cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מעבר קרני
המעבר בשנות האלפיים
דרך מסוף הגבול שבמעבר קרני עברו סחורות מרצועת עזה לישראל ומישראל לרצועת עזה בהיקף של מאות משאיות ביום. תוצרת החקלאית ותעשייתית המיוצרת ברצועה יוצאה דרך מעבר קרני לישראל, לגדה המערבית ולעולם. עוד שימש המקום למעבר אספקה הומניטרית אל רצועת עזה. ארגוני הטרור הפכו את מעבר קרני ואזור התעשייה הסמוך אליו ליעד טרור מועדף, ותנועת המשאיות דרכו הלכה והצטמצמה מאז שנת 2003, שבה עברו דרכו 144,364 משאיות ועד שנת 2007 שבה עברו דרכו 52,211 משאיות בלבד.
במרץ 2011, בעקבות מתקפות טרור רבות וירי נרחב של רקטות ופצצות מרגמה באזור מעבר קרני, החליטה ישראל לסגור את המעבר, ולהעתיק את פעילותו למעבר כרם שלום.
אירועי טרור במעבר קרני
לצד מעבר הסחורות שימש מעבר קרני במשך השנים להברחת אמצעי לחימה לרצועת עזה ולהברחת מחבלים וחגורות נפץ מהרצועה לישראל. בנוסף, היווה המעבר יעד מועדף לארגוני הטרור ובסביבתו אירעו התקפות טרור רבות.
אירועים בולטים:
מעבר קרני היה מעבר הסחורות הגדול בזמנו בין ישראל לרצועת עזה (גם במעבר רפיח, בתקופת היותו מעבר גבול משותף לישראל והרשות הפלסטינית, היה אגף מטענים וסחורות, אך אלו עברו בין מצרים לרשות הפלסטינית ולהפך תחת פיקוח ישראלי על פי נספח המעברים שבהסכמי אוסלו). למרות היותו עורק עיקרי לאספקת סחורות ומוצרים מסוגים שונים לרצועה, ספג המעבר התקפות טרור יותר מכל מעבר גבול ישראלי אחר בתקופת האינתיפדה השנייה. לא ניתן להצביע באופן ברור על מדיניות רשמית של הרשות הפלסטינית לבצע פיגועים אלו. השערה רווחת היא שארגוני אופוזיציה בתקופת שלטון הרשות בעזה, כגון החמאס, זיהו את המעבר כסמל ליישומם של הסכמי אוסלו ועשו ככל יכולתם כדי לשבשו.
טאיאסו לבן-שפתיים
טאיאסו לבן-שפתיים (שם מדעי: Tayassu pecari) הוא מין יחיד בסוג פקארי (Tayassu) ממשפחת הפקאריים. הטאיאסו לבן-השפתיים נפוץ באמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית, והוא מין הפקארי הגדול ביותר.
מאפיינים
חרטומו של הטאיאסו לבן-השפתיים ארוך, צווארו עבה, ראשו גדול והוא בעל זנב קטן שאורכו מגיע ל-15 עד 55 מילימטרים. אורך גופו של הטאיאסו לבן-השפתיים הוא בין 75 סנטימטרים עד מטר, גובהו 44 עד 58 סנטימטרים ומשקלו 14 עד 40 קילוגרם. לטאיאסו לבן-שפתיים בלוטות ריח גביות המשמשות לסימון הטריטוריה ולזיהוי חברי קבוצתו.
היריון נקבת הטאיאסו לבן-השפתיים נמשך 169 יום, ובסופו נולדים בין 1 ל-4 גורים. הגורים לומדים לרוץ מספר שעות לאחר לידתם וכבר ביום שלמחרת מסוגלים להתלוות לאמם.
הטאיאסו לבן-השפתיים פעיל גם ביום וגם בלילה. הוא נוהג לחיות בעדרים שמורכבים מ-50 עד ליותר מ-300 פרטים של זכרים ונקבות מכל הגילאים. הם נודדים יחדיו במטרה לתור אחר מזון ומים ביתר יעילות והתנהגות זו של נדידה בעדרים מגנה עליהם מטורפים שונים כגון היגואר.
הטאיאסו לבן-השפתיים הוא אוכל-כול וניזון מפירות, שורשים, פקעות, עשבים וחסרי חוליות.
דייוויד קרוננברג
דייוויד פול קרוננברג (באנגלית: David Paul Cronenberg ; נולד ב-15 במרץ 1943), הוא שחקן ובמאי קולנוע יהודי-קנדי, בולט בסוגת האימה, זוכה פרס ג'יני.
ברבים מסרטיו היבט האימה הפיזי נשזר בהיבט הפסיכולוגי של הדמות. בתחילת הקריירה שלו הוא חקר את השינויים הפיזיים והפסיכולוגיים בעיקר בז'אנר האימה ובשנים האחרונות הוא אף יוצר סרטים בז'אנר זה.
קורות חיים
קרוננברג נולד בקנדה, למשפחה ממוצא יהודי ליטאי שהיגרה לטורונטו. אמו הייתה נגנית פסנתר מפורסמת בעיר ואביו היה עיתונאי בעיתון המקומי. קרוננברג סיים את לימודיו באוניברסיטת טורונטו עם תואר בספרות, במקום לסיים את לימודיו בחוג למדעים מדויקים. הוא טען שהסיבה לכך הייתה ההתוודעות שלו לוויליאם ס. בורוז וולדימיר נבוקוב האמריקאיים.
לאחר שני סרטונים קצרים ושני סרטי סטודנטים עצמאים. בשנות השבעים החל ליצור סרטי אימה, שהביאו משב רוח רענן לז'אנר. הסרט הראשון היה "צמרמורת" והשני שבא בעקבותיו היה "התקף טירוף". "התקף טירוף" היה הסרט שאיתו פרץ לתודעה העולמית ובעיקר לתודעה האמריקאית. לאורך הקריירה שלו התפתח קרוננברג מנקודת המבט שלו. בסרטיו הראשונים מדענים חיצוניים ועלומים מבצעים ניסויים בבני אדם ובגופות וגורמים למהומות ולהדבקה של אוכלוסיות שלמות בווירוסים (צמרמורת, התקף טירוף). לאחר מכן, מדענים מנצלים את היכולת כדי לפגוע באינדיבידואלים (וידאודרום, הסורקים) ואז מגיעים לתקופה שבה הם פוגעים בעצמם (הזבוב, תאומי המריבה). בסרטיו האחרונים, האדם חווה התעללות פסיכולוגית עצמית (ספיידר, אקזיסטנז). בסרטיו, עבד יחד עם המלחין הווארד שור.
בשנת 2006 זכה בפרס הוקרה בפסטיבל קאן. ואף זכה בעיטור מאת ממשלת קנדה בתחום המדע והאומנות.
קרוננברג והוליווד
קרוננברג ביים שני סרטים בתקציב הוליוודי ענק. הניסיון הראשון היה "החצי האפל" בשנת 1983 והשני - "הזבוב" בשנת 1986. חוץ משני סרטים אלו, את שאר סרטיו הוא עשה במסגרת עצמאית, למרות שהיו פרויקטים רבים שהוא סופח אליהם בהתחלה. הוא היה אחד מהמועמדים של ג'ורג' לוקאס לביים את הסרט השלישי בטרילוגיית מלחמת הכוכבים, מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי. אך לוקאס בחר לבסוף בריצ'רד מרצ'אנד. קרוננברג אף עבד במשך שנה על "זיכרון גורלי" אך עזב את הסט לאחר חילוקי דעות עם מפיקי הסרט. בתחילת שנות ה-90 היו שמועות בהוליווד שהוא מביים את ההמשך לאינסטינקט בסיסי. סרטיו היסטוריה של אלימות וסימנים של כבוד הם סרטים הוליוודיים בהפקת ענק.
טפיוקה
מקור השם טפיוקה מהמילה tipioca בשפת טוּפּי, שפירושה "לחם הבית", ביטוי המתאר את אופן הכנתה משורש המניהוט. בברזיל משמש השם טפיוקה ככינוי למאכלים נוספים המיוצרים ממניהוט, ואילו בכמה מארצות דרום-מזרח אסיה הוא ניתן למאכלים המיוצרים בתהליך דומה מצמחים אחרים, כגון דקל הסגו.
גרגרי הטפיוקה הם כדורונים לבנים דמויי פנינים, שקוטרם, בדרך כלל, כשני מילימטרים. קיימת גם טפיוקה במרקם של קמח דק, דומה לקורנפלור, המשמש להכנת דייסות, ובברזיל נפוצה גם טפיוקה במרקם של קמח גס יותר, המשמש להכנת חביתיות. בישראל משווק טפיוקה בעיקר בחנויות של מוצרי מזון ממזרח אסיה.
כשרות
הטפיוקה אינו מחמשת מיני דגן ולכן הוא כשר לפסח. כמו כן לא חל עליו איסור אכילת קטניות בפסח, והוא מצוי במוצרי מזון כשרים לפסח.
קרן הפלא של הנער
קרן הפלא של הנער (בגרמנית: Des Knaben Wunderhorn) היא אסופה של שירה עממית גרמנית שאספו וערכו המשוררים הרומנטיים אכים פון ארנים וקלמנס ברנטאנו, ואשר התפרסמה בהיידלברג בשנים 1808-1805. העניין הגרמני באיסוף בלדות ושירת עם הוא תולדה של עניין דומה באנגליה ובסקוטלנד, למשל האוסף Reliques of Ancient English Poetry של המשורר תומאס פרסי משנת 1765. יוהאן וולפגנג פון גתה הצהיר שמקומה של "קרן הפלא של הנער" "בכל בית ובית". קרן הפלא היא חפץ דומה לקרן השפע (קורנוקופיה).
שירים רבים מתוך האוסף כדוגמת ישנו קוצר ומוות שמו, הולחנו בידי מלחינים נודעים, בהם פליקס מנדלסון, רוברט שומאן, קארל לווה, יוהנס ברהמס, ואלכסנדר זמלינסקי. הלחנים הנודעים ביותר הם של גוסטב מאהלר, שהאוסף היה בין ספריו האהובים ביותר ואשר עסק בהלחנת השירים משנות העשרים לחייו (הטקסט לשיר הראשון מבין ארבעת "שירי שוליה נודד", שהלחנתו התחילה ב-1884, מבוסס על השיר "Wenn mein Schatz" מתוך קרן הפלא של הנער) ועד לכשני תריסרי לחנים מן השנים 1887-1901, שרבים מהם שולבו כפרקים בתוך הסימפוניות השנייה, השלישית והרביעית שלו.
יחסי גינאה–מונטנגרו
יחסי גינאה–מונטנגרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין רפובליקת מונטנגרו.
היסטוריה
רפובליקת גינאה הכירה בעצמאותה של רפובליקת מונטנגרו ב-4 באוקטובר 2006. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות נחתמו בעת החתימה על מזכר הבנות מיוחד ב-17 בנובמבר 2016. היחסים בין שתי המדינות הן יחסים שקטים ומלבד פעילות גינאית בצטיניה בה ממוקמת הקונסוליה שלה, לא נעשים בהם מיזמים משותפים רבים.
הסחר, התיירות, וההשקעות ההדדיות שבין שתי המדינות הם בעלי ערך זניח באופן יחסי.
מישל בן ברוך
מישל בן ברוך (נולד ב-20 בנובמבר 1963) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, שירת כקצין תותחנים ראשי וכמזכיר צבאי לשר הביטחון.
חייו
בן ברוך נולד במרוקו. בנם של ברוריה וארמנד. בגיל שנה עלה עם משפחתו לישראל וגדל בקריית מלאכי. למד בבית ספר יסודי אחים בקריית מלאכי ובפנימייה הצבאית לפיקוד בתל אביב.
באוקטובר 1981 התגייס לצה"ל, לאחר שנשר מקורס טיס הצטרף לחיל התותחנים. שירת בגדוד 402, פיקד על סוללה ועל גדוד 402, שימש ראש זירת צפון באגף המבצעים ושימש סגן מפקד עוצבת גולן. פיקד על עוצבת אדירים, אגד ארטילרי במילואים של עוצבת הגליל. בשנים 1999 עד 2001 פיקד על עוצבת גולן, האגד הארטילרי של עוצבת געש. בהמשך שירותו שימש קצין התותחנים הפיקודי של פיקוד הצפון וסגן מפקד אוגדה 162. ב-2005 קודם לדרגת תת-אלוף ושירת כראש חטיבת היבשה בזרוע היבשה. ב-2008 מונה לקצין תותחנים ראשי, תחילה כמינוי זמני לשלושה חודשים שהוארך לשנה עד ינואר 2009 ופיקד על החיל במהלך מבצע עופרת יצוקה. הוא פרש משירות הקבע, אך בדצמבר אותה שנה חזר כשמונה למזכיר צבאי לשר הביטחון אהוד ברק. בינואר 2012 סיים את כהונתו.
לאחר שחרורו מונה לראש תחום מערכות רקטיות מתקדמות בתעשייה הצבאית, ב-2014 מונה לראש סיב"ט, אגף היצוא הביטחוני במשרד הביטחון. ביוני 2019 מונה לראש מחלקת הרכש בארצות הברית.
בן ברוך בוגר תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן, בוגר המכללה לביטחון לאומי, בעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.
דיאנה פרייס
דיאנה מארי פרייס (באנגלית: Deanna Marie Price; נולדה ב-8 ביוני 1993) היא אתלטית אמריקאית, ואלופת העולם (דוחה 2019) ביידוי פטיש. מדורגת במקום השני בכל הזמנים במקצוע זה.
ביוגרפיה
פרייס, בתם של דניאל ואן, נולדה בסנט צ'ארלס שבמיזורי וגדלה במוסקו מילס הסמוכה. בתיכון הצטיינה בענפי ספורט רבים, בהם כדורסל, סופטבול, כדורעף ואתלטיקה. היא החלה לעסוק ביידוי פטיש בשנתה הראשונה בתיכון.
תחילת הקריירה
בשנים 2012–2016 למדה חשבונאות באוניברסיטת דרום אילינוי. באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בברצלונה בשנת 2012 היא סיימה במקום 18 ביידוי פטיש בתוצאה של 57.82 מטר. ב-2014 וב-2015 זכתה באליפות המכללות ביידוי פטיש ומחזיקה בשיא המכללות של 73.09 מטר. נוסף לכך, היא התחרתה בהדיפת כדור ברזל, בזריקת דיסקוס ובזריקת משקולות.
לאורך השנים סבלה ממספר פציעות משמעותית, בהן קרע בשריר הבטן, קרע של רצועת הברך (MCL), שהשבית אותה מפעילות ב-2014, שבר בעצם השכם, ובנוסף היא מתמודדת עם אובדן כליה בגיל חמש.
2015
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה בשנת 2015 היא סיימה במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 68.84 מטר. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג היא סיימה במקום 18 ביידוי פטיש בתוצאה של 68.69 מטר. באוגוסט סיימה במקום השני באליפות NACAC.
2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה פרייס במקום שמיני ביידוי פטיש בתוצאה של 70.95 מטר.
2017
באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 2017 סיימה פרייס במקום תשיעי ביידוי פטיש בתוצאה של 70.04 מטר.
2018
בתחילת יוני 2018 שברה את שיא ארצות הברית כשקבעה תוצאה של 77.65 מטר במהלך תחרות בקור ד'אלן. בהמשך החודש זכתה באליפות ארצות הברית בשיא צפון אמריקה של 78.12 מטר, תוצאה המדרגת אותה רביעית בכל הזמנים. באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים בשיא אליפות חדש של 74.60 מטר.
2019
באליפות ארצות הברית שנערכה ביולי 2019 זכתה פרייס במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא לאומי חדש של 78.24 מטר.
אלופת העולם
באליפות העולם שנערכה בדוחה בספטמבר 2019 זכתה פרייס במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 77.54 מטר, לפני ג'ואנה פיודורו מפולין (76.35 מטר) וז'אנג וונג מסין (74.76 מטר).
2021
באפריל 2021 שיפרה את שיאה האישי ל-78.60 מטר. במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת טוקיו שיפרה אותו פעם נוספת ל-80.31 מטר. באולימפיאדה סיימה במקום השמיני בתוצאה של 73.09 מטר.
גרין דיי
גרין דיי (באנגלית: Green Day; בתרגום חופשי: "יום ירוק") היא להקת פאנק רוק אמריקנית, הפועלת משנת 1987. חברי הלהקה הם הסולן והגיטריסט בילי ג'ו ארמסטרונג, הגיטריסט המוביל ג'ייסון וייט (בהופעות), הבסיסט מייק דירנט והמתופף טרה קול. רוב שירי הלהקה עוסקים בסמים, שפיות, אמונה, פוליטיקה, ביקורת כלפי החברה, פרשות הדרכים שבחיים ויחסים רומנטיים. מאז אלבומה השביעי הלהקה עברה שינוי תדמיתי אשר כלל בין היתר איפור עיניים, לבישת עניבות ובעיקר מעבר חלקי מסוגת הפאנק רוק לסוגת הרוק האלטרנטיבי. באלבום ה-12 שלה, חזרה הלהקה למקורותיה ולמוזיקת הפאנק.
בראשיתה הייתה הלהקה חלק מסצנת הפאנק המקומית של העיר אוקלנד. המיני אלבומים המוקדמים של הלהקה, שהוצאו בחברת התקליטים העצמאית Lookout! Records, יצרו את גרעין המעריצים שלה. בשנת 1994, הפך אלבום השלישי של הלהקה, Dookie, לאלבום הפריצה שלה, ונמכרו ממנו מעל 10 מיליון עותקים בארצות הברית ו-16 מיליון ברחבי העולם. שלושת האלבום הבאים של גרין דיי היו: Insomniac, Nimrod. ו-Warning:. שלושתם לא הצליחו להשיג הצלחה מסיבית כמו של Dookie, אך הם עדיין הצליחו בביקורות ובמכירות, ושניים מהם הגיעו לפלטינה כפולה ו-Warning: הגיע לאלבום זהב. בשנת 2004 גרין דיי הוציאה את האלבום השביעי שלה, American Idiot, שהצית מחדש את הפופולריות של הלהקה עם הדור הצעיר, ונמכר בחמישה עשר מיליון עותקים בארצות הברית. אלבום הלהקה השמיני, 21st Century Breakdown, יצא לאור בשנת 2009, והיה לאלבום אופרת הרוק השני של הלהקה, אחרי American Idiot.
גרין דיי מכרה מעל ל-65 מיליון אלבומים ברחבי העולם ו-22 מיליון בארצות הברית לבד. כמו כן הם זכו בארבעה פרסי גראמי: אלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר - Dookie, אלבום הרוק הטוב ביותר - American Idiot, הקלטת השנה - "Boulevard of Broken Dreams", ואלבום הרוק הטוב ביותר, בפעם השנייה - 21st Century Breakdown.
בשנת 2009, אלבום הלהקה השביעי, American Idiot, עוּבד למחזמר, בשם American Idiot: The Musical, שהוצג בברודוויי ב-20 באפריל 2010; המחזמר כלל סיפור מורחב עם דמויות חדשות, והציג את הסיפור שמספרים שירי האלבום. בילי ג'ו, סולן הלהקה אף כיכב ב-50 מההופעות של המחזמר. בשנת 2010, הופץ המשחק "Green Day: Rock Band". שבו השחקן צריך להופיע כחברי הלהקה.
במהלך 2012–2013 הוציאה הלהקה שלושה אלבומים ברצף: ¡Uno!, ¡Dos! ו-¡Tre! ובהמשך יצא אלבום הדוקומנטרי Quatro.
בשנת 2016 הוציאה הלהקה את האלבום ה-12 שלה - "Revolution Radio", אשר זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במספר ההורדות לאותה שנה ב-19 מדינות, וביניהן ארצות הברית.
בשנת 2020 הוציאה הלהקה את האלבום ה 13 שלה - "Father of All Motherfuckers".
הקמת הלהקה ו-Lookout! (1987 - 1993)
בשנת 1987 החברים בילי ג'ו ארמסטרונג ומייק דירנט, בני ה-15 באותו הזמן, הקימו להקה בשם Sweet Children (בתרגום חופשי: ילדים מתוקים). המופע הראשון של הלהקה התקיים ב-17 באוקטובר 1987 בחנות קטנה בקליפורניה, שם אמו של ארמסטרונג, אולי (Ollie), עבדה. בשנת 1988, החלו ארמסטרונג ודירנט לעבוד עם שון יוז וג'ון קיפמאייר, הידוע גם בשם אל סוברנטה. שון יוז שימש כבסיסט של הלהקה, וקיפמאייר שימש כמתופף של הלהקה ומנהל העסקים שלה, טיפל בהזמנות ועזר להקים בסיס מעריצים ללהקה.
לאחר עזיבתו של יוז מגרין דיי בשנת 1989. לארי ליברמור, הבוס של חברת התקליטים Lookout! Records, ראה את הלהקה מנגנת בהופעה והחתים אותם לחברה שלו. בשנת 1989, גרין דיי הקליטה את המיני-אלבום הראשון שלה, שנקרא 1,000 Hours. לאחר שהמיני אלבום, 1,000 Hours, הופץ, החליטה הלהקה לשנות את שמה מ-Sweet Children ל-Green Day. את הביטוי "Green Day" (בתרגום חופשי: יום ירוק) שמע ארמסטרונג מחברים שלו ב"בית הגידול" שלו במרתף של אוניברסיטת ברקלי. פירושו של הביטוי הוא יום שבו מה שעושים כל היום זה לעשן מריחואנה. אם כי חלק אומרים כי השם נבחר בשל חיבתה של חברי הלהקה למריחואנה. בנוסף לזה ארמסטרונג כתב שיר בשם "Green Day", השיר מספר על הפעם הראשונה שעישן.
בתחילת שנת 1990, הוציאה הלהקה את האלבום הראשון שלה, 39/Smooth. מאוחר יותר באותה שנה גרין דיי הקליטה שני מיני אלבומים, Slappy ו-Sweet Children. בסוף שנת 1990, זמן קצר לאחר סיבוב ההופעות הארצי הראשון של הלהקה, עזב קיפמאייר את הלהקה כדי ללמוד במכללה. המתופף טרה קול החל למלא את תפקיד המתופף של הלהקה כתחליף זמני ובסופו של דבר הוחלט שיישאר בלהקה. בשנת 1991, Lookout! Records הוציאו את אלבום האוסף 1,039/Smoothed Out Slappy Hours, שכלל את מיני האלבומים: 39/Smooth, Slappy, ו-1,000 Hours. יצא הלהקה לסיבוב הופעות ברוב שנת 1992 ו-1993. האלבום המלא השני של הלהקה, Kerplunk!, שיצא בשנת 1992, נמכר בכ-50,000 עותקים בארצות הברית.
פריצת דרך (1994 - 1996)
האלבום, שפורסם בפברואר 1994 והוקלט בשלושה שבועות, זכה להצלחה מסחרית וביקורתית. עד היום, נחשב האלבום לפורץ-דרך בז'אנר הפופ פאנק והפאנק רוק. הם צילמו שלושה וידאו קליפים לשירים: Longview, Basket Case ו-When I Come Around. באותה שנה יצאה גרין דיי לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית עם הלהקה Pansy Division, כאקט הפתיחה שלה. באחת ההופעות בבוסטון, ב-9 בספטמבר 1994, פרצו מהומות במהלך ההופעה כאשר הלהקה קיצרה את המופע לשבעה שירים, בסוף המהומות 100 בני אדם נפצעו ו-45 נעצרו. הלהקה הצטרפה גם לשני פסטיבלים, Lollapalooza ווודסטוק 1994, שם הם החלו את קרב הבוץ בין חברי הלהקה למעריצים הידוע לשמצה; במהלכו קפץ הבסיסט, מייק דירנט, אל הקהל וכאשר חזר לבמה המאבטחים, שלא זיהו אותו, חסמו ממנו את הכניסה ואחד מן המאבטחים שבר לו מספר שיניים. ההופעה של גרין דיי בוודסטוק 1994 סייעה נוספות לפרסום וההכרה שלה ועזרה לדחוף את האלבום שלה למעמד של אלבום כסף. בשנת 1995, Dookie זכה בפרס גראמי על האלבום אלטרנטיבי הטוב ביותר של השנה והלהקה הייתה מועמדת לתשעה פרסי MTV.
בשנת 1995 הוציאה הלהקה סינגל חדש, בשם J.A.R., עבור הפסקול של הסרט "Angus". האלבום החדש של הלהקה ראה אור בסתיו 1995 ונקרא Insomniac. Insomniac היה הרבה יותר כבד מאשר האלבום הקודם של הלהקה, אם כי שמר אל הקו של הפופ פאנק והפאנק רוק. שיריו עסקו בשעמום, שחיקה, נדודי שינה, התמכרות לסמים ואהבה. Insomniac קיבל ביקורות טובות וקיבל 4 מתוך 5 כוכבים מהרולינג סטון, שהוסיף לומר: "בפאנק, הדברים הטובים באמת מתגלים ומרוויחים משמעות כאשר אתה מקשיב מבלי לדחוף [גיטרה] חשמלית, ולהשתולל איתה. ו-Green Day טובים בזה כמה שאפשר". ארבעה סינגלים הופצו מהאלבום. על אף שהאלבום לא זכה להצלחה דומה לזה של Dookie, הוא עדיין הצליח למכור שני מיליון עותקים בארצות הברית. בשנת 1996, Insomniac זכה בפרס עבור האמן האהוב ביותר, אמן ההארד קור האהוב ביותר והאמן האלטרנטיבי האהוב ביותר בפרסי המוזיקה האמריקאית והלהקה הייתה מועמדת עבור הקליפ, "Walking Contradiction", הטוב ביותר ולעוד שתי מועמדויות בפרסי ה-MTV. סיבוב ההופעות האחרון באירופה בוטל כיוון שהלהקה הייתה עייפה מדי מהדרך. הלהקה לקחה פסק זמן לשנה כדי להירגע ולבלות יותר זמן עם משפחותיהם.
ירידה בפופולריות (1997 - 2002)
לאחר הפסק זמן הקצר שהלהקה לקחה בשנת 1996, חזרה גרין דיי לעבוד והחלה לעבוד על אלבום חדש בשנת 1997. מלכתחילה, חברי הלהקה והמפיק, רוב קבאלו, הסכימו כי האלבום הזה צריך להיות שונה מהקודמים. התוצאה הייתה Nimrod.. האלבום החדש יצא באוקטובר 1997. אלבום זה היה שונה, כמו שרצו, משאר האלבומים בכך שכלל מגוון ז'אנרים שונים, מפופ פאנק לסקא, ואפילו בלדה אקוסטית. ההצלחה של הסינגל Good Riddance (Time of Your Life) זיכתה את הלהקה בפרס הקליפ האלטרנטיבי הטוב ביותר. השיר מתאר אנשים עוברים שינויים גדולים בחייהם בעוד ארמסטרונג מנגן בגיטרה האקוסטית שלו בחדרו. השיר שימש גם בפרק הסיום של "סיינפלד" ובשני פרקים של "ER". הופצו עוד שלושה סינגלים מאלבום זה, אך הם לא זכו לאותו הצלחה של "Good Riddance (Time of Your Life)". בשנת 1998 עשתה הלהקה הופעת אורח בפרק של הסדרה "המלך היל". בסוף שנת 1997 וברובה של שנת 1998, המשיכו גרין דיי בסיבוב ההופעות שלהם.
בשנת 2000 יצא האלבום Warning:. כדי לתמוך באלבום גרין דיי יצאו לסיבוב הופעות בעולם. Allmusic נתן לאלבום 4.5 מתוך 5 כוכבים, והוסיף: "Warning: לא יכול להיות שיא חדשני, אבל הוא סיפוק אדיר." הרולינג סטון היה ביקרותי יותר, ונתן לאלבום 3 מתוך 5. אף על פי שהאלבום הניב את הלהיט "Minority" וגם את "Warning", חלק מהאנשים הגיעו למסקנה שהלהקה נהייתה פחות רלוונטית והפופולריות שלה ירדה. בזמן שהאלבומים הקודמים של הלהקה הגיעו למעמד של פלטינה כפולה, Warning: הגיע "רק" למעמד של זהב. בשנת 2001, גרין דיי זכו בכל שמונת הפרסים שהיו מועמדים. הם זכו בפרסים על האלבום (Warning:), אלבום פאנק רוק/סקא (Warning:), להקה, סולן, בסיסט, מתופף, כתיבה ואמן הטובים ביותר.
בשנת 2001, בעקבות יציאתו של האלבום Warning:, הוציאה גרין דיי שני אלבומי אוספים, International Superhits ו-Shenanigans. International Superhits הוא אוסף קליפים של הלהקה. Shenanigans כלל מספר שירי בי-סייד, כולל "Espionage", שהופיע בסרט "אוסטין פאוורס: המרגל שתקע אותי" והיה מועמד לפרס גראמי עבור "שיר הרוק האינסטרומנטלי הטוב ביותר", האלבום נמכר בצורה טובה והגיע למעמד פלטינה בארצות הברית.
באביב שנת 2002 גרין דיי שיתפה פעולה בסיבוב הופעות "Pop Disaster Tour", יחד עם Blink-182 ("בלינק-182"). גרין דיי הופיעו לפני בלינק-182, אשר באותה עת חוותה הצלחה גדולה יותר. הסיבוב הופעות תועד ב-DVD, "Riding in Vans with Boys".
American Idiot והצלחה מחודשת (2003 - 2006)
בקיץ של 2003 נכנסה הלהקה לאולפן כדי להקליט חומר חדש לאלבום חדש, שכותרתו הייתה אמורה להיות Cigarettes and Valentines (בתרגום חופשי: סיגריות וורדים). לאחר שהשלימו 20 שירים, הקלטות נגנבו מהאולפן. לאחר האשמות רבות בין חברי הלהקה, בחרה הלהקה שלא להקליט את כל האלבום מחדש אלא להקליט אלבום חדש לגמרי והבטיחו לעצמם שיהיה מצליח יותר מ-Cigarettes and Valentines. זמן קצר לאחר מכן התברר כי להקה חדשה בשם "The Network" (בתרגום חופשי: הרשת) חתמה לחברת תקליטים של ארמסטרונג. לאחר שהלהקה המסתורית הוציאה את האלבום הראשון שלה שנקרא Money Money 2020, התברר שהלהקה היא פרויקט צד של גרין דיי, והשמועה הייתה כי האלבום Money Money 2020 היה בעצם Cigarettes and Valentines. עם זאת, השמועות הוכחשו על ידי ארמסטרונג, אך אלבום הרשת עדיין מופיע באלבום האוסף של גרין דיי והיא נזכרת בראיונות של גרין דיי.
בסוף שנת 2003 שיתפה גרין דיי פעולה עם איגי פופ בשני שירים עבור אלבומו Skull Ring. ב-1 בפברואר 2004 קאבר של השיר "I Fought the Law" עשה את הופעת הבכורה שלו בפרסומת ל-iTunes במהלך הסופרבול XXXVIII. הלהקה עברה "טיפול להקתי", שעסקה בשיחות ארוכות כדי לעבוד על חילוקי הדעות של חברי הלהקה לאחר האשמות של דירנט וקול שארמסטרונג הוא "הנאצי של הלהקה" ושחצן שלוקח את אור הזרקורים של שאר חברי הלהקה. לאחר שסידרו את חילוקי הדעות ביניהם, כל חבר להקה נשאר ימים שלמים בתוך האולפן והקליט, כאשר כל אחד כתב כמה והקליט קטעים קצרים משל עצמו. בסוף כל ימי ההקלטות התוצאה הייתה האלבום American Idiot, שמכר בסופו של דבר כ-20 מיליון עותקים בכל העולם ו-65 מיליון עותקים בארצות הברית בלבד. האלבום יצא בשנת 2004 והגיע למקום הראשון במגזין בילבורד, האלבום הראשון של הלהקה שהגיע למקום הזה, מגובה על ידי ההצלחה של הסינגל "American Idiot ". אלבום זה היה "אופרת פאנק-רוק". האלבום גם סימן את גדילתם והתפתחותם של הלהקה כמוזיקאים. על "American Idiot" אמרו המבקרים שהוא הרבה יותר בוגר, ולעיני רבים, האלבום נחשב לאלבום המוצלח ביותר של הלהקה נכון להיום. הם אף החלו להתלבש בצורה שונה בהופעות, עם עניבות ולבוש שחור. האלבום עוקב אחר מסעו הדמיוני של ג'ימי ("Jimmy"), נער בגיל 17–19, שהתאהב בפאנקיסטית, ובעקבותיה הפך גם הוא לכזה. האלבום מציג את סיפור התדרדרותו וחזרתו של ג'ימי. האלבום זכה בפרס גראמי של ה"אלבום הרוק טוב ביותר", הפרס השני של הלהקה, הראשון היה Dookie, והיה מועמד לפרסים: "האלבום הטוב ביותר", "ההקלטה הטובה ביותר של השנה", "שיר הרוק הטוב ביותר" (על השיר "American Idiot"), "השירה הטובה ביותר בשיר רוק על ידי צמד או להקה" ו-"קליפ המוזיקה הטוב ביותר" (על הקליפ של "American Idiot"). הקליפ של "American Idiot" זכה בתואר "קליפ הרוק הטוב ביותר אי-פעם" בסקר במגזין Kerrang!. בטקס פרסי המוזיקה של MTV, גרין דיי זכו בשבעה מתוך שמונת הפרסים שהיו מועמדים. האלבום סימן גם שינוי גדול בתדמית של הלהקה, בעיקר מבחינת היבט הבגרות שלהם, אך גם בלבוש, הופעה והתנהגות. לדוגמה, לאחר יציאת האלבום, במקום חולצות טי פשוטות ולעיתים קרועות שלהקה לבשה הם עברו ללבוש בגדים שחורים ועניבות אדומות ולבנות.
בשנת 2005 הלהקה יצאה לסיבוב הופעות ענק לקידום האלבום שכלל כ-150 הופעות - סיבוב הופעות הארוך ביותר בקריירה של הלהקה - כאשר הם מבקרים ביפן, אירופה, אוסטרליה, דרום אמריקה והממלכה המאוחדת. במסגרת סיבוב ההופעות קיימה הלהקה שתי הופעות במילטון קינס שבאנגליה. להופעות אלה הגיעו מעל ל-120 אלף אנשים, מה שהפך את ההופעה הזאת להופעה הגדולה ביותר בתולדות הפאנק רוק. שתי הופעות אלה צולמו, ונבחרו למופע הטוב ביותר אי-פעם בסקר במגזין Kerrang!. הופעות אלו הוקלטו ויצאו כאלבום הופעה, שנקרא "Bullet in a Bible" (בתרגום חופשי: קליע בתנ"ך), ב-15 בנובמבר 2005. האלבום הציג שירים מצליחים רבים מ-American Idiot, אך כמו כן, גם מאלבומים יותר מוקדמים של הלהקה וגרסות כיסוי לשירים אהובים על הלהקה. באלבום הופעה היה תוספות של מאחורי הקלעים של הלהקה, והראה כיצד הלהקה מתכוננת להופעות. ההופעה האחרונה של סיבוב ההופעות היה בסידני, אוסטרליה ומלבורן, אוסטרליה, ב-14 ו-17 בדצמבר 2005. ב-10 בינואר 2006 הלהקה זכתה בפרס בחירת העם עבור "הלהקה האהובה ביותר". בשנת 2006 זכתה גרין דיי בפרס גראמי עבור "הקלטת השנה" עבור השיר "Boulevard of Broken Dreams" מאלבומם American Idiot.
סרחיו ברגמן
הרב סרחיו ברגמן (בספרדית: Sergio Bergman; נולד ב-23 בינואר 1962) הוא רב רפורמי ופוליטיקאי ארגנטינאי שכיהן כשר איכות הסביבה בממשלתו של מאוריסיו מאקרי וכחבר הקונגרס הלאומי הארגנטינאי. החל מחודש יוני 2020 משמש כנשיא האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת - ארגון הגג העולמי של התנועות הרפורמיות, הליברליות והפרוגרסיביות.
גרין דיי
American Idiot והצלחה מחודשת (2003 - 2006)
בחודש ספטמבר 2006 חברו גרין דיי עם הלהקה U2 והמפיק ריק רובין כדי להקליט גרסת כיסוי של השיר "The Saints Are Coming" (בתרגום חופשי: הקדושים באים), שהוקלט במקור על ידי הלהקה "The Skids". השיר הוקלט ל-"Music Rising", ארגון שמנסה לגייס כספים עבור מכשירים של מוזיקאים שנהרסו במהלך הוריקן קתרינה.
סרחיו ברגמן
קורות חיים
ברגמן נולד בארגנטינה, סיים לימודי רוקחות וביוכימיה באוניברסיטת בואנוס איירס. הוא למד בסמינר הרבנים של התנועה הקונסרבטיבית "סמינריו רביניקו" בבואנוס איירס, סיים לימודי תואר שני בחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך לרבנות בהיברו יוניון קולג' בירושלים. ב-1994 שב לארגנטינה וב-2001 מונה לרב בית הכנסת קהילת ישראל בארגנטינה (המוכר גם כבית הכנסת טמפלו ליברטד).
גרין דיי
American Idiot והצלחה מחודשת (2003 - 2006)
בחודש דצמבר 2006 גרין דיי ו-NRDC פתחו אתר אינטרנט ביחד כדי להעלות את המודעות על התלות של אמריקה בנפט.
סרחיו ברגמן
קורות חיים
ב-2011 נבחר למועצת העיר בואנוס איירס מטעם מפלגת PRO בראשות ראש העיר מאוריסיו מאקרי. הוא עתר לבית המשפט בדרישה שעל פתק ההצבעה יהיה רשום "הרב ברגמן" במקום "סרחיו ברגמן", מאחר שכך מוכר לציבור, אך עתירתו נדחתה לאחר שבית המשפט קבע שיהיה בכך קונוטציה חיובית שאינה מתאימה להופיע בקלפי. ב-2013 נבחר מטעם מפלגת PRO כנציג העיר בואנוס איירס בבית הנבחרים הארגנטינאי (הבית התחתון של הקונגרס הלאומי). הוא כיהן כחבר הקונגרס מדצמבר 2013. לאחר ניצחונו של מאוריסיו מאקרי בבחירות לנשיאות ב-2015, מונה ברגמן לשר לאיכות הסביבה.
גרין דיי
Foxboro Hot Tubs ו-21st Century Breakdown (2007 - 2009)
באפריל 2007 דורגה הלהקה במקום ה-29 במצעד 100 הלהקות הגדולות של כל הזמנים שנערך על ידי ערוץ המוזיקה VH1. בנוסף גרין דיי עסקה במספר פרויקטים קטנים לאחר אלבומה American Idiot. הם הוציאו אלבום חדש תחת שם הלהקה Foxboro Hot Tubs, האלבום נקרא "Stop Drop and Roll!!!". ובשנת 2008 ה-Foxboro Hot Tubs יצא לסיבוב הופעות קטן כדי לקדם את האלבום. בריאיון עם Kerrang!, ארמסטרונג סיפר כי שנת 2008 תהיה "אומדן הוגן של תאריך היציאה של האלבום החדש, השמיני של גרין דיי. בנובמבר 2008 נחשף שגרין דיי עובדים עם מפיק חדש, בוץ' ויג, המפיק האגדי של האלבום Nevermind של להקת נירוונה, ולא עם רוב קוואלו, איתו עבדו חברי הלהקה במהלך השנים. בדצמבר 2008 ערך המגזין האמריקאי AP ראיון מקיף עם הלהקה. חברי הלהקה דיברו על אלבומם החדש, וחשפו שבאלבום יהיו 3 חלקים ו-16 שירים (בסופו של דבר האלבום הופץ עם 3 חלקים ו-18 שירים), ובנוסף חשפו שמות של 7 שירים שיהיו באלבום. ב-9 בפברואר 2009, הציגו גרין דיי את פרס אלבום השנה בטקס גראמי, וכאשר נקראו לעלות לבמה, נחשף שם האלבום השמיני שלהם: 21st Century Breakdown (בתרגום חופשי: התמוטטות המאה ה-21). יום לאחר מכן, ב-10 בפברואר, נחשפה עטיפת האלבום, בנוסף לזה, האתר הרשמי של הלהקה העלה דקה וחצי משיר מתוך האלבום החדש כמוזיקת רקע בעמוד הראשי של האתר. מינואר 2006 עבדה הלהקה על חומר חדש בשביל האלבום. עד לחודש אוקטובר 2007 כתב ארמסטרונג 45 שירים, אך מאז הלהקה לא הראתה סימנים נוספים של התקדמות עד אוקטובר 2008, כאשר שני סרטוני ווידאו של הלהקה שעובדת בסטודיו עם וויג, פורסמו ביוטיוב. התהליך של לכתוב ולהקליט, חולק לשלושה שנים וארבעה אולפני הקלטה, בסופו של דבר הלהקה סיימה את התהליך באפריל 2009. האלבום השמיני של הלהקה, 21st Century Breakdown, שהופץ ב-15 במאי 2009, הוא אלבום קונספט נוסף של הלהקה, עלילתו של האלבום סובב על שתי הפרוטגוניסטים: גלוריה וכריסטיאן, שמנסים לחיות לאחר הכאוס הפוליטי שהותיר אחריו ג'ורג' בוש, ומאבדים את אמונתם בדת ובממשל. האלבום זכה להצלחה מסחרית, כאשר מכר כחצי מיליון עותקים שבוע בלבד לאחר יציאתו, ולביקורות חיוביות ממבקרים, האתר Spin הביא לאלבום 6 מתוך 10 כוכבים. האתר "Entertainment Weekly" הביא לאלבום ציון B. האלבום הגיע למקום 1 בארבע עשרה מדינות שונות, והגיע למעמד זהב או פלטינה בכל אחת מהמדינות.
הלהקה הוציאה 4 קליפים מאלבומם החדש. הראשון לסינגל הראשון "Know Your Enemy" (בתרגום חופשי: דע את האויב שלך), בקליפ רואים את הלהקה מופיעה בלילה על במה בשדה המוקף בגדר תיל. הקליפ השני צולם לסינגל "Guns 21" (בתרגום חופשי: עשרים ואחד רובים, רמז למטח כבוד ארטילרי), הקליפ מתרחש לאחר ששתי הפרוטגוניסטים של האלבום שדדו בנק והם נמצאים בחדר לבן כמפלט; כמו כן הקליפ זכה בפרסים רבים. הקליפ השלישי מהאלבום צולם לשיר "East Jesus Nowhere" (בתרגום חופשי: מזרח ישו בשום מקום), הקליפ הוא מראה מונטאז' של תמונות וקטעים מתוך מסע ההופעות שלהם. הקליפ ארוך בכ-30 שניות יותר מהשיר באלבום, כי חברי הלהקה הרחיבו אותו. הלהקה צילמה קליפ לסינגל "21st Century Breakdown" (בתרגום חופשי: התמוטטות המאה ה-21), כאשר רוב הקליפ מצויר באנימציות, אבל בסופו רואים את חברי הלהקה מנגנים על גג של בניין. הקליפ האחרון צולם לסינגל האחרון מהאלבום, "Last Of The American Girls" (בתרגום חופשי: אחרונת הנערות האמריקניות), הקליפ קופץ בין הלהקה, המנגנת במדבר, לבין גלוריה, אחת משני הפרוטגוניסטים של האלבום, שנראית מצחצחת שיניים, צופה בטלוויזיה, מנקה ציפורנים ועושה פעילויות דומות. בטקס הפרסים של ה-MTV לשנת 2009, גרין דיי זכו בשלושה פרסים: "קליפ הרוק הטוב ביותר", "הצילום הטוב ביותר" ו"הבימוי הטוב ביותר". ב-"EMA" זכו גרין דיי בפרס להקת הרוק הטובה ביותר. בטקס פרסי המוזיקה האמריקאי ("American Music Awards") זכו גרין דיי בפרס אומן הרוק האלטרנטיבי הטוב ביותר. ב-"MTV Woodie Awards 2010" זכו גרין דיי בפרס ההופעה הטובה ביותר. בטקס פרסי גראמי 2010, שנערך ב-31 בינואר בלוס אנג'לס, היו מועמדים גרין דיי ל-3 פרסים, 2 מהם על הסינגל "21 Guns" ואחד על האלבום הרוק הטוב ביותר, עבור 21st Century Breakdown. גרין דיי זכו בפרס אלבום הרוק הטוב ביותר עבור אלבומם החדש, זכייה השנייה של הלהקה לאחר זכייתם בפרס על אלבום American Idiot ב-2005. ב-"VMA" הקליפ "21st Century Breakdown" היה מועמד ל"הקליפ בעל האפקטים המיוחדים הטובים ביותר", הקליפ לא זכה בפרס.
סרחיו ברגמן
קורות חיים
ברגמן הוא מייסד "פונדסיון יודאיקה" ארגון הכולל בתי כנסת ומרכזים חינוכיים יהודים בארגנטינה. הוא מחברם של שישה ספרים העוסקים בדת ובנושאים אזרחיים. את ההקדמה לספרו "Argentina Ciudadana" (ארגנטינה אזרחית) כתב ב-2008 הארכיבישוף המטרופוליטני חורחה מריו ברגוגליו, לימים האפיפיור פרנציסקוס.
גרין דיי
Foxboro Hot Tubs ו-21st Century Breakdown (2007 - 2009)
סיבוב ההופעות, שהחל ב-3 ביולי 2009, היה סיבוב ההופעות הגדול ביותר של הלהקה. הם ביקרו בצפון אמריקה, אירופה, אוסטרליה, ניו זילנד ואסיה. ב-22 במרץ 2011 יצא אלבום לייב של הלהקה, AWESOME AS F*CK, שצולם ביפן במהלך סבב ההופעות.
סרחיו ברגמן
קורות חיים
לאחר הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה ב-1994 ארגן קבוצת פעילים שמפגינה מדי יום שני למען חקר הפרשה ועשיית צדק. סימן ההיכר שלו היא כיפה גדולה צבעונית.
גרין דיי
American Idiot: The Musical בברודוויי (2010)
במהלך שנת 2009 נפגשה הלהקה עם במאי התיאטרון מיכאל מאייר ואנשי צוות רבים כדי ליצור גרסת מחזמר של האלבום American Idiot. המופע הראשון של המחזמר נפתח בתיאטרון "ברקלי הרפרטוארי" ("Berkeley Repertory") במהלך 15 בספטמבר בשנת 2009. המופע כולל סיפור מורחב של האלבום המקורי, עם דמויות חדשות כגון ויל, טוני, ילדה יוצאת דופן, וילד מועדף. המחזמר הוצג בברודוויי ב-20 באפריל 2010, וגרין דיי הוציאו את אלבום פסקול של המחזמר, שבו מופיע שיר חדש של גרין דיי בשם "When It's Time" (בתרגום חופשי: כאשר יהיה זמן). הביקורות על המחזמר היו ברובן חיוביות, לדוגמה: צ'ארלס אישרווד ("Charles Isherwood") מהניו יורק טיימס כתב ביקורת נלהבת לברודוויי. הוא כינה את המחזמר: "דיוקן פועם של הנוער המבוזבז שמפעיל את כל הסמכות של הז'אנר הסטנדרטי... רק כדי להתעלות אליהם באמצעות כוחה של המוזיקה והאמנות של ביצועה...". ג'ד גוטליב ("Jed Gottleib") מבוסטון הראלד (Boston Herald) נהנה מהנחת היסוד של המחזמר, אך גילה כי "המוזיקה וההודעה סובלים מסביבה שבו הקהל מנומס ויושב בצורה מפוכחת". מייקל קוציוור ("Michael Kuchiwara") מ-Associated Press מצא שהמחזמר הוא "מרשים בצורה ויזואלית [ו]הרפתקני בצורה מוזיקלי", אך ציין כי "המופע לא מפותח מדי". המחזמר היה מועמד למספר פרסי טוני, כולל "המחזמר הטוב ביותר", "הלבוש הטוב ביותר". הוא גם היה מועמד למספר פרסים נוספים. כמו כן, ב-11 באוגוסט, במופע סודי שהלהקה קיימה בCosta Mesa, California, הם חשפו 15 שירים חדשים, אך עוד לא אושר אם הם יופיעו באלבום החדש. שמו של אחד השירים החדשים קרוי Amy, והוא מוקדש לזמרת איימי ויינהאוס, שמתה כמה שבועות לפני המופע.
סרחיו ברגמן
קורות חיים
ברגמן נשוי ואב לארבעה.
גרין דיי
American Idiot: The Musical בברודוויי (2010)
בחודש אוקטובר 2009 הוצגה תערוכת אומנות של גרין דיי ב-"StolenSpace Gallery" שבלונדון. התערוכה הראתה יצירות שנוצרו עבור כל אחד מהשירים שבאלבום 21st Century Breakdown, התערוכה נתמכה על ידי הלהקה, בראשות מנהל הלהקה, פאט מגנרלה ("Pat Magnarella"). שהוסיף ואמר: "[אמנים] בעצם הם כמו להקות רוק. רובם יוצרים אמנות משלהם, אבל הם לא יודעים איך לקדם אותם".
במהלך "Spike Video Game Awards" של שנת 2009 הוכרז כי גרין דיי יקבלו משחק וידאו משלהם כחלק מסדרת המשחקים של "Rock Band". המשחק יצא ב-8 ביוני 2010. המשחק הציג את כל האלבומים וכל השירים של הלהקה.
"!Uno!", "¡Dos!", "¡Tré¡"
ב-30 במרץ 2010 פורסם ריאיון עם חברי הלהקה באתר של ערוץ MTV בו הם סיפרו שהם מתחילים לעבוד על חומרים חדשים לאלבום חדש. חברי הלהקה סיפרו שהם הקליטו מספר דמואים לשירים במהלך סיבוב ההופעות שלהם באירופה ושהאלבום ככל הנראה יהיה "חזרה לשורשים שלהם". ארמסטרונג הוסיף שמדובר בשלב מוקדם מאוד, ואין לצפות למשהו בזמן הקרוב. הם אמרו כי הם כותבים חומרים חדשים. בריאיון למגזים Kerrang!, דיבר ארמסטרונג על האלבום החדש וצוטט כשאמר: "עשינו כמה דמואים בברלין, חלק בסטוקהולם, חלק ממש מחוץ לגלאזגו וכמה באמסטרדם. רצינו להביא [את השירים] למטה בצורה מוקדמת". בתחילת חודש יולי 2010 הכריזה הלהקה שהם החלו לחפש מפיק עבור אלבומם החדש. ב-24 באוגוסט 2010 פרסמה הלהקה בחשבונה בטוויטר כי קיימת אפשרות שאלבום הופעה חדש יופץ בקרוב, והוסיפה: "אנחנו הקלטנו הופעות חיות שלנו מתחילת סיבוב ההופעות. ישנה אפשרות לאלבום הופעה חדש. מלא שירים! אנחנו בטקסס." ב-28 באוגוסט בדנוור, קולורדו, ניגנה הלהקה שיר חדש בשם "Cigarettes and Valentines", מתוך האלבום שנגנב Cigarettes and Valentines. לפני שהחלו לנגן הזכיר ארמסטרונג לקהל את האלבום ההופעה והוסיף: "היי, אני רק רוצה להגיד לכם משהו עכשיו. אנחנו מקליטים אלבום הופעה ברגע זה". בחודש אוקטובר 2010 נערך ריאיון עם דירנט לתחנת הרדיו Radio W, בראיון סיפר דירנט שהם סיימו את תהליך הכתיבה של אלבום התשיעי והוסיף: "אנחנו כל הזמן עובדים על שירים חדשים. אבל לפני שאנחנו מוציאים משהו, אנחנו רוצים ללכת הביתה לשבת ולראות אם זה באמת מושלם כמו שהיינו רוצים שזה יהיה. כשהמוזיקה תהיה מושלמת ואנחנו נהיה שלמים עם מי שיצרנו, וכשהעיתוי והזמן הנכון יגיעו, נוציא את זה החוצה. אני חושב שיש לנו מספיק חומר בשביל להוציא אלבום מעולה". בראיון הזכיר דירנט כי האלבום החי החדש "קרוב לוודאי" יצא ביחד עם סרט. בריון דרך המחשב, סיפר ארמסטרונג שהלהקה כתבה 30 שירים חדשים עבור האלבום התשיעי, אך ציין שאין להם תוכניות להמשיך כרגע. באותו ראיון הם אמרו שהם הקליטו (אודיו ווידאו) כל הופעה מתחילת סיבוב ההופעות עבור אלבום הופעה חדש.
הדיסק יצא ב-25 בספטמבר 2012.
3 הסינגלים מ-:
ב-1 באוגוסט יצא הסינגל "Let yourself go" בגרסת הופעה אך באיכות שמע טובה וגרסת הסטודיו הגיעה רק אחר כך, ב-9 בספטמבר.
ב-13 באוגוסט יצא הסינגל "Kill The Dj" מאותו האלבום באופן לא רשמי אך לאחר פרומואים וציפייה רבה יצא גם לסינגל קליפ רשמי, 16 ימים אחר כך (29 באוגוסט)
בנוסף פורסמו עוד 3 קליפים:
ב-13 בספטמבר יצא הסינגל "Nuclear Family" באופן רשמי בערוץ היוטיוב של גרין דיי.
ב-25 בספטמבר יצא הסינגל "Stay The Night" באופן רשמי בערוץ היוטיוב של גרין דיי.
ב-6 באוקטובר יצא הסינגל "Troublemaker" באופן רשמי בערוץ היוטיוב של גרין דיי.
יצא ב-13 בנובמבר 2012.
ב-15 באוקטובר 2012 פורסם הסינגל הראשון "Stray Heart" קליפ לסינגל שיצא ב-7 בנובמבר 2012.
האלבום המלא הועלה ליוטיוב על ידי מעריצים 10 ימים לפני מועד תחילת מכירת האלבום
אלבום דוקומנטרי על הלהקה בזמן הכנת הטרילוגיה. שודר בערוצים VH1 MTV2 ו-PALLADIA בחצות בין 28 ל-29 בנובמבר 2012.
בהודעה שפורסמה ב-29 באוקטובר 2012 הלהקה הודיעה על ביטול כל ההופעות עד סוף שנת 2012 עקב כניסתו של בילי למכון גמילה מסמים.
סגנון מוזיקלי וביקורות
לרוב שירי הלהקה יש קצב מהיר והם באורך של פחות מארבע דקות, לעיתים שלוש או שתי דקות. הצליל של גרין דיי מושווה ללהקות מן הגל הראשון של הפאנק, כגון "Ramones", "The Clash", Sex Pistols, Stiff Little Fingers, The Jam ו-Buzzcocks. בין הלהקות שארמסטרונג ציין שהשפיעו עליו הכי הרבה הן הלהקות Hüsker Dü, The Replacements. אם כי ההשפעות הגדולות ביותר של הלהקה היו שונות מבחירתו של ארמסטרונג, Dead Kennedys, Operation Ivy, The Beatles, The Who, Cheap Trick, U2, Ramones, Queen. בנוסף להשפעה של הלהקות האלו על גריין דיי, הלהקה עשתה קאברים לשירים מהלהקות האלו, כגון לשיר "Outsider" מהלהקה Ramones, שהופיע באלבום המחווה לRamones, "We're a Happy Family: A Tribute to Ramones", שראה אור בשנת 2001; בנוסף לכך הם ניגנו את השירים "Teenage Lobotomy", "Rockaway Beach" ו-"Blitzkrieg Bop" בטקס של ה-Ramones להיכל התהילה של הרוק אנד רול בשנת 2002. הם עשו קאבר לשירים I Don't Want to Know If You Are Lonely של הלהקה Hüsker Dü (שהופיע כבי-סייד לסינגל "Warning"), "Knowledge" של הלהקה "Operation Ivy" (שהופיע באלבום האוסף "1,039/Smoothed Out Slappy Hours"), "I Fought the Law" של הלהקה The Clash ושני סינגלים של הלהקה The Who: "My Generation", שהופיע באלבום הבונוס Kerplunk ובמיני אלבום Sweet Children, ואת השיר "A Quick One, While He's Away", שהופיע באלבום הבונוס 21st Century Breakdown.
בתגובה לסגנון של המוזיקה והרקע של הלהקה, ג'ון ליידון, הסולן של הסקס פיסטולס, להקת הפאנק משנות ה-70 של המאה ה-20, אמר:
המוזיקאי נואל גלאגר, מהלהקה אוֹאָזִיס (Oasis), גם התלונן על הלהקה בחצי צחוק, בטענה כי הם העתיקו מהשיר "Wonderwall" בשיר "Boulevard of Broken Dreams".
להקת Green Day נכנסה בשנת 2015 ל"היכל התהילה של הרוק אנד רול".
Pinhead Gunpowder
משנת 1990, ארמסטרונג חבר בלהקה Pinhead Gunpowder, שם הוא מנגן בגיטרה ושר יחד עם ג'ייסון וייט (גיטרה ושירה), חבר להקת גרין דיי בהופעות, ביל שניידר (בס ושירה) שהוא מנהל הטור של גרין דיי ואהרון קומבוטס (תופים) שפועל כעורך בעיתון פאנק קטן שהוא הקים. הלהקה הוציאה מספר אלבומי אולפן, ועשתה מספר מצומצם מאוד של הופעות חיות, האחרונה התרחשה ב-12 בפברואר 2010, בברקלי, קליפורניה. הפרסום האחרון של הלהקה היה בשנת 2008, כאשר הוציאה את המיני אלבום West Side Highway בחברת התקליטים Recess Records.
The Frustrators
בנוסף ללהקה גרין דיי, דירנט מנגן בבס בלהקה The Frustrators, אשר חתומה בחברת התקליטים של ארמסטרונג וויט, Adeline Records. הלהקה הוציאה שני אלבומים, המיני אלבום Bored in the USA והאלבום Achtung Jackass. לבילי ג'ו יש מדבקה של הלהקה על הגיטרה הכחולה שלו המכונה "Blue". חברי הלהקה הם ג'ייסון צ'נדלר (סולן הלהקה), טרי לינהן (גיטרה ושירה), ארט טדסקי (תופים) ומייק דירנט (בס).
The Network
בשנת 2003, בזמן שבילתה גרין דיי בסטודיו, להקה חדשה בשם The Network (בתרגום חופשי: הרשת) הוקמה. שלושה מתוך חמשת חברי הלהקה הם, לכאורה, שלושת חברי גרין דיי. מאמינים כי הסולן, הידוע בשם "וילהלם פינק", הוא ארמסטרונג. ארמסטרונג התייחס אל עצמו כאל ווילהלם פינק (Wilhelm Fink) בעבר ובביוגרפיה של אתר המעריצים של הלהקה Pinhead Gunpowder ארמסטרונג מאשר את זהותו כפינק. ניתן גם לזהות את קולו של ארמסטרונג באלבום של "הרשת". נגן הבס של "הרשת", שידוע בשם "ואן גוך", הוא כביכול מייק דירנט, והמתופף של "הרשת", שידוע בשם "The Snoo", נחשב לטרה קול. ג'ון רוקר (John Roecker), במאי של מספר הופעות של גרין דיי, דיבר על פרויקטים שונים שהוקלטו בסטודיו 880 בפגישות של גרין דיי בזמן American Idiot. סטודיו 880 הוא הסטודיו שבו הוקלט האלבום "Monemy Moeny 2020", של "הרשת", וגם לאלבום שבו הוקלט American Idiot. אין חיבור רשמי בין שתי הלהקות, ושניהם לפעמים מגנות, לעיתים באגרסיביות, על העדר הקשר בין שניהם. צוות הניהול של גרין דיי מסרב להגיב על המצב המתמשך בין גרין דיי להרשת.
Foxboro Hot Tubs
בתחילת שנת 2008, סיפרה גרין דיי כי הם למעשה הלהקה Foxboro Hot Tubs. בדואר אלקטרוני ל-MTV אמרה הלהקה: "אנחנו חושבים שהדבר היחידי שדומה [בין ה-Foxboro Hot Tubs לגרין דיי] הוא שאנחנו שניהם. בעיקרון זה הדמיון היחידי, אנחנו ג'ייסון וייט, ג'ייסון פריז, מייקל פיצ'רד, פרנק אדווין רייט השלישי והכומר סטריכניך טוויץ... אנחנו חמישה חבר'ה שאוהבים לנגן מוזיקה ולהיות ספונטנים, [ו]אחרי כמה ריבים מאוחר בלילה וגם כמה בקבוקי יין, אנחנו מקבלים השראה להקליט שירים". שמו האמיתי של המתופף של גרין דיי, טרה קול, הוא פרנק אדווין רייט השלישי, הבסיסט מייק דירנט הוא מייקל פיצ'רד והכומר סטריכניך טוויץ הוא עוד אחד מאלטר אגו של ארמסטרונג. ג'ייסון וויט וג'ייסון פריז הם מנגנים בהופעות חיות יחד עם גרין דיי.
האלבום של Foxboro Hot Tubs נקרא "Stop Drop and Roll!!!" והוא ראה אור ב-13 במאי 2008.
בחודש מאי 2008 עשתה הלהקה סיור אביבי קטן בשמונה תחנות.
הארנב הוורוד
משנת 1997 ארנב ורוד התחיל להופיע לפני ההופעות של גרין דיי. הארנב הוא אדם מחופש לארנב ורוד ענקי שמלהיב את הקהל לפני שהלהקה עולה לבמה, הוא בדרך כלל רוקד ושותה בירה. לא ידוע מי האדם שמחופש לארנב, אך יש השערות רבות בנושא, רובם מציעים כי הארנב הוא טרה קול. הארנב הופיע גם על עטיפת האלבום AWESOME AS F*CK, תיעוד של סיבוב הופעות לקידום האלבום 21st Century Breakdown.
חברים נוספים
חברים קודמים
חברי הלהקה בהופעות
אל-ארד
אל-ארד (בערבית: الارض, תעתיק מדויק: אלארץ', "האדמה") היא תנועת שמאל קיצוני פוליטית לאומית-ערבית שפעלה במדינת ישראל משנת 1959 עד 1965. התנועה הוקמה על ידי קבוצת ערבים ישראלים במטרה להפוך את ישראל למדינה רב-לאומית.
אידאולוגיה
גילוי דעת שהופץ בקיץ 1959 קרא לתמיכה בשבועון של אל-ארד, בנוסח האידאולוגי הבא::
התנועה התנגדה אפוא לשלושת הגורמים הבאים:
היסטוריה
במהלך שנות ה-50, הייתה המפלגה הקומוניסטית, הדו-לאומית, התנועה היחידה שהוציאה ביטאון ערבי בישראל, בלתי תלוי בשלטונות מדינת ישראל. אנשי אל-ארד, שכללו שילוב של פעילים לאומיים וקומוניסטים ערבים, בקשו להוציא בטאון משלהם שידגיש את הלאומיות הערבית. באמצע שנת 1959 הוגשה בקשה להוצאת שבועון בשם אל-ארד. באוקטובר אותה השנה הוציאה התנועה שבועון שהתריס נגד השלטונות הישראליים. בין היתר, כונה בו דוד בן-גוריון "הגמד הירושלמי", וזאת בשילוב קריקטורות. מכיוון שלא התקבל רישיון להוצאת הביטאון, השתמשו מוציאי הבטאון בשמות שונים, כדי להציג את הגליונות ככרוזים חד פעמיים. כל אחד מ-13 הגליונות שראו אור נשא את השם "ארד" ("אדמה"), בצירוף מילה נוספת (למשל "נדאא אלארד'" (קריאת האדמה), או "צרח'ת אלארד'" (צעקת האדמה) וכדומה).
בשנת 1960 הואשמו עורכי הביטאון בהוצאת עיתון ללא רישיון, בניגוד לפקודת העיתונות, ונדונו לקנסות ולמאסר על תנאי. בית המשפט המחוזי אמנם הפחית את הקנסות שהושתו על שניים מתוך ששת הנאשמים בבית משפט השלום, אך כל השישה הורשעו בדין פלילי, והרשעתם אושרה גם על ידי שתי ערכאות הערעור: בית המשפט המחוזי ובית המשפט העליון.
באפריל 1960 בקשו אנשי התנועה לרשום חברה בשם "אל ארד" שמטרתה "לעסוק בכל מיני עבודות דפוס, הפצה, תרגום, עיתונות ורכישת מכונות דפוס ואביזריהן". רשם החברות סירב לרשום את החברה, אך בג"ץ חייב אותו לרשום את החברה, ברוב של שני שופטים נגד אחד, ובדיון נוסף ברוב של שלושה שופטים נגד שניים. ביולי 1964 רשמה בפניה הממשלה, בהסכמת כל חבריה, את החלטת סגן הממונה על מחוז חיפה לסרב לרשום את אל-ארד כאגודה עות'מאנית. בנובמבר 1964 דחה בג"ץ עתירה נגד הסירוב. עוד באותו חודש הוציא שר הביטחון את הארגון אל מחוץ לחוק. במרץ 1965 הורה בית המשפט בחיפה על פירוק חברת אל-ארד.
חלק מאנשי התנועה ניסו להתמודד בבחירות לכנסת השישית במסגרת "רשימת הסוציאליסטים", אך רשימתם נפסלה מלהתמודד באישור בית המשפט העליון בפסק דין ירדור. ועדת הבחירות נימקה את הפסילה בטענה כי "מועמדי הרשימה חברים בהתאגדות בלתי חוקית, שהתאגדותה נאסרה ושמטרותיה פוגעות בקיום המדינה ובשלמותה הטריטוריאלית". בכך נסגרו בפני אל-ארד מרבית אפיקי הפעולה החוקיים, ופעיליה העיקריים של התנועה התפזרו. המחקר ההיסטורי רואה בשלב זה את חדלות קיומה של אל-ארד.
בין פעילי המפלגה נמצא מוחמד מיעארי, לימים יו"ר הרשימה המתקדמת לשלום, שנכנסה לכנסת פעמיים. מפלגת ברית לאומית דמוקרטית משתמשת בבחירות לכנסת באות הזיהוי שביקשה רשימת הסוציאליסטים, ובציבור הערבי היא נחשבת לממשיכת דרכה של אל-ארד.
תהילים קל"ט
תהילים קל"ט הוא המזמור ה-139 בספר תהילים. (על פי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים זהו המזמור ה-138 במספר). עיקר עניינו של המזמור הוא התבוננות בתלות של האדם באל. לכאורה, האדם מדבר לפני אלוהים ומביע לפניו את מחשבותיו ואף פועל באופן עצמאי ולעיתים מנוגד לדרכו של האל, אולם בסופו של דבר, כך לפי משורר המזמור - כל מעשיו של האדם, מחשבותיו ודיבוריו הם גלויים לאל ונתונים בידיו.
סוגת המזמור
יש הרואים במזמור קל"ט המנון, אחרים רואים בו מזמור הודיה ומנגד יש הסוברים כי המזמור הוא מזמור תחינה או תפילתו של החוטא, תפילת יחיד. יש מבין חוקרי המקרא אשר רואים בפרק, מזמור דידקטי בשל הרצון של המשורר להדריך את הקוראים כיצד יש עליהם להתפלל.
מבנה המזמור
המזמור בנוי מאינקלוזיו. בעל המזמור עושה שימוש בשורש י-ד-ע בשני הפסוקים הראשונים והחותמים של המזמור. בכותרת ובפסוק החותם את המזמור מופיע השורש ח-ק-ר. גם השורש ד-ר-כ מופיע בפתיחתו ובסיומו של המזמור. המזמור מתייחד בפירושו הד-משמעי. בעל המזמור משבח את האל על כך שיצר אותו אך מנגד טוען המשורר כי כובד ידו של האל לא מאפשרת לו לברוח. לפי תוכן המזמור והמשמעויות העולות ממנו ייתכן כי כותב המזמור הוא נביא או אחד, שהנבואה הוטלה עליו ואין הוא יכול להימלט ממנה כדוגמת יונה, ירמיהו ויחזקאל, שניסו להימלט מהנבואה שהוטלה עליהם אך ללא הועיל. יש המחלקים את המזמור לשישה חלקים:
המזמור בתרבות
מזמור קל"ט היווה השראה למשוררים רבים ביניהם אברהם אבן עזרא ממשוררי ימי הביניים. שירו "אלהי חקרתני ותדע מזימתי" נכתב בהשראת המזמור כאשר המשורר נצמד לפרשנותו של ראב"ע. מילות המזמור הולחנו על ידי משה פלד.
קלינדמיצין
קלינדמיצין (באנגלית: Clindamycin) היא תרופה אנטיביוטית המשמשת לטיפול במספר זיהומים חיידקיים כדוגמת, אוסטאומיאליטיס (עצם) או דלקות מפרקים, מחלות דלקתיות באגן, דלקת גרון, דלקת ריאות, דלקת אוזן תיכונה חריפה (דלקות אוזן תיכונה) ואנדוקרדיטיס. בנוסף, האנטיביוטיקה ניתנת לטיפול גם באקנה, ובכמה מקרים של זיהומים ממקור חיידק סטפילוקוקוס אאוראוס העמיד למתיצילין (MRSA). בשילוב עם כינין, ניתן להשתמש בו לטיפול במלריה. התרופה ניתנת גם לטיפול באלח דם, בזיהומים תוך בטניים, זיהומים בגניטליה. התרופה זמינה למתן דרך הפה, בהזרקה לווריד, וכקרם או ג'ל למריחה על העור או בנרתיק. קלינדמיצין לרוב לא תהיה האנטיביוטיקה הראשונה שתבחר אלא כתוספת לטיפול אנטיביוטי אחר.
תופעות הלוואי
התופעות לוואי השכיחות כוללות בחילות והקאות, דלקות במעי, שלשולים, פריחות וכאבים באתר ההזרקה. בשימוש עורי עלול להיות גרד, קסרודרמה, צריבה, אדמומיות ועור שמנוני. בשימוש אינטרה-ואגינאלי עלול להיות קנדידה, גרד, מחלה וולוו-וגינלית ודלקת בוולבה. זה מגביר את הסיכון לקוליטיס Clostridium difficile הנרכשת בבית חולים בערך פי ארבעה ולכן מומלץ רק כאשר אנטיביוטיקה אחרת אינה מתאימה. כתוצאה מכך עשויה להיות מומלצת אנטיביוטיקה חלופית. בנוסף, במקרים קיצוניים של זיהום בחיידק הקלוסטרידיום, לעיתים תומלץ כריתה של החלק המזוהם במעי כטיפול סופי. במתן דרך הווריד עלולה להיווצר דלקת בוורידים, טעם מתכתי, שוק אנפילאקטי ואילו במתן דרך השריר עלול להיווצר אבצס או גירוי באזור ההזרקה. התרופה נבדקה בנשים בהריון בטרימסטר השני והשלישי ונמצאה בטוחה. על כן היא ניתנת בהריון. באשר לטרימסטר הראשון - יש לתת רק כאשר ישנו צורך ברור.
מנגנון פעולה
קלינדמצין היא ממשפחת האנטיביוטיקות המעכבות סינתזת חלבונים בתא. המולקולה נקשרת בצורה הפיכה לתת יחידה 50s בריבוזום החיידק ובכך מונעת את היווצרות הקשר הפפטידי בחלבון המתהווה. בהתאם לסוג הזיהום קלינדמיצין עשויה להיות הן אנטיביוטיקה בקטריוסטטית והן אנטיביוטיקה בקטריוצידית.
קלינדמיצין אינה חודרת היטב את קרומי המוח ועל כן, אינה תרופת בחירה בזיהום במערכת העצבים המרכזית.
במתן דרך הפה, האנטיביוטיקה מגיעה לשיא הריכוז תוך 60 דקות ואילו במתן דרך השריר, האנטיביוטיקה מגיעה לשיא הריכוז לאחר 1–3 שעות. זמן מחצית החיים של התרופה הוא 3 שעות במבוגרים ו-2.5 שעות בילדים.
התרופה מתפנה מהגוף בעיקר דרך השתן, וחלק מינורי ממנה מפונה דרך הצואה בצורה אקטיבית ואינאקטיבית.
שימוש רפואי
קלינדמיצין משמשת בעיקר לטיפול בזיהומים אנאירוביים כולל זיהומים דנטליים, זיהומים בדרכי הנשימה, העור, הרקמות הרכות ודלקת הצפק. אצל אנשים עם אלרגיה לפניצלין, קלינדמיצין עשויה לשמש כטיפול בזיהומים הנגרמים על ידי חיידקים אירוביים. היא משמשת גם לטיפול בזיהומי עצמות ומפרקים, במיוחד אלה שנגרמו על ידי סטפילוקוקוס אאוראוס ניתן להשתמש במריחה מקומית של קלינדמיצין פוספט לטיפול באקנה קל עד בינוני.
חיידקים רגישים
קלינדמיצין פועלת בצורה הטובה ביותר כנגד החיידקים הבאים:
- חיידקים גראם חיוביים אירוביים מסוג קוקיים כדוגמת - סטאפילוקוקוס, סטרפטקוקוס אך לא אנטרוקוקוס.
- חיידקים גראם שליליים אנאירוביים מסוג מתג כדוגמת - בקטרויידס. אך העמידות הולכת ועולה בקרב זן הבקטרויידס פרג'יליס.
רוב החיידקים מסוג גראם שלילי אירוביים כמו פסאודומונס, ליגיונלה, המופילוס אינפלואנזה ומורקסלה - עמידים לקלינדמיצין. בדומה לאנטרובקטריוצאה פקולטטיבים אנאירוביים למעט חיידק יוצא דופן אחד בשם קפנוציטופגה קנימורסוס - חיידק מסוג גראם שלילי, מתג הגדל לאט אשר ההתוויה היא לתת קלינדמיצין כתרופת קו ראשון.
התוויות נגד
התרופה אינה ניתנת למטופלים עם היסטוריה של קוליטיס כיבי או קוליטיס פסאודוממברנלי. יש לבצע מעקב על מנת שלא יתפתחו זיהומים פטרייתיים/חיידקיים נוספים, בעיקר במטופלים עם היסטוריה של אטופיק דרמטיטיס. יש לבצע ניטור של תפקוד המעי, תפקודי כבד (בעיקר במטופלים עם מחלת כבד). בטיפול ממושך יש לבצע ספירות דם מלאות ומעקב אחר תפקודי כליות וכבד.
רעילות
תופעת הלוואי הרעילה ביותר המופיעה בקלינדמיצין היא במערכת העיכול/אלרגיה. אין אנטידוט כנגד קלינדמיצין ולכן הפתרון במצבים אלו הוא התאמת מינון מחדש או לחלופין - הפסקת הטיפול בקלינדמיצין. עיקר הטיפול בהרעלה מסוג זה הוא טיפול תומך, מדידת אלקטרוליטים בסרום וניטור הרמות האלו לפרק זמן מסוים בחולים המתייצגים עם הקאות או שלשולים. בנוסף יש לבצע ספירות דם, תפקוד כלייתי, סימנים חיוניים ואף לבצע אק"ג ולעקוב אחר שינויים בו מאחר שהפרעות קצב נדירות אך עדיין עלולות להופיע. יש לברר האם מיוצר הרעלן של קלוסטרידיום דיפיסיל כאשר יש חשד שהמטופל מתייצג עם קוליטיס.
קלוסטרידיום דיפיסיל
קלוסטרידיום דיפיסיל הוא חיידק מסוג גראם חיובי, אנאירובי, מוטילי המייצר ספורות בצורת מתג אשר גורם לשלשולים ועלול לגרום לסרטן מעי גס. החיידק עמיד לקלינדמיצין, וגדילתו בצורה דומיננטית מובילה לייצור של טוקסין הגורם למגוון סימפטומים כדוגמת שלשולים, קוליטיס ומגה-קולון טוקסי.
The Last Tour on Earth
האלבום יצא ב-1999 והוא מתעד סיבוב-הופעות שלם, שנערך לשם קידום האלבום Mechanical Animals. השירים הוקלטו בין השאר במישיגן ובאיווה.
האלבום מסתיים בשיר חדש שהוקלט באולפן, ושמו Astonishing Panorama of the Endtimes (נוף מפעים של קץ הימים). הווידאו-קליפ לשיר מציג את חברי הלהקה במהלך הופעה, כשהם מפוסלים בפלסטלינה. המהדורה המצומצמת כללה תקליטור בונוס שכלל את Coma White בגרסה אקוסטית ועוד שני שירים חדשים שהוקלטו באולפן.