cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
זכויות להט"ב בהולנד
מעמד בחוק
במהלך אמצע המאה ה-20, פסיכיאטרים ואנשי דת הולנדים החלו להסתכל על הומוסקסואליות בביקורתיות פחותה ובשנת 1973, הומוסקסואליות לא יוחסה עוד כמחלת נפש מה שהחל להתיר להומוסקסואלים לשרת בצבא באופן גלוי. סעיף "248bis" בוטל ב-1971, ובכך, השווה גיל ההסכמה בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד ל-16 שנים.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות
החוק ההולנדי החל להעניק לזוגות חד מיניים הטבות של שותפויות במשפחה ב-1 בינואר 1998 כחלופה לנישואים. בשנת 2001, הולנד הפכה למדינה הראשונה בעולם המכשירה נישואים חד מיניים, כאשר החוק נכנס לתוקף ב-1 באפריל. באותו היום, יוב כהן, ראש עיריית אמסטרדם, חיתן כארבעה זוגות חד מיניים. הצעת החוק עברה בבית הנבחרים ברוב של 109 קולות בעד מול 33 נגד. אף על פי שניתן לערוך נישואים חד מיניים בטריטוריה האירופית של הולנד ובטריטוריות הקאריביות של בונייר, סנט אוסטטיוס וסאבא, נישואים חד מיניים המבוצעים בארובה, קוראסאו וסנט מארטן, שהן המדינות המרכיבות את ממלכת ארצות השפלה, אינם תקפים רשמית. כתוצאה מסעיף 40 של האמנה לממלכת הולנד (מכשיר משפטי הקובע את היחסים הפוליטיים בין ארבע המדינות המרכיבות את הממלכה), יש להכיר בנישואים חד מיניים המבוצעים בכל מקום אחר ברחבי הממלכה. באוקטובר 2021, הובהר כי כול תושבי "החברות במשפחת המלוכה ההולנדית" יכולים באופן חוקי להיכנס לנישואים חד-מיניים בתוקף מאז 1 באפריל 2001 - מבלי לאבד תארים, זכויות או הרשאות כלשהן.
לפני שנת 2014, עובדי מדינה יכלו לסרב לחתן זוגות חד מיניים כל עוד העירייה דאגה שעובדי מדינה אחרים יהיו זמינים לערוך את הנישואים. בשנת 2014 התקבל חוק שהפך את המעשה ללא חוקי לכל מנהלי הנישואים לסרב בשירותיהם עבור זוגות חד מיניים.
הורות ואימוץ
אימוץ בקרב זוגות חד מיניים אושר לצד הכשרתם של נישואים חד-מיניים ב-2001, הכוללים אימוץ משותף וחורג. בשנת 2009, הפרלמנט ההולנדי החל לאפשר לזוגות חד מיניים לאמץ ילדים מעבר לים. זוגות לסביות רשאיות לגשת לטיפולי הפריה חוץ-גופית כמו גם הזרעה בסיוע במקרה של אי פוריות היא מכוסה על ידי ביטוח בריאות, בין אם מדובר בנשים רווקות, זוגות הטרוסקסואלים או זוגות לסביות.
פונדקאות אלטרואיסטית היא חוקית בהולנד אם כי פונדקאות מסחרית אינה (עבור הטרוסקסואלים גם כן). אף על פי שפונדקאות אלטרואיסטית היא חוקית, ישנם בתי חולים בודדים המבצעים את ההסדרים הללו, בעוד ישנם כללים נוקשים בנושא. כתוצאה מכך מרבית הזוגות בוחרים לעבור את הליכי הפונדקאות שלהם מחוץ להולנד.
בשנת 2019, לפחות כשתי מרפאות הפריה חוץ-גופית בהולנד החלו להציע שירותי פונדקאות לזוגות חד מיניים, אחת בלידרדורפ העוזרת בהפריה של ביציות האם הפונדקאית, בעוד השנייה בגמרט-בקל העובדת עם בני הזוג להתאמה גנטית טובה יותר.
הגנה מפני אפליה
הפרלמנט ההולנדי חוקק במרץ אותה שנה את חוק יחס השוויון 1994, האוסר (בין היתר) על אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה, דיור, מקומות לינה ציבוריים ופרטיים כאחד. לפני מרץ 2019, זהות מגדרית, ביטוי מגדרי ומאפייני מין לא הוזכרו במפורש, אך בכל זאת נאסרה אפליה על בסיס הגדרות אלה דה פקטו בעוד היו מקרים שבהם המכון ההולנדי לזכויות אדם קבע כי טרנסג'נדרים מוגנים על פי הסעיף של "מגדר" בתוכנו. ב-16 בינואר 2017 הוגשה הצעת חוק להוספת מאפייני מין, זהות מגדרית וביטוי מגדרי לרשימת העילות האסורות באופן מפורש. הצעת החוק אושרה על ידי בית הנבחרים ברוב של 127 קולות בעד מול 23 נגד ב-3 ביולי 2018 ועל ידי הסנאט (64–11) ב-12 במרץ 2019. בנוסף, התקבלה הצעה (123–27) שביקשה מממשלת רוטה לבדוק האם ניתן להחליף את המונח "נטייה הטרוסקסואלית או הומוסקסואלית" במונח "נטייה מינית" כדי לכלול את כל נטיות המין האנושי, כולל אנשים ביסקסואלים וא-מיניים.
בשנים האחרונות תוקנה פרצה בחוק השוויון 1994 בעוד לפני כן, בתי ספר דתיים במימון ממשלתי לא הורשו לפטר או לשלול קידומים ממורים על סמך "עובדה אחת" של נטייתם המינית. עם זאת, חלק מבתי ספר אלו פירשו זאת כך שיוכלו לפטר מורה בגלל התנהגויות מחוץ למתקן שנוגדות את "אתוס בית הספר". פרשנות זו הביאה לפיטוריו של מורה בשנת 2005 בשל היותו במערכת יחסים חד מינית. הצעת חוק שתסיר את תוכן ה-"עובדה האחת" ותבטיח כי לא ניתן לדחות תלמידים ומורי להט"ב בשל נטייתם המינית נדונה בפרלמנט ב-2014. ב-27 במאי 2014 אושרה הצעת חוק זו על ידי הרוב המכריע של בית הנבחרים (141–9) וב-10 במרץ 2015 אושרה הצעת החוק על ידי הסנאט (72–3). ההצעה נכנסה לתוקף מלא ב-1 ביולי 2015.
באפריל 2017, זוג חד מיני הותקף על ידי קבוצת צעירים מרוקאים בעיר ארנהם. לאחר הפיגוע, פוליטיקאים, שוטרים, כמרים ורבים אחרים הפגינו את התנגדותם לאלימות נגד להט"ב על ידי החזקת ידיים בפומבי. תצוגות אלה התרחשו גם במדינות אחרות, בהן הממלכה המאוחדת, ארצות הברית ואוסטרליה. על פי קבוצת "LGBT COC", כ-400 עד 600 התקפות נגד להט"ב התרחשו בין השנים 2011-2017.
הצעה להוספת נכות ונטייה מינית כעילות אסורות לאפליה לסעיף 1 של חוקת הולנד אושרה בבית הנבחרים ב-30 ביוני 2020 (124–9) ובסנאט ב-9 בפברואר 2021 (58–15). ההצעה דורשת כעת את אישור הבית והסנאט ברוב של שני שלישים לאחר הבחירות במרץ 2021.
זהות מגדרית ואינטרסקס
בדצמבר 2013, הפרלמנט ההולנדי אישר ברוב הצעת חוק המאפשרת לטרנסג'נדרים לשנות את מינם באופן חוקי בתעודות לידה ובמסמכים רשמיים אחרים מבלי חיוב להעברת ניתוח להתאמה מגדרית או עיקור. החוק נכנס לתוקף בשנת 2014. בפברואר 2020, הוגשה תובענה ייצוגית נגד ממשלת הולנד עבור הענקת פיצויים על דרישות עבר של חיוב העברת עיקור רפואי בקרב טרנסג'נדרים על מנת להכיר בשינוי מגדרם. התנצלות רשמית פורסמה על ידי המדינה בדצמבר 2020, ותוכנית להענקת פיצויים לקורבנות העיקורים (5,000 אירו לכל אחד ממספר הקורבנות המוערך - 2,000) יושמה באותו החודש.
מאז 1993 ילד בעל מאפייני מין אמביוולנטיים (בעלי סמני מין זכריים ונקביים כאחד) יכול לרשום את מינו כ-"לא ניתן לקביעה". ב-28 במאי 2018, בית המשפט המחוזי בלימבורג פסק לטובת אזרח הולנדי שעתר להיות מוכר ב-"מגדר שלישי" בתעודת הלידה שלו. על אף שהחוקים הנוכחיים אינם קבעו אפשרות להירשם כ-"מגדר שלישי", השופט אכן נעתר לבקשה לנוסח "לא ניתן לקביעה". בית המשפט דחק במחוקקים לספק אפשרויות רחבות יותר מהאפשרויות הגנריות היחדיות הקיימות של "זכר" (גבר) ו-"נקבה" (אשה), בעוד היעדר אופציה "נייטרלית מגדרית" (א-בינארי) מהווה "פגיעה בחיים הפרטיים, בזכות להגדרה עצמית ואוטונומיה אישית עבור אנשים טרנסג'נדרים ואינטרסקסים כאחד". ממשלת הולנד בוחנת כעת את ההשלכות המשפטיות של פסק הדין. התובע בתיק, ליאון זיגרס, קיבל דרכון הולנדי עם סימון מגדרי "X" באוקטובר 2018. אף על פי מתן פסק הדין, מאחר שחקיקה מוסדרת בעניין לא חוקקה נכון לשנת 2021, התרת מתן סימון מגדרי נייטרלי של "X" נותרה כעת עניינים של בתי משפט. האדם השני, ננואה סטרוק, שהוגדר על פי סימון מגדרי נייטרלי "X", עשה זאת ביולי 2019. על פי המשרד לתכנון חברתי ותרבותי של הולנד, במדינה ישנם כ-80,000 תושבים אינטרסקסים נכון לשנת 2018. ביולי 2020, הוכרז כי הולנד שוקלת לבטל את סימוני המגדר במסמכי זהות רשמיים מ-2025. ביולי 2021, בית משפט מחוזי העניק ואישר תעודת לידה נייטרלית מגדרית ל-"אדם המגדיר עצמו כא-בינארי". תושבים הולנדים א-בינאריים רשאים כעת להשתמש בתעודת לידה נייטרליות מבחינה מגדרית. מאז דצמבר 2021, סימוני מגדר "X" הפכו לזמינים מבחינה חוקית ומיושמים בהולנד בקרב דרכונים על ידי פסיקת בית משפט, ללא חיוב הצגת בירוקרטיה ודחיות נוספות.
בדצמבר 2019 אימץ בית הנבחרים פה אחד הצעה שהוצגה על ידי ורה ברגקאמפ וקירסטן ואן דן הול הקוראת לממשלת הולנד לחקור את היקף ההתערבויות הרפואיות הבין-מיניות בקרב תינוקות אינטרסקסים המנסות לשנות את מאפייני המין שלהם ברחבי המדינה. ארגוני זכויות אדם רואים יותר ויותר בניתוחים אלה כלקויים, אשר לטענתם, יש לבצעם רק אם הפונה הוא מסכים לביצוע הניתוח על ידי דחיית ההתערבויות הרפואיות עד שיהיה רשאי להסכים לביצועם.
שירות צבאי
מאז 1973, לסביות, הומואים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בכוחות המזוינים של הולנד, ומאז 2014 עבור טרנסג'נדרים.
בשנת 1987 הוקמה קרן הכוחות המזוינים ההומוסקסואלים (Stichting Homoseksualiteit Krijgsmacht), הארגון המקצועי הוותיק בעולם הפונה לתמיכה בשירות צבאי בקרב להט"ב ובני משפחותיהם במסגרת כוחות ההגנה ההולנדים המציע ייעוץ, טיפול נפשי, תנאים סוציאליים ועוד. הארגון זכה לתשומת לב בינלאומית בעודו היה לראשון בעולם אשר חתר להתרת שירות צבאי עבור חיילי להט"ב מוצהרים בקרב מדינות העולם. מדי שנה, חברי הארגון מקיימים פעילויות שונות בהן קיום כנסים שנתיים, עריכת מחקרים והצגת המלצות, השתתפות במצעד הגאווה באמסטרדם (משנת 2009), ציון יום זיכרון שנתי מול אנדרטת הומומונומנט ב-4 במאי להנצחת מיעוטים מיניים שנרצחו במהלך מלחמת העולם השנייה לצד גילויי הומופוביה, אפליה ואלימות בהיסטוריה ובהווה, השתתפות בריצת המכשולים "Grebbeberg Masters" המהווה אירוע ספורט עבור חיילים פצועים (מאז 2019), ציון יום היציאה מהארון הבינלאומי ב-11 באוקטובר על ידי פעילויות שונות במוקדי הגנה שונים כדי להסב את תשומת הלב לקבלה חברתית של חיילי להט"ב, הצגת סיפורים אישיים מאת חיילים ועוד.
טיפול המרה
ארגונים בהולנד המציעים "טיפול המרה", טכניקה פסאודו-מדעית של ניסיון לשנות נטייה מינית מהומוסקסואלית להטרוסקסואלית או זהות מגדרית של אדם טרנסג'נדר לסיסג'נדר, באמצעות התערבויות פסיכולוגיות או רוחניות כגון גירוש שדים, אינם זכאים לסבסוד בעוד מאז יוני 2012, חסומים לכיסוי על ידי ביטוח בריאות.
ב-17 במאי 2019, לאחר תוכנית הטלוויזיה Ewout & homogenezing, ששודרה ב-RTL 5 ב-23 באפריל 2013, הראתה שכמה ארגונים, כולל קבוצות דתיות פנטקוסטליות ובפטיסטיות הולנדיות, מציעות טיפול המרה, מפלגת הלייבור (PvdA) והדמוקרטים 66 (D66) ביקשו לחקור את ההאשמות. במאי 2019, שר הבריאות, הרווחה והספורט, הוגו דה יונגה, הודיע לבית הנבחרים כי אינו ראה "צורך חריף" לאסור טיפולי המרה בהולנד, והוסיף כי אינו מתכנן להורות על חקירה "מעמיקה ועצמאית" עד כמה צעירים בהולנד נחשפים לפרקטיקות אלה.
ב-22 במאי 2019, בית הנבחרים אימץ הצעה לחקור את היקף תרגול טיפולי ההמרה בהולנד. ההצעה נתמכה על ידי המפלגות "D66", "GroenLinks" ו-"PvdA", בעוד שהמפלגות השמרניות "ChristenUnie", המפלגה הפוליטית הרפורמית (SGP) והמפלגה למען החירות (PVV) הצביעו נגד. ב-29 במאי אימץ בית הנבחרים הצעה נוספת הקוראת לשר המשפטים והביטחון, פרדיננד גראפרהאוס, ליצור הצעת חקיקה לאסור במפורש על קיום טיפולי המרה במדינה. חברי הפרלמנט כינו 'טיפולים' כאלה כ-"בלתי ניתנים לעיכול" ו-"מזיקים". ההצעה הוצעה על ידי מפלגת העם לחופש ודמוקרטיה (VVD), ונתמכה על ידי חבריה, "D66", "GL", "PvdA" והמפלגה הסוציאליסטית (SP), בעוד הפנייה הנוצרית-דמוקרטית, "CU", "PVV" והפורום לדמוקרטיה (FvD) הצביעו נגד. ההצעה אשר התקבלה, אינה קובעת לוח זמנים.
בריאות ותרומת דם
בהולנד, כמו במדינות רבות אחרות, גברים המקיימים יחסי מין עם גברים (MSM) לא היו רשאים בעבר לתרום דם. באפריל 2012, הצביע בית הנבחרים על הצעה שתסיים את האיסור ותהפוך "התנהגות בסיכון מיני" לקריטריונים לתרומת דם. בתגובה, ביקשה הממשלה מבנק הדם סנקווין ומאוניברסיטת מאסטריכט לחקור האם יש לאפשר לגברים המקיימים יחסי מין עם גברים לתרום דם. הדו"ח שהוצג ב-6 במרץ 2015 הראה שיש יסודות מדעיים רפואיים להתאים את מדיניות בחירת התורמים סביב גברים שקיימו יחסים עם גברים אחרים בעודו הסיר את הטיעון העיקרי של סיכוני הבטיחות. ב-28 באוקטובר 2015 הודיע משרד הבריאות, הרווחה והספורט כי דחייה של 12 חודשים בתרומת דם תחליף את האיסור הקיים לכל החיים. בפברואר 2019, בנק הדם "Sanquin" קיצר תקופה זו ל-4 חודשים.
ב-1 באוגוסט 2019, ממשלת הולנד הציגה סיקור מלא של "PrEP" וטיפול קשור אחר לגברים הומוסקסואלים וביסקסואלים. התרופה היא זמינה בכל משרדי שירותי הבריאות העירוניים (GGD) במדינה, בעודה מפחיתה באופן דרסטי את הסיכון להידבק ב-HIV. בנוסף, המהלך עתיד לחסוך כ-33 מיליון אירו בטיפולי HIV.
מאז ספטמבר 2021, גברים הומוסקסואלים במערכות יחסים מונוגמיות בהולנד יכולים לתרום דם באופן חוקי ללא תקופות דחייה, אם כי גברים הומוסקסואלים בתוך מערכות יחסים לא מונוגמיות עדיין צריכים לעבור באופן חוקי תקופת המתנה של 4 חודשים.
תנאי מחיה
הברים ההומוסקסואלים הראשונים בבירה אמסטרדם נפתחו בתחילת המאה ה-20 בעוד המקום העתיק ביותר שקיים עד היום הוא הפאב "Café 't Mandje", שנפתח ב-1927 על ידי הלסבית הגלויה בית ואן בארן בעוד המגזין "Wij" (אנחנו) פורסם בתקופה זו. בשנת 2017, זכתה ואן בארן לתואר כבוד על ידי עיריית אמסטרדם כאשר גשר תעלה שונה לכבודה במלאת 90 שנה לפאב. רבים מהברים והמפעלים הללו נסגרו במהלך הכיבוש הגרמני-נאצי של הולנד, ועם הכנסת סעיף 175 לחוק ההולנדי אשר הפליל פעילות הומוסקסואלית. לאחר תום המלחמה, הוקם ארגון מועדון שייקספיר אשר מטרתו הייתה אמנציפציה חברתית והצעת תרבות ובילוי להומואים ולסביות. הוא שינה את שמו למרכז לתרבות ופנאי ("Cultuur - en Ontspanningscentrum") ב-1949 ובסופו של דבר ל-"COC Nederland" ב-2017. זהו ארגון הלהט"ב הוותיק ביותר הקיים בעולם. במהלך המהפכה המינית של שנות ה-60, נפתחו ברים ומועדוני להט"ב רבים בערים הולנדיות, בעוד הקבלה החברתית עבור חברי הקהילה החלה לצמוח. מחאת זכויות ההומואים והלסביות הראשונה בהולנד התקיימה ב-21 בינואר 1969 בביננהוף. בשנת 1977 החלו קבוצות להט"ב לארגן צעדות שנתיות תחת השם שבת ורודה ("Roze Zaterdag") אשר התרחבו למדינות שכנות בהן בלגיה. בשנת 1987 נוסדה אנדרטת הומומונומנט הלאומי, והייתה לראשונה בעולם להנצחת הומוסקסואלים שנרדפו בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. הולנד מכונה לעיתים קרובות כאחת המדינות הידידותיות ביותר ללהט"ב בעולם, בשל אימוצה המוקדם בעולם של חקיקת זכויות להט"ב ותפיסת קבלה עבור הקהילה בעוד על פי פרסומים שונים בהם עיתון האינדיפנדנט אמסטרדם מונתה כאחת מבירות הידידותיות בקרב חברי הקהילה בעולם. מצעד הגאווה השנתי של העיר הידוע לעיתים כפסטיבל מתקיים בכול שנה מאז 1996 בעודו מוגדר כאחת מהאירועיים הגדולים במדינה. אמסטרדם הייתה גם העיר המארחת של המשחקים הגאים בשנת 1998 עם כ-14,700 משתתפים ביוהאן קרויף ארנה ואירועי הגאווה האירופיים "Europride" פעמיים בשנים 1994 ו-2016 בה משכה מעל 560,000 מבקרים. ב-2017, היוותה את אזור הכינוס של פורום האינטרסקס הבין-לאומי אשר במהלכו, כ-40 משתתפים, כולל נציגי ארגונים אינטרסקסים ותומכים עצמאיים, הגיעו מכלל יבשות העולם בהם אפריקה, אסיה, אירופה, אמריקה הלטינית והאיים הקריביים, צפון אמריקה, אוקיאניה ומדינות פוסט-סובייטיות. מלבד אמסטרדם, ישנן סצנות להט"ב רחבות ברוטרדם, אוטרכט, האג וסכוונינגן.
בספטמבר 2019, המלך וילם-אלכסנדר קרא לעצרת הכללית של האו"ם לתמוך בזכויות להט"ב. בנובמבר 2019 הודיעה ממשלת הולנד כי "תמשיך לתמוך בקבוצות זכויות להט"ב ברחבי העולם" בעוד בית הנבחרים הצביע בעד הצעה המבקשת שזכויות להט"ב יהיו אחד משלושת העדיפויות של חברות הולנדית במועצת זכויות האדם של האו"ם. שרת סחר החוץ ושיתוף הפעולה למען הפיתוח, סיגריד קאג, הודיעה על תמיכת הולנד בקבוצות למען זכויות להט"ב בינלאומיות לצד ארגונים העוסקים במסע הסברה למען ביטחון תזונתי, טבע ואקלים, זכויות נשים וחופש הביטוי. עם תמיכה הולנדית, ארגוני הלהט"ב המקומיים במדינות האפריקאיות איי סיישל ובבוטסואנה הצליחו במאבקיהם בכך שחוקי הסדום נגד פעילות הומוסקסואלית בהסכמה מהתקופה הקולוניאלית בוטלו בשטחן. ביולי 2020, העיר ההולנדית ניווחיין, כמו גם העיר דואי הצרפתית, סיימו את הסכמי הערים התאומות שלהן עם פולאווי הפולנית בשל הכרזת ההצהרה "אזור חופשי מלהט"ב" אשר נוספה בשטחה באותה תקופה.
לאונרד ג'ורדן
לאונרד באק ג'ורדן (באנגלית: Leonard Beck Jordan; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איידהו ה-23 בשנים 1951–1955, וכסנאטור מטעמה בשנים 1962–1973.
ראשית חייו
ג'ורדן נולד במאונט פלזנט, יוטה. אביו היה שופט מחוזי ואמו מורה בבית ספר. המשפחה עברה לצפון-מזרח אורגון והוא התחנך בבתי ספר באנטרפרייז, מקום מושב מחוז ואלווה. כבן למשפחה גדולה עבד ג'ורדן בחווה, ולאחר מכן, ב-1917, כשהיה בן 18, התגייס לצבא ארצות הברית. הוא הוצב כלוטננט משנה במלחמת העולם הראשונה, אך לא שירת מעבר לים. לאחר שנתיים בשירות הוא החל ללמוד באוניברסיטת אורגון שביוג'ין על בסיס מלגת ספורט ושיחק בנבחרת הפוטבול של המוסד. ב-1923 סיים ג'ורדן את לימודיו, ושנה לאחר מכן נשא לאישה את חברתו לכיתה, גרייס אדינגטון.
מושל איידהו
ב-1950 נבחר ג'ורדן כמושל איידהו ה-22.
במהלך תקופת כהונתו שנמשכה ארבע שנים נאסרה הפעלתן של מכונות מזל במדינה, אוחדו כל השירותים הקשורים לטיפול במובטלים ובהכשרה מקצועית, והוקמה נציבות הכבישים המדינתית. ב-1954 הוא לא התמודד על תקופת כהונה שנייה, שכן אז לא התאפשר למושל על פי החוקה להיבחר ליותר מתקופת כהונה רצופה אחת. החל מהבחירות של 1946 האריכה חוקת איידהו את משך תקופת הכהונה של המושל שהייתה נהוגה עד אז של שנתיים, אך לא אפשרה בחירה של המושל לתקופת כהונה רצופה נוספת. יורשו של ג'ורדן כמושל היה התובע הכללי של המדינה, רוברט סמיילי, שהוביל בהצלחה ב-1955 חקיקה להצעת התיקון לחוקת המדינה כך שתתאפשר בחירה לכהונה נוספת של המושל. חקיקה זו אושרה במשאל עם שנערך במסגרת הבחירות הכלליות של 1956. סמיילי עצמו נבחר לכהונות נוספות ב-1958 וב-1962, וביקש להיבחר לתקופת כהונה רביעית, אך נוצח בבחירות המקדימות.
ב-1955 מונה ג'ורדן על ידי הנשיא דווייט אייזנהאואר כראש המשלחת האמריקאית של הוועדה הבינלאומית המשותפת לגבול ארצות הברית–קנדה.
סנאטור
באוגוסט 1962 מונה ג'ורדן לסנאט של ארצות הברית על ידי המושל סמיילי, בעקבות מותו של הנרי דוורשאק ביולי אותה שנה. בנובמבר אותה שנה הוא ניצח את חברת בית הנבחרים של ארצות הברית, הדמוקרטית גרייסי פפוסט, בבחירות מיוחדות להשלמת תקופת הכהונה המקורית של דוורשאק בסנאט. ב-1966 נבחר ג'ורדן לכהונה שנייה מלאה בסנאט לאחר שניצח את חבר בית הנבחרים לשעבר, הדמוקרט ראלף הרדינג.
בעת כהונתו בסנאט סייע ג'ורדן לפרנק צ'רץ' ב-1972 להקים את. הוא הצביע בעד חוק זכויות האזרח של 1964 ו. הוא גם הצביע בעד חוק זכות ההצבעה של 1965 ובעד אישור מינויו של ת'ורגוד מרשל כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. הוא גם הצביע בעד התיקון לשוויון זכויות.
באוגוסט 1971 הודיע ג'ורדן שהוא לא יתמודד בבחירות לכהונה שלישית ב-1972. במקומו נבחר ג'ים מק'קלור, הרפובליקני שכיהן שלוש תקופות כהונה בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה הראשון של איידהו. בגיל 73 היה ג'ורדן הסנאטור הראשון מטעם איידהו שסיים את כהונתו מרצונו.
מותו והנצחתו
לאונרד ג'ורדן נפטר ב-30 ביוני 1983 בבויסי בגיל 84. יחד עם רעייתו, שנפטרה שנתיים לאחר מכן, הוא נטמן בפארק הזיכרון קלוברדייל שבעיר. בניין משרדי של מדינת איידהו, הסמוך לקפיטול המדינתי, נקרא על שמו עוד בחייו בדצמבר 1973.
AMC רבל
AMC ראבל (באנגלית: AMC Rebel) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית אמריקן מוטורס ("American Motors Corporation" ) אשר יוצרה בין השנים 1970–1967 בארצות הברית. בנוסף דגמי "AMC רבל" יוצרו בארצות הבאות: במקסיקו יוצר על ידי Vehículos Automotores Mexicanos, בקנדה יוצר על ידי חברת הבת Brampton Assembly (AMC) , בקוסטה ריקה יוצר על ידי Purdy Motor, בבלגיה יוצר על ידי Vilvoorde Renault Factory בבעלות יצרן הרכב הצרפתי רנו, באוסטרליה יוצר על ידי Australian Motor Industries, ובניו זילנד יוצר על ידי CMI (Automotive industry in New Zealand ).
יוסף אלדר
יוסף (יוס) אלדר (נולד בשנת 1944) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, מפקד גדוד 75 בחטיבה 7 בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים. כיהן כקצין חינוך ראשי בשנים 1982–1985.
קורות חייו
בהמשך השתתף אלדר בקרבות לכיבוש המובלעת הסורית עד לתל א-שמס. ב-16 באוקטובר נפצע שוב בהפגזה ארטילרית ופונה לבית החולים רמב"ם. לאחר שבועיים שב לחזית והחליף את קהלני, שאחיו נהרג במלחמה, כמפקד גדוד 77. על לחימתו במלחמת יום כיפור הוא קיבל את עיטור המופת. בפברואר 1974 התמנה אלדר לסגן מפקד חטיבה 7, תפקיד בו השתתף בפינוי החטיבה מהמובלעת הסורית והתמקמותה מחדש ברמת הגולן. בסוף שנות ה-70 היה מפקד חטיבה 14 בעת שזו מוקמה ממזרח למעבר הגידי שבסיני.
באוקטובר 1982 התמנה אלדר לקצין חינוך ראשי, תפקיד בו כיהן עד 1985. הוא הביע את עמדתו שעבודת החינוך צריכה להעשות כמו חרגול של באר נפט, המכה ללא הרף, ולא כמו תותח וולקן המרביץ פעם ונח לזמן ממושך. בתקופתו צומצם מערך החינוך בצה"ל לאחר השיא אליו הגיע בתקופה של רפאל איתן ששם דגש חזק על מערך החינוך. בינואר 1984 הוא הורה להקפיא את השימוש במערכי השיעור על כוח צביקה לצורך בדיקה בעקבות ערעור על אמיתות העובדות במהלך שספג ביקורת רבה. אלדר גם התנגד להזמנתו של אורי מילשטיין להרצאות בצבא משום שלטענתו מילשטיין משמיץ את צה"ל.
לאחר שיחררו מצה"ל סיים תואר ראשון בחינוך, כיהן כמנכ"ל האגודה למען החייל, מנהל אגף תרבות נוער וספורט בעיריית בת ים, עיריית רעננה ומועצה מקומית סביון.
בשנים 2005–2011 היה אחראי על המכינות הקדם-צבאיות במשרד הביטחון ולאחר מכן כיהן כמנכ"ל מועצת המכינות הקדם צבאיות.
שכבת גבול אקמן
במכניקת הזורמים, בפרט בתחומים של אוקיינוגרפיה פיזיקלית ומדעי האטמוספירה, שכבת גבול אקמן (באנגלית: Ekman Layer) היא שכבת גבול בה הזרימה נקבעת כתוצאה משיווי משקל בין כוחות חיצוניים, כוח קוריוליס וכוחות צמיגות. שכבת גבול אקמן תוארה לראשונה על ידי האוקיינוגרף השוודי ואון וולפריד אקמן (Vagn Walfrid Ekman) בשנת 1902 וקרויה על שמו. הזרימה המתקבלת בשכבת אקמן היא זרימה ספירלית, הידועה כספירלת אקמן (באנגלית: Ekman Spiral). שכבת הגבול מופיעה בפני האוקיינוס, כאשר הרוח מספקת את הכוחות החיצוניים, ומנסה לגרום לפני האוקיינוס לזרום במהירות הרוח, לעומתה, כוחות הצמיגות מרסנים את הזרימה, וכוח קוריוליס פועל במאונך לכיוון הזרימה. באופן דומה, שכבת הגבול מופיעה בקרקעית האוקיינוס, ובתחתית האטמוספירה, כאשר פני השטח הם היוצרים את התנאים החיצוניים.
היסטוריה
שכבת גבול אקמן קשה מאוד לצפייה באוקיינוס, מאחר שהשכבה היא דקה מאוד, ונדרשת מדידה מדויקת של מהירות הזרם. תצפיות מדויקות כאלו התאפשר רק בשנות ה-80 של המאה ה-20 ואישרו את קיומן של שכבות אקמן.
משוואות התנועה
נחפש פתרונות של זרימה קבועה, התלויה רק בעומק, לכן ניתן לסמן את שדה המהירות ב-, כמו כן נסמן ב-p את שדה הלחץ המתוקן ביחס לכבידה, ב- את תדירות קוריוליס המקומית (כאשר \Omega תדירות הסיבוב ו-\varphi קו הרוחב), ב-\rho את הצפיפות וב-\nu את הצמיגות האפקטיבית (באוקיינוס הזרימה היא כמעט תמיד טורבולנטית, לכן הצמיגות האפקטיבית תהיה גבוהה יותר מהצמיגות הדינמית). נניח ששלושת הפרמטרים הללו קבועים בתיאור הבעיה. משוואות נאוויה-סטוקס במקרה זה מצטמצמות ל :
למשוואות אלו יש לצרף תנאי שפה על מנת למצוא את שדה המהירות, נציג כעת את הפתרון המתקבל עבור שני תנאי השפה הנפוצים ביותר: קרקעית האוקיינוס ופני המים.
קרקעית האוקיינוס
בקרקעית האוקיינוס, וכן בתחתית האטמוספירה, תנאי השפה המתקיים על הקרקעית הוא תנאי אי-החלקה. כלומר המהירות בתחתית z=0 מקיימת u_x=u_y=0. לעומת זאת, הרחק מהקרקעית, מהירות הזרימה יכולה להילקח כאחידה, וציר ה-x יכול להיבחר בכיוון הזרימה. תנאי השפה הזה יוגדר ב-z=\infty שם מתקיים u_x=U;u_y=0. משוואות הזרימה הרחק מהקרקעית נותנות:
מאחר ש-p לא תלוי בעומק, ניתן להציב תוצאות אלו במשוואות התנועה ולקבל:
שפתרונם עם תנאי השפה בתחתית הוא:
כאשר הוא העומק האופייני של שכבת הגבול.
בגבול בו z<<d נקבל: כלומר הזרימה קרוב לקרקעית האוקיינוס תזרום בזווית של 45^\circ ביחס לכיוון הזרימה הכללי באוקיינוס, כאשר כיוון ההטייה הוא לשמאל בחצי הכדור הצפוני, ולימין בחצי הכדור הדרומי.
פני האוקיינוס
על פני האוקיינוס, תנאי השפה הוא המאמץ שמפעילה הרוח על המים. תנאי זה יכול להיכתב באופן מתמטי בצורה הבאה. עבור z=0 מתקיים:
בעומק האוקיינוס z=-\infty ניתן להניח שוב שמתקיימת זרימה אחידה u_x=U;u_y=0 ולקבל את משוואות התנועה:
פתרון המשוואות נותן:
כאשר הוא עומק שכבת הגבול.
במעבדה
קל לייצר שכבת גבול אקמן ולבחון אותה במעבדה על ידי סיבוב של מיכל גלילי והזרקת דיו לתחתית המיכל כדי לבחון את שכבת הגבול בתחתית או על פני המים כדי לבחון את שכבת הגבול שם. בניסוי זה, שכבת הגבול תגרום לדיו לזרום לעבר מרכז המיכל, בניגוד לאינטואיציה הפשוטה לפיה הכוח הצנטריפוגלי יגרום לזרימה מהמרכז כלפי חוץ. תופעה זו ידועה כפרדוקס עלי התה, ופתרונה הוצג על ידי אלברט איינשטיין ב-1926 באמצעות תאוריית שכבת הגבול שהציע אקמן.
אמור טאוולס
אמור טאוולס (באנגלית: Amor Towles; נולד ב-1964) הוא סופר אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות הרומנים Rules of Civility (2011) ו-A Gentleman in Moscow (2016).
יצחק חיות (זרע יצחק)
רבי יצחק חיות (1640 – כ"ז באלול ה'תפ"ו, 23 בספטמבר 1726) היה הרב אב בית דין וראש ישיבה של קהילת סקוליה בגליציה המזרחית, ומחבר ספר זרע יצחק על המשניות. אביו היה נכדו של רבי יצחק חיות (הראשון), אב"ד לבוב, קרקוב, ופראג.
אמור טאוולס
טאוולס נולד וגדל בבוסטון, שבמסצ'וסטס. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטת ייל וקיבל תואר שני בספרות אנגלית מאוניברסיטת סטנפורד.
יצחק חיות (זרע יצחק)
אבותיו
רבי יצחק היה בנו של רבי יעקב חיות, בנו של רבי מנחם מאניש חיות (רבה של וילנה), בנו של רבי יצחק חיות (הראשון).
אמור טאוולס
בשנים 1991–2012 עבד כאיש השקעות בניו יורק.
טאוולס מתגורר בגרמרסי פארק, מנהטן, ניו יורק, עם אשתו, מגי, בנם ובתם.
יצחק חיות (זרע יצחק)
ביוגרפיה
ישב בעיר סקוליה שנים רבות עד אשר התחילו כת שבתי צבי להתגבר בעירו, והוא עמד בפרץ להרחיקם ולהבדילם מתוך העדה, אבל הם התגברו עליו, אז יצא מן העיר והתיישב בעיר דרוהוביץ', שם כיהן מחותנו, רבי יקותיאל זלמן סג"ל, כרב העיר.
נפטר בכ"ז באלול ה'תפ"ו (1726) ונקבר בדרוהוביץ'. אמר כי מקבל על עצמו עשרה דורות מזרעו, שבכל עת צרה כשיבואו על קברו, יוושעו מצרתם.
חיבוריו
חיבר 13 חיבורים: מכל חיבוריו לא נדפס אלא החמישי (על המשניות), שיצא לאור בשנת ה'תצ"ב בפרנקפורט על האודר על ידי בנו רבי אליעזר חיות תחת השם "זרע יצחק". הספר נלקט מכתביו על ידי תלמידיו. בתחילת הספר מופיעה הסכמתו של בעל פני יהושע, שמתאר אותו: "הרב הגאון הגדול המפורסם בדור".
צאצאיו
מצאצאיו הידועים לנו:
זלגיימרה
זלגיימרה (בהונגרית: Zalagyömörő) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בזלגיימרה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 514 ובשנת 2020 רק 406 תושבים.
יהודי זלגיימרה
בזלגיימרה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. חלק מהיהודים ילידי הכפר נרצחו בשואה.
סוג'ואו IFS
סוג'ואו IFS (בסינית: 苏州国际金融中心) הוא גורד שחקים שנמצא בעיר סוג'ואו שבמחוז ג'יאנגסו, סין. הוא כולל 92 קומות, מתנשא לגובה של 452 מטר ושטח רצפה (בכול הקומות ביחד) של 278,000 מטר רבוע. המגדל ממוקם במרכז העסקים הראשי של סוג'ואו ליד אגם ג'ינג'י. בניית הבניין החלה ב-12 במאי 2010 והסתיימה בשנת 2019. המגדל כולל חדרי משרדים ומלון.
טל בן ארצי
טל בן ארצי (נולדה בשנת 1993) היא אתלטית ישראלית, שלוש פעמים ברציפות אלופת ישראל בקרב שבע (2010–2012) ואלופת ישראל בקפיצה לרוחק (2012) ובריצת 100 מטר משוכות (2011).
ביוגרפיה
בן ארצי נולדה וגדלה בקיבוץ גזית. בשל עבודתו של אביה היא עברה עם משפחתה לבוסטון ארצות הברית למשך שנה וחצי בהיותה בת שמונה. באותה התקופה היא החלה להתאמן באתלטיקה. לאחר ששבה לארץ היא התאמנה בקבוצת עמק הירדן ובגיל 13 עברה להתאמן בקבוצת מכבי חיפה בהדרכתם של דני וולפברג וסלבה איזמאילוב.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השמונה-עשרה שנערכו ביולי 2009 זכתה בן ארצי במדליית כסף, בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 15.26 שניות, אחרי הלי מישאל מפינלנד (14.67 שניות) ולפני דיה חי מישראל (15.77 שניות).
אלופת ישראל
באליפות ישראל בקרב שבע שנערכה באפריל 2010 זכתה בן ארצי במדליית זהב בשיא אישי חדש של 4,372 נקודות (מקום 11 בכל הזמנים), לפני ב-1,215 נקודות את מיטב רוטפלד מהפועל אתלטי אורן השרון (3,157 נקודות) וג'נאן שהאב מעירוני אחי נצרת (2,482 נקודות). במסגרת גביע אירופה בקרב רב לנבחרות דרג ב', שנערכה בסוף יוני אותה שנה היא קבעה שיא אישי חדש של 4,804 נקודות (מקום שביעי בכל הזמנים). בתחרות היא שיפרה ארבעה שיאים אישיים מתוך שבעה אפשריים: בריצת 100 מטר משוכות (14.96 שניות), בקפיצה לגובה (1.72 מטר), בריצת 200 מטר (25.09 שניות) ובריצת 800 מטר (2:20.09 דקות). בקפיצה לרוחק (5.40 מטר) ובהטלת כידון (19.76 מטר).
באליפות ישראל בקרב שבע שנערכה באפריל 2012, זכתה בן ארצי בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בשיא אישי חדש של 4838 נקודות, לפני אולגה ברונשטיין. באליפות פורטוגל הפתוחה בקרב שבע שנערכה בסוף מאי אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 5,079 נקודות. באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביוני אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 5.64 מטר. מדליית כסף, בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 14.39 שניות, אחרי אירנה לנסקי (14.13 שניות).
ג'יימס וורד-פראוס
ג'יימס וורד-פראוס (באנגלית: James Ward-Prowse; נולד ב-1 בנובמבר 1994) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בווסטהאם יונייטד ובנבחרת אנגליה בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים
וורד-פראוס נולד בעיר סאות'המפטון למשפחה של אוהדי הקבוצה המקומית. בגיל 8 וורד-פארוס הצטרף לקבוצת הילדים של סאות'המפטון. באוקטובר וורד-פראוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק נגד קריסטל פאלאס במסגרת גביע הליגה האנגלי. ב-7 בינואר 2012 וורד-פראוס הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1–2 נגד קובנטרי סיטי במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע ה-FA. במאי, וורד-פראוס חתם על חוזה מקצועי בקבוצה ביחד עם עוד שלושה שחקני נוער נוספים: ג'ק סטפנס, לוק שו, וקאלום צ'יימברס.
ב-19 באוגוסט 2012 וורד-פראוס ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 2–3 למנצ'סטר סיטי במחזור הפתיחה של העונה. בנובמבר וורד-פראוס חתם על חוזה ל-5 שנים במועדון. בעונת מונה מאוריסיו פוצ'טינו לאימון סאות'המפטון. תחת פוצ'טינו, וורד-פראוס קיבל יותר הזדמנויות ורשם עד סיום העונה 34 משחקי ליגה. ה-20 בספטמבר 2014 שבר את רגלו במשחק הליגה נגד סוונסי סיטי ונעדר כחודשיים וחצי מהמגרשים.
בינואר חתם על חוזה חדש ל-5 וחצי שנים בסאות'המפטון. ב-11 באפריל 2015 וורד-פארוס הבקיע את שער הליגה הראשון שלו בניצחון 0–2 נגד האל סיטי. ב-2 במאי 2015 הורחק לראשונה בקריירה לאחר עבירה על ג'רמיין דפו, שחקנה של סנדרלנד. ז'ורדי גומס הבקיע את שער הניצחון עבור סנדרלנד מאותה עבירה.
ב-3 באוקטובר 2015 רשם את הופעתו ה-100 בפרמייר ליג במדי סאות'המפטון והפך לכדורגלן הרביעי בהיסטוריה שעושה זאת. ב-16 בינואר 2016 הבקיע צמד בניצחון 0–3 נגד וסט ברומיץ' אלביון. ב-13 במאי 2016 חתם לשש שנים במועדון.
ב-14 באוגוסט חתם לשלוש שנים בווסטהאם יונייטד.
קריירה בינלאומית
וורד-פראוס שיחק בכל הנבחרות הצעירות של אנגליה. ב-16 במרץ 2017 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחק ידידות נגד והמשחק נגד  במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
ב-23 במרץ 2017 וורד-פראוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–1 לגרמניה. ב-25 במרץ 2021 כבש שער בכורה בניצחון 0–5 על סן מרינו.
ארוחת ערב באמאוס (קאראווג'ו, לונדון)
ארוחת ערב באמאוס (באיטלקית: Cena in Emmaus) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר קאראווג'ו משנת 1601, המתאר את ישו בחברת שניים מתלמידיו. היצירה מוצגת בגלריה הלאומית בלונדון.
הסיפור בברית החדשה
המסורת הנוצרית מזהה את אחד התלמידים כ"קליאופס", בעלה של מרים, אחת מאלו שנכחו בצליבה, ואת התלמיד השני כ"שמעון", בנו של קליאופס ואחד משבעים התלמידים של ישו.
תיאור היצירה
הציור מתאר את הרגע בו "וַתִּפָּקַחְנָה עֵינֵיהֶם וַיַּכִּירֻהוּ". ישו במרכז התמונה, מברך על הלחם, שני תלמידיו משני צידיו, ובעל המקום עומד. התלמיד משמאל ("שמעון") נראה מזנק מכסאו, התלמיד מימין ("קליאופס") פושט את ידיו בפליאה, ידו השמאלית נראית כאילו יוצאת אל מחוץ למרחב התמונה. השימוש באור, האופייני לקאראווג'ו, הוא לא רק לצורכי שיפור אסתטי של התמונה, אלא חיוני להעברת הסיפור. האור הוא גם של הכרה רוחנית, של הבנה. בעל המקום שרוי בחשיכה, גבו מופנה אל האור, המגיע משמאל, ופניו מוחשכות. הוא "לא רואה את האור", תרתי משמע. בדיקה בקרני רנטגן הראתה שבוצע בציור רק שינוי אחד: בירכו של קליאופס הייתה בגרסה הראשונה לפני מפת השולחן, אבל בגרסה הסופית היא מאחוריה, כך האפקט של היד המושטת וסלסלת הפירות המתנודדת מועצם עוד יותר.
הסלסלה מכילה פירות סתיו, אף על פי שהסיפור התרחש באביב, בתקופת חג הפסחא. הפירות בשלים לחלוטין, בין היתר ישנם שלושה אשכולות של ענבים ללא פגמים, שניים אדומים-שחורים ואחד לבן (זהוב), וכן עלי ענבים עם כתמים פטרייתיים. שלושה תפוחים, שזיף, חבושים נטולי פגמים, ורימון. כל התפוחים פגומים: באחד יש ייצוג מדויק של נזק הנגרם על ידי פטריה מסוג Venturia inaequalis, בשני יש חור תולעת, והשלישי מראה נקודה רקובה. אשכול הענבים הזהוב בשל לחלוטין ומכיל לפחות פרי מבוקע אחד. המיקום הבולט של קערת הפירות מהווה ניגודיות לעוף מאחור, בעל רגליים זקופות המרמזות על צפידת מוות. פרשנויות שונות ניתנו גם לפירות וגם לעוף, אך סביר יותר להניח כי קרוואג'ו פשוט הציג לראווה את כישרונו יוצא הדופן.
רמת הגימור ביצירה זו היא בין הגבוהות מבין כל יצירותיו של קאראווג'ו. הוא אמנם ידוע בכך שצייר בשיטת אלה פרימה (ציור ישירות על הבד, ללא רישום מוקדם) ואין אף רישום שלו, אך בחינה מדוקדקת הראתה שביצע רישומים על בד הציור עצמו, למשל לצורך תיאור מרכיבי הטבע הדומם, כמו כוס היין או סלסלת הפירות. עובדה זו, יחד עם מורכבות הקומפוזיציה והעובדה שהדמויות הוצבו במקומן בקפידה וללא חפיפה, מעידות על הכנה מוקדמת קפדנית.
גרסת מילאנו
בשנת 1606, צייר קאראווג'ו גרסה נוספת של הציור, המוצגת במילאנו. בגרסה זו המחוות הרבה יותר מאופקות. ייתכן כי ההבדל הזה משקף את נסיבות חייו של קאראווג'ו באותה תקופה (הוא נמלט מרומא בעקבות האשמה ברצח).
הדיוויזיה ה-526 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-526 (בגרמנית: 526. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-15 באוקטובר 1939 על ידי שינוי שמו של פיקוד הגנת הגבולות ה-9 בקלן. במהלך הקרב על הולנד פעלה הדיוויזיה כחלק מהארמייה ה-18, וב-28 במאי 1940 הועמדה הדיוויזיה לרשות המחוז הצבאי ה-6 להובלת שבויי מלחמה ולאבטחת הגבול הבלגי-הולנדי. ב-15 בדצמבר 1941 פורקה הדיוויזיה.
אידה, נסיכת ולדק ופירמונט
אידה, נסיכת ולדק ופירמונט (26 בספטמבר 1796 - 12 באפריל 1869), הייתה בתו של גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואשתו של גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה.
ביוגרפיה
אידה נולדה ב-26 בספטמבר 1796 ברהודן לגאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של אוגוסט השני, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן וכריסטינה, נסיכת אנהלט-ברנבורג.
ב-23 ביוני 1816 התחתנה אידה עם גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה, ממנו נולדו לה 9 ילדים. בשנת 1860 מת בעלה גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה, ובנה אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה עלה לשלטון במקומו, וב-12 באפריל 1869 מתה אידה בזמן שהותה בצרפת.
משפחתה
ב-23 ביוני 1816 התחתנה אידה עם גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה, ממנו נולדו לה 9 ילדים:
Don't Pass Me By
Don't Pass Me By הוא שיר של להקת הביטלס מהאלבום The Beatles משנת 1968. השירה המובילה מבוצעת על ידי רינגו סטאר. זהו השיר הראשון שנכתב על ידי סטאר בקריירה שלו עם הביטלס ובלעדיה. סטאר הציג את השיר ללהקה עוד בשנת 1962. הוא אף זכה לאזכור פומבי על ידי פול מקרטני בתוכנית רדיו מ-1964. ההקלטה מ-1968 בוצעה ללא ג'ון לנון וג'ורג' האריסון ונקראה באופן זמני Ringo's Tune Untitled, אף ששמה הסופי הוזכר כבר ב-1964.
השורה "I'm sorry that I doubted you, I was so unfair, You were in a car crash and you lost your hair" קושרה על ידי מעריצי תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני שבה נאמר כי מקרטני נהרג בתאונת דרכים והוחלף בכפיל. הדבר קושר לשיר When I'm Sixty-Four שנכתב על ידי מקרטני ובו קיימת השורה "and losing my hair", אף שהביטוי "to lose one's hair" היה באותה עת ביטוי מקובל באנגלית למילה 'להתרגז'.
נכון לפברואר 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-11 מיליון.
שמיעתנות
שמיעתנות או אודיזם (מאנגלית: Audism) היא צורה של יכולתנות, שהיא אפליה על בסיס נכות. לפי מחקרים אקדמיים, נהוגה שמיעתנות כלפי חירשים וכבדי שמיעה. היא מתארת תפיסה שלפיה יש עדיפות לאדם בעל תרבות של שומעים (שומע, או חירש המתנהג כשומע) על פני אדם בעל תרבות החירשים, או תפיסה שלפיה חיים ללא שמיעה או עם שמיעה פחותה הם חיים אומללים. תפיסה זו מובילה להתייחסות אל חירשות כאל מחלה, והתוצאה היא סטיגמה כלפי חירשים.
מחקר אקדמי
על פי השמיעתנות, על הגוף האנושי להיות שומע וישנה היררכיה ברורה: אדם שומע עדיף על אדם כבד-שמיעה, ושניהם עדיפים על אדם חירש. ההעדפה לגוף מסוג מסוים, משמעה דחיית גוף מסוג אחר; ההשלכה של התפיסה הקיומית השמיעתנית מתבטאת, בין היתר, בהפלה מלאכותית של עוברים חירשים, כיוון שהם אינם עומדים בדרישה לגוף הרצוי, כולל היתר הלכתי, לדעת פוסקים מעטים, לאשה שחלתה באדמת להפיל, כאשר הסיכון לעובר הוא חירשות או עיוורון. ההיבט החברתי מתייחס למעמד בהיררכיה החברתית. מקומו של האדם השומע או החירש במבנים חברתיים שונים נגזר מיכולתו לשמוע או להתנהג כשומע. השלכה נפוצה של תפיסה זו היא להעדיף אדם חירש אשר מדבר בצורה ברורה, מאשר אדם חירש אשר אינו מדבר בצורה ברורה (עם זאת, חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות אוסר אפליה מחמת מוגבלות כאשר מוגבלות זו אינה פוגעת בדרישות המהותיות של התפקיד).
טענות רצח עם תרבותי
חלק מתומכי תרבות החירשים מתייחסים להתייחסות רפואית לחירשות כתור תסמין או פתולוגיה כתור התייחסות שמיעתנית, ורואים בבדיקות סקר בהיריון לאיתור חירשות אצל עוברים וניתוחי שתל שבלולי אצל חירשים כאל רצח עם תרבותי של תרבות החירשים.
Why Don't We Do It in the Road?
(עברית: מדוע לא נעשה זאת בכביש?) הוא שיר רוק של להקת הביטלס מהאלבום "The Beatles" משנת 1968. השיר נכתב על ידי פול מקרטני (הקרדיט ניתן גם לג'ון לנון). זהו אחד השירים הקצרים של הלהקה, דקה ו-42 שניות בלבד. השיר בנוי בצורת בלוז 12 תיבות. גם בשיר זה כמו השיר הקודם באלבום, רק מקרטני וסטאר מנגנים בשיר ללא לנון וג'ורג' האריסון.
נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-12 מיליון.
הבחירות הכלליות באוגנדה 2006
הבחירות הכלליות התקיימו באוגנדה ב־23 בפברואר 2006. הם היו הבחירות הרב-מפלגתיות הראשונות מאז שהשתלט הנשיא יוורי מוסווני על אוגנדה בשנת 1986, ובעקבות משאל העם שנערך בשנה הקודמת על ביטול האיסור על התמודדות מפלגות בפוליטיקה של אוגנדה.
מוסווני התמודד לבחירות בפעם השלישית והפעם כמועמד של התנועה להתנגדות הלאומית (NRM). יריבו העיקרי היה המנהיג של קיזה בסיג'ה. בסיג'ה נעצר ב־14 בנובמבר 2005 באשמת בגידה ואונס. פרשת הבגידה כללה את קשריו לכאורה לקבוצות המורדים צבא ההתנגדות של האל והגאולה העממית פרשת האונס התייחסה לאירוע בנובמבר 1997 שלכאורה היה מעורב בבתו של חבר של בסיג'ה. המעצר הוביל להפגנות והתפרעויות בקמפלה ובעיירות ברחבי אוגנדה. המפגינים הפרו-בסיג'איים האמינו כי ההאשמות בוצעו כדי למנוע מבסיג'ה לאתגר את מוסווני.
תוצאת הבחירות לנשיאות הייתה ניצחון של מוסווני שקיבל 59% מהקולות, בסיג'ה קיבל 37%. בבחירות לפרלמנט ה-NRM זכה ב-213 מתוך 319 המושבים.
מפלגות
מנהיג פורום הצדק מוחמד קיביריג'ה מיאנג'ה  והמפלגה השמרנית  החליטו שלא להתמודד לנשיאות.
התנהגות
הבחירות נפגעו ממחלוקת, כאשר הממשלה הואשמה בהפחדת מפלגות האופוזיציה, אשר כלל את מעצרו של בסיג'ה.
השורד המיועד: 60 יום
השורד המיועד: 60 יום (בקוריאנית: 60일, 지정생존자) היא סדרת טלוויזיה דרום קוריאנית משנת 2019, המבוססת על סדרת הטלוויזיה האמריקאית השורד המיועד. בסדרה מככבים ג'י ג'ין-הי, הו ג'ון-הו, קאנג האן-נא, לי ג'ון-היוק ובאי ג'ונג-אוק. הסדרה שודרה ברשת tvN והופצה על ידי נטפליקס החל מ-1 ביולי ועד 20 באוגוסט 2019.
הדיוויזיה ה-256 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-256 (בגרמנית: 256. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
הדיוויזיה ה-256
הדיוויזיה הוקמה במחוז הצבאי ה-4 בדרזדן ב-26 באוגוסט 1939. הדיוויזיה נשלחה לפולין כחיל כיבוש. הדיוויזיה נשארה שם בתפקיד זה עד נובמבר 1939 ולאחר מכן היא הועברה לליפשטדט, מערב גרמניה, כדי להתחיל באימונים לקראת ההתקפה על צרפת וארצות השפלה ב-1940.
רגע לפני המתקפה ב-10 במאי, הועברה הדיוויזיה לעיירה קלווה שעל גבול הולנד, שם צורפה לקורפוס ה-26 בפיקודו של אלברט וודריג, שהיה בעצמו חלק מקבוצת ארמיות B בפיקודו של פדור פון בוק, לצד הדיוויזיה ה-254 ורגימנט האס אס "דר פיהרר", לימים דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-2. בבוקר ה-10 במאי קיבלה הדיוויזיה ה-256 את הפקודה לפרוץ את הגנת הגבול ההולנדית, לכבוש את הגשר בחנפ ולדחוף אל קו ההגנה פיל/ראם במיל.
למרות התקדמות טובה בהתחלה, התברר שהגשר בחנפ היה גשר הכביש ה"גדול" היחיד שנלקח שלם, מה שהפך העברה מהירה של חיילים לכמעט לבלתי אפשרית. זה הוביל לכך שהדיוויזיה ה-256 הגיעה למיל טיפין טיפין, ולאחר מכן לחמה בקרבות קשים במשך כמעט 48 שעות. גנרל פדור פון בוק ביקר בקו ההגנה הפרוץ סביב מיל ב-11 במאי.
הדיוויזיה ה-256 המשיכה להילחם לאורך הקו 's-Hertogenbosch, טילבורג, דרומית לברדה, ברשאט, אנטוורפן ולאחר מכן באזור ניופורט / דנקרק, שם היא חיסלה את המבלט סביב הנמל האחרון ששימש לפינוי הכוחות הצרפתים והבריטים הנסוגים.
בתחילת מבצע מקרה אדום, הדיוויזיה קיבלה הוראה להישאר באזור ניופורט/דנקרק ולאחר מכן הועברה לבריטני, שם שהתה כחיל כיבוש עד פברואר 1941.
לאחר מכן הועברה הדיוויזיה למזרח פולין על מנת להתכונן לקרבות בחזית המזרחית, ובמבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-20 במסגרת הארמייה התשיעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים כחלק מבמרכז קבוצות הצבא, ובכלל זה במבצע טייפון, הקרבות ברז'ב וקרב סמולנסק השני. הדיוויזיה הושמדה בוויטבסק במהלך מבצע בגרטיון ביולי 1944.
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-256
בספטמבר 1944 הוקמה בבסיס הצבאי קוניגסבריק דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-256 על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-568 שהוקמה ב-25 באוגוסט 1944. היא נלחמה בקרב על השלד ולאחר מכן במשולש סאר-מוזל בין 1944 ל-1945. הדיוויזיה נכנעה לכוחות אמריקאים מהדיוויזיה האמריקאית ה-45 באזור וירטמברג במאי 1945, ושרידיה צורפו לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-36.
תומאס דובר
תומאס דובר (באנגלית, Thomas Dover; 1660–1742), המכונה לעיתים "דוקטור קוויקסילבר", היה רופא אנגלי. הוא זכור בזכות "אבקת דובר" שהמציא, עבודתו עם העניים בבריסטול והפלגתו לצד ויליאם דמפייר ווודס רוג'רס, שהציל את המלח אלכסנדר סלקירק - ההשראה האמיתית לרובינזון קרוזו.
ביוגרפיה
דובר נולד בברטון-און-הית' בשנת 1660, למשפחה "מכובדת אך מרדנית". סבא רבא שלו, ויליאם קול, היה נשיא קורפוס כריסטי קולג' באוניברסיטת אוקספורד, בתקופת שלטונה של המלכה מרי הראשונה, אך גורש משום שהפגין אהדה לפרוטסטנטים. לאחר שהוחזר לזמן קצר, בתקופת שלטונה של אליזבת הראשונה, הוא שוב גורש לאחר שנמצא אשם בהונאה. בנו של קול, סבו של תומאס רוברט דובר, היה עורך דין ומשורר שהעביר את המשפחה לסנטברי, ליד צ'יפינג קמפדן, שם ייסד את משחקי האולימפיק קוטסוולד משנת 1612 עד לסביבות שנת 1650. בנו ג'ון דובר שימש כקצין בחיל הפרשים המלכותי במהלך מלחמת האזרחים האנגלית. אחרי שהובס, הוא פרש כבעל חווה בברטון-און-הית', שם נולד תומאס.
תומאס היה אחד משמונה ילדים. סביר להניח שהוא למד בבית הספר בקמפדן, ובשנת 1680 עבר ללמוד באוניברסיטת אוקספורד, וקיבל תואר ראשון באומנויות בשנת 1684. שנתיים לאחר מכן הוסמך לקולג' גונוויל וקאיוס בקיימברידג', שם למד רפואה והוצמד לרופא תומאס סידנהאם. בשעה שהיה במרפאתו של סידנהאם לקה דובר במחלת אבעבועות שחורות וטופל על ידו בשיטה שכללה הקזת דם וצריכה יומית של 12 בקבוקי בירה מעורבבת עם סולפטים. השיטה תוארה על ידי דובר בספרו בשנת 1732, ״מורשת הרופא העתיק לארצו״. הטיפול היה מוצלח ודובר חזר ללימודיו וסיים תואר ראשון ברפואה בשנת 1687.
דובר התחתן בשנת 1681 ובמהרה חזר לברטון און-הית'. כשאביו חלה, דאג דובר לחווה ועבד כרופא בכפר. כשאביו נפטר בשנת 1696, הוא עבר לבריסטול, שם הקים מרפאה משלו. הוא עבד עם האגודה שטיפלה בעניים כרופא בבית החולים סנט פיטר. שם הוא סייע לעניים והפך לרופא הראשון שהציע שירותים כאלה לארגון הצדקה.
המרפאה של דובר זכתה להצלחה ולרווחיות גבוהה מאוד. בריסטול הייתה עיר גדולה עם מעט מאוד רופאים, אבל עם הרבה סוחרים ועשירים. התפשטות מחלת הטיפוס הוסיפה אנשים רבים לרשימת הלקוחות שלו, ודובר ראה עד 25 חולים ביום. עד מהרה הצליח להרשות לעצמו לקנות את ביתו הראשון ב״כיכר המלכה״, שם היה גם ביתו של וודס רוג'רס, רב חובל שעמו התחיל דובר בקריירה חדשה.
משלחות פרטיות
בשנת 1702 ערך דובר הפלגה לאיי הודו המערבית. הרפתקה זו הובילה לשינוי בקריירה שלו. בשנת 1708 הגיע ויליאם דמפייר לבריסטול בתקווה לבצע ״משימה פרטית״ חדשה והיא לתפוס ספינת אוצרות ספרדית. דובר הצטרף לתוכנית והפך למשקיע ולקברניט שני בספינה ״הדוכס״ שהייתה תחת פיקודו של רוג'רס. הרופא נודע כ"קפטן דובר", לאחר שתרם 3,312 ליש"ט להפלגה, הסכום השני בגודלו מבין שלושים המשקיעים. לצד אחריות זו, דובר קיבל גם את תפקיד ״נשיא מועצת המשלחת״, מה שנתן לו שני קולות בכל הדיונים. היו בהפלגה ארבעה רופאים ולא היה לו תפקיד רפואי, אך בהמשך ההפלגה הוא נדרש לנשתמש בכישוריו כרופא.
ב־1 באוגוסט 1708 הפליגה ״הדוכס״ כפריבטיר לצד הספינה ״הדוכסית״. [8] ב־2 בפברואר 1709 זוהתה נקודת אור באיי חואן פרננדס באוקיינוס השקט, ודובר הוביל קבוצת מלחים לחוף כדי לחקור את מקורה. הם גילו אש שהדליק אלכסנדר סלקירק, ספן סקוטי שסולק מספינתו והושאר באי בשנת 1705 כאדם שאינו ראוי להיות מלח. הספינה של סלקירק הייתה חלק ממשלחת שהונהגה על ידי דמפייר, שעצרה כדי לחדש אספקה בארכיפלג באיי חואן. חודש לאחר מכן הספינה טבעה. שהותו של אלכסנדר ארבע שנים באי וחילוצו בסופו של דבר, היוו את ההשראה לרומן רובינזון קרוזו שכתב דניאל דפו, חברו של וודס רוג'רס.
באפריל 1709 הוביל דובר קבוצת מלחים משתי הספינות בפשיטה על העיר גואיאקיל, כיום באקוודור. הפשיטה תחת פיקודו נחלה הצלחה, ורק שני אנשי צוות אבדו בה. עם זאת, כ-180 מהמלחים שנותרו בספינות חלו מאוד לאחר שחפרו את קברי העיר בחיפוש אחר פריטים בעלי ערך. דובר חזר לתפקידו כרופא. הוא הורה לארבעת הרופאים להקיז דם של החולים בשתי זרועותיהם ולהשקות אותם בחומצה גופרתית מדוללת. פעולה רפואית זו התגלתה כמוצלחת, ורק קומץ מלחים מתו.
בשלב מסוים במהלך ההפלגה ביקרו הספינות בג'אווה, שם מכר דובר את הספינה ״המרקיז״ שנלכדה במהלך המסע. דובר מכר את הספינה לקפטן בשם אופִּי, שנישא מאוחר יותר לבתו. .
חזרה לרפואה
דובר ביסס את עצמו מחדש כרופא בבריסטול לפני שעבר לרחוב סטרנד בלונדון בשנת 1720. בערך בזמן זה נפטרה אשתו, והוא איבד את מרבית הונו בגלל השקעות גרועות, כולל 6,000 ליש"ט בקריסת חברת הים הדרומי. בשנת 1721 הוא הצליח להצטרף לקולג' המלכותי לרופאים. ניסיונו בעבר כחולה באבעבועות שחורות היה לרלוונטי במיוחד כאשר התפרצה המגפה בלונדון, ודובר שחזר בהצלחה את הטיפול שקיבל מסידנהאם.
בשנת 1729 שב דובר לבריסטול והקדיש חלק ניכר מזמנו לכתיבת הספר "מורשתו של הרופא העתיק לארצו", שזכה להצלחה אך עורר גם מחלוקת. הספר פורסם לראשונה בשנת 1732 לאחר שחזר דובר ללונדון. הוא כוון לחינוך הרופאים ולקהל הרחב וכלל תיאורים של כ-120 מחלות. דובר כתב בספר גם על חוויותיו ופירט את הרפתקאותיו ומסעותיו.
בעקבות הספר זכה דובר לכינוי "דוקטור קוויקסילבר", בגלל המלצתו לשימוש בכספית (המכונה לעיתים quicksilver) כתרופה לריפוי מחלות רבות. המלצה זו ספגה ביקורת מצד חלק מעמיתיו. עם זאת, הפופולריות של הספר ושל דובר הבטיחו כי השימוש בכספית יישאר באופנה במשך שנים רבות לאחר מכן. דו"ח אנונימי אחד משנת 1733 ביקר את השימוש במתכת הנוזלית כתרופה לעגבת ורמז לסכנה של הרעלת כספית:
הספר פורסם מחדש מספר פעמים, כאשר המהדורה השמינית והאחרונה יצאה עשרים שנה לאחר מותו של דובר. הספר תורגם גם לצרפתית. התרומה הבולטת של הספר היא ״אבקת דובר״, ששימשה עד אמצע המאה העשרים לשיכוך כאבים וכחומר מעורר הזעה. היחסים בין מרכיבי האבקה, אופיום, איפקקואנה ואשלגן סולפט (שבהמשך הוחלף בליקוריץ), השתנו עם הזמן, אך השילוב בין מרכיבים אלו נותר בשימוש למעלה מ־200 שנה.
הצלחתו של דובר סייעה לו להחזיר חובות. בשנת 1736 הוא עבר לבית ברחוב ארונדל עם חברו רוברט טרייסי, ולבסוף פרש בשנות השמונים לחייו. הוא נפטר בשנת 1742.
דובר נקבר בסטנוויי, גלוסטרשייר בחלקת משפחת טרייסי.
יחסי אהבה-שנאה
יחסי אהבה-שנאה הם קשרים בין-אישיים המאופיינים ברגשות אהבה או שנאה שנחווים בו-זמנית או לסירוגין – תופעה שכיחה במיוחד כאשר מדובר ברגשות עזים.
מונח זה מופיע לעיתים קרובות בפסיכולוגיה, בכתיבה פופולרית ובעיתונאות. ניתן להחילו על מערכות יחסים עם אובייקטים דוממים, או אפילו עם מושגים, כמו גם על מערכות יחסים רומנטיות או כאלה שבין אחים והורים/ילדים.
שורשים פסיכולוגיים
יחסי אהבה-שנאה נקשרו לקיומה של דו-ערכיות (אמביוולנטיות) רגשית בשנות הילדות המוקדמות, לתגובות סותרות המוּנעות ממצבי אגו מנוגדים הקיימים באותו אדם עצמו ; או לדו-הקיום הבלתי נמנע של עימותים אנוכיים עם מושא האהבה. אנשים המזוהים כמתמודדים עם הפרעת אישיות נרקיסיסטית, או עם הפרעת אישיות גבולית, נוטים לנקוט בתגובות אגרסיביות כלפי מושא אהבתם, בפרט כאשר קיימות סוגיות של זהות אישית : במקרים קיצוניים, ייתכן שהשנאה לעצם קיומו של האחר תהיה הרגש היחיד שיוותר, עד שיסתנן דרכה רגש האהבה.
מחקר שפורסם באוניברסיטת ייל מצביע על כך שיחסי אהבה-שנאה נובעים כתוצאה מהערכה עצמית נמוכה.
משפחה והתפתחות
יחסי אהבה-שנאה מתפתחים גם במערך המשפחתי, בעיקר בין מבוגרים לבין אחד מהוריהם או שניהם. יחסי אהבה-שנאה ולפרקים ניכור מלא בין מבוגרים לבין אחד מהוריהם או שניהם, מעידים לעיתים קרובות על קשר לקוי עם אחד מההורים בגיל הינקות, תסמיני דיכאון של ההורים, פתולוגיה גבולית או נרקיסיסטית אצל הילד הבוגר, או ניכור הורי בילדות. הורים הגורמים לילדיהם להתנכר להורה האחר סובלים לעיתים קרובות מהפרעת אישיות גבולית או מהפרעת אישיות נרקיסיסטית. ילדים שעליהם מופעלות טכניקות של ניכור הורי מצד הורה עם הפרעת אישיות גבולית מדווחים על שכיחות רבה יותר של הערכה עצמית נמוכה, רמת עצמאות נמוכה, היקשרות לא בטוחה, ונטייה לדיכאון בבגרות. אחת ממשימות ההתפתחות של בני האדם היא לאזן את הדחפים הרגשיים הראשוניים של אהבה ושנאה על מנת שיוכלו להתמודד עם רגשי אמביוולנטיות כלפי מושא אהבתם. כישלון בהשגת יעד התפתחותי זה עשוי להוביל לפסיכופתולוגיה קשה. אנשים המתמודדים עם הפרעת אישיות גבולית והפרעת אישיות נרקיסיסטית נכשלים לעיתים בהשגת היעד ההתפתחותי של האמביוולנטיות. הם אינם מסוגלים לכעוס בו-זמנית על מושא אהבתם בלי להרוס את האהבה. ילדים אינם מסוגלים לשאת את האמביוולנטיות. לכן, מלמדים אותם לבחור. על אף שהם חשים אהבה להורה המנוכר, הם מרפים לחלוטין מהאובייקט האהוב. מצב זה תורם להתפתחות מנגנון ההגנה (אצל הילדים) הנקרא "פיצול".
הפיצול, תכונה נפוצה של אנשים המתמודדים עם הפרעת אישיות גבולית או נרקיסיסטית, מתואר על ידי האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה כ"תבנית של מערכות יחסים בלתי-יציבות ואינטנסיביות המאופיינות ברגשות קיצוניים ומתחלפים של אידיאליזציה (האדרה) ופיחות ערך עצמי".
יחסי אהבה-שנאה עשויים להתפתח כאשר אנשים מאבדים לחלוטין את תחושת האינטימיות במערכת יחסים אוהבת, אך עדיין משמרים תחושת תשוקה, או מחויבות לפני ההתדרדרות ליחסי אהבה-שנאה המובילים לגירושין.
תרבות
באנימה ומאנגה, מערכת יחסים שכזו בין דמויות מתוארת על ידי המונח "צוּנדֶרֶה" (ツンデレ). המילה מורכבת משתי מילים – צוּן-צוּן (ツンツン; מרוחק, רגזן, קר) ודֶרֶה- דֶרֶה (デレデレ, מאוהב). ה"צונדרה" עוברים תכופות מהטחת עלבונות במושא אהבתם להיותם מאוהבים בהם או אדיבים כלפיהם. בדרך כלל, מזלזלים ה"צונדרה" במושא אהבתם בתחילת היחסים אך נעשים אדיבים אליהם בחלוף הזמן.
לעיתים קרובות נעשה שימוש בקונספט של יחסי אהבה-שנאה ברומנים רומנטיים של בני העשרה, כאשר שתי דמויות ייראו כ"שונאות" האחת את השנייה, אך יגלו מעין חיבה או משיכה זו לזו בשלבים מסוימים של העלילה.
זלמגייש
זלמגייש (בהונגרית: Zalameggyes) הוא כפר זעיר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בזלמגייש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 66 ובשנת 2020 רק 46 תושבים.
במפקדי האוכלוסין לא נרשמו תושבים יהודים בכפר, עם זאת קיים תיעוד של יהודים ילידי הכפר שנרצחו בשואה.
אגם ג'ינג'י
אגם ג'ינג'י (בסינית: 金鸡湖; בסינית מסורתית: 金雞湖; בפין-יין: Jīnjī Hú; תרגום: אגם תרנגול הזהב) הוא אגם מים מתוקים אשר ממוקם בפארק התעשייתי של סוג'ואו. שטחו של האגם הוא 7.18 קמ"ר ועומקו הממוצע נע בין 2.5 ל 3 מטר. ישנם שני איים מלאכותיים אשר נמצאים במרכז האגם.
האגם, הוא אחד מהאגמים הגדולים ביותר בסין, שנמצאים בתור ערים.
בחופיו הצפוניים והמערביים של האגם, ישנם שירותי קניות ובידור, ובחופים המזרחיים והדרומיים ישנם שדות ומטעים.
שער המזרח
שער המזרח הוא גורד שחקים בגובה 301.8 מטרים, הממוקם בצד המערבי של אגם ג'ינג'י. לגורד שחקים זה מבנה ייחודי, המורכב משני בניינים זהים, מתחברים בקומות העליונות ומקנים למבנה כולו מראה של שער.
מרכז התרבות והאמנות של סוג'ואו
המרכז מכיל קולנוע, בלט, מוזיאון אומנות, מרכז ללימוד אומנות, מרכז התרבות של הפארק ומרכז מסחרי.