cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Theorema Elegantissimum
המשפט האלגנטי (בלטינית: Theorema Elegantissimum; תאורמה אלגנטִיסִימוּם) הוא משפט קלאסי בגאומטריה של משטחים, הנוגע לסכום הזוויות במשולש על פני משטח עקום. את המשפט, שהוא מקרה פרטי של משפט גאוס-בונה, הוכיח קרל פרידריך גאוס. המשפט קובע כי המגרעת הזוויתית של המשולש, כלומר ההפרש בין סכום זוויותיו ל-180 מעלות, שווה לאינטגרל על עקמומיות (עקמומיות גאוס) המשטח בתחום המשולש.
ניסוח מדויק
גאוס הוכיח שאם T הוא משולש גאודטי, אזי סכום זוויותיו הוא, כאשר הגודל הוא העקמומיות הכוללת (Total Curvature) של המשטח בתחום המשולש T. באופן כללי יותר, אם P הוא מצולע גאודטי בעל n צלעות, אזי סכום זוויותיו הוא.
לואיג'י גלאני
נעוריו ותחילת פעילותו הפוליטית
גלאני נולד בוורצ'לי שבמחוז פיימונטה באיטליה להורים מהמעמד הבינוני. הוא הפך אנרכיסט עוד בטרם מלאו לו 20, כשלמד משפטים באוניברסיטת טורינו שבצפון איטליה. הוא פרש מלימודים בטרם השלים את התואר, והחל לקדם את דעותיו על אנרכיזם והאידיאלים של האנרכיסטים. ב-1880 הוא נמלט לצרפת לאחר שהמשטרה בטורינו ביקשה לאוסרו.
גלאני שהה בצרפת במשך קרוב ל-20 שנים. הוא שהה זמן קצר בשווייץ כשחבר לאנרכיסט והגאוגרף הצרפתי אליזה רקלו (Élisée Reclus). הוא סייע לרקלו בהכנת עבודת חייו "הגאוגרפיה החדשה" (La Nouvelle Geographie) וגם בארגון הפגנת הסטודנטים באוניברסיטת ז'נבה ב-1887 לזכרם של ההרוגים במהומות היימרקט בשיקגו. מסיבה זאת הוא נאסר וגורש משווייץ. לאחר שחזר לצרפת הוא גורש גם מארץ זו כמה שנים אחר-כך.
Theorema Elegantissimum
מסקנות מן המשפט והכללות שלו
הכללות:
לואיג'י גלאני
נעוריו ותחילת פעילותו הפוליטית
הוא חזר לאיטליה, וכמה שנים אחר כך נאסר והורשע בקשירת קשר, ונידון ל-5 שנות מאסר בכלא. החל מ-1894, בהיותו בן 31, הוא בילה יותר מחמש שנים בכלא ובגלות פנימית (domicilio coatto), בעיקר באי פנטלריה דרומית לסיציליה. בפנטלריה הוא פגש ונשא לאשה את מריה, שכבר הייתה אם לבן, סלווטורה. במשך השנים נולדו לזוג ארבעה ילדים. אמה גולדמן טוענת בזיכרונותיה כי פגשה את גלאני בבארה (Barre) שבוורמונט ב-1899, אך טענה זו אינה נכונה משום שבשנה זו שהה עדיין גלאני בפנטלריה, ממנה נמלט למצרים ב-1900.
Theorema Elegantissimum
משפט השטח של גאוס בגאומטריה היפרבולית
1. שלושה ישרים, מקבילים בזוגות בכיוונים מנוגדים, יוצרים משולש אסימפטוטי T (שכל זוויותיו אפס).
לואיג'י גלאני
נעוריו ותחילת פעילותו הפוליטית
במצרים הייתה קהילה גדולה של איטלקים גולים, וגליאני שהה במחיצת עמיתים אנרכיסטים במשך כמה חודשים. לאחר שהשלטונות במצרים דיווחו לו כי החלו דיונים בטיפול בצו ההסגרה שלו בחזרה לאיטליה, עזב גלאני את מצרים בחטף. הוא נסע לארצות הברית דרך לונדון והגיע ליעדו ב-1901 כשהוא בן 40.
Theorema Elegantissimum
משפט השטח של גאוס בגאומטריה היפרבולית
2. ל-T יש שטח סופי, שנסמנו t (שאם לא כן הגאומטריה היא אוקלידית).
לואיג'י גלאני
פעילותו בארצות הברית
זמן קצר לאחר שהגיע לארצות הברית התבלט גלאני בחוגים אנרכיסטים רדיקליים כנואם כריזמטי שהאמין שאלימות הכרחית על מנת לסלק מהשלטון את הקפיטליסטים, המדכאים את האדם העובד. גלאני התיישב בפטרסון שבניו ג'רזי ופעל כעורך "השאלה החברתית" (La Questione Sociale), כתב עת איטלקי אנרכיסטי מוביל בארצות הברית באותה תקופה. הוא התגאה בגלוי כי הוא חתרן, תועמלן מהפכני שחייו מוקדשים לחתירה תחת אושיות המוסדות והממשלה הקיימים באמצעות הפצת פילוסופיה פוליטית המבוססת על פעולה ישירה אלימה. על פי כל התיאורים בני זמנו היה גלאני נואם מוכשר וסנגור אפקטיבי מאוד של מדיניות האלימות המהפכנית. קרלו בודה (Carlo Buda), אחיו של מריו בודה, גלאניסט שייצר פצצות, אמר על גלאני. "היית שומע את גלאני נואם והיית נכון לרצוח את השוטר הראשון שנקרה בדרכך".
ב-1902 פתחו עובדי מפעל המשי בפטרסון בשביתה, גלאני השתמש ביכולות הנאום שלו וניסה לשכנע את העובדים להכריז על שביתה כללית וליזום מהפכה שתפיל את החברה הקפיטליסטית האמריקנית. כשהמשטרה פתחה באש על השובתים נפצע גלאני בפניו ומאוחר יותר הורשע בהסתה למרד. הוא נמלט לקנדה, אך זמן קצר אחר כך נאסר על ידי השלטונות שם והם גירשו אותו מיד בחזרה מעבר לגבול.
Theorema Elegantissimum
משפט השטח של גאוס בגאומטריה היפרבולית
3. ישר de ושתי קרניים מקבילות לו היוצאות מנקודה חיצונית a יוצרות משולש ששתיים מזוויותיו אפס, אשר השטח שלו הוא פונקציה f(\phi) של הזווית החיצונית למשולש בקודקוד a (בלבד!), אשר עולה מ-f(0) = 0 ל- f(\pi) = t.
לואיג'י גלאני
פעילותו בארצות הברית
גלאני מצא את מקומו בקרב הקהילה האיטלקית בעיירה בארה (Barre) שבורמונט, שם המהגרים מאיטליה מצאו עבודה כסתתים במחצבות המקומיות. עובדים אלו היוו את עיקר קהיליית הסוציאליסטים והאנרכיסטים בבארה. גלאני השתתף במפגשי אנרכיסטים מקומיים, תקף סוציאליסטים "רכים", נשא נאומי חוצבי להבות, והמשיך לכתוב מאמרים ומסות פולמוסיות. הוא התפרסם כדוגל ב"תעמולה באמצעות מעשים" (לשון נקייה לפעולות טרור), והיה המייסד והעורך של עלון החדשות "כרוניקה חתרנית" (Cronaca Sovversiva), שהוא הדפיס ושלח בדואר ממשרדים בבארה. גלאני הדפיס את העלון האנרכיסטי במשך 15 שנים עד שהממשל הפדרלי של ארצות הברית סגר את העלון מתוקף "החוק נגד הסתה" של 1918.
Theorema Elegantissimum
משפט השטח של גאוס בגאומטריה היפרבולית
4. התייחסות למשולש אסימפטוטי, תוך הצבת הקודקוד a על אחת מצלעות המשולש האסימפטוטי, מאפשרת לייצר שני משולשים מהסוג שהוגדר בסעיף 3 (אשר שתיים מזוויותיהם אפס). סכום השטחים של שני המשולשים הללו שווה לזה של המשולש האסימפטוטי (שסימנו אותו t), לכן:.
5. הצבת הנקודה a בתוך המשולש (לא על צלעותיו) מאפשרת, בדומה לסעיף 4, לייצר שלושה משולשים ששתיים מזוויותיהם אפס (באמצעות העברת מקבילים מנקודה זו לכל אחת מצלעות המשולש), ולכן מתקיים:. סעיף זה למעשה עושה שימוש מהותי באקסיומה הבסיסית שמאפיינת את הגאומטריה ההיפרבולית: דרך כל נקודה מחוץ לישר נתון ניתן להעביר לפחות שני ישרים מקבילים לו.
לואיג'י גלאני
פעילותו בארצות הברית
בדפי ה"כרוניקה חתרנית" הרחיב גלאני את תורתו בדבר פעולה ישירה ותעמולה באמצעות מעשים. הוא שיבח את פעולותיו של גאטנו ברשי (Gaetano Bresci), חסיד נוסף של פעולה ישירה שעזב את ארצות הברית לאיטליה במטרה להתנקש בחייו של אומברטו הראשון, מלך איטליה. ספרו של גלאני "אנחות והתייפחויות: דיוקנים" (Aneliti e Singulti: Medaglioni), שהודפס לאחר מותו, נאסף ממאמרים שפרסם ב"כרוניקה חתרנית" שבהם הוא פיאר כמה ממניחי הפצצות והמתנקשים כגיבורי האנרכיזם.
Theorema Elegantissimum
משפט השטח של גאוס בגאומטריה היפרבולית
6. מכיוון ש-:, אז מתקיים ש-: , וערכו של קבוע זה הוא.
לואיג'י גלאני
פעילותו בארצות הברית
אחת התוספות המעניינות ל"כרוניקה חתרנית" בגיליונותיו האחרונים הייתה פרסומת שהציעה לרכוש ספרון בעל השם התמים "הבריאות היא בתוכך!" (!La Salute è in voi) במחיר של 25 סנט. במודעה נכתב כי הספרון חייב להימצא בכל משפחה פרולטרית. ההקדמה לספרון, שהודפס לראשונה ב-1905, הסבירה בצורה ברורה את כוונתו. לתקן את "השגיאה" של המלצה על אלימות מבלי לתת לחתרנים את האמצעים הממשיים בהם ישתמשו להרוס מוסדות ופקידי ממשל. בפועל היה הספרון "הבריאות היא בתוכך!" מדריך מפורט להכנת פצצות, שבו, בין השאר, סיפק גלאני לקוראיו את הנוסחה הכימית לייצור ניטרוגליצרין כפי שהתקבל מחבר ומומחה לחומרי נפץ, פרופ' אטורה מולינרי (Attore Mlinari). הספרון נבחן על ידי יחידת ניטרול הפצצות במשטרת ניו יורק ונמצא מדויק ומעשי, אם כי טעות שביצע גלאני בעת שהעתיק את הנוסחה של מולינרי לייצור ניטרו גליצרין גרמה להתפוצצויות מוקדמות, כאשר יצרני הפצצות לא הבחינו בטעות (גלאני פרסם אזהרה ואת הנוסח הנכון בגיליון 1908 של ה"כרוניקה חתרנית").
Theorema Elegantissimum
משפט השטח של גאוס בגאומטריה היפרבולית
7. ניתן לפרק את המשולש האסימפטוטי T למשולש סופי ABC בעל שטח שנסמנו Z ושלושה משולשים ששתיים מזוויותיהם אפס. הזוויות החיצוניות לשלושת המשולשים הללו הם הזוויות הפנימיות של המשולש הסופי (המשולש הרביעי) A,B,C, לכן אם נסמן את שטחיהם באותיות, אז מתקיים:
ומכאן נקבל:
לואיג'י גלאני
פעולות אלימות
ההיסטוריונים מאמינים שחסידיו של גלאני החלו בשימוש בפצצות ב-1914, באותה שנה בה הדפיס גלאני את ספרו Faccia a Faccia col Nemico ("פנים אל פנים מול האויב"), שבו שיבח רוצחים אנרכיסטים כקדושים מעונים וכגיבורי המהפכה. גלאניסטים היו מעורבים בלפחות שני פיצוצים בניו יורק לאחר שהמשטרה פיזרה בכוח הפגנה מול ביתו של ג'ון ד. רוקפלר. במהלך החודשים הבאים התרחשו פיצוצים במוסדות שונים בניו יורק: תחנות משטרה, כנסיות ובתי משפט. בינואר 1915 חשפה המשטרה מזימה לפוצץ את קתדרלת פטריק הקדוש, והיא נקשרה לגלאניסטים לאחר שעותק של המדריך לייצור פצצות !La Salute è in voi נתגלה בביתו של אחד החשודים.
Theorema Elegantissimum
משפט השטח של גאוס בגאומטריה היפרבולית
ובכך תמה ההוכחה.
לואיג'י גלאני
פעולות אלימות
עד הצטרפותה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה יזמו גלאניסטים מספר אירועים אלימים שכללו, הנחת פצצות, דקירת שוטר, והחמור מכולם - ניסיון הרעלה באמצעות הוספת ארסן למרק שהוכן לאורחים בסעודה חגיגית ב-1916 שבה השתתפו תעשיינים, אנשי עסקים, אנשי כספים ועורכי דין. איש לא מת, אך רבים סבלו ייסורים. המרעיל, נסטור דונדוליו (Nestor Dondoglio) הצליח להתחמק וחי עד מותו ב-1932 במסתור בבתיהם של גלאניסטים אחרים. עם הצטרפות ארצות הברית למלחמה והנהגת גיוס החובה, עודד גלאני את חסידיו לעקור למקסיקו. במקסיקו, כך טען, יוכלו לחכות למהפכה הקרבה, וגם להימלט מהגיוס. תנאי החיים במקסיקו היו קשים ולכן בסוף 1917 חזרו מרביתם לארצות הברית וחידשו את הפעולות האלימות. פצצות התפוצצו בניו יורק, בסן פרנסיסקו ובוושינגטון די. סי.. האירוע החמור ביותר היה בנובמבר 1917 במילווקי שם נהרגו תשעה שוטרים ואזרחית. בפברואר 1918 פשטו הרשויות על משרדי ה"כרוניקה החתרנית", סגרו אותם ואסרו את העורכים.
Theorema Elegantissimum
מקורות
H.S.M.Coxeter
לואיג'י גלאני
פעולות אלימות
כתוצאה מהאלימות ואי השקט החברתי העביר הקונגרס של ארצות הברית באוקטובר 1918 תוספת לחוק ההגירה שקיבלה את הכינוי "חוק הרחקת האנרכיסטים". התוספת לחוק אפשרה לפקח על תושבים זרים הפעילים בארגונים פוליטיים אנרכיסטיים או מהפכניים. בתגובה הכריזו גלאני ותומכיו מלחמה על ממשלת ארצות הברית והדפיסו את האיום: "גירוש לא יעצור את הסופה מלהגיע לחופים אלו. הסערה היא פנימית ובקרוב תקפוץ עליכם, ותכריע ותחסל אתכם בדם ואש.. אנו נפוצץ אתכם בדינמיט". הם מימשו את האיום בסדרה של פיצוצים במהלך 1919, שבשיאה, ביוני 1919, הצליחו הגלאניסטים לפוצץ שמונה פצצות באותו יום בסמוך לבתיהם של פוליטיקאים שתמכו בהצעת החוק, תובעים שפעלו כנגד אנרכיסטים ושופטים שדנו אנרכיסטים למאסר. איש מבין הקורבנות המיועדים לא נפגע, אבל שני עוברי אורח נהרגו, ובאחד המקרים התפוצצה הפצצה שנשא הגלאניסט קרלו ולדינוצ'י, עורך לשעבר של "כרוניקה חתרנית", בטרם זמנה והוא נהרג. אל הפצצות צורף עלון שאיים במלחמת מעמדות ובכוונת האנרכיסטים להרוס את כל המוסדות השלטוניים. המשטרה הצליחה לאתר את בית הדפוס שהדפיס את העלון ואסרה שני גלאניסטים שעבדו בו. אחד מהם קפץ (או נדחף) אל מותו מהקומה הארבעה העשר, והשני הודה באחריותו להדפסת העלון, אך סירב לדבר ומכיוון שלמשטרה לא היו הוכחות נוספות הוא גורש לאיטליה.
בתמיכת דעת הקהל והעיתונות בארצות הברית, שדרשו פעולה כנגד האחראים לפיגועים, הורה אלכסנדר מיטשל פאלמר, התובע הכללי של ארצות הברית, לפקידי ממשל להתחיל בחקירות נמרצות. הם השתמשו במגוון דרכים שכללו בין השאר האזנות סתר בלא היתר וסקירה של רשימות התפוצה של כתבי עת רדיקליים על מנת לחקור אלפי אנרכיסטים, קומוניסטים ורדיקלים אחרים. לאחר שהצליחו להשיג הוכחות הם אסרו ואחר כך גירשו מארצות הברית את המספר הרב ביותר של רדיקלים שאפשר להם חוק ההגירה, פעולות שכונו פשיטות פאלמר.
גירוש
לואג'י גלאני ושמונה מחסידיו גורשו לאיטליה ביוני 1919, שלושה שבועות לאחר גל הפיגועים של ה-2 ביוני. על אף שלא היו בידי השלטונות הוכחות מוצקות להאשים את גלאני, הם יכול לגרשו משום שהיה תושב זר שעודד בגלוי את הפלת הממשלה בדרכים אלימות וכתב את המדריך לייצור פצצות הקרוי La Salute è in voi! ("הבריאות בתוכך"). עם הגיעו לאיטליה הוא נשלח בפקודת השלטון האיטלקי לגלות פנימית באי מול חופי איטליה. לאחר שמוסוליני עלה לשלטון היה גלאני נתון למעקב משטרתי. מאוחר יותר הותר לו לחזור לאיטליה גופא, אך המעקב המשטרתי אחר תנועותיו נמשך. גלאני מת מהתקף לב בשנת 1931 כשהוא בן 70.
מורשתו
לאחר גירושו של גלאני והרשעתם של סאקו וונצטי ברצח המשיכו הגלאניסטים בפעולותיהם הרצחניות. בין השאר חשודים גלאניסטים, בייחוד מריו בודה (המכונה מייק בודה), בפיצוץ שאירע בוול סטריט ב-1920 שבו נהרגו 38 איש ו-143 נפצעו קשה, ובפיצוצים שהתבצעו ב-1927 וב-1932 בהם המטרות היו שופטים וסוהרים, כאשר המטרות המרכזיות היו השופט וובסטר תייר (Webster Thayer) ששפט את סאקו וונצטי ורוברט אליוט (Robert Elliott) שהיה תליינם של השניים. אבל בסופו של דבר גורשו כל הגלאניסטים הפעילים מארצות הברית. רובם בחזרה לאיטליה, חלקם לארגנטינה, וגל הפיגועים פסק.
מיאדה אל-סייד
מיאדה אל-סייד (באנגלית: Mayada Al-Sayad; נולדה ב-26 באוקטובר 1992) היא אתלטית גרמנייה-פלסטינית אולימפית המתחרה בריצות למרחקים ארוכים.
אל-סייד נולדה בברלין, גרמניה, לאם גרמניה ולאב פלסטיני, ובבעלותה שתי אזרחויות. אביה עובד כטכנאי שיניים והיא עובדת כסייעת שלו. באפריל 2015, אל-סייד השתתפה בריצת מרתון המבורג וסיימה במקום ה-13 עם תוצאת זמן של 2:41:44. באוגוסט 2015, הייתה לאישה הפלסטינית הראשונה שהשתתפה באליפות העולם באתלטיקה בריצת מרתון. תחרות זו סיימה במקום ה-50 עם תוצאת זמן של 2:53:39. בשנת 2016, הייתה חברה במשלחת הפלסטינית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ונבחרה להניף את דגל פלסטין בטקס פתיחת האולימפיאדה. באולימפיאדה, הייתה האישה הפלסטינית הראשונה להתחרות בריצת מרתון וסיימה עם תוצאת זמן של 2:42:28.
גלקסיית לוויין
גלקסיית לוויין (באנגלית: Satellite Galaxy) היא גלקסיה המקיפה גלקסיה גדולה ממנה בהשפעת כוח הכבידה.
גלקסיות לווייניות עשויות להיווצר כתוצאה מהתנגשות של שתי גלקסיות שהסתובבו אחת סביב השנייה והתמזגו. במהלך ההתמזגות נוצרה גלקסיה גדולה, ובזמן היווצרותה הועף חומר משתי הגלקסיות והתחיל להסתובב סביב הגלקסיה הממוזגת.
גלקסיות לווייניות של שביל החלב
לשביל החלב יש כמה גלקסיות לוויין, הגדולה ביותר היא ענן מגלן הגדול. הגלקסיה נמצאת במרחק של כ- 163,000 שנות אור מאיתנו ובעלת מסה של כ-0.1 ממסת שביל החלב. בשונה מגלקסיית שביל החלב, גלקסיה זו היא גלקסיה לא-סדורה.
במונחים של מרחק, יש שני מתמודדים לגלקסיית הלוויין הקרובה ביותר אל שביל החלב:
סטיב צ'רונדולו
סטיבן אמיל "סטיב" צ'רונדולו (באנגלית: Steven Emil "Steve" Cherundolo, נולד ב-19 בפברואר 1979 ברוקפורד, אילינוי שבארצות הברית) הוא כדורגלן עבר אמריקאי ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בהנובר 96 ובנבחרת ארצות הברית בעמדת המגן הימני.
קריירת מועדונים
צ'רונדולו החל לשחק בהנובר 96 בעונת 1998/99, כאשר זו שיחקה בליגת הבונדסליגה השנייה. בעונתו הראשונה סבל מפציעה ארוכה, אך בהמשך הפך צ'רונדולו למגן הימני הקבוע של הקבוצה ולשחקן מפתח בהרכב. בעונת 2001/02 סיימו האנובר וצ'רונדולו במקום הראשון בבונדסליגה השנייה בפער של עשר נקודות מהמקום השני, והעפילו אל הבונדסליגה. צ'רונדולו המשיך לשחק במועדון עוד 12 עונות רצופות בבונדסליגה, כאשר ברוב המקרים הקבוצה מוקמה בסוף העונה במרכז הטבלה. לקראת עונת 2010/11 מונה צ'רונדולו לקפטן הקבוצה, במקומו של האנו באליטש שעזב. בשנת 2013 צ'רונדולו הפך לשחקן הפעיל הוותיק ביותר בבונדסליגה. במרץ 2014 הודיע צ'רונדולו על פרישה ממשחק פעיל, בגין פציעה ארוכה. צ'רונדולו שיחק 370 משחקי ליגה בהאנובר, מתוכם 302 בבונדסליגה, והוא שיאן ההופעות של האנובר בבונדסליגה בכל הזמנים, נכון ל-2016. עם פרישתו הפך צ'רונדולו לחלק מהצוות המקצועי של האנובר, תחילה כמאמן קבוצת החובבים, ולאחר מכן כעוזר המאמן בקבוצה הבכירה.
קריירה בינלאומית
צ'רונדולו ערך את הבכורה בנבחרת ארצות הברית בספטמבר 1999, במשחק מול נבחרת ג'מייקה. צ'רונדולו זומן ברגע האחרון למונדיאל 2002 ונכלל בסגל בגין פציעתו של כריס ארמאס, אך נפצע גם הוא ולא שותף באף משחק. בשנת 2006 השתתף צ'רונדולו עם הבנבחרת במונדיאל 2006, בו שותף בכל המשחקים, אך נבחרתו הודחה בתום שלב הבתים. גם במונדיאל 2010 צ'רונדולו שותף בכל המשחקים, ונבחרתו הודחה בשמינית הגמר מול נבחרת גאנה.
תארים
עם הנובר 96:
עם נבחרת ארצות הברית:
Appium
Appium   הוא כלי קוד פתוח שנועד לבדיקות אוטומציה לאפליקציות Android וIOS.
היסטוריה
התוכנה פותחה על ידי דן קולר ב-2011 תחת השם IOSauto ונכתבה בשפת התכנות C#. באוגוסט 2012, פורסם הקוד של התוכנה תחת כללי הקוד הפתוח ברישיון Apache2.
בינואר 2013, Sause labs הסכימה לממן את Appium והניעה את שכתוב הקוד שלה תוך שימוש ב-Node.js.
בשנת 2014, Appium זכתה בפרס bossie של InfoWorld על התוכנה הטובה ביותר לשולחן העבודה ולנייד בקוד פתוח. Appium גם נבחרה בפרס התוכנה החדשה של השנה על ידי Black duck software.
באוקטובר 2016, Appium הצטרפה לקרן JS.
מכבי השקמה/רמת חן
מכבי השקמה/רמת חן היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר רמת גן, שמשחקת כיום בליגה ג'.
הקבוצה הוקמה בשנת 1989 כתוצאה מאיחודן של שתי קבוצות, מכבי רמת השקמה (הוקמה בשנת 1965) ומכבי רמת חן (הוקמה בשנת 1955).
היסטוריה
קבוצת הכדורגל של מכבי רמת השקמה הוקמה בשנת 1965 על ידי יעקב אדן. בסיום עונת 1974–1975 (עם המאמן צ'וצ'קו לוי) העפילה הקבוצה לראשונה לליגה א' (הליגה השנייה).
בשנת 1989 בוצע איחוד עם קבוצת מכבי רמת חן מהשכונה הצמודה, בעונה הראשונה לאיחוד שיחק בקבוצה הכדורגלן דוד לביא והקבוצה העפילה מליגה ב' לליגה א'. השיקמה/רמת חן שיחקה בליגה א' 4 עונות ולאחר מכן ירדה חזרה לליגה ב', ובעונה שאחריה ירדה לליגה ג'. בשנת 1997 חזרה הקבוצה לליגה ב' אך ירדה שנית בשנת 1998.
השיקמה/רמת חן שיחקה בליגה הארצית 4 עונות, ובעונת 07/08 ירדה לליגה א', וזאת לאחר שבמחצית הראשונה של העונה, היא פתחה את הליגה בתור קבוצת צמרת.
בתום עונת המשחקים 2009/10 סיימה הקבוצה במקום שני בליגה א' דרום. במבחנים הפסידה למכבי באר שבע מהליגה הלאומית ונותרה בליגה א'.
בתום עונת המשחקים 2011/12 סיימה הקבוצה במקום ה 15 בליגה א' דרום ונשרה לליגה ב'.
בקיץ 2012 לא נרשמה הקבוצה במשרדי ההתאחדות והקבוצה התפרקה. בקיץ 2013 נרשמה הקבוצה מחדש והחלה לשחק בליגה ג'.
הקבוצה מארחת במגרש רמת השקמה על שם אבי כהן, המכיל 1000 מקומות ישיבה.
הפלה (אמנויות לחימה)
באמנויות לחימה וענפי ספורט לחימה, הפלה היא טכניקת גראפלינג שמטרתה הורדת יריב אל הקרקע ובעמדת נחיתות למבצע הטכניקה. הטלות הן סוג מסוים של הפלות בהן המפיל מרים את היריב מעל גופו ומטיח אותו בקרקע בעוצמה, בעוד בהפלות אחרות היריב יוצא מאיזון וכך נופל לקרקע. בענפי ספורט לחימה מסוימים, למשל ג'ודו וסמבו, יש הבדל חוקי בין הטלה להפלות אחרות, מכיוון שאחרי הפלה רגילה יש להמשיך קרב קרקע עד להכנעה (או לעצירה בידי השופט), בעוד הטלה מוצלחת מסיימת את המשחקון. ההפלות הן טכניקה חיונית בכל ענפי הגראפלינג, ביניהם ענפי ההיאבקות, ג'ודו, ג'ו ג'יטסו ברזילאי, והן חשובות מאוד בענפים המשלבים גראפלינג והכאה, כמו אמנויות לחימה משולבות ואיגרוף תאילנדי.
הפלות משמשות גם גורמי ביטחון ואכיפת החוק כדרך לנטרל איומים.
גריפות והמעדות
גריפות והמעדות הן טכניקות שבהן לוחם משתמש באחת מרגליו כדי להמעיד את היריב או כדי לגרוף את רגליו. גריפות והמעדות לרוב משולבות בטכניקות מורכבות יותר, והן מרכיב חשוב גם בהטלות. על מנת לבצע גריפה מוצלחת יש קודם כל להוציא את היריב מאיזון, דבר המתבצע על ידי שליטה במרכז המסה שלו באמצעות דחיפה ומשיכה. גריפות והמעדות נפוצות בכל ענפי הספורט המתירים אותן, למשל היאבקות חופשית, ג'ודו, סומו, איגרוף תאילנדי ואמנויות לחימה משולבות, אך הן אינן חוקיות בהיאבקות יוונית-רומית.
הפלה ברגל אחת
הפלה ברגל אחת (נקראת לעיתים סינגל) כרוכה באחיזה של אחת מרגלי היריב, בדרך כלל בשתי ידיים, ושימוש בעמדה זו כדי לאלץ את היריב לקרקע. בדרך כלל, ההפלה מתבצעת בתנועה סיבובית, בה המפיל מסובב את רגל היריב סביב ציר באזור הברך. ישנם מגוון סוגים של הפלות מסוג זה, ולפעמים נהוג לקטלג אותן לפי מקום האחיזה, כאשר הפלות עקב נקראות כך בשל האחיזה בעקב בעוד הפלות ירך נקראת כך בשל האחיזה בירך. הבדלים נוספים בין ההפלות השונות קשורות במיקום נחיתת היריב, כאשר מתרגלי אמנויות ולחימה וענפי ספורט בהם נהוג קרב קרקע (כמו ג'ו ג'יטסו ברזילאי ואמנויות לחימה משולבות) יעדיפו ליפול מחוץ לרגלי היריב ולא ביניהן כדי להימנע מגארד.
אמנויות לחימה בהן נהוג השימוש בגי, כגון ג'ודו, סמבו וג'ו ג'יטסו ברזילאי, ניתן גם לתפוס בשרוול המכנס על מנת לבצע הפלה ברגל אחת.
הפלה בשתי רגליים
הפלה בשתי רגליים (המכונה לעיתים דאבל) כוללת אחיזה של היריב עם שתי הידיים סביב רגליו תוך שמירה על החזה קרוב ליריב, ושימוש בעמדה זו כדי להוריד את היריב לקרקע. ישנן שיטות לעשות זאת, חלקן כוללות הרמה והטחה וחלקן דחיפה עם החזה תוך משיכת רגלי היריב מתחתיו. ניתן להגן ממנה באופנים דומים לאופנים בהם מגנים מפני הפלה ברגל אחת, באמצעות ספרול, באמצעות בעיטות לראש (בענפי הספורט המתירים זאת), אך גם באמצעות חניקת גליוטינה, לרוב כאשר היריב התוקף מבצע את הטכניקה לא נכון. הפלה זו היא ההפלה הנפוצה ביותר באליפות הלחימה האולטימטיבית.
הטלות
הטלות הן טכניקות הפלה הכוללות הרמה מלאה של היריב והתחתו בקרקע בצידו השני של התוקף. הטלות גם הן מחולקות למספר קטגוריות, ביניהן הטלות כתף (או גב), בהן התוקף מטיל את יריבו מעל הכתף, הטלות ירך בהן ירך התוקף משמשת כציר למנוף ההטלה, והטלות הקרבה בהן התוקף מתקפל מטה או נשכב על המזרן ומשתמש במומנטום הנפילה ובמשקל היריב כדי להטיל אותו מעליו.
בענף הג'ודו הטלה מוצלחת מנוקדת בניקוד הגבוה ביותר, איפון, ומסיימת את המשחקון. בענפי ספורט אחרים יש להגיע להכנעה על הקרקע לאחר ההטלה, באמצעות חניקה, בריח או נוקאאוט.
הריבוע
הריבוע (במקור: The Square) הוא סרט דרמה-קומי סאטירי משנת 2017 שכתב וביים רובן אוסטלונד, בכיכובו של קלייס באנג, וכולל תפקידי משנה של אליזבת מוס, דומיניק וסט וטרי נוטרי. ההפקה היא קופרודוקציה שוודית יחד עם צרפת, גרמניה ודנמרק. הסרט צולם בגטבורג, סטוקהולם ובברלין. הסיפור היה בהשראת מיצב שאוסטלונד הגה ב-2008, וגם בהשראת תקרית ידועה לשמצה בה מעורב האמן אולג קוליק.
תקציר
גיבור הסרט הוא כריסטיאן, אוצר במוזיאון גדול, "פריווילג" ו"מרובע". כריסטיאן מתמודד עם השתלשלות אירועים שמתחילה בגניבת הטלפון הסלולרי שלו, במקביל לרומן שהוא מנהל עם עיתונאית זרה בשם אן. על רקע אירועים אלו, מתפרסם ללא השגחתו סרטון תדמית שנוי במחלוקת למיצב אמנות חדש במוזיאון בשם "The Square" (הבנוי ככיכר בצורת ריבוע, כפל לשון במילה האנגלית). התקרית מאיימת על הקריירה של כריסטיאן ומעוררת ויכוח ציבורי על חופש הביטוי והתקינות הפוליטית.
צילומים
הצילומים התקיימו מיוני עד אוקטובר 2016 בגטבורג, סטוקהולם וברלין. המוזיאון בסרט צולם בארמון סטוקהולם.
אוסטלונד העדיף להתמקד בכל יום בסצנה אחת, וצילם עד 50 שוטים ביום, אם כי עבור הסיקוונסים המורכבים ביותר נדרשו ארבעה ימים. בזמן הצילומים שנערכו בברלין, יום אחד הוקדש לעבודה עם שימפנזה ננסי, כאשר השחקנים קיבלו הוראות מפורטות כיצד להתנהג עם החיה כדי להימנע מלעורר תגובה אלימה.
צ'רלי מריאנו
כרמין אוגו מריאנו (12 בנובמבר 1923 – 16 ביוני 2009 ) היה סקסופוניסט ג'אז וסקסופוניסט סופרן אמריקאי.
ביוגרפיה
מריאנו נולד בבוסטון, מסצ'וסטס, בנם של מהגרים איטלקים, ג'ובאני מריאנו ומריה די ז'ירונימו מפאלו, איטליה. הוא גדל בשכונת הייד פארק בבוסטון והתגייס לחיל האוויר של הצבא לאחר התיכון, במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר שירותו בצבא, השתתף מריאנו במה שכונה אז "בית המוזיקה של שילינגר", כיום מכללת ברקלי למוזיקה. הוא למד בפקולטה בברקלי בשנים 1965–1971. מריאנו עבר לאירופה בשנת 1971, והתיישב בסופו של דבר בקלן (קלן), גרמניה..
הוא ניגן עם אחת הלהקות הגדולות של סטן קנטון, טושיקו אקייושי (אשתו דאז), צ'ארלס מינגוס, אברהרד וובר, עם אנסמבל הג'אז United Rock,להקת אמברוי ועוד כמה להקות ומוזיקאים בולטים.
הוא נודע בשימושו בנאדוואראם, כלי נשיפה קלאסי מטאמיל נאדו.
למריאנו היו חמש בנות משלוש נשותיו, שישה נכדים ושתי נכדות. הוא נפטר מסרטן ב־16 ביוני 2009.
כמלווה
עם סטן קנטון
עם שלי מנה
עם צ'ארלס מינגוס
עם אברהרד וובר
עם אחרים
חואן אפיטייה
חואן רמון אפיטייה-דְיוֹוֶה רוץ' (בספרדית: Juan Ramón Epitié-Dyowe Roig; נולד ב-12 באוקטובר 1976) הוא כדורגלן עבר מגינאה המשוונית ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים
בתחילת קיץ, אפיטייה סיכם בבני יהודה תל אביב ושיחק במדיה משחק אחד במסגרת גביע הטוטו, אך כעבור זמן קצר חתם במ.ס. אשדוד.
בעונת, אפיטייה חתם בדפורטיבו אלאבס והפעם שיחק בקבוצה הראשונה. אפיטייה, היה שותף לעליה של הקבוצה ללה ליגה בסיום העונה, אך כעבור זמן קצר לאחר מכן שוחרר מאלאבס וחזר לקדנציה שנייה בקאסטיון.
בינואר חזר לאלאבס, אך כעבור זמן קצר הושאל לקליפורניה ויקטורי.
קריירה בינלאומית
אפיטייה נולד בספרד להורים שמוצאם מגינאה המשוונית, ובזכות מוצא הוריו החליט לייצג את נבחרת גינאה המשוונית.
ב-11 באוקטובר 2003, אפיטייה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. ב-3 בספטמבר 2006, אפיטייה כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחו 1-2 נגד (שער הניצחון נכבש על ידי רודולפו בודיפו בדקות האחרונות של המשחק).
אוניברסיטת זאגרב
אוניברסיטת זאגרב (בקרואטית: Sveučilište u Zagrebu) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר זאגרב, בירת קרואטיה. האוניברסיטה היא הגדולה בקרואטיה, מונה 28 פקולטות ולומדים בה למעלה מ-70,000 סטודנטים. ב-2018 דורגה במקום ה-463 מתוך 1,000 שנכנסו לדירוג האוניברסיטאות העולמי.
היסטוריה
ב-23 בספטמבר 1669 הוציא לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, צו שהתיר לחברי מסדר ישועים להקים מוסד אקדמי בעיר החופשית אגראם (זאגרב של ימינו). מועד זה נחשב לתאריך כינונה של אוניברסיטת זאגרב. הישועים הפעילו את המוסד עד 1773, מועד בו הורה האפיפיור קלמנס הארבעה עשר על הפסקת פעילות המסדר. בהמשך, ב-1776 אישרה הקיסרית מריה תרזה את הקמתה של האקדמיה המלכותית למדעים ובה נכללו שלוש פקולטות: פילוסופיה, תאולוגיה ומשפטים. המוסד פעל במתכונת זו עד 1874. ב-1869 ביקר פרנץ יוזף הראשון, קיסר האימפריה האוסטרו-הונגרית בזאגרב והוציא צו המאשר הקמת אוניברסיטה עירונית. ב-19 באוקטובר 1874 נחנכה בטקס חגיגי "האוניברסיטה המלכותית על שם פרנץ יוזף הראשון" בעיר.
במועד חניכת האוניברסיטה במתכונת החדשה היו בה 4 פקולטות: פילוסופיה, תאולוגיה, משפטים ורפואה ועד לראשית המאה ה-20 גדלה לכדי 7 פקולטות בנות 12 מחלקות. לאחר מלחמת העולם השנייה הורחבה ההכשרה הטכנולוגית באוניברסיטה והפקולטה לטכנולוגיה פוצלה ל-4 פקולטות שונות. לאחר כינון קרואטיה חתמה ממשלתה על הסכם בולוניה והוחל בתהליך של סטנדרטיזציה והתאמה של קורסים ונקודות זכות אקדמיות עבור תארים זהים כפי שהתבצע בכל היבשת.
לאורך השנים השתלבו בני הקהילה היהודית בתפקידי הוראה באוניברסיטה ומהם ניתן לציין ד"ר מאברו זק"ש מייסד ענף הרפואה המשפטית באזור קרואטיה והמרצה הראשון של האוניברסיטה במתכונתה החדשה, את פרופסור יוסיף גולדברג שהקים את המחלקה לגאופיזיקה וכיהן כדקאן הפקולטה למדעים, את פרופסור ליאון גרשקוביץ' שהיה ממקימי הפקולטה למדע המדינה וכיהן כדקאן הפקולטה ואת פרופסור איבו גולדשטיין מבכירי ההיסטוריונים בקרואטיה בראשית המאה ה-21.
פקולטות
באוניברסיטה קיימים 6 בתי ספר ובהם 28 פקולטות ו-3 אקדמיות לאמנויות. היא מפעילה שלוחות בוואראז'דין ובסיסאק.
אמנויות
האוניברסיטה מפעילה 3 אקדמיות לאמנות:
קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה
קוזימו הראשון דה מדיצי, דוכס גדול של טוסקנה ודוכס פירנצה (באיטלקית: Cosimo I de' Medici, granduca di Toscana e duce di Firenze; 12 ביוני 1519 – 21 באפריל 1574) היה שליט פירנצה בין 1537 ועד מותו. קוזימו ביצר את מעמד בית מדיצ'י לאחר שזה התערער בעקבות רצח קודמו, אלסנדרו דה מדיצ'י, והבטיח את שלטון בית מדיצ'י בפירנצה לדורות. בהתאם למסורת משפחתו היה פטרון של האמנות והקים את גלריית אופיצי, אחד המוזיאונים העתיקים והחשובים ביותר בעולם.
תולדות חייו
היה נינו של ראש שושלת בית מדיצ'י בפירנצה, קוזימו דה מדיצ'י (נכד בתו מריה) ובן-נינו של פרנצ'סקו ספורצה (נין בנו ויורשו גונזגו מריה ספורצה).
בעקבות רצח אחיינו דוכס פירנצה, אלסנדרו דה מדיצ'י, הפך קוזימו לדוכס ולשליט העיר כשהיה בן 17. ביוני אותה שנה הוכרה ריבונותו החוקית כדוכס פירנצה על ידי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
כאשר שמעו מתנגדי בית מדיצ'י הגולים, ובראשם פיליפו סטרוצי, על הירצחו של אלסנדרו, הם פתחו במסע נגד העיר בסיוע צבא צרפת. בסוף יולי 1537 נכנסו כוחות הגולים לטוסקנה וקוזימו, הדוכס הצעיר, שלח את צבאו לפגוש אותם ולהתעמת עמם. כוחות הגולים הובסו ליד טירת מונטמורלו וראשי מנהיגיהם נערפו בכיכר העיר של פירנצה (או בארמון ברג'לו), דבר שהעניק לדוכס הצעיר מעמד של ביטחון בשלטונו.
בריתו עם הקיסרות הרומית הקדושה אפשרה לטוסקנה מידה של עצמאות. כמו כן חיזק הדבר את שליטת בית מדיצ'י בפירנצה, שנשלטה עד מות אחרון המדיצ'ים (ב-1737) על ידי בית זה.
על מנת לבצר את שלטונו בטוסקנה פעל קוזימו להפלת כל ערי המדינה העצמאיות במרחב. העיר האחרונה ששמרה על עצמאותה עד 1554 הייתה סיינה. בשנה זו יצא קוזימו, בתמיכת הקיסר ועם צבא שכירי חרב שווייצריים לשים מצור על העיר. העיר נפלה ב-17 באפריל 1555, לאחר 15 חודשי מצור, שבמהלכם קטנה אוכלוסייתה מכ-40,000 תושבים לכ-8,000. ב-1559 נפל המעוז האחרון שהיה שייך לסיינה.
קוזימו היה שליט קשוח, הוא השקיע רבות בביצור ערי טוסקנה והקים מבצרים בארצו, סיינה וערים נוספות ובנה חומה חדשה ומבוצרת סביב פיזה. כמו כן הקים את העיר המבוצרת טרה דל סולה (Terra del Sole), ביצר את האי אלבה והקים בו מבצר.
על מנת לממן את פעילותו הצבאית הטיל על נתיניו עול מס כבד, עם זאת לא חסך בפטרונות האמנות.
ב-1565 פרש מהשלטון ומסר את השלטון לבנו, פרנצ'סקו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה. ב-1569 הכתיר אותו האפיפיור פיוס החמישי כ"דוכס גדול של טוסקנה". את עשר שנות חייו האחרונות בילה בווילה די קסטלו, מחוץ לפירנצה.
משפחתו
עם עלייתו לכס הדוכסות, נולדה לקוזימו בת מחוץ לנישואין בשם ביה (קיצור של "ביאנקה" או "לה במבינה" לאמור, הילדה). שנפטרה בעודה צעירה לימים (Bia; 1537–1542). בת זו נודעה בזכות דיוקן מפורסם שלה, מעשה ידי אניולו ברונזינו, הנמצא היום בגלריית אופיצי. עם נישואיו של קוזימו היא נשלחה לווילה די קסטלו, מחוץ לפירנצה, מקום שבו בילו רוב ילדי המשפחה את ילדותם, שאך לעיתים רחוקות הגיעו לארמונות בעיר פירנצה. לאחר פטירתה ממחלת חום נקברה בבזיליקת סן לורנצו המשפחתית.
לאחר מותה של לאונור די טולדו חי ללא נישואין עם אלאונורה דלי אלבריצי (Eleonora degli Albrizzi), שילדה לו שני ילדים לא-חוקיים, בן בשם ג'ובאני (1562 - 1621), שהוכר על ידו מאוחר יותר ובת שמתה בילדותה.
ב-1570 נשא לאשה את קמילה מרטלי (Camilla Martelli) שילדה לו בת אחת.
תרבות ואמנות
פרט לאמן החצר שלו, ברונזינו, תמך קוזימו דה מדיצ'י באמנים כג'ורג'ו וזארי, שאף הקדיש לו את ספרו "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר" ובנוונוטו צ'ליני, באדריכל בלדסרה לאנצ'י (Baldassarre Lanci) ובהיסטוריונים, אלכימאים והוגים הומניסטיים.
ג'אמבולוניה פיסל פסל רכוב על סוס של קוזימו, הניצב עד היום בכיכר הסיניוריה בפירנצה.
בניין האופיצי, שהוקם כבניין משרדי שלטון, הוסב על ידי קוזימו דה מדיצ'י למוזיאון אמנות. גם פאלאצו פיטי הוקדש מקום לגלריות לאמנות עוד בימיו של קוזימו. בין יצירות האומנות שנמצאו באוספיו היו של האמן דזידריו דה סטיניאנו. הוא הנחה את וזארי להקים את מסדרון וזארי, מעבר על קרקעי המקשר בין ארמון פיטי לבין הפאלאצו וקיו, מעל הפונטה וקיו ודרך האופיצי ובכך העניק לעיר פירנצה את אחד מסמליה הייחודיים. הוא ביקש להעשיר את המסדרון הארוך ביצירות אמנות והחל במסורת רכש ציורים לתלייה ב"גלריה" (מסדרון בלטינית).
סוניה בוייס
סוניה בוייס (באנגלית: Sonia Boyce; ) היא אמנית בריטית ממוצא אפרו-קריבי המתגוררת ועובדת בלונדון. בשנת 2007 הוענק לה אות מסדר האימפריה הבריטית MBE על תרומתה לאמנות, במרץ 2016 היא נבחרה להיות חברה באקדמיה המלכותית לאמנויות. בשנת 2019 הוענק לה גם אות הכבוד OBE, והיא האישה השחורה הראשונה שזכתה באות זה.
בוייס, ילידת איזלינגטון שבלונדון, ידועה בגין ציורי הגיר וצבעי הפסטל הגדולים שלה בהם היא מדמיינת מחדש את חבריה, משפחתה וילדות ה. בוייס לקחה חלק בתנועת האמנים השחורים בבריטניה בשנות ה-80 – תנועה רדיקלי ת שהושפעה מהשיח האנטי-גזעני ומפמיניזם שהבליט נושאי גזענות ומגדר. היא הושפעה משורשיה בתרבות ה Kalabaari וגם מהתרבות האפריקאית.
בוייס עובדת בשיתוף פעולה עם אמנים אחרים כבר החל משנת 1990. היא התעניינה וחקרה את ההיבט החברתי באמנות. בעבודותיה היא משתמשת בחומרים שונים, חומרים כגון ציור, הדפס, צילום, וידאו וסאונד. יצירותיה בוחנות את היחס בין סאונד לזיכרון, בין דינמיות המרחב ושיתוף הצופים ביצירה.
במשך 30 השנים האחרונות לימדה בוייס אמנות ברמה אוניברסיטאית ברחבי בריטניה והיא פרופסור לאמנות השחורים (BlackArt) באוניברסיטת לונדון. בין השנים 1996–2002, עמדה בויס בראש ארכיון אמני אפריקה ואסיה באוניברסיטת מזרח לונדון וניהלה מחקרים בנושא. בין השנים 2004–2005 המשיכה לחקור דינמיקה חברתית בשיתופי פעולה אמנותיים. בשנת 2007, יחד עם הצלם דויד ביילי ואיין באוקום קיבלה את פרס ספר תולדות האומנות על ספר אמנים שחורים שערכה. בין השנים 2008–2011 השלימה מחקר אודות טבעם של שיתופי פעולה באמנות.
כבר בשנת 2015 עבודותיה של בוייס הופיעו בביאנלה בוונציה בתערוכה של Okwui Enwezor, אך בפברואר 2020 היא נבחרה, כאישה השחורה הראשונה, לייצג את בריטניה בשנת 2022 בביאנלה ה-59 בוונציה. בוייס רמזה שהעבודה שלה בביאנלה תיווצר דרך שיתופי פעולה. היא מקווה שהיצירה תהייה עליזה ונגישה. היא ציינה שהיא נתקלה במחקר על שיתופי פעולה בבעיות ובמתח סביב נושאים בהם קיימות דעות שונות, אבל לדעתה שיתוף פעולה אפשרי תמיד בעזרת האומנות.
ב-2022 ייצגה את בריטניה בביאנלה ה-59 של ונציה. היא זכתה בפרס אריה הזהב עבור התערוכה הבינלאומית הטובה ביותר.
קריירה
בין השנים 1973–1979 למדה בוייס בבית ספר תיכון, ובין השנים 1980–1983 בבית ספר לאמנות.
סוניה בוייס פרצה לזירת האמנות של האמנים הבריטים השחורים בשנות ה-80 המוקדמות. בשנת 1987 הייתה האישה השחורה הראשונה שמוזיאון טייט רכש את ציורה. עבודותיה של בוייס מעלות קושיות חשובות על טבעה של היצירה, על היוצר, שאלות על איך נולדים רעיונות ומי אחראי להם. עבודותיה כוללניות ומגלמות נדיבות וניסיונות ומדגישות את חשיבות שיתופי הפעולה[. עבודתה בכלל שינתה את מצב האמנים השחורים והאפרו-קריביים בזרם התרבותי המרכזי של בריטניה.
בתחילת דרכה השתמשה בוייס בגיר ובצבעי פסטל וציירה דיוקנאות של חבריה, משפחתה ושל עצמה והביאה מחוויות הילדות שלה. מאוחר יותר השתמשה בצילום, בגרפיקה ובסרטים. היא השתמשה גם בדגמי טפטים ובצבעים עזים שהזכירו את הצבעים באיים הקריביים. בוייס ציירה גם קריקטורות בהן הביעה את המסרים הפוליטיים שלה. הקריקטורות שלה גרוטסקי ות ולעיתים קרובות הדמויות בהן נראות באור שלילי. דרך עבודותיה ניסתה בוייס לבחון את מעמד האישה השחורה בבריטניה ואת התקופה ההיסטורית שבה חייה.
בשנת 1983 השתתפה בוייס בתערוכה 'חמש נשים שחורות', במרכז אפריקה שבלונדון  ובתערוכה Black Women Time Now.
בשנת 1989 הייתה חלק מקבוצה של ארבע אמניות שיצרו את התערוכה בשם The Other Story שהציגה לראשונה יצירות מודרניות של נשים בריטיות ממוצא אפריקני, קריבי ואסייתי.
עבודותיה שינו כוון מאוחר יותר וכללו חומרים כמו צילומים, קולג', סרטים, הדפסים, איור, מייצב וסאונד. עבודותיה המאוחרות יותר מתעדות את חיי השחורים בני זמנה ואת חוויות הנשים השחורות החיות בחברה לבנה וכיצד הדת, הפוליטיקה והמגדר תורמים לחוויות אלו. בין השאר, משתפות עבודותיה של בוייס את הצופה ומתמקדות על שיתוף הפעולה בין האמן והקהל כדי להמחיש איך תרבויות שונות מתבטאות, מתחברות ואיך ניתן להנות משיתוף פעולה שכזה.
בשנת 2018, כחלק מהתערוכה של בוייס בגלריית האומנות של מנצ'סטר, היא הוזמנה להיות אוצרת הגלריה וליצור דיאלוג עם יצירות מהמאות ה-18 וה-19. כחלק מתהליך היצירה בוייס לימדה והשתמשה בסדנאות ועבודותיה מופיעות ברבים מהמוזאונים של בריטניה.
בשנת 2018 תחנת הטלוויזיה של ה BBC הכינה סרט דוקומנטרי אודותיה.
פר אסקים
פר אסקים (בנורווגית: Per Askim; 24 בפברואר 1881 – 8 במרץ 1963) היה קצין ימי נורווגי אשר לחם במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה
אסקים נולד ב-24 בפברואר 1881 בעיר מוס, בנם של קצין הצבא קרל אסקים ואשתו אלט הנריקה כריסטיאנסן. אסקים למד באקדמיה הימית הנורווגית, וב-1901 התגייס לצי הנורווגי בדרגת פהנריך. ב-1904 הועלה לדרגת לויטננט, ובין 1905–1907 שרת במשרד ההגנה. ב-1907 מונה למפקד בית ספר לימאים של לרוויק. ב-1910 הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט, וב-1911 מונה למרצה באקדמיה הימית הנורווגית. ב-1921 הוצב באדמירליות הראשית, וב-1930 מונה לראש מדור במנהל החופים הנורווגי. ב-1934 הועלה לדרגת קומנדור-קפיטן. ב-1936 הוא פרש מהצי.
ב-1940 הוא חזר לצי ומונה למפקד הספינה HNoMS Norge אשר הייתה אמונה על הגנת חופי צפון נורווגיה. ב-9 באפריל של אותה שנה פלשו הגרמנים לנורווגיה. אסקים נמצא באותה עת עם ספינתו מול חופי נרוויק, והותקף בידי המשחתת הגרמנית ברנהרד פון ארנים. המשחתת הגרמנית הצליחה להטביע את הספינה הנורווגית. 101 מלחים נורווגים נספו, בעוד 90 ניצלו, כולל אסקים.
לאחר סיום המלחמה מונה אסקים למפקד פיקוד הצי המזרחי ובדצמבר 1945 מונה לנציג הצי בוועדת החקירה הצבאית שהוקמה על ידי הממשלה כדי לחקור את מעורבותה של נורווגיה במלחמה. ב-1952 הוא פרש מהצבא. הוא נפטר באוסלו ב-8 במרץ 1963.
הגרובטרון
הגרובטרון היא להקה ישראלית, העוסקת בעיקר בהקלטת גרסאות כיסוי לשירים ישראליים מוכרים. ביצועי השירים הם לרוב בגרסאות רוק, פאנק וג'אז.
חברי הלהקה
נכון לינואר 2021, חברי הלהקה הם:
אלבומים
מאז הקמתה, הוציאה הלהקה חמישה אלבומים:
תסמונת וריד השחלות
תסמונת וריד השחלות, היא תסמונת בה וריד שחלתי מורחב דוחס את השופכן, הצינור שמעביר את השתן מהכליה לשלפוחית השתן, וכתוצאה מכך נגרמים כאבי בטן כרוניים או כאבי בטן עוויתיים, כאבי גב או כאבי אגן. הכאב יכול להחמיר בשכיבה או בין ביוץ למחזור. יכולה להיות גם נטייה מוגברת פיאלונפריטיס (זיהום בדרכי השתן) או זיהום בכליות. ברוב המקרים, התסמונת מתרחשת בווריד השחלות הימני, אבל גם יכולה להתרחש בווריד השחלות השמאלי או לפגוע בשני הצדדים בו-זמנית. כיום היא מסווגת כצורה של תסמונת גודש באגן.
מנגנון
בדרך כלל וריד השחלות חוצה את השופכן ברמת החוליה הלומבארית הרביעית או החמישית. השופכן עצמו חוצה את עורק ווריד הכסל החיצון (באנגלית: external iliac vessels). לפיכך, כלי זה יכול לפגוע בשופכן ולגרום לחסימתו. וריד השחלות השמאלי מנקז את הדם מהשחלות לוריד הכליה ואילו וריד השחלות הימני נכנס בדרך כלל לוריד הנבוב התחתון. במקרה של תסמונת וריד השחלות הימני, הווריד מסתיים לעיתים קרובות בווריד הכליה. דבר זה נחשב לתורם להתפשטות ורידים, באנלוגיה למה שרואים בוריקוצלים, המופיעים בשכיחות גבוהה יותר בצד השמאלי. הזווית הישרה בין וריד השחלות (או וריד האשכים אצל גברים במקרה של דליות) לווריד הכליה הוצעה כגורם לירידה בהחזרת הדם.
אבחנה נוספת וקשורה למה שנזכר לעיל היא "תסמונת מפצח האגוזים". בתסמונת זו מתואר וריד הכליה השמאלי כדחוס בין אבי העורקים ועורק המזנטריום העליון. דבר זה עלול לגרום לשבילי הזרימה הצדיים להיפתח לניקוז הכליה השמאלית, כלומר זרימה הפוכה (זרימה חוזרת למטה) בווריד הכליה השמאלי. תסמונת גודש באגן, דליות הנרתיק והפות ודליות בגפיים התחתונות הן השלכות קליניות למצב זה. כמעט כל המטופלות הסובלות מתסמונת זו הן נשים שנמצאות בהיריון, ובמהלכו הדליות מתרבות.
מנגנון מוצע נוסף של חסימה הוא כאשר וריד השחלות והשופכן עוברים במעטה של רקמה סיבית, בנוכחות של דלקת מקומית. ניתן לראות בכך צורה מקומית של פיברוזיס רטרופריטונאלית (באנגלית :Retroperitoneal fibrosis).
בעקבות חסימה, השופכן מציג תנועה פריסטלטית לא רגילה (כיווצים) כלפי הכליה במקום לכיוון השלפוחית. כיווצים אלו גורמים לכאבים קוליקיים (בדומה לקוליקת כליות) ואפשר לטפל במצב זה באמצעות הפחתת הלחץ בהתערבות כירורגית.
אבחון
מכיוון שמדובר במחלה נדירה, אבחונה הוא ב-"שיטה מניעתית" (באנגלית: diagnosis of exclusion) וכולל בתוכו שלילת מצבים אחרים עם תסמינים דומים. האבחנה נתמכת על ידי תוצאות מחקרי הדמיה כמו טומוגרפיה ממוחשבת או דימות תהודה מגנטית, אולטרסאונד של הבטן (עם או בלי הדמיית דופלר – Doppler imaging) או אורוגרפיה תוך וורידית (באנגלית: Intravenous pyelogram).
מומחים לאולטרה-סאונד בכלי דם צריכים לחפש באופן שגרתי זרם בכיוון הפוך בוורידי השחלות השמאלי אצל החולים עם דליות הגפיים התחתונות, במיוחד אם הם לא קשורים לזרם הפיך בוריד הספני (באנגלית: saphenous vein reflux). הדפוס הקליני של הדליות שונה בין שני סוגי דליות הגפיים התחתונות. סריקת CT משמשת לשלילת פתולוגיות שמתרחשות בבטן או באגן. CT- אנגיוגרפיה וונווגרפיה (באנגלית: Venography) יכולה לעיתים קרובות להדגים זרימה חוזרת בווריד השחלות השמאלי ולדמות וריד שחלתי שמאלי מוגדל, אך בדיקה זו היא פחות מדויקת ויקרה הרבה יותר מבדיקת אולטרסאונד דופלר דופלקס. בדיקת האולטרסאונד דורשת מהמשתמשים בשיטה זו להיות מנוסים באולטרסאונד כלי דם וורידי ולכן הוא לא תמיד זמין. בדיקת אולטרסאונד נוספת המתבצעת על ידי מומחה עדיפה על פני בדיקת CT.
מאחר שמגוון רחב של פתולוגיה של האגן והבטן יכולה לגרום לתסמינים העולים בקנה אחד עם תסמינים אלה עקב ריפלוקס בווריד השחלה השמאלי, לפני אימוביליזציה של וריד השחלה השמאלי, חיפוש מדוקדק אחר אבחנות כאלה הוא חיוני. תמיד יש לשקול התייעצות עם מנתחים כלליים, רופאי נשים ואולי גם סריקת CT.
טיפול
הטיפול מורכב ממשככי כאבים וכריתה כירורגית לווריד המורחב. ניתן להשיג זאת באמצעות ניתוח בטן פתוח או ניתוח חור מנעול (לפרוסקופיה). לאחרונה תואר הניתוח הראשון בעזרת רובוט.
גישה אחרת לטיפול היא שימוש בצנתר (קתטר) המבוסס על אימוביליזציה, שמבוצע לעיתים קרובות על ידי פלוגרפיה (באנגלית: phlebography) אשר עוזרת לדמות את הווריד על רנטגן פלואורוסקופיה.
אימוביליזציה (באנגלית: embolization) סלילי ורידי השחלות הוא טיפול יעיל ובטוח בתסמונת גודש באגן ובדליות הגפיים התחתונות שמקורם מהאגן. חולים רבים עם דליות בגפיים תחתונות ממקור האגן מגיבים לטיפול מקומי כלומר סקלרותרפיה מונחית אולטרסאונד. במקרים אלה, יש לשקול תסחיף סלילי ורידי השחלה כטיפול קו שני לשימוש אם הוורידים חוזרים בפרק זמן קצר, כלומר 1–3 שנים. גישה זו מאפשרת לנשים להמשיך בהריונות. לא מומלץ לאימוביליזציה סלילי דו-צדדי אם ייתכן הריון עתידי. טיפול זה החליף במידה רבה אפשרויות אופרטיביות.
אימוביליזציה של סליל דורשת שלילה לפתולוגיות אחרות באגן, מומחיות בניתוחים אנדו-וסקולריים, מיקום נכון של סלילים בגודל מתאים באגן וגם בווריד השחלות השמאלי העליון, הדמיה אולטרסאונד של כלי הדם על ידי מומחים לפני ואחרי ההליך, דיון מלא בהליך עם המטופל כלומר הסכמה מדעת. סיבוכים, כגון נדידת סלילים, הם נדירים אך מתרחשת לעיתים רחוקות. ההשלכות שלהם בדרך כלל מינוריות.
חוזרת בתשובה (שיר)
חוזרת בתשובה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד, אשר לא נכלל באף אלבום שלה. השיר יצא לאור ב-27 בפברואר 2016, כסינגל הראשון של חדד בשנה הזו, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
תסמונת וריד השחלות
היסטוריה
הישות תוארה לראשונה על ידי קלארק בשנת 1964. בעקבות ספקנות ראשונית ודיון ער בספרות הרפואית, היא מוכרת כיום על ידי מחברים רבים.
חוזרת בתשובה (שיר)
השיר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט, השלישי ברדיו אמצע הדרך, וה-14 ברשת ג'.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי משה בן אברהם וגולן אברהם, הולחן על ידי בן אברהם גם כן והופק על ידי יעקב למאי. במקור, היה אמור השיר להיכלל באחד מתוך אלבומיה של חדד, ואף הצהירה זאת באחד מהראיונות שנערכו איתה, אך לבסוף יצא כסינגל שלא מתוך אלבום.
בנוסף לכך, השיר הוא שיר הומוריסטי העוסק בנושא החזרה בתשובה.
וידאו קליפ
טרם הוציאה את הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית חדד לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל ואת מילותיו. האודיו זכה להצלחה נאה, ונכון ל-11 באוגוסט 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כ-1.5 מיליון צפיות.
משאלת לב
משאלת לב היא עמותה ישראלית, המהווה חלק מארגון בינלאומי, שייעודו הגשמת משאלות הלב של ילדים בגילאים שבין 3 ל-18 החולים במחלה מסכנת חיים.
המטרה היא יצירת חוויה בלתי נשכחת לילד החולה, המעשירה את חיי הילד ומשפחתו בתקווה ובכוח להתמודד עם קשיי המחלה.
מתחילת פעילותה בשנת 1996 הגשימה העמותה מעל 1700 משאלות של ילדים חולים.
הארגון הבינלאומי
ארגון Make A Wish נוסד בשנת 1980 בארצות הברית, כאשר קבוצת אנשים סייעה להגשמת משאלה של ילד חולה, שביקש להיות שוטר ליום אחד.
כיום פועלים ארגוני Make A Wish ב-48 מדינות, ובהם ישראל. מיום הקמתו של הארגון הוגשמו למעלה מ-230,000 משאלות ברחבי העולם.
גביע המדינה בכדורגל נשים 2021/2022
גביע המדינה בכדורגל נשים לעונת 2021/2022 היא התחרות ה-24 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-2 בנובמבר 2021 ומשחק הגמר נערך ב-30 במאי 2022 והסתיים בניצחון של מ.ס. קריית גת על בנות נתניה. בכך השלימה קריית גת טרבל שני ברציפות לאחר שזכתה בעונה זו גם באליפות ובגביע אתנה. הייתה זו זכייתה השלישית של קריית גת בגביע.
לתחרות נרשמו 22 קבוצות כש-10 מהן מליגת העל, 10 קבוצות מהליגה הלאומית ו-2 מתוך 9 קבוצות מהליגה הארצית.
סיבוב ראשון
בסיבוב הראשון השתתפו 2 קבוצות מהליגה הארצית ו-10 קבוצות הליגה הלאומית. המשחקים התקיימו ב-2 בנובמבר 2021.
שמינית הגמר
אל שמינית הגמר העפילו 7 הקבוצות שניצחו בסיבוב הראשון ו-8 קבוצות ליגת העל שהצטרפו בשלב זה. מכבי כישרונות חדרה הוגרלה לעלות באופן אוטומטי לרבע הגמר. המשחקים נערכו ב-16 בינואר 2022.
רבע הגמר
אל רבע הגמר העפילו 7 הקבוצות שניצחו בשמינית הגמר ומכבי כישרונות חדרה שהעפילה באופן אוטומטי. סיבוב גביע זה נערך ב-17 במרץ 2022.
חצי הגמר
אל חצי הגמר העפילו 4 הקבוצות שניצחו ברבע הגמר. בהגרלה שנערכה ב-23 במרץ 2022 נקבעו המשחקים שהבטיחו מפגשי קצוות בין המוליכות של טבלת ליגת העל לקבוצות מתחתיתה. משחקי חצי הגמר התקיימו ב-1 במאי 2022 במתכונת של הצגה כפולה באצטדיון המושבה בפתח תקווה.
קרחון ליין
קרחון ליין (באנגלית: Line Glacier) הוא קרחון יובלי, בהרי ויקטורי, אזור חוף בורכגרווינק, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הקרחון מנקז את החלק הדרומי של המורדות המזרחיים של רמת מלטה; וזורם לכיוון מזרח בין פסגת קולינס והר אלברטס.
הקרחון נשפך לקרחון בורכגרווינק.
גילוי הקרחון
הקרחון מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1962.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
קנת' ליין (Kenneth Line) שהיה מהנדס ששירת במשלחת הגאולוגית של השירות האנטארקטי של ארצות הברית, באי רוזוולט, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1967–1968.
קינג קונג (סרט, 1976)
קינג קונג (באנגלית: King Kong) הוא סרט הרפתקאות ומפלצות, אשר יצא ב-17 בדצמבר 1976 בבימויו של ג'ון גילרמין, בהפקת דינו דה-לורנטיס ובכיכובם של ג'ף ברידג'ס, צ'ארלס גרודין וג'סיקה לאנג.
סרט זה הוא רימייק לסרט זהה מ-1933, אם כי הוא מפתח את העלילה בצורה שונה עם דמויות שונות (למעט קונג). במרכז הסיפור נמצא הפרימט הענקי קינג קונג, אשר חי על "אי הגולוגולת" עד שהוא נתפס בידי צוות ספינה ומובא לניו יורק, בה הוא זורע הרס. בניגוד לסרט הקודם קונג מגיע למרכז הסחר העולמי ולא לבניין האמפייר סטייט, בו הוא מוצאת את מותו.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות ממבקרים, אך זכה להצלחה קופתית של 90.6 מיליון דולר וכן בפרס אוסקר להישגים מיוחדים על האפקטים המיוחדים שבו.
עלילה
בשנות ה-70, פרד ווילסון, בכיר בחברת הנפט "פטרוקס", שולח משלחת של חוקרים לעבר האוקיינוס ההודי לעבר אי שלא נודע, המכונה "אי הגולגולת", אף שהוא מעורפל ונחשב לאגדה בלבד. לאחר שמגיעות תמונות אינפרא אדומות של האי ווילסון חושד שיש באי מרבצי נפט, אך לספינה מגיע בסתר הפלאונטולוג ג'ק פרסקוט, המנסה להזהיר את הצוות מעליה לחוף, עקב דיווחים בלתי רשמיים על מפלצת גדולה. עם זאת ווילסון קורא ללכוד אותו, בהנחה שהוא מרגל מתחרה, אף שבהמשך הוא מחליט להפוך אותו לצלם המשלחת (לאחר שהוא נכנע להגעה לאי). לספינה מתווספת השחקנית דואן, אשר ניצלה מרפסודה לאחר שספינתה הופצצה.
מספר לוחמים ובראשם ג'ק מנסה לחצות גזע עץ ביער, אך קונג מוצא אותם והורג ארבע אנשים, משאיר רק את ג'ק ואת בואן בחיים, אך בואן נאלץ לחזור לספינה. בינתיים דואן נשארת עם קונג ובעוד היא נסערת ממנו הוא מתחיל להתאהב בה ושומר עליה מטורפים כמו נחש ענקי. ג'ק מוצא אותה ויחד הם בורחים דרך נהר חזרה לעבר החומה, שם ממתין לקונג מארב מידי ווילסון ואנשיו, הלוכדים אותו במלכודת בור וזורקים עליו כלורופורם. קונג המובס נשלח בידי הספינה לניו יורק בתור פרס לחברת הנפט שלו.
קונג מוצג בהמשך לראווה עם שלשלאות וכתר על ראשו, לעיני הצופים בניו יורק, כשגם דואן מתלווה לאירוע. עם זאת הופעתה גורמת לקונג להצליח להשתחרר מהשלשלאות ולברוח, לגרום למהומות וגם הורג את ווילסון בדריכה וכן הורס רכבת.
קונג מוצא את דואן ואת ג'ק ואלה נמלטים ממנו דרך גשר קווינסבורו, בדרך למרכז הסחר העולמי. לבסוף קונג מצליח לתפוס את דואן ולטפס על הבניינים איתה ואז הוא מותקף בידי שלושה גברים עם להביורים, אותם הוא הורג עם חבית שריפה ומזנק לבניין השני. אז הוא מותקף בידי מסוקים צבאיים, אף שדואן מבקשת מהם לעצור בירי. הם יורים בקונג ולמרות ששני מסוקים נופלים הם מצליחים לירות ולפצוע אותו קשה, עד שהוא נכנע לפצעיו ונופל את מותו. דואן למטה מוקפת בעיתונאים אל מול הגופה ומנסה לפלס דרך מבעד לקהל אל ג'ק.
סנדנסקי
סַנְדַנְסְקי (בבולגרית: Сандански) היא עיר בדרום-מערב בולגריה בשטח מחוז בלגואבגרד, לרגלי המורדות המרכזיים של הרי פירין ועד ל-1949 נקראה סוויטי וראץ'. סנדנסקי היא העיר השלישית בגודלה במחוז מבחינת כמות האוכלוסין. העיר נקראת על שמו של המהפכן ולוחם החירות הבולגרי יאן סנדנסקי, אשר לחם לעצמאות האזור מהעות'מאנים והכללתו תחת הנסיכות הבולגרית. העיר סמוכה לגדות הנהרות סנדנסקה וביסטריצה, סמוכה לגבול היווני ומרוחקת כ-170 קילומטרים מסופיה הבירה.
היסטוריה
בסמוך למעיינות המרפא החלה התיישבות אנושית מאורגנת בתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית. חלק מהמקורות מציינים שביישוב הקדום אשר נקרא מדיוס, נולד ספרטקוס בן השבט התראקי מָאֶדִי, מחולל מרד העבדים הגדול כנגד הרפובליקה הרומית.
עד למאה ה-6 הפכו תושבי היישוב לנוצרים, והיה זה אחד מהיישובים הראשונים בבלקן שתושביו התנצרו. בסוף המאה ה-6 הוחרבה העיר על ידי שבטים גותים והוא כונן מחדש בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה על ידי שבטים סלאבים ונקרא  קדושי וראצ'ובה. העיר וסביבתה היו מרכז רוחני נוצרי אורתודוקסי חשוב בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה. בסוף המאה ה-14 נכבש האזור על ידי צבאות האימפריה העות'מאנית ונותר בשליטת האימפריה למעלה מ-500 שנים. במסגרת חוזה סן סטפנו והסכמי קונגרס ברלין אשר סיימו את המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נותרה העיר בשליטה עות'מאנית תוך התקוממויות חוזרות ונשנות של האוכלוסייה הבולגרית.
ב-1913, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה כבש הצבא הבולגרי את העיר והיא נותרה בחזקת הממלכה הבולגרית, גם לאחר תבוסתה במלחמת הבלקן השנייה מתוקף הסכם בוקרשט. לאחר מלחמת העולם הראשונה בוצע טרנספר של אוכלוסיות בין יוון לבולגריה ואוכלוסיית העיר גדלה מאוד, עם הגעת פליטים בולגרים מהשטחים שנמסרו ליוונים. ב-18 ביולי 1929 זכה היישוב למעמד של עיר.
כלכלה
תחנת הרכבת של העיר ממוקמת כ-4.5 קילומטרים ממרכזה וכ-2 קילומטרים ממרכזה חולף הכביש המהיר E79 המחבר את סנדנסקי לבירה סופיה. העיר ידועה במרכז הספא המתקדם שבה, המעיינות החמים הנובעים בסביבתה והפארק הסובב אותה. תיירות המרפא הוא הענף המוביל מבחינת התוצר המקומי הגולמי. בנוסף קיימים בשטח הרשות המקומית שטחים חקלאיים ובהם מגדלים עגבניות בהיקף של 850 טון לשנה, כרוב, פלפל, מלפפונים, שעועית, חיטה בהיקף של 864 טון לשנה, וכן טבק. בנוסף, קיימים בשטח הרשות המקומית מפעלי מזון, עיבוד שיש וגרניט.
ולריאן איסמאל
ולריאן איסמאל (בצרפתית: Valérien Ismaël, נולד ב-28 בספטמבר 1975 בשטרסבורג שבצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם, ומאמן כדורגל, המאמן את קבוצת בשיקטש.