cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עידו מוסרי
קריירה
ב-2021 השתתף בספיישל פורים של השעשועון הטלוויזיוני "המרדף" לצד: יעל שרוני, יוסי מרשק ויניב ביטון. בנוסף שיחק בעונה הרביעית והאחרונה של הסדרה "נעלמים" את ניר.
ב-2023 עלתה לשידור הסדרה "השגרירות", בה הוא מגלם את שרון מימן, אחיו של השגריר.
תיאטרון
ב־1994 גילם את ג'ואי בהצגה "שיחות עם אבי" שכתב הרב גרדנר וביים היי קיילוס, הצגה שהייתה שיתוף פעולה בין תיאטרון בית ליסין ותיאטרון חיפה. באותה שנה הופיע לצד כלת פרס ישראל דבורה ברטונוב בדואט "עם כיבוי אורות" בפסטיבל "הרמת מסך". ב־1996 גילם את עלי בהצגה "הפסנתר של ברטה" שכתב מוטי אברבוך וביים עידו ריקלין בתיאטרון באר שבע.
בתיאטרון גשר
ב־1996 גילם את רוברטו בהצגה "כפר" מאת יהושע סובול שביים יבגני אריה. ב־2002 גילם את פילץ' בהצגה "אופרה בגרוש" מאת ברטולט ברכט שביים אדולף שפירא. ב־2003 ביים את ההצגה "שאריות של אהבה" ואף שיחק בה – גילם את דמותו של קיין. ב־2004 גילם את בארטלי בהצגה "כולם רוצים להוליווד" שכתב מרטין מק-דונה וביים אילן תורן. ב־2005 שיחק בהצגה "וריאציות לתיאטרון ולתזמורת" שביים יבגני אריה.
ב-2016 שיחק בהצגה מאת ג'ון קריאני, בבימוי מיכאל קרמנקו.
ב־2017 שיחק בהצגה "במנהרה" שכתב רועי חן וביים עירד רובינשטיין בתפקיד החייל צליל. ב־2019 גלם את זניידוך (תפקיד ראשי) במחזה "רווקים ורווקות" שכתב חנוך לוין וביים עמית אפשטיין. ב-2022 גילם את רוזנקרנץ בהצגה "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים".
בתיאטרון הקאמרי
ב־1987 גילם את לואיס בהצגה "המלך ואני" מאת אוסקר המרשטיין שביים יוסי אלפי, וגילם את גברוש במחזמר "עלובי החיים" שכתבו אלן בובליל (ע"פ ספרו של ויקטור הוגו) וקלוד-מישל שנברג וביים הבמאי הבריטי סטיבן פימלוט. ב־1989 גילם את בנו של מקדאף בהצגה "מקבת'" מאת שייקספיר שביים מיכאל גורביץ'.
ב־2006 גילם את יואב בהצגה "קרוב לבית"; החל לגלם את מלך עוץ בהצגה "עוץ לי גוץ לי"; גילם את סטנלי בהצגה "יומן חוף ברייטון" מאת ניל סיימון שביימה עדנה מזי"א; גילם את גילדנשטרן בהצגה "המלט" (שעלתה בין השנים 2005–2012) וגילם את ג'אגר בהצגה "הבן הטוב" שכתבו רמי דנון (שגם ביים) ויוסי מלמן. ב־2007 גילם את רונן, סגנו של בועז מושל היישוב היהודי בחברון (יגאל שדה) בהצגה "חברון" שכתב תמיר גרינברג וביים עודד קוטלר. בין השנים 2008–2013 גילם את החייט מוטל קמזויל בהפקה של התיאטרון הקאמרי ל"כנר על הגג" לצד נתן דטנר.
ב־2010 גילם את אהרל'ה באופרה "לעוף מכאן" שכתבה נאוה סמל וביימה יעל רונן; הצגה זו הועלתה בשיתוף האופרה הישראלית ותזמורת הסינפונייטה הישראלית באר שבע. באותה שנה גילם את יואב בהצגה "לילה לא שקט" שכתבה וביימה יעל רונן. ב־2011 גילם את בנווליו בהצגה "רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר שביים נעם שמואל, ואת מוטק'ה בהצגה "אורזי מזוודות" מאת חנוך לוין שביים אודי בן-משה. ב־2015 שיחק בהצגה "נשוי במנוסה" מאת ריי קוני שביים אלון אופיר.
דיבוב
ב־1988 דיבב את אוליבר בסרט "אוליבר וחבורתו", ואת מריו בסדרה "היי! בינבה". ב־1989 השתתף בדיבוב סדרת הטלוויזיה "כח המחץ". ב־1990 השתתף בדיבוב הסדרה "מחנה טופי", דיבב את פינוקיו בסדרת הטלוויזיה "הרפתקאות פינוקיו", דיבב את רוני בסדרה "רוני וליטל", דיבב את קווין קייני ואת מגינון בסדרה "קפטן אן", דיבב את חתול רע ואת בוב בסדרה "עוגי דוגי" ודיבב את צ'סטר ואת בנג'י בסדרת הטלוויזיה "צעירי בוורלי הילס". ב־1991 דיבב את המלך קופה בסדרת הטלוויזיה "האחים סופר מריו", השתתף בדיבוב הסדרה "בולי איש השלג" והחל לדבב את לאונרדו בסדרת הטלוויזיה "צבי הנינג'ה" (ששודרה עד 1999), ב־2018 חזר לדבב את לאונרדו בסדרת הטלוויזיה "עלייתם של צבי הנינג'ה". ב־1993 דיבב את קוקי בסדרת הטלוויזיה "מסביב לעולם ב-80 חלומות". ב־1995 דיבב את סטיב בסרט "אנדריי כלב הים". ב־1996 דיבב את כריס קלטר בסדרה "קריפי קרולרס" ששודרה בערוץ הילדים. ב־1996 דיבב את ראני בסדרה "קלימרו", והשתתף בדיבוב הסדרה "רובינזון זוקרו". ב־1997 דיבב דמויות שונות בסדרה "מיצי מימי ועוד". ב־1998 דיבב את קובו הבוגר בסרט "מלך האריות 2: מלכות סימבה". ב־1999 דיבב את רד בסרט "סטיוארט ליטל", ודיבב את הבובה רה-מי בסדרת הטלוויזיה "באי מוזיכיף" ששודרה בטלוויזיה החינוכית.
בשנת 2000 דיבב את פלאונדר המבוגר בסרט "בת הים הקטנה 2: השיבה לים"; דיבב את זיני בסרט "דינוזאור"; דיבב את בועז בסדרה "חוות סוסי הפוני"; דיבב את הבובה גריז בסדרה "באג בראש"; דיבב את טרי מקגיניס – באטמן בסדרת הטלוויזיה "באטמן: הדור הבא"; דיבב דמויות שונות בסדרת הטלוויזיה "ד"ר סוס"; דיבב את טרי מקגיניס – באטמן בסרט "באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר"; השתתף בדיבוב הסדרות "הכוכב של לורה" ו"נילוס איש החלומות", ודיבב את דובי בסדרת הטלוויזיה "נקודות בצבעים". ב־2001 דיבב את קוזקו בסרט "הקיסר נפל על הראש". ב־2002 דיבב את ג'ים הוקינס בסרט "כוכב המטמון" ואת ממפי בסדרה "ממפי הפילון". ב־2003 דיבב דמויות שונות בסדרה "מרדף ברשת"; דיבב את טריסטן בסרט "האביר והנסיכה"; דיבב את תקואה / תאקאנובה בסרט "ביוניקל – מסיכת האור"; דיבב את רז בסרט "ספיי קידס 3: סוף המשחק" והשתתף בדיבוב הסרט "המסע המופלא".
מאז שנת 2003 מדבב את דמותו של בובספוג בסדרת האנימציה "בובספוג מכנסמרובע" יחד עם לירון ברנס וגלעד קלטר. ב־2005 דיבב את בובספוג גם בסרט "בובספוג: הסרט", וב־2009 דיבב את בובספוג ואת אביו בסרט הטלוויזיה "בובספוג מתחת לאפס".
ב־2004 דיבב את טויה בסדרת האנימה "סאקורה לוכדת הקלפים"; דיבב את קרלוס בסדרה "רובוטריקים ארמדה"; דיבב את טריי בסדרה "שאמן קינג"; דיבב את באדי – סינדרום בסרט "משפחת סופר על" (ובסרט "המתקפה של ג'ק ג'ק" שצורף לדיוידי של הסרט); דיבב את תואה ואקאמה בסרט "ביוניקל 2 – סיפורי מטרו נואי"; את פטריק וייסלי בסרט "סקובי-דו 2 – חופשי, חופשי"; דיבב דמויות שונות בסדרה "קירבי"; דיבב את לני בסרט "רכבת לקוטב"; ודיבב את הדג בסרט "חתול תעלול". בין השנים 2004–2006 דיבב את דמותו של מייאו בסדרת הטלוויזיה "פוקימון" ואת סוניק הקיפוד בסדרה "סוניק X".
ב־2005 דיבב את מרטי בסרט "מדגסקר"; השתתף בדיבוב הסרט "רובוטס"; דיבב את פאזי למפקיס בסדרת הטלוויזיה "בנות הפאוור פאף"; דיבב את סון גוהן, דאנברה, וסוגורו בסדרה "דרגון בול GT" (באותה שנה דיבב את דמותו של סון גוהן גם בסרטי דרגון בול Z); דיבב את סקאז בסרט "לרדת מהפסים"; דיבב דמויות שונות בסרט "מרי פופינס"; דיבב דג וקולות רקע בסרט "צ'יקן ליטל"; דיבב קולות רקע בסרט "וולאס וגרומיט והארנב הקטלני"; דיבב דמויות שונות בסרט "קני הכריש"; דיבב את מר טומנוס בסרט "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים"; דיבב את קוזקו בסרט "הקיסר נפל על הראש 2"; דיבב את וליאנט בסרט "פגוש את היונים"; דיבב את אומפה לומפה בסרט "צ'ארלי בממלכת השוקולד"; דיבב את ג'קי צ'אן בסדרת הטלוויזיה "הרפתקאות ג'קי צ'אן"; דיבב דמויות שונות בסדרה "אגדות אנדרסן"; דיבב את ביף ביזארד ודמויות שונות בסרטים "טום וג'רי: המהירים והשעירים" ו"טום וג'רי: זינוק למאדים"; דיבב את ג'ורג'ה בסרט "המסכה חוזרת"; דיבב את ספיידה בסדרה "אטום – צוות על גלגלים"; דיבב את פרד ג'ונס בסדרה "מה חדש, סקובי-דו?" והשתתף בדיבוב ההפקות "עולמו של אלמו" ו"מסביב לעולם עם פליקס". בין השנים 2005–2006 דיבב את ג'רמי בסדרה "קוד ליוקו".
ב־2006 דיבב את טוויצ'י בסרט "כיפה אדומה: הסיפור האמיתי"; דיבב את מרקוציו בסרט "רומיאו ויוליה – חתום בנשיקה"; דיבב קולות רקע בסרט "עידן הקרח 2: נמסים מצחוק"; דיבב את טמפלטון העכבר בסרט "חוות הקסמים"; דיבב את טויה בסדרה "סאקורה"; דיבב קולות רקע בסרט "מכוניות"; דיבב שפן סלעים בסרט "ג'ונגל סיטי"; דיבב דמויות שונות בסדרה "חייזר מחמד"; דיבב את ג'וליוס בסרט "היפה והחיה"; דיבב את החלילן מהמלין בסרט "החלילן מהמלין"; דיבב את פק בסרט "בלאגן בחווה"; דיבב את קלציפר בסרט "הטירה הנעה"; דיבב קולות רקע בסרט "תזיזו ת'רגליים"; דיבב את סטיוארט ליטל בסרט "סטיוארט ליטל 3"; דיבב את טל בסדרה "טיפת גשם" והשתתף בדיבוב הסדרה "השוטר חתולאי".
ב־2007 דיבב את איוון בסרט "תפוס ת'גלים"; דיבב את דונטלו בסרט "צבי הנינג'ה"; דיבב את לפטי מיגינס בסרט "גיבור של כולם"; דיבב דמויות שונות (קראסטי הליצן, אוטו מאן, פרופסור ג'ון פרינק, איש הדבורה, רובוט לניטרול פצצה) ב"משפחת סימפסון - הסרט" ודיבב את ממבו בסרט "אגדה ש'מגדה".
ב־2008 דיבב את מאסטר קריין בסרט "קונג פו פנדה"; דיבב את מרטי בסרט "מדגסקר 2"; דיבב את האם השלישי בסרט "קופים בחלל"; דיבב את טום בסרט "בולט"; דיבב את ג'וני "גודבוי" ג'ונס בסרט "ספיד רייסר"; דיבב את אליוט בסרט "חברים על הכוונת 2" ודיבב דמויות שונות בסדרה "העולם של טל". ב־2009 דיבב את אלפא בסרט "למעלה" (ובסרט "המשימה המיוחדת של דוג" שצורף לדיוידי של הסרט) ודיבב את דספרו בסרט "המופע של דספרו".
ב־2010 דיבב את הכובען המטורף בסרט "אליס בארץ הפלאות" ואת האם השלישי בסרט "קופים בחלל 2 – זרטוג מכה שנית". ב־2011 דיבב את נומיאו בסרט "נומיאו ויוליה"; את מאסטר קריין בסרט "קונג פו פנדה 2"; את טינטין בסרט "הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן" ואת דודו בסדרה "תינוקות מגודלים". ב־2012 דיבב את מלך העכברושים בסרט "מפצח האגוזים"; דיבב את מרטי בסרט "מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה"; דיבב את פרדי בסרט "פרדי שיגועים" ודיבב את סבתא בסדרת האנימציה "מלמולים" ששודרה בערוץ הראשון. ב־2013 דיבב את קיפ בסרט "המסע לכוכב המינימיקים", סרט האנימציה הישראלי הראשון באורך מלא, ודיבב את תיאו - טורבו בסרט "טורבו".
ב־2018 דיבב את נומיאו בסרט "עולמם הסודי של גמדי הגינה". ב־2019 דיבב את דיוק קאבום בסרט "צעצוע של סיפור 4". ב-2021 דיבב את ברונו מדריגל בסרט "אנקאנטו". ב-2022 דיבב את אנדי טוקרמן בסרט "המחנה הקסום". ב-2023 דיבב את מריו בסרט "האחים סופר מריו - הסרט".
השתתף גם בהקלטת ודיבוב לעברית שירי פתיחה וסיום של תוכניות וסדרות טלוויזיה: ב־1990 שר את שיר הפתיחה של הסדרות "קפטן אן" ו"אי הדובים", ושר קולות ליווי בשיר הפתיחה של הסדרה "מחנה טופי". ב־1996 שר את שיר הפתיחה בסדרה "קריפי קרולרס". ב־1999 שר וניהל מוזיקלית את שר הפתיחה של הסדרה "באג בראש". ב־2001 ביצע את שיר הפתיחה של הסדרה "סמי הכבאי". ב־2003 שר את שיר הפתיחה של הסרט "פוקימון לנצח". ב־2004 שר את שיר הפתיחה של הסדרה "קירבי" וניהל מוזיקלית את דיבוב "בובספוג: הסרט". ב־2005 שר את שיר הפתיחה בסדרה "קני הכריש", את שיר הפתיחה בסדרה "קוד ליוקו", ואת שיר הסיום בסרט "מסביב לעולם עם פליקס". ב־2006 שר את שיר הפתיחה בסדרה "טיפת גשם" ואת שיר הפתיחה בסדרה "אלרגי למפלצות". ב־2007 שר את שיר הפתיחה של הסדרה "המובילים" והשתתף בהקלטת שיר הנושא וההמנון של ספרינגפילד ב"משפחת סימפסון - הסרט".
שימש גם כבמאי דיבוב בסרטים: "פגוש את היונים" ו"בובספוג - הסרט".
פרסומות
ב-2020 מוסרי השתתף בפרסומת של מפקד האוכלוסין. באותה שנה השתתף גם בפרסומת לחטיף פסק זמן.
מוזיקה
בין השנים 1992–1995 היה חבר בלהקת "צעירי תל אביב".
בפברואר 2009 יצא אלבום הבכורה שלו, "משחקי פחד".
ב־2012 כתב והלחין את השיר "שבר ממולי" לאלבום הבכורה של לירן דנינו, "לירן דנינו".
אובו-צמחונות
המונח הוא חלק מ"הדור הבא" בצמחונות, אשר אינו דורש מחויבות ללא פשרות לרעיון הצמחונות, אלא רואה בה אידיאל שאין חובה ליישם במלואו. מתוך ההכרה שצמחונות וטבעונות אינן מושגים מוחלטים אלא נתונים לפרשנות ויישום אישיים, נוצרו כמה קבוצות הרואות בעצמן צמחוניות או טבעוניות ובכל זאת מרשות לעצמן סטיות מהפירוש הרגיל של המושג. בין קבוצות אלה נמנים בנוסף על האובו-צמחונים גם לקטו-צמחונים, וצמחונים או טבעונים אוכלי דגים.
ניתן לזהות כמה קבוצות שדוגלות באובו-צמחונות:
ביצמחונים מעדיפים לרוב ביצים אורגניות או ביצי חופש, כלומר ביצים של תרנגולות לא כלואות, אשר תנאי גידולן מעט יותר טובים מאשר תנאי הגידול והשחיטה של תרנגולות בכלובי סוללה.
ביקורת
תזונה אובו-צמחונית עלולה להיתפס כקוריוז או פרדוקס. תכופות נשמעות טענות כי אין מקום לאידאולוגיה חלקית, וכי האובו-צמחונים הם חסרי כח רצון, חסרי עקביות, ומוכנים להגמיש את עקרונותיהם.
צמחונים וטבעונים טוענים כנגד האובו-צמחונו בנוסף כי מי שמבין את הנזק הסביבתי שמסיבה תעשיית הבשר והביצים, ואת הסבל הכרוך בה, אינו יכול להרשות לעצמו להמשיך לאכול ביצים.
יהושע רוזין
יהושע רוזין (16 באוגוסט 1918 – 6 בפברואר 2002), נודע בכינוי "מר כדורסל", היה ממקימי קבוצת הכדורסל "מכבי תל אביב", כמו גם שחקנה ומאמנה הראשון. מאמן נבחרת ישראל הראשון בכדורסל. שיאן הזכיות באליפויות וגביע המדינה בכדורסל, נשיא הכבוד של ארגון מאמני הכדורסל בישראל, ממקימי בית הספר למאמני כדורסל במכון ווינגייט. רוזין זכה בפרס ישראל על תרומתו בתחום הספורט ותרבות הגוף.
תקופת ילדותו ונעוריו
דב רוזין, אביו של יהושע, עלה לארץ ישראל מפלונסק שבפולין. אימו, מלכה פריידין, עלתה ממינסק, בירת בלארוס, לפני מלחמת העולם הראשונה. גירוש תושבי תל אביב היהודיים על ידי הטורקים העות'מאנים עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה אילץ את הוריו לעזוב למצרים. יהושע רוזין נולד באלכסנדריה שבמצרים באוגוסט 1918. זמן קצר לאחר מכן, בהיותו בן חצי שנה, חזרה משפחתו ארצה לתל אביב. הוא למד בבית הספר היסודי-דתי "תחכמוני" ואת לימודיו התיכוניים השלים ב"בית הספר התיכוני למסחר", שלימים ייקרא "גימנסיה גאולה". בנעוריו התמקד בכדוריד ובטניס.
מכבי תל אביב
בשנת 1932, בגיל 14, חבר יהושע רוזין למספר שחקנים אמריקאים (סם שטיינברג ואל פליישר) ושחקנים ישראלים (צביקה שמרלינג, משה ברוך, ויצחק פדרמן) ויחדיו הם יצרו את הגרעין הראשון של קבוצת מכבי תל אביב. ההתחלה הייתה במגרש הכדורגל הישן ברחוב סלמה, סמוך לשכונת שפירא, ולאחר מכן עברו למגרש ברחוב המכבי ליד קולנוע אוריון. בשנותיו הראשונות תיפקד יהושע כשחקן בקבוצת מכבי תל אביב, אולם עד מהרה ב-1938 תפס את המושכות ונהפך להיות מאמנה הראשון של מכבי תל אביב.
מכאן ועד עזיבתו של יהושע רוזין את המועדון, שלטה מכבי תל אביב בליגה הלאומית כמעט ללא עוררין ובמהלך כל שנותיו כמאמן מכבי זכתה הקבוצה ברוב האליפויות וגביעי המדינה, כשהמתחרה העיקרית שלה במהלך תקופה זו הייתה הפועל תל אביב. סגל השחקנים של שנות החמישים והשישים כלל בין היתר את הקפטן אברהם שניאור, שהיה גם הקפטן הראשון של נבחרת ישראל, זכריה עופרי, יהודה "קנבוס" וינר, מנחם קורמן (שהיה הראשון לאמץ את שיטת קליעת הג'אמפ-שוט בארץ במקום קליעה מעמידה על הרצפה), דוד פריש שהיה שחקן הגנה מצטיין, אמנון אבידן (בהמשך יו"ר הוועדה המקצועית במכבי תל אביב וחבר הנהלת איגוד הכדורסל), שבתאי בן בסט, אברהם חסיד, משה גולוביי ששיחק עד שנפצע במלחמת יום הכיפורים, אברהם הופמן כוכבה של מכבי ירושלים שעבר לשחק בשורות מכבי תל אביב בשנות השישים וחיים שטרקמן הרכז המצטיין שהיה במשך 12 שנים קפטן הקבוצה ולאחר מכן שימש כעוזרו של רוזין באימון הקבוצה. רוזין צירף לסגל זה שני שחקנים נוספים אחד מהם היה רלף קליין, בחור צעיר שעלה לישראל מהונגריה והיווה את חוד החנית של הקבוצה בכל הקשור לקליעה וצליפה מרחוק והיה לקפטן הקבוצה השני של מכבי תל אביב. לימים יהא זה קליין שיחליף את יהושע במשרת מאמן מכבי תל אביב.
הופעתה של קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב במסגרת האירופאית, החלה בשנת 1958, במשחקי גביע אירופה לקבוצות אלופות.
בשנת 1970 הוחלף יהושע רוזין על ידי רלף קליין והוא חזר למועדון למשך שתי עונות נוספות בשנת 1972–1973 שלאחריהן סיים תקופה של 40 שנה במכבי תל אביב.
נבחרת ישראל
יהושע רוזין מונה למאמנה הראשון של "נבחרת ארץ ישראל" במשותף עם אהרון עמישב (אומשווייץ), תוך כוונה לאמן אותה לקראת משחקי פסטיבל הנוער הדמוקרטי בשנת 1947 בפראג שבצ'כוסלובקיה. הטורניר הסתיים ב-3 ניצחונות ו-3 הפסדים לנבחרת הארצישראלית. רוזין מונה למאמן נבחרת ישראל גם בשנת 1950 במכביה השלישית (והראשונה בישראל) וב-1953 במכביה הרביעית. בשנת 1960 שימש רוזין כעוזר מאמן נבחרת הכדורסל של ישראל לאולימפיאדת רומא, למאמן האמריקאי מיקי פישר. הנבחרת השתתפה בטורניר הקדם-אולימפי אך לא הצליחה להעפיל לטורניר האולימפי עצמו. בשנת 1961 התמנה רוזין כמאמן נבחרת ישראל באליפות אירופה שהתקיימה בבלגרד (יוגוסלביה), בה סיימה במקום ה-11. בשנת 1963 שימש מאמן הנבחרת באליפות אירופה שנערכה בוורוצלב (פולין). הנבחרת סיימה במקום התשיעי וניצחה מול טורקיה, הולנד, רומניה וצ'כוסלובקיה.
תארים ופרסים
יהושע רוזין נפטר בשנת 2002 ונטמן בבית עלמין מורשה ברמת השרון. הוא השאיר אחריו את רעייתו יפה, שני בנים - דובי ואלדר ונכדים.
הקרבה שברוח
הקִרבה שברוח (באנגלית: Kindred Spirits) הוא ציור משנת 1849 מאת אשר דיורנד המייצגת יותר מכל את אסכולת נהר הדסון אליה השתייך הצייר.
תיאור
בציור נראים הצייר תומאס קול והמשורר ויליאם קלן בריאנט לנוכח קסמי הנוף בנקיק מרהיב עין שבהרי הקטסקיל. קול נראה שופך את לבו בפני המשורר ודומה שבפני הטבע כולו, בעומדם נפעמים על פני מדרגות סלע תלולה, אל מול מפל ושטף של מים רבים בין צוקים ויערות.
הציור עתיר בפרטים דקים ובטכניקה קווית ונראה כי הכשרתו המוקדמת של דיורנד כתחריטאי באה לידי ביטוי ביצירה בה הדמויות מסמלות את האדם הבודד או הנודד המתגמד לנוכח הדר הטבע.
הציור הוצג בספרייה הציבורית של ניו יורק משנת 1904. בשנת 2005 נמכר תמורת 35 מיליון דולר לאליס וולמארט, יורשת המיליארדים ומבעליה של רשת וולמארט.
מדד המחירים לצרכן
מדד המחירים לצרכן הוא מדד, המהווה אחד מסוגי מדדי המחירים, המחושב בטכניקות סטטיסטיות ומשתנה מזמן לזמן, אשר מיועד למדוד את השתנות המחירים של סל מוצרים ושירותים הנצרכים על ידי קבוצת צרכנים.
חישוב המדד
מאחר שמטרת המדד היא למדוד את השינוי ברמת המחירים, אין חשיבות לערכו המוחלט אלא לשינוי היחסי בערך זה. לעליית המדד מרמה של 100 נקודות לרמה של 110 נקודות משמעות זהה לעלייה מ-200 ל-220. לפיכך, קובעים את ערך המדד בנקודת זמן אחת (הקרויה "תקופת הבסיס") באופן שרירותי. בדרך כלל, נהוג לקבוע את ערך המדד בתקופת הבסיס בגובה של 100 (או 100 נקודות). קביעה כזו תגרום לכך שערך המדד בכל נקודת זמן יהיה שווה ל"רמת המחירים הכללית" באותו זמן, כשהיא מבוטאת באחוזים מרמת המחירים בתקופת הבסיס.
סוגומון טהליריאן
סוגומון (סולומון, שלֹמֹה) טהליריאן (בארמנית: Սողոմոն Թեհլիրեան; 2 באפריל 1897, פאקאריש, וילאייט ארזורום, האימפריה העות'מאנית – 23 במאי 1960, סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית) היה סטודנט ארמני וניצול שואת הארמנים. ב-15 במרץ 1921 התנקש טהליריאן בשר הפנים לשעבר והווזיר הגדול לשעבר טלעת פאשה בשכונת שרלוטנבורג, אשר בברלין שבגרמניה, כנקמה על רצח העם הארמני. התנקשות זו הייתה חלק ממבצע נמסיס של הפדרציה המהפכנית הארמנית, בשיתוף המודיעין הבריטי והרוסי. טהליריאן הועמד לדין, אך זוכה על ידי בית המשפט הגרמני על רקע אי שפיות זמנית.
מדד המחירים לצרכן
חישוב המדד
השינוי בערכו של המדד מייצג את השינוי שחל במחירי המוצרים הנכללים בסל ספציפי, שנקבע אחת לתקופה. מאחר שמדובר במדד מחירים לצרכן, יהיה הסל מורכב ממוצרים ושירותים הנצרכים על ידי הצרכנים, אליהם מתייחס החישוב. מדד המחירים בנקודת זמן לאחר תקופת הבסיס יהיה שווה למדד בתקופת הבסיס כשהוא מוגדל (או מוקטן) על פי שיעור השינוי של עלות הסל (כלומר, מוכפל בעלות הסל בנקודת הזמן עבורה מחושב המדד ומחולק בעלות אותו סל בתקופת הבסיס).
סוגומון טהליריאן
רקע וביצוע
טלעת פאשה היה האחראי המרכזי לרצח העם הארמני. הוא חתום על שני הצווים העיקריים שהובילו לגירוש הארמנים למחנות ריכוז ולרציחתם (גירוש האינטלקטואלים הארמנים מאיסטנבול ב-24 באפריל 1915 ו"חוק הטרנספר" (תחכיר) ב-30 במאי אותה שנה) ומי שפיקח וזירז אישית את הוצאתם לפועל. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחץ טלעת לזירוז הגירוש וההשמדה עוד במהלך המלחמה, כיוון שלאחר מכן יהיה קשה הרבה יותר לבצעם ושיגר אישית פקודות לדרגי הביצוע בשטח. עם תום המלחמה, ב-3 בנובמבר 1918, נמלט טלעת בצוללת גרמנית יחד עם שותפיו לשלטון, שר המלחמה איסמעיל אנוור פאשה ושר הימייה אחמד ג'מאל פאשה והוברח לברלין.
מדד המחירים לצרכן
בעיות בחישוב המדד ופתרונות להן
קיימות מספר בעיות בחישוב מדד המחירים לצרכן:
סוגומון טהליריאן
רקע וביצוע
במהלך משפט שניהל הסולטן מהמט השישי בחסות בריטית, על מנת לדון בנסיבות כניסת טורקיה למלחמה וביצוע רצח העם הארמני, העידו קצינים רבים שהפנו אצבע מאשימה לשלושת הפאשות ולטלעת פאשה בפרט. ב-5 ביולי 1919 נדונו השלושה שלא בפניהם להוצאה להורג. המודיעין הבריטי ידע שטלעת נמצא בגרמניה ודרש מהממשל החדש בטורקיה לדרוש מגרמניה את הסגרתו. אולם שלטונות גרמניה התחמקו בטענה כפולה לפיה לא הוכח כי האיש אשם ומכל מקום לא בטוח כלל שהוא על אדמת גרמניה.
מדד המחירים לצרכן
בעיות בחישוב המדד ופתרונות להן
קיימות צורות שונות לפתרון בעיות אלה:
סוגומון טהליריאן
רקע וביצוע
המודיעין הבריטי והרוסי הסכימו שיש להוציא לפועל את גזר דין המוות שהושת על טלעת, ומסרו את הזכות לבצעו לפעילים ארמנים. הם איתרו את מיקומו של טלעת בשכונת שרלטנבורג בברלין והעבירו את המידע לפדרציה המהפכנית הארמנית. סוגומון טהליריאן היה המתנקש שנבחר לבצע את גזר הדין. טהליריאן ירה בטלעת כדור 9x19 מ"מ פרבלום יחיד מאקדח לוגר P08 והרגו לאור יום, כיוון שביקש שייערך לו משפט, במסגרתו תצא לאור האמת על טבח העם הארמני. הוא נתפס מיד, נעצר והובל למשפט מהיר.
מדד המחירים לצרכן
מדד המחירים לצרכן בישראל
בישראל, בכל חודש מפרסם הלמ"ס את המדד מחדש (כלומר בכמה עלו המחירים בחודש מסוים). המדד מתפרסם ב-15 לחודש וכולל את הנתונים של החודש הקודם.
סוגומון טהליריאן
השפעות המשפט
המשפט של טהליריאן נמשך יומיים לבד אך עורר הדים רבים. הוא העמיד במבחן לא רק את מעשהו של טהליריאן אלא את דעתו המוצקה שלפיה טאלאת פאשה אשם ברצח העם הארמני. המשפט היה גורם מרכזי שהביא לידיעת הציבור האירופאי את טבח העם הארמני.
מדד המחירים לצרכן
שימושים והשפעות
שימושי מדד המחירים לצרכן:
סוגומון טהליריאן
השפעות המשפט
חנה ארנדט, בספרה "אייכמן בירושלים: דו"ח על הבנאליות של הרוע", השוותה את טהליריאן לשלום שוורצבארד. ב-1925 התנקש שוורצבארד בפריז באוקראיני סימון פטליורה בפריז, בשל אחריותו של פטליורה לפוגרומים שבבהם נרצחו עשרות אלפי יהודים. ארנדט טענה כי שני המתנקשים התעקשו להשפט, על מנת להוכיח לעולם דרך בית המשפט, אילו פשעים נעשו נגד האנושות וכיצד קרה שאיש לא נענש עליהם.
לאחר מכן
טהליריאן עבר לסרביה ונשא אשה, לאחר מכן עבר לבלגיה, שם עבר את מלחמת העולם השנייה. ב-1945 היגרו בני הזוג לסן פרנסיסקו.
לאחר מותו ב-1960, הוצב על קברו אובליסק ועליו נשר מוזהב.
בשנת 1982 ראה אור הסרט Assignment Berlin ("המשימה ברלין"), על אודות הפרשה.
פטר אנדריאס מונק
פטר אָנְדְרֱיאַס מוּנק (בנורווגית: Peter Andreas Munch; 15 בדצמבר 1810 – 25 במאי 1863) היה היסטוריון נורווגי. הוא נודע בשל מחקרו על ההיסטוריה של נורווגיה בימי הביניים.
מונק היה בין הלא-קתולים הראשונים אשר הורשו להיכנס לספריית הוותיקן למטרת מחקר. שם חיבר את עיקר מפעלו, Det norske Folks Historie (היסטוריה של העם הנורווגי), בשמונה כרכים.
הצייר אדוורד מונק היה אחיינו.
בריטניה (דמות)
כמו מקרים נוספים של האנשת מדינות בעולם המערבי, יוצגה המדינה על ידי דמות נשית הנראית כאלת החכמה או המלחמה ובעלת שם כשם הרומאי לשטח המדינה. במקרה של בריטניה השם נלקח מהפרובינקיה הרומית בריטניה אשר שכנה על רובו של האי הבריטי. השם הרומאי לפרובינקיה זו נלקח מהמונח "Pretannia" הנגזר משמם של הפרטנים - תושבי האיים על פי אמונתם של היוונים.
בריטניה זכתה למעמד של אלה בדתם של הרומאים ובזמנים המודרניים היא הפכה להאנשה של בריטניה (הממלכה המאוחדת), והופיעה בין היתר על שטרי כסף של בנק אנגליה ובצדם האחורי של  מטבעות בריטיים ישנים דוגמת הפני מימי המלכה ויקטוריה.
גור ורבינסקי
גרגור "גור" ורבינסקי (באנגלית: Gregor "Gore" Verbinski; נולד ב-15 במרץ 1964) הוא במאי, תסריטאי, מפיק ומוזיקאי אמריקאי. ורבינסקי ידוע בשל בימוי הסרטים הצלצול, שודדי הקאריביים ורנגו.
קורות חיים
ורבינסקי נולד כילד השלישי למשפחה של חמישה ילדים להוריו ויקטור ולורטה ורבינסקי באוק רידג', טנסי. אביו היה מדען פולני שעבד כפיזיקאי. בשנת 1967 משפחת ורבינסקי עברה לסן דייגו, קליפורניה, והוא החל את הקריירה המקצועית שלו כגיטריסט בלהקות פאנק רוק, כדוגמת "הנועזים" (Daredevils), וביים את סרטיו הראשונים יחד עם חבריו. לאחר שפיתח תשוקה לקולנוע מכר את הגיטרה שלו ורכש בכסף מצלמת 8 מ"מ. במקביל למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס עד לסיום התואר הראשון שלו בשנת 1987. עם תחילת הקריירה שלו ביים קליפים ללהקות רוק. ביניהן בד רליג'ן, L7 ועוד. לאחר מכן המשיך וביים פרסומות לחברות גדולות כמו נייקי, אמריקן איירליינס, קוקה-קולה ועוד. בשנת 1993 יצר את קמפיין הפרסום המפורסם "באדוויזר" שכלל צפרדעים מקרקרות. כפרס על הקמפיין הוענק לו פרס "ארי הכסף" בפסטיבל הפרסום בקאן וגם ארבעה פרסי קליאו. ורבינסקי החל את קריירת בימוי הסרטים שלו עם בשנת 1997 עם הסרט "Mousehunt" שזכה לביקורות בינוניות. לאחר מכן ביים את הסרט "המקסיקני" בשנת 2001 שזכה לביקורות צנועות. שנה לאחר מכן ביים את סרטו המצליח הצלצול, שגרף למעלה מ-230 מיליון דולר ברחבי העולם וזכה לביקורות מרשימות. ההצלחה הגדולה ביותר שלו כבמאי הייתה לאחר שזכה לביים את הסרט שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה, שגרף למעלה מ-650 מיליון דולר וזכה למעריצים בכל רחבי העולם ו-5 מועמדויות לפרס האוסקר. לאחר הביקורות הטובות ולאור הצלחת הסרט הראשון, חברת וולט דיסני ביקשה את ורבינסקי לביים שני סרטים נוספים בסדרת שודדי הקאריביים: שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת ושודדי הקאריביים: סוף העולם. בנוסף דיסני פנתה אליו לביים פעם נוספת את כוכב שודדי הקאריביים ג'וני דפ בסרט "הפרש הבודד" (The Lone Ranger) שיצא לקולנוע בשנת 2013. כיום ורבינסקי מתגורר בלוס אנג'לס יחד עם אשתו ושני בניו אנטון ואיבן.
יום המודעות למחלת הצליאק
יום המודעות הבינלאומי לצליאק הוא מועד החל בתאריך ה-13 בספטמבר. היום עוסק בהעלאת המודעות למחלת הצליאק ולקשיים בהם נתקלים הסובלים ממנה. היום הוכרז בשנת 2007 על ידי הסנאט של ארצות הברית.
רקע
בשנת 2007, החליט הסנאט של ארצות הברית על הגדרת ה-13 בספטמבר 2007 כ"יום המודעות למחלת הצליאק". התאריך הנבחר הוא יום הולדתו של סמואל ג'י, רופא ילדים שהיה הראשון שפרסם תיאור קליני של מחלת הצליאק. בין הנימוקים להחלטה על ציון יום זה היו העובדה שהמחלה טרם אובחנה אצל רוב האנשים עם צליאק, אף על פי שעיכוב באבחון עלול להוביל לבעיות רבות עבור החולים בה. מאז, מאשרר הסנאט את ההחלטה בכל שנה.
הרוגי המלכות בברית המועצות (1952)
תיאור המקרה
שמם של חברי הוועד שנשפטו בשנים 1949–1952 טוהר במרץ 1956, לאחר שהשלטונות הזמינו את קרובי פרץ מרקיש ודוד הופשטיין והודיעו כי הסופרים נאסרו והומתו בשל "טעות משפטית". תהליך זה היה הדרגתי, כאשר בספטמבר 1955 התקבלו דיווחים כי מחזה של דוד ברגלסון הוצג בתיאטרון היהודי בוורשה, ללא הסבר על מה שעלה בגורל הסופר, ובאוקטובר של אותה השנה הודיעו עיתונאים סובייטים שביקרו בארצות הברית על מותם של דוד ברגלסון ופרץ מרקיש.
באותו לילה הוצאו להורג בנוסף גם עשרה "חבלני הנדסה" מקומפלקס תעשיית המתכת בסטאלינוֹ, יהודים כולם.
הקורבנות
מבין חמישה-עשר הנאשמים הוצאו להורג בליל ההרג שלושה-עשר הבאים, בהם אחד-עשר גברים ושתי נשים:
שני הנאשמים האחרים היו שלמה ברגמן, אשר נכנס לתרדמת במהלך משפטו ומת בכלאו בינואר 1953, וכן הניצולה היחידה מן הלילה ההוא – הביולוגית חברת האקדמיה הסובייטית למדעים לינה שטרן, שנידונה לגלות.
אחת לשנה, ב-12 באוגוסט, מתקבץ קומץ אנשים ב"גן תשי"ב" בירושלים, לחלוק כבוד לזכרם של "הרוגי המלכות". התקבצות דומה נערכת מדי שנה בברלין, בשם דומה (Night of the Murdered Poets) ובה מוקראים משיריהם של משוררי היידיש שנרצחו.
המטבח הסיני
המטבח הסיני הוא כינוי כולל לסגנונות בישול שונים שמקורם בסין, והוא אחד המטבחים העשירים ביותר. במטבח הסיני נעשה שימוש נרחב באורז, אטריות, סויה (כרוטב סויה, שמן סויה, חלב סויה חם, טוֹפוּ ועוד) ובתבלינים יבשים כפלפל חריף, שום, זנגביל, אניס, קינמון, ציפורן, זרעי שומר, ופלפל סצ'ואן, וכן במונוסודיום גלוטומט. קינוחים אינם נפוצים במטבח הסיני ואינם מוגשים בדרך כלל בסיום הארוחה אלא במהלכה, לדוגמה עוגת ירח.
הסינים מאמינים כי שתייה קרה מפריעה לעיכול מזון חם ולכן לא יגישו שתייה קרה בארוחה אלא תה לא ממותק, מסוגים רבים ושונים. לסין ההיסטוריה הארוכה ביותר עם צמח התה ותרבות התה הסינית היא מהמפותחות בעולם, ומתקיימים שם בתי תה (או גני תה) המוקדשים להגשת תה וביצוע טקס התה הסיני הקרוי גונג-פו צ'ה. בנוסף נהוג בסין סגנון הגשה המכונה דים סאם המאופין בהגשת מנות קטנות, לעיתים מאודות, לצד תה חם.
מזון סיני מוצק נאכל בעזרת מקלות אכילה, ומזון נוזלי נאכל בעזרת כף רחבה עם תחתית שטוחה, העשויה לרוב מחרסינה. לא נהוג להגיש מזון עם סכין בסין, לכן רוב המנות מוגשות בגודל נגיסה. לרוב לצד כל ארוחה תוגש מנת אורז קטנה לכל סועד בקערה קטנה. בסין נהוג להרים את קערת האורז לפה ולהשתמש במקלות האכילה כדי לגרוף את גרגירי האורז לפה.
שיטות בישול סיניות
בעת שגובש המטבח הסיני היו רוב תושבי סין עניים במזון ובמקורות חימום ולכן נוצרו שם שיטות בישול החוסכות באנרגיה ומנצלות מקור אש אחד להכנת ארוחה שלמה.
מטבח קנטונזי
המטבח האופייני לדרום מחוז קאנטון (גואנגדונג) שבדרום-מזרח סין. מאפייניו הבולטים:
מנות אופייניות לאזור:
מטבח פקינזי
מוכר גם כמטבח קיסרי או מנדריני. בייג'ינג (פקין) היא בירת סין ובה שוכן ארמון הקיסר. רבות ממנות האזור מקורן בארוחות השחיתות של הקיסרים והאצילים. מנות אלה מוצאן לאו דווקא מבייג'ינג עצמה כיוון שטבחים מכל סין בישלו עבור הקיסר את מיטב מאכליהם ובדרך כלל הן מכילות רכיבים יוקרתיים קשים להשגה.
מנות אופייניות למטבח:
מטבח שאנגחאי
נקרא על שם שאנגחאי אך למעשה נפוץ בכל חופה המזרחי של סין. מאפייניו הבולטים:
מטבח צ'יוצ'או
מטבח זה מאפיין את העיר צ'אוז'ו שבחבל גואנדונג, המטבח הוא בעקרון קנטונזי אך יש כאן כמה מנות ייחודיות שאינן מופיעות ביתר המטבח הקנטונזי כמו אווז מאודה, סרטן קר וחביתיות צדפות מטוגנות.
מטבח סצ'ואני
זה המטבח הנפוץ בסצ'ואן בדרום-מערב סין, האקלים באזור קר בחורף ובקיץ הוא חם ולח ולכן מאכלי האזור הם חריפים ומשתמשים בפלפלים חריפים, פלפל סצ'ואן, זנגביל (ג'ינג'ר), שום ובצל.
מטבח חונאן
זה המטבח האופייני לאזור שיאנגג'יאנג ולמערב אזור הונאן, מטבח זה דומה למטבח הסצ'ואני אך מתובל יותר וכולל גם מנות בסגנון החמוץ-מתוק בנוסף למאכלם החריפים שמשתמשים בפלפל צ'ילי, בצל ושום. באזור זה נהוג גם לטגן בשרים בבלילת בצק והרבה מאוד מנות סיניות מערביות מבוססות על צורת הכנה זו כמו עוף בשומשום.
מטבח יונאן
ביונאן ישנו מספר עצום של מיעוטים ולכן המטבח מגוון ביותר. המאכלים מתובלים למדי ועושים שימוש נרחב בפטריות. בדרום אזור זה מגדלים זן תה בשם פּוּ-אר (נקרא גם בו לאי) המיושן בין שנה לארבע שנים ומפתח טעם מותסס.
המטבח הצפון-מזרחי הסיני
המטבח האופייני לצפון מזרח סין. בשל החורפים הקשים ועונות הגידול הקצרות יחסית התפתחה באזור מסורת של כבישה ושימור של מאכלים ובמיוחד של כרוב כבוש. בניגוד לדרום סין כאן האטריות הן הפחמימה הנפוצה ולא האורז שנאכל באזור זה בעיקר כדייסה המכונה קונג'י במערב וז'וֹוְ במנדרינית (סינית: 粥, פין-יין: zhōu).
מטבח האקה
זהו המטבח של בני האקה שהיגרו לדרום-מזרח סין בבורחם מפני המונגולים. אנשי ההאקה הגיעו לגואנדונג ופוג'יין אך אזורים אלה היו כבר מיושבים והם נאלצו לגור באזורי הגבעות שלא היו מיושבים. באזורים אלה לא היו גידולים טריים ולכן מטבח ההאקה משתמש בהרבה בצל ובחומרי גלם יבשים או משומרים כמו טופו ממנו מכינים מנות רבות באזור והבשר הנפוץ והמועדף הוא בשר חזיר.
מטבח טיבטי
מזונם של הטיבטים הגרים במערב סין מבוסס על קמח שעורה, בשר של יאק הבית, כבש הבית וחזיר, ירקות ומוצרי חלב - בעיקר חמאה, גבינה ויוגורט. ככל שהטיבטים גרים גבוה יותר מעל פני הים מזונם מכיל יותר בשר ופחות ירקות. התה המקומי עשיר ומעודן יותר מהתה הסיני וכמו כן נוהגים הטיבטים לשתות בירת שעורה. הקרבה הגאוגרפית להודו מתבטאת בשימוש נרחב בתבלינים כמו כמון, הל וקינמון ומוצרי חלב.
מטבח מקאו
מקאו כמובלעת פורטוגזית פיתחה מטבח המשלב מטבח סיני ומטבח פורטוגזי עם השפעות מדרום-מזרח אסיה. שיטות הבישול הנפוצות שונות מאלה בסין וכוללות צלייה, אפייה וגריל. המזון מתובל בקוקוס, קינמון, כורכום ובקלאו.
המטבח הסיני-אמריקאי
מטבח זה נוצר בארצות הברית במאה ה-19 על ידי מהגרים סינים שפתחו מסעדות וניסו להתאים את המטבח לחיך המערבי. עם הזמן התפתח מטבח המבוסס על המטבח הקנטונזי בשילוב חומרי גלם מערביים שהוו תחליף לחומרי גלם לא זמינים. מטבח זה כלל גרסאות אמריקאיות למנות סיניות וכן מנות חדשות שאינן קיימות בסין וחלקן אופייניות אף לערים מסוימות בארצות הברית.
דוגמאות למנות סיניות שקיבלו גרסה מערבית:
מנות הייחודיות למטבח הסיני-אמריקאי:
מטבח סיני-קנדי
נוצר באותן הנסיבות בהן נוצר המטבח הסיני-אמריקאי ואינו שונה ממנו בהרבה. מנות רבות במטבח זה מטוגנות בשמן עמוק. מנות ייחודיות למטבח זה הן:
תוכו רצוף אהבה (שיר)
תוכו רצוף אהבה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי ישי ריבו. השיר יצא לאור ב-21 באוגוסט 2012, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של ריבו, תוכו רצוף אהבה, וכסינגל הבכורה שלו. המילים "תוכו רצוף אהבה" נלקחו מפסוק בשיר השירים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי ישי ריבו והופק על ידי נדב ביטון. רבות ממילות השיר מבוססות על ביטויים מין המקורות היהודיים. לדוגמה, הביטוי "פאר תחת אפר" לקוח מתוך ספר ישעיהו. כמו כן, מופיע אזכור מהפיוט "אל נורא עלילה" ("מַמְצִיא לָנוּ מְחִילָה, לֹא רַק בִּשְׁעַת הַנְּעִילָה").
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וזכה ללמעלה מ-2 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר עלה לערוץ היוטיוב של ריבו ב-3 בספטמבר 2012. נכון לאפריל 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-21.7 מיליון.
חורבן העולם באלף השביעי
על פי התלמוד, חורבן העולם עתיד להיות בתחילת האלף השביעי, באחרית הימים לאחר ביאת המשיח וימות המשיח. לדברי רב קטינא המובאים בגמרא במסכת סנהדרין במשמעותם הפשוטה, העולם עתיד להתקיים ששת אלפים שנה מבריאת העולם, ולאחר מכן, מתחילת האלף השביעי של הלוח העברי יהיה חרב למשך אלף שנים.
מאחר שישנן ארבע שיטות למניין השנים מבריאת העולם בלוח העברי, השנה האחרונה של האלף השישי תסתיים בחודש ספטמבר בשנת 2240 / 2241 / 2242 / 2243 בלוח הגריגוריאני.
דברי רב קטינא
ב, מובאים דברי רב קטינא לפיהם לאחר ששת אלפים שנות קיום העולם ייחרב למשך אלף שנה:
בהמשך מביא התלמוד דעות נוספות לגבי משך זמן חורבן העולם. לא מפורש מה בדיוק יהיה כשיגיע האלף השביעי. הוא מושווה לשבת, לשמיטה, ואילו רב קטינא סובר שהעולם יהיה חרב באלף זה. במקום אחר הגמרא שואלת היכן יהיו הצדיקים בזמן הזה ומתרצת שה׳ יברא כנפיים לצדיקים והם ישוטו על פני המים.
במדרש אותיות דרבי עקיבא מוזכר.
שיטות הראשונים והאחרונים
הראשונים נחלקו האם דברי רב קטינא הם קונצנזוס בין האמוראים. דעת הרמב"ם היא שדברי רב קטינא הם דעת יחיד, ואילו הרשב"א כתב כי אין חולק בדבר. רבי אברהם בן עזריאל ורבי יצחק אברבנאל מזכירים כמה דעות תנאים ואמוראים שחולקים.
גם במשמעות דברי רב קטינא ישנן דעות רבות:
בלוחות שנה
בעקבות דברי רב קטינא, נמנעו מחברי לוחות שנה לכתוב לוחות לשנים באלף השביעי ואילך. כך מחבר אחד בתקופת הרמב"ם, שערך לוח ליותר מאלף שנה אחרי זמנו, הסתפק בשנים מד'תתקכ"ב עד ו' אלפים. כמוהו עשה מחבר נוסף משנת ה'כ"ה וכן רבי יעקב בן אשר בספרו ארבעה טורים. מסורת זו נמשכה לאורך הדורות ולא נמצא כמעט מי שהפר אותה, מלבד כמה מתנועת דור דעה: הרב שלום סעדיה גמליאל שכתב בשנת ה'תרפ"ב לוח ל-21 מחזורי עיבור בהנחיית רבו יחיא קאפח, והרב שלום קורח שהעתיק ממנו בשנת ה'תרצ"ח את 20 המחזורים שנותרו עד שנת ו' אלפים פ'. הנימוק להוספת השנים הוא כי דברי הגמרא אינם כפשוטם וכעין דברי הרמב"ם. בחיבור משנת ה'תרע"ד של יוסף אסבאג ממקנס ממשיך הלוח עד שנת ו'ט"ז בטורים מקבילים לטור המסתיים בשנת 6000.
בספר העיבור של רבי אברהם בר חייא, בנוסח שהודפס בשנת ה'תרי"א על ידי צבי פיליפובסקי על פי כתב יד אוקספורד, שנכתב בשנת ה'רל"ו, מופיעה טבלה לחישוב תקופת שמואל עד האלף השמיני, בניגוד לשאר כתבי היד ובניגוד למה שמופיע גם בנוסח הדפוס, שהטבלה מגיעה עד מחזור 315, שהוא האחרון באלף השישי (315 * 19 = 5985), בגלל דברי רב קטינא. במהדורת גולדברג-רוזנקרנץ של ספר יסוד עולם מאת יצחק בן יוסף הישראלי, הודפסה טבלה לחישוב מולד הלבנה משנת צ"ו עד סוף האלף השביעי באמצעות דילוגים של 13 מחזורים (עיגול דרב נחשון). בניגוד לדפוס הראשון, שהשתמש בדילוגים קצרים יותר וסיים בסוף האלף השישי, ובניגוד לכל כתבי היד, שמתחילים מבריאת העולם ומגיעים עד סוף האלף השישי בדילוגים של 18 מחזורים (שיוצרים במצטבר "תקופה קטנה" של 216 מחזורים = 4104 שנים, שלאחריה המולדות חלים בנסיגה של שעה אחת בדיוק).
ביאת המשיח
בספר "עולמו של צדיק" מובא תיאורו של הרב סלמאן מוצפי, מה יעשו היהודים אם האלף השישי יסתיים ומשיח עדיין לא יגיע:
ב הובאו כמה דעות תנאים ואמוראים לגבי משך זמן ימות המשיח. לפי רוב הדעות לא ייתכן שהעולם יחרב כבר בתחילת האלף השביעי כי לא נשאר מספיק זמן.
שמואל אורבך בספרו "גבול אדום" מתאר את התקופה שלפני סוף האלף השישי, כתרחיש דמיוני הוא מתאר שלושה אנשים החוזרים בזמן אל הרמב"ם, והוא כותב להם "אגרת לאלף השישי" בה מובאים דבריו במורה נבוכים שהוזכרו לעיל.
גיז'רמו ישראלביץ'
גיז'רמו ישראלביץ' (בספרדית: Guillermo Israilevich; נולד ב-10 בספטמבר 1982) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה
ישראלביץ' נולד בעיר סנטה פה שבארגנטינה. הוא החל לשחק בגיל 11 באוניון דה סנטה פה, ואת הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון ערך הבכורה בבוגרים ערך ב-10 בפברואר 2000 במשחק מול ולז סרספילד.
בשנת 2002 הגיע לישראל ובגלל מוצאו היהודי לא נחשב לשחקן זר. ישראלביץ' חתם במכבי חיפה, ובעונת 2002/2003 השתתף במשחקי הקבוצה בליגת האלופות, אך לא זכה לדקות משחק רבות בליגה או במפעלים אחרים. בתחילת עונת 2003/2004 עבר ישראלביץ' להפועל נצרת עילית ששיחקה בליגת העל. ישראלביץ' הפך אט אט לשחקן הרכב קבוע, אך הקבוצה ירדה לליגה הלאומית בתום העונה. ישראלביץ' המשיך לשחק עם הקבוצה בליגה הלאומית ואף הושעה ממנה לפרק זמן מסוים בשל החרמתו את האימונים.
לקראת עונת 2006/2007 עבר לשחק בהפועל כפר סבא, בעסקה שבמסגרתה עבר לשחק בחיפה אייל משומר. ישראלביץ' שיחק בכפר סבא עד סוף עונת 2007/2008, אשר בסיומה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.
ביוני 2008 חתם ישראלביץ' במכבי תל אביב, עמה זכה בגביע הטוטו של 2008/2009. לאחר ארבע שנים וסיום חוזהו בקבוצה החליטה הקבוצה לא לחדש את חוזהו ובכך הפך ישראלביץ' לשחקן חופשי.
בקיץ 2012 חזר ישראלביץ' לשחק בארגנטינה, בקבוצת בוקה אונידוס, ובשנת 2014 פרש ממשחק פעיל.
נבחרת ישראל
ב-4 באוקטובר 2006 זומן ישראלביץ' לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת במקומו של מיכאל זנדברג הפצוע למשחק נגד נבחרת רוסיה, אולם לבסוף הנבחרת יצאה למשחק עם סגל של 19 שחקנים בלבד, אחרי שישראלביץ' נופה מהסגל מאחר שבדיקה שביצעה ההתאחדות לכדורגל העלתה כי הוא שיחק בעברו בנבחרת ארגנטינה הצעירה, ועל כן אינו רשאי לשחק בעבור שתי נבחרות שונות.
חרט וילדרס
וילדרס נודע כמבקר חריף של האסלאם, מתנגד להגירת מוסלמים להולנד ונחשב פרו-ישראלי.
ביוגרפיה
וילדרס נולד ב-1963 בעיר פנלו שבמחוז לימבורג בדרום-מזרח הולנד, למשפחה קתולית ממעמד הביניים, הצעיר בארבעת ילדי המשפחה. אביו עסק בניהול בית דפוס. אמו נולדה באיי הודו המזרחיים ההולנדיים, לימים אינדונזיה. ב-2009 פרסם השבועון De Groene Amsterdammer מאמר המבוסס על חומרי ארכיון שחשף כי סבתו של וילדרס מצד אמו היא ממוצא אינדונזי. לדברי כותבת המאמר, סבתו של וילדרס הייתה ממשפחה מאייר – משפחה יהודית-אינדונזית ידועה ועשירה – אך אמה הייתה ממוצא מעורב. לדברי מזכיר האגודה הגנאלוגית האינדונזית, אם-סבתו של וילדרס היא "כמעט בוודאות מוסלמית, או אולי סינית, הווה אומר בודהיסטית".
רכש השכלה תיכונית בבית ספר ממלכתי בהולנד, ואחר כך פנה להכשרה מקצועית בתחום ביטוחי הבריאות. בנוסף, למד משפטים באוניברסיטה הפתוחה ולאחר שהשלים את לימודיו הוסמך בתחומו.
בשנות העשרים של חייו החליט להקדיש את ימיו למסעות בעולם ובאחד ממסעותיו אלה הגיע לישראל. הוא התנדב במושב תומר שבבקעת הירדן במשך כשנה. מאוחר יותר הגדיר את התקופה הזו בחייו כגורם שעיצב אותו כ"ידיד אמת של ישראל".
קריירה פוליטית
בשנת 1997 נבחר וילדרס לראשונה כנציג שכונתו לעיריית רובע מגוריו, קנלנאיילנד (Kanaleneiland) שבאוטרכט. השכונה הייתה שכונת מעמד הביניים, שאליה הגיעו במהלך השנים מהגרים רבים מארצות האסלאם. כתוצאה מההגירה עלו שיעורי הפשיעה בשכונה, במידה ניכרת. וילדרס עצמו נשדד סמוך לביתו. יש הרואים באירוע זה זרז להפיכתו לפוליטיקאי במגרש הלאומי.
שנה לאחר מכן, ב-1998 הוא נבחר לפרלמנט ההולנדי, אך לא התבלט במיוחד. פריצתו לתודעה הציבורית הלאומית אירעה רק בשנת 2002, כשהחל להדגיש בכל נאומיו את הסכנות הכרוכות באסלאם הקיצוני.
מפלגת החירות
בספטמבר 2004 עזב וילדרס את מפלגתו כדי לייסד את מפלגת החירות. אחת הסיבות לכך הייתה אי הסכמתו עם עמדת מפלגתו לגבי המשא ומתן לצירוף טורקיה לאיחוד האירופי. במצע של מפלגתו החדשה ניתן למצוא את הצורך בהקטנת הסקטור הציבורי, צמצום המיסוי, הקמת תחנות כוח גרעיניות, הכללת זכויות בעלי חיים בחוקה האירופית, אכיפת חוק קפדנית ודמוקרטיה ישירה. בענייני מדיניות חוץ תומכת מפלגתו בהגדלת השותפות של הולנד בנאט"ו, אי הרחבת האיחוד האירופי, התנגדות לחוקת האיחוד האירופי, ואיסור על החזקת אזרחות כפולה.
כחודשיים בלבד לאחר הקמת המפלגה החדשה, בנובמבר 2004 תפסה משטרת האג שני טרוריסטים מוסלמים - הולנדים, מקבוצה הקרויה Hofstad Network, שתכננו להתנקש בחייו ובחיי אייאן חירסי עלי.
הסרט "פיתנה"
בשנת 2008 כתב וילדרס, הפיק וביים את הסרט הקצר "פיתנה", המציג את נקודת המבט שלו על האסלאם והקוראן, ואשר עורר סערה גלובלית. בפברואר 2009 אף נאסרה בשל כך כניסתו לממלכה המאוחדת, אך לאחר שערער, הוסרה ההגבלה ובמרץ 2010 הוא התארח בבית הלורדים ובמסגרת זו גם הוצג סרטו בפני הלורדים.
משפט וזיכוי
בעקבות דברים שאמר בגנות האסלאם הואשם וילדרס בהסתה לגזענות ובערכאה שיפוטית נמוכה אף הורשע בכך, אולם ב-23 ביוני 2011 זיכה אותו בית המשפט באמסטרדם מכל ההאשמות וקבע כי "גם אם הצהרותיו בגנות האסלאם פגעו במוסלמים רבים, הן נאמרו במסגרת השיח הפוליטי הלגיטימי".
וילדרס הגיב על הזיכוי באומרו כי:
כוח אלקטורלי
עד ספטמבר 2012 החזיקה "המפלגה למען החירות" - PVV בראשותו, ב-24 מתוך 150 המושבים בבית התחתון של הפרלמנט ההולנדי (כפול ויותר ממה שהיה לה בבחירות שקדמו). המפלגה נטלה חלק בקואליציית הימין - מרכז ששלטה במדינה מאז 2010, גם אם לא השתתפה בממשלה. אחת ההתחייבויות הקואליציוניות העיקריות שניתנו למפלגתו של וילדרס בתקופה זו, כנגד תמיכתה, הייתה הקטנת זרם ההגירה (המוסלמית) למדינה.
בבחירות ספטמבר 2012 בהולנד ירדה המפלגה לכוחה הקודם כמעט, כשזכתה ב-15 מושבים בלבד, בפרלמנט. המפלה הזו הייתה על רקע המשבר הכלכלי וסירובה של מפלגת החירות לתמוך בצעדי צנע נוספים בהתאם לדרישות האיחוד האירופי, וללא קשר לענייני ההגירה. הממשלה שהוקמה בנובמבר, כחודשיים לאחר הבחירות הייתה ממשלת אחדות הולנדית בראשות הימין - מרכז אך ללא PVV.
כעבור חמש שנים, בבחירות מרץ 2017 המפלגה עלתה שוב, גם אם לא חזרה לשיא אליו הגיעה ב-2012. היא קיבלה 20 צירים בפרלמנט והייתה למפלגה השנייה בגודלה במדינה. עם זאת, מרבית המפלגות האחרות הצהירו שלא יישבו איתה בממשלה אחת ולפיכך תורכב הקואליציה ההולנדית ככל הנראה בלעדיה.
אסלאם
וילדרס מרבה לעסוק באסלאם ובמוסלמים באירופה. הפחד העיקרי שלו הוא שאירופה תהפוך לאסלאמית. הוא מתאר כיצד שכונות שלמות מקבלות אופי מוסלמי, ונוהגות בחוסר סובלנות ובאלימות כלפי זרים, במיוחד כלפי הומוסקסואלים ונשים מערביות. לדבריו, ההתפשטות של המוסלמים באירופה אינה נובעת מתוך רצון להשתלב בחברה, אלא מתוך רצון לשלב את החברה האירופית בעולם האסלאם. הוא קורא למניעים אלו מניעים קולוניאליסטים.
לווילדרס ביקורת קשה על האסלאם. הוא טוען שהיא כמעט ואינה דת במובן הרגיל של קשר בין האדם לאל, אלא בעיקר אידאולוגיה פוליטית, שיטה המכתיבה ליחיד ולחברה כל פרט בחייו. השיטה הזו אינה דוגלת בחירות של האחר, ולכן ניתן לכנותה אידאולוגיה טוטליטרית.
בנוסף, יש לווילדרס ביקורת קשה גם על נביא האסלאם, מוחמד. לדבריו, הוא היה "רוצח המונים, פדופיל, ונשוי לכמה נשים בעת ובעונה אחת". באסלאם אין מקום לביקורת כלפי מוחמד, אלא הוא מהווה דמות לחיקוי מוחלט, והתפיסה של הקוראן היא כדיבור שנמסר מידי אללה, בלי מקום לשינויים.
מכאן הוא מגיע למסקנה שהקוראן קורא "לשנאה, לאלימות, לשעבוד, לרצח ולטרור", ולג'יהאד כלפי לא מוסלמים.
לדבריו בהרצאה שנשא בניו יורק, ב-25 בספטמבר 2008, "הקוראן מבטא אנטישמיות גלויה ומתאר את היהודים כקופים וחזירים... באסלאם אין קריאה מוסרית, אלא המוסר היחיד של האסלאם הוא קידום האסלאם". ובהמשך הוא מצטט את וינסטון צ'רצ'יל, שקרא לאסלאם "הגורם הריאקציונרי ביותר בעולם", והשווה בין הקוראן ל"מיין קאמפף".
מבחן ויגמור
על מנת שיתקיים המבחן והחיסיון יעמוד בתוקף צריכים להתקיים כל ארבעת התבחינים:
חרט וילדרס
אסלאם
וילדרס מתאר כבגידה את עמדת האליטה האירופית. במקום להזדהות עם הערכים היודו-נוצריים של המוסר והחירות, ולשמור על התרבות המערבית, הם פנו לכיוון הרב-תרבותיות, שתוצאותיה הן אובדן הערכים והתרבות המערביים. לדבריו, סובלנות צריכה לבוא רק כלפי סובלנים, ולא כלפי לא-סובלנים, אך בפועל, הממסד המערבי מצדד דווקא באויב התרבותי, בעודו נלחם במגיני הערכים המערביים. בבתי ספר באירופה חדלו ללמד יצירות מערביות קלאסיות, מפני שהן פוגעות באסלאם. זוהי לדעתו גם הסיבה למאבק כנגד הסרט שלו ולפגיעה בחופש הביטוי, דווקא כנגד הידיד.
וילדרס אינו תולה תקוות רבות לשינוי מצד הממסד, אלא סבור שהשינוי יבוא רק מהציבור הרחב, תוך שהוא מחלחל כלפי מעלה על ידי כיבוש עמדות הכוח הפוליטיות, התקשורתיות והמשפטיות.
ישראל
וילדרס התגורר בישראל בצעירותו, למשך שנתיים, וביקר בישראל 40 פעמים. לדבריו, ביקר במקומות מעניינים רבים במזרח התיכון, אך בשום מקום לא חש את האחווה המיוחדות כפי שחש בישראל. וילדרס רואה בישראל דמוקרטיה בודדת, מוקפת עמים אסלאמיים, ומהווה את קו ההגנה הראשון של המערב. אילולא ישראל, היה המאבק של הטרור האסלאמי מתקדם יותר לכיוון אירופה. לדבריו, הסיבה לסכסוך אינה מעשה כלשהו של ישראל נגד הפלסטינים, או פלישת ארצות הברית לעיראק, אלא היא חלק מובנה באסלאם. לכן, הפקרתה של ישראל וחיסולה, לא רק שלא יפתרו את הבעיה, אלא יהוו זריקת עידוד לאסלאם. ווילדרס גורס כי "ירדן היא פלסטין".
בדצמבר 2016 נחקר וילדרס על ידי השירות החשאי ההולנדי בחשד לקיום קשרים עם ישראל שעלולים להוות "איום על הביטחון הלאומי של הולנד". במרץ 2017 אמר בריאיון לערוץ 2 כי הקשר בין ישראל להולנד יתחזק אם הוא יצליח להרכיב קואליציה, אולם לבסוף מפלגתו הגיעה למקום השני וזכתה ב-20 מתוך 150 מושבים בבית הנבחרים של הולנד.
לאחר החלטת נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בדבר ביטול אשרות כניסה לאזרחים מ-7 מדינות מוסלמיות (שבוטלה על ידי בית המשפט האמריקאי) טען וילדרס לצביעות של השמאל האירופי והאמריקאי עקב גינוי החלטתו של טראמפ, והתעלמות מוחלטת לאיסור כניסת ישראלים לשטחיהן של מדינות מוסלמיות רבות.
חיים אישיים
נישואיו הראשונים של וילדרס לא החזיקו זמן רב. ב-31 ביולי 1992 נישא וילדרס לכריסטנה.
זולטן פהר
זולטן פהר (בהונגרית: Zoltán Fehér; נולד ב-12 ביוני 1981 בסאבאדסאלאש) הוא כדורגלן הונגרי המשחק בעמדת המגן. הוא משחק כיום במועדון הכדורגל ההונגרי ETO מגיור.
פהר החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון פרנצווארוש במולדתו. בשנת 2000 הוא חתם בשורות מועדון ראקושפלוטאי. ביוני 2002, הוא עבר לשחק במועדון ואשאש, ולאחר שלוש שנים בקבוצה חתם בשופרון. הוא הספיק לשחק עוד 8 משחקים במדי פרנצווארוש לפני שבינואר 2008 חתם על חוזה במועדון ויהרן סנדנסקי מן הליגה הבולגרית. בהמשך הוא שיחק במועדון הכדורגל ההונגרי גיור. הוא חזר להונגריה, שיחק בליגות נמוכות ופרש מכדורגל בשנת 2018.
המשרד למחקר ופיתוח מדעי
המשרד למחקר ופיתוח מדעי (באנגלית: (The Office of Scientific Research and Development (OSRD), היה משרד פדרלי של ממשל ארצות הברית, שנוצר כדי לתאם את המחקר המדעי למטרות צבאיות במהלך מלחמת העולם השנייה.
מהלכים ראשונים להקמתו של המשרד נעשו במאי 1941, והוא הוקם פורמלית על ידי הצו הנשיאותי מס' 8807 ב-28 ביוני 1941. למשרד ניתנה גישה כמעט בלתי מוגבלת למימון ולמשאבים, ובראשו עמד וניבר בוש שדיווח ישירות לנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט.
המחקר שבוצע תחת אחריות המשרד היה מגוון, ועסק בפרויקטי מחקר מתקדמים, שכללו פצצות מדויקות יותר, חומרי נפץ אמינים יותר, מחקר על מרעומי קירבה, טילים מונחים, מערכות התראה מוקדמת ומכ"מים משופרים, נשק קל מדויק ובמשקל קטן יותר, כלי רכב בעלי פרופיל פעולה מגוון יותר, טיפולים רפואיים אפקטיביים יותר, והפרויקט הסודי יותר מכולם, אגף S-1, שבהמשך התנהל כפרויקט מנהטן, ועסק במחקר, פיתוח וייצור של כלי הנשק הגרעיניים הראשונים.
ניסויים בבני אדם
מאוקטובר 1943 עד אוקטובר 1946, OSRD השתמש בסרבני מצפון מהשירות האזרחי האמריקאי לצורך מחקר של מלריה, לחץ גבהים, השפעות גובה רב, כוויות קור, השפעת רעש חזק, גזים רעילים, בליעה וחשיפה למי ים, טמפרטורות קיצוניות, אקלים, השפעות של היגיינה לקויה, מחסור בתיאמין, השפעת חוסר שינה, היבטים רפואיים של שהות באוויר, ועוד.
פירוק המשרד
המשרד פורק בדצמבר 1947.
ורמיקוליט
הרכב
נוסחת המבנה הכימי האידיאלית של הוורמיקוליט היא (Mg,Fe2+,Al)3(Al,Si)4O10(OH)2•4(H2O). הוורמיקוליט יוצר תמיסה מוצקה עם המינרל מונטמורילוניט (Na,Ca)x(Al,Mg)2(Si4O10)(OH)2·nH2O)).
קיימים כמה סוגי משנה של ורמיקוליט השונים ממנו בשל יסוד הבולט בהרכבם: בטאוויט הוא ורמיקוליט עשיר בברזל, ורמיקוליט – נחושת מכיל כצפוי נחושת, איסטוניט הוא סוג לבן של ורמיקוליט המכיל כסף ולוקאסיט הוא סוג המכיל כרום.
קריסטלוגרפיה
הוורמיקוליט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה" 2/m\, ושתי חבורת סימטריות מרחבית אפשריות: C2/m, ואז הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=5.24, b=9.17Å, c=28.60Å, וגודלה של זווית β הוא 94.36°, או C2/c, ואז הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=5.349, b=9.255Å, c=28.89Å, וגודלה של זווית β הוא 97.7°.
המבנה הפנימי של הוורמיקוליט, כמו של המינרלים בקבוצת הסמקטיט, הוא של לוחיות זעירות ברוחב של מספר אנגסטרם. כל לוחיות בנויה משני סוגי שכבות:
הסוג השני הוא שכבה הבנויה מאוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם אלומיניום ולעיתים מגנזיום וברזל המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
בוורמיקוליט שכבה אחת של אוקטהדרונים מקושרת משני צדדיה לשתי שכבות של טטרהדרונים, מצב המכונה חרסית של 2:1. בין הלוחיות מפרידה שכבת ביניים המכילה מים או יונים ספוחים. גביש המינרל בנוי מלוחיות הנערמות זו על גבי זו וביניהן יש שכבות ביניים.
תכונות פיזיקליות
המינרל מופיע כלוחיות משושות גדולות למדי המכונות "ספרים", כמו כן כמסה חסרת צורה או בצורת קשקשי דגים (כמו נציץ). הגבישים מיקרוסקופיים. לוורמיקוליט יש פצילות מושלמת בכיוון אחד ({001}). הקשיות של המינרל נמוכה, 2-1.5 בסולם מוס. משקלו הסגולי הממוצע 2.5 גרם לסמ"ק. בחימום המים בתוך המינרל הופכים לקיטור. מעל 870°C מתפשט המינרל לנפח גדול פי כמה מנפחו המקורי, בין פי 20 לפי 30 מהנפח המקורי. לחומר שהוא תוצר של תהליך זה יש שימושים מסחריים רבים.
תכונות אופטיות
אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הוורמיקוליט הם: nα=1.545-1.581, nβ=1.545-1.581 ו-nγ=1.525-1.561. השקיפות של גבישי הוורמיקוליט נעה משקיפות למחצה ועד אטומה, צבעם בדרך כלל הוא בגוונים של צהוב-ברונזה, חסר צבע, ירוק, ואפור לבן. בשקף מנוסר הוורמיקוליט חסר צבע. הברק של הוורמיקוליט הוא זגוגי, פנינתי עד עמום, והנפיצה שלו חלשה. הוורמיקוליט ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש, הגוון של המינרל מזווית אחת (X) חיוור במקצת בהשוואה לאותם גוונים מזוויות אחרות (Y ו-Z).
גילוי ומקור השם
המינרל נתגלה לראשונה ב-1824 בסמוך לעיירה מילברי (Millbury) שבמחוז ווסטר (Worcester) במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית. מקור השם מלטינית ורמיקולרה (vermiculare) שפירושו לגדל תולעים. השם מתייחס לתופעה של המינרל להשיר לוחיות כתוצאה מחימום.
למינרל יש כמה שמות נוספים: ואליט – סוג של ורמיקוליט שנתגלה בעמק הנהר ואל שבדרום אפריקה וקרוי על שם האתר בו נתגלה, ברודריקיט – גם הוא נתגלה במסצ'וסטס וקרוי על שמו של J. H. Brodrick, ג'פריסיט – קרוי על שמו של אספן המינרלים ויליאם ג'פריס (William Jefferis) וזוֹנוֹליט – שם מסחרי שתחתיו מכרו ורמיקוליט, המוצר הוסר מהמדפים ב-1984 בשל חשד לזיהום באזבסט.
שימושים
לוורמיקוליט לאחר שעבר חימום יש שימושים מסחריים רבים. להלן כמה מהם: את הוורמיקוליט כורים לשם מסחר בכמה מקומות בעולם. בשנת 2005 הייתה דרום אפריקה היצרנית העיקרית עם כ-40% מהתפוקה העולמית ואחריה ארצות הברית, וסין (על פי נתוני ה- British Geological Survey).
עד שנות ה-90 של המאה ה-20 הייתה דווקא ארצות הברית היצרן העיקרי של ורמיקוליט (עד כ-80% מהתפוקה העולמית), בייחוד מהמכרה בליבי (Libby) שבמונטנה ששיווק את תוצרתו תחת השם המסחרי זוֹנוֹליט. אלא שאז נתגלה שהוורמיקוליט שנכרה באתר זה מזוהם בטרמוליט, אחד מסוגי האזבסט המסוכנים ביותר. עיתונאים טוענים כי בליבי ובסביבתה מתו כ-200 איש מסרטן עקב חשיפה לאזבסט שבוורמיקוליט, והסוכנות להגנת הסביבה (EPA) של ממשלת ארצות הברית קבעה כי יש לטפל בעדיפות בניקוי של האתר, הקצתה לכך 120 מיליון דולר וכינתה את המקום "המקרה הגרוע ביותר בתולדות ארצות הברית שבה נחשפה קהילה לחומר רעיל". על החברה שהפעילה את המכרה הוטלו קנסות כבדים, וכנגד חלק ממנהליה בעבר הוגשו כתבי אישום פליליים.
מקור ותפוצה
ורמיקוליט נוצר מביוטיט או מפלוגופיט עקב בלייה או פעילות הידרותרמית שבה הוחלף קטיון האשלגן בקטיון מגנזיום או ברזל. כמו כן במגע בין סלעי יסוד פלסיים לסלעים מאפיים או אולטרה-מאפיים (עשירים בברזל ובמגנזיום) דוגמת פירוקסניט או דוניט. כמו כן בקרבונטיטים ובאבן גיר שעברה התמרה. הוורמיקוליט מצוי גם כמרכיב חרסיתי בקרקעות.