cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הסופר קאפ הספרדי 2016
משחק שני
השער הראשון הגיעה בדקה ה-10' כאשר ארדה טוראן מצא את עצמו במצב הבקעה ממסירה של ליונל מסי, אותה הצליח לתרגם לשער כשבעט אל הפינה הימנית של השער. בסביבות הדקה ה-30' קלאודיו בראבו עצר פנדל שבעט ויסנטה איבורה, לאחר וסמואל אומטיטי נגע בידו ברחבה.
בדקה ה-46', ממש בפתיחת המחצית השנייה, טעות במסירה של שוער סביליה סרחיו ריקו הובילה לשער שני של טוראן. עשר דקות לאחר מכן מסי חתם את תוצאת המשחק עם שער בנגיחה, הראשון והיחיד שלו עם הראש בסופר קאפ עד כה, מבישול של לוקאס דין.
כרובית אלמוגים
כרובית אלמוגים או כרובית אלמוג היא ירק חד-שנתי, זן של מין כרוב הבר ממשפחת המצליבים. צבעה תרוג, ולתפרחת שלה צורה של ספירלה לוגריתמית המורכבת מחרוטים פרקטליים, כלומר מורכבים מעותקים מוקטנים של עצמם. כרובית אלמוגים עשירה בוויטמין C, ויטמין K, סיבים תזונתיים וקרוטנואידים. טעמה של כרובית אלמוגים משלב בין טעמם של כרובית וברוקולי.
גידול מסחרי כרובית אלמוגים בישראל החל בעשור השני של המאה ה-21, והיא נמכרת בחודשים ינואר עד אפריל.
גלן יאנגקין
גְלֵן אָלֶן יַאנְגּקִין (באנגלית: Glenn Allen Youngkin; נולד ב-9 בדצמבר 1966) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, מושל וירג'יניה המכהן מאז 15 בינואר 2022. בבחירות לתפקיד המושל שנערכו בראשית נובמבר 2021 גבר יאנגקין, מועמד המפלגה הרפובליקנית, על המושל לשעבר והמועמד הדמוקרטי טרי מקאוליף. טרם כניסתו לחיים הפוליטיים, עבד יאנגקין במשך 25 שנה בחברת ההשקעות הפרטיות "קבוצת קרלייל" ("The Carlyle Group"), ולאחר מכן היה למנכ"ל החברה. יאנגקין פרש מקבוצת קרלייל בספטמבר 2020, והכריז על מועמדותו לתפקיד מושל וירג'יניה בינואר 2021.
תחילת דרכו
גלן אָלֶן יאנגקין נולד בריצ'מונד, עיר הבירה של וירג'יניה, בראשית דצמבר 1966. הוא בנם של אליס (לבית קווין) וקרול ויין יאנגקין. אביו שיחק כדורסל באוניברסיטת דיוק ועבד בתחום החשבונאות. בנעוריו של יאנגקין עברה המשפחה מריצ'מונד אל וירג'יניה ביץ'. הוא למד באקדמיית נורפוק השוכנת בנורפוק, והשלים את לימודיו בשנת 1985. כתלמיד בבית הספר התיכון זכה במספר תוארי הצטיינות בכדורסל. יאנגקין למד באוניברסיטת רייס על מלגת כדורסל, ושיחק במשך ארבע עונות בליגה א' של התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי בקבוצת כדורסל הגברים של רייס, שם הוא זקף לזכותו 82 נקודות ו-67 ריבאונדים בקריירה שלו. במהלך 1990 השלים לימודי תואר ראשון במדעי הניהול, לצד תואר ראשון נוסף בהנדסת מכונות. ב-1994 קיבל תואר מוסמך אוניברסיטה במנהל עסקים מבית הספר לעסקים של אוניברסיטת הרווארד.
קריירה עסקית
לאחר שסיים ב-1990 את לימודיו באוניברסיטת רייס, הצטרף יאנגקין לבנק ההשקעות "פירסט בוסטון" (First Boston), שם טיפל במיזוג חברות ורכישות ובמימון בשוק ההון. החברה נרכשה בידי קרדיט סוויס והפכה ל"קרדיט סוויס פירסט בוסטון"; יאנגקין עזב ב-1992 כדי ללמוד תואר שני במנהל עסקים. כעבור שנתיים, משקיבל תואר מוסמך, הצטרף לחברת הייעוץ האסטרטגי מקינזי ושות'. באוגוסט 1995 חבר לחברת ההשקעות הפרטיות "קבוצת קרלייל" שבסיסה בוושינגטון הבירה. תחילה היה חבר בצוות רכישת החברות של התאגיד. ב-1999 מונה לשותף ומנהל בחברה. בשנים 2000–2005 ניהל את צוות רכישת החברות בממלכה המאוחדת, ומ-2005 עד 2008 היה יו"ר צוות ההשקעות של חטיבת התעשייה העולמית בחברה.
באפריל 2008, המייסדים של קרלייל ביקשו מיאנגקין לסגת מעשיית עסקאות כדי להתמקד באסטרטגיה הרחבה יותר של החברה. בשנת 2009 הקימו האבות המייסדים של החברה ועדה תפעולית בת שבעה אנשים, בראשות יאנגקין, אשר פיקחה על הפעילות השוטפת של קרלייל לא כולל עסקאות. באותה השנה הוסיף להצטרף, ביחד עם דניאל אקרסון, לוועד המנהל של החברה, שהיה מורכב עד אותה עת משלושת המייסדים בלבד. כאשר סמנכ"ל הכספים הראשי של קרלייל, פיטר נאכטווי (Nachtwey), עזב לפתע את החברה בשלהי 2010, מונה יאנגקין לסמנכ"ל כספים דה פקטו. יאנגקין היה סמנכ"ל התפעול של קבוצת קרלייל ממרץ 2011 עד יוני 2014. יאנגקין מילא תפקיד מרכזי בהנפקה הראשונה לציבור של החברה, כאשר פיקח על ההנפקה והצעת מניותיה. ביוני 2014 הפך לנשיא משותף ולמנהל התפעול הראשי לצד מייקל ג'. קוואנה, שהצטרף לקבוצת קרלייל מג'יי פי מורגן צ'ייס. במאי 2015 עזב קוואנה את הקבוצה, ויאנגקין נותר לבדו בתפקיד הבכיר.
באוקטובר 2017 הודיעה קבוצת קרלייל שמייסדיה יישארו יושבי ראש בכירים בדירקטוריון אך יתפטרו מתפקידם כמנהלים היומיומיים של החברה. הם הכריזו על יאנג'ין ועל קוסונג לי (Kewsong Lee) כיורשים שלהם, שימשהו כמנכ"לים זה לצד זה, החל מ-1 בינואר 2018. בתפקיד זה יאנגקין פיקח על עסקי הנדל"ן, האנרגיה, התשתיות ופתרונות ההשקעה של קרלייל; לי פיקח על עסקי ההון הפרטי והאשראי העולמי של החברה. יאנגקין ולי גם הצטרפו למועצת המנהלים של החברה משמונו למנכ"לים שותפים. סוכנות הידיעות "בלומברג" תיארה את מבנה המנכ"לות המשותפת בחברה כ"מסורבלת", ולאחר שנתיים וחצי הודיע יאנגקין על פרישתו. ביולי 2020 הודיע כי יעזוב סופית בשלהי ספטמבר.
הבחירות למושלות וירג'יניה 2021
בינואר 2021 הכריז יאנגקין ​​כי יתמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לתפקיד מושל וירג'יניה. הייתה זו התמודדותו הראשונה לתפקיד ציבורי. עושרו האישי של יאנגקין העניק לו את היכולת לממן את מסע הבחירות שלו בכוחות עצמו, והוא הוציא לפחות 5.5 מיליון דולר אמריקאי מכספו הפרטי לצורך ההתמודדות. יאנגקין זכה לתמיכתו של טד קרוז במהלך הבחירות המקדימות, שתיאר את יאנגקין כידיד קרוב של משפחתו. גם שגרירת ארצות הברית באו"ם ומושלת קרוליינה הדרומית לשעבר ניקי היילי העניקה לו את חסותה. בעבר, תרם יאנגקין כספים למסע הבחירות של קרוז בבחירות 2018 לסנאט של ארצות הברית.
ב-10 במאי זכה יאנגקין במועמדות מפלגתו במהלך ועידה של המפלגה הרפובליקנית בווירג'יניה, לאחר סבבים מרובים של הצבעה לפי דירוג ב-39 קלפיות בפוזרו ברחבי הקהילייה; הוא גבר על שישה מתמודדים אחרים. כל המועמדים הרפובליקנים, כולל יאנגקין, הדגישו את נאמנותם לנשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ ולטראמפיזם, אם כי מתמודדים אחרים למועמדות, כגון חברת הסנאט המדינתי אמנדה צ'ייס, היו תומכים אדוקים יותר של טראמפ. לאחר שזכה במועמדות המפלגה, העניק טראמפ את חסותו ליאנגקין. אמנם יאנגקין החשיב את תמיכת טראמפ ל"כבוד", אך הוא ביקש לבדל את עצמו מכמה מתומכיו הנלהבים ביותר של טראמפ. לראיה, העיתון "הניו יורק טיימס" פרסם בחודש אוקטובר שיאנגקין שאף להפוך את מסע הבחירות לעניין "מקומי" בתוך גבולות וירג'יניה. יאנגקין חיזר בגלוי הן אחר תומכי-טראמפ והן אחר מתנגדיו.
יריבו של יאנגקין בבחירות מטעם המפלגה הדמוקרטית היה המושל לשעבר טרי מקאוליף. ב-12 ביולי מיאן יאנגקין לקיים עימות בחירות מול מקאוליף בלשכת עורכי הדין של וירג'יניה, בנימוק של התנגדות למנחת העימות ג'ודי וודרוף, על תרומה שתרמה ל"קרן קלינטון–בוש האיטי" ב-2010. לשכת עורכי הדין של וירג'יניה קיימה עימותי בחירות לתפקיד המושל בכל הפעמים מאז 1985; מקאוליף ויאנגקין המשיכו להתייצב זה מול זה בעימותי בחירות פעמיים במהלך מסע הבחירות.
לפי המלכ"ר "PolitiFact", טרם הוועידה הרפובליקנית בווירג'יניה אמנדה צ'ייס, חברת הסנאט של וירג'יניה שקידמה תיאוריות קונספירציה לגבי בחירות 2020, פעלה עבור מסע הבחירות של יאנגקין. סוכונת הידיעות "AP" ציינה שיאנגקין "כשל בהפרכת תאוריית קונספירציה" לגבי בחירות 2020; כשנשאל באחת מעצרותיו האם ניתן להשיב את טראמפ אל הבית הלבן, השיב יאנגקין: "איני יודע את הפרטים לגבי איך זה עשוי להתרחש כי מה שקורה במערכת המשפט מתקדם לאט ואין זה ברור".
יאנגקין ניהל תעמולת בחירות לצד סגן נשיא ארצות הברית לשעבר מייק פנס, וגם יועצו לשעבר של טראמפ סטיב באנון נאם בשבחו של יאנגקין בעצרת בחירות בחודש אוקטובר, בה הוצג סרטון תמיכה מאת טראמפ עצמו. בעצרת שנערכה באוקטובר יאנגקין לא השתתף באופן אישי, אף על פי שהודה למארחיה על קיומה. יאנגקין שם דגש על המצע שלו בסוגיות החינוך, מה שהסב לו תשומת לב בתקשורת הלאומית. הוא טען כי תאוריה ביקורתית של גזע נלמדת בהרחבה במוסדות החינוך בווירג'יניה. למעשה התיאוריה הבוחנת כיצד החוק מנציח את הפערים הגזעיים, אינה נלמדת בבתי הספר של וירג'יניה.
ביום הבחירות, שהתקיים ב-2 בנובמבר, ניצח יאנגקין את מקאוליף וגרף 50.8% מקולות הבוחרים, בעוד מקאוליף גרף 48.4%. ניצחונו של יאנגקין, שנחשב במהלך מסע הבחירות לאנדרדוג במדינה הכחולה, התפרש כמפח נפש עבור הנשיא ביידן והמפלגה הדמוקרטית לקראת בחירות האמצע ב-2022. יאנגקין הושבע לתפקידו כמושל ב-15 בינואר 2022.
אירוטפג'רה
אירוטפג'רה (שם מדעי: Europejara; מילולית: "טפיג'רה אירופאית") הוא סוג פטרוזאור ממשפחת הטפג'ריים שהתקיים בקרטיקון התחתון של אירופה. הוא התגלה בספרד ב-2012 ותחילה נחשב לבן לסוג טפיג'רה אך הופרד. סוג זה הוא הראשון שנמצא שהתקיים באירופה. הסוג הוגדר ב-2012 ונכלל בו מין אחד -, הקרוי על שם האולקאדים, עם נכחד שחי בחצי האי האיברי. ממצאי הפטרוזאור התגלו בתצורות לה הוירגוינה בקואנקה וכללו בעיקר עצמות לסת שבורות.
האירוטפג'רה היה פטרוזאור מסורבל בעל כרבולת ענקית על ראשו. הוא היה קטן יחסית אך בעל מוטת כנפיים של מעל 2 מטר. הגולגולת הגיעה לאורך 135 מ"מ והייתה בעלת לסתות מוזרות באורך 23 ס"מ שהשתפעו מטה בציר ייחודי כמו של הגרזן, בעוד הלסת העליונה פנתה מעט מעלה. הגולגולת הייתה חלולה כמו אצל מקור טוקאן או קלאו והסתיימה בכרבולת קטנה כמו של קזואר. לפטרוזאור זה לא היו שיניים והוא כנראה היה אוכל פירות אם לא דייג.
פטרוזאור זה היה מצליח במשך השינוי הסביבתי של שלהי אמצע הקרטיקון, בו עצים חשופי זרע התחלפו בעצים בעלי פרחים בעלי זרע ואיתם בפירות הראשונים, מהם ניזון האירוטפג'רה.
יוסף שרייבר
הרב חזקיהו יוסף שרייבר (נולד בשנת תשי"ד, 1954) הוא ראש ישיבת מהרי"ל-אבן ישראל, בירושלים.
ביוגרפיה
נולד בבני ברק לרב פינחס שרייבר ולרייזל בת אברהם יצחק רוטשטיין, שהיה ראש בית היתומים דיסקין בירושלים. נקרא על שם סבה של אמו, חזקיהו יוסף קרלנשטיין. עוד לפני היותו בר מצווה (סביבות 1967) החל ללמוד בישיבת פוניבז', בתקופה זו היה גם משומעי לקחו של הרב גדליה נדל. באמצע שנות ה-70 נישא למינדל, בתו של הרב חיים אהרן טורצ'ין, ראש ישיבת 'מצוינים' בירושלים.
בשנות ה-80 נתמנה לר"מ בישיבת מהרי"ל על שמו של הרב יהושע לייב דיסקין בבניין בית היתומים דיסקין. בראשות הישיבה עמד הרב רפאל יונה טיקוצ'ינסקי. לאחר שהרב טיקוצ'ינסקי העתיק את ישיבתו לירוחם נתמנה על ידי סבו רוטשטיין לראש ישיבת מהרי"ל.
הישיבה כללה קיבוץ בלבד, מתוך הכרה כי שיטתו של הרב שרייבר לא תובן לתלמידים צעירים. היו ראשי ישיבות שהביעו התנגדות לשיטתו של הרב שרייבר, ומספר התלמידים בה לא עבר את המאה. בר"ח אלול התשנ"ח נוסד בה לראשונה שיעור א'.
לאחר סגירת הישיבה שימש הרב שרייבר כעורך ראשי של מהדורת הטור השלם בהוצאת המאור.
בשנת 2005 (חורף תשס"ו) פתח הרב שרייבר את ישיבת אבן ישראל בשכונת רמות בירושלים. לישיבה מתכונת ישיבת קיבוץ בה מתקבלים בחורים אך ורק מוועד רביעי. הישיבה מונה מונה כ-80 בחורים.
הרב שרייבר נחשב בעל שיטת לימוד מקורית. הוא מקדים את הגדרת יסוד הדברים להסברת פרטי הסוגיה. גם בחורים בישיבות אחרות מרבים לעיין בכתביו, ולעיתים נחשבים תלמידיו. במהלך השנים לא הייתה שיטתו של הרב נפוצה. בעשור השני של המאה ה-21 החלו כמה מתלמידיו ללמד בישיבות בולטות, בהן ישיבת נתיב הדעת של הרב אברהם קפלן וישיבת היכל יצחק של הרב לנדא, שניהם מתלמידיו.
משפחתו
אחיו הרב ישראל בונם שרייבר הוא ראש ישיבת נתיב הדעת וממלא מקום אביו כרב הקהילה הליטאית באשדוד. אחיו הרב עוזיאל הוא ראש ישיבת עטרת שלמה לצעירים בבני ברק. אחיו ר' שמעון הוא ראש כולל עטרת שלמה בבני ברק. אחיו ר' דוד ממנהלי קופת הצדקה קופת העיר חתנו הרב אליעזר לוי הוא ר"מ בישיבת עטרת שלמה במושב שדי חמד.
כתביו ושיעוריו
חלק משיעוריו מושמע בקול הלשון.
דנמרק במשחקים האולימפיים לנוער
דנמרק משתתפת בכל ההמשחקים האולימפיים לנוער שהתקיימו מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער מדנמרק אחת עשרה מדליות, מתוכן שלוש מדליות זהב. דנמרק משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער. אולם, עד כה לא זכה ספורטאי נוער אולימפי מדנמרק במדליה במשחקי החורף.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של דנמרק למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והייתה המשלחת הגדולה ביותר שדנמרק שלחה עד כה. המשלחת כללה 30 ספורטאים שהתחרו באחת עשרה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשלושה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. המשלחת רשמה הישגים נאים בענפים כדוריד עם ניצחון וזכייה במדליית זהב בטורניר הנערות, אתלטיקה עם זכייה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות נערות ודירוג במקום החמישי בקפיצה לרוחק נערים. המשלחת זכתה במדליית ארד בענף הג'ודו בקטגוריית משקל עד 66 ק"ג נערים. ספורטאי המשלחת דורגו בענף השיט בטורניר הנערות בשיוט במפרשית מדגם ביט, ודירוג במקום השביעי בענף האופניים. המשלחת לא הגיעה להישגים משמעותיים בענפים בדמינטון, חתירה, טניס, סיף, קאנו/קיאק וקשתות.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 15 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפים. המשלחת זכתה בארבעה מדליות. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים אופניים עם זכייה במדליית כסף בטורניר הנערים ומדליית ארד בטורניר הנערות וסיום במקום השישי בטורניר המעורב, אתלטיקה עם זכייה במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות נערות ודירוג במקום החמישי בריצת 100 מטר וריצת 400 מטר נערים. המשלחת זכתה במדליית ארד בטורניר הנערים ובמקום העשירי בטורניר הנערות בענף הטריאתלון. המשלחת קטפה הישגים גם בענפים גולף עם דירוג במקום הרביעי בטורניר המעורב, במקום החמישי בטורניר הנערים ובמקום השישי בטורניר הנערות, וקאנו/קיאק עם דירוג במקום השמיני בתחרות הספרינט בקיאק למושב יחיד נערות. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים בדמינטון, חתירה וקליעה.
מדליות לפי משחקים
width="20px"|
גרעין שילה
גרעין שילה היה גרעין התיישבות של תנועת גוש אמונים. חבריו הקימו את היישובים עפרה ושילה והיו הראשונים לחדש את ההתיישבות היהודית מצפון לירושלים אחרי מלחמת ששת הימים.
גרעין שילה החל להתארגן בשנת 1974 ונרשמו אליו 139 חברים, חלקם בעלי משפחות. אנשיו שאפו להקים יישוב יהודי בקרבת שילה הקדומה, ולחדש את ההתיישבות היהודית בהרי בנימין. הם קיימו פגישות עם גורמים מדיניים וביטחוניים, ביניהם ישראל גלילי, לבדיקת אפשרות להקמת היישוב על הר בעל חצור או בכוכב השחר.
בנוסף עשו ניסיונות לעלות לקרקע ללא אישור. ניסיון ראשון לעלייה לקרקע נעשה בשילה והסתיים בפינוי על ידי הצבא. ניסיון שני נעשה במזרעה א-שרקיה ב-10 במרץ 1975 וקיבל את השם "מבצע מנוחה ונחלה". כ-100 מחברי הגרעין התבצרו במערה ששימשה בונקר נשק של הלגיון הירדני והתקינו בפתחה שער ברזל כדי למנוע מהצבא לפנותם. לבסוף, פרצו חיילי צה"ל את השער ופינו את המתנחלים אחד-אחד מן המקום. האירוע תועד בעיתון "הארץ" ובעיתון "מעריב" בימים שלאחריו.
במכתב ממזכירות גרעין שילה לחברי הגרעין נכתב, כי אם גרעין אלון מורה, הגרעין השני של גוש אמונים, יעלה לקרקע קודם לעליית הגרעין לשילה, יעלו חברי גרעין שילה להזדהות עם אנשיו ויתמכו בו בפומבי. חברי גרעין שילה אכן השתתפו ב-8 ניסיונותיו של גרעין אלון מורה להתיישב באזור שכם, אך הצליחו להקים יישוב של קבע כחצי שנה לפניו. ב-20 באפריל 1975 נכנסו חברי גרעין שילה למבנים נטושים ב"מחנה עין יברוד" - מחנה צבאי ירדני למרגלות הר בעל חצור שבנייתו נקטעה עם פרוץ מלחמת ששת הימים. ליישוב החדש קראו עפרה, על שמה של עפרה הקדומה שבנחלת שבט בנימין המזוהה עם הכפר הפלסטיני א-טייבה הסמוך.
משה מרגל
הרב דוקטור משה מָרְגֶל (בסרבו-קרואטית: Mojsije Margel; 13 בנובמבר 1875, מושצ'יסקו, שלזיה תחתית, הקיסרות הגרמנית – 30 באפריל 1939, זאגרב, ממלכת יוגוסלביה) היה הרב הראשי ליהודי זאגרב בין השנים 1927–1937, פדגוג, פילולוג ומילונאי.
קורות חייו
משה מרגל נולד בעיירה מושצ'יסקו אשר בקיסרות הגרמנית (בשטחה של פולין המודרנית). הוא רכש השכלה רבנית בבית המדרש לרבנים בווינה ובהמשך בבית המדרש לרבנים בברלין. סיים דוקטורט בפילוסופיה יהודית באוניברסיטת ברלין. בהמשך התגורר בקרקוב ובה ערך את כתב העת בעברית "אוצר הספרות". בין 1906–1914 כיהן כרב הראשי ליהודי פוז'גה וכן כמנהל בית הספר היהודי בעיר. במהלך שהותו בפוז'גה חיבר מילון גרמני-עברי. היה חבר בלשכת המתרגמים של קרואטיה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בשורות הצבא האוסטרו-הונגרי והוצב ביחידת הרבנות הצבאית בזאגרב. ב-1919 עבר לזאגרב ומונה למנהל בית הספר היהודי בעיר. חיבר מילון עברי-קרואטי ותרגם לעברית ולקרואטית ספרים ומחזות. ב-1927 מונה לרב הראשי ליהודי זאגרב וכיהן במשרתו עד 1937, עת נאלץ לפרוש בשל מצבו הבריאותי.
מרגל כתב ספרים ומאמרים בתחום הפילולוגיה העברית, וכן כתב באנציקלופדיה היהודית. אחיו יהודה מרגל כיהן כרב קהילת נובה גראדישקה. משה מרגל הלך לעולמו בזאגרב ב-1939 ונקבר בבית הקברות מירוגוי. היה נשוי לפרנצ'סקה (1878, טרנופול - 1941), ואב לזיגמונד, עורך דין (1901, פשמישל - 1941), שנספו בשואה. ב-2007 הוקם בזאגרב על שמו "מכון מרגל" לתרבות יהודית.
רופרכט השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ
רופרכט השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ (בגרמנית: Ruprecht II. von der Pfalz; 12 במאי 1325 - 6 בינואר 1398), היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1390–1398.
שמירה וביטחון
חברת קבוצת השומרים שמירה וביטחון בע"מ המוכרת השם המקוצר "שמירה וביטחון" היא חברה פרטית, משפחתית, ישראלית שנוסדה בשנת 1938 על ידי דוד לוי ועוסקת באספקת שירותי אבטחה.
רופרכט השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ
ביוגרפיה
בשנת 1329 חתם לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה יחד עם רופרכט ודודיו רודולף השני ורופרכט הראשון על אמנת פאביה, ולפיה הם קיבלו את רוזנות הפלטינט שעל הריין, ואילו לודוויג נשאר עם דוכסות בוואריה. בשנת 1338 חילקו רודולף, רופרכט הראשון ורופרכט השני את נחלתם ביניהם, ולאחר מותו של רודולף השני, רוזן הפלטינט שעל הריין בשנת 1353 חילקו שוב רופרכט הראשון ורופרכט השני את הנחלות ביניהם.
שמירה וביטחון
היסטוריה
בשנת 1905 מייסד החברה, דוד לוי, עלה לארץ ישראל מבולגריה. במלחמת העולם הראשונה הוא לחם במסגרת לגיון הזרים של הצבא הבולגרי, ובסיומה חזר לארץ ישראל. בשנת 1920 התגייס למשטרת תל אביב והיה לבין השוטרים העבריים הראשונים של העיר. בשנת 1938 דוד לוי, שהיה בדרגת סמל, פרש משורות משטרת המנדט הבריטי. לאחר שצבר ידע רב וניסיון ביטחוני עשיר במסגרת שירותו בצבא הבולגרי ובמשטרה הבריטית החליט להקים את חברת "שמירה וביטחון". בתחילת דרכה סייעה החברה ליישוב היהודי בארץ ישראל להתמודד אל מול ההתקפות הערבים, וגייסה שוטרים יהודים שהשתחררו מהמשטרה הבריטית. כמו כן סיפקה החברה שירותי אבטחה לגופים שונים.
נכון לשנת 2021 החברה מנוהלת על ידי בני הדור הרביעי של המשפחה. יושב ראש דירקטוריון החברה הוא דוד לוי, ומנכל החברה הוא שחר. משרדי החברה שוכנים בתל אביב.
רופרכט השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ
ביוגרפיה
ב-6 בינואר 1398 מת רופרכט באמברג, ובנו רופרכט השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון תחתיו.
משפחתו
בשנת 1345 התחתן רופרכט עם באטריצ'ה מסיציליה, בתם של פייטרו השני, מלך סיציליה ואליזבת מקרינתיה, מלכת סיציליה, ממנה היו לו 7 ילדים:
גביע המדינה בכדורגל 1988/1989
גביע המדינה בכדורגל 1988/1989 הייתה התחרות ה-51 מאז היווסדה וה-36 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו בספטמבר 1988 והסתיימו ב-14 ביוני 1989.
בית"ר ירושלים ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בגביע החמישי שלה.
השלבים המוקדמים
בשלב המוקדם השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב השביעי לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית.
שלבי הגמר
הקבוצה שאירחה את המשחק הראשון במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
הערה:
מקס ומוזה
תקציר העלילה
עמיקם, משורר העמק, נוסע לטיול מסביב לעולם בחיפוש אחר השראה לשירים חדשים. בשביל שלא יגלו שהוא עזב, עוזריו מקס ומוזה נאלצים לשמור על זה בסוד ולבצע את העבודה שלו במקומו. בכל פרק הם עוברים חוויות חדשות, וכותבים שיר חדש. בסיום כל פרק רמי קלינשטיין מבצע שיר שונה.
שירים שהופיעו בסדרה
בסיום כל פרק בסדרה מבוצע שיר על ידי רמי קלינשטיין, אותו הלחין למילותיה של שירי הילדות של הפזמונאית רחלי שביט.
ג'יהולוזאוריים
ג'יהולוזאוריים (שם מדעי: Jeholosauridae) היא משפחה של דינוזאורים צמחוני מהקבוצה בעלי אגן דמוי עוף, שהתקיימה רק בקרטיקון של אסיה. המשפחה כוללת מספר סוגים, ביניהם הג'יהולוזאורוס (Jeholosaurus) וייתכן שעוד כמה סוגים קרובים כמו הקוריאנוזאורוס (Koreanosaurus). הקבוצה הוגדרה ב-2012 בידי פנג לו האן וצוותו, אך לא כל החוקרים מסכימים על קיומה. אחרים רואים בסוגים אלה שייכים למשפחת ההיפסילופודוניים או הפארקוזאוריים (Parksosauridae).
המשפחה נחשבת לפרימיטיבית יחסית ומאבותיהם של הצרפודים, בהם האורניתופודים, הפכיצפלוזאוריים והצרטופסים.
סוגים
ייתכן שגם הקוריאנוזאורוס משויך הנה.
אורנה הוזמן-בכור
אורנה הוזמן בכור (נולדה ב-1969) היא מנהלת ישראלית, המכהנת כיושבת ראש דריקטוריון נמל אשדוד. קודם לכן שישמה כמנכ"לית של מספר משרדי ממשלה; ביניהם: משרד הפנים, משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים, המשרד לשיתוף פעולה אזורי והמשרד לפיתוח הנגב והגליל. בתפקידיה הציבוריים היא ליוותה שנים רבות את חבר הכנסת והשר סילבן שלום בתפקידיו השונים.
ביוגרפיה
נולדה ב-1969 בשכונת מעוז אביב בעיר תל אביב ולמדה בבית הספר מגן ובתיכון ליידי דייוויס. הוזמן-בכור שירתה בחיל המודיעין. אורנה היא בעלת תואר ראשון במינהל עסקים מאוניברסיטת עמק התמזה (Thames Valley University, כיום אוניברסיטת מערב לונדון) ותואר שני EMBA במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 1995 התחילה את דרכה הציבורית כעוזרת פרלמנטרית של ח"כ סילבן שלום. בשנת 1998 עבדה הוזמן-בכור במשרד המדע. בשנת 2001 שימשה כראש לשכת שר האוצר וב-2003 עד 2006 שימשה כראש לשכת שר החוץ. בשנת 2006 יצאה למגזר הפרטי ומונתה לסמנכ"לית הפיתוח העסקי של חברת גלעד קשרי ממשל ולובינג.
בשנת 2007 הקימה את חברת OHB שעסקה באסטרטגיה וקשרי ממשל. בשנת 2009 מונתה למנכ"לית המשרד לפיתוח הנגב והגליל, ובהמשך, בשנת 2011, מונתה להיות גם המנכ"לית של המשרד לשיתוף פעולה אזורי.
בשנת 2010 נבחרה הוזמן-בכור על ידי מגזין "גלובס" לאחת מ-40 המשפיעים עד גיל 40.
פרויקטים נוספים שקידם המשרד לפיתוח הנגב והגליל הם הקמת מרכז הסברה לאומי בעלות של 18 מיליון שקלים, כחלק מתוכנית רחבה שמטרתה לספק מענה אזרחי למעבר בסיסי צה"ל לדרום, וכן פרויקטים להגדלת מספר הסטודנטים בנגב והגליל והקמת מרכזי צעירים. כמו כן פעלה הוזמן-בכור להגברת השתלבות נשים במגזר הציבורי, שלושת ראשי האגפים במשרד בתקופתה (פיתוח הנגב, פיתוח הגליל ואגף צעירים) היו נשים, והמשרד קידם פעילויות ופורומים לנשים בנגב ובגליל.
ביוני 2017 אושר מינויה ליו"ר נמל אשדוד.
דג סכין אפריקני
מאפיינים
הוא נפוץ ברחבי אגמים, נהרות וביצות במרכז ומערב אפריקה. הוא נפוץ בנילוס, אגם טורקאנה, ימת צ'אד, נהר ניזר, נהר וולטה, נהר סנגל ונהר גמביה.
קלמאר
קלמאר (בצרפתית: קלמא' ) היא קומונה בפרברים הדרום-מערביים של פריז, צרפת. היא ממוקמת ממרכז פריז.
העיירה מחולקת לשני חלקים, מופרדים על ידי יער: bas Clamart, המרכז ההיסטורי, ו-petit Clamart עם עיור שפותח בשנות ה-60 והחליף את שדות האפונה ששכנו במקום. קנטון קלמאר כולל רק חלק מהקומונה. החלק השני של הקומונה שייך לקנטון לה פלסיס-רובינסון.
Les petits pois (אפונה)
שם העיר מפורסם בגסטרונומיה הצרפתית. התמחות עם אפונה כתוספת, נקראת " à la Clamart". מכיוון שהיא קרוב הלפריז ולשוק המרכזי שלה (לה אל ), האפונה של קלמארט הייתה הראשונה של העונה.
ניסיון ההתנקשות של דה גול
ב-22 באוגוסט 1962 נשיא צרפת שארל דה גול היה יעד לניסיון התנקשות שארגן לוטננט-קולונל ז'אן בסטיאן-ת'ירי של חיל האוויר הצרפתי. כאשר סיטרואן DS 19 השחורה של דה גול עברה דרך פטיט-קלמארט פגשה אותה מטח של אש תת-מקלעים. דה גול ופמלייתו, שכללה את אשתו, שרדו את הניסיון ללא נפגעים או פציעות חמורות, בעוד שמבצעי הניסיון נעצרו כולם והועמדו למשפט. מנהיג ניסיון ההתנקשות, ז'אן בסטיאן-ת'ירי, הוצא להורג על ידי כיתת יורים לאחר הרשעתו ב-1963, והיה האדם האחרון שהוצא להורג על ידי כיתת יורים בצרפת.
תחבורה
תחנת קלמר, השייכת לקו רכבת הפרברים טרנסיליאן פריז-מונפרנאס, נמצאת בעיר. ישנם גם מספר קווי אוטובוס המקשרים בין קלמאר לעיירות שכנות.
חינוך
לקלמארט יש מספר בתי ספר יסודיים, ושיוך התלמידים נקבעת לפי מקום המגורים שלהם.
חטיבות ביניים:
בית ספר תיכון: לקלמארט יש בית ספר תיכון אחד, הממוקם בסמוך ל- Haut de Clamart': Lycée Jacques Monod
זיקוק רציף
תהליך הזיקוק
בזיקוק רציף נעשה שימוש באדי מים. מערכת הזיקוק בנויה משני עמודים (קולונות) - לאידוי ולעיבוי. בקולונה הראשונה מזרימים את המשקה שעובר דרך צינורות לקולונה השנייה. הקולונה השנייה מורידה את המשקה בטיפות, והאדים שמתקבלים מוזרמים חזרה לקולונה הראשונה. יש לציין שאדי האלכוהול מתקררים לאט יותר מהמים ולכן גם כאשר האדים חוזרים המים שנשארו נופלים דבר שגורם להפרדת האתנול מהמתנול המתאדה למעלה. מזיקוק כזה ניתן לקבל משקה בעל עד 96 אחוזי אלכוהול.
יתרונות התהליך הם מהירותו הגבוהה, האפשרות לשמור על אחידות בתוצר, האפשרות לבצעו ברציפות ואחוז האלכוהול הגבוה שמתקבל.
חסרונותיו הם איבוד הטעם והצבע של המשקה המקורי. הנוזל המופק הוא נטרלי ושקוף. אחד המשקאות הידועים המיוצר בזיקוק רציף הוא וודקה.
הרמן סטרליגוב
הרמן לבוביץ' סטרליגוב (ברוסית: Герман Львович Стерлигов; נולד ב-18 באוקטובר 1966) הוא איש עסקים רוסי, מהמיליונרים הראשונים של רוסיה.
סטרליגוב ב-1990 היה אחד ממייסדי בורסת הסחורות הראשונה ברוסיה - "אליסה".
היה מועמד בבחירות לראשות עיריית מוסקבה (2003). בבחירות 2004, רץ לנשיאות הפדרציה הרוסית אך לא עבר את תהליך הרישום.
בשנת 2004 עזב את עסקיו ויחד עם משפחתו עבר ממוסקבה לאחד מהיישובים במחוז מוסקבה, שם הקצתה ממשלת מחוז מוסקבה 37 דונם של אדמה וסטרליגוב התחיל לעסוק בחקלאות. מאז 2008, ארגן פרויקט צדקה בשם "סלובודה".
סטרליגוב מחשיב את עצמו נוצרי אורתודוקסי.
Life Is a Beach
Life Is a Beach (בעברית: החיים הם חוף ים) הוא אלבום האולפן החמישי של הדי ג'יי הגרמני סאש. הוא יצא לאור ברחבי העולם ב-31 באוגוסט 2012 על ידי חברת התקליטים טוקאפי רקורדינגס. הסינגל המוביל מתוך האלבום, "What Is Life", יצא לאור ב-2 בנובמבר 2012, כמה חודשים לאחר יציאתו במטרה לעזור בקידום שלו.
התזמורת הסימפונית של שאנגחאי
התזמורת הסימפונית של שאנגחאי (בסינית: 上海交响乐团), שמקום מושבה הקבוע הוא בשאנגחאי היא אחת התזמורות המובילות בעולם והראשונה שהוקמה בסין.
תולדות התזמורת
התזמורת הוקמה בשנת 1879 כ"להקה ציבורית של שאנגחאי" בניהולו של המוזיקאי הצרפתי ג'אן רמוסו. רוב הנגנים היו פיליפינים. בשנת 1919 מריו פאצ'י קיבל ניהול על התזמורות. הוא ארגן אותו מחדש לפי המקובל בתזמורות באירופה. לאחר נסיעה לאירופה הוא הביא מספר נגנים מאיטליה. מריו פאצ'י ניהל את התזמורת במשך 23 שנים והוא היה נחשב לטוב ביותר במזרח הרחוק. לאחר מלחמת העולם השנייה רוב הנגנים האירופיים עזבו את התזמורת.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 התזמורת אורגנה מחדש וביצע סיור הופעות בכל העולם. בשנת 1990 היא הוזמנה להופיע בקרנגי הול לציון 100 שנה של האולם. ההופעה זכתה להצלחה גדולה. בשנת 2004 היא הופיעה לציון 125 שנים לפילרמונית של ברלין.
השערת קטלן
השערת קטלן או משפט מיהילסקו היא השערה בתורת המספרים, שנקראת על שם המתמטיקאי אז'ן שרל קטלן, (על אף שהועלתה שנים רבות לפני לידתו), הטוענת שאין זוג מספרים עוקבים (חוץ מ-8 ו-9) ששניהם חזקות בהן המעריך גדול או שווה 2.
ההשערה הוכחה חלקית בשלבים במשך מאות שנים, כשאת השלב הראשון הוכיח המתמטיקאי היהודי הרלב"ג. הוא הוכיח שזהו זוג החזקות היחידות העוקבות שבבסיסן 2 ו-3. ההשערה הייתה בעיה פתוחה בתורת המספרים במשך שנים רבות, עד שהוכחה סופית על ידי המתמטיקאי הרומני פרדה מיהילסקו בשנת 2002.
הכללה
משערים שלכל מספר טבעי N, יש רק מספר סופי של זוג חזקות שלמות שהרווח ביניהם הוא N. ל N=1, יש רק פתרון 1 (החזקה הקטנה יותר היא 8) וזוהי השערת קטלן. דוגמאות לN-ים גדולים יותר: ל: N=2 יש רק פתרון אחד: 25. (כי 5 בריבוע + 2 = 3 בשלישית). ל: N=3 יש 2 פתרונות: 1, 125. ל: N=4 יש 3 פתרונות 4,32,121. מוכרים N-ים שלא מוכר עבורם שום פתרון או הוכח שלא קיים (כמו N=6, N=42).
עובדים עניים
עובדים עניים הם אנשים העובדים למחייתם, אך הכנסתם נמוכה מקו העוני בגלל שכר נמוך. עובדים עניים מתקשים למצוא מקום עבודה ולהתמיד בו, לא מצליחים לחסוך כסף וסובלים מדימוי עצמי נמוך.
מחקרים שנעשו על שיעור העוני בארצות הברית מצאו כי במשך השנים גדל שיעור העובדים המצויים במצוקה כלכלית, בגלל שינויים בשוק העבודה. המעבר מכלכלה מבוססת-ייצור לכלכלה מבוססת-שירותים גרם לקיטוב בשוק העבודה: נוצרו מקומות עבודה נוספים לבעלי המשכורות הגבוהות ולבעלי ההכנסות הנמוכות, אבל מספר המשרות באמצע ירד משמעותית.
מספר שיטות נוסו כדי למגר את תופעת העובדים העניים. על פי המחקרים, הדרך היעילה ביותר לצמצום העוני היא מדיניות רווחה חברתית. הגישה המקובלת היום היא צעדים אקטיביים להגדלת התמורה לעבודה, למשל דרך הכשרות מקצועיות ומענק עבודה.
התפתחות המושג
המודעות למעמד העובדים העניים בארצות הברית החלה בעקבות תהליכי מודרניזציה שחלו בסוף המאה ה-19. הוגים רבים מאותה תקופה, בהם ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז וג'יין אדמס, ראו את החברה האמריקאית כחברה לא-שוויונית שיוצרת פערים כלכליים ועוני. דו בויז ערך מחקר על השכונות בפילדלפיה בהם התגוררו שחורים מתוך כוונה לסייע להם לצאת מהמצוקה הכלכלית.
לאחר השפל הגדול, הניו-דיל ומלחמת העולם השנייה חוותה ארצות הברית עידן של שגשוג, שבמהלכו נרשמו שיפורים בשכר ובתנאי העבודה. אולם בשנות החמישים נוצר שוב מעמד של עובדים עניים, דבר הבולט במיוחד בספריו של ג'ון קנת גלבריית: קפיטליזם אמריקני (1952), חברת השפע  (1958), והמדינה התעשייתית החדשה  (1967).
הגדרת המושג
בארצות הברית, הגדרת "עובדים עניים" של מחלקת העבודה היא: "אנשים שעבדו או חיפשו עבודה במשך 27 שבועות או יותר בשנה, אבל ההכנסות שלהם נמוכות מקו העוני."
כמות העובדים העניים בארצות הברית מחושבת על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של ארצות הברית, בשלושה חתכים שונים. על פי נתוני הלשכה לשנת 2009, עובדים עניים בעלי משפחה מהווים 7% מסך העובדים בשוק העבודה, עובדים עניים שאינם חיים עם בני משפחה מהווים 11.7%, ויחידה משפחתית מלאה העובדת אך מוגדרת כענייה 7.9%. נתונים אלה עלו בשנת 2009 במידה משמעותית לעומת נתוני שנת 2000.
התפתחות מעמד העובדים העניים
מחקרים כלכליים גילו כי מעמד העובדים העניים בארצות הברית התפתח לאורך השנים כתוצאה מירידה בייצור וקיטוב בשוק העבודה, שהובילו להרעה ברמות השכר, היציבות בעבודה ותנאי העבודה עבור אנשים בעלי מיומנות נמוכה וללא חינוך פורמלי. אנשים אלו זכו למצוא עבודה מכובדת ויציבה במשך שנים רבות, מאמצע שנות הארבעים ועד אמצע שנות השבעים. בתקופה זו היו קיימים מפעלי יצור רבים בארצות הברית, אולם אז החלה תחרות עולמית וחלו שינויים טכנולוגיים שבעקבותיהם מפעלי יצור רבים עברו למדינות אחרות. משנת 1970 עד 2008 ירד שיעור העובדים המועסקים בענפי התעשייה מ-23.4% ל-9.1%. בתקופה זו חל קיטוב בשני הקצוות של שוק העבודה: במקום עבודות בשכר בינוני לבעלי מיומנות בינונית נוצרו עבודות בשכר גבוה לבעלי מיומנות גבוהה ועבודות בשכר נמוך לבעלי מיומנות נמוכה. כתוצאה מכך עובדים רבים בעלי השכלה נמוכה עד בינונית, שהצליחו למצוא עבודה בענפי יצור בשנת 1970, נאלצו לעבוד לאחר מכן במגזר השירותים בעבודות בעלות שכר נמוך.
תהליכים דומים לאלה של ארצות הברית חלו במדינות המאופיינות בליברליזם כלכלי, בעיקר בריטניה ואוסטרליה. לעומתן, רוב מדינות אירופה חוו קיטוב כלכלי נמוך יותר, וכתוצאה מכך שיעור העובדים העניים בהן קטן יותר. הגורמים העיקריים להבדלים בין המדינות הללו הם כלכלת שוק שוויונית, כוח מיקוח קיבוצי משמעותי, וחוקי שכר מינימום חזקים.
מחקרים מצאו פער גדול בשיעורי העובדים העניים בין ארצות הברית למדינות אירופה, והסבירו פער זה בכך שבמדינות אירופה קיימת מדיניות רווחה חברתית יותר, והיא מסייעת למעמד הנמוך ולמעמד הביניים לצאת ממעגל העוני.
גורמים תעסוקתיים
מעמד העובדים העניים אינו מתחלק באופן שווה בין מגזרי התעסוקה. במגזר השירותים יש את שיעור העוני הגבוה ביותר. בשנת 2009, כ-13% מעובדי מגזר השירותים בארצות הברית היו מתחת לקו העוני, בהם עובדי מזון מהיר, עובדים סיעודיים, מלצרים ומחסנאים.
כמו כן נפוצים עובדים עניים בקרב עובדי צווארון כחול בענפי התעשייה, החקלאות והבנייה. בעבר היה מקובל להעניק שכר גבוה לעובדי יצור בארצות הברית, אך עם השנים המפעלים עברו לאזורים בהם נאסר על חופש ההתאגדות של העובדים. במקומות אלה כמעט בלתי אפשרי להקים איגוד עובדים, והמעסיקים משלמים לעובדים שכר נמוך במיוחד.
גורמים דמוגרפיים
הכלכלנית קתרין ניומן כתבה ספר על עובדים עניים, ומצאה שצעירים, משפחות חד הוריות, בעלי השכלה נמוכה ובני מיעוטים נוטים להיות עניים יותר מעובדים אחרים.
גורמים נוספים הם משפחות מרובות ילדים, משפחות בעלות מפרנס יחיד, נשים, בעלי משרה חלקית (במקום משרה מלאה), עובדים זרים ועובדים עצמאיים.
גורמים כלכליים
קשה לחזות את השפעותיהם של גורמים כלכליים על העובדים העניים. בניגוד להנחה הרווחת, צמיחה כלכלית לא מובילה בהכרח לשיעורי תעסוקה גבוהים יותר ולשכר גבוה יותר, אלא להפך. לדוגמה, שנות השמונים היו תקופה של צמיחה כלכלית ושגשוג בארצות הברית, אך רוב הרווחים זרמו לבעלי ההכנסה הגבוהה, ועובדים בעלי מיומנויות נמוכות חוו דווקא ירידה בהכנסותיהם.
מוסדות שוק העבודה
לכל מערכת כזו יש יתרונות וחסרונות, אבל המודל השוויוני של שוק העבודה מוביל בדרך כלל לשיעורי עוני נמוכים יותר.
מדיניות רווחה חברתית
מחקרים שהשוו בין מדינות מצאו שהגורם החשוב ביותר המשפיע על שיעורי העובדים העניים הוא תרומתה של מדיניות הרווחה לחברה. במדיניות רווחה חברתית, חלק ניכר מהתמ"ג מוקצה לטובת דמי אבטלה, תשלומי ביטוח לאומי, סיוע למשפחות במצוקה, וסובסידיות לחינוך, בריאות, דיור, תחבורה ציבורית ומזון. מחקרים מצאו כי מדיניות רווחה כזו יכולה להוציא כמות משמעותית של אנשים ממעגל העוני, גם אם הם מרוויחים שכר נמוך.
עובדים עניים בישראל
דו"ח של הביטוח הלאומי משנת 2016 מציין כי 18.6% מהמשפחות העובדות נמצאות מתחת לקו העוני, וכי תחולת העוני בקרב משפחות עובדות גדלה באופן מתמיד ומתמשך. שיעור העוני בקרב משפחות עם שני מפרנסים עלה ביותר פי 2 מאז 1999.
הדו"ח כולל נתונים על תרומתה של מערכת הרווחה ומדיניות החלוקה של ישראל לצמצום ממדי העוני. מדיניות זו חילצה מעוני כרבע מיליון משפחות - אך בהשוואה למדינות הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי תרומתה בישראל נמוכה מאוד.
בעבר שיעור המשפחות העובדות מתחת לקו העוני ישראל היה נמוך מהשיעור במדינות חלשות יותר כמו טורקיה, מקסיקו, צ'ילה וספרד, אך בשנת 2016 התדרדרה ישראל לתחתית המדד, והיא כיום המדינה שבה מצב העוני הוא החמור ביותר בכל המדינות המפותחות.
גם ממדי האי-שוויון לפי מדד ג'יני מציבים את ישראל בין המדינות האי שוויוניות ביותר בקרב המדינות המפותחות.
נושא העובדים העניים בישראל נחקר על ידי פרופ’ חיה שטייר, ראש תוכנית מדיניות הרווחה החברתית של מרכז טאוב. ממצאיה מעלים כי שיעור העוני בישראל גבוה ועולה על השיעור בכל מדינות הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, ונמצא במגמה של עלייה משמעותית. בתוך כך גם חלה עלייה גם בשיעור העובדים העניים, שהוא שיעור המשפחות העניות אשר בראשם עומד אדם בגיל 25 עד 64 המועסק בשוק העבודה. לפי הנתונים, כ-60% מהמשפחות העניות שייכות למעמד העובדים העניים.
על פי שטייר, המדיניות הממשלתית מעודדת עניים לעבוד במקום להסתמך על תמיכה ממשלתית, אך במקרים רבים העבודה איננה מחלצת ממעגל העוני אלא מעבירה ממצב של "עניים שאינם עובדים" למצב של "עניים עובדים" בלי שחל שינוי בולט ברמת החיים של המשפחה. בניתוח הנתונים לפי קבוצות באוכלוסייה, שטייר גילתה שהעלייה במספר העובדים העניים מרוכזת במידה רבה אצל ערביי ישראל. ב-15 השנה מ-1995 עד 2009 שיעור העובדים העניים בקרב היהודים בישראל כמעט לא השתנה, אך שיעור העובדים העניים בקרב ערביי ישראל הכפיל את עצמו.
אנדרטת נורדיה
אנדרטת נורדיה היא אנדרטה שהוקמה בשנת 1955 לזכרם של חללי האצ"ל. האנדרטה מיוחדת לזכרם של חברי הגרעינים המיישבים "מרגולין" ו"ווג'וד" שמסרו נפשם על הקמת מדינת ישראל.
היסטוריה
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל אביאל כ"ץ, לוחם ומפקד באצ"ל, ונבנתה על ידי אנשי נורדיה בראשות יעקב דיטקובסקי בתרומת של"ח, ארגון למען שיקום לוחמי חופש, שדאג להנציח את חיילי האצ"ל.
האנדרטה בנויה כשער ובמרכזו סמל האצ"ל. האנדרטה נמצאת בלב היישוב נורדיה, באזור של "המוסדות הציבוריים" חדר התרבות, המרפאה, מגדל המים, בית הפיס ומועדון הוותיקים. האזור מהווה מקום מפגש לחברי מושב נורדיה בחיי היומיום ובאירועים מיוחדים. האנדרטה בנויה מאבן מקומית "אבן ירושלמית" בשילוב ברזל - המשמש ליצירת סמל האצ"ל. האותיות הן מנחושת ויוצרו במפעל של דייגי שהיה במושב.
שביל המוליך לכיוון האנדרטה, מכניס את מבקר דרך קשת שגובהה 5 מטר. במרכז הקשת בחלקה העליון נמצא סורג עשוי מברזל ובמרכזו סמל האצ"ל מעבר לקשת נמצאת רחבה המרוצפת מאותה אבן מקומית. משני צידיה ערוגות פרחים. בקצה הרחבה נמצא קיר, בצורת חצי גורן, גובהו כ-1.20 מטר ואורכו כ-6 מטר. על גבי הקיר נמצאות כתובות ההנצחה והזיכרון. מצד ימין כתובת עשויה מאותיות נחושת "לחיילי הארגון הצבאי הלאומי חברי הגרעינים ווג'ווד ומרגולין מניחי היסוד לנורדיה".
במרכז הקיר מופיעים שמות החללים. השמות מופיעים בשמות בודדים ומתחת לכל שם לוחית נחושת עליה חרוט מקום הנפילה ותאריך הנפילה העברי. מצד שמאל הכתובת "תהילת נצח למשחררי האומה שמסרו נפשם בשדות הקרב ובמעלה הגרדום".
על האנדרטה חקוקים שמותיהם של לוחמי האצ"ל חברי הגרעינים המיישבים:
בשנת 1981 נוספו לאנדרטה אלמנטים להנצחתם של שלושה בני נורדיה שנהרגו בשורות צה"ל. משני צידי הקיר הקיים נבנה קיר בצורת טרפז שגובהו 1.80 מטר ורוחבו בחלק העליון 70 ס"מ. בקיר בצד שמאל מופיע סמל צה"ל ונר התמיד בקיר בצד ימין מופיעים שמות החללים באותיות ברזל בודדות. וכך הייתה לאנדרטה היחידה בישראל בה מופיעים חללי האצ"ל לצדם של חללי צה"ל: ויסנר אלכסנדר, בש שרה, ומרגלית עופר.
הציור של האנדרטה שימש עד שנות התשעים כסמל של המושב. מצדה האחורי של האנדרטה ומשני צדיה נשתלו עצי ברוש המשווים למקום ערך טקסי.
טקסי יום הזיכרון
בטקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל שנערך למרגלות האנדרטה, נוהגים לשיר לכבודם את שיר בית"ר, השיר שליווה אותם בדרכם האחרונה. שירת שיר בית"ר בטקס ממלכתי עוררה ביקורת ציבורית בקרב תושבי שכונת נאות נורדיה הסמוכה לנורדיה.
סינסינטי (כדורגל)
מועדון הכדורגל סינסינטי (באנגלית: FC Cincinnati, Football Club Cincinnati או בקיצור FCC) הוא מועדון כדורגל מהעיר סינסינטי שבמדינת אוהיו, המשתתף בליגת ה-MLS האמריקנית, במסגרת המחוז המזרחי של הליגה. המועדון נוסד כקבוצת ליגה שנייה בשנת 2015, והחל את דרכו בליגת ה-USL. בשנת 2018 המועדון אושר להצטרף כהרחבה לליגת ה-MLS, והחל משנת 2019 משחקת הקבוצה בליגה האמריקנית הבכירה.
היסטוריה
קבוצות הכדורגל בסינסינטי ידעו עליות ומורדות לאורך השנים, ומספר ניסיונות נעשו על מנת לפתח את הכדורגל בעיר. הקבוצה הראשונה בתקופה המודרנית (לאחר הקמת ה-MLS) שהוקמה לשם כך הייתה סינסינטי קינגס, שנוסדה בשנת 2005. הקבוצה עדיין קיימת, אך משחקת בליגה החובבנית של ארצות הברית. בשנת 2015 הוקמה קבוצת USL בשם סינסינטי, אשר מועדון הכדורגל סינסינטי הוא היורש הישיר שלה. הקבוצה, שנוהלה על ידי קבוצת משקיעים הראשותו של נשיא סינסינטי בנגלס, שמה לה למטרה להפוך לחלק מהפרנצ'ייז של ה-MLS. צבעי הקבוצה, כתום וכחול, קשורים גם הם לצבעי המדים של קבוצת ה-NFL.
ההצטרפות ל-MLS
המשא ומתן עם מנהלת ה-MLS על הצטרפותה של סינסינטי לליגה החל עוד ב-2016, עם תחילת הפעילות של סינסינטי בליגת ה-USL. הקומישינר של הליגה, דון גרבר, ביקשר במתקני הקבוצה במהלך אותה שנה, והקבוצה הגישה בקשה רשמית להצטרפות לליגה שנה לאחר מכן. לאור הבעיות כבר היו ידועות עם מי שתהייה יריבה למדינה, קולומבוס קרו, סינסינטי גם הציגה תוכניות לבנייה של אצטדיון לכדורגל בלבד (באנגלית: Soccer Specific Stadium), סמוך לדאונטאון של העיר. ב-29 במאי 2018, הכריזה מנהלת ה-MLS כי הצטרפותה של סינסינטי לליגה אושרה, והקבוצה החלה לשחק בליגה המקצוענית הבכירה בשנת 2019.
הישגים ספורטיביים
מכיוון שהקבוצה החלה את פעילותה הספורטיבית רק בשנת 2016, ואת משחקיה בליגה הבכירה רק ב-2019, היא טרם הצליחה לזכות בתואר כלשהו או לשחק במשחק גמר של טורניר מקומי או בינלאומי (באחת המסגרות של CONCACAF). עם זאת, ראוי לציין כי בעונתה השנייה של סינסינטי בליגת המשנה, היא הצליחה להעפיל עד לחצי הגמר של גביע ארצות הברית הפתוח, כשבדרך לשלב הלפני-אחרון של הטורניר היא הצליחה להדיח, בין היתר, את יריבתה למדינה, קולומבוס קרו (במסגרת הסיבוב הרביעי), ואת שיקגו פייר (בשמינית הגמר), שתיהן קבוצות MLS ותיקות. הקבוצה הפסידה לבסוף בחצי הגמר לניו יורק רד בולס, שאף היא קבוצת MLS ותיקה, אך גם זה קרה רק לאחר משחק רב תהפוכות שנמשך לתוך הארכה.
היריבות עם הקרו
על אף הזמן הקצר יחסית שעבר מאז נוסד מועדון הכדורגל של סינסינטי, היריבות בין שני המועדונים התפתחה מהר מאד, בעיקר עקב נסיבות שמחוץ למגרש הכדורגל. בין הסיבות ליריבות בין המועדונים היא היריבות העירונית בין קולומבוס, בירת אוהיו, לבין, העיר הוותיקה ביותר במדינת אוהיו, המהווה מרכז מסחרי ותחבורתי חשוב באזור ה-TriState (נקודת מפגש הגבולות בין אוהיו, אינדיאנה וקנטקי).
הסלוגן Hell is Real
הכינוי המקובל באוהיו ליריבות בין המועדונים הוא Hell is Real. מקור השם הוא בשלט מיסיונרי שנמצא על כביש I-71 דרום (מקולומבוס לסינסינטי), והסלוגן אומץ על ידי אוהדי שתי הקבוצות כסמל ליריבות המרה ביניהן. עם זאת, ועל אף השימוש בביטויים המרמזים על איבה בין הצדדים, במהלך חצי עשור של יריבות, לא נרשמו תקריות אלימות בין קבוצות האוהדים במשחקים בין הקבוצות, ואין הפרדה בין מחנות האוהדים בימי דרבי (בתוך האצטדיונים או מחוצה להם).
הוקאיי (סדרת טלוויזיה)
הוקאיי (באנגלית: Hawkeye) היא סדרת טלוויזיה אינטרנטית אמריקאית, שהופקה עבור דיסני+ על ידי ג'ונתן איגלה, המבוססת על דמות באותו שם. עלילתה מתרחשת ביקום הקולנועי של מארוול (MCU) וחולקת המשכיות עם סרטי הזיכיון. הסדרה מתרחשת לאחר אירועי הסרט "הנוקמים: סוף המשחק" (2019). אולפני מארוול מפיקים כאשר איגלה משמש כתסריטאי ראשי.
ג'רמי רנר שב לגלם את קלינט ברטון/הוקאי מסדרת הסרטים. בספטמבר 2018 אולפני מארוול פיתחו מספר סדרות מוגבלות עבור שירות הסטרימינג דיסני+, שבמרכזן דמויות משניות מסרטי היקום הקולנועי. פיתוח הסדרה החל באפריל 2019, כאשר רנר צורף להפקה. הסדרה הוכרזה רשמית ביולי, ואיגלה הצטרף בספטמבר. ברט וברטי ותומאס הצטרפו לכיסא הבימוי ביולי 2020. הצילומים החלו בנובמבר 2020 וצולמו באטלנטה, ג'ורג'יה עם צילומים נוספים בעיר ניו יורק.
פיתוח
בספטמבר 2018 אולפני מארוול פיתחו כמה סדרות מוגבלות עבור שירות ההזרמה של חברת האם שלה דיסני, דיסני+, שבמרכזם דמויות "משניות" מסרטי היקום הקולנועי של מארוול (MCU) שלא היו צפויים לככב בסרטים משלהם. באפריל 2019 החלה פיתוח סדרת הרפתקאות בכיכובו של ג'רמי רנר בתפקיד קלינט ברטון / הוקאיי. העלילה תעקוב אחר ברטון כשהוא מוריש את חליפת הוקאיי לקייט בישופ. קווין פייגי אמור היה להפיק את הסדרה המוגבלת, שתכלול בין שישה לשמונה פרקים. במקור חתם רנר על כיכוב בסרט עצמאי שיתמקד בדמותו, אך הסכים לככב בסדרה במקום זאת לאחר שפייגי החליט לפתח מחדש את הפרויקט עבור דיסני+. פייגי הודיע רשמית על הסדרה במהלך קומיק-קון, סן דייגו ביולי.
בספטמבר 2019 התגלה כי ג'ונתן איגלה משמש ככותב הראשי של הסדרה. איימי ברג הייתה גם מתמודדת על תפקיד התסריטאית. ביולי 2020, צמד הבמאים ברט וברטי נשכרו לביים מספר פרקים לסדרה, ורייס תומאס נשכר לביים חלק נוסף בסדרה. התקציבים לכל פרק נאמדו בסכום של עד 25 מיליון דולר.
כתיבה
כאשר הכריזו רשמית על הסדרה, פייגי ורנר אמרו כי הסדרה תעקוב אחר ברטון כשהוא מלמד את בישופ להיות "גיבור-על ללא כוחות-על" ויתמקד בתקופתו של ברטון כרונין. באוקטובר 2019, המפיק הבכיר טרין טראן אמר כי הסדרה תחקור את עברו של ברטון, שהיא תושפע מחוברות הקומיקס של מאט פרקשן ואישר כי חליפתו של הוקאיי תועבר לבישוף. קייטי מת'וסון וטאנר שימשו ככותבים בסדרה.
ליהוק
עם ההכרזה הרשמית של הסדרה ביולי 2019, אושר כי רנר מככב בסדרה בתפקיד ברטון. בתחילת ספטמבר 2019 הוצע להיילי סטיינפלד לגלם את תפקיד קייט בישופ. סטיינפלד עדיין לא חתמה גם חודש לאחר מכן, כאשר וראייטי דיווחה שאחת הסיבות לכך הייתה סעיף של אי-תחרות בחוזה עם אפל TV פלוס כשכיכבה בסדרה דיקינסון. בנובמבר הגיבה סטיינפלד לשאלה בנוגע לכיכובה בסדרה ואמרה שזה "לא משהו שקורה בהכרח".
צילומים
הצילומים החלו בסוף נובמבר 2020, באולפני טרילית' באטלנטה, ג'ורג'יה. הסדרה צולמה תחת כותרת העבודה "נקודת עיגון". הסדרה צולמה בדאונטאון ברוקלין ב-2 בדצמבר 2020.
שיווק
אמנות קונספט לסדרה הכוללת עיצובים לתלבושות הדמויות כלולות ב-"Expanding the Universe", ספיישל אולפני מארוול שעלה לראשונה בדיסני+ ב-12 בנובמבר 2019.
הפצה
הסדרה עלתה לשירות הסטרימינג דיסני+ ב-24 בנובמבר 2021. ותהווה חלק מהשלב הרביעי ביקום הקולנועי של מארוול.
פברוזאוריים
פברוזאוריים (שם מדעי: Fabrosauridae) היא משפחה של דינוזאורים צמחוניים מהקבוצה בעלי אגן דמוי עוף שהתקיימה רק בתור היורה שבעידן המזוזואיקון. היא נחשבת לקבוצה עתיקה מאוד עם סוגים בודדים שאולי בעלי קשר פוליפילטי. הם כוללים את האגיליזאורוס, הפברוזאורוס המוטל בספק, הגונגבוזאורוס וייתכן שגם את הלסוטוזאורוס - סוג קשה לסיווג.
מיני המשפחה היו די-קטנים ופרימיטיביים, באורך של 1 עד 2 מטרים, דו-רגליים בעלי זנב ארוך ועם לסת בעלת שיניים רחבות שהתאימו לאכילת צמחים וראשים גדולים יחסית עם חלל עיניים גדול, התאמה אולי לחיי לילה. במראם הם דמו מאוד להיפסילופודון מהקרטיקון ואולי היו אבותיו. ההבדלים העיקריים ביניהם לשאר הדינוזאורים הצמחוניים הם הזנב מרובה החוליות ומבנה השיניים שהכילו בלסתם מבנה חסר אמייל ובעל הרבה שיניים תפקודיות להחלפה (בדומה לשיני כרישים). הדבר ממחיש שהם החלו לאכול צמחים מאבות טורפים או אוכלי כל כמו ההטרודונטוזאוריים.
המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר
המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר (ברוסית: Третье отделение Собственной Его Императорского Величества канцелярии) הוא שמה של מחלקה וגוף עיקרי לשיטור פוליטי באימפריה הרוסית בתקופת שלטונם של ניקולאי הראשון ואלכסנדר השני (בשנים 1826–1880).
המחלקה הוקמה על בסיס משרד המשטרה של האימפריה הרוסית והייתה גוף לפיקוח פוליטי ובילוש ומשטרה חשאית למעשה שהייתה אחראית לניהול הז'נדרמריה הרוסית עד שנת 1880, עת פורקה המחלקה ותפקידיה הועברו לידי מחלקת המשטרה והאוכרנה.
רקע
המחלקה השלישית לא הייתה גוף המשטרה החשאית הראשון ברוסיה, קדמו לו משמר האופריצ'נינה של איוואן האיום, הלשכה החשאית (Тайная канцелярия) בתקופת פיוטר הגדול ויקטרינה הראשונה; הלשכה לעניינים חשאיים (Канцелярия тайных розыскных дел) מתקופת יליזבטה פטרובנה ואנה יוהאנובנה; "המשלחת החשאית" (Тайная экспедиция) מתקופת שלטונם של יקטרינה הגדולה ופאבל הראשון והלשכה המיוחדת של משרד המשטרה (Особая канцелярия) בתקופת אלכסנדר הראשון.
היסטוריה
לאחר פרוץ מרד הדקבריסטים ועלייתו לשלטון של ניקולאי הראשון הלשכה הקיסרית פוצלה למחלקות שלכל אחת מהן יועד תפקיד, ביניהן הייתה גם המחלקה השלישית בראשות הרוזן אלכסנדר בנקנדורף. למחלקה הוענקו תפקידי ביטחון המדינה ומניעת חתרנות.
ב-25 ביוני 1826 קיסר רוסיה ניקולאי הראשון חתם על צו להקמת מפקד הז'נדרמים ובראשו העמיד את הגנרל-אדיוטאנט והרוזן אלכסנדר בנקנדורף שהוטל עליו לפקד על הז'נדרמריה הרוסית, לאחר שבנקנדורף ניסה להזהיר את אלכסנדר הראשון מפרוץ מרד הדקבריסטים לכן ניקולאי הראשון ראה בו מפקד מעולה שיוכל לנהל את המשטרה החשאית. בצו קיסרי מיולי 1826 הלשכה המיוחדת במשרד הפנים הרוסי שהוקמה על ידי אלכסנדר הראשון, הפכה לגוף עצמאי בשם "המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר (Третьего Отделения Собственной Е. И. В. канцелярии), כך המשטרה החשאית ויחידות הז'נדרמים הפכו לגוף אחד עד שנת 1829. בנקנדורף ניהל את המחלקה עד למותו בספטמבר 1844, במקומו מונה אלכסיי פיודורוביץ' אורלוב שניהל את המחלקה מספטמבר 1844 עד אפריל 1856.
המודיעין שהמחלקה השלישית סיפקה היה לוקה בחסר וכשלונותיה לעצור את סופיה פרובסקאיה ולמנוע את ההתנקשות בחיי הצאר אלכסנדר השני הביאו לבסוף לפירוק המחלקה
תפקידים
בהתאם לצו הקיסרי מיולי 1826 נקבעו תפקידי המחלקה והוטל עליה:
מבנה
המחלקה הייתה מורכבת מ"משלחות" או מדורים. משנת 1838 התמקמה המחלקה באחוזתו של קוצ'וביי בגדות הפונטנקה 16 ותחילה הורכבה מארבעה משלחות (או מדורים); ב-1828 נוספה מחלקת הצנזורה שהייתה המדור החמישי משנת 1842.
הבחירות הכלליות בניו זילנד 1946
הבחירות הכלליות בניו זילנד 1946 התרחשו בתאריך 27 בנובמבר 1946. בחירות אלו נערכו חודשיים לאחר מועדן המתוכנן, עקב טעות אנוש. הבחירות בניו זילנד נערכות בדרך כלל בנובמבר, אך הבחירות הקודמות ב-1943 נערכו בספטמבר עקב אילוצי מלחמת העולם השנייה. כך יצא שהפרלמנט שנבחר בבחירות 1943 כיהן שלוש שנים וחודשיים, במקום שלוש שנים, כמקובל בניו זילנד. בבחירות אלו ראש ממשלת ניו זילנד המכהן, פיטר פרייזר, נבחר לכהונה נוספת בתפקיד.
עושה הנפלאות (סרט, 1945)
עושה הנפלאות (באנגלית: Wonder Man) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי עם דני קיי ווירג'יניה מאיו בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על סיפור קצר של ארתור שיקמן ובבסיסו שני אחים תאומים שאחד מהם נרצח ומופיע כל הזמן כרוח רפאים.
תקציר העלילה
האחים דינג'ל (דני קיי) הם תאומים זהים, דומים בחיצוניותם אך שונים לגמרי באופיים. באסטר דינג'ל הוא טיפוס מוחצן ורודף נשים המופיע מידי ערב במועדון "פליקן". הוא מופיע עם הרקדנית מידג' מלון (ורה-אלן) והם מאורסים.
אדווין דינג'ל הוא אדם מלומד, בוגר אוניברסיטת פרינסטון שמבלה שעות רבות בספרייה והספרנית אלן (וירג'יניה מאיו) מאוהבת בו.
במועדון "הפליקן" מבקר גם הפושע "עשרת אלפים" ג'קסון (ג'יימס קוקרן). הוא חשוד ברצח רקדנית מהמועדון ובאסטר דינג'ל שהיה נוכח באירוע עומד להעיד נגדו במשפט. ג'קסון שולח שניים מאנשיו שחוטפים אותו, מהממים אותו במכה בעורף ומשליכים אותו למותו באגם בפארק פרוספקט בברוקלין.
רוחו של באסטר מושכת את אדווין לפארק שם הוא "נפגש" עם אחיו ומדבר איתו והשוטרים והמבלים בפארק חושבים שהוא יצא מדעתו כי רק הוא רואה ושומע אותו. גם בכל המעדנייה שמידט (ס.ז. סאקאל) חושב כך ומסלק אותו מהחנות.
עוזריו של ג'קסון מדווחים לו כי חיסלו את באסטר אך להפתעתו הוא רואה אותה בהופעה במועדון ושולח אותם לחסל אותו שוב. ביניתיים תופסים אותו אנשי התובע המחוזי ומביאים אותו לחקירה בפני התובע המחוזי או'בראיין. (אוטו קרוגר). אדווין לא יודע דבר והתובע שעומד לצאת מדעתו, זורק אותו ממשרדו.
אדווין בורל לדירתה של אלן אבל הפושעים אחריו, לאחר שנודע לו שהתובע המחוזי נמצא בבית האופרה הוא בורח לשם ומופיע כזמר אופרה. לבסוף מוזעקים שוטרים ועוצרים את ג'קסון ואנשיו.
מידג' שחיכתה לבאסטר/אדווין לטקס הנישואים, מתייאשת מאי הגעתו ומסכימה להצעתו של מונטי לנישואים. בעיתון מופיעה מודעה גדולה עם צילומים של מונטי ומידג', אדווין ואלן. לאחר החתונה מתייחדים אדווין ואלן ורוחו של באסטר מופיעה שוב בחדרם...
סיפאקה לבנה שחורת-ראש
סיפאקה לבנה שחורת-ראש המכונה גם סיפאקת פון דר דקאן (שם מדעי: Propithecus deckenii) היא מין של למור מהסוג סיפאקה החיה ביערות נשירים לאורך צפון מדגסקר והיא קרויה על שם החוקר ומגלה הארצות הגרמני קארל קלאוס פון דר דקאן.
סיפאקה זו בעלת זנב באורך 42 עד 48 ס"מ והיא מגיעה לאורך 92 עד 107 ס"מ. הסיפאקה בעלת פרווה לבנה-שמנת ובעלת צידיים צהובים בהירים עד אפורים בעוד הגפיים, החזה, הבטן והצוואר אפורים-כסופים עד חומים בהירים. הפנים שחורות לגמרי ובעלות אף קצר ועיניים צהובות גדולות.
הסיפאקה היא פעילת יום החיה בין העצים של יערות בקבוצות קטנות בגודל של 2 עד 10 פרטים, המטפלים יחדיו בצעירים. הסיפאקות ניזונות בעיקר מעלים לחים וצעירים, לעיתים של עצים קוצניים. הם נעים בקפיצות קלילות תוך שימוש בזנבם הארוך ורגליהם כדי לזנק ביעילות, מה שעוזר להם גם לברוח מטורפים כמו הפוסה ועופות דורסים.
סיפאקה זו מצויה בסכנת הכחדה חמורה לפי הרשימה האדומה של IUCN והיא מין מוגן לפי אמנת וושינגטון.
המקדש הכנעני בנהריה
המקדש הכנעני בנהריה הוא שריד של מקדש כנעני מתקופת החיקסוס הנמצא ברחוב המעפילים 30, נהריה, ישראל. שרידי המקדש הם יסודותיו של המקדש המקורי, שכלל חדר ראשי ושני חדרים קטנים יותר שהתפצלו מהחדר הראשי לכיוונים מזרח ומערב. מדרום לשרידים אלו נמצאים שרידים של במת פולחן.
החפירות הארכאולוגיות
המקדש אותר ונחשף על ידי ע. בן דור בשנת 1947. החפירות חודשו בשנים 1954–1955 בידי פרופסור משה דותן. בחפירות התגלו פסלוני אלילים מכסף ומארד, יוני חרס, כלי קיבול בעל שבע קעריות מחוברות, אמולטים, חרפושיות ותבנית של פסל האלילה אשרה. ממצאים אלו הועברו לשני מקומות עיקריים: מוזיאון רוקפלר ואגף העתיקות. מהחפירות עלה כי המקדש הכנעני פעל מראשית המאה ה-18 לפנה"ס עד אמצע המאה ה-16 לפנה"ס. כמו כן, עלה גם כי בתקופה הביזנטית התקיים במקום יישוב (ללא קשר למקדש הכנעני). על פי דוחות שפורסמו לאחר גילוי הממצאים, המבנה מדגים את אופן הפולחן בתקופה הכנענית: המתפללים היו עולים למקדש מכיוון דרום (דרך במת הפולחן, בין שני עמודי הכניסה) ועוברים על יד המזבח (כשהמזבח נמצא בכיוון מערב של המתפלל) כך שהמתפלל יוכל להגיש לאלילה מתנות. בדרך כלל, המתנה שהוענקה לאלילה במזבח הייתה שמן או אחד מבין שבעת המינים. לאחר הגשת המתנה המתפללים היו מתאספים לסעודה קדושה בין הבמה לבין המקדש.