cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ten Years After
היסטוריה
ראשיתה של הלהקה הייתה בסוף 1960 בנוטינגהאם, אנגליה. מייסד הלהקה, איוון ג'יי, שימש כסולן עד שנת 1962. בראשית דרכה נקראה הלהקה Ivan Jay and the Jaycats, ומאוחר יותר שונה שמה ל- Ivan Jay and the Jaymen. משנת 1962 נקראה הלהקה Ten Years After. The Jaybirds הוקמה על ידי הגיטריסט אלווין לי, והבסיסט ליאו ליונס. ב-1965 הצטרף המתופף ריק לי אל ג'יי, והחליף את המתופף המקורי מראשית שנות השישים, דייב קוויקמייר. בשנת 1966 עברו חברי הלהקה ללונדון, שם הצטרף אליהם הקלידן צ'יק צ'רצ'יל, וכך ללא איוון ג'יי, השלים את הרביעייה. הלהקה מינתה את כריס רייט, ממייסדי חברת התקליטים Chrysalis למנהלה, והייתה הלהקה הראשונה שחתמה בחברת תקליטים זו. חברי הלהקה שינו בתחילת דרכם את שמה ל-Blues Trip ולאחר מכן ל-Blues Yard, ולבסוף, בנובמבר 1966 בחרו בשם Ten Years After. השם נבע מהערצתו של אלווין לי לאלביס פרסלי, שהשפיע עליו עמוקות כעשר שנים לפני כן, ב-1956, אחת משנות השיא של פרסלי. בעקבות מספר הופעות מוצלחות, ביניהן בפסטיבל הג'אז של וינדזור, אנגליה, ב-1967, חתמה הלהקה על חוזה עם חברת התקליטים Deram שהייתה חברה בת של חברת Decca. הייתה זו הלהקה הראשונה שהוחתמה בחברה מבלי שהוציאה לפני כן להיט כלשהו. באותה שנה יצא אלבום הבכורה של הלהקה שנקרא על שמה - Ten Years After.
ב-1968 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בסקנדינביה ובארצות הברית, ואחריו הוציאה את אלבום ההופעה Undead, שהוקלט בסיבוב ההופעות בארצות הברית. האלבום הצליח בזכות הסינגל I'm Going Home שהפך מאוחר יותר ללהיטה הגדול ביותר של הלהקה. ב- פברואר 1969 הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי, Stonedhenge, שהניב עוד שיר שהפך לקלאסיקה של הלהקה - Hear Me Calling. ביולי 1969 הופיעה הלהקה בפסטיבל הג'אז בניופורט, שבפעם הראשונה בשנות קיומו הזמין גם להקות רוק ליטול בו חלק. באוגוסט 1969 הופיעה הלהקה בפסטיבל וודסטוק, הופעה בה ביצעה גרסה מוארכת, רועשת ומהירה במיוחד של השיר I'm Going Home. שיר זה היווה את שיאה של הופעתם בוודסטוק וזכה להצלחה רבה בקרב הקהל, ובעקבותיו הם זכו לפרסום ותהילה עולמיים והפכו לכוכבים ולאחת מהלהקות המפורסמות והמצליחות בז'אנר הבלוז רוק. השיר הופיע הן בסרט והן באלבום הפסקול שתיעדו את הפסטיבל. עדיין ב-1969, הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי Ssssh. ב-1970 הוציאה לאור הלהקה את השיר Love Like a Man, שהיה הלהיט היחיד של הלהקה במצעד הסינגלים הבריטי. השיר הוא מתוך אלבומה החמישי של הלהקה, Cricklewood Green.
הלהקה התאחדה ב-1989 והוציאה באותה שנה אלבום חדש, אך לא זכתה להצלחה לה קיוותה בעקבות האיחוד. הופעתו האחרונה של אלווין לי עם הלהקה הייתה ב-1999. לאחר מכן עזב לי, וב-2003 חברי הלהקה הנותרים צירפו אליהם את הגיטריסט, ג'ו גוץ', שמילא את תפקידו של אלווין לי. הלהקה המשיכה להופיע תחת השם Ten Years After ויחד הוציאו אלבום סטודיו נוסף בשם Now. האלבום שונה מאוד משאר אלבומי הלהקה, ואולי בעקבות כך קיבל את השם המעיד על ההבדל בין התקופות.
ב-6 במרץ 2013 נפטר אלווין לי מסיבוכים לאחר ניתוח שגרתי שעבר.
קנדיס מישל
קנדיס מישל בקמן ארליך (באנגלית: Candice Michelle Beckman Ehrlich; נולדה ב-30 בספטמבר 1978), הידועה יותר בשם הבמה שלה, קנדיס מישל היא מתאבקת עבר אמריקאית. כמו כן, מישל היא דוגמנית ושחקנית. מישל מוכרת גם כנערה של חברת Go Daddy, כשהיא מככבת בפרסומות השנתיות של הסופרבול.
החיים שלפני
בקמן נולדה במילווקי, ויסקונסין והיא ממוצא גרמני וקוסטה ריקני. בגיל 16 בקמן זכתה בתחרות דוגמנות מקומית בהחלקה על הקרח. בשנת 1999 עברה לגור בלוס אנג'לס, קליפורניה במטרה להיות דוגמנית מקצועית ושחקנית. בסביבות הזמן הזה בקמן החלה להשתמש בשם האמצעי שלה, מישל, כשם העבודה שלה. היא הופיעה במספר רב של מגזיני פיתוח גוף ומגזיני רכב כגון FLEX ו-Lowrider. כמו כן, בקמן הופיעה במספר סדרות וסרטים כמו שולחן לחמישה ודודג'בול.
השטניות של וינס (2004–2006)
ב-20 בפברואר ניצחה קנדיס בקרב הבאטל רויאל, מה שנתן לה הזדמנות להילחם על תואר הנשים, אך הפסידה לאלופת הנשים טריש שבוע לאחר מכן. לאחר הקרב קנדיס סטרה לווילסון והאשימה אותה שההפסד שלה הוא באחריותה. מעשה זה הוביל לפירוק הקבוצה ולהפיכתה של וילסון לדמות האהובה על הקהל. הפיוד בין וילסון לקנדיס וויקטוריה הוביל לקרב באירוע רסלמניה 22 בין קנדיס לווילסון, בסיום הקרב שארך כארבע דקות וילסון יצאה עם ידה על העליונה. ב-12 ביוני קנדיס נוצחה על ידי וילסון. ב-11 ביולי בפרק של ECW, הופיעה קנדיס כאורחת בריקוד המסורתי של קלי קלי.
קריירת יחידים ותקופתה כאלופת הנשים (2006–2007)
ב-17 ביולי קנדיס הייתה השופטת האורחת בקרב הזוגות בין טריש וילסון לויקטוריה ומיקי ג'יימס, במהלך הקרב הפכה קנדיס לדמות הטובה והאהובה. יום לאחר האירוע "בלתי נסלח" בתוכנית Raw, קנדיס ניצחה בקרב שלה את ליטה. שבוע לאחר מכן בקרב החוזר ביניהן, קנדיס הוצמדה לניצחון לאחר הפרעה של השופט המיוחד אדג' במסגרת הסיבוב הראשון של הטורניר שקבע את אלופת הנשים החדשה. ב-27 בנובמבר ספגה קנדיס פציעה באפה לאחר בעיטה של ויקטוריה לפניה במהלך קרב באטל רויאל. שלושה ימים לאחר מכן היא עברה ניתוח לתיקון מחיצת האף.
הולנדי מעופף (מפרשית)
הולנדי מעופף היא מפרשית תחרותית המציגה ביצועים משופרים. הסירה מצוידת בגוף מעוגל, רצועת איזון להגאי וטרפז לאיש הצוות.
קנדיס מישל
קריירת יחידים ותקופתה כאלופת הנשים (2006–2007)
קנדיס חזרה באירוע מהפכת השנה החדשה ב-7 בינואר 2007 כדי לעזור למריה להילחם במלינה, זאת לאחר שהאחרונה ניסתה להפריע בקרב האליפות בין ג'יימס לוויקטוריה. את הופעת החזרה שלה לזירה ערכה שבועיים לאחר מכן כשהיא ומיקי ג'יימס מנצחות בקרב זוגות את ויקטוריה ומלינה. שבועות אחר כך קנדיס התחננה לקבל יותר זמן מסך שיבנו את הדמות שלה, וכך היה כאשר ניצחה קרבות זוגות עם ג'יימס נגד ויקטוריה ומלינה. באירוע "לילה חד פעמי" קנדיס גברה על מלינה בקרב "בריכת שחייה המלאה בפודינג" הראשון בתולדות הארגון. קנדיס זכתה באליפות הנשים בפעם הראשונה בקריירה שלה באירוע "נקמה" כשהיא גוברת על אותה מלינה, זכייה זו הפכה את קנדיס לזוכת תחרות חיפוש הדיווה הראשונה שזוכה גם באליפות הנשים. קנדיס הגנה על האליפות שלה בהצלחה בקרב החוזר באירוע "המסיבה האמריקאית הגדולה". באירוע "בלתי נסלח" ניצחה קנדיס את בת' פיניקס שהייתה המועמדת לתואר שלה. הפיוד ביניהן המשיך לקרב באירוע "ללא רחמים" שם קנדיס כשלה בניסיונה לשמור על התואר, מה שסיים למעשה תקופה של 105 ימים שהיא מחזיקה בתואר האליפות. ב-22 באוקטובר קנדיס ספגה שוב פציעה הפעם בעצם הבריח במהלך הקרב החוזר על האליפות שהיה שתיים מתוך שלוש הכרעות, פציעה זו מנעה מקנדיס להתחרות במשך 14 שבועות.
הולנדי מעופף (מפרשית)
היסטוריה
הדגם פותח בתחילת שנות ה-50 בהולנד, שטח המפרש הגדול שלו ליחידת משקל מאפשר לו לטוס בקלות בעת הפלגה בקדמית. ב 1957 הוחלט כי דגם זה יחליף את דגם ה Sharpie. ההולנדי המעופף נתנה את הופעת הבכורה האולימפית שלה באולימפיאדת רומא (1960) ופרשה לגמלאות לאחר אולימפיאדת ברצלונה (1992).
קנדיס מישל
הפציעות והשחרור (2008–2009)
קנדיס שבה ב-18 בפברואר 2008 כשהיא מסיחה את דעתה של בת' פיניקס בקרב נגד מריה. חודש לאחר מכן חזרה קנדיס לזירה לצד מריה בניצחונן על ג'יליאן הול וויקטוריה. במהלך הקרב קנדיס נפגעה בכתף השמאלית שלה על ידי קריעה של רקמה צלקתית שהייתה בפציעה הקודמת שלה בעצם הבריח. בפציעה שונה מהפציעה הקודמת, כאן קנדיס שברה את עצם הבריח שלה בארבעה מקומות שונים. לקנדיס היה מתוכנן קרב באירוע רסלמניה 24, אך אשלי היא זאת שהחליפה אותה. ב-23 במרץ עברה בהצלחה את הניתוח לתיקון עצם הבריח. ב-1 בספטמבר חזרה לזירה בקרב שלוש על שלוש ביחד עם קלי קלי ומיקי ג'יימס על ג'יליאן, קייטי לי בורצ'יל ובת' פיניקס, כאשר קנדיס מצמידה את פיניקס לניצחון. לקנדיס ניתנה האפשרות להילחם על אליפות הנשים, אך באירוע "ללא רחמים" הפסידה נגד האלופה פיניקס. ב-2 בפברואר קנדיס איתגרה את פיניקס לקרב, אך לא הצליחה לזכות בתואר הודות להסחת דעת מצד סנטינו מארלה ורוזה מנדס.
הולנדי מעופף (מפרשית)
הולנדי מעופף בישראל
הוועד האולימפי האיטלקי הזמין את ועדת השיט הישראלית להשתתף בתחרויות הקדם אולימפיות בהולנדי מעופף שיערכו ב - 1960. מחיר סירה היה כ־10000 דולר. אייל ההון היהודי-איטלקי מאיירס הסכים לתרום שלוש סירות בתנאי שייבנו במספנה באיטליה. ההגאי אריה הראל, איש הצוות יורם גרינברג וצוות מילואים מיכאל (מיקי) איילון הפליגו על הסירות האיטלקיות במבחנים הקדם אולימפיים לרומא 1960. בסוף שנות ה-70 צי ההולנדי המעופף היה גדול מאוד ובכל תחרות השתתפו כ 15 סירות. בשנת 1968 ישראל צורפה לראשונה לאליפות אירופה בדגם הולנדי מעופף, התחרות נערכה באגם בלטון בהונגריה, בהיעדר יחסים דיפלומטיים עם הונגריה הקומוניסטית השייטים עוכבו בווינה, העיתונות בארץ דיווחה של "שערוריית האשרות", בהתערבות מזכ"ל התאחדות השיט ההונגרית אל מול שר החוץ ההונגרי, אושרה כניסתם 48 שעות לפני הזינוק.
קנדיס מישל
הפציעות והשחרור (2008–2009)
ב-15 באפריל 2009 קנדיס הועברה לתוכנית סמאקדאון, אך למעשה לא הופיעה שם אף פעם ושוחררה מהחוזה שלה בתאריך ה-19 ביוני 2009.
ארגונים עצמאיים (2017)
בחודש אוקטובר נודע שקרב הפרישה של קנדיס מישל יתרחש ב-2 בדצמבר במסגרת הארגון House of Hardcore של המייסד טומי דרימר. באירוע זה, שהיה אירועו מספר 36 של הארגון, קנדיס ניצחה את ליסה מארי ורון.
הולנדי מעופף (מפרשית)
קישורים חיצוניים
(אנגלית)
קנדיס מישל
החזרה ל-WWE (2019)
ב-22 ביולי 2019, קנדיס חזרה ל-Raw במסגרת פרק האיחוד של התוכנית. בתוכנית זו היא הצמידה את קלי קלי מאחורי הקלעים וכתוצאה מכך זכתה באליפות 24/7 של ה-WWE, כאשר מלינה שימשה כשופטת המיוחדת בקרב. שניות ספורות לאחר מכן, היא הפסידה את התואר לאלונדרה בלייז כתוצאה מהכנעה.
חיים אישיים
ב-7 במאי 2005 נישאה קנדיס לקן ג'י ארליך. יחדיו יש להם שלוש בנות.
קתדרלת פרנקפורט
קתדרלת פרנקפורט המוקדשת לברתולומאוס הקדוש (בגרמנית: Kaiserdom St. Bartholomäus) היא כנסייה גותית (המשולבת במאפיינים נאו-גותיים בנוסף) המתנשאת לגובה 95 מטרים ברקיע של העיר פרנקפורט, גרמניה. הקתדרלה היא הכנסייה הראשית בפרנקפורט ושימשה תפקיד חשוב בפוליטיקת הקיסרות הרומית הקדושה. משנת 1356 החלו להיבחר בה באופן מוסדר קיסרי האימפריה הרומית הקדושה, על ידי גוף הנסיכים הבוחרים, כחלק מרפורמות בולת הזהב. משנת 1562 שימשה הכנסייה אף כמקום הכתרתם של הקיסרים, כאשר קודם לכן ההכתרות התקיימו בעיר אקס לה שפל. בעת מעבר זה ניתן לכנסייה תואר קתדרלה, עקב הכבוד הרב שיוחס לה אותה התקופה. האלמנטים הנאו-גותיים של הקתדרלה הגיעו אחרי השיקום של הקתדרלה לאחר השריפה שפרצה בשנת 1867 (ב-14 באוגוסט אותה שנה). הקתדרלה שוקמה בסגנון קרוב למקורי, אך עם שינויים קלים יחסית שנוצרו על ידי האדריכל פרנץ יוזף דצינגר (Franz Josef Denzinger).
הקתדרלה נבנתה במאות ה-14 וה-15 באתר בו שכנה כנסייה מרובינגית. משנת 1356 ואילך, מלכי האימפריה הרומית הקדושה נבחרו בקתדרלה, ובשנים 1562–1792 אף הוכתרו בה. הקתדרלה נהפכה לסמל האחדות הלאומית הגרמנית, במיוחד במהלך המאה ה-19.
למרות שמעולם לא שימשה כמושב בישוף, תפקידה בפוליטיקה הקיסרית הפכה אותה לאחד הבניינים החשובים בהיסטוריית הקיסרות הרומית הקדושה והצדיקה את השם שדבק בה "הקתדרלה הקיסרית". היא ידועה בידי אנשי פרנקפורט פשוט בתור "הקתדרלה" או "הדום".
ב-1867 נהרסה הקתדרלה בשריפה ונבנתה מחדש בסגנון התחייה הגותית, בצורה הנאמנה לתוכנית המקורית של הכנסייה. במהלך מלחמת העולם השנייה סבלה הקתדרלה, כמו העיר פרנקפורט, מהפצצות כבדות של בעלות הברית והפנים שלה נשרף לחלוטין. בשנות ה-50 של המאה ה-20 היא נבנתה מחדש, נאמנה לסגנון הנאו-גותי.
הכנסייה בנויה מלבנים אדומות בסגנון גותיקת לבנים. כמו כנסיות גרמניות רבות, חזית הקתדרלה מורכבת ממגדל בודד ובראשו צריח מחודד. על המגדל הותקן שעון. גובה המגדל:.
דטוליט
דטוליט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) של בורון, סידן, והידרוקסיל, השייך לקבוצת המינרלים "קבוצת הגדוליניט" (הקרויה לעיתים גם קבוצת הדטוליט על שם המינרל או קבוצת הדטוליט/גדוליניט).
תכונות
נוסחת המבנה הכימי של דטוליט היא (CaBSiO4(OH. קבוצת הגדוליניט, אליה משתייך הדטוליט, היא קבוצה של מינרלים המאופיינים במבנה המשלב יריעות הבנויות מארבעונים של סיליקה (Sio4) ושל בוראט (B(O,OH)4), כשבין היריעות מחברים קטיונים מתכתיים. הקטיון במקרה של הדטוליט הוא סידן. בוטריוליט הוא סוג של דטוליט שגבישיו בצורת אשכול ענבים (באנגלית botryoidal, ומכאן מקור השם).
הדטוליט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה" 2/m\, וחבורת סימטריות מרחבית P21/c. הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=9.66, b=7.64Å, c=4.83Å, וגודל זווית β הוא 90.15°.
הדטוליט מופיע בטבע בדרך כלל כגרגירים של גבישים בלתי מפותחים בתוך מסת אם או כחומר הדומה לחרסינה שבורה, וגם במקבצים דמויי פקעת באורך של עד שנים עשר סנטימטרים. הגבישים פריזמתיים דקים באורך של עד שנים עשר סנטימטרים המסתיימים במבנה מורכב ומרובה פאות. הדטוליט נשבר באופן בלתי שווה עד דמוי קונכייה. הקשיות של המינרל בינונית, 5.5-5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 2.9.
אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדם השבירה של הדטוליט נע בין 1.626 ל-1.67. גבישי הדטוליט שקופים עד שקופים למחצה, וצבעם הוא בדרך כלל חום, אדמדם, צהוב, ירוק בהיר, לבן או חסר צבע. חלק מדגימות המינרל פלואורסצנטיות בגוון כחול בקרינת על סגול, בהקרנה באורכי גל קצרים בלבד.
המינרל נתגלה לראשונה ב-1806 ליד העיירה ארנדל (Arendal) במחוז מזרח אגדר בנורווגיה. מקור נוסף היה סלעי הדיאבז של עמק הנהר קונטיקט בארצות הברית. מקור שם המינרל מיוונית "דטישיי" שפירוש "לחלק" משום שהמקבצים הגרגריים התפוררו בקלות.
שימושים
השימוש העיקרי הוא כמינרל במכירה לאספנים. לעיתים רחוקות (כמו למשל מהמרבצים הצבעוניים שבמדינת מישיגן) נעשה בו שימוש באבן לקישוט וכאבן חן משנית.
מקור ותפוצה
הדטוליט מצוי בדרך כלל כמינרל משני בסלעי יסוד מאפיים כשלעיתים קרובות הוא ממלא יחד עם קלציט וזאוליטים וֶסִיקוּלוֹת (חללים קטנים) בסלעי בזלת, כמו כן בגאודות בטוף, סלעי סקארן שמקורם באבן גיר שעברה התמרה, בספרנטיניטים, ובשיסטים.
הדטוליט הוא מינרל נפוץ. מקומות בהם ניתן למצוא דטוליט כוללים את העיירה ארנדל (Arendal) במחוז מזרח אגדר (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה), וצפונית לפיורד הארדנגפיורד שבנורווגיה; במרבצי הנחושת של אזור ימת סופיריור במדינת מישיגן, שבהם הדטוליט מופיע כגרגירים דקים כשעליו פסי צבע הנובעים מהכללת נחושת או מינרלים נלווים בשלבים המאוחרים של השקעה הידרותרמית, וכן באתר המינרלים של פרנקלין בניו ג'רזי, ובמחצבת רונקארי (Roncari) באיסט גראנבי (East Granby), מחוז הארטפורד (Hartford) בקונטיקט שבארצות הברית; בהר סנט-אילר שבפרובינציית קוויבק שבקנדה; בהרי הרץ בגרמניה; ממכרה הנחושת איוואטו במחוז מיאזקי ביפן; ומצ'רקס (Charcas) במדינת סן לואיס פוטוסי (San Luis Potosí) במקסיקו, שם נתגלו גבישים גדולים במיוחד.
ולדימיר טיטוב
ולדימיר גאורגייביץ' טיטוב (ברוסית: Владимир Георгиевич Титов; ) הוא קוסמונאוט סובייטי-רוסי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל סאליוט 7, תחנת החלל מיר ומעבורת החלל.
קורות חיים
ולדימיר טיטוב נולד בעיירה סרטנסק במחוז צ'יטה. בשנת 1965 הוא סיים בית הספר, והחל ללמוד טייס בבית הספר של חיל האוויר הסובייטי. לאחר סיום הלימודים הוא שירת ביחידות החיל.
בשנת 1976 התקבל טיטוב התקל ליחידת הקוסמונאוטים, והחל הכנות לטיסה לחלל.
בשנת 1983 שוגר לחלל בחללית סויוז T-8 לצד גנאדי סטרקאלוב. לאור בעיות טכניות הם לא הצליחו להתחבר לתחנת החלל סאליוט 7 וחזרו לכדור הארץ.
באותה שנה הם היו אמורים לטוס בחללית "סויוז T-10/1". בשניות האחרונות לפני השיגור החלה שרפה, וקוסמונאוטים חולצו בעזרת מערכות אוטומטיות.
בשנים 1987 שוגר לחלל בחללית סויוז TM-4 לצד מוסה מנארוב ואנטולי לבצ'נקו. הם התחברו לתחנת החלל מיר. טיטוב שהה בתחנת החלל מעל ל-365 ימים. במהלך תקופה זו הוא ביצע מספר רב של מחקרים, כולל יציאות לפעילות חוץ רכבית.
בשנת 1992 עבר טיטוב לארצות הברית, והחל הכנות לטיסות במעבורת החלל של NASA. בשנת 1995 הוא השתתף בטיסת STS-63 ובשנת 1997 ב-STS-86
בשנת 1998 עזב את השרות. הוא מתגורר במוסקבה. טיטוב עבד מספר שנים במרכז הבקרה של הטיסות הרוסי, ואחר כך בנציגות חברת בואינג ברוסיה.
וקסילולוגיה
וקסילולוגים פעילים במספר אגודות ארציות תחת ההתאחדות הבין-לאומית של האגודות הווקסילולוגיות (מוכרת כ-FIAV). אחת לשנתיים מארגנת התאחדות זו כנס בין-לאומי על וקסילולוגיה.
היסטוריה
השם "וקסילולוגיה" נטבע בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי ד"ר ויטני סמית מארצות הברית, הנחשב כיום לווקסילולוג הבכיר בעולם וכתב ספרים ומאמרים רבים בנושא. המילה "וקסילולוגיה" (vexillology), "תורת הדגלים", היא הלחם של המילה הלטינית "וקסילום" (vexillum), שפירושה "דגל" או "כרזה", והסיומת "לוגיה", שפירושה "תורה".
וקסילולוגיה התפתחה כתת-דיסציפלינה של ההרלדיקה, והיא שואפת ליצור מאגר מידע על דגלים מכל הסוגים, לרבות הליך יצירתם, התפתחותם, שימושיהם והעקרונות המדעיים הנובעים מידע זה.
שיטת זיהוי דגלים
מערכת הסמלים שמשמשת לזיהוי הדגלים נוצרה על ידי ויטני סמית בספרי הווקסילולוגיה שלו, מאוחר יותר אומצה השיטה על ידי ההתאחדות הבין-לאומית של האגודות הווקסילולוגיות. שיטת הניקוד מורכבת משתי שורות ושלוש עמודות, כאשר השורות מסמלות דגל יבשתי או ימי והעמודות דגל אזרחי, מדיני או צבאי.
על פי שיטת הניקוד קיימות 63 וריאציות שונות, להלן העיקריות שבהן:
סימונים נוספים נמצאים בשימוש על מנת לתאר היבטים נוספים על הדגל, כדוגמת מעמד רשמי, איזה צד של הדגל מוצג וכו'. הסימנים הללו הם הנפוצים ביותר:
לורנצו דה פונטה
לורנצו דה פונטה (באיטלקית: Lorenzo Da Ponte; נולד בשם "עמנואל קונליאנו"; 10 במרץ 1749 – 17 באוגוסט 1838) היה לבריתן ומשורר איטלקי מאזור ונציה.
ביוגרפיה
עמנואל קונליאנו, יהודי ונציאני במוצאו, נולד בצ'נדה (כיום ונטו ויטוריה) לירמיהו ורחל קונליאנו. היו לו שני אחים, ברוך וחנניה. אמו מתה כשילדה את חנניה ואביו האלמן המיר עם שלושת בניו את דתו לקתוליות כדי שיוכל לשאת לאישה צעירה קתולית בת שמונה-עשרה, שהייתה מבוגרת רק בארבע שנים מבכורו, עמנואלה. הנער בן הארבע-עשרה אימץ לו את השם לורנצו דה פונטה, שמו של הבישוף שהטביל אותו ואת משפחתו. הוא למד הוראה והוסמך לכומר. בתקופת כהונתו בכנסיית סן לוקה בוונציה לקח לו לפילגש אישה נשואה ובהמשך גורש מן העיר לחמש-עשרה שנים בגלל התנהגות שאינה נאותה.
דה פונטה נסע לאוסטריה והגיש את מועמדותו למשרת משורר לתיאטראות. כלבריתן החצר, חיבר מחזות בצרפתית, גרמנית, ספרדית ואיטלקית, ועבד בשיתוף עם מוצרט, סליירי וויצ'נטה מרטין סולר.
בסביבות 1792 הכיר דה פונטה את אן סלסטין גראהל (שנודעה יותר בשם ננסי) ונשא אותה לאישה. לשניים נולדו ארבעה ילדים.
דה פונטה עבר לפריז, משם ללונדון ואז, ב-1805, נמלט מנושיו בלונדון לארצות הברית, תחילה לניו יורק ואחר לפילדלפיה, שם ניהל במשך תקופה קצרה חנות מכולת ונתן שיעורים פרטיים באיטלקית לפני שחזר לניו יורק, שם פתח חנות ספרים. הוא התיידד עם קלמנט קלארק מור ובאמצעותו התמנה למשרת הפרופסור הראשון לספרות איטלקית באוניברסיטת קולומביה. הוא היה הראשון בסגל המורים של האוניברסיטה שנולד יהודי ואף הראשון שהוסמך לכמורה.
בסביבות 1819, בן 70, קיבל דה פונטה אזרחות אמריקאית. שם חי ביחד עם ננסי במשך 33 שנים. בשל מצוקת פרנסה בתחום מומחיותו, עבד כחנווני בניו ג'רזי ובפנסלבניה. הוא מת בגיל 89. במותו בשנת 1838 נערכה לו הלוויה רבת-ממדים בקתדרלה סיינט פטריק בניו יורק. הוא נקבר בבית הקברות גרין-ווד בברוקלין.
כל יצירותיו של דה פונטה היו עיבודים של עלילות קיימות, כפי שהיה מקובל בקרב לבריתנים בתקופתו, פרט ל-[L'arbore di Diana עם סולר וכך עושות כולן, שהחל עם סליירי אך השלים עם מוצרט.
טלב א-סאנע
טלב א-סאנע (בערבית: طلب الصانع, תעתיק מדויק: טלב אלצאנע; נולד ב-25 בדצמבר 1960) הוא איש ציבור בדואי-ישראלי. בעבר שימש כחבר הכנסת מטעם רע"ם-תע"ל. לקראת הבחירות לכנסת ה-20 הקים מפלגה חדשה במטרה להתמודד בבחירות לכנסת בשם "הרשימה הערבית", אך פרש ממנה יום לפני הבחירות.
ביוגרפיה
החל בפעילותו הפוליטית בתנועת בני הכפר ובעמותות שפעלו לשיפור מצבם של הבדווים בנגב.
ב-1992 נבחר לראשונה לכנסת מטעם מד"ע, וכיהן עד לכנסת ה-18. בין תפקידיו הפרלמנטרים: יושב ראש הוועדה למאבק בנגע הסמים בכנסת החמש עשרה, יושב ראש סיעת רע"ם בכנסת ה-16 ויושב ראש סיעת רעם-תע"ל בכנסת ה-17.
ב-2001 נחקר בוועדת אור, שחקרה את אירועי אוקטובר 2000 בעקבות סדרת התבטאויות שהשמיע במהלך האירועים. בחקירתו כינה השופט תיאודור אור ריאיון עיתונאי שהעניק א-סאנע כ"מיליטנטי ממש" ושאל "אם כך, האמירות הקיצוניות הללו הן הליכה אחרי ההמון יותר מאשר ניסיון לכוון אותו?".
ב-22 ביולי 2004 נעצרו שני צעירים בחשד שתכננו לרצוח את א-סאנע על רקע סכסוך בין חמולות בנגב.
ב-15 בדצמבר 2005 הודיע היועץ המשפטי לממשלה על פתיחת חקירה פלילית נגד א-סאנע בחשד לביצוע עבירה של יציאה שלא כדין למדינה המוגדרת מדינת אויב, בעקבות נסיעתו לסוריה בחודש נובמבר אותה שנה, אף על פי שנציגי משטרת ישראל במקום הזהירו אותו כי יציאתו מנוגדת לחוק. במהלך ביקורו נאם א-סאנע בפרלמנט הסורי נפגש עם ראשי המשטר ונפגש עם מזכ"ל ארגון החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין, נאיף חוואתמה, שהיה אחראי לאסון מעלות. עוד קודם לכן, ב-1 בדצמבר, נמצא ראש של חתול שותת דם בכניסה ללשכתו בבאר שבע.
בימיה הראשונים של הכנסת השבע עשרה, עוד בטרם נקבע הרכב קבוע לוועדת החוץ והביטחון, כיהן כחבר הוועדה. לאחר שא-סאנע ביקר כשבוע קודם לכן את ראשי חמאס שאזרחותם ותושבותם נשללה על ידי ישראל, החליט היושב ראש הזמני של הוועדה, חבר הכנסת יובל שטייניץ לבטל דיון בוועדה בהשתתפות הרמטכ"ל, דני חלוץ, באומרו כי "א-סאנע אינו מחויב לביטחון ישראל", זאת לאחר שלא הצליח למנוע את השתתפותו בדיון.
בספטמבר 2006 הצטרף לצוות ההגנה על השרים וחברי הפרלמנט הפלסטינים שנעצרו על ידי ישראל, באומרו כי:
משרד החוץ, בגיבוי יו"ר הכנסת, סירב ב-2010 להנפיק לא-סאנע דרכון דיפלומטי, וזאת לאחר שא-סאנע, לדבריו, איבד חמישה דרכונים דיפלומטיים בין השנים 2006–2010.
א-סאנע היה, לצדם של חברי כנסת נוספים, בין יוזמי החוק לביטול איחוד הרשויות בין באקה אל-גרבייה לג'ת.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הוצב א-סאנע במקום החמישי ברשימת רע"ם-תע"ל, אך לא נבחר לכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים הקים א-סאנע מפלגה בשם "הרשימה הערבית", שנועדה להתחרות ברשימה המשותפת לאחר שלא שובץ בה. ב-16 במרץ, יום לפני הבחירות, התפטר א-סאנע, והמפלגה התמודדה בראשות מוחמד כנעאן ולא עברה את אחוז החסימה.
עמדותיו המדיניות
בעקבות פיגוע ירי שהתרחש בתל אביב אמר בריאיון לטלוויזיה של אבו דאבי באוגוסט 2001, כי "מדובר בפעולה בעלת איכות מיוחדת, כיוון שהיא נועדה לא נגד אזרחים אלא נגד חיילים בלב מדינת ישראל. הישראלים צריכים להבין שאם אין ביטחון לפלסטינים לא יהיה ביטחון גם לישראלים. כמו שהם מגיעים לשכם, ככה הפלסטינים מגיעים לתל אביב". הוא הוסיף כי "אין במקרה הזה רגשות אשמה ואנו לא נצטדק. זהו מאבק לגיטימי מן המדרגה הראשונה של הפלסטינים והוא בוצע נגד חיילים ולא נגד נשים וילדים".
במאי 2008 נטל חלק בציון יום הנכבה, וכינה את הציונות גזענית וכוחנית. בהרצאה שנשא באוניברסיטה הערבית-אמריקאית בג'נין באפריל 2011 האשים את מדינת ישראל בחקיקה של "חוקי גרמניה הנאצית" וטען כי המדינה "מקימה ערים מיוחדות ליהודים כמו הערים שהוקמו בדרום אפריקה לתושבים הלבנים בתקופת האפרטהייד".
א-סאנע מתנגד לשירותם של הבדואים בצה"ל, ובעבר הציג חיילים אלו כ"חלק ממכונת הג'נוסייד" של ישראל נגד הפלסטינים וקרא להם לחזור, כדבריו, למקומם הטבעי בקרב עמם.
חיים אישיים
א-סאנע מתגורר בעיירה לקיה, נשוי ואב לחמישה.
ג'אבה קנקאווה
גַ'אבַּה קַנקַאווָה (בגאורגית: ჯაბა კანკავა; נולד ב-18 במרץ 1986) הוא כדורגלן גאורגי, המשחק בעמדת הקשר בסלובן ברטיסלאבה ובנבחרת גאורגיה.
קריירת מועדונים
קנקאווה החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של דינמו טביליסי, ובשנת עלה לקבוצה הבוגרת. קנקאווה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במסגרת מוקדמות גביע אופ"א נגד סלביה פראג ואף היה שותף להעפלה של המועדון לשלב הבתים של המפעל.
סטר
סטר (באנגלית: Setter) הוא שם כולל לגזעים של כלבי ציד.
ג'אבה קנקאווה
קריירת מועדונים
בפברואר חתם באלניה ולדיקווקז מליגת העל הרוסית. בתום עונת ירד המועדון לליגה השנייה וקנקאווה חתם בארסנל קייב. ב-5 במרץ 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 0-0 נגד מטאליסט חרקוב.
בדצמבר חתם בדנייפר דנייפרופטרובסק, ב-3 במרץ 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. ב-2 במרץ 2011 הושאל לקריוובאס קריבי ריה במדיה שיחק כשנה וחצי ובינואר חזר לדניפרו. במהלך המשחק נגד דינמו קייב ב-30 במרץ 2014 התנגש שוער דניפרו דניס בויקו באולג גוסב שחקנה של דינמו וכתוצאה מכך, בלע גוסייב את לשונו. קנקאווה היה הראשון שהבחין בדבר והעניק טיפול ראשוני לגוסייב עד שהגיע הצוות הרפואי. ב-12 באפריל 2014 קיבל קנקאווה אות כבוד מראש שירותי החירום באוקראינה. קנקאווה היה שותף להישג השיא של המועדון באירופה כאשר הגיע עמו לגמר הליגה האירופית 2015, בו הפסידה דניפרו לסביליה.
סטר
מאפיינים
גזעי הסטר מתאפיינים במבנה גוף רזה, שיער חלק ואוזניים נפולות. הזנב, החזה והאוזניים מנוצים. כלבים אלו ידועים בכך שהם מתיישבים ליד הציד ובכך מסמנים לצייד את מיקומו. לסטר נשיכה "רכה", כלומר, נשיכתו נועדה להחזיק את הציד ולא לפצוע או להרוג. הסטרים שטופחו לציד ציפורים הם בעלי ריצה מהירה המגיעה למהירות של 40 קמ"ש, יכולת תימרון טובה תוך כדי ריצה וכאשר הסטר תופס את טרפו הוא כבר הספיק להתישו וכל שנשאר לו הוא לסגור עליו את לסתותיו הגדולות ולהחזיקו מבלי שיגרם לטרף נזק כלשהו.
סוגים
במשפחת הסטר נמנים שלושה גזעים עיקריים:
ג'אבה קנקאווה
קריירת מועדונים
אחרי שהתחיל את העונה שלאחר מכן בדניפרו, באוגוסט חתם בסטאד ריימס על חוזה לשלוש שנים עם אופציה לשנה נוספת. בקיץ שוחרר מהקבוצה.
את עונת החל ללא קבוצה ובדצמבר  חתם בטובול מליגת העל הקזחית והוא יצטרף אליה עם תחילת העונה בקזחסטן.
ב-16 בינואר 2021 שב קנקאווה לצרפת וחתם בוואלנסיין.
בקיץ 2021 חתם קנקאווה בסלובן ברטיסלאבה מליגת העל הסלובקית.
קריירה בינלאומית
ב-8 בספטמבר 2004 ערך קנקאווה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה בניצחון 0–4 נגד. ב-1 במרץ 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד.
הונגריה במלחמת העולם השנייה
מדיניותה של הונגריה התמקדה לאחר חוזה טריאנון בניסיון לקבל בחזרה את השטחים שאבדו. תוך כדי כך נקלעה הונגריה לברית עם אדולף היטלר, אשר תמך בה בבוררויות בינלאומיות שהחזירו לה את מקצת השטח, בשנים 1938 ו-1940.
הונגריה הצטרפה להיטלר במלחמתו בברית המועצות ביוני 1941. ב-19 במרץ 1944 כבשו הגרמנים את הונגריה שכן חששו כי ההונגרים מתכוונים להפר את הברית עמם, ולעבור לצידה של ברית המועצות. הכיבוש הביא עמו את השואה ליהדות הונגריה ומאות אלפים הושמדו במחנה ההשמדה אושוויץ. באוקטובר 1944 הדיחו הגרמנים את הורטי, והעלו במקומו כשליט את פרנץ סלשי ומפלגתו הפשיסטית צלב החץ. בשלב זה הייתה מלחמתם של הגרמנים ובעלות בריתם אבודה. הסובייטים נמצאו על אדמת הונגריה, וצרו על בודפשט. כיבושה של הונגריה על ידי הסובייטים הושלם באפריל 1945.
ממשלתו של גומבוש
השפל הגדול בשנת 1929 פגע אף בהונגריה, וגרם לירידה ברמת החיים ובשינוי חד לימין בהלך הרוח הפוליטי. בשנת 1931 מונה הרדיקל הימני גיולה גמבש להיות שר ההגנה, וב-1932 החליף גומבוש את בתלן בתפקיד ראש הממשלה.
בכהונתו כראש ממשלה נקט גומבוש בפעילות רבה במישור הבינלאומי. לדעת גומבוש חייב האינטרס ההונגרי יצירת ציר מדיני עם איטליה הפשיסטית, ואוסטריה. בסמוך לאחר מינויו טס לאוסטריה וביקר את בניטו מוסוליני. השניים הגיעו מיד להבנה, ומוסוליני הצהיר כי הוא תומך ברביזיה של חוזה טריאנון ובמשתמע בהחזרת שטחים שנמסרו לצ'כוסלובקיה, רומניה ויוגוסלביה לידי הונגריה. מוסוליני אף הבטיח לגומבוש סיוע צבאי במלחמה עם יוגוסלביה או רומניה אם זו תפרוץ. בשנת 1933 עלתה המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה. גומבוש הפך למנהיג הראשון מחוץ לגרמניה שביקר את מנהיג גרמניה החדש. מיד לאחר מכן חתם גומבוש על הסכם סחר עם גרמניה שסייע מאוד לכלכלתה של הונגריה בשנות השפל הגדול. צעדים אלו הרתיעו מנהיגים הונגרים רבים שסברו שיחסיו של גומבוש עם גרמניה עלולים לפגוע בתמיכתה של איטליה (מכיוון שטרם נוצר הציר האיטלקי-גרמני, ובאותה העת היו המדינות חלוקות בדבר האיחוד לו הטיפו הגרמנים בין גרמניה לאוסטריה, שנראה לאיטלקים כאיום ישיר). לבסוף החליט גומבוש לדבוק בבריתו עם איטליה ואוסטריה, כאשר הבהיר היטלר כי יתמוך בצעדים הונגריים כנגד צ'כוסלובקיה אך לא כנגד יוגוסלביה או רומניה. היטלר אף התנגד לדרישתו של גומבוש להגדיל את צבאה של הונגריה אשר חוזה טריאנון הגביל ל-35,000 חיילים, בעוד שמוסוליני תמך בדרישה זו.
בשנת 1935 הצליח גומבוש לשכנע את הורטי לפזר את הפרלמנט ולערוך בחירות חדשות. תוצאת הבחירות הגדילה את כוחו של הימין הרדיקלי, אשר קיבל את השלטון בפרלמנט, והגדיל מאוד את כוחו של גומבוש. גומבוש הרחיב וחימש את הצבא, מילא את שורות הצבא בקצינים השייכים לימין הרדיקלי, והרחיב את שליטתו במנגנון שירות המדינה, שאף את שורותיו מילא בתומכיו. מטרתו של גומבוש, כפי שהצהיר בפני הרמן גרינג בשנת 1936, הייתה כי בתוך שנתיים תהיה הונגריה מדינה פשיסטית, והוא יהיה הדיקטטור שלה. מטרות אלו לא הוגשמו, מאחר שגומבוש מת ממחלת כליות באוקטובר 1936.
ההתקרבות לגרמניה
לאחר מותו של גיולה גמבש ואילך הפכה הונגריה לתלויה יותר ויותר בגרמניה של היטלר. ההסכמים הכלכליים עם גרמניה גרמו לשיפור בכלכלתה של הונגריה וליציאתה ממצב השפל הכלכלי, אך הפכו אותה לתלויה בגרמניה הן לאספקת חומרי גלם, והן כשוק הראשי למוצריה.
היטלר הבטיח להונגריה את השבת הטריטוריות שאבדו בה, ולא היסס להפעיל לחץ כלכלי ואיומים בהתערבות צבאית על מנת לגרום להונגרים ליישר קו עם מדיניותו האירופית, וכן עם האנטישמיות ורדיפת היהודים. בכך מצא אוזניים קשובות בהונגריה. שנות השלושים ראו בהונגריה את ייסודה של מפלגת צלב החץ הפשיסטית, בהנהגתו של פרנץ סלשי קצין צבא בדימוס שמצא את ייעודו בהטפה לדעות אנטישמיות ונאציות, אשר קיבלו גוון הונגרי מקומי.
לאחר האנשלוס, הוא סיפוח אוסטריה לגרמניה בשנת 1938, מצאה עצמה הונגריה בעלת גבול משותף עם מדינה גרמנית בעלת עוצמה, אשר הייתה יורשתה של האימפריה ההבסבורגית אשר השפיעה על המדינה ההונגרית מן המערב מזה מאות בשנים. היה זה מצב מאיים מחד, ומבטיח מאידך. היו שראו בהיגררות לצד הגרמנים אל הרפתקאות טריטוריאליות משום סיכון, והיו שראו בגרמניה את הכלי באמצעותו יושבו להונגריה השטחים שאבדו בחוזה טריאנון.
יורשו של גומבוש, קלמן קרני, ניסה לפייס את האנטישמים והנאצים, מספר חודשים לאחר ה"אנשלוס" בחקיקת "החוק היהודי הראשון" אשר קבע מכסות המגבילות את מספר היהודים ל-20% במקצועות שונים. החוק לא השביע את רצון הרדיקלים, והורטי מינה את ראש הממשלה בלה אימרדי, שמרן, שהיה בעל דעות אנטישמיות ברורות. אימרדי אסר על פעילות המפלגות הפשיסטיות מחד, אך מאידך יזם חקיקת חוק יהודי שני, שהיה בעל הוראות מחמירות יותר מן הראשון. הורטי נאלץ לפטרו בפברואר 1939, ומינה במקומו את פאל טלקי, אשר אישר את חקיקת החוק היהודי. הייתה זו הפעם הראשונה שההתייחסות אל היהודים בהונגריה לא הייתה לפי ההצהרה על דתו של האדם, כי אם לפי מוצאו. גישה זו התאימה יותר לרוח שנשבה מגרמניה, והיא צעד מכריע בדרך לאסונם של יהודי הונגריה הממשמש ובא.
בוררות וינה הראשונה
עוד בנובמבר 1937 הבטיח היטלר להונגרים כי יקבלו חלק מצ'כוסלובקיה, אשר אותה זמם לחלק לחלקים, עליהם ישתלט. ההונגרים חפצו לקבל לידיהם את סלובקיה וסובקרפטיה, אותם איבדו לטובת המדינה הצ'כוסלובקית החדשה בחוזה טריאנון. כפי שבחבל הסודטים שימש המיעוט דובר הגרמנית עילה לדרישות טריטוריאליות, כך היה המיעוט ההונגרי בצ'כוסלובקיה קולני בדרישתו לחזור לחיקה של המולדת ההונגרית. הסכמי מינכן, אשר נכרתו ב-30 בספטמבר 1938 וקבעו כי על צ'כוסלובקיה למסור את חבל הסודטים לידיה של גרמניה, כללו אף נספח שקבע כי על צ'כוסלובקיה לשאת ולתת עם פולין והונגריה על פתרון המחלוקות הטריטוריאליות שביניהן. הונגריה פתחה בדיונים עם הצ'כים באוקטובר 1938. לאחר מספר ימי דיונים הודיעו הצדדים על כישלון השיחות. לאחר מתיחות רבה בין שתי המדינות, הוסכם בין הצדדים על מינויים של האיטלקים והגרמנים כבוררים בין הצדדים. הבוררות נערכה בווינה בהשתתפות שרי החוץ גליאצו צ'אנו ויואכים פון ריבנטרופ. אלה החליטו להעניק להונגריה שלושה מחוזות בסלובקיה, וכן שטחים נרחבים בסובקרפטיה (תוך שהם משאירים את ברטיסלאבה בשליטת הסלובקים), ובסך הכול כ-12,000 קמ"ר (רובם בשטח סלובקיה של ימינו, ויתרתם מצויים כיום בשטח אוקראינה). השטח היה מיושב באוכלוסייה של למעלה ממיליון איש, מהם כ-60% מדיארים וכ-35% סלובקים. גם שטחים בהם לא היה רוב מדיארי סופחו להונגריה במסגרת זו. סלובקיה איבדה 21% משטחה, ואת העיר השנייה בגודלה במדינה (קאשה - קושיצ'ה). ב-5 בנובמבר 1938 נכנסו צבאות הונגריה לטריטוריות החדשות, וב-11 בנובמבר נכנס הורטי כמנצח לקושיצ'ה, ממנה החלו הסלובקים והצ'כים להימלט. ב-12 בנובמבר קיבל הפרלמנט ההונגרי חוק המספח את השטחים החדשים להונגריה, וקובע כי הם שני מחוזות במדינה ההונגרית.
במרץ 1939 הכריזה סלובקיה על עצמאות מלאה, וצ'כוסלובקיה חדלה מלהתקיים. הונגריה ניצלה את ההזדמנות וסיפחה את יתרתה של סובקרפטיה בתמיכת היטלר. ב-15 במרץ תקפו כוחות הונגריה אף את סלובקיה, אך לאחר מלחמה קצרה ביותר, שכללה בפעם הראשונה את הפעלת חיל האוויר ההונגרי, הורתה גרמניה להונגריה לעצור ולהסיג את כוחותיה, שכן ראתה בסלובקים בני ברית אסטרטגיים במאבקים הטריטוריאליים במרכז אירופה. הונגריה הותירה בידיה לאחר אירוע זה כאלפיים קמ"ר נוספים משטחה של סלובקיה.
בוררות וינה השנייה
לאחר הצלחתה בקריעתה של סלובקיה הדרומית וסובקרפטיה מצ'כוסלובקיה, פנתה עתה מדיניות החוץ ההונגרית אל טרנסילבניה. הורטי ביקש לחזור על ההישג, שהיווה את מטרת מדיניותו מזה כעשרים שנה, והיטלר, אשר כבר היה מעורב עמוק במלחמת העולם השנייה נענה לו שוב. ביוני 1940 התכנסו שוב הבוררים, צ'אנו וריבנטרופ, והורו לרומניה להשיב את צפון טרנסילבניה, על שניים וחצי מיליון תושביה, לידי הונגריה. הרומנים שנותרו בחבל סבלו בשנים הבאות מאפליה, ואף ממעשי טבח. בהיסטוריה של רומניה מכונה אירוע זה תכתיב וינה.
ההצטרפות אל הציר
ראש הממשלה פאל טלקי התנודד בין שני קצוות אלו. הוא נמנע מלהצטרף לגרמניה עם תחילת מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939. אך ב-20 בנובמבר 1940 צירף את ארצו לברית המשולשת שבין איטליה, גרמניה והאימפריה היפנית. היה זה הצעד הסופי בשורה של צעדים, עליהם פיקח השגריר ההונגרי בברלין דמה סטויאי, שנועדו לתאם את מדיניותה וכלכלתה של הונגריה לצורכי מלחמתה של גרמניה.
בדצמבר 1940 חתמה הונגריה על "ברית ידידות נצחית" עם יוגוסלביה (אשר עדיין אחזה בידה חבלי ארץ רבים שהתקבלו מהונגריה בשנת 1920). בשלב זה הייתה יוגוסלביה היחידה מן המדינות הסובבות את הונגריה שלא הייתה בשליטת הגרמנים או בברית הדוקה עמם. במרץ 1941 כאשר שינויי השלטון ביוגוסלביה העלו לשלטון כוחות אנטי-גרמניים, והיטלר נאלץ לפלוש ליוגוסלביה, דרש היטלר מהונגריה כי תצטרף אליו. טלקי נקרע בין שתי המחויבויות הסותרות, ושילם את המחיר האישי הכבד ביותר - הוא התאבד על מנת שלא להורות על הפרת הברית אשר חתם אך שלושה חודשים לפני כן.
יורשו, הרדיקל הימני לאסלו בארדושי, תיאם את פעולותיו עם גרמניה. לאחר שגרמניה תקפה את יוגוסלביה, הורה הורטי על משלוח כוחות צבא אשר כבשו מחדש את השטחים שהיו שייכים להונגריה בעבר - מחוז וויבודינה, וכן חלקים מקרואטיה וסלובניה. הרווח הטריטוריאלי שהושג עלה במחיר כבד ביותר. ב-26 ביוני 1941, ארבעה ימים לאחר פתיחת מבצע ברברוסה, הוא הפלישה הגרמנית לברית המועצות, הצטרפה אף הונגריה ללוחמים לצידה של גרמניה וכבשה מידי הסובייטים שטחים בגליציה המזרחית. הצבא ההונגרי גרש כ-18,000 פליטים יהודים, אזרחי פולין וברית המועצות, שנמלטו להונגריה עם פרוץ המלחמה ואף תושבי הונגריה ממוצא יהודי שמסיבות שונות לא יכלו להוכיח את אזרחותם ההונגרית למרות שחיו בהונגריה עשרות בשנים בעת ההיא ומבין תושביה היהודים של קרפטרוס, בעת ההיא מסופחת מזה שנתיים להונגריה, שהוסגרו לידי הגרמנים על ידי ההונגרים. מרביתם הוצאו להורג, באקציה הגדולה ביותר עד אותו הזמן בין 26 לבין 29 באוגוסט 1941 בקמניץ-פודולסקי.
הלחימה לצידה של גרמניה
מספר גורמים היו מעורבים בהצטרפותה של הונגריה לצדו של היטלר אל הלחימה בברית המועצות. ראשית היה החשש כי אם לא תוכיח הונגריה את נאמנותה לציר באופן זה, תקופח בחלוקת השלל שלאחר המלחמה. רומניה כבר הצטרפה באופן פעיל אל הלוחמים, והחשש היה כי גרמניה לא תסייע להונגריה בדרישות נוספות מרומניה באזור טרנסילבניה. הרוסים, מצדם, הפגיזו את העיר קאסה (קושיצ'ה) אם בטעות, ואם במזיד, והדבר תרם להחלטה להצטרף אל המלחמה.
בדצמבר 1941 הכריזה הונגריה מלחמה על ארצות הברית. צעד זה תרם לבידודה הבינלאומי, ולהידוק לפיתתו של היטלר כלפי ההונגרים. הונגריה נראתה יותר כגרורה מאשר כבעלת ברית. מאה וחמישים אלף הונגרים לחמו את מלחמתו של היטלר ברוסים, בהם אנשי שירות העבודה. בשלב זה החלו הבקיעים הראשונים בחומת ההצלחות של היטלר להיות גלויים לעין. כישלון הכוחות הגרמנים בקרב על מוסקבה הביא למחשבות שניות בהנהגה ההונגרית באשר לטיב בעל הברית שבחרו להילחם לצדו.
במרץ 1942 הוחלף ברדושי במיקלוש קאלאי, שמרן זהיר, בעל מחויבות פחותה למטרה הגרמנית, משרידי ממשלתו השמרנית של בתלן.
קאלאי המשיך את מדיניותו של ברדושי, וחיילי הונגריה המשיכו להילחם בברית המועצות, אך במקביל החל קאלאי במגעים חשאיים עם בעלות הברית על מנת לחפש דרך מוצא מן הברית ההרסנית אליה נקלעה הונגריה. בינואר 1943, לאחר התבוסה בקרב על סטלינגרד סבלו הכוחות ההונגרים אבדות כבדות בפריצה רוסית של הקו שהוחזק על ידי ההונגרים על הנהר דון. קאלאי ניהל מגעים עם ממשלות בריטניה וארצות הברית, אך לא יצר כל קשר עם הרוסים, כפי שדרשו מעצמות המערב.
הגרמנים לא ראו התפתחויות אלו בעין יפה, וככל שהסתבכו במלחמתם ברוסיה, כן הלכה חשיבותה האסטרטגית של הונגריה וגברה, וכן גברו מאמצי הונגריה לפרוש מן הברית.
פלישת גרמניה להונגריה – ממשלות סטויאי וסלשי
ב-19 במרץ 1944 הורה היטלר לכוחות גרמניים לכבוש את הונגריה. סטויאי מונה לראש ממשלה, והורטי הודיע על פרישתו מפעילות ציבורית, ולמעשה הושם על ידי הגרמנים במעצר בית. סטויאי היה אמנם ראש הממשלה, אך את ענייניה של הונגריה ניהל מעתה "מיופה הכוח" הגרמני, אדמונד וזנמאייר.
התפתחות זו הייתה טראגית ליהדות הונגריה. עד אז יהודי הונגריה, סבלו מאוד תחת משטרו של הורטי, והיו כפופים לחקיקת חוקים אנטי-יהודיים ולמשלוח לעבודות כפייה, אך ברוב המקרים לא נרצחו בהמוניהם. בעקבות הפלישה הנאצית התרחשה שואת יהודי הונגריה.
הגעתו להונגריה של אדולף אייכמן במרץ אותה שנה הביאה למשלוחם של למעלה מארבע מאות אלף יהודים הונגרים אל מחנה המוות אושוויץ. ביולי הורה הורטי, תחת לחץ בינלאומי, על הפסקת המשלוחים. בשלב זה הייתה הונגריה כולה, פרט לבודפשט, "נקייה מיהודים".
הורטי ראה לחרדתו את הכוחות הרוסים מתקרבים לארצו, וזאת בעוד חיילים הונגרים נלחמים לטובת הגרמנים, ופשעי הנאצים משתוללים על אדמת הונגריה. במאמץ אחרון, הורה באוגוסט 1944 על פיטוריו של סטויאי, והחליפו בגנרל גזה לקאטוש, אשר החל במאמצים נמרצים להגיע לשביתת נשק עם הרוסים. בספטמבר 1944 חצו הרוסים את גבולה של הונגריה. ב-15 באוקטובר 1944 ניסה הורטי להכריז על שביתת נשק עם ברית המועצות. ניסיון זה הגדיש את הסאה אצל הגרמנים. הורטי נעצר ונשלח לגרמניה, ועל הונגריה השליטו הגרמנים את פרנץ סלשי מנהיג המפלגה הפשיסטית צלב החץ בראש ממשלת האחדות הלאומית (Nemzeti Összefogás Kormánya).
בין ה-6 ל-29 באוקטובר 1944 נערך קרב דברצן. במהלך הקרב תקפו כוחות מהחזית האוקראינית השנייה של הצבא האדום בפיקוד רודיון מלינובסקי את כוחות קבוצת ארמיות דרום של מדינות הציר במזרח הונגריה. לאחר קרבות קשים, במהלכם ספגו הכוחות הניידים הסובייטיים אבדות כבדות, נאלצו יחידות הציר לסגת למרחק כ-160 ק"מ. הקרב פתח את הדרך להמשך המתקפה הסובייטית לכיוון בודפשט.
הונגריה הפכה לשדה קרב. אנשיו של סלשי, אשר היו למעשה כנופיות אנטישמיות חמושות, ניהלו לצדם של הגרמנים קרב מאסף כנגד ההתקדמות הרוסית, תוך שהם טובחים ביהודים, בוזזים ושודדים את כל הנקרה בדרכם, הורסים את מסילות הרכבת ואת מפעלי התעשייה, ושולחים את אוצרותיה של הונגריה ברכבות אל תוככי גרמניה.
בדצמבר החל המצור הרוסי על בודפשט, אשר נכבשה לאחר מספר שבועות. ב-21 בדצמבר 1944 נפגשה "אספה זמנית" הונגרית בדברצן, באישור ברית המועצות. אספה זו בחרה ממשלה זמנית בראשות בלה מיקלוש, מפקד הארמייה ההונגרית הראשונה. באפריל 1945 נכבשה הונגריה כולה על ידי הצבא האדום. סלשי, וכן סטויאי ורבים מאנשי מפלגת צבא החץ, נשפטו לאחר המלחמה למוות על ידי בית דין עממי. הורטי הצליח להימלט מגורל זה (כפי הנראה בשל הכרת התודה של סטלין על מאמציו להגיע להפסקת אש), ובילה את שארית ימיו בגלות.
יער גשם טרופי
יער גשם טרופי, הידוע גם כיער משווני לח או ג'ונגל, הוא מערכת אקולוגית הנפוצה באזור קו המשווה. יערות הגשם הטרופיים הם ירוקי עד, וגדלים בהם בעיקר עצים רחבי-עלים ובגובה שונה שצמרותיהם יוצרות כמה רבדים אופקיים. יערות גשם טרופיים, המשתרעים על שטחים נרחבים סביב קו המשווה, יוצרים את אחת המערכות האקולוגיות המורכבות ביותר על פני כדור הארץ.
תפוצה
יערות גשם טרופיים מהווים רצועה רחבה משני צידי קו המשווה, באזורים החמים והלחים של כדור הארץ. הם משתרעים על פני שלושה גושים עיקריים. הגוש הגדול מכולם נמצא באגני האמזונאס, הגוש השני שוכן במערב אפריקה והגוש השלישי נמצא בדרום-מזרח אסיה. שטחם הכולל של כל יערות הגשם הטרופיים הוא כעשרים מיליון קמ"ר (יותר משמינית מהשטח היבשתי של כדור הארץ). בנוסף ישנם יערות גשם גם בצפון אוסטרליה ובניו זילנד.
האקלים
חגורת הצומח שמשני צידי קו המשווה לא עברה תקופת קרח, כמו אלו שהשמידו חבלי יער רבים בצפון כדור הארץ, וזאת אחת הסיבות שהרכב יער הגשם הטרופי מגוון מאוד מבחינת ריבוי המינים ליחידת שטח. סיבה נוספת היא התנאים האופטימליים של שפע גשמים וטמפרטורות גבוהות, שהביאו להתפתחות הצמחייה העשירה ביותר בעולם. כמות המשקעים השנתית באזורים אלו היא למעלה מ-3,000 מ"מ, וזו מתפזרת על פני כל השנה. גשם יורד כל יום בשעות הצהריים, והפוגות בגשמים שאורכן ימים אחדים מתרחשות לעיתים רחוקות בלבד. הטמפרטורה יציבה מאוד ונעה בין 20 ל-30 מעלות צלזיוס, כמוה גם לחות האוויר הגבוהה, המגיעה ל-90 אחוזים. יערות העד תורמים במידה ניכרת ליצירת האקלים המשווני הלח: המים שמתנדפים מצמחיית היער העצומה, בהשפעת השמש הטרופית, שבים אליה כגשמים והדבר חוזר ונשנה ללא הפסקה.
מבנה יער הגשם
קיים מבנה ברור של מפלסים בגבהים השונים של יער הגשם הטרופי: מפלס-העל ומתחתיו שני מפלסים עליונים של עצים ושני מפלסים נוספים הקרובים לפני הקרקע. מפלסים אלה הן גומחות אקולוגיות שונות זו מזו, המשתלבות בסביבתן ומהוות מקום חיות למגוון עשיר של בעלי חיים. בשל התופעה המעניינת שבגבהים שונים של אותו עץ מתקיימים תנאי טמפרטורה, אור ולחות השונים זה מזה, ניתן למצוא עצים מאותו מין שהם בעלי מקצב פעילות שונה ותכונות מורפולוגיות שונות.
מפלס העל, הקרוי מפלס א', הוא קבוצה של עצים ענקיים, שמיתמרים עד לגובה של 40–50 מטר ויש שיגיעו אף לגובה של 60 מטר ויותר. עצים אלה, שיוצרים חופה בלתי רציפה המתנשאת מעל היער, הם היחידים שיכולים לצמוח גם לרוחב. צמיחת הענפים הצדדיים מתחילה אצלם בגובה רב, סמוך לראש הגזע ולצמרת העץ. זוהי אחת התוצאות של התחרות הקשה על האור, המתקיימת בין מיני העצים המרובים. מפלס-העל מורכב ממינים רבים. הוא גם זה החשוף למרבית קרינת השמש. אולם מאחר שנוף העצים אינו רציף, הוא מאפשר לרבע מכמות קרני השמש לחדור למפלס הנוף שמתחתיו, זה קרוי מפלס ב'.
מפלס ב', שגובהו הממוצע כ-25 מטר, הוא קבוצה של עצים מוארכים שעלוותם מרוכזת בקודקודם, כיוון שהם גדלים בצפיפות רבה ועליהם להיאבק על כל פיסת מקום וקרן אור. עם המינים המופיעים במפלס זה נמנים גם מיני עצים המשתייכים למפלס א' ונאלצים להמתין לעיתים עשרות שנים עד שעצים אחרים מהמפלס שמעליהם ימותו ואז יוכלו הם לפרוץ אל על ולתפוס את מקומם.
מפלס ג' הוא מפלס צפוף מאוד של עצים שגובהם הממוצע כ-12 מטר. זהו מפלס רצוף ואטום במיוחד. המפלס הזה מקבל פחות מעשירית מקרינת השמש. בשני המפלסים הנמוכים ממנו גדלים עצים צעירים, עצים נמוכים, שיחים מטפסים וצמחים עשבוניים, שביכולתם לנבוט ולהתקיים בעוצמת הארה נמוכה ביותר.
מפלס ד' הוא מפלס של עצים נמוכים ושיחים שגובהם הממוצע כחמישה מטרים ובכללם גם עצי שרך, דקלים ועצים צעירים אחרים. עוצמת הקרינה המגיעה אליהם היא כחמישה אחוזים מסך קרינת האור הכללית.
מפלס ה' הוא המפלס הנמוך ביותר. זהו מפלס פני הקרקע המכוסה בצורה בלתי רציפה בצמחים עשבוניים, בשרכים ובנבטי עצים. כל אלה יכולים לעיתים לתפוס את מקומו של צמח שמת ולעלות מעט מעלה. המפלס התחתון מקבל כאחוז בלבד מסך קרני האור ובדרך כלל הוא עני בכסות צמחית משום שמעט צמחים מסוגלים לגדול ולהתקיים בתנאים שכאלה.
שכבת הקרקע ביער הגשם הטרופי נקראת לטוסול, והיא רדודה יחסית ליערות מחטניים וליערות נשירים. עקב הלחות והחום השוררים באזור המשווני, יונקים העצים את המים ואת חומרי המזון המומסים בהם במהירות רבה. בתהליך פירוק כה מהיר אין סיכוי להצטברות כה רבה של רקבובית, וכמות הגשם הגדולה, השוטפת את הקרקע הרדודה והדלה, מותירה מצע דל שעליו צריך העץ להתקיים. שכבת הקרקע הרדודה היא האחראית לכך שהבליה ביערות הגשם הטרופיים שנכרתים היא כה מהירה והרסנית, מכיוון שלאחר שהעצים נכרתים, נשטפת האדמה הדקה ומותירה רק מצע סלע שומם. שורשי העצים ביער הגשם הטרופי הם השומרים למעשה על שכבת הקרקע שעליו הוא מתקיים. חרף דקותן של האדמה ופסולת העלים, הן שוקקות חיים והרבה מצורות החיים שניתן למצוא שם, אינן מצויות בשום מקום אחר, וחלקן ייחודיות ומותאמות לחיים בחוסר אור. ניתן למצוא שם תולעים ונחשים המתחפרים בקרקע, דו-חיים במחילותיהם, עכבישים, המשחרים לטרפם בין העלים, וגם חלזונות, אקריות, ציקדות ושאר מיני חיפושיות.
בעיות הקרקע
בשל דקות הקרקע, מתגלה בעיה טיפוסית לכל עץ ועץ, שנאלצים להצמיח גזעים לגובה של עשרות מטרים. עצים שכאלה זקוקים לבסיס איתן שהקרקע הרדודה אינה מסוגלת לעגן. בשכבת קרקע שכזו מערכת השורשים אינה עמוקה והעץ נאלץ לעבות את בסיס הגזע - הדק יחסית לגובהו - ולתמוך בו. על כן עצים רבים מצמיחים חוטרים המתפצלים בבסיס הגזע, בגובה של מטר או שניים מן הקרקע, לשורשי-קביים שננעצים באדמה וחודרים לתוכה על מנת לתמוך בגזע המרכזי. כך נוצר לגזע בסיס משולש של קביים תומכים.
התופעה הזו רווחת בין מינים שונים של דקלים ממפלסים ג' ו-ד'. תופעה אחרת של תמיכות נוצרת בעזרת שורשי לוחות, שהם צימוח עילי של חלקי השורש האופקי העליון, הממלאים את הנפח המשולש שבין הגזע לשורשים ויוצרים עוגני גזע גדולים. שורשי הלוחות אופייניים לעצים הגבוהים ביער כמו אלה הצומחים במפלסים א' ו-ב'. סמוך לגזעים בעלי שורשי לוחות כמעט שלא מתבססים צמחים אחרים. יש ובבסיסי העצים נותרים פתחים קטנים המשמשים משכן לציפורים, זוחלים, פרוקי-רגליים ויונקים כגון עטלפים ומכרסמים.
המטפסים
לא רק שורשים פורצים מתוך הגזע ביער הגשם הטרופי, אלא גם ניצנים שמתפתחים לפרחים (ביערות אחרים, הפרחים ואחרי כן הפירות, מתפתחים רק בקצות הענפים הצעירים). תופעה זו קרויה קאולילוריה.
לא כל הצמחים ביער הגשם הטרופי משקיעים משאבים כה רבים, כדוגמת העצים החפצים להגיע אל האור. שתיים מצורות חיים אלה המתקיימות ומצויות בשפע על העצים הם המטפסים (הליאנות) והאפיפיטים. כסות העצים ביער הגשם הטרופי עשויה לעלות על 400 אחוזים ואינה מאפשרת לאור לחדור מבעד לעלווה הצפופה ולכן רק מחצית האחוז מעוצמת האור (ללא עננות) מגיעה אל קרקעית היער. וכך, בניגוד למה שנהוג לחשוב, קרקעית היער האפלולית אינה צפופה ואף עבירה למסיירים בה (על גדות הנהרות ישנו מעטה סמיך של צומח עד שהיער נראה בגללם בלתי חדיר).
למעשה, גדלים על הקרקעית רק מינים מועטים של צמחי צל ונבטי עצים. שתי דרכים עומדות לפני הצמח כדי להגיע אל האור. האחת היא לפתח גזע שאורכו כארבעים מטר ויותר ולנסות להיות הגבוה בעצים מסביב, והשנייה היא להיצמד לצמח שכבר בנה גזע שכזה. ביער הגשם הטרופי, על לחותו הגבוהה, עושים זאת האפיפיטים והמטפסים, אשר מגיעים כמעט לכל גזע, ענף או גבעול חשוף ונמצאים על כל עץ שיוכלו לטפס ולהשתרג עליו.
למעלה מתשעים אחוז ממיני המטפסים בעולם חיים ביער הגשם הטרופי. אורכם הממוצע אמנם מגיע לכ-75 מטרים, אך הם עשויים להגיע אף לאורך של כ-250 מטרים. המטפסים משתרגים בין קומות היער השונות ומקשרים ביניהן כמערכת כלי דם בגוף של בעל חיים, המחברת ומקשרת בין כל איבריו. הדרך שבה הצמחים האלה מצליחים להעביר מים ומינרלי מזון מהשורשים לנצרים, וחומרי מזון מהנצרים לשורשים, נחשבת לפלא פיזיולוגי. השרכים יוצרים מעין סלים תלויים ברחבי היער אשר לוכדים בתוכם עלים, פירות וזלזלים הנופלים מלמעלה ואלה נאספים לערמות ביניהם. במשך הזמן מתפרקים השיירים ונוצרת רקבובית המשמשת להזנת מיני צומח ושאר יצורים ומספקת להם מרחב מחיה נוסף.
אפיפיטים
מלבד מטפסים ניתן למצוא על העצים מינים רבים של אפיפיטים. אלה הם צמחים הגדלים על צמחים אחרים, מבלי לצרוך מהם חומרים מזינים כפי שעושים טפילים. האפיפיטים יוצרים תנאים ייחודיים למגוון רחב של בעלי חיים, לכן השפעתם ביער הגשם הטרופי גדולה למדי. הצמח הנושא אותם משמש מעין מצע לאפיפיט, אשר שורשיו כלל אינם נתונים בקרקע.
האפיפיטים קולטים את המים ואת מינרלי המזון, המומסים בהם והחיוניים לגידולם, מהאוויר הלח. יש הטוענים שנוכחותם מועילה לעץ, כי הם מקטינים את הלחות סביבם ובכך פוגעים בעקיפין בפטריות המזיקות. האפיפיט מעדיף להתיישב בהסתעפויות של ענפים, שם מצטברים מים וחומרים אורגניים הדרושים למחייתו. השגת האור מפצה על הריחוק מן הקרקע ועל הקושי היחסי בהשגת נוזלים. האפיפיטים קולטים מים במהירות ויש המסוגלים לאגור אותם. שורשיהם נועדו בעיקר לאחיזה בענף ולחלקם יש צורה של שושנת עלים גדולה, שבתוכה מצטברים מי גשמים, כך שהצמח קולט את המים מבסיס העלים.
ישנם אפיפיטים ממשפחת הברומליים, שקיבולת המים של שושנת עליהם מגיעה לחמישה ליטרים. שושנת עלים לוכדת פסולת צמחית ויוצרת ערימת דשן לחה במרכז הצמח. במים האלה מתקיימים דו-חיים וחרקים, החיים רק בגומחה זו של בריכת הגשם הזעירה. בתוך הבריכה יכולות קרפדות עצים להשלים את כל מחזור חייהן הרחק מעל האדמה כשכל מזונן הוא יתושים הדוגרים גם הם במאגר המים התלוי.
הפרשותיהם של יצורים אלה ושיירי מזונם הם מינרלים חיוניים לאפיפיטים ואלה נקלטים על ידם בתיווכם של המים. עבור הסחלבים שמלבלבים בחופת היער בשל שפע האור יש לשורשים שני תפקידים: האחד, להיאחז בחוזקה למצע ולהיצמד אליו והשני הוא לינוק את הלחות מן האוויר באמצעות חללים המצויים בקצות שורשים תלויים וארוכים. כהגנה מפני התייבשות, משמרים הסחלבים את הנוזלים בפקעות כדוריות.
פיקוסים
צורת חיים הדומה לזו של האפיפיטים הם הפיקוסים החונקים. אלה הם צמחים המתחילים כאפיפיטים אך במהלך התבססותם על העץ הנושא אותם הם שולחים שורשים המגיעים וחודרים לקרקע ואחר מתחילים להשתרג על צמח המצע שלהם עד שמוחצים אותו ואז הם הופכים לעצים עצמאיים. רוב המינים, מתוך מאות מיני פיקוסים, מתחילים את מחזור חייהם כאפיפיטים והופכים כעבור זמן לפיקוסים חונקים.
חופת יער הגשם
חלקו העליון הירוק של יער הגשם הטרופי הוא אזור מיוחד במינו. לשכבה שטופת-שמש זו יש מאפיינים ייחודיים, וחיים בה יצורים שאינם יורדים לעולם אל פני הקרקע. צמרות העצים שמשתרגות אלה באלה יוצרות מבנה סבוך ומורכב של צמחייה, שבתוכו נוצרות "דרכים" שבהן בעלי החיים יכולים לנוע. הן מציעות שפע נדיב של קליפת עץ, עלים, פרחים ופירות לבעלי החיים.
על כן, חופת היער היא אחד האזורים המיושבים והמגוונים ביותר של יער הגשם הטרופי. מספר העופות השוכנים שם הוא אדיר. העופות ניזונים מצוף הפרחים, מהפירות ומהזחלים הניזונים מהם. לעיתים הם מלווים את להקות הקופים על מנת ללקט את החרקים שהוטרדו ממקומם עקב קולות הנפץ הרעשניים של הקופים, העוברים בינות לענפים. ניתן למצוא שם גם יונקים קטנים הניזונים מצמחים או מבעלי חיים אחרים, דוגמת לטאות. בעלי החיים בחופת היער משליכים את שאריות המזון למטה, ושם בעלי חיים אחרים נאבקים עליהן.
עונות השנה
ביער הגשם הטרופי יש אמנם עונות שנה, אך אלה אינן מובחנות זו מזו כמו עונות השנה באזורים הממוזגים ולכן הצמחייה הגדלה בו אינה תלויה בשינויים אלה כמו ביערות אחרים. מידות החום וקרינת האור הבאות מן השמש הן יציבות במשך השנה כולה בסמוך לקו המשווה, והעונות מתבטאות בשינוי בכמות המשקעים בלבד, כשההשפעה היחידה שיש לכך היא האטה בקצב הפריחה והבשלת הפירות בחודשים היבשים יותר. בעצים בני אותו מין ואפילו בענפיו של אותו העץ, ייתכנו דרגות שונות של התפתחות בעלים, בענפים ובפרחים. ביער הנמצא באזור בעל עונתיות ותנאי אקלים משתנים, מתקיימת מחזוריות אחת ליער כולו. ביער הגשם הטרופי, הצמחים והעצים בוחרים למעשה באיזה שלב יימצאו, אם בשלכת, בפריחה או בחניטת הפרי, כך שבכל תקופה מזמני השנה ניתן למצוא ביער את כל השלבים מתקיימים זה לצד זה.