cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוסטיאודיסטרופיה ממקור כלייתי
הגדרת המחלה
החלוקה המסורתית של אוסטאודיסטרופיה ממקור כלייתי מוגדרת על פי התחלופה של סידן בזרחן בעצם והתגבשותה (מינרלזציה) כדלקמן: ישנן שתי גישות להגדרת המחלה. על פי גישה אחת, הגדרת המחלה מבוצעת על פי: התחלופה בעצם, ההתגבשות והנפח (מערכת ה-TMV). הגישה השנייה גורסת כי הפרעות במשק הסידן והזרחן אצל החולים באי-ספיקת כליות כרונית מוגדרת על ידי הפרעה מערכתית במינרלים ובעצמות כתוצאה מאי-ספיקת כליות כרונית הפוגעת באחד או יותר מהגורמים הבאים:
הדמוקרטיה האתונאית
הארכונטים
נושא תפקיד נוסף היה הפולמרכוס, שר הצבא. בעיתות שלום הוא פיקח על הזרים באתונה, ובעתות מלחמה עמד בראש הצבא באמצעות ועדה של מפקדי היחידות השונות של צבא אתונה ושימש כמצביא בקרבות.
אוסטיאודיסטרופיה ממקור כלייתי
תסמינים
אי-ספיקה כלייתית עשויה לא להציג תסמינים כלל, אם אכן מופיעים תסמינים הם כוללים:
הדמוקרטיה האתונאית
הארכונטים
אל שלושת נושאי תפקידים אלו נוספו שישה תסמותטים שפיקחו על מערכת המשפט האתונאי. הם ניסחו את החוקים וניהלו את משפטם של נושאי משרות שנחשדו בביצוע עבירות הקשורות למילוי תפקידם. בשלב מאוחר יותר בהיסטוריה האתונאית ניהלו את כל תחום המשפט האזרחי.
אוסטיאודיסטרופיה ממקור כלייתי
אבחנה
אוסטיאודיסטרופיה כלייתית מאובחנת לרוב לאחר תחילת הטיפול לאי-ספיקה כלייתית. עם זאת, הפרעות למשק הסידן והזרחן מתחילות בתחילת המחלה באי-ספיקה כלייתית.בשלבים מתקדמים, ניתן להבחין בירידה בכמות הסידן וויטמין D לעומת עלייה בכמות הזרחן וההורמון PTH. בשלבים מוקדמים, כמות הסידן והזרחן היא נורמלית ולעומת זאת קיימת כמות גבוהה של ההורמון PTH ושל גורם גדילה הנקרא FGF-23. ניתן לראות באמצעות בדיקות רנטגן מאפיינים של אוסטיאודיסטרופיה ( סאבפריוסטיקה, שיגדון מדומה בברכיים, אגן מאוחה, אוסטיאופוניה ושברים) אך לא תמיד ניתן להבחין תסמינים אלו ממחלות אחרות. כיוון שלא ניתן כיום באמצעי הבדיקה והדימות להשתמש בתסמינים אלו לקביעת המחלה, ביופסיה של העצם נותרה תבחין הזהב לקביעת הסוג המדויק של אוסטיאודיסטרופיה כלייתית.
הדמוקרטיה האתונאית
הארכונטים
משרות הארכונטים היו שמורות תחילה לבני המעמד העליון, אך בעקבות רפורמות שנערכו על ידי אפיאלטס ופריקלס נפתחו משרות הארכון תחילה לבני המעמדות השני והשלישי ולבסוף היו המשרות פתוחות לכל האזרחים האתונאים. עם השלמת שינוי זה נערכה מהפכה נוספת, ונושאי המשרה זכו לתשלום מהמדינה עבור שירותיהם. בכך נתאפשר הלכה למעשה לאזרחים שהיו חסרי אמצעים להקדיש את זמנם לשירות הציבור. תחילה ניתן שכר לשופטים בבתי המשפט, לאחר מכן לארכונטים ולבסוף, במהלך המאה הרביעית לפני הספירה, הונהג תשלום שכר עבור ההשתתפות בפעילות המועצה.
הסטרטגוי
בשלב מסוים, ככל הנראה בעת הרפורמות של קלייסתנס, נקבע תפקיד ומעין מועצה נוספים: עשרה סְטְרַטֵגוֹי - אחד מכל שבט, שהיו מפקדי הכוחות. בתחילה הם נבחרו במסגרת שבטית. לאחר מכן נבחרו הסטרטגוי על ידי כלל האספה. הארכון פולמרכוס עמד בראשם בתפקיד סמלי בעיקרו של מפקד עליון של הכוחות המזוינים. בעת מלחמה הסטרטגוי החליטו בהתדיינות והצבעה על האסטרטגיה לפני היציאה לקרב ובחרו אחד מהם בכל פעם לפקד על הקרב עצמו. בשנת 487 לפני הספירה הוחלט להפסיק את מינוי הארכונטים על פי בחירה ולקבוע את זהותם על פי הטלת גורל. בעוד חשיבותם יורדת, עלתה חשיבותם של הסטרטגוי שנבחרו ללא הגבלת מספר כהונותיהם. היו אלו אנשים מקרב המשפחות הוותיקות ביותר באתונה - מעמד האצולה לשעבר שהיו בעלות מסורת צבאית וגידלו את בניהן על מנת להיות מנהיגים צבאיים. הפולמרכוס חדל עם הזמן מלשמש כמפקד הצבא ועיקר עיסוקו היה בניהול ענייני המטויקים -הזרים. הפיקוד על הצבא עבר לידי הסטרטגוי, ובעת מלחמה מינתה האספה את אחד מהם לעמוד בראש המערכה. במקרים של מלחמה בהיקף גדול במיוחד מונו 2 ולעיתים יותר סטרטגוי לעמוד בראש הכוחות האתונאיים, ואחד מהם קיבל את הסמכות לשמש מצביא עליון. מאחר שההיסטוריה של אתונה רצופה הייתה מלחמות ומעשי איבה וקשורה במפעלים צבאיים, מילאו הסטרטגוי תפקיד מרכז בניהול יחסי החוץ של אתונה ובהדרגה בניהול כל האספקטים של השלטון. כך הפכו הסטרטגוי, בסופו של דבר, לגוף המושל באתונה הלכה למעשה. לעיתים עמד בראשם מנהיג חזק במיוחד שזכה לתואר סטרטגוס אוטוקרטור - סטרטגוס בעל סמכויות לא מוגבלות.
אוסטיאודיסטרופיה ממקור כלייתי
אבחנה מבדלת
כדי לקבוע כי אכן מדובר באוסטיאודיסטרופיה כלייתית, יש צורך באבחנת שינוי בגדילת העצם, התגבשות ונפח (מערכת ה-TMV) באמצעות ביופסיית עצם.יש צורך בהבחנה בין הסוגים השונים של אוסטיאודיסטרופיה כלייתית לבין מחלות עצם אחרות אשר עשויות לגרום לירידה בנפח העצם (שקשורות או לא קשורות לאי-ספיקת כליות כרונית), כגוון:
אימפוסיבל בורגר
אימפוסיבל בורגר (Impossible Burger: "המבורגר בלתי אפשרי") הוא שמו המסחרי של המבורגר ללא רכיבים מהחי שפיתחה חברת Impossible Foods האמריקאית. ההמבורגר נראה כהמבורגר מבשר קצוץ, יש לו טעם וריח של בשר בקר, והוא כביכול "מדמם", זאת בשל הרכיב לגהמוגלובין, חלבון המופק משורשי קטניות, שהוא המקבילה הצמחית להמוגלובין שנמצא בדם בעלי החיים. ההמבורגר הושק ביולי 2016 במסעדה הבשרית מונופוקו נישי (Momofuku Nishi) בניו יורק.
אוסטיאודיסטרופיה ממקור כלייתי
טיפול
הטיפול באוסטיאודיסטרופיה כלייתית כולל אחת או יותר מהפעולות הבאות:
הדמוקרטיה האתונאית
הדמגוגים
במקביל לעליית הסטרטגוי ובעקבות רפורמת האריאופגוס יכלו אזרחים ממעמדות נמוכים לרכוש עמדות השפעה וכוח, תחילה באספת העם ולאחר מכן במועצה, והם נקראו דמגוגוס -כלומר "מנהיג עממי". עם עליית הדמגוגים לעמדות כוח היו בהם שנבחרו לסטרטגוי ועסקו בעניינים שלא היו קשורים ישירות לצבא או לניהול מלחמות.
אימפוסיבל בורגר
לדברי החברה, ייצור ההמבורגר דורש 95% פחות שטח חקלאי ו-74% פחות מים, והוא גורם 87% פחות גזי חממה לעומת המבורגר מבקר. בהמבורגר הבלתי אפשרי יש יותר חלבון, פחות שומן ופחות קלוריות מהמבורגר באותו משקל שעשוי מבקר. אין בו כולסטרול, הורמונים טבעיים או סינתטיים, אנטיביוטיקה וזיהומים שקיימים בבשר בעלי חיים.
אוסטיאודיסטרופיה ממקור כלייתי
פרוגנוזה
תועדו מקרים של החלמה מאוסטיאודיסטרופיה כלייתית לאחר השתלת כליה. אוסטיאודיסטרופיה כלייתית היא מצב כרוני הדורש דיאליזה בלוח זמנים קבוע. עם זאת, חשוב לקחת בחשבון כי הנושא של הפרעות במשק הסידן והזרחן במצב של אי-ספיקת כליות כרונית אשר אוסטיאודיטרופיה כלייתית נמנית ביניהם, אינו כולל רק מחלות עצם, סיכון מוגבר לשברים אלא גם הסתיידות של כלי הדם, ירידה באיכות החיים, סיכונים להשמנה ולמוות. למעשה, העצם יכולות להחשב כאבר אנדוקריני העומד בלב הפרעות של משק הסידן והזרחן במצב של אי-ספיקת כליות כרונית.
הדמוקרטיה האתונאית
מועצת האריאופגוס
לאחר שנסתיימה שנת כהונתם עברו הארכונטים לשמש, עד יום מותם, במועצת האריאופגוס - "המועצה של גבעת האל ארס" - על שם מקום מושבה. מועצה זו שימשה ככלי פוליטי של מעמד האצולה, בראשה ישב הארכון, והיא שימשה כגוף מפקח על פעילות נושאי המשרות באתונה, פיקוח על תהליך חקיקת החוקים חדשים על ידי בחינתם בטרם התקבלה החלטה סופית של אספת העם וסמכות לבטל חוקים אם סתרו את החוקה או חוקים קיימים, ועל פי חוקים שנקבעו על ידי דרקון גם כערכאה משפטית במקרים של רצח.
אימפוסיבל בורגר
נכון ל-2017, "אימפוסיבל בורגר" הוא מנה קבועה בתפריט של מספר מסעדות בניו יורק, לוס אנג'לס וסן פרנסיסקו, אך טרם נכנס לשיווק ישיר. במרץ 2017 הודיעה החברה שהיא בונה באוקלנד את המפעל הראשון לייצור ההמבורגר, והוא עתיד לייצר חומרים לכ-4 מיליון המבורגרים כאלו לחודש.
פיתוח
פיתוח ההמבורגר החל ב-2009 כיוזמה של פטריק בראון, פרופסור לביוכימיה באוניברסיטת הרווארד וממציא מערך ה-DNA. בראון שהיה אז בשנת שבתון החליט להקדיש אותה למה שהוא בעיניו הבעיה האקולוגית החמורה ביותר על כדור הארץ והיא תעשיות המזון מהחי. הוא הגיע למסקנה שהפתרון הוא מוצרים ללא מרכיבים מהחי שצרכני הבשר והחלב יעדיפו על הקיים. בראון, שהוא עצמו טבעוני, אמר "קל יותר לשנות את ההתנהגות של בני אדם מאשר לשנות את דעתם". הוא יסד את חברת "Impossible Foods" ועם מימון של וינוד קושלה בנה את המעבדה הראשונה וגייס מדענים. התנאי שלו להסכם עם קושלה היה שהחברה לעולם לא תימכר לתעשיית הבשר.
הדמוקרטיה האתונאית
מועצת האריאופגוס
עם הזמן נשחק מעמדה של מועצת האריאופגוס, שכל עוד שמר על יוקרתו ומעמדו הוא גם עמד ככוח נגדי למגמה הדמוקרטית של שלטון כלל העם, לפי רפורמת קלייסטנס המועצה עמדה כשומר על החוקים והחוקה, ובשעות חרום ומצוקה השתמשו מדינאים ואסטרטגים במועצה על מנת להעביר החלטות נוחות ובמהירות, תחת חוקי אפיאלטס הועברו בשנת 462 לפני הספירה סמכויות האריאופגוס בתחום המשפטי לאספת העם ובתי המשפט המסונפים אליה, ונסללה הדרך לשינויים שיזם פריקלס ובמהלכה נותקו האריסטוקרטים ממרכזי הכוח של המשטר הדמוקרטי באתונה. על שינוי זה שילם אפיאלטס בחיו ונרצח זמן קצר לאחר רפורמת האריאופגוס על ידי מתנקש שככל הנראה נשלח על ידי אגודות סתר (יוונית: טאריאיי) שהייתה ממתנגדי המשטר הדמוקרטי.
אימפוסיבל בורגר
פיתוח
השלב הראשון בפיתוח היה איתור המרכיבים בבשר שמעניקים לו את הארומה הייחודית. מבין אלפי תרכובות שקיימות בבשר, מדעני החברה גילו שהם (heme) הוא המרכיב שמשפיע בצורה המשמעותית ביותר על הטעם והריח של בשר, ועל הצורה שבה בשר מתנהג בבישול. הם הוא תרכובת שבמרכזה אטום ברזל ומסביב לו ארבע טבעות מחומשות המכילות כל אחת אטום חנקן. ההם קשור תמיד לחלבון כלשהו, כך למשל המוגלובין הוא חלבון שבנוי מהם יחד עם החלבון גלובין. ההם נושא הברזל הוא שמעניק לדם את צבעו האדום.
הדמוקרטיה האתונאית
אספת העם
האקלסיה - (κκλησία) אספת עם האתונאית הייתה עמוד השדרה של הדמוקרטיה היא הייתה הגוף הריבוני והמחוקק וחבריה לא נבחרו כנהוג כפי שנהוג בדמוקרטיה ייצוגית, אלא היו כל אזרחי אתונה, הם היו זכאים להשתתף באסיפות, לדבר ולהציע הצעות בפני המליאה ולהצביע על הצעות שעמדו על סדר היום. בכך נקבע אופייה של מערכת השלטון באתונה כדמוקרטיה ישירה. באספה נוצרו גושים של מצביעים שתמכו או התנגדו לנושא מסוים שעל סדר היום אך לא היו מפלגות פוליטיות קבועות, לא הייתה ממשלה ולא הייתה אופוזיציה. האספה קיבלה את מעמדה הקבוע על ידי סולון, והוכרה כגוף הריבוני של העם האתונאי בעקבות הרפורמות של קלייסתנס, תחומי העיסוק העיקריים של האספה היו:
בכל פריטניה - תקופה של 36 ימים, נערכו 4 אסיפות לכל הפחות, הראשונה נקראה קיריה (הבכורה) ובה נערכה הצבעת אמון בבעלי התפקידים הראשיים ואלו שלא עברו את ההצבעה הודחו מתפקידם ולעיתים הועמדו למשפט, בישיבת הקיריה נערך גם דיון בנושאי ביטחון וכלכלה של אתונה ולבסוף - במידת הצורך נערך דיון בנושא תביעות שהוגשו כנגד אזרחים באשמת בגידה. שלוש הישיבות הנוספות במהלך הפריטניה נקראו "ישיבות רגילות" ובמידת הצורך יכלו בעלי התפקידים והארכונטים לזמן ישיבות נוספות שלא מן המניין. הדיונים נערכו לאחר נאומים של דוברים ובסופם נערכה הצבעה כללית בדרך כלל בהרמת יד שהוכרעה בדרך כלל ברוב פשוט, ספירת הקולות נעשתה על ידי בעלי תפקיד מיוחד. בהצבעות על מתן אזרחות היה צורך בקוורום של 6,000 מצביעים ובמקרה זה נעשה שימוש באבנים צבועות- אבן לבנה סימנה "כן" אבן שחורה סימנה "לא" במהלך ההצבעה הכניס כל בוחר את האבן שלו לכד גדול שבסוף התהליך נשבר והאבנים בו נספרו.
אימפוסיבל בורגר
פיתוח
המוגלובין לא נמצא בממלכת הצומח, אך קיימת מולקולה דומה, לגהמוגלובין, שנמצאת בשורשי צמחים, בעיקר ממשפחת הקטניות. בשורש צמח הסויה וקטניות אחרות נמצאות פקעיות אדומות שבהן שוכנים חיידקים שחיים בסימביוזה עם הצמח: הצמח מספק לחיידקים חמצן שנחוץ לקיומם, והחיידקים מצדם קושרים אטומי חנקן שנחוצים לצמח ולכל אורגניזם כדי לבנות חלבונים. המולקולה שנושאת את החמצן לחיידקים היא לגהמוגלובין, בדומה להמוגלובין בממלכת החי שנושא חמצן לאברי הגוף. ברגע שנוסף לתערובת לגהמוגלובין, ההמבורגר קיבל את טעם הבשר האופייני.
הדמוקרטיה האתונאית
אספת העם
הצבעה מיוחדת נוספת האוסטרקיזם הונהגה על ידי קלייסתנס מתוך מטרה מוצהרת של הגנה על המשטר הדמוקרטי באתונה מפני עלית טיראניה. הצבעות אלו יכלו להיערך רק פעם בשנה - ולגבי אזרח אחד בכל פעם. להצבעת אוסטרקיזם קדמה החלטה של אספת העם על עצם הצורך להפעיל אוסטרקיזם בשנה זו. אם ההחלטה המקדימה זכתה לרוב, נערכה הצבעה שנייה, חשאית, ובמהלכה רשם כל אזרח את שמו של אזרח אחר שראוי להרחקה מאתונה על גבי חרס (אוסטרקון), 6,000 קולות נדרשו להפוך את ההצבעה לחוקית והאזרח ששמו עלה במספר החרסים הגדול ביותר הורחק ל-10 שנים.
בתי המשפט
במקביל לאספת העם פעלו בתי משפט שהיו למעשה שלוחה של האספה. בכל שנה נבחרו בהגרלה 6,000 אזרחים שישמשו כמושבעים בבתי המשפט. לפני כל משפט, הוקצו למשפט מתוך קאדר המושבעים בין 201 ל-1,501 מושבעים. המושבעים נבחרו בבוקר המשפט בהגרלה, כדי למנוע אפשרות לשחדם. המושבעים הם שקבעו את פסק הדין, לאחר שהקשיבו לעמדות הצדדים. את תחילת פעילות בתי המשפט החל סולון במסגרת הרפורמות הרחבות שהנהיג באתונה. מלכתחילה שימשו הארכונטים כשופטים ולצידם פעלו בתי דין של אזרחים מהמעמד הגבוה, סולון קבע את זכות הערעור בפני המועצה על פסקי הדין מוות, הגלייה והחרמת רכוש וכך הפך את המועצה לבית משפט גבוהה לערעורים, כאשר בישיבות אלו היא נקראה הליאיה.
Whatever It Takes
רקע כללי
ב-9 במאי 2017 הוכרז שם השיר יחד עם עטיפת האלבום Evolve באמצעות טוויטר ב-9 במאי 2017.
אימפוסיבל בורגר
פיתוח
לצורך אספקה יעילה של לגהמוגלובין פיתחה "אימפוסיבל פודס" שמרים ששובץ בהם קטע DNA מסויה שגורם לייצור החומר. רוב המחקר והעבודה בשנה הראשונה לקיום החברה הוקדש לפיתוח קו ייצור ללגהמוגלובין. לאחר מכן התרכזה החברה במרכיבים האחרים של ההמבורגר, כדי לעשותו דומה לבשר בקר.
הדמוקרטיה האתונאית
בתי משפט עממיים
בעקבות הרפורמות של סולון, שהעניקו לאזרחי אתונה לתבוע לדין כל אדם אחר - גם אם התובע לא היה צד לאירוע או מי שנפגע על ידי העבירה, השתנו ההליכים המשפטיים באתונה. הארכונטים קיבלו את התביעות ערכו מעיין חקירה מוקדמת ואז עבר המקרה לדיון בפני אספת ההליאיה, בשלב לאחר מכן התנקזו כל הדיונים המשפטיים אל המועצה שהפכה לבית המשפט העיקרי באתונה. כדי לעמוד בעומס הוקמו בתי משפט שניהלו את הליכים בשיטת חבר מושבעים והיו לכל דבר זרוע של אספת העם, אריסטו נתן לגופים אלו את השם בתי משפט עממים, עם התגבשות המערכת הם הפכו לעמוד השדרה של מערכת המשפט האתונאית והעברת המשפטים לידי העם הושלמה.
Whatever It Takes
קליפ
קליפ לשיר שוחרר ב-12 באוקטובר 2017. בוים על ידי מאט איסטין ואהרון היימס. איסטין גם ביים בעבר את הקליפים לשירים On Top of the World" ,Roots" ו-" Believer ". הסרטון מתחיל כשהסולן דן ריינולדס שוחה בחדר מלא במים. לאחר מכן הוא חותך לסצנה שבה ריינולדס והלהקה מנגנים באותו חדר; עם זאת, הוא אינו מלא במים בסצנה זו. כשהם מבצעים את הפזמון של השיר, הגג מתפורר והגשם מתחיל לזרום פנימה. לאורך הסרטון, הגשם נמשך והחדר בסופו של דבר מתמלא לחלוטין במים. עם זאת, הלהקה עדיין מנגנת. בזמן שריינולדס שר, חפצים כמו כפפת איגרוף ומפתחות צפים לידו יחד עם שני אנשים שהם לכאורה סירנות, מושכים בו משני הצדדים. לפני הפזמון האחרון, המוזיקה נעצרת והלהקה מרחפת ללא רוח חיים על המים. כשהם שוב פורצים לשיר, הבמה השתנתה לחלוטין מכיוון שהחדר כבר לא מתחת למים, והחדר עולה בלהבות כשלהקה מנגת בו. כשהסרטון מסתיים, הכל בוער והמוזיקה נעצרת. הסרטון זכה בפרס MTV Video Music עבור "סרטון הרוק הטוב ביותר".
אימפוסיבל בורגר
ערך תזונתי
הערך התזונתי של ההמבורגר קרוב לזה של המבורגר מבשר בקר. ב"המבורגר בלתי אפשרי" במשקל 85 גרם יש 220 קלוריות, 20 גרם חלבון, 10 גרם שומן רווי (שמן קוקוס) שהם כ-12%, וויטמין B12 בכמות קרובה למינון היומי למבוגר.
Whatever It Takes
הופעות חיות
באוקטובר 2017, Imagine Dragons ביצעה את השיר בתוכנית "Late Night עם סת' מאיירס".
הדמוקרטיה האתונאית
בתי משפט עממיים
הארכונטים קבעו האם התביעה תוצג לדיון בפני בית המשפט, לאחר דיונים שכללו השמעת עדויות ונאומי סיכום נערכה הצבעה שתוצאותיה קבעו את תוצאות המשפט ובמקרה שהנתבע נמצא חייב בדין נערכה הצבעה נוספת שקבעה את עונשו.
Whatever It Takes
הופעות חיות
ב-30 במאי 2018, הם ביצעו את השיר בשידור חי לפני המשחק השני של גמר גביע סטנלי 2018 ב- T-Mobile Arena בלאס וגאס.
הדמוקרטיה האתונאית
גראפה פאראנומון
העברת סמכויות הפיקוח על החקיקה אל אספת העם ולמעשה לידי הציבור האתונאי הביא ליצירת מערכת הגראפה פאראנומון שהיא הזכות לתבוע כנגד הצעת חוק הנוגדת חוקים קיימים, שהייתה כלי לשמירת המשטר הדמוקרטי ואפשר לאזרחים לתבוע כל אדם שרצה לפגוע בדמוקרטיה, ניתן היה לתבוע כבר בעת הבאת ההצעה שבמחלוקת כבר בעת שהוצגה בפני אספת העם או במשך שנה אחת מיום אישור החוק.
המועצה הקבועה
במסגרת הרפורמות של סולון הוקמה לצד אספת העם מועצה קבועה בעלת מספר חברים מצומצם שנקראה מועצת הבולי (βουλή) ובה ישבו 400 חברים - 100 נציגים לכל שבט. אספה זו פעלה על מנת לגבש את ההחלטות שהובאו בפני אספת העם ולאחר דיון האם ההצעות עולות בקנה אחד עם החקיקה הקיימת באתונה ולמסגרת תקציב המדינה, החזירה אספת הבולי את ההצעה המוגמרת לשם הצבעה והחלטה סופיות.
Whatever It Takes
שימוש במדיה
נבחרת יוטה ג'אז של ליגת ה-NBA מרבה לנגן את השיר לפני הטיפ-אוף של כל משחק בית ב- ויוינט סמארט הום ארנה בסולט לייק סיטי, יוטה.
הדמוקרטיה האתונאית
המועצה הקבועה
בעת הרפורמות של קלייסתנס הוחלפה מועצת ה-400 במועצה בה היו חברים 500 אזרחים והיא הייתה מורכבת מ-50 נבחרים מכל שבט מבין 10 השבטים שהקים קלייסתנס. הבחירות למועצה נעשו בתחילת השנה האתונאית אז נערכו ישיבות במועצות הדימויי ובהן הורכבו רשימות מועמדים ראשוניות, לאחר מכן התכנס השבט כולו וקבע על פי הטלת גורלות ולפי מפתח שהתבסס על גודל הדימויי את נציגי השבט במועצת הבולי. הנציגים היו חייבים להיות בני 30 לפחות ויכלו לשרת עד 2 קדנציות כל אחת של שנה במועצה. מלבד דיונים שנערכו במליאה של המועצה, התחלקו חברי הבולי ל-10 קבוצות של 50 חברים, כולם משבט מסוים, והם כיהנו כנשיאים באחד מ-10 החודשים בלוח השנה האתונאי, ובתקופה זו נקראו בשם פריטנייס (נשיאים). חברי הבולי התורנים ישבו אכלו וישנו בבנין המועצה, על פי הטלת גורלות נבחר כל יום אדם אחד שנשא את התואר אפיסטטס (ביוונית: עומד בראש) שימש כיושב ראש המועצה בישיבתה וגם כיושב ראש האספה, הוא קיבל את חותם העיר אתונה, מפתחות המקדשים החשובים ובתי האוצר. העומד בראש לא יצא ביום נשיאותו מבנין המועצה אלא לישיבת האספה ואיתו היו בכל עת לפחות שליש מקבוצת הפריטנים, כאשר ניהל העומד בראש את דיוני האספה הוא נעזר ב-10 מחברי המועצה - אחד מכל שבט. כך שמרו האתונאים את רציפות ושרידות מערכת השלטון.
Whatever It Takes
הופעה מסחרית
נכון ל-15 במאי 2018, השיר הגיע למקום ה-12 ב- בילבורד הוט 100.
הדמוקרטיה האתונאית
המועצה הקבועה
הבולי שימשה ככלי לפיקוח על פעולת נושאי המשרות באתונה כך נבדק כל אדם שנבחר לתפקיד ממלכתי על ידי המועצה והחלטה על כשירותו נתקבלה בהצבעה, את אותו הליך בדיקה ואישור עברו גם אלו שנועדו להיות חברי מועצת הבולי - בפני חברי המועצה שעמדו לפני סיום תפקידם. כל נושא משרא ציבורית היה חייב להעביר לוועדות של המועצה דוחות מפורטים על פעילותו ואם סרח הוא היה עלול לעמוד בפני בית משפט.
שליחי מדינות זרות ונושאי תפקידים מאתונה הופיעו בפני המועצה ושטחו בפניה נושאים של מדיניות חוץ ובעיות ביטחון ולאחר דיון במועצה הועבר הנושא שעל הפרק להצבעה בפני האספה.
למועצה היו וועדות משנה בדרך כלל בנות 10 חברים - אחד מכל שבט ואלו ניהלו או פיקחו על פרויקטים בעלי חשיבות לאומית, הן פיקחו על הצבא על הצי ובניית אוניות עבודות ציבוריות ועל נכסיה של המדינה האתונאית והארכון-מלך ביקש מהמועצה רשות ואישור לכל אחת מפעולותיו.
מסע המלחמה האתונאי לסיציליה
מסע המלחמה האתונאי לסיציליה היה מסעו של חיל משלוח אתונאי לסירקוסאי שבסיציליה, אשר התנהל במשך שנתיים, בין 415 ל-413 לפנה"ס. המסע היה חלק מהמלחמה הפלופונסית, ובאמצעותו ניסתה אתונה להשיג שליטה אסטרטגית באי שהיה בעיקר תחת השפעה ספרטנית. המשלחת לא הצליחה להשיג את מטרותיה מלכתחילה בשל אי בהירות מטרותיה ומבנה הפיקוד המעומעם שלה, שכן מונו שני מצביאים למשלחת ערב צאתה: ניקיאס ואלקיביאדס. במהלך הדיונים המקדימים באתונה גדל חיל המשלוח המתוכנן מכוח קטן של 20 ספינות לצי עצום של 134 תלת חתריות. כמו כן האדם הדומיננטי והכוח המניע העיקרי מאחורי מסע המלחמה, אלקיביאדס, נקרא עוד טרם תחילת הלחימה להישפט באתונה באשמות חילול קודש באתונה. למרות ניצחונות ראשוניים מעודדים, המשלחת נחלה תבוסה. המצור שהטילו האתונאים על סירקוסאי כמעט והביא לנפילתה, אך הקערה התהפכה עם הגעתו של המצביא הספרטני גיליפוס, והאתונאים נהפכו מצרים לנצורים. ניקיאס ניסה נואשות לחלץ את צבאו, אך הוא וחייליו הוכו על ידי החיילים הספרטנים ורבים מהם נפלו בשבי. גם לאחר הגעת תגבורת מאתונה לא הצליחו האתונאים להיחלץ מהמצור וסופו של דבר נאלצו להיכנע. ניקיאס הוצא להורג בפקודת הסירקוסאים ושאר חייליו נמכרו לעבדות.
הסיבות לשיגור חיל המשלוח
לאחר שלום ניקיאס הגיעו לאתונה ידיעות על ידי שליחים, כי בעלות בריתה בסיציליה נמצאות תחת מתקפה מצד סירקוסאי. אנשי סירקוסאי היו דורים במוצאם (כמו הספרטנים), לעומת האתונאים ובני בריתם בסיציליה שהיו איונים. לפיכך חשו האתונאים חובה להגן על אחיהם ובני בריתם באי. אולם יש להניח כי אתונה לא שאפה לפעול מטעמי אחווה וכיבוד הסכם השלום של ניקיאס בלבד. המטרה של סירקוסאי, העיר הדומיננטית באי, הייתה מבחינתם המכשול העיקרי לשאיפתם זו.
בשלבים האחרונים של ההכנות הואשם אלקיביאדס, מפקד המבצע, בהשחתת פסלי האלים. הוא כפר בהאשמות ודרש לעמוד לדין ללא דיחוי, אולם האתונאים החליטו לשלוח אותו למסע בכל זאת (אולי משום שחשבו שכך יהיה קל יותר להרשיעו). ואכן, זמן קצר לאחר הגעתו לסיציליה הוא נקרא לשוב לאתונה כדי לעמוד למשפט. מאחר שחשש כי יורשע על לא עוול בכפו, החליט אלקיביאדס לערוק לצדה של ספרטה והדליף לה את תוכניות המבצע.
הכוח האתונאי כלל יותר מ-100 ספינות מלחמה, למעלה מ-7,000 רגלים וכמות זעומה של 30 פרשים, שהתבררו כנחותים בהתמודדות מול חיל הפרשים הסירקוסאי, שהיה גדול ואיכותי יותר. עם נחיתת כוחות אתונה הצטרפו אליהם כוחות של כמה מבעלות בריתה, אולם במקום לתקוף מיד, החליט ניקיאס, המפקד החדש, להשתהות, על מנת לארגן את כוחותיו ובעלות בריתו.
הלחימה
ההתמהמהות האתונאית איפשרה לספרטנים לשלוח עזרה לסיציליה. המצביא הספרטני גיליפוס הגיע עם תגבורות, גייס כוחות נוספים באי, ובסדרה של קרבות הביס את הכוחות האתונאים ופרץ את המצור. בד בבד פתחו הספרטנים במתקפה יבשתית ביוון. על פי עצת אלקיביאדס הם כבשו את מבצר דקליאה ליד אתונה ומנעו מאתונאים לקבל אספקה דרך היבשה. לפיכך, כל האספקה לעיר הייתה צריכה להיעשות דרך הים, דבר שגרע מהמשאבים האתונאיים. חברי הליגה הפלופונסית שלחו תגבורות נוספות לסירקוסאי בניסיון לגרש את האתונאים מאדמת סיציליה. במקום לסגת, שלחו האתונאים עוד 100 ספינות ו-5,000 חיילים. הסירקוסאים ובני בריתם הצליחו בהנהגתו של גיליפוס לנצח שוב את האתונאים בקרב יבשה; הצי הסירקוסאי, שנאסף בעצת המצביא הספרטני, השמיד את צי המשלוח האתונאי שהגיע כדי לנסות ולחלץ את צבא ניקיאס. צבא האתונאים, שהיה כעת מנותק מקווי האספקה, מותש וללא אפשרות ממשית לסגת או להימלט, נאלץ להיכנע. החיילים האתונאים הלכו לשבי ורובם ככולם נמכרו לעבדות. הייתה זאת מכה קשה לאתונה, שאיבדה כמחצית מבניה בהרפתקה זו.
דה סוטו אדוונצ'ור
דה סוטו אדוונצ'ור (באנגלית: DeSoto Adventurer) היא מכונית סלון מפוארת שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" בבעלות יצרנית הרכב האמריקאית קרייזלר אשר יוצרה בין השנים 1960–1955.
יוצרו 11,597 יחידות. מעצב הסדרה היה וירג'יל אקסנר.
חטיבת דה סוטו
חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי משנת 1928–1968. חטיבת דה סוטו בנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב מאז שנת 1928.
חטיבת המכוניות דה סוטו קרויה על שם ארננדו דה סוטו - החוקר הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי.
ג'יימס קראפט
'''ג'יימס א. קראפט ג'וניור (באנגלית: .James E. Kraft, Jr''') הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד הקורפוס המוטס ה-18.
ביוגרפיה
קראפט גדל בבולטימור שבמרילנד. ב-1986 סיים תואר ראשון באוניברסיטת טאוסון במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית.
שירת כמפקד מחלקה רובאית, מפקד מחלקת סיור וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון רגימנט החי"ר ה-27 בהוואי. עם יחידתו הוצב באוסטרליה, יפן, קוריאה הדרומית, תאילנד והפיליפינים. ב-1991 השלים הכשרתו בכוחות המיוחדים ומונה למפקד פלגה בקבוצת הכוחות המיוחדים השביעית, בהמשך מילא תפקידי פיקוד נוספים בקבוצה, בהם מפקד פלוגות כוחות מיוחדים, מפקד פלוגה מסייעת, מפקד הגדוד השלישי ומפקד הקבוצה ממאי 2009 עד יולי 2011. במהלך שירותו השתתף במשימות מבצעים מיוחדים וסיוע לכוחות הצבאיים של מדינות במרכז ובדרום אמריקה, ופעמיים כמפקד כוח משימה למבצעים מיוחדים במלחמת אפגניסטן.
תפקידים נוספים אותו מילא הם עוזר לסגן ראש מטה צבא ארצות הברית, קצין אג"ם וראש מטה פיקוד המבצעים המיוחדים של הצבא, עוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית ועוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.
באוגוסט 2015 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד פיקוד הכוחות המיוחדים הראשון, הפיקוד הגדול ביותר במסגרת פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית שאורגן במאי 2014 והפך למבצעי במהלך כהונתו של קראפט.
ביולי 2017 מונה למפקד כוח המשימה של המבצעים המיוחדים במבצע נחישות טבועה, בספטמבר אותה שנה מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של הצבא. באוקטובר 2018 מונה לקצין המבצעים של פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה. בנובמבר 2019 מונה לסגן מפקד הקורפוס המוטס ה-18.
קראפט בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי ותואר שני בתכנון ואסטרטגיה צבאית מהמכללה לפיקוד ומטה של הכוחות המשולבים. נשוי לקלי והם הורים לארבע בנות.
אומלו
אוֹמָלוֹ (בגאורגית: ომალო) הוא כפר קטן באזור תושתי שבמחוז קאחתי במזרח גאורגיה. בגלל גובהו הרב והמחסור בדרכי הגעה נוחות, אומלו מבודד משאר גאורגיה מרבית ימות השנה. בחודשי החורף הכפר ננטש על ידי רוב המשפחות ורק בודדים נשארים לשמור על הכפר. הכפרים הסמוכים אליו הם שנאכו במרחק שעתיים הליכה ודרתלו במרחק של 5 שעות הליכה. הדרך היחידה שמוליכה אל הכפר היא דרך מעבר הרי אבנו בגובה 2,850 מטרים.
ג'וזף מבונג
ג'וזף אסיין מבונג (באנגלית: Joseph Essien Mbong; נולד ב-15 ביולי 1997) הוא כדורגלן מלטזי יליד ניגריה המשחק בעמדת הקיצוני בחאמרון ספרטנס.
קריירת מועדונים
מבונג נולד בניגריה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו למלטה אחרי שאביו, שהיה כדורגלן עבר הצטרף לפאולה היברניאנס. מבונג הבן, התחיל לשחק כדורגל בקבוצות הצעירות של המועדון. ב-27 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-3 נגד סלימה וונדררס. במהלך עונת הושאל לאינטר זאפרשיץ' מליגת העל הקרואטית, אך לא רשם בה דקות משחק בליגה. ב-7 באפריל 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-3 נגד בירקירקארה.
מוסא בן דוד וחיון
ביוגרפיה
נולד במרקש לאביו רבי יהודה שהיה מדייני העיר. כינוי המשפחה "אטאחוני". למד אצל חכמי עירו והתפרסם בשל היותו שקדן ומתמיד. לימים התמנה לראשות הישיבה, שאז מנתה כשלש מאות תלמידים. בין תלמידיו נמנו רבי משה רוזיליו ורבי יהודה אלמליח. סמוך לשנת ה'תקס"ב התמנה לדיין בבית הדין של העיר בראשות רבי אברהם פינטו ורבי שלמה אסבאג, יחד עם רבי יעקב פינטו השני, רבי יהודה הצרפתי, רבי משה אסבאג ורבי שלמה אזנקוט. בית הדין נשא ונתן בענייני הלכה עם יתר חכמי מרוקו, כדוגמת רבי רפאל בירדוגו רבה של מקנס. כמו כן עמד רבי מוסא בקשר הלכתי עם שד"רים שונים. וכן היווה כתובת לשאלות בנושאי קבלה בקרב חכמי מרקש.
ג'וזף מבונג
קריירת מועדונים
בקיץ הצטרף לחאמרון ספרטנס. בעונתו הראשונה במועדון, רשם את עונת השיא שלו כאשר כבש 7 שערים ב-22 משחקי ליגה ואף זכה עם המועדון באליפות מלטה.
מוסא בן דוד וחיון
פטירתו
נפטר בכ"ד באב ה'תקע"ז. הספידוהו רבי רפאל מסעוד אבן מוחא, ותלמידו רבי משה רוזיליו. נזכר בפיוטי 'שוכני מערה' של מראכש.
ג'וזף מבונג
קריירת מועדונים
ב-16 ביוני 2022 הושאל לעירוני קריית שמונה מליגת העל עד לסיום העונה, עם אופציה לשלוש עונות נוספות. בינואר עזב את המועדון וחזר למלטה.
מוסא בן דוד וחיון
צאצאיו
רבי מוסא הוליד לפחות שתי בנות. מצאצאיו ידועים רבי ראובן פינטו, ורבי מסעוד קורקוס - מחכמי העיר.
ג'וזף מבונג
קריירה בינלאומית
בצעירותו, מבונג שיחק בכלל הנבחרות הצעירות של מלטה. ב-29 במאי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 1-1 נגד. ב-24 במרץ 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-1 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
יורם אורנשטיין
יורם אורנשטיין (נולד ב-2 בפברואר 1947) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. מזוהה בעיקר עם קבוצות הפועל מרמורק ובני יהודה תל אביב. נכון ל-2020 משמש אורנשטיין כמנכ"ל מרכז "הפועל". וחבר הנהלת הוועד האולימפי בישראל.
אחרי הפרישה
בתחילת עונת 1985/1986 אימן בקרית אונו ולאחר מכן אימן חלקית בהפועל מרמורק וחזר לאונו לעונה. ב-1987 היה אורנשטיין מנהלה המקצועי של מכבי שעריים, אך באוקטובר של אותה השנה התפטר וסיים את דרכו על כר הדשא בכדורגל. ב-1990 החל לכהן כמזכיר הפועל רחובות והחל לטפח את ענפי הספורט במרחב השפלה. ב-1993 מונה ליו״ר איגוד ההיאבקות בישראל. בתקופת כהונתו זכתה נבחרת ישראל בתארים רבים באליפויות עולם ואירופה ומתאבקי ישראל כגון: ציציאשווילי, ביילין יבסייצ'יק ועוד השתתפו באולימפיאדות אטלנטה וסידני במשחקים האולימפיים במסגרת משלחת ישראל.
בשנת 2008 החליף אורנשטיין את שי שני בתפקיד מנכ"ל מרכז הפועל. עד סוף 2018 כיהן אורנשטיין כחבר הנהלת המועצה הלאומית להסדר הימורים בספורט (טוטו).
בנוסף מכהן אורנשטיין מ-2008 כמזכיר הכבוד של הוועד האולימפי וכחבר המועצה הלאומית לקידום ספורט נשים (אתנה).
יצחק ויסמן
יצחק וַיסמן (נולד ב-14 בספטמבר 1961) הוא מזרחן ישראלי, פרופסור חבר בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה. כיהן כראש המרכז היהודי-ערבי בשנים 2013-2010 וכחבר סנאט האוניברסיטה בשנים 2014-2012. ויסמן הוא חוקר האסלאם המודרני ותחומי העניין שלו כוללים את הסלפים, האחים המוסלמים והצופים במזרח התיכון ובתת היבשת ההודית ואת נושאי ההטפה הדתית והדיאלוג הבין-דתי. הוא עורך סדרת סהר להגות אסלאמית בהוצאת רסלינג וחבר מערכת של כתב עת בינלאומי בנושא הס'ופי. תערוכת צילומים שלו בשם "מסעות בעולם האסלאם" מוצגת מאז 2014 ברחבי הארץ.
ביוגרפיה
יצחק ויסמן נולד וגדל בחיפה. הוא למד בבית הספר התיכון עירוני ג' שבנווה שאנן ושירת כלוחם בחיל השריון. את שלושת תאריו השלים באוניברסיטת חיפה בהצטיינות. הוא למד לתואר ראשון בתוכנית המצטיינים של האוניברסיטה ובחוג להיסטוריה של המזרח התיכון. עבודת הגמר שלו לתואר השני בהדרכת פרופסור בוטרוס אבו מאנה עסקה בחייו ובתורתו של סעיד חווא, אידאולוג תנועת האחים המוסלמים בסוריה תחת שלטון חאפז אל-אסד. את עבודת הדוקטורט בהנחיית פרופסור בוטרוס אבו מאנה ופרופסור נחמיה לבציון הקדיש לבחינת זרמי הרפורמה הדתית החדשים שהתפתחו בדמשק בשלהי התקופה העות'מאנית כמענה לתהליכי המודרניזציה שיזם השלטון המרכזי ולמפגש עם המחשבה המערבית המודרנית. עם סיום לימודיו יצא לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון ולאחריה באוניברסיטת אוקספורד. ויסמן מלמד באוניברסיטת חיפה מאז שנת 1989 והוא מונה בה לפרופסור חבר בשנת 2010. בשנת 2009-2008 היה מרצה אורח במכללת דיקינסון שבפנסילבניה. כראש המרכז היהודי-ערבי הוא ערך כנסים רבים להבנה וקירוב בין האוכלוסיות בהשתתפות שרים וחברי כנסת, אנשי אקדמיה, אנשי דת וראשי ארגונים חברתיים. בין המיזמים המעשיים שלו היו תוכנית "חבר לספסל הלימודים" שהפגישה סטודנטים יהודים וערבים בקמפוס ופרויקט "עכו כמרחב משותף" שעסק בפיתוח מודל לחיים ביחד בעיר מעורבת בתחומי המנהל המקומי, החינוך והרווחה. בעקבות זאת הוזמן להשתתף בכנסים בין-דתיים ובין-תרבותיים בינלאומיים רשמיים שנערכו בווינה ובקוסובו. ויסמן פרסם שמונה ספרים (מחקר, עריכה ותרגום), עשרות מאמרים בכתבי העת המקצועיים באנגלית ובעברית ומעל עשרה ערכים אנציקלופדיים. כתביו תורגמו לגרמנית, צרפתית, איטלקית, טורקית, ואינדונזית.
יצחק ויסמן נשוי לגרדה ואב לשני בנים ובת, תומר מאיה ושי.
מחקריו
מחקריו של יצחק ויסמן עוסקים באידאולוגיה ובדרכי הפעולה של התנועות האסלאמיות המודרניות, במיוחד האחים המוסלמים והסלפים. הם בוחנים כיצד צמחו תנועות אלה מתוך המורשת האסלאמית הטרום-מודרנית, שבה היה למסדרים הצופים מעמד מוביל, ואילו חידושים רעיוניים וארגוניים הם פיתחו על רקע המפגש עם המערב ותהליכי המודרניזציה בעולם המוסלמי. בתחילה התמקדו מחקריו של ויסמן בסוריה, אך בהדרגה הם התרחבו למדינות נוספות במזרח התיכון, לתת היבשת ההודית ולאסיה בכלל ולאחרונה למערכת הגלובלית.
צמיחת האסלאם המודרני והמורשת הצופית
בנושא זה יוצא יצחק ויסמן נגד ההשקפה המקובלת, המאמצת כפשוטה את גישתם העוינת של הארגונים האסלאמיים בני ימינו כלפי הצופיות. לטענת ארגונים אלה, ובמיוחד הסלפיים והרדיקליים שבהם, המסדרים הצופיים היו הגורם המרכזי לסטיית המוסלמים מן האסלאם המקורי של הקוראן וימי הנביא והאשם העיקרי לשקיעתו של האסלאם ונחיתותו בפני אירופה. במחקר מפורט על דמשק מראה ויסמן כי הדור הראשון של הוגי הרפורמה האסלאמית היו למעשה בניהם של אנשי דת צופים רפורמיים, שהיו פתוחים לחידושים האירופיים, ונכדיהם של אנשי דת צופים שהיו הראשונים לתמוך בתהליך המודרניזציה של האימפריה העות'מאנית. בשורה של מאמרים עוקבים הראה ויסמן כי אותה גניאולוגיה מאפיינת את זרמי הרפורמה המודרנית בערים אחרות: בגדאד, חלב, חמאה וגם תנועות דתיות-פוליטיות מרכזיות כמו האחים המוסלמים. מאמר מסכם בתחום זה שכותרתו "מודרניות מבפנים" מעלה את הטענה כי מעבר מרכז הכובד של האסלאם מן המסדרים הצופים אל התנועות "הפונדמנטליסטיות" משקף את המענה של האסלאם לתהליכי המודרניזציה, אך גם מסביר את האלימות הגוברת בשם הדת.
המסדר הצופי הנקשבנדי
הנקשבנדיה היא האורתודוקסית והאקטיביסטית שבין המסדרים הס'ופים והמסדר המוביל ביבשת אסיה. ענף מאוחר של המסדר מן המאה התשע-עשרה היה הראשון לתמוך בצורה משמעותית ברפורמות המודרניזציה שיזם הסולטאן העות'מאני בראשית המאה, ועליו נמנו מרבית אנשי הרפורמה הדתית בערי סוריה ועיראק בסוף המאה וגם כמה מהחשובים במנהיגי תנועת האחים המוסלמים הסורית. המונוגרפיה של ויסמן על מסדר זה, שהיא המחקר המקיף הראשון והיחיד בנושא, מתחילה עם צמיחתו במאה ה-14 במרכז אסיה (בוחארה וטשקנט), עוברת להתפשטותו במאות הבאות להודו, סין והאימפריה העו'תמאנית, וחותמת בגלגוליו בצורות מחשבה וארגון חדשות בהשראת המודרנה.
הקשר ההודי
גם בתחום זה יוצא יצחק ויסמן נגד ההשקפה המקובלת. טענתו בתחום זה היא כי רבים מהרעיונות האסלאמיים המודרניים המיוחסים להוגים ותנועות מן המזרח התיכון, מקורם למעשה בהודו (במובנה ההיסטורי כתת-היבשת, הכוללת את מדינות הודו, פקיסטן ובנגלדש של היום). ויסמן מסביר עובדה זו בכך שהמשבר שעבר על המוסלמים בהודו עקב שקיעת האימפריה המוגולית במאה השמונה-עשרה והכיבוש הקולוניאלי הבריטי שבא בעקבותיו קדם במאה שנה למשבר הדומה שהתפתח באימפריה העות'מאנית. כתוצאה מכך, אנשי הדת המוסלמים ההודים היו הראשונים להגות ברפורמה של הדת על בסיס החזרה אל הדת המקורית, קבלה סלקטיבית מן המערב ומאבק להשבת האסלאם לגדולתו. ויסמן מוכיח במחקריו את התרומה המתמשכת של הודו לאסלאם המודרני, החל ממסדר הנקשבנדיה, עבור בתנועות הסלפיה והאחים המוסלמים, וכלה בארגונים הרדיקליים שינקו מבית מדרשו של נביא הרדיקליזם המצרי סייד קוטב. במסגרת זו הוא הקדיש מחקר מיוחד לארגון נדות אל-עולמא, הארגון המוסלמי המרכזי בהודו שטיפח את הקשרים עם המזרח התיכון, ולעומד בראשו, אבו אל-חסן עלי אל-נדוי שעיצב מחדש את ההיסטוריוגרפיה הלאומית-דתית של המוסלמים בהודו אחרי החלוקה ב-1947 וקיים רשת ענפה של קשרים עם ארגונים אסלאמיים ברחבי העולם.
הסלפיה
בשנים האחרונות מקדיש ויסמן את עיקר מרצו לחקר התפתחותה של המגמה הסלפית השמרנית, עליה נמנים גם ארגוני הג'יהאד של אל-קאעדה והמדינה האסלאמית בעיראק וסוריה (דאעש). הוא מנסה להבין כיצד התדרדרה התורה הדתית-ליברלית שהגו חוגי האינטלקטואליים הסלפיים בשלהי המאה התשע-עשרה, אשר ביקשה לאזן בין קבלה מהתרבות המודרנית המערבית ושימור האסלאם הבראשיתי של ימי האבות (הסלף) לאלימות הברוטאלית והטרור לו אנו עדים היום. במסגרת זו פרסם ויסמן ביוגרפיה של כואכבי, אחד ההוגים הרהוטים ביותר של הסלפיה המוקדמת, וכן ערך תרגום מדעי לעברית של ספרו העיקרי.
פול פו
פול מארי סזאר ז'רלד פו (בצרפתית: Paul Marie Cesar Gerald Pau; 29 בנובמבר 1848 – 2 בינואר 1932) היה גנרל צרפתי ששירת במלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה
פו נולד ב-29 בנובמבר 1848, וב-1867 התגייס לצבא הצרפתי. הוא השתתף במלחמת צרפת–פרוסיה, שבה איבד את החלק התחתון של זרועו הימנית. בשנת 1884 התחתן עם מארי הנרייט גונץ. ב-1903 הוא הועלה לדרגת גנרל, ובין השנים 1903–1909 פיקד על הקורפוסים ה-16 וה-20. עם זאת, הוא פרש משירות פעיל בשנת 1911, לאחר שהיה מועמד לתפקיד הרמטכ"ל על ידי שר המלחמה, אדולף מסימי, אך מועמדותו הוסרה בגלל דעותיו הפוליטיות האנטי-רפובליקניות, והתעקשותו על הסמכות למנות אישית גנרלים לפיקוד גבוה. במקום זה מונה ז'וזף ז'ופר, שהיה למפקד העליון הצרפתי במלחמת העולם הראשונה.
כאשר פרצה המלחמה ב-1914, החזיר הגנרל ז'ופר את פו מפרישה לפיקוד על ארמיית אלזס, כדי להשתתף בהתקפות נגד אלזס שבוצעו לפי תוכנית 17. ארמיית אלזס כללה את הקורפוס ה-7 (אשר לחם בקרב מילוז בין 7 ל-10 באוגוסט), הדיוויזיה ה-44, דיוויזיית המילואים ה-55, דיוויזיית הפרשים ה-8 וקבוצת הדיוויזיות ה-1 של המילואים (דיוויזיות המילואים ה-58, ה-63 וה-66).
למרות שהצליח בתחילה, נאלץ פו לסגת אחרי התבוסה של הארמייה הראשונה בקרב לורן. כאשר היה ברור לז'ופר כי התקוות לניצחון מהיר באלזס נמוגו, וכי צרפת עומדת בפני סכנה ממשית לתבוסה מהירה (בגלל תוכנית שליפן), הארמייה של פו פורקה, נשלחה לצפון כדי להצטרף לארמייה השישית של מישל-ז'וזף מונורי, והגיעה בזמן להשתתף בקרב הראשון על המארן.
לאחר מכן לא ניתן לפו תפקיד פיקודי אחר. לאחר שירות במועצת המלחמה העליונה בצרפת, הוא נשלח בינואר 1916 כנציג צרפתי לסטאבקה הרוסית. פו גם סייר באוסטרליה בספטמבר 1918, ושם נפגש עם חיילים משוחררים אוסטרלים, והשתתף בעצרות מלחמה.
הוא נפטר בפריז ב-2 בינואר 1932.
בית המשפט המחוזי בנצרת
היסטוריה
בתחילת 1955, לאור עודף בשופטים בבית המשפט המחוזי בתל אביב, נמצאה הזדמנות נוספת לפתוח את בית המשפט המחוזי בנצרת. השופט שלום קסאן הועבר לבית המשפט המחוזי בחיפה תוך העלאתו לדרגת נשיא בית המשפט המחוזי בנצרת, שפעל כסניף של בית המשפט המחוזי בחיפה. למרות הכוונה למנות שופטים נוספים, בית המשפט הופעל רק בתיקים של דן יחיד, ולאחר זמן מה נסגר. מדי פעם מסרו דוברים רשמיים שפתיחת בית משפט מחוזי נמצאת בדיונים ובית המשפט הוקם לבסוף בסוף שנת 1968. באופן זמני שוכן בית המשפט במבנה של בית ספר. כיהנו בו השופטים יוסף בהלול, י. מרגלית ומוחמד נימר אל-הווארי.
בשנת 2000 נחנך היכל המשפט בנצרת, משכנם של בית משפט השלום ובית המשפט המחוזי בעיר.
משפט בולט שנערך בבית המשפט המחוזי בנצרת הוא משפטו של רומן זדורוב, שנאשם ברצח תאיר ראדה. המשפט נערך בשנים 2007—2010, וזדורוב הורשע בו ברצח. במרץ 2013, בצעד נדיר, הורה בית המשפט העליון למחוזי לעיין בראיות ולשקול מחדש את משמעותן. בפברואר 2014 דחו שופטי בית המשפט המחוזי בנצרת את טענות ההגנה, ובכך הרשיעו שנית את זדורוב ברצח תאיר ראדה. במאי 2021 פסק המשנה לנשיאת בית המשפט העליון, חנן מלצר, כי ייערך לזדורוב משפט חוזר, ובהמשך אותה שנה החל המשפט החוזר בבית המשפט המחוזי בנצרת. במרץ 2023 זיכה בית המשפט את זדורוב ברוב דעות מחמת הספק מאשמת רצח תאיר ראדה.
בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורט
בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורט, שהוקם בשנת 1985, הוא מרכז לימוד אקדמי הפועל במסגרת פקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. בית הספר ממוקם בקמפוס הפקולטה בעיר רחובות, והוא המוסד האקדמי היחידי בארץ המעניק תארים אקדמיים ברפואת בעלי חיים. במסגרת לימודיהם לקראת קבלת תואר דוקטור ברפואה וטרינרית מקבלים הסטודנטים חלק מהכשרתם המקצועית, ובמיוחד הקלינית, בבית החולים הווטרינרי האוניברסיטאי, הפועל בקמפוס הקריה החקלאית בראשון לציון, סמוך למכון הווטרינרי ע"ש קמרון.
דייוויד אנטין
דייוויד אנטין (באנגלית: David Abram Antin; 1 בפברואר 1932, ניו יורק – 11 באוקטובר 2016) היה אמן משורר יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה
אנטין נולד בשנת 1932 בניו יורק וסיים בית הספר הטכני בברוקלין. בהמשך הוא קיבל תואר שני מאוניברסיטת ניו יורק בשנת 1966. בשנים 1955–1964 אנטין עבד כמתרגם בעיקר מגרמנית עבור Pergamon Press.
בשנת 1959 דייוויד פרסם יצירת שירה הראשונה. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 ביחד עם אשתו אלינור אנטין הוא עבר לקליפורניה. הוא התחיל לעבוד באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו במחלקה לאמנויות החדשה. בשנים 1971–1999 הוא כיהן באוניברסיטה במשרת פרופסור. השפעתו על סטודנטים לצילום הייתה גבוהה במיוחד.
הוא קיבל מלגת גוגנהיים ומלגה של הקרן הלאומית למדעי הרוח. בשנת 1984 הוא קיבל פרס על יצירות שירה שפרסם.
בארני אחמד קאסים
בארני אחמד קאסים (בסומלית: Barni Axmed Qaasim, בערבית: بارني أحمد قاسم) היא יוצרת סרטים ואמנית מולטימדיה סומלית. היא בעלת תואר ראשון במדעי המדינה יחד עם לימודים בינתחומיים באמנויות, ותואר שני באמנויות השידור. עבודתה כוללת עיתונאות מצולמת, יצירת קליפים למוזיקה, ויצירת סרטים תיעודיים.
רקע
קאסים נולדה במוגדישו שבסומליה, בת למשפחה מעורבת, והגיעה לפניקס, אריזונה, בגיל 3 הדרך הקשה אותה עברה משפחתה, שנמלטה מסומליה, עד שהתיישבו בארצות הברית, הולידו בה מחויבות לקידום זכויות אדם, ובפרט זכויות של מהגרים.
משנת 2004 עד 2009, קאסים הייתה חברה בקולקטיב Third World Majority באוקלנד, קליפורניה, העוסק בעבודות מדיה. היא גם שימשה כמנהלת הפקה בקולקטיב. בין 2008 ו-2012, היא עבדה בתור מדריכה עבור המגזין הילידי-אמריקאי Seventh Native American Generation (SNAG), ולימדה ילדים מיומנויות בהפקת וידאו. הסרט התיעודי הראשון של קאסים, A Little Rebirth, תיאר את הקהילה הסומלית שלה בארצות הברית, וזכה בפרס האגודה הסומלית של אריזונה. היא גם ביימה והפיקה את הסרט Catching Babies, סרט תיעודי באורך מלא על מיילדות בגבול ארצות הברית–מקסיקו. הסרט זכה להקרנות רבות בפסטיבלים ובכנסים של מיילדות ובריאות נשים, וזכה בפרס המצוינות לתיעוד בריאות נשים מטעם עמותת פואנטה אה לה סאלוד ב-2013. הסרט התיעודי שלה משנת 2014, Faces of Garfield, עסק בג'נטריפיקציה של שכונת גארפילד ההיסטורית של העיר פיניקס, ותיעד את "אדריכלות האוכלוסייה" המבוצעת באמצעות מישטור של אוכלוסיות מסוימות אל מול זכויות יתר של אוכלוסיות אחרות.
חתונה במלינובקה
חתונה במלינובקה (ברוסית: Свадьба в Малиновке) הוא סרט קומדיה מוזיקלי סובייטי משנת 1967 בבימויו של אנדריי תותישקין, המבוסס על אופרטה מאת בוריס אלכסנדרוב שעיבד ליאוניד יוכוויד.
בארני אחמד קאסים
רקע
בנוסף, קאסים הייתה מפיקה שותפה בסרט התיעודי Under Arpaio שלל ג'יי. אם. אראגון, אשר זכה בשנת 2012 בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של אריזונה, ואשר נבחר על ידי מכון סאנדנס לריטריט האמנים היוצרים. היא גם הייתה עוזרת עריכה בסרט Into the Current, סרט תיעודי בבימויו של ז'אן הלאסי, אשר נבחר להקרנה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של לוצרן ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי לזכויות האדם "עולם אחד".
חתונה במלינובקה
הסרט הוא בין הסרטים הפופולריים בקולנוע הסובייטי. למעלה מ-70 מיליון איש צפו בסרט.
בארני אחמד קאסים
רקע
קאסים משמשת כחברה במועצת המנהלים של האגודה הסומלית של אריזונה, ארגון לו היא תורמת צילום, וידאו, ועיצוב גרפי מאז הצטרפותה ב-2006. היא גם חברה בעמותת פואנה אל לה סאלוד, ומשמשת כמנטורית בקולקטיב הנוער של הארגון. לדבריה של קאסים, כל עבודתה מכוונת לקידום צדק חברתי, למטרת יצירת עולם בר קיימא וצודק. היא מבססת את עבודתה בפילוסופיה לפיה אלה שמושפעים מאי צדק הם גם אלה שבידיהם היכולת, החוזקה, והכישורים לספר את סיפוריהם שלהם. היא מתמקדת בלכידת דימויים אשר מעלים רגשות ובונים קשרים בין אנשים, מתוך האמונה שאמנות יכולה לחבר בין בני אדם באופנים שפוליטיקה אינה יכולה.
חתונה במלינובקה
תקציר העלילה
הסרט עוסק בכפר אוקראיני בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה. עם כוח המתחלף כמעט מדי יום בין כוחות לאומניים סובייטים ואוקראינים, תושבי מלינובקה לעולם אינם בטוחים מי האחראי, ולכן הם משנים את התנהגותם ומתלבשים בהתאם.
בארני אחמד קאסים
פילמוגרפיה
בנוסף, קאסים מלווה קמפיינים חברתיים ופוליטיים, מייצרת עבורם סרטים, צילומים, ומדיה אחרת, וכן אתרי אינטרנט ודואגת למסרים והפצה. בין אלה:
Kik Messenger
Kik Messenger, ידועה גם בשם Kik, היא אפליקציית מסרים מיידיים עבור התקנים ניידים של החברה הקנדית Kik Interactive, הזמינה ללא עלות עבור מערכות ההפעלה iOS, אנדרואיד, Windows Phone. האפליקציה משמשת לשליחה ולקבלה של הודעות, תמונות, קטעי וידאו, שרטוטים, דפי אינטרנט ותכנים אחרים. ידועה בזכות אמצעי השמירה על אנונימיות המשתמשים, כגון מתן אפשרות למשתמשים להירשם מבלי למסור מספר טלפון. האפליקציה שומרת את כתובות ה-IP של המשתמשים כדי לקבוע את מיקומם. נכון למאי 2016, Kik Messenger מנתה כ-300 מיליון משתמשים רשומים, והייתה בשימוש על ידי כ-40% מבני הנוער בארצות הברית.
Kik Messenger יצרה מחלוקת בשל מספר דיווחים על אירועים של ניצול ילדים. עוד קודם לכן הועברה ביקורת על האפליקציה על היותה מסוכנת עבור קטינים בשל האנונימיות ומנגנוני בקרת ההורים החלשים לכאורה.
בספטמבר 2019 הודיעה מנכל חברת Kik על סגירת השירות, אך כחודש לאחר מכן פורסם כי האפליקציה תמשיך לפעול, וכי היא נרכשה על ידי Medialab.
המבחנים האמריקאים באתלטיקה לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016
המבחנים האמריקאים באתלטיקה לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) נערכו באצטדיון היוורד, יוג'ין, אורגון בארצות הברית מה-1 ביולי ועד ל-10 ביולי 2016 והתמקדו ב-40 ענפים. המבחנים מהווים באותה שנה את אליפות ארצות הברית באתלטיקה.
בסופו של דבר, האתלטיות והאתלטים האמריקאיים שיצגו את ארצות הברית במשחקים האולימפיים בריו דה ז'ניירו זכו ב-32 מדליות בסך הכל, מהן 13 זהב, 10 כסף ו-9 ארד, יותר מכל מדינה אחרת.
ישעיהו מאורי
ביוגרפיה
כיהן כמרצה בחוג למקרא באוניברסיטת חיפה, וכן במכללת שאנן, שבה היה ראש החוג למקרא. לימד גם במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.
תחומי המחקר העיקריים שלו היו: תולדות נוסח המקרא; מגילות מדבר יהודה; המקרא בספרות חז"ל; תרגום המקרא לארמית וסורית; פרשנות המקרא היהודית בימי הביניים.
Love to Love You Baby
Love to Love You Baby (בעברית: אוהבת לאהוב אותך מותק) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת האמריקאית דונה סאמר. האלבום יצא לאור ב-27 באוגוסט 1975, על ידי חברות התקליטים קזבלנקה רקורדס ואואזיס רקורדס. מתוך האלבום יצא הסינגל "".
רונית יוכל חיטין
רונית יוכל חיטין (נולדה ב־1 בנובמבר 1942) היא משוררת וסופרת ישראלית.
Love to Love You Baby
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-11 במצעד הבילבורד 200.
רונית יוכל חיטין
ביוגרפיה
נולדה בקיבוץ עמיר לירחמיאל וריבה, ממייסדי הקיבוץ. בת בכורה מתוך שלוש בנות. ב-1947 עזבה המשפחה את הקיבוץ ועברה ל"קריית שטנד" (כיום חלק מקריית אתא), וב-1953 עברה לרמת גן. לאחר סיום התיכון בעיר למדה יוכל חיטין בסמינר הקיבוצים והוסמכה להוראה. לאחר מכן למדה מקרא וספרות באוניברסיטאות ירושלים ובאר שבע, וכן לימודי מקורות ישראל בסמינר אורנים. בזמן לימודיה בסמינר נישאה לאיזק לוי וילדה את בנה הבכור. לאחר כמה שנים התגרשה ועברה עם בנה לקיבוץ בית קמה. נישאה בשנית לזאב חיטין, ובבית קמה נולדו לזוג שלושה ילדים. יוכל חיטין עבדה כמורה בבית הספר היסודי של הקיבוץ וגם כמורה ומחנכת בתיכון האזורי מבואות הנגב. כמו כן שימשה כמה שנים כגזברית הקיבוץ.
Love to Love You Baby
רקע והפקה
האלבום כולו הופק על ידי פיט בלוט, בדומה לאלבום הבכורה של סאמר, Lady of the Night. בנובמבר 1975, הוציאה סאמר את השיר "" כסינגל הראשון מתוך האלבום וכשיר הנושא מתוכו. השיר זכה להצלחה רבה והגיע אל המקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לאלבום את תואר הפלטינה על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה.
רונית יוכל חיטין
ביוגרפיה
בשנת 1988 עזבה המשפחה את הקיבוץ ועברה ללהבים. ב-1997 עברה לבאר שבע, בה מתגוררת עד היום (2020). יוכל חיטין עבדה כגזברית המועצה האזורית להבים וכגזברית המושב נצר חזני. לאחר מכן חזרה לתחום החינוך ועבדה כמורה ומחנכת בבית הספר האזורי "משאבים" בקיבוץ משאבי שדה, שם פיתחה שיטת לימוד ייחודית לתלמידים לקויי למידה. מ-2001 מנחה יוכל חיטין סדנה לכתיבה יוצרת בבית הספר ללימודי חוץ באוניברסיטת בן-גוריון, וסדנת ספרות בבית האבות משען בבאר שבע.
בת למשפחה של אמנים ויוצרים. דודו של אביה היה ארנו נאדל, מוזיקאי, משורר וצייר, שנספה בשואה. בן דודה מצד אביה הוא הצייר שמואל בק.
יוכל חיטין פרסמה שלושה קובצי שירה ושני ספרי פרוזה. שירים מספרים אלה התפרסמו לפני כן בעיתונים וכתבי עת רבים: "מעריב", "ידיעות אחרונות", "על המשמר", "דבר", "הדים", "סימן קריאה", "עלי שיח" ואחרים.
המשורר נתן יונתן כתב בחתימתו על כריכת ספרה "בדרך אליך רוברט": "...מיתופואטיקה; שירה כמעשה בריאה. מיתוס שבמוקד שלו הנפש הפועלת, נציגת המשוררת, המטפורה שלה, אופן קיומה הנפשי-רוחני עלי אדמות...".
מאמרים על המשוררת ויצירתה
על "מכתבי אהבה לפסיכיאטר":
עצלני דו-אצבע
עצלני דו אצבע (שם מדעי: Megalonychidae) היא משפחה של עצלנים שחיו בעבר בדרום ומרכז אמריקה. רוב הסוגים שהיו במשפחה נכחדו במהלך תקופת ההולוקן, ככל הנראה בשל הגעת בני האדם לדרום אמריקה. חלק ממינים אלה היו יותר גדולים מאדם בוגר.
סוגים ומינים
כל הסוגים במשפחה זו נכחדו מלבד הסוג עצלן דו-אצבע:
נאדיא אנג'ומן
נאדיא אנג'ומן (בפרסית:نادیا انجمن; 27 בדצמבר 1980–4 בנובמבר 2005) הייתה משוררת אפגנית.
חייה
נאדיא הראוי אנג'ומן נולדה בעיר הראת בצפון-מערב אפגניסטן, אחת משישה ילדים. בספטמבר 1995, כבשו הטליבאן את הראת והדיחו את מושל המחוז, אסמאעיל ח'אן. תחת המשטר החדש, הוגבלו זכויות הנשים וחירויותיהן באופן דרסטי. והטליבאן סגרו את כל בתי הספר לבנות בעת שאנג'ומן הייתה תלמידה בכיתה י'.
אנג'ומן התאגדה עם נשים מקומיות נוספות ויחד החלו להשתתף בחוג לימוד מחתרתי שנקרא "בי"ס לתפירה מחט הזהב", שאורגן על ידי נשים צעירות תחת חסותם של מרצים מאוניברסיטת הראת. תלמידות בית הספר היו נאספות שלוש פעמים בשבוע במסווה של לימודי תפירה (אשר קבלו את אישור ממשלת הטליבאן), בעוד שבפועל הן השתתפו בהרצאות של מרצים מאוניברסיטת הראת וניהלו דיונים ספרותיים תחת איום מוות. בזמן המפגשים שיחקו ילדי התלמידות מחוץ לבניין, כשהם משמשים כאמצעי הגנה ותצפית. הם הודיעו לנשים על התקרבות המשטרה הדתית, ובשלב זה היו התלמידות מסתירות את ספרי הלימוד ומוציאות את אביזרי הרקמה. התוכנית התנהלה לאורך כל שלטון הטליבאן.
בשנת 2001, עם שחרור אפגניסטן משלטון הטליבאן, הייתה אנג'ומן בת 21 וחופשייה להמשיך ולהתקדם בלימודיה. היא התקבלה לאוניברסיטת הראת, שם למדה והשלימה את לימודיה במחלקה לשפה וספרות פרסית. במהלך לימודיה, הוציאה אנג'ומן לאור ספר שירה בשם "גול-י דודי" (פרח העשן), אשר זכה לפופולריות באפגניסטן, בפקיסטן ובאיראן.
בעלה של אנג'ומן, פריד אחמד מג'יד-ניא, סיים את לימודי הספרות באוניברסיטת הראת, והפך לראש הספרייה שם. הוא לא היה מרוצה מכך שאנג'ומן כותבת שירה ומפרסמת אותה, אך אנג'ומן המשיכה לכתוב ועמדה לפרסם ספר שירים נוסף בשנת 2006 בשם "יכּ סַבַּד דֵלְהוֹרה" (שפע של אימה), שכלל שירים על אודות תחושות הבידוד והעצב שלה הקשורות לחיי הנישואים.
מותה
ב-4 בנובמבר 2005, רבו אנג'ומן ובעלה. לדברי ניא (בעלה), רצתה אנג'ומן לנסוע לבקר משפחה וחברים, בהתאם למנהג הנפוץ במהלך עיד אל-פיטר. ניא אמר שהוא לא הרשה לה לבקר את אחותה. אנג'ומן מחתה, והם התחילו לריב. באותו לילה הכה ניא את אנג'ומן עד אובדן הכרה וגרם לה חבלות חמורות. לאחר שעות בהן אנג'ומן הייתה מחוסרת הכרה, לקח אותה לבית החולים. הנהג שהסיע אותם אמר אחר כך לרשויות כי כאשר ניא העלה אותה על הריקשה שלו כבר הייתה אנג'ומן. זמן קצר לאחר מכן, הודיע קצין משטרה בכיר כי בעלה הודה שתקף אותה במהלך מריבה, אבל לא בהריגתה. ניא טען כי אנג'ומן הרעילה את עצמה, התוודתה בפניו על כך לפני מותה, וביקשה שיספר למשפחתה ולחבריה כי לקתה בהתקף לב.
לאחר שאיבדה את הכרתה הקיאה אנג'ומן דם. לטענת הרופאים, היה זה הגורם הסביר ביותר למותה. ניא ומשפחתו מנעו מהרופאים לבצע נתיחה שלאחר המוות, ולכן אין ראיות מוחלטות לגבי סיבת המוות. ניא ואמו נעצרו בחשד לרצח אנג'ומן.
ניא הורשע ברצח ונכלא לאחר מכן. זקני השבט בהראת לחצו על אביה החולה של אנג'ומן, וביקשו שיסלח לניא על מנת לקצר את מאסרו. אביה של אנג'ומן הסכים, לאחר שהובטח לו כי ניא יישאר בכלא למשך חמש שנים. מותה של אנג'ומן הוכרז באופן רשמי כהתאבדות על ידי בתי המשפט באפגניסטן, וניא שוחרר חודש אחד בלבד לאחר מכן. אביה של אנג'ומן נפטר זמן קצר לאחר מכן. לדברי אחיה של אנג'ומן, נגרם מות אביו מהלם.
זמן קצר לאחר מכן גינה ארגון האומות המאוחדות את הרצח. הדובר אדריאן אדוארדס אמר כי "זהו אובדן טרגי לאפגניסטן. אלימות במשפחה היא בעיה. המקרה הזה מדגים עד כמה חמור המצב כאן... הנשים ניצבות בפני אתגרים בלתי רגילים."
אנג'ומן השאירה אחריה בן שהיה בן שישה חודשים בזמן מותה.
תרגומי שירה
דיאנה ארטריאן תרגמה מספר שירים של נאדיא אנג'ומן, בשיתוף עם מרינה עומר. קטעים מתרגומים אלה ניתן לקרוא באתרים הבאים: Asymptote, brooklynrail, circumferencemag, Exchanges Literary Journal, ובמקומות אחרים.
מבחר משיריה של אנג'ומן בתרגום לאנגלית מופיע בספר Load Poems Like Guns: Women's Poetry from Herat, Afghanistan, בתרגומה ובעריכת של פרזאנה מארי''. ''הספר הוא מהדורה דו-לשונית וכולל שירים של משוררות אפגניות בשפת המקור ובתרגום לאנגלית. המבוא גם מספר בפירוט את סיפור חייה ומותה של אנג'ומן, ומבוסס על ראיונות עם בני משפחתה של אנג'ומן, חברים, חברים לכיתה, פרופסורים, כמו גם על מחקר בשטח.
שיריה של אנג'ומן תורגמו לאיטלקית בספר Elegia per Nadia Anjuman.
בית המשפט המחוזי בבאר שבע
בית המשפט המחוזי בבאר שבע הוא בית המשפט המחוזי של מחוז הדרום. בית המשפט שוכן בבניין "היכל המשפט" שבמרכז האזרחי בבאר שבע. נשיאת בית המשפט הנוכחית היא השופטת רויטל יפה כ"ץ.
היסטוריה
בתחילת 1954 הוחלט על הקמת בית משפט מחוזי בבאר שבע בנשיאות השופט בנימין הלוי. טקס פתיחה חגיגי של בית המשפט התקיים בתחילת אפריל 1954, אולם בית המשפט לא התמיד בפעילותו.
בסוף 1960 נחנך מבנה חדש לבית המשפט בבאר שבע ובו שני אולמות דיונים לבית המשפט המחוזי ולקראת סוף 1961 הוחלט על הקמת בית משפט מחוזי בבאר שבע, בנשיאות השופט שלמה אלקיים, שיפעל כסניף של בית המשפט המחוזי בירושלים. במרץ 1962 התפרסם שהשופט אלקיים יגיע לעיתים לאשקלון.
בראשית 1963 הוחלט להקים את בית המשפט המחוזי בבאר שבע כבית משפט עצמאי, לאור ריבוי התיקים בבית המשפט המחוזי בירושלים המגיעים מבאר שבע. בית המשפט המחוזי בבאר שבע נפתח רשמית בינואר 1965.