cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לאומיות אתנית
מאפיינים
התוצאה של זכות זו להגדרה עצמית עשויה לגרום לדרישת המיעוטים הלאומיים לגופים מינהליים עצמאיים, לישות אוטונומית הנפרדת מהחברה רבתי, ואף למדינה ריבונית. ביחסים בין-לאומיים היא גם מובילה למדיניות ולתנועות לאירידנטה ולרצון ליצירת מדינה משותפת המבוססת על מוצא אתני.
בספרות המדעית, הלאומיות האזרחית מוגדרת כתפיסה הפוכה ללאומיות האתנית. החברות בלאום האתני מבוססת על מוצא ותורשה, ולא על חברות פוליטית. לפיכך, מדינות לאום עם מסורות חזקות של לאומיות אתנית נוטות להגדיר לאום או אזרחות על ידי דין דם, ומדינות עם מסורות חזקות של לאומיות אזרחית נוטות להגדיר לאום או אזרחות על ידי דין הקרקע. הלאומיות האתנית נתפסת אפוא בלעדית, בעוד הלאומיות האזרחית נוטה להיות כוללת. לעומת זאת, הלאומיות האתנית נוטה להדגיש נרטיבים של מוצא משותף, במקום נאמנות לאידיאלים אזרחיים משותפים ולמסורות תרבותיות.
התאורטיקן אנתוני ד 'סמית משתמש במונח "לאומיות אתנית" לתיאור תפיסה מנוגדת לתפיסה המערבית של הלאומיות, המגדירה אומה על ידי השטח הגאוגרפי שלה. חוקרי הגולה מרחיבים את המושג הלא-גאוגרפי הזה של "אומה" בקרב קהילות הגולה, ולעיתים משתמשים בלאומיות האתנית כדי לתאר קולקטיב רעיוני של קבוצות אתניות מפוזרות.
לאומיות אתנית נוכחת גם במדיניות הגירה של מדינות רבות, בצורה של חוקי חזרה. מדינות רבות, בהן איטליה, אירלנד, אסטוניה, ארמניה, בולגריה, גרמניה, הונגריה, טורקיה, יוון, ישראל, מלזיה, סרביה, פינלנד, קרואטיה, רומניה ורוסיה, מעניקות אזרחות אוטומטית או בהליך מקוצר לחברי הגולה של הקבוצה האתנית הדומיננטית שלהם.
תצורת קונגלומרט אילת
תצורת קונגלומרט אילת היא תצורה גאולוגית מסוף עידן העל של הפרקמבריון, המורכבת מקונגלומרט של חלוקי סלעים וולקניים, פלוטונים וסלעים מותמרים המופיע בגוש אילת (חבורת אילת-נביעות) שהיא חבורת הסלעים מהתקופה העתיקה ביותר הנחשפת בישראל (הכוללת את סלעי התשתית הפרקמברית, סלעים שהותמרו מסלעים אלו, ובמקרה של הקונגלומרט - הורבדו משברי סלעים אלו).
גיל קונגלומרט אילת קדום ל-585 מיליון שנה כי הוא חדור על ידי דייקים ריוליטיים שגיל אחד מהם תוארך למועד זה. הקונגלומרט הוא תוצאה של זרימת גרופת גסה (Cohesive Debris Flow).
מרבית הקונגלומרט נגדע על ידי תהליך הגידוע שיצר מישור גידוע (פנפליין) שסחף את סלעי התשתית, ולכן הוא מופיע במה שהיה באותה תקופה שקעים ואזורים נמוכים. כיום נשחף בגדת נחל שלמה ליד העיר אילת כשהסלעים המרכיבים אותו מצויים, בין השאר, בהר שלמה ובהר אסא. הקונגלומרט מופיע גם בירדן (קונגלומרט סרמוג') ובמצרים (קונגלומרט חמאמאת).
הרכב הקונגלומרט
הסלעים המרכיבים את הקונגלומרט הם הסלעים הפרקמבריים של הגוש הגאולוגי של אילת שנשברו והורבדו יחד כקונגלורמט. שברי הסלעים הם זוויתיים, גדולים וגסים ברובם. בין הסלעים ניתן למצוא החלוקים מלוכדים במטרקיס של ארקוזה, טוף, זכוכית מגמטית וחומרים געשיים אחרים.
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית 2016
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נערכה ברחובות ב-19 בפברואר 2016
ראו גם
אליפות ישראל בהיאבקות חופשית
בית בראודה
היסטוריה
עם הקמת השכונה בחר אליעזר ברוידא, איש עסקים שהיה ממקימי חברות כלכליות רבות שחלקן מאוגדות בחברת אפריקה-ישראל ושימש בתפקיד יושב ראש בנק אנגלו-פלשתינה, להקים בה את ביתו, לצד בכירים אחרים בבנק אנגלו-פלשתינה.
במהלך שנות ה-50 שכרה המדינה את הבית ממשפחת ברוידא ושיכנה בו את שגריר ארצות הברית, ג'יימס מקדונלד, שעד למעבר לבית התגורר במלון גת רימון בתל אביב. שמו של הרחוב בו שכן הבית שונה ונקרא "רחוב מקדונלד" על שמו של השגריר. חמשת שגריריה הראשונים של ארצות הברית בישראל התגוררו בבית, עד תחילת שנות ה-60, אז עבר לבניין מרווח יותר בהרצליה פיתוח, מאז הבית משמש כבית מגורים פרטי.
דוד גינתון
דוד גינתון (נולד ב-1947) הוא אמן ישראלי המלמד אמנות במכללת בית ברל.
בין השנים 1968 ל-1969 למד לימודים חלקיים בפקולטה לארכיטקטורה בטכניון ובין השנים 1972 ל-1976 למד לימודים חלקיים בחוגים לתולדות האמנות ולפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1995 זכה בפרס שרת המדע והאמנויות.
נשוי לאוצרת האמנות אלן גינתון ולזוג שלושה ילדים.
ארגון נפגעי פעולות איבה
שמאל|ממוזער|250px|בית נפגעי פעולות איבה - בית אורן 9 תל אביב ארגון נפגעי פעולות איבה (הארגון היציג) הוא עמותה המייצגת את נפגעי פעולת האיבה, שהוכרו על ידי המוסד לביטוח לאומי והרשות המאשרת במשרד הביטחון, נקבעה להם דרגת נכות של 20% ויותר (או 10% ויותר והגישו תביעתם עד ליום ה-1.1.1996), מקבלים גמלת נכות חודשית ומשלמים דמי חבר, אלמנות ואלמנים, יתומים והורים שכולים.
מייסד הארגון הוא דב קלמנוביץ'. בראש הארגון עומד ועד הנבחר מדי שלוש שנים בצורה דמוקרטית, מבין חברי הארגון. עד לשנת 2017, יושב ראש הארגון היה יהושע כהן. משנת 2017 יו"ר הארגון הוא אייבי מוזס. מנכ"ל הארגון הוא עו"ד רועי כהן.
חניגלבת
חַנִיגַלְבַּת הוא מונח גאוגרפי אשורי המתייחס לאזור צפון סוריה ומסופוטמיה העליונה בין נהר החבור העליון ונהר הפרת, בעיקר לאורך נהר הבליח. מהיבט כלכלי וגאופוליטי, האזור היה בעל חשיבות גדולה בעת העתיקה בעת ששימש כאזור מעבר בין אנטוליה ומסופוטמיה.
בהעתק לוח נבואי בכתב יתדות שנמצא בתקופה הנאו-אשורית ומיוחס במקורו לתקופה הבבלית הקדומה נכתב שאנשי חניגלבת נמנו עם אויביו של המלך הבבלי שמשו-דיתנה (1625-1595 לפנה"ס). המונח החל להיות בשימוש במאה ה-15 לפנה"ס, ושימש פעמים רבות כשם נוסף לממלכת מיתני החורית. מרכזה של הממלכה היה באזור חניגלבת, והשם היה בשימוש גם בהתייחסות לחורים. השם חַנִיגַלְבַּת, כשהכוונה הייתה לממלכת מיתני, מופיע במכתבי אל-עמארנה מהמאה ה-14 לפנה"ס. במכתבים אלה מופיע השם גם בתעתיק חַנַגַלְבַּת. השם הופיע בשלושה מכתבים: א"ע 20 - מכתבו של תושרתה מלך מיתני לאמנחותפ השלישי מלך מצרים, במכתב הוא כותב:, א"ע 29 - מכתב תושרתה לאמנחותפ הרביעי מלך מצרים, א"ע 255 - מכתבו של מוּתבעל מושל פֶּחֶל (עיר בעבר הירדן ליד הירמוך) למלך מצרים, המתייחס למשלוח שיירות לחנגלבת.
במאה ה-14 לפנה"ס יצא המלך החתי שופילוליומש הראשון למסע מלחמה לאזור סוריה. הוא כבש ערים שונות, ביניהן הערים כרכמיש וחלב, וגם את וַשוּכָני, עיר הבירה של מממלכת מיתני החורית. השטח של מיתני חולק לשלושה חלקים: החלק המזרחי של הממלכה עבר לשליטת ממלכת אשור, החלק הצפוני הועבר לממלכת אלשה, ובחלק המערבי הוקמה על ידי החתים ממלכה וסאלית בשם חניגלבת. שטחה השתרע בין טור עבדין בצפון, עד הפרת, כולל עמקי הנהרות הפוריים של החבור העליון והבליח העליון. מטרתה הייתה להוות אזור חיץ כנגד שאיפות ההתפשטות של האשורים שרצו לשלוט באזור מסופוטמיה העליונה. שופילוליומש הראשון המליך על הממלכה שהקים, את שַתיוַזַה, בנו של תושרתה. כדי לחזק את הברית, הוא השיא לו את בתו, אבל שתיוזה היה מלך וסאל של כרכמיש שנשלטה באותה עת על ידי פּיַשילי , בנו של שוופילוליומש הראשון. תחום השליטה של מלכי מיתני היה זהה בחלקו לתחום הגאוגרפי, ושני המונחים שימשו לעיתים קרובות כמילה נרדפת.
בהמשך התעצם כוחה של אשור, במיוחד בתקופתו של המלך אדד-ניררי הראשון (1275-1307 לפנה"ס). האזור בין הבליח והחבור עבר לשליטת אשור. אדד-ניררי הראשון הביא לכך שמלך חניגלבת ימרוד בחתים. שלמנאסר הראשון (1244-1275 לפנה"ס), בנו של אדד-ניררי הראשון, הדיח את שַתוּארה מלך חניגלבת, כבש את כל האזור והיגלה 14,000 אנשים. ממלכת חניגלבת חדלה להתקיים, והשם חזר להיות ציון של מקום גאוגרפי.
שלמנאסר הראשון החל במדיניות של התיישבות באזור, והקים בה מספר מרכזיים מינהליים כמו דור-קטלימו, קטרה (האתר הארכאולוגי תל רימאח ) ועוד, ששימשו ערי בירה אזוריות. האזור נשלט על ידי שליט שהיה שייך לבית המלוכה האשורי שנשא בתואר "סוכלו רבו", שמשמעותו דומה לשר גדול. מבנה שלטוני זה המשיך בימי בנו, תוכולתי-נינורתה הראשון (1243–1207 לפנה"ס). התפקיד של סוכלו רבו עבר בירושה מאב לבן, עד שנוצרה שושלת שמלכיה החלו לכנות את עצמם "מלך חניגלבת". הם היו כפופים למלך אשור. אחד ממלכי חניגבלת הידועים בתקופה זאת היה אילי-פאדה, שלקח תפקיד בכיר בתקופת שלטונו של אשור-ניררי השלישי (1197-1202 לפנה"ס). עיר הבירה של מלכי חניגלבת השתנתה במהלך השנים והתקיימה בעיר ששכנה בתל סבי אבייד, בדור-קטלימו ובחרבה.
במשבר השלטוני שהתרחש באשור לאחר מותו של המלך תגלת-פלאסר הראשון (1115-1076 לפנה"ס), חדרו לאזור שבטים נוודים, כמו הארמיים ושבטי אחלמו, שהיקשו על השליטה של אשור באזור. בתחילת המאה ה-12 לפנה"ס, עלה לשלטון על אשור המלך נינורתה-אפאל-אקור, שמוצאו היה מהשושלת ששלטה בחניגלבת. הוא נחשב למלך לא חוקי, כי לא היה יורש ישיר לבית המלוכה. כתובת משנת 894 לפנה"ס של אדד-ניררי השני מספרת על מסעו למתקפה חוזרת כנגד הארמים במערב. בדרכו לחניגלבת עבר בגוזן. אשור חזרה לשלוט באזור בתחילת המאה ה-8 לפנה"ס, תקופת האימפריה הנאו-אשורית והשם חניגלבת חזר לשמש לציון האזור הגאוגרפי שבין הפרת, החבור והבליח. בתקופתו של אסרחדון, מוזכרת חניגלבת כמקום שבו התקבצו אותם אנשים שבאו לעזרתו של אסרחדון, בחוזרו לנינוה לאחר רציחתו של אביו סנחריב, כדי לתבוע את כס המלוכה שהובטח לו.
במקורות נמצא שימוש בשם חניגלבת, ככינוי גנאי אצל הבבלים. בבל הייתה ממלכה וסאלית של המלך האשורי סנחריב (681-689 לפנה"ס), ומרדה בו כל הזמן. כדי לפתור את הבעיה, הוא כבש אותה, החריבה ולקח את פסלו של מרדוך, האל הפטרון של העיר. המסורת הבבלית המאוחרת ראתה בסנחריב מלך ברברי וכינתה אותו "חניגלבתו", שמשמעותו: בן חניגלבת.
תיירות דתית
תיירות דתית היא היא פלח של שוק התיירות המתחלק לשני תת-סוגים עיקריים – עלייה לרגל, כלומר נסיעות למטרות דתיות או רוחניות, וצפייה במונומנטים וחפצי אמנות דתיים.
תיירות דתית מאפשרת לאנשים להעמיק את הקשר הרוחני שלהם, לחוות תחושת קהילה וסולידריות עם אנשים החולקים את אותה ההשתייכות הדתית, ומאפשרת לאנשים רבים לחזק את אמונתם. התיירות הדתית מאפשרת לאנשים רבים גם להבין טוב יותר את ההיסטוריה והתרבות של אותו האזור, שכן אתרים דתיים רבים הם גם בעלי משמעות היסטורית ותרבותית.
בנוסף, תיירות דתית יכולה לעיתים רבות לספק יתרונות כלכליים לאזורים מסוימים שמסוגלים להגדיל את הכלכלה המקומית באופן מהותי כתוצאה מכך.
New World Order
ה-nWo (ראשי תיבות של new World order; בתרגום לעברית: "סדר עולמי חדש") הייתה קבוצת מתאבקים (סטייבל) בארגון ה-WCW שהורכבה במקור מהוליווד הוגאן, קווין נאש וסקוט הול.
ה-nWo הפכה לאחד הכוחות המשפיעים ביותר על הצלחת WCW באמצע עד סוף שנות ה-90 והייתה גורם מרכזי בהפיכת ההיאבקות המקצועית המרכזית למוצר בוגר יותר, מונחה מבוגרים, והפכה לכוח המניע העיקרי מאחורי הקרב בין ה-WCW ל-WWE באותם ימים כחלק ממלחמות ימי שני.
המטרה של ה-nWo הייתה "להשתלט" על ה-WCW בדרך של כנופיית רחוב.
באירוע "מסיבה בחוף 1996", במהלך קרב שלשות שבו הצוות של "האאוטסיידרים" נאש והול, ושותף מסתורי מול מתאבקי WCW, הוגאן הופיע ותקף את רנדי סאבאג', ובכך חשף את עצמו כשותפם של נאש והול, והפך, בפעם הראשונה במשך יותר מעשור, למתאבק "רע". הוגאן האשים את המעריצים שבגדו בו והכריז על יצירת "סדר עולמי חדש" (nWo). באוגוסט הוגאן זכה בתואר מהענק. הוא ריסס על התואר את האותיות "nWo", והתייחס אליו כאל תואר קבוצתי. קו העלילה של ה-nWo, שהחל בהפיכתו של הוגאן, שעד אז גילם דמות של "מתאבק טוב", לנבל, נחשב לאחד המוצלחים ביותר בתולדות ההיאבקות המקצועית המודרנית, והיווה מקור נרחב לחיקויים ופרודיות שכללו קבוצות בשמות bWo, lWo ו-jWo.
הקבוצה שלטה בסדר היום של ה-WCW לאורך סוף ועד לפירוק ה-WCW בשנת 2001. במהלך פעילותה עברה ה-nWo כמה גלגולים ושינויים של הרכב המתאבקים, כולל פיצול ה-nWo עצמה לקבוצות שונות. הקבוצה הופיעה לאחר מכן לזמן קצר ב-WWE לאחר שרכשה את ה-WCW.
בדצמבר 2019 הוכרז כי ה-nWo יכנסו להיכל התהילה של WWE לשנת 2020, כאשר הוגאן, הול, נאש ושון וולטמן הוצגו כחברים העיקריים.
בית זילברשטיין-פיכמן
בית זילברשטיין-פיכמן הוא וילת מגורים ברחוב מקדונלד 11 בשכונת תל בנימין ברמת גן, המבנה הוא בית מגורים פרטי, והתפרסם כמעונו של המשורר יעקב פיכמן, שם התגורר עם חותנו.
מגלוגרפטוס
מגלוגרפטוס (שם מדעי: Megalograptus) הוא סוג של עקרב ימי מתור האורדוביק שחי לפני 449-433.8 מיליון שנה. מאובניו נמצאו באוהיו, למעט המין Megalograptus alveolatus שנמצא בווירג'יניה. המגלוגרפטוס היה מעקרבי המים המוקדמים ביותר שנמצאו. הוא תואר ב-1874 ומשמעות שמו הוא: "גרפוליט ענק", מאחר שסברו שמדובר על מאובני גרפטוליטים (Graptolithina).
יצור זה היה טורף אימתני שהיה קרוב רחוק של העכבישים והעקרבים המודרניים. הוא הגיע לאורך 1.2 מטרים והיה בעל צבתות גדולות בעלות דוקרנים רבים. הוא שט במים עם גפי השחייה הארוכים שבצידי גופו והיה מסוגל להלך על קרקעית הים. היה לו זנב שטוח וגוף שדמה לגוף הלובסטר.
בתרבות
קבוצה של יצורים אלה הופיעה בסדרה מפלצות ים שם הם נמשכים לנבלה של איסוטלוס אך אחד מהם נטרף על ידי קמרוצרס.
זכויות להט"ב במזרח טימור
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) במזרח טימור מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם חווים תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית היא חוקית מאז 1975 בשטחי המדינה, אם כי זוגות חד-מיניים ומשקי בית בראשות זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותה הכרה משפטית העומדת לרשות זוגות נשואים הטרוסקסואלים.
מזרח טימור נחשבת למוביל בתחום זכויות האדם כולל זכויות להט"ב בדרום מזרח אסיה, אם כי טרם חקקה הגנה מפני אפליה על להט"בים. בשנת 2011 חתמה המדינה על "ההצהרה המשותפת על הפסקת מעשי אלימות והפרות זכויות אדם הקשורות בהתבססות על נטייה מינית וזהות מגדרית" באו"ם אשר גינתה אלימות ואפליה כלפי אזרחי להט"ב. ביולי 2017, רק 15 שנים לאחר קבלת עצמאותה, נערך מצעד הגאווה הראשון במדינה בתמיכת הממשלה.
מעמד בחוק
פעילות הומוסקסואלית היא חוקית במזרח טימור מאז 1975. גיל ההסכמה הוא 14 ללא קשר לנטייה מינית או מגדר.
הגנה מפני אפליה
אין הגנה משפטית המבוססת על נטייה מינית או זהות מגדרית. היה סעיף נגד אפליה המבוססת על נטייה מינית שנכללה בטיוטה המקורית של חוקת טימור, אך היא הוגדרה בהצבעה מנוגדת של 52 מתוך 88 חברי פרלמנט לפני כניסת החוקה לתוקף בשנת 2002. עם זאת, מאז 2009, הסתה על בסיס נטייה מינית נחשבה לנסיבות מחמירות במקרה של פשעי שנאה לצד אתניות, מגדר, נכות ועוד.
באפריל 2019, שר הרפורמה החקיקתית והפרלמנטרית של מזרח טימור, קרא להפסקת האפליה כלפי להט"בים באומרו, "חוקים ברבריים והתייחסות מפלה לקבוצות שוליים חייבים להסתיים". יתר על כן, בתגובה לטענות שהועלו בפרלמנט הלאומי על ידי שני חברי פרלמנט, הוא הודיע כי יבקש בירור רשמי בנוגע לטענות על התנהגות לא נכונה לחולים נכים ולהט"ב בבית החולים הלאומי בדילי.
תנאי מחיה
לכנסייה הרומית-קתולית יש השפעה חזקה במדינה והיא הייתה המתנגדת העיקרית לסעיף החוקתי להגנה על להט"בים מהאפליה. בשנת 2002, כשהסעיף נדון בפרלמנט, טען פוליטיקאי נוצרי בולט כי "אין הומואים במזרח טימור" וכינה הומוסקסואליות כ-"מחלה". עם זאת, בשנים האחרונות להט"בים רבים מצאו תמיכה גם בתוך הכנסייה הקתולית. הכנסייה אמנם לא נקטה עמדה רשמית לתמיכה בזכויות הלהט"ב, אך קהילות נוצריות רבות התחברו לתמיכה בקהילה הגאה בשטחי המדינה. בשנת 2017 בעת קיום מצעד הגאווה הראשון במדינה, נזירה קתולית התנדבה לקיים תפילה ונאום בתחילתו.
אקטיביזם
קבוצות התמיכה בזכויות להט"ב במזרח טימור כוללות את "Hatutan", "CODIVA", ו-"Arco Iris".
ב-29 ביוני 2017, מצעד הגאווה הראשון במזרח טימור התקיים בעיר הבירה דילי עם דיווחים של השתתפות 500 איש. נזירה קתולית נאמה בתחילת האירוע. באותו שבוע, ראש הממשלה, רועי מריה דה אראוג'ו הכריז כי "אפליה, חוסר כבוד והתעללות באנשים בגלל נטייתם המינית או זהותם המגדרית אינם מספקים שום תועלת לאומה שלנו" וכי "לכל אדם יש פוטנציאל לתרום להתפתחות האומה שלנו, כולל קהילת הלהט"ב", ובכך הפך למנהיגה הדרום-מזרח אסייתי הראשון שתמך בפומבי בזכויות להט"ב.
באפריל 2018, ארגון הלהט"ב הטימורי "Hatutan" השיק סרט תיעודי בנושא קבלת אנשי להט"ב בתוך משפחותיהם בשם "Dalan ba Simu Malu in Tetum" (הדרך לקבלה). בהשקתו השתתפו הנשיא לשעבר וראש הממשלה לשעבר, קסנאנה גוסמאו ונציגי מספר שגרירויות וארגונים.
מצעד הגאווה השני במדינה נערך ב-20 ביולי 2018 בדילי. אשר במהלכו, כ-1,500 איש השתתפו, פי שלושה מזה של השנה הקודמת. האירוע החל בהקרנת סרט תיעודי ובעקבותיו מצעד בהובלתה של להקה מקומית שניגנה שירי התנגדות טימוריים מסורתיים למדיניות השלטון ונגד אפליה.
מצעד הגאווה השלישי נערך ב-12 ביולי 2019 עם כ-3,000 איש, כפול מזה של השנה הקודמת, ו-6 פעמים מכמות האנשים שהשתתפו בשנת 2017. השרה לסולידריות חברתית והכלה ארמנדה ברטה דוס סנטוס תמכה באירוע. נשיא מזרח טימור, פרנסיסקו גוטרש, פרסם הצהרה לתמיכה במצעד, באומרו "אני נשיא של כלל האנשים! אני מכבד את כולם! כבוד ואהבה קושרים אותנו כמשפחה, כקהילה, כעם. אני מבקש מכולם לראות את המגוון והעושר של האומה שלנו. יחד אנו מחזקים את הכוח והידע הקולקטיבי. יחד אנו נלחמים למען חברה צודקת יותר. יחד אנו בונים עם מלא כבוד ואהבה לכולם!".
סמיר איט סעיד
סמיר איט סעיד (נולד ב-1 בנובמבר 1989) הוא מתעמל צרפתי. מקום רביעי ב (טוקיו 2020), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (שטוטגרט 2019) ואלוף אירופה (מוסקה 2013) בטבעות. השתתף בשתי אולימפיאדות (ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020). באולימפיאדת טוקיו זכה לכבוד לשאת את דגל מדינתו בטקס הפתיחה.
ביוגרפיה
סעיד נולד וגדל בשמפיני סור-מארן, פרבר של פריז, בן למשפחה ממוצא קאבילי מאלג'יריה. כשהיה נער, למד את השפה הקאבילית, לצד ערבית, בבית סבתו.
בשנת 2004 הצטרף סעיד לנבחרת צרפת, ומשנת 2006 החל להשתתף בתחרויות בינלאומיות.
סגן אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה באפריל 2011 זכה במדליית כסף בקפיצות בתוצאה של 16.262 נק', אחרי חברו לנבחרת תומה בוהיי (16.362 נק') ולפני אנטון גולוצוצקוב מרוסיה (16.125 נק') בשנת 2012 התכונן להשתתף באולימפיאדת לונדון (2012), אולם כמה ימים לפני כן נפצע ברגלו ונאלץ לפרוש מן המשחקים האולימפיים.
אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה במוסקבה, רוסיה באפריל 2013 זכה במדליית זהב בטבעות בתוצאה של 15.466 נק', בצוותא עם איגור רדיבילוב מאוקראינה, לפני חברו לנבחרת דני פיניירו-רודריגז ומטאו מורנדי מאיטליה (15.433 נק')
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) העפיל לשלב גמר בטבעות מהמקום השישי בתוצאה של 15.533 נק', אך טרם הופעתו בגמר נפצע סעיד ברגלו ונאלץ לפרוש מהתחרות.
מדליית ארד באליפות עולם
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה באוקטובר 2019 זכה סעיד במדליית ארד בטבעות בתוצאה של 14.800 נק', אחרי איברהים קולק מטורקיה (14.933 נק') ומרקו לודדיו מאיטליה (14.900 נק').
רביעי במשחקים האולימפיים
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה לכבוד לשאת את דגל מדינתו ביחד עם הג'ודוקא קלריס אגבניינו, בטקס הפתיחה. במשחקים האולימפיים עצמם סיים במקום רביעי בטבעות בתוצאה של 14.900 נק'. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 15.066 נק' ועלה מהמקום השלישי.
האזור הדרום-מזרחי (ברזיל)
דרום־מזרח ברזיל (בפורטוגזית: Região Sudeste do Brasil) הוא אחד מחמשת האזורים בברזיל. אזור דרום ברזיל כולל את ארבעת המדינות סאו פאולו, מינאס ז'ראיס, ריו דה ז'ניירו ואספיריטו סאנטו. האזור משתרע על פני 924,511.3 קמ"ר, ומשתרע על פני כ-10.85% משטחה של ברזיל.
אזור דרום־מזרח ברזיל הוא האזור המאוכלס ביותר בברזיל - נכון לשנת 2000 כלל האזור 77,857,758 תושבים. זהו האזור האמיד ביותר בברזיל, והאזור המתועש ביותר באמריקה הלטינית, האחראי לקרוב ל-60% מהתמ"ג של ברזיל.
פליקס צוואייר
פליקס צוואייר (בגרמנית: Felix Zwayer; נולד ב-19 במאי 1981) הוא שופט כדורגל גרמני. צוואייר שופט משחקים בגרמניה, וכן במסגרות משחקים של פיפ"א. בנוסף, הוא שופט בכיר מטעם אופ"א.
קריירת שיפוט
צוואייר החל את קריירת השיפוט שלו בשנת 2004, כששימש בתור שופט מטעם פדרציית הכדורגל הגרמנית. שלוש שנים לאחר מכן, הוא קודם להיות שופט של הבונדסליגה השנייה, ולעיתים שימש כעוזר שופט בבונדסליגה. בשנת 2009, הוא קודם להיות שופט בונדסליגה.
ב-30 באפריל 2018, פיפ"א הודיעה שהוא ישמש כאחד משופטי הווידאו במונדיאל 2018 ברוסיה, המונדיאל הראשון שבו היה שימוש בטכנולוגיית ה-VAR.
אייזיאה רשאד
אייזיאה רשאד מקליין (באנגלית: Isaiah Rashad McClain; נולד ב-16 במאי 1991) הוא ראפר אמריקאי מצ'טנוגה שבטנסי.
ביוגרפיה
אייזיאה רשאד מקליין נולד בצ'טנוגה שבטנסי. הוא גודל בעיקר על ידי אימו, שהיא מעצבת שיער. כשהיה צעיר, אביו של רשאד היה נותן לו להישאר ער עד שעה מאוחרת בזמן שהם האזינו לטו שורט וסקארפייס. לאחר מכן, כשרשאד היה בן שלוש, עזב אותו אביו. לרשאד היו שאיפות להיות מטיף, עד שאחיו החורג השאיל לו עותק של האלבום ATLiens של אאוטקאסט בחטיבת הביניים, ומחשבתו הוסטה. זמן קצר לאחר מכן, רשאד החל לבלות את רוב זמנו בביצוע ראפ.
רשאד החל להתייחס לראפ באופן מקצועי בכיתה י', שם הוא וחבריו הקליטו שירים במחשבים הניידים. בשנים הבאות בילה באולפני הקלטות מקומיים. ההופעה הגדולה הראשונה שלו הייתה בשנת 2012, עם הראפרים ג'וסי ג'יי, ג'ואי באדאס וסמוק DZA, בין היתר, בסיבוב הופעות הנקרא "Smoker's Club Tour". בנוסף, רשאד היה גם אחד ממקימי קולקטיב ההיפ הופ מצ'טנוגה, "The House", יחד עם חבריו, הראפרים YGTUT, מייקי-די, כריס פי ובריאן בראון.
במרץ 2013 חתם רשאד בחברת התקליטים העצמאית "טופ דואוג אנטרטיינמנט". ב-24 בינואר 2014 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Cilvia Demo להורדה דיגיטלית. האלבום זכה לשבחים נרחחבים ממבקרי המוזיקה והגיע למקום ה-40 במצעד הבילבורד 200. על רקע השבחים שקיבל על הוצאת המיני-אלבום, רשאד נבחר להופיע ברשימת ה-Freshman Class השנתית של XXL.
ב-2 בספטמבר 2016 הוציא את אלבום האולפן השני שלו, The Sun's Tirade, שזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה והגיע בשיאו למקום ה-17 במצעד הבילבורד 200. בינואר 2017 החל רשאד סיבוב הופעות בשם "Lil Sunny Tour" לתמיכה באלבום, שכלל הופעות ב-24 ערים שונות.
ב-30 ביולי 2021 יצא אלבום האולפן השלישי שלו, The House Is Burning.
קונסטנטינוב (מחוז פלוצק)
קונסטנטינוב (בפולנית: Konstantynów, ב-IPA: [kɔnstanˈtɨnuf]) הוא כפר במחוז פלוצק ברפבוינציית מזוביה בפולין עם אוכלוסייה של 38 נפשות. הוא שוכן כ-6 קילומטרים דרום-מזרחית לגומבין, 22 קילומטרים דרומית לפלוצק, ו84 קילומטרים מערבית לוורשה.
בין השנים 1974 ל-1991 עמד בכפר זה המבנה הגבוה ביותר שיוצר מעולם, אנטנת הרדיו של ורשה. האנטנה הזאת הייתה תורן רדיו נתמך בבניית מסגרת פלדה עם חתך משולש באורך צד של 4.8 מטר, משקל של 420 טון וגובה של 646.38 מטרים. התורן שימש למשדר גלים באורך 2,000 קילוואט של רשות השידור הפולנית כאנטנה ולכן היה מבודד כנגד הקרקע במתח של 120 קילו-וולט. הוא קרס במהלך עבודות השיפוצים ב-8 באוגוסט 1991. לא דווח על איש שנהרג בתאונה.
חתונה אש!
חתונה אש! (באנגלית: Shotgun Wedding) הוא סרט קומדיית פעולה רומנטי אמריקאי משנת 2022 בבימויו של ג'ייסון מור. בסרט מככבים ג'ניפר לופז, ג'וש דוהאמל, סוניה בראגה, ג'ניפר קולידג', לני קרביץ, דארסי קארדן וצ'יץ' מארין. לאחר שצולם מפברואר עד אפריל 2021 בבוסטון וברפובליקה הדומיניקנית, הסרט הופץ בסינגפור ב-28 בדצמבר 2022, וב-27 בינואר 2023 על ידי אולפני אמזון באמצעות פריים וידאו.
עלילה
טום, דארסי ומשפחותיהם מתאספים לחתונה האולטימטיבית באי פרטי בפיליפינים. בדיוק כשבני הזוג יוצאים ומתווכחים רגע לפני החתונה, האורחים שלהם נלקחים כבני ערובה על ידי פיראטים. האחרונים דורשים 45 מיליון דולר מאביה העשיר של דארסי, רוברט. אך הוא מסרב לשלם עד שיראה את בתו ויובטח לו שהיא בחיים.
דארסי וטום נלכדים על ידי שניים מהפיראטים, ובמהלך נסיעתם לשאר השבויים הם מצליחים להימלט מהשובים שלהם ואף הורגים אחד מהם. בהמשך דארסי משליכה רימון יד לעבר שני פיראטים ומפוצצת אותם. כשהם מנסים להתחמק מלכידה נוספת, דארסי וטום מעלים את ספקותיהם לגבי החתונה בעודם מסתתרים בבונקר שמתחת למשרדו של המנהל. לבסוף טום מחליט להיכנע לחוטפים כדי שדארסי תוכל להישאר במסתור עם אייס ומארג' הזוג המנהל את המקום.
כשהוא מובל לשאר אורחי החתונה, טום חושף שארוסה לשעבר של דארסי, שון, שכר את הפיראטים. כשמזימתו נחשפה, שון הולך לצוד את דארסי בעצמו ולוקח את בת זוגו של רוברט, הארייט, כבת ערובה. בינתיים, דארסי מצטרפת לטום ולשאר והיא וטום מודים שהם עדיין רוצים להתחתן זה עם זה.
משתתפי החתונה החטופים מבינים שהארייט מעורבת במזימה עם שון. טום מבקש משני הפיראטים העומדים על המשמר לתת להם להשלים את טקס החתונה, ורוברט מציין שהוא יעביר להם את הכסף אם יאפשרו לזוג להתחתן. בזמן שהאורחים שרים, טום ודארסי מזנקים על הפיראטים, ודארסי מכייסת מאחד הפיראטים רימון יד. בעוד אחד מהם נכנע, השני נמלט ומתחיל לירות לעברם ממרחק. אמו של טום, קרול, תופסת את נשקו של הפיראט שנכנע ומחזירה אש. דארסי משליכה את הרימון באוויר כדי שטום יוכל לחבוט בו לכיוון הפיראט, אשר מתפוצץ בו במקום (פיצוץ שמצית גם את הזיקוקים שהוכנו לחגיגות החתונה).
בזמן שאורחי החתונה הולכים למקום מבטחים, דארסי וטום ממהרים להזעיק עזרה, אך שון מתעמת איתם על המזח. טום נלחם בו ויחד עם דארסי הם בורחים בסירה. הארייט מנסה לעצור בעדם בעודה במסוק. שון, שנגרר בחבל עם הסירה, עולה על הסיפון ונלחם שוב בטום בזמן שדרסי מנווטת את הסירה. מצנח הים משתחרר ולוקח איתו את טום ושון לאוויר. טום מחליק על החבל אל סיפון הסירה והוא ודארסי חותכים את החבל, שולחים את המצנח החופשי לתוך להביו של המסוק, מה שהורג גם את שון וגם הארייט. בחזרה לחוף, בעוד הרשויות לוקחות את הפיראטים הנותרים למעצר, טום ודארסי משלימים את טקס החתונה ומתחתנים.
פיתוח
הסרט הוכרז לראשונה ב-29 בינואר 2019, כאשר ראיין ריינולדס התעתד לככב בו, במאי "פיץ' פרפקט" ג'ייסון מור נבחר לביים ומארק האמר לכתוב את התסריט לצד אליזבת מריוות'ר. טוד ליברמן ודייוויד הוברמן מחברת ההפקה Mandeville Films היו צפויים להפיק את הסרט לצד ריינולדס באמצעות חברת ההפקה שלו Maximum Effort. לופז, איליין גולדסמית'-ת'ומאס ובני מדינה הצטרפו כמפיקי הסרט דרך חברת ההפקה שלהם, Nuyorican Productions, באוקטובר 2020.
ליהוק
ב-27 באוקטובר 2020, ג'ניפר לופז לוהקה לתפקיד הראשי. ארמי האמר החליף את ריינולדס (ששימש בסופו של דבר כמפיק בפועל של הסרט) בתור הדמות הגברית הראשית בסרט לפני שפוטר בינואר 2021 בעקבות האשמות על התעללות שהיו נגדו.
ב-19 בינואר 2021, ג'וש דוהאמל נכנס למשא ומתן מוקדם להחלפת האמר, כאשר הליהוק שלו אושר חודש אחרי. סוניה בראגה וג'ניפר קולידג' לוהקו ב-2 בפברואר. ב-16 בפברואר לוהקו לני קרביץ, צ'יץ' מארין, דארסי קארדן, סלינה טאן, דסמין בור'ג'ס ואלכס מלארי ג'וניור. ב-7 במאי, קיילי הרננדז וסטיב קולטר הצטרפו לצוות השחקנים.
צילומים
הצילומים תוכננו במקור להתחיל בקיץ 2019, אך מאוחר יותר הם נדחו ל-22 בפברואר 2021, כאשר הם התקיימו בבוסטון וברפובליקה הדומיניקנית. לופז הודיעה באינסטגרם ששלב הצילומים הסתיים רשמית ב-22 באפריל 2021.
הפצה
הסרט היה אמור לצאת במקור בקולנוע על ידי Lionsgate ב-29 ביוני 2022. במרץ 2022, אולפני אמזון רכשו את הזכויות על הסרט להקרנה בשירות ההזרמה פריים וידאו, שיצא ב-26 בינואר 2023. Lionsgate שמרה על זכויות ההקרנות הבינלאומיות של הסרט עקב תקנות ארצות הברית בנושא מדיניות ההקרנות. הוא הופץ בסינגפור (על ידי Encore Films), והופץ בשירות ההזרמה ב-27 בינואר 2023.
ביקורות
באתר הביקורות Rotten Tomatoes מתוך 102 ביקורות של מבקרים 44% חיוביות, עם דירוג ממוצע של 5.1/10. הקונצנזוס של האתר קורא, "'חתונה אש!' עשוי להיות רק ההזמנה לאסקפיזם שחובבי הקומדיה רומנטית ומעריצי ג'יי לו מחפשים – אבל רוב הצופים האחרים יכולים לאשר הגעה ללא חרטה". האתר Metacritic, שמשתמש בממוצע משוקלל, הקצה לסרט ציון של 46 מתוך 100, מבוסס על 28 מבקרים, מה שמציין "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
משואה (מושב)
מַשּׂוּאָה היא התנחלות ומושב שיתופי השייך לארגון יישובי העובד הציוני ונמצא בתחום מועצה אזורית בקעת הירדן. היישוב נמצא בבקעת נחל תרצה סמוך למפגשו עם בקעת הירדן.
היסטוריה
המושב עלה לקרקע ב-1 בינואר 1970 כהיאחזות נח"ל שאויש בידי גרעין דתי. בקיץ 1971 הושלם קידוח מים עבור ההיאחזות.
המקום אוזרח במאי 1974 בידי גרעין של העובד הציוני והפך למושב. לקראת האזרוח הכשירה הקרן הקיימת את הקרקע ומשרד השיכון הקים 33 יחידות דיור. שטח המושב היה כ-4000 דונם ויועד בעיקר לגידול ירקות, מטעים וגידול תרנגולי הודו. בשנת 1979 צבר המושב חובות כבדים. התושבים התלוננו שהאדמות שהוקצו להם באיכות גרועה וכי אספקת המים והחשמל אינה יציבה. מצב זה נמשך לאורך שנות ה-80. לאורך השנים המושב ניסה לגייס מתיישבים נוספים. בשנת 1980 הוסב אתר ההיאחזות לבית הספר האזורי.
בשנות ה-90, במסגרת הסדר חובות המושבים ובעקבות "חוק גל" נמחקו רוב חובות המושב.
בשנת 1999 בנתה חברת מקורות מאגר מים למושב.
באביב 2019 שוב החל המושב לסבול ממשבר חמור, בעקבות מחסור במים, עקב שילוב של תשתיות מים וחשמל ירודות שגורמות להפסקות חשמל ולתקלות שאיבה, ובנוסף צמצום של מכסות המים.
ב-2021 פורסם שהיישוב הוא היישוב הישראלי שצמח בקצב השני הכי מהיר ביהודה ושומרון לאחר מבואות יריחו עם למעלה מ-46% אחוזי גידול אוכלוסייה.
מקור שם הישוב
שמו של המושב ניתן לו על-שם המשואות שהיו מדליקים בימי בית שני לציון ראש חודש ומועדים על פסגת קרן סרטבה הסמוכה.
רצח באוריינט אקספרס (סרט, 2017)
רצח באוריינט אקספרס (באנגלית: Murder on the Orient Express) הוא דרמת-מותחן תקופתי בריטי-אמריקאי שביים הבמאי והשחקן קנת בראנה ואשר מבוסס על רומן מתח באותו השם שנכתב על ידי אגתה כריסטי בשנת 1934. בסרט מככבים אנסמבל שחקנים הכוללים את בראנה עצמו בתפקיד הבלש הרקול פוארו, ג'וני דפ, פנלופה קרוז, מישל פייפר, וילם דפו, ג'וש גד, ג'ודי דנץ', דייזי רידלי, דרק ג'קובי ולסלי אודום ג'וניור. הסרט, המופץ על ידי פוקס המאה ה-20, יצא לאקרנים בבריטניה ב-3 בנובמבר 2017, ובארצות הברית ב-10 בנובמבר 2017.
תקציר העלילה
שנת 1934. לאחר שהוא מצליח לפענח מקרה של גנבה בירושלים, הבלש הרקול פוארו נוסע לאיסטנבול, משם כוונתו לחזור אל אנגליה ברכבת. הוא פוגש מכר ותיק, בוק, מנהל רכבת האוריינט אקספרס, העומדת לצאת למסע ארוך מאיסטנבול לפה-דה-קאלה הגובלת בתעלת למאנש.
בתאו של ראצ'ט מוצא פוארו פתק שרוף עליו כתוב "דייזי ארמסטרונג" והוא נזכר בפרשת חטיפת ורצח התינוקת של משפחת ארמסטרונג, חמש שנים קודם. לפושעים שולם אז כופר. אחד מהם נתפס ונתלה אך השני הצליח לברוח מארצות הברית עם כספי הכופר ולשנות את שמו מקסטי לראצ'ט. גברת ארמסטרונג נתקפה אז בדיכאון ומתה תוך כדי לידה מוקדמת של ולד מת. בעלה התאבד וכן גם המשרתת שהואשמה בשיתוף פעולה ברצח. לאחר חקירה מאומצת מגלה פוארו שלכל אחד מ-12 נוסעי הקרון יש קשר לפרשת ארמסטרונג, חלק קרובים וידידי המשפחה וחלק עבדו בבית המשפחה כמו נהג, מבשלת ואומנת.
פוארו מזמן את כל הנוסעים לשיחה ומודיע להם שהוא יודע שכולם קשורים לרצח וכי גם הוא סבור שהיה מגיע לראצ'ט למות, שכן הוא היה פושע שאחראי למותם של חמישה בני-אדם. פוארו מציג בפניהם שתי דרכים לפתור את הבעיה: הדרך המסובכת - להסגיר את כולם למשטרה ולגרום לשערורייה גדולה; הדרך הפשוטה - להודיע למשטרה שראצ'ט, שהיה ידוע כאיש מאפיה, נרצח בשל סכסוך עם המאפיה על ידי מתנקש שחדר לרכבת כאיש תחזוקה, השאיר את מדיו בתא ונמלט. כולם מסכימים ללכת על הדרך הפשוטה. פוארו מודיע שהוא חוזר לתאו לכתוב את הדו"ח ולהילחם במצפונו. השלג מפונה והרכבת ממשיכה בדרכה, לא לפני שפוארו נקרא לסייע בחקירת רצח על נהר הנילוס במצרים.
יציאה לאקרנים
הסרט הופץ על ידי החברה פוקס המאה ה-20 והוא עלה לאקרנים בהקרנה ראשונה ומצומצמת ב-3 בנובמבר 2017 בבריטניה. שבעה ימים לאחר מכן, ב-10 בנובמבר, התקיימה הקרנת הבכורה העולמית בארצות הברית. בישראל ההקרנה התחילה ב-9 בנובמבר 2017. מבט ותמונות ראשוניות על הסרט פורסמו בכתבה אקסקלוסיבית במגזין "אנטרטיינמנט ויקלי".
קישורים חיצוניים
מידע וכתבות
ביקורות
יהודה הלוי ברבי הלל
רבי יהודה הלוי ברבי הלל היה פייטן שחי בארץ ישראל או בסביבתה, בתקופה הפייטנות המזרחית המאוחרת, כנראה במאה ה-11. פיוטים שכתב נתגלו בגניזת קהיר בידי מנחם זולאי. הביאה לפרסומו (היחסי) העובדה שכתב פיוטים לט"ו בשבט, והיותו הפייטן הידוע הראשון שחיבר קרובות מיוחדות למועד זה.
מבחינת סגנונו, ניתן לשייך אותו לבית המדרש של תלמידי רבי אלעזר ברבי קליר, ובאופן ספציפי יותר, יש דמיון בין סגנון כתיבתו לסגנון הכתיבה של רבי פינחס הכהן בן יעקב מכפרא, בן המאה השמינית לערך. עם זאת, בכמה ממליצותיו נראה שהוא הושפע מרבי יוסף אבן אביתור, ולכן קבע זולאי שאי אפשר להקדימו לשנת 1000. בשל כך, מקובל לשייך אותו למאה ה-11.
פיוטיו
לא שרדו פיוטים רבים שלו. בגניזה נמצאו עד כה שתי קרובות שלו לט"ו בשבט, קרובה אחת ליום חול, כמה קטעי יוצר לאבל, יוצר לפורים ופיוט ברכת המזון לפורים. בנוסף, שולמית אליצור העלתה את ההשערה שקדושתא גדולה לשבת ראש חודש, החתומה "יהודה לוי", שייכת לרבי יהודה ברבי הלל.
שתי קרובותיו לט"ו בשבט הן המקור הקדום ביותר לציונו של ט"ו בשבט כמועד חגיגי, מלבד המשמעויות ההלכתיות הטכניות שלו כמסמל את מעבר השנה לעניין מצוות התלויות בארץ. זולאי העלה את ההשערה כי הקרובות, המתבססות על חומר מדרשי, מעידות על קובצי דרשות לט"ו בשבט שלא הגיעו לידינו. יצוין כי מלבד שתי קרובות אלה נודע רק עוד פיוט אחד מתקופה זו שיועד לט"ו בשבט, וכנראה המנהג לציין את ט"ו בשבט כמועד חגיגי היה נחלתן של קהילות מועטות בלבד. מעיון בשתי הקרובות עולה ההשערה כי המניע לציין את ט"ו בשבט במיוחד הוא הימצאו בלב עונת הגשמים ובשל כך היותו הזדמנות נוספת לבקש על הגשמים.
כאסח
כאסח הוא סרט דרמה מוזיקלי ישראלי בבימויו של חיים גיל, שיצא לאקרנים בשנת 1984.
הפקה
את התסריט לסרט כתב העיתונאי אהרן בכר. בסרט משתתפים בתור עצמם זמרים מוכרים בזמר המזרחי, ביניהם חופני כהן, זהר ארגוב, אביהו מדינה, שימי תבורי, ג'קי מקייטן, חיים משה, משה גיאת ודקלון. לצידם משתתפים בסרט השחקנים אריה אליאס, אילן דר, יונה אליאן, מכרם ח'ורי, אייל גפן, ורדינה כהן ופנינה רוזנבלום.
הסרט ביקש לנצל את עליית הפופולריות של המוזיקה המזרחית בישראל באותן השנים, עלילת הסרט הייתה דלה וכמחצית ממנו כלל קטעי מוזיקה אותם מבצעים כוכבי הזמר המזרחי של התקופה.
מבקר הקולנוע מאיר שניצר כתב ש"כאסח" היה בין הסרטים הגרועים של השנה.
עלילה
חלק גדול מהסרט צולם באולמי "מחולות תימן" ששכנו ברחוב המסגר בתל אביב, שהיה מפורסם באותה תקופה בזכות מועדוני לילה ואולמות אירועים שפעלו בו בשנות ה־70 וה־80.
פטרופוליס
פטרופוליס (בפורטוגזית: Petrópolis), הידועה גם כ"עיר הקיסרית" של ברזיל, היא עיר במדינת ריו דה ז'ניירו הנמצאת כ-60 ק"מ צפונית לעיר ריו דה ז'ניירו. אוכלוסיית העיר כ-300,000 תושבים, ושטח המחוז לו היא משמשת כבירה 811 קמ"ר. גובה העיר 810 מטר מעל פני הים.
העיר נמצאת בין גבעות מיוערות המכונות סרה דוס אורגאוס, בעמק הנהרות קיטנדיניה ופיאבניה, והיא מקום נופש פופולרי בימי הקיץ. מלבד האקלים הנוח, והסביבה הציורית, מוקד המשיכה המרכזי בעיר הוא ארמון הקיץ של מלכי ברזיל, אשר משמש כיום כמוזיאון, המתמחה בהיסטוריה וממורביליה של האימפריה הברזילאית.
היסטוריה
שמה של העיר ניתן לה על שמו של הקיסר פדרו הראשון, שליטה הקיסרי הראשון של ברזיל העצמאית. העיר הייתה מקום הנופש של המשפחה הקיסרית לימי הקיץ במהלך המאה ה-19, ובירתה הרשמית של מדינת ריו דה ז'ניירו בין 1894 ל-1902.
מקורותיה של העיר הם בפעולתו של ברנרדו סוארז דה פרואנסה, שבשנת 1720 פתח מסלול אלטרנטיבי בין ריו דה ז'אנירו ומדינת מינאס ז'ראיס, לאורך הסרה דל אסטרלה. כאשר נסע הקיסר פדרו הראשון בנתיב זה מצא כי האקלים באזור פטרופוליס הוא לרוחו, וכך רכש חווה חקלאית שנמצאה במקום, והחל בונה את ארמונו שם. בשנת 1830 הושלמה בניית הארמון, ואריסטוקרטים ברזילאים אחרים החלו עד מהרה לבנות אף הם מעונות קיץ בסמוך למעון המלכותי.
יורשו של פדרו הראשון, הקיסר פדרו השני, הביא למקום חוואים גרמנים, שאת הגירתם עודד, והפך את האזור השומם לעיר. היישוב פטרופוליס נוסד ב-16 במרץ 1843, ובשנת 1857 הוכרז כעיר. המחוז נוסד ב-1844. הדרך בין העיר פטרופוליס לריו דה ז'ניירו נפתחה רשמית ב-1910 ונסללה ב-1928.
בביקור בתערוכה שערכה ארצות הברית בפילדלפיה ב-1876 במלאת מאה שנה לעצמאות ארצות הברית, התרשם פדרו השני מן הטלפון והתקין בארמונו את הטלפון הראשון בברזיל, שחיבר בין ארמונו ובין משרדו.
אחרי ייסוד הרפובליקה והגליית המשפחה הקיסרית, בשנת 1889, ארמון הקיץ המשיך לשחק תפקיד חשוב בהיסטוריה הברזילאית. בשנת 1903 נחתם בארמון הסכם השלום עם בוליביה שהעניק לברזיל את השטח שעליו הוקמה מדינת אקרי. ב-15 באוגוסט 1947 נפתחה בארמון הוועידה הראשונה של ארגון מדינות אמריקה שנועדה לשמור על השלום והביטחון ביבשת, והביאה לעולם את האמנה הבין אמריקנית לעזרה הדדית.
העיר ידועה אף בכך שהסופר היהודי האוסטרי הגולה, שטפן צווייג, ואשתו, שכנו בה בשנותיהם האחרונות בטרם התאבדו בשנת 1942.
בעיר הוקמה בשנת 1966 הישיבה הראשונה על אדמת ברזיל. הישיבה - "מחנה ישראל" חב"ד - בראשותו של הרב חיים בנימיני ובניהולו של בנו הרב אברהם דוד בנימיני. בישיבה זו התחנכו רבים מרבני ברזיל מכל החוגים הדתיים וחרדים, והיא היוותה תשתית למוסדות היהדות הפועלים היום בברזיל.
בשנת 2022 התרחש באזור שיטפון שגרם ל-171 קורבנות.
בת קול
ביהדות, בת קול היא מהות על-טבעית המשמשת להעברת מידע מהאל לבני-אדם; ניתן להבין את המושג גם כתיאור של הצורה שבה עובר המסר האלוהי, כמין הד, ולא תיאור של מהות. בת הקול מופיעה במקורות בהקשרים שונים ולצורך מטרות שונות, ללא חוקיות ברורה. קיימים כמה מקומות שמהם יוצאת בת הקול, ובהם "מאחורי הפרגוד" ו"בית קדשי הקדשים". מעמד בת הקול מבחינת איכות העברת המידע האלוהי ותוקפו נחשב פחות מנבואה ומרוח הקודש. בת הקול המשיכה להתקיים אף לאחר הפסקת הנבואה ותחילת הגלות (בבלי יומא ט, ב), ולפי כמה מאמרי חז"ל היא קיימת אף כיום, והיא מהווה את דרך הקישור הסטנדרטית בין האל לאדם.
ראשית הופעת בת הקול
במסורת היהודית, הופעתה הראשונה של בת קול מיוחסת לתקופת שם ועבר, עוד בתקופת האבות. שם ועבר מייצגים בספרות חז"ל את בית המדרש הראשון שנוסד בידי בני אדם, וחכמים ראו עצמם כממשיכי דרכם של שם ועבר. הקביעה שלשם ועבר פנתה בת קול יוצרת הבחנה בין ימי אדם הראשון, שאז הקישור בין האדם לאל היה באמצעים ברורים יותר ובדיבור ישיר, לבין הזמן שבו החל הקישור בין ילודי אישה לאל באמצעי הסטנדרטי של בת קול.
במהלך זה יצרו חז"ל זיקה ישירה בינם לבין מה שהוא מבחינתם ראשית ההיסטוריה (בית מדרשם של שם ועבר); קישור זה, שנעשה אף באמצעים נוספים, היה נחוץ לחז"ל מכמה טעמים, ובעיקר לשם הקבלה בין העבר להווה (בזמן חז"ל), המקבילה לתפיסה פסיכולוגית קלאסית המזהה את העבר כמציאות אידיאלית יותר, מה שמכונה ירידת הדורות. זוהי תחושה רווחת במסורת היהדות, שבוטאה לא פעם אצל חז"ל, אף כי נמצאות גם הסתייגויות מגישה זו. גישה מסתייגת, המצביעה על נפוצותה של התופעה, ניתן למצוא כבר בפסוק "אל תאמר מה היה שהימים הראשונים היו טובים מאלה, כי לא מחכמה שאלת על זה" (קהלת ז, י). הקבלה זו בין ימות חכמים לזמנים קדמונים שימשה גם כטיעון פולמוסי כנגד הצדוקים, וביטאה את גישת חכמים שראו עצמם כממשיכים האמיתיים של תרבות העבר.
רציפות ההופעה
אזכורים נוספים מבהירים את חשיבותה של בת הקול בעולם המחשבה של חז"ל. כך לפי חז"ל הופיעה בת קול אצל אבות האומה, אברהם ויצחק ואף אצל מנהיגי האומה, משה ואהרן. היא הופיעה גם במאורע המכונן של עם ישראל, במעמד הר סיני.
המסורת התלמודית ממשיכה בציון הופעותיה של בת קול לאורך ההיסטוריה; אזכורים אלו מחדדים את ההמשכיות הקיימת מימות שם ועבר עד להגות ולתפיסה הקיימת בדברי התנאים והאמוראים, ואת הרציפות של בת קול. כך מציין התלמוד את הופעת בת קול בימי שמואל ושאול, שלמה המלך, ירבעם בן נבט ומנשה (מלך יהודה). מתוך מכלול האזכורים, ניתן להצביע על ניסיון לגבש רציפות ברורה בין ראשית ההיסטוריה על-פי מסורת חז"ל לבין תקופתם הם, תקופת המשנה והתלמוד. גם רציפות זו מעגנת את ההמשכיות ואת האותנטיות של אמיתות השקפות חז"ל. מסורת וחשיבות העברתה היוו אז, ומהוות גם היום, אבן יסוד בתפיסה המסורתית היהודית; כך לפי חלק מהשיטות עיקר האמונה היהודית מבוססת על מסורת ושלשלת העברה.
קשה להפריז בחשיבות הרציפות וההמשכיות בתפיסה המסורתית היהודית. רבי יהודה הלוי בתחילת ספרו הכוזרי, מבהיר את הישענותה של הדת היהודית על המסורת ועל השלשלת. מתוך חשיבות ההמשכיות שאפו חז"ל לבטא אף את הרציפות הקיימת בקשר עם האלוהים. גישה זו באה כנגד הטענה שהאל זנח את היהודים, טענה שהושמעה בתקופת התלמוד מפי הנוצרים. כך, באזכור רציפות התגלויותיה של בת הקול, שאפו החכמים להתמודד עם הטענה שהאל עזב אותם (נגד הנוצרים), ועם הטענה שהם מחדשים ואינם נאמנים לתורה המקורית (נגד הצדוקים).
את חשיבות הרציפות ניתן למצוא אף בדתות אחרות. כך באסלאם, הסופים שואפים להוכיח זיקה ושלשלת מסירה ביחס לעבר, וכך אף בתחום ההלכה המוסלמית, ערך החדית' נמדד על ידי בדיקת שושלת המוסרים מדורי דורות (המכונה אסנאד).
הפסקת בת הקול
כשבודקים את הפסקת פעילות בת קול, יש לבחון שני תחומים מרכזיים. ראשית הפסקת התגלות בצורה מוחלטת ולצמיתות. תופעה דומה מבחינה זו היא הפסקת הנבואה; הנבואה ביטאה קשר הדוק עם האל, אך קשר זה היה אפשרי רק בנסיבות שבהן הקשר היה דו-צדדי; בעקבות חטאי עם ישראל וגורמים נוספים, פסקה הנבואה והקשר בין האל לאדם בדרך זו ניתק. לכן צריכה להיבדק האפשרות שגם בת קול תיפסק לצמיתות. תופעה אפשרית נוספת הנה הפסקת התגלות זמנית, או ביחס לאישים מסוימים; תופעה זו מוכרת גם מעולם המושגים של הגאולה, כאשר תקופת מסוימות בהיסטוריה זוהו על ידי חז"ל כזמנים שהגאולה לא תבוא בהם, ועל אישים מסוימים נאמר שהם לא יהיו המשיח. לכן צריכה להיבדק האפשרות שהתגלות בת קול הופסקה בתקופות מסוימות או ביחס לאישים מסוימים.
הפסקה לצמיתות
ראשית יש לשאול האם קיימת הפסקה כרונולוגית כלשהי? הקישור לאל באמצעות רוח הקודש והנבואה פסק. סיבת ההפסקה נעוצה בכמה גורמים, בהם הריחוק הקיים מהאל; אולם למרות הפסקה של גורמים אלו, הקישור בעזרת בת קול ממשיך להתקיים לפי חז"ל אף כיום; בת קול ממשיכה להופיע, בהקשרים יומיים וכן באירועים קבועים. הישארותה של בת קול, מסתברת מתוקף העובדה שדרך קישור כלשהי בין האל לאדם חייבת להימצא ולהתקיים. מלבד זאת, הישארות בת הקול מצביעה על חולשתה מול הנבואה ורוח הקודש; האחרונות, המדורגות כקשר חזק יותר בין האל לאדם, נפסקו, ולעומת זאת הקשר החלש יותר של בת קול שרד. לעיל גם ציינו את החשיבות בכך שיוותר אמצעי כלשהו המקשר בין האל לאדם. לכן בתפיסת חז"ל לא יכול להיווצר מצב בו תופסק פעילות בת הקול לחלוטין.
מהות בת קול
פרשנים שונים עסקו בבירור מהותה של בת קול; מן הפירושים השונים לא עולה דפוס אחיד וברור, אך ניתן למצוא קווים מקבילים בפירושים השונים ודברים המוסכמים על הרוב. כמו ביחס למושגים וכינויים אחרים בספרות חז"ל, המתייחסים לסודות התורה, העיסוק בבת קול מנוסח בצורת משל, ועל הלומד להסיק ממנו את הנמשל.
השימוש במשלים על ידי חז"ל אובחן בעיקר על ידי הראשונים, ובראשם הרמב"ם בהקדמה לספרו "מורה הנבוכים"; המשלים נחשבים סודות התורה. עניינה הספציפי של בת קול, משתייך לקטגוריה של מעשה מרכבה, משום שהוא עוסק בסודות הבריאה ביחס לאל, ובקשר שבין האל לבני האדם.
מהות המשל
ביחס לקשר הקיים בין האל לבני האדם, דימו חז"ל את הקשר לקול הנאמר ומבוטא על ידי האל, ונקלט על ידי האדם. לקול יש דרך ארוכה שהוא עובר, בתחילה עוצמתו היא הגבוהה והברורה ביותר; בהמשך הקול מגיע למרחקים כשהוא נישא על גבי הרוח, אולם העוצמה קטנה ואיכותו פוחתת; אחר-כך מגיע הקול לאזור הררי, כשהוא נכנס במערות ופוגע בהרים, עתה נוצר הד מהקול, הנשמע בצורה מעומעמת, ההד מהווה תולדה של הקול הראשוני.
הסבר הנמשל
בנמשל, הקול הוא הקשר הקיים בין האל לאדם. האדם נמצא במרחק משתנה מהאל, וככל שהאדם קרוב יותר לאל הוא שומע את קולו בצורה טובה יותר, וכך הקשר ביניהם ברור ואיכותי יותר. בצורה ספציפית שמיעת הקול ממקום מוצאו, ועמידה קרובה לאל, יוחסו רק למשה, שזכה אף לראיית מקום יציאת הקול והאל עצמו; רמתו הגבוהה של הקשר הייתה ביסוד כתיבת התורה, כשרמת הקישור מכונה בספרות חז"ל "אספקלריא מאירה". דרגה פחותה מכך היא שמיעת הקול עצמו, אך ממרחק רב יותר, ללא ראיית מקום יציאת הקול; אלו הם הנביאים, כאשר הדרגות השונות ביניהם מתחלקות על בסיס הקרבה של הנביא למקור הקול. דרגה פחותה יותר מהווה שמיעת הקול בעקבות נשיאת הרוח את הקול, דרגה זו מכונה רוח הקודש; לעיתים אף שלב זה מכונה נבואה, וגם בו קיימים חילוקי רמות שונים הנעוצים בקרבה של העומד למוצא הרוח. הרמה האחרונה, והפחותה ביותר, המבטאת קישור ישיר לקולו של האל, היא שמיעת ההד; ברמה זו אין האדם שומע את הקול עצמו, אלא תולדה מעומעמת של הקול המקורי; שמיעה מעין זו היא המכונה בת קול (ההד של הקול). כשם שבנבואה וברוח הקודש קיימים רמות ודירוגים שונים, כך אף בעניין בת קול, יש השומעים את ההד ברמתו הצלולה, ויש שההד מגיע אליהם במעומעם. אולם זהו הקישור האחרון הקיים בין האל עצמו לאדם, שאינו בתיווך שליחים; דרגות נמוכות יותר מהוות קשר בעזרת שליחים, כגון גילוי אליהו.
חשיבות בת הקול
חשיבות העניין והנחיצות בקיום בת קול מתבטאות בהבנת ההבדל הקיים בין היהדות להשקפות שונות. רבי יהודה הלוי בספרו "הכוזרי" מציין שההבדל בין "הפילוסופים" ליהדות נעוץ בכך שלפי הפילוסופים האל עזב את העולם והוא אינו מנהל קשר עם ברואיו. לעומת זאת לפי היהדות בורא העולם ממשיך לנהל קשר עם ברואיו. קשר זה בין האל לברואיו חייב להתקיים, כדי שהאל יוכל לכוון את רצונו בעולם ולתעל את מעשיהם של יצוריו. בת קול מהווה סוג של קשר בין האל לברואיו, ובכך היא מבטאת את ההבדל שבין היהדות מתפיסות פילוסופיות שונות.
משמעות לשונית
הפירוש הקלאסי בספרות התלמוד והמדרשים לצמד המילים בת קול הוא "תולדַת הקול". כך בהתייחסות למילה בת הפרשנים השונים עסקו בהבהרת הנקודה שבת קול הנה התפתחות (ואף פחיתות) מהקול המקורי. כך היו שכתבו שזו התולדה של קול האל, והשימוש בה הוא כדוגמת הד, וזהו ה"בן" של הקול; רב סעדיה הבהיר שמשמעות הביטוי היא, שקיים קול בין ההרים, אולם בני האנוש שומעים את תולדַת הקול הנשמעת משברי ההרים והמערות שבסלעים. פירושים אלו מקבילים למשמעות הלשונית הפשוטה של המושג, שהיה בשימוש רווח בלשון המשנה, אשר בו בת קול משמעותה ההד של הקול.
בת בת קול
בספרות העברית המודרנית נתהווה אף הביטוי בת בת קול, הבא לבטא קול חלש יותר, שהוא תולדה של הבת קול; כך אבן שושן במילונו "המילון החדש" הגדיר מילה זו כ"הד קל וקלוש ביותר", כשהוא מביא כדוגמה את דבריו של נחום סוקולוב (במראות, עמוד 158) "אזן בחונה יכולה הייתה להכיר בו בת-בת-קול של השתתפות".
מיקום בת הקול והזיקה לאל
מקורות תלמודיים התייחסו אף למיקומה של בת הקול. מקורות אלו התייחסו למקור המידע המועבר; ובעצם לקשר הקיים בין המושג המופשט בת קול לאל. בתלמוד ירושלמי (חגיגה פ"ב ה"א) בת קול נמצאת ב"בית קודשי הקודשים". תפיסה זו מזהה את בית המקדש, ואת המקום המקודש ביותר בו, קודש הקודשים, כמקום הקשר בין האל לאדם. לעומת זאת אנו מוצאים התייחסות בתלמוד הבבלי המסווג את מקום בת קול "מאחורי הפרגוד". תפיסה זו אמנם יכולה להתפרש כמציינת לאותו מקום, אולם יש לשים לב שאין כאן קביעה מפורשת היכן מאחורי אותו פרגוד שוכנת בת קול, בייחוד לאור העובדה שכאשר נכתב מאמר זה "הפרגוד" כבר לא היה קיים. תפיסה מאוחרת יותר מצויה בראשונים, אלו התייחסו למיקומה, וטענו שאין זה מלאך, אלא "מדת קול היא ונמצאת בפני עצמה ברוח המנשבת". דברים אלו אינם מעניקים מידע רחב נוסף, מלבד העובדה שבת קול היא אינה מלאך, כשהם משתמשים לצורך התיאור במילה "רוח המנשבת" המופיע אף בכינוי של שדר אלוהי אחר "רוח הקודש".
קול נשי
עולם הדימויים של חז"ל נדון בצורות רבות ביותר, מגוון הסברים סוציולוגים, היסטוריים ואישיים, ניתנו לדימויים מסוימים בספרות התלמודית. במושג בת קול, בחרו החכמים כינוי נשי (בת), ולא כינוי גברי (בן). הפרשנים השונים סיפקו הסברים שונים לבחירה זו, חלקם נעוצים בהסברים מטאפוריים ואחרים במובנים מוסכמים בתקופתם.
נקבה כמקבל שאינו נותן
הרי"ף קבע שאין מסורת מדוע, בלשון המשנה, חלק מהמושגים זוכים לייחוס בלשון זכר (למשל בנין אב) ואחרים מתאפיינים בלשון נקבה; הוא מעלה השערה שהשימוש בלשון זכר הופך את הדבר לעיקר, שממנו ניתן ללמוד אף לדברים אחרים, לעומת מושג הזוכה לשימוש בלשון נקבה (כגון "אֵם" למקרא ו"בת" קול), שממנו אין למדים לדברים אחרים. לפי השערת הרי"ף הדברים המושמעים מפי בת קול הם ספציפיים, ואי אפשר ליצור וללמוד מהם. דברים אלו מקבילים למושגים הקבליים "נוקבא" ו"דוכרא", המופיעים אף בכתבי המהר"ל; משמעותם היא תפיסה הנקבה כישות מקבלת, לעומת הזכר הנתפס כישות יוצרת ומעניקה. כך בעולם הדימויים של חז"ל, מושג ששימש כדבר שניתן ללמוד ממנו אף לדברים אחרים, והוא מהווה גורם יוצר, קיבל את התווית הזכרית; לעומת מושג שבתפיסת חז"ל אינו מהווה גורם יוצר, ומלמד רק ל"גופם של דברים", קיבל תווית נקבית. בת קול מהווה על-פי חז"ל ישות שממנה ניתן ללמוד רק לגופם של דברים, ואי אפשר להסיק ולנתח דברים אחרים מתוך אמירה מסוימת; לדוגמה כאשר בת קול קובעת שהלכה כבית הלל, אין להסיק מכך שכל פעם שתיווצר מחלוקת הלכה תהיה כשיטת המיקל (אף על פי שבית הלל מקלים בדרך כלל מבית שמאי).
ההתגלות ליחידים בדימוי הקונוס
אחרים הסבירו שההקשר הנשי מבטא את תהליך ירידתו של אותו קול, שהוא רחב מלמעלה וצר מלמטה כדמות נקבה שהיא רחבה מלמעלה וצרה מלמטה. תפיסה זו נעוצה בעולם הדימויים במחשבת חז"ל, עולם זה זיהה את גוף האישה בצורת חרוט הפוך (רחב מלמעלה וצר מלמטה, שבסיסו בשמים), לפי הפרופורציות בגוף האשה, השואפות להיקף חזה עליון גדול יותר, ביחס להיקף הבטן התחתונה. על-פי הסבר זה חז"ל שאפו לרמוז בדימוי הנשי שבת קול הייתה מושמעת מהשמים, כשהקול היה יורד בצורת חרוט הפוך ומכוון ספציפית לחכמים ולאלו שהקול מיועד להם. כך הביטוי הנשי בא לתאר שבת קול נאמרת בקול גדול אך מיועדת לקהל ספציפי, כשגוף האשה שימש דימוי מוצלח לבטא הגדרה זו.
חולשת המין הנשי
מלבד דימויים אלו, שמצאו גוון סמלי במשמעות הנשית הקוסמית (רי"ף) או בדימוי שמקביל לתבנית הצורנית של גוף האישה, היו שפירשו תחום זה מן ההיבט הכוחני. כך יש שראו במונח "בת קול" בלשון נקבה ביטוי לחולשה של בת הקול שמצביעה על הנבואה שפסקה מהעולם; דבר זה נעוץ בחולשה הפיזית של הנקבה יחסית לזכר.
נקבה כשוני מהאל הגברי
גישות אחרות לא ייחסו משמעות מהותית לעובדת הייחוס הנקבי (בת), אלא טענו שלשון נקבה מעיד שהדברים אינם ישירות מקולו של האל, אלא התפתחות מהקול המקורי; טענה זו מתבססת על תפיסת המושג "אל" כמושג זכרי, ולכן ציון העובדה שהדברים אינם מהאל מתחדדים בעזרת שימוש בדימוי נשי.
פסיקת הלכה על פי בת קול
רוב הופעות בת הקול התייחסו להקשרים מופשטים שונים, הקשרים אלו לעיתים תוחמים את העיסוק של בת קול בנושאים הלכתיים ומעשיים. היותה של בת קול מהות אזוטרית מחדדת את הצורך ליצור הבדל בין הפן המיסטי לפן ההלכתי, ולתחום ולמנוע את עיסוקה של בת הקול בנושאים הלכתיים מעשיים. הבדל זה מקובל אף בדתות הלכה נוספות, כך באסלאם קיים הבדל מהותי בין הסופיות לבין חכמי ההלכה המוסלמים. הצורך בהבדל ובגבולות מתבטא אף בספרות התלמודית, כאשר קיים מקור השולל הסתמכות על בת קול בענייני הלכה, בנימוק "לא בשמים היא". נימוק זה שואף לתחום ברור בין האיזטורי למעשי.
אולם בספרות חז"ל לעיתים מופיעה בת קול בהקשרים הלכתיים; כך מקורות מסוימים מזכירים קביעת הלכה על ידי בת קול המובאת בשתיקה המסתברת כהסכמה. בנוסף קיימים מקורות מפורשים המתייחסים לבת קול כגורם משמעותי בקביעת הלכה. התייחסות כפולה זו זכתה לתגובות ופרשנויות רבות; באופן כללי קיימות שתי דעות-קיצון, אחת טוענת שניתן, ואף רצוי, להכריע כל הלכה על ידי בת קול, והאחרת טוענת שזהו איסור הלכתי ברור לקבוע הלכות בעזרת בת קול; בין שתי דעות אלו נמצאות דעות שונות למכביר.
פרשנויות נקודתיות
היחס הדיאלקטי של המקורות זכה לפרשנויות שונות, ששאפו להבהיר את האחדותיות ההשקפתית הקיימת בספרות חז"ל. חלק מהפרשנים טוענים, שלמעשה אף במקורות שבהם דברי בת קול התקבלו בהקשרים הלכתיים, אין בדבריה הכרעת הלכה, אלא גילוי דבר שהיה ידוע ("גילוי מילתא"). לתפיסה זו יש לצרף את הטענה של התוספות יום-טוב, שלפיה חלק מהמקורות בהם מופיע הביטוי בת קול משתמשים בביטוי זה בהשאלה.
בנצרות
סיפור נוצרי על בת קול מופיע במעשיית גרגוריוס על האבן.
בלשון ימי הביניים ובעברית החדשה
בספרות חז"ל צירוף המילים "בת קול" הופיע במשמעותו המילולית, שהיא הד וקול עמום, או לחלופין במשמעות הסמלית והמשלית שלו המבטאת מסר מהאל לברואיו. בלשון ימי הביניים חלה בביטוי הרחבת משמעות שכללה מטונימיה סמנטית, ולוותה לעיתים גם ב"חילון" המשמעות. כך בספרות זו צמד המילים בת קול משמש לעיתים במשמעות 'שמועה רכילותית'. כך אברהם אבן-שושן במילונו, "המילון החדש", ציין לדברי רבי דון יצחק אברבנאל (שמואל א, יז) 'יצתה בת קול שהמלך יעשה למי שיכה אותו..' שמהם ברור שבת קול נתפס כ"הברה, שמועה סתמית, קול המון".
סמנח כא רע
סמנח כא רע (שמו המלא הוא אנח-חפרו-רע סמנ-כא-רע דג'סר חפרו) היה הפרעה ה-11 של השושלת ה-18 בממלכה החדשה במצרים העתיקה. הוא שלט שנה אחת עד שלוש (בשנים 1335-1334 או 1364-1361 בהתאם לתיארוך). הוא עלה לשלטון בתקופת אל-עמארנה אחרי אחנתון הידוע בכינויו "הפרעה הכופר" בשל הפיכתו הדתית-מונותאיסטית. ישנם חוקרים הטוענים כי סמנח כא רע היא בתו של אחנאתון ואשתו לעתיד של תות ענח' אמון. מעט מאוד ידוע על סמנח כא רע לא רק בגלל תקופת שלטונו הקצרה אלא גם בגלל ששלושה פרעונים אחריו, הפרעה חרמחב, ניסה למחוק כל זכר לכל הנוגעים להפיכתו של אחנאתון (אחנאתון, סמנח כא רע, תות ענח' אמון ואיי).
קטניות
קִטְנִיּוֹת (ביחיד: קִטְנִית; שם מדעי: Fabaceae, לעיתים Leguminosae) היא משפחת צמחים בעלי פרחים הנמנית עם סדרת הקטניתאים (Fabales). משפחה זו היא השלישית בגודלה במספר המינים בעולם הצמחים. המשפחה מונה 777 סוגים ו-23,945 מינים וכוללת עשבים חד-שנתיים ורב-שנתיים, מטפסים, בני-שיח, שיחים ועצים הנפוצים בכל העולם. משפחה זו ניכרת בפרי מסוג תרמיל ובעלים מורכבים (עלה מורכב מעלעלים או מאונות שכל אחד מהם בעל יכולת הינתקות מן העלה או מציר העלה) בעלי פטוטרות.
השימוש במיני קטניות נפוץ בכל התרבויות כגידולי תרבות בעל חשיבות רבה לאדם הן כמאכל לבני אדם והן כצמחי מספוא לבהמות בשל הזרעים עשירים בחלבונים המשמשים מזון לאדם (כגון אפונים, עדשים וחִמצה) ולבהמות (כגון בקיָה ותורמוס, חרוב, צחר כחלחל).
מאפיינים
המאפיין העיקרי של הקטניות הוא התרמיל (legume), פרי שמוצאו משחלה עילית בעלת עלה שחלה יחיד. לפרחי הקטניות צורות שונות, אך הם תמיד פנטמריים, כלומר חלקיהם עומדים בתורים של חמש. עלי לוואי קיימים בדרך כלל בצידי הפטוטרת, ובסיס הפטוטרת מעובה במידת מה על פי רוב.