cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תקוות גדולות
מעמד חברתי
בבית-סאטיס, אסטלה מתייסת לפיפ בבוז כאל פועל פשוט גס והמוני, היא לועגת למשחקיו ולצורת דיבורו. רצונו של פיפ להיות ג'נטלמן ולהתעשר הוא בעיקר כדי למצוא חן בעיני אסטלה. למרבה האירוניה, מוצאה של אסטלה הוא ממעמד נחות יותר מזה של פיפ, אביה היה אסיר מורשע ואימה נשפטה על חשד ברצח וג'אגרס הצליח לזכות אותה במשפט. כאשר פיפ מקבל את הירושה שלו ועובר לגור בלונדון, הוא מתייחס לג'ו בצורה מזלזלת. כשג'ו מגיע לביקור בלונדון פיפ מתבייש בו, וכשפיפ חוזר לבקר את מיס האווישם הוא מעדיף להתגורר במלון ולא בביתו של ג'ו. למרות זאת, אחרי שמגוויץ' מת ופיפ מאבד את כל רכושו, ג'ו הוא זה שמשלם את חובותיו של פיפ ומטפל בו כשהוא נופל למשכב.
עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה
סרטים רבים נעשו על פי הרומן, ברובם מגלמים את דמויותיהם של פיפ ואסטלה שני שחקנים ושתי שחקניות, ילדים ובוגרים. הסרט הראשון הוא סרט אילם משנת 1917 עם ג'ק פיקפורד.
עיבודים בולטים נוספים:
ביוכימיה
בִּיּוֹכִימְיָה היא מדע החוקר את התכונות הכימיות המאפיינות מולקולות המיוצרות בתאים חיים וייחודיות להם, ומאפשרות להם לבצע את תפקידם. הביולוגיה המולקולרית היא מדע החוקר את תפקידן של מולקולות אלה.
מקום הביוכימיה בין המדעים
הביוכימיה מהווה גשר בין מדעי הביולוגיה והכימיה. הביוכימיה היא המדע המדויק ביותר במדידותיו השייך לתחום הביולוגיה. מלבד תחום הביולוגיה המולקולרית, נשענת הביוכימיה בעיקר על הכימיה האורגנית. מודלים מתחום הפיזיקה והמתמטיקה נדירים יחסית בביוכימיה. לביוכימיה נגיעה ואחיזה כמעט בכל תחום ביולוגי שהוא, כולל תחומים שנדמה כי הם רחוקים ממנה מאוד, כגון זואולוגיה וביולוגיה אבולוציונית.
אחד מעיסוקיה העיקריים של הביוכימיה כיום הוא חקר החלבונים, מכיוון שלחלבונים קשר ישיר לתכונות האורגניזם (פנוטיפ). מכיוון שגנים מקודדים ליצור של חלבונים, ניתן לראות בביוכימיה את המדע הממשיך במקום בו דרכו של מדע הגנטיקה מסתיים. כשם שגנטיקה היא מדע הגנום (סך כל הגנים באורגניזם), ביוכימיה היא מדע הפרוטאום (סך כל החלבונים באורגניזם).
לביוכימיה תפקיד מרכזי בהבנת מנגנוני מחלות, בחקלאות ובייצור מזונות ותרופות.
לימודי ביוכימיה
על אף שהביוכימיה מהווה שילוב של כימיה וביולוגיה, הרי שמטרתה ויעדיה הם ביולוגיים. מדענים וחוקרים בתחום הביוכימיה למדו ברוב המקרים במסלולים ביולוגיים. ברוב המקרים יש ללמוד לתואר ראשון בביולוגיה או בכימיה, ורק בתואר השני ניתן להתמקד בביוכימיה.
כל מסלול לתואר ראשון בביולוגיה כולל לפחות קורס חובה אחד בביוכימיה (המתמקד בעיקר בחלבונים ובאנזימים), ולעיתים קורס נוסף (המתמקד בסוכרים, שומנים ונושאים אחרים). במסלולים לתואר ראשון בכימיה ניתן בדרך כלל ללמוד ביוכימיה כקורס העשרה או בחירה.
ביוכימיה והמחקר בישראל
בשנת 1997 הוקמה מחלקה לביוכימיה במכון ויצמן למדע, תוך איחוד שתי מחלקות, ובראשה הועמד חיים גרטי. כיום זו אחת המחלקות הגדולות במכון. ב מוצע מסלול של לימודי הנדסה ביוכימית המשלב לימודי ביוכימיה עם לימודי הנדסה.
ב-10 בדצמבר 2004 הוענק פרס נובל לכימיה לאברהם הרשקו ואהרן צ'חנובר מהטכניון על מחקרם אודות אפיון מערכת פירוק החלבון בתא, מערכת היוביקוויטין. זהו פרס נובל הראשון שהוענק לישראלים בתחום מדעי הטבע.
בשנת 2009 הוענק פרס נובל לכימיה לפרופסור עדה יונת ממכון וויצמן למדע במשותף עם ונקטרמן רמאקרישנן ותומאס סטייץ, על מחקריהם שתרמו להבנת המבנה והתפקיד של הריבוזום.
קישורים חיצוניים
כתבי עת באנגלית:
אחרים:
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1908
הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1908 נערכו ביום שלישי, 3 בנובמבר 1908, והיו מערכת הבחירות הנשיאותית ה-31 בתולדות ארצות הברית. הנשיא היוצא הפופולרי, תאודור רוזוולט, שכיבד את הבטחתו לא לרוץ לכהונה שלישית, לחץ על המפלגה הרפובליקנית לבחור בויליאם הווארד טאפט, חברו הקרוב ומזכיר המלחמה שלו, בתור יורשו. מפני שבבחירות הקודמות, המפלגה הדמוקרטית הפסידה הפסד גדול כאשר העמידה מועמד שמרן, פנו הדמוקרטים אל ויליאם ג'נינגס ברייאן, שכבר היה מועמד לנשיאות מטעמם פעמיים ונוצח ב-1896 וב-1900 על ידי ויליאם מקינלי הרפובליקני. למרות שתי תבוסותיו הקודמות, ברייאן היה עדיין פופולרי במיוחד בקרב האגפים הליברליים והפופוליסטים של המפלגה הדמוקרטית. למרות שרץ עם קמפיין נמרץ נגד האליטה העסקית של המדינה, ברייאן הפסיד את ההפסד הגדול ביותר שלו בבחירות, וטאפט ניצח בהפרש גדול במיוחד.
מועמדים רפובליקניים
בהתמודדות על המועמדות הרפובליקנית הוצגה לראשונה לבוחרים שיטת הבחירות המקדימות. רעיון הבחירות המקדימות נתמך על ידי רפובליקנים שרצו לבחור מועמד באופן דמוקרטי ולא שמנהיגי המפלגה יבחרו בשבילם, כמו מושל ניו יורק, צ'ארלס אוונס יוז. המדינה הראשונה שבחרה צירים לוועידה בתהליך של פריימריז הייתה פלורידה ב-1904, מטעם המפלגה הדמוקרטית. במהלך תחילת 1908, שני הרפובליקניים היחידים שערכו מסע בחירות לאומי היו מזכיר המלחמה ויליאם הווארד טאפט והמושל ג'וזף פוראייקר, שניהם מאוהיו. ארבע מדינות ערכו פריימריז כדי לבחור בצירים לוועידה הלאומית. באוהיו, הפריימריז נערכו ב-11 בפברואר. הצירים שתמכו בטאפט נרשמו בטור אחד, והצירים שתמכו בפוראייקר נרשמו בטור השני. טאפט ניצח ניצחון מוחץ באוהיו. בשלוש המדינות האחרות שערכו פריימריז היו תוצאות מעורבות: קליפורניה בחרה בצירים שתמכו בטאפט. בוויסקונסין נבחרו צירים שתמכו בסנאטור מוויסקונסין, רוברט לה פולט, ובפנסילבניה נבחרו צירים שתמכו בסנאטור מפנסילבניה, פילאנדר נוקס.
הוועידה הרפובליקנית נערכה בשיקגו מ-16 עד 19 ביוני. ויליאם הווארד טאפט נבחר להיות המועמד בסיבוב הראשון עם 702 קולות לעומת 68 לנוקס, 67 ליוז, 58 לקאנון, 40 לפיירבנקס, 25 ללה פולט, 16 לפוראייקר, 3 לנשיא רוזוולט ונמנע אחד.
ג'יימס שרמן נבחר כמועמד לתפקיד סגן הנשיא.
מועמדים דמוקרטיים
הוועידה הדמוקרטית נערכה בדנוור מ-7 ביולי עד ל-10 ביולי. למרות קריאת תיגר מצד מושל מינסוטה, ג'ון אלברט ג'ונסון, מנהיג המפלגה, שהיה מועמד פעמיים לפני כן, ויליאם ג'נינגס ברייאן, זכה במהירות במועמדות מפלגתו.
ג'ון קרן מאינדיאנה נבחר כמועמד לתפקיד סגן הנשיא.
בחירות כלליות
כשנושא הכסף החופשי כבר לא שולט, ברייאן רץ לנשיאות על מצע פרוגרסיבי ותקף את האליטות. הסלוגן של ברייאן היה "שהעם ישלוט?". אך טאפט הצליח לערער את התמיכה הליברלית בברייאן על ידי קבלת חלק מרעיונות הרפורמה שלו, והמדיניות הפרוגרסיבית של רוזוולט טשטשה את ההבדלים בין המפלגות. הרפובליקנים גם השתמשו בסלוגן "תצביעו לטאפט עכשיו, אפשר להצביע לברייאן בכל זמן" - התייחסות צינית לשני כישלונותיו הקודמים של ברייאן. אנשי העסקים המשיכו לתמוך ברפובליקנים, וברייאן לא הצליח לקבל את תמיכת הפועלים. כתוצאה מכך, ברייאן הפסיד את ההפסד הכי גדול שלו בספירת הקולות הכללית, כשהוא מפסיד כמעט בכל המדינות הצפוניות לטאפט ומפסיד בספירת הקולות ב-8%. זה יהיה מסע הבחירות האחרון של ברייאן לנשיאות. אך הוא ימשיך להישאר דמות פופולרית במפלגה הדמוקרטית וב-1912 ימלא תפקיד חשוב בבחירתו של וודרו וילסון.
תוצאות
46 מדינות השתתפו, מכיוון שאוקלהומה הצטרפה לאיחוד שנה לפני. ברייאן הצליח להשיג מספר קולות רב באוקלהומה.
ברייאן ניצח ביותר מחוזות מאשר מה שניצח ב-1900, אולם לא הצליח להגיע למספר המחוזות שזכה בהם ב-1896. למרות זאת, הוא זכה ב-69 מחוזות שלא זכה בהם בשתי ההתמודדויות הקודמות שלו.
ברייאן הצליח להשיג יותר קולות עבור הדמוקרטים בכל האזורים פרט לניו אינגלנד ולדרום.
בעוד שטאפט השיג 50,000 קולות יותר מרוזוולט, ברייאן הצליח להשיג כמיליון וחצי קולות יותר מאשר אלטון פארקר.
למרות ההפסד, ברייאן הצליח להפוך את המפלגה הדמוקרטית למפלגת מיעוט רצינית, שייצגה כמעט 6.5 מיליון מצביעים.
אורי דייוויס
אוריאל (אורי) דייוויס (נולד ב-8 ביוני 1943 בירושלים) הוא דוקטור ללימודי המזרח התיכון ופעיל חברתי לזכויות האדם העוסק במחקרו ופועלו בעיקר בסכסוך הישראלי-פלסטיני והיסטוריית המזרח התיכון. שימש כסגן נשיא "הליגה הישראלית לזכויות אדם ואזרח" וכמרצה לשלום באוניברסיטת ברדפורד. המיר את דתו לאסלאם, ומגדיר עצמו כ"פלסטיני עברי בעל עבר יהודי, אנטי ציוני, מוסלמי ואזרח של מדינת האפרטהייד ישראל". חבר הפת"ח משנת 1984.
ביוגרפיה
נולד בירושלים לבלנקה, ילידת צ'כוסלובקיה, וליוסף סטנלי דייוויס, יליד הממלכה המאוחדת, שניהם אנשי "העלייה החמישית". גדל והתחנך בכפר שמריהו. בין השנים 1961–1963 שירת בשירות לאומי בקיבוץ ארז כתחליף אזרחי לשירות צבאי, לאחר שהכריז על עצמו כסרבן שירות מתוך פציפיזם.
ב-1964 פעל נגד הפקעת אדמות של ערבים בגליל לטובת הקמת העיר כרמיאל ועבר לגור בדיר אל אסד. ב-18 באוקטובר 1964 נידון למאסר על תנאי ולקנס על כניסה לשטח צבאי סגור (מאחר שהגליל היה בשליטת הממשל הצבאי על ערביי ישראל נשפט בבית דין צבאי). וב-3 בנובמבר פתח בשביתת רעב למשך שבוע. ב-18 בפברואר 1965 נשפט שוב בבית הדין הצבאי בנצרת על כניסה לאזור אסור מאחר שחזר ונכנס לדיר אל אסד. נידון לחודשיים מאסר בתוספת ששת החודשים שנגזרו עליו על תנאי קודם. דייוויס הגיש ערעור נגד פסק הדין באמצעות עורך הדין אמנון זכרוני, אך בית המשפט החליט להשאיר אותו במאסר עד תום ההליכים. החלטה זו הביאה לגל מחאה, לקמפיין ציבורי נגד ההחלטה ולהגברת המודעות הציבורית להפקעת הקרקעות. הפגנות למען שחררו נערכו מול בית הסוהר מעשיהו, שם הוחזק, והופיעו ברחבי הארץ כתובות גרפיטי בנוסח "ישוחרר אורי דייוויס". סך הכל ישב בכלא במשך כחצי שנה, במהלך מאסרו שבת רעב. באותה תקופה לצידו של דייוויס נאבקו גם האמנים אורי זוהר, עמוס קינן, יגאל תומרקין, דן בן אמוץ, אריה זקס, שמעון צבר, גילה אלמגור ויצחק דנציגר.
בשנת 1965 היה דייוויס המועמד החמישי במפלגת העולם הזה - כוח חדש, אך פרש ממנה כאשר גילה שמצעה כולל נאמנות בלתי מסויגת למדינת ישראל. בשנת 1969 התמודד בבחירות המוניציפליות בירושלים. רשימתו קיבלה 200 קולות.
סיים תואר ראשון באוניברסיטה העברית בפילוסופיה וערבית (1968), ומוסמך בפילוסופיה (1970). בשנת 1973 השלים תואר מוסמך נוסף באנתרופולוגיה מבית הספר למחקר חברתי בניו יורק של אוניברסיטת ניו סקול, ובאותו מוסד גם השלים את תואר הדוקטור באותו הנושא (1976). אחר מונה למרצה באוניברסיטת ברדפורד שבצפון אנגליה .
ב-1978 התראיין לקול ישראל. דבריו האנטי-ציוניים עוררו זעם והביאו לפיטורי עורך התוכנית דודו וייזר.
בשנת 1984 הצטרף כחבר משקיף במועצה הלאומית הפלסטינית. בשנת 2009 היה ליהודי הראשון שנבחר למועצה המהפכנית של פת"ח.
בשנת 1995 שימש דייוויס איש קש עבור פתחי מחאמיד שביקש לקנות באמצעות דייוויס מגרש בקציר. מחאמיד חשש שלא יעבור את ועדת הקבלה לקציר בדומה למשפחת קעדאן. דייוויס רכש את המגרש עבור מחאמיד, וזה סיים לבנות את ביתו ביישוב עוד טרם שהסתיים בג"ץ קעדאן.
בשנת 2008 נמנה, יחד עם תנועת הסולידריות הבינלאומית, עם מארגני משט לרצועת עזה בו העבירו שתי ספינות סיוע הומניטרי מקפריסין לעזה.
חבר באקדמיה לשוויון, ארגון הפועל למען דמוקרטיזציה של המרחב האקדמי בישראל.
חיים אישיים
דייוויס נישא ב-1965 לנירה יובל. לשניים בן משותף. הם התגרשו ב-1977. בשנת 1977 נישא בשנית לאזרחית הולנדית. לשניים בן משותף. הם התגרשו ב-1989. דייוויס חי עם בת זוגו השלישית, סירקו פאיונן, בהלסינקי בשנים 1990–2006. לשניים תאומים. בשנת 2006 הכיר את מייסר אבו עלי, פלסטינית מרמאללה. ב-2008 התאסלם והשניים נישאו ברמאללה. הזוג מתגורר בסח'נין.
ספרים שכתב
דייוויס כתב שורה של ספרים ומאמרים המתארים את מדינת ישראל כמדינת אפרטהייד, בהם הוא טוען שמדיניותה של ישראל כלפי הפלסטינים, כולל הפלסטינים שהם אזרחי ישראל, דומה למדיניות האפרטהייד של דרום אפריקה. הספרים יצאו לאור בשפה האנגלית:
מאמרים
בנוסף לספרים אלה, פרסם דייוויס מאמרים וספרים רבים נוספים בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
בניין הום אינשורנס
בניין ביטוח הבית (באנגלית: Home Insurance Building) היה גורד שחקים ששכן בצומת הרחובות לה-סאל 135 ואדאמס 140 בעיר שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הוא נבנה בשנת 1884 כמטה המשרדים של חברת ביטוח, היה בעל עשר קומות והתנשא לגובה של 42 מטרים. הוא תוכנן על ידי האדריכל ויליאם לה ברון ג'ני ובשנת 1890 הוספו לו שתי קומות נוספות על גגו. הוא נהרס לבסוף בשנת 1931 לטובת בנייתו של בניין הבנק הלאומי לה-סאל.
הבניין היה הראשון שנתמך במסגרת פלדה והוא נחשב לגורד השחקים הראשון בעולם.
היסטוריה
בניין ביטוח הבית נחשב לגורד השחקים הראשון בעולם הודות לכך שתוכנן בסגנון האדריכלות הייחודית שהתפתחה בעיר שיקגו, המוכרת בשם אסכולת שיקגו, ובזכות שלד הפלדה שלו. למרות זאת, מעולם לא נשא את תואר "הבניין הגבוה ביותר בעולם" ואפילו לא היה לגבוה בשיקגו עם השלמתו.
בזכות השימוש בפלדה, הבניין שקל רק כשליש ממשקלו של בניין בגובה זהה שנבנה מאבן, חומר הבנייה המסורתי באותה תקופה. פקידי העירייה היו כל כך מודאגים שהם הפסיקו את הבנייה לשם חקירת הבטיחות של שיטת הבנייה החדישה באותם ימים. בזכות כך, הבניין נחשב לפורץ דרך ומי שהגדיר את עתיד גורדי השחקים במאה ה-20.
ספינג'
סְפינג' או סְפֶנג' (נהגה שְׁפינְג'), בפי יהדות ג'רבה גם 'סְפינגָ'ה' (בערבית: سَفَنْج או إِسْفَنْج, תרגום: ספוג ים), הוא מאכל שמקורו במרוקו הספינג' עשוי בצק שמרים ומטוגן בשמן עמוק, וסופג לתוכו את שמן הטיגון, בדומה לסופגנייה. הספינג' נראה כמו סופגנייה עם חור במרכזו או בגרסה אחרת כמעין כדור מתוח. הוא נאכל עם דבש או עם אבקת סוכר, ולעיתים עם ביצה מטוגנת עליו או עם פולים וכמון. בפי יהדות ג'רבה נקרא הספינג' גם ספינג'ה, ובו, לעומת גרסתו בתוניסיה ומרוקו, הוא שטוח, דק ומעוגל, ועליו מפזרים סוכר בסיום הטיגון, בדומה לגרסה בלוב.
את הספינג' אוכלים בכמה אירועים:
במרוקו ובתוניסיה היה הספינג' מאכל שהיה מקובל מאוד על ילדים. למשל, בעת הליכתם למוסד הלימודים, היו עוצרים אצל המוכר ומקבלים את הספינג' מושחל על חוט מעץ הדקל.
פלופנאזין
פלופנאזין (Fluphenazine) היא תרופה אנטי-פסיכוטית טיפוסית המשמשת בעיקר לטיפול בסכיזופרניה, במאניה, בשיטיון ובמחלות נפש אחרות המלוות בפסיכוזה. התרופה משווקת בישראל תחת השם פלודקאט, והיא נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.
שלוון כתמים
שלון כתמים (שם מדעי: Eirenis lineomaculatus) הוא נחש מסוג שלוון ממשפחת הזעמניים. בישראל ניתן לפגוש בו בעיקר באזורים הצפוניים ובמרכז הארץ, מתחת לאבנים, בשולי חורשות, או בגינות (עלול לחדור לבתים), אך הוא אינו מצוי באזורים חוליים. הנחש נפוץ גם בירדן, טורקיה, סוריה ולבנון.
מראה
זהו נחש קטן ואיטי שאורכו יכול להגיע לאורך של עד-40 ס"מ, אך רוב הפריטים שנצפו עד כה מגיעים לאורך של כ-25 ס"מ לערך. צבעו חום או אפור בהיר, על עורפו ניתן להבחין בכתם רוחבי גדול, גחונו לבן ומנוקד בכתמים חומים וקשתית עיניו כתומה.
תזונה והתגוננות
שלון הכתמים אינו נושך ואינו ארסי, וניזון מפרוקי רגליים, בעיקר מעקרבים (עביד שחום במיוחד). הנחש פעיל ביום, אינו מרבה לזחול על הקרקע ומעדיף לנוע מגל אבנים אחד למישנהו. שלון הכתמים נוטה להתגונן כך שהוא מכנס את עצמו למין קשר מרושל, מתנשף, ומדי פעם מטיל את ראשו בניסונות הכשה מזויפים. באופן כללי אינו נרתע ממגע יד אדם, אך במידה ומוטרד יתר על המידה משחרר פרש מסריח.
רבייה
מעט מאוד ידוע אודות רביית השלוון. עם זאת נצפו הטלות של כשתי ביצים.
ציד
השלוון מבחין בטורפיו על פי זיהוי תנועתם וריחם. כאשר תופס את טרפו מתחיל לבלועו הנחש מיד ואינו חונק אותו (אפילו אם הטרף ארסי).
וושינגטון (מדינה)
מדינת וושינגטון (State of Washington, ) היא מדינה בצפון-מערב ארצות הברית ועיר בירתה היא אולימפיה. וושינגטון גובלת באוקיינוס השקט ממערב, בפרובינציה קולומביה הבריטית שבקנדה מצפון, וכן במדינות אורגון השוכנת בדרומה ואיידהו במזרחה.
המדינה נקראת על שמו של ג'ורג' וושינגטון, נשיאה הראשון של ארצות הברית, ובכך היא המדינה היחידה שנקראת על שמו של נשיא אמריקאי. היא נוצרה מן החלק המערבי של טריטוריית וושינגטון שהופרדה מחלקה הבריטי עם אמנת אורגון, שיישב את המחלוקת סביב אזור הפסיפיק נורת' וסט וקבע את הגבול עם מה שמאוחר יותר יהיה קנדה.
בוושינגטון ממוקמים מפעלים של חברות רבות כמו בואינג, וכן המטות הראשיים של החברות מיקרוסופט ואמזון.
מקור השם
טריטוריית וושינגטון נקראה על שם ג'ורג' וושינגטון, נשיאה הראשון של ארצות הברית. שטח זה היה במקור חלק מאזור הנקרא "מחוז קולומביה", ששמו נלקח מנהר קולומביה הזורם בו. באופן אירוני, שמו של האזור שונה כדי למנוע בלבול עם מחוז קולומביה, בו שוכנת עיר הבירה וושינגטון.
וושינגטון היא המדינה היחידה הנקראת על שם נשיא ארצות הברית. בירת ארצות הברית, הנקראת גם כן על שם ג'ורג' וושינגטון, מכונה וושינגטון די. סי..
היסטוריה
עד להגעת האירופים, התקיימה בסביבת וושינגטון תרבות אינדיאנית מבוססת. כלכלתה התבססה על ציד, חקלאות ודיג. מרבית אוכלוסייה זו נפגעה ממגפת אבעבועות שחורות.
חוקרים ספרדים היו האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור בשנת 1775, והשטח סופח לאימפריה הספרדית. חוקרים נוספים שעברו בסביבת החוף היו האנגלים ג'יימס קוק וג'ורג' ונקובר. בשנת 1790 ויתרה ספרד על תביעותיה המסחריות, הפוליטיות והמחקריות על אזור זה, והוא נפתח לחוקרים וסוחרים ממדינות רבות, במיוחד מבריטניה ומרוסיה. ביולי 1811 בריטניה הכריזה על סיפוח האזור. באמנה משנת 1818 ארצות הברית והממלכה המאוחדת הסכימו על בעלות משותפת על האזור מערבית לקו פרשת המים של אמריקה (שטח הכולל בין השאר את וושינגטון), אך בעשורים שלאחר מכן החל משא ומתן לגבי מציאת גבולות אחרים. בתהליך זה הייתה מעורבת גם חברת מפרץ הדסון, שהייתה מאוד דומיננטית בסחר האזורי, ותמכה בבעלות בריטית על השטח השנוי במחלוקת, עד כדי כך שבשנת 1841 יישבה אנשים בסביבת נהר הקולומביה. בריטניה לבסוף ויתרה על תביעותיה על השטח ביוני 1846.
גאוגרפיה
וושינגטון שוכנת בצפון-מערב ארצות הברית, לחוף האוקיינוס השקט. שטחה 176,620 קמ"ר והיא ברֻובה ארץ הררית, ורק במערבה, לחופי מפרץ פיוג'יט והאוקיינוס, משתרעות שפלות. במרכזה מתפתל הנהר הגדול קולומביה, אשר בשטחו התחתון הוא מציין את גבולה הדרומי של המדינה. באפיקו של נהר זה הוקמו סכרים רבים לצורכי השקיה וכח, אשר הגדולים והמפורסמים שבהם הם סכר גרנד קולי וסכרי בונויל.
אקלים
במדינת וושינגטון שוני משמעותי בין מזרח המדינה למערבה. במערב, כתוצאה מהקרבה לים שורר אקלים ימי, המאופיין בריבוי משקעים כל השנה ובריבוי עננות. בחלק המרכזי של המדינה נמצא רכס הרי קסקייד, עם משקעים רבים במשך כל השנה ושלג בחורף. בפסגות חלק מההרים יש שלג עד. באזורים מסוימים מגיעה כמות השלג השנתית ל-25 מטרים. בחורף של 99–1998 נמדדה בהר בייקר שבמדינת וושינגטון כמות שלג של 29 מטרים, שיא עולמי לכמות שלג בשנה אחת. לעומת זאת, במזרח וושינגטון שורר אקלים מדברי למחצה, בגלל אפקט מדבר צל גשם שנוצר למרגלות הרי קסקייד.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת נעה בין 11 מעלות צלזיוס בחוף האוקיינוס השקט ל-4 בצפון-מזרח. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנרשמה במדינה הייתה -48 מעלות בוינתרופ ו-Mazama. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה במדינה הייתה 48 מעלות צלזיוס בסכר נמל אייס. שני השיאים נקבעו ממזרח למפסלים. מערב וושינגטון ידועה באקלים המתון שלה, בערפל ניכר, כיסוי ענן תכוף, טפטופים לאורך זמן בחורף וקיצים חמים וממוזגים. אזור המזרח חווה מדי פעם אקלים קיצוני. חזיתות קור ארקטיות בחורף וגלי חום בקיץ אינם נדירים. באזור המערבי הטמפרטורות הגיעו לגובה של 42 מעלות צלזיוס באזור המרכז, והנמוך -21 מעלות צלזיוס ב-Longview.
מאפיינים לגאוגרפיה של וושינגטון:
כלכלה
חקלאותה של וושינגטון מבוססת בעיקר על גידול פירות (בייחוד תפוחים), בקר וכבשים, וכן על דיג במפרץ פיוג'יט העשיר בדגה. מאחר שביותר ממחצית שטחה משתרעים יערות, התפתחה בוושינגטון תעשייה ענפה של מוצרי עץ, כגון לבדים, נייר ותאית. חברת התכנה מיקרוסופט שוכנת במדינה, וכמו כן חברות בינלאומיות רבות כמו סטארבקס, בואינג, אמזון וקוסטקו, וכולן נמצאות במערב המדינה בעיר סיאטל ובמטרופולין שלה.
וושינגטון מדורגת במקום השני בארצות הברית בייצור יין, מאחורי קליפורניה בלבד. עד 2006 היו למדינה מעל 31,000 דונם (130 ק"מ 2) של כרמים, יבול של 120,000 טונות קצרים (109,000 טונות) ענבים, ויצוא היוצא ליותר מארבעים מדינות ברחבי העולם מ-600 יקבי המדינה. אמנם יש כמה פעילויות גידול תרבותית במחצית המערבית הקרירה והרטובה יותר, אך כמעט כל (99%) מייצור ענבי היין מתרחש בחצי המזרחי הדומה למדבר. צל הגשם של טווח Cascade עוזב את אגן נהר קולומביה עם סביב 8 אינץ' (200 מ"מ) של נפילת הגשם השנתי, מה שהופך את ההשקיה ואת זכויות המים לעניין בעל חשיבות עליונה לתעשיית היין וושינגטון. הגידול בענף והגידול במדינה מושפע גם משעות אור שמש ארוכות (בממוצע שעתיים נוספות ביום מאשר בקליפורניה בעונת הגידול) וטמפרטורות עקביות.
בין המיליארדרים התושבים בוושינגטון נכון לדצמבר 2017, הם גם האנשים הראשונים והשניים העשירים בעולם: ג'ף בזוס מאמזון, עם שווי נטו של 99.6 מיליארד דולר, וביל גייטס ממיקרוסופט, בסכום של 91.3 מיליארד דולר. החל מחודש אפריל 2014, מיליארדרים נוספים מהמדינה כללו את אלן פול ממיקרוסופט, סטיב באלמר, צ'ארלס סימוני ואת הווארד שולץ של סטארבקס.
נכון לדצמבר 2018 שיעור האבטלה במדינה הוא 4.3 אחוזים.
בית מונמורנסי
בית מונמורנסי (בצרפתית: Maison de Montmorency), הוא שם משפחת אצולה קדומה ונכבדה בצרפת הקרוי על שם העיר העתיקה מונמורנסי, הנמצאת 15 ק"מ צפון-מערבית לפריז. בין בני המשפחה היו שנים-עשר מרשלים של צרפת, שישה שלישים למלך (Constable, או שליש-המלך היה הקצין הראשון בצבא צרפת המלכותי ומפקדו בפועל) ומספר אדמירלים וקרדינלים. אנרי הרביעי, מלך צרפת הכריז על בית מונמורנסי כבית האצולה הראשון באירופה, לאחר בית בורבון.
וושינגטון (מדינה)
דמוגרפיה
מפקד האוכלוסין בארצות הברית מעריך את אוכלוסיית וושינגטון בכ־7,614,893 נכון ל-1 ביולי 2019, גידול של 13.24 אחוז מאז מפקד 2010. בשנת 2018 המדינה דורגה במקום ה-13 באוכלוסייה, והייתה השלישית באוכלוסייה, אחרי קליפורניה וטקסס, בוושינגטון האוכלוסייה הגדולה ביותר בצפון מערב האוקיינוס השקט, ואחריה אורגון ואיידהו. משרד הניהול הכספי של מדינת וושינגטון הצמיד את אוכלוסיית המדינה ל-7,546,400 החל מ-1 באפריל 2019.
נכון למפקד 2010, אוכלוסיית וושינגטון הייתה 6,724,540. אוכלוסיית המטרופולין סיאטל-טקומה-בלוויו הייתה 3,439,809 במפקד 2010, כמחצית מכלל המדינה. שיעור התושבים מתחת לגיל חמש בוושינגטון היה 6.7%, 25.7% מתחת לגיל 18 ו-11.2% 65 ומעלה.
קבוצת האוכלוסייה הכי גדולה בוושינגטון היא הגרמנים, המהווים 19.4% מכלל התושבים. הקבוצה השנייה היא האירים (11.6%), ולאחריהם אנגלים (11.1%), נורווגים (5.5%), אמריקאים (4.6%) ופולנים (4.3%). במדינה גם ריכוזים של אוכלוסייה ממוצא שוודי, פולני והולנדי. אלו המציינים כי מוצאם הוא "אמריקאי" הם בעיקרם ממוצא אנגלי, אך שורשיהם נטועים בצפון אמריקה זמן רב, ובמקרים מסוימים עוד מן המאה ה-17 וראשית הקולוניות הבריטיות באמריקה.
בית מונמורנסי
האישים הידועים הראשונים
נכדו, מתייה השני דה מונמורנסי (1174–1230) מונה לשליש של פיליפ השני, מלך צרפת ב-1218. בתקופת שלטונו של לואי השמיני, מלך צרפת הוא המשיך בתפקידו כשליש המלך. הוא שלט למעשה בדרום צרפת (לה רושל, בורדו) והיה מתומכיה של בלאנש מקסטיליה, אלמנתו של לואי השמיני ואמו של לואי התשיעי, מלך צרפת ששימשה כעוצרת בשם בנה בן ה-12.
וושינגטון (מדינה)
דמוגרפיה
בדומה למדינות אחרות בחוף המערבי, אחוז האוכלוסייה בוושינגטון המזהה את עצמם "לא דתיים" גבוה מהממוצע הארצי. אחוז האנשים הלא דתיים בוושינגטון הוא מהגבוהים בארצות הברית.
ממשל ופוליטיקה
וושינגטון היא רפובליקה ובה שלוש רשויות שלטון: מבצעת - מושל מדינת וושינגטון, מחוקקת - המורכבת משני בתים: בית הנבחרים של וושינגטון והסנאט של וושינגטון, ושופטת - בראשה עומד בית המשפט העליון של וושינגטון. המדינה מאפשרת התערבות ישירה של האזרחים על ידי יוזמה אזרחית, משאל עם, Recall Election ואישור חוק. בירת המדינה הנוכחית היא אולימפיה.
בית מונמורנסי
האישים הידועים הראשונים
עד מלחמת מאה השנה היה מעוז המשפחה בטירה על ראש גבעה שחלשה על העיר מונמורנסי. אולם טירה זו נהרסה על ידי האנגלים במהלך המלחמה ולא שוקמה. רק בשנת 1538 הוקמה טירת אֶקוּאַן (Château d'Écouen) כ-5 ק"מ ממונמורנסי.
בימי מלחמות הדת
בית מונמורנסי נטל חלק במלחמות הדת בצרפת בין הקתולים לפרוטסטנטים, משני צידי המתרס, הן בשל היותם של חלק מבני המשפחה פרוטסטנטים והן בשל יריבותם ארוכת הימים עם בית גיז שבניו היו מבין ראשי הקתולים. עם זאת, גם חלק מבני בית מונמורנסי היו בתחילה בין ראשי הקתולים ורק לאחר מכן עברו לתמיכה בהסדר עם ההוגנוטים (הפרוטסטנטים) וכרתו ברית עם בית בורבון כנגד בית גיז.
וושינגטון (מדינה)
ממשל ופוליטיקה
הרשות המבצעת בוושינגטון מורכבת מהמושל, סגן המושל, התובע הראשי, מזכיר המדינה, שר האוצר, State Controller, State treasurer, Insurance Commissioner, ושר החינוך. כל בעלי התפקידים נבחרים בנפרד לתקופה של ארבע שנים, ויכולים להיבחר ללא הגבלה. בוושינגטון אין הגבלה על אורך הכהונה של המושל או של חברי בית המחוקקים. המפלגה הדמוקרטית מחזיקה ברוב בשני בתי המחוקקים. ייתכן מצב בו ברשות המבצעת יושבים נבחרים ממפלגות שונות. הבחירות לתפקידים מתקיימות באותו הזמן. מושל המדינה הנוכחי הוא ג'יי אינסלי, הוא חבר המפלגה הדמוקרטית.
בית המחוקקים של וושינגטון מורכב מבית הנבחרים ומהסנאט, ששניהם מייצגים 49 מחוזות בחירה. בבית הנבחרים יש 98 חברים שנבחרים לקדנציה בת שנתיים. בסנאט יש 49 חברים שנבחרים לקדנציה בת ארבע שנים. בכל שנתיים כל מחוז בחירה בוחר בשני חברי בית נבחרים, בשתי מערכות בחירות מקבילות, וכחצי ממחוזות הבחירה בוחרים גם סנאטור.
בית מונמורנסי
בימי מלחמות הדת
אן דה מונמורנסי, (Anne de Montmorency; 1493–1567), היה הראשון מבני מומורנסי שקיבל תואר דוכס. הוא ניהל קריירה צבאית מרשימה כשליש-המלך והמפקד העליון של הצבא תחת שלטונם של פרנסואה הראשון, אנרי השני, פרנסואה השני ושארל התשיעי, מלכי צרפת וזכה לאות "מרשל של צרפת".
וושינגטון (מדינה)
ממשל ופוליטיקה
בית המשפט העליון של וושינגטון מורכב מתשעה שופטים שנבחרים בבחירות כלליות לקדנציות של שש שנים. נשיא בית המשפט העליון נבחר על ידי השופטים בבחירה חשאית לקדנציה של ארבע שנים. עד ל-1997 התפקיד עבר ברוטציה בין השופטים כל שנתיים.
המדינה מחולקת מנהלית ל-39 מחוזות. הגדול שבמחוזות וושינגטון הוא מחוז אוקאנוגאן (13,644 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז סן חואן (453 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז קינג (כ-1,931,249 תושבים). עיר הבירה, אולימפיה, נמצאת במחוז ת'רסטון.
בית מונמורנסי
בימי מלחמות הדת
בעת מלחמות הדת בצרפת, היה אחד מאנשי "השלישייה הקתולית" שכללה את פרנסואה הדוכס מגיז ואת ז'אק ד'אלבון מרשל סנט אנדרה ( Jacques d'Albon, Marshal Saint-Andre). דה מונמורנסי נלקח בשבי על ידי הפרוטסטנטים בקרב דרה (19 בדצמבר 1562). בהמשך הוביל יחד עם אחיינו (בן אחותו) גאספאר דה קוליני השני, שהיה אחד ממנהיגי הפרוטסטנטים, את השיחות שהובילו להסכם אמבואז בין הצדדים הלוחמים (19 במרץ 1563) שהביא לסיום מלחמת הדת הראשונה. הוא נהרג בקרב סן דני במלחמת הדת השנייה.
וושינגטון (מדינה)
ממשל ופוליטיקה
הסנאטוריות המייצגות את וושינגטון בסנאט הן פטי מארי ומריה קנטוול, חברות המפלגה הדמוקרטית. רוב הייצוג של המדינה לבית הנבחרים של ארצות הברית הוא דמוקרטי. למדינה 12 קולות אלקטוריילים.
באף מדינה לא עבר כל כך הרבה זמן ללא מושל רפובליקני מאשר מדינת וושינגטון. הדמוקרטים שולטים באחוזת מושל וושינגטון במשך יותר מ-34 שנים. המושל הרפובליקני האחרון היה ג'ון ספלמן, שכיהן בתפקיד בין 1981 ל-1985. וושינגטון לא הצביעה בעד סנאטור, מושל או מועמד לנשיאות רפובליקני מאז 1994.
וושינגטון היא מדינה ליברלית באופייה, ובבחירות לנשיאות נוטה וושינגטון להצביע עבור המועמד הדמוקרטי. מאז מערכת הבחירות של 1988, מצביעה המדינה בקביעות עבור המפלגה הדמוקרטית. מערב המדינה, ובפרט אזור סיאטל, נחשב לחלק הליברלי שבה, בעוד מזרח וושינגטון יותר שמרן.
בית מונמורנסי
בימי מלחמות הדת
פרנסואה דה מונמורנסי (François de Montmorency; 1530–1579) היה בנו של אן דה מונמורנסי. ב-1553 התמנה למושל פריז ואיל-דה-פראנס. בשנת 1565 ניהל קרבות רחוב בפריז כנגד אנשיו של שארל, קרדינל לורן, אחיו של פרנסואה הדוכס מגיז. ב-1572 נשלח בשליחות דיפלומטית לאנגליה וקיבל שם את אות מסדר הבירית. ב-1574 הצטרף לקשר של פרנסואה, דוכס אנז'ו נגד בית המלוכה, שתמך בבית גיז. אולם הקשר התגלה והוא נכלא בבסטיליה. הוא השתחרר מהכלא לאחר שנה ונפטר זמן קצר לאחר מכן.
וושינגטון (מדינה)
ממשל ופוליטיקה
בשנת 1968 וושינגטון הייתה המדינה המערבית היחידה שהעניקה את קולות הבחירות שלה למועמד הדמוקרטי יוברט האמפרי ולא ליריבו המנצח הרפובליקני ריצ'רד ניקסון. וושינגטון נחשבה לחלק מהמהפכה הרפובליקנית בשנת 1994, והיה לה האיסוף הגדול ביותר בבית לרפובליקנים, שאסף שבעה מתשעת מושבי הבית בוושינגטון. עם זאת, דומיננטיות זו לא נמשכה זמן רב, מכיוון שהדמוקרטים תפסו מושב אחד בבחירות 1996 ושניים נוספים בשנת 1998, והעניקו לדמוקרטים רוב של 5–4.
יחד עם קולורדו. וושינגטון הייתה מהראשונות שהעניקו לגליזציה של קנאביס רפואי. כמו כן איפשרה הפלות חוקיות על פי בקשה לפני החלטת בית המשפט העליון בשנת 1973. המצביעים במדינה אישרו במשאל בשנת 2008 לגליזציה של התאבדות בסיוע רופא, והיא אחת מתוך חמש מדינות המאפשרות זאת (לצד אורגון, קליפורניה, קולורדו וורמונט).
בית מונמורנסי
בימי מלחמות הדת
אנרי הראשון דה מונמורנסי, אחיו הצעיר של פרנסואה (Henri I de Montmorency ;1534–1614), ירש את תואר דוכס מונמורנסי לאחר מותו. משנת 1563 היה מושל חבל לנגדוק ושלט בו כנסיך ריבוני. ב-1593 מינה אותו אנרי הרביעי, מלך צרפת לשליש-המלך כדי להרחיקו מלנגדוק ולצנן את שאיפות השלטון שלו.
וושינגטון (מדינה)
ממשל ופוליטיקה
בנובמבר 2009 אישרו מצביעי מדינת וושינגטון ורשויות מקומיות מלאות באמצעות משאל עם 71, בסימן הפעם הראשונה שהמצביעים במדינה כלשהי הרחיבו את ההכרה בקשרים חד-מיניים בקלפי. שלוש שנים לאחר מכן, בנובמבר 2012, אושרו נישואים חד מיניים באמצעות משאל העם 74, מה שהפך את וושינגטון לאחת משלוש מדינות בלבד שאישרה נישואים חד מיניים בהצבעה פופולרית.
בית מונמורנסי
לאחר מלחמות הדת
אנרי השני דה מונמורנסי (Henri II de Montmorency ; 1595–1632), בנו של אנרי הראשון היה אדמירל של הצי ועם מות אביו ירש את תאריו. הוא זכה להצלחות צבאיות רבות נגד צבאות הפרוטסטנטים, אך קידומו נבלם בשל קנאתו של הקרדינל רישלייה. ב-1630 ניצח בקרב נגד כוחות פיימונטה וקיבל דרגת מרשל. ב-1632 הצטרף למפלגתו של גאסטון, דוכס אורליאן והפך למפקד צבאו המורד שלחם נגד אחיו המלך לואי השלושה עשר. הוא נפגע בקרב, הוקע כבוגד והוצא להורג בפקודת רישלייה. תאריו עברו לאחותו, הנסיכה שרלוט-מרגריט (Charlotte-Marguerite de Montmorency), אשתו של אנרי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה (Henri II de Bourbon-Condé) שהייתה גם פילגשו של אנרי הרביעי, מלך צרפת. בתה הייתה אן ז'נבייב דה בורבון-קונדה ובנה, לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה היה כבר נסיך לבית בורבון. מאז מסתמנת ירידתו של בית מונמורנסי. דוכסות מונמורנסי נקראה מימי לואי ה-14 ועד המהפכה הצרפתית בשם דוכסות אנגיאן (Enghien) (כיום, בלגיה).
וושינגטון (מדינה)
ממשל ופוליטיקה
מדינת וושינגטון הייתה המדינה הראשונה בארצות הברית שבה סיוע בהתאבדות, נישואים חד מיניים ושימוש בקנאביס פנאי כולם היו חוקיים באותו זמן. לאחר בחירות 2014 הצטרפה אליה אורגון.
השכלה וחינוך
נכון לשנת הלימודים 2008–2009 נרשמו 1,040,750 תלמידים בבתי ספר יסודיים ותיכוניים בוושינגטון, כאשר 59,562 מורים הועסקו במערכת החינוך. נכון לאוגוסט 2009 היו במדינה 295 מחוזות בתי ספר המשרתים תשעה מחוזות שירות חינוכי. שיתופי פעולה לעיבוד מידע בבית הספר בוושינגטון (סוכנות ממשלתית ללא כוונת רווח, הוספה למטרות רווח) מספקת מערכות ניהול מידע למשאבים פיסקאליים ואנושיים ונתוני סטודנטים. בתי ספר יסודיים ותיכוניים נמצאים בסמכות משרד המפקח על מדינת וושינגטון של מפקח ההדרכה הציבורית (OSPI), בהובלתו של רב פקד בית הספר הממלכתי רנדי דורן.
בית מונמורנסי
פלגים נוספים
בנו הצעיר של מתאו השני ממונמורנסי, גִי, הפך במאה ה-13 לראש בית מונמורנסי-לאוול. הנצר המפורסם ביותר של בית זה היה פרנסואה דה לאוול, הבישוף הראשון של צרפת החדשה ושל קוויבק, קנדה. על שמו אוניברסיטת לאוול בקוויבק.
וושינגטון (מדינה)
השכלה וחינוך
במדינה ישנם גם מספר בתי ספר תיכוניים המתמקדים באמנויות, ביניהם בית הספר לאמנויות טקומה, בית הספר לאמנויות ואקדמאים בונקובר ובית הספר המרכזי. ישנם גם ארבעה בתי ספר תיכוניים מבוססי מדע ומתמטיקה.
במדינה ישנם יותר מ-40 מוסדות להשכלה גבוהה בהן אוניברסיטאות מחקר מרכזיות, בתי ספר טכניים, קולג'ים דתיים, ומכללות קריירה פרטיות. בין המכללות והאוניברסיטאות ניתן למנות את אוניברסיטת וושינגטון, אוניברסיטת המדינה של וושינגטון, אוניברסיטת סיאטל פאסיפיק, אוניברסיטת מערב וושינגטון, אוניברסיטת מזרח וושינגטון, אוניברסיטת מרכז וושינגטון, אוניברסיטת סיינט מרטין, האוניברסיטת הלותרנית פסיפיק, אוניברסיטת גונזגה, מכללת המדינה אוורגרין ומכללת וייטמן.
בית מונמורנסי
פלגים נוספים
פלג אחר של המשפחה התבסס מאז המאה ה-15 בפייף בדוכסות בראבנט.
וושינגטון (מדינה)
סמלי המדינה
סמל המדינה נוצר בשנת 1889 על ידי התכשיטן צ'ארלס טאלקוט, ומציג את ג'ורג' וושינגטון.
הפרח הלאומי של המדינה שושנת האלפים חופית. הוא נוצר בידי נשות וושינגטון ב-1892, בשביל תצוגת הפרחים בפסטיבל הבינלאומי של שיקגו.
הציפור הלאומית היא צהוב הנוצה האמריקאי (מכונה קנרית פרא), הציפור נבחרה ב-1951 בהצבעה של ילדי בית ספר שנצטרכו לבחור בינה לבין מיידולרק. היא הוצעה לראשונה ב-1931 ובמשך 20 שנה היו שתי ציפורים לאומיות במקביל גם קנרית הפרא וגם מיידולרק.
3 בפברואר
3 בפברואר הוא היום ה-34 בשנה, בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 331 ימים (332 בשנה מעוברת).
אלקנה הורביץ
אלקנה "אֶלְקוּנֶה" הורביץ (אוקטובר 1889 - 1 במרץ 1976) עלה במסגרת העלייה השנייה והיה מחברי ארגון השומר וממקימי הקיבוצים מחניים, איילת השחר והגושרים. נבחר לאספת הנבחרים הראשונה.
נעוריו
הורביץ נולד באוקטובר 1889 בז'יטומיר שברוסיה (כיום אוקראינה) למאיר הורביץ מנישואיו לאשתו השנייה. אבי המשפחה היה שותף לבית מסחר לעצים אולם לאחר שהוצא מהשותפות עברה המשפחה לברדיצ'ב שם גרו האחיות של האם. בילדותו למד בחדר ובהמשך בתלמוד תורה. בגלל המצב הכלכלי הרעוע בבית נאלץ לצאת לעבודה כבר בגיל 13 והמצב החמיר עוד יותר כשבגיל 14 נפטרה אימו. הורביץ שלא היה בקשרים טובים עם האישה השלישית של אביו נשלח לשהות עם אחותו החורגת בוורשה. בעלה של אותה אישה היה צורף והוא צירף את הורביץ כשוליה בעסק שלו.
בורשה של תחילת המאה ה-20 פעלו מספר רב של תנועות ציוניות והורביץ נחשף לרוחות חדשות ורעיונות חדשים ובין השאר התחבר ליצחק טבנקין, יוסף זלצמן ויצחק גרינבוים. הורביץ נכח בוויכוחים האידאולוגים בין טבנקין, שדגל בהשתתפות היהודים במאבק המעמדות, לבין גרינבוים שדגל בנייטרליות ובחר את דרכו של טבנקין ובעקבות כך הצטרף הורביץ למפלגת פועלי ציון. בעקבות פעילות המפלגה החלו השלטונות לרדוף אחר חבריה ורבים מהם אף נאסרו לתקופות שונות ועקב כך עזב הורביץ את בית אחותו ועבר להתגורר עם אליעזר משה סלוצקין. המשטרה שהמשיכה לחפש אחריו אסרה בטעות את אחותו אלקה הורביץ וחוסר רצונו של אלקנה להתייצב במשטרה ולקחת אחריות כדי להביא להביא לשחרור אחותו גרמו לנתק בינו לבין המשפחה שלא אוחה לעולם. הורביץ, שנאסר בסופו של דבר, נענש בהגליה ונשלח לרצות את עונשו בעיר חרסון שם הוצב לעבוד בכריכיית ספרים ואולץ להתייצב כל יום במשטרה. לאחר כחודש פרצה שביתה בכריכייה והורביץ, שנותר ללא עבודה, החליט להפר את תנאי מאסרו ונסע לבקש עזרה ממשפחתו בברדיצ'ב ובורשה.
עלייתו ארצה
בגלל הסכנה לחייהם ובתיאום עם טבנקין הוחלט לשלוח את הורביץ ואת זלצמן ארצה. לרוע המזל, כבר בתחילת הדרך (בקאטוביץ) נפרדו השניים כשכל כספו של הורביץ נשאר בידי זלצמן דבר שאילץ אותו לשרוד בהמשך הדרך. תחנתו הבאה הייתה קרקוב ומשם הגיע לווינה שם כבר חיכה לו סלוצקין. בווינה עבד הורביץ מספר חודשים כדי לחסוך כסף. לאחר זמן מה הגיע לשם גם זלצמן ללא הכסף (בו השתמש כדי לשחד פקידי גבול). הורביץ וסלוצקין החליטו לממן את שילוחו המיידי של זלצמן ארצה והם יעלו מאוחר יותר. באפריל 1909 עלה הורביץ על אוניית משא בשם "בוקובינה" שהפליגה מטריאסטה ולאחר עצירה באלכסנדריה הגיעה במאי לחיפה.
עבודתו בארץ ישראל
ב-1916 זומן הורביץ לתל עדש שם התקבל לארגון השומר לאחר השתתפות בטקס מסורתי, בניהולו של ישראל שוחט, ולאחר שנשבע על אקדח.
ב-1917 עזב את קבוצת כנרת והיה שותף לניסיון שני של פועלי ציון ליישב את מחניים. בתקופת שהותו במקום התחוללה פרשת הכספים של ארגון ניל"י במהלכה מסרו ראשי ניל"י כספים לאנשי ארגון "השומר" ואלו סירבו להחזירם. בוועידה של הפועל הצעיר שנערכה במחניים יצאה הודעה שעל "השומר" להחזיר את הכסף. בתור מחאה על החלטה זו עזבו הורביץ וחבריו את מחניים ועברו לעבוד בשדות איילת השחר וב-1918 הצטרפו לקיבוץ. ב-1920 נשלח לייצג את הגליל באספת הנבחרים הראשונה.
ב-1922 עזב הורביץ את איילת השחר וחזר לקבוצת כנרת ולאחר מכן הפך לחקלאי בכפר יחזקאל אך געגועיו החזירו אותו ב-1930 לאיילת השחר שם המשיך לעבוד את האדמה.
במהלך הפילוג בקיבוץ המאוחד בחר הורביץ לעזוב את הקיבוץ ואת משפחתו, כחלק מנאמנותו לקיבוץ המאוחד, ולהיות שותף בהקמתו של קיבוץ הגושרים שם חי עד פטירתו.
פרשת לישנסקי
ב-1917, עם נפילת מחתרת ניל"י, הצליח יוסף לישנסקי לברוח מזכרון יעקב על גבי עגלה של אנשי ארגון "השומר" והוסתר בתל עדשים. בישיבה שנערכה בעקבות כך הוחלט להמשיך להסתירו אולם בעקבות חיפושים אינטנסיביים של הטורקים בגליל החליט ארגון "השומר" להוציאו להורג ולמסור את גופתו לטורקים והמשימה הוטלה על הורביץ. לישנסקי הובל למפל התנור אולם הורביץ התחרט והמשימה הוטלה על חבר אחר שירייתו גרמה רק לפציעת לישנסקי שברח.
משפחתו
הורביץ נישא לבתיה זיגרמן (1902-1973) ולזוג נולדו שתי בנות (אמיצה וגילה). במהלך הפילוג בקיבוץ המאוחד נפרדו גם בני הזוג והורביץ עבר לקיבוץ הגושרים בשעה שבתיה נשארה באיילת השחר.
הבת גילה נישאה לזאב שחם. בנם, רס"ן (נכדו של הורביץ), נהרג ב-7 באוקטובר 1973 בחזית רמת הגולן במהלך מלחמת יום כיפור.
פרסי הוקרה
ב-1958 זכה הורביץ ב"פרס העבודה" מטעם ההסתדרות.
פח'ר א-דין בן יוסף
פח'ר א-דין בן יוסף (בערבית: فخر الدين بن يوسف; נולד ב-23 ביוני 1991) הוא כדורגלן תוניסאי המשחק בעמדת הקיצוני באיסמאעילי.
קריירת מועדונים
בן יוסף התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ספקסיין. ב-4 במרץ 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד לה מארסה. ב-20 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-3 נגד זארזיס. בעונת
ב-5 בינואר 2015 הושאל למץ מליגת העל הצרפתית. ב-18 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד לאנס.
בקיץ סיים בן יוסף את תקופת ההשאלה שלו במץ וחתם באספראנסה דה תוניס.
בינואר חתם באל-איתיפאק מליגת העל הסעודית.
יחסי לטביה–צרפת
יחסי לטביה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של לטביה לבין הרפובליקה הצרפתית.
סקירה כללית
בין צרפת ללטביה שוררים יחסים חמים כחלק מהיחסים של צרפת עם כלל המדינות הבלטיות. המדינות הן שותפות אסטרטגיות מאז הסכם שנחתם בנושא בריגה, במאי 2008. התוכנית הושלמה ואושררה באמצעות הסכם נוסף שנחתם ב-2012. בפברואר 2017, חתמו שרי ההגנה של צרפת ולטביה על הסכם הגנה בין-לאומי בפריז.
פח'ר א-דין בן יוסף
קריירת מועדונים
בינואר, בן יוסף חתם באיסמאעילי מליגת העל המצרית.
יחסי לטביה–צרפת
סקירה כללית
הפורום הכלכלי של צרפת-לטביה התקיים בריגה במאי 2014. פורום נוסף התקיים בפריז באוקטובר 2017.
ב-2018, חגיגות המאה של לטביה התקיימו הן בלטביה והן בצרפת. תערוכה על הסימבוליות הבלטית התקיימה במוזיאון ד'אורסיי, מאפריל עד יולי 2018. ישנו בריגה בית ספר צרפתי בשם "Lycee Francais de Riga".
פח'ר א-דין בן יוסף
קריירה בינלאומית
ב-14 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה במשחק ידידות נגד. ב-30 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד.
משה דלוז'נובסקי
משה דלוז'נובסקי (דלוזשנאווסקי; בפולנית: Moszek Dłużnowski; 1903–1977) היה עיתונאי, סופר ומחזאי יידיש.
ביוגרפיה
משה דלוז'נובסקי נולד בטומשוב מזובייצקי (כיום חלק מפולין) בשנת 1903 למשפחה מרקע צנוע. גדל והתחנך בעיר מולדתו. בשנים 1925-1930 כיהן כעורך של עיתון יידיש מקומי בשם טאָמאשאָווער וואָכנבלאט. בנוסף לקח חלק בפעילות ציונית כחבר בפועלי ציון.
WPA
WPA ו-WPA2, (ראשי תיבות: Wi-Fi Protected Access) הם שמם של שני פרוטוקלי אבטחה שפותחו על ידי התאחדות ה-Wi-Fi במטרה לאבטח רשתות אלחוטיות. אלו פותחו בעקבות פריצות חמורות שנמצאו על ידי מומחים במערכת הקודמת, ה-WEP. הפרוטוקול מיישם את סטנדרט ה-IEEE 802.11i. התאחדות ה-Wi-Fi ראתה את ה-WPA כצעד ביניים, אשר נועד לתפוס את מקומו של ה-WEP בציפייה לתקן ה-802.11i, לאחר שהתמהמה אישורו. הפרוטוקול משתמש ב-TKIP (פרוטוקול מפתח זמני). הצפנת TKIP החליפה את המפתח הקטן יחסית, בגודל 40 סיביות, אשר אינו משתנה, של תקן ה-WEP. ה-TKIP הוא מפתח של 128 ביט לכל חבילת מידע והוא יוצר באופן דינאמי מפתח חדש לכל חבילת מידע וכך מונע התנגשויות.
משה דלוז'נובסקי
ביוגרפיה
בשנת 1930 עזב את עיר מולדתו והיגר לצרפת, היכן שגר אחיו הבוגר אברם. בפריז המשיך לשמש בתור כתב של מספר עיתוני יידיש. מעט לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, נמלט מצרפת למרוקו מפני גרמניה הנאצית. אחיו הגדול אשר נשאר בצרפת, נספה באושוויץ. בהשפעת שהותו במרוקו חיבר לימים רומן ביידיש העוסק בחיי היהודים במלאח המסורתי, תלאותיהם וההתעמרות בהם מצד שייח' מקומי; רומן זה תורגם בהמשך לעברית תחת השם "בנות הקדר: רומן מחיי היהודים במרוקו" וכן תורגם לאנגלית ולספרדית.
WPA
ה-WPA2 תואם את סטנדרט ה-IEEE 802.11i במלואו.
משה דלוז'נובסקי
ביוגרפיה
נפטר בניו יורק בשנת 1977.
WPA
אבטחה ופרצות ב-WPA-PSK
במצב המפתח המשותף מראש (PSK) נועד עבור רשתות ביתיות בעיקרו ואינו דורש את המורכבות של שרת האימות 802.1X. כל התקן ברשת מצפין את התעבורה באמצעות מפתח בגודל 256 ביט. ניתן להזין את המפתח כ-64 ספרות הקסדצימליות, או כסיסמה של 8 עד 63 תווים (מיוצגים ב-ASCII). כאשר משתמשים בסיסמה, המפתח מחושב על ידי פונקציית גיבוב קריפטוגרפית מתאימה. WPA-PSK נותר פגיע להתקפות כוח גס אם המשתמש מסתמך על סיסמה חלשה.
בחודש נובמבר 2008, אריק טאוס ומרטין בק, חוקרים משתי אוניברסיטאות גרמניות חשפו פרצת אבטחה מוגבלת של פרוטוקול זה אשר הסתמכה על הפגם הידוע בפרוטוקול WEP הישן, אשר ניתן לנצל רק בפרוטוקול ה-TKIP. הפרצה איננה חושפת את המפתח או הסיסמה, אך מצליחה לפענח חלק מהמידע, בעיקר חבילות מידע קטנות עם תוכן ידוע מראש כגון ARP. באוקטובר 2009 הושגה התקדמות נוספת המאפשרת לתוקפים להזריק חבילות מידע זדוניות גדולות יותר (596 בתים) בזמן של 25 דקות ו-28 שניות. בפברואר 2010 נתגלתה פרצה חדשה המאפשרת לתוקף לפענח את כל התעבורה כלפי הלקוח.
נקודות התורפה של ה-TKIP אשר נעשה בו שימוש ב-WPA-PSK הן משמעותיות מכיוון שהוא נחשב לבטוח מאוד בעבר, והוא עדיין נמצא בשימוש בהתקנים אלחוטיים רבים.
התקפת KRACK
באוקטובר 2017 פורסמו פרטים על פרצת אבטחה חמורה שנוגעת בכול הסוגים של WPA, מדובר בהתקפה מסוג KRACK.
תהליך התחברות
התהליך הראשון הוא בקשת הצטרפות לרשת שנקראת Association. הנתב מאשר את ההצטרפות העקרונית שלנו לרשת. התהליך הבא הנדרש הוא אימות זהות והוא עובד בהתאם לשיטת ההצפנה שה-AP בחר. מחשב א', שולח את הפרטים הנדרשים וכאן מתחילה לחיצת היד המרובעת (במקרה של WPA2).
לחיצת יד מרובעת: בתחילת התהליך לשני הצדדים יש את המפתח שסוכם מראש, אבל הם רוצים להוכיח אחד לשני שבאמת יש להם את המפתח הנכון. נקודת הגישה (Access Point) שולח למחשב מספר אקראי כלשהו. מספר זה נקרא A-Nonce. הודעה זו לא מוצפנת. מחשב א' יוצר מפתח חדש הנקרא PTK. מפתח זה מחושב מחיבור של המפתח המשותף (PSK), המספרים האקראיים של שני הצדדים וכתובות ה-MAC שלהם.
מחשב א' שולח לנקודת הגישה מספר אקראי משלו (נקרא S-Nonce), ובנוסף שולח הודעה מוצפנת על ידי ה-PTK החדש. נקודת הגישה יוצר בעצמו את אותו PTK ושולח גם הוא הודעה המוצפנת בעזרת ה-PTK. אז יש את תהליך DHCP שבו מקבלים כתובת IP.
פסיכולוגיה עברית
פסיכולוגיה עברית הוא אתר אינטרנט ישראלי שמטרתו ליצור קהילה וירטואלית של אנשי מקצוע בתחום בריאות הנפש בישראל באמצעות מערכת של פורומים, מאמרים, קישורים למקורות מידע באינטרנט וכלים פסיכולוגיים מקוונים.
האתר הוקם בשנת 2002 על ידי אורית וליאור גודקאר ועדי פרי. הוא נועד לרכז את המידע המקצועי הקיים בשפה העברית, ולהוות מקום לפרסום מידע נוסף בתחומי בריאות הנפש בשפה זו, ומכאן שמו של האתר, "פסיכולוגיה עברית".
האתר משמש כספרייה דיגיטלית הכוללת מאמרים מקוריים בעברית לצד מאמרים שפורסמו במקור באופן לא מקוון, כמו גם קישורים למאמרים וחומרים אחרים ברשת. רוב החומרים באתר נגישים באופן חופשי פרט לפורומים מסוימים ולכלים מקצועיים שהגישה אליהם מותרת רק לאנשי מקצוע, וזאת מסיבות אתיות. כמו כן, האתר מרכז מטפלים בתחומם כמו פסיכולוגים, מרפאים בעיסוק וקלינאי תקשורת.
פסיכולוגיה עברית היא מוסד ללא כוונת רווח, וההכנסות שלה מפרסום ומשירותי פרימיום משמשות לכיסוי הוצאות האתר.
מישל באסטוס
מישל פרננדס באסטוס (בפורטוגזית: Michel Fernandes Bastos; נולד ב-2 באוגוסט 1983, פלוטאס) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה
באסטוס החל את הקריירה שלו בקבוצת עיר הולדתו ולפני שעבר להולנד, שיחק בפיינורד. בהולנד הוא שיחק עבור אקסלסיור רוטרדם, ולאחר תקופה הוא החליט לחזור לברזיל, שם הצטרף לאתלטיקו פרנאאנסה. הוא שיחק עבור גרמיו ועבור פיגיירנסה לפני שחזר לאתלטיקו פאראנס. לאחר תקופה קצרה בברזיל, הוא החליט לחזור לאירופה.
בשנת 2006 הצטרף למועדון הצרפתי ליל. את הופעת הבכורה שלו הוא עשה במשחק הראשון של עונת נגד סטאד רן הוא שיחק במשחק 65 דקות ואז הוחלף. במשחק זה נצחה ליל את סטאד רן 2-1.
ב-15 ביולי 2009, הודיע נשיא ליל מישל סידוק כי הקבוצה מסכימה ל-18 מיליון האירו שהציעה אולימפיק ליון עבור באסטוס. ב-16 ביולי באסטוס עבר בהצלחה את הבדיקות הרפואיות והוא חתם על חוזה עם ליון לארבע שנים, השחקן השני שהגיע באותו קיץ אחרי באסטוס הוא השחקן הארגנטינאי ליסנדרו לופז שהגיע מפורטו. באסטוס הבקיע את שערו הראשון במדי ליון בשלב הבתים של ליגת האלופות נגד אנדרלכט, במשחק בו ניצחה ליון 1-5.
לאחר עונה מצוינת בליל, זומן באסטוס לסגל נבחרת ברזיל וב-27 באוקטובר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד. ב-2 ביוני 2010 כבש את שערו הראשון במדי ברזיל במשחק הכנה למונדיאל 2010 נגד.
ב-29 בינואר 2013 הושאל לעונה וחצי לשאלקה 04. ב-2 באוגוסט 2013 חתם באסטוס באל-עין מאיחוד האמירויות, ולאחר כחצי שנה במדי הקבוצה הושאל לרומא האיטלקית.
ב-13 באוגוסט 2014 חתם בקבוצה סאו פאולו ממולדתו ברזיל לעונה אחת. ב-31 בדצמבר 2016 חתם לשנתיים בפלמיירס.
סמואל אוגוסטוס ברידג'ס
סמואל אוגוסטוס ברידג'ס (באנגלית: Samuel Augustus Bridges; 27 בינואר 1802 – 14 בינואר 1884) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הדמוקרטית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי, ולאחר מכן גם השביעי והעשירי של מדינת פנסילבניה.
ביוגרפיה
ברידג'ס נולד בקולצ'סטר שבקונטיקט בשנת 1802. הוא למד תואר ראשון במשפטים בויליאמס קולג' שבעיר ויליאמסטון שבמסצ'וסטס וסיים שם את לימודיו ב-1826. בשנת 1829, התקבל למשרד עורכי דין בדוילסטאון שבפנסילבניה. בשנת 1830, עבר לעיר אלנטאון, שם המשיך לעבוד בתור עורך דין. בין השנים 1837–1842, עבד בתור פקיד העיר אלנטאון, וסגן התובע הכללי של מחוז ליהיי שבפנסילבניה בין השנים 1837–1844.
בשנת 1848, נבחר ברידג'ס לקונגרס ה-30 של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, עקב פטירתו של חבר הקונגרס ג'ון וסטברוק הורנבק. בבחירות בארצות הברית בשנת 1848, ברידג'ס לא היה מועמד. הוא נבחר מחדש לקונגרס ה-33 ולאחר מכן גם לקונגרס ה-45. לאחר התפטרותו מהקונגרס, חזר לעבוד בתור עורך דין עד פטירתו ב-1884. נקבר בבית הקברות פיירוויו שבאלנטאון.
דלקת לבלב
דלקת לבלב (באנגלית: Pancreatitis) היא דלקת ברקמת הלבלב. הדלקת יכולה להיות חריפה (דלקת לבלב חריפה) שהיא תולדה של סיבות מגוונות או דלקת לבלב כרונית, המתהווה לרוב בשל שתיית אלכוהול כרונית.
דלקת לבלב חריפה
דלקת חריפה של הלבלב אשר יכולה להכיל גם רקמות פרי-פנקריאטיות. הדלקת מופיעה בשכיחות של 1:4000.
קליניקה
הלוקים בדלקת הלבלב מתלוננים לרוב על כאב בטן, העלול להיות חמור, ועלולים לא להגיב לטיפול אנלגטי. הכאב לרוב מוחמר בשכיבה ומקרין לגב. הדלקת יכולה לגרום לחסימת מעיים כאשר היא מתפשטת למעי הדק. החולה מתלונן לרוב גם על בחילות, הקאות וחום.
במהלך הדלקת יש שחרור של חומרים רעלניים שונים מהלבלב, כגון אנזימי לבלב, חומרים ואזואקטיביים (המשנים את קוטר כלי דם) דוגמת קינין (Kinin, מרחיב עוצמתי של כלי הדם) ותוצרים רעלניים (אלסטאז, פוספוליפאז A2). חומרים אלו עשויים לגרום לגירוי כימי ולתרום להתפתחות נוזל עשיר בחלבונים למרווח השלישי (third space), היפו-וולמיה ותת-לחץ דם. בנוסף, החומרים עשויים להגיע למחזור הדם ולתרום להתפתחות נקרוזה של רקמת שומן תת-עורי ולנזק end-organ כגון הלם, אי-ספיקה כלייתית ואי-ספיקה נשימתית. כאשר מתרחש דימום לבלבי במהלך תהליך הדלקת, ניתן להבחין בסימן על שם טרנר (Turner's sign) ובסימן על שם קולן (Cullen's sign).
הפרעות מטבוליות שכיחות במהלך הדלקת החריפה, ומתבטאות בהיפוקלצמיה (כתוצאה מהיפואלבומינמיה, רמה נמוכה של אלבומין), היפרגליקמיה וחמצת.
התפשטות מקומית של הדלקת יכולה להשפיע על איברים סמוכים ולגרום לדלקת רפידת הקיבה (גסטריטיס), לדלקת התריסריון (דואודניטיס), לפקקת (תרומבוזיס) של וריד הלבלב, נקרוזה של המעי הגס ולחץ חיצוני על צינור המרה המשותף (common bile duct) ואף לגרום לחסימה מרתית.
אבחנה
האבחנה מתבססת על נוכחות כאב בטן, ונתמכת בעלייה ברמת העמילאז והליפאז בדם פי שלושה מהנורמה. עליית רמת הליפאז היא ספציפית יותר לדלקת הלבלב, בעוד שעלייה ברמת העמילאז יכולה להתרחש גם במצבים נוספים שאינם קשורים ללבלב. ניתן להיעזר גם בטומוגרפיה ממוחשבת (CT) כדי להתקדם באבחנה (הגדלת לבלב, שינויים דלקתיים לבלביים ואסופות נוזל חוץ-לבלבי), אם כי 15–30% מהצילומים הם תקינים בעת האבחנה.
חומרת מחלה
75% מהחולים ישתפרו במצבם אחרי טיפול תמיכתי; 25% יסבלו מסיבוכים; שיעור התמותה עומד על 5–10%. מוות בשלב מוקדם מתרחש לרוב בשבועיים הראשונים של המחלה, וקשור בפגיעה תפקודית קשה ורב-מערכתית, בעוד שתמותה בשלבים מתקדמים של המחלה קשורה בסיבוכי זיהום מקומי או מערכתי.
ניתן להעריך את חומרת המחלה באמצעות הקריטריונים על שם רנסון (Ranson's Criteria) או באמצעות מערכת ניקוד הנקראת APACHE. קריטריוני רנסון:
טיפול
אין טיפול מסוים שהוכח כיעיל. במהלך הטיפול משתמשים בחומרים המאפשרים מנוחה ללבלב (סומטוסטטין, קלציטונין, גלוקגון, שאיבה נזוגסטרית, חסמי היסטמין 2) או במעכבי אנזימים (אפרוטינין, גבקסט מזילאט). עם זאת, טיפולים אלו לא הוכחו כמשפרים פרוגנוזה או כמורידים שיעורי תמותה.
כל החולים צריכים לקבל טיפול תמיכתי צמוד הכולל שיכוך כאב מתאים, נוזלים ותמיכה תזונתית בעת הצורך. סיבוכים יטופלו באמצעות אבחון ב-ERCP (הדמיית רנטגן של הצינורות המובילים אל התריסריון מן הכבד, כיס המרה והלבלב) או בהוצאת אבני מרה המלווה בכריתת כיס המרה.
דלקת לבלב כרונית
פנקראטיטיס כרונית יכולה לנבוע כתוצאה מחסימה לא שלמה של צינורות הלבלב, הנמשכת זמן רב. כתוצאה מכך הלבלב בעל אזורים פיברוטיים נרחבים, וקשה להבדיל בין מצב זה לבין קרצינומה של הלבלב- נראה כמו גידול ממאיר.
לייף אייריקסון
לֵייף אייריקסון (איסלנדית: Leifur Eiríksson לֵיְבֻר אֵרִיקְסוֹן; נורדית עתיקה: Leifr Eiríksson לֵיְבְר אֵיְרִיקְסוֹן) (970–1020) היה מגלה ארצות נורדי. ככל הנראה היה לייף האירופאי הראשון שדרך על אדמת אמריקה הצפונית (לאחר שאביו הגיע לגרינלנד). קורותיו מתועדים בסאגות איסלנדיות, שלפיהן הוא הקים מושבה נורדית במקום בשם וינלנד, מדרום-מערב לגרינלנד. חוקרים מודרניים ממקמים את וינלנד על רצועת החוף של צפון אמריקה, ובפרט, לאור ממצאים ארכאולוגים המצביעים על התיישבות נורדית במקום, משערים כי היא בניופאונדלנד שבקנדה.
משפחתו של לייף
לייף היה בנו של אייריק תורוואלדסון, שנודע בשם אייריק האדום. ללייף היו שני אחים ואחות, והוא נולד בסביבות שנת 970, ככל הנראה באיסלנד, ועבר לגרינלנד בגיל צעיר. אביו הקים את המושבה הנורדית בגרינלנד, ומכך משפחתו של לייף זכתה למעמד גבוה בקרב תושבי האי.
מקורות טקסטואליים לחייו ומסעותיו
אף שלייף מוזכר במספר מקורות איסלנדיים, עיקר התיעוד של מסעותיו הוא בסאגת אנשי גרינלנד (Grœnlendinga saga) ובסאגת אריק האדום (Eiríks saga rauða), שתי סאגות איסלנדיות המכונות ביחד "סאגות וינלנד". הסיפור הכללי המוצג בסאגות אלה, המתאר מסעות של נורדים לאמריקה, נחשב לנכון היסטורית, אך פרטים רבים של סיפור זה, כולל מעשיו של לייף, שונים בשתי הסאגות. יש קושי בתארוך מדויק של שתי הסאגות ובאימות הפרטים השונים שלהן. הסאגות מתוארכות למאה ה-13 ולמאה ה-14 (מאות שנים לאחר האירועים המתוארים בהן), וכנראה מתבססות הן על מקורות קדומים יותר שאבדו, והן על מסורת שבעל פה. ההבדלים בפרטי הסיפורים המוצגים בשתי הסאגות עשויים להיות תוצאה של מקורות שונים או אג'נדות פוליטיות של הכותבים. פרטי הסיפור המוצג בסאגת אריק האדום לרוב דומים יותר לתיעודים אחרים של המסעות, כמו בהיימסקרינגלה, ורוב החוקרים מחשיבים את סאגת אנשי גרינלנד ליותר מהימנה כמקור היסטורי.
שתי הסאגות מתרכזות בבניו של אריק האדום, שלייף היה אחד מהם, כשהן מתארות את המסעות לווינלנד. ייתכן כי הסיבה לכך היא שבני אריק האדום היו בני מעמד גבוה ובעמדה המתאימה כדי להוציא את המסעות לפועל, וייתכן כי אנשים אחרים אשר מוזכרים בסאגות היו ממגלי הארצות והסאגות לא מזכירות אותם מכיוון שנעשה ניסיון להאדיר את שמה של משפחה איסלנדית מסוימת במאה ה-13 על ידי יצירת מיתוס משפחתי.