cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ימי סמיטס
חיים אישיים
סמיטס היה בין יוזמי הקמת המוסד ההיספני הלאומי לאמנות, שמטרתו קידום ייצוגם של היספנים בתקשורת ובתעשיית הבידור. כן היה אמור להנחות את טקס פרסי גראמי הלטיני בשנת 2001, אך טקס זה בוטל בשל פיגועי 11 בספטמבר, והוא הכריז על הזוכים במסיבת עיתונאים.
ויטלי מינטנקו
ויטלי גאורגייביץ' מינטנקו (באוקראינית: Віта́лій Гео́ргійович Мінте́нко; נולד ב-21 במרץ 1970 בסטורוז'ינץ) הוא כדורגלן עבר סובייטי - אוקראיני, ששיחק בעמדות קשר התקפי.
קריירה
מינטנקו החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת ווהלין לוצק, ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה. בשנת 1990 עבר לדינמו קייב. מינטנקו לא הצליח להיכנס להרכב הקבוע של הקבוצה ולמעשה לא שותף באף אחד מהמשחקים. הוא שיחק בשורות קבוצת המילואים של דינמו. לכן, בשנת 1992 העדיף לעזוב את דינמו לטובת קבוצת בוקובינה, ששיחקה בליגת המשנה של אוקראינה. לאחר עונה מוצלחת בשורות בוקובינה - שב לדינמו קייב. גם בתקופתו השנייה בדינמו לא זכה לקחת חלק במשחקים רבים. הוא שותף בעיקר כשחקן מחליף. בשנת 1994 עזב את דינמו ועבר לשחק בישראל.
בישראל שיחק מינטנקו תחילה במכבי עירוני אשדוד ולאחר מכן עבר למכבי הרצליה. לאחר כשנתיים בארץ שב מינטנקו לאוקראינה. הוא חתם לשתי עונות בקבוצת בוקובינה. הייתה זו התקופה המוצלחת ביותר בקריירה שלו - הוא הבקיע במהלכה 20 שערי ליגה. בשנת 1997 עבר לתקופה קצרה לקבוצת ספרטק איוואנו-פרנקופסק (גם היא מליגת המשנה באוקראינה) ולאחריה חתם ל-4 שנים בקבוצת מטאלורג דונצק. בשנתיים הראשונות היה בהרכב הפותח של הקבוצה, אך לאחר מכן המאמן העביר אותו להרכב המחליף. הוא הושאל למשך חצי עונה לקבוצת הפועל ירושלים ולאחר מכן לקבוצת לקריוובאס קריבי ריג. בשנת 2002 הוא הוחתם בקבוצת דניפרו כשחקן ההרכב הפותח. לרוע מזלו הוא נפגע במשחק אימון, שבר רגל ונאלץ לפספס את העונה. בעונה הבאה הושאל מינטנקו לקבוצת מטאליסט חרקוב מליגת המשנה האוקראינית. הייתה לו עונה די טובה במדיה, בסופה העפיל יחד עם הקבוצה לליגה הבכירה באוקראינה. אך בעיות בריאותיות אילצו אותו לפרוש מכדורגל מקצועני.
נועה רוזין
נועה רוזין (נולדה ב-27 בספטמבר 1986) היא מגישת טלוויזיה ועיתונאית ישראלית שמתמחה בתחום הקולינריה.
ביוגרפיה
נועה רוזין נולדה וגדלה ברמת גן. אמה, טלי רוזין, עיתונאית וסופרת, אביה, סיני רוזין, היה בעל אולפן הפקות והוצאת ספרים וכיום מנהל ייבוא בחברה לשיווק מוצרי סניטריה. לנועה אח צעיר. למדה בתיכון בליך והתנדבה לשנת שירות בגרעין צופים בשדרות. בצה"ל שירתה כמפיקה ביחידת ההסרטה של דובר צה"ל.
בתום השנה השלישית ללימודיה החלה להפיק את תוכנית הבוקר של סלוצקי ודומינגז ברדיו תל אביב (2013-2012). בשנת 2014 החלה לערוך את מדור האוכל של אתר "נענע10". במקביל החלה להגיש את פינת "חדשות האוכל" בתוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" ושלל פינות אוכל נוספות בתוכנית הבוקר של "אורלי וגיא" וגם ב"לילה כלכלי" - כולן בערוץ 10. במקביל, נבחרה להנחות את "המלצת השף", תוכנית הבת של ריאליטי האוכל "משחקי השף"; בתקופה זו למדה בישול בבית הספר לקולינריה "בישולים". בשנת 2015 שנה ערכה את "לאון אל-דנטה", תוכנית בישול אוכל איטלקי עם השף לאון אלקלעי ששודרה בערוץ האוכל ולאחר מכן גם בערוץ 10.
בשנת 2015 רוזין התמנתה לכתבת האוכל של "טיים אאוט תל אביב". בשנים 2016–2017 כיהנה ככתבת האוכל בדיגיטל של רשת.
רוזין הגישה במשך תקופה קצרה את תוכנית האוכל "פודיז" ברשת 13, ולאחר מכן החלה להגיש יחד עם אלעד זוהר את התוכנית "פותחים יום", המשודרת מימי ראשון עד חמישי בין השעות 9:30 ל-12:00. בימי שישי הצמד היה מגיש את "פותחים שישי", בין 10:00 ל-12:00, גם היא בערוץ רשת 13.
עד סוף שנת 2017, במקביל להנחיה היומית, הייתה מגישה רוזין פעם בשבוע פינת אוכל במסגרת התוכנית "הערב" בהגשתם של קובי מחט ויעל בר זוהר, גם היא ברשת 13.
כיום רוזין מנהלת מגזין אוכל ביוטיוב תחילה בשותפות עם יובל מרום, ובהמשך תקופה קצרה עם יוגב עזריאל ועכשיו שוב עם יובל מרום. השניים מעלים מדי שבוע סרטון חדש ובו הם סוקרים אירועים חדשים בתחום הקולינריה בישראל: מסעדות, ברים, פסטיבלים, מנות ואירועים אחרים.
בנוסף השניים מקליטים את הפודקסט "על מה נדבר הפעם? הפודקאסט של נועה רוזין ויובל מרום". הפודקאסט עוסק בנושאי תוכן, שיווק ודיגיטל.
חיים אישיים
רוזין מתגוררת בתל אביב. היא אם לשני בנים. בן אחד מנישואיה הקודמים, ובן אחד מנישואיה עם אריאל לייזגולד, ברמן במקצועו, לו נישאה בשנת 2021.
חסן שאטרי
חסן שאטרי (בפרסית: حسن شاطری, נהרג ב-31 בינואר 2013), הידוע גם בשם חסאם ח'וש נויס, היה גנרל בדרגת "סרדאר", המקבילה לדרגת אלוף, במשמרות המהפכה האסלאמית של איראן.
ביוגרפיה
שאטרי השתתף במלחמת איראן–עיראק בה שירת ביחידה מובחרת של משמרות המהפכה האסלאמית ונחשב ללוחם ולקצין מעולה. ב-2001 עזר לבסס את התשתית האיראנית באפגניסטן לאחר נפילת הטליבאן. בשנת 2005 שמו עלה בהקשר של תכנון חיסול ראש ממשלת לבנון רפיק אל-חרירי.
שאטרי אף לקח חלק בסיוע לכוחותיו של בשאר אל-אסד במלחמה כנגד הצבא הסורי החופשי במלחמת האזרחים בסוריה ועזר להקים כוחות מיוחדים שילחמו יחד עם צבא אסד.
בפברואר 2013 דווח כי הוא נהרג. תחילה היו דיווחים סותרים באשר לדרך בה הוא נהרג: דיווח אחד הצביע על כך שהוא נהרג בדרכו מדמשק לביירות על ידי מארב של המורדים, ואילו דיווח אחר ציין כי נהרג בתקיפה האווירית על משלוח הנשק לחזבאללה במחוז ריף דמשק. ב-24 בפברואר 2013 דווח על ידי הסאנדיי טיימס הבריטי כי שאטרי נהרג בהפצצת השיירה שיוחסה לחיל האוויר הישראלי וכי שלטונות איראן ניסו לטשטש את העובדה הזאת.
חיים אישיים
שאטרי היה בן 58 במותו, נשוי ואב לארבעה ילדים.
ברוך ארנסבורג
ברוך ארנסבורג (נולד ב-1934) הוא פרופסור לאנטומיה אשר שימש כמרצה בבית הספר לרפואה על שם סאקלר באוניברסיטת תל אביב. הוא נולד בעיר סנטיאגו בצ'ילה, ועלה לישראל בשנת 1959. הוא עסק באנתרופולוגיה פיזית, והתמחה בתחום אוכלוסיות היסטוריות ופרהיסטוריות באזור הלבנט.
את השכלתו בתחומי אנטומיה השוואתית ואנתרופולוגיה פיזית רכש ארנסבורג באוניברסיטת סורבון בפריז. באוניברסיטה העברית הוא למד גאוגרפיה, ארכאולוגיה וזואולוגיה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה באוכלוסיית ארץ ישראל מהתקופה הפלאוליתית ועד ימינו. הוא היה הראשון שחקר את ההתפתחות הדמוגרפית של אוכלוסיות ארץ ישראל למן התקופות הפרהיסטוריות דרך ימי המקרא, התקופה הרומית והתקופה הביזנטית. כן, חקר ארנסבורג את האוכלוסיות הבדואיות בנות ימינו.
לאורך שנים, השתתף ברוך ארנסבורג יחד עם עופר בר יוסף ואיתן צ'רנוב בניהול חפירות ארכאולוגיות באתרים שונים בגליל ובכרמל. כך למשל, הוא השתתף בחפירות במערת היונים שהתמקדו בחקר האוכלוסייה הנאטופית (13,000 שנים לפנה"ס) שנהגה קברה את מתיה במערות.
מחקרים נוספים שלו עסקו בבחינת שרידים ארכאולוגיים של שלדים מאתרים שונים ברחבי הארץ מתקופת בית שני.
בנוסף לתחום האנתרופולוגיה הפיזית, נודעת לפרופסור ארנסבורג חשיבות מרכזית גם בהנחת התשתית של תחום הרפואה המשפטית בישראל. הוא גיבש את הידע והכשיר צוותים בצה"ל ובמכון לרפואה משפטית. כן, פעל ארנסבורג במשך שנים בצה"ל הן בתחום זיהוי חללים והן במחקרים לפיתוח ציוד צבאי.
אריקו פטרלה
אריקו פטרלה (איטלקית: Errico Petrella; 10 בדצמבר 1813, פאלרמו - 7 באפריל 1877, ג'נובה) היה מלחין אופרה איטלקי.
כמלחין שמרן מן האסכולה הנאפוליטנית, נחל פטרלה הצלחה רבה בכתיבתו האופראית בשנות ה-50' וה-60' של המאה ה-19 באיטליה, שני רק לוורדי, שהתייחס אליו בבוז. בזמנו היה פופולרי הן כמחבר אופרה בופה והן בחיבור יצירות רציניות יותר.
קריירה
יצירותיו המוקדמות, שביצועי הבכורה שלהן היו בין 1929 ל-1839, לא היו מוצלחות במיוחד. רק כאשר הוצגה "קרנבל בוונציה" (נאפולי, נואובו, 20 במאי 1851) זכה לתשומת לב של ממש. "אלנה מטולוזה" (נאפולי, פונדו, 12 באוגוסט 1852) הייתה הבאה בתור. לבסוף, ב-1854, הסתער פטרלה על עולם האופרה האיטלקית וכבש אותו באחת עם "מארקו ויסקונטי" (נאפולי, סאן קארלו, 1854). "המצור על לאידה" (לה סקאלה, 1856) הייתה הרביעית בסדרת ניצחונותיו הרצופים, ו"יונה" (לה סקאלה, 1858) הייתה אירוע חשוב ונשארה ברפרטואר עד ראשית המאה ה-20. מלבד שתי יוצאות מן הכלל ("הרוזנת מאמלפי" על פי ובסטר ו"הארוסים" על פי מנצוני) האופרות שכתב בשנות ה-60' של המאה ה-19 היו כישלונות, בדרך כלל. מכל מקום, אולי בגלל התנגדותו של ורדי, עברו קרוב ל-50 שנה מאז זכתה איזו שהיא מיצירותיו לביצוע מחודש מלא באיטליה. הביצוע היחיד שאפשר להשיג על תקליטור, של האופרה "יונֶה", היה בקראקס, ונצואלה ב-1981. הביצוע לא היה לכבוד המלחין אלא משום שהאופרה הוצגה בעונה הראשונה של התיאטרון העירוני בעיר זו 100 שנה קודם לכן.
קרייה יוגה
קרייה יוגה (בסנסקריט: क्रिया योग) היא סגנון תרגול יוגה, שמתואר על ידי המתרגלים שלו כמערכת יוגה עתיקה, שהוחזר לתחייה בעידן המודרני ידי המהאווטאר באבאג'י, באמצעות תלמידו להירי מהאסיה, בשנת 1861. קרייה יוגה הגיעה להכרה בינלאומית לאחר שפורסמה בספרו של פרמהנסה יוגאננדה, אוטוביוגרפיה של יוגי, באמצעותו התרגול עשה את דרכו אל העולם המערבי החל משנת 1920. פירוש השם קרייה יוגה הוא "יוגה של פעולה".
על פי יוגאננדה, הקריה יוגה מתוארת כבר בטקסט היוגי הקדום, היוגה סוטרות של פטנג'לי, מהאלף הראשון לספירה.
מערכת הקריה יוגה מורכבת ממספר רמות של פראניאמה, מנטרה ומודרה המבוססות על טכניקות שנועדו להאיץ במהירות את ההתפתחות הרוחנית ולעורר מצב עמוק של שלווה וקהילת אלוהים. יוגאננדה מייחס את הקריה יוגה לשושלת היוחסין של הגורואים, שרי יוקטשוור ג'ירי, להירי מהאסיה, והמהאווטאר באבאג'י.
לקריה יוגה תנועה עולמית הפועלת מאירופה, ארצות הברית והודו.
תרגול
קרייה יוגה, כפי שהועברה על ידי להירי מהאסיה, נלמדה באופן מסורתי ובאופן בלעדי באמצעות מערכת היחסים בין תלמידים וגורו והחניכה מורכבת מטקס סודי. הוא סיפר כי לאחר חניכה לקריה יוגה, "באבאג'י הורה אותי בכללים נוקשים ועתיקים, השולטים בהעברת האומנות היוגית מגורו לתלמיד".
על פי תיאורו של יוגאננדה, "הקריה יוגי מכוון נפשית את אנרגיית חייו לסובב, כלפי מעלה ומטה, סביב ששת מרכזי עמוד השדרה (מקלעת מדולרית, צוואר הרחם, הגבי, המותני, הסקרלי וקוקציגל) התואמים את שנים עשר הסימנים האסטראליים של גלגל המזלות, האיש הקוסמי הסמלי. חצי דקה אחת של אנרגיה מהפכנית סביב חוט השדרה הרגיש של האדם משפיעה באופן עדין על התקדמות בהתפתחותו; אותה חצי דקה של קרייה שווה לשנה של התפתחות רוחנית טבעית".
שלב שתואר על ידי יוגאננדה כתנאי מפתח בתרגול, נקרא קצ'ארי מודרה, ופירושו, מודרת תנועה לחלל, ומכונה גם "מלך המודרות". המודרה מתבצעת על ידי הנחת הלשון מעל לחך ולחלל האף. אצל מרבית המתרגלים בשלביהם הראשונים זה מתבצע כך שקצה הלשון נוגע עמוק ככל האפשר לעומק החך מבלי למתוח אותה, או להביא אותה לכדי מגע עם הענבל. על פי יוגאננדה, את תרגול זה יש לבצע כשנמצאים בתזונה קלה ובריאה, אחרת עלולה להיות חסימה באנרגיית החיים שתמנע את התהליך. על פי שאילנדרה שארמה לאחר שלב "בליעת הלשון" מגיעה התקנת זרימת הנשימה בסושומנה (תעלה מרכזית, חיבור מוח ומערכת עצבים), ועצירת הנשימה (קבאלה קומבהאקה). שלב הסיום הוא מצב אונמני, בו הנפש שקועה בקצ'ארי מודרה. בלי שלב "בליעת הלשון" סושומנה לא קיימת, ונוצר נתק בין המוח לגוף. מסיבה זו השלבים המתחילים של קרייה יוגה אינם כוללים מספר פראניאמות בנדהות . הם לא יעבדו בלי הלשון הנעולה בקצ'ארי, או שהם אפילו יכולים לגרום נזק מסוים. לאחר נעילת סושומנה מתחיל השלב הבא - ההתעוררות של הגוף העדין.
על פי יוגאננדה, התהליך של ביצוע קרייה יוגה מוביל לטיהור מסוים של הדם המשחרר את כוח החיים אל עמוד השדרה. "קרייה יוגה היא שיטה פסיכולוגית-פיזיולוגית פשוטה, שבאמצעותה מורידים פחמן מהדם האנושי ומטעינים מחדש בחמצן. האטומים של חמצן נוסף מועברים לזרם חיים כדי להצעיר את מרכזי המוח ואת עמוד השדרה. על ידי עצירת הצטברות הדם הוורידי, היוגי מסוגל להפחית או למנוע ריקבון של רקמות; יוגי מתקדם מעביר את התאים שלו לאנרגיה טהורה. אליהו, ישו, כביר ונביאים אחרים היו בעבר מאסטרים בשימוש בקריה או בטכניקה דומה, שבאמצעותם הם גרמו לגופם להתממש כנדרש".
היסטוריה
יוגאננדה כתב בספרו "אלוהים מדבר עם ארג'ונה": "כי החכמה של קרייה יוגה ניתן למאנו, האיש הראשון על פי הוודות, ודרכו לג'אנקה וחכמי מלוכה אחרים". לפי יוגאננדה, קרייה יוגה הייתה מוכרת היטב בהודו העתיקה, אך בסופו של דבר אבדה, בגלל "סודיות הכוהנים ואדישות האדם". לטענת יוגאננדה, קרישנה מתייחס לקריה יוגה בבגהווד גיטה.
בהגווד גיטה
בהגווד גיטא לא מלמדת קרייה יוגה בשמה, אם כי יוגאננדה טען כי התרגול תואר שם.
יוגאננדה הצהיר גם כי קרישנה התייחס לקריה יוגה כאשר "קרישנה ... מספר שזה היה הוא, בגלגול שעבר, שהעביר את היוגה הבלתי ניתנת להריסה לידי האילימינאטו הקדום, ויוואסבט, שנתן אותה למאנו, המחוקק הגדול. הוא, בתורו, הנחה את איכסוואקו, אבי שושלת לוחמי השמש בהודו". יוגאננדה הצהיר כי פטנג'לי כתב על טכניקת קרייה כשכתב: "ניתן להשיג את השחרור על ידי אותה פראניאמה, שמושגת על ידי התנגדות למסלול ההשראה והתפוגה".על פי פרמהנסה יוגאננדה בספרו, God Talks with Arjuna: The Bhagavad Gita, קרישנה מתאר את קרייה יוגה כך:"'על ידי התרגול המרוכז של קרייה יוגה פראניאמה - בתחילה עם שאיפות פנימה ואז החוצה (פראנה ל-אפנה) ולאחר מכן עם נשיפות החוצה ואז פנימה (אפאנה לפראנה) - היוגי מנטרל את שני זרמי החיים האלה ואת הריקבון והצמיחה שלהם, גורמים הסיבתיים לפעולת נשימה ולב ותודעה גופנית נלווית. על ידי טעינת הדם והתאים באנרגיית החיים שהוזקקה מהנשימה וחוזקה בכוח החיים הרוחני הטהור בעמוד השדרה ובמוח, הקריה יוגי מפסיק את ההתפרקות הגופנית, ובכך שומר את הנשימה והלב בכך שהוא הופך את פעולות הטיהור שלהם למיותרות. היוגי לפיכך משיג במודע שליטה בכוח החיים.'"
יוגה סוטרות מפטנג'לי
היוגה סוטרות של פטנג'לי 2.1 מגדירים שלושה סוגים של קרייה יוגה (פעולה): יוגה של פעולה (קרייה יוגה) היא: אסתזיזם (טאפאס), רזיטציה (swadhyaya), ומסירות נפש (pranidhana) לאלוהים (האדון).
בדרך כלל רואים בסוטרות היוגה קומפנדיום (תקציר) למסורות רבות של יוגה. על פי ג'ורג' פוירשטיין, סוטרות היוגה הן עיבוי של שתי מסורות שונות, כלומר "יוגה שמונת הגפיים" (אשטנגה יוגה) ויוגה של פעולה (קרייה יוגה), תיאור שמונה איברים הם אינטרפולציה לטקסט על קרייה. על פי פוירשטיין, קרייה יוגה כלולה בפרק 1, פרק ב' פסוק 1–27, פרק 3 למעט פסוק 54, ופרק 4. "יוגה שמונה איברים" מתוארת בפרק ב 'פסוק 28– 55, ופרק 3 פסוק 3 ו -54.
לדברי ברברה מילר, קרייה יוגה היא "הביצוע האקטיבי של היוגה". היא מורכבת מחלק מהניאמה, "מצוות", הגפה השנייה משמונת גפיים של פטנג'לי. על פי מילר, קרייה יוגה היא משמעת משולשת, הכוללת תרגול סגפני, לימוד וקריאת מזמורים והברות קדושות ומסירות לאל.
מהאווטאר באבאג'י
הסיפור של להירי מהאסיה שמקבל חניכה לתרגול קרייה יוגה על ידי יוגי המהאווטאר באבאג'י ב-1861 מתוארת בספר, אוטוביוגרפיה של יוגי. יוגאננדה כתב כי באותה פגישה, המהאווטאר באבאג'י סיפר ללהירי מהאסיה, "הקריה יוגה שאני נותן לעולם דרככם במאה הזו, היא תחייה של אותו מדע שקרישנה נתן לפני שנים לארג'ונה; ונודעה מאוחר יותר לפטנג'לי ותלמידים אחרים".
דרך להירי מהאסיה, קרייה יוגה התפשטה במהרה ברחבי הודו. לאחר מכן הביא יוגאננדה את הקריה יוגה לארצות הברית ולאירופה במהלך המאה העשרים.
תלמידיו של להירי מהאסיה כללו שני בניו, דקורי להירי וטינקורי להירי, שרי יוקטשוור ג'ירי, ועוד רבים אחרים.
יחסי ברבדוס–קוריאה הדרומית
יחסי ברבדוס–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין הרפובליקה של קוריאה.
סקירה כללית
בין ברבדוס לבין הרפובליקה של קוריאה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין הרפובליקה של קוריאה כוננו ב-15 בנובמבר 1977. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים מועטים והתקיימו ביניהן ביקורים רמי דרג שהגבירו את הדיאלוג הפוליטי ביניהן.
פול לה מאט
פול לה מאט (באנגלית: Paul Le Mat; נולד ב-22 בספטמבר 1945) הוא שחקן אמריקאי זוכה שני פרסי גלובוס הזהב על הופעתיו בסרט "אמריקן גרפיטי" ובהפקת הטלוויזיה "המיטה הבוערת".
חיים אישיים
לה מאט נולד בעיר ראהווי שבניו ג'רזי, בנם של פאולה, ממוצא קובני, אירי ואנגלי, ושל מתיו לה מאט, ממוצא צרפתי וסקוטי. למד במכללת סן דייגו, במכללת עמק לוס אנג'לס ובאוניברסיטת צ'אפמן שבקליפורניה. לפני שהתגייס לצבא ארצות הברית התאגרף לה מאט באופן חובבני וזכה במספר תארים בתחרויות בלוס אנג'לס; הוא אף שקל באותו הזמן להפוך למתאגרף מקצועי. לה מאט השתתף במלחמת וייטנאם וקיבל על שירותו הצבאי בתור איש צוות מטוסים ימיים של הצי האמריקני את אות ההגנה הלאומית ואת אות השירות בווייטנאם.
ללה מאט שלוש בנות עם אשתו המפיקה מועמדת פרס האוסקר סוזן דה פאס.
קריירת משחק
לה מאט התפרסם לראשונה בקומדיית הנעורים של ג'ורג' לוקאס ופרנסיס פורד קופולה "אמריקן גרפיטי" בתפקיד ג'ון מילנר נהג המרוצים, שזיכה את לה מאט בפרס גלובוס הזהב לשחקן הצעיר המבטיח ביותר. שיחק בתפקיד ראשי גם בסרט ההמשך "עוד אמריקן גרפיטי". בשנת 1977 שיחק בסרטו של ג'ונתן דמי "לטל בזהירות" משנת 1977, לצדם של ברוס מק'גיל וקנדי קלארק. לאחר מכן בשנת 1980, הופיע בסאטירה של ג'ונתן דמי "מלווין והווארד" והועמד לפרס גלובוס הזהב על תפקידו בתור מלווין דאמר, הלוזר שעוזר למולטי מיליונר הווארד יוז (ג'ייסון רוברדס) ומקבל חלק מירושתו. לה מאט זכה בשנת 1984 בפרס גלובוס הזהב על הופעתו בהפקת הטלוויזיה "המיטה הבוערת", בהפקה גילם את מיקי בעלה המכה של פרנסיס האג'ס (פארה פוסט). ב-1998 השתתף בתפקיד קטן בסרט "אמריקה X".
תחנת סמולנסקאיה (קו ארבטסקו-פוקרובסקאיה)
התחנה ממוקמת ברובע ארבאט, וקרויה על שם כיכר סמולנסקאיה.
תחנת סמולנסקאיה נפתחה ב-5 באפריל 1953, והיא נמצאת קרוב לבניין משרד החוץ של רוסיה.
אמפורדה
אמפורדה (בקטלאנית: Empordà, בספרדית: Ampurdán) הוא חבל היסטורי (קומַרקה) בצפון-מזרחה של קטלוניה, בין מאסיב האלברים הגבארות. בימינו הוא חלק מהמחוז ז'רונה. בשנת 1936 חולק לשני אזורים: אמפורדה העליונה (Alt Empordà) ואמפורדה התחתונה (Baix Empordà).
תחנת סמולנסקאיה (קו ארבטסקו-פוקרובסקאיה)
מ-22 בפברואר 2020 עד יוני 2021 התחנה סגורה בשל עבודות שיפוץ והחלפת מדרגות נעות.
אמפורדה
השם
שם החבל בא מהיישוב אמפורייס, שמוצאו במושבה קדומה יוונית-רומית. המושבה נקראה "אמפוריון" (Eμποριον), לפי מילה יוונית שמשמעותה "שווקים, מחסנים".
גאוגרפיה
העיר העיקרית של אמפורדה היא פיגרס, מרכז כלכלי ומסחרי. היא בירת אמפורדה העליונה. בירת אמפורדה התחתונה היא ביסבל. הבירה ההיסטורית של החבל הייתה סנט מרטי ד'אמפורייס, אחר כך קסטליו ד'אמפורייס. לכן קראו לאזור "הרוזנות של אמפורייס". האזור התנגד זמן ממושך לרוזנות של ברצלונה ואחר כך לסיפוחו לכתר של אראגון. בתקופת ההתנגדות הזאת הוסטו מי הנחל טר ונבנתה טירת מונטגרי שנשארה לא מוגמרת.
אמפורדה בתרבות
המישור של אמפורדה הוא נושא לפואמה מאת ז'ואן מראגל, של היצירה "האמפורדה הסדראנית" מאת אנריק מוררה אי ויאורה, כמו כן משך את עניין האומנים הסוריאליסטים, ביניהם סלבדור דאלי שצייר מספר ציורים בהשראתו.
גבעות מטאוריט
גבעות מטאוריט (באנגלית: Meteorite Hills) הם קבוצת גבעות המהווה את החלק המערבי של הרי דרווין שבאנטארקטיקה.
אורך שרשרת הגבעות 20 קילומטרים.
הגבעות ממוקמות בין ראשי קרחון דרווין וקרחון הת'רטון.
הגבעות הן בגובה 1,737 מטרים מעל פני הים.
מקור השם
שמן של הגבעות הוצע על ידי ג'ון או. אנרסטאד (John O. Annexstad), שהיה חבר קבוצת מחקר המטאוריטים במרכז החלל ג'ונסון, ביוסטון בטקסס שבארצות הברית, וזאת על שם קבוצת מחקר המטאוריטים באנטארקטיקה (Antarctic Search for Meteorites) שחקרה את האזור בראשון ויליאם א. קאסידי ( William A. Cassidy) מהאוניברסיטה של פיטסבורג, בעונת מחקר 1979–1978.
לקריאה נוספת
• Thomas H. Burbine, Asteroids, P 73
• Kevin Righter, Catherine Corrigan, Timothy McCoy, Ralph Harvey, editors, 35 Seasons of U.S. Antarctic Meteorites (1976-2010): A Pictorial Guide To The Collection
• Cari Corrigan, ANTARCTICA: THE BEST PLACE ON EARTH TO COLLECT METEORITES, Smithsonian Institution, OCTOBER 2011, P 296
פיליפ, מלך הבלגים
פיליפ ליאופולד לואי מארי (בצרפתית: Philippe Léopold Louis Marie; נולד ב-15 באפריל 1960) הוא מלך הבלגים השביעי. פיליפ ירש את אביו אלברט השני ב-21 ביולי 2013.
ביוגרפיה
פיליפ נולד ב-15 באפריל 1960 בטירת בלוודר, לייקן, לאלברט, נסיך ליאז', לימים מלך בלגיה, ולפאולה, נסיכת ליאז', בתם של הנסיך רופו מקלבריה, הדוכס השישי של לומברדה ולואיזה גאצלי. ב-17 במאי אותה שנה הוטבל פיליפ, ונקרא על שם אבי סבו הנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה, וכסנדקיו שימשו סבו לאופולד השלישי, מלך הבלגים וסבתו לואיזה גאצלי.
פיליפ למד באקדמיה הצבאית הבלגית, באוניברסיטת אוקספורד ובאוניברסיטת סטנפורד. הוסמך כטייס וכצנחן, ובשנת 1989 הועלה לדרגת קולונל.
בשנת 1993 מת דודו בודואן, מלך הבלגים, ואביו אלברט השני, מלך הבלגים עלה לשלטון במקומו. בעקבות כך קיבל פיליפ את התואר דוכס בראבנט, הניתן ליורש העצר הבלגי. בשנת 2001 קיבל פיליפ דרגת מייג'ור גנרל בצבא ובחיל האוויר, ודרגת סגן אדמירל בצי.
ב-21 ביולי 2013 התפטר אביו אלברט השני מתפקידו, ופיליפ הוכתר במקומו למלך בלגיה.
משפחתו
ב-4 בדצמבר 1999 התחתן פיליפ עם מתילדה ד'אודקם ד'אקוז, בתם של פטריק ד'אודקם ד'אקוז ואנה מריה קומורובסקה, ולהם ארבעה ילדים:
תשליך
תשליך הוא טקס תפילה יהודי לראש השנה. במהלך תפילת ה"תשליך" משליכים המתפללים באופן סמלי את חטאיהם למקור מים זורמים. הטקס כולל עריכת תפילה על יד מקור מים, ומקורו במאה ה-15 באשכנז. ייתכן כי רמז למנהג זה מופיע בספר מיכה:.
מקור המנהג
מנהג התשליך לא מוזכר בכתבים יהודיים לפני המאה ה-14 ואף לא בשולחן ערוך או בספר הזוהר, אך במאה ה-2 ציין טרטוליאנוס כי היהודים עורכים תפילה בציבור על שפת הים ביום הכיפורים, שניתן לראות בה מנהג דומה. היו חוקרים ששיערו שמקורו של המנהג בפולחן כנעני עתיק, בו הושלכו חטאי העם לממלכתו של רהב אל הים והנהרות כדי להסתירם מהאל הראשי, וקישרו בין טקס זה לטקס שילוח השעיר לעזאזל, בו הושמו חטאי העם על ראש תיש שנשלח למדבר, ממלכתו של עזאזל.
בתקופת הגאונים התקיים בערב ראש השנה מנהג שמזכיר שילוב של התשליך עם מנהג הכפרות: היו מסובבים מעין עציצים אישיים סביב ראשיהם של בני הבית ומשליכים אותם לנהר.
מקור התשליך המקובל הוא בקהילות אשכנז ונראה שמקורו במאה ה-15. יש חוקרים המשערים שמנהג התשליך נוצר אצל יהודי אשכנז בהשפעת מנהג דומה שידוע שהיה נהוג בקרב הנוצרים שבעיר קלן שבגרמניה במאה ה-14. המנהג לא מופיע בראשונים מלבד ספר המנהגים לרבי אייזיק מטירנא והמהרי"ל, אחד מגדולי פוסקי יהדות אשכנז, שהזכירו:
החל מהמאה ה-16-17 התקבל המנהג כמעט בכל הקהילות הספרדיות בהשפעת רבי חיים ויטאל ששיבח את המנהג. בור מים מיוחד לאמירת תפילת תשליך נמצא בבית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם. בית כנסת זה נבנה בשנת 1675, ויש המוכיחים מכך שכבר אז היה המנהג מוכר וידוע גם בין הספרדים. אך יש סוברים שהבור לא נבנה לצורך מנהג התשליך, אלא כפריט עיצובי, כי בית הכנסת נבנה בתוך רובע התעלות של אמסטרדם, ואין שום בעיה למצוא שם מקור מים לתשליך.
גם אצל קהילות איטליה נתקבל מנהג זה.
מקום התשליך
הסיבה שהולכים למקום בו ישנם דגים היא משום שבני ישראל נמשלו לדגים – כמו שהדגים נשפטים על ידי הדייג ורשתו, כך נשפטים בני ישראל בראש השנה על ידי האלוהים. כמו כן, דגים מהווים סימן ברכה ש'אין עין הרע שולטת בהם' 'ושיפרו וירבו כדגים'. בספר חמדת ימים מובא טעם המתייחס למים – להמתיק את הדין של ראש השנה באמצעות חסד, שכן מים מסמלים בקבלה חסד.
במקומות שבהם לא היו מקווי מים קרובים, נהגו להכין בור מים מיוחד בחצר בית הכנסת לאמירת תפילת תשליך. במקומות אחרים נהוג לעלות למקום גבוה שממנו צופים על המים, או במקרה הצורך להסתפק בפתיחת ברז המים בכיור בית הכנסת ולומר על מים אלו את התפילה. בקרב יהודי כורדיסטן היה מנהג לקפוץ למים עם הבגדים, לאחר אמירת התשליך. חלקם הסתפקו באמירת התשליך כשהם עומדים על רפסודות בנהר כאבור.
זמן התשליך
במקרה שהיום הראשון של ראש השנה חל בשבת, נהוג בקהילות האשכנזיות, האיטלקיות וחלק קטן מן הספרדיות (כגון בגאורגיה) לדחות את אמירת תשליך ליום השני של ראש השנה, בשל החשש שיטלטלו את מחזורי התפילה אל מחוץ לתחום העירוב. ברם, ברוב הקהילות הספרדיות נהוג לומר תפילה זו אפילו בשבת. חלק מהקהילות החסידיות נוהג לקיים את המנהג בימים שבין ראש השנה ליום הכיפורים.
התפילה המלווה את התשליך
התפילה לקוחה מתוך פסקת הסיום של ספר מיכה (–כ'). זו תפילת נחמה וגאולה שנכתבה בזמן גלות בבל, וצורפה לספר של הנביא מיכה (שניבא במאה ה-8 לפני הספירה) כדי לשוות סיום חיובי לנבואותיו.
התנגדות למנהג
בחלק קטן מהקהילות הספרדיות לא התקבל המנהג (למשל בקהילה הספרדית של צאצאי האנוסים בלונדון), כמו גם אצל רוב יהודי תימן. הגר"א לא היה הולך לנהר או לבאר לומר תשליך, וכך אכן נוהגים הפרושים צאצאי תלמידי הגר"א בירושלים. גם ר' יחיאל אפשטיין, בספרו ערוך השלחן ממליץ שלא לנהוג כך, וכן רבי אליהו מקאליש, האדר"ת ואחרים.
Die Hard
Die Hard הוא שיר של הראפרים האמריקאים קנדריק לאמאר ו-Blxst והזמרת הברבדית אמנדה רייפר. הוא נשלח לרדיו הקצבי העכשווי ב-9 באוגוסט 2022, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Mr. Morale & the Big Steppers. השיר הופק על ידי סאונווייב, די ג'יי דהי ובן דודו של לאמאר בייבי קים, עם הפקה נוספת של FnZ.
הרכב ומילים
"Die Hard" הוא שיר R&B ופופ המכיל פוסט-פזמון "מתוק" המושר על ידי אמנדה רייפר. השיר מכיל "אינסטרומנטל R&B 'מעופף' והתבוננות פנימה מכרזת" ולו "קו חליל עדין ומנגינה 'מאושרת'". בשני הבתים בשיר, קנדריק לאמאר משתמש בשני מצבי רוח, שכן השיר עוסק בכך שאף פעם לא באמת מאוחר מדי להפוך עוולות לזכויות ולרדוף אחרי חלומות. לשיר אווירה של קיץ.
בריטון וילסון
ביוגרפיה
היא למדה והתאמנה באוניברסיטת טנסי ובשנת 2021 עברה לאוניברסיטת ארקנסו לאחר שסבלה מבעיות נפשיות.
2022
באליפות המכללות שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני 2022 היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 53.86 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה אף היא ביוג'ין היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 53.08 שניות, אחרי סידני מק'לוכלין שקבעה שיא עולם חדש של 51.41 שניות ולפני שמיר ליטל (53.92 שניות).
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב, בריצת 4x400 מטר ביחד עם טליתה דיגס, אבי שטיינר וסידני מק'לוכלין בתוצאה של 3:17.79 דקות, לפני ג'מייקה (3:20.74 דקות) והממלכה המאוחדת (3:22.64 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.02 שניות.
שיאנית אמריקה
באליפות המכללות באולם שנערכה באלבקרקי, ניו מקסיקו ב-11 במרץ 2023 זכתה וילסון במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אמריקה חדש של 49.48 שניות. התוצאה שקבעה היא התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים אחרי שיא העולם הטרי בן 20 הימים של פמקה בול מהולנד (49.26 שניות) וטוב מהשיא הוותיק בן 41 שנים של ירמילה קרטוכווילובה מצ'כוסלובקיה (49.59 שניות).
בתחרות שנערעכה בבאטון רוז'‎ לואיזיאנה ב-12 במאי אותה שנה היא קבעה שיא מכללות חדש של 49.40 שניות. בשלב הגמר היא שיפרה את שיאה והעמידה אותו על 49.13 שניות.
באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין ב-8 ביולי זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.79 שניות, אחרי סידני מק'לוכלין-לברון שקבעה את תוצאת השנה בעולם של 48.74 שניות, ולפני טליתה דיגס (49.93 שניות).
סיסבוט
סיסבוט (גם: סיסיבוטוס, 565 - פברואר 621) היה מלך הוויזיגותים ושליט היספניה ו משנת 612 ועד מותו.
ביוגרפיה
סיסבוט ניהל מסע מלחמה נגד שרידי הכוחות הביזנטיים בספרד, חיזק את השליטה הוויזיגותית בחבל הבאסקים וב, פיתח קשרים ידידותיים עם הלומברדים של צפון איטליה, וחיזק את הצי שהוקם על ידי קודמו.
סיסבוט היה ידוע באדיקותו הנאמנה לנצרות הכלקדונית. בשנת 612, לאחר עלייתו על כס המלוכה, הוא אילץ את נתיניו היהודים להמיר את דתם לנצרות.
בשנת 613 הוציא המלך סיסבוט צו האוסר על יהודים להתגורר בספרד. יהודים רבים עזבו את ספרד לצרפת הסמוכה ולארצות צפון-אפריקה. רוב היהודים, כ-90 אלף אחרים, נאנסו להתנצר למראית עין. יש הטוענים כי ההתנצרות לוותה באיום על חייהם. בשנת 616 הורה להעניש את אותם יהודים שסירבו להתנצר.
סיסבוט היה בקשר עם המלומד והאנציקלופדיסט איזידורוס הבישוף מסביליה.
טורנדו בלאשיחה
טורנדו בלאשיחה (ברוסית: Бейсбольный Клуб Торнадо Балашиха) היא קבוצת בייסבול מאליפות רוסיה בבייסבול, שבסיסה בעיר בלאשיחה שבמחוז מוסקבה. הקבוצה התמודדה באליפות למן הקמתה והיא שיאנית הזכיות באליפות רוסיה (10 בסך הכל) והעפילה לפלייאוף הגביע האירופי בעונת 2008.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1999 ובעונת 2000 סיימה במקום השלישי באליפות ושנה לאחר מכן העפילה לגמר אך לא הצליחה לזכות באליפות. עם זאת בעונת 2002 זכתה לראשונה באליפות המדינה והפכה לקבוצה המחזיקה במירב תוארי האליפות, כשהיא זוכה בעשר אליפויות בעשור שלאחר מכן, מהן שש זכיות רצופות ולאחר מכן עוד ארבע זכיות רצופות. ג'ון ברנטל למד ב ובשנות לימודיו שיחק בקבוצת טורנדו בלאשיחה.
עם זאת, הקבוצה נחלשה בהמשך ולא שבה לעמדת הבכורה בליגה הרוסית.
ד'תקפ"ו
לדעת רוב הראשונים זו שנת היובל.
איזונומיה
איזונומיה (ביוונית: ἰσονομία, הלחם של ἴσος =שווה, νόμος =חוק, מנהג) היה מונח ששימש בהתחלה במשמעות של חלוקה שווה של בשר הקרבן ואחר כך הורחב להיות מונח המתאר שוויון בפני החוק.
השימוש המקורי במונח איזונומיה בא לתאר חלוקה שווה של בשר הזבח לכל האזרחים שהשתתפו בטקס, ללא אפליה על פי מעמד (כהונה) או עושר.
במאה ה-6 לפנה"ס סולון הנהיג שוויון בפני החוק, אפשר לכל אזרח לפנות לבית המשפט וקבע שהחוק חייב להיות גלוי ושווה לכל האזרחים. אחריו קלייסתנס שינה את שיטת הממשל באתונה לסוג של דמוקרטיה ישירה קלייסתנס כינה אותה איזונומיה על מנת להדגיש את ערך השוויון, מכאן שהפירוש המורחב יותר למונח איזונומיה הוא “שוויון בהשתתפות בהחלטות ובחקיקה שתשמור על שוויון ומחייבת באופן שווה את כל האזרחים“
באתונה הייתה חירות פרט מלאה לאזרחים (כלומר גברים שאינם עבדים או נתינים זרים) ובנוסף היו לכל אתונאי ואתונאי זכויות שוות שאינן מותנות במעמד, רכוש או מוצא משפחתי. האתונאים החילו על כל האזרחים, בלי קשר לעושרם או מעמדם, מערכת חוקים אחידה שהייתה ידועה לכל. כדי להבטיח צדק למעמדית הנמוכים, הם השתדלו שגם המערכת המשפטית תהיה מורכבת מנציגים שאינם מייצגים שכבה אחת בלבד מתוך שאיפה למתן צדק משפטי גם לאזרחים העניים. פריקלס בנאומו אמר כי "כולם שווים לפני החוקים בדברים שבין אדם לחברו. והרי כבוד האדם בציבור הוא לפי ערכו של אדם ולא לפי יחוס-אבות, ומי שיש בידו לעשות טובה לעיר אין מונע ממנו בשל עניותו ושפל מעמדו".
עקרון השוויון החוקי הוגשם גם באספת העם: לכל אזרח הייתה זכות להשתתף באספת העם, להציע הצעות, להתדיין עם עמיתיו האזרחים ולהצביע בעת ההכרעה.
הנצרות אימצה את הרעיון הדתי של חלוקה שווה של הזבח, ובעת האוכריסטיה שבמיסה, מקבל כל אחד מהמאמינים חלק זהה בגודלו של לחם הקודש.
אנטיוכוס השני
אנטיוכוס השני תאוס ("האל") (יוונית: Ἀντίοχος Β΄ ὁ Θεός; 286–246 לפנה"ס) היה מלך האימפריה הסלאוקית בין השנים 261 לפנה"ס ל־246 לפנה"ס לאחר אביו, אנטיוכוס הראשון. אימו הייתה הנסיכה המקדונית סטרטוניס, בתו של דמטריוס פוליוקרטס.
חייו
אנטיוכוס השני ירש ממלכה במצב מלחמה עם מצרים, שנמשכה לאורך חופי אסיה הקטנה (המלחמה הסורית השנייה). הוא ניסה גם לכבוש שטחים באזור תראקיה (אזור בדרום־מזרח אירופה הכולל את טורקיה האירופאית, צפון־מזרח יוון ודרום בולגריה). במהלך מלחמה זו קיבל את התואר "תאוס" ("אל" ביוונית).
בשנת 255 לפנה״ס פרש שליט המחוז (האחשדרפן) בבאקטריה (אזור בפקיסטן וחלק מאיראן), דיודוטוס, ממלכותו של אנטיוכוס והקים את הממלכה היוונית־באקטרית. ממלכה זו התרחבה והפכה לממלכה היוונית־הודית בשנת 180 לפנה״ס.
בפַּרתיה (אזור בפרס) הוא הפסיד את מרבית אדמותיו לארסאקֵס, מנהיג נוודים פרתי, בערך בשנת 250 לפנה״ס.
לאחר שבמלחמה הסורית הראשונה לא נוצר שינוי מהותי בין האימפריה הסלאוקית למצרים התלמיית, שיתף אנטיוכוס השני פעולה עם אנטיגונוס גונאטס מלך מוקדון, וכן עמים נוספים מאסיה הקטנה ומאיי הים האגאי, כמו רודוס, שרצו לבלום את ההתפשטות של הממלכה התלמית לאורך חופי אסיה הקטנה. במלחמה הסורית השנייה רוב העימותים התרחשו בזירה הימית של הים האגאי. ביבשה, אנטיוכוס השני, הצליח להעתיק את קו הגבול דרומה לאזור בין בירות לצידון. לבסוף בשנת 252 לפני הספירה נחתם הסכם שלום, שכחלק ממנו אנטיוכוס גירש את אשתו לאודיקֵה ונישא לברניקי, בִתו של תלמי השני. הסכם זה לא החזיק מעמד בגלל מאבקי החצר באימפריה הסלאוקית. אנטיוכוס השני מת במסתוריות בזמן ביקור באחוזה של אשתו הראשונה, לאודקי. היא במהרה הכריזה על בנה סלאוקוס השני, למלך על אסיה הקטנה, וכן היא שכנעה את אנשי החצר באנטיוכיה להרוג את ברינקה ואת בנה הקטן וּלהכתיר את בנה סלאוקוס השני כמלך האימפריה הסלאוקית, אירועים אלו הביאו לִפרוץ המלחמה הלאודיקית.
נעלמת (סדרת טלוויזיה)
נעלמת (באנגלית: Save Me) היא סדרת דרמה בריטית, שיצר כתב ובכיכובו של לני ג'יימס. שידור הבכורה של הסדרה היה ב-28 בפברואר 2018 בערוץ Sky Atlantic. כל ששת פרקי הסדרה יצאו ב-Sky Box Sets, ובשירות הסטרימינג Now TV. עונה שנייה של הסדרה יצאה בשם "Save Me Too" ב-1 באפריל 2020.
חברת Sky Vision הפיצה את העונה הראשונה ברחבי העולם. זכויות ההפצה של העונה השנייה היו של NBCUniversal, חברה אחות של Sky. בארצות הברית שודרה הסדרה ברשת Starz, והייתה זמינה בשירות וידאו לפי דרישה החל מ-6 בספטמבר 2018. בערוץ Starz Cinema שודרה הסדרה ב-11 במאי 2019.
לני ג'יימס מככב בסדרה בתפקיד נלסון "נלי" רו, שעולמו התהפך עליו כשבתו ג'ודי בת השלוש עשר, איתה לא היה בקשר כלל, נעלמת באופן מסתורי. הוא נחוש לרדת לעומק העניין ולמצוא את בתו, תוך כדי שהוא משקר, מבקש טובות ומותח עד הקצה את הקשרים עם חבריו. סוראן ג'ונס מככבת בתפקיד קלייר מקגורי, אמה של ג'ודי. בנוסף משחקים בסדרה סטיבן גראהם וג'ייסון פלמינג בתפקידי מלון וטאם, חבריו הקרובים של נלי רו.
הסדרה קיבלה אור ירוק בינואר 2017, בשם "Gone". ג'יימס שיתף פעולה עם חברת World Productions, איתם עבד בעונה הראשנוה של הסדרה "שחיתות".
בעקבות ביקורות חיוביות לעונה הראשונה, יצאה עונה נוספת בשנת 2020 בשם "Save Me Too". ב-7 במאי 2018 יצא DVD של העונה הראשונה בהפצת Acorn DVD.
דריק שארפ
דריק לאנוריס שארפ (באנגלית: Derrick Lanorris Sharp; נולד ב-5 באוקטובר 1971) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי. בין היתר שימש כקפטן קבוצת מכבי תל אביב, ובין השנים 2011–2013 היה גם עוזר המאמן בקבוצת מכבי תל אביב.
שארפ נולד באורלנדו שבפלורידה. ב-1993 הגיע לראשונה לישראל, שיחק במכבי חדרה ובבית"ר מגדל העמק ובעקבות יכולת טובה עבר בשנת 1996 למכבי תל אביב בה שיחק במשך 15 שנים עד פרישתו ממשחק בשנת 2011. בשש עונותיו האחרונות במכבי תל אביב שימש כקפטן הקבוצה. במשחקו שארפ התאפיין בעיקר ביכולת קליעה מטווח שלוש הנקודות ומקו העונשין. אחד מרגעי השיא שלו בקריירה היה בנס ז'לגיריס, אז קלע שלשה בשנייה האחרונה של משחק היורוליג נגד ז'לגיריס קובנה בעונת, אשר כפתה הארכה שבסיומה ניצחה מכבי והעפילה לפיינל פור שנערך באותה שנה בתל אביב, בו זכתה לאחר מכן.
שארפ הוא אחד השחקנים המעוטרים בתולדות הכדורסל הישראלי. הוא זכה ב-13 אליפויות, 11 גביעי מדינה, וב-3 אליפויות אירופה. כמו כן קיבל הוקרות מטעם היורוליג ומנהלת ליגת העל כאחד הסמלים הגדולים של מכבי תל אביב בכל הזמנים. שארפ הוא השחקן המבוגר ביותר שלבש אי פעם את מדי מכבי תל אביב.
נעוריו
שארפ נולד למשפחה חד הורית בפלורידה שבארצות הברית. הוא שיחק במשך שנתיים באוניברסיטת ברוורד קאונטי, בה העמיד ממוצעים של 12.8 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים בעונה הראשונה ו-23.7 נקודות, 2.1 ריבאונדים ו-4 אסיסטים בעונה השנייה.
לקראת עונת עבר לאוניברסיטת דרום פלורידה מליגת המכללות. בעונתו הראשונה בה קלע 14.6 נקודות, הוריד 2.1 ריבאונדים ומסר 2.2 אסיסטים בממוצע למשחק ואילו בשנייה שהייתה גם עונתו האחרונה בקולג' השתפר במעט וקלע 15.6 נקודות, הוריד 2.6 ריבאונדים ומסר 3.4 אסיסטים בממוצע למשחק.
שנותיו הראשונות בישראל והמעבר למכבי תל אביב
ב-1993, הגיע שארפ לראשונה לישראל והצטרף לקבוצת מכבי חדרה מלאומית ב', בה היה לקלע המוביל של הליגה בעונת עם 25.2 נקודות בממוצע למשחק. בעונה שלאחר מכן עבר לבית"ר מגדל העמק ושוב היה לקלע המוביל של הליגה, אך עם זאת קבוצתו ירדה בסיום העונה לליגה הארצית. בעונת, במהלכה קיבל אזרחות ישראלית, זכה שארפ בפעם השלישית ברציפות בתואר הקלע המוביל של הליגה.
בעקבות יכולתו בליגות הנמוכות, הוחתם שארפ בקבוצת מכבי תל אביב מלאומית א'. פיני גרשון (אז מאמן הפועל ירושלים) אמר על החתמתו של שארפ כי הוא "שחקן של לאומית ב'", אולם שמונה שנים לאחר מכן שלשה של שארפ העלתה את מכבי של גרשון לפיינל פור היורוליג. בעונתו הראשונה במכבי,, שותף שארפ ב-41 משחקים בכל המסגרות, וקלע 7.1 נקודות בממוצע. הוא סייע לקבוצתו לזכות באליפות הליגה והגיעה עימה לגמר גביע המדינה. כמו כן, נבחר לתגלית העונה בליגת העל. בעונה הבאה הפך שארפ ל"" של מכבי וביצע את עבודתו נאמנה עם 6.5 נקודות בכ-14.9 דקות בממוצע למשחק בכל המסגרות, שסייעו לקבוצתו לזכות באליפות הליגה ובגביע המדינה. בעונת קבע ממוצעים כמעט זהים לעונה הקודמת עם 6 נקודות בכ-15 דקות למשחק ושוב סייע לקבוצתו לזכות באליפות הליגה וגביע המדינה.
שנות השיא בקריירה
עונת הייתה שנת הפריצה של שארפ כשחקן מוביל במכבי, הוא שיחק ב-52 ממשחקיה של קבוצתו, בהם קלע 7.6 נקודות בכ-20.3 דקות למשחק. באותה עונה חזרה מכבי תל אביב להשתתף באירוע הפיינל פור לאחר היעדרות של 9 שנים. לדריק שארפ הייתה זו הופעה ראשונה בפיינל פור
עונת, הייתה עונת השיא של שארפ במכבי. הוא שיחק ב-58 משחקים בכל המסגרות בהם קלע 10.8 נקודות, הוריד 1.4 ריבאונדים ומסר 1.4 אסיסטים בכ-22.7 דקות בממוצע למשחק. בנוסף על כך סייע למכבי לזכות באליפות היורוליג (לראשונה מזה 20 שנה), באליפות הליגה ובגביע המדינה ובכך להשלים טרבל שלישי בהיסטוריה של המועדון. בעונה שלאחר מכן קלע 10.8 נקודות בממוצע למשחק בליגה ו-6.8 נקודות בממוצע למשחק ביורוליג וזכה שוב באליפות ובגביע, אך קבוצתו הפסידה בחצי גמר היורוליג. בעונת שיחק שארפ עם מכבי בליגה האדריאטית, וקבוצתו הגיעה עד לגמר המפעל כשהוא קולע 6.1 נקודות בממוצע למשחק. בנוסף על כך קלע 7 נקודות בממוצע למשחק ביתר המפעלים וסייע למכבי לזכות בדאבל (גביע ואליפות) שישי ברציפות, אך מכבי הודחה מהיורוליג כבר בשלב ה"טופ 16".
בעונת הוביל שארפ, יחד עם שחקנים כגון אנתוני פארקר, שאראס ומייסאו באסטון, את מכבי לזכייה בטרבל פעם נוספת. אחת מנקודות השיא שלו בעונה זו ובקריירה כולה התרחשה במשחק נגד ז'לגיריס קובנה, שהאירועים שהתרחשו בסופו קיבלו את הכינוי "נס ז'לגיריס". במהלך האחרון של המשחק, כאשר נותרו 2.2 שניות לסיומו קלע שארפ שלשה ממסירה של גור שלף, שהשוותה את תוצאת המשחק וכפתה הארכה בסיומה ניצחה מכבי ועלתה לפיינל פור. בחצי גמר הפיינל פור נגד צסק"א מוסקבה לא הרשים שארפ ביכולתו וסיים את המשחק עם נקודה אחת בלבד בכשש דקות משחק. למרות זאת ניצחה מכבי ועלתה לגמר היורוליג. במשחק הגמר הביסה מכבי את סקיפר בולוניה וזכתה באליפות היורוליג, כאשר שארפ קולע 9 נקודות (כולן משלשות) ומוסר 3 אסיסטים. בסך הכול קלע שארפ בעונה זו 7.3 נקודות בממוצע למשחק בליגת העל ו-5.8 נקודות בממוצע למשחק ביורוליג.
בעונת, שוב זכתה מכבי בטרבל (אליפות, גביע והיורוליג), גם אז עם שארפ כאחד מהגורמים העיקרים בזכייתה ביורוליג. הוא הוביל את מכבי בחצי הגמר נגד פנאתינייקוס עם 20 נקודות ו-3 ריבאונדים ועל אף שלא הרשים במשחק הגמר נגד טאו ויטוריה שבו ניצחה קבוצתו (0 נקודות, 2 איבודים וחטיפה בכ-22 דקות משחק) תרם רבות להגעתה לגמר. בליגה העמיד ממוצעים של 10.5 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק ואילו בפלייאוף ירד ל-8.6 נקודות, 2 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק. משחק השיא שלו בעונה זו היה מול הפועל רמת השרון נגדה קלע 12 נקודות, הוריד 7 ריבאונדים ומסר 5 אסיסטים.
תקופתו כקפטן מכבי תל אביב
לקראת עונת קיבל שארפ את תפקיד הקפטן של מכבי תל אביב במקומו של גור שלף שפרש ובכך הפך לשחקן הלא-יהודי הראשון שמקבל את תפקיד הקפטן. שארפ תיפקד כקפטן מכבי בהצלחה רבה והפך לאהוד הקהל ולאחד הסמלים הגדולים של מכבי בכל הזמנים. מבחינה מקצועית העמיד שארפ ממוצעים מרשימים לשחקן בגילו; 9.4 נקודות, 2 ריבאונדים ו-6.1 אסיסטים בכ-24.6 דקות בממוצע למשחק בכל המסגרות. בהובלתם של שארפ, אנתוני פארקר ושחקנים בכירים נוספים, זכתה מכבי שוב בדאבל הישראלי, אך הפסידה בגמר היורוליג לצסק"א מוסקבה.
בעונת עברה מכבי שינוי משמעותי בסגל השחקנים ויכולתה הידרדרה עד כדי איבוד גביע המדינה להפועל ירושלים והדחה כבר בשלב ההצלבה (רבע הגמר) של היורוליג. עם זאת זכתה מכבי בפעם האחד-עשר ברציפות בתקופת שארפ באליפות הליגה, כשהוא קולע 8.8 נקודות בממוצע למשחק בכל המסגרות. בעונה שלאחר מכן הפך שארפ ל במכבי וקיבל רק כ-14.3 דקות בממוצע למשחק, אך המשיך לשמור על ממוצעי קליעה סבירים של 6.1 נקודות למשחק כולל 96% (72 מ-75) מקו העונשין. עם זאת, מכבי, על אף שהגיעה למשחקי הגמר בכל המפעלים בהם השתתפה, הפסידה את כולם מלבד גביע ווינר.
בעונת דקותיו של שארפ התמעטו עוד יותר וב-34 משחקים בהם שותף במהלך העונה שיחק רק 10.8 דקות בממוצע למשחק וקלע רק 3.1 נקודות למשחק. עם זאת, במשחק הגמר של הפיינל פור נגד מכבי חיפה, נכנס שארפ במצב של פיגור 13 והיה הגורם המרכזי בהחזרתה של מכבי ליתרון ולבסוף לניצחון ולזכייה באליפות מספר 12 בתקופתו במכבי.
את עונת פתח שארפ בגיל 38 והפך לשחקן השני המבוגר ביותר ששיחק במכבי תל אביב אחרי דורון ג'מצ'י שפרש בגיל 39. למרות גילו המתקדם, המשיך להציג יכולת קליעה יוצאת דופן ואף קלע 12 נקודות עם 4 זריקות מוצלחות מ-5 ניסיונות מטווח השלוש במשחק הליגה נגד עירוני נהריה. הוא המשיך את יכולתו הטובה גם בגמר גביע המדינה נגד בני השרון, שם קלע 8 נקודות וזכה עם מכבי בגביע עשירי מאז הצטרף אליה וראשון מזה שלוש שנים. גם בסדרת רבע גמר הפלייאוף היה גורם משמעותי במכבי וקלע שמונה נקודות, כולל שתי שלשות מכריעות במשחק החמישי והמכריע נגד בני השרון, בו ניצחה מכבי 69–71 ועלתה לפיינל פור. את חצי הגמר נגד ברק נתניה מכבי ניצחה ביתר קלות 78–104 כאשר שארפ תורם שלוש נקודות ושלושה ריבאונדים, אך בגמר לא הצליחה להתמודד עם משחק השלשות המצוין של הפועל גלבוע גליל ואיבדה את האליפות בפעם השנייה בשלוש שנים.
ב-20 ביוני 2010 חתם שארפ על חוזה לעונת שהייתה העונה ה-15 שלו במכבי ובכך עבר את דורון ג'מצ'י והפך לשחקן המבוגר ביותר ששיחק במכבי תל אביב. בעונה זו זכה שארפ באליפות ובגביע המדינה, והגיע לגמר היורוליג שם הפסידה מכבי לפנאתינייקוס 78-70. בתום עונה זו פרש שארפ ממשחק ומונה לעוזר מאמן שני בקבוצה. ב-2 באוגוסט 2013 פרש שארפ מתפקיד זה, ועזב את ישראל. כיום הוא עובד כמורה וכמאמן כדורסל בבית ספר תיכון בעיר טמפה שבפלורידה.
נבחרת לאומית
לאחר האליפות פרש שארפ מהנבחרת כשלזכותו 198 נקודות ולמעלה מ-95% מקו העונשין באליפויות אירופה.
משפחתו
במהלך עונת נישא שארפ לישראלית מרים לוי, דבר שאיפשר לו לקבל אזרחות ישראלית. בנו היחיד של שארפ מנישואים אלה, די ג'יי שארפ, גם הוא שחקן כדורסל המשחק באליצור "איתו" אשקלון מהליגה הלאומית. בשנת 2004 התגרש שארפ מאשתו ומאוחר יותר באותה השנה נשא לאישה קנדית בשם טינה אליסון, כדורסלנית לשעבר. לו ולטינה 4 ילדים, שלושה בנים ובת. הוא התגורר עם משפחתו בהרצליה עד אוגוסט 2013, אז עברו לאורלנדו שבארצות הברית, שם הוא עובד כמורה.
בנובמבר 2013, החל שארפ להשתתף בתוכנית הדוקו-ריאליטי "היחידה", המשודרת ב-HOT. בשנתו האחרונה בישראל היה שותף במסעדת "שיין אנד שארפ" ברחוב יגאל אלון בתל אביב. עם עזיבתו את ישראל, מכר שארפ את חלקו במסעדה, וכעבור שנתיים, היא נסגרה.
פרסים
בטקס שנערך ב-28 בפברואר 2008 לציון 50 שנה להיווסדות המפעלים האירופאים בכדורסל קיבל שארפ אות הוקרה מטעם היורוליג כאחד מ-13 הסמלים הגדולים של מכבי תל אביב בכל הזמנים.
בטקס שנערך ב-19 במאי 2009 כחלק מחגיגות המאה לתל אביב קיבל שארפ אות הוקרה מטעם מנהלת ליגת העל כאחד מ-11 הכדורסלנים הגדולים בתולדות העיר תל אביב.
בפרויקט מיוחד שערכה מנהלת ליגת העל לסיכום העשור הראשון של המאה ה-21, נבחר שארפ לאחד מעשרת שחקני העשור בכדורסל הישראלי.
סטטיסטיקות קריירה
נכון ל-27 במאי 2011
עונת 2017/2018 בליגה האירופית
עונת 2017/2018 בליגה האירופית הייתה העונה ה-47 של טורניר הכדורגל האירופאי השני בחשיבותו של אופ"א והפעם התשיעית שהטורניר התקיים במתכונתו הנוכחית. משחק הגמר של הליגה האירופית 2017/18 נערך ב-16 במאי 2018 בפארק אולימפיק ליון, ליון, צרפת. אתלטיקו מדריד זכתה באליפות לאחר שגברה 0-3 על אולימפיק מרסיי.
שתי קבוצות ישראליות השתתפו בשלב הבתים של מפעל זה: מכבי תל אביב שהחלה את דרכה בסיבוב המוקדמות הראשון והפועל באר שבע שנשרה בשלב פלייאוף העלייה לליגת האלופות והצטרפה לשלב הבתים.
שתי קבוצות ישראליות הודחו בשלבי המוקדמות של המפעל: בית"ר ירושלים בסיבוב המוקדמות השני ובני יהודה תל אביב בסיבוב המוקדמות השלישי.
לוח זמנים
לוח הזמנים של האליפות התקיים בהתאם לטבלה המצ"ב. כל ההגרלות נערכו במשרדי אופ"א בעיר ניון, שווייץ, למעט אם נכתב אחרת.
שלב המוקדמות
בשלב המוקדמות ובשלב הפלייאוף, הקבוצות חולקו לקבוצות מדורגות וקבוצות שאינן מדורגות. בשלבים אלו קבוצות מאותה המדינה לא יכולות לשחק אחת נגד השנייה.
שלב המוקדמות הראשון
בשלב המוקדמות הראשון לקחו חלק 100 קבוצות. המשחקים התקיימו בשיטה של שני משחקים - בית וחוץ. המנצחת בסיכום הכולל של שני המפגשים עלתה לשלב המוקדמות השני. ההגרלה נערכה ב-19 ביוני 2017. המשחק הראשון נערך ב-29 ביוני, משחקי הגומלין נערכו ב-4 וב-6 ביולי.
שלב המוקדמות השני
בשלב המוקדמות השני השתתפו 50 הקבוצות שניצחו בשלב הראשון, אליהן התווספו 16 קבוצות שהצטרפו למעגל המשחקים, סה"כ 66 קבוצות. ההגרלה נערכה ב-19 ביוני 2017. המשחק הראשון נערך ב-13 ביולי, משחק הגומלין נערך ב-20 ביולי 2017.
שלב המוקדמות השלישי
בשלב המוקדמות השלישי השתתפו 33 הקבוצות שניצחו בשלב השני, אליהן התווספו 25 קבוצות שהצטרפו למעגל המשחקים, סה"כ 58 קבוצות. ההגרלה התקיימה ב-14 ביולי 2017. המשחק הראשון נערך ב-27 ביולי. הגומלין ב-4 באוגוסט.
שלב הבתים
ההגרלה נערכה ב-25 באוגוסט 2017. המשחק הראשון נערך ב-14 בספטמבר והמשחק הנועל את שלב הבתים נערך ב-7 בדצמבר 2017.
32 האחרונות
לראשונה בתולדות הליגה, ארבע קבוצות ייצגו את ליגת העל הרוסית בכדורגל בשלב זה: זניט סנקט פטרבורג, צסק"א מוסקבה, ספרטק מוסקבה ולוקומוטיב מוסקבה.
הסיבוב הראשון נערך ב-15 בפברואר, הסיבוב השני נערך ב-22 בפברואר.
שמינית הגמר
הגרלת שמינית הגמר נערכה ב-23 בפברואר. הסיבוב הראשון נערך ב-8 במרץ, ומשחקי הגומלין ב-15 במרץ 2018.
רבע הגמר
הגרלת רבע הגמר נערכה ב-16 במרץ. הסיבוב הראשון נערך ב-5 באפריל, ומשחקי הגומלין ב-12 באפריל 2018.
חצי הגמר
הגרלת חצי הגמר נערכה ב-13 באפריל. הסיבוב הראשון ייערך ב-26 באפריל, ומשחקי הגומלין ב-3 במאי 2018.
הגמר
משחק הגמר נערך ב-16 במאי 2018 בפארק אולימפיק ליון.
צבי מלטר
צבי הירש (הנרי) מַלְטֵר (Henry Malter; 23 במרץ 1867, ז'אבנו, גליציה - 1925) היה רב וחוקר יהדות אמריקאי.
חייו
מלטר התחנך בבית ספר יסודי בז'אבנו, ובאוניברסיטאות ברלין (1889-1892) והיידלברג (דוקטורט, 1894). הוא היה תלמידו של משה שטיינשניידר בין השנים 1890 ל-1898, והוסמך שם כרב. הוא שימש ספרן בספרייה המדעית של הקהילה היהודית בברלין בשנת 1899.
בשנת 1900 התמנה פרופסור לפילוסופיה של ימי הביניים וערבית בהיברו יוניון קולג' בסינסינטי, אוהיו. משנת 1902 שימש רב קהילת "שארית ישראל" בסינסינטי. החל משנת 1909 לימד בדרופסי קולג', שם כיהן כפרופסור לספרות רבנית.
כתביו
בעברית חיבר בין היתר: כמו כן פרסם מאמרים ומחקרים בכתבי העת "המגיד", "השילוח", "ממזרח וממערב", "Jüdischer Volkskalender", "American Journal of Semitic Languages", ו-"Hebrew Union College Journal".
ליטון של עברית
ליטוּן של עברית (נקרא גם: לטיניזציה או רומאניזציה של עברית) היא שיטת תעתיק מילים עבריות לאותיות לטיניות. גם כתיבת טקסטים עבריים מלכתחילה באותיות לטיניות נקראת ליטון. ליטון משמש בעיקר בשמות רחובות, בשמות חברות, בפרסומות, בדרכונים ובתעודות רשמיות.
היסטוריה
בתרגום התנ"ך ללטינית, הוולגטה, מופיעים תעתיקים לטיניים של השמות, וכן של המונח "ממזר" (mamzer). במגילות קדומות של התנ"ך ביוונית השם יהוה נכתב באותיות עבריות קדומות, בתוך הטקסט היווני.
מניעים לליטון
הצורך העיקרי בתעתיק לטיני הוא עבור כתיבת שמות ומונחים עבריים, אותם בוחרים שלא לתרגם לשפות המשתמשות בכתב לטיני.
צורך טכנולוגי
בעבר, היה צורך בליטון העברית בשל חוסר יכולתן של מערכות אלקטרוניות (מחשבים, טלפונים סלולריים ועוד) להציג עברית תקינה. בנוסף, מאחר שכיוון הכתיבה של העברית הפוך מכיוון הכתיבה של הכתב לטיני והמתמטיקה, נוצרו קשיים בשילוב מילים לועזיות ונוסחאות בטקסט עברי, או בשילוב עברית בטקסט לועזי. הבעיה נפתרה כאשר נכתבו אלגוריתמים להתמודדות עם כיווניות של שפות, וחברות הטכנולוגיה החלו לייצר מכשירים התומכים בכתיבה מימין לשמאל, כדי לפנות לקהל רחב יותר (כולל לדוברי הערבית והפרסית, הנכתבות גם הן מימין לשמאל). גם הגופן המיוחד מעמיד קשיים, מה גם שטרם נוצר תקן לצורך זה (נכון ל-2006). בעבר השתמשו בליטון במסרונים (SMS) ובדואר אלקטרוני. בעיה זו הולכת ונעלמת, וכיום ניתן להשתמש בעברית במכשירים טכנולוגיים באופן כמעט מוחלט ללא בעיות.
בשל מגבלות הכתיב חסר-הניקוד, וחוסר בקיאות בניקוד בציבור הרחב, יש המשתמשים בליטון כדי לבאר הגיית שם, ולהבדיל בין הומוגרפים.
ליטון כתחליף לכתב העברי
מערכת הכתב העברי מוגדרת כאלפבית מסוג אבג'ד, זהו אלפבית עיצורי, יש בו אותיות רק לעיצורים ולא לתנועות, והוא אינו "אלפבית גמור". האלפבית היווני, הלטיני ונגזרותיהם לעומת זאת, מוגדרים כאלפביתים גמורים, משום שישנן אותיות הן לעיצורים והן לתנועות.
מטרת הליטון היא לכתוב את השפה העברית באלפבית גמור ושלם, בניגוד לאבג'ד, בשיטת כתב פונמית, עד כמה שאפשר, של השפה העברית - עם אותיות ייעודיות לתנועות במעמד שווה לאותיות העיצוריות.
הקצרנות העברית, לשיטותיה השונות, תמיד נכתבת משמאל לימין, כמו בכתב הלטיני. כל סימן בקצרנות הוא מילה בפני עצמה. הסיבה לכיוון הכתיבה הזה היא כי רוב האנשים ימניים ולכן משיכה של היד הכותבת היא מהירה יותר מדחיפה. בקצרנות הבסיסית, המלאה, נכתבות כל התנועות והעיצורים שמרכיבים את המילה, כלומר לא לפי הכתב העברי המקובל.
יתרונות הליטון
בספרות המדעית מקובל כיום להשתמש בשפות המשתמשות בכתב הלטיני. ד"ר מיכאל אבינור, מפתח הכתב הכרמלי, טען שאילו היה כתיב לטיני בשפה העברית היה ניתן להשתמש בה במדע, אם לא כדי לכתוב מאמרים, לפחות כדי לקבוע מושגים. בצורה זו יימנעו מצבים שבהם תגלית בישראל תקבל שם לועזי. מאידך, רבים חולקים על אבינור, ומביאים כדוגמאות סותרות, גם מושגים מדעיים, שמקורם דווקא כן בעברית, לדוגמה מכתש. כמו כן ישנו אפילו שימוש בכתיב העברי (גם אם שימוש מועט), כך לדוגמה האותיות א', ב' ו-ג' משמשות כסימונים במתמטיקה.
יתרונות וחסרונות הכתב העברי הקיים
לעומת זאת, אי אפשר להתעלם מההיסטוריה והעובדה שהאלפבית העברי מלווה את העם היהודי כבר יותר מאלפיים שנה ומזוהה ביותר ובאופן ייחודי עם היהדות, השפה העברית ומדינת ישראל; זאת בעוד הכתב הלטיני, לפחות האותיות הגדולות, מקורו ההיסטורי מהאימפריה הרומית שחלקה בהיסטורית העם היהודי היה מר ביותר. לפיכך ברור שצפויה התנגדות פוליטית, לאומית וזהותית, נרחבת לשימוש באותיות לטיניות לכתיבת עברית. בנוסף, הכתב העברי הוא בעל מעמד דתי, ונהוג לכתוב בו את ספרי התורה.
כיום השפה העברית נכתבת בעיקר בכתיב לא מנוקד, שהוא בעל חסרונות: הדרך המסורתית להתגבר על בעיות אלה היא בעזרת ניקוד, אך גם לשיטה זו חסרונות: על כן, אדם שרוצה ללמוד עברית צריך ללמוד שלושה כתיבים: כתיב מנוקד, כתיב מלא חלקית, וכתיב מלא. השיטה הנוכחית גם מקשה על התעתיק משפות אחרות.
הצעות
עם תחיית הלשון העברית עלו הצעות לרפורמה במערכת הכתב, ולגיבוש מערכת כתב לטינית לכתיבת השפה העברית, בדומה לרפורמה שנערכה בטורקיה בשנת 1928 על ידי מוסטפא כמאל אטאטורק בה הוחלף האלפבית הערבי באלפבית הלטיני, עם התאמות נדרשות, לכתיבת השפה הטורקית. איתמר בן-אב"י, הילד העברי הראשון, ניסה זאת על ידי הוצאת שני שבועונים בעברית בכתב לטיני, ha Savuja ha Palestini ("השבוע הפלשתיני"), בירושלים ב-1928, ו-Deror ("דְרור"), בתל אביב ב-1934. לטענת בן אב"י, אביו אליעזר בן יהודה לא התבטא בנושא באופן פומבי, אולם הביע תמיכה בכך בשיחותיו עימו. זאב ז'בוטינסקי תמך אף הוא בליטון הכתב העברי. גם חברי התנועה הכנענית כמו עדיה חורון, יונתן רטוש ואחיו עוזי אורנן (יוצר התקן ISO 259) תמכו ברעיון. רטוש הציע את שיטתו במאמר "סורי - כן ולטיני - לא?" בשנת 1962, וחזר והעלה את הנושא בראיונות רבים עד מותו , וחורון נהג להתכתב עם זאב ז'בוטינסקי ובנו ערי בעברית באותיות לטיניות.
בשנות ה-50 פיתח ד"ר מיכאל אבינור שיטת כתב לשפה העברית, הקרויה הכתב הכרמלי, המנסה לתת מענה לסוגיות לעיל.
תקנים לליטון
לא קיים תקן אחד המשמש לליטון של עברית, ולכן השימוש הנפוץ ביותר הוא בתעתיק לאות לטינית לפי המקובל באורתוגרפיה האנגלית. מאחר שמבנה המילה האנגלית שונה מאוד ממבנה המילה העברית, תעתיק כזה יוצר אי בהירות וערבוב מילים עבריות שונות באותו תעתיק.
תקנים רבים ושונים קיימים היום, אך אף אחד מהם אינו נפוץ ביותר, והציבור בדרך כלל אינו מכיר את חוקיהם:
צ'אנג-אה 1
צ'אנג-אה 1 (בסינית: 嫦娥一号, באנגלית: Chang'e 1. מבוטא בערך chang-uh) הייתה גשושית בלתי מאוישת ששוגרה על ידי סוכנות החלל הסינית על מנת לחקור את הירח ממסלול סביבו, כחלק מהשלב הראשון בתוכנית הסינית לחקר הירח. הגשושית נקראה על שמה של פיה בשם צ'אנג שלפי אגדה סינית חיה על הירח (משמעות ה-אה בשם החללית הוא "אלקטרוני").