cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רויאל אייר מרוק
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1953 על ידי מיזוג של שתי חברות תעופה. בשנת 1957, אחרי עצמאות מרוקו קיבלה את השם רויאל אייר מרוק והחלה לטוס ליעדים בינלאומיים מבסיסה בקזבלנקה.
בשנת 1960 קיבלה החברה את מטוס הסילון הראשון שלה.
בשנת 2017 החליטה החברה בשיתוף בואינג, על הסבת בואינג 767 מנוסעים למטען כדי להגביר את יכולותיה של רויאל אייר מרוק קרגו (אנ').
בעלות ומספרים
ממשלת מרוקו מחזיקה ב-96% של החברה וחברת אייר פראנס ב-2.00%. הממשלה רוצה להפריט את החברה באופן חלקי על ידי מכירת 25%. לרויאל אייר מרוק יש 5719 עובדים, ובבעלותה 99% של חברת אטלס בלו, ו-51% של חברת אייר סנגל וחברת אייר גבון.
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2020:
פעילות החברה בישראל
ב-13 במרץ 2022, לאחר מספר דחיות בשל מגפת הקורונה, החלה החברה להפעיל קו בין קזבלנקה לתל אביב בתדירות של 4 טיסות שבועיות במטוסי הבואינג 737 של החברה.
ג'ון מקינלי
ג'ון מקינלי (באנגלית: John McKinley; ) היה סנאטור מטעם אלבמה ושופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית.
ראשית חייו
ג'ון מקינלי נולד במחוז קאלפפר שבווירג'יניה. בינקותו עברה משפחתו לקנטקי. הוא למד משפטים בקריאה עצמית וב-1800 התקבל ללשכת עורכי הדין של קנטקי. עם הסמכתו ועד 1819 הוא עסק בעריכת דין בפרנקפורט. לאחר מכן הוא עבר להאנטסוויל שבאלבמה.
קריירה
בשנים 1820–1822 שימש מקינלי כחבר בית הנבחרים של אלבמה. ב-1826 הוא נבחר לסנאט של ארצות הברית, במקומו של הנרי צ'יימברס, שנפטר בעת כהונתו. הוא כיהן כסנאטור עד מרץ 1831. בשנים 1833–1835 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. ב-1837 הוא נבחר שוב לסנאט, אך כיהן רק מ-4 במרץ ועד להתפטרותו ב-22 באפריל, כאשר קיבל את מינויו של הנשיא מרטין ואן ביורן במינוי פגרה כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית, כדי לאייש מושב חדש מתוך שניים בבית המשפט העליון שנוצרו על פי חוק של הקונגרס להגדלת מספר השופטים. ב-25 בספטמבר אותה שנה הוגש מינויו באופן רשמי וב-25 בספטמבר אושר המינוי על ידי הסנאט ומקינלי החל את כהונתו ב-9 בינואר 1838. מקינלי כיהן על כס השיפוט 14 שנים. הוא גם החזיק בבעלותו עבדים ובמפקד האוכלוסין של 1850 נרשמו בבעלותו 12 עבדים.
מותו
ג'ון מקינלי נפטר בלואיוויל ב-19 ביולי 1852, בגיל 72. על שמו נקרא יישוב באלבמה. במלחמת העולם השנייה נקראה על שמו אחת מאוניות ליברטי.
אוניברסיטאות הערים הגדולות
אוניברסיטאות הערים הגדולות (באנגלית: The Great Cities' Universities, בראשי תיבות: GCU) הקואליציה, שהוקמה בשנת 1998, היא מוסד ללא כוונת רווח לשיתוף מחקר בלתי פורמלי של אוניברסיטאות עירוניות במטרופולינים מרכזיים בארצות הברית. תשע-עשרה המוסדות החברים באוניברסיטאות הערים הגדולות הם אוניברסיטאות ציבוריות הממוקמות באזורים עירוניים בארצות הברית. הקונסורציום עוסק בשותפויות ציבוריות-פרטיות לחקירה וטיפול בנושאים עירוניים, כמו אלה הקשורים לחינוך, דיור, סביבה, צדק פלילי, תחבורה, שירותי בריאות, פיתוח כוח אדם ועיור כלכלי.
קואליציית האוניברסיטאות היא ארגון יורש של אגודה לא פורמלית של אוניברסיטאות עירוניות בשם "עירוני 13" שהוקם בשלהי שנות השבעים של המאה ה-20, שימש כמבנה ארגוני שבאמצעותו פעלו קבוצת נשיאי אוניברסיטאות עירוניים בשיתוף פעולה כדי לקדם את האינטרס של מוסדותיהם במגוון תחומי מדיניות ציבורית. הקואליציה, פועלת להחייאת אמריקה העירונית ורתימת משאבי הידע והאינטליגנציה של אוניברסיטאות עירוניות ציבוריות והכוונתם לפתרון בעיות עכשוויות. ה- GCU מסוגל היטב לבצע מחקרים בין הנדסה למידע ומדעי החברה הנמצאים בבסיס המחקר לביטחון פנים ומגיבים לאירועים בלתי צפויים בסביבה עירונית. האוניברסיטאות חולקות; חזון, מאפיינים משותפים, מחויבות משותפת לשירות, הישגים ומצוינות בסביבה העירונית, ונחישות לבנית גדולת הערים. לאוניברסיטאות גוף סטודנטים קולקטיבי המונה כ -340,000 סטודנטים לכל התארים ולכולן מחויבות לחיזוק המוסדות וגם את הקהילות באמצעות בריתות אסטרטגיות ושותפויות ציבוריות-פרטיות בעלות השפעה מקומית. פעילות האוניברסיטאות השותפות: חזון הקואליציה:
מוסדות חברים
רשימת האוניברסיטאות (נכון לשנת 2020):
מאוריצהאוס
מאוריצהאוס (בהולנדית: Mauritshuis) הוא מוזיאון לאמנות בהאג שבהולנד.
המוזיאון מכיל אוספים של בית המלוכה ההולנדי, ויצירות אמנות מאת יוהאנס ורמיר, רמברנדט ואן ריין, יאן סטיין, פאולוס פוטר, פרנס הלס, הנס הולביין הצעיר, ואחרים.
מלכה מרין
מלכה מרין היא במאית תיאטרון ישראלית, ובעבר שחקנית ממייסדות התיאטרון הקהילתי הירושלמי בהנהגת הבמאית הלנה קאוט האוסון.
ביוגרפיה
מרין למדה לימודי תיאטרון באוניברסיטת תל אביב, והיא בוגרת החוג לספרות אנגלית באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיה הייתה ממקימי התיאטרון הקהילתי הירושלמי.
את הקריירה שלה בתיאטרון החלה כשחקנית בתיאטרון חיפה, שם הכירה את מי שהפך לימים לבעלה, המחזאי חיים מרין, כששיחקה ב"סורגים" המחזה הראשון שכתב חיים ב-1979. בני הזוג הפכו לשותפים ליצירה לאורך הקריירה המקצועית של שניהם. בתם היא הסופרת תמר מרין.
מרין מלמדת משחק וכתיבה דרמטית בבית ספר "הדרך" של איל כהן ורות דייכס, וכן מעבירה סדנאות משחק פרטיות.
כיתה י"א
כיתה י"א היא שנת הלימודים האחת-עשרה במסגרת כיתתית, בבית ספר תיכון. גיל התלמידים בכיתה זו הוא בדרך כלל 16–17.
אטימולוגיה
מלבד השמות המקבילים באנגלית לכיתה י"א, ביניהם eleventh grade (ולחלופין 11th grade) או grade 11, בחלק מהמדינות מקובלים שמות אחרים עבור כיתה זו.
בארצות הברית נקראת כיתה זו גם junior year, כינוי המקובל לתיאור השנה השלישית ללימודים כלשהם (גם בבית ספר וגם בלימודי קולג'/אוניברסיטה), אשר קודמת לשנת הלימודים האחרונה, הנקראת senior year ("שנת בוגר").
בוויילס ובאנגליה, השם המקביל לכיתה זו הוא Year 12, וגם שם היא קודמת לשנת הלימודים האחרונה. בחלק מהמקומות, כדוגמת ג'מייקה, קיים גם שימוש בשם fifth form לכיתה זו, משום שהיא השנה החמישית בבתי ספר על-יסודיים.
אוסטרליה
באוסטרליה, כיתה י"א (שם היא נקראת Year 11), היא השנה השתים-עשרה ללימודים, והשנה החמישית בתיכון. שנה זו קודמת לשנת הלימודים האחרונה במדינה (Year 12). על אף שיש הבדלים קלים בין המדינות, רוב התלמידים בכיתה זו הם בני 15 עד 17. בקווינסלנד, תלמידי כיתה זו הם הצעירים ביותר במדינה, אותה הם מתחילים בדרך כלל בגיל חמש עשרה.
בניו סאות' ויילס, כיתה זו היא הקצרה ביותר משום שהיא כוללת רק שלושה סמסטרים לאורך השנה. שנת הלימודים שלאחר מכן, Year 12, נפתחת כאשר אמור היה להתחיל הסמסטר הרביעי של כיתה זו.
אינדונזיה
באינדונזיה, לאחר שסיימו את בחינות ה-Class X Boards, התלמידים בוחרים בתוכנית שהם רוצים ללמוד.
ישנן שלוש תוכניות:
אירלנד
באירלנד שנה זו נקראת Fifth Year (או באירית Cúigú Bhliain), והיא השנה החמישית של בית הספר התיכון, בה לומדים בני 15 עד 17, ולאחריה ניתן לבחור להמשיך לשנה נוספת. בשנה זו התלמידים מתכוננים לקבלת תעודת סיום הלימודים (Leaving Certificate).
ארצות הברית
בארצות הברית, תלמיד בכיתה י"א מכונה בדרך כלל "student in the eleventh grade" או "junior". הרוב המכריע של התלמידים בכיתה י"א עוברים את מבחן SAT או ACT, המתקיימים בסמסטר השני של שנה זו, השלישית בתיכון.
תלמידי מתמטיקה בשנה זו בדרך כלל לומדים את החלק השני בלימודי האלגברה (Algebra II), אך נושאים כמו טריגונומטריה או הכנה לחשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי מוצעים לפעמים לתלמידים המעוניינים ללמוד מתמטיקה ברמת-קולג' בשנתם האחרונה בתיכון (כיתה י"ב). בחלק מהמדינות עשויים להיות שילובים של כל אחד מהנושאים המפורטים. הם עשויים גם לקחת קורסים קלים יותר כגון Algebra I (החלק הראשון בלימודי האלגברה) וגאומטריה, אם אין להם את התנאים המוקדמים הנדרשים לקורסים המתקדמים יותר שפורטו. תלמידים מתקדמים במתמטיקה לומדים לעיתים קרובות גם חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי או סטטיסטיקה.
בשיעורי מדעים, תלמידי שנה זו לומדים בדרך כלל ביולוגיה, פיזיקה או כימיה, ובמיוחד כימיה במעבדה.
בתוכנית לימודי החברה, תלמידי שנה זו לומדים בדרך כלל על ההיסטוריה של ארצות הברית או על ההיסטוריה של העולם משנות ה-70 של המאה ה-19 עד המאה ה-21. קורסים אלה נלמדים גם בכיתה ט' או י'. בנוסף, התלמידים עשויים לרכוש ידע מתקדם יותר בתרבות עולמית ובגאוגרפיה, לצד לימודי מקצועות חברתיים מתקדמים יותר כמו פסיכולוגיה, כלכלה, סוציולוגיה וממשל.
תלמידי תיכון רבים בשנה זו בוחרים ללמוד שפה זרה, אף על פי שאין זה נדרש בתוכניות הלימודים בחלק גדול מבתי הספר התיכוניים.
בעוד שבדרך כלל אחרי כיתה זו באה כיתה י"ב, חלק מהקולג'ים יקבלו תלמידים מצטיינים מכיתה זו כחלק מתוכנית לכניסה מוקדמת לקולג'. לחלופין, חלק מהסטודנטים עשויים לבחור לסיים את לימודיהם מוקדם יותר באמצעות מבחנים מותאמים או נקודות זכות. בני נוער הלומדים בכיתה זו חייבים להיות בני 16 לפחות ב-31 באוגוסט, מכיוון שב-1 בספטמבר באותה שנה מתחילה שנת הלימודים האקדמית. בני נוער מגיעים לגיל 17 במהלך שנת לימודים זו, והיא הקודמת לשנת הלימודים האחרונה בלימודי התיכון.
בולגריה
בבולגריה, כיתה י"א קודמת לשנת הלימודים האחרונה בתיכון (גימנסיה). תלמידי כיתה זו הם בדרך כלל בני 17–18.
בלגיה
בבלגיה, כיתה י"א נקראת "5e secondaire" (מילולית, "השנה החמישית לבית הספר התיכון") בחלק דובר הצרפתית של המדינה, "5de middelbaar" בחלק דובר ההולנדית ו"5te sekundäre" בחלק דובר הגרמנית.
בנגלדש
בבנגלדש, תלמידים מתקבלים לכיתה י"א לאחר שעברו את הבחינות לתעודת בית ספר תיכון (SSC). מוסדות חינוך המציעים חינוך לכיתות י"א–י"ב ידועים במדינה בתור מכללות. כדי ללמוד בכיתה י"א, על התלמידים לבחור באחד משלושה זרמים (תחומי דעת) – מדעים, מדעי הרוח ולימודי עסקים.
ברזיל
בברזיל, כיתה י"א היא "segundo ano do ensino médio", כלומר "הכיתה השנייה בתיכון". תלמידי כיתה זו הם בדרך כלל בני 16.
הודו
ישנם שלושה זרמים:
בתי ספר מסוימים מציעים לימודי הינדית/בנגלית גם כמקצוע עיקרי או מקצועי. שילוב הזרמים הלימודיים יכול להשתנות בין המוסדות במדינה.
תלמיד יכול לשנות את הזרם שבחר באמצע שנת הלימודים ממדעים לזרמים אחרים (אך לא להפך). בכיתה י"א התלמידים מתכוננים לגשת למבחני קבלה במכללות ובאוניברסיטאות השונות ברחבי המדינה.
הונג קונג
בהונג קונג, כיתה י"א נקראת Form 5.
אנגליה ווילס
Year 12, או Lower Sixth form, היא המקבילה לכיתה י"א בארצות הברית (11th grade). זוהי השנה השישית, והקודמת לשנת הלימודים האחרונה בלימודי התיכון. במהלך Year 12, התלמידים בדרך כלל נבחנים על המחצית הראשונה של שלושה-ארבעה מקצועות ברמה A או מקצועות מקבילים אליהם. חלק מהסטודנטים ניגשים לבחינות ברמה משנית-מתקדמת (AS-Level) בסוף כיתה זו.
לאחר מכן, התלמידים עולים ל-Year 13 (המקבילה לכיתה י"ב), וייתכן שיוכלו לפרוש ממקצוע. סיום מוצלח של הלימודים יביא מביא בדרך כלל להענקת תעודה ברמה A, אם כי ניתן לקבל הסמכה ברמות BTEC (המועצה ללימודי עסקים וטכנולוגיה).
צפון אירלנד
המערכת דומה לזו שבאנגליה בכיתה זו. ב-Lower Sixth Form (הידועה גם כ-Year 13), התלמידים מתחילים קורס בן שנתיים, שבסיומו עליהם לצבור שלושה ציוני A במקצועות שבחרו.
הפיליפינים
בפיליפינים, כיתה י"א (בפיליפינית "Ikalabing-isang Baitang") היא השנה הראשונה בתיכון. נושאי הלימוד תלויים בארבעת המסלולים הקיימים:
תלמידי שנה זו הם בדרך כלל בני 16–17.
ישראל
בישראל, גיל התלמידים בכיתה י"א נע לרוב סביב 16–17. בכיתה זו התלמידים במדינה מתחילים את בחינות הגמר שלהם לקראת קבלת תעודת הבגרות.
לבנון
בלבנון, כיתה י"א ידועה גם כ-"grade 11" או "premiere". לקראת כיתה י"ב התלמידים מחולקים למדעי החיים (LS או SV) או מדעים כלליים (GS או SG), כלכלה (ES או SE) או מדעי הרוח (H). החלוקה נעשית לפי ציוני התלמידים, ולעיתים גם לפי בחירת התלמיד כמקצוע שילמד בהמשך בקולג'. ניתן לעבור ממקצוע מדעי לכלכלה בכיתה י"ב, אך לא להפך.
מלזיה
במלזיה, כיתה י"א, הידועה גם כ-Form 5. בשנה זו התלמידים הם בני 17, וזוהי השנה החמישית והאחרונה בבית הספר העל-יסודי.
מקסיקו
בחלקים מסוימים במקסיקו, כיתה י"א היא השנה השנייה בתיכון. רוב התלמידים נכנסים לכיתה זו בגיל 16, אך חלקם עשויים להיכנס מוקדם יותר (בגיל 15) או מאוחר יותר (בגיל 17).
סינגפור
בסינגפור, כיתה י"א נחשבת כ"שלב 5 בתיכון".
רק תלמידים שלוקחים דרגות N (דרגות אקדמיות רגילות) ילמדו בכיתה זו, ואלו שבזרמים המהירים יותר יקבלו את דרגות ה-O שלהם (דרגות רגילות) ב"שלב 4 בתיכון" (כיתה י'), ולאחר מכן ימשיכו לקולג' צעיר למשך שנתיים או לפוליטכניון (מוסד גבוה ללימודים טכניים) ל-3 שנים.
ספרד
בספרד, המקבילה הקרובה ביותר לכיתה י"א היא השנה הראשונה של הבגרויות (Bachillerato בספרדית). בכיתה זו לומדים בדרך כלל בגיל 16 עד 17. בשנה זו עוברים התלמידים שינויים רבים, כאשר הם יכולים להתחיל לבחור את תחומי הדעת שהם מעוניינים ללמוד בהמשך באוניברסיטה. ישנם שלושה סוגים של "בגרויות":
מקצועות עיקריים (חובה): ספרדית, אנגלית, חינוך גופני ופילוסופיה.
מדעים: מתמטיקה, פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, גאולוגיה (תארים מוכווני-בריאות) או ציור טכני.
אומנויות: מוזיקה, דרמה, עיצוב, תולדות האמנות.
נורווגיה
בנורווגיה, השנה האחת-עשרה ללימודים היא השנה הראשונה של בתי הספר התיכוניים במדינה (Videregående skole). היא לא נקראת "כיתה י"א", אלא "הכיתה הראשונה בתיכון" או VG1. אף על פי שלימודי התיכון בנורווגיה אינם חובה במדינה, כ-93% מבני ה-16–18 נרשמים אליהם. אין מגבלת גיל מקסימלית להתחלת או לסיום הלימודים בבית הספר התיכון, אך תלמידים אינם יכולים להירשם אליו מוקדם יותר מהשנה שבה ימלאו להם 16 שנים.
נפאל
בנפאל, לאחר שהתלמידים משלימים את בחינות ה-SEE שלהם, הם מתחילים את כיתה י"א, שנחשבת לתחילת שלב ה"לימודים ברמת קולג'".
כיתה י"א אינה נחשבת שנת בית ספר, אך סטודנטים בקולג' יכולים לבחור מבין שלושה זרמי לימוד שונים (מדע, אמנויות או ניהול).
מתמטיקה, מדעי החברה, נפאלית ואנגלית הם מקצועות חובה בכל הזרמים.
פקיסטן
כיתה י"א היא הראשונה מבין השנתיים בקולג' (כיתה י"ב היא השנה האחרונה לפני תחילת הלימודים האוניברסיטאיים), והיא מכונה באותה מידה גם "שנה ראשונה". תלמידי כיתה זו הם בני 15 עד 16. בשנה זו, התלמידים יכולים לבחור מבין הנושאים הבאים:
-פרה-רפואה (ביולוגיה, פיזיקה, כימיה)
-פרה-הנדסה (מתמטיקה, פיזיקה, כימיה)
-מסחר
-מדעי הרוח
-כלכלת בית
-אומנויות
מקצועות החובה הם אורדו, לימודי אסלאם (בשנה א' בלבד) ולימודי פקיסטן (בשנה ב' בלבד). התלמידים יכולים לבחור את הנושא המועדף עליהם על בסיס תוצאת מבחן ה-SSC (המתקיים בכיתות ט' ו-י').
צרפת
המקבילה לשנה זו היא ה-"Première", הקודמת לשנת הלימודים האחרונה בלימודי התיכון בצרפת ("Terminale").
קולומביה
בשנה זו נדרשים כל הסטודנטים להתמחות בתחום דעת כלשהו. כדי להבדיל מהתמחות בלימודים אוניברסיטאיים, נוהג זה נקרא 'אלפביתיזציה' (alphabetisation); רוב הזמן ההתמחות כוללת מתן שירותים לקהילה, כמו הוראה בבתי ספר, או סיוע בבתי חולים או ספריות. בנוסף, בשנה זו התלמידים עושים את המבחן הלאומי של ה-ICFES (המכון הקולומביאני לקידום השכלה גבוהה), וכן מתייצבים לגיוס לצבא קולומביה. לפי החוק, הצבא לא יכול לגייס תלמידים קטינים; ורוב תלמידי כיתה י"א במדינה הם בני 16–17, כך שהגיוס לעיתים משתנה לתשלום כספי.
קנדה
בכל המחוזות והטריטוריות, למעט קוויבק, יש להמשיך לכיתה י"ב כדי להשלים את לימודי התיכון. בקוויבק, Grade 11 (או sec. 5) היא השנה האחרונה בחינוך על-יסודי, כשלאחריה CEGEP (קיצור של Collège d'enseignement général et professionnel - "קולג' כללי ומקצועי"), שלב קדם-אוניברסיטאי הייחודי למדינה.
רוסיה
כיתה י"א היא השנה האחרונה בחינוך העל-יסודי, סוף התיכון, וזוהי שנת בחינות, שבה הלימודים לקראת קבלת תעודת ה-USE אינטנסיביים יותר מאשר בכיתה י'. בשנה זו ניתנת עדיפות לחזרה על החומר שנלמד בתיכון (כיתות ה'–י') במתמטיקה, ברוסית ובמקצועות הבחירה של התלמידים.
שוודיה
בשוודיה, כיתה י"א היא השנה הראשונה בבית הספר העל-יסודי.
המשטרה הירוקה
המשטרה הירוקה היא הזרוע העיקרית של המשרד להגנת הסביבה הישראלי בתחום האכיפה הפלילית, הפיקוח וההרתעה. ראשיתה של המשטרה בסיירת ארצית לאיכות הסביבה, שהוקמה ביוני 1990 במסגרת רשות הגנים הלאומיים אך הפסיקה לתפקד בסוף אותה שנה. ב-1991 החלה הסיירת הארצית לאיכות הסביבה לפעול כגוף מטה ארצי במשרד להגנת הסביבה על מנת לאכוף את התקנות, את הצווים ואת ההנחיות של המשרד. ב-2000 קיבלה הסיירת באופן רשמי את השם "המשטרה הירוקה".
גופי האכיפה של המשרד להגנת הסביבה
בנוסף למשטרה הירוקה להלן הגופים הנוספים המבצעים תפקידי אכיפה במשרד להגנת הסביבה:
אגף חופים וים  - האגף האחראי לשימור החופים ולאכיפת החוקים הקשורים לים. האגף מטפל בכל התחומים הקשורים למניעת זיהום ים באמצעות ביקורות בכלי שיט, נמלים ומעגנים, במסופי דלק ימיים ומתקני תדלוק חופיים, במפעלי תעשייה ובמכוני טיהור שפכים. האגף עורך סיורים לאורך החופים בכלי רכב ובכלי שיט. בנוסף, עוסק באכיפה פלילית בתחום מניעת זיהום ים.
מערך ברירות משפט – היחידה שבה מרוכז הטיפול האדמיניסטרטיבי הכולל דוחות שניתנים בתוקף צווי ברירות משפט שבסמכות השר להגנת הסביבה, הכסף שנגבה מועבר לשמירת ניקיון הסביבה. המערך גם מופקד על הטיפול בבקשות לביטול הודעות קנס, בקשות להישפט ובבקשות לביטולן או להפחתתן של תוספות פיגורים.
מערך הגבייה – הגורם המופקד על גביית הקנסות ועל גביית הסכומים שנפסקו בפסקי דין שלא שולמו במועד.
מערך נאמני ניקיון – הגורם הממונה על קשר עם נאמני ניקיון, על גיוס נאמני ניקיון חדשים, על הכשרתם ועל הסמכתם.
מערך הגנה על בעלי חיים – הגורם המקדם את יישום חוק צער בעלי חיים בעזרת מתנדבים. החוק מאפשר להעמיד לדין, באמצעות משטרת ישראל, את המתעלל בבעלי חיים ולהוציא אותם מידיו.
מבנה ארגוני
המשטרה הירוקה מחולקת לשישה מחוזות גאוגרפים על פי הפירוט הבא: המפקחים אחראים על טיפול באכיפה במחוז עבודתם ועבודה מנהלית שוטפת. לרוב גרים המפקחים באזור בו הם עובדים. הפעילות כוללת קיום ביקורות בעסקים, מפעלים ורשויות, הנמצאים בתהליכי אכיפה מנהליים או פליליים וכן ביצוע סיורי שטח, איסוף מודיעין ועוד. לרשות המפקחים עומד ציוד מגוון, כגון רכבי שטח, נשק, ציוד צילום וציוד הקלטה.
בנוסף למחוזות, נמצאים במשטרה הירוקה 2 מפקחים שתפקידם בדיקת זיהום אוויר מכלי-רכב, ושבעה עובדי הנהלה.
הכשרות
מפקחי המשטרה הירוקה משתלמים במהלך השנה בתחומים אלו:
סמכויות ואכיפה
סמכויות המשטרה הירוקה נובעות מהסמכת המפקחים על ידי השר לאיכות הסביבה והשר לביטחון פנים. המשטרה הירוקה מבצעת חקירות מכוח כל אותם חוקים ותקנות שעיסוקם בשמירה נאותה של הסביבה ועליהם מתבססים מפקחי המשטרה הירוקה בעת פתיחת תיקי חקירה:
תיקי החקירה נפתחים כנגד תאגידים, עסקים, רשויות מקומיות וגורמים פרטיים. בין סמכויות המשטרה הירוקה, עצירה ועיכוב וחקירה של עברייני סביבה, מתן ברירות קנס, הגשת כתבי אישום, תפיסת כלי רכב המעורבים בזיהום סביבתי, פתיחת תיק חקירה. על מפקחי המשטרה הירוקה ישנה מגבלה מסוימת באכיפת המפגעים הסביבתיים ולכן באופן קבע קיים מספר שוטרים מצומצם המסופחים ממשטרת ישראל ומקבלים משכורת מהמשרד להגנת הסביבה ותפקידם לבצע את כל הפעולות הנדרשות על מנת לבצע עיכוב, חקירה ומעצר של חשוד.
תחומי הפיקוח וההרתעה המרכזיים:
המשטרה הירוקה מתוקצבת במסגרת התקציב הכולל של אשכול האכיפה של המשרד להגנת הסביבה שהוא כחצי מיליון שקל.
סוג עבירות והקנסות
בנושאי אכיפה, במפגעים שהם תוצאה של עבירה נקודתית ויש להם מאפיינים מסוימים נמסרות הודעות תשלום קנס בגובה של 250 ש"ח – 8000 ש"ח. ע"פ הפירוט הבא :
לנאמן ניקיון של המשרד להגנת הסביבה אין סמכויות אכיפה כלל, סמכויות היחידות מצויות בידי המפקח בלבד. רוב הדוחות של הפקחים הם מסוג ברירת משפט שבו ניתנת האפשרות שלא לשלם את הקנס אלא לעמוד למשפט. כאשר כל בקשה להישפט מעוברת מהמשרד להגנת הסביבה למשרד עורכי דין פרטי הממשיך את הטיפול בנושא.
פעולות אכיפה נוספות
אכיפת השלכה פיראטית של פסולת - הפעילות האמורה נעשית בשיתוף פעולה עם המדור להגנת הסביבה של משטרת ישראל. שיתוף פעולה זה מאפשר שימוש בסמכויות שאינן מוקנות למפקחי המשטרה הירוקה, כגון הסמכות לתפוס כלי-רכב. יצוין כי כמות פסולת הבניין הנוצרת בישראל, ובכלל זה עודפי עפר, מוערכת בכ-7.5 מיליוני טונות בשנה. כ-80% מהפסולת מושלכת בשטחים פתוחים, בשדות ובצד הדרך. לא ברור כמה פסולת בניין נמצאה בעשרות כלי-הרכב שנתפסו בשנתיים האחרונות, אולם כפי הנראה מדובר ב"טיפה בים".
בדיקת זיהום אוויר מכלי-רכב -המשטרה הירוקה מפעילה שלוש או ארבע ניידות לצורך בדיקות זיהום אוויר בצד הדרך. בדרך כלל אנשי המשטרה הירוקה או שוטרי המדור לאיכות הסביבה במשטרת ישראל עוצרים כלי-רכב ועורכים להם "בדיקה בהאצה חופשית". בבדיקה זו מעבירים את הרכב להילוך סרק, מנקים שאריות פליטה מצינור הפליטה של הרכב, לוחצים את דוושת התאוצה למהירות המקסימלית של המנוע ומודדים את ערך הפליטה. חוזרים על הפעולה 3–5 פעמים ורושמים את הערכים הנמדדים במחשב. זמן הבדיקה הכולל הוא כ-10 דקות. האכיפה משמעה, בין השאר, מסירת הודעות תשלום קנס ואף הורדת כלי-הרכב המזהמים מהכביש, אם יש צורך בכך.
שיתוף פעולה עם גורמים אחרים
נוסף על שיתוף הפעולה עם משרדי המחוזות של המשרד להגנת הסביבה, רבות מפעולותיה של המשטרה הירוקה הן בשיתוף פעולה עם הגופים הבאים:
גואנין
גואנין (באנגלית: Guanine) הוא בסיס חנקני, נגזרת של פורין, המהווה מרכיב מרכזי בכל חומצות הגרעין. גואנין מסומן בגנטיקה באות G.
גואנין התגלה לראשונה בשנת 1846 בלשלשת של עופות ימיים וצואת עטלפים וכלבי ים (גואנו; מכאן שמו). רק בסביבות 1880 הוא קושר לחומצות הגרעין. המבנה המולקולרי שלו תואר לראשונה ב-1875 והמולקולה עצמה סונתזה בשנת 1900.
כשגואנין נקשר לפחמימה ריבוז בקשר גליקוזידי מתקבל הנוקלאוזיד גואנוזין (Guanosine). כשגואנוזין נקשר לקבוצת זרחה מתקבל הנוקלאוטיד גואנוזין מונופוספט (GMP); הלה משתתף באופן ישיר בבניין RNA. הנוקלאוטיד המשתתף בבניין ה-DNA נבדל בכך שהפחמימה שבו, דאוקסיריבוז, חסרה אטום חמצן אחד. גואנין נקשר בזיווג בסיסים לציטוזין באמצעות שלושה קשרי מימן. שיעור ה-GC (כלומר: אחוז בסיסי הגואנין והציטוזין בקטע מסוים של חומצת גרעין) משמש כמדד חשוב בגנומיקה ובגנטיקה; שלושת קשרי המימן שבזיווג GC מקנים יציבות רבה לחומצות גרעין דו-גדיליות, זאת בהשוואה לשני קשרי המימן שבזיווג אדנין-תימין. משיעור ה-GC ניתן להסיק את יציבות חומצת הגרעין; שיעור ה-GC משמש אף למיון טקסונומי של חיידקים.
כששלוש קבוצות זרחה קשורות לאדנוזין מתקבל הנוקלאוטיד גואנוזין טריפוספט (GTP), אחת התרכובות החשובות ביותר בכל היצורים החיים. GTP משמש בתגובות כימיות רבות בתא כ"מטבע אנרגיה" במקום ATP. בנוסף משמש הנוקלאוטיד כ"שליח" של אותות תוך-תאיים. GTP הוא קופקטור חשוב בעיקר בתהליך התרגום ובמטבוליזם של פחמימות.
מכל חומצות הגרעין, לגואנין אנרגיית היינון הנמוכה ביותר, ופוטונים באורך גל של 158 ננומטר די בהם על מנת ליינן אותו. מסיבה זו גואנין הוא החוליה החלשה ב DNA החשוף לקרינה אולטרה סגולה.
מיה שביט
מיה שביט (24 באפריל 1935 – 5 ביולי 2021) הייתה מנצחת ומעבדת מוזיקלית ישראלית. היא ייסדה את מקהלת העפרוני וניצחה עליה בשנים 1980–2013.
ביוגרפיה
שביט הייתה בתם הבכורה של רחל ואברהם (בומי) תורן. אביה היה מחנך, משורר, צלם וסופר, ממייסדי החברה להגנת הטבע. את חינוכה המוזיקלי החלה בגיל 8 בלימודי חלילית. בגיל 13 החלה בלימודי פסנתר אצל ניני דניאל ובהמשך, אצל גילה אמיתי. בגיל 17 השתתפה לראשונה בקורס ניצוח בהדרכתם של אברהם דאוס, יהודה אנגל ומרדכי סתר. מיד לאחר מכן הקימה מקהלה במוסד החינוכי בקיבוץ מעברות והמשיכה להשתלם בקורס למנצחי מקהלות בהדרכת גארי ברתיני.
את שירותה הצבאי עשתה כקצינה בתפקיד סמ"פ בבה"ד 12, וגם שם הקימה מקהלה. עוד במהלך שירותה הצבאי הצטרפה למקהלת רינת, שבה שרה תחת ידיו של גארי ברתיני במשך 14 שנה. השנים הארוכות במחיצתו של גארי היוו את הקרקע להתפתחותה כמנצחת והיו המקור להתמסרותה לתחום המקהלות. עם שחרורה מהצבא, נישאה מיה לחבר הקיבוץ והתמסרה לחינוך המוזיקלי בקיבוצה, שם הקימה מקהלות אשר לקחו חלק מרכזי בחיי התרבות בקיבוץ, איתן הופיעה בחגים, טקסים ואירועים קהילתיים. לאחר שבע שנות עבודה בקיבוץ, יצאה לשנת השתלמות באקדמיה למוזיקה בתל אביב ובמקביל, החלה לנצח על מקהלת הקיבוץ הארצי. בשנת 1969 נסעה עם משפחתה ללונדון, שם למדה ניצוח מקהלה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה, אצל המנצח ג'ון אלדיס (John Alldis). בלונדון לימדה ב"ראש פינה סקול" (Rosh Pinah School) שכלל גן ובית ספר יסודי, שם התוודעה לשיר "Itsy Bitsy Spider", החליטה להביא אותו איתה לארץ ותרגמה אותו לעברית. עם חזרתה לישראל שנתיים אחר-כך, השתלבה כמדריכה קולית בתאטרון מחול ענבל, כמורה למוזיקה במוסד החינוכי בגן שמואל ובמסלול להוראה לגיל הרך בסמינר לוינסקי, וכן, כמנצחת של מקהלת עמק חפר.
בשנת 1980, בעקבות ביקורו בארץ של המנצח הפיני ארקי פוהיולה, הקימה מיה את מקהלת העפרוני בקריית החינוך ע"ש בן-גוריון בעמק חפר. מיה הייתה המנצחת והמנהלת המוזיקלית והאמנותית של המקהלה במשך 33 שנים, עד פרישתה ב-2013.
לאורך שנות פעילותה במקהלת העפרוני, שכולה נעשתה בהתנדבות, המשיכה מיה לקדם את תחום מקהלות הילדים והנוער. היא יזמה את תוכנית "מלחינים כותבים למקהלות ילדים" אשר במסגרתה נכתבו יצירות חדשות על ידי מלחינים ישראלים במיוחד עבור מקהלות בשטח. בשנת 1986 יזמה במרכז למוזיקה "משכנות שאננים" בירושלים את "קולות צעירים" – 26 חוברות שיצאו לאור במשך 7 שנים, המכילות רפרטואר מקהלתי בינלאומי. במקביל, לימדה מתודיקה של עבודה עם מקהלות ילדים ויסודות הניצוח בסמינר באורנים (1985–1988), באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים (1986–1993) ובמדרשה למוזיקה במכללת לוינסקי לחינוך (1990–2002). בשנת 1987 הצטרפה כחברה ב- IFCM – פדרציית המקהלות העולמית שהוקמה באותה שנה, ובשנת 2005 נבחרה כחברת הנהלה שבה כיהנה לאורך 6 שנים. במסגרת זו, פעלה לקידום שיתופי פעולה עם עולם המקהלות הערבי.
בשנת 2000 הייתה שותפה להקמת "הלל" - ארגון המקהלות בישראל, שבראשו עמדה בשנים 2002–2008. במסגרת הארגון, יסדה את סמינר המנצחים השנתי של הארגון המועבר על ידי מנצח אורח מחוץ לישראל, וכן ייסדה סמינר מיוחד המוקדש למנצחי מקהלות ילדים. בשנת 2010 יסדה קורס למנצחי מקהלות יהודים וערבים במסגרת "מנצחים ללא גבולות" מטעם פדרציית המקהלות העולמית בניצוחו של Andre de Quadros. בתחילת 2010 הקימה בביתה ספריית ייעוץ למנצחי מקהלות ילדים ונוער, ספרייה המכילה ריכוז גדול של רפרטואר ישראלי ובינלאומי לקולות שווים.
בשנת 2003 קיבלה את הפרס על שם פרנק פלג על עבודה מוזיקלית אומנותית ברמה גבוהה לאורך שנים רבות, בשנת 2012 זכתה יחד עם מקהלת העפרוני בפרס מפעל הפיס לאומנויות הבמה ע"ש לנדאו, ובשנת 2020 קיבלה ממשרד החינוך את התואר יקירת הפיקוח על החינוך המוזיקלי על קידום, טיפוח והעשרת שירת מקהלות הילדים בארץ.
הייתה נשואה לעלי שביט עד למותו במרץ 2021. בנה היה עיתונאי הרכב טל שביט.
נפטרה ב-5 ביולי 2021, והובאה למנוחות לצד בני משפחתה בבית העלמין שבקיבוצה מעברות.
רבה תוספאה
רבה (רבא) תוספאה - אמורא בבלי בדור השמיני, בשלהי תקופת האמוראים. לפי דברי רב שרירא גאון באיגרתו, היה רבה תוספאה ראש ישיבת סורא אחרי מר בר רב אשי במשך כשש שנים, בשנים ד'רכ"ח-ד'רל"ד (467-474). מעורכי התלמוד.
בפשר הכינוי "תוספאה" כתב בעל "דורות הראשונים", שבתקופתו היה התלמוד בגמר עריכתו והוא השתתף בעריכתו והוסיף עליו, ולכן כינוהו רבה תוספאה. טעם אחר שנזכר בעניין זה, שרבה תוספאה היה בקי בברייתות ובתוספתא, קובצי משניות שנשארו מחוץ לשישה סדרי משנה. לדעת אפשטיין, סברות אלו בטעות יסודן, והוא נקרא 'תוספאה' על שם מקומו.
רבותיו ותלמידיו
רבה תוספאה היה תלמידו של רבינא הראשון (חברו של רב אשי), וחברו של רבינא האחרון.
תלמידיו היו ראשי תקופת הסבוראים. אחד מהם הוא רבה בר יוסף, שלפי אחת הדעות (ספר יוחסין השלם) היה ראש הדור הראשון של הסבוראים ועמד בראש ישיבת סורא אחרי פטירת רבינא האחרון.
מתורתו
פסיקה מפורסמת שמובאת בשמו בתלמוד - שהכשיר ילד שנולד לאישה כ-12 חודש לאחר שבעלה הלך למדינת הים, ולא קבע שהוא ממזר ופסול לבוא בקהל.
הלכה נוספת שאמר היא, ש"אין זימון למפרע", ושלושה שאכלו לחם ואחד מהם הקדים ובירך ברכת המזון - שני חבריו יכולים לצרפו לזימון והם ייצאו בכך ידי חובתם, אך הוא לא ייצא ידי חובתו, שכבר בירך.
תקופתו
בניגוד לקודמיו, שפעלו בתקופה שקטה יחסית מצד הממלכה הפרסית ותושביה, שנשלטה על ידי המלכים משושלת בית ססן, תקופתו של רבה תוספאה הייתה קשה ליהודים. תקופה זו התאפיינה ברדיפות כנגד היהודים, על ידי האמגושים (כהני דת פרסיים), שזכו בתמיכה במעלליהם מצד המלכים הסאסאניים. בתקופתו של רבה תוספאה שלט המלך פירוז הראשון, שנקרא בפי היהודים "פירוז רשיעא" (=הרשע). בין גזירותיו גזר על חטיפת ילדים מבית הוריהם וחינוכם כגויים.
בז' בטבת, שנת ד'ר"ל (470), נאסר ראש הגולה, הונא מרי בר מר זוטרא, ועימו רבנא אמימר בר מר ינוקא ומשרשיא בר פקוד. הונא ראש הגולה ומשרשיא הוצאו להורג 11 יום אחר כך, בי"ח בטבת, ורב אמימר בר רב ינוקא הוצא להורג בחודש אדר של אותה שנה.
בשנת פטירתו, ד'רל"ד (474), הרסו הפרסים בתי מדרשות, וחטפו את ילדי היהודים לחנכם לחיות בדיני פרס. על כסאו של רבה תוספאה ישב רבינא האחרון, שלפי ראב"ד נפטר באותה שנה, ולפי רב שרירא גאון האריך ימים עוד 26 שנה (עד שנת ד'ר"ס - 499).
פאנוס קיפריסיס
פָּאנוֹס קִיפָּרִיסִיס (ביוונית: Πάνος Κυπαρίσσης; נולד ב-1945) הוא משורר ובמאי קולנוע יווני.
ביוגרפיה
קיפריסיס נולד בכפר אוקסיה שבמחוז יואנינה שבצפון-מערב יוון. הוא למד מתמטיקה ופילולוגיה באוניברסיטת אתונה ובמשך שנים רבות עבד כשחקן תיאטרון, במאי קולנוע וטלוויזיה ומורה בבית ספר למשחק.
קיפריסיס פרסם יותר מעשרה ספרי שירה, ביניהם "מלחמת הטבק" (1977), "הערות של אלחוטן" (1986), "מכפלת הלילה" (1996), "כתבי היד של הגשם" (2003), "האדמה הנשארת" (2007) ו"אור מחצבה" (2017). הוא השתתף באסופות רבות של שירה ופרסם גם ספרי מסות. כמו כן ביים שלושה סרטי קולנוע, האחרון בהם "שירות האביב" (2010), ושבעה-עשר סרטים דוקומנטריים.
אורציל
אורציל (Uracil) הוא בסיס חנקני, נגזרת של פירימידין, המהווה מרכיב מרכזי ב-RNA. אורציל מסומן בגנטיקה באות U. אורציל בודד וסונתז לראשונה בשנת 1900 מתאי זרע של דג מליח.
כשאורציל נקשר לפחמימה ריבוז בקשר גליקוזידי מתקבל הנוקלאוזיד אורידין (Uridine). כשאורידין נקשר לקבוצת זרחה מתקבל הנוקלאוטיד אורידין מונופוספט (UMP); הלה משתתף באופן ישיר בבניין ה-RNA.
אורציל הוא הבסיס החנקני היחיד אשר מופיע אך ורק ב-RNA ולא ב-DNA. הבסיס המקביל לו ב-DNA הוא תימין. אורציל זהה כמעט לחלוטין בהרכבו הכימי לתימין. ההבדל בין אורציל לתימין הוא בקבוצת מתיל הקיימת בתימין וחסרה באורציל. בדומה לתימין נקשר אורציל בזיווג בסיסים לאדנין באמצעות שני קשרי מימן (RNA הוא אמנם לרוב חד-גדילי אך במרבית המקרים ייווצרו על גבי ה-RNA מבנים שניונים, כגון סליל אלפא, אשר מתבססים על קשרי מימן, ולעיתים מולקולת ה-RNA תקיים קשרי מימן עם מולקולת RNA אחרת. כמו כן, בזמן תהליכי השעתוק והתרגום נדרש זיווג בסיסים עם ה-DNA ועם הריבוזום, בהתאמה; בנוסף קיימים סוגי וירוסים אשר החומר התורשתי שלהם הוא מסוג RNA דו-גדילי). לאורציל יש נטייה גדולה יותר מתימין להפוך לציטוזין, דבר היכול להוות גורם למוטציות גנטיות, אולם מכיוון ש-RNA היא מולקולה זמנית, בעלת אורך חיים קצר (דקות אחדות עד מספר ימים), הדבר אינו מהווה לרוב הפרעה.
מוזיאון המדע (לונדון)
מוזיאון המדע בדרך התערוכות, דרום קנזינגטון, ברובע קנזינגטון וצ'לסי בלונדון שבאנגליה, הוא מוזיאון מדע המהווה חלק מהמוזיאון הלאומי למדע ולתעשייה. המוזיאון הוא אטרקציה תיירותית חשובה בלונדון.
ייסוד המוזיאון
המוזיאון נוסד בשנת 1857 על ידי בנט וודקרופט מאוסף שהיה מצוי באגודה המלכותית לאומניות ומעודפים שהיו בתערוכה הגדולה. המוזיאון היה במקור חלק ממוזיאון דרום קנסינגטון, יחד עם מוזיאון ויקטוריה ואלברט. לבסוף הופרד המוזיאון וקיבל את השם "מוזיאון הפטנטים", ב-1858, ו"מוזיאון משרד הפטנטים" ב-1863. המוזיאון הכיל רבים מהמוצגים הידועים שנמצאים כיום במוזיאון המדע. בשנת 1885, כונו מחדש אוספי המדע "מוזיאון המדע" ובשנת 1893 מונה מנהל נפרד. אוסף האומנות כונה בשם חדש - "מוזיאון האומנות" ומאוחר יותר הפך ל מוזיאון ויקטוריה ואלברט. מוזיאון משרד הפטנטים מוזג למוזיאון המדע בשנת 1909.
אוספים
המוזיאון מחזיק כעת אוסף של יותר מ-300,000 פריטים, כולל פריטים ידועים כמו הקטר "פאפינג בילי", מנוע הסילון הראשון, שחזור של מודל ה-DNA של פרנסיס קירק וג'יימס ווטסון, מנועי קיטור מוקדמים, דוגמה עובדת של מנוע ההפרשים של צ'ארלס בבג' ואב הטיפוס הראשון של שעון הנצח ("Clock of the Long Now"). המוזיאון מכיל גם מאות מיצגים אינטראקטיביים. תוספת עדכנית היא קולנוע IMAX בתלת-ממד המציג סרטים דוקומנטריים, חלקם בתלת-ממד.
המוזיאון גם אוצר חלק מהפריטים הרבים שנאספו על ידי הנרי ולקום בתחום הרפואה. הפריטים מוצגים בקומה הרביעית והחמישית אך הם מהווים חלק מזערי מכלל האוסף.
במוזיאון המדע מצויה ספרייה ייעודית. עד שנות ה-60 של המאה ה-20 הייתה זו ספריית המדע והטכנולוגיה הלאומית של בריטניה. בספרייה מצויים כתבי עת, ספרים ישנים וכתבים והיא משמשת משכילים ברחבי העולם. הספרייה פעלה מספר שנים יחד עם הספרייה של אימפריאל קולג', אולם ב-2004 המוזיאון לא היה מסוגל לשאת בהוצאות. זו הסיבה שישנן מחשבות לפרק ולפזר את הספרייה.
מרכז דנה
בנובמבר 2003, נפתח במוזיאון מרכז דנה. המרכז הוא בר קפה בסגנון עירוני שסופח למוזיאון והוא מהווה כיום אזור יחיד במינו באנגליה בהיותו אזור המיועד למבוגרים המעוניינים לדון בנושאי מדע שנויים במחלוקת. מרכז דנה הוא אזור חדש, שנוי במחלוקת ונסיוני. מטרתו לאתגר את תפיסת הקהל בנושא מדע ולהתעמת חזיתית עם נושאים עכשוויים. המרכז נהיה ידוע לשמצה בשל אירועים חדשניים ביניהם ויכוחים מאורגנים, ניסויים חיים וקומיקס סטנד-אפ המפריך תפיסות מדעיות מיושנות.
ערבי מדע
המוזיאון עורך "ערב מדע" מאורגן-"אירוע לילי הנושא אופי מדעי". עד 380 ילדים בגילאי 8 עד 11, המלווים על ידי מבוגרים, מוזמנים לבלות את הערב בביצוע פעילויות מדע חינוכיות ומהנות. לאחר מכן הם מוזמנים לישון על הרצפה בין מוצגי המוזיאון. בבוקר, הם מתעוררים לארוחת בוקר מאורגנת ופעילות מדעית נוספת. האירוע מגיע לקיצו בצפייה בסרט IMAX.
גלריות
המוזיאון מכיל מספר גלריות, חלקן קבועות, חלקן זמניות.
אנרגיה: האולם המזרחי
האולם המזרחי הוא האזור הראשון אותו רואים מרבית המבקרים עם כניסתם לבניין. האולם משתרע על פני שלוש קומות. בקומת הקרקע, מוצגים בעיקר מנועי קיטור מסוגים שונים, אשר יחד מספרים את סיפורה של המהפכה התעשייתית בבריטניה. גבוה למעלה, תלוי מהתקרה, משתלשלת טבעת מתכתית ענקית שמכוסה בחלקה הפנימי בדיודות פולטות אור שיוצרות צורות ומציגות הודעות המוקלדות על ידי המבקרים עצמם בגלריית האנרגיה. בנוסף מצויים באולם חנות ספרים, המתמחה בספרי מדע פופולרי ובית קפה בשם "Revolution café".
חלל
"חלל" (space) הוא השם של גלריה היסטורית, המציגה רקטות ומוצגים שמספרים את סיפור מסעו של האדם בחלל והיתרונות הגלומים בו (בעיקר בעולם התקשורת).
התהוות העולם המודרני
"התהוות העולם המודרני" (Making the Modern World) היא גלריה חדשה יחסית. בגלריה מוצגים חלק מהאובייקטים הסמליים ביותר של המוזיאון ביניהם הרקטה של סטפנסון וקפסולת החלל של אפולו אשר מוצגים ליד ציר זמן המתעד את ההישגים הטכנולוגיים של האנושות.
תעופה
גלריית התעופה היא גלריה רבת וותק הממוקמת בצד המערבי של הקומה השלישית. בגלריה קיים מגוון רחב של מטוסים ומסוקים בגודל טבעי וכן מידע אודות מטוס הספיטפייר ומנועים רבים וחתך צד של בואינג 747.
מיקום
המוזיאון ממוקם בסמוך למוזיאון ההיסטוריה של הטבע ובעבר היה מחובר אליו באמצעות פרוזדור ציבורי שכעת הוא סגור. תחנת הרכבת התחתית של לונדון הקרובה היא תחנת דרום קנסינגטון; דרך תת-קרקעית מחברת את המוזיאונים אל התחנה.
שיפוצים
המוזיאון עבר סדרה של שיפוצים בראשית המאה ה-21. חנות המוזיאון המשופצת נפתחה באוקטובר 2005.
בית ספר שדה עין גדי
היסטוריה
בית-ספר שדה הראשון, בעין גדי, הוקם בשנת 1960 על ידי יוסי פלדמן. הוא נועד ל"חינוך הציבור ובפרט בני-הנוער בשמירת הטבע". לימים ביוזמת החברה להגנת הטבע החלו לפעול עשרות מרכזים דומים בכל רחבי הארץ, הן כיחידות שדה בתי ספר שדה והן כיחידות עירוניות הקרויים מל"שים (מרכזים ללימודי שדה).
בבית הספר, הנקרא על שם עמי אסף, יש חדרי אירוח, תצוגה זואולוגית וארכאולוגית, אוסף גאולוגי וחיזיון אור-קולי על מדבר יהודה. באזור מעיינות ואתרים היסטוריים וארכאולוגיים. בקרבת בית הספר: מערות קומראן ועינות צוקים מצפון, מעלה בני המושבים ממערב, מצדה מדרום, עין בוקק והנחלים דרגות, משמר וזוהר. דרומה יותר מפעלי ים המלח, מישור עמיעז, נחל פרצים ומערת הקמח.
בית הספר מפיץ עלון בשם נחליאלי, המפרט תצפיות שנערכו באזור על בעלי כנף ויונקים, עדכון הקוראים בדרישות הביטחון והצעות לטיולים באזור.
בית הספר שדה בעין גדי תוכנן על ידי האדריכל נחום זולוטוב בין השנים 1962–1963. הפרויקט הזה נחשב לאחד מהנדבכים החשובים בתולדות האדריכלות הישראלית. הפרויקט הופיע במגזיני אדריכלות ישראלים ובינלאומיים מאותה העת. המבנה החדש נחנך בשנת 1967.
דינמיקה (מכניקה)
דינמיקה היא ענף במכניקה קלאסית. הדינמיקה עוסקת בתנועת גופים, להבדיל מסטטיקה שעוסקת בגופים נייחים.
בדינמיקה נכללים שני ענפים: הדינמיקה מבוססת על חוקי התנועה של ניוטון. לפתרון בעיה דינמית שעוסקת בגופים הנעים במהירות המתקרבת למהירות האור יש לעשות שימוש בדינמיקה של תורת היחסות הפרטית.
במכניקת הקוונטים הדינמיקה עשויה להתייחס למידת הקוונטיזציה של הכוחות, כגון אלקטרודינמיקה קוונטית וכרומודינמיקה קוונטית.
פתרון בעיות דינמיות
בפתרון בעיות דינמיות (לפי המכניקה הקלאסית) יש להבדיל בין גוף נקודתי, מערכת חלקיקים וגוף קשיח (בבעיות גוף קשיח יש להתחשב במומנט התמד). בהתאם לאילוצים, ניתן לנסח לבעיה משוואות קינמטיות המתארות קשרים (קשר מרחב-זמן) בין מיקום, מהירות ותאוצה בזמן (בין אם מדובר בתנועה קווית, זוויתית או כללית).
כמו כן, ניתן לנסח משוואות קינטיות: משוואות ניוטון-אוילר (הראשונה מתארת את הקשר בין סך הכוחות לתאוצה קווית, והשנייה מתארת את הקשר בין סך המומנטים לתאוצה זוויתית), משוואות שימור אנרגיה, שימור תנע קווי או שימור תנע זוויתי.
שימור אנרגיה מתקיים בהיעדר כוחות לא משמרים (בפשטות: כאשר לא מתבצעת עבודה), אחרת, יש לכלול את עבודות הכוחות הלא משמרים במשוואת שימור האנרגיה. שימור תנע קווי מתקיים בהיעדר כוחות-כאשר בכיוון מסוים שקול הכוחות שווה לאפס, בכיוון זה מתקיים שימור תנע קווי. שימור תנע זוויתי מתקיים בהיעדר מומנטים-בדומה לשימור תנע קווי, ניתן להגדיר שימור תנע זוויתי בכיוון מוגדר.
דוגמה: מכונת אטווד
במכונת אטווד, שני גופים בעלי מסות שונות, m1 ו-m2 קשורים בחוט בעל מסה זניחה משני צדי גלגלת. בלי הגבלת הכלליות, נניח כי m1>m2, ולכן m1 תאיץ מטה ו־m2 תאיץ מעלה (באותה תאוצה).
ניתוח משיקולי כוחות
על כל אחת מהמסות פועלים כח הכבידה והמתיחות (מסומנת ב־T), לכן:
מחיבור בין שתי המשוואות מתקבל:,כלומר, התאוצה במערכת:
אם במקום m2 נסמן m ובמקום m1 נסמן km (כלומר, k הוא היחס בין המסות), נקבל: כלומר התאוצה לא תלויה במסות אלא רק ביחס ביניהן.
בעזרת התאוצה ותנאי ההתחלה (במקרה זה נניח x0=0, v0=0), הקינמטיקה נותנת משוואות המתארות את המיקום והמהירות כפונקציה של הזמן: או מהירות כפונקציה של מיקום:
OpenSSH
OpenSSH (Open Secure Shell) היא חבילת תוכנות מחשב המספקות גישה מרוחקת מאובטחת ומוצפנת על גבי רשת מחשבים על בסיס פרוטוקול SSH.
התוכנות מפותחות בקוד פתוח כאלטרנטיבה חופשית לתוכנה הקניינית SSH ולשירותים הלא מאובטחים Telnet ו-FTP. התוכנה פותחה במקור למערכת OpenBSD, אך הותאמה גם למערכות הפעלה אחרות.
OpenSSH כולל בתוכו את האפשרות ליצור מנהור (tunneling) בין הלקוח והשרת, ולתעל תעבורה של חבילות TCP מהלקוח, היוצאות דרך אחד מהפורטים בשרת. אחד השימושים העיקריים בתוכנה זו הוא בגישה מרוחקת מאובטחת למעטפת (shell) של מערכות יוניקס, לינוקס ו-BSD, אך ישנן גם תוכנות המתבססות על אפשרות זו של מנהור והצפנת תעבורה לצורך העברת סוגים שונים של מידע בין מחשבים באופן מאובטח ומוצפן.
Portable OpenSSH
השם "OpenSSH" כשלעצמו משמש רק לגרסה של OpenSSH אשר מפותחת כחלק ממערכת ההפעלה OpenBSD. מערכות הפעלה אחרות משתמשות בגרסה מענף פיתוח שונה של התוכנה, שנקראת Portable OpenSSH מכיוון שהיא יבילה (portable) למערכות הפעלה רבות אחרות. מספרי הגרסה של OpenSSH הם מהצורה A.B ואילו מספר הגרסה של Portable OpenSSH הוא מהצורה A.BpC, כלומר גרסת Portable מס' C המבוססת על OpenSSH בגרסה A.B.
רם סופר
רם סופר (נולד ב-6 בספטמבר 1965, רמת גן) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב אמן, מחבר ספרי שחמט, מאמן שחמט ופסנתרן מקצועי, שחקן ומורה לברידג'.
אלוף ישראל בפתרון בעיות שחמט לשנת 2018. זכה עם נבחרת ישראל בפתירת בעיות ארבע פעמים במקום הראשון בעולם, אימן את משלחת הנוער של ישראל לאליפות העולם ואירופה בשחמט ופרסם עשרות מאמרים בתחום.
משנת 2005 סופר משמש ככתב ופרשן לענייני שחמט בעיתונות הישראלית: בעיתון "מעריב" ובאתר האיגוד הישראלי לשחמט. ערך בעבר את ירחון השחמט הישראלי. שימש יועץ מקצועי עבור הספר Play Unconventional Chess and Win ועורך בספר Think like a machine.
נכון לינואר 2022 הוא מדורג במקום השמיני בדירוג העולמי בפתירת בעיות שחמט.
נמנה עם צוות השופטים באליפות אירופה בשחמט 2015, שנערכה בירושלים.
נכון למאי 2022, מדורג במקום ה-27 בישראל לפי מד כושר.
סופר מתגורר בראשון לציון.
ברידג'
סופר בעל תואר רב אמן כסף. הוא התחיל לשחק ברידג' תחרותי בשנת 1994 והקים בית ספר לברידג' ולימד מאות תלמידים. הוא כותב קבוע בירחון הברידג' הישראלי ואת טור הברידג' בירחון "לאישה". סופר כותב בשנים האחרונות את העיתון היומי של פסטיבל הברידג' הבינלאומי לברידג' בתל אביב. הוא ערך שלושה ספרי ברידג' בנושא הכרזות שכתב מוטי גלברד.
דגל ברזיל
דגל ברזיל במתכונתו הנוכחית (החל מ-11 במאי 1992) כולל מלבן ירוק שבמרכזו מעוין צהוב. במרכז המעוין עיגול בצבע כחול עם 27 כוכבים. על העיגול סרט לבן עם המוטו הלאומי של ברזיל, בהשראת הפילוסופיה הפוזיטיביסטית של אוגוסט קונט: "Ordem e Progresso" (סדר וקדמה).
לאלמנטים השונים בדגל המשמעויות הבאות:
לצבעי הירוק והצהוב גם משמעות היסטורית כפי שיתואר להלן.
היסטוריה
דגל ברזיל מבוסס על דגל האימפריה הברזילאית שהתקיימה בין השנים 1822–1889 (מעצמאות ברזיל ועד הקמת הרפובליקה). דגל זה היה מלבן ירוק ובו מעוין צהוב שבמרכזו סמל האימפריה. צבעי הדגל נקבעו לפי צבעי הבתים של שליטי ברזיל: הצבע הירוק סימל את בית ברגנסה של פדרו הראשון, קיסר ברזיל והצבע הצהוב את בית הבסבורג ממנו יצאה אשתו של פדרו, מריה.
לאחר הקמת הרפובליקה של ברזיל ב-15 בנובמבר 1889, הועלתה הצעה לעצב את דגל הרפובליקה באופן דומה לדגל ארצות הברית עם 13 פסים ב"צבעי הלאום" צהוב וירוק, ו-21 כוכבים כמניין מדינות ברזיל באותה עת. דגל כזה שימש כדגל זמני עד 19 בנובמבר, אך הוחלט לא להשתמש בו באופן קבוע עקב הדמיון הרב שלו לדגל ארצות הברית.
כדגל הרשמי הקבוע התקבל העיצוב של ריימונדו מנדס (Raimundo Teixeira Mendes) שהיה מבוסס על דגל האימפריה, אך עם מעוין קטן יותר ובתוכו עיגול כחול עם 21 כוכבים ועם סרט עם המוטו הלאומי. ברבות השנים, עם הקמת מדינות נוספות בברזיל, התווספו כוכבים נוספים לדגל והחל מ-11 במאי 1992 מספרם עומד על 27.
הכוכבים
הכוכבים בדגל הם הכוכבים הבאים (ראו איור למספרים):
דון צ'ייני
דונלד ריי "דון" צ'ייני (באנגלית: Donald Ray "Don" Chaney; נולד ב-22 במרץ 1946) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-NBA וה-ABA בין השנים 1968–1979, ושימש כמאמן ב-NBA בין השנים 1980–2004. לאורך קריירת המשחק זכה בשתי אליפויות NBA כשחקן בוסטון סלטיקס, ונבחר 5 פעמים לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. ממוצעיו הכוללים ב-NBA הם 8.4 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
לאורך קריירת האימון שימש בין היתר כמאמן הראשי של הקבוצות לוס אנג'לס קליפרס (1985–1987), יוסטון רוקטס (1988–1992), דטרויט פיסטונס (1993–1995) וניו יורק ניקס (2002–2004). מאזנן הכולל של הקבוצות אותן אימן הוא 337 ניצחונות ו-494 הפסדים (40.6%).
קריירת מכללות
צ'ייני נולד וגדל בעיר באטון רוז' שבלואיזיאנה, ובין השנים 1964–1968 למד באוניברסיטת יוסטון. ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה עם שני חברי היכל התהילה של הכדורסל לעתיד: המאמן גאי לואיס והסנטר אלווין הייז. בעונת 1966/1967 העפיל עם יוסטון פיינל פור טורניר אליפות המכללות, אך הקבוצה הפסידה במשחק חצי הגמר מול UCLA (58–73), בה שיחק לו אלסינדור. בעונה העוקבת שוב הודחה יוסטון בחצי הגמר על ידי UCLA, מולה הובסה בתוצאה 69–101. לאורך קריירת המכללות רשם צ'ייני ממוצעים של 12.6 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק
בדראפט ה-NBA 1968 נלקח צ'ייני על ידי בוסטון סלטיקס בבחירה ה-12. בעונתו הראשונה זכה עם הסלטיקס באליפות ה-NBA השנייה שלהם ברציפות, וה-11 ב-13 השנים האחרונות. בעונתו השלישית ב-NBA,, החל לשמש כשחקן קבוע ברוטציית הקבוצה, כאשר קלע 11.5 נקודות בממוצע למשחק. בעונת זכה באליפות נוספת כשחקן הסלטיקס, לאחר שגברו בסדרת הגמר על מילווקי באקס בתוצאה 4–3. בתקופתו בבוסטון בלט כאחד משחקני ההגנה הטובים ביותר בליגה, לצד חברו לקבוצה ג'ון האבליצ'ק, ובין העונות – נבחר 4 פעמים ברציפות לחמישיית ההגנה השנייה של העונה.
בשנת 1975 עבר לשחק בקבוצת ספיריטס אוף סנט לואיס מליגת ה-ABA, ובעונתו היחידה במדיה קלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק. לקראת עונת חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס, אשר הודחה מהפלייאוף בגמר האזור המערבי, ובסיום העונה נבחר בפעם החמישית בקריירה לחמישיית ההגנה השנייה של העונה.
בדצמבר 1977, לאחר כעונה וחצי עם הלייקרס, הועבר יחד עם קרמיט וושינגטון בטרייד לבוסטון סלטיקס, בתמורה לצ'ארלי סקוט. בעונת הודח עם הסלטיקס בגמר האזורי, בפעם החמישית בקריירה, ובסיומה פרש ממשחק.
קריירת אימון
בין השנים 1980–1983 שימש צ'ייני כעוזרו של מאמן דטרויט פיסטונס, סקוטי רוברטסון, ולקראת עונת עבר לצוות האימון של ג'ים ליינאם בסן דייגו קליפרס. במהלך העונה העוקבת מונה למאמן הראשי של הקליפרס במקומו של ליינאם, ועד לסיום עונת הוביל את הקבוצה למאזן כולל של 53 ניצחונות ו-132 הפסדים (28.6%).
בעונת היה עוזר מאמן באטלנטה הוקס, תחת המאמן מייק פראטלו.
בשנת 1988 מונה למאמן יוסטון רוקטס, במקומו של ביל פיץ'. על אף יכולת שיא של כוכב הקבוצה האקים אולאג'ואן, הודחו הרוקטס בסיבוב הראשון של הפלייאוף בכל 3 עונותיו הראשונות של צ'ייני. בסיום עונת זכה בפרס מאמן השנה ב-NBA לאחר שקבוצתו רשמה מאזן חיובי 52–30, אך לאחר 52 משחקים בעונה העוקבת פוטר מתפקידו והוחלף על ידי רודי טומג'נוביץ'. מאזנה הכולל של יוסטון בתקופתו של צ'ייני הוא 164 ניצחונות לעומת 134 הפסדים (55.0%) בעונה הסדירה, ו-2 ניצחונות לעומת 9 הפסדים (18.2%) בשלבי הפלייאוף.
בשנת 1992 הצטרף לצוות האימון של רון רוטסטין בדטרויט פיסטונס. לאחר שנה אחת החליף את רוטסטין כמאמן הקבוצה, ובשתי עונותיו בתפקיד הוביל את הפיסטונס למאזן כולל של 48 ניצחונות ו-116 הפסדים (29.3%).
בין השנים 1995–2001 שימש כעוזר מאמן בניו יורק ניקס תחת דון נלסון (1995–1996) וג'ף ואן גנדי (1996–2001). בעונת העפילו הניקס לגמר ה-NBA, אך הפסידו מול סן אנטוניו ספרס בתוצאה 1–4. לאחר שפתחה את עונת עם מאזן 10–9, פיטרה ניו יורק את ואן גנדי ומינתה את צ'ייני כמחליפו. צ'ייני נשאר בתפקיד במשך כשנתיים, עד ינואר 2004, ולאורך תקופתו רשמו הניקס מאזן שלילי 72–112 (39.1%).
כל מה שרצית לדעת על מין (ולא העזת לשאול)
כל מה שרצית לדעת על מין (ולא העזת לשאול) (באנגלית: Everything You Always Wanted to Know About Sex* (*But Were Afraid to Ask)) הוא סרט קומדיה משנת 1972 בבימויו של וודי אלן. הוא מורכב מסדרה של סיקוונסים קצרים, בהשראת ספר באותו השם מאת ד"ר דייוויד רובן.
סרט זה היה אחד מלהיטיו הראשונים של אלן, עם הכנסות של מעל ל-18 מיליון דולר בצפון אמריקה בלבד, לעומת תקציב של 2 מיליון דולר, מה שהופך אותו לסרט הקולנוע ה-13 הרווחי ביותר בשנת 1972.
מבנה הסרט
הסרט מחולק לשבע אפיזודות, כדלקמן:
האם אפרודיזיאקים באמת עובדים?
ליצן חצר (וודי אלן) נותן שיקוי אהבה למלכה (לין רדגרייב), אך מזימתו מסוכלת על ידי חגורת צניעות. לאורך כל אפיזודה זו ישנם אזכורים רבים למחזה המלט של ויליאם שייקספיר.
מהו מעשה סדום?
ד"ר רוס (ג'ין ויילדר) מתאהב בכבשה.
מדוע יש נשים שמתקשות להגיע לאורגזמה?
הומאז' של אלן לקולנוע האיטלקי בכלל, ולקזנובה 70, אנטוניוני ופליני בפרט; אפיזודה אודות ג'ינה (לואיז לסר), אישה שיכולה להגיע לאורגזמה רק בפרהסיה. השפה בחלק זה של הסרט היא איטלקית.
האם טרנסווסטיטים הם הומוסקסואלים?
סם מוסגרייב (לו ג'ייקובי), גבר נשוי בגיל עמידה, מתנסה בקרוס-דרסינג.
מה הם סוטי מין?
פרודיה של שעשועון הטלוויזיה "?What's My Line" בשם "מה הסטייה שלי?", שצולמה בסגנון קינסקופ-שחור-לבן בהנחיית ג'ק בארי. ארבעת חברי הפנל שמנסים לנחש את הסטייה של המתחרה הם רג'יס פילבין, רוברט ק. לואיס, פמלה מייסון, וטוני הולט. לאחר שהם לא מצליחים לנחש שהסטייה של המתחרה היא "לחשוף את עצמו ברכבת התחתית", מתחיל חלקו השני של השעשועון, שבו אחד הצופים (במקרה זה - רב), זוכה להציג את פנטזיית ה-BDSM שלו, בעוד אשתו אוכלת בשר חזיר.
מה בדיוק קורה במהלך שפיכה?
האפיזודה מציגה את המוח האנושי של גבר אמריקאי צעיר כמרכז שליטה דמוי זה של נאס"א (בראשותם של טוני רנדל וברט ריינולדס), במהלך קיום יחסי מין עם בחורה צעירה (ארין פלמינג). כאשר הגבר עומד להגיע לאורגזמה, תאי הזרע, המוצגים כחיילים לוחמים במדים לבנים, נשלחים אל הלא נודע, בדומה לצנחנים הצונחים ממטוס.
ביקורות
לסרט יש דירוג 89% דירוג "טרי" באתר Rotten Tomatoes, בהתבסס על ממוצע של 19 ביקורות.
בגיליון של חודש אוגוסט 1972, נכתב בעיתון טיים שרבים מהרעיונות שבסרט "נשמעים טובים יותר על נייר"; הסרט כולל "כמה פרודיות מצחיקות על סרטים אחרים - כגון Fantastic Voyage ו-Notte La".
מדריך הסרטים של Time Out ציין כי חלק מהמערכונים של הסרט הם "חסרי טעם, אבל הפרודיות על אנטוניוני ועל שעשועוני טלוויזיה הן מדויקות בצורה מבריקה, ומצחיקות מאוד. חשוב מכל הוא הפרודיה המד"בית מה בדיוק קורה במהלך שפיכה?".
בשנת 2004, כריסטופר ריק, מייסד אתר אינטרנט filmcritic.com, כתב כי סרט זה הוא "קלאסיקה, וסרטו האבסורדי ביותר של וודי אלן אי פעם".
בריטפופ
בריטפופ (באנגלית: Britpop) הוא זרם מוזיקלי שפרח בבריטניה בשנות התשעים של המאה ה-20, והגיע לשיא הצלחתו בין השנים 1994–1996. הבריטפופ התאפיין בהופעתן של מאות להקות, ששאבו את עיקר השפעתן מהמוזיקה הבריטית של שנות ה-60, ה-70 וה-80. עם זאת, הקו המקשר בין הלהקות השונות לא היה המוזיקה, אלא ארץ מוצאן וההקשר ההיסטורי-תרבותי בו צמחו ופעלו. למרות סיווגן הז'אנרי כבריטפופ, להקות אלו לא עשו בהכרח מוזיקת פופ, ורבות מהן היו בעלות צליל שונה זו מזו. הלהקות הללו כיוונו את עיקר מאמציהן לנוער הבריטי ותרבותו, ואכן שירתן הייתה רוויה רפרורים תרבותיים-לאומיים בריטיים, שזר יתקשה להבינם. לצד הצלחתו האדירה של זרם זה, אש צולבת כוונה אל הבריטפופ ופעמים רבות הוא תואר כזרם לא מקורי ולא מחדש, שעסוק בלנסות ולהחיות את העבר.
בתחילתו ובמהותו היה זרם הבריטפופ תנועת ריאקציה לסגנונות מוזיקליים שונים, שפרחו בסוף שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90: מחד גיסא, יצא הבריטפופ כנגד המוזיקה ששלטה דאז במצעדים הבריטיים: מוזיקה אלקטרונית, מונוטונית ברובה, שהתמקדה במקצב ובמשקל קבועים, בלופים ארוכים, פסיכדליים, חוזרים ונשנים תוך הפניית עורף לרוק הגיטרות הקלאסי. מאידך גיסא, היווה הבריטפופ אנטיתזה לסצנת הגראנג' האמריקאית, ששלטה באותם ימים בשוק המוזיקה העולמי. אנטיתזה זו היא בעלת סגולות מיטונימיות, כיוון שהבריטפופ לא יצא רק נגד המוזיקה האמריקאית, אלא גם כנגד התרבות האמריקאית שהלכה ופעפעה אל תוך התרבות הבריטית הפופולרית. בנוסף, חלק להקות הבריטפופ יצאו גם נגד זרם השוגייז שהיה נפוץ בבריטניה מאמצע ה-80.
הבריטפופ הצליח לסחוף אחריו המונים, וזכה לתמיכתם ולעידודם של כלי התקשורת הבריטים, לרבות מגזיני המוזיקה ולבסוף, גם לתקשורת מחוץ לבריטניה. השפעתו אף חרגה מתחומי המוזיקה אל תחומי האמנות, הספרות והקולנוע. לפי הסרט Live forever שקרוי על שם אחד משיריה של להקת אואזיס, טוני בלייר ומפלגת הלייבור באנגליה השתמשו בדיבוריהם על הבריטפופ כמכשיר לתעמולה פוליטית.
מקורות השפעה
בראש ובראשונה, להקות הבריטפופ הושפעו מהמוזיקה הבריטית של שנות ה-60 וה-70, ובעיקר ממוזיקת הרוק שיצרו להקות הפלישה הבריטית: מצד אחד, להקות רוקנ'רול כמו הביטלס, הרולינג סטונז, קווין, פינק פלויד ולד זפלין. ומצד שני, להקות מוד כמו הקינקס, המי, הפנים הקטנות (The Small Faces) ואחרות. להקות אלו, ובמיוחד הביטלס, היו משמעותיות ביותר להתפתחותו של זרם הבריטפופ, והשפעתן עליו ניכרת בעליל.
מוזיקת שנות ה-70 וה-80, ובמיוחד זרמי הפאנק, הגלאם והגל החדש, מהווים מקור השפעה נוסף. הרכבים ואמנים כגון דייוויד בואי, טי רקס, הקלאש, הג'אם (The Jam), הקיור, הסמית'ס והסקס פיסטולס תרמו להתהוותו של זרם הבריטפופ, והשפיעו במיוחד על דרך ההגשה המוזיקלית, אופן ההתבטאות, התכנים הליריים והרגשת ה"כוכבות".