cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוסיף רפופורט
שירותו הצבאי
על הפעולה המשותפת עם הכוחות האמריקאיים ליד אמשטטן בהיותו בדרגת רב-סרן קיבל עיטורי המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה ולגיון הצטיינות.
המשך עבודתו כחוקר
לאחר המלחמה המשיך במחקרו של מוטגנים ומוטגני-על בעזרת זבובי דרוזופילה.
כשהתנגד לתורתו של טרופים ליסנקו הוצא בשנת 1949 מן המפלגה הקומוניסטית אליה הצטרף במהלך שירותו הצבאי ב-1943 ומן המחקר הגנטי. עד לשנת 1957 עסק בפלאונטולוגיה וסטרטיגרפיה. בעקבות הוקעת פשעי שלטונו של סטלין בברית המועצות אחרי שנת 1956, התאפשר לו לחזור לעסוק בגנטיקה. בשנת 1962 בעקבות העמדתו יחד עם שרלוט אאורבך כמועמד לקבלת פרס נובל הוצע לו לחזור לשורות המפלגה. הוא סירב להצעה שלא כללה התחשבות בחברותו בעבר.
תוצאות מחקריו הוכנסו לפעילות בגידולים החקלאיים ומיקרוביולוגיה תעשייתית.
ב-25 בדצמבר נפגע ממשאית בתאונה, ונפטר מפצעיו ב-31 בדצמבר.
סלמון אוסטרלי
סלמון אוסטרלי (שם מדעי: Kuhliidae) הוא סוג דג יחיד במשפחת האריפיים (Arripidae) שבתת-סדרת דמויי-דקר בסדרת הדקראים. בסוג ארבעה מינים החיים במימי אוסטרליה וניו זילנד ובעוד איים ברחבי האוקיינוס השקט.
מאפיינים
אורך מינים אלה משתנה מהמין Arripis georgianus שאורכו עד 40 סנטימטר ומשקלו כ-800 גרם למין Arripis truttaceus שאורכו 96 סנטימטר ומשקלו עד 10.5 קילוגרגם. הם בעלי גוף זרים ובעלי זנבות מפוצלים ארוכים. הם בעלי עיניים גדולות, לסתות קצרות בעלות שיניים חדות ומצח גבוה ובעלי סנפיר גבי משולש היוצר מפרש נמוך עד הזנה. צבע הדגים ירקרק-כחול עד אפור והבטן בהירה. תזונתם מורכבת מדגים קטנים יותר ומקריל והם בתורם משמשים למזון למגוון מינים ובעיקר ליונקים ימיים, עופות ים ומיני כרישים.
דאייה (זמרת)
גרייס מרטין תאנדון (באנגלית: Grace Martine Tandon; נולדה ב-24 באוקטובר 1998), הידועה תחת שם הבמה דאייה (Daya), היא זמרת-יוצרת אמריקאית.
ביוגרפיה
בגיל אחת-עשרה, דאייה החלה ללמוד בקונסרבטוריון למוזיקה בניהולה של כריסטינה צ'ירומבולו בפיטסבורג. שם היא פגשה את כותב השירים והמפיק ג 'ינו רלטה. השניים עבדו עם דאייה ובסופו של דבר הציעו לה לעבור ללוס אנג'לס בפברואר 2015 כדי להתחיל לעבוד על מוזיקה משלה.
באוקטובר 2018, יצאה דאייה מהארון כביסקסואלית. זמן קצר לאחר מכן, היא התחילה לצאת עם הצלמת קלייד מונרו.
קריירה מוזיקלית
דאייה עברה ללוס אנג'לס יחד עם הוריה על מנת לכתוב שירים ואף הקליטה את השיר "Hide Away" שלימים הפך להיות הסינגל הראשון שלה. הוא יצא כסינגל ב-22 באפריל 2015 וזכה לאהדה מצדם של בלוגרים מפורסמים כגון טיילר אוקלי ופרז הילטון.
לאחר החשיפה של השיר שוחרר מיני אלבום שנקרא DAYA שכלל שישה שירים, ביניהם "Hide Away", ב-4 בספטמבר 2015. האלבום הגיע למקום ה-161 במצעד הבילבורד.
בפברואר 2016, הופיעה בשיר של ההרכב הצ'יינסמוקרס אשר נקרא "Don't Let Me Down", אשר בסופו של דבר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד. ב-6 בדצמבר 2016, כי השיר מועמד לפרס גראמי. ב-12 בפברואר 2017 השיר זכה בפרס גראמי על שיר הדאנס הטוב ביותר.
ב-15 בנובמבר 2016, דאייה הוציאה את השיר "Words", בתור הסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלה שנקרא "Sit Still, Look Pretty".
ב-3 במרץ 2017, התארחה בסינגל "Feel Good" של גריפין ואילניום.
ב-11 באוקטובר 2017 יצא הסיגנל "New" דרך חברת אינטרסקופ רקורדס.
פאולינה פלד
פאולינה פסחוב פלד (נולדה ב-20 באפריל 1950) היא טניסאית עבר ישראלית. 3 פעמים אלופת ישראל בטניס (1976–1978), ייצגה את ישראל במשחקי אסיה (טהראן 1974) וזכתה במדליית הזהב בזוגות מעורבים ביחד עם יאיר ורטהיימר ובמדליית הכסף בטורניר לנשים. הטניסאית הישראלית המקצוענית הראשונה.
פלד הגיעה במסגרת טורנירי גראנד סלאם 4 פעמים לסיבוב השני, 3 פעמים באליפות וימבלדון (1974, 1975 ו-1977) ופעם אחת באליפות ארצות הברית הפתוחה (1974).
ביוגרפיה
פאולינה פסחוב נולדה בליטא הסובייטית. בגיל 16 היא עלתה עם משפחתה לישראל. היא התאמנה בקבוצת הפועל חיפה. בתחילת שנות ה-70 היא למדה באוניברסיטת המדינה של אריזונה.
1973
באליפות וימבלדון שנערכה בסוף יוני 1973 היא ניצחה משחק מוקדמות אחד ולא הצליחה להגיע לטורניר הראשי.
1974
בטורניר המקצועני לנשים צ'יצ'סטר, אנגליה שנערך על מגרש דשא כהכנה לאליפות וימבלדון ביוני 1974 זכתה פלד בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על סו ברקר מבריטניה בשתי מערכות (2-6, 2-6). באליפות קנט, אנגליה שנערכה על מגרש דשא כהכנה לאליפות וימבלדון ב-15 ביוני אותה שנה היא זכתה בתואר לאחר ניצחון במשחק הגמר על קייט לאטהאם מארצות הברית ב-3 מערכות (7-5, 3-6, 4-6).
באליפות וימבלדון שנערכה בסוף יוני 1974 היא ניצחה בסיבוב הראשון את קרי מאייר מארצות הברית בשתי מערכות (4-6, 3-6), אך בסיבוב השני היא הפסידה לקרי האריס מאוסטרליה בשתי מערכות (6-3, 6-3). בטורניר לזוגות נשים ביחד עם ג'קי פייטר היא הגיעה לסיבבו השני.
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בסוף אוגוסט אותה שנה היא ניצחה בסיבוב הראשון את לזלי צ'ארלס מבריטניה בשתי מערכות (2-6, 5-7), אך בסיבוב השני היא הפסידה לקטיה אבינגהאוז מגרמניה ב-3 מערכות (4-6, 7-5, 7-4).
אלופת אסיה
במשחקי אסיה שנערכו בטהראן, איראן בספטמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בטורניר לזוגות מעורבים ביחד עם יאיר ורטהיימר ומדליית כסף בטורניר לנשים לאחר שהפסידה במשחק הגמר לליטה סוגיארטו מאינדונזיה בשתי מערכות (7-6, 6-4), למרות שהיא הובילה במערכה הראשונה 0-5 ו 0-40 במשחקון. לפתע החלה סערת רוחות וגשם החל ירד. השופט סירב להפסיק את המשחק והיא הפסידה את המשחקון. עם הפסקת הגשם החלה יריבתה מאינדונזיה לנצח את המשחקונים ,זה אחרי זה, עד לניצחון במערכה ולבסוף גם במשחק כולו וזכתה בטורניר ובתואר.
1975
באליפות צרפת הפתוחה שנערכה בתחילת יוני 1975 היא הגיעה לסיבוב הראשון, אך הפסידה בו לאלי אפל-ווסיס מהולנד בשתי מערכות (6-4, 6-1). בטורניר לזוגות נשים ביחד עם מארי פינטרובה מצ'כוסלובקיה הן הפסידו בסיבוב הראשון ב-3 מערכות לצמד שחקניות מספרד.
באליפות וימבלדון שנערכה בסוף יוני אותה שנה היא הפסידה בסיבוב השני לג'ולי אנתוני מארצות הברית בשתי מערכות (6-2, 6-3). בטורניר זוגות מעורבים היא שיחקה לצדו של פרד מקנייר מארצות הברית (בשנת 1976 דורג במקום 1 בעולם בזוגות) והם הפסידו בסיבוב הראשון ב-3 מערכות (0-6, 6-3, 6-3).
1977
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה היא הגנה על תוארה.
1978
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בסוף אוגוסט אותה שנה היא הפסידה בסיבוב הראשון של המוקדמות.
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה היא זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות.
1979
באליפות ישראל שנערכה בתחילת אוקטובר 1979 היא הפסידה במשחק הגמר לחגית צוברי (6-4, 6-3).
גביע הפדרציה
במסגרת גביע הפדרציה ייצגה פלד את ישראל ב-14 טורנירים.
נמרוד רחמימוב
נמרוד צבי רחמימוב (נולד בשנת 1961) הוא רופא ישראלי, מנתח עמוד-שדרה, המכהן כמנהל מחלקה לאורתופדיה ויו"ר ועד הרופאים במרכז הרפואי לגליל בנהריה ושימש בעבר כיו"ר ארגון הרופאים עובדי המדינה בההסתדרות הרפואית בישראל.
ביוגרפיה
נמרוד רחמימוב נולד בתל אביב לרמי רחמימוב שהיה פרופסור לפיזיולוגיה וחתן פרס ישראל בחקר הרפואה ולחנה רחמימוב שהייתה פרופסור לביוכימיה באוניברסיטה העברית. לרחמימוב שתי אחיות: איריס רחמימוב שהיא פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב ומפעילות קהילת הטרנסג'נדרים בישראל, ותמי רחמימוב-הוניג שהיא עורכת דין ודיפלומטית במשרד החוץ ומומחית במשפט בין לאומי ובקרת נשק. רחמימוב נשוי לפרופסור רות רחמימוב שהיא רופאה מומחית בנפרולוגיה והשתלת כליות ואב לשלושה ילדים.
רחמימוב בוגר התיכון ליד האוניברסיטה בירושלים ושירת בחיל התותחנים וחיל הרפואה בדרגת רב-סרן. לאחר שירותו הסדיר למד רפואה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה בירושלים והתמחה בכירורגיה אורתופדית במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר.
לרחמימוב אוסף גדול של לוחיות רישוי.
תפקידים ציבוריים
בעת לימודיו באוניברסיטה העברית שימש כיו"ר אגודת הסטודנטים לרפואה בירושלים ונשיא התאחדות הסטודנטים לרפואה בישראל בין השנים 1986 עד 1989.
בין השנים 2004 עד 2013 והחל משנת 2020 מכהן כיו"ר ועד הרופאים במרכז הרפואי לגליל בנהריה ובמקביל בשורה של תפקידים בארגון הרופאים עובדי המדינה (אר"מ) וההסתדרות הרפואית (הר"י).
רחמימוב נמנה עם החברים המייסדים של האיגוד הישראלי לעמוד שדרה, שימש בין השנים 2003 עד 2008 כמזכיר וגזבר האיגוד והחל משנת 2023 משמש כיו"ר האיגוד.
רחמימוב ידוע בעמדותיו הנוקשות כנגד שינויים הנתפשים בעיניו כפגיעה במעמד הרופאים. כך התנגד לניסיון נציבות שירות המדינה לבצע הערכות תקופתיות לרופאים ולהגביל את הפרקטיקה הפרטית על ידי התקפה אישית ומתוקשרת על נציב שירות המדינה, וכשמנכ"ל משרד הבריאות ניסה למנוע מעבר רופאים בין בתי חולים כינה את התנהגותו "בריונית".
בזמן שביתת הרופאים בשנת 2011 כיהן כסגן יו"ר ההסתדרות הרפואית והיה ממובילי מאבק הרופאים. מבין הישגיו במאבק זה נמנים ההטבות הרבות שהושגו לרופאי הפריפריה אותם ייצג, ועל כישלונותיו הנהגת שעון הנוכחות לרופאים אליו התנגד בחריפות. בעקבות הסכם 2011 נוצר קרע ויריבות קשה בין רחמימוב לליאוניד אידלמן יו"ר ההסתדרות הרפואית. רחמימוב חבר לרופאי ארגון רופאי בתי החולים (ארב"ל) ובתמיכתם זכה בהתמודדות על ראשות אר"מ בשנת 2013, אולם אנשיו הפסידו בבחירות לראשות ההסתדרות הרפואית עצמה, מה שאיפשר לאידלמן למנות את תומכיו לתפקידי מפתח רבים בהסתדרות הרפואית. אר"מ בראשותו של רחמימוב לא הצליחו לשנות את תוצאות הבחירות בתביעה שהוגשה לבית המשפט המחוזי בתל אביב ואף לא בערעור לבית המשפט העליון.
תוצאות בחירות 2013 גרמו להעמקת הקרע בין ארגוני ההסתדרות הרפואית וגם בין אידלמן לרחמימוב באופן אישי. כך, כאשר רחמימוב קבל לנציב קבילות השופטים כנגד שופט בית המשפט העליון מני מזוז שטען ש"הניהול הוא עקב אכילס של הרפואה בישראל" כינה אידלמן את המהלך "תקיעת סכין בגב הר"י וכל הרופאים". כאשר אידלמן ניסה לחתום על הסכם לקציבת כהונת מנהלי המחלקות בבתי החולים הממשלתיים, טירפד רחמימוב את ההסכם והצהיר ש"אידלמן הביא את הרופאים לנקודת שפל היסטורית".
במשבר התפטרות רופאי המחלקה ההמטו-אונקולוגית בהדסה, צידד רחמימוב בעמדתם ופנה לשר הבריאות יעקב ליצמן לאפשר פתיחת מחלקה בבית החולים שערי צדק, בניגוד לעמדת אידלמן וההסתדרות הרפואית באותה העת.
בתקופת כהונתו חתם אר"מ על הסכם עם קופת חולים מאוחדת המאפשר לכל רופא חבר ארגון לקבל התחייבות כספית לכל טיפול או בדיקה בכל בית חולים ממשלתי. כנגד ההסכם התעוררה ביקורת רבה בטענה שמפלה לטובה את הרופאים על פני מבוטחים אחרים,אך רחמימוב שכנע את שר הבריאות יעקב ליצמן לאשרו ואף להרחיבו חרף התנגדות סמנכ"לית משרד הבריאות עצמו.
בין שינויים שהכניס רחמימוב בארגון רופאי המדינה, היה בחירת היו"ר על ידי הצבעה ישירה אינטרנטית של כלל חברי הארגון, במקום בחירה בוועידה על ידי צירי הוועדים המקומיים. בבחירות הישירות הראשונות שהתקיימו בינואר 2018, הפסיד רחמימוב בשיטה החדשה שהוא עצמו הנהיג.
הומברטו קאריו
הומברטו גרזה קאריו (באנגלית: Humberto Garza Carrillo; נולד ב-20 באוקטובר 1995) הידוע יותר בשם הבמה שלו, הומברטו קאריו הוא מתאבק מקסיקני, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון. במקסיקו הוא הופיע תחת שם הבמה אולטימו נינג'ה. קאריו הוא מתאבק דור שלישי, הבן של הומברטו גרזה ג'וניור והנכד של הומברטו גרזה. הוא האחיין של הקטור גרזה והבן דוד של מתאבק ה-WWE, אנג'ל גרזה.
קריירה מוקדמת (2012–2018)
ב-16 בדצמבר 2012, קאריו החל בקריירה שלו כמתאבק מקצועי, כשהופיע תחת שם הבמה אולטימו נינג'ה לצד אל נינג'ה ג'וניור בניצחונם על ג'נוסידה והחיה. אולטימו נינג'ה התאבק במקסיקו במשך ששת השנים הבאות במגוון ארגונים היאבקות אחרים כמו Lucha Libre Del Norte, Lucha Libre Del Norte ועוד. במהלך הקריירה שלו במקסיקו, הוא זכה במספר אליפויות כמו אליפות הזוגות של PCLL, אליפות הזוגות של LyC, אליפות הזוגות של The Crash ואליפות העולם במשקל בינוני של WWA. כמו כן, הוא הופיעע במגוון ארגוני היאבקות מחוץ למקסיקו כמו Pro Wrestling Noah, Major League Wrestling ועוד.
WWE (2018–היום)
ב-23 באוגוסט 2018, הומברטו קאריו החל להופיע ב-WWE, כשהוא חתם באופן רשמי על חוזה בארגון ב-18 באוקטובר ביחד עם מספר מגויסים אחרים. לפני כן, קאריו הופיע ב-19 בספטמבר בתוכנית NXT, כשהפסיד לג'קסון רייקר. ב-5 בדצמבר בתוכנית NXT, קאריו חבר לראול מנדוזה בהפסדם בקרב זוגות לסטיב קאטלר ווסלי בלייק מקבוצת The Forgotten Sons. ב-16 בינואר 2019 בתוכנית NXT, קאריו הפסיד בקרב יחידים לג'וני גרגאנו.
ב-15 בינואר 2019 בתוכנית 205 לייב, קאריו רשם את קרב הבכורה שלו ברוסטר הראשי, כשהוא נענה לאתגר הפתוח שהציב האלוף ה-WWE במשקל קל, באדי מרפי. לעומת זאת, בקרב ביניהם קאריו הפסיד. בעקבות זאת, הג'נרל מנג'ר של התוכנית, דרייק מאבריק, חשף שקאריו הצטרף לסגל של 205 לייב והוא ייקח חלק בטורניר אשר יתקיים באירוע Worlds Collide. בטורניר עצמו הוא גבר על זאק גיבסון בסיבוב הראשון, אך נוצח על ידי ולווטין דרים בשלב רבע הגמר וכתוצאה מכך הודח מהטורניר. שבוע לאחר מכן, קאריו רשם את ניצחון הבכורה שלו בתוכנית לאחר שניצח את גראן מטאליק. ב-5 בפברואר 2019, קאריו השתתף בקרב הדחות מרובע נגד אקירה טוזאווה, סדריק אלכסנדר וליאו ראש אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-WWE במשקל קל נגד באדי מרפי באירוע תא ההדחות, שבסופו טוזאווה ניצח. ב-27 באוגוסט, קאריו גבר על אוני לורקאן וכתוצאה מכך קיבל קרב על התואר נגד האלוף באותה התקופה, דרו גולאק, באירוע התנגשות של אלופים. באירוע זה, שנערך ב-15 בספטמבר, הוא נוצח על ידי גולאק בקרב משולש אשר כלל בנוסף את לינסה דוראדו.
חיים אישיים
הומברטו קאריו הוא הבן דוד של אנג'ל גרזה, האחיין של הקטור גרזה, נכדו של הומברטו גרזה ובנו של הומברטו גרזה ג'וניור. בנוסף, הוא אחיין מדרגה שנייה של מריו סגורה, בן דוד מדרגה שנייה של מסקרה פורפורה ואל נינג'ה ג'וניור ובן דוד של אל סולטן. ב-11 באפריל 2019, קאריו וחברתו, טניה רמירז, התארסו, כשב-27 ביולי, הוא נישא לה.
טויוטה סרה
טויוטה סרה (באנגלית: Toyota Sera ) היא מכונית קופה, מתוצרת יצרנית הרכב היפנית טויוטה אשר יוצרה בין השנים 1990–1995 ביפן.
נווה דוד (אתר ארכאולוגי)
נווה דוד הוא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי במערב הכרמל, בתוך העיר חיפה. האתר ידוע בשל הממצאים העשירים מהתרבות הכבארית הגאומטרית, שנוצרו כ-18,000 – 15,000 שנים לפני זמננו. ציידים-לקטים בני מיננו (האדם הנבון) ישבו במחנה בתקופה זו, שלהי עידן הקרח האחרון, והותירו אחריהם קבורות, כלי אבן ועצמות מאובנות של בעלי חיים. באתר השתמרו גם ממצאים בני כ-8,000 שנה מהתקופה הנאוליתית הקראמית.
האתר וסביבתו
האתר ממוקם מדרום לשכונת נווה דוד בחיפה, ומכאן כינויו. הוא שוכן בשיפולי המצוק המערבי של הר הכרמל, במקום שבו נחל שיח יוצא למישור החוף ובמרחק של כקילומטר אחד מזרחית לקו החוף הנוכחי של הים התיכון, בגובה של כ-60 מטרים מעל פני הים הנוכחיים. שני מעיינות קטנים נובעים היום בנחל שיח, במרחק של כמה מאות מטרים מזרחית לאתר. בתקופת היישוב באתר, מעט לאחר שיא עידן הקרח האחרון, פני הים היו נמוכים משמעותית מהיום ומישור החוף היה רחב הרבה יותר.
תולדות המחקר
האתר התגלה בשנת 1983, בעקבות סלילת הכביש הקיים במקום (רחוב המלך שלמה). עבודות העפר חתכו את המדרון שבו נמצא האתר וחשפו אדמת חרסית חומה משלהי תקופת הפליסטוקן, עשירה בכלי צור מסותתים. הסטודנט אורי וינרב מאוניברסיטת חיפה, בהנחיית הגאולוג הצרפתי אנרי לאוויל, סקר את המקום באותה שנה וזיהה נכונה את כלי הצור כשייכים לתרבות פרהיסטורית. שטח האתר הוערך כעולה על 1000 מ"ר.
החל משנת 2014 חודשו החפירות באתר על ידי דני נדל וראובן ישורון, מטעם המכון לארכאולוגיה ע"ש זינמן באוניברסיטת חיפה. המשלחת הרחיבה את החפירה למזרח וגילתה את המשכה של השכבה האפיפלאוליתית למזרח ולצפון. מטרות המשלחת המחודשת הן לעמוד על אופי היישוב באתר והארגון המרחבי של המחנה, לתארך באופן מדויק יותר את תקופת היישוב באתר ולחקור את הטכנולוגיה, הכלכלה והסביבה בתקופה זו.
Say Something (שיר של קרן הארדינג)
Say Something (בעברית: תגיד/י משהו) הוא סינגל הבכורה של הזמרת-יוצרת הבריטית, קרן הארדינג, שיצא, על ידי חברת התקליטים מת'וד רקורדס, ב-19 באוקטובר 2014. השיר נכתב על ידי קרן הארדינג ו-MNEK, והופק על ידי MNEK.
נווה דוד (אתר ארכאולוגי)
הקבורות
שתי קבורות התגלו בחפירת קאופמן, כשמונה עד עשרה מטרים ממזרח לכביש הקיים היום. קבר 1 וקבר 2. קבר 1, השמור יותר, שייך לגבר בוגר שנטמן בבור שדופן חלקית באבנים גדולות וכוסה באבנים ובשברי כלי אבן. שני הנקברים שכבו על הצד.
טכנולוגיה וכלכלה
לפי המחקר הארכאוזואולוגי והטפונומי, תושבי האתר הסתמכו בעיקר על ציד צבי ארץ-ישראלי ויחמור פרסי. בנוסף נתפסו בעלי חיים קטנים כצב יבשה, ארנבת ושועל מצוי. עצמות סנאי זהוב שנמצאו בחפירות מצביעות על קיומו של מין זה בשלהי הפליסטוקן של הכרמל. מקצת מהמיקרוליתים באתר מפגינים סימני פגיעה שהם תוצאה של שימוש בהם לציד, כחלק מחצים או חניתות.
מחקר סימני השימוש המיקרוסקופיים ודגמי השבירה של כ-90 מיקרוליתים מהחפירה המחודשת, שנטמנו ביחד בבור קטן, אישר כי כמחציתם חוברו לקת ושימשו כחודים של כלי ציד, ככל הנראה חצים. רבים אחרים שימוש למגוון פעילויות שאינן קשורות לציד, כעיבוד עץ, קציר צמחים וחיתוך בשר. החוקרים מצביעים על הגמישות הטכנולוגית של תושבי האתר, אשר היו מסוגלים לייצר מיקרוליתים כאלה בכמויות גדולות ובממדים דומים ולשבץ אותם במגוון גדול של כלים.
על הכלכלה הצמחית והסובב הצמחי באתר לא ידוע כמעט דבר, אך שרידים מיקרוסקופיים של פיטוליתים ופחם-עץ שמתגלים בחפירה החדשה יאפשרו לחקור גם פן זה.
אמנות
חפצים סמליים נדירים למדי בשלב האמצעי של התקופה האפיפלאוליתית. שני פריטים כאלה נמצאו באתר: חלוק צור מאורך ומכוסה בקליפה גירנית, שעליה נחרטו קווים מקבילים, וחלוק נוסף עם חריטות לא מאורגנות.
התקופה הנאוליתית הקראמית בנווה דוד
ממצאים פזורים מהתקופה הנאוליתית הקראמית, בעיקר שברי חרסים וכלי צור מעטים האופייניים לתקופה (להבי מגל, ראשי חץ וגרזן), התגלו בבורות שנחפרו לתוך השכבה האפיפלאוליתית. סגנון הקרמיקה ועיטוריה מצביעים על כך שהאתר נושב ככל הנראה בזמנה של תרבות יריחו IX של ראשית התקופה הנאוליתית הקראמית, המתוארכת באתרים אחרים לכ-8400–7500 שנים לפני זמננו. מקצת הבורות רוצפו או דופנו באבנים ורובם מלאים באבני גיר. אחד מהבורות מלא באפר ובשרידים מיקרוסקופיים של צמחים (פיטוליתים) ששימשו לבעירה. השימוש המדויק באתר בתקופה זו איננו ידוע, וייתכן שמדובר באזור מלאכה שהיה סמוך ליישוב כלשהו.
פסגת סטארגל
פסגת סטארגל (באנגלית: Stargel Peak; בבולגרית: връх Стъргел) היא פסגה סלעית תלולה בקצה הצפוני של רמת איוואנילי, בחוף אוסקטר השני, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,350 מטרים מעל פני הים.
אוכף אוקורש מקשר את פסגת סטארגל לרמת פוסטר מצפון.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון ברניצה שממערב לה, ומעל קרחון רוגוש שממזרח לה.
הפסגה ממוקמת 8.55 קילומטרים מערבית - צפונית מערבית מהר פרסנק שברמת לובץ', 14.15 קילומטרים צפונית-מערבית לפסגת סקילי, ו- 9.95 קילומטרים מזרחית להר קוואנדארי.
גילוי ההר
ההר מופה לראשונה על ידי סקר בריטי בשנת 1978.
מקור השם
הפסגה נקראת על שב היישוב סטארגל שבמערב בולגריה.
אהרן פרץ
הרב אהרן פרץ (נפטר בשנת ה'תקכ"ו - 1766) היה רב ראשי בג'רבה שבתוניסיה. מקובל, בלשן ומשורר.
ביוגרפיה
אהרן פרץ נולד בג'רבה לרב אברהם פרץ. סבו, הרב שלמה פרץ, המיוחס לפרץ בן יהודה, הגיע לג'רבה ממרוקו בתחילת המאה ה-18. נולדו לו שני בנים, חזקיה ומיכאל.
התחנך אצל הרב ניסים כייאט, יחד עם רבי יצחק חדאד (הראשון).
בין תלמידיו הרב ניסים הכהן, והרב צמח הכהן (אברי"ש).
חיבוריו
חיבוריו העיקריים הם:
קישורים חיצוניים
יום פטירתו של רבי אהרן פרץ זצ"ל, באתר תוניסיה מורשת
ר' אהרן פרץ, באתר הזמנה לפיוט
מאמר על שני הפיוטים המופיעים במעורב ירושלמי (סדרת טלוויזיה) מאת יונתן בר גיורא
איילת חשקי בביצוע מירי מסיקה
אהובי בביצוע מירי מסיקה
גוגל דודל
שרבוט גוגל, הידוע גם בכינוי "גוגל דודל" (באנגלית: Google Doodle), הוא איור המבוסס על סמלילה של גוגל ומוצג במקומו בעמוד הבית של אתר גוגל בשפות שונות. האיורים המשתנים מציינים את יצירתם של אישים מפורסמים בהיסטוריה, חייהם, מותם, מבליטים חגים ואירועים חשובים, או התרחשויות אקטואליות מרכזיות. בתחילת דרכם הופיעו לרוב "שרבוטים" של חגים נוצריים או אמריקאים, אך במרוצת השנים החלו לפרסם שרבוטים מיוחדים, גם לציון אירועים אזוטריים יותר.
לגוגל יש בסך הכול 184 דומיינים במדינות ברחבי העולם. נכון למאי 2014 נוצרו למעלה מ-2,000 שרבוטי גוגל, חלקם עיצובים כלליים ל-google.com העולמי, וחלקם ייעודיים לדומיינים הלאומיים השונים, על-פי אירועים שונים במדינות המתאימות.
מאפיינים
לפעמים השרבוטים נוצרים כסדרה, מעין סיפור בהמשכים, ומדי יום מופיע שרבוט אחר הקשור לאותו נושא. כך היה למשל באולימפיאדת סידני (2000) ולרגל חגיגות 40 שנה לסדרה "רחוב סומסום". בסדרת חג המולד בשנת 2008 נראה סבא המרכיב צעצוע לנכד במשך חמישה ימים כאשר בכל יום הוצג שרבוט שונה.
השרבוטים מוצגים כלוגו של גוגל לזמן קצר ולאחר מכן מועברים לארכיון השרבוטים, האוצר בתוכו את כל העבודות שנעשו אי פעם. העבודות מקוטלגות לפי שנים וחודשים, ומאפשרות להתרשם מהאירועים שקורים כמעט מדי יום מסביב לעולם ומהפרשנות שקיבלו על ידי מאיירי החברה.
היסטוריה
השרבוט הראשון נוצר על ידי המייסדים, סרגיי ברין ולארי פייג', לציון מועד פסטיבל ברנינג מן בשנת 1998. ברין ופייג' הוסיפו את סמל הפסטיבל מאחורי האות "O" בלוגו goOgle, כדי להודיע למשתמשים על היעדרותם מהמשרד במקרה של נפילת השרת, לרגל נסיעתם לפסטיבל ב-30 באוגוסט 1998. באותה שנה הופיעו שני שרבוטים נוספים בלבד, האחד לכבוד חג ההודיה והשני שציין כי האתר עדיין בגרסת בטא.
בשנת 1999 הופיעו כבר חמישה שרבוטים: לכבוד חג ההודיה, חג המולד, ליל כל הקדושים ושניים לכבוד השקת "Uncle Sam search" - מנוע לחיפוש סוגיות הקשורות לממשל האמריקאי, שירות שנסגר ב-2011.
עד שנת 2000 נוצרו שרבוטי גוגל על ידי קבלן חיצוני ששכרו ברין ופייג'. באותה השנה, לקראת יום הבסטיליה, פנו המייסדים למתמחה בחברה, דניס הוואנג, בבקשה ליצור שרבוט גוגל לציון יום זה. עבודתו של הוואנג התקבלה בעין יפה אצל מייסדי החברה והם מינו אותו ל"משרבט (דודלר) הראשי". הוא אחראי על התחום עד היום, בנוסף למשרתו כמנהל האתר הבינלאומי של גוגל.
בשנת 2005 השקיעו ג'ון דואר וראם שרירם, מראשוני המשקיעים בגוגל, 16 מיליון דולר באתר הקמעונאי "Zazzle", המאפשר למשתמשים להעלות תמונות ולהדפיסן על מוצרים שונים. בשנת 2011 הושקה חנות וירטואלית המתבססת על עיצובי שרבוטי גוגל כחלק מאותו אתר, אולם החנות נסגרה מאז. בחנות היה ניתן לרכוש חולצות טי, כרטיסי ברכה, פוסטרים, סטיקרים, ספלים, בולים, תיקים ומוצרים אחרים עליהם מודפסים שרבוטי גוגל. לבחירת הצרכנים עמדו יותר מאלף עיצובים שהיו קיימים באתר.
תחרות משרבטים גוגל
גוגל מזמינה את הציבור להציע הצעות לשרבוטים וכן לשלוח גרסאות דודל משלהם לכתובת proposals@undefinedgoogle.com. בארצות הברית מתקיימת מדי שנה תחרות הנקראת "Doodle 4 Google", הפתוחה לילדים ולנוער בגילאי גן עד כתה י"ב בין 20,000 בתי ספר ברחבי ארצות הברית.
בשנת 2011 זכה מת'יו לופז, תלמיד כיתה ב' מקליפורניה, ואיורו הופיע בעמוד הבית של גוגל. בנוסף לכך, קיבל לופז מלגת לימודים בשווי 15,000 דולר. לבית הספר, שבו הוא לומד, ניתן מענק בסך 25,000 דולר לשם רכישת ציוד טכנולוגי.
התחרות מתקיימת גם במקומות אחרים בעולם שבהם יש שלוחות של גוגל.
שרבוטים בולטים
כל השרבוטים מאורכבים באתר של גוגל. שרבוטים אינטראקטיביים אף הונצחו בעמוד ייעודי משלהם על מנת שהגולשים יוכלו להמשיך ליהנות מהם.
ב-4 בינואר 2006, לכבוד יום הולדתו ה-107 של לואי ברייל - ממציא הכתב לעיוורים - הסמליל של 'גוגל' הופיע באותיות ברייל באנגלית.
ב-1 באפריל 2010 גוגל הציגה שרבוט בו כתוב "Topeka" בגופן ובצבעי הלוגו של גוגל, לכבוד יום השוטים הבינלאומי. טופיקה היא עיר בקנזס שבארצות הברית, שבשנה לפני כן שינתה את שמה ל"גוגל" למשך חודש שלם.
על פי טוני רייט, שיצר כלי המאפשר לעסקים למדוד הפסדים בשל התמקדות של עובדים בעניינים אחרים, נמצא כי בשל שרבוט הפק-מן הפסיד המשק הבינלאומי כ-120 מיליון דולר.
ב-8 באוקטובר 2010, לכבוד יום הולדתו ה-70 של הזמר ג'ון לנון, גוגל החליפה את הלוגו ל-30 שניות של אנימציה בסגנון ייחודי על רקע השיר "Imagine".
ב-8 בפברואר 2011, לכבוד יום הולדתו ה-183 של הסופר הצרפתי ז'ול וורן, גוגל העלתה לוגו אינטראקטיבי בהשראת ספרו, עשרים אלף מיל מתחת למים.
ב-16 באפריל 2011, לכבוד יום הולדתו ה-122 של אייקון הקולנוע צ'ארלי צ'פלין, גוגל העלתה מחוות דודל מיוחדת: במקום הלוגו הקבוע שלה הופיע סרטון וידאו באורך של 2 דקות מלאות. בסרטון, שהופק בסגנונו הייחודי של צ'פלין, נראים מעצבי גוגל דודל בתור שחקנים. זהו למעשה הדודל הארוך ביותר נכון ל-2012.
ב-11 במאי 2011 פורסם שרבוט אינטראקטיבי לכבוד יום הולדתה ה-117 של מרתה גרהם, חלוצת הריקוד המודרני. השרבוט מציג רקדנית מצוירת מבצעת מספר תנועות שגרהם המציאה.
ב-5 בספטמבר 2011, לכבוד יום הולדתו ה-65 של הזמר פרדי מרקיורי נוצר שרבוט גוגל המופעל באמצעות כפתור "Play". לאחר הלחיצה, הלוגו של גוגל הופך לקליפ אנימציה המבוסס על השיר "Don’t Stop me now" של להקת קווין שמרקורי היה הסולן שלה. אורך השרבוט 01:38 דקות והוא הדודל השני באורכו בהיסטוריה. הווידאו נוצר על ידי צוות אנימטורים בראשות ג'ניפר הום, שהשקיע כשלושה חודשים לעניין.
ב-7 במרץ 2014, לכבוד יום האישה הבינלאומי, הופיע שרבוט גוגל ובו נראו סמלי ונוס, הסמל הנקבי, עומדים תחת לוגו גוגל מותאם. בלחיצה על סמליל "Play" שהופיע במרכז האות "O" האמצעית בשם מנוע החיפוש, החלו הסמלים לפזז במקומם. הקשה נוספת על הלחצן הפעילה סרטון מוזיקלי באורך למעלה מדקה, בו נראו נשים מלאומים שונים, ובנות גילאים שונים, מאחלות ברכה בשפתן ליום האישה.
ב-20 במרץ 2014, לכבוד "היום הראשון של האביב", הופיע שרבוט גוגל שכלל איור פרחים וגנן מותאמים ללוגו. לאחר לחיצה על סמליל "Play" שהופיע במרכז האות "O" האמצעית בשם מנוע החיפוש, היו הפרחים נעלמים והגנן הנראה כרוח רפאים ומיוצג באות G השנייה, קם ממקומו ופוצח בריקוד תוך כדי השקיית הקרקע במזלף, מה שהביא לצמיחתם מחדש של הפרחים.
ב-16 בדצמבר 2015, לרגל יום הולדתו ה-245 של לודוויג ואן בטהובן, פורסם שרבוט גוגל המשלב קטעי אנימציה ומשחק. בקטעי האנימציה נראתה דמותו של בטהובן כשהיא מנסה לסדר דפים עם תווים, ובמשחק נדרש המשחק לסדר תווים של ארבע מיצירותיו של בטהובן (תחילתה של הסימפוניה החמישית של בטהובן, לאליזה, סונאטת אור ירח, ואודה לשמחה).
שרבוטים ישראלים
ראש השנה ה'תשס"ז (23 בספטמבר 2006), היה החג היהודי הראשון שצוין בשרבוט. מאז צוינו אירועים שונים נוספים. בהם:
ספרות ואמנות:
אקטואליה:
ב-12 ביולי 2007 גוגל הציגה לגולשים מישראל סרט כחול לסמלילה בדף הבית, לצד הכיתוב "ושבו בנים לגבולם". זאת, במלאת שנה לחטיפת החיילים אהוד גולדווסר ואלדד רגב. עם זאת, אין מדובר בשרבוט גוגל.
טריטוריית ארקנסו
טריטוריית ארקנסו הייתה טריטוריה מאורגנת מאוגדת של ארצות הברית שהתקיימה מ-4 ביולי 1819 ועד 15 ביוני 1836, כאשר ההיקף הסופי של טריטוריית ארקנסו התקבל לאיחוד כמדינת ארקנסו. ארקנסו פוסט הייתה הבירה הטריטוריאלית הראשונה (1819–1821) וליטל רוק הייתה השנייה (1821–1836).
אטימולוגיה
השם ארקנסו הוגה ואוית במגוון אופנות. האזור אורגן כטריטוריה של ארקנסו ב-2 במרץ 1819, אך ההיקף הסופי של השטח התקבל לאיחוד כמדינת ארקנסו ב-15 ביוני 1836. השם בוטא היסטורית ארקנזס, ארקנסו, והיו לו כמה גרסאות הגייה אחרות. בשנת 1881, האספה הכללית של ארקנסו קיבלה את ההחלטה הבאה במקביל (חוקי ארקנסו, כותרת 1, פרק 4, סעיף 105):"הואיל וקיים בלבול הלכה למעשה בהגיית שם המדינה שלנו ונראה חשוב שההגייה האמיתית תיקבע לשימוש בהליכים רשמיים בעל פה.""והואיל והעניין נחקר ביסודיות על ידי החברה ההיסטורית של המדינה והאגודה האקלקטית של ליטל רוק, שהסכימו על ההגייה הנכונה כפי שנגזרת מההיסטוריה, ועל השימוש המוקדם של מהגרים האמריקאים.""אם כן, הוחלט על ידי שני בתי האספה הכללית, כי ההגייה האמיתית היחידה של שם המדינה, לדעת גוף זה, היא זו שקיבלו הצרפתים מהאינדיאנים הילידים והתחייבו לכתוב במילה הצרפתית המייצגת. הצליל. יש לבטא אותו בשלוש (3) הברות, כאשר ה-'s' האחרון שותק, ה-'a' בכל הברה עם הצליל האיטלקי, והדגש על ההברה הראשונה והאחרונה. ההגייה עם ההטעמה על ההברה השנייה עם צליל 'a' ב'אדם' והצליל של התוסף 's' היא חידוש שיש להימנע ממנו."תושבי קנזס מבטאים לעיתים קרובות את נהר ארקנסו בתור "ארקנזס" באופן דומה להגייה המקובלת של שם המדינה שלהם.
היסטוריה
השימוש הרשמי הראשון בשם ארקנסו הגיע בשנת 1806 כאשר החלק הדרומי של מחוז ניו מדריד בטריטוריית לואיזיאנה הוגדר כמחוז ארקנסו. בשנת 1813, הוא הפך למחוז ארקנסו בטריטוריית מיזורי. כאשר מיזורי הגישה בקשה למדינה, היא ביקשה גבול דרומי ב-36º30′, למעט חלק קטן בין נהר סנט פרנסיס לנהר המיסיסיפי שם הוא ירד ל-36º. זה הפך לגבול הצפוני של מה שהפך לטריטוריית ארקנסו.
ב-2 במרץ 1819, באספה הלפני אחרונה של הקונגרס ה-15 של ארצות הברית, העביר הקונגרס את החוק האורגני של ארקנסו, שהכריז על הקמתה של טריטוריית ארקנסו ב-4 ביולי 1819, מהחלק של טריטוריית מיזורי השוכן דרומית לנקודה על נהר המיסיסיפי בקו רוחב 36 מעלות צפון העובר מערבה אל נהר סנט פרנסיס, אז. עקבו אחרי הנהר ל-36 מעלות 30 דקות קו רוחב צפון, ואז מערבה עד לגבול הטריטוריאלי. זה כלל את כל מדינת אוקלהומה הנוכחית דרומית לקו הרוחב 36°30' צפון. החלק המערבי ביותר של הטריטוריה הוסר ב-15 בנובמבר 1824, וחלקו המערבי ביותר הוסר ב-6 במאי 1828, מה שצמצם את השטח להיקף של מדינת ארקנסו הנוכחית.
במקור הגבול המערבי של מיזורי נועד ללכת דרומה לנהר האדום. אולם במהלך המשא ומתן עם הצ'וקטאו בשנת 1820, אנדרו ג'קסון ויתר ללא ידיעתו על יותר מטריטוריית ארקנסו. ואז בשנת 1824, לאחר משא ומתן נוסף, הסכימו הצ'וקטאו להתרחק מערבה, אך רק ב"100 צעדים" מחיל המצב בבל פוינט. זה הביא לעיקול בגבול המשותף בפורט סמית'.
לטריטוריה היו במקור תשעה מחוזות: ארקנסו, קלארק, קרופורד (שכלל את הרכישה של לאבלי), המפסטד, אינדפנדנס, לורנס, מילר, פיליפס ופולסק.
דמוגרפיה
במפקד האוכלוסין של ארצות הברית 1830, 23 מחוזות בטריטוריית ארקנסו דיווחו על ספירות האוכלוסייה הבאות (לאחר שרק 7 דיווחו על הספירות הבאות במפקד ארצות הברית של 1820):
ספירות מפקד אלה לא כללו אינדיאנים, והספירה המוקדמת יותר כללה 1,617 עבדים. אף על פי שהיה אמור להיערך מפקד אוכלוסין של צ'רוקי כחלק מאמנת ג'קסון ומקמין ב-1818, המפקד מעולם לא נערך. במקום זאת, כשהחוזה נוהל מחדש בשנת 1819, הוא השתמש בהערכתו של ג'ון קלהון של 5000 צ'רוקי בארקנסו, למרות הערכת אומת הצ'רוקי של 3,500. הקוואפאו מנו 455 באמצע שנות ה-20 של המאה ה-19.
חוק וממשל
רוברט קריטנדן היה המזכיר הטריטוריאלי עד 1829 והמושל הטריטוריאלי דה פקטו, והכין את ארקנסו להקמת מדינה. עד שאוקלהומה של היום קיבלה מעמד של מדינה, שימשה פורט סמית' כסמכות המשפטית לכאורה המפקחת על הטריטוריה האינדיאנית. הצבא פיקח על נושאים העוסקים במדינות האינדיאנים.
פראמפאנל
פראמפאנל (שם מסחרי פייקומפה (Fycompa) היא תרופה אנטי-אפילפטית הפועלת כאנטגוניסט (פרמקולוגיה) לא מתחרה (non-competitive antagonist) של קולטן.
פרמקוקינטיקה
לפראמפאנל יש זמן מחצית חיים ארוך של בערך 105 שעות. התרופה קשורה ב-95% לחלבון פלזמה. התרופה פיקומפה פועלת על קולטנים של המעביר העצבי גלוטמט, ובייחוד קולטנים מסוג AMPA. היא לא משפיעה על אנזימים P450. כ־70% מן המינון מופרש בצואה ו- 30% בשתן. פחות מ-2% מן המינון מופרש ללא שינוי לשתן.
תופעות לוואי
בניסויים קליניים נסבלה פראמפאנל, בדרך כלל, בצורה טובה למרות שמקרים של תופעות לוואי עלו בהתאם למינון. לא הייתה עלייה של תופעות לוואי קשות בהשוואה לפלצבו. על פי FDA תופעות הלוואי השכיחות ביותר של פראמפאנל, כפי שדווחו על ידי אנשים שנטלו את התרופה בניסויים קליניים היו: סחרחורת, ישנוניות, עייפות, אי שקט, זיהום בדרכי הנשימה העליונות, עלייה במשקל, ורטיגו (רפואה), אטקסיה, הפרעה בשיווי משקל, חרדה, ראייה מטושטשת, דיסארתריה (דיבור חלש איטי ולא מתואם), חולשה, תוקפנות ושינה מרובה.
במארז התרופה יש אזהרה לרושמי התרופה ולנוטלים אותה על סכנה לאירועים נוירו-פסיכיאטריים חמורים. כמה אירועים כאלה דווחו כקשים ומסכני חיים. מחשבות אלימות או התנהגות מאיימת (כולל מחשבות רצחניות) היו אצל כמה חולים. חולים ומופלים חייבים לדווח מיד על שינויים בהתנהגות שאינם אופייניים לחולה.
קוד המטפחת
קוד המטפחת, המכונה גם קוד הבנדנה והסימון, הוא מערכת מקודדת צבעים הנפוצה בדרך כלל בקרב גברים שמחפשים מין מזדמן עם גברים או מתרגלי BDSM. קוד זה נפוץ בעיקר בארצות הברית, קנדה, אוסטרליה ואירופה. המטפחת מציינת את ההעדפותה המיניות של האדם, את סוג יחסי מין שהאדם מחפש, והאקטיביות והפסיביות של האדם.
לבישת הממחטה בצד שמאל של הגוף מעידה בדרך כלל כי האדם אקטיבי, בעוד שלבישת הממחטה בצד ימין של הגוף מעידה בדרך כלל כי האדם פסיבי. קוד זה היה בשימוש נרחב בשנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי גברים הומוסקסואלים וביסקסואלים.
מקור
חבישת מטפחות צבעוניות שונות סביב הצוואר הייתה נפוצה באמצע ובסוף המאה ה-19 בקרב בוקרים, מהנדסי רכבות קיטור וכורים במערב ארצות הברית. נהוג לחשוב כי מקורם של חבישת מטפחות על ידי גברים הומוסקסואלים בסן פרנסיסקו לאחר הבהלה לזהב שהייתה בקליפורניה, שבאה ממחסור בנשים. גברים שרקדו זה עם זה בריקודים מרובעים פיתחו קוד בו האיש שלבש את הבנדנה הכחולה לקח את התפקיד הזכרי בריקוד, בעוד שהאיש שלבש את הבנדנה האדומה לקח את התפקיד הנשי בריקוד (בנדנות אלו היו בדרך כלל נמצאות סביב הזרוע או תלויות מהחגורה או בכיס האחורי של מכנסי הג'ינס).
נהוג לחשוב כי קוד המטפחת המודרני התחיל בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק שבארצות הברית בסוף 1970 או בתחילת 1971, כאשר עיתונאי מטעם וילג' ווייס התבדח שבמקום פשוט ללבוש מפתחות כדי לציין אם מישהו הוא אקטיבי או פסיבי, היה יותר יעיל להודיע בעדינות על המיקוד המיני הספציפי של אותו אדם על ידי לבישת מטבעות צבעוניות שונות. מקורות אחרים מייחסים את הרחבת המערכת המקורית בכחול ואדום לקוד של היום בגלל מאמצי שיווק סביב 1971 על ידי חנות הכלבו בסן פרנסיסקו לסחורה ארוטית, The Trading Post, שקידמה ממחטות על ידי הדפסת כרטיסים המפרטים את המשמעויות של צבעים שונים.
אלן סלבי, מייסד Mr. S Leather בסן פרנסיסקו, טען כי הוא יצר את הקוד הזה עם שותפיו העסקיים ב-Leather 'n' Things ב-1972, כאשר ספק המטפחות שלהם הכפיל בטעות את ההזמנה שלהם והקוד המורחב עזר להם למכור את הצבעים הנוספים שקיבלו.
דוגמאות
טבלה זו שורטטה מתוך המהדורה השנייה של ספר הלימוד של לארי טאונסנד הנקרא Leatherman's Handbook II שיצא ב-1983 (המהדורה הראשונה של 1972 לא כללה טבלה זו). ספר זה נחשב בדרך כלל למוסמך. ברשימה זו מובהק הרעיון של ימין ושמאל, כאשר צד שמאל מציין את בן הזוג האקטיבי, בעוד שצד ימין מציין את בן הזוג הפסיבי. המשא ומתן עם פרטנר פוטנציאלי נותר חשוב מאחר שכפי שציין טאונסנד, אנשים עשויים ללבוש מטפחות מכל צבע
הרשימות הארוכות יותר שנמצאות באינטרנט מורחבות יותר, וקודי הצבעים הרבים בהם משמשים לעיתים קרובות פחות נפוצים, אם כי חלק מהצבעים הללו מוצעים למכירה בחנויות יחד עם כרטיסים בחינם המפרטים את משמעותם.
דמיאן ולצ'ב
דָמִיָאן דָמִיָאנוֹב וֶלְצֶ'ב (בבולגרית: Дамян Велчев Дамянов; 4 במרץ 1883, גברובו, נסיכות בולגריה – 25 בינואר 1954, פריז, צרפת) היה גנרל בולגרי, מראשי הליגה הצבאית של בולגריה וחוג זוונו אשר נטל חלק פעיל בשלוש הפיכות בבולגריה, ובין 1944 ל-1946 כיהן כשר המלחמה הבולגרי.
ביוגרפיה
הוא הצטרף לליגה הצבאית ובהמשך נמנה עם ראשיה. ב-1923 השתתף ולצ'ב בהפיכה שהובילה להדחתו ולרציחתו של ראש הממשלה אלכסנדר סטמבוליסקי. בהמשך, הצטרף ולצ'ב לחוג זוונו ויחד עם קימון גאורגייב הוביל את הליגה הצבאית. ב-19 במאי 1934 חוללה הליגה הצבאית הפיכה בבולגריה. הפרלמנט פוזר, נאסרה פעילות פוליטית וכן פעילותם של איגודים מקצועיים. כדי לשמור על כסאו אולץ המלך בוריס השלישי להסכים למשטר החדש ולמנות את קימון גאורגייב לראש הממשלה. מאוחר יותר הודח גאורגייב ובמקומו מונה הגנרל פנצ'ו זלאטב שהיה איש אמונו של המלך. בהדרגה עלה בידי בוריס השלישי להשתלט על הליגה הצבאית והוא פעל לניטרולה. ולצ'ב עזב את בולגריה ליוגוסלביה, אך בשלהי 1935 שב לממלכה. הוא פעל לביצוע הפיכה נוספת אך נלכד, הועמד לדין ונדון למוות. שר המשפטים דימיטר פשב סירב לחתום על גזר הדין ולבסוף הומתק עונשו של ולצ'ב למאסר עולם. ב-1940 זכה לחנינה ושוחרר מכלאו.
במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הצטרפות בולגריה להסכם התלת-צדדי נמנה ולצ'ב עם "קבוצת ה-63" של פוליטיקאים, אנשי רוח ואקדמיה שנאבקו נגד כוונת בוריס השלישי, מלך בולגריה וממשלתו, לגרש את יהודי בולגריה למחנה ההשמדה טרבלינקה. ולצ'ב וקימון גאורגייב חָבְרוּ לחזית המולדת ונאבקו נגד המשטר המלוכני. ב-9 בספטמבר 1944 חוללה חזית המולדת הפיכה בבולגריה והממשלה הפרו-מלוכנית הודחה. קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה ודמיאן ולצ'ב לשר המלחמה. הוא הועלה לדרגת קולונל-גנרל. בהמשך, החל תהליך השתלטותה האלים של המפלגה הקומוניסטית על בולגריה. ב-25 בספטמבר 1946 התפטר ולצ'ב מתפקידו כשר המלחמה, מונה לשגריר בולגריה בשווייץ וביקש בה מקלט מדיני.
הוא הלך לעולמו בפריז ב-1954 והוא בן 70 שנים.
מוכה אהבה
הסרט מביא את סיפורו של בארי איגן, יזם קטן בעל חרדה חברתית גדולה ופרצי זעם פתאומיים, אשר מתאהב בלנה לנרדס, חברה לעבודה של אחת משבע אחיותיו. במעבר בין פרקי העלילה השונים, משובצות בסרט יצירות וידאו ארט מאת האמן ג'רמי בלייק.
"מוכה אהבה" זכה בביקורות ליחס אוהד לרוב, ובעיקר הופעתו של סנדלר אשר זיכתה אותו בשבחים רבים. מן הפן המסחרי עם זאת, הסרט לא כיסה במכירות כרטיסים את עלות הפקתו שנאמדה ב-25 מיליון דולרים.
עלילה
בארי איגן (אדם סנדלר) הוא רווק בעל חברה שמשווקת פומפות לחדרי שירותים ופריטים אחרים. לבארי שבע אחיות שעימן יש לו יחסים מתוחים, והוא מנהל חיי בדידות בצל חרדה חברתית וחוסר יציבות רגשית. חייו של בארי מקבלים תפנית לא צפויה כאשר בשחר של יום אחד הוא עד לתאונת דרכים בלתי מוסברת, לאחריה הוא אוסף אל משרדו הרמוניום שננטש ברחוב מרכב מסחרי חולף, ופוגש בלנה לאונרד (אמילי ווטסון), חברה לעבודה של אחותו אליזבת (מרי לין רייסקוב).
כאשר בארי הולך בהמשך למסיבת יום הולדת בבית אחת מאחיותיו, הוא מוקנט שם בנוגע למיניות שלו. בארי מגיב בהתקף כעס שבו הוא מנפץ לתדהמת הנוכחים דלתות הזזה מזכוכית. לאחר ההתפרצות, בארי שואל את גיסו רופא השיניים (רוברט סמיגל) אם יוכל לסייע לו במציאת טיפול נפשי. בשובו אל דירתו, במקום לפנות לסיוע נפשי, בארי מצלצל בבדידותו לקו סקס טלפוני. האישה מעברו השני של הקו מתגלה כחלק מתרגיל לסחיטת כספים. השיחה האירוטית במהרה מסבכת את בארי, ומאיימת להאפיל על שתי נקודות של אור שמפציעות בחייו: יחסיו החדשים עם לנה, ותוכניתו לצבור מיליוני מיילים לטיסות באמצעות ניצול פרצה שאיתר במבצע לשיווק פודינג.
כאשר לנה עוזבת להוואי לנסיעת עסקים, בארי מחליט לצאת בעקבותיה. לאחר שנעזר באחותו, הוא מאתר את לנה והיא מצידה שמחה על בואו. הזמן המשותף של הזוג בהוואי מביא לפריחתו של רומן, ודומה שבארי מתחיל לחוש הקלה עת הוא משיל מעליו את מעטה הבדידות.
עם חזרתם של בארי ולנה מהוואי, מכוניתם נפגעת מרכבם של ארבעה אחים בריונים ששלח האדם שעומד מאחורי תרגיל השיחות האירוטיות. לנה נפצעת, ובארי מגיב באומץ לב חדש שהוא מגלה למול האחים ומצליח להכניעם. בארי לוקח את לנה אל בית החולים, מתקשר לקו הסקס ומגלה שהעומד מאחוריו הוא בעלים של חנות מזרנים. בארי עושה את כל הדרך אל פרובו, יוטה, על מנת להתעמת עם בעלי הקו, דין טרומבל (פיליפ סימור הופמן), וזאת כשבידיו עוד מוחזקת שפופרת הטלפון שעקר בתום השיחה עימו מבית החולים. לאחר הכניסה הדרמטית, בארי מתעמת עם דין פנים אל פנים. הוא מספר כי יש לו אהבה בחייו, ושהיא הופכת אותו לחזק יותר מכל מה שדין יכול לדמיין.
בארי חוזר מיוטה אל לנה ששוחררה בינתיים לדירתה. הוא מסביר לה את הרקע לתאונה, מתחנן לסליחתה ומתחייב להיות נאמן לה ולהשתמש במיילים הנוסע המתמיד שצבר ברכישת פודינג בכדי ללוותה בכל נסיעות העסקים העתידיות שלה. לנה מתוודה שהייתה מוטרדת יותר מכך שננטשה בבית החולים, אך סולחת לו והזוג מתחבק. בסצנת הסיום של הסרט, לנה מתקרבת אל בארי ומחבקת אותו מאחור בזמן שהוא מנגן בהרמוניום המתוקן.
הפקה
לאחר הצלחת סרטו "מגנוליה", הצהיר פול תומאס אנדרסון כי בכוונתו לעבוד עם אדם סנדלר ושהוא נחוש לעשות את סרטו הבא באורך תשעים דקות.
את עלילת המשנה שנוגעת לאיסוף נקודות הנוסע המתמיד על ידי איגן, ביסס אנדרסון על סיפורו האמיתי של דייוויד פיליפס, אשר צבר כך בהצלחה למעלה ממיליון מיילים.
קופות
"מוכה אהבה" יצא לאקרנים בהיקף מצומצם ב-11 באוקטובר 2002 כשהוא מכניס 118,539 דולר מחמישה בתי קולנוע. בהמשך, הכניס הסרט 17.8 מיליון דולר באולמות בארצות הברית, 6.8 מיליון דולר בשאר העולם, ובסך הכול 24.6 מיליון דולר.
ביקורות
נכון ל-2022, באתר Rotten Tomatoes, "מוכה אהבה" מחזיק בדירוג חיובי של 79% על סמך 197 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.40/10. באתר נכתב שישנה הסכמה רחבה כי הסרט: "מוזר, נוגע וייחודי, "מוכה אהבה" הוא גם מצחיק להפליא, תוך שימוש בפרסונה הקומית של אדם סנדלר כדי לחקור את חייו של בחור בודד שמוצא אהבה." ב-Metacritic, לסרט ציון ממוצע משוקלל של 78 מתוך 100, המבוסס על 37 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". קהלים שנשאלו על ידי CinemaScore, העניקו לסרט ציון ממוצע של "D+" בסולם A+ עד F.
מבקר הסרטים רוג'ר איברט העניק ל"מוכה אהבה" שלושה וחצי כוכבים מתוך ארבעה. הוא שיבח את הופעתו של סנדלר בביקורת עבור העיתון שיקגו סאן-טיימס, והצהיר: "סנדלר, משוחרר ממגבלות נוסחה, חושף עומקים בלתי צפויים כשחקן. בצפייה בסרט הזה, אתה יכול לדמיין אותו בתפקידים של דניס הופר. יש לו אפלה, אובססיה וכוח. הוא לא יכול להמשיך לעשות את הקומדיות האידיוטיות ההן לנצח, הלוא כן?".
על הופעתו בסרט, סנדלר זכה בשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של חיחון, והיה מועמד גם לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. אנדרסון זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן 2002, והסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב. כמו כן היה "מוכה אהבה" מועמד לגראנד פרי של הסינדיקט הבלגי למבקרי קולנוע, והגיע למקום ה-33 ב"50 הסרטים המובילים של שנות ה-2000" של The AV Club.
יוצרי הקולנוע לי אונקריץ', ג'אד אפאטאו, קלבר מנדונסה, מירנדה ג'וליי, בונג ג'ון-הו, גיירמו דל טורו, בארי ג'נקינס וטאיקה ואיטיטי, והשחקנים ביל ניי, אוון וילסון וטימותי שאלאמה ציינו את "מוכה אהבה" כאחד מהסרטים האהובים עליהם.
מדיה ביתית
"מוכה אהבה" יצא בקלטות VHS וב-DVD על ידי Columbia TriStar Home Entertainment ב-24 ביוני 2003.
The Criterion Collection הוציא את הסרט בפורמט -Blu-ray בנובמבר 2016 בגרסת HD משוחזרת – הפעם הראשונה שהחברה עשתה זאת עבור אנדרסון וסנדלר. גרסה זו כוללת קטעים מאחורי הקלעים מתוך תהליך הקלטות הפסקול לסרט, מסיבת עיתונאים בפסטיבל קאן וסצינות שנמחקו מהנוסח הסופי המקורי של הסרט.
פסקול
את פסקול הסרט הלחין ג'ון בריאון. כפי שעשו קודם לכן עם הסרט "מגנוליה", גם ב"מוכה אהבה" בריאון ואנדרסון שיתפו פעולה באדיקות להפקת פסקול הסרט. עם זאת, במקום ליצור את הפסקול לאחר שכבר עמדו לרשותו צילומי הסרט, בריון יצר קומפוזיציות עבור "מוכה אהבה" זמן שהיה בהסרטה. בתוך תהליך ההלחנה, בריון התנסה עם טונים וצלילים, ורשם בקפדנות את תגובותיו של אנדרסון אליהם. אנדרסון עצמו היה יוצר את הקצבים הקוליים שבחזונו הקולנועי והשתמש בהם על הסט, אפילו עד כדי מתן השראה לקצב ההופעה של סנדלר.
פסקול הסרט עושה שימוש משמעותי בהרמוניום. בריאון השתמש בכלי הנגינה גם בסרטו הקודם של אנדרסון, מגנוליה, וסצינות רבות בין דמותו של סנדלר לכלי נוצרו בהשראת בריאון.
יחסי גרמניה–מלאווי
יחסי גרמניה–מלאווי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין רפובליקת מלאווי.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין רפובליקת מלאווי הם יחסים דיפלומטיים מלאים. היחסים שבין מלאווי לגרמניה כוננו בשנות השישים של המאה העשרים, מעט לאחר זכייתה של מלאווי בעצמאות מן הפדרציה של רודזיה וניאסלנד שנשלטה על ידי הממלכה המאוחדת.
גרמניה עזרה למלאווי במהלך השנים בקידום הפיתוח של המדינה ובמספר תחומים עיקריים: חינוך יסודי, שירותי בריאות, מניעת איידס, קידום השקעות במדינה, בריאות בעלי חיים, גננות וקידום דמוקרטיה. מאז 2007 שיתוף הפעולה שבין שתי המדינות עלה מדרגה וגרמניה שילבה את מלאווי בתוכנית הפיתוח שלה.
ונסה לאפא
ונסה לאפא (נולדה ב-29 במאי 1975) היא במאית סרטים תיעודיים שהתפרסמה בעיקר בעקבות בימוי של שני סרטים שעסקו בגְדולי פושעי המלחמה הנאצים היינריך הימלר ועמיתו אלברט שפאר. בנוסף, הפיקה יותר ממאה דיווחים וסרטים תעודיים עבור תחנות הטלוויזיה בישראל.
ביוגרפיה מוקדמת
לאפא נולדה ב-29 ב-מאי 1975 באנטוורפן שבבלגיה, בבית ציוני בית"רי אידאולוגי מאד ועלתה לישראל לבדה בגיל 19. למדה באוניברסיטת תל אביב לימודי המזרח התיכון וערבית, ולאחר מכן קולנוע בקמרה אובסקורה. לאחר לימודיה האקדמיים החלה לעבוד בערוץ 1 כתחקירנית בתוכניות אקטואליה כמו "פופוליטיקה" ו"ערב חדש". לאחר הקמת ערוץ 10 בשנת 2002, הצטרפה אליו, ושימשה כתחקירנית בתוכנית "בן ורוזן", ולאחר מכן ככתבת ותחקירנית בתחום חדשות החוץ . עבדה עם כתב הניו יורק טיימס תומאס פרידמן והפיקה עבורו דיווחים דוקומנטריים בישראל, וכן סרט דוקומנטרי בן 52 דקות אודות גדר ההפרדה, סרט שזכה לתפוצה עולמית באמצעות הניו יורק טיימס.
עבודתה כבמאית ומפיקה עצמאית
בשנת 2006 הקימה חברת הפקות עצמאית בשם ריאלוורְקְס בע"מ . סרטה הראשון "אולמרט - סרט גנוז" משנת 2008 שעסק בחייו הפרטיים והציבוריים של ראש הממשלה אהוד אולמרט, ואמור היה להיות משודר בערוץ 2 על ידי הזכיינית "קשת", נגנז על ידה בעקבות פרשת טלנסקי שצצה באותה עת ולקראת מועד השידור ביוני 2008. מנהלי "קשת" דרשו מלאפא לראיין את אולמרט בעניין הפרשה, כדי לעדכן את הכתבה, ובכך להשיג הישג עיתונאי. הריאיון לא הניב את המצופה, בין השאר מכיוון שעמד צו איסור פרסום על הפרשה, ולאפא סירבה להפוך את המיזם התיעודי למיזם חדשותי, והתעקשה על חופש היצירה שלה, זאת על אף ש-"קשת" אמורים היו לשלם בעבור הסרט 70,000 דולר. לדברי העיתונאית והמרצה לתקשורת אביבה לורי, הוויכוח בין לאפא ל"קשת" היה על גבולות האחריות הדוקומנטרית. בסופו של דבר, הסרט שודר כעבור מספר חודשים.
עבודתה המרכזית הראשונה - הסרט "אדם הגון"
בשנת 2006 הגיעו לידיה יומניו של היינריך הימלר ומשפחתו. הראשונים שאספו את היומנים הללו, יחד עם 350 מכתבים של הימלר לאשתו, ובין 10 ל-15 יומנים מסוגים שונים, ועוד 135 תמונות סטילס ומסמכים שונים, היו חיילי צבא ארצות הברית, שתפסו ב-6 מאי, 1945 את ביתו של הימלר, אך מסיבה כלשהי לא העבירו אותם לשלטונות הצבא. כל החומר הזה "שכב" במשך עשרות שנים בביתו של אזרח ישראלי, חיים רוזנטל, ובשנת 2006 אביה של לאפא רכש אותו מבנו של רוזנטל ויחד עם פרופ' נתי לאור מאוניברסיטת תל אביב שכנעו את לאפא לעסוק בחומר. היא עבדה במשך 7 שנים על היומנים הללו, ותרה בארכיונים בכל רחבי העולם אחרי סרטונים אותנטיים שבהם הוא מופיע, תוך הפעלת טכניקות וטכנולוגיות שנועדו לנקות את הלכלוך שדבק בסרטי הצילום, ולשחזר את הפסקול המקורי שלהם, וזאת כדי ליצור את הסרט "אדם הגון". הממשלה הפדרלית הגרמנית אישרה, לאחר בחינה מדוקדקת, שכל החומר המדובר אותנטי, והוא הוצג במשך 8 ימים באחד מעיתוניה החשובים של גרמניה. הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ברלין, והשתתף בפסטיבלים רבים ברחבי העולם, וזכה בפרס הדוקו הטוב ביותר של פסטיבל הקולנוע ירושלים והיה בין חמשת המועמדים הסופיים לפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע (פרס אופיר). הסרט היה ברשימת 134 הסרטים התיעודיים שפורסמה על ידי האקדמיה האמריקאית לקולנוע באוקטובר 2014, שמתוכם נבחרו המועמדים לפרס האוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר.
עבודתה המרכזית השנייה - הסרט "שפאר בדרך להוליווד"
הסרט הבא שביימה והפיקה ושייך לאותה סוגה קולנועית הוא "שפאר בדרך להוליווד". מדובר בשר החימוש הנאצי, אלברט שפאר, שניצל ממשפטי נירנברג ונידון למאסר בלבד, ויוצא כנגד הספר שכתב ופרסם בשנת 1969, ועל הקלטת שיחות רבות שקוימו איתו בארצות הברית. שיחות אלה מגלות את דמותו האמיתית והאנטישמית שעומדת בניגוד גמור לדמות "התמימה" שניסה להציג במשפטי נירנברג ובספרו, שכביכול לא היה מודע להשמדת היהודים, למרות שהיה ידידו הקרוב של היטלר, ואחראי על חימוש הוורמאכט והכוחות המזוינים האחרים של גרמניה הנאצית. הקלטות אלה היו גנוזות במשך שנים ונמצאו בידי סטנלי כהן שרכש את הזכויות להסרטת סרט על בסיס ספרו של שפאר, וקיים איתו יחד עם התסריטאי אנדרו בירקין כ־40 שעות של שיחות מוקלטות במשך חודשים. הסרט חושף את כל אלה, לאחר שלאפא, יחד עם תומר אליאב, מעצב הפסקול של "איש הגון" קיימו שוב עבודת מחקר מקיפה אודות האיש והחומרים שעמדו לרשותם. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין 2020 והוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים ב־27 אוגוסט 2021 במסגרת תחרות דיאמונד לקולנוע ישראלי תיעודי בו זכתה בפרס הבימוי הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס אופיר לסרט התיעודי הארוך הטוב ביותר לשנת 2021.
הקהילה היהודית במונפורטה דה למוס
הקהילה היהודית במונפורטה דה למוס היא קהילה יהודית היסטורית, שהייתה קיימת בעיר מונפורטה דה למוס, בגליסיה, החל מן המאה ה-10 ועד לגירוש ספרד בשנת 1492. הקהילה היהודית בעיר המרכזית בעמק למוס הייתה הקהילה הגדולה ביותר בממלכת גליסיה. בין המאה ה-16 והמאה ה-18 היה מספר ההליכים של העמדה לדין של אנוסים תושבי מונפורטה הגדול ביותר בין תושבי גליסיה. בגלל מספרם הגדול של האנוסים בין תושבי מונפורטה כונו כל תושבי העיר "יהודים", או "יהודים עם זנבות".
במאות השנים שחלפו מאז חורבן הקהילה היהודית בעיר נעלמו כמעט לחלוטין שרידים למבנים יהודים, זולת שרידים בתרבותה של העיר במנהגיה ובמסורתה. אף שקיים תעוד ישיר מועט בלבד לנוכחות היהודית בגליסיה, קיימות תעודות רבות המעידות בעקיפין על נוכחות יהודים ועל קיומם של אנוסים לאחר גרוש ספרד, כולל יהודים במונפורטה ובעיר ארס במחוז לה קורוניה, שם כונו "יצורים". השריד הבולט ביותר לקהילה היהודית במונפורטה היא מצבה ועליה כיתוב עברי של חואן דה גיבור ובנו חורחה, שניהם בני אחת המשפחות היהודיות החשובות בעיר, ממצא אשר הועבר בשנת 1892 למוזאון הארכאולוגי של מחוז אורנסה.
צמיחת הקהילה ושגשוגה
ממסמכים מן המאה ה-14 ניתן ללמוד כי כמה מדוכסי למוס מינו יהודים למשרות בכירות בחצרם. ביטוי אחד לחשיבותה של הקהילה היהודית בעיר, במאה ה-14, ניתן לראות בחלקו העתיק ביותר של מנזר סן ויסנטה דו פינו והוא המגדל הניצב לצידו. על קיר האבן הותירו סתתים סימנים ואותות בסלע, מעין תעודת אחריות לעבודתם. מכל אלה הבולט ביותר הוא פנטגרם, כוכב מחומש, המכונה "חותם שלמה" ואשר היה מיוחס ליהדות ואשר סימל את חמשת חומשי תורה. עם זאת, יש החולקים על יחוסו של סמל זה ליהדות כיוון שהיה קיים גם בתרבותה של גליסיה. במהלך המאה ה-14, בניגוד לפרעות שסבלו יהודי קסטיליה ולאון, אשר שטחה גובל בגליסיה, הבולטות שבהן היו גזירות קנ"א, בתחום גליסיה לא סבלו היהודים מגורל דומה, זאת כיוון שאוכלוסיית גליסיה הייתה שקועה במרד חברתי אשר הגיע לשיאו במאה ה-15 ואשר איחד את רוב המעמד הנמוך הנוצרי עם המיעוט היהודי. בשלהי המאה ה-14 החלה הגירה משמעותית של יהודים לפינה הצפון-מערבית של חצי האי האיברי, הגירה שהייתה רק שנייה בגודלה להגירה היהודית בעשורים האחרונים של המאה ה-15, קודם לגרוש ספרד.
רוב העדויות לנוכחות יהודית במונפורטה הן מן המאה ה-15, תקופה שבה הקהילה היהודית הגיעה ככל הנראה לשיאה. מונפורטה דה למוס מוזכרת במסמך מלכותי משנת 1412, מכתב אל הדיוקסיה של לוגו ולקהילותיה וכן ליהודים. במסמכים אחרים מתועדים תשלומים של קהילות יהודיות למלך קסטיליה בשנים: 1474, 1488, 1489 ו-1491. ברשימת הערים מאזור אורנסה מוזכרת מונפורטה, לצד אלריז וריבדאביה. לימוד מסמכים אלה מאפשר הערכה של גודל הקהילות היהודיות כיוון שהתשלומים למלך היוו מעין מס גולגולת. מן התשלומים עולה כי באזור זה חיו מאות יהודים.
גירוש ספרד
עם חתימת הצו לגירושם של יהודי קסטיליה ואראגון, ב-31 במרץ 1491, בו ניתנה ליהודים הברירה להתנצר, או לעזוב את ספרד, החלה הגירה המונית של יהודים שחלקה עברה דרך גליסיה לערי הנמל, או לפורטוגל. לאחר הגירוש נמחה כל זכר של נוכחות יהודית בעיר ושמו של הרחוב בו שכן בית הכנסת היהודי שונה לרחוב הצלב. במונפורטה היה ריכוז גבוה של יהודים שהמירו את דתם ולכן היה מספר רב של הליכים של האינקוויזיציה, רבים מהם בין המאות ה-16 וה-18 כנגד תושבים שנחשדו כאנוסים והואשמו בכך שהמשיכו לדבוק במנהגי הדת היהודית. כך למשל, בשנת 1581 הואשמו שני נוצרים צעירים, קלרה פייחו (Clara Feijoo) וויאולנטה אלווארז (Violante Alvarez) כי צמו עד למועד צאת כוכב ראשון. בשנת 1588 הועמדו לדין מיגל דה פרייטס (Miguel de Freytas) וילדיו על ידי האינקוויזיציה. רדיפות אחר אנוסים, או החשודים ביהדות, המשיכו עד המאה ה-18, כך ב-30 בנובמבר 1725 נערך אוטו דה פה בסביליה לחואן אנטוניו אבילה, בן מונפורטה. מאז גירושם של יהודי העיר הלך ונמחה זכרם מרחובותיה. רק בתחילת המאה ה-21 החלה העיר לשחזר את עברה היהודי. כך צוינה העיר כאתר בנתיבי יהדות ספרד ונקבע בה ציון לקהילה היהודית. בשנת 2018 החלה העירייה לארגן סיורים בעיר אחר המורשת היהודית שהייתה בה.
קומפלקס הפארקים הלאומיים W-ארלי-פנג'ארי
קומפלקס הפארקים הלאומיים W-ארלי-פנג'ארי, או קומפלקס WAP (באנגלית: WAP Complex) הוא שמו של קומפלקס פארקים לאומיים ואזורים מוגנים בשטחי המדינות בורקינה פאסו, בנין וניז'ר במערב אפריקה, המשתרע על שטח של כ-31,000 קילומטרים רבועים (כשטחה של בלגיה).