cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עונת 1954/1955 בפוטבול ליג
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
צ'לסי זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו לסטר סיטי ושפילד ונסדיי. במקומן לליגה הבכירה עלו בירמינגהאם סיטי ולוטון טאון (בפעם הראשונה בהיסטוריה).
כדורגלנים מצטיינים
רוני אלן מוסט ברומיץ' אלביון כבש 27 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
דון ריווי ממנצ'סטר סיטי זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
מקוק לבן-לחיים
מקוק לבן לחיים (שם מדעי: Macaca leucogenys) הוא מין של מקוק מקבוצת M. sinica. ותפוצתו בצפון-מזרח טיבט.
המקוק חי ביערות טרופיים ראשוניים ושניוניים ותואר לראשונה ב-2015 בעיתון American Journal of Primatology (העיתון האמריקאי לפרימטולוגיה).
מין זה שרוי בסכנת הכחדה בעקבות כריתת היערות שבהם הוא חי לטובת תיעוש האזור.
ענת כרם
ענת כרם (נולדה ב-1964) היא ביוכימאית ודוגמנית-עבר ישראלית.
ביוגרפיה
ב-1982 השתתפה בתחרות מלכת היופי של ישראל וקיבלה את התואר "נערת השנה" לאחר שהגיעה למקום השני. בהמשך לכך, ייצגה את ישראל בתחרות "מיס עולם". לאחר מכן החלה בקריירת דוגמנות.
היא הופיעה במסע פרסום של מועצת הפירות.
לאחר סיום קריירת הדוגמנות, עשתה דוקטורט בביוכימיה באוניברסיטת תל אביב, לאחר מכן למדה לימודי פוסט-דוקטורט במכון ויצמן. היא עוסקת בטיפול בגישת ביוסינתזה.
ב-2008 השתתפה בתצוגה של המעצב ירון מינקובסקי. ב-2012 הופיעה בתצוגת אופנה של "גולברי" במסגרת מחווה לדוגמניות עבר.
נשואה לאודי אנג'ל ואם לשניים.
הכדור השלישי
הכדור השלישי (באנגלית: The Third Bullet) הוא ספר מאת הסופר האמריקני סטיבן הנטר, אשר יצא לאור בשנת 2013. זהו הספר השמיני בסדרת הספרים שכתב הנטר אודות גיבורו הקבוע, סמל הנחתים בדימוס, בוב לי סוואגר.
עלילה
חמישים שנה לאחר רצח הנשיא קנדי מגלה עיתונאי פרט מידע אודות הרצח שטרם נחשף. לאחר שהוא נהרג בתאונת פגע וברח מבקשת אשתו את עזרתו של בוב לי סוואגר, סמל רובאות בדימוס בחיל הנחתים האמריקני על מנת שיסייע לה לפתור את התעלומה. סוואגר, אשר שירת כצלף בשורות סיירת החיל ולחם בווייטנאם נעתר לבקשתה ויוצא לפענח את התעלומה.
מריה אראסוריס
מריה אראסוריס (María Edwards de Errázuriz) (11 בדצמבר 1893 - 8 ביוני 1972) הייתה חסידת אומות העולם מצ'ילה, שהצילה יהודים בתקופת השואה בפריז, שם חייה בשנות ה-30 של המאה ה-20 ונשארה שם בזמן הכיבוש הגרמני.
שורש 53
שורש 53, גוּאַנְג בּוּ, או "יֶן בּוּ" (בסינית: 广部, פיניין: Guǎng (yǎn) bù) הוא השורש החמישים-ושלושה של הכתב הסיני. פירושו "בית על מצוק", "מרווח" או "מחסה" והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
מריה אראסוריס
ראשית דרכה
מריה אראסוריס נולדה למשפחה קתולית בצ'ילה. עברה לפריז יחד עם בעלה הראשון שקיבל משרה דיפלומטית. בשנת 1922 התאלמנה. היא הייתה עובדת סוציאלית שעבדה בבית החולים רוטשילד בפריז, בו אושפזו גם חולים יהודים.
פעילותה בתקופת השואה להצלת יהודים
מריה שיחקה תפקיד דומיננטי בפעולות הצלה של יהודים בבית החולים, החל מ-1942 הגרמנים הקיפו את בית החולים בגדר תיל וחולים יהודים שהבריאו נשלחו למחנה המעבר דראנסי ומשם נשלחו למחנות השמדה, מטרתה הייתה להסתיר כמה שיותר יהודים מהגרמנים. קלר היימן, עובדת סוציאלית יהודית במחתרת ההצלה, רופאים, כמרים וביניהם הכומר מנארדה (Abbot Ménardais) סיפקו מסמכים מזויפים והסתירו יהודים במוסדות נוצרים או במשפחות מאמצות. ב-16 ביולי 1942, יום תחילת גירוש היהודים מפריז, נעצרו בטי (בת 8) ומרסל (בן 4) פרידמן עם אמם ונשלחו לאצטדיון החורף (ולודרום ד'היבר - ול דיב) בפריז עם כ-13 אלף יהודים שנעצרו ביום זה. האם, בטי ומרסל חלו בגרדת ונשלחו מאצטדיון החורף לבית החולים רוטשילד. הילדים היו באגף לחולים במחלות מידבקות. הם ביקרו את אמם מדי פעם. יום אחד מצאו את מיטתה ריקה. האם הבריאה ונשלחה לדראנסי ומשם לאושוויץ, שם נרצחה. מריה אראסוריס ארגנה את הברחתם של בטי ומרסל פרידמן לטירת מולינה (Moulinet) שם שהו עד השחרור.
שורש 53
במילון קאנגשי יש 15 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
מריה אראסוריס
לאחר המלחמה
בשנת 1960 נישאה לבעלה השני, שהיה סופר צרפתי, הם חזרו לצ'ילה לצמיתות, שם בסופו של דבר נפטרו.
שורש 53
בנוסף, 广 הוא גם הצורה המפושטת של 廣 (גם הוא נהגה guǎng).
מריה אראסוריס
הנצחה
בשנת 2005 הוכרה מריה אראסוריס המנוחה כחסידת אומות העולם.
מריה קיבלה את אות הלגיון בשל תרומתה להצלת חיים רבים והתנגדותה למשטר הנאצי.
אנטיפטרוס השני
אנטיפטרוס (ביוונית: Ἀντίπατρος; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מלך מוקדון למשך תקופה קצרה.
ביוגרפיה
אנטיפטרוס היה בנו של פיליפוס, ואחיינו של קסנדרוס. סבו היה המצביא אנטיפטרוס. הוא ככל הנראה שרת בצבאו של בן דודו, הנסיך המצרי תלמי קראונוס, שתפס את השלטון במוקדון בשנת 281 לפנה"ס. בשנת 279 לפנה"ס, מת תלמי בקרב נגד הגאלים, ואחיו מלאגרוס נבחר כמלך החדש. תקופת מלכותו של מלאגרוס נעה במקורות בין "כמה ימים" לבין חודשיים. הוא ניהל את הממלכה בצורה לא טובה, ואנטיפטרוס נבחר למלך במקומו.
מלכותו של אנטיפטרוס גם היא לא ארכה ימים. על פי עדות דיודורוס הוא מלך רק 45 יום, ניהל בצורה כושלת את המלחמה נגד הגאלים, והודח בידי המצביא סוסתיניס, אשר פיקד על הצבא המוקדוני כולו. עם זאת, סוסתיניס סירב ליטול את הכתר, וגם נראה שאנטיפטרוס לא וויתר בקלות. בפועל, סוסתיניס שלט במוקדון שנתיים תמימות. לאחר מותו של סוסתיניס בשנת 277 לפנה"ס, התעוררה בלבו של אנטיפטרוס תקווה להשיג את הכתר מחדש. המתחרה הרציני ביותר שלו היה אנטיגונוס. אנטיגונוס גייס שכירי חרב רבים והנחיל לאנטיפטרוס תבוסה מוחצת. גורלו לאחר מכן לא ידוע.
אורי לנגנר
ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תק"ף לאביו רבי יצחק לנגנר, אב"ד טארטאקוב, שהיה מצאצאי רבי יצחק חיות בעל ה"זרע יצחק", והיה מגדולי תלמידי רבי אורי מסטרליסק, וכך קרא לבנו על שם רבו. על פי המקובל במסורת החסידית כבר בהיותו ילד היה רבי יהודה צבי ברנדויין מייסד חסידות סטרטין (שהיה רבו של אביו של רבי אורי) מקרבו ולומד אתו. אביו של רבי אורי נפטר כשהיה רבי אורי ילד, והוא גדל אצל גיסו רבי אביגדור אייזן.
בשנת ה'תקצ"ח הוא נישא לשרה, בתו של רבי אברהם ברנדויין האדמו"ר השני של חסידות סטרטין, לאחר נישואיו הוא עבר להתגורר ליד חותנו ושימש כדיין. לאחר פטירת חותנו בג' בטבת ה'תרכ"ה הוא מונה לממשיך דרכו באדמו"רות, לצד דוד מחותנו רבי אליעזר ברנדויין (בנו הצעיר של רב יהודה צבי ברנדויין) ששימש באדמו"רות בעיר אזיפלע. את חצרו ניהל בעיירה רוהטין.
רבי אורי התאפיין בעיסוקו בהחזרת יהודים בתשובה וללמד עליהם זכות, כפי שהעיד על עצמו בהזדמנות כי.
רבי אורי נקבר בחלקת אדמו"רי סטרטין, ברוהאטין, ממשיך דרכו בחסידות היה בנו רבי יהודה צבי לנגנר. עקב פטירתו בל"ג בעומר, הפך ציון קברו למקום עליה לרגל בל"ג בעומר, וכיום הילולא במקביל להילולא בהר מירון על ציון קברו של רבי שמעון בר יוחאי. בשנת ה'תשע"ג נמצאה המצבה המקורית של רבי אורי והיא הוקמה מחדש.
מכמונת מהירות
מכמונת מהירות היא מכשיר המשמש לאכיפה של מהירות הנסיעה המותרת של כלי רכב. ישנם סוגים שונים של מכמונות מהירות, המבוססים על עקרונות פיזיקאליים שונים, ודרכי הפעלה שונות - באופן אוטומטי או ידנית על ידי שוטר.
מדידה באמצעות לייזר
מכמונות מהירות מסוג זה משתמשות בפולסים של לייזר באור תת-אדום על-מנת למצוא את מרחק הרכב מהמכשיר בהפרשי זמן קצרים וקבועים מראש, וע"י כך לחשב את מהירות הנסיעה. המכשיר מופעל ידנית על ידי שוטר, בדרך-כלל ממרחק של כמה מאות מטרים. אם המכשיר מראה שמהירות נסיעת הרכב גבוהה מהקבוע בחוק, השוטר יסמן לנהג לעצור, וייתן לו את העונש הקבוע בחוק באותה מדינה - אזהרה, קנס, הזמנה למשפט או אף שלילת רישיון והחרמת הרכב. המכשיר נכנס בעולם בשנות ה-90 של המאה ה-20, וגם בישראל, אך ב-2001 הוגשה עתירה לבית המשפט העליון על מידת אמינותו. בספטמבר 2003 קבע בית הדין לתעבורה בירושלים כי תוצאות המדידה של אקדח הלייזר קבילות בבית משפט. במקביל הוגשה עתירה בטענה שקרן הלייזר של מד המהירות עלולה לפגוע בעיני הנוסעים.
בשנת 2009 שוב הוגשה עתירה בעניין אמינות מד מהירות הלייזר שבידי משטרת ישראל
ב-2 בינואר 2018 חשף מפקד אגף התנועה, ניצב דורון ידיד שהמשטרה החלה לערוך ניסוי שבמסגרתו נהג שיצולם במצלמות האכיפה בכבישים כשהוא נוסע במהירות מופרזת או באור אדום יקבל מיסרון על כך שהוא ביצע עבירה - עוד לפני קבלת הדו"ח.
בישראל, על פי פסיקת בית המשפט, ניתן להרשיע אדם באמצעות קריאת מהירות של מד-לייזר אך ורק אם המדידה נעשתה ממרחק של פחות מ-300 מטרים, והמכשיר עבר כיול באותו יום.
מדידה באמצעות אפקט דופלר
מכמונות מהירות מסוג זה הן למעשה גרסה מזערית של מכ"ם דופלר, המשתמש באפקט דופלר על-מנת למצוא את מהירות הנסיעה. המכשיר משדר גל אלקטרומגנטי בתדר מסוים אל עבר כלי רכב אשר מגיע ממולו, ובעקבות אפקט דופלר, לגל המוחזר תדר מעט שונה. באמצעות מדידת הפרש התדרים, ניתן לחשב את מהירות הנסיעה. מכמונות מסוג זה קיימות בתצורה ידנית או אוטומטית.
הפעלה אוטומטית
מכמונות מהירות אוטומטיות מוצבות בצידי הדרכים, בדרך-כלל בשולי כבישים מהירים, והן מכוונות מראש לצלם רק רכבים שנוסעים במהירות גבוהה מהמותר בחוק עבור אותו קטע כביש ספציפי. עקב מחירן הגבוה של מכמונות אלו, ועל-מנת ליצור הרתעה גדולה יותר, נוהגים גורמי אכיפת החוק לפזר מספר גדול של מכשירי דמה, הזהים בצורתם למכמונת מהירות אך חלולים מבפנים. ממבט חטוף לא ניתן להבדיל בין מכמונת אמיתית לבין דמה, ובכך נוצרת הרתעה שמונעת מנהגים מלעבור על החוק.
בשנים 2011–2012, התקין אגף התעבורה של משטרת ישראל עשרות מצלמות מהירות חדישות הפועלות באופן אוטומטי. בנובמבר 2013 הסכימה המשטרה לפרסם רשימה מלאה שלהם ומיקומם.
במרץ 2018 נחשף כי למצלמות המהירות שהתקינה משטרת ישראל אין תו תקן ישראלי, ולכן טענו נהגים שהן לא אמינות, אף על פי שהן מופעלות באירופה בהצלחה כ-15 שנים. עקב כך זיכה בית המשפט 21 נהגים מעבירות תנועה. אולם מיד אחר כך הודיע מכון התקנים הישראלי שבבדיקה שנערכה נמצא שמצלמות אמינות, וגם בדיקה שערך הטכניון קבע שהן אמינות.
מדידה באמצעות מהירות ממוצעת
בכבישי אגרה אוטומטיים, העושים שימוש בטכנולוגיית זיהוי מספר הרכב מתוך תמונה על-מנת לגבות את אגרת הדרך, ניתן לחשב בקלות את המהירות הממוצעת של הרכב בקטע דרך ידוע מראש. אם המהירות הממוצעת של כלי הרכב לאורך קטע דרך מסוים עולה על המהירות הקבועה בחוק, הנהג מקבל קנס. שיטה זו נהוגה בצרפת. בישראל, נכון ל-2018, הכבישים בהם קיימת מערכת אוטומטית לזיהוי לוחיות רישוי הם כביש 6, מנהרות הכרמל והנתיב המהיר בכביש 1, אולם נכון ל-2010 לא נעשה במערכת זו שימוש על-מנת לאכוף מהירות נסיעה.
הערות שוליים
Speed limit enforcement
ספיד (קומיקס)
ספיד (באנגלית: Speed) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס הצעירים ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Young Avengers #10 מפברואר 2006, ונוצרה על ידי הכותב אלן היינברג והמאייר ג'ים צ'ונג. דמותו ממודלת לפי דמותו של קוויקסילבר.
ספיד הוא האלטר אגו של תומאס "טומי" שפרד, בנם של ויז'ן ומכשפת השני מגלגול קודם ואחיו התאום של ויליאם קפלן. גדל בספרינגפילד, ניו ג'רזי, אך עבר ממוסד לעבריינים אחד למשנהו. מאחר שטומי אייד "בטעות" את בית ספרו בעזרת כוחות המהירות שלו, הוא נכלא במתקן אבטחה מרבית. לפני שהאוונג'רס הצעירים שיחררו אותו, טומי עבר ניסויים רבים מתוך מטרה להפוך אותו לכלי נשק.
את דמותו של טומי בסדרת היקום הקולנועי של מארוול "וונדה-ויז'ן" מגלם ג'ט קליין, ששב לגלם את דמותו בסרט "דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף".
החיים שאחרי
טומי, בילי וחבריהם מצאו את מכשפת השני, לאחר התקופה בה הפכו להיות משפחה, טומי ובילי החליטו לשנות את שם משפחם למקסימוף.
פמפיל שיקארו
פמפיל שיקארו (ברומנית: Pamfil Șeicaru), אפריל 1894 - 21 באוקטובר 1980, היה עיתונאי רומני, פוליטיקאי ועורך, שגלה מרומניה לאחר כניסת הצבא האדום ונידון למוות בהיעדרו ומאוחר יותר זכה לחנינה.
שיקארו הוסמך כמשפטן ושירת במלחמת העולם הראשונה כקצין בצבא רומניה. ב-1918, לאחר שחרורו מהצבא, התחיל לעבוד כעיתונאי. הוא נבחר לפרלמנט הרומני, כציר עצמאי, שלוש פעמים, בשנים 1928, 1931 ו-1933.
שיקארו היה מנהל העיתון Bucovina, שהופיע בצ'רנאוץ והשתתף בכתיבת כתב העת Gândirea (המחשבה). ב-1923 קיבל את תפקיד העורך הראשי בעיתון Cuvântul (המילה). ב-1928 ייסד את כתב העת Curentul (הזרם) בעל המגמות הימניות ולעיתים אפילו ימניות קיצוניות והנהיג אותו עד עזיבת רומניה ב-1944.
שיקארו לקח חלק במסע ההכחשה שלאחר מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט הוא פרסם לאחר המרד, ב-17 בפברואר 1941, בעיתונו מאמר בשם "הוצאת הדיבה העגומה של האומה" ובו טען "שאינו יכול להאמין שאלה שהובילו בני אדם לבית המטבחיים לשחוט אותם כמו בהמות היו רומנים ולא זרים. איזה שם הוציאו לנו בקהילת העמים? איזה מוניטין ישאירו לנו?" ומכאן הגיע למסקנה: "מעשיהם הוכיחו כי מוצאם אינו רומני".
ב-1944 עזב את רומניה והתיישב בספרד, שם התכונן לפרסם כתב עת שיתמוך באינטרסים הרומנים. הוא נשאר בספרד 30 שנה. ב-1945, ברומניה, נידון למוות בהיעדרו, אך ב-1966 קיבל חנינה וב-1977 ערך ביקור חשאי ברומניה. לאחר עזיבת ספרד קבע את מושבו בדכאו, גרמניה, שם חי עד מותו.
ויליאם פיליפס
ויליאם דניאל פיליפס (אנגלית: William Daniel Phillips; נולד ב-5 בנובמבר 1948) הוא מדען ופיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1997.
ב-1996 קיבל את מדליית אלברט אברהם מייקלסון מטעם מכון פרנקלין.
בשנת 1997 זכה פיליפס בפרס נובל לפיזיקה, יחד עם סטיבן צ'ו וקלוד כהן-טנוג'י, על פיתוח שיטות לקירור ולכידת אטומים בעזרת קרני לייזר.
פיליפס מכהן כפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת מרילנד.
נשוי לג'יין ואב לשתי בנות: קייטלין וכריסטין.
חוקי ג'ים קרואו
חוקי ג'ים קרואו (באנגלית: Jim Crow laws) היו חוקי מדינה פדרליים, וכן חוקים מקומיים, בעיקר במדינות דרום ארצות הברית. הם נחקקו לאחר תקופת השיקום שלאחר מלחמת האזרחים האמריקנית ואיפשרו - ואף דרשו - הפרדה גזעית בכל המרחב הציבורי, לכאורה תוך הענקת סטטוס נפרד אבל שווה לאמריקאים שחורים. בפועל, חוקים אלה הובילו למתן שירותים נחותים ויחס מפלה לעומת אלה שקיבלו אמריקאים לבנים, ויצרו נחיתות כלכלית, חינוכית וחברתית שיטתית. במרבית מדינות הדרום התירו חוקים אלה שלילת זכות הבחירה משחורים, דבר שאיפשר לפוליטיקאים, בדרך כלל מהמפלגה הדמוקרטית, להיבחר בזכות קולות הלבנים. חלק מהפוליטיקאים מן המפלגה הדמוקרטית נקטו הפחדה ודיכוי של פעילים שחורים שעודדו אמריקאים שחורים אחרים להצביע. עקב כך רבים מהשחורים בארצות הברית לא הצביעו כלל, מה שהקשה על ביטול חוקי ג'ים קרואו. החוקים נאכפו עד שנות ה-60 של המאה ה-20.
החוקים נקראו על שם "ג'ים קרואו", שהיה כינוי לעגני לאדם שחור בארצות הברית. כינוי זה מבוסס על שיר-ריקוד קריקטוריסטי משנות ה-30 של המאה ה-19 בשם "ג'ים קרואו מקפץ". ג'ים קרואו היה שם סטריאוטיפי לדמות עבד שחור עליז, הרוקד ושר במופע מינסטרל.
דוגמאות לחוקי ג'ים קרואו: הפרדה בין שחורים ללבנים בלימודים בבתי הספר הציבוריים, בשהייה במרחב הציבורי, בשימוש בתחבורה ציבורית, בגישה לשירותים ציבוריים, בכניסה ובילוי במסעדות ובשימוש בברזיות ציבוריות. נישואים בין-גזעיים היו אסורים ולעיתים אף התרועעות חברתית בין-גזעית הייתה אסורה. רשויות מקומיות רבות שיתפו פעולה עם ארגונים שדגלו בהפרדה גזעית והיו כופות, לעיתים באמצעות איומים ואלימות, על בעלי עסק לבנים להימנע מלשרת שחורים. כתוצאה מכך, בסיטואציות רבות אמריקאים שחורים היו נוסעים במושב האחורי של האוטובוס אל מחוץ לעיר כדי לרכוש עודפי מזון במחיר כפול. היו מקרים בהם אמריקאים שחורים נכנסו בטעות לשכונה לבנה או לעסק שבעליו לבנים, ואז הם הותקפו על ידי המקומיים. באותן שנים היה נפוץ ליישם 'רדליינינג' - מדיניות שסללה את דרכם של שחורים לחיים בגטאות. גם צבא ארצות הברית היה מופרד גזעית עד פרסומו של צו נשיאותי 9981 על ידי הנשיא הארי טרומן ב-1948.
התנגדות לחוקים
חוקים אלה הם שהובילו לתחילת מחאת השחורים בהנהגתו של מרטין לותר קינג ב-1954, אם כי הללו היו שונים מחוקי השחורים של 1800–1866, שאף הם הגבילו את זכויות האזרח ואת חירויות הפרט של אפרו-אמריקאים. ההפרדה הגזעית בבתי ספר הממומנים על ידי המדינה הוכרזה בלתי חוקתית על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1954 בפסק דין בראון נגד מועצת החינוך. שאר חוקי ג'ים קרואו בוטלו על ידי חוק זכויות האזרח (1964) וחוק זכות ההצבעה (1965).
הרשלה (סרט)
הרשלה הוא סרט מוזיקלי ישראלי משנת 1977 בבימויו של יואל זילברג, עם מייק בורשטיין בתפקיד הראשי.
התסריט נכתב על ידי יואל זילברג ודוד גורפינקל (צלם ראשי) והמוזיקה הולחנה על ידי דובי זלצר. את המילים לשירים כתב דן אלמגור.
העלילה היא על התנגשויות של מוצא ותרבויות, אשכנזים מול יוצאי המזרח. בתחילה יש מריבות אבל בסוף כולם מתאחדים.
תקציר העלילה
הרשלה קנאק (מייק בורשטיין) הוא מוזיקאי צעיר, נגן קלרינט שמגיע לישראל מרוסיה בתקווה גדולה לייסד בה תזמורת. הרשלה היא נינו של הבדחן הידוע הרשל'ה אוסטרופולר והוא מדמיין את ישראל כמקום שבו כל היהודים אוהבים ומכבדים זה את זה ללא הפליה.
הוא מתקבל באדישות על ידי הפקיד יהודה וייספיש (מוסקו אלקלעי) אבל שמתברר לו שהרשלה הוא קרוב של מנכ"ל עיריית תל אביב, אליעזר קנאק (שמואל רודנסקי) מיד משתנה התנהגותו והוא מסדר להרשלה דירה בבניין מגורים חדש שמשקיף על הבתים הדלים של שכונת התקווה.
הרשלה הוא נטע זר בשכונה ונגינתו בקלרינט מוציאה עליו את חמתו של חממה (אריה אליאס), מובטל שמעסיק עצמו כל הזמן במשחק שש בש עם מוכר הגרעינים חיימיקו (אלברט כהן) ובמריבות עם אשתו ברכה (רבקה גור). הוא לא מסוגל לשמוע את נגינתו של הרשלה, זורק אבן לעבר דירתו, מנפץ את השמשה ואחר כך מכחיש כל קשר לכך.
לחממה יש בן צעיר בשם עזרא (רונן ספיר) שהרשלה מנסה ללמד אותו נגינה בקלרינט, ובת בוגרת, יפה (אסתי כץ גרנות) שמופיעה בלהקת סדנה מקומית של רקדנים וזמרים בני השכונה בהדרכת הבמאית רות (מנדי רייס-דייוויס), עולה חדשה מבריטניה. אלברט (אשר צרפתי) הוא חבר של יפה, טיפוס אלים שמתנגד שיפה תמשיך להתאמן בסדנה ומתעמת כל הזמן עם רות. כאשר הרשלה מזמין את חממה לשמוע את נגינתו של עזרא, הוא מתרכך והופך לידידו.
הרשלה נפגש עם אליעזר קנאק מנכ"ל העירייה ומבקש שיעזור לו במימון קניית כלים לתזמורת השכונה וקנאק דוחה אותו. הרשלה מגייס את כל אנשי השכונה להפגנה מול בניין העירייה והם שרים "עם אחד בלב אחד". קנאק מזמין משטרה והם נעצרים ביחד עם אלברט שמתפייס עם הרשלה בחדר המעצר. קנאק מאשר לבסוף את התקציב להקמת תזמורת השכונה.
לבסוף נערך קונצרט של תזמורת השכונה בבית הבימה שבסופו הם צועדים ברחובות נווה צדק.
ארגאלוס
ארגאלוס (ביוונית: Άργαλος) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, מלך ספרטה בנו של אמיקלס ואחיו של קינורטס.
שפע ימים
שפע ימים בע"מ הייתה חברת אקספלורציה לחיפושי יהלומים, אבני חן וזהב. החברה הוקמה במטרה לכרות אוצרות טבע באזור הכרמל.
רקע להקמת החברה
בשנת ה'תשמ"ח 1988. ביקר ראש עיריית חיפה, אריה גוראל, במעמד חלוקת דולרים אצל הרבי מנחם מנדל שניאורסון, במהלכו אמר לו הרבי: "בחיפה יש ים, ואין להתרשם מדבר שהוא עמוק. זהו מהעניינים של חיפה שיש לו ים, ושם יש עמק, ובעמק נמצאים אבנים טובות ומרגליות. הקב"ה עשה דבר פלא – הוא הטמין אותם בעומק הארץ, ועל כל פנים, בעומק המענה" (חדירת המחרשה). באותה עת לא זכו דבריו לתשומת לב של ממש.
בסוף שנות ה-90, ביוזמת אשת חסיד חב"ד תושבת לוד שהכירה את דברי הרבי אל גוראל, פנו קבוצה של חסידי חב"ד לאיש העסקים וחסיד חב"ד אברהם טאוב במטרה לבחון באופן מעשי את דברי הרבי, שנפטר מספר שנים קודם. טאוב נולד בישראל בשנת 1951 כבן למשפחת יהלומנים נתנייתית. לאחר שירותו הצבאי השתלב בעסקי המשפחה והקים את קבוצת החברות "NDC" שעסקו בייצור ושיווק תכשיטים משובצים ביהלומים במרכזי מכירה לתיירים וישראלים. כמו כן שימש טאוב בשליחות מטעם חב"ד ברוסיה בתקופת מסך הברזל. על פי דברי טאוב, הם רואים בדברי האדמו"ר נבואה שעתידה להתגשם ולפיכך בנוסף להיבט העסקי, עבודתם היא שליחות הן להגשמת דברי רבם והן למען הבאת ברכה לעם ישראל. טאוב שימש כמנכ"ל החברה עד פטירתו ב-2019.
בקונטרס תורני שנכתב על ידי חסידי חב"ד ויצא לאור בשנת 2010 – הנקרא "אבנים טובות ומרגליות באדמת ארץ ישראל" – מובאים מקורות תורניים שונים המצביעים על קשר בין האזורים אליהם התייחס הרבי, לבין היתכנות הימצאותם של אבנים טובות ומרגליות בהם ע"פ מקורות חז"ל, ובמיוחד בקשר שבין נחלת שבט זבולון המקראי ליהלומים. התפרסמה גם ביקורת שהציטוט האמור מדברי הרבי אינו מדויק כלל, ובעצם הרבי בדבריו כלל לא דיבר על מרגליות שבאזור נחל הקישון והעמקים.
עבודות האקספלורציה
החיפושים בהם פועלת החברה הם בהתאם לסטנדרטים עולמיים ומורכבים ממספר שלבים. תהליך החיפוש והחקירה של אבנים יקרות הוא מטבעו תהליך "מתגלגל", שתוכנו, היקפו ועיתויו מסתמכים על מידע מצטבר הנאסף בד בבד עם התקדמותו.
החומר שנאסף במסגרת האקספלורציה מובל למתחם התפעולי ולמעבדות החברה בעכו, ועובר תחילה טיפול בשלבים הכולל בין היתר שטיפה, סינון, ניפוי והפרדה באמצעות מכשור טכנולוגי ייעודי שנרכש בחו"ל. בשלב השני מתבצעים מיון והפרדה מינרלוגית על ידי צוות מקצועי שהוכשר במיוחד לצורך כך. החברה מבצעת מעת לעת בדיקות גאוכימיות באמצעות מיקרוסקופ אלקטרוני סורק במעבדות חיצוניות בישראל ובחו"ל לצורך בדיקת ההרכב הכימי של מינרלים אינדקטורים לקימברליט (Kimberlitic Indicator Minerals – KIM) שנמצאו על ידה.
בהתאם לתעודת תגלית שקיבלה החברה ב-מרץ 2020 פועלת החברה אל מול רשויות התכנון לאשר הקמת מכרה להפקת אבני חן ראשון מסוגו בישראל.
ממצאי החברה
במסגרת האקספלורציה של החברה נמצאו עשרות אלפים של מינרלים אינדיקטורים (KIM) להימצאות יהלומים, בהם גארנט, אילמניט, ספינל וקלינופירוקסן. ממצאי החברה כוללים גם יהלומים (42 יהלומי מיקרו ו-34 יהלומי מאקרו), יהלום (מיקרו) אחד שנמצא כאמור על ידי דה-בירס, וכן אבני חן אחרות – ספיר, אודם וכ-2500 קריסטלים מהמינרל הנדיר מואסניט.
במסגרת פעולות האקספלורציה האמורות נמצאו גם מספר גרגרי זהב וכסף, אך עיקר מאמציה של החברה מושקעים בחיפוש אחר מרבצי היהלומים ואבני החן.
בשנת 2004 לאחר ביקור בשטחי החיפוש של החברה בהר הכרמל, של משלחת גאולוגים מסינדיקט היהלומים - דה בירס, התקבל דו"ח המאשר את ממצאי החברה להימצאות יהלומים באחד מאזורי החיפוש ברכס הכרמל.
החברה דיווחה החל משנת 2001, כי במסגרת פעילותה מצאה גבישי מואסניט - באותה עת היה הגדול שבהם בגודל של 3.5 מ"מ.
בעקבות ממצא זה פרסמה החברה בשנת 2009 פוסטר במסגרת כנס החברה הגאולוגית בשם Moissanite Discovery ומאז המשיכה לעסוק בחיפושי מחקר במטרה לאתר את סלע המקור של המואסניט בשטחי פעילותה.
בבדיקה מינרלוגית שנערכה במעבדות "שפע ימים" לגבי מדגמים שנאספו בתוך שטחי המחקר, נמצאו גרגרים נוספים של מואסניט בגדלים שמתקרבים לגודל של 3 מ"מ. הייחודיות של הגרגרים הללו היא בעובדה שהם מכוסים ב"קליפה" בצבע לבן או אדום. החברה החליטה לשלוח מספר גרגרים לבדיקה בז'נבה על ידי ד"ר אדווין גנוס (Dr. Edwin Gnos) הנחשב למומחה בתחום זה.
בחודש אפריל 2012 התקבל מד"ר גנוס דו"ח בו צוין כי הוא מאמין שהגרגרים הם חלק מתוך מקור קימברליטי - "primary Kimberlite" כהגדרתו. עוד צוין במסקנות הדו"ח שגרגרי המואסניט לא הובלו מרחק רב מהמקור שלהם וכי גרגרים גדולים אלו הם ממקור טבעי. בנוסף המליץ ד"ר גנוס להמשיך ולחקור את האזור בו נמצאו גרגרים אלו.
בחודש אוגוסט 2012 דיווחה החברה על מציאת גביש בגודל 4.1 מ"מ. בחודש דצמבר 2015 דיווחה החברה כי מצאה גביש נוסף של מויאסנייט בגודל 4.14 מ"מ.
ב-13 באוגוסט 2012 דיווחה החברה כי מצאה בשטחי החיפוש אבן יקרה ונדירה מסוג מואסניט בגודל של 4.1 מ"מ, לדברי החברה מדובר באבן הגדולה ביותר מסוג זה שהתגלתה עד היום בעולם.
ב-24 בינואר 2013 דיווחה החברה כי מצאה אבן חן יקרה מסוג ספיר בגודל של 5.72 קרט.
באוגוסט 2014 פרסם המכון הגמולוגי האמריקאי GIA מאמר המבוסס על מחקרם של הפרופסור לפיזיקה עמנואל פריש (Emmanuel Frisch), מנהלת פרויקט שפע ימים ורד טולדו, והמחברת ומומחית אבני החן אנטואנט מאטלינס (Antoinette Matlins) בו נבחנו גבישים של מואסניט אשר נמצאו על ידי חברת שפע ימים, בהם בגדלים שטרם נמצאו בעולם. הם ציינו כי 30 הגבישים שנבחנו היו בעלי שש צלעות, דו-פירמידיים עד שטוחים, עם נוכחות רבה של פינקואיד (pinacoid), וכי הם היו שקופים עם צבעים הנעים בין כחול עמוק לירוק בהיר. לדברי השלושה, בהתבסס על מציאת שפע גבישים שבורים ניתן להניח שאפשר למצוא גבישים במידות גדולות יותר.
ב-7 באוגוסט 2014 העניק רשם הפטנטים וסימני המסחר, לשפע ימים, תעודות רישום ובעלות על סימני מסחר (בעברית ובאנגלית) כדלהלן: "מויסאנייט טבעי על ידי שפע ימים" "NATURAL MOISSANITE BY SHEFA YAMIM"
בינואר 2016 דיווחה החברה כי מצאה מספר מינרלים שאינם מוכרים למדע, כשהמהותי שבהם הוא המינרל טיסטאריט (Tistarite-Ti2O3) שעד אז אותר רק במטאוריט בודד שהגיע מהחלל החיצון. לטענת החברה זהו גילוי הראשון בטבע של מינרל מסוג זה שמקורו בכדור הארץ.
ב־7 בינואר 2019 דיווחה החברה כי בעקבות תוצאות מחקרים מדעיים שנערכו על ידי מעבדות באוסטרליה ובאיטליה, נתקבל אישור רשמי מהמדענים של האגודה הבינלאומית למינרלים IMA – International Mineralogical Association על רישום מינרל חדש בטבע, ייחודי ונדיר ביותר שהתגלה בשטחי הפעילות שלה. המינרל החדש, המופיע לראשונה בטבע התגלה בתוך אבן החן הייחודית "ספיר כרמל", שנמצאה על ידי חברת הבת במקטע התיכון של הקישון - נקרא על ידי החוקרים בשם הייחודי: "כרמלטזייט" המורכב מצירוף של הר הכרמל – האזור בו נמצא המינרל החדש והאלמנטים שממנו הוא מורכב טיטאניום - זירקון - אלומיניום (TAZ)
החברה מחזיקה בהיתרים בלעדיים (חקירה וחיפוש) שקיבלה מהמפקח על המכרות במשרד האנרגיה והמים בשטח כולל של כ-660 אלף דונם. שטחי ההיתרים כוללים את אפיק נחל קישון בעמק זבולון, עמק יזרעאל, הכרמל, אזור רמות מנשה ומגדל העמק. התמקדותה של החברה באזורים אלו נובעת, בין היתר, ממידע גאולוגי וגאופיזי מוקדם, לפיו רכס הכרמל מורכב מגופים מגמטיים בהם התרחשה פעילות געשית המצביעה על אפשרות מציאת אבנים יקרות; נחל קישון ואגן הניקוז שלו (לרבות עמק יזרעאל שמתנקז לנחל קישון) המהווים תוואי להובלת אבנים יקרות שמקורן בגופים המגמטיים המצויים על הר הכרמל; ואזור רמות מנשה בו נמצאו עדויות לקיומו של מבנה גאופיזי תת-קרקעי גדול (אנומליה גאופיזית).
ב-מרץ 2020 קיבלה החברה "תעודת תגלית" למחצב קורונדום עשיר בטיטניום, בתעודה מצוין כי המינרל אינו סחיר בשוק העולמי כאבן חן ותעודת התגלית תישלל מהחברה אם לא תצליח לשווקו בעולם.
הצטרפות לבורסה
מאז 2015 החברה פועלת תחת הערת עסק חי לגבי יכולתה להמשיך ולהתקיים.
ב-18 בדצמבר 2017 נרשמו מניות החברה למסחר בבורסת LSE בלונדון בסימון SEFA והחל המסחר בהן.
במרץ 2020 הגישה החברה לבית המשפט בקשה לאישור הסדר נושים בינה ובין נושיה.
ב-אוגוסט 2021 החליטו הדירקטוריון ובעלי המניות למכור את החברה כשלד בורסאי ולהמשיך את פעילות האקספלורציה והכרייה כחברה פרטית עם אותם בעלי מניות בשם: שפע בישראל (ג'י. אם.) בע"מ.
שיווק תכשיטים
ב-ינואר 2022 חתמה שפע בישראל חוזה שיווק בבלעדיות עם חברת הולי ג'מס (אי.סי.) בע"מ שנשלטת על ידי שפע בישראל (92%).
בהתאם להסכם בין החברות, לחברת הולי ג'מס זכות הקניה הבלעדית של אבני הגלם הנכרות על ידי שפע בישראל ובהתאם לכך היא המשווקת הבלעדית שלהן.
הולי ג'מס מלטשת את אבני החן ומשבצת אותם בתכשיטים יוקרתיים, הן בקולקציות מסחריות והן בקולקציות המסווגות על ידה כ- "One of a kind".
הולי ג'מס בשותפות עם שפע בישראל מפעילה מרכז מבקרים וחנות מפעל במעבדות החברה שבאזור התעשייה הדרומי של עכו.
משקיעי החברה ובעלי תפקידים בה
משנת 1999 ועד ליום תחילת המסחר בבורסה גייסה החברה 181 בעלי מניות פרטיים מהארץ ומחו"ל שהשקיעו כ-14 מיליון דולר.
נכון לאוגוסט 2021 לחברת שפע בישראל מאות בעלי מניות, וגיוס ההון הכולל שלה מיום הקמתה מתקרב ל-40 מיליון דולר.
עד לחודש מרץ 2012 שימש כגאולוג ראשי של החברה אלן רופ (אביו של החזאי דני רופ). אלן רופ היה בעל ניסיון בחיפושי יהלומים במכרות ביבשת אפריקה. בעקבות פטירתו של אלן רופ ב-2012 מונה כגאולוג ראשי הווארד גלן קופרשמיט. קופרשמיט בעל ניסיון של למעלה משלושים וחמש שנים בתחום תעשיית החיפוש והכרייה של אבנים יקרות. באפריל 2013 החליט קופרשמיט לסיים את תפקידו כגאולוג ראשי.
ביוני 2020 מונתה ד"ר רלי ולד ליועצת גאולוגית ראשית של החברה. ומר ג'יימס קמפבל, מנכ"ל חברת כריית היהלומים בוטסואנה דיימונד בדרום אפריקה ולשעבר חבר דירקטוריון בחברת דה בירס, מונה ליועץ גאולוגי חיצוני.
לאחר פטירתו של מייסד ומנכ"ל החברה אברהם טאוב בספטמבר 2019 מונתה ביוני 2020 בתו טלי שלם למנכ"ל החברה.
מרשק
{{פירושונים|
ראו גם
}}
איירון לאד
איירון לאד (באנגלית: Iron Lad) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס הצעירים ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Young Avengers #1 מאפריל 2005, ונוצרה על ידי הכותב אלן היינברג והמאייר ג'ים צ'ונג.
איירון לאד הוא האלטר אגו של נתניאל "נייט" ריצ'רדס, צעיר מהמאה ה-30 אשר ניצל ממעשה בריונות בידי נבל-העל קאנג הכובש, שהיה גרסה מבוגרת שלו מזמן חלופי. קאנג לוקח את הצעיר במרחבי הזמן כדי להראות לו את המלחמות הרבות שיהפכו אותו בסופו של דבר למי שהוא בעתיד, מתוך כוונה שמראות אלו יספקו לו השראה. אולם, נייט הצעיר נחרד לראות את החיים העתידיים שלו כמבוגר מרושע. כשהוא חמוש בחליפה ביו-מתכתית העונה לכל פקודותיו, הוא גונב את טכנולוגיית המסע בזמן וחוזר לזמן ההווה מתוך מאמץ לשנות את גורלו. הוא מבקש את עזרתה של קבוצת האוונג'רס, אך מגלה שהיא התפרקה. או אז, הוא מוריד את מערכת ההפעלה הישנה של ויז'ן לתוך השריון שלו, ומגלה בעזרתה תוכנית אל-כשל למקרה והאוונג'רס יתפרקו. לפי תוכנית זו הוא מקים את קבוצת האוונג'רס הצעירים.
נקרא על שם אביו של ריד ריצ'רדס, מדען גאון אשר ערך ניסויים במסע בזמן.
אמיקלס
אמיקלס (ביוונית: Ἀμύκλας) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית. מלך ספרטה ובנם של לאקדמון וספרטה.
אמיקלס היה בנם של לאקדיימון וספרטה. הוא היה אחיה של אורידיקה שנישאה לאקריסיוס. לאחר מות אביו ירש אותו אמיקלס כמלך ספרטה. הוא נישא לדיומדה והיא ילדה לו את יקינתון (על פי גרסאות אחרות יקינתון היה בנו של פיראוס מלך מוקדון). מלבד יקינתון נולדו לו גם ארגאלוס, וקינורטס, שמלכו אחריו. כמו כן פאוסניאס טוען שהוא היה אביה של לאודמיה אשתו של ארקס. כמו כן הוא נחשב למייסד של העיר העתיקה אמיקלס (כיום באזור הכפר אמיקלס).
זישא גולד
זישא (זושא) גולד (3 באפריל 1901 - 2 בספטמבר 1983) היה שחקן תיאטרון וקולנוע ישראלי.
ביוגרפיה
זישא גולד נולד בשנת 1901 באימפריה הרוסית.
הוא בוגר בית הספר הדרמטי בקייב. גולד היה חבר בלהקת השחקנים של יוסף בולוף.
בשנת 1959 עלה לישראל ופעל במספר תיאטראות, בין היתר בבמת השחקנים, זווית, בימות, החמאם והבימה.
גולד הלך לעולמו ב-2 בספטמבר 1983, בגיל 82 ונטמן בבית העלמין חולון.
עבודתו המקצועית
בשנת 1962 השתתף בסרט שני קוני למל בתפקיד ר' דודל, שומר העיירה שכריאווקה.
בשנת 1965 השתתף ב"פורים שפיל", קומדיה מוזיקלית ביידיש.
בשנת 1966 השתתף במחזה "החייל האמיץ שוויק" בתיאטרון הורוד וכן במחזה "שמו הולך לפניו" של תיאטרון זווית.
בשנת 1967 הופיע בסרט ארבינקא בתפקיד מלצר. שנה לאחר מכן הופיע בתפקיד בעל בית מלאכה בסרט הבן האובד.
שנה מאוחר יותר השתתף במחזה "השלום" בתיאטרון במת השחקנים וכן בסרט "הדיבוק".
בשנת 1969 השתתף בסרט תעלת בלאומילך בתפקיד שכן חירש.
שנה מאוחר יותר השתתף במחזה "הלבירינט" של תיאטרון צוותא.
בשנת 1971 גילם את גרינברג בסרט מלכת הכביש. באותה שנה הופיע במחזה "פר גינט" בתיאטרון הבימה.
שנה מאוחר יותר הופיע בסרט הגלולה וכן בסרט עזית הכלבה הצנחנית. כמו כן השתתף בשנה זו בהצגה "בדרך למוסד סגור" של תיאטרון בימות.
בשנת 1975 השתתף בסרט חגיגה לעיניים בתפקיד שוורץ.
בשנת 1977 השתתף במחזה "הנפש הטובה מסצ'ואן" בתיאטרון הבימה בתפקיד סוחר שטיחים וכן בסרטים בוא נפוצץ מיליון ופנטסיה על נושא רומנטי.
בשנת 1978 הופיע במחזה "המטבח" בתיאטרון הבימה בתפקיד קבצן וכן בסרט השועל בלול התרנגולות.
More (פקודה)
more היא פקודה במערכת הפעלה דמוית יוניקס המאפשרת הצגת תוכן של מסמכים ארוכים באמצעות גלילה קדימה.
כדי לעבור בין שורות הקובץ יש להשתמש במקש הרווח במקלדת ועל האות q כדי לסגור אותו.
למעבר מהיר על בין שורות הקובץ יש ללחוץ על צירוף המקשים Ctrl + d.
שימוש
השימוש הסטנדרטי בפקודת, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן: קריאת פלט של הרבה שורות
יחסי גיאנה–ספרד
יחסי גיאנה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין גיאנה וספרד.
יחסים היסטוריים
שפכי נהרות אסקיבו ואורינוקו, והחוף כולו של גיאנה, נחקר על ידי אלונסו דה אוחדה ופדרו אלונסו ניניו הספרדים, אשר הגיעו לדמררה ב-1499, כפי שכונה על ידי חואן דה לה קוסה, שגם מיפה את האזור. הנקודה בה נחתו נקראה קאבו דה סן אלונסו.
בין השנים 1530–1531, דייגו דה אורדאס כבש וישב את כל חופי גיאנה, ובשנת 1594 ספרד השתלטה רשמית על פרבוניציית גיאנה, שכלל את שטחי גיאנה אסקיבה שכיום (2021) טוענת עליו ונצואלה. מקובל שעד לפלישת ההולנדים בשנת 1615, יותר מ-2,000 מתנחלים ספרדים כבשו את השטח הזה.
יחסים דיפלומטיים
שגרירות ספרד בפורט אוף ספיין הוסמכה עבור גיאנה מאז 2008, ובתחילת 2012 אישרה גיאנה את מינויו הרשמי של קונסול כבוד ספרדי במדינה.
אישים ספרדים שביקרו בגיאנה
במאי 2014 ביקר שר החוץ ושיתוף הפעולה, חוסה מנואל גרסיה-מרגאיו, בג'ורג'טאון לרגל פגישת ה-COFCOR (ישיבת שרי החוץ) של CARICOM.
אישים מגיאנה שביקרו בספרד
ביוני 2014 שר התיירות, התעשייה והמסחר של גיאנה, מוחמד אירפאן עלי, נסע למדריד כדי להשתתף בסמינר בנושא תיירות שאורגן על ידי EOI (בית הספר לארגון התעשייה) יחד עם משרד החוץ ושיתוף פעולה, המשרד לתעשייה, אנרגיה ותיירות ומכון התיירות בספרד.
לפני, ולרגל פסגת האיחוד האירופי-LAC השישית, שהתקיימה בין התאריכים 17–19 במאי 2010, נסעה שרת החוץ, קרולין רודריגס-בירקט, לספרד.
ויקאן
ויקאן (באנגלית: Wiccan, מלשון "ויקה") הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס הצעירים ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Young Avengers #1 מאפריל 2005, ונוצרה על ידי הכותב אלן היינברג והמאייר ג'ים צ'ונג. דמותו ממודלת לפי דמותם של תור ומכשפת השני, חברי האוונג'רס.
ויקאן הוא האלטר אגו של ויליאם "בילי" קפלן, בנם של ויז'ן ומכשפת השני מגלגול קודם ואחיו התאום של ספיד. כמו מכשפת השני, גם ויקאן ניחן ביכולות קסם חזקות ביותר. נבחר לקבוצת האוונג'רס הצעירים למקרה וקבוצת האוונג'רס המקורית תתפרק, תחילה תחת הכינוי "אסגרדיאן" ולאחר מכן קייט בישופ הציעה לו את הכינוי "וויקאן". את דמותו של בילי בסדרת היקום הקולנועי של מארוול "וונדה-ויז'ן" מגלם ג'וליאן הילארד, ששב לגלם את דמותו בסרט "דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף".
ילדות, שנותיו הראשונות, האוונג'רס הצעירים
ויליאם קפלן, בנם של מכשפת השני ו-ויז'ן, היה גלגול לבנם המקורי של ויז'ן ומכשפת השני - בילי "ויליאם" מקסימוף-לנשר, שמת בעקבות אירועי בית אם, ונשמתו התגלגלה לגופו של בילי - אח בכור לשלושה אחים נוספים. בילי היה קרבן לבריונות בבית ספרו בשל נטייתו המינית, ונהג להתבודד בשערי אחוזת האוונג'רס. בעקבות מפגש מקרי עם מכשפת השני, שבו היא מייעצת לו לעמוד על שלו וכן מפעילה את יכולות הקסם שלו, הוא עוזר להגן על ילד נוסף שמתאכזרים אליו בבית הספר, ומציג לראשונה את כוחותיו. לאחר שבילי כמעט והורג את ג'ון קסלר, בריון שהציק לו במיוחד, בילי הבין את הפוטנציאל שבכוחותיו. עם זאת, הוא מתחיל בהדרגה לאבד שליטה בכוחותיו, מחפש את מכשפת השני, ומגלה כי נהרגה לכאורה באירועי "האוונג'רס מתפרקים". כשמורכבת תוכנית (בניהולו של ויז'ן) להרכבת צוות חדש של האוונג'רס, בילי מגויס על ידי איירון לאד, גרסה צעירה של קאנג הכובש, לקבוצת האוונג'רס הצעירים, כאסגרדיאן, גיבור על בעל כוחות זהים לאלו של תור, ואף פיתח מערכת יחסים עם חברו לקבוצה, האלקלינג.
לאחר שאיירון לאד מגייס את סטאטור ואת קייט בישופ לקבוצה, הן מציעות לשנות את כינויו של בילי ל"ויקאן". בילי, מעכל את השינוי בחייו, מנסה להסביר להוריו על הקבוצה, אך במהלך עימות שמתפתח בין ויקאן להאלקלינג, "אמו" של האלקלינג כמעט ונהרגת, אך כשהאלקלינג נחטף על ידי לוחמים מגזע הקרי ויקאן ממהר להצילו. במהלך אחת ממשימותיהם, הצוות הולך למתקן כליאה, שם פוגש את טומי שפרד, צעיר הדומה ביותר לוויקאן, ובעל יכולת מהירות. עם זאת, הקבוצה נוטשת את האלקלינג כשכוחות הקרי-סקרול תוקפים לפתע את המתקן, וטומי מציל את האלקלינג תחת זהות "ספיד".
מלחמת אזרחים, פלישה סודית, שלטון אפל ומצור
במהלך אירועי מלחמת אזרחים, ויקאן מוכנס למעצר של סוכנות S.H.I.E.L.D, יחד עם שאר האוונג'רס הצעירים. עם זאת, קפטן אמריקה ופלקון מחלצים את הקבוצה, כשויקאן מצטרף לשורות מתנגדי חוק רישום העל אנושיים. כאשר קבוצת Runaways מנסים להישאר מחוץ לסכסוך, שתי הקבוצות נפגשות ומתפתח ביניהם עימות, ובסופו פטריוט מצליח לשכנע את שתי הקבוצות להפסיק להילחם. שתי הקבוצות מותקפות מאוחר יותר על ידי ילד מארוול, שחוטף ומענה את קרולינה דין, ויקאן, האלקלינג וקסווין, כשהאחרון מעורר בריחה המונית ומחלץ את הרביעייה. כשצוות חדש של קבוצת האוונג'רס הסודיים מורכב, והיה אחד מהנפגעים הראשונים כתוצאה ממתקפת פתע של איירון מן וספיידרמן. או אז, ויקאן מצטרף למסווה, ופוצע רבים מתומכי חוק הרישום, וכשהשניים מעוררים את זעמו של קפטן אמריקה, מתפתח עימות אלים, שבסופו ביל פוסטר נהרג על ידי ראגנארוק. בילי נכלא בכלא 42 באזור השלילי, ומחולץ בסיום המלחמה בפשיטה של קפטן אמריקה על המקום.
לאחר מכן, ספיד מתאחד עם ויקאן, והשניים מחפשים אחר אמם, מכשפת השני. במהלך אירועי פלישה סודית, האוונג'רס הצעירים צוותו פעם שנייה לקבוצת Runaways, בניסיון לברוח מכדור הארץ. לאחר מכן, מתגלים חיכוכים בין ויקאן להאלקלינג, בשל מתקפת הסקרול. לאחר מכן, ויקאן הנהיג את האוונג'רס הצעירים למתקפה על השד "קתון", והקבוצה הופכת לאבן, פרט לויז'ן ולסטאטור, המזעיקים את דוקטור סטריינג'. דוקטור סטריינג' מרפא את הקבוצה, דן עם ויקאן ומציע לו לקבל אותו כשוליה. עם זאת, ויקאן חושש להמשך חייו כשוליה של דוקטור סטריינג', מסרב ושולח את דוקטור סטריינג', לבדו, לקבוצת האוונג'רס החדשים. לאחר מכן, במצור על אסגארד, ויקאן מוביל את האוונג'רס הצעירים להגנה על אסגארד, ונאבק, יחד עם ספיד, בצוות הריסה.
אשת פינחס
אֵשֶׁת פִּינְחָס היא דמות מקראית, אשת פנחס בנו של עלי הכהן. שמה נפקד מן הכתובים וסיפורה מופיע ב. אשת פנחס, מתה כאשר היא מתבשרת על מות פינחס בעלה. לבנה ניתן השם אי כבוד המציין את מאורע שביית ארון הברית בידי פלשתים. במדרש השם של בנה קיים קשר לגורל הארון והמחבר המקראי מדווח "כִּי נִלְקַח אֲרוֹן הָאֱלֹהִים".
במלחמה נגד פלשתים באבן העזר, נלקח ארון הברית בידי פלשתים. לקיחת ארון האלוהים היא עונש על התנהגות חפני ופנחס בני עלי. בעקבות עונש זה באים אסונות נוספים - מות עלי וכלתו. כאשר שומעת אשת פינחס את השמועה על מות בעלה היא כורעת ללדת. הנשים הניצבות עליה מעודדות אותה אך בלא הועיל. מצודת דוד, מפרש כי:.
יוסף בן מתתיהו, בספרו קדמוניות היהודים מציין כי אשת פנחס מתה ביום מותו של עלי וזאת בגלל השמועה על מות בעלה. בן מתיתיהו קושר את שמו של הילד אותו הוא מכנה: 'חסר תהילה' בתבוסת הצבא הישראלי:.
זיקת סיפור מות אשת פינחס לסיפור מות רחל
בין הסיפור על מות אשת פינחס לסיפור מותה של אשת יעקב, רחל ב קיימים קווים מקבילים והדמיון בין שני האירועים המספרים במות הנשים בולט לעין. לידה קשה היא הגורמת למותן של שתי הנשים. בניגוד לרחל בסיפור אשת פינחס, אין הבשורה על הולדת הבן משמחת. יתרה מכך אין מי שישנה את שמו של הילד לשם חיובי יותר, כמו בסיפור בבראשית בו יעקב משנה את שם הרך הנולד מבן אוני, לשם חיובי יותר: בנימין. כמו כן שמה של אשת פינחס אינה מצוין ואף לא מקום קבורתה. למשמעות השם, אי כבוד, מקום מרכזי בסיפור. ההסבר לשם מופיע פעמיים וזאת במטרה לכוון לגורל הארון.
תיאטרון הפרינג' באר שבע
תיאטרון הפרינג' באר שבע הוקם באפריל 2010 על ידי עידן אבישר, יוסי דויטש ויואב מיכאלי.
הפרינג' מאגד סביבו קהילת אמנים והוא חלק מחזון העיר באר שבע כמטרופולין תרבותי ומשתלב בתוכנית הלאומית הרב שנתית לפיתוח נגב. עיריית באר שבע השתתפה במימון מבנה הקבע של התיאטרון.
מדי שנה מציגים באולם הפרינג' מעל ל-150 הצגות, יצירות מחול, הופעות מוזיקה ותערוכות ובמקום מתקיימים מעל ל-500 פעילויות ופרויקטים חברתיים-קהילתיים אומנותיים בכל שנה.
פרויקט הדגל של התיאטרון הוא פסטיבל הפרינג' הבינלאומי - IFF - האירוע התיאטרוני הגדול בדרום שמתקיים בכל שנה במהלך חודש יולי.
מנכ"לית התיאטרון היא אפרת זיו אספיס, חברת מועצת העיר באר שבע.
אנסמבל 'עיט'
החל משנת 2013, תיאטרון הפרינג' מפעיל אנסמבל קבוע של שחקנים תחת ניהולו האמנותי של יואב מיכאלי.
קבוצת השחקנים, המורכבת ברובה מתושבי הנגב, בוגרי בית הספר גודמן למשחק, יוצרת הפקות מקור עטורות שבחים הזוכות להכרה בינלאומית ומופיעות בפסטיבלים רבים ברחבי העולם.
עבודת האנסמבל מתאפיינת בשפת במה ייחודית הנעה על הגבול בין קולנוע לתיאטרון ומשלבת תנועה, וידאו ארט ומשחק.
טלבו לאגו ספורט
טלבו לאגו ספורט (בצרפתית : Talbot Lago Sport, קרויה גם : Talbot-Lago T14 LS, Talbot-Lago America), היא מכונית ספורט בתצורה קופה מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית Automobiles Talbot S.A אשר יוצרה בין השנים 1959–1955.
הגן הכימי
רקע
תוכנית STARS (Space Technology and Research Students) היא תוכנית שנועדה לשלב תלמידי תיכון בתכנון וניהול ניסויים אמיתיים.
התוכנית, שהובלה על ידי חברת Spacehab האמריקאית, שילבה 6 ניסויים מבתי ספר ברחבי העולם. החברה בנתה את תאי המטען למעבורת, במסגרת אחד הניסויים הראשיים של משימת STS-107. בית הספר בישראל זכה בתחרות לממש את הניסוי על המעבורת.
תכנון הניסוי
הניסוי תוכנן על ידי קבוצה של 35 תלמידי חטיבת ביניים אורט מוצקין ע"ש יונתן נתניהו בראשות מורתם לפיזיקה ד"ר אמירה בירנבאום (דוקטור לכימיה) ובהנחיית פרופ' אלי קולודני מן הפקולטה לכימיה בטכניון, האחראי המדעי על הניסוי. הפרויקט נוהל על ידי פרופ' יגאל קומם ופרופ' משה גלמן מהטכניון בשיתוף המינהל למדע ולטכנולוגיה במשרד החינוך וסוכנות החלל הישראלית בראשות אבי הר-אבן.
מבנה הניסוי
מטרת הניסוי "הגן הכימי" הייתה לחקור את המנגנון של גידול גבישים של תרכובות היוניות (קובלט כלורי (CoCl2) וסידן כלורי (CaCl2)) בתמיסת "מי-זכוכית" (תמיסה מימית של נתרן סיליקט, Na2SiO3) בסביבה של נפילה חופשית. על כדור הארץ- הגבישים "צומחים למעלה", כלומר בכיוון המנוגד לכח הכובד. בחלל – הגבישים צומחים לכל הכיוונים.
החומרים שנבחרו הם חומרים שנועדו לתת "גוון ישראלי" וצבעים כחול -לבן, כסמל דגל מדינת ישראל. התרכובת קובלט כלורי היא אדומה, אולם לאחר הכנסתה ל"מי-זכוכית" הצבע משתנה לכחול. צבעה של התרכובת סידן כלורי הוא לבן.
ביום השיגור היו התלמידים ומלוויהם במרכז החלל ע"ש קנדי וצפו במעבורת החלל העולה השמיימה. שש שעות לאחר שיגור הקולומביה, האסטרונאוטית קלפנה צ'אולה הפעילה תהליך אוטומטי של הכנסת גבישים לתוך תמיסת "מי זכוכית" והתגובה הכימית בין המלחים לבין "מי הזכוכית" החלה.
הניסוי נערך במקביל גם על כדור הארץ (בתנאי כבידה) וגם בחלל. הצילומים ששודרו ממעבורת החלל "קולומביה" לנאס"א בזמן אמת (תוך כדי גידול) הראו הבדלים משמעותיים בין גידול הגבישים בחלל לבין גידולם על פני כדור הארץ: בניסוי שנערך במעבורת החלל התגבש הסידן הכלורי תחילה בצורה של כדור סימטרי לבן ולאחר מכן התחיל להוציא מחושים עבים בכיוונים אקראיים. הקובלט הכלורי התגבש בצורת כדור פרוע כחול עם בליטות וזיפים לצדדים. כיוון הצמיחה בחלל היה שונה אפוא מאשר על פני כדור הארץ. גם זמן צמיחת הגבישים היה שונה: בכדור הארץ הושלמה הצמיחה תוך שלושים דקות ואילו בחלל היא נמשכה יותר מעשרים וארבע שעות.
כעבור שבעה ימים נערך ניסוי שני על ידי אילן רמון, ונמצא כי התוצאות חזרו על עצמן. בדו"ח לאחר הטיסה הוצהר כי 95% מהמידע שקיוו להשיג במהלך ניסוי הושג.
ליל המדענים 2011
במהלך ליל המדענים בשנת 2011 השתתפו 4,207 איש בשחזור מיוחד של ניסוי "הגַן הכימי" וקבעו בכך שיא גינס עולמי בקטגוריה "שיעור הכימיה הגדול ביותר שנערך ב-13 מקומות במקביל".
גרנוויל רדמונד
גרנוויל ריצ'רד סימור רדמונד (באנגלית: Granville Richard Seymour Redmond; 9 במרץ 1871 - 24 במאי 1935) היה צייר נוף אמריקאי בסגנון הטונאליזם והאימפרסיוניזם בקליפורניה. הוא היה גם שחקן מזדמן עבור חברו צ'רלי צ'פלין.
שנים מוקדמות
רדמונד נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, ב־9 במרץ 1871. בילדותו (גיל 2–3) הוא לקה במחלת השנית, כשהתאושש התגלה שהוא איבד את שמיעתו. ייתכן שהדבר הניע את החלטת משפחתו לעבור מהחוף המזרחי לסן חוזה בקליפורניה: האפשרות שיקבל חינוך בבית ספר לחרשים בברקלי.
חינוך
גרנוויל למד בבית הספר לחירשים בקליפורניה בברקלי משנת 1879 עד 1890 שם הוכרו ועודדו את כשרונותיו האמנותיים. שם לימד אותו המורה תיאופילוס אסטרלה, ציור, רישום ופנטומימה. כשסיים את לימודיו, רדמונד נרשם ללימודים אחרים: בית הספר לעיצוב בקליפורניה בסן פרנסיסקו, שם עבד שלוש שנים עם מורים כמו ארתור פרנק מת'וס ואמידה ז'ולין. הוא זכה במדליית הצטיינות של W. E. Brown.
הוא התחבר עם אמנים רבים אחרים, בהם גוטרדו פיאזוני וג'וזפה קדנסו. פיאזוני למד את שפת הסימנים האמריקאית, והוא ורדמונד הפכו לחברים לכל החיים. הם גרו יחד בפארקפילד וטיבורון, קליפורניה.
בשנת 1893 זכה רדמונד במלגה מטעם בית הספר לחירשים בקליפורניה, מה שאיפשר לו ללמוד בפריז באקדמיה ז'וליאן אצל המורים ז'אן-פול לורנס וז'אן ג'וזף בנג'מין-קונסטנט. הוא התארח אצל הפסל דאגלס טילדן, בוגר נוסף של בית הספר לחירשים בקליפורניה. "טילדן היה עזרה אדירה לרדמונד, הוא לימד אותו צרפתית ואיך להתמצא בפריז; הם הפכו לחברים טובים עד סוף חייהם." בשנת 1895 התקבל הציור של רדמונד, לסלון של פריז.
חזרה בקליפורניה
בשנת 1898 שב לקליפורניה והתיישב בלוס אנג'לס. הוא נישא בשנת 1899 לקארי אן ז'אן, תלמידה לשעבר של בית הספר לחירשים באילינוי. יחד נולדו להם שלושה ילדים.
עבודה עם צ'פלין
הוא התגורר בלוס אנג'לס והתיידד עם צ'ארלי צ'פלין, שהעריץ את האקספרסיביות הטבעית של אדם חירש המשתמש בשפת הסימנים האמריקאית.
צ'פלין ביקש מרדמונד לעזור לו לפתח את הטכניקות בהן השתמש צ'פלין בהמשך בסרטיו האילמים. צ'פלין התרשם ממיומנותו של רדמונד, העניק לרדמונד סטודיו באולפן הסרטים, אסף את ציוריו, ושילב אותו בתפקידי משחק אילמים.
צ'פלין אמר על ציור של רדמונד, "יכולתי להסתכל על זה שעות. הציור אומר כל כך הרבה דברים". במהלך תקופה זו רדמונד לא הזניח את ציורו. דרך צ'פלין פגש את אמנים בלוס אנג'לס אלמר וואכטל ונורמן סנט קלייר. הם הציגו את עבודותם בתערוכת האביב שהתקיימה בסן פרנסיסקו בשנת 1904.
עד שנת 1905 זכה רדמונד להכרה רבה כצייר נוף מוביל וכטונליסט נועז.
אגם פרספה
אגם פְּרסְפָּה (באלבנית: Liqeni i Prespës; ביוונית: Λίμνες Πρέσπες; במקדונית: Преспанско Езеро) הוא שמם של שני אגמים המצויים בשטח אלבניה, יוון ומקדוניה הצפונית וממוקמים באגן מבני שנוצר בשלישון של עידן הקנוזואיקון.
גאוגרפיה
האגם הגדול ששטחו 273 קילומטרים רבועים משתרע ברובו בשטח מקדוניה ודרומית אליו כשהוא מובדל על ידי רצועת יבשה חולית צרה, מצוי אגם פרספה הקטן ששטחו 48 קילומטרים רבועים, עומקו הממוצע 3 מטרים והוא משתרע בשטח יוון ואלבניה.
אגם פרספה מרוחק כ-10 קילומטרים דרומית מזרחית מאגם אוחריד, מצוי בגובה של 150 מטרים מעליו ובאמצעות מערכת קרסטים מהווה אחד ממקורותיו. באזור האגם שורר אקלים ממוזג וטמפרטורת המים הממוצעת היא 16oc-22oc. בשטח האגם הגדול מצויים שני איים, הגדול מביניהם הוא גולם גראד ושטחו 0.2 קילומטרים רבועים.
בין אגם פרספה ואגם אוחריד נמצא הגן הלאומי גאליצ'יצה המשתרע על שטח הררי של 227 קמ"ר ומפסגותיו אפשר לצפות על שני האגמים.
היסטוריה
במאה ה-10 הקים הצאר סמואיל שליט האימפריה הבולגרית הראשונה את מצודת "אכיליוס הקדוש" על אי המצוי באגם פרספה הקטן ובהמשך הקימו הביזנטים בזיליקה בתוכה.
במלחמת העולם הראשונה היה אגם פרספה חלק מקו החזית המקדונית במסגרתה נלחמו כוחות מדינות ההסכמה מול מעצמות המרכז ובראשן ממלכת בולגריה, בתחילה להגנת ממלכת יוון ומאוחר יותר להכנעת הבולגרים. באפריל 1916 הציב הגנרל מוריס סראי מפקד הזירה את כוחות מדינות ההסכמה לאורך קו החזית כדי לבלום את הבולגרים. 8 אוגדות צרפתיות, אוגדה איטלקית ואוגדה רוסית אורגנו ב-3 גיסות כדי להגן על גזרת הגבול האלבני עד לאגם פרספה ובהמשך בספטמבר 1918 עברו למתקפה כוללת.
מתקופת מלחמת האזרחים ביוון ועד לתחילת שנות ה-70 היה השטח היווני של האגם וסביבתו אזור צבאי סגור בפני מבקרים ובעל אוכלוסייה מעטה ודלת אמצעים. החל מראשית שנות ה-80 החל פיתוח מואץ ובכלל זה הקמת פארקים, אשר בראשית המאה ה-21 מושכים אליהם גם תיירות אקולוגית וצפרים המגיעים לצפות במושבות השקנאים המסולסלים המצוים באזור.
הבן האובד (סדרת טלוויזיה)
הבן האובד (באנגלית: Prodigal Son) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמת פשע פרוצדורלית, שנוצרה על ידי כריס פדק וסם סקלאוור, הופקה על ידי אולפני הטלוויזיה של האחרים וורנר , ועלתה לשידור ברשת "פוקס" ב-23 בספטמבר 2019.
במאי 2021 החליטה רשת "פוקס" להפסיק את שידור הסדרה אחרי שתי עונות, ולא לחדשה לעונה שלישית. זאת אחרי שהסדרה הייתה האחרונה מבין סדרות הדרמה של "פוקס" שחודשה בשנת 2020 לעונה נוספת, ושיעור הצפייה בה היה הנמוך ביותר מבין סדרות הרשת באותה עונה. עם זאת, הסדרה נמכרה היטב לצפייה במדיה דיגיטלית.
בישראל, הסדרה שודרה במלואה בסלקום TV.
רקע עלילתי
עלילת הסדרה מתמקדת במלקולם ברייט, שאביו, מרטין ויטלי, הוא הרוצח הסדרתי הידוע לשמצה המכונה "המנתח". בילדותו היה מלקולם אחראי לכך שהמשטרה עצרה את אביו, ומאז לא ראה אותו לאחר שהצטרף לקוונטיקו. בהווה, מלקולם, שכבר פרש מה-FBI וכעת עובד עבור משטרת ניו יורק סיטי כפרופילאי פלילי, נאלץ להתעמת עם אביו לאחר שהוא מתחקה אחר רוצח סדרתי חקיין המשתמש בשיטות הרציחה של ויטלי. מלקולם מוצא את עצמו נמשך שוב לקשר מתמיד עם אביו מכיוון שעליו להשתמש בתובנותיו של ויטלי על מנת לעזור למשטרה לפתור פשעים נוראיים במיוחד ולהילחם בשדים הפנימיים שלו.
פיתוח
ב-28 בינואר 2019 הוכרז כי רשת "פוקס" הזמינה מהפקת הסדרה פיילוט. פרק הפיילוט נכתב על ידי יוצרי הסדרה, כריס פדק וסם סקלבר, שגם מפיקים בפועל את הסדרה לצדם של לי טולנד קריגר, גרג ברלנטי ושרה שכטר. ב-12 במרץ 2019, נודע כי לי טולנד קריגר יביים את פרק הפיילוט. ב-9 במאי 2019, הוכרז שרשת "פוקס" הזמינה רשמית את הפקת הסדרה. יממה לאחר מכן, הוכרז כי הסדרה תעלה לשידור לראשונה במהלך סתיו 2019. הסדרה עלתה לשידור ב-23 בספטמבר 2019, וב-7 באוקטובר 2019, נודע שעונתה הראשונה הורחבה לעונה מלאה בת 22 פרקים. עם זאת, במרץ 2020, הפקת הסדרה הושבתה בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית, ובאפריל 2020, פורסם כי פרק 20 יהיה פרק סיום העונה הראשונה.
במאי 2020, רשת "פוקס" חידשה את הסדרה לעונה שנייה, שעלתה לשידור ב-12 בינואר 2021.
ליהוק
בפברואר 2019, הוכרז כי לו דיאמונד פיליפס, אורורה פרינאו ופרנק הארטס לוהקו לצוות השחקנים הראשי של הפיילוט. לצד ההכרזה על הזמנת הפיילוט במרץ 2019, דווח כי מייקל שין, בלאמי יאנג, פין ג'ונס, קייקו אג'נה והלסטון סייג' הצטרפו לצוות השחקנים הראשי. ארבעה ימים לאחר מכן, ב-12 במרץ 2019, הוכרז כי השחקן טום פיין יחליף את ג'ונס במהלך הקראות התסריט הראשוניות. ב-10 בפברואר 2020, דרמו מולרוני לוהק לצוות השחקנים המשני.
ב-7 בדצמבר 2020, כריסטיאן בורל ומייקל פוטס הצטרפו לצוות השחקנים המשני של עונתה השנייה של הסדרה. ב-6 בינואר 2021, קתרין זיטה-ג'ונס לוהקה לצוות השחקנים הראשי של העונה השנייה.
הפצה ושיווק
ב־13 במאי 2019, "פוקס" פרסמה את הקדימון הרשמי הראשון עבור הסדרה.
ביקורות
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסדרה זכתה לציון 58%, עם דירוג ממוצע של 6.19/10, בהתבסס על 33 ביקורות. האתר "Metacritic", המשתמש בשקלול ממוצע, נתן לסדרה את הציון 61 מתוך 100, בהתבסס על 14 ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות לרוב".
בלימה אטמוספירית
בלימה אטמוספירית (באנגלית: Aerobraking) או בלימה אווירית היא שיטה לשינוי מסלולו של רכב חלל, הנעזרת בכוח הגרר שמפעילה האטמוספירה על רכב החלל המקטין את מהירותו. המעבר באטמוספירה נעשה בפריאפסיד (הנקודה הנמוכה) של המסלול, והאטת המהירות גורמת לירידת האפואפסיד (הנקודה הגבוהה) של המסלול, כלומר ניתן לעגל את המסלול ואף להנמיכו. הבלימה האווירית משמשת חלליות הנדרשות לשנות את מסלוליהן תוך שימוש בכמות מינימלית של דלק רקטי. תהליך הבלימה האווירית נעשה בהדרגה ותוך ביצוע חישובים מדויקים כדי למנוע גרר רב מידי עם האטמוספירה, העשוי להביא לפגיעה בחללית בדומה לתהליך החדירה לאטמוספירה.