cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל
ילדותו
ז'ואאו הרביעי נולד בליסבון ב-19 במרץ 1604, לתאודוסיו השני, דוכס ברגנסה השביעי ואנה דה ולאסקו אי גירון, בתו של חואן פרננדז דה ולאסקו, דוכס פריאס החמישי. בשנת 1630 מת אביו תאודוסיו השני, דוכס ברגנסה השביעי, וז'ואאו ירש את תוארו של אביו "דוכס ברגנסה", ובשנת 1633 התחתן ז'ואאו עם לואיסה דה גוסמן, בתו של חואן מנואל פרס דה גוסמן, דוכס מדינה-סידוניה השמיני.
שלטונו
החל מ-1630, כבר בימי מלכותו של פיליפה השלישי, הסתמנה נטייה ספרדית להתערב בענייניה של פורטוגל, ובכך גבר אי השקט של הפורטוגזים, והאצילים הפורטוגזים חששו מפגיעה במעמדם. ספרד הייתה מעורבת באותה העת במלחמות רבות, ביניהם, מלחמת שמונים השנים והמלחמה נגד אנגליה, ובמלחמות אלה קיפדו פורטוגזים רבים את חייהם. בשנים 1634 ו-1637 פרצו בפורטוגל שתי מרידות, אשר בהן לא היה די כדי לערער את שלטון ספרד בפורטוגל. עם זאת, עד שנת 1640, הצטמצמה מאוד עוצמתה הצבאית של ספרד, עקב מלחמתה עם צרפת והמרד שפרץ בקטלוניה באותה השנה.
מה שגדש את הסאה היה כוונתו של הדוכס דה אוליוורס ב-1640 להשתמש בכוחות פורטוגזיים נגד הקטלאנים, שהכריזו על עצמם כנתינים של מלך צרפת. הקרדינל רישלייה איתר בליסבון, בתיווך סוכנים מטעמו, את ז'ואאו, דוכס ברגנסה, שהיה נצר למלכי פורטוגל. מנהיגי הפלגים הפורטוגזים שלחמו למען עצמאות מספרד הנהיגו ב-1 בדצמבר 1640 קנוניה לאומנית, תוך ניצול השפל בפופולריות של מושלת פורטוגל, מרגריטה מסבויה, דוכסית מנטובה, ושל מזכיר המדינה הכפוף לה, מיגל דה ואסקונסלוש. היחיד שקיפח את חייו באותו מרד היה ואסקונסלוש, שהושלך מחלון. באותו היום, הכריזו הפורטוגזים, בנצלם את המרד בקטלוניה, על ז'ואאו כמלך פורטוגל, בשם "ז'ואאו הרביעי", ובכך באו לקיצם 60 שנות שלטון ספרד בפורטוגל.
הארכיבישוף של בראגה התקומם על ההכתרה, וכך גם מספר אצילים אשר השיאו לז'ואאו עצה לוותר על הכתר ולמוסרו למלך ספרד. אצילים ולאנשי כמורה אלו נשפטו בחומרה, עם המלכתו של ז'ואאו הרביעי. חיל המשמר של סאוטה לא קיבל על עצמו את מרותו של ז'ואאו, שאך לא מכבר הוכתר, ושמר על נאמנותו למלך ספרד, פליפה הרביעי, מלך ספרד.
ספרד בוששה להגיב על כך, ותגובתה באה רק שנים לאחר מכן. הסיבות לכך היו המלחמה בה הייתה שקועה ספרד בחזית הגרמנית (מלחמת שלושים השנים, ובה בעת מלחמתה עם צרפת, ובנוסף גם ההתקוממויות בקטלוניה, בנאפולי ובסיציליה, וגם הקנוניה באנדלוסיה, מרידות בהם התגלו צבאות ספרד כבלתי כשירים. הייתה זו תקופה קריטית ומורכבת, המוכרת כתקופת "משבר שנת 1640". ב-1644 נערך קרב בעצימות נמוכה במונטיחו. פורטוגל חידשה את בריתה עם אנגליה, ודמויות המפתח שבלטו כשנערך ההסכם החדש היו מלך אנגליה צ'ארלס הראשון, אוליבר קרומוול וצ'ארלס השני, בעלה של בתו קתרינה מברגנסה. פורטוגל מסרה לאנגליה בתמורה את טנג'יר שבמרוקו ואת בומביי שבהודו. בהמשך התלקחה במלוא עוזה מלחמת השבת הכתר הפורטוגזי, שהייתה ניסיון של ספרד להשיב את כתר פורטוגל לחיקה. ז'ואאו הרביעי התכוון לכבוש מחדש טריטוריות שהשתייכו בעבר לאימפריה הפורטוגזית. ארצות השפלה הצליחו לכבוש ולהחזיק בציילון ובמלאקה, אך עם זאת הצליחו הפורטוגזים לכבוש מחדש את לואנדה ואת סאו טומה ופרינסיפה, וגם הצליחו לגרש את ההולנדים מברזיל. בגלל אובדן מושבותיה במזרח, הפכו הזהב, הסוכר והיהלומים של ברזיל למקורות ההכנסה העיקריים של פורטוגל. עקב העימות עם ספרד, פעל ז'ואאו לחיזוק מוסדות השלטון והמנהל במדינה. לאור גישה חדשה זו, הוקמה ועדת קבע לענייני מלחמה, וכמו כן גם ועדה לענייני משמר הגבולות, תוך סיועה של החברה הכללית למסחר של ברזיל, וכך גם הובטח הנתיב הימי בין המטרופולין בפורטוגל לבין מושבתה החשובה ביותר באותה עת - ברזיל. תחת מלכותו של ז'ואאו, שבה פורטוגל להיות מעצמה עולמית ובעלת מעמד רם באירופה.
בנוסף מינה ז'ואאו מועצה לענייני פורטוגל מעבר לים. תפקידה היה לגבש מדיניות קולוניאלית חדשה ולהתגבר על קשייה הכלכליים של פורטוגל. בהקשר זה, עברה ברזיל, הגדולה והעשירה מבין מושבותיה, סדרה של רפורמות מנהלתיות וכלכליות, והוגבר בתחומה החיפושים אחר זהב ואבנים יקרות.
ב-6 בנובמבר 1656 מת ז'ואאו הרביעי בליסבון, ובנו אפונסו השישי, מלך פורטוגל עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
בשנת 1633 התחתן ז'ואאו עם לואיסה דה גוסמן, בתו של חואן מנואל פרס דה גוסמן, דוכס מדינה-סידוניה השמיני, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
בנוסף הייתה לז'ואאו גם בת לא חוקית מפילגשו.
מאיר שלו
מאיר שלו (29 ביולי 1948 – 11 באפריל 2023) היה סופר, עיתונאי, מחזאי ופובליציסט ישראלי, כתב רומנים מהווי ארץ ישראל וספרי ילדים, ובעל טור שבועי בעיתון "ידיעות אחרונות". ספריו זכו להצלחה גדולה בקרב קהל הקוראים והוא נחשב לאחד הסופרים הישראלים הנקראים ביותר.
ספריו של שלו תורגמו לכעשרים שפות.
ביוגרפיה
שלו נולד במושב נהלל למשורר, המורה והסופר הירושלמי יצחק שלו, איש ימין וארץ ישראל השלמה, ולבתיה לבית בן-ברק מנהלל שהייתה מורה. אחיו, ד"ר צור שלו, הוא היסטוריון של תקופת הרנסאנס, מרצה באוניברסיטת חיפה ולשעבר נווט בחיל האוויר. אחותו, רפאלה שיר, הייתה ציירת. שלו היה אחיינו של מרדכי שלו ובן דודם של הסופרת צרויה שלו, המתמטיקאי והסופר ענר שלו וחבר הכנסת רם בן ברק.
בגיל צעיר עבר עם משפחתו לארבע שנים לקיבוץ גינוסר וב-1952 השתקעה המשפחה ב"שיכון קריית משה" שבשכונת קריית משה בירושלים, שם גדל, מלבד שנתיים נוספות בנהלל בשנים 1957–1958. למד בבית הספר התיכון שליד האוניברסיטה העברית.
באוגוסט 1966 התגייס לצה"ל ושירת בסיירת גולני. במלחמת ששת הימים השתתף בקרב תל פאחר. בנובמבר 1967 נפצע במלחמת ההתשה בבקעת הירדן מארבעה כדורים מאש כוחותינו. דמותו של שלו מופיעה לרגע בספרו "עשו", כחברו של בנימין, בחור צולע עם משקפיים, המתרועע עם רומי. ב-1969 התפרסם שירו האנטי-מלחמתי "על דעת הנערים".
אחרי שירותו בצה"ל סיים לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן החל לעבוד בטלוויזיה הישראלית. בשנת 1975 היה עוזר מפיק ועורך משנה. הוא היה שותף בחיבור החידות של תוכנית "מחפשים את המטמון", ובשנת 1977 היה בצוות השעשועון "שלוש יוצא אחד".
בשנת 1977 היה עוזר עורך של התוכנית "עלי כותרת", בה גם הופיע בפינה שהביאה אירועים מצחיקים מרחבי העולם, ובהמשך בפינה סאטירית. בשנת 1978 הוא הצטרף לצוות של השעשועון "תשע בריבוע". שלו גם הגיש פינת ביקורת עיתונות בטלוויזיה, ובשנת 1980 הגיש פינת לשון בשם "חטף פתח".הנחה את התכנית "ארץ אהבתי" שהפיקה עוגניה שמחוני, והנחה גם את התוכנית "שעה טובה" ששודרה בליל שבת בערוץ הראשון.
הספרים הראשונים שפרסם היו "משכב לצים" ב-1982, אסופה של חרוזים ארוטיים-הומוריסטים, ו"תנ"ך עכשיו" ב-1985, שהיה אסופה של מאמרים פרשניים ברוח אקטואלית והיתולית על סיפורי המקרא.
חיים אישיים
שלו היה נשוי לרינה שלו, ואב לבת, זהר ובן, מיכאל. הוא התגורר לסירוגין בשכונת קטמון הישנה בירושלים ובאלוני אבא שם טיפח בחצרו גינת-בר, עליה כתב בספרו "גינת בר" ושיצא לאור ב-2017.
נפטר ב-11 באפריל 2023, בגיל 74, לאחר מאבק של שלושה חודשים במחלת הסרטן. נטמן ב-14 באפריל 2023, בבית העלמין של נהלל.
עבודתו הספרותית
הרומנים של שלו הם סיפורי אהבה שעוסקים בהוויה הישראלית והמשפחתית, מתמקדים בעיקר בראשית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל, שואבים רבות מן המקורות ומחוברים לנוף, לטבע ולהיסטוריה של הארץ. ברבים מספריו משתקפים סיפורים מתולדות משפחתו, ושזורים בהם נופי ילדותו בירושלים ובנהלל.
הרומן הראשון: "רומן רוסי" זכה להצלחה גדולה. הסיפור מתרחש במקום שהוא מעין גלגול בדיוני של נהלל. המספר הוא נכדו של אחד ממייסדי המקום, והוא מגולל את סיפור ההתיישבות של אנשי העלייה השנייה והשלישית במעין "אוסף של אנקדוטות רבות-דמיון" שיש בהן תמהיל של מציאות ופנטזיה כאחד.
ב"עשו" שיצא בשנת 1991, מסר שלו את קורותיה של משפחת אופים ישראלית במהלך שלושה דורות, שניתן גם ליחס אותה למעין פרודיה של סיפורי האבות והאמהות מספר בראשית. במרכז הספר מתוארת מערכת היחסים המורכבת בין המספר, עשו, לבין אחיו יעקב. על אף הטרגיות של מרכיבי הסיפור (מחלות קשות, שכול, יחסים עכורים בקרב המשפחה, בן שגלה מארצו) מצליח שלו לשעשע את הקוראים בדרך הסיפור, שבה הוא משלב בדיות, ציטטות, הרמזים ספרותיים ושעשועי לשון.
מחוץ לספר "בביתו במדבר" מעוגנים גם שאר הרומנים בסיפורים על הוויות החיים של כפר בעמק יזרעאל, במהלך שישים שנות קיומו, החל מהקמתו בשנות העשרים של המאה העשרים. הספר "הדבר היה ככה" מתבסס על חוויותיו האוטוביוגרפיות של מאיר שלו בשנות ילדותו במושב נהלל, כשהגיבורה הראשית שבו היא סבתו עזת הנפש וחולת הניקיון, בעוד שגיבור המשנה הוא שואב האבק שנשלח אליה מאמריקה, והוא ספון ללא שימוש בחדרה.
הציר העלילתי המשותף לרוב הרומנים הוא סיפור המשפחה לצד הסיפור הציוני. נפרשת פה "כמין סאגה ארץ-ישראלית על פני עשרות שנים, ותולדות 'הארץ' - ובמיוחד פרשת ההתיישבות העובדת בה נשקפות ממנו בראי עקום" בסגנון ריאליזם פנטסטי לצד תיאורים מפורטים ובקיאים מאוד של נוף ישראלי מובהק ודמויות, מגיש שלו סיפור שהוא שילוב של מיתוסים מצד אחד ובקיאות גדולה בפרטי העבודה והמעשה מצד שני. רצף העלילה איננו ליניארי, והוא נע קדימה ואחורה לסירוגין, עד שהוא מתקבל בפני הקורא בשלמותו. התכונה הבולטת מאוד לאורך כל כתביו של שלו הוא ההומור שמתבל את סיפוריו לא רק בחן, אלא באפשרות לעמוד בכל התלאות והאירועים, שלעיתים הם קשים מאוד - המתרחשים ברומנים שלו.
שלו ידוע בתחקיר היסודי שנהג לערוך לקראת כתיבת כל אחד מספריו, במסגרתו בחן היטב את המלאכות שבהן עוסקים גיבוריו, ובמילותיו שלו:
כמה מספרי הילדים שלו עובדו לתיאטרון. אחד מהם: "הגשם של סבא אהרן" המבוסס על סיפור שסיפר לו סבו, עובד ב-2017 להצגת ילדים, במסגרת פסטיבל חיפה להצגות ילדים. ההצגה זכתה במקום ראשון במסגרת הפסטיבל.
הרומן שלו "יונה ונער" עובד להצגת תיאטרון בתיאטרון גשר, ובוים על ידי יבגני אריה. הרומן "כימים אחדים" הוצג בעיבודים שונים בישראל ברוסיה ובארצות הברית. ההצגה "כימים אחדים", המבוססת על ספרו, הוצגה בתיאטרון הקאמרי.
בספריו העיוניים הוא חשף את מקורות ההשפעה של כתיבתו, החל מהסופרים והספרים שאהב, דרך עולם התנ"ך, אליו הוא קשור לא מעט בעקבות אביו, יצחק שלו, שהיה מורה וסגן לחתן-התנ"ך העולמי למבוגרים וכלה באהבתו הגדולה לעולם הטבע והנוף הארץ-ישראלי, ממנה ניתן להתרשם מכל ספריו, ובעיקר מספרו "גינת בר".
עמדותיו
שלו נחשב לאחד הדוברים הבולטים של השמאל הציוני. והיה מבקר קשה של הימין הישראלי והממסד הדתי.
בנאום אשר נשא בטקס שבו האוניברסיטה העברית העניקה לו ד"ר לשם כבוד ביוני 2019 אמר את הדברים הבאים :
במשך שנים רבות היה בעל טור ב"מוסף לשבת" של העיתון ידיעות אחרונות. בטור זה, שהיה כתוב בהומור ובעוקצנות, ביקר שלו את מדיניות הממשלה, בפרט בנושאי חינוך, טבע וסביבה, דת ומדינה.
תשומת לב מיוחדת הקדיש שלו בטורו למצב החינוך והתרבות בישראל. דוגמה לכך היא הקטע הבא, מתוך הטור שפורסם ב-23 בספטמבר 2005:
תרגום
}}
Jack in the Box (שיר)
Jack in the Box (בעברית: ג'ק בקופסה) שכתב דייוויד מיירס והלחין ג'ון וורסלי, היה הנציג של הממלכה המאוחדת בתחרות האירוויזיון של שנת 1971, בביצעה של הזמרת הצפון אירית קלודה רודג'רס.
הזמרת מביעה את רגשות האהבה החזקים שלה לגבר שמתייחס אליה כמו לצעצוע, כדוגמת "ג'ק בקופסה", כי היא חשה שבתמורה לאהבתו, היא תנתר על קפיץ כמו הצעצוע המוזכר. עם זאת בסוף השיר היא אומרת לו שיום אחד יימאס לה והיא תעזוב אותו. לכן היא מקווה שהוא יגיד שהוא אוהב אותה, כי היא תעשה כל דבר כדי לשמוע את המילים האלה.
ב-20 בפברואר 1971 שרה רודג'רס שישה שירים בתוכנית הגמר של "A Song for Europe", ששודרה כחלק מסדרת הטלוויזיה "It's Cliff Richard!". רודג'רס נבחרה באותה שנה לייצג את הממלכה המאוחדת, בכוונה להקל על המתח שהיה קיים בין בריטניה לצפון אירלנד. בשל שביתה של עובדי הדואר, השיר נבחר על ידי צוותי שיפוט אזוריים. השיר "Jack in the Box" ששודר שלישי באותו ערב, נבחר לשיר אותו תשיר רודג'רס בדבלין.
בשנת 1971 כל מדינה הייתה צריכה להציג קטעי וידאו כ"תצוגה מקדימה". ה-BBC הראו את הביצוע של השיר בתוכנית "It's Cliff Richard". השיר בוצע תשיעי בסדר השירים, אחרי "Pomme, Pomme, Pomme" נציג לוקסמבורג בביצוע מוניק מלסן, ולפני השיר "Goeiemorgen, Morgen" בביצוע לילי קסטל וז'אק ריימון מבלגיה. בהופעה לבשה רודג'רס חולצה ורודה ומכנסונים מקושטים בנצנצים. בסיום ההצבעה קיבל השיר 98 נקודות ודורג במקום הרביעי.
אחרי האירוויזיון הגיע השיר למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי. זהו הלהיט המפורסם ביותר של רודג'רס.
מלבורן פארק
מלבורן פארק (מאנגלית: Melbourne Park) הוא מתחם טניס אולימפי הממוקם במלבורן. הפארק מארח את אליפות אוסטרליה הפתוחה. בתחומי הפארק נמצא גם אצטדיון הקריקט של מלבורן.
פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ
חייו
פיליפ וילהלם נולד בגיסן ב-24 בנובמבר 1615, לוולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג ומגדלנה מבוואריה, בתם של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן. בשנת 1653 מת אביו וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג, ופיליפ וילהלם ירש את רוזנות פפאלץ-נויבורג ואת דוכסויות יוליך וברג.
בשנת 1685 מת קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ ללא יורשים, ופיליפ וילהלם עלה לשלטון במקומו. אולם אחותו של קרל אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ שהייתה נשואה לפיליפ הראשון, דוכס אורליאן טענה אף היא לזכותה לשלטון, ובעקבות כך פרצה בשנת 1688 מלחמת הירושה הפלטינית.
ב-2 בספטמבר 1690 מת פיליפ וילהלם בווינה, ובנו יוהאן וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה במקומו לשלטון.
משפחתו
בשנת 1642 התחתן פיליפ וילהלם עם אנה קטרז'ינה קונסטנסיה ואזה, בתם של זיגמונט השלישי ואזה וקונסטנצה מאוסטריה, ממנה נולד לו רק ילד אחד בשנת 1645 שמת בלידתו.
בשנת 1653 התחתן פיליפ וילהלם עם אליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט, בתם של גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט וסופיה אלאונורה מסקסוניה, ממנה נולדו לו 17 ילדים:
דוד גאלאמב
ר' דוד גאלאמב [גולומוב ] (כ"א בטבת ה'תרכ"א, 3 בינואר 1861 – ט"ז בכסלו ה'תרצ"ו, 12 בדצמבר 1935) היה סוחר, תלמיד חכם ובלשן.
תולדות חייו
גאלאמב נולד בעיירה אינדורה בפלך גרודנו של האימפריה הרוסית (היום בבלארוס), בן יחיד להוריו - אריה ליב ושפרה.
בגיל עשרים נשא לאישה את פעריל לבית גארסמאן, ילידת בריסק ושם אף קבעו את מקום מושבם. לזוג נולדו, במהלך השנים, שמונה בנים. גאלאמב שהתייתם מאביו, בגיל צעיר יחסית, ירש ממנו את החוש המסחרי והפך ליצואן וליבואן של סחורות מהקווקז לאנגליה ולגרמניה. בשל עסקיו עברה המשפחה להתגורר באודיסה, למרות כשחצי מהזמן הוא עצמו בילה בקווקז.
הפגיעה בעסקיו בעקבות מלחמת העולם הראשונה והכיבוש הרוסי, פינתה לו זמן לעסוק בכתיבת ספריו. אלא שכאשר השלטונות הצרו את צעדיו והוא חש שאינו יכול עוד לעסוק בלימוד ובכתיבה, עקר גאלאמב בקיץ 1922, עם משפחתו, לברלין. לשמחתו, המשטר הקומוניסטי איפשר לו לקחת עימו את ספריו וכתבי היד, עליהם עמל וכך יכול היה להמשיך לעמול עליהם ולהוציאם לאור. לאחר שלא הצליח למצוא בברלין בית דפוס שיסכים להוציא את ספריו, ככל הנראה בשל המשבר הכלכלי ששרר בגרמניה, בעקבות מלחמת העולם הראשונה, רכש גאלאמב ב-1923 בית דפוס, יחד עם הסופר חיים נחמן ביאליק. הוא הספיק להדפיס בבית דפוס זה את החלק הראשון של ספרו "התורה והתלמוד" אך נאלץ למוכרו לאחר כשנה - בשנת 1924. בשנת 1931 עבר, בעקבות ילדיו, לברייטון שבאנגליה, שם גם נפטרה אשתו האהובה, שנה מאוחר יותר. בחורף 1935 הלך גאלאמב לעולמו.
ג'ון וואטס
ג'ון וואטס (באנגלית: Jon Watts; נולד ב-28 ביוני 1981) הוא במאי, תסריטאי ומפיק אמריקאי.
קורות חיים
וואטס נולד וגדל בעיר פאונטיין שבמחוז אל פאסו במדינת קולורדו. בבגרותו, הוא למד קולנוע באוניברסיטת ניו יורק. עם קבלת התואר הראשון, הוא החל לביים פרסומות עבור חברת הפקה המקומית "Park Pictures". במקביל, הוא ביים גם וידאו קליפים עבור מוזיקאים שונים, ובהם הדי ג'יי פאטבוי סלים ולהקות הרוק "Death Cab for Cutie" ו-"Tv on the Radio".
ב-2010, וואטס וכמה מחבריו יצרו טריילר לסרט אימה פיקטיבי אודות אב שהופך לרוצח לאחר שהוא לובש תחפושת ליצן שהוא מצא במרתף שלו. לאחר שצפה בטריילר באתר האינטרנט לשיתוף וידאו "YouTube", המפיק איליי רות' הביע עניין בעיבוד הטריילר לסרט עלילתי באורך מלא. וואטס כתב לשם כך תסריט יחד עם חברו כריסטופר פורד, וגם שימש כבמאי. פרויקט זה הפך לסרט "ליצן", והוא יצא לאקרנים ב-2014. הכנסות הסרט היו צנועות ביחס לסרטים עצמאיים אחרים, אם כי הן הצליחו לכסות את התקציב שלו, ומבקרי הקולנוע נתנו לו בעיקר ביקורות שליליות.
בינואר 2015, הוקרן בפסטיבל הסרטים סאנדנס סרטו הבא של וואטס, קומדיית הפשע השחורה "ניידת משטרה", אותו וואטס גם כתב, גם הפיק וגם ביים. על אף כישלונו המסחרי בבתי הקולנוע, הסרט זכה לשבחים ממבקרי הקולנוע ואף הועמד לפרס סאטורן. יצירה זו הקנתה לוואטס את העבודה הבאה שלו - סרט גיבורי-העל עתיר התקציב ביקום הקולנועי של מארוול "ספיידרמן: השיבה הביתה", אותו הוא נשכר לכתוב ולביים על ידי אולפני מארוול ביוני של אותה השנה. הסרט יצא לאקרנים ב-2017, והוא הפך לשובר קופות וקיבל ביקורות חיוביות ממבקרי הקולנוע. וואטס שב וביים גם את סרטי ההמשך "ספיידרמן: רחוק מהבית" מ-2018 ו"ספיידרמן: אין דרך הביתה" מ-2021.
קריוקי (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
איילת פריש
איילת פריש (נולדה ב-12 באוגוסט 1972 ) היא דוברת, יועצת אסטרטגית, פרשנית אקטואליה ואשת עסקים ישראלית. כיהנה כדוברת בית הנשיא.
ביוגרפיה
פריש נולדה בשם איילת בוימל בקיבוץ להבות חביבה, בת לוולטר ולרותי. אביה, יליד ז'ואאו פסואה שבברזיל ובן להורים שהיגרו לשם מפולין, עלה לישראל בשנת 1949 והיה מחנך בכפר הנוער מאיר שפיה. אמה, ילידת תוניסיה וצאצאית של הרב יעקב בוקארה, היא אחות במקצועה, שעבדה במרכז לבריאות הנפש שער מנשה.
ירוסלב אחאב היידלר
ירוסלב אחאב היידלר (בצ'כית: Jaroslav Achab Haidler; נולד 13 באוקטובר 1958) הוא שחקן (בעיקר בתיאטרון), צלם, מתרגם ואפיגרף צ'כי, פוליטיקאי מוניציפלי לשעבר בעיר אוסטי נד לבם.
איילת פריש
ביוגרפיה
בילדותה, טופלה בין היתר על ידי אבי בניהו שמתגורר בקיבוץ, ומי שלימים היה לדובר צה"ל. כמו כן הייתה פעילה בתנועת השומר הצעיר. בראשית שנות האלפיים מונתה לדוברת הקיבוץ הארצי, ולאחר מכן עבדה בדוברות יושב ראש הכנסת בתקופתו של אברהם בורג. בשנת 2004 קיבלה הצעה מראש לשכתו של שמעון פרס, אפרת דובדבני, להצטרף לצוותו לקראת כניסתו לתפקיד המשנה לראש הממשלה והשר לפיתוח הנגב והגליל בממשלה השלושים, וכיהנה כיועצת האסטרטגית של פרס לאורך כהונתו זו.
ירוסלב אחאב היידלר
ביוגרפיה
הוא החל לתרגם שלטים ואפיטפים, ועוסק בתיעוד בתי הקברות היהודיים בשטחי בוהמיה ומוראביה.
איילת פריש
ביוגרפיה
בשנת 2007, עם היבחרו של פרס לתפקיד נשיא המדינה, מונתה פריש לדוברת בית הנשיא ושימשה בתפקיד זה במשך 7 שנות הקדנציה. היא נודעה כמקורבתו של פרס וכאשת אמונו, הן בתקופה זו והן לאחר סיום תפקידו כנשיא.
עם סיום כהונתה הקימה את חברת "פריש ייעוץ אסטרטגי בע"מ" ובמסגרת זו שימשה כמנהלת מערך התקשורת של מפלגת יש עתיד. כמו כן הקימה "מועדון מיליארדרים" במסגרתו מספקת ללקוחותיה האמידים שירותי ייעוץ ייחודיים.
ירוסלב אחאב היידלר
ביוגרפיה
בבחירות המוניציפליות בשנת 2010 רץ ללא הצלחה כעצמאי למועצת העיר אוסטי נד לבם, כעבור ארבע שנים, בבחירות 2014 נבחר כחבר מועצת העיר, הוא התמנה למועצת התרבות והאמנות העירונית, אך פרש בשל ניגוד עניינים. בבחירות 2018 לא הצליח להיבחר למועצת העיר.
איילת פריש
ביוגרפיה
נוסף על פעילותה התקשורתית, פריש היא ממייסדי ויוזמי קרן ההון-סיכון "New Era", יחד עם אנשי העסקים גידי ארגוב ורן שמחה. פריש מכהנת כסמנכ"לית הפיתוח העסקי בקרן.
עם לקוחותיה נמנים הנדבן ואיש העסקים סילבן אדמס, שעבורו ניהלה את התקשורת והמיתוג של מרוץ האופניים ג'ירו ד'איטליה ואת ארגון הופעתה של הזמרת מדונה באירוויזיון בתל אביב; היזם אראל מרגלית, עבורו ניהלה את השקת מרכז הסייבר העולמי בניו יורק במסגרת Margalit Startup City; הפרקליט האמריקאי אלן דרשוביץ; קבוצת התרבות והמוזיקה זאפה.
פריש מופיעה לעיתים קרובות כפרשנית אקטואליה בחדשות הבוקר ובתוכניות שונות של חברת החדשות.
השכלה וחיים אישיים
לפריש תואר ראשון בתקשורת וניהול מהמסלול האקדמי המכללה למינהל, ותואר שני בתקשורת ועיתונאות מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
נשואה לעדי, בכיר בעולם הביומד וסגן אלוף במילואים ביחידת שלדג, והם הורים לארבעה. מתגוררת ביישוב הקהילתי עשרת.
עונת 1974/1975 בלה ליגה
עונת 1974/1975 הייתה העונה ה-44 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-7 בספטמבר 1974 והסתיימה ב-25 במאי 1975.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה.
מליגת המשנה עלו הרקולס, ריאל בטיס, וסלמנקה.
ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם ה-16 בתולדות המועדון. בנוסף לכך, היא זכתה בגביע חנרליסימו.
מאלגה, סלטה ויגו וריאל מורסיה ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים
"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק לקרלוס רואיס מאתלטיק בילבאו שכבש 19 שערים ב-32 משחקים.
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק לסלבדור סדורני מברצלונה (בפעם השלישית בקריירה ובפעם השנייה ברציפות) שספג 19 שערים ב-24 משחקים.
אבטחה
אַבְטָחָה היא סך הפעולות והאמצעים המושקעים על מנת להגן על קיומו של אדם או ארגון ועל נכסיו ובכלל זה: חיי אדם, רכוש, מוניטין ומידע, כנגד פעולות זדון מכוונות המבוצעות על ידי אדם או ארגון עוין.
המושג אבטחה מתייחס, בין היתר, לאבטחה אזרחית, ומשמש גם את התחום הצבאי, החל מאבטחת מחנות קבע ומידע צבאי, וכלה באבטחת כוחות מתמרנים, לרבות קווי לוגיסטיקה, במבצעים צבאיים והן את התחום האזרחי.
מטרה
על מנת להבין את מטרת האבטחה (בתחומים האזרחיים שלה) חשוב להבחין בין שני מושגים: ארגון ביטחוני וארגון מאובטח. בעוד הראשון מתייחס לארגונים שתכליתם וייעודם היא ייצור ביטחון ואבטחה (צבא, משטרה, שירותי ביטחון וכו') כשהביטחון או האבטחה, הם עיסוקם. השני - מתייחס לארגונים שייעודם הוא מתן שרות או ייצור מוצרים לשימושים אזרחיים ומשיקולים שונים מקיימים אצלם מערכי אבטחה כדי לאפשר תפקוד תקין והמשכיות (לרבות עסקית) של ארגון וחופש תנועה וביטחונו של אדם, גם במציאות וסביבה של איומים שונים. בארגונים אלו מערך האבטחה נתפס לא אחת כ"כורח הכרחי".
עיקרון פעולה
שתי הנחות יסוד עיקריות מונחות בבסיס הקמתו והפעלתו של מערך אבטחה: האחת- יתרון היוזמה נמצא בידי התוקף אשר מחליט על: המקום, הזמן, השיטה ועוצמת התקיפה. השנייה- היעדר מודיעין מוקדם להתרחשות הפיגוע או הפגיעה. היעדר מודיעין על כוונות לפגוע באדם או ישות ארגונית כלשהי, אין משמעותה שאין כוונה, אלא שלא ידוע על כך לגורם העוסק באיסוף המודיעין.
ניהול סיכונים
מאחר שלא ניתן להבטיח כי מידע מודיעיני יהא זמין בכל זמן, שומה על מערך האבטחה להיות מוכן לתת מענה לכל תרחיש בכל עת. ברור הוא שהדבר אינו אפשרי מהיבטים רבים ובכלל זה היבטים תפעוליים ותפקודיים של הגורם המאובטח, היבטים תקציביים ושחיקה מתמשכת של האנשים העוסקים בכך. לכן, נדרשים כלים שיאפשרו קביעת סדרי הקדימויות, ניהול הסיכונים וגידורם לצורך הקביעה על מה להגן. אלה כלי ניהול הסיכונים.
קיימים תחומים שונים של אבטחה ובכל אחד מהם, תשומות ושיטות שונות. עם זאת, בכל תחומי האבטחה קיים הכלי הבסיסי של ניהול סיכונים (Risk Management) המורכב משני תהליכים: הראשון- זיהוי האיומים הרלוונטיים ומכונה: "ניתוח הסיכונים"(Risk Analysis), והשני- "דירוג הסיכונים" (Risk Prioritization) או ניתוח סיכון-תועלת לפי רמות חומרת הנזק הצפוי וסבירות התרחשות הסיכון.
ניתוח סיכונים מבוצע לגבי איומים ספציפיים מול יעד מוגדר (מדינה, ארגון, מתקן, אדם, תהליכי עבודה, רכוש ועוד). הנוסחה לחישוב סיכון היא: [Risk =ƒ [Likelihood X Consequence, סיכון = [סבירות X נזק]. זיהוי, הגדרת האיומים ודירוגם מתבססים על מודיעין או הערכת קיומו של איום על בסיס ניסיון העבר או "החלטת מנהל" - בתהליך המכונה לא אחת "הערכת מצב".
גידור הסיכונים
לאחר ביצוע תהליך ניהול הסיכונים מתקבל גידור של הסיכונים מכל תרחיש איום. לכל איום או סיכון שזוהה, מגובש מענה מבצעי או מקצועי הכולל גם הקצאת משאבים, בהתאם לדירוג האיום. החלטה מוסמכת שלא להתייחס לאיום שזוהה, מהווה אף היא מענה לאיום.
אטומיק פאפט
אטומיק פאפט (בצרפתית / אנגלית: Atomic Puppet) היא סדרת אנימציה צרפתית קנדית המשודרת ב-France 4 וב-Teltetoon החל מה-18 ביולי 2016. בישראל הסדרה עלתה בערוץ דיסני ישראל ב-24 ביולי 2016. הסדרה מספרת על עלילותיו של ג'ואי הצעיר הלוחם בפשע כשלצידו גיבור-על נוסף שהוא בובת-יד.
דמויות ומדבבים
הדיבוב העברי בוים על ידי שרון בורגאוקר, הופק על ידי ענבר שטגר עזרא. הדיבוב נעשה באולפני דאבי דאב. בנוסף דיבבו בגרסה העברית אלדד פריבס ואלי לולאי.
נעמי פרנקל
נעמי פרנקל (20 בנובמבר 1918 - 20 בנובמבר 2009) הייתה סופרת ישראלית.
קורות חיים
פרנקל נולדה וגדלה בברלין, בת למשפחה מתבוללת, לצד שישה אחים ואחיות. אביה לחם בשורות הצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה, ובמהלכה הכיר את אמהּ, בת למשפחה שומרת מצוות מפולין. אמהּ נפטרה כשהייתה בת חמש שנים. לאחר עליית הנאצים לשלטון צורפה בשנת 1934 לקבוצת נערות שעלו לארץ ישראל ונקלטה בחוות הלימוד של רחל ינאית בן-צבי. משם עברה לחברת הנוער של קיבוץ משמר העמק. היא נישאה למדריכהּ בתנועה, ישעיהו (שייק) בארי, ולזוג נולדו שתי בנות.
במלחמת העצמאות שירתה בפלמ"ח, ולאחר מכן עברה לקיבוץ בית אלפא, שם נישאה לישראל רוזנצוויג, מורה לעברית ולהיסטוריה יהודית, ועורך ספרותי בספרית פועלים. לזוג נולדה בת אחת.
על ראשית דרכה כסופרת סיפרה: "אין לי יצר הפרסום. שנים כתבתי ולא הראיתי דבר לאיש. פעם, אחרי שנים של ניסיון, כאשר נתגבשו אצלי ארבעת הפרקים הראשונים, קראתי אותם לפני בעלי. ישראל הוא בעל טעם ספרותי מעולה, הוא לקח את הפרקים לשלונסקי, שנחן ב'חוש ששי' והוא מבחין בכישרון גם כשהוא באיבו. מיד פרסם את הפרקים ב'אורלוגין'. הופיעו ביקורות טובות, והדבר היה בחינת הפתעה גם לי וגם לקיבוץ. מעולם לא הכרזתי על עצמי כסופרת, וכך התחלתי."
בשנת 1956 פרסמה את הספר הראשון בטרילוגיה "שאול ויוהאנה" - רומן המתאר את יהדות גרמניה ערב עליית הנאציזם. בעקבות זאת קיבלה, בהמלצתו של שר המשפטים, פנחס רוזן, מלגה מאביה של אנה פרנק על מנת לחקור את העם הגרמני, שהתה שנה בגרמניה וחצי שנה באנגליה. במהלך שהותה בגרמניה כתבה את החלק השני של "שאול ויוהאנה", ובשנת 1967 יצא לאור החלק השלישי.
ב-1968 ערכה את ספרו האוטוביוגרפי של מאיר הר-ציון, "פרקי יומן", ובעקבות זאת גויסה על ידי אברהם ארנן, לכתוב עבור חיל הים את ההיסטוריה של יחידה מובחרת שלו, לשימוש פנימי. מהלך זה איפשר לה לעזוב את הקיבוץ, שבו התקשתה להישאר לאחר פטירת בעלה. על גיוסה אמרה: "כן, בהחלט לא הייתי צעירה. וזה באמת היה אטרקציה שהסופרת המפורסמת נעשתה פתאום חיילת". שירתה כאזרחית עובדת צה"ל בחיל הים בשייטת 13, כתחקירנית ומתעדת את פעולות הלוחמים במהלך מלחמת ההתשה, ואחר כך במפקדת החיל, שירות כולל של שבע שנים, שכלל את מלחמת יום הכיפורים. במסגרת עבודתה זו ערכה את הספר "ימים עלי ימים", שיצא לאור בהוצאת מפקדת חיל הים. בשנת 1973 יצא לאור ספרה "דודי ורעי" - סיפורה של בת קיבוץ (שעוּבד לסרט טלוויזיה, עבורו נכתב השיר "כמו צמח בר"). במקביל למדה באוניברסיטה העברית בירושלים היסטוריה של עם ישראל.
המראות שראתה במלחמת יום הכיפורים הותירו בה רושם עז. בין השאר תיארה: "כשירדתי לסיני, הגעתי לשדה התעופה של אופירה. שדה התעופה, שהיה תמיד שוקק חיים, היה עכשיו שומם. רק שורה ארוכה של ארונות מתים הייתה על הארץ. עד היום אני מתעוררת לפעמים בלילה ורואה לפני את שורות המתים". עוד אמרה: "הייתי עדה לדברים נוראיים שקרו, זה הוריד עבורי מהפרק את כל גיבורי הדור. דיין, פרס, כולם".
נישאה בשלישית לעיתונאי מאיר בן גור.
בשנת 1981 יצא לאור ספרה "צמח בר" (המשך ל'דודי ורעי') על חיילי צה"ל בסיני.
בשנת 1982 עברה לגור בקריית ארבע עם משפחתה. לטענתה, כפועל יוצא מן המעבר הפיזי והמהפך האידאולוגי נודו היא ויצירתה מן השיח הספרותי: "ברגע שעברתי לחברון, עברתי דברים קשים מאוד. קודם לכן הייתי מלכת הספרות העברית. ברגע שדרכו רגלי פה, התחילו להחרים אותי. הוציאו את 'שאול ויוהאנה' מתוכנית הלימודים. כתבו נגדי מאמרים. אנשים שהיו חברים שלנו, שאכלו על שולחננו שנים, חדלו לדבר איתי. אני הייתי בוגדת."
נפטרה ב-20 בנובמבר 2009 במרכז הרפואי שיבא, ביום הולדתה ה-91. לפי צוואתה נקברה בבית אלפא, ליד בעלה השני ישראל רוזנצוויג.
פרסים ספרותיים
פרנקל זכתה במספר פרסים ספרותיים, בהם:
לארה בינגל
לארה וורת'ינגטון (באנגלית: Lara Worthington; נולדה ב-22 ביוני 1987) היא דוגמנית אוסטרלית. בינגל ידועה בשל הופעתה בקמפיין התיירות האוסטרלי מ-2006 "אז איפה אתם לעזאזל?" ותוכנית המציאות שלה, "להיות לארה בינגל".
ביוגרפיה
נולדה בשם לארה בינגל בניו סאות' ויילס, אוסטרליה לגראהם ושרון בינגל. יש לה אח גדול, ג'וש בינגל. בינגל למדה בסנט וינסנט קולג' בפוטס פוינט לפני שנשרה בגיל 16 כדי לעבור לאיטליה.
קריירה
בינגל הופיע על שערים של מגזינים כגון: Elle, גרציה, אויסטר, קליאו ו-New Idea. הופיעה במספר פרקים של אופרת הסבון האוסטרלית "קרוב רחוק", בתוכנית המציאות "המתמחה" בגרסת הסלבס של אוסטרליה, ההטופ מודל הבאה של אוסטרליה ובתוכניות נוספות.
ביוני 2012 עלתה לשידור תוכנית המציאות שלה, "להיות לארה בינגל" בערוץ Network Ten. התוכנית שודרה בימי שלישי בין השעות 20:00 ל-20:30. פרק הבכורה זכה ל-925,000 צופים והגיע לשיא של 1.3 מיליון צפיות. מספר הצופים ירד בהדרגה לאורך העונה ובפרק הסיום צפו כ-387,00 צופים בלבד. הנהלת הערוץ החליטה שלא לחדש את התוכנית לעונה נוספת בטענה שהתוכנית לא משקפת את רוח הערוץ.
חיים אישיים
בינגל החלה לצאת עם שחקן הקולנוע סם וורת'ינגטון ב-2013. הזוג נישא ב-2014, ולארה שינתה את משפחתה לשלו. יש להם שני בנים: רוקט זוט (נולד ב-2015) ורייסר (נולד ב-2016).
ניקולס סלונימסקי
ניקולס סלונימסקי (באנגלית: Nicolas Slonimsky; ברוסית: Никола́й Леони́дович Сло́нимский ניקולאי ליאונידוביץ' סלומינסקי; 27 באפריל (15 באפריל לפי הלוח היוליאני) 1894 – 25 בדצמבר 1995) היה מוזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי רוסי, מנצח, פסנתרן, מלחין, סופר ומחבר ועורך לקסיקונים, בהם התזאורוס לסולמות ותבניות מוזיקליות (Thesaurus of Scales and Melodic Patterns), "המלחינים הגדולים ויצירותיהם" (The Great Composers and Their Works) ומילון ביוגרפיות המוזיקאים של בייקר (Baker's Biographical Dictionary of Musicians).
שנים ראשונות
סלונימסקי נולד בסנקט פטרבורג, סבו היה הרב חיים זליג סלונימסקי, מייסדו ועורכו הראשון של העיתון העברי "הצפירה" וממציאן של מספר המצאות טכניות, אך אביו ליאוניד ואמו התנצרו וקיבלו על עצמם את האמונה הנוצרית הפרבוסלבית, כך שניקולאי הוטבל לנצרות עם לידתו. לאחר מהפכת אוקטובר נמלט לקייב (למרות סימפתיה אישית למטרות המהפכה, אך מתוך רתיעה מהאלימות הגלומה בה) ומשם עבר לקונסטנטינופול ממנה נסע לפריז, בה השתקע יחד עם גולים רוסים רבים. בפריז עבר עם סרגיי קוסביצקי ובשנים 1921-1922 נסע ברחבי אירופה לסיבוב רסיטלים כמלווה בפסנתר של הטנור ולדימיר רוזינג. כאשר מונה רוזינג למנהל האופראי של בית הספר איסטמן למוזיקה ברוצ'סטר, ניו יורק, עבר סלונימסקי לארצות הברית יחד עמו.
קריירת ניצוח
ברוצ'סטר למד סלונימסקי ניצוח עם אלברט קואוטס ויוג'ין גוסנס ובמקביל המשיך ללוות את רוזינג. לאחר שנתיים עבר סלונימסקי לבוסטון, בהזמנתו של קוסביצקי שמונה למנצח התזמורת הסימפונית של בוסטון. במקביל לימד סלונימסקי מוזיקה בקונסרבטוריון של בוסטון ופרסם מאמרים בכתב העת The Etude. סלונימסקי נודע באותה עת בפרט כמלווה ופסנתרן של מוזיקה קלאסית מודרנית ועבד עם הנרי קאוול וצ'ארלס אייבס. ב-1927 ייסד את התזמורת הקאמרית של בוסטון (Boston Chamber Orchestra), אותה ניהל מוזיקלית ועליה ניצח. בתפקיד זה ניצח על יצירות פורצות דרך כגון ביצוע הבכורה של יצירתו של אייבס "שלושה מקומות בניו אינגלנד" ב-1931 ו"יוניזציה" של אדגר וארז ל-13 כלי הקשה ב-1933.
ב-1932 יצא עם תזמורתו למסע קונצרטים של מוזיקה מודרנית בהוואנה, פריז, ברלין ובודפשט ובקיץ 1933 ניצח על סדרת קונצרטים בהוליווד בול. הקונצרט בהוליווד בול זכה לביקורות קטלניות מאת קהל שלא היה מוכן לקבל את המוזיקה המודרנית. הדבר הוביל את סלונימקי לזנוח את הניצוח.
כותב ומבקר
סלונימסקי כתב על מוזיקה במגוון מדיות וסוגות. הוא חיבר מאמרי ניתוח ומאמרי ביקורת כמו גם הערות אלבום וסקירות בעיתונות. כאשר דעכה קריירת הניצוח שלו בשנות הארבעים, תפסה הכתיבה חלק גדול יותר מסדר יומו. ב-1937 חיבר את המדריך המקיף הראשון שלו, "מוזיקה מאז 1900" (Music Since 1900), לאחר סיור בדרום אמריקה ב-1945 הוציא לאור את הסקירה המקיפה "המוזיקה של דרום אמריקה" (Music of Latin America). ב-1947 הוציא את התזאורוס לסולמות ותבניות מוזיקליות (Thesaurus of Scales and Melodic Patterns) שצוין על ידי מוזיקאים כבעל השפעה מכרעת על יצירתם, בהם ג'ון קולטריין ופרנק זאפה. בספרו מציע סלונימסקי מודלים צליליים סימטריים לקומפוזיציה. בשונה מספרים ומילונים העוסקים בפראזות מלודיות הנשענות על הרפרטואר כפי שעוצב במשך מאות שנים, מציע ספר זה שיטה ליצירת פראזות חדשות בדומה לשיטות הדודקפוניות והסריאליות. במחצית הראשונה של המאה העשרים קיימות יצירות מוזיקליות בהן חומר הגלם הוא סדרות צלילים המאורגנים מראש בצורה דומה לאלו שבספר.
ב-1953 כינס סלונימסקי ביקורות קטלניות של מבקרי מוזיקה בספר "לקסיקון הגידופים המוזיקליים" (Lexicon of Musical Invective), ב-1957 ערך את "האנציקלופדיה הבינלאומית למוזיקה ומוזיקאים" (International Cyclopedia of Music and Musicians) מאת וירג'יל תומסון ושנה לאחר מכן מונה לעורכו של מילון ביוגרפיות המוזיקאים של בייקר (Baker's Biographical Dictionary of Musicians), שראה אור מאז ועד 1992 במספר מהדורות מתוקנות, כולן בעריכתו.
שלהי חייו
ב-1964, לאחר מות אשתו דורותי, עבר סלונימסקי מבוסטון ללוס אנג'לס, שם לימד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). חוש ההומור שלו הפך אותו למרצה מבוקש לצורכי הנגשת מוזיקה קלאסית מודרנית. סלונימסקי הרצה על מוזיקה באירועים שונים והיה אורח תדיר בתוכניתו של ג'וני קרסון The Tonight Show. בנוסף, התיידד עם ג'ון קייג' ועם פרנק זאפה, עמו הופיע ב-1981 ביצירות מאת שניהם.
בשנת 1988 פרסם את האוטוביוגרפיה שלו "שמיעה אבסולוטית" Perfect Pitch, שכלל את סיפור חייו מראשיתם ברוסיה, כולל סיפור חייו סבו הרב והממציא וסיפורים רבים על סצנת המוזיקה של ארצות הברית. ביום הולדתו ה-98 ביקר בעיר הולדתו סנקט פטרבורג, ביקור שהפך לסרט הטלוויזיה "מגע של גאון" (A Touch of Genius).
יובל ארד
יובל ארד (נולד ב-21 באוגוסט 1964) הוא ראש המועצה המקומית כוכב יאיר צור יגאל.
ביוגרפיה
ארד נולד בתל אביב, לאריה ארד שהיה עיתונאי בעיתון "דבר", בגלי צה"ל ובקול ישראל ולנורית ארד שעבדה כעיתונאית ב"ידיעות אחרונות" בתחום הצרכנות, ייסדה את המדור 'טיפול מהיר' והייתה חברה בצוות ההקמה של התכנית 'כלבוטק'.
למד בבית הספר היסודי יהודה המכבי ואחר כך בבית הספר היסודי ישגב, ברמת החייל בתל אביב ובתיכון עירוני י"ד בשיכון דן. לארד ארבעה אחים ואחיות - איל ארד, מהיועצים האסטרטגיים המובילים בישראל, עו"ד דרור ארד אילון, בעבר כיהן כיו"ר ועדת האתיקה הארצית של לשכת עורכי הדין, יעל ארד, ספורטאית ומי שזכתה במדליה האולימפית הראשונה לישראל וד"ר מיכל ארד, חוקרת בתחום המוח במכון ויצמן למדע.
ארד שירת בצה"ל בחיל הים בצוללת אח"י תנין בשנים 1982–1987. לאחר שחרורו מצה"ל סיים תואר ראשון בהנדסה כימית בהתמחות בטקסטיל בבית הספר הגבוה שנקר ובשנים 1989-1990 נבחר כיו"ר אגודת הסטודנטים של שנקר וכיהן כחבר נשיאות התאחדות הסטודנטים בישראל. בהמשך למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת בר-אילן והוסמך כעורך דין בשנת 2000.
בשנת 1993 הקים את משרד הייעוץ התקשורתי ויחסי הציבור "ארד תקשורת" בשותפות עם אחיו איל ארד ושימש מאז כמנכ"ל החברה. ארד תקשורת הפכה לחברת ייעוץ מובילה בישראל והייתה מעורבת במערכות הבחירות לראשות הממשלה ולכנסת במשך שני עשורים. במקביל שימשה כחברת ייעוץ לעשרות חברות עסקיות, חברות ממשלתיות, ארגונים ציבוריים, רשויות מקומיות ועמותות.
בשנים 2004-2005 כיהן כסגן יו"ר איגוד יחסי הציבור בישראל וייסד את תחרות 'האריה השואג', התחרות השנתית של ענף יחסי הציבור בישראל.
בשנים 2007–2009 התגורר עם משפחתו בארצות הברית ושימש כמנהל גיוס הכספים של ארגון ידידי צה"ל בניו אינגלנד. לאחר שובו לארץ פרסם את ספרו הראשון, על רילוקיישן לארצות הברית, טיולים, משפחה וגעגועים.
בשנת 2016 הצטרף כחבר הוועד המנהל של הקרן לשמירת הטבע והמורשת, מייסודה של רשות הטבע והגנים.
בשנת 2022 נבחר ארד לכהן כנציג ציבור ב מועצת העיתונות, שבראשות המשנה לנשיאת בית המשפט העליון השופט (בדימוס) חנן מלצר.
בפוליטיקה
בשנת 2013 החל לשמש כחבר במועצה המקומית כוכב יאיר-צור יגאל ובשנת 2018 נבחר לראשות המועצה המקומית.
בראשית שנת 2021, בתקופת ההתמודדות עם מגפת הקורונה, היה ארד לראש המועצה הראשון בישראל שקבע מדיניות נוקשה המגבילה כניסת עובדי צוות חינוכי למוסדות החינוך, בתנאי שהתחסנו או יציגו בדיקת קורונה שלילית, אחת לשבוע. בעקבות המדיניות שהנהיג הוגשה עתירה לבית הדין לעבודה בתל אביב ובפסיקה תקדימית נקבע כי מדיניות ראש המועצה נעשתה בהתאם לחוק וכי הזכות לחיים היא זכות היסוד היסודית הגוברת על זכותה של העותרת לפרטיות ולכבוד. בכך נסללה הדרך להטלת מגבלות על עובדים לא מחוסנים במקומות עבודה במגזר הציבורי והפרטי בישראל.
ארד חבר הנהלת מרכז השלטון המקומי, חבר מועצת איגוד דרום השרון  ומשמש במקביל לתפקידו גם כיו"ר העמותה לפעילות קהילתית בכוכב יאיר.
חיים אישיים
ארד נשוי ואב לשלושה.
בן נתן (טיפוגרף)
בן נתן (נולד ב-3 במאי 1984) הוא טיפוגרף, מעצב גופנים ומרצה במחלקה לתקשורת חזותית ב-HIT מכון טכנולוגי חולון. בשנת 1999 ייסד את האתר "הפונטיה של בן" אשר הציע פונטים לשימוש לא מסחרי להורדה בחינם ולימים הפך לאתר הפונטיה.
ביוגרפיה
בן נתן נולד בבת ים, למד בתיכון הדרים בהוד השרון במגמת מחשוב ובקרה, שירת בצבא כקצין בפיקוד העורף והשתחרר ב-2007. בשנת 2008 החל את לימודיו באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים וב־2012 סיים עם הצטיינות בפרויקט גמר "ימים ולילות" – משפחת פונטים שמציעה פתרון לכתב נטוי בעברית.
בשנת 2012 זכה בפרס פלהיים עבור עבודה ייחודית בעיצוב טיפוגרפי על עיצוב הפונט "ימים ולילות". בשנת 2013 זכה בפרס עיצוב הגופן "ימים ולילות" מאת איגוד מעצבי הגופנים העולמי Type Directors Club.
קריירה
בן מרצה ב-HIT מכון טכנולוגי חולון משנת 2015 במחלקה לתקשורת חזותית, שם הוא מלמד קורסים בנושא עיצוב אות. הוא בעל סטודיו לעיצוב טיפוגרפיה ביפו העתיקה.
פונטים
לחברת גוגל:
מאתר הפונטיה:
קרחון ויליאמסון
קרחון ויליאמסון (באנגלית: Williamson Glacier) הוא קרחון באזור ארץ וילקס של אנטארקטיקה.
הקרחון מנקז לכיוון צפון-מזרח את השטח של אזור כיפת לא. הקרחון נשפך אל מפרץ קולבוקורסס.
מיפוי הקרחון
הקרחון מופה לראשונה בשנת 1955 על ידי ג'י. די. בלודג'ט (G.D. Blodgett), בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה (Operation Highjump), שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבין השנים 1946–1947.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (Advisory Committee on Antarctic Names; בראשי תיבות: US-ACAN), של ארצות הברית.
הקרחון נקרא על שם ג'ון ג'י. וילימאסון (John G. Williamson), ששירת כאיש צוות על הסלופ ונסנס (Vincennes), במהלך מסעה במסגרת משלחת החקר מטעם ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838–1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס.
וולוו 142
וולוו 142 (Volvo 142) היא מכונית סלון קומפקטית, 2 דלתות, יוצרה בשוודיה על ידי יצרנית הרכב וולוו, בין השנים 1967–1974
סך הכל יוצרו 412,986 יחידות.
המנוע והמפרט הטכני היו זהים לדגמי ה-וולוו 144 וה-145.
היסטוריה
סדרת "וולוו 140" החליפה את דגם האמזון, (וולוו 121).
המספור של סדרת וולוו 140 מורכב מ-3 ספרות, המייצגות סדרה, מספר צילינדרים ומספר הדלתות בהתאמה.
הרכבת כל שלושת הדגמים הייתה בשוודיה, בלגיה, קנדה, אוסטרליה ומלזיה.
דגם ה-142 לא שווק בישראל.
פרדוקס איסטרלין
פרדוקס איסטרלין (באנגלית: Easterlin Paradox) הוא מושג בתחום הכלכלה שטוען שבהשוואת רמת האושר של תושבים באותה מדינה יש מתאם בין עושר גבוה לרמת אושר גבוהה יותר, אך מנגד רמת האושר הכללית של תושבי מדינה עשירה ומפותחת, אינה גבוהה יותר מרמת האושר הכללית של תושבי מדינה עשירה פחות.
הנחת היסוד של הפרדוקס שנויה במחלוקת.
המושג
המושג קרוי על שמו של הכלכלן ריצ'רד איסטרלין  שדן בגורמים המשפיעים על האושר והרווחה במאמר משנת 1974, בשם "האם הצמיחה הכלכלית משפרת את גורל האדם? כמה ממצאים אמפיריים"
איסטרלין מצא, כפי שרוב הכלכלנים ציפו, כי בתוך מדינה נתונה, אנשים בעלי הכנסות כספיות גבוהות יותר הם בממוצע מאושרים יותר. עם זאת, בהשוואה בין מדינות שונות, רמות האושר המדווחות לא הושפעו הרבה מהנתון של הכנסה לאומית לנפש, לפחות לא למדינות שהייתה להן הכנסה מספקת כדי לספק מענה לצרכים בסיסיים. בצורה דומה, אף על פי שההכנסה לנפש בארצות הברית עלתה בעקביות בין 1946 ל-1970, דיווחים על אושר לא גילו מגמה ארוכת טווח כלשהי, וירדו בין 1960 ל-1970.
מושג זה חוזק על ידי מחקרים שונים, ביניהם מחקר של אנדרו אוסואלד מאוניברסיטת ווריק שגרם להתעניינות תקשורתית בנושא. מחקרים מודרניים בנושא השתמשו בשיטות רבות ושונות כדי למדוד אושר, ביניהן מדידות ביולוגיות, שהגיעו לאותם דפוסים. דבר זה נעשה בניסיון לענות על חלק מהטענות כנגד מדידה של אושר בדיווח עצמי.
הסברים והשלכות
אחד ההסברים לפרדוקס הוא שהשפעת ההכנסה הכספית על האושר היא באמצעות מנגנון יחסי, כלומר מדידת ההכנסה יחסית להכנסתם של אנשים אחרים באותה מדינה. לכן אין לרמת הכנסה לאומית גבוהה השפעה על רמת האושר המדינתית.
איסטרלין עצמו הסביר כי ההשפעה של עושר על האושר נעצרת מרגע שנענו צרכים בסיסיים של האוכלוסייה. כפועל יוצא נאמר כי המדיניות הממשלתית צריכה להפסיק להתמקד בצמיחה כלכלית, ולהתחיל להתמקד במדדים אחרים כמו הגדלת שביעות הרצון על ידי מדדים כמו מדד האושר הלאומי או מדדים דומים אחרים (ראו מדדים חלופיים לתמ"ג). מגמה זו קיבלה חיזוק מצד הזרם של כלכלה אקולוגית שביקר את התוצר המקומי הגולמי על רקע בעיות שקשורות לפגיעה בסביבה ולפגיעה בקיימות.
ביקורות
בשנת 2003 פרסמו רות וינהובן ומיכאל הגרטי ניתוח חדש שהתבסס על מגוון מקורות מידע, והמסקנה שלהם הייתה שלא קיים פרדוקס, וכי מדינות הופכות בממוצע למאושרות יותר כאשר ההכנסה שלהן עולה. בתגובה טען איסטרלין כי החוקרים השתמשו במידע בלתי מתאים.
בשנת 2008, הכלכלנים ג'סטין וולפרס ובטסי סטיבנסון, מאוניברסיטת פנסילבניה, פרסמו מאמר שניסה לבדוק מחדש את פרדוקס איסטרלין באמצעות נתונים שנלקחו על פני זמן וגם גם הם הסיקו שפרדוקס איסטרלין מוטעה. הם טענו כי קיימת האטה בקשר בין הכנסה אבסולוטית לבין אושר, אבל אין נקודת רוויה שבה הכנסה אבסולוטית מפסיקה להשפיע. לטענתם האושר לא מושפע רק מרמה יחסית של הכנסה אלא גם מרמות הכנסה אבסולוטית. דבר זה עומד בניגוד לפרשנות קיצונית של תאוריית hedonic treadmill  לפיה רק ההכנסה היחסית משנה את ההרגשה ואת ההתנהגות. גם מחקרו של אנגוס דיטון, זוכה פרס נובל תומך במסקנה זו.
מחקר מאוחר
בשנת 2010, איסטרלין הוציא לאור נתונים ממדגם של 37 מדינות מאשרים מחדש את הפרדוקס אשר נחקר על ידי וולפרס. ב - 2012 דו"ח שהוכן עבור האו"ם. ריצ'רד ליורד, אנדרו קלארק וקלאודיה סניק אשר ציינו כי ישנם משתנים אחרים כמו עושר, אמון חברתי ולו דווקא הכנסה,  אשר יכולים לשפר הרבה את סך תמ"ג לנפש.
ב-2015, פסיכולוגים, תומאס גילוביץ' ועמית קומר פרסמו סקירה אשר הוכיח כי "חווייתית רכישות (כגון חופשות, הופעות, ארוחות בחוץ) נוטות להביא יותר אושר מתמשך, מאשר רכישות חומריות. הם מצאו שבהשוואה לחפצים, חוויות פחות ניתנות להסתגלות.
סלין קסביר פרופסור בבית ספר לעסקים בלונדון, שיגריאו אושי, פרופסור ב אוניברסיטת וירג ' יניה, טענו כי אי-השוויון פוחת ונגד זה גדל התוצר. זה יכול להיות על סמך האושר הלאומי אשר בחלקו מסביר את הפרדוקס.
יערה כחולה
יערה כחולה (שם מדעי: Lonicera caerulea) היא מין של שיח נשיר ממשפחת היערתיים. תפוצתה בחצי הכדור הצפוני הממוזג במדינות כמו קנדה, יפן, רוסיה ופולין.
מידע כללי
בניגוד לשאר המינים במשפחתה, היערה הכחולה אינה שיח מטפס אלא שיח קטן הצומח לגובה 1.5–2 מטר. הפרי בצבע כחול וצורתו מלבנית. הקטיף בסוף האביב ובתחילת הקיץ. הפירות מוכנים לקטיף כאשר השכבה הפנימית סגולה כהה או כחולה. שיח יערה כחולה מתחיל להניב יבול משמעותי (כ-3 קילוגרמים) כשהוא בן 3–4 שנים. השיח מניב יבול משמעותי עד 30 שנים.
ניתן להשתמש ביערה כחולה במאפים להכנת ריבות מיץ גלידות יוגורט רטבים סוכריות ויין. היערה הכחולה עמידה לקור ויכולה לשרוד בטמפרטורה נמוכה במיוחד של 47 מעלות מתחת לאפס. מחלת הקימחון עלולה לפגוע בשיח, בדרך כלל לאחר הבשלת הפרות (מאמצע הקיץ עד סופו).
דפנה אפרת
דפנה אפרת (נולדה ב-9 בפברואר 1955) היא היסטוריונית של האסלאם, פרופסור מן המניין במחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות באוניברסיטה הפתוחה.
ביוגרפיה
אפרת סיימה בהצטיינות תואר ראשון (1982) ותואר שני (1986) בהיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. את תואר הדוקטור קיבלה בשנת 1993 מאוניברסיטת הרווארד. עבודת הדוקטורט שלה, שנכתבה בהנחית פרופסור (Prof. Roy P. Mottahedeh) עסקה בחכמי האסלאם ('עולמא') בבגדאד של המאה האחת עשרה.
בשנת 1997 הצטרפה לסגל המחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות באוניברסיטה הפתוחה. פרופסור אפרת מילה תפקידים אקדמיים וניהוליים רבים באוניברסיטה הפתוחה ומחוצה לה. בין היתר היא חברת מערכת בכתב עת בתחום הסופיות וחברה בוועד המנהל של האגודה הישראלית לחקר הדתות.
מחקריה של אפרת מתמקדים בחסידים, במיסטיקנים ובקדושים מוסלמים הידועים בשם סוּפים, ובאופן שבו הם הפיצו את דרכם הרוחנית ברחבי עולם האסלאם וייסדו קהילות מקומיות של תלמידים וחסידים. מחקרה בוחן את מקורות הסמכות של השיח' הסופי ואת מופעיה השונים. היא מבססת את מסקנותיה על מגוון מקורות ראשוניים, ובהם כתבי יד המוקדשים לחיי קדושים ומעלותיהם.
מספריה
אפרת היא המחברת והעורכת של ספרים ומאמרים רבים בנושאים הקשורים לדת האסלאם. בין ספריה ניתן למנות את:
משפחתה
נשואה לעובד אפרת (מוזיקאי, מלחין ומעבד מוזיקלי). אם לשלושה. אחד מילדיה הוא המחזאי והשחקן דניאל אפרת.
אביה הוא האלוף במיל. אברהם טמיר.
הומו ספיינס מודרני אנטומית
הומו ספיינס מודרני אנטומית (אנגלית: Anatomically Modern Humans או Anatomically Modern Homo Sapiens, תכופות מקוצר לראשי התבות AMH), במינוח המקובל בתחום הפלאואנתרופולוגיה, הם בני אדם, חיים או שרידים ומאובנים, אשר זהים מבחינה אנטומית לבני-אדם בני-ימינו.
קולטון אייברסון
קולטון אייברסון (באנגלית: Colton Iverson; נולד ב-29 ביוני 1989) הוא כדורסלן אמריקאי שמשחק בעמדת הסנטר בקבוצת זניט סנקט פטרבורג מליגת VTB.
הומו ספיינס מודרני אנטומית
יש חוקרים המגדירים בני אדם כאלו במינוח הטקסונומי כתת-מין "הומו ספיינס ספיינס" (Homo sapiens sapiens) או אדם נבון מודרני בתוך מין האדם. מטרת מיון זה הוא להבדילם מאוכלוסיות קדומות נכחדות של "ספיינס ארכאי", כלומר בני-אדם המשויכים למין הומו ספיינס אך שונים באנטומיה שלהם מבני-אדם בני-ימינו, כגון האדם הניאנדרטלי המסווג על ידי חלק מן החוקרים כתת-מין "ניאנדרתלנסיס" של הומו ספיינס (Homo sapiens neanderthalensis).
קולטון אייברסון
קריירה
קולטון שיחק במשך שלוש עונות במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מינסוטה ועוד עונה בקבוצת אוניברסיטת המדינה של קולורדו, בה כיכב עם ממוצע של 14.2 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית העונה של מחוז MWC.
הומו ספיינס מודרני אנטומית
אנטומיה
האנטומיה המגדירה מאובני אדם מודרניים היא בפועל אנטומיה של השלד. זאת מכיוון שרקמות "רכות" (היינו, שאינן עצמות או שיניים) שורדות רק לעיתים נדירות מאוד בממצאי המאובנים. לפיכך לא ניתן להוציא מכלל אפשרות שגם בני-אדם קדמונים שהוגדרו כ"מודרניים אנטומית" היו בעלי רקמות רכות עם תכונות אנטומיות שונות מאלו של בני-אדם חיים כיום.
קולטון אייברסון
קריירה
ב-2013 נבחר בדראפט ה-NBA במקום ה-53 על ידי אינדיאנה פייסרס, והזכויות עליו עברו לבוסטון סלטיקס, בה שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA.
הומו ספיינס מודרני אנטומית
אנטומיה
בהשוואה לניאנדרטלים וספיינס ארכאי, התכונות האנטומיות המאפיינות את שלד האדם המודרני הן:
קולטון אייברסון
קריירה
ב-2014 שיחק בבשיקטאש הטורקית. בעונה שלאחר מכן חתם במדי קבוצת קאחה לבורל ויטוריה מספרד.
הומו ספיינס מודרני אנטומית
אנטומיה
בנוסף לעדות המאובנים, העדויות הגנטיות מרצפי הגנום של אנשים ברחבי העולם, ולאחרונה אף עדויות פלאוגנטיות מגנומים שמוצו מתוך מאובני אדם, אף הן מצביעות על מקורה של האנושות המודרנית ביבשת אפריקה לפני כ-200 אלף שנה.
קולטון אייברסון
קריירה
ב-2015 שיחק בקבוצה הטורקית פינאר קרשיאקה שהייתה אלופת ליגת העל הטורקית.
הומו ספיינס מודרני אנטומית
תיארוך
המאובן העתיק ביותר אשר זהה באנטומיה שלו לבני אדם מודרניים הוא גולגולת שהתגלתה באפריקה המזרחית, באתר קיביש לחופי נהר אומו בדרום אתיופיה, כ-80 ק"מ מצפון לאגם טורקאנה, וידועה בספרות המדעית בכינוי "אומו 1" (Omo I). הגולגולת תוארכה בשיטה הרדיומטרית ארגון-ארגון לגיל של כ-195 אלף שנה לפני זמננו. אומו 1 התגלתה כ-2.5 ק"מ מגולגולת אדם נוספת המסומנת "אומו 2", שתוארכה באותה שיטה לתארוך כמעט זהה, אך בניגוד לאומו 1 האנטומיה שלה ארכאית, דומה לזו של גולגולות אדם עתיקות יותר.
קולטון אייברסון
קריירה
ב-2016 חתם בקבוצת מכבי תל אביב.
הומו ספיינס מודרני אנטומית
תיארוך
במשך שנים רבות, מאובני האדם המודרני הקדומים ביותר מחוץ לאפריקה נמצאו אף הם בארץ ישראל, במערת הגדי בנחל מערות שבכרמל (תיארוך מעודכן כ-120 אלף שנה לפני זמננו) ובהר הקפיצה ליד נצרת (תיארוך מעודכן כ-100 אלף שנה לפני זמננו). בשנים האחרונות, שתי תגליות ממערת מיסליה בישראל וממערת אפידימה ביוון עשויות לייצג בני אדם מודרניים קדומים אף יותר מחוץ לאפריקה. הלסת העליונה שהתגלתה במערת מיסליה תוארכה באמצעות הצלבה של תיארוך רדיומטרי אורניום-תוריום עם מספר שיטות תיארוך נוספות לטווח של כ-194 עד 177 אלפי שנים לפני זמננו. גולגולת "אפידימה 1" שהתגלתה במערת אפידימה בדרום-יוון תוארכה לאחרונה לתקופה של 210 אלף שנה לפני זמננו, כלומר מוקדמת אף מאומו 2. ואולם שני ממצאים אלו הם חלקיים למדי: לסת מיסליה היא חלקית ואיננה מאשרת בוודאות מוחלטת תכונות מודרניות בשאר חלקי הגולגולת והשלד; גולגולת אפידימה 1 מעוותת עקב תנאי השתמרותה, ובשחזור "וירטואלי" שנערך לה היא מראה שילוב של עורף מודרני בצורתו עם מאפיינים ארכאיים יותר. ממצאי מיסליה ואפידימה אף אינם ניתנים להשוואה זה עם זה, שכן הלסת של אפידימה 1 לא נמצאה. לעומתם כוללים המאובנים ממערת הגדי וממערת הקפיצה את רוב חלקי הגולגולת והשלד ממספר פרטים שונים, שכולם מודרניים אנטומית.
קולטון אייברסון
קריירה
ביולי 2019 חתם בזניט סנקט פטרבורג מליגת VTB.
הומו ספיינס מודרני אנטומית
תיארוך
ייתכן שמאובני אפידימה, מיסליה, הגדי והקפיצה מייצגים הגירות מוקדמות של האדם המודרני אל מחוץ לאפריקה, שלא שרדו. במערת אפידימה נמצאה גולגולת נוספת, המתוארכת לתקופה מאוחרת יותר של 170 אלף שנה, שהיא דווקא בעלת מאפיינים ניאנדרטליים. בדומה לכך, בארץ ישראל נמצאו מתקופה מאוחרת יותר ממאובני מיסליה, הגדי והקפיצה בעיקר מאובני ניאנדרטלים, למשל אלו ממערת תנור (160 עד 100 אלף שנה), ממערת כבארה (62 עד 48 אלף שנה), וממערת עמוד (61 עד 53 אלפי שנה). נראה כי רק לפני כ-60 אלף שנה החלה הגירה נרחבת של האדם המודרני אל מחוץ לאפריקה, אשר עיצבה את תפוצתה של האנושות בת-זמננו. ממצאים משלימים מצביעים על האפשרות שאירוע אקלימי יצר "פרוזדור אקלימי", לפני כמה עשרות אלפי שנים, והזדמנות זו אפשרה לאדם המודרני לנדוד באופן נרחב הלאה מאפריקה. אחת הדוגמאות הקדומות ביותר לגל הנדידה המאוחר עשויה להיות הגולגולת ממערת מנות בישראל שגילה כ-55 אלף שנה. על פי הממצאים הגנטיים וממצאי המאובנים נראה כי בני-אדם מודרניים הגיעו לאוסטרליה לפני כ-45 אלף שנה, לאירופה לפני כ-40 אלף שנה ולאמריקה לפני כ-17 אלף שנה. הגירה בסירות לאיי הים התיכון, לאיי פולינזיה באוקיינוס השקט ולמדגסקר באוקיינוס ההודי התרחשה לפני אלפי שנים בלבד.
בני-אדם מודרניים אנטומית מוקדמים ונוכחיים
יש חוקרים המחלקים שרידי בני-אדם מודרניים אנטומית בחלוקה נוספת ל"מוקדמים" (Early Modern Humans או בראשי-תבות EMH) ול"נוכחיים" (Recent Modern Humans או בראשי תבות RMH). בני-אדם מודרניים מוקדמים לפי חלוקה זו הם בעלי מאפיינים ארכאיים שונים כדוגמת רכס גבות בולט יותר, קופסת מוח נמוכה ומאורכת יותר, בליטת סנטר פחות מפותחת ומבנה שלד וגולגולת פחות עדין. מאפיינים ארכאיים כאלו נפוצים בייחוד אצל השרידים הקדומים יותר כמו גולגולות אומו 1 וסחול 1, אך הם בדרך-כלל אינם חורגים מאלו שניתן למצוא בכמה שלדי בני-אדם החיים כיום, ולכן עדיין מוגדרים כ"מודרניים אנטומית". אין גבולות מוסכמים וברורים בין בני-אדם "מודרניים נוכחיים", "מודרניים מוקדמים" ו"ארכאים", והמעבר בין קטגוריות אלו הדרגתי מאוד.
בשנת 2017 דווח על תיארוך גולגולות אדם מג'בל איע'וד במרוקו לתקופה של כ-315 אלף שנה לפני זמננו. לגולגולות אלו פנים מודרניות אך קופסת המוח שלהן עדיין מאורכת בדומה לאלו של ניאנדרטלים. ממצאי ג'בל איע'וד הוגדרו על ידי מגליהם וכמה חוקרים אחרים כשרידים הידועים העתיקים ביותר של המין הומו ספיינס. ואולם הם לא ייחשבו בהכרח כעתיקים ביותר אצל חוקרים רבים הכוללים במין הומו ספיינס גם ניאנדרטלים, ומשום כך גם את האבות הקדמונים המשותפים לניאנדרטלים ולבני-אדם בני-ימינו, אשר חיו לפני למעלה מ-600 אלף שנה לפי חישובי שעון מולקולרי. לדוגמה, שרידי סימה דה לוס ווסוס בהרי אטאפוורקה מתוארכים לתקופה של 350 אלף שנה לפחות, ולהערכת מרבית החוקרים הם שייכים לענף שהתפתח לניאנדרטלים. לפיכך הם עשויים להיות מסווגים על ידי חוקרים שונים כהומו ניאנדרתלנסיס, הומו היידלברגנסיס או הומו ספיינס ארכאי.