cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
AMC גרמלין
AMC גרמלין (באנגלית: AMC Gremlin) היא מכונית קומפקטית 3 דלתות האצ'בק מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית אמריקן מוטורס ("American Motors Corporation" ) אשר יוצרה בין השנים 1970–1978 בארצות הברית, קנדה ומקסיקו.
קלוד מונה
אוסקר קלוד מונה (בצרפתית: Oscar Claude Monet; ), היה צייר צרפתי, ממייסדי ומובילי זרם האימפרסיוניזם באמנות.
מונה צייר בעיקר נופים כפריים ועירוניים, בנסותו לחקות את האופן שבו העין קולטת את הנגלה לפניה, בטכניקה של מעין רישום מהיר בצבע, משיחות מכחול קצרות ועתירות צבע ושימוש בצבעים משלימים. הוא ניסה לבטא את השתנות מראה האובייקט עם השתנות האור או מזג האוויר, ולכן צייר סדרות של נופים מסוימים בתנאי אור ומזג אוויר שונים. סדרות אלה כוללות את הציורים: "ערימות השחת", "תחנת הרכבת סן-לזאר", "שושני המים", ו"איכרים עובדים".
חייו ועבודתו
עוד בהיותו ילד הפגין מונה כישרון אינסטינקטיבי לרישום. מחברות בית ספרו היו גדושות בציורים ובקריקטורות, שעל אף היותן מוזרות וחצופות הן היו אהודות על הבריות והשתלמו מבחינה כספית. אדם בשם אז'ן בודן, שעסק גם הוא באמנות, דרבן את מונה להפסיק לצייר קריקטורות, ולהתחיל לפתח את כישרונו בכיוונים נרחבים יותר באמנות. ב-1859 חזר מונה לפריז, "בירת האמנות". כיוון שלא הצליח להסתגל לשגרת הפעילות הפריזאית, עבר להתגורר בשאיי, כפר הבנוי בלב יער. טיוליו ביער עוררו את דמיונו החזותי ואת תנופת היצירה שלו. מדי יום גילה מונה נושאי ציור חדשים, והנציח את תחושותיו על הבד. בשנת 1865 שכר מונה סטודיו קטן בפריז בו צייר שני ציורים שרצה להציג ב"סאלון הציירים" בפריז. ציוריו התקבלו והוצגו ב"סאלון" וזכו לאהדה רבה, שבעקבותיה החל מונה לצייר את ציוריו הראשונים בסדרת נופי פריז. בוויל דאוורה ניסה מונה משהו חדש, הוא צייר ב-1867 צילום שלם תחת כיפת השמים, אך לא השלימו בשטח, ובשל כך דחה חבר השופטים ב"סאלון" את הציור.
מונה נתקל בקשיים כספיים וחיפש מקלט בנורמנדי, בסאנט אדרס וגם באונפלר, שם הוא עבד בקדחתנות, אך מצבו הכספי המשיך להיות קשה ואף החמיר. בתקופה שבין 1869–1870 המשיכו ציוריו ב"סאלון" להידחות. זו הייתה מכה קשה ביותר עבורו, אך עידודיו של אז'ן בודן, ואמונו המוחלט ביכולותיו של מונה, דרבנו אותו לשוב לעבודה. בשנת 1870 פרצה מלחמת פרוסיה צרפת ומונה החליט לנסוע ללונדון עם אשתו ובנו, שם הוא חי חיי פליט. תחת כיפת השמים הערפיליים של אנגליה, צייר מונה את גשרי הנהר תמזה וכנסיות גותיות. הוא ביקר במוזיאונים ופגש סוחר אמנות בשם פול דוראן-רואל, שרצה כי מונה יצייר בעבורו.
לאחר המלחמה שב לצרפת כשבידיו רישומים ואטיודים רבים. מונה התיישב עם משפחתו בארז'נטיי, מקום שהציע לעיניו הנוקבות של האמן נוף מתאים. מונה נשבה בקסמם של הנהר, הטיילת, הגנים הפורחים והגשרים המחברים את גדות הסן. ציוריו המפורסמים ביותר של מונה מתארים את סביבות ארז'נטיי.
מבחינה כספית, נתמך מונה במשך שנים על ידי גוסטב קייבוט, שבעצמו היה צייר מוכשר.
ב"תערוכת האימפרסיוניסטים", כפי שכונתה על ידי אחד המבקרים (מקור שמה בציורו של מונה), הציג מונה את הציור "התרשמות (אימפרסיה), זריחה" וזכה להצלחה רבה. אך למרות הצלחה זו, משאביו הכספיים כמעט נגמרו והוא עזב את ארז'נטיי ועקר לפריז ולאחר מכן לבתיי ולבסוף ב-1883 התיישב בכפר ז'יברני שבנורמנדי. בכל מקום אליו עבר להתגורר, הקים מונה גנים וצייר אותם. אך אהבתו הרבה לגנים קיבלה את מלוא ביטויה בז'יברני, שבה התגורר עד סוף ימיו. שם היה לו זמן, רגיעה נפשית, ובסופו של דבר גם כסף, והוא פיתח את גניו מאוד. הוא גידל מקבצים צפופים מאוד של פרחים בהירים בשלל גוונים.
הבית והגן בז'יברני (Giverny)
בשנת 1883 שכר מונה ומאוחר יותר רכש חלקת אדמה ביצתית בשטח של 8 דונמים בז'יברני. הוא עבר לשם עם משפחתו ואת האסם שהיה בחלקה הסב מונה לסטודיו בו צייר. מונה טיפח את החלקה והפך אותה לגינת מים מזרחית בסגנון הגנים היפניים, לדבריו על מנת "לשמח את העין וכדי שיהיו מוטיבים לציור". מונה שתל על גדות האגם עצי אלמון, עצי ערבה, אירוסים וקני במבוק. את פני המים כיסה בצמחי נימפיאות אקזוטיות. האגם הפך למוקד חייו ובמשך יותר מעשרים וחמש שנה צייר שם כמה מהציורים המפורסמים ביותר שלו. המים כמוטיב משכו את מונה בחבלי קסם. השתקפויותיהם המשתנות ללא הרף, יצרו בו את הרשמים החמקניים ביותר של הטבע, אותם רצה לצוד בציוריו. בכך שיצר את אגם הנימפיאות שלו, היה ביכולתו לשלוט במוטיב המרכזי של ציוריו, ולסדר את השתילים סביב חופי האגם ועל פניו.
ברבים מנופי המים שלו סילק מונה גם את קו החוף וגם את קו האופק, וכך יצר תמונה הפוכה. לכאורה בבואות של עלי נימפיאות ושל עננים נשקפים על פני האגם הזרועים נימפיאות. ענן חולף, משב רוח או שינוי באור ש"עין לא מאומנת לא תבחין בו", גרמו למונה ליצור את ציורי אגם הנימפיאות שלו במגוון צורות שונות. מצד אחד ציורים חיוורים ועדינים, ובניגוד להם ציורי נימפיאות המעוררים תחושה של אנרגיה תוקפנית. מונה חידש בשיטתיות את התעמקותו בקומפוזיציה, שיטה שאותה כינה "שיטת הסדרות", שהפכה לצורת עבודתו.
לעומת גודש העצים בגן הפרחים של מונה, שסודר בקווים אירופיים אופייניים, היה גן המים שלו קר ושליו, ערוך כולו בהשראה היפנית. בתוך שטח קטן יחסית יצר מונה אשליה של מרחב בעל עיקולים פתלתלים, מעברים צרים ומראות ציוריים הנשקפים בעדם. באותה שנה, 1892, נבנה בז'יברני גשר עץ יפני להולכי רגל. חלפו מספר שנים עד שהשתילים סביב הגשר צמחו, ובשנת 1898 החל מונה להתרכז בציור הגשר.
שנותיו האחרונות ומותו
ב 1912 מונה אובחן כסובל מקטקרט בשתי עיניו. הוא חשש לעבור ניתוח להסרת הקטרקט בשל הסיכון לעיוורון מוחלט, אך בינואר וביולי 1923 הוא עבר ניתוחים בשתי עיניו, זכה מחדש בחלק מראייתו וחזר לצייר בנובמבר של אותה השנה.
ב 1915 מונה בנה סטודיו נוסף, באורך 24 מטרים, ברוחב 12 מטרים ובגובה 15 מטרים, על מנת שיוכל לעבוד על הציורים המונומנטליים מסדרת הנימפאות שהיו ברוחב 4 מטרים.
את הפרויקט הציע למונה ז'ורז' קלמנסו, והוא העסיק אותו עד למותו.
בשנת 1909 הוצגו ציוריו בגלריה של הסוחר פול דיראן רואל וההצלחה הייתה מיידית. מונה חדל להיות צייר שאיש אינו מעוניין ביצירותיו והפך לשם דבר בפי הבריות.
ב-5 בדצמבר 1926, נפטר קלוד מונה מסרטן ריאות, בן 86 במותו, ונקבר בבית הקברות של הכנסייה בז'יברני. בשנת 1927 נפתח אולם ציורי הקיר של הנימפיאות במוזיאון האורנז'רי.
אלסטום סיטאדיס
אלסטום סיטאדיס (Alstom Citadis) היא רכבת קלה או חשמלית בעלת רצפה נמוכה, המיוצרת על ידי חברת אלסטום במפעליה בערים לה רושל שבצרפת וברצלונה שבספרד. כיום נמצאות כ-1,140 יחידות מרכבת זו בשימוש ב-28 ערים, בהן בורדו, ליון, מונפליה, אורלאן ופריז בצרפת ובברצלונה, בדבלין, בגדנסק, בקטוביצה, באדלייד, במלבורן, בירושלים, וברוטרדם מחוץ לה.
דגמי סיטאדיס
משפחת דגמי סיטאדיס כוללת רכבות עם רצפה נמוכה חלקית ורכבות עם רצפה נמוכה לכל אורכן, בגרסאות של שלוש, חמש ושבע יחידות ברכבת. סדרת דגמי סיטאדיס:
מקור מתח
בדומה לרוב הרכבות הקלות, מוזנים דגמי סיטאדיס בדרך כלל מרשת חשמלית עילית, אולם הרכבות בבורדו (ובעתיד גם באנז'ו, בריימס ובדובאי) משתמשות בקו מתח קרקעי (Aps). קו המתח בנוי כמסילה שלישית שמעבירה זרם חשמלי רק כאשר היא עטופה בגוף הרכבת, דבר המונע חשש להתחשמלות אנשים או בעלי חיים.
בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע
בית הספר לבגרות של יואל גבע בע"מ היא חברת השכלה פרטית, המקיימת בין היתר קורסי הכנה לבחינות הבגרות ולבחינה הפסיכומטרית. בית הספר הוקם בשנת 1991 בבניין הגימנסיה הרצליה בתל אביב. לבית הספר תשעה עשר סניפים: שלושה סניפים בתל אביב, וכמו כן סניפים בהרצליה, ראשון לציון, רחובות, ירושלים, מודיעין, חיפה, הקריות, באר שבע, פתח תקווה, כפר סבא, אשדוד, חדרה, עפולה, נתניה, כרמיאל וגני תקווה.
בית הספר לבגרות
בית הספר הוקם בשנת 1991 על ידי יואל גבע, מורה למתמטיקה במקצועו. הרעיון להקמת בית הספר עלה לאחר שגבע ראה כי עולה בהתמדה מספר התלמידים המבקשים ללמוד בקורסים שהעביר ב"אנקורי" מאז סוף שנות השמונים. בית הספר של גבע הוקם בבניין ההגימנסיה העברית "הרצליה", ובמועד הראשון הועברו בו קורסי הכנה לבחינות הבגרות במקצועות מתמטיקה, אנגלית ולשון על ידי יואל גבע, סיוונה כרמי-עמיר וד"ר יהודה עמיר. מהמועד השני ועד היום, מלמדים בבית הספר את כל מקצועות החובה לבגרות, וכן מספר מקצועות בחירה. בהם: פיזיקה וגאוגרפיה והשלמה ל-5 יחידות בתנ"ך, היסטוריה וספרות.
מחלקת פסיכומטרי
כניסתו של בית הספר לתחום קורסי ההכנה לבחינה הפסיכומטרית, הביאה להרחבת פעילותו לערים נוספות ולפתיחת סניפים נוספים.
מחלקת GMAT
בשנת 2013, לאחר שנים של מחקר מקיף על ידי מומחים, נפתחו קורסי הכנה של יואל גבע למבחן ה-GMAT.
מיקרופלואידיקה
מִיקְרוֹפלואידיקָה (באנגלית: Microfluidics) הוא תת-תחום בענף הפלואידיקה העוסק בהתנהגות, בקרה ושליטה של זורמים, לרוב נוזלים בממדים זעירים בסדר גודל של מיקרונים (ובננופלואידיקה ננומטרים).
בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע
סניפי בית הספר
בשנת 2000, לאחר מספר שנים בהם נפתחו קורסי פסיכומטרי בערים נוספות בגוש דן והשרון, הוקם הסניף השני של בית הספר בראשון לציון. בשנת 2004 הוקם הסניף בהרצליה. סניפים אילו הוקמו כסניפי בגרות ופסיכומטרי ותוך מספר שנים הפכו לסניפים גדולים בתחומם בהם לומדים אלפי תלמידי בגרויות ופסיכומטרי בשנה. בשנת 2001 הוקם בקריות סניף הפסיכומטרי הראשון מחוץ לאזור המרכז (סניף הקריון) ובמהלך השנים 2005–2007 הוקמו עוד ארבעה סניפים ללימוד לפסיכומטרי, בערים כפר סבא, פתח תקווה, חיפה ובאר שבע. עם הזמן נוספו סניפים בירושלים, בחדרה, אשדוד, עפולה, נתניה, כרמיאל ובגני תקווה.
מיקרופלואידיקה
המחקר בתחום משלב היבטים בהנדסה, פיזיקה, כימיה, מיקרוטכנולוגיה וביוטכנולוגיה.
בית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע
סניפי בית הספר
בשלהי העשור השני של המאה ה-21, מלמדים בבית הספר כ-100 מורי בגרות ומורי פסיכומטרי.
מיקרופלואידיקה
לתחום חשיבות רבה בהקשר של מערכות טכנולוגיות הפועלות בתווך נוזלי, בפרט בשימושים ביולוגיים. בפרט BioMEMS - רכיבים אלקטרונים ביולוגיים זעירים המשמשים למשל כביו-חיישנים תוך גופיים לניטור וטיפול ברקמות ותאים. תחום המיקרופלואידיקה החל להתפתח בשנות ה-80, ומשמש בפיתוח של ראשי מדפסות הזרקת דיו, שבבי DNA, טכנולוגיית מעבדה על שבב, מיקרו-הנעה ומיקרו-תרמודינמיקה.
התנהגות זורמים בממדים זעירים
התנהגות זורמים בממדים זעירים (מיקרו) שונה מהתנהגותם בממדים גדולים (מקרו) בנושאים כמו מתח פנים, פיזור אנרגיה והתנגדות זרימה, אשר מתחילים להיות דומיננטיים יותר ככל שממדי המערכת קטנים.
תחומי יישום
מבנים מיקרופלואידים כוללים מערכות מיקרו פנאומטיות כמו מיקרו מערכות לטיפול בזורמים מחוץ לשבבים, off-chip (משאבות נוזלים, שסתומי גז וכו'), מבנים מיקרופלואידים לטיפול בזורמים בתוך שבבים, on-chip, בנפחי ננו ופיקו ליטר. היישום המסחרי הנפוץ ביותר עד כה הוא מדפסת הזרקת דיו. ההתקדמות בתחום טכנולוגיית המיקרופלואידיקה הביאה למהפכה בתחום הפרוצדורות לניתוח אנזימים בביולוגיה מולקולרית כמו גלוקוז ותבחיני חומצה לקטית, ניתוח DNA כמו תגובת שרשרת של פולימראז וריצוף בעל תפוקה גבוהה ו-Proteomics. הרעיון המרכזי של ביו-שבבים מיקרופלואידיים הוא לשלב פעולות ניתוח (Assay) כמו גילוי וטיפול מוקדם של המדגם והכנת המדגם, הכל על אותו שבב. יישום מתפתח וחדשני בתחום הביו-שבבים הוא פתולוגיה קלינית ובמיוחד האבחון המהיר והמיידי של מחלות. התקנים מבוססי פלואידיקה מסוגלים לדגום בצורה רציפה ולבדוק בזמן אמת דגימות אוויר ומים ולגלות רעלנים ביוכימיים ופתוגנים מסוכנים אחרים, מעין "ביו גלאי עשן" הפועל תמיד לגילוי מוקדם.
מיקרופלואידיקה רציפת זרימה
טכנולוגיה זו מבוססת על מניפולציה של זרימת נוזלים רציפה בערוצים בתוך מיקרו-שבבים. הנעה של זרימת נוזל מיושמת על ידי מקורות לחץ חיצוניים, משאבות מכניות חיצוניות, מיקרו-משאבות מכניות המשולבות בתוך השבב או מנגנונים אלקטרו-קינטיים. מיקרופלואידיקה רציפת זרימה היא הגישה העיקרית מאחר שהיא קלה למימוש ופחות רגישה לבעיות של זיהום חלבונים. התקנים רציפי זרימה מתאימים להרבה יישומים ביוכימיים פשוטים ומוגדרים היטב, וכן למשימות מסוימות כמו הפרדה כימית, אך הם פחות מתאימות למשימות המצריכות רמה גבוהה של גמישות מניפולציות זרימה מורכבות. מערכות סגורות ערוץ אלו מטבע יסודם קשים לשילוב ולמזעור מאחר שהמשתנים המשפיעים על הזרימה משתנים לאורך מסלולי הזרימה והופכים את הזרימה בכל נקודה למושפעת מהתכונות של כל המערכת. מיקרו מבנים המאולחים באופן קבוע גם הם גורמים לכוונון מחדש מוגבל וסובלנות נמוכה במצבי תקלה. אפשרויות בקרת תהליכים במערכות רציפי זרימה ברי ביצוע על ידי שימוש בחיישני זרימה מיקרופלואידים רגישים ביותר מבוססי טכנולוגיית MEMS, המאפשרת בקרה עד לגבול הננו-ליטר.
מיקרופלואידיקה ספרתית (מבוססת אגלי נוזל)
אלטרנטיבות למערכות סגורות ערוץ ורציפות זרימה כוללות מבנים פתוחים חדשניים, בהן טיפות בדידות ובלתי תלויות נשלטות בצורה מבוקרת על מצע באמצעות אלקטרו-הרטבה. בדומה לאנלוגיה שנעשתה לגבי מיקרואלקטרוניקה ספרתית, גישה זו מכונה מיקרופלואידיקה ספרתית, אשר פותחה לראשונה באוניברסיטת דיוק. על ידי שימוש באגלי נוזל בעלי יחידת נפח בדידה, פונקציה מיקרופלואידית מצטמצמת למערכת של פעולות חוזרות ובסיסיות כמו העברת יחידה אחת של זורם במהלך יחידה אחת של מרחק. ה"דיגיטציה" של השיטה מסייעת בשימוש היררכי ומבוסס תא כגישה תכנונית לביו-שבב מיקרופלואידי.
שבבי DNA (מיקרו-מערכים)
ביו-שבבים ותיקים היו מבוססים על הרעיון של מיקרו מערכי DNA.
ביולוגיה מולקולרית
ביו-שבבים מבוססי מיקרו מערכי DNA תוכננו גם לאלקטרופורזה דו-ממדית, ניתוח טרנסקריפטום והגברת PCR. יישומים אחרים כוללים אלקטרופורזה ויישומי כרומטוגרפיה נוזלית עבור חלבונים ו-DNA, הפרדת תאים, במיוחד הפרדת תאי דם, אנליזת חלבונים, מניפולציה וניתוח תאים כולל ניתוח ישימות תאי ולכידת מיקרואורגניזמים.
אופטיקה
מערכי מיקרו עדשות מתכווננות.
פליטת טיפות אקוסטית (ADE)
בפליטת טיפות אקוסטית (Acoustic droplet ejection) נעשה שימוש בפולס אולטרהסוני להזזת כמויות קטנות של נוזל (בדרך כלל ננוליטר או פיקוליטר) ללא מגע פיזי.
תאי דלק
תאי דלק מיקרופלואידיקים מנצלים זרימה למינרית להפרדת דלק מהמחמצנים שלו ולבקר את האינטראקציה בין שני נוזלים ללא מחסום פיזיקלי כנדרש בתאי דלק רגילים.
לקריאה נוספת
Microfluidics for Biotechnology - J. Berthier, P. Silberzan (A-H, 2006) WW
שלווה (שיר)
שלווה הוא שיר שנכתב על ידי הפזמונאי אבי קורן והולחן על ידי יאיר רוזנבלום וביצעה להקת הנח"ל.
השיר יצא בשנת 1968 במסגרת התוכנית ה-21 של להקת הנח"ל. הסולנים בשיר הם אופירה גלוסקא ומוטי פליישר, וחברי הרכב נוספים הם בין היתר מנחם זילברמן, שלום חנוך, ששי קשת, אמוץ ברונטמן, מירי אלוני, דני סנדרסון, אלי מגן ומאיר פניגשטיין. נגינת החליל בליווי המוזיקלי לשיר בוצעה על ידי יחיעם פלד. שירים נוספים בולטים בתוכנית היו "בשמלה אדומה" ו"קרנבל בנח"ל".
לדברי מחבר המילים, אבי קורן, הלחן לשיר חובר על ידי יאיר רוזנבלום עבור סרטון תדמית המעודד לגיוס לנח"ל שהוקרן בבתי הקולנוע באותה עת. הנעימה בסרטון בוצעה על ידי ידין טננבוים, שהיה אז בן שש עשרה. קורן הציע לרוזנבלום כי יחבר מילים ללחן, אך זה סירב כיוון שסבר כי זו יצירה מוזיקלית רצינית שלא אמורה להפוך לפזמון. מאוחר יותר נקלעה להקת הנח"ל למחסור בחומר עבור תוכניתה החדשה, ולבקשת דני ליטאי, כתב קורן את המילים ללחן.
תוכן השיר מתאר תורנות שבת בבסיס צבאי ומתבסס על חוויות אבי קורן, מהטירונות שלו במחנה 80 בשנות ה-60.
סרטן מנקי הארובות
סרטן מנקי הארובות, הוא קרצינומה של תאי קשקש על פני העור של שק האשכים. זהו סוג הסרטן הראשון שהתגלה כמחלה תעסוקתית. זוהה לראשונה על ידי פרסיבל פוט בשנת 1775. פוט שם לב כי המחלה הייתה נפוצה בקרב מנקי ארובות.
סדריק ברדון
קריירה
ברדון החל את הקריירה בקבוצת אולימפיק ליון מעיר הולדתו בעונת 1992/1993. הוא נשאר במועדון הפאר עד לסוף עונת 1997/1998, כאשר הצליח להוכיח במועדון את יכולותיו. ברדון שיחק בסטאד רן בין עונות 1998/1999 ו-2000/2001, ומשם עבר לגנגאן עד לינואר 2004, אז חתם לזמן קצר בלה האבר.
ברדון המשיך את הקריירה שלו בבולגריה, כאשר חתם בלבסקי סופיה, עימה שיחק בגביע אופ"א בעונת 2005/2006, וכבש שער חשוב במשחק בו הפסידה לבסקי לאוסר 2-1. בשנתיים וחצי בהן שיחק בקבוצה, כבש ברדון 30 שערים בליגת העל הבולגרית.
ב-14 בינואר 2008 הגיע ברדון לישראל, וחתם בקבוצת בני יהודה תל אביב. בהופעת הבכורה שלו בישראל כבש צמד בניצחון 2-3 על מועדון ספורט אשדוד.
לאחר חצי עונה בבני יהודה עבר ברדון לקבוצה הקפריסאית אנורתוסיס פמגוסטה ששילמה עבורו 200 אלף דולר. באנורתסיס היה ברדון שותף להעפלה הראשונה אי פעם של קבוצה קפריסאית לשלב הבתים של ליגת האלופות. ביולי 2009 שב ברדון לשחק בלבסקי סופיה, אך לא הצליח לשחזר את ימיו הגדולים בקבוצה, וכעבור עונה אחת חתם בקבוצת סט. רפאל מהליגה השלישית בצרפת, במדיה פרש ממשחק פעיל בקיץ 2011.
יושירו נאקאמטסו
יושירו נאקאמטסו (נולד ב-26 ביוני 1928), הידוע כד"ר נקמטס, הוא ממציא יפני, הנחשב כממציא עם מספר ההמצאות הגדול ביותר, עם מעל ל-4,000 פטנטים.
ז'נדרמריה B
ז'נדרמריה B (בגרמנית: B-Gendarmerie) היה ארגון צבאי רשמי שפעל באזורי הכיבוש באוסטריה של אחרי מלחמת העולם השנייה, בדומה למשמר הגבול הפדרלי בגרמניה המערבית וצריפי משטרת העם בגרמניה המזרחית. מכוחות ז'נדרמריה B התפתחו מאוחר יותר הכוחות המזוינים של אוסטריה.
היסטוריה
באפריל 1945, זמן קצר לפני כניעת גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, הכריזה אוסטריה עצמאות מגרמניה ובווינה התכנסה ממשלה עצמאית בראשות קרל רנר. זמן קצר לאחר מכן נכבשה אוסטריה בידי בעלות הברית וברית המועצות, וחולקה לאזורי כיבוש. רנר וחברי ממשלתו שאפו להקים צבא אוסטרי עצמאי, אולם בעלות הברית הגיעו להסכמה עם הסובייטים על פיה אוסטריה תישאר מדינה מפורזת ללא צבא. עם זאת, ב-1947, לנוכח ההשתלטות הסובייטית על הונגריה וצ'כוסלובקיה גבר ערכה של אוסטריה כנכס אסטרטגי בעיני בעלות הברית. כדי לא להכעיס את הסובייטים, הגיעו בעלות הברית להסכמה עם האוסטרים על פיה יוקם כוח צבאי אוסטרי לא רשמי שיפעל בחשאיות.
ב-1949 הוקמו היחידות הראשונות של הכוח שנודע עד מהרה כ"ז'נדרמריה B". מכיוון שבמשך מספר שנים הכוח היה חשאי, משמעות האות B בשמו, נותרה לא ברורה עד ימינו ונתונה לפרשנויות רבות. היחידות המקוריות שימשו כמשמר גבול, וככוחות מיוחדים לפעילות אנטי-טרוריסטית. מרבית הנשק של היחידות סופקו בידי צבא ארצות הברית. בשל אופיו הסודי של הפרויקט, היה קושי גדול לגייס אליו לוחמים. בעלות הברית פתרו בעיה זו כאשר השתלטו על ארכיוני הוורמאכט, והשיגו רשימות של קצינים ממוצא אוסטרי שניתן היה לגייס בהתראה קצרה. בשיאה, כללה הז'נדרמריה B למעלה מ-90,000 לוחמים. האמריקנים הכינו תוכנית על פיה במקרה של הפיכה קומוניסטית באוסטריה, יסוגו כל לוחמי ז'נדרמריה B אל איטליה ויקימו צבא גולה.
הסובייטים למדו על קיומה של ז'נדרמריה B זמן קצר לאחר הקמתה, אולם בחרו שלא להגיב. לנוכח המצב המתוח שנוצר באזורי הכיבוש בגרמניה, הסובייטים העדיפו צבא אוסטרי עצמאי ונייטרלי, מאשר להפוך את אוסטריה לזירת עימותים חדשה בין מזרח למערב. כמו כן, כוחות ז'נדרמריה B מנעו את חזרתם של כוחות פרו-נאציים לזירה הפוליטית, ואיבטחו גם את מפעלי החברה הרוסית USIA. לנוכח חוסר התגובה הסובייטית, הפכה הז'נדרמריה B בהדרגה לארגון ממשלתי רשמי.
צבא בר כוכבא
על צבא בר כוכבא אין מידע רב במקורות השונים וניתן בעיקר לנסות לשער את מקורותיו והיקפו משבבי מידע שנמסרו בכתובים ומעדויות עקיפות כמו עדויות ארכאולוגיות וממצאים אפיגראפים. שני המקורות העיקריים למרד: ההיסטוריון הרומי דיו קסיוס והארכיבישוף אוסביוס מקיסריה, מעדיפים למעט אם לא לשתוק בעניין זה, אף שנראה שהיה להם מידע מסוים. ניתן לשער כי צבא בן כוסבה (בר כוכבא) החל כקבוצה גרעינית, אחת מכמה, שעסקה בהטרדת הכוחות הרומיים (ליסטות מדינית), והתגלגלה למסגרת יותר מאורגנת, ואף לתוצר של גיוס כולל, של צבא אשר פעל בעת מרד בר כוכבא.
הגרעין הקשה
לכל המרידות שפרצו ביהודה כנגד השלטון הכובש, בין אם היה זה הלניסטי או רומי, היה גרעין קשה של קבוצות קטנות, בדרך-כלל על בסיס משפחתי מטעמי יעילות ואמון.
הקבוצות אופיינו בקנאות, לעיתים משיחית ומנהיגיהן רקמו חזון בדבר מלוכתם על אזור המרד, והרחבתו לממדים נרחבים וגדולים. נתונים אלה אפיינו את משפחת מתתיהו החשמונאי שהניפה את נס המרד במודיעים כנגד האימפריה הסלאוקית והמתיוונים, את הקבוצות הקנאיות שהטביעו חותמן על פולמוס וארוס, ועל המרד הגדול כגון קבוצת שמעון בר גיורא, יוחנן מגוש חלב, הסיקריים בהנהגת אלעזר בן יאיר ואת הקבוצות הקנאיות והמשיחיות ערב פרוץ מרד התפוצות כנגד הקיסר טראיאנוס.
צבא המורדים מתארגן
על פי אחת המסורות התלמודיות ארגן בן כוסבה מערך לוחם בן ארבע מאות אלף חיילים, מספר מופרז מאין כמותו. תחילה צרף לצבאו מאתיים אלף מורדים שעמדו במבחן "אומץ" של הטפת/קטיעת אצבע (ישנן חילופי גרסאות האם היה מדובר בקטיעת אצבע או בסוג של פציעה. מה עוד שקטיעת אצבע איננה הגיונית מבחינה קרבית), ובשעה שהוכיחוהו חכמים על הטלת מום בחייליו שינה את מתכונת המבחן (על פי המלצתם) לעקירת ארז לבנון תוך כדי דהרה על סוס. אף כאן עמדו לרשותו מאתיים אלף עוקרי ארזים. מעבר למספרים האסטרונומיים, שניתנו גם לצבאו של הקיסר אדריאנוס, ושבאו בעיקר להצביע על כך שהיה לו כוח צבאי גדול למדי, מורים מקורות אלה על איכות הלוחמים ועל מבחני הסינון, שעשויים להצביע על הטלת גיוס חובה מטעמו של מנהיג המרד. על פי מסורת אחרת ("מדרש עשרת המלכים") היו לו 12,000 לוחמים מובחרים, מספר שנראה סביר יותר. על פי מקור זה מבחן הקבלה היה מבחן סבילות, שבו הנבחן היה צריך להכניס אצבע לאש, עד שתטיף שלוש טיפות דם.
ישנם חוקרים התולים במסורת נוצרית מסוימת מפי מיכאל הסורי הוכחה נוספת כי בן כוסבה הטיל צו המורה על גיוס חובה לכל מי שחי בתחומי "מדינת המרד". מסורת זו מספרת על ענישתם (ואולי אף המתתם) של נוצרים רבים בשל סירובם להתגייס לצבא המורדים, והיא מסתיימת באמירה כי בן כוסבה אילץ את כל האוכלוסין לצאת למלחמה כנגד רומא. באגרות בן כוסבה שנתגלו במערות מורבעת (מס' 43) מזהיר מנהיג המרד שישמרו מכל משמר על קבוצה הנקראת בשם "הגללאים", שהיו כנראה לוחמי הגליל שבאו לעזרת המרד. עדות זו שיש בה להעיד על כך שהיו עוד קבוצות שהצטרפו למרד אף מהגליל.
על פי דיו קסיוס החזיק בר כוכבא 50 מבצרים ברחבי הארץ. דבר שמעיד שהייתה לו לוגיסטיקה ענפה ותמיכה ציבורית רחבה, שעזרה לו במעשי הביצור, וכן לא מעט לוחמים, כדי להחזיק ולתפעל את המבצרים הללו.
דמותו של בר כוכבא ורוח המפקד
מדמותו של בר כוכבא ניתן לשער איך נראה צבאו. במקורות הוא נתפש כאדם עוצמתי, בעל כוח פיזי רב, ואיש קשוח ומחוספס מבחינה נפשית. המקורות היהודיים מפריזים בגבורתו וכוחו, עד שהוא נראה מעין סופרמן יהודי. במקור אחד מתואר שהיה קופץ מיל והורג ברומאים (התלמוד הבבלי משום מה מעדיף לכנותו בר דרומא), ובמקור אחר מתואר שהיה עומד על החומה, מקבל בברכיו אבני בליסטראות ומטיל אותם בחזרה אל רומאים. אף בסוף המרד הוא מתואר כמי שהורג בבעיטה אחת את רבי אלעזר המודעי. במדרש מתואר שכאשר ראה רבי עקיבא את גבורתו הפיזית האדירה, הוא כל כך מתרשם ואמר שבר כוכבא הוא לא פחות מאשר מלך המשיח. בשני מקורות נראה שחז"ל ראו בו אדם על-אנושי, שבני אדם אחרים ואפילו הרומאים, לא יכלו להורגו, ורק נחש ארסי שנשלח מאת האל ומכישו בצווארו, היה מסוגל לעשות זאת. מסתבר שאדם סמכותי שכזה היה בעל מנהיגות חזקה, הטיל משמעת קפדנית, והיווה לחייליו מקור של השראה ומודל לחיקוי. הד לדבר יש במקורו היהודים שמתארים שמיד עם מותו נלכדה ביתר.
גבורתו הרבה מתחברת לעניין נוסף, והוא ביטחונם הרב של לוחמיו בכוחם, ואי רצונם להסתייע בעזר אלהי, שרבים מהלוחמים בתקופות שונות ובעמים שונים שמו בו את מבטחם. בניגוד בולט למרד החשמונאים שבו נשאו המורדים שם שמים על פיהם, ואף אם לא נשאו לפני הקרבות את נוסח הנאומים המדויק שתואר בספרי המקבים, הייתה זו ודאי רוחם. לעומת זאת, במרד בר כוכבא יש מספר עדויות במסורות חז"ל, שבר כוכבא ואנשיו, לא רק שלא נשאו שם שמים בפיהם, אלא אף בצאתם לקרב אמרו כלפי האל "אל תסייע ואל תבייש", דבר שנראה מנוגד וזר למסורת היהודית, ואף נראה לא ראוי, במיוחד למי שכונה על ידי רבי עקיבא מלך המשיח. אמירות אלו שנראו כהתרסה כלפי האל, אף גונו בחלק מהמקורות החז"לים, וראו בהם אף את הסיבה למפלת המורדים. היו שפירשו כי בר כוכבא ביקש לדרבן את חייליו לסמוך על עצמם בלבד, ולפתח את יכולותיהם הצבאיות, ולא לצפות לסיוע ניסי.
השתתפות תלמידי רבי עקיבא במרד
על פי המקורות היהודים לרבי עקיבא היו 24 אלף תלמידים, בפריסה רחבה בארץ ישראל, שמתו בטווח זמן קצר: בין החגים פסח ושבועות, לאחר שלא נהגו כבוד זה בזה. כבר מתקופת הגאונים הייתה מצויה מסורת שתלמידי רבי עקיבא מתו בידי הצבא הרומי. רב שרירא גאון כתב "והעמיד רבי עקיבא תלמידים הרבה והיה שמדא [הריגה בידי המלכות] על התלמידים של רבי עקיבא". בשל מותם נקבעו החל מתקופת הגאונים, הלכות אבלות לאותה תקופת זמן בשנה, שדוגמתם קיימות רק על חורבן בית המקדש, בתקופה המכונה ביהדות "שלושת השבועות". רנ"ק אף הוא המשיך בגישה זו, שתלמידי רבי עקיבא מתו במרד.
רוב החוקרים כשמואל ספראי, אהרון אופנהיימר ואף שמואל אברמסקי מקבלים את גרסתו של רב שרירא גאון, כי תלמידיו של רבי עקיבא השתתפו במרד בר כוכבא ומתו במלחמה. כך גם סברו הרב צבי יהודה קוק, ותלמידו הרב משה צבי נריה, שהביאו מקורות נוספים בתלמוד לכך שרבי עקיבא ותלמידיו תמכו ואף השתתפו במרד, ונרדפו גם לאחר שדוכא. כך המנהג בימי הספירה שלא לעשות מלאכה לאחר השקיעה, בשל שתלמידי רבי עקיבא נקברו לאחר השקיעה, קשור אף הוא למרד, על פי הרב נריה. כיוון שהרומאים אסרו להביא את הרוגי ביתר לקבורה, הקבורה הייתה צריכה להתבצע בחסות החשיכה, כדי שהרומאים לא יבחינו בכך. מיעוטם של החוקרים כמו גדליה אלון סוברים כי מתו ממגפה עוד לפני המרד, ללא כל שייכות לו שכן "לאחר מכן לימד רבי עקיבא את תלמידיו "השניים"... והרי אין סיפק לכך בימים המעטים שחי בהם רבי עקיבא לאחר גמר המלחמה".
Bills, Bills, Bills
Bills, Bills, Bills (בעברית: חשבונות, חשבונות, חשבונות) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים קולומביה רקורדס ב-31 במאי 1999, והוא נכלל כרצועה השלישית באלבום השני של הלהקה The Writing's on the Wall. מילותיו חוברו על ידי ביונסה נואלס, לטויה לאקט, קלי רולנד, קנדי וקווין בריסס, שגם הפיק את השיר.
צבא בר כוכבא
השתתפות תלמידי רבי עקיבא במרד
עניין זה של תומכי רבי עקיבא שהתגייסו לצבא בר כוכבא, מתאים לממצאים הארכאולוגיים שמגלים צבא וחיילים שענייני הדת לא זרים להם, ועם עדויות התלמוד שחיילי בר כוכבא הניחו תפילין ואף נלחמו איתם. על כל פנים אם אכן נכונה ההנחה שתלמידיו של רבי עקיבא, שאופנהיימר רואה בהם כדוגלים במשנתו המדינית ולאו דווקא כתלמידי חכמים מבית המדרש, התגייסו בהמוניהם לצבא בר כוכבא, הרי יש בדבר להעיד כי היו בצבא בר כוכבא לפחות 24,000 איש, וגם יש בכך עדות על איכות הלוחמים, ועל התמיכה העממית הרחבה שזכה צבא זה בקרב העם. כמו גם על התקוות המשיחיות שעורר מרד זה.
Bills, Bills, Bills
"Bills, Bills, Bills" הפך לסינגל הראשון של הלהקה שהגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 בארצות הברית. בנוסף, דורג בין עשרת השירים הפותחים של מצעי הפזמונים בבלגיה, קנדה, איסלנד, הולנד והממלכה המאוחדת. היה מועמד לשני פרסי גראמי בשנת 2000 – הופעת ה-R&B הטובה ביותר לצמד או ללהקה ושיר ה-R&B הטוב ביותר.
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, בבימויו של דארן גרנט, צולם בסלון יופי כמחווה לאמה של ביונסה, טינה נואלס, שניהלה מספרה בצעירותה. בשנת 2021 צבר פופולריות רבה בשירותי הזרמות המוזיקה, כמו גם ביישומון ה"טיק טוק".
צבא בר כוכבא
אסטרטגיה ושימוש במערות מסתור
על פי המספר הרב של מערות המסתור שנתגלו ביהודה ובגליל, נראה כי בר כוכבא למד מהמרד הגדול והעדיף שלא לנסות להתבצר במבצרים (שיעילותם מוטלת בספק לנוכח יכולת המצור הרומאית, שהיהודים כבר חוו על בשרם), אלא להסתתר במערות מסתור תת-קרקעיות. נראה שהאסטרטגיה כוונה למלחמת גרילה ממושכת, שבה כוחות המורדים פשטו ממערות המסתור באופן מתוזמן לפתע פתאום, על כוחות רומאים ששהו לידם והופתעו, ולאחר ביצוע פשיטות מוצלחות אלו, הכוחות נמלטו למערות הללו, כך שכוחות התגבורת הגדולים שהוזעקו חיפשו אותם לשווא.
לפי ההיסטוריון מרדכי גיחון, האסטרטגיה הבר כוכבית התבססה בשלב הראשון, על מגננה גמישה של מערכות המסתור, שבו מערכי הגנה מגישים סיוע הדדי, ומאפשרים בריחה של מורדים ממערכת אחת לשנייה, כך שגם כאשר הרומאים איתרו מערה כזו כוחות המורדים יכלו להימלט למערה סמוכה או לקבל עזרה מכוחות נוספים שהיו באזור. בשלב השני בוצרו במהירות ובאופן חפוז יישובים ומקומות שונים, כדי שיוכלו לעמוד בפני המתקפה של הלגיונות הרומים, ולאחר שאלו הוכרעו על ידי הכוחות הרומים העודפים במלחמה סוערת, נמלטו המורדים וחזרו שוב להסתתר במערכות המסתור שלחלקן היה מוצא מהמקומות המבוצרים עצמם. בשלב זה הרומאים פשטו על השטח, איתרו את המערות, והדליקו מדורות שהעלו עשן שחנק את הנמצאים בהם או הכריח אותם לצאת החוצה אל מותם, או שסתמו את המערות כך שהן הפכו להיות קברים של הנמצאים בתוכם.
Bills, Bills, Bills
רקע
"Bills, Bills, Bills" הוא אחד מחמשת הרצועות בהן עבדה הדסטיניז צ'יילד עם קנדי וקווין בריסס. הרעיון לשיר עלה במוחה של קנדי בזמן ששהתה בחנות ליד בית מגוריה. היא שיתפה את בריגס, שהחל לעבוד על המקצב והלחן שלו. קנדי טוענת כי חלק ממילותיו התבססו על חוויות שקרו לה עם גברים שהכירה. חברות הלהקה הרחיבו מעט את הבתים כדי שיותאמו לאופיין. "Bills, Bills, Bills" הוא רצועת R&B, עם מספר כלי נגינה בהובלת צ'מבלו וסינתיסייזר.
הוצאה לאור
"Bills, Bills, Bills" נשלח אל רדיו אורבני עכשווי ואל רדיו להיטים קצביים ב-31 במאי וב-1 ביוני 1999 בהתאמה. הוא פורסם במהדורה פיזית בארצות הברית על גבי תקליטור, תקליטור-מקסי, ויניל בגודל 12 אינץ' וקלטת שמע. בממלכה המאוחדת יצא לאור ב-12 ביולי בפורמט קלטת שמע ושני תקליטור-מקסי. ב-16 וב-26 ביולי הופץ גם בגרמניה ובצרפת בהתאמה כתקליטור-מקסי. מאוחר יותר, ב-20 ביולי, נשלח השיר לרדיו להיטים עכשוויים.
צבא בר כוכבא
עוצמת הצבא הבר כוכבי
אף שנראה שבדברי חז"ל ישנה הפרזה בכוחו, על פי עדות עקיפה, מדובר בסדר כוחות גדול וחזק שהצליח לכבוש חלקים לא קטנים מארץ ישראל, ואף לעמוד כנגד לגיונות רומים רבים, גרם להם לאבדות קשות ואף השמיד אחד מהם כליל. על עוצמתו ועל הנזק שצבא בר כוכבא גרם לרומאים, והמכונה על ידם "כוח אדיר", מעידים מספר דברים.
Bills, Bills, Bills
הצלחה מסחרית
"Bills, Bills, Bills" נכנס לראשונה למצעד הבילבורד הוט 100 במקום ה-84. חמישה שבועות לאחר מכן הדיח את סינגל הבכורה של ג'ניפר לופז, "If You Had My Love", ועלה למקום הראשון. זה היה שירה הראשון של הדסטיניז צ'יילד שכבש את פסגת ההוט 100. הוא אף היה הסינגל התשיעי הנמכר ביותר ב-1999 בארצות הברית. "Bills, Bills, Bills" הגיע למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ במשך תשעה שבועות רצופים. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע בשיאו למקום השישי.
צבא בר כוכבא
עוצמת הצבא הבר כוכבי
הקיסר אדריאנוס, אשר דיווח על המרד לסנאט, נמנע מלנקוט בלשון המקובלת "אם לכם ולבניכם שלום, טוב הדבר, שכן גם לקיסר ולצבאותיו שלום". התחושה הרומאית שזכו בניצחון גדול נובעת מהלקיחה השנייה של התואר אימפרטור על ידי אדריאנוס בשנת 136, בעקבות דיכוי מרד בר כוכבא.
Bills, Bills, Bills
וידאו קליפ
הווידאו קליפ צולם בסלון יופי, כמחווה לטינה נואלס, אמה של ביונסה ומעצבת האופנה של הקבוצה דאז. הוא מתחיל בוויכוח בין ביונסה לבן-זוגה סביב הבקשות הנשנות שלו לקחת את מפתחות הרכב שלה. חברות הלהקה במקביל מספרות לקוחות. לאחר מכן הן רוקדות סביב כיסאות מספרה ורודים. בסצנה אחרת לובשות הבנות תלבושות שחורות ולבנות, דמויות זברה, בעוד שגברים עייפים נראים בחדרים מאחוריהן. התפאורה הסופית של הסרטון מתרחשת מול קיר של חלונות. כאן, הבנות לובשות בגדים כחולים. הוא הוקרן בבכורה בחנויות של MTV ב-13 ביוני.
צבא בר כוכבא
עוצמת הצבא הבר כוכבי
לאחר המרד, באירוע חסר תקדים בכל תקופת האימפריה הרומית, קיבלו שלשה מצביאים את אות הטריומף שהיה אות הכבוד הצבאי הרומאי העליון: יוליוס סוורוס מושל בריטניה, גאיוס פובליקיוס מארקלוס מושל סוריה, והטריוס נפוס מושל ערביה.
Bills, Bills, Bills
רשימת השמעה
סינגל אמריקאי (תקליטור וקלטת שמע)
צבא בר כוכבא
הגדרת המלחמה
במקורות חז"ל מתדיינים ומתלבטים ביניהם החכמים לגבי סוגים שונים של מלחמות ומידת מחויבות הפרט להצטרף למסגרת הצבאית. אמנם אין שם בפירוש התייחסות למרד בן כוסבה אלא שהדיון התקיים לאחר המרד, בשעה שתמו הקרבות ומתיחויות צבאיות לא נרשמו, מתחזקת ההנחה כי מדובר בהתלבטויות שנקשרו במרד בן כוסבא.
Bills, Bills, Bills
רשימת השמעה
סינגל אמריקאי (תקליטור-מקסי, ויניל 12 אינץ'), סינגל אוסטרלי (תקליטור)
סינגל בריטי (תקליטור 1)
צבא בר כוכבא
הגדרת המלחמה
בהתאם לסבירות ההיסטורית ולנתונים שונים התומכים בכך, הגדיר בן כוסבה את מאבקו, כמנהיגים קנאיים לפניו, כהתמודדות בעלת יסודות דתיים ומשיחיים. מגמה זו נתמכת באמירתו של רבי עקיבא (כגון "דא הוא מלכא משיחא" – זה הוא מלך המשיח) ובמטבעותיו (הופעת הכוכב, חזית המקדש). מתוך כך, יש להניח כי חוקי המלחמה הפזורים בתורה, ובעיקר בספר דברים ובספר יהושע, היו ידועים למנהיג המרד, ומהם למד על הזהות בין מלחמת העם למלחמת האל ועל מצב שבו חייבים הלוחמים להיטהר ולהתקדש לפני הקרב. מהם גם למד על הקלות ופטורים מגיוס, כפי שמימש זאת, לשם משל, יהודה המקבי, בשעה שנתן פטור מן הקרב באמאוס "...לבוני בתים, ולמארשי נשים, ולנוטעי כרמים ולרכי הלבב, לשוב כל איש לביתו על פי התורה" (מקבים א' ג' 56). "על פי התורה" – על פי ספר דברים פרק כ', שם מפורטת רשימת בעלי הפטור מגיוס: "האיש אשר בנה בית ולא חנכו" (פסוק 5); האיש אשר נטע כרם ולא חללו" (פסוק 6); "האיש אשר ארש אשה ולא לקחה" (שם 7) וכן "האיש הירא ורך הלבב" (פסוק 8).
Bills, Bills, Bills
רשימת השמעה
סינגל בריטי (תקליטור 2)
צבא בר כוכבא
הגדרת המלחמה
משנת סוטה מתייחסת לקובץ היתרים אלה, וכגון (סוטה ח' ב-ז):
Bills, Bills, Bills
רשימת השמעה
סינגח בריטי (קלטת שמע)
צבא בר כוכבא
הגדרת המלחמה
יש הסוברים כי מונחים אלה – "מלחמת רשות", "מלחמת מצווה" ו"מלחמת חובה" – נטבעו לראשונה בימי מרד בן כוכבא, הן מכיוון שאינם נזכרים קודם לכן בספרות חז"ל, והן משום שנידונים הללו בדיוני הסנהדרין שלאחר המרד. בן כוסבה ביקש להגדיל עד למקסימום את צבאו ועל כן ניסח מונחים שונים הנוגעים למידת מחויבות הפרט להצטרף למערכות המרד. את ראשית המרד ושלביו הראשונים (132–134 לספירה) יכול היה להגדיר כ"מלחמת רשות" (ואליבא דרבי יהודה כ"מלחמת מצווה"), ואת השלב האחרון (134/135 לספ') הגדיר כנראה כ"מלחמת מצווה" (או "מלחמת חובה" לדעת רבי יהודה).
Bills, Bills, Bills
רשימת השמעה
סינגל אירופאי (תקליטור 1)
סינגל אירופאי (תקליטור 2)
צבא בר כוכבא
הגדרת המלחמה
התלמוד הירושלמי (סוטה פ"ח כג ע"א) מפרט את השוני שבין שני המונחים, אף כאן מפי רבי יהודה: הראשון – "מלחמת רשות" – "כגון אנן דאזלין עליהון" (כשאנו תוקפים את האויב ויוזמים את המערכה), "ומלחמת מצווה – כגון דאתיין אינון עלינן" (כשהאויב תוקף אותנו). היינו בבחינת השוני בין מלחמת הגנה למתקפה. אין לדעת בהקשר זה האם ניתן לפצל בין המונחים על בסיס כרונולוגי, כבפיסקה הקודמת, ואולי הפרשנות בדבר השאלה: האם אנו מתקיפים או מותקפים, הייתה נתונה, כך דומה, להחלטתו של המנהיג, ומתוך נוסח אגרותיו עולה דמות אסרטיבית, נחושה ומאוד מחוספסת.
משה גל
משה גל (נולד ב-1950), כיהן כשופט וכמנהל בתי המשפט בישראל.
ביוגרפיה
משה גל נולד בירושלים וגדל בשכונת מקור ברוך. למד בבית הספר היסודי על שם ברל כצנלסון, ובשנים 1967–1964 למד בבית הספר התיכון, בית חינוך בירושלים. בתיכון היה שחמטאי מצטיין ושיחק בקבוצות השחמט של הפועל ירושלים ושל אס"א ירושלים. בתחום זה הגיע לדרגת מועמד בכיר לאמן וכיום יש לו מד כושר 2214. בשנת 1967 הפך לשוחר ועבר ללמוד בבית הספר לאלקטרוניקה של בית הספר הטכני של חיל האוויר בחיפה.
לאחר טירונות שנערכה בבית הספר הטכני, חויל ושירת כאלקטרונאי במסגרת יחידת נ"מ בין השנים 1969-1972. עיקר שירותו היה בחצי האי סיני.
לאחר השלמת תעודת בגרות החל גל את לימודיו האקדמיים בפקולטה לגאולוגיה, אולם בהמשך עבר ללימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, אותם סיים בשנת 1979.
תקופת התמחותו הייתה בין השנים 1978–1980. את שנת ההתמחות הראשונה עשה אצל רנאטו יאראק ממחלקת בג"ץ בפרקליטות המדינה. בשנת ההתמחות השנייה עבד במשרד עורכי הדין יגאל ארנון.
בשנת 1980 הוסמך גל כעורך דין והחל לעבוד במשרדו של עורך הדין הירושלמי גד רוה. לאחר שלוש שנים פתח גל משרד עורכי דין עצמאי בשותפות עם עוה"ד עמי פולמן, משרד שעסק בתחום המסחרי-אזרחי. בשנת 1985 התמזג משרד פולמן-גל עם משרדו של עו"ד גד רוה, אליו עבר המשרד פיזית, והוקמה שותפות עם עוה"ד יורם בורלא משרד גד רוה, בשם רוה, גל-פולמן-בורלא ושות' ולאחר מכן גל-פולמן-בורלא בלבד.
מינוי כשופט
בחודש אפריל 1989 הגיש גל מועמדות לכהונת שופט, ובחודש יולי באותה שנה בחרה בו הוועדה לבחירת שופטים לכהונה כשופט בית משפט השלום בירושלים. בפברואר 1997 מונה לכהונת שופט בפועל בבית המשפט המחוזי בירושלים, לתקופה של שנה ובמרץ 1998 מונה במינוי קבע לכהונת שופט של בית המשפט המחוזי בירושלים.
בחודש ספטמבר 2006 מונה גל לכהונת מנהל בתי המשפט בפועל על ידי ממלא מקום שר המשפטים, מאיר שטרית. ביום 1 ביוני 2007 מונה גל לתפקיד מנהל בתי המשפט וכנשיא של בית משפט מחוזי, לקדנציה של 4 שנים, עד ליום 31.5.2011. ביום 31.3.2011 הוארכה כהונתו לשנה נוספת עד ליום 31.5.2012.
מועמדות ליועץ משפטי לממשלה
בסוף 2009 פנתה אל גל ועדת האיתור וביקשה ממנו להציג מועמדותו לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה. מועמדות זו נתמכה על ידי יושב ראש ועדת האיתור השופט בדימוס תיאודור אור. כנגד המועמדות נטען כי השופט בדימוס תיאודור אור והשופט משה גל היו נגועים בניגוד עניינים חריף וזאת משתי סיבות: רעייתו של תיאודור אור, השופטת בדימוס מיכאלה שידלובסקי אור, הועסקה בהנהלת בתי המשפט, כיועצת לאגף המחשוב בחוזה אישי ועסקה בפועל בהטמעת המערכת הממוחשבת "נט המשפט", כמו כן נטען כי משה גל פעל באותה עת לסלק תביעה כנגד השופטת בדימוס שידלובסקי- אור, שעיכבה פסק דין במשך עשר שנים. זאת ועוד, לפי הידוע, תיאודור אור ומשה גל לא יידעו את שאר חברי הוועדה בניגוד העניינים הנ"ל. מקורביו של גל השיבו לטענות אלה בביטול וציינו כי השופטת שידלובסקי-אור הועסקה באגף המחשוב בהנהלת בתי המשפט, לפי כל הכללים המקובלים בעניין זה בשירות המדינה וכי מעורבותו של גל בתביעה לא הייתה שונה ממעורבותו בכל תביעה המוגשת כנגד הנהלת בתי המשפט. עוד נטען, כי בנסיבות שבהן פנתה ועדת האיתור לגל, בתמיכת היושב ראש שלה שאף תמך במועמדותו של גל, יכול היה גל לסבור ששאלת ניגוד העניינים נדונה בוועדה ונמצאה כבלתי רלוונטית. בעקבות הביקורת הציבורית ועל אף שהיועץ המשפטי לממשלה קבע בחוות דעתו שאין פסול בדבר, המועמדות ירדה מהפרק.
פנייה לגוגל
בראשית 2010 נתפרסם כי משה גל פנה לחברת גוגל כדי שתסייע בידו למנוע בולטות של פרסומים ביקורתיים נגד שופטים. כנגד פנייה זו נטען כי יש בה משום פגיעה בחופש הביטוי. גוגל השיבה כי יכולתה הטכנית בעניין לסייע מוגבלת וכי יש לפנות נקודתית לכל אתר ואתר המפרסם תכנים פוגעניים. זמן לא רב לאחר מכן קבע בית הדין לצדק של האיחוד האירופאי, כי באיזון בין הזכות לפרטיות ובין זכות הציבור לדעת וחופש הביטוי, אין יתרון מוחלט לזכות הציבור לדעת ולחופש הביטוי ועל כן על גוגל להסיר פרטים פוגעניים. החלטה זו מיושמת גם בישראל ומבחינה זו הקדים גל את הזמן בעמידה על הבחנה זו.
פעילות מחוץ לכותלי בית המשפט
גל הוא סגן-אלוף במילואים. הוא מכהן כשופט בבית הדין הצבאי לערעורים, ושימש בעבר כמורה מן החוץ בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
.357 SIG
.357 SIG הוא כדור שפותח בשנת 1994 על ידי חברת הנשק השווייצרית זיג-זאואר, בשיתוף עם חברת פדרל קרטרידג' האמריקאית. מטרת הפיתוח הייתה להציע כדור לאקדח חצי-אוטומטי בעל ביצועים המשתווים ל-357. מגנום (ומכאן שמו של הכדור).
הכדור מתבסס על תרמיל כדור ה-S&W 40., ממנו פותח, אשר ראשו הוצר בצוואר בקבוק לקוטר 9 מ"מ. הכדור עצמו מייצר לחץ של כ-40,000 PSI (זאת לעומת לחץ של 35,000 PSI בלבד בכדור ה-S&W 40).
מבחינת ביצועי הירי, ה-.357 SIG מצליח להשיג ביצועים כמעט זהים לאלו של כדור ה-357. מאגנום, וביצועיו עולים על אלו של כדור ה-S&W 40. המהווה אחד ממתחריו העיקריים. הכדור נמצא בשימוש כמעט בלעדי בארצות הברית ובידי ציידים באירופה למטרות הגנה עצמית והגנה מפני חיות בר תוקפות בשל כושר העצירה הגבוה שלו. בארצות הברית משמש הכדור גם את השירות החשאי (המופקד על אבטחת הנשיא האמריקאי) באקדחי ה-SIG P229 המשמשים אותו, את מרשלי האוויר הפדרליים וכן את כוחות המשטרה במספר אזורים.
למרות ביצועיו העדיפים מהווה הכדור כישלון מסחרי. הסיבה העיקרית לאי הצלחתו היא הפיתוח המתמשך של כדור ה-9 מ"מ פרבלום, אשר השימוש בו נפוץ בהרבה. התבססותו של כדור ה-.357 SIG על קליע 9 מ"מ זהה לקליע המשמש את כדור ה-9 מ"מ הרגיל מביאה לכך כי לבד ממטען אבק שרפה גדול יותר, אין לכדור ה-SIG כל יתרון ממשי על כדור ה-9 מ"מ. למעשה, נדחק כדור זה על ידי כדור ה-S&W 40. וה-9 מ"מ פרבלום ורק מספר מועט של יצרנים מיצרים אקדחים המשתמשים בכדור זה.
בזכות מהירות הלוע הגבוהה, לכדור ישנו מסלול ירי מיוחד, המגדיל את טווח הירי שלו. אנרגיית הכדור יכולה להגיע ל-1050 ג'ול, מה שנחשב יוצא מן הכלל ומדהים באקדחים. בנוסף לכך, היא נותנת לכדור חדירות שריון גבוהה, ולכן כדור זה מותאם לחדירת מטרות משוריינות.
מידע טכני
מידע כללי
קליבר 9.22 מילימטר
צורת תרמיל - כמו צוואר בקבוק, ללא שוליים עם חריץ כרכוב נשלף
קוטר הקליע 9.02 מילימטר
קוטר התרמיל 10.77 מילימטר
אורך התרמיל - 21.97 מילימטר
אורך הקליע - 28.96 מילימטר
משקל
משקל בעת ירי - 8 גרם
מידע טכני
מהירות לוע 430 מטר לשנייה
לחץ מקסימלי- 3050 בר
אנרגיית ירי 680-1050 ג'ול
המרות הכדור
הכדור סמית' וסון 40 יכול להחליף את הכדור .SIG 357 בתנאי שמחליפים את הקנה. באקדחים בעלי קפיץ קצר, שבהם הכדור לא אוגר אנרגיה מספיקה, מחליפים גם את המחסנית. ערכות המרה של שני הכדורים האלה הפכו למאוד פופולריות, למרות שלכדור SIG. 357 יש יותר לחץ.
שימושים
האקדח זיג זאואר 229 עם הקליבר.357 SIG, נכנס לשירות בשנת 1995 על ידי אגף ביטחון הציבור בטקסס. הוא האקדח הנוכחי של הגורמים הבאים:
השירות החשאי של ארצות הברית
משטרת וירג'יניה
שירות המרשלים של ארצות הברית
טקסס ריינג'רס (סוכנות אכיפת חוק)
וארגונים אחרים בארצות הברית.
אבל, לפעמים מעדיפים גם להשתמש בקליבר סמית' וסון 40 או 9x19 מ"מ פרבלום.
גם ציידים נהנים מכדור זה, כי ניתן להשתמש בו גם ברובים חצי אוטומטיים, ולא רק באקדחים, וזה היתרון שלו, על פני כדורים אחרים.
יוהאן אמברוסיוס באך
ביוגרפיה
נולד בארפורט, גרמניה, כאחיו התאום של יוהאן כריסטוף באך. הועסק ככנר בארפורט. הוא נשא לאשה את מריה אליזבת לאמרהירט ב-1 באפריל 1668, ממנה נולדו לו שמונה ילדים, שארבעה מהם היו למוזיקאים, וביניהם יוהאן סבסטיאן באך המפורסם. ב-1671 הוא עבר עם משפחתו לאייזנך שבתורינגיה שבה הוא הועסק כחצוצרן בית משפט ומנהל של מוזיקאי העיר.
מריה, אשתו הראשונה של אמברוסיוס, מתה ב-3 במאי 1694. בחודש נובמבר של אותה שנה, נשא לאישה את ברברה מרגריטה לבית קאול. הוא מת באייזנאך פחות משלושה חודשים לאחר מכן.
מוזיאון ואן ביורן
מוזיאון ואן ביורן בבריסל (בצרפתית: Musée Alice et David Van Buuren) שוכן בבית אליס ודוד ואן ביורן. הבית מעוצב בסגנון אר דקו ומכיל אוסף יצירות אומנות רב ערך.
מוזיאון ואן ביורן שוכן בביתם הפרטי של הבנקאי ואספן האמנות דוד ורעייתו אליס. הבית נבנה בין השנים 1924–1928, עוצב בסגנון אר דקו ובו תצוגה קבועה של יצירות רבות מהאוסף. הבית מוקף גנים נרחבים שתוכננו על ידי מעצבי גנים בלגים ידועים בשנים 1925 ו-1968. הבית הפך למוזיאון בשנת 1975 (על פי צוואתה של אליס ואן ביורן ) והוכרז כאתר מורשת לאומי בשנת 2001.
רקע היסטורי
דוד מיכל ואן ביורן (1886-1955) נולד למשפחה יהודית מחאודה, הולנד. אביו סולמון ואן ביורן היה בעלים של בית דפוס והוצאה לאור, ומאוחר יותר גם בית מסחר לספרים. אימו, חנה ואן דנציג, הייתה בת למשפחה יהודית ידועה. אחותו הבכורה של דוד, מרתה ואן ביורן הייתה מורה לציור ונישאה לסולומון פרנקו. דוד ואן ביורן רצה בתחילה ללמוד ארכיטקטורה אך עבר לתחום הפיננסים. הוא התיישב בבריסל בשנת 1909 והפך בה לבנקאי פרטי מצליח. בשנת 1922 התחתן עם הבלגית, ילידת אנטוורפן, אליס פייט (Alice Piette) (1890-1973). לבני הזוג לא היו ילדים.
ואן ביורן ביקש תחילה את אחיינו, הארכיטקט יוהאן פרנקו (Johan Franco), לנהל את תכנון ביתו לעתיד בבריסל. בין השנים 1924–1928 שכרו בני הזוג ואן ביורן את הארכיטקטים הבלגים לאון גוורט (Leon Govaerts) ואלכסיס ואן ווארנברג (Alexis Van Vaernbergh) לפקח על בניית ביתם ברחוב ליאו אררה (Leo Errera) שבפרוור אוקל (Uccle) על פי תוכניותיו של יוהאן פרנקו. העיצוב החיצוני של הבית טיפוסי לסגנון של אסכולת אמסטרדם – האקספרסיוניסטי שהתפתח בהולנד בראשית המאה ה-20. הבית בנוי מלבנים אדומות חלולות, וחלליו הפנימיים עוצבו בסגנון ארט דקו על ידי מעצבים בלגים, צרפתים והולנדים בשילוב פריטי ריהוט נדירים, ויטראז'ים, גופי תאורה ושטיחים שיוצרו בהזמנה מיוחדת.
עד לשנת 1970 התקיים בביתם של בני הזוג ואן ביורן סלון בנושאי תרבות ואמנות, אשר התארחו בו, בין היתר, ידוענים כמו מלכת הבלגים אליזבת מבוואריה שהייתה ידידה קרובה של אליס, הצייר ראול דאפי (Raoul Dufy),המשורר ז'אק פרוור (Jacques Preveret), מפיק הבלט סרגיי דיאגילב (Sergei Diaghilev), המלחין האאונגרדי אריק סאטי (Eric Satie), האופנאי כריסטיאן דיור שאף ערך תצוגת אופנה בבית, הצייר רנה מאגריט (Rene Magritte) ופוליטיקאים ישראלים רבים ביניהם דוד בן-גוריון, גולדה מאיר, יצחק רבין, משה דיין ושמעון פרס.
אוסף האמנות
דוד ואן ביורן היה אספן אמנות חשוב ובביתו הוצגו באופן קבוע יצירות של הציירים ג'יימס אנסור, יואכים פטיניר, פיטר ברויגל האב, הרקולס סגרס, פיטר ינץ סנרדאם (Pieter Jansz Saenredam), צוגוהארו פוג'יטה (Tsuguharu Foujita), קייס ואן דונגן, וינסנט ואן גוך, הנרי פאנטין לאטור (Henri Fantin-Latour)ריק ואוטרס, גוסטב דה סמט (Gustave De Smet), קסבייר מלרי (Xavier Mellery), וקונסטנט פרמקה (Constant Permeke). ואן ביורן היה גם פטרונו של הצייר האקספרסיוניסטי הבלגי גוסטב ואן דה וויסטינה (Gustave van de Woestijne). האוסף של ואן ביורן כולל 32 יצירות של ואן דה וויסטינה. בתקופת מלחמת העולם השנייה הוסתר האוסף בעליית הגג בביתו של נהגם של בני הזוג, שעה שבני הזוג ואן ביורן נאלצו לעזוב את בלגיה והתגוררו אותה עת בניו יורק, בדירתם במלון פלז'ה. עם שובם, בשנת 1945, הוחזרו מרבית פריטי האוסף אל הבית בבריסל. לאחר המלחמה נהגו בני הזוג ואן ביורן לנסוע רבות, ולהציג יצירות מהאוסף ברחבי העולם במטרה לפרסם את האמנים הבלגים.
אלמנטים עיצוביים בבית
חדר האורחים מפוצל לשלושה מרחבים המחוברים ביניהם וכוללים פינות ישיבה, אח מרכזית בנויה מגרניט לברדור שחורה, וחלונות גדולים אל הגן הגדול המקיף את הבית. בפינת המוזיקה מוצב פסנתר כנף נדיר, מעץ רוזווד, מתוצרת יוליוס בלוטנר (Julius Bluthner). הפסנתר השתייך בעברו למלחין הצרפתי אריק סאטי. חדר האורחים מקושט במגוון עשיר של וילונות ושטיחים מודרניים מיצירותיו של המעצב ההולנדי יאפ גידינג (Jaap Gidding). הצבעים בשטיחים נבחרו בהשראת ציורו של קס ואן דונג'ן - "החושבת". השולחן וחיפוי הקירות בחדר האוכל נבנו על ידי נגר אומן בלגי מעצי שיקמה ורוזווד ברזילאי. על פי בחירתה של אליס ואן ביורן, בדי הריפוד של מושבי הכיסאות בחדר האוכל עשויים משיער סוס עדין ביותר. על קירות חדר האוכל מוצגות יצירות של גוסטב ואן דה וויסטינה, ובתקרה מותקנים גופי תאורה ייחודיים וגדולים בסגנון אמסטרדם. בחדר העבודה של דוד ואן ביורן מוצב שולחן שנבנה בהזמנה מיוחדת עם ציפויים של פורניר עץ אגוז ועליו משטח כתיבה המצופה עורות כרישים לבנים. מתקרת אולם הכניסה תלויה נברשת בסגנון אר דקו שמשקלה למעלה מחמש מאות ק"ג ועוצבה על ידי יאן אייזנלפל (Jan Eisenloeffel). הנברשת נרכשה על ידי דוד ואליס ואן ביורן בשנת 1925 במהלך ביקורם בתערוכת עיצוב בפריז.
ב-16 ביולי 2013 נגנבו מהמוזיאון 10 יצירות. ציור של הצייר הבלגי ג'יימס אנסור וציור של הצייר ההולנדי קיס ואן דונגן וכן שמונה עבודות קטנות של ציירים גדולים (Old Masters) נוספים. מערכת האזעקה במוזיאון הופעלה בעת השוד, אך הגנבים שהו במקום רק כשלוש דקות והספיקו להסתלק עם עבודות ערכן נאמד בלמעלה ממיליון אירו. בשנת 2015 התפרסם בעיתונות מידע כי המוזיאון מנהל משא ומתן עם השודדים להשבת היצירות תמורת תשלום כופר.
הגן
הגן, על כל חלקיו, השונים מהווה חלק בלתי נפרד מהבית. בתחילה היה שטחו של הגן מצומצם אך כיום הוא משתרע על למעלה מעשרה דונם. כיום מכל הגן שלוש חטיבות עיקריות. הגן הציורי, שתוכנן על ידי אדריכל הנוף ג'ולס בוסן (Jukes Buyssens) בשנת 1924, משקף רעיונות עיצוביים בסגנון אר דקו וכולל צמחייה אקזוטית עשירה. בשנת 1968 נוסף לגן מבוך (השני בלבד בבלגיה) בשטח שנרכש על ידי אליס ואן ביורן בשנת 1960 בצמוד לגן המקורי. המבוך תוכנן בהשראת שיר השירים, וכולל שבעה פסלים אבסטרקטיים של הפסל הבלגי אנדרי ווילקט (Andre Willequet). החלק השלישי הוא גן הלבבות, בעל הנופך הרומנטי, שתוכנן בשנת 1970 על ידי אדריכל הנוף הבלגי רנה פשר (Rene Pechere). בשנת 2012 שופץ הגן באורח יסודי ובשנת 2019 שופץ גם המבוך.
הקשר הישראלי
במוזיאון מוצגות תמונות של דוד בן-גוריון ומכתב בכתב ידו אל אליס ואן ביורן. אליס ביקרה בישראל בשנת 1959 והייתה פעילה בקרב חוג ידידי האוניברסיטה העברית בבלגיה. בית בלגיה בקמפוס גבעת-רם נבנה, ב-1968, בשם "Collegium Belgium Fabiolanum", בכספי תרומתה של אליס ואן ביורן. בחצר בית בלגיה מצוי שלט המציין את הקשר לדוד ואליס ואן ביורן. כמו כן הבניין החדש של המכון לארכאולוגיה נבנה בהר הצופים, לאחר מלחמת ששת הימים, בכספי התורמים מבלגיה והוקדש למלכה אליזבת הבלגית.
9x19 מ"מ פרבלום
כדור ה-9 מ"מ פרבלום פותח בשנת 1902 בגרמניה על ידי חברת הנשק הגרמנית DWM עבור אקדח לוגר P08 מתוצרתה. האקדח, אשר פותח על ידי הממציא הגרמני גאורג לוגר, נקרא בתחילה אקדח פרבלום, ומכאן קיבל הכדור את שמו.
כדור ה-9 מ"מ פרבלום פותח מכדור ה-7.65x21 מ"מ פרבלום, שהיה למעשה הכדור הראשון שנבחר עבור אקדח הלוגר, על מנת להשיג ביצועים בליסטיים וכושר עצירה טובים יותר. הכדור הוצג על ידי גאורג לוגר גם בפני האמריקאים והבריטים. הצבא האמריקאי העדיף את כדור הקולט 45., אך הבריטים אימצו את הכדור עבור תת המקלע סטן. כבר במהלך מלחמת העולם השנייה נפוץ הכדור במגוון רחב של תתי מקלעים דוגמת הסטן, ה-MP 40 הגרמני (ה"שמייסר") ואפילו הגריז גאן האמריקאי (שסופק עם ערכת קנה ובריח להחלפה שהותאמו לשימוש בכדור, כדי לאפשר לחיילים שנשאו אותו להשתמש בתחמושת שלל).
כיום הכדור הוא הנפוץ ביותר מסוגו ומשמש למעלה מ-70 צבאות כתחמושת סטנדנדרטית לאקדחים ותתי מקלעים. במהלך השנים יוצרו עשרות רבות של תתי מקלעים שהשתמשו בכדור, ביניהם העוזי הישראלי וה-MP5 הגרמני. כדור ה-9 מ"מ נוח מאוד לירי בזכות הרתע החלש שלו ומשקלו הנמוך מאפשר לשאת כמות תחמושת גבוהה יותר לעומת כדורים בקליברים גדולים יותר. כושר העצירה של הכדור נחשב חלש יחסית לכדורים הגדולים יותר, דוגמת ה-S&W 40. וה-קולט 45. בגלל האנרגיה הקינטית ומהירות הלוע הנמוכות יותר של הכדור, אך יש מי שטוענים כי פוטנציאל הנזק הנמוך יותר של הכדור הוא דווקא אחד מיתרונותיו הגדולים מאחר שהוא מאפשר להגביל ולשלוט בכמות הנזק הנגרמת למטרה.
כיום, לאחר יותר מ-100 שנים בשימוש, החלו יצרנים ברחבי העולם לחפש את ה"כדור הבא", שיחליף את כדור ה-9 מ"מ, דוגמת ה-.357 SIG או ה-S&W 40., אך גם כיום הכדור הוא הנפוץ ביותר בשימוש באקדחים ובתתי מקלעים ברחבי העולם.
בישראל פותח בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 כדור 9 מ"מ פרבלום חודר שריון המסוגל לחדור שכפ"צים.
כדור ה-9 מ"מ פרבלום נקרא גם 9 מ"מ לוגר (על שם אקדח הלוגר), 9 מ"מ נאט"ו, 9x19 מ"מ ו-9 מ"מ ארוך.
זמיר מנומר
זָמִיר מְנֻמָּר (שם מדעי: Luscinia luscinia) הוא מין של ציפור שיר קטנה בסוג זמיר ממשפחת החטפיתיים (בעבר שויך למשפחת הקיכליים).
זהו מין נודד, שניזון מחרקים ומתרבה ביערות, חורשות וסבכי שיחים באירופה ובאסיה. התפוצה היא יותר צפונית מאשר של בן סוגו זמיר הירדן. הוא מקנן בשיחים צפופים נמוכים. חורף באפריקה. בישראל חולף בעונות הנדידה: באביב המאוחר (מאי-יוני) במספרים גדולים, ובסתיו - במספרים קטנים יותר.
הזמיר המנומר זהה בגודלו לאדום-החזה. אורכו 12.5–15 ס"מ, אורך הזנב 5–7 ס"מ, מוטת כנפיו 20–23 ס"מ. מסתו 16–22 גרמים. עיניו שחורות וגדולות יחסית, הוא בצבע אפור-חום פשוט בחלקו העליון, ואפור עד לבן בחלקו התחתון. הגוונים האפורים יותר המעניקים מופע "מעונן" בחלק התחתון, וחוסר טלאי צידי הזנב האדומים הבולטים של הזמיר, הם המבדילים אותו במראה הנוצות יותר מכל. אין דו-צורתיות זוויגית.
אוכלוסייתו בעולם היא כ-100,000–830,000 זוגות מקננים ברחבי אירופה המזרחית.
האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין
המכון חוקר אישים, מוסדות שפעלו באזור ווהלין ומפעלי תרבות ויצירות אמנות שנוצרו בו עד להשמדת הקהילה היהודית בו בשואה. האיגוד מפרסם ספרי מחקר, וכן את כתב העת "ילקוט ווהלין", שבו מתפרסמות עבודות מחקר וכן יצירות ספרות ושירה בעברית וביידיש.
היכל ווהלין
ב-1965 הקים האיגוד את "היכל ווהלין" בגבעתיים להנצחת יהודי ווהלין, במקום פועלת משנת 1975 שלוחת בית הספר הבין-לאומי להוראת השואה של יד ושם.
הירולה
הירולה (שם מדעי: Beatragus hunteri, מסווג לעיתים בסוג דאמאסליק בשם Damaliscus hunteri) הקרויה גם בובאל הנטר, היא מין אנטילופה שחיה בערבות עשב צחיחות באזור על הגבול שבין קניה וסומליה. הוא המין היחיד בסוגו.
מאפיינים
ההירולות ידועות כ"אנטילופות ארבע-העיניים" בשל הבלוטות הפרי-אורביטליות (בלוטות המצויות אצל הפרסתנים מתחת לעיניים) הגדולות שלהן. גובהן הוא בין מטר אחד ל-1.25 והן שוקלות בין 80 ל-118 קילוגרם. צבע פרוותן הוא חום חולי ונהיה אפור יותר אצל הזכרים מאשר אצל הנקבות, עם בטן בהירה יותר ופס לבן על גשר האף. על העורף יש עור עבה יותר שיוצר רכסים כשהאוזניים מורמות. לקרניים צורת לירה (סוג של נבל קדום) ועל הקרניים יש טבעות בולטות.
הן פעילות יום ומבלות את הבקרים והערבים בהעלאת גירה. לרוב חיים בעדרים של שתיים עד ארבעים נקבות המונהגים על ידי זכר טריטוריאלי אחד, אבל עדרי רווקים של חמישה זכרים או יותר מצויים גם כן. העדרים לא זזים הרבה מכיוון שהזכרים שמנהיגים אותם הם מאוד טריטוריאליים. כשהם נלחמים, הזכרים יורדים על ברכיהם אבל בזמן ההיאבקות הם עומדים על ארבע.