cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בני וג'ון
פרסים ומועמדויות
הסרט לא זכה בפרסים, אך קיבל מספר מועמדויות, כולל המועמדות השנייה של ג'וני דפ לפרס גלובוס הזהב.
Okyanus
Okyanus (באנגלית: Ocean, ובעברית: אוקיינוס) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה, דריה אולו. השיר יצא לאור ב-3 ביוני 2016, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים דואן מיוזיק קומפני.
השיר זכה להצלחה רבה בטורקיה, כאשר שהה בראש פסגת מצעד השירים שם במשך שלושה שבועות רצופים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי דריה אולו ואסיל גוק. בשיר מדברת אולו אל בחור איתו היא הייתה במערכת יחסים מסוימת, תוך שהיא גוערת בו על כך שהוא נופל מחדש. בנוסף לכך, היא מוסיפה ואומרת כי הוא נשכח בזמן ולא חושב בצורה חכמה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של Netd Müzik ב-3 ביוני 2016, ביום צאתו של השיר כסינגל. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את אולו, כשהיא נכנסת אל תוך חדר חשוך ומתיישבת. בהמשך, ניתן לראות גבר כלוא בתוך כלוב ואותה מביטה בו ושרה אליו.
נכון לינואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-150 מיליון צפיות. בספוטיפיי צבר השיר קרוב ל-7 מיליון השמעות.
רקורד ריפורט
רקורד ריפורט (באנגלית: Record Report) הוא ארגון האחראי על מצעדי המוזיקה בוונצואלה. הארגון, נוסד ב-1990, מדרג שירים על סמך השמעות איירפליי מ-22 תחנות רדיו ברחבי וונצואלה.
הארגון מפרסם מדי שבוע שישה מצעדי מוזיקה:
אצטדיון לוס קרמנס
אצטדיון לוס קרמנס החדש (בספרדית: Nuevo Estadio de Los Cármenes) הוא אצטדיון בעיר גרנדה, ספרד. האצטדיון משמש כאצטדיון הבית של מועדון הכדורגל גרנדה ממליגת המשנה הספרדית. האצטדיון נבנה בשנת 1995 ומכיל 19,336 מקומות ישיבה.
נכון לינואר 2017, נבחרת ספרד בכדורגל ערכה שלושה משחקים רשמיים באצטדיון, וניצחה בכולם.
היסטוריה
האצטדיון נפתח ב-16 במאי 1995 וכשבועיים לאחר מכן נחנך במשחק ידידות בין ריאל מדריד לבאייר לברקוזן, בו ניצחה ריאל מדריד בתוצאה 1-0.
אסאטו בה קנת
אסאטו בה קנת היא פעילה חברתית ליברית, לשעבר סגן המפקח הכללי של המשטרה הליברית ומייסדת ארגון הנשים המוסלמיות הליבריות שמחאותיו סייעו להפסיק את מלחמת האזרחים השנייה בליבריה ב-2003.
ביוגרפיה
אסאטו בה קנת היא פעילה אנטי-מלחמתית שארגנה הפגנות נשים מוסלמיות הקוראות להפסיק את מלחמת האזרחים בליבריה. היא שיתפה פעולה עם פעילת השלום הליברית לימה בואי, מייסדת תנועת הנשים הליברית לשלום. ההפגנות שלה, שכללו בעיקר נשים לבושות בלבן, כללו שביתות מין והתכנסויות, שהולידו בהצלחה משא ומתן להפסקת אש שהוביל לגלותו ולאחר מכן למשפטו של צ'ארלס טיילור בבית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג בגין פשעים נגד האנושות.
אצטדיון לוס קרמנס
היסטוריה
ב-22 באוגוסט 1995, יותר משלושה חודשים לאחר פתיחתו הרשמית של האצטדיון, שיחקה בו לראשונה קבוצת הכדורגל המקומית גרנדה, במשחק הכנה מול ריאל בטיס שהסתיים בתוצאה 4-1 לזכות גרנדה.
אסאטו בה קנת
ביוגרפיה
יחד עם ביאטריס מונאה סיה וורה מנלי, אסאטו הייתה בין שלוש דמויות מפתח נשיות שעזרו לעצב את הרפורמות "רגישות המגדר" של NLP.
זיגפריד טרביטש
זיגפריד טרביטש (גרמנית: Siegfried Trebitsch; 22 בדצמבר 1868, וינה – 3 ביוני 1956, ציריך) היה סופר, מחזאי ומתרגם אוסטרי. הוא ידוע בעיקר מתרגומיו לגרמנית של יצירות מאת ג'ורג' ברנרד שו.
ביוגרפיה
זיגפריד טרביטש נולד בווינה למשפחה יהודית עשירה לפי זיכרונותיו " לא לימדה אותו שום דבר על יהדות ונוצרות". הוא נכנס לעסקים של המשפחה עד לשנת 1903 כאשר החליט לערוך נסיעה לארצות אירופה ואמריקה.
את היצירה הראשונה של טרביטש יצאה לאור בשנת 1889. בשנת 1890 הוא תרגם מחזה שנכתב על ידי אנג'לו דה גוברנטיס.
בהיותו באנגליה הוא הכיר את ג'ורג' ברנרד שו והתיידד איתו. טרביטש הפך למתרגם של מחזות של שו לגרמנית. ההצגות הראשונות בדרך כלל נערכו בווינה. בשנת 1923 שו תרגם מחזה של טרביטש Frau Gitta's Sühne לאנגלית.
בנוסף לכך טרבישט תרגם יצירות של סופרים צרפתים.
טרביטש התגורר בווינה בה בנה וילה יוקרתית שאדריכל שלה היה ארנסט גוטהילף. בשנת 1907 הוא התחתן לבת אצולה הונגרית. באותה שנה הוא קיבל אזרחות כבוד מעיירה שאחרי מלחמת העולם הראשונה הפכה לחלק מצ'כוסלובקיה. בעקבות כך בשנת 1920 הוא קיבל אזרחות צ'כית.
בשנת 1920 על בסיס תרגום שביצע טרביטש של מחזה בלגי, אריך וולפגנג קורנגולד ובנו כתבו אופרה Die tote Stadt שזכתה להצלחה.
בשנת 1938 אוסטריה סופחה לגרמניה. תחילה טרביטש חשב שמוצאו היהודי לא יעשה בעיות. תוך זמן קצר הוא הבין שעדיף לעזוב את וינה. המשפחה עזבה את עיר עם מזוודה בלבד. כל רכושו נותר מאחור. טרביטש ואשתו נמלטו לצרפת בה הם קיבלו אזרחות הודות לפעולות של טרביטש לקידום התרבות הצרפתית באוסטריה. בשנת 1940 הם נמלטו לציריך. בשנת 1941 הוא ביקש לעבור לארצות הברית, אך בעקבות שינויים במצב הלחימה בחזית והתבוסה המסתמנת של גרמניה הם נותרו בציריך.
לאחר מלחמת העולם השנייה וילה של טרביטש הוחזרה, אך הוא לא רצה לחזור לעיר ומכר אותה לשגרירות צ'כוסלובקיה. הוא ביקר את שו באנגליה ותרגם את המחזה האחרון של המחזאי Buoyant Billions שהועלה על הבמה בבית של טרביטש.
בשנת 1951 טרביטש כתב ספר אוטוביוגרפי Chronik eines Lebens שתורגם לאנגלית.
לאחר פטירת שו, טרביטש החליט לפרסם את המכתבים הרבים שהיו לו. אחרי שמכירה אורגנה, הוא הלך לבנק לקחת את החבילה עם המכתבים אך ספג התקף לב ונפטר תוך זמן קצר.
My Reflection
My Reflection (בעברית: ההשקפה שלי) הוא אלבום DVD של הזמרת כריסטינה אגילרה ב-5 ביוני 2001 על ידי אימייג' אנטרטיינמנט. אלבום זה מכיל הופעה של הזמרת מתוך סיבוב ההופעות הראשונה שלה אשר שודרה תחילה כספיישל לכבוד חג המולד של שנת 2000 תחת רשת ABC לעיניי 10.5 מיליון צופים ולאחר מכן המופע יצא גם כ-DVD.
אלבום הווידאו הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית ולמעמד פלטינה באוסטרליה.
רשימת רצועות
קליפים לשירים:
בנדיקט מת'ורין
בנדיקט ריצ'רד פלדר מת'ורין (באנגלית: Bennedict Richard Felder Mathurin; נולד ב-19 ביוני 2002) הוא כדורסלן קנדי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד באינדיאנה פייסרס.
קריירה
מת'ורין נולד במונטריאול שבקנדה, ובצעירותו שיחק הוקי קרח, כדורסל ופוטבול. ב-2018 הוא הצטרף לאקדמיית אמריקה הלטינית של ה-NBA הממוקמת במקסיקו סיטי.
מת'ורין בחר לשחק כדורסל עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אריזונה. ב-2 בינואר 2021 רשם 24 נקודות ו-11 ריבאונדים בניצחון 86–82 על וושינגטון סטייט. ב-14 בינואר רשם 31 נקודות ושמונה ריבאונדים בניצחון 98–64 על אורגון סטייט. בתום עונתו הראשונה באוניברסיטה מת'ורין העמיד ממוצעים של 10.8 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק, וקלע 41.8 אחוזים מטווח שלוש הנקודות.
ב-11 בדצמבר 2021 קלע 30 נקודות בניצחון 83–79 על אילינוי, ובתום עונתו השנייה נבחר לשחקן העונה בקונפרנס שבו שיחק. ב-14 באפריל 2022 הודיע כי יתמודד בדראפט 2022 ב-NBA.
בדראפט נבחר מת'ורין בבחירה השישית על ידי אינדיאנה פייסרס. הוא הפך לשחקן הראשון ממונטריאול שנבחר בבחירת לוטרי ולבחירת הדראפט הגבוהה ביותר של הפייסרס מאז 1988. הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת ליגת הקיץ של ה-NBA, ערך את הופעת הבכורה שלו בטורניר ב-8 ביולי ורשם 23 נקודות וארבעה ריבאונדים בניצחון 96–84 על שארלוט הורנטס. בתום הטורניר נבחר מת'ורין לחמישייה השנייה של הטורניר, עם ממוצעים של 19.3 נקודות, 4 ריבאונדים ו-1.3 חטיפות למשחק.
קני לבנובסקי
קני לבנובסקי (באנגלית: Kenny Labanowski; נולד ב-13 במאי 1959) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי, בגובה 2.01 מטר, שישחק בשנות השמונים בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה
בקיץ 1981, אחרי שסיים את לימודיו במכללת מארשל במערב וירג'יניה, ניסה לבנובסקי להגיע ל-NBA, אך נפצע בברכו. אריה דוידסקו, שאימן באותו זמן את הפועל תל אביב, זיהה את ההזדמנות, והחתים אותו בקבוצה. ללבנובסקי בן ה-21, לא היה שום קשר לישראל וגם לא ליהדות, אבל הפועל הפגישה אותו עם משפחה ברעננה שנשאה את אותו השם. במשרד הפנים טענו אנשי הקבוצה שקני קשור למשפחה, וכך הוא קיבל אזרחות ישראלית והפך למתאזרח. בשלב מאוחר יותר הוא כבר התגייר כדת וכדין.
לבנובסקי הרשים כבר במשחק האימון הראשון שלו, כשקלע 41 נקודות בניצחון הפועל על נבחרת הקדטים. לבנובסקי שיחק ארבע שנים במדים האדומים, והיה שותף לזכיית הקבוצה בגביע המדינה בשנת 1984, אם כי לא השתתף במשחק הגמר עקב פציעה. לבנובסקי שותף בשלושה משחקים במדי הנבחרת. בהמשך שיחק לבנובסקי במכבי ראשון לציון בליגה השנייה (1986), בקרית מוצקין (1989/90) וברמת השרון (1994/95) לפני שפרש.
סך הכל שיחק לבנובסקי 5 עונות בליגה הבכירה בישראל, בהן קלע 1317 נקודות בממוצע של 14.2 נקודות למשחק.
במהלך שהותו בישראל התחתן לבנובסקי עם ישראלית ולזוג נולדו שני בנים. בנו הצעיר, שון לבנובסקי גם הוא כדורסלן. כיום חי במרילנד, ארצות הברית.
ליאוניד סולומטקין
ליאוניד סולומטקין (ברוסית: Леонид Соломаткин; 1837 – 18 ביוני 1883) היה צייר ז'אנר רוסי בסגנון ריאליסטי.
ביוגרפיה
הוא נולד למשפחה ענייה והתייתם בגיל צעיר. בהתחלה הוא עבד כרועה צאן ואחר כך כמוכר אייקונים. במשך כמה שנים עבד כרוכל עם עגלה, שנסע מכפר לכפר, ועשה סקיצות של האנשים המעניינים שראה בדרך. עם צרור של הסקיצות האלה בידו, הוא נסע למוסקבה והציג אותם בפני ניקולאי רמזאנוב, פסל, מורה ומבקר אמנות שהיה ידוע בנכונותו לתמוך באמנים צעירים. רמזאנוב התרשם מספיק כדי להכניס אותו לביתו.
בשנת 1855 השיג לו רמזאנוב מקום בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, שם עבד עד 1860 תוך כדי לימודיו אצל אפולון מוקריצקי. מ-1861 עד 1866, הוא הפך ל"שוליה מתנדב" באקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג. בעודו שם, הוא חקר את המאסטרים ההולנדיים בארמיטאז' והושפע מיצירותיו של פאבל פדוטוב. הוא נטש את לימודיו לאחר שזכה לתואר "אמן, דרגה שלישית".
ציוריו עסקו בעיקר בחייהם של אנשים רגילים. אולי הציור הפופולרי ביותר שלו היה על שני שוטרים הנכנסים לביתו של סוחר בחג המולד כדי "לפאר את ישו" ולקבל טיפ. הציור הועתק ושוחזר פעמים רבות. למעשה, הוא עשה לעיתים קרובות כמה עותקים של ציוריו (עם וריאציות), ורובם היו קטנים.
הוא מעולם לא ערך תערוכות רשמיות לאחר שעזב את האקדמיה. למרות כמה הצלחות, הוא הפך לאלכוהוליסט, חי בעוני ולעיתים קרובות היה חסר בית.
הוא מת משחפת בבית חולים לעניים בגיל ארבעים ושש.
תאי בריבו
תאי בריבו (נולד ב-15 בינואר 1998) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בפילדלפיה יוניון מהMLS ובנבחרת ישראל.
קריירת מועדונים
בריבו נולד וגדל באילת, לאיציק ומאיה. הוא החל לשחק כדורגל כשנתגלה במרכז הספורט הימי של אביו איציק, באילת, בגיל 11. עבר בגיל עשר למחלקת הנוער של עירוני ראשון לציון, זאת אף על פי שהמשיך להתגורר עם משפחתו בעיר הולדתו, אילת, מה שאילץ אותו להגיע לאימונים בטיסות. כעבור כשנה, אמו מאיה נפטרה ממחלת הסרטן, ביום בו לקבוצת הילדים היה משחק גביע, בריבו שאמו ביקשה שיתמיד בכדורגל, התעקש לשחק, נכנס למשחק במחצית השנייה ואף הבקיע את השער הרביעי בניצחון 1–4. בהמשך עבר להתגורר בראשון לציון.
ב-2015, עבר למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. את הופעת הבכורה בקבוצת הבוגרים של מכבי פתח תקווה ערך ב-1 במרץ 2017 במשחק גביע המדינה מול מכבי תל אביב, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בהפסד 1–2.
בעונת 2018/2019 כבש שבעה שערים לזכות מכבי פתח תקווה בליגת העל, מה שלא הספיק לקבוצתו, שירדה ליגה בסיום העונה.
וולפסברגר
ב-9 ביולי 2021 חתם לשלוש שנים בוולפסברגר מהבונדסליגה האוסטרית. ב-14 באוגוסט 2021 כבש את שערו הראשון והשני בבונדסליגה האוסטרית, בתיקו הביתי 2–2 מול WSG סווארובסקי טירול.
פילדלפיה יוניון
ב-2 באוגוסט 2023 חתם בריבו בפילדלפיה יוניון מה-MLS האמריקאית. תמורת 1.4€ יורו בחוזה עד ינואר 2026. ירוויח כ-700 אלף יורו לעונה.
נבחרות ישראל
בשנת 2017 שיחק בנבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19, בה רשם שלוש הופעות ושער. ב-2018 זומן לנבחרת הצעירה עד גיל 21 של ישראל, עמה שיחק עד שנת 2020, ובה רשם 13 הופעות וצמד שערים שהבקיע בניצחון הביתי של הנבחרת הצעירה 3–1 על איי פארו, במסגרת מוקדמות יורו 2021 לנבחרות צעירות.
ב-17 במרץ 2022 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, לקראת משחקי הידידות מול גרמניה ורומניה, על-ידי המאמן הזמני הלאומי גדי ברומר. ב-26 במרץ 2022 ערך את הופעת בכורה שלו בבוגרים של נבחרת ישראל כשגם פתח בהרכב, בהפסד החוץ במשחק הידידות 0–2 לגרמניה. ב־24 בספטמבר 2022 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בדקה ה-93 מול אלבניה במשחקה האחרון בליגת האומות 2022/2023, שזיכה את ישראל בניצחון ביתי 1–2.
חיים אישיים
בריבו הוא בעל דרכון פורטוגלי.
מועדונים
מעודכן ל-4 בספטמבר 2022
נבחרת לאומית
מעודכן ל-25 במרץ 2023
Canavar
Canavar (באנגלית: Monster, ובעברית: מפלצת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה דריה אולו. השיר יצא לאור ב-13 בינואר 2017, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים דואן מיוזיק קומפני.
השיר הפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר בעשור השני של המאה ה-21 בטורקיה, כאשר שהה בצמרת מצעד השירים של המדינה במשך שמונה שבועות.
רקע וכתיבה
השיר בדומה לסינגל הבכורה של אולו "Okyanus", נכתב על ידה. הזמרת-יוצרת הטורקייה אליינה טילקי, ביצעה את השיר בהופעה מיוחדת שקיימה באמסטרדם שבהולנד. בסופ של דבר, עלתה ההופעה ליוטיוב ב-2 במאי 2018.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של Netd Müzik ב-13 ביוני 2017, ביום צאתו של השיר כסינגל. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את פרצופה של אולו תוך שהצילום בשחור-לבן. בהמשך, הוא משתנה לצילום בצבע והקליפ ממשיך.
נכון לינואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-108 מיליון צפיות. בספוטיפיי צבר השיר קרוב ל-7 מיליון השמעות.
אליעזר מאיו
אליעזר מאיו (1 באוגוסט 1928 - 1 באוקטובר 1988) היה מתעמל, מאמן נבחרת ישראל בהתעמלות, מומחה להתעמלות ראווה, שופט בינלאומי בהתעמלות מכשירים, ממקימי בית ספר למאמנים במכון וינגייט ומחבר ספרי התעמלות.
ביוגרפיה
אליעזר מאיו נולד ברוסה שבבולגריה בשנת 1928. הוא החל את קריירת ההתעמלות שלו ב"מכבי רוסה", ובמקביל החל ללמוד נגינה על סקסופון ומפוחית פה אצל בן עירו יצחק גרציאני, אשר לימים נישא לאחותו דורה והפך לגיסו. כבר בהיותו נער אימן קבוצות ילדים ב"מכבי רוסה", שם פגש לראשונה את רעייתו לעתיד, ג'ני שיפרוט. הוא עלה לישראל בדצמבר 1948, והתגייס לתזמורת צה"ל הראשונה. כשהשתחרר הופיע כנגן סקסופון ואמן מפוחית בתזמורת ג'אז שהקים גרציאני.
מאיו זכה במדליית כסף באליפות ישראל בשנת 1950 ובמדליית כסף בהתעמלות מכשירים במשחקי המכביה השלישית שהתקיימו באותה שנה.
הוא שימש כמאמן הלאומי של נבחרת ישראל בהתעמלות מכשירים בשנים 1963–1972, שימש כשופט בינלאומי בהתעמלות בשנים 1963–1967, ולאחר מכן שימש כיו"ר הוועדה המקצועית להתעמלות ב"הפועל" ומנהל הקורסים השנתיים למאמני התעמלות. מאיו היה מיוזמי ומקימי בית הספר למאמנים ומדריכים במכון וינגייט ב-1965.
מאיו התמחה במפגני ראווה מרובי משתתפים של התעמלות צורנית. במפגנים אלה באו לביטוי כישרונו המוזיקלי ויכולותיו ככוריאוגרף וכצייר. רבים מהמפגנים לוו במוזיקה חיה של תזמורת צה"ל, בניצוחו של גיסו, יצחק גרציאני. מבין המפגנים הרבים שהכין: מופעי הפתיחה של משחקי המכביה (מהמכביה החמישית ב-1957 ועד המכביה האחת עשרה ב-1981), מפגני התעמלות המוניים באפריקה בהזמנת משרד החוץ (סווזילנד ב-1974 ומלאווי ב-1975), מפגני התעמלות הקשורים לצה"ל (מפגן הנח"ל ב-1957, שני מפגני השריון ב-1972 ו-1974, ומפגן 40 שנות צה"ל, שהיה עבודתו האחרונה ב-1988). כמו כן, מאיו הכין מופעים וניהל את טקסי הסיום במכון וינגייט לאורך כל שנות עבודתו ועוד עשרות מופעים עם נבחרת ישראל בהתעמלות, בצה"ל ובחו"ל.
מאיו פרסם חוברות הדרכה רבות וספרים אשר את כולם אייר בעצמו. ספרו, "התעמלות ספורטיבית", שיצא לאור בשנת 1967, נמכר עד היום במכון וינגייט.
ב-1 באוקטובר 1988, חודשיים לאחר יום הולדתו ה-60, מאיו נפטר בפתאומיות והובא לקבורה בבית העלמין בחולון.
מאיו היה נשוי לג'ני, ואב לשלושה.
הנצחה
אחרי מותו יצא לאור ספרו "התעמלות ראווה" (1990). הספר, שהיה בשלבי סיום, נתרם על ידי משפחתו למכון וינגייט.
במכללה לחינוך גופני ולספורט ע"ש זינמן במכון וינגייט, מוקירים את זכרו בתחרות דו-שנתית בהתעמלות מכשירים הנושאת את שמו. כמו כן מוקדשים לזכרו, על ידי תלמידיו לשעבר, אירועי תנועה והתעמלות רבים ברחבי הארץ.
אנטיפתיה
אנטיפתיה (באנגלית: Antipathy) היא התנגדות, מורת רוח, או סלידה רצונית או לא רצונית למשהו או למישהו, וההפך מסימפתיה. בעוד שלעיתים אנטיפתיה מתפתחת בבני-אדם כתוצאה מאירועים או התנסויות שקרו בחייהם, לעיתים היא קיימת גם ללא הסבר רציונלי של סיבה-תוצאה בחייו של האינדיבידואל שחש בה.
לפיכך, המקור לקיומה של אנטיפתיה בבני-אדם נתון להסברים פילוסופיים ופסיכולוגיים שונים, הסברים אשר יש הסבורים שהם משכנעים בעוד אחרים רואים בהם ספקולציות בלבד. ג'ון לוק, פילוסוף מודרני בן המאה ה-17 חקר את ההיבט הפילוסופי של האנטיפתיה פרסם אותו במאמר.
אנטיפתיה בין אישית
אנטיפתיה בין-אישית מיוחסת לרוב, באופן אי-רציונלי, לגינונים או למאפיינים גופניים מסוימים, הנתפסים כמעידים על תכונות אופי (למשל, עיניים עצומות ועמוקות כסימן לקהות-חושים או לאכזריות ). יתר על כן, התחושה השלילית מתרחשת לעיתים במהירות וללא הסבר, מתרחשת באופן מיידי, לא מודע ולא רצוני, ובכך דומה לתהליך אוטומטי או לתגובה רפלקסיבית.
הממצאים האמפיריים של צ'סטר אלכסנדר מראים כי מאפיין חשוב של אנטיפתיה הוא שהם "שוליים לתודעה רפלקטיבית". אלכסנדר ביסס מסקנה זו על העובדה שרבים מהנבדקים במחקר דיווחו שמעולם לא חשבו הרבה על האנטיפתיות שלהם, לא ניסו לנתח אותה או לדון בה עם אחרים.
סימפתיה ואנטיפתיה משנים את ההתנהגות החברתית. אף על פי שבדרך כלל משערים כי אנטיפתיה גורמת להימנעות, ישנם מחקרים אמפיריים שאספו ראיות לכך שתגובה אנטיפתטית לאובייקטים לא באה בעקבות מאמץ כלשהו להימנע ממפגשים עתידיים.
פסיכולוגיה אישיותית
בפסיכולוגיה אישיותית, אנטיפתיה עשויה להיות קשורה לנעימות נמוכה.
פסאודו-אנטיפתיה
סופי בראיינט הבחינה בהתפתחותה של פסאודו-אנטיפתיה המורכבת מ"פרשנות רשלנית ושרירותית של מעשיו וביטוייו של אדם אחר בהתאם לצד הגרוע ביותר של האדם העצמי". במילים אחרות, אנשים נוטים להקרין על אחרים את הליקויים שלהם ולא אוהבים אותם או שונאים אותם. פסאודו-אנטיפתיה מבוססת על הידע (המרומז) אודות הצדדים השליליים של אופיו של האדם עצמו. בראיינט משווה את התחושה המתקבלת עם "תחושת טיהור מסוימת ושגויה".
אלכסיי סובורין
אלכסיי סובורין (ברוסית: Алексей Суворин; 11 בספטמבר 1834 – 11 באוגוסט 1912) היה עיתונאי רוסי ובעל הוצאת ספרים בעל השפעה ברוסיה הצארית.
קריירה מוקדמת
סובורין נולד למשפחת איכרים, הצליח להשיג גישה לבית ספר צבאי בוורונז' שם סיים את לימודיו בשנת 1850. בשנה שלאחר מכן הגיע לסנט פטרסבורג והצטרף לבית ספר לתותחנים. אחרי זה הוא חזר לשמונה שנים במחוז ילדותו, ולימד שם היסטוריה וגאוגרפיה. איש לא יכול היה לחזות שבתוך שניים או שלושה עשורים, המורה הפרובינציאלי יקום ויהפוך לאחד האנשים המשפיעים ביותר באימפריה הרוסית.
הוצאה לאור
הישגיו של סובורין כסופר נמוכים מההישגיו בתחום העיתונות. אף על פי כן, הוא היה סופר פורה ופרסם מספר סיפורים קצרים ומחזות בכלי התקשורת המרכזיים הליברליים שבהם נחשב כאחד המנהיגים. בהתבסס על הצלחה זו, הקים סובורין מיזם הוצאה לאור בשנת 1871. בין הפרסומים הראשונים שלו היה לוח השנה הרוסי, שהיה בעל ביקוש רב בכל רחבי רוסיה, ואחריו הוציא סדרה גדולה של מהדורות זולות של קלאסיקות, זרות ורוסיות. עבור קוראים בעלי אמצעים, הוא הוציא אלבומים מאוירים על גלריות האמנות הגדולות של אירופה. הוא העסיק ציירים רוסיים כמו סרגיי סולומוקו באיור הספרים.
בסוף המאה ה-19, הוא השיק סדרה של מדריכי ערים, שפורסמו על בסיס שנתי (כל אחד היה באורך של בין 500 ל-1500 עמודים) עבור סנט פטרסבורג, מוסקבה ושאר ערי רוסיה בהם היה פירוט שמות וכתובות של תושבים פרטיים, משרדי ממשלה, שירותים ציבוריים ועסקים בינוניים וגדולים. לעיתים הם מכונים מדריכי סובורין כשם ההוצאה. המדריכים משמשים גנאלוגים מודרניים כדי להתחקות אחרי בני משפחה שחיו ברוסיה הקיסרית וברוסיה הסובייטית המוקדמת כאשר רשומות חיוניות חסרות או שקשה למצוא אותן. היסטוריונים משתמשים בהם כדי לחקור את ההיסטוריה החברתית של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 של רוסיה.
עד סוף המאה ה-19, חנויות הספרים של סובורין היו בכל מקום, במוסקבה, סנט פטרבורג, חרקוב, אודסה, רוסטוב, סרטוב. הוא החזיק במונופול על הפצת דברי דפוס בתחנות הרכבת וברכבות, והוא כנראה היה המוציא לאור המשפיע ביותר ברוסיה.
העיתון "נובויה ורמיה"
ב-1876 רכש סובורין את הבעלות על העיתון הכושל נובויה ורמיה ("זמנים חדשים"); הוא נשאר העורך הראשי של העיתון עד מותו. בשנת 1880, הוא ייסד גם כתב עת היסטורי. עד סוף שנות השמונים של המאה ה-19, העיתון נובוייה ורמיה נחשב לאחד המפעלים הרווחיים והעדכניים ביותר בתעשיית ההוצאה לאור הרוסית. בתחילת דרכו העיתון היה ליברלי ותמך בדעות מהפכניות ושמאליות. אבל העברת הבעחות והעריכה לסובורין, שינתה לחלוטין את כיוונו האידאולוגי. העיתון נתן לסובורין הזדמנות להשפיע על הדור הצעיר בהתבטאויות שמרניות, אנטי ליברליות שלו. הוא היה בעל דעות אנטישמיות ותמך ברוסיפיקציה שקידמה ממשלתו של אלכסנדר השלישי. העיתון נודע כאחד האנטישמיים ברחבי רוסיה, ובעל השפעה גדולה מעבר לסנט פטרסבורג שם הוא הופיע.
הסלידה העזה של סובורין ממהפכנים ומרפורמות הייתה מושרשת בו עמוק: עוד ב-1873, אשתו הראשונה נורתה למוות על ידי אהובה, קצין ליברלי שהתאבד. השפעה נוספת עליו הייתה של פיודור דוסטויבסקי, שעמו היה בקשר קרוב, במיוחד במהלך השנה האחרונה לחייו של הסופר. את סובורין ירש אחד מבניו בראש העסק המשפחתי. העיתון נסגר סופית על ידי לנין לאחר המהפכה.
קברו נמצא בלברה אלכסנדר נייבסקי.
תיאטרון סובורין
מאז שנות ה-60 התעניין סובורין בתיאטרון ופרסם בקביעות ביקורת תיאטרון. הוא התיידד עם אנטון צ'כוב, כאשר האחרון היה עיתונאי שאפתן והפך לאחד ממקורביו המעטים. ההתכתבות הענפה שלהם מעניינת וממחישה את התפתחות השקפותיו של צ'כוב על כל היבטי חייה של רוסיה לאורך השנים. צוין כי צ'כוב היה מסונוור מחיבתו לסובורין.
אבל במחצית השנייה של שנות ה-90, צ'כוב התרחק מסובורין בעקבות דעותיו הריאקציוניות. דעות אלה, הביאו לירידת קרנו של התיאטרון, בעיני האינטליגנציה השמאלנית הרוסית. לכן אחרי שהשלים את "בוסתן הדובדבנים", כתב צ'כוב לאשתו כי לא תמסור את המחזה לסובורין גם אם יציע לו 100,000 רובל.
Stripped Live in the U.K.
הוא אלבום הווידאו השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, כריסטינה אגילרה. אלבום הווידאו יצא לאור ב-12 באוקטובר 2004, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA.
אלכסיי סובורין
תיאטרון סובורין
למרות המוניטין השלילי, התיאטרון שרד והמשיך לפעול ברווחיות עד מהפכת אוקטובר.
מאז 1920, בניין התיאטרון, הפך לביתו של תיאטרון הדרמה בולשוי.
Stripped Live in the U.K.
האלבום מכיל הופעה חיה של הזמרת מתוך סיבוב ההופעות שלה "Stripped World Tour" למעט הביצוע שלה לשיר "Make Over" שמסיבות לא ידועות לא נכלל ב-DVD.
רקע ושידור
המופע שודר לראשונה בחסות רשת השידור WB ב-30 בנובמבר 2003 ולאחר מכן יצא גם בגרסת די וי די, למעט ביצוע מורחב לשיר "What a Girl Wants" שנכלל כגרסה מקוצרת יותר מהרגילה באותו הדי וי די שיצא.
אלבום הווידאו הגיע למקום השלישי במצעד אלבומי הווידאו.
ביקורות
ה-DVD קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה. המבקר הבריטי פיטר מרטין שיבח את הפקת המופע, את הכוריאוגרפיה ואת היכולות הווקאליות של הזמרת, אולם מתח ביקורת על עבודת הבימוי של המופע. מארק דמינג מ"ניו יורק טייס" כינה את המופע כ"מרהיב".
הנני (רומן)
הנני (באנגלית: Here I Am) הוא רומן דיסטופי פרי עטו של הסופר היהודי-אמריקאי ג'ונתן ספרן פויר, שראה אור בשנת 2016 לאחר הפסקה של עשר שנים מכתיבת הרומן הקודם שלו, "קרוב להפליא ורועש להחריד".
המהדורה העברית של הספר שתורגם בידי קטיה בנוביץ' ראתה אור אף היא בשנת 2016 בהוצאת כנרת זמורה-ביתן.
תוכן הספר
הספר עוסק בזוגיות וביחסים בתוך משפחה יהודית אמריקאית, תוך כדי כך עולות בספר גם שאלות על צורת הקיום היהודית הלא-מסורתית עם ובלי ציונות ועל יחסה של יהדות ארצות הברית לישראל כמו גם על יחסם של ישראלים ליהודי ארצות הברית.
עלילת הספר עוקבת אחרי חייה של משפחה יהודית, שני אחים ניצולי השואה שאחד מהם הקים את משפחתו בחיפה והשני בוושינגטון די. סי., ומתמקדת בחיי המשפחה של הדור השלישי והרביעי בארצות הברית, על רקע השמדת מדינת ישראל בידי ארצות ערב על רקע דתי-אסלאמי שהתאפשרה בעקבות רעידת אדמה שפקדה את המזרח התיכון והציפה אותו בפליטים שרצו להגיע לישראל שתשתיות החירום שלה נפגעו פחות משאר מדינות האזור. הצתת כיפת הסלע בידי קיצוניים מן הימין הישראלי משמשת את האייתוללה האיראני לגבש את מדינות האסלאם, שיעים וסונים, ערבים ושאינם-ערבים, לאחד כוחות ולהשמיד את מדינת ישראל.
מקס הרצברג
מקס הרצברג (נולד ב-22 במאי 1940) הוא יזם, דוקטור מטעם מכון ויצמן למדע ופרופסור חבר בביולוגיה מולקולרית באונברסיטאות בר-אילן ותל אביב, ביוטכנולוג, מראשוני המדענים בתעשיית הביוטק בישראל וחקלאי פעיל בעל יקב הרצברג במושב סתריה.
ילדות ושנים ראשונות
הרצברג נולד בשנת 1940 בפריז, צרפת, ימים לפני כניסת הגרמנים לעיר.
כמה שבועות אחרי היוולדו, מצאה המשפחה את עצמה על כבישי צרפת, בדרכם דרומה. במשך חמש שנים נדד הרצברג מכפר לכפר, לעיתים לבד ולעיתים עם משפחתו, כתוצאה מהלשנות. לבסוף התאחדה כל המשפחה בעיירה בנייר דא ביגור, בגבול ספרד שבהרי הפירנאים, שם שהתה המשפחה עד סוף המלחמה, בבית קטן בחצר של משפחה טובה (משפחת Foures). אחיו הגדול שירת בתנועת ההתנגדות הצרפתית כבלדר, ונפצע קל מכדור. הוריו של הרצברג עבדו בעבודות מזדמנות בחקלאות או במשק בית.
עם סיום מלחמת העולם השנייה חזרה המשפחה לאזור פריז, אך עברו כשנתיים עד שהילדים יכלו להיכנס למערכת החינוך. הרצברג בילה את השנתיים אלה אצל הסבים שגרו בבית קטן בפרברי העיר. שם קיבל חינוך לאהבת החקלאות, כי בשטח הקטן שליד הבית, סבתו ממוצא אוקראיני גידלה ירקות, פירות, תרנגולות וכו', לצורכי הבית. הסבא תפר בגדים ודאג לפרנסה נוספת. רק בגיל 8 חזר הרצברג לגור עם ההורים בפריז ונכנס לבית ספר רגיל.
הרצברג הצטרף לתנועת הצופים היהודים בצרפת ופעל שם בתפקידים שונים כולל כראש גדוד. בשנת 1957, התנדב מטעם תנועת הצופים היהודים בצרפת, ונשלח על ידי הסוכנות היהודית למרוקו, על מנת לסייע בהעלאה ארצה של יהודי מרוקו ואלג'יריה. בגמר המשימה במרוקו, החל ללמוד ביולוגיה באוניברסיטת פריז. את אשתו יהודית פגש כששניהם התגוררו בפנימייה של בית הספר אורסיי למנהיגות יהודית, שיסד רובר גמזון, שהיה מפקד המחתרת היהודית שלחמה נגד הנאצים והיה תלמיד של הרב יהודא ליאון אשכנזי (מָנִיטוּ) ושל הפרופסורים הנרי אטלן, עמנואל לוינס וסטפן מוזס, ששילבה לימודים אקדמיים ולימודי יהדות.
קריירה אקדמית
הוא ניכנס כחוקר במכון לסרטן ב, והתמחה שם במיקרוסקופיה אלקטרונית ברמה מולקולרית בשימוש לחקר התא, והיה בין הראשונים לחקור מבנה מדויק של וירוסים והחומר הגנטי שלהם. עבד קרוב מאוד לצוות של מכון פסטר, שגילה את המנגנון של יצירת חלבונים בחיידקים, שם החל בשיתף פעולה עם מישל רבל.
אחרי שגמר את התואר הראשון במיקרוביולוגיה ושני במיקרוסקופיה אלקטרונית, המשיך לתואר שלישי, ובשנת 1967 עלה לישראל, כחוקר אורח במכון וויצמן, שם המשיך בלימודי התואר שלישי. את הדרישות לתואר הוא השלים בשנת 1969. ב-1971, הצטרף גם לסגל ההוראה באוניברסיטת בר-אילן, כפרופסור חבר. במכון ויצמן עבד עם פרופ' ארנסט וינוקור ועם זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, דניאל נתנס. הוא המשיך לעבוד עם פרופ' מישל רבל, על המנגנון המולקולרי ליצירת חלבונים.
בשנת השבתון שלו, 1973–1974, השתלם באוניברסיטת סטנפורד, שבקליפורניה, ארצות הברית. במהלך ההשתלמות היה חלק מהצוות של פול ברג, שיצר לראשונה נגיף/אורגניזם מהונדס גנטית בשיטות של הנדסה גנטית. בשנת 1980 זכה פול ברג בפרס נובל, על התרומה שלו להנדסה גנטית.
בין השנים 1971–1981 היה פרופסור חבר באוניברסיטת בר-אילן, והקים מחלקה לביולוגיה מולקולרית ומיקרוסקופיה אלקטרונית. בין השנים 1981–1987 היה פרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב והמשיך לעבוד על הקשר בין חלקים שונים של התא החי בוויסות של יצירת חלבונים.
הרצברג כיהן כחבר בוועדת המחקר ובוועדת MAGNET של המדען הראשי במשרד הכלכלה. הוא הקים והיה היו"ר הראשון של הוועדה הלאומית לביוטכנולוגיה בישראל, וכיהן במספר ועדות מייעצות במשרד המדען הראשי בישראל, כגון הוועדה הלאומית לננוטכנולוגיה וועדת ההיגוי ל"סוגיות במחקר ביוטכנולוגי בעידן הטרור".
ניהול בתחום הביו-טכנולוגיה
הרצברג מציין שאת המעבר שלו ממחקר בסיסי למחקר שימושי ומשם לתעשייה, עשה כשנפגע בחיידק התעשיות עתירות המדע, בשעה שביקר במפעל של סטף ורטהיימר. בשנת 1983 פנה למייסד חברת אורמת טכנולוגיות, יהודה ברוניצקי, והציע לו להקים ביחד את חברת אורג'ניקס בע"מ, בה הוא כיהן כיו"ר ומנכ"ל. אורג'ניקס בע"מ, היא חברה לאבחון, השייכת לקבוצת אינברנס מדיקל, ששינתה את שמה לחברת אליר, שנימכרה לבסוף לחברת מעבדות אבוט הבין לאומית.
במשך השנים ייסד מספר חברות והיה היו"ר שלהן, כגון Eager BioGroup Ltd, Pixcell Medical, DPharm Limited וחברת Vidac Pharma.
בין השנים 2000–2011 שימש כיו"ר חברת היישום של המעבדה האירופית לביולוגיה מולקולרית (היידלברג, גרמניה). במקביל, ייסד והיה שותף במספר חברות ביוטכנולוגיה נוספות כגון: - Biotech Development Consulting (BDC) ווסקולר ביוג'ניקס VBL, שימש כיו"ר דירקטוריון ב-Anima Cell Metrology Ltd.
נכון לשנת 2022, פרופ' הרצברג משמש כיו"ר פעיל של מועצת המנהלים של חברת התרופות לסרטן Vidac Pharma ltd, EagerBio Group ועוד.
יקב הרצברג
בשנת 2005, נטע כרם במושב סתריה, מקום מגוריו שליד רחובות מ-1975, שם החזיקה המשפחה לול ופרדס. העבודה בהם דרשה ממנו זמן רב מדי, אותו הוא היה צריך לחלוק עם יתר עיסוקיו במדע ובתעשיית הביוטק.
מכיוון שמיום הנטיעה ההלכה מתירה לבצור רק כעבור שלוש שנים, הוא החליט לרכש כרם מוזנח ומיובש ושיקם אותו. בבציר הראשון הוא הפיק 200 ליטרים יין ובבציר השני הפיק 400 ליטרים יין. בציר 2009 הניב כ-4,000 ליטרים יין ובבציר 2010 הכמות הגיעה לכ-5,000 ליטרים.
גל הקור באירופה (2017)
בינואר 2017 הכה גל קור, שמקורו באזור הארקטי, במרכז ובמזרח אירופה וגרם למותם של לפחות שישים בני אדם, מרביתם בפולין. גל הקור גרם גם להשהיית שירותי טיסה, הפלגה ונסיעה בכבישים ובמסילות ברזל באזורים שונים באירופה. השיט בדנובה הופסק בגלל סכנת גושי הקרח הצפים. במהלך השבוע הראשון של ינואר מתו בפולין, בגלל מכת הקור, 46 בני אדם והטמפרטורה ירדה עד מינוס 42 מעלות צלזיוס.
מזג האוויר החריג גרם גם להפסקות חשמל מרובות וכתוצאה מכך אוכלוסיות גדולות נותרו ללא חימום וללא מאור זמן ממושך. נרשמו פציעות רבות בגלל החלקות על משטחי קרח ובמקומות רבים השלטונות פתחו מקלטים מאולתרים, שהציעו מחסה לחסרי בית. מהגרי עבודה ומבקשי מקלט בדרכם לאירופה נפגעו קשה במיוחד. באי לסבוס, תחנת מעבר של מהגרי עבודה ומבקשי מקלט מאסיה ומאפריקה, חיים רבים מהם באוהלים ומבוססים בבוץ, אולם בעקבות ביקורות קשות של סוכנויות הסיוע הרשויות הודיעו שיעבירו את שוכני האוהלים לחדרי מלון ריקים בעונה זו. ממשלת יוון הודיעה שתשלח ללסבוס ספינת צי צבאית, כדי שתשמש כמלון צף עבור הנזקקים.
גל הקור השבית לכמה ימים גם את נמל התעופה אטאטורק באיסטנבול, שמשמש לא מעט ישראלים כתחנת ביניים ליעדים אחרים. גם מזג האוויר בישראל הושפע בירידת טמפרטורות בירידת שלג בגליל.
מקס הרצברג
יקב הרצברג
נכון לאוקטובר 2021, יקב הרצברג הפסיק לפעול במושב סתריה לאור דרישות רשות מקרקעי ישראל, המתנגדת להקמת יקבים משפחתיים בחצרות המשקים החקלאיים במושבים, בטענה שיקב הוא מפעל תעשייתי, שאין מקומו במושבים. על כן הוא המשיך את גידול הגפנים במושב סתריה, אך את המשך ייצור היין הוא העביר ליקבי שרות כגון "עמק האלה" וליקב "פינטו".
פרסים
בחודש במאי 1970, זכה הרצברג בפרס "שרה לידי" לחוקר המצטיין, על תרומתו להבנת הבסיס המבני שביצירת חלבונים. מטעם משפחת זינדר ומכון ויצמן למדע.
משפחה
הרצברג נישא ליהודית, בשעה שלמדו באוניברסיטת פריז. לזוג 3 ילדים. הם חיים במושב סתריה, שליד רחובות.
אפולון מוקריצקי
אפולון מוקריצקי (ברוסית: Аполлон Мокрицький; 1810 – 1870) היה צייר רוסי אוקראיני, התמחה בציורי דיוקן.
ביוגרפיה
מוקריצקי נולד באוגוסט 1810 במחוז פולטבה, אוקראינה של ימינו. השכלתו המוקדמת לאמנות הושלמה בליציאום ניז'ין של הנסיך בזבורודקו, בפיקוחו של קפיטון פבלוב. לאחר מכן למד באקדמיה לאמנות בסנט פטרסבורג בין השנים 1830–1839, אצל אלכסיי ונציאנוב ואחר כך אצל קארל ברולוב. שנה לאחר שסיים את לימודיו עבד באוקראינה וביקר באיטליה. בסביבות 1850, הוא מונה ל"אקדמאי" בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה.
הוא העדיף לעבוד בציורי דיוקן, וייצג את "אסכולת בידרמאייר לאמנות ריאליסטית בלתי מבוקרת שהציגה גוונים רומנטיים". דיוקן אשת האמן היא דוגמה אחת לסגנון זה. ציורים אחרים כוללים דיוקנאות של ניקולאי גוגול, דיוקן עצמי (1840), ונופים איטלקיים רבים.
הוא ידוע בתפקיד המשמעותי שמילא בחייו של טאראס שבצ'נקו, המשורר והאמן הלאומי של אוקראינה, שנולד כצמית. הוא הכיר לשבצ'נקו את האינטליגנציה הרוסית והאוקראינית: האמנים קרל ברולוב ואלכסיי ונציאנוב, המשורר וסילי ז'וקובסקי, הסופר יבהן הרבינקה, ואחרים. אנשים אלה התעניינו בגורלו של שבצ'נקו, ועזרו להבטיח את חירותו מצמיתות. מוקריצקי השאיר יומן (1975) המכיל חומר רב על שבצ'נקו.
מאפיינים של יצירתו
הוא היה צייר דיוקנאות מיומן, אבל צייר גם נופים. הוא נהנה מפופולריות והוזמנו אצלו עבודות רבות. הדיוקנאות והנופים האיטלקיים שלו נמכרו היטב, ובסופו של דבר הוצגו בתערוכות במוזיאונים רוסיים רבים.
עבודת הדיוקן של מוקריצקי היא דוגמה לייצוגים ולמגמות האופייניות לאמנים סנטימנטליים-רומנטיים. עם זאת, העבודות שלו מעניינות כי הן מכילות כמה מאפיינים של ריאליזם. במקביל, מוקריצקי - אחד מהאמנים הרבים של המאה ה-19, שהגיבוש היצירתי שלהם הושפע במידה רבה מבית הספר האקדמי לאמנות פורמלית.
הפורטרטים של בני דורו - גוגול, הרבינקה, קולצוב וקוקולניק - הם הטובים ביותר במורשת האמנותית של האמן.
Back to Basics: Live and Down Under
Back to Basics: Live and Down Under הוא אלבום ה-DVD הרביעי של הזמרת כריסטינה אגילרה אשר יצא ב-4 בפברואר 2008 על ידי תקליטי RCA. ה-DVD מכיל הופעות חיות של אגילרה מתוך סיבוב ההופעות "Back to Basics Tour" אשר צולמו ב-17 וב-18 ביולי באוסטרליה, באותה השנה.
המופע שודר לראשונה בטלוויזיה על ידי רשת VH1 ב-26 בינואר 2008. בנוסף להופעות הרגילות האלבום מכיל גם קטעי מאחוריי הקלעים.
ביקורות
האלבום זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה ואף זכה להצלחה במספר מדינות. בין היתר הצליח להגיע למקום הראשון בפלנדריה ובבריטניה. גם בארצות הברית האלבום זכה להצלחה כאשר מכר 18,437 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו וגם הוא הגיע למקום הראשון.
בסופו של דבר, הצליח להגיע למעמד זהב במדינה ולמעמד פלטינה כפולה באוסטרליה.
הבן השביעי
הבן השביעי (באנגלית: Seventh Son) הוא סרט הרפתקאות פנטסטי אמריקאי-בריטי. הסרט, אותו ביים סרגיי בודרוב, צולם בארצות הברית בשנת 2014 ויצא לאקרנים בשנת 2015. בסרט מככבים ג'ף ברידג'ס, בן בארנס, אליסיה ויקנדר, קיט הרינגטון, אוליביה ויליאמס, אנצ'יה טראואה, דג'ימון הונסו, קנדיס מק'קלור, ג'וליאן מור.
ג'יילן ריינולדס
ג'יילן ריינולדס (באנגלית: Jalen Reynolds; נולד ב-30 בדצמבר 1992) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסנטר באוניקס קאזאן.
ביוגרפיה
ריינולדס נולד בדטרויט, למד בתיכון בניו המפשייר ושיחק ארבע שנים במכללת קסבייר. אף על פי שקיבל מלגה מהמכללה, הוא לא שיחק כדורסל בשנתיים הראשונות שלו מכיוון שלא הצליח לעמוד במשימות האקדמיות שכל שחקן חייב לבצע. בתקופתו במכללה קלע ריינולדס בממוצע של קצת פחות מ-10 נקודות ו-6 ריבאונדים.
לאחר שבשנת 2016 לא נבחר בדראפט, חתם ריינולדס על חוזה מקצועני ראשון במדי רקנאטי מהליגה השנייה באיטליה והרשים עם 18.2 נקודות ו-7.9 ריבאונדים בממוצע למשחק. בינואר 2017 עבר לרג'יו אמיליה מהליגה האיטלקית הבכירה. הוא נשאר בקבוצה גם בעונת 2017/18 וסיפק 10.5 נק' ו-7.5 ריב' למשחק ביורוקאפ. הוא הוביל קבוצה שנחשבה בינונית להישג גדול של עלייה לחצי גמר היורוקאפ.
במאי 2018 עבר לברצלונה לשלהי העונה והספיק לשחק רק שני משחקים. חודשיים לאחר מכן חתם ריינולדס בזניט סנקט פטרבורג. ריינולדס היה השחקן בעל המדד הגבוה ביותר בקבוצה ביורוקאפ וגם בליגת ה-VTB, כאשר בליגת ה-VTB קלע 16.6 נקודות ולקח 7.9 ריבאונדים, ביורוקאפ קלע 13.8 נקודות ולקח 8.1 ריבאונדים. הוא הגיע עם הקבוצה להישג של עליה לחצי גמר ליגת ה-VTB שם הפסידה 0:3 לצסק"א מוסקבה כששלושת המשחקים היו צמודים.
יחסי בוטסואנה–טורקיה
יחסי בוטסואנה–טורקיה הם יחסי החוץ בין בוטסואנה לטורקיה. טורקיה מחזיקה שגרירות בגאבורון מאז 15 באוקטובר 2014.
ג'יילן ריינולדס
ביוגרפיה
בקיץ 2019 הצטרף לז'ג'יאנג ליונס מהליגה הסינית, שם שיתף פעולה יחד עם ארון ג'קסון וקלע 13.8 נק', 10 ריב', 2.2 אסיסטים ו-2.2 חטיפות בממוצע למשחק. לאחר מכן שיחק בסטוקטון קינגס, קבוצת בליגת הפיתוח של ה-NBA, וקלע בממוצע של 8.4 נק' ו-6.1 ריבאונדים.
ב-28 בדצמבר 2019 חתם במכבי תל אביב.
ב-30 ביולי 2020 חתם לעונה אחת בבאיירן מינכן מליגת העל הגרמנית.
יחסי בוטסואנה–טורקיה
יחסים דיפלומטיים
לבוטסואנה ולטורקיה יש יחסים מצוינים. למרות היותה ארץ מדברית ברובה, בוטסואנה השיגה את הצמיחה הכלכלית המהירה ביותר בעולם מאז 1970 והייתה המדינה האפריקנית היחידה שקיבלה דירוג אשראי "A" מ- Moody's ו-Standard & Poor's. טורקיה, יחד עם מדינות מערביות רבות אחרות, הפסיקה כל סיוע חוץ בגלל ההצלחה הכלכלית והחומרית שהשיגה בוטסואנה.
ג'יילן ריינולדס
ביוגרפיה
ב-24 ביוני 2021 חזר לקדנציה נוספת במכבי תל אביב, כאשר חתם לשנתיים עם אופציה לעונה נוספת.
ב-15 ביולי 2022 חתם ריינדולס באוניקס קאזאן.
מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי
מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי (לשעבר: מצעד הדאנס איירפליי) הוא מצעד רדיו של מוזיקת דאנס אלקטרונית, המתפרסם מדי שבוע על ידי מגזין בילבורד.
המצעד נוצר כתוצאה מההשפעה הקטנה אך רבת ההשפעה של מוזיקת הדאנס האלקטרונית ברדיו בארצות הברית ובתחנות המשמיעות אותו. המצעד פורסם לראשונה בשם מצעד הרדיו דאנס איירפליי ב-25 באוקטובר 2003, ודירג בהתחלה את 25 השירים המושמעים ביותר על בסיס שמונה תחנות רדיו המנגנות בעיקר מוזיקת דאנס ובמעקב של Nielsen BDS. כשפורסם בפעם הראשונה, "Just the Way You Are" של מילקי דורג במקום הראשון, אך זה נודע לאחר עשרה שבועות שלא פורסמו. "Crazy in Love" של ביונסה בהשתתפות ג'יי זי שהה במשך שבעה שבועות במקום הראשון במצעד.
ב-19 בנובמבר 2011, בילבורד שינו את שם המצעד למצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי כדי לשקף שינוי במתודולוגיה שלו. במקום רק לדרג את מספר ההשמעות שהתקבלו על סמך שישה כתבים בפורמט דאנס (ארבע תחנות רדיו יבשתיות, בתוספת ערוץ BPM של SiriusXM וערוץ הדאנס/אלקטרוניקה של מיוזיק צ'ויס), הורחב פאנל התחנות המנוטרות לכלול בנוסף גם השמעות מיקס-שואו ב-40 המובילים במיינסטרים ורדיו קצבי בשעות שבהן תחנות אלו הציגו תכנות מיקס-שואו.
ב-26 בנובמבר 2014, המצעד שכלל 25 שירים התרחב ל-40 בסך הכול (נכנס לתוקף ב-6 בדצמבר 2014), מה שאפשר ליותר רצועות דאנס להופיע, ובמקביל הפך את המצעד לפחות מכוון לפופ.
בהשוואה למצעדי דאנס אחרים, ההגדרה של הרדיו המסחרי האמריקאי למוזיקת דאנס היא "שולית" יותר, מה שבא לידי ביטוי בתוכן המצעד. לאחר השינויים שבוצעו ב-2011, המצעד התרחק במקצת מהמטרה הראשונית שלו לפרסם שירי דאנס קונבנציונליים, במקום לכלול שירי פופ ושירים אורבניים במיקסים נוספים במקום צורות מסורתיות של מוזיקת דאנס ו/או מוזיקה של אמני דאנס.
דמי סטוקס
דמי לי קורטני סטוקס (נולדה ב-12 בדצמבר 1991) היא כדורגלנית אנגלית שמשחקת במנצ'סטר סיטי ובנבחרת אנגליה. בעבר שיחקה בקבוצת סנדרלנד בליגת העל האנגלית לנשים.
קריירה במועדונים
סטוקס הצטרפה לקבוצת הנוער של סנדרלנד בגיל 8 והחלה לשחק בקבוצת הבוגרות בגיל 16. היא הייתה חלק מההרכב שניצח בליגה הצפונית של גביע ה-FA לנשים בעונת 2008-2009 והפסיד בגמר הגביע ב-2009 בתוצאה 2-1 מול ארסנל. ב-2011 קיבלה סטוקס מלגה לארבע שנים לאוניברסיטת דרום פלורידה. ב-2012 שיחקה סטוקס ב-13 משחקים במדי ונקובר ווייטקאפס בליגת החובבות W-League. בינואר 2015 חתמה סטוקס על חוזה מקצועי לשלוש שנים עם מנצ'סטר סיטי.
אנגליה
ביולי 2009 הופיעה סטוקס עם נבחרת אנגליה בכדורגל נשים עד גיל 19 באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 בבלארוס, עם ניצחון 2-0 בגמר על שוודיה. בשנת 2010 היא השתתפה במשחקי הנבחרת שהגיעה לגמר לגמר אליפות אירופה לנשים עד גיל 19 במקדוניה, שהפסידה את התואר שלה לצרפת. מאוחר יותר באותו קיץ סטוקס פתחה בשניים משלושת המשחקים של אנגליה בגביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 20 בגרמניה.
לאחר שמארק סמפסון מונה למאמן נבחרת אנגליה הוא צירף את סטוקס לסגל של 30 השחקניות במחנה האימונים השנתי בלה מנגה, שכלל משחק מול נורווגיה ב-17 בינואר 2014. היא פתחה בעמדת המגן השמאלי, והבקיעה את השער הראשון שלה בליגה בכירה והמשחק הסתיים בתיקו 1-1. באפריל 2014 הבקיעה סטוקס שער במשחק מול מונטנגרו באצטדיון פאלמר, במשחק שהסתיים בתוצאה9–0.
סטוקס לא נכללה בסגל של אנגליה לגביע העולם לנשים 2015, אך הוחזרה לסגל לקראת מוקדמות יורו 2017 לנשים. בשלב הבתים של גביע העולם לנשים 2019 סטוקס שיחקה במגן שמאלי מול יפן וסייעה להוביל לניצחון 0-2 של אנגליה. סטוקס שיחקה גם ברבע הגמר מול נורווגיה, ועזרה לאנגליה לנצח את נורווגיה 3–0.
ביוני 2022 נכללה סטוקס בסגל אנגליה שזכה ביורו 2022 לנשים של אופ"א.
בריטניה
ביולי 2013 סטוקס הייתה קפטנית בריטניה בזכייה במדליית זהב באוניברסיאדת קאזאן. ב-27 במאי 2021 הוכרז כי סטוקס נבחרה לנבחרת האולימפית של בריטניה בכדורגל לאולימפיאדת 2020.
חיים אישיים
אביה של סטוקס הוא ממוצא ג'מייקני. סטוקס מאורסת לקייטי הרינגטון והשתיים אימהות לבן שנולד ב-2022 בהפריה חוץ גופית, לאחר שנתיים של ניסיונות של הרינגטון להיכנס להריון.
אליפות צרפת הפתוחה 1990
הפרסים
סך הפרסים היה 2,020 אלף $.
תחרות הגברים
מנצח תחרות 1989 מייקל צ'אנג הודח ברבע הגמר. במשחק הגמר אנדרס גומס נפגש עם אנדרה אגסי  וניצח ב-4 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מנצחת תחרות 1989 ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו הודחה בסיבוב השני. במשחק הגמר מוניקה סלש נפגשה עם שטפי גראף  וניצחה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 1989 ג'ים גראב ופטריק מקנרו הודחו בחצי הגמר. במשחק הגמר סרז'יו קזל ואמיליו סאנצ'ס נפגשו עם גורן איוואנישביץ'  ופטר קורדה  וניצחו בשתי מערכות.
תחרות זוגות נשים
במשחק הגמר מנצחות תחרות 1989 לריסה סבצ'נקו ונטליה זברבה נפגשו עם יאנה נובוטנה והלנה סוקובה  והפסידו בשתי מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות וימבלדון.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שזכו בדירוג:
זוג מנצחי תחרות 1989 מנון בולגראף וטום ניסן הודחו בסיבוב השני. במשחק הגמר ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו וחורחה לוסנו  נפגשו עם ניקול פרוביס  ודני ויסר ( דרום אפריקה) וניצחו בשתי מערכות.
ישראל ברולאן גארוס
גלעד בלום השתתף בתחרות גברים ובסיבוב הראשון ניצח את ריצ'רד פרומברג מאוסטרליה ב-5 מערכות. בסיבוב השני הוא נפגש עם ארנו בטש מצרפת והפסיד ב-3 מערכות.
עמוס מנסדורף היה טניסאי ישראלי נוסף שהשתתף בתחרות גברים. בסיבוב הראשון הוא ניצח טניסאי קובאני ב-4 מערכות. בסיבוב השני הוא נפגש עם פרנצ'סקו קנצ'לוטי מאיטליה וניצח ב-4 מערכות. בסיבוב השלישי הוא הפסיד לניקלס קרון משוודיה ב-3 מערכות.
Alive (אלבום)
Alive (בעברית: חיה) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ג'סי ג'יי. האלבום יצא לאור ב-23 בספטמבר 2013, על ידי חברות התקליטים לוה רקורדס ויוניברסל רפבליק. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי.
רקע
באלבום מתארחים הראפרים ביג שון ודיזי רסקל ביחד עם הזמרות בקי ג'י וברנדי נורווד. בדומה לאלבום הקודם גם באלבום הזה הזמרת הייתה שותפה לכתיבת כל השירים באלבום כאשר באחד מהשירים השתתפה בכתיבה גם הזמרת סיה.
עם יציאתו, קיבל האלבום ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה אשר שיבחו את היכולות הווקאליות של הזמרת אך כינו את האלבום כ"גנרי". מבחינה מוזיקלית האלבום הוא אלבום פופ ו-R&B אשר מכיל גם השפעות של מוזיקת נשמה, פופ-רוק, דאנס-פופ והיפ-הופ.
הצלחה
עם יציאתו, הגיע האלבום אל המקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי. מהאלבום יצאו שלושה סינגלים: "Wild" ו-"It's My Party" אשר הגיעו לחמישייה הפותחת בבריטניה ו-"Thunder" אשר הגיע למקום ה-18 בבריטניה.
בסיס אוקטלי
ספירה על בסיס אוקטלי היא ספירה על בסיס 8. ספירה זו משמשת במחשבים, על מנת להקל את העבודה עם הספירה הבינארית. כל ספרה אוקטלית מייצגת שלוש ספרות בינאריות בדיוק. הבסיס 8 נבחר למטרה זו, כי הוא "מכסה" את המספר המקסימלי של ספרות בינאריות, כך שניתן להשתמש בו בספרות בלבד. הספרות הקיימות בבסיס אוקטלי הן 0 עד 7, כאשר המספר בבסיס אוקטלי שבא לאחר 7 הוא 10.
כיום נהוג יותר להשתמש בספירה הקסדצימלית, על בסיס 16, שדורש שימוש באותיות בנוסף לספרות.
מבסיס אוקטלי קל לבצע המרות לבסיסים אחרים שהם חזקה של שתיים, שלכולם מכנה משותף, ויש לו יישומים במתמטיקה שימושית ובאלגוריתמים מתקדמים במדעי המחשב, שם משתמשים בבסיס בינארי, בבסיס הקסדצימלי ובבסיס אוקטלי למעגלים לוגיים.
מעבר ממספרים אוקטליים למספרים עשרוניים
בסיס הספירה העשרונית הוא 10, משום שלספירה זו 10 סימנים. פירוק מספר עשרוני:
אנו רואים כי הבסיס המשותף לכל האיברים הוא 10. בסיס הספירה האוקטלית הוא 8, לכן נפרק את המספר האוקטלי הבא בדומה לפירוק המספר העשרוני:
מכאן שהמספר 134 בספירה אוקטלית שקול למספר 92 בספירה עשרונית. לכן נציג נוסחה כללית, למעבר מספרה המוצגת בבסיס אוקטלי לבסיס עשרוני (באגף השמאלי מופיע המספר בספרות אוקטליות, ומימין משמעותו בספרות עשרוניות):
מעבר ממספרים עשרוניים למספרים אוקטליים
השיטה הקלה ביותר להעברה מבסיס עשרוני לבסיס אוקטלי היא שיטת החילוק. בשיטה זו, מחלקים את המספר העשרוני בשמונה, את השארית כותבים כסיפרה הימנית במספר החדש בבסיס שמונה. לאחר מכן מחלקים את התוצאה שהתקבלה ללא השארית (אם הייתה) ב-8 שוב. השארית תרשם כסיפרה הבאה משמאל לסיפרה הקודמת. התהליך מסתיים כאשר תוצאת החלוקה היא 0. רצף השאריות יוצר את המספר בבסיס האוקטלי, כאשר השארית הראשונה שקיבלנו היא הספרה הימנית ביותר של המספר בבסיס האוקטלי. נדגים את השיטה: נעביר את המספר 92 מבסיס עשרוני לבסיס אוקטלי. 92 חלקי 8 שווה ל-11, ושארית 4. 11 חלקי 8 שווה ל-1, ושארית 3. 1 חלקי 8 שווה ל-0, ושארית 1. מכיוון שהגענו ל-0, סיימנו את המעבר, וקיבלנו את המספר בבסיס אוקטלי: 134. ניתן להמשיך לחלק שוב ושוב בשמונה, אולם דבר זה רק יוסיף אפסים משמאל למספר, דבר שלא ישנה את המספר עצמו.
מעבר ממספרים אוקטליים למספרים בינאריים
מכיוון שלבסיס אוקטלי ולבסיס בינארי יש מכנה משותף, 2, ניתן להעביר מספר מבסיס אוקטלי לבסיס בינארי בקלות. כדי להעביר מבסיס אוקטלי, יש לקחת את כל אחת מספרות המספר, ולהמיר אותן בנפרד לבסיס בינארי, כאשר כל ספרה אוקטלית מיוצגת על ידי שלוש ספרות בינאריות, וזאת משום ששלוש ספרות בינאריות יכולות לייצג 2^3 ספרות, כלומר 0–7. דרושות שלוש ספרות בינאריות על כל ספרה אוקטלית, גם אם הספרה הבינארית השמאלית ביותר היא 0, וזאת משום שלאפסים בצד השמאלי של המספר אין משמעות בסוף המילה, אולם יש להם משמעות רבה באמצע המילה, כפי שנראה בהמשך. לאחר ההמרה יש פשוט לחבר את כל הספרות הבינאריות לרצף אחד כאשר הספרה הימנית ביותר בבסיס האוקטלי היא גם הימנית ביותר בבסיס הבינארי, והמספר שיוצא הוא הייצוג הבינארי של המספר האוקטלי. ניקח לדוגמה את המספר 153. הספרה 3 מיוצגת בבינארית על ידי הספרות 011, הספרה 5 מיוצגת בבינארית על ידי הספרות 101, והספרה 1 מיוצגת בבינארית על ידי הספרות 001. נחבר את המספרים ביחד, ונקבל 001101011. נוריד את האפסים המיותרים ונשאר עם 1101011, המספר בבסיס בינארי.
מעבר ממספרים בינאריים למספרים אוקטליים
כדי להעביר מספר מבסיס בינארי לבסיס אוקטלי, יש לבצע את התהליך ההפוך מהעברה מבסיס אוקטלי לבסיס בינארי: תחילה, יש לקבץ כל שלוש ספרות בינאריות ביחד, החל מהספרות הכי ימניות. אם בסוף המספר חסרות ספרות, יש להשלים אותן על ידי אפסים. לאחר מכן, יש להמיר כל שלוש ספרות בינאריות לספרה אוקטלית, ולחבר את רצף הספרות על פי הסדר למספר אוקטלי אחד. ניקח לדוגמה את המספר הבינארי 1101011: תחילה נחלק את המספר לשלשות, ונקבל 011, 101, ו1, שלו נוסיף אפסים כדי לקבל 001. לאחר מכן, נמיר כל אחת מהשלשות למספר אוקטלי: 011 מייצג את הספרה 3, 101 מייצג את הספרה 5, ו-001 מייצג את הספרה 1. המספר המתקבל הוא 153, והוא המספר המבוקש בבסיס אוקטלי.
לוז צ'יליאני
לוז צ'יליאני (שם מדעי: Gevuina avellana; מוכר גם בשם אַוֶולַנוֹ), הוא מין של עץ ירוק עד המצוי באמריקה הדרומית ונחשב כיום למין היחיד בסוגו. עץ זה הוא יליד דרום צ'ילה והעמקים הסמוכים בארגנטינה. הוא מצוי בגבהים של עד 700 מטר מעל פני הים, ותפוצתו משתרעת בין קווי הרוחב 35° ל-44° דרום. העץ התגלה בדרום אמריקה על ידי הכומר הישועי חואן איגנסיו מולינה.
הלוז הצ'יליאני מתנשא לגובה של 20 מטר, והוא פורח בין יולי לנובמבר. צבע הגזע הוא חום שמנת עם פסים חומים כהים. העלים המקושתים שלו ירוקים ובעלי קצוות משוננים, הפרחים קטנים מאוד ובצבע לבנבן, והפרי הוא אגוז אדום כהה ההופך לשחור עם הזמן. העץ יכול לגדול בצורה זקופה או מסועפת מהקרקע. השם המדעי של הסוג (Gevuina) מקורו במילה גֶוֶון משפת המפוצ'ה אשר בה כונה עץ זה.
טקסונומיה
המעמד הטקסונומי של הסוג השתנה במהלך השנים. בסיווגים מסוימים נכללו בסוג כ-3 מינים: Gevuina bleasdalei האנדמי לאוסטרליה, Gevuina papuana האנדמי לגינאה החדשה, והלוז הצ'יליאני (Gevuina avellana). מחקרים נוספים קבעו שהמין האוסטרלי והמין הפפואני מסווגים כמינים בסוג נפרד המכונה Bleasdalea או בסוג Turrillia האנדמי לפיג'י, בעוד שהלוז הצ'יליאני נותר המין היחיד בסוגו. אף שבספר "הפלורה של אוסטרליה" המין האוסטרלי והפפואני עדיין מוכרים כשייכים לסוג Gevuina, זהו הסיווג היחיד כיום שעדיין מתייחס אליהם כך, ובשאר המקומות הם מוכרת כמינים בסוג Bleasdalea.
שימושים
פרחי הלוז הצ'יליאני משמשים כמקור צוף לדבורים, ובסיאטל בוושינגטון נצפו סנאים וציפורים האוכלים מזרעי העצים; בצ'ילה, העץ משמש כמקור מזון לפודו הדרומי. הזרעים מכילים טאנין הנמצא בשימוש בתעשיית העורות, ומהגזע מכינים ארונות וכלי נגינה מעץ. ללוז הצ'יליאני יש עמידות בטמפרטורות קרות עד למינוס 12 בהיותו בוגר, והוא גדל היטב באקלים ממוזג הקפוא למדי בחורף. הלוז הובאה לראשונה לבריטניה בשנת 1826, ומאז הופץ למספר מדינות ברחבי העולם כמו ספרד ואזור הפסיפיק נורת' וסט של ארצות הברית במערב האוקיינוס השקט ובמדינות מסוימות הוא גדל היטב כמו בקליפורניה ובניו זילנד. מרבית אגוזי הלוז הנמכרים בשווקים בדרום אמריקה נאספים בטבע, אך מפותחים גם זנים בעלי תפוקה גדולה יותר של אגוזים בצ'ילה וניו זילנד. העץ מגודל לעיתים כצמח נוי.
הנזי מילר
קריירת מועדונים
הנזי מילר החל את קריירת הבוגרים שלו בשטוטגרט בעונת 1975/76, אז שיחקה הקבוצה בבונדסליגה השנייה. את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, הבקיע מילר בניצחון 0–3 בדרבי על שטוטגרטר קיקרס באפריל 1976. בעונה זו ערך 12 הופעות והבקיע שלושה שערים. בעונת 1976/77 הפך מילר לבורג משמעותי יותר בהרכב שטוטגרט, וסייע לקבוצה להעפיל לבונדסליגה מהמקום הראשון, כשהוא מבקיע שמונה שערי ליגה. בעונת 1977/78, עונת הבכורה של מילר בבונדסליגה, הוא הבקיע 14 שערים, וסייע לקבוצה לסיים במקום הרביעי בליגה, כשהוא משתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם דיטר הנס, ואלטר קלש, הרמן אוהליכר ואוטמר היצפלד. בעונת 1978/79 השתתף מילר עם שטוטגרט בגביע אופ"א, והבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית בסיבוב הראשון, בניצחון 1–4 על פ.צ. בזל. שטוטגרט ומילר הודחו בשמינית הגמר, לאחר שניצחו 1–4 את דוקלה פראג בבית, אך הובסו 0–4 בגומלין. באותה עונה, סיימו מילר ושטוטגרט במקום השני בבונדסליגה, מרחק נקודה אחת מהאלופה המבורג, כשאל מילר הצטרף בהתקפה החלוץ גאורג פולקרט. מילר הבקיע בעונה זו 13 שערים. בעונת 1979/80 סיימו שטוטגרט ומילר במקום השלישי בבונדסליגה, כשמילר מבקיע 14 שערים. באותה עונה הגיעו מילר ושטוטגרט לחצי גמר גביע אופ"א, שם הודחו על ידי בורוסיה מנשנגלדבך. לאור הצטיינותו בתקופה זו במדי שטוטגרט ובמדי נבחרת גרמניה המערבי, זכה מילר בפרס בראבו לשנת 1980. בעונת 1980/81 הבקיע מילר 11 שערי ליגה, ושוב סיים עם שטוטגרט במקום השלישי. בגביע אופ"א הודחו שטוטגרט ומילר בשמינית הגמר לאחר שהפסידו לפ.צ. קלן בהארכה. בעונת 1981/82 ירד מעמדו של מילר בשטוטגרט, לאחר שערך 16 הופעות בלבד והבקיע שני שערים. בגביע אופ"א הודחו שטוטגרט ומילר כבר בסיבוב הראשון, על ידי היידוק ספליט. בתום עונה זו, עזב מילר את שטוטגרט לאחר שבע עונות בבוגרים, וחתם באינטר מילאנו.