cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פייק ניוז
פייק ניוז בהקשר היהודי
פייק ניוז כנגד יהודים, או בשמה המסורתי - "עלילת דם", היא האשמה שקרית כלפי יהודים, בעלת מאפיינים אנטישמיים. במהלך ההיסטוריה שימשו עלילות הדם כמניע לביצוע פוגרומים, רציחות, שרפות תלמוד, התעללות והתנכלות ליהודים. העלילות הראשונות צמחו על רקע דתי, עוד בימי הבינים. אולם מלבד הפן הדתי, ביקשו המעלילים להפטר מהיהודים על מנת לזכות ברכושם או בפיצוי כלכלי. בעת החדשה התווספו גם השנאה הגזענית והתחרות הכלכלית כמניעים להפצת פייק ניוז על היהודים.
מקרה בולט הוא עלילת הדם בדמשק שב-1840 חוללה זעזוע גדול בקרב יהדות העולם. הרקע לעלילה היה היעלמותו של נזיר צרפתי בשם תומאסו, יחד עם משרתו המוסלמי, לאחר שתלו מודעה בשוק היהודי. ספר יהודי נחשד והובא לחקירה. בעינויים קשים נאלץ להודות באשמה ונקב בשמות נכבדי הקהילה היהודית בעיר שידם הייתה כביכול במעל. אלו נעצרו מיד, חלקם עונו עד מותם, והאחרים הודו. השמועה הגיעה אל יהדות העולם, אך תחילה ידה הייתה קצרה מלהושיע. רבים, הן מקרב עם ישראל והן מקרב האומות, עשו רבות למען הצלת החטופים: בהשתדלות משה מונטפיורי והסולטן העות'מאני. שבעת האסירים שנותרו בחיים שוחררו לבסוף, אחרי חודשים ארוכים של עינויים, ומושל דמשק הוצא להורג.
עוד דוגמה היא הפרוטוקולים של זקני ציון. המסמך האנטישמי הנפוץ ביותר בעולם, שהיה גם בעל השפעה עצומה על תולדות המאה ה-20 וגורל היהודים. כתב פלסתר מזויף זה היה אחד מהספרים המרכזיים של הנאצים ושימש כצידוק למעשיהם. עד היום גורמים אנטישמיים עושים בו שימוש רב במלחמתם כנגד היהודים ומדינת ישראל. עותקים של הספר מופצים באמצעות מנגנונים ממשלתיים של חלק ממדינות ערב, אף בחינם, ובאמצעות רשת האינטרנט.
קטגוריה נוספת של ידיעות כוזבות היא שמועות או מתיחות על מותו של נשוא הידיעה. כך למשל, בראשית המאה ה-20 הופצה שמועה על מותו של חיים נחמן ביאליק שהתפרסמה באופן נרחב בעיתונות. שמועות דומות הופצו גם אודות אמנון רובינשטיין ב-1999 ובר רפאלי ב-2017.
זיהוי פייק ניוז
הפדרציה הבינלאומית של ארגוני ספריות ומוסדות פרסמה תרשים אשר נועד לעזור לאנשים לזהות חדשות כזב. הנקודות הללו נבררו על ידי מומחים במדעים קוגניטיביים של עיבוד המידע.
רשת בדיקת העובדות הבינלאומית (IFCN) שהוקמה ב-2015, תומכת במאמצים משותפים בינלאומיים שעניינם בדיקת עובדות, מספקת תרגול ומפרסמת קוד של עקרונות. ב-2017 הציגה הרשת אפליקציה ואלגוריתם של בחינה מדוקדקת עבור ארגונים עיתונאים. בין החברים ברשת ישנם אתרים שעוסקים בבדיקה וסריקה של תוכן לזיהוי מידע שקרי ומנגישים לקהל את המידע עם תו תקן של אמת או שקר. אתרים לדוגמה הינם: פקטצ'ק, פוליטיפקסט, סנופס.
כתב העת עצמאי ושלא למטרת רווח, The Conversation, אשר קיבל חתימה מאושרת של IFCN, יצר אנימציה קצרה המסבירה את תהליך בדיקת העובדות של כתב העת אשר מערב "בדיקות יתרות ואיזונם" כולל blind peer review עם מומחה אקדמי שני, חקירה נוספת וראייה מערכתית.
בישראל קיימים מספר גופים שמטרתם לזהות פייק ניוז. האתר לא רלוונטי בודק שמועות ברשת ומפרסם המלצות אם להעביר הלאה את המידע או לא. המדור המשרוקית המתפרסם במסגרת העיתון גלובס בוחן את האמיתות של אמירות פוליטיות. תוכנית הטלוויזיה מהצד השני עם גיא זהר מדווחת על פערים בין דיווחים בתקשורת לבין העובדות. קבוצת הפייסבוק "זה נכון?" של מכון דוידסון בודקת את הביסוס של פוסטים וטענות מדעיות ברשת. באתר מיזם פייק ריפורטר ניתן לדווח על פרופילים מזויפים, פוסטים מסיתים וידיעות כזב בעברית, בערבית, באנגלית, ברוסית ובאוקראינית.
החל משנת הלימודים 2017, ילדים בטאיוואן לומדים תוכנית לימודים חדשה המלמדת קריאה ביקורתית של תעמולה והערכת המקורות. התוכנית נקראת אוריינות תקשורתית ("media literacy"). הקורס מספק אימון בעיתונאות בחברת האינפורמציה החדשה.
במאי 2020 על רקע מגפת הקורונה, הפעילה רשת בדיקת העובדות הבינלאומית, בשיתוף פעולה עם וואטסאפ, צ'אטבוט שמסייע לגולשי וואטסאפ לברר האם מידע שהועבר אליהם באפליקציה אמיתי הוא מזויף. הצ'אטבוט מזהה אלפי פריטים שונים שנבדקו על ידי כ-80 ארגוני בדיקת-עובדות ונמצאו כקונספירציות או מידע שקרי. השירות הושק בשפה האנגלית, עם כוונה עתידית להתפתח לשפות נוספות. בעקבות מגפת הקורונה, מכון דוידסון פרסם מספר כללים לזיהוי פייק ניוז רפואי בהודעות וואטסאפ: ריבוי סימני פיסוק ושימוש מוגזם באמוג'י, ניסוח משובש, ניחוח קונספירטיבי, ייחוס שווא של אמירות לגופים רשמיים והמלצות רפואיות משונות.
הקצב המהיר וממדי התפוצה החריגים של פייק ניוז
מחקרים מגלים שחדשות שקר מופצות יותר מחדשות אמת וככל הנראה בגלל נטייתם של בני האדם ולא של רובוטים. מתוך המאמר ב-Science. החוקרים במחקר הזה הסבירו מהם ההבדלים באופן שאמת ושקר מופצים, המאפיינים של שיקול הדעת האנושי מסבירים את ההבדלים הללו.
מודל המחקר – כדי להבין את התפוצה של חדשות פייק ניוז נחוץ לבדוק זאת אחרי שמפרידים בין סיפורי אמת וסיפורי שקר וכך אפשר להבחין גם בתוכן וגם בסגנון השונים בתוך הקטגוריות עצמן.
לקחו מדגם של 126 אלף שמועות שצוייצו וגם עברו את המסננת של 6 מכוני בדיקת עובדות (snopes.com, politifact.com, factcheck.org, truthorfiction.com, hoax-slayer.com, and Urbanlegends about.com), כך שמועות שסווגו על ידם (6 המכונים) באופן מובהק 98%, שימשו למחקר. מהמדגם עולה, שלקח ל"אמת" פי 6 יותר זמן להיות מופצת מאשר ל"שקריות" להגיע לתפוצה של 1,500 אנשים וכן פי 20 יותר זמן להגיע לעומק של 10. ( 10 אנשים שונים עשו retweet ויצרו תת-שלוחה משלהם לאותו תוכן ראשוני) והעומק של השקריות הגיע לעומק של 19, פי 10 יותר מהר מאשר האמת. השקריות גם הופצה בתפוצה רחבה יותר וקיבלה retweets מיותר משתמשים יחידים בכל עומק של השתלשלות.
החוקרים בנו מודל הסתברותי של retweeting שבו התגלה שההסתברות לעשות retweet לשקר גדולה ב-70% מההסתברות לעשות retweet לאמת. ההסבר עליו ביססו את המחקר בסופו של דבר נובע מתאוריית האינפורמציה ותאוריית ההחלטה בייס (Bayesian decision theory) חידוש מושך תשומת לב אנושית ותורם לקבלת החלטות פרודוקטיבית, מעודד שיתוף של המידע משום שהחידוש מעדכן את ההבנה שלנו את העולם (שמועות שקר יש בהן בדרך כלל חידוש). טוויטים שקריים יש להם מאפיין ברור בתוך הפידשל אותו משתמש. משתמש נחשף לכל מיני טוויטים ומגיב להם בדרך שמגיב להם אך כשמגיע טוויט שקרי התוכן שלו שונה מהותית משאר הטוויטים בפיד ולכן גורר את אפקט החדשנות למהר ולעשות retweet לשמועה השונה בנוף השמועות הקודמות מה שלא קיים בשמועות אמת. בשמועות אמת אין בהם חידוש משמעותי משאר השמועות בפיד.
שמועות שקר מאופיינות ב-2 דברים עיקריים:
בנוסף, המאמר מוכיח שהתערבות רובוטים בהפצה של שמועות לא מעלה ולא מורידה את היקף התפוצה. היקף התפוצה של שקר גדול תמיד מהיקף התפוצה של שמועות אמת, עם רובוטים ובלעדיהם.
פייק ניוז באמצעי תקשורת ממסדיים
פייק ניוז נפוץ בעיקר מחוץ לאמצעי התקשורת הממסדיים, אולם ישנם מקרים בהם מופצות פייק ניוז גם באמצעי התקשורת הללו, לעיתים מכיוון שהתרשלו בבדיקת עובדות והעבירו ללא בדיקה חדשות שאינן אמת. מקרים אלו מתגלים לעיתים ומגיעים אל השיח התקשורתי. בישראל ובמקומות אחרים לוקחים כלי התקשורת מידה כלשהי של אחריות על מקרים אלו, ומפרסמים התנצלות או מסירים את התכנים, אולם בדרך כלל כבר זכה הפרסום לחשיפה רבה מיד עם פרסומו.
סוכנות הידיעות "רויטרס" הפיצה פעמים אחדות תצלומים שעוותו בצורה המציגה את ישראל באור שלילי: במהלך מלחמת לבנון השנייה, הפיצה הסוכנות תמונות שעובדו על מנת להציג פגיעה כביכול בבנייני מגורים, ובעקבות המשט לעזה, כאשר הסוכנות הפיצה תמונות מהן נמחקו הסכינים בהם אחזו המשתתפים במשט ופציעתו של חייל ישראלי.
באפריל 2017 עלה באתר האינטרנט של זכיינית הטלוויזיה הישראלית "רשת" סרטון המציג ביזוי של דגל ישראל בבני ברק. תוך זמן קצר התברר שהסרטון מבוים, ועקב כך הסרטון הוסר ויוצריו פוטרו.
במקרים רבים משתמשים מרואיינים באמצעי התקשורת הממסדיים להצגת פייק ניוז כאמת בהיקף רחב. דוגמה למקרה כזה התרחשה ב-10 באוקטובר 2020, עת התראיין בערוץ 13 סנ"צ זיו שגיב ממשטרת ישראל, והציג כאמיתי מידע מתוך פוסט מזויף שבו הוצגו אנשי "קריים מיניסטר" כמתכננים לפגוע בשוטרים בעזרת גז מדמיע ושוקרים. למחרת הודה שגיב שמדובר בפייק ניוז.
השפעתן של פייק ניוז
יש שתיארו את התופעה המתרחבת של אתרי פייק ניוז כסוג של לוחמה פסיכולוגית. אנגלה מרקל הזהירה כי תופעת חדשות הכזב מזיקה לדמוקרטיה ומביאה לעליית פופוליזם. הוועדה ליחסי חוץ של הפרלמנט האירופי הזהירה כי ממשלת רוסיה משתמשת ב"סוכנויות פייק ניוז" ובטרולים ברשת כדי להפיץ מידע שגוי ותעמולתי להחלשת הביטחון בערכי הדמוקרטיה.
מחקר שבדק את השפעת כלי התקשורת על מערכת הבחירות לנשיאות צרפת 2017 מצא כי 24% מהקישורים ששותפו ברשתות חברתיות מצטטים חדשות כזב.
ישנן צורות רבות של בדיקת עובדות, כמו אתרים המעריכים טענות עובדתיות מדיווחי חדשות, כמו האתרים "PolitiFact" או "Snopes" אך יכולתם לבדוק כל טענה בצורה מקצועית ושקופה מוטלת בספק. פייק ניוז יכול להתייחס גם לשימוש בתמונות או וידאו כדי ליצור מניפולציה שקרית. מאז כניסתם של התמונות הדיגיטליות, מניפולציית עריכות התמונות וסרטי הווידאו נעשתה שכיחה יותר ויותר. תוכנות עריכה בעלות יכולות מגוונות, תחכום וטכניקה יוצרות פייק תמונות. עריכת התמונות החדשות יכולה לנוע בין 2 מישורים-פשוט ומורכב. ברובד הפשוט ההתאמות החדשות שנעשות לתמונה יכללו שינוי של רווית הצבע, זווית והסרת אלמנטים קטנים. לעומת זאת ברובד המורכב והפולשני יותר, יכולים לכלול הסרה או הוספה של אדם לתוך תמונה. הידע והשימוש בטכניקות אלה, אינן זרות לציבור הרחב אשר משתמש ברשתות החברתיות והאינטרנט. לעומת זאת התקשורת המסורתית מחויבת לכללי אתיקה וזהירות בכל הקשור לעריכה וליטוש תמונות. כך למשל, קוד רויטרס (אתיקה על מניפולציה של תמונות) קובע ששינויים בתמונות יכולים לעשות רק באמצעים של איזון הצבע. אך לא יכולים להתבצע שום תוספות או מחיקות, שינויי צבע דרמטיים או הסוואת אלמנטים בתמונה שמשנים את הדימוי או ההקשר. כך למשל עיתונאי "אנגלס טיימס" הודח על מיזוג של שני צילומים לתוך תמונה אחת ובכך שינה את אופי הנושא המצולם. עם זאת במדיה חברתית אין קודים דומים של אתיקה והגינות על כל אדם אשר מעלה תמונה או סרטון. דוגמה נוספת להשפעת הזיופים במדיה החברתית היא שב-2016, משתמש טוויטר הפיץ תמונה שבה נראים אוטובוסים. על גבי התמונה הוא רשם שהאוטובוסים משנעים מפגינים לעצרת נגד טראמפ. התמונה הועברת באופן ויראלי והגיע לכדי 370,000 ציוצים בטוויטר ופייסבוק. למעשה האוטבוסים היו שייכים להעברת אנשים שהיו נוכחים בכנס מסוים ולא פוליטי. המקרה מתאר מצב שבו גם בלי עריכה, ניתן לבצע מניפולציה על תמונות. תוך שינוי ההקשר בלבד.
השפעה בתעמולה- פייק ניוז בעניין תעמולה מתייחס לסיפורי החדשות שנוצרים על ידי ישות פוליטית, להשפיע על התפיסות הציבוריות. המטרה הגלויה היא להועיל לאנשי ציבור, לארגון או לממשלה. מחקר מסוים חקר את חדשות ערוץ 1 ברוסיה. המחקר העלה שהערוץ העלה תכנים שיכולים להתפרש ככלים אסטרטגים וככלים לשחקנים פוליטיים על מנת לבטא עמדה בנושא מסוים ולעצב תפיסות פעולה של הציבור המקומי והקהילה הבינלואמית. ערוץ 1 נתפס כשהוא משדר כתבות חדשותיות מזויפות על מנת להשפיע על דעת הקהל. ראוי גם לציין שיש אזור אפור בין פרסום לתעמולה, שכן מניעים חופפים עשויים להיות נוכחים. מחקר בדק אנשים שקיבלו כסף על מנת לכתוב טוקבקים באינטרנט, האנשים גויסו על ידי חברת אנטי וירוס ומשחקי מחשב. מטרתם הייתה לשבח את החברות ששלחו אותם ובמקביל לטנף על המתחרים. במקרה הזאת ניתן להבחין בחבל דק שעובר בין תעמולה לפרסום, אך אי אפשר להגדירו כאף אחד מהם במפורש.
ע"פ נתוני "גוגל אנליטיקס", בשנת 2016 נצפתה עלייה של מאות אחוזים בחיפוש אחר במונח "פייק ניוז" ברחבי העולם, כנראה בעקבות הבחירות לנשיאות בארצות הברית. קפיצה משמועיתית נוספת נרשמה בשנת 2020, שוב סביב המרוץ לנשיאות. גם בישראל נרשמו קפיצות משמעותיות במהלך שנים אלו. בשנת 2021 המדינות המובילות בעיסוק בפייק ניוז בעולם היו הפיליפינים, ברזיל, סינגפור, דרום אפריקה וארצות הברית.
אהבה כמוסה
אהבה כמוסה (שם באנגלית: Persuasion) הוא סרט דרמה תקופתית משנת 1995 בבימויו של רוג'ר מיצ'ל, עיבוד לרומן "הטיית לב" מאת ג'יין אוסטן שיצא לאור ב-1817. אמנדה רוט בתפקיד הבכורה שלה בקולנוע מגלמת את גיבורת הרומן אן אליוט, וקירן היינדס משחק בתפקיד פרדריק ונטוורת', מושא אהבתה. העלילה מתרחשת באנגליה בתחילת המאה ה-19. אן דחתה את הצעת הנישואים של ונטוורת' בהשפעתה של ליידי ראסל. תשע שנים אחר כך השניים נפגשים שוב ומתאהבים מחדש.
התסריטאי ניק דיר שעיבד את הרומן לקולנוע, החשיב את הסיפור לבוגר מבין ספריה של אוסטן. מאפיין אותו ריאליזם וכנות, בעיקר בעלילה המספרת את תולדותיהם של שני אנשים שנפרדו ונפגשו מחדש. כיוון שאוסטן מביעה ברומן את מחשבותיה של אן, דיר ורוט החליטו לבטא את רגשותיה עם דיאלוגים מעטים. הסרט צולם בסדר כרונולוגי שאפשר לשחקנית לבטא את ההתפתחות של אן מאישה מדוכאת לאישה מאושרת ומלבלבת.
בתחילה היה ה-BBC המפיק היחיד של הסרט, עד לשיתופן של החברה האמריקאית WGBH בוסטון והחברה הצרפתית Millesime. החלטה זו גרמה להגדלת התקציב ואפשר לצלם את הסרט באתרים בהם הוא מתרחש כמו ליים רג'יס ובאת'. לדעתו של הבמאי מיצ'ל זהו הרומן הרגשי והנוקב ביותר של אוסטן, וכמו כן הוא אוטוביוגרפי ביותר. הוא נמנע מלביים את הסרט בצורה מלאכותית ומלוטשת כפי שנעשה בעיבודים אחרים. הוא הורה לשחקנים לא להתאפר ולא להראות נקיים מדי. מעצבת התלבושות אלכסנדרה ביירן ייצרה בגדים שנראים ש"חיים בהם", וזכתה בפרס באפט"א על עבודתה.
הסרט צולם באמצע שנות התשעים של המאה העשרים בתקופה שבה הרומנים של אוסטן צברו פופולריות רבה, ובאותה עת נעשו שישה עיבודים לספריה. ב-16 באפריל 1995 שודר הסרט לראשונה בטלוויזיה הבריטית בערוץ BBC Two. ב-27 בספטמבר 1995 יצא הסרט להקרנה בבתי הקולנוע בארצות הברית בהפצת חברת "Sony Pictures Classics". ההקרנה בבתי הקולנוע משכה את תשומת לב המבקרים לסרט, והוא זכה לרוב לביקורות חיוביות, ושבחים להופעתה של רוט.
תקציר עלילה
הסרט נפתח במעבר הלוך ושוב בין שתי סצנות בהן ספינה הנושאת את אדמירל קרופט (ג'ון וודוויין), ועגלה הנושאת את מר שפרד (דייוויד קולינגס) ובתו גברת קליי (פליסיטי דין) אל קלינץ' הול. בהגיעם מקיפים את שפרד ובתו נושים הדורשים שבעל האחוזה, סר וולטר אליוט (קורין רדגרייב) ישלם את חובותיו. בעוד קרופט וחבריו הקצינים דנים בסיום המלחמות הנפוליאוניות. סר וולטר הוא ברונט יהיר וגנדרן שבשל קשיים כלכליים הוא צריך להצטמצם בהוצאותיו. למרות התנגדותו לרעיון הוא נאלץ לבסוף להסכים להשכיר את האחוזה ולעבור להתגורר בבאת'. את זאת מציעים שפרד, ידידת המשפחה ליידי ראסל (סוזן פליטווד) ובתו האמצעית של סר וולטר, אן (אמנדה רוט).
נראה בבירור שאן נסערת כשנודע לה שהדייר החדש בקלינץ' הול הוא אדמירל קרופט, שהוא גיסו של פרדריק ונטוורת' (קירן היינדס) קפטן בצי שאן דחתה את הצעת הנישואים שלו תשע שנים לפני כן. היא שוכנעה לעשות זאת מפני שהוא היה קצין צעיר חסר אמצעים וקשרים משפחתיים ובשל אי-הוודאות לגבי עתידו. ונטוורת' הוא כעת אדם אמיד שהתעשר במלחמה וחזר לאנגליה ככל הנראה כדי לשאת אישה. אן מבטאת בפני ליידי ראסל את תחושת האומללות שלה על המצב הכלכלי הקשה של משפחתה, ועל החלטתה לדחות את הצעת הנישואים שקיבלה. אן הולכת לבקר את אחותה הצעירה מרי (סופי תומפסון) הנשואה לצ'ארלס מסגרוב, בן למשפחת איכרים. אן מקשיבה בסבלנות לתלונותיהם של כל אחד מבני המשפחה המתוודים באוזניה. אלה כוללים את מרי ובעלה צ'ארלס, וכך גם גיסותיה לואיזה (אמה רוברטס) והנרייטה (ויקטוריה המילטון) והוריהם מר ומרת מסגרוב (רוג'ר המונד, וג'ודי קורנוול).
קפטן ונטוורת' מוזמן לסעודה אצל משפחת מסגרוב, אבל אן שנמנעת מלפגוש אותו מתנדבת לטפל בבנה של מרי הפצוע. בארוחת הבוקר למחרת, אן ומרי פוגשות את ונטוורת' כשהוא בא לשאול בשלום הילד. זוהי הפעם הראשונה שהם נפגשים אחרי הפרידה לפני תשע שנים. מרי מספרת לאן שלדעתו אן השתנתה כל כך שהוא לא היה מזהה אותה. לואיזה והנרייטה שואפות להינשא לוונטוורת', והמשפחה ככלל אינה מודעת ליחסים שהיו בעבר בינו ובין אן. נראה שוונטוורת', שעדיין מרגיש פגוע מדחייתה של אן, מחזר אחרי לואיזה, למגינת לבה של אן. מאוחר יותר מתברר שאן דחתה גם את הצעת הנישואים של צ'ארלס מסגרוב, כנראה בהשפעת ליידי ראסל. לאחר מכן התחתן צ'ארלס עם מרי.
אן, ונטוורת והצעירים במשפחת מסגרוב נוסעים לעיר ליים לבקר שני חברים של ונטוורת', קפטן הרוויל (רוברט גלניסטר) וקפטן בניק (ריצ'רד מקייב). בהיותם שם לואיזה קופצת בפזיזות מגרם מדרגות בתקווה שוונטוורת' יתפוס אותה, אבל היא נופלת ונפגעת בראשה. אחרי כן אן נוסעת לבאת' להתגורר יחד עם אביה ואחותה. סר וולטר ואליזבת מספרים שהם השלימו עם הדודן שלהם, מר אליוט (סמואל וסט), שהוא היורש של תואר הברונט ושל האחוזה המשפחתית. אן מוצגת בפניו ומתברר להם שהם התראו כבר בליים. מר אליוט מתחיל לחזר אחר אן, לשמחתה הרבה של ליידי ראסל. אבל אן עצמה חושדת בו ואינה בטוחה מה אופיו האמיתי. בינתיים לואיזה מחלימה ומתארסת עם קפטן בניק. ונטוורת' מגיע לבאת' ונתקל באן בהזדמנויות אחדות, אם כי השיחות ביניהם קצרות.
אן מבקרת חברה ותיקה שלה, גברת סמית' (הלן שלזינגר), וממנה מתברר לה שמר אליוט הוא פושט רגל, ושהוא מעוניין להתחתן עם אן רק כדי להבטיח לעצמו את הירושה שלו. נאמר לה גם שמר אליוט מעוניין להרחיק את גברת קליי מסר וולטר כדי שהיא לא תינשא לו ותלד לו בן יורש. זמן קצר אחר כך ונטוורת' שומע את אן וקפטן הרוויל משוחחים על היציבות של אהבת אשה לעומת הגבר. ונטוורת' כותב מכתב בה הוא מצהיר על אהבתו, ועוזב את המקום. אן יוצאת אחריו ומוצאת אותו. השניים מטיילים ברחוב בזרועות שלובות. באותו ערב ונטוורת' מכריז על כוונתו לשאת לאישה את אן, לתדהמתו הרבה של סר אליוט. בסצנה האחרונה רואים את ונטוורת' ואן נמצאים על ספינה ומאושרים להיות יחד.
מחלוקת המאסטרס של טיילור סוויפט
המחלוקת המתמשכת סביב הבעלות על המאסטרינג על ששת אלבומי האולפן הראשונים של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט תועדה בהרחבה על ידי מרבית מגופי התקשורת הגדולים ברחבי העולם.
סוויפט וביג משין חוו סדרה של סכסוכים: היא טענה כי נאסר עליה לבצע את שיריה במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2019 ובמהלך צילומי הסרט התיעודי Miss Americana (2020). כמו כן, יצא אלבום ההופעה, Live from Clear Channel Stripped 2008, בניגוד לרצונה, תוך שקראה להחרים אותו ובעקבות כך ספג כישלון מסחרי. סוויפט הצהירה שהיא תקליט מחדש את ששת אלבומי האולפן הראשונים שלה, כאמצעי להשיג בעלות על קטלוג המוזיקה שלה. החל מפברואר 2021, הודיעה על יציאתה של Fearless (Taylor's Version), הקלטה חוזרת של אלבומה Fearless משנת 2008, כמו גם ההקלטה החוזרת הראשונה שיצאה במסגרת הקלטת ששת אלבומיה הראשונים.
רקע
בתעשיית המוזיקה, מאסטר הוא תהליך של איזון (איקווליזציה), קימפרוס, הדגשה או הפחתה של תדרים מסוימים, הפחתת רעשים והגבלת עוצמה. טיפול טוב במאסטרינג יעניק לדיסק גוון אחיד וייחודי. בשלב זה נקבעים סדר השירים וסוג החיתוך ביניהם (fade in - Fade out). בסופו של התהליך, המוזיקה מוקלטת למדיה דיגיטלית או אופטית שתשמש כמאסטר שאיתה ישוכפלו העתקים. כל מי שרוצה ליצור העתק, חייב לבקש הרשאות מבעלי המאסטר. לפני הופעתן של פלטפורמות המוזיקה הדיגיטליות, כדוגמת הורדה וסטרימינג בשנות ה-2010, מוזיקאים הסתמכו על חברות התקליטים שלהם שיקדמו את המוזיקה שלהם בדרכים מסורתיות, למשל ברדיו, או באמצעות יצירת עותקים פיזיים של תקליטיהם. חברות התקליטים האלה דרשו בדרך כלל מהאמנים החתומים אצלן לחתום על חוזה הקלטות במסגרתו ויתרו על המאסטרס שלהם "לצמיתות".
סקוטר בראון הוא מנהל מוזיקה ואיש עסקים, אשר ידוע בניהול הקריירה של זמרי הפופ אריאנה גרנדה וג'סטין ביבר, תוך שעבד עם הראפר קניה וסט. לסוויפט היו סכסוכים פומביים עם קניה וסט, בעקבות התקרית בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2009 (המכונה לעיתים קרובות "Kanyegate") והוצאת השיר שלו "Famous" משנת 2016.
רכישתה של ביג משין רקורדס
ב-30 ביוני 2019, ביג משין רקורדס (באמצעותה יצאו ששת אלבומי האולפן הראשונים של סוויפט) הודיעה כי נרכשה (על פי הדיווחים תמורת 300 מיליון דולרים) על ידי מנהל המוזיקה ואיש העסקים סקוטר בראון וחברתו איתקה הולדינגס. הרכישה מומנה על ידי קרלייל גרופ ומספר חברות השקעות פרטיות אחרות. במסגרת הרכישה, המאסטרס על ששת אלבומי האולפן הראשונים של סוויפט היו בבעלותו של בראון, לכאורה.
זמן קצר לאחר מכן, באותו יום ההכרזה של ביג משין, סוויפט גינתה את הרכישה בחשבון הטאמבלר שלה. היא הצהירה כי ניסתה לקנות את המאסטרס שלה "במשך שנים", אך לא ניתנה לה הזדמנות, אלא אם כן הייתה חותמת על חוזה הקלטות חדש עם ביג משין. בעת שהיא ידעה שביג משין עומדת למכירה, היא אמרה שהיא לא מודעת לכך שבראון יהיה הקונה, אותו תיארה כ"בריון בלתי פוסק ומניפולטיבי":. היא האשימה את בורצ'טה בבגידה, היות שהיה מודע ליחסים שלה עם בראון ובכל זאת, מכר לו את קטלוג המוזיקה שלה.
מחלוקות עוקבות
כתוצאה מרכישתה של ביג משין רקורדס, חלו מחלוקות עוקבות שאירעו בכמה פרקי זמן שונים. בנובמבר 2019 האשימה סוויפט את בראון ובורצ'טה כי אסרו עליה לבצע את שיריה הישנים במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2019 ובמהלך צילומי הסרט התיעודי Miss Americana (2020). מטעם ביג משין דחו בהתחלה את טענותיה של סוויפט, תוך שמסרו כי "הסכמנו לאמנים החתומים אצלנו לבצע את שיריהם בטקסים ואירועים שונים" אך לא ציינו את שמה של סוויפט. בהמשך, הצהירו מטעם ביג משין כי התנהל משא ומתן עם דיק קלארק פרודקשנס (החברה האחראית על פרסי המוזיקה האמריקאית), בעוד שמטעם דיק קלארק פרודקשנס נמסר שהדבר מעולם לא קרה.
בראון טען שקיבל "איומי מוות" ממעריציה של סוויפט, והפציר בה לקיים עמו שיחה בעניין. באפריל 2020, ביג משין הוציאה את Live from Clear Channel Stripped 2008, אלבום הופעה במסגרתו הוקלטה הופעתה של סוויפט ב-Clear Channel, משנת 2008. סוויפט אמרה שהיא לא אישרה את ההוצאה הזו וכינתה את המאורע כ"אירוע של תאוות בצע" ו"חסר בושה". באוקטובר מכר בראון את המאסטרס, הקליפים ושאר היצירות האמנותיות של סוויפט, לשמרוק הולדינגס תמורת 300 מיליון דולרים. היא טענה כי בראון הציע לה הזדמנות לרכוש את המאסטרס, בתנאי שתחתום על הסכמים שנויים במחלוקת. היא גם דחתה את הצעתה של חברת שמרוק הולדינגס להיות שותפה לכך, בנימוק שבראון ימשיך להרוויח כספים מיצירותיה המוזיקליות.
תגובה ופרשנות
בכלי התקשורת השונים הדגישו את התנגדותה הציבורית של סוויפט לרכישת המאסטרס שלה כפורצת דרך. בניגוד לנושאי הבעלות על המאסטרס והסכסוכים שהיו בין אמנים לחברות התקליטים שלהם כמו: פרינס, הביטלס, ג'נט ג'קסון ודף לפרד, סוויפט הייתה אחת מהבודדות שהביאה את זה לתקשורת ולרשתות החברתיות. הפוסטים שלה ברשתות החברתיות הובילו לתמיכות ולהתנגדויות רבות; בין אלה שתמכו בה ניתן למנות את הלסי, סקיי פררה ואיגי אזליה, שהצדיקו אותה ואת הכמיהה שלה לכך שהאמנים יחזיקו בעצמם במאסטרס ובמוזיקה שלהם. בין מתנגדיה נמנו ג'סטין ביבר ודמי לובאטו, שהאמינו שבראון הוא "איש בעל אופי טוב".
המגזין רולינג סטון תיאר את "מחלוקת המאסטרס של טיילור סוויפט" כאחד מ-"50 הרגעים החשובים ביותר בתעשיית המוזיקה בשנות ה-2010". בנוסף לכך, נכתב שם כי "בעוד בראון ובורצ'טה מתנגדים בתוקף [לטענותיה של סוויפט], העובדות האמיתיות של המצב עשויות שלא להיות חשובות, היות שסוויפט משתמשת בכל כלי שיש לה, על מנת להביא לקץ המחלוקת". על פי הדיווחים בגרדיאן, "מחלוקת המאסטרס של טיילור סוויפט" הייתה מעין רמז על שינוי בעידן המוזיקה הדיגיטלית, בו אמנים מודעים יותר לבעלותם על המוזיקה שלהם, תוך שהם לא מסתמכים על חברות התקליטים שלהם בנושאי השיווק כמו בעבר.
תוצאה
סוויפט הודיעה באוגוסט 2019 שתקליט מחדש את אלבומיה ושיריה הישנים, כאמצעי להיות הבעלים המלאים והחוקיים של המוזיקה שלה, ובמטרה לכך שתוכל להפיץ אותם למטרות מסחריות. היא החלה להקליט מחדש את קטלוג המוזיקה שלה בנובמבר 2020. בפברואר 2021 הודיעה סוויפט כי היא סיימה להקליט מחדש את אלבומה Fearless משנת 2008 והודיעה כי תוציא אותו כהקלטה חוזרת בשם, Fearless (Taylor's Version) ב-9 באפריל. בנוסף לכך, היא הוציאה את "", הקלטה חוזרת של הסינגל שלה משנת 2008, "Love Story". בנובמבר 2021 שחררה את Red (Taylor’s version) ההקלטה החוזרת לאלבומה Red מ-2012. הרצועה האחרונה של האלבום All too well (10 minute version), הגרסה המלאה של השיר All too well הגיעה למקום הראשון במצעד השירים האמריקאי והפך לשיר הארוך ביותר בהיסטוריה שמגיע למיקום זה. סוויפט אף שיחררה סרט קצר באותו השם שאותו הפיקה וכתבה בעצמה. השיר הועמד לפרס שיר השנה בטקס פרסי הגראמי בשנת 2023.
סוויפט כמו כן שיחררה שתי הקלטות חוזרות של שירים מאלבומה 1989, wildest dreams (Taylor’s version), this love (Taylor’s version).
כמו כן שיחררה סוויפט במרץ 2023 הקלטות חדשות לשיריה Eyes open, safe & sound, if this was a movie כקידום לסיבוב ההופעות שלה The eras tour. במאי 2023, במהלך הופעה בנאשוויל הכריזה כי speak now (Taylor’s version) יפורסם ביולי של אותה שנה. האלבום הגיע לאחר יציאתו למקום הראשון במצעד הבילבורד מה שהפך את סוויפט לאישה הראשונה עם 12 אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד וכן לאדם הראשון עם 4 אלבומים בעשרת האלבומים הראשונים במצעד.
בכל אחד מאלבומיה המוקלטים מחדש כוללת סוויפט מספר רצועות ״מהכספת״ שנכתבו בתקופה שבה נכתב האלבום המקורי אך לא נכללו בו.
אלכסנדר פשיץ'
אלכסנדר פשיץ' (בסרבית: Александар Пешић; נולד ב-21 במאי 1992) הוא כדורגלן סרבי, המשחק בעמדת החלוץ בפרנצווארוש מליגת העל ההונגרית.
קריירה
בגיל 16 ושלושה ימים עלה פשיץ' ממחלקת הנוער של ראדניצ'קי ניש לקבוצה הבוגרת, ושותף במשחק אחד ב-14 במאי 2008, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר שמשחק בקבוצה הבוגרת. בהמשך העונה ירדה הקבוצה לליגת המשנה, ופשיץ' עבר ל-OFI כרתים בחוזה לשלוש שנים, שם הופיע ב-13 משחקי ליגה וכבש שער אחד. ב-2011 עבר לשריף טירספול ושם הפך לשחקן הרכב. פשיץ' הופיע ב-59 משחקי ליגה וכבש 25 שערים, זכה עם קבוצתו בשתי אליפויות ליגת העל המולדובית והופיע לראשונה במסגרת אירופית כאשר שותף במשחקי הקבוצה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות ובמשחקי מוקדמות ושלב הבתים בליגה האירופית.
ב-2013 חזר פשיץ' לסרביה, כשחתם ביגודינה. ב-4 בדצמבר 2013 כבש את השלושער הראשון שלו במשחק במסגרת הגביע הסרבי נגד דוניי סרם. במהלך תקופתו בקבוצה הופיע ב-22 משחקי ליגה וכבש 13 שערים. ב-2015 חתם פשיץ' במועדון הצרפתי טולוז. הוא הופיע ב-57 משחקים משחקי ליגה וכבש שמונה שערים, ובמהלך תקופתו במועדון הושאל לעונה אחת אטאלנטה באיטליה, שם ערך שש הופעות ליגה.
ב-2017 חזר פשיץ' שוב לסרביה וחתם בכוכב האדום בלגרד. במהלך עונה זו הופיע ב-35 משחקי ליגה וכבש 25 שערים וסיים כמלך השערים בליגה, והוביל את קבוצתו לזכייה בליגת העל הסרבית. בעונה זו כבש את שערו הראשון במסגרת אירופית, כאשר כבש בשלב הפלייאוף של מוקדמות הליגה האירופית במשחק החוץ נגד קרסנודאר (כדורגל) מרוסיה.
ביולי 2018 עבר פשיץ' לקבוצת אל-איתיחאד מערב הסעודית תמורת 4.2 מיליון אירו. לאחר חצי עונה שבהם הופיע ב-11 משחקים וכבש שער אחד, הושאל לקבוצת הכדורגל סיאול שבדרום קוריאה לעונה וחצי, שם הופיע ב-26 משחקים וכבש עשרה שערים. בתום תקופת ההשאלה לסיאול, שוחרר פשיץ' מאל-איתיחאד.
ב-4 באוקטובר 2020 חתם פשיץ' במכבי תל אביב, וב-29 באוקטובר ערך את משחק הבכורה שלו כשעלה כמחליף במשחק החוץ נגד סיוואספור במסגרת הליגה האירופית. ב-8 בנובמבר כבש פשיץ׳ את שערו הראשון בליגה במדי מכבי תל אביב בניצחון 1–2 מול בני סכנין, כאשר באותו משחק גם סחט פנדל. ב-26 בנובמבר כבש פשיץ׳ את שערו הראשון במסגרת הליגה האירופית במדי מכבי תל אביב במשחק מול ויאריאל שהסתיים בתוצאה 1–1. במהלך העונה עזב פשיץ' את ישראל בעקבות המצב הביטחוני במהלך מבצע שומר החומות, ולא חזר עד לתום העונה. בשל כך, החמיץ את גמר הגביע, בו גברה מכבי 2-1 על הפועל תל אביב בדרך לזכייה בגביע המדינה.
ב-10 ביוני 2021, חתם בקבוצת פתיח קרגומרוק מהליגה הטורקית.
ב-20 ביולי 2022 חזר לכוכב האדום בלגרד וחתם לשלוש שנים.
ב-16 ביוני 2023 חתם פשיץ' בפרנצווארוש.
קריירה בינלאומית
פשיץ' שיחק בנבחרות הצעירות של סרביה. הוא רשם שש הופעות במדי נבחרת סרביה עד גיל 19 ושחק באליפות אירופה עד גיל 19 שנערכה ב-2011 ברומניה, ותשע הופעות ושלושה שערים במדי נבחרת סרביה עד גיל 21 ופתח בהרכב בכל משחקי הנבחרת באליפות אירופה עד גיל 21 שנערכה ב-2015 בצ'כיה. ב-2016 זומן לראשונה לנבחרת סרביה הבוגרת וערך בה הופעה אחת במשחק ידידות ב-15 בנובמבר 2016 נגד נבחרת אוקראינה.
ג'ון יוברט הול
ג'ון יוברט הול (באנגלית: John Hubert Hall; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאורגון, איש המפלגה הרפובליקנית. ב-1947 הוא כיהן כיושב ראש בית הנבחרים של אורגון, ובתוקף כך הוא היה השני בסדר הירושה למשרת מושל אורגון, וכאשר נספה המושל המכהן, ארל סנל, יחד עם מזכיר המדינה, רוברט ס. פארל הבן, ונשיא הסנאט של אורגון, מרשל י. קורנט, בהתרסקות מטוס, הושבע הול כמושל ה-24 של אורגון וכיהן בתפקיד במשך קצת יותר משנה.
ראשית חייו
במלחמת העולם הראשונה הוא שירת בכוחות הרפואה של צי ארצות הברית, ולאחר שובו מהשירות הוא החזיק במגוון משרות עד אשר החל ללמוד בבית הספר למשפטים הצפון-מערבי בפורטלנד (כיום חלק מקולג' לואיס וקלארק), וב-1926 התקבל ללשכת עורכי הדין. באותה שנה הוא נשא לאישה את אליזבת וולש, ולשניים נולדו שני ילדים עד למותה של אליזבת ב-1937. ב-1941 הוא נישא בשנית לאליס ג'ונסון, ולהם נולד ילד אחד.
הול התמחה בתחום התאגידים והעסקים, וייצג חברות רבות, כולל חברות למשקאות חריפים, תחום שהיה לו השלכה על המשך הקריירה הפוליטית שלו. ב-1926 הוא הצטרף למשרד עורכי הדין של אביו, ועם פרישתו של הול האב, הוא הצטרף למשרד עורכי הדין באוורמן ב-1932, ובהמשך עבר ללינקולן סיטי שבאורגון ופתח משרד עורכי דין משל עצמו.
קריירה פוליטית
במהלך תקופת כהונתו הקצרה של הול כמושל, הוא שאף לבצע תיאום של משכורות עובדי המדינה לאינפלציה, תמך באופן משמעותי במערכת החינוך, ונתן עדיפות לתוכנית להקצאת העודפים התקציביים של המדינה למיזמי בניה לטובת מוסדות חינוך גבוה ומוסדות מדינה אחרים.
כבר מתחילתה, עמדה תקופת כהונתו של הול כמושל בסימן של מחלוקת שנגעה לניסיונותיו לצעדי ליברליזציה של הפיקוח המדינתי על תעשיית המשקאות החריפים. הוא שאף לארגן מחדש את נציבות הפיקוח על משקאות חריפים של המדינה, שהוא חש שהחלטותיה היו שרירותיות ובלתי צודקות כאשר הוא ייצג את לקוחותיו בפניה, ושהיא לא פעלה לאור צעדי החקיקה שננקטו במהלך תקופת כהונתו בבית הנבחרים המדינתי. הסוגיה עלתה לדיון ציבורי כאשר הוא הדיח מתפקידו את אחד מחברי הנציבות שבאופן פומבי חלק על דעתו של הול בנוגע להסרת המגבלות על רכישת משקאות חריפים.
בשיאה של מחלוקת זו, הכריז חבר הסנאט המדינתי, דאגלס מקיי, שהיה ידידו של המושל המנוח סנל, ונשיא איגוד סוחרי המכוניות, על כך שהוא יתמודד מול הול בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, ועד מהרה הוא פתח במסע בחירות מאורגן וממומן היטב. מערכת הבחירות הייתה הסוערת, ובה הוטחו כנגד הול האשמות על ניגוד עניינים ושחיתות בשל קשריו בתעשיית המשקאות החריפים. בבחירות המקדימות קיבל הול 103,224 קולות מול 107,993 שקיבל מקיי, ולא עלה בידו להיבחר כמועמד הרפובליקנים לכהונה נוספת כמושל.
שנותיו האחרונות
לאחר תום כהונתו כמושל, עבר הול למחוז לינקולן שבאורגון, שם עסק בעריכת דין. ב-1965 הוא נבחר לתקופת כהונה אחת כשופט מחוזי, ופרש פרישה חלקית לאחר שלקה בסרטן הגרון.
ג'ון יוברט הול נפטר בעיר ניופורט שבאורגון ב-14 בנובמבר 1970.
דה מארס וולטה
דה מארס וולטה (באנגלית: The Mars Volta) היא להקת רוק מתקדם אמריקאית מאל פאסו, טקסס, שהוקמה ב-2001. מנהיגי הלהקה הם הגיטריסט עומר רודריגז-לופז והסולן סדריק ביקסלר-זוולה, שהקימו את הלקה לאחר פירוק להקתם הקודמת, At The Drive-In.
הלהקה משלבת השפעות מוזיקליות רבות כולל רוק מתקדם, אקספרימנטל רוק, פיוז'ן, ומוזיקה לטינית. הלהקה ידועה בשל ההופעות החיות האנרגטיות שלהם, ובשל אלבומי הקונספט שלהם.
ביוגרפיה
ב-2009 הלהקה זכתה בפרס גראמי בקטגוריה "ביצוע הרוק כבד הטוב ביותר" עם שירם "Wax Simulacra". ב-2008 נכתב עליהם במגזין "הרולינג סטונז" שהם להקת הרוק מתקדם הטובה ביותר.
ב-2012 הכריז הגיטריסט שלהם עומר רודריגז-לופז, על הפסקה זמנית, אך אמר שלא יודע אם הלהקה תחזור לנגן בעתיד.
ב-2013 התפרקה הלהקה.
תומאס כריסטיאנסן
תומאס כריסטיאנסן טארין (בדנית: Thomas Christiansen Tarín, נולד ב-11 במרץ 1973 בהדסונד שבדנמרק) הוא כדורגלן עבר דני-ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן נבחרת פנמה.
כריסטיאנסן הוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה לעונת 2002/03, ביחד עם ג'ובאני אלבר, לאחר שהבקיע באותה עונה 21 שערי ליגה.
קריירת מועדונים
כריסטיאנסן נולד בדנמרק לאב דני ואם ספרדייה. והחל לשחק בגיל תשע במועדון הדני אבדורה. לאחר מספר שנים במועדונים שונים בדנמרק, ביניהם מועדון הפאר ברונדבי, החל כריסטיאנסן להתאמן עם ריאל מדריד, אך אמו אסרה עליו לעבור למועדון זה. מסיבה זו, חתם בשנת 1991 במועדון הדני בי 93, ובמשחק נוער הבקיע שישה שערים מול המועדון קופנהגן בולדקלוב. באותה שנה, חתם כריסטיאנסן בברצלונה, שם חלם לשחק בצוותא עם בן ארצו מיכאל לאודרופ, אותו העריץ.
כריסטיאנסן, עם חתימתו בברצלונה, החל לשחק מיד בברצלונה אתלטיק, והתאמן לעיתים קרובות עם שחקני הקבוצה הבכירה. כריסטיאנסן אף הסכים לסעיף בחוזהו המחייב אותו לקבל אזרחות ספרדית, על מנת שלא ייחשב כשחקן זר. כתוצאה מכך, שיחק בנבחרותיה של ספרד, ולא ייצג את מולדתו דנמרק. במהלך תקופתו בברצלונה ערך כריסטיאנסן 60 הופעות בברצלונה ב' במשך חמש שנים, בהן הבקיע 28 שערים. בפברואר 1993 ערך כריסטיאנסן את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה של ברצלונה, כאשר החליף בדקה ה-83 את חוליו סלינס במשחק הראשון של הסופר קאפ האירופי מול ורדר ברמן, שהסתיים בתוצאה 1-1. ברצלונה ניצחה בגומלין 1–2 וזכתה בתואר. כריסטיאנסן ערך הופעה נוספת ומלאה במשחק גביע המלך מול אתלטיקו מדריד, אך לא ערך בחמש שנותיו בברצלונה ולו הופעת ליגה אחת. כריסטיאנסן לא שיחק בברצלונה באופן רציף, ויצא לתקופות קצרות של השאלה בספורטינג חיחון, אוסאסונה וראסינג סנטנדר, אך סבל מפציעות רבות במהלך תקופות ההשאלה.
בפגרת החורף של עונת 1995/96, לאחר שלוש שנים בהשאלות שונות, ברצלונה ידעה כי חוקי אופ"א מחייבים אותה לפצות את כריסטיאנסן כספית במידה והקבוצה מסרבת להצעות עבורו. מסיבה זו, נמכר כריסטיאנסן תחילה למנצ'סטר סיטי, אך הוא רצה להישאר בספרד, ועבר לבסוף לריאל אוביידו תמורת 4.6 מיליון כתר דני. כריסטיאנסן החל את התקופה באוביידו בהצלחה יחסית ועד לתום העונה הבקיע חמישה שערים, אך בעונתו השנייה בקבוצה, 1996/97, לא הבקיע ולו שער אחד, על אף שערך 31 הופעות, ונמכר לבסוף לויאריאל מהליגה הספרדית השנייה בתחילת עונת 1997/98. בעונה זו, סייע כריסטיאנסן לוויאריאל להעפיל אל הלה ליגה, אך בעונה העוקבת, 1998/99, הבקיע שער אחד בלבד, והקבוצה נשרה בחזרה אל הליגה הספרדית השנייה. בתום עונה זו, לאחר שנשאר בלי קבוצה, כריסטיאנסן עבר לטראסה ששיחקה אז בליגה הספרדית השלישית, ובהמשך לפאניוניוס היוונית ולהרפולגה הדנית. בשלושת המועדונים הללו, כריסטיאנסן שיחק תקופה קצרה, אך בהרפולגה חזר להציג יכולת גבוהה, ואף הבקיע צמד מול ברונדבי שסיימה שנייה בליגת העל הדנית.
בינואר 2001 חתם כריסטיאנסן בבוכום מהבונדסליגה. בתום עונת 2000/01 נשרו כריסטיאנסן ובוכום אל הבונדסליגה השנייה. הקבוצה חזרה לבונדסליגה תוך עונה אחת בלבד, כשכריסטיאנסן הבקיע 17 שערים, תוך שיתוף פעולה התקפי עם ואחיד האשמיאן, דלרון באקלי, פאול פרייר ודריוש ווש. בעונת 2002/03 הפתיעה בוכום כשסיימה במקום התשיעי בבונדסליגה. כריסטיאנסן הבקיע 21 שערי ליגה בעונה זו, והוכתר כמלך השערים, בצוותא עם ג'ובאני אלבר מבאיירן מינכן שהבקיע כמות זהה. בתום עונה זו, עזב כריסטיאנסן את בוכום, וחתם בהנובר 96, במקומו של פרדי בוביץ' שעזב. בעונתו הראשונה בקבוצה, 2003/04, הבקיע כריסטיאנסן תשעה שערי ליגה, ושיתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם תומאס ברדריץ' ומוהמדו אידריסו. האנובר סיימה עונה זו בתחתית הטבלה, אך נשארה בליגה. כריסטיאנסן נשאר בהאנובר שתי עונות נוספות, בהן הקבוצה הייתה במרכז הטבלה, אך לא הצליח לחזור ליכולתו הקודמת בגין פציעות רבות. בקיץ 2006 פרש כריסטיאנסן ממשחק פעיל בגיל 34, לאחר שהאנובר לא האריכה את חוזהו.
קריירה בינלאומית
כריסטיאנסן היה כאמור רשאי לבחור אם לייצג את מולדתו דנמרק, או את ספרד עקב מוצאה של אמו. כריסטיאנסן בחר לייצג את ספרד, בעיקר עקב התחייבותו החוזית לברצלונה שיקבל אזרחות ספרדית על מנת שלא ייחשב כשחקן זר. כריסטיאנסן ערך 11 הופעות והבקיע שלושה שערים במדי נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21 בין השנים 1992 ו-1995. עם נבחרת זו, כריסטיאנסן השתתף באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1994, בה הבקיע צמד בניצחון 2–4 על הנבחרת המקבילה של יוון ברבע הגמר. ספרד הגיעה בטורניר זה לחצי הגמר בו הפסידה לפורטוגל בתוצאה 0–2, ובמשחק על המקום השלישי ניצחה 1–2 את צרפת.
קריירת אימון
בפברואר 2013 החל כריסטיאנסן בקריירת אימון, כאשר מונה כעוזרו של לואיס מייה באימון קבוצת אל ג'זירה קלאב מאיחוד האמירויות הערביות. באוקטובר באותה שנה פוטר מייה, וכריסטיאנסן עזב את תפקידו מיד. באפריל 2014 מונה כריסטיאנסן כמאמן א.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית, בעצתו של חאבייר רוקה, שהיה המנהל הספורטיבי של הקבוצה, ושיחק עמו בברצלונה אתלטיק. כריסטיאנסן אימן בלרנקה בהצלחה יחסית במשך שנתיים.
ביוני 2017 מונה כריסטיאנסן כמאמנה של לידס יונייטד. בפברואר 2018 פוטר כריסטיאנסן מלידס בעקבות רצף תוצאות חלשות.
ביולי 2019 מונה כריסטיאנסן למאמנה של רויאל אוניון סן-ז'ילואז, ושוחרר במאי 2020.
ב-23 ביולי 2020 מונה כריסטיאנסן למאמנה של נבחרת פנמה, כשהוא מחליף בתפקיד את אמריקו גאז'גו.
תארים
עם ברצלונה:
תארים אישיים:
נטליה קוברינסקה
ביוגרפיה
נולדה בשם נטליה אוֹזָרְקֶביץ' בכפר בֶּלֶלוּיָה בנפת האלץ' בגליציה (כיום מחוז איוואנו-פרנקיבסק), לאביה, איוואן אוזרקביץ', שהיה כומר, ולימים נבחר לפרלמנט האוסטרי, ולאמהּ, תיאופיליה אוֹקוּנֶבְסְקָה. בתקופתה, לא הורשו נשים לרכוש יותר מהשכלה יסודית, ואת עיקר חינוכה קיבלה בבית. היא למדה גרמנית, צרפתית, פולנית, ורוסית, וקראה בספרות הלשונות הללו. בשנת 1871 נישאה לתאופיל קוברינסקי. הוא הלך לעולמו מקץ שנים ספורות, והיא נאלצה לשוב ולחיות עם הוריה, בבולחיב.
משנבחר אביה לפרלמנט האוסטרי, עקרה עמו לווינה, ושם פגשה את המשורר האוקראיני איוואן פרנקו. הלה עודד אותה לפעול למען שיפור מצב הנשים באוקראינה, ולעורר אותן לתבוע שוויון מול גברים. בשנת 1884, יסדה את "איגוד הנשים האוקראיניות" (Товариство руських жінок) אשר התמקד בחינוך נשים באמצעות חשיפה לספרות ועידוד דיון בזכויות האישה. בשנת 1890 נטלה חלק במשלחת שתדלנות לשר החינוך על מנת לאפשר לנשים ללמוד באוניברסיטה. היא פעלה גם למען מתן זכות בחירה לנשים, מעונות יום לילדים, ומטבחים משותפים.
בשנת 1883 חיברה סיפור קצר ראשון, בשם "שומינסקה", שלימים נודע בשם "רוח התקופה". שנה לאחר מכן, חיברה נובלה בשם "תמורת פיסת לחם". בשנת 1887, ערכה במשותף עם אולנה פצ'ילקה, אנתולוגיה של חיבורי נשים אוקראיניות, בשם "זר ראשון" (Перший вінок). בית ההוצאה אשר יסדה הוציא שלושה גליונות של אלמנך לנשים בשם "גורלנו" (Наша доля).
במהלך חייה השפיעה על פמיניסטיות אוקראיניות אחרות, בהן אולהה קובליאנסקה. היא הלכה לעולמה בשנת 1920, בבולחיב.
יצירתה טרם תורגמה לעברית.
רופא כפרי (סרט)
קפקא: רופא כפרי (ביפנית: カフカ 田舎医者, Kafuka: Inaka Isha; בגרמנית: Franz Kafka – Ein Landarzt) הוא סרט אנימה-קצר משנת 2007, שיצר האנימטור קוג'י יאמאמורה.
תמונתו של צ'ה גווארה
תמונתו של צ'ה גווארה היא תמונה שצילם הצלם הקובני אלברטו קורדה (Korda) ב-1960, ובה נראה המהפכן המרקסיסטי צ'ה גווארה כשהוא חובש כומתה ומביט לעבר נקודה לא ברורה משמאלו של המתבונן. התמונה התפרסמה בסוף שנות ה-60, והפכה לאייקון תרבותי שעובד לתמונות, פסלים ויצירות אמנות אחרות בכל רחבי העולם ואף סמל לרבים. שמה הרשמי של התמונה הוא "Guerrillero Heroico" ("לוחם הגרילה ההירואי").
הרקע לצילום
ב-4 במרץ 1960, כחודשיים לאחר השלמת המהפכה הקובנית, התפוצצה אוניית המטען לה קוברה בנמל הוואנה. בפיצוץ נהרגו עשרות בני אדם. למחרת, 5 במרץ, ערך פידל קסטרו עצרת זיכרון בבית העלמין קולון וצעדה לאורך המאלקון. במהלך הצעדה נשא קסטרו נאום בפני אלפי הצועדים. הבעת פניו של גווארה בעת שהאזין לנאום לכדה את תשומת לבו של קורדה, הצלם הרשמי של קסטרו. הוא הספיק לצלם שתי תמונות, בטרם נבלע גווארה בהמון. קורדה ציין כי הבעת פניו של גווארה העידה על "חוסר שקט מוחלט", כעס וכאב, וכי העצימה את דמותו. עוד ציין כי צילום התמונה לא דרש ממנו כישרון או טכניקה מיוחדים, אלא רק מזל. בתמונה המקורית, שצולמה בחטף, נכללו גם עץ דקל ואדם נוסף, לצדו של גווארה.
רופא כפרי (סרט)
עלילה
הסרט נצמד לעלילה המקורית מילה במילה, כאשר הסיפור המקורי מוצג בקריינות והאנימציה מוסיפה נופך פרשני סוריאליסטי לנאמר.
תמונתו של צ'ה גווארה
הרקע לצילום
עורך "הרבולוסיון", העיתון בו עבד קורדה, התרשם דווקא פחות מהתמונה והחזיר אותה לצלם. בכתבה שסיקרה את האירוע פורסמו רק תמונות של קסטרו, ושל ז'אן-פול סארטר וסימון דה בובואר, שאף הם נטלו בו חלק. קורדה, שאהב את התמונה, יצר ממנה את הגרסה המוכרת כיום שבה מופיעה רק דמותו של גווארה, ללא עץ הדקל והאדם הנוסף, תלה אותה בביתו ונהג לתת עותקים ממנה כמתנה לידידיו. ככלל, רק מעטים נחשפו לה בשנים הראשונות לאחר שצולמה.
רופא כפרי (סרט)
פרסים
הסרט זכה במספר פרסים, כולל פרס Ōfuji Noburō לשנת 2008 מטעם הסרטים של מיניצ'י והפרס הגדול לשנת 2007 בפסטיבל האנימציה הבינלאומי באוטווה. בשנת 2008 הוא נכלל בתוכנית Animation Show of Shows.
תמונתו של צ'ה גווארה
פרסום התמונה
ב-1967 שהה פעיל השמאל האיטלקי ג'אנג'אקומו פלטרינלי בבוליביה, בעת שגווארה נלכד בה בידי סוכני ה-CIA. פלטרינלי קיבל את הזכויות לפרסום יומנו של גווארה בעת שביו, ופנה לממשלת קובה לשם קבלת תמונות שיוכל לפרסם עם היומן. הוא הופנה לקורדה, ומצא עניין רב בתמונה שצילם. קורדה נתן לו אותה ללא תשלום, בהיותו "ידיד המהפכה". כרזות הנושאות את התמונה הופצו באיטליה כדי לעורר עניין בלכידתו של גווארה, ולאחר שגווארה הוצא להורג השתמש פלטרינלי בתמונה לכריכת הספר שהוציא ולפרסומו. הספר נמכר במיליון עותקים, והתמונה זכתה לפרסום רב.
אאוג'ן יעקובוביץ'
אֵאוּגֵ'ן יַעֲקוֹבּוֹבִיץ' (ברומנית: Eugen Iacobovici; בהונגרית: Jakobovits Jenő; 10 ביוני 1902–8 בספטמבר 1979), הידוע גם בשם המחתרתי "וִיפוֹר" (Vifor), היה פעיל קומוניסטי יהודי-רומני, אשר שימש מזכיר ראשון במפלגה הקומוניסטית הרומנית המחתרתית בין השנים 1934–1936.
תמונתו של צ'ה גווארה
פרסום התמונה
הגרסה של פיצפטריק לתמונה שימשה את אנדי וורהול להכנת כרזה נוספת באותה שנה, שכללה קולאז' ובו תשעה העתקים של התמונה בצבעים עזים, בדומה ליצירות אחרות של וורהול, ובהן "דיפטיכון מרילין", שכללה את דיוקנה של מרילין מונרו. למעשה, התברר כי לא וורהול יצר את התמונה, אלא אחד מתלמידיו, ג'רארד מלאנגה, שהיה זקוק לכסף ומכר את הכרזה כיצירה של וורהול לגלריה ברומא. וורהול הכריז על היצירה כשלו בדיעבד, בתנאי שהרווחים ממנה יועברו אליו.
התמונה הופיעה לראשונה בארצות הברית בכרזות בעיצובו של פול דייוויס, שנתלו בתחנות הרכבת התחתית של ניו יורק כפרסום לגיליון פברואר 1968 של המגזין הספרותי "Evergreen Review".
בקובה עצמה התפרסמה התמונה לראשונה בעיתון רבולוסיון ב-16 באפריל 1961, במודעה שפרסמה כינוס בהשתתפותו. בסופו של דבר לא יצא הכינוס אל הפועל עקב הפלישה למפרץ החזירים, והתמונה התפרסמה במודעה נוספת ב-28 באפריל. לאחר היוודע דבר מותו של גווארה, כוסה בניין משרד הפנים בכיכר המהפכה בהוואנה בכרזה ענקית הנושאת את התמונה. לאורך השנים הוחלפה הכרזה בגרסאות שונות שלה, עד שבסופו של דבר הוצב בחזית הבניין דיוקן עשוי פלדה המבוסס על התמונה, ותחתיו הכיתוב "Hasta la Victoria Siempre" ("עד הניצחון תמיד"). מאז 1983 מעטרת התמונה שטרות של 3 פסו קובני, וב-1992 הוחל בהטבעת מטבע בערך זהה, שאף הוא נושא את הדיוקן.
אאוג'ן יעקובוביץ'
ביוגרפיה
ב-1929 נשלח על ידי הקומינטרן למוסקבה, ברית המועצות, לקורס של שנה בבית הספר הלניניסטי, ולאחר סיומו ב-1930 נשלח חזרה לרומניה במטרה שיפעל להפסקת הפיצול במפלגה הקומוניסטית הרומנית ולהכין את הקונגרס החמישי של המפלגה שהתקיים במוסקבה בדצמבר 1931. בקונגרס הציג יעקובוביץ' דו"ח על "המשימות הארגוניות ומדיניות כוח האדם של המפלגה" . כבר ב-1930 נבחר כחבר בפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית ברומניה שמושבו נמצא בפראג וכעבור זמן קצר בברלין. אחר כך בשנים 1936-1934 כיהן כמזכיר ראשון של המפלגה, אחרי שהחליף את אלכסנדרו דניילוק שטפאנסקי (גורן). בשנת 1936  הוחלף כמזכיר המפלגה על ידי בוריס שטפנוב. בהמשך הואשם על ידי הקומינטרן בסטייה מקו המפלגה . בימי הדיקטטורה של יון אנטונסקו, אחרי כניסת רומניה למלחמה נגד ברית המועצות, נעצר ביולי 1941 למשך חודש לחקירות. בשנים 1944-1941 נשלח כאסיר פוליטי למחנה המאסר בטרגו ז'יו ואחר כך ב-1942 למחנות הריכוז בטרנסניסטריה  -וואפניארקה וגרוסולובה. אחרי 1947 בתקופת המעבר לשלטון הקומוניסטי ביקש להיות מוכר מחדש כחבר במפלגה הקומוניסטית. יעקובוביץ' אאוג'ן נשא לאישה את בלה רבינזון,  (1946-1900) אחותה של אנה פאוקר.
יעקבובויץ' נפטר בבוקרשט בשנת 1979. היו לו שני אחים ואחות ובת מנישואיו לבלה.
תמונתו של צ'ה גווארה
התמונה כאייקון תרבותי
טרישה זיף, שחקרה את האיקונוגרפיה של צ'ה גווארה כתבה בספרה מ-2004 כי "צ'ה גווארה הפך למותג, והסמליל של המותג הוא תמונתו, שמייצגת שינוי. היא הפכה לאייקון של מי שחושב מחוץ למסגרת, בכל הקשר שהוא, בין אם מדובר באדם שמתנגד למלחמה, תומך בירוקים, או מתנגד לגלובליזציה. הנוכחות שלה בכל מקום, מבלפסט ועד סווטו, מגדר ההפרדה ועד הבוטיקים הפריזאים, הפכה אותה לתמונה שיצאה מכלל שליטה. בשלב זה, מדובר באימפריה".
העיתונאי מייקל קייסי סבור כי הפופולריות של התמונה נעוצה בכך שהיא סיפקה סמל של מורד בתקופה שבה העולם חיפש שינוי. ג'ון לי אנדרסון ציין כי התמונה מציגה את גווארה כ"אייקון המהפכני האולטימטיבי", עם "עיניו הנעוצות באומץ לעבר העתיד" ו"הבעת פניו המגלמת זעם גברי נוכח אי-צדק חברתי".
זכויות יוצרים
במשך שנים, לא הייתה התמונה מוגנת בזכויות יוצרים, מאחר שקובה לא הייתה חתומה על אמנת ברן עד 1997, אותה הגדיר קסטרו כ"קונספט בורגני". כל מי שעשה שימוש בתמונה, לרבות פלטרינלי ופיצפטריק, עשה זאת מבלי ששילם לקורדה עבור השימוש בה. קורדה עצמו ראה בחיוב את הפצת התמונה בעולם, משום שסבר כי היא עשויה לקדם את האידאולוגיה המרקסיסטית בה תמך גווארה, אך בשל אותה אידאולוגיה התנגד גם לשימוש מסחרי בתמונה או באופן שיפגע, לדעתו, בזכרו של גווארה.
בשנת 2000 הגיש קורדה תביעה בבריטניה נגד חברת פרסום שהשתמשה בתמונה לשם פרסומו של משקה וודקה סמירנוף. במסגרת הסכם פשרה מחוץ לכותלי בית המשפט, שילמה החברה לקורדה 50 אלף דולר, אותם תרם למערכת הבריאות הקובנית. לאחר מותו של קורדה בשנת 2001, המשיכו יורשיו בקו אותו הוביל ביחס לתמונה. בשנת 2003 הגישו תביעה בצרפת נגד ארגון "עיתונאים ללא גבולות" שיצא בקמפיין נגד התיירות לקובה, במחאה נגד הפגיעה בזכויות האזרח במדינה, תוך שימוש בתמונה לצד הסיסמה "ברוכים הבאים לקובה, בית הכלא הגדול בעולם". בתו של גווארה עצמו, אליידה, התייחסה אף היא לסוגיה, וציינה כי אין לבני משפחתה שאיפות להפיק רווחים כלכליים מהתמונה, אך הם מודאגים משימוש בלתי ראוי בה, באופן הפוגע במורשתו.
משפטנים הטילו ספק באפשרות להגן על זכויות היוצרים של קורדה בתמונה, בין אם משום שצילם אותה כעובד ממשלת קובה, ובין אם משום שלפי דיני זכויות היוצרים בקובה עצמה, זכויותיו בה פקעו. עם זאת, לפי דיני זכויות היוצרים בארצות הברית, ייתכן כי בתי המשפט בה יכירו בזכויותיו בתמונה.
מר שמואל מר
בדפוסי התלמוד הבבלי נקרא מר שמואל; וזה יוצר בלבול עם האמורא הידוע שמואל, המכונה כך לפעמים.
תמונתו של צ'ה גווארה
זכויות יוצרים
ג'ים פיצפטריק הודיע בשנת 2008 כי הוא מעביר את הזכויות על הרפרודוקציה שיצר לבית חולים קרדיולוגי לילדים בהוואנה.
מר שמואל מר
שמו וזהותו
בדפוסי התלמוד הבבלי הוא נקרא בשם המקוצר "מר שמואל". אבל בספר דקדוקי סופרים העיר בכמה מקומות על פי עדי נוסח של התלמוד (כתבי-יד וספר הלכות גדולות), שהגרסה היא: מר שמואל מר. לפי זה, הצירוף של הכינוי "מר" הנסמך לשמו (באופן חריג) פעמיים, עם הדמיון לכינוי "מר שמואל" המתייחס רבות לאמורא שמואל, גרמו לשיבוש השם. התוספת "מר" לפני השם הפרטי הייתה נהוגה לפרקים במשפחת ראש הגולה (למשל: מר עוקבא, מר זוטרא). התוספת "מר" בסוף השם מצויה רק בשמותיהם של חכמים בודדים, כגון הונא מר ואבא מר. ותוספת כפולה כזאת ("מר" לפני השם וגם לאחריו) היא ייחודית.
בתלמוד, פעמים רבות השם "מר שמואל" מתייחס לאמורא בן הדור הראשון שמואל, והשם הזהה מבלבל ומקשה על הזיהוי, ויש צורך ללמוד מן ההקשר. למעשה, ברוב המקרים בתלמוד "מר שמואל" מתייחס לאמורא שמואל, ורק מיעוט קטן שלהם מתייחס לרב שמואל מר.
לגבי אחד מן המקומות שנזכר, טען החוקר הרב זאב יעבץ, שמדובר באמורא שמואל בן הדור הראשון, ובתולדות תנאים ואמוראים כתב על דבריו: "ובמחילה מכבודו, שטעות הוא". מצד שני, העיר שם על דברי בעל סדר הדורות שזיהה את "מר שמואל" במספר מקומות עם מר שמואל מר, אך מן ההקשר יש להבין שזהו שמואל בן הדור הראשון לאמוראים.
אין לבלבל בין מר שמואל מר ובין רב שמואל בר רב מר (או: מרי) גאון, ראש ישיבת פומבדיתא בתקופת הגאונים.
חייו
בתלמוד לא הובאו פרטים רבים על אודותיו.
בעקבות הקידומת "מר", יש סוברים שמר שמואל מר כיהן בתפקיד ראש הגולה, או שהיה ממשפחת ראש הגולה.
במקום אחד בתלמוד מסופר כי רבא טייל עם מר שמואל מר ותוך כדי כך דרש הלכה באוזני האנשים הנמצאים ברחוב: מותר להזמין גוי לסעודת שבת, אך אסור להזמין אותו לסעודת יום טוב, שמא בזמן הבישול ביום טוב יוסיף על המאכלים לצורך הגוי, ובישול ביום טוב לצורך גוי אסור. במקום אחר טייל איתו רבא ודרש הלכה בדיני נידה.
במסגרת דיון על נשיאת אדם בכיסא ביום טוב, אמר רב נחמן בר יצחק: אני נשאתי את מר שמואל בכיסא והוצאתיו מן השמש לצל ומן הצל לשמש. אך לגרסת ספר דקדוקי סופרים שם אין מדובר ברב נחמן בר יצחק אלא בחכם אחר ולפי זה הסיק בתולדות תנאים ואמוראים שמדובר שם בשמואל האמורא מן הדור הראשון.
במקום אחר מסופר כי רב פפא נקלע לביתו של מר שמואל, והעיר לו על פתח שהייתה בו מזוזה שלא כדין.
לפי המסופר בתלמוד, אירע שהוא אירח את רב פפי בביתו. היו לו עבדים. לפי המסופר בתלמוד, רב פפי הזדמן לביתו ביום טוב, והוגשה לפניו דייסה אך הוא נמנע מלאוכלה, לפי הסבר אחד מפני שהבחין שנטחנה באופן האסור ביום טוב, ולפי הסבר אחר לא זיהה בזה איסור אך חשש מפני עבדיו של מר שמואל מר, שעבדים אינם מקפידים להכין את המאכלים (ביום טוב) לפי ההלכה ועלולים לכתוש במכתשת גדולה, האסורה ביום טוב. ופירש ריטב"א, שמר שמואל מר לא חשש שכתשו באיסור, כי הכיר את עבדיו וסמך עליהם שאינם מזלזלים באיסור.
במקום אחר נזכר כי אדם בשם בר מר שמואל ציווה לתת סכום גדול של כסף, מן היבולים שלו, לרבא. הרב אהרן היימאן כתב שהיה זה בנו של מר שמואל מר. הוא הציע גם להגיה בנוסח התלמוד ולהשמיט את המלה "בר", ומדובר במר שמואל מר עצמו. אחרים הצביעו על נוסחים שונים בעדי הנוסח, כך שיש קושי להסיק משם דבר ברור.
צלב השירות המצוין (בריטניה)
צלב השירות המצוין (באנגלית: Distinguished Service Cross מוכר גם בר"ת: DSC) הוא עיטור בריטי מדרגה שלישית הניתן לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה המשרתים בים. העיטור תחילה ניתן לקציני הצי המלכותי הזוטרים, מאז הורחב והחל משנת 1993 הוא ניתן לכל הדרגות ולכל זרועות הכוחות המזוינים הבריטים על גבורה בשירות בים. צלב השירות המצוין מקביל לצלב הצבא ולצלב חיל האוויר, העיטורים שווים בדרגתם ושונים רק בזרוע ובאופי השירות.
היסטוריה
העיטור נוסד בשנת 1901 תחת השם צלב השירות הניכר (Conspicuous Service Cross) וניתן לקצינים זוטרים בצי המלכותי עבור גבורה בשירות פעיל. בשנת 1914 שונה שמו של העיטור לשמו הנוכחי, צלב השירות המצוין, והורחבה הזכאות לכדי כל הקצינים הזוטרים עד דרגת לוטננט קומנדר (שווה ערך לרב-סרן). החל משנת 1931, ניתן לציון לחברי צי הסוחר והחל משנת 1940 ניתן לציון חיילים אשר לא משרתים בצי המלכותי אך משרתים בים (חיל האוויר המלכותי, צבא היבשה). משנת 1993, עם השינוי בתפיסת מערכת ציון הכבוד בצבא הבריטי, הזכאות לעיטור התרחבה לכדי כל הדרגות ובכך למעגל הזכאים לעיטור נוספו גם חיילים פשוטים שבעבר היה ניתן להעניק להם את מדליית השירות המצוין בלבד.
אימה במצולות: התהום
הסרט מופץ בידי חברת האחים וורנר בבימויו של בן וויטלי ובכיכובו של ג'ייסון סטיית'האם, קליף קרטיס, וו ג'ינג ועוד.
הסרט יצא ב-3 באוגוסט בישראל ולמחרת ב-4 באוגוסט 2023 בארצות הברית. הוא גרף בקופות 145 מיליון, אך קיבל ביקורות שליליות יחסית.
עלילה
הסרט ממשיך את תקיפות כרישי המגלודון הענקיים באוקיינוסים שלחופי טוקיו, בעוד החוקר הימי ג'ונאס טיילור מתגייס להצלת הרוחצים והכורים התת-ימיים מאימות שונות השורצות בתהומות.
הר ויסלר (קולומביה הבריטית)
הר ויסלר (באנגלית: Whistler Mountain) הוא הר ברכס פיצסימונס, שברכסים הפסיפיים של הרי החוף, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
גובהו של ההר 2,181 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 471 מטרים מעל סביבתו.
ההר ממוקם בקצה הצפון מערבי של הפארק הפרובינציאלי גריבלדי, ועליו יש אתר סקי (הנחשב לאחד מאתרי הסקי הטובים בעולם), וכן העיירה ויסלר.
בראש ההר ניצב אתר סקי גדול. מעליות הסקי משמשות הן את האתר, והן לצורכי גישה לפארק הפרובנציאלי הסמוך אל ההר.