cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טיפול בפלואוריד
מינון יתר
מינון נורמלי עלול לעיתים לגרום לסימנים לבנים על השיניים ומינון גבוה עלול לגרום לצביעה חומה או צהובה של השיניים. צריכת כמויות גדולות של פלואוריד יכולה להוביל להרעלת פלואוריד ומוות. כמות הפלואוריד הקטלנית עבור רוב המבוגרים מוערכת ב-5 עד 10 גרם (שהיא שוות ערך ל-32-64 מ"ג/ק"ג יסודי פלואוריד/ק"ג משקל גוף). צריכת פלואוריד במינון נמוך פי 15 עד 20 מהמינון הקטלני עשויה ליצור אי נוחות במערכת העיכול. חשיפה וצריכה כרונית של פלואוריד עלולה לגרום לפלואורוזיס דנטלי, עודף חשיפה מערכתי עשוי לגרום לפלואורוזה שלדית. ילדים צעירים נמצאים בסיכון קבלת עודף פלואוריד.
מנגנון פעילות
טיפול בפלואוריד אינו מונע נזק אלא מתקן נזק קיים על ידי כך שהוא גורם למינרל פלואוראפטיט להשתלב באמייל השן במקומות בהם הוא פגוע. פלואוראפטיט אינו מרכיב טבעי של שיני אדם, אבל נמצא בשיני כרישים. המינרל העיקרי שנמצא באמייל שן האדם באופן טבעי הוא היידרוקסיאפטיט ולא פלואוראפטיט, הנוצר בנוכחות של פלואוריד. גם ללא נוכחות פלואוריד, השיניים חוות לסירוגין עליות וירידות בתכולת המינרלים. תהליך זה קשור בחומציות הפה אך גם בריכוז של חומרים אחרים כגון זרחה וסידן.
פלואוריד מפחית את דעיכת אמייל השן על ידי היווצרות של פלואוראפטיט והתבוססותו לתוך אמייל השיניים. נוכחות יוני פלואוריד מקטינה את קצב העלמות המינרלים ומגבירה את קצב הרמינרליזציה של השיניים בשלבים הראשונים של התפתחות חורים בשיניים. פלואוריד פועל בתהליך הנקרא מחזור רמינרליזציה. לאחר בליעה של פלואוריד, השפעתו על התהליך קטנה בהרבה.
יוני פלואוריד מעורבים בשלוש תגובות של רמינרליזציה: תגובות החלפה איזו-יוניות נעשית על ידי ההחלפה של יוני הידרוקסיד ביוני פלואוריד במינרל אפטיט, והתגבשות של פלואוראפטיט בחשיפה לסביבת פלואוריד בריכוז נמוך (0.01-10 חל״מ) על פני תקופות זמן ארוכות. התגובה של פירוק אפטיט ויצירת קלציום פלואוריד מתרחשת בריכוזים גבוהים יותר של פלואוריד (100-10,000 חל״מ).
השפעת פלואוריד על מיקרובקטריה אוראלית וחשיבות השפעה זאת על יעילותה נגד עששת אינה נמצאת בהסכמה. מחקרים רבים על תאים חיידקיים הראו כי לפלואוריד השפעה אנטי מיקרוביאלית. תופעות אלו נצפו בריכוז של לפחות 10 חל״מ אשר מצוי רק לפרק זמן קצר בחלל הפה כתוצאה משימוש במוצרים המכילים פלואוריד. מחקר בדק השפעות פלואוריד על מיקרובקטריה אורלית והגיע למסקנה כי בנוסף להשפעת פלואוריד על נוכחות מיקרובקטריה אורלית, הוא גם מקטין הידבקות של חיידקים לשטח פני השיניים, יחד עם פעילתו העיקרית של הפחתת הדרמינרליזציה. עדויות נוספות נדרשות לאמת טענה זו על פעילות פלואור.
כל שיטות הוספת הפלואוריד יוצרות ריכוזים גבוהים של יוני פלואור ברוק, ובכך השפעתה היא מקומית על נוזל הפלאק. פלואוריד אינו מונע עששת, אלא מקטין את הקצב שבו העששת מתפתחת, לכן חשיפה חוזרת ונשנית לפלואוריד במהלך היום היא חיונית עבור יעילות התפקוד של פלואוריד. ככל שהחשיפה לפלואוריד תדירה יותר כך ביצועיו במניעת עששת טובים יותר.
הפלרת מי שתייה
הפלרת מי שתייה היא הוספה מבוקרת של פלואוריד לאספקת מים ציבורית על מנת להפחית את הימצאות העששת באוכלוסייה. השימוש בפלואורידציה החל בארצות הברית בשנות ה -40 בעקבות מחקרים תצפיתיים על ילדים באזור שבו המים מופלרים באופן טבעי. הפלרת מי השתייה משמשת כיום כשני שלישים מאוכלוסיית ארצות הברית במערכות מים ציבוריות וכ -5.7% מהאנשים בעולם. הפלרת מים בישראל מבוצעת במערכות מים שבהן הריכוז הטבעי של פלואוריד נמוך מהערך שנקבע כרצוי בתקנות בריאות העם. אף על פי שהראיות אינן מצביעות על השפעות שליליות מלבד פלואורוזיס, שרובן מתונות, פלואורידציה של מים היא שנויה במחלוקת וקיימים מתנגדים אליה על אף התמיכה של גורמי בריאות ציבוריים בה.
משחת שיניים
רוב משחות השיניים מכילות בין 0.22% (כ-1,000 חל״מ) לבין 0.312% (1,450 חל״מ) פלואוריד, בדרך כלל בצורה של נתרן פלואוריד או מונופלואורידפוספט. שימוש תדיר של משחת שיניים עם כ-1,100 חל״מ פלואוריד משפר את הרמינרליזציה של האמייל, מעכב את העלמות המינרלים מהאמייל ושטח פני שורשי השיניים. רוב משחות השיניים עם פלואוריד מכילות מרכיב מירוק הנועד להסיר הכתמה וצביעה של פני השן.
פלואוריד זמין בשלוש צורות במהלך צחצוח השיניים. הראשון, הוא בצורת יוני פלואוריד חופשיים אשר יכולים להגיב עם פני השן, לשבש את חילוף החומרים של חיידקי הפלאק ולהיספג לרירית הפה. שנית, הוא זמין בצורת תרכובת פרופלואוריד אשר שוקעת בפה במהלך צחצוח השיניים ומשחררות יוני פלואוריד עם הזמן. בנוסף, פלואוריד במשחת השיניים יכול להיות זמין בצורת תרכובות פלואוריד אשר נבלעות ונוחכותם באה לידי ביטוי בצורה מערכתית.
משחת שיניים בריכוז פלואוריד גבוהה מכילה 1.1% (5,000 חל "מ) נתרן פלואוריד. שימוש בסוג זה של משחת שיניים זהה באופן השימוש למשחת שיניים רגילה. במבוגרים, שימוש במשחת שיניים עם ריכוז פלואוריד גבוהה פעמיים ביום משפרת את קשיות פני השטח של שיניים עם נגעים עששתיים. משחת שיניים המכילה 0.45% בדיל פלואוריד עשויה להקל בהורדת רגישות יתר. בנוסף, צחצוח פעמיים ביום עם משחת שיניים המכילה בדיל פלואוריד עשויה להפחית דלקות חניכיים, דימום חניכיים ופלאק.
משחות
ישנם מספר סוגים של משחות פלואוריד הניתנות בצורה מקצועית. סוגי המשחות הניתנות בצורה מקצועית כוללים משחה בריכוז 2.0% נתרן פלואוריד ו-1.23% פוספט פלואוריד.נעשה שימוש במשחות 1.23% פוספט פלואוריד בעבור חולים ללא שחזורים, ו 2.0% נתרן פלואוריד משמש בעבור חולים עם שחזורי קומפוזיט, פורצלן, טיטניום או בעלי רגישות יתר.
שימוש במשחת פלואוריד הניתנת בצורה מקצועית נעשה על ידי כף המוחזקת בפה בעזרת נשיכה עדינה למשך כארבע דקות, שלאחריהם ניתנת הוראה לא לאכול, לעשן או לשתות במשך 30 דקות. הסיבה לכך היא כדי לאפשר לשיניים לספוג את הפלואוריד לתוך מבנה השן כאשר הוא בשיא ריכוזו ללא התערבות.
קיימות משחות הנועדו לשימוש ביתי עם פלטה מותאמת אישית על ידי רופא שיניים. המטופל יכול לאחר מכן להשתמש בפלטה כדי להשרות בעזרתה את השיניים בפלואוריד ללילה או לפרק זמן במהלך היום. ריכוז הפלואוריד במשחות אלה הוא הרבה יותר נמוך מאשר משחות הנעשה בהם שימוש באופן מקצועי על ידי איש מקצוע מוסמך לרפואת הפה. המשחות לשימוש עצמי מכילות בדרך כלל 0.5% פלואוריד או 0.15% בדיל פלואוריד.
טיפולי קרינה באזור ראש צוואר עשוים להרוס את התאים של בלוטת הרוק אשר יכול לגרום ליובש בפה. חולים כאלו עם יובש בפה נמצאים בסיכון מוגבר לעששת. משחות לשימוש אישי בריכוז 1.1% מומלצות עבור חולים שעברו או סיימו טיפולי קרינה באזור הראש והצוואר או חולים עם בעיה בבלוטות הרוק.
לכה
ללכת פלואוריד יתרונות מעשיים בנוחות השימוש על פני משחות פלואוריד. נפח קטן יותר נדרש למריחה בטיפול בלכה. עיקרון השימוש בלכת פלואוריד הוא חשיפה של פני השיניים לריכוזי פלואוריד גבוהים מאוד (כ-50,000 חל״מ).לכת פלואוריד מבוססת על שרף ומיועדת להישאר על פני שטח השיניים למשך מספר שעות. כעבור פרק זמן שהלכה מונחת על פני השיניים, רוק ממיס את מלח הפלואוריד שבשרף וגורם לשחרור יוני פלואוריד וספיגתם על ידי השיניים ורקמות רכות. לאורך זמן הפלואוריד שנספג משוחרר לתוך חלל הפה ומשמש להגנה מפני עששת. לא נמצאו עדויות מחקריות שלכת פלואוריד גורמת סיכון לפלואורוזה של האמייל. הלכה נמרחת עם מברשת ומתבוססת בתוך שניות.
מנגנוני שחרור איטיים
ניתן להציב על פני השטח של השן חומרים המשחררים יוני פלואור בצורה איטית לאורך זמן. בדרך כלל בצדדים החיצוניים של השיניים הטוחנת, באזורים שאינם נראים לעין ואינם מפריעים לאכילה. החומרים העיקריים שבהם נעשה שימוש הם קרומים קופולימריים וחרוזי זכוכית. מכשירים אלו יעילים בהגדלת ריכוזי פלואוריד וכתוצאה במניעת עששת, אך נחשבים ללא נאמנים ונופלים לעיתים קרובות.
טבליות למציצה
טבליות של 1 מ"ג של מלח פלואוריד המומסות במציצה יוצרות טיפול מערכתי בפלואוריד על ידי יונים שנבלעים עם הרוק וטיפול מקומי על ידי יוני פלואור שבאים במגע עם שטח פני השיניים. מחקר בשנת 1955 שהשווה את השפעות טבליות פלואוריד למציצה ולבליעה מצא כי פלואוריד פועל בצורה מקומית.
עדית סולברג
עדית סולברג (נולדה ב-15 במרץ 1969) היא פרופסור לכלכלה וסגנית הרקטור באוניברסיטת אריאל בשומרון. כיהנה כראש המחלקה לכלכלה ומנהל עסקים בין השנים 2016 עד 2020. היא משמשת כראש האקדמי של מרכז היזמות והחדשנות האוניברסיטאי. מכהנת גם כחברת הוועדה המייעצת לנתוני אשראי בבנק ישראל, חברת המועצה של האגודה הישראלית לכלכלה ויושבת ראש חברת סולברג ייעוץ בע"מ.
שימשה ככלכלנית בכירה במחלקת המחקר של בנק ישראל במשך 16 שנים וכיהנה כיו"ר ועד העובדים הארצי של בנק ישראל. לשעבר יו"ר קרן ההשתלמות קסם.
ביוגרפיה
סולברג נולדה ב-15 במרץ 1969 ליעל וד"ר שאול יוטב וגדלה בבני ברק. לה שלוש אחיות. בשנים 1985–1986 שירתה במסגרת שירות לאומי בשבי שומרון.
בשנים 1987–1990, למדה כלכלה וסטטיסטיקה וקיבלה תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1993 סיימה לימודי תואר שני בכלכלה באוניברסיטת תל אביב, עם התמחות במימון. את עבודת התיזה כתבה בהנחיית פרופ' אלכס צוקרמן בנושא "אינפלציה יזומה". בשנת 2004, סיימה דוקטורט, בהנחיית פרופ' דניאל צידון, בנושא.
בשנת 1992 החלה לעבוד ככלכלנית במחלקת המחקר של בנק ישראל ובשנת 2003 התמנתה לכלכלנית בכירה. התמחתה בתחום שוק העבודה והרווחה, שוק ההון וההסדרים הפנסיונים. שימשה כיו"ר ועד העובדים הארצי של בנק ישראל בשנים 1998–2002. במהלך תקופה זו השביתה את בנק ישראל תקופה ארוכה.
בשנת 2008 התמנתה למרצה בכירה במסלול המומחים במחלקה לכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת אריאל בשומרון. במהלך התקופה, חקרה ולימדה בתחום התמחותה, וכן המשיכה את פעילותה המקצועית. בשנים 2016 עד 2020 ניהלה את המחלקה לכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטה. באותן שנים פעלה להקמת מרכז היזמות והחדשנות של האוניברסיטה. בשנת 2019 מונתה לפרופסור חבר. ב-2020 מונתה לסגנית הרקטור, פרופ' אלברט פנחסוב.
סולברג מתגוררת באלקנה, נשואה לעו"ד שי סולברג ואם לחמש בנות.
קריירה אקדמית
סולברג היא חברת הסגל הבכיר במחלקה לכלכלה ומנהל עסקים משנת 2008. היא כיהנה כראש המחלקה בשנים 2016 עד 2020 וכיום היא סגנית הרקטור באוניברסיטה. עמדה בראש המרכז לחקר מדיניות כלכלית באוניברסיטה בשנים 2012–2013 (בשיתוף עם ד"ר יעל ברנדר-אילן) וכן עמדה בשנים 2016 עד 2020, בראש המרכז לרווחת הגיל השלישי (בשיתוף עם פרופ' שרה בן דוד). בשנים 2018 עד 2020 פעלה להקמת מרכז היזמות והחדשנות של האוניברסיטה והיא משמשת כראש האקדמי שלו. היא עומדת בראש הוועדה האקדמית של תוכנית Top-Ariel, תוכנית הסטודנטים המצטיינים של האוניברסיטה.
סולברג עוסקת בנושאים הקשורים בהערכה של מדיניות מאקרו כלכלית, היבטים שונים של הגיל השלישי, התפתחות השכר והמגזר הציבורי. מחקריה של סולברג הם אמפיריים ומתמקדים בבחינת המדיניות הכלכלית במשק על היבטיה השונים.
כיום (2021), סולברג עוסקת בנושא כלכלה בימי קורונה, ההשפעות הקשות של המגפה על המשק ובתי האב, ברמה העולמית והישראלית, ודרכי ההתמודדות של הממשלות השונות עם המשבר הכלכלי.
קריירה מקצועית
בשנים 1992 עד 2007 הייתה סולברג כלכלנית במחלקת המחקר של בנק ישראל. לאחר עזיבתה את בנק ישראל ובמקביל לעבודתה באוניברסיטה, כיהנה סולברג כיו"ר קרן קסם וכחברת ועדת ההשקעות בקרן. הייתה שותפה לדיונים ולוועדות מקצועיות בתחום החינוך הפיננסי וקרנות מפעליות (משרד האוצר), הוראת כלכלה בתיכונים (משרד החינוך) ועוד.
סולברג הקימה בשנת 2011 עם בעלה שי, את חברת סולברג ייעוץ בע"מ, הנותנת ייעוץ כלכלי והנדסי בעיקר למגזר הציבורי, והיא משמשת כיו"ר החברה.
סולברג נתנה מספר חוות דעת עקרוניות בתחום דיני נזיקין, בין היתר לוועדת מצא (משרד המשפטים) בתחום הולדה בעוולה ולוועדת קמיניץ (ועדה בין משרדית) בתחום ריבית ההיוון הראויה בתיקי נזיקין. חוות הדעת העקרונית בתחום ריבית ההיוון הוגשה לבית המשפט העליון והייתה בין הגורמים להרחבת הדיון בנושא. חוות הדעת צוטטה בהרחבה בפס"ד של בית המשפט העליון אך בית המשפט פסק כנגדה.
פעילות חברתית וציבורית
ב-2013 מונתה לנציגת ציבור בוועדה הבוחרת את הרבנים הראשיים ואת מועצת הרבנות הראשית לישראל.
סולברג התנדבה כיו"ר הוועד המנהל של המוסד האנתרופוסופי לילדים בפיגור עמוק (בשנים 1998 עד 2003) והיא מרבה להופיע בתקשורת ולתת הרצאות בהתנדבות לקהילות שונות בתחום כלכלת ישראל ובתחום החינוך הפיננסי.
פרסומים
להלן פרסומיה בשנים האחרונות:
Ulk
Ulk (בגרמנית: אוּלְק, מילולית: הלצה, בדיחה) היה שבועון סאטירי שראה אור בקיסרות הגרמנית וברפובליקת ויימאר בין 1872 ועד לסגירתו על ידי המפלגה הנאצית ב-1933. השבועון נוסד על ידי איל העיתונות רודולף מוֹסֶה כמוסף שבועי לעיתונו הפופולרי ברלינר טאגבלאט, וניתן היה אף לרכוש את גיליונותיו באופן נפרד. בין ספטמבר 1910 ועד נובמבר 1930 צורף השבועון גם לעיתונו של מוסה Berliner Volks-Zeitung (ברלינר פולקס-צייטונג). עקב תפוצתם הרחבה של עיתונים ליברליים אלה, בעיקר בברלין, היה השבועון למוסף הסאטירי הנפוץ ביותר בגרמניה של התקופה, בעיקר בתקופת הרפובליקה (לאחר 1919).
מספר עמודי השבועון נעו בין 4 ל-8 עמודים והוא כלל קריקטורות, שירים היתוליים ובדיחות מילוליות שהוקדשו לפוליטיקת פנים ויחסי חוץ וכן להיבטים תרבותיים ולחיי היום יום ברפובליקה. בין הכותבים בו נמנו קורט טוכולסקי, שאף שימש כעורכו בין 1918 ל-1920 ופרסם טורים תחת שם העט "טיאובָּלד טִיגֶר", הנס ריימן, יוזף וינר-בראונסברג, אוסקר טוֹיֶר, ויליבלד קרין והיינריך צִילֶה. הסופר אריך קסטנר היה כותב מזדמן בשבועון.
השבועון השתייך במובהק למחנה הליברלי וסלד מן הלאומנות והנאציזם. חלק מהקריקטורות והטורים שהתפרסמו בו כבדיחה התבררו כנבואה מצמררת. כך למשל בקריקטורה שהתפרסמה ב-26 בספטמבר 1930 הוצג בהומור מריר קבינט קיצוני ובלתי-סביר כחלום בלהות, במרכז התמונה ניצב אדולף היטלר שמכריז על עצמו כ"דיקטטור של הרייך, בזכות כשרונותיו מלידה... כשר פנים ישמש פריק, הוא כבר התאמן על כך בינה (פריק כיהן כשר פנים של תורינגיה שיינה היא בירתה ונקט בשיטות לא-דמוקרטיות)... שר המשפטים יהיה גבלס, הוא הרי רגיל לעבוד עם שופטים (רמז למשפטיו הרבים כנאשם בהוצאת דיבה)... שר הצבא צפוי להיות גרינג, שהרי זהו פוטשיסט מיומן... ". פחות משלוש שנים לאחר מכן נראה העמוד כחזון סביר ואף מתון יחסית למציאות.
דרור שרמן מציין שלפי הדיאלקט בו כתוב רוב התוכן, השבועון היה ברלינאי מובהק.
בית אפסלי
בית אפסלי (באנגלית: Apsley House) נקרא גם מוזיאון ולינגטון, הוא בית היסטורי המכיל אוסף אומנות ומוזיאון לזכרו של ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון אשר שימש בעבר כביתו בין השנים 1817 עד למותו בשנת 1852.
הבית ממוקם בפינה הדרום-מזרחית של הייד פארק, לצד כיכר פינת הייד פארק היכן שדרך קונסטיטושן, רחוב פיקדילי, דרך נייטסברידג' פארקס ליין וגרוסוונור פלייס נפגשים. מול הבית ממוקמות קשת ולינגטון, אנדרטת הארטילריה, אנדרטת המלחמה האוסטרלית ואנדרטת ולינגטון, על אי תנועה רחב בקצה הצפון-מזרחי של פארק גרין ודרך קונסטיטושן.
מלבד שלל הפריטים האישים אשר מרכיבים את המוזיאון לזכרו של ולינגטון, המקום מכיל אוסף של למעלה מ-200 יצירות אומנות שאסף וקיבל הדוכס במהלך חיו בבית.
דון פרנץ'
דון רומה פרנץ' (באנגלית: Dawn Roma French; נולדה ב-11 באוקטובר 1957) היא שחקנית, סופרת, וקומיקאית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעותיה בתוכנית המערכונים "פרנץ' וסונדרס" יחד עם שותפתה ג'ניפר סונדרס, ומתפקידה ג'רלדין גריינג'ר הכומר של הכפר בסיטקום "הכומר מדיבלי". פרנץ' הייתה מועמדת לשבעה פרסי באפט"א לטלוויזיה וזכתה בחברות בבאפט"א עם ג'ניפר סונדרס.
ביוגרפיה
דון רומה פרנץ' נולדה בהוליהד, אנגלסי, ויילס, להורים אנגלים. אביה, דניס ורנון פרנץ' ואמה פליסיטי רומה פרנץ' (שם נעורים או'בריאן) התחתנו ב-1953 בעיר הולדתם פלימות'. היא התחנכה בבית ספר העצמאי סנט דנסטנ'ס אבי. לפרנץ' יש אח, גארי, יליד 1955. אביה שירת בחיל האוויר המלכותי והוצב ב-RAF Valley. כשאביה הוצב ב-RAF Faldingworth היא למדה בבית הספר קאיסטור שבלינקולנשייר. היא קיבלה מלגה שאפשרה לה ללמוד בבית הספר ספנס בניו יורק.
ב-1997 למדה פרנץ' בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama" שם הכירה את ג'ניפר סונדרס השותפה העתידית שלה בסדרות קומיות בטלוויזיה. שתיהן הגיעו מרקע דומה כיוון שהאבות של שתיהן שרתו בחיל האוויר המלכותי (RAF). הן גדלו באותו בסיס והייתה להן חברה משותפת, אם כי השתיים לא נפגשו לפני כן. בתחילה צמד הקומיקאיות לא חיבבו זו את זו. פרנץ' רצתה להיות מורה לדרמה וסונדרס תיעבה את הרעיון ולא אהבה את פרנץ' על היותה נלהבת ובטוחה בדרכה.
פרנץ' כתבה אוטוביוגרפיה בצורת רומן מכתבים שהיה לרב-מכר בשם "Dear Fatty". הספר יצא לאור ב-2008. בראיון ב"מופע של פול או'גריידי" אמרה פרנץ' כי "Fatty" (שמנה) היה הכינוי שלה לג'ניפר סונדרס, כבדיחה על המשקל שלה עצמה.
טלוויזיה
הופעת הבכורה של פרנץ' בטלוויזיה הייתה ב-1982 כשהופיעה בסדרת "הקומיק סטריפ" של ערוץ 4 בפרק "Five Go Mad in Dorset". כל פרק הוקדש לסיפור אחד שלם. בנוסף לפרנץ' וסונדרס השתתפו בתוכנית פיטר ריצ'רדסון, ריק מייאל, רובי קולטריין ואדריאן אדמונדסון. פרנץ שיחקה ב-27 מתוך 37 הפרקים של הסדרה וכתבה שנים מהם. פרק אחד היה פרודיה על מערבוני ספגטי והשני סרט בשחור לבן על בחור אידיוט חסר תקנה. להכרה רחבה יותר זכתה פרנץ' ב-1981 כשהמפיק מרטין לואיס הקליט אלבום של "הקומיק סטריפ" שכלל מערכונים של פרנץ' וסונדרס. האלבום יצא לאור בחברת Springtime!/Island Records בספטמבר 1981. בשנת 1985 השתתפה פרנץ' יחד עם סונדרס טרייסי אולמן, ורובי וקס בסיטקום "Girls on Top" אודות ארבע נשים אקסצנטריות החולקות דירה בלונדון.
פרנץ' הייתה שותפה לכתיבה וכיכבה לצדה של סונדרס בסדרה הקומית "פרנץ' וסונדרס" ששודרה לראשונה ב-1987. בתוכנית גילמו השתיים דמויות של ידוענים רבים בהם את מדונה, שר, קתרין זיטה-ג'ונס ולהקת ספייס גירלז. בנוסף עשו השתיים פרודיות על הסרטים "שר הטבעות", "מלחמת הכוכבים" ו"הארי פוטר וחדר הסודות". תוכנית המערכונים האחרונה של פרנץ' וסונדרס "A Bucket o' French & Saunders" עלתה לשידור ב-8 בספטמבר 2007.
פרנץ' וסונדרס ניהלו גם קריירות נפרדות. מ-1991 ועד 1999 כיכבה פרנץ' בסדרה "Murder Most Horrid" בה גילמה בכל פרק דמות אחרת, לפעמים בדמות הרוצח, לפעמים הקורבן ולפעמים שניהם. ב-2002 שיחקה פרנץ' בדרמה הקומית "טד ואליס". בסדרה המתרחשת באזור האגמים מגלמת פרנץ' אישה המתאהבת בחייזר. עוד הופיעה פרנץ' בסיטקום "Wild West" של ה-BBC יחד עם קתרין טייט בו היא מגלמת אישה המתגוררת בקורנוול שהיא לסבית, לאו דווקא מתוך דחף טבעי אלא יותר מחוסר ברירה. הסדרה לא זכתה להצלחה רבה וירדה מהמסך ב-2004.
התפקיד הגדול שלה היה בסדרה הפופולרית של ה-BBC "הכומר מדיבלי" שריצ'רד קרטיס יצר עבורה. היא כיכבה בתפקיד ג'רלדין גריינג'ר, כומר אשה בכפר קטן בשם דיבלי. בפרק האחרון של הסדרה, שהציג את טקס הנישואים של ג'רלדין, צפו כ-12.3 מיליון איש. ב-2013 שיחקה פרנץ' בפרק קצר נוסף של "הכומר מדיבלי" לצדו של דמיאן לואיס במסגרת ה"קומיק ריליף". על הופעתה בפרק האחרון הייתה פרנץ' מועמדת לפרס באפט"א.
פרנץ' השתתפה בסרטי הקומדיה הקצרים "Little Crackers" ששודרו בחג המולד 2010. בדצמבר 2011 הופיעה פרנץ' בתוכניתו של מייקל בובלה "Home For Christmas". ביולי 2012 הייתה שופטת בתוכנית של ITV "סופרסטאר".
קולנוע ותיאטרון
בקולנוע שיחקה פרנץ' בתפקיד "הגברת השמנה" בעיבוד ל"הארי פוטר והאסיר מאזקבאן" והחליפה את אליזבת ספריגס שגילמה את הדמות בסרט הראשון בסדרה. השחקן לני הנרי, בעלה של פרנץ' באותה עת, דיבב את "הראש המצומק" באותו סרט. ב-2005 דיבבה פרנץ' את גברת ביבר (בונה) בסרט "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים" המבוסס על ספרו של ק.ס. לואיס. ב-2010 דיבבה את אנג'י הפיל בסרט המצויר "ג'ננה בסוואנה" (Animals United).
בתיאטרון שיחקה פרנץ' במחזות "חלום ליל קיץ", "My Brilliant Divorce" וב-"Smaller" העוסק במורה בבית ספר המטפלת באמה הנכה. בינואר 2007 גילמה את דמות הדוכסית קרקנטרופ באופרה "בת הגדוד" מאת גאטנו דוניצטי בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. בתפקידים הראשיים בהפקה הופיעו זמרת הסופרן נטלי דסיי והטנור חואן דייגו פלורס. ב-2010 הופיעה פרנץ' שוב באותו תפקיד בהפקה מחודשת של האופרה בקובנט גארדן.
ב-2014 יצאה לסיור הופעות בתוכנית בשם "30 מיליון דקות". שם המופע מרמז על הגיל שלה בדקות בשנת 2014 בתאריכים 25 - 26 באוקטובר.
חיים אישיים
ב-20 באוקטובר 1984 התחתנה פרנץ' עם השחקן לני הנרי בקובנט גרדן שבלונדון. השניים אמצו בת בשם בילי. ב-6 באפריל 2010 הודיעו פרנץ' והנרי שהם נפרדים אחרי 25 שנות נישואים. בני הזוג התגרשו ב-2010.
ב-2011 החלה פרנץ' לצאת עם מארק בינגל, והם התחתנו ב-2013.
פרנץ' תומכת במפלגת הלייבור.
יחסי לטביה–שוודיה
יחסי לטביה–שוודיה הם יחסי החוץ בין לטביה לשוודיה.
היסטוריה
ב-27 באפריל 2018, ויקטוריה, נסיכת שוודיה ודניאל, דוכס וסטריטלנד, ערכו ביקור רשמי בריגה, שם הם התקבלו על ידי נשיא לטביה ריימונדס ויוניס. ב-28 במאי 2018 תרמה ממשלת שוודיה 10 מיליון קרונה שוודית ללטביה לרגל 100 שנה לעצמאות המדינה.
יחסי סחר
לאחר שלטביה קיבלה עצמאות בשנת 1990 מברית המועצות, שוודיה הפכה למשקיעה הזרה הגדולה ביותר בכלכלה של לטביה. לשכת המסחר השוודית רשומה בלטביה.
מדיניות רפואת הפריון בישראל
מדיניות רפואת הפריון בישראל היא אופן היחס והטיפול הממלכתי בישראל בסוגיות של פוריות, אי-פוריות, וטיפולי פוריות בנשים וגברים.
רפואת פוריות מתייחסת לטיפולים והתערבויות הן בגברים והן בנשים במסגרת הרפואה הקונבנציונלית, הנובעים מהתפתחות ידע וטכנולוגיה אודות מין ורבייה. זאת על מנת להתגבר על קשיים של יחידות וזוגות בהשגת הריון ולידה, ולהגדיל את סיכוי התעברות האישה ולידת ילוד בריא.
ההגדרה הקלינית בה משתמש ארגון הבריאות העולמי ל"אי-פוריות", היא כישלון בהשגת הריון ספונטני אחרי שנה או יותר של יחסי מין בקרב זוגות הטרוסקסואליים ללא שימוש באמצעי מניעה.
ההקשר התרבותי-חברתי
נושא הפריון וההולדה בישראל הוא בעל חשיבות חברתית ותרבותית גדולה. ביטוי מובהק לכך היא העובדה כי ישראל היא המובילה בשיעור טיפולי הפוריות לנפש. לרקע התרבותי, למסורת ולדת היהודית והמוסלמית כאחת השפעה ניכרת על יחס החברה הישראלית לנושא ההולדה ובאופן ישיר ליחס של מדינת ישראל כתומכת ומממנת טיפולי פריון.
על פי התפיסה היהודית, מצוות פריה ורבייה היא מצווה חשובה ומרכזית. מעיקר דין תורה מתקיימת מצוות פריה ורבייה בהבאת שני ילדים - בן אחד ובת אחת, אך מדברי סופרים מצווה על כל אחד שלא יחדל מלפרות ולרבות כל זמן שיש בו כוח. מכאן שפוריות נתפסת כברכה. אמנם על פי ההלכה זוג שאינו יכול ללדת בגין בעיות רפואיות פטור ממצווה זו, אך בשל האתוס היהודי החזק להביא ילדים לעולם, זוגות ואף יחידים עושים מאמצים גדולים - בריאותיים, רפואיים וכלכליים, על מנת להביא ילדים לעולם. ההלכה היהודית, בשונה מחלק מהדתות האחרות, מתירה שימוש בטכנולוגיות לקידום הפוריות, וזו מהווה סיבה נוספת שישראל שיאנית בשימוש בטכנולוגיות פריון.
בדומה, גם בחברות מוסלמיות נישואין משמעם הולדת ילדים כחובה דתית מחייבת. לידת ילד אינה נחשבת רק לברכה, ונתפסת כמחזקת את קשר הנישואין וכמרחיבה את קהל המאמינים. בית שבו לא נולדו ילדים נתפס בדת האסלאם כבית שלא שורה בו ברכת האל.
טכנולוגיות פריון המוצעות בישראל במימון ציבורי מלא וחלקי
בישראל קיימים סוגים שונים של התערבויות כחלק ממתן שירותים רפואיים לטיפול בפריון בהיקף מימון ציבורי שונה המסווגים לשלושה סוגי טיפולים: שימור פריון, הגברת פריון ופעולות מלאכותיות.
הפקדת זרע
כל אדם רשאי להקפיא את זרעו בבנק זרע לצורך שימור פוריות, כאשר יש חשש כי איכות הזרע עשויה להיפגע מסיבה כלשהי. הפקדת הזרע בבנק הזרע ושמירתו כרוכים בתשלום, אך חולים אונקולוגים זכאים להשתתפות כספית של קופת החולים בעלות שמירת זרע בבנק זרע המוגבלת ל-5 שנים.
הקפאת ביציות
משרד הבריאות מאפשר לנשים לבצע הקפאת ביציות, על מנת לשמר את פוריותן באופן שבעתיד הן יופשרו ויופרו. התהליך נועד לנשים שעקב סיבות רפואיות קיימת סכנה לפריונן, ולנשים בגילאי 30–41 שמעוניינות לשמר את פוריותן גם ללא סיבה רפואית. הטיפולים ממומנים במסגרת סל הבריאות במקרים הבאים; ילדות, נערות ונשים שמתעתדות לקבל טיפול בכימותרפיה או בהקרנות שעלול לפגוע בפוריותן.
הקפאת שחלות
הוצאת חלק מרקמת השחלה והקפאתה לפני הטיפול הרפואי. בדרך זו מאפשרים סיכוי לשמור רקמה המכילה זקיקים וביציות, על מנת שבעתיד ניתן יהיה להשתיל את הרקמה בחזרה למקומה, ובכך לאפשר את חידוש הפוריות. נערות ונשים עד גיל 40 העומדות לפני טיפול רפואי שעשוי לפגוע בפוריותן, זכאיות להקפיא את שחלותיהן. הליך זה כלול בסל הבריאות.
תרופת איקקלומין
נקראת גם קלומיד או קלומיפן ציטרט. תרופה סינתטית (שאינה הורמון), הניתנת לאישה, כאשר מאובחנת אצלה בעיית ביוץ או בעיית פריון שאינה מוסברת. התרופה ניתנת גם לזוגות הסובלים מאי-פוריות שהסיבה לה אינה ידועה, או כאשר קיימת ירידה קלה בספירת הזרע. התרופה, הניתנת לרוב כטיפול ראשוני בטיפולי פוריות, מגבירה את התהליכים הטבעיים המובילים לביוץ. התרופה נמצאת בסל הבריאות, מצריכה מרשם רופא, וניתנת בטבליות לבליעה.
זריקות הורמונליות
ניתנות לנשים במסגרת טיפולי פוריות. רובן כלולות בסל הבריאות ונמכרות למטופלות במחירים מסובסדים בקופות החולים. בדרך כלל יינתן טיפול בזריקות הורמונליות לאחר שנעשה טיפול בתרופת איקקלומין שלא הביא לתוצאה הרצויה. מטרת הזריקות ההורמונליות היא לעודד צמיחת זקיקים בשחלות והבשלת ביציות. זכאיות לה נשים בטיפולי פוריות או בהליך הפריה חוץ גופית, והיא מותנת במרשם רופא.
השבחת זרע
תהליך שנעשה במעבדה, שמטרתו לברור את תאי הזרע האיכותיים ביותר. התהליך כלול בסל הבריאות וממומן על ידי קופות החולים עם השתתפות עצמית של המבוטח. ההשבחה מתבטאת בסילוק תאי זרע מתים או פגומים, ובחירת אלה שלהם התנועתיות הגבוהה ביותר. התהליך מבוצע במקרים שבהם איכות הזרע ירודה, וכן כהכנה עבור הזרעה תוך רחמית.
הפריה חוץ-גופית
תהליך בו ביצית מופרית בתאי זרע מחוץ לגוף האישה, ומוחזרת לאחר הפרייתה לרחם האישה. הטיפולים כלולים בסל הבריאות וניתנים לצורך הולדת ילד ראשון ושני. הזכאות לטיפולי הפריה חוץ גופית במסגרת סל הבריאות ניתנת בתנאים הבאים :
הזרעה מלאכותית מזרע בן הזוג
טיפול הניתן לזוגות המתקשים להיכנס להריון, בו מוזרק זרע שעבר תהליך השבחה (שטיפת זרע ואיסוף תאי הזרע שהתנועתיות שלהם היא הטובה ביותר) ישירות לרחם האישה במועד מתואם למחזור הביוץ הטבעי שלה. אם לא מושג הריון תוך מספר מחזורי טיפול של הזרעה תוך רחמית, מופנים בני הזוג לקבלת טיפול בהפריה חוץ-גופית. הטיפול כלול בסל הבריאות.
הזרעה מלאכותית מזרע תורם אצל בני זוג
בני זוג שלא מצליחים להרות מזרעו של הגבר, זכאים להזרעה מלאכותית מזרע של תורם. התהליך זהה לזה שמבוצע באמצעות זרעו של בן הזוג, אלא שדגימת הזרע נרכשת קפואה מתורם מוכר שהתקבל בבנק הזרע ונותר אנונימי. הילד ייחשב כילדו של בן הזוג לכל דבר ועניין, כולל חובתו של בן הזוג במזונותיו של הילד. בחירת הזרע לצורך הזרעה מלאכותית מזרע של תורם, תהיה בידי הרופא שמוודא התאמה גנטית לנתרמת ובשיתוף בני הזוג. הטיפולים כלולים בסל הבריאות.
הזרעה מלאכותית מזרע של תורם לאישה פנויה
רווקה מעל גיל 18, שאינה נשואה ואינה נמצאת בקשר זוגי, המעוניינת להרות באמצעות רכישת תרומת זרע, זכאית להזרעה מלאכותית מזרע של תורם. התהליך זהה לזה שמבוצע באמצעות זרעו של בן הזוג, אלא שדגימת הזרע נרכשת קפואה מתורם מוכר שהתקבל בבנק הזרע ונותר אנונימי. בחירת הזרע לצורך הזרעה מלאכותית מזרע של תורם, תהיה בידי הרופא שמוודא התאמה גנטית לנתרמת ובשיתוף עימה. הטיפולים כלולים בסל הבריאות.
הזרעה מלאכותית וטיפולי פוריות לגבר ואישה שאינם בני זוג
גבר ואישה, שאינם בני זוג ואינם נשואים לאחרים, רשאים להביא ילד ביחד בהורות משותפת. ההפריה תיעשה באמצעות הזרעה מלאכותית תחילה, ובמקרה שלא מושג הריון תוך מספר מחזורי טיפולי הזרעה, מופנים בני הזוג לטיפול באמצעות הפריה חוץ-גופית. הפריית אישה מזרעו של גבר שאינו בן זוגה, לצורכי הורות משותפת, מותנית בעריכת הסכם מקדים בין שניהם.
מדיניות המימון הציבורי
מטרות תמיכת המדינה במימון טיפולי פוריות היא לאפשר נגישות לאזרחים (נשים יחידניות וזוגות הטרוסקסואליים) הזקוקים לטיפול (אך לא לגברים יחידנים או לזוגות הומוסקסואליים) ולספק טיפול מפוקח, יעיל ובטוח. התועלת הישירה היא, בין השאר, הגדלת שיעור האוכלוסייה הצעירה במדינה. עם זאת, לעיתים תוצאות התוויית מדיניות המימון אינן רצויות מנקודות המבט הקלינית, החברתית והכלכלית. כך לדוגמה במימון טיפולי פוריות לנשים שיש סיכוי סביר שתהרינה ללא התערבות או לנשים מבוגרות, אצלן שיעור לידת עובר חי הוא נמוך. על פי ניתוח תחזיות כלכליות המבוססות על חישובי מס, בנשים עד גיל 40 שנים, עלות טיפולי הפריה חוץ-גופית מחזירה את ההשקעה, אבל מעבר לכך העלות עולה על התועלת.
מדיניות מימון טיפולי הפוריות בישראל היא נדיבה מבחינת השתתפות המדינה במימון, מקיפה בסוגי ההתערבויות האפשריות, עתירה בטכנולוגיות רפואיות מהמתקדמות בעולם וניתנת לכלל הנשים תושבות מדינת ישראל. טיפולי הפריה חוץ גופית ניתנים כמעט ללא הגבלה על היקף מחזורי הטיפול לנשים עד גיל 45 שנים להולדת ילד ראשון ושני, הרבה מעל למקובל בכל מדינות העולם.
חקיקה והסדרה
עד כניסתו לתוקף של חוק ביטוח בריאות ממלכתי בשנת 1995, סיפקו קופות החולים אבחונים וטיפולי פוריות לצורך הולדת ילד אחד בלבד. סל פוריות להולדת ילד שני היה מוגבל בהיקפו וכרוך בהשתתפות עצמית של 50% או בפנייה לביטוח המשלים. בתוספת השנייה לחוק, בה פורטו טיפולי הפוריות שניתנו במסגרת סל הבריאות מעת החלת החוק, נקבע כי טיפולי הפריה חוץ-גופית יינתנו בכפוף לשיקול דעת רפואי בלבד ולא הוגדרו הגבלות על גיל האישה או הגבר, מצבם הרפואי או מספר הטיפולים ותוצאותיהם. בשנים הראשונות לאחר חקיקת החוק, לנוכח חילוקי דעות וריבוי תלונות של מטופלים על הגבלת אישורים ועיכוב ניכר במתן הטיפולים, מינה שר הבריאות, יהושע מצא, ועדת מומחים שנתבקשה להמליץ על קריטריונים רפואיים למתן טיפולי הפריה חוץ-גופית. מאותה עת היוו המלצות אלו בסיס לקבלת החלטות קופות החולים על מימון או הפסקת מימון של טיפולי הפריה חוץ-גופית בהתאם לגיל האישה שנקבע עד 45 שנים, הפרופיל ההורמונלי שלה, תוצאות טיפול, או עד כישלון בהשגת ביציות או הפריות בשלושה מחזורי טיפול רצופים.
בשנת 2010 התקבל חוק תרומת ביצית שמאשר טיפולי הפריה חוץ-גופית מביצית תורמת עד גיל 54.
בשנת 2014 פורסם חוזר מינהל רפואה (6/2014) שהביא את המלצות המועצה הלאומית לרפואת נשים, נאונטאולוגיה וגנטיקה בנושא טיפולי הפריה חוץ-גופית. לפי החוזר, ניתן להציע הפריה חוץ-גופית כטיפול פוריות ראשון לנשים מגיל 39 שנים. ללא קשר לגיל, לאחר שמונה מחזורי שאיבת ביציות ללא הריון קליני, ייערך דיון של הצוות המטפל ביחידה שבה בוצע המחזור האחרון ולאחר שקילת מכלול הטיפולים והנתונים יינתנו ההמלצות לגבי המשך או הפסקת הטיפולים.
במהלך השנים נוספו טיפולי פוריות לסל הבריאות, ביניהם: אבחון גנטי טרום השרשה (PGD) משנת 2006; שימור פוריות לילדות, נערות ונשים המיועדות לקבל טיפול בכימותרפיה או הקרנות באמצעות הקפאת רקמת שחלה, ביציות או עוברים משנת 2011, כאשר הקפאה ושימור זרע לחולים במחלה ממארת היו כלולים בסל עוד לפני 1994; השתלת רקמת שחלה משנת 2017; ושימור פוריות לנשים עם סיכון מוגבר לאל ווסת מוקדם משנת 2018.
== השוואה בין-לאומית == השתלשלות תהליכי קביעת היקף הזכאות לקבלת טיפולי הפריה חוץ-גופית במימון ציבורי, היעדר הגבלות מפורשות בחוק על היקף מחזורי הטיפול וקביעת תקרת הגיל הגבוהה, הובילו לעלייה מתמדת ותלולה בהיקף מחזורי ההפריה שבוצעו בישראל לאורך השנים. בשנת 2009 הייתה ישראל במקום הראשון בעולם בשיעור מחזורי הח"ג עם 17.8 מתוך 1000 נשים בגיל הפוריות: הרחק אחריה דנמרק עם 14.2; צ'כיה, סלובניה ופינלנד עם 9.0; צרפת 6.0; בריטניה וגרמניה 4.4; וארצות הברית עם 1.3. עם השנים מגמה זו התחזקה עוד יותר, ובשנת 2015 בוצעו בישראל 21.7 מחזורי הפריה חוץ-גופית ל-1000 נשים בגיל הפוריות, בדנמרק 20.7, בסלובניה 17.8, בבלגיה 15.5, ובשאר מדינות אירופה פחות מ-10 מחזורים.
מנגנונים וקריטריונים למימון ציבורי של טיפולי פוריות במדינות שונות בעולם
ברוב המדינות מדיניות מימון טיפולי פוריות היא תוצאה של שילוב לחצים פוליטיים, כלכליים ותרבותיים ולא רק על פי נתונים קליניים מוכחים. קיימים שלושה מנגנוני מימון ציבורי מרכזיים המוגדרים על ידי האגודה האירופית לפוריות - ESHRE:
הקריטריונים לקבלת מימון ציבורי לטיפולי פוריות שונים בין המדינות והם כוללים התייחסות למצב משפחתי, גיל, מצב רפואי, ילדים קודמים, תחלואה משנית (השמנה, אנורקסיה, HIV), מצב סוציאלי, סטטוס אזרחי, מקום הטיפול (מרפאה פרטית/ציבורית), סוג הטיפול או מספר מחזורי הטיפול. קריטריונים אחרים למימון המשתנים ממדינה למדינה מתייחסים למצב משפחתי, אזרחי ולנטייה מינית. כמו כן ברובן המוחלט של המדינות, למעט אוסטרליה והונגריה, נקבעה מסגרת גיל לאישה לקבלת מימון ציבורי לביצוע טיפולי הפריה חוץ-גופית בטווח גיל 40–43. ישראל והולנד חריגות בהיבט זה, ומאפשרות מימון ציבורי עד גיל 45 של האישה. ברוב המדינות, אין קריטריונים להגבלת גיל הגבר בזכאות למימון ציבורי עבור טיפולי הפוריות. ההגבלות גם הן משתנות בין המדינות; בחלק מהמדינות קיימת הגבלה על מספר העוברים המקסימלי שמותר להחזיר לרחם, וכן בהגבלה על מספר מחזורי טיפולי הפוריות שבמימון ציבורי הנע בין טיפול יחיד (אוקראינה) ועד ביטול הגבלת מחזורי טיפול כפי שקיים בישראל כמו גם באוסטרליה, צ'כיה ואסטוניה.
סך עלות טיפולי הפוריות המחושב כאחוז מסך הוצאות הבריאות היה בישראל בשנת 2009 - 1.8%, נתון גבוה משמעותית בהשוואה לארצות הברית־0.06%, לאנגליה - 0.13%, סקנדינביה - 0.19% ואוסטרליה - 0.25%.
הזמינות של טיפולי פוריות, המבוטאת כאחוז העלות נטו של מחזור טיפול מההכנסה הפנויה השנתית של אדם יחיד המקבל משכורת ממוצעת על פי שיטות החישוב ב-OECD, בישראל היא הטובה ביותר מתוך 32 המדינות ומגיעה לכ-0.5% מההכנסה השנתית, לעומת כ-10% ברוב מדינות אירופה ו-50% במקסיקו ובארצות הברית, במדינות בהן אין חוק המחייב חברות ביטוח לממן טיפולי פוריות.
היעדרות מהעבודה וימי מחלה בגין טיפולי פוריות
עובדות ועובדים העוברים טיפולי פוריות זכאים להיעדר מהעבודה על חשבון ימי מחלה עד למכסת הימים המותרת, כאשר התשלום יהיה על פי החוק או בהתאם להסכם העבודה עימם. ניתן להיעדר גם שעות בודדות ולא יום עבודה מלא, עד למכסה של 40 שעות היעדרות בשנה (ובהתאם לחלקיות המשרה), ובמקרה כזה דמי מחלה ישולמו כבר מתחילת ההיעדרות.
איסור פיטורי עובד/ת במהלך טיפולי פוריות
בתקופת ההיעדרות בשל הטיפולים ובמשך 150 יום לאחר מכן, אסור למעסיקים לפטר את העובדים או לפגוע בשכרם, אלא בהיתר מיוחד, וזאת ללא תלות בוותק של העובד/ת במקום העבודה.
איסור פגיעה בהיקף משרה או הכנסה של עובד/ת במהלך טיפולי פוריות
אסור לפגוע בהיקף המשרה או בהכנסה של עובד/ת העובר/ת טיפולי פוריות (כולל הפריה חוץ גופית (בימי ההיעדרות בגין הטיפולים משך כל תקופת הטיפולים ובמשך 150 ימים שלאחר תום ההיעדרות, וזאת ללא תלות בוותק של העובד/ת, אלא בהיתר ממשרד העבודה.
זכויות סטודנטים
סטודנטיות המצויות בטיפולי פוריות זכאיות להקלות והטבות על מנת להקטין את הפגיעה בלימודים אקדמיים, ובתוך כך; הכרה בהיעדרויות לצורך טיפולים, הארכת לימודים, איסור שלילת מלגה, התחשבות במועדי בחינות ומטלות, הדפסת חומרי לימוד, וכן פטורים מנוכחות בשיעורים לבני זוג שגם הם סטודנטים.
זכויות אנשי מילואים
חיילי וחיילות מילואים המצויים בטיפולי פוריות זכאים להקלות והטבות במסגרת חובתם לשירות המילואים, ובתוך כך: שחרור מקריאה למילואים לפרק זמן התלוי בסוג הטיפול ואף להגיש בקשה לשחרור משירות מילואים פעיל, כמו כן חייל מילואים שאשתו עוברת טיפולי פוריות זכאי להשתחרר משירות מילואים פעיל בהתאם לסוג הטיפול.
זכויות משרתי קבע
אסור לפטר חיילת בקבע העוברת הפריה חוץ גופית או חיילת או חייל בשירות קבע העוברים טיפולי פוריות, בימי העדרם עקב הטיפולים או במשך 150 יום לאחר תום ימי ההיעדרות כאמור, בתנאי שהם המציאו אישור רפואי למפקדם על העדרם עקב טיפולים כאמור ולא חלפו שנתיים מהיום הראשון להיעדרותם.
טשטוש הסיכונים
בישראל זכתה הטכנולוגיה להפריה חוץ-גופית כבר מראשיתה לשבחים כמקור לתקווה, אך תוך השתקה עקבית של צדדיה המסוכנים יותר. במקרים הנדירים שבהם הוזכרו הסיכונים, הוקעו הדוברים כמניפולטורים המבקשים לחסוך בתקציב המדינה על חשבון זכותן של המטופלות להורות. נשים המטופלות בפריון בישראל חותמות על טופס הסכמה מדעת שבו מפורטים כל סיכוני הטיפול הידועים. עם זאת, הטון במרפאה הוא של אופטימיזם, הדוחק לשוליים אפשרות של כישלון, ובמצבים מסוימים אף מגדיר סיבוכים כיוצאי דופן. כך למשל נמצא כי חשיפה מסיבית להורמונים בטיפולי פוריות מעלה את הסיכון לסרטן שד, חשד שנשלל בידי מומחי פוריות בישראל בניגוד לממצאים בעולם.
טופס ההסכמה לטיפולי הפריה חוץ-גופית
הטופס מפרט את הסיכונים הכרוכים בשלבים השונים; הטיפול ההורמונלי עשוי להוביל לגירוי יתר שחלתי ברמות שונות עד כדי אי ספיקת לב וכליות, קטיעת גפיים ומוות, וכן לקרע בשחלה עד לכדי כריתה; שאיבת ביציות עשויה לגרום לזיהומים ודימומים עד כדי כריתת רחם ונזק למעי; הפריה מעבדתית עדיין נחשבת "טיפול ניסיוני" וייתכן שמעלה את ההסתברות להפרעה גנטית; ושלב החזרת הביציות שמלווה בסיכוני הרדמה כלליים כמו נזק לשיניים, מתרי הקול ותגובות אלרגיות, וכן סיכוי לדלקת באגן, פגיעה באיברי בטן פנימיים עד כדי מוות, והריון בסיכון כתוצאה מריבוי עוברים, שהוא נפוץ בהפריה חוץ-גופית וכולל סיכונים כגון: הריון חוץ-רחמי, הפלות, לידות פגים, ופגיעות מוטוריות, שכליות ועצביות בעובר.
אינטרסים של מומחי ומרפאות פריון
טיפולים מרובים פירושם שדות מחקר נרחבים, תקציבי מחקר, שיתוף פעולה בינלאומי ואף תקני העסקה והכנסות בשפע. מיעוט הרופאות בתחום, מיעוט חריג בהשוואה למרבית מדינות המערב, מלמד על היוקרה והתגמול הכלכלי החריגים בישראל. במקרים אחרים המניע להמשך הטיפול הוא האינטרס של הרופא, בעיקר כשמדובר בטיפולים הכוללים תרומת ביציות מחוץ לישראל, שאינם ממומנים על ידי המדינה ואשר תמורתם גובים המומחים מחירים גבוהים במיוחד.
פער בחקיקה ראשית
אופני השימוש בטכנולוגיות הפריה מגוונות ממושטרים לפרטי פרטים, בעיקר בחקיקת משנה ובנהלים פנימיים כמו גם בפסקי דין. הרגולציה והפסיקה קובעים בפירוט את גבולות התמיכה הטכנולוגית והכלכלית של המדינה, ומעצבים את הקשרים המשפטיים והמשפחתיים בין צדדים השותפים להבאת ילד לעולם. הסדרה זו בעייתית מבחינה משפטית וציבורית כיוון שמסמכים, שאינם אפילו בגדר תקנות, משפיעים ישירות על זכויות יסוד כגון האוטונומיה האישית הנובעת מכבוד האדם, הזכות לשלמות הגוף, הזכות להורות והזכות לשוויון. שילוב זה הופך הסדרים אלו לחורגים לכאורה מסמכות. נוסף על כך, בחוקים המעטים המסדירים את השימוש בטכנולוגיות פריון, שמרביתם נחקקו לאחר חוקי היסוד בדבר זכויות האדם, יש הוראות הסותרות לכאורה את חוקי היסוד כפי שפורשו על ידי בית המשפט.
אימוץ תינוקות
אימוץ תינוקות בריאים נדיר בישראל ורחוק מלענות על ה"ביקוש" המקומי. האימוץ כרוך בהמתנה ממושכת בת 5–7 שנים, אינו כרוך בתשלום אך הקריטריונים לזכאות חמורים והוא מיועד לזוגות הטרוסקסואליים נשואים בלבד. אימוץ בין-ארצי לרוב קצר יותר אך כרוך בעמידה בתנאי מדינת המוצא של הילד המאומץ ובעשרות אלפי דולרים - סכום העולה על הכנסה שנתית ממוצעת לשכיר בארץ כאשר העלויות אינן מסובסדות ואין שום הלוואה ציבורית למטרה זו. גם באימוץ מאפשרת המדינה גיור אורתודוקסי בלבד. מבחינה סוציאלית הורים מאמצים זכאים להטבות הניתנות להורים 'טבעיים', אך לא להיעדרות מעבודה מסיבות הקשורות בהליכי האימוץ, וכן אימהות מאמצות אינן נהנות מאותה הגנה על זכויותיהן במקום העבודה, כזו הניתנת לנשים הרות או נשים העוברות טיפולי פוריות. החוק מעודד את הפונים לאימוץ להמשיך בטיפולי פוריות בתקופת ההמתנה, ומעביר מסר חד משמעי לגבי עליונותם של קשרי דם על פני אימוץ ותרומתם הגדולה יותר לקולקטיב היהודי בישראל. הדחיקה לשוליים של מסלול האימוץ מקורה בתפיסת האימוץ כאיום על "המשפחה הטבעית", ומכאן גם על הניסיון להגדיר את הקולקטיב היהודי בישראל כרשת של שארי בשר.
הפריית אשה בזרע תורם
במקרה של בעיות פוריות אצל בן זוגה, הפרית אישה בזרע תורם היא מענה יעיל ואף בטוח מבחינת בריאותה, אך כזה המוביל להולדת צאצאים ללא קשר גנטי לאב. בהעדפה האידאולוגית מצד המדינה של טיפול המכוון ליצירת שארּות גנטית, על פני הסתייעות בתרומה מאדם שלישי, מפנה המדינה נשים, בדרך כלל בעלות גוף בריא ופורה להליך של הפריה חוץ גופית שהוא טיפול פולשני ומלווה בסיכונים.
כשירות הורית
מטופלֹות פוריות אינן עוברות כל בירור באשר ליכולתן החומרית או הנפשית לגדל ילדים. הפתיחות ביחס ליישום הטיפול ניכרת גם בפסיקות משפטיות שהתירו החזרת עוברים לנשים שהתאלמנו והתגרשו וביחסם האוהד של גורמים דתיים, אשר שותפו בעקביות בעיצוב המדיניות וצידדו בטכנולוגיה, כל עוד הובטח מעמד הצאצאים כיהודים ובני־חיתון.
ברלינר טאגבלאט
ברלינר טָאגֶבּלַאט (בגרמנית: Berliner Tageblatt, מילולית: יומון ברלין) היה עיתון יומי בקיסרות הגרמנית וברפובליקת ויימאר, אחד העיתונים הנפוצים ביותר ועיתונו המרכזי של המו"ל רודולף מוסה.
היסטוריה
העיתון פעל בין השנים 1872–1933 כעיתון ליברלי-דמוקרטי. בין ספטמבר 1933 וספטמבר 1939 ראה אור באותו שם, אך תחת השלטון הנאצי, עם תכנים, כותבים ואופי שונה לגמרי, כזרוע של התעמולה הנאצית.
ב-2007 נוסד אתר חדשות באינטרנט, ברלינר טאג-צייטונג (Berliner Tageszeitung), המשתמש בשם ההיסטורי כשם משני.
בין הכותבים נמנו קורט טוכולסקי, אריך קסטנר, אלפרד איינשטיין.
לעיתון צורף המוסף השבועי הסאטירי Ulk.
הארמייה השלישית (הונגריה)
הארמייה השלישית של הונגריה (בהונגרית: 3. magyar hadsereg) הייתה ארמיית שדה של צבא הונגריה, שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
ממלכת הונגריה, בהנהגת העוצר מיקלוש הורטי, שיתפה פעולה עם מדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה, והכריזה מלחמה על בעלות הברית. ב-1 במרץ 1940, המטה הכללי של צבא הונגריה הורה על הקמת שלוש ארמיות שיילחמו לצד מדינות הציר. הארמייה לקחה חלק בפלישה ליוגוסלביה והוצבה מול הארמייה היוגוסלבית הראשונה בעיקר בין נהר הדנובה לנהר טיסה. כהכנה לפלישה, סופח אל הארמייה השלישית גדוד צנחנים עצמאי שנועד לסייע בפעולות הצנחה ביוגוסלביה במהלך המערכה.
ב-11 באפריל החלה הארמייה השלישית לנוע מהגבול היוגוסלבי דרומה לכיוון נובי סאד (כיום בתחומי סרביה). ההונגרים לא נתקלו כמעט בהתנגדות מצד כוחות הצבא היוגוסלבים, אשר כבר היו מותשים לאחר התקפות בלתי פוסקות מצד הצבא הגרמני שכבר שבוע נמצא בלחימה.
ב-30 באוגוסט 1944 בעקבות חדירת הצבא האדום לשטח הונגריה המזרחית, הוקמה הארמייה השלישית בפעם השנייה. באוקטובר 1944 השתתפה הארמייה במתקפת נגד מוצלחת, שביצעו כוחות הונגריים וגרמניים תחת פיקוד גנרל מקסימיליאן פרטר-פיקו, באזור העיר דברצן. מתקפה במהלכה ספגה החזית האוקראינית השנייה אבדות כבדות. הארמייה לקחה חלק פעיל במהלך קרב דברצן ובקרבות על דרכי הגישה לעיר בודפשט. היא הושמדה בין 16 באפריל ל-25 באפריל על ידי הארמייה ה-46 הסובייטית בדרכה לברטיסלאבה. כוחות קטנים של הארמייה נמלטו לדרום-מערב אוסטריה ורשמית הארמייה התקיימה עד 8 במאי 1945.
מפקדים
מפקדי הארמייה:
מריאדוק ברנדיבאק
מרי נולד בשנת 2982 של העידן השלישי. הוא הבן היחיד של סאראדוק בראנדיבאק, הראש של באקלנד, ואזמראלדה טוק, הדודה של פיפין, ידידו הטוב.
עלילה
מרי הוא האינטליגנטי הגדול מבין חבריו ההוביטים, ושם לב לפרטים קטנים. לדוגמה: אפילו לפני שבילבו בגינס עזב את הפלך, הוא ידע על הטבעת האחת ועל כך שהיא הופכת את העונד אותה לבלתי-נראה. הוא מגן על מעון באג אחרי המסיבה של בילבו, כשהוא מגן על פרודו מפני אורחים לא רצויים. הוא גם העומד מאחורי ה"קונספירציה" של סם, פיפין, פרדגאר בולג'ר (המכונה "פאטי" - השמן), והוא עצמו, כדי לעזור לפרודו. לכן, כבר בתחילת אחוות הטבעת, הוא ערוך ומוכן למסע. תוך כדי קיצור הדרך שלו דרך היער העתיק ההוביטים הותקפו על ידי אחד העצים, אך תום בומבדיל הציל אותם.
התקרב מאוד לתיאודן מלך רוהאן, ואף על פי שנדחה על ידיו מלרכב לקרב בשדות הפלנור, הלך לקרב מוסתר על ידי אאווין, שכינתה עצמה דרהנלם (כיוון שגם לא הורשתה להילחם). בקרב חתך את גיד רגלו של המלך המכשף שר רפאי הטבעת בעת הסתערותו על אאווין ועל ידי כך גרם למותו.
קישורים חיצוניים
Figuren in Tolkiens Welt
Power to All Our Friends
Power to All Our Friends (בעברית: כוח לכל חברינו) הוא שיר של קליף ריצ'רד, שייצג את בריטניה בתחרות האירוויזיון בשנת 1973. השיר הגיע למקום השלישי בתחרות.
השיר נבחר בהצבעה בגלויות דואר של צופי ה-BBC מתוך שישה שירים שהושמעו בתוכנית "A Song For Europe" בהנחייתה של סילה בלק.
ב-1973 יצא השיר כסינגל בממלכה המאוחדת והגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי. הבי-סייד של התקליט היה "Come Back Billie Jo" שהגיע למקום השני בבחירת השיר המייצג את בריטניה לאירוויזיון.
ב-1968 ייצג קליף ריצ'רד את הממלכה המאוחדת באירוויזיון עם השיר "Congratulations" שהגיע למקום השני בתחרות.
Guilty Pleasures
בנוסף גיב הופיעה של שתי עטיפות האלבום ואף ביצע קולות רקע, קולות נגינה בשירים באלבום ואף השתתף באחד מהם, בדומה לאלבום Guilty שגם בו לקח חלק פעיל.
טורקמנית
תפוצה
השפה הטורקמנית בימינו הנה שפת האם של כ-7 מיליון או 7.6 מיליון איש (2007), לפי מקורות טורקיים - 9 מיליון. (ב-1995 - 6,562,810) היא מדוברת כעת בעיקר במדינות הבאות: בקרב הבלשנים השתייכותם של ניבים טורקמנים או טורקים בעיראק, סוריה וירדן לשפה הטורקמנית היא שנויה במחלוקת. יש משײכים אותם לאזרית הדרומית.
Guilty Pleasures
הצלחה
האלבום הגיע למקום ה-5 בארצות הברית שם הגיע למעמד אלבום זהב על מכירות של 509 אלף עותקים ובכך שברה שיא כאשר הפכה לזמרת הנשית שקיבלה הכי הרבה מעמדות זהב ופלטינה בהיסטורית ארצות הברית והייתה לאמנית השנייה שעשתה זו הכי הרבה פעמים אחרי אלביס פרסלי.
טורקמנית
שמות היסטוריים
בעבר הטורקמנית נקראה בפי מלומדים באירופה "טורקומנית" או "טרוכמנית".
Guilty Pleasures
הצלחה
בבריטניה האלבום הגיע למקום ה-3 במדינה וקיבל מעמד פלטינה.
טורקמנית
דוגמת קטע בשפה הטורקמנית
קטע מההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם:
כל בני האדם נולדו בני חורין ושווים בערכם ובזכויותיהם. כולם ניחנו בתבונה ובמצפון, לפיכך חובה עליהם לנהוג איש ברעהו ברוח אחװה.
סיווגים
הטורקמנית סװגה בכמה צורות: או או
ניבים
לטורקמנית ניבים רבים. החשובים ביניהם:
הניבים המדוברים ביותר הם: יומוט - במערב טורקמניסטן, ארזארי-אזארי בדרום-מזרח טורקמניסטן, וטקה - במדבר קרקום
בימי הביניים דיברו הנוודים שבערבות ומדבריות טורקמניסטן את הניב הקרוי "טורקית ח'ווארזמית", הנחשב על ידי רבים לניב-אב של הטורקית החוראסאנית. הוא הוחלף במאה ה-15 בניב המזרח-טורקי צ'אגאטאי. במאות 17-19 נדדו טורקמנים רבים לרוסיה. ממנגישלק על-יד אסטרחן עברו רועי בקר טורקמנים לאזור סטברופול. שם התײשבו והקימו 18 כפרים.
היסטוריה
השפה הטורקמנית צמחה על יסוד שפת הטורקים האוע'וזים (הענף המערבי) שהתיישבו בערך במאה ה-10 באזור ימת אראל שנשלט עד אז על ידי שפות איראניות. השם "טורקמני" הופיע באותה תקופה. במהלך השנים נקלטו גם השפעות משפות הטורקיות מן הקבוצה קיפצ'ק. עד המאות 14-15 התלכדו השבטים בטורקמניסטן עד כדי היװצרות עם אחד.
במאות 18-19 התפתחה ספרות טורקמנית בעיקר הודות למשוררים כמו אזאדי, מחטומקולי, סעידי, זלילי. באותה תקופה חלה התקרבות של השפה הספרותית אל שפת הדיבור. בסף המאה ה-19 פורסמו הספרים המודפסים הראשונים בטורקמנית. בשנת 1913 פרסם אי.א. בליאייב את המילון הרוסי-טורקמני הראשון ובשנת 1915 את "דקדוק השפה הטורקמנית". עם החוקרים הסובייטים שתרמו לחקר השפה הטורקמנית נמנו א.נ. סמוילוביץ', א.פ. פצלוײבסקי ואחרים.
הקמת מדינות לאומיות באסיה המרכזית הסובייטית לפי דגם החלק האירופי של ברית המועצות התלװה בגיבוש שפות לאומיות רשמיות. במציאות תושבי האזור תיקשרו והבינו זה את זה, למרות ההבדלים בין הניבים והשפות. יצירת מגוון נורמות, במובן מסוים, היה מלאכותי, וגרם להתרחקות קבוצות ניבים מסוימות זו מזו. בתקופת טרום-מהפכת אוקטובר 1917, לימדו בבתי ספר בטורקמניסטן את שפת "צ'אגאטאי מרכז-האסיאתית". שני הניבים העיקריים של הטורקמנית - טקה ויומוט (יומוד) טענו לראשונות לגבי תרומתם לביסוס השפה הספרותית המודרנית. החוקרים הכריעו מאוחר יותר לטובת הניב טקה המדובר באזור אשגבאט. השפה הטורקמנית מן התקופה הפאודלית ידועה הודות לשירי מחטומקולי, קמיאב, מוללהנפס, קמין ואחרים. על השפה המדוברת מאותם ימים לא ניתן לדעת אלא מתוך הפולקלור.
הגיית השפה וכתיבתה
פרט לשפה הפרסית, עד למאה ה-18 כתבו הטורקמנים רק בשפת צ'אגאטאי. רק באותה מאה התפתחה לראשונה ספרות טורקמנית משמעותית בניבים הטורקמנים. הפרסית וצ'אגאטאי נכתבו באלפבית ערבי. הטורקמנית נותרה רק שפת הנוודים, בעוד שתושבי הערים המעטות והאיכרים תושבי נאות המדבר דיברו בעיקר פרסית. אפילו בני המעמד העליון המצומצם של הטוקרמנים הגיעו להשתמש יותר בפרסית מאשר בניבים הטורקמנים.
בשנת 1928 תחת השלטון הסובייטי נאסרו לשימוש שפת הצ'אגאטאי והאלפבית הערבי. הכתב הערבי ננטש לטובת אלפבית לטיני בהשראת טורקיה של אטאטורק. בו זמנית פותח דקדוק אחיד לניבים הטורקמנים השונים. בהתחלה נבחר הניב במערב-טורקמני יומוט כבסיס של השפה הספרותית. במאמצים לבניית שפה טורקמנית ספרותית בשנות ה-1920 נוצר אוצר מילים מודרני על בסיס השפה האזרית (אזרבייג'אנית) שהייתה השפה הטורקית היחידה בשטח ברית המועצות שהייתה כתובה עוד לפני מהפכת אוקטובר 1917.
בשנת 1940 יחד עם לימוד החובה של השפה הרוסית הונהג האלפבית הקירילי עם התאמות לשימוש השפה הטורקמנית
בימי הרפורמות של מיכאיל גורבצ'וב בשנים 1989-1988 פעלו חוגים לאומנים בקרב האוכלוסייה הטורקמנית במטרת הפסקת השימוש בשפה הטורקמנית של ימינו ובחזרה לשפת הצ'אגאטאי. תוך שמירת השפה הכתובה העכשווית דרשו אותם החוגים כדרישה מינימלית את התאמת הטורקמנית על בסיס שפת צ'אגאטאי המזרח-טורקית. במחנה אחר התייצב חלק אחר באוכלוסייה הטורקמנית, שדגלה בחזרה למסורת המוסלמית. מחנה זה דגל ברה-איסלאמיזציה של טורקמניסטן. גם הלאומנים וגם הדתיים התאחדו בדרישה תקיפה לחזרה לאלפבית הערבי. אולם שתי הקבוצות נותרו במיעוט בקרב העם הטורקמני. הרוב בחר בשיתוף פעולה הדוק עם מדינות המערב, במיוחד עם האיחוד האירופי ועם טורקיה, שאיתה חלקו מוצא אוע'וזי משותף.
לקראת ההתפרקות הצפויה של ברית המועצות, השתתף בשנת 1990 שר הדתות של טורקמניסטן במפגש פסגה בטורקיה. באנקרה תמכו כל שרי הדתות מהארצות דוברות שפות טורקיות במרכז אסיה במעבר תוך 15 שנה לאלפבית לטיני לכל השפות הטורקיות על בסיס האלפבית הטורקי המודרני.
הטורקמנים באיראן, אפגניסטן ובארצות ערב נשארו דבקים באלפבית הערבי. הניב השלט גקלן משמש באיראן כשפה ספרותית טורקמנית. לעומת זאת הטורקמנים באפגניסטן ובארצות ערב כותבים בניבים שונים.
האלפבית הלטיני - שנת 1995
אותיות מיוחדות המבדילות את האלפבית הטורקמני מהטורקי:
ä: e פתוח
j: c
ň: n מאונפף
w: v
ý: y
y: ı
המוזיאון ההיסטורי של פפאלץ
המוזיאון ההיסטורי של פפאלץ (בגרמנית: Historisches Museum der Pfalz) הוא מוזיאון שנמצא בעיר שפייר שבריינלנד-פפאלץ, ליד קתדרלת שפייר. המוזיאון נפתח במיקומו הנוכחי בשנת 1910 והוא כולל כמיליון מוצגים (נכון לשנת 2018).
במוזיאון מבקרים למעלה מ-200,000 מבקרים בשנה. יש בו אוספים נרחבים, תערוכות קבועות ותערוכות מיוחדות ומגוונות, ובכך הוא אחד המוזיאונים ההיסטוריים החשובים ביותר בגרמניה.
היסטוריה
מקים המוזיאון היה אנטיקנהאלה ויזם אותו נשיא המחוז יוזף פון שטיכנר. הוא נבנה על ידי יוהאן פיליפ מטלנר בשנת 1826 בבניין קתדרלת שפייר והוצגו בו בעיקר חפצי אבן, בעוד שאר החפצים אוחסנו בבית העירייה.
בשנת 1869 שולבו כל אוספי האגודה ההיסטורית של פפאלץ, מחוז הריין, ריינלנד-פפאלץ והעיר שפייר, כדי להציג את ההיסטוריה של פפאלץ. בשנת 1873 הועברו כמה חפצים מאולם העתיקות למרתף מבנה בית הספר, אך זמן קצר לאחר מכן הוצבו בחצר, שכן המרתף הושכר ככל הנראה לאנשים פרטיים. בשנת 1874 הובאו לבסוף החפצים מחצר בית הספר ומהאולם העתיק לבית המלאכה לשעבר של בית הספר. במקביל, התצוגה שהוצגה בקומה השלישית גדלה כך שלבסוף התרחבה על כל הקומה של האגף המזרחי. בעיר הוקם אז הבניין הנוכחי של המויאון ליד קתדרלת שפייר על פי תוכניותיו של האדריכל גבריאל פון סיידל. בסוף 1909 עברו האוספים מבית הספר לבניין החדש שנחנך בשנת 1910. לאחר כ-80 שנה, בשנת 1990, המוזיאון שופץ הורחב.
"המוזיאון ההיסטורי" של קרן פילנתרופית פאלץ שפייר הפך למוזיאון חסות של המוזיאון ההיסטורי של ריינלנד-פפאלץ בשנת 1985. התורמים היו האגודה המחוזית של פפאלץ, העיר שפייר, הכנסייה האוונגליסטית של פפאלץ, מדינת ריינלנד-פפאלץ והאגודה ההיסטורית של פפאלץ.
מנהלי המוזיאון היו מדענים שייצגו כיוונים שונים: מינרד מריה גרווניג היא היסטוריונית לאמנות, קורנליה אוויגלבן היא ארכאולוגית, אלכסנדר קוך היה חוקר פרהיסטוריה. יורשו של קוך היה הארכאולוג אקרט קוהנה, שהיה בעבר ראש מוזיאון רייניש לנדסמייזר בטריר. אחריו הגיע ההיסטוריון אלכסנדר שוברט, שעבד בעבר כמנהל מדעי במוזיאוני רייס אנגלהורן במנהיים.