cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אנדרו גייז
קריירה קבוצתית
בעונת, שוב יצא ל-NBA והוחתם בקבוצת סן אנטוניו ספרס, אותה הובילו באותן השנים דייוויד רובינסון וטים דאנקן. בגלל הפרסום המועט לה זוכה ה-NBL, לא קיבל דקות משחק רבות. באמצעה של העונה, נפצע גייז והושבת להמשך העונה. בגלל הפציעה לא נרשם בסגלה של סן אנטוניו לקראת הפלייאוף, בו זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA. לאחר עונת השפל בסן אנטוניו, שב למלבורן לעוד שש עונות שלאחריהן פרש מכדורסל.
גייז הוא מלך הסלים של ה-NBL בכל הזמנים עם 18,908 נקודות ב-612 משחקי ליגה.
נבחרת לאומית
לאחר עונת רוקי מוצלחת ב-NBL, זומן גייז לסגל נבחרת אוסטרליה לקראת אולימפיאדת לוס אנג'לס 1984, שם הוביל את אוסטרליה למקום השביעי. שנה לאחר מכן הוביל את אוסטרליה לזכייה באליפות אוקיאניה. בשנים שלאחר מכן הוביל את אוסטרליה לשש זכיות נוספות באליפות אוקיאניה בין השנים 1987-1997.
ב-1986 השתתף עימה באליפות העולם שנערכה במדריד. לאחר מכן השתתף עימה בעוד ארבע אליפויות עולם, כאשר ב-1994 הוא אף מוביל אותה למקום החמישי, הישג השיא שלה בטורניר וזוכה בתואר מלך הסלים של האליפות. עוד לפני אליפות זו קיבל את תפקיד הקפטן של הנבחרת.
באולימפיאדת סיאול 1988 הוביל גייז את נבחרת אוסטרליה למקום הרביעי, הישג השיא של אוסטרליה במשחקים האולימפיים, אליו הגיעה הנבחרת גם באולימפיאדת אטלנטה 1996. כמו כן, הוביל את הנבחרת להישג מצוין גם באולימפיאדת ברצלונה 1992, בו סיימה אוסטרליה במקום השישי.
בשנת 2000, נשא את דגל המשלחת האוסטרלית בטקס הפתיחה של אולימפיאדת סידני. במשחקים עצמם, שוב הוביל את אוסטרליה למקום הרביעי. לאחר הטורניר הודיע גייז על פרישה מהנבחרת כשלזכותו 287 משחקים בינלאומיים.
גייז הוא שיאן ההופעות של נבחרת אוסטרליה במשחקים האולימפיים, עם חמש הופעות בין השנים 1984-2000. כמו כן, נבחר שש פעמים לשחקן השנה בנבחרת.
This Boy's Fire
This Boy's Fire (בעברית: האש של הילד הזה) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הרוק האמריקאית סנטנה, בשיתוף עם הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז. השיר יצא לאור ב-13 באפריל 2008, כסינגל השני והאחרון מתוך אלבום האוסף Ultimate Santana, של סנטנה.
השיר הגיע אל המקום ה-27 במצעד שבהונגריה, ה-28 במצעד שברומניה, וה-64 במצעד שבסלובקיה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי סטיב מוראלס, ריימונד דיאז, שון גארט ורונלד בראיינט, והופק על ידי השלושה הראשונים ביחד עם דוקטור לוק וקורי רוני. לשיר יצאה גרסה נוספת בה מבצע הראפר המקסיקני-אמריקאי בייבי באש, קטע ראפ מהיר.
ביקורת
האתר "מונסטרס אנד קריטיקס", סקר את השיר בחיוביות ואף כינה אותו בשם "red hot", ודיבר מעט על קרלוס סנטנה בעצמו.
אירה ג'וי צ'ייס
אירה ג'וי צ'ייס (באנגלית: Ira Joy Chase; ) היה כומר ופוליטיקאי אמריקאי מאינדיאנה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסגן מושל אינדיאנה ה-20 בשנים 1889- 1891, ולאחר מכן ועד 1893 כמושל אינדיאנה ה-22.
ראשית חייו
אירה ג'וי צ'ייס נולד במחוז מונרו שבמדינת ניו יורק כבנם של בנג'מין ולורינדה מיקס צ'ייס. הוריו היו עניים, והוא בילה את רוב ראשית ילדותו במעבר ממקום למקום. הוא התחנך באקדמיית מדינה, שם הוא קיבל חינוך בסיסי, ולמד בסמינר מילאן, שם הוא הוסמך ככומר. ב-1855 עברה משפחתו לברינגטון, אילינוי, שם לקחו הוא ואביו על עצמם משרת נהיגת קרונות במכלאות הבקר של שיקגו. עד מהרה הוא מצא עבודה כמורה, שם הוא הכיר את רודה ג'יין קאסל. השניים נישאו, ועד לגיוסו לצבא האיחוד עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית, נולדו להם שלושה ילדים. במהלך המלחמה הייתה בריאותו רופפת לעיתים קרובות, כך שהוא הועבר מתפקידים בקווי החזית ושירת כמדריך למתגייסים חדשים. מצב בריאותו המשיך להחמיר והוא נאלץ להתאשפז במשך כמה חודשים בבית חולים צבאי. רעייתו שמעה על מצבו ועזבה את ביתם שבאילינוי כדי לשהות לצידו בטנסי. מאחר שלא הותר לה להישאר בבית החולים בשל היותה אזרחים, היא התגייסה לצבא כאחות. כאשר החלים צ'ייס, הוא שב לשרת בתפקידו כקצין דת.
ביום לאחר שובם של בני הזוג הבייתה ב-1864, לקתה רעייתו של צ'ייס באבעבועות שחורות. צ'ייס בילה מספר שבועות כשהוא סועד אותה עד להחלמתה, אך המחלה הותירה אותה עיוורת ונכה. צ'ייס פתח חנות לכלי עבודה כדי לנסות ולפרנס את משפחתו, אך הקהילה נמנעה מלהיות אתו במגע במשך שבועות לאחר שרעייתו החלימה ממחלתה, והמחסור בלקוחות אילץ אותו לסגור את החנות. הוא החל להטיף בכנסיות מקומיות, וזכה לאהדה בקהילה בשל דרשותיו נגד צריכת אלכוהול. ב-1867 הוא עבר לאינדיאנה כדי לשמש ככומר בכנסיית ישוע בעיר מישאוואקה. הוא גם שימש ככומר בכנסיות בערים לה פורט, ובאש ודנוויל.
צ'ייס היה אחד החברים המייסדים של. ב-1886 הוא היה לכומר של הארגון באינדיאנה, וב-1887 נבחר כראש המחלקה המקומית, ושימש בתפקיד זה מספר שנים. הארגון היה מעורב מאוד בשדלנות פוליטית, בעיקר בהבטחת זכויותיהם של ותיקי המלחמה. מעמדו הגבוה של צ'ייס בארגון הקנה לו השפעה במעגלים פוליטיים בשל יכולתו להשפיע על קהל המצביעים.
סגן מושל אינדיאנה
בשל השפעתו בצבא הגדול של הרפובליקה באינדיאנה, נבחר צ'ייס כסגן מושל אינדיאנה ה-20. הוא הושבע לתפקידו ב-14 בינואר 1889 וכיהן בו עד למותו של המושל אלווין פטרסון הובי. הוא ספג ביקורות מחוגי המתודיסטים ומקהילות דתיות גדולות אחרות על כך שהמשיך לכהן ככומר במקביל לכהונתו כסגן מושל, בעיקר בשל סלידתם מהכנסייה אליה השתייך.
מושל אינדיאנה
צ'ייס הושבע כמושל אינדיאנה ב-23 בנובמבר 1891 וכיהן בתפקיד עד 9 בינואר 1893. ממשלו פיקח על הרחבת מערכת הדרכים במדינה ובניית אנדרטת החיילים והמלחים באינידיאנפוליס. הוא גם החזיר את המדינה לוויכוח על ההתנזרות מאלכוהול ודחק בהפעלתם של חוקי היובש. עמדתו בסוגיה הייתה שנויה במחלוקת בחוגי מפלגתו. הרפובליקנים חששו שהפסד להדמוקרטים עלולה לגרום לתבוסה ברמה הלאומית. צ'ייס גם התנגד לכמה רפורמות חקיקתיות בתחום התעסוקה, ונתפס בעיני רבים כמתנגד לעבודה המאורגנת.
ב-1892 הוצג שמו של צ'ייס כמועמד לתקופת כהונה מלאה כמושל בזכות עצמו על ידי מפלגתו והוא קיבל על עצמו את המועמדות. מנהיגים במפלגה ניסו למנוע את מועמדותו בשל עמדותיו בסוגיית חוק היובש והעבודה המאורגנת באמצעות קיום הוועידה המפלגתית המדינתית במקום רחוק ככל האפשר מבסיס התמיכה שלו ובמהלך תקופת הקציר, בתקווה שחוואים מעטים יוכלו להשתתף, אך הניסיון כשל. הוא נשא נאומים בעצירותיו במסע הבחירות, שם הוא גם נהג לשאת דרשה מאוחר יותר באותו יום באחת מהכנסיות המקומיות. דרשותיו היו לעיתים קרובות מלאות להט ובהן הוא דיבר בעד חוקי היובש. כמה מהעקרונות שלהם הוא הטיף גרמו לכנסיות המתודיסטיות והפרסביטריאניות, שתי הכנסיות הגדולות ביותר באינדיאנה, לדחוק במאמיניהם להצביע נגד צ'ייס. בבחירות הכלליות הוא הובס על ידי מועמד הדמוקרטים קלוד מתיוס, שניצח בזכות הקולות של מועמד המפלגה הפופוליסטית, לרוי טמפלטון, שחמשת אחוזי קולות המצביעים עבורו היו אמורים מלכתחילה להגיע לרפובליקנים ולצ'ייס.
שנותיו האחרונות
צ'ייס שב לחייו הפרטיים והמשיך לעסוק בהטפה. הוא הפך לכומר עוד יותר פופולרי בעקבות כהונתו כמושל והחל לעבור בכל רחבי ארצות הברית ולשאת דרשות. אירה ג'וי צ'ייס נפטר בלובק שבמיין ב-11 במאי 1895, לאחר שסיים לשאת דרשה. הוא נטמן בבית הקברות קראון היל שבאינדיאנפוליס.
יוג'ין אנסה
יוג'ין אנסה (באנגלית: Eugene Ansah; נולד ב-16 בדצמבר 1994) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ בדאלאס מה-MLS בנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים
אנסה נולד באקרה שבגאנה. התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לוקרן. בינואר אנסה הושאל ללומל מהליגה הבלגית השנייה.
בקיץ חתם בבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית בישראל. עונת  הייתה עונת השיא של אנסה בה סיים כמלך שערי הקבוצה ביחד עם דור ג'אן (עשרה שערים כל אחד).
ב-3 בינואר 2019 חתם בהפועל רעננה מליגת העל לעונה וחצי.
ב-9 באוגוסט 2020 הושאל לעירוני קריית שמונה לעונה אחת.
נבחרת גאנה
ב-26 בספטמבר 2020 זומן אנסה זומן לראשונה לסגל נבחרת גאנה למשחק הידידות נגד שנערך ב-9 באוקטובר וערך בו את הופעת הבכורה שלו, שהסתיימה בהפסד בתוצאה 0–3.
תארים
הפועל באר שבע
חלוקת תפקידים במשפחה
חלוקת תפקידים במשפחה הוא גורם מקובל הפועל ברוב התרבויות בעולם ובהיסטוריה. חלוקה זו מתארת את הדיפרנציאציה התפקודית בתוך המשפחה.
לרוב חלוקת תפקידים במשפחה היא חלק בלתי נפרד של המסורת, ולכן היא מאפיין תרבותי. חלוקת תפקידים שכזו תלויה הן במבנה החברתי הקיים, המפעיל את החלוקה, והן בחינוך לחלוקה שכזו.
בתחום זה משקלו של החינוך רב, שכן המשפחה היא גורם בעל חשיבות עצומה עבור ההתפתחות המוקדמת של האדם, בה נעשה רוב החינוך, ולכן חלוקת תפקידים במשפחה יוצרת דפוסי חשיבה תואמים בכל אדם אשר גדל במשפחה מחולקת שכזו.
המודל הקלאסי
"המודל הקלאסי" לחלוקת תפקידים אותו הציע הסוציולוג טלקוט פרסונס מגדיר חלוקת תפקידים במשפחה לפי מאפייני מגדר וגיל. מודל זה מתייחס לתא משפחתי פשוט, המוגדר בעיקר על ידי אב אחד, אם אחת וילדים המתרחקים מהתא המשפחתי עם הגיעם לבגרות מלאה. המודל תקף בעיקר עבור התא המשפחתי בחברה המודרנית.
עיקר חלוקת התפקידים, על-פי מודל זה, בין גברים ונשים היא, שגברים אחראים על ביצוע המשימות האינסטרומנטליות, כשהחשובה בהן היא התמיכה הכלכלית במשפחה ובניית היוקרה שלה, בעוד הנשים אחראיות על ביצוע המשימות האקספרסיביות, ביניהן טיפול בילדים ואחזקת הבית. המבוגרים אחראים על אספקת המשאבים, הסחורות והשירותים הנחוצים למשפחה בעוד הילדים משמשים כצרכנים של שירותים וסחורות אלו.
מודל זה היה מקובל בחברה המערבית במשך מאות שנים. יש המתנגדים למודל הקלאסי, וטוענים שהוא מפלה נשים על ידי שיעבוד האישה כך שתהיה חלשה יותר ותגרום לגבר להרגיש גברי יותר. בעשורים האחרונים של המאה ה-20 קיימת שבירה הדרגתית של המודל, בעיקר בתחום היחס בין הגבר לאישה.
מודלים אחרים
משפחות אשר מבנן אינו תואם את המודל של אב-אם-ילדים לא בוגרים, יוצרות חלוקת תפקידים שונה.
ברוב התרבויות נהוג כי נערים ונערות מסייעים גם הם לתחזוקת התא המשפחתי, בהתאם למינם. תהליך זה, שאינו נפוץ בעולם המודרני, נחשב לחלק בלתי-נפרד הן מחינוך הילדים והן מצורכי המשפחה. קיומן של משפחות גדולות מעודד לרוב תהליך זה, בעוד שגיל עזיבה מוקדם של הילדים מצמצם אותו.
היפוך תפקידים במשפחה
התנהגות טיפולית שמפגין ילד שטרם הגיע לגיל 18 שנים, כלפי סביבתו, כתוצאה מתנאים סוציו-אקונומיים בביתו, נקראת "ילד הורי". מונח נוסף המוכר בספרות המקצועית הוא "היפוך תפקידים" (role reversal), המתאר התנהגות של ילד שבמסגרתה הוא מתפקד כבן הזוג של ההורה או כהורה בעצמו על יתר בני המשפחה. ניתן לסווג את מאפייני הילד ההורי למספר קטגוריות, בהן ביטוי יישומי ורגשי של הילד, מאפייני המבנה והתפקוד המשפחתי שבו חי הילד ההורי וסגנון ההורות בהם ניחנו הורי הילד ההורי. התנהגות הורית יכולה להתבטא בשתי דרכים עיקריות: האחת היא הורות אינסטרומנטלית, הכוללת תפקידי משק בית כמו עזרה בשטיפת כלים, השכבת האח הקטן לישון, הלבשת ההורה או האחים, בישול, ניקיון הבית וכדומה; השנייה היא הורות אמוציונאלית, שכוללת היבטים רגשיים של הילד כלפי בני משפחתו, כגון ניחום, עידוד, הרגעה וכדומה. הביטוי האמוציונאלי לרוב קשה יותר עבור הילד ההורי מאשר הביטוי האינסטרומנטלי. בתרבויות מסוימות קיים משק בית פעיל סביב המשפחה הגרעינית, הכולל קשרים לא משפחתיים (עבדים, משרתים וכו') או משפחתיים מסוג שונה (כגון פילגש). קשרים אלו מותירים לרוב את ניהול משק הבית בידי הגבר והאשה (או הנשים) שהם בעלי הבית, בהתאם לחלוקת התפקידים הבסיסית, בעוד שהנספחים למשפחה הם המבצעים בפועל את דרישות בעלי הבית.
ילדים יכולים להפגין התנהגות הורית לא רק כתוצאה ממצב סוציו-אקונומי, תרבותי או מבנה המשפחה, אלא גם כתוצאה מחוויית מצבי עקה כגון מחלת הורה, התעללות מינית, גירושי הורים, סגנון התקשרות לא בטוח, התמכרויות של ההורה לחומרים, אבטלת הורה או הזנחתו את הילד. עם זאת, קיימים מספר יתרונות להתנהגות הורית בקרב קטינים, שהם בין היתר רגישות יתר, יכולת הכלה גבוהה של יחסים בין אישיים ושל אינטימיות.
לפי תאוריית ההתקשרות, סגנונות התקשרות לא בטוחים (כגון, התקשרות לא מאורגנת, התקשרות אמביוולנטית או התקשרות חרדתית-נמנעת) מהווים לגורם עיקרי בהתפתחות מאפיינים הוריים בילדים. התקשרות לא בטוחה מערערת את ביטחונו של הילד בדמות ההתקשרות, עד כדי שהילד כבר לא סומך על זמינותו של ההורה ומפתח התנהגויות טיפוליות ועצמאיות בעצמו, ככל הנראה על מנת לפצות על חוסר הזמינות. הילד לומד שכדי להשיג את זמינות ההורה אליו, עליו להיות חיוני עבור ההורה.
להשלכות היפוך תפקידים, לפיו הילד מקבל על עצמו את תפקידי ההורות, שתי פנים עיקריות; מצד אחד, יש בהורות של ילדים אמפתיה ואחראיות, הילד יכול להרגיש את האחר ומגיע ליכולת זו בשלב מוקדם. מצד שני, כשהאחריות והסמכות שניתנות לו הופכות להיות תלותיות, הן פוגעות בהתפתחותו האישית, גוזלות ממנו כוחות או מביאות אותו למקום שאין הוא אמור להיות בו, שכן ילדות אמורה להיות נטולת אחריות.
פליפה אנדרסון
פליפה אנדרסון פריירה גומש (בפורטוגזית: Felipe Anderson Pereira Gomes; נולד ב-15 באפריל 1993 בסנטה מריה שבמחוז הפדרלי של ברזיל), הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת לאציו.
תחילת הקריירה
אנדרסון החל את הקריירה שלו בגיל 6 במחלקת הנוער של CPMIND בסנטה מריה שבמחוז הפדרלי של ברזיל בה נולד. בשנת 2006 הוא עבר לפדרל FC, ומאוחר יותר באותה השנה עבר לגאמיניה FC. לאחר מספר הופעות מרשימות במועדון, עבר אנדרסון לשחק באסטרל EC. בשנת 2007 עבר אנדרסון למחלקת הנוער של קוריטיבה, ובקיץ של אותה שנה עבר למחלקת הנוער של סנטוס.
סנטוס
לאחר מספר שנים במחלקת הנוער של סנטוס, עלה אנדרסון לסגל הבוגר של המועדון בשל מכת פציעות בחודש אוקטובר 2010. עם עלייתו לסגל הבוגר של המועדון, חתם אנדרסון על חוזה חדש במועדון עד לחודש יולי 2013. ב-6 באוקטובר ערך אנדרסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-90 בניצחון 0–3 על פלומיננסה במסגרת המחזור ה-28 בליגת העל הברזילאית.
ב-11 בפברואר 2011 הבקיע אנדרסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-70 בניצחון 0–2 על נורואסטה במסגרת אליפות סאו פאולו. ב-7 בספטמבר הבקיע אנדרסון את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-77 בניצחון 1–2 על אוואי במסגרת המחזור ה-22. בעונה זו זכה אנדרסון עם סנטוס בגביע ליברטדורס, בו ערך הופעה אחת בשלב רבע הגמר. בחודש נובמבר חתם אנדרסון על חוזה חדש במועדון עד לשנת 2016.
בעונת זכה אנדרסון להזדמנויות רבות יותר בהרכב הראשון לצדו של ניימאר בשל פציעות של גאנסו ויכולת ירודה של אלאנו, אשר עזבו שניהם את סנטוס במהלך העונה. בנוסף, שיחק אנדרסון בשני משחקי גביע רקופה סודאמריקנה נגד אוניברסידד דה צ'ילה, בו זכתה קבוצתו. ב-31 בינואר 2013 קרסה עסקת העברתו ללאציו מהסרייה א' תמורת 7.5 מיליון אירו. בסך הכל ערך אנדרסון 62 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שבעה שערים.
לאציו
ב-25 ביוני 2013 חתם אנדרסון בלאציו מהסרייה א', אשר שילמה עבורו 7.8 מיליון אירו, על חוזה לחמש שנים, בהן ישתכר ב-800 אלף אירו לעונה. ב-3 באוקטובר ערך אנדרסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 79 דקות בתיקו 3-3 נגד טרבזונספור במסגרת המחזור השני בשלב הבתים של הליגה האירופית לעונת. ב-6 באוקטובר ערך אנדרסון את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כששיחק 59 דקות בתיקו 0-0 נגד פיורנטינה במסגרת המחזור השביעי. ב-28 בנובמבר הבקיע אנדרסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-56 בניצחון 0–2 על לגיה ורשה במסגרת המחזור החמישי בשלב הבתים של הליגה האירופית. בעונתו הראשונה במועדון ערך אנדרסון 13 הופעות ליגה בלבד.
בעונת ביסס אנדרסון את מעמדו כשחקן חשוב בקבוצה. ב-7 בדצמבר 2014 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-59 בניצחון 1–2 על פארמה במסגרת המחזור ה-14. בסך הכל ערך אנדרסון 32 הופעות ליגה, 23 מהן בהרכב הפותח, והבקיע עשרה שערים. ב-20 במאי 2015 שיחק אנדרסון בגמר הקופה איטליה, בו הפסידה לאציו ליובנטוס בתוצאה 1–2.
וסטהאם יונייטד
ב-15 ביולי 2018 חתם אנדרסון בווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג תמורת 35 מיליון פאונד - סכום שיא עבור המועדון באותה התקופה. ב-12 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה בקבוצה, בהפסד 0–4 לליברפול.
החזרה ללאציו
ב-16 ביולי 2021 הודיעה ווסטהאם יונייטד כי אנדרסון חוזר ללאציו בהעברה קבועה.
קריירה בינלאומית
ב-7 ביוני 2015 ערך אנדרסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל, כשהחליף את פרד בדקה ה-83 בניצחון 0–2 על נבחרת מקסיקו במשחק ידידות.
בחודש יוני 2016 נכלל אנדרסון בסגל הנבחרת האולימפית של מולדתו לקראת ריו 2016. ב-20 באוגוסט הופיע אנדרסון בגמר נגד גרמניה באצטדיון המרקנה, בו ניצחה נבחרת ברזיל בתוצאה 4–5 בדו-קרב בעיטות עונשין וזכתה במדליית זהב לאחר תיקו 1-1 בתום הזמן החוקי.
מדלן לבו
מדלן לבו (בצרפתית: Madeleine Lebeau; 23 ביוני 1923 – 1 במאי 2016) הייתה שחקנית צרפתייה.
ביוגרפיה
לבו נולדה בעיירה אנטוני בצרפת והחלה בקריירת משחק בסוף שנות ה-30. בשנת 1939 הופיעה בסרטה הראשון "נערות במצוקה" (Jeunes filles en détresse) של הבמאי גאורג וילהלם פבסט. היא נישאה לשחקן מרסל דליו, אשר היה ממוצא יהודי.
עם נפילת צרפת לידי הנאצים בשנת 1940, נאלצו דליו ולבו להימלט, בשל יהדותו של דליו, אשר הנאצים השתמשו בו כדוגמן שלא מרצונו בפוסטר אנטישמי המראה את דמות "היהודי הטיפוסי". לאחר תלאות רבות ונדודים דרך ליסבון, צ'ילה, מקסיקו וקנדה הגיעו לארצות הברית. בארצות הברית ניסתה לבו לקדם את קריירת המשחק שלה, ובשנת 1942 הופיעה בתפקיד איבון, ידידתו המקומית של ריק בליין (המפרי בוגרט) בסרט קזבלנקה. לאחר צילום הסרט עלו נישואיהם של דליו ולבו על שרטון, והם נפרדו, כשכל אחד מהם ממשיך בקריירת משחק משלו.
לאחר שחרור אירופה שבה לבו לצרפת, והמשיכה להופיע בסרטים צרפתיים ואירופים. בשנת 1963 הופיעה בתפקיד "שחקנית צרפתייה" בסרטו של פדריקו פליני "שמונה וחצי".
בשנת 1970 חדלה מלשחק. בשנת 1988 נישאה שוב לתסריטאי האיטלקי טוליו פינלי שעבד עם פליני על כמה מסרטיו.
לבו, שהייתה השחקנית האחרונה מהצוות של "קזבלנקה" שנותרה בחיים, הלכה לעולמה בספרד ב-1 במאי 2016.
לוסקה
לוסקה (באנגלית: Lusaka) היא בירת זמביה והעיר הגדולה ביותר בה. לוסקה ממוקמת בחלקה הדרומי של הרמה המרכזית בזמביה, בגובה ממוצע של 1,279 מטרים. אוכלוסייתה מונה 3.1 מיליון נפש (מוערך לשנת 2007). הקבוצות האתניות העיקריות בעיר ובסביבתה הן הניאנג'ה (Nyanja) והסולי (Soli). שתי השפות המדוברות הנפוצות בה הן אנגלית וניאנג'ה. לוסקה משמשת כמרכז המסחרי והמדיני ועוברים בה ארבעת הכבישים המרכזיים של זמביה היוצאים ממנה לכל רחבי המדינה ואל שכנותיה.
ממשל ואדמיניסטרציה
לוסקה משמשת כבירתה של זמביה. היא מקום מושבם של הרשות המחוקקת (מושב בית הנשיא), המבצעת ושופטת (בית המשפט העליון) של הממשלה. הפרלמנט יושב בקומפלקס הפרלמנט שהוא בניין בן 15 קומות, במרכז העיר. העיר היא גם בירתה של פרובינציית לוסקה, שהיא הפרובינציה הקטנה ביותר בשטחה, אך השנייה בגודל אוכלוסייתה, מתוך תשע הפרובינציות במדינה. לוסקה יוצרת מחוז אדמיניסטרטיבי המנוהל על ידי הקונסולה של העיר לוסקה.
היסטוריה
לוסקה הוקמה במקום בו ישב בעבר כפר, שנקרא על שם ראש הכפר לוסקאסה, כפר זה לפי ההיסטוריה היה ממוקם ב'גבעת מנדה' (Manda Hill), ליד המיקום העכשווי של בניין הפרלמנט של זמביה. בשפת הניאנג'ה 'מנדה' פירושו בית קברות. בשנות ה-90 של המאה ה-19, אנשי החברה הבריטית-דרום-אפריקאית the British South Africa) Company) בהנהגת ססיל רודס (Cecil John Rhodes), השתלטו על אדמות אזור לוסקה, לקחו אותם משליטת הצ'יפים והשבטים המקומיים, על מנת להפכם לחלק ממדינת צפון-רודזיה שהוכרזה במקום. שטח לוסקה הורחב על ידי מתיישבים אירופאים (בעיקר בריטים) בשנת 1905, עם בניית מסילות הרכבת. בשנת 1924 השליטה בלוסקה הועברה למשרד הקולוניות הבריטי (British Colonial Office). בשנת 1935 לוסקה נבחרה להחליף את העיר ליווינגסטון כבירתה של הקולוניה הבריטית של צפון רודזיה, בעקבות מיקומה המרכזי ונגישותה המרחבית והתחבורתית. לאחר איחוד רודזיה (זימבבואה, כיום), צפון רודזיה (זמביה) וניאזאלנד (מלוואי, כיום) בשנת 1953, הייתה לוסקה למרכז תנועת ההתנגדות העממית (1960), בה היו חברים האליטה המשכילה שהובילה ליצירת הרפובליקה של זמביה. זמביה קיבלה את עצמאותה מבריטניה ב-24 באוקטובר 1964 ומאז הפכה לוסקה לבירתה של זמביה העצמאית החדשה. בשנים האחרונות הפכה לוסקה ליעד תיירות אורבני פופולרי עבור אזרחי זמביה וכן עבור תיירים. אופייה המדיני בעל אופי מרכזי ומערכת התשתיות הצומחת בה במהרה הגדילו את אמון התורמים בה, בעקבות כך יש יצירת מקומות עבודה חדשים, בתי מגורים ועוד. בעקבות כך, מאמינים כי עם התקדמות זו ועם רפורמה כלכלית אפקטיבית, לוסקה, וכמו כן זמביה ככלל, תתפתח בצורה משמעותית. לוסקה היא בית לקהילת זרים מגוונת שרבים מהם עובדים ברפואה, סיעוד ועזרה סוציאלית, כמו כן ישנם גם דיפלומטים, נציגי ארגונים דתיים ואנשי עסקים.
כלכלה
לוסקה נסמכת בעיקר על גידולים חקלאיים שהבולטים ביניהם הם תירס וטבק, וכן ייצור מוצרי חלב ובשר. ובנוסף הולכת ומתפתחת באזור תעשיית המלט, טקסטיל, ייצור נעליים, ועיבוד מזון. מעל 60% מתושבי העיר מובטלים, אך השווקים בעיר הומים אדם, ובאלפי הדוכנים הסחורה אוזלת מדי יום.
חינוך
בלוסקה ישנם חלק ממוסדות החינוך הטובים בזמביה, בהם אוניברסיטת זמביה (University of Zambia) שנבנתה בשנת 1965 וממוקמת בפאתי העיר, International School of Lusaka, Rhodes park school, בית הספר הבינלאומי קהילתי של לוסקה, בית הספר הבינלאומי צרפתי, בית הספר הבינלאומי איטלקי, בית הספר הבינלאומי סיני, Baobab College ו- American International School.
אקלים
לוסקה ממוקמת בקו רוחב בעל אקלים טרופי, אך בשל גובהה הרב, יש בה אקלים סוב- טרופי לח. החודש הקר ביותר הוא יולי והטמפרטורה הממוצעת בו היא 16 מעלות צלזיוס (שתי מעלות מתחת לממוצע הטמפרטורות האופייני לאקלים טרופי). באופן ממוקד יותר, ניתן לומר כי בעיר שורר אקלים סוואנה-טרופי. מאפייני האקלים בלוסקה –מזג אוויר חם יחסית עם קיץ חמים אך לא חם, וחורף מאוד מתון. החודש החם ביותר בעיר הוא אוקטובר ובו הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. בלוסקה ישנן עונה יבשה ועונה גשומה, כשהעונה היבשה שולטת במרבית השנה ונמשכת מאפריל עד אוקטובר והעונה הגשומה בין נובמבר למרץ. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 950 מ"מ.
נקודות עניין
האטרקציות בעיר הבירה כוללות את המוזיאון הלאומי של לוסקה: מוזיאון תרבותי-היסטורי זה מתאר את זמביה מארבעה כיוונים: אתניות, מעשי כשפים, היסטוריה ואמנות עכשווית. כמו כן ישנו המוזיאון הפוליטי, מוזיאון קהילת ה'זינטו', פסל החופש והפרלמנט של זמביה, גני החברה החקלאית הידועים בתערוכת החקלאות השנתית שלהם, מפעל הקדרות 'מור', תיאטרון העיר לוסקה, בית קולנוע, קתדרלת הצלב הקדוש, אנדרטה, מועדון גולף, מרכז הספורט של לוסקה, ובפארק הסביבתי 'מונדה וונגה' ישנו גן חיות וגנים בוטניים. לאורכה של 'great east road' ישנם שני מרכזי הקניות הגדולים ביותר בזמביה: ארקייד'ס ומנדה היל. במרכז העיר, מספר בלוקים מערבה לדרך קהיר (Cairo Road), שוכן 'שוק העיר החדשה' ושוק קומוואלה (Kamwala Market), מרכז קניות גדול. מזרחית לשם שוכן אזור הממשלה ובו בית הנשיא ומשרדי השרים. אחד מהרחובות הראשיים ונקודות העניין המסחריים הוא הרחוב ששמו 'רחוב קהיר', לדברי ראש הממשלה לשעבר ריצ'רד סמפסון, רחוב קהיר נקראה על ידי איכר מקומי, אלברט דונבר, בשנת 1923. בנוסף, נטען כי הרחוב נקרא גם על ידי ג'ון פלוריה קוורס. בין הבניינים שברחוב קהיר: בניין פנדקו (בן 25 קומות), בניין הבנק המרכזי, בניין ינדקו (בן 19 קומות), בניין בנק ההלוואות הלאומי (בן 20 קומות), הבניין הלוטו הישן של זמביה, בנק המסחר הלאומי (בן 21 קומות), המטה המרכזי של בנק ברקליס של זמביה, מטה בנק סטנביק בזמביה, ועוד.
במחצית השנייה של המאה ה-20 לוסקה היה מרכז של פעילות מתנגדי המשטר מדרום אפריקה. לציון מקומות פעילותם ומקומות אחרים בהם התרחשו אירועים חשובים בהיסטוריה של המדינה הוקם "שביל החופש של דרום פאריקה" המקשר אתרים שונים בעיר. בין היתר השביל עובד דרך משרדי הקונגרס הלאומי האפריקני, מקום התנגשות בהרברט צ'יטפו, משרדי אדוארד מקוקה נקולוסו ועוד.
תחבורה
נמל תעופה נמל התעופה הבינלאומי של לוסקה, ממוקם בקרבת העיר. הנמל שוכן על פסי הרכבת שמגיעה מלווינגסטון ל-Kitwe. בשדה פועלת חברת התעופה המקומית 'zambezi airlines', הטסה ליוהנסבורג, נדולה ודר-אס-סאלאם. שדה תעופה זה משמש כשדה תעופה ציבורי וצבאי. ישנו שדה תעופה ישן נוסף, קרוב יותר לעיר, שאינו פעיל לשימוש אזרחי, אך לעיתים משתמש בו הנשיא.
תושבים מוכרים
שחקני הרוגבי המפורסמים Corné Krige ו-George Gregan, שהיו הקפטנים של נבחרות דרום אפריקה ואוסטרליה, בהתאמה. שני שחקנים אלו נולדו באותו בית חולים בלוסקה. הוריו של קריג' עדיין חיים בזמביה
אירו חצ'אנובי
אִירִינָה חֶצַ'אנוֹבִי (נולדה ב-3 בדצמבר 2000), ידועה בשם הבמה שלה אִירוּ, היא זמרת-יוצרת גאורגית. זכתה באירוויזיון הילדים 2011 עם השיר "Candy Music", כשהייתה חברה בלהקת הבנות "קנדי". ב-2023 זכתה בעונה החמישית של The Voice Georgia, ונבחרה לייצג את גאורגיה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.
ביוגרפיה
חצ'נובי נולדה ב-3 בדצמבר 2000 בטביליסי, בירת גאורגיה. בשנת 2011 ייצגה את גאורגיה באירוויזיון הילדים 2021 בירוואן, בירת ארמניה, כחלק מלהקת הבנות "קנדי מיוזיק". היא ניצחה באירוע עם 108 נקודות.
בשנת 2019 השתתפה ב-Georgian Idol, וב-2021 הוציאה לאור את סינגל הבכורה שלה, "No Jerk Around Me".
בשנת 2022 הופיעה באירוויזיון הילדים 2022, כחלק מסדרת הופעות של זוכי התחרות בעבר. היא הייתה שותפה לכתיבת השיר הגאורגי באותה האירוע, "I Believe", שהגיע למקום השלישי.
מאוחר יותר באותה שנה השתתפה בעונה החמישית של The Voice Georgia. ב-2 בפברואר 2023 זכתה בתחרות, ונבחרה לייצג את גאורגיה באירוויזיון 2023. ב-11 במאי 2023 ביצעה חצ'אנובי את "Echo" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-13 במאי.
רחוב פליט
רחוב פליט (באנגלית: Fleet Street) הוא רחוב בלונדון שבאנגליה. הרחוב מפורסם בהיותו מרכזה של העיתונות בבריטניה. על אף שכיום אין מערכות העיתונים החשובים בבריטניה נמצאות ברחוב זה, נותר שם הרחוב שם נרדף לעיתונות הבריטית.
בשנת 2003 עזב את הרחוב המשרד האחרון של סוכנות ידיעות בעלת חשיבות - משרדה של סוכנות הידיעות רויטרס.
רחוב פליט נמצא בסיטי של לונדון, ובצאתו מהסיטי משתנה שמו לרחוב הסטרנד.
הרחוב נקרא על שם הנהר פליט, שעבר לצד הרחוב, וכיום זורם מתחתיו.
פאולוס (פירושונים)
{{פירושונים| השם פאולוס (Paulus) הוא שם לטיני הנפוץ בקרב נוצרים מאז העת העתיקה ועד ימינו (כיום השם נפוץ בצורותיו בשפות אירופאיות מודניות בצורה Paul - "פול", "פאבל" או "פאבלו").
שם משפחה:
ראו גם
}}
גמליאל כהן
גמליאל כהן (10 באפריל 1922 - 15 ביולי 2002) היה מוותיקי סוכני הביון הישראלי שפעל במדינות ערב ובאירופה. בתחילת דרכו היה מאנשי מחלקת המסתערבים של הפלמ"ח, בהמשך היה לאיש המוסד, מתנדב בהדרכת כוחות הביטחון, ומחבר הספר "המסתערבים הראשונים - סיפורה של המחלקה הערבית של הפלמ"ח".
ביוגרפיה
גמליאל (ג'מיל), בן ברוך ובתיה כהן, נולד בדמשק שבסוריה ב-10 באפריל 1922. הוא התחנך בדמשק בבית ספר אליאנס של תנועת כי"ח ועלה לארץ ישראל בשנת 1943.
זמן קצר לאחר הגעתו ארצה, חבר גמליאל לצעירים מתנועת המחנות העולים, ויצא איתם להכשרה בקיבוץ בית הערבה.
בפלמ"ח
בשנת 1945, בהיותו בקיבוץ גויס למחלקת 'השחר', (המחלקה הערבית של הפלמ"ח), לאחר שאותר על ידי דני אגמון חבר קיבוץ עין חרוד, מי שהיה הקמ"ן של המחלקה הערבית, ולאחר מכן מפקדה. הוא הוכשר כמסתערב, ונשלח למשימות איסוף מודיעין בערים ערביות. הוא השתתף בכינוסים ובעצרות של המנהיגים הדתיים, הפוליטיים והצבאיים של הציבור הערבי, וכתב דו"חות מודיעין מפורטים אודותיהם.
עם פרוץ מלחמת העצמאות, נשלח בתחילת 1948 ללבנון בכסות של פליט פלסטיני עם תעודות מנדטוריות של ערבי ארץ ישראלי, אותן השיג בעצמו קודם לכן. הוא ולוחמים נוספים של המחלקה הערבית שהגיעו אחריו ללבנון כ"פליטים פלסטינים", יצחק שושן וחבקוק כהן, הקימו בביירות את תחנת הריגול הראשונה של המודיעין הישראלי במדינה ערבית. בהמשך הצטרפו אליהם שאול כרמלי, שמעון חורש (שציידם במכשיר קשר שהביא עימו), ויעקובה כהן (שהביא עימו כסף, אקדחים וחומרי נפץ). גמליאל שימש באופן לא רשמי כמפקד החוליה, וערך דו"חות מודיעין מפורטים ששודרו למפעיליהם בארץ. בכך הונחה התשתית לפעילות הביון הישראלית בארצות ערב.
במוסד
בראשית שנות ה-50 של המאה הקודמת הצטרף גמליאל למוסד, שם פעל כלוחם עד שנת 1964. את מרבית פעילותו בשנות ה-50 ביצע בצרפת, שם שהה תחת זהות בדויה. הוא עבד כפקיד בשגרירות סוריה בפריז, וכך נחשף למידע מדיני וצבאי רגיש. כמו כן טיפל בהעברת הדואר הדיפלומטי שיצא מהשגרירות למשלוח לדמשק, ודאג כי כל מסמך ומסמך יצולם ויועבר לישראל.
משימות נוספות שהוטלו על גמליאל בעת שירותו במוסד היו רבות ומגוונות, והשתרעו על פני מדינות רבות ברחבי העולם. גמליאל השכיל לקשור קשרים אישיים עם גורמים בכירים ביותר במדינות בהן שירת, ולמידע אותו אסף והעביר לראשי המודיעין היה ערך רב בעת קבלת החלטות, ואיפשרו נקיטת צעדים לסיכול מזימות אויב. פעילותו של גמליאל לא קיבלה פרסום, אך קברניטי המדינה הוקירו והעריכו את פעולותיו. את קורות אחדות מהמשימות שביצע מלמדים עד היום בקורסי ההכשרה של צוערי המוסד.
בשנת 1957 שב גמליאל ארצה לתקופה בת שנה אחת, ובשנת 1958 יצא לפעילות נוספת באוסטריה שם עבד עבור עיתונות ערבית מובילה. במסגרת זו התוודע למידע מודיעיני רגיש הקשור לצמרת ההנהגה הערבית. גמליאל סיים את שירותו במוסד בשנת 1964 כסוכן מוערך ביותר. בשנת 1999, בטקס היובל של המוסד, זכה להוקרת בכירי המוסד ובראשם אפרים הלוי כאשר נקרא לבימה לחשוף חלק מפעילותו, שנותרה עלומה עד אז, בפני קהל העובדים.
ההיסטוריון מאיר פעיל צוטט באומרו על גמליאל כי.
משפחה
באוקטובר 1954 נישא גמליאל בפריז לעליזה טחן, צעירה ישראלית שנולדה אף היא בדמשק שבסוריה. השניים הכירו זה את זה שנתיים קודם לכן בישראל, אך עליזה התעקשה לסיים שירות צבאי בצה"ל קודם הנישואין. טקס החתונה התקיים בביתו של שמואל טולידאנו, מי שהיה אז ראש שלוחת אגף המוסד בצרפת, בנוכחות 10 אנשים. עליזה חיה את חייה באירופה לצידו של גמליאל בבדידות מוחלטת ללא כל קשר חברתי ומשפחתי. היא הייתה מעורבת בפעילותו המבצעית, ולעיתים משולבת בה תחת זהות בדויה. כך גידלה בחו"ל שתי בנות - אף הן בזהות בדויה של ההורים. בת שלישית נולדה בארץ בהמשך, ועול המשפחה, בעת היעדרויותיו הממושכות של גמליאל, נותר מוטל על עליזה בלבד. בכל השנים הללו התמודדה עליזה, עם הקשיים הכרוכים בלהיות אשת סוכן ביון, וכל זאת מתוך מחשבה שכל אשר היא עושה, זה למען מדינת ישראל
המסתערבים הראשונים - סיפורה של המחלקה הערבית של הפלמ"ח
בשנותיו האחרונות, עסק גמליאל בכתיבת ספרו, "המסתערבים הראשונים - סיפורה של המחלקה הערבית של הפלמ"ח". תהליך איסוף החומר ארך כעשר שנים, והכתיבה עצמה נמשכה כארבע שנים. טיוטת הספר נכתבה בכתב יד, בסיועם של העורך יעקב חבקוק ושמעון סומך שהיה המדריך המקצועי של אנשי יחידת המסתערבים.
גמליאל הספיק לראות את עיצוב כריכת הספר שהובא למיטתו בבית החולים, אך ב-15 ביולי 2002 נפטר, ואת הספר שיצא לאור בהוצאת משרד הביטחון, לא זכה לראות.
הספר מספר את סיפורה של יחידת המסתערבים בפלמ"ח, תוך שהוא מנתח את תולדותיה, אימוניה ומבצעיה במהלך שמונה שנות קיומה. הספר מתייחס לפעולותיה של היחידה בתחומי הארץ, ובתחומי שכנותיה הערביות. למרות היות הספר מסמך היסטורי, לא נעדר ממנו הממד האישי שכן גמליאל כתב את ספרו בגוף ראשון.
ההיסטוריון מאיר פעיל שהיה מחברי ועדת ההיגוי של ה"עמותה לחקר כוח המגן על שם ישראל גלילי", סיפר כי במשך שנים הם התקשו לאתר חוקר שיציג נאמנה את תולדותיה של מחלקת המסתערבים. גם כשנמצא חוקר אקדמי ראוי, נותרו בעיות של קשיים בהבנת השפה הערבית, וכן דילוג מעל משוכות החיסיון. כשהתוודעו אל גמליאל ועבדו אתו מספר שנים על הספר, התבררה להם חיוניותו ויכולתו לאסוף חומר, למיין אותו, ולהוציא מתחת ידיו עבודה מרשימה.
יחסי גרמניה–סינגפור
יחסי גרמניה–סינגפור מתייחסים ליחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת סינגפור והרפובליקה הפדרלית של גרמניה. לסינגפור שגרירות בברלין ולגרמניה יש שגרירות בסינגפור.
היסטוריה
השפעה עיקרית שגרמה גרמניה בהיסטוריה המודרנית התרחשה כאשר ה-SMS אמדן פשטה על דרום ודרום-מזרח אסיה במהלך מלחמת העולם הראשונה. הסיירת הקלה ביצעה פשיטה נועזת על נמל פננג הבריטי זמן קצר לאחר תחילת המלחמה, והכניסה את חצי האי המלאי למלחמה. בעקבות המלחמה הקרה בין שנות השבעים והשמונים, קנצלר מערב גרמניה הלמוט שמידט שמר על קשר הדוק עם ראש ממשלת סינגפור לי קואן יו. מין הכלאה של הסחלב נקרא גם על שם הגברת האנלורה "לוקי" שמידט כשביקרה בגן הבוטני בסינגפור בשנת 1978.
היחסים בין שתי המדינות
סינגפור וגרמניה החלו לקשור יחסים באופן פומבי יותר לאחר התפרקות ברית המועצות הקומוניסטית ונפילת מסך הברזל שהביא לאיחוד הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית הרפובליקה הפדרלית הגרמנית.
ב-10 באוגוסט 1973, כוננה סינגפור יחסים עם גרמניה המזרחית.
הגנה
גרמניה היא חברה בנאט"ו ואילו סינגפור נשארת כחברה בחבר העמים הבריטי, שתיהן כוללות את בריטניה כחברה מובילה וכבעלת ברית. בשנת 2015 צבא סינגפור סיים שדרוג משמעותי של ארסנל השריון, שבו משרד ההגנה רכש טנקי לאופרד 2 כטנק הקרב העיקרי בפעולות שריון בתהליך שנמשך משנת 2008. סדרת הלאופרד 2 החליפה בסופו של דבר את כל טנקי ה-AMX-13 הצרפתיים המזדקנים במאה ה-21, ואילו אימונים צבאיים דו-צדדיים מתקיימים לאחרונה באזור האימונים של נאט"ו בברגן בגרמניה.
סינגפור וגרמניה חתמו על הצהרת כוונות משותפת על שיתוף פעולה באבטחת סייבר ב-6 ביולי 2017. בהתאם להצהרה לסוכנות אבטחת הסייבר בסינגפור ולמשרד החוץ הפדרלי בגרמניה יש חילופי מידע שוטפים, והם חולקים שיטות מומלצות לקידום חדשנות.
ביקורים רשמיים
קנצלר גרמניה שמידט המשיך בביקורי מדינה לא פורמליים, כאשר בשנת 2012 שנפגש עם חברו הוותיק לי קואן יו. ב-2 בנובמבר 2017 הנשיאה חלימה יעקוב אירחה אירוע ממלכתי כאשר נשיא גרמניה פרנק ולטר שטיינמאייר ביקר בסינגפור.
תיקים באפילה (פירושונים)
תיקים באפלה היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית/קנדית פופולרית.
הטרדה מינית
הטרדה מינית היא התנהגות של כפייה בהקשר מיני, לרבות הבטחה בלתי הולמת לתגמול תמורת אינטראקציות מיניות.
הטרדה מינית יכולה לכלול הערות ומגע מיניים במסגרת אינטראקציה לא מינית, כמו הטרדות מילוליות או פיזיות בהקשר הגוף והזהות המגדרית. לעיתים הערה בודדה תיחשב להטרדה מינית ולעיתים דפוס של שתי הערות ויותר בפרק זמן נתון ייחשבו להטרדה מינית. הדבר תלוי בעיקר עד כמה כל הערה היא מינית, באיזה אופן נאמרה והאם מטרתה לכפות אינטראקציה מינית.
מגע כפוי באיבר גוף הנחשב למיני (לרוב המפשעה, הישבן והשדיים) נחשב בדרך כלל להטרדה מינית. לעיתים יש קושי בזיהוי הטרדה מינית בגלל העמימות המובנית בהגדרת מושגים כמו רומנטיקה, חיזור ומשיכה מינית, לכן התנהגות אשר נתפסת אצל האחד כחיזור עלולה להיתפס על ידי האחר כהטרדה, ופעולה שהייתה יכולה להיתפס כפעולה רומנטית כאשר קיימת הדדיות, נתפשת על פי החוק כהטרדה מינית כאשר אחד מהצדדים איננו מעוניין בה.
למרות החוקים המקיפים בהקשר להטרדה מינית, הם בדרך כלל אינם אוסרים על הערות והקנטות פתאומיות או מקרים בודדים וקטנים - כלומר, הם אינם מכסים "קוד נימוס כללי". במקום העבודה, הטרדה עלולה להיחשב לבלתי חוקית כאשר היא תכופה או חמורה ויוצרת סביבת עבודה עוינת או פוגעת, או גורמת להחלטה שלילית על ההעסקה. לדוגמה: כשהקורבן מחליט להתפטר עקב ההטרדה, או שמורידים אותו דרגה או שמפטרים אותו עקב כך.
ההבנה המשפטית והחברתית של הטרדה מינית, לעומת זאת, משתנה לפי התרבות בין חברה לחברה ואף משתנה עם הזמן. לדוגמה, בעבר טפיחה על ישבן אולי לא הוגדרה באופן כולל בחברה כהטרדה מינית כפי שהיא עלולה להתפרש כיום, אלא כביטוי של חיבה (כמו אצל שחקני כדורסל למשל ).
הטרדה מינית היא סוג של אפליה בלתי חוקית בתעסוקה במדינות רבות, והיא סוג של התעללות מינית ופסיכולוגית ובריונות.
החוק למניעת הטרדה מינית בישראל
איסור על הטרדה מינית בעבודה נקבע בשנת 1988 בחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, ובמסגרתו הופיע לראשונה המושג "הטרדה מינית" בחוקי מדינת ישראל. בשנת 1998 נחקק בישראל החוק למניעת הטרדה מינית, התשנ"ח-1998. החוק מגדיר שישה סוגי התנהגות המהווים הטרדה מינית, וקובע שהתנהגות כזו היא בגדר עבירה פלילית ועוולה אזרחית. המעשים שלפי החוק הם בגדר הטרדה מינית: אף על פי שהחוק הוא במסגרת הדין הפלילי ולפיכך עובר בתווך של תלונה ומשטרה והגשת כתב אישום כנגד התוקף, קיימת עבור נפגעי ונפגעות הטרדה מינית בעבודה גם האפשרות לתבוע את הפוגע או הפוגעת בתביעה אזרחית ולקבל פיצויים גם בלי להוכיח נזק ממשי שנגרם להם.
סטטיסטיקת ההטרדות המיניות בישראל
מסקר שערך המשרד לביטחון פנים בינואר 2012, עולה כי אחת מכל שלוש נשים תותקף מינית במהלך חייה. מסקר זה, אשר מדד בין השאר את תחושת הביטחון של הנשים בישראל, עולה כי 67% מהנשים היהודיות ו-79% מהנשים הערביות חיות בחרדה מתמדת מפני תקיפה מינית. גם במערכות הממשלתיות ובמשטרת ישראל מוגשות תלונות על הטרדות מיניות, ויש להניח כי לא כולן מדווחות.
קוסקוס נמרי ואיגאו
קוסקוס נמרי ואיגאו (שם מדעי: Spilocuscus papuensis), הוא יונק כיס דמוי קוף-חתולי בסוג קוסקוס נמרי שאנדמי לאי ואיגאו בצפון-מערב גינאה החדשה. הוא תואר מדעית בשנת 1822 על ידי הזואולוג הצרפתי.
הטרדה מינית
סטטיסטיקת ההטרדות המיניות בישראל
כמו כן, בסקר שבוצע על ידי הרשות לתכנון כוח אדם בשנת 2003, עולה כי שיעור הנשים שהוטרדו מינית היה גבוה במיוחד בקרב גרושות; כאשר 21% מהגרושות דיווחו על הטרדה, לעומת 14.3% מהרווקות ו-11.8% מהנשואות. בנוסף, שיעור הנשים שהוטרדו בקרב עולות חדשות היה 16.8%, לעומת 12.1% בקרב ישראליות ותיקות. מבחינת משלחי יד, השיעור הגבוה ביותר של נשים שהוטרדו, פיזית ומילולית, נמצא בענף האירוח וההאכלה, ואילו הקבוצות המועדות ביותר להטרדה היו מוכרות, 15% מהן דיווחו על הטרדה, מזכירות 14.7%, מטפלות סיעודיות 14.2% ועובדות ניקיון 14.1%.
קוסקוס נמרי ואיגאו
תיאור
קוסקוס ואיגאו הוא המין הבינוני בסוגו: קטן מהקוסקוס המצוי והשחור, וגדול מהשאר. מבנה גופו עגלגל וגוצי, וראשו העגול רחב וקצר, עם חוטם חרוטי צר. אוזניו עגלגלות וזעירות, אך עדיין ניתן להבחין בהם לעומת מינים אחרים בסוג. העיניים הבולטות בצבע אדמדם, חום בהיר או כהה והאישונים אנכיים ודמויי חתול. הזנב גמיש ושרירי ומסוגל ללפות עצמים בחוזקה, וחציו השני חשוף. תכונות פיזיות אחרות שמסייעות לקוסקוס לטפס על עצים הן הטפרים המעוקלים והחדים וכריות ההדבקה בתחתית הכפות. אורך ראשו וגופו של קוסקוס ואיגאו 47–57 סנטימטרים, אורך זנבו 47–55 סנטימטרים ומשקלו כ-2.6 קילוגרם.
הטרדה מינית
סטטיסטיקת ההטרדות המיניות בישראל
מחברת קובץ המידע עבור הרשות, רונית הריס-אולשק, מציינת כי יש לשער שהיקף ההטרדה המדווח מוטה כלפי מטה מסיבות שונות. אלו כוללות בין השאר חוסר בדיווח בקרב נשים דתיות וערביות, כמו גם הבדלי חינוך ותרבות, אשר במקרים מסוימים עשויים ליצור מצב בו התנהגות אשר נחשבת על פי חוק כהטרדה, אינה נחשבת כזו על ידי הקורבנות. בנוסף היא מדגישה כי ההתייחסות בסקר נוגעת להטרדה במקום העבודה ולא במסגרות אחרות, שבהן ידוע על היקפים גבוהים של הטרדה, כגון צבא.
בנוסף לכל אלו, מרכזי הסיוע לנשים מציינים כי מדי שנה מתקבלות במרכזים כ-40 אלף פניות, מחצית מהן דיווחו כי נפלו קורבן לאונס, לניסיון אונס או לאונס קבוצתי. מרכזי הסיוע מציינים כי 30% מהפניות למרכז בשנה הן מצד מתלוננות שנפלו קורבן לעבירת מין כשהיו מתחת לגיל 12, אולם החליטו להתלונן רק בגיל מאוחר יותר.
קוסקוס נמרי ואיגאו
תיאור
הפרווה של קוסקוס ואיגאו צפופה וצמרירית, והוא יוצא דופן משאר המינים בסוגו בכך שגם לזכר וגם לנקבה פרווה מנומרת, והחברבורות קטנות מן הרגיל. צבעה הכללי של הפרווה לבן בוהק, קרם-שמנת, אפרפר או וניל חיוור. שני הזוויגים מנומרים כאמור, אך החברבורות של הזכר גדולות ושחורות יותר מן החברבורות הקטנות והדהויות של הנקבה ומנוגדות יותר בצבען הכהה לפרווה הבהירה. הראש מתחלק לשלושה צבעים עיקריים: המצח והקודקוד אפרפרים-שחרחרים, הפנים והאוזניים כתמתמות או אדמדמות, והלחיים והסנטר בצבע לבן בוהק; לעיתים יש משקפיים שחרחרים סביב העיניים. החלקים החשופים בגוף - דוגמת העור סביב העיניים והאף, הכפות וקצה הזנב - בצבע ורוד חיוור או כהה.
הטרדה מינית
התאוריה האבולוציונית
הגישה האבולוציונית מתרכזת בעניין המיני, בגלל מרכזיות הברירה המינית ביחסים בין גברים ונשים. למעשה הגישה הפמיניסטית מנבאת ניבוי הפוך בהקשר המיני. אם מטרת התוקף היא להטיל חיתתו על הנשים, סביר שיטריד ויתקוף דווקא את הנשים הפחות פתוחות מינית כי אלו יהיו הנשים שתפגענה הכי הרבה. לעומת זאת על פי הגישה האבולוציונית, אם המטרה המרכזית היא לקיים יחסי מין עם האישה, עדיף לפנות לנשים פתוחות יותר מינית כי הסיכוי להצליח לשכב איתן גדול יותר ויהיה פחות עניין לחזר אחרי נשים סגורות יותר מינית.
חלק מההטרדות המיניות יכולות לנבוע מהערכה לא נכונה של הגברים לגבי כוונות הנשים, ומבחינתם מדובר בניסיון חיזור לגיטימי, מבלי להבין שהאישה חשה מוטרדת. ההטרדות (בדיוק כמו תקיפות מיניות) אינן מתבצעות נגד נשים אקראיות, רוב ההטרדות מבוצעות כלפי נשים בגילאי פוריות, לרוב צעירות בסוף שנות העשרה תחילת שנות ה-20. שיעור גבוה של קורבנות הטרדה מינית הן רווקות, כאלו שעובדות בעבודות שירותיות ובאות במגע עם קהל. הממצאים הללו עולים בקנה אחד עם הגישה האבולוציונית, השמה דגש על המיניות והפוריות.
קוסקוס נמרי ואיגאו
תפוצה וביולוגיה
קוסקוס ואיגאו אנדמי לאי ואיגאו (3,155 קילומטרים רבועים) בתוך ארכיפלג רג'ה אמפט הנמצא בין חצי האי ראש-ציפור שבגינאה החדשה לבין האי הלמהרה ושייך לאינדונזיה, וייתכן שקיים גם באי בטנטה דרומית לוואיגאו. בית הגידול של הקוסקוס מורכב מיער גשם טרופי ולח בשפלות, חופים או מדרונות הרריים נמוכים ברום 450 מטר מעל פני הים לכל היותר.
הטרדה מינית
התאוריה האבולוציונית
מחקר העלה כי התנהגות מינית ליברלית יותר של גברים ונשים עלולה לגרום להם להטריד מינית – וגם להיות קורבנות של הטרדה מינית. פרשנות החוקרים היא שפתיחות מינית מסמנת לאחרים לבוא ולחזר, מה שיכול להוביל להטרדות מיניות בגלל פירוש לא נכון של הפתיחות המינית, והבנתה כזמינות מינית. כמו כן נמצא שגישה חופשית למין היה המנבא הטוב ביותר ללהיות מוטרד מינית, במיוחד החלק ההתנהגותי במדד הסוציו-סקסואלי שבודק התנהגויות בפועל (מספר הפרטנרים המיניים, מספר הפעמים שאותו אדם קיים יחסי מין חד פעמיים, וכו’), ופחות העמדות המתירניות כלפי מין (הרצון לשכב עם כמה שיותר נשים, הסכמה עם המשפט "זה בסדר לקיים יחסי מין ללא אהבה", וכו’). הממצאים הללו נכונים לשני המינים. הממצאים הראו שרוב ההטרדות היו של גברים כלפי נשים, אך עם זאת היו לא מעט דיווחים על הטרדות של נשים כלפי גברים, כמו גם הטרדות כלפי אותו המין (גברים שהטרידו גברים אחרים ונשים שהטרידו נשים). המנבאים הטובים ביותר להטרדה מינית של אחרים (מכל הסוגים) היו החלק ההתנהגותי במדד הסוציו-סקסואלי, וחשיפה לפורנוגרפיה.
קוסקוס נמרי ואיגאו
תפוצה וביולוגיה
אין מידע זמין אודות הביולוגיה של המין, וסביר להניח שהיא דומה לזו של פרטים אחרים. הוא פעיל בעיקר בשעות היום, וניזון מפירות ועלים. הקוסקוסית ממליטה גור יחיד לאחר היריון קצר, והוא שוהה בכיס שלה מספר חודשים ולאחר מכן רוכב על גבה עד הגמילה.
מצב
קוסקוס ואיגאו מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור פגיע (VU), היות שטווח התפוצה שלו מוגבל לאי בודד, מה שהופך אותו לרגיש במיוחד לאיומים מעשי ידי אדם כמו ציד ובירוא יערות המתרחשים בהיקף נרחב על אדמת האי. נכון לשנת 2020, הקוסקוס עדיין נחשב ליונק נפוץ על האי, אפילו ביערות משניים שבהם יש הפרעה אנושית נרחבת.
הטרדה מינית
התאוריה הפמיניסטית
על פי התאוריה הפמיניסטית הטרדה מינית היא תוצאה של המערכת הפטריארכלית אשר מאפשרת לגבר להפעיל כוח מיני ולהביע באמצעותו את הדומיננטיות הגברית, כגון הבוס המטריד את העובדת הכפופה לו. בהתאם לנקודת מבט זו, הטרדה מינית נובעת מתהליך של סוציאליזציית המגדר, אשר יוצר ומשעתק הבדלי כוחות בין גבר לאישה בחברה. תהליך הסוציאליזציה של המגדר מניח את היסודות לסטריאוטיפים על בסיס מיני ומעמד חברתי. שכיחות המקרים בהם המטריד היה בעל סטטוס נמוך משל המוטרד היא נמוכה ובד בבד שכיחות המקרים בהם יחס המעמדות הפוך, גבוהה. משמע, ההטרדה נפוצה יותר כאשר המטריד הוא בעל סטטוס רם יותר משל המוטרד.
קוסקוס נמרי ואיגאו
מצב
קוסקוס ואיגאו נמצא באזור מוגן אחד באי ואיגאו ורשום בנספח ב' של אמנת CITES אשר מאפשר מסחר במין ובמוצריו תחת פיקוח הדוק.
הטרדה מינית
הטרדה מינית במסגרת יחסי מרות
במצב בו יש ניצול של יחסי כוח, כמו מרות בעבודה, חינוך, טיפול או סמכות ציבורית, החוק בישראל מעניק הגנה יתרה. כאשר אדם מנצל יחסי כוח כדי להציע הצעות מיניות חוזרות ונשנות, או כדי להתייחס שוב ושוב למיניותו של אדם הכפוף לו, החוק קובע שזו הטרדה מינית גם אם המוטרד לא העז להראות למטריד שהוא אינו מעוניין, ולא העז לבקש ממנו שיפסיק. זאת בהשוואה למצבים שאין בהם יחסי כוח פורמליים, בהם התנהגות הופכת להטרדה מינית רק אחרי שהמוטרד הראה למטריד שהוא אינו מעוניין בהתנהגותו.
במקצועות מסוימים נקבעו גם כללי אתיקה, האוסרים על קשרים לא הולמים (גם בהסכמה) בין בעל המקצוע ללקוחותיו, ומגדירים את הסנקציות הנלוות לכך.
הפולמוס סביב האשם התורם של המוטרד
טיעון הגנה שגור של מואשמים בהטרדה מינית הוא ערעור אופייה של המתלוננת, ולמעשה היפוך היוצרות והעמדתה שלה למשפט באישום החברתי של מופקרות מינית. טענת הגנה אופיינית של המואשם בהטרדה מינית היא שמעשיו נגרמו בשל התנהגות פרובוקטיבית של המוטרדת. ההקשר המשפטי שבמסגרתו מתעוררת הטענה הוא, בדרך כלל, במסגרת טענה של טעות הנאשם בדבר שאלת ההסכמה של הקורבן: הנאשם מוכיח, כביכול, על סמך התנהגותה המתירנית של הקורבן כי היא הסכימה למעשיו או לפחות כי טעותו בשאלת ההסכמה היא סבירה. לגישה זו יש תומכים בציבור. כך למשל אמרה המשפטנית יפה זילברשץ, בבואה להגן על אחד מעמיתיה שהורשע בהטרדה מינית:
במשפט
לגישה השמה דגש באשמת הקרבן ישנו ביסוס גם בתאוריה של המשפט הפלילי. כך, למשל, המשפטנית ורה ברגלסון (אוניברסיטת רטגרס) טוענת כי בנסיבות מסוימות יש לשקול את הפחתת האחריות הפלילית של העבריין, לעיתים עד כדי הסרת אחריות מלאה, במקרה בו הקורבן צמצם במעשיו את זכותו שלא להיפגע. ברגלסון מתבססת על "עקרון התניה על זכויות", לפיו להתנהגותו של הקורבן, המבטא את הוויתור על זכויותיו, ישנה השפעה על התחייבותו של העבריין להימנע מפגיעה בו. תזה זו היא מכנה בשם דוקטרינת 'האשמה השוואתית' (Comparative Culpability) היוצרת מיתאם בין צמצום זכותו של הקורבן שלא להיפגע ובין ירידה של אחריות העבריין למעשה הפגיעה. למשל: אם הקורבן עשה מעשה פרובוקטיבי כדי להשפיל את העבריין, כמו הכאה או יריקה - ייחשבו מעשיו אלו כמעין ויתור מסוים על זכותו שלא להיפגע. יש אף שמגדירים זאת כ'פיתוי' או 'קינטור' כלפי העבריין. ברגלסון נוטלת דוגמאות אלה וצועדת עמם צעד נוסף, כך שהיא רואה בלבוש פרובוקטיבי של אשה מעין ויתור של הקורבן על זכותה שלא להיפגע, משום שלבוש זה נבחר תוך ידיעה שהוא עלול להסיט את תשומת הלב הבלתי-רצויה של הנאשם. ברגלסון מדגישה כי הגנתו של הנאשם במקרה זה איננה הגנה מסוג הצדק (defense of justification), כגון הגנתו של שוטר שהפעיל סמכות חוקית, כי אם הגנה מסוג הפטר (defense of excuse), כמו הגנתו של הבלתי שפוי. בתזה זו היא מתבססת בין השאר על יבוא אל המשפט הפלילי של גישת האשם התורם, המקובלת בדיני הנזיקין.
לעומת זאת, יש הסבורים כי אסור לקשור בין מעשיו של הקורבן המוטרד לבין חומרת העונש שעל העבריין לשאת. המשפטן אלון הראל (האוניברסיטה העברית בירושלים), למשל, אינו חולק על "עקרון התניה על זכויות", לפיו מעשיו של אדם יכולים להשפיע על זכויותיו – אך מבחין בין מקרה כגון מעשה תקיפה, בו מבטא התוקף את ויתורו על זכותו שלא להיפגע אם בתגובה לתקיפתו יותקף בחזרה על ידי הקורבן במסגרת 'הגנה עצמית', לעומת מקרה בו הקורבן עושה מעשה פרובוקציה (בין השאר, על ידי לבושו) ואינו מוותר בכך על זכותו שלא להיפגע. ההבדל בין העמדות הוא היקף החלתו של "עקרון התניה על זכויות". לפי השקפתו של הראל, המבטאת את העמדה המקובלת בחוגים רחבים, יישום עקרון ההתניה על זכויות ימנע מנשים את ההגנה שהן ראויות לה, כמי שסובלות לעיתים מזומנות מפגיעה בשל מינן בלבד.
במחקר
מחקר שנעשה באוניברסיטת צפון טקסס מראה כי הן וגברים והן נשים מאמינים כי סביר יותר שנשים בלבוש חשוף יחוו הטרדה מינית. עם זאת מחקר ממכללת תל חי שלא עבר ביקורת עמיתים, בוצע בשנת 2009 על מנת לבדוק את אמיתות האשמת הקורבן בישראל. תוצאות מחקר שוללות את קיומו של קשר בין מאפייניה של האישה, כמו הביטחון העצמי שלה, החושפנות של בגדיה או העמדות שלה, לבין הסיכון שתהיה מוטרדת מינית. לפי מחקר זה, נשים הנוהגות להתלבש באופן צנוע היו חשופות להטרדה באותה מידה כמו נשים המתלבשות באופן מתירני, ונשים חסרות ביטחון עצמי היו חשופות להטרדה כמו נשים בעלות ביטחון עצמי גבוה.
השפעת הארגון על הטרדה מינית והשפעת הטרדה מינית על הארגון
יש הטוענים שכוח הוא מרכיב מרכזי בהבנת הטרדה מינית. במיוחד יש הטוענים שעובדים במערכת יחסי עבודה בנסיבות של יחסי מרות נמצאים בעמדת חולשה ועל כן מהווים מטרה להטרדות מיניות.
השפעת הארגון על הטרדה מינית
לפי המשפטנית אורית קמיר, הדרך היעילה ביותר למנוע הטרדות מיניות במסגרת העבודה וכך גם להשפיע על האווירה הציבורית היא שהמעביד יאמץ מדיניות ברורה השוללת הטרדה מינית ויבהיר אותה לעובדיו. עוד מוסיפה קמיר, כי נשים רבות מעדיפות להתלונן במקום העבודה, ולסמוך על פתרון פנימי, מאשר "להוציא את הכביסה המלוכלכת החוצה" ולהיתפס כבוגדת על ידי עמיתים, ממונים ומעסיקים. רבות מעדיפות פתרון פרגמטי שיפסיק את ההטרדה וימנע מגע עתידי עם המטריד לעומת פניה למשטרה. על הקושי להפוך פגיעה לפניה לבית משפט ניתן לקרוא במאמרם של (1981) Felstiner & Sarat, המתאר שלושה שלבים שעל הנפגע (בכל תחום) לעבור על מנת לפנות למערכת המשפט: הענקת שם לפגיעה (naming) היכולת להעניק לפגיעה הגדרה משפטית, שלב הטלת האשמה (blaming) שעיקרו ההבנה מיהו הגורם האחראי לפגיעה בזכויות וההתייצבות מולו ולבסוף שלב הפניה לערכאות (claming). בעבירות מין קיים קושי אדיר של הקורבנות לעבור את השלבים הנ"ל, ככל שהיחסים בין התוקף והנתקף קרובים יותר (לעומת למשל סכסוך בין תאגידים), הקושי לעבור כל שלב גדול יותר.
הטרדה מינית במשפט העברי
אחד התיאורים הקדומים ביותר של הטרדה מינית של בעל מרות כלפי מי שנתון למרותו מופיע בסיפור יוסף ואשת פוטיפר בספר בראשית פרשת וישב, בו ניסתה אשת פוטיפר לפתות את יוסף. המעשה מתאר את לחצה של אשת שר הטבחים של פרעה, כאשר, כדרכם של מקרי הטרדה מסוג זה, המטריד אינו חדל מנסיונותיו ואינו מרפה מקרבנו עד שמזדמנת לו שעת כושר:
סופו של המקרה הוא במאסרו של יוסף, עליו העלילה אשת פוטיפר כאילו ביקש ממנה ואף כפה עליה לשכב עמה.
מעשי ההטרדה המינית נמצאו בקהילות יהודיות במהלך הדורות, כשם שנמצאו בכל חברה אנושית אחרת. בספרי השו"ת באות לידי ביטוי שאלות מעשיות בדבר ההתייחסות המשפטית למקרי הטרדה מינית. כך, לדוגמה, נדרש הריב"ש, רבי יצחק בר ששת (מגדולי ההלכה בספרד וצפון אפריקה במאה ה-14), לשאלה שהפנו אליו הממונים על אכיפת דיני העונשין של קהל אלגזירה, העוסקת במעשה הטרדה מינית:
ההלכה היהודית מוטרדת מבעיית ההטרדה המינית בהקשר שונה מזה שבמשפט הפלילי. הדגש במשפט העברי איננו בשאלת ההחפצה של בני אנוש, כלומר, ההשפלה שבעשייתם כלי להגשמת מאוויו של הזולת, אלא בקושי לשמור על המגבלות על פעילות מינית שנקבעו בדין תורה. משום כך, ובניגוד לדעה המקובלת בהגות הפמיניסטית-רדיקלית, ההטרדה המינית שהמשפט העברי מתייחס אליה איננה אופיינית להטרדה (של נשים או גברים) בידי גברים, דווקא, והחומרה שבה איננה נעוצה בשעבודן של נשים לגברים, כי אם בפריצת גדרי הפעילות המינית המותרת.
הטיפול בתלונה על הטרדה מינית
בישראל, ובמדינות אחרות, הטרדה מינית היא עבירה פלילית שעונשה מאסר, ולכן דרך המלך בטיפול בה הוא הגשת תלונה למשטרה, ובירור התלונה במסגרת מערכת המשפט. עם זאת, ההערכה היא שהסטטיסטיקה הפלילית הרשמית, לפי תלונות שהוגשו למשטרה, רחוקה מלשקף את היקף ההטרדה המינית בפועל. עקב הרתיעה של קורבנות הטרדה מינית מפנייה למשטרה, פועלים גם מנגנונים נוספים, המאפשרים טיפול הקודם לפנייה למשטרה או בא במקומה.
מנגנון עיקרי נקבע בתקנות למניעת הטרדה מינית (חובות המעביד), התשנ"ח-1998, שבהן נקבע שעל מעביד למנות אחראי על מניעת הטרדה מינית בעבודה (רצוי אישה) לטיפול בתלונות של עובדיו על הטרדה מינית בעבודה, ובמסגרת זו "קיום בירור לשם מתן המלצות למעביד בדבר הטיפול במקרה של הטרדה מינית או התנכלות במסגרת יחסי עבודה" וכן "מתן ייעוץ, מידע והדרכה, לעובדים הפונים אליו". במקום עבודה שבו יש הסדר משמעת, יש לקבוע שהטרדה מינית היא עבירת משמעת חמורה, המאפשרת העמדה של המטריד לדין משמעתי.
במגזר הדתי-לאומי הוקם מנגנון נוסף, "פורום תקנה", המיועד לטיפול בתלונות על הטרדה מינית מצד בעלי סמכות בציבור הדתי-לאומי. למנגנוני האכיפה הקהילתיים יתרונות וחסרונות מנקודת מבטם של המדינה ושל קורבן העבירה.
קישורים חיצוניים
ארגונים העוסקים בדרכי התמודדות ומניעת הטרדות מיניות
6 (אלבום)
6 הוא אלבומה השישי במספר של להקת ההיפ הופ הישראלית הדג נחש, ואלבום האולפן החמישי. האלבום יצא בפברואר 2010 על ידי חברת התקליטים התו השמיני בהפקתו המוזיקלית של יוסי פיין, שהפיק את רוב אלבומי ההרכב.
האלבום "6" הוא הראשון של הדג נחש שבו משולבות רצועות באנגלית, בהן פונה הלהקה לקהל דובר האנגלית, במטרה להציג את המציאות בישראל. כמו כן נכלל באלבום שיר קצר בערבית בשם "ערבי 16", שנכלל כשיר מוסתר לאחר סוף השיר "בסלון של סלומון".
את השיר "סופר גרוב (intro)" הפותח את האלבום שר לירון לב.
מבצעים
אורחים:
האופרה הגדולה של פלורידה
האופרה הגדולה של פלורידה (באנגלית: Florida Grand Opera) היא להקת האופרה השביעית בדרגת הוותק בארצות הברית, המקיימת בשנת 2007 את העונה ה-66 שלה. את הלהקה ייסד ד"ר ארטורו די פיליפי כ"גילדת האופרה של מיאמי רבתי" בשנת 1941 ובהמשך ניהלו אותה בזה אחר זה המנהלים הכללים רוברט הרמן ורוברט מ. הויר.
האופרה הגדולה של פלורידה נוצרה בשנת 1994 באמצעות מיזוג בין האופרה של מיאמי רבתי לגילדת האופרה המאוחדת של פורט לודרדייל, שאיחד שתי קהילות חשובות בדרום פלורידה לתמיכה באחד ממוסדות התרבות החשובים ביותר במחוז. ההנהלה ומרכז התפעול של האופרה שוכנים במיאמי, במרכז החינוכי על שם ארטורו די פיליפי ואילו פעילות האופרה עצמה מתקיימת במרכז האופרה על שם ג'וזפין ס. לייזר בפורט לודרדייל.