cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שעורה כלואה
ניתוח
תהליך ההחלמה הוא קל ודי מהר. רוב המטופלים חווים אי נוחות קטנה מאוד בעין, אשר ניתן לשלוט בה בקלות על ידי נטילת תרופות לשיכוך כאבים. בכל מקרה, ממליצים למטופלים להימנע מכניסת מים לתוך העיניים במשך 10 ימים לאחר הניתוח. הם יכולים לשטוף, לרחוץ, או להתקלח, אבל הם חייבים להיות זהירים על מנת לשמור על האזור נקי ויבש. איפור ניתן לשים אחרי חודש לפחות לאחר הניתוח. ממליצים לחולים לא לשים עדשות מגע בעין המפגועה לפחות שמונה שבועות על מנת למנוע זיהומים וסיבוכים פוטנציאליים.
אנשים שעוברים ניתוח כלזיון מתבקשים בדרך כלל לבקר את מנתח העין למעקב אחרי שלושה עד ארבעה שבועות לאחר השלמת הניתוח. הם יכולים לנהוג יום אחרי הניתוח והם יכולים לחזור לעבודה תוך יום אחד או יומיים.
ניתוח כלזיון הוא הליך בטוח וסיבוכים מתרחשים לעיתים רחוקות מאוד. כמו כן, סיבוכים חמורים הדורשים ניתוח נוסף הם גם מאוד נדירים. הסיבוכים הפוטנציאליים הם זיהום, דימום, או חזרת הופעת הכלזיון.
סיבוכים
כלזיון גדול יכול לגרום לאסטיגמציה בשל לחץ על הקרנית.
החולים שמבצעים ניתוח לייזר בעיניים אשר כרוך בעיצוב הקרנית על ידי שריפת חלקים ממנה והיחלשות המבנה שלה, עלולה להיות להם נטייה לעיוות צורת הקרנית בשל כלזיון קטן.
סיבוכים כולל היפופיגמנטציה  עלולים להתרחש עם הזרקת סטרואידים.
חזרת הכלזיון באותו אזור עשוי לפעמים להיות סימפטום לקרצינומה של תאי חלב, אם כי רק לעיתים נדירות.
לפעמים, כמוצא אחרון, הניתוח מבוצע. העפעף מוזרק עם הרדמה מקומית, שמים על העפעף מלחציים, ולאחר מכן העפעף מתהפך. מבצעים חתך בחלק הפנימי של העפעף, והכלזיון מנוקז ומגורד עם מגרד . הצלקת בחלק העליון של העפעף יכולה לגרום לאי נוחות אצל חלק מהחולים אשר מרגישים את הצלקת כשממצמצים. כאשר ניתוחים הם פולשניים, ומזיקים לרקמות בריאות (למשל, משאיר מאחוריהם צלקת ברקמה או אפילו גורמים לבלפריטיס), בהינתן אפשרויות אחרות, טיפול פחות פולשני הוא תמיד מועדף. באופן דומה, הכלזיון עלול לחזור על עצמו כאשר לעין יש נטייה לכך, והתערבות כירורגית כל פעם אינה אפשרית. לכן הניתוח צריך להיחשב רק כמוצא אחרון, ולהיות מבוצע כמה שפחות כ־5% מכל חולי הכלזיון.
חסימת בלוטות מייבומיאן עשוי להיות מטופל גם עם מגבות חמות, אשר מרככות את השמנים שעל הבלוטה.
חבורה סופיתית
במתמטיקה, ובמיוחד בתורת החבורות, חבורה סופיתית (sofic; נהוג לכנות בעברית 'סופית' במלעיל) היא חבורה שניתנת לקירוב על ידי חבורות סופיות בצורה מסוימת. המושג הוגדר לראשונה על ידי מיכאיל גרומוב ובנימין וייס. מקור השם (שהוצע על ידי וייס) בשם התואר העברי 'סופי'.
כמעט הומומורפיזמים
תהי S_n החבורה הסימטרית על n עצמים. נגדיר מרחק המינג בין תמורות בתור.
תהי G חבורה ותהי תת-קבוצה סופית. יהי ; פונקציה היא -כמעט הומומורפיזם אם מתקיים:
כעת, G סופיתית אם לכל תת-קבוצה סופית ולכל  ישנו -כמעט הומומורפיזם.
מחלקות קשורות של חבורות
לא ידוע האם קיימת חבורה שאינה סופיתית. בפרט, לא ידוע האם חבורת תומפסון F היא סופיתית, והאם חבורת ברנסייד B(n,p) חופשית (עבור n,p גדולים דיים) סופיתית.
אוטומטים תאיים וסרג'נקטיביות
אוטומט תאי מעל חבורה G הוא פונקציה (כאשר A אלפבית סופי) שהיא רציפה (ביחס לטופולוגיית המכפלה, והטופולוגיה הדיסקרטית של A) ואקוויוריאנטית לפעולת G, היינו,  כאשר G פועלת על אוטמט תאי באמצעות הזזת האינדקסים. חבורה היא סרג'נקטיבית אם כל אוטומט תאי מעליה שהוא חד-חד-ערכי, הוא גם על. מושג זה הוגדר על ידי גוטשלק, ששיער כי כל חבורה היא סרג'נקטיבית; גרומוב ווייס הוכיחו כי חבורה סופיתית היא סרג'נקטיבית, ולפיכך דוגמה נגדית להשערת גוטשלק תהווה בפרט חבורה לא סופיתית.
אלגברת החבורה וסופיות ישרה
נאמר כי חוג הוא סופי ישר (directly finite), או סופי-דדקינד, אם כל שני איברים בו המקיימים xy=1 מקיימים גם yx=1. קפלנסקי שיער כי אלגברת החבורה של כל חבורה היא סופית ישרה. אלק וסבו הוכיחו את השערת קפלנסקי לחבורות סופיתיות ומכאן שאלגברות החבורה של חבורות סופיתיות הן stably finite.
וריאציות על סופיתיות
חבורה היא סופיתית חלשה אם היא משוכנת בעל-מכפלה מטרית (בדומה לבנייה שתוארה לעיל עבור מרחק המינג על חבורות תמורות) של אוסף כלשהו של חבורות סופיות עם מטריקות בי-אינווריאנטיות.
חבורה היא סופיתית ליניארית אם היא משוכנת בעל-מכפלה מטרית של חבורות מטריצות GL_n(F) כאשר את מקומו של מרחק המינג תופסת הדרגה המנורמלת:. כל חבורה סופיתית היא סופיתית ליניארית, וכל חבורה סופיתית ליניארית היא סופיתית חלשה ; דוגמות נגדיות בכיוונים ההפוכים אינן ידועות. ההגדרה האחרונה מזמינה הגדרה אנלוגית של אלגברה סופיתית ליניארית, ואמנם, חבורה היא סופיתית ליניארית אם ורק אם אלגברת החבורה שלה היא סופיתית ליניארית.
חבורה נקראת היפרלינארית אם היא משוכנת בעל-מכפלה מטרית של חבורות אוניטריות, המצוידות במטריקת הילברט-שמידט המנורמלת:. כל חבורה סופיתית היא היפרלינארית.
קיימות חבורות שלא משוכנות בעל-מכפלה מטרית של חבורות אוניטריות כאשר מציידים את החבורות האוניטריות במטריקת הילברט-שמידט לא מנורמלת (נקראת גם מטריקת פרובניוס):.
אורי זוהר
הרב אורי זוהר הלוי (שם לידה: אורי דז'אדק; 4 בנובמבר 1935, ח' בחשוון ה'תרצ"ו – 2 ביוני 2022, ג' בסיוון ה'תשפ"ב) היה, עד חזרתו בתשובה בסוף שנות השבעים, שחקן, קומיקאי, סטנדאפיסט, תסריטאי ובמאי קולנוע ישראלי בולט. מאז חזרתו בתשובה, הקדיש את חייו ללימוד תורה ולמסירת שיעורי תורה והרצאות.
כשנה לפני שהחל בתהליך חזרה בתשובה הוחלט להעניק לו את פרס ישראל, אך הוא סירב לקבלו בהפגנת אי-סולידריות עם הממסד.
ביוגרפיה
אורי זוהר נולד בתל אביב לאשר מנדל וגולדה ג'אדק, שעלו לישראל מפולין שנתיים טרם לידתו. בעת שירותו בצה"ל באמצע שנות ה-50, תקף קצין ונשפט למחבוש. בעת ישיבתו בכלא הצבאי, הכיר אותו ארי הרצברג, מפקד להקת הנח"ל, וצירפו ללהקה. זוהר שירת בלהקה יחד עם חיים טופול ואברהם הפנר, שותפיו לעתיד בעשייה בתחום הקולנוע.
נמנה עם יוצאי הלהקה שהקימו את להקת "בצל ירוק" שזכתה להצלחה כבר מתוכניתה הראשונה, "כביסת הרש" (1958). בשנת 1960, לאחר חמש תוכניות, התפרקה הלהקה. לאחר מכן שיתף פעולה עם שייקה אופיר במספר מערכונים, כמו "יוסק'ה ברגר התעשר" ו"תקרית גבול".
בסוף שנות ה-50 הקים עם אברהם דשא (פשנל) את משרד ההפקות "התיאטרון העממי". בשנים 1961–1962 השתתף במופעים המוזיקליים "משלי ערב" ו"תל אביב הקטנה", שהועלו במועדון החמאם ביפו. הוא החל לשדר תוכניות הגיגים ברדיו, העלה תוכניות יחיד (הוא נהג לאלתר על הבמה ונחשב מראשוני הסטנדאפיסטים בישראל), ועם הקמת הטלוויזיה הישראלית החל להנחות וליצור תוכניות טלוויזיה, סדרת תוכניות הראיונות והבידור "ברוכים הבאים" ,ואחר כך 4 תוכניות "לול".בהן שיחק וגם ביים. ולאחר מכן הנחה את השעשועון הישראלי הראשון בטלוויזיה הישראלית "זה הסוד שלי". בנוסף הנחה אירועים שונים, בהם טקסי "מלכת היופי" ואירוע הניצחון של מכבי תל אביב ב-1977. היה פעיל באת"ר – אזרחים תומכי רבין.
בשנת 1976 שיחק בתיאטרון חיפה בהצגה "הנבחרים" מאת יעקב שבתאי בבימויו של עודד קוטלר.
עד שנת 1977, השנה בה החל בתהליך חזרה בתשובה, היה זוהר שחקן ובדרן מבוקש.
קריירת בימוי ומשחק
זוהר הרבה לביים סרטים עלילתיים, סרטוני פרסומת וכן סרטים באורך מלא שבהם גם השתתף. בסרט "עץ או פלסטיין" (1962) שיתף פעולה עם איש הקולנוע נתן אקסלרוד והבמאי יואל זילברג. הסרט, בקריינותו של חיים טופול, התבסס על "יומן כרמל" של אקסלרוד, ותיאר את חיי היישוב בארץ ישראל מתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 עד קום המדינה. סרטו העלילתי הראשון היה "חור בלבנה" משנת 1964.
בשנת 1966 ניסה להעלות ערב כוכבים בראשותו. התוכנית נכשלה באופן חרוץ, הקהל החל לצעוק בוז ודן בן אמוץ עלה להרגיע את הרוחות. לאחר התוכנית הכריז זוהר במסיבת עיתונאים שהוא פורש מהבמה ומתרכז בקולנוע. לאחר מכן באו הסרטים "מוישה ונטילטור" (1966). בשנת 1970 נבחר לביים את ההפקה הבינלאומית הגדולה "בלומפילד", אך פוטר לאחר כמה ימים עקב מחלוקות עזות עם כוכב הסרט ריצ'רד האריס. סרטו "שלושה ימים וילד" שיצא בשנת 1967 על-פי הנובלה של אברהם ב. יהושע, הביא לו ביקורות מעולות, וזיכה את עודד קוטלר בפרס השחקן בפסטיבל קאן. בשנים שאחרי, ביים זוהר את הסרטים "השכונה שלנו", "כל ממזר מלך", "התרוממות" ו"התרנגול". זוהר שיחק בסרט "קוראים לי שמיל" משנת 1973, בבמויו של ג'ורג' עובדיה.
בסוף שנות ה-60 אספו סביבם זוהר וחברו אריק איינשטיין מספר אמנים ואנשי בוהמה, לחבורה שנקראה "חבורת לול". הוא ביים את הטרילוגיה "מציצים", "עיניים גדולות" ו"הצילו את המציל" על הווי החוף הנהנתני של תל אביב שאפיין את חבורת "לול" (את האחרון ביים כשהוא כבר חבוש כיפה). את הסרט "עיניים גדולות", שנכתב לפי תסריטו של הסופר יעקב שבתאי, יצר זוהר כביקורת עצמית על חייו, שם שיחק לצד אשתו השנייה אליה שוסטר. מערכוני התוכניות עם "חבורת לול", אותם כתב זוהר יחד עם אנשי החבורה, הפכו עם הזמן לקלאסיקות של הבידור הישראלי, כגון "חידון התנ"ך", ממנו נבעו מטבעות לשון כגון: "גֶּפֶן במובן גָּפֶן", "זמנך עבר!", "צ'מעתי אותך!", "מה הוא קופץ?" ו"הנבחן הבא!". קטע קלאסי אחר הוא "לה מרמור, מאת פרלש", בו במקום משחק כדורגל משודרת בטלוויזיה האופרה "לה מרמור". כתגובה, זוהר שובר את המקלט וזועק: "למה, למה, הרי שילמנו את האגרה!". במערכון מפורסם אחר, מגלמים זוהר ואיינשטיין דמויות טיפוסיות של עולים חדשים המגיעים ארצה וסופגים עלבונות מצד העולים שקדמו להם.
בשנת 1976 הוחלט להעניק לזוהר את פרס ישראל בתחום הקולנוע, אך הוא סירב לקבלו בהפגנת אי-סולידריות עם הממסד.
בשנת 2012 נערכה בסינמטק הצרפתי בפריז רטרוספקטיבה מקיפה לסרטי אורי זוהר שאצר חוקר הקולנוע אריאל שוייצר. ברטרוספקטיבה נכלל הסרט הקומי על חילופי זוגות "התרוממות", בכיכובם של חברי הגשש החיוור, שקיבלו את הזכויות על הסרט לאחר מותו של המפיק פשנל. הם אסרו על הקרנת הסרט, לדברי שייקה לוי הוא "נעשה בתקופת ההיפים בארץ, והם לא אוהבים את השתתפותם בו". בשנת 2013 ערך שוייצר רטרוספקטיבה מקיפה לקולנוע של זוהר שכללה עשרים ושלושה סרטים (כולל פרויקטים שבהם היה מעורב וסרטיו כשחקן), בסינמטקים של תל אביב, ירושלים וחיפה ובמסגרת פסטיבל קולנוע דרום.
חזרתו בתשובה
זוהר החל בתהליך של חזרה בתשובה בעקבות פגישה עם הרב יצחק שלמה זילברמן (באירוע שמחה בירושלים של אריה יצחק שחזר בתשובה כמה שנים קודם לכן). הרב זילברמן אמר לו שיוכל להוכיח לו שהתורה אמת:.
את תהליך השינוי שעבר זוהר ניתן היה לחוש בשידוריו בתוכנית הרדיו "ציפורי לילה" בגלי צה"ל, שבה ניהל שיחות עם מאזינים בנושאי דת. כשהתראיין בתוכנית בראשית תהליך התשובה שלו, הסביר:.
בסוף התהליך, ב-9 באוגוסט 1977 הופיע זוהר בתוכנית הטלוויזיה שהגיש, "זה הסוד שלי", כשהוא חובש כיפה ומחולצתו גלויות ציציות. בשנת 1977 פרש זוהר סופית מעולם הבידור. הוא נכנס ללמוד בישיבת אור שמח, ולאחר מכן למד גם בישיבת אדרת אליהו של הרב זילברמן ואף העביר בה שיעורים.
חזרתו בתשובה של זוהר זכתה לתהודה בקרב הציבור בישראל, בשל פרסומו הרב קודם לכן. סדרת הטלוויזיה "לוויתן בחוף שרתון", בכיכובו של אסי דיין, עוסקת בבוהמיין חוזר בתשובה, בהשראת זוהר. הסופר הרב בנציון פירר גולל את סיפור חזרתו בתשובה בספר "אורי חוזר בתשובה". גם שירו של אריק איינשטיין משנת 1984, "הוא חזר בתשובה", נתפש בציבור כביטוי לצערו על שחברו, אורי זוהר, התרחק ממנו ומצא את מקומו בעולם אחר. באוקטובר 2018, עלה לאקרנים הסרט הדוקומנטרי "אורי זוהר חוזר" ששודר בערוץ 8 ב-HOT.
גם לאחר חזרתו בתשובה, ניסיונו הקולנועי של זוהר בא לידי ביטוי בבימוי תשדירי הבחירות של מפלגת ש"ס בבחירות 1988. בשלהי שנות ה-90 הגיש תוכנית בידור ואירוח, בערוץ הראשון של רשות השידור.
הרב זוהר הנחה חוזרים בתשובה ואף הקים את ארגון "מענה" לשם כך. הוא הרצה והקליט תשדירים בנושאי חזרה בתשובה, המושמעים בטלפון. בדרשותיו דיבר בחריפות כנגד התרבות החילונית. את תהליך חזרתו בתשובה תיאר בספרון "ובחרת בחיים" (יצא אחר כך גם בשם "לא נתנו צ'אנס"). הוא הנחה תוכנית רדיו שבועית ברדיו ירושלים ורדיו דרום, והגיש תוכניות טלוויזיה בערוץ "הידברות". כשנשאל על היחס שלו לחייו הקודמים - אמר שזכרונותיו הם כמו אדם מבוגר הזוכר את עצמו משחק משחקי ילדים בילדותו: זה היה טוב ומתוק, אבל חסר משמעות ותכלית, בשונה מחייו הבוגרים.
הרב זוהר עמד בראש המערכת של ארגון "לב לאחים", הפועל לרישום ילדים מבתים מסורתיים לבתי ספר חרדיים. עד כניסתו של אריה דרעי לכלא קיימו הוא וזוהר שידורים משותפים למטרה זו.
חיים אישיים
מאוחר יותר נשא את אליה שוסטר, שחקנית, ששיחקה בסרט "עיניים גדולות", אותו ביים. אחותה של אליה, סנונית, היא אלמנתו של איקא ישראלי.
לזוג, שהתגורר עם נישואיהם ביפו, ולאחר חזרתם בתשובה עברו לירושלים, היו שבעה ילדים. שני בניו הבוגרים, אפרים פישל ושלום, התחתנו עם בנותיהם של אלונה ואריק איינשטיין, שירי ויסמין, ואף הן חזרו בתשובה עם אמן. חתונתם של אפרים פישל ושירי תועדה ב-1985 בסרטו הקצר של רנן שור, "חתונה בירושלים". איתמר, בן נוסף של זוהר, שיצא בשאלה, יזם בשנת 2004 את הסדרה "מציצים פנימה"- סדרה בשלושה חלקים שבה איתמר בוחן את שני העולמות שבהם היה אביו, ומנהלים ויכוחים בענייני אמונה, ערכים ופיוס בין חרדים וחילונים, לאחר מספר שנים חזר איתמר בתשובה. הסדרה צולמה בביתם בירושלים, וכן באתרים שבהם התגורר ויצר זוהר בתל אביב. בן נוסף, בצלאל, ניהל את מוסדות מגדל אור של הרב יצחק דוד גרוסמן. הבן הקטן, דוד, הוא חבר מועצת עיריית ירושלים מטעם מפלגת דגל התורה. על בתו היחידה של זוהר, אחינועם, נכתב השיר "אחינועם לא יודעת", שנכלל באלבומו של אריק איינשטיין "פוזי".
הרב אורי זוהר נפטר ב-2 ביוני 2022, בגיל 86, לאחר שלקה בליבו בביתו בשכונת רוממה בירושלים. מסע ההלוויה יצא מהבית בו התגורר, בליווי מנחמים רבים. הוא נטמן בהר המנוחות בגבעת שאול בירושלים.
קישורים חיצוניים
על פעילות כבדרן וכאיש קולנוע:
על חזרתו בתשובה:
יוסף שרינסקי
יוסף אנדז'יי שרינסקי (בפולנית: Józef Andrzej Szeryński וגם Josef Szynkman; 8 בנובמבר 1893 או 1892 – 24 בינואר 1943) היה קולונל במשטרה בפולין בין מלחמות העולם, מפקח מחוז לובלין ולאחר מכן - במהלך מלחמת העולם השנייה - מפקד שירות הסדר היהודי בוורשה בהמלצת אדם צ'רניאקוב.
הוא נעצר על ידי הגסטפו ב-1 במאי 1942 בגין הברחת פרוות מגטו ורשה לשם הפקת רווחים כספיים אישיים. הוא שוחרר בתנאי שיוביל את פעולת הגירוש למחנה ההשמדה טרבלינקה ביולי 1942. בחודש שלאחר מכן ניסתה המחתרת היהודית להתנקש בחייו, ללא הצלחה. הוא נשאר בראש ההנהגה של שירות הסדר היהודי בגטו עד סוף האקציה הגדולה שגבתה את חייהם של למעלה מרבע מיליון אסירי הגטו - גברים, נשים וילדים. שרינסקי התאבד מיד לאחר גל הגירושים הבא, בינואר 1943.
ביוגרפיה
יוזף שינקמן (Szynkman; לעיתים קרובות כתוב בכתיב שגוי "שנקמן"; Szenkman) נולד למשפחה יהודית. הוא שינה את שמו לשרינסקי בשנות ה-20 של המאה ה-20, הצטרף למשטרה הפולנית והגיע לדרגת אלוף-משנה (קולונל). במהרה פיתח אוטואנטישמיות, במסגרתה תייג יהודים כ"חיות" ו"פרות". לאחר הפלישה הגרמנית לפולין נעצר לזמן קצר על ידי הגרמנים. לאחר שחרורו עבר שרינסקי מלובלין לוורשה עם משפחתו והתיישב בגטו ורשה. ב-9 בנובמבר 1940 הפקיד אדם צ'רניאקוב בידי שרינסקי את ארגון שירות הסדר היהודי בשיתוף פעולה עם הגרמנים. שירות הסדר בפיקודו של שרינסקי היה אחראי לרדיפת תושבי הגטו והשתתף בחיפושים ובמעצרים ובאיסוף המגורשים באומשלגפלץ לפני שנשלחו אלה למחנות ההשמדה.
פלזמה (מצב צבירה)
פלזמה או פלסמה (מיוונית עתיקה: πλάσμα, דבר המשנה צורה) היא אחד ממצבי הצבירה של החומר (בדומה למוצק, נוזל וגז). ההבדל בינו לבין מצבי הצבירה האחרים הוא שבנוסף לאטומים נייטרלים (כלומר שמספר האלקטרונים הקשורים לכל גרעין הוא כמספר הפרוטונים בגרעין), חומר במצב פלזמה מכיל חלקיקים טעונים חשמלית חופשיים, כמו אלקטרונים, פרוטונים ויונים חופשיים (מאטומים או מולקולות), המושפעים בצורה חזקה משדות אלקטרומגנטיים.
יוסף שרינסקי
ביוגרפיה
כמפקד המשטרה היהודית, היה שרינסקי תושב בעל זכויות יתר בגטו ואף היה פטור מהדרישה לענוד סרט זרוע עם מגן דוד. הוא נחשב בעיני רבים בגטו כמושחת שעוסק בפעילות בשוק השחור. ב-1 במאי 1942 עצרו הגרמנים את שרינסקי והאשימו אותו בגנבת מעילי פרווה שהוחרמו מאוכלוסיית הגטו. סגנו יעקב לייקין תפס את מקומו באופן זמני כמפקד המשטרה היהודית. עם זאת, שרינסקי שוחרר ב־26 ביולי 1942, כשהגרמנים הבינו שהם זקוקים לשירותיו כדי לארגן את הגירושים רחבי ההיקף של יהודי הגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה, גירוש שבוצע בין 23 ביולי ל-21 בספטמבר 1942.
פלזמה (מצב צבירה)
כתוצאה מהימצאותם של נושאי מטען חופשיים, הפלזמה מוליכה זרם חשמלי ומושפעת משדות חשמליים ומשדות מגנטיים. במקרים רבים, תנועת חלקיקי הפלזמה עצמם היא שיוצרת את השדה האלקטרומגנטי, והאינטראקציה בין חלקיקי הפלזמה והשדה האלקטרומגנטי מולידה מגוון של תופעות שאינן מתרחשות במצבי הצבירה האחרים. תכונות אלו הן המבחינות בין פלזמה ובין גז, שכן בשני המצבים לחומר יש צורה ונפח המוגדרים על ידי הכלי שבו הוא נמצא, אולם גז הוא לרוב נייטרלי מבחינה חשמלית ואינו מושפע משדות אלקטרומגנטיים.
משה בן-בסט
משה (מוש) בן בסט (נולד ב-3 באוגוסט 1967) הוא עורך, במאי, זמר ושחקן ישראלי.
פלזמה (מצב צבירה)
סך כל המטען החשמלי בפלזמה קרוב לאפס, מצב המכונה "קוואזי־נייטרליות", אולם ייתכנו תופעות מורכבות בהן יימצאו בפלזמה אזורים בעלי מטען חיובי או שלילי, למשל שכבות כפולות או אלומות חלקיקים, ואף מצב המכונה פלזמה לא־נייטרלית.
יוסף שרינסקי
ביוגרפיה
ב-18 בינואר 1943 נכנסו כוחות גרמנים לגטו כדי לבצע פעולת גירוש מסיבית נוספת. באפריל החלו בפעולה שמטרתה הייתה לשלוח את כל תושבי הגטו שנותרו עד אז בחיים למחנות השמדה ועבודה. ימים ספורים לאחר חידוש הגירושים התאבד שרינסקי באמצעות בליעת ציאניד.
משה בן-בסט
ביוגרפיה
בן-בסט נולד בתל אביב. את שירותו בצה"ל עשה בלהקת פיקוד הצפון (יחד עם אחינועם ניני, מירי נבו, איילת זורר, מיכל צפיר ודני שטג).
פלזמה (מצב צבירה)
הפלזמה אינה נפוצה במיוחד בכוכבי לכת בכלל ובכדור הארץ בפרט, אולם למעשה מהווה את רובו המכריע של החומר הנראה (כלומר, שאינו אפל) ביקום. מספר רב של אובייקטים אסטרופיזיקליים נמצאים במצב פלזמה, למשל כוכבים, תווך בין־פלנטרי, תווך בין־כוכבי, ערפיליות, ותווך בין־גלקטי. בכדור הארץ ניתן להבחין בפלזמה בלהבות חמות, בברקים, בזוהר הקוטב, ובשכבות העליונות של האטמוספירה, כמו היונוספירה והפלזמוספירה.
משה בן-בסט
ביוגרפיה
בקדם-אירוויזיון 1989 הופיע יחד עם שני חבריו מלהקת פיקוד צפון כזמר ליווי לשירו של אבי דור, "מביט מהצד".
פלזמה (מצב צבירה)
לפלזמה שימושים תעשייתיים וטכנולוגיים רבים, למשל כמקור אור בצגי פלזמה ובנורות פלואורסצנטיות, או במהלך איכול יבש בתהליך ייצור מוליכים למחצה. פיזיקת הפלזמה היא כלי מרכזי במחקר באסטרופיזיקה, באנרגיה גרעינית, ובמרוץ להשגת היתוך גרעיני מבוקר (למשל במתקני טוקמאק ו־Z-Pinch).
משה בן-בסט
ביוגרפיה
בשנים 1992 ועד 1999 גילם את את עידו מרקוביץ בסדרות הטלוויזיה "עניין של זמן", ובסדרת ההמשך 20 פלוס, וכן בתיאטרון (במחזות כמו "משחקים בחצר האחורית").
פלזמה (מצב צבירה)
הגדרה
פלזמה מוגדרת כחומר המכיל חלקיקים לא־קשורים בעלי מטען חשמלי חיובי ושלילי כך שסך כל המטען הוא בקירוב אפס. הגדרה מדויקת יותר דורשת את קיומם של שלושה קריטריונים:
משה בן-בסט
ביוגרפיה
בשנת 1995 בן-בסט השתתף בקלטות הילדים "סבתא בישלה דייסה".
בשנת 2011 הוציא אלבום מוזקלי, ובו השיר המוכר באלבום "אני רוצה".
פלזמה (מצב צבירה)
טווחי מאפיינים
המאפיינים של הפלזמה נמצאים בטווח עצום, המקיף סדרי גודל רבים. הטבלה הבאה מציגה סיכום של מאפיינים שונים עבור פלזמה סטנדרטית, ללא התייחסות לסוגים אקזוטיים כמו פלזמת קווארקים־גלואונים, למשל.
רכבת הזהב הנאצית
רכבת הזהב הנאצית הייתה, על פי המסופר, רכבת משוריינת גרמנית שנקברה בשלזיה התחתית ליד העיר ולבז'יך בינואר 1945 לקראת סוף מלחמת העולם השנייה. כיום שייך האזור לפולין.
הרכבת הכילה זהב, יצירות אמנות, כלי נשק וחפצי ערך אחרים. על פי אגדה מקומית, הרכבת יצאה מורוצלב עמוסה בזהב ואוצרות אחרים. נכנסה למנהרה מתחת להרי הינשוף שהייתה חלק מפרויקט ענק ליד ולבז'יך ונקברה שם עם תכולה של 300 טונות של זהב, תכשיטים, כלי נשק, ויצירות אמנות.
פלזמה (מצב צבירה)
טמפרטורה
טמפרטורת הפלזמה נמדדת במעלות קלווין או באלקטרון וולט, והיא מדד לאנרגיה התרמית הקינטית לחלקיק. טמפרטורות גבוהות יחסית נחוצות כדי לשמור על דרגת היינון, ובטמפרטורות נמוכות האלקטרונים יחזרו למצבים קשורים סביב האטומים והפלזמה תהפוך לגז (תהליך זה נקרא רקומבינציה). הקשר בין דרגת היינון והטמפרטורה ניתן על ידי משוואת היינון של סאהא.
רכבת הזהב הנאצית
בעידן הקומוניסטי של פולין, ערך הצבא הפולני חיפושים נרחבים אחר הרכבת אך ללא תוצאות.
משה בן-בסט
ביוגרפיה
במשך שבע שנים שימש כמנהל הקריאטיבי ב-HOT, והחל משנת 2006, הוא עורך ובמאי הבית במחלקת הפרומו של רשת, זכיינית ערוץ 2 בעבר ובעלת ערוץ 13 בהווה.
חיים אישיים
בן בסט נשוי ואב לשלושה ילדים.
השתתפות בטלוויזיה
בשנת 1995 השתתף בקלטת הילדים "סבתא בישלה דייסה", לצד ליא קניג.
רכבת הזהב הנאצית
גילוי אפשרי ב-2015
באוגוסט 2015 פנו שני אנשים, פולני וגרמני, באמצעות עורך דין לרשויות הפולניות בטענה כי מצאו את הרכבת והם דורשים 10% מהרכוש כתמורה לגילוי מיקומה המדויק, לאחר זמן קצר, הודיע סגן שר התרבות הפולני כי בדיקת מכ"ם חודר קרקע אישרה בהסתברות של 99 אחוזים שרכבת של 100 מטר אורך נמצאה בתוך מנהרה בהרים. אולם בתחילת ספטמבר אמר נגיד הבנק של פולין כי "הדיווח על רכבת הזהב הנאצית הוא מתיחה, לא יותר".
פלזמה (מצב צבירה)
פלזמה תרמית ושאינה תרמית
על פי הפרשי הטמפרטורות בין האלקטרונים, היונים והאטומים, אפשר לסווג פלזמה כ"תרמית" או כ"לא תרמית". בפלזמה תרמית טמפרטורות האלקטרונים והחלקיקים הכבדים יותר (יונים ואטומים) שוות, כלומר הם בשיווי־משקל תרמי זה עם זה. בפלזמה לא תרמית טמפרטורת האלקטרונים שונה מטמפרטורת היונים והאטומים.
לעיתים, פלזמה מכונה "חמה" אם דרגת היינון שלה גבוהה, ו"קרה" אם רק חלק קטן (למשל 1%) מהחלקיקים מיוננים, אולם יש לזכור כי קיימות הגדרות נוספות. גם בפלזמה המוגדרת "קרה", טמפרטורת האלקטרונים מגיעה לרוב לאלפי מעלות קלווין.
פוטנציאל חשמלי
כאמור, לפלזמה מוליכות חשמלית גבוהה, ולכן לפוטנציאל החשמלי השפעה ניכרת על התנהגותה. הפוטנציאל החשמלי המתקיים בתווך שבין חלקיקים טעונים, ללא תלות בשאלה כיצד ניתן למדוד אותו, מכונה פוטנציאל הפלזמה או פוטנציאל התווך. בהחדרת אלקטרודה לפלזמה, הפוטנציאל החשמלי המדוד יהיה לרוב נמוך משמעותית מפוטנציאל הפלזמה, כתוצאה מסיכוך דביי. מסיבה זו, לא ניתן לחשב את הפוטנציאל החשמלי והשדה החשמלי בפלזמה על ידי מציאת סך כל צפיפות המטען. בהנחה שהאלקטרונים מקיימים את התפלגות בולצמן: כאשר n_e צפיפות האלקטרונים, e מטען האלקטרון, \Phi הפוטנציאל החשמלי, k_B קבוע בולצמן, ו־T_e טמפרטורת האלקטרונים. על ידי גזירה לפי הפוטנציאל ניתן לקבל את עצמת השדה החשמלי כתלות בצפיפות:
משה בן-בסט
השתתפות בטלוויזיה
בשנים 1998–1999 שיחק בסדרה "20 פלוס", ספין אוף של "עניין של זמן", לצד שי קפון ושירה גפן.
פלזמה (מצב צבירה)
מגנטיות
פלזמה בה השדה המגנטי חזק דיו על־מנת להשפיע על תנועתם של החלקיקים הטעונים מכונה ממוגנטת. קריטריון כמותי מקובל לכך הוא שאלקטרון ישלים לפחות סיבוב אחד כתוצאה מהשדה המגנטי בטרם יתנגש בחלקיק אחר, כלומר ωce/ve > 1, כאשר ωce היא תדירות הגירו של האלקטרון, ו־νe קצב התנגשויות האלקטרון (ראו פרמטרים של פלזמה להגדרות המשתנים). במקרים רבים, האלקטרונים בפלזמה ממוגנטים בעוד שהיונים אינם, דבר הנובע מתנועתם המהירה של האלקטרונים ביחס ליונים. פלזמה ממוגנטת היא אנאיזוטרופית, מכיוון שהשדה המגנטי מפר את הסימטריה המרחבית ולפלזמה תכונות שונות בכיוון מקביל לשדה ובכיוון ניצב לו.
משה בן-בסט
השתתפות בטלוויזיה
בשנת 2012 חזר לגלם את דמותו של עידו מרקוביץ' בסדרה עניין של זמן (ספין-אוף), לצד שי קפון, דנה ברגר, אסתר ירושלמי ושרון חזיז.
פלזמה (מצב צבירה)
השוואה בין מצבי פלזמה וגז
פלזמה מכונה לעיתים מצב הצבירה הרביעי של החומר, בנוסף למוצק, נוזל וגז. בדומה לגז, לחומר במצב פלזמה אין נפח וצורה מוגדרים, אולם קיימים הבדלים רבים בין שני המצבים, ביניהם:
היסטוריה
הפלזמה זוהתה לראשונה בשפופרת קרוקס, ואופיינה על ידי ויליאם קרוקס בשנת 1879. טבעו של החומר שבשפופרת קרוקס, הדומה באופייה לשפופרת קתודית, זוהה לאחר מכן על ידי הפיזיקאי הבריטי ג'יי ג'יי תומסון בשנת 1897. השם "פלזמה" הוטבע על ידי אירווינג לאנגמיור בשנת 1928, ייתכן ובשל העובדה שהפלזמה קיבלה את צורתה של השפופרת, בדומה לנוזל הפלזמה בדם.
סוגי פלזמה
כאמור, רובו המכריע של החומר שאינו אפל ביקום נמצא במצב פלזמה, אולם בחיי היומיום איננו נתקלים בפלזמה לעיתים קרובות. הפלזמה שכיחה מאוד באובייקטים אסטרופיזקליים בחלל, וקיימת גם במקומות שונים על־פני כדור הארץ. לפלזמה שימושים תעשייתיים, טכנולוגיים ואף רפואיים רבים.
תופעות מורכבות בפלזמה
הפלזמה היא מערכת מורכבת ולכן על אף שהמשוואות המתארות את הפלזמה פשוטות יחסית, הפלזמה מציגה מגוון רחב של תופעות שאינן מתקיימות במצבי הצבירה האחרים. רבות מהתופעות האלו נצפו ונחקרו לראשונה במעבדה, ולאחר מכן נצפו במקומות אחרים בטבע. להלן מספר דוגמאות לתופעות מורכבות בפלזמה.
פילמנטציה
פילמנטציה היא היווצרות מבנים דמויי חוט או מיתר (פילמנטים), הנצפית בסוגים שונים של פלזמה, כמו זוהר הקוטב, ברק, כדור פלזמה, קשת חשמלית, התפרצות סולרית ושארית סופרנובה. לעיתים תופעות אלו קשורות לאזורים בעלי צפיפות זרם גבוהה, והאינטראקציה עם השדה המגנטי עשויה ליצור מבנה המכונה חבל מגנטי או זרם בירקלנד. פילמנטציה עשויה להתרחש גם כתוצאה מפריצה חשמלית.
דוגמה נוספת לפילמנטציה מסוג אחר היא המיקוד העצמי של אלומת לייזר עצמתית. בהספקים גבוהים, החלק הלא־ליניארי במקדם השבירה הופך לחשוב ומביא למקדם שבירה גבוה יותר במרכז האלומה, היכן שהעצמה גבוהה יותר מאשר בשפה, וגורם למשוב הממקד את האלומה עוד יותר. האלומה הממוקדת יוצרת פלזמה, לה מקדם שבירה נמוך מ־1, הגורמת לפיזור של האלומה. יחסי הגומלין בין מקדם השבירה הממקד והפלזמה המפזרת מביא ליצירת פילמנט שעשוי להיות בטווח אורכים שבין מילימטרים וקילומטרים.
גלי הלם או שכבות כפולות
תכונות הפלזמה משתנות בתלילות (בטווח של מספר אורכי דביי) לאורך משטח דו־ממדי בהימצאות גל הלם (בתנועה) או שכבה כפולה (במנוחה). בשכבות כפולות מתקיימת הפרדת־מטען מקומית, הגורמת להפרש פוטנציאל גדול על־פני השכבה, אבל לא מייצרת שדה חשמלי מחוץ לשכבה. שכבות כפולות מפרידות בין אזורים סמוכים בפלזמה להם תכונות פיזיקליות שונות, והן נמצאות בפלזמה בה זורם זרם חשמלי.
שדות ומעגלים חשמליים
תנאי הקוואזי־נייטרליות של הפלזמה דורש כי זרמים חשמליים בפלזמה יסגרו מעגלים חשמליים בתוך הפלזמה. מעגלים אלו מקיימים את חוקי קירכהוף ולהם התנגדות והשראות. יש להתייחס למעגלים אלו כמערכות מצומדות בחוזקה, כאשר ההתנהגות בכל אזור בפלזמה מושפעת מהמעגל החשמלי כולו. הצימוד החזק והלא־ליניאריות הם שמולידים את ההתנהגות המורכבת. מעגלים חשמליים בפלזמה אוגרים אנרגיה השראתית (מגנטית), וכאשר יציבות המעגל מתערערת, למשל כתוצאה מאי־יציבות בפלזמה, האנרגיה משתחררת וגורמת לחימום או האצה של חלקיקים בפלזמה. זהו ההסבר המקובל לחימום המתרחש בעטרת השמש.
מהירות יינון קריטית
מהירות היינון הקריטית היא המהירות היחסית בין פלזמה מיוננת וגז נייטרלי, אשר מעליה יתרחש תהליך יינון כתוצאה מהאנרגיה הקינטית. המהירות הקריטית מתקבלת כאשר האנרגיה הקינטית היחסית משתווה לאנרגיית היינון, כלומר, כאשר הוא פוטנציאל היינון, m המסה, ו־v המהירות היחסית.
פלזמה אולטרה־קרה
פלזמה אולטרה־קרה נוצרת במלכודת מגנטו־אופטית, בה נעשה שימוש בקירור באמצעות לייזרים על־מנת ללכוד אטומים נייטרלים בטמפרטורה של מספר מיקרו־קלווין, ולייזר נוסף מיינן את האטומים על ידי הענקת אנרגיית היינון המינימלית לאלקטרונים החיצוניים.
פלזמה לא־נייטרלית
פלזמה לא־נייטרלית היא פלזמה שבה סך המטען החשמלי איננו אפס, כך שלשדה החשמלי הנוצר כתוצאה מהחלקיקים הטעונים תפקיד חשוב, ולעיתים אף דומיננטי, בדינמיקת הפלזמה. ניתן אף ליצור פלזמה מחלקיקים מסוג אחד, כך שלכך החלקיקים מטען זהה. דוגמאות ניתן למצוא באלומת חלקיקים, מלכודת פנינג ועוד.
הוגו צ'רגה
הוגו צ'רגה (במקור הניג, בהונגרית: Csergő Hugó; בודפשט, 18 בינואר 1877 – מחנה ריכוז זקסנהאוזן, 1 בינואר 1945) היה משורר, סופר, עיתונאי יהודי-הונגרי, שנרצח בשואת יהודי הונגריה.
פלזמה (מצב צבירה)
פלזמת אבק
פלזמת אבק היא פלזמה המכילה חלקיקים טעונים גדולים יחסית, בגודל של מילימטרים עד ננומטרים, המכונים אבק. חלקיקי האבק עשויים ליצור חלקיקים גדולים אף יותר, המכונים רסיסי פלזמה. פלזמה מסוג זה נמצאת במערכות תעשייתיות, בפלזמה בחלל, במזוספירה של כדור הארץ, וניתן לייצרה בניסויים במעבדות.
הוגו צ'רגה
ביוגרפיה
לאחר סיום לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטה קיבל תואר דוקטור גם במדע המדינה ובחר להיות עיתונאי. תחילה עבד ב"דפי המטרופולין", אחר כך בפשטי נפלו. בשנת 1905 היה העורך של העיתון "פולגאר", עיתונו של וילמוש ואז'וני. לבסוף הפך לחבר צוות בפשטי הירלאפ. בשנת 1907, כהוקרה על פעילותו הספרותית, הוענק לו "פרס פרנץ יוזף" של הבירה בודפשט בליווי פרס כספי של 2000 כתרים. תקופה ארוכה עבד במגזין של יוז'ף קיש "השבוע". בשנת 1911 התחתן בבודפשט עם רוזליה וייסמן, בתם של סוכן הבורסה יוז'ף ויצמן ושל ינקה קירשבאום (1845-1917), אחותה של זמרת האופרה ארנקה פודור. בשנת 1914 ארגן, עמד בראש וניהל עד שנת 1921 את מחלקת הרווחה של עיריית בודפשט. מאוחר יותר שימש כמזכיר הראשי של הקהילה היהודית של פשט.
פלזמה (מצב צבירה)
תיאור מתמטי
על־מנת לתאר את מצב הפלזמה בשלמותו, יש צורך במציאת מיקומם ומהירותם של כל החלקיקים, ואת השדות החשמלי והמגנטי בפלזמה. לשם כך, יש למצוא פתרונות למשוואות התנועה, בצמוד לפתרונות למשוואות מקסוול עבור שדות אלקטרומגנטיים או למשוואת פואסון עבור שדות אלקטרוסטטיים. למרות זאת, לרוב אין זה מעשי או נדרש לעקוב אחרי כל החלקיקים בפלזמה, וניתן לתאר את הפלזמה באמצעות מודל קינטי או מודל נוזלי. בנוסף, ישנם מודלים המשלבים אלמנטים נוזליים וקינטיים, וישנם מודלים המתארים התנהגות של חלקיק בודד. מודלים נוזליים לרוב מתארים את הפלזמה בצורה מדויקת כאשר בפלזמה התנגשויות רבות בין החלקיקים, והתפלגות המהירויות קרובה להתפלגות מקסוול בולצמן, בעוד שמודלים קינטיים מתאימים למצב בו אין הרבה התנגשויות, והם לא מצריכים הנחה מוקדמת לגבי התפלגות המהירויות של החלקיקים. מודלים קינטיים לרוב דורשים משאבי מיחשוב רבים יותר מאשר מודלים נוזליים.
הוגו צ'רגה
ביוגרפיה
הוא נבחר לסגן יו"ר מועצת התרבות של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך בנובמבר 1939. בתקופת הכיבוש הגרמני היה מזכירו של שאמו שטרן, נשיא המועצה היהודית המרכזית המקומית (יודנרט) בבודפשט. הוא גורש למחנה הריכוז זקסנהאוזן ונרצח שם כרבים מקורבנות השואה. צ'רגה השאיר אחריו שירים רבים, סיפורים קצרים ומחזות. הוא הצליח בכל ענפי הספרות היפה. הוא ויוז'ף בלשה אספו וערכו את כתבי וילמוש ואז'וני (שני כרכים, 1927). הוא ערך את האנתולוגיה של "מאה שנים של משוררים יהודים הונגרים".
פלזמה (מצב צבירה)
מודל החלקיק הבודד
מודל החלקיק הבודד מתאר את הפלזמה כאלקטרונים או יונים בודדים, הנעים בשדה אלקטרומגנטי כפוי (כלומר, שאינו מושפע מתנועת החלקיקים הטעונים). תנועתו של כל חלקיק מתוארת לכן על ידי משוואת כוח לורנץ. במקרים שימושיים רבים, ניתן להתייחס לתנועה זה כסופרפוזיציה של תנועה מעגלית מהירה יחסית סביב נקודה מרכזית מסוימת, ותנועת סחיפה (Drift) של נקודה מרכזית זו.
מודל קינטי
מודלים קינטיים מתארים את התפלגות המהירויות של החלקיקים בכל נקודה בפלזמה, ונחשבים כבסיסיים ביותר. המטרה היא לקבל את פונקציית ההתפלגות של חלקיק מסוג α (למשל e עבור אלקטרונים או i עבור יונים), כאשר \vec{x} המקום, \vec{p} התנע, ו־t הזמן.
תיאור קינטי מושג על ידי פתרון של משוואת בולצמן, או של משוואת ולסוב כאשר התיאור המדויק יותר של האינטראקציה הקולונית ארוכת־הטווח נדרש. במקרים בהם ניתן לפשט את ההתנגשויות בין חלקיקי הפלזמה, ניתן להשתמש בקירוב במשוואת פוקר פלאנק. בכל מקרה, על המטענים והזרמים המתקבלים מפונקציית ההתפלגות לקבוע את השדה האלקטרומגנטי באמצעות משוואות מקסוול בצורה עקבית (Self-consistent).
כאמור, התיאור הקינטי המדויק ניתן על ידי מערכת המשוואות של ולסוב־מקסוול (ביחידות cgs):
כאשר e מטען האלקטרון, c מהירות האור, m_\alpha מסת חלקיק מסוג \alpha, ו־ השדות החשמלי והמגנטי בנקודה \vec{r} בזמן t, בהתאמה.
מודל נוזלי
מודלים נוזליים מסירים מעט מהמורכבות בתיאור הקינטי המלא על ידי תיאור המבוסס על ערכים ממוצעים, למשל אנרגיה, צפיפות או מהירות ממוצעות באזור מסוים. מודל נוזלי הנקרא מגנטו־הידרודינמיקה מתייחס לפלזמה כאל נוזל יחיד הנשלט על ידי משוואות מקסוול ומשוואות נאוויה־סטוקס. במודל כללי יותר, היונים והאלקטרונים מתוארים בנפרד. חסרונם של מודלים נוזליים נעוץ בעובדה שמכיוון שהם לרוב מתארים את הפלזמה כזרימה בטמפרטורה מוגדרת בכל מקום, הם לא מסוגלים לתאר תופעות כמו אלומות חלקיקים, שכבות כפולות, ואפקטים מסוג גל־חלקיק.
תיאור גירוקינטי
בתיאור הגירוקינטי, המתאים למערכות בהם שורר שדה מגנטי חזק, מבצעים מיצוע של משוואות התנועה עבור התנועה המעגלית המהירה של רדיוס הגירו. התיאור הגירוקינטי מתאים כאשר מתבוננים במרחקים מסדר הגודל של רדיוס הגירו ובתדירויות נמוכות בהרבה מתדירות הציקלוטרון,, כאשר q מטען החלקיק, B השדה המגנטי, ו־m מסת החלקיק. מודל זה נמצא בשימוש תדיר בתיאור של אי־יציבויות במתקני טוקמאק, ובאסטרופיזיקה.
חקר פלזמה בישראל
לפני כיובל שנים מדדו זוג חוקרים ממכון רקח לפיסיקה (פרנקל ושווב) טמפרטורה של 200,000,000 מעלות צלזיוס. התגלית עוררה עניין ברחבי העולם.
כיום פועלות בישראל מספר קבוצות מחקר בנושא פלזמה, ביניהן:
גו-סט
גו-סט (באנגלית: Go-Set) היה עיתון מוזיקת הפופ אוסטרלי, שפורסם מדי שבוע בין 2 בפברואר 1966 ל-24 באוגוסט 1974. העיתון נוסד במלבורן על ידי פיליפ פרייזר, פיטר רפאל וטוני שאובל. העיתון, אשר תואר כ-"תנ"ך של מוזיקת הפופ", הציג את מצעדי המוזיקה הלאומיים הראשונים של שירי ואלבומי הפופ באוסטרליה.
ממרץ 1966, העיתון פרסם מדי שבוע את 40 הסינגלים המובילים של תחנת הרדיו 3UZ עבור מלבורן ואת King 40 של 2SM עבור סידני. טבלת 40 הסינגלים הלאומיים הופיעה לראשונה ב-5 באוקטובר 1966 לצד 15 המובילים מתחנות הרדיו 2SM, 3UZ ו-4BC בבריסביין, 5AD באדלייד ו-6KY בפרת'. מאז פברואר 1967, מצעד המוזיקה הלאומי חובר על ידי אד נימרוול. העיתון החל לפרסם את מצעד האלבומים השבועי הלאומי הראשון של אוסטרליה ב-23 במאי 1970.
במאי 1974, פורסם לראשונה Kent Music Report על ידי ההיסטוריון דייוויד קנט, שנהיה למצעד הלאומי הרשמי באוסטרליה. העיתון המשיך לפרסם את מצעדי המוזיקה עד לפירוקו של העיתון ב-24 באוגוסט 1974.
חנניה (שיר של חנן בן ארי)
חנניה הוא סינגל של חנן בן ארי שכתב, הלחין ושר על סבו חנניה שנפטר ועל שמו הוא נקרא. השיר יצא לאור ב-26 ביוני 2022 כשאת השיר המקורי ביצע בהופעה חיה.
בנוסף להופעה בה ביצע את השיר המקורי הוא ביצע את השיר בעוד הופעות חיות לפני ואחרי הוצאת השיר.
סרגיי סולומקו
סרגיי סולומקו (ברוסית: Сергей Соломко; 22 באוגוסט 1867 – 2 בפברואר 1928) היה צייר אקוורל ומאייר רוסי.
ביוגרפיה ועבודה
הוא היה בנו של קולונל (לימים, מייג'ור-גנרל) סרגיי סולומקו (1835–1897) שהועסק בשירותו של הדוכס הגדול קונסטנטין ניקולייביץ', והוא גדל בארמון קונסטנטינובסקי. מצד אביו, אבותיו היו קוזאקים בגדוד נז'ין. מצד אמו, הוא היה מהאצילים הרוסים ממשפחת זנודבורוב.
מ-1883 עד 1887, הוא למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה ולאחר מכן, במשך שנה, ביקר בשיעורים באקדמיה האימפריאלית לאמנויות.[2] בתקופה זו, הוא החל לעבוד כמאייר במגזינים. עבודתו הידועה הראשונה הייתה עבור Север ("צפון") כתב עת ספרותי שבועי שהחל לצאת לאור ב-1888. זמן קצר לאחר מכן, הוא הועסק ב-Нива ("גריינפילד"), שהיה המגזין הפופולרי ביותר ברוסיה בסוף ה-19. הוא גם עבד עבור Мир искусства ("עולם האמנות" ) ובכתב עת סאטירי בשם Шут ("השוטה"). בשנות ה-90 עבד עבור אלכסיי סובורין, וסיפק איורים ליצירות של פושקין, צ'כוב ולרמונטוב. ב-1901 הוא היה אחד מכמה אמנים שאיירו מהדורה מיוחדת של "נשמות מתות" מאת ניקולאי גוגול, בהוצאת אדולף מרקס. הוא גם עיצב כרזות תיאטרון וסדרה פופולרית של גלויות המתארות את רוסיה הישנה, בהוצאת Maison Lapine מפריז.
לאחר 1900, הפופולריות שלו הובילה אותו לנסות את כוחו במגוון רחב יותר של פרויקטי עיצוב. הוא יצר דגמים עבור מפעל הפורצלן הקיסרי ועבד עם בית פברז'ה. בשנת 1903, עבור הנשף המפורסם בארמון החורף, הוא התייעץ עם מומחים ויצר סקיצות לתלבושות היסטוריות. האורחים בנשף שילמו עבורם הון תועפות, שכן רבים מהם נעשו עם תכשיטים אמיתיים. מאוחר יותר יצא לאור אלבום מתנות במהדורה מוגבלת ובו צילומי המשתתפים, ובו "תרומות" לטובת החיילים הרוסיים במזרח הרחוק. חלק מהתלבושות המקוריות הוצגו במוזיאון הארמיטאז' בשנת 2003.
ב-1910 עבר לפריז, אך המשיך להציג ברוסיה ולתרום למגזינים הרוסיים. במהלך מלחמת העולם הראשונה, בהנחיית "הוועדה לאיסוף ואחסון שלל המלחמה", הוא צייר דיוקנאות של קציני חיל המשלוח הרוסי בצרפת לצורך שימוש בסופו של דבר במוזיאון המלחמה.
לאחר המהפכה, הוא סבל מחוסר אהדה של הממשלה החדשה, הפך לגולה מרצון בצרפת, והחל לעבוד עם אלה שעזבו את רוסיה לאחר המהפיכה. בהסתמך על הניסיון הקודם שלו בעיצוב תלבושות, הוא יצר תלבושות עבור הרקדניות מתילדה קשסינסקה ואנה פבלובה. הוא גם יצר איורים לספרים של סופרים צרפתים, ביניהם אמיל גבהרט, ארנסט רנן ואלברט סמיין.
ב-1921 הוא השתתף בתערוכה שהעלו גולים מהאקדמיה הקיסרית לשעבר לאמנויות. ארבע שנים לאחר מכן, הוא עזר להקים את "המכון הרוסי לאמנות ותעשייה".
הוא חלה במחלה קשה זמן לא רב לאחר מכן, ומת בבית אבות עבור מהגרים רוסיים, מדרום לפריז.
במהלך התקופה הסובייטית, הוא ספג ביקורת על עבודותיו "כדקדנס" ו"וולגריות בורגנית".
בשנות ה-90 התחדש העניין ביצירתו.
אורית ליבוביץ נוביץ
אורית ליבוביץ' נוביץ (נולדה ב-29 ביוני 1959) היא בובנאית, מאיירת וצלמת ישראלית.
ידועה בעיקר בזכות הבובה "אמיליה", בובת תיאטרון בגודל טבעי של אישה בת 86, שיצרה בשנת 2015 עבור ההצגה "התיאטרון של אמיליה" שהוצגה בפסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים, ומאז כיכבה בתערוכה ומתחזקת עמוד אינסטגרם.
חיים אישיים
נשואה למשה נוביץ, אם לשלושה וסבתא לנכדה. מתגוררת ברמת גן.
העמדה (מיני-סדרה, 2020)
העמדה (באנגלית: The Stand) היא מיני-סדרה אמריקאית מסוגת דרמה פוסט-אפוקליפסית המבוססת על רומן באותו השם מאת הסופר סטיבן קינג. מיני-הסדרה עלתה לשידור ברשת "פרמאונט+" ב-17 בדצמבר 2020.
רקע עלילתי
כמו הרומן עליו היא מבוססת, מיני-הסדרה מביאה את חזונו האפוקליפטי של קינג על עולם שהוכנע על ידי מגפה ונמצא במאבק תמידי בין הטוב לרע. גורל האנושות כולו נשען על כתפיה השבריריות של אמא אביגיל בת ה-108 ועל קומץ הניצולים שעליהם היא פרשה את חסותה. אך מנגד, אמא אביגיל והניצולים מתמודדים מול סיוטיהם הגרועים ביותר, שלהם אחראי אדם בעל אישיות כריזמטית אך קטלנית וכוחות בל יתוארו: רנדל פלאג, המכונה האיש האפל.
פיתוח
ב-25 בפברואר 2014, הוכרז כי אולפני האחים וורנר ו"סרטי CBS" עובדים על פיתוח עיבוד קולנועי לרומן של קינג, "העמדה". על פי הדיווחים, ג'וש בון היה עתיד להפיק ולביים את הסרט יחד עם ג'ימי מילר ורוי לי כמפיקים.
ב-13 בספטמבר 2019, בון פרסם סרטון בחשבון האינסטגרם הפרטי שלו כדי להודיע שההפקה על הסדרה החלה.
ליהוק
ביוני 2019, דווח על ליהוקם של ג'יימס מרסדן, אמבר הרד, וופי גולדברג, גרג קיניר, אודסה יאנג והנרי זאגה, לדמויותיהם של סטיוארט רדמן, נדין קרוס, אמא אביגיל, גלן בייטמן, פראני גולדסמית' וניק אנדרוז, בהתאמה. ב-8 ביולי, מרילין מנסון אישר במהלך ריאיון למגזין "Revolver" שהוא לוהק לתפקיד לא ידוע, וכן הקליט גרסת כיסוי לשיר "The End" של להקת "הדלתות, שיושמע במהלך מיני-הסדרה. ב-1 באוגוסט, "CBS All Access" הכריזו רשמית במהלך מצגת הקיץ של TCA על ליהוקם של מרסדן, הרד, יאנג וזאגה. ב-11 בספטמבר הוכרז כי אלכסנדר סקושגורד לוהק לדמותו של רנדל פלאג. ובמקביל אושר רשמית שגולדברג, ג'ובאן אדפו, אוון טיג, בראד ויליאם הנק ודניאל סנג'אטה יגלמו את דמויתיהם של אמא אביגיל, לארי אנדרווד, הרולד לאודר, טום קאלן וקוט, בהתאמה. באוקטובר, נאט וולף, איון ביילי, קתרין מקנמרה, האמיש לינקלטר והת'ר גראהם לוהקו לצוות השחקנים.
צילומים
צילומי מיני-הסדרה החלו בוונקובר שבקולומביה הבריטית בספטמבר 2019.
מחלוקת
ב-7 באוגוסט 2019 דיווח מגזין "Daily Moth" על כך שג'וש בון ליהק שחקן שומע (הנרי זגה) במקום שחקן חירש לגילום דמות חירשת, ניק אנדרוז. הידיעה עורר התנגדות מצדם שחקנים חרשים רבים ידועים. אדם חירש מלוס אנג'לס, ג'ארד פרז-דה-בוסק, ניהל שיחה קצרה באינסטגרם עם בון, ושיתף אותה בבלוג והציג צילומי מסך ממנה באזור התגובות.
בתגובות על הליהוק, הסביר בון כי דמותו החירשת של ניק אנדרוז הופכת בחלומותיה לרוח רפאים שיכולה לדבר ולשמוע, כך שמקובל ללהק שחקן ששומע לדמות שחירשותה ושמיעתה תלויה בשנתה או בערותה. בון ציין שהנרי זגה הוא שחקן מסור, שעבד קשה מאוד על מנת ללמוד את שפת הסימנים האמריקאית וכי יהיו יועצים חירשים על הסט.
"CAD Media" הודיעה בחשבון הטוויטר שלה כי תתקיים פגישה בין צוות ההפקה של המשרד למשרדי "CBS" בעקבות המחלקות על הנושא הזה.
שידור
ב-25 באוגוסט 2020, אושר רשמית שמיני-הסדרה תעלה לשידור ב-17 בדצמבר 2020.
Long Live Love
Long Live Love (בעברית: תחי האהבה) היה השיר שייצג את הממלכה המאוחדת בתחרות האירוויזיון של שנת 1974. התחרות נערכה בברייטון, אנגליה, וביצעה את השיר באנגלית הזמרת אוליביה ניוטון-ג'ון.
הפקה
כותבי השיר, ואלרי אוון והרולד ספירו, עבדו יחד עבור הוצאת Belwin Mills Publishing מאז 1970. הם חיברו שירים עבור אמנים אחדים, בהם ניוטון ג'ון, שהקליטה את השיר "Don't Move Away" כדואט עם קליף ריצ'רד. השיר הופיע בצד ב' של הלהיט של ריצ'רד "Sunny Honey Girl" משנת 1971.
"Long Live Love" היה השיר השלישי שאוון וספירו הציעו לתחרות הקדם אירוויזיון הבריטית. ב-1970 הגיע השיר שלהם "Can I Believe" למקום הרביעי, וב-1971 הגיע השיר "In My World of Beautiful Things" למקום השישי והאחרון.
ניוטון-ג'ון הציגה את ששת השירים המועמדים בתוכנית "Clunk Click" של ג'ימי סאוויל, ששודרה ב-23 בפברואר 1974. עם סיכום תוצאות ההצבעה לתחרות "שיר למען אירופה" השיר "Long Live Love" ניצח בבירור עם 27,387, כשהשיר במקום השני "Angel Eyes", שהיה השיר המועדף על ניוטון-ג'ון, קיבל 18,018.
השיר בוצע שני בסדר השירים של התחרות, אחרי השיר "Keep me warm" בביצוע קריטה הולמסטרום מפינלנד, ולפני "Canta y sé feliz" בביצוע פרט נציג ספרד. המנצח על התזמורת היה ניק אינגמן, וניוטון-ג'ון לוותה בלהקה של חמש נשים, שכללה את ה-Ladybirds, השלישייה שליוותה את סנדי שו בשיר "Puppet on a String", זוכה תחרות האירוויזיון בשנת 1967.
עם סיום ההצבעה קיבל השיר "Long Live Love" סך של 14 נקודות. הוא דורג במקום הרביעי יחד עם השירים "Bye Bye I Love You" של איירין שיר נציגת לוקסמבורג, ועם "Celui qui reste et celui qui s'en va" בביצוע רומואלד נציג מונקו.
ניוטון ג'ון הקליטה את כל השירים שביצעה לתחרות בחירת השיר לאירוויזיון 1974. הם נכללים באלבום "Long Live Love" שיצא בדצמבר אותה שנה. השיר "Angel Eyes" שימש כצד ב' לסינגל של "Long Live Love".
בבריטניה הגיע "Long Live Love" למקום ה-11 במצעד, ובאירלנד הגיע למקום התשיעי. השיר הגיע למקום ה-11 גם באוסטרליה. בציפייה להצלחה של השיר בעקבות ההופעה באירוויזיון יצא הסינגל ברחבי אירופה. הוא זכה להצלחה רבה בנורווגיה, שם שהה שלושה שבועות במקום השלישי, אחרי השיר הזוכה באירוויזיון "Waterloo" של להקת אבבא, והשירים "Devil Gate Drive" של סוזי קוואטרו, ואחריו "Seasons in the Sun" של טרי ג'קס. ניוטון-ג'ון הקליטה גרסה גרמנית של השיר. גרסאות כיסוי של "Long Live Love" הוקלטו בנורווגית ("Det Er Et Sted") ובפינית ("Kun Rakastaa").
נציגי הממלכה המאוחדת באירוויזיון 1975 היו הצלליות עם השיר "Let Me Be the One".
The Best (פיפ"א)
The Best FIFA Football Awards (בתרגום חופשי: פרסי הכדורגל, "הטוב ביותר" של פיפ"א) או פשוט The Best FIFA, הוא פרס המוענק מדי שנה קלנדרית לכדורגלן, לכדורגלנית, למאמן, ולמאמנת הטובים ביותר בעולם על ידי פיפ"א.
טקס הענקת הפרסים התקיים לראשונה ב-9 בינואר 2017 בציריך, שווייץ. הפרס החליף את פרס כדורגלן השנה בעולם, לאחר שהאיחוד של פרס כדורגלן השנה בעולם עם פרס כדור הזהב של המגזין פראנס פוטבול הופסק בשנת 2016. הזוכה הראשון בפרס בקטגוריית הכדורגלנים היה כריסטיאנו רונאלדו.
הזוכה בפרס לשנת 2022 הוא ליונל מסי.
שיטת ההצבעה
זוכי הפרס נקבעים על ידי הצבעות של מאמני הנבחרות הלאומיות החברות בפיפ"א, הקפטנים של הנבחרות הלאומיות החברות בפיפ"א, עיתונאים, והאוהדים שמצביעים דרך האינטרנט. לכל אחת מהקבוצות המצביעות יש 25% מכלל ההצבעות.
פיאט 1300
פיאט 1300 (Fiat 1300) היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בשנים 1961–1967. יחד עם ה"פיאט 1500" יוצרו 1,900,000 יחידות.
הפיאט 1300 שווקה בישראל.
לווה (כפר)
לווה (בהונגרית: Lövő) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי לווה
בלווה חיו מעט יהודים בתקופות זמן שונות:
המספד בירושלים
{{פירושונים|
ראו גם
}}
קופהאזה
קופהאזה (בהונגרית: Kópháza) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
בשנים 1880 עד 1910 גרו בקופהאזה שישה יהודים.
סמיון גבריקוב
סמיון גבריקוב הוא כנר ישראלי.
ביוגרפיה
גבריקוב נולד ברוסיה ועלה לישראל בשנת 1998. הוא למד בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אצל אירינה סבטלובה. בשנת 2013 השתלם בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד בבוסטון. הוא נגן ראשון בחטיבת הכינור השני בהתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
גבריקוב הופיע כסולן עם תזמורות רבות ברחבי העולם, בהן התזמורת הלאומית של אוקראינה והתזמורת הקאמרית מוסקבה. בישראל ניגן כסולן עם הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ראשון לציון והתזמורת הסימפונית ירושלים. הוא הופיע עם מוזיקאים ידועי-שם, בהם שלמה מינץ, מישה מייסקי, עטר ארד, איתמר גולן, יצחק פרלמן, אידה הנדל ואחרים. הוא מנגן בכינור סטרדיוואריוס "אקס הבמאייר", שקיבל בהשאלה מיהודה זיסאפל.
סמיון גבריקוב חבר סגל במחלקה למוזיקה קאמרית בבית הספר למוזינקה בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב.
קרחון הלשון ויטל
קרחון הלשון ויטל או הלשון הקרחונית ויטל (באנגלית: Whittle Glacier Tongue) הוא קרחון לשון הבולט לכיוון הים אל מפרץ קולבוקורסס.
שמו של קרחון הלשון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של ארצות הברית, בהתבסס על שמו של קרחון ויטל, הזורם אל קרחון הלשון.
קרחון ויטל קרוי על שם דוקטור ג'יי. אס. ויטל (J.S. Whittle), ששירת כעוזר מנתח על הסלופ ונסנס (Vincennes), במהלך מסעה במסגרת משלחת החקר מטעם ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838–1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס.
קרחון ויטל
קרחון ויטל (באנגלית: Whittle Glacier) הוא קרחון הזורם צפונית-מזרחית למפרץ קולבוקורסס. הקרחון הופך להיות קרחון לשון שאורכו 11 קילומטרים, צפונית-מערבית לקרחון ויליאמסון.
מיפוי הקרחון
הקרחון מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה (Operation Highjump), שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1946–1947.
מקור השם
שמו של קרחון הלשון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של ארצות הברית.
הקרחון קרוי על שם דוקטור ג'יי. אס. ויטל (J.S. Whittle), ששירת כעוזר מנתח על הסלופ ונסנס (Vincennes), במהלך מסעה במסגרת משלחת החקר מטעם ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838–1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס.
עיקרי האמונה היהודית
עיקרי האמונה היהודית הם קבוצה של אמונות, שפרשני היהדות והוגיה מתקופות שונות, ייחסו להן מעמד מרכזי יותר מאשר לאחרות. בעיקר בימי הביניים חוברו כמה חיבורים בנושא זה. אף אחד מהם לא הפך לקאנוני כמעמדם של חיבורים דומים בנצרות ובאסלאם; אולם עיקרי האמונה נחשבים כמסגרת התוחמת ומגדירה את הדת היהודית.
העיקרים עוסקים במונותאיזם של היהדות, בזיקתה אל הנביאים ואל התורה, ובסוגיות יסוד כגון ההשגחה, תורת הגמול וכן ימות המשיח.
הרמב"ם נחשב למונה העיקרים החשוב ביותר, אבל הקדימו אותו פילון האלכסנדרוני, רבי חננאל בן חושיאל, ובעיקר הרב סעדיה גאון, ובין מוני העיקרים שבאו אחריו נמנים רבי אבא מארי הירחי, רבי חסדאי קרשקש, רבי יוסף אלבו, הרשב"ץ דוראן, רבי אברהם ביבהגו ורבי יצחק עראמה. מאוחר יותר סוגיה זו טופלה גם בכתביהם של אברהם שלום, יוסף יעבץ, יום טוב ליפמן מילהאוזן, אליה דל מדיגו, ודוד בן יהודה מסר לאון.
מניין העיקרים שמנה הרמב"ם הוא כאמור המוכר והמקובל ביותר. אף שמבחינה טכנית לא התקבע מעולם רשמית בספרי הלכה וכדומה, הוא קיבל בפועל מעמד מחייב וכיום נחשב ככזה בעיני הרוב המוחלט של היהדות האורתודוקסית.
גם החכם הקראי יהודה בן אליהו הדסי קבע עיקרים.
יסודות התורה עד לעיצומם של ימי הביניים
במקרא ואצל חז"ל אין רשימה מסודרת של עיקרי אמונה. אך אף על פי כן, אמונות תורניות שונות כבר מצויות אצל חז"ל, כיסודות בסיסיים מחייבים. כבר במשנה נקבע למשל שתורה מן שמים ושתחיית המתים - הן אמונות יסוד של היהדות, אשר הכופר בהן אין לו חלק לעולם הבא. היהדות מבכרת קיום מצוות על אמונות מופשטות.
'הצורך' לנסח עיקרי אמונה נוצר בעקבות לחצים מצד דתות יריבות, שכן ניסחו עיקרים. כמו כן, האסלאם וכן הקראים – שהם המילייה התרבותי שבו מצחו עיקרי האמונה – שאלו מן הפילוסופיה היוונית, שהגדירה את האמונה במפורש, כמערכת של קביעות והנחות.
בעקבות זאת, פילון האלכסנדרוני (15 לפנה"ס-45 לספירה) מונה מעין חמישה עיקרים: מציאות ה', אחדות ה', בריאת העולם, היות האדם נוצר יחידי, השגחת ה' בכל הבריאה.
בפירושו לשמות י"ד ל"א רבנו חננאל (965-1055) מונה ארבעה עיקרים: אמונה בקב"ה, אמונה בנביאים, אמונה בעולם הבא ובשכר ועונש, אמונה בביאת המשיח.
רבי אברהם אבן דאוד (1110-1180) מנה בספרו "אמונה רמה" שישה עיקרים: כל אלו קדמו לרמב"ם, אבל מלבד רס"ג לדבריהם לא הייתה את התהודה הרבה, שהייתה לעיקרי הרמב"ם.
העיקרים לפי רס"ג
התיאור השיטתי הראשון של עיקרי האמונה ביהדות גובש בידי רב סעדיה גאון (882-942) בפירושו לספר שמות. הוא מונה עשרה עיקרים: עיקרים אלו משתקפים גם בספר האמונות והדעות, המחולק לעשרה פרקים, אף על פי שבו הוא לא מזכיר את רשימת העיקרים.
י"ג העיקרים לפי הרמב"ם
הרמב"ם (1138-1204) ניסח את עיקרי האמונה כשלושה עשר עיקרים, שאותם חייב כל יהודי לדעת, ושהכופר בהם נחשב אפיקורס, יוצא מכלל ישראל ומאבד את חלקו בעולם הבא. הרמב"ם מונה את העיקרים בהקדמתו לפירושו לפרק "חלק" ממסכת סנהדרין מן המשנה. להלן המשנה שהוא בא לפרש, אשר מדגימה את המחלוקות שהיו קיימות בין החכמים, באשר למי נשלל העולם הבא:
הרמב"ם מסיים את דיונו בפירושו למשנה כדלהלן:
הרמב"ם שב ומתייחס על עיקריו במשנה תורה הלכות תשובה ג', עבודה זרה ב:ה, עדות יא:י, שחיטה ד:יד, רוצח ד:י. כמו כן, במורה הנבוכים רמב"ם מרחיב על האופן שבו צריך לדעת את האמיתות:
מהאפיונים של עיקרי האמונה של הרמב"ם
ראוי לציין כי כבר חז"ל התייחסו לעיקרי הרמב"ם, והאמינו בהם. אולם לא היה להם את המעמד שהוענק להם לאחר ניסוחם בידי הרמב"ם – ובכל זאת, לחלקם קיימות השגות . המשותף לשלושה עשר העיקרים של הרמב"ם, הוא שהם מסכמים את הדברים שנביא לא יכול לחלוק עליהם. מה שבעצם מניח אותם כיסוד קבוע ונצחי עבור כל המאמינים בתורה. כדוגמה נביא לא יכול לחלוק על מציאות ה', או לצוות לעבוד עבודה זרה. נביא לא יכול לחלוק על הנבואה או לשנות בתורת משה, ונביא לא יכול לבטל מנבואותיו של נביא אחר; ועוד.
עיקרי הרמב"ם הם בעצם תנאים הכרחיים ומספיקים להיות אדם יהודי ולזכות בעולם הבא, חרף חטאיו – או לחלופין להיות כופר, בשגגה או שלא בשגגה, ולא לזכות בעולם הבא.
אני מאמין הוא נוסח מתומצת של שלושה עשר עיקרי האמונה היהודית שקבע הרמב"ם בהקדמתו לפירוש פרק חלק ממסכת סנהדרין. אמירת כל עיקר פותחת בלשון "אני מאמין באמונה שלמה ש...". הניסוח חובר על ידי מחבר אנונימי, והוכנס בראשית העת החדשה לתוך רבים מסידורי התפילה. גרסה זו מחליפה את הידיעה באמונה, וגם בעיקרים עצמם לוקה באי-דיוקים ביחס לדברי הרמב"ם. יש הנוהגים לומר נוסח זה לאחר תפילת שחרית.
גם הפיוט יגדל אלוהים חי מבוסס על מניין העיקרים של הרמב"ם, כאשר כל שורה בפיוט מציינת עיקר אחד. בקהילות רבות שרים את הפיוט לאחר סיום תפילת ליל שבת או חג, ויש הנוהגים לאומרו לפני תפילת שחרית או בסופה. הפסקה השתים עשרה, העוסקת בביאת המשיח ("אני מאמין באמונה שלמה בביאת המשיח" וגו'), הולחנה כמה פעמים. בחסידות מודז'יץ נפוץ הניגון אני מאמין, שלפי המסורת הושר ברכבת מוורשה למחנה ההשמדה טרבלינקה. קטע זה מושר פעמים רבות באירועים ממלכתיים־דתיים לאחר המנון התקווה.
מורשתם של עיקרי היסוד של הרמב"ם וביקורת עליהם
עיקרי הרמב"ם משקפים למעשה שתי דרכים, שהוא ביקש לאחד, אשר עשויות להוליך אדם אל הישועה: הידיעה השכלית של האל וקיום המצוות. משום מורכבות זו, שטמונה בהם לא אנשי הלכה ולא פילוסופים עסקו בעיקרי הרמב"ם במאתיים השנה הראשונות לניסוחם. בעקבות האתגרים שהנצרות הציבה בפני היהדות, בסוף ימי הביניים – לרבות בסוגיית האנוסים – צף ועלה מחדש הדיון בהם.
רבי אבא מארי הירחי מנה בספרו מנחת קנאות שלשה עיקרים כוללים שחובה עלינו להאמינם והם: ידיעת ה', חידוש העולם, ההשגחה.