cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אסלאם השלישי גיראי
ביוגרפיה
במרץ 1648 הגיע לחצרו הקוזאק בוגדן חמלניצקי, שביקש עזרה למרד שתכנן נגד פולין-ליטא. על אף האיסור מצד פטרוניו, היה הח'אן נתון שוב ללחצים: רעב פרץ בקרים, והמירזות דרשו לערוך מסעות ביזה. הוא החליט לגלות מידה של עצמאות כלפי קושטא, בשעה ששררה בה מהומה ממילא עקב טירופו של השולטן איברהים הראשון, וסחט מחמלניצקי הסכמה לשרוף את 3,000 הסירות בהן השתמשו הקוזאקים כדי לפשוט על חופי קרים ומתן רשות לטטרים לבזוז ככל העולה על רוחם. לאחר שהלה הפקיד את בנו טימיש חמלניצקי כבן ערובה, יצא עמו המירזא טוגאי ביי בראשות 4,000 פרשים. הח'אנות לא הכריזה מלחמה או ערכה הצהרה רשמית כלשהי.
מיקי זוהר
במישור הארצי
ביולי 2015 מונה לרכז הקואליציה בוועדת הכספים וליו"ר ועדת המשנה לספורט של הכנסת. ביולי 2016 מונה ליו"ר הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי.
אסלאם השלישי גיראי
ביוגרפיה
החיל הטטרי היה הגורם המכריע שהפך את מרד חמלניצקי להצלחה גדולה בהרבה משמונה ההתקוממויות באוקראינה שנערכו ביובל השנים לפניו. בני-הברית השמידו את כוחות הכתר במאי והותירו את פולין ללא צבא זמין. הטטרים הפושטים נטלו ביזה בהיקף חסר-תקדים, וטוגאי ביי שב לקרים בסוף מאי כדי למכור את אלפי העבדים שתפס. מעודד מהיקף השלל, שיגר הח'אן לזירה בראשית יולי צבא של 11,000 איש. לאחר גל ההישגים, לא התנגדו העות'מאנים לברית: השולטן-הילד מהמט הרביעי (דהיינו, הווזיר הגדול והוולידה סולטאן) אשרר אותה באוגוסט. בספטמבר הביסו הקוזאקים והטטרים את צבא הכתר החדש בפילאבצי, בניצחון המוחץ ביותר במהלך המרד, ולא נותר כל כח בינם לוורשה. לאסלאם לא הייתה כוונה להניח לחמלניצקי לקצור הצלחות בלא מפריע; אף כי שמח על ההזדמנות לפגוע באיחוד, הוא לא רצה שייחלש מדי כדי לא להותיר את הזירה למוסקובים. הקוזאקים נאלצו לכרות עמו בריתות שוב ושוב מחוסר ברירה. הוא עצמו יצא לשדה המערכה ביולי 1649. באוגוסט, כשכיתרו כוחות הקוזאקים והטטרים את צבאו של המלך יאן השני קז'ימייז', הוא החליף צדדים בתמורה לשוחד גבוה מצד הפולנים ואילץ את הקוזאקים לחתום על הסכם זבורוב. ביוני 1651 נסוג משדה הקרב כשהוא חוטף את חמלניצקי, והביא לתבוסת המורדים בקרב המכריע בברסטצ'קו. בדצמבר 1653, כשהלה השיג סוזרניות קבועה מהצאר, החליט לנטוש אותו באופן סופי ולצדד באיחוד. ב-1654 כרת ברית צבאית עם פולין-ליטא וצבאותיו לחמו לצדה בשנים הבאות.
מיקי זוהר
במישור הארצי
ביולי 2017 קיבל זוהר הערה מוועדת האתיקה של הכנסת על ניגוד עניינים בכך שניהל דיונים על שכונת "כרמי גת" כיו"ר הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי, אף על פי שהוא ואשתו מחזיקים נכסים בשכונה. הוועדה קבעה שעל זוהר להימנע מליזום ומלנהל ישיבות העוסקות בשכונה. ח"כ זוהר כפר בטענות והבהיר כי הדיונים נערכו לבקשת עיריית קריית גת ונועדו לטפל בצרכיהם של קרוב ל-8000 תושבי השכונה.
אסלאם השלישי גיראי
ביוגרפיה
הוא מת מסרטן זמן קצר לאחר מכן, ב-10 ביולי 1654; בין הקוזאקים רווחה שמועה לפיה נרצח על ידי פילגש בת ארצם, בנקמה על החורבן שהמיטו בה גייסותיו. אחיו המודח מחמט הרביעי הושב על ידי השער הנשגב לכס השלטון.
מיקי זוהר
במישור הארצי
ב-2019 הוצב זוהר במקום ה-27 ברשימת הליכוד לכנסת העשרים ואחת. עקב התפטרותו של פנחס עידן לפני הבחירות עלה למקום ה־26. זוהר נבחר לכנסת ולבקשת ראש הממשלה, בנימין נתניהו, הוביל את חוק התפזרות הכנסת העשרים ואחת שאושר בסוף מאי 2019.
ב-2020 נבחר לכנסת העשרים ושלוש לאחר שהוצב במקום ה-28 ברשימת הליכוד ומונה ליושב ראש הקואליציה.
במהלך כהונתו, היו מספר עימותים ציבוריים בינו לבין חבריו לסיעה. בסוף יולי 2020, החליט, בגיבוי ראש הממשלה נתניהו, להטיל עונשים על חברי כנסת ושרים בסיעה, שהפרו משמעת קואליציונית כלשונו. באותו היום נודע על יוזמה להחלפתו שלא צלחה, עקב הגיבוי אותו קיבל מראש הממשלה.
ב-2020 התמודד לראשות תנועת הליכוד העולמי וזכה במירב הקולות בישראל, אך החליט שלא להתמודד מול יעקב חגואל שזכה למירב הקולות בעולם. השניים הגיעו להסכם שבמסגרתו מונה חגואל ליו"ר ההסתדרות הציונית העולמית. בפועל, לאחר פשרה נוספת נבחר דני דנון ליו"ר הליכוד העולמי וזוהר מונה ליו"ר עמית של הליכוד העולמי.
בנובמבר 2020 נחקר במשטרה בחשד של סחיטה באיומים של היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט בעקבות ראיון ברדיו ללא הפסקה. במרץ 2021 החליטה הפרקליטות לסגור את התיק נגדו.
תביעות משפטיות
לאחר שתנועת המחאה 'קריים מיניסטר' אמרה כי "מיקי זוהר הוא חייל בכיר בארגון הפשע של נתניהו שלא מפסיק להסית ולשקר", הגיש זוהר תביעת לשון הרע על סך 140 אלף ש"ח נגד עמותת "חוזה חדש" שמאחורי תנועה זו. במרץ 2022 דחה בית משפט השלום בפתח תקווה את התביעה וחייב את זוהר בהוצאות משפט בסך 15 אלף ש"ח. זוהר ערער על פסק דין זה, ובנובמבר 2022 קיבל בית המשפט המחוזי את ערעורו וקבע כי על העמותה לפצות את זוהר ב-10 אלפי ש"ח וכן החזר הוצאות משפט בסך 22.5 אלפי ש"ח. התנועה הגישה בקשת רשות ערעור לבית המשפט העליון, וזה קיבל את ערעורה וביטל את החיוב שהשית עליה בית המשפט המחוזי.
פעילותו בכנסת
באפריל 2016 יזם זוהר תיקון לתקנות הרעש של המשרד לאיכות הסביבה לפיהן ליל מימונה וליל ל"ג בעומר יוחרגו מ"חוק הרעש" ובלילות אלה ניתן יהיה להפעיל מוזיקה ולחגוג גם אחרי השעה אחת עשרה בלילה. בעקבות היוזמה, אבי גבאי, השר להגנת הסביבה דאז, שינה את התקנות לחוק הרעש בהתאם להצעתו של זוהר.
עמדותיו
זוהר מתנגד למדינה פלסטינית ותומך בסיפוח יהודה ושומרון למדינת ישראל. לשיטתו הפלסטינים צריכים להיות בעלי זכויות מלאות מלבד הזכות לבחור לכנסת חוץ ממי שמשרת בצבא או שירות לאומי ואזרחי.
חיים אישיים
מתגורר בקריית גת. הוא נשוי לימית, מתווכת דירות, ואב לארבעה, בהם אליאב, זמר-יוצר וזוכה העונה התשיעית של תוכנית המציאות "הכוכב הבא" . זוהר שומר שבת.
בשנת 2022 השתתף בתוכנית הריאליטי "המטבח המנצח".
בראיון שהעניק לירון דקל אמר זוהר: "אדם חכם לימד אותי שיש את שלושת הכ"פים: כוח, כבוד וכסף. בדרך כלל, אדם לא יצליח להשיג את כל השלושה. לכן אני, מבין שלושת הכ"פים, בעיקר עובד על הכ"ף של הכוח, ומקווה מאוד שבסוף היא גם תקנה לי את הכ"ף של הכבוד". לאחר פרסום הראיון הסביר זוהר כי דבריו הוצאו מהקשרם שכן הגיע לעשייה ציבורית לאחר שוויתר על עסקיו מתוך רצון לעבוד למען הציבור ולזכות בהערכתו.
מחלב
במחלב משתמשים בעיקר באזור המזרח התיכון ובאזורים הסמוכים לו (טורקיה, סוריה, לבנון, מצרים, עיראק, כווית, ארמניה, איראן, לוב ויוון). השימוש העיקרי במחלב הוא בעיקר במאפים מלוחים, לחמים, עוגיות, וכן בעוגיות מסורתיות בשם כעכים.
קישורים חיצוניים
Weichseltræ Weichselboom Veikselinkirsikka Mahlep
הר מסרבים
הר מסרבים הוא הר בגליל העליון, כקילומטר וחצי ממערב לצפת, המתנשא לרום של 656 מטרים מעל פני הים.
ממזרח להר עובר ערוצו התלול של נחל עמוד עליון, מצפון לו עובר נחל מירון, ומדרום וממערב לו עובר נחל שמאי.
בשיפוליו הצפוניים של ההר נמצא חניון נחל עמוד, ממנו יוצא שביל טיולים לאפיק ולמעיינות נחל עמוד, לצד תחנת המשטרה המנדטורית בעין תינה.
ההר קרוי על שם משמרת הכהונה יהויריב, אשר כונתה במקורות חז"ל גם מסרבי מרון על שם מתתיהו אבותם שסירב להקריב חזיר כקרבן בעירו מודיעין, ואשר מקום מושבה בתקופת המשנה היה במירון הסמוכה.
הפיג'מות
"הפיג'מות" היא סדרת טלוויזיה קומית-מוזיקלית ישראלית לילדים ונוער בהפקת טדי הפקות, ששודרה החל מ-6 ביולי 2003 ועד לסיומה ב-15 בפברואר 2015 במשך 9 עונות ו-223 פרקים בערוץ הילדים. הסדרה מגוללת את סיפורה של חברי להקה כושלת מנתניה בשם "הפיג'מות", העוברת להתגורר בתל אביב. התסריט לסדרה נכתב על ידי רובי דואניאס, אריק זילברמן, אלי דראי וחלק משחקניה. הסדרה משודרת בערוץ הילדים. "הפיג'מות" היא קומדיית המצבים השנייה באורכה בישראל, לאחר "סברי מרנן", שגם הופקה על ידי "טדי יזמות והפקות", חברת ההפקה של הסדרה.
מאפייני הסדרה
במוקד הסדרה להקת רוק כושלת בשם "הפיג'מות", שקבעה את שמה משום שחבריה מופיעים בפיג'מות. שלושת חברי הלהקה הגיעו מנתניה לתל אביב, נושאים את שמם האמיתי ומונים את: מקים הלהקה והסולן אילן רוזנפלד, המתופף עודד פז, הגיטריסט קובי פרג', וחברים נוספים שמתחלפים בין העונות (אלונה טל, ימית סול, נתן קופרמן (יובל סגל) ודנה פרידר).
חברי הלהקה מתגוררים במבנה ברחוב מזא"ה פינת מאפו שבקומתו הראשונה מסעדת המבורגרים כושלת בהנהלת גרי מנדלבאום (יניב פולישוק), דודו של קובי פרג'. החל מהעונה הרביעית הלהקה מקיימת חזרות בקומת המרתף של המבנה. עודד עובד במסעדה כמלצר וכטבח וחברי הלהקה מרבים לשהות במקום. לעיתים מבקרת שם גם בתו של גרי, רוני (אלי קרן-אסף).
שחקנים אורחים
לאורך שנותיה, הופיעו בסדרה עשרות שחקנים אורחים רבים ובעיקר מנחים מערוץ הילדים, לרוב בשילוב בדיחות פנימיות על חייהם, עלילותיהם או חייהם בעבר של האורחים. בין האורחים ניתן למנות את: אריה צ'רנר, חמי רודנר, רן דנקר, דובי גל, מתי סרי, רמי ברוך, אושיק לוי, צביקה הדר, נינט טייב, יוני בלוך.
הדמויות של קובי
דמותו של קובי מתחלפת לעיתים קרובות בדמויות ססגוניות המגולמות על ידי קובי פרג'. כל הדמויות הן מעין פיצולי אישיות של קובי והן משמשות אותו כדי לפתור בעיות בעלילה. קובי עצמו ושאר הדמויות בסדרה מכירות את מגוון פיצולי האישיות ומתייחסות אליהן כרכיבים אישיותיים בדמותו של קובי. להלן כמה מהדמויות המרכזיות באישיותו של קובי:
מוזיקה
את מילות שיר הנושא של הסדרה כתבו אילן רוזנפלד וברק פלדמן והלחין יוני בלוך. בלוך גם ביצע את השיר בשלוש העונות הראשונות שעובד בסגנון רוק. בעונה הרביעית השיר עובד מחדש על ידי אילן רוזנפלד אשר גם שר אותו. בין העונות 5–7 עובד השיר שוב על ידי גיא מזיג אשר גם ביצע אותו. בעונות 8–9 נעשה שינוי משמעותי מאוד ברוב מילות השיר וכן נעשה גם שינוי במקצב השיר לסגנון ראפ, בהשתתפות שאנן סטריט ודודוש קלמס (חברי להקת הדג נחש) ולראשונה גם הוצג בו רובי דואניאס במאי הסדרה כשחקן ראשי בה.
לאורך כל עונות הסדרה משולבים שירי להקת הפיג'מות אותם כביכול כתבה והלחינה. בין השירים המצליחים שמזוהים עם הסדרה: "שיר המכולת", "קצר במוח" ו"אל תאכלו את החיות" מהעונה הראשונה, "הפיג'מות חוזרים" ו"סאבלימאילן" מהעונה השנייה, "שיר מצויר","סיון" (פרודיה על השיר סיון של יגאל בשן), "יום הולדת לאילן", "רק אותך אוהב", ו"הקסדות" מהעונה השלישית, "שיר מקורי לא שלנו", "נסיכת האגדות", "העכבר", ו"שיר המחסן" מהעונה הרביעית, "בלתי מושגת", "שרה טבעות" ו"העולם מורכב מלבן ושחור" מהעונה החמישית ומספר שירים נוספים מהעונות שאחרי. לאחר שידור העונה הראשונה יצא אלבום ובו מיטב השירים מהעונה הראשונה (בתוספת שיר בונוס שלא שודר, "שיר מקורי לא שלנו", ששודרה בסופו של דבר רק בעונה הרביעית) ומערכונים חדשים.
שבירת הקיר הרביעי
כל הדמויות בסדרה מודעות לקיומה של מציאות חיצונית לעלילה, ולכן הן מתייחסות גם לקהל, לבמאי, לתסריטאים ולכלל ההפקה, ואף לפער הבוטה בין כישלונה של להקת "הפיג'מות" הבדיונית, בהשוואה להצלחתה של הסדרה הטלוויזיונית "הפיג'מות". הדמויות מודעות לכך שהן חיות בסדרת טלוויזיה והן מנהלות את הזמן שלהן על פי סצינות, פרקים ועונות. בעונה הרביעית, בפרק "פרדי על הבוקר", הדמויות אף פותחות בשביתה כדי להניע את מפיקת הסדרה הטלוויזיונית (נאוה קולטון) להפיק את הלהקה. באופן דומה, הדמויות מתקנות זו את זו כאשר הן מתבלבלות בתסריט, פונות אל אנשי ההפקה ישירות (בעיקר לבמאי רובי דואניאס) ואף לקהל.
מקום מיוחד בהקשר זה הוא "המסך הלבן" (שכונה בפרקים הראשונים "משמר המוסר") – מקום בו יכולות הדמויות לדבר ישירות אל הצופה, כמו בתוכנית מציאות. במסך הלבן מופיעות הדמויות כאשר הן לבושות בגדים שחורים, והן עושות בו שימוש כדי להבהיר נקודות בעלילה, להתנצל על שימוש בשפה גסה, או פשוט להסתודד במקום שבו הדמויות האחרות אינן יודעות על מעשיהן. בעונה הרביעית הופיע לראשונה ה"מסך שחור", בו גרי הוא משתף על חייו ומספר את כאביו בפני הצופים (במסך השחור גרי אינו מחליף את בגדיו).
הפקה ושידור
העונה הראשונה שודרה שישה ימים בשבוע (א'-ו') בשעה 11:30 (חלק מרצועת "כדור פורח" בחופש הגדול) ובשידור חוזר ב-17:00. החל מהעונה השנייה שודרה הסדרה חמישה ימים בשבוע. העונה השנייה והשלישית שודרו בשעה 17:30 והעונה הרביעית ב-18:15. בעונה החמישית הסדרה קיבלה את משבצת השידור של השעה 14:00. החל מהעונה השישית קיבלה הסדרה את משבצת השידור של השעה 15:30.
בשנת 2008 צולמה ושודרה עונה חמישית. העונה השישית, שודרה בחודשים ספטמבר-אוקטובר בשנת 2010 ושידור העונה השביעית החל ב-1 בספטמבר 2011. העונות השישית והשביעית צולמו יחדיו. באפריל 2012 התפרסמה ההחלטה להפיק 2 עונות נוספות לסדרה, שמינית ותשיעית, אשר צולמו בין ספטמבר-נובמבר 2012.
העונה השמינית עלתה לשידור במאי 2013, חודשים מועטים לאחר צילומה, והעונה התשיעית עלתה לשידור ב-4 בינואר 2015, למעלה משנה וחצי לאחר צילומה. העונה התשיעית, לראשונה בתולדות הסדרה, שודרה ללקוחות HOT בלבד.
עודד פז והקסדות
בשנת 2021 השיק עודד פז מופע המציג שירים ומערכונים מתוך הסדרה, בהפקתו ועיבודו של ישי סוויסה. מופע הבכורה התקיים ב-28 באוקטובר. בהופעות מנגנת להקה חיה ("הקסדות" כאזכור ללהקת הקסדות שקדמה לפיג'מות לפני מעברם לתל אביב בעת שגרו בנתניה) ומופיעים שלל אמנים אורחים, כגון אילן רוזנפלד, יניב פולישוק, דנה פרידר, יוני בלוך, אלונה טל, טל שגב, גיא מזיג, לי בירן, עדן מאירי, טל מוסרי, ג'קו אייזנברג, רוני דואני ועוד.
ניקולאי נוביקוב
ניקולאי נוביקוב (8 במאי 1744 - 12 באוגוסט 1818; ברוסית:Николай Иванович Новиков) עיתונאי, עורך ופובליציסט רוסי מתקופת יקטרינה הגדולה, בין ראשוני העיתונאים הרוסים.
שנותיו הראשונות
נוביקוב נולד במשפחה אצילית בכפר במחוז מוסקבה. בגיל 11 החל ללמוד בבית הספר ליד אוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1760 סולק מהאוניברסיטה בשל אי-הופעתו ללימודים. בשנת 1762 החל לשרת בצבא. ביום בו יקטרינה הגדולה ביצעה את ההפיכה השלטונית היה שומר בכניסה לארמון ובעקבות כך נחשב למשתתף בהפיכה וקודם לקצונה זוטרה. עוד בהיותו בשרות צבאי החל להתעניין בספרות. בשנת 1768 פרסם תרגומים מצרפתית.
בשנת 1767 החל לעבוד בוועדה שהוקמה על ידי יקטרינה הגדולה במטרה לבדוק שינויים חוקתיים. בשל השתתפותו בדיוני הוועדה נחשף לאירועים בחברה הרוסית והייתה לו הכרות אישית עם הקיסרית.
פעילות עיתונאית בסנקט פטרבורג
בשנת 1768 עזב את שרות המדינה והחל בפרסום שבועון סאטירי "טרוטן" (ברוסית:Трутень, דבורה ממין זכר). בשבועון פורסמו כתבות עם ביקורת נוקבת על השלטון תוך האשמות כלפי מקורבים לחצר הקיסרית. בנוגע למטרות הסאטירה, השבועון נכנס לוויכוח עם שבועון של השלטון. לאור הביקורת הנוקבת על פעולות השלטון, השבועון נאלץ להנמיך את הביקורת ובשנת 1771 נוביקוב קיבל רמזים שהשבועון עלול להסגר. בשנת 1772 הוא פתח שבועון חדש - "הצייר" (ברוסית:Живописец) שנחשב לשבועון המוצלח ביותר של רוסיה במאה ה-18. גם בשבועון זה הוא מתח ביקורת קשה על השלטון ובמיוחד נגד שיטת הצמיתות שהייתה נהוגה באימפריה רוסית. גם שבועון זה נאלץ להנמיך את הביקורת ובסופו של דבר נסגר בשנת 1773.
נוביקוב היה בדעה שיש לפרסם ברבים את המידע על ההיסטוריה הרוסית. בהתאם לכך הוא גם ערך ירחון בנושא היסטוריה בו פורסמו מסמכים היסטוריים שונים. יקטרינה הגדולה תמכה בפעילות זו של נוביקוב על ידי העברת כספים רבים.
בשנת 1777 נוביקוב החל בפרסום שבועון בנושא ביקורת ספרותית. כמו כן הוא החל בפרסום ירחון פילוסופי בו פורסמו עבודות של בלז פסקל וסופר אנגלי ארטור יונג.
כל ההכנסות מהפעילויות שהוא יזם הועברו לארגון בתי ספר עממיים בסנקט פטרבורג שפעלו עד לשנת 1782 לפחות.
פעילות במוסקבה
בשנת 1779 הוא הוזמן למוסקבה על ידי ראשי האוניברסיטה. הם נתנו לרשותו את הבית דפוס של האוניברסיטה. תוך זמן קצר נוביקוב ארגן אותה מחדש ובמהלך 3 שנים פרסם ספרים רבים. במקביל לפרסום ספרים הוא החל בפרסום ירחון שמספר העתקים גדל מ-600 ל-4000.
בנוסף לכך הוא החל בפרסום ירחון ילדים, ירחון סאטירי ופתח ספרייה ראשונה במוסקבה.
הפעילות שלו הייתה ענפה מאוד אך גם תרמה להופעת מתנגדים רבים. בשנת 1784 וועדה של בתי הספר טענה שהוא פרסם את ספרי לימוד שלה ללא אישור. נוביקוב ענה שעשה זאת באישור ובהנחיית ראש העיר, אך ראש העיר כבר לא היה בחיים. נוביקוב נאלץ לשלם קנס כספי.
בשנת 1785 סוכם להעביר את כל הספרים שהוא פרסם לעיון ראש הכנסייה של מוסקבה. ראש הכנסייה בדק וציין שחלק מהספרים הם בעלי חשיבות גדולה, חלק הוא לא מבין וחלק שמהווים תרגום מצרפתית לדעתו עדיף שלא היו כלל. יחד עם זאת הוא ציין ש"נוביקוב הוא נוצרי טוב ולדעת ראש הכנסייה כל האנשים צריכים להתנהג בהקשר לדת כמו נוביקוב".
בשנת 1790 התמנה למוסקבה ראש עיר חדש. הוא היה אדם לא משכיל וחשדן, תוך זמן קצר הוא החל לשלוח תלונות על נוביקוב לסנקט פטרבורג. ועדה שבדקה את הנושא לא מצא דבר.
בשנת 1792 ראש העיר קיבל הוראה מהשלטונות לבדוק פעם נוספת את פעילות של נוביקוב. נוביקוב נעצר ועוד במלך החקירה הועבר למבצר שליסלבורג ליד סנקט פטרבורג.
רדיפה ומעצר
עוד בשנת 1775 נוביקוב החל פעילות במסגרת הבונים החופשיים. פעילות זו הייתה ידוע לשלטונות מזמן, אך במהלך החקירה החדשה היא הועמדה במרכז. בצו קיסרי מ-1 באוגוסט 1792 נוביקוב הואשם בהשתתפות בפעילויות של הבונים החופשיים (ארגון זה לא היה אסור ברוסיה לא לפני הצו ולא מאוחר יותר), קשרים עם אנשים מחוץ לגבולות המדינה, שקרים וכו'. כל האשמות מופנות לא רק לנוביקוב אך לכלל החברים בבונים החופשיים. למרות זאת אף אחד מחברי הארגון או ראשי הארגון לא הועמדו לדין. רק נוביקוב בעצמו הואשם ונכלא. אפילו ראש עיר של מוסקבה שעצר את נוביקוב הופתע מתוצאות החקירה ובמיוחד מתוכן של הצו הקיסרי.
קיימת סברה שהסיבה אמיתית לצו לא בהאשמות שפורסמו. קיימת גרסה שהבעיה האמיתית הייתה בפעילות חברתית ענפה של נוביקוב שהדאיגה את הקיסרית.
נוביקוב היה במעצר במבצר בתנאים קשים ביותר במשך 4 וחצי שנים. כבר ביום ראשון של שלטונו פאבל הראשון הוא שוחרר מהמעצר. אומנם השנים במעצר שברו את בריאותו ומצב רוחו. הוא לא חזר לפעילות חברתית ועבר להתגורר באחוזה משפחתית בה נולד.
הוא נפטר בשנת 1818 והוטמן בכנסייה המקומית.
כסף (יסוד)
כסף (באנגלית: Silver, בלטינית: Argentum) הוא יסוד כימי ממשפחת מתכות המעבר שסמלו הכימי Ag ומספרו האטומי 47. צבעו אפור מתכתי, ונעשה בו שימוש נרחב בתעשיית התכשיטים.
תכונות
הכסף הוא מתכת רכה ומבריקה במיוחד בצבע כסוף. כסף הוא היסוד עם המוליכות החשמלית ומוליכות החום הגבוהות ביותר מכל היסודות הידועים לאדם. הכסף אינו מסיס בחומצה מלחית או גפרתית מהולה. ניתן להמיס כסף בחומצה חנקתית.
כימיה
דרגת החימצון הנפוצה ביותר של כסף היא 1+, אך תרכובות שמכילות כסף בעל דרגת חימצון 2+ קיימות. כמעט כל מלחי הכסף מלבד: AgF AgNO3, AgClO3 ו AgClO4 אינם מסיסים במים. הוספת חומצה מלחית (או כל מקור אחר ליוני כלוריד ) לתמיסה המכילה יוני כסף תיצור משקע "גבינתי" של כסף כלורי AgCl. המלח הזה אינו מסיס במים אבל מתמוסס בהוספת אמוניה עקב יצירת הקומפלקס המסיס. מכפלות המסיסות יורדות ככל שיורדים בטור הלוגנים (כסף ברומי מסיס פחות מכסף כלורי ויותר מכסף יודי) כמודגם בטבלה.
קישור קוולנטי
האלקטרושליליות הגבוהה של הכסף (בהשוואה למתכות אחרות) גורמת לאופי הקוולנטי של התרכובות שלו. המלחים המסיסים של כסף הם יוניים אבל לקשר כסף-הלוגן (בכסף כלורי, ברומי ויודי) יש אופי קוולנטי ואילו תרכובות ככסף ציאנידי AgCN וכסף תיאו-ציאנט AgSCN שלהן מבנה שרשרתי -Ag-C≡N-Ag-C≡N- הן בעיקר קוולנטיות (קישור ליניארי כזה אופייני לתרכובות קוולנטיות ואינו מופיע בסריגים יוניים). יצירת הקשר הקוולנטי בכסף חד ערכי Ag^+ מוסברת בהיברידיזציה של אורביטל d עם אורביטלי s ו-p הקרובים באנרגיה כך שנוצר אורביטל המאפשר זוג קשרים קוולנטים ליניארים. כסף חמצני Ag2O הוא משקע חום כהה הנוצר מהוספת בסיס חזק לתמיסת יוני כסף. תחמוצת הכסף בסיסית, ריאקציית שיווי המשקל במים
Ag2O סופח CO2 מהאוויר ומתקבל Ag2CO3. החומר מתפרק ב-160°C ומתחזר בקלות לכסף מתכתי על ידי מימן. כסף סולפיד: הציפוי השחור הנוצר על כלי כסף ותכשיטים הוא בדרך כלל הסולפיד Ag2S, ההפרש הקטן באלקטרונגטיביות בין כסף (1.93) לגפרית (2.58) מלמד כי הקשר הוא בעיקרו קוולנטי (כפי שמרמזת הבליעה בתחום הנראה ובהתאם, לכסף סולפיד מכפלת המסיסות הקטנה ביותר (הכי פחות מסיס) מכל תרכובות הכסף
כסף דו ערכי
לכסף מצב חמצון נפוץ פחות אך יציב Ag^{+2}. התחמוצת השחורה AgO נוצרת, למשל, על ידי חמצון באוזון של Ag2O במים. ניתן לקבל גם היון הפרה-מגנטי המיומם (הפרה מגנטיות נובעת מהמצאות 9 אלקטרונים בקליפה 4d של הכסף כלומר אלקטרון לא מזווג) על ידי המסת AgO בחומצה. AgF2 הוא מוצק שצבעו חום כהה הנוצר מהפעלת פלואור על AgF בטמפרטורה גבוהה. יון הכסף במרכז אוקטאדרון מעוות: מרחקי קשר של 2.1Å~ בין הכסף לאטומי הפלואור במישור XY ואורך קשר 2.5Å~ בציר Z הניצב. למרות שיש אלקטרון לא מזווג ברמה 4d של הכסף החומר אינו פרה-מגנטי אלא אנטיפרומגנטי. ניתן לקבל גם קומפלקסים המכילים כסף בדרגת חמצון 3+
היסטוריה
כסף ידוע לאדם מראשית העת העתיקה. סיגי המתכת שנמצאו במערה קדומה באסיה, מעידים על כך שידעו להפריד אותו מעופרת כבר בשנת 4000 לפנה"ס.
הוא מוזכר בספר בראשית. פסל מיכה היה עשוי מכסף. באלכימיה הכסף קושר לירח: בתרבות האצטקית הכסף נחשב כדמעות הלבנה ובמיתולוגיה היוונית-רומית נחשב למתכת המקודשת לארטמיס/דיאנה, אלת הירח.
באלכימיה, כסף נקרא "לונה". הוא נקשר לירח וסמלו כצורת הירח (איור משמאל).
צורה בטבע
כסף בצורתו הטבעית, משולב לעיתים קרובות עם גופרית, ארסן, אנטימון, כלור ויסודות נוספים. המחצבים הנפוצים של כסף הם: ארגנטיט (Ag2S), כלורוארגריט (AgCl) ופירוארגריט (Ag3SbS3). לעיתים קרובות, ניתן למצוא כסף במחצבי נחושת, ניקל-נחושת, זהב, עופרת ואבץ-עופרת.
הפקה
כסף עשוי להיות מופק ישירות מהמחצבים שלו, או כתוצר לוואי בתהליכי טיהור אלקטרוכמיים של: נחושת, זהב, אבץ ועופרת. בשיטות אלו, ניתן להפיק כסף ברמת טוהר של 99.9%.
היקף ייצור ועתודה עולמית
נכון לשנת 2015, היקף הייצור העולמי של כסף עמד על כ-27,300 טונות. מקסיקו היא יצרנית הכסף הגדולה בעולם, עם תפוקה של כ-5,400 טונות, שהן כ-19.7% מהייצור העולמי, על אף שפרו ככל הנראה מחזיקה בעתודות הכסף הגדולות בעולם, עם כ-120,000 טונות כסף, שהן כ-21% מהעתודה העולמית.
אמצעי זהירות
הכסף עצמו אינו מסוכן לאדם, אך מלחיו נחשבים חומרים מסרטנים.
תרכובות שמכילות כסף יכולות להספג במחזור הדם, להגיע אל רקמות שונות ולגרום למצב שנקרא ארגיריה שבו העור מקבל גוון כסוף תמידי. מצב זה אינו מזיק.
לכסף אין תפקיד ביולוגי בגוף האדם.
חיים בצלאל פנט
הרב חיים בצלאל פנט (כ"ג בסיון ה'תקס"ג, 13 ביוני 1803 – י"ט בניסן ה'תרל"ד, 6 באפריל 1874) היה רבה של טשנד ומחוז טרנסילבניה במשך ארבעים שנה.
חייו
נולד בביליץ שבשלזיה, בנם הבכור של הרב יחזקאל פנט, בעל "מראה יחזקאל", וחיה רחל, בת הרב משה הניג מלינסק שבגליציה. אחיו הצעיר היה הרב מנחם מנדל פנט, האדמו"ר הראשון של שושלת חסידות דעש.
בגיל 12 החל ללמוד אצל החתם סופר, שלימים דיבר בשבחו. בברכתו של רבי משה טייטלבוים, ה"ישמח משה", התקבל בעודו בחור לכהן כרבה של בלקן. נישא לשרה אסתר, בתו של הגביר לייבוש ניילנדר. הוא עזב את רבנות בלקן, ובמשך עשר שנים היה סמוך על שולחן חותנו באלפר הסמוכה לסטאנוב. בשנת ה'תקצ"ד (1834) התמנה כרבה של טושנאד והמחוז, וכיהן ברבנות ארבעים שנה.
נפטר בשנת 1874. לאחר מותו הוציאו צאצאיו את כתביו לאור. בנו הוא הרב אשר שמואל פנט, שכיהן כרב בהידלומוש (ה'תקצ"ה - י' בשבט ה'תרס"ט).
All I Ask of You
All I Ask of You הוא שיר מהמחזמר האנגלי "פנטום האופרה" משנת 1986, המבוצע בידי הדמויות כריסטין דאי וראול. הוא הוקלט במקור בידי שרה ברייטמן וסטיב ברטון, בהתאמה. הוא נכתב על ידי אנדרו לויד ובר, צ'ארלס הארט וריצ'רד סטילגו, והופק אך ורק על ידי לויד ובר. בנוסף, תואר כשיר פופ אופראי והמילים שלו משמשות כדיאלוג בין שתי הדמויות ודנות בנושאים כמו מחויבות ורומנטיקה. בדומה ל-"The Music of the Night" של לויד ובר, "All I Ask of You" הושווה למוזיקה שנמצאה באופרה "הנערה מן המערב" של ג'אקומו פוצ'יני משנת 1910.
באופן ביקורתי, "All I Ask of You" הוגדר כאחד מהשירים הטובים ביותר שנוצרו עבור "פנטום האופרה". הוא יצא לאור כסינגל בהוצאת פולידור רקורדס ב-26 בספטמבר 1986 והופץ בפורמטים של 7" ו-12", בביצוע ברייטמן וקליף ריצ'רד. השיר זכה להצלחה מסחרית בכמה מדינות, כולל באירלנד ובדרום אפריקה, שם הגיע למקום הראשון במצעדים. בממלכה המאוחדת, הגיע למקום השלישי. מאוחר יותר, קיבל את תואר הכסף במדינה האחרונה על מכירות של למעלה מ-250,000 עותקים. "All I Ask of You" הוקלט בידי אמנים רבים, כולל הצלליות, אחיו של לויד ובר ג'וליאן, איליין פייג' וג'קי איבנקו. סוזן בויל ודוני אוסמונד, ג'וש גרובן וקלי קלרקסון, ומרינה פריור ומארק וינסנט  הקליטו אותו גם הם כדואט.
רקע והוצאה
"All I Ask of You" נכתב והופק על ידי אנדרו לויד ובר, בעוד צ'ארלס הארט וריצ'רד סטילגו כתבו את המילים שלו. הוא נוצר במיוחד עבור המחזמר האנגלי "פנטום האופרה" משנת 1986, שפותח על ידי לויד ובר ושימש כעיבוד לרומן בעל אותו השם מ-1910 של גסטון לרו. הוא מבוצע על ידי הדמויות כריסטין דאי וראול. השיר מופיע לקראת סוף המערכה הראשונה של המחזמר, מיד לאחר שנחשף ששתי הדמויות "נפגשו שוב וחשו משיכה מינית". גרסת הסינגל של "All I Ask of You" מבוצעת על ידי קליף ריצ'רד ושרה ברייטמן, אם כי השירה של ריצ'רד הוחלפה בזו של סטיב ברטון במהלך היווצרותה של ההפקה המוזיקלית המחודשת והשילוב שלה באלבום של המחזמר.
בתחילת שנות ה-2000 נתבע לויד ובר על ידי עיזבונו של ג'אקומו פוצ'יני בגין קווי דמיון בין שירו של הראשון "The Music of the Night" (1986), גם הוא מתוך "פנטום האופרה", לבין מנגינה ששמה "Quello che tacete" אשר שימש באופרה "הנערה מן המערב" של פוצ'יני משנת 1910. העניין הוסדר מחוץ לבית המשפט בין שני הצדדים זמן קצר לאחר חשיפת התביעה. עם זאת, הסופר ג'ון סנלסון, שכתב ביוגרפיה על לויד ובר ב-2009, השווה עוד יותר את "All I Ask of You" לאותה המנגינה שהוזכרה לעיל, תוך שהוא ציין את הדמיון ביניהם.
פולידור, חברת תקליטים גרמנייה-בריטית, הוציאה לראשונה את "All I Ask of You" כסינגל ב-26 בספטמבר 1986. הוא הופץ במספר פורמטים. הסינגל בגודל 7 אינץ' כולל את הרצועה בתוספת הבי-סייד "", המבוצעת בידי התזמורת הפילהרמונית המלכותית. גרסת 12 אינץ' כוללת את אותם שני שירים שהוזכרו לעיל, בנוסף לבי-סייד "Only You", שבוצע במחזמר "סטארלייט אקספרס" של לויד ובר משנת 1984. בנוסף לכך שהוא הרצועה ה-13 באלבום המחזמר, The Phantom of the Opera, קטע חוזר של "All I Ask of You" נכלל ברשימת הרצועות של האלבום גם כן. באותה הגרסה החוזרת, הדמות הראשית (הפנטום), המדובבת על ידי מייקל קרופורד, מספקת שירה.
מלבד באלבום המחזמר עצמו, הגרסה של ריצ'רד וברייטמן של "All I Ask of You" לא נכללה באף אלבום אוסף או אלבום להיטים עד שריצ'רד הוציא את  בנובמבר 1988. ברייטמן לא כללה את "All I Ask of You" באף אלבום, עד שהוציאה את האוסף The Andrew Lloyd Webber Collection בארצות הברית ב-1997.
הרכב ומילים
בין אנשי הצוות שעבדו על The Phantom of the Opera ניתן למנות את מהנדס ההקלטות מרטין לואן, המנצח מייקל ריד, סטיב פירס בקלרינט וריצ'רד וול בחצוצרה. בראש התזמורת הפילהרמונית המלכותית עמדו לויד ובר ודייוויד קאלן, ואילו את הכיוון המוזיקלי הובילו הרולד פרינס ודייוויד קאדיק. עטיפתו של אלבום המחזמר כוללת רקע שחור, ורד ואת מסכתו הלבנה של פנטום האופרה.
"All I Ask of You" הוא בלדת פסנתר; על פי התווים הרשמיים בהוצאת אלפרד מיוזיק, הבלדה כתובה בסולם של רה-פלאט מז'ור כשהקולות של השניים נעים בין A♭3 ל A♭5. הוא בעל קצב עקבי של 60 פעימות בדקה. הסופר אית'ן מורדן תיאר את הסוגה המוזיקלית של השיר כפופ אופראי וציין את הקול הגבוה אליו הגיעו הזמרים. מבחינה לירית, דמותה של דאי שרה על הרצון שלה לרומנטיקה כשהיא דורשת, "תגיד שאתה אוהב אותי בכל רגע". בתמורה, ראול טוען שהוא יכול למלא את רצונותיה כל עוד היא "תיתן [לו] להיות החופש [שלה]". בהשוואה נוספת לאופרה של פוצ'יני, טען ג'ון סנלסון שמילות השיר מכילות סמליות דומה למוזיקה שנמצאת באופרה "הנערה מן המדבר"; עם זאת, הוא הצהיר שיש כמה הבדלים בין שתי היצירות. אף על פי שהמילים בהם הציגו סמליות רומנטית, סנלסון כתב שיצירתו של פוצ'יני הייתה ארוכה בהרבה.
בשיר מודגש ההבדל בין האהבה והרומנטיקה שמציע הפנטום ב-"The Music of the Night" – אהבה אפלה ומסתורית – לבין האהבה שמציע ראול בשיר זה: אהבה קלילה, מלאת אושר ואור ("").
ביקורת והצלחה
הסופר והמוזיקולוג אית'ן מורדן הצהיר שהשיר מכיל "ליריקה מפוארת" וציין לשבח את הביצועים שלו. השיר תואר כאחד הלהיטים הגדולים והמצליחים ביותר מבחינה מסחרית מ"פנטום האופרה" על ידי הצוות ב-Show Music.
"All I Ask of You" זכה להצלחה מסחרית בכמה מדינות ברחבי העולם. בממלכה המאוחדת, הוא הפך לשירו ה-52 של ריצ'רד שדורג בעשירייה הראשונה במצעד הסינגלים הבריטי, בכך שהגיע למקום השלישי ב-4 באוקטובר 1986. הצלחתו הובילה לכך שהוא דורג במקום ה-29 במצעד השנתי של המדינה. מאוחר יותר, ב-1 באוקטובר 1986 קיבל את תואר הכסף על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) על מכירות של למעלה מ-250,000 עותקים במדינה. הוא דורג בראש מצעד הסינגלים האירי במשך שבוע אחד. בהמשך, הגיע לאותו המקום במצעד של דרום אפריקה, בעוד שבמצעד הסינגלים האוסטרלי, הגיע למקום ה-24, על פי קנט מיוזיק ריפורט.
דניס טרנטייב
דניס סרגייביץ' טרנטייב (ברוסית: Денис Серге́евич Терентьев; נולד ב-13 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת המגן ברוסטוב.
קריירה
דניס עשה את הופעת הבכורה בליגת העל במדי זניט ב-13 במאי 2012 במשחק נגד אנז'י.
ב-5 ביוני 2017, הוא חזר מרוסטוב לזניט וחתם על חוזה ל-3 שנים. בעונת 2019/2018 שיחק בקבוצת הבת זניט-2. בעונת 2019/2020 הושאל למשך עונה אחת באופה, כאשר את שער הבכורה במדיה הבקיע ב-5 ביולי 2020 במשחק נגד אורל שהסתיים בשוויון 1:1.
באוקטובר 2020 חתם ברוסטוב בה שיחק בעבר כמושאל.
מבצע הרקולס
מבצע הרקולס הוא השם שניתן לתוכנית הפלישה של גרמניה הנאצית בשיתופה של איטליה למלטה, בניסיון לסיים בהצלחה את המצור על מלטה. המבצע מעולם לא יצא אל הפועל.
הרעיון לפלוש למלטה הועלה על ידי פלדמרשל אלברט קסלרינג אחרי שהתמנה למפקד העליון הדרומי של כוחות הציר באירופה. למוד ניסיון מהקרב על בריטניה, הבין קסרלינג שללא פלישה קרקעית וכיבוש האי יקשה על כוחות האוויר של הציר להבטיח את נתיבי האספקה מאיטליה לצפון אפריקה, אספקה שהייתה חיונית לכוחותיו של רומל. האיטלקים נטו להתנגד לתוכנית, אך בפגישה שנערכה בין קסרלינג לאדולף היטלר בפברואר 1942, הצליח קסרלינג לשכנע את היטלר בנחיצות המבצע. בפגישה בין היטלר לבניטו מוסוליני, אשר התקיימה ב־29-30 באפריל 1942 אושר המבצע. תכנון הפלישה היה מקיף: יותר מאלף דאונים ומטוסים נוספים הוקצו לחיפוי התקיפה והצנחת דיוויזיה איטלקית ודיוויזיה גרמנית בחלקו הדרומי של האי. אחרי התקיפה הראשונה (של הכוחות המוצנחים) שבעים אלף חיילים איטלקים יועדו לנחות על האי דרך הים בשתי נקודות ולחבור עם הכוחות המוצנחים. מספר מבצעים מיוחדים תוכננו להתבצע שעות מספר לפני ההצנחה על ידי כוחות קומנדו מיוחדים על מנת להשמיד מטרות מפתח חשובות באי. חיל הים האיטלקי יועד לאבטח את הכוחות הנוחתים מהים. היקף ההתקפה היה אמור להיות גדול פי חמישה מאשר ההתקפה המוצנחת על כרתים.
על אף אישור המבצע, האיטלקים שחששו מאוד מהפעולה, לא הכינו את הכוחות, וההתקפה שהייתה אמורה לצאת לפועל בספטמבר נדחתה שוב ושוב, עד שלבסוף בוטלה עקב תבוסת הלופטוואפה מעל מלטה בחודשים יולי-אוגוסט והמפלה בטוברוק ב־11 בנובמבר.
פורשות כנפיים
פורשות כנפיים (באנגלית: .Period. End of Sentence) הוא סרט תיעודי קצר אמריקאי משנת 2018 בבימויה של ראיקא זהתאבחי, זוכה טקס פרסי האוסקר ה-91 לסרט הדוקומנטרי הקצר הטוב ביותר. הסרט מתעד קבוצת נשים הודיות שמייצרות תחבושות היגייניות זולות.
רקע
על מנת לשפר את מצבן של הנשים ההודיות העניות שאינן יכולות לקנות תחבושות היגייניות סטריליות עקב מחירן, ועל מנת למנוע את הפגיעה בבריאותן ועתידן, המהנדס והיזם ארונצ'לם מורוגנאנטהם בנה מכונה המייצרת פדים מחומרי גלם זולים. המכונה לייצור תחבושות היגייניות מספקת לנשים הודיות גם מקומות עבודה נוספים, וכך מחלישה את הטאבו סביב הנושא ומעניקה לנשים עצמאות כלכלית וכבוד, בחברה בה נשים רבות הן עקרות בית. כמו כן, התחבושות החד-פעמיות מן המכונה מתכלות וכך תורמות להפחתת הזיהום הסביבתי, בניגוד לתחבושות המסחריות החד-פעמיות שעשויות מחומרים בלתי מתכלים. על פי ארונצ'לם מורוגנאנטהם, פחות מ-10% מהנשים בהודו משתמשות בתחבושות. מטרת הפרויקט שלו היא להפוך את הודו למדינה אשר 100% מהנשים משתמשות בתחבושות היגייניות.
הפקת הסרט
הפרויקט והסרט ממומנים על ידי עמותה ללא מטרות רווח The Pad Project שהוקמה על ידי קבוצת תלמידים מתיכון Oakwood בלוס אנג'לס. העמותה מקדמת פרויקטים דומים באזורים כפריים רבים בהודו. הסרט צולם בעיר קוימבטורה במדינה טאמיל נאדו בהודו ובכפר קתיקרה במחוז האפור במדינה אוטר פרדש בהודו.
עלילה
בתחילת הסרט, אחדים מתושבי מחוז האפור וקוימבטורה שבהודו מתבקשים לתאר ולהסביר מהי וסת. רובם ככולם מתקשים לענות על השאלות - הנערות קוברות את פניהן במבוכה ומסרבות לענות, וגברים צעירים מכריזים בביטחון כי זוהי מחלה. תשובות התושבים משקפות לצופים את הבורות והטאבו סביב נושא הווסת בהודו. בחלק מהראיונות זקני הקהילה טוענים כי הם מאמינים שהווסת היא טמאה ורעה. על פי הדת ההינדית, אסור לאישה להתפלל במקדש במהלך הווסת. אולם איסור זה אינו מקובל על כל הנשים. אישה צעירה בשם סְנֵהה מאמינה שאיסור כניסת נשים בזמן וסת למקדש הוא לא צודק. על פי דעתה, הנשים בחברה שלה אינן חופשיות, במיוחד לאחר הנישואין. לדבריה, רובן הופכות לעקרות בית כי לא מעודדים ומחנכים אותן לעבוד ולהיות עצמאיות.
לאחר מכן, הסרט מתחיל לעסוק בבעיות שנוצרות בעקבות הבורות סביב נושא הוסת בהודו - הסיכון הבריאותי והנשירה מן הלימודים. בראיונות, נשים מספרות שהתקשו להסתיר את הווסת בחטיבת הביניים משום שלא היו להן אמצעי ספיגה נאותים כמו תחבושות היגייניות. אחרות סבלו מהצצות במהלך החלפת אמצעי הספיגה. לכן הן נאלצו לנשור מבית הספר לאחר שהדימום החל. כמו כן, מצולמת אישה המזהירה קבוצת נערות מפני הסיכונים הבריאותיים הרבים הכרוכים בשימוש בבדים מזדמנים ולא נקיים. אחר כך הסרט בודק האם התושבים ההודים יודעים מהן תחבושות היגייניות וכיצד להשתמש בהן. רבות מן הנערות המרואיינות מובכות מן השאלות, חלקן מצהירות שהן לא יודעות מהן תחבושות היגייניות. אחרות אומרות שראו פדים רק בסרטים ובחנויות משום שהם יקרים מידי.
בהמשך, בזכות היוזמה של סנהה, מגיע נציג מטעם הפרויקט של מכונות הפדים ומדריך את נשות קתיקרה כיצד להכין את הפדים הסטריליים בארבעה שלבים: הכנסת חומר הגלם לתוך המכונה המעניקה לו מבנה צמרי, דחיסתו בתוך תבניות מלבניות, עטיפתו בבד גמיש ואריזתו. הנשים בקתיקרה וקוימבטורה מקימות עסק ומכנות את מותג הפדים שלהן "Fly Pads" משום שהן רוצות שנשים יפרשו כנפיים ויעופו. אומנם מכירת המוצר החדש אינה קלה משום שבנות קהל היעד מעולם לא השתמשו במוצר. נוסף על כך, נשים רבות מתביישות לקנות כאשר גברים נמצאים בסביבה, הן מעדיפות לקנות מנשים. למרבה ההפתעה, המכירה הראשונה עולה יפה והן מצליחות למכור פדים בשווי 180 רופי.
אלבניה במשחקים האולימפיים לנוער
אלבניה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). אלבניה החלה להשתתף במשחקי החורף החל מאולימפיאדת הנוער לוזאן (2020). עד כה, אף ספורטאי נוער אלבני לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער האלבניים היא בעיקר סמלית.
משחקי הקיץ
המשלחת הראשונה של אלבניה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחת השתתפה בתחרויות בענפים אתלטיקה, ג'ודו, חתירה ושחייה אך לא הגיעה להישגים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. המשלחת השתתפה בענפים אופניים, אתלטיקה ושחייה אולם לא הגיעה להישגים משמעותיים.
הגדוד הקדוש של תבאי
הגדוד הקדוש של תבאי (ביוונית: Ἱερὸς Λόχος Θηβών - הִיֶרוֹס לוֹכוֹס תֵבּוֹן) היה יחידת עילית של הופליטים בצבא תבאי ביוון העתיקה. לפי פלוטרכוס, הרכבו של הגדוד הוא שעשהו למיוחד: 150 זוגות גברים-נאהבים, שצוותו יחדיו מתוך אמונה שנאהבים יילחמו בעוז ובגיבוש רב יותר, זה לצד זה, מאשר זרים שאין ביניהם יחסי חיבה מיוחדים. יחסים אינטימיים בין גברים ביוון הקלאסית לא היו נוהג נלעג או בלתי מקובל. על אף זאת, לא הייתה יחידה אחרת שהורכבה מזוגות נאהבים.
תולדות הגדוד
את הקמתו של הגדוד, בשנת 378 לפנה"ס, יזמו המצביא התבני אפמינונדס וחברו הקרוב פלופידס, בעקבות שחרור הקדמאה, האקרופוליס של תבאי, משליטת ספרטה בשנת 379 לפנה"ס. משימת הקמתו הוטלה על המפקד התבאי גורגידס.
בארבעת העשורים לקיומו היה הגדוד מהחשובים שבכוחות תבאי, ואיפשר למנהיגי הפוליס להביא את תבאי לגדולתה קצרת הימים. הגדוד מילא תפקיד מכריע בקרב לאוקטרה, והושמד לחלוטין בקרב כירונאה בשנת 338 לפנה"ס.
במועד הקמתו גויסו אל הגדוד זוגות פֵּדַרַסְטים משורות צבא תבאי. כלומר, מערכת היחסים הייתה על בסיס חונך ונחנך. הזוגות הורכבו מ"הֵנְיוֹכוֹי" (נהגי מרכבה) - הבוגרים, ו"פַרַאיבַטַאי" (בני-לוויה) - הצעירים.
ייחודו של הגדוד הקדוש
כאמור, מקור כוחם של לוחמי הגדוד הייתה הנכונות למות למען אהובם ולא להביך את עצמם מולו בשדה הקרב. באחד התיאורים סופר על מקרה שבו אחד מחיילי היחידה הבין כי מותו קרב, וביקש מן הבא להורגו כי יפלח את חזהו רק כדי לחסוך מאהובו את הבושה של לראותו מדמם מאחור. אפלטון, בדיאלוגים המפורסמים שלו, מספר על כוחו של גוף הבנוי מאוהבים ונאהבים:
גם פלוטרכוס הביע את הערכתו לצבאות אוהבים:
היחסים בין הזוגות לא תאמו בהכרח את המודל הדוברי, המתייחס למבנה מערכות היחסים החד-מיניות ביוון העתיקה, שכיום נהוג יותר לייחסו בעיקר לאתונה. סביר להניח שתחום הגילאים לא הוגבל ומערכת היחסים הייתה רגשית, ארוכת טווח ולא פדרסטית, כדוגמת זו האתונאית (למרות שכיום הסברה היא שהיחסים הפדרסטיים לרוב לא מומשו לסופם, אפילו באתונה).
הסכנה הגדולה לגדוד הייתה טמונה בכוחו שלו, אם תתפרק המסגרת הרגשית של הלוחמים היחידה תתמוטט. על כן, יש הסוברים כי נערך טקס תבאיי של מחויבות שבו שני הגברים היו מגיעים לנקודה מסוימת בלילה, לאור הירח, והיו נשבעים שבועת אהבה ונאמנות זה לזה. אם אכן היה טקס שכזה הרי שזה היה טקס הנישואים החד-מיניים העתיק ביותר שידוע לנו עליו ואולי מקור השם "הגדוד הקדוש".
קרבות
בתחילת דרכו, מתוך כוונה לחזק את המורל, פוזרו זוגות לוחמי גדוד העילית במערך החזית של צבא תבאי. אולם בקרבות מאוחרים יותר נלחם הגדוד כיחידה אורגנית.
בשנת 371 לפנה"ס השתתף הגדוד בפיקודו של אפמינונדס בקרב לאוקטרה ונחל ניצחון על כוח ספרטני עדיף ב-4,000 איש. בקרב נהרג קלאומברוטוס הראשון מלך ספרטה. יש המחשיבים את הניצחון הזה "כניצחון המכריע ביותר במלחמת יוונים כנגד יוונים". לימים היה הגדוד ל"כלב השמירה" של ההגמוניה התבאית על יוון, אך עם מותו של אפמינונדס בקרב מנטיניאה השני (362 לפנה"ס) היא הלכה ונחלשה.
עשורים אחדים לאחר מכן ביססו המקדונים את ההגמוניה שלהם ביוון בקרב כיירונאה (338 לפנה"ס), שבו ניצחו פיליפוס השני ובנו אלכסנדר צבא תבאיי ואתונאי. כשמרבית הצבא ויתר וברח, רק הגדוד הקדוש עמד איתן ונלחם למוות. 46 בלבד נותרו בחיים.
פלוטרכוס מביא את תגובת פיליפוס לאחר הקרב כאשר ראה את גופות הגיבורים:
פיליפוס הורה לקבור את גופותיהם בקבר אחים והקים מעליו את אנדרטת האריה מכיירונאה לזכרם. הקבר נחקר בשנת 1881 והחקירה איששה את דברי פלוטרכוס.
אזכורים בספרות
היחידה הוזכרה בספרם של אילון לסטר ושי טובלי "צבא האלים" בהוצאת הקיבוץ המאוחד, תשע"ב (2012).
אוניברסיטת דלהוסי
אוניברסיטת דלהוסי (באנגלית: Dalhousie University) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית, הממוקמת בהליפקס שבפרובינציית נובה סקוטיה בקנדה, אשר הוקמה בשנת 1818. לאוניברסיטה קמפוס נוסף בסנט ג'ון שבניו ברנזוויק. אוניברסיטת דלהוסי מציעה יותר מ-4,000 קורסים, ו-180 תוכניות לתארים ב-12 פקולטות.
המוסד חבר באיגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי, קבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15 וארגון האוניברסיטאות העולמי.
בוגרי האוניברסיטה הידועים הם הסופרת לוסי מוד מונטגומרי וראשי הממשלה ריצ'רד בדפורד בנט, ג'ו קלארק, בריאן מלרוני.
היסטוריה
אוניברסיטת דלהוסי הוקמה כמכללה בשנת 1818 כמוסד לא דתי בהשראת עקרונות אוניברסיטת אדינבורו. בשנת 1841 המכללה קיבלה מעמד של אוניברסיטה, אך פעלה לסירוגין. בשנת 1863 היא נפתחה מחדש עם שישה פרופסורים ומורה אחד. התארים הראשונים הוענקו בשנת 1866. בשנים שלאחר מכן האוניברסיטה סבלה מקשיים כלכליים, אך ניצלה בזכות תרומות. בשנת 1885 הבוגרת הראשונה של האוניברסיטה סיימה את לימודיה.
מפה
מפה היא תיאור סימבולי של מרחב, מיקום מרכיבים שונים בתוך המרחב, וקשרים ביניהם. בתחילה מפות היו עצמים דו-ממדים, שהיו לרוב מישוריים, שייעודם העיקרי היה ייצוג של עצמים תלת-ממדיים על פני המרחב האוקלידי. תכלית המפה היה הצגה מופשטת של המרחב, והיא עזרה לניווט והתמצאות. בעבר יצירת מפות הייתה אמנות, אך בעידן המודרני תחום זה הפך למדע המכונה קרטוגרפיה.
המפה היא כלי עזר ראשון במעלה להתמצאות של האדם בסביבתו, ולמעשה ניתן להציג באמצעותו מתווה לתופעות ותהליכים מכל סוג: החל מהיעדים הקלאסיים של מדידה וניווט, עבור בתופעות פיזיקליות כגאולוגיה ואקלים, ועד לתהליכים דמוגרפיים, אפידמיולוגיים ותרבותיים. כך למשל סקירה רפואית מסוימת של גוף האדם קרויה מיפוי עצמות, וההסכם בין ישראל לרשות הפלסטינית כונה "מפת הדרכים".
מפות כבישים ורחובות הן כנראה המפות שבשימוש הרחב ביותר היום, והן מהוות תת-סוג של מפות ניווט שכוללות גם מפות אווירונטיות וימיות, מפות של רשת הרכבות, ומפות טיולים. מבחינה כמותית, המספר הגדול ביותר של מפות מיוצר, כנראה, בסקרים מקומיים, שמבוצעים על ידי רשויות עירוניות, רשויות שירותים, בוחני מס, ספקי שירותי חירום, וגופים מקומיים אחרים. מבצעי סיקור לאומיים רבים מבוצעים על ידי הצבא.
היסטוריה והקשרים תרבותיים
מפה חרוטה על לוח חומר בגודל 7.6X6.8 ס"מ שנמצאה ליד כירכוכ תוארכה למאות ה-24 לפני הספירה עד ה-25 לפני הספירה מציגה ואדי בין שתי גבעות. גבעות מיוצגות על ידי חצאי עיגול, ערוצי נחל בקווים וערים בעיגולים. על המפה מצוינים גם הכיוונים. כיתובים בכתב יתדות מציינים שמות מקומות ומשייכים שטח שגדלו 120 דונם לאדם בשם אַזַלַה.
מפה של העיר ניפור על לוח חומר בגודל 18X21 ס"מ, מתוארכת למאה ה-15 לפני הספירה, מציגה את החומות, השערים, המקדשים והבניינים המרכזיים לפי קנה מידה מדויק. המפה מצוירת כך שצידה העליון הוא כיוון צפון מערב והצפון חופף את כיוון צפון מזרח. במפות מודרניות גבולה הדרום-מערבי של המפה הוא נהר הפרת.
בעוד שאנו חושבים על מפות כתוצר של ראיית עולם רציונליסטית ומדעית, למפות יש גם איכות מיתית. מפות פרה-מודרניות, ומסורות מיפוי שאינן מערביות, פעמים רבות ממזגות בין הגאוגרפיה לקוסמוגרפיה לא מדעית, כשהיא מראה את היחס בין האדם לבין היקום. מפות מסוג אורביס טרארום מימי הביניים, לדוגמה, מראות את ירושלים במרכז העולם, ובמקרים מסוימים משייכת את "גוף" העולם ל"גופו" של ישו. לעומת זאת, מפות ניווט מהים התיכון מאותה התקופה מדויקות להפליא. גם היום, מפות עשויות להיות כלים רטוריים בעלי עוצמה, ודבר זה הביא לביקורת מפות רבה בעשרים שנה האחרונות, במיוחד בכתיבתם של ג'יי. בי. הארלי, מארק מונמונייר ודניס ווד, ומישל פוקו.
משום שמפות הן ייצוגים אבסטרקטיים של העולם, הן אינן מסמכים נייטרליים, ולכן יש לפרשן בזהירות. כמובן, אבסטרקציה זו היא שעושה אותן למועילות. לואיס קרול ציין את הנקודה הזו בהומור ב"סילבי וברונו" כשדיבר על מפה בדיונית, שקנה המידה שלה הוא "מיל למיל". ואחת מהדמויות מציינת את קשיי השימוש במפה כזו, ואומר כי "אנו משתמשים בארץ עצמה כמפה, ואני מבטיח לך שזה עובד לא רע בכלל". אחד מסיפוריו הקצרים של חורחה לואיס בורחס, Del rigor en la ciencia (ספרדית: "על דיוק המדע"), מתאר אימפריה שבה יוצרה מפה כה מפורטת עד שהיא כיסתה את שטח האימפריה כולה.
אוריינטציה של מפות
בדרך כלל, ברוב המפות הגאוגרפיות, הצפון הוא בצד העליון של המפה כאשר היא ישרה, ולכן הצפון מקושר לצד העליון של הדף.
מפות שבהן הצפון אינו בצד העליון:
אם אדם נמצא בנקודה ידועה במפה כזו, אזי אפשר למקם את המפה כך שכל נקודה במפה נמצאת באותו הכיוון כמו הנקודה המקבילה במציאות.
קנה מידה ודיוק
רוב אך לא כל המפות משורטטות לפי קנה מידה, כך שהקורא יכול להבין את הגודל האמיתי של דברים ואת המרחקים ביניהם. קנה מידה גדול יותר מראה פרטים רבים יותר, ולכן מצריך מפה גדולה יותר עבור אותו השטח. לדוגמה, מפות טיולים בארץ הן בקנה מידה של 1:50,000, כלומר שכל יחידה במפה מקבילה ל-50,000 יחידות במציאות, בעוד שמפות כבישים הן בדרך כלל בקנה מידה של 1:100,000 או יותר. מפות שמשתמשים בהן בקריטריון אחר חוץ מהשטח הממשי על מנת להחליט על הגודל היחסי, קרויות קרטוגרמות.
ישנן מפות ללא קנה מידה כגון מפות טופולוגיות אשר נועדו להצגת כיוונים ומידע מהיר למסתכל (לדוגמה, מפות תחנות רכבת). מפה כזו אינה נחשבת לקרטוגרמה (כיוון שאין כל אמת מידה עקיבה של המרחק).
למעשה, רוב מפות הניווט הרגילות, כגון מפות כבישים וערים, מקריבות כמות מסוימת של דיוק על מנת להיות יעילות ושמישות יותר, לדוגמה בכך שמגזימים ברוחב הכבישים. לכן גם לא תמיד יופיע כל פרט מהשטח, כדי לא לבלבל את הקורא.
מפות עולם
מפות של העולם או של אזורים גדולים אחרים הן בדרך כלל "מדיניות" או "פיזיות". השימוש החשוב ביותר של מפה מדינית הוא להראות את הגבולות הטריטוריאליים; המטרה של המפות הפיזיות היא להראות פרטים גאוגרפיים כמו הרים, סוג קרקע או סוג השימוש בקרקע. מפות גאולוגיות מראות לא רק את פני השטח הפיזיות, אלא גם את התכונות של הסלע, העתקים גאולוגיים ומבנים תת-קרקעיים אחרים.
מפה אלקטרונית
מאז הרבע האחרון של המאה ה-20, המכשיר החשוב ביותר של הקרטוגרף הוא המחשב. רוב עבודת הקרטוגרפיה, במיוחד עבודת איסוף הנתונים, מרוכזת כיום ב"מערכת מידע גאוגרפית" (GIS). גם כאשר GIS לא מעורב, רוב הקרטוגרפים משתמשים במגוון של תוכנות מחשב גרפיות על מנת לייצר מפות חדשות.
כיום מפות אלקטרוניות ממוחשבות נגישות באינטרנט, ומאפשרות לקבל מידע רב המקוטלג וממופה באמצעות מפה. יתרונן של מפות אלו שהן דינמיות, ומאפשרות לשנות את קנה המידה, בהקטנה והגדלה של המפה (zoom in ו-zoom out). בפעולת המיקוד של מפות מסוג תמונה מוצגת לעיתים מפה אחרת בעלת פרטים נוספים, ולעיתים מתבצעת רק הגדלה חזותית של הפיקסלים. במפות וקטוריות, פעולת המיקוד אכן מגדילה את אותה המפה, ומוסיפה פרטים לתצוגה אם אלו הוגדרו מראש כמתאימים להצגה בקנה המידה.
שימוש נפוץ במפות אלקטרוניות הוא במערכות ניווט לווייני מבוססות GPS המאפשרות תכנון מסלול וייעוץ בניווט. מערכות אלו מנטרות את מיקומו של המשתמש בעזרת מערך לוויינים.
מפה אילמת
מפה אילמת היא סוג של מפה שמציינים בה רק קווי מתאר ונקודות בולטות באזור, ומטרתה בדרך כלל לבחון את הידע הגאוגרפי של תלמידים, שאמורים להוסיף את הנתונים החסרים.
מפה טופוגרפית
מפה טופוגרפית היא מפה שיעודה לתת מידע ויזואלי לגבי צורתו החיצונית של השטח, באופן הקרוב ביותר למציאות, כאשר מושם בה דגש על תבליט השטח המיוצג באמצעות קווי גובה. במפה טופוגרפית ביחד עם פרטי התבליט יופיעו פרטים נוספים כמו פרטי התכסית. במפות צבאיות הקרויות מפות שליטה, יופיעו מתחמים וצירים בעלי שמות קוד.
המפה הטופוגרפית חייבת להיות ערוכה בקנה מידה. משורטטים בה פרטים לגבי צורתו החיצונית של שטח מסוים, כמו נתוני תבליט, תכסית, גבהים ונקודות גובה אקראיות, תוך הקפדה על פרופורציה בין העצמים ותיאור גודל יחסי שלהם עד רמת פירוט של בניינים, תעלות מים, מערות, הרים ומעיינות וכדומה.
מפה בתימטרית היא מפה טופוגרפית של אזורים תת-מימיים.
מפה גאולוגית
מפה גאולוגית היא תיאור גרפי של תפוצת תוצרים ומבנים גאולוגיים על פני השטח של כדור הארץ. המפה מציגה מידע שנאסף בשטח ומציינת יחידות סלע – סוגי הסלעים השונים הנחשפים על פני השטח, יחידות זמן גאולוגי – ייצוג לעידנים השונים בלוח הזמנים הגאולוגי, וכן מבנים המופיעים בשטח – דוגמת העתקים ומבני קימוט. הצבעים והסמלים המופיעים במפה – המציינים יחידות סלע, זמן ומבנה – מפורשים באמצעות מקרא המצורף למפה.
הנתונים המופיעים במפות הגאולוגיות הן ביטויים תלת-ממדיים של סקרים גאולוגיים, ובאמצעותם ניתן לחשב את עומקן של שכבות המסלע – שהיערכותן מלמדות על המבנה הגאולוגי של האזור.
מפת כוכבים
מפת כוכבים או מפת שמים היא מפה המתארת את מראה השמים בשעות הלילה תוך ציון מיקום הכוכבים המזלות והגלקסיות כפי שהם מופיעים בשמי הלילה. מפה זו משמשת לצורכי ניווט.
מפה טופולוגית
מפה טופולוגית היא מפה ללא קנה מידה, שלרוב אינה מדויקת מבחינת השטח האמיתי, אך נותנת מידע באופן מהיר יותר למסתכל. מפה כזו אינה נחשבת לקרטוגרמה (כיוון שאין כל אמת מידה עקיבה של המרחק), אלא נותנת אך ורק את הכיוונים הכלליים. דוגמה למפות מסוג זה הן מפות תחנות מסילות ברזל.
מפה נושאית
מפה נושאית או מפה תמטית היא מפה המיועדת להדגים תמה מסוימת הקשורה לאזור גאוגרפי מסוים. כך לדוגמה יכולה המפה להציג מאפיינים סוציאליים, כלכליים, פוליטיים, היסטוריים, תרבותיים, חקלאיים, אקלימיים של אזור גאוגרפי (יבשת, מדינה, מחוז או עיר).
חישוב מרחק על-פי המפה
הנתונים המצוינים במפה מאפשרים מציאת קירוב של המרחק בין שתי נקודות המופיעות במפה. לעריכת החישוב משמשים: מדידה זו מספקת קירוב מצוין של המרחק כאשר המפה בקנה מידה גדול (כלומר כאשר המפה מתארת שטח קטן יחסית), אך ככל שהשטח שהמפה מתארת גדול יותר, מדידה כזו מספקת תוצאות פחות מדויקות, משום שמפה מישורית לא יכולה לספק יצוג נאמן שומר מרחק ("איזומטרי") של פני כדור.
מפות באמנות
אמנים רבים יוצרים יצירות עם מפות, או על קטעי מפות או שהמפות מתוארות בהן.
בשנת 2018 הוצגה במוזיאון ארץ-ישראל בתל אביב, התערוכה 'המפה לקרוא בין הקווים', באצירת בתיה דונר  בה הוצגו מעל 100 יצירות אמנות של 54 אמנים ואמניות.
גז'גוז' רסיאק
גרגור רסיאק (בפולנית: Grzegorz Rasiak; נולד ב-12 בינואר 1979 בשצ'צ'ין) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה
ב-31 באוגוסט 2005 חתם רסיאק בקבוצת טוטנהאם לאחר שזו שילמה עבורו 2 מיליון פאונד לקבוצת דרבי קאונטי. בדרבי הוא הצליח מאוד כאשר כבש 17 שערים בעונה, והוביל את קבוצתו להעפיל לפלייאוף. המאמן הקודם שלו בדרבי, ג'ורג' בארלי, כיום בסהות'המפטון, החתים אותו מחדש בקבוצה לאחר שהשאילו מטוטנהאם ב-8 בפברואר 2006, בחוזה שקבע שהשחקן יושאל למועדון לתקופה של שלושה חודשים, אבל מאוחר יותר הוחלט להחתימו סופית בסהות'המפטון, בעסקה שקבעה שבקיץ 2006, השחקן יצטרף לקבוצה סופית תמורת סכום של 2 מיליון פאונד.
כאשר הגיע לטוטנהאם, אמר עליו המאמן, מרטין יול, "רסיאק הוא שחקן מטרה גבוה, עובד קשה, שחקן הוגן עם יכולת כיבוש טובה". עם גובהו הרב, היה אמור לחפות על שחקן המטרה מידו, וכאשר זה שיחק עבור נבחרתו בגביע אפריקה לאומות, רסיאק קיבל את מקומו.
רסיאק שיחק 37 משחקים עבור נבחרת פולין בכדורגל, כבש 8 שערים, והיה שותף להצלחת הנבחרת להעפיל למונדיאל 2006 בגרמניה.
המעבדה הטכנולוגית לגילוי ואיתור מנהרות (פיקוד הדרום)
המעבדה הטכנולוגית לגילוי ואיתור מנהרות היא יחידה טכנולוגית של צה"ל לגילוי ואיתור מנהרות תת-קרקעיות. המעבדה כפופה ארגונית ומקצועית לחטיבה טכנולוגית ליבשה (חט"ל) ופועלת בפיקוד הדרום תחת אוגדת עזה בשיתוף חיל ההנדסה הקרבית. המעבדה כוללת מגוון מומחים, מהנדסים וקצינים מתחומים שונים המנתחים מידע מודיעיני וטכנולוגי שנאסף על ידי אגף המודיעין, טכנולוגיות חישה, החיילים בשטח ועבודות הנדסיות יזומות, ובאמצעותו הם מגלים מנהרות, חללים תת-קרקעיים וחפירות. הוקמה ב-2016 ומאז הקמתה איתרה 15 מנהרות אותן השמידו כוחות פיקוד הדרום, חיל ההנדסה הקרבית וחיל האוויר הישראלי.
מאפייני המעבדה הטכנולוגית
המעבדה, בפיקוד קצין בדרגת רס"ן, כוללת מומחים וקצינים מתחומים שונים בהם קציני מודיעין, קציני הנדסה קרבית, קציני מחשבים ואגף התקשוב וההגנה בסב"ר, ומדענים ומהנדסים מתחומי הפיזיקה, הגאולוגיה, ההנדסה ובפרט הנדסה אזרחית והנדסת מכונות. המעבדה פועלת בשיתוף פעולה עם חטיבה טכנולוגית ליבשה, פיקוד הדרום (אוגדת עזה), חיל ההנדסה הקרבית ואגף המודיעין. קיומה של המעבדה הותר לפרסום בסוף 2017 וב-15 באפריל 2018 נחשפה במהלך יזום של דובר צה"ל.
המעבדה מנתחת מידע שאוספים החיילים בשטח ומידע שנאסף בטכנולוגיות חישה ייחודיות פרי פיתוח ישראלי, וכן מנתחת מידע שמספקים מערך המודיעין, חיל האיסוף הקרבי, יחידת סמו"ר של יהל"ם ומערך הצמ"ה של חיל ההנדסה הקרבית. מערך הצמ"ה – שמפעיל את פלוגות הצמ"ה הסדירות אבירי הפלדה וחתולי הפלדה, ואת גדוד הציוד המכני ההנדסי במילואים של פיקוד הדרום – מבצע עבודות עפר, חישוף, חפירות וקידוחי עומק באמצעות דחפורים (כולל דחפורי D9 משוריינים), מחפרים ומקדחי-בורות (כולל טאטרה-דרילר). באמצעות עבודות אלו אוסף מערך הצמ"ה מידע על הקרקע ומה שמתחתיה, ומעבירו למעבדה לצורכי ניתוח. בנוסף, מערך הצמ"ה חושף פירים ומנהרות, הן באופן מקרי או יזום, והן על-פי מידע שמתקבל מהמעבדה. הוא גם מבצע עבודות עפר וקידוחים לפי הנחיות המעבדה הטכנולוגית. יחידת סמו"ר של יהל"ם ממפה וחוקרת את המנהרות שנתגלו ומעבירה את המידע למעבדה לצורכי ניתוח, לימוד והפקת מודיעין.
היסטוריה
בעקבות איום מנהרות הטרור חודרות הגדר סביב רצועת עזה, ותרחיש שבו מחבלים פלסטינים יחדרו דרכן לשטח ישראל ויבצעו פיגוע מיקוח, חטיפת חיילים או טבח ביישובי עוטף עזה, שם צה"ל דגש רב על לוחמת מנהרות ובפרט על פיתוח שיטות ואמצעים טכנולוגיים לגילוי ואיתור המנהרות, ולאחר מכן - לנטרול יעיל שלהן.
ב-2015 פורסם כי טכנולוגיית חישה מסווגת לאיתור מנהרות וחללים תת-קרקעיים שפיתחה "אלביט מערכות" הגיעה לבשלות מבצעית, ושהחלה פרישתה בגבול ישראל–רצועת עזה.