cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עד עצם היום הזה
חלק 1: עלייתה של סוואן האפלה (The Dark Swan Shall Rise)
לאחר שאמה מחזירה לשאר הקבוצה את זיכרונותיהם בעזרתו של הנרי, הם מגלים שלא אמה הטילה את הקללה שתחזיר אותם לסטוריבוק, אלא הוק עשה זאת מרצונו לפגוע במר גולד, ואמה רק מחקה את הזיכרונות של כולם, כולל של הוק עצמו. במקביל, הוק נלחם בעוץ לי גוץ לי על סיפון ספינתו, אך זה האחרון מכניע אותו, אך לא לפני שהוק משיג טיפה מדמו. הוק משתמש בטיפת הדם של עוץ לי על מנת לפתוח את שערי השאול על מנת להקים לתחייה את כל הגלגולים של האפל, ביחד עם נימואה- האפלה הראשונה, הוק מתכנן לשלוח את משפחתה של אמה אל מעמקי השאול כדי להחיות את האפלים, אך הוק הבין מה יקרה אם ימשיך בדרכו האפלה, והוא קושר אליו את כל האפלה, כולל מאמה ומכריח אותה להרוג אותו כדי שהאפלה תחדל מלהתקיים, ובכך תקיים את רצונו למות כגיבור. אמה מקיימת את רצונו, לא לפני שהיא מבטיחה לו שהיא תמצא דרך להחזיר אותו, ולאחר מכן אקסקליבר מתפוררת. למחרת, אמה מתעוררת בחזרה כ"המושיעה", אך מגלה שהיא עדיין שומעת את הפגיון של האפל. היא מבינה שבמהלך כל המהומה, עוץ לי גוץ לי השתמש בשיקוי קסם על אקסקליבר, כך שהחרב הפכה למוליך וכאשר הוק חשב שהוא משמיד את האפלה הוא רק העביר אותה, ובכך עוץ לי גוץ לי חזר להיות האפל. אמה מאיימת על גולד שהיא תספר על כך לבל, ובתמורה לשתיקתה, הוא מוכן לעזור לה לרדת אל מעמקי השאול על מנת למצוא את הוק. אל אמה ומר גולד מצטרפים רג'ינה, דייוויד, מרי מרגרט, רובין והנרי. החלק הראשון מסתיים כשכל הקבוצה מתחילה את המסע אל תוך מעמקי השאול.
חלק 2: השאול (The Underworld)
אמה ושאר הקבוצה מגיעים אל השאול לאחר שאמה מקבלת אזהרה מניל להניח לעבר ולא לנסות להחיות את הוק. בשאול, הקבוצה פוגשת אנשים מעברם שמתו (קורה והנרי - הוריה של רג'ינה, פיטר פן ואף ג'יימס, אחיו התאום של דייוויד) אשר יש להם עניינים לא פתורים. הזמן בשאול מוקצב, נשמה שהצליחה לפתור את ענייניה הלא פתורים עוברת למקום טוב יותר, ואילו נשמה שלא הצליחה, לעומת זאת, עוברת למקום גרוע יותר. רג'ינה מקבלת אולטימטום מקורה - עליה לעזוב את השאול, ולא - היא תשליך את אביה הנרי אל מקום גרוע יותר. בזמן שהיא מנסה להבין את האג'נדה המסתורית של אמה, רג'ינה פוגשת את הנרי, אביה, ועוזרת לו להגיע למקום טוב יותר. הקבוצה מבינה שבדרך למציאת הוק הם יוכלו לעזור לנשמות במקום להמשיך הלאה. קורה, שנכשלת במשימתה, מוענשת על ידי האדס לנצח נצחים.
בינתיים, הוק עוזר לאסירה לברוח מהכלא של האדס, ומבקש ממנה שתמסור הודעה לאמה ולשאר הקבוצה, ואילו הוא נתפס על ידי קרברוס, הכלב התלת ראשי של האדס. הנרי, שמסתנן למשרד ראש העיר שבשאול במטרה למצוא מידע שיעזור להם למצוא את הוק, מופתע לגלות שם את קרואלה, שמבקשת ממנו שיחזיר אותה לחיים. במקביל, שלגיה מגייסת את עזרתו של הרקולס שיעזור לה להילחם בקרברוס והשניים, בעזרתה של האסירה שמתגלה כמג, מביסים אותו. במערה התת-קרקעית שלו, האדס מעניש את הוק ומאלץ אותו לבחור - מבין כל הקבוצה, מי יהיו השלושה שיישארו בשאול לנצח. הוק לא מסכים לבחור. לאחר מכן, מתגלה שבל בהיריון, וגולד חב למישהו את תינוקו השני. אמה מצליחה להציל את הוק בעזרתו של גולד וגרושתו מילה, אך עקב איומים מצד האדס, הוא בוגד בהם. האדס הופך את החוזה לשלו. החבורה ואחיו של הוק, ליאם, מנסים לקחת את הספר של השאול, הנרי מחפש את העט והדיו לאחר מפגש עם השוליה. ליאם נסחט על ידי האדס ומשמיד את הדפים הנוגעים אליו. מתגלה שלזלינה והאדס יש עבר משותף. מתגלה שהאדס היה מאוהב בזלינה, ורצה לנשק אותה כדי לשבור את הקללה שמונעת ממנו רגשות חיוביים ומשאירה רק כעס. זלינה לא מסכימה. האדס מאיים על מר גולד כדי שיפתח שער מסטוריברוק אל השאול שיביא את תינוקה של זלינה. בשער הזה, עוברים בל, זלינה ותינוקה. בל מוצאת את גולד ומגלה שהוא האפל. הוא מגלה לה שהיא בהיריון ומבטיח לה שהוא ישמור על התינוק שלהם.
תחי המלכה (Long live the queen)
הגיבורים מגלים שהפיה הכחולה נמצאת במחסן של גולד, ולמעשה 'מתה' מפני שנלקח ממנה כל הקסם שלה. כדי לחבר את החצאים של השרביט שיכול להביס את הפיה השחורה הם צריכים להעיר את הפיה הכחולה. אמה מצליחה להעיר אותה והיא אומרת להם איפה החצי השני של השרביט אבל נחטפת בידי הפיה השחורה מיד לאחר מכן. גולד ואמה נכנסים לחלום של גדעון כדי לגלות היכן הפיה השחורה מחזיקה את הלב שלו, ומגלים שלמעשה עוץ לי גוץ לי נולד כמושיע בעצמו, אבל אמו, הפיה השחורה גילתה נבואה על כך שהוא ימות בידי אדם עם סימן לידה של חצי ירח. היא הפכה את עצמה לפיה וכאשר איימה להרוג פיה אחרת היא הפכה לפיה השחורה וגורשה לממלכה אחרת. הם מתקנים את השרביט, וגולד יוצא להילחם מול אמו אבל בוגד בגיבורים כשאומר שהוא הרג את הפיה השחורה ולמעשה עובד איתה. לבסוף הפיה השחורה מטילה קללה על סטוריברוק מיד לאחר החתונה של אמה והוק, שגורמת לאמה לשכוח הכל ולכל הדמויות לחזור לממלכות שלהן. היחידים שיודעים את האמת הם הנרי גולד והפיה השחורה. בכך שאמה לא מאמינה הממלכות נהרסות בזו אחר זו ומאמציהם של הגיבורים להציל את עצמם או להגיע לאמה, נכשלים. לבסוף אמה מאמינה בסיפור החדש שהנרי כתב עליה, ובשנייה האחרונה הגיבורים ניצלים. גולד הורג את הפיה השחורה, מה שמסיר את הקללה, לא לפני שזו הורתה לגדעון לחסל את אמה, כיוון שרק קסם אור יכול להביס קסם אור. הם נלחמים ואמה מקריבה את עצמה אך לבסוף מתעוררת בעזרת נשיקה של אהבת אמת מהנרי.
עונה 7
פרקים 135 - 155 (22 פרקים) עונה זו שודרה בארצות הברית החל מ-6 באוקטובר 2017 ועד ל-18 במאי 2018. לאחר שנודע שרוב הקאסט לא ימשיך לעונה זו הסדרה התאתחלה חלקית.
בעונה זו הכל התחיל מחדש עם קללה חדשה. כעבור הרבה שנים בתו של הנרי הבוגר מגיעה אל ביתו בסיאטל לבשר לו שיש קללה חדשה והוא צריך להציל את כולם ולבוא איתה להפיירן הייטס, שם גרים כל הדמויות מהיער המכושף החדש שקוללו. ביניהם יש את הדמיות הישנות: הנרי, רג'ינה שעובדת בבר שקוראים לו הבר של רוני, עוץ לי גוץ לי שהופך לבלש וזלינה שהופכת להיות מדריכת ספרלינג. והדמיות החדשות: דריזלה האחות החורגת של סינדרלה שהטילה את הקללה ביחד עם גותל כדי לנקום באמא שלה ליידי טרמיין, סינדרלה אשתו של הנרי, טיאנה מסיפורי הנסיכה והצפרדע, קפטן הוק מממלכת המשאלות ועוד. בהמשך דריזלה מעירה את רג'ינה שתמנע את הסרת הקללה כי אם הקללה תוסר הנרי ימות, רג'ינה טסה לסן פרנסיסקו ומעירה את זלינה ובינתיים ליידי טרמיין מנסה להקים לתחיה את בתה אנסטסיה בכך שהיא גורמת ללוסי לאבד תקווה ובכך לוקחת את חייה. אנה מתעוררת ולוסי נמצאת בתרדמת. רג'ינה וזלינה מנסות להציל אותה אך בסוף גותל בוגדת בדריזלה אז היא משתפת פעולה עם אמה. ליידי טרמיין נותנת את חייה ולוסי ובנותיה יחיו. לאחר מותה רוצח מנסה להרוג את דריזלה אז היא פונה לרג'ינה שתעזור לה. דוקטור פסליה פונה לדריזלה שתביא לו את אנה אבל גם גותל מחפשת אותה. בסוף אנה ודריזלה חוזרות בחזרה ליער המכושף. בינתיים רג'ינה מנסה למצוא תרופה שתרפא את הנרי אז היא פונה לדוקטור פסליה לעזרה, הוא מכין עבורה תרופה אך ויבר (עוץ לי גוץ לי) משתמש בה כדי להתאחד עם בל שמתה. לאחר שהוא לא מצליח גותל מתחילה בתוכנית שלה לאחד את ברית המכשפות אך הגיבורים עוצרים אותה. הנרי מתעורר ונותן נשיקה של אהבת אמת לרג'ינה והקללה מוסרת. לאחר שכולם זוכרים מי הם היו עוץ לי גוץ לי מממלכת המשאלות מגיע וחוטף את סינדרלה ולוסי. הגיבורים מגיעים למממלכת המשאלות ומצילים אותם, בסוף העונה מר גולד נותן את ליבו לקפטן הוק מממלכת המשאלות והוא והגרסה שלו מממלכת המשאלות מתים. לאחר מכן רג'ינה מחליטה לחבר את כל הממלכות יחד ושלגייה והנסיך מקסים מכתירים אותה למלכה הטובה.
דמויות ראשיות
* דמויות מהיער המכושף שמופיעות בעולם האמיתי ולא קוללו בקללת "סטוריברוק"
עונה 1
העונה הראשונה שודרה בארצות הברית מה-23 באוקטובר 2011 עד ל-13 במאי 2012 ובישראל מה-20 ביוני 2012 עד ל-14 בנובמבר 2012.
עונה 2
העונה השנייה שודרה בארצות הברית מה-30 בספטמבר 2012 עד ל-12 במאי 2013 ובישראל מה-19 בדצמבר 2012 עד ל-15 במאי 2013
עונה 3
העונה השלישית התחלקה לשני חלקים והפיצול ביניהם בוצע באמצעות פגרה. החלק הראשון שודר בארצות הברית מה-29 בספטמבר 2013 עד ל-15 בדצמבר 2013 ובישראל מה-3 באוקטובר 2013 עד ל-19 בדצמבר 2013. החלק השני שודר בארצות הברית מה-9 במרץ 2014 עד ל-11 במאי 2014 ובישראל מה-27 במרץ 2014 עד ל-5 ביוני 2014.
עונה 5
העונה החמישית, כמו קודמותיה, תתחלק לשני חלקים והפיצול ביניהם בוצע באמצעות פגרה. החלק הראשון שודר בארצות הברית החל מה-27 בספטמבר 2015 ועד ל-6 בדצמבר, ובישראל הוא שודר החל מה-14 בנובמבר 2015 ועד ל-23 בינואר 2016. החלק השני של העונה שודר בארצות הברית החל מה-6 במרץ 2016 ועד ל-15 במאי ובישראל החל מה-12 במרץ ועד ל-21 במאי.
עונה 6
העונה השישית של הסדרה גם היא מחולקת לשני חלקים. חלקה הראשון שודר בארצות הברית מה-25 בספטמבר 2016 ועד ל-4 בדצמבר 2016 ובישראל מה-16 באוקטובר 2016 ועד ל-18 בדצמבר 2016. החלק השני של העונה שודר בארצות הברית החל מה-5 במרץ 2017 ועד ה-14 במאי ובישראל החל מה-12 במרץ 2017 ועד ה-11 ביוני.
עונה 7
העונה השביעית של הסדרה שודרה בארצות הברית מה-6 באוקטובר 2017 ועד ל-18 במאי 2018 ובישראל מה-11 באוקטובר 2017 ועד ל-6 ביוני 2018.
פרקי ספיישל
במהלך העונות שודרו בארצות הברית תשעה פרקי ספיישל. הפרקים שודרו בין שני פרקים אחרים, בדרך כלל בין סוף עונה לתחילת העונה שאחריה או בין חלק אחד של העונה לחלקה השני.
מגיארפולאן
מגיארפולאן (בהונגרית: Magyarpolány) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
יהודי מגיארפולאן
במגיארפולאן חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
טיבור בנדק (שחקן כדורמים)
טיבור בנדק (בהונגרית: Benedek Tibor; בודפשט, 12 ביולי 1972 – בודפשט, 18 ביוני 2020) היה שחקן ומאמן כדורמים הונגרי. שלוש פעמים ברציפות אלוף אולימפי (סידני 2000, אתונה 2004 ובייג'ינג 2008), אלוף עולם (ברצלונה 2003) ואלוף אירופה (סביליה 1997) בכדורמים ומאמן ראשי של נבחרת הונגריה בכדורמים (2013–2016).
משפחתו
אביו היה מיקלוש בנדק השחקן היהודי-הונגרי (1946) זוכה פרס קושוט וכל פרס הונגרי גבוה אחר, אמו הייתה אווה בנדק (Hodgyai), סבו היה טיבור בנדק (1911–1963), אחיו אלברט בנדק הוא עוזר במאי ושחקן.
בנדק היה נשוי פעמיים; כיוון שהיה לו חוזה באיטליה הוא גר שם משנת 1996. שם הכיר את אשתו הראשונה, פדריקה סלבטורי ילידת רומא, אותה הכיר ב-1998. הם התחתנו ב-3 באוגוסט באותה השנה. מנישואיו אלה נולדה בתם ב-1999 בשם ג'ינברה. הוא חזר להונגריה ב-2004 לאחר גירושיו והפך לבן זוגה של הדוגמנית פאני אפרש (Eperes Panni), אותה הכיר כבר ב-1994, אך מערכת היחסים ביניהם לא הפכה רצינית באותה תקופה. לאחר שובו הפכו לשותפים לחיים ונולדו להם שני ילדים. ב-2007 נולד בנם מור וב-2009 נולדה בתם בארקה. הם נישאו ב-2010 לאחר 8 שנים של חיים משותפים. ב-2014 הקימו עסק בבעלות משותפת, את מסעדת Trattoria Gusto בבודפשט. בשנת 2018 הובילו במשותף קמפיין פרסום עבור "סוכנות התיירות ההונגרית" לקידום התיירות להונגריה. בנדק דיבר אנגלית ואיטלקית טובה, התחביביו היו שייט וקריאה.
ביוגרפיה
בנדק התוודע לספורט לראשונה כשהיה בן חמש ואמו לקחה אותו לשחות בגלל בעיות בעמוד השדרה שלו. הוא היה ילד מאוד חרוץ אהב לשחות, אבל מצא את משחקי הכדור מרגשים יותר. את לימודיו התיכוניים השלים בגימנסיה על שם פרנץ ראקוצי. ב-1989 הפך לאלוף אירופה לנוער, ב-1990 שיחק כבר בהצלחה בנבחרת הבוגרת וב-1991 זכה במדליית הארד באליפות העולם לנוער. באותה שנה סיים את לימודיו כמאמן במכללה לחינוך גופני, ומשנת 1993 הפך לסטודנט להיסטוריה בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה, שם קיבל את התואר לבסוף רק ב-2006.
באפריל 2010 ביקש ממנו מאמן נבחרת הכדורמים, דנש קמני, שיעזור באימון הנבחרת הלאומית להתכונן, לאחר מכן הפך לעוזר קבוע של דנש קמני. ב-2012, בנדק הוביל את הקבוצה מהספסל במשחקי הנבחרת האחרונים של דנש קמני, ובינואר 2013 מונה למאמן הראשי של נבחרת הונגריה בכדורמים. בהדרכתו, הקבוצה הפכה לאלופת העולם ב-2013. ב-2014 זכתה הנבחרת במדליות כסף גם בליגת הכדורמים העולמית בדובאי ובאליפות אירופה בבודפשט. באוגוסט 2014 זכה עם הנבחרת במדליית כסף בליגה העולמית באלמטי. סיים את תפקידו כמאמן לאומי ב-31 בדצמבר 2016.
ב-1 במאי 2020, הוא פרש מכל הפעילויות הקשורות לכדור מים, בשל מחלת הסרטן. הוא נפטר ב-18 ביוני אותה שנה.
הנצחה
בדצמבר 2020, הוא נבחר לשחקן הכדורמים הטוב ביותר בעשרים השנים הקודמות על ידי הצבעה בפורטל המקצועי total-waterpolo.com.
ביוני 2021 נחנכו בעיר רקו, איטליה, לוח הזיכרון והטיילת הקרויה על שמו.
כשחקן
בנבחרת :
וודקוק
Woodcock (surname)
גיא ורון
גיא ורון (נולד ב-28 במרץ 1988) הוא עיתונאי, איש רדיו וטלוויזיה ישראלי, המשמש ככתב חברת החדשות של ערוץ 12 באזור הצפון.
ביוגרפיה
ורון החל את דרכו העיתונאית בעיתון "רצוי ומצוי" של רשת המקומונים "שוקן", ככתב אזורי בקריית טבעון, יקנעם ורמת ישי.
ב-2006 התגייס לגלי צה"ל ושירת ככתב השטחים של התחנה במשך 4 שנים. בהמשך, עד אמצע 2021, שימש כתב התחנה בצפונה של ישראל.
בשנת 2010 הצטרף לחברת החדשות של קשת 12 (אז של ערוץ 2) והחליף את מנחם הורוביץ ככתב בצפון. מלבד תפקידו ככתב אזורי בצפון, ורון מסקר את תחומי החקלאות ואיכות הסביבה. בדצמבר 2021 קיבל במסגרת וועידת ישראל לחקלאות את אות 'הלוחם בפשיעה החקלאית' על סיקור התחום בצורה רחבה בשנים האחרונות.
לאורך השנים יצר מספר סדרות כתבות:
ברטה צוקרקנדל
ברטה צוקרקנדל (בגרמנית: Berta Zuckerkandl; 13 באפריל 1864 - 16 באוקטובר 1945) הייתה מבקרת אמנות ועיתונאית יהודיה-אוסטרית ובעלת הסלון התרבותי החשוב ביותר בווינה ממפנה המאה העשרים ועד האנשלוס.
תולדות חייה
אביה, מוריץ שפס (Szeps), שמקור משפחתו מגליציה, היה עורך ומו"ל העיתון הליברלי נויה וינר טאגבלאט. בנעוריה הצטרפה ברטה, יחד עם אחותה סופי לאביה במפגשים עם שועי עולם, בהם רודולף, נסיך הכתר האוסטרי, ראש ממשלת בריטניה בנג'מין דיזראלי וראש ממשלת צרפת ז'ורז' קלמנסו. אחיו של קלמנסו, פול, אף נשא לאשה את סופי, אחותה של ברטה.
ב-1886 נישאה לפרופסור לרפואה ואנטומיה באוניברסיטת וינה, אמיל צוקרקנדל. השניים התגוררו בפרבר דבלינג (Döbling). אמיל נפטר ב-1910 וב-1917 עברה ברטה לפאלה (ארמון) ליבן-אאוספפיץ (Palais Lieben-Auspitz) ברינגשטראסה, השדרה המקיפה את מרכז וינה. ברטה הזמינה אל ביתם את מיטב היוצרים בבירה הוינאית, אמנים ואינטלקטואלים מהתנועה המודרניסטית, שהיו בין מייסדי הזצסיון הווינאי. הסלונים התרבותיים הוינאיים היוו חלופה למוסדות הרשמיים שהיו שמרניים, אנטישמיים ושוביניסטים. בין המבקרים הקבועים בסלון נמנו גוסטב קלימט, ארתור שניצלר, פרנץ ורפל, פליקס זאלטן, אגון פרידל, יוהאן שטראוס, אלמה וגוסטב מאהלר (שנפגשו לראשונה אצל צוקרקנדל), הוגו פון הופמנסתאל ומקס ריינהרדט. כמו כן ביקרו בו מוריס ראוול ואוגוסט רודן בעת ביקוריהם בבירה האוסטרית. לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה (1933) הצטרפו לסלון אינטלקטואלים גולים כאלברט איינשטיין, ולטר גרופיוס וברטולט ברכט.
צוקרקנדל כתבה ביקורות בתחומי האמנות והתיאטרון בעיתונים וינר אלגמיינה צייטונג (Wiener Allgemeine Zeitung) ונוייה וינר ז'ורנל (Neue Wiener Journal). כן חיברה מספר חיבורים על אמנות זמנה ותירגמה מספר ספרים מצרפתית.
Dailymotion
Dailymotion הוא פלטפורמה אינטרנטית לשיתוף וידאו בבעלות חברת Vivendi. האתר נוסד ב-2005 ובדומה לפלטפורמות דומות כיוטיוב ו-vimeo, מאפשר לגולשיו להעלות, לשתף ולצפות בסרטוני וידאו.
המשרד הראשי של החברה המנהלת את האתר, הקרויה באותו שם, ממוקם בפריז שבצרפת, אך החברה מחזיקה מספר משרדים ומרכזי פיתוח גם בניו יורק, לונדון, סן פרנסיסקו, סינגפור ואביג'ן.
היסטוריה
החברה האחראית על פיתוח האתר נוסדה במרץ 2005 על ידי בנז'מן בז'בום ואוליבייה פואטרה כסטארטאפ עם סכום התחלתי של 6,000 אירו (9,271 דולר באותם הימים). מאוחר יותר, קיבלה החברה מימון ממספר מקורות, וביניהן קרנות ההון-סיכון הצרפתיות Atlas Venture ו-Partech International. ב-2009 קיבלה החברה מימון מממשלת צרפת דרך קרן השקעה אסטרטגית בבעלותה.
בינואר 2011, רכשה חברת אורנג' הצרפתית כ-49% ממניות החברה בסכום של 62 מיליון אירו. שנתיים לאחר מכן, רכשה אורנג' את יתר המניות בחברה. באותה השנה (2013), ניסתה חברת יאהו! לרכוש חלק ניכר ממניות החברה מידי אורנג' אך המהלך טורפד על ידי הממשלה הצרפתית.
ב-2015 נרכשו 80% ממניות החברה על ידי תאגיד המדיה הצרפתי Vivendi. הנתח של Vivendi בחברה הוגדל ל-90% בספטמבר של אותה השנה.
ב-2020 הוכרז על שיתוף פעולה בין Dailymotion לבין יצרנית הסלולר הסינית שיאומי במהלכו תינתן גישה לסרטונים מתוך האתר למשתמשי האפליקציה Mi Video.
זכויות יוצרים
מאז הקמתו, אופיין האתר במדיניות מתירנית יותר בכל הנוגע לפרסום תכנים המוגנים בזכויות יוצרים לעומת המתחרה יוטיוב. כתוצאה מכך, נקלעה החברה המנהלת את האתר למספר תסבוכות משפטיות שאף גררו את חסימת האתר במספר הזדמנויות.
ב-2007, קבע בית המשפט העליון בפריז כי האתר היה אחראי להפרת זכויות יוצרים. השופטים טענו כי בעלי האתר היו מודעים לכך שמתפרסם באתרם תוכן פיראטי אך לא נקטו בצעדים משמעותיים בנושא ובכך עודדו את משתמשי האתר להפר זכויות יוצרים. ב-2014 הטיל בית הדין לערעורים בפריז קנס בסכום של 1.3 מיליון אירו על החברה, בטענה כי האתר הפר את זכויות היוצרים של ערוץ הטלוויזיה הצרפתי TF1 וערוץ החדשות LCI בכך שלא טיפל כיאות במשתמשים אשר העלו תוכן פיראטי לאתרם.
ב-2017 נחסמה לצמיתות הגישה לאתר ברוסיה בעקבות צו שהוטל על ידי בית המשפט העירוני של מוסקבה, עקב הפרה חוזרת ונשנית של חוקי זכויות היוצרים הנהוגים במדינה.
לינקולן צ'ייפי
לינקולן דבנפורט צ'ייפי (באנגלית: Lincoln Davenport Chafee; נולד ב-26 במרץ 1953) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל רוד איילנד בין השנים 2011–2015. קודם לכן כיהן כסנאטור מטעם רוד איילנד בין השנים 1999–2007, כחבר המפלגה הרפובליקנית. בשנת 2007 עזב את המפלגה והפך לעצמאי, ובבמאי 2013 הודיע כי הוא מצטרף למפלגה הדמוקרטית.
ביוני 2015 הכריז צ'ייפי על התמודדותו בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016, אך פרש באוקטובר באותה השנה, לפני הפריימריז.
ביוגרפיה
צ'ייפי נולד וגדל בפרובידנס, רוד איילנד. אביו היה הפוליטיקאי הרפובליקני ג'ון צ'ייפי, אשר כיהן כמושל רוד איילנד בשנים 1963–1969, כמזכיר הצי של ארצות הברית מ-1969 ועד 1972, וכסנאטור מטעם רוד איילנד בשנים 1976–1999. הוא למד לימודים קלאסיים באוניברסיטת בראון. לאחר סיום לימודיו עבר לבוזמן, מונטנה, כאשר למד פרזול סוסים באוניברסיטה מקומית, ולאחר מכן עבד במרוצי סוסים בארצות הברית ובקנדה.
לאחר מכן חזר לרוד איילנד ונכנס לפוליטיקה כאשר נרשם כנציג רפובליקני לוועידה המפלגתית של המדינה. שנה לאחר מכן נבחר למועצה העירונית של העיר ווריק, שם שירת עד לבחירתו כראש העירייה ב-1992. כאשר אביו מת בשנת 1999, בעודו מכהן בסנאט, מינה מושל רוד איילנד לינקולן אלמונד את צ'ייפי לרשת את מושבו של אביו בסנאט. בשנת 2000 נבחר לכהונה מלאה, כאשר הביס את יריבו הדמוקרטי.
לאחר מכן תמך במועמדותו של ברק אובמה לנשיאות ב-2008 וכן לבחירתו המחודשת של הנשיא ב-2012 כשלקח חלק פעיל בקמפיין, ומונה ליושב ראש משותף של מסע הבחירות. ב-2010 נבחר למושל רוד איילנד. ב-2013 הצטרף רשמית למפלגה הדמוקרטית. בשנת 2014 החליט לא להתמודד לכהונה שנייה כמושל רוד איילנד, בין השאר בעקבות סקרים לא מחמיאים אשר העידו על חוסר הפופולריות של צ'ייפי במדינתו. החליפה אותו בתפקיד הדמוקרטית ג'ינה ריימונדו.
צ'ייפי נשוי לסטפני ואב לשלושה ילדים.
Friends for Christmas
Friends for Christmas (בעברית: חברים לחג המולד) הוא אלבום אולפן ואלבום חג המולד מאת המוזקיאים ג'ון פרנהם ואוליביה ניוטון-ג'ון, שיצא בהוצאת חברת התקליטים ידי יוניברסל מיוזיק גרופ ב-11 בנובמבר 2016. האלבום כולל חידושים לסטנדרטים מסורתיים של שירי חגים ידועים, שהולחנו על ידי מלחינים אמריקאים בעיקר.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי.
יוסי ורשבסקי
יוסי ורשבסקי (נולד ב-1959) הוא איש תקשורת וניהול ישראלי, בעברו מנכ"ל רשת 13.
דיגרף
לדוגמה, th:
יוסי ורשבסקי
ביוגרפיה
ורשבסקי נולד במושב נהלל וגדל בו.
באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר
באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר (באנגלית: Batman Beyond: Return of the Joker) הוא סרט אנימציה משנת 2000 המבוסס על הסדרה באטמן: הדור הבא. הסרט בוים על ידי קורט גדה ונכתב על ידי פול דיני וברוס טים.
יוסי ורשבסקי
ביוגרפיה
ב־1977 התגייס לחיל השריון, והשתחרר כעבור שלוש שנים כמפקד טנק בדרגת סמל ראשון. בין השנים 1982–1985 השלים לימודי תואר ראשון במדעי המדינה והיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת חיפה. רשבסקי עבד מאז 1987 בקבוצת "הארץ", שם מילא כמה תפקידים, בהם מנכ"ל עיתון "חדשות", מנכ"ל רשת מקומוני שוקן ולבסוף מנכ"ל "הארץ". ביולי 2003 נבחר בידי איגוד השיווק הישראלי לאיש השיווק של החודש על הפקת אירוע "טעם העיר" במסגרת תפקידו כמנכ"ל רשת שוקן.
בתקופתו ניהולו את עיתון הארץ (2003–2008) הוקם מוסף התרבות והבילויים עכבר העיר, וב־2005 הוקם העיתון הכלכלי TheMarker. הקונספט של העיתון היה הנגשת העולם הכלכלי לקהל הרחב. "אנו מאמינים שהקונספט החדש יסיר חסמים שניצבו לפני קהל שהתייחס לעיתונות כלכלית כשייכת לכלכלנים בלבד", אמר ורשבסקי עם השקת העיתון. במהלך הקדנציה של ורשבסקי גדל ב-50% מספר מנויי "הארץ".
באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר
עלילה
בגות'אם סיטי החדשה של שנת 2039, הג'וקר וכנופיית הג'וקרים שלו גונבים ציוד הייטק אך ללא הצלחה. באחת המסיבות, הג'וקר חושף את עצמו לעולם. ברוס ויין, לעומת זאת, טוען שהג'וקר מת לפני שנים ולא אמר זאת לממשיכו, טרי מקגינס, שמשמש כבאטמן החדש בעתיד זה. לאחר מכן, הג'וקר פורץ למערת העטלף, ותוקף את ברוס.
יוסי ורשבסקי
ביוגרפיה
במאי 2008, לאחר חמש שנים בתפקיד מנכ"ל "הארץ", מונה ורשבסקי למנכ"ל ערוץ 10 במקום מודי פרידמן וכיהן בתפקיד זה במשך כארבע שנים. ב-2013 מונה ליו"ר זרוע המדיה של פובליסיס. כעבור שנה, אחרי פיטוריו של רפי גינת מתפקיד מנכ"ל ערוץ 10, נתבקש ורשבסקי על ידי אירית אילוז מקבוצת מרחב להציל את הערוץ מפשיטת רגל – וחזר לקדנציה שנייה כמנכ"ל ערוץ 10. ורשבסקי הוביל את הערוץ, שאיבד עד אז כ־100 מיליון שקלים בשנה, לרווח תפעולי תוך שנה אחת, והניע את המהלכים שהביאו לשינוי רגולטורי שבסופו הוארך הזיכיון של הערוץ. בין המהלכים שעשה בערוץ היה קיצוץ חריף בשכר הבכירים.
באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר
עלילה
מפכ"ל המשטרה ברברה גורדון, באטגירל לשעבר, מספרת לטרי מה קרה בלילה ההוא לפני 40 שנה ואיך הג'וקר והארלי קווין חטפו את טים דרייק. על ידי שטיפת מוחו הם גרמו לו לחשוף את סודותיו של באטמן. באטמן ובאטגירל מצאו את מקום מחבואם בבניין הנטוש שהיה פעם המוסד לחולי נפש ארקהם, שם הם הפכו את טים לאחד משלהם. כשהג'וקר אומר לטים להרוג את באטמן, טים הורג את הג'וקר במקום באטמן. באטמן ובאטגירל קוברים את הג'וקר ומספקים לרצח סיפור כיסוי טרי מתחיל לחקור. הוא פונה לטים ומדבר איתו על עברו כרובין ומגלה את הקשר שביניהם. בינתיים, טרי מבין שמאחורי הג'וקר יכול להיות רק טים, וזאת משום שתחפושתו של רובין הייתה היחידה שנפגעה מהתקפתו של הג'וקר על מערת העטלף.
יוסי ורשבסקי
ביוגרפיה
ביולי 2015 נבחר בידי איגוד השיווק הישראלי בשנית לאיש השיווק של החודש, על הובלת המהלך למיצוב מחדש של ערוץ 10. ועדת השיפוט נימקה את החלטתה באומרה כי "איגוד השיווק הישראלי מכיר במהלך השיווקי של המיצוב מחדש של ערוץ 10, שהוביל לבידול ולשינוי המוצר, למיצוב מחדש של הערוץ כולו ושל חברת החדשות ולתוצאות העסקיות המבטיחות". באותו חודש נבחר ורשבסקי על ידי המגזין "פורבס" לאחד מ-20 המנהלים הבולטים בישראל. "ורשבסקי עשה את הבלתי ייאמן. עצר את ההידרדרות, גיבש תוכנית פעולה ארוכת-טווח וביצע קיצוץ כואב בשכר ובמצבת העובדים", נכתב במגזין. "כתוצאה מכך, בפעם הראשונה מאז שעלה לאוויר, רשם הערוץ רווחים".
באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר
עלילה
טרי מאתר את מיקומו של הג'וקר במפעל ממתקים ישן ונטוש והוא מוצא שם את טים, שהופך לג'וקר לנגד עיניו. הוא מגלה שכאשר נתפס, הג'וקר האמיתי השתיל שבב אלקטרוני המכיל את אישיותו ואת תודעתו לתוך מוחו של הנער על מנת להשתלט על גופו עם הזמן. הג'וקר המטורף מאיים על גות'אם סיטי עם לוויין קרן לייזר שיכול לפוצץ את העיר. כשטרי והג'וקר מתעמתים, באטמן משחרר אותו על ידי השמדת השבב. כל כנופיית הג'וקר נלכדת. שתיים מחברי הכנופיה הן התאומות די-די. סבתן הארלי קווין משלמת ערבות על נכדותיה, משחררת אותן ממעצר וכועסת על מעשיהן.
יוסי ורשבסקי
ביוגרפיה
למרות השבחים על פועלו, הוגדר ערוץ עשר בתקופת ניהולו כ"פירמה כושלת", מה שסלל את הדרך למיזוג הערוץ עם רשת 13. בדצמבר 2018, לאחר שאושר תהליך המיזוג בין ערוץ 10 לרשת 13, מונה ורשבסקי למנכ"ל הערוץ הממוזג.
באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר
עלילה
טים נלקח לבית החולים, שם הוא זכה לביקור מברברה וברוס. אחרי הבסת הג'וקר טרי ממשיך לשמור על העיר כבאטמן
יוסי ורשבסקי
חיים אישיים
ורשבסקי נשוי ואב לשלושה ילדים.
באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר
הבדלי גרסאות
עקב השלכותיו של הטבח בתיכון קולומביין הסרט שהוגש לוועדת הדירוג לא התאים לסיווג המבוקש ולכן לפני ההפצה נערך כדי שיעמוד בקריטריונים. העריכה כללה צנזור דם, שינוי דיאלוגים, קיצוץ סצנות עם מכות חזקות ועוד. הגרסה הייתה קיימת בקלטת וידאו וב-DVD. הגרסה המקורית יצאה ב-DVD ב-2002 וב-Blu Ray ב-2011.
מארק לאונרד
מארק הנרי לאונרד (באנגלית: Marc Henry Leonard; נולד ב-19 בדצמבר 2001) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הקשר בברייטון אנד הוב אלביון.
קריירה
ב-24 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון קבוצתו 2–0 על קארדיף סיטי בסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג.
ב-15 בדצמבר 2021 נקרא לראשונה לסגל הקבוצה למשחק פרמייר ליג, ולא שותף בהפסד קבוצתו 0–1 לוולבס.
קריירת נבחרות
לאחר ששיחק בנבחרות הנוער הסקוטיות עד גיל 17, 18 ו-19, ב-27 באוקטובר 2021 החל לשחק בנבחרת עד גיל 21, כשעלה כמחליף בהפסד 0–1 ל במסגרת מוקדמות היורו עד גיל 21.
ישיבת בית יוסף
{{פירושונים|
ראו גם
}}
משחקי הרעב - עורבני חקיין
עורבני חקיין (באנגלית: Mockingjay) הוא הספר השלישי בטרילוגיית משחקי הרעב מאת הסופרת האמריקנית סוזן קולינס. הספר עוסק בחייה של קטניס אוורדין, נערה בת 17 שניצחה במשחקי הרעב פעמיים ומנהיגה את המרד נגד הקפיטול. ההשראה לכתיבת הסדרה באה מהמיתולוגיה היוונית, קרבות הגלדיאטורים ברומא ותוכניות הריאליטי העכשוויות.
הספר יצא לאור ב-24 באוגוסט 2010, ואילו ה-e-book שישה ימים מוקדם יותר. הספר עורבני חקיין מכר כ-450,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו לאור, וזכה לתגובות חיוביות מצד המבקרים.
עלילה
בעקבות מחאותיה נגד הקפיטול בשני משחקי הרעב בהם השתתפה, הופכת קטניס אוורדין לסמל המרד המתלקח נגד הקפיטול. היא מכונה 'עורבני חקיין' על שם סיכת הציפור עורבני חקיין שענדה במשחקים. אלמה קווין, נשיאת מחוז 13, מציעה לקטניס להופיע כסמל המרד, וזו מסכימה אך מציבה תנאים תנאים הכוללים בין היתר את חנניתם של המנצחים שנשבו על ידי הקפיטול, וכן הזכות להרוג את קוריולאנוס סנואו, נשיא מדינת פאנם.
קטניס מצטלמת למספר סרטי תעמולה שמוחדרים לטלוויזיה על ידי ביטי - מנצח-מיועד, גאון מחשוב. קטניס צופה בשידורים של הקפיטול, שבהם מראיינים את פיטה, ובמהלכם הוא מתנגד בכל תוקף למעשיהם של קטניס בפרט והמורדים בכלל.
בתגובה למעשי המורדים ולסרטונים של מחוז 13, הקפיטול משדר ראיון נוסף עם פיטה, בסופו רומז פיטה על התקפה שצפויה בלילה. הרמז נקלט, והתושבים פונו אל הבונקר. לאחר ההתקפה, קבוצה של שבעה אנשים, ביניהם גייל הות'ורן, יצאו לקפיטול על מנת לחלץ את שלושת המנצחים. המשימה הושלמה, אך התגלה שפיטה עבר תהליך הסבה תוך שימוש בארס צרעות ציד כדי לשבש לו חלק מזכרונותיו, ביניהם זכרונותיו מקטניס. כעת הוא משוכנע שקטניס אשמה במותם של יקיריו, ומעוניין במותה. אט אט מתחיל פיטה, בעזרת המנצחים-מיועדים ששהו במחוז להיזכר בכמה זיכרונות נכונים.
קטניס נפצעת במהלך נאום ונשלחת לשיקום, בסופו היא מצטרפת ליחידה צבאית שנלחמת בקפיטול, וכוללת גם את פיטה. במהלך הקרבות הורג פיטה המבולבל את אחד מחברי היחידה. כשהוא מכיר במצבו, מציע פיטה שחברי היחידה יהרגו אותו בשל הסיכון שהוא מהווה אך קטניס מתנגדת ומצילה אותו ממוות.
לאחר מסע ארוך מגיעה קטניס לחצר אחוזתו של סנואו. סנואו משכן בחצרו ילדים, כדי שישמשו לו מגן אנושי. כאשר קטניס מגיעה לחצר האחוזה צונחים מצנחים כסופים הנושאים פצצות והורגים ילדים רבים, ביניהם פרים - אחותה של קטניס.
לאחר ניצחון המורדים, הנשיא סנואו נשפט להוצאה להורג. קטניס משוחחת עמו, והוא טוען ומוכיח כי לא שלח את הרחפות. קטניס נזכרת שצורת ההתקפה דומה לזו שיזמה בעבר עם גייל. בעקבות כך, במעמד הוצאתו של סנואו להורג, מייעדת קטניס את החץ אל הנשיאה קווין. היא נשפטת ומזוכה מעוון זה מחמת אי שפיות.
קטניס מוחזרת למחוז 12 ושוקעת בתגובה פוסט-טראומטית לאירועים של השנים האחרונות בחייה. לאיטה היא מתאוששת ועם הזמן משלבת את פיטה בתהליך החלמתה.
הסרט
ב-10 ביולי 2012 פורסם כי יצא עיבוד קולנועי לספר בשני חלקים, שיהיו המשך לשני הסרטים הראשונים בסדרה - משחקי הרעב (סרט) ומשחקי הרעב - התלקחות (סרט). הסרט הראשון יצא ב-20 בנובמבר 2014, ואילו השני ב-21 בנובמבר 2015. במאי צמד הסרטים הוא פרנסיס לורנס, שביים גם את הסרט השני בסדרה.
ג'ורג' פרנץ' אנייס
ג'ורג' פרנץ' אנייס (באנגלית: George French Angas; 25 באפריל 1822 – 4 באוקטובר 1886), היה חוקר אנגלי, חוקר טבע, צייר ומשורר שהיגר לאוסטרליה.
ביוגרפיה
הוא נולד בניוקאסל על נהר הטיין, אנגליה, בנו הבכור של ג'ורג' פייף אנייס, דמות בולטת בהקמת המושבה החדשה בדרום אוסטרליה. אף שהראה כישרון יוצא דופן ברישום, הוא הוצב על ידי אביו בבית עסק בלונדון. הוא יצא לסיור באירופה ובשנת 1842 פרסם את ספרו הראשון "ראמבלס במלטה ובסיציליה". כתוצאה מניסיון זה, הוא הפנה עורף לעולם המסחר, והפנה את הכשרתו למחקר היסטוריה של הטבע, רישום אנטומי וליטוגרפיה והחל במסעותיו.
המסע הבא של אנייס בשנת 1846 היה לדרום אפריקה, שם בילה שנתיים בנטאל ובכף, ועבד על סדרת רישומים וצבעי מים שפורסמו בשנת 1849 בשם "The Kafirs Illustrated". בספר זה נשקף נוף של קייפטאון, דרבן, וינברג, ומקומות נוספים, וציורים שמתארים את הקבוצות האתניות המקומיות כמו הוטנטוטים וזולו.
אנייס התחתן עם אלישיה מרי מורן בשנת 1849, ומהנישואין נולדו להם ארבע בנות.
בשנת 1853 מונה אנייס לתפקיד במוזיאון האוסטרלי בסידני, ובסופו של דבר הפך למנהל ונשאר בסך הכל שבע שנים. אנייס שהה בסידני כשזהב התגלה לראשונה ליד באת'רסט, ניו סאות' ויילס. נסע לשם כדי לתעד את חיפוש הזהב, וביצע מספר ציורים. אלה פורסמו בסידני ובהמשך בלונדון.
אנייס היה מיוצג בתערוכת פריז בשנת 1855 עם חמישה אמנים אוסטרלים נוספים, ביניהם קונרד מרטנס, פרדריק טרי ואדלייד אירונסייד, הפעם הראשונה שאמנים אוסטרלים הוצגו בתצוגה גדולה מעבר לים. אנייס חזר לדרום אוסטרליה בשנת 1860, ולבסוף חזר לאנגליה בשנת 1863.
אנייס פרסם כמה ספרים על אוסטרליה ופולינזיה וכן את מחקרם של ג'ון מקדואל סטיוארט וג'ון פורסט, ותרם באופן משמעותי לקונכולוגיה עם תיאוריו ואיוריו.
אנייס נפטר בלונדון ב־8 באוקטובר 1886.
מורשת
רבים מציוריו המקוריים של אנייס מוחזקים בספרייה הלאומית של אוסטרליה, וכן במספר מוסדות דרום אוסטרליים: גלריית האמנות של דרום אוסטרליה; אוניברסיטת אדלייד; מוזיאון דרום אוסטרליה; והחברה הגיאוגרפית המלכותית של דרום אוסטרליה. בספרייה הממלכתית של ניו סאות 'ויילס יש ארבעה מכתבים שכתב אנייס.
מאוגוסט עד סוף נובמבר 2020, הספרייה הממלכתית של דרום אוסטרליה הציגה את עבודתו על דרום אוסטרליה משנת 1848,
שיטת ברנוביץ
שיטה זו היא למעשה תיעוש של שיטה ישנה יותר שכונתה ״השיטה הירושלמית״ או ״השיטה הכפרית״, שהייתה מקובלת בעיקר באזור ירושלים, בגלל התקנה העירונית שמחייבת שכל המבנים בירושלים יהיו מחופי אבן. בשיטה המסורתית היו בונים שתית מחיצות מקרשים, מניחים ביניהן רשת ברזל ואבני חיפוי מאבן, ואז יוצקים בטון בין המחיצות ויוצרים קירות מונוליטיים של בטון ואבן. שיטה זו תוארה במפרט הכללי לעבודות בניה משנת 1991 תחת הכותרת ״בניית קירות מורכבים.״
בשיטת ברנוביץ, הוחלפו תבניות העץ בתבניות פלדה, שניתן היה להעתיקן אחר השימוש מקומה לקומה. לכן השיטה מיועדת לבנינים רבי קומות, שקומותיהם בעלת מבנה אחיד והיא חסרת תועלת במבנים מסוגים אחרים.
השיטה פותחה כמענה לצורך בחיפוי קירות חיצוניים של בניינים רבי-קומות על ידי קבלן הבניין מוטי ברנוביץ, ונקראת על שמו.
שלבי ביצוע
בשיטה זו יציקת הקירות נעשית בתבניות פלדה שעליהן מורכבים אריחי החיפוי. התבניות מיוצרות על פי מידות מדויקות ובהתאם לפתחים מיועדים בקיר. בגב אריחי החיפוי מוחדרים מספר עוגני אל-חלד. תבנית חיצונית ריקה מונפת ומורכבת במקומה המיועד בקומת העבודה. לאחר מכן, האריחים עם העוגנים מורכבים על גבי התבנית. גב האריחים נמרח בחומר איטום, ועליו מורכבת רשת פלדה שאליה קושרים את העוגנים. לאחר בדיקת העוגנים מתבצעת סגירת הקיר בתבנית הפנימית, ויציקת בטון למרווח שבין התבניות. לאחר היציקה והתייבשות הבטון, משחררים את התבניות מהקיר המחופה שנוצר, מוציאים אותן מחוץ לשטח הקומה ואז יש לנקות אותן ולהכין אותן לצורך יציקת הקומה הבאה.
השיטה בשלביה הראשונים
את השיטה ישם לראשונה המהנדס מוטי ברנוביץ ב-1982, כתוצאה מהצרכים בשטח, במסגרת תפקידו כמהנדס תיאום וביצוע של פרויקט בשכונת רמת אביב ג' בתל אביב. הפרויקט כלל 120 יחידות דיור עם דרישת חיפוי אבן לקירות חוץ.
ברנוביץ יצר קיר אנכי בתבנית מתכת/פח מתוכננת ומותאמת מראש לגאומטרית החזיתות, כאשר התבנית תורכב בקומת העבודה ותקיף כל קומה וקומה. תהליך העבודה באתר התבצע כדלקמן: במקביל ליציקת היסודות והמבנה התחתון, התבצעו הכנות להקמת קיר לדוגמה על הקרקע עליו מיושמת אבן החיפוי שנבחרה על ידי האדריכל. לאחר הכנת הקיר, אישרו המתכננים את השיטה לשימוש ביצקת הקירות בבניין כולו.
השיטה כיום
שיטת ברנוביץ' הפכה להיות פופולרית בישראל, בעיקר במבני קומות המיועדים למגורים. התקן הישראלי הנוגע לשיטה זו, מתיר את השימוש באריחים בעובי 22 מ"מ שנחשבים דקים מאוד. המשמעות של ההיתר הזה, היא שהשיטה מבוצעת באמצעות תבניות פלדה יקרות מאוד ואריחי אבן זולים. כך שהכדאיות של השיטה תלויה בשימוש חוזר בתבניות קיימות. מסיבה זו, שיטת ברנוביץ' משמשת בעיקר לבנייה של מבנים פשוטים, ברמה אדריכלית נמוכה, שבהם השימוש החוזר בתבניות אפשרי.
יחסי אזרבייג'ן–קניה
יחסי אזרבייג'ן–קניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן ורפובליקת קניה. היחסים בין שתי המדינות כוללים תיירות, מדע, חינוך ועוד.
היחסים הדיפלומטיים
ביוני 2004, אזרבייג'ן וקניה חתמו על הסכם והחלו את היחסים בין המדינות.
השגריר האזרי לקניה הוא אלמן אבדולייב.
ביקורים רמי דרג מקניה לאזרבייג'ן
ב-29 ביוני 2012 אידה אודינגה, רעייתו של ראש ממשלת קניה באותה תקופה ראילה אודינגה, ביקרה בבאקו.
ב-5 עד ה-6 במאי 2017, שר הספורט, התרבות והאמנות ביקר באזרבייג'ן.
שיתוף פעולה כלכלי
שיתוף הפעולה הכלכלי בין אזרבייג'ן לקניה מגיע מדי שנה לסחר של מאות אלפי דולרים.
ריצ'רד ברידג'ס ביצ'י
ריצ'רד ברידג'ס ביצ'י (באנגלית: Richard Brydges Beechey; 1808 – 14 במרץ 1895) היה צייר ואדמירל בצי המלכותי.
ביוגרפיה וקריירה
ריצ'רד ביצ'י נולד לשני ציירים בריטים, סר ויליאם ביצ'י ואשתו השנייה, אן ג'זופ. אחיו כללו את האדמירל והצייר הבריטי פרדריק ויליאם ביצ'י, את הצייר והחוקר הנרי ויליאם ביצ'י ואת הצייר ג'ורג' דאנקן ביצ'י.
ריצ'רד ביצ'י הצטרף לצי המלכותי בגיל 14, ובסופו של דבר עלה לדרגת אדמירל. כמו אביו וכמה מאחיו, הוא היה צייר מהולל, שתיעד נמלים וסצנות ימיות שונות.
לאחר שסיים המכללה הימית המלכותית, בפורטסמות', הפליג ביצ'י באוניה "בלוסום" בפיקודו של אחיו פרדריק ויליאם ביצ'י, אל האוקיינוס השקט, שהמשיכה למצר ברינג כדי לנסות לתמוך במשלחת של ג'ון פרנקלין.
הוא הועלה לדרגת סגן בשנת 1828. לאחר מכן שירת בים התיכון, ובשנת 1835 הועבר לביצוע סקר באירלנד. הוא התמנה לקצין בשנת 1846, ואז בשנת 1851 הועלה לדרגת סרן. בשנת 1879, הרבה אחרי סיום הקריירה הימית הפעילה שלו, הוא הועלה לדרגת סגן אדמירל.
לאחר פרישתו מחיל הים בשנת 1864, הוא התיישב באירלנד, התגורר שנים רבות במונקסטאון, ובהמשך בפמברוק רוד, דבלין. הוא הציג באופן קבוע ציורים של נושאים ימיים באקדמיה המלכותית היברניאן בדבלין. הם העניקו לו תואר כבוד בשנת 1868.
בשנת 1877 בערך, הוא התיישב בפלימות'.
משפחה
בשנת 1844 התחתן עם פרידסוויד מריה מור סמית' ונולדו לו שתי בנות, אנני ביצ'י ופרידסוויד ביצ'י. בשנת 1882, בתו פרידסוויד הייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס שפתרה בעיות שחמט. ספרה "פריחת השחמט" ראה אור בשנת 1883, ואחריו "פירות שחמט" בשנת 1884, אותו כתבה יחד עם בעלה, תומאס ב. רולנד.
בשנת 1888, כשלוש שנים לאחר מות אשתו הראשונה, התחתן ביצ'י עם פרנסס, בתו של הכומר אננסלי סטיוארט ממכללת טריניטי, דבלין.
ביצ'י נפטר בפלימות' ב־8 במרץ 1895.
עמק ולמן
עמק ולמן (באנגלית: Wellman Valley) הוא עמק שאינו מכוסה קרח, בהרי דרווין, בארץ אואטס, שבאנטארקטיקה.
העמק גובל ברמת מידנייט שממזרח לו, וברכס קנט שמצפון לו.
גובהו של העמק 1,467 מטרים מעל פני הים.
גילוי העמק
העמק התגלה ונחקר על ידי משלחת החקר האנטארקטית של אוניברסיטת ויקטוריה (Victoria University of Wellington Antarctic Expedition) מוולינגטון שבניו זילנד שחקרה את אנטארקטיקה בעונת מחקר 1963–1962.
מקור השם
העמק נקרא על שם ה. וו. ולמן (H.W. Wellman), גאולוג מאוניברסיטת ויקטוריה של ולינגטון, אשר השתתף בשלוש משלחות מחקר לאנטארקטיקה.
דיסקוגרפיה של בילי אייליש
הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש הוציאה 2 אלבומי אולפן, אלבום הופעה אחד, אלבום וידאו אחד, 4 מיני אלבומים, 31 סינגלים ו-25 קליפים. לפי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, היא מכרה 41.5 מיליון סינגלים דיגיטליים ו-5 מיליון אלבומים. הפדרציה הבינלאומית לתעשייה הפונוגרפית הכתיר את "Bad Guy" כסינגל הנמכר ביותר בשנת 2019 בעולם, לאחר שמכר 19.5 מיליון יחידות במהלך שנה. אייליש נחשבת על ידי כלי תקשורת שונים כ"מלכת הפופ של דור ה-Z". בגיל 17, היא הפכה לאמנית הצעירה ביותר בתולדות המצעד הבריטי שהגיעה למקום הראשון עם אלבום הבכורה שלה. נכון לאוקטובר 2021, אייליש צברה 76.7 מיליארד השמעות בפלטפורמות הסטרימינג ברחבי העולם. לפי IFPI, אייליש היה האמן הרביעי הנמכר ביותר של שנת 2019 והאמן החמישי הנמכר ביותר של שנת 2020.
בחודש אוגוסט 2017, אייליש הוציאה את המיני אלבום הראשון שלה, Don't Smile at Me, שהגיע למקום ה-14 במצעד בילבורד 200, מקום 12 במצעד האלבומים הבריטי, ולעשירייה הפותחת באוסטרליה, ניו זילנד ושוודיה. לאחר מכן הוציא אייליש את הסינגלים המצליחים "Lovely" (עם חאליד), "You Should See Me in a Crown", "When the Party's Over", "Come Out and Play", "Bury a Friend", "Wish You Were Gay", "Bad Guy", "Everything I Wanted", "My Future", ו־"Therefore I Am".
אלבום הבכורה שלה, When We All Fall Asleep, Where Do We Go? יצא לאור ב-29 במרץ 2019, והגיע למקום הראשון ב-15 מדינות ברחבי העולם כולל ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה וקנדה. הוא מכר 1.2 מיליון יחידות ברחבי העולם בשנת 2019 בלבד, מה שהופך אותו לשיאן המכירות החמישי בגודלו של השנה. "Bad Guy" הפך לסינגל הראשון של אייליש שהגיע לעשירייה הפותחת של בילבורד הוט 100, והגיע למקום הראשון. עם "Bad Guy", היא הפכה לאמנית הראשונה שנולדה במאה ה-21 ולאמנית דור ה-Z שיש לה שיר במקום הראשון בהוט 100, כמו גם לראשונה עם אלבום מספר במקום הראשון בבילבורד 200. אייליש גם שברה את שיא הלהיטים הרצופים ב-בילבורד הוט 100 בקרב נשים. הזמרת הוציאה את אלבום האולפן השני שלה המורכב מ-16 רצועות, Happier Than Ever ב-30 ביולי 2021, וכמו אלבומה הקודם, הוא הגיע למקום הראשון במדינות ברחבי העולם כולל ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה וקנדה. ב-21 ביולי 2022 היא שחררה בהפתעה את המיני אלבום השני שלה, Guitar Songs, הכולל שתי רצועות: "TV" ו-"The 30th".
אמילי שינדלר
אמילי שינדלר (בגרמנית: Emilie Schindler; 22 באוקטובר 1907 – 5 באוקטובר 2001) הייתה גרמנייה מחבל הסודטים שעם בעלה אוסקר שינדלר סייעה להציל את חייהם של כ-1,200 עד 1,700 יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי העסקתם במפעלי אמייל ותחמושת, כך שיהודים אלה זכו לחסינות מפני הנאצים כעובדים חיוניים למאמץ המלחמה הגרמני. היא הוכרה כחסידת אומות העולם על ידי ישראל באמצעות יד ושם ב-1994.
נעורים ונישואים
אמילי נולדה בכפר אלט מולטיין שבאוסטריה-הונגריה (כיום בצ'כיה), לחקלאים יוסף ומרי פלצל (Pelzl). היה לה אח גדול, פרנץ.
מלחמת העולם השנייה
בשנת 1938 הצטרף שינדלר לשורות המפלגה הנאצית ועבר לקרקוב בעוד אמילי נותרה בצוויטאו. שינדלר זכה לבעלות על מפעל כלי אמייל ושינה את שמו ל"תעשיית אמייל גרמנית" (Deutsche Emaillewaren-Fabrik), שם העסיק בעיקר עובדים יהודים, כי הם היו הזולים ביותר. עם זאת, במהרה התוודעו אמילי ואוסקר לזוועות הכיבוש הנאצי בפולין והחלו להגן על היהודים שעבדו בבית החרושת שלהם. בתחילה הצילו את העובדים על ידי מתן שוחד לשומרי אס-אס ובהמשך הציגו את עובדיהם בתור עובדים חיוניים לשם ייצור תחמושת עבור הרייך. כאשר התנאים החמירו וכספם הלך ואזל, מכרה אמילי את תכשיטיה כדי לקנות אוכל, בגדים ותרופות. היא טיפלה בחולים בסנטוריום סודי במפעל בברינליץ בעזרת ציוד רפואי שרכשה בשוק השחור.
בני הזוג שינדלר הצילו יותר מ-1,200 יהודים ממחנות ההשמדה. במאי 1945, כאשר הסובייטים כבשו את ברינליץ, עזבו בני הזוג את היהודים במפעל והסתתרו, מחשש מפני העמדה לדין עקב קשריו של אוסקר עם המפלגה הנאצית.
לאחר המלחמה
בני הזוג שינדלר נמלטו לבואנוס איירס בארגנטינה, עם עשרות מהיהודים שהציל שינדלר. ב-1949 הם התיישבו בחווה חקלאית ונתמכו כלכלית על ידי ארגון יהודי.
מותה
ביולי 2001, במהלך ביקורה בברלין, אמרה שינדלר כי בקשתה האחרונה היא לבלות את שנותיה האחרונות בגרמניה, עקב געגועיה. היא מתה מהשפעות שבץ בבית חולים בשטראוסברג ב-5 באוקטובר 2001. קרובתה היחידה הייתה אחיינית בבוואריה. היא קבורה בבית הקברות בוואלדקרייבורג בגרמניה. על מצבתה נחרטו מילים מהמשנה, סנהדרין 4:5, Wer einen Menschen rettet, rettet die Ganze Welt ("כל המציל נפש אחת, כאילו הציל עולם ומלואו").
מורשת
שינדלר זכתה לאותות כבוד ממספר ארגונים יהודיים על מאמציה במהלך מלחמת העולם השנייה. במאי 1994 קיבלה את אות חסיד אומות העולם מיד ושם עם מיפ חיס שהסתירה את אנה פרנק ומשפחתה בהולנד בזמן המלחמה. ב-1995 עוטרה במסדר מאי, אות הכבוד הגבוה ביותר שניתן בארגנטינה לזרים שאינם ראשי מדינה. בהשראת חייה כתבה אריקה רוזנברג את הספר "במקום בו נפגשים אור וצל", שפורסם לראשונה בספרדית ב-1992, ולאחר מכן פורסם באנגלית ובגרמנית.
פתרון סופי
פתרון סופי או: תעלומת התוכי החטוף (באנגלית: The Final Solution: A Story of Detection) הוא נובלה בסוגת הספרות הבלשית מאת הסופר היהודי-אמריקאי מייקל שייבון, שיצאה לאור בשנת 2004.
עלילת הספר מתרחשת בשנת 1944 באנגליה, ובמרכזה "הזקן", אדם בן 89 שהוא בן דמותו של שרלוק הולמס, היוצא למשימה בלשית של איתור תוכי שנגנב מילד יהודי אילם, פליט מגרמניה הנאצית, המתגורר בבית הכומר.
תמצית העלילה
הזקן, שהיה בלש בעברו ועיסוקו העיקרי כעת הוא גידול דבורים, רואה מחלון ביתו בסאסקס שבדרום-מזרח אנגליה ילד בן תשע, ותוכי אפריקאי אפור על כתפו, המסתכן ליד פסי הרכבת, וחש להזהירו. מתברר שהילד הוא לינוס שטיינמן, פליט יהודי אילם מגרמניה הנאצית, המתגורר בבית הכומר המקומי, ק"ת פניקר, יחד עם משפחתו של הכומר - אשתו ובנו המתבגר רֶג'י, וכן שני דיירים, מר פרקינס ומר שיין, המתגוררים שם בשכירות. התוכי, הקרוי ברונו, יודע לשיר בלדות ושירים בגרמנית, אך מסקרן במיוחד מנהגו לדקלם רשימות ארוכות של ספרות בגרמנית, ללא סדר נראה לעין. אחד הדיירים משער שהתוכי מדקלם צופן צבאי גרמני, והדייר האחר, מר שיין, נראה כמתעלם מהתוכי, בניגוד לעניין הרב שמגלים בו כל האחרים.
למחרת נמצאת גופתו של מר שיין, שהוכה בעורפו בחפץ קהה, בחצר בית הכומר, והתוכי נעלם. קצין המשטרה המקומי, המפקח מייקל בלואוז, מזמין את הזקן לסייע בחקירת הרצח, וזה עונה: "אעזור לכם למצוא את התוכי של הילד. אם ניתקל בדרך ברוצח האמיתי, זה יהיה רווח נקי שלכם".
רג'י פניקר נעצר כחשוד ברצח וכמי שהתכוון למכור את התוכי לסוחר בעופות נדירים, אך בהמשך פונה החקירה לכיוונים נוספים, ובכלל זה ביקור בלונדון. בעקבות החקירה מצליח הזקן לזהות את רוצחו של מר שיין.
הפרק הלפני אחרון של הספר מסופר מנקודת מבטו של התוכי, הנמצא בידי הרוצח טרם לכידתו. בסופו של פרק זה נלכד הרוצח, בעזרת סיוע קל מהתוכי השבוי, ובפרק האחרון מחזיר הזקן את התוכי ללינוס.
המפקח בלואוז ציין שסדרות המספרים הארוכות שמדקלם התוכי "אינן מייצגות חשבונות בנק שווייצרים ממוספרים", והזקן הוסיף: "אני מסופק מאוד אם נדע אי-פעם מה המשמעות הטמונה במספרים האלה, אם יש כזו". לקורא, לעומת זאת, ניתן פתרון התעלומה: לסדרות המספרים שהוא מדקלם קורא התוכי במחשבותיו "שיר הרכבת", והוא למד אותן מפיו של לינוס בעת שלינוס שהה בביתו של אוברגרופנפיהרר שטופל בידי אביו של לינוס, הפסיכיאטר ד"ר יוליוס שטיינמן. לינוס אמר מספרים אלה בעת שהתבונן מחלון הבית ברכבות הנוסעות מזרחה, ומתברר שאינו אילם, אלא חדל לדבר כאשר הופרד מהוריו.
הוצאה לאור
הנובלה פורסמה לראשונה, בגרסה שונה מעט, בגיליון קיץ 2003 של כתב העת הספרותי The Paris Review, וזכתה בפרס אגא חאן לסיפורת - פרס שנתי שמעניק כתב העת ליצירה הטובה ביותר שפורסמה בו באותה שנה. בנובמבר 2004 הנובלה יצאה לאור כספר, מלווה באיורים מאת ג'יי ריאן. שייבון סיפר על תהליך כתיבת הנובלה: "חיברתי את כל העלילה די במהירות, אולי תוך שעה, ואת הסיפור כתבתי במשך השנתיים הבאות, ברווחים בין העבודה על התסריט של 'קוואליר וקליי' והעבודה על הרומן החדש שלי".
הספר תורגם לעברית בידי אלינוער ברגר ויצא לאור בשנת 2006 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד. תרגום לגרמנית, בשם Das letzte Rätsel, בידי אנדראה פישר, יצא לאור בספטמבר 2005. תרגום לצרפתית, בשם La Solution finale, בידי איזבל פיליפ, יצא לאור באוקטובר 2007.
שם הספר
שמו המקורי של הספר, The Final Solution, מהדהד את שם ספרו של ארתור קונאן דויל, The Final Problem ("הבעיה הסופית"), שבו שרלוק הולמס נאבק באויבו הגדול, פרופסור מוריארטי, וכן את הפתרון הסופי, תוכניתם של הנאצים להשמדת יהודי אירופה.
תרגום מדויק לעברית של שם הספר הוא "הפתרון הסופי", אך עקב המשמעות העזה של שם זה בהיסטוריה היהודית, נקרא הספר בעברית "פתרון סופי". בתרגום לצרפתית נשמרה התאמה לשם המקורי, ואילו בתרגום לגרמנית התרחק שם הספר מהשם המקורי, ונקרא Das letzte Rätsel - "החידה האחרונה".
האם הזקן הוא שרלוק הולמס?
מאפיינים רבים של הזקן, כגון עיסוקו בגידול דבורים או תיאורו "בשעתו צבר את הונו ואת המוניטין שלו הודות לחילוץ שורה ארוכה ומבריקה של היסקים מצירופים בלתי סבירים של עובדות", מרמזים לכך שזהו שרלוק הולמס, אך לכל אורך הספר הוא מוזכר בכינוי "הזקן", ללא ציון שמו. מייקל שייבון הסביר זאת:
פרס רעיית נשיא המדינה לשירה עברית
פרס רעיית נשיא המדינה לשירה עברית הוא פרס ישראלי לשירה עברית, על שם ד"ר גרדנר סימון, המוענק מטעם רעיית נשיא מדינת ישראל והאפוטרופוס הכללי בטקס המתקיים בבית הנשיא בירושלים.
על הפרס
בשנת 2018 לרגל שנת ה-70 למדינת ישראל, הוענק הפרס על סך 70 אלף ש"ח, על ידי מנהלת קרן גרדנר סימון סיגל יעקבי האפוטרופוסית הכללית ואשת הנשיא נחמה ריבלין. ריבלין בירכה את המשוררים הזוכים ואמרה כי הפרס ניתן "על בחירת מילים שמעבירות תחושה, מתארות מציאות, ולעיתים מייצרות אותה. על היכולת לחפור במילים ולבנות שפה בתוך שיר, שפה שתחבר את הקוראים דרך התחושות והמחשבות שהיא מעוררת בהם". יו"ר הוועדה בשנת 2018 היה הסופר פרופ' חיים באר.
בשנת 2020, העניק בית הנשיא בשיתוף האפוטרופסות הכללית את פרס על שם סימון גרדנר לשירה עברית על סך 50,000 שקלים, לזכרה של רעיית הנשיא הגב' נחמה ריבלין.
בשנת 2021 העניק בית הנשיא את הפרס לשירה עברית, פרס גרדנר סימון לשירה עברית לזכרה של רעיית הנשיא הגב' נחמה ריבלין, פרס נשיא המדינה לשירה עברית, למשוררת שולמית אפפל. המומלצים בשנה זו הם המשורר פרופ' עדי וולפסון והמשוררת בכל סרלואי. בראש וועדת הפרס - פרופ' אריאל הירשפלד. חברי וועדת השיפוט: ד"ר ענת ויסמן, יוסף עוזר, ד"ד קציעה עלון, גואל פינטו. הפרס ניתן בבית הנשיא ב 25.04.2021
פטר ייראצ'ק
קריירה
ייראצ'ק, יליד טוכוריצ'ה, החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת נעוריו באניק סוקולוב, בה שיחק בקבוצת הבוגרים בין השנים 2006-2008. לאחר מכן, עבר לשחק בשורותיה של ויקטוריה פלזן, עימה זכה גם באליפות היסטורית בליגת העל הצ'כית בעונת 2010–2011 במדי פילזן שיחק ב-100 משחקי ליגה, בהם כבש 11 שערים. לאחר עונת האליפות, בדצמבר 2011, חתם במועדון הבונדסליגה וולפסבורג על חוזה לארבע שנים.
משה ארד
משה ארד (15 באוגוסט 1934 – אוקטובר 2019) היה דיפלומט ישראלי, כיהן כשגריר ישראל במקסיקו ובארצות הברית.
פטר ייראצ'ק
קריירה
פטר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצ'כית בספטמבר 2011, במשחק נגד נבחרת סקוטלנד. שערו הבינלאומי הראשון היה במסגרת משחק הפלייאוף על ההעפלה לטורניר הגמר של יורו 2012, משחק שבו צ'כיה ניצחה 0–1 את מונטנגרו. במהלך טורניר היורו 2012 עצמו, כבש ייראצ'ק שני שערים חשובים עבור נבחרתו, אחד בניצחון 1–2 מול יוון, והשני בניצחון 0–1 מול פולין, הנבחרת המארחת, שער שבזכותו הנבחרת הצ'כית העפילה כנגד כל התחזיות לשלב רבע הגמר של הטורניר.
משה ארד
ביוגרפיה
ארד נולד ברומניה, בה עבר בילדותו את מלחמת העולם השנייה. ב-1950 עלה לישראל. שירת בצה"ל בחיל התותחנים ובשירות המילואים לחם כקצין תותחנים במלחמת סיני ובמלחמת ששת הימים.
סיים תואר ראשון במדע המדינה וביחסים בינלאומיים ותואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
עבד בחטיבה המדינית של משרד החוץ. בתחילת שנות השישים הושאל למשרד המשפטים ושימש דובר הנהלת בתי המשפט וב-1964 מונה לדובר ומנהל לשכת שר המשפטים. ב-1968 כיהן כדובר השגרירות הישראלית בלונדון. בתפקידיו הבאים כיהן כקונסול בניו יורק, ציר הסברה בוושינגטון, מנהל לשכת מנכ"ל משרד החוץ, סמנכ"ל משרד החוץ לענייני הסברה והמפקח הכללי על שירות החוץ. במלחמת לבנון הראשונה כיהן כנציג משרד החוץ בביירות.
ב-1983 מונה לשגריר ישראל במקסיקו, כיהן בתפקיד במהלך רעידת האדמה הגדולה באזור מקסיקו סיטי שבה נרשמו למעלה מ-10,000 הרוגים, ונשלחה משלחת של צה"ל לסיוע לנפגעים. על שירותו זכה לעיטור הכבוד הגבוה ביותר המוענק לאזרחים זרים מממשלת מקסיקו. ביולי 1987 מונה לשגריר ישראל בארצות הברית וכיהן בתפקיד עד 1990.
לאחר שירותו במשרד החוץ שימש בשנים 1992–1993 מנכ"ל משרד התקשורת תחת השר משה שחל. בשנים 1993 עד 2003 כיהן כסגן נשיא לקשרים בינלאומיים של האוניברסיטה העברית ב-2012 כיהן יו"ר חבר הנאמנים של מכון טרומן באוניברסיטה. כמו כן כיהן כדירקטור במועצות מנהלים של חברות רבות במשק הישראלי בהן אלביט מערכות, בזק, בנק כללי לישראל, קשת, פ.י.ב.י. אחזקות ודיסקונט השקעות.
ב-2014 זכה לעיטור יקיר ירושלים. בנו הוא האדריכל מיכאל ארד שנבחר לעצב את האנדרטה הלאומית והמוזיאון לפיגועי 11 בספטמבר בעיר ניו יורק.
לומונוסוב (רוסיה)
לומונוסוב (ברוסית: Ломоно́сов; לפני 1948 – אורניינבאום, Ораниенба́ум) היא עיר בנפת פטרודבורץ בעיר הפדרלית סנקט פטרבורג שברוסיה, הממוקמת בחוף הדרומי של מפרץ פינלנד, ממערב לסנקט פטרבורג. אוכלוסייתה מונה 43,029 (על פי אומדן 2021). בלומונוסוב ישנו פארק וארמון מהמאה ה-18 הנקרא ארמון אורניינבאום, שהוא הארמון היחיד בסביבת סנקט פטרבורג שלא נכבש על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
אורניינבאום, כפי שנקראה תחילה, קיבלה מעמד של עיר בשנת 1710, ובתחילה הוחל על מתחם ארמון אורניינבאום, שנבנה בשנים 1710–1725 מול קרונשטאדט, באזור בית המלוכה ארמון פטרהוף, על ידי האדריכלים ג'ובאני מריו פונטנה וגוטפריד יוהאן שאדל, ונועד עבור אלכסנדר מנשיקוב, מקורבו של פיוטר הגדול. שמה המקורי של העיירה מתורגם כ"עץ תפוז" בגרמנית (בגרמנית המודרנית, המילה Orangenbaum), מקור השם במתחם הארמון שבו היו חממות לגידול צמחים אקזוטיים כגון עצי תפוז. על פי גרסה אחרת, פירוש השם הוא "העץ הכתום", לכבוד ויליאם השלישי מאורנג', מלך אנגליה ומושל הולנד, שהיה אלילו של פיוטר הגדול, או שהוא הושאל מגרמניה (העיר אורניינבאום בנסיכות אנהלט נקראה על שם הנסיכה הנרייטה קתרינה נסאו-אורנסקי על שם ביתה).
במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה העיר מעורבת מאוד במצור על לנינגרד, שם הצליחו כוחות הצבא האדום לבסס דריסת רגל באורניינבאום, בעורף הכוחות של גרמניה הנאצית. לדריסת הרגל הזו הייתה חשיבות מרכזית בהשקת מתקפת לנינגרד—נובגורוד בתחילת 1944, שבסופו של דבר סיימה את המצור. בשנת 1948, שמה של העיר שונה לשמה הנוכחי לומונוסוב, לכבוד המדען, המשורר ונפח הזכוכית מיכאיל לומונוסוב. בשנת 1754 ייסד לומונוסוב מפעל לזכוכית צבעונית ליד אורניינבאום, בכפר אוסט-רודיצה.
בשנות ה-90 שוחזרו השמות ההיסטוריים של רחובות העיר, ומבני הכנסייה הוחזרו למאמינים, לאחר ששימשו את המדינה כמוזיאונים בתקופה הסובייטית.
ביולי 1993 החלה פעילות מסחרית מנמל העיר לומונוסוב על מנת להשיג מימון חוץ-תקציבי מעיבוד מטען ייצוא-ייבוא ליישום התוכנית לבניית דיור עבור אנשי צבא, כמו גם שחזור הנמל עצמו. בשנת 1996 בוצעו עבודות חפירה שאפשרו להגדיל את כביש הכניסה ללומונוסוב.
מאז 1994 מתקיים בלומנוסוב הפסטיבל הבינלאומי ותחרות הפסנתרנים הצעירים של סטרווינסקי.
בשנת 2004 החל שלב חדש של עבודות שיקום לשלושה הרכבים של שמורת מוזיאון אורניינבאום: הארמון הגדול.
ב-3 בנובמבר 2011 זכתה העיר בתואר הכבוד "עיר התהילה הצבאית" על תפקידה בהסרת המצור על לנינגרד בשנות מלחמת העולם השנייה.
ב-9 בספטמבר 2012 נערך פסטיבל המוזיקה הבינלאומי הראשון "סטרווינסקי-פסט", המוקדש ליליד העיר איגור סטרווינסקי.