cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שרון ון רוונדאל
אלופת אירופה וכוכבת שחייה במים פתוחים
באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2014 זכתה ון רוונדאל ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף והייתה לשחיינית המציינת של תחרויות השחייה במים פתוחים. מדליות זהב, במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:56:06.9 שעות, לפני אווה ריסטוב מהונגריה (1:56:08.0 שעות) ואורורה פונסלה מאיטליה (1:56:08.5 שעות) ובמשחה הקבוצתי ל-5 ק"מ ביחד עם פרי וירטמן ומרסל סחאוטן בתוצאה של 55:47.8 דקות, לפני יוון (56:05.5 דקות) וגרמניה (56:14.8 דקות). מדליית כסף במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 58:29.9 דקות, אחרי איזבל הרלה מגרמניה (57:55.7 דקות) ולפני מיריה בלמונטה מספרד (58:41.4 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.76 דקות, אחרי ג'סמין קרלין מבריטניה (4:03.24 דקות) ולפני מיריה בלמונטה (4:04.01 דקות).
צבי פוקס (כדורגלן)
צבי פוקס (12 באפריל 1917 - 10 במרץ 1999), היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הרץ המרכזי ואף היה נחשב לאחד הרצים הטובים בזמנו.
שרון ון רוונדאל
שיאנית עולם (בריכת 25 מטר)
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה, קטר בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר, פמקה המסקרק וראנומי קרומווידג'ויו בשיא עולם חדש של 7:32.85 דקות (הנוכחי, 2016), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:52.73 דקות. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 3:57.76 דקות, אחרי מיריה בלמונטה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:55.76 דקות ולפני ג'אנג יופיי מסין (3:59.51 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא לאומי חדש נוסף של 8:08.17 דקות, אחרי מיריה בלמונטה שקבעה שיא אליפות חדש נוסף של 8:03.41 דקות וג'סמין קרלין (8:08.16 דקות).
קהילת יהודי טומשוב לובלסקי
חינוך ותרבות
גם בתחומי התרבות והספורט חלה התפתחות. הוקמו מועדון לחברי "פרייהייט" הוקם מועדון ספורט "מכבי". ב-1919 הוקמה ספרייה ביוזמה משותפת של המפלגות הציוניות ומפלגת הבונד, ולכל זרם הוקצה אגף. בספריה התקיימו פעולות תרבות מגוונות, הרצאות וחוגים וערבי הקראה ושירה.
שרון ון רוונדאל
סגנית אלופת עולם במים פתוחים ובבריכה
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 זכתה ון רוונדאל בשתי מדליות כסף בשחייה במים פתוחים, במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:58:06.7 שעות, אחרי חברתה לאימונים אורלי מולר מצרפת (1:58:04.3 שעות) ולפני אנה מרסלה קוניה מברזיל (1:58:26.5 שעות) ובמשחה הקבוצתי ל-5 ק"מ ביחד עם מרסל סחאוטן ופרי וירטמן ביחד עם הקבוצה מברזיל בתוצאה של 55:31.2 דקות, אחרי גרמניה (55:14.4 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 58:55.5 דקות. 3 ימים לאחר התחרויות במים פתוחים, היא השתתפה בתחרויות השחיה בבריכה וזכתה במדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא הולנד חדש של 4:03.02 דקות, אחרי כוכבת האליפות קייטי לדקי מארצות הברית שקבעה שיא אליפות חדש של 3:59.13 דקות ולפני ג'סיקה אשווד מאוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 4:03.34 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:03.74 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-800 מטר בשיא לאומי חדש של 8:24.12 דקות.
צבי פוקס (כדורגלן)
קריירה
פוקס נולד בפולין ב-12 באפריל 1917 ועלה עם משפחתו לארץ ישראל ב-1920. בעונת 1935/36 פוקס החל את הקריירה המקצועית שלו כשחקן בוגר בקבוצת מכבי תל אביב כשהיה בן 19. ב-5 במרץ 1938, כבש פוקס את שערו הראשון במסגרת הגביע הא"י (כיום גביע המדינה) בשלב רבע הגמר נגד מכבי נס ציונה, כשתוצאת המשחק הסתיימה ב1–3 לטובת מכבי תל אביב. באותה העונה הגיעה מכבי תל אביב לגמר הגביע הארץ ישראלי ושיחקה נגד הפועל תל אביב כבשורותיה של מכבי שיחק פוקס, מכבי תל אביב הפסידה במשחק הנ"ל 2-1. לקראת בואם של מכבי תל אביב ופוקס לאוסטרליה ב-1939, שמו של פוקס הוזכר במספר עיתונים אוסטרליים בהם נכתב: "השחקן הכי ערמומי במכבי, שגרת עבודה מצוינת; המראה שלו מזכיר את הרץ הפיני המפורסם, פאבו נורמי. פוקס יכול לשחק 6 שעות ללא הפסקה". ב-5 באוגוסט 1939, במהלך המסע באוסטרליה הבקיע פוקס את שערו הראשון והיחיד במסע נגד נבחרת אוסטרליה, המשחק אף הסתיים בתוצאה 4-4. פוקס ערך רק הופעה אחת בנבחרת ארץ ישראל, במשחק הידידות נגד נבחרת לבנון ב-1940.
קהילת יהודי טומשוב לובלסקי
חינוך ותרבות
תחום התיאטרון התפתח, הוקם חוג לדרמה על ידי עו"ד סובול, ד"ר אידל גרזון ומאיר בוים וכן השתתפו חיים מיכאל הורן, אברהם קנופ, נחום שולדינר ואחרים. הקבוצה העלתה הצגות רבות כגון :"ליל הסדר", "לבבות רצוצים", "בחור ישיבה", "טוביה החולב", "המלך ליר היהודי" ועוד.
שרון ון רוונדאל
אלופה אולימפית
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה ון רוונדאל במדליית זהב בשחייה במים פתוחים במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:56:32.1 שעות, לפני רקלה ברוני מאיטליה (1:56:49.5 שעות) ופוליאנה אוקימוטו מברזיל (1:56:51.4 שעות). חברתה לאימונים אורלי מולר מצרפת שסיימה שנייה, נפסלה לאחר שדחפה את ברוני לפני הנגיעה בקיר בתום המשחה. שבוע לפני כן, היא סיימה במקום 11 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:11.44 דקות.
צבי פוקס (כדורגלן)
מכבי תל אביב
אליפויות: 3 גביע המדינה: 1
קהילת יהודי טומשוב לובלסקי
חינוך ותרבות
ב-1918 נוסד שבועון ביידיש בשם "טומאשובער וואכנבלאט" שראה אור עד 1931. את מקומו תפס שבועון אחר "טומאשווער ווארט" שהופיע עד 1938.
צבי פוקס (כדורגלן)
בית"ר תל אביב
אליפויות: 1
קהילת יהודי טומשוב לובלסקי
כלכלה ומסחר
בשנת 1920, בזמן המלחמה הפולנית-סובייטית כוחותיו של הגנרל האוקראיני פלשו לטומשוב לובלסקי ופרעו ביהודים. כשהתייצבו השלטונות בפולין התפנו היהודים לשקם את עסקיהם, ואף הוקמו ארגונים של עזרה הדדית. הסוחרים התאגדו ב"איגוד הסוחרים", והמועסקים בבתי מלאכה התאגדו בנפרד על פי ענפים וייסדו איגודים של עובדי המחט, ב-1922, עובדי ענף העור, עובדי העץ ועובדי התובלה. ב-1926 הוקם בעיר בנק יהודי של סוחרים זעירים ובעלי מלאכה. גם סניף הבנק העולמי חידש את פעילותו. בשנת 1927 עמד הון היסוד שלו על 50,000 זלוטי, והוא מנה 375 חברים. גמ"ח ההלוואות המשיך לפעול, וב-1928 הון היסוד של קופת הגמח היה 3,000 זלוטי. בשנות המשבר הכלכלי, 1928–1936, גדל מאוד מספר הנזקקים לה.
צבי פוקס (כדורגלן)
בית"ר תל אביב
גביע המדינה: 0
קהילת יהודי טומשוב לובלסקי
גילויי אנטישמיות
בשנות ה-30 גברה הפעילות האנטישמית בטומשוב לובלסקי, כמו בשאר עיירות פולין. ב-1932 פרצו "אנדקים" לבית הכנסת של חסידות צאנז וחיללו ספרי קודש. בשנת 1933 הוכו רוכלים יהודים שבאו ליריד בגרודק הסמוכה בידי איכרים מקומיים. ב-1936 בכינוס אזורי שהתקיים בטומשוב לובלסקי הוחלט על חרם כלכלי אנטי יהודי.
הכיבוש הגרמני
שישה ימים לאחר פלישת הצבא הגרמני לפולין, הופצצה טומשוב לובלסקי, ב-6 בספטמבר 1939. כמאה חמישים איש נהרגו, והשכונות היהודיות נפגעו קשות.
ב-13 בספטמבר נכנסו הגרמנים לעיירה במסגרת מרדף אחר חיילים פולנים שהיו באזור. התנהלו קרבות בעיר, ובתים רבים נפגעו או נשרפו. התושבים חיפשו מקומות מסתור מפני חילופי האש והשרפות, ויהודים רבים הסתופפו והסתתרו באוהלי קבורה בבית העלמין. כעבור כמה ימים סיימו הגרמנים לחסל את שאריות ההתנגדות הפולנית והשתלטו על אזור העיירה. הם הטילו גזירות על היהודים, גייסו אותם לעבודות כפייה, בזזו אותם והתעללו בהם. החלו מעשי רצח ולמחרת הכיבוש שישה יהודים נלקחו ונורו למוות ביער הסמוך.
ב־23 באוגוסט 1939, נחתם הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בין גרמניה לברית המועצות. בו נקבעה, בין היתר, חלוקתה של פולין בין גרמניה לברית המועצות, וסומן מחדש הגבול ביניהן. טומשוב והעיירות הסמוכות נכללו באחריות ברית המועצות. בהתאם לכך, ב-20 בספטמבר נסוגו הגרמנים והגיעה במקומם יחידה של הצבא האדום. יחסם ליהודים היה טוב יותר, אך תוך שבוע הם הודיעו שהם נסוגים. הם הודיעו שמי שרוצה לעזוב עימם לאזור המזרחי שבשליטת הסובייטים רשאי לעשות זאת. בעדות של ליפא רפמן מובא שההתפתחויות האלו עוררו דילמה במשפחתו ואצל שאר יהודי טומשוב, האם לעזוב או להישאר בטומשוב, בתקווה שמשהושלם הכיבוש, אט אט יחזרו החיים בעיירה למסלולם הרגיל. כ-2,000 יהודים עזבו לצד הסובייטי, בעקבות הזעזוע והחשש מהיד הקשה ויחסם הנורא של הגרמנים. כ-3,500 יהודים נשארו בעיירה, ואכן עם חזרתם של הגרמנים לשלטון חזרו הרדיפות, ההתעללויות והחטיפה לעבודות כפייה. בדצמבר 1939 כינסו הגרמנים את כל חולי הנפש והנכים היהודים בתוך מרתף, הציפו אותו במים, וכך רצחו אותם בהטבעה. בסוף שנת 1939 הצטוו כל יהודי טומשוב לובלסקי מגיל 12 ומעלה לענוד טלאי צהוב וסרט עם מגן דוד על הזרוע.
לאחר הכיבוש מינו הגרמנים יודנראט והעמידו בראשו את יהושע פישלזון. היודנראט נצטוו לגייס יהודים בגילאי 15 עד 20 לעבודות כפייה. כמו כן דרשו מהם הגרמנים לאסוף קונטריבוציות ודברי ערך על פי דרישותיהם. מיד לאחר מינוי היודנראט הוטלה על יהודי העיירה קונטריבוציה בסך 300,000 מרק. היודנראט נטל על עצמו אחריות גם בתחום הרווחה ובין היתר גם פתח מטבח לנזקקים.
שמירה על המסורת תחת הכיבוש הגרמני
הגרמנים אסרו שחיטה כשרה, אך השוחט ברוך הורביץ המשיך לקיים שחיטה כדין למרות זאת. כשתפסו אותו, קיצצו את אצבעותיו על מנת שלא יוכל להמשיך במלאכתו. הם אסרו להתאסף יחד, גם לא לתפילה, וסגרו את בתי הכנסת ששרדו את השריפות. היהודים התכנסו לתפילה במניין אצל רבי נחום שמש, אך עד מהרה נתפסו ורבי נחום שמש נרצח. אף על פי כן הם המשיכו להתפלל בסתר בביתו של שלמה אקסט, עד חיסול אחרוני היהודים בטומשוב לובלסקי. לימוד התורה המשיך להתקיים בסתר על ידי מאיר קלרמן ודוד אויפן.
הגטו
בנובמבר 1939 החליטו הגרמנים להקים בטומשוב גטו, מיקומו נקבע בפינה הצפונית של השוק, הגובל ברחובות זמויסקי. אל הגטו דחקו את כל היהודים שנשארו בטומשוב, ועוד יהודים שהגיעו לטומשוב ממרכז ומערב פולין, סך הכל שהו בגטו כ-6,000 יהודים. למפקד הגטו מונה הנס פילר. היה זה גטו פתוח, ואפשר היה לצאת ולהיכנס. בעדות של חנה שפיזאייזן-וייסלדר מובא שהגרמנים נהגו להיכנס בלילה לגטו, להוציא אנשים ממיטותיהם ולירות, להרוג משפחה ישנה. מציאות זו חזרה על עצמה לעיתים קרובות, על ידי שלושה שוטרים שיכורים, בראשם מפקד בשם ברגר, שעברו בין הבתים בגטו ונקטו ברציחות יומיומיות. ב-22 ביוני 1941 פלשו הגרמנים לברית המועצות, מה שהחמיר את מצב היהודים בטומשוב לובלסקי. הגרמנים ערכו חיפושים בבתים אחר יהודים שלטענתם הסתננו חזרה לטומשוב מהאזורים שהיו בשליטת הסובייטים עד הפלישה.
גירושים לבלז'ץ
לקראת סוף 1941 ותחילת 1942 ריכזו הגרמנים קבוצות עבודה שנשלחו לעיירה בלז'ץ לעבודות הכשרת שטח והקמת מחנה. מאוחר יותר הגיעו השמועות על ההשמדה והסתבר שהיה זה מחנה המוות בבלז'ץ. באביב 1942 מפקד האס אס דרש מיהושע פישלזון, ראש היודנראט, להכין רשימה של 300 ליהודים לגירוש. יהושע פישלזון סירב והוצא להורג עם אשתו ובניו. אבא ברגרבוים מונה לראש היודנראט במקומו. במרץ 1942 התרחשה האקציה הראשונה. הגרמנים הקיפו את הגטו והוציאו אנשים לכיכר המרכזית. לצורך הסוואה אמרו להם שיועבר למחנות עבודה. הגרמנים שלחו את כל היהודים מגיל 32 ומעלה. לקחו אותם לעיירה צ'שאנוב כהסוואה, ומשם למחנה ההשמדה בלז'ץ. בעדות של רחל שוורצבוים, מתואר שלפי פקודה היו צריכים גברים ונשים להתייצב במשך היום במגרש מסוים. שלוש יריות שימשו סימן להתחלת המבצע. כל יהודי שנתפס מנסה לברוח נורה למוות. ב-22 במאי, בחג השבועות, נערכה אקציה שנייה. גברים, נשים וילדים הובלו במשאיות לבלז'ץ. מי שהתנגד נרצח במקום. נשארו בעיירה מעט יהודים, שהגרמנים קבעו שעוסקים במלאכות נחוצות, או שהצליחו להסתתר מהאקציה. בסוף אוקטובר 1942 נערכה האקציה השלישית והאחרונה. היהודים שנותרו בטומשוב הצטוו להתאסף בכיכר, ונשלחו למחנה בלז'ץ. לאחר אקציה זאת נשארו בעיירה כמה מאות יהודים שעבדו עבור הגרמנים, כעבור מספר חודשים כונסו השורדים האחרונים, נלקחו ליער הסמוך, שם ציוו עליהם לחפור בור ונורו לתוכו.
מתוך כמה צעירים שברחו אל היערות לאחר האקציה הראשונה והשנייה, הרוב נתפסו ונרצחו, אך מעטים שהצליחו להימלט, התארגנו יחד ליחידה לוחמת וביצעו פעולות התנגדות. בראש היחידה עמדו מנדל הלר, שנהרג באחד הקרבות, שמעון גולדשטיין ומאיר קלכמאכר, שנרצחו בידי בכיר במחתרת הפולנית הקומוניסטית.
קורות יהודי טומשוב שברחו לצד הסובייטי
כמחצית מיהודי טומאשוב החליטו לעזוב את ביתם ולסגת עם הצבא האדום שנסוג עד נהר הבוג, שבוע בלבד לאחר שנכנס לעיירה במקום הגרמנים. משפחות משפחות נעו יהודי טומאשוב דרומה ומזרחה, כולם חיפשו בני משפחה, קרובים, חברים ומכרים שיקבלו אותם אל ביתם או ימצאו עבורם מקום, עד שימצאו סידור אחר. היעדים העיקריים היו הערים והעיירות ששכנו דרומית ומזרחית לטומאשוב ובעיקר בעיר לבוב וראווה רוסקה.
הגירוש לסיביר
ביולי 1940 הוציא מנהיג ברית המועצות סטלין צו גירוש לכל הפליטים שעברו מאזורי הכיבוש הגרמני לצד הסובייטי. על-פי צו זה רוכזו כל הפליטים בתחנות הרכבת שם הם הועלו לקרונות (שאלאון) רכבת ותחת משמר ז'נדרמים סובייטים נשלחו לאזורים שונים בסיביר. עם הגיע הפליטים לסיביר הם חולקו לקבוצות ונשלחו למחנות עבודה. האזור שבו התרכזו פליטי טומאשוב היה אזור "אלטאי" בסיביר בסביבת הערים ברנאול וביסק, שהיה אחד האזורים היותר נוחים. אזור אחר אליו הגיעו יהודים מטומאשוב היה אזור "סראקינסק" שהחיים שם היו הרבה יותר קשים. הפליטים הבוגרים נאלצו לעבוד ביערנות ובעבודות אחרות וקיבלו הקצבת מזון של עובדים (1 ק"ג ליום, בנוסף למה שקיבלו במקום העבודה). הילדים והאחרים שלא עבדו קיבלו הקצבה מופחתת (400 גרם ליום). עם פלישת הגרמנים לברית המועצות הצטמצמו מנות המזון (עובד 500 גרם, לא עובד 150 גרם) והמצב הגיע במקומות רבים לחרפת רעב.
בספטמבר 1941 הודיעו מפקדי המחנות לכל הפליטים כי נחתם הסכם בין ממשלת פולין בגולה בראשות שיקורסקי לבין הקרמלין שעל-פיו ישוחררו כל הפליטים מהמחנות והם יוכלו לנוע באופן חופשי ברחבי ברית המועצות. לכל הפליטים נופקה תעודת מעבר כפליט מפולין. עם השחרור מהמחנות החלו פליטי טומאשוב לתכנן את המשך הדרך, חלקם עבר לערים וליישובים שבסמוך למחנות בהם שהו בסיביר כגון סאלאיר, גורבסק, ביסק וברנאול. השאר שמו פעמיהם לעבר דרום מערב ברית המועצות. ובעיקר לאזור טשקנט, סמרקנד, בוכרה, קזחסטן ועוד. דרכם לא הייתה קלה, הם התגלגלו בדרכים חודשים ארוכים וכשהגיעו לאזורים החמים יותר היו התנאים הסניטריים גרועים ופרצה מגפה של טיפוס, שבה מתו רבים, מהם מפליטי טומאשוב.
בפברואר 1943 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לפולין והשלטונות הסובייטים החלו להכריח את הפליטים הפולנים לקבל את האזרחות הסובייטית, והחלו לגייס את הצעירים לצבא הסובייטי ובעיקר גויסו לעבודה בבתי החרושת לטובת המאמץ המלחמתי.
הקהילה לאחר השואה
חלק גדול מתושבי טומאשוב שגלו לרוסיה מצא שם את קיצם, אך חלק נכבד ניצל בדרך זו. בראשית 1946 נודע כי בפברואר יתחילו לזוז האשאלונים הראשונים עם אזרחי פולין. המסע חזרה לפולין ארך כחמישה חודשים, מפברואר עד יוני, תוך חציית 4 קווי גבול: ביאליסטוק-בריסק, קובל-חלם וללמברג-פשמישל. אשאלון אחד או שניים נסעו דרך בלזיץ. וכך חזרו יוצאי טומאשוב אחר 6 שנים לפולין, אך לא חזרו לטומאשוב, שבה לא היה יכול ללון יהודי אפילו לילה אחד באותו זמן, אלא רק לשטחים שיושבו מחדש שפולין נטלה מידי הגרמנים. חלק פנה לשלזיה התחתית כמו ורוצלב, ריכבך וחלק לשצ'צ'ין. כמה משפחות התיישבו בלודז', קראקא, אולם לא לזמן רב, כי רובם יצאו מיד מפולין אל המחנות בגרמניה והנותרים עזבו כמעט כולם את פולין עם קום מדינת ישראל. רוב הניצולים נמצאים בישראל, אחרים היגרו לצפון אמריקה בסיוע הג'וינט, וחלק באמריקה הלטינית.
הנצחה
בשלהי מלחמת העולם השנייה, כשהחלו להגיע לישראל הידיעות על חורבן יהדות אירופה, ועל מצבם של היהודים שהצליחו להינצל ולעבור לרוסיה, הגיעו ידיעות מבני טומשוב על מצבם הקשה. קומץ יוצאי טומשוב התאספו בחיפה והחליטו לבוא לעזרת אחיהם שברוסיה, במשלוח חבילות אוכל, בגדים וכל מה שאפשר. כך החל ארגון יוצאי טומשוב לובלסקי.
ב-5 בספטמבר 1944 נוסד הארגון הראשון, "ארגון יוצאי טומשוב לוב' - קופת גמילות חסדים, על שם קדושי עירנו, הי"ד". יושב ראש האגודה היה זושא קונשטוק והמזכיר היה יעקב הרבסמן. האגודה פעלה רבות בתחום הרווחה, וכן שלחה חבילות מזון, בגדים ומצות לפסח ליהודי העיר בברית המועצות. בסוף שנת 1950 התקיימה ישיבת הארגון ובה הוחלט להוציא לאור את "ספר העיר" שאז כינו אותו "פנקס העיר". הוועד הארצי של הארגון פנה במכתב ליוצאי טומשוב לובלסקי וביקש להמציא חומר: מאמרים, זיכרונות, שירים, או כל חומר אחר לכתיבת הספר. הספר יצא לאור ב-1965, בעברית וביידיש.
עם קום המדינה, ובהגיע הגל הגדול של עליית שורדי השואה, מהם רבים יוצאי טומשוב, התקבעה פעילות הארגון. פעילותו הסתעפה לחמישה מישורים:
ועד העמותה נבחר באספת חברים המתכנסת מדי פעם בהתאם לתקנון.
פעולות העמותה:
איתמר מטייל על קירות
איתמר מטיל על קירות הוא ספר ילדים מאת דויד גרוסמן, הספר הראשון בסדרת "סיפורי איתמר", המספרים על הרפתקאותיו של ילד קטן בשם איתמר. הספר עובד גם לסרט ילדים ולמשחק מחשב של קומפדיה.
עלילה
בחדרו של הילד איתמר תלויות שלוש תמונות שונות, בהן מתוארים הדברים הבאים: אריה ולביאה ביער, ילדה המעיפה עפיפון אדום, ורכבת שבראשה קטר קיטור ירוק, ובקרונות נראים אנשים ובעלי חיים שונים.
בספר מתואר כי לאיתמר יכולת קסומה של הליכה על קירות, ויתר על כן ביכולתו להיכנס לתוך התמונות שבחדרו. הוא עושה זאת לאחר שהוריו מבקשים ממנו לשכב בשקט ולחדול מלהפריע להם בבקשות שונות.
בביקורו בתמונת האריה והלביאה סיפרו לו השניים בעצב כי בנם רץ אחרי רכבת וקפץ עליה. כתוצאה מכך היא נסעה איתו, הם אינם יודעים את מיקומו והוא אינו יכול לרדת מהרכבת. לצערם אין ביכולתם לקחת אותו לאור העובדה כי רק יצור קטן במיוחד מסוגל להיכנס ולצאת מן המסגרת.
למזלם הרכבת בה מדובר היא זו שבראשה הקטר הירוק, המופיעה בתמונה אחרת בחדרו של איתמר, והוא משיב את בנם אליהם בחזרה הודות לעפיפון של הילדה ששמה שולמית (ולא "רוצקי פוצקי" כפי שקראו לה איתמר ואביו). העפיפון איפשר לכפיר הקטן לרדת מהרכבת ולהגיע אל הוריו במעופה. הכפיר הבטיח כי לא יעזוב את ביתו ללא רשות בעתיד.
משחק המחשב
לאור הצלחת הספר, פיתחה חברת משחקי המחשב הישראלית, קומפדיה, משחק מחשב בעל אותו השם. המשחק יועד לגילאי 4-8 ומתבסס על עלילת הספר באמצעות משחקונים, שמלווים בקטעי אנימציה בין משחק אחד לשני.
הסרט
בשנת 1992, עובד הספר לסרט שיצא על גבי VHS בסדרת "סרטים מהספרים" של קלסיקלטת ובהמשך יצא לDVD בשנת 2003. הסרט כלל בתוכו את שלושת סיפורי "איתמר" כמו, "מטייל על קירות", "צייד החלומות" ו"כובע הקסמים השחור".
הסרט הופק על ידי רחל שיין ארגמן והשתתפו בו ירון לונדון, יעל גור ובן הרטפלד (בתפקיד איתמר).
דלקת בדרכי השתן
דלקת בדרכי השתן (באנגלית: Urinary Tract Infection, או בראשי תיבות: UTI) היא מחלה שכיחה הנגרמת בשל הימצאותם של חיידקים בדרכי השתן. חיידקים אלו גורמים לתסמונות שונות כגון צריבה וכאב במתן שתן, תכיפות ודחיפות במתן שתן ולעיתים אף התפתחות של חום וכאבים במותן עקב מעורבות של הכליות במחלה. בעבר גרמה דלקת בדרכי השתן לתחלואה קשה, אך המצאת האנטיביוטיקה הובילה לשינוי מאחר שמחלה זו מגיבה היטב לטיפולים אנטיביוטיים שונים. דלקת בדרכי השתן יכולה להתמקד בדלקת של דרכי השתן התחתונות, או דלקת בשלפוחית השתן, הקרויה גם ציסטיטיס. בנוסף, היא עלולה לערב גם את דרכי השתן העליונות והכליות, מצב הקרוי פיאלונפריטיס. בגלל השוני במבנה האנטומי, דלקת דרכי השתן נפוצה בעיקר אצל נשים – בין 50% ל-80% מהנשים יחוו לפחות פעם אחת בחייהן דלקת בדרכי השתן.
אצל ילדים, דלקת בדרכי השתן מתרחשת בכ- 3% עד 5% מן הבנות, ואצל 1% מן הבנים. אצל בנות, הדלקת לרוב תתרחש עד גיל 5, עם שיא בהיארעות סביב גמילה מחיתולים. לאחר האירוע הראשון של דלקת בדרכי השתן אצל בנות, כשני שלישים מהן תפתחנה אירוע שני תוך שנה וחצי. אצל בנים, מרבית הדלקות בדרכי השתן מתרחשות בשנה הראשונה לחיים, ונפוצה יותר בקרב גברים לא נימולים.
הגדרות
מאחר שישנם תתי-סוגים ותתי-אוכלוסיות ספציפיות תחת ההגדרה הרחבה של דלקת בדרכי השתן, להלן מספר הגדרות הרלוונטיות הן לצורך אבחנה בין מצבים שונים, והן לצורך מתן טיפול רפואי:
באופן כללי, לעיתים ניתן למצוא חיידקים בדרכי השתן אשר אינם גורמים לתלונות כלשהן. מצב זה מכונה בשם בקטריוריה א-סימפטומטית (בקטריוריה פירושה הימצאות חיידקים בשתן, שילוב של "בקטריה" שמלמדת על הימצאות חיידקים ושל "אוריאה", שתן), ומעיד על הימצאות חיידקים בדרכי השתן, אולם מצב זה אינו מלווה בתלונות כלל ומתגלה לרוב בבדיקת שתן אקראית. במקרים אלו לרוב אין צורך בטיפול רפואי, אלא במקרים מסוימים מאוד. למשל, הימצאות חיידקים בשתן במהלך הריון מחייבים טיפול כיוון שנמצא קשר בינם ללידה מוקדמת ואף לתמותת תינוקות סביב הלידה והתפתחות של פיילונפריטיס אצל האם.
ניתן להגדיר באופן רחב את המונח דלקת בדרכי השתן כמחלה של דרכי השתן הבאה לידי ביטוי בתסמינים שונים, כגון: שרפה או צריבה במתן שתן, תכיפות ודחיפות במתן שתן וכן הלאה. תחת הגדרה רחבה זו יש תתי-סוגים של המחלה:
דלקת בדרכי השתן מתרחשת בכל הגילאים, הן אצל גברים והן אצל נשים. בין גיל שנה עד גיל 50, המחלה נפוצה בעיקר אצל נשים. החל מגיל 50, בעקבות הגדלה שפירה של הערמונית אצל גברים הגורמת לבעיות חסימה בדרכי השתן, יש שכיחות כמעט שווה של דלקות בדרכי השתן אצל גברים ואצל נשים. לעומת זאת, מתחת לגיל שנה יש שכיחות מעט גבוהה יותר אצל תינוקות בנים עקב מומים מולדים במערכת השתן. אצל נשים וגברים מבוגרים יש שכיחות גבוהה במיוחד של בקטריוריה אסימפטומטית, כלומר הימצאות חיידקים בדרכי השתן אולם ללא סימפטומים מיוחדים.
גורמי סיכון
גורמי סיכון להתפתחות של פיילונפריטיס כוללים גם הם קיום יחסי מין באופן תדיר, פרטנר חדש לקיום יחסי מין, דלקת בדרכי השתן שאירעה במהלך השנה האחרונה, היסטוריה משפחתית (לאם גם הייתה דלקת בדרכי השתן), סוכרת ודליפה במתן שתן.
כ-20% עד 30% מהנשים שחוו דלקת בדרכי השתן, יחוו אפיזודה נוספת. במידה והיא מתרחשת בתוך שבועיים מהדלקת הראשונה, לרוב מדובר בחזרה של הדלקת הראשונה ולא בהדבקה מחודשת. בחלק לא קטן מהמקרים יש כמה וכמה הישנויות של הדלקת, והסיכוי לחוות הישנות של הדלקת יורד ככל שעולה מרווח הזמן שעבר מאז הדלקת האחרונה.
סיבות להיווצרות דלקת בדרכי השתן
במרבית המקרים, החיידקים המביאים להיווצרות הדלקת הם חיידקי מעיים שנדדו לדרכי השתן. נדידת החיידקים מתבצעת באופן עולה: החיידקים מגיעים לפתח השופכה, אשר אצל נשים קרובה יחסית לפתח פי הטבעת, ועולים במעלה דרכי השתן עד הגעתם לשלפוחית השתן ולעיתים עד הגעתם לכליה עצמה. בנוסף, בכל פעולת קיום יחסי מין מגיעים חיידקים לפתח השופכה אצל נשים, אולם אין זה אומר בהכרח כי תתפתח דלקת בדרכי השתן כתוצאה מכך. גורמי הגנה של הגוף, כמו גם הקפדה על השתנה לאחר קיום יחסי מין, למשל, מהווים אמצעי לסילוק חיידקים אלו ולמניעת הדלקת. הגעת חיידקים לדרכי השתן דרך זרימת הדם (כלומר, באופן המטוגני) מתרחשת לעיתים נדירות. היא מתרחשת בפחות מ-2% מן המקרים, ומקושרת להדבקה בחיידקים קשים יותר. מבין החיידקים השכיחים ניתן למנות את הבאים:
לזנים שונים של חיידקים יש מאפיינים וירולנטיים (משמע, אלימים) שנמצאו מקושרים ליכולתם של אותם חיידקים לגרום לפיילונפריטיס למשל. כך, אצל בזנים מסוימים של אי קולי נמצא חלבון הקרוי p-fimbriaee, חלבון דמוי שערה, אשר מסוגל לעבור אינטראקציה עם תאי כליה ונמצא קשור להתפתחות של פיילונפריטיס.
לחלק מן החיידקים מתפתחת עמידות באזורים שונים בעולם. למשל, לאי קולי יש כיום זנים עמידים ביותר מחמישית מן המקרים לטיפול באנטיביוטיקה מסוג trimethoprim sulfamethoxazole (שמות מסחריים בישראל: רספרים, ספטרין, דיספטיל).
גנטיקה
קיים קשר מוכח בין דלקות בדרכי השתן לגנטיקה, בעיקר אצל נשים החוות אירועים חוזרים של דלקות בדרכי השתן. נשים עם אירועים חוזרים של דלקות לרוב היו בעלות היסטוריה משפחתית עם אם שגם לה היו דלקות בדרכי השתן ולרוב חוו זאת בגיל צעיר יחסית (טרם גיל 15). הסיבה לכך היא ככל הנראה התיישבות עיקשת של חיידקי אי קולי בנרתיק וכן יכולת קשירה מוגברת של החיידקים לאפיתל של דרכי השתן.
נמצאו מוטציות שונות המקודדות לרצפטור לאינטרלוקין 8, המקושרות לעליה בשכיחות של פיילונפריטיס ודלקות בדרכי השתן.
אבחנה
בדלקת פשוטה של שלפוחית השתן, תלונות על כאב בהשתנה, דחיפות או תכיפות בהשתנה לרוב יכוונו לאבחנה וללא צורך בנטילת תרבית שתן. עם זאת, מחלות מין שונות כגון זיבה, כלמידיה, מחלות מיקופלזמתיות וטריכומוניאזיס, גורמות לתסמינים דומים לאלו של דלקות בדרכי השתן. אי לכך, חשוב לאבחן מצבים אלו ולטפל בהם גם.
בכל המצבים האחרים שאינם מוגדרים תחת דלקת פשוטה של שלפוחית השתן (כלומר מצבים של פיילונפריטיס, דלקת אצל נשים בהריון, נשים הנמצאות בסיכון למחלות מין, גברים או חולים עם קתטר למשל) יש לבצע תרבית שתן ובדיקת שתן כללית ולטפל בהתאם. אצל גברים קיימת חשיבות נוספת לכך, היות שלעיתים התסמינים הקליניים קשורים בדלקת כרונית של הערמונית, אשר לרוב איננה קשורה לזיהום חיידקי ולכן טיפול אנטיביוטי לא בהכרח יעזור.
דלקת בשלפוחית השתן
קיימות מספר אפשרויות לטיפול בדלקת פשוטה של שלפוחית השתן:
בנוסף לטיפול האנטיביוטי, מקובל לתת טיפול אנלגטי (הפחתת כאב) בדרכי השתן- התרופה phenazopyridine (הידועה בארץ בשם "סדורל") היא תרופה אנלגטית המשמשת לצורך הפחתת הכאב הנלווה להשתנה בעת דלקת בדרכי השתן. אמצעים נוספים להפחתת כאב כוללים קומבינציות של תרופות אחרות הפועלות במנגנונים נוספים.
פיילונפריטיס
אצל ילדים, יש לתת טיפול בן 10-14 יום למקרים של פיילונפריטיס. ילדים מיובשים, שמקיאים, או שאינם מסוגלים לשתות, וכן תינוקות בני פחות מחודש או כאלו שיש אצלם חשד לאורו-ספסיס, צריכים להיות מאושפזים לצורך קבלת נוזלים תוך ורידית ואנטיביוטיקה תוך ורידית. הטיפול האנטיביוטי הניתן לילדים כולל צפטריאקסון, או אמפיצילין, בשילוב עם אמינוגליקוזיד כגון גנטמיצין הוא השילוב המועדף. ניתן להחליף צפטריאקסון הניתן תוך ורידית בצפלוספורין מדור שלישי כגון cefixime, הניתן דרך הפה- PO. באופן כללי יש לנסות ולהימנע ממתן פלורוקינולונים לפני גיל 17, היות שהוא מביא לנזק לרקמת הסחוס אצל ילדים. שימוש בפלורוקינולונים ניתן במקרים מיוחדים- כגון במצבים בהם יש זיהום עם פסאודומונס בעיקר אצל ילדים החולים בציסטיק פיברוזיס.
דלקת מורכבת של דרכי השתן
הטיפול במצבים של דלקת מורכבת בדרכי השתן- Complicated UTI, צריך להיעשות באופן אינדיבידואלי. בכל אופן, מצבים קשים הכוללים למשל פיילונפריטיס קסנטוגרנולומטוטי מחייבים ביצוע ניתוח נפרוקטומי (כריתת הכליה הפגועה). במצבים של פיילונפריטיס אמפיזמטוטי אשר מתרחש אצל חולי סוכרת בעיקר, ניתן לשקול בשלב הראשון ניקוז דרך העור ובהמשך ניתוח להסרת הכליה.
מניעת דלקות חוזרות בדרכי השתן
ישנן שלוש אסטרטגיות מקובלות לטיפול מונע:
קולונוסקופיה וירטואלית
קולונוסקופיה וירטואלית (באנגלית: VC - Virtual Colonoscopy, נקראת גם בשם קולונוגרפיית CT או CT פניאומוקולוני, מכונה גם בראשי תיבות ק"ו) היא הליך דימות רפואי המסתמך על קרני רנטגן ומחשב כדי ליצור תמונות דו ותלת-ממדיות של המעי הגס מהאזור התחתון (הרקטום) עד לקצה התחתון של המעי הדק, ולהציגם על פני צג. ניתן להיעזר בהליך לאבחון מחלות מעיים ומעי גס כגון פוליפים, דיברטיקולוזיס (סעיפות) וסרטן המעי הגס.
קולונוסקופיה וירטואלית מבוצעת באמצעות טומוגרפיה ממוחשבת - CT או באמצעות דימות תהודה מגנטית - MRI.
הבדיקה יכולה לספק מבט תלת-ממדי של המעיים. לבדיקה יש תועלת משנית של גילוי מחלות או חריגות מחוץ למעי הגס.
הליך
המטופל בדרך כלל יתבקש לקחת חומרים משלשלים יום לפני ההליך כדי לפנות צואה מהמעי הגס ונעשה שימוש גם בפתילה לניקוי הרקטום מכל חלקיקי צואה שנשארו. ייתכן ולמטופל תנתן בנוסף תמיסה המיועדת לציפוי שאריות צואה שייתכן ולא נוקו על ידי המשלשל, הליך הנקרא "תיוג צואתי". התיוג מאפשר למשתמש הבוחן את התמונות התלת־ממדיות (בדרך כלל רדיולוג יועץ), להפחית מהדימות בצורה יעילה את שאריות הצואה אשר עלולות לתת שגיאה מסוג 1 לתוצאות.
בעת הבדיקה:
לאחר הבדיקה, התמונות שמייצא הסוקר מעובדות לכדי תמונה תלת-ממדית, ולעיתים גם לווידאו המדמה תנועה דרך המעיים בדומה לבדיקת קולונוסקופיה רגילה. לאחר מכן, הרדיולוג מעריך את התוצאות לזיהוי ממצאים חריגים. לאחר ההליך, יכול המטופל לחזור לפעילות נורמלית, אך אם התגלו חריגות והמטופל צריך קולונוסקופיה קונבנציונלית, ייתכן וזו תתבצע באותו יום.
יתרונות
קולונוסקופיה וירטואלית מספקת יתרון משני של זיהוי חריגות מחוץ למעי הגס. מחקר במבוגרים חסרי-תסמינים שעברו קולונוסקופיה וירטואלית הראה זיהוי של סרטן חוץ-מעי גס לכל 300 סריקות, וזיהוי של סרטן המעי הגס לכל 500 סריקות, ובדך הכל סרטן אחד מסוג כלשהו אחת לכ-200 סריקות.
חסרונות
בעת קולונוסקופיה וירטואלית אין יכולת לקחת דגימות רקמה או להסיר פוליפים ומכאן הצורך בקולונוסקופיה קונבנציונלית אם נמצאות חריגות. כמו כן, תוצרי הבדיקה בעלי פחות מפורטים מאשר קולונוסקופיה קונבנציונלית, ופוליפים קטנים מ-2 עד 10 מ"מ בקוטרם עלולים לא להופיע בתמונות. יתרה מכך, קולונוסקופיה וירטואלית עם שימוש ב-CT חושפת את המטופל לקרינה מייננת, בסדר גודל של מיליגריי. חלק מהמחקרים הראו כי קולונוסקופיה וירטואלית עם מינון קרינה נמוך במיוחד יכולה להיות יעילה באותה מידה בזיהוי מחלת מעיים בשל ההבדל המשמעותי בין ספיגת קרני רנטגן באוויר וברקמת הקיר הפנימי של המעי הגס. אף על-פי שקולונוסקופיה אופטית היא "מדד הזהב" של סריקת סרטן המעי הגס ברוב המכריע של קהילות רפואיות ומחקריות, חלק מהרדיולוגים ממליצים על קולונוסקופיה וירטואלית כגישה מועדפת לסריקה המעי הגס. קולונוסקופיה וירטואלית מועדפת על ידי חלק מאנשי המקצוע משום שהיא מאפשרת הדמיה שלמה של כל המעי הגס ומכאן מספקת יותר הזדמנויות לזיהוי סרטן ופוליפים טרום-סרטניים, לביופסיות אבחנתיות או הסרה טיפולית של פציעות אלה.
(MRC) - קולונוגרפיית MRI מאפשרת הדמיה דומה ללא החשיפה לקרינה. היא מסוגלת לזהות אדנומות גדולות יותר וניאופלזיה עם ספציפיות גבוהה, אך פחות רגישות מקולונוסקופיה קונבנציונלית.
פיתוחים עתידיים
בשל ההדמיה התלת־ממדית המתקבלת, פיתוחים עתידיים של קולונוסקופיה וירטואלית מתמקדים בין היתר בשימוש בטכנולוגיות מציאות מדומה ומציאות רבודה (VR/AR - Virtual Reality/Augmented Reality). מערכת אנליטית אימרסית של VR יכולה לשפר את ניתוח התוצאות המתקבל מק"ו סטנדרטית. לכן, חוקרים כיום בוחנים את האפשרות של הגדלת שדה הראייה מה שיאפשר בחינת אזור גדול יותר בפחות זמן.
גם בתחום התיוג הצואתי קיימת חדשנות כך שהדגש הוא על הפרעה מינימלית למטופל. לימוד מכונה יכול לסייע בניתוח אוטומטי של תוצאות ואף כבר נעשה כיום שימוש בתוכנה אוטומטית המסירה את החומר האינטרה-לומינאלי בעל הצפיפות הגבוהה יותר מה שקרוי "ניקוי אלקטרוני". התחזיות כיום הן שככל שירדו העלויות וטכנולוגיות דימות CT יהפכו שכיחות יותר, כך גם תעשה שכיחה יותר הקולונוסקופיה הווירטואלית.
ישראל צווייגנבאום
ישראל יוספוביץ' צווייגנבאום (באנגלית: Israel Tsvaygenbaum) (נולד ב-1 בפברואר 1961) הוא אמן רוסי-אמריקאי ממוצא יהודי.
צווייגנבאום הציג מיצירותיו ברוסיה ובארצות הברית. מספר יצירות נמצאות במוזיאון לאמנות חיקוי, דרבנט. עבודות אחרות ניתן לראות באוספים פרטיים בתשע מדינות, בהן אוסטריה, בולגריה, אנגליה, צרפת, הולנד, ישראל, רוסיה וארצות הברית.
ביוגרפיה
צווייגנבאום נולד למשפחה יהודית בעיר דרבנט שברוסיה. אביו, שהיה במקור מבנדין, פולין, ברח לברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה. אמו קווקזית, נולדה בברית המועצות.
בין השנים 1976 - 1980 למד אמנות ביזבירבאש קולג', שביזבירבאש, דגסטן, רוסיה. ב-1991 סיים תואר שני באמנויות באוניברסיטת מדינת קובאן בקרסנודר, רוסיה.
בנובמבר 1993 ואפריל 1994 הציג את שתי התערוכות האחרונות שלו ברוסיה. הראשונה נערכה במזרח מוסקבה ונקראה "רפסודיה יהודית", בבית המרכזי של האמן על 'קרימסקי ואל'. השנייה, רפסודיה יהודית, הייתה מוקדשת לאביו.
ביולי 1994 עזבו צווייגנבאום ומשפחתו את רוסיה. כיום הוא תושב אולבני, ניו יורק בארצות הברית.
ציוריו של האמן נחתמים בשמו הפרטי בעברית: ישראל, או בגרסה מקוצרת: יש, פרט לציורי "הילד מוביל מלאך העיוור" (1997) וה"פרחים" (1998) בהם חתם בשם Tsvaygenbaum. שמו נכתב בפינה השמאלית או הימנית. הוא כותב את כותרות הציורים בצד האחורי של הבד. כותרים קודמים נכתבו ברוסית, ואלה שהופקו לאחר שהיגר לארצות הברית בשנת 1994, נכתבים באנגלית.
צווייגנבאום נשוי לקתרינה, בתו של הפובליציסט הרוסי יגוטיל מישיאב. לזוג שלוש בנות.
וורטה
וורטה (באנגלית: Vorta) הוא גזע חייזרי בדיוני דמוי-אדם המופיע ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", בעיקר בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק תשע".
הוורטה הם משרתיהם של המייסדים של הדומיניון, להם הם סוגדים כאלים. בדרך כלל הם מבצעים תפקידים של ניהול, דיפלומטיה או משמשים כמפקדי יחידות חיילי ג'מהדאר. הנוכחות של הוורטה בדרך כלל מצביעה על אינטרס של הדומיניון, או מעורבות במצב נתון.
פיזיולוגיה
וורטה הם דמוי-אדם בעלי עור לבן, שיער שחור ועיניים בצבע לילך. יש להם שמיעה טובה וראייה ירודה בהשוואה לבני אדם, והם חסינים מפני רוב הצורות של רעל. לוורטה יש גם טעם אסתטי וחוש טעם גרועים מאוד. הדברים היחידים שהם מסוגלים לחוש בטעמם הם פריטי מזון מאוד מסוימים מעולם הבית שלהם. על פי וואיון 6, הוורטה היו פעם מין פשוט של שוכני עצים, אשר המייסדים עיצבו מחדש מבחינה גנטית. הוורטה מאמינים שהמייסדים הם אלים, כתוצאה של ההנדסה הגנטית הזו.
הוורטה מתרבים באמצעות שיבוט. בניגוד לג'מהדאר, שהוא גזע חד-מיני (קיימים רק ג'מהדאר זכרים; אין נקבות ג'מהדאר), קיימים וורטה הן ממין זכר והן ממין נקבה. מעולם לא הובהר באופן חד-משמעי אם הוורטה מסוגלים בפועל לרבייה מינית.
אריס היא הוורטה היחידה שהפגינה יכולות טלקינזיס. לדבריה, יכולת זו קיימת בצורה מוגבלת בקרב בני-מינה. יחד עם זאת, יש להטיל ספק בדבריה, שכן במהלך כל האינטראקציה עימה - כל פעולותיה היו שקר ורמאות (ראה פרק: "The Jem'Hadar").
על פי הפרק "Treachery, Faith, and the Great River", לוורטה יש מכשיר המושתל בגופם, בבסיס הגולגולת, המשמש לצורך התאבדות. אם וורטה צריך לסיים את החיים של עצמו, הוא יכול להפעיל את המכשיר, ולמות בתוך שניות. על אף שלוורטה נאמר כי התהליך נטול כל כאב, בפועל מסתבר אחרת.
הוורטה הונדסו בכוונה להיות חסינים לרעל, עובדה שהפגינה וואיון כאשר גמע בקבוק מורעל של קנר (Kanar; משקה קרדאסי), אשר היה מיועד לדוקאט. וואיון מתגאה על חסינותו, באומרו: "זה עוזר כשאתה דיפלומט" (הפרק: "Ties of Blood and Water").
עונת 1943/1944 בלה ליגה
עונת 1943/1944 הייתה העונה ה-13 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-26 בספטמבר 1943 והסתיימה ב-9 באפריל 1944.
וורטה
היסטוריה
מעט מאוד ידוע על ההיסטוריה של הוורטה. על פי ואיון בפרק "Treachery, Faith, and the Great", בקרב הוורטה ישנה אגדה, ועל פיה - הם היו זן פרימיטיבי דמוי-קוף, עד שמייסד התרסק על פני כוכב הבית שלהם. הוורטה עזרו למייסד והצילו את חייו, ובתמורה - המייסד הבטיח כי יום אחד הם יהיו חלק חשוב באימפריה גדולה. המייסדים סייעו לוורטה להפוך לגזע מתקדם מבחינה טכנולוגית, כמו גם הינדסו אותם גנטית על מנת לשפר אצלם תכונות מסוימות.
עונת 1943/1944 בלה ליגה
הליגה כללה 14 קבוצות.
וורטה
דמויות וורטה ידועות
פרט לוורטה אשר שמותיהם מפורטים להלן, דמות וורטה חסרת שם מופיעה לצידו של גול רבוק (בפרק "The Dogs of War"), וכן שני וורטה מופיעים לצידה של המִשְתָנָה נקבה כאשר היא חותמת על הסכם שלום, בתום מלחמת הפדרציה-דומיניון (בפרק: "What You Leave Behind").
עונת 1943/1944 בלה ליגה
ולנסיה זכתה בתואר בפעם השנייה בתולדות המועדון.
וורטה
קישורים חיצוניים
Vorta
עונת 1943/1944 בלה ליגה
אדמונדו סוארס מולנסיה שכבש 27 שערים ב-26 משחקים זכה בתואר מלך השערים וזאת בפעם השנייה בקריירה.
ריאל סוסיאדד וסלטה ויגו ירדו לליגת משנה בסוף העונה. דפורטיבו לה קורוניה ואספניול שיחקו במשחקי מעבר ולאחר ניצחון נותרו בליגה הבכירה.
כדורגלנים מצטיינים
בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP אדמונדו סוארס מולנסיה כבש 28 שערים ב-26 משחקים. הוא זכה בתואר מלך השערים וזאת בפעם השנייה בקריירה. בהתאם לנתוני עיתון ספורט MARCA הוא כבש 27 שערים.
איגנסין איסגירה מולנסיה היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 32 שערים ב-26 משחקים.
קורט טיד
קורט וולטר טיד (באנגלית: Kurt Walter Tidd; נולד ב-26 במרץ 1956) הוא אדמירל בדימוס בצי ארצות הברית, בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד דרום של ארצות הברית.
ביוגרפיה
טיד הוא בנם של מרגרט ואמט טיד. אביו היה תת-אדמירל בצי ארצות הברית ואחיו הגדול מרק שירת כאדמירל משנה ושימש הכומר הראשי של הצי. ב-1974 סיים את לימודיו בתיכון בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית.
ב-1978 סיים תואר ראשון באקדמיה הימית של ארצות הברית, ב-1986 סיים תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת בורדו בצרפת והוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של המטות המשולבים.
תפקידי המטה שלו כללו שירות כמתכנן אסטרטגי בלשכת ראש המבצעים הימיים ובמפקדת נאט"ו, שירות בחטיבת התכנון והאסטרטגיה של הצי במחלקת ההגנה, אנליסט בלשכת מזכיר הצי של ארצות הברית, בשנים 1998–2001 שימש עוזר לענייני מבצעים במפקדת הצי בפיקוד מרכז של ארצות הברית והצי החמישי. לאחר פיגועי 11 בספטמבר ב-2001 היה סגן לענייני מבצעים בכוח התכנון "DEEP BLUE" למלחמה בטרור שהוקם במפקדת ראש המבצעים הימיים ושירת בתפקיד עד 2003. בשנים 2005–2007 שירת כראש תחום מלחמה בטרור וראש תחום מדיניות יכולות אסטרטגיות במטה המועצה לביטחון לאומי. ביולי 2012 מונה לראש אגף מבצעים במטות המשולבים ובאוקטובר 2013 מונה לעוזר יושב ראש המטות המשולבים.
במהלך שירותו עוטר פעמיים במדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה, במדליית השירות המצוין של הצי, מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה וארבע פעמים באות לגיון ההצטיינות. כמו כן עוטר באות לגיון הכבוד מממשלת צרפת. מיוני 2015 ועד פרישתו נשא טיד בתואר "Old salt" כקצין הימי בעל הוותק הרב ביותר בצי.
לאחר שירותו משמש עמית בכיר באוניברסיטה לביטחון לאומי, חבר בוועדה המייעצת של ארגון "Spirit of America" ויושב ראש תוכנית המלגות אולמסטד.
הפער המגדרי בוויקיפדיה
הפער המגדרי בוויקיפדיה הוא מושג מתחום הביקורת על ויקיפדיה המצביע על פערים מגדריים בוויקיפדיה הן מבחינת התפלגות דמוגרפית של עורכי ויקיפדיה והן מבחינת איכות התוכן, קיומו או חסרונו.
שיעור הנשים שעורכות בוויקיפדיה, בקנה מידה גלובלי, הוא בין 8.5% ל-16%. על פי סקר מ-2015, שיעור הנשים העורכות בוויקיפדיה העברית עומד על 19.9%. אולם, בדו"ח הסיכום של הסקר מודגש כי בדומה לסקרים נוספים שנעשו לגבי ויקיפדיה העברית, סקר זה אינו מדעי, ואין בו נתונים מהימנים בנוגע לפער המגדרי בוויקיפדיה העברית.
הספרות המחקרית מצביעה על כך שההטיה המספרית לטובת גברים בקרב עורכי ויקיפדיה מובילה להטיה משמעותית בתוכני ויקיפדיה. ההטיה התוכנית באה לידי ביטוי בסיקור לקוי של נושאים שונים; בהצגת מידע באופן מוטה; ובצמצום במגוון הגישות לגבי השאלות "מהו ידע?" ו"כיצד ידע נוצר?". הצמצום במגוון הגישות לגבי שאלות אלה מוביל את עורכי ויקיפדיה לקביעת מדיניות מתוך נקודת מבט אנדרוצנטרית (המציבה את הגבר במרכז) בסוגיות העוסקות בנייטרליות של מידע ובחשיבות אנציקלופדית של נושאים שונים, ומצב זה תורם להיעדרו של ידע.
קרן ויקימדיה, המפעילה את ויקיפדיה, מודעת לפער המגדרי ולהשלכותיו והציבה בראש סדר עדיפויותיה את הצורך לצמצם אותו. ב-2011, קרן ויקימדיה קבעה לה למטרה להגדיל את שיעור הנשים העורכות בוויקיפדיה בעולם לכ-25% עד 2015, אולם באוגוסט 2014 הודה מייסד ויקיפדיה, ג'ימי ויילס, כי קרן ויקימדיה נכשלה בכך, וכי בכוונתה להכפיל את מאמציה לצמצום הפער המגדרי. באפריל 2015 החליטה קרן ויקימדיה להשקיע 250,000 דולר במיזם שנועד לצמצם את הפער המגדרי. במאמצים לצמצום הפער נכללים סדנאות עריכה לנשים במסגרת מיזם ויקי נשים ובמסגרת שיתופי פעולה עם מוסדות לימוד ותרבות; תחרויות כתיבה ייעודיות; הפקת כנסים והרצאות; והעלאת מודעות לנושא בקרב הציבור. בשנת 2014 השקיעה הקרן הלאומית למדע בארצות הברית 200,000 דולר בחקר הפער המגדרי בוויקיפדיה.
הספרות המחקרית, שבוחנת את הפערים בוויקיפדיה, מצביעה גם על הטיה אירופוצנטרית ועל הטיה גזעית - כלומר, על כך שבוויקיפדיה ניתנת עדיפות לפרספקטיבה ולתחומי העניין של האדם הלבן המערבי.
ההכרה בקיום הפער המגדרי בוויקיפדיה
ויקיפדיה, שנוסדה בשנת 2001, הפכה עם הזמן למקור המידע הפופולרי ביותר באינטרנט. נכון לדצמבר 2016, ויקיפדיה היא האתר החמישי הפופולרי ביותר בעולם, והאתר השישי הפופולרי ביותר בישראל. במהלך השנים, חוקרים החלו לזהות בוויקיפדיה מספר בעיות סיסטמטיות, כשאחת מהן היא הפער המגדרי. קיומו של הפער המגדרי בוויקיפדיה פורסם לראשונה בשנת 2010, עם פרסום ממצאי סקר שמצא כי שיעור הנשים העורכות בוויקיפדיה עומד על 12.6% בלבד. סוגיה זו החלה לזכות לתשומת לב תקשורתית ואקדמית רבה לאחר פרסום כתבה בנושא בניו יורק טיימס בשנת 2011. מחקרים רבים מראים כי הפער המגדרי מוביל להטיה מגדרית בתוכני ויקיפדיה, ומסבירים מדוע, על אף המוטו של ויקיפדיה לפיו "כל אחד יכול לתרום", קיימת דומיננטיות גברית מובהקת.
אף על פי שנשים מהוות 51% מאוכלוסיית העולם, הן סובלות מחוסר ייצוג משמעותי בזירות רבות בחברה (בזירה התקשורתית, האקדמית, הכלכלית, הפוליטית וכדומה). האו"ם עורך מאמצים להגדיל את ייצוג הנשים במדיה, מתוך הכרה בכך שהמדיה היא כלי משמעותי ביותר להשגת שוויון מגדרי. גישתה של קרן ויקימדיה לנושא שונה: הקרן קושרת את הפער המגדרי לבעיה קשה של איכות בתוכני ויקיפדיה, ועורכת מאמצים לצמצמו מתוך הרצון לשפר את ויקיפדיה, ולא מתוך רצון לקדם שוויון מגדרי. לטענת סו גרדנר, מנכ"לית קרן ויקימדיה, ויקיפדיה אומנם שואפת להציג לציבור את מכלול הידע האנושי, אולם בפועל היא מציגה את מכלול הידע הגברי; זאת, משום ששיעור הנשים העורכות בוויקיפדיה נמוך כל כך. לדבריה, מנקודת המבט של קרן ויקימדיה, הפער המגדרי אינו סוגיה מוסרית, אידאולוגית או פמיניסטית, אלא סוגיה של איכות התוכן בוויקיפדיה: אם המטרה היא להציג את מכלול הידע האנושי, לא ניתן לעשות כן אם לא כולם משתתפים ביצירתו.
ההתפלגות המגדרית בשימוש באינטרנט בארצות הברית מצביעה על שיעור דומה בין גברים לנשים: 81% גברים מול 77% נשים. בקרב עורכי ויקיפדיה, לעומת זאת, הפער המגדרי בקרב העורכים גדול מאוד: 85% - 90% מהעורכים הם גברים. הסיקור הדל של נשים ושל תחומי עניין הנוטים להעסיק נשים קשור בחלקו לסיבות היסטוריות (נשים באופן מסורתי הודרו מהתיעוד ההיסטורי), אולם נובע גם מן ההעדפות של העורכים בוויקיפדיה. גברים ונשים נוטים לערוך בתחומי עניין שונים, ולכן פער מגדרי בין העורכים מוביל לסיקור לא שוויוני של תחומים שונים. בנוסף, לפער המגדרי יש השלכות משמעותיות לא רק על הידע עצמו אלא גם על קהילת העורכים בוויקיפדיה.
ישנם הטוענים כי הפער המגדרי בוויקיפדיה אינו מהווה בעיה. לדעתם, האחריות על שיעורי העריכה הנמוכים בקרב נשים מוטלת על ציבור הנשים, הבוחר שלא לתרום לוויקיפדיה. חלקם אף לועגים לנושאים המשתייכים לתחומי עניין הנחשבים "נשיים", וגורסים כי אין הצדקה לכלול נושאים כאלה באנציקלופדיה. מחקר שניתח את התגובות לסיקור הפער המגדרי בכלי התקשורת מצא כי השיח כולל לעיתים באקלאש - תגובה אנטגוניסטית ולעגנית - נגד נשים.
חלוקה מחקרית
הפער המגדרי ביחס לוויקיפדיה ניתן לחלוקה לשלושה תחומים:
רקע היסטורי
ויקיפדיה נוסדה על בסיס רעיוני של שתי מסורות: מסורת האנציקלופדיה ומסורת תנועת התרבות החופשית (התוכן החופשי). בשתי המסורות הללו קיימת היסטוריה של דומיננטיות גברית מובהקת - דומיננטיות שוויקיפדיה ירשה, גם אם באופן בלתי מודע ומכוון. חלק מההטיות המגדריות בוויקיפדיה נגרמות עקב שעתוק של תיעודים ממאגרי מידע מוטים אחרים, אולם אין בכך כדי להסביר את הפער המגדרי הגדול שקיים לא רק בחוסר ביוגרפיות של נשים אלא בדלות בתחומי ידע שונים. התוכן בוויקיפדיה משקף את מה שמעניין את העורכים, ולכן השעתוק אינו בא לידי ביטוי רק בשימוש במקורות חיצוניים קודמים בעלי הטיה מגדרית, אלא גם בהעדפות ובתחומי העניין של העורכים.
מסורת אנציקלופדית
הטיה מגדרית הייתה קיימת באנציקלופדיות מאז היווצרן. הפילוסופית סימון דה בובואר כתבה בשנת 1949 בספרה 'המין השני' כי "אין זאת נחיתותן של הנשים שקבעה את חוסר חשיבותן ההיסטורי: זהו חוסר חשיבותן ההיסטורי שגזר עליהן את הנחיתות". באנציקלופדיות המוקדמות זכו נשים לאזכורים קצרים ביותר. במהדורה הראשונה של אנציקלופדיה בריטניקה, הערך 'מחלות סוסים' כלל 39 עמודים, בעוד הערך 'אישה' כלל 3 מילים בלבד: "הנקבה של האדם". את האנציקלופדיה הגדולה ערכו 150 גברים ואף לא אישה אחת, וספר הביוגרפיות של ונצואלה שפורסם בשנת 1957, הכיל רק 3.6% ביוגרפיות על נשים, כאשר רוב הביוגרפיות עסקו באישי צבא ובפוליטיקאים (זירות שנשים לא פעלו בהן).
ההיסטוריונית גיליאן תומאס (Gillian Thomas) חקרה את אנציקלופדיה בריטניקה, ומצאה כי נשים נדחקו בה לשולי תולדות החברה האנושית ונתפסו כתוספת לביוגרפיה של גברים. המדענית מארי קירי לדוגמה, שזכתה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1903 ובפרס נובל לכימיה בשנת 1911, לא זכתה לערך במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, אלא נאלצה להסתפק באזכור קצר בערך על אודות בעלה, פייר קירי. מתוך 1,500 עורכי המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, רק 35 (כ-2%) היו נשים (רובן סופרג'יסטיות). בנוסף, נשים נעדרו לחלוטין מרשימת 49 העורכים-היועצים של האנציקלופדיה.
בשנת 1942 חקרה ההיסטוריונית מרי ריטר בירד את הפער המגדרי באנציקלופדיה בריטניקה ומצאה בה הטיות מגדריות רבות. כך למשל, הערך מלכה לא היה קיים, נשים הודרו לחלוטין מערכים שעסקו ברפואה ובבריאות, והערך "שיר" הותיר את הרושם שלנשים לא הייתה שום תרומה לשירה באירופה. ריטר מסרה את דו"ח ממצאי המחקר שלה לעורך הראשי של בריטניקה, וולטר יאסט, וחרף הבטחותיו לשינוי, בפועל הדו"ח זכה להתעלמות. משום כך, ריטר הפצירה בנשים להפסיק לערוך את בריטניקה.
במאה ה-19 טען, ג'ון ראסקין כי נשים צריכות לקבל נגישות לידע רק אם הדבר יאפשר להן להביע אהדה כלפי העונג של בעליהן בפעילותם לצבירת ידע. תומאס טוענת כי תפיסת עולם זו משתקפת בערכים של בריטניקה. ההיסטוריונית ג'ינה לוריה ווקר טוענת כי ויקיפדיה אינה שונה מאנציקלופדיות אחרות במובן זה שהידע שבה נוצר על ידי גברים ועבור גברים.
עקרון "החשיבות האנציקלופדית" בוויקיפדיה, שמנחה את עורכיה בבואם לשקול אלו ערכים לכלול ואלו למחוק, עלול להוות מכשול הניצב בפני תוכן של נשים ושל קבוצות מיעוט בכלל. בוויקיפדיה, אחד הקריטריונים העיקריים לכתיבת ערך על אישיות הוא כיסוי רחב אודותיה במקורות אמינים. קריטריון זה מקשה על כניסה של דמויות נשיות: מבחינה היסטורית, לעיתים קרובות נשים זכו להתעלמות, או שהקרדיט על פועלן ניתן לגברים (תופעה הנקראת אפקט מטילדה), ולכן קיים מחסור בתיעוד היסטורי של הישגים נשיים. ויקיפדיה משעתקת הטיות קודמות: כשם שהגמוניה גברית הייתה קיימת בספרות המדעית מזה מאות שנים, כך גם בוויקיפדיה קיימת הגמוניה גברית כמעט מוחלטת, שמגבילה את נקודת המבט הנשית באופן משמעותי, ודוחקת לשוליים נושאים שנחשבים נשיים.
מסורת תנועת התרבות החופשית
אף על פי שערכים של חופש ופתיחות עומדים בבסיס תנועת התרבות החופשית, תנועה זו מפגינה את אותו חוסר ייצוג מגדרי של תרבות המחשבים ממנה צמחה. נשים מהוות רק 1.1% אחוז מקהילת הקוד הפתוח. החוקר ג'וזף ריגל טוען כי פער מגדרי זה מושפע באופן משמעותי מההקשר החברתי, ולא ניתן לבטל את חשיבותו בטענה לפיה מדובר רק בבחירה אישית של נשים. האמונה כי ערכי הפתיחות והחופשיות שוללים אפליה עשויה לנבוע מתוך תפיסה אנדרוצנטרית לפיה נקודת המבט הגברית היא נקודת המבט הנייטרלית. תפיסה זו עשויה לבוא לידי ביטוי בהנחה כי הפער המגדרי הוא מקרי ונובע רק משום שנשים בוחרות שלא להשתתף בעריכת ויקיפדיה. ערכי החופשיות והפתיחות בתנועת התרבות החופשית, שוויקיפדיה היא חלק ממנה, מאפשרים למיעוטים בה להשפיע, באופן לא פרופורציונלי למספרם בקהילה, על הטון והדינמיקה בין חברי הקהילה. בנוסף, עורכי ויקיפדיה עשויים לגייס ערכים אלו על מנת להדוף באמצעותם טענות בדבר פגיעה בחברי קהילה אחרים וכן על מנת להדוף טענות בדבר פער מגדרי.
ריגל טוען כי במבט ראשון הטענה שערכי הפתיחות והחופשיות תורמים לפער המגדרי נראית מגוחכת משום שאין מגבלות פורמליות שנוגעות למגדר העורכים. עם זאת, הוא גורס כי במבט שני מתגלים מנגנונים ודינמיקות בלתי פורמליים, הקיימים בקהילת העורכים, ואשר עשויים ליצור חסמים משמעותיים להשתתפות של נשים בקהילה. התנהגות מנוכרת וסקסיסטית בתוך קהילות הקוד הפתוח מדירה נשים (לדוגמה: כשחברה בקהילת הקוד הפתוח הזדהתה כאישה, אחד מחברי הקהילה מיד שאל אותה אם היא בלונדינית, וחבר אחר בקהילה שאל אותה אם היא רוצה להתחתן אתו). אפליה בלתי פורמלית זו עשויה להיות סמויה מן העין, משום שערכים של אוטונומיה ואינדיבידואליות מובילים רבים להתמקד בבחירות האישיות של נשים במקום להסתכל על ההטיה המערכתית.
אידאולוגיית התרבות החופשית מאפשרת קבלה של משתמשים מחרחרי ריב ומיזוגניים, ומאפשרת למשתתפים בדיונים לבטא עצמם בבוטות - דבר שמועיל למשתתפים האגרסיביים ביותר, שהם גברים, על פי רוב. משתמשים גסים ובוטים עשויים לשגשג בקהילות פתוחות מעצם טבען הפתוח והמכיל. ריגל טוען כי למספר 'תפוחים רקובים' יש את הכוח להדיר נשים, גם אם הם מיעוט. בוויקיפדיה, קיימים עורכים שתורמים מאוד להעשרת התוכן האנציקלופדי, אולם הם מתנהגים בעוינות ובכך מדירים אנשים מקרב קהילת העורכים. כמן כן, באופן מסורתי, תנועה זו מקושרת לתרבות "גיקית", שמזוהה עם חיבה לדיונים אינטנסיביים בעלי אופי וכחני.
ריגל טוען כי הרעיון של פתיחות ארגונית אינו אפשרי. לדבריו, קהילה אינה יכולה להחליט אם להיות פתוחה או לא, אלא רק להחליט למי הקהילה תהיה פתוחה, ומציע כי במקום לחשוב על מושג החופש כ'חופש להיות אנשים לא נעימים לאחרים' יש לחשוב על החופש של האחר להרגיש רצוי. למרות קיומו של פער מגדרי גדול, התפיסות בנוגע לשאלת קיומו שונות בין גברים ונשים בתנועת התרבות החופשית: סקר שנערך בקרב קהילת הקוד הפתוח מצא כי 78% מהגברים סבורים שאין בקהילה אפליה נגד נשים, בזמן ש-75% מהנשים סבורות כי אפליה כזו אכן מתקיימת.
סקרים בוויקיפדיה העברית
סקר העורכים הראשון של ויקימדיה ישראל שבחן את הפער המגדרי בוויקיפדיה העברית נערך במאי 2013 בקרב 320 עורכי ויקיפדיה העברית. הסקר מצא כי שיעור הנשים עומד על 23% ושיעור הגברים על 76%. נשים בוויקיפדיה עורכות יותר בתחומי מדעי הרוח, הבריאות, הרווחה והחברה, ואילו גברים עורכים יותר בתחום המדעים המדויקים (אחוז הגברים שעורכים בתחום זה כפול מאחוז העורכות). כמו כן, אחוז העורכים בוויקיפדיה העברית היוצרים תכנים בתחומים הנוטים להעסיק נשים הוא נמוך. בכנס "אקדמיית ויקיפדיה" החמישי, שהוקדש לנושא מיעוט הנשים בוויקיפדיה, הועלתה הטענה לפיה רק 6% מהעורכים הפעילים ביותר בוויקיפדיה העברית הם נשים.
סקר העורכים השני של ויקימדיה ישראל נערך באוגוסט 2015, ומטרתו העיקרית הייתה לבחון את המגוון בוויקיפדיה העברית. הסקר נערך בקרב 322 משתתפים. הנסקרים חולקו לשתי קבוצות: עורכים בעלי זכות הצבעה (כונו בסקר: ויקיפדים), ועורכים ללא זכות הצבעה (כונו בסקר: כותבים). בסקר השתתפו 151 ויקיפדים (המהווים מחצית מבעלי זכות ההצבעה בוויקיפדיה), ו-171 כותבים.
ממצאי הסקר:
סקרים בוויקיפדיות שונות
בשנת 2005 נערך מחקר על ידי אוניברסיטת וירצבורג שבחן את ההתפלגות המגדרית בוויקיפדיה הגרמנית ומצא כי שיעור הנשים בה עומד על 10% לעומת 90% גברים.
סקר הוויקיפדיה השוודית נערך בשנת 2015 בקרב 2700 עורכים וקוראים. נמצא כי שיעור העורכות בוויקיפדיה השוודית באופן כללי עומד על 19%, אולם מתוך כל העורכים הפעילים – שיעור הנשים עומד על 13%. בסקר נמצא כי נשים פחות נוטות לחשוב שוויקיפדיה מסבירת פנים לעורכים חדשים, וכן פחות נוטות לחשוב שחבריה מתייחסים לעורכים חדשים באופן שווה ללא קשר למגדר שלהם. כמו כן, נשים ערות יותר לתגובות סקסיסטיות באתר.
סקר ויקימדיה גרמניה, שנערך בשנת 2016 בקרב 686 עורכי ויקיפדיה הגרמנית, מצא כי שיעור הנשים עומד על 10%. ממצאי הסקר:
גורמים לפער המגדרי בקרב עורכי ויקיפדיה
המחקר בחן מספר גורמים אפשריים לקיומו של הפער המגדרי בקרב עורכי ויקיפדיה. חלק מהגורמים הם גורמים חיצוניים הנעוצים בהבדלים מגדריים, וחלק מהגורמים הם גורמים פנימיים הקשורים לאופיה של ויקיפדיה.
פער טכנולוגי
ביחס לגברים, נשים חוות קושי גדול יותר באימוץ טכנולוגיה חדשה, אולם הבדלי המגדר בטכנולוגיות הקשורות לאינטרנט קטנים יותר. מחקר שנערך על ידי מכון המחקר Pew מצא כי רוב משתמשי האינטרנט בין השנים 2000–2004 היו גברים, אולם פער זה נעלם מאז. נכון לשנת 2016, שיעור הנשים גבוה יותר משיעור הגברים בבלוגים וברשתות החברתיות כמו פייסבוק, טוויטר ומיי ספייס. כמו כן, סקרי שוק הראו כי קיים שוויון מגדרי גם בעולם הגיימינג. מחקר, שבחן את תפיסתם של גברים ונשים לגבי כישורי האינטרנט שלהם, מצא כי שיעור הנשים שדיווחו על כישורי אינטרנט נמוכים גבוה יותר משיעור הגברים, אולם מחקרי עבר שבחנו את הכישורים בהתבסס על ביצועים ולא בהתבסס על תחושות אישיות, מצאו כי אין הבדל ביכולות. עם זאת, מאפיינים טכניים הכרוכים בעריכת ויקיפדיה עשויים להרחיק נשים.
פער תרבותי
שיעור הנשים העורכות בוויקיפדיה ההינדית עומד על 3% לעומת 97% גברים. בהודו קיימת בעיית גישה לאינטרנט. רק ל-10% ממשקי הבית יש גישה לאינטרנט, ורק ב-1% מהם יש פס רחב. בבתים שיש בהם אינטרנט, כל בני המשפחה חולקים מחשב משותף, אולם מבחינה מסורתית – לנשים ניתנת פחות גישה. גלישת גברים ברשת נתפסת כהשקעה בעוד גלישת נשים נתפסת כבזבוז זמן.
העדפות שימוש
מחקר שבחן את הפער המגדרי בוויקיפדיה הגרמנית מצא כי נשים מעדיפות להשקיע את זמנן באינטרנט ברשתות חברתיות (לדוגמה: פייסבוק וטוויטר) ולא בשיתוף ידע. הסיבות לכך נעוצות בעובדה שמרחבים אלו מאפשרים תקשורת חברתית משמעותית יותר, דבר שהופך אותם אטרקטיביים עבור נשים.