cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נגישות אינטרנט
מניעים להרחבת הנגישות וחקיקה
ישנו קשר בין נגישות אתרי אינטרנט לבין שימוש בטכנולוגיה מסייעת לנגישות מחשבים (טכנולוגיה שעוזרת לאנשים עם לקות לעשות מה שאנשים חסרי לקות עושים בלא טכנולוגיה, כגון תוכנות להגדלת התמונות על מסך המחשב). עבור אדם עם לקות, בהחלט ייתכן מצב שבו אל חלק מאתרי האינטרנט הוא אינו יכול לגשת אפילו אם הוא משתמש בטכנולוגיה מסייעת, אל חלק נוסף הוא יכול לגשת רק בשימוש בטכנולוגיה מסייעת ואל השאר אפילו טכנולוגיה מסייעת אינה מועילה לו לגשת. מעצב אוניברסלי אמור לשאוף למצב שבו השימוש באמצעי טכנולוגיה מסייעת רבים ככל האפשר יהיה אפשרי ובה בעת יהיה בלתי נחוץ.
נגישות התמליל והתמליל כאמצעי נגישות
על התמליל (הטקסט) המופיע באתרי אינטרנט להיות מוזן לאתר כתמליל ולא כצילום של תמליל. זאת מכמה סיבות:
היותו של התמליל קל למניפולציה הופך אותו לאמצעי הנגשה עבור האלמנטים האחרים שבדף האינטרנט. התמונות והאיורים דורשים תמליל חליפי שקורא המסך של לקויי הראייה מקריא באופן אוטומטי, קטעי הווידאו דורשים תרגום בכותרות עבור לקויי שמיעה (כיום ישנם אמצעים למניפולציה גם על התמליל שבכותרות אלה), מפה עם אזורי לחיצה דורשת תפריט צד עם קישוריות תמליל וכיוצא בזה. אפילו כאשר חלק מן התמליל מסומן בצבע או בצורה שונה משאר התמליל, על תוכן התמליל לרמוז על כך. כדי שטבלאות יהיו נגישות יותר, יש להגדיר בהן, בעזרת תמליל, את השורות וטורים, גם במקרה בו לאדם חסר לקות ההגדרות האלו נראות מובנות מאליהן. מעבר לזאת, דף אינטרנט שקשה לסדר בו תמלילים חילופיים דורש דף בעל מידע זהה לו מסוג "תמליל בלבד".
לתמליל יש גם מגבלות. לא כל אחד מוצא חלקי תמליל בקלות ובמהירות. לכן מומלץ שלחיצים יכילו צלמית לצד התמליל שלהן. אפשרי גם לשלב בדף האינטרנט פונקציות המקלות את המניפולציה של גודל וצבע התמליל ומקלות את העברתו לקורא מסך, עבור גולשים שלא למדו כיצד לעשות זאת בעזרים המצויים במחשב. כמו כן, התמליל צריך להיות מנוסח באופן פשוט דיו עבור מי שקורא בשפה זרה או עבור מי שלקותו מפריעה לו להבין מלל מסובך.
התמליל שבקישוריות צריך להיות ארוך יחסית כדי שאנשים עם לקות תנועה יוכלו לכוון את העכבר לקישורית בקלות וכדאי להכיל מספיק תמליל בתוכן, כך שהדפים אליהם הן מובילות יהיו קלים לזיהוי, גם אם תוכנת נגישות מפרידה את הקישורית משאר התמליל (חלק מהתוכנות של העיוורים עושות כך).
אמצעי התמצאות
ההתמצאות בדפי אינטרנט עשויה להיות קשה מהרגיל עבור אנשים מקבוצות מסוימות. קבוצה אחת היא זו של אנשים בעלי תפישה חזותית לקויה. לא כל אדם יבין, לדוגמה, שהתמליל המופיע על המסך הוא בעל שני טורים או שלצד התמליל מופיע איור. לא כל אדם יבין כיצד מחולקת טבלה פשוטה לטורים וכיוצא בזה. קישורית המובילה אל תחילת העמודה הבאה יכולה לפתור בעיה כזו.
בעיות התמצאות כלליות יותר יכולות להיפתר בעזרת מפת אתר או תפריט לקבוצת דפים או תוכן עניינים לדף אינטרנט ארוך. מקובל גם, בתחילתו של תפריט, לשים קישורית בצבע זהה לרקע הדף, שמסייעת לעיוורים הנעזרים בקורא מסך לדלג על כלל התפריט ולהגיע בלא הפרעה אל תוכן דף האינטרנט עצמו.
תקנים וכלים
מספר תקנים בינלאומיים מנסים לפשט ולהסדיר את נגישות האינטרנט. תקנים אלה מותאמים לחוקיהן של מדינות שונות. אחד התקנים הוא World Wide Web Consortium. תקן אחר הוא RSS, היוצר דפים נגישים המכילים רק את המידע שהתחדש לאחרונה בדפי אינטרנט. קיים גם תקן DAISY לנגישות דפי אינטרנט ללקויי ראייה קשים.
לבד מהתקנים, ישנם כלים עבור מעצבי דפי אינטרנט שמאתרים חלק מבעיות הנגישות, כמו חוסר בתמליל חלופי לתמונות או אי הגדרה של טורים בטבלה (כמו Bobby WorldWide Web Accessibility Tool או Quality Matters). יתרונם של כלים אוטומטיים על פני בדיקת נגישות בידי גורם אנושי הוא ביכולתם של הכלים האלה לבדוק הרבה דברים ובאופן עקבי. אולם, כלים אלה מחמיצים, לא פעם, בעיות נגישות שלא נוסחו בכללים נוקשים.
מאידך, יש גם כלים שמקלים על בודק נגישות אנושי בעבודתו – קיימות, למשל, תוכנות הדמיה המראות למעצב כיצד האתר שלו, או דיאגרמות מתוכו נראים בעיניי עיוורי צבעים ובודק אנושי יכול להפעיל קורא מסך ולבדוק אם קורא מסך מצליח להתמודד עם האתר. הוא יכול לבדוק גם כיצד ייגש אל האתר אדם המתפעל מחשב במתגים וסריקה. אולם, יש לדבר גבול. לא כל בודק יכול לדמות את השימוש בידי כל בעל לקות. ישנן לקויות שקשה לדמות ומעבר לזאת, מספר מצבי הלקות הקיימים הוא רב עד מעבר ליכולת תפיסתו של אדם בודד.
ג'ון מוריסון (מושל איידהו)
ג'ון טרייסי מוריסון (באנגלית: John Tracy Morrison; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איידהו השישי בשנים 1903–1905.
ביוגרפיה
ג'ון מוריסון נולד במחוז ג'פרסון שבפנסילבניה. ב-1886 הוא נשא לאישה את גרייס דרלינד מקיי. ב-1887 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ווסטר. ב-1890 הוא סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קורנל ועבר לקולדוול, איידהו, שם הוא היה לעורך דין מצליח וחבר פעיל בכנסייה הפרסביטריאנית המקומית. חמש פעמים הוא שימש כחבר באספה הלאומית של הכנסייה.
ב-1891 היה מוריסון פעיל בייסוד הקולג' של איידהו, שימש כאחד מחברי הסגל המקוריים שלו, ולימד אנגלית והיסטוריה. ב-1863 הוא היה לחבר בחבר הנאמנים של המוסד, תפקיד בו הוא שימש עד 1904.
ב-1896 הוא התמודד ללא הצלחה על מושב בבית המחוקקים של איידהו, ובשנים 1897–1900 הוא שימש כיושב ראש הוועדה המרכזית של המפלגה הרפובליקנית באיידהו.
ב-1902 נבחר מוריסון כמועמד הרפובליקנים למשרת מושל איידהו. הוא נבחר לתפקיד לאחר שהביס את המושל הדמוקרטי המכהן, פרנק האנט. במהלך כהונתו כמושל, הונהגה מערכת לבדיקת מידות ומשקלות של המדינה, חוקק חוק לאספקת מזון לעניים, והוקם בית ספר רפורמיסטי בסנט אנתוני.
ב-1904 ביקש מוריסון להיבחר לתקופת כהונה שנייה כמושל, אך הוא לא נבחר בבחירות המקדימות של הרפובליקנים, ותחת זאת נבחר פרנק גודינג. לאחר תום כהונתו כמושל בינואר 1905, שב מוריסון לקולדוול, וחידש את עיסוקו בעריכת דין.
ג'ון מוריסון נפטר בבויסי ב-20 בדצמבר 1915. הוא נטמן בבית הקברות מוריס היל שבעיר.
נצר (בוטניקה)
בבוטניקה, נצר (באנגלית: shoot) הצמח מורכב מכל גבעול ונספחיו, כולל פרחים, עלים וניצנים הצומחים לרוחב. הגדילה מנביטת זרעים כלפי מעלה הוא נצר שממנו יתפתחו עלים. באביב, נצרי צמחים רב-שנתיים הם הגידול החדש שצומח מהאדמה בצמחים עשבוניים או גידולי הגבעולים, או הפרחים החדשים שצומחים על צמחי עץ.
בשפת היומיום, נצצצצצר הוא שם נרדף לגבעול. גבעולים, מרכיב אינטגרלי של נצרים, מספקים ציר להתפתחות ניצנים, פירות ועלים.
נצרים צעירים נאכלים לרוב על ידי בעלי חיים מכיוון שהסיבים בגידול החדש עדיין לא השלימו את התפתחות דופן התא המשני, מה שהופך את הנצרים הצעירים לרכים יותר וקלים יותר ללעיסה ולעיכול. ככל שהנצרים גדלים, התאים מפתחים קירות משניים בעלי מבנה קשיח. חלק מהצמחים (למשל שרך בשם ברקן, Bracken) מייצרים רעלנים שהופכים את שורשיהם לבלתי אכילים או פחות טעימים.
סוגי נצרים בצמחי עץ
לצמחי עץ רבים יש נצרים קצרים ונצרים ארוכים המובחנים אלה מאלה. בחלק מבעלי הפרחים, הנבטים הקצרים, הנקראים גם נבטי דורבן או דורבנות פרי, מייצרים את רוב הפרחים והפירות. דפוס דומה קיים אצל כמה עצי מחט ובגינקו, אם כי הזנים הקצרים של כמה סוגים כגון Picea הם קטנים ואפשר לטעות ולהחשיבם כחלק מהעלה שצמח מהם.
יושקו גברדיול
יושקו גברדיול (בקרואטית: Joško Gvardiol; נולד ב-23 בינואר 2002 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדות הבלם והמגן בקבוצת מנצ'סטר סיטי ובנבחרת קרואטיה.
קריירת מועדונים
ב-28 בספטמבר 2020 חתם גברדיול על חוזה לחמש עונות בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה, והושאל בחזרה לדינמו זאגרב עד לסוף העונה. בסך הכל ערך גברדיול 36 הופעות ליגה במדי דינמו זאגרב, בהן הבקיע שלושה שערים.
לקראת עונת 2021/2022 נכלל גברדיול בסגל של ר.ב. לייפציג. ב-20 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על שטוטגרט במסגרת המחזור השני בליגה. ב-11 בדצמבר 2021 כבש שער בכורה בניצחון 1–4 על בורוסיה מנשנגלדבאך.
ב-5 באוגוסט 2023 חתם גברדיול במנצ'סטר סיטי לחמש שנים. הוא נרכש תמורת 95 מיליון אירו ובכך הפך לשחקן ההגנה היקר בהיסטוריה.
ב11 לאוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו עבור סיטי במשחק נגד ברנלי כשעלה בדקה ה79' בניצחון 3-0.
קריירה בינלאומית
גברדיול היה חלק מסגל נבחרת קרואטיה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך הופעה אחת בטורניר.
ב-6 ביוני 2021 ערך גברדיול את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, כשהחליף את בורנה בארישיץ' בהפסד 0–1 לנבחרת בלגיה במשחק ידידות.
גברדיול היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר יורו 2020, וערך ארבע הופעות בטורניר. ב-8 באוקטובר 2021 כבש שער בכורה במדים הלאומיים בניצחון 0–3 על קפריסין במוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022.
הבליזארד של ליל כל הקדושים (1991)
הבליזארד של ליל כל הקדושים (1991) הייתה סערה עוצמתית שגרמה לתקופה של שלג כבד והצטברות קרח, אשר פגעה בחלקים של המערב התיכון העליון של ארצות הברית, בין 31 באוקטובר עד 3 בנובמבר 1991. במהלך השבוע האחרון של אוקטובר 1991, סערה גדולה מעל האוקיינוס האטלנטי (הסערה המושלמת (1991)) חסמה את מרבית דפוסי מזג האוויר בחצי המזרחי של ארצות הברית ולאחר מכן, הלחות ממפרץ מקסיקו כוונה צפונה.
עד שהמשקעים חדלו מלרדת, ערים רבות בצד המזרחי של מינסוטה וצפון מערב ויסקונסין הגיעו לשיא של הצטברות שלג בתחילת העונה, בעוד שחלקים מדרום מינסוטה וצפון איווה חוו סערות קרח רבות עוצמה גם כן. אוויר ארקטי שאפף את המאורעות גרם לטמפרטורות נמוכות מאוד באזורים. במהלך הבליזארד וסופת הקרח, נהרגו 22 בני אדם ומעל 100 נפצעו.
רבחי כמאל
רבחי כמאל (בערבית: ربحی كمال; 1913 - 1979) היה סופר, מורה ושדרן רדיו פלסטיני. נודע ביישוב בשל שליטתו בשפה העברית והרצאותיו בחוגים שונים, ולאחר קום המדינה כקריין העברי של רדיו קול דמשק. כמאל היה מרצה לשפות שמיות באוניברסיטת דמשק, האוניברסיטה הערבית של ביירות ואוניברסיטת ירדן. חיבר בין היתר את "המלון החדש עברי ערבי", ואת ספר הלימוד "עברית בלי מורה", שהיה ספר הלימוד הראשון ללימוד עצמי של השפה העברית במדינות ערב.
משפט קון
משפט קון (נקרא על שמו של הארולד קון Harold W. Kuhn) הוא משפט בתחום תורת המשחקים. לפי משפט זה בכל משחק בצורה רחבה, אם לשחקן כלשהו יש זיכרון שלם אז לכל אסטרטגיה מעורבת של אותו שחקן קיימת אסטרטגיית התנהגות שקולה לה ולכל אסטרטגיית התנהגות של אותו שחקן קיימת אסטרטגיה מעורבת השקולה לה.
הבליזארד של ליל כל הקדושים (1991)
תקציר מטאורולוגי
הבליזארד של ליל כל הקדושים בשנת 1991 נגרם כתוצאה מחזית קור ארקטית חזקה שהגיעה מדרומה ומזרחה דרך מרכז ארצות הברית מספר ימים לפני כן. ב-28 באוקטובר הטמפרטורות מהמזרח היו מעל הרגילות, דבר שעורר תהייה בנוגע למתרחש.
משפט קון
זיכרון שלם
נאמר שלשחקן i יש זיכרון שלם אם לכל שני קדקודים Y, X הנמצאים באותה קבוצת ידיעה של שחקן i, המסילות מהשורש לקדקודים Y, X עוברות דרך אותן קבוצות ידיעה של שחקן i ובאותו סדר. יתר על כן, הפעולה שבה שחקן i נוקט בקדקוד ההחלטה ה-k שלו על המסילה לקדקוד X שווה לפעולה בה הוא נוקט בקדקוד ההחלטה ה-k שלו על המסילה לקדקוד Y.
רבחי כמאל
בארץ ישראל
באותה שנה הרצה כמאל מול חברי "הליגה להתקרבות ושיתוף יהודי-ערבי", ארגון שקם בעקבות התפרקות ברית שלום. באירוע, כמאל דקלם שירה עברית והוסיף לה את תרגומו הערבי, וסיים בנאום בנושא אסלאם ודמוקרטיה בו קרא לאחווה שמית. כמאל התיידד עם אנשי ברית שלום, ביניהם יהודה לייב מאגנס, ארנסט סימון וורנר סנטור; דירתו בשייח' ג'ראח הייתה מקום למפגשי קבע בין יהודים לערבים אף בשנות המרד הגדול. כמאל נמנה בין החוגים הספרותיים של יצחק שמוש וישראל בן-זאב, ואף סייע לאחרון בהכנת ספר הלימוד "הערבית המדוברת".
הבליזארד של ליל כל הקדושים (1991)
תקציר מטאורולוגי
הניגוד בין שתי מסות האוויר (של הסופות) היה מוחלט ובבוקר ה-29 באוקטובר חזית הקור הייתה בערך באמצע טקסס. לאחר מכן, הטמפרטורה בעיר אמרילו שבמערב טקסס ירדה ל-22 מעלות עם רוח צפונית חזקה. רחוק יותר ממזרח טקסס, הטמפרטורה הייתה 64 בדאלאס - הפרש טמפרטורה של 42 מעלות בטווח של 300 מייל. בצפון ארצות הברית, הקור בבוקר היה גבוה.
משפט קון
שקילות בין אסטרטגיה מעורבת לאסטרטגית התנהגות
השקילות באה לידי ביטוי במובן שבו ללא תלות באסטרטגיות בהן נוקטים השחקים האחרים, ההסתברות להגיע לקדקוד בעץ כאשר שחקן i משתמש באסטרטגיה מעורבת מסוימת זהה להסתברות להגיע לאותו הקדקוד כאשר שחקן i נוקט באסטרטגיית ההתנהגות השקולה לה. כלומר, אם \sigma_i היא אסטרטגיה מעורבת ו- b_i היא אסטרטגית התנהגות של שחקן i במשחק בצורה רחבה אז הן שקולות זו לזו אם לכל קומבינציה \sigma_{-i} של אסטרטגיות של שאר השחקנים הן משרות הסתברויות שוות על כל אחד מקדקודי עץ המשחק כלומר על כל אחת מהתוצאות האפשריות במשחק.
רבחי כמאל
בארץ ישראל
בשנות הארבעים החל כמאל ללמד בקורסים ללימודי ערבית מטעם הוועד הלאומי. כמאל פרסם בעיתונות העברית, וסייע למרצים באוניברסיטה העברית בהכנת פרסומים והגהות. בשנת 1945 כמאל נישא לריפקה, בת דודתו.
לאחר מלחמת העצמאות
בעת מלחמת העצמאות הותקף כמאל בידי מתפרעים יהודים בעת שנכנס לרחוב הסולל (כיום רחוב החבצלת). לפי עדותו של גבריאל שטרן, כמאל ניצל לאחר שאישה יהודייה צעקה כי כמאל יהודי. לאחר מכן, הוחבא כמאל בידי אנשי ההגנה בחנות הספרים "העתיד" שברחוב הסולל, והועבר בידי כוחות משטרה למקום בטוח. למחרת האירוע, פרסם עיתון "דבר" גינוי כנגד המתפרעים, וטען כי כמאל הוצא מן המקום בשלום. עם זאת, לאחר זמן לא רב פוצץ הבית בו התגורר כמאל באחת מפעולות התגמול. אנשי המוסדות הלאומיים הביאו צער על המעשה, שכן גם בעל הבית, אחמד כינאני, נחשב לשוחר שלום, אולם כמאל נותר חסר כל, ויצא כפליט אל קרובי משפחתו בדמשק.
עם הגעתו לסוריה בשנת 1948 החל כמאל ללמד עברית במשרד הביטחון הסורי, וכן ללמד עברית, ארמית וארמית סורית באוניברסיטת דמשק. כמו לימד כמאל ערבית במשרד הביטחון הסורי. חומר הלימוד אותו כמאל העביר כלל היסטוריה ישראלית עתיקה, שירת ימי הביניים, וכן דקדוק עברי בפברואר 1954 החל כמאל לעבוד כקריין עברי ברדיו קול דמשק, ושידר דברי תעמולה המיועדים לציבור הישראלי.
משפט קון
משחק בו משתתף שחקן יחיד עם אסטרטגיה מעורבת שאין אסטרטגיית התנהגות שקולה לה
נראה כי לאסטרטגיה המעורבת אין אסטרטגית התנהגות שקולה.
משפט הפיקוד העליון
הנאשמים במשפט זה היו כולם גנרלים רמי-דרג בוורמאכט (אחד מהם היה אדמירל לשעבר). חלק מן הנאשמים היו חברים בפיקוד העליון של הוורמאכט, בכוחות המזוינים של גרמניה הנאצית. הם הואשמו בכך שהשתתפו, או תכננו, או איפשרו ביצוע פשעי מלחמה רבים במדינות שנכבשו בידי הכוחות הגרמניים בתקופת מלחמת העולם השנייה.
משפט קון
משחק בו משתתף שחקן יחיד עם אסטרטגיה מעורבת שאין אסטרטגיית התנהגות שקולה לה
אסטרטגיה מעורבת זו משרה את ההתפלגות הבאה על תוצאות המשחק: .
רבחי כמאל
לאחר מלחמת העצמאות
לפי עדות יהודה כרמי, רב החובל של ספינת הדיג הישראלית "נחמן", שנעצרה בידי השלטונות הסוריים בעת שחזרה ממסע דיג בחופי טורקיה, כמאל השתתף בחקירת אנשי הספינה בעת שהם שההו בכלא בלטקיה.
משפט הפיקוד העליון
שופטי בית הדין הצבאי היו ג'ון סי. יאנג מקולורדו, וינפריד ב. הייל מטנסי, וג'אסטין וו. הרדינג מאלסקה. התובע הראשי היה בריגדיר גנרל טלפורד טיילור. כתב האישום הוגש לבית הדין ב-28 בנובמבר 1947, והמשפט נמשך מ-30 בדצמבר 1947 ועד 28 באוקטובר 1948. מתוך 14 הנאשמים, שניים זוכו מכל אשמה; יוהנס בלסקוביץ התאבד במהלך המשפט; ויתרת הנאשמים נידונו לתקופות מאסר שבין שלוש שנים למאסר עולם.
משפט קון
משחק בו משתתף שחקן יחיד עם אסטרטגיה מעורבת שאין אסטרטגיית התנהגות שקולה לה
אסטרטגית התנהגות משרה את ההתפלגות הבאה על התוצאות:
.
אם אסטרטגית ההתנהגות שקולה לאסטרטגיה המעורבת \sigma_1, שתיהן משרות אותה התפלגות על התוצאות. לכן:
משחק בו משתתף שחקן יחיד עם אסטרטגית התנהגות שאין אסטרטגיה מעורבת שקולה לה ("הנהג השכחן")
מכיוון שהתפלגות זו אינה יכולה להתקבל באמצעות אסטרטגיה מעורבת כלשהי נאמר שאין אסטרטגיה מעורבת שקולה לאסטרטגיית ההתנהגות הנתונה.
התנאי לכך שלכל אסטרטגיית התנהגות יש אסטרטגיה מעורבת שקולה
כל מסילה היוצאת מהשורש עוברת דרך כל קבוצת ידיעה של שחקן i לכל היותר פעם אחת.
רבחי כמאל
לאחר מלחמת העצמאות
בשנת 1970 חיבר כמאל עבודת דוקטורט באוניברסיטת מדריד, בנושא שירת ספרד בימי הביניים. באותה שנה פרסם כמאל את הספר "אל־עבריה מן עיר מועלם" (עברית ללא מורה) שהיה ספר הלימוד הערבי הראשון בנושא השפה העברית שיועד להפצה בשפה העברית. לצד התרגילים הספר הכיל מילון של מונחים צבאיים וביטויים חברתיים ומדיניים; עותקי הספר הופצו גם בשטחי הגדה המערבית. באותו עשור, חיבר כמאל את "המלון החדש עברי ערבי", שהיווה מילון עברי ערבי מקיף, וכן מספר מחקרים בנושא שפות שמיות. בנוסף לעבודתו באוניברסיטת דמשק, הרצה כמאל בנושא השפה העברית באוניברסיטה הערבית של ביירות וכן כמרצה באוניברסיטת ירדן בנושא עברית, ארמית סורית, בלשנות השוואתית, שפות שמיות עתיקות וספרות.
כמאל נפטר בשנת 1979.
האחים של איטליה
האחים של איטליה (או אחי איטליה, באיטלקית: Fratelli d'Italia) היא מפלגת השלטון באיטליה. המפלגה היא מפלגה לאומית-שמרנית, ונחשבת למפלגת ימין קיצוני. המפלגה זכתה ברוב המושבים בפרלמנט האיטלקי בבחירות שנערכו ב-25 בספטמבר 2022, ובעקבותיו נבחרה מנהיגת המפלגה ג'ורג'ה מלוני לראשות ממשלת איטליה.
המפלגה, שנוצרה מפיצול של "מפלגת העם החופשית" (PdL, Popolo della Libertà; "פופולו דלה ליברטה") בדצמבר 2012, היא היורשת העיקרית של התנועה השמרנית הנאו-פשיסטית האיטלקית "התנועה החברתית האיטלקית" (MSI, 1946–1995) ו"הברית הלאומית" (AN, 1995–2009). הברית הלאומית מוזגה למפלגת העם החופשית בשנת 2009, אך עיקרו נמצא ב-FdI.
משפט הפיקוד העליון
האישומים
כתב האישום הכיל ארבעה סעיפי אישום על פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות: כל הנאשמים הואשמו בכל סעיפי כתב האישום, וכולם הכחישו את האישומים.
סעיף 4 לכתב האישום, האישום בדבר קשירת קשר, נמחק על ידי בית הדין כיוון שנמצא שהוא חופף לאישומים האחרים. בית הדין זיכה את הנאשמים מסעיף 1 לכתב האישום וקבע כי הנאשמים לא היו קובעי מדיניות, וכי ההכנות למלחמה ונטילת חלק במלחמה על בסיס פקודות ממונים אינם בגדר פשע תחת הכללים של החוק הבינלאומי הרלוונטי באותה עת.
האחים של איטליה
אידאולוגיה
האחים של איטליה נוצרה מפיצול בתוך מפלגתו של סילביו ברלוסקוני, "מפלגת העם החופשי", בדצמבר 2012. עיקר הנהגת המפלגה (כולל מלוני), הגיעה ממפלגת הברית הלאומית, שהתמזגה לתוך מפלגת העם החופשי ב-2009. מפלגת הברית הלאומית הייתה היורשת של התנועה החברתית האיטלקית (MSI, 1945–1995), מפלגה נאו-פשיסטית שנוסדה על ידי חברים לשעבר במפלגה הפשיסטית הלאומית (1921–1943) והמפלגה הרפובליקנית הפשיסטית (1943–1945) שהוצאו מחוץ לחוק.
המפלגה התחקתה אחר שורשיה בהיסטוריה ובערכים של התנועה החברתית האיטלקית ויורשתה הברית הלאומית.
המפלגה היא אירוסקפטית וקראה בעבר לאיטליה לפרוש מגוש האירו ולפרק את האיחוד האירופי. המפלגה קוראת למדיניות של אפס סובלנות לגבי הגירה בלתי חוקית ותומכת בהגדלת שיעור הילודה באיטליה במטרה לצמצם את התלות בהגירת עבודה. הכוחות השליליים בעיני המפלגה כוללים הגירה, אסלאם, אינטגרציה אירופית ומה שתואר כ"שדולות להט"בים". המפלגה מתנגדת להמתת חסד, להפלות ולנישואים חד מיניים, מקדמת חקיקה לאיסור פונדקאות ומשתפת פעולה עם תנועות המתנגדות להפלות ואנטי להט"ב.
לקראת הבחירות הפרלמנטריות באיטליה ב-2022, מלוני ביקשה לעצב מחדש את האחים של איטליה כקבוצה שמרנית מהזרם המרכזי, כדי לפנות למצביעים נוספים, תוך התיישרות מלאה עם נאט"ו וארצות הברית בעניין הפלישה הרוסית לאוקראינה. בעוד מלוני טענה כי אין כל קשר בין מפלגתה לבין פאשיזם, מבקרי "האחים של איטליה" התעקשו שתומכי פאשיזם עדיין נמצאים למכביר בשורותיה. בשנת 2022 פרסם העיתון "לה רפובליקה" דברים שכתב שמונה שנים קודם ברשתות החברתיות מועמד מטעם המפלגה בבחירות בסיציליה, ושבהם כינה את היטלר "מדינאי ענק" והתגאה בכך שמלוני היא "פאשיסטית מודרנית". המפלגה מיהרה להשעותו ולנתק את הקשרים איתו.
מלוני, שתמכה בנקיטת יד קשה יותר נגד מהגרים, בהפחתת התלות באיחוד האירופי ובקידום הנצרות וערכי המשפחה המסורתית, גיבשה ברית עם מפלגות הימין של מתיאו סלביני וסילביו ברלוסקוני.
שם וסמל
שם המפלגה "האחים של איטליה" לקוח מהמלים הראשונות בהמנון האיטלקי. סמל המפלגה כולל איור של להבה בצבעי הדגל האיטלקי, סמל נאו-פשיסטי שנלקח מהמפלגה הנאו-פשיסטית שהוקמה באיטליה לאחר מלחמת העולם השנייה. במפלגה היו חברים בני משפחתו של בניטו מוסוליני. בשנים האחרונות מנסה הנהגת המפלגה לבדל עצמה מהמפלגה הנאו-פשיסטית MSI. במסגרת מאמץ זה הוסר, ב-2017, הלוגו של MSI מסמל המפלגה
דוד בן ארזה
דוד פרץ בן ארזה (נולד ב-14 בינואר 1999, כ"ו בטבת ה'תשנ"ט) הוא זמר-יוצר חרדי ישראלי.
ביוגרפיה
בן ארזה נולד וגדל בשכונת הר נוף שבירושלים לרב יוסף בן ארזה, מחבר סדרת הספרים "יוסף דעת" על התלמוד, וליעל, ביתה של הסופרת שרה ברגמן. למד בישיבת "היכל יצחק – לנדא" ולומד במדרשת זיו בירושלים.
קריירה מוזיקלית
באוקטובר 2020 הוציא את סינגל הבכורה שלו "תישאר", לזכרו של הרב ישעיהו הבר, קרוב משפחתו.
בשנת 2021 הוציא את הסינגלים "אביב בפתח", ו"להיות".
בשנת 2022 הוציא את הסינגלים "לכו למים", ו"נחמה כזו".
באוקטובר 2022 זכה בתואר "תגלית השנה" במצעד אנשי השנה במוזיקה היהודית לשנת תשפ"ב, שערך האתר כיכר השבת, ובתואר "פריצת השנה" במצעד המוזיקה של רדיו קול חי מיוזיק.
בשנת 2023 הוציא את הסינגלים "תכלת ולבן", ו"יורד ועולה".
באפריל 2023 בחר בו אוהד רובינשטיין, עיתונאי "מקור ראשון", לאחד מששת המוזיקאים הצעירים העולים בישראל.
ביוני 2023 פורסם השיר "ירושלים שלי" מתוך "הפרויקט של הלב" בביצועו של בן ארזה.
באוגוסט 2023 התארח כשופט בתוכנית הריאלטי "המאסטרו" שמשודרת ברדיו קול חי.
בשונה מרוב הזמרים החרדים הצעירים, בן ארזה אינו זמר חתונות אלא מופיע בעיקר בחופות, הופעות בוטיק, וכן מתארח בהופעות רבות. בנוסף, הוא מעביר סדנאות יצירה ומוזיקה לצעירים חרדים, מטעם הרשות לצעירים בעיריית ירושלים.
ביקורת
בן ארזה זכה לביקורות חיוביות ממבקר המוזיקה של האתר "כיכר השבת" נתנאל לייפר:
לייפר תיאר את סינגל הבכורה של בן ארזה, "תישאר", כ"סינגל ביכורים משובח במיוחד של יוצר צעיר ומוכשר שאני בטוח שנשמע עליו עוד הרבה בעתיד." הוא הוסיף, "בן ארזה בעל קול מלטף, הוא כותב מרגש ונוגע והלחן ה-'עידן רייכלי' בעיבודם של אלי קליין ואיצי ברי הוא פשוט מרגש ואפילו מצמרר".
בקיץ 2021, בטור שהוקדש ל-"זמרים הצעירים והמבטיחים של המוזיקה היהודית", כתב לייפר על יצירתו של בן ארזה "דוד בן ארזה הוא אחד היוצרים המבטיחים ביותר בז'אנר. הוא כותב ומלחין בצורה יצירתית ומעניינת וכל שיר חדש שלו הוא בצבע."
בתחילת השנה הבאה, הופיע בן ארזה ברשימת "עשרת הכישרונות הגדולים של המוזיקה היהודית" שם בין היתר נכתב עליו – "בן ארזה ניחן בקול מרגש וביכולת הגשה נוגעת במיוחד ונראה כי הוא מתכוון ליצור תמהיל כיפי במיוחד של שירי נשמה לצד להיטי פופ מתקדמים ומורכבים כפי שרק בן ארזה יודע לכתוב."
ג'ון בראונינג
חייו
בראונינג השפיע כמעט על כל תחומי הנשק החם. הוא המציא שיפורים משמעותיים למנגנון פעולה בודדת, לפעולת מנוף (lever-action, הרובה נטען באמצעות משיכת מנוף שנמצא ליד ההדק), פעולת-משאבה (pump-action, הרובה נטען באמצעות הזזה או שאיבה של התקן מתחת לקנה. מנגנון זה נפוץ כיום ברובי shotgun), רובים ורובי shotgun. תרומותיו המשמעותיות ביותר היו כנראה בתחום הנשק החם הנטען אוטומטית. הוא פיתח את האקדחים הנטענים-אוטומטית הראשונים שהיו אמינים וקומפקטים, על ידי פיתוח בריח טלסקופי, שנמצא כיום כמעט בכל אקדח חצי-אוטומטי מודרני. הוא פיתח את המקלע הראשון שהופעל על ידי גז שנפלט מהתרמיל, קולט-בראונינג מודל 1895 - מערכת שמפחיתה רתע והפכה לסטנדרט ברוב כלי הנשק החם הנטענים-אוטומטים, בעלי כוח אש גדול. בראונינג תרם גם לתחום התותחים האוטומטיים.
בין המצאותיו: אקדח קולט M1911 ששימש את צבא ארצות הברית עד 1985, אקדח FN HP (בראונינג היי-פאואר), מקלע כבד M2 בראונינג בקליבר 0.5 אינץ' שמשרת עד היום ברוב צבאות העולם, רובה בראונינג אוטומטי M1918, רובה ציד חצי-אוטומטי מהפכני בראונינג אוטו-5 ורובה וינצ'סטר מודל 1894. רוב כלי ירייה אלה נמצאים בשירות פעיל עד היום במדינות רבות בעולם, עם שינויים קטנים בלבד מהתכנונים המקוריים של בראונינג. הוא פיתח גם מספר כדורים: בהם, כדור לאקדחים ותת-מקלעים בקוטר , ו- (12.7x99 מ"מ נאט"ו) המשמש מקלעים כבדים ורובים נגד ציוד.
עכשיו זה טוב (סרט)
עכשיו זה טוב (באנגלית: Now Is Good) הוא סרט בריטי מסוגת דרמה רומנטית שבויים על ידי אול פארקר. סרט המבוסס על רומן משנת 2007 בשם לפני שאמות, שנכתב על ידי ג'ני דאונהם ואומץ על ידי פארקר, שסיים באותו זמן לכתוב את התסריט לסרט מלון מריגולד האקזוטי. הסרט שבו מככבים דקוטה פנינג, ג'רמי אירווין, ופאדי קונסידיין, מתרכז בסיפורה של טסה, בחורה הגוססת מלוקמיה המנסה לחוות כמה שיותר חוויות לפני מותה.
עלילה
טסה, נערה החולה בלוקמיה לימפובלסטית חריפה, מנסה להשלים רשימה של דברים שהיא מעוניינת לעשות לפני מותה. רשימה זו כוללת עישון סמים, נהיגה במכונית, השתתפות במסיבה, צפייה בזריחה ועוד. חברתה זואי עוזרת לה להשלים את הרשימה. הוריה של טסה גרושים, אמה לא נוכחת מספיק בחייה ואביה מגן עליה בהגנת יתר עד שגורם לה להרגשת חנק. במהלך הסרט טסה מתאהבת בשכנה אדם, המטפל באימו שמנסה להתאושש ממות בעלה.
ביקורות
"עכשיו זה טוב" זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים כאשר הוא שוחרר בספטמבר 2012. הגארדיאן העניק לו שניים מתוך חמישה כוכבים ואמר כי "הסרט לא ממש מצליח לעלות מעל אוסף של קלישאות, למרות כמה הופעות די מוצלחות של השחקנים". האמפייר (מגזין) העניק לסרט שלושה מתוך חמישה כוכבים, בעודו מציין שהסרט "לא אחיד אבל בסופו של דבר מצליח לרגש עם הופעות מפתיעות של קונסידיין וויליאמס, המצליחים לזהור מעל לצוות השחקנים הצעיר. העיתון Birmingham Mail ציין ש"אם אתה אוהד של סרטיו של ניקולס ספארקס – או מחפש סרט מפואר וטוב שבו תוכל לבכות כהוגן – אז צפייה בסרט זה לא יהיה ההחלטה הכי גרועה שתוכל לבחור. העיתון היומי, הNorwich Evening News, ציין "שהסרט מוותר על כל הרגשנות ומביא לקהל רגעים שאומנם לא מרגישים ריאליסטים אבל אי אפשר להתעלם מהעובדה שבתוך כל העצב שלהם, הם מהנים נורא."
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 58%, המבוסס על ביקורותיהם של 26 מבקרים.
עדי גרוסמן
עדי גרוסמן (נולדה ב-22 באפריל 1995) היא ג'ודוקא עבר ישראלית, זוכת מדליית כסף באליפות אירופה בג'ודו עד גיל 23 (2016) ואלופת ישראל לשנת 2019.
ביוגרפיה
גרוסמן גדלה במושב אחיטוב שבעמק חפר. היא החלה להתאמן בג'ודו בגיל שש במועדון בבת חפר תחת הדרכתה של המאמנת בתיה אדיב. בנוסף לג'ודו התאמנה גרוסמן גם בכדורעף, כדורסל והתעמלות קרקע ובגיל 14 החליטה להתמקד באימוני הג'ודו.
ביוני 2011 השתתפה באליפות אירופה לקדטים (עד גיל 21) שנערכה במלטה והגיעה למקום החמישי. ביולי אותה שנה השתתפה בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בטרבזון והגיעה למקום השביעי.
באוגוסט 2015 זכתה במדליית ארד בתחרות מסבב הגביע האירופי (ג'וניור) שנערכה בעיר דבה ברומניה.
ביוני 2016 זכתה במדליית כסף בתחרות מסבב גביע אירופה שנערכה במדריד באוקטובר אותה שנה זכתה במדליית כסף בטורניר בגלאזגו, ובנובמבר זכתה במדליית ארד בתחרות מסבב אירופה שנערכה בטאלין.
בהמשך נובמבר 2016 השתתפה גרוסמן באליפות אירופה בג'ודו עד גיל 23 שנערכה באותה שנה בתל אביב וזכתה במדליית כסף.
ב-13 ביוני 2021, הודיעה בחשבון פייסבוק שלה על פרישה מג'ודו תחרותי, בעקבות פציעות וניתוחים, שהקשו עליה להתחרות. לאחר פרישתה היא החלה לאמן בנבחרת ישראל בג'ודו, כאחראית קדטיות.
איגוד ערים לאיכות הסביבה נפת אשקלון
איגוד ערים לאיכות הסביבה נפת אשקלון הוקם בשנת 1979 מתוקף צו הקמה של שר הפנים וחוק איגודי ערים תשט"ו- 1955. האיגוד עוסק בקשת רחבה של נושאים לקידום איכות הסביבה בנפת אשקלון, תוך דגש על שמירת ערכי הטבע הקיימים באזור ומניעת מפגעים סביבתיים. נכון לשנת 2021, האיגוד מפעיל 12 תחנות ניטור לאיכות האוויר.
באיגוד חברות 10 רשויות מקומיות, כאשר האיגוד משרת אוכלוסייה של קרוב ל-350 אלף תושבים על פני שטח של 1.5 מיליון דונם. הרשויות החברות הן אשקלון, קריית גת, קריית מלאכי, שדרות, מועצה אזורית באר טוביה, מועצה אזורית חוף אשקלון, מועצה אזורית שער הנגב, מועצה אזורית יואב, מועצה אזורית לכיש ומועצה אזורית שפיר.
פעילות האיגוד
האיגוד פועל בנושאים מקצועיים, באמצעות מערך פיקוח ואכיפה, לאיתור ולמניעת זיהומים ומפגעים סביבתיים, בדגש על הנושאים הבאים:
בנוסף, פועל האיגוד למתן מענה לפניות הציבור, לליווי מקצועי של הליכי התכנון והבנייה ולקיום תנאים סביבתיים ברישיונות העסק ובהיתרים שונים תוך שיתוף פעולה עם כלל הרשויות החברות באיגוד והרשויות הממשלתיות הרלוונטיות, ומפעיל מערך כוננות חירום לאירועים חריגים בעלי השפעה סביבתית.
בעלי תפקידים
יו"ר האיגוד החל משנת 2017 הוא ראש עיריית אשקלון, תומר גלאם.
לנדסמנשאפט
לַנדְסְמַנְשַאפְט (ביידיש: לאנדסמאנשאפֿט – איגוד יוצאי עיר; ברבים לאנדסמאנשאפֿטן, ומכאן באנגלית: Landsmanshaftn) הוא ארגון סיוע הדדי ונדבנות של מהגרים יהודים יוצאי אותה עיר או אותו אזור. הייתה זו צורת ההתארגנות המקובלת של מהגרים יהודים ממזרח אירופה החל מסוף המאה ה-19 ובמהלך העשורים הראשונים של המאה ה-20. עיקר מטרתם ופעולתם של ארגוני הלנדסמנשאפטים הייתה להקל על המהגרים היהודים ממזרח אירופה את תהליך קליטתם ושילובם, בעיקר בארצות הברית. רוב הלנדסמנשאפטים פעלו בניו יורק, אך היו שפעלו גם בערים אחרות בארצות הברית אליהן היגרו יהודים ממזרח אירופה, ואף במדינות אחרות כמו קנדה, דרום אפריקה, ארגנטינה, אוסטרליה וישראל.
ההגירה היהודית לארצות הברית
רבים מיהודי מזרח אירופה, ובמיוחד יהודי תחום המושב ברוסיה, היו נתונים לעוני ולרדיפות וסבלו ממשטר שהגביל את חייהם הן מבחינה אישית והן מבחינת אפשרויות התעסוקה שלהם. מצב זה, ובנוסף ריבוי טבעי גדול וגידול ניכר באוכלוסייה, הוביל יהודים רבים לחפש לעצמם חיים חדשים. השינויים הטכנולוגיים שאפשרו תנועה המונית של בני אדם, ומדיניות ההגירה החופשית של ארצות הברית, הובילו לגל הגירה גדול מאוד של יהודים, בעיקר ממזרח אירופה, החל משנת 1881. כך, משנה זו ועד 1924, שבה ארצות הברית סגרה את שעריה להגירה, היגרו אליה כ-2.5 מיליון יהודים. המהגרים היהודים התרכזו בעיקר בערים הגדולות, והריכוז הגדול ביותר שלהם היה בלואר איסט סייד (Lower East Side) שבמנהטן, ניו יורק.
משהיו משוחררים מכבלי השלטונות המדכאים במזרח אירופה וחיו חיי חופש בארצות הברית, יכלו היהודים לעצב את זהותם ואת הקהילות שלהם לפי בחירתם ובאופן חופשי. כך, השכונות היהודיות בערים הגדולות הכילו, לצד העוני בו חיו רבים מהיהודים, גם חיי קהילה פורחים. עקב מספרם הרב, כללה אוכלוסיית המהגרים היהודים בתוכה גוונים שונים שהיוו קרקע פורייה להיווצרות חלוקה פנימית לפי מקום מוצא, מעמד חברתי, מידת דתיות, עמדה פוליטית, ומשתנים רבים שנוספו בהמשך, כמו מחלוקות פנימיות ותחומי עיסוק.
זהות חצויה
המהגרים היהודים לרוב לא חשו רגשי נאמנות לארץ מוצאם שממנה היגרו, אך חשו קשר לשפתה, לתרבותה, למנהגי הפולחן הדתי שנהגו בה, לסביבה שבה גדלו, וחשו קרבה לאנשים מאותו אזור ממנו באו. המהגרים היהודים נטו להתרכז בשכונות שבהן מקור רוב האוכלוסייה היה האזור ממנו הגיעו. ריכוז זה תורגם גם לדפוס התעסוקה של המהגרים שאף הוא קיבל אופי מלוכד. כך, מהגרים מבסרביה נכנסו לתחום הדפוס, מהגרים מהונגריה עסקו בייצור עניבות, וכדומה. בד בבד, החיים החדשים במדינה חופשית מילאו את היהודים בהערצה לעקרונות האמריקאים של חירות ושוויון.
תרבות ארגונית יהודית
עד מחצית המאה ה-19 היה הארגון החברתי של היהודים במזרח אירופה מבוסס ברובו על מודל ריכוזי של קהילה מצומצמת בעיר או באזור מסוים. מודל זה הסתמך בעיקר על פיזור האוכלוסייה שנכפה ברובו על ידי השלטונות. כך לדוגמה, ליהודי רוסיה הותר להתגורר אך ורק באזור תחום המושב. גל ההגירה הגדול של יהודים ממזרח אירופה למערבה ולאמריקה במחצית השנייה של המאה ה-19 הוביל, בין היתר, גם לשינויים חברתיים במערכת הקהילתית היהודית המסורתית, ויצר סוג חדש של ארגונים שלא היה קיים לפני כן. ארגונים אלו קיבלו אופי חדש, חילוני בעיקרו, וכללו ארגונים פוליטיים, ארגוני עובדים וארגוני עזרה הדדית. כך, תרבות הארגון הקהילתי המסורתי מצד אחד, והארגונים החדשים מצד שני, ציידו את היהודים בניסיון ארגון קהילתי עוד לפני הגיעם לאמריקה, ועזרו בעיצוב הקהילות היהודיות החדשות שם.
סוג ארגון שהיה נפוץ באירופה החל מאמצע המאה ה-19 וששימש עם הימים כמודל ללנדסמנשאפטים היה ה"חברה". ארגון כזה הקדיש עצמו למגוון מטרות חברתיות ודתיות כגון לימוד תורה, צדקה, חינוך, טיפול בצורכי דת, והסדרה של אינטרסים מקצועיים. עדיין, ה"חברה" בסביבה האירופית לא ניתקה את עצמה ממודל הסמכות המרכזית לטובת אופי יותר דמוקרטי.
עם הימים הורישה ה"חברה" תרבות ארגונית ללנדסמנשאפטים בשני מישורים מרכזיים: תרבות של התנהלות דתית של טקסים וסמלים שהועתקו ללנדסמנשאפטים עם ההגירה לאמריקה, ובנוסף לכך גם הסדרה פורמלית של הארגון באמצעות חוקי עזר ותיעוד מדוקדק בפרוטוקולים של ישיבות ושל החלטות.
עם זאת, היו הבדלים מהותיים בין ה"חברה" באירופה לבין הלנדסמנשאפטים שנוצרו באמריקה. הבדל אחד נעוץ באופן חלוקת המשאבים. בעוד ה"חברה" דגלה בצדקה, הלנדסמנשאפט דגל בעזרה הדדית. הבדל נוסף נשען על זניחת מודל ההנהגה הריכוזית המזרח אירופי ואימוץ מודל דמוקרטי ושוויוני בהשראת התרבות השלטונית והארגונית האמריקאית.
תרבות ה"אחוות" הסודיות בארצות הברית
לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, הייתה ארצות הברית קרקע פורייה להתפתחות משמעותית של ארגוני אחוות כדוגמת הבונים החופשיים. ארגונים אלו היו עתירי ממון, ויצרו סביבם הילה של יוקרה, ייחוד ומסתורין. המטרות שלשמן הוקמו האחוות היו מגוונות וניתן היה למצוא אחוות של עזרה הדדית, מפעלי ביטוח בריאות וביטוח חיים, ואיגודים מקצועיים. המהגרים היהודים חזו בתופעה זו וביקשו לייסד לעצמם אחוות דומות בראייה שחברות בארגון כזה הוא סממן מובהק לאמריקאיות. כך, הלנדסמנשאפים היהודים, על אף הקשר המהותי למקום מוצאם באירופה, שיקפו את השפעת הסביבה האמריקאית באופן יותר ברור מאשר המסורת הקהילתית ממנה באו, ואימצו את דפוס הפעולה שהיה נהוג באחוות הסודיות האמריקאיות. מעל הכול, ההשפעה האמריקאית של טקסים, מסורת ארגונית וסמלי האחוות הסודיות, קיבלו ביטוי בלנדסמנשאפטים. התוצאה הייתה שילוב של ארגונים יהודיים עם מחויבות ליהדות בצורה שנראית מתאימה יותר לדרך האמריקאית מאשר ליהדות המסורתית.
ארגונים מבוססי מוצא טרם גל ההגירה הגדול
עד לשנות ה-20 של המאה ה-19 הקהילה היהודית בעיר אמריקאית לרוב הייתה מונהגת על ידי ארגון אחד. אולם, בתקופה זו החל פיצול בתוך הארגונים, בעיקר בקרב היהודים יוצאי גרמניה, ונוסדו ארגונים חדשים המבוססים על אידאולוגיה או מוצא לפי המודל של ה-Studentenverbindung הגרמני, אותן אחוות מקצועיות שהיו נפוצות בגרמניה. ארגונים אלו ענו על הצרכים הבסיסיים ביותר של קהילה יהודית קטנה ומנותקת כגון קבורה, כשרות, צדקה וקהילה. כך, אחד הארגונים הראשונים שבישרו על האופי של הלאנדסמנשאפטים היה ארגון בני ברית, שנוסד על ידי יהודים מהגרים מגרמניה וכלל מאפיינים של האחוות הסודיות בארצות הברית. אחת ממטרותיו, שאומצה בהמשך על ידי לאנדסמנשאפטים רבים, הייתה לגשר על הפער בין מעמד המהגר למעמד אמריקאי. אולם, את התקדים הישיר ללנדסמנשאפטים יצרו טפטופי המהגרים היהודים שהגיעו לאמריקה ממחצית המאה ה-19 עם הקמת ארגוני קהילות שנקראו על שם עיר המוצא שלהם. כך, הלנדסמנשאפט המתועד הראשון היה חברה רפואי חולים של יוצאי קרקוב (Hevra Rafuei Chaulim Krakauer Society) אשר נוסד בשנת 1855.
קהילות דתיות
ארגונים אלו פעלו בעיקר לשמר את האופי היהודי של החברים מול החילוניות וראו עצמם כשומרים של מסורת העולם הישן. חוקותיהם כללו התייחסות רבה ללשון הקודש כדי להדגיש את האופי המסורתי, כאשר המטרה הייתה ליצור אווירה שתאפשר למתפללים לבטא עצמם באופן דתי בדרך שנראתה להם טבעית ומוכרת. למרות זאת, גם ארגונים כאלו שאבו רעיוניות דמוקרטיים אמריקאיים בעיקר בטקסי קבלה, עקרונות של דיון פתוח ושוויוני ויכולת להיבחר לתפקידים על בסיס כישורים ולא על בסיס ייחוס.
לשכות אחווה
לנדסמנשאפטים רבים פעלו באופי של לשכות אחווה. סמלי הארגונים, הטקסים והסודיות המלווה נלקחו כולם בהשראת הלשכות הסודיות שהיו נפוצות באמריקה. באופן מעשי מהגרים יהודים רבים ביקשו להצטרף ללשכות אחווה לא יהודיות קיימות אולם במקרים רבים אפשרות זו נחסמה בפניהם עקב דתם ומוצאם. כתגובה לכך ביקשו היהודים המהגרים להקים לעצמם לשכות אחווה לפי המודל הנהוג בארצות הברית. כך לדוגמה, כ-40 מהגרים יהודים מהונגריה שביקשו להצטרף לאחוות Knights of Pythias ונדחו הקימו בעצמם לשכה חדשה בשם Déak Lodge No. 334 שכל חבריה היו יהודים.
ללנדסמנשאפטים מסוג לשכות אחווה הייתה הילה יוקרתית וחבריהם היו בעיקר היהודים מהשכבות החזקות יותר בקרב המהגרים שחשו גאווה בזהותם היהודית אך ביקשו גם לקיים אורח חיים אמריקאי. מצד אחד ארגונים אלו דימו את מערכת השלטון האמריקאית, את ערכי היסוד שלה ובעיקר את התרבות השלטונית של המדינה. מצד שני, הלשכות כללו סמלים וטקסים רבים בעלי אופי יהודי-לאומי. כך לדוגמה "המסדר העצמאי ברית אברהם" (The Independent Order Brith Abraham) חנכה מועמדים חדשים בטקס המדמה את עקדת יצחק כשבסופו החברים קוראים: "היה חבר נאמן של ברית אברהם, היה יהודי מסור ונכון, היה לא פחות אמריקאי נכון". על אף החיבור העמוק לזהות היהודית לשכות האחווה ספגו ביקורת מצד הקהילה האורתודוקסית שראתה בטקסי החניכה השפעה זרה על עולם היהדות וחילול השם. עם זאת, לשכות האחווה שגשגו ומשכו בעיקר מהגרים צעירים שלא היה להם ייחוס משפחתי או ידע דתי רחב אך עדיין ביקשו למצוא ארגון חברתי יהודי בו יוכלו להתקדם. ההצלחה של לשכות האחווה הגיעה לשיאה בעשור השני של המאה ה-20, שבו כחצי מיליון יהודים היו חברים בארגונים מסוג זה.
ארגונים אידאולוגיים
רעיונות הלאומיות, הסוציאליזם והציונות חלחלו גם לתודעת המהגרים היהודים והללו הקימו ארגונים רבים שביקשו לקדם את חזונם האידאולוגי. כך, החל מראשית המאה ה-20 נוצרו לנדסמנשאפטים בעלי אופי פוליטי שהיו דומים במבנה ובארגון ללנדסמנשאפטים האחרים אך הגורם המאחד של מקום המוצא קיבל משנה תוקף אל מול האידאולוגיה הפוליטית. בראשית דרכם המטרה הוחצנה למאבקים הפוליטיים של אירופה אך עם התבססות המהגרים בארצות הברית ושילובם בחיי החברה והכלכלה התחילו לנדסמנשאפטים רבים לכוון את אור הזרקורים גם לעניינים פנים אמריקאים. לנדסמנשאפטים בדמות ארגונים פוליטיים לרוב כללו מספר רב יותר של חברים מאשר הלנדסמנשאפטים מבוססי עיר מוצא משום שמדיניות ההצטרפות לארגון הייתה יותר ליברלית. ללנדסמנשאפטים כאלו הייתה גם נטייה לאחד כוחות עם ארגונים אחרים במאבקים פוליטיים בהם הייתה תמימות דעים. כך, תנועת "מעגל העובדים" כללה 25,000 חברים ב-240 סניפים שמתוכם לפחות 143 היו לנדמנשאפטים.
חברות עצמאיות
הסוג הנפוץ ביותר של הלנדסמנשאפטים היו אלו ששירתו בהכרח קהילת יוצאי אזור מסוים או מעגלים משפחתיים באופן עצמאי, ללא מטרה אידאולוגית מוצהרת אלא כדי להעניק לחבריהם שירותים שהוכתבו לפי הצורך הפנים קהילתי. ארגונים אלו לרוב סיפקו מקום מפגש ליוצאי אותה העיר ותנאים סוציאליים רבים. הייחוד של הארגונים האלו הוא האופי החילוני שלהם, שלא היה מונע מיחס שלילי לדת אלא מתוך גישה שהדת היא עניין אישי של החבר ולא עניין ציבורי. אף על פי כן הזהות היהודית של החברים לא טושטשה וברוב הארגונים הללו יידיש הייתה השפה הרשמית. אולם, הלנדסמנשאפטים העצמאיים שאפו לדמות באופן פעולתם עד כמה שניתן את צורת השלטון האמריקאי. למעשה, כה נפוצים היו הלנדסמנשאפטים מסוג זה עד כי היו מומחים שהעניקו ייעוץ כיצד יש להקים, לרשום כדין ולנהל לנדסמנשאפט.
הפעילות והחיים הפנימיים של הלנדסמנשאפטים
על אף שכלפי חוץ המהגרים נראו דומים ודיברו אותה השפה, כלפי פנים היו ביניהם הבדלים רבים על בסיס מוצא, שפה, השקפה דתית, עמדה פוליטית, תרבות וכו׳. במובן זה הלאנסדמנשאפטים התקיימו כארגונים עצמאיים. עם זאת ניתן להצביע על מספר מאפיינים זהים בפעילויות מרבית הלנדסמנשאפטים אשר התבססו בעיקר על תרומות חומריות ושימשו סביבה לאינטראקציה רשמית ולא רשמית.
חוקות וטקסטים
לכל לנדסמנשאפט הייתה תרבות ארגונית פנימית משלו אך כולם הפנימו את שיטת העבודה של האחוות האמריקאיות המבוססת על טקסט ותיעוד. היווצרות לנדסמנשאפט לוותה לרוב ביצירת חוקה הקובעת את אופי הארגון, מטרתו ודרכי פעולתו. מעבר לכך, החוקות תיארו במפורט כיצד על כל חבר להתנהג מול הארגון וחבריו. באופן זה חוקות מסוימות הכילו התניות נגד שימוש בשפה נמוכה, קללות והוצאת דיבה כנגד חברים אחרים בארגון, הידבקות במחלת מין ופציעה בעקבות קטטה או שכרות. כך לדוגמה, חוקת "חברה אנשי בני אחים של ניו-יורק", לנדסמנשאפט של יוצאי דז’יאלושין בפולין קבעה שחבר שאינו מופיע ללווית חבר אחר או אשתו ייקנסו או יורחקו מהארגון.
השפה שבה השתמשו בחוקות, טקסטים ומפגשים הייתה תלויה בשפת האם של החברים והמטרה לשמה הוקם הלנדסמנשאפט. לרוב, שפת השיח והטקסט הייתה יידיש. תרבות הארגון הדמוקרטי האמריקאי והז׳רגון הייחודי שלה הובילה להחדרת מושגים חדשים ליידיש ובכך אף תרמה להפיכת השפה למודרנית יותר. השימוש באנגלית או בעברית נעשה בעיקר לפי הצורך או האידאולוגיה וכך לנדסמנשאפטים בעלי אופי דתי או ציוני השתמשו בטקסטים בעברית כדי להעצים את חשיבות השפה בזהות הארגון.
חברות בלנדסמנשאפט
כל ארגון קבע בחוקתו את תנאי ההצטרפות והחברות הייחודיים שלו. לרוב, הצטרפות לארגון הייתה מותרת רק לגברים אשר הגיעו מאותו אזור אשר הגדרת תחומו השתנתה מארגון לארגון. מדיניות ההצטרפות הליברלית ביותר הייתה של הארגונים בעלי אופי פוליטי בה החברות הייתה מותרת גם לאנשים מחוץ לאזור וללא קשר אליו. אולם, מרבית הארגונים כן ביססו את החברות על סמך עיר המוצא וכך היו ארגונים שסרטטו רדיוס מסביב לעיירה כאשר כל מהגר שמקורו מתחום הרדיוס רשאי היה לבקש להצטרף לארגון. היו ארגונים שהסכימו לקבל בני זוג של יוצאות האזור והיו אף ארגונים שהסכימו לקבל מהגרים שאף שלא גרו באזור נהגו לפקוד את בית הכנסת של האזור. מעבר לכך מרבית הלנדסמנשאפטים קיבלו לשורותיהם רק גברים בין הגילאים 18–45 ובעלי יכולת לפרנס עצמם. לנדסמנשאפטים רבים אימצו גם מבחן כשירות בריאותית, נפשית ורוחנית. כך לדוגמה, חוקת ״חברה אנשי בני אחים של ניו-יורק״ לעיל קבעה כי אדם יוכל להיות חבר בארגון רק אם הוא נמצא בארצות הברית לפחות שנה ובעל בריאות נפשית, מוסרית ופיזית. זאת בנוסף לחובה שלו להיות יהודי, להיות נשוי לפי ההלכה ליהודיה ולמול את בנו. בד בבד, מרבית הלנדסמנשאפטים לא דרשו שחבריהם לא יצטרפו לארגונים אחרים וכך היה מקובל למהגר יהודי להיות חבר במספר לנדסמנשאפטים.
בשנות העשרה וה-20 של המאה ה-20, שנות השיא של הלנדסמנשאפטים, כרבע מהאוכלוסייה היהודית בניו יורק אשר רובם נולדו מחוץ לארצות הברית היו חברים בארגונים כאלו. כאשר מוסיפים למספר זה את מספר בני משפחות החברים, המספר הכולל של יהודים להם היה קשר ישיר או עקיף עם לאנדסמנשאפט עולה על מיליון. כמות החברים השתנתה מארגון לארגון ונדדה בין כמה עשרות חברים בלנדסמנשאפטים קטנים ועד אלפי חברים מלנדסמנשאפטים גדולים, בעיקר אלו מבוססי האידאולוגיה.
עזרה הדדית
התפיסה האמריקאית של שפע חומרי נראתה בעיני יהודים רבים כיתרון של עולמם החדש. פיתוי זה נבע לא רק מנוחות החיים אלא בעיקר בגלל הניידות החברתית שלרוב לא הייתה אפשרית ליהודים במזרח אירופה. כדי לאפשר לחבריהם לטפס בסולם החברתי כמעט כל סוגי הלנדסמנשאפטים הציעו סוגים שונים של עזרה הדדית. ביסודה העזרה ההדדית מבטאת את תרבות ההסתמכות העצמית האמריקאית הנבדלת מהקהילתיות האירופאית שדגלה בצדקה. משמעות העזרה ההדדית היא שכל חבר בארגון תרם באופן שווה תוך ציפייה שבעת הצורך יסתמך על עזרת הקבוצה. צדקה לעומת זאת לא הייתה מוגבלת אך ורק לחברי הארגון אלא לכלל הקהילה ובעיקר שימרה את ההיררכיה החברתית ממנה רצו מרבית היהודים המהגרים להתנער. כל סוגי הלנדסמנשאפטים הציעו רמה מסוימת של עזרה הדדית אשר כללה: טיפול רפואי על ידי רופא מוכר שהועסק על ידי חוזה עם הלנדסמנשאפט, פיצויים בעקבות מחלה, ביטוח חיים, הלוואות במקרה הצורך ושירותי קבורה וטיפול במשפחת המת (חבר בלנדסמנשאפט שמת לרוב היה נקבר בחלקת הלנדסמנשאפט בבית הקברות. הארגון אף היה מתחייב לספק מניין בתקופת השבעה ומשפחת המת קיבלה פיצוי כספי). העזרה ההדדית לא הייתה מוגבלת אך ורק למונחים כלכליים אלא גם נפשיים. חוקות רבות של לנדסמנשאפטים חייבו את חבריהם לקיים ביקור חולים לחבר לנדסמנשאפט חולה או פצוע, חייבו לתמוך נפשית באלמנה של חבר שמת ואף עזרו אחד לשני במציאת תעסוקה ולימוד אנגלית. מעבר לרצון, העזרה ההדדית הייתה סוג של הכרח עבור היהודים המהגרים. באירופה היהודים הסתמכו על קשרי משפחה וקרובים לעזרה ואף מסחר שהובילה לקשרים ארוכי טווח ואפשרות לדחיית תשלום בעת מצוקה. מנגד הסביבה האמריקאית דגלה בעצמאות אישית ותשלום במקום עבור עסקאות. הלנדסמנשאפטים אם כן העניקו דרך העזרה ההדדית רשת ביטחון גם בנושאי רווחה וגם בעיתות מצוקה בעסקים. בהתאם, תחושת ביטחון זו ייתכן ושימשה זרז לשגשוגם של יהודים רבים במרוצת השנים שכן הידיעה שישנה רשת ביטחון נתנה ליהודים תמריצים לנטול סיכונים בעסקים. עם זאת, גם שיטת העזרה ההדדית ספגה ביקורת מקרב חוגים רבים וביניהם רבנים אורתודוקסים שטענו שצדקה היא שיטה מוסרית יותר להקלת מצוקה, וסוציאליסטים שטענו שראוי שלנדסמנשאפטים יפנו את עיקר פעולותיהם למאבק פוליטי.
מעבר לתמורה המיידית, שיטת העזרה ההדדית, ובעיקר שירותי הרפואה שהחברים ובני משפחותיהם קיבלו הנחילו למהגרים סטנדרטים מודרניים של היגיינה ובריאות הציבור ובכך הובילה גם לשיפור תברואתי משמעותי, עלייה בתוחלת החיים וירידה בשיעור תמותת התינוקות בקרבם.
שיטת גביית הכסף השוויונית לבסוף העיקה על הלנדמנשאפטים ולמעשה לא הייתה התאמה בין הכסף שחבר שילם לארגון במהלך חייו לסכום שמשפחתו קיבלה לאחר מותו. כל עוד גל ההגירה המשיך להציף את ארצות הברית ונוספו עוד חברים צעירים לארגון מודל הפירמידה הכלכלי יכול להתקיים. אולם, ברגע שההגירה נעצרה ואוכלוסיית החברים החלה להזדקן לנדסמנשאפטים רבים זנחו את המודל השוויוני והחלו לגבות כסף באופן יחסי לגיל ומצב בריאותי, באותו אופן כמו חברות ביטוח.
אירועים קהילתיים
חלק משמעותי מפעילות הלנדסמנשאפטים נועד להעניק בסיס למפגש חברים. מעבר לפגישות עצמן לנדסמנשאפטים רבים, בהתאם ליכולת הכלכלית שלהם ארגנו נשפים, הצגות תיאטרון ופיקניקים כדי להוציא את החברים משגרת חיי היום-יום. אירועים אלו, בעלי אופי חילוני לחלוטין היוו את המקרים הכמעט יחידים בהם גם נשות החברים היו משתתפות באופן פעיל ושווה. מעבר לכך, אירועים אלו נועדו גם להפגין כלפי חוץ את הלכידות והיוקרה של הארגון ובכך גם למשוך חברים חדשים.
לנדסמנשאפטים כמנוע קהילתי וחברתי
עם הזמן, חלחלה ההבנה בדבר הכוח העצום שיש ללנדסמנשאפטים בעיצוב והשפעה על הקהילה היהודית ולכן החלו ברבדים רבים ובהתאם לצורך שיתופי פעולה בין ארגונים יהודיים גדולים לבין לנדסמנשאפטים בודדים או צבירים של כאלו. צורך זה הוליד גם פדראציות של לנדסמנשאפטים לפי אזורים רחבים יותר (כמו הפדרציה של היהודים ההונגרים באמריקה שנוסדה בשנת 1909) או אידאולוגיות כאשר המטרה תמיד הייתה שיתוף פעולה בנושא ממוקד ותוך כדי שמירה על עצמאות הלנדסמנשאפטים. בנוסף ליכולת ארגון פרויקטים, פדרציות אלו יצרו שכבת הנהגה חדשה לקהילה היהודית שמכירה בחשיבות החברתית של הלנדסמנשאפטים וביכולתם להוות כלי לשינוי והעצמה חברתי. תחת שרביטם של הפדרציות גם הציונות קיבלה משמעות חדשה שכן אידאולוגיה זו הייתה אחד הנושאים שעליהם רבים מהקהילה היהודית יכלו להסכים. לבסוף, הפדרציות אפשרו לדור השני של המהגרים למצוא בית במסגרת חברתית יהודית. דור זה ביקש עדיין להיות שותף לקהילה יהודית מאוחדת אך לא היה מושא של הנוסטלגיה והקשר החברתי לעיר המוצא כפי שהיו הוריו. הזהות ה״אירופית״ שלו הייתה אם כן יותר קשורה לארץ המוצא עצמה מאשר לעיר המוצא ממנה לא היה לו זיכרון.
עד תחילת מלחמת העולם הראשונה
עד סוף המאה ה-19 למרבית הלנדסמנשאפטים היה אופי דתי אולם החל מראשית המאה ה-20 למרבית הלנדסמנשאפטים היה אופי אידאולוגי של עזרה הדדית. התפקיד היה לעזור לחברים להתאים עצמם לדרך החיים האמריקאית. בתקופה זו נוסדו מרבית הלנדסמנשאפטים ועיקר פעולותיהם כוונו ללכידות של החברים ועזרה הדדית. רוב מפגשי הלנדסמנשאפטים נשארו סגורים לעולם החיצון ובכך פעלו כיחידות עצמאיות לחלוטין כאשר עיקר מעשיהם כוונו כלפי פנים לטובת חברי הארגון או משפחותיהם.
מפרוץ מלחמת העולם הראשונה ועד סגירת שערי ההגירה לארצות הברית
בתחילת מלחמת העולם הראשונה לנדסמנשאפטים של יהודים מעיירות שהיו באזורי הקרבות חששו לגורל בני עירם והחלו בגביית כספים לעזרה מעבר לים. בזמן זה הלנדסמנשאפטים לרוב לא צדדו בצד זה או אחר. אולם, עם הצטרפותה של ארצות הברית למלחמה הלנדסמנשאפטים התגייסו לתמיכה בארצם החדשה על אף התנגדותם לכניסה למלחמה מלכתחילה. העזרה לקהילות המקור שלהן לא פסקה בשלב זה אך עקב קוטנם היחסי וחוסר הידע והיכולת של הלנדסמנשאפטים בארגון אדמיניסטרטיבי של מפעל סיוע מעבר לים עלה הצורך ליצור שיתוף פעולה עם לנדסמנשאפטים אחרים. שיתוף פעולה זה נרקם אף עם לנדסמנשאפטים מתחרים ששירתו קהילה מאותו אזור או עם לנדסמנשאפטים בעלי אידאולוגיות שונות. שיתוף פעולה נוסף היה תמיכה בארגונים כלל יהודיים אחרים. כך, לנדסמנשאפטים רבים תמכו כלכלית בארגון הסיוע לפליטים יהודים היאס (HIAS), תמיכה שהמשיכה מספר שנים גם לאחר סיום המלחמה. במקרים רבים ההתארגנות לעזרה ליהודים באירופה הפיחה רוח חדשה בלנדסמנשאפטים שכמעט ונעלמו. המלחמה גם יצרה ניגוד ברור בין היהודים האמריקאים לאילו באירופה. המהגרים התחילו לראות עצמם באופן ברור כיהודים אמריקאים, קהילה המובחנת מזו במדינות מזרח אירופה.
1924 ואילך - דעיכת הלנדסמנשאפטים
ב-1924 שינתה ארצות הברית את מדיניות ההגירה הליברלית שלה ולמעשה נחסמה למרבית האנשים ובכללם גם היהודים האפשרות להגר לארצות הברית. עובדה זו בצירוף לשפל הגדול הובילה לכך שכבר לא היה מאגר חדש של חברים שיוכלו להצטרף לארגונים ולשלם את דמי החבר. כך, כדי לוודא שדורות חדשים ימשיכו להצטרף לארגונים ולהגדיל אותם הלנדסמנשאפטים החלו לבקש את הצטרפותם של ילדי המהגרים לארגונים עצמם. דור שני זה כאמור לא חש באותו רגש נוסטלגי וזיכרון לעיירת המקור לכן לא הצטרף לשורות הלנדסמנשאפטים בהמוניו ואלו שכן הצטרפו לרוב עשו זאת מתוך מחויבות להוריהם. עם השנים, החברים המקוריים של הלנדסמנשאפטים שנולדו וגדלו במזרח אירופה התבגרו, הזדקנו ולבסוף מתו ואיתם רבים מהלנדסמנשאפטים חדלו מלהתקיים. תקופה זו גם מסמלת את העצירה הכמעט מלאה בהקמת לנדסמנשאפטים חדשים וכך בעשור שבין 1928–1938 רק 6 לנדסמאנשפטים חדשים הוקמו. הסבר נוסף לדעיכת הלנדסמנשאפטים טמון בשינויים במעמד החברתי והכלכלי של המהגרים. עם הגיעם לאמריקה מרבית המהגרים היהודים ממזרח אירופה חיו בעוני ובדוחק. עובדה זו בנוסף לפער התרבותי העצום עם מסגרת החיים החדשה הובילה רבים להצטרף למעגל חברתי מוכר ובטוח שיעניק להם רשת ביטחון סוציאלית. עם השנים מרבית המהגרים היהודים התבססו חברתית וכלכלית כך שההטבות של העזרה ההדדית, עיקר פעילות הלנדסמנשאפטים, הפכו חסרי חשיבות בעיניהם. בשל כך, מרבית הלנדסמנשאפטים התמקדו יותר בפעילויות חברתיות שנועדו לשמר את הנוסטלגיה לעיירת מולדתם ולתרבות המקור שלהם. כאמור, עם הזדקנות ומות המהגרים בעלי הזיכרון לעולם הישן כך גם דעכו מרבית הלנדסמנשאפטים.
לנדסמנשאפטים כגורמי זרז לתהליך אמריקניזציה
הקמת הלנדסמנשאפטים מרמזת שהיהודים המהגרים לא התכוונו להשיל מעליהם את זהותם המקורית, תרבותם ולשלול כל קשר למקומות מוצאם. אולם, המהגרים לא ביקשו להעתיק את תרבותם המקורית לאמריקה אלא ליצור דואליות זהותית של המשכיות חיי הקהילה באירופה תוך התאמה לאופי החיים בארצות הברית.
זהות דואלית זו הובילה את הלנדסמנשאפטים לקדש את זהות קהילת המקור מחד ולקבל על עצמם ערכים אמריקאיים מאידך. ערכים אלו קיבלו ביטוי בדרך הפעולה של הלנדסמנשאפטים ובעיקר בחוקות ובתקנונים שלהם. באופן זה התרבות האזרחית האמריקאית שולבה עם התרבות הארגונית של היהודים. היו לנדסמנשאפטים שביקשו דרך הארגון לחזק את הערכים האמריקאים באופן אפילו מובהק יותר מאשר רק הזדהות. כך לדוגמה לנדסמנשפאט של יוצאי הונגריה בשם Ungarishes Infantrie Corps שלא הגביל עצמו לעיירה מסוימת העניק עזרה הדדית כפי שעשו מרבית הלנדסמנשאפטים האחרים אך גם אימן את חבריו במסדרים צבאיים ועודד את חבריו ללבוש מדים במפגשים מתוך מחויבות להגן על הערכים הרפובליקאים האמריקאים.
יחס לנשים ולנדסמנשאפטים של נשים
לרוב, היחס של הלנדסמנשאפטים לנשים היה שלילי ומנעו מהן חברות בארגונים. היו מספר לנדסמנשאפטים שכן אפשרו חברות לנשים אך ללא מרבית מהזכויות הסוציאליות שניתנו לגברים. היחס הנחות לנשים קיבל ביטוי גם ברמת הפיצויים. חבר לנדסמנשאפט שהתאלמן מאשתו קיבל רק חצי מהסכום שהיא הייתה מקבלת לו הוא היה מת. התפיסה הייתה ששכר אישה נמוך משל גבר, והפיצויים בהתאם.
עם התפתחות והתרבות הארגונים קמו מעט לנדסמנשאפטים ייעודיים לנשים כאשר בשנת 1919 ידוע היה על כ-48 ארגונים כאלו בלבד לעומת אלפים של לנדסמנשאפטים לגברים. אף על פי כן הביטוי העיקרי של נשים בלנדסמנשאפטים היה בהקמת ארגוני עזר לארגונים של הגברים. במסגרת זו הנשים הציעו צדקה ועזרה לארגון הגברי בארגון אירועים. אולם, ארגוני העזר לא העניקו לנשים את מסגרת העזרה ההדדית שהייתה נהוגה בארגונים הגבריים, לא נהגו להעסיק רופא לביקור חולים ולא העניקו פיצויים במקרה מחלה או מוות. ארגוני עזר אלו פרחו בעיקר אחרי מלחמת העולם הראשונה ובעקבות התרחבות פעילויות גיוס הכספים של הלנדסמנשאפטים אך עדיין מספרם היה נמוך משמעותית משל הגברים ועמד על 287 ארגוני עזר בלבד של נשים בשנת 1938.