cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דגם אדריכלי
צבע חיפוי
כדי להמחיש את החומרים והצבעים של המבנה, נהוג לחפות את הקרטון בנייר צבעוני או בעל מרקם המדמה את חומר הגמר. פעולה זו מתבצעת בכלים דומים לזו של חיתוך הקרטון אולם מדובר בהצמדת מישור הדף אל מישור הקרטון ולא בבנייה של ממש. צביעת דגמים גם היא אפשרית אולם צבעים מסוימים, כגון צבע שמן או צבע גואש, גורמים לעיוות הקרטון.
תחנת הרכבת מודיעין – מרכז
שירות הרכבת בתחנה
פעילות קווי הרכבת בתחנה זו מתקיימת בין השעות 6 בבוקר (בקירוב) ל9 בערב (בקירוב) בימי חול. בסופי שבוע וערבי חג הפעילות מצומצמת לשעות 8 בבוקר ל2 בצהריים (בקירוב) בימי שישי וערבי חג ולשעות 9 בערב ל11 בערב (בקירוב) במוצאי שבת.
ברוב שעות היום יוצאות שתי רכבות בכל שעה לתל אביב ולחיפה והן ממשיכות עד לנהריה. משך זמן הנסיעה לתחנת תל אביב השלום הוא כ-33 דקות ולחיפה מרכז כשעה ו-40 דקות, בחזור משך הנסיעה מתחנת תל אביב השלום הוא כ-40 דקות. בשעות הערב (שבימי חול) יוצאת גרסה מקוצרת של הקו המגיעה עד לתחנת הרצליה, ובסופ"ש וערבי חג יוצאת גרסה מקוצרת נוספת של הקו המגיעה עד לתחנת תל אביב – מרכז.
ב-31 במרץ 2022 נפתח הקו לתחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון שעובר גם דרך תחנת הרכבת פאתי מודיעין הסמוכה. תחנה זו משמשת כתחנת הקצה של קו זה.
דגם אדריכלי
חיות
לדגם המיועד לתצוגה, מוסיפים לרוב אלמנטים ההופכים אותו ל"חי" - כלומר עצמים נוספים המקנים לו מראה של סביבה מיניאטורית אמיתית. עצמים אלו כוללים אנשים, מכוניות, צמחייה וכדומה. כל אלה מתווספים אל הדגם לפי הקנה המידה הכולל.
תחנת הרכבת מודיעין – מרכז
קווי אוטובוס העוברים בתחנה
התחנה ממוקמת בכיכר התחבורה שהיא מוקד התחבורה המרכזי בעיר.
שישה קווים פנימיים במודיעין (50, 53, 54, 56, 58, 59) ומספר קווים אזוריים עוברים דרך הכיכר.
דגם אדריכלי
אפקטים מיוחדים
אפקטים מיוחדים כוללים שימוש באמצעים חשמליים או מכניים בהצגת הדגם. השימוש הנפוץ ביותר הוא בעזרת תאורה המורכבת בתוך הדגם ומאירה את המבנה או המבנים מבפנים. באופן זה מתקבל אפקט מיוחד המדגיש, על פי בחירת האמן, את הנקודות המרכזיות והראויות לתשומת הלב העיקרית ואף עשוי להמחיש את מראה הבניין בלילה.
תחנת הרכבת מודיעין – מרכז
קווי אוטובוס העוברים בתחנה
בנוסף התחנה המרכזית של מודיעין גם ממוקמת בכיכר. מהתחנה המרכזית ישנם שני קווים פנימיים (51, 55) וקווי שירות לתל אביב, רמלה, לוד, ראשון לציון, שוהם, רחובות, ירושלים, באר שבע ויישובי יהודה ושומרון.
דגם אדריכלי
דגמים לתצוגה
משמש לתצוגה פרזנטטיבית של בניין או של מתחם בנוי. מטרותיו עשויות להיות אחת מן הבאות:
תחנת הרכבת מודיעין – מרכז
מסילת 431
בשנת 2026 צפויה להיפתח מסילת ראשון לציון–מודיעין בין נתיבי כביש 431 לכיוון ראשון לציון ולהוות מסילת רוחב בין ערי דרום גוש דן ממודיעין דרך התחנה העתידית רמלה דרום, תחנת הרכבת הראשונים, התחנה העתידית מעוין שורק ועד תחנת הרכבת ראשון לציון משה דיין. עם סיום הקמת המסילה יחל לפעול קו נוסעים נוסף אשר יתחיל בתחנה זו.
דגם אדריכלי
דגם בקנה מידה 1:1
דגם בקנ"מ 1:1 הוא דגם בגודלו האמיתי של הבניין. דגמים כאלו הנבנים מקורות ומוטות עץ פשוטים וחבלים הקושרים ביניהם באים לדמות את נפח הבנייה המתוכנן במיקומו ובגודלו המדויקים. דגמים אלה נהוגים במספר מדינות כחלק מהליך אישור הקמת בנייני ציבור או מבנים שעלולים לגרור את התנגדות הציבור. בעזרת דגם 1:1, יכול הציבור לראות ממדיו האמיתיים של המבנה המתוכנן.
הר גריג
{{פירושונים|
ארצות הברית
}}
שרווד אנדרסון
שנים ראשונות
אנדרסון נולד בקמדן, אוהיו, והיה הילד השלישי בין שבעה אחים. בעיות משפחתיות כגון אלכוהוליזם ומצוקה כלכלית הביאו את אנדרסון לנטוש את בית-הספר בגיל 14 ולעבוד בעבודות מזדמנות.
הוא עבר לשיקגו בעקבות אחיו ועבד בעובדות פשוטות. ב-1898 גויס לצבא ארצות הברית והוצב בקובה בזמן מלחמת ארצות הברית–ספרד, אולם לא השתתף בקרבות. ב-1900 השתחרר והחל את לימודיו באוניברסיטת ויטנסברג בספרינגפילד, אוהיו. לאחר הלימודים מצא עבודה ככתב בעיתון בשיקגו. ב-1904 נשא לאישה את קורנליה ליין, בת למשפחה מבוססת. הזוג התגורר בקליבלנד והוליד 3 ילדים. בזמן זה פיתח אנדרסון עסק להזמנות-דואר. בנובמבר 1912 נעלם אנדרסון למשך ארבעה ימים, בסופם חזר וסיפר כי עבר התמוטטות עצבים. הוא תיאר זאת כ"בריחה מהקיום החומרני שלי". לימים זכה להערצת עמיתיו על מאורע זה.
ב-1914 התגרש ונשא את טנסי מיטצ'ל. באותה שנה יצא לאור ספרו הראשון, "בנה של ווינדי מקפרסון." שנה לאחר מכן החל את כתיבת מחרוזת הסיפורים שעתידה להיות עבודתו המפורסמת ביותר, "וינסבורג, אוהיו" (Winesburg, Ohio), שראתה אור בשלמותה ב-1919.
וינסבורג, אוהיו
על-אף שכתב מספר רומנים, בהם ראה את עבודתו המשמעותית יותר, נודעו סיפוריו הקצרים לתהילה. במחרוזת אודות הטיפוסים המאכלסים עיירה קטנה ונידחת בדרום-מזרח אוהיו בשם וינסבורג, היטיב לתאר דמויות שוליים כפריות, לעיתים נבערות, לרוב כושלות, וכמעט תמיד כמהות ליחס אנושי חם, שבדרך-כלל אינו בנמצא. אנדרסון אינו נופל לרומנטיזציה ועומד על האכזריות והייאוש שבחיי הספר האמריקאי של סוף המאה ה-19. גיבוריו, אם אמנם גיבורים הם, שקועים בחלומות וביחסי אי-הבנה עם הבריות הסובבות אותם.
ניתן לשייך את אנדרסון לזרם המודרניזם, שזיעזע את יסודות הכתיבה הוויקטוריאנית המקובלת. כתיבתו השפיעה על רבים, ביניהם ת"ס אליוט, ארנסט המינגוויי, תומאס וולף, ג'ון סטיינבק, ויליאם סארויאן, ואף עמוס עוז.
בספרו סיפור על אהבה וחושך, מעיד עוז כי קובץ סיפוריו של אנדרסון חוללו מפנה בהשקפה הספרותית שלו וחילצו אותו ממלכוד בו היה נתון: "במרכז כל אחד מן הסיפורים עניינים ובני אדם שהייתי בטוח כי הם נמצאים הרבה מתחת לכבודה של הספרות מתחת לסף הקבלה המינימלי שלה", כותב עוז (עמ' 545).
הספר 'וינסבורג, אוהיו', יצא לאור בעברית בשנת 1959 בהוצאת עם עובד, בתרגום אהרן אמיר. מהדורה מחודשת יצאה לאור בשנת 2010 בהוצאת פן - ידיעות ספרים, בתרגום רחל פן.
תקופת הרומנים
מ-1920 החל אנדרסון לפרסם רומנים באופן קבוע. ב-1924 עבר לניו אורלינס ואירח בביתו סופרים רבים ועודד את כתיבתם, ביניהם ויליאם פוקנר, קארל סנדבורג, אדמונד ווילסון ועוד. ספרו "נישואין רבים" ("Many Marriges") שראה אור ב-1923 הוכתר על ידי פ.ס. פיצג'רלד כרומן הטוב ביותר שלו. נאמן לרומן שכתב, התגרש אנדרסון ונשא לאישה שלישית את אליזבת פראל, ממנה התגרש ונשא בסוף שנות ה-20 את אלינור קופנהאבר, איתה יצא למסעות רבים. הוא הקדיש לה את הרומן "מעבר לתשוקה" שראה אור ב-1932 ככלל, נחשבת יצירתו המוקדמת של אנדרסון כפורצת דרך ומלאה חיוניות, כאשר הספרים האחרונים שיקפו ירידה ברורה. אנדרסון נפטר מצפקת בפנמה, לאחר שבלע בטעות קיסם שיניים. בן 64 במותו.
סך-הכל פרסם אנדרסון 13 ספרים.
נרגילה
חומרי העישון
החומרים המשמשים לעישון בנרגילה חייבים להיות רטובים או לחים, לכן מעורבב בדרך כלל טבק לנרגילה עם פירות מיובשים למחצה. התוספות לטבק מעניקות לנרגילה את ייחודה, שכן כאשר מעשנים אותה חשים בטעם התוספת. קיימות תערובות טבק במגוון טעמים, כגון תפוח, בננה, תות שדה, דובדבן, ורדים, מנטה, אבטיח ועוד. לעיתים אף משתמשים בנרגילה לעישון חומר שכלל אינו מכיל טבק, והוא עשוי רק מתמציות פירות שונים.
הדרך שבה פועלת הנרגילה
הנרגילה מחולקת לשלושה חלקים: ראש, גוף וכד. מצידו העליון של הגוף מחובר הראש ומצידו התחתון הכד. מהגוף יוצא צינור המשמש לשאיפת העשן. ברוב הנרגילות שניתן למצוא בישראל כלול גם השפץ (סוג של מלקחיים המשמשים להדלקת וסידור הגחלים). בנרגילה הטבק מופרד מהגחל בעזרת נייר אלומיניום (נייר כסף) מחורר כדי לעכב את השריפה, כאשר הטבק נשרף בהדרגה מחום הגחל. בתהליך הפתיחה מגיע הגחל לטמפרטורה גבוהה מאוד כאשר המעשן שואף את העשן לריאותיו במטרה לחמם את הטבק, כך שיוצא עשן רב.
כאשר שואפים אוויר מן הצינור, נוצר ואקום בתוך הכד. אז נשאב לתוך הכד אוויר דרך הראש ודרך הטבק החם. העשן עובר דרך המים שבכד הנרגילה. לפעמים מוסיפים לכד אלכוהול או חומרים אחרים (כמו סירופ, משקה מוגז או חלב), על מנת לקבל תחושות אחרות.
בריאות
מחקר מצא שבמהלך עישון נרגילה ניתן לעשן כמויות עשן המקבילות או גדולות לזו בסיגריות. מכיוון שהמים מסננים את העשן, ומכיוון שעשן הטבק נושא על פי רוב ריח של פירות, מתקבלת אצל רבים התחושה שהעישון לא מזיק. אך בנרגילה לא רק ששואפים את העשן, שואפים אותו הרבה יותר זמן מסיגריה ונפח השאיפות גדול יותר: הלחות מאפשרת למעשנים להגביר את עצמת שאיפתם, מכיוון שמוקטן גירוי דרכי הנשימה. ככל שהנרגילה קטנה יותר, קטנה כמות המים והחומר הנשאף לריאות מרוכז יותר ולכן גורם נזק רב יותר. כמו כן, בעישון נרגילה משך זמן העישון גדול בהרבה מזה של סיגריה שלוקח דקות ספורות.
תערובת העישון, אשר אינה נתונה תחת פיקוח, מכילה חומרים מסרטנים כגון זפת, ארסן, בנזופירן, כרום ועופרת. חומרים אלה גורמים לסרטן הריאה, החניכים, השפתיים ושלפוחית השתן. המים בנרגילה אינם מנקים את העשן כמו שטוענים, והם יכולים לגרום לבצקות בריאות.
שיתוף הנרגילה בין מעשנים עשוי לגרום להדבקה במחלות שונות: הרפס השפתיים, שחפת, דלקת הסימפונות (ברונכיטיס) ומחלת הנשיקה דרך הפה, ואקזמה ומחלות עור שונות ביד. ניתן להתגונן מהדבקה באמצעות שימוש בפיות חד פעמיות המחולקות בסלוני נרגילות. ארגון הבריאות העולמי קובע כי עישון נרגילה מגדיל את הסיכון לסיבוכים במהלך היריון.
חוקרים אחרים הביעו התנגדות לשיטות בהן נוהלו מחקרים אלו, בולט בהם הוא קאמל צ'אוצ'י, המחבר של חיבורים מוקדמים מקיפים על הנושא. חיסרון בולט במחקרים הוא שאלו לא התייחסו למשך ותדירות העישון, ולשימוש מקביל או קודם בסיגריות.
הקרב על הים התיכון
הקרב על הים התיכון הוא כינויה של מערכה ימית שהתנהלה בתקופת מלחמת העולם השנייה באזור הים התיכון בין התאריכים 10 ביוני 1940 ל-2 במאי 1945 כחלק מזירת הים התיכון במלחמת העולם השנייה. במהלך המערכה היו לכל צד שלושה יעדים: תקיפת קווי האספקה של הצד השני, הגנה על קווי האספקה לכוחות הלוחמים בצפון אפריקה ונטרול יכולתו של צי האויב לנהל מלחמה בים.
מעבר ללחימה הימית האינטסיבית שהתנהלה בצד השני של הגלובוס במסגרת זירת האוקיינוס השקט, היה היקף הלחימה הימית באזור הים התיכון הרחב ביותר במלחמה. במיוחד, נאבקו בעלות הברית על מנת להגן על בסיסים ימיים וכן על שדה התעופה של מלטה.
הצי הבריטי
הים התיכון היה מאז ומעולם המגרש הביתי של הצי הבריטי. בשל הנחיתות המספרית של הצי המלכותי לעומת הצי המלכותי האיטלקי, החליטו הבריטים למקד את המאמץ בהגנה על שלוש נקודות אסטרטגיות: גיברלטר, מלטה ותעלת סואץ. הגנה על נקודות אלו אפשרה לבריטים להשאיר את צירי האספקה החיוניים שלהם פתוחים. למלטה הייתה חשיבות רבה ביותר במערכה היות ששיירות בעלות הברית יכלו לחנות בה בדרכן וכמו כן שימשה כבסיס לתקיפות בעלות הברית על צירי האספקה של מדינות הציר.
הצי המלכותי האיטלקי
דיקטטור איטליה, בניטו מוסוליני ראה בשליטה בים התיכון אמצעי חיוני בדרך להרחבת האימפריה האיטלקית לאזור ניס, קורסיקה, תוניס והבלקנים. במהלך כהונתו של מוסוליני הואץ יצור אוניות הקרב.
האוניות של הצי המלכותי האיטלקי נחשבו כאיכותיות. בעוד שסירות התקפה איטלקיות זעירות נחשבו כסיפור הצלחה והשתתפו בפעולות איכותיות רבות, היו הסיירות מוצלחות פחות בשל העדר מיגון. בכל הספינות האיטלקיות בלט העדרו של ראדאר אך פיצו על כך מערכות בקרת אש איכותיות. בעוד שלמפקדי כוחות בעלות הברית היה חופש החלטה לגבי פעילותם, למפקדי מדינות הציר ניתן מרחב החלטה מוגבל יותר ופעולותיהם נוהלו בקפדנות על ידי מטה הצי האיטלקי.
בצי האיטלקי בלטה בהיעדרה זרוע אווירית נלווית. בניית נושאת המטוסים אקילה מעולם לא הושלמה ורוב הסיוע האווירי לצי האיטלקי ניתן על ידי חיל האוויר המלכותי האיטלקי שפעל משדות תעופה קרקעיים. המחסור בדלק היה גם הוא לרועץ הצי האיטלקי. כבר בשנת 1941 הורגש מחסור בדלק ובמהלך המלחמה נוצלה 75 אחוזים מתצרוכת הדלק של האיטלקים על ידי משחתות וסירות טורפדו במהלך משימות ליווי.
ברם, הבעיה המשמעותית ביותר עבור כוחות הציר בצפון אפריקה הייתה הקיבולת המוגבלת של נמלי לוב, מה שיצר קשיים בהעברת אספקה. נמל טריפולי היה הנמל הגדול ביותר בלוב, ויכול היה לאכלס לכל היותר 5 אוניות משא או ארבע אוניות חיילים. לטריפולי הייתה קיבולת פריקה חודשית של כ-45,000 טון. נמל טוברוק הוסיף רק עוד כ 18,0000 טון. הסיוע שהגיע מנמלים קטנים נוספים היה מועט.
באופן כללי נדרשו לכוחות הציר בצפון אפריקה יותר משיכלו הנמלים לספק. דיוויזיה של הציר דרשה בממוצע כ-10,000 טון אספקה כל חודש.
הצי הצרפתי
הצי הצרפתי, הרביעי בגודלו בעולם, עדיין היה בנחיתות מספרית לעומת הצי הבריטי. על פי הסכם עם הבריטים, היה הריכוז המשמעותי ביותר של כלי שיט צרפתים באזור המזרח התיכון. באזור זה איים הצי האיטלקי על נתיבי השיט הצרפתיים בין צרפת לצפון אפריקה וכן על הנתיבים בין גיברלטר לבין תעלת סואץ.
הצי הצרפתי תחת שלטון וישי
בשנת 1940, לאחר נפילת צרפת לידי הגרמנים, הפך הצי הצרפתי במזרח התיכון לצי של שלטון וישי. כעת, בן לילה, הפך הצי הצרפתי לאיום מהותי על הצי הבריטי. בתחילת מבצע קטפולטה, נוהל עם הכוחות הצרפתיים באלכסנדריה משא ומתן פורה. הדבר התאפשר הודות ליחסים הטובים ששררו בין שני המפקדים של הצדדים, אדמירל רנה אמיל גודפרוי ואדמירל אנדרו קנינגהם. אולם, האולטימטום הבריטי לפיו היה על הצרפתים להוציא את הצי הצרפתי מחוץ להישג ידם של הגרמנים לא עלה יפה וב-3 ביולי 1940 השמידו הבריטים את הצי הצרפתי במרס אל כביר שבאלג'יריה. כפועל יוצא של ההתקפה הבריטית ניתקה ממשלת וישי את יחסיה עם הבריטים. חיל האוויר של וישי אף התקיף מתקנים בריטיים בגיברלטר.
ביוני וביולי בשנת 1941, היה מעורב כח ימי קטן של וישי במערכה בסוריה ובלבנון. היה זה מבצע של בעלות הברית כנגד כוחות וישי בלבנון ובסוריה.
בשנת 1942, ניסו הגרמנים לשבות ספינות צרפתיות בטולון. הניסיון סוכל הודות לנחישות של הפיקוד הצרפתי שקיבל החלטה להטביע במכוון את הספינות בטולון על מנת שלא יפלו לידי הגרמנים.
פעולות ראשונות
ב-10 ביוני 1940 הכריזה איטליה מלחמה על בריטניה ועל צרפת ולמחרת הפציצו האיטלקים את מלטה מהאוויר לראשונה כחלק מהמצור על מלטה. באותו הזמן, הפגיז הצי הצרפתי מספר מטרות בחוף הצפון מערבי של איטליה ובפרט את נמל ג'נובה. לאחר כניעת צרפת ב-24 ביוני התירו מנהיגי הציר לממשלת וישי החדשה בצרפת את המשך הבעלות על הצי הקיים.
התנגשות ראשונה בין כוחות ימיים יריבים התרחשה בקרב קלבריה ב-9 ביולי 1940, ארבעה שבועות לאחר תחילת מעשי האיבה. לאחר מכן, במהלך הקיץ, התרחשה שרשרת פעולות מצומצמות. בין הפעולות ניתן למנות את קרב שיירת אספרו וקרב כף ספאדה. בנובמבר ביצע הצי הבריטי התקפה אווירית על כוח ימי איטלקי במפרץ טאראנטו. בהתקפה הושמדו 3 אניות וכתוצאה מכך השתנה מאזן הכוחות במפרץ התיכון.
קרב כף מטאפאן
קרב שהוכרע בניצחון בעלות הברית ונערך לחופי הפלופונסוס בדרום יוון מ-27 במרץ ועד 29 במרץ 1941. בקרב השתתפו כוחות ימיים מהצי הבריטי ומהצי המלכותי האוסטרלי תחת פיקודו של האדמירל הבריטי אנדרו קנינגהם כנגד כוחות מהצי האיטלקי תחת פיקודו של אנג'לו איאצ'ינו.
בעלות הברית הטביעו את הסיירות הכבדות פיומה, זארה ופולה. כמו כן הושמדו המשחתות האיטלקיות ויטוריו אלפיארי וגיוסו קארדוצי. אוניית המערכה האיטלקית ויטוריו ונטו ניזוקה. הבריטים איבדו מפציץ טורפדו אחד וספגו נזק קל לחלק מהסיירות כתוצאה מהמטחים שירתה אוניית המערכה האיטלקית.
הגורמים המכריעים שסייעו לניצחון בעלות הברית היו השימוש במידע מודיעיני שהתקבל מאולטרה והעדר רדאר על הספינות האיטלקיות.
כרתים
המאמץ למנוע מכוחות גרמניים להגיע לכרתים דרך הים וכן פינוי כוחות קרקע של בעלות הברית לאחר תבוסה בקרב מול הגרמנים על כרתים במאי 1941, גבו מחיר כבד מציי בעלות הברית שאיבדו מספר אניות. קרוב ל-2,000 מלחים בריטים נהרגו. הלופטוופה הגרמני הוכיח שהצי המלכותי לא מסוגל להתגבר על האיום האווירי הגרמני. בשורה התחתונה עובדה זו התבררה כבעלת חשיבות אסטרטגית שולית שכן מספר שבועות לאחר מכן הופנתה תשומת הלב של הוורמאכט לברית המועצות במסגרת מבצע ברברוסה.
מלטה
המיקום של מלטה בין סיציליה לבין צפון אפריקה היה אידיאלי על מנת לשבש את תנועת שיירות האספקה של מדינות הציר לצפון אפריקה. מדינות הציר הבינו זאת ועשו מאמצים רבים על מנת לנטרל את האיום הן בהתקפות מהאוויר והן בניסיונות לנתק את מלטה מאספקה.
במהלך המצור על מלטה בין 1940 ל-1942 הביאו התקפות אוויריות וימיות את מלטה לסף כניעה. המפנה במצור התרחש באוגוסט 1942, כאשר הבריטים שלחו שיירה מוגנת היטב שכונתה "פדסטל". ההגנות האוויריות של מלטה חוזקו באמצעות מטוסי הוריקן וספיטפייר. הקלה משמעותית במצב התרחשה רק כאשר כוחות הציר גורשו מבסיסיהם בצפון אפריקה.
הבריטים הקימו מחדש הגנות אוויריות ובסיס ימי התקפי על האי. באמצעות מודיעין אולטרה, הצליחו כוחות ממלטה לשבש את האספקה של מדינות הציר לצפון אפריקה בסמוך לתחילת קרב אל עלמיין השני. עבור גבורתם של המלטזים במהלך המצור הוענק למלטה צלב ג'ורג'.
הפסקת אש איטלקית
ב-25 ביולי 1943, הדיחה המועצה הפשיסטית העליונה את מוסוליני. הממשלה החדשה באיטליה, בראשות מלך איטליה ויטוריו אמנואלה השלישי ופייטרו באדוליו, החלה מיד במשא ומתן חשאי עם בעלות הברית, על מנת להביא לסיום הלחימה ולחבור לבעלות הברית. ב-3 בספטמבר, נחתם הסכם שביתת נשק עם איטליה בסיציליה. שביתת הנשק הוכרזה רשמית ב-8 בספטמבר. לאחר שביתת הנשק התפצל הצי האיטלקי לשניים: כוחות הצי שבסיסם בדרום איטליה לחמו עבור המלך ועבור באדוליו. כוחות הצי שבסיסם בצפון איטליה עברו ללחום עבור הגרמנים.
דומיניק דוורו
דומיניק דוורו (באנגלית: Dominique Deveraux; נולדה בשם מילי קוקס) היא דמות בדיונית, שהופיעה באופרת הסבון "שושלת" ובסדרת הספין אוף שלה, "משפחת קולבי", וגולמה על ידי דיאן קארול בין השנים 1984–1987. דמותה של דומיניק הופיעה לראשונה בסיום העונה הרביעית של הסדרה והתגלתה בתור אחותו של בלייק קרינגטון שנולדה מרומן שניהל אביו מחוץ לנישואיו. דומיניק עזבה את הסדרה בסוף עונתה השביעית, ולא שבה למיני הסדרה שהופקה לאחר מכן בשנת 1991, "שושלת: המפגש".
באתחול המחודש של רשת "The CW" לסדרה, דמותה של דומיניק מגולמת על ידי מייקל מישל. בעיבוד זה, דומיניק היא אמם הביולוגית של ג'ף ומוניקה קולבי, ובכך היא קושרת את משפחת קולבי לעץ משפחת קרינגטון.
פיתוח
עם השתתפותה בעונתה הרביעית של "שושלת", דיאן קארול הבינה את סוד הצלחתן של אופרות הסבון ששודרו בפריים טיים, וציינה כי אף על פי שהסדרה נגעה בנושאים רבים כמו אונס והומוסקסואליות, היא טרם נגעה בנושא הבדלי המעמדות בין הלבנים לבין האפרו-אמריקאיים. לפני השתתפותה בסדרה באותה תקופה, קארול הצהירה שהיא מעוניינת לגלם את "הכלבה השחורה הראשונה בטלוויזיה." קארול פנתה לסוכנה בבקשה לפנות למפיק הסדרה, אהרון ספלינג, אך לא קיבלה ממנו תגובה לפני שהשניים נתקלו זה בזה זמן קצר לאחר מכן – ברברה סטרייסנד ביקשה מקארול לשיר שיר מהסרט "ינטל" בטקס גלובוס הזהב השנתי, ולאחר מכן, במהלך האפטר-פרטי, קרול וספלינג מצאו את עצמם באותו מועדון לילה. לדברי ספלינג, "כשדיאן נכנסה, אסתר שפירו ואני הסתכלנו עליה, הסתכלנו אחד על השנייה ואמרנו, 'אלוהים, היא שייכת לשושלת.'" קארול אמרה לשפירו באותו הלילה, "אם לא אני אקבל את התפקיד, תנו אותו למישהי אחרת, כי הגיע הזמן לכך." על ליהוקה, ספלינג הצהיר ש"כמעט סגרנו את העסקה באותו הלילה תוך כדי שתייה על הבר." עם הופעתה הראשונה בעונתה הרביעית של הסדרה, דומיניק הוצגה כאישה מסתורית ואמידה, שהגיעה לדנוור באמונה שהיא שייכת למשפחת קרינגטון, אך רק בעונתה החמישית, נחשף שהיא למעשה אחותו למחצה של בלייק.
הצטרפותה לצוות השחקנים הראשי של "שושלת" הפכה את קארול לשחקנית האפרו-אמריקאית היחידה עם תפקיד קבוע בסדרה שמשודרת בפריים טיים באותה התקופה, ואת דמותה של דומיניק לדמות האפרו-אמריקאית הראשונה בעלת תפקיד בולט באופרת סבון המשודרת בפריים טיים. על כך, קארול אמרה, "בהחלט לא חקרתי את מספר האפרו-אמריקאים בטלוויזיה, אבל איך אפשר שלא לראות שהם לא שם?" בשני הפרקים האחרונים של העונה הרביעית, שכרה המשוער של קרול נאמד ב-35,000 דולר לפרק, והיא קיבלה חוזה לפחות ל-17 מתוך 29 פרקים של העונה החמישית. על כתיבת דמותה, שפירו אמרה, "רצינו תפקיד שבו אישה שחורה תוכל להיות באותה רמה חברתית וכלכלית כמו הדמויות האחרות. הדבר היחיד שלא רצינו לעשות הוא להפוך את האישה השחורה לקורבן." שפירו הוסיפה, "הכוונה שלנו היא לכתוב את הדמויות בשנת 1984 עם דגש על אופי, ולא על צבע עור."
מתחילתה, דומיניק נועדה להוות קונטרה עבור דמותה של אלקסיס קולבי, אותה גילמה ג'ואן קולינס. שפירו אמרה על כך, "כשלעצמה, דומיניק לא מתכוונת להתעלות על אלקסיס." קולינס ציינה, "אני חושב שזה נפלא שיש לנו עוד אישה מעל גיל 40 בפריים טיים. היו לנו מספר סצנות של כלבה-נגד-כלבה, שהיו מעולות מאוד, וכמובן שאף אחד לא יודע יותר טוב ממני שזה שאת משחקת כלבה, זה לא אומר שאת צריכה להיות כזאת בעצמך." קארול הגיב על דבריה של קולינס ואמרה," ג'ואן ואני קרובות מספיק בגיל ובניסיון, עד שאנחנו מסוגלות להבין שזו (הזדמנות) נהדרת לכולנו". ויליס אדוארדס, שהיה נשיא האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים, העיר על ליהוקה של קארול, שמדובר ב"דבר מרכזי מבחינתנו. אנחנו נלחמים על דבר כזה במשך שנים." לינדה אוונס, שגילמה את דמותה של קריסטל קרינגטון, אמרה אז, "אני לא חושבת שההשפעה של בואה לסדרה ישפיע רק על אפרו-אמריקאים. אני חושבת שזה ישפיע על כל האנשים שרואים אותה."
אפיון
בעודה מופיעה בתפקיד מרכזי באחת מאופרות הסבון הליליות, הצהירה קארול שהיא מעוניינת לגלם אישה עשירה וחסרת רחמים. בשנת 2011, קארול אמרה כי מפיקת הסדרה, איליין ריץ', אהבה את הרעיון להפוך את דמותה של דומיניק לכלבה", ושבתגובה היא אמרה לה, "אני חושבת שהדבר הכי חשוב עבורנו הוא לזכור לכתוב עבור הגבר הלבן, ונקבל את התוצאה. נקבל את הדמות. אל תנסי לכתוב על מה שאת חושבת שאני, תכתבי את התסריט מנקודת מבט של גבר לבן שרוצה להיות עשיר ועוצמתי. וכך מצאנו את דמותה של דומיניק דוורו."
בריאיון שנערך בשנת 1984, אמרה קרול, "מעולם לא שיחקתי דמות שלא הייתה אהובה. ואני אוהבת את זה. אני אוהבת את זה מאוד מכיוון שאני חושבת שלעיתים קרובות מאוד, ובמיוחד כשמדובר בבני מיעוטים, כמעט נדרש מהם להיות אנשים נחמדים, ואני לא רוצה לשחק אישה נחמדה."
ליהוק
קארול גילמה לראשונה את דמותה של דומיניק דוורו, זמרת ואשת עסקים ממולחת, בפרק 26 של עונתה הרביעית של הסדרה, "ביקור הגברת", ששודר בשנת 1984, והופיעה ב-71 פרקים מפרקי הסדרה, ובשבעה פרקים מפרקי סדרת הספין אוף שלה, "משפחת קולבי". דמותה של דומיניק עזבה את הסדרה בפרק סיום עונתה השביעית של הסדרה, ששודר בשנת 1987.
על מנת למנוע סיכוי שפרטי קשת העלילה בה דמותה של דומיניק מעורבת ידלפו לעיתונות, צולמו מספר סצנות מטעות שהציגו את דומיניק כאמה הביולוגית של קירבי אנדרס או כגרושתו של בעלה לשעבר של אלקסיס, ססיל קולבי.
עונה 4
לקראת סיום העונה הרביעית, הפזמונאית המצליחה והאמידה דומיניק דוורו מגיעה לדנוור, ומתחילה לתחקר את פאלון קרינגטון-קולבי בשאלות בנוגע לאמה, אלקסיס קולבי. בפרק סיום העונה, תוהה דומיניק לעצמה בסרקזם (וחושפת בפני הצופים), "הם לא יהיו המומים לגלות שאני בת קרינגטון?"
עונה 5
עם פתיחת העונה, בעלה של דומיניק, בריידי לויד (שגולם על ידי בילי די ויליאמס), מגיע לדנוור בעקבות אשתו במטרה להחזירה הביתה, אך זאת האחרונה מסרבת לגלות לו את הסיבה לרצונה העיקש להישאר בדנוור. עם זאת, קריסטל מבחינה בעוינותה הגלויה של דומיניק כלפי בעלה, בלייק קרינגטון. לאחר טקס האזכרה שנערך לכבודה של פאלון, דומיניק חושפת בפני משפחת קרינגטון כי היא בתם של אביו של בלייק טום קרינגטון ופילגשו, לורה מתיוס, ומביאה לכך הוכחה, מה שהופך אותה רשמית לאחותו למחצה של בלייק. בלייק, שכעת נמצא בשפל כלכלי מבצע עסקה עם דומיניק: ארבעים אחוז מהמניות של "דנוור-קרינגטון" בתמורה ל-70 מיליון דולר. עסקה זו מציבה את דומיניק על הכוונת של אלקסיס והשתיים הופכות לאויבות מרות; שכן אלכסיס תכננה להשמיד את בלייק עד שהעסקה טרפדה את תוכניותיה. כשבריידי מגלה על מוצאה האמיתי של דומיניק, הוא זועם על כך שהיא הסתירה ממנו זאת.
כשותפתו העסקית של בלייק, דומיניק נוסעת לאיסטנבול במטרה להיפגש עם ראשיד אחמד ולסייע לבלייק להשיג ממנו וידוי לפיו הוא עזר לאלקסיס לטרפד את עסקת חוזי הקידוח. למרות הסיוע, בלייק חושף בפני דומיניק שטום מכחיש שהוא אביה. זועמת, דומיניק תובעת את בלייק בגין ניכוי כספים של החברה לאחר שבלייק השתמש בחלק מהכסף שהשקיעה ב"דנוור-קרינגטון" במטרה לנשל אותו מאחוזתו. עם זאת, בהמשך, דומיניק ובלייק מבקרים את אביהם, טום, על ערש דווי בסומטרה. טום פוגש את בתו הלא חוקית, דומיניק, לראשונה, וזאת משכנעת אותו לקבל אותה כבתו. טום מת, אך לא לפני שכולל את דומיניק בצוואתו, כמו גם הפך אותה למוציאה בפועל של הצוואה, מה שמכעיס עוד יותר את אלקסיס. בעקבות כך, בלייק מכיר בה לבסוף כאחותו למחצה ובהפגנת תודה, דומיניק מבטלת את תביעתה נגדו. בהמשך, בלייק מזמן את אלקסיס למשרדו ואומר לה שאם היא תתמיד בניסיון לשבור את צוואתו של טום, הוא יתמוך בתקיפות בצדה של דומיניק. יתר על כן, הוא בלייק חוזר ומדגיש את העובדה שהיא בת משפחתו וכי הוא יילחם עד מוות בשבילה. אלקסיס נעתרת לדרישותיו של בלייק, אך מבטיחה לו שהיא תמצא דרך להשמיד את דומיניק. מאוחר יותר באותו הערב באחוזת קרינגטון, בלייק מקיים ארוחת ערב בה הוא מקבל רשמית את דומיניק לחיק המשפחה.
לאחר קבלתה למשפחת קרינגטון, דומיניק מגלה שבריידי הגיש בקשה לגירושין ושאלקסיס מנסה להשתלט על החברה שלה, "דוורו גרופ בע"מ", ובעקבות כך היא מתעלפת. בבית החולים, דומיניק מגלה שעליה לעבור ניתוח לב. בזמן תקופת החלמתה, דומיניק מתקרבת לבלייק ולקריסטל. לאחר שהשניים מתגרשים, בריידי מסרב למכור את מניותיו ב"דוורו גרופ בע"מ" לאלקסיס, ומסכל את ניסיון ההשתלטות שלה. דומיניק היא בין האורחים המשפחתיים שהוזמנו למולדביה על מנת לחגוג את חתונת אחייניתה, אמנדה, עם הנסיך מייקל, שם מתקיימת הפיכה צבאית והמורדים משתלטים על הכנסייה ופותחים בירי על כל משתתפי החתונה.
עונה 6 (שושלת) / עונה 1 (משפחת קולבי)
דומיניק שורדת את הטבח בחתונה, ודוחה את הצעתו של מנהיג המורדים להישאר במולדביה על מנת "לבדר את הכוחות ולשפר את המורל". עם שובה לדנוור, דומיניק עובדת עם בלייק על עסקת נפט מול ג'ייסון קולבי. דומיניק פוגשת את ג'ונתן לייק, מזכיר במחלקת המדינה, שמזכיר לדומיניק שהם הכירו לפני שנים בפריז. במקביל, גארט בוידסטון, עורך דינו של ג'ייסון קולבי וגבר מעברה של דומיניק, שב ומנסה להצית מחדש את הרומן ביניהם, אך דומיניק מסרבת. שנים קודם לכן, דומיניק וגארט ניהלו רומן במהלכו טען גארט שהוא נשוי וסירב לעזוב את אשתו. דומיניק נקרעת באהבתה בין ג'ונתן לגארט עד שנודע לה כי ג'ונתן החל לשתף פעולה עם בארט פאלמונט, פוליטיקאי שנלחם בפרויקט הנפט.
בהמשך העונה, בתה של דומיניק, ג'קי, מבקרת ומבקשת מאמה להישאר בדנוור במקום לחזור לסיים את בית הספר בו היא לומדת בלוזאן, שווייץ. גארט פוגש את ג'קי ומשוכנע מיד שהוא אביה, ובעקבות כך לוחץ על דומיניק, שמכחישה שהוא אביה של ג'קי, אך לבסוף מתוודה שהוא אכן אביה הביולוגי ומסכימה להינשא לו. בפרק סיום העונה, אלקסיס חושפת בפני דומיניק במהלך מסיבת האירוסין שגארט מעולם לא היה נשוי, ושיקר לה על מנת להימנע ממערכת יחסים ארוכת טווח. דומיניק הזועמת סוטרת לאלקסיס ומורה לה לעזוב, ולאחר מכן מתעמתת עם גארט ומבטלת את האירוסין. בינתיים, האורחים ממשיכים לחגוג, מבלי להיות מודעים לכך שהחתונה בוטלה – או ששרפה משתוללת בחלקים אחרים של המלון.
עונה 7 (שושלת) / עונה 2 (משפחת קולבי)
במהלך השרפה, דומיניק נבהלת לאחר שהיא אינה מצליחה למצוא את ג'קי. דקס דקסטר מצליח לחלץ את ג'קי, שנכוותה קשות ועוזבת את דנוור לתקופת החלמה ממושכת. לאחר שהיא מתאוששת מהשרפה, דומיניק מסייעת לבלייק להיאבק באלקסיס, שהשתלטה על "דנוור-קרינגטון" בסיועו של אחיהם המנוכר, בן. במקביל, דומיניק מנסה להחיות את קריירת השירה שלה. כאשר ביקורת גרועה מופיעה בעיתון שנמצא בבעלותה של אלקסיס, דומיניק הולכת להתעמת איתה ובין השתיים מתפתח "קרב חתולות". עד מהרה, דומיניק פוגשת את הגאולוג ניק קימבול, שמחזר אחריה נחרצות. בתחילה, דומיניק מתנגדת לו, אך בהמשך מתרצה לו והשניים שוכבים. בהמשך, ניק מציל את דומיניק משני בריונים שנשלחו על ידי איש עסקים בשם גארי טילדן במטרה "לחסל אותה" לאחר שדחתה עסקה עסקית מטילדן. אך דומיניק עדיין מסויגת מיחסיהם – ומתקרבת לדקס, שהוא גם בעלה לשעבר של אלקסיס. ניק לוקח את דומיניק לסוף שבוע רומנטי בסן פרנסיסקו, שם הוא מציע לה נישואין. בזמן שדומיניק שוקלת לקבל את הצעת נישואיו של ניק, ג'קי חוזרת לדנוור ומספרת לאמה שגארט עדיין מאוהב בה, אך דומיניק מצהירה שהיא לא תשוב לזרועותיו של גארט, וג'קי המאוכזבת עוזב שוב את דנוור. בפרק סיום העונה השביעית, דומיניק וניק משתתפים בחתונה של אחיינה, אדם. לאחר הטקס, דומיניק מקבל את הצעת נישואיו והשניים עוזבים את דנוור.
עונה 9
על אף שהיא אינה מופיעה לאחר העונה השביעית, דומיניק (שעליה מסופר שהצליחה לחדש את קריירת השירה שלה באירופה) מוזכרת בעונה התשיעית, כשבלייק חוקר את רציחתו של רוג'ר גריימס, במהלך ביקור אצל דודה של דומיניק, צ'ארלס מתיוס.
פיתוח
האתחול המחודש של "שושלת" עלה לשידור לראשונה ברשת "The CW" ב-11 באוקטובר 2017. במאי 2018, פורסמה הודעה לעיתונות שחשפה פרטים על עלילת העונה השנייה ורמזה כי הסדרה תציג את אחותו למחצה של בלייק, דומיניק דוורו, אמם של ג'ף ומוניקה קולבי, במהלך העונה. על הצגת דמותה של דומיניק בסדרה, המפיקה בפועל סאלי פטריק אמרה:
ב-22 במרץ 2019 נודע כי השחקנית מייקל מישל לוהקה לגילום דמותה של דומיניק במחציתה השנייה של העונה השנייה. ב-11 באוקטובר 2019, אושר כי מישל קודמה לתפקיד ראשי בעונה השלישית. הקידום אושר לאחר שהשחקנית חשפה את קידומה באינסטגרם כבר ביולי 2019. לקראת שידור בכורת העונה השלישית, המפיק בפועל, ג'וש ריימס, הצהיר כי דומיניק תחליף זמנית את אלקסיס קרינגטון (לאחר שניקולט שרידן פרשה וטרם נמצאה לה מחליפה) בתור עושה הצרות העיקרית החדשה של הסדרה, ותשחק בשני הצדדים במלחמה בין קולבי לקרינגטון. ריימס אישר גם כי משפחתה הסודית של דומיניק "[תופיע] בשלב כלשהו."
אפיון
לאחר שידור פרק הבכורה של העונה השלישית, ג'סטין קריירו מהאתר "The Young Folks", ציין כי על פי המוצג בסדרה, דמותה של דומיניק לא תיתן לדבר להפריע לה, כולל ילדיה שלה, וכשגם כשהיא פולשת לחייהם של אנשים אחרים ומוכנה להרוס את חייהם היא מרגישה ממש כמו בבית.
ביקורות
ריד גאודנס מהאתר "Hidden Remote" שיבח את מישל על הופעת הבכורה שלה בדמותה של דומיניק וכתב: "זה ליהוק מהודר, וכדאי שהם ישמרו עליה בעונה הבאה." עם זאת, המבקרים לא התרשמו במיוחד ממניעיה של דומיניק להשתלט על השושלת של משפחת קרינגטון. ליזי בוצ'אק מהאתר "TV Fanatic" העירה שדמותה "צולעת" ו"ביצועיה של השחקנית מחווירים לעומת שאר אנשי צוות השחקנים." בניגוד לכך, ג'סטין קריירו מהאתר "The Young Folks", תיאר את דומיניק כ"נשימה של אוויר צח", והוסיף כי "עכשיו, כשאלקסיס איננה, היינו צריכים עוד נבלית זוהרת שכל מה שעומד מראש מעייניה הוא המעמד, העושר והשלתטות על התהילה של קרינגטון." קריירו נקט בפחות ביקורתיות כלפי המניע הכללי של דומיניק, אך הסכים כי "מטרתה להגיע לחדשות היא תוכנית חלשה", וטען כי "אם דומיניק רוצה לקבל את מעמדה, היא צריכה להתחיל לחשוב כמו קרינגטון: ללכת בגדול או ללכת הביתה ."
העניין בדמותה של דומיניק התחדש עם ליהוקה של השחקנית איליין הנדריקס לגילום גרסתה החדשה של אלקסיס, ומעריצים רבים ציפו לסצנות של "קרבות חתולות" בין שתי הדמויות.
רונית סופר-פרידמן
רונית סופר-פרידמן (נולדה ב-24 באוקטובר 1965) היא תסריטאית ישראלית.
קריירה
סופר השתתפה בשנת 2001 בכתיבת הטלנובלה "לגעת באושר", וב-2002 בכתיבת הטלנובלה "לחיי האהבה" ששודרה בערוץ 3.
בשנת 2003 היא השתתפה בכתיבת סדרת הטלוויזיה "אהבה מעבר לפינה" יחד עם בעלה התסריטאי והיוצר גל פרידמן.
רונית סופר פרידמן הייתה בין הכותבים של העונה השנייה של "החרצופים".
בשנת 2004 יצרה וכתבה ביחד עם מיכל קופר-קרן וגל פרידמן את סדרת הילדים "ראש גדול".
בשנת 2007 כתבה את הסדרה "ראש גדול" כתסריטאית ראשית ועורכת סגנונית של התסריט. בעונתה החמישית (2009) של "ראש גדול" היא השתתפה כעורכת התסריט ועורכת סגנונית.
בשנת 1999 נולדו לה בן ובת.
קרוסיידר
פיתוח וייצור
בשנת 1938 משרד המלחמה הבריטי הוציא מכרז לטנק שיוט חדש עם שריון עבה שיחליף את טנק השיוט סימן 4. לאחר שה-A13 קובננטר אושר לפיתוח, חברת המכניקה נופילד נתבקשה להשתתף בפיתוח הטנק החדש. נופילד הסכימה בתנאי שתפתח גרסה משלה המבוססת על ה-A13. המטה הכללי הבריטי אישר את הטנק החדש של נופילד תחת הציון הרשמי A15, שנודע מאוחר יותר בתור הקרוסיידר.
אף על פי שמבחינה חיצונית הקרוסיידר והקובננטר היו כמעט זהים, העיצוב הפנימי היה שונה. המנוע של הטנק היה גרסה משופרת של הV-12 בנזין, עם 340 כוחות סוס. גם מערכת ההיגוי הייתה שונה. הקרוסיידר היה מעט ארוך יותר והיו לו חמישה בוגים בכל צד לעומת הארבעה של הקובננטר, שנתנו לו יתרון בחציית תעלות וספגו את המשקל העודף. אחד המאפיינים הבולטים של הקרוסיידר היה שני צריחים קטנים בקדמת התובה, אחד בצד של הנהג והשני בצד ימין למקלען, שניהם מצוידים במקלע בזה 7.62 מ"מ. הצריח הראשי היה זהה בשני הטנקים, והיו בו שני פריסקופים על הגג, אחד למפקד ואחד לטען, וחריץ ראייה לתותחן בצד שמאל. במקום צוהר למפקד, כל החלק האחורי של הצריח נפתח אחורנית, אך זה התברר כלא יציב.
דגם האבטיפוס של הקרוסיידר הושלם באפריל 1940, שישה שבועות לפני הקובננטר, והובא למבדקים. הוא סבל מאוורור גרוע, בעיות קירור למנוע, ותקלות מכניות עם הגיר. הצריח של הנהג הוסר בגלל בעיות אורור, והוחלף בפתח מילוט. גם הצריח הימני הוסר פעמים רבות על ידי החיילים בשדה הקרב. למרות שמרבית הבעיות שנתגלו בטנק תוקנו, הקרוסיידר סבל מחוסר מהימנות בגלל המהירות והדחיפות שבה הוא הובא לייצור, מבלי שניתן מספיק זמן למבדקים ופיתוח, במיוחד לתנאים מדבריים. כ-200 טנקים הוזמנו עוד לפני שדגם האבטיפוס הוצג, ובאמצע 1940 ההזמנה גדלה ל-400, ואחר כך ל-1,062. בסך הכל נבנו כ-5,300 טנקי קרוסיידר. כתשעה חברות השתתפו בייצור הטנק.
לאחר המפלה בדנקירק שבה איבדו הבריטים מספר רב של טנקים, אמריקה נתפשה כמקום האידיאלי שממנו הם יוכלו להזמין תחליפים. מספר טנקי קרוסיידר ומטילדה נשלחו לארצות הברית, אך לפני שנחתם חוזה כלשהו, וושינגטון החליטה שהמפעלים האמריקאים ייצרו רק טנקים אמריקאים, אך בכל זאת סייעה באספקת חלפים לקרוסיידר וטנקים בריטים אחרים.
סימן 2
הקרוסיידר סימן 2 היה למעשה זהה לסימן 1 עם תוספת שריון, בעיקר בשלדה ובקדמת הצריח. 10 מ"מ של שריון נוספו בקדמת הצריח, ו-3 עד 4 מ"מ נוספו בצדדים ובגג. כמו בסימן 1, צריח המקלע בצד ימין הוסר פעמים רבות, ופינה מקום לאחסון תחמושת.
אלו היו קרוסיידר סימן 2 שמצוידים בתותח דמה, וציוד רדיו ותקשורת.
סימן 3
כבר ב-1940 עלה הצורך לשדרג את כוח האש של הטנקים הבריטים כדי להתמודד עם השריון הגרמני. תותח ה-6 ליטראות (57 מ"מ) נבחר למשימה, אך הייתה בעיה למצוא טנק שיתאים לו. לאחר שניסיון להתקין את התותח בדגם מוקדם של הצ'רצ'יל נכשל, הצליחו המהנדסים בנופילד להתקין את התותח בקרוסיידר, על ידי הגדלת הצריח הקיים במקום פיתוח צריח חדש. מהירות הלוע של התותח היה 853 מטר לשנייה עם פגז חודר שריון, והוא הצליח לחדור כ-80 מ"מ של פלדה בטווח של 500 מטרים. למרות השיפור בכוח האש, התותח לא היה מסוגל לירות פגזים נפיצים. לוחות שריון נוספו על הצריח והשלדה, והפתח האחורי בצריח הוחלף בשני פתחים. כדי לפנות מקום לתחמושת הוסרו הצריח המשני, וכך גם המקלען והטען, שאת תפקידו תפס המפקד. האבטיפוס של הדגם המשודרג נשלח למבחנים בנובמבר 1941, ובמאי 1942 החל ייצורו של הקרוסיידר סימן 3.
קרוסיידר סימן 3 שהוסבו לטנקי תצפית. אלה שירתו באגדים ארטילריים ונשאו קציני ארטילריה לקו החזית כדי שאלה יוכלו להזעיק סיוע יעיל ושוטף מהתותחים. גם טנקים אלה צוידו בתותח דמה כדי שלא יתבלטו בשדה הקרב, וכל התחמושת פונתה לטובת מכשירי רדיו. המקלע בצריח נשאר וכך גם פגזי העשן.
שירות מבצעי
בחודש מאי 1941 נשלחו הקרוסיידרים הראשונים בדחיפות למזרח התיכון, והופעלו לראשונה על ידי רגימנט הטנקים המלכותי ה-6 במבצע בטלאקס - ניסיון להסיר את המצור על טוברוק. היחידה השנייה שקיבלה קרוסיידרים הייתה הגדוד המשוריין ה-22, שהשתתף במבצע צלבן בנובמבר 1941. רגימנט הפרשים האוסטרלי ה-9 שהגיע למצרים ביוני 1941 צויד בטנקי קרוסיידר סימן 2 וM3 לי והספיק לקחת חלק בקרבות סביב אל עלמיין לפני שחזר לאוסטרליה.
למרות שהגרמנים רחשו כבוד לקרוסיידר בגלל המהירות שלו, מבחינת כוח האש הקרוסיידרים עם תותח 2 הליטראות היו נחותים לעומת הטנקים הגרמנים כמו הפנצר סימן 3. החיילים הבריטים התלוננו על כך שהטווח האפקטיבי של התותח היה כ-450 מטרים, בעוד שתותח ה-50 מ"מ של הפנצר 3 היה אפקטיבי בטווח כפול, ועל קושי לחדור את הפנצרים, בעוד שאלו חודרים את הקרוסיידר בקלות. בקיץ 1942 החלו להגיע קרוסיידרים עם תותח ה-6 ליטראות למזרח התיכון, ולמרות שגם הגרמנים שיפרו את כוח האש של הטנקים שלהם, כעת לפחות הקרוסיידרים השתוו למרבית הטנקים הגרמניים מבחינת כוח אש, מלבד הפנצר סימן 4 עם הקנה הארוך. הדיוויזיה המשוריינת ה-6 הבריטית צוידה בקרוסיידרים החדשים, כאשר השתתפה בפלישת בעלות הברית לתוניסיה בנובמבר 1942.
בנוסף לכך, הקרוסיידר סבל מחוסר מהימנות בגלל מספר סיבות. הראשונה מהן הייתה מצויה בדרך ההובלה שלהם. הטנקים הוסעו ברציפים ללא מים במערכת הקירור, ותוחזקו בצורה לקויה לפני שנשלחו מעבר לים. הטכנאים במדבר נאלצו לבזבז שעות רבות בתיקון כל הבעיות הללו לפני שהטנקים יוכלו להיכנס לקרב. בתנאי המדבר המנוע סבל מתקלות רבות, וחול שנכנס למשאבות המים היה גורם לדליפה.
הקרוסיידר רכש לעצמו מוניטין כה גרוע, שצוותי השריון הבריטי המתינו בציפייה לטנקים האמריקאים. בתחילת 1943 הוגדרו כל הקרוסיידרים כמיושנים, ועוד לפני הפלישה לאיטליה עברו כל הדיוויזיות הבריטיות לטנקי השרמן וה-M3 לי האמריקאים.
רק"ם על בסיס הקרוסיידר
קרוסיידר ARV - במהלך המלחמה במדבר, הבריטים התרשמו מאוד מהיכולת של קורפוס אפריקה לפנות טנקים פגועים משדה הקרב בעזרת טנקי חילוץ, אפילו תוך כדי לחימה. ב-1942 משרד המלחמה הבריטי המליץ לאמץ את הרעיון ולפתח גרסה של טנק חילוץ לכל טנק בריטי. הצריח הוסר מהקרוסיידר, ועגורן במשקל 5 טון הותקן על השלדה. ככל הנראה רק דגם אחד נבנה.
קרוסיידר ARMA - קרוסיידר מצויד במערכת לפינוי מוקשים. לא הפך למבצעי.
קרוסיידר סימן 3 נ"מ, סימן I - הצריח הוסר והוחלף בתותח נ"מ בופורס 40 מ"מ יחיד. תא הלחימה היה פתוח.
קרוסיידר סימן 3 נ"מ, סימן III/II - הצריח הוסר והוחלף בצריח סגור עם שני תותחי אורליקון 20 מ"מ, עם 600 כדורים. גרסה נוספת עם שלושה תותחים שימשה לאימונים בלבד. גרסאות הנ"מ של הקרוסיידר פותחו לקראת הפלישה למערב אירופה ב-1944, במטרה לשמור על מפקדות שדה. אולם בעקבות העליונות של בעלות הברית באוויר ומיעוט ההתקפות של מטוסי הלופטוואפה, הן יצאו משימוש זמן קצר לאחר הפלישה לנורמנדי.
שמריהו גוראריה
הרב שמריהו גוראריה (גור-אריה; מכונה בחב"ד בראשי תיבות: הרש"ג; א' בכסלו ה'תרנ"ח, 26 בנובמבר 1897 - ו' באדר א' ה'תשמ"ט, 11 בפברואר 1989) היה חתנו של האדמו"ר השישי מחב"ד רבי יוסף יצחק שניאורסון, וגיסו של רבי מנחם מנדל שניאורסון. ניהל את רשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש ואת ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית – 770.
קרוסיידר
רק"ם על בסיס הקרוסיידר
קרוסיידר 2, Gun Tractor - שלדות של קרוסיידר סימן 2 ששודרגו למבנה על עם גג פתוח, ונועדו לגרור את תותח ה-נ"ט 17 ליטראות ואת צוותו. היה בשימוש נפוץ בקרב יחידות נ"ט בקמפיין בצפון מערב אירופה, 1945-44. מספר קרוסיידר Gun Tractor נמכרו לארגנטינה לאחר המלחמה, שם הם עברו הסבה לתותחים מתנייעים.
שמריהו גוראריה
ביוגרפיה
נולד בעיר קרמנצ'וג שברוסיה, למנחם מנדל גוראריה, מחסידי רבי שלום דובער שניאורסון, ולשיינדל מושקא (לבית קושאנסקי). למד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ'. הוריו היו אמידים והוא קיבל חינוך פרטי ושיעורי מוזיקה.
השתדך בי"ב בתמוז ה'תר"פ, על-פי בחירת רבי שלום דובער שניאורסון. בי"א בסיוון ה'תרפ"א (1921) התחתן עם חנה, בתו הבכירה של רבי יוסף יצחק. קודם לנישואיו התעסק בניהול סניף הישיבה ברוסטוב. השלטונות טענו שעבר על החוק והוא נאסר לכמה שבועות. שוחרר לקראת חתונתו.
קרוסיידר
רק"ם על בסיס הקרוסיידר
קרוסיידר תומ"ת - ניסיון לאחר המלחמה להתקין תותח 5.5 אינץ' על שלדת קרוסיידר, כפלטפורמת ניסוי לקראת התקנה של התותח על הצנטוריון.
שמריהו גוראריה
ביוגרפיה
בתקופה שלאחר נישואיו התגורר ברוסטוב. בשנת ה'תרפ"ב (1922) הקים מפעל לייצור טבק ברוסטוב, בסיוע חותנו. המפעל כשל וגוראריה הסתבך בהליכים משפטיים. חותנו סייע לו להיחלץ.
בעת מאסרו של חותנו בשנת ה'תרפ"ז (1927) נטל הרב גוראריה חלק בניסיונות שחרורו. עם הגליית חמיו לקוסטרומה הוא הצטרף אליו. בראשית ה'תרפ"ח (1927) הצטרף אל חותנו כשעזב את ברית המועצות לריגה שבלטביה. הוא המשיך לסייע שם לפעילות חמיו. שנה אחר כך הצטרף לנסיעתו של חותנו הרבי לארץ ישראל בשלהי ה'תרפ"ט (1929) ובהמשכו לביקורו בארצות הברית.
התגורר כמה שנים בשווייץ.
בראשית שנות השלושים התגורר לצד חותנו בריגה. עסק שם בין היתר בארגון אפיית מצות ושילוחן, מימון הפעילות הדתית והחזקתם הגשמית של אנשי הדת. בשנת ה'תרצ"ב (1932) עבר עם חותנו להתגורר בוורשה שבפולין. חותנו מינה אותו למשיב בחסידות בישיבת תומכי תמימים בעיר.
בין השנים ה'תרצ"ה-ה'תרצ"ח (1935-1938) התגורר לפרקים בתל אביב-יפו. כמה נכסים שם רשומים על שמו.
בשנת תרצ"ט שב לפולין. באותה תקופה הציע חותנו לג'וינט לתת לו משרה הקשורה לסיוע ליהודים בברית המועצות.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו יחד עם חותנו תחת הפצצות הגרמנים. בהמשך יצא עם חותנו מפולין לריגה, ומשם לשוודיה. הם הגיעו לארצות הברית באדר א' ה'ת"ש (1940).
בארצות הברית
עם בואם לארצות הברית בשנת 1940 הקים חמיו ישיבת תומכי תמימים שם ומינה אותו למנהלה בפועל וכן ליושב ראש אגודת חסידי חב"ד העולמית.
בה'תש"ז (1947) נשלח על ידי חותנו למחנות העקורים באירופה, לדרוש בשלום החסידים שיצאו מרוסיה באותה עת, וכן לדאוג להקמת היישוב כפר חב"ד.
לאחר פטירת רבי יוסף יצחק שניאורסון
במשך שנים נחשב הרב גוראריה למועמד ה"טבעי" לתפקיד היורש של חותנו, משום שהיה נשוי לבתו הגדולה, ומשום ששני החתנים האחרים חיו במערב אירופה ולא בחצרו של האדמו"ר. לאחר פטירת חותנו אכן עלתה על הפרק מועמדותו לתפקיד אדמו"ר, בתמיכת חמותו, הרבנית . כעבור כחודשיים נפלה ההחלטה בין החסידים כי המנהיג יהיה רבי מנחם מנדל שניאורסון.
גם זמן מה לאחר ההתמנות הרשמית של גיסו, רבי מנחם מנדל שניאורסון, בי' בשבט ה'תשי"א, התקשה הרב גוראריה לקבל את מרותו של גיסו, כי סבר שהוא מתאים יותר לתפקיד. גם אחר כך נעשו השתדלויות כי הוא יהיה אחראי על רשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש. בראשית תשי"ב הוא התפטר וכעבור זמן קצר מונה מחדש על ידי גיסו. במשך הזמן קיבל את מרות גיסו ללא סייג. הוא החל להשתתף בהתוועדויות של גיסו, שהושיבו לימינו, היחיד באותו שולחן. נהג גם לרקוד עמו באופן אישי בהקפות בשמחת תורה.
גוראריה נשלח בידי הרבי כמה פעמים לרבנים ואישי ציבור בישראל ובמקומות אחרים.
על פעילותו בניהול ישיבות תומכי תמימים בעולם כתב:
הרב גוראריה היה בקיא בתורת חב"ד. ע"פ הוראת חותנו רבי יוסף יצחק היה חוזר מאמרי חסידות מדי שבת בשעת סעודה שלישית.
במשפט הספרים
בשנת ה'תשמ"ו ניהל בנו בארי מאבק משפטי נגד אגודת חסידי חב"ד העולמית על זכותו כיורש של ספריית חב"ד שהייתה שייכת לסבו. אשתו חנה תמכה בטענת בנה. הרב גוראריה ניסה להשפיע על בנו לחזור בו, ומשלא הצליח תמך בעמדת גיסו והתנער מתביעת בנו, שהפסיד לבסוף במאבק.
לאחר שעברה אשתו חנה לגור עם בנם בניו ג'רזי, נשאר הרב גוראריה לגור בניו יורק, בסמוך לגיסו. הרבי מלובביץ' ורעייתו חיה מושקא שניאורסון פנו אז לרב שניאור זלמן גוראריה (בן דודו של הרב גוראריה) וביקשו כי יטפל בצרכיו האישיים.
פטירתו
הרב גוראריה הובהל לבית הרפואה בניו יורק בשבט ה'תשמ"ט לאחר שאיבד את הכרתו, ושם נפטר כעבור שבועיים בשבת ו' באדר א', ובהלווייתו נטלו חלק בין השאר רבנים ואדמו"רים ואלפי בחורי ישיבות חב"ד מארצות הברית וקנדה, נקבר בבית קברות מונטיפיורי, בחלקת אגודת חסידי חב"ד צמוד לאוהל חב"ד לובביץ'. הרבי מלובביץ' הורה להדפיס מהדורה חדשה של ספר התניא לפני סיום ימי השבעה. בשנים הבאות נהג לציין את יום פטירתו בהוצאה לאור של קונטרסי מאמרים לעילוי נשמתו.
ששון
{{פירושונים|
אישים ששם משפחתם ששון
ראו גם
}}
13 (אלבום)
13 הוא אלבום האיחוד והתשעה עשר של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת', שיצא לאור ב-10 ביוני 2013 באירופה, וב-11 ביוני בארצות הברית.
אודות
לאחר סיבובי הופעות רבים בין השנים 1997–1999, החלה הלהקה לעבוד על האלבום עם המפיק המפורסם ריק רובין, אך יצירת האלבום התעכבה מכיוון שאוסבורן היה בעיצומו של עבודת אלבום האולפן התשיעי שלו "Down to Earth". בעקבות זאת, פנו שאר חברי הלהקה לפרויקטים אחרים שלהם: באטלר ללהקתו "GZR", ואיומי ל-Heaven & Hell. ב-11 בנובמבר 2011, בעת שהתארחו במועדון ויסקי אה גוגו בקליפורניה לצידו של הנרי רולינס, הודיעו שלושת חברי הלהקה על איחוד ועבודה משותפת על אלבום חדש יחד עם המפיק ריק רובין והמתופף בראד וילק מלהקת Rage Against the Machine ואודיוסלייב, מאחר שהמתופף המקורי ביל וורד סירב לחבור ללהקה, עקב "חילוקי דעות בענייני החוזה" לדבריו.
קידום האלבום
לפני הוצאת האלבום, ערכה הלהקה מופעי קידום באוסטרליה, ארצות הברית, דרום אמריקה ואירופה.
הסינגל מהאלבום God Is Dead? יצא לרדיו ב-14 באפריל 2013. הלהקה הופיעה בפרק האחרון של סדרת הטלוויזיה CSI, שם ביצעה את הסינגל השני מהאלבום "End of the Beginning".
מהאלבום יצאו שלושה סינגלים, להם הופקו וידאו קליפים: "?God Is Dead", "End of the Beginning"  ו"Loner"
מה-3 ביוני, היה האלבום זמין באתר iTunes.
סגנון האלבום
מבחינה מוזיקלית, האלבום אופייני לסגנון המוכר של בלאק סבאת', וניכרת חזרה לשורשים של הלהקה. מבקרי מוזיקה הצביעו על הדמיון בין "13" לאלבום הבכורה של הלהקה Black Sabbath, בייחוד בשיר הראשון שמהווה מעין מחווה לשיר הראשון של "בלאק סבאת'".
הטקסטים באלבום מהורהרים, פילוסופיים ובוגרים. השיר "Zeitgeist" הוא קטע פסיכדלי בדומה לשירים המפורסמים "Planet caravan" ו-"Solitude".
ביקורות
האלבום זכה לביקורות חיוביות מרוב מבקרי המוזיקה. אתר Metacritic, המשקלל ביקורות משלל מבקרים, העניק ציון ממוצע של 72 נקודות מתוך 100, מתוך 32 ביקורות. פרד תומאס מאתר AllMusic, שיבח את האלבום וכתב כי האלבום הוא "מבריק באופן בלתי צפוי, אפוקליפטי וחיוני עבור כל אוהד הבי מטאל שרוף". מבקר המוזיקה משה קוטנר מאתר הארץ כתב בביקורתו: "ללא הצליל ההפקתי הדוקרני והמחוספס מהעבר - 'בלאק סאבאת’' של '13', שעשוי בהחלט להיות תקליט הפרידה של הלהקה, מורכבים משילוב של שמרנות ומסורתיות לצד האופל הנצחי, נבואות זעם ומוגזמות פארודית, שרק הולמים חיי רוקנרול שערורייתיים של חמישה עשורים" שרון מולדאבי מאתר mako כתב על האלבום: "אבל זה בעיקר אלבום ניצחון של הגיטריסט האדיר - איומי, עם ריפים מעולים. וזה בעיקר אלבום שפחות משהוא מקרין תאוות בצע לקראת השיבה להופעות שבטח יהיו מתגמלות כלכלית, מדבק באהבת המוזיקה והיצירה שלו. אלבום מטאל שלא רק מכבד את הג'נטלמנים בשיבתם, אלא גם את 40 שנות המורשת שלהם."
הסינגל God Is Dead? זכה לביקורות חיוביות ביותר. ב-26 בינואר 2014, זכה השיר בפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע המטאל הטוב ביותר", לראשונה לאחר 14 שנים בהן לא חולק הפרס במסגרת קטגוריה זו.
רשימת השירים
מילות השירים נכתבו על ידי גיזר באטלר. הלחנים נכתבו על ידי באטלר, טוני איומי ואוזי אוסבורן.
מבצעים
להקת בלאק סבאת'
הפקה
לה בורז'ה
לה בורז'ה (צרפתית: Le Bourget) היא קומונה בפרברים הצפון-מזרחיים של פריז, צרפת. היא ממוקמת 10.6 ק"מ ממרכז פריז.
הקומונה כוללת את שדה התעופה לה בורז'ה, אשר בתורו מארח את מוזיאון האוויר והחלל הצרפתי. חלק קטן מאוד משדה התעופה לה בורז'ה נמצא על שטחה של הקומונה של לה בורז'ה, שבכל זאת נתנה את שמה לשדה התעופה. רוב שדה התעופה נמצא בשטחה של הקומונות של דוגני, בנוואיל דה פראנס וגונאס. המשרד לחקר וניתוח לביטחון התעופה האזרחית של צרפת ממוקם אף הוא בחלקו של שדה התעופה הנמצא בשטח הקומונה.
תחבורה
בקומונה ישנה תחנת רכבת RER (קו B).
מסיבת רשת
מסיבת רשת היא אירוע חברתי בו שחקנים נפגשים עם מחשביהם, ומשחקים משחקי מחשב רבי משתתפים באמצעות רשת מקומית.
מסיבות רשת יכולות להיות בגדלים שונים, החל משני משתתפים ועד מסיבות ענק בהשתתפותם של אלפי אנשים. מסיבות קטנות לפעמים מאורגנות באופן ספונטני על ידי קבוצת שחקנים, אולם המסיבות הגדולות בדרך כלל דורשות תכנון פרטני והרבה הכנות מצד המארגנים.
ישנן מסיבות רשת שמאורגנות באופן פרטי על ידי קבוצות של שחקנים חברים. מסיבות מעין אלה מתקיימות לרוב בביתו של אחד השחקנים. מסיבות גדולות יותר מאורגנות על ידי חברות וארגונים שלקחו על עצמם את המשימה, ומשקיעים ביחסי ציבור בקרב קהילת שחקני הרשת. חברות וארגונים אלה מסתמכים לרוב על פרסומות על מנת לממן את ההוצאות על המסיבות ועל הפרסים.
כחלק בלתי נפרד ממסיבות הרשת הגדולות, מתקיימים גם טורנירים ותחרויות נושאות פרסים במשחקים כגון Counter Strike, Quake III ו- Warcraft III.
מסיבת רשת יכולה להמשך סוף שבוע שלם, אך מסיבות ספונטניות לפעמים נמשכות רק כמה שעות. במסיבות הגדולות והארוכות, לרוב ישנו מקום מסודר לשינה, לאוכל, ולצפייה בטלוויזיה. כמו כן לרוב יימצא במקום צוות טכני מיומן שיעזור לשחקנים בפתרון בעיות במחשבים ובחיבורם לרשת המקומית. לעיתים אף יהיה חיבור זמין לאינטרנט על בסיס הרשת המקומית.
קבוצות מאורגנות של שחקנים ברשת, המכונות "שבטים" (Clans) אשר משחקים יחד בקבוצה במשחקים כדוגמת Counter-Strike, מנצלים את מסיבות הרשת כדי להיפגש ולהכיר אחד את השני פנים מול פנים, שכן בשאר הזמן הם משחקים ביחד דרך רשת האינטרנט ולא באים במגע אחד עם השני בעולם האמיתי. מטרת הקבוצות הללו היא בדרך כלל לנצח בטורנירים ובתחרויות וכך לזכות ביוקרה או בפרסים.
כריס פרנל
תומאס כריסטופר "כריס" פרנל (באנגלית: Thomas Christopher "Chris" Parnell; נולד ב-5 בפברואר 1967) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי. פרנל היה אחד מחברי הצוות הקבועים בתוכנית המערכונים הפופולרית "סאטרדיי נייט לייב" משנת 1998 עד ל-2006. לאחר מכן, גילם את ד"ר ליאו ספייסמן בסיטקום "רוק 30" ואף התפרסם בזכות היותו המדבב של הדמות ג'רי סמית' בסדרת הטלוויזיה הקומית המונפשת "ריק ומורטי", ובשל דיבוב הדמות סיריל פיגיס בסדרה "ארצ'ר".
ביוגרפיה
פרנל נולד בממפיס, טנסי שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-בפטיסטית. הוא סיים את לימודי התיכון בתיכון ג'רמנטאון, ולאחר מכן למד דרמה בבית הספר לאומנויות של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית (UNCSA). לאחר שסיים את לימודי התואר הראשון חזר לטנסי ולימד משחק וקולנוע בבית הספר התיכון בו למד. בסופו של דבר עבר ללוס אנג'לס כדי לטפח את קריירת המשחק שלו.
קריירה
פרנל הופיע לראשונה בסאטרדיי נייט לייב ב-26 בספטמבר 1998 כשחקן אורח, והפך למשתתף קבוע בעונה שלאחריה. בקיץ 2001, בעקבות קיצוצים ושכירת ארבעה חברי צוות חדשים, נאלץ יוצר הסדרה לורן מייקלס לפטר את פרנל כדי לפנות מקום לשחקנים חדשים או לאורחים שצריכים להפוך לשחקנים קבועים; אך הוא חידש את חוזהו באמצע העונה הבאה. במהלך הופעתו בסאטרדיי נייט לייב הופיע פרנל במערכונים רבים, וביצע חיקויים רבים של סלבריטאים. אחד המערכונים הידועים הוא הווידאו קליפ "Lazy Sunday" שצילם יחד עם אנדי סמברג. בספטמבר 2006 הודיע מייקלס כי יפוטרו 3 חברי צוות, וביניהם פרנל (בכך הפל פרנל לחבר הצוות היחיד בתוכנית שפוטר פעמיים).
פרנל הופיע בסרטים ובסדרות רבים, ביניהם חברים, תרגיע, מרפי בראון, סיינפלד, ברוקלין תשע תשע ועוד. כן הופיע בסדרה רוק 30. משנת 2011 עד 2014 שיחק בסדרת הקומדיה פרברי הגיהנום. באותה שנה שיחק בסדרה הקומית של CBS "אהבה מטורפת" בתפקיד השוטר דניס בארט.
בשנת 2012 שיחק בקומדיה הרומנטית "עד החתונה זה יעבור" לצד ג'ייסון סיגל ואמילי בלאנט.
פרנל דיבב דמויות במספר סרטים וסדרות, ביניהם בסרט "מפלצת של מלון" משנת 2012. כיום הוא מדבב באופן קבוע בסדרת האנימציה "ארצ'ר" של ערוץ FX Networks ובסדרה "ריק ומורטי" החל מ-2013 של ערוץ Adult Swim. בנוסף הוא מקריין בסדרת האנימציה לילדים "כוח מילולית". ב-2016 דיבב בסרט "אלנה והסוד של אוולור", הוא סרט מקורי של ערוץ דיסני.
בשנת 2019 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "זוג פלוס סלב" לצד דיימון ואינז ג'וניור, המשודרת ברשת CBS, והתארח בסדרה הקומית "עובדי אלוהים" של רשת TBS. באותה שנה הופיע בתפקיד משני בסרט "הצחוק האחרון".
בשנת 2020 דיבב את רון בסדרת האנימציה "מספיק טוב".
בשנת 2021 השתתף בסרט ההרפתקאות "אוהנה: לחפש את האוצר", בסרט "שכחתי שאין כמו בבית", החידוש לסרט הקאלט "שכחו אותי בבית", והחל לדבב בסדרת האנימציה "כלבי החלל" מבית נטפליקס.
בשנת 2022 שיחק בסרט הקומדיה "השמיניסטית" של נטפליקס בכיכובה של רבל וילסון, ובאותה שנה דיבב את דמותו של ג'ורג' וושינגטון בסרט ההרפתקאות המונפש "לילה מוטרף במוזיאון: שובו של קאמונרה"; הרביעי בסדרת סרטי "לילה מוטרף במוזיאון".
נייל
נייל (Nile, "נילוס") היא להקת דת' מטאל ברוטאלי/טכני מדרום קרוליינה, ארצות הברית אשר נוסדה בשנת 1993. הלהקה ידועה בתוכן הלירי המיוחד שלה, אשר עוסק רבות במצרים העתיקה ובמיתולוגיה המצרית.
ביוגרפיה
המוזיקה של נייל נכתבת בעיקר על ידי המייסד והגיטריסט, קארל סנדרס. היא משלבת דת' מטאל מסורתי עם אלמנטים מוזקליים מהמזרח התיכון, שמכילים כלים מצריים מסורתיים בכמה שירים. המוזיקה של נייל גם מאופיינת במהירות ובמורכבות הקיצוניים, שעליהם קיבלו הרבה אהדה מהמעריצים והעיתונאים.
הליריקה מבוססת על ההתעניינות של קארל בתרבות מצרים העתיקה ובעוד תרבויות עתיקות מן המזרח התיכון כמו מסופוטמיה. בזמן האחרון מצורפים פתקים לאלבומים: "Black Seeds of Vengeance", "In Their Darkened Shrines" ו-"Annihilation of the Wicked", שמסבירים על ההשראה או הרעיון של כל שיר באלבום. חלק מהשירים מבוססים על רעיונותיו של ה.פ. לאבקרפט, סופר אימה אשר השפיע על להקות רבות מסוגים שונים.