cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דב צ'רניחובסקי
קריירה
צ'רניחובסקי היה חבר ב"ועדת נתניהו", ועדת חקירה של מערכת הבריאות בישראל, שפעלה בשנים 1988–1990. ועדה זו הניחה את אבני היסוד להצעת הרפורמה שהובילה לחקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי שנחקק בשנת 1995. בין השנים 2000–2002 השתתף ב "ועדת אמוראי" שיזמה הצעות רפורמה נוספות למערכת הבריאות הישראלית. במסגרת עבודתו בבנק העולמי מילא דב תפקיד מרכזי בניסוח רפורמות במערכת הבריאות של רומניה, רוסיה, מקסיקו וטנזניה.
בשנת 2020, חודשים ספורים טרם פטירתו מונה על ידי שר הבריאות יולי אדלשטיין לחבר במועצת הבריאות של משרד הבריאות.
פוליטיקה של תאילנד
המשטר בתאילנד מוגדר באופן רשמי כמונרכיה חוקתית, שבראשה עומד מלך תאילנד. החוקה הנוכחית, משנת 2017, מגדירה את תאילנד כמשטר דמוקרטי, שבו הריבון הוא העם וראש המדינה הוא המלך, שמבצע את תפקידו בתיווך הממשלה – רשמית, "מועצת השרים של תאילנד" – ובתי המשפט, בהתאם לחוקה, שמוגדרת כחוק העליון של המדינה. חוקי המדינה נקבעים על פי החלטות רשות מחוקקת דו-ביתית. ראש המדינה הנוכחי של תאילנד הוא המלך ראמה העשירי. המלכתו באה לאחר מותו של אביו, ראמה התשיעי, שמלך במדינה למשך למעלה מ-60 שנה. ראש הממשלה הוא הגנרל פריות צ'אן-אוצ'ה, שעלה לשלטון בהפיכה צבאית בשנת 2014 ונבחר רשמית בבחירות בשנת 2019. 500 חברי הבית התחתון (בית הנבחרים) נבחרים בבחירות כלליות, ואילו 250 חברי הבית העליון (הסנאט) ממונים בצו מלכותי – למעשה על ידי הצבא – ואסור להם להיות חברי מפלגות.
באופן מעשי מתאפיינת הפוליטיקה של תאילנד באי-יציבות משטרית ובהשפעה חזקה של צבא תאילנד על המערכת הפוליטית האזרחית, עד כדי שליטה בה לאורך תקופות ארוכות. על פי מדד הדמוקרטיה של האקונומיסט משנת 2022, תאילנד מוגדרת כ"דמוקרטיה פגומה" (flawed democracy). כותבי המדד ציינו שבשנת 2022 תאילנד הייתה המדינה עם השיפור המשמעותי ביותר מבחינת רמת הדמוקרטיה, אך גם שהיא "דוגמה טובה לשבריריות ולארעיות של התפתחות הדמוקרטיה במדינות רבות באזור" ושהכוחות הפוליטיים שמזוהים עם הצבא שומרים על כוח פוליטי רב, כולל השפעה רבה על הרשות המחוקקת והרשות השופטת. ארגון Freedom House האמריקאי הגדיר את תאילנד ב-2022 כמדינה לא חופשית, שעברה מדיקטטורה צבאית לממשל עם דומיננטיות חזקה של הצבא וממשלה נבחרת-למחצה. הארגון ציין לרעה את חופש הביטוי, חופש ההתארגנות, ההגינות האלקטורלית, שוויון ההזדמנויות לאופוזיציה, זכויות האזרח הפוליטיות, שקיפות, הגנה מפני כוח השלטון ותחומים נוספים – פגמים שהניבו למדינה ציון כללי של 29 מתוך 100.
הפרק הנוכחי בהיסטוריה של המשטר בתאילנד החל במהפכה הסיאמית של 1932, אז הובילה הפיכה צבאית לביטול המשטר המונרכי-אבסולוטי ולקיומה של מונרכיה חוקתית. מאז התאפיין המשטר באי-יציבות, והחוקה הנוכחית היא ה-20 במספר. בעשורים הראשונים לאחר 1932, קבוצות פוליטיות שונות נאבקו על השליטה במוסדות המדינה, ונוצר מעגל שחזר על עצמו פעמים רבות, בו משבר פוליטי הוביל להפיכה צבאית, עלתה בכוח הזרוע הנהגה חדשה שביקשה להקנות לעצמה לגיטימציה באמצעות כינון חוקה חדשה, עד שנוצר משבר חדש וחוזר חלילה. הפרק האחרון בהיסטוריה זו החל בהפיכה של שנת 2014, שביטלה את החוקה של שנת 2007 ויצרה את שלטון "המועצה הלאומית לשלום וסדר", שהיוותה חונטה צבאית. הממשל הצבאי פיזר את הפרלמנט. בשנת 2017 פוזרה באופן רשמי המועצה הלאומית, לאחר שהחוקה החדשה אושרה במשאל העם של 2016. קבוצות אופוזיציה ראו בחוקה החדשה, שבין השאר מחייבת את הממשלות העתידיות לפעול על פי תוכנית אסטרטגית לאומית ל-20 שנה ואיפשרה להנהגה הצבאית לבחור את חברי הסנאט, אקט לא דמוקרטי. על מפלגות האופוזיציה נאסר לערוך קמפיינים נגד החוקה לפני משאל העם. בשנת 2019 נערכו בחירות כלליות, 8 שנים לאחר הבחירות הקודמות. בהנחה שכל חברי הסנאט תומכים בממשלה, ראש הממשלה הנבחר זקוק ל-126 קולות בבית התחתון (כ-25% מכלל חברי הבית) על מנת לשלוט.
היסטוריה
הפוליטיקה התאית נשלטה למשך חצי מאה על ידי אליטה בירוקרטית וצבאית. חילופי שלטון בוצעו בעיקר על ידי סדרת הפיכות, לרוב ללא שפיכות דמים.
מהתחלה של התנסות קצרה בדמוקרטיה במהלך אמצע שנות ה-70 של המאה ה-20, החלו לאט המוסדות הפוליטיים הדמוקרטים האזרחיים לצבור סמכות גדולה יותר, אשר הגיעה לשיאה ב־1988, כאשר צ'אטיצאי צ'ונהוואן- מנהיג מפלגת העם התאי- נכנס לתפקידו כראש הממשלה הראשון בתאילנד, אשר נבחר בבחירות דמוקרטיות בלמעלה מעשור. 3 שנים מאוחר יותר, הפיכה ללא שפיכות דמים סיימה את שלטונו.
זמן קצר לאחר מכן, הצבא מינה את אנאנד פניארנצ'ון, איש עסקים ודיפלומט לשעבר לראש ממשלת מעבר אזרחית רחבה והבטיח לקיים בחירות בתוך התקופה הקרובה. בכל זאת, בעקבות בחירות ללא תוצאה מכריעה, שר-הצבא לשעבר סוצ'ינדה קרפראיון מונה לראשות הממשלה. תאים פעלו למען המינוי על ידי בקשה לשים סוף להשפעה הצבאית בממשלה. מפגינים דוכאו קשות על ידי הממשלה. במאי 1992 הרגו חיילים כ־50 מפגינים.
תגובה מבית, כמו גם בינלאומית, לאלימות זו אילצו את סוצ'ינדה להתפטר והעם שב פעם נוספת לאנאנד פניארנצ'ון, אשר מונה לראש ממשלה זמנית עד לבחירות חדשות בספטמבר 1992. בבחירות אלו, המפלגות אשר התנגדו לצבא במאי 1992 זכו ברוב צנוע, וצ'ו לאקפאי, מנהיג המפלגה הדמוקרטית, נעשה ראש הממשלה. צ'ון פיזר את הפרלמנט במאי 1995, ומפלגת העם התאי זכתה במספר המושבים הגדול ביותר בבחירות שלאחר מכן. מנהיג המפלגה, בנהארן סילפה-ארצ'ה הפך לראש ממשלה, אך החזיק בתפקידו רק מעט יותר משנה. בבחירות הבאות שהתקיימו בנובמבר 1996, צ'באליט יונגצ'אייוד הרכיב ממשלה קואליציונית והפך לראש ממשלה. פרוץ המשבר הפיננסי באסיה גרם לאובדן אמון בממשלת צ'באליט, ואילצו למסור את השלטון לידי צ'ון לאפקאי בנובמבר 1997. צ'ון הרכיב ממשלה קואליציונית המבוססת על ניהול כלכלי זהיר ומיסוד רפורמות פוליטיות, שקיבלו תוקף בחוקת 1997.
בבחירות 2001 לפרלמנט התאילנדי, זכו המולטימיליונר מתחום הטלקומוניקציה תאקסין צ'ינוואט ומפלגתו תאים אוהבים תאים בניצחון מכריע על בסיס מצע של צמיחה ופיתוח כלכליים, שלדעת רבים היה פופוליסטי. מפלגת תאים אוהבים תאים נהנתה בבית הנבחרים התאילנדי מרוב מוחלט של 365 מתוך 500 מושבים. בהרכבת ממשלה מחדש באוקטובר 2002, המינהל של תאקסין הטביע שוב חותמו על הממשלה. חבילת חקיקה של רפורמה בירוקרטית יצרה 6 שרים חדשים במטרה לפשט את ההליך הבירוקרטי ולהגדיל את היעילות ומידת האחריות. מפלגה זו זכתה גם ברוב מוחץ בבחירות לפרלמנט התאילנדי 2005, ויחד איתה המשיך לכהן צ'ינאוואט בתפקידו.
ב-19 בספטמבר 2006, נערכה הפיכה צבאית בתאילנד, במהלכה הצבא, אשר התנגד להמשך כהונתו של ראש הממשלה תאקסין צ'ינוואט, החל בהפיכה צבאית שקטה - ראש הממשלה הודח והוחלף במפקד הצבא, מבלי שנורתה ירייה אחת. לאחר כשבועיים נמסר השלטון לידי ראש ממשלה זמני, הגנרל בדימוס צ'ולנונט סוריוד.
הלה הודח ב-19 בספטמבר 2006 בהפיכה צבאית נוספת, לאחר שהואשם בשחיתות. ההפיכה זכתה לגינויים ברחבי העולם. לאחר למעלה משנה במהלכה הוטל שלטון צבאי במדינה, נערכו ב-2008 בחירות כלליות במסגרתן זכתה מפלגת PPP של תומכי ראש הממשלה לשעבר, תאקסין. שנה מאוחר יותר בוטלו תוצאות הבחירות בטענת זיופים ומרמה, כשהמפלגה הדמוקרטית (DP), אשר עמדה בראש קואליציה בת 6 מפלגות, תפסה את רסן השלטון, בהנהגת ראש הממשלה אבהיסיט וג'ג'יווה. בבחירות הכלליות שנערכו ביולי 2011 זכתה מפלגת האופוזיציה פהו תאי בראשותה של אחות ראש הממשלה המודח, יינגלאק צ'ינוואט, ברוב של 265 מתוך 500 מושבי הפרלמנט. צ'ינוואט הייתה לאשה הראשונה המכהנת בתאילנד בתפקיד ראש הממשלה.
בשלהי שנת 2013 נוצר חוסר שקט פוליטי שהתבטא במחאות והפגנות, בעיקר כנגד מעורבותם של מקורבי ראש הממשלה לשעבר תאקסין בממשל. חוסר השקט הלך וגבר, עד שב-20 במאי 2014 נטל הצבא את השלטון לידיו וביטל את החוקה. מאז ההפיכה עומד ראש הצבא, הגנרל פריות צ'אן-אוצ'ה, בראש הממשלה הזמנית, או בשמה הרשמי - המועצה הלאומית לשלום וסדר. צ'אן-אוצ'ה הפך לראש ממשלה קבוע לאחר שעיגן מראש את ניצחונה של מפלגתו בחוקה וביצע בחירות בשנת 2019.
בפברואר 2020, החלו הפגנות, אחרי שבית המשפט הורה על פיזור מפלגה פרו-דמוקרטית חדשה. המפלגה צברה פופולריות בעיקר בקרב צעירים וזכתה בבחירות במרץ 2019 במספר רב של מושבים בבית הנבחרים. היא הייתה למפלגה השלישית בגודלה בבית הנבחרים. מוחים דרשו את התפטרות ראש הממשלה ואת צמצום הסמכויות של המלך.
חלוקה מנהלית
תאילנד מחולקת ל-77 מחוזות, המכונים בתאית צ'אנגוואט, בלשון יחיד ורבים. 77 המחוזות של תאילנד כוללים את המטרופולין של בנגקוק רבתי. מושל בנגקוק נבחר על פי רוב, אך מושלי שאר המחוזות ממונים על ידי שר הפנים.
עצמאות
1238 (תאריך ייסוד מסורתי). ללא עבר תחת שלטון קולוניאלי.
חגים לאומיים
28 ביולי, יום הולדתו של המלך (ראו להלן).
חוקה
חוקות תאילנדיות לרוב לא מחזיקות מעמד למשך זמן רב. החל מביטול השלטון האבסולוטי בשנת 1932, נתקבלו 20 חוקות - בממוצע חוקה אחת מדי ארבע שנים.
חוקה דמוקרטית באופייה, היחידה שנוסחה על ידי אספה מכוננת נבחרת והיחידה שהתקבלה שלא כתוצאה מהפיכה צבאית, התקבלה ב-11 באוקטובר 1997 ובוטלה בהפיכה הצבאית של 2006.
חוקה דמוקרטית-למחצה באופייה התקבלה במשאל עם באוגוסט 2007 ובוטלה בהפיכה הצבאית של 2014.
חוקת תאילנד הנוכחית, שהתקבלה במשאל עם באוגוסט 2016 אך נכנסה באופן מלא לתוקף רק באפריל 2017, היא דיקטטורית באופייה.
התיקון הראשון לחוקה התקבל לפני כניסת החוקה באופן מלא לתוקף על פי בקשת המלך וצ'יראלונגקורן וחיזק את סמכויות המלך.
המערכת המשפטית
בהתבסס על המשפט האזרחי, עם השפעה של המשפט המקובל, לא קיבלה על עצמה תאילנד תוקף מחייב של בית הדין הבינלאומי לצדק.
המערכת המשפטית של תאילנד מערבת יסודות תאיים מסורתיים עם אלו של חוקים מערביים. בית המשפט החוקתי הוא הערכאה הגבוהה ביותר לערעורים, אף כי סמכותו השיפוטית מוגבלת לנושאים המוגדרים בבירור כחוקתיים. חבריו מוצעים על ידי הסנאט וממונים על ידי המלך. לבתי המשפט לצדק יש סמכות בנושאים פליליים ואזרחיים והם מאורגנים בשלוש ערכאות: בתי משפט לערכאה ראשונה, בתי משפט לערעורים ובית המשפט העליון לצדק. אין שום רשומות קצרניות הנשמרות על ידי הערכאה הראשונה, והרשומה מורכבת ממה שהשופט מוצא לנכון.
השמצות והוצאת דיבה אינן נזיקין אזרחיים בתאילנד אלא עבירות פליליות. על עורכי דין לשאת כרטיס כניסה צהוב והם עשויים להידרש להציגו. לבתי משפט מנהליים סמכות שיפוטית בקשר לתביעות שבין מפלגות פרטיות לממשלה, ובין ישויות ממשלתיות שונות. במחוזות הגבול הדרומי, היכן שהמוסלמים מהווים את רוב האוכלוסייה, יש לוועדות מוסלמיות מחוזיות סמכויות משפטיות מוגבלות בענייני אישור צוואות, משפחה, נישואין ומקרי גירושין.
ראש המדינה
המלך מאהה וצ'יראלונגקון, ראמה העשירי, מאז 1 בדצמבר 2016. תקופת מלוכתו הוחרבה באופן רטרואקטיבי ליום מות אביו, ראמה התשיעי. נולד ב-28 ביולי 1952, שייך לשושלת צ'אקרי.
ראש הממשלה
מאז תחילת הממשל הצבאי וההפיכה הצבאית של שנת 2014 מחזיק ראש המועצה הלאומית לשלום וסדר פריות צ'אן-אוצ'ה בתפקיד. הוא נבחר רשמית כראש ממשלה בשנת 2019, אך קודם לכן הבטיח את ניצחון מפלגתו בבחירות.
קבינט
מועצת שרים. המועצה הפרטית נחשבת ככלי של הצבא להתערבות בהליך הפוליטי.
בחירות
שלטון המלוכה עובר בירושה.
את ראש הממשלה ממנים הסנאט והפרלמנט. חוקת תאילנד שכוננה בתקופת המשטר הצבאי מבטיחה מעשית את בחירתו של ראש המועצה הלאומית לשלום וסדר לראשות הממשלה.
הרשות המחוקקת
עם זאת, לא תמיד היה כך המצב. לפי חוקת 1997 הדמוקרטית, כל חברי הסנאט, שמספרם היה 200, נבחרו ישירות במחוזות המנהליים, כשלכל מחוז יש ייצוג של סנאטור אחד, לכל הפחות, ולפי חוקת 2007 הדמוקרטית למחצה, 76 מתוך 150 חברי הסנאט נבחרו בבחירה ישירה ב-76 מתוך 77 המחוזות המנהליים. בעוד שה-74 הנותרים מונו על ידי המלך.
בחירות
ב-6 בפברואר 2005 התקיימו בחירות לרשות המחוקקת בתאילנד.
התפלגות המושבים בבית הנבחרים לאחר בחירות 2001 לפרלמנט התאילנדי היו:
הרשות השופטת
לבית המשפט העליון (סאנדיקה) מתמנים השופטים על ידי המלך. כל בתי המשפט הם תחת משרד המשפטים התאי. אין עצמאות שיפוטית. ישנו גם בית משפט לחוקה. כן, ישנו בית משפט לערעורים, המחולק לדיוויזיות ובכל אחת מהם יושבים כ-3 שופטים. שופטים חוקרים מסייעים לשופטים מכהנים. על השופטים לעמוד תחת מבחן וניתנים 2 סוגי מבחנים: האחד מיועד למי שהוכשרו בתאילנד והאחר מיועד לבוגרי שלוחות זרות ללימודי משפטים. ערכאות ראשונות מהסוג הראשון (פלילי, אזרחי) מאוישות על ידי שופטים. שופטים בבתי משפט לענייני עבודה אינם בהכרח עורכי דין, והם עובדים מטעם משרד העבודה. גם ישנו בית משפט לקניין רוחני וסחר בינלאומי. אין שום רקורד קצרני של אי-אלו תהליכים בערכאה ראשונה, ובערכאה זו כל ההליכים המשפטיים נכתבים על ידי השופטים עצמם. אין שום חשיפה של עדות או עדים בערכאה ראשונה. נאשמים פליליים זכאים למתרגם מורשה מטעם בית המשפט, אם אין ידם משגת. על ערעורים להיות מוגשים דרך הערכאה הראשונה תוך 30 יום מהוצאת פסק הדין. בערכאות ראשונות אין שום חבר מושבעים. רק אזרחים תאים רשאים להתמחות לפני בית משפט.
שותפות בארגונים בינלאומיים
הארגון המטאורולוגי העולמי, הארגון למניעת הפצת נשק כימי, מוסד האומות המאוחדות להדרכה ומחקר, נציבות האו"ם לפליטים, ארגון התקינה הבינלאומי, הארגון לשיתוף פעולה כלכלי אסיה-מדינות האוקיינוס השקט, G-77, ארגון התיירות העולמי, אוניברסיטת האומות המאוחדות, ארגון הדואר העולמי, ארגון הימאות הבינלאומי, יוניקום, הבנק האסיאני לפיתוח, איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה, המועצה לצרכנות שיתופית, קבוצת המקונג, תוכנית קולומבו, ESCAP, ארגון המזון והחקלאות, הבנק העולמי, הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית, ICFTU, הצלב האדום, ארגון הסחר העולמי, הקרן הבינלאומית לפיתוח חקלאי, האיגוד הבינלאומי למימון (IFC), הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, האיגוד לפיתוח בינלאומי, ארגון ההידרוגרפיה הבינלאומי (IHO), ארגון העבודה הבינלאומי, קרן המטבע הבינלאומית, Inmarsat ,Intelsat, אינטרפול, IOC, ארגון ההגירה הבינלאומי, איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי, ארגון מדינות אמריקה (משקיפה), PCA, האומות המאוחדות, אונסק"ו, ועידת האו"ם לסחר ופיתוח, הארגון לפיתוח תעשייתי של האומות המאוחדות, UNMIBH ,UNTAET ,WCL, ארגון הבריאות העולמי, הארגון העולמי לקניין רוחני.
תיאור הדגל
דגל תאילנד, הידוע גם בשם טריירנגה, מורכב מחמישה פסים אופקיים בצבעים אדום, לבן, כחול, לבן ואדום. הפס הכחול, המרכזי, כפול בגובהו משאר ארבעת הפסים. שלושת הצבעים אדום-לבן-כחול מסמלים אומה-דת-מלך, מוטו לא רשמי של תאילנד.
הערות שוליים
থাইল্যান্ড
מטריצות גאמה של דיראק
מטריצות גאמה של דיראק הן אוסף של 4 מטריצות (בתוספת מטריצה חמישית המייצגת את הכיראליות) בגודל 4 על 4 המשמשות להצגת משוואת דיראק כאשר ויש סכימה על אינדקסים כפולים (הסכם הסכימה של איינשטיין).
הצגת דיראק
בהצגה הסטנדרטית של דיראק מוגדרות המטריצות באופן הבא:
בדרך כלל מגדירים גם את מטריצת גאמה של הכיראליות
הצגת וייל
בהצגה הכיראלית של וייל מוגדרות המטריצות באופן הבא:
כאשר \sigma^k הן מטריצות פאולי (2 על 2) ו-I היא מטריצת היחידה 2 על 2.
בדרך כלל מגדירים גם את מטריצת גאמה של הכיראליות
בהצגה זו קל לבטא את ההטלה הכיראלית של ספינורי וייל השמאלי והימני:
הצגת מיורנה
פחות נפוצה היא ההצגה של מיורנה בה המטריצות הן דמיוניות. הצגה זו נתונה על ידי
זהויות סכימה
! style="background:#ffdead;" | Num !! style="background:#ffdead;" | Identity
זהויות עקבה
! style="background:#ffdead;" | Num !! style="background:#ffdead;" | Identity
כאשר יש להיעזר בתכונות העקבה:
פרץ-דרור בנאי
פרץ-דרור בנאי (נולד ב-1947) הוא משורר ומתרגם ישראלי.
ביוגרפיה
נולד בעיר קמישלי שבצפון סוריה, והתחנך בבית ספר פרוטסטנטי בחלב. בילדותו סבל מעוני ותנאים קשים, שלימים באו לידי ביטוי בשיריו, וכבר בגיל 13 החל לעזור לפרנסת משפחתו. ב-1962 עלה עם משפחתו לישראל, והתיישב איתם בכפר סבא. במשך כשנה היה סגן מנהל מחלקת ספקים בתנועת המושבים. ממקימי איגוד כללי של סופרים בישראל, ובשלב מסוים יושב ראש הוועדה המקצועית בו. בנוסף, הוא עבד במשך שנים בתעשיית ליטוש היהלומים.
שיריו הראשונים פורסמו בין השאר בכתבי העת עכשיו, סימן קריאה, מאזניים עיתון 77 ובמוספי הספרות של עיתונים חשובים כידיעות אחרונות, מעריב והארץ. הוא זכה פעמיים בפרס היצירה על שם לוי אשכול, וכן בעוד מספר פרסים. רבים משיריו נלמדים בבתי ספר ואוניברסיטאות, ואחדים תורגמו לעשרות שפות, בהן אנגלית, צרפתית, יידיש, סינית וטורקית, ולקחו חלק באנתולוגיות של שירה עברית. שהופצו ברחבי העולם.
שירתו בעיקרה רגשית ואופטימית. כלולה בה ילדותו בסוריה, החיים במעברה ובבית הוריו הצנוע, הרהוריו על חייו הנוכחיים ואהבה לעירו כפר סבא. סיטואציות טריוויאליות לכאורה ("שלט כחול שמימי/ מניף גלידות שטראוס באוויר...") ומקשרן לרגשות עמוקים יותר ("... ואת הלב מניף חיוך ארצי/ אשר נחפז ומתרחק").
כיום הוא מידען וספרן עיון בספריית המרכז הקהילתי על שם זאב גלר בכפר סבא ובספרייה העירונית יד לבנים בה.
חלק משיריו של בנאי זכו גם ללחן וביצוע. הזמרת חני דינור כללה באלבומה "עד קצה הבהירות" (1998) שישה שירים שכתב בנאי. פבלו רוזנברג הקליט שלושה משיריו של בנאי: "אל תבכי", שנכתב במשותף על ידי רוזנברג ובנאי (מופיע באלבום "בין ערביים"), "שני", שכתב מחמוד דרוויש ובנאי תרגם (מופיע באלבום "כל יום יותר") ו"פרצת לי את הלב" (מתוך האלבום "העולם שלנו"). רמי קלינשטיין כלל באלבומו "תגיד את זה" את שירו של בנאי "שלג".
לפרץ ארבעה ילדים ונכדים.
אזור (הרלדיקה)
בהרלדיקה, אַזוּר (מצרפתית: Azure, כחול או תכלת) היא טינקטורת כחול. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הכהות, ה"צבעים", בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים באזור מיוצגים בתבנית של קווים אופקיים או מסומנים בסימון .az או .b.
המונח "אזור" מגיע מן השפה הפרסית, لاژورد (לזווארד) היה שם המקום ממנו הגיעו האבנים הכחולות אשר נקראו לפיס לזולי (האבנים של לזווארד). המילה השתרבבה לצרפתית העתיקה במאה ה-12 ומשם עברה לבלאסון שלטי האצולה.
בנוסף לטינקטורה הכחולה "אזור", ישנו גוון בהיר יותר בנמצא בשם כחול שמיימי. הן לאזור והן לכחול השמיימי אין הגדרה מדויקת לגוון הכחול, אלא האזור פשוט נחשב כגוון כהה יותר.
ייצוגים נוספים
האזור מייצג גם:
יעקב טוקר
טוקר נולד בעיירה היהודית גוניונדז הסמוכה לביאליסטוק שבפולין (אז במערב תחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית). התחנך בחדר, ועקב מחלת אביו כבר מגיל צעיר נשא בעול המשפחה, סייע לאמו בחלוקת חלב ולמד את מלאכת הטוויה. בהיותו בן 15 נפטר אביו. לקראת גיוסו לצבא הפליג לאחיו הבכור בארצות הברית, ושם התנדב באפריל 1918, בעת מלחמת העולם הראשונה, לגדוד העברי, ובשורותיו הגיע לארץ ישראל.
עם תחילת מאורעות תר"פ יצא יחד עם חבריו לגדוד זאב וולף שרף ויצחק קנב לסייע ליישובי הגליל העליון. ביום י"א באדר תר"פ נכנסו ערבים לחצר תל חי בטענה כי הם מחפשים חילים צרפתים. במהלך חילופי היריות נפגע ונהרג, אך לא לפני שירה והרג את אחד מראשי התוקפים.
ישראל חצקביץ'
ישראל חַצקֶביץ' (י. אדם) (י"ח באלול תרנ"ז, 15 בספטמבר 1897 – ד' בשבט תרצ"ט, 23 בפברואר 1939) היה משורר, סופר ומתרגם עברי, איש קיבוץ גבעת השלושה.
תולדות חייו
חצקביץ' נולד בכפר ורקיבקה שבמחוז צ'רניהיב בצפון אוקראינה. בכפר התגוררו כ-300 משפחות, מהן 40 היו יהודיות. רוב היהודים עסקו במסחר בעצים ובמכירת הטבק הגולמי שגידלו האיכרים בכפר. אביו של ישראל עסק במסחר והיה חסיד המקפיד על מצווה קטנה כגדולה. למשפחה היו חמש בנות וארבעה בנים. בעיירה לא היה בית מדרש מסודר, והלימודים נוהלו בידי מלמד שלא עשה את מלאכתו כראוי, ורוב הזמן היו הילדים חופשיים לנפשם ולמשחקיהם.
אמו של חצקביץ' מתה עליו בילדותו. עם פטירתה החל האב לדרוש מילדיו שישמרו בקפדנות את כל המצוות וינהלו אורח חיים דתי, דבר שלא היו מורגלים בו קודם לכן, ודרישה זו הייתה מקור לחיכוכים במשפחה. בשנת 1905, בגל הפוגרומים ששטף את אוקראינה, חרב חלקו הגדול של היישוב היהודי בכפר. המשפחה נשארה בחוסר כול, ונאלצה לעזוב לעיר המחוז, ניז'ין. הבן הבכור נלקח לצבא והאב, לרגל עבודתו, שהה כל השבוע מחוץ לבית. חצקביץ', שהיה בן שמונה, נאלץ לשמש כאב ואם לאחיו אחיותיו.
בעת המעבר לניז'ין, נתגלה פער עצום בין הידע שהיה לילדים שזה מקרוב באו לבין ילדי המקום, הן בידיעת השפה הרוסית והן בלימודי הגמרא. חצקביץ' השתדל להשלים את הפער. הוא למד בישיבה, ובנוסף ללימודים הרגילים, קרא במסתרים ספרות חילונית משל סופרים כמו פרץ סמולנסקין ואברהם מאפו. ובנוסף החל לשקוד על לימודים אקסטרניים אצל סטודנטים של אוניברסיטת ניז'ין. באמצעותם התקרב אל חוגי האינטליגנציה של התנועה הלאומית האוקראינית, ונהה אחר רעיון העצמאות והחופש שבו דגלו האוקראינים. דרכם גם נתוודע לשירי המשורר האוקראיני המפורסם טאראס שבצ'נקו, והם נעשו אהודים עליו במיוחד. כאשר היה חצקביץ' בן 15 אירע בעיר מאורע שהסעיר את כל הקהילה היהודית: שני צעירים חמקו בחשאי מביתם, חברו לתנועת ביל"ו ועלו לארץ ישראל. כך נודע לו דבר קיומה של תנועה עברית לאומית, תנועה ציונית צעירי ציון. הוא הפך לאחד מתומכיה הנלהבים, ועסק בסתר גם במכירת בולי הקרן הקיימת.
במלחמת העולם הראשונה עברה המשפחה להתגורר ביקטרינוסלב (כיום דנייפרופטרובסק). בתקופה זו נהרג אחיו הצעיר ואביו נפטר. הימים ימי מהפכת אוקטובר והצהרת בלפור (1917), חצקביץ', שהיה אז בן 20, הצטרף כחבר ל"פרקציה ציונית עממית של צעירי ציון" והחל לפעול בשורותיה. אחותו האהובה רחל הלכה בעקבותיו והחלה גם היא להשתתף בפעולות הנוער הציוני, אולם כעבור זמן-מה חלתה בשחפת, ולמרות טיפולו המסור של אחיה, נפטרה בעיר יקטרינוסלב. הייתה זו מכה אנושה עבורו, והוא חדל מפעילותו לזמן מה.
בוועידה השלישית של צעירי ציון בעיר חרקוב בשנת 1920 הוחלט על מעבר לפעילות פוליטית סוציאליסטית ונוצרה, המפלגה הציונית-סוציאליסטית (צ"ס). חצקביץ' הצטרף למפלגה והחל נודד מעיר לעיר מטעמה, והִרבה לתת הרצאות ולגייס תומכים חדשים. פעולותיו אלו לא תמיד עלו בקנה אחד עם עמדת הרשויות, והביאו למאסרו מספר פעמים. לימים כתב בזיכרונותיו על חוויות משהותו בבית הסוהר בחרקוב. לאחר מכן נעצר פעם נוספת על ידי הג.פ.או. ונשלח יחד עם קבוצה של אסירים פוליטיים לבית הסוהר שבטשקנט, ושם נשפטו כולם למאסר והגליה. הם הועברו למחנות עבודה שונים ברחבי אסיה התיכונה. חלק לדושנבה בירת טג'יקיסטן, חלק לחיווה והנותרים לבק-בודה.
לאחר שחרורו ממחנה העבודה באסיה התיכונה נסע ברכבת עד שהגיע לעיר הנמל אודסה, ומשם הפליג לארץ ישראל, שבור בגופו אך איתן ברוחו. עם בואו לארץ לא יכול היה להחליט אם ללכת לכפר, לקיבוץ או לעיר, ולכן החל לשוטט ברחבי המדינה במטרה לבחון את הנושא. לאחר שובו ממסעותיו ארז את חפציו והתיישב בגבעת השלושה. התאהב בדינה ביק שגם היא עלתה מאוקראינה עם בנה יוסף ב 1935 לישראל ודינה נולדו שני ילדים אילנה ועמירם. עמירם נהרג בשנות ה-80 בתאונת דרכים. יוסף (יוסקה אלון) נפטר ב 2014 ואילנה מתגוררת בקיבוץ עינת. עבד בענפי המשק השונים, עד למותו מנגיחת פר משתולל בראשית שנת 1939, בגיל 41. לאחר מותו נמצא בחדרו מכתב קצר שהיה ממוען לאחיו ברוסיה, שאותו עדיין לא הספיק לשלוח ובו נאמר: ״יש לי ספוק רב בחיי כאן, מובן שיש לי צרות שונות, אבל אני מרגיש שהנני חי – וזה העיקר״. לאחר מותו שינו אלמנתו וילדיו את שם משפחתם לאלון, על שם אחד משיריו של חצקביץ "אני אלון".
עבודתו הספרותית
את כתיבתו החל עוד באוקראינה. חבריו סיפרו שתמיד הייתה עמו מחברת שבה כתב את חוויותיו, אולם לפרסם החל רק בארץ. שיריו הופיעו במסגרת המוסף הספרותי של "דבר". הוא מדגיש את הרעיון של ״גזירת נצח החיים״. בייחוד חזק רעיון זה בשירו ״דבר היום״. דב שטוק (סדן), בהספד שפורסם בקובץ משל חצקביץ', שראה אור לאחר מותו, "אלון במולדת", מספר כי הוא דרש מאוד לזרז את פרסום השיר ולחץ עליו בשיחות ומכתבים. הנושא העיקרי שבשיריו הוא הרעיון של הכות שורשים רבים ככל האפשר בארץ. תרגם גם משירי לרמונטוב ולורד ביירון.
קישורים חיצוניים
מפרי עטו:
מכבי תל אביב (כדורגל)
מכבי תל אביב הוא מועדון כדורגל ישראלי מהעיר תל אביב, שנחשב לאחד ממועדוני הכדורגל המובילים בישראל ומשחק בליגת העל. המועדון הוקם בשנת 1906 והוא נמנה עם המועדונים הוותיקים ביותר בליגה הבכירה בארץ ישראל כשהשתתף בעונת הבכורה, ומאז 2009 הוא בבעלות המיליארדר היהודי-קנדי מיטשל גולדהאר. המועדון חבר מן המניין בארגון המועדונים האירופיים.
אצטדיון בלומפילד הוא אצטדיונה הביתי של מכבי תל אביב. צבעי הקבוצה הם צהוב וכחול. כינוייה הבולטים של הקבוצה הם "מכבי" ו-"הצהובים". מכבי תל אביב היא אחת משלוש הקבוצות הישראליות שהעפילו לשלב הבתים של ליגת האלופות.
לפני הקמת מדינת ישראל
ב-1922 הפכה לקבוצה היהודית הראשונה שהשתתפה בגביע ארץ ישראלי שארגנו הבריטים. ב-1925 יצאה הקבוצה למסע משחקים באוסטריה. בין השנים 1923 ל-1928, ארגנה אגודת מכבי טורניר ארצי לקבוצות האגודה בשם "מגן שמשון". מכבי תל אביב זכתה בגביע פעמיים, ב-1925 ו-1926.
ב-1928/1929 זכתה מכבי בגביע הראשון בתולדותיה, לאחר ניצחון על מכבי חשמונאי ירושלים. שנה לאחר-מכן שיחזרה את ההישג, הפעם בניצחון על הגדוד ה-48 של הצבא הבריטי.
ב-1936 הגיע למשרדי ארגון מכבי בארץ ישראל מכתב אשר הזמין את שחקני מכבי תל אביב לסיור משחקי ידידות ברחבי ארצות הברית. את המסע בארצות הברית סיימה מכבי עם חמישה ניצחונות, חמישה הפסדים ושלוש תוצאות תיקו, ביחס שערים חיובי 27:21. ב-1939 זכתה מכבי באליפות מחוז תל אביב, ולאחר מכן יצאה למסע משחקי ידידות נוסף, הפעם באוסטרליה. בתקופה של ארבעה חודשים קיימה מכבי 19 משחקים, מהם ניצחה עשרה, הפסידה חמישה, וסיימה ארבעה משחקים בתיקו, ביחס שערים חיובי 92:46.
עד תחילת שנות ה-40 שיחקה מכבי במדים כחולים-לבנים ואף כינוי הקבוצה היה "הכחולים", עד שבשנת 1942, לאות הזדהות עם יהודי אירופה שנרדפו בידי הנאצים ואולצו לענוד את הטלאי הצהוב, הציע שחקן הקבוצה, יוסף מרימוביץ', שמכבי תשחק בחולצות צהובות בנוסף לכחול המסורתי עד לאותם ימים. ההצעה התקבלה על ידי הנהלת המועדון, ומאז הפכו צבעי הקבוצה לצהוב-כחול, כאשר הצבע הצהוב החליף את הצבע הכחול בתור הצבע הראשי ואילו הצבע הכחול הוותיק הפך לצבע המשני של הקבוצה במקום הצבע הלבן, אשר עם השנים גם הוא חזר אך בתור הצבע השלישוני של הקבוצה. כך הפך הצבע הצהוב לסימן ההיכר הבולט של הקבוצה, ובעקבות כך היו גם קבוצות שונות מתנועת מכבי ממקומות שונים אשר שהלכו בעקבות מכבי מתל אביב והחלו להשתמש בצבע הצהוב.
בשנים שבין הקמת המועדון ועד קום המדינה זכתה קבוצת מכבי תל אביב בארבע אליפויות ובשישה גביעים, ובתוכם זכייה אחת בדאבל.
שנות ה-50: תור הזהב של המועדון עם חמישה תוארי אליפות
בעונת הכדורגל הראשונה של מדינת ישראל, זכתה מכבי תל אביב באליפות, כשאת שרביט המאמן באותה עונה אחז ג'רי בית הלוי, אחד הסמלים המובהקים של הקבוצה לדורותיה. תוך כדי משחקי אותה העונה (בסוף שנת 1949), קיים המועדון טורניר כדורגל לזכרם של עשרת כדורגלניה שנפלו במלחמת העצמאות של מדינת ישראל: נתן פנץ, חיים גולדשטיין, (על שמו נקראה קבוצת הכדורגל שמשון תל אביב),, , , , , ברוך פויר ו. הטורניר נקרא גביע "יד לעשרה" והשתתפו בו 7 קבוצות (בנוסף למכבי תל אביב) ממרכז מכבי (מכבי חיפה, מכבי פתח תקווה, מכבי נתניה, מכבי רמת גן, מכבי נס ציונה, מכבי רחובות ומכבי ראשון לציון). התחרות הסתיימה בזכייתה של מכבי תל אביב, לאחר ניצחון בתוצאה של 1–0 על מכבי רחובות בגמר.
ב-1950 קבעה מכבי את שיא ההבקעות של קבוצה בליגה הראשונה, שיא שמחזיק מעמד עד היום, 103 שערים, שהובקעו בעונה בת 24 מחזורים. בתום העונה יצאה הקבוצה למסע משחקי ידידות נוסף, הפעם ביוגוסלביה ושווייץ. בעקבות סכסוך בין מרכזי "מכבי" ו"הפועל", לא התקיימה ליגה בעונת 1951, מה שהוביל ליצירתן של שתי ליגות נפרדות למרכזים; "ליגת מגן שלושים שנות ההסתדרות" של "הפועל" וגביע "יד לעשרה" של "מכבי" שיצא לדרך בפעם השנייה, הפעם בהשתתפותן של 21 קבוצות ואף בנוכחותן של מספר קבוצות בית"ר. הטורניר נמשך רק חודש אחד (בניגוד לחודשיים המתוכננים) ובוטל לאחר כמה משחקים. הסכם ה"פיפטי פיפטי" יישב את המחלוקות בין הסיעות ונתן את אות הפתיחה לעונת 1951/1952 של ליגה א' (הליגה הבכירה) תחת ההתאחדות לכדורגל בישראל. במהלך עונה זו, זכתה מכבי תל אביב באליפות השישית בתולדותיה. במחזור האחרון של אותה עונה נפגשה מכבי עם קבוצת מכבי נתניה למשחק שלא השפיע על האליפות, אבל נתניה הייתה חייבת לנצח בשביל להישאר בליגה הראשונה. בעקבות הוראת מנהלי מרכז מכבי, שחקני מכבי תל אביב איחרו להגיע למשחק ובעקבות כך נפסק ניצחון טכני לנתניה אשר השאיר אותה בליגה הראשונה. כששחקני מכבי הגיעו למגרש נערך משחק ידידות בין הקבוצות שנגמר בתוצאה 9–0 למכבי תל אביב. באותה עונה הגיעה אלופת סקוטלנד, דנדי יונייטד, למשחק ראווה שהתקיים באצטדיון רמת גן.
בתום עונת 1953/1954, זכתה מכבי באליפות הרביעית ברציפות. בגמר גביע המדינה ניצחה מכבי את מכבי נתניה, ובכך זכתה בדאבל השני בתולדותיה, והראשון מאז קום המדינה. בעונת 1955/1956, עת חוגגת האגודה יובל שנים להקמתה, זכתה הקבוצה באליפות נוספת לאחר ניצחון 3–0 בדרבי של תל אביב מול הפועל במחזור האחרון. את השערים לטובת מכבי כבשו רפי לוי (צמד) ויצחק נחמיאס. ערב המחזור האחרון ההפרש בין מכבי להפועל עמד על נקודה אחת בלבד, כך שהדרבי למעשה היה קרב "ראש בראש" על זהות האלופה המיועדת. הניצחון בדרבי הבטיח את האליפות לטובת מכבי ודרדר את הפועל למקום השלישי, כאשר הפועל פתח תקווה עלתה על חשבונה למקום השני בטבלה. בתום העונה יצאה הקבוצה לסיבוב משחקים נוסף בארצות הברית. בעונת 1957/1958 זכתה מכבי בדאבל נוסף, השלישי במספר.
שנות ה-60
ביוני 1961 ביקרה קבוצת סנטוס הברזילאית עם כוכבה פלה בישראל, ופגשה בקבוצה אשר הורכבה מכוכבי מכבי תל אביב ומכבי פתח תקווה למשחק ידידות שנגמר בתוצאה 1–3 לברזילאים. ביוני 1963 צפה בית הלוי בצמד משחקי גמר גביע המדינה לנוער בין מכבי תל אביב למכבי נתניה, ולאחריהם החליט לצרף לקבוצה הבוגרת מספר רב משחקני קבוצת הנוער, ובניהם גיורא שפיגל, צבי רוזן, מיקו בלו ואורי קדמי, אשר לימים יקראו "תינוקות ג'רי".
בעונת 1963/1964, לאחר חמש שנים ללא תואר, שיחקה מכבי תל אביב נגד הפועל חיפה בגמר גביע המדינה. שיטת הפנדלים טרם הונהגה, וכשמשחק הסתיים ללא הכרעה אחרי 120 דקות, היה נקבע משחק חוזר. הקבוצות נפגשו למשחק חוזר שני (שלישי בסך הכל) לאחר שלא הייתה הכרעה בשני המשחקים הראשונים, ובו זכתה מכבי בגביע המדינה ה-11 של המועדון לאחר 360 דקות. בעונת 1964/1965 זכתה מכבי בגביע מדינה נוסף.
תוצאות עונת 1966/1967 הוקפאו על ידי ההתאחדות לכדורגל, שהחליטה להאריך את הליגה לשנתיים. באותה עונה זכתה מכבי בגביע המדינה ה-13 של המועדון. הקפאת הליגה שנקבעה בעקבות מלחמת ששת הימים, הובילה את מכבי לזכייה נוספת באליפות העשירית בתולדותיה בעונה הכפולה של 1966/1968, והראשונה לאחר עשר שנים.
בקיץ 1967 חזר ג'רי בית הלוי למכבי תל אביב, הפעם כיושב ראש הקבוצה, כדי להוציא את המועדון מהמשבר הכלכלי החמור בתולדותיו. כצעד ראשון החליט בית הלוי כי מכבי חייבת לעזוב את אצטדיון המכביה, ולעבור לשחק באצטדיון בלומפילד.
שנות ה-70
ב-24 בינואר 1970, במסגרת המחזור ה-15 בעונת 1969/1970 גברה מכבי תל אביב 5–0 על הפועל תל אביב בדרבי. בסיום אותה עונה, זכתה מכבי תל אביב בדאבל הרביעי בתולדותיה, שבעקבותיו השתתפה שוב באליפות אסיה לקבוצות לשנת 1971. בטורניר זה, שנערך במהלך עונת 1970/1971, זכתה מכבי בתואר בפעם השנייה, אחרי שסיימה את הטורניר ללא הפסד, כשניצחה את אלופת מלזיה 1–0, את אלופת הודו 4–1, ואת אלופת קוריאה הדרומית 2–0. עצם ההעפלה למשחק הגמר הבטיחה למכבי את הגביע, זאת הודות להיעדרות אלופת עיראק, קבוצת משטרת בגדאד (עליאת אלשורטה), ממשחק הגמר, בשל סיבות פוליטיות. בעונת עונת 1971/1972 זכתה מכבי באליפות ה-12 של המועדון.
בעונת 1975/1976 נקלעה מכבי בפעם הראשונה למאבקי הירידה, כשבערב המחזור האחרון של העונה נאבקו תשע קבוצות על הזכות להישאר בליגה הראשונה, וביניהן מכבי. בזכות ניצחון במחזור האחרון, נשארה מכבי בליגה הראשונה. באפריל אותה שנה הגיעה קווינס פארק ריינג'רס, מוליכת ליגה האנגלית, למשחק ידידות בבלומפילד מול מכבי תל אביב, אשר תוגברה בשלושת כוכבי הליגה, מוטל'ה שפיגלר, עודד מכנס ואורי מלמיליאן. מכבי ניצחה 2–1 משערים של מלמיליאן ושפיגלר.
בעונת 1976/1977 מכבי זכתה בדאבל החמישי בתולדות המועדון, כשאת כובשי השערים הוליך ויקי פרץ, שסיים את העונה כמלך השערים עם 17 כיבושים. בעונת 1977/1978 אירחה מכבי את אלופת אירופה, אנדרלכט הבלגית, למשחק ראווה בבלומפילד. מכבי השיגה ניצחון 2–1 לעיני 20 אלף צופים בבלומפילד.
עונת 1978/1979 חתמה את שנות ה-70 עם האליפות ה-14 במספר, והאחרונה לתקופה ארוכה.
שלוש-עשרה השנים השחונות (1979-1992)
מאז עונת 1978/1979 לא הצליחה מכבי תל אביב לזכות בתואר האליפות במשך 13 שנים ולו פעם אחת. זוהי התקופה הארוכה ביותר ללא אליפות בהיסטוריה של המועדון, מאז הוקמה ליגת העל ב-1931. במהלך שנות השמונים החליפה מכבי מספר רב של מאמנים בניסיון להחזיר לקבוצה את תואר האליפות, וביניהם מאמנים אשר זכו עם הקבוצה להצלחה כשחקנים וכמאמנים, כמו זאב זלצר, יעקב גרונדמן, דוד שווייצר, יצחק שניאור וגיורא שפיגל.
בעונת 1981/1982 במהלך משחק נגד בית"ר ירושלים באצטדיון ימק"א פסל השופט אברהם קליין שער של הירושלמים, אך שחקני הקבוצה המארחת המשיכו לחגוג מכיוון שלא הבחינו בזאת. מיקו בלו חידש את המשחק בזריזות ומסר למוטי איוניר שכבש מול יוסי מזרחי (לימים מאמן מכבי) את שער הניצחון. בסוף המשחק נאלצו שחקני מכבי להתבצר בחדר ההלבשה במשך שעות בזמן שאוהדי בית"ר שהו מחוץ לחדר ההלבשה בניסיון לתקוף אותם.
בעשור זה חוותה מכבי את העונה החלשה ביותר שלה בליגה הראשונה כשסיימה בעונת 1987/1988 במקום ה-12, הנמוך ביותר בתולדות המועדון. באותה עונה ספגה מכבי את התבוסה הגדולה ביותר של המועדון כשהפסידה 0–10 למכבי חיפה באצטדיון קריית אליעזר.
למרות היותו העשור השחור של הקבוצה, זכתה מכבי תל אביב פעמיים בגביע המדינה בעונות 1986/1987 ו-1987/1988.
תחילת שנות ה-90: חזרה לקדמת הבמה (1992-1996)
בעונת 1991/1992 שברה מכבי תל אביב את הבצורת ארוכה ללא אליפות, כשזכתה בתואר בהדרכתו של המאמן אברהם גרנט. בעונה זו לקחו חלק באופן משמעותי כוכבי הנוער של הקבוצה, אבי נמני ואיציק זוהר. לימים נמני הפך לאחד מכוכביה הגדולים של מכבי תל אביב מאז ומעולם ומלך השערים של הקבוצה בכל הזמנים עם 194 כיבושים בליגה. הקבוצה של גרנט הציגה יכולת מרשימה לכל אורך העונה, ואף רשמה מספר תוצאות בולטות במיוחד: ניצחון 5–1 כפול בליגה על מכבי חיפה בתוך חודש אחד בלבד, ניצחון 8–1 על הפועל ירושלים, וניצחון 4–0 בדרבי נגד הפועל תל אביב אשר פצח בשורת ניצחונות ארוכה במשחקי הדרבי לאורך השנים. עונה זו הייתה עונה מכוננת במיוחד לקראת המשך העשור, כאשר בקבוצה של גרנט שיחקו מספר שחקני מפתח אשר יובילו את המועדון להישגים בעונות הבאות, ביניהם אבי נמני, איציק זוהר, גדי ברומר, אלי דריקס, ניר קלינגר ואלכסנדר אובארוב.
בעונת 1992/1993 זכתה מכבי בגביע הטוטו, הראשון של המועדון. באוגוסט 1992 הפכה מכבי לקבוצה הראשונה ששיחקה משחק רשמי נגד קבוצה אירופאית, כשפגשה באלופה המלטזית, ולטה. בעונת 1993/1994 רשמה מכבי שיא של 11 ניצחונות ברציפות מפתיחת העונה, שיא שהושווה רק בעונת 2005/2006 על ידי מכבי חיפה, אך לא הצליחה לזכות באליפות. מכבי התנחמה בגביע המדינה, ה-18 של המועדון, כשניצחה בגמר את היריבה העירונית הפועל תל אביב בתוצאה 2–0, משחק שזכור בעיקר בשל השער הראשון שנכבש על ידי כוכב הקבוצה, איציק זוהר, בבעיטה חופשית מ-35 מטר. בעונת 1994/1995 ניהלה הקבוצה מרוץ צמוד על תואר האליפות, והצליחה להבטיח את האליפות ה-16 בתולדות המועדון במחזור הסיום במשחק דרמטי בבאר שבע מול הקבוצה המקומית שלא נוצחה באותה עונה בביתה עד לאותו מחזור. משחק זה הסתיים בתוצאה 1–0 לזכות מכבי תל אביב משער של אלון ברומר עם סיום המחצית הראשונה.
קבוצת "מופת", בראשות אנשי העסקים רוני קליימן, מאיר שמיר, דייוויד פדרמן, יולי עופר, מוזי ורטהיים, עופר נמרודי, שלום זינגר ולוני הרציקוביץ', רכשה את השליטה במועדון ב-1995, וכצעד ראשון בחרה בדרור קשטן כמאמן הקבוצה. בתחילת עונת 1995/1996 יכלה מכבי להפוך לקבוצה הישראלית הראשונה שמשתתפת בליגת האלופות, אך במשחק המכריע בבלומפילד ניצחה קבוצת גראסהופרס השווייצרית ועלתה במקומה.
בתקופה זו ביססה מכבי תל אביב יריבות ספורטיבית עיקשת עם מכבי חיפה, לאחר ששני המועדונים נאבקו באופן ישיר על תואר האליפות לאורך מספר עונות. במספר מקרים אף התמודדו הקבוצות במשחקים טעונים במיוחד שהכריעו את גורל האליפות. כך למשל נפגשו שתי הקבוצות במחזור ה-26 של עונת 1995/1996 באצטדיון קריית אליעזר, במשחק שהוביל את הקבוצה בהמשך לזכייה באליפות. משחק זה הסתיים בניצחון 3–1 לטובת מכבי תל אביב, כשאת 3 השערים כובשים 3 מסמלי המועדון באותה תקופה: אלי דריקס, ניר קלינגר ואבי נמני, שהשלימו מהפך לאחר שקבוצתם פיגרה במחצית הראשונה. נמני גם כבש את השער שהבטיח את האליפות באותה עונה במשחק במחזור ה-29 מול בית"ר ירושלים, אשר הסתיים בניצחון 1–0.
התפרקות קבוצת מופת וירידת מעמד (1997–2009)
אף על פי שמכבי זכתה בדאבל השישי בתולדותיה באותה עונה, פוטר דרור קשטן ובמקומו מונה לקדנציה שנייה אברהם גרנט. מהלך זה החל קרע מתמשך בין לוני הרציקוביץ', שנשאר הבעלים היחידי של המועדון לאחר התפרקות קבוצת "מופת", ואוהדי הקבוצה. בעונת 1996/1997 אכזבה מכבי תל אביב כאשר לא הצליחה לשחזר את היכולת המצוינת שלה מעונת הדאבל, ונשארה הרחק ממאבק האליפות. אוהדי מכבי תל אביב לא אהבו את סגנון המשחק של הקבוצה והחלו בהפגנות נגד המאמן גרנט. עונת 1997/1998 הייתה חלשה אף יותר, כאשר הקבוצה פתחה את העונה עם רצף הפסדים ובמחזור השביעי אף הידרדרה למקום האחרון בליגה. לאחר מאבק קשה הצליחה הקבוצה להבטיח את הישארותה בליגה סמוך לסיום העונה.
עונת 1998/1999 התחילה גם היא עם שרשרת הפסדים, אך הקבוצה התאוששה במהירות והצליחה להגיע לחלק העליון של הטבלה, לסיים במקום השני ולזכות בגביע הטוטו. בסיומה של אותה עונה התפוצצה "פרשת האפדרין" - מאמן הכושר של הקבוצה, גיא עזורי, נתן לשחקן הקבוצה כפיר אדרי לפני אחד ממשחקי הקבוצה תוסף מזון המכיל את סם האפדרין האסור לשימוש בספורט. אדרי הורחק לשישה משחקים, ואילו הקבוצה קיבלה עונש כבד של הפחתת 4 נקודות וקנס כספי בסך 100 אלף ש"ח. הפרשה העיבה על ההכנות של הקבוצה לעונת 1999/2000 אשר בה סיימה הקבוצה במקום השישי בלבד. במהלך העונה הלכו וגברו הפגנות האוהדים נגד המאמן גרנט, ובסופה החליט לוני הרציקוביץ' לסיים את תפקידו כמאמן הקבוצה, ובמקומו למנות את שלמה שרף.
תקופתו של שלמה שרף במכבי תל אביב הייתה קצרה במיוחד. לאחר משחק חלש של הקבוצה במחזור השני בעונת 2000/2001, התראיין המאמן וביקר בחריפות את יכולת שחקניו. קפטן הקבוצה, אבי נמני, תקף את המאמן בחזרה כשאמר שדבריו של שרף נאמרו באופן "ברברי ופרימיטיבי". דבר זה יצר קרע בין המאמן והשחקן, ולאחר שהבעלים לוני הרציקוביץ' סירב לגבות את שרף ולהשעות את נמני, התפטר שרף מאימון הקבוצה ובמקומו הוחתם ניר לוין. הפרשה השפיעה לרעה על תפקודם של השחקנים והקבוצה הידרדרה במורד הטבלה, אך ככל שהתקדמה העונה הלכה והתייצבה ואף השיגה מספר ניצחונות מרשימים, וביניהם 10–1 מול עירוני ראשון לציון ו-7–0 מול בית"ר ירושלים, וזכתה בגביע המדינה. בעונת 2001/2002 זכתה הקבוצה בגביע המדינה פעם נוספת. ב־26 בינואר 2002, במהלך משחק ליגה נגד בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, התמוטט שחקן הקבוצה מני לוי ובסיס לשונו צנח. כתוצאה מכך איבד את הכרתו למשך זמן, דבר שגרם לשיתוקו. לאחר שטופל בבית לוינשטיין הועבר לחזקת משפחתו במצב של צמח.
בעונת 2004/2005 הפכה מכבי תל אביב לקבוצה השנייה שהעפילה לליגת האלופות, לאחר שגברה בשלבים המוקדמים על ה.י.ק. הלסינקי הפינית ופאוק סלוניקי היוונית. מכבי הוגרלה לבית ג' יחד עם יובנטוס, באיירן מינכן ואייאקס אמסטרדם, וסיימה במקום הרביעי עם ניצחון על אייאקס ותיקו מול יובנטוס. בליגה הקבוצה הייתה חלשה וסיימה במקום השמיני בלבד. באותה עונה זכתה הקבוצה בגביע המדינה ה-22 בתולדות המועדון.
בעונת 2005/2006 ציינה הקבוצה 100 שנים להיווסדה. לאור זאת צורפו מספר שחקנים מובילים, בהם ג'ובאני רוסו ואייל ברקוביץ', ואבי נמני הוחזר מבית"ר ירושלים. בעקבות רכישת הכוכבים דבק בקבוצה הכינוי "גלאקטיקוס" והאוהדים רכשו כמות שיא של מעל ל-9,600 מנויים, השיא הקודם היה 5,500 מנויים והיה גם הוא שייך למכבי תל אביב. למרות זאת, העונה הייתה מאכזבת והקבוצה סיימה במקום השישי בלבד.
מיטש גולדהאר: 2009 והלאה
ב-3 באוגוסט 2009 העביר שניידר את הקבוצה לידיו של מיליארדר קנדי אחר, מיטשל גולדהאר, ללא תמורה, אך תחת התחייבות לעמוד בחובות הקבוצה כלפי לוני הרציקוביץ'. במקביל, העבירה אגודת מכבי תל אביב אף היא את חלקה בקבוצה, 20%, לידי גולדהאר, ובכך הפך למחזיק היחיד בקבוצה. בעונתו הראשונה כבעליה של הקבוצה, החליט גולדהאר לא להשקיע כלכלית בקבוצה.
לקראת עונת 2010/2011 ערכה הקבוצה מסע רכש מסיבי בו הוחתמו 13 שחקנים חדשים. בעונה זו תקציב הקבוצה שבר שיא ישראלי כשחצה את רף ה-100 מיליון שקל. לקראת עונה זו במוקדמות הליגה האירופית ניצחה מכבי תל אביב 4–3 את פריז סן-ז'רמן באצטדיון בלומפילד, אך תוצאה זו לא הספיקה עקב ההפסד במשחק הראשון ומכבי תל אביב הודחה ממוקדמות הליגה האירופית. ב-4 בינואר 2011 פוטר מנג'ר הקבוצה אבי נמני. בעקבות פיטורי נמני התפטר מאמן הקבוצה יוסי מזרחי, ובמקומו מונה מוטי איוניר לתפקיד המאמן, אליו הצטרפו חנן אזולאי וקובי אלפסי בתור עוזרי המאמן. לקראת עונת 2011/2012 עזב אזולאי, ובמקומו הצטרף גדי כרמלי.
בעונת 2011/2012 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים של הליגה האירופית, לאחר שגברה בשלבים המוקדמים על חזר לנצ'ראן האזרית, ז'לייזניצ'אר סרייבו הבוסנית ופנאתינאיקוס היוונית. מכבי הוגרלה לבית ה' יחד עם בשיקטש, דינמו קייב וסטוק סיטי, וסיימה אחרונה ללא ניצחון ועם שתי תוצאות תיקו. בתאריך 5 בדצמבר 2011 פוטר המאמן מוטי איווניר עקב ההפסדים הרבים באותה תקופה, ובמקומו מונה מנהל מחלקת הנוער ניר לוין כמאמן זמני.
עידן ז'ורדי קרויף
עונת 2012/2013 הייתה נקודת מפנה עבור הקבוצה. ראשית מונה ז'ורדי קרויף למנהל הספורטיבי וזה הציע לתפקיד המאמן את הספרדי אוסקר גארסיה, אליו הצטרף כעוזר המאמן ג'רארד אוטט במקומו של גדי כרמלי (קובי אלפסי נותר בתפקידו). אל הצוות הצטרפו גם מאמן הכושר חואן טוריחו נבארו ורובן מרטינז ששימש כאנליסט. בנוסף, מונה גם דומינגו מארין כעוזר מקצועי. עם הגעתו החליף קרויף את כל חמשת השחקנים הזרים ששיחקו בקבוצה, ושחרר גם שבעה מהישראלים, ביניהם קפטן הקבוצה ברק יצחקי והשוער גיא חיימוב שהושאלו לקבוצות קפריסאיות. שלושה שחקנים ישראלים הוחתמו במקומם, בתוכם מהראן ראדי ואיתן טיבי. קרויף המשיך במסע הרכש המוצלח, ובינואר 2013 החתים לקבוצה את שחקנה של הפועל תל אביב לשעבר, ערן זהבי, ואת החלוץ השוודי ראדה פריצה. החתמות אלו התבררו כחשובות עבור המועדון לקראת המשך העונה, כששני השחקנים תופסים תפקיד מרכזי בקבוצה.
בעונה זו זכתה מכבי תל אביב באליפות לאחר עשר שנים בהן לא הצליחה לזכות בתואר זה. במהלך עונה זו הביסה מכבי את הפועל תל אביב ב-11 בפברואר 2013 בתוצאה 4–0 ואת בית"ר ירושלים ב-10 במרץ 2013 בתוצאה 5–0. במשחק הדרבי ב-13 במאי 2013 מכבי תל אביב הפכה לראשונה אי פעם פיגור בן שני שערים לניצחון, במשחק שנגמר בתוצאה 4–2. ב-22 באפריל 2013 הוכתרה לאלופת המדינה לאחר ניצחון 2–0 על הפועל רמת השרון במשחק שהתקיים באצטדיון רמת גן מול 33,000 צופים. בתום העונה עזבו את הקבוצה מאמנה אוסקר גארסיה ומלך השערים בעונה זו אלירן עטר.
ב-12 ביוני 2013 מונה פאולו סוזה למאמן הקבוצה. לקראת עונת 2013/2014 מכרה הקבוצה את כל המנויים שיצאו למכירה, למעלה מ-10,300, ובכך שברה שוב את שיא מכירת המינויים לעונה לקבוצה ישראלית. תחת סוזה הקבוצה עצרה שיא שלילי היסטורי, כשניצחה את מכבי חיפה 3–0 בקריית אליעזר, ובכך קטעה בצורת של מעל לתשע שנים ללא ניצחון חוץ על מכבי חיפה. במוקדמות ליגת האלופות גברה הקבוצה על גיור ההונגרית, אך לאחר מכן הודחה על ידי פ.צ. בזל ונשרה לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית. מכבי עלתה לשלב הבתים של הליגה האירופית אוטומטית, לאחר שהוגרלה לשחק נגד פאוק סלוניקי בשלב הפלייאוף, אך זו חזרה לליגת האלופות לאחר שיריבתה בסיבוב הקודם, מטאליסט חרקוב, הורחקה מליגת האלופות. בשלב הבתים הוגרלה מכבי מול בורדו הצרפתית, איינטרכט פרנקפורט הגרמנית ואפואל ניקוסיה הקפריסאית. מכבי תל אביב נצחה פעמיים את בורדו ופעם אחת את פרנקפורט, והעפילה לראשונה בתולדותיה לשלב 32 האחרונות של מפעל אירופאי בו הודחה מכבי לאחר מפגש כפול נוסף נגד פ.צ. בזל. בעונה זו הייתה מכבי תל אביב לקבוצה הישראלית הראשונה שמשתתפת במשחקים Pro Evolution Soccer ו-Top Eleven Football Manager. ב-21 בדצמבר 2013 ציינה הקבוצה את השער ה-3,000 שלה בליגת העל. ב-3 במאי 2014, שלושה מחזורים לפני תום העונה, זכתה מכבי בתואר האליפות לעונת 2013/2014, בניצחון 2–1 בחוץ מול הפועל באר שבע, וטקס הנפת צלחת האליפות היה שבוע לאחר מכן בתום המשחק נגד עירוני קריית שמונה. בעונה זו נשבר גם שיא הכיבושים לשחקן בעונה אחת במכבי תל אביב על ידי ערן זהבי שכבש 29 שערי ליגה. כמו בעונה הקודמת, בסיום העונה עזבו אותה מאמנה יחד עם יתר צוות האימון שקיבלו הצעה לאמן באותה פ.צ. בזל.
לקראת עונת 2014/2015 חזר אוסקר גארסיה לאמן את הקבוצה, אך הוא החליט לעזוב ב-26 באוגוסט 2014, בעקבות המצב הביטחוני בישראל והכישלון המקצועי במוקדמות ליגת האלופות. במקומו הוחתם מאמן זר אחר - פאקו אייסטאראן. ב-21 בספטמבר 2014 מונה מרטין ביין הסקוטי לתפקיד מנכ"ל מכבי תל אביב והחליף בתפקיד את ג'ק אינגלידיס. ב-31 בדצמבר 2014 זכתה הקבוצה בגביע ראשון בעידן קרויף במסגרת המפעל השלישי בחשיבותו בכדורגל הישראלי, גביע הטוטו, לאחר ניצחון 2–1 על מכבי חיפה במשחק הגמר שנערך באצטדיון נתניה. ב-18 במאי 2015 זכתה הקבוצה באליפות השלישית ברציפות, וה-21 בתולדות המועדון לאחר ניצחון 2–1 על עירוני קריית שמונה בבלומפילד, וב-20 במאי 2015 השלימה מכבי טרבל מקומי היסטורי כשהביסה 6–2 את הפועל באר שבע בגמר גביע המדינה (הניצחון הגבוה ביותר במעמד זה מקום המדינה), והפכה לקבוצה היחידה בהיסטוריית הכדורגל הישראלי שמשלימה זכייה בשלושת התארים באותה עונה. ב-14 ביוני 2015 הצטרף סלבישה יוקאנוביץ' כמאמן הקבוצה. ב-25 באוגוסט העפילה הקבוצה לליגת האלופות, לאחר שעברה במוקדמות את היברניאנס המלטזית, ויקטוריה פלזן הצ'כית ובזל השווייצרית. מלך השערים של משחקי מוקדמות ליגת האלופות לעונת 2015/2016 היה קפטן הקבוצה הישראלית - ערן זהבי עם 7 שערים ב-5 משחקים. בשלב הבתים של ליגת האלופות הפסידה הקבוצה את כל משחקיה וסיימה במקום האחרון בבית. בדצמבר 2015 עזב יוקאנוביץ' את הקבוצה ובמקומו מונה כמאמן פיטר בוס ההולנדי, עד לסוף העונה.
ב-11 באפריל 2016 הבקיע זהבי צמד שערים בליגה בניצחון 3–2 על בית"ר ירושלים והעלה את מאזנו העונתי ל-31 שערים. בכך הפך לשחקן שהבקיע הכי הרבה שערים בעונה יחידה בהיסטוריה של הליגה הבכירה בישראל, תוך שבירת שיאו של ניסים אלמליח מבית"ר תל אביב (30 שערים בעונת 1954/1955) שהחזיק מעמד 61 שנה. עד לסיום העונה הבקיע עוד ארבעה שערים והעמיד את השיא על 35 שערים לעונה. במחזור האחרון של העונה ניצחה מכבי תל אביב את מכבי חיפה בתוצאה 6–0. למרות השיא האישי של זהבי, הקבוצה סיימה עונה מאכזבת ללא זכייה באף תואר, לאחר שנוצחה בגמר הגביע 0–1 על ידי מכבי חיפה.
במהלך הקיץ עזב זהבי את הקבוצה ועבר לשחק בקבוצת גואנגג'ואו R&F שבליגה הסינית ששילמה עבורו למכבי תל אביב סכום שיא לשחקן ישראלי אי פעם, שמוערך בכ-8 מיליון דולר. שותא ארבלדזה מונה למאמן הקבוצה, ויוסי בניון חתם בקבוצה. הקבוצה הצליחה להעפיל לשלב הבתים בליגה האירופית לאחר שבשלבים המוקדמים גברה על גוריצה הסלובנית, קאיראט אלמטי הקזחית, פאנדורי הרומנית והיידוק ספליט הקרואטית. בשלב הבתים הקבוצה שובצה בבית ד' יחד עם זניט הרוסית, אלקמאר ההולנדית ודאנדוק האירית. מכבי תל אביב לא העפילה משלב הבתים וסיימה במקום השלישי בבית ד' כשברשותה 7 נקודות, עם ניצחון חוץ מול אלקמאר בהולנד, תיקו ביתי עם אלקמאר וניצחון ביתי מול דאנדוק.
ב-14 ביוני 2017 הודיעה מכבי על מינויו של ז'ורדי קרויף כמאמן הקבוצה באופן רשמי וקבוע לקראת עונת עונת 2017/2018. ב-14 בדצמבר 2017 זכתה הקבוצה בגביע הטוטו לאותה עונה, החמישי בתולדותיה, לאחר ניצחון 1–0 על הפועל באר שבע. בסוף העונה סיימה הקבוצה כסגנית אלופה בפעם השלישית ברציפות - והעפילה למוקדמות הליגה האירופית ואף עלתה לשלב הבתים תחת קרויף, מכבי הייתה בבית א' עם ויאריאל, אסטנה וסלביה פראג. מכבי סיימה את הקמפיין האירופי עם 4 נקודות כאשר ברשותה ניצחון, תיקו וארבעה הפסדים. לפני סיום העונה הודיע הבעלים גולדהאר כי קרויף לא ימשיך במכבי תל אביב וכי ימונה צוות מקצועי חדש בקיץ, ואחרי 6 שנים במועדון בתור מנג'ר ומאמן, הסתיים עידן קרויף במכבי תל אביב.
המשך תקופת גולדהאר
בסוף מאי 2018 מונה ולדימיר איביץ' למאמן הקבוצה. במוקדמות ליגה אירופית הקבוצה עברה את שלושת סיבובי המוקדמות אך הודחה בשלב הפלייאוף על ידי סרפסבורג 08. ב-26 בספטמבר 2018 זכתה הקבוצה בתואר הראשון תחת ולדימיר איביץ', גביע הטוטו, לאחר ניצחון 1–2 על מכבי חיפה.
עונתו השנייה של ולדימיר איביץ' כמאמן התחילה עם הדחת מכבי תל אביב ממוקדמות ליגת האלופות על ידי קלוז' הרומנית וכן הודחה בסיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית על ידי סודובה הליטאית. כל זה לא מנע מאיביץ' לסיים עונה נוספת בתור מאמן השנה בליגה הישראלית ולקחת אליפות עם 87 נקודות, ושבירת שיא של ספיגת שערים לעונה כאשר קבוצתו ספגה רק 10 שערים במשך כל העונה והפרש שערים של 53+ והפסד אחד בלבד במחזור האחרון של העונה נגד הפועל באר שבע.
ב-6 ביולי 2020 ולדימיר איביץ' עזב את הקבוצה, ופטריק ואן לוון, המנהל המקצועי של מחלקת הנוער, אימן את הקבוצה במחנה האימונים שערכה בירושלים ובמשחקים הכפולים במסגרת אלוף האלופים נגד הפועל באר שבע, אשר בסופם זכה עם הקבוצה בתואר לאחר תוצאה מצטברת של 0–4.
ב-12 באוגוסט 2020 לאחר 37 ימים ללא מאמן קבוע, הודיע המועדון על מיניו של יורגוס דוניס בתור מאמנה החדש של הקבוצה. ב-22 באוגוסט 2020 זכתה הקבוצה בתואר הראשון תחת המאמן החדש, גביע הטוטו, לאחר ניצחון 0–2 על בני סכנין. לאחר הזכייה הפסידה מכבי במחזור הראשון בליגה אך ניצחה את פ.צ ריגה, סודובה ודינמו ברסט במשחק יחיד נגד כל אחת (בשל השפעות וירוס הקורונה) במוקדמות ליגת האלופות, בשלב הפלייאוף התקיימו שני משחקים נגד רד בול זלצבורג ומכבי הפסידה בהם (5:2 בסיום שני המשחקים ביניהן) ונשרה לשלב הבתים בליגה האירופית תחת דוניס, לראשונה מאז עונת 2017/2018. מכבי הוגרלה לבית ט' יחד עם ויאריאל מספרד, קרבאך מאזרבייג'ן וסיוואספור מטורקיה. בסיום שלב הבתים העפילה הקבוצה לשלב 32 האחרונות של המפעל בפעם השנייה, לאחר שסיימה במקום השני בבית ט' עם 11 נקודות. ב-23 בדצמבר הקבוצה הודיעה על פיטוריהם של דוניס וצוותו לאחר 11 מחזורי ליגה, בהם השיגה 17 נקודות במאזן של שני הפסדים, חמש תוצאות תיקו וארבעה ניצחונות.
לאחר פיטורו של דוניס חזר פטריק ואן לוון לעמדת המאמן עד למציאת מאמן קבוע. בשתי הופעותיו הראשונות כמאמן ניצח את קריית שמונה (1:0) ואת הפועל תל אביב בדרבי (4:0), לאחר הדרבי הוחלט כי ואן לוון ימשיך כמאמן עד סוף העונה בשל היכרותו המקצועית עם הקבוצה הבוגרת. בסוף עונה זו הוביל פטריק ואן לוון את הצהובים לניצחון בגמר הגביע (1:2) על הפועל תל אביב. ב-22 ביוני הצהיר גולדהאר על מיניו של ואן לוון כמאמן הקבוצה לשתי העונות הבאות.
בקיץ 2021 עזבו את הקבוצה שחקנים חשובים רבים כמו דור פרץ, יונתן כהן ואיתן טיבי. במקומם הגיעו שחקנים רבים שהבולט שבהם הוא גבי קניקובסקי. באותו קיץ שיחקה הקבוצה לראשונה במוקדמות הקונפרנס ליג, כאשר זו העונה הראשונה לפעילותו של המפעל. בשלב המוקדמות גברה מכבי על סוטייסקה ניקשיץ' ממונטנגרו, ספרטק טרנבה מסלובקיה ושחטיור קרגנדה מקזאחסטן ועלתה לשלב הבתים של המפעל. בשלב הבתים מכבי הוגרלה לבית א' יחד עם ל.א.ס.ק. לינץ מאוסטריה, ה.י.ק. הלסינקי מפינלנד ואלאשקרט מארמניה. בסיום שלב הבתים סיימה במקום ה-2 והעפילה לשלב הנוקאאוט הראשוני שם פגשה את פ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית והודחה לאחר 1–2 להולנדים בסיכום.
ב-26 באוקטובר 2021 פוטר ואן לוון מאימון הקבוצה עקב חוסר ההצלחה בליגה כאשר לאחר 7 מחזורי ליגה הקבוצה במקום ה-12 עם 33% הצלחה, ברק יצחקי מונה למחליפו הזמני. ב-9 בדצמבר 2021 מונה מלאדן קרסטאיץ' למאמנה החדש של הקבוצה. קרסטאיץ' הוביל את הקבוצה למקום השלישי בליגה ולחצי גמר גביע המדינה. בסיום העונה, ב-24 במאי 2022, המועדון הודיע על כך שקרסטאיץ' והצוות המקצועי לא ימשיכו בקבוצה.