cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר
שנות ה-1970
1974 פרנק פינלי – הרפתקאות דון קישוט; קנדיד; מותו של אדולף היטלר
1975 פיטר ברקוורת' – Crown Matrimonial
1976 ג'ון הרט – עובד המדינה העירום
1977 דרק ג'קובי – אני, קלאודיוס
1978 פיטר ברקוורת' – Professional Foul
1979 אדוארד פוקס – אדוארד וגברת סימפסון
שנות ה-1980
'1981 דנהולם אליוט – Gentle Folk; In Hiding; Blade on the Feather; The Stinker''
1983 אלק גינס – כל אנשי סמיילי
1984 אלן בייטס – An Englishman Abroad
1985 טים פיגוט-סמית – היהלום שבכתר
1986 בוב פק – Edge of Darkness
1987 מייקל גמבון – הבלש המזמר
1988 דייוויד ג'ייסון – Porterhouse Blue
1989 ריי מקאנלי – A Very British Coup
שנות ה-1990
1990 ג'ון ת'או – אנדוור מורס בסדרה "המפקח מורס"
1991 איאן ריצ'רדסון – פרנסיס ארקהרט בסדרה "בית הקלפים"
1992 רוברט לינדזי – מייקל מארי בסדרה
1993 ג'ון ת'או – אנדוור מורס בסדרה "המפקח מורס"
1994 רובי קולטריין – ד"ר אדוארד "פיץ" פיצג'רלד בסדרה "המפצח"
1995 רובי קולטריין – ד"ר אדוארד "פיץ" פיצג'רלד בסדרה "המפצח"
1996 רובי קולטריין – ד"ר אדוארד "פיץ" פיצג'רלד בסדרה "המפצח"
1997 נייג'ל הות'ורן – אדגר פסקו ב-"The Fragile Heart"
1999 טום קורטני – רוי סאות'גייט ב-"A Rather English Marriage"
שנות ה-2000
2000 מייקל גמבון – סקווייר המלי במיני-סדרה "רעיות ובנות"
2001 מייקל גמבון – ג'ון הריסון בדרמה "Longitude"
2002 מייקל גמבון – ריימונד סימון ב-"Perfect Strangers"
2003 אלברט פיני – וינסטון צ'רצ'יל בסרט הטלוויזיה "The Gathering Storm"
2004 ביל ניי – קמרון פוסטר בסדרה "שם המשחק"
'''2005 ריס איוואנס – פיטר קוק בסרט הטלוויזיה "Not Only But Always"
2006 מארק ריילנס – ד"ר דייוויד קלי בסרט הטלוויזיה "The Government Inspector"
2007 ג'ים ברודבנט – פרנק פקנהאם בסרט הטלוויזיה "לונגפורד"
2008 אנדרו גארפילד – ג'ק בארידג' / אריק וילסון בסרט הדרמה "בוי A"
2009 סטיבן דיליין – אנתוני הרנדול בסרט "The Shooting of Thomas Hurndall"
אלון חזן
אלון חזן (נולד ב-14 בספטמבר 1967) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי, המאמן את נבחרת ישראל. ככדורגלן שיחק בעמדת הקשר (הן קשר מרכזי והן קשר התקפי) והוא גם נכלל בהיכל התהילה של הכדורגל הישראלי.
מועדונים
חזן גדל באשדוד, למשפחה מסורתית שומרת שבת. והחל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של הפועל אשדוד. כשהיה בן 16 עבר למחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, ובשנת 1984 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונתו הראשונה בקבוצת הבוגרים הבקיע חזן את שער הניצחון במסגרת הדרבי של פתח תקווה, שהקנה להפועל את הניצחון הראשון בדרבי מזה עשר שנים. חזן זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו בעונת 1985/1986. בעונת 1988/1989 חזר חזן להפועל אשדוד, קבוצת נעוריו, אשר שיחקה באותה העונה בליגה השלישית, וכעבור עונה חזר לקדנציה נוספת במדי הפועל פתח תקווה. בתקופה זו זכה חזן עם הקבוצה גביע הטוטו בעונות 1989/1990 ו-1990/1991, ובגביע המדינה בעונת 1991/1992. במשחק גמר הגביע מול מכבי תל אביב, בעונתו האחרונה בקבוצה, בישל חזן שני שערים ונבחר לשחקן המצטיין במשחק.
חזן עבר לקבוצת מכבי חיפה בשנת 1992, ובמשך ארבע השנים ששיחק שם זכתה הקבוצה באליפות ובשני גביעי מדינה. בעונת 1993/1994 היה חזן אחד המצטיינים של מכבי חיפה עם 16 בישולים ושמונה שערים. בעונת 1996/1997 שיחק בהפועל תל אביב, ובעונה שלאחר מכן עבר למכבי עירוני אשדוד.
בשנת 1998 עבר חזן לשחק בליגת המשנה באנגליה בקבוצת ווטפורד, וביחד עם רוני רוזנטל עזר לקבוצה לעלות לליגה הבכירה באנגליה, הפרמייר ליג.
בשנת 1999 חזר חזן לארץ לקבוצת מועדון ספורט אשדוד, שם שיחק חמש שנים נוספות שבסופן פרש.
נבחרת ישראל
חזן הוא שחקנה לשעבר של נבחרת ישראל, במדיה ערך 72 הופעות וכבש חמישה שערים.
ב-28 במרץ 1990 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות בחוץ מול יוון באתונה. לאחר מכן, היה חזן לשחקן הרכב קבוע בנבחרת, החל מהופעתה הראשונה במסגרת אירופאית במוקדמות מונדיאל 1994 ועד למוקדמות יורו 2000.
קריירת אימון
עם פרישתו החל את תפקידו כמנכ"ל של מ.ס. אשדוד, ולאחר עזיבתו של המאמן יוסי מזרחי לבית"ר ירושלים, התמנה חזן למאמן הקבוצה. לקראת סיום העונה השנייה שלו בקבוצה, ב-17 באפריל 2008, התפטר חזן ממשרת מאמן אשדוד, כאשר הקבוצה דורגה מתחת לקו האדום. בשנה זו שיחק תקופה קצרה במכבי יפו שהוקמה מחדש על ידי אוהדיה בליגה ג', וערך במדיה הופעה אחת בגביע המדינה.
בסיום העונה מונה חזן למאמן נבחרת נערים ב' וכעבור כשנתיים למאמן נבחרת נערים א'. בתחילת 2016 מונה למאמנה הזמני של נבחרת ישראל הבוגרת, למשחק יחיד מול קרואטיה. בתחילת 2018 מונה שוב למאמן זמני של הנבחרת, למשחק יחיד נגד נבחרת רומניה. לאחר מינויו של האוסטרי אנדריאס הרצוג למאמן נבחרת ישראל, ב-16 באוגוסט 2018 מונה חזן לעוזר מאמן בנבחרת הבוגרת וב-19 ביולי 2020 מונה להיות כעוזרו של האוסטרי וילי רוטנשטיינר שמונה למאמן נבחרת ישראל. ב-4 במרץ 2021 מונה למאמן נבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21.
לאחר פיטורי האוסטרי וילי רוטנשטיינר מתפקיד מאמן נבחרת ישראל, וחיפוש מאמן על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל הודיעה לראשונה ועדת האיתור שלה ב-26 באפריל 2022, על מינוי חזן למאמן הלאומי והקבוע של נבחרת ישראל הבוגרת – וכך גם הוצג באופן רשמי על-ידי ההתאחדות ב-8 במאי 2022.
קבר רבי נחמן מברסלב
קבר רבי נחמן מברסלב (מכונה בקרב חסידי ברסלב "הציון הקדוש") נמצא בעיר אוּמַן שבאוקראינה ומהווה מוקד עלייה לרגל לחסידי ברסלב ולאוהדים.
הקבר והעלייה אליו בעבר
כחצי שנה לפני פטירתו (בי"ח בתשרי, ג' חול המועד סוכות, ה'תקע"א). עבר רבי נחמן להתגורר בעיר אומן, באמרו: "אומן מקום טוב להיקבר בו", וזאת מכיוון שבבית העלמין נקברו יהודי העיר שנרצחו בידי ההיידמקים בטבח ב-1768.
רבי נחמן הבטיח כי מי שיבוא לקברו, ייתן פרוטה לצדקה, יאמר את עשרת פרקי התהלים של התיקון הכללי ו"יקבל על עצמו שלא ישוב לאוולתו", רבי נחמן "בהפאות יוציא אותו מהגיהנם".
רבי נחמן הקפיד בחייו שחסידיו יגיעו אליו לראש השנה, באומרו כי בראש השנה יש לו כוח מיוחד "להמתיק את הדינים" מעל מי שיהיו אתו. בערב ראש השנה האחרון לחייו, כשהוא כבר נוטה למות, ציווה לעשות יעשו כרוז שכל מי 'שסר אל משמעתו ומקורב אליו' יבוא אליו לראש השנה. תלמידיו, ובראשם רבי נתן, הסיקו מכך כי כוונתו שימשיכו לבוא אליו לראש השנה גם אחרי פטירתו, לשהות בסמוך לציונו.
על פי צוואתו נוהגים חסידי ברסלב להגיע לקברו. גם בתקופת השלטון הסובייטי קיימו החסידים באזור את העלייה לרגל, ועד אמצע שנות ה-30 של המאה העשרים פעל במקום בית-מדרש קטן. מעטים אף הצליחו להגיע מארצות אחרות תוך חציית מסך הברזל.
העלייה לקבר כיום
לאחר נפילת ברית המועצות החלה עלייה נרחבת לקבר בשבת חנוכה ובחג השבועות, וכן ביום הולדתו של רבי נחמן, בערב ראש חודש ניסן. אולם המועד שבו מתרחשת העלייה ההמונית ביותר הוא ראש השנה. ההתכנסות מכונה "הקיבוץ באומן" או בקיצור "קיבוץ".
המתחם מנוהל החל משנת 2014 על ידי עמותת "איחוד ברסלב באומן".
בסמוך לקבר הוקמה קהילה יהודית המונה כמה עשרות משפחות, המתפרנסות מעסקים במקום.
בדצמבר 2016 השליכו אלמונים בתוך מבנה הקבר ראש חזיר שעליו חרוט צלב קרס ושפכו צבע אדום.
בתחילת 2022 בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, עמותת איחוד ברסלב באומן הקימו בסמוך לקבר מרכז עזרה וסיוע הומניטרי לפליטים מכל רחבי אוקראינה. מרכז הסיוע פעל בין השאר גם בקומות התחתונות של הקלויז באומן ובמקווה של ראש השנה.
בדצמבר 2022 עיריית אומן העניקה לפעילי איחוד ברסלב באומן תעודת הערכה על הסיוע לתושבי אומן והפליטים מרגע פרוץ המלחמה באוקראינה.
ביוני 2023 קבוצה של ארכיאולוגים מקומיים ניסו לחפור בשטח בית הקברות העתיק באומן. החפירות נעצרו על ידי גבאי ציון רבי נחמן הרב נתן צמח.
התנגדות לעלייה לקבר בראש השנה
בשנת 2007 שלל הראשון לציון והרב הראשי לישראל הרב עובדיה יוסף את המנהג לצאת מארץ ישראל לביקור בקברו של רבי נחמן. גם בקרב רבנים ספרדיים אחרים נשמעה ביקורת על הנסיעה לאומן בראש השנה בהם הרב מאיר מאזוז והרב בן ציון מוצפי, וכן בקרב הרב אמנון יצחק. גם בקרב רבני הציונות הדתית נשמעו הסתייגויות מקיום מנהג זה, בין השאר מהרב יהודה עמיחי, הרב שלמה אבינר, הרב בן ציון אלגאזי והרב אורי שרקי.
חלק מתלמידיו של הרב לוי יצחק בנדר בישראל אינם נוסעים לאומן בראש השנה משום שלשיטתם רבי נחמן לא התכוון שיצאו מארץ ישראל לצורך כך. קבוצה זו מקיימת קיבוץ בבית הכנסת ברסלב במאה שערים. קבוצה אחרת מקיימת קיבוץ בקבר רבי שמעון בר יוחאי במירון וקבוצה מתלמידיו של הרב ישראל דב אודסר מקיימת מניין בכותל המערבי..
יוזמות וניסיונות להעלאת עצמותיו של רבי נחמן לארץ ישראל
בין הבולטים הלוקחים חלק ביוזמות אלו נמנים תלמידי הרב ישראל דב אודסר אשר פנה בנובמבר 1992 אל יצחק רבין בהיותו ראש ממשלת ישראל ואל נשיא המדינה חיים הרצוג. בראשית שנת 1993 פנה הנשיא הרצוג לאוקראינים בבקשה רשמית. ליאוניד קרבצ'וק נשיא אוקראינה התחייב שיאפשר את העלאת העצמות ברם חזר בו לאחר התנגדות עזה מצד פלג גדול של חסידי ברסלב בהם דוד רפאל בן-עמי.
גם ראש הממשלה אהוד אולמרט ניסה להעלות את עצמות רבי נחמן לקבורה בהר הזיתים. בשנת 2017 אישרה סגנית שר החוץ ציפי חוטובלי כי ישראל פנתה לממשלת אוקראינה בבקשה להעלות את העצמות. זמן קצר לאחר מכן הבהיר שגריר אוקראינה בישראל שהנושא אינו עומד על הפרק ושעמדת אוקראינה היא שמדובר "בנכס תרבותי-היסטורי המהווה חלק מסיפורה של המורשת האוקראינית".
"ועד ציון רבנו בארץ ישראל" יצא באותו זמן במסע הסברה ציבורי בסימן "LET MY RABBY GO"
M60 (גלקסיה)
M60 (מ-Messier 60) או NGC 4649 היא גלקסיה אליפטית במרחק של כ-55 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים בתולה השייכת לצביר הבתולה, שכולל למעלה מ-1,000 גלקסיות. עם בהירות נראית מדרגה 8.8 זו הגלקסיה השלישית בבהירותה מבין חברות הצביר. בקטלוג מסיה כלולות, פרט ל-M60, רק עוד 5 גלקסיות אליפטיות: M49 ו-M87 שבהירותן דומה לזו של M60, וכן M89 M59 ו-M105 שנראות עמומות יותר.
היסטוריה
M60 התגלתה על ידי האסטרונום הגרמני יוהאן גוטפריד קלר בתאריך 11 באפריל 1779, בעת שצפה בשביט שעבר בסמוך, ותיאר אותה ואת M59 הסמוכה כשתי ערפיליות קטנות וקשות לצפייה, אחת מעל השנייה. בלילה שלאחר מכן צפה בה גם האסטרונום האיטלקי ברנבה אוריאני שתיאר אותה כערפילית חלשה מאוד שדומה לשביט. בניגוד לקלר, אוריאני לא הבחין ב-M59 הסמוכה. שלושה ימים לאחר מכן צפה שארל מסיה באותו שביט וזיהה גם כן את זוג הגלקסיות M59 ו-M60 וכן את M58 הסמוכה וכלל את שלושתן בקטלוג מסיה. מסיה ציין ש-M60 קלה יותר לצפייה לעומת M58 ו-M59. ויליאם הרשל צפה בה בשנת 1784 וציין שמדובר בזוג ערפיליות שאחת מהן (M60) בהירה בהרבה מהשנייה (NGC 4647).
בשנת 2004 נצפתה בגלקסיה סופרנובה בשלבי דעיכה. ככל הנראה שיא הבהירות שלה אירע בזמן שהשמש עברה בקבוצת הכוכבים בתולה ולא היה ניתן לצפות בה אז.
תצפית
תצפיות שנעשו באמצעות טלסקופ החלל האבל על ליבת הגלקסיה ומדדו את תנועת הכוכבים בה, העלו שבמרכז הגלקסיה נמצא עצם מסיבי, ככל הנראה חור שחור, שמסתו כ-2 מיליארד מסות שמש - כפרומיל ממסתה הכוללת של הגלקסיה.
ההסחה לאדום של אור הגלקסיה מראה ש-M60 מתרחקת משביל החלב במהירות של כ-1,100 קילומטר בשנייה.
יחסי אזרבייג'ן–בוליביה
יחסי אזרבייג'ן–בוליביה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין המדינה הרב-לאומית של בוליביה.
היחסים בין המדינות כוננו רשמית ב-8 בנובמבר 1993. ב-8 באוגוסט 2017, שר החוץ הבוליבי ביקר בבאקו, שם נחתם בין הממשלות הסכם בדבר ביטול דרישות הוויזה.
פחד גבהים (אלבום)
פחד גבהים הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר הישראלי ישי ריבו. האלבום יצא לאור ב-23 בפברואר 2016, על ידי חברת התקליטים NMC.
רון אסטיס
רונלד ג'ין אסטיס (באנגלית: Ronald Gene Estes; נולד ב-19 ביולי 1956) הוא פוליטיקאי ומהנדס אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת קנזס, מאז אפריל 2017. אסטיס, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן בשנים 2011–2017 כגזבר המדינתי של קנזס. אחרי התפטרותו של חבר הקונגרס מייק פומפאו מבית הנבחרים לשם מינויו לראש ה-CIA, נבחר אסטיס להחליפו בבחירות מיוחדות וב-25 באפריל 2017 הושבע לתפקידו.
פחד גבהים (אלבום)
ביולי 2016 הוכרז כי זכה האלבום במעמד "אלבום זהב" על כך שנמכר ביותר מ-15 אלף עותקים.
האלבום הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאתו.
רון אסטיס
ביוגרפיה
אסטיס נולד בטופיקה שבקנזס, דור חמישי למשפחה שערש הולדתה במדינה זו. הוא השלים לימודי תואר ראשון בהנדסה אזרחית ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה הטכנולוגיה של טנסי, שם היה לחבר באחווה אומיקרון דלתא קפא, אגודת הכבוד הלאומית למנהיגות בארצות הברית. בקריירה העסקית שלו עבד בתפקיד ייעוץ ארגוני וניהול התעשיות התעופה והחלל, הנפט והגז, ובענפים אחרות כגון תעשיית הרכב. בשנת 2004 נבחר אסטיס לגזבר המחוזי במחוז סדג'וויק (Sedgwick), בו שוכנת עיר הולדתו ויצ'יטה, וב-2008 נבחר מחדש. במהלך קריירתו הפוליטית היה חבר באיגוד גזברי מחוזות קנזס ושימש כסגן יושב ראש המפלגה הרפובליקנית בקנזס.
בבחירות אמצע הכהונה ב-2010 התמודד לתפקיד גזבר מדינת קנזס נגד הגזבר המכהן מטעם המפלגה הדמוקרטית, דניס מקיני. אסטיס היה האדם הראשון מוויצ'יטה שנבחר לתפקיד ציבורי ברמה המדינתית בקנזס מזה שני עשורים. בבחירות 2014 נבחר לתקופת כהונה שנייה. כגזבר המדינה אסטיס ניהל תקציב בן למעלה מ-24 מיליארד דולר אמריקני. בראש מעייניו הציב את החשיפה של כסף ללא בעלים עבור תושבי קנזס, כגון כספים מחשבונות בנק שננטשו. בשנת 2016 הצהיר אסטיס כי מאז 2010 השיב משרדו 100 מיליון דולר בצורת כספים שלא נתבעו בידי גורם כלשהו. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, בפברואר טרם יום הבחירות הנשיאותיות, הביע אסטיס תמיכה רשמית במועמדותו של הסנאטור מרקו רוביו מפלורידה. אסטיס הוסיף להיות חבר בחֶבֵר האלקטורים, ואת קולו העניק למועמד הרפובליקני דונלד טראמפ.
מייק פומפאו, שייצג את מחוז הקונגרס הרביעי של קנזס בבית הנבחרים של ארצות הברית, התפטר מתפקידו ב-23 בינואר 2017 אחרי שמונה למנהל סוכנות הביון המרכזית. ב-9 בפברואר זכה אסטיס במועמדות המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות המיוחדות שנערכו לשם בחירת מחליפו של פומפאו. אסטס זכתה ב-66 מתוך 126 קולות בכנס מיוחד של המפלגה הרפובליקנית באוניברסיטת פרינדס. יריבו הדמוקרטי היה ג'יימס תומפסון, יוצא צבא ועורך דין מוויצ'יטה. מועמדותו של אסטיס נתמכה בידי בכירים רפובליקנים רבין, בהם דונלד טראמפ, מייק פנס, טד קרוז, פול ראיין וסם בראונבק. ועדת הקונגרס הרפובליקנית הלאומית תרמה 92,000 דולר, בין השאר לתעמולת בחירות עבור אסטיס, שציירה את יריבו תומפסון כתומך בהפלות דרך כספי משלם המיסים. על פי דיווחי גיוסי תרומות מ-10 באפריל 2017, אסטיס גייס 459 אלף דולר ותומפסון גייס 292 אלף. ב-11 באפריל אסטיס נבחר אל הקונגרס עם 52.2% מקולות הבוחרים.
ב-25 באפריל 2017 אסטיס הושבע לתפקידו. ניצחונו בבחירות המיוחדות הקנה לו את שארית כהונתו של פומפאו ב, ובבחירות 2018 נבחר לתקופת כהונה מלאה. הוא תומך בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, בקטיעת המימון הפדרלי למוסד ההפלות "הורות מתוכננת", ובתיקון לחוקת ארצות הברית לאיזון תקציב המדינה הפדרלי. בדצמבר 2020 נמנה אסטיס בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
מיגל פרימו דה ריברה
מיגל פרימו דה ריברה אי אורבאנחה (בספרדית: Miguel Primo de Rivera y Orbaneja; 8 בינואר 1870 - 16 במרץ 1930) היה שליט ספרד בין 1923 ל-1930.
ביוגרפיה
פרימו דה ריברה נולד ב-8 בינואר 1870 למשפחה אריסטוקרטית בחרס דה לה פרונטרה. הוא התגייס לצבא הספרדי והשתתף במלחמותיה של ספרד במרוקו, בקובה ובפיליפינים. מאוחר יותר החזיק במספר תפקידים בכירים בצבא.
לפרימו דה ריברה היו 4 ילדים. אחד מהם, חוסה אנטוניו, הקים את המפלגה הפשיסטית "הפלנחה הספרדית" (Falange Española), והוצא להורג ב-1936.
דה ריברה נודע באהדתו ליהדות וליהודים ובין השאר תרם מאות ספרים לספרייה הלאומית לכבוד ייסודה של האוניברסיטה העברית. בדצמבר 1924 הוא פרסם צו המתיר לכל אדם ממוצא ספרדי לקבל אזרחות ספרדית, ובכך איפשר ליהודים ספרדים רבים, להגר לספרד. בזכות צו זה ניצלו יהודים רבים, בעיקר מאזור הבלקן, מהשואה.
All That Matters
All That Matters (בעברית: כל העניינים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר, מתוך אלבום האוסף השני שלו, Journals. השיר יצא לאור ב-14 באוקטובר 2013, על ידי חברות התקליטים איילנד רקורדס, RBMG וסקולבוי רקורדס, כסינגל השני מתוך אלבום האוסף.
השיר הצליח להגיע בשיאו למקום ה-24 במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר מן האלבום.
וידאו קליפ
נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-200 מיליון צפיות.
הופעה
ג'סטין ביבר ביצע את השיר באופן רשמי עם הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה, במהלך סיבוב ההופעות השני שלה, "The Honeymoon Tour". מאוחר יותר, באמצע שנת 2015, ביצע ביבר את השיר בפסטיבל "Wango Tango".
אווארים קווקזים
האווארים הקווקזים הם עם היושב כיום בקווקז, במיוחד ברפובליקת דאגסטן (המהווה חלק מהפדרציה הרוסית), שבה הם מהווים את הקבוצה האתנית הגדולה ביותר, אך גם בצ'צ'ניה, בקלמיקיה ובאזורים אחרים בפדרציה הרוסית, כמו גם באזרבייג'ן, בגאורגיה ובטורקיה. האווארים דוברים את השפה האווארית, השייכת למשפחת השפות הצפון מזרח קווקזיות.
שפה
השפה האוורית שייכת למשפחת השפות הצפון מזרח קווקזיות, הנפוצות בדאגסטן. עד 1927 שימש האלפבית הערבי לכתיבת השפה האווארית. בשנת 1927 נעשה ניסיון לכתוב את האווארית באלפבית לטיני, אך בסופו של דבר הוחלט כי השפה תיכתב בכתב קירילי, שבו נכתבת גם השפה הרוסית, המשמשת כשפה המשותפת לתקשורת ומנהל באזור דאגסטן.
היסטוריה
האזכור הראשון של האווארים הקווקזים נמצא בכתבי פריסקוס (Priscus), היסטוריון ודיפלומט רומי בן המאה ה-5 שכתב בשנת 463 כי משלחת של סרגורים, אורוגים ואונגורים ביקשה מהאימפריה הביזנטית כי תכרות עמם ברית, משום שנושלו על ידי הסאבירים ב-461 בשל נדידתם של האווארים למערב. על פי ראש המשלחת האתנוגרפית-ארכאולוגית הסובייטית, שפעלה בין 1945 ל-1948, אווארים קווקזים אלו היגרו למקומותיהם הנוכחיים מחווארזם, ממלכה עתיקה במרכז אסיה, המצויה כיום בשטח אוזבקיסטן שהייתה מיושבת בעמים אלארודיאנים וחוריים. על פי ההיסטוריון אומלג'אן פריצק, פלישה אווארית זו הסתיימה בייצובה של שושלת אווארית שליטה בסאריר, מדינה נוצרית ברמה הדאגסטנית, במקום שבו חיים כיום האווארים הקווקזים. אין זה ברור כיצד קשורים אווארים אלו לאווארים האירו-אסיאתים, שפלשו לאירופה במאה ה-6, אך ידוע שבשנת 567 ביקשו הגקטורקים, עם ממוצא טורקי שהקים אימפריה במרכז אסיה בין המאה ה-6 למאה ה-8 בתיווכו של סארוסיוס, מלך האלאנים, מקיסר ביזנטיון להתייחס לאווארים בפאנוניה כ"פסאודו-אווארים" להבדיל מהאווארים האמיתיים במזרח שהיו תחת מרחב ההשפעה של הגקטורקים.
במהלך מלחמות הכוזרים נגד הח'ליפות במאה ה-7, לחמו האווארים לצד הכוזרים. סורקאט מוזכר ככגן של האווארים בערך ב-729, ויורשו אנדוניק-נוסטל בזמנו של אבו מוסלימה, ולאחריהם דוגרי-נוסטל. סאריר סבלה מירידה לאחר שהערבים גברו במלחמה, אך הצליחה לחדש את השפעתה במרחב במהלך המאה ה-9, לאור ירידת הכוזרים, וניהלה מדיניות ידידותית כלפי המדינות הנוצריות באזור, גאורגיה ואלאניה.
בתחילת המאה ה-12 התפרקה ממלכת סאריר, ועל מקומה באה הח'אנות של אוואריסטן, ישות פוליטית מוסלמית. השריד היחיד לארכיטקטורה של סאריר הוא כנסייה בת המאה ה-10 המצויה בכפר דאטונה. הפלישות המונגוליות לא השפיעו על הטריטוריה האווארית, והברית עם המונגולים הפולשים איפשרה לח'אנים האווארים להגדיל את כוחם ושגשוגם.
שנתיים לאחר מותו של אומה ח'אן, הח'אנות הכפיפה עצמה מרצונה לסמכות רוסיה. אך השלטון הרוסי לא היה לרוחם של האווארים. האווארים מצאו כי הם משלמים מיסים גבוהים, כי אדמותיהם מוחרמות לטובת המלכות, וכי על אדמותיהם נבנות מצודות שאליהן אין להם גישה. החלה שורה של מרידות בהנהגת האימאמים של דאגסטן - ר'אזי מוחמד (1828–1832, גזמאת בק (1832–1834) ושאמיל (1834–1859).
על אף כניעתו של שאמיל עוד ב-1859 נמשכו מלחמות הקווקז עד 1864, בה הוכנעה כליל הח'אנות של האווארים, והוקם המחוז האווארי באימפריה הרוסית. חלק מן האווארים סירבו לשתף פעולה עם הרוסים והיגרו לטורקיה, שם חיים צאצאיהם עד היום. על אף שהאוכלוסייה הייתה קורבן למלחמות רבות ולהגירה, שמרו האווארים על מעמדם כקבוצה האתנית הגדולה בדאגסטן גם במהלך התקופה הסובייטית. האווארים עברו תהליכי עיור, ורבים מהם עזבו את כפריהם ההרריים אל הערים, ואל המישורים הפוריים הקרובים יותר לחוף הים הכספי.
לאחר התפרקות ברית המועצות קיבלה דאגסטן מעמד של רפובליקה אוטונומית, שהיא סובייקט פדרלי של הפדרציה הרוסית. ברפובליקה זו מהווים האווארים את הקבוצה האתנית הגדולה ביותר. עם קבלת חוקת דאגסטן, בשנת 1994, ניתן השלטון בדאגסטן בידי "מועצת מדינה" בת 14 חברים, המייצגת את הקבוצות האתניות השונות. בתחילה עמד בראש המועצה הדרגיני מגומדלי מגומדוב, כאשר כיושב ראש הפרלמנט שימש האווארי מוחו אלייב. בשנת 2003 שונתה החוקה, וסמכויות המועצה ניתנו לנשיא, שנבחר על ידי הפרלמנט הדגסטני בהמלצת נשיא הפדרציה הרוסית, אך נשיא זה אמור היה להיבחר רק עם סיום כהונת מועצת המדינה. בשנת 2006 סיימה המועצה את תפקידה, ומגומדוב פרש מן הפוליטיקה. בהמלצת ולדימיר פוטין נבחר מוחו אלייב האווארי לנשיאה הראשון של דאגסטן.
אווארים מפורסמים
פרט למנהיגים האווארים מן העבר כשאמיל ומן ההווה כמוחו אלייב, זכו מספר אווארים להצלחה ולתהילה בתחומים שונים:
שהאדי רייט ג'וזף
שהאדי רייט ג'וזף (באנגלית: Shahadi Wright Joseph; נולדה ב-29 באפריל 2005) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה
ג'וזף נולדה ברובע ברוקלין בניו יורק.
תפקיד המשחק הראשון שלה היה כשלוהקה לתפקידה של נלה הצעירה במחזמר מלך האריות בברודוויי כשהייתה בת תשע. היא השתתפה בספיישל הטלוויזיוני "היירספריי לייב!" בתור אינס שטאבס.
בשנת 2019 היא דיבבה את נלה הצעירה בסרט הלייב אקשן של "מלך האריות". באותה השנה כיכבה ג'וזף בסרט האימה "אנחנו" שבוים על ידי ג'ורדן פיל.
בשנת 2021 החלה לככב בסדרה "Them" של שירות הסטרימינג פריים וידאו.
קיטלוג יצירות קלאסיות
קטלוג יצירות מוזיקה קלאסית הוא כלי עזר בעזרתו ניתן לזהות יצירות באופן מוסכם, כך שיתאפשר דיון, מחקר ושיח על אודותיהן. שיטת הקטלוג הנפוצה והאמינה ביותר ליצירות שנכתבו מאז תחילת המאה ה-19 היא שיטת ה"אופוס" (יצירה). בשיטה זו ניתן מספר סידורי ליצירות של כל מלחין, בדרך כלל על פי סדר יצירתן או סדר פרסומן.
מספור אופוס
מספור אופוס הוא מספור סידורי ליצירות מלחין (לכל מלחין בנפרד). המילה "אופוס" (Opus) משמעה בלטינית יצירה, כך ש- op. 5, למשל, משמעו יצירה מספר 5. בדרך כלל מספר האופוס מציין את הסדר הכרונולוגי של הלחנת היצירות על ידי המלחין או את סדר פרסומן. לכלל זה יש לא מעט יוצאים מן הכלל. מספר אופוס יכול לשמש לציון יצירה או לציון פרסום המאגד מספר יצירות.
בתחילת המאה ה-17, כשמלחינים החלו לפרסם יצירות, מספרו המוציאים לאור את היצירות שפרסמו, כך שניתן יהיה להבדיל בין יצירה אחת לרעותה. אחת היצירות המוקדמות ביותר שקוטלגו כך היא Op. 1 (אופוס 1) של היינריך שיץ (Heinrich Schütz) שפורסמה בשנת 1611.
שיטת מספור אופוס אינה יעילה עבור יצירותיהם של חלק מהמלחינים. דבר זה נכון במיוחד עבור מלחינים שחיו לפני המאה ה-19 ועבור מלחינים שלא פרסמו יצירות רבות. במאה ה-17, לדוגמה, מלחינים פרסמו יצירות אצל מו"לים שונים בכל מדינה. המו"לים האלו נתנו לכל יצירה מספר אופוס על-פי סדר הפרסום אצלם, וכך יצירותיו של מלחין מתקופה זו יכולות להיות ממוספרות באופן לא מסודר ולא אחיד ולהקשות על זיהוי היצירות. לדוגמה, חלק מיצירותיו של מוצרט פורסמו ולכן יש להן מספרי אופוס. דוגמה אחת היא שלושת הקונצ'רטי לפסנתר, #11-13, K.413-415 אשר הולחנו בשנת 1783, ופורסמו בווינה שלושתם כאופוס 4. ההצלחה המסחררת גרמה למוצרט לפרסם את הקונצ'רטו לפסנתר #5, K. 175 שהולחן בשנת 1773, אך הקונצ'רטו פורסם באותה שנה כאופוס 7, כיוון שהיצירות של מוצרט מוספרו בצורה לא אחידה, אין משתמשים במספור 'אופוס' ביצירותיו.
דוגמה נוספת, שונה במקצת, היא סיפורן של יצירותיו של המלחין לואיג'י בוקריני (Luigi Boccherini). בוקריני היה מלחין פורה עם פרסומים רבים, לכן לרוב היצירות מספור אופוס של המו"ל, אך מספרים אלו לא משקפים את הסדר הכרונולוגי של ההלחנה. במקביל, בוקריני מספר את יצירותיו בעצמו ונתן להן אף הוא מספרי אופוס. לכן, לרבות מיצירותיו שני מספרי אופוס.
רשימות יצירות וקטלוגים נושאיים
ככל שיצירות נלמדות ומנותחות כך גדל הצורך בקטלוג יסודי, שלם ומקיף שלהן. כשהקטלוגים הנוצרים נכללים בלימודי ביוגרפיה, או משמשים כבסיס לפרסום מאמרים, שיטת המספור שמשמשת את המלומד היא חשובה, כדי ליצור שפה משותפת בין מלומדים שונים.
למרות החשיבות של שיטת מספור מוסכמת והתפוצה הרבה של שיטת האופוס, השיטה אינה מתאימה לכל המקרים, כאמור לעיל. לא תמיד היא אמינה או בעלת משמעות, ולפעמים היא אינה קיימת כלל. לכן נוצרים לעיתים קטלוגים עצמאיים מאוחרים ליצירות של מלחין.
רשימות יצירות אלה מוכרות לכל מי שנתקל באזכור של יצירת המוזיקה קלאסית. כך מספור 'BWV' משמש ליצירותיו של באך ורשימת קכל מקטלגת את יצירותיו של מוצרט.
דוגמה אחרת היא של יצירותיו של בוקריני שהוזכר לעיל. התייחסות ליצירה בעזרת מספור אופוס יוצרת בעיה של כפילות. לכן, הקטלוג הנושאי של יצירות בוקריני, שעובד על ידי איב ז'ראר (Yves Gérard) ופורסם בשנת 1969, משמש לרוב בעבודות של מלומדים וכזיהוי להקלטות שמע.
לאספן מוזיקה קלאסית שאוהב לעקוב אחר מצב היצירות באוסף שלו, רשימות אלה יכולות לספק דרך יעילה מאוד לקיטלוג היצירות שברשותו.
קיצורים
הטבלה הבאה מבארת בקצרה את הקיצורים המשמשים בהקלטות קול לזיהוי עבודות ספציפיות. לעיתים הקיצורים מציינים את שם המלחין, ובמקרים אחרים את שם המו"ל שפרסם את רשימת היצירות. ישנן שיטות קטלוג רבות, ולא כולן מיוצגות בטבלה. מטרת הטבלה כאן היא לציין את שיטות המספור הנפוצות.
פרה פרנקלין
פרה פרנקלין (נולדה ב-3 במאי 1981) היא זמרת R&B אמריקאית, שהייתה לתקופה קצרה חברה בלהקה דסטיניז צ'יילד. יחד עם מישל ויליאמס החליפה את לטבייה רוברסון ולטויה לאקט, שפרשו מהלהקה עקב סכסוכים משפטיים עם מנהלה. Franklin spent several months with the group before departing as a member. לפני שעזבה השתתפה במשך כמה חודשים בכתיבת השיר "Independent Women Part I", שירה היחידי של פרנקלין בלהקה. לאחר פרישתה הגיע השיר למקום הראשון בבילבורד הוט 100 במשך אחד-עשר שבועות רצופים.
שנותיה הראשונות
פרנקלין נולדה בדה מוין, בירת איווה, וגדלה בפרזנו שבקליפורניה. כיוון שלא פגשה את אביה הביולוגי, רודני אלן הרד, היא מחשיבה את לורנס בוהנון כאבא שלה. פרנקלין החלה לשיר בגיל שנתיים, בהשראת בוהנון, שניגן בגיטרה בס בלהקות מקומיות. הייתה לה גם תשוקה למשחק ולריקוד: בגיל שמונה, הופיעה בהצגות באודיטוריום הזיכרון של פרזנו. בנוסף, הייתה פרנקלין חברה במקהלת הקונצרטים בבית הספר התיכון המרכזי. בגיל 15 עזבה את פרזנו לטובת קידום הקריירה שלה, ועברה ללוס אנג'לס.
1999–2000: דסטיניז צ'יילד
בשנת 1999, בזמן שהתגוררה בלוס אנג'לס, הקליטה קולות רקע לשיר "Bills, Bills, Bills" של הדסטניז צ'יילד. באותה תקופה הייתה חברה בלהקה בשם "ג'יין דו", שהייתה בתהליכי פירוק. ב-14 בדצמבר איימו לאקט ורוברסון בפני מנהל הלהקה על כוונתן לעזוב אותה בטענה שהוא שמר לעצמו נתח גבוה מדי מרווחיה של הדסטיניז צ'יילד והעדיף את נואלס ורולנד על פניהן. על-אף שלא התכוונו מעולם לעזוב את הקבוצה גילו רוברסון ולאקט, שבווידאו קליפ של "Say My Name" (הסינגל השלישי מ-The Writing's on the Wall), הן הוחלפו על ידי שתי בנות אחרות. לפני הקרנת הבכורה של הקליפ הכריזה ביונסה ב-TRL כי לאקט ורוברסון החליטו לעזוב את הקבוצה, ואת מקומן תפסו מישל ויליאמס ופרנקלין.
שישה חודשים לאחר הצטרפותה החליטה פרנקלין לעזוב את הקבוצה. שלוש הבנות שנותרו, ויליאמס, ביונסה ורולנד, טענו שעזיבתה נבעה מתחושות ההחמצה של הופעות הקידום והקונצרטים שבוטלו בעקבות הסכסוך המשפטי. ויליאמס הוסיפה וטענה כי פרנקלין לא יכלה להתמודד עם הלחץ שהופעל עליהן. פרנקלין, לעומת זאת, חשפה כי הסיבה לעזיבתה היא התשובות השליליות שקיבלה לאחר שניסתה להוביל כמה מהלכים אסטרטגיים לטובת הצלחת הדסטיניז צ'יילד.
2001–הווה: קריירת סולו
לאחר שעזבה את דסטניז צ'יילד החלה פרנקלין להתמד בפיתוח קריירת הסולו שלה. בין השנים 2002–2003 הייתה חתומה בחברת התקליטים פו ריל, ם היא הקליטה שיר בשם "Get at Me" עם מתוד מאן. לאחר מכן הוחתמה בחברה אחרת, שהתפרקה בשנת 2005. בשנת 2006 הופיעה בפרק בסדרה "All of Us". היא צילמה וביימה סרט מתח עצמאי בשם "Eyes of Darkness", בו הופיע גם הראפר יאיו פלוני.
בינואר 2007 הופיעה עם חברותיה של הדסטיניז צ'יילד ב-, בסרט שתיעד את חוויותיהן. פרנקלין התעקשה שההנהלה התעלמה ממנה והתעלמה ממנה במהלך פגישות כששאלה שאלות לגבי הניכויים האדירים בתלושי השכר של הקבוצה. היא הוציאה סינגל בשם "Lollipop" ב-2008.
ריץ' מור
ריץ' מור (באנגלית: Rich Moore; נולד ב-10 במאי 1963) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה, מפיק, תסריטאי ומדבב אמריקאי.
דרכו המקצועית של החלה בתחילת שנות ה-90, מיד לאחר סיום לימודיו במכון לאמניות של קליפורניה, כבמאי של פרקי סדרות טלוויזיה. הוא הצטרף אל צוות ההפקה של "משפחת סימפסון" בעונתה הראשונה, וסייע לביסוס הצלחתה בשוק הטלוויזיה של ארצות הברית דרך בימוי שורת פרקים ששבו את קהל הצופים האמריקאי. הוא המשיך לעבוד עם המפיק מאט גריינינג, והצטרף אליו לעבודה על עונותיה הראשונות של "פיוצ'רמה". בתחילת העשור השני של המאה ה-21, מור הצטרף אל אולפני ההנפשה של וולט דיסני. הוא ביים את הסרט "ראלף ההורס" שיצא לאקרנים ב-2012, "זוטרופוליס" מ-2016, ואת ההמשך "ראלף שובר את האינטרנט" מ-2018. ב-2019, הוא עבר לסרטי סוני הנפשה.
עבודותיו של מור, הן במדיום הטלוויזיוני והן בקולנועי, זכו לשבחי הביקורות מצד מבקרי הקולנוע, וגם להכרה בפרסים שונים. הוא זכה בשלושה פרסי אנני, שני פרסי אמי ופרס אוסקר אחד.
ביוגרפיה
ריץ' מור נולד ב-10 במאי 1963 בעיר אוקסנארד שבמחוז ונטורה במדינת קליפורניה. הוא למד קולנוע ווידאו במכון לאמנויות של קליפורניה, וסיים את לימודיו ב-1987 עם תואר ראשון.
חכמי חלם
כיום נהוג להשתמש במושג "מעשה חלם" או "חלמאוּת" כביטוי לבזבוז כספי ציבור על ידי הרשויות, כאשר הוא נעשה בניגוד לכל היגיון, כמו סלילת כביש ארוך לשום מקום, בניית תחנת רכבת באמצע שום מקום, בניית גשר גדול מעל שדה ריק שאף אחד לא עובר בו, משלוח דואר חוזר לכתובת שאינה קיימת, וכדומה.
סופרים אחדים עסקו בליקוט סיפורים אודות חכמי חלם, בכללם הסופר אלתר דרויאנוב וכן הסופר היידי יצחק בשביס-זינגר שליקטם בספרו "שלומיאל איש חלם ועוד סיפורים", שאף עובד לסרט בשם הרפתקאות שלומיאל.
ריץ' מור
ביוגרפיה
ב-2008, ג'ון לאסיטר הזמין את מור להצטרף אל אולפני ההנפשה של וולט דיסני כבמאי, עם ההצעה לבימוי סרט הרפתקאות קומי בהנפשה ממוחשבת שעלילתו מתרחשת בעולם של משחקי וידאו. פרויקט זה הפך ל"ראלף ההורס" מ-2012, בו מור גם תרם את קולו עבור דיבובן של שתי דמויות. הסרט זכה להצלחה מסחרית וביקורתית, וגם קיבל הכרה בדמות חמישה פרסי אנני, ביניהם הפרס לסרט הטוב ביותר והפרס לבימוי הטוב ביותר עבור מור. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר, אך הפסיד ל"אמיצה".
חכמי חלם
היסטוריה
ספר ראשון שכלל סיפורים על שוטים המיוחסים לעיר חלם הופיע בעילום שם בשנת 1867 ומיוחס לאייזיק מאיר דיק. הראשון להשתמש בביטוי "שוטי חלם" היה קרל פרידריך וילהלם וואנדר (Karl Friedrich Wilhelm Wander) אשר במאסף של אגדות עם בשנת 1873, כלל גם את הביטוי "שוטי חלם" על סמך מידע שקיבל מאיגנץ ברנשטיין. במהרה פשט השימוש בעיר חלם בקרב מספרי בדיחות ומחדדי חידות.
ריץ' מור
ביוגרפיה
הצלחתו הקודמת עם "ראלף ההורס" הובילה להמשך עבודתו של מור בחברת אולפני ההפקה, והוא הצטרף אל ביירון הווארד בבימוי "זוטרופוליס". הסרט יצא לאקרנים ב-2016, והפך לשובר קופות עם הכנסות גבוהות במיוחד מהקרנותיו המסחריות בבתי קולנוע סביב העולם. נוסף על כך, הוא קצר אינספור שבחים ממבקרי הקולנוע, וזיכה את מור פעם נוספת בפרסי אנני לסרט הטוב ביותר ולבימוי הטוב ביותר. בטקס פרסי אוסקר ה-89, הסרט זכה גם בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.
חכמי חלם
היסטוריה
מתחילת המאה ה-20 משמש הביטוי "חכמי חלם" כביטוי שגור בדיון הפוליטי.
ריץ' מור
ביוגרפיה
ב-2018, עם פיטוריו של לאסיטר מחברת וולט דיסני בעקבות טענות בדבר הטרדה מינית, היו"ר ומנכ"ל בוב אייגר הציע כמועמדים להחלפתו בתפקיד המנכ"ל של אולפני ההנפשה את מור וג'ניפר לי, כשלתפקיד נבחרה בסופו של דבר לי. עוד באותה השנה, יצא לאקרנים ההמשך "ראלף שובר את האינטרנט". אל מור הצטרף במלאכת הבימוי תסריטאי הסרט הקודם, פיל ג'ונסטון. על אף החיבוק החם לו הסרט זכה מצד מבקרי הקולנוע, הקהל קיבל אותו בקרירות והכנסותיו היו נמוכות יחסית.
חכמי חלם
מסיפורי חכמי חלם
תושבי חלם נהגו, על-פי הפולקלור, לעשות מעשים נפסדים שאין בהם תכלית, ובהם היו מתגאים כאילו היוו תרומה של ממש. רבות מהבדיחות מציגות מעשי טפשות של הציבור כולו, ויש בהן העוסקות בטפשותו של חלמאי יחיד. דוגמה:
ריץ' מור
ביוגרפיה
ב-8 באפריל 2019, מור הודיע כי הוא החליט לעזוב את דיסני ולעבור לסרטי סוני הנפשה, שם הוא יביים ויפיק סרטים אחרים. הוא הצטרף תחילה לסרט "ויוו", אותו הוא הפיק.
חכמי חלם
מסיפורי חכמי חלם
אחד מסיפורי חלם הידועים שמשותפים לתרבויות אחרות:
כיוון שחכמי חלם הם יהודים, נכללים בסיפוריהם, בנוסף לסיפורים המופיעים גם בעמים אחרים, גם סיפורים יהודיים מובהקים. דוגמה:
"ספר הבדיחה והחידוד" מספר על שלוש ערי טיפשים, כל אחת וייחודה:
בשנת 1940 כתב משה גרשנזון בברית המועצות את המחזה "חכמי חלם" שהוצג על במות תיאטראות ביידיש בכל העולם, כולל בישראל.
הערות שוליים
Jewish humour
הארמייה העשירית (ורמאכט)
הארמייה העשירית (בגרמנית: 10. Armee) הייתה ארמייה של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
הקמה ראשונה
הארמייה הוקמה לראשונה ב-6 באוגוסט 1939 וכמפקדה מונה ולטר פון רייכנאו. היא נכללה בתוך קבוצת ארמיות דרום ולקחה חלק במערכה בפולין.
ב-10 באוקטובר 1939 שונה שמה לארמייה השישית.
הקמה שנייה
ב-15 באוגוסט 1943, הוקמה הארמייה בשנית בפיקוד היינריך פון ויטינגהוף, במטרה להדוף את פלישת בעלות הברית לאיטליה. הארמייה הוקמה מאלמנטים שונים שנלקחו מקורפוס הפאנצר ה-14 שהיה מוצב בסלרנו, קורפוס הפאנצר ה-76 שנסוג מקלבריה, ודיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-3, שהגיעה מרומא, ובהוראת אלברט קסלרינג, נפרסה במהירות בסלרנו, במקום שבו הייתה אמורה להתבצע נחיתת הכוח העיקרי של בעלות הברית. ב-9 בספטמבר הארמייה העשירית הובילה מאבקי הגנה נגד פלישת בעלות הברית לסלרנו ("מבצע אוואלאנש") בעלות הברית ספגו אבדות כבדות, והארמייה העשירית הייתה קרובה להכריע את הנחיתה, וייתכן שהייתה עושה זאת אילולא קיבל היטלר את דעתו של רומל, מפקד קבוצת הארמיות בצפון איטליה, כי לדרום איטליה אין ערך אסטרטגי. כתוצאה מכך נאסר על קסלרינג להשתמש בעתודות שעמדו לרשותו, והארמייה העשירית נאלצה לסגת. ב-1 באוקטובר כבשו בעלות הברית את נאפולי והגיעו לנהר וולטורנו ב-6 באוקטובר. הנהר היה מכשול טבעי, שהבטיח מפני מתקפת נגד בכיוון נאפולי. מאחוריו היה קו מגננה חזק של הגרמנים, שלא איפשר התקדמות ללא היערכות וקבלת אספקה ראויה. הארמייה לחמה היטב בקרב מונטה קאסינו, ונסוגה יחד עם שאר הצבא הגרמני עד הרי האלפים. הארמייה נכנעה יחד עם כל קבוצת ארמיות C, ב-2 במאי 1945.
ניקי סיקס
ניקי סיקס (Nikki Sixx) (נולד Frank Carlton Serafino Feranna Jr, ב-11 בדצמבר 1958) הוא מייסד להקת הגלאם מטאל מוטלי קרו.
ראשית חייו
סיקס נולד בסן חוזה, קליפורניה. הוא ממוצא איטלקי מצד אביו. וגדל עם אמו דינה צ'ארלס, ועם סבו טוני, וסבתו נונה, לאחר שאביו עזב את המשפחה. לאחר שאמו נטשה אותו, עבר לגור עם סבו וסבתו. דודו של סיקס הוא דון צימרמן, מפיק ונשיא קפיטול רקורדס. הייתה לו אחות ביולוגית מלאה אחת, ליסה (נולדה עם תסמונת דאון, מתה בסביבות שנת 2000), ויש לו אח אחד למחצה, רודני אנתוני פראנה (נולד ב-1966) ואחות למחצה ססי.
קריירה
קריירה מוקדמת, בלהקות סיסטר ולונדון (1975-1979)
בגיל 17 פראנה עבר ללוס אנג'לס ועבד בעבודות כמו בחנות אלכוהול, ומכירת שואבי אבק בזמן שהוא נבחן ללהקות. בסופו של דבר הצטרף ללהקה סיסטר, בהובלת בלאקי לולס, לאחר שענה על מודעה עבור נגן בס. זמן קצר לאחר הקלטת הדגמה, פראנה פוטר מסיסטר, יחד עם חבר הלהקה ליזי גריי.
פראנה וגריי הקימו את הלהקה לונדון זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1978. במהלך תקופה זו, שינה פראנה את שמו לניקי סיקס באופן חוקי. לאחר מספר שינויים בהרכב, לונדון צירפה ללהקה את הזמר לשעבר, נייג'ל בנג'מין, והקליטו דמו. לאחר עזיבתו של בנג'מין, סיקס התקשה במציאת מחליף. בסופו של דבר, להקה כללה את ניקי סיקס, בלקי לולס, איזי סטראדלין ופרד קורי.
מוטלי קרו (1981-2015)
סיקס הקים את הלהקה מוטלי קרו בשנת 1981, עם טומי לי. מאוחר יותר הצטרפו אליהם הגיטריסט מיק מארס באמצעות מודעה בעיתון מקורי, והזמר וינס ניל, שלמד עם לי בתיכון. הם הוציאו את אלבום הבכורה Too Fast for Love שהקליטו בעצמם. במשך שנות השמונים המשיכו להוציא אלבומים.
בשנת 1983 הוציאו את האלבום Shout At The Devil,
בשנת 1985 הוציאו את האלבום Theatre Of Pain'
בשנת 1987 הוציאו את האלבום Girls, girls, girls,
בשנת 1989 הוציאו את האלבום Dr. Feelgood, שהוא האלבום המצליח מבין מכולם, שהביא אותם להצלחה בינלאומית. הוא נשאר בראש המצעדים 114 שבועות לאחר יציאתו לאור.
סיקס התמכר להרואין, וב-23 בדצמבר 1987, כתוצאה מלקיחת מנת יתר, מת מוות קליני למשך 2 דקות, עד שחובש הקים אותו לתחיה בעזרת שני מזרקים מלאים אדרנלין.
ב-1991, ניל עזב את להקה, והוחלף על ידי המוזיקאי ג'ון קוראבי. הם הוציאו איתו אלבום אחד. בשנת 1996, פוטר קוראבי מהלהקה, והלהקה התאחדו עם ניל והוציאו ביחד אלבום.
במהלך הופעה, באוקטובר 1997, השתמש סיקס בכינויים גזעיים, תוך כדי שהוא מעודד את הקהל לתקוף פיזית מאבטח, על כך שתקף מעריצה שוב ושוב. במאי 2001, התייחס סיקס לנושא, וטען שהתנצל בפני קורבן האירוע.
בשנת 1999, עזב טומי לי את מוטלי קרו כדי להקים את הלהקה Methods Of Mayhem, והוחלף על ידי המתופף רנדי קסטילו, המתופף לשעבר של אוזי אוסבורן, איתו הוציאו את האלבום "new Tattoo". בשנת 2002 קסטילו מת. הלהקה עשתה הפסקה לזמן קצר לפני שהתאחדו מחדש. בשנת 2004, הכריז סיקס על ספר אוטוביוגרפיה משנת 2001 בשם "הלכלוך".הספר נכנס לעשירייה הראשונה ברשימת "רבי המכר של "הניו יורק טיימס" ונשאר שם עשרה שבועות.
רג'ינה קלצ'ו
רג'ינה קלצ'ו SpA (באיטלקית: Reggina Calcio) הוא מועדון כדורגל מהעיר רג'ו די קלבריה. המועדון הוקם בשנת 1914 כאשר שמו היה רג'ו קלבריה ובשנת 1986 הוקם מחדש ושמו שונה לרג'ינה קלצ'ו. המועדון משחק בליגה האיטלקית השנייה.
בסוף עונת 2008/2009 ירד מליגת העל האיטלקית לליגה האיטלקית השנייה ובסוף עונת 2013/2014 ירד מהליגה האיטלקית השנייה לליגה האיטלקית השלישית. בסוף עונת 2019/20 שב לליגה האיטלקית השנייה.
אנטי-פרומגנטיות
בחומרים שמראים אנטי-פֶרומגנטיות (Antiferromagnetism), הספינים של האלקטרונים מסתדרים בתבנית רגילה עם ספינים שכנים המצביעים בכיוונים מנוגדים. תכונה זו היא ביטוי נוסף של מגנטיות.
ההתנהגות האנטי-פרומגנטית בטמפרטורה נמוכה גורמת בדרך כלל לתכונות דיאמגנטיות, אבל יכולה להראות לפעמים התנהגות פרימגנטית, שדומה מאוד לתכונות פיזיקאליות מדידות.
הסוספטיביליות המגנטית של חומר אנטי-פרומגנטי תעבור דרך נקודת מקסימום ככל שהטמפרטורה יורדת; באופן מנוגד, זו של פאראמגנט תגדל עם הנמכת הטמפרטורה.
לחומרים אנטי-פרומגנטיים יש "תסכול גאומטרי" (מצב, המוכר מהאנומליה של המים, שבו המבנה הגאומטרי לא מאפשר להגיע לרמת היסוד, כך שנשארת אנטרופיה מסוימת) נמוך, וזיווג שלילי בין שני מומנטים סמוכים.
חומרים אנטי-פרומגנטיים אינם נפוצים. דוגמה לחומר כזה היא מוליך העל הפרמיוני URu2Si2. רוב הדוגמאות מהיומיום כוללות מתכות כגון כרום, סגסוגות כגון ברזל מנגני (FeMn), ואוקסידים כגון ניקל אוקסידי (NiO). ישנן הרבה דוגמאות בקרב צברים מתכתיים בעלי גרעינים כבדים. מולקולות אורגניות יכולות גם כן להראות זיווג אנטי-פרומגנטי בנסיבות נדירות, כפי שנראה ברדיקלים חופשיים כגון 5-דהידרו-m-קסילילן.
אנטי-פרומגנטים יכולים גם להיצמד לחומרים פרומגנטיים דרך מנגנון הידוע כחילוף אניזוטרופיה, שבו השכבה הפרומגנטית תגדל בנוכחות הפרומגנט או תתחשל בשדה מגנטי ערוך, מה שיגרום למשטח האטומים של הפרומגנט להיערך עם משטח האטומים של האנטי-פרומגנט. דבר זה מספק את האפשרות "לכוון" את האוריינטציה של השכבה הפרומגנטית, שמספק את אחד מהשימושים העיקריים בשסתומים מסתובבים, שהם הבסיס של חיישנים מגנטיים כולל ראשים של כוננים קשיחים מודרניים.
ישנן גם דוגמאות של חומרים לא מסודרים (כגון זכוכית ברזל פוספט) שנהפכים לאנטי-פרומגנטיים מתחת לטמפרטורת ניל שלהם. הרשתות האטומיות הללו שאינן מסודרות "מפריעות" לאנטי-מקביליות של ספינים סמוכים, ובמילים אחרות זה בלתי אפשרי לבנות רשת במקום שבו ספין מוקף על ידי ספינים שכנים מנוגדים. ניתן רק לקבוע שההתאמה הממוצעת של ספינים שכנים היא אנטי-פרומגנטית. סוג זה של מגנטיות מכונה "ספרומגנטיות".
אין דבר
השיר זכה במקום הראשון בתחרות קדם-אירוויזיון לשנת 2001, ונבחר לייצג את ישראל באירוויזיון.
בסיומה של ההצבעה, צבר השיר 25 נקודות (10 מצרפת, 7 מטורקיה, 6 מבוסניה והרצגובינה ו-2 מיוון), והגיע למקום ה-16 מתוך 23.
קישורים חיצוניים
אירוח טלוויזיה (סביב נושא האירווזיון)
תרח (אתר מקראי)
תרח הוא שמו של מקום הנזכר במקרא כאחת מתחנות (ה-28 במספר) בני ישראל במסעם לאחר יציאת מצרים.
בני ישראל הגיעו מתחת לתרח, ומשם המשיכו למתקה:.
קרחון קייסי
אורכו של קרחון קייסי 11 קילומטרים.
קרחון קייסי זורם לכיוון מזרח, ונשפך אל מפרצון קייסי.
גילוי ומיפוי הקרחון
קרחון קייסי התגלה מהאוויר ב-20 בדצמבר 1928, בטיסה שבוצעה על ידי סר יוברט וילקינס.
וילקינס סבר כי הקרחון הוא מצר ים החוצה את חצי האי האנטארקטי, וקרא לו "תעלת קייסי", מחקר על הקרקע וסקרים שבוצעו בשנת 1940 על ידי חברי הבסיס המזרחי של השירות האנטארקטי של ארצות הברית
(Casey Channel); בעקבות בדיקה של תצלומי אוויר שצולמו על ידי לינקולן אלזוורת' בשנת 1935, ועל דוחות של המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1934–1937, בפיקודו של וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג, התברר כי מדובר בקרחון ולא במצר ים.
מקור השם
הקרחון נקרא על שמו של ריצ'רד קייסי, ברון קייסי (Richard Gavin Gardiner Casey).
שומן
שומנים הם קבוצה גדולה של ליפידים שונים, המהווים מרכיב חיוני בתזונתם של יצורים שונים, נאגרים בגופם ומרכיבים מבנים חשובים בהם. השומנים מורכבים לרב מחומצות שומן הקשורות לגליצרול ונקראים טריגליצרידים. נהוג להבדיל בין שמן לשומן, כאשר השמן משמש לתיאור חומצות שומן נוזליות ואילו שומן הוא בדרך כלל מוצק בטמפרטורת החדר.
תפקידי השומן בגוף החי
שומן חיוני ליצירת קרומי התאים וקרומי אברוני התאים שבנויים בעיקר מפוספוליפידים, ומשומנים נוספים החיוניים לתפקוד, כמו הכולסטרול. לשומנים שונים יש תפקיד חשוב בהעברת אותות בין תאים וחלקם מהווים ויטמינים, חומרים חיוניים הדרושים בתזונה בכמויות מזעריות - הוויטמינים השומניים הם A, D, E ו-K. שומן משמש לגוף גם מקור אנרגיה חשוב כיוון שהוא מכיל אנרגיה רבה ליחידת מסה. שומן נאגר בגוף האדם ושאר בעלי החיים ברקמת שומן המורכבת מתאים שתכולתם העיקרית היא שומן בצורת טריגליצרידים. רקמות השומן משמשות גם כמבודדות חום ומהוות מעין ריפוד לאיברים פנימיים.
תזונה
השומן הוא אחד מאבות המזון, בהם גם חלבונים ופחמימות. השומן הוא מרכיב חיוני בתזונה, מכיוון שהוא מספק חומצות שומן חיוניות ועוזר בספיגת ויטמינים שונים, המתמוססים בו ועוברים איתו דרך המעי הדק. בניגוד לפחמימות ולחלבונים, מזון שומני מביא לעליית רמת אולאויל-אתנול-אמין (OEA) במעי הדק, עליה המביאה לתחושת שובע. ההנחיות להפחתת שומן בתזונה לא נתמכות על ידי מחקרים מדעיים מבוקרי רנדומיזציה ואפילו לא על ידי מחקרי עוקבה. גם הטענה שהחלפת חומצות שומן רוויות בחומצות רב-לא-רוויות מביאה להפחתת תמותה, נמצאה בלתי מבוססת. במחקר עוקבה בשם PURE, שכלל 135,335 אנשים ב-18 מדינות, נמצא כי תזונה עשירה בשומן מנבאת תמותה מופחתת, וכי תזונה עשירה בשומן רווי מנבאת סיכון מופחת לשבץ.
ג'ונתן לת'ם
ג'ונתן אלן לת'ם (Jonathan Allen Lethem; נולד ב-19 בפברואר 1964) הוא סופר יהודי-אמריקאי יליד ברוקלין.
תולדות חייו
לת'ם נולד בברוקלין, ניו יורק לריצ'רד בראון לת'ם, אמן אוונגרד, וג'ודית לת'ם, פעילה פוליטית. הוא היה הבכור מבין שלושה ילדים, וגדל בקומונה אותה תיאר כחוויה מרגשת ורב-תרבותית. בצעירותו התעמק ביצירתו המוזיקלית של בוב דילן, התרשם עמוקות מהסרט מלחמת הכוכבים, בו צפה עשרים ואחת פעמים בקולנוע, וקרא בשקיקה את כל כתביו של פיליפ ק. דיק. הוריו התגרשו כשעוד היה צעיר, וכאשר היה בן שלוש עשרה אמו מתה מגידול ממאיר במוח, חוויה שלדבריו הטרידה אותו עמוקות והשפיעה על כתיבתו. מתוך רצון להיות אמן ויזואלי כמו אביו, למד לת'ם בתיכון לאמנויות ובמהלך לימודיו הוציא מגזין עצמאי, יצר סרטי אנימציה, וכתב רומן שגנז בשם "גיבורים" (Heroes). ב-1982 התקבל לבנינגטון קולג' בורמונט כסטודנט לאומנות, אך במהרה הבין שהוא יותר מתעניין בכתיבה ונשר מן הלימודים בשנתו הראשונה, תפס טרמפים עד לקליפורניה שם גר במשך 12 שנים ועבד בתור מוכר בחנות ספרים יד שנייה, תוך כדי כתיבה בזמנו הפנוי. הסיפור הקצר הראשון שלו פורסם ב-1989, וכמה נוספים פורסמו בתחילת שנות התשעים.
יצירותיו
ספרו הראשון, "אקדח, עם מוזיקה מקרית", (Gun, with Occasional Music) שפורסם ב-1994 עירב את ז'אנר המדע הבדיוני עם ז'אנר הספרות הבלשית והושפע רבות על ידי ספריו של פיליפ ק. דיק וריימונד צ'נדלר. מכירת זכויות ההסרטה לספר זה איפשרה ללת'ם לעזוב את עבודתו בחנות הספרים ולהתמקד בכתיבה. שלושה רומני מדע בדיוני נוספים באו בעקבותיו, כמו גם קובץ סיפורים קצרים. ב-1996 שב לת'ם לברוקלין.
ב-1999 פרסם את הרומן "ברוקלין היתומה" (Motherless Brooklyn), בו שב לז'אנר הבלשי, אך בגישה ריאליסטית יותר. גיבור הרומן, ליונל אסרוג, סובל מתסמונת טורט ובעל עניין אובססיבי בשפה. הרומן זכה להצלחה רבה, אשר כללה כמה פרסים יוקרתיים, ואף נבחר לספר השנה על ידי המגזין אסקווייר. התנסויותיו של לת'ם בזאנרים שונים הובילה מבקרים רבים להשוות אותו לחברו הקרוב מייקל שייבון.
ב-2003 לת'ם הוציא את "מבצר הבדידות" (Fortress of Solitude), ספרו המוכר ביותר, המתרחש בברוקלין של שנות השבעים המאוחרות ועוסק בשני חברים מרקעים שונים הגדלים בשכונה בה ישנו מתח רב בין קבוצות המיעוטים השונות. ספר זה הפך לרב מכר ברשימה של הניו יורק טיימס ותורגם לחמש עשרה שפות.
לאחר "מבצר הבדידות" כתב לת'ם שני קובצי סיפורים ושני רומנים נוספים, האחרון שבהם, "עיר כרונית" (Chronic City) יצא לאור ב-2009. בנוסף לכך עבד על גרסה מחודשת של דמות הקומיקס "אומגה הלא ידוע" (Omega the Unknown), כתב קובץ סיפורים המבוססים על יצירותיו וחייו של פרנץ קפקא יחד עם קרטר שולץ, וערך את שלושת הכרכים של כתביו של פיליפ ק. דיק שיצאו לאור במסגרת "ספריית אמריקה".
בעיית ההתאמה של פוסט
בעיית ההתאמה של פוסט היא בעיה ידועה במדעי המחשב, שתוארה לראשונה בשנת 1946 בידי אמיל פוסט ומהווה דוגמה פשוטה יחסית (ועל כן שימושית) לבעיה בלתי כריעה, כלומר שאינה ניתנת לפתרון באמצעות מודלי החישוב המקובלים (ובפרט על ידי מחשב).
השריר כופף שורש היד החישורי
השריר כופף שורש היד החישורי (TA: Musculus flexor carpi radialis) ממוקם במדור הקדמי של האמה, צידי לו השריר הכפן העגול ותיכון לו שריר הכף הארוך. הגיד המרוחק של השריר נמצא בצד החישורי של שורש כף היד, כלומר בצד בה נמצאת עצם החישור. השריר מניע את שורש כף היד לכיוון כיפוף ולכיוון הרחקה.
בעיית ההתאמה של פוסט
תיאור הבעיה
הבעיה עוסקת במחרוזות - רצפי אותיות מעל אלפבית כלשהו. נתונה קבוצה סופית של זוגות של מחרוזות (בלי מגבלה על האורכים האפשריים שלהן), מהצורה. השאלה היא האם ניתן לבחור חלק מהזוגות (אולי יותר מפעם אחת) ולשרשר את כל ה-\ a_i בזוגות שנבחרו ואת ה-\ b_i בזוגות שנבחרו (כלומר, לכתוב אותם בזה אחר זה) כך ששני השרשורים יתנו את אותה המחרוזת.
בכתיבה פורמלית, השאלה היא האם קיימת סדרת אינדקסים,, כולם בתחום \ 1,\dots,n כך ש-.
השריר כופף שורש היד החישורי
תיאור
תחילתו של השריר בעילית העלי התיכונה של עצם הזרוע (גיד הכופפים המשותף).
בעיית ההתאמה של פוסט
דוגמה
בדוגמה זו ניתן ליצור את המילה "בללייקה" סימולטנית באמצעות סדרת האינדקסים 1,2,2,3,4: החזרה על אינדקס ה-2 מכפילה את הל' בסדרת ה-\ a_i, ואת ה-י' בסדרת ה-\ b_i.
השריר כופף שורש היד החישורי
תיאור
חלקו המרוחק של השריר, נכנס כגיד לשורש כף היד דרך תעלה בחלקה הצידי של רצועת שורש היד הרוחבית (Retinaculum musculorum flexorum manus) ונאחז בבסיס עצם המסרק השנייה.
בעיית ההתאמה של פוסט
דוגמה
אם יוסר זוג מספר 2, לא ניתן יהיה למצוא התאמה. זאת מכיוון שאם סדרת ההתאמות מכילה את זוג מספר 1, אז \ b_1 יוסף את האות ל' למילה הנבנית, וזו לא ניתנת ליצירה מה-\ a_i (לאחר שהורדנו את זוג מספר 2), אם היא מכילה את 3 אז \ a_3 יוסיף את האות י' למילה הנבנית, וזו לא קיימת עבור ה-\ b_i; מכאן עולה שהיא חייבת להיות מורכבת מ-4 בלבד, אבל אורך \ a_4 שונה מאורך \ b_4 ולכן שתי המילים שהם בונים בו זמנית יהיו בעלות אורך שונה, ובפרט לא אותה מילה.
השריר כופף שורש היד החישורי
עצבוב
השריר כופף שורש היד החישורי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים השישי והשביעי (C6, C7) דרך עצב התווך.
בעיית ההתאמה של פוסט
דוגמה
בדוגמה זו ניתן להיווכח בקיום/אי קיום התאמה על ידי שיקולים פשוטים יחסית; בדוגמאות מורכבות יותר השיקולים הללו לא יעבדו יותר, ומכאן המוטיבציה לניסיון למציאת אלגוריתם כללי לפתרון הבעיה - אלגוריתם שכאמור, אינו יכול להתקיים.
הוכחת אי כריעות
ההוכחה המקובלת לאי כריעות בעיית ההתאמה מבוססת על אי כריעותה של בעיית העצירה. הרעיון הבסיסי של ההוכחה הוא להראות כי ניתן לבצע מעין סימולציה של ריצת מכונת טיורינג באמצעות מופע של בעיית ההתאמה, כך שהמכונה מסיימת את ריצתה אם ורק אם קיימת התאמה במופע זה. אם בעיית ההתאמה הייתה ניתנת לפתרון, אז בהינתן מכונת טיורינג וקלט ניתן היה לתרגם אותן למופע המתאים של בעיית ההתאמה, לפתור את המופע הזה (כלומר, לגלות האם קיימת בו התאמה או לא) ולהכריע בשאלת עצירתה של מכונת הטיורינג המקורית. מכיוון שבעיית העצירה אינה כריעה, נובע מכך שגם בעיית ההתאמה חייבת להיות אי כריעה.
ההמרה מבוצעת בשני שלבים. ראשית, במקום לעסוק ישירות בבעיית ההתאמה של פוסט עוסקים בווריאנט שלה, הזהה לה כמעט לחלוטין פרט לכך שזוג המחרוזות הראשונות שייבחר נתון מראש, ולא ניתן לבחירה מתוך כלל המחרוזות. הבדל זה מאפשר ליצור מחרוזת מיוחדת שמתארת את "המצב ההתחלתי" של מכונת טיורינג, ובאמצעותה לבצע סימולציה בו זמנית של ריצת המכונה הן באיברים השמאליים בכל זוג שמתווסף למילה אותה מרכיבים, והן באיברים הימניים, כשהריצה שבאגף שמאל תמיד מקדימה בצעד אחד את הריצה שבאגף ימין, כך שהדרך היחידה שבה תושג התאמה (כלומר, המילה שנבנתה על ידי אגף שמאל תשתווה למילה שנבנתה על ידי אגף ימין) היא אם ריצת המכונה תסתיים ובכך אגף ימין יוכל "להשיג" את אגף שמאל.
שלב א' - מעבר לבעיית התאמה עם מחרוזת ראשונה נתונה
הווריאנט על בעיית פוסט שבו משתמשים בהוכחת אי הכריעות הוא כדלהלן: נתון אוסף של זוגות של מחרוזות,, ובנוסף נתון עוד זוג אחד מיוחד, \ (x,y). השאלה היא האם קיימת סדרת אינדקסים, כולם בתחום \ 1,\dots,n כך ש-.