצפון האטלנטי לכיוון אירופה. העוצמה היחסית של המערכות הללו ומיקומן היחסי משתנה מדי שנה, והוא מקורו של הכינוי לתופעה המדוברת.
הפרש לחצים גבוה
הפרש לחצים משמעותי בין המערכות הנ"ל (מכונה אינדקס גבוה או NAO+) גורם להתחזקות הרוחות המערביות ולמספר תופעות מזג אוויר:
הפרש לחצים נמוך
לעומת זאת ירידה בהפרש הלחצים בין המערכות (מכונה אינדקס נמוך או NAO-) גורם, לתופעות הבאות:
השפעות נוספות
למרות שעיקר השפעת התנודה הצפון אטלנטית מתבטאת בתופעות מזג האוויר באירופה, מניחים כי היא בעלת השפעה גם על מזג האוויר בצפון אמריקה. במצב של אינדקס גבוה נחלשת תנועת האוויר הארקטי הקר לכיוון דרום הגורם לחורפים מתונים בצפון מזרח היבשת לעומת זאת באינדקס נמוך נצפו חורפים קרים ומושלגים בחלק הצפון מזרחי של היבשת ואפילו עד פלורידה. האינדקס הנמוך מאפשר לחזיתות מזג אוויר קר להגיע עד לדרום מפרץ מקסיקו ולהשפיע על מזג האוויר הטרופי השורר שם. בתקופת הקיץ גורם אינדקס שלילי להחלשת זרם הסילון בכיוון האוקיינוס האטלנטי המשפיע ביצירת גלי חום ארוכים באירופה. משנות ה-70 ועד לאחרונה נצפתה השפעה חיובית של התנודה הצפון אטלנטית אשר גרמה למזג אוויר קריר בצפון מערב האוקיינוס. מצב זה איפשר ריבוי של אוכלוסיית סרטן השלג.
גיברלטר יונייטד
גיברלטר יונייטד (באנגלית: Gibraltar United Football Club) היה מועדון כדורגל ששיחק בליגת העל בגיברלטר. לזכותו של המועדון 11 אליפויות (5 מהן רצופות) ו-4 גביעים.
היסטוריה
המועדון הוקם על ידי אורליו לואיס דנינו, עיתונאי גיברלטרי ששם העט שלו היה "לובינוקס" (Lubinox). הקבוצה הראשונה הורכבה מגיברלטרים מקומיים שנותרו במדינה במהלך מלחמת העולם השנייה. מכיוון שרוב האוכלוסייה האזרחית פונתה מה שגרם להפסקת הכדורגל של הליגה בגיברלטר במהלך שנות המלחמה, גיברלטר יונייטד ייצגה את הגיברלטרים ושיחקה נגד הגדודים המבוססים בבריטניה ויחידות צבאיות אחרות המשרתות בגיברלטר במסגרת "גביע המושל" בשנת הקמתם 1943.
לאחר שהכדורגל התחרותי התחדש במדינה ב-1946, יונייטד השיגה את האליפות הראשונה שלה בסיום עונת 1946/1947. ב-10 השנים הבאות תחת נשיאותו של היושב ראש דנינו הקבוצה שלטה בכדורגל הגיברלטרי, לפני שנכנסה לתקופה פחות טובה, אך עדיין זכה בה בעוד כמה תארים בתחילת שנות ה-60. באליפות האחרונה שלה זכתה הקבוצה בסיום עונת 2001/2002 מה שסגר 4 שנים מוצלחות בהם זכה המועדון ב-3 גביעים ותואר אליפות אחד.
למרות זכיית המועדון באליפות ב-2002, ששבר כמעט 50 שנה ללא הצלחה בליגה (מלבד 3 זכיות רצופות בגביע הרוק מ-1999 עד 2001), המועדון החל במהירות לראות ירידה בהון מול הדומיננטיות המתמשכת של המועדון היריב לינקולן רד אימפס, וההערכות גברו כי המועדון ההיסטורי היה קרוב להפסקת פעילות, על רקע דיבורים על שמועה עם מועדון הכדורגל ליונס בדרג נמוך לשמור על המקום של גיברלטר יונייטד בפרמייר-דיוויזיון ולאמץ את תוכנית הנוער שלהם. לאחר התמזגות המועדון עם Lions בשנת 2011 כדי ליצור את קבוצת "Lions Gibraltar", המועדון ביסס את עצמו כקבוצה באמצע הטבלה בליגה שעברה שינויים מבניים תכופים מאוד מידי מספר עונות. עם זאת, ב-2014, לאחר קבלת התאחדות הכדורגל של גיברלטר לאופ"א, המועדון הפך שוב לעצמאי ונפרד מהאיחוד עם "Lions" והתחרה בליגת המשנה של גיברלטר. לאחר מרוץ צמוד עם קבוצות אנג'לס ואירופה פוינט, המועדון סיים במקום הראשון והעפיל לליגת העל של גיברלטר בעונת 2015/2016. בעונה זו בנה המועדון סגל עם התמקדות חזקה בכדורגלנים גיברלטריים ושכר את המאמן מנולו סאנצ'ס נונייז. עונה ראשונה קשה של המועדון הסתיימה מעט מעל פלייאוף הירידה, כשמקום 8 הבטיח את ההשארות של הקבוצה בליגה.
באפריל 2017, המועדון נכנס לשותפויות עם בנק טוריקום ומגן ריאל מדריד לשעבר מיצ'ל סלגאדו, כאשר האחרון הפך לאחד הבעלים החדשים של המועדון יחד עם איש העסקים דובאי פבלו דנה. עם הבטחת ההישארות בסוף העונה עם מקום 7, הוכרז שסלגאדו יפקח על מבחני הנוער בקיץ, וכן יארגן את כל ההעברות לקראת העונה הבאה. יונייטד העריכה יתר על המידה את הסגל שלה וביטלה את מדיניות ה"מקומי בלבד" שלה לתחילת עונת 2017/2018, אף על פי שהיא עדיין שמרה על כ-50% מהסגל כשחקנים מקומיים עם מספר לא מבוטל של שחקנים בינלאומיים מלאים, עד גיל 21 ו-19. מנולו היירו גם הצטרף למועדון כמנהל הספורטיבי של המועדון בעונה זו.
לאחר סיום במקום הרביעי בלבד בעונת 18–2017, המאמן מנולו עזב את המועדון. לוקאס קאזורלה התקבל לעבודה במקומו. ביולי 2018, גיברלטר יונייטד עלתה לכותרות בינלאומיות כשהיא הפכה למועדון הכדורגל הראשון בעולם ששילם לשחקנים חלקית באמצעות מטבע קריפטוגרפי, באמצעות חסות עם Quantocoin. פבלו דומינגו פרננדס ושוער העבר של סביליה אנטוניו נוטריו קארו הצטרפו גם הם לצוות הטכני ביולי 2018. עם זאת, ב-31 ביולי 2019 דווח כי הבעלים דנה משך את תמיכתו מגיברלטר יונייטד וכי מספר שחקנים עזבו את המועדון, לאחר שלא שולם להם במשך מספר חודשים. עם זאת, המועדון הכחיש את הדיווחים הללו מאוחר יותר באותו יום, והודיע שדנה עדיין היה חלק מהמועדון. עם זאת, נחשף ב-7 באוגוסט כי למועדון היה עד יום שני שלאחר מכן לפרוע את כל חובותיו או לעמוד בפני הרחקה מהליגה הלאומית החדשה של גיברלטר, מה שלבסוף קרה, והמועדון קרס, משך התמודדותו מכל התחרויות, והתפרק בסיום עונת 2018/2019.
דייוויד ואנטרפול
דייוויד ואנטרפול (באנגלית: David Vanterpool; נולד ב-31 במרץ 1973) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר היה פעיל בין השנים 1995–2007. בעונת זכה באליפות היורוליג כשחקן צסק"א מוסקבה.
קריירת מכללות
ואנטרפול נולד בעיר דייטונה ביץ' שבפלורידה, ובין השנים 1991–1995 למד באוניברסיטת סנט בונבנטור אשר במדינת ניו יורק. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העמיד ממוצעים של 13.2 נקודות, 5.6 ריבאונדים, 3.6 אסיסטים ו-2.2 חטיפות למשחק.
קריירת משחק
לאחר שלא נלקח על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 1995, שיחק ואנטרפול לתקופה קצרה בקבוצת נובה פלקנסטרו גוריציה מליגת המשנה האיטלקית, ולאחר מכן עבר לג'ילין נורת'רן טייגרס מהליגה הסינית. בין השנים 1999–2001 שיחק עבור יאקימה סאן קינגס מליגת ה-CBA האמריקאית.
במרץ 2001 חתם על חוזה בוושינגטון ויזארדס עד לסיום עונת, וב-22 משחקיו בקבוצה קלע 5.5 נקודות בממוצע למשחק. בעונה העוקבת שיחק עבור קנזס סיטי נייטס מליגת ה-ABA החדשה.
בשנת 2002 חזר לאיטליה, כאשר הצטרף לאבלינו מליגת העל האיטלקית. בעונתו היחידה בקבוצה הוביל את קלעיה עם ממוצע של 17.8 נקודות למשחק.
לקראת עונת חתם על חוזה במונטפסקי סיינה, עמה שיחק ביורוליג. באותה עונה זכתה הקבוצה באליפות הליגה האיטלקית הראשונה בתולדותיה, והצטיינה גם ביורוליג כאשר העפילה לראשונה בתולדותיה לשלב הפיינל פור. במשחק חצי הגמר לקע ואנטרפול 10 נקודות, וקבוצתו הפסידה מול סקיפר בולוניה בתוצאה 102–103. בסיום העונה נבחר ואנטרפול לחמישייה השנייה של העונה ביורוליג, לאחר שרשם ממוצעים של 13.8 נקודות, 4.2 ריבאונדים, 3.4 אסיסטים ו-2.4 חטיפות למשחק. בעונת הודחה סיינה ברבע גמר הליגה האיטלקית, ובשלב "16 הגדולות" ביורוליג. לאורך שתי עונותיו בסיינה קלע 12.4 נקודות בממוצע למשחק בכל המסגרות.
בעונת עבר לצסק"א מוסקבה, וסייע לה לזכות באליפות היורוליג החמישית בתולדותיה, והראשונה מזה 35 שנים. במשחק הגמר, בו גברה צסק"א על מכבי תל אביב בתוצאה 73–69, הצטיין ואנטרפול עם 16 נקודות. כמו כן זכתה הקבוצה באליפות הליגה הרוסית ובגביע הרוסי. בינואר 2007 נפצע ואנטרפול בגבו ונאלץ להחמיץ את כל המשך עונת, ובהיעדרו הפסידה צסק"א בגמר היורוליג, וזכתה שוב באליפות הרוסית ובגביע הרוסי. בקיץ 2007 פרש ממשחק בשל פציעתו, בגיל 34.
קריירת אימון
מיד עם פרישתו ממשחק בשנת 2007 מונה ואנטרפול לעוזר מאמן בצסק"א מוסקבה, תחת אטורה מסינה, ונשאר בתפקיד זה כעוזרם של יבגני פשוטין, דושקו וויושביץ', דמיטרי שאקולין ויונאס קזלאוסקאס עד לסיום עונת . לאורך תקופתו כעוזר מאמן בצסק"א זכתה הקבוצה באליפות היורוליג (2008), בגביע הרוסי (2010) וב-5 אליפויות רצופות בליגה הרוסית.
באוגוסט 2012 מונה לעוזרו של טרי סטוטס, מאמן פורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA.
ביוני 2019, לאחר 7 עונות בפורטלנד, עבר למינסוטה טימברוולבס כעוזרו של מאמן הקבוצה ראיין סונדרס.
ביולי 2021 עבר לצוות האימון של סטיב נאש בברוקלין נטס.
שטר שחרור
שטר שחרור הוא אחד משלוש הדרכים בהן עבד כנעני משתחרר מאדונו. האדון כותב לעבד שטר שבו כתוב שהוא משחרר את העבד, ונותנו לידי העבד.
גטו וידו באים כאחד
בתלמוד דנו האיך יכול העבד להשתחרר בקבלת השטר מאדונו, והרי מה שקנה עבד קנה רבו. ביישוב לשאלה זו אמרו בגמרא ש"גטו וידו באים כאחד". זאת אומרת שביחד עם נתינת הגט לידו זוכה בשחרורו ועל ידי זה יכול לקבל הגט שחרור ולהשתחרר.
אפשרויות שחרור נוספות
מלבד שחרור על ידי שטר, ישנן עוד שתי אפשרויות:
אופן השחרור
עבד כנעני לאחר שמשתחרר, צריך לטבול טבילה (נוסף על הטבילה שטבל בעת שנכנס לעבדות), בטבילה זו הוא משתחרר והופך לגר יהודי לכל דבר ועניין, וכך הוא לשון הרמב"ם: