cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חיזוי רעידות אדמה
המשתנים שכוללים חיזוי אפקטיבי
כדי שחיזוי רעידת אדמה יחשב כאפקטיבי, הוא חייב לכלול שלושה משתנים - מועד, מיקום מוקד הרעידה ומגניטודה. גישה נוספת, מתונה יותר בדרישותיה אך בעלת משתנה נוסף, גורסת שחיזוי אפקטיבי חייב לכלול ארבעה המשתנים - התקופה שבמסגרתה תתרחש הרעידה, אזור האפיצנטר, טְוַוח המגניטודות הצפו והצהרה בדבר הסיכויים שרעידת אדמה דומה תתרחש באופן אקראי באזור, ומבלי כל סימנים מעידים.
ניסיונות שמתקיימים להגיע לרמה מסוימת של חיזוי
הפעילות המחקרית העיקרית בתחום זה מתרחשת ביפן, סין, ברית המועצות לשעבר ובארצות הברית.
המחקרים שעוסקים בניסיון להגיע לרמה מסוימת של חיזוי מתחלקים לשני סוגים עיקריים : נוסף על אלה, פותחו במהלך המאה ה-21 מערכות שמסוגלות לספק התרעה קצרת טווח של שניות, שעיקרון פעולתן הוא ניצול זמן "הנסיעה" של הגלים הסייסמיים מהמוקד לכל אתר ואתר, כך שככל שהאתר רחוק מהמוקד, כך ההתרעה תהיה ארוכה יותר. אין מדובר כאן בחיזוי, אלא בהתרעה (Warning) לאחר שרעידת האדמה התרחשה כבר במוקדהּ.
ראשית ההיסטוריה הרלוונטית
פליניוס הזקן, בן המאה הראשונה לספירה, נחשב לחזאי הקדום ביותר של רעידות אדמה. הוא היה איש צבא, סופר ומדען רומאי. הוא כתב את תולדות הטבע אנציקלופדיה בעלת 37 כרכים שכללה תצפיות רבות על תופעות טבע שונות. הוא זיהה כבר אז את מה שאנחנו מזהים ומכנים כיום כרעידות מקדימות, התנהגות נפחדת של ציפורים וטורבולנציה בבארות מים כסימנים המעידים על רעידת אדמה קרבה. כל הסימנים המעידים הללו מקובלים גם היום על ידי מדענים שעוסקים בנושא.
מחקרים בולטים בתקופה המודרנית
עד סוף המאה ה-19 לא התקיימו מחקרים של ממש שעסקו בניסיון להגיע לרמה כלשהי של יכולת חיזוי. בשנת 1897 פרסם חוקר בשם צ'ארלס דיוויסון מאמר, בו טען כי לרעידת האדמה ההרסנית ביפן בשנת 1891 קדמו רעידות מקדימות. מדובר בשנים הראשונות לקיומם של סייסמוגרפים פרימיטיביים, חלקם ביתיים. צ'ארלס ריכטר בספרו "סייסמולוגיה אלמנטרית", המוערך על ידי הקהילה המדעית העוסקת בנושא כאבן דרך בסייסמולוגיה המודרנית, הביא 5 נימוקים מדעיים מדוע כל התצפיות עליהן הסתמך דאביסון אינן אמינות.
אף על פי כן ריכטר מצא שבין השנים 1929–1956 התרחשה בקליפורניה רק רעידת אדמה אחת מעל לגודל של 5 בסולם ריכטר, שלא קדמו לה רעידות מקדימות באזור הסמוך לאפיצנטר, אך הוא הדגיש שבסיכומו של דבר, אין דרך להבחין בין רעידות שבדיעבד מתבררות כמקדימות, לרעידות הרגילות שמתרחשות באזור, ובקליפורניה מתרחשות רעידות אדמה קטנות למכביר. גם בברית המועצות ניסו להגיע להישגים בתחום זה, אך גם הם, העיד ריכטר, הגיעו למסקנה כי אין כל סיבה לקוות לפריצת דרך קרובה בתחום הזה. גם Bolt מציין שעד שנות ה-60 של המאה ה-20, כל הניסיונות המוזכרים לעיל לא הביאו למידה כלשהי של הבנה באשר לכיצד לאפיין אינדיקטורים המבשרים רעידת אדמה גדולה.
החיזוי המוצלח של רעידת האדמה ההרסנית בסין בשנת 1975, המוזכר לעיל, הביא לתקווה שאכן התרחשה פריצת דרך בחיזוי רעידות אדמה על בסיס אינדיקטורים (דטרמיניסטיים) המהווים "חזאים". ברם מחקרים שנכנסו לפרטי המקרה ולאינדיקטורים הסייסמיים והא-סייסמיים, הגיעו למסקנה שהמזל "שיחק" כאן תפקיד חשוב, ומקבלי ההחלטות שהגיעו להחלטה על פינוי, לא היו מודעים לשינויים חריגים במפלס מי התהום בבארות באזור, לשפיעת גז ראדון חריגה שהתרחשה שם ואפילו להתנהגות חריגה של בעלי חיים. הסינים דיווחו על עוד שתי רעידות אדמה הרסניות ליד הגבול עם בורמה שהתרחשו בהפרש של 97 דקות זו מזו, שתיהן בגודל של 6.9, אשר נחזו מראש. כאמור, התרעות שווא לא מעטות התקיימו בסין על בסיס אותם אינדיקטורים שהופעלו בהתרעה המוצלחת לרעידה של שנת 1975. בעקבות התרעות אלה התבצע פינוי אוכלוסין נרחב, האוכלוסייה שהתה יותר מחודשיים מחוץ לבתיהם, אך רעידת אדמה לא התרחשה לבסוף. מידע מפורט על התרעות שווא אלה הוא מוגבל ביותר עקב מדיניות הסינים אז להסתיר כישלונות, אך מקרה אחד לפחות של התרעת שווא באוגוסט 1976 במחוז גואנגדונג שסמוך להונג-קונג דלף ביתר פירוט למערב.
רעידת אדמה בינונית בגודל 5.9 בסולם ריכטר שהתרחשה באוגוסט 1975 ליד העיירה אורוויל, קליפורניה נחזתה בהתרעה של מספר שעות, בעקבות רצף חריג של רעידות אדמה קטנות יותר שבדיעבד התברר שהן אכן היו רעידות מקדימות לרעידה העיקרית. רעידת אדמה נוספת שנחזתה מראש במערב, על בסיס אותם אינדיקטורים של פעילות סייסמית מוגברת ובלתי רגילה באזור, היא רעידת האדמה של אוחאקה, מקסיקו, בגודל של 7.6 בסולם מומנט, בשנת 1978. אלה שתי רעידות האדמה היחידות במערב, שידוע שנחזו מראש.
ביפן החל בשנת 1962 מאמץ מחקרי נרחב, בידי מאות סייסמולוגים, גאופיזיקאים וגאודזים, במטרה להגיע ליכולת כלשהי של חיזוי, אך לשווא.
תופעה דומה לזו שנצפתה באזור ניגאטה, יפן, נצפתה במהלך שנות ה-60 וה-70 באזור ההררי שמצפון ללוס אנג'לס. היו מדענים ששינויים אלה הביאו אותם לשער שייתכן שמדובר כאן באינדיקטור דטרמיניסטי שמעיד על רעידת אדמה קרבה באזור, אולם במשך חמישים השנים שלאחר מכן לא התרחשה באזור רעידת אדמה.
לאינדיקטורים דטרמיניסטיים יכולים גם להיחשב: תצפיות שזיהו שפיעת גז ראדון בטרם התרחשה רעידת אדמה גדולה; שינויים במהירויות של גלי P (ברעידות קטנות) שמעידים על התפתחות מתח בקרום באזור ההעתק, שמביא להתרוממויות ושקיעות בפני השטח אשר גורמים לשינויים במפלס מי תהום ומַַעָוַותים באזור ההעתק; התנהגות חריגה ועצבנית של בעלי חיים - התנהגות כזו דווחה לפני רעידת האדמה הגדולה בסן פרנסיסקו בשנת 1906,לפני רעידת האדמה הגדולה בטוקיו/קאנטו בשנת 1923, לפני רעידת האדמה בפריולי, איטליה בשנת 1976 ולפני כמה רעידות אדמה בסין. ככל הידוע לא התקיימו מחקרים ראויים לאזכור בתחומים אלה, ובוודאי שלא היו פריצות דרך בהם.
על בסיס המחקרים המסוקרים לעיל, ואחרים, מקובל כיום במדעי כדור הארץ לראות 5 שלבים בהתפתחות רעידת אדמה על מישור העתק מסוים : שלב א': בניית המתח האלסטי שהיא למעשה תהליך הצטברות האנרגיה בקרום באזור ההעתק; שלב ב': התרחבות והגדלת נפח הקרום  באזור ההעתק והתפתחות סדקים; שלב ג': זרמים של מי תהום חודרים דרך הסדקים שנוצרו ונוצרים מעוותים בלתי יציבים; שלב ד': התרחשות רעידת האדמה; שלב ה': ירידה חדה בלחץ המופעל על הקרום, המלווה בהתרחשות של רעידות עוקבות.
בכל אחד מהשלבים הללו, ידוע באופן כללי כיצד מתנהגים 5 האינדיקטורים הדטרמיניסטיים העיקריים :
כיום, מתרכזים המחקרים בעיקר, בניסיון למדוד ולזהות את האינדיקטורים הללו על מישורי ההעתקים העיקריים על פני כדור הארץ כדי להבין האם קיומם מעיד על התרחשות רעידת אדמה קרובה.
מחקרים לחיזוי סטוכאסטי
הבסיס הרעיוני לקיומם של מחקרים לחיזוי סטוכאסטי היא תאוריית הקפיצה האלסטית החוזרת, המקובלת בקרב המדענים כתקפה מאז נהגתה בשנת 1910. הידע הקיים אודות רעידות אדמה מאפשר שימוש בתאוריה זו כדי להעריך בתוך כמה זמן צפוי העתק פעיל מסוים לחזור ולפעול, כלומר שתתרחש על פני מישורו רעידת אדמה גדולה. נראה שהעתקי רעידות האדמה הנחקרים ביותר (בהם העתק סן אנדראס, נָאנְקָאי, שבר הוואסאץ' ועוד) מורכבים ממקטעים הנפרדים זה מזה, ומהווים כל אחד בנפרד, מישור שבר שעליו מתרחשות רעידות אדמה. זה המודל הידוע והמקובל במדעי כדור הארץ, ויש לו תימוכין ממדידות של רעידות אדמה, ומביטוין על פני השטח. מכיוון שאורכם של המקטעים הללו והמאפיינים האחרים שלהם קבועים, הרי שרעידות האדמה שקורעות כל מקטע, צריכות להיות בעלות מאפיינים דומים. אלה כוללים את המגניטודה המקסימלית (התלויה באורך הקרע), ואת כמות המתח המצטבר הדרושה לקריעת מקטע השבר. מכיוון שתנועות לוחות מתמשכות גורמות למתח להצטבר באופן קבוע, פעילות סיסמית על קטע נתון צריכה להיות נשלטת על ידי רעידות אדמה בַּעלוֹת מאפיינים דומים שחוזרים על עצמם במרווחים יחסית קבועים עבור מקטע נתון. זיהוי רעידות אדמה אופייניות אלו, ותזמון שיעור הישנותן או תקופת חזרתן, אמורים אפוא ליידע אותנו על פרק הזמן בו צפוי להתרחש הקרע הבא.
פעילות מחקרית חשובה לעניין זה מתקיימת זה שנים רבות בקליפורניה החוֹוָה רעידות אדמה הרסניות לעיתים קרובות יחסית (בממוצע גס אחת ל־10 שנים). בשנת 2015, הציג המרכז לרעידות אדמה בדרום קליפורניה הסתברויות להתרחשות רעידת אדמה בגודל של 6.7 ומעלה על כל אחד ממקטעי ההעתקים במדינה (ראו האיור משמאל). זאת כפועל יוצא מחישוב תקופות חזרתן המתבססת על התיאוריה המוצגת לעיל.
בנוסף, אקסטרפולציה מרעידות האדמה של השנים: 1857, 1881, 1901, 1922, 1934 ו-1966 במקטע פארקפילד של העתק הסן אנדריאס שבמרכז קליפורניה, הובילה לתחזית של רעידת אדמה בסביבות שנת 1988, ולא אחרי 1993 (ברווח בר סמך של 95%). זאת בהתבסס על מודל רעידת האדמה האופייני. מכשור הותקן באזור בתקווה לזהות "אינדיקטורים מבשרים" לרעידת האדמה הצפויה. עם זאת, רעידת האדמה החזויה התרחשה רק בשנת 2004. כישלון ניסוי החיזוי של פארקפילד העלה ספק באשר לתקפותו של מודל רעידת האדמה האופייני עצמו.
בישראל, בוצע מחקר המתבסס על ההיסטוריה הידועה של רעידות אדמה באזור, והפעלת חישובים סטטיסטיים לשם קבלת זמן החזרה להתרחשות רעידת אדמה בגודל מסוים ומעלה לתקופת זמן נתונה. המסקנה לעת המחקר הייתה (ועדיין תקפה) שרעידת אדמה במגניטודה של 6.75 "ממתינה" בקצה הצפוני של השבר הסורי אפריקני (הכולל גם את שברי בקע ים המלח לאורך בקעת הירדן והעמקים הצפוניים של ישראל), כאשר זמן החזרה הממוצע שלה הוא 83 שנים וחורג בסטיית תקן אחת של 32 שנים. על בסיס אותו מחקר וקודמים לו, התבססה ההנחה שבבסיס התקן הישראלי לבנייה עמידה בפני רעידות אדמה - ת.י. 2413 - שרעידת האדמה שההסתברות להתרחשותה לפחות פעם אחת ב־50 שנה היא 10%, היא בגודל של כ־6.3 בסולם ריכטר.
פער סייסמי כאלמנט של חיזוי
המונח פער סייסמי מתייחס למקטע של העתק פעיל, אשר לא אירעה בו רעידת אדמה לאורך פרק זמן ארוך יחסית, בהשוואה למקטעים אחרים במערכת הטקטונית האזורית. עם זאת, כמה הנחות יסוד לגבי פערים סייסמיים התבררו לכאורה כשגויות. בדיקה מדוקדקת העלתה כי ייתכן שלא יהיה מידע על פערים סייסמיים אודות זמן ההתרחשות או גודל האירוע הגדול הבא באזור. לאחריה, בדיקות סטטיסטיות של תחזיות באזור האוקיינוס השקט, הראו שמודל הפער הסייסמי לא חזה רעידות אדמה גדולות. מחקר אחר הגיע למסקנה שתקופת שקט ארוכה לא מגדילה את פוטנציאל רעידת האדמה.
חיזוי העוצמה הסייסמית באתרים שונים
בעקבות הקשיים להגיע ליכולת חיזוי ממשית של רעידות אדמה, בין אם בחיזוי דטרמיניסטי ובין אם בחיזוי סטוכאסטי, קראו מדענים להתרכז בְּמחקר המנסה להגיע לחיזוי העוצמה הסייסמית בכל אתר או אזור נתונים. ממצאים מהסוג הזה יכולים לתרום באופן משמעותי לסוגיית בחירת אתרים להקמת תחנות כוח גרעיניות, סכרים, בתי חולים ולהכנת מפות עדכניות שיציגו את הסכנה הסייסמית וכתוצאה מכך גם את הסיכון הסייסמי הצפוי. בארצות הברית פורסמו על ידי המכון הגאולוגי האמריקני מפות המציגות שיאי תאוצת הקרקע עם הסתברות של 10% להתרחש בתוך 50 שנה. עבור חלקים שונים של ארצות הברית, הפרויקט הלאומי למיפוי סייסמי פרסם בשנת 2008 מפות סיסמיות המציגות תאוצות שיא (כאחוז מכוח הכבידה) עם הסתברות של 2% לחרוג מהן בתוך 50 שנה. זוהי מפה המחמירה בהרבה מהמפות המציגות הסתברות של 10%. בניו זילנד הופצו בשנת 1986 שתי מפות קונטורים שתוחמות אזורים לפי זמן חזרה של התרחשות עוצמה סייסמית מדרגה VI ומעלה, ולפי העוצמה הסייסמית שקיימת הסתברות של 5% להתרחשותה בתוך 50 שנה.
השלכות כלכליות וחברתיות של שיפור משמעותי ביכולת החיזוי
שיפור משמעותי עתידי ביכולת חיזוי רעידות אדמה תומן בחובו גם קשיים כלכליים וחברתיים, בצד היתרון של חיסכון בחיי אדם ונזק לרכוש. במקרה שמדידות סייסמולוגיות יצביעו על אפשרות ריאלית שרעידת אדמה הרסנית במגניטודה מסוימת תתרחש באזור מסוים בתוך תקופה קצרה יחסית (שנה למשל), והדבר יתפרסם כחלק ממדיניות השלטונות באזור. הקהילות באזורים המועדים להרס עלולות לסבול מבעיות חברתיות ובצניחה של הפעילות הכלכלית שם. עלייה משמעותית בביקוש לרכישת פוליסות ביטוח מתאימות, למשל, תייקר משמעותית את הפוליסות, וייתכן שאף תגרום להיעדר זמינותן. ערך נכסי הדלא ניידי יצנח, גם אם זמנית. עלות מיזמי הבנייה, החומרים והציוד הרלוונטי עלולים להאמיר, והיקף ההשקעות באזור עלול לצנוח וכך גם היקף התעסוקה וזמינות השירותים הציבוריים. זמינות המשכנתאות תהיה מוגבלת ביותר, ותיתכן תנועת הגירה אל מחוץ לאזור הצפוי להיפגע.
תשרין
תִשְרין – שמו של חודש אוקטובר בערבית
העידן האלקטרו-חלש
לפי מבנה היקום, העידן האלקטרו-חלש הייתה התקופה בהתפתחות של היקום המוקדם, כאשר הטמפרטורה של היקום נפלה מספיק כדי שהכוח החזק נפרד מהכוח האלקטרו-חלש, אך הייתה גבוהה מספיק כדי שהאלקטרומגנטיות והכוח החלש יישארו מאוחדים לכדי כוח חשמלי יחיד מעל הטמפרטורה הקריטית לסימטריה האלקטרו-חלשה (שבירה של 159.5±1.5 GeV במודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים). ישנם קוסמולוגים שמציבים את העידן האלקטרו-חלש בתחילת עידן האינפלציה הקוסמית, כ-10−36 שניות לאחר המפץ הגדול. אחרים מציבים אותו בערך 10−32 שניות לאחר המפץ הגדול, כאשר שוחררה האנרגיה הפוטנציאלית של שדה האינפלטון שהניע את אינפלציית היקום במהלך עידן האינפלציה הקוסמית, ומילאה את היקום בפלזמת קווארקים-גלואונים צפופה וחמה. אינטראקציות בין חלקיקים בשלב זה היו אנרגטיות מספיק כדי ליצור מספר גדול של חלקיקים אקזוטיים, כולל בוזוני W ו-Z ובוזוני היגס. ככל שהיקום התרחב והתקרר, האינטראקציות הפכו לפחות אנרגטיות וכאשר היקום היה בן כ-10−12 שניות, בוזוני W ו-Z חדלו להיווצר בקצב נצפה.
העידן האלקטרו-חלש הסתיים במעבר פאזה אלקטרו-חלש, שהמקור שלו אינו ידוע. אם המעבר היה מסדר ראשון, יכולים היו להיווצר גלי כבידת רקע. מעבר הפאזה האלקטרו-חלש הוא גם מקור פוטנציאלי לבאריוגנזה, בתנאי שתנאי סחרוב מתקיימים.
במודל הסטנדרטי המינימלי, המעבר בעידן האלקטרו-חלש לא היה מסדר ראשון או מסדר שני אלא מעבר מוצלב רציף, המונע כל בריוגנזה, או ייצור גלי כבידת רקע נצפים.
יוסי וידר
יוסי וידר (נולד ב-7 במאי 1967) הוא סטנדאפיסט, חקיין, קומיקאי, שדרן רדיו ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה
יוסי וידר נולד וגדל בנהריה, להורים ניצולי שואה. עוד כשהיה בבית הספר היסודי זכה בערב כישרונות כאשר חיקה את ציפי שביט, בועז שרעבי, גדי יגיל ועוד.
בצבא שירת וידר בחיל התותחנים, בזמן שירותו הצבאי נפצע ועבר לפיקוד צפון. במילואים שירת בחיל חינוך ובהופעות במסגרת המילואים הופיע במופעי סטנדאפ וחיקויים.
לאחר שחרורו מהצבא הקים עסק לאביזרי רכב וסלולר בנהריה.
בשנת 1995 ישבו וידר ואשתו דבורית במסעדה בטיילת בנהריה עם חברים ו-וידר, כמנהגו, החל לחקות דמויות מפורסמות. באותו הזמן, התארחו במסעדה דן שילון ומשפחתו. שילון התלהב מהיכולות שלו, והזמין אותו להתארח בתוכנית "דן שילון מארח". בתוכנית התארחה לאה רבין ו-וידר חיקה את בעלה, יצחק רבין.
על אף הצלחת העסק וזמן קצר לאחר שהתארח בתוכנית החליט וידר לוותר על עולם העסקים ולעבור לעסקי בידור. וידר מכר את העסק ועזב לבד לתל אביב והחל לעבוד יחד עם שלמה סדן על מופע סטנדאפ, יחד עם עבודתו על מופע יחיד השתתף וידר בתוכנית "פספוסים" של יגאל שילון, כשהוא מחקה ומותח מפורסמים. המתיחה המפורסמת מהתוכנית הייתה כאשר וידר מתח את פלאטו שרון יחד עם יהורם גאון.
בשנת 1999 השתתף בסדרה "מנדל וגורנשטיין חקירות בע"מ". בשנת 2001 השתתף בדיבוב הסרט "השלג הראשון של החורף".
וידר השתתף בתוכניות רדיו רבות באופן קבוע. בתוכנית של ירון אילן ברדיו ירושלים המציא וידר את הדמות "סימי המרוקאית", דמות צבעונית המבוססת על שכנתו מנהריה שהייתה מדברת על כל מה שקורה. לאחר מכן הופיע במשך שנתיים בתוכנית הטלוויזיה של ירון אילן "ריח מנטה". באותו הזמן החל להשתתף בתוכנית הרדיו "דידי לוקאלי" של דידי הררי, הופיע בדמויות שונות בתוכנית הטלוויזיה "שישי בגאון". וידר קיבל תוכנית רדיו יומית ברדיו "אמצע הדרך", תוכנית אקטואליה בשילוב הומור בשם "מתיחת פנים".
וידר השתתף בתוכנית "הלילה עם ליאור שליין" כאשר הוא מחקה את אהוד ברק מחופש לבאטמן. בשנת 2009 יצר וידר יחד עם התסריטאי אבי בלקין מופע סטנדאפ בשם "מה הלחץ". כמו כן החל להקליט חיקויים רבים לסלולרי והוציא שני דיסקים של מתיחות בשם "לצחוק כל הדרך עם יוסי וידר".
בשנת 2007 מתח וידר את יושב ראש הכנסת רובי ריבלין כשהוא מחקה את שמעון פרס ומבקש ממנו לפרוש מההתמודדות לנשיאות.
בשנת 2013 השתתף בהצגה יחד עם זאב רווח "עוד חבר כזה ואבדנו" בתפקיד דודי.
בשנת 2017 מתח את העיתונאי אמנון אברמוביץ' וחיקה את אהוד ברק והציע לו להוציא את בנימין נתניהו מראשות הממשלה, באותה שנה וידר שיחק בשנות ה-80 בתור הרב חיים.
בשנת 2018 העלה מופע סטנדאפ יחיד שכתב יחד עם התסריטאי מני אסייג, ומופיע ברחבי ישראל, לרוב במסגרת מופעי התרמה שונים.
בין השנים 2018–2020 שיחק בשנית בסדרה "שנות השמונים", שם גילם את מנדל השומר הרומני.
במרץ 2019 היה במרכז שערורייה תקשורתית כאשר חיקה במסגרת קמפיין של מפלגת הליכוד את העיתונאי אמנון אברמוביץ' ולעג לכוויות שקיבל במלחמת יום הכיפורים, מה שהתברר מאוחר יותר כאי-הבנה. באותה שנה הופיע בסדרה "אלישע" בערוץ הילדים.
בשנת 2020 השתתף בתוכנית "אמבוש אקסטרים" כשחיקה את בנימין נתניהו במסגרת מתיחה לנסרין קדרי ביחד עם עפר שכטר ומרגלית צנעני.
בשנת 2021 השתתף בהנחיית תוכנית הבוקר של ערוץ 20, "הבוקר עם מני אסייג", לצד מני אסייג. באותה שנה הופיע בתוכנית "לאטמה", גם היא בערוץ 20.
בשנת 2023 שיחק בסרט הקולנוע "ההילולה", בבימוים של אריאל בנבג'י ושלום אסייג בתפקיד מנדל הרומני.
חיים אישיים
וידר נשוי לדבורית, שהיא המנהלת האישית שלו, ולהם תאומים (ילידי 1992) ונכדה.
אוזנן מפרשי
תיאור ואנטומיה
האוזנן המפרשי מתאפיין בגוף כדורי שעיר, ראש חרוטי קצר, גולגולת חזקה וכנפיים קצרות ורחבות. הפנים קטנות, החרטום קצר ושטוח והלוע קטן. העיניים קטנות ובולטות, האף רחב עם נחיריים עגולים, ומאחורי הנחיריים יש רפידות בשרניות נפוחות. השיניים קצרות וחדות והניבים גם הן קצרים יחסית. הזנב ארוך ודקיק וכנף הזנב גדולה ורחבה בצורת מפרש או עלה משולש.
כפי שמרמז שמו, לאוזנן המפרשי צמד אוזניים ענקיות ורחבות בצורת מפרש שאורכן כמחצית או יותר מאורך גופו; יש להן 9–14 רכסים רוחביים בולטים וצפירים ארוכים ועבים והן אליפטיות או משולשות. אצל רוב המינים הן מתחברות בבסיס באמצעות קרום עור דק, ואצל מינים אחדים מופרדות.
אורך הראש והגוף של מיני האוזנן המפרשי 48–121 מ״מ, אורך הזרוע 42–52 מ״מ, אורך האוזן 20–40 מ״מ ואורך הזנב 40–62 מ״מ; משקלם 8–20 גרם ומוטת כנפיהם 30–35 ס״מ.
הפרווה הארוכה של האוזנן המפרשי צמרירית וצפופה במיוחד, בעלת מרקם משי רך ומותאמת לאזורים קרים. צבעה משתנה בהתאם למין, ונע בין זהוב לאוכרה, בז׳, חום אפרורי, חום קפה, אפור כהה או בהיר, חום ביסטר או שחור-כסוף. אזור הגב והעורף כהה אצל רוב המינים. הגחון, החזה והגרון נוטים להיות חיוורים בצבעם, ונעים בין צהבהב-קרם לשנהב, אפרפר חיוור או לבנבן. הכנפיים והאוזניים שחרחרות-אפורות או חומות ושקופות למחצה. הפנים בצבע ורוד, בורדו או כתמתם, וחרטום, האף והרפידות כהים בדרך כלל. הרגליים, הזרועות והזנב צבועים בבורדו או בורוד.
תפוצה וסביבת מחיה
מיני האוזנן המפרשי חיים כולם באמריקה הדרומית; טווח התפוצה של הסוג כולל את ברזיל, קולומביה, וונצואלה, פרו, אקוודור, בוליביה, פרגוואי, אורוגוואי, ארגנטינה וצ'ילה ובאופן חריג גם את כל האזור הדרומי של שתי המדינות האחרונות. התפוצה של הסוג ביבשת, משתרעת לא רק על ערבות העשב הצחיחות והיערות הממוזגים עד למיצר מגלן שעניים במיני עטלפים, אלא גם על שטחה של ארץ האש הקרה והאיים: נבארינו, ברטרנד וגרווי שנמצאים צפונית לכף הורן הסמוכה לאנטארקטיקה.
בית הגידול של האוזנן המפרשי משתנה בין המינים, וכולל יער גשם טרופי באגן האמזונאס, היער האטלנטי היבש לחופי האוקיינוס האטלנטי, יער גשם ממוזג של עצים מחטניים, יער עננים, יער ננסי וטונדרה אלפינית על מורדות הרי האנדים עד רום 4,000 מטר מעל פני הים, יער מנגרובים, סוואנות-מיוערות של הגראן צ׳אקו, סוואנות טרופיות של הסראדו, ביצות הפנטנל, ערבות-עשב בפמפס, ערבות שיחים קרירות וצחיחות בפטגוניה, ושוליו של מדבר אטקמה.
אקולוגיה
האוזננים המפרשיים חיים בבדידות, בזוגות או בקבוצות של 10–35 פרטים. הם פעילים בערב ובלילה ומבלים את שעות היום בשינה במערות, נקיקים, סלעים, קליפות וחללי עצים, שרכים, עלווה צפופה ומבנים נטושים. האוזננים ניזונים מחרקים ומאתרים את טרפם באמצעות אקולוקציה בתדר נמוך של 20–40 קילוהרץ ומטה; עשים וזבובים תופסים חלק ניכר מתזונתם. האוזננית ממליטה גור יחיד שמגיע לבגרות לאחר כשנה.
בימים קרים בקיץ ובמהלך החורף, מינים רבים בסוג שחיים באזורים הדרומיים הממוזגים נכנסים למצב נמנום או תרדמת חורף מלאה, כדי לחסוך באנרגיה הנדרשת לשמירה על חום הגוף וחיפוש מזון בטמפרטורות קרות. עם זאת, אצל הנקבות הירידה בקצב חילוף החומרים מאריכה משמעותית את משך ההיריון ומובילה לאיחור ניכר בעיתוי ההמלטות בקיץ. כתוצאה מכך, הגורים שנולדים סמוך יחסית לחורף לא מספיקים לצבור שומן משמעותי בגופם לפני גלי הקור, ובכך יורדים סיכויי ההישרדות שלהם בחורף הראשון לחייהם. כדי להתגבר על כך, האוזנניות מתקבצות במהלך הקיץ במושבות גדולות שבהן הן מגדלות את הגורים במשותף, והשהיה בטמפרטורה החמימה של המושבה מאפשרת לעטלפים הצעירים לחסוך באנרגיה ולגדול במהירות עד לחורף.
מינים
בסוג זה 7 מינים מוכרים:
ככל הנראה, יש עוד שני מינים שטרם הוכרו על ידי הרשימה האדומה של IUCN.
.mc
היא סיומת האינטרנט במונקו.
סיומות אינטרנט משניות
ההרשמות נעשות ישירות לסיומות אינטרנט משניות, או בשמות הבאים:
סיומות אינטרנט משניות מחייבות רישום תאגיד במונקו.
וארוארה ברוזדינה
וארוארה ברוזדינה (ברוסית: Варвара Матвеевна Баруздина; 1862–1941) הייתה ציירת ריאליסטית רוסית, בעיקר של סצנות ז'אנר.
קורות חיים
אביה היה אומן כפרי. ב-1875 היא עברה לסנט פטרסבורג כדי לגור עם דודה, הצייר פאבל צ'יסטיאקוב, שנתן לה את שיעורי הציור הראשונים שלה. חמש שנים לאחר מכן, היא נכנסה לאקדמיה הקיסרית לאמנויות שם הפכה לתלמידתו הפורמלית. בהיותה שם, היא זכתה במדליית כסף וסיימה את לימודיה ב-1885.
היא החלה להשתתף בתערוכות לאחר 1888; במיוחד אלה של האקדמיה (עד 1916), בחוג האמנות הנשית (1889) והאגודה לאוהבי האמנות של מוסקבה (1895–1896).
הציור שלה, "הנזירה", נרכש על ידי פאבל טרטיאקוב ב-1896. אחת מיצירותיה, "המתבודדת" הוצגה בתערוכת הרכישה של לואיזיאנה ב-1904. יחד עם ציורים רוסיים רבים אחרים היא נעלמה שם ולא נמצאה שנים רבות.
בשנות ה-20, לאחר שהייתה זמן מה בחצי האי קרים, עברה להתגורר בביתו של צ'יסטיאקוב במחוז פושקין, שם כתבה את הזיכרונות של חייו ומשכה אליה חוג תלמידים שרצו ללמד את שיטותיו.
היא נהרגה על ידי חיילים גרמנים, במהלך בראשית המצור על לנינגרד, בזמן שניסתה למנוע מהם לבזוז את ביתה.
חברים קברו אותה בגן.
ניתן למצוא את ציוריה בגלריה טרטיאקוב ובמוזיאון הרוסי.
אוזנן פפואני
אוזנן פפואני (שם מדעי: Pharotis imogene) הוא סוג של עטלף קטן ונדיר במשפחת הנשפוניים שאנדמי לגינאה החדשה ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1914 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס על בסיס 45 דגימות שנאספו על ידי האתנוגרף האיטלקי למברטו לוריה ממושבה אחת בשנת 1890. מאז איסוף הדגימות במאה ה-19, המין לא נצפה שוב ונחשב לנכחד במשך 120 שנה; בשנת 2012, פרט אחד נאסף במקרה על ידי משלחת מחקר אוסטרלית.
האוזנן הפפואני הוא אחד העטלפים הנדירים ביותר בעולם ואוכלוסייתו קטנה מ-100 פרטים. הוא אחד מ-35 העטלפים הנדירים בעולם ששימורם נמצא בעדיפות ראשונה עבור ארגון שימור העטלפים הבינלאומי והברית להכחדה אפסית (AZE).
תיאור
האוזנן הפפואני מתאפיין בגוף קומפקטי, ראש מעוגל וכנפיים קצרות. החרטום קצר במיוחד, הלוע קטום ונטול שיער והעיניים בולטות וגדולות למדי. הניבים גדולים יחסית. האוזניים גדולות, רחבות ומשולשות עם צפירים מעוגלים והן מחוברות במצח באמצעות קרום עור. מעל הנחיריים המחורצים, יש עיטור עלה אפי מוזר בצורת קובייה חלולה. הזנב ארוך וכנף הזנב גדולה ורחבה. אורך הראש והגוף של האוזנן הפפואני 43–50 מ״מ, אורך הזרוע 37–36 מ״מ, אורך האוזן 23–25 מ״מ ואורך הזנב 42–43 מ״מ; משקלו עד 7.7 גרם. האוזנן הפפואני קרוב פילוגנטית לסוג אוזנן אוסטרלי שאחדים ממיניו חופפים איתו בטווח התפוצה.
תפוצה ואקולוגיה
האוזנן הפפואני אנדמי לפפואה במזרח גינאה החדשה; בתוך פפואה, תפוצתו הידועה מוגבלת לאזור מצומצם בנפת אבאו (נמצאת במחוז המרכז בחצי האי זנב-ציפור), דרומית-מזרחית לבירה פורט מורסבי, אך ייתכן שהיה נוכח בעבר במספר נפות נוספות. בית הגידול של הסוג מורכב מיער גשם טרופי ויער סקלרופילי שפלתי בגובה שאינו עולה על 100 מטר מעל פני הים.
מאז האיסוף של המושבה המקורית ב-1890, האוזנן לא נלכד שוב בטבע והסברה הייתה שמדובר במין נכחד; שתי דגימות שנאספו במהלך המאה ה-20 ונחשדו כשייכות למין לא נשמרו היטב ואבדו. בשנת 2012, משלחת מחקר אוסטרלית שיצאה למסע בדרום פפואה, אספה בין השאר נקבת עטלף אחד שנחשב כמין של אוזנן אוסטרלי, והפקידה אותו במוזיאון הלאומי של פפואה. הדגימה הושאלה מאוחר יותר למוזיאון האוסטרלי, ובבדיקה בשנת 2014 נתגלה שמדובר במין הנדיר. כל התמונות הידועות של המין צולמו במהלך הלכידה ב-2012.
בהתחשב בנדירות המין, מעט מאוד ידוע עליו. האוזנן הפפואני חי בבדידות או בקבוצות קטנות ומבלה את שעות היום בעלווה צפופה ושרכים. הוא ניזון מחרקים בלבד (בעיקר עשים, חגבאים ןתיקנאים), ובהתבסס על אוזניו הגדולות סביר להניח שהוא מאתר אותם באמצעות האזנה פסיבית או איכון-הד. ייתכן שהוא צד באמצעות ליקוט מענפים ופחות מחטיפה מהאוויר. על בסיס הדגימות שנאספו על ידי למברטו לוריה, נראה שהאוזנניות מתקבצות במושבות גדולות במהלך ההיריון וההנקה.
מצב
האוזנן הפפואני מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה חמורה (CR), מכיוון שהאוכלוסייה שלו קטנה מ-100 פרטים, והוא בעל טווח תפוצה מצומצם במיוחד. אם לא די בכך, בית גידולו המצומצם נמצא בסיכון גבוה בשל אובדן בית גידול מתמשך ופריצת שריפות, בפרט באזורי השפלה ובאזורים הסמוכים לכפרים. האוזנן אינו נוכח באזורים מוגנים. IUCN ממליץ לבצע סקרים מקיפים באזור בכדי לבדוק האם קיימות אוכלוסיות נוספות, וכן להקים בדחיפות אזורים מוגנים בטווח התפוצה של המין.
האוכלוסייה העולמית של האוזנן הפפואני כוללת על פי הערכות של ארגוני השימור 40–50 פרטים בוגרים בלבד.
ציר הזמן של ההיסטוריה האבולוציונית של החיים
ציר הזמן של ההיסטוריה האבולוציונית של החיים מתאר את האירועים העיקריים במהלך התפתחות החיים על פני כדור הארץ ומבוסס על התיאוריה המדעית הנוכחית. קביעת זמנם של האירועים האבולוציוניים הם בגדר הערכות קונצנזוס המבוססות על ראיות מדעיות, בעיקר מאובנים.
בביולוגיה מוגדר תהליך האבולוציה כשינוי מתמשך במאפיינים התורשתיים של אוכלוסיות. תהליכים אבולוציוניים יוצרים גיוון בכל רמה של ארגון ביולוגי, מממלכות, דרך מינים ואורגניזמים, ועד למולקולות בודדות, כגון DNA וחלבונים.הדמיון בין כל האורגניזמים של ימינו מרמז על אב קדמון משותף שממנו התפצלו כל המינים הידועים, אלה החיים כיום ואלה שנכחדו. יותר מ-99 אחוז מכל המינים שחיו אי פעם (למעלה מחמישה מיליארד) מוערכים ככאלה שנכחדו. ההערכות לגבי מספר המינים הנוכחי על כדור הארץ נעות בין 10 מיליון ל-14 מיליון, מתוכם תועדו רק 14%, כ-1.2 מיליון מינים, והשאר מינים שקיומם משוער ואינם מתועדים. עם זאת, דו"ח משנת 2016 מעריך טריליון מינים נוספים של חיידקים, מתוכם תועדו רק 0.001% (פרומיל אחד).
מוצא החיים
ההנחה הרווחת היא שהתרכובות האורגניות הראשונות נוצרו מן הגזים שהרכיבו את האטמוספירה בעבר. לפני כ-4 מיליארד שנים כדור הארץ היה בעל אטמוספירה דלה בחמצן ועשירה בתרכובות גופרית שנוצרו בגלל ההתפרצויות הגעשיות התכופות שהיו בו. ברקים היו תדירים בהרבה ממה שהם היום. הרכב התמיסה שהיה באוקיינוסים של כדור הארץ בתקופה זו מכונה המרק הקדום. ניסוי מילר-יורי הראה שבתנאים אלה נוצרות באופן ספונטני חומצות אמינו, שהן אבני הבניין הבסיסיות של החיים.
אבולוציה
ביולוגיה אבולוציונית היא תהליך השינוי הגנטי באוכלוסייה של אורגניזמים לאורך דורות. התהליך כולל הן שינויים בתדירות ההופעה של אללים באוכלוסייה (כגון אלה שקובעים את סוג הדם) והן שינויים מצטברים העשויים להביא ליצירת מינים חדשים, כגון להתפתחות מצורות החיים החד-תאיות הקדומות למגוון היצורים החיים כיום – חד-תאיים מורכבים, הצומח, פטריות ובעלי חיים, בכללם האדם.
הכחדות המוניות
מינים של בעלי חיים וצמחים נכחדים ללא הרף, עקב שינויים בסביבות המחיה, תחרות עם אורגניזמים מתחרים על נישות סביבתיות, או עלייה של מינים חדשים בעקבות מוטציה גנטית. עם זאת, הביוספרה של כדור הארץ סובלת מדי פעם מתמותה קטסטרופלית, הכחדה המונית, אשר לעיתים היא הצטברות של אירועי הכחדה קטנים יותר על פני תקופה קצרה יחסית.
חוקרים זיהו שישה אירועי הכחדה מרכזיים בהיסטוריה של כדור הארץ:
אירועי הכחדה קטנים יותר התרחשו בזמני ביניים, עם כמה תקופות גאולוגיות שונות. בימינו מתרחשת ההכחדה של הולוקן, אשר נמצאת בתחילת המאה ה-21 בעיצומה.
גורמים להכחדות המונית כוללים נדידת היבשות, שינויים בכימיה האטמוספירית והימית, געשיות והיבטים אחרים של היווצרות הרים, שינויים בהיווצרות קרחונים, שינויים בגובה פני הים ואירועי התנגשות.
ציר הזמן
ציר הזמן מתאר את האירועים או תחילת תהליכים שונים, לצד הזמן המוערך שלהם. הזמנים המצוינים בציר הזמן הן ביחידות למ"ש (מיליון שנה לפני זמננו). לדוגמה: 4,540 מסמלים 4,540 מיליון שנה או 4.54 מיליארד שנה.
עידן-על פנרוזואיקון
עידן הפנרוזואיקון (ביוונית: "תקופה של חיים הנראים לעין") מסמן עליה משמעותית בתיעוד המאובנים של אורגניזמים שונים. הוא מחולק לשלושה תקופות, פלאוזואיקון, מזוזואיקון וקנוזואיקון, עם הכחדות המוניות במהלך העידנים.
גן החיות המלכותי בורגרס
גן החיות המלכותי בורגרס (בהולנדית: Koninklijke Burgers' Zoo) הוא גן חיות בארנהם, הולנד, והוא אחד מגני החיות הגדולים במדינה.
גן החיות פופולרי בקרב תושבים הולנדים וגרמנים, ומגיעים אליו כ-1.5 מיליון מבקרים מדי שנה. הוא הוקם על ידי יוהאן בורגרס בשנת 1913.
גן החיות חבר בהתאחדות גני החיות ההולנדי (NVD), האיגוד האירופאי של גני החיות והאקווריומים (EAZA), מערכת מידע על סוגים בינלאומיים (ISIS) האיגוד העולמי לגני חיות ואקווריומים (WAZA).
תערוכות
בגן החיות 8 נושאים:
שימור
גן החיות הצליח מספיק בגידול דגים ואלמוגים לאקווריום משלהם, כך שהם יכולים כעת לספק בעלי חיים לאקווריומים ציבוריים אחרים.
מלבד הצגת רבים מבעלי החיים בבית גידול מדומה במערכות אקולוגיות רחבות ידיים, גן החיות כולל גם מתקנים לשימור וגידול של בעלי חיים שכמעט נכחדו.
קווימבה
קווימבה, פיל אסייתי, עוררה סערה במהלך שהותה בגן החיות (1966–1998). היא אהבה לגנוב את תיקי המבקרים ולבלוע אותם בשלמותם.
ויליאם וקי
ויליאם וקי (באיטלקית: Villiam Vecchi; 28 בדצמבר 1948 – 3 באוגוסט 2022) היה כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת השוער בעיקר במספר קבוצות באיטליה. שימש כמאמן שוערים בקבוצת א-סד.
קריירת מועדונים
וקי נולד בסקנדיאנו שבאיטליה. שיחק במילאן מהסרייה א' בין השנים 1967 ל-1974, ולאחר מכן עבר לקליארי. לאחר שתי עונות במועדון עבר לקומו, איתה נע בין הליגות הראשונה, השנייה והשלישית. בעונת שיחק וקי בספאל.
קריירת אימון
וקי אימן את דידה ואת ג'אנלואיג'י בופון כמאמן שוערים במילאן ובפארמה. הוא שימש בתפקיד זה גם ברג'אנה וביובנטוס. בשנת 2013 החל לשמש כמאמן שוערים בריאל מדריד, ואימן את איקר קסיאס, את קיילור נבאס ואת פרננדו פאצ'קו. ב-25 במאי 2015 עזב וקי את ריאל מדריד לאחר שפלורנטינו פרס החליט לפטר את קרלו אנצ'לוטי, המאמן תחתיו אימן וקי בכל הקבוצות בהן שימש כמאמן שוערים.
וקי שימש כמאמן שוערים בא-סד מליגת העל הקטרית.
נפטר ב-3 באוגוסט 2022.
קינגסמן: השירות החשאי
קינגסמן: השירות החשאי (באנגלית: Kingsman: The Secret Service) הוא סרט פעולה וריגול קומי אמריקאי-בריטי אשר מבוסס על קומיקס באותו שם מבית Icon Comics, שנמצאת בבעלות מארוול קומיקס. את הסרט ביים מת'יו ווהן ומככבים בו אנסמבל שחקנים כקולין פירת', מארק סטרונג, מייקל קיין וסמואל ל. ג'קסון.
סופוט
סופוט היא מילה בסלאבית עתיקה שפירושה מעיין.
קינגסמן: השירות החשאי
הסרט מספר את סיפורו של ארגון ריגול חשאי, בשם "קינגסמן", המגייס ילד רחוב מחוספס אך מבטיח, לתוכנית האימונים הקשה והמאתגרת של הסוכנות, תחת חסותו של הסוכן המוכשר והוותיק הארי הארט. באותו זמן איום עולמי צץ בדמותו של ולנטין, גאון מחשבים בעל מוח מעוות. הסרט יצא לאקרנים בבכורה עולמית ב-29 בינואר 2015 ובישראל הסרט יצא לאקרנים ב-12 בפברואר 2015 ב-IMAX, למרות שהסרט לא הומר לפורמט IMAX.
הסרט הפך לשובר קופות כאשר הצליח להכניס 403 מיליון דולר. הוא קיבל ביקורות מעורבות, אך זכה להצלחה מסחררת. בעקבות הצלחת הסרט, סרט המשך, קינגסמן: מעגל הזהב, יצא לאקרנים ב-22 בספטמבר 2017.
עלילת הסרט
ולנטיין, ידוע בנדיבותו, ממשיך להיפגש עם ראשי מדינות ואח"מים, שחלקם הופכים לנעדרים לאחר מכן. הוא מודיע בתקשורת העולמית, על חלוקת כרטיסי SIM בעלי גישה חופשית לאינטרנט חינם לכל אוכלוסיית העולם, ולמעלה ממיליארד אנשים נענים להצעה.
לאחר מכן חוזרים ללונדון, אגזי הצעיר גדל וכעת הוא צעיר מובטל המתגורר עם אמו, אחותו למחצה התינוקת ואביו החורג המתעלל, ראש כנופיה מקומית. למרות היותו אינטליגנטי ומוכשר, הוא עזב את האימון לחיל הנחתים המלכותי וחי חיים חסרי מטרה. לאחר שנעצר על גנבת מכונית, אגזי מתקשר למספר על הגב של המדליה. הארט מסדר את שחרורו ממעצר ומספר לו על קיומה של "סוכנות קינגסמן", סוכנות ביון סודית בה הארי וגם אביו המנוח של אגזי שמשו כסוכנים. הסוכנות פועלת תחת מסווה בתוך חנות של חייטים. בעקבות מותו של הסוכן לנסלוט, קינגסמן מחפשת סוכן חדש, ואגזי מסכים להצטרף לתוכנית האימונים התחרותית. הוא מצטרף לקבוצה של מועמדים אחרים, ביניהם נערה בשם רוקסן. הדרכת האימונים מנוהלת על ידי "מרלין", סוכן קינגסמן בכיר. במשך האימונים המפרכים, המועמדים נושרים אחד אחד עד שאגזי ורוקסן מתגלים כשני המועמדים הסופיים שנותרו. עם זאת, אגזי נכשל במבחן האחרון שלו, ורוקסן הופכת ללנסלוט החדש.
במהלך תקופה זו, קינגסמן כבר חוקרת את ולנטיין בנוגע להיעלמויות האח״מים. הארט מגלה את מקום הימצאו של ארנולד. שבב מושתל מתפוצץ בראשו של ארנולד, הורג אותו ופוצע את הארט. הארט נפגע קשה, מחלים במשך שבועות ארוכים. למרות זאת לא נרתע, כשחוזר לשגרת העבודה הוא מתחזה למיליארדר וסועד עם ולנטיין, שמסביר את דעותיו: האנושות דומה לווירוס, התחממות כדור הארץ שווה לחום, ולנטיין מתכוון לעשות משהו בקשר לבעיה לפני שהווירוס הורג את המארח. הארט עוקב אחרי וולנטיין לכנסיית קבוצת השנאה בקנטקי ושם וולנטיין וגאזל עורכים בדיקה הרסנית וקטלנית של כרטיסי ה-SIM. הם משדרים אות לכרטיסי ה-SIM של אנשי הכנסייה, ובכך גורמים לכל הנוכחים בכנסייה, כולל הארט, להפוך לאנשים אלימים וברוטליים ללא שליטה. קטטה המונית פורצת וכל האנשים שנמצאים בכנסייה הורגים אחד את השני, אחרי הבדיקה בכנסייה ומותם של מאות אנשים בכנסייה עם הארט, הניצול היחיד ששרד בקטטה, ולנטיין מתקרב אליו, והם דנים בתוכניתו: לשדר את האות ברחבי העולם, באמצעות רשת הלוויין שלו לגרום לדילול מאסיבי של המין האנושי בכך שכל האנשים בעולם יהפכו בין רגע לאנשים אלימים וברוטליים ללא שליטה מרצונם, שמירה על כדור הארץ מפני נזק נוסף. רק כמה נבחרים שנבחרו על ידי ולנטיין ראויים למגורים, ואלה קיבלו את השבבים נגד האות. לאחר שחשף את תוכניתו, ולנטיין הורג את הארט.
אגזי, שהיה עד לכל האפיזודה דרך מסך מחשב בביתו של הארי, חוזר למפקדת קינגסמן, שם הוא מגלה שארתור, מפקד הסוכנות גם הוא אחד מהאח"מים הנבחרים של ולנטיין. אגזי מצליח להתחמק מהרעלה שארתור מנסה עליו, כך שמצליח להפוך את התמונה וארתור מורעל בעצמו, כעת רק אגזי, רוקסן ומרלין נשארו כדי לעצור את התוכנית של וולנטיין.
על פי התוכנית של מרלין, רוקסן טסה בגובה רב באטמוספירה, כדי להשמיד את אחד מהלווינים ברשת של וולנטיין בעזרת טילים, וכך תקנה מספיק זמן כדי שמרלין יפרוץ למערכת שלו; ואילו אגזי ומרלין מתקיפים את הבונקר הסודי של וולנטיין אשר מלא בחיילים חמושים ברובים ונ"מ. רוקסן משמידה את הלווין, ואגזי מצליח לפרוץ למערכת של וולנטיין אבל מיד נחשף, ונלחם את דרכו דרך כוחות הביטחון של ולנטיין בחזרה למטוס. מרלין מפוצץ את שבבי הביטחון, והורג את כל מי שהיו חלק מתוכניתו של ולנטיין, אך לא וולנטיין עצמו וגאזל, שלא היו להם שבבים. אגזי מגיע למשרדו של ולנטיין, שם, הוא נלחם ומביס את גאזל בעזרת הסכין המורעלת שבנעלו. כל אותו הזמן, וולנטיין שידר את האות, ואנשים בכל רחבי העולם קיבלו תשדורת מכרטיסי ה-SIM שלהם והפכו לאלימים ואכזריים אשר הורגים אחד את השני ולמעשה הורסים כל דבר הנקרה בדרכם, ביניהם, אמו של אגזי אשר מאיימת להרוג את אחותו התינוקת. ולנטיין ממהר כדי לשדר אות לכל האנשים בעולם כולו ולא רק לונדון ולהשמיד את מרבית האוכלוסייה של בני האדם, אבל הוא לא יודע שאגזי הביס את גאזל. אגזי הורג את ולנטיין בכך שהוא לוקח את רגלה של גאזל שולף מתוכה להב חד ומשליך את הרגל היישר אל גופו של ולנטיין, ולנטיין אשר רגיש לראות דם, מקיא ולבסוף מת. כך אגזי מציל את העולם לאחר שהוא משבית את המערכת.
אחרי הצלת העולם, כל האנשים בלונדון כולל אמו של אגזי חוזרים לקדמותם. בסצנת אמצע הכתוביות - אגזי, עכשיו קינגסמן מלא, מגיע לפגוש את אמו, בבר השכונתי, ומציע לה בית יפה והזדמנות להתרחק מבן זוגה המתעלל ששמו דין.
פיתוח
הפקת הסרט הוכרזה בסוף אוקטובר 2012 כשמת'יו ווהן פרש מעבודת הבימוי על אקס-מן: העתיד שהיה, כדי לעבד את ספר הקומיקס של מארק מילר "השירות החשאי". במארס 2013 פוקס המאה ה-20 אישרו את ההפקה וציינו את 14 בנובמבר 2014 כתאריך צאת הסרט לאקרנים. באוגוסט אותה שנה ההפקה יצאה לדרך.
קולין פירת' לוהק לתפקיד ראשי באפריל 2013, וביוני דווח שלאונרדו דיקפריו ניהל מגעים לגילום הנבל, אך לבסוף סמואל ל. ג'קסון לוהק לתפקיד. הליהוקים לשאר התפקידים הושלמו בסוף 2013.
צילומים
הצילומים החלו ב-6 באוקטובר 2013 במחוז סארי באנגליה והושלמו במאי 2014.
ביקורות והכנסות
הסרט קיבל ביקורות די משובחות ואף זכה להצלחה מסחררת ברחבי העולם. הסרט נחשב לשובר קופות כאשר הצליח לגרוף 414.4 מיליון דולר לעומת תקציב ההפקה שלו: 81 מיליון דולר.
סרט המשך
בעקבות הצלחתו האדירה של הסרט, הצהירו מתיו ווהן ומארק מילר כי יהיה סרט המשך אילו הסרט יופיע בטבלת שוברי הקופות הגדולים ביותר בכל הזמנים. ווהן הביע עניין בבימוי סרט ההמשך. בנוסף ציין ווהן גם כי הוא מקווה שקולין פירת' ישוב לסרט ההמשך למרות שדמותו מתה. מארק סטרונג מעוניין גם הוא לשוב לסרט ההמשך. חברת פוקס המאה ה-20 הכריזה כי סרט ההמשך עדיין בשלבי יצירה ועבודה, אבל עדיין לא ברור כעת אם מתיו ווהן ישוב לביים את הסרט.
יואב שמחי
יואב שמחי (נולד ב-16 בפברואר 1964) הוא יושב הראש של הסתדרות העובדים הלאומית החל מ־2007.
ביוגרפיה
יואב שמחי נולד בשנת 1964, וגדל במושב גבעת יערים. למד בתיכון מקצועי והשתחרר מצה"ל בדרגת סגן.
בגמר השירות הצבאי הכיר את אשתו והתגורר כשלוש שנים בארצות הברית. לאחר חזרתם לישראל, החל לעבוד בקופת חולים לאומית ופעל בארגון העובדים שלה.
בשנים 1994–2003 ניהל פרויקטים בקופת חולים לאומית. ב־2003–2005 היה יו"ר ועד העובדים של קופת חולים לאומית במחוז ירושלים, וב־2005–2007 היה יו"ר ועד העובדים של מוסדות הסתדרות העובדים הלאומית.
בעת כהונתו כיו"ר ועד ארגון עובדי קופת חולים לאומית, התמודד בבחירות מול מנכ"ל הסתדרות העובדים הלאומית, ונבחר ב-23 בפברואר 2007 לראשות הסתדרות העובדים הלאומית. בשנת 2014 נבחר לקדנציה שנייה. בספטמבר 2022 נבחר שמחי לקדנציה שלישית.
פעילות ארגונית
כשנכנס לתפקידו כיו"ר הסתדרות העובדים הלאומית, הארגון היה על סף פשיטת רגל, עם כ־17 אלף חברים. להבראת הארגון, גיבש שמחי מחדש את החזון והאסטרטגיה של הארגון, והותוו מדיניות ושיטות ניהול. נבנתה תוכנית לפיתוח הארגון. הוקמו מערכים לטיפול בזכויות עובדי קבלן ועובדים זרים. ב־2022 הארגון מנה למעלה מ־150,000 חברים.
הסתדרות העובדים הלאומית הקימה את מרכז "גאות" לטיפול ומניעת הטרדות מיניות ובריונות ניהולית במקומות עבודה. כמו כן, בשנת 2012, אוחדה בסיוע הסתדרות העובדים הלאומית את תנועת הנוער בית"ר עם הנוער הלאומי בית"ר.
חיים אישיים
שמחי נשוי ואב לארבעה, מתגורר במושב גבעת יערים.
אחיה (בית המקדש)
אחיה היה הממונה על הנסכים בבית המקדש השני, מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש.
תפקידו
לצד הקרבנות, נצטוו בני ישראל להביא לבית המקדש את הנסכים, שהם מנחות מיין וסולת בלולה בשמן שהוקרבו בבית המקדש לצד קרבן עולה או שלמים. על מנת להקל על מביאי הנסכים, שלא ייאלצו להביא מבתיהם את כל הדרוש להבאת המנחה, נתמנה אחיה לאחראי על כל היינות, השמנים והסלתות, ועליו היה לקנות כמויות גדולות ממוצרים אלו ולשמרם בלשכתו, כדי שהעולים לירושלים יוכלו לרכוש אותם ממנו. המשנה מסבירה את הנוהל לפיו פעל אחיה בבית המקדש, בתיאום עם יוחנן בן פינחס, ממונה החותמות ששהה בלשכת החותמות שבבית המוקד, בתוך עזרת הכהנים:
החותם היה פיסת טין עליה רשם יוחנן מילה אחת - או "עגל", המסמל את קבלת דמי נסכי פר שתמורתם יינתנו מחצית ההין יין, מחצית ההין שמן ושלושה עשרוני סולת, או "זכר", המייצג את דמי נסכי האיל שתמורתם סיפק אחיה שליש ההין יין, שליש ההין שמן ושני עשרוני סולת, או "גדי", המסמל את דמי נסכי הכבש שתמורתם היו ניתנים רביעית ההין יין, רביעית ההין שמן ועשרון סולת, או "חוטא" שסימל את קרבן המצורע, שכדי להיטהר היה מקריב שני כבשים זכרים לעולה ואשם וכבשה נקבה לחטאת, ולשם כך היה זקוק לשלושה עשרוני סולת, שעם כל אחד מהם רביעית ההין יין ורביעית ההין שמן, ולתוספת עוד לוג שמן לצורך משיחתו על תנוך אוזנו ובהונותיו. בן עזאי הוסיף וטען כי על החותם הנמסר למצורע היה רשום "חוטא עשיר" או "חוטא דל" - שכן אם למצורע אין כסף להבאת שלושת הכבשים, הוא רשאי להחליף את החטאת והעולה בעופות, להם נדרשים נסכים מועטים יותר.
חותמים אלו היוו עדות לתשלום שקיבל יוחנן מבעל החותם בעבור הנסכים, וכך היה אחיה נוטל מבעל החותם את חותמו ומספק לו את הנסכים ששילם תמורתם. בערב היו נפגשים יוחנן ואחיה, ויוחנן היה מוסר לאחיה את התשלומים שניתנו במהלך היום לאוצר ההקדש, כדי שיקנה בהם אחיה נסכים נוספים למכירה.
בתלמוד ירושלמי הוסיפו כי על החותם היו רשומים גם שם משמרת הכהונה העובדת במקדש באותו שבוע ושם החודש הנוכחי, כדי למנוע כל אפשרות לרמאות.
תיאורו כממונה
המשנה מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש, והשני שנמנה מהם הוא אחיה:
אראוקריה האסטי
אראוקריה האסטי (שם מדעי: Araucaria haastii) הוא מין פרהיסטורי של עץ מחטני ממשפחת האראוקריים, אשר חי במשך הקרטיקון בניו זילנד. המאובנים שלו התגלו בכמה אזורים באי הדרומי של ניו זילנד, אף שקשה להבדיל בין מיני עצי האראוקריה (הקרובים למין הקיים אראוקריה רמה) לבין עצים מחטניים אחרים כמו Agathis. מין זה תואר בידי החוקר האוסטרלי קונסטנטין פון אטינגסהאוזן, ב-1887.
המאובנים שנמצאו במספר אתרים הכילו שרידים עלים דמויי-טופרים עם מורפולוגיה נרחבת שהציגה קשר לסוג אראוקריה וממנה נראה שהיה קרובו של המין Araucaria hunsteinii, המצוי כיום בהרי פפואה ניו גיני. שני המינים מסווגים יחדיו לתת-הסוג ''Araucaria. sect. Intermedia''. עם זאת בחלק מהמאובנים ישנו קושי בזיהוי כך שהזיהוי קשה ולעיתים לא מדויק.
מאובני עץ זה מראים שהאראוקריים היו צמחים נפוצים לאורך יבשת גונדוונה העתיקה, כשמאובניהם נמצאו מאמריקה הדרומית, דרך אוסטרליה וטסמניה וכן בניו זילנד ובפפואה ניו גיני (ואף באנטארקטיקה).
סוס פרז'וואלסקי
סוס פרז'וואלסקי (שם מדעי: 'Equus ferus przewalskii, במונגולית: тахь טאחי, בסינית: 野马 יֳמַה, "סוס בר"; על פי האקדמיה ללשון קרוי סוס בר) הוא תת-מין של המין סוס רמכי שקיים בערבות מרכז אסיה. עד לאחרונה נחשב לסוס הבר היחיד שקיים בימינו, ואף הוצע כדוגמה לאוכלוסיית הבר שממנה בוית סוס הבית. מחקר דנ"א עתיק שחולץ מעצמות סוסים מבויתים קדומים שנמצאו בקזחסטן העלה שהם זהים לסוס פרז'וואלסקי, ומשכך הוצע שמין זה הוא למעשה שריד לסוסים מבויתים שהתפראו לפני זמן רב. הצעה זו נמצאת במחלוקת מדעית.
תיאור
סוס פרז'וואלסקי נבדל מהסוס המבוית במספר הכרומוזומים 2n = 66, (בסוס הבית 2n = 64). אך בכל זאת הוא יכול להתרבות עם סוסי בית ולהוליד צאצאים פוריים. בנוסף, הופעתו נראית מלאה בהשוואה לסוסים מבויתים, רגליו קצרות, צווארו קצר ולסתו גדולה וחזקה. גובהו הממוצע 1.32 מטר, אורכו 2.1 מטר, אורך הזנב 90 סנטימטרים ומשקלו בסביבות 300 קילוגרם. צבעו דומה לצבע הדון (השם לצבע בז' או אפור-זהוב בקרב סוסים) אצל הסוסים המבויתים. צבעו נע בין חום כהה ברעמה (שעומדת זקופה) לחום חיוור בצדדים ולצהבהב-לבן בבטן, רגליו של סוס זה הן מפוספסות במקצת.
גילוי ותפוצה
ציורי מערות שהתגלו באיטליה, דרום צרפת וצפון ספרד המתוארכים ל-20,000–9,000 לפני הספירה, מציגים דמויות סוסים הדומים לסוס פרז'וואלסקי. התיעוד הכתוב הראשון שמתייחס לסוס הוא מהמאה ה-10 בטיבט. תיעוד נוסף מתאר מפגש בין ג'ינגיס חאן לסוסים-1226. תיעוד נוסף מ-1630 מתאר שסוס במראה זה נמסר כמתנה יקרת ערך לשליט מנצ'וריה. במילון מנצ'ורי משנת 1771 מתואר "סוס בר מהערבות". סוס פרז'וואלסקי לא תואר בספרו של קארולוס ליניאוס Systema Naturae שפורסם בשנת 1758. העדות הראשונה שפורסמה בעולם המערבי היא מרופא סקוטי בשם ג'ון בל, שטייל בשירות פיוטר הגדול בשנים 1719–1722 וצפה בעדרי סוסים בסמוך לגבול סין-מונגוליה באזור קו רוחב 43-50 צפון וקו אורך 85–97 מזרח. <BR> עד לסוף המאה ה-18, תפוצתו של תת-המין הייתה מגרמניה, דרך ערבות רוסיה, מזרחה עד קזחסטן, מונגוליה וצפון סין.
אזורי המחיה הנרחבים הצטמצמו עקב הפיכתם לשטחי חקלאות, וגם תהליך הביות פגע במאפייניו של מין הבר. לאחר תקופה זו, סבל המין מירידה קטסטרופלית במספר פרטיו. אוכלוסיות מבודדות גאוגרפית של סוס פרז'וואלסקי נותרו בערבות מרכז אסיה, פרטים אחרונים נראו בדרום-מערב מונגוליה, שם נצפו בשנת 1881 על ידי החוקר הרוסי ניקולאי פרז'וואלסקי (Przhevalsky) ששמע שמועות על קיומם. החוקר שלח שרידי גולגולת ועור אל האקדמיה הפטרבורגית למדעים, אלו נחקרו על ידי פוליאקוב שקבע שמדובר בפרט מן הבר ונתן לסוס את שמו. הפרט האחרון בבר נכחד ב-1968.
שימור ומצב בבר
מאז תחילת המאה ה-20 נכחו פריטים של סוס פרז'וואלסקי במספר גני חיות, שנים מעטות לאחר הכחדתו מהטבע החלו חוקרים לבדוק את התאמתו וסיכוייו להשבה. בשנת 1976 הראו מחקרים אחדים על שונות גנטית מעטה ותופעות צוואר בקבוק גנטי המזוהות עם סחף גנטי, שהיא כנראה המקור להיכחדותו בטבע. ייסוד גרעיני רבייה בארצות שונות (בעיקר גרמניה והולנד) והכלאות מבוקרות בין פרטים שהראו שונות גנטית רבה יחסית, הביאו לשינוי התוצאות. בשנים 1992–2001 הוחזרו לטבע במונגוליה 81 פרטים.
איגוד השימור העולמי IUCN הגדיר את מצב השימור של המין משנות ה-60 עד 1996 כנכחד בטבע (EW). ב-2008 הוערך מצב השימור שלו כבסכנת הכחדה חמורה (CR). סכנת ההכחדה החמורה בשל רבייה עם סוסים מבויתים, שונות גנטית מעטה ומחלות. בשל גודל האוכלוסייה עלולים להשפיע עליה אירועים אקראיים כמזג אוויר קשה. בשנת 2011 הוערך מצב השימור שלו כבסכנת הכחדה (EN). הסיבות להערכה המחודשת היו כי "האוכלוסייה מונה יותר מ-50 פרטים בוגרים החיים בטבע בחופשיות במשך 5 השנים האחרונות".
כיום (2022), מונה אוכלוסיית הבר של סוסי פרז'וואלסקי כ-2,000 פרטים החיים במונגוליה, סין, קזחסטן ורוסיה.
שמעון סויסה
הרב שמעון סויסה (ה'תרפ"א 1921 – ה'תשס"ח, 2008) היה דיין ורבה הראשי של מרוקו.
ביוגרפיה
נולד בסטאת שבמרוקו בשנת 1921 לערך.
בגיל 13 החל ללמוד אצל הרב נסים סבאג, שהיה בעל חנות שבה לימד תלמידים בשעות הפנאי. לאחר מספר שנים פתח בהצעת רבו חנות לממכר מזון שאיפשרה לו להתפרנס, וללמד תלמידים בשעות הפנאי. כשבגר, נסע רבו למקנס ופנה לרב יהושע ברדוגו ולרב רפאל ברוך טולדנו כדי שימצאו עבורו ישיבה. הרבנים בתורם הכניסוהו ללמוד בישיבתו של הרב יצחק סבאג במקנס. מכיוון שלא היו בישיבה מקומות לינה, היה ישן אצל הרב רפאל ברוך טולדנו ואצל הרב אהרון סודרי.
בסיום לימודיו, בגיל 18 לערך הוסמך לשמש כשוחט וכבודק. בגיל 23, בהמלצת הרב שלמה מרציאנו, עבר לשמש בדבדו כשוחט, כסופר סת"ם וכמלמד ילדים. בשנים אלו למד אצל הרב שלמה הכהן צבאן, שכיהן כדיין בבית הדין המקומי. בתקופה זו פעל גם בעיר אזמור הסמוכה. לאור בעיות בריאותיות שחווה בשל האקלים של אזמור, חזר לסטאת בשלב מסוים, ועם חזרתו החל לשמש כסופר בית הדין המקומי, במקביל לעבודתו כשוחט וכמלמד תלמידים.
לאחר תקופה כסופר בבית הדין, הוסמך לדיינות בבית הדין הגדול שברבאט על ידי הרב שאול אבן דנאן, הרב מיכאל יששכר אנקווה והרב שמעון כהן. עם הסמכתו החל לשמש כדיין בסטאת, ובהמשך כיהן כדיין בעיר גדולה אחרת.
לאחר פטירת הרב ידידיה מונסונגו בשנת 1994 (ד' באלול תשנ"ד), מונה יחד עם הרב אהרון מונסונגו למחליפו, ושניהם כיהנו בתפקיד רבה הראשי של מרוקו. במסגרת תפקיד זה עמד בין היתר בראש המשלחות היהודיות לכינוסים הרשמיים בממלכה.
בשנת 1998 פרש לגמלאות, והרב מונסונגו החליפו כרב יחיד.
בשנים האחרונות לחייו ביקר בישראל מספר פעמים, והתגורר לסירוגין בצרפת ובמרוקו, בשל מצב בריאותו והעיוורון שבו לקה.
מספר ימים לפני שנפטר, הועבר ממרוקו לבית חולים בפריז שבצרפת בשל החמרה במצב בריאותו.
הלך לעולמו בצרפת ב-24 במרץ 2008. אנשי הממלכה דרשו שייקבר במרוקו, אך לאחר מסע שכנועים הוסכם שייקבר בישראל. בצרפת נערכה לו הלוויה שבה הספידו אותו הרב יוסף סיטרוק והרב חנניה פינטו. לאחר העלאת ארונו ארצה נערכה לו הלוויה גם בישראל שבסופה נקבר בהר המנוחות בירושלים.
חתנו הוא הרב שלמה אמסלם, ראש מוסדות "בני שלמה" בבאר שבע.
אריק דל ואיה
אריק דל ואיה (בספרדית: Eric Arturo Delvalle Cohen - Henríquez; 2 בפברואר 1937 - 2 באוקטובר 2015) היה הנשיא ה-42 של פנמה והיהודי השני שכיהן בתפקיד זה במדינה זו. היהודי הקודם בתפקיד זה היה דודו מקס דל ואיה.
כיהן במשך כשנתיים וחצי (28 בספטמבר 1985 - 26 בפברואר 1988).
קורות חיים
דל ואיה נולד ב-1937 בפנמה סיטי, למשפחה יהודית. דודו, מקס דל ואיה היה נשיא פנמה למשך שבעה ימים בפברואר 1967 וכיהן לפני כן ואחרי כן, במשך ארבע שנים סך הכל, כסגן נשיא. אחיו, ראול, כיהן כחבר הפרלמנט של פנמה (1984–1989). דל ואיה כמו גם דודו לפניו, היה יהודי מאמין. היה רשום בבית הכנסת הספרדי-פורטוגזי "קול שארית ישראל" שבפנמה סיטי, כמתפלל קבוע, וכשכיהן כנשיא טרח והביא לבית הכנסת שלו ספר תורה במיוחד מירושלים. היה נשוי למריאלה.
יחד עם דודו מקס דל ואיה ויהודי שלישי בשם חוזה דומינדור בזן הקים דל ואיה ב-1960 את המפלגה הרפובליקנית הפנמית השמרנית - Partido Republicano, PR, שנתמכה על ידי קהילת העסקים היהודית הקטנה של פנמה והייתה בעצם יורשתה של המפלגה הימנית שקדמה לה עוד משנת 1932, Liberal Renewal Party - PLR.
אריק קרמן
אריק קרמן (נולד ב-1938) הוא בונה מנדולינות. על שמו קרויה "רביעיית קרמן".
אריק דל ואיה
נשיא
תקופת כהונתו של ברלטה כנשיא פנמה הייתה בת פחות משנה. ב-14 בספטמבר 1985 נרצח אחד מראשי האופוזיציה, לאחר שחשף קשרים של נורייגה לסחר בסמים ובנשק. ברלטה הפר את בריתו עם נורייגה והחל בפעילות נמרצת לחקירת המקרה וגילוי הרוצחים. נורייגה הפעיל לפיכך את אנשיו בפרלמנט וב-27 בספטמבר 1985 הם הדיחו את ברלטה. למחרת היום, ב-28 בספטמבר 1985, נכנס דל ואיה לתפקיד נשיא פנמה במקומו, זאת למרות התנגדות אמריקאית.
אריק קרמן
קורות חיים
אריק קרמן נולד בבת ים, בנם של יסכה לבית שוט ודוד קרמן, השומר הראשון של בת-ים (אז בית וגן). למד בבית הספר הימי חיפה (לימים בית הספר לקציני ים עכו). שירת על משחתת חיל הים הישראלי אח"י אילת בשאיפה להמשיך בדרכו כימאי, אך שינה כיוון והלך ללמוד עיצוב גרפי בבית הספר לאמנות "בצלאל".
אריק דל ואיה
נשיא
דל ואיה תיפקד כנשיא תחת השפעת נורייגה במשך כשנתיים וחצי. ב-4 בפברואר 1988 הואשם נורייגה באופן רשמי על ידי ממשל רייגן בארצות הברית, בסחר בסמים. דל ואיה ניסה בעקבות זאת להדיח את נורייגה מתפקיד מפקד המשמר הלאומי. בתגובה, ב-22 בפברואר תומכי נורייגה בפרלמנט הדיחו אותו מהנשיאות, והוא ברח בעזרת האמריקאים והסתתר מאימת אנשי נורייגה. ב-26 בפברואר בחרו אנשי נורייגה בפרלמנט את מנואל פלמה (Manuel Solís Palma), מי שהיה שר החינוך עד אותה עת, כיורשו של דל ואיה, אף כי מבחינת ארצות הברית דל ואיה נחשב לנשיא פנמה גם במשך כל התקופה שלאחר בריחתו ועד לתום הקדנציה החוקית המקורית ב-31 באוגוסט 1989.
במאי 1989 התקיימו בפנמה בחירות שהיו הוגנות שוב, ובהן ניצח ברוב עצום גיירמו אנדארה, המועמד של מתנגדי נורייגה. נורייגה הודיע על ביטול הבחירות וב-1 בספטמבר 1989, משהסתיימה תקופת הכהונה החוקית של המינוי הקודם שלו לנשיא, מנואל פלמה (ולפי האמריקאים הסתיימה רק אז תקופת כהונתו של דל ואיה) - הוא מינה כנשיא אדם אחר מטעמו, פרנסיסקו רודריגס, אך זה כבר היה קרוב לסוף שלטונו. האמריקאים קבעו שהנשיא החוקי הוא אך ורק אנדארה שניצח בבחירות, ובדצמבר 1989 הם פלשו לפנמה, כבשו אותה מידי נורייגה בקלות ותוך מיעוט הרוגים, ונורייגה נלקח לכלא אמריקאי והועמד בהמשך לדין.
אריק קרמן
קורות חיים
לאחר מלחמת יום הכיפורים, ב-1974, התנדב להמשיך לשרת ביחידה קרבית כשנה וחצי, ולאחריה התבקש להצטרף כאזרח למחלקת ההדרכה של צה"ל, במסגרת זו ערך בין השאר מחקר בנושא - חשיבה טקטית של מפקדים בצה"ל. .
בונה כינורות ומנדולינות
קרמן, שהיה נגן חובב על בללייקה ומנדולינה, מצא את דרכו לבניית כלי נגינה בעקבות היכרות עם בונה הכינורות מנדל סגל. הוא החל ללמוד בזמנו הפנוי בסטודיו של סגל בניית כינור, אך המתודה השמרנית הנהוגה בבניית כינור לא התאימה לאופיו והוא עבר לבניית מנדולינה, שמיתריה מכוונים כמו כינור, אך ככלי נגינה עממי פתוחה יותר לשינויים.