cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'אנגל קרוז
פיתוח
בדצמבר 2018, אושר כי דמותו של השחקן ג'ק וייטהול תהיה הומוסקסואלית ושתתקיים במהלך הסרט סצנת יציאה מהארון בין דמותו לדמותו של דוויין ג'ונסון. עבור חברת וולט דיסני, מדובר בפעם השנייה שהיא מציגה דמות גאה בסרטיה, כשהראשונה הייתה דמותו של לה-פו בגילומו של ג'וש גד, בעיבוד הלייב אקשן של "היפה והחיה". התגובות לליהוקו של וייטהול לדמות גאה היו חריפות ומלוות בהלם מועט מכך ששחקן הטרוסקסואלי לוהק לדמותו של הומוסקסואל.
קרוטונה
קרוטונה (באיטלקית: Crotone) היא עיר בקלבריה, בדרום איטליה, לחוף הים היוני. היא נוסדה בסביבות 710 לפנה"ס על ידי מתיישבים יוונים מאכאיה ונקראה בפיהם "קרוטון" (Κρότων). שמה בלטינית היה "קרוטונָה" (Crotona), ומאז ימי הביניים ועד 1928 נודעה בשם "קוטרונה" (Cotrone), אז הוחלף שמה ל"קרוטונֶה". ב-1994 נקבעה כבירת נפת קרוטונה החדשה. ב-31 בדצמבר 2004 מנתה אוכלוסיית העיר 60,517 נפש.
ג'אנגל קרוז
ליהוק
בינואר 2018, אמילי בלאנט הצטרפה לצוות השחקנים הראשי לצידו של ג'ונסון. במרץ 2018, ג'ק וייטהול הצטרף לצוות השחקנים ולוהק לדמותו של אחיה של בלאנט, אף על שהתקבלו תגובות חריפות מהקהילה ההומוסקסואלית על כך ששחקן הטרוסקסואלי לוהק ל"דמות הומוסקסואלית וקאמפית". באפריל 2018, אדגר רמירז וג'סי פלמונס הצטרפו לצוות השחקנים בתפקיד הנבלים של הסרט, ותוארו כ"אנשים עם רקע של כיבושים". במאי 2018, פול ג'יאמטי הצטרף לצוות השחקנים ולוהק לדמותו של "קברניט קוצני". ביוני 2018, קווים גוטיירז הצטרף לצוות השחקנים כאחד הנבלים של הסרט.
קרוטונה
העיר העתיקה מוכרת כמקום מושבם של פיתגורס ושל תלמידי האסכולה הפיתגוראית וכמקום לידתו של אלקמאון מקרוטון.
ג'אנגל קרוז
צילומים
תהליכי ההפקה הראשיים של הסרט החלו ב-14 במאי 2018 בהוואי, וג'ונסון ציין שהצילומים יתחילו שבוע לאחר מכן. צילומי הסרט תמו ב-14 בספטמבר 2018.
מי למעלה?
מי למעלה? הוא שעשועון טלוויזיה המשודר בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת, החל מ-12 באוקטובר 2015.
פורמט התוכנית
מנחי השעשועון הם ארז טל וישראל קטורזה. 3 מתחרים מפורסמים ניצבים על מעליות וצריכים לענות על שאלות: מי שעונה נכונה עולה למעלה ומרוויח כסף, ומי שטועה יורד כל הדרך למטה, עד ל"מרתף" וזוכה בשקל אחד. השאלות הן שאלות נכון/לא נכון או פחות/יותר. בכל פעם שהמתמודד עונה תשובה נכונה, הוא עולה קומה במגדל ומקבל 5,000 ש"ח, אך תשובה אחת לא נכונה, מורידה אותו לקומה התחתונה של המגדל, ועם שקל אחד בלבד. במשחק חמישה סיבובים, בכל אחד לכל מתמודד שאלה אחת. בסוף חמשת הסיבובים, המתמודד שנמצא הכי גבוה במגדל, הוא המנצח. המנצח עולה לסיבוב הגמר בו הוא משחק על מאה אלף שקלים.
פרדוקס קו החוף
הבחנה ראשונה היא כי אורכו של קו חוף תלוי באורך ה"סרגל" בו משתמשים כדי למדוד. סרגל הוא ישר ולא ניתן להשתמש בו כדי למדוד פיתולים הקטנים יותר מאורכו. לכן ככל שהסרגל קצר יותר, נמדדים יותר פיתולים ובהתאם אורכו של קו החוף מתארך. אולם דבר זה כשלעצמו אינו אומר כי אין לקו חוף אורך בר הגדרה. אם ננסה לדוגמה למדוד את היקפו של מעגל מושלם עם קוטר של מטר באמצעות סרגל, תתרחש תופעה דומה. ככל שנשתמש בסרגלים קצרים יותר האורך הנמדד יתארך, אולם ההתארכות תהיה חסומה, ותלך ותתקרב להיקף האמיתי של המעגל שהוא \ \pi (פאי) מטרים. תופעה דומה תתרחש בכל צורה מוכרת מן הגאומטריה האוקלידית. עם זאת, התופעה אינה קורית כאשר עוסקים בקווי חוף. הסיבה נעוצה בעובדה כי לא משנה עד כמה נבחן קו חוף מקרוב, תמיד נמצא בו פיתולים זעירים הדומים לפיתולים הגדולים בהם מבחינים בבחינה מרחוק (בשונה מכל צורה גאומטרית אוקלידית). בשל כך במקום שהאורך הנמדד ילך ויתקרב לערך מדויק ככל שהסרגלים מתקצרים, הרי שהאורך רק הולך וגדל לאינסוף. כלומר אם רק נשתמש בסרגל קטן מספיק, נוכל למדוד אורך ארוך יותר מכל מספר שנרצה. מכאן שאורך קו החוף הוא אינסופי.
בפועל יש גבול פיזיקלי להשפעתו של הפרדוקס מכיוון שהגדרת אורכים של עצמים עשויים חומר כאשר הסרגל באורך תת-אטומי בעייתית בפני עצמה.
אם רוצים למדוד אורך של קו חוף ולקבל תוצאה סופית, יש צורך לקבוע אורך מספק של סרגל כך שפיתולים קטנים ממנו לא ימדדו. במקרה כזה בעייתי להשוות בין אורכיהם של קווי חוף שונים משום שבחירת אורך הסרגל משפיעה על יחס האורכים ביניהם. למשל קו החוף המפורץ ושופע הפיורדים של נורווגיה גורם לכך שהקטנה זעירה של הסרגל, מאריכה משמעותית את האורך הנמדד. לעומת זאת אורך קו החוף הישר יחסית של ישראל גורם לכך שלהקטנה של הסרגל השפעה קטנה יותר על האורך הנמדד. בשל כך, אם נשווה את אורך קו החוף של נורווגיה לזה של ישראל, היחס ביניהם רק ילך ויגדל ככל שנקטין את הסרגל ולא ישמור על ערך קבוע.
היסטוריה
במהלך מחקריו של לואיס פרי ריצ'רדסון על השפעת האורך של גבול בין מדינות על הסיכויים להתפתחות מלחמה ביניהן, שם ריצ'רדסון לב כי הפורטוגזים דיווחו כי אורך הגבול המשותף שלהם עם ספרד הוא 987 ק"מ, בעוד הספרדים דיווחו כי אורכו 1,214 ק"מ. ריצ'רדסון הבין כי השוני בנתונים נובע משימוש בסרגלים שונים ופרסם ב-1951 תיאור מתמטי של התארכות הגבול כפונקציה של אורך הסרגל (תוצאה הקרויה על שמו "אפקט ריצ'רדסון").
ניתוח מתמטי
ההתייחסות האינטואיטיבית לקו חוף היא כעקומה חד-ממדית. אולם בחינה מעמיקה תגלה כי הנחה זו שגויה. קו חוף הוא למעשה פרקטל, שיש לו ממד שברי שבין 1 ל-2. ככל שהממד של העקומה קרוב יותר ל-1, כן היא יותר חלקה ודומה לעקומות החד-ממדיות המוכרות מהגאומטריה האוקלידית. ככל שהממד קרוב יותר ל-2, העקומה "מתנודדת" יותר, וכוללת פיתולים קיצוניים בכל קנה מידה, והיא דומה לעקום פאנו שהוא למעשה פרקטל דו-ממדי. בפועל, לקווי חוף יש ממד שברי שאינו גדול בהרבה מ-1. באמצעות הגדרתו של פליקס האוסדורף לממד שברי, ניתן להעריך את הממד השברי של קווי חוף שונים. מנדלברוט השתמש בהגדרה כדי להצדיק את החישובים שערך ריצ'רדסון, וכדי להעריך קירובים לממדיהם של קווי חוף שונים. התוצאות שהתקבלו נעו בין 1.02 לקו החוף של דרום אפריקה, ועד 1.25 לקו החוף המערבי של בריטניה. בהערכה מאוחרת יותר נמדד ממד שברי מקורב של 1.52 בקו החוף של נורווגיה.
באמצעות כלים אלו מתורת הפרקטלים הוכיח מנדלברוט בכלים תאורטיים את אפקט ריצ'רדסון, אותו הסיק ריצ'רדסון על סמך אמצעים אמפיריים. אורכו של קו חוף כפונקציה של אורך הסרגל עומד ביחס ישר לאורך הסרגל (\ \epsilon), בחזקת אחד פחות הממד השברי של קו החוף (\ d):.
לבנת חבלה
לבנת חבלה היא מטען חומר הנפץ הנפוץ ביותר בצה"ל. היא נועדה לפיצוצים קטנים (כגון לפריצת דלתות או קירות) וליזימת מטענים גדולים יותר. לפיצוצים גדולים יותר ניתן לעשות שימוש במספר לבני חבלה המוצמדות יחדיו, ואף בארגזים שלמים המכילים לבנים שכאלו.
לבנת החבלה תוצרת ישראל העיקרית שבשימוש צה"ל היא לבנה מספר 10, כאשר בעבר היו נפוצות בעיקר לבנה מספר 3 ולבנה מספר 4. לכל אחת מהן משקל ואופי פיצוץ שונים.
לבנים 3 ו-4 מורכבות מחומר נפץ דחוס וכן ממאיץ, ועל כן יזימתן נעשית בידי נפץ, שהוא המטען המעורר שמפעיל את חומר הנפץ הדחוס בלבנה. את הנפץ ניתן ליזום בצורה חשמלית או באמצעות פתיל השהיה. את לבנת החבלה ניתן להצמיד לקיר או דלת באמצעות מתקן ייעודי או באמצעים מאולתרים.
לבנת חבלה מספר 10 היא לבנה העשויה מחומר נפץ בעל יכולת אלסטית. משקלה חצי ק"ג והיא ניתנת ליזימה בעזרת נפץ בלבד (ללא מאיץ). החל מתחילת המאה ה-21 עבר צה"ל להשתמש בהדרגתיות בלבנת חבלה מספר 10 בגלל יתרונותיה על פני הלבנים 3 ו-4.
יחסי גרמניה–מולדובה
יחסי גרמניה-מולדובה הם יחסי החוץ בין גרמניה לבין מולדובה. גרמניה מחזיקה שגרירות בקישינב, ואילו מולדובה מחזיקה שגרירות בברלין. גרמניה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירה בעצמאותה של מולדובה, וכוננה בה משלחת דיפלומטית.
X2000
X2000 הוא סרט קצר צרפתי משנת 1998 בבימויו של פרנסואה אוזון.
יחסי גרמניה–מולדובה
היסטוריה
גרמניה הכירה בעצמאותה של מולדובה ב-14 בדצמבר 1991. היחסים הדיפלומטיים בין מולדובה וגרמניה כוננו ב-30 באפריל 1992. גרמניה פתחה את השגרירות בקישינב ב-2 בנובמבר 1992, ומולדובה פתחה שגרירות בבון ב-28 במרץ 1995.
X2000
תיאור העלילה
גבר מתעורר עירום בלופט יוקרתי, אשר נמצא בבניין מגורים בעיר אירופאית לא מזוהה, לאחר מסיבת סילבסטר פראית במיוחד של השנה 2000. הוא מוצא במיטתו אישה עירומה, וניכר כי אינו מכיר או זוכר אותה. הוא מתהלך עירום ברחבי הדירה ומגלה זוג בליינים - תאומים זהים, הישנים חבוקים בשק שינה אחד. הוא מביט מבעד לחלון ומזהה פעילות מינית בין גבר לבין אישה בדירה שממול, ובו בזמן האישה שישנה לצדו מתעוררת, ונכנסת לאמבט. בעוד הוא מביט במתרחש מעבר לרחוב, הוא נופל מהשולחן עליו נשען לרצפה, שובר כוס ובכך מעיר את התאומים. הוא ניגש למטבח על מנת להשליך את השברים לפח, ומגלה תחתיו נמלים. הוא ניגש לחדר האמבטיה ומספר לאישה על מכת הנמלים.
יחסי גרמניה–מולדובה
היסטוריה
במאי 2006, נשיא מולדובה ולדימיר וורונין ביקר בגרמניה ונפגש עם אנגלה מרקל. מרקל הביעה את רצון גרמניה לפתור במהירות את הסכסוך בטרנסניסטריה, ואף הציעה סיוע מן האיחוד האירופי. מרקל גם אמרה שקיים "פוטנציאל ענק" ליחסים הכלכליים בין שתי המדינות. באוקטובר 2006, נשיא הבונדסטאג נורברט לאמרט ביקר במולדובה.
ב-26 ביוני 2008, הפרלמנט הגרמני העביר הצעת חוק שנתמכה על ידי הרוב המכריע של חברי הפרלמנט בגרמניה אשר תמכה מחדש בכניסתה של מולדובה לאיחוד האירופי.
שיתוף פעולה כלכלי
גרמניה היא אחת משותפות הסחר החשובות ביותר בעולם המערבי של הרפובליקה של מולדובה. ב-2007, גרמניה הייתה היבואנית הרביעית בגודלה למולדובה. והערך של הסחורות המיוצאות ממולדובה לגרמניה הסתכם בכ -145 מיליון אירו ב-2007. הערך של יצוא הסחורות מגרמניה למולדובה הסתכם ב-270 מיליון אירו. לאחר שמולדובה הפכה למדינה שכנה של האיחוד האירופי, היא קיבלה הטבות בשל מדיניות השכנות האירופית ומשקיעים רבים מגרמניה הגיעו אליה במהלך השנה. מספר מפעלים גרמניים פתחו סניפים מקומיים במולדובה. בין החברות הגרמניות נמצאות: Knauf, Mabanaft, Südzucker ו-Metro AG.
יואב דותן (שחמטאי)
יואב דותן (נולד ב-6 בדצמבר 1955) הוא רב-אמן בינלאומי בשחמט בהתכתבות, אלוף ישראל לשחמט בהתכתבות בשנת 1997 (אליפות 37) ובשנת 2010 (אליפות 53), ואלוף פינלנד לשחמט בכתב בשנת 2001 (אליפות יובל ה-40).
ביוגרפיה
דותן הוא בנו של פליקס דותן, הוגה ויוזם תוכנית תלפיות, שהיה פרופסור מן המניין לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים; ונינו של מרכוס שטיינר, שהיה רב העיר ביילסקו-ביאלה ופרופסור לפילוסופיה.
גדל ברסקו (שכונה) בירושלים והתחנך בבית הספר היסודי ע"ש יוסף לוריא ובבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה (סיים בשנת 1973).
זכה באליפות היובל של ICCF בגביע העולם בתוצאה של 10 נקודות מתוך 10 אפשריות.
בקונגרס ICCF בשנת 2009 קיבל עיטור כסף ברטל פון מאסו על פועלו בתחום השחמט בהתכתבות.
דותן הוא תושב רמת השרון, עוסק בתכנות לפרנסתו. הוא נשוי לאילנה, שהייתה סא"ל בחיל המודיעין והפכה ליקירת העיר רמת השרון, ואב לשלושה.
הישגים בולטים בתחרויות
הערה: "תוצאה בפועל" מודגשת - תוצאה המזכה בציון לתואר רב-אמן.
דו-קרבות
דותן ייצג את ישראל במספר דו-קרבות.
רוסיה מול שאר העולם, דותן בלוח השביעי מול רב-אמן בינלאומי כפול, הן פיד"ה והן ICCF וסילי מלינין . דותן ניצח 0–2. התחרות החלה בשנת 2004.
במספר תוצאות המזכות בתואר רב-אמן חלק דותן את המקום השני בעולם (נכון לינואר 2020) עם 13 תוצאות רב-אמן אחרי השיאן העולמי וונדרליך עם 14 תוצאות כאלו.
האיים הצפים של בני האורו
האיים הצפים של בני האוּרוֹ (נקראים גם "איי האורו") הם מערכת של מספר איים מלאכותיים הנמצאים באגם טיטיקקה בפרו, בסמוך לעיר פונו. האיים נבנו על ידי בני שבט האורו בסביבות שנת 800 לספירה, ומדובר בעצם ברפסודות ענק, ששטחה של כל אחת מהן כמה עשרות מטרים מרובעים.
האיים בנויים מצמח מים הנקרא טוטורה (Schoenoplectus californicus ssp. tatora, צמח הדומה לקנה), אשר קניו מיובשים ונראים כמו קש. פרט לבניית האיים, משמש צמח זה את בני האיים למאכל, לטיפול בכאבי ראש, לבניית בתיהם (הנמצאים על האיים) וסירותיהם ולהכנת חפצי אמנות שונים. על מנת לתחזק את האיים ולמנוע מהם לשקוע בעקבות ריקבון השכבות התחתונות, מוסיפים תושבי האיים מדי פעם שכבה חדשה של צמחי טוטורה.
האיים נמצאים במרחק של כשעתיים שיט מהעיר פונו.
היסטוריה
בני האורו בנו את האיים הצפים כאמצעי הגנה כנגד תקיפות חוזרות ונשנות של השבטים השכנים, בעיקר שבט האינקה. הבידוד של האיים, במקביל לניידות האפשרית שלהם, שימשה לבני האורו אמצעי הגנה איכותי, ועד היום מוצב על האי הגדול ביותר מגדל שמירה - עשוי אף הוא מצמח הטוטורה.
שירת הסירנה (ספר)
שירת הסירנה הוא ספרה הראשון של הסופרת הישראלית עירית לינור שיצא לאור בשנת 1991 בהוצאת זמורה-ביתן. הספר נכתב בהשראת תושבי תל אביב שלא עזבו את העיר בתקופת מלחמת המפרץ. הספר היה רב-מכר ונמכר בעשרות אלפי עותקים ובשנת 1994 קיבל עיבוד לסרט קולנוע עם תסריט שאותו כתבה הסופרת בעצמה.
האיים הצפים של בני האורו
היסטוריה
בסביבות שנות החמישים מתו רבים מבני שבט האורו מחמת רעב שפקד את האזור, והנותרים התפזרו למקומות שונים. כיום מיישבים את האיים צאצאים של בני אורו המעורבים עם בני שבט האיימרה האינדיאני. תושבי האיים שומרים על אורחות החיים של בני האורו, אך עם חלוף השנים והתפתחות הטכנולוגיה התחוללו שינויים רבים באיים - הוקם בית ספר, הוצבו אנטנות טלוויזיה ועוד. כמו כן, בעקבות התיירות הרבה הפוקדת את האיים, הם התמלאו בדוכנים קטנים למכירת מזכרות ומרבית הכנסות התושבים מבוססות על התיירים.
שירת הסירנה (ספר)
תקציר העלילה
העלילה מתרחשת בינואר 1991, על רקע מלחמת המפרץ. הספר מסופר בגוף ראשון מפי טלילה כץ, פרסומאית מקצועית, אסרטיבית, בת 32 בעלת עצמאות כלכלית, נראית טוב ומתגוררת בצפון תל אביב. טלילה לא מאושרת כי היא שונאת את העבודה שלה, בן זוגה לשעבר עומד להתחתן עם בחורה צעירה והגבר שיכול לעשות אותה מאושרת הוא מהנדס-מזון מרובע שמתגעגע לחברתו הקודמת. ברקע מלחמת המפרץ, הסירנות שהתריעו על נפילות טילי סקאד מעיראק והבהלה בתל אביב עקב פגיעות הטילים הראשונים בשכונות בעיר. בין אזעקה לאזעקה, טלילה מנסה לארגן את חייה מחדש: היא בורחת וחוזרת לתל אביב, מתמודדת עם הצרות של משפחתה המסוכסכת, יוצאת לקרב על ליבו של הגבר שהיא אוהבת, מסתכלת בעניין על המהומה שמסביבה, ויוצרת מהומות משלה.
הספר הביא לטביעת הביטוי "אקס מיתולוגי" שמשמעותו בן זוג שהפרידה ממנו הייתה קשה במיוחד והוא מופיע במילון הסלנג המקיף, מאת רוביק רוזנטל.
עיבוד לסרט
עירית לינור כתבה את התסריט לסרט שיצא לאקרנים ב-1994 בבימויו של איתן פוקס.
מכבי אבישי מוצקין
מכבי אבישי מוצקין (נקראת גם: מכבי מוצקין) היא קבוצת כדוריד ישראלית מהעיר קריית מוצקין, המתמודדת בליגת העל בכדוריד.
היסטוריה
13 הכדורידנים שהשתתפו בעליה הם: יוסף טיקוצקי, יצחק עלמני, איל מסד, דוד גושן (קפטן), יגאל גושן, דב טיקוצקי, מאיר מן, צבי בנדק, דן קליינברג, אלי חן, יצחק קרויצר, חיים קוז'יקרו, יוליאן גרינברג. מאמן הקבוצה: גנזי קובריגה.
במהלך השנים שלאחר מכן ירדה הקבוצה לליגה הארצית ושבה לליגה הלאומית פעמיים, עד לעלייתה בשנות ה-90.
בעונת 2000/2001 השתתפה במסגרת אירופאית בגביע אירופה לקבוצות והפסידה בסיכום שני משחקים לקבוצת "דניס טורקו" מפינלנד.
בעונת 2006/2007 ירדה הקבוצה לליגה הלאומית מהמקום האחרון. לאחר עונה אחת בלאומית, העפילה בחזרה לליגת העל.
בעונת 2009/2010 הוחזר המאמן יגאל גושן (שאימן את הקבוצה עד שנת 1997) במקומו של רפי קוט.
בעונת 2016/2017 נשרה הקבוצה לליגה הלאומית.
מאז שנת 1997 התווספה לשם הקבוצה המילה "אבישי", לזכרו של שנהרג באסון המסוקים. אבישי היה קפטן קבוצת הנוער ובהמשך שיחק בקבוצת הבוגרים.
המועדון מפעיל מחלקת נוער גדולה. בעונות 2000/2001, 2006/2007 זכתה קבוצת הנוער בגביע המדינה. הקבוצה מארחת באולם הספורט על שם "משה גושן", המכיל 500 מקומות ישיבה.
סגל הקבוצה לעונת 2021/2022
מעודכן ל- 2 באוקטובר 2021:
נגישות בשבת
קביים: איסור הוצאת חפץ לרשות הרבים
בהלכות הוצאה ישנם שני כללים המגדירים את האסור והמותר להוצאה לרחוב בשבת:
המקור במשנה
המשנה מביאה מחלוקת ראשונים לגבי "קִטֵעַ" - אדם שנקטעה כף רגלו, ואינו יכול ללכת ללא אמצעי עזר, כדוגמת קב או מנעל מיוחד, ודנה האם מותר לו לצאת עמהם לרשות הרבים בשבת. דעת רבי מאיר היא שמותר לקיטע לצאת בקב שלו, ורבי יוסי אוסר.
מחלוקת הראשונים
יש מחלוקת בראשונים על אילו קביים מדברת המשנה, ומהי מחלוקתם של רבי מאיר ורבי יוסי. לפי פירוש רש"י לתלמוד המחלוקת היא אודות מנעל מלא (ללא מקום לכף רגל) עם חור להכנסת הגדם, דהיינו תותב. לדברי רבי מאיר יש לזה דין נעל ומשום כך מותר, ורבי יוסי אוסר מכיוון שסובר שאין זו נעל, ואינה נחשבת כמנעל הנחשב כמלבוש ותכשיט. אלא הוא כלי עזר להליכה ואינו מלבוש.
התוספות חלוקים על דעתו של רש"י וסוברים שאין מחלוקת האם הוא מנעל או לא, אלא נחלקו בנעל כזו העשויה מעץ ולא מעור וממילא אינה מהודקת לרגל היטב, האם חוששים שהנעל תיפול מרגלו. ומביאים חיזוק לדבריהם ממסכת יומא, ששם מובא שכל החכמים סוברים שאסור לנעול נעל כזו ביום הכיפורים (האסור בנעילת הסנדל) והמחלוקת היא רק לעניין שבת.
פירוש אחר הוא של הרב פור"ת מבעלי התוספות, המפרש שלא מדובר במנעל לקיטע נטול כף רגל, אלא שמיועד גם לקטוע מהברך ומטה. ומשום כך הנעל המדוברת אינה תחובה ברגלו של הקיטע כמו נעל רגילה, אלא הקיטע סומך ברכיו על מתקן הצמוד לברכו ומחובר לירכיו כדי שלא יפול ועליה מהלך הקיטע, ובו מחובר מתקן דמוי רגל, שעשוי ליופי ולמראית עין כאילו רגלו של הקיטע שלימה. ואילו קטע בעל שוק, השוק כפוף לאחור. לפי פירוש זה שהמנעל עשוי ליופי ולא לנגישות, המחלוקת בין רבי מאיר ורבי יוסי היא האם אנו חוששים שמא תפול הנעל מרגלו וירים אותה - בעזרת מכשיר העזר - ויטלטל אותה ארבע אמות ברשות הרבים.
בין שני הפירושים של בעלי התוספות, ישנה נפקא מינא הלכתית:
לפי פירוש פור"ת, אינו נסמך על מקל אלא על כלי אחר המחובר לגופו, והראיה אינה מכאן אלא מהמשך המשנה: סמוכות שלו - יוצאין בהן בשבת, שעל כך מפרש רש"י שמדובר בקטע בשתי רגליו, שמהלך על שוקיו ועל ארכבותיו ועושיו סמוכות של עור לשוקיו. "סמוכות" אלו אינן נעל, והסיבה היחידה שמותר לצאת בהן בשבת - מכיוון שהן חיוניים לקיטע ואינו יכול ללכת בלעדיהן, ולכן הם נחשבים כחלק מגופו. "כיסא וסמוכות שלו" - פירש רש"י "יש קיטע שיבשו וכווצו גידי שוקיו, ואפילו על ארכובותיו אינו יכול לילך, ועושין כמין כיסא נמוך ויושב עליו, וכשהוא מהלך נסמך על ידיו בספסלים קטנים (=כעין מקלות הליכה) ועוקר גופו מן הארץ וחוזר ונח על אחוריו והכיסא קשור לו מאחוריו", ופירש רש"י שני פירושים למה אסור לצאת בהן בשבת, אם מפני שה"סמוכות" הכיסא אינו חיוני לו כל כך (כי יש לו את מקלות ההליכה) אם מפני חשש שמא יפלו מידו ויוליכם ארבע אמות ברשות הרבים.
כך גם קובע הרא"ש וכותב שחגר שאינו יכול ללכת ללא מקלות, מותר לו לצאת בהן אף על פי שאינן קשורות בגופו. אבל הוא קובע ברורות, כי זקן שיכול ללכת בביתו ללא מקלות ורק כאשר יוצא החוצה נשען על מקלות, אסור לו לצאת בהן בשבת לרשות הרבים.
כיסא גלגלים: דין נסיעת נכה על ידי עצמו או אחר ברשות הרבים על כיסא
השאלה אודות נשיאת אדם חי ברשות הרבים על כיסא, שנויה במחלוקת. בשאלה זו כרוכות שתי שאלות נוספות:
יש אומרים שהוצאת אדם בכיסא גלגלים חמורה פחות בנוגע להלכות הוצאה, כיוון שעל פי הכלל החי נושא את עצמו אין איסור טלטול אדם חי מהתורה אם הוא יכול לישא את עצמו, וגם הכיסא שעימו נושאים את האדם אינו נחשב לטלטול מכיוון שהוא טפל לאדם שעליו שהרי הוא משמש אותו, וכאמור:, ואם כן ניתן להתירו בכרמלית לצורך תפילה בציבור על ידי אמירה לנוכרי, שאז מדובר בשבות דשבות לצורך מצווה, אך יש אומרים שהכלל החי נושא את עצמו אמור דווקא אל מיטה שמשמשת לנשיאת האדם על ידה באופן נוח, ולא לכיסא גלגלים שעיקר מטרתה היא לנשוא את האדם למקום אחר ולא כדי לתפוס את הנכה באופן קל יותר. בנוסף, יש המגבילים היתר זה, רק כאשר אדם אחר נושא את הנכה שאז המיטה טפילה לו, אך לא באדם שנושא את עצמו שאז נחשבת העגלה כמשא.
שאלה נוספת היא האם ניתן להתיר את הטלטול מדין "מלבוש", במקרה שהאדם אינו יכול לישא את עצמו. שאלה זו תקפה גם כאשר הוא עצמו נוסע לבדו בכיסא הגלגלים (לא ממונע) כאשר ידיו מניעות את גלגלי הכיסא, והשאלה היא נחשב לנושא משא - כיסא הגלגלים, או האם גם זה נחשב כמקל שהותר לצאת עמו לרשות הרבים מפני שנחשב כ"תכשיט".
להלכה, הפוסקים כותבים שדווקא לו עצמו מותר לנוע בעזרת כיסא הגלגלים אך לאדם אחר, כי בניגוד למקל שנחשב כמנעלו של הנכה מכיוון שעל ידה הוא צועד, בכיסא שגם על ידה הוא עצמו אינו הולך אלא אדם אחר מניע אותו, יחשב הדבר כטלטול, וכן רק הוא עצמו מותר לו להניע את עצמו.
עובדין דחול
השאלה העיקרית היא אודות סוגיה שונה במסכת ביצה, שבה קובעת הברייתא:. בתלמוד הובא פסקם של גדולי האמוראים שקבעו ש.
הפרשנות הרווחת בראשונים היא שסוגיה זו אינה קשורה להלכות מלאכת הוצאה שנאסרה רק בשבת, אלא להלכות יום טוב ומשום עובדין דחול, שכן יציאה לרחוב עם כלי המשמש להליכה או כיסא לצורך הליכה - שאינו נדרש לצורך הליכה מועטת, נחשבת כקביעת יום החג ליום הילוך וטיול, כדרך חול. כך גם פירש רש"י, ולהלכה פסקו כך הרי"ף, הרא"ש והרמב"ם שלא הזכירו סוגיה זו בהלכות שבת. לעומת זאת הטור הביא הלכה זו גם בהלכות שבת וכתב הבית יוסף שמכך משמע שהטור סובר שהלכות אלו תקפות גם לעניין מלאכות שבת, והוא סובר שמכיוון שהחי נושא את עצמו ומדובר באיסור מדברי חכמים בלבד, התירו אותו לצורך רבים. לעומת זאת אחרים פירשו שגם הטור מדבר על מקום שיש בו עירוב.
השאלה היא, לפי הדעה הרווחות שההלכה מתייחסת רק ליום טוב, רק האם מדובר במקום שיש עירוב או לא. לפי המגן אברהם מדובר במקום שיש עירוב. לעומת זאת הבן איש חי כותב שמדובר דווקא בכרמלית שאין בה עירוב, כי מקום שיש בו עירוב נחשב כרשות היחיד וכשם שמותר ללכת בבית הפרטי עם כיסא כך גם מותר במקום כזה. הסוגיה ההלכתית מתפרשת לשיטתו דווקא במקום שאין בו עירוב, ובו הוא קובע כמו שהתירו למי שרבים צריכים לו, כך התירו לדבר מצווה, כמו לשמוע קדיש קדושה וברכו בבית הכנסת. במקום שיש בו עירוב מותר גם בשבת.
מוקצה
כלי העזר לנכה כרוכים, פעמים רבות, באיסור מוקצה. הכיסא עצמו, שמלאכתו להיתר אינו מוקצה. אך עיוור ההולך עם כלב בידו, ייתכן שהדבר אסור משום מוקצה. יש שמתירין, ואומרים שבניגוד לאפרוח חי שנחשב למוקצה על אף שראוי לשחק בו, כלב העומד לשימוש כזה אינו נחשב למוקצה וכן סובר הרב משה פיינשטיין, ולהלכה יש לשאול שאלת חכם.
מכשירים חשמליים וממונעים
במיוחד נפוצות השאלות אודות מכשירי נגישות חשמליים וממונעים, כיסא גלגלים ממונע, מכשירי שמיעה.
מכשירי שמיעה
להלכה, מכשיר שמיעה חשמלי, דינו כמכשיר חשמלי לכל דבר, שאת השימוש בו בשבת אסרו הפוסקים. אולם, לפי חלק מן הפוסקים, מותר להצמידו לאוזן מערב שבת, אף על פי שפעולתו של המכשיר משתנית בהתאם לטיב הדיבורים המושמעים כמו מכשירים דיגיטליים שבהם המערכת מתאימה את עצמה לפי הסביבה (השקטה או הרועשת למשל) בה היא נמצאת.
קיימים שני סוגי מכשירי שמיעה: בעלי מיקרופון פנימי קיבולי, שיש בו זרם חשמלי תמידי - גם כאשר לא מושמעים רעשים, ובעלי מיקרופון פנימי דינאמי המפעיל את הזרם על ידי הרעשים המושמעים, והלכתית יש להעדיף את הסוג הראשון. יש שאף מתירים לשנות בשבת את עוצמת המכשיר אם לא יתאדם על ידי כך כל חוט בתוך המכשיר.
בשאלה האם מותר לצאת עם מכשיר שמיעה כזה לרשות הרבים (כשאינו על האוזן דרך מלבוש), התחבטו הפוסקים. רוב הפוסקים אסרו זאת, אך הרב שלמה זלמן אוירבך הסתפק בהלכה זו, מכיוון שמצד אחד שונה מכשיר זה ממשקפיים שהתירו לצאת בהם לרשות הרבים בדומה להיתר לצאת על ידי קמיע לרשות הרבים מכיוון שהם מכשירים חיוניים לאדם שאינו יכול בלעדיהם, בכך שאין בכוח כלי זה בעצמותו את הסיוע לשמיעה אלא בכוח החשמלי שבו, אך מסתבר מצד שני להשוותו לשעון יד - לפי המקילים ללבשו ברשות הרבים, וקבע שיש להקל בשעת הדחק. נחלקו הפוסקים אם מותר לצאת בו כאשר הוא ענוד על המשקפיים.
כיסא גלגלים ממונע
הפעלת כיסא גלגלים ממונע, בשבת, על ידי יהודי אסורה ללא ספק. זאת משום שלפי רוב הפוסקים מדובר באיסור מהתורה. עם זאת, הפוסקים הקלו במיוחד בדין נכה המרותק לביתו בשבת ללא כיסא הגלגלים, והם השוו את דינו של הנכה ל"חולה שאין בו סכנה" שעליו נפסק בשולחן ערוך: "חולה שנפל מחמת חליו למשכב ואין בו סכנה.. אומרים לאינו יהודי לעשות לו רפואה, אבל אין מחללין עליו את השבת באיסור דאורייתא... ולחלל עליו ישראל איסור דרבנן בידיים, יש מתירין". כדוגמה מביא הרמ"א שם קטן שאין לו מה לאכול וסתם צורכי קטן. המשנה ברורה מסביר ש. שניים מגדולי הפוסקים, רבי שלמה זלמן אוירבך והרב אליעזר יהודה וולדינברג פסקו שלפי זה, שאם תהיה עגלה ממונעת שניתן להניעה באופן שלא יהיה בה איסור מהתורה ואף לא סרך מלאכה, יהיה מותר להניע את הכיסא בשבת. ככל הנראה נראה מפסק זה שאמירה לנכרי מותרת לצורך זה גם בכיסא חשמלי שהנעתו היא איסור מהתורה.
קלנועית
לצד כיסא הגלגלים הממונע, קיים מכשיר נסיעה חשמלי נוסף והוא הקלנועית. לקלנועית פותח במכון צומת התקן מיוחד, ולפיכך הפעולה אסורה רק משום גרמא. לדעת הרב דוב ליאור השימוש בקלנועית בשבת מותר לצורך גדול, לדעת הרב יוסף שלום אלישיב, הרב שמואל וואזנר והרב ניסים קרליץ הדבר אסור. קלנועית חדשה פותחה בשנים האחרונות, שבה אין צורך בשימוש בהיתר של גרמא, אלא המשתמש רק משנה את הזרם החשמלי.
עונת 1997/1998 ביורוקאפ
עונת 1997/1998 ביורוקאפ הייתה העונה ה-32 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה העונה השנייה, במתכונת החדשה.
נגישות בשבת
קישורים חיצוניים
מכשיר שמיעה בשבת:
עונת 1997/1998 ביורוקאפ
המשחק הראשון התקיים ב-16 בספטמבר 1997 ומשחק הגמר התקיים ב-14 באפריל 1998. בתחרות השתתפו 48 קבוצות.
במשחק הגמר של התחרות מחצה ז'לגיריס את סטפנל מילאנו בתוצאה 67:82, וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות
בתחילת התחרות התקיימו משחקים ב-8 בתים בשיטת משחק בית/משחק חוץ. 32 קבוצות (4 מכל בית) העפילו לפלייאוף שהתקיים בשיטת משחק בית/משחק חוץ. משחק הגמר התקיים במגרש שנקבע בתחילת התחרות.
ישראל בתחרות
העונה לישראל היו שתי נציגות:
פלמינגו צ'יליאני
פלמינגו צ'יליאני (שם מדעי: Phoenicopterus chilensis) הוא מין של פלמינגו בגודל בינוני החי בצ'ילה שבדרום אמריקה. פלמינגו זה קרוב לפלמינגו מצוי ופלמינגו אמריקני. הוא חי ומתרבה בדרום אמריקה, במדינות צ'ילה, פרו, ובברזיל, ואף נראה בגרמניה והולנד. ישנה אף אוכלוסייה קטנה ביוטה ובקליפורניה. כמו כל הפלמינגואים, פלמינגו צ'יליאני מטיל ביצה לבנה בתוך תל בוץ.
מאפיינים
אורכו 110-130 ס"מ. נוצותיו כהות מעט יותר מאלה של הפלמינגו המצוי, אך בהירות מאלה של הפלמינגו האמריקני, אך הוא נבדל מהם ברגליו האפורות ובכמות הצבע השחור על מקורו – יותר מחצי. מקורו המעוקל של הפלמינגו הצ'יליאני, כמו זה של כל שאר הפלמינגואים, משמש לסינון פלנקטון ממי אגמי המלח ששם הוא מקים מושבות.
הפלמינגואים הצ'יליאניים חיים בטבע בלהקות עצומות, ודורשים תנאים צפופים לרבייה מואצת. במהלך עונת הרבייה, הזכרים והנקבות מתנהגים בדרכים מגוונות כדי למשוך נקבות, דוגמת סיבוב הראש מצד לצד, ופתיחה וסגירה של הכנפיים. הזכר והנקבה בונים יחד קן מבוץ, ושניהם דוגרים במשך תקופה של 27-31 ימים על הביצה שהוטלה על ידי הנקבה. האפרוח משמיע צלילים מספר שעות לפני הבקיעה עוד בתוך הביצה, כדי שהנקבה תוכל למצוא אותו מבין אלפים של ביצים במושבה. מיד לאחר הבקיעה יש לגוזלים פלומה בצבע אפור, והם יקבלו את צבע הבוגרים לאחר יומיים עד שלושה ימים. הזכר והנקבה מאכילים את הגוזל בחומר בצבע אדום דמוי חלב יונקים שמיוצר בזפק שלהם. כבר לאחר 5-12 ימים הגוזלים עוזבים את הזכר והנקבה והולכים ל"פעוטון" - קבוצה של גוזלי פלמינגואים בני גילם. הפלמינגואים הצ'יליאניים קרואים על ידי השבטים הילידים "צ'וגוגו" בשל הצלילים שהם משמיעים בזמן אכילה או מעוף. חלק מהילידים משתמשים בשומן הפלמינגו לריפוי שחפת, וחלקם אף אוכלים את הפלמינגו ואת ביציו.
תוחלת חייו של הפלמינגו בטבע היא בין 20 ל-30 שנה, וישנם מספר פרטים בשבי שעברו את גיל השישים.
יחסי אינדונזיה–גרמניה
היחסים בין גרמניה לאינדונזיה החלו רשמית בשנת 1952 כאשר נוצר הקשר הדיפלומטי, אולם היחסים בין תושבי גרמניה ואינדונזיה החלו במהלך המאה ה-19, אז היגרו אזרחים גרמנים לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים.
גרמניה מחזיקה שגרירות בג'קרטה ואילו אינדונזיה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין. בראשית המאה ה-21, היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות בולטים כיוון ששניהם משפיעים השפעה גאופוליטית משמעותית בכל אזור, גרמניה היא הכלכלה הגדולה ביותר באיחוד האירופי, ואינדונזיה היא הכלכלה הגדולה ביותר באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה. שתי המדינות הודאגו קשות מסיוע בינלאומי וכן מהתגובה ההומניטרית לצונאמי באוקיינוס ההודי בדצמבר 2004 שגבה את חייהם של 540 גרמנים ואלפים רבים נוספים נפצעו. שתי המדינות הן חברות ב-G-20.
על פי סקר השירות העולמי של ה-BBC ב-2013, 60% מהאינדונזים רואים את השפעתה של גרמניה באופן חיובי, כאשר רק 21% הביעו עמדה שלילית, אחת התפיסות החיוביות ביותר של גרמניה באסיה הפסיפית לאחר דרום קוריאה ואוסטרליה.
היסטוריה
היחסים בין אנשי גרמניה ואינדונזיה החלו בתקופת איי הודו המזרחיים ההולנדיים במהלך המאה ה-19. הצייר האינדונזי ראדן סאלח (1807–1880) בילה כמה פעמים בגרמניה ויצירותיו משפיעות על סצנת האמנות המקומית. לעומת זאת, מספר מדענים ואמנים גרמנים התעניינו באינדונזיה. כמו הגאוגרף הפרוסי פרנץ וילהלם יונהון בילה את מרבית עבודתו בחקר הגאוגרפיה והגאולוגיה של אינדונזיה. הצייר הגרמני וולטר ספיז (1895–1942) התיישב באי באלי ויצירותיו השפיעו על האמנות המקומית. הנשיא בי.ג'יי חביבי למד רוב חייו בגרמניה.
היחסים הדיפלומטיים הדו-צדדיים כוננו רשמית בשנת 1952, כאשר אינדונזיה פתחה משרד דיפלומטי בבון עבור הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, ושגרירות בשנת 1976 במזרח ברלין עבור הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית.
יחסים כלכליים
גרמניה תומכת בתוכנית לשיתוף פעולה עם אינדונזיה במשך שנים רבות. במשך 40 שנה בין 1967 ל-2007, גרמניה סיפקה סיוע לאינדונזיה במסגרת הסדרי התיאום הבינלאומיים שהוקמו תחת הקבוצה הבין-ממשלתית באינדונזיה והקבוצה המייעצת באינדונזיה.
חינוך ותרבות
גרמניה הפכה ליעד הלימודים האירופי הפופולרי ביותר עבור סטודנטים מאוניברסיטאות באינדונזיה. למעלה מ-30,000 סטודנטים לתואר ראשון באינדונזיה נרשמו ללימודים בגרמניה, כאשר אחד מהם הוא נשיא אינדונזיה, בי ג'יי הובי. מלבד זאת, קיימים מרכזי למידה רבים לשפה הגרמנית באינדונזיה, דוגמה אחת היא המוסד התרבותי הגרמני של מכון גתה, המונה כיום סניפים בג'קרטה, באנדונג וסורביה.
סיפנוס
סיפנוס (ביוונית: Σίφνος) הוא אי בקבוצת האיים הקיקלאדיים שביוון. העיירה הראשית באי, אפולוניה, נמצאת במרכזו. העיירה השנייה בגודלה היא ארטמון. יישוב נוסף הוא הכפר קאסטרו, השוכן במרומי צוק גבוה בחוף הדרום-מערבי של האי. עיירת הנמל של סיפנוס, הנקראת קאמארס, מצויה בחופו המערבי של האי.
רביץ
רביץ וראוויטש הם שמות משפחה שמקורם בעיירה ראביץ' (ראוויטש) שבקרבת העיר פוזנן בפולין.
{{פירושונים|
ראו גם
}}
הר שיפס פרואו
הר שיפס פרואו (באנגלית: Ship's Prow Mountain; מילולית: הר החרטום הספינה) הוא הר בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
ההר ממוקם בסמוך לעיירה קנמור.
ביחס לסביבתו הקרובה ההר מתנשא לגובה של 107 מטרים.
מקור השם
ההר נקרא בשם זה בשל צורתו, הדומה לחרטום של ספינה.
ליגת העל בכדורעף
ליגת העל בכדורעף (נקראה גם "ליגת ווינר בכדורעף") היא הליגה הבכירה בישראל בענף הכדורעף והיא מנוהלת על ידי איגוד הכדורעף בישראל. הליגה הוקמה בשנת 1956 והקבוצה בעלות מירב הזכיות היא הפועל מטה אשר עכו עם 16 אליפויות. מכבי תל אביב היא אלופת הליגה הנוכחית (2022/2023). חלק ממשחקי הליגה משודרים בערוץ הספורט.
רקע - שנות ה-20 והתפתחות הכדורעף בישראל
משנות ה-20 ושנות ה-30 היווה הכדורעף ענף ספורט מעודף בקיבוצים בארץ ישראל ובמיוחד בקיבוץ הארצי (במחנות והכשרות השומר הצעיר בפולין וגליציה). בשנים אלו המשחקים שהתקיימו היו משחקי ראווה, ובהמשך טורנירים במסגרת אליפויות של איגוד ספורט הפועל. המשחק מגלם במהותו ערכים התואמים את דרך החיים הקיבוצית-שיתופית כפי שמייסדי הקיבוץ האמינו בה: משחק קואופרטיבי המשתף את כל שחקניו. רשת המפרידה בין הקבוצות, כך שכמעט ולא קיים מגע פיזי בין השחקנים היריבים. משחק הנעדר אלימות, בטח ביחס למשחקי כדור אחרים, ומהצד השני מאפשר בתכונותיו לכל אחד להשתתף בו גם אם הוא לא נולד עם נתונים פיזיים מרשימים (כלומר שוויוני לכל אדם), ויוצא שהוא משחק ספורטיבי בו המשחק הקבוצתי הוא הכרחי לקבוצה מנצחת.
בראשיתו נתפס הכדורעף כ"משחק עממי" שהתאים למשחק גם אחרי יום עבודה בקיבוץ. בנוסף, גברים ונשים שיחקו בו בצוותא מה שהתאים גם מבחינת הליברליות היחסית שאפיינה את הקיבוצים ביחס לשאר ישראל. האמצעים להקמת מגרש היו פשוטים ובהישג יד של רוב הקיבוצים: שטח חול לא גדול שני עמודים ורשת בתוספת סיד לבן לסימון. בהמשך נבנו מגרשי בלטות. הכדורעף בישראל בראשיתו היה משחק משפחתי שהיה שייך ל"מדורת השבט" של השומר הצעיר. חברויות והיכרויות אישיות היו בין שחקני הקבוצות היו נפוצות, והקבוצה הייתה מעין "קליקה" של ילדי הקיבוץ. כך שהכדורעף בישראל בתחילתו היה לענף סקטוריאלי מובהק שכלל כמעט קיבוצים בלבד - ולא בכדי כלל הקבוצות בליגה העליונה בתחילתו - כולם השתייכו למרכז הפועל, שהיה פופולרי בקרב תושבי הקיבוצים.
הליגה הבכירה בכדורעף
בזמן מלחמת העצמאות הענף חדל מפעילות לאחר שרוב השחקנים התגייסו לצה"ל במטרה לתרום למאמץ המלחמתי, בדומה לענפים ספורט אחרים.
הליגה הראשונה הוקמה בשנת 1956 בשם "הליגה הארצית בכדורעף". הרכב הקבוצות בעונת הבכורה כלל 9 נציגות הקיבוצים ועוד 3 נציגות עירוניות (כולן השתייכו למרכז הפועל).
הרכב הליגה בעונת הבכורה:
השיטה הראשונית הייתה חלוקה לשני בתים (צפון/דרום) של 6 קבוצות המשחקות ביניהן שני סיבובי ליגה. שתי הראשונות בכל בית עולות לבית הגמר, בו 4 קבוצות מתחרות ביניהן בסיבוב ליגה אחד על האליפות הארצית. הפועל בית זרע סיימה ראשונה (לפני הפועל בית קמה) והפכה לאלופה הרשמית הראשונה בכדורעף, וזאת הייתה האליפות היחידה של הקבוצה מאז ומעולם.
בשנים הראשונות של קיום הליגה שלטו קבוצות הקיבוצים, ולמשך שני עשורים נציגות הקיבוצים בלבד זכו בתואר האליפות. טבלת הליגה הלאומית כפי שהתפרסמה במדור הספורט של "על המשמר" בעריכתו של ישראל פז מראה שבראשית שנות ה-60 מתוך עשר הקבוצות המדורגות ראשונות שמונה היו שייכות לקיבוץ הארצי, שתיים לתנועות קיבוציות אחרות.
תשע אליפויות ברציפות הלכו להפועל המעפיל (מתוכם 8 דאבלים), מה שיצר שיא ישראלי ברצף אליפויות עד היום. ארבע אליפויות להפועל עין המפרץ/כפר מסריק, ארבע אליפויות להפועל עין שמר וגם הפועל שריד (1958) והפועל נגבה (1961/1962) זכו בתואר פעם אחת. הפועל המעפיל שלטה בליגת העל בשנות ה-60 כשהפועל עין שמר היא היריבה העיקרית שלה לתואר האליפות, וה"דרבי" ביניהן היו משחקי עונה שהרבה פעמים קבעו את גורל האליפות.
מעונת 1960/1961 נעשו שינויים בארגון הליגה והיא החלה להיקרא "הליגה הלאומית בכדורעף".
בשנת 1976 חלה תפנית בזכות העובדה שמכבי תל אביב, שהוקמה בתחילת שנות ה-70 הייתה לקבוצה העירונית הראשונה שזוכה בתואר האליפות. בשתי עונות לאחר מכן הפועל קריית אתא זכתה בתואר. למרות זאת, שליטת הקיבוצים בליגת העל נמשך כשהפועל המעפיל זכתה בחמש אליפויות למאזנה הכולל וכך השיגה את שיא מירב הזכיות באליפות עם 14 פעמים שאחרונה הושגה בשנת 1985. ההגמוניה הקיבוצית בענף הכדורעף שלטה עד לשנות ה-80.
מכבי תל אביב הוסיפה עוד תארים וגם הפועל בת ים זכתה בתואר בשנת 1986. בשנות ה-80 המאוחרות הפועל מטה אשר הפכה לקבוצה דומיננטית מנציגות הקיבוצים שזכתה 10 פעמים בתואר החל משנת 1987. הפועל העמקים/זבולון הצליחה גם לזכות בתואר האליפות בשנים 1995 ו-1996.
בשנות ה-2000 רוב הקבוצות שזכו באליפות היו קבוצות עירוניות, ביניהן נציגות השרון, הפועל כפר סבא (2001) ומכבי הוד השרון (2007), הפועל קריית אתא זכתה באליפות במשך שלוש עונות רצופות בין השנים 2004–2006, בשנים 2008–2012 שלטה בענף מכבי תל אביב לאחר שזכתה חמש פעמים בדאבל.
בשנים 2013–2016 זכתה הפועל מטה אשר בארבע דאבלים ברציפות.
בעונת 2017 זכתה באליפות מכבי תל אביב אחרי 4 עונות ללא התואר.
בעונת 2020 עקב מגפת הקורונה העונה הופסקה והפועל מטה אשר זכתה באליפות ללא משחקי פלייאוף בגלל שסיימה ראשונה את העונה הסדירה.
בשנת 2021 זכתה מכבי תל אביב בדאבל לראשונה מאז עונת 2012.
קבוצות בעונת 2020/2021
בליגת העל בכדורעף שיחקו 8 קבוצות עד עונת 2015/2016, אז הוגדלה הליגה ל-10 קבוצות. בשל קשיים כלכליים של קבוצות רבות, הליגה הצטמצמה שוב בעונת 2018/2019 לשמונה קבוצות. בעונת 2019/2020 הוגדלה הליגה חזרה ל-10 קבוצות, וב-2020/2021 הליגה הוקטנה שוב ל-9 קבוצות.
שיטת המשחקים
ליגת העל בכדורעף אשר כללה 8 קבוצות שוחקה עד לעונת 2015/2016 בשני סיבובים כשבסך הכל היו 14 מחזורי ליגה, לאחר מכן הליגה חולקה לשניים: פלייאוף עליון ופלייאוף תחתון. סדר המשחקים היה כזה שמקומות 3–6 ו-4–5 משחקים ביניהם בפלייאוף. כאשר מקום 8 (אלא אם זו קבוצת האקדמיה) יורד אוטומטית לליגה הלאומית בכדורעף. המשחקים משוחקים בשיטת הטוב מחמש. שתי הקבוצות הראשונות בסוף הליגה הסדירה עולות לחצי גמר האליפות.
המנצחת במשחק 4–5, משחקת מול המקום ה-1 בחצי הגמר, והמנצחת ב־3–6, משחקת מול המקום השני.
המנצחות בחצי הגמר, משחקות בגמר הפלייאוף, בסדרת הטוב מחמש, הנקרא גם "גמרעף".
מנצחת במשחק בתוצאה 0–3 או 1–3 זוכה ב-3 נקודות והמפסידה בתוצאה זו לא מקבלת אף נקודה. במשחק שמסתיים בתוצאה 2–3, המנצחת מקבלת 2 נקודות והמפסידה מקבלת נקודה אחת.
מעונת 2015/2016 שונתה שיטת המשחקים. בתום מחזור משחקים אחד (9 משחקים לכל קבוצה) תחולק הליגה לבית עליון (6 קבוצות המובילות בטבלת הנקודות) ובית תחתון (ל-4 הקבוצות הנותרות). בבית העליון ייערכו עוד שני מחזורי משחקים (10 משחקים לכל קבוצה) שבסיומם ארבע המובילות בדירוג יעפילו לחצי גמר הפלייאוף. ארבע הקבוצות מהבית התחתון ישחקו 3 מחזורי משחקים (9 משחקים לכל קבוצה) שבסיומם שתי הקבוצות בעלות הדירוג הנמוך ירדו לליגה הלאומית בכדורעף.
החל מעונת 2019/2020 הוגדלה הליגה ל-10 קבוצות ושונתה שיטת המשחקים פעם נוספת: הקבוצות ישחקו שני סיבובים ויחולקו לבית עליון ותחתון, לאחר מכן בכל אחד מהם ייערכו שני סיבובים משחקים נוספים בין הקבוצות בבית. בהמשך יתבצע שלב הפלייאוף ויכלול חצי-גמר וגמר בין ה-4 קבוצות הראשונות (פלייאוף עליון) וה-4 קבוצות האחרונות (פלייאוף תחתון) בשיטת סדרות משחקים של הטוב מ-5. המנצחת בפלייאוף עליון אלופה המפסידה בפלייאוף התחתון תרד לליגה הלאומית בתום העונה.
העפלה לתחרויות האירופיות
הליגה הישראלית מסונפת להתאחדות הכדורעף האירופית (CEV), ולכן קבוצות אשר מסיימות במקומות הראשונים זוכות להשתתף בעונה שאחרי במסגרת הליגות האירופיות לפי מיקומן, בהתאם למיקום ליגת העל בדירוג הליגות של CEV.דירוג זה קובע את מספר המשתתפות במפעלים האירופיים ליגת האלופות, גביע CEV וגביע האתגר,נכון לשנת 2022 מדורגת הליגה במקום ה-29 באירופה.
נכון לעונת המשחקים 2022/2023, דירוג זה קובע:
לאורך השנים קבוצות הליגה העדיפו לשחק לרוב בגביע האתגר בגלל שיקולים תקציבים והעדפת מפעל זה שמתאים יותר ברמה מקצועית וכלכלית לקבוצות הישראליות מאשר בליגת האלופות וגביע CEV שנחשבים למפעלים חזקים יותר.
חסויות
בשנת 2011 נחתם הסכם חסות בין איגוד הכדורעף למועצה להסדר ההימורים בספורט ושם הליגה שונה ל"ליגת ווינר בכדורעף". ההסכם בוטל לאחר עונת 2013/14.
אלופות וסגניות
הטבלה הבאה מסכמת את כלל הזוכות באליפות הליגה. קבוצות אשר זכו בדאבל באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
דנצ'ו ארנון
דן (דנצ'ו) ארנון (נולד ב-1935 בקריית חיים) הוא צלם, עיתונאי, מרצה ומורה דרך ישראלי.
ביוגרפיה
ארנון נולד בשכונת קריית חיים שבחיפה. הוריו היו האגרונום וחתן פרס ישראל יצחק ארנון והלדה גינציג. למד בבית הספר החקלאי כדורי וסיים את לימודיו שם ב-1953.
בתו הבכורה היא הבמאית ארנה רביב.
לבו (פירושונים)
{{פירושונים| קבוצה אתנית אישים בשם זה:
ראו גם
}}
איסבלה (גלאפגוס)
איסבלה (בספרדית: Isabela) הוא האי הגדול ביותר באיי גלאפגוס. שטחו של האי הוא 4,640 קמ"ר, אורכו 100 ק"מ והוא גדול פי ארבעה לערך משטחו של סנטה קרוס, האי השני בגודלו בקבוצת האיים. האי נקרא על שמה של איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה. בעבר נקרא האי בשם האנגלי אלבאמרל (Albemarle) על שמו של ג'ורג' מונק (George Monck) הדוכס מאלבאמרל. היישוב השלישי בגודלו בקבוצת האיים, פוארטו ויימיל (Puerto Villamil), שוכן בקצהו הדרום-מזרחי של האי. קו המשווה חוצה את האי.
גאולוגיה
כאחד מהאיים הצעירים ביותר מבחינה גאולוגית באיי גלאפגוס, איסבלה שוכן באזור המערבי של קבוצת האיים ליד הנקודה החמה של גלאפגוס. לפני כמיליון שנה לערך האי נוצר כתוצאה מהתמזגות של שישה חרוטי מגן: אלסדו (Alcedo), סרו אסול (Cerro Azul), דרווין (Darwin), אקוודור (Ecuador), סיירה נגרה (Sierra Negra) וולף (Wolf). כולם פרט לאקוודור עדיין פעילים ובכך הופך האי איסבלה לאחד המקומות הפעילים ביותר בעולם מבחינה געשית. פסגת הר וולף היא הנקודה הגבוהה ביותר באי בגובה של 1,707 מטרים מעל פני הים ויחד עם הר אקוודור הוא אחד משני ההרים שנמצאים בדיוק על קו המשווה. האי ידוע בעיקר בשל התופעות הגאולוגיות שבו שממחישות את האירועים שיצרו את קבוצת האיים. בין השאר מדובר על ההתרוממויות במפרץ אורווינה (Urvina) ובתעלת בוליבר (Bolivar), על החרוט הגעשי במפרץ טאגוס (Tagus) ועל הר אלסדו שהוא אחד מהרי הגעש הפעילים ביותר על פני כדור הארץ.
החי והצומח
איסבלה הוא אי מעניין מאוד מבחינת עולם החי והצומח שלו. הצמחייה באי לא זהה לזו של האיים השכנים בשל היותו אי צעיר יחסית. שדות הלבה הצעירים והאדמה סביבם לא מספקים חומרי הזנה המתאימים לקיום צמחייה כפי שקורה באיים האחרים. תופעה נוספת הנוגעת לכך מתקיימת על פסגותיהם של הר וולף והר סרו אסול. פסגות הרים אלה נמצאות מעבר לקו שבו מתאפשר לצמחייה להתפתח והם צחיחות באופן תמידי.
עולם החי העשיר של איסבלה הוא מעל ומעבר לכל קנה מידה של השוואה. אוכלוסיית צבי הגלאפגוס באי עולה בגודלה על זו של כל שאר האיים. גודלו של האי, הטופוגרפיה יוצאת הדופן שלו והפעילות הגעשית שבו, גרמו להיווצרותם של תת-מינים שונים של צבים. כיום משוטטים צבים באופן חופשי בקלדרות של רוב ההרים באי.
אוכלוסיית העיזים שהובאה לאי על ידי האדם הגיעה למספר של יותר מ-100,000 פרטים אך היא מדוללת על ידי שירות הפארקים הלאומיים של גלאפגוס ועל ידי מכון צ'ארלס דרווין.
בין שאר מיני בעלי החיים הנוספים שניתן למצוא באי הם: פינגווין גלאפגוס, קורמורן גלאפגוס, איגואנה ימית, סולה, שקנאי חום, וסרטן סלעים אדום. כמו כן שוכנים באי איגואנה מצויצת, פרושי דרווין, עקב גלאפגוס, יונת גלאפגוס ולטאת לבה גלאפגוס. חופו המערבי של האי הוא המקום הטוב ביותר לצפות בלווייתנאים ובדולפינים.
אדריכלות רומית
האדריכלות אז כללה בתוכה גם את ההנדסה האזרחית ופיתוח טכנולוגיות בנייה (חומרים ושיטות). האדריכל הרומי מרקוס ויטרוביוס פוליו הניח במאה הראשונה לפנה"ס את היסודות התאורטיים לאדריכלות וההנדסה האזרחית הרומית.
טכנולוגיות הבנייה שפיתחו הרומאים
האדריכלות הרומית הקפידה מאוד על סימטריה (לעיתים קרובות גם בריבוי צירי סימטריה) ועל מקצבים אשר באו לידי ביטוי בתכנון של מבנים וגם בתכנון העירוני. היוונים לעומתם נתנו לאדריכלות להשתלב ביותר הרמוניה עם הטבע ולכן פחות הקפידו על סימטריה. הבדלים נוספים בין היוונים לרומאים נבעו מעושרה של האימפריה הרומית. לדוגמה, התיאטראות היווניים ניצלו תמיד טופוגרפיה קיימת ואף השתמשו בנוף הטבעי כחלק מהתפאורה בעוד הרומאים בנו תיאטראות במרכזי ערים ובאזורים מישוריים כך שהיה צורך לבנות מערכת שלמה שתתמוך את היציעים.
הרומאים אחראים למספר המצאות טכנולוגיות חשובות אשר פיתחו רבות את האדריכלות:
פוליטיקה של קטר
קטר היא אמירות שבראשה עומד אמיר קטר. משפחת ת'אני (آل ثاني) מחזיקה בשלטון בקטר מאז הכרזת העצמאות בשנת 1971. תפקידיו של האמיר כראש מדינה כמו גם הזכות לשלוט בקטר נמצאים בידי משפחה זו.
מבחינה פוליטית, קטר נמצאת בתהליך של התפתחות מחברה מסורתית למדינת רווחה מודרנית. על מנת לעמוד בדרישות קידמה חברתיות וכלכליות, כוננו השלטונות משרדים ממשלתיים.
החוק הבסיסי בקטר (1970) מיסד מנהגים מקומיים, ששורשיהם במסורת הווהאבית (الوهابية) השמרנית של קטר, והוא מעניק לאמיר סמכות עליונה. מסורות נוספות המשפיעות על תפקידו של האמיר כוללות התייעצות בקבלת החלטות, שלטון מתוך קונצנזוס והזכות הנתונה לאזרחים לפנות באופן ישיר אליו. האמיר אינו כפוף באופן ישיר לאיש, אך אסור לו להפר את השריעה (החוק האיסלאמי) והלכה למעשה הוא חייב להביא בחשבון את דעותיהם של נכבדים מרכזיים ושל הממסד הדתי. המועצה המייעצת, שהיא גוף ממונה העוזר לאמיר בקביעת מדיניות, מיסדה את מעמדן של קבוצות השפעה אלו.
בקטר לא היו נהוגות בחירות כחמישים שנה מאז הכרזת העצמאות, וחל איסור להקים מפלגות פוליטיות. דו"ח "חירות בעולם" משנת 2006 (Freedom in the World 2006) ציין את קטר כ"בלתי חופשית", ובדירוג 1–7 (1 החופשי ביותר) העניק למדינה ציון 6 על זכויות פוליטיות וציון 5 על חירויות אזרחיות. הבחירות הראשונות נערכו בקטר בשנת 2021.
זרם המהגרים הערבים אל המדינה הביא למדינה דעות המעמידות בסימן שאלה את עקרונות החברה המסורתית הקטרית, אך עד כה לא נוצרו אתגרים רציניים לשלטונה של משפחת ת'אני.
בפברואר 1972 הדיח סגן השליט וראש הממשלה, שייח' ח'ליפה בן חמד אאל ת'אני, את דודנו, האמיר אחמד בן עלי, ותפס את השלטון. אנשי המפתח במשפחת ת'אני תמכו במהלך, שעבר ללא אלימות ובלי סימנים של אי שקט פוליטי.
ב-27 ביוני 1995 הדיח סגן השליט, שייח' חמד בן ח'ליפה, את אביו, האמיר ח'ליפה בן חמד, בהפיכה ללא שפיכות דמים. האמיר חמד ואביו התפייסו ב-1996. ההפיכה הובילה להרחבת חופש העיתונות, ותחנת הטלוויזיה אל-ג'זירה, שבסיסה בקטר, צברה מוניטין ייחודי כמקור חדשות חופשי ובלתי מצונזר בארצות ערב.
ב-25 ביוני 2013, בנאום טלוויזיוני, העביר האמיר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני בן ה-61, את השלטון לבנו הרביעי תמים בן חמד אאל ת'אני בן ה-33. העברת השלטון עברה בשלום, וזכתה לברכתם של בני משפחת השלטון.
על פי ה-BBC, הכריזה קטר באפריל 2006 שהיא תעניק 50 מיליון דולר לממשלת הפלסטינית בראשות חמאס. מדינות מערביות רבות הפסיקו את התמיכה הכספית בפלסטינים מאז שנבחרה ממשלת החמאס. במאי 2006 הבטיחה קטר 100 מיליון דולר כסיוע לנפגעי הוריקן קתרינה, וכן לקולג'ים ולאוניברסיטאות שנפגעו מהסופה במדינת לואיזיאנה. ב-4 בספטמבר 2006 הייתה קטר למדינה הערבית הראשונה ששלחה חיילים לכוח שמירת שלום של האו"ם המפקח על הפסקת האש בין ישראל לבין לבנון, בהבטיחה בין 200 ל-300 חיילים.
טענות בדבר מימון טרור
בתחילת המאה ה-21 נטען כי גורמים קטרים פועלים לקדם אינטרסים בעזרת ארגוני טרור סונים בולטים, ביניהם המדינה האסלאמית, חזית א-נסרה, חמאס, הטליבאן ועוד. הפעילות גונתה על ידי מדינות מערביות.
בדצמבר 2010 הופעל לחץ על מועדון הכדורגל ברצלונה לנתק את קשרי התמיכה שלו מקרן קטר על סך 125 מיליון ליש"ט, לאחר שנחשפה תמיכת הקרן בשייח' יוסוף אל-קרדאווי, התומך בטרור, אלימות נגד נשים ואנטישמיות.
בשנת 2013 תקפו פוליטיקאים צרפתים את קטר על תמיכה לכאורה בארגון אנצאר א-דין יחד עם שני ארגוני טרור נוספים במאלי.
בספטמבר 2014 נחשף כי קבוצה של עשירים קטרים תומכים בארגון הטרור "המדינה האסלאמית". עקב לחץ פוליטי בינלאומי, קטר דחתה את הטענות כי היא קשורה לתמיכה זו.
באוקטובר 2014 נחשף על ידי משרד האוצר של ארצות הברית כי בכיר במשרד הפנים הקטרי לשעבר, סלים חסן ח'ליפה רשיד אל-קווארי, אחראי על מימון אל-קאעידה בסכומים גדולים.
כעבור מספר ימים גיבשו מדינות ערב מסמך בן 13 סעיפים ובו נכללו דרישות מקטר על מנת שיופסק החרם כנגדה. המסמך הוצג על ידי כווית המתווכת בין הצדדים. חלק מהדרישות כללו את סגירת הבסיס הצבאי הטורקי שבקטר, ניתוק הקשרים עם חזבאללה, הפסקת פעילותה של רשת אל-ג'זירה ואף צמצום הקשרים הדיפלומטיים עם איראן.
הערות שוליים
কাতার
סוטאוונטו
סוטאוונטו (בפורטוגזית: "נגד כיוון הרוח") הוא שמה של קבוצת איים בדרום איי כף ורדה.
בקבוצת איי סוטאוונטו מצויים האיונים אילהאו גרנדה ואילהאו דה קימה, אילהאו ספאדו, אילהו דו קיי ואילהו לואי קרניירו המהווים יחד את קבוצת איי אילהאו סקוס.
האיון אילהאו דה סנטה מאריה מצוי סמוך לאי סנטיאגו.
ספר סיפורי הענקים
סֵפֶר סִפּוּרֵי הָעֲנָקִים (באנגלית: The Book of Giant Stories) הוא אסופת סיפורים קצרים בנושא ענקים מאת סופר הילדים והמשורר האמריקני דייויד ל. הריסון. הספר יצא לאור בשנת 1972 על ידי חברת ההוצאה לאור American Heritage Press ומהדורה מחודשת יצאה ב-2001 על ידי Boyds Mills Press. הספר זכה להצלחה גדולה ונמכר במעל ל-780,000 עותקים ותורגם לעשרות שפות רבות ביניהן עברית, יפנית ואפריקאנס.
זהו הספר השלישי של הריסון והראשון שלו שזכה בפרס, פרס כריסטופר (Christopher Award, ) בשנת 1973. על כך הגיב הריסון שבזמנו לא היה לו מושג שזהו פרס כל כך יוקרתי, אם כי עכשיו זהו אחד מהעיטורים היקרים ביותר לו.
התרגום בעברית
הספר תורגם לעברית על ידי אמציה פורת ויצא לאור בשנת 1975 בהוצאת עם עובד. בתרגומו שינה פורת במעט את נוסח הספר. השינויים ניכרים בעיקר במתן שמות תנכיים לדמויות שבמקור האנגלי היו חסרות שם וכן בהוספת משלב לשוני גבוה לתרגום הטקסט המקורי שהיה כתוב בשפה סטנדרטית. משחקי מילים והלשון המליצית בה השתמש זכו להערכה מצד ציבור הקוראים.
עבור שמות הענקים השתמש פורת בשמות של ענקים מהתנך עבור דמויות ענקים, לדוגמה אחימן, ששי, עוג מלך הבשן, סף, ישבי וגוליית. עבור הילדים בסיפור השתמש גם בשמות התנכיים דוד, יהונתן ויוחנן.
על הסיפור "סוֹדוֹ שֶׁל דָּוִד הַקָּטָן" נערך מופע תיאטרון בובות בישראל.
תרגום באפריקאנס
ב-13 במאי 2022 חתם הריסון עם המוציאה לאור של הספר באפריקאנס, Pearson South Africa, על הדפסת 50,000 עותקים על מנת לכלול אותו בתוכנית לימוד באפריקאנס לתלמידי כיתות ד'.
אלה בשלישימו
אלה בשלישימו (חננו ה' חננו) הוא פיוט "סליחה" שחובר על ידי רבי שלמה הבבלי. הפיוט נאמר בסליחות כמנהג האשכנזים. ב"מנהג פולין" הוא נאמר ביום השישי של הסליחות, ולפיכך הוא אינו נאמר בשנים שבהן ראש השנה ביום חמישי או בשבת. בנוסף, צורף הפזמון גם לסליחות של תעניות שובבי"ם ת"ת, בשבוע של פרשת בא. מחרוזת הפזמון של הפיוט לבדה נאמרת במנהג אשכנז המערבי בתפילת נעילה ביום הכיפורים.
מבנה הפיוט
הפיוט מורכב משמונה בתים, אשר יוצרים את האקרוסטיכון "שלמה הקטן". בנוסף, ראשי השורה השלישית בשלושת הבתים הראשונים יוצרים את האקרוסטיכון "שלמ". עזרא פליישר סבור שיש להשלים את האקרוסטיכון עם האות "ה", או זו שבאמצע השורה השלישית של הבית השלישי (הֱיוֹת נִסְתָּרִים) או שבשורה השלישית של הבית הרביעי יש להוסיף "ה" (?ה?שׁוֹבֵר). כל בית מורכב משלוש שורות, בחלוקה הבאה: שתי השורות הראשונות בנויות, הן במבנה והן בתוכן, על בסיס הפסוק, המדבר על הניגוד בין הגויים, שמסתמכים במלחמה על כוחם הפיזי ועצמתם הצבאית, לבין עם ישראל, המסתמך על הקב"ה. השורה הראשונה בבית מקבילה לחציו הראשון של הפסוק, המדבר על הגויים, ומורכבת משתי צלעיות, כאשר הצלעית הראשונה פותחת במילה "אלה", והצלעית השנייה פותחת במילה "ואלה". שתי הצלעיות מתארות את אמצעי הקרב בהם נוקטים הגויים, תוך שימוש בדימויים שונים ממקורות היהדות לאמצעים המשמשים במלחמה (כך בשורה הראשונה - אֵלֶּה בְּשָׁלִישֵׁימוֹ / וְאֵלֶּה בְּפָרָשֵׁימוֹ / בִּקְרָב). בבתים הראשון, שני, שלישי ושמיני, בהם השורה מביאה שמות עצם בהם נוקטים הגויים, מובאת מילת סיום נוספת לשורה, המתארת את הפעולה אותה עושים עם העצמים (כך בשורה השנייה - אֵלֶּה בְּמָגִנָּתָם/ וְאֵלֶּה בְּצִנָּתָם / מִסְתַּחֲרִים). שורות אלו כוללות חמש מילים בשורה, ובהן יש חריזה נפרדת לשתי הצלעיות הראשונות, וחריזה נפרדת לצלעית השלישית, אשר זהה לחריזת שאר הבית. בבתים הרביעי עד השביעי מובאות בכל שורה רק פעולות אותם עושים הגויים, והשורות מכילות שתי צלעיות בנות שלוש מילים (סך הכל שש מילים בשורה). בשורות אלו שתי הצלעיות חורזות בחריזה הכללית של הבית. השורה השנייה בכל בית מבוססת על חציו השני של הפסוק, וכמוהו פותחת במילה "ואנחנו", תוך הבאת תיארים שונים לקב"ה וליחס בין עם ישראל לבינו. השורה השלישית משלימה את השורה השנייה, וממשיכה את תיאור הקב"ה שמופיע בה. מחרוזת הפזמון של הפיוט בנויה מצירוף של קטעים מתוך ארבעה פסוקים: חָנֵּנוּ ה' חָנֵּנוּ / עֲנֵנוּ ה' עֲנֵנוּ / עָזְרֵנוּ אֱלֹהֵי יִשְׁעֵנוּ / כִּי עָלֶיךָ נִשְׁעָנְנוּ. עזרא פליישר משער שאולי המחרוזת לא הופיעה במקורה בפיוט. בתבנית הפיוט של שלמה הבבלי כתב רבי שמעון בן יצחק את סליחתו "אלה בשן סלע מצודתם".
Charli
Charli (בעברית: צ'ארלי) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-היוצרת הפופ הבריטית צ'ארלי XCX. האלבום יצא לאור ב-13 בספטמבר 2019, על ידי חברות התקליטים אסיילום רקורדס, אטלנטיק רקורדס. הסינגל הראשון מהאלבום, "1999", יצא לאור ב-5 באוקטובר 2018.
רקע והפקה
במהלך תחילת חודש יוני 2019, חשפה צ'ארלי כי האלבום שלה יכלול 15 שירים וביניהם 14 שיתופי פעולה. ב-13 ביוני, חשפה את עטיפת האלבום ואת שמו של האלבום שנקרא "Charli".
שמיכה
שמיכה היא כלי מיטה המשמש לכיסוי, בדרך כלל גדולה ומלבנית, מיועדת לשמור על חום הגוף של המתכסה בה, במיוחד בזמן השינה, או ככיסוי דקורטיבי למיטה.
המלה העברית "שמיכה" היא מקראית. היא מופיעה בתנ"ך רק פעם אחת, בסיפור יעל וסיסרא.
שמיכות מאופיינות על פי החומרים מהם הן עשויות, על פי עוביין, גודלן ותכליתן: