cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי
תרומת המתנדבים להקמת ציי ישראל
יהושע להב (שניידמסר), בוגר בית הספר הימי בחיפה מחזור א' (1942), עבר באפריל 1948 מחטיבת כרמלי לחיל הים. הוא היה קצין מכונות ימי בהכשרתו, ואחרי שיפוץ כלי השייט הראשונים חזר להפליג. בינואר 1949 היה בצוות שהביא את ק-28, הפריגטה הראשונה של חיל הים. להב היה בין מקימי מחלקת ההנדסה של החייל תחת פיקודו של ג'ו נוביק. לאחר לימודי הנדסה ימית בישראל ומחוצה לה ורכישת ניסיון נוסף במספנה קיבל את הפיקוד על מספנת חיל הים בשנת 1961. עבודת שיפוץ צוללת הייתה האתגר הגדול של תקופה זו במספנה ולאחר מכן נשלח לאנגליה כראש משלחת רכש צוללות שם שהה בין השנים 1964 ו-1968. להב מונה לרמחצ"ד באפריל 1968 כאחראי על הלוגיסטיקה של החיל. תקופה בה עמדו בפני חיל הים אתגרים חדשים, בין היתר משום התארכות הגבולות הימיים של המדינה לאחר מלחמת ששת הימים. המחצ"ד היה אחראי להכנת הסטילים שהגיעו "עירומים" משרבור, כולל הרכבת מערכות הנשק. קליטת הסטילים והדבורים חייבה שינוי תפיסה בלוחמה הימית ומחצ"ד נדרש להיערך לקליטת הכלים החדשים. בשנת 1971 סיים להב את שירותו בחיל הים בדרגת אל"ם, הדרגה הגבוהה ביותר אליה הגיע יוצא הצי הבריטי בחיל הים.
סא"ל שטוייר (שרטון) שירת בצי המלכותי בדרגת לוטננט מהנדס חשמל, היה מהנדס ראשי של חיל הים לימים נתמנה לנספח הימי של צה"ל בלונדון.
זאב ורדי הקים את בית הספר לימאות בבה"ד חיל הים בחיפה. קיבל את המשימה להקים משטרה צבאית ימית ביפו, בעזרת דב הקר, כאשר הדפוסים הועתקו מהאנגלים. ורדי מונה למפקד מחנה הנמל בכפוף למפקד הנמל. לאחר איחוד היחידות, מונה למפקד המחנה ומפקד המשטרה הצבאית הימית בחיפה. מינויו הבא היה בשייטת הקטנה, כסגן מפקד על פ-53. עבר להדרכה בבה"ד, הקים את בית הספר לימאות בבה"ד והיה מפקד בית הספר לתותחנות וימאות ואף היה קצין התותחנות הראשי של שייטת המשחתות, העביר את הקורס הראשון של סמלי סיפון, פיקד על הנוגה והיה הרל"ש של שלמה אראל, מפקד חיל הים. עם שיחרורו עבר לחברת צים ושם היה ראש מחלקת הדרכה וקדטים.
שלמה יעקבסון היה מפקד בסיס הקליטה הרשמי של חיל הים שהוקם בבסיס המכ"ם הבריטי לשעבר בסידנא עלי. לבסיס הגיעו חיילים אשר אותרו על ידי נציגי חיל הים בבסיסי הקלט של אכ"א, בהם משוחררי הצי הבריטי, בוגרי אגודות ימיות ובעלי ניסיון ימי קודם. דגש ניתן לקליטת אנשים בעלי ידע טכני, אשר הופנו לבתי המלאכה בחיפה והיוו את השלד של מספנת חיל הים ומאוחר יותר של מספנות ישראל. יעקבסון שירת בצי הבריטי בדרגת רס"ר, ולכן העדיף בוגרי הצי הבריטי. לאחר תקופה קצרה הוענקה לו דרגת קצונה והוא מונה כמפקד בסיס יפו ולימים ראש מחלקת השלישות של החיל וכותב נוהג חיל הים.
המתנדבים סא"ל אדם ענב ווינטראוב וסא"ל זאב בר-זאב פרקש שירתו כאנשי מכונה בחיל הים. אדם ענב שירת כראש ענף חשמל והיה בצוות שהביא את המשחתת אילת לישראל. זאב בר-זאב היה קצין מכונה במשלחת הראשונה לשרבור בפרויקט שלכת.
אדמונד וילהלם ברילנט, שירת בבסיס Massawa בצי הבריטי. היה בפלוגת הנמל ועסק בהכשרת אוניות מעפילים להפכן כאוניות חיל הים הישראלי. מניסיונו בצי הבריטי, הקים 'מדור בקרת נזקים' והנהיג את 'אימון הצפה'. ברילנט הקים את ה'ילת"מ'. היה 'הקצין הבודק' עם תפישת המשחתת המצרית איברהים אל אוול במבצע סיני וניתח בדו"ח שלו את הקרב הימי והתקיפה האווירית. במהלך תפקידיו במספנות חיל הים וכקצין מטה בענף הנדסה ואדריכלות ימית, שיפר את לוחות המטה להסבת סירות דיג לאוניות משמר שנקראו יחידת סד"ג ושינה מהותית תהליכים אופרטיביים במהלך ההסבה, ממספר ימים למספר שעות. ברילנט הושאל לצים לפרויקטים של בניית אוניות בצרפת. לאחר שחרורו, עבד כארכיטקט ימי בצים. בצרפת, היה מפקח טכני של בניית האוניה שלום במספנות "לשנטייה דה לה אטלנטיק" וכן ה"קשת" וה"נגה" במספנות "טולון". בשנת 1969 תכנן את תדלוק ספינות הטילים מבצע נועה במצר גיברלטר על ידי א.מ-לאה..
מלבד תרומתם העיקרית של המתנדבים להקמת הצי הישראלי ובו חיל ים ותרומתם לצי הסוחר, היו משוחררים שאף קידמו את התעשייה בארץ ואת התיירות. בהם ששירתו בבסיס מאסאווה כמו מייסד מפעל המתכת תורן בחיפה ומשה קיל ממקימי הפארק הלאומי ברמת-גן.
בין המתנדבים היו סמי עופר, לימים קצין בחיל הים הישראלי בדרגת סא"ל ולאחר מכן לאיל ספנות ובעליה של חברת צים. עוד מתנדב שהתפרסם היה דן בן אמוץ, אולם הוא סולק מהצי כבר בשלב הטירונות בשל בעיות משמעת.
ארגון יוצאי הצי הבריטי
ארגון יוצאי הצי הבריטי היה חלק מאיגוד חיילים המשוחררים בישראל (אחי"ם) ונקרא מועצת יוצאי הצי הבריטי המלכותי וחיל הים/צוות. בראש האיגוד עמדו: זאב הים, אביגדור אלון, מוריס אריה, אריה קוטיק, שלמה יעקבסון וג'ו נוביק. ארגון זה שמר על קשר ומפגשים בין המתנדבים. המפגש הראשון התרחש בשנת 1968 במלאת 25 שנים לגיוס. המפגש השני התרחש במלאת יובל לגיוס והתרחש בשנת 1993. הכינוס האחרון נערך בבית השגריר הבריטי בספטמבר 2007. הכינוס היה ביוזמת צבי אבידרור ששירת בצי הבריטי.
נספח הצי ואנשי הצי המלכותי הבריטי, עמדו בקשר עם מתנדבי הצי הארצישראלים וב-7 במרץ 1992 הוזמנו לבקר במשחתת הטילים HMS SHEFFILD בעת שביקרה בנמל חיפה. הם כובדו בשריקת המשרוקית המסורתית כאשר קצינים עולים לסיפון. איגוד החיילים המשוחררים פורק והארכיון שלו ושל משוחררי הצי הבריטי הועבר למוזיאון ההתנדבות במושב אביחיל. כיום החל פרויקט תיעוד המתנדבים לצי באתר עמותת חיל הים תחת הכותרת שותפים לדרך, כמו כן מתועדת עשייתם ותרומתם של המתנדבים לצי וכן הופקו להם דפי לוחם במוזיאון הלוחם היהודי בלטרון.
לקריאה נוספת
Rear Admiral Edward Ellsberg, Under The Red Sea Sun, New York: Dodd, Mead, and Company, 1946
רובין הוד (סרט, 2010)
רובין הוד (באנגלית: Robin Hood) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה, אשר בוים על ידי רידלי סקוט והופק על ידי סרטי יוניברסל, ומככבים בו ראסל קרואו, קייט בלאנשט וויליאם הרט. הסרט יצא לאקרנים ב-14 במאי 2010.
מפיקי הסרט כיוונו למקד את עלילתו דווקא בנבל - השריף מנוטינגהאם, אך לבקשת סקוט הסרט מתמקד בסיפור שונה ומתאר את רובין הוד כעורק מהצבא בסוף מסע הצלב השלישי, המחפש דרך לשוב לאנגליה. שרשרת מאורעות גרמה לו לשאת שם של אציל אנגלי.
עלילה
בניגוד לרוב הסרטים, הסדרות והספרים על רובין הוד, אשר מספרים את סיפורו של רובין הוד כלוחם הצדק ביערות, יוצרי סרט זה בחרו דווקא להתמקד באופן שבו הפך רובין לפורע חוק ונאלץ לחיות ביערות.
בתחילת הסרט מתואר רובין לונגסטרייד (המגולם על ידי ראסל קרואו, ובהמשך הסרט יהפוך לרובין הוד) כאחד מפשוטי העם המשרת כצלף בפלוגת קשתים. בחזרת הצבא האנגלי ממסע הצלב השלישי המלך ריצ'רד נהרג על ידי קשת צרפתי וכיתת אבירים לוקחת על עצמה להחזיר את הכתר ללונדון. רובין ושלושת חבריו שחוששים מהתפוררות הצבא בורחים משדה הקרב ומגלים שהאבירים נקלעו למארב צרפתי. הם הורגים את הצרפתים, אבל מנהיגם גודפרי האנגלי וסגנו מצליחים לברוח. רובין נאלץ להתחזות לרוברט לוקסלי, מפקד כיתת האבירים, כדי שארבעתם יקבלו ספינה אל מעבר לתעלת למאנש. גודפרי נוכח כשרובין מציג את עצמו בפני המלכה האם כרוברט ומגיש את הכתר. אחיו הצעיר של ריצ'רד, ג'ון, ממונה למלך והוא ממנה בהמשך את גודפרי לשר הצבא במקום מרשל השקול.
רובין מסכים להמשיך להתחזות ללוקסלי בשביל עזרה לאלמנת האציל, ליידי מריון (המגולמת על ידי קייט בלאנשט) אשר מצויה במשבר כלכלי קשה, בו עלולה היא לאבד את כל רכוש בעלה אם יתגלה כי הוא מת בקרב.
רובין מצליח לשתף פעולה עם יד ימינו של המלך ריצ'רד, שר הצבא המפוטר ויליאם מרשל, על מנת לחשוף את בגידתו של גודפרי, לאחד את הממלכה ולסכל את ניסיון הפלישה הצרפתי. איחוד הממלכה נעשה בתמורה להבטחתו של המלך ג'ון לקבל מגילת זכויות אשר תסדיר את חובות המלך כלפי נתיניו- המגנה כרטה. לאחר סיכול הפלישה הצרפתית חוזר בו המלך ג'ון מהבטחתו, מכריז על רובין כפורע חוק, ובכך למעשה מתחילה אגדת רובין הוד המוכרת.
עלילת הסרט מתבססת בצורה רופפת על אירועים היסטוריים אותנטיים. הדמויות הקשורות ישירות לכס המלכות הן דמויות היסטוריות כמו המלך ריצ'רד לב הארי, המלך "ג'ון ללא ארץ", המלך פיליפ מלך צרפת ואלינור, דוכסית אקוויטניה.
גלודני
גלודני (ברומנית: Glodeni; ברוסית: Глодяны) היא עיר בצפון־מערב מולדובה, בירת נפת גלודני.
היסטוריה
ישנם תיעודים המראים כי העיר נוסדה בשנת 1673. תיעודים נוספים מסבירים כי במאה ה־18 שרר בעיר מצב כלכלי קשה עקב הקרקע שאינה התאימה לחקלאות. העיר סבלה ממצב קשה עד למאה ה־19.
בשנת 1973, לרגל ציון 300 שנה לייסוד העיר, הושק סמל העיר.
בשנת 1985 כרתה העיר ברית ערים תאומות עם העיר שרהורוד באוקראינה. 5 שנים אחר כך נכרתה ברית ערים תאומות עם העיר בוטושאן ברומניה.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת בצפון־מערב מולדובה, כ־16 קילומטרים מהגבול עם רומניה (על הנהר פרוט), כ־28 קילומטרים מערבית לעיר בלץ וכ־125 קילומטרים מצפון־מערבית לקישינב, בירת המדינה. גובה העיר הוא כ־155 מטרים מעל פני הים.
דמוגרפיה
עד תחילת המאה ה־20, אוכלוסיית העיר נעה בסביבות ה־400 תושבים, אך עד שנת 1940 כבר התגוררו בה קרוב ל־4,000 תושב. אוכלוסיית העיר הגיעה לשיא של 13,180 תושבים בשנת 1989 אך מאז היא נמצאת במגמת ירידה, ונכון לשנת 2014 חיים בה 8,676 תושבים.
Explosions in the Sky
אקספלוז'נס אין דה סקיי (אנגלית: Explosions in the Sky; מילולית: "התפוצציות בשמיים") היא להקת רוק אינסטרומנטלי אמריקאית מאוסטין, טקסס.
היסטוריה
הלהקה נוסדה בטקסס בשנת 1999 תחת השם ברייקר מוראנט (Breaker Morant), שהיה משורר, רכב ופושע מלחמה. שמם המחודש הגיע מהערה שהרסקי, המתופף, העיר על הזיקוקים שנראו בליל הקלטת שירם הראשון - "ריממבר מי אס א טיים אוף דאיי" (Remember Me as a Time of Day). שיר זה נכלל באלבום הבכורה שלהם "האו סטריינג, אינוסנס" (How Strange, Innocence) בשנת 2000.
בשנת 2004 הלהקה הלחינה את פסקול הסדרה "אורות ליל שישי" ששודרה מספר שנים לאחר מכן בחברת הלוויין הישראלית יס.
ערן אלינב
ד"ר ערן אלינב (נולד ב-22 ביוני 1969 בירושלים) הוא רופא ואימונולוג ישראלי וחוקר מיקרוביום במכון ויצמן למדע ובמכון הלאומי הגרמני לחקר הסרטן, ה-.
אלינב הוא חוקר בינלאומי במכון הרפואי הווארד יוז ובקרן ביל ומלינדה גייטס ומרצה בכיר במכון הקנדי למחקר מתקדם.
מחקרו של פרופ' אלינב מתמקד ביחסי הגומלין המתרחשים בין החיידקים המאכלסים את המעיים ואיברים אחרים (המכונים בכללותם המיקרוביום) והגוף האנושי.
אקדמיה
אלינב השלים את לימודי הרפואה ב בשנת 1999, ולאחר מכן, השלים התמחות ברפואה פנימית במרכז רפואי הדסה בשנים 2000–2004.
בשנים 2005–2009, הוא שימש כרופא וחוקר בכיר במכון לגסטרואנטרולוגיה ומחלות כבד ב.
בשנים 2009–2012 ערך אלינב מחקר פוסט דוקטורט באוניברסיטת ייל, בהנחיית ריצ'רד אנתוני פלאוול, ובו גילה קומפלקס חלבונים חיסוני (אינפלמזום) חדש הבנוי סביב החלבון NLRP6, המבוטא בתאי אפיתל במעי, ומשמש כרגש של שינויים בהרכב ובתפקוד של חיידקי המעי ובכך מווסת את יחסי הגומלין בין הגוף המארח וחיידקי המעי. שינויים בתפקוד רגש זה תורמים להתפתחות למחלות מעי דלקתיות (IBD), זיהומים חיידקיים ונגיפיים, השמנת יתר וסיבוכיה (המכונה באופן כולל תסמונת מטבולית), ואפילו לסרטן.
בשנת 2012 גויס אלינב למכון ויצמן למדע כחוקר בכיר, ובשנת 2016 הוסמך כפרופסור. מאז 2015 הוא עומד בראש המרכז לחקר המיקרוביום, ובשנת 2019, במקביל לפעילותו במכון וויצמן, הוא הקים ועומד בראש מערך המיקרוביום וסרטן במכון הלאומי הגרמני לחקר הסרטן, ה- DKFZ.
מחקר
אלינב חוקר את הבסיס המולקולרי של הקשרים בין המאכסן האנושי לחיידקים שבגופו, והשפעתם של תזונה, גורמים סביבתיים , מערכת החיסון והתורשה האנושית על החיידקים והגוף האנושי בבריאות ומחלה. מחקרו ממוקד בהבנה מנגנונית של השפעת החיידקים על מחלות מטבוליות, כמו השמנה וסוכרת, מחלות דלקתיות כמו מחלת קרוהן , מחלות ממאירות , מחלות כבד ומחלות מוח ניווניות. המאמרים המדעיים המצוטטים ביותר שלו, מצוטטים יותר מ-1,500 פעמים, והוא נכלל בין 1% מהמדענים המצוטטים בעולם.
תזונה מותאמת אישית
אלינב גילה כי אנשים הצורכים מאכלים ותוספים זהים, כמו ממתיקים מלאכותיים, תוצרי מזון , כולל לחם , גורמים לתגובה של עליית רמות סוכר בדם שהיא ייחודית, מותאמת אישית, ומשתנה בין אדם לאדם. גישת התזונה המותאמת אישית מסבירה לפיכך את היעדרה של תגובה אחידה להתערבויות תזונתיות, ומאפשרת התערבויות ממוקדות ומותאמות לכל מטופל, באנשים שונים. המלצות תזונה מותאמות אישית, המבוססות על נתונים תזונתיים, רפואיים ומבוססי מיקרוביום, שיפרו את השליטה בקדם-סוכרת. באופן דומה הוא הראה כי צריכת פרוביוטיקה מובילה לתגובה גופנית משתנה מאדם לאדם בהתאם למאפייניו הגופניים הייחודיים. את הממצאים האלו הוא פרסם ביחד עם עמיתו, פרופסור ערן סגל בספרם "תזונה מותאמת אישית" שיצא לאור בשנת 2019.
תזמון תזונתי והמיקרוביום
אלינב גילה כי המיקרוביום במעיים משנה את הרכבו ופעילותו בשעות קבועות לאורך היממה בתאום עם מחזורי הערות והשינה במהלך 24 שעות. פעילות חיידקית מחזורית זו מוכתבת בעיקר על ידי תגובה משתנה של החיידקים לתזמון צריכת המזון של המאכסן. ומתואמת היטב עם הפעילות המשתנה של מערכת העיכול ומערכות גוף אחרות בזמני יום שונים, שיבוש הפעילות היומית, על ידי יעפת או עבודה במשמרת, עלול להוביל לשינויים בהתנהגות המיקרוביום, התורמים להתפתחות מחלות מטבוליות כמו השמנה וסוכרת, מחלות חיסוניות כמו מחלת קרוהן ומחלות כבד.
פרסים והוקרה
אלינב זכה בפרס רפפורט למחקר ביו-רפואי בשנת 2015, פרס לוינסון למחקר מדעי יסוד בשנת 2016 ופרס לנדאו לאימונולוגיה בשנת 2018. בשנת 2020 מחקרו הוכרז כאחד מעשרת המחקרים פורצי הדרך במדעי הביולוגיה בעולם.
KDE Plasma 5
KDE Plasma 5 היא הגרסה החמישית והנוכחית של סביבת שולחן עבודה שנוצרה על ידי KDE בעיקר עבור מערכות לינוקס. היא הממשיכה של KDE Plasma 4 ויצאה לאור לראשונה בתאריך 15 ביולי 2014. הגרסה החדשה כוללת ערכת נושא חדשה המוגדרת כברירת מחדל, שנקראת "Breeze", כמו גם הגדלת התמיכה במכשירים שונים. הממשק הגרפי נכתב מחדש במלואו בשפת QML, המשתמשת ב־OpenGL להאצת חומרה, שהביאה לביצועים טובים יותר ולצריכת חשמל מופחתת.
ארכיטקטורה
KDE Plasma 5 נבנתה באמצעות Qt 5 ו־KDE Framework 5, בעיקר עם ספריות plasma-framework.
שינוי זה שיפר את התמיכה בתצוגות רזולוציה גבוהה HiDPI והביא מעטפת גמישה שיכולה להתאים את עצמה לגודל המכשיר בה היא רצה. גרסה 5.0 כוללת גם ערכת נושא חדשה הנקראת Breeze. כמו כן ישנם שינויים בבסיס הכוללים מעבר לספריה גרפית חדשה מבוססת גרפיקה וקטורית מואצת בחומרה OpenGL ES. פלזמה 5 גם השלימה את המעבר של פלזמה 4 ל־QtQuick. הספרייה QtQuick 2 של Qt 5 משתמש בספריית OpenGL ES המאפשרת שימוש בהאצת חומרה כדי לצייר ולהציג גרפיקה על המסך, המאפשרת העברה של משימות עיבוד גרפיקה כבדות לחישוב באמצעות המעבד הגרפי, מה שמותיר יותר משאבים למעבד הראשי של המערכת, ומאפשר עבודה מהירה יותר ושימוש מופחת באנרגיה.
פיתוח
מאז הפיצול של מכלול תוכנות KDE ל־KDE Plasma, KDE Frameworks ו־KDE Applications, כל תת־פרויקט מתפתח בקצב שלו. ל־KDE Plasma 5 יש את לוח הזמנים שלה להוצאה לאור של גרסאות, עם הוצאה לאור של גרסה עם תכונות חדשות כל שלושה־ארבעה חודשים, והוצאות לאור של תיקוני באגים בחודשים שבין לבין.
Plasma Mobile
Plasma Mobile היא גרסה של פלזמה עבור טלפונים חכמים.
גרסה זו הוכרזה בתאריך 25 ביולי 2015 בכנס Akademy (הכנס השנתי של ארגון KDE) מלווה בגרסה עובדת למכשיר נקסוס 5.
ההכרזה הרשמית על גרסה זו הייתה בתאריך 25 יולי 2015 בכנס Akademy (הכנס השנתי של ארגון KDE) ומלווה אב טיפוס עובד על מכשיר נקסוס 5. Plasma Mobile רצה על Wayland ותואמת ליישומי Ubuntu Touch ומתוכננת גם תאימות ליישומי אנדרואיד באמצעות פרויקט Shashlik של KDE.
ישנם גרסאות הזמינות למכשירי נקסוס 5 ונקסוס 5X, כמו גם מכשירים הנתמכים על postmarketOS.
היסטוריה
התצוגה המקדימה הראשונה של Plasma 5 (באותו זמן נקרא Plasma 2) יצאה לאור ב־13 בדצמבר 2013. ב־15 ביולי 2014 הגרסה היציבה הראשונה, Plasma 5.0, יצאה לאור. באביב 2015, Plasma 5 החליפה את Plasma 4 בהפצות פופולריות רבות, כגון פדורה 22, קובונטו 15.04, Mageia 7.1, openSUSE Tumbleweed ועוד.
בגרסה 5.6 תוקנה התמיכה מימין לשמאל באופן נרחב ונוספו תרגומים חסרים רבים.
טרגובישטה (מחוז)
מחוז (אובלסט) טרגובישטה (בבולגרית: Област Търговище) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בצפון-מזרח בולגריה. שטחו מהווה כ-2 אחוזים משטח המדינה ועיר בירתו היא טרגובישטה. במחוז 5 רשויות מקומיות ו-188 יישובים שונים.
היסטוריה
ראשית התיישבות אנושית במחוז מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת של שבטים תראקים לתקופת הברונזה המאוחרת. ברחבי המחוז פזורים שרידי יישובים מהמאה ה-4 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית ובהם נתגלו חרסים, מטבעות וכלי עבודה עתיקים. ב-681 כבש החאן אספרוך את האזור והוא נכלל בשטחי האימפריה הבולגרית הראשונה. בהמשך הוקמו במחוז מצודות אשר שרידיהן מצויים ליד היישובים טרגובישטה, אומורטאג, אופאקה וראזדלצי. בראשית המאה ה-13 היה האזור בחזקת האימפריה הבולגרית השנייה ובמחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש על ידי האימפריה העות'מאנית. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשו שטחי המחוז בידי צבא האימפריה הרוסית והפכו חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. שטחי המחוז גבלו עם שטחי המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית.
דמוגרפיה
אוכלוסיית המחוז נמצאת במגמת קיטון בשל שיעור תמותה הגדול משיעור הילודה. בעשור הראשון של המאה ה-21 נרשם קיטון שנתי ממוצע של 5% באוכלוסיית המחוז. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה כי 51.4% הם בולגרים, 40.9% ממוצא טורקי ו-7.2% הם צוענים. 57.3% מהאוכלוסייה מחזיקים בדת הנוצרית אורתודוקסית ו-42.7% הם מוסלמים סונים. 55.67% מהאוכלוסייה דוברים בולגרית כשפת אם, 36.86% טורקית ו-7.2% דוברים רומאני. אוכלוסיית מחוז טרגובישטה מהווה 1.8% מאוכלוסיית בולגריה. במחוז 3 בתי חולים המעניקים 49.1 מיטות ו-26.4 רופאים לכל 10,000 חולים.
כלכלה
התוצר המקומי הגולמי במחוז נמוך מהממוצע הבולגרי, אך נמצא במגמת עלייה משמעותית. בין 2000 ל-2002 עלה תמ"ג המחוז ב-19.8%. 51.6% מהתמ"ג מגיעים ממגזר השירותים, 29.2% מחקלאות ו-19.2% מתעשייה. המחוז נודע בענבי המוסקט הגדלים בו ומשמשים לתעשיית היין. בין 1999 ל-2003 עלתה הצריכה הפרטית לנפש ב-45.3%. במחוז רשת כבישים מהירים המקשרים את יישוביו המרכזיים לערים וארנה, רוסה וראזגרד. כמו כן תוואי מסילת הרכבת בקו סופיה-גורנה אוריאחוביצה-וארנה חולף דרך המחוז. 13 ק"מ מהעיר טרגובישטה ממוקם נמל תעופה המיועד לתעבורת נוסעים וסחורות פנים בולגרית בהיקף קטן עד בינוני. בעשור השני של המאה ה-21 מתוכנן להרחיבו.
Elasto Mania
Elasto Mania (או בקיצור Elma) הוא משחק מחשב שיצא לאור בשנת 2000. זהו משחק פעולה דו-ממדי המדמה רכיבה על אופנוע במסכים שונים. המשחק מבוסס על מודל פיזיקלי אמיתי, על אף שכמה ממאפייניו אינם מציאותיים. המטרה היא לסיים את כל השלבים במשחק. בכל שלב, על השחקן לסקור את המסך לאורכו ולרוחבו תוך כדי איסוף כל התפוחים המפוזרים בו, ולבסוף להגיע אל הפרח.
אף שאינו בעל גרפיקה עשירה, המשחק זכה לפופולריות ולקהילת שחקנים גדולה בשל המשחקיות היצירתית והאופי הקליל שלו.
מאפייני המשחק
העיקרון הבסיסי הוא שכשהאופנוען נוגע עם הראש בקירות או במכשולים הוא נפסל, לכן חשוב לשמור על איזון האופנוען. האיזון מתבצע ב"הקפצת" האופנוע לאחד מהצדדים לפי הצורך. במשחק נתקלים בשטחים מישוריים, מחוספסים, עליות ומורדות, והם יכולים להקשות על האיזון של האופנוען. החפצים השונים במשחק הם: המאפיין העיקרי המבדיל את המשחק מאחרים הוא האלסטיות של האופנוע. היא מאפשרת לבצע תרגילים כמו קפיצה לחלקים גבוהים במסך, ודחיקת האופנוע דרך מקומות צרים. מאפיין נוסף המיוחד בו הוא גוף האופנוען שיכול לעבור דרך קירות. זה מוסיף למשחק מגוון מצבים מעניינים. המשחק משוחק בשחקן אחד או שניים.
גרסאות המשחק
Elasto Mania נוצר על ידי בָלזס רוזסה (Balázs Rózsa), כהמשך למשחק Action SuperCross (1997). ישנן ארבע גרסאות רשמיות למשחק - 0.1, 1.1, 1.11 ו-1.11a, וגם שלוש גרסאות לא רשמיות - 1.11h, 1.11hb ו-1.2h beta. לגרסת הדמו החינמית יש 18 שלבים, ולמלאה 54. כמו כן ניתן למצוא אלפי שלבים שנעשו על ידי אוהדים, חלקם מצורפים יחד ל"חבילות שלבים" ("Level Packs").
קהילת Elma
קהילת השחקנים מבוססת באינטרנט בעיקר ב-Ircnet ובפורום Motolauta. אתר "The Moposite" הוא אתר המעריצים הגדול ביותר ל-Elma, והוא מכיל פורום בשפה הפינית. ישנו גם מדריך מפורט למשחק ב"אנציקלופדיה של Elasto Mania".
אנטון צ'ופקוב
אנטון מיכאילוביץ' צ'ופקוב (ברוסית: Антон Михайлович Чупков; נולד ב-22 בפברואר 1997) הוא שחיין רוסי, הוא בעל מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), פעמיים ברציפות אלוף העולם (בודפשט 2017 וקוואנגג'ו 2019), פעמיים ברציפות אלוף אירופה (גלאזגו 2018 ובודפשט 2021) ושיאן עולם בעבר (2019–2022) במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה
צ'ופקוב נולד וגדל במוסקבה. הוא החל לשחות על מנת לחזק את בריאותו.
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2018 זכה צ'ופקוב בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה של-200 מטר חזה בשיא אליפות חדש ובשאי אירופה חדש של 2:06.96 דקות, לפני יאסוהירו קוסקי (2:07.29 דקות) ואיפיי ווטנאבה (2:07.47 דקות), שניהם מיפן. כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אליפות ושיא אירופה חדש של 2:07.14 דקות ועלה ראשון לגמר. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
אלוף ושיאן אירופה
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, בריטניה באוגוסט 2018 זכה צ'ופקוב ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אירופה חדש של 2:06.80 דקות, 13 מאיות השנייה איטי משיאו העולמי של איפיי ווטנאבה מיפן, לפני ג'יימס וילבי מבריטניה (2:08.39 דקות) ולוקה פיציני מאיטליה (2:08.54 דקות). מדליית כס, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:32.03 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:30.44 דקות ולפני גרמניה (3:33.52 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 59.06 שניות, אחרי אדם פיטי שקבע שיא עולם חדש של 57.10 שניות וג'יימס וילבי (58.64 שניות).
שיאן עולם
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכה צ'ופקוב במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 2:06.12 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של איפיי ווטנאבה (2:06.67 דקות), לפני מתיו וילסון מאוסטרליה (2:06.68 דקות) ואיפיי ווטנאבה (2:06.73 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.19 שניות.
2021
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים צ'ופקוב במקום 16 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.93 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 59.55 שניות.
קרלוס אלברטו פריירה
קרלוס אלברטו פריירה (פורטוגזית: Carlos Alberto Gomes Parreira; נולד ב-27 בפברואר 1943 בריו דה ז'ניירו), מאמן כדורגל ברזילאי.
פריירה הוביל חמש נבחרות שונות למונדיאל: את כווית למונדיאל 1982, איחוד האמירויות הערביות למונדיאל 1990, ברזיל למונדיאל 1994 ו-2006, ערב הסעודית למונדיאל 1998 ודרום אפריקה למונדיאל 2010.
בינואר 2003 מונה לקדנציה שלישית בנבחרת ברזיל במקומו של מריו זגאלו, במטרה להוביל את הנבחרת לגביע עולם שני ברציפות במונדיאל 2006. נבחרתו, אשר הייתה המועדפת לזכייה, הודחה מהטורניר בעקבות הפסד ברבע הגמר ל, אשר המשיכה עד לגמר. מספר ימים לאחר ההדחה, לקח על עצמו פריירה אחריות, ופרש מאימון הנבחרת. בשנת 2007 הפך למאמן הראשי של נבחרת דרום אפריקה, התפטר מתפקידו באפריל 2008 וחזר לקראת מונדיאל 2010 כעבור כשנה וחצי.
ב-2012 מונה למנהלה הטכני של נבחרת ברזיל. בשנת 2014 סיים את תפקידו.
דוכסות בראבנט
דוכסות בראבנט (בהולנדית: Hertogdom Brabant, בצרפתית: Duché de Brabant) הייתה דוכסות שהתקיימה במרכז ארצות השפלה כמדינה עצמאית בין השנים 1183–1477, וכחלק מממלכת הבסבורג עד הרפורמות של יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בשיאה, כללה דוכסות בראבנט פחות או יותר את האזורים הכלולים היום במחוזות בראבנט הפלמית, בראבנט הוולונית, בריסל ואנטוורפן בבלגיה, וכן את מחוז צפון בראבנט שבהולנד.
הערים החשובות ביותר בדוכסות היו בריסל, אנטוורפן, לוון, ברדה, 'ס הרטוחנבוס, ליר, טילברך ואיינדהובן.
מקור השם ב-Bracha (שפירושו אולי "חדש") ו-Bant ("מחוז").
רקע
בתקופה הרומית השתייכו אזורים אלו לפרובינקיות גאליה בלגיקה וגרמניה תחתית, וישבו בהם בני שבטים קלטיים. במהלך נדידת העמים, התיישבו באזורים אלו שבטים גרמאניים אשר שמו קץ לשלטון רומא באזור.
השימוש הראשון בשם בראבנט לציון ישות באזורים אלו מופיע בתקופת השושלת הקרולינגית, כאשר השטח שבין הנהרות דיילה וסכלדה מכונה pagus Bracbatensis. בחלוקתה האחרונה של דוכסות לותרינגיה בשנת 959 הפך אזור בראבנט לפייף של בראבנט, ישות פאודלית בשלטון לאנדגרף (רוזן כפרי). הפייף השתייכה לפרנקיה התיכונה ובכך הייתה חלק מהקיסרות הרומית הקדושה. הפייף הקיסרי ניתן לרוזן הנדריק (או אנרי) השלישי מלוון בשנת 1085 או 1086, אחרי מותו של השליט הקודם, רוזן ההיכל הרמן השני מלותרינגיה.
דוכסות בראבנט
דוכסות בראבנט נוסדה באופן רשמי ב-1183–1184, והתואר העובר בירושה "דוכס בראבנט" נוצר על ידי הקיסר הגרמני פרידריך ברברוסה עבור הנדריק הראשון, דוכס בראבנט, בנו של גודפרי השלישי מלוון, דוכס לורן התחתית. אף על פי שהשטח המקורי היה קטן למדי (בין הנהרות דנדר וסן, ממערב לבריסל), הרי שהשם "בראבנט" שימש לכל השטח שבשליטת הדוכסים מהמאה ה-13 ואילך.
ב-1190, אחרי מותו של גודפרי השלישי, הפך הנדריק גם לדוכס לורן התחתית, תואר שבפועל לא נלוותה לו סמכות על שטח אדמה. על כל פנים, כל יורשיו נקראו "דוכסי בראבנט ולותרינגיה תחתית", עד שמאוחר יותר הוחלף השם בשם "לותייה" (Lothier) או בהולנדית "לוטריק", מונח המתייחס לאזור מצומצם בהרבה.
לאחר קרב וורינגן בשנת 1288 עברה גם דוכסות לימבורג לרשות דוכסי בראבנט. ב-1354 הוענק כתב זכויות לאזרחי בראבנט מדוכס בראבנט, יאן השלישי. ב-1430 עברו דוכסויות בראבנט ולימבורג בירושה לפיליפ הטוב מבורגונדיה (ראו ארצות השפלה הבורגונדיות). ב-1477 הן צורפו לאימפריה ההאבסבורגית כנדוניה שהביאה איתה מארי מבורגונדיה. מכאן ואילך ההיסטוריה של בראבנט שלובה בהיסטוריה של שאר שבעה-עשר המחוזות.
מלחמת שמונים השנים
מלחמת שמונים השנה (1568–1648) הביאה בכנפיה עצמאות לשבעת המחוזות הצפוניים, שהשתחררו כך מעול שלטונו של הענף הספרדי של בית הבסבורג. בעקבות שלום וסטפליה ב-1648 אושרה באופן רשמי שליטתה של הרפובליקה ההולנדית בחלקה הצפוני של בראבנט (שכבר הייתה תחת כיבוש הצבא ההולנדי), והאזור נמסר לרפובליקה תחת השם Staats-Brabant; הקידומת Staats בהקשר זה פירושה כי האזור לא היה מיוצג במועצת המחוזות (Staten-generaal) אלא נשלט ישירות על ידה, ללא ייצוג. סטאטס-בראבנט הפכה בסופו של דבר למחוז צפון-בראבנט בהולנד של ימינו.
לאחר מכן
חלקה הדרומי של הדוכסות נותר חלק מארצות השפלה הדרומיות, ואיתן עבר לשליטת הענף האוסטרי של בית הבסבורג ב-1714. במהלך הכיבוש הצרפתי של ארצות השפלה הדרומיות החל מ-1795 פורקה הדוכסות. הצרפתים חילקו מחדש את הארץ למחוזות, ושטחה של בראבנט חולק לשניים: מחוז Deux-Nèthes (כיום מחוז אנטוורפן בבלגיה) ומחוז Dyle (מאוחר יותר מחוז בראבנט בבלגיה; מחוז זה חולק בעת הפדרליזציה של בלגיה ב-1995 למחוזות בראבנט הפלמית ובראבנט הוולונית, כאשר בריסל נותרה אזור עצמאי ונפרד).
קריסטן שאל
קריסטן ג'וי שאל (באנגלית: Kristen Joy Schaal; נולדה ב-24 בינואר 1978) היא מדבבת, שחקנית, קומיקאית וסופרת אמריקאית. מתחילת הקריירה שלה ב-2001 היא הופיעה בעשרות סדרות, סרטי קולנוע וטלוויזיה, ודיבבה עשרות דמויות מפורסמות. היא ידועה בעיקר בתפקידי הקול שלה בתור לואיז בלצ'ר בתוכנית ההמבורגרים של בוב ובתור מייבל פיינס בגרוויטי פולס.
כשחקנית היא התפרסמה בתפקיד מל בסדרת הטלוויזיה טיסת הקונקורד, בתפקיד קרול פילבסיאן בסדרה האיש האחרון בעולם ובתפקיד "מספר 2" ב"אגודת בנדיקט המסתורית".
היא סיפקה מספר קולות לסדרה בוג'ק הורסמן, בעיקר עבור דמותה של שרה לין, עליה הייתה מועמדת לפרס אמי בפריים טיים עבור הופעת קול מצטיינת של דמות. תפקידים נוספים כוללים את אמנדה סימונס ב-The Hotwives, הייזל ווסרמן בסדרה רוק 30, ויקטוריה בסרט WordGirl, טריקסי בכל סרטי צעצוע של סיפור ואן בסדרה ווילפרד.
היא הופיעה באופן קבוע בדיילי שואו בין 2008 ל-2016. ודיבבה את סרינה במשחק הווידאו EA משנת 2019 Anthem.
ביוגרפיה
שאל נולדה בלונגמונט, קולורדו, ארצות הברית, למשפחה לותרנית ממוצא הולנדי. היא גדלה בחוות הבקר של משפחתה, באזור כפרי ליד בולדר, קולורדו לאב פועל בניין ואם מזכירה. יש לה אח, דייוויד, המבוגר ממנה בשלוש שנים. שאל למדה בתיכון סקייליין, שם סיימה את לימודיה בשנת 1996. בהמשך היא למדה באוניברסיטת קולורדו בבולדר במשך שנה, וסיימה את לימודיה באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
לאחר מכן היא עברה לניו יורק בשנת 2000 כדי להתחיל בקריירה קומית. בשנת 2005, הייתה הפריצה הגדולה שלה כאשר נכללה במאמר במגזין ניו יורק "עשרת האנשים הכי מצחיקים שאי פעם תשמעו".
סטנד אפ
בשנת 2006 שאל הופיעה בפסטיבל הקומדיה של HBO באספן, קולורדו, שם זכתה בפרס "הקומיקאי האלטרנטיבי הטוב ביותר". היא גם זכתה בפרס השנתי השני של אנדי קאופמן (באירוח של פסטיבל הקומדיה בניו יורק), הסטנדאפ הנשי הטוב ביותר בטקס פרסי חיי הלילה בניו יורק 2006, ו"הסטנד אפ הנשי הטוב ביותר" בטקס פרסי ECNY לשנת 2007. כמו כן, בשנת 2006, שאלהופיע בעונה הראשונה של הקומדי סנטרל בתוכנית Live at Gotham. בשנת 2008 בפסטיבל הקומדיה הבינלאומי של מלבורן, היא זכתה בפרס בארי על המופע שלה "קריסטן שאל כמו שכנראה מעולם לא ראיתם" במקביל לנינה קונטי.
היא הנחתה את תוכנית הגיוון השבועית Hot Tub בלוס אנג'לס, שנבחרה ל"מופע הגיוון הטוב ביותר של 2005" על ידי סקר קוראי טיים אאוט בניו יורק. היא גם הופיעה ב-Peoples Improv Theatre בצוות האימפרוב, "Big Black Car". היא הייתה חברה מייסדת של להקת התיאטרון The Striking Viking Story Pirates, המעבדת סיפורים של ילדים למערכונים ושירים.
שאל הופיעה בהופעה חיה בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו 2007 בסקוטלנד, שם היא הייתה אחת משישה שחקנים (שנבחרו מתוך למעלה ממאתיים הפקות אמריקאיות בפרינג') שהתבקשו להופיע ב-"Fringe USA" בחסות הקונסול הכללי של ארצות הברית. עם שובה לפסטיבל הפרינג' של אדינבורו באוגוסט 2008, היא הייתה מועמדת לפרס איף קומדי עבור המופע המשותף שלה ושל קורט בראונהאולר.
בשנת 2008, היא הופיעה בשבוע החדשות הטובות במהלך פסטיבל הקומדיה הבינלאומי של מלבורן.
שאל הופיעה גם ברויאל אלברט הול, לונדון, במסגרת נשפי השוטר החשאי 2008 מופע צדקה עבור אמנסטי אינטרנשיונל, ובפסטיבל המוזיקה של בונארו ב־2009.
בשנת 2010, שאל הופיעה במופע הסטנד אפ בניו יורק של ג'ון אוליבר ובפסטיבל סוליד סאונד במוזיאון מסצ'וסטס לאמנות עכשווית.
ברדיו
ב-10 ביוני 2009, שידרה שאל את תוכנית הרדיו הראשונה שלה, High Five!!, בערוץ 'RawDog' של Sirius XM Radio עם יחד עם שותפה מהעבר קורט בראונהאולר.
ב-2013 הופיעה שוב עם שותפה קורט בראונהאולר בתוכנית הרדיו של רדיולאב.
בקולנוע
בשנת 2001, לשאל היה תפקיד קטן בסרט "קייט ולאופולד".
ב-2007 שיחקה בתפקיד קטן בסרט "נורביט" של בריאן רובינס, בכיכובו של אדי מרפי.
ב-2009 שיחקה בסרט "Get Him to the Greek" של ניקולס סטולר בכיכובו של ג'ונה היל.
ב-2009 גילמה את גרטה בסרט "העוזרת של הערפד".
ב-2015 הופיעה בסרט "A Walk in the Woods" בכיכובם של רוברט רדפורד וניק נולטי. הסרט הוצג בפסטיבל סאנדנס, כמארי אלן, טיילת.
ב-2020 הופיעה בסרט המדע הבדיוני "ביל וטד שורפים ת'זמן" יחד עם הקומיקאי תומאס מידלדיץ', בסרט היא גילמה את בתו של דמותו של ג'ורג' קרלין.
בטלוויזיה
ב-2004 הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "חוק וסדר:מדור מיוחד" בפרק Brotherhood. ב-2005 הופיע בתפקיד אורח בסדרה "כסאות זולים" בתפקיד אמילי.
ב-2006 הופיע בסרט הטלוויזיה - "הרשעה" של דיק וולף, עוד באותה שנה הופיעה בפרק הפיילוט בסדרה האמריקאית "בטי המכוערת", בתפקיד ננסי.
ב-2007 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "חוק וסדר: כוונה פלילית" ובפרק הראשון של הסדרה "מד מן" שם "Smoke Gets in Your Eyes" בתפקיד מזכירה טלפונית במשרד. עוד ב-2007 הופיעה בפרק ה-11 של העונה השלישית בסדרה "איך פגשתי את אמא" בדמותה של לורה ג'ררד.
ב-2009 שאל הופיעה בסדרה הקומית של HBO "טיסת הקונקורד", בתור מל, תפקיד שזיכה אותה במועמדות לפרס של אנטרטיינמנט ויקלי לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית ב-2009. עוד ב-2009 היא הופיעה בפרק ה-13 של העונה הראשונה של הסדרה "משפחה מודרנית".
ב-2014 שאל כיכבה יחד עם קייסי ווילסון, דניאל שניידר, טימברלי היל, אנדריאה סאבאג' ואנג'לה קינסי בעונה הראשונה של הסדרה המקורית של הולו The Hotwives of Orlando.
ב-2015 היא החלה לככב יחד עם ויל פורטה בסדרה "האיש האחרון בעולם". בסדרה היא שיחקה את קרול פילבסיאן, אישה מוזרה מעט ובלתי רגילה, אשר מתעקשת להתחתן עם פיל מילר, הדמות הראשית, במטרה לאכלס מחדש את כדור הארץ. שאל הופיעה בארבע העונות של הסדרה עד 2019.
ב-2021 החלה להופיע בסדרת הטלוויזיה של דיסני+ "אגודת בנדיקט המסתורית" בתפקיד "מספר 2".
ב-2022 החלה להופיעה בתפקיד אורחת כמדריכה בסדרה של רשת FX "מה שקורה בצללים".
כמדבבת
ב-2006 תרמה מספר קולות לסדרה המצוירת "Freak Show" במשך 7 פרקים.
ב-2007 נתנה את קולה לסרט "Aqua Teen Hunger Force".
ב-2009 נתנה את קולה לסרט "Snake 'n' Bacon"
בשנת 2010, היא נתנה את קולה ל-PBS Kids GO! סדרת WordGirl בתור ויקטוריה בסט, ילדת פלא שהוריה לימדו אותה להיות הטובה ביותר בכל מה שהיא עושה.
ב-2010 דיבבה את קולן של מכשפת הדלעת ומכשפת הארמון בסרט השלישי של שרק - "שרק לנצח".
החל מ-2011 ובמשך 13 עונות היא מדבבת את דמותה של הילדה לואיז בלצ'ר בסדרה המצוירת של פוקס "ההמבורגרים של בוב".
ב-2011 שאל השתתפה בפרק "הומר מספריים" בקומדיה המונפשת "משפחת סימפסון", שם גילמה את טפי, מושא האהבה של מילהאוס. בתחילת הפרק שמה נכתב עם שגיאת כתיב בקרדיטים Kristen Schall במקום Kristen Schaal מה שגרם ליוצרי הסדרה להתנצל באופן ייחודי כאשר בפרק לאחר מכן בארט כותב על הלוח "It's Kristen Schaal, not Kristen Schall".
ב-2013 השאילה את קולה לדמות בשם טיפי בשני פרקים של הסדרה המצוירת למבוגרים "ארצ'ר".
ב-2014 היא דיבבה את הדינוזאורית הכחולה טריקסי בסרטי צעצוע של סיפור והייתה הדמות הראשית "בצעצוע של סיפור: הזמן שנשכח".
בין השנים 2012–2016 דיבבה את מייבל פיינס, ילדה בת 12 והדמות הראשית בסדרה המצוירת והמאד מצליחה "גרוויטי פולס" של אלכס הירש.
בשנים 2014–2020 במשך שש עונות דיבבה את קולה של שרה-לין בסדרה המצוירת למבוגרים של נטפליקס "בוג'ק הורסמן". ב-2017 שאל הייתה מועמדת לפרס אמי בקטגוריה "הדיבוב הטוב ביותר" עבור ביצועיה בעונה השלישית של הסדרה.
ב-2021 היא נתנה את קולה לדמותה של סטייסי בסדרה המצוירת "Bless the Harts".
ב-2021 היא דיבבה את בלה הבלוף בעונה השלישית בפרק "The Plantars Check In" בסדרת האנימציה "אמפיביה".
ב-2022 יצא סרט המבוסס על הסדרה "ההמבורגרים של בוב" וגם שם דיבבה שאל את לואיז.
ספר
שאל כתבה ספר הומוריסטי בשם The Sexy Book of Sexy Sex, יחד עם בעלה, ריץ' בלומקוויסט. הספר פורסם ביולי 2010 בהוצאת כרוניקל. במקור היא התכוונה שהם יכתבו את הספר תחת שמות בדויים, "כי אני לא רוצה שאף אחד ידמיין אותי עושה את הדברים האלה", אבל הבינה שיהיה קשה יותר לקדם את הספר מבלי להשתמש בשמות האמיתיים שלהם.
חיים אישיים
שאל נשואה לריץ' בלומקוויסט, אחד מכותבי הדיילי שואו, מאז 2012. ב-11 בפברואר 2018, הודיעה שאל באינסטגרם שהיא ילדה בת בשם רובי.
בשנת 2017, במהלך פעילות צדקה היא חשפה כי היא סבלה מהריון חוץ רחמי תוך כדי הקלטה של פרק של גרוויטי פולס. היא איבדה לפחות שני ליטר דם, ועברה ניתוח חירום לאחר שהובהלה לבית החולים.
Staying Alive
הרכב
השיר מתחיל בפזמון, בו דרייק שר באוטו-טיון ומשלב את פזמון השיר "Stayin' Alive" של בי ג'יז. דרייק מבצע את הבית הראשון, בעוד ליל בייבי מבצע את הבית השני. השיר כולל "היי-האטס חדים" בהפקה, והוא מוגדר כרצועת מיד-טמפו.
וידאו קליפ
וידאו קליפ בבימויו של RT יצא לאור לצד הסינגל. הקליפ צולם באוניברסיטת יורק. הוא מתרחש בבית החולים הבדיוני "Khaled Khaled Hospital" ומככבים בו די ג'יי חאלד כראש הכירורגיה הכללית, ליל בייבי כאחראי כירורגיית לב-חזה, ודרייק כאחראי הנוירוכירורגיה. תוך שהוא לבוש בשפשפים כחולים ומסכת, דרייק מעשן נרגילה ומצטלם עם הצוות, וגם חותם בלי דעת על מסמכים ומנופף לאחיות. בינתיים, ליל בייבי מעשן בלאנט בזמן ביצוע ניתוח, ולאחר מכן לובש מעיל רופא לבן בזמן מסיבה במועדון בבית החולים. מאוחר יותר, נפגשים שלושת האמנים בחניית בית החולים, כשהם מוקפים באמבולנסים.
הסוכנות הלאומית לבטיחות בתעופה
הסוכנות הלאומית לבטיחות בתעופה (באיטלקית: Agenzia Nazionale per la Sicurezza del Volo; בראשי תיבות: ANSV) היא סוכנות חקירות ממשלתית באיטליה שחוקרת תאונות כלי טיס שונים. הסוכנות כפופה לנשיא מועצת השרים של איטליה ומוסרת לו את המלצותיה, מסקנותיה ודו"חות מחקירת תאונות תעופה שונות.
הסוכנות הוקמה ב-25 בפברואר 1999 ונשיא הסוכנות מתמנה לתפקיד על ידי נשיא המדינה. המזכ"ל ממונה על ידי ראש הממשלה בתיאום עם שר התשתיות והתחבורה של איטליה.
בצמוד לסוכנות זו פועלת גם הסוכנות הלאומית לבטיחות הרכבות (Agenzia Nazionale per la Sicurezza delle Ferrovie) האחראית לחקירת תאונות ותקריות על מסילות הברזל האיטלקיות.
יחסי לבנון–צ'ילה
יחסי לבנון–צ'ילה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הרפובליקה של צ'ילה לרפובליקה הלבנונית. שתי המדינות חברות בG77 ובאו"ם.
היסטוריה
בסוף המאה ה-20 הגיעו המהגרים הלבנונים הראשונים לצ'ילה וכונו "טורקים" בשל העובדה שלבנון הייתה אז חלק מהאימפריה העות'מאנית. בתחילה, מרבית מהגרי לבנון לצ'ילה היו נוצרים, אולם לאורך עשרות שנים, לבנונים שהכריזו על אמונתם האסלאמית החלו להגר גם לצ'ילה. בשנת 1943 קיבלה לבנון את עצמאותה מצרפת ובשנת 1945 כוננו צ'ילה ולבנון יחסים דיפלומטיים.
בדצמבר 2014 ערך שר החוץ הלבנוני, גברן בסיל, ביקור רשמי בצ'ילה ונפגש עם שר החוץ הצ'יליאני, הראלדו מוניוז. במהלך הביקור הצהירו שני שרי החוץ כי נפתחו הליכים המאפשרים קבלת אשרות וייזום טיסות ישירות בין שתי המדינות. שר החוץ בסיל נפגש גם עם אנשי הקהילה הלבנונית בצ'ילה ודחק בהם לתמוך בלבנון בתקופה הקריטית שלה.
בשנת 2015, שתי המדינות חגגו 70 שנה ליחסים דיפלומטיים. בתחילת מלחמת האזרחים בסוריה פינתה צ'ילה את אנשיה הדיפלומטיים ואת אזרחיה מסוריה ללבנון. בשנת 2017 קיבלה צ'ילה 66 פליטים סורים מלבנון להתמקם מחדש במדינה הדרום אמריקאית.
יחסי סחר
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין שתי המדינות בסך של 354 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של צ'ילה ללבנון כולל: אגוזי מלך; סלמון; ענבים, כולל צימוקים; פירות אחרים; תורמוסים; ומוצרי עור. מוצרי היצוא העיקריים של לבנון לצ'ילה כוללים: נפט גולמי או שמנים מינרליים ביטומניים; זהב; יהלומים; כלי רכב; גרוטאות מתכת; שנאים חשמליים; ודשנים מינרליים או כימיים פוספטיים.
מתי שריקי
מתיתיהו (מתי) שריקי (נולד בב' בסיוון ה'תשמ"ג, 13 במאי 1983) הוא מוזיקאי, זמר ויוצר ישראלי. זוכה פרס אקו"ם לעידוד היצירה לשנת 2014. ב-2015 יצא אלבומו הראשון "אור חדש". ב-2018 נבחר לתגלית השנה במצעד השנתי של כאן מורשת. בשנת 2020 יצא אלבומו השני "דרכים" שגם הוא זכה בפרס אקו"ם לעידוד היצירה.
עוסק גם בעיצוב גרפי, עורך וידאו ואנימציה והוא הבעלים של משרד "MATISHRIKI STUDIO".
ביוגרפיה
נולד בשם מתן שריקי בבאר שבע לאב שעלה ממרוקו המשמש כחשמלאי בעלית, ולאם העוסקת בחינוך. הוא השני מבין שמונה ילדים במשפחה. בגיל 8 שינה את שמו למתתיהו בהוראת רב מקובל מירושלים. עד גיל 10 גדל בערד ובכסלון ואז המשפחה עברה לרמות אלון בירושלים. בגיל 8 החל לנגן על פסנתר, למד מוזיקה קלאסית וניגן בקונצרטים במתנ"ס. למד בבית הספר "דוגמה עוזיאל" ובישיבת דביר לאמנויות בירושלים, שם עשה בגרות במוזיקה במגמת פסנתר, עיבוד, הלחנה ותאוריה. בתקופת לימודיו בישיבה החל לנגן על גיטרה. את שירו הראשון כתב בתקופה זו בעקבות פטירת אחת החניכות בתנועת הנוער בה השתתף. הוא היה חלק מהרכב מוזיקלי שהופיע בישיבה ובאירועים נוספים. היה חניך בבני עקיבא, הצופים הדתיים, ובעיקר בעזרא. הדריך גם בתנועת הנוער "צדק" הפועלת בשכונות פיתוח שבהן אין פעילות של התנועות הגדולות.
אחרי הישיבה התיכונית התחתן, ולמד בישיבת שדמות נריה. בצה"ל שירת במסגרת ישיבת הסדר כמש"ק דת באוגדת הבקעה, וניגן באירועים צבאיים שונים.
מוזיקה
בין השנים 2006–2020 היה הסולן והקלידן בלהקת החתונות "קומי אורי".
אלבומו הראשון "אור חדש" יצא ב-2015. את האלבום הפיק אבי טל, מי שהפיק את האלבומים הראשונים של אודי דוידי, אהרון רזאל, הראל טל ועוד. בהקלטת האלבום השתתפו בין השאר עמית יצחק על הגיטרות ואבי אבידני על התופים.
לקראת הוצאת האלבום הופיע בפסטיבל חברון, בריקוד דגלים, ב-Israel Day Concert סנטרל פארק בניו יורק, לוס אנג'לס ובבמות אינטימיות כמו בתיאטרון החאן ומועדון "הגולה". במהלך הופעה בבנייני האומה לצד רמי קליינשטיין וישי ריבו, חשף לראשונה את ההתמודדות שלו עם גמגום.
ב-2015 שר את השיר "כתפוח" שהלחין יעקב כ"ץ (כצל'ה). ב-2016 הופיע את מופע הפתיחה לפני הופעה של אברהם פריד במעלה אדומים. לקראת יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל באותה שנה הוציא את השיר "עוד" לזכר רבו הרב יוסי דיקשטיין שנרצח בפיגוע.
ב-2018 השתתף מאות פעמים כזמר ודמות במופע "מתגברים" בבימויו של גולן אזולאי, מופע לבני הנוער המספר את סיפורם האישי של אנשים שונים שהתמודדו עם מציאות קשה ומורכבת ועל דרכם להצלחה לאחר ההתגברות על המשבר, בהפקת ארגון מעגלים.
ב-2018 השתתף בתוכנית הריאלטי "אביב או אייל". מלהקי התוכנית פנו לשריקי, שסירב בתחילה - אך לאחר שההפקה הודיעה לו שהוא "מוקפץ" ישירות לאודישן המצולם, ללא כל המבחנים המקדימים, הסכים להשתתף. בתוכנית הגיע עד שלב הנבחרות.
במאי 2020 יצא לאור אלבומו השני "דרכים", בהפקה מוזיקלית של נעם עקרבי ונדב ביטון (שהפיק את האלבומים הראשונים של ישי ריבו ועמיר בניון). מהאלבום יצאו הסינגלים "מסתתר", "אם", "שער המזרח", "מחר", ו"פרד"ס"
גרפיקה
למד קורס בגרפיקה באוניברסיטת אריאל. עבד כגרפיקאי במשרד החינוך בתל אביב, במשרד הפרסום "שילה ברכץ" בבית אל ושימש כארט דיירקטור בערוץ 7. כיום הוא הבעלים של משרד "MATISHRIKI STUDIO".
יצר קליפים לישי ריבו: "נפשי", "אחת ולתמיד", "לים", "הלב שלי", "הבוקר יעלה", "אדון עולם", "שטח אפור","משגיח מן החלונות" ו"תכף יפתח".
יצר והפיק את הקליפים "הכל עוד אפשרי" של עקיבא תורג'מן, "לא נפסיק לרקוד" של ארי גולדוואג, "דע מה" של יוני Z, "השידוך שלי" של ישי לפידות, "ברכות" של צבי זילברשטיין ומרדכי שפירא, ״כשהכל יסתדר׳׳ של בריו חקשור, "לא זכיתי באור מן ההפקר" של מיכה שקד, "באמת" של יוסף נטיב ויונתן רזאל, "ניגון רבי לוי יצחק מברדיצ'ב" של יצחק מאיר, "המים שטפונו" של שלומי גרטנר ושלום פרץ, "תפילה" של אריאל קינן ו"תורתך באהבה" של צחי קליין.
חיים אישיים
נשוי לאודליה, כוריאוגרפית ויוצרת שהקימה בית ספר למחול יהודי בשם "מחוללות", ואב לשבעה, והם מתגוררים בשבות רחל.
איוואן דוברונראבוב
ביוגרפיה
דוברונראבוב בוורונז' כבנו של השחקן פיודור דוברונראבוב ואירינה, גננת. אחיו הגדול ויקטור אף הוא שחקן. הוא ידוע במשחקו בסרט המצליח השיבה כילד שאביו חוזר לאחר היעדרות ממושכת ויוצא למסע עימו.
בשנת 2010 זכה בפסטיבל הפתוח לסרטים רוסים על משחקו בתפקיד הראשי בסרט "האמת".
ב-2013 שיחק בסרט ביוגרפי אודות יורי גגארין.
ב-2014 שיחק בסדרה "יקטרינה" אודות יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה ששודרה בערוץ רוסיה-1.
ב-2015 שיחק בסדרה השיטה.
הבנאי מנולה (בלדה)
קיימת בלדה סרבית דומה בשם "בנין הקרת סקאדר".
תוכן הבלדה
הבלדה מספרת על בנייתו של המנזר בקורטאה דה ארג'ש, בירתה הקדומה של ולאכיה. על פי הבלדה, ליקט השליט המקומי את עשרת הבנאים הטובים ביותר ובראשם המכונה מנולה, כדי שייבנו את המנזר ואת חומותיו. הבנאים בנו ביום ובלילה נפלו החומות, שוב ושוב. לילה אחד חלם מנולה חלום ולמחרת סיפר לחבריו שבחלומו, רק אם יקריבו בתוך החומות אשה, הרעיה או האחות הראשונה של מי מהבנאים שתבוא בבוקר אליהם, רק אז יעמדו איתן החומות. הבנאים נשבעו לשמור את הסוד והמתינו לבוקר המחרת. בבוקר, ממרומי הפיגומים, ראה מנולה שמתקרבת רעייתו האהובה, אנה, הנושאת ברחמה את ילדם ובידיה ארוחתו. מנולה התפלל לאלוהים שיירד גשם זלעפות וזרמי מים יפריעו לרעייתו וכך תשוב מדרכה. האל נענה לו והגשם המבוקש ירד, אך הרעיה הנאמנה המשיכה בדרכה למרות הגשם וזרמי המים. מנולה התפלל הפעם שתנשוב רוח חזקה ותפריע לאשתו בדרכה ושוב נענה לו האל, אך הרעיה הנאמנה המשיכה בדרכה, וגברה על הרוח. הרעיה מגיעה ומנולה מחבק אותה, צוחק איתה ואומר לה שהבנאים יעשו עצמם כאילו הם קוברים אותה "בצחוק" בתוך החומה. הרעיה מסכימה וצוחקת ומנולה בונה מסביבה. ככל שהבניה מתקדמת מתחלף יחס הרעיה ומצחוק היא עוברת לבכי ומתלוננת על לחץ המבנה על גופה, אך מנולה שותק וממשיך בבניה עד שכבר לא רואים אותה.
בגמר הבניה בא השליט וצוחק בהנאה למראה החומות והמבנה ושואל את הבנאים אם יוכלו לבנות במקום אחר מנזר יפה מהמנזר הזה. הבנאים מתגאים ביכולתם ומשיבים שיכולים הם. השליט חושב על העניין ומצווה להוריד את הפיגומים ולהשאיר את הבנאים תקועים על הגג הגבוה. חלק מהבנאים מנסים לבנות לעצמם כנפיים מעץ, אך נופלים אל אבדנם. מנולה נשאר אחרון וכשהוא שומע את קול אשתו הקורא לו מתוך הקיר, הוא משליך עצמו ומתרסק ארצה.
אלמנטים מיתולוגיים
בתוך היצירה משולבים אלמנטים מתוך המיתוסים על דדלוס ואיקרוס, איפיגניה ו/או בת יפתח.
לירז צ'רכי
לירז צ'רכי (נולדה ב-31 במאי 1978) היא שחקנית, מדבבת וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה
צ'רכי נולדה ברמלה, גדלה ברמת השרון ובהרצליה, במשפחה יוצאת איראן. היא אחייניתה של הזמרת ריטה.
בתחילת דרכה שרה במקהלת לי-רון בהרצליה. למדה במגמת תיאטרון בתיכון היובל בהרצליה. בנוסף, השתתפה בפסטיבלים, הצגות ומחזות זמר בהם שיחקה ושרה, בהשפעת דודתה, הזמרת ריטה.
ב-1999, בתום שירותה בצה"ל בלהקת חיל חינוך, החלה ללמוד בבית הספר למשחק "בית צבי" וסיימה ב-2001.
בקולנוע
ב-2004 השתתפה בסרטו של אבי נשר "סוף העולם שמאלה" בתפקיד שרה טלקר, נערה הודית המהגרת לעיירה בנגב ומפתחת חברות עמוקה עם ניקול ששון, דמותה של נטע גרטי. על משחקה בסרט הייתה מועמדת צ'רכי לפרס אופיר. ב-2009 שיחקה בסרטו של חיים בוזגלו "לחיות מחדש".
ב-2010 שיחקה בסרט האמריקאי "משחק הוגן" על פרשת פליים, בכיכובם של שון פן ונעמי ווטס, שם גילמה את דמות הד"ר זהרה. ב-2011 השתתפה צ'רכי בסרט הקולנוע "טור אחד לחלום". ב-2012 שיחקה בסרטו של ירון זילברמן "כלים שלובים" לצידו של פיליפ סימור הופמן.
ב-2017 הצטלמה לסרטו של דניאל וקסמן, "עכו חלומות" בתפקיד פרידה, זמרת ערבייה.
בתיאטרון
ב-2009 השתתפה בהצגת התיאטרון "בראבו", וכן בתור שחקנית אורחת בהצגה "מסכות או לא להיות". בחנוכה 2009 השתתפה במחזמר "זורו". ב-2012 החלה צ'רכי לשחק במחזמר "פרח השכונות" בתיאטרון באר שבע, פרי עטו של קובי אוז, בתפקיד אורית לצד גיא זו-ארץ.
בטלוויזיה
ב-2004 השתתפה בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "המשאית" לצידם של זאב רווח וסמי הורי.
ב-2006 גילמה צ'רכי את דמותה של מיטל אוגניסיאן לצד יהודה לוי ועדי המלבלוי טלנובלה "האלופה" ב-HOT3.
במרץ 2015 עלתה לשידור סדרת הטלוויזיה "איפה אתה חי?" בהשתתפות צ'רכי.
ב-2016 השתתפה בסדרה "שכונה" בתור נינה, הבת של הקוברה אשר רוצה לנקום את נקמת אביה ההרוג ולקחת את מטה אהרון.
ב-2020 גילמה את סוכנת המוסד יעל קדוש בסדרת הריגול הישראלית מבית כאן 11 "טהרן", שנמכרה גם ל Apple TV+.
בתחילת שנת 2023, לוהקה צ'רכי לתפקיד בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "אלו שעומדים למות" אשר עתידה לעלות לשידור ברשת Peacock במהלך 2024.
דיבוב
החל משנת 2000 דיבבה לעברית דמויות שונות בסדרות וסרטים, ביניהן דנה בסרט "באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר", רובי בסדרה "מקס ורובי", קארין ג'ונליי בסדרה "מדבוט", פידג'ט בסדרה "אקשן מן", פנטג'ירו בסדרה "הנסיכה פנטג'ירו", סו בסרט "מולאן 2", דארסי בסדרה "מועדון ווינX" וגברת פרים בסרט "קרוקודיל לייל".
כזמרת
באוקטובר 2004 הוציאה צ'רכי סינגל ראשון בשם "עוד צהריים", לקראת אלבומה הראשון. בחודש דצמבר השתתפה בפסטיבל השירים של ישראל, בו שרה את השיר "שיר מנוחה" בדואט עם כותב השיר ארי גורלי. בתחילת 2005 יצא אלבום הבכורה של צ'רכי "לירז צ'רכי", ממנו התפרסמו השירים "הכל יהיה בסדר", "אל תפסיק" ו"ריסים". את רוב שירי האלבום כתב, הלחין ועיבד זיו קוז'קרו.
בדצמבר 2006 השתתפה צ'רכי בפסטיגל.
באוגוסט 2012 יצא אלבומה השני של צ'רכי, "רק לְךָ מותר", בהפקתו המוזיקלית של יוני פוליקר. הסינגל הראשון מתוכו יצא בינואר של אותה שנה ונקרא "אל תסרגי לו סוודר". בין הכותבים והמלחינים של האלבום אהובה עוזרי, גלעד כהנא, סגיב כהן, רחלי שביט, דן תורן, יוני פוליקר, רמי קלינשטיין, קובי אוז, דיקלה ועוד.
ב-2016 החליטה צ'רכי לחזור לשורשיה מאיראן ויצרה ביצועים חדשים ועדכניים לשירים אירנים משנות השישים והשבעים, עליהם גדלה בבית הוריה.
יחד עם יובל חבקין (ריג'ויסר) שהפיק את הפרויקט, נוצר פרויקט עדכני עם בסיס שורשי. בשירים הפרסיים הישנים יש נגיעות של ביטים וגרוב אך הם נותרו נאמנים למקור.
באפריל 2017 יצא האלבום Naz, וקיבל ביקורות אוהדות מהקהל וכלי התקשורת.
בנובמבר 2020 יצא אלבומה השני Zan (נשים בפרסית), שהופק על ידי אורי בראונר כנרות. האלבום נכתב בהשראת הנשים השתוקות באיראן והקלטותיו בוצעו בישראל ובאיראן.
בשנת 2020 השתתפה בשנית בפסטיגל לרגל 40 שנות קיומו וגילמה שוב את מלכת הקרח.
בפברואר 2022 השתתפה באלבום Remotely Close בו היא מבצעת את השיר Azizam עם הראפר הטורקי Kamufle שגם הפיק את השיר.
איתם (פירושונים)
ראו גם
}}
בארט REC10
הבארט REC10 (באנגלית: Barrett REC10, מבוטא "בָּארֶט רֶקטֶן") הוא רובה חצי-אוטומטי בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו תוצרת חברת הנשק בארט שנועד לשמש כרובה קלעים וכרובה צלפים חצי-אוטומטי. השם REC הוא ראשי תיבות של Reliability-Enhanced Carbine, "קרבין עם אמינות משופרת".
הבארט REC10 נכנס לשירות ביחידות מובחרות בצה"ל ב-2021 במטרה להחליף את רובי ה-SR-25 Mk 11 השחוקים בתפקיד של רובה צלפים חצי-אוטומטי. באותה שנה הוא נקלט גם בימ"ס, יחידות המסתערבים של משמר הגבול.
ב-28 בספטמבר 2022, במהלך מבצע שובר גלים, צלף ימ"ס חיסל מחבל פלסטיני בירי מטווח 710 מטר באמצעות הבארט REC10. החיסול תועד במצלמת אבטחה והפך לוויראלי.
יקי דולף
יעקב (יקי) דולף (נולד ב-7 בינואר 1976) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, ששימש המזכיר הצבאי של שר הביטחון, כמפקד חטיבת הצנחנים, מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה ומפקד חטיבת שועלי מרום.
ביוגרפיה
בשנת 2007 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 890, הוא הוביל את הגדוד בלחימה במבצע עופרת יצוקה, בין היתר בשכונת אל-עטטרה בצפון רצועת עזה. את תפקידו סיים בשנת 2009. בשנת 2009 מונה למפקד בא"ח צנחנים, ושימש בתפקיד עד 4 במאי 2011. ביוני 2011 מונה לראש לשכת הרמטכ"ל, בני גנץ, בתפקידו כיהן עד יולי 2013. באוגוסט 2013 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת שועלי מרום, ושימש בתפקיד עד אפריל 2015. ב-29 באפריל 2015 מונה למפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה, ב-20 ביולי 2017 סיים את תפקידו. ב-16 באוגוסט 2017 מונה למפקד חטיבת הצנחנים. ב-10 במרץ 2019, הרמטכ"ל, אביב כוכבי, החליט לנזוף בו, בעקבות מותו של חייל מגדס"ר צנחנים במהלך אימון בנחל חילזון. ב-12 ביוני 2019 סיים את תפקידו ויצא לשנת לימודים בחו"ל.
ב-2 ביולי 2020 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למזכיר הצבאי של שר הביטחון, בני גנץ. ב-7 ביולי 2021, הרמטכ"ל, אביב כוכבי, החליט כי הוא יינזף פיקודית ויידחה קידומו לתפקיד נוסף בשנה, בעקבות מותו של מלש"ב שנהרג ב-11 באפריל 2019, כתוצאה מפגיעת אוטובוס במהלך גיבוש לחטיבת הצנחנים, שהיה תחת אחריותו הפיקודית במסגרת תפקידו כמפקד חטיבת הצנחנים. סיים את תפקידו במאי 2023.
ב-11 ביולי 2022 הוחלט על מינויו למפקד הבא של אוגדת איו"ש.
חיים אישיים
דולף מתגורר ברחובות, נשוי לאפרת ואב לשניים. בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה, ותואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב.
פר גסל
פר גסל (בשוודית מבוטא: פֵּר יֶסְלֶה; נולד ב-12 בינואר 1959) הוא זמר-יוצר שוודי, שהקים את הלהקות רוקסט ויילנה טידר.
ביוגרפיה
גסל, כפי ששמו ידוע בארצות דוברות אנגלית, נולד בעיר האלמסטד שבשוודיה. בשנת 1986 הוא הקים את רוקסט, יחד עם הסולנית מארי פרדריקסון. גסל הלחין את רוב להיטי הלהקה, ביניהם "Spending My Time" ו-"It Must Have Been Love", אך גם פרדריקסון תרמה חלק מיכולותיה המלודיות. גסל הוציא אלבומי סולו רבים בשוודיה ואלבום אחד נוסף מחוץ לגבולותיה. כאשר רוקסט לקחו הפסקה מפעילות בשנת 2003, חזר גסל ללהקתו הקודמת יילנה טידר, והוציא איתה אלבום ו-DVD.
בשנת 2005 יצא גסל במיזם מיוחד בשם "Son of a plumber". אלבום חדש, שלא נשא את השם פר גסל ולמעשה הכיל שירים בסגנון ישן שהזכיר מעט את הביטלס. לליווי הקולי הצטרפה הזמרת הלנה יוספסון. בשוודיה הפך האלבום במהרה לתקליט פלטינה, וזכה להצלחה מרשימה בגרמניה. אך למרות זאת לא הפך ללהיט במישור הבינלאומי, והסגנון היה רחוק מזה של רוקסט. שם האלבום מתייחס לאביו של גסל, שהיה שרברב.