cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ניצן נוריאל
ניצן נוריאל (נולד ב-25 באוגוסט 1959 בחיפה) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, ששירת בעיקר בחטיבת גולני ותפקידי מודיעין ומטה ושימש כראש המטה ללוחמה בטרור במסגרת המועצה לביטחון לאומי שבמשרד ראש הממשלה. בנוסף, שימש כמפקד גדוד 12 ומפקד פלנ"ט גולני. נוריאל מכהן כיו"ר עמותת "הנמר המעופף", הפועלת למען רווחת חיילי ובוגרי סיירת גולני בשילוב הנצחת הנופלים וטיפוח מורשת היחידה.
שירותו הצבאי
בין השנים 1986–1987 שירת כסגן מפקד גדוד 12 של החטיבה. בתפקיד זה נבחר להשיא משואה בטקס יום העצמאות ה-38 למדינת ישראל שנערך בהר הרצל.
בשנת 1992 הועלה ניצן נוריאל לדרגת אל"ם ופיקד על חטיבת עודד ועל בא"פ אליקים. בשנים 1994–1996 פיקד על חטיבת שומרון, במסגרת תפקידו זה פורקה החטיבה אשר מוקמה בלב העיר הערבית שכם כחלק מהסכם השלום עם הפלסטינים. נוריאל לקח חלק פעיל בעיצוב המציאות החדשה באזור השומרון והיה אחרון הנציגים הבכירים הישראליים שפינו את השטח לקראת העברתו לשליטת הרשות הפלסטינית.
לאחר פירוק חטיבת שומרון, יצא נוריאל ללימודים במכללה לביטחון לאומי ובמקביל חזר לפקד בשנית על חטיבת עודד. עם תום הלימודים מונה לסגן מפקד אוגדת עזה ובשנת 1998 מונה לקצין אג"ם של פיקוד הצפון. במהלך שירותו בתפקיד זה אירעה חטיפתם של שלושת החיילים, סמ"ר בני אברהם, סמ"ר עדי אביטן וסמ"ר עומר סוואעד בגזרת הר דב.
בשנת 2001, לאחר רצף של תפקידים מבצעיים, סוכם שנוריאל ייצא יחד עם בני משפחתו לארצות הברית והוא מונה לנספח היבשה. במהלך שהותו בארצות הברית פרצה האינתיפאדה השנייה וכן אירעו פיגועי 11 בספטמבר. בעקבות אירועים אלו עסק נוריאל רבות במתן ייעוץ והחלפת ידע ותורת לחימה עם צבא ארצות הברית ומשרד ההגנה האמריקאי. על מאמציו אלו בסיוע לצבא ארצות הברית הוענק לניצן נוריאל אות לגיון ההצטיינות מטעם הנשיא האמריקני, ג'ורג' בוש הבן.
עם חזרתו מארצות הברית בשנת 2003 מונה נוריאל לראש החטיבה לקשרי חוץ באגף המבצעים והועלה לדרגת תת-אלוף. במלחמת לבנון השנייה שימש כמפקד המרחב העורפי של עוצבת הגליל והיה אחראי על תחום הלוגיסטיקה של האוגדה. נוריאל הודיע על פרישתו מצה"ל בשנת 2006, בדרגת תת-אלוף ולאחר שירות צבאי פעיל של כ-30 שנה. עם זאת המשיך לעסוק רבות בתחום הצבא וביטחון המדינה. בתחילת שנת 2007 מונה לראש המטה ללוחמה בטרור, במסגרת המועצה לביטחון לאומי שבמשרד ראש הממשלה. לאחר סכסוך על רקע אישי עם תא"ל מיל' דני ארדיטי שכיהן כממלא מקום ראש המל"ל, הוצא נוריאל בהסכמה לחופשה בהתאם להחלטת נציב שרות המדינה. חופשתו הסתיימה כאשר ארדיטי סיים את תפקידו ואת תפקיד ראש המל"ל מילא עוזי ארד, שהורה על החזרתו המיידית של נוריאל לתפקיד.
בפברואר 2012 הגישו התא"לים דני ארדיטי ואלקנה הרנוף מכתב תלונה חריף לראש המועצה לביטחון לאומי יעקב עמידרור ולנציבות שירות המדינה בהקשר לתפקודו של נוריאל וקראו להדחתו. לאחר בדיקה מעמיקה שביצע עמידרור נמסרה תגובת משרד ראש הממשלה לפיה עמידרור לא מצא שום פגם ולו הקל ביותר בעבודתו של נוריאל ואין כל סיבה להעבירו מהתפקיד. במרץ 2012 לאחר השלמת קדנציה של חמש שנים סיים נוריאל את תפקידו ובמקומו מונה איתן בן-דוד.
במקביל לתפקידו כראש המטה למלחמה בטרור שימש נוריאל במשך שנתיים כנציג ישראל לפורום האירופי למחקר ביטחוני ולפיתוח (ESRIF) וכן כנציג ישראל לשיחות הפסגה לביטחון גרעיני בסיאול. בשנת 2015 הוענקה לנוריאל תעודת הערכה מוועדת הטרור של הקונגרס האמריקאי כאות הוקרה על פועלו רב השנים בלחימה בטרור.
בימים אלו משרת ניצן נוריאל במילואים כראש המנהלת לתרגילים בין לאומיים. במסגרת זו מפקד נוריאל על תרגילי ג'וניפר קוברה וג'וניפר פאלקון. תרגילים אלו מתקיימים אחת לשנה, כאשר שנה אחת מוקדש התרגיל לתרגול המפקדות בלבד ובשנה לאחר מכן משתתפים בתרגיל כוחות רבים משני הצבאות. לצד תפקידו זה משרת ניצן כסגן מפקד מפקדת העומק, שיעודה תכנון והובלת מבצעים מיוחדים ורב-זרועיים ארוכי טווח בעומק האסטרטגי של מדינות האויב של ישראל וכן כיו"ר עמותת "הנמר המעופף" ששמה לה למטרה לדאוג לרווחתם של חיילי סיירת גולני, להנצחת הנופלים וטיפוח המורשת היחידתית.
חיים אישיים
ניצן נוריאל הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדעי המדינה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. ניצן משמש כעמית מחקר במכון למדיניות נגד טרור במרכז הבין תחומי בהרצליה. משמש כיועץ אסטרטגי ופיתוח עסקי, חבר ועד הנהלה בעמותת ״מרחב נשימה בעמק״ למתן מענה למתמודדים עם חוויות לחימה ובני משפחותיהם, מרצה בארץ ובחו״ל בנושאי ביטחון ואסטרטגיה. נשוי לצלילה ואב לשני ילדים, מתגורר ביישוב הקהילתי גן נר.
קישורים חיצוניים
מאמריו;
בונה קנדי
הבונה הקנדי (שם מדעי: Castor canadensis; ידוע גם כבונה אמריקני) הוא מין מכרסם גדול ממשפחת הבוניים הנפוץ באמריקה הצפונית, ובמאה האחרונה גם הובא על ידי האדם לאמריקה הדרומית ולצפון אירואסיה. הוא המכרסם הגדול ביותר בצפון אמריקה והמכרסם השני בגודלו בעולם אחרי הקפיבארה.
ייחודו של הבונה הקנדי הוא בכושרו לבנות סכרים, בקתות ותעלות מגזרי עצים ובוץ בערוצי נהרות, שבהם הוא מסתתר מפני טורפיו. מערכות הסכרים והבקתות שהוא בונה גדולות ומרשימות בהיקפן, והופכות את הבונה לאחד ממהנדסי הסביבה המפורסמים בעולם החי.
פיזיולוגיה
אורכו הממוצע של הבונה הקנדי הוא 60–80 סנטימטרים ללא הזנב, כשהאחרון מוסיף עוד כ-25 עד 45 סנטימטרים לאורך הכולל. משקל הבונים ממין זה, ללא תלות בזוויג, נע בין 15 ל-25 קילוגרמים, אך נרשמו גם פרטים במשקל של מעל ל-40 קילוגרמים. פרוותם עבה, משולבת עם שיער לבידוד, וצבעה נע בין חום כהה לצהוב-אפור. רגליהם קצרות ושחורות וכף רגלם מונה חמש אצבעות עם טפרים חדים במיוחד. זנבם רחב, שטוח, נטול שערות ומכוסה קשקשים גדולים.
התאמות לבניית סכרים
ראשו של הבונה הקנדי גדול מאוד יחסית לגופו ושיניו מגיעות לאורך של כ-15 סנטימטרים. ארבע שיניו החותכות גדלות לאורך כל חייו של הבונה, והאמייל שלהן עבה מאוד. הן משמשות את הבונה לחיתוך עצים. לבונה יש גם שתי בלוטות ייחודיות הנקראות "בלוטות בונה". הן ממוקמות קרוב למעי הגס, והן מפרישות חומר בעל ריח חזק שבו הבונים משתמשים על מנת לסמן לבונים אחרים את מיקומם של אבנים, ערימות בוץ וסכרים.
התאמות תת-מימיות
הבונה הקנדי הוא יונק מימי-למחצה (סמי-אקוותי), שחיין וצולל מעולה ויכול לשהות עד כ-15 דקות מתחת למים. בלוטות חלב מיוחדות מכסות את פרוותו בחומר שמנוני המבודד ממים. בעיניהם נמצא עפעף שלישי ושקוף המאפשר להם לראות בבהירות מתחת למים. פרט לרגליהם, משתמשים הבונים הקנדיים גם בזנבם על מנת לחתור ולנווט בזמן שחייה או צלילה.
חיי חברה
הבונים הקנדיים חיים בקבוצות של 4–8 בונים בתצורה של משפחה גרעינית: אב, אם ומספר צאצאים. הבונה הקנדי הוא אורגניזם מונוגמי. תקופת ההזדווגות היא בחודשים ינואר-פברואר, ולאחר היריון של 100–110 ימים, ממליטה הנקבה, בחודשים אפריל-יוני, בממוצע 2 עד 4 צאצאים, אף על פי שלידות של עד 9 צאצאים אינן נדירות. הצאצאים נולדים מכוסי פרווה, עם עיניים פתוחות ומשקלם נע בין 200 ל-600 גרם. הצאצאים נשארים יחד עם המשפחה הגרעינית כשנתיים עד לבגרותם המינית, ואז הם עוזבים כדי להקים משפחה משלהם או נדחקים בכוח החוצה על ידי הוריהם. תוחלת החיים של הבונה הקנדי היא בממוצע כ-24 שנים בטבע ועד כ-50 שנה בשבי.
בניית סכרים
ייחודו של הבונה הקנדי הוא ביכולת בניית הסכרים הכמעט אובססיבית שלו. בניגוד גמור לבן דודו האירופי, המעדיף לחיות על גדות נהרות זורמים וממעט בבניית סכרים, הבונה הקנדי תלוי ביכולות הבנייה כמגן עיקרי מפני טורפיו וביצירת מיקרו בתי-גידול עם גישה קלה למזון בחורף הקפוא. כאמור, בית גידולו של הבונה הקנדי הוא מקורות מים כמו אגמים, נהרות ונחלים. בבתי גידול אלו הוא בונה מערכת מורכבת של סכרים, תעלות ובקתות. הבונה חותך את העצים באמצעות שיניו ומשתמש ברגליו על מנת להוסיף אבנים ובוץ.
המרכיב הראשון במערכת הבנייה הוא הסכר. יסודות הסכר נבנים מאבני בוץ וגזעי עצים ועליהם מוסיפים הבונים ענפים, זרדים, אבנים ובוץ נוסף. הסכר יכול להגיע לגובה של עד 12 מטרים מקרקעית הנהר ועד כ-2 מטרים מעל פני המים. בנוסף, מפרישים הבונים חומרי ריח מבלוטות הבונה שלהם על הסכרים, והריח מושך ומעודד בונים אחרים לבוא לעזור בבניית הסכר. אורכו של הסכר יכול להיות ממטר אחד ועד עשרות מטרים, ובמונטנה אף נרשם סכר באורך של 600 מטרים. הסכר מאט באופן משמעותי את זרימת המים בנהרות והופך את האזורים התחומים בהם לבריכות קטנות עם זרימה מואטת.
המרכיב השני במערכת הבנייה הוא הבקתה. לאחר בניית הסכר והאטת זרם המים, בונים הבונים בקתות מעץ עם כניסה תת-מימית, שם הם יכולים להתחבא מטורפיהם. קירות הבקתה יכולים להגיע לעובי של עד מטר, אבל בדרך כלל הם דקים יותר בחלקי הבקתה שמעל פני המים. המרכיב השלישי במערכת הבנייה הוא התעלות. הבונים חופרים בידיהם תעלות מהנהר אל הבריכות המלאכותיות שלהם. התעלות משמשות את הבונים על מנת להעביר גזעי עץ חתוכים מגדות הנהר אל הבריכות ולמנוע מהבריכות להתאדות.
מחקרים שנערכו בנושא הסיקו שהגורם העיקרי המדרבן בונים לבנות סכרים הוא רעש זרימה של מים. ניסויים הראו שבונים יבנו סכרים בסביבות יבשות לחלוטין אם תושמע להם הקלטה של מים זורמים.
תחזוקה
הבונים אינם בונים סכרים ומשאירים אותם לאנחות. סכר דורש תחזוקה שוטפת עקב ארוזיה טבעית שגורם זרם הנהר, הצפות ופגיעה בסכרים על ידי אויביו של הבונה הקנדי. בונה שמאתר סכר פגוע, יכול לאותת על כך לשאר המושבה על ידי הפרשת חומרי ריח מבלוטות הבונה שלו – דבר הגורם לו ולשאר הבונים לזרוק אבנים, בוץ וזרדים על האזור הפגוע. בדרך כלל יעדיפו הבונים לתחזק סכרים עיקריים שנפגעו ולבנות מחדש סכרים משניים במקום סכרים משניים אחרים שנפגעו.
הבונה הקנדי כמין מעצב סביבה
מין מהנדס סביבה הוא מין מַפְתח בבית גידול אשר משנה באופן מהותי את בית הגידול שבו הוא חי, ובכך גורם לתגובת שרשרת אקולוגית המשפיעה על שאר המינים באותו בית גידול.
הבונה הקנדי הוא המין הראשון שזוהה כמהנדס סביבתי. המבנים המורכבים שיוצר הבונה הקנדי גורמים להאטת זרימת הנהר ולהיווצרות בריכות. בריכות אלו מושכות אליהן מינים רבים של ברווזים, תרנגולאים, צבים, צפרדעים, קרפדות, יתושים ורבים אחרים. מנגד, בניית הבריכות מייבשת חלקים מהנהר הזורם ובכך גורמת לירידה בצמחייה ובמספרם של סלמנדרות, נחשים ושפריריות. אך תגובת השרשרת האקולוגית לא נעצרת כאן. כך לדוגמה עלייה במספרם של הברווזים והתרנגולים מושכת יותר עופות דורסים לבריכות הבונים, ומנגד, ירידה בכמות העצים גוררת ירידה בכמות הנקרים, וכך הלאה.
תפוצה בעבר ואויבים
אויבו העיקרי של הבונה הקנדי הוא האדם. במאה ה-19 החל ציד של בונים קנדיים בצפון אמריקה, ומספרם ירד מכ-100–150 מיליון פרטים למספר מיליונים בודדים. מטרת הציד העיקרית הייתה פרוות הבונה, אך הוא ניצוד גם למאכל האדם ולשם הפקת הקסטוריום לתעשיית התרופות והבשמים וכתוסף טעם למזון. כיום, הסחר בפרוות הבונים הצטמצם במידה ניכרת, אך בעיות חדשות צצו. האדם חיסל חלק ממקומות המחיה הטבעיים של הבונים לטובת פיתוח אזורי, ובמקומות מסוימים הבונים אף נחשבים כמזיקים מכיוון שסכריהם גורמים להצפות של אזורים סמוכים. העקשנות שלהם בתיקון סכרים הובילה למקרים רבים שבהם ניצודו בונים מסיבה זו. במקרים אחרים הועברו הבונים למקומות רחוקים.
טורפים אחרים של הבונה הקנדי הם הזאב המצוי, זאב הערבות, השונר המצוי והשועל האדום.
תפוצה כיום
כיום ישנם כ-10 עד 15 מיליון בונים קנדיים באזור קנדה, ארצות הברית וצפון מקסיקו. ישנו ריכוז גבוה במיוחד של בונים במדינת איידהו שבארצות הברית – מדינה העשירה בבתי גידול לבונים ומאוכלסת במספר מועט יחסית של בני אדם. הבונים מעולם לא הצליחו להתפשט בכוחות עצמם דרומה מאזורי תפוצתם, עקב רצועת המדבריות החוצה את מקסיקו. עם זאת, בתחילת המאה ה-20 הובאו בונים קנדיים על ידי האדם לשוודיה בניסיון לשקם את אוכלוסיית הבונים האירופאיים שכמעט ונכחדה שם. היבואנים לא ידעו שמדובר בשני מינים שונים. הבונה הקנדי החל להתחרות בבן דודו האירופאי על בתי גידול. כיום ניתן למצוא אוכלוסיות של בונים קנדיים בשוודיה, נורווגיה, פינלנד וצפון-מזרח רוסיה ופרטים אף נצפו בפולין, אוסטריה וגרמניה. בנוסף, הבונה הקנדי אף יובא על ידי האדם בערך באותה תקופה לארץ האש שבדרום אמריקה, שם האקלים דומה לבית הגידול שבקנדה.
הבונה הקנדי בתרבות
הבונה מופיע לא פעם בתרבות הפופולרית, למשל בסרטים מצוירים ובקריקטורות. מסיבות מובנות, מוצג הבונה כחיה בעלת כישורי בנייה ושיפוץ העולים על שאר החיות באופן ניכר. לעיתים אף מוצגים הבונים עם קסדות בנאים, חגורות כלים, מקדחות ושאר כלי עבודה המשמשים בנאים ו"שיפוצניקים".
אזכור שונה אך נפוץ לבונים בתרבות האנגלו-סקסית הוא הבדיחות על שמו הפופולרי ("beaver") אשר משמעותו בעגה האנגלית היא גם הנרתיק הנשי. כך, לדוגמה, ניתן למצוא קריקטורות רבות בהן מגולח הבונה כקריצה ברורה למקבילו בשפה האנגלית.
הבונה כסמל
הבונה הקנדי הוא אחד מסמליה הלאומיים של קנדה: דמותו הופיעה על הבול הראשון שהונפק במדינה, ועל גב מטבעות חמישה סנט קנדיים. גם בארצות הברית הבונה הוא סמל פופולרי: הוא החיה הרשמית של מדינות ניו יורק ואורגון ומשמש כסמל למכונים טכנולוגיים רבים, שהידועים בהם כוללים את המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) והמכון הטכנולוגי של קליפורניה.
בצק מטוגן ושטוח המשמש כחטיף פופולרי הנמכר בפארקי שעשועים בצפון אמריקה, נקרא "זנב הבונה" (BeaverTails) בשל צורתו הדומה.
נטליה אישצ'נקו
נטליה אישצ'נקו (ברוסית: Ната́лья Серге́евна И́щенко; נולדה ב-6 באפריל 1986) היא שחיינית צורנית רוסייה בעבר. היא אלופה אולימפית בעלת 5 מדליות זהב ואלופת עולם בעלת 19 מדליות זהב.
ביוגרפיה
נטליה אישצ'נקו נולדה בסמולנסק וגדלה בקלינינגרד. היא החלה להתאמן בהתעמלות אומנותית ושחייה צורנית. לאחר מספר שנים הילדה החליטה להתרכז בשחייה צורנית. בגיל 14 היא עברה למוסקבה והצטרפה לצוות שהיה מתאמן במרכז לספורט מים.
בשנת 2004 אישצ'נקו לראשונה נשלחה לאליפות אירופה ובשנת 2005 לאליפות עולם בו זכתה במדליית כסף בתחרות אישית ומדליות זהב בתחרויות קבוצתיות וזוגות. בתחרויות זוגות היא השתתפה לצד סבטלנה רומשינה.
באולימפיאדת 2008 אישצ'נקו השתתפה בתחרות קבוצתית בו זכתה במדליית זהב.
אישצ'קנו לא השתתפה התחרויות במהלך שנת 2013 ובסוף השנה ילדה בן.
אלופת עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול שבקנדה בשנת 2005, זכתה אישצ'נקו במדליית זהב בתחרות הקבוצתית וזוגות. מאז ועד לשנת 2016 היא זכתה ב-19 מדליות זהב באליפויות העולם, כולל 6 מדליות זהב בשנת 2011
אלופה אולימפית
נטליה אישצ'נקו השתתפה ב-2 אולימפיאדות ופעמיים זכתה במדליית זהב בתחרות קבוצתית ובשנת 2012 בתחרות זוגות.
Weak two bid
Weak Two  (או בתרגום חופשי לעברית שניים חלש) היא קונבנציה שכיחה בברידג', בה שחקן מכריז הכרזת פתיחה בגובה 2 במיג'ור עם יד חלשה ושישה קלפים בסדרה שהוכרזה. מטרת ההכרזה היא הפרעה ליריבים, שבהסתברות גבוהה מחזיקים את מרבית הנקודות. לאחר ההכרזה היריבים יאלצו ברוב המקרים לחפש התאמה בסדרה בגובה 3 במקום להתחיל לעשות זאת בגובה 1 לו הפותח לא היה מכריז הכרזת Weak Two. בחלק מהמקרים יאלצו להימנע מהכרזה וגם אם המכריז ייכשל בביצוע החוזה, התוצאה עשויה להיות טובה יותר מהתוצאה שהייתה מושגת לו היו היריבים משחקים ומבצעים חוזה.
היסטוריה
למרות שבתחילת ההיסטוריה של משחק הברידג' הכרזות בגובה 2 תארו ידיים חזקות יותר מאשר הכרזות בגובה 1, כבר בשנת 1910 נוסה הרעיון של שימוש בהכרזה חלשה בגובה 2 על ידי ג'י בי אלוול (J.B. Elwell.) בשנת 1940 שולבה הכרזה זו בשיטת Vanderbilt Club. השחקן האמריקאי הווארד שנקן שנולד ב-1930 ונפטר ב-1979 פיתח את הגרסה המודרנית של הכרזת Weak Two בתפיסה הדומה לתפיסה שהייתה בשיטת Vanderbilt Club.
בשיטת ההכרזה שפיתח צ'ארלס גורן כל הכרזה בגובה 2 הייתה הכרזה חזקה. בשיטות מודרניות יותר הכרזה של 2 תיארה ידיים חזקות מה שאיפשר שימוש בהכרזות של 2, 2 ובחלק מהמקרים גם 2 בידיים חלשות.
מטרת ההכרזה ותנאים נדרשים להכרזה
קונבנציה זו מתקיימת על ידי הכרזת פתיחה 2 במייג'ור
מטרות הכרזת Weak two הן:
קיימים הבדלים בין זוגות שונים ביחס למצבים בהם מכריזים הכרזה כזו. התנאים הנדרשים, על ידי רוב זוגות השחקנים על מנת להכריז הכרזת Weal Two הם:
תשובות לפתיחה
התשובות לפתיחה Weak two הן בהתאם למספר הנקודות ולחלוקה לסדרות של שותפו של הפותח:
אוגוסט
אוגוסט באנגלית Ogust היא קונבנציה הקרויה על שמו של שחקן הברידג' האמריקאי Harold A. Ogust.
בקונבנציה זו משתמש שותפו של הפותח Weak Two כאשר יש לו יד חזקה והוא שוקל להכריז משחק מלא או אפילו סלאם. הקונבנציה נועדה לבירור חוזק ידו של הפותח Weak Two וחלוקת הנקודות שבידו בין הסדרה שהוכרזה על ידו לבין סדרות אחרות. המשתמש בקונבנציה מנסה לקבל מידע שיעזור לו לקבל את ההחלטות הבאות: שתי השאלות הנ"ל אינן בלתי תלויות. ישנם מקרים בהם קבלת ההחלטה של המשיב לפותח Weak Two תלויה בשילוב שני הגורמים: מספר הנקודות ואופן פיזורן.
התערבות לאחר הכרזת Weak Two
כאמור הכרזת Weak Two מקשה על היריבים למצוא את החוזה המתאים להם, משום שדו-השיח ביניהם קצר יותר ומתחיל בגובה 2 או בגובה 3.בכל זאת לאחר הכרזת Weak Two, יריב של המכריז יכולים להתערב בהכרזה כאשר הקלפים בידו מצדיקים זאת.
גם במקרה זה אופן הכרזת התערבות נקבע על ידי כל זוג ועשויים להיות הבדלים במשמעויות אותה הכרזה אצל זוגות שונים. דוגמה לשיטה מקובלת להכרזה והתנאים לביצוע הכרזות על פי השיטה מפורטת להלן:
פוהוסט זהורודסקי
פוהוסט זהורודסקי (בבלארוסית: Пагост Загародзкі, פהוסט זהרודזקי; בפולנית: Pohost Zahorodzki) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1528, ובראשית המאה ה-17 הוענקו לו זכויות עיר. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכלל בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי פוהוסט זהורודסקי
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-550 יהודים, כשני שלישים מתושביו, והתקיימה בה פעילות חסידית וציונית, תוך קיום תלמוד תורה ובית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
בתחילת מבצע ברברוסה, סוף יוני 1941, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן החרמת רכוש, חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה.
ביום 10 באוגוסט 1941 רצחו אנשי ס"ס 120 גברים יהודים בעיירה. יתר הגברים היהודים בני 14 ומעלה שולחו מהעיירה למחנה עבודה. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה הנותרים בגטו שהוקם בה.
ב-15 באוגוסט 1942 חוסל הגטו שבעיירה, כאשר כל יושביו נרצחו בבורות ירי. כמה עשרות יהודים מהגטו שהצליחו להימלט בשעת האקציה ליערות הסביבה, ביצעו פעולות חבלה בתשתיות הטלפוניה והתחבורה של הגרמנים באזור, וחברו לאחר מכן ליחידות פרטיזנים סובייטיות.
חזה קעור
חזה קעור (pectus excavatum; מוכר גם כחזה סנדלרים או בית חזה שקוע) הוא עיוות מולד של עצם החזה (סטרנום) אשר שוקעת פנימה ויוצרת מראה של שקע בחזה. לרוב מדובר בעיוות קוסמטי בלבד שאינו מפריע כלל לתפקוד הגוף, אך לעיתים העיוות פוגע בתפקודים קרדיולוגיים ונשימתיים, ועשוי לגרום לכאבי גב וחזה. הסובלים מחזה סנדלרים, בעיקר צעירים, עלולים לחוות השפעות פסיכולוגיות שליליות בחייהם ולהימנע מפעילויות בהן עליהם לחשוף את פלג גופם העליון.
העיוות מובחן לרוב בתקופת הגדילה המהירה (גיל ההתבגרות), שבה הוא מתפתח במהירות והעצם שוקעת כלפי פנים.
בישראל מתמחה מרכז שניידר לרפואת ילדים בטיפול בעיוות זה.
תפוצה
העיוות מופיע באדם אחד מתוך 400 אנשים, וכשלושה רבעים מהלוקים בו הם גברים. על אף שהסיבה לעיוות אינה ידועה, הוא מופיע ב-40% מבני משפחת הלוקים בעיוות. נוכחותו של העיוות גבוהה בעיקר בקרב אנשים הלוקים גם בתסמונת מרפן (Marfan syndrome).
טיפול
מצויים כמה סוגי ניתוחים לשיפור העיוות (שינוי בעצמות) או שיפור המראה שלו (בלי שינוי בעצמות), לדוגמה:
תיקונים לעיוות הנערכים בגיל צעיר פשוטים יותר לביצוע מכיוון שהעצמות רכות יותר ולכן נענות יותר להליכים.
מוזיק קונקרט
מוזיק קונקרט (מושג הלקוח מצרפתית: Musique concrète כלומר מוזיקה ממשית או מוזיקה קונקרטית) היא תנועת אוונגרד מוזיקלית שהתפתחה החל מסוף שנות הארבעים בצרפת ומהווה את אחד הבסיסים למוזיקה האלקטרונית של ימינו. אבי התנועה הוא פייר שפר.
התחלה
הופעתו של המושג לראשונה היא ביומנו של שפר, ב-15 במאי 1948. התנגדותו של שפר הייתה להפשטה שראה במוזיקה האינסטרומנטלית. שפר רצה לעשות שימוש בצלילים יומיומיים או בכאלה שניתן למצוא בעולם כבסיס לחומר מוזיקלי חדש. שפר ועמיתו פייר אנרי הקליטו צלילים על גבי תקליטים ולאחר מכן על גבי סרטים מגנטיים שהפכו לנגישים בתחילת שנות החמישים. המעבר לשימוש בסרטים מגנטיים במקום תקליטים הקל מאוד על תהליכי ההקלטה, העריכה ועיבוד הקול - מה שעזר לפיתוח התנועה.
הצלילים בהם עסק שפר לאו דווקא תאמו לתווים. שפר סבר כי המוזיקה המערבית מגבילה עצמה קשות באמצעות קשירה אל קולות המושמעים על ידי כלי נגינה בהוראת תווים. לפיו, על מנת להתנסות, עלינו להקשיב לקולות הנמצאים "מחוץ לעולם המוזיקה". יחד עם זאת, שפר לא התנגד לסדר וארגון - לפי משנתו מרבית העבודה מגיעה אחרי תהליך ההקלטה. בכל צליל שהוקלט ראה שפר אינסוף צלילים פוטנציאליים אותם ניתן להפיק באמצעות מניפולציה של צליל זה. בין יתר האמצעים, השתמשו שפר ואנרי בהאטה והאצה של הצליל, ערבול מספר צלילים, שינוי גובה הצליל והחשוב ביותר - מונטאז' של הצלילים. רעש הופך למוזיקה, לפי שפר, באמצעות המניפולציה עליו והסידור שלו.
יצירתו הראשונה של שפר, Étude aux chemins de fer (אטיוד הרכבות), מורכבת מהקלטות של רכבות. עם זאת, עיקרון נוסף של שפר היה שיש ליצור הפרדה בין קהל המאזינים למקור הקול. בכך הוא לא התכוון שהמאזין לא יוכל לזהות את הגורם שיצר את הקול, אלא שהוא לא יוגבל על ידי כך - ויוכל להמשיך משם הלאה בהתמקדות בקול עצמו. על המאזין לפי שפר לא להיות מכוון למאמץ מתמשך של זיהוי מקורות הקולות אלא להאזין לפעולתם הטהורה עליו בתור צלילים. אחת הדרכים ליצור הפרדה זו הייתה המניפולציה של הקול המוקלט.
היצירות המוזיקליות של התנועה
ב-5 באוקטובר 1948 זכו 5 יצירות של שפר להשמעה פומבית ראשונה, בפריז. היצירות נקראו בכללן Cinq études de bruits (חמישה אטיודים של רעש) וכללו: חמש היצירות היו כמובן מוקלטות לחלוטין, ללא אף חלק בביצוע חי.
מלחינים מפורסמים שנחשבים כשייכים לתנועה מלבד שפר ואנרי הם דליה דרבישייר ואדגר וארז. גם לפייר בולז וליאניס קסנאקיס ישנן יצירות המשויכות לתנועה.
התארגנות התנועה
ב-1951 הקים שפר יחד עם אנרי את "הקבוצה למחקר המוזיק קונקרט" (Groupe de Recherche de Musique Concrète) ששכנה ב-RTF - רשות השידור הצרפתית הלאומית דאז. הקבוצה הקימה אולפן ובין השנים 1951 ל-1953 הופקו בו 12 יצירות מוזיקליות.
בשנת 1958, לאור חוסר שביעות רצון מהתנהלות הקבוצה, הקים שפר את "הקבוצה למחקר מוזיקלי" (Groupe de Recherches Musicales) ששכנה מאוחר יותר ב-ORTF - שמה החדש של רשות השידור הצרפתית. הקבוצה קיימת עד היום.
תופעות מקבילות
בתחילת שנות החמישים החל קרלהיינץ שטוקהאוזן לעבוד בתחום המוזיקה האלקטרונית. גם הוא השתמש בהקלטות של צלילים מצויים, אולם בניגוד לתנועת המוזיקה הקונקרטית, הוא גם החל לסנתז צלילים באמצעות מתנדים. שפר לא רצה לעבוד עם מתנד לצורך יצירת צליל שאינו נובע מן העולם ובניגוד אליו שטוקהאוזן רצה לפתח את האפשרות הזאת לצד האפשרות של הקלטת צלילים מצויים ועיבוד שלהם. הוויכוח בין שפר לשטוקהאוזן לא מנע מהאחרון ליטול חלק בפעילות "הקבוצה למחקר המוזיק קונקרט" תחת שפר.
אנטילופת סוס שחורה
אנטילופת סוס שחורה (שם מדעי: Hippotragus niger) היא מין של אנטילופה מסוג אנטילופת סוס, הנפוצה בסוואנות המיוערות במזרח אפריקה, דרום קניה, ובדרום אפריקה.
תת-מינים
ישנם ארבעה תת-מינים של אנטילופת סוס שחורה:
תיאור
גובהם בכתף הוא בין 120 ל-140 ס"מ ומשקלם בין 200 ל-270 קילוגרם. הזכרים גדולים מן הנקבות. צבען של הנקבות הוא בין ערמוני לחום כהה ומתכהה עם הגיל, בזמן שהזכרים שחורים. לשני המינים יש בטן, לחיים, וסנטר לבנים. יש להם רעמה מדובללת בעורף. יש לאנטילופת הסוס השחורה קרניים טבעתיות שמתקשתות אחורה. אצל הנקבות הן מגיעות לאורך של מטר, ואצל הזכרים הן מעל מטר וחצי.
אקולוגיה והתנהגות
אנטילופות סוס שחורות חיות בסוואנות מיוערות, שם הן אוכלות דשא באורך בינוני ועלים. הן פעילות ביום, אך פחות פעילות בשעות החמות של היום. אנטילופות סוס שחורות יוצרות עדרים של בין עשר לשלושים נקבות ועגליהן שהן מונהגות על ידי זכר אחד. הזכרים נלחמים ביניהם. הם כורעים על ברכיהם ומשתמשים בקרניים.
עדר של אנטילופת סוס שחורה גדל בתנאים טובים בקצב של 20% בשנה. בעדר של אנטילופה ענקית נכללו כ-24 פרטים בממוצע, אך בתת-מינים אחרים העדרים קטנים יותר.
רעואל
בשם רעואל נקראו מספר דמויות במקרא.
ג'אנלואיג'י בופון
בופון נחשב לאחד מהשוערים הטובים בהיסטוריית המשחק. הוא ידוע ביכולת עצירת הבעיטות היוצאת מן הכלל שלו, בהיותו המנצח על קו ההגנה של קבוצתו ושל נבחרתו ובהיותו שחקן מפתח בחדר ההלבשה. בופון היה בעבר השוער היקר בהיסטוריית המשחק, לאחר שעבר מפארמה ליובנטוס בשנת 2001 תמורת סכום של 53 מיליון אירו.
הוא מחזיק במספר שיאים: הוא השחקן עם הכי הרבה הופעות אי פעם בסרייה א', הוא השוער ששמר על רשת נקייה במספר המשחקים הגבוה ביותר בסרייה א' ובנבחרת איטליה, וכן השוער בעל רצף הדקות הגבוה ביותר ללא ספיגה בסרייה א', שיא של 974 דקות (מעל 10 משחקים), אותו קבע בעונת.
ביוגרפיה
בופון החל את דרכו המקצועית בפארמה בשנת 1995, בה ערך את הופעת הבכורה שלו. במהרה הפך לשוער הראשון של הקבוצה, וצבר מוניטין כאחד השוערים הצעירים המבטיחים ביותר באיטליה. בעת שהייתו בקבוצה, זכה בקופה איטליה, בגביע אופ"א ובסופר קאפ האיטלקי. בשתי עונותיו הראשונות שלאחר מעברו ליובנטוס בשנת 2001, זכה באליפות איטליה וביסס את מעמדו כאחד השוערים הטובים בעולם. הוא זכה עם יובנטוס באליפות איטליה גם בעונות ו-, תארים שנלקחו מהמועדון, בנוסף להורדת ליגה, בשל מעורבותו בפרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006. על-אף שמועות לגבי עזיבתו, החליט השוער להישאר ביובנטוס וסייע לה לסיים במקום הראשון בסרייה ב' ולחזור לליגה הבכירה. לאחר מספר עונות נטולות תארים, שיחק בופון תפקיד מפתח בתחייתה של יובנטוס והיווה חלק מסגלים שזכו בחמש אליפויות רצופות בשנים 2011–2016. מאז עזיבתו של אלסנדרו דל פיירו בשנת 2012 ועד 2018 שימש בופון כקפטן הקבוצה. בסך הכול זכה יחד עם יובנטוס בשבע אליפויות איטליה, פעמיים בקופה איטליה וחמש פעמים בסופר קאפ האיטלקי.
ברמה הבינלאומית ערך בופון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה בשנת 1997. הוא זומן למספר שיא של חמישה טורנירי גביע העולם (1998, 2002, 2006, 2010 ו-2014) והיה שוערהּּ הבכיר של הנבחרת בארבעת האחרונים. במונדיאל 1998 שימש שוער שלישי אחרי ג'אנלוקה פליוקה ולפרנצ'סקו טולדו. הוא היה שוערהּּ הראשון של נבחרת איטליה לכל אורך טורניר מונדיאל 2006 בו זכתה נבחרתו, כשהוא שומר על רשת נקייה בחמישה מתוך שבעת משחקיו וסופג שני שערים בלבד. בנוסף ייצג את נבחרת איטליה בארבעה טורנירי אליפות אירופה, באולימפיאדת אטלנטה 1996 ובשני טורנירי גביע הקונפדרציות, כשבשנת 2013 הוא מסיים עם נבחרתו במקום השלישי בטורניר. בשנת 2017 פרש מנבחרת איטליה לאחר שלא העפילו למונדיאל 2018.
1991–1995: קריירת הנוער ותחילת הקריירה המקצוענית
לאחר שנקרא להתאמן עם הקבוצה הבוגרת של המועדון בקיץ 1994, הועלה בופון לסגל הבוגר בשנת 1995. ב-19 בנובמבר 1995, כשהוא בן 17, ערך בופון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנבחר על ידי המאמן נביו סקלה לשמש כשוער במשחק סרייה א' נגד מילאן, שהסתיים בתיקו 0-0. הוא ערך בהמשך העונה שמונה הופעות ליגה נוספות והופעה בקופה איטליה, בו הודחה פארמה בסיבוב השני. פארמה סיימה את העונה במקום השישי בליגה, והעפילה לגביע אופ"א. במהלך תקופתו בפארמה אימן אותו מאמן השוערים ויליאם וקי, דמות לזכותה זוקף בופון את רוב הביטחון, ההתפתחות וההצלחה שלו.
1996–2001: שוערהּ הראשון של פארמה, ההצלחה, והפריצה לתודעה
בעונת, עונתו השנייה בקבוצה הראשונה של המועדון, נבחר בופון לשמש כשוער הראשון של הקבוצה והועדף על פני אלסנדרו ניסטה ולוקה בוצ'י. פארמה סיימה את העונה כסגנית האלופה, כשמקדימה אותה יובנטוס, והעפילה לליגת האלופות. בופון ספג 17 שערים ב-27 הופעות ליגה, וביצועיו החלו לזכות בתשומת לב באיטליה. פארמה הודחה פעם נוספת בסיבוב השני של הקופה איטליה ובסיבוב הראשון של גביע אופ"א, מפעל בו ערך בופון את הופעת הבכורה האירופית שלו בהפסד 0–2 לוויטוריה דה גימארייש הפורטוגלית ב-24 בספטמבר 1996.
בעונת סיימה פארמה במקום החמישי בליגה והגיעה לחצי גמר הקופה איטליה, בעוד שבליגת האלופות היא הודחה בשלב הבתים לאחר שסיימה במקום השני בבית. הוא ערך 32 הופעות ליגה. במהלך העונה זכה בופון לכינוי "סופרמן", לאחר שעצר פנדל של חלוצה הברזילאי של אינטר מילאנו, רונאלדו, וחגג את העצירה בהצגת חולצת סופרמן לאוהדיה של פארמה, שנלבשה מתחת למדים שלו.
בעונתו הרביעית בקבוצה הבוגרת, זכה בופון בתואר האירופי הראשון שלו – גביע אופ"א. במשחק הגמר מול אולימפיק מרסיי, שנערך באצטדיון לוז'ניקי שבמוסקבה, רוסיה, שמר בופון על שער נקי וקבוצתו ניצחה 3-0. בנוסף זכה בופון עם המועדון בקופה איטליה באותה עונה, לאחר שפארמה ניצחה את פיורנטינה בזכות חוק שערי חוץ. בופון, שערך 34 הופעות ליגה, סיים יחד עם קבוצתו במקום הרביעי, שהקנה לה את הזכות להשתתף בשלב פלייאוף ההעפלה של ליגת האלופות, בו הודחה ונאלצה לשחק בגביע אופ"א לאחר שהפסידה לגלאזגו ריינג'רס. בשל הופעותיו זכה בופון לראשונה בתואר שוער השנה בסרייה א', וכן בפרס בראבו, המוענק לשחקן הטוב ביותר באירופה עד גיל 21 בעונה החולפת. היה מועמד לתואר כדור הזהב, אך לא זכה אף לא להצבעה אחת.
בעונת זכה בופון לראשונה בסופר קאפ האיטלקי לאחר ניצחון על מילאן, וערך 32 הופעות ליגה כשפארמה מסיימת פעם נוספת במקום הרביעי, שנתן לה את האפשרות להתמודד מול אינטר מילאנו על מקום בליגת האלופות. פארמה הפסידה לאינטר בתוצאה 3-1. בזירה האירופית, הודחה פארמה בשלב 32 הגדולות של גביע אופ"א לאחר שהפסידה לוורדר ברמן בסיכום שני המשחקים, ובאותו השלב בקופה איטליה לאחר שהפסידה לקליארי בסיכום שני המשחקים.
בעונת סייע בופון לפארמה להעפיל פעם נוספת לגמר הקופה איטליה, בו היא הפסידה לפיורנטינה בתוצאה 1–2 בסיכום שני המשחקים. בגביע אופ"א, הגיעה פארמה עד לשלב 32 הגדולות בו הודחה על ידי פ.ס.וו. איינדהובן. פארמה סיימה במקום הרביעי בליגה, שהקנה לה את ההשתתפות בפלייאוף ההעפלה לליגת האלופות, בפעם השלישית ברצף, כשבופון עורך 34 הופעות ליגה. הוא נבחר בפעם השנייה כשוער השנה בסרייה א'.
2001–2004: המעבר ליובנטוס וההשתלבות המהירה
ב-26 באוגוסט 2001, במחזור הראשון של עונת, ערך בופון את הופעת הבכורה שלו ביובנטוס, כששמר על רשת נקייה בניצחון בית 0–4 על ונציה. בעונתו הראשונה ביובנטוס ערך בופון 45 הופעות רשמיות בכלל המסגרות ועזר לקבוצתו לזכות באליפות איטליה, כשהוא סופג 23 שערים בלבד ב-34 הופעות ליגה. בליגת האלופות הודחה יובנטוס בשלב הבתים השני, לאחר שסיימה רביעית בבית שכלל את באייר לברקוזן, את דפורטיבו לה קורוניה ואת ארסנל. בופון זכה בפעם השלישית בתואר שוער השנה בסרייה א', ואף היה מועמד לראשונה בקריירה לנבחרת השנה של אופ"א, אך לבסוף הפסיד לרושטו רצ'בר, שוערהּ של פנרבחצ'ה.
בתחילת עונת זכתה יובנטוס בסופר קאפ האיטלקי לאחר שניצחה את פארמה. הוא ערך 47 הופעות בכל המסגרות, 32 מהן בסרייה א'. יובנטוס העפילה לגמר ליגת האלופות לעונת 2002/2003, בו הפסידה למילאן בדו-קרב בעיטות עונשין, על אף שתי עצירות של בופון. הקבוצה זכתה באליפות שנייה ברצף בעונה זו, וספגה את מספר השערים הנמוך ביותר בליגה פעם נוספת – כשבופון סופג 23 שערים ב-32 הופעות. בופון זכה בתואר שוער השנה בסרייה א' בפעם הרביעית בקריירה, והיה השוער הראשון והיחיד לזכות בתואר שחקן השנה של אופ"א. הוא זכה גם בתואר שוער השנה של אופ"א, ונבחר לראשונה לנבחרת השנה של אופ"א. תואר נוסף בו זכה בופון לראשונה הוא השוער המצטיין של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל.
בופון פתח את עונת עם עצירת פנדל בדו-קרב בעיטות עונשין בסופר קאפ האיטלקי נגד מילאן, בו זכתה יובנטוס לאחר 1-1 בתום הזמן החוקי. בליגת האלופות, הודחה יובנטוס בשלב שמינית הגמר על ידי דפורטיבו לה קורוניה לאחר הפסד 0–2 בסיכום שני המשחקים, בליגה סיימה יובנטוס במקום השלישי, כשבופון עורך 32 הופעות ליגה. בחודש מרץ 2004 נבחר בופון על ידי פלה כאחד מ-125 הכדורגלנים החיים הטובים בעולם, אך לא הצליח לזכות בתואר שוער השנה בסרייה א', אותו הפסיד לדידה, שוערהּ של מילאן. בופון נבחר פעם נוספת לנבחרת השנה של אופ"א וכשוער המצטיין של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל. בעונה זו היה מועמד בופון לראשונה גם לתואר כדורגלן השנה בעולם, והוא סיים במקום ה-21 יחד עם חברו האיטלקי פאולו מלדיני.
2004–2006: פרשת הקלצ'ופולי והירידה לסרייה ב'
בקיץ 2004 עזב מרצ'לו ליפי את יובנטוס על-מנת לאמן את נבחרת איטליה והוחלף על ידי פאביו קאפלו. בעונתו הרביעית במועדון, ערך בופון 48 הופעות בכל המסגרות, 38 מתוכן בסרייה א', וזכה באליפות איטליה השלישית שלו בארבע עונות בהן הוא משחק במועדון, וכן בתואר שוער השנה בסרייה א' בפעם החמישית בקריירה. יובנטוס הודחה בשלב רבע הגמר של ליגת האלופות על ידי ליברפול לאחר הפסד 1–2 בסיכום שני המשחקים. בופון היה מועמד בפעם הרביעית ברצף לנבחרת השנה של אופ"א, אך הפסיד את מקומו לפטר צ'ך.
ב-14 באוגוסט 2005 התנגש בופון בקאקה במהלך משחק גביע לואיג'י ברלוסקוני ופרק את כתפו, דבר שהצריך ניתוח. בעקבות כך, השאילה מילאן ליובנטוס את שוערהּ השני, כריסטיאן אביאטי, עד להחלמתו של בופון. בופון חזר לפעולה בחודש נובמבר, אך פציעה נוספת השביתה אותו עד לחודש ינואר. הוא חזר לשחק במשחק קופה איטליה נגד פיורנטינה, ובהמשך העונה עזר ליובנטוס לזכות באליפות השנייה שלה ברציפות והרביעית שלו בסך הכל, כשהוא עורך 18 הופעות ליגה. בליגת האלופות הודחה יובנטוס פעם נוספת בשלב רבע הגמר, הפעם על ידי ארסנל,. בופון נבחר כשוער המצטיין של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל בפעם השלישית בקריירה שלו, וכשוער השנה בסרייה א' בפעם השישית בקריירה. בנוסף סיים בופון במקום השני בקרב על תואר כדור הזהב, לאחר חברו לנבחרת פאביו קנבארו, במקום השמיני בדירוג כדורגלן השנה בעולם ונבחר לנבחרת השנה של אופ"א ולנבחרת השנה של פדרציית הכדורגל הבינלאומית לכדורגלים מקצוענים.
ב-12 במאי 2006 הואשמו מספר שחקנים, וביניהם בופון, בהשתתפות בהימורים בלתי חוקיים על משחקי סרייה א'. בופון שיתף פעולה מרצון ונחקר על ידי הרשויות בטורינו. בעוד שהוא מודה שהוא הימר על משחקי ספורט (עד שלהי שנת 2005, אז נכנסו לתוקף תקנות שאסרו על שחקנים לעשות זאת), הכחיש בופון כי הימר על משחקי כדורגל איטלקי. על-אף חששות כי נפגעו סיכויו של בופון להיות שוער נבחרת איטליה בטורניר מונדיאל 2006, הוא היה השוער הראשון שלה ועזר לה לזכות בתואר בפעם הרביעית בהיסטוריה. בחודש יוני 2007 נוקה בופון מכל ההאשמות על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. לאחר עונשה של יובנטוס בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006, שקבע כי שני תוארי האליפות האחרונים יילקחו ממנה והיא תרד לסרייה ב', היו שמועות שבופון יוצב בחלון ההעברות, אך הוא בחר להישאר בקבוצה, החלטה שזיכתה אותו בכבוד רב מצד אוהדי המועדון.
2006–2011: אליפות הסרייה ב', חזרה לסרייה א' והתמודדות עם השלכות פרשת הקלצ'ופולי
בופון ערך 37 הופעות ליגה, ובתום העונה זכתה יובנטוס באליפות הסרייה ב' והעפילה בחזרה לסרייה א', ובופון האריך את חוזהו במועדון עד לשנת 2012. בופון נבחר בפעם הרביעית כשוער המצטיין של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל, ונבחר בפעם השנייה ברציפות לנבחרת השנה של פדרציית הכדורגל הבינלאומית לכדורגלים מקצוענים.
בעונת היה בופון שחקן מפתח בקבוצה, ערך 34 הופעות ליגה, ועזר לה לסיים במקום השלישי בליגה ולהעפיל לליגת האלופות. בופון זכה בתואר שוער השנה בסרייה א' בפעם השביעית בקריירה, והיה מועמד לתוארי כדור הזהב וכדורגלן השנה בעולם פעם נוספת. בעונה זו החל בופון לסבול מבעיות גב בשל פריצת דיסק, שהשביתו אותו לסירוגין במהלך העונות הבאות. ב-10 במרץ 2008 האריך בופון את חוזהו במועדון עד לשנת 2013.
בעונת סבל בופון פעם נוספת ממספר פציעות. בין החודשים ספטמבר לינואר עמד בשער הקבוצה השוער המחליף, אלכס מנינגר, שזכה לתשבחות בשל הופעותיו. בשל פציעות חוזרות, הופעותיו המעולות של מנינגר והופעות מאכזבות של יובנטוס לקראת סוף העונה, נפוצו שמועות כי בופון אינו מרוצה ורוצה לעזוב את המועדון. בופון הודה כי הוא מאוכזב מהתוצאות, אך שלל כל כוונה לעזוב את המועדון. בסופו של דבר יובנטוס סיימה את העונה במקום השני בליגה, לאחר אינטר מילאנו, כשבופון עורך 23 הופעות ליגה. בקופה איטליה הודחה יובנטוס בשלב חצי הגמר לאחר הפסד 2–4 ללאציו בסיכום שני המשחקים (כשבופון משחק רק במשחק הגומלין), ובליגת האלופות היא הודחה בשלב שמינית הגמר לאחר 2–3 לצ'לסי בסיכום שני המשחקים. בתום העונה בופון היה מועמד פעם נוספת לתואר כדורגלן השנה בעולם.
בופון ויובנטוס החלו את עונת בצורה טובה, על-אף שהקבוצה סבלה ממכה קשה והודחה בשלב הבתים של ליגת האלופות לאחר שסיימה במקום השלישי בבית, מעל למכבי חיפה הישראלית ומתחת לז'ירונדן דה בורדו הצרפתית ובאיירן מינכן הגרמנית. יובנטוס סיימה את העונה במקום השביעי והמאכזב בליגה (בופון ערך 27 הופעות ליגה, שאילץ אותה להעפיל לליגה האירופית דרך המוקדמות, ובקופה איטליה היא הודחה בשלב רבע הגמר לאחר הפסד 1–2 לאינטר מילאנו, שזכתה בסופו של דבר בטורניר. בשנת 2010 הוא נבחר כשוער העשור של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל.
במחצית הראשונה של עונת החלים בופון מפציעה שספג במונדיאל 2010 ולא שיחק, והחליף אותו בשער מרקו סטורארי. יובנטוס סיימה את העונה במקום השביעי בליגה ולא הצליחה להעפיל למפעל אירופי, כשבופון עורך 16 הופעות ליגה בלבד.
2011–2014: השבת הדומיננטיות בסרייה א'
בעונת, תחת המאמן החדש וקשר העבר של הקבוצה, אנטוניו קונטה, חזרה יובנטוס להיות מהקבוצות המובילות של הליגה. בופון חזר לכושרו המצוין, וסיפק מספר עצירות מרהיבות, כולל עצירת פנדל של פרנצ'סקו טוטי שסייעה ליובנטוס להשיג תוצאת תיקו חשובה נגד רומא בסטאדיו אולימפיקו. בחודש דצמבר 2011 נבחר בופון על ידי אוהדיה של יובנטוס לשחקן החודש של המועדון. יובנטוס זכתה באליפות איטליה לראשונה מאז פרשת הקלצ'ופולי מבלי להפסיד אף לא משחק אחד והעפילה לליגת האלופות לאחר היעדרות של שנתיים. בופון, כשהוא נעזר בשלישיית הגנה חזקה שכללה את ג'ורג'יו קייליני, לאונרדו בונוצ'י ואנדראה ברצאלי, ספג 16 שערים בלבד ב-35 הופעות ליגה, ושמר על רשת נקייה ב-21 משחקים, שיא אישי עבורו. הוא יצר 82 אחוזי הצלות, הנתון הגבוה ביותר לשוער בחמש הליגות הגדולות באירופה. בנוסף, נכלל בופון בנבחרת השנה של הסרייה א'.
ב-11 באוגוסט 2012 הניף בופון את הגביע הראשון שלו כקפטן יובנטוס, תפקיד אותו קיבל לאחר עזיבתו של אלסנדרו דל פיירו, לאחר ניצחון 2–4 על נאפולי בהארכה במשחק הסופר קאפ האיטלקי ששוחק בבייג'ינג. בשל הופעותיו בעונה זו הוא היה מועמד לתואר כדור הזהב של פיפ"א ולנבחרת השנה של אופ"א. הוא הפסיד את המקום בנבחרת השנה לאיקר קסיאס, שוערהּ של ריאל מדריד. הוא נבחר במקום השני, לאחר איקר קסיאס, בקרב על תואר השוער המצטיין של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל, ונבחר כשוער המאה ה-21 על ידי אותו ארגון. ב-23 בינואר 2013 האריך בופון את חוזהו במועדון עד שנת 2015. ב-27 בינואר זכה בופון בתואר שוער השנה בסרייה א' בפעם השמינית בקריירה. יובנטוס זכתה בתום העונה באליפות נוספת וסיימה עם ההגנה הטובה ביותר בליגה, כשבופון סופג 19 שערים ב-32 הופעות ליגה. בליגת האלופות הודחה בשלב רבע הגמר על ידי באיירן מינכן הגרמנית לאחר הפסד 0–4 בסיכום שני המשחקים.
ב-18 באוגוסט 2013 הניף בופון את הסופר קאפ האיטלקי בפעם השנייה ברציפות, לאחר ניצחון 0–4 על לאציו. ב-6 בדצמבר שמר בופון על רשת נקייה משחק שביעי ברציפות בניצחון 0–2 על בולוניה 1909, ושיפר את שיאו הקודם, שעמד על 568 דקות ללא ספיגת שער בליגה, ל-640 דקות. בסופו של דבר ספג בופון שער מרגליו של מקסימיליאנו מוראלס בניצחון 1–4 על אטאלנטה במסגרת המחזור ה-17 בליגה, והשווה את לוקה מרקג'אני במקום השישי בדירוג מספר הדקות הרצופות ללא ספיגה בסרייה א'. הוא היה מועמד פעם נוספת לתואר כדור הזהב של פיפ"א לשנת 2013, וכן לנבחרת השנה של פדרציית הכדורגל הבינלאומית לכדורגלים מקצוענים. יובנטוס קבעה בעונת מספר שיא של נקודות בליגה שעמד על 102, ושיא ניצחונות שעמד על 33. החלק של בופון באליפות היה מרכזי – 33 הופעות ליגה, בהן ספג 21 שערים ושמר על רשת נקייה ב-18 מהם. יובנטוס הודחה בשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר שסיימה במקום השלישי בבית, מעל לפ.צ. קופנהגן הדנית ומתחת לריאל מדריד הספרדית וגלטסראיי הטורקית, והגיעה עד לשלב חצי הגמר של הליגה האירופית, בו הודחה על ידי בנפיקה ליסבון הפורטוגלית לאחר הפסד 1–2 בסיכום שני המשחקים. בופון נבחר לנבחרת העונה של הליגה האירופית לעונת . ב-1 ביולי 2014 האריך בופון את חוזהו במועדון עד שנת 2017.
2014–2015: העפלה שנייה לגמר ליגת האלופות וזכייה ראשונה בקופה איטליה עם יובנטוס
בקיץ 2014 עזב אנטוניו קונטה את משרת המאמן ועבר לאמן את נבחרת איטליה, ומסימיליאנו אלגרי, מאמנה של מילאן לשעבר, נקרא להחליפו. ב-24 בנובמבר הוא היה מועמד בפעם העשירית לנבחרת השנה של פדרציית הכדורגל הבינלאומית לכדורגלים מקצוענים. לקראת סוף שנת 2014 הוא היה מועמד לנבחרת השנה של אופ"א, אך הפסיד למנואל נוייר, שוערהּ של באיירן מינכן. ב-15 בדצמבר נבחר בופון בפעם התשיעית כשוער השנה בסרייה א', ובפעם השנייה בנבחרת השנה של הסרייה א'. ב-22 בדצמבר הפסידה יובנטוס לנאפולי בסופר קאפ האיטלקי בתוצאה 7–8 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר תיקו 2-2 בתום הזמן החוקי. על-אף שבופון הציל מספר כדורים במהלך המשחק ועצר שלושה פנדלים בדו-קרב בעיטות העונשין, הוא לא הצליח לעזור לקבוצתו לזכות בגביע. הוא היה מועמד לתואר השוער המצטיין של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל, וסיים במקום הרביעי, לאחר מנואל נוייר, טיבו קורטואה וקיילור נבאס.
ב-2 במאי שמר בופון על רשת נקייה בניצחון 0–1 על סמפדוריה, בו הבטיחה יובנטוס את הזכייה באליפות בפעם הרביעית ברציפות. ב-13 במאי סיים בופון כמצטיין המשחק בתיקו 1-1 נגד ריאל מדריד בסנטיאגו ברנבאו במשחק הגומלין של שלב חצי הגמר של ליגת האלופות, בעקבותיו העפילו בופון וקבוצתו לגמר ליגת האלופות לאחר 12 שנות היעדרות. ב-20 במאי זכה בופון לראשונה בקופה איטליה עם יובנטוס, על-אף שלא שיחק במהלך הטורניר.
ב-6 ביוני 2015 היה בופון קפטן יובנטוס בגמר ליגת האלופות 2015, בו הפסידה יובנטוס לברצלונה בתוצאה 1–3 באצטדיון האולימפי של ברלין שבגרמניה, על-אף מספר הצלות מרהיבות שסיפק בופון לכדורים מרגליהם של לואיס אלברטו סוארס, ניימאר ודני אלבס. בופון שמר במהלך הטורניר על שער נקי במספר המשחקים הרב ביותר – 6, יחד עם מארק-אנדרה טר שטגן מברצלונה, דניאל סובשיץ' ממונקו ומנואל נוייר מבאיירן מינכן. בשל הופעותיו נבחר בופון לנבחרת העונה של ליגת האלופות.
2015–2016: זכייה באליפות חמישית ברצף וקביעת שיא משחקים ללא הפסד בסרייה א'
ב-24 באפריל הציל בופון פנדל מרגליו של ניקולה קליניץ' בניצחון 1–2 על פיורנטינה, הפנדל ה-13 שהוא עוצר בקריירה שלו, ובעקבות ההפסד של נאפולי לרומא למחרת, הבטיחה יובנטוס זכייה באליפות חמישית ברציפות. בנוסף לשיא האישי ששבר, בופון היה שחקן מפתח בקבוצה לאחר ההפסד 0–1 לססואולו במחזור העשירי בליגה, שהוריד אותה למקום ה-12 בליגה, כשיובנטוס השלימה רצף של 25 משחקים ללא הפסד שהוביל אותה לאליפות. ב-11 במאי האריך בופון את חוזהו במועדון עד שנת 2018. במהלך עונת, בה ערך בופון 33 הופעות ליגה, השווה בופון את שיאו האישי שעמד על 21 משחקים ללא ספיגת שער, ובסופה הוא נבחר לשחקן העונה של יובנטוס. ב-18 ביולי נכלל בופון ברשימה של עשרת השחקנים המועמדים לתואר שחקן השנה של אופ"א, ובסופו של דבר סיים במקום השישי בדירוג.
2016–2017
את שנת 2017 פתח בופון כשהוא נבחר במקום השני, לאחר מנואל נוייר, בקרב על תואר השוער המצטיין של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל. ב-5 בינואר הוכרז בופון כחלק מנבחרת השנה של אופ"א, והפך לשחקן המבוגר ביותר שנכלל בנבחרת. ב-9 בינואר הוכרז כי בופון סיים במקום התשיעי בקרב על תואר שחקן השנה בטקס פרסי השנה של פיפ"א. ב-30 בינואר נבחר בופון כשוער השנה בסרייה א' בפעם ה-11 בקריירה שלו וכחלק לנבחרת השנה של הסרייה א'.
2017–2018
בעונה זו העפילו בופון ויובנטוס לרבע גמר ליגת האלופות, בשחקם נגד ריאל מדריד. לאחר תבוסה של 0–3 באיטליה ב-3 באפריל 2018, יצאה יובנטוס ב-11 באפריל למשחק הגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו. בתום תשעים הדקות, ללא תוספת הזמן, כבשה יובנטוס שלושה שערים והשוותה את מאזן השערים כנגד ריאל מדריד, במשחקי ה"בית-חוץ". מאזן השערים הכללי במשחקי עמד על 3-3, ונדמה היה ששני המפגשים יסתיימו ללא הכרעה. בדקה השלישית של תוספת הזמן (דקה 93), שניות ספורות קודם השריקה לתום הזמן הרשמי, נשרקה בעיטת עונשין מ-11 מטרים לחובת יובנטוס, לאחר עבירה ברחבה שבוצעה מצד בלמהּ של יובנטוס, אל-מהדי בן עטיה, על חלוצהּ של ריאל, לוקאס ואסקס. בופון, רץ אל השופט, מייקל אוליבר, במחאה על השריקה, בטענו כי לא בוצעה עבירה ברחבה. כתוצאה מכך, הורחק בכרטיס אדום ישיר לאחר מספר שניות. במקומו נאלץ להיכנס שוערהּ השני של יובנטוס, וויצ'ך שצ'נסני. בדקה ה-98 של המשחק, לאחר סערה קשה ומחאות חריפות מצד כל שחקני יובנטוס כנגד השריקה, כבש כריסטיאנו רונאלדו פנדל מכריע זה, קבע 1–3 במשחק לזכותה של יובנטוס ו-4–3 לזכות ריאל בסיכום שני המשחקים והעלה אותה לחצי גמר ליגת האלופות.
פריז סן-ז'רמן
ב-6 ביולי 2018 חתם בופון בפריז סן-ז'רמן לעונה אחת. באותה עונה בופון התחרה עם אלפונס אראולה על אפודת השוער הראשון, ובסך הכל ערך 25 הופעות בכל המסגרות ועזר לקבוצה לזכות באליפות צרפת.
ב-5 ביוני 2019 הודיע בופון כי הוא מתכנן לחזור לאיטליה, וכי לא ימשיך עונה נוספת במדי פריס סן-ז'רמן.
תחילת הקריירה, ההופעות הראשונות בנבחרת הבוגרת וההעפלה לאליפות אירופה 2000
בופון ייצג את איטליה בכל שכבות הגיל עבור כדורגלנים, החל מהנבחרת עד גיל 15 וכלה בנבחרת עד גיל 21. כמו כן, היווה חלק מהנבחרת האולימפית האיטלקית באולימפיאדת אטלנטה 1996. בשנת 1993, בשחקו במדי הנבחרת עד גיל 16, העפיל בופון יחד עם נבחרתו לגמר אליפות אירופה, לאחר שבחצי הגמר הדף שלושה פנדלים בדו-קרב בעיטות העונשין. מאוחר יותר באותה השנה, בשחקו בנבחרת עד גיל 17, השתתף בופון בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 שהתקיים ביפן. ב-1995, העפיל בופון עם נבחרת איטליה עד גיל 19 לגמר אליפות אירופה. בשנת 1996 השיג בופון את הישגו הגדול ביותר טרם הצטרפותו לנבחרת הבוגרת, כשזכה יחד עם הנבחרת עד גיל 21 באליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 1996, לאחר ניצחון בגמר על נבחרת ספרד עד גיל 21. בנוסף, זכה בופון יחד עם נבחרת זו במדליית זהב, במסגרת מפעל "משחקי הים התיכון", שהתקיים בשנת 1997 בבארי שבאיטליה.
בופון נבחר לשמש כשוער הראשון של הנבחרת במהלך מוקדמות יורו 2000, והיה אמור לשמש כשוער הראשון גם במהלך הטורניר תחת המאמן דינו זוף, אך הוא שבר את ידו במשחק ידידות נגד נבחרת נורווגיה מספר ימים לפני משחק הפתיחה של הטורניר נגד נבחרת טורקיה. פרנצ'סקו טולדו החליף אותו כשוער הראשון של נבחרת איטליה לטורניר, פרנצ'סקו אנטוניולי הועלה למשבצת השוער השני וכריסטיאן אביאטי נקרא לשמש כשוער השלישי. איטליה הגיעה עד לגמר הטורניר, בו הפסידה פעם נוספת לנבחרת צרפת.
הופעות הבכורה בגביע העולם ובאליפות אירופה
בשל הופעותיו המצוינות של פרנצ'סקו טולדו ביורו 2000, הוא המשיך לשמש כשוער הראשון של נבחרת איטליה גם בתחילת טורניר מוקדמות מונדיאל 2002. במשחק המוקדמות הרביעי, בו ניצחה איטליה את נבחרת רומניה בתוצאה 2-0, תפקד בופון כשוער הראשון, והוא המשיך במעמד זה עד לסיום טורניר המוקדמות, תחת שרביטו של המאמן ג'ובאני טרפטוני.
בופון שיחק בכל משחקיה של נבחרתו בטורניר מונדיאל 2002, כשהוא שומר על שער נקי במשחק הפתיחה נגד נבחרת אקוודור ועוצר פנדל מעורר מחלוקת בשלב שמינית הגמר נגד נבחרת קוריאה הדרומית, עצירה שלא עזרה לנבחרתו להימנע מהדחה לאחר הפסד בהארכה בשל שער זהב. בופון שיחק גם בטורניר יורו 2004 ושמר על רשת נקייה במשחק הפתיחה של שלב הבתים נגד נבחרת דנמרק, אך נבחרתו הודחה בשל תוצאות המפגשים בין הנבחרות בשלב הבתים לאחר שצברה חמש נקודות, כמו נבחרות דנמרק ושוודיה.
גביע העולם 2006: זכייה
במהלך טורניר מונדיאל 2006 בופון היה בכושר מצוין, וקבע שיא כשספג שני שערים בלבד בשבעה משחקים, כשהוא שומר בחמישה מהם על רשת נקייה. בנוסף, הוא שמר על רשת נקייה 453 דקות ברציפות, 64 דקות פחות מהשיא שקבע שוער העבר של נבחרתו, וולטר זנגה, במונדיאל 1990. השערים היחידים שהוא ספג היו שער עצמי מרגליו של כריסטיאן זקארדו בתיקו 1-1 נגד נבחרת ארצות הברית במחזור השני בשלב הבתים, ושער בפנדל מרגליו של זינדין זידאן בגמר נגד נבחרת צרפת. בופון הציל בתוספת הזמן נגיחה של זידאן, שזכה בסוף הטורניר בפרס כדור הזהב, והמשחק נגמר בתוצאה 1-1 והמשיך לדו-קרב בעיטות עונשין, בו אף אחד מהשוערים, בופון או פביאן בארטז, עצר בעיטה. ההחמצה היחידה הייתה של דויד טרזגה, והפנדל שהעניק לבופון ונבחרת איטליה את הגביע היה פנדל שנבעט על ידי פאביו גרוסו. במהלך הטורניר נבחר בופון כשחקן המצטיין במשחק הניצחון 0–1 על נבחרת אוסטרליה בשלב שמינית הגמר, ובסופו של הטורניר זכה בפרס יאשין המוענק לשוער המצטיין של הטורניר, לאחר שסיפק 40 הצלות במהלכו. בופון נבחר בסוף הטורניר גם לנבחרת הטורניר.
לאחר הזכייה בגביע העולם
בופון נבחר לשמש כקפטן הנבחרת בטורניר יורו 2008 לאחר שהקפטן המקורי, פאביו קנבארו, נעדר מהטורניר בשל פציעה, והקפטן השני, אלסנדרו דל פיירו, שיחק בנבחרת בעיקר כשחקן מחליף. ב-9 ביוני 2008 הוא ערך את הופעתו הראשונה כקפטן הנבחרת, במשחק הפתיחה של הנבחרת בטורניר, בו הפסידה 0–3 לנבחרת הולנד. ב-13 ביוני, במשחק השני בטורניר, נגד נבחרת רומניה, הציל בופון פנדל של אדריאן מוטו בדקה ה-81 ועזר לנבחרתו לשמור על תקווה לאור ההפסד במשחק הפתיחה. המשחק נגמר בתוצאה 1-1. במשחק האחרון בשלב הבתים של הטורניר נגד נבחרת צרפת שמר בופון על רשת נקייה, וזכה לשבחים על הצלת בעיטה מרגליו של קרים בנזמה, כשנבחרתו מנצחת 0–2 ומעפילה לשלב רבע הגמר. נבחרת איטליה הודחה מהטורניר תשעה ימים לאחר מכן, כשתיקו 0-0 נגד נבחרת ספרד בתום 120 דקות של שלב רבע הגמר הוביל להפסד 2–4 בדו-קרב בעיטות עונשין, בו עצר בופון בעיטה אחת בלבד. בשל הופעותיו נבחר בופון לנבחרת הטורניר.
עם חזרתו של מרצ'לו ליפי למשרת מאמן נבחרת איטליה, הפך בופון להיות השוער הראשון של הנבחרת. בופון שיחק בכל שלושת משחקי נבחרתו בטורניר גביע הקונפדרציות 2009 בדרום אפריקה, בו נכשלה איטליה להעפיל משלב הבתים וסיימה במקום השלישי בו, לאחר נבחרות ברזיל וארצות הברית ומעל נבחרת מצרים. ב-14 בנובמבר 2009 ערך בופון את הופעתו ה-100 במדי הנבחרת, בתיקו 0-0 נגד נבחרת הולנד במשחק ידידות. הוא גם היה שחקן מפתח בקמפיין מוקדמות מונדיאל 2010, בו סיימה נבחרת איטליה בראשות הבית כשהיא בלתי מנוצחת.
בופון הוחלף במחצית משחק הפתיחה של איטליה בטורניר מונדיאל 2010 נגד נבחרת פרגוואי שהסתיים בתוצאה 0-0, בשל בעיה בעצב השת. בופון לא שיחק עוד בטורניר, והוחלף על ידי פדריקו מרקטי. איטליה סיימה את שלב הבתים במקום האחרון בבית, עם שתי נקודות בלבד.
מינוי לקפטן הנבחרת והגעה לגמר אליפות אירופה 2012
לאחר פרישתו של פאביו קנבארו מהנבחרת הלאומית, ותחת המאמן החדש צ'זרה פראנדלי, מונה בופון לקפטן החדש של נבחרת איטליה. ב-9 בפברואר 2011, לאחר שהחלים מהפציעה בגבו אותה ספג במונדיאל, שיחק בופון את משחקו הרשמי הראשון כקפטן נבחרת איטליה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת גרמניה במשחק ידידות שהתקיים בדורטמונד. ב-6 בספטמבר 2011, לאחר ניצחון 0–1 על נבחרת סלובניה במסגרת מוקדמות יורו 2012, עבר בופון את דינו זוף וקבע שיא חדש של דקות משחק רצופות ללא ספיגה בהיסטוריה של מוקדמות היורו – 644 דקות. ניצחון זה קבע גם את העפלתה של נבחרת איטליה לטורניר יורו 2012. ב-15 בנובמבר 2011, בהפסד 0–1 לנבחרת אורוגוואי במשחק ידידות, השווה בופון את 112 הופעותיו של דינו זוף עבור נבחרת איטליה, כשלישי לפאביו קנבארו ולפאולו מלדיני, ב-29 בפברואר 2012, בהפסד 0–1 לנבחרת ארצות הברית במשחק ידידות, הוא עקף את מספר הופעותיו של זוף. בופון נבחר להיות השוער הראשון של הנבחרת בטורניר יורו 2012, לאחר שספג שני שערים בלבד בקמפיין המוקדמות בו סיימה איטליה במקום הראשון בבית, בלתי מנוצחת.
בופון שיחק כשוער הנבחרת בכל משחקי טורניר יורו 2012. הוא שמר על רשת נקייה בניצחון 0–2 על נבחרת אירלנד במשחק השלישי של שלב הבתים, וכן בשלב רבע הגמר נגד נבחרת אנגליה, בו ניצחה איטליה בתוצאה 2–4 בתום דו-קרב בעיטות עונשין בו עצר בופון בעיטה מרגליו של אשלי קול. בשלב חצי הגמר של הטורניר נגד נבחרת גרמניה ביצע בופון מספר הצלות מרהיבות, כשרק פנדל של מסוט אוזיל בתוספת הזמן של המחצית השנייה מכניע אותו. המשחק הסתיים בניצחון 1–2 של נבחרת איטליה ובהעפלה למשחק הגמר של הטורניר. בנוסף, הניצחון בשלב חצי הגמר הקנה לנבחרת איטליה את ההעפלה לטורניר גביע הקונפדרציות 2013, מאחר שנבחרת ספרד העפילה לטורניר בשל זכייתה בטורניר מונדיאל 2010. במשחק הגמר הפסידה איטליה לנבחרת ספרד בתוצאה 4-0. בשל הופעותיו נבחר בופון בפעם השנייה ברציפות לנבחרת הטורניר.