cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רצח העם בדארפור
2013
שנת 2013 אופיינה בהסלמה במתקפות רצחניות על האוכלוסייה האזרחית בדארפור, בשינוי המבנה הדמוגרפי של חבל דארפור וכן ב"רצח עם בהתשה" במחנות העקורים. על אף הימשכותו של רצח העם בדארפור, והחלת מדיניות דומה בחבלים נוספים בסודאן, ניכר כי אומות המערב החלו בנורמליזציה של היחסים עם ממשלת סודאן המונהגת בידי עומר אל-בשיר.
מתקפות רצחניות על האוכלוסייה האזרחית
במהלך שנת 2013, האוכלוסייה האפריקאית שחיה במזרח ג'אבל מארה, שבצפון דארפור, אזור הררי שהיה מעוזם האחרון של השבטים הנרדפים וממנו טרם הספיק הממשל לגרש את האוכלוסייה, הייתה קורבן להפצצות, הותקפה על ידי מיליציות ובארות המים שלה הורעלו. שיטות אלה דומות באופיין לשיטות שבהן בוצע רצח העם בדארפור בשנותיו הראשונות (2007-2003). ממשלת סודאן ביצעה באזור התקפות משולבות שכללו שריפת כפרים, הטלת מאות פצצות, ביזה והרס, ואלה גבו קורבנות רבים. דוח אמנסטי קבע שהיו גם מתקפות כימיות באזור.
שינוי המבנה הדמוגרפי של חבל דארפור
מעל 380,000 בני-אדם נעקרו מבתיהם בדארפור בשנת 2013. מספר זה העלה את כמות העקורים בדארפור לכשני מיליון בני-אדם בקירוב. במקביל לעקירתן של אוכלוסיות "אפריקאיות" ושבטים ערביים עניים מאדמותיהם, מתבצעת השתלטות של שבטים ערביים המקורבים לשלטון על האדמות המפונות מיושביהן.
"רצח עם בהתשה" במחנות העקורים
על-אף הגידול המשמעותי במספר העקורים בדארפור, לא הוקמו מחנות עקורים נוספים, ותקציבם של המחנות הקיימים לא גדל. בנוסף, החלטת ממשלת סודאן לסלק ב-2011 את מרבית הארגונים ההומניטאריים מדארפור הובילה לגוויעתה האיטית של אוכלוסיית המחנות. ארגון מחנות העקורים בדארפור הכריז על 2013 בתור השנה הקשה ביותר במחנות העקורים בדארפור. בין ביטוייה של הידרדרות זו:
ממשלת סודאן והאו"ם נמנעים מלדווח על כמות התמותה במחנות, ועל כן קשה להעריך את ממדי האסון. ככל הנראה, מאות עד אלפים נהרגים במחנות העקורים מדי חודש. במחנות העקורים של דארפור מתקיים "רצח עם בהתשה", האוכלוסייה אשר שרדה את רצח העם בראשית שנות האלפיים נידונה למות ברעב ובמחלות.
2014 והלאה
ביולי 2020 נהרגו בדארפור כ-20 נשים וילדים.
בינואר 2021 נהרגו 130 בני אדם בעימותים בדארפור. ב-16 ו-17 בינואר נהרגו 83 בני אדם במחנה פליטים במערב דארפור, וב-19 בינואר נהרגו 155 בני אדם בעימותים בכפר טאוויל שבדרום דארפור.
הסכם שלום כולל נחתם ב-31 באוגוסט 2020 בג'ובה, בין הרשויות הסודניות וסיעות המורדים לסיום פעולות האיבה החמושות. עם זאת, לחימה נוספת בין שבטים שונים נמשכה במהלך 2021.
אישומים בבית הדין הבינלאומי
בבית הדין הפלילי הבינלאומי הוגשו אישומים נגד נשיא סודאן עומר אל בשיר, נגד השר הסודאני אחמד הרון (Haroun), ונגד מנהיג הג'נג'וויד עלי קושייב (Kushayb), על פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות. כנגד נאשמים אלה, שלא התייצבו למשפט, הוצאו צווי מעצר על ידי בית הדין. מדינות הליגה הערבית וסין תומכות באל-בשיר והודיעו כי לא יסגירו אותו. במרץ 2012 הוציא בית הדין הבינלאומי צו מעצר כנגד שר ההגנה הסודאני, אבדל חוסיין, המואשם ב-41 סעיפים של פשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה על מעשיו בדארפור. בשנת 2011 הוחרפה האשמה נגד עומר אל בשיר וכעת הוא מואשם ברצח עם, הפשע החמור ביותר בספרי החוקים. בשנת 2013 לא נעשה כל מאמץ מצד מועצת הביטחון של האו"ם להביא את עומר אל-בשיר ושריו למשפט בבית הדין הבינלאומי בהאג. באוגוסט 2021, סודאן הודיעה שתסגיר את אל באשיר לבית הדין הבינלאומי בהאג.
נגד שלושה ממנהיגי המורדים, בכר אידריס אבו גרדה, עבדאללה בנדה האבקר נאוריאן וסלאח מוחאמד ג'רבו ג'אמוס, הוגשו אישומים באשמת פשעי מלחמה. האישומים נגד אבו גרדה בוטלו והשניים האחרים הסגירו עצמם למעצר ומשפטם נערך בהאג.
הכרה ברצח העם בדארפור
מחאת הענק של תנועת Save Darfur בארצות הברית הובילה לצעדים פוליטיים תקדימיים בנוגע לרצח העם בדארפור. מדינות וארגונים רבים הכריזו כי הם מכירים בהתרחשויות בדארפור כרצח עם בעודו מתרחש, שלא כמו רצח העם ברואנדה ורצח העם שביצע הקמר רוז' בקמבודיה, אשר זכו להכרה כרצח עם רק לאחר שהופסקו. המדינות והארגונים הבאים הכירו באופן רשמי ברצח העם בדארפור:
מסתננים מדארפור בישראל
החל משנת 2005 החלו מהגרים מסודאן להסתנן לישראל באופן לא חוקי דרך הגבול עם מצרים, עד להקמת גדר הגבול ישראל-מצרים בשנת 2012. על פי הערכות יוצאי דארפור בישראל מונים כ-5000 נפשות.
חלק מהמסתננים ביקשו מעמד כפליטים מרצח העם, וקיבלו מעמד של תושב ארעי במסגרת אישור מיוחד של הממשלה בסוף שנת 2007. כך גם בשנים 2017 ו-2018. מעמדם והטיפול בהם ובמסתננים אחרים מאפריקה הם נושא הנתון במחלוקת בפוליטיקה, בתקשורת ובחברה הישראלית.
2 פסיקות של בתי דין בכירים באירופה קבעו כי ניתן להחזיר חלק מהמסתננים מסודאן וכי לחלקם לא נשקפת סכנה.
חבל דרפור עצמו לא נחשב אזור בטוח בעיני האו"ם ובעיני מדינת ישראל עצמה. לפי המדינה, "בשנה החולפת נרשמו דיווחים על הידרדרות המצב הביטחוני בחבל דרפור על רקע מתיחות אתנית מתמשכת. השינויים השלטוניים בסודאן טומנים בחובם פוטנציאל לשינוי, אך גם סכנה להידרדרות ולחוסר יציבות. אי הוודאות מקשה על מיצוי בירור בקשות המקלט".
בשנת 2021, קבע בית המשפט בישראל שהמדינה צריכה להגיע להכרעה בעניין מבקשי המקלט מדרפור וחבל הרי הנובה והנילוס הכחול. אם לא תינתן החלטה עד לסוף 2021, יזכו כ-2,500 מבקשי מקלט במעמד של תושבות ארעית, מעמד המוגבל בזמן. על המדינה לקבל החלטה כלשהי בעניין מבקשי המקלט המדוברים, בין אם באמצעות הכרעה בבקשות המקלט או באמצעות גיבוש פתרון אחר, כולל מתווה שיאפשר את יציאתם של מבקשי המקלט מישראל. מדובר בסך הכל ב-2,445 מבקשי מקלט מאזורים אלה.
נתיב סחר
נתיב סחר הוא סדרה של נתיבים ותחנות, בין אם ימיים ובין אם יבשתיים, המשמשים להובלת סחורות, המהווים יחד רשת לוגיסטית בין סוחרים. נתיב סחר מאפשר לסחורות להגיע לשווקים מרוחקים, וממנו מסתעפים נתיבים נוספים המתחברים לרשתות קטנות יותר של נתיבי תחבורה מסחריים ולא מסחריים. בין נתיבי הסחר הבולטים הייתה דרך הענבר אשר שימשה למסחר בין מצרים ליוון ורומא, ודרך המשי אשר שימשה למסחר בין אירופה למזרח אסיה דרך מרכז אסיה. בעבר, בישראל עברה דרך הבשמים, אשר עברה מדרומו של חצי האי ערב אל חופי הים התיכון, והיוותה חלק מרשת של דרכי מסחר בין אירופה והמזרח.
במהלך ימי הביניים, צצו ארגונים שמטרתם להגן על האינטרסים של הסוחרים בנתיבי המסחר, כמו ברית ערי הנזה.
התפתחות מוקדמת
נתיבי מסחר ארוכי-מרחק פותחו לראשונה בתקופה הכלקוליתית, כאשר מאמצע האלף השני לפני הספירה החלו להתפתח רשתות תחבורה מרכזיות למסחר בין דרום מזרח אסיה, דרך הודו ועד הים התיכון. במהלך האלף השני לספירה החל האדם להשתמש בחיות משא על מנת להוביל סחורות, והדבר האיץ את השימוש בנתיבים ואת פיתוחם, שכן מספוא היה זמין לרוב לאורך הדרך. כך למשל, ביות הגמל אפשר לנוודים ערבים לשלוט בסחר בינעירוני בתבלינים ובמשי מהמזרח הרחוק ועד חצי האי ערב. נתיבים רבים החלו להיסלל עם התפתחות השימוש בברזל ובברונזה.
סחר ימי
ישנן עדויות כי כבר בין האלף הרביעי לשלישי לפני הספירה, ניווט ימי היה ידוע בשומר (חבל ארץ במסופוטומיה). בנוסף, ידוע כי מצרים העתיקה ייבאה תבלינים מארץ פונט (מזרח אפריקה) ומחצי האי ערב באמצעות נתיבי סחר דרך הים האדום.
באסיה, העדות המוקדמת ביותר לסחר ימי הייתה רשתות הסחר הנאוליתיות של העמים האוסטרונזיים, אשר שימשו בין היתר להעברת ירקן בין הפיליפינים, טאיוואן, דרום וייטנאם ותאילנד. הנתיב הסתעף לנתיבים נוספים מאינדונזיה ומלזיה המחברים את סין עם דרום אסיה והמזרח התיכון, וזאת מאז תקופה המשוערכת לשנת 500 לפני הספירה. הנתיבים שימשו בעיקר להפצת תבלינים מדרום מזרח אסיה למערב, ואף היוו גורם עקיף להפצת ההינדואיזם והבודהיזם במזרח. רשתות הסחר האמורות נודעו לימים כ"דרך המשי הימית", אם כי זהו כינוי שגוי, שכן בעיקר תבלינים, ולא משי, נסחרו לאורך נתיב זה.
נתיבי מסחר גלויים
רישומים מהמאה ה-19 לפני הספירה מעידים על קיומה של מושבת סוחרים אשורית בקנש בקפדוקיה (כיום בטורקיה המודרנית). קרוב לאזור זה, בחצי האי אנטוליה עברו נתיבי יבשה מסחריים מאסיה לאירופה, וכן הנתיב הימי מהים התיכון לים השחור. רשתות המסחר של העולם הישן כללו את כביש המטען הגדול של הודו ודרך הקטורת של חצי האי ערב.
בשנת 312 לפני הספירה, נבנתה על ידי הרומאים, בתקופת הקנסור אפיוס קלאודיוס קאיקוס, רשת תחבורה המורכבת מכבישים מהירים בעלי משטח קשיח, תוך שימוש בבטון עשוי אפר וולקני וסיד. רשת זו שימשה להפצת דת, מסחר וטכנולוגיה, והיוותה גורם משמעותי לצמיחת הציוויליזציה העירונית.
דרך המשי
דרך המשי הייתה אחת מדרכי המסחר הראשונות שחיברו את המזרח הרחוק למערב. הדרך שימשה להעברת טכנולוגיה, רעיונות ותרמה לקשרי ידידות ותרבויות בין המזרח למערב בקנה מידה גדול. הבודהיזם, כדת מזרחית, זכתה לתשומת לב בינלאומית ולתפוצה רחבה באמצעות דרך המשי.
בין המסלולים הפופולריים של דרך המשי היה הנתיב הבורמזי המשתרע מבהאמו, וידוע בין היתר בכך ששימש כשביל לביקורו של מרקו פולו ביונאן, וכשביל למשלחות בודהיסטיות הודיות בקנטון שביקשו להקים מנזרים בודהיסטים. נתיב זה אוזכר רבות גם בעבודותיו של רשיד א-דין המדאני (היסטוריון פרסי).
דרך הענבר
דרך הענבר הייתה נתיב סחר אירופאי ששימש למסחר והובלה של ענבר. הענבר היווה סחורה נוחה להעברה בנתיבי מסחר ארוכי-מרחק בשל היותו קל משקל, ומבוקש למטרות נוי, בעיקר בקרב אזורים מסביב לים התיכון. לפני הקמת רשתות מסחר על ידי הרומאים, דרך הענבר הייתה למעשה הנתיב היחיד הזמין למסחר למרחקים ארוכים באירופה, כאשר במשך השנים הדרך תוחזקה, בין היתר על ידי הרומאים, וערים החלו להיבנות לאורכה. במאה השלישית, נהר הדנובה החל לשמש כעורק המסחר העיקרי באירופה, ודחק הצידה את השימוש בדרך הענבר ובנתיבי מסחר יבשתיים אחרים.
ויה מאריס (דרך הים)
ויה מריס, "דרך הים" בלטינית, הייתה כביש מהיר עתיק ששימש את הרומאים והצלבנים. המדינות ששלטו בויה מאריס נקטו בגישה המאפשרת לאזרחיהן לסחור בדרך באופן חופשי, ובו בזמן גבו אגרות מזרים על מנת לאפשר את תחזוקת הנתיב. בשל משמעות מקראית של נתיב עתיק זה, נעשו ניסיונות רבים למצוא את מיקומו כיום על ידי עולי רגל נוצרים. עולה רגל ידוע מהמאה ה-13, בורכרד מהר ציון, התייחס לויה מאריס כדרך המובילה לאורך חופי הכנרת.
נתיבים מודרניים
בתקופה המודרנית, עם התפתחות אמצעי תחבורה חדישים והסכמי סחר חופשי, השתנתה הגישה הפוליטית והלוגיסטית שהייתה נהוגה בימי הביניים, ומדינות פעלו בגישה המבקשת לפתוח גבולות ולאפשר סחר חופשי כדי להבטיח שגשוג. עם זאת, דאגה מרכזית שהתפתחה עם הנתיבים המודרניים היא תפוצתם הרחבה של מזהמים זרים ומזיקים דרך הנתיבים. לפי הערכה שמרנית, בהיעדר אמצעים יעילים למניעת חדירת מזיקים דרך נתיבי הסחר השונים, נזקים עתידיים ממחלות של בעלי חיים וצמחים עשויים להגיע ל-134 מיליארד דולר.
מיכאל לאודרופ
מיכאל לאודרופ (בדנית: Michael Laudrup; נולד ב-15 ביוני 1964 בקופנהגן) הוא כדורגלן עבר דני ומאמן כדורגל בהווה. לאודרופ ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי, ונחשב על ידי רבים לכדורגלן הדני הגדול בהיסטוריה. היה שותף לזכיית ברצלונה בארבע אליפויות ספרד רצופות ובגביע אירופה לאלופות, ובהמשך עבר באופן מפורסם ליריבתה הגדולה, ריאל מדריד, עמה זכה באליפות נוספת. במהלך הקריירה זכה גם באליפות איטליה עם יובנטוס, וכן באליפות ובגביע ההולנדי עם אייאקס אמסטרדם.
נתיב סחר
נתיבי אוויר
אורך המסלול הממוצע של טיסות למרחקים ארוכים הוא 720 קילומטרים באירופה ו-1,220 קילומטרים בארצות הברית. ענף זה נושא מדי שנה 1.6 מיליארד נוסעים ברחבי העולם, מכסה רשת של 15 מיליון קילומטרים ומחזור שנתי של 260 מיליארד דולר. התחבורה האווירית משמשת בעיקר להובלה של מוצרים קלים, יקרים וקטנים, למשל מדיה אלקטרונית ותרופות.
מיכאל לאודרופ
קריירת המועדונים
לאודרופ נולד בקופנהגן והחל את קריירת הכדורגל שלו במועדון ונלוזה, שבו שיחק גם אביו בילדותו. כאשר אביו מונה למאמן קבוצת ברונדבי ב-1973 עברה המשפחה לעיר, ובעקבות כך החלו מיכאל ואחיו בריאן לשחק במועדון. ב-1976 הלך לאודרופ פעם נוספת בעקבותיו של אביו ועבר למחלקת הנוער של קופנהגן בולדקלאב, מועדון ששיחק בליגה הדנית הבכירה, על אף שבריאן נשאר בברונדבי. הוא הבקיע 14 שערים ב-25 משחקים ששיחק בקבוצות הנוער השונות.
נתיב סחר
רשתות צינורות
החשיבות הכלכלית של הובלת צינורות – האחראית לאחוז גבוה מהובלת נפט וגז טבעי – לרוב אינה מוכרת על ידי הציבור הרחב בשל חוסר הנראות שלה על פני האדמה. עם זאת, להובלה זו יתרונות רבים על פני הובלות אחרות, שכן היא נחשבת לבטוחה, חסכונית ואמינה יותר משאר אמצעי התחבורה. דוגמאות להובלת צינורות מודרנית הן צינור הנפט הגולמי אלאשנקו-דושאנזי, וצינור הגז הטבעי איראן–ארמניה. פרויקטים בינלאומיים להובלת צינורות, כמו צינור הנפט באקו-טביליסי-ג'ייהאן, מחברים כיום בין מדינות לאום מודרניות – במקרה זה, אזרבייג'ן, גאורגיה וטורקיה – דרך רשתות צינורות.
כיום, ניתן לשנע בצינורות גם מוצקים, כגון פחם ומינרלים אחרים, למרחקים ארוכים; הובלה למרחקים קצרים של סחורות כגון תבואה, מלט, בטון, פסולת מוצקה וכו' אפשריות גם כן בתנאים מסוימים.
מיכאל לאודרופ
קריירת המועדונים
מאחר שבאותו זמן הורשו להשתתף שני שחקנים זרים בלבד בכל קבוצה בסרייה א', ובקבוצה שיחקו הצרפתי מישל פלאטיני והפולני זביגנייב בונייק, הושאל לאודרופ לעונה אחת ללאציו, שהעפילה לליגה בעונה שקדמה. כבר במשחק הבכורה שלו בליגה האיטלקית הוא הבקיע שני שערים, אך בקושי רב הצליח להימנע מירידה עם הקבוצה לליגת המשנה. מאחר שיובנטוס רצתה להשאיר בשורותיה את פלאטיני ובונייק, נשאר לאודרופ בלאציו גם בעונת 1984/1985. עבור לאודרופ ולאציו הייתה זו עונה מאכזבת - הוא כבש שער אחד בלבד, בעוד שהקבוצה סיימה במקום האחרון בליגה וירדה לסרייה ב'.
ב-1985 שב לאודרופ ליובנטוס כמחליפו של בונייק, והפך לאחד מהשחקנים המרכזיים בקבוצה שהונהגה על ידי פלאטיני. הוא היה שותף לזכייה באליפות הסרייה א' בעונת 1985/1986, כמו גם בגביע הביניבשתי, ונבחר פעם נוספת לכדורגלן השנה בדנמרק. בעונה הבאה סבל לאודרופ מפציעות רבות ולא הצליח לשחזר את הצלחתו עם יובנטוס. עם פרישתו של פלאטיני בקיץ 1987, נתלו בלאודרופ ציפיות להפוך למוביל הקבוצה במקומו, כשלצידו שיחק חלוץ הרכש הולשי איאן ראש. לאודרופ לא עמד בציפיות שנתלו בו ולא הצליח להגיע לרמת משחקו של פלאטיני, כשבעונת 1987/1988 הוא לא הבקיע אף שער. בעונה שלאחר מכן הוא הבקיע שישה שערים, אך שוב לא הצליח לזכות עם הקבוצה באליפות.
ב-1989 עבר לאודרופ לברצלונה הספרדית, במדיה הגיע לשיא הצלחתו תחת המאמן ההולנדי יוהאן קרויף. לאודרופ הפך לאחד מהבולטים בקבוצה המצליחה והמרהיבה שהרכיב קרויף, שכונתה "קבוצת החלומות", לצד שחקנים כמו חריסטו סטויצ'קוב, ז'וזפ גוארדיולה, חוסה מריה באקרו ורונאלד קומאן. תפקידו העיקרי בקבוצה זו היה כ"פליימייקר" הבונה את משחק ההתקפה ומחלק מסירות יצירתיות לחלוצים, אך הוא הפגין גם כישורי הבקעת שערים חשובים. בעונתו הראשונה בברצלונה, 1989/1990, זכה לאודרופ עם הקבוצה בגביע המלך הספרדי. בעונה הבאה זכה עמה לראשונה באליפות ליגת העל הספרדית, ובעונת הגיע לשיא יכולתו: הוא תרם 13 שערים ו-16 בישולים שסייעו לקבוצה לזכות באליפות נוספת, ואף תרם לזכייה הראשונה בתולדות הקבוצה בגביע אירופה לאלופות, לאחר שכבש שלושה שערים במסגרת המפעל ופתח בהרכב במשחק הגמר מול סמפדוריה. הוא זכה גם בפרס דון בלון כשחקן הזר המצטיין של העונה בספרד.
בעונת המשיך לאודרופ ביכולתו המרשימה, הבקיע 10 שערים וסייע לברצלונה לזכות באליפות נוספת. בעונה הבאה היה שותף לזכייה באליפות רביעית ברציפות, אך סבל מירידה במעמדו בקבוצה בעקבות הגעתו של רומאריו הברזילאי, וההיתר לשתף רק שלושה שחקנים זרים בקבוצה בכל משחק. הוא סייע לברצלונה להעפיל פעם נוספת לגמר ליגת האלופות, אך לא שותף במשחק הגמר, שבו הפסידה הקבוצה 4-0 למילאן.
לאחר אותה עונה סיים לאודרופ את דרכו בברצלונה, ובקיץ 1994 עבר באופן שנוי במחלוקת ליריבתה הגדולה, ריאל מדריד, על רקע סכסוך אליו נקלע עם המאמן קרויף. בעונת הוא הוביל את ריאל לזכייה באליפות הליגה, ובכך סייע לשבור את השליטה ארוכת-השנים של ברצלונה בכדורגל הספרדי. בכך הפך לכדורגלן הראשון שזוכה בחמש אליפויות ספרד רצופות במדי שתי קבוצות שונות. לאחר שהיה שותף לניצחון 0-5 של ברצלונה על ריאל עונה קודם לכן, עמד לאודרופ בצד ההפוך בינואר 1995 וסייע לריאל להשיג ניצחון בתוצאה זהה על ברצלונה. העונה הבאה הייתה פחות מוצלחת עבור לאודרופ, וב-1996 הוא עזב את הקבוצה וחתם בקבוצת ויסל קובה היפנית. לאחר שנה ביפן הוא הצטרף לאייאקס אמסטרדם לקראת עונת, והיה שותף לזכייתה ב"דאבל" של אליפות ליגת העל ההולנדית והגביע ההולנדי. לאחר טורניר המונדיאל באותה שנה פרש מכדורגל.
ב-1999 נבחר לאודרופ לשחקן הזר הטוב ביותר בכדורגל הספרדי ב-25 השנים הקודמות (מ-1974). בנוסף, במשאל שערך עיתון ה"מארקה" לציון מאה שנים להקמת ריאל מדריד ב-2002, נבחר לאודרופ לשחקן ה-12 בטיבו בתולדות המועדון, על אף ששיחק בו שנתיים בלבד. ב-2003 הוא נבחר ל"כדורגלן הזהב" של דנמרק כחלק מחגיגות יובל להקמת אופ"א, התאחדות הכדורגל האירופית.
נבחרת לאומית
לאודרופ זומן לראשונה לנבחרת הלאומית של דנמרק ב-1982, בהיותו שחקן ברונדבי. ב-15 ביוני בשנה זו, ביום הולדתו ה-18, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ובכך הפך לשחקן השני הצעיר ביותר בתולדותיה, אחרי הראלד נילסן. לאודרופ שיחק במדי נבחרתו בטורניר יורו 1984, על אף שבאותו זמן שיחק בלאציו, קבוצה ששהתה במאבקי הירידה. הוא שותף בכל משחקיה של דנמרק בטורניר וסייע לה להעפיל לחצי הגמר, שם פגש עמה את נבחרת ספרד. במהלך דו-קרב בעיטות העונשין שהכריע את המפגש הבקיע לאודרופ את בעיטתו שלו, אך נבחרתו הפסידה והודחה מהטורניר.
לאודרופ השתתף עם נבחרת דנמרק במונדיאל 1986 והעפיל עמה עד לשמינית הגמר, שם הודחה הנבחרת על ידי ספרד. המהלך הזכור ביותר שלו מאותו טורניר הוא שער אותו הבקיע לאחר ביצוע כדרור מרהיב, במהלך הניצחון 1-6 בשלב הבתים על נבחרת אורוגוואי. ביורו 1988, לעומת זאת, היה לאודרופ שותף לטורניר המאכזב של הנבחרת שהודחה בשלב הבתים לאחר שסיימה במקום האחרון. למונדיאל 1990 הוא לא הצליח להעפיל עמה כלל. בנובמבר 1990, במהלך משחקי המוקדמות ליורו 1992, פרש לאודרופ ממשחק בנבחרת בעקבות סכסוך עם המאמן ריצ'רד מולר נילסן. הוא נעדר מסגל הנבחרת לטורניר, אך דנמרק הצליחה לזכות בו בלעדיו.
באוגוסט 1993 חזר לאודרופ לסגל נבחרת דנמרק של נילסן, מאחר שלדבריו לא רצה להיזכר כמי שאינו לוקח אחריות. הוא לא הצליח להעפיל עם הנבחרת למונדיאל 1994, אך ב-1995 היה שותף לזכייתה בגביע המלך פהד (הטורניר שיקרא לימים "גביע הקונפדרציות"), לאחר שכבש שער בניצחון 0-2 בגמר על נבחרת ארגנטינה. הוא סייע לדנמרק להעפיל ליורו 1996 כשהבקיע ארבעה שערים בעשרת משחקי המוקדמות של הנבחרת, אך בטורניר עצמו הודח עמה בשלב הבתים.
את הופעותיו האחרונות בקריירה כשחקן ערך לאודרופ במסגרת מונדיאל 1998, עת כיהן כקפטן הנבחרת שהגיעה עד לרבע הגמר. בשלב שמינית הגמר, שבו ניצחה דנמרק 1-4 את נבחרת ניגריה, בישל לאודרופ שער מפורסם: בעודו מביט לצד שמאל הוא הגביה את הכדור לצד ההפוך; לכדור הגיע אבה סאנד, שנגח אותו לשער. ברבע הגמר נוצחה דנמרק על ידי נבחרת ברזיל בתוצאה 3-2. לאחר הטורניר הודיע לאודרופ על פרישתו הסופית ממשחק, יחד עם אחיו בריאן. הוא סיים את הקריירה שלו בנבחרת עם 104 הופעות ו-37 שערים בסך הכל.
קריירה כמאמן
לאחר שסיים את קריירת המשחק שלו באייאקס פנה לאודרופ לקריירת אימון בגיל 36, כאשר מונה לעוזר המאמן של נבחרת דנמרק תחת מורטן אולסן בשנת 2000. שיטת המשחק שהנחילו אולסן ולאודרופ לנבחרת התאפיינה במערך של 4-2-3-1, המתבסס על שני קיצוניים מהירים ועל היכולת לשלוט בקצב המשחק באמצעות החזקה בכדור וריבוי מסירות קצרות. השניים הצעידו את דנמרק להעפלה לשלב שמינית הגמר במונדיאל 2002. לאחר הטורניר מונה לאודרופ למאמן ברונדבי, הקבוצה בה שיחק בתחילת הקריירה שלו ככדורגלן. כעוזרו הוא מינה את ג'ון ינסן, ששיחק יחד איתו בנבחרת דנמרק בעברו.
בראשית תקופתו כמאמן ברונדבי השתמש לאודרופ בשיטה טקטית דומה שאיתה עבד עם אולסן בנבחרת דנמרק. הוא הכניס חידוש כללי בקבוצה כאשר רכש מספר שחקני התקפה חדשים, ונתן גם לשחקנים שעלו ממחלקת הנוער הזדמנויות רבות להשתלב בקבוצה. על מנת להבטיח את חוזקה ההגנתי של הקבוצה הוא צירף את בלם הנבחרת הלאומית, מורטן וייהורסט. בעונתו הראשונה כמאמן ראשי בברונדבי,, הצעיד לאודרופ את הקבוצה לזכייה בגביע הדני. לאחר שהקבוצה סיימה פעמיים ברציפות כסגנית בליגת העל הדנית, זכתה ברונדבי בדאבל של אליפות הליגה והגביע הדני בעונת.
לאחר שהוביל את ברונדבי פעם נוספת למקום השני בליגה בעונת, לאודרופ לא הצליח להגיע עם הנהלת הקבוצה לסיכום על חוזה חדש, ולכן עזב את המועדון יחד עם יינסן. הוא קיבל הצעות למספר תפקידי אימון, כולל בקבוצתו לשעבר ריאל מדריד וכמחליפו של לארס לאגרבק בנבחרת שוודיה, אך לא נענה לאף אחת מהן. לבסוף, הוא מונה ביולי 2007 למאמנה של חטאפה הספרדית במקומו של ברנד שוסטר, שעבר לאמן את ריאל מדריד. בעונתו היחידה כמאמן חטאפה,, הצעיד לאודרופ את הקבוצה להעפלה לגמר גביע המלך הספרדי שם הפסידה לולנסיה, ולרבע גמר גביע אופ"א שם הודחה על ידי באיירן מינכן. לאחר אותה עונה הוא הודיע על התפטרותו מהקבוצה, ובספטמבר 2008 מונה למאמן ספרטק מוסקבה הרוסית. באפריל 2009 הוא פוטר מהקבוצה בעקבות פתיחה חלשה של העונה. ב-2010 שב לאודרופ לספרד ומונה למאמן ריאל מיורקה, ובספטמבר 2011 התפטר מתפקידו.
ב-15 ביוני, 2012, מונה לאודרופ למאמנה של סוונסי סיטי מהפרמייר ליג, לאחר שמאמנה הקודם, ברנדן רוג'רס, עבר לליברפול. ב-4 בפברואר 2014 פוטר מתפקידו על ידי יושב ראש הקבוצה.
ב-1 ביולי 2014 מונה למאמנה של לחוויאה אלופת קטר. ביוני 2015 עזב את הקבוצה. בשנת 2016 מונה למאמנה של א-ריאן.
טורקיז (צבע)
טורקיז הוא גוון שמתקבל מערבוב מסוים של הצבעים ירוק ותכלת. שמו ניתן על בסיס שמה של אבן חן יקרה למחצה, טורקיז, שזהו גם שם צבעה.
קיימים גוונים רבים בין ירוק לכחול שאינם טורקיז. הציאן, המשמש במכונות דפוס, מתקבל מערבוב כמויות שוות של כחול וירוק. הטורקיז מתקבל מערבוב כמות גדולה יותר של ירוק, ובנוסף הוא כהה יותר (כלומר, נוטה יותר לשחור). גוונים אחרים זכו לשמות שונים, כגון ירוק בקבוק או כחול פרוסי.
השם הופיע לראשונה במסמך מתועד באנגלית ב-1573, בספר "A Dictionary of Color" מאת מיירז ופול (Maerz and Paul). בין לוחות הצבעים המודפסים הופיע בעמוד 73 לוח של טורקיז (גוון ירוק).
יש המזהים את הצבע "כרתי" המוזכר במשנה (למשל, ברכות א, ב) עם גוון הקרוב לצבע טורקיז.
רדיוהד
רדיוהד (באנגלית: Radiohead) היא להקת רוק בריטית ממחוז אוקספורדשייר, אנגליה. הפופולריות של הלהקה הגיעה בזכות אלבומה משנת 1997, OK Computer, אשר זכה בפרסים רבים והוכרז במקומות רבים כאלבום הטוב ביותר של שנות ה-90 של המאה ה-20, אף על פי שהלהקה הייתה במעמד מוזיקלי ופופולרי מבוסס יחסית גם לפני כן. בנוסף, דורגה רדיוהד בידי מגזין טיים בין 10 הלהקות הטובות בעולם בשנת 2001, יחד עם U2, פורטיסהד ופאטו פו, ודורגה במקום ה-73 ברשימת 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון. בשנת 2019 נכנסה רדיוהד להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
אלבומים של הלהקה נמכרו בלמעלה מ-30 מיליון עותקים בעולם (נכון לשנת 2011), גרפו שישה פרסי גראמי וארבעה פרסי אייבור נובלו.
1985-1992: הקמת הלהקה והשנים הראשונות
בשנת 1985 הם הקימו להקה בשם "On a Friday" (ביום שישי), כאשר הכוונה היא ליום החזרות הקבוע שלהם בחדר המוזיקה בבית הספר.
כבר במהלך הלימודים בבית הספר הלהקה קיבלה הצעה לחתום על חוזה הקלטות בחברת התקליטים איילנד רקורדס, אבל חברי הלהקה דחו את ההצעה מאחר שרצו לסיים לימודים אקדמיים קודם.
עד שנת 1987 כל חברי הלהקה (חוץ מג'וני) עזבו את אבינגדון לטובת לימודים באוניברסיטאות שונות, והמשיכו לעשות חזרות בסופי שבוע ובחגים. במהלך לימודיו של יורק באוניברסיטת אקסטר הוא ניגן עם להקת "Headless Chickens", איתה ביצע שירים שבעתיד יהיו חלק משירי רדיוהד, והכיר את סטנלי דונווד, אמן שבעתיד יעצב את עטיפות האלבומים של הלהקה.
בשנת 1991 הלהקה התאחדה וכל חברי הלהקה שכרו דירה יחד באוקספורד, אוקספורדשייר. כריס האפורד, שנכח באחד המופעים של הלהקה בעיר והתרשם מהם, ושותפו ברייס אדג' החליטו להפיק ללהקה קלטת-דמו ולהפוך למנהלים שלה (שניהם נשארו המנהלים של הלהקה עד היום). הלהקה חתמה בסוף על חוזה הקלטות בחברת EMI הכולל הפקה של שישה אלבומים. לבקשת החברה, שינתה הלהקה את שמה לרדיוהד (Radiohead) בהשראת השיר "Radio Head" מהאלבום True Stories של להקת Talking Heads.
1992-1994: Pablo Honey והצלחה ראשונית
בין סוף שנת 1991 לתחילת שנת 1992 רדיוהד הקליטה את האלבום הקצר הראשון שלה Drill, אך זה נכשל במצעדים.
הלהקה המשיכה לעבוד על האלבום הבא שלה, וב-22 בפברואר 1993, הוציאה את אלבום האולפן המלא הראשון שלה Pablo Honey. האלבום קיבל ביקורות ממוצעות, והגיע בשיאו למקום ה-25 במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום ה-32 במצעד בילבורד 200 האמריקאי. האלבום מסווג בתור רוק אלטרנטיבי וגראנג'.
הלהקה הוציאה שלושה סינגלים לקידום האלבום כאשר הבולט מהם הוא השיר "Creep", שנכנס למצעד הסינגלים הבריטי והגיע בשיאו למקום השביעי במצעד.
בתחילת שנת 1993 האלבום (ובעיקר הסינגל הראשון מתוכו "Creep") התחילו לצבור פופולריות בישראל בעזרתו של יואב קוטנר, שדרן רדיו ישראלי שנהג להשמיע את השיר בתוכנית שלו. הלהקה הוזמנה להופיע במועדון הרוקסן בתל אביב, מה שהפך להיות הופעתיהן הראשונות של הלהקה מחוץ לבריטניה. במהלך אחת ההופעות ג'וני גרינווד הכיר את אשתו לעתיד, האמנית הישראלית שרונה קטן. במהלך ההופעות רדיוהד הקדישה שירים לצוות הישראלי, גלי צה"ל, מעריצים ישראלים ועוד.
באותו הזמן, תחנות רדיו בחוף המערבי של ארצות הברית התחילו להכניס את השיר "Creep" לרשימות ההשמעה שלהן. באמצע שנת 1993, זמן קצר לאחר ביקורה בישראל, רדיוהד התחילה את סיבוב ההופעות הראשון שלה בצפון אמריקה, והוידאו קליפ של השיר נכנס לרשימת השידור של ערוץ MTV.
1994-1995: The Bends והכרה ביקורתית
ב-1 ביוני 1994 רדיוהד הוציאה את האלבום הקצר השני שלה, Itch, וב-26 בספטמבר 1994 הוציאה את האלבום הקצר השלישי, My Iron Lung.
במהלך העבודה על האלבום הקצר השלישי נייג'ל גודריץ', אז טכנאי קול, השתתף לראשונה בהפקת האלבום בשיר "Permanent Daylight". גודריץ' גם עזר בהפקת האלבום הבא, The Bends, באחד השירים באלבום, ואחר כך הפך למפיק היחיד שהלהקה עובדת איתו בכל האלבומים שיצאו מאז.
בנובמבר 1994 הלהקה סיימה את ההקלטות של אלבום האולפן הבא, The Bends, וב-13 במרץ 1995 האלבום יצא לאור. האלבום זכה לביקורות טובות יותר מאלבומם הקודם. במצעד האלבומים הבריטי האלבום הגיע למקום הרביעי, ובמצעד בילבורד 200 האמריקאי הגיע למקום ה-88. האלבום סווג כרוק אלטרנטיבי, בריטפופ, אינדי רוק ופוסט-גראנג', והכיל חומר מגוון ומגובש יותר מן האלבום הראשון.
שבעה מתוך 12 שירי האלבום יצאו כסינגלים ואחד, "Street Spirit (Fade Out)", הצליח להגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי. אחד משירי האלבום, "Fake Plastic Trees", דורג במקום ה-385 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
The Bends הוא אחד מתוך חמישה אלבומים של הלהקה שנבחרו להיות מדורגים ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון, כאשר זה דורג במקום ה-111. האלבומים האחרים הם: Kid A (דורג במקום ה-67), OK Computer (דורג במקום ה-162), Amnesiac (דורג במקום ה-320) ו-In Rainbows (דורג במקום ה-336).
1995-1998: OK Computer ופריצה לתודעה העולמית
עד סוף שנת 1995 רדיוהד כבר הקליטה שיר אחד, "Lucky", יחד עם המפיק נייג'ל גודריץ' לאלבום האולפן הבא שלה. השיר יצא כסינגל בצרפת בדצמבר 1995, במטרה לתמוך ב-The Help Album, אלבום של ארגון הצדקה War Child.
הלהקה קיבלה החלטה שאת האלבום הבא שלה תפיק לבד עם גודריץ', והתחילה לעבוד עליו בתחילת שנת 1996.
ב-21 במאי 1997 הלהקה הוציאה את OK Computer, אלבום האולפן השלישי שלה. האלבום הגיע בפעם הראשונה למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום ה-21 במצעד בילבורד 200 האמריקאי. בנוסף, האלבום זכה בפרס גראמי על "האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר" של שנת 1997, פרס גראמי הראשון של הלהקה.
האלבום, ששילב בין מוזיקת רוק למוזיקה אלקטרונית, היה שונה משני אלבומיה הקודמים של הלהקה וסווג כאלבום רוק אלטרנטיבי, ארט רוק ורוק מתקדם. הביקורות לאלבום היו מאוד טובות ואוהדות, ומבקרים רבים השוו את חשיבותו והשפעתו של האלבום לאלבומם של להקת הביטלס, Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, ולאלבומם של להקת פינק פלויד, The Dark Side of the Moon. כמו כן הוא הפשיע על להקות בריטיות כמו קולדפליי, קין, ג'יימס בלאנט, טראוויס וDoves.
ארבעה שירים מהאלבום יצאו כסינגלים. שלושה מתוך ארבעת הסינגלים הגיעו לעשירייה הראשונה במצעד הסינגלים הבריטי, והסינגל שהגיע למקום הגבוה ביותר היה "Paranoid Android", שהגיע למקום השלישי במצעד. נוסף לכך, השיר "Paranoid Android" דורג במקום ה-257 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
זמן קצר לאחר יציאתו של האלבום לאור הלהקה הוציאה שני אלבומים קצרים המבוססים עליו (עם שירים וביצועים חדשים): No Surprises/Running from Demons ו-Airbag/How Am I Driving?.
1998-2002: Kid A, Amnesiac והמשבר
בשנת 1998, בעיצומו של סיבוב הופעות, חברי הלהקה הוזמנו לאולפני אבי רוד במטרה להקליט את השיר "Man of War" לסרט הנוקמים משנת 1998. אחרי עבודה באולפן, חברי הלהקה לא היו מרוצים מהתוצאה שהשיגו ובחרו לוותר על ההזדמנות.
באותה תקופה המתח בין חברי הלהקה, שראו עתיד שונה ללהקה, התחיל לעלות והלהקה הייתה מאוד קרובה לפירוק. כמו כן, תום יורק החל לפתח דיכאון וסבל ממחסום כתיבה, והגדיר את התקופה הזאת כאחת הנקודות הנמוכות בחייו.
אף על פי שלא הופעל על הלהקה לחץ מצד חברת התקליטים להוציא אלבום חדש, שהייתה מרוצה מההצלחה של OK Computer והניחה ללהקה לפעול ביד חופשית, בתחילת שנת 1999 רדיוהד חזרו לאולפני ההקלטות עד אפריל 2000. הלהקה הקליטה מספיק חומר לאלבום כפול, וזאת הייתה הכוונה שלה בהתחלה, אך לבסוף החליטו מסיבות אומנתיות להוציא שני אלבומי אולפן באורך רגיל.
אלבום האולפן הרביעי, Kid A, יצא לאור ב-2 באוקטובר 2000. לראשונה האלבום הגיע למקום הראשון הן במצעד האלבומים הבריטי, והן במצעד בילבורד 200 האמריקאי. בנוסף, האלבום זכה בפרס גראמי על "האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר" של שנת 2000, פרס גראמי השני של הלהקה.
באלבום הלהקה התרחקה אפילו יותר מהסגנון שאפיין אותה באלבומיה האחרונים, והאלבום סווג כאלקטרוני, רוק ניסיוני ופוסט-רוק. הביקורות היו מצוינות, על פי אתר Metacritic לאלבום יש ממוצע ציונים של 80 מתוך 100 (על פי 24 ביקורות). לא יצאו סינגלים מהאלבום.
האלבום קיבל ביקורות דומות יחסית לאלבום Kid A, וממוצע הציונים על פי אתר Metacritic הוא 75 מתוך 100 (על פי 25 ביקורות). האלבום סווג כאלקטרוני, רוק ניסיוני ורוק אלטרנטיבי.
יצאו שלושה סינגלים מהאלבום כאשר הבולט מתוכם, "Pyramid Song", הצליח להגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי.
בסוף שנת 2001 הלהקה הוציאה את I Might Be Wrong: Live Recordings, אלבום ההופעה היחיד של הלהקה.
2002-2004: Hail to the Thief ועבודות סולו
את אלבום האולפן השישי, Hail to the Thief, הלהקה הוציאה ב-9 ביוני 2003. חברי רדיוהד תיארו את ההקלטות של האלבום כרגועות יותר משני האלבומים הקודמים. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום השלישי במצעד בילבורד 200 האמריקאי. כמו כן, המפיק נייג'ל גודריץ' וטכנאי הקול דארל ת'ורפ קיבלו פרס גראמי בשל עבודתם על האלבום, על "עיבוד האלבום הטוב ביותר" של שנת 2003.
הביקורות לאלבום היו מאוד טובות, והוא היווה מעין חזרה לסגנון של הלהקה בשנות ה-90. האלבום קיבל ממוצע ציונים באתר Metacritic של 85 מתוך 100 (על פי 26 ביקורות). האלבום סווג כיצירת רוק אלטרנטיבי, ארט רוק, רוק ניסיוני ורוק אלקטרוני.
מהאלבום יצאו שלושה סינגלים, "There There" נחשב לסינגל המצליח ביותר והגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
בנוסף, שנה לאחר שחרור האלבום, בשנת 2004, הוציאה הלהקה את האלבום הקצר השישי שלה, Com Lag (2plus2isfive).
אחרי יציאת אלבום האולפן והאלבום הקצר הלהקה החליטה לצאת להפסקה זמנית במטרה לאפשר לחבריה להיות עם המשפחות ולעבוד על פרויקטי סולו. ג'וני גרינווד יצר את הפסקול לסרטים "זה ייגמר בדם" ו-"Bodysong". תום יורק, הוציא באמצע שנת 2006 את אלבום הסולו הראשון שלו, The Eraser.
2004-2009: עזיבת EMI, In Rainbows
ב-10 באוקטובר 2007 יצא In Rainbows, אלבום האולפן השביעי של הלהקה, שהיא הקליטה מאז שנת 2005. הלהקה הוציאה את האלבום דרך אתר האינטרנט שלה ללא תג מחיר, ואפשרה לכל אדם לקבוע כמה הוא רוצה לשלם עבור אפשרות להוריד את האלבום (גם לא לשלם בכלל הייתה אפשרות). המהלך של הלהקה זיכה אותם בחשיפה עולמית ועיתונים רבים כתבו על העניין. בימים שלאחר יציאת האלבום לאור הוא הורד מהאתר של הלהקה למעלה ממיליון פעמים, והמחיר הממוצע ששילם משתמש היה כ-4 אירו.
הלהקה הייתה צריכה גם לחתום עם חברת תקליטים, שכן הפצה דיגיטלית באותן שנים הייתה בעייתית. לכן, הלהקה חתמה בחברת אקס-אל רקורדינגס לצורך הפצת האלבום בבריטניה (בסוף שנת 2007) ובחברת TBD רקורדס לצורך הפצה האלבום בצפון אמריקה (בתחילת שנת 2008). האלבום הגיע למקום הראשון בשני מצעדי האלבומים העיקריים: מצעד האלבומים הבריטי ומצעד בילבורד 200 האמריקאי.
האלבום הצליח לזכות בשני פרסי גראמי: אחד על "האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר" ואחד על "אריזת האלבום הטובה ביותר" של שנת 2008. גם בביקורות האלבום הצליח מאוד, ובאתר Metacritic מחזיק בממוצע של 88 מתוך 100 (על פי 42 ביקורות). האלבום מסווג כארט רוק, רוק ניסיוני, ארט פופ ואלקטרוני.
שישה שירים יצאו כסינגלים, ואף אחד מהם לא הגיע למקום גבוה במצעד הבריטי והאמריקאי. הסינגל "Nude", המצליח ביותר מהאלבום, הגיע למקום גבוה במצעדים אחרים, כמו המצעד האיטלקי, הפורטוגלי והנורווגי.
2009-2012: פרויקטים צדדיים ו-The King of Limbs
בשנת 2009 תום יורק הקים להקה נוספת, אטומס פור פיס, יחד עם נייג'ל גודריץ', פלי (בסיסט להקת רד הוט צ'ילי פפרז), ג'ואי וורנקר (מתופף שעבד עם אר.אי.אם. ובק) ומאורו רפוסקו (נגן כלי הקשה). הלהקה שהקים יצאה לסיבוב הופעות בשנת 2010 וביצעה בעיקר שירים מאלבום הסולו של יורק, The Eraser. בנוסף, באותה שנה יצא גם אלבום הסולו הראשון של פיל סלוואי, Familial.
אלבום האולפן השמיני של להקת רדיוהד, The King of Limbs, יצא ב-18 בפברואר 2011. גם הפעם הלהקה הוציאה את האלבום קודם דרך האתר שלה (אם כי הפעם עם תג מחיר, ולא סכום שהוא לבחירת המשתמש), ולאחר כשבועיים, דרך חברת התקליטים אקס-אל רקורדינגס.
למרות הנתונים האלה, על פי מנהל הלהקה מדובר באלבום הרווחי ביותר של הלהקה עד לאותה שנה. האלבום מכר דרך האתר כ-400,000 עותקים, וחסך ללהקה את העמלה הגבוהה שהיו משלמים לחברת תקליטים על אותן מכירות. גם הביקורות שהאלבום קיבל הן מאוד טובות, עם ציון ממוצע בביקורות של 80 מתוך 100 באתר Metacritic (על פי 40 ביקורות). האלבום מסווג כרוק ניסיוני ואלקטרוני.
האלבום היה מסובך מדי לביצוע בסיבובי הופעות עבור חברי הלהקה והם החליטו לצרף מתופף נוסף ללהקה, קלייב דימר, שמנגן איתם בהופעות.
2012-2014: הפסקה נוספת
לאחר יציאתו של The King of Limbs, ולאחר שחברי הלהקה סיימו את סיבוב ההופעות של האלבום, הם נכנסו לתקופה נוספת של הפסקה.
הלהקה הנוספת של תום יורק, אטומס פור פיס, הוציאה בשנת 2013 את אלבום הבכורה שלה, Amok, ובשנת 2014 יורק הוציא אלבום סולו שני, Tomorrow's Modern Boxes.
ג'וני גרינווד יצר בשנים אלו פסקול לסרטים נוספים: "יער נורווגי" (עוד לפני ההפסקה), "המאסטר" ו"מידות רעות".
פיל סלוואי הוציא בשנת 2014 את אלבום הסולו השני שלו, Weatherhouse.
2014-2017: A Moon Shaped Pool ו-OKNOTOK
בשנת 2014 הלהקה התחילה לעבוד על אלבום האולפן התשיעי. A Moon Shaped Pool יצא לאור ב-8 במאי 2016, גם הפעם דרך אתר האינטרנט של הלהקה, אבל גם דרך חנויות אינטרנטיות. ביוני 2016 האלבום הופץ גם דרך חברת תקליטים. האלבום הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום השלישי במצעד בילבורד 200 האמריקאי.
שני הסינגלים שיצאו לא הצליחו כלל, אך בביקורות האלבום הצליח מאוד והגיע לממוצע של 88 מתוך 100 בציוני הביקורות, לפי אתר Metacritic (על פי 43 ביקורות). מסווג כאלבום ארט רוק.
בשנת 2017, לרגל ציון 20 שנים ליציאתו של OK Computer, הלהקה הוציאה גרסה חדשה של האלבום בשם OK Computer OKNOTOK 1997 2017. האלבום כולל, בנוסף לכל השירים מהאלבום המקורי, גם שלושה שירים חדשים שהושמטו מהאלבום בשנת 1997, וגרסאות כיסוי של שירים מהאלבום המקורי.
האלבום בגרסה החדשה הגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום ה-23 במצעד בילבורד 200 האמריקאי. באתר Metacritic הגיע האלבום לממוצע ציונים מושלם של 100.
2017 ועד היום: עבודות סולו נוספות
בשנת 2018 ג'וני גרינווד יצר פסקול לשני סרטים נוספים, "חוטים נסתרים" ו"יום נפלא". בשנת 2019 תום יורק הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, Anima.
ביוני 2019 הודלפו לרשת מספר שעות הקלטה מהאלבום OK Computer. הלהקה, בתגובה, הוציאה באתר שלה את האלבום MiniDiscs (Hacked) לרכישה, הכולל את 16 שעות ההקלטה שהודלפו.
בדצמבר 2019 הלהקה העלתה את כל הדיסקוגרפיה שלה לאתר יוטיוב. ב-19 בינואר 2020 הלהקה הקימה את "Radiohead Public Library", ארכיון אינטרנטי הכולל הופעות מלאות (כולל מישראל), סרטוני מוזיקה, הופעות בטלוויזיה, כתבות מעיתונים, גרסאות ישנות של האתר שלהם, והסרט התיעודי על הלהקה Meeting People Is Easy.
בנוסף, בשנת 2019 הלהקה נכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
באוגוסט 2021, הוציאה הלהקה את הסינגל "If You Say the Word" מתוך אלבום אוסף בשם Kid A Mnesia.
הישגים ופרסים
עד שנת 2011, הלהקה מכרה למעלה מ-30 מיליון עותקים של האלבומים שלה. כמו כן, אלבומי הלהקה זכו בארבעה פרסי אייבור נובלו ושישה פרסי גראמי: שלושה מהפרסים ניתנו ללהקה על הישגיה המוזיקליים, שניים מהפרסים ניתנו על עיצוב עטיפות האלבומים לסטנלי דונווד,  ופרס אחד ניתן על עיבוד מוזיקלי של אלבום למפיק המוזיקלי נייג'ל גודריץ' וטכנאי הקול דארל ת'ורפ. בנוסף, חמישה אלבומים של הלהקה היו מועמדים לפרס מרקיורי, הכי הרבה מועמדויות ללהקה אחת בהיסטוריה של הפרס.
מגזין הרולינג סטון דירג את הלהקה במקום ה-73 ברשימת 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים, דירג חמישה אלבומים של הלהקה ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים, ודירג שני שירים של הלהקה ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים.
הלהקה דורגה על ידי מגזין טיים בין 10 הלהקות הטובות בעולם בשנת 2001, יחד עם U2, פורטיסהד ופאטו פו. ערץ הטלוויזיה האמריקאי VH1 דירג את הלהקה במקום ה-29 ברשימת "100 האמנים הגדולים בכל הזמנים". בעיתון הבריטי איבנינג סטנדרט דירגו את הלהקה במקום השלישי ברשימת "20 הלהקות הבריטיות הטובות ביותר בכל הזמנים".
בשנת 2019 הלהקה נכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
רדיוהד וישראל
ג'וני גרינווד, גיטריסט הלהקה, נשוי לאמנית הישראלית שרונה קטן. הזוג הכיר בסיבוב ההופעות הראשון של הלהקה בישראל, באפריל 1993, ולהם שלושה ילדים משותפים.
רדיוהד ביקרה בישראל ב-1993 לשלוש הופעות במועדון הרוקסן, תל אביב, סיבוב ההופעות הראשון שלהם מחוץ לבריטניה, ואף השתתפה בתוכנית הטלוויזיה לנוער, "תוססס". בשנת 1995, הופיעה הלהקה באצטדיון רמת גן כלהקת החימום של אר.אי.אם., ובשנת 2000, הופיעו רדיוהד בישראל במסגרת סיבוב ההופעות שבין שני אלבומיה האייקונים של הלהקה, OK Computer ו-Kid A. שתיים מההופעות התקיימו בסינרמה, תל אביב, והשלישית באמפיתיאטרון, קיסריה.
רדיוהד הופיעה בישראל פעם נוספת ב-19 ביולי 2017 בפארק הירקון, במופע שמנה כ-47,000 צופים, כך ציין תום יורק במהלך המופע. הופעה זו התרחשה חרף לחצים שהופעלו מצד רוג'ר ווטרס, בסיסט להקת פינק פלויד, ואמנים אחרים החברים בארגון ה-BDS (תנועת החרם נגד ישראל) שניסו לשכנע את חברי להקת רדיוהד לבטל את הופעתם בישראל. ההופעה הייתה ארוכה במיוחד ונמשכה קרוב לשעתיים וחצי. במהלכה בוצע השיר "Creep" שהלהקה נמנעת בדרך כלל לבצע. ג'וני גרינווד סלד מהשיר מלכתחילה וניסה לחבל בו, מה שהוביל ל"נביחות" הגיטרה שלפני הפזמון החוזר. טום יורק אמר בריאיון שהם מנגנים את השיר רק לפעמים, וגם אז מתחשק לו לפעמים לעצור באמצע. בין השנים 2009 ל-2016 הלהקה לא ניגנה את השיר בהופעותיה כלל.
עבודת סולו
תום יורק, סולן הלהקה, הוציא שלושה אלבומי סולו: The Eraser (בשנת 2006), Tomorrow's Modern Boxes (בשנת 2014) ו-Anima (בשנת 2019). כמו כן, יורק הקים את הלהקה אטומס פור פיס יחד עם נייג'ל גודריץ' (המפיק מוזיקלי של רדיוהד), פלי (בסיסט להקת רד הוט צ'ילי פפרז), ג'ואי וורנקר (מתופף שעבד עם אר.אי.אם. ובק) ומאורו רפוסקו (נגן כלי הקשה). עם הלהקה יורק מבצע, בין היתר, גם שירים של רדיוהד וגם שירים מאלבומי הסולו שלו.
ג'וני גרינווד, הגיטריסט המוביל בלהקה, הוציא אלבום סולו אחד, Junun, בשנת 2015. בנוסף, יצר פסקול למספר סרטים, ביניהם: "זה ייגמר בדם", "יער נורווגי", "המאסטר" ו"חוטים נסתרים".
פיל סלוואי, מתופף הלהקה, הוציא שני אלבומי סולו: Familial (בשנת 2010) ו-Weatherhouse (בשנת 2014).
קולין גרינווד, בסיסט הלהקה, ואד או'בריאן, גם גיטריסט, לא הוציאו אלבומי סולו ועבודתם מחוץ ללהקה זניחה.
חברי הלהקה
חברי הלהקה מהקמתה עד היום הם:
נגנים נוספים בהופעות חיות:
עצור כאן חושבים
עצור כאן חושבים הוא פורום אינטרנט באתר "בחדרי חרדים", המתמקד בדיונים בנושאי יהדות. רבים מהמתדיינים בפורום הם חרדים, והוא מתאפיין בגישה שכלתנית ופתוחה.
היסטוריה
הפורום נוסד בשנת 2002 על ידי קבוצת חרדים שדגלה בגישה שכלתנית יותר ליהדות מכפי שמקובל בציבור החרדי. המוטיבציה הראשונה לפתיחת הפורום באה מתלמידי הרב אהרון מילר, חרדי בעל השקפה דתית שכלתנית. למייסדי הפורום יש זיקה להשקפתו של הרב גדליה נדל ולדרך מחשבתו.
דמות בולטת ממייסדי הפורום היא זו של "מיימוני", חרדי שהשקפתו עוצבה על ידי הגישה הרציונלית של הרמב"ם. מיימוני דוחה בין השאר את אמיתות ספר הזוהר. הואיל והוא מעוניין להישאר בחברה החרדית, והואיל והוא יודע שהשקפותיו עלולות להפוך אותו למנודה, הוא אינו מביע אותן בפומבי. באותה צורה נוהגים משתתפים רבים נוספים בפורום מאותן סיבות.
זמן מה אחר פתיחת הפורום תפס בו משתמש נוסף בשם "רב סיינפלד" מקום חשוב. "רב סיינפלד", חרדי אמריקני, הוא בעל דעה נחרצת בגנות הסגירות שהשתלטה על החברה החרדית בישראל.
באתר הייד פארק הייתה נוכחות חרדית עמוסה, ואל הפורום הזדמנו חרדים העוינים את דרכו, אשר הביעו חשש מהסכנה הטמונה בו שאותה כינו ריח ההשכלה החדשה. בפורום השכן, "בחדרי חרדים", נאסר בהתחלה להזכיר את השם "עצור כאן חושבים", אך כיום הוא אף צורף ל"פלטפורמת המסורת" המאגד תחתיו את הפורומים החרדיים בהייד פארק. בהמשך, כמו הרבה מהפורומים החרדיים האחרים, עזב גם פורום זה את הייד פארק ועבר לאתר בחדרי חרדים.
החל משלהי 2013 ההשתתפות בפורום כפופה לרישום ואישור מנהליו.
כיום משתתפים בפורום כותבים מגוונים מלבד מייסדיו – ביניהם חרדים יותר שמרנים, לא מעט אנשי אקדמיה, כותבים הקשורים לתנועה הרפורמית, כותבים השייכים לחברה הדתית לאומית, מעריצים של ישעיהו ליבוביץ וחילונים.
הפורום איבד במהלך השנים מהפופולריות לה זכה בשנותיו הראשונות, ורבים מהכותבים בו עזבו, עד שהוא קפא על שמריו כמעט לחלוטין.
אופי הפורום
בפורום נדונו בהרחבה נושאים שהדיון הציבורי החרדי בהם נדיר, גם עניינים הקשורים למין. בין השאר התנהל דו-שיח עם ירון ידען, מייסד ארגון דעת אמת המעודד יציאה בשאלה. מנהלי הפורום מעדיפים לשמור על אופיו ה"אליטיסטי" קצת, ומונעים אשכולות שאינם עוסקים בדיון שכלתני, אלא בהבעת תחושות ורגשות אישיים. בפורום גם יש ניסיון להתרחק מפוליטיקה ככל האפשר.
לפורום נפתח אתר לוויין שפעילותו הופסקה אחרי זמן קצר. מתקיימים גם מפגשי פורום שמקפידים בהם על דיסקרטיות מחשש לפגיעתם של קנאים.
ראו גם
פורומים חרדיים
ג'לאל א-דין א-סויוטי
ג'לאל א-דין עבד א-רחמן בן אבו בכר בן מחמד אלח'דירי א-סוּיוּטי (שם מלא בערבית: جلال الدين عبد الرحمن بن أبي بكر بن محمد الخضيري السيوطي) חי בין השנים 1445–1505 לספירה.
רוג'ר מייסון ג'וניור
רוג'ר פיליפ מייסון הבן (באנגלית: .Roger Philip Mason, Jr; נולד ב-10 בספטמבר 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 10 עונות בליגת ה-NBA. בעברו שיחק גם באולימפיאקוס היוונית ובהפועל ירושלים מליגת העל הישראלית.
בין השנים 2014–2016 שימש כסגן יושב ראש איגוד שחקני ה-NBA, ובשנים 2017–2018 כיהן כנשיא וקומישינר של ליגת ה-BIG3.
ג'לאל א-דין א-סויוטי
חייו
ג'לאל א-דין התמחה בהלכה האסלאמית, בעיקר באסכולה החנפית ובאסכולה השאפעית. הוא התמחה גם בחדית', פרשנות הקוראן, תאולוגיה, היסטוריה, רטוריקה, פילוסופיה, פילולוגיה, אריתמטיקה, וברפואה.
רוג'ר מייסון ג'וניור
קריירה
מייסון נולד בעיר וושינגטון די. סי., ולמד שלוש שנים באוניברסיטת וירג'יניה שבה השיג ממוצעים מרשימים של 13.8 נקודות, 3 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק. בשנת 2002 החליט להירשם לדראפט ה-NBA, והוא נבחר בבחירה ה-30 בדראפט על ידי שיקגו בולס, שהיו בתקופה של ירידה ביכולת.
ג'לאל א-דין א-סויוטי
חייו
בגיל 18 החל ללמד הלכה אסלאמית על פי האסכולה השאפעית, באותו מסגד שבו אביו נהג ללמד. בד בבד הצטרף א-סויוטי למסדר הסופי השאד'לי (בערבית: الطريقة الشاذلية).
רוג'ר מייסון ג'וניור
קריירה
מייסון שיחק בעונת הבכורה שלו ב-NBA ב-17 משחקים והשיג ממוצעים מאכזבים של 1.8 נקודות, 0.7 ריבאונדים ו-0.7 אסיסטים למשחק.
ג'לאל א-דין א-סויוטי
חייו
במהלך חייו זכה ג'לאל א-דין א-סויוטי לתואר הנכסף "מוג'דד" (בערבית: مجدد) אשר משמעותו: "המחדש", והכוונה בזה היא לאדם אשר מחיה מחדש את הדת.
רוג'ר מייסון ג'וניור
קריירה
לאחר מכן בעונת שיחק מייסון ב-3 משחקים במדי הבולס בטרם עבר לקבוצת טורונטו ראפטורס שבה שיחק 23 משחקים והשיג ממוצעים של 4 נקודות, 1.2 ריבאונדים ואסיסט אחד למשחק, אך הוא נפצע ושוחרר.
ג'לאל א-דין א-סויוטי
חייו
א-סויוטי מת ב-18 באוקטובר 1505.
רוג'ר מייסון ג'וניור
קריירה
בהמשך עונת 2003/04 החליט מייסון לעבור לשחק באירופה, שבה הוא חתם בקבוצת אולימפיאקוס היוונית שאיתה שיחק במסגרת היורוליג.
לאחר מכן, בעונת 2005/06 עבר לשחק בישראל בקבוצת הפועל ירושלים שאיתה הגיע לחצי גמר גביע יול"ב, וביסס עצמו כשחקן מוביל וכאחד השחקנים הבולטים בקבוצה.
ג'לאל א-דין א-סויוטי
כתביו
ג'לאל א-דין א-סויוטי כתב על נושאים רבים. את דבריו הוא העלה על כתב על פני כ-900 יצירות.
את יצירתו הראשונה הוא כתב בהיותו בן 17.
רוג'ר מייסון ג'וניור
קריירה
את עונת החל מייסון ביפן בה סיכם בקבוצת OSG פיניקס המקומית לאחר ששוחרר מהפועל ירושלים, אך שבועיים לאחר סיכומו קיבל חוזה מובטח בוושינגטון ויזארדס, שהתעניינה בשירותיו. הוא חתם בקבוצה ושיחק בה במשך שנתיים שבהן הראה יכולת טובה. לאחר עונת עבר לסן אנטוניו ספרס בה שיחק במשך שנתיים.
ג'לאל א-דין א-סויוטי
כתביו
אבן עמאד אמר עליו:.
רוג'ר מייסון ג'וניור
קריירה
בארבע העונות הבאות שיחק עבור ניו יורק ניקס, וושינגטון ויזארדס, ניו אורלינס הורנטס ומיאמי היט, ובסיום עונת פרש ממשחק, בגיל 33.
ג'לאל א-דין א-סויוטי
כתביו
אחד מתלמידו אמר.
בנוסף ליצירותיו בנושא הדת, כתב א-סויוטי גם בנושא הרפואה. כמו אבן אל-ג'ווזי, גם כתביו הרפואיים של א-סויוטי מבוססים כמעט לחלוטין על מסורות של הנביא מוחמד.
בין יצירותיו המפורסמות ביותר ניתן למצוא את:
בדיקת אולטרה סאונד להיריון
בדיקת אולטרה סאונד להיריון היא בדיקת אולטרה סאונד בתחום המיילדוּת, הכוללת דימות רפואי של העובר ברחם אמו. בידיו של מפעיל מנוסה, ניתן לבצע דימות של עוברים קטנים, אפילו בגודל 5 מ"מ בלבד.
מטרה
לרוב משתמשים בבדיקות האולטרסאונד על מנת לוודא התגבשות נכונה של עצמות וגולגולת הילוד, בנוסף לקוטר ואורך נכון ומותאם לשבוע ההיריון. הבדיקה גם מאפשרת זיהוי מומים בעובר, לצורך החלטה על הפלה מלאכותית, טיפול במום בטרם הלידה או היערכות לטיפול בעת הלידה או לאחריו. למשל, ניתן לאתר באמצעות הבדיקה מקרים של שליית פתח, ולבצע מראש ניתוח קיסרי שיציל את חיי העובר.
בדיקת אולטרה סאונד להיריון מאפשרת לראות את לבו הפועם של העובר החל מהשבוע ה-6 להיריון, ולגלות את מין העובר כשהוא בן 14 שבועות או יותר. לעיתים, כאשר עולה חשש לבעיות הקשורות ללב העובר מבצעים בדיקה נוספת הקרויה אקו-לב עובר בה מודגם ליבו של העובר על ידי קרדיולוג ילדים מומחה. בדיקה נפוצה נוספת היא בדיקת שקיפות עורפית בה נדגם אזור בצווארו של העובר בתחילת ההיריון כדי לנבא את ההסתברות שהוא סובל ממומים ובייחוד מתסמונת דאון.
סוגים
ניתן להבדיל בין בדיקות אולטרה סאונד שגרתיות שמתבצעות תוך כדי מהלך ההיריון אצל הרופא המטפל לבין סקירות שנעשות אצל מומחה כדי לאתר בעיות ופגמים אצל העובר.
רופאים נוהגים להבחין בין סקירה בסיסית לבין סקירה מורחבת. סקירה בסיסית נעשית במרפאות של קופות החולים. סקירה מורחבת יכולה להתבצע במרפאות קופות החולים או במכונים שבהסדר, במקרה שיש חשש לתקינות ההיריון או תמורת תשלום השתתפות עצמית. ניתן גם לבצע סקירה מורחבת במרפאות של רופאים פרטיים.
הבדיקה מתבצעת באמצעות מתמר בטני, המונח על בטן האשה ההרה, או מתמר נרתיקי, המוחדר לנרתיק האשה. מתמר נרתיקי פועל בתדירויות גבוהות יותר, והוא משמש בעיקר בשלבים מוקדמים של ההיריון.
נוהל
ברוב המדינות המערביות מקובל לעשות לכל היותר סקירה אחת במהלך ההיריון.
בעבר היו נהלים שונים ברחבי העולם לגבי ביצוע בדיקות אולטרה סאונד בהריון. בשנת 1989 הומלץ בארצות הברית שלא לבצע בדיקה בהריון תקין, מחשש לנזק מהבדיקה. לעומת זאת, באותה תקופה בגרמניה היה מקובל לבצע שתי בדיקות במהלך ההריון ובאנגליה בדיקה אחת. החברה הישראלית למיילדות וגנטיקה המליצה אז על שתי בדיקות שגרתיות.
בישראל מקובל (אם כי אין חובה) לבצע לפחות סקירה אחת במהלך ההיריון, ובמקרים רבים מתבצעות שתיים ואף יותר.
היסטוריה
השימוש באולטרה סאונד להיריון, החל באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, בסקוטלנד, אבל לקח זמן עד שנכנס לשימוש רחב ומכשירי אולטראסאונד להריון היוו עדיין חידוש בסוף שנות ה-70.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 פיתחה חברת פלסאנמור הישראלית מכשיר לביצוע ביתי של הבדיקה, בידי האישה ההרה, תוך העברת ממצאי הבדיקה לרופא מומחה לשם פענוחם.
מחקר
הניסיון הרב שנצבר עד היום לא הראה על נזק עוברי בשל ביצוע בדיקות אולטרה סאונד במהלך ההיריון, בניגוד לכמה סוגי בדיקות אחרות.
בן בארנס
בנג'מין תומאס "בן" בארנס (באנגלית: Benjamin Thomas "Ben" Barnes; נולד ב-20 באוגוסט 1981) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון וזמר יהודי-בריטי, המוכר בעיקר בזכות גילום דמותו הבדיונית של כספיאן בסרטים "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן" ו"סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר", ומתפקידיו כלוגן בסדרה "וסטוורלד" של HBO וכג'יגסו בסדרה "המעניש" של נטפליקס.
ביוגרפיה
בארנס נולד בלונדון, אנגליה שבממלכה המאוחדת. הוריו הם תומאס בארנס, פסיכיאטר ממשפחה נוצרית, וטרישיה, יועצת זוגית ילידת-דרום אפריקה יהודייה ממוצא אשכנזי. לו אח צעיר בשם ג'ק. בארנס הוא התחנך בבית הספר הנוצרי הומפילד פרפטורי, בית הספר העצמאי קינג'ס קולג', ובאוניברסיטת קינגסטון שבלונדון בה למד דרמה וספרות אנגלית והוא קיבל תואר ראשון ב-2004.
בצעירותו בילה מספר שנים ב"תיאטרון המוזיקלי הלאומי לצעירים" (National Youth Music Theatre), התמקד בסוגת המחזמר. בגיל 15 קיבל לראשונה עבודה מקצועית כמתופף במחזמר המבוסס על הסרט באגסי מלון. הוא היה חבר לתקופה קצרה בלהקת בנים בשם Hyrise. בשנת 2006 הוא החל לשחק בטלוויזיה, ובין היתר הופיע בהופעת אורח באופרת הסבון הבריטית "רופאים", ושיחק בפיילוט לסדרת טלוויזיה "Split Decision" של רשת The CW שהוחלט בסוף לא להפיק אותה. באותה שנה גם הצטרף לצוות השחקנים של המחזה ילדי ההיסטוריה מאת אלן בנט.
בשנת 2007 זכה בארנס לתפקידו הראשון בקולנוע, בסרט "אבק כוכבים", בו גילם את דמותו הצעירה של דאנסטן ת'ורן, אביו של הדמות הראשית.
מבצע מיכאל
מבצע מיכאל היה הראשון מתוך סדרה של מתקפות גרמניות באביב 1918 בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. המבצע היה יריית הפתיחה של מתקפת האביב הגרמנית. מבצע מיכאל החל ב-21 במרץ 1918 במתקפה גרמנית גדולה מקו הינדנבורג באזור סן-קנטן במטרה לפרוץ את קווי ההגנה של מדינות ההסכמה ולהתקדם לכיוון צפון-מערב כדי לתפוס את נמלי התעלה, אך יומיים לאחר פתיחת המתקפה שונתה מטרת המבצע והכוונה הגרמנית הייתה להתקדם מערבה, בתפר שבין הכוחות הבריטיים והצרפתיים. המבצע תוכנן על ידי אריך לודנדורף, ראש המטה הגרמני, ולצורך המבצע פותחה תורת לחימה חדשה שכללה שימוש בחיילי סער בחזית הלחימה.