cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ספר הכדורסל הישראלי
ספר הכדורסל הישראלי הוא ספר שסוקר את כל תולדות הכדורסל בישראל החל משנות ה-20 של המאה ה-20 ועד לעונת 2017/18. הספר נכתב על ידי ההיסטוריון וחוקר הספורט אלישע שוחט, ויצא לאור בשיתוף עם מנהלת ליגת העל בכדורסל.
תכולת הספר
הספר סוקר, שנה אחר שנה, את התפתחות הכדורסל הישראלי: החל מלפני קום המדינה ועד לעונת 2017/18. הספר מכיל נתונים וסטטיסטיקות שנאספו במשך עשרות שנים על ידי היסטוריון וחוקר הספורט הישראלי, אלישע שוחט, אירועי השיא והשפל שהתרחשו לאורך 65 שנות כדורסל ישראלי, וסיפורים ייחודיים מראיונות שנערכו עם שחקני עבר והווה.
תהליך הכתיבה
הספר נכתב על ידי אלישע שוחט שהיה היסטוריון ספורט מהבולטים בישראל. הוא הלך לעולמו במפתיע ימים בודדים לפני יום הולדתו ה-60 ובטרם הספיק לסיים את כתיבת הספר. בניו של אלישע, עוז ועומר שוחט, בשיתוף עם מנהלת ליגת העל בכדורסל, המשיכו את תהליך הכתיבה שארך למעלה מ-4 שנים. הספר יצא בגרסה אינטרנטית להורדה בחינם מאתר מנהלת ליגת העל בכדורסל במהלך שנת 2019.
ג'יימס דיקי
ג'יימס לאפייט דיקי השלישי (באנגלית: James Lafayette Dickey III; 2 בפברואר 1923 - 19 בינואר 1997) היה משורר וסופר אמריקאי.
ביוגרפיה
בשובו מהמלחמה למד דיקי באוניברסיטת ואנדרבילט בטנסי. הוא למד פילוסופיה, צילום אמנותי, אסטרונומיה ואנתרופולוגיה. וכן למד ספרות ואנגלית. בעידודו של מורהו החל לכתוב ולפרסם משירתו. הוא גויס שוב למלחמת קוריאה, השתלם כקצין, ובשובו החל ללמד באוניברסיטת פלורידה. בשנת 1956 יצא לניו יורק, שהה שם כמה שנים, הצטיין בקריאת שיריו, ועבד בענף הפרסום. הוא פרסם את ספר שיריו הראשון, "אל תוך האבן", בשנת 1960. מלכתחילה משכה שירתו המיוחדת את תשומת לבו של קהל קוראי השירה באמריקה. הטבע הפראי ממלא בשירתו תפקיד מכריע.
בשנת 1961 יצא דיקי עם משפחתו לאיטליה, ספרי שירתו שיצאו לאור בשנות ה-60 זכו בפרסים חשובים, ובהם "פרס הספר הלאומי". ג'יימס דיקי התמנה ל"משורר הקונגרס", או "משורר החצר", והחזיק במשרה החשובה משנת 1966 עד שנת 1968. הוא גם הוזמן לקרוא משיריו בטקס ההכתרה של הנשיא ג'ימי קרטר, כאיש רוח דרומי מפורסם וידוע. באחרית ימיו חלק לו הדרום האמריקאי כבוד רב, כגיבור מלחמה, כמשורר, כמוזיקאי, כסופר נערץ, צייד ואיש יערות, וכמי שהעלה את הטבע הפראי של הדרום לערך לאומי.
יצירתו הנודעת ביותר של דיקי היא הרומן Deliverance (בתרגום מילולי "הצלה"), שיצא לאור בשנת 1970. הספר עובד ב-1972 לסרט בשם "גברים במלכודת", בבימויו של ג'ון בורמן, וזכה לפרסום עולמי. דיקי עצמו מופיע בסרט בהופעת אורח. הביקורת כתבה על הסרט, בין השאר: "ארבעה אנשי עסקים מאטלנטה יוצאים למסע, שהופך לסיוט. המסע מעמיד את כל ערכיהם האמריקאיים הגבריים במבחן. הוא יצירה עזת ביטוי, שנעזרת בהופעתו של צוות מצוין של שחקנים: ג'ון וויט, ברט ריינולדס, נד ביטי, רוני קוקס. יותר מאשר אמירותיו של הסרט, עוצמתו נובעת מהאופן שבו בורמן ממקם את גיבוריו בנוף הפיסי והאנושי."
מיצירתו הענפה של דיקי תורגם לעברית ספרו "גברים במלכודת". שירים בודדים שלו תורגמו בידי עודד פלד, ונדפסו בכתבי עת ספרותיים.
שדה סופי
באלגברה, שדה סופי הוא שדה שיש בו מספר סופי של איברים. הגודל של כל שדה סופי הוא חזקה שלמה של מספר ראשוני; ולכל חזקה כזו, יש שדה אחד ויחיד (עד כדי איזומורפיזם) מן הגודל המתאים. המבנה שלהם (לרבות תת-שדות, בסיסים וסדר של איברים) מוכר היטב.
לשדות סופיים יש שימושים רבים, בין היתר בתורת המספרים, קומבינטוריקה, גאומטריה, תורת הקודים וקריפטוגרפיה. את השדות הסופיים קל לפתח במסגרת תורת גלואה, ומשום כך הם קרויים שדות גלואה, על-שמו של אווריסט גלואה.
קיום ויחידות של שדות סופיים
לכל מספר ראשוני p, קבוצת המספרים המתחלקים ב-p היא אידיאל מקסימלי של חוג המספרים השלמים, והמנה היא שדה בגודל p. בשדה הזה, פעולות החיבור והכפל מחושבות מודולו p.
יהי F שדה סופי. לשדה יש מאפיין, שהוא בהכרח מספר ראשוני p (ולא אפס). משום כך, השדה F מכיל עותק של "השדה הראשוני",. מכאן נובע ש-F הוא מרחב וקטורי מעל, ומכאן שמספר האיברים שלו הוא |F|=p^n עבור מספר שלם n.
קיום. יהי K שדה הפיצול של הפולינום מעל השדה  (לפי תורת גלואה, יש שדה יחיד כזה, עד-כדי איזומורפיזם). בשדה K מתקיימות הזהויות ו-; מכאן שאוסף הפתרונות  סגור לחיבור ולכפל; ולכן הוא מהווה תת-שדה של K; הפולינום f מתפצל ב-K_0 (המכיל את כל השורשים של f), ולכן K=K_0. אבל הפולינום f הוא פולינום ספרבילי, ולכן יש לו בדיוק \deg(f)=p^n פתרונות - מכאן ש-K שדה בעל p^n איברים.
יחידות. כל איבר בשדה בן p^n איברים מקיים את הזהות x^{p^n}=x, ולכן הוא מהווה שדה פיצול של f; מכאן שיש רק שדה אחד כזה. את השדה הזה מסמנים ב-.
לפי המשפט הקטן של ודרברן, השדות הסופיים הם החוגים הסופיים היחידים ללא מחלקי אפס.
דוגמה
השדה, קיים ויחיד, כי 4 הוא חזקה של מספר ראשוני, אבל הוא לא חוג המספרים השלמים מודולו 4, , כי חוג זה מכיל מחלק אפס.
נשים לב ש- 4=2^2, ו-2 הוא מספר ראשוני, ולכן הוא הרחבה של השדה, ומעלת ההרחבה היא 2. באופן כללי, ניתן ליצור הרחבה ממעלה n על ידי הוספת שורש של פולינום אי פריק ממעלה n לשדה המקורי, ולכן הבעיה של יצירת שדה בן ארבעה איברים היא הבעיה של מציאת פולינום ריבועי אי פריק מעל. קל לראות שהפולינום הריבועי האי פריק היחיד בחוג הפולינומים הוא x^2 + x + 1 - זהו פולינום אי פריק כיוון שהוא פולינום ריבועי בלי שורש בשדה, מה שאפשר לוודא על ידי בדיקת כל האפשרויות. נוסיף שורש של הפולינום לשדה, ונסמן את השורש ב-c. קל לראות שמתקבל השדה כאשר פעולות החיבור והכפל בו נקבעות לפי השיווינות x+x=0 לכל x ו-. מכאן מתקבל לדוגמה השוויון, ואת הביטוי אפשר לפשט לביטוי 1.
פולינומים אי-פריקים
אם g הוא פולינום אי-פריק ממעלה n מעל השדה, אז הוא מחלק את ; מצד שני, הפירוק של f לגורמים אי-פריקים כולל את כל הפולינומים האי-פריקים המתוקנים, ממעלה המחלקת את n. אם נסמן ב-a_d(q) את מספר הפולינומים המתוקנים האי-פריקים ממעלה d, מתקבלת מכאן הנוסחה. אפשר להפוך את הסדר בעזרת נוסחת ההיפוך של מביוס -. הגורם המשמעותי ביותר בסכום זה הוא הגורם המתאים ל-d=n, ולכן.
הידרה (קומיקס)
הידרה (באנגלית: HYDRA) הוא ארגון טרור בדיוני המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הארגון הופיע לראשונה בחוברת Strange Tales #135 מאוגוסט 1965, ונוצר על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. בניגוד לארגונים אחרים ביקום מארוול, שם הארגון הוא אינו ראשי תיבות אלא התייחסות להידרה הלרניאנית במיתולוגיה היוונית. המוטו של הארגון מתייחס למיתוס ההידרה, שמציין כי "אם יכרתו ראש אחד, שניים נוספים ייקחו את מקומו" ומחזק את העובדה שמדובר בארגון עמיד וחסין כאשר הוא ניצב בפני התנגדות. סוכני הידרה לובשים לעיתים לבוש בצבע ירוק ובעל מוטיב נחש.
הידרה הוא ארגון פשע שמקדיש את פעילותו לשליטה עולמית וחתירה תחת מספר חזיתות, מה שמוביל לנאו-פשיזם ולסדר עולמי חדש. טווח פעולות הארגון משתרע על פני כל כדור הארץ, תוך התחמקות חוזרת ונשנית מסוכנות הביון S.H.I.E.L.D. הארגון ממומן בידי הונו האישי של ברון וולפגנג פון סטרוקר - שנרכש כתוצאה מביזת יצירות אמנות בידי הנאצים בזמן מלחמת העולם השנייה - ובידי כספים של המנהיגים המקוריים של החברה הסודית היפנית שהפכה ברבות השנים לארגון הידרה.
היררכיית הארגון מתחילה בברון סטרוקר, המכונה "ההידרה העילאי", שמנהל את הארגון מאחורי הקלעים. תחתיו מכוננת מועצה שלטת מרכזית, כאשר מתחתיה מנהלי מחלקות אינדיבידואלים, ומתחתיהם הסוכנים המיוחדים וסוכני השטח. הטכנולוגיה שעומדת בראשות הארגון היא מתקדמת ביותר, לרוב חייזרית, אשר נמצאה בידי ברון סטרוקר בשנת 1944.
ארגון הידרה הופיע במגוון עיבודים, טלוויזיוניים וקולנועיים, כמו סדרות האנימציה של הענק הירוק, אקס-מן והאוונג'רס. בסרט הלייב אקשן "קפטן אמריקה", גם המדען ארנים זולא וגם היינץ קרוגר היו חברים בארגון, שתואר כארגון צבאי עריק הכפוף לאדולף היטלר ומונהג בידי הגולגולת האדומה, שאובססיבי להשיג ממצאים קסומים במאמציו לשלוט בעולם כולו. בנוסף, הארגון תואר כענף מדעי מתקדם של הרייך השלישי.
היסטוריה בדיונית
היסטוריית הארגון, כפי שהיא מתוארת כיום בהמשכיות יקום מארוול, היא סוערת ומזעזעת ביותר שתחילתה עוד מימי השושלת השלישית של מצרים העתיקה, וכל ההתייחסויות לארגון העתיק נעלמו בתקופת הרנסאנס. עלייתו מחדש של הארגון החלה בעשורים שלאחר מלחמת העולם השנייה ועד לימים מודרניים, וקשורה לשרידתם של חברי ממשלות גרמניה הנאצית והאימפריה היפנית.
ארגון היד, מסדר עתיק מרושע של נינג'ות מיסטיות, נמנה בין הנבחרים הפוליטיים המעטים שגויסו לבסס את הידרה מחדש כאסופה של נאציונליסטים ימניים יפנים שרקמו מזימות להפלת הממשלה היפנית, להתנקש בחיי ראש ממשלת יפן ולהקים ממשלה ימנית אנטי-קומוניסטית שתחמש מחדש את יפן.
מעט לאחר שפון סטרוקר הצטרף להידרה, הוא לקח את השליטה ממייסדיו היפנים והעביר את מבצעי הארגון לאי פרטי באוקיינוס השקט, לו קרא "אי הידרה". כוחות של פולשי מארינס ויחידת סמוראים יפנים פלשו לאי הידרה המקורי, והבסיס הושמד. לאט לאט, סטרוקר היטה את מטרות הארגון לכיוון של שליטה עולמית. מערכה זו הובילה אותו בין היתר לעימות עם צ'ארלס אקסבייר ומקס אייזנהרדט, מגנטו לעתיד. כאשר ארגון הידרה חשף את פעולותיו באופן פומבי, הדבר הוביל להקמתה של סוכנות הביון S.H.I.E.L.D, מתוך מטרה בלעדית לעצור את ניסיונותיה של הידרה לחבל בשלום העולמי. ניק פיורי מונה למנהל הסוכנות, לאחר שהתנקשו בחייו של המנהל בפועל הראשון. סוכני הידרה ניסו להתנקש בחייו של פיורי לפני מינויו לתפקיד, אך נכשלו.
החלטה זו, לאחר מספר מערכות כושלות של הידרה, הובילה למותו הראשון של פון סטרוקר בידיו של ניק פיורי וכן למותם של מספר סוכני הידרה שהולכו שולל. בעקבות כך, כוחות הידרה ששרדו התפצלו לסיעות, כאשר כל סיעה פעלה לפי דפוס פעולה משלה. מספר סיעות יצרו סוכני-על שמדי פעם הפכו לסוכני עצמאיים, או במקרים נדירים גיבורי-על כמו ספיידרוומן. אולם, במקום להוות כוח שקול של קולקטיב מאיים, הסוכנים נהגו להילחם לרוב בינות עצמם. זאת ועוד, פעולות התגמול שלהם נגד כישלון או מוות הביאו לכך שהם הרגו אחד את השני ולא את מטרותיהם המיועדות לאחר תבוסתם בידי סוכנות S.H.I.E.L.D ויתר גיבורי-העל. בסופו של דבר, ברון פון סטרוקר הוחייה מחדש ואיחד חלק מהסיעות של הידרה תחת מנהיגותו כדי לחדש את המערכה שלו נגד סוכנות S.H.I.E.L.D ונגד האנושות כולה למשך השנים הבאות.
למרות ארגונה מחדש של הידרה, מספר סיעות עצמאיות שלה המשיכו לפעול ביקום מארוול, מה שהוביל בסופו של דבר למלחמת עצמאות ארגונית. בזמן שברון הלמוט זמו החזיק את פון סטרוקר בהקפאה קריוגנית למטרותיו הנלוזות, גורגון ואשתו השנייה של פון סטרוקר, אלזבת', יצרו באופן מיסטי כפיל של פון סטרוקר מתוך כוונה שייכשל ויוצא להורג בפומבי. לאחר מכן, כחלק מברית עם ארגון היד, הם שחררו צבא של גיבורי-על ונבלי-על שטופי מוח, כולל את נורת'סטאר ואת אלקטרה, ואלה הנחילו מתקפה מוחצת על סוכנות S.H.I.E.L.D. מתקפה זו סוכלה בידי וולברין, ובה גורגון נהרג.
בהמשך, ארגון הידרה תכנן מתקפה כוללת על ארצות הברית על ידי הברחת טילים לתוך ניו יורק ומתקפה ביו-כימית על אקוויפר השוכן למרגלות המישורים הגדולים. הם יצרו הסחת דעת באמצעות קבוצת גיבורי-על בעלת כוחות משוכפלים של איירון מן, קפטן אמריקה, תור והוקאיי, אך אלה סוכלו בידי ספיידרמן וקבוצת האוונג'רס החדשים.
כאשר ספיידרוומן נלכדה בידי סוכנות S.H.I.E.L.D במהלך מלחמת האזרחים של מארוול, ארגון הידרה פלש לנושאת המטוסים המרחפת של S.H.I.E.L.D וחילץ אותה משם. ספיידרוומן הייתה למעשה חברת האוונג'רס וסוכנת מטעם S.H.I.E.L.D שקיבלה הוראות לעבוד עבור הידרה מניק פיורי, לו שמרה אמונים מאז הוסר מתפקידו באירועי "מלחמה סודית". ארגון הידרה חשף כי הוא מודע לבגידתה של ספיידרוומן וביקשו שהיא תחליף את וייפר כמנהיגה. ספיידרוומן סירבה להצעתם והשמידה את הבסיס אליו נלקחה. בהמשך, היא התגלתה כורנקה מלכת גזע הסקרול משני הצורה, ועמדת המנהיגות בארגון הידרה נותרה ריקה. תחת מנהיגותו של איש הקונגרס וודמן, הארדבול הצעיר נבחר לשמש כסוכן כפול של מגויס טרי של יוזמת חמישים המדינות ושל מרגל עבור הידרה. משימתו הייתה לאסוף מודיעין אודות היוזמה וביצוע מטלות בתמורה לחשאיות וטיפול רפואי לאחיו המשותק.
אולם, הארדבול נפגע מכך שנאלץ לעשות ויתורים רבים עבור הארגון. לאחר שחניכת היוזמה בשם קומודו ניסתה לחלץ אותו מהידרה וחשפה את סודותיו, הוא רצח בחוסר רחמים את חבר הקונגרס בנוכחות נתיניו. הפיכתו המבוימת השתלמה והוא ממונה למנהיג העילאי החדש של הארגון, תוך שהוא מנתק את קשריו מהעבר. הצטרפותו להידרה מתבררת כמוצא אחרון, לאחר שלא נותר לו מקום ללכת. הוא נכנע ליוזמת הצללים ונשלח לכלא האזור השלילי. בעקבות כך, תא הארגון שלו מושמד.
לאחר מאורעות "פלישה סודית", ניק פיורי מגלה שסוכנות S.H.I.E.L.D הייתה נתונה לשליטתו של ארגון הידרה, וככל הנראה הייתה כך מלכתחילה. הוא גם חושף מספר סוכנויות שהיו נתונות לכאורה לשליטתה, כמו ענף המדעים והטכנולוגיה של ה-FBI האמריקני, הסוכנות לביטחון לאומי, מחלקת האוצר של ארצות הברית, הגה-אר-או ושירות הביון הנגדי הרוסים וכן שירות הביון הביטחוני הקנדי.
בינתיים, פון סטרוקר נאלץ להשמיד את הבסיס התת-ימי של הידרה, אליו הסתנן כוח פלישה מגזע הסקרול. הוא מחליט להקים את הידרה מחדש ולומד שפיורי חשף את האמת. הוא אוסף יחדיו את ראשי הארגון, ביניהם וייפר, מאדאם הידרה, קראקן, הכוורת ואת גורגון, שהוחיה מחדש. בהמשך, הארגון כורת ברית עם ארגון H.A.M.M.E.R של נורמן אוסבורן. בעקבות תבוסתו של אוסבורן, ארגון H.A.M.M.E.R מפורק, ומאדאם הידרה משתמשת בחבריו הנותרים כדי לחזק את שורותיו של ארגון הידרה.
ל' באדר א'
ל' באדר א' הוא היום השלושים בחודש אדר א', אשר נוסף ללוח העברי רק בשנה מעוברת.
בשנה רגילה, בה אין תאריך ל' באדר מצוינים האירועים אשר אירעו בל' באדר א', על פי רוב השיטות, בתאריך א' בניסן.
הרכבת התחתית של בואנוס איירס
הרכבת התחתית של בואנוס איירס (בספרדית: Subte de Buenos Aires) היא רשת של רכבות תת-קרקעיות המשרתות את העיר בואנוס איירס, היא פועלת משנת 1913 והיא אחת ממערכות הרכבות התחתיות העמוסות בעולם, היא מורכבת מ-6 קווים, בשנים הראשונות לפעילותה נערכו עבודות הרחבה ובניית קווים נוספים אולם בשנות מלחמת העולם השנייה נעצרה ההתקדמות והיא חודשה רק בשנת 1990 כאשר תוכננו לרכבת ארבעה קווים חדשים, עם זאת בשנים האחרונות גבר הביקוש לרכבת על קצב ההתרחבות מה שגורם לצפיפות בקרונות הרכבת.
היסטוריה
בניית הקו הראשון החלה בשנת 1909 על ידי חברת החשמליות האנגלו-ארגנטינאית שפעלה מכוח זיכיון שקיבלה מן הממשלה, הקו הראשון נחנך ב-1 בדצמבר 1913 ובשנת 1914 הוארך בשתי פעימות, בשנת 1930 נחנך הקו השני ובשנת 1933 החלה בנייתם של שלושה קווים נוספים שנחנכו בשנות ה-30 וה-40, הקו השישי הוא הקצר ביותר והוא נפתח בשנת 2007.
קוי הרכבת שהיו ברשות חברות פרטיות הולאמו בשנת 1930 ועברו לניהול תאגיד התחבורה של בואנוס איירס, בשנת 1994 הופרטו קווי הרכבת וכיום מנוהלות על ידי חברת Metrovías SA.
כ"ט באדר
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ט אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הילד נולד בשנה פשוטה או מעוברת. עבור ילד שנולד באדר א' או שבר המצווה חל בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא פרשת ויקרא בשנים מהקביעויות זשג, בחג, בשה, גכה, והכז, פרשת ויקהל-פקודי לשנים מקביעות זחא, פרשת ויקהל לשנים מקביעות זחג ופרשת פקודי לשנים פשוטות מקביעות השא ולשנים מעוברות מהקביעויות זשה, בחה, בשז, גכז, החא והשג. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה, ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת תזריע. אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השג) פרשת בר המצווה היא פרשת מצורע.
פרימוס (תואר)
התואר פְּרִימוּס שימש בימי הביניים ואחריהם כתואר כבוד לאדם בעל תפקיד ראשון במעלה. התואר גזור מהמילה הלטינית "primus", שפירושה - ראשון במעלה.
בהיררכיה הכנסייתית
בתואר זה כונה הבישוף האחראי של הכנסייה ההגמונית בסקוטלנד.
הפרימאס של פולין (Prymas Polski), כלומר ראש הכנסייה הקתולית הפולנית, הוא הארכיבישוף של גנייזנו.
פרימוס ביהדות צ'כיה
בתואר הכבוד "פרימוס" כונה הפרנס והגבאי הראשי, בקהילות יהודיות מרכזיות בצ'כיה, בבוהמיה ומוראביה, והמפורסמת שבהן היא קהילת פראג.
רבים מנכבדי פראג, ששימשו בדרך כלל גם כפרנסים ומנהיגים ודיינים בוררים התכנו "פרימוס". כך למשל חותנו של ר' נפתלי כ"ץ הראשון, הרב ישעיה ליברמן פרימוס; הרב שמעון הלוי ברנדיס חתנו של המהר"ל מפראג, ועוד רבים נוספים. כינוי זה ניתן למנהיגה הראשי של הקהילה, והוא כלל במשמעותו גם את היותו של מנהיג זה שתדלן אצל השלטונות.
עולם היורה: עולם חדש
עולם היורה: עולם חדש או עולם היורה 3 (באנגלית: Jurassic World: Dominion) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי, שהוקרן בידי סרטי יוניברסל ב-10 ביוני 2022 בארצות הברית. סרט זה הוא השישי בסרטי פארק היורה המבוססים על ספריו של מייקל קרייטון, העוסקת בחברת "אינג'ן" העוסקת בשיבוט של דינוזאורים ויצירת פארק שעשועים וגן חיות על אי סמוך לקוסטה ריקה והוא יחתום את הטרילוגיה המחודשת לסדרה, שהחלה מהסרט הרביעי.
הסרט מבוים בידי קולין טרוורו, שביים את עולם היורה מ-2015 ועבד על התסריט של הסרט הקודם, עולם היורה: נפילת הממלכה ומפיקה בפועל הוא הבמאי סטיבן ספילברג. בסרט מככבים השחקנים כריס פראט, ברייס דאלאס הווארד, סם ניל, לורה דרן, ג'ף גולדבלום, איזבלה סרמון, בי.די. וונג ועוד.
הסרט הפך לסרט השני בהיקף ההכנסות לשנת 2022, עם למעלה מ-1 מיליארד דולר. עם זאת מרבית הביקורות עליו היו שליליות וביקרו את התסריט ואת אורך הסרט (146 דקות, הסרט הארוך ביותר בזיכיון).
הפרולוג
ב-23 בנובמבר 2021 הועלה לאינטרנט סרטון פרולוג בן 5 דקות של הסרט, אשר תוכנן במקור להיות בסרט אך לבסוף הוחלט להשמיט אותו, אף שהבמאי טרוורו תמך בהשארתו. הסרטון מציג את החיים בקרטיקון לפני 66 מיליון שנה ומציג קרב בין טירנוזאורוס לגיגאנוטוזאורוס, כשהאחרון הורג את יריבו ויתוש מוצץ מדמו. הסרטון עובר להווה בו טירנוזאורוס תוקף אנשים בקליפורניה.
תקציר העלילה
הסרט מתחיל ארבע שנים לאחר ההתפרצות הגעשית באי איסלה נובלר והתקרית באחוזת לוקווד כשהדינוזאורים חיים לצד בני האדם, כשרבים מהם מוחזקים באופן בלתי חוקי. קלייר דירינג, לשעבר מנהלת תפעול בפארק "עולם היורה", כעת במחתרת ומנסה להציל דינוזאורים (לצד שותפיה פרנקלין ווב וזיה רודריגז) מציידים שמרביעים אותם באופן לא חוקי. אוון גריידי נודד עם פרשים ומרגיע פרזאורולופוסים המתקרבים לשטחו. הזוג חי בבקתה מבודדת בהרי סיירה נבדה במטרה להגן על בתם המאומצת מייזי לוקווד, אך היא מנסה להגיע לעיר קרובה כדי לפגוש אנשים אחרים וכן אפטוזאורוסים שנלכדו בשלג.
באחד הימים מופיעה הרפטורית "בלו" לצד הבקתה שלהם עם צאצאית, לה מייזי מחליטה לקרוא "בטא" (אשר הופרתה מבלי להתעבר מאמה). אולם, שכירי חרב בראשות ריין דלקורט, העובדים עבור "ביוסין" מצליחים לחטוף הן את "בטא" והן את מייזי ואוון וקלייר יוצאים להציל אותן. בעזרתו של פרנקלין הם משיגים מידע על החוטף, ריין העובד בשוק השחור במלטה והם יוצאים אחריו. אוון וקלייר מגיעים למלטה ופוגשים את בארי, חברו של אוון מהפארק וכיום סוכן חשאי במשטרת צרפת המסייע להם להגיע לשוק בלתי-חוקי, בו נמכרים שלל דינוזאורים. קלייר פוגשת בטייסת מטען בשם קיילה ומבקשת עזרה באיתור בתה אך ללא הועיל. אוון מצליח לזהות את ריין ולאחר מרדף ללכדו בכלוב, שם ריין מותקף בידי ליסטרוזאורוס וקרנוטאורוס צעירים. אוון מצליח להוציא ממנו מידע על מיקומה של מייזי ובטא - "עמק ביוסין" שבאיטליה. בריוניקס שמשתחרר מתנפל על ריין וטורף אותו, אך מבריחת דינוזאורים בשם סויונה סנטוס נרדפת על ידי קלייר ובתגובה שולחת אחריה ואחרי אוון ובארי אטרוסירפטורים מאומנים ואלה כמעט משיגים אותם. סיונה נתפסת בידי בארי ובזמן מעצרה היא גורמת לרפטורים לרדוף אחר אוון. קיילה, אשר זיהתה את מייזי מחליטה להטיס את קלייר ואוון לשם ולאחר שאוון נמלט מהאטרוסירפטורים, הם ממריאים ממלטה. בקרבתם ל-"עמק ביוסין", מטוסם מותקף בידי קוואצלקואטלוס, אשר דודג'סון התיר לו להימלט כדי שיעצור אותם. אוון מחלץ את קלייר מהמטוס המתרסק בעזרת כיסא מפלט וקיילה ואוון מתרסקים על אגם קפוא, אך שורדים. בחיפושם אחר קלייר הם מתמודדים עם פירורפטור, אך מצליחים לברוח ממנה לפנים העמק. קלייר עצמה נאלצת להימלט מתריזינוזאורוס עיוור וכאשר היא מותקפת בידי דילופוזאורוס, אוון וקיילה מגיעים ומצילים אותה.
באותו הזמן, במערב טקסס מופיע נחיל חגבי ארבה פרהיסטוריים המאיימים על היבול החקלאי ועל אספקת המזון העולמית. הדבר מושך את הפלאונטולוגית ד"ר אלי סאטלר, שהספיקה להתגרש מבעלה (מאז אירועי פארק היורה 3) ומבחינה שהחגבים נמנעים מלאכול זרעים מתוצרת "ביוסין" וחושדת שהארגון, בראשות ד"ר לוויס דודג'סון, השיבו את החגבים לחיים מהכחדה ומרביעים אותם כדי לשלוט באספקת המזון העולמית, זאת תוך שהם נהנים מתמיכה ממשלתית. אלי נוסעת ליוטה לפגוש את בן זוגה לשעבר, הפלאונטולוג ד"ר אלן גרנט, המסכים לעזור לה לגנוב דגימה של החגבים מ-"ביוסין" במטרה לחשוף אותם. אלי חושפת שהיא הוזמנה על ידי המתמטיקאי ד"ר איאן מלקולם, העובד בביוסין לביקור בעמק ביוסין. השניים טסים לעמק ומתקבלים בידי דודג'סון, אחראי התקשורת ראמזי קול ועם איאן מלקולם. מלקולם מספר לאלי בחשאיות על מעבדת מחקר הקשורה לחגבים ואלי, יחד עם אלן מגיעים למעבדה כדי לבדוק אותה. לאחר התמודדות עם החגבים, אלי ואלן יוצאים עם דגימה מהחגבים כעדות מפלילה.
מייזי ובטא החטופות מגיעות למעבדה בביוסין ושם מייזי מופגשת עם הגנטיקאי ד"ר הנרי וו, גם עובד ב-"ביוסין" והמייצר של נחיל הארבה, במטרה לחסל את המתחרות של ביוסין בתחום המזון, אף שבהמשך הוא מודאג שהחגבים לא יחוסו גם על הזרעים של ביוסין ומודיע לדודג'סון. בשיחה ביניהם, הנרי מספר למייזי שהיא לא משובטת, אלא נולדה לאישה בשם שרלוט לוקווד שעבדה ביחד עם הנרי בפארק היורה המקורי. שרלוט השתמשה בחומר הגנטי שלה כדי להיכנס להיריון ללא צורך בבן זוג ובהמשך מתה ממחלה תורשתית, אך לפני כן הספיקה בצורה בלתי מוסברת לשנות את המבנה הגנטי של מייזי במטרה לגרום לה לפתח עמידות למחלה וכך הצילה את חייה. הנרי רוצה לחקור את מייזי במטרה לייצר מגופה פתוגן שיצליח לחסל את נחיל הארבה ומסביר שבלו התרבתה באותה הדרך (כתוצאה מחומר גנטי שמקורו בלטאת כוח) ולכן החברה לכדה גם את בטא. עם זאת כאשר הנרי ודוד'סון משוחחים בחוץ, מייזי נמלטת ומשחררת גם את בטא. בבריחתה היא נתקלת באלן ואלי ומצטרפת אליהם בבריחה מהעמק, תוך עזרתו המפתיעה של ראמזי קול והם בורחים לתוך רכבת תחתית המקיפה את העמק. דודג'סון מפטר את מלקולם לאחר שהבין שנתן לאלי מפתח סודי ועזר לה. כדי למנוע מהם לברוח הוא משבית את פעולת הרכבת ואלן, אלי ומייזי יוצאים ונעים דרך מנהרה לתוך אל האוויר הפתוח, שם הם מותקפים בידי דימטרודונים אך מחולצים בידי מלקולם שמגיע ברכבו אליהם. גם ראמזי מגלה לדודג'סון שהוא פעל נגדו ויוצא לעזור למלקולם וכן נותן לו רכב שטח. דודג'סון מחליט לשרוף את מעבדת החגבים כדי להעלים ראיות והחגבים הנמלטים מייצרים שריפה במתחם. בהמשך, דודג'סון מנסה לברוח עם עוברי דינוזאורים ברכבת התחתית, אך החשמל נכבה וכשהוא יוצא לעמק הוא מותקף בידי להקת דילופוזאורוסים. הוא מנסה להימלט לתא הרכבת אך נטרף בידיהם.
בעוד מתחוללת שרפה מבריחת החגבים ורכבם של אלן מתהפך, הצוותים של אלן ואלי ושל אוון וקלייר נפגשים ומתאחדים, אך מותקפים בידי טורף-העל של העמק - הגיגאנוטוזאורוס. הם בורחים לתוך מבנה גבוה בזמן שמלקולם מסיח את דעתו בידי ענף עליו חגב בוער ופוגע בפיו. הגיגאנוטוזאורוס מנסה לתפוס אותו אך הוא ניצל בידי אלן והגיגאנוטוזאורוס עוזב לאחר שקיבל שוק מטייזר חשמל. החבורה מנסה לתפעל את המטוסים לחזרה בעוד אוון ואלן מרדימים את "בטא" כדי להחזירה לאמה. החבורה נתקלת בהנרי וו, שמסביר שיש לו דרך לעצור את התרבות הארבה והוא מתקבל לצידם. הגיגאנוטוזאורוס חוזר, אך מוסח בידי הטירנוזאורוס והתריזינוזאורוס החיים בעמק תוקפים אותו יחדיו ומצליחים להרוג אותו והחבורה בורחת מהמתחם במסוק.
בסיום, הנרי מהנדס את אחד החגבים עם פתוגן שיהרוג את שאר הארבה ומקבץ אותו עם השאר (תוך ייחוס התגלית לשרלוט לוקווד), אלן ואלי מחדשים את מערכת היחסים שלהם ומעידים לצד ראמזי נגד "ביוסין". אוון, קלייר ומייזי חוזרים הביתה ומחזירים לבלו את בתה, בטא, והאו"ם מכריז על "עמק ביוסין" כשמורת טבע מוגנת, כששאר הדינוזאורים (שלא חיים בעמק) לומדים לחיות לצד האנושות.
מסדר צלב הוורד
מסדר צלב הוורד או ה"רוזיקרוציאני" (בגרמנית: Rosenkreuzer, רוזֶנקרויצֶר) מתואר כאגודת סתרים אשר נוסדה על ידי כריסטיאן רוזנקרויץ במאה ה-15, והייתה מקושרת עם פרוטסטנטיות ולותרניות. הקתולים דחו את המסדר בטענה כי מחזיקים הם מידע שונה מהתפיסה המקובלת באירופה באותה תקופה. מכיוון שחלק מהידע של המסדר נבע מהסופים, נשמר הדבר בסוד במשך 120 שנה עד לאקלים האינטלקטואלי המתאים יותר אשר יהיה עשוי לקבל אותו.
פילוסופים שונים של המאה ה-17 כגון, רוברט פלאד ו התעניינו בהשקפת העולם על פי מסדר צלב הוורד. על פי ההיסטוריון השפיעה פילוסופיה זו של הרוזיקרוציאנים על הקמת מסדר הבונים החופשיים בסקוטלנד.
על פי הסיפור המכונן של המסדר הוא נוסד בשנת 1407 על ידי כריסטיאן רוזנקרויץ, כאשר החליט להעביר את הידע הרב אשר רכש במהלך מסעותיו במזרח התיכון, לקבוצת תלמידים אשר אסף מרחבי אירופה.
דניאל חג'אג'
דניאל חג'אג' (15 ביולי 1892 – 10 באפריל 1976) היה עיתונאי, סופר ומתרגם יהודי תוניסאי.
קורות חיים
דניאל בן יוסף חג'אג' נולד בתוניס בשנת 1892. כבר בגיל 12, בעודו תלמיד צעיר, החל לעבוד כעוזר בבית הדפוס של העיתונאי יעקב הכהן בתוניס, שהוציא לאור את העיתונים "אל-שמס" ו"אל-צבאח". כאשר בגר החל לכתוב בקביעות לעיתון "אל-צבאח" ולעיתונים אחרים בערבית יהודית. במהלך הקריירה העיתונאית הארוכה שלו כתב מאות מאמרים לעיתונים השונים. מאמריו עוסקים בנושאים שהיו על סדר היום של יהדות תוניסיה בזמנו, בזכויות אדם ואזרח, אחדות הקהילה, צורכיהם של עניי ונזקקי הקהילה ועוד, ונכתבו מנקודת מבט אוהדת כלפי צרפת. כמו כן הוא פרסם סיפורים קצרים בהמשכים מעל דפי כתבי העת השונים.
ב-21 באוקטובר 1910 מונה לעורך של השבועון "חיאת אל-ג'נה". ב-1 באוגוסט 1913 ייסד את כתב העת הסאטירי "אלנזהה אלתונסייה" (=הבידור התוניסאי) שהופיע במשך שנתיים, וחזר להופיע במספר גליונות בשנת 1933, אך נסגר בהוראת הממשלה. כתבי עת אחרים שערך או פרסם בהם מאמרים הם "אליגאליתי", "אל-תמדן", "אל-וטן", "אל-מוכ'בר אל-תונסי", "אל-יהודי", "אל-נג'מה" ועוד.
בשנת 1914 פרסם ספר בערבית יהודית בשם "אנואר תוניס" (פרחי תוניס) שכלל אסופה מכתביו על נושאים שונים. אחד המאמרים בספר נקרא "סבב תכווין חרב אורופא" ("גורמי ההתהוות של מלחמת אירופה"), העוסק בנסיבות מלחמת העולם הראשונה שנפתחה באותה שנה. בספר מופיע גם סיפור פרי עטו בשם "אל-עשק ואל-חבּ מא פיהם טב" ("תשוקה ואהבה להם אין תרופה") ומספר סיפורים קצרים נוספים.
במקביל לעבודתו הספרותית והעיתונאית עבד חג'אג' בבית מרקחת בתוניס. בשנים 1926-1930 עבד בבית המרקחת המסורתי שבבעלות העיתונאי והסופר אליעזר פרחי, שהיה מצוי בשוק הגראנה בתוניס, ולאחר מכן פתח חנות עצמאית.
ספרו החשוב והיקר-ערך ביותר מבחינה היסטוריוגרפית הוא הספר "אנתשאר אלכתאיב אליהודייה אלברברייה אלתוניסייה" שפרסם בשנת 1939. הספר מספק ביבליוגרפיה והיסטוריה מפורטת של הספרות היהודית-תוניסאית בערבית-יהודית משנת 1862 עד 1939. הוא כולל מידע על כ-110 סופרים, מחזאים ופובליציסטים יהודים בתוניסיה, כ-60 עיתונים וכתבי עת, וכ-300 יצירות ספרותיות בערבית יהודית שפורסמו במהלך תקופה זאת, בהם יצירות מקוריות ותרגומים מעברית וצרפתית; רומנים, שירה, פרוזה, מחזות, קובצי סיפורים ומשלים ועוד. הספר מספק פירוט גם על הביוגרפיות של חלק מהסופרים והעיתונים שפעלו במהלך תקופה זאת ומשקף את הרב-גוניות שלהם; רבנים ומדפיסי ספרים, מחזאים ומורים משכיליים, חייטים פשוטים ואמנים סוציאליסטים. ספרו של חג'אג' הציל מידע רב משכחה ונחשב לעמוד תווך של המחקר המאוחר על הספרות היהודית-תוניסאית. הספר תורגם לעברית על-ידי פינחס כהן, בלשן ישראלי ממוצא תוניסאי, ונערך ופורסם בשנת 2000 על ידי הזוג פרופ' יוסף טובי וד"ר צביה טובי, כחלק ממחקרם על הספרות התוניסאית בערבית יהודית.
מלבד ספר עיוני זה, היה חג'אג' בעצמו סופר פורה ובעל שם. במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20 פרסם כ-31 ספרים, בהם רומנים, קובצי סיפורים, תרגומים ועוד. זאת בנוסף לסיפורים רבים שפרסם מעל כתבי העת בעריכתו.
לאחר שנות ה-40 דעכה פעילותו הספרותית. צרפתית הייתה לשפה העיקרית של מרבית יהודי תוניסיה, והצטמצם קהל הקוראים לספרות בערבית-יהודית. בשנת 1959 היגר לפריז, צרפת ונפטר בשנת 1976. בהתאם לצוואתו, הוא הובא למנוחות בירושלים.
Salute (אלבום)
Salute (בעברית: הַצְדָּעָה) הוא אלבום האולפן השני של להקת הפופ הבריטית ליטל מיקס. האלבום יצא לאור ב-8 בנובמבר 2013, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס וסייקו מיוזיק. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים: "Move", "" ו-"Salute".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-6 במצעד הבילבורד 200.
קידום
כדי לקדם את האלבום, יצאו ליטל מיקס ב-16 במאי 2014, לסיבוב ההופעות השני שלהם, "Salute Tour", אשר הסתיים ב-27 ביוני 2014.
מעוין
מעוין הוא מרובע שווה-צלעות. מעוין הוא מקרה פרטי של דלתון (דלתון קמור שווה-שוקיים) ושל מקבילית (מקבילית שוות שוקיים). ריבוע הוא מקרה פרטי של מעוין שבו הזוויות שוות.
בגאומטריה אנליטית ניתן להגדיר מעוין, שאלכסוניו p ו-q מונחים על הצירים, כמקום הגאומטרי של הנקודות (x, y) שמקיימות:
פאון שכל פאותיו הן מעוינים נקרא "מעוינון".
אטימולוגיה
המילה "מעוין" שאולה מהמילה הערבית "معين" (תרגומו המילולי הוא גם "מוגדר"). המינוח נקבע לייצג את הצורה הגיאומטרית הזו בעברית על ידי המתרגם רבי אברהם בר חייא, נעשה בו גם שימוש בספרות ימי הביניים היהודית.
כמו כן נמצא גם שימוש במושג "מעוין" בעברית הירושלמית כמילה המגדירה את המושג שקול, דוגמה לכך אפשר למצוא במדרש על משה שאמר לאלוהים. כמו כן נעשה גם שימוש דומה במילה על ידי ספרות ההלכה של ימי הביניים.
האלכסונים
את אורך האלכסונים p = AC ו- q = BD ניתן להציג לפי אורך הצלע ואחת הזוויות באמצעות הנוסחאות הבאות, שנובעות ממשפט הקוסינוסים:
שטח המעוין
קיימות דרכים אחדות לחישוב שטח המעוין:
ריצוף המישור
באמצעות מעוינים זהים ניתן ליצור ריצוף של המישור בשלוש דרכים:
תכונות דואליות
המצולע הדואלי של המעוין הוא המלבן:
מצבת הזיכרון הטורקית בבאר שבע
מצבת הזיכרון הטורקית בבאר שבע היא אנדרטה הניצבת בשדרות דוד טוביהו, בסמוך לתחנת הרכבת הטורקית הישנה בבאר שבע. המצבה הוצבה בשנת 2002 על ידי ממשלת טורקיה, לזכר 298 חללים טורקים שנפלו בקרב באר שבע.
בבסיס המצבה הוצב לוח זיכרון לזכר החללים הטורקים שנפלו במערכה. הלוח במקורו הוצב על ידי הבריטים בקיר הכניסה לבית הקברות הצבאי הבריטי, כתגמול לחסד עם המת שעשו הטורקים כאשר הציבו מצבה לטייס בריטי שנפל בקרב נגדם. ליד המצבה ניצב פסל ראש של מוסטפא כמאל אטאטורק.
בשנת 2010 הושחתה המצבה בעקבות אירועי המשט לעזה, כשרוססה עליה הכתובת "כל הכבוד לצה"ל", ונעשה ניסיון להצית את דגל טורקיה שלצידה.
הר צין
הר צין הוא הר הנמצא בשמורת הר ההר שבנחל צין, כעשרה קילומטרים מדרום-מערב למעלה עקרבים. ההר בולט מעל פני השטח ונראה למרחוק ליורד מהמעלה, שבו עברה הדרך הישנה לאילת. גובהו של ההר 268 מטר מעל פני הים, אך לעומת סביבתו הוא מתרומם לגובה של 200 מטר בלבד. ההר בולט בנופו הייחודי: צלעותיו משופעות ופסגתו כשולחן שטוח.
הוועדה למתן שמות עבריים לנגב, שפעלה בשנים 1950-1949, קבעה כשמו של ההר את הביטוי המקראי הר ההר, במקום שמו הערבי ג'בּל מדרה (כתיב: מצ'רה), בעקבות הנחייתו של דוד בן-גוריון ולפיה יש לתת שמות עבריים לאתרים בנגב. מאוחר יותר החליטה ועדת השמות הממשלתית כי המקום ייקרא הר צין.
בקרבת ההר נמצא מסוף המטענים בהר צין, שהוא הנקודה הדרומית ביותר שאליה מגיעה רכבת ישראל.
מקום קבורתו של אהרון
בשנת 1903 הציעו החוקרים הגרמנים קאהלר וטרומבול לזהות את ההר כהר ההר - מקום קבורתו של אהרון הכהן. ההר נמצא במיקום המתאים למסופר בתורה:.
רגן סמית'
רגן סמית' (באנגלית: Regan Smith; נולדה ב-9 בפברואר 2002) היא שחיינית אמריקאית, אלופת עולם (בודפשט 2022), זוכת מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020) ושיאנית עולם בעבר (2019–2021) במשחה ל-100 מטר גב. אלופת עולם (קוואנגג'ו 2019) ושיאנית עולם בעבר (2019–2023) במשחה ל-200 מטר גב, סגנית אלופה אולימפית (טוקיו 2020) וזוכת מדליית ארד מאליפות עולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-200 מטר פרפר ו-3 פעמים ברציפות אלופת עולם (2019, בודפשט 2022 ו-פוקואוקה 2023), סגנית אלופה אולימפית (טוקיו 2020) ושיאנית העולם הנוכחית במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
הר צין
מקום קבורתו של אהרון
זאב וילנאי כתב: "לפי סברה אחת זהו הר ההר, תחנה בנדודי עם ישראל, עליו מת אהרון הכהן. המסורת העממית מראה את הר ההר בעבר הירדן, בהרי אדום על פסגה רמה הנראית למרחוק ועליה נמצא עד ימינו "קבר אהרון" - א-נבּי הרון, בערבית, הקדוש ליהודים ולערבים" (מדריך ארץ ישראל, 1941).
רגן סמית'
סמית' זכתה בתואר שחיינית השנה בעולם לשנת 2019.
הר צין
גאולוגיה
להר הייתה במקור צורה של הר שולחן, בדומה להרים דומים בסביבה. הוא בנוי מרובד עבה של קירטון וחרסיות ומעליו שכבה עבה של גיר המשמרת על צורת השולחן של ההר. בשכבת החרסיות בהר נמצאו שרידי דגים מאובנים. חשיבותו של הר צין מבחינה גאולוגית היא שהוא שריד יחיד לסלעים מתקופת האאוקן - מלפני 56.5 מיליוני שנים עד לפני 35.5 מיליוני שנים.
רגן סמית'
2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 סיימה סמית' במקום שמיני במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:07.42 דקות. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם לנוער של 2:07.19 דקות ועלתה מהמקום החמישי.
הר צין
גאולוגיה
בהר מחצבי פוספטים, אך הם אינם מנוצלים, משום שהוכרזו כשמורת טבע.
רגן סמית'
אלופת ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה בסוף יולי 2018 זכתה סמית' ב-3 מדליות, זהב ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב ביחד עם קתלין בייקר בשיא עולם חדש לנוער של 2:06.43 דקות, לפני איזבל סטדן (2:08.24 דקות). מדליות ארד במשחה ל-100 מטר גב בשיא עולם חדש לנוער של 58.83 שניות, אחרי קתלין בייקר שקבעה שיא עולם חדש של 58.00 שניות ואוליביה סמוליגה (58.75 שניות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.42, אחרי האלי פליקינר (2:06.14 דקות) וקייטי דרבוט (2:07.18 דקות)
הר צין
הבולבוסים
מדרום-מזרח להר צין אתר ובו שדה עם סלעים דמויי בולבוסים ששטחו מאות דונמים. קרקעית השטח בנויה מקירטון רך ועליו בולבוסי הגיר שקוטרם 20–50 ס"מ, בצפיפות של עד 15 בולבוסים למטר רבוע, חלקם מבוקעים. כאשר מנסרים אבן כזו לרוחב, לעיתים נמצא במרכזה מאובן של יצור ימי. אחד ההסברים להיווצרותם הוא שסביב לגרעינים קשים-שלדיים של דגים, צדפות, שבלולים וכו', שהיו בקרקעית הים, הצטברו מינרלים, שהיו לכדורי גיר הדומים לבולבוסים.
רגן סמית'
אלופת ארצות הברית
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט 2018 זכתה סמית' במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:06.46 דקות, אחרי קתלין בייקר שקבעה שיא אליפות חדש של 2:06.14 דקות וטיילור ראק מקנדה (2:06.41 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.95 שניות.
הר צין
הבולבוסים
מסופר כי כאשר שוברים בולבוס, שהוא ערך טבע מוגן, נודף ממנו ריח אופייני המוכר מנביעות עשירות בגופרית, וגם צבעו כהה יחסית.
רגן סמית'
אלופת עולם ושיאנית עולם
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה סמית' בשתי מדליות זהב. במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.69 דקות, לפני קיילי מקיואן מאוסטרליה (2:06.26 דקות) וקיילי מאס מקנדה (2:06.62 דקות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 2:03.35 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-7 שנים של מליסה פרנקלין מארצות הברית (2:04.06 דקות). כבר בשלב המוקדמות היא שיפרה את שיא העולם לנוער בתוצאה של 2:06.01 דקות. בגלל הכושר המעולה שלה באליפות ולמרות שלא נבחרה לפני כשנה לשחות את ה-100 מטר גב, מאמניה בחרו בה לשחות את סגנון הגב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם לילי קינג, קלסי דליה, וסימון מנואל. כשחיינית ראשונה היא הצדיקה את ההחלטה וקבעה שיא עולם חדש מדהים של 57.57 שניות, שיפור לשיא בן השנה של קתלין בייקר (58.00 שניות), בהמשך הרביעייה האמריקאית קבעה שיא עולם חדש של 3:50.40 דקות, שיפור לשיא הקודם בן השנתיים של ארצות הברית (3:51.55 דקות), לפני אוסטרליה (3:53.42 דקות) וקנדה (3:53.58 דקות).
הר צין
הבולבוסים
הבולבוסים במקום זה ייחודיים בכך שהם עשויים גיר בלבד. בכמה בולבוסים נמצאו שלדי דגים מאובנים ודפוס שיני כרישים. שדה הבולבוסים אינו כלול בשמורה אף שבו הרבה מאוד בולבוסים, בעלי מבנה ייחודי ובצפיפות יוצאת-דופן.
רגן סמית'
אלופת עולם ושיאנית עולם
שבוע לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בסטנפורד קליפורניה זכתה סמית' במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 2:07.26 דקות, לפני לילי נורדמן 2:07.43 דקות ודקוטה לותר (2:07.76 דקות).
הר צין
הבולבוסים
בשולי שדה הבולבוסים מצא צבי אילן אתר חניה קדום ומאוחר יותר נמצאו כתובת יוונית על בולבוס אחד וצלב חרוט על אחר.
רגן סמית'
2020
בתחרות שנערכה בדה מוין איווה ביוני 2020 קבעה סמית' במשחה ל-100 מטר פרפר שיא אישי חדש של 57.34 שניות ובמשחה ל-200 מטר פרפר שיא אישי חדש נוסף של 2:06.39 דקות.
סגנית אלופה אולימפית
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה סמית' ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:05.30 דקות, אחרי ג'אנג יופיי מהרפובליקה העממית של סין, שקבעה שיא אולימפי חדש של 2:03.86 דקות ולפני בת ארצה האלי פליקינר (2:05.65 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם לידיה ג'קובי, טורי הסק ואבי וייצל בתוצאה של 3:51.73 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:51.60 דקות ולפני קנדה (3:52.60 דקות), שחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 58.05 שניות ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.05 שניות, אחרי קיילי מקיואן מאוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 57.47 שניות וקיילי מאס (57.72 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 57.96 שניות, אותו שיפרה מקאון במקצה הבא (57.88 שניות) ובשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אולימפי נוסף של 57.86 שניות.
2023
בתחרות שנערכה בטמפה, אריזונה ב-4 ביוני 2023 קבעה במשחה ל-200 מטר פרפר שיא ארצות הברית חדש של 2:03.87 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן 14 השנים של מרי מולר (2:04.14 דקות).
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 היא זכתה ב-5 מדליות, 1 זהב בשליחות, 3 כסף ו-1 ארד במשחים אישיים. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם לילי קינג, גרטשן וולש קייט דאגלס בתוצאה של 3:52.08 דקות, לפני אוסטרליה (3:53.37 דקות) וקנדה (3:54.12 דקות), כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 57.68 שניות. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.11 שניות, אחרי קיילי מקיואן מאוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 27.08 שניות ולפני לורן קוקס מהממלכה המאוחדת (27.20 שניות), בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אמריקה חדש של 27.10 שניות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.78 שניות, אחרי קיילי מקיואן שקבעה שיא אליפות חדש של 57.53 שניות ולפני קתרין ברקוף מארצות הברית (58.25 שניות), במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:04.94 דקות, אחרי קיילי מקיואן (2:03.85 דקות) ולפני פנג שווי מהרפובליקה העממית של סין (2:06.74 דקות). מדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:06.78 דקות, אחרי סאמר מקינטוש מקנדה (2:04.06 דקות) ואליזבת דקרס מאוסטרליה (2:05.46 דקות).
תארים והישגים
בשנת 2019 זכתה סמית' בתואר שחיינית השנה בעולם.
עדי נגב
עדי נגב או עדי נגב-נחלת ערן (בעבר "עלה נגב") הוא כפר שיקומי ישראלי לתינוקות, ילדים ומבוגרים עם מוגבלות שכלית התפתחותית קשה ובעיות רפואיות מורכבות כגון מומים ומחלות גנטיות. עלה נגב-נחלת ערן הוא חלק מרשת מרכזי עמותת 'עלה' בישראל, עמותה הפועלת מ-1982 כמלכ"ר. העמותה מפעילה ארבעה מרכזים בפריסה ארצית, המעניקים טיפול בבני ברק, בירושלים, בגדרה ובנגב.
הכפר מקיף קשת רחבה של תחומים: בתי מגורים לאנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית ונכויות, בי"ח סיעודי מורכב לתינוקות, ילדים ובוגרים. מרכז פרא-רפואי, בריכה הידרותרפית, מרכז חקלאי ועוד. הכפר מציע פתרונות שיקומיים וטיפוליים שלא היו קיימים בעבר באזור הדרום: יחידת שיקום יום ראשונה מסוגה ויחידה בנגב הנותנת מענה טיפולי לאנשים הסובלים מפגיעות וזקוקים לשיקום ללא אשפוז המעניקה אלפי טיפולי חוץ בשנה. מרפאת שיניים לאנשים עם צרכים מיוחדים, בריכה הידרותרפית העומדת לרשות דיירי הכפר, מטופלי יחידת שיקום יום ותושבי הסביבה.
יו"ר הכפר - האלוף במיל' וחתן פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה דורון אלמוג, מנכ"ל הכפר, ח"כ לשעבר אבי וורצמן.
היסטוריה
בשנת 1982 הקימו בבני ברק הורי ילדים עם מוגבלות שכלית התפתחותית קשה ובעיות פיזיות מורכבות את עמותת עדי שהקימה מרכזים לילדים אלה.
בהגיע הילדים לגיל 21, משרדי הממשלה חדלו להעניק עבורם תקציב ולכן משפחות נאלצו למצוא מענה הולם לילדיהם ועל כן העמותה החלה בהקמת כפר שיקומי עבורם. אבן הפינה הונחה בשנת 2003 והפרויקט קיבל הכרה ממשלתית כפרויקט לאומי המשותף למשרדי ממשלה שונים.
בשלב הראשון נבנו מבני מגורים ל-65 דיירים (מתוך 140 דיירים קבועים השוהים בו נכון לתחילת 2016), בי"ס לחינוך מיוחד ל-80 תלמידים, בית חולים סיעודי מורכב, מרכז לשיקום יום ומרכז תעסוקה טיפולי.
ביוני 2006 נחנך שלב א' של הכפר השיקומי "עלי נגב" (היום: "עלה נגב – נחלת ערן").
במרץ 2007 נחנך שלב ב' של הכפר - הוקמו מתקנים שיקומיים ופרא-רפואיים לאספקת שירותים לכלל אוכלוסיית הנגב. עיקרו של שלב הבנייה השני הוא הוספת מבני מגורים והקמת מתקנים פרא-רפואיים שישמשו הן את תושבי הכפר והן נזקקים לשירותים אלה מבין תושבי הנגב הגרים מחוץ לכפר. בפברואר 2007 נחנך שלב ג' של הכפר - בו מתקנים ושירותים שיקומיים ופרה-רפואיים לאוכלוסייה עם צרכים מיוחדים בנגב והקמת שכונת מגורים לצוות ומתנדבים.
פרויקט הבניה והתפעול השוטף מבוצעים באמצעות הרשות לפיתוח הנגב בשיתוף משרד הרווחה, משרד הכלכלה, משרד הבריאות ומשרד החינוך.
בינואר 2017 הונחה בכפר אבן פינה לבית החולים השיקומי הראשון בדרום, שיכלול 108 מיטות שיקומיות, בעלות של 160–180 מיליון שקלים ויצמצם את הפער העצום בבריאות בין המרכז והדרום. בית החולים השיקומי נפתח באפריל 2022.
בפברואר 2017 נפתחה בכפר מחלקה שיקומית ראשונה כדי לתת מענה שיקומי לתושבי הדרום, בה 28 מיטות שיקום.
קורסים מקצועיים
הכפר מהווה קרקע פורייה לקורסי הכשרות, למסיימים ניתנת תעודה מקצועית בתחום:
דוליטל (סרט)
דוליטל (באנגלית: Dolittle) הוא סרט לייב אקשן, הרפתקאות ופנטזיה אמריקאי, בבימוי סטיבן גייגן, בהפקת סרטי יוניברסל. הסרט מבוסס על ספרו של יו לופטינג, בעל אותו שם. זהו הסרט הראשון אודות דוקטור דוליטל שהופץ על ידי סרטי יוניברסל. בסרט מככבים רוברט דאוני ג'וניור, אנטוניו בנדרס, מייקל שין וג'ים ברודבנט ובנוסף את הדמויות מדבבים טום הולנד, סלינה גומז, ג'ון סינה, קומייל ננג'יאני, ראמי מאלק, כרמן אג'וגו, קרייג רובינסון, מריון קוטיאר, רייף פיינס, אוקטביה ספנסר, אמה תומפסון ופרנסס דה לה טור. הסרט עלה לאקרנים ב-17 בינואר 2020.
עלילה
החניך המתלמד של דוליטל עובר לא מעט טלטלה לפני שהוא מתקבל לתפקיד האסיסטנט. תחילה אביו מלגלג על החולשה שלו מול בעלי החיים בעת הציד בטבע. לאחר מכן, הדרך אל ליבו של דוקטור דוליטל לא קלה. דוליטל איננו מעוניין לפגוש יצורים אנושיים. אלא שהחניך מתחבב על בעלי החיים ואף לומד די מהר לשוחח עימם. על דוליטל נופלת משימה בעל כורחו, להציל את המלכה. הוא איננו מעוניין לבצע זאת. אלא שאם לא יבצע זאת, יאבד את הגן העצום והבית שהמלכה העניקה לו, מתוך כוונה שהוא ירפא את בעלי החיים הפצועים והחולים. דוליטל יוצא למשימה למצוא את התרופה שתציל את המלכה. אלא שבדרך הוא עוד יתקל בקשיים רבים, כולל אובדן הספינה שלו.
השקה
במקור, היה "דוליטל" צפוי לצאת לאקרנים ב-12 באפריל 2019 על ידי סרטי יוניברסל, אולם ב-1 באוקטובר 2018 הוחלט כי תאריך יציאת הסרט יהיה 17 בינואר 2020.
חיים ברעם
ביוגרפיה
ברעם נולד וגדל בשכונת נחלת אחים בירושלים לגרציה ולמשה ברעם שהיה מזכיר מועצת פועלי ירושלים וממנהיגי מפא"י בעיר, ולימים שר העבודה. אביו היה פעיל גם באגודה לידידות ישראל-ברית המועצות. בילדותו שמע פעמים רבות את אביו מתבטא בזכות הסוציאליזם ובזכות הרפובליקנים במלחמת האזרחים בספרד.
קריירה פוליטית
לאחר שירותו הצבאי, בהנדסה קרבית, היה ברעם חבר במפלגת העבודה. לאחר פרישתה של גולדה מאיר מההנהגה, היה לחבר במטהו של יצחק רבין במאבקו על ראשות המפלגה מול שמעון פרס. בהמשך פרש ממפלגת העבודה, הצטרף לסוציאליסטים העצמאיים בראשות לובה אליאב, ואיתם היה שותף להקמתה של של"י. ברעם שימש כדובר מפלגת של"י בכנסת, ועם פיצולה נמנה עם האגף השמאלי בה, שהיה שותף להקמת הרשימה המתקדמת לשלום.
קריירה עיתונאית
את עבודתו העיתונאית החל ב"העולם הזה", בסוף שנות ה-70, ככתב פרלמנטרי, בנוסף כתב בעיתון מדור לעניינים בינלאומיים בשם "עולם קטן". בשנות השמונים במקביל ערך ופרסם, יחד עם מקסים גילן, את כתב העת "במרחב" שהופץ בישראל. בשנת 1990, לאחר סגירת העיתון "העולם הזה", עבר לכתוב בעיתון "כל העיר" הירושלמי, כבעל טור בנושאי פוליטיקה וכדורגל. בנושאי כדורגל כותב ברעם בעיקר על קבוצות הכדורגל הירושלמיות ועל כדורגל אנגלי וספרדי (בין השאר כותב ברעם בקביעות על קבוצת וסטהאם יונייטד, אותה הוא אוהד).
בשנות ה-90 עבד ברעם במקביל כפרשן כדורגל במשך כ-10 שנים בערוץ הראשון של רשות השידור.
בשנת 1985 הנחה ברעם ערב זיכרון שנערך בתל אביב לפעיל אש"ף הד"ר עיסאם סרטאווי, שבו ראה שותף לשלום ישראלי-פלסטיני.
בשנת 2002 נטל חלק בדיון הפומבי בין עירית לינור ובין עורך "הארץ", עמוס שוקן, שבו תקפה לינור את עמדתו של העיתון כלפי הסכסוך הישראלי-פלסטיני והאשימה אותו באנטי-ציונות ואנטי-פטריוטיות. במאמרו "קרנפים" צידד ברעם בעמדת שוקן.
עם הקמת המגזין האינטרנטי הגדה השמאלית בשנת 2002, החל לפרסם את מאמריו גם באתר זה.
בשנת 2007, היה מעורב ביוזמה של אוהדי הפועל ירושלים שהתנגדו לאופי הניהולי של המועדון, והקימו את הפועל קטמון ירושלים, מועדון הכדורגל הראשון בישראל הנמצא בבעלות אוהדיו.
במרץ 2020, בעקבות מגפת הקורונה בישראל, התבקש לצאת לחופשה ללא תשלום מעיתון כל העיר. שנתיים קודם גם התבקש לא לכתב יותר פובליציסטיקה על נושאים שנויים במחלוקת בטורו השבועי, אלא רק סיפורים. באוקטובר 2020 הפסיק לכתוב עבור כל העיר.
חיים אישיים
חיים ברעם הוא אחיו של עוזי ברעם, שהיה שר התיירות. ברעם נשוי בשנית למימי, ואב לארבעה ילדים. בתו הבכורה דפנה פרסמה באנגליה ספר על עיתון "הגארדיאן" והיחס שלו למדינת ישראל.
עמדותיו הפוליטיות
ברעם התבטא פעמים רבות בטוריו בזכות תנועת חד"ש, שעם רוב עמדותיה הוא מזדהה. כמו כן הוא חבר בתנועת "יש גבול", והשתתף מטעמה ב"טקס הדלקת משואות אלטרנטיבי" ביום העצמאות בשנת 2005.
על יחסי חילוניים-דתיים כתב: "בנושאים של חילוקי דעות בין חילונים לדתיים העדפתי תמיד הידברות על כפייה בכוח. אבל הלובי הדתי מתנהג בחוצפה כזו, שאין לנו החילונים ברירה אלא להגיב על זה, כי אורח החיים שלנו מותקף... התחושה היא שהדתיים נכנסים לך לבית, לצלחת, לכל מקום." באותו מאמר הוא מביע את דעתו גם על הציבור הדתי: "הם תומכים בכיבוש ולא מרימים שום קול צעקה לגבי הנעשה בשטחים. אף אחד מהרבנים לא ראוי להיות מורה הדור מבחינה מוסרית."
וכך הוא מתאר את המצב הסוציו-פוליטי הישראלי בעשורים האחרונים: "ישראל, שנטשה אפילו את היומרה להיות סוציאל-דמוקרטיה, אימצה לעצמה את כל דפוסי ההתנהלות של הימין האמריקאי, את האתוסים שלו ואת השיטה החברתית, ולזה הוסיפה רשלנות וסדרי ממשל קלוקלים מתוצרת עצמית. השילוב בין הניכור החברתי, קידוש הפערים הכלכליים והאמונה המיסטית בכוחות השוק מצד אחד, והמורשת הביורוקרטית המזרח אירופית מן הצד האחר, הביא אותנו אל עברי פי פחת."
על מצעד הגאווה שהתקיים בירושלים בשנת 2007 כתב: "לא ייתכן שצעדות פאשיסטיות למען התנחלויות הן דבר מקובל בעיר, למרות העובדה שהן פוגעות מאוד ברגשותינו, ואילו צעדה שמחה ואנושית מאוד של אנשים המאמינים בדרכם, היא פסולה."
ספריו
כתיבתו של ברעם על כדורגלנים:
תחנת הכוח לה ראנס
תחנת הכוח לה ראנס היא תחנת כוח הנמצאת בשפך נהר הראנס (La Rance) בחבל ברטאן שבצפון החוף האטלנטי של צרפת. התחנה מפיקה חשמל מניצול האנרגיה הטמונה בתופעת הגאות ושפל.
היסטוריה
בניית התחנה החלה ב-20 ביולי 1963 והסתיימה כשלוש שנים לאחר מכן. התחנה נחנכה ב-26 בנובמבר 1966. עלות הקמת התחנה הייתה כ-620 מיליון פרנקים (מעל 500 מיליון אירו במונחים של 2005).
עקרון הפעולה
על מנת להגדיל את ניצולת התחנה גם לשעת הגאות (בה מתמלא המאגר), הטורבינות הן דו כיווניות, כך שגם זרם המים הממלא את המאגר משמש להפקת חשמל.
ארץ קשוחה
"ארץ קשוחה" (במקור באנגלית: "No Country for Old Men") הוא מותחן פשע, (המבוסס על רומן בעל אותו שם באנגלית, שנכתב על ידי הסופר האמריקאי קורמאק מקארתי שתורגם לעברית בשם "לא ארץ לזקנים") שנכתב ובוים על ידי האחים כהן, ובו מככבים טומי לי ג'ונס, ג'וש ברולין וחאווייר ברדם (שזכה בפרס אוסקר על תפקידו כשחקן המשנה הטוב ביותר). הסרט מגולל את סיפורן של שלוש דמויות מורכבות, שכל אחת מהן מייצגת פלג אחר בחברה. עלילת הסרט מתרחשת במערב טקסס בשנות ה-80, ועוקבת אחר עסקת סמים שהשתבשה וגוררת את מותם של עשרות אנשים בידי רוצח סדרתי פסיכופת בשם אנטון שיגור, ולמרדף מתמשך ומורט עצבים בין הדמויות.
הסרט זכה לביקורות מחמיאות מהמבקרים. רוג'ר איברט כתב במגזין שיקגו סן טיימס שהסרט הוא "הטוב ביותר שנעשה מעולם על ידי האחים כהן". נוסף על כך זכה הסרט במספר רב של פרסים, בהם: פרס האקדמיה הבריטית, שני פרסי גלובוס הזהב, וארבעה פרסי אוסקר הכוללים את: הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר והתסריט המעובד הטוב ביותר.
עלילה
הסרט נפתח במערב טקסס ביוני 1980, כאשר השריף אד טום בל (טומי לי ג'ונס) מביע את עמדתו על השינויים שחלו בעולם ועל שותפיו למקצוע - השוטרים והשריפים האחרים ברחבי ההיסטוריה. לאחר מכן נראה לראשונה אנטון שיגוֹר (חאווייר ברדם), רוצח סדרתי פסיכופת, שנעצר על ידי שוטר תמים ונלקח לתחנת המשטרה. בעוד השוטר הצעיר מדווח על העציר, ומתאר מכל גז שנמצא ברשותו (שבדיעבד הסתבר שהוא כלי נשק ייחודי) שיגור האזוק מצליח להרוג בחניקה את השוטר ולברוח בניידת משטרה.
במרחק רב משם, לואלן מוס (ג'וש ברולין) צייד, שעוסק למחייתו בציד חיות בר, יורה באנטילוקפרה אמריקנית בריו גראנדה, בעת שהוא הולך במסלול טיפות הדם שמותירה אחריה החיה שנפגעה, הוא מגלה באופן מקרי זירת פשע שבה נערכה עסקת סמים כושלת, מספר רב של גופות, וניצול אחד גוסס, המבקש ממנו מים לשתייה. מוס מגלה במקום חבילות סם, וכן מזוודה שבה מיליוני דולרים שאותה הוא לוקח לעצמו. מאוחר יותר באותו הלילה, המצפון של מוס מעיק עליו, והוא חוזר בטנדר שלו עם מי שתייה, לזירת הפשע. כשהוא מגיע לשם הוא מתגלה על ידי כנופיה מקסיקנית שהייתה קשורה לעסקת הסמים, ואנשיה פוגעים בטנדר, ויורים לעברו. מוס בורח רגלית כל עוד נפשו בו, ואנשי הכנופיה דולקים אחריו. מוס מגיע לביתו, וממהר לשלוח את אשתו קרלה ג'ין (קלי מקדונלד) לביתה של אמהּ, על מנת להגן עליה. הוא עצמו בורח עם הכסף ומתאכסן במוטל.
שיגור מתגלה כמתנקש שנשכר להחזרת הכסף האבוד, מיד לאחר ששיגור קיבל מהאנשים ששכרו אותו מכשיר איתור אלחוטי למעקב אחרי משדר קטן שהוטמן בין חבילות הכסף, הוא יורה בהם בו במקום למוות. שיגור מזהה את כתובתו של מוס באמצעות מספרי הזיהוי של הטנדר של מוס שנשאר בשטח, ובמהרה הוא מתחיל לרדוף אחריו. במהלך המצוד שמנהל שיגור הוא מתגלה כפסיכופת שאינו מהסס לרצוח באופן קר אנשים שחלקם תמימים ובלתי מעורבים. שיגור מגיע למקום מגוריו של מוס, ומוצא אותו ריק. באמצעות חשבונות הטלפון שהוא מוצא הוא מתחקה על מספר הטלפון של אמה של קרלה ג'יין ומקום מגוריה.
בשלב זה מגלה השריף בל את הטנדר של מוס באזור זירת הפשע. בל, שאינו מודע למעורבותו של מוס ומודאג מעובדת היעלמו, מתחקה אף הוא אחר תנועותיו של מוס, ומנסה במקביל לעצור את מסע הרציחות של שיגור.
שיגור עוקב אחרי מוס בעזרת מכשיר האיתור האלחוטי שבידיו, ומזהה במדויק את מיקום המזוודה במוטל שבו שוהה מוס, אך לא את החדר בו הוא שוהה. מוס מצליח לחמוק בעור שיניו משיגור ועובר למלון אחר, שגם אליו מגיע שיגור במרדף אחריו. מוס, המופתע מהמעקב ההדוק, מחפש ומוצא את משדר האיתור מוסתר בתוך חבילות הכסף. מוס מוציא את המשדר מהמזוודה, אך שיגור שנמצא כבר במקום, עומד לירות בו מבעד לדלת חדרו. מוס בורח, ושיגור אחריו.
בהמשך למרדף יריות עקוב מדם שמתפתח בין השניים, מצליח מוס הפצוע להגיע למעבר הגבול למקסיקו. לאחר שמוס מצליח לזרוק את מזוודת הכסף אל תוך הסבך שמעבר לגדר, על מנת להסתיר אותה, וכדי לשוב ולאסוף אותה במועד מאוחר יותר, מתמוטט מוס הפצוע ברחוב, ומוצא את עצמו בבית חולים מקסיקני. אנטון שיגור, שנפצע אף הוא מירי רובה הציד של מוס, מצליח להוציא את הקליעים ולתפור את פצעיו בעזרת ציוד שגנב בבית מרקחת. קרסון וולס (וודי הארלסון), צייד פושעים שמכיר היטב את שיגור, ונשכר כדי למצוא אותו ואת הכסף, מצליח לעלות על עקבותיו של מוס, ומגיע לבקר אותו בבית החולים. וולס מציע למוס עסקה שיכולה להציל את חייו, אם מוס יגלה לו היכן החביא את הכסף. וולס נותן למוס לחשוב על הנושא וחוזר למלונו. הוא מגלה במדרגות העולות לחדרו את שיגור בעקבותיו. שיגור מלווה אותו לחדרו, ושם הוא מושיב את וולס בכורסא, ומתיישב מולו עם רובה טעון. וולס המפוחד והמזיע מודע למצבו ומבין שגורלו נחרץ. בזמן השיחה שמתפתחת בין השניים, מצלצל לפתע הטלפון. שיגור יורה למוות בוולס, ומרים את שפופרת הטלפון; הוא מגלה שמוס הוא המטלפן, במטרה לסגור עסקה עם וולס. שיגור מזדהה, ומציע אף הוא עסקה למוס, אך מעט שונה, לפיה שיגור יחסל את מוס בכל מקרה, אך אם מוס ימסור לו את הכסף - חייה של אשתו יינצלו. מוס דוחה את ההצעה ואף מאיים על שיגור.
כשרק חלוק בית החולים לגופו, יוצא מוס מיד מבית החולים למעבר הגבול בחזרה לארצות הברית. פקידי ההגירה מזהים את מוס כאזרח אמריקאי על סמך שאלות העוסקות בפרטי היחידה הצבאית בה שירת מוס כחייל בווייטנאם. הם מאפשרים את כניסתו, ודואגים גם לתרום לו ביגוד מתאים. מוס אוסף את מזוודת הכסף מהסבך, ומטלפן מטלפון ציבורי לאשתו. הוא מבקש ממנה להגיע עם אמה לעיר אל-פסו, שם הוא יפגוש אותן, ימסור להן את הכסף ויביא אותה למדינה אחרת, הרחק משיגור. קארלה ג'ין, אשתו של מוס, ממהרת לספר לשריף בל (שמבטיח לה שהוא רק רוצה לעזור לבעלה) על תוכניתו של מוס, ובל ממהר להגיע לאל-פסו כדי להציל את חייו של מוס. אך באופן טרגי, ברגע שבל מגיע לאל-פסו, הוא מוצא את מוס מת לאחר שנורה במוטל שבו שהה בידי כנופיה מקסיקנית. באותו הערב חוזר בל לזירת הפשע בה נרצח מוס ומגלה ששיגור ביקר שם, ואף הצליח להשיג את כספו, שהיה מוחבא.