cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
איאן הולם
קריירת משחק
לפני שפנה לתחומי הטלוויזיה והמשחק כיכב הולם ברחבי העולם בלהקה השייקספירית המלכותית. ב-1965 גילם במחזה "מלחמות השושנים" את דמותו של מלך אנגליה ריצ'רד השלישי. בשנת 1967 זכה בפרס טוני על תפקידו במחזה "השיבה הביתה" מאת הרולד פינטר. לפרסום הראשוני שלו בתחום הקולנוע זכה בזכות תפקידיו בסרטים "Oh! What a Lovely War" ,"מרי, מלכת הסקוטים", "ניקולס ואלכסנדרה" ו"וינסטון הצעיר".
ב-1969 זכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה על תפקידו בסרט "The Bofors Gun". לאחר מכן הופיע בסדרות טלוויזיה "ישו מנצרת", בה גילם את אחד מהצדוקים, ובסדרת ה-BBC "הבנים האבודים".
תפקידו ההוליוודי הגדול הראשון היה במותחן המדע-בדיוני של רידלי סקוט "הנוסע השמיני". בשנת 1981 היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, ובנוסף זכה בפסטיבל הקולנוע בקאן וזכה בשנית בפרס באפט"א, על תפקידו בדרמת הספורט ההיסטורית "מרכבות האש".
בהמשך שנות ה-80 הופיע בסרטו של טרי גיליאם "ברזיל", גילם את דמותו של לואיס קרול בסרט "חלומה של ילדה", שיחק בסרט "הנרי החמישי" שמבוסס על חייו של הנרי החמישי, מלך אנגליה, בסרט "גרייסטוק: האגדה של טרזן מלך הקופים" ובסדרה "Game, Set, and Match".
ב-1990 שיחק הולם בסרטו של פרנקו זפירלי המבוסס על המחזה "המלט". ב-1994 השתתף בסרט המבוסס על המחזה "טירופו של המלך ג'ורג'". ב-1997 שיחק בסרט המדע בדיוני של לוק בסון "האלמנט החמישי". בשנת 1999 השתתף בסרט "המלך ליר", המבוסס על המחזה של ויליאם שייקספיר ובסרטו של דייוויד קרוננברג "אקזיסטנז".
בשנת 2001 שיחק בפנטזיה "שר הטבעות: אחוות הטבעת", שבה גילם את דמותו הספרותית של בילבו בגינס. ובסרט "The Last of the Blonde Bombshells". הוא שיחק במותחן הפעולה ההיסטורי "ממעמקי הגיהנום". ב-2003 שיחק בחלק השלישי בטרילוגיית סרטי שר הטבעות "שר הטבעות: שיבת המלך", באותו תפקיד.
בשנת 2004 כיכב בסרט האסונות הבדיוני של רולנד אמריך, "היום שאחרי מחר" ובסרטו של מרטין סקורסזה "הטייס". ב-2005 שיחק בדרמת הפעולה "שר המלחמה". ב-2007 השתתף בקומדיית האנימציה המצליחה "רטטוי", הולם דיבב את דמותו של סקינר, הבעלים של מסעדת "גוסטו", שהייתה דמות הנבל הראשית של הסרט.
חיים אישיים
הולם היה נשוי ארבע פעמים במהלך חייו. נישואיו השלישים היו ב-1991 לשחקנית פנלופי וילטון יחד הם הופיעו במספר סדרות בריטיות מקומיות, הזוג התגרש ב-2001.
להולם יש שלוש בנות ושני בנים, משלוש נשים.
הולם הצטרף למסדר האימפריה הבריטית בשנת 1990 וקיבל תואר אבירות בשנת 1998 על תרומתו לתחום הדרמה.
בשנת 2001 חלה הולם בסרטן בלוטת הערמונית והחלים. הולם נפטר ב-19 ביוני 2020 בגיל 88.
The Idol Vol. 1
The Idol Vol. 1 (Music from the HBO Original Series) הוא אלבום פסקול הראשון של הזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד. האלבום ייצא לאור ב-30 ביוני 2023, על ידי חברות התקליטים ריפבליק רקורדס ו-XO. האלבום מכיל הופעות אורח של פיוצ'ר, פלייבוי קרטי ומדונה וג'ני מקבוצת הבנות הדרום קוריאנית בלאקפינק. ההפקה נוהלה על ידי דה ויקנד עצמו, מטרו בומין ומייק דין. אלבום הפסקול נוצר עבור סדרת הדרמה של דה ויקנד, The Idol, שעלתה לאקרנים ב-4 ביוני 2023 ושודרה ב-HBO שדה ויקנד יצר וגם כיכב בה.
סינגלים
הסינגל המוביל של האלבום, "Double Fantasy", שכולל את הראפר האמריקאי פיוצ'ר, יצא לאור לצד קליפ מוזיקלי המכיל קטעים מהסדרה ב-21 באפריל 2023. הסינגל השני "Popular", שיתוף פעולה עם הראפר האמריקאי פלייבוי קרטי והזמרת האמריקאית מדונה, יצא לאור ב-2 ביוני 2023.
לולב
לוּלׇב הוא ניצן של עלה הדקל שעלעליו טרם נפרדו זה מזה. אחד מארבעת המינים, ומכונה בתורה בשם 'כפות תמרים' כאמור בספר ויקרא:. את המילים כפת תמרים שבמקרא תרגם פרשן המקרא אונקלוס "לולבין".
יש הטוענים כי הלולב הוא חלופה למקור שאמור להיות כפות תמרים, הענף הנושא את אשכול הפרי, דהיינו את התמרים (הסנסנים). שהרי נשאלת השאלה מה הטעם להביא לבית המקדש מנחה ל-ה' בחג האסיף, זמן גדיד התמרים, דווקא ענף דקל ולא מפריו? אולם הטקסט המקראי כלל לא מציין שארבעת המינים הם מנחה, והרי גם שניים מארבעת המינים אינם מנחת פירות, אלא רק ענפים (ערבי נחל וענף עץ עבות), ולכן מדוע עלינו להתפלא שגם כפות התמרים אינם פרי, אלא רק ענף? כמו כן, גם הלולב עצמו, אם נפרוץ את עליו יראה כמו כף יד.
הזיהוי שלו כמעט ודאי: תמר מצוי - עץ הגדל בנאות מדבר בארץ ישראל, בבקעת הירדן ובצפון חצי האי סיני. התמר אינו גדל באירופה ובעבר קהילות יהודיות באזורים אלה התקשו מאוד להשיגו. התמר המצוי ידוע בעליו המיוחדים, הנותנים לארבעת המינים את המראה האופייני.
בספרות חז"ל מכונים כל ארבעת המינים בשם "לולב" היות שהוא הבולט מבין המינים, ולכן נוסח הברכה על נטילת ארבעת המינים הוא "על נטילת לולב".
כשרות הלולב
כשרות הלולב מותנית בתנאים שונים, חלקם מופיעים במשנה ואחרים מהם בתלמוד ובפרשנות הראשונים והאחרונים:
הלולב היבש
מאז היציאה לגלות התעוררו קשיים בהשגת ארבעת המינים, מציאות זו החריפה במיוחד בקהילות מזרח אירופה ומרכזה בה האקלים היה שונה מזה שבארץ ישראל. כבר חז"ל ציינו מציאות ש"אנשי כרי הים הורישו את לולביהם היבשים לבניהם", היות שלא היו להם לולבים טריים. המאירי כתב שבזמן המקדש לא היו היהודים רחוקים מארץ ישראל... וידוע כי שם היו דקלים...לאחר החורבן התרחקנו מהארץ למקומות שבהן אין דקלים.
פליניוס הזקן כתב שאפילו באיטליה לא גידלו תמרים כגידול חקלאי. הם גדלו רק באיים: כרתים, קפריסין וסיציליה.
בהגדרת לולב היבש קיים טווח גדול של פרשנות בראשונים מפרשנות מקלה ועד פרשנות מחמירה. בימי הביניים המוקדמים (מאות 13-10) היה קושי רב בארצות אשכנז וצרפת להשיג לולב כשר והם סמכו על הפרשנויות המקלות ואף ישנן עדויות בהן השתמשו בלולבים גם משנים קודמות. גישה זו, המשיכה להוות יסוד הלכתי מנחה מאות שנים לאחר מכן. רק החל מהמאה ה-17, עקב התפתחות המסחר הבין לאומי, במסגרת תקנות ארבע הארצות, חדלו פוסקי אשכנז לסמוך על השיטות המקלות בלולב היבש.
אטרייה (כוכב)
אטרייה (Atria - ראשי התיבות של ציון באייר של הכוכב Alpha Trianguli Australis או α במשולש דרומי) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים משולש דרומי והוא גם אחד מהכוכבים הבהירים בשמי הלילה. מבין הכוכבים הבהירים הוא השני בקרבתו לקוטב השמימי הדרומי אחרי מיאפלסידוס.
תכונות
לאטרייה ספקטרום לא שגרתי המראה על נוכחות של יסודות שלא אמורים להמצא על כוכבים בשלב ההתפתחות הנוכחי. מקור אפשרי ל"זיהום" כזה הוא בן זוג מסיבי יותר שהתפתח מהר יותר והפך לננס לבן. על פי גילו המשוער של אטרייה, כ-45 מיליוני שנים, אם יש לו בן זוג ננס לבן, הוא אמור לפלוט קרינה אופיינית בתחום העל-סגול, אך קרינה כזאת לא נתגלתה. כמו כן, אטרייה מייצר התפרצויות של קרני X שאופייניות יותר לכוכבי הסדרה הראשית מסוג K או מסוג G, אך גם לקיומם של כוכבים כאלו לא נמצאו ראיות וייתכן שמקור הקרינה הוא התפרצויות מגנטיות על פני הכוכב עצמו.
ישיבת רבנו יעקב יוסף
ישיבת רבנו יעקב יוסף (או מרכז התורה רבי יעקב יוסף. ידועה בראשי התיבות באנגלית RJJ) היא ישיבה חרדית - אמריקאית הקרויה על שם "הרב הכולל" (הרב הראשי) של ניו יורק - הרב יעקב יוסף (חריף). הישיבה הוקמה בניו יורק על ידי הרב שמואל יצחק אנדרון בלואר איסט סייד של מנהטן, בתחילת המאה ה-20. בשנת ה'תשל"ו (1976) עבר בית הספר היסודי שלה לסטטן איילנד שבניו יורק, ואילו הישיבה נמצאת כיום בניו ג'רזי. הישיבה כוללת שני קמפוסים ובהם מאות תלמידים, והיא מהישיבות הוותיקות ביותר בארצות הברית בפרט ובעולם כולו בכלל.
היסטוריה
הרב שמואל אנדרון, שהיגר לארצות הברית מדינבורג, סירב לשלוח את ילדיו לבתי הספר המקומיים, כיוון שנלמדו שם תכנים הקשורים בחגי הנצרות. הדבר היה מנוגד לחוקי חינוך חובה והוא זומן לבית משפט. בבית המשפט הוא הצהיר על כוונתו להקים תלמוד תורה שאליו יוכל לשלוח את ילדיו, ובשל כך הקים את ישיבת רבנו יעקב יוסף. בתחילה לא היה המוסד "ישיבה" במובנה הרגיל של המילה, דהיינו מוסד מתקדם ללימוד גמרא, אלא תלמוד תורה לנערים מתחילים. בהמשך נוספו לו ישיבה תיכונית וישיבה גדולה - ה"מתיבתא".
בניית הישיבה החלה בחורף ה'תרע"א (נובמבר 1910), והיא נחנכה סביב שנת ה'תרע"ד (1914) כשבה עשרות אנשי צוות ומאות תלמידים, בבניין מפואר יחסית לתקופה. חנוכת הבית נערכה ברוב עם, בהשתתפות אלפי אנשים ובראשם רבנים, ראשי ישיבות, אדמו"רים זקני הציבור ובעלי בתים חשובים.
לאחר מלחמת העולם השנייה התמנה לראש הישיבה רבי מנחם מנדל קרביץ, מתלמידי רבי אהרן קוטלר בישיבת קלצק. בתפקיד זה שימש עד לעלייתו לארץ ישראל בשנת ה'תשמ"ב. ראש הישיבה בארבעים השנים שלאחר מכן היה הרב יעקב בוסל - חתנו של הרב ברוך סורוצקין, בתחילת שנת ה'תשפ"א הוא נפטר מנגיף הקורונה.
סוניק הקיפוד
סוניק הקיפוד (באנגלית: Sonic The Hedgehog) היא סדרת משחקי וידאו פופולרית, מבית חברת סגה היפנית.
היסטוריה
בשנים 1988–1989 יצאה ביפן ובארצות הברית קונסולת משחק מדור ה-16 ביט, ה"סגה מגה דרייב" (בארצות הברית "ג'נסיס") של חברת סגה. החברה ניסתה ליצור דמות שתזוהה עם החברה באופן אוניברסלי, על מנת ליצור ייחוד, בידול והזדהות עם הקונסולה. לשם כך הועלו סקיצות למספר דמויות, בהן "אלכס קיד", אך אלו לא עברו את מבחן קבוצת המיקוד. ב-1991, האיאו נקאיאמה, יו"ר סגה, החליט לערוך תחרות בין עובדי החברה במטרה למצוא את עיצוב הדמות החדשה לקונסולה. רוב העובדים הגישו הצעות המבוססות על בעלי חיים כגון ארנבים וקנגורו, ואפילו קריקטורה של תאודור רוזוולט בפיג'מה (זו הפכה לדוקטור אגמן במשחקי סוניק). לגמר הגיעו שניים – ארמדיל שחור (מייטי הארמדיל, שהופיע לאחר מכן בכמה משחקים בסדרה) וקיפוד כחול (סוניק הקיפוד). נקאיאמה בחר בקיפוד הכחול שעיצב נאוטו אושימה.
סדרת משחקי הווידאו
משחקי הווידאו הראשונים של סוניק הקיפוד היו משחקי פלטפורמה בלבד, אך בעקבות ההצלחה הרבה אשר הזיכיון צבר, פותחו בהמשך משחקי וידאו מסוגים נוספים.
כמעט בכל משחקי הסדרה מככבת דמותו של סוניק הקיפוד בתור הפרוטגוניסט. עלילת המשחקים מתמקדת בעיקר בניסיונותיו של סוניק להציל את הכוכב שלו מפני איומים שונים, ובעיקר מפני האנטגוניסט הראשי, דוקטור איבו "אגמן" רובוטניק.
סדרות טלוויזיה
בנוסף, סוניק וטיילס הופיעו בעונה השלישית של הסדרה "OK K.O.! Let's Be Heroes" של קרטון נטוורק ב-4 באוגוסט 2019. אזכורים לסוניק אף הופיעו בסדרות טלוויזיה שונות, כגון משפחת סימפסון ו-Mad.
סרטים
סוניק הקיפוד (Sonic the Hedgehog) – סרט אנימה מסוג OVA שיצא לשווקים ביפן במהלך שנת 1996 בשני חלקים. בשנת 1999 יצא לשווקים בארצות הברית כסרט אחד בדיבוב לאנגלית בשם "Sonic The Hedgehog: The Movie". במרכז עלילת הסרט נלחמים סוניק, טיילס ונאקלס נגד דוקטור רובוטניק והייפר מטאל סוניק (Hyper Metal Sonic). יקום זה אינו דומה למה שתואר בסדרות האמריקאיות של סוניק והוא דומה יותר למציאות שמבוססת על המשחקים. הסרט מבוסס על המשחק Sonic The Hedgehog CD. סרט זה מעולם לא יצא לשווקים בישראל.
סוניק - הסרט
בסוף 2014 הוכרז על סרט חדש, שנמצא בתהליכי כתיבת התסריט, ויהיה בפיתוח של חברת Sony Pictures. בהתחלה הכרזה זו הייתה בגדר שמועה, אבל העיתון "The Hollywood Reporter" וחברת IGN, אישרו ששמועה זו היא נכונה. בפברואר 2016 נמסר מנשיא ומנכ"ל סגה, האג'ימה סאטומי, שהסרט מתוכנן לשחרור בבתי הקולנוע ב-2018, אך בהמשך נדחה ל-8 בנובמבר 2019. בהמשך נודע גם כי בין התסריטאים שיעבדו על הסרט, נמצאים חלק מהתסריטאים של סדרת "מהיר ועצבני" המצליחה. ב-10 בדצמבר 2018 נחשף פוסטר הסרט הראשון.
בחודש מאי 2019 הודיע ג'ף פאולר, במאי הסרט, כי הסרט נדחה ל-14 בפברואר 2020, במטרה לשפר את העיצוב של סוניק לאחר תלונות רבות של מעריצים שהתאכזבו מעיצוב דמותו של סוניק בסרט.
סוניק - הסרט 2
הסרט הוא המשך ישיר לסרט הראשון בסדרה.
סדרות קומיקס
במהלך שנות התשעים חברת סגה הפיקה חוברת קומיקס של סוניק, שמוספרו בהתחלה כ-1/4 ובהמשך כמיני-סדרה החל ממספר 0. מיני-סדרה זו התחילה סדרת קומיקס שהמשיכה עד סוף 2017 תחת המוציאים לאור ארצ'י קומיקס.
בנוסף לסדרת קומיקס זו, הופק בעבר גם קומיקס של סוניק בבריטניה בשם "Sonic The Comic", שיצא תחת המוציאים לאור Fleetway Comics.
בירחון WIZ פורסם קומיקס של סוניק מתורגם לעברית.
ב-4 באפריל 2018 החלה להתפרסם סדרת קומיקס חדשה של סוניק הקיפוד על ידי חברת IDW Publishing, ושמה הוא "סוניק הקיפוד".
אנטי-כורדיזם
אנטי-כורדיזם (מכונה גם כורדפוביה) הוא מונח המתאר עוינות, פחד או גזענות כנגד כורדים, כנגד התרבות כורדית ואף כנגד השפה הכורדית.
ככל הנראה המונח "אנטי-כורדיזם" הוטבע לראשונה על ידי ג'רארד צ'ליאנד, שהשתמש בו על מנת לתאר את הרגש האנטי-כורדי בעיראק ובטורקיה באמצע המאה העשרים ועד סוף המאה העשרים.
הרגש האנטי-כורדי הופיע לראשונה כתוצאה מהרצון והשאיפות של העם הכורדי להקמת מדינה לעם הכורדי על מנת לממש את הלאומיות הכורדית ולהקים את מדינת כורדיסטן וזאת בתגובה לאידאולוגיות כגוון לאומנות שמומשה במדינות בהן חיים מרבית הכורדים. כך למשל בטורקיה, טורקיה לאורך השנים הכחישה את הלאומיות הכורדית, דבר זה התבטא בכך שהממשל ביקש לבצע הטמעה תרבותית של המיעוט הכורדי בטורקיה, מלבד זאת היו גם מקרים שממשלת טורקיה תמכה בגזענות כנגד העם הכורדי ואף שילמה לאקדמאים על מנת שילמדו תיאוריות השוללות את קיום העם הכורדי.
העוינות נגד העם הכורדי גברו עם השנים בעולם הערבי והגיעו לשיאם בעת הקמה הרפובליקה הערבית המאוחדת שבה יישם גמאל עבד אל נאצר מדיניות מדכאת כנגד העם הכורדי. גם בעיראק בהנהגתו של סדאם חוסיין החלה מגמה שהובילו למבצע במהלכו הותקפה העיירה הכורדית חלבג'ה בתערובת של גז חרדל וגז עצבים. במתקפה נהרגו כ־5,000 אזרחים. התקיפה אירעה במסגרת מערכת אל-אנפל, שנועדה להשיב את השליטה המרכזית על האוכלוסייה הכורדית בעיקר באזורים של צפון עיראק ולהביס את כוחות המורדים הכורדים. ארצות הברית טענה כי סדאם הורה על התקיפה על מנת להטיל אימה על האוכלוסייה הכורדית בצפון עיראק, אך משטרו של סדאם טען באותה עת שאיראן היא האחראית לתקיפה.
ב־2014–2015, הכורדים השיגו הישגים רבים כמו הקמת קבוצות פוליטיות כורדיות, בניית הממשלה האזורית של כורדיסטן ובריתות עם מדינות המערב, דבר זה לווה בכך שהכורדים נמשכו למלחמה נגד ארגון המדינה האסלאמית, שהיה ידוע בעוינות שלו כלפי העם הכורדי. בגלל המודעות למעורבות הכורדית במלחמה נמצאת הכורדפוביה במגמת עלייה.
אחד המקרים המתקושרים ביותר של התופעה הייתה כאשר פורסם על ניסיון התנקשות כושל בכדורגלן הגרמני-כורדי דניז נאקי שאירע בעת שקנה במרכול שבעיר מגוריו דירן, נאקי נתקל בעברו בגילוי של כורדופוביה לאחר ארוחת ערב שאכל באנקרה, ככל הנראה אוהדי גנצ'לרבירלי שעקבו אחריו החלו לגדף אותו תוך שהם מכנים אותו "כורדי מלוכלך". לאחר שנכשל ניסיונו של נאקי להתפייס איתם הם החלו להכות אותו עד שנאלץ לברוח מהמקום.
קטלוג ספרייה
קטלוג ספרייה הוא אוסף של רישומי הפריטים הביבליוגרפיים שנמצאים בספרייה או בקבוצת ספריות. פריט ביבליוגרפי הוא ישות הכוללת פריטי מידע הרלוונטיים למשתמשי הספרייה. פריטי המידע עשויים לכלול ספרים, קובצי מחשב, גרפיקה, ריאליה, חומרים קרטוגרפיים ועוד.
קטלוג כרטיסים הוא אוסף כרטיסים השמורים במגירות ומכילים את כל רישומי הפריטים הביבליוגרפיים, כלומר סוג של קטלוג ספרייה. כל כרטיס מייצג רשומה בודדת בקטלוג הספרייה, ומכיל מידע ביבליוגרפי הכולל את שם המחבר, את כותרת הספר, את מיקומו בספרייה, ונושאים שבהם עוסק הספר. הכרטיסים המייצגים כל פריט משוכפלים כמספר הרשומות המופיעות בכרטיס, ומסודרים בכל פעם לפי נושא אחר.
קטלוג הכרטיסים היה בשימוש לפני המצאת המחשב, אך מאז שנכנס המחשב לשימוש הוא הוחלף בקטלוג ציבורי מקוון (OPAC). חלק מהספריות עדיין מתייחסות לקטלוג המקוון כ"קטלוג כרטיסים". לחלק מהספריות עם גישה לקטלוג הציבורי המקוון יש עדיין קטלוגים של כרטיסים באתר, אך הם נחשבים למשאב משני, ומתעדכנים לעיתים רחוקות. ספריות רבות שומרות על קטלוג הכרטיסים הפיזי שלהן, ומציגות שלט המודיע על השנה האחרונה שבה עודכן הקטלוג. חלק מהספריות גרטו את קטלוג הכרטיסים שלהן לטובת ההקטלוג המקוון במטרה לחסוך במקום.
מטרה
בשנת 1841 ובשנת 1876, נטלו על עצמם אנטוניו פאניצי וצ'ארלס אמי קטר בהתאמה עבודה חלוצית בהגדרת מערכות כללים מוגדרות לקטלוג. הכללים נוסחו על פי מודלים תאורטיים. בספרו "כללים ליצירת קטלוג מילוני מודפס", כתב קטר את המטרות המפורשות של מערכות ביבליוגרפיות. לדברי קטר, היעדים הללו היו:
מטרות דומות נכללות גם בהגדרות מודרניות יותר של קטלוגים, שנוסחו לאורך המאה ה-20.
בשנת 1998 נעשה ניסיון עדכני יותר לתאר את המטרות של קטלוג ספרייה באמצעות מודל דרישות פונקציונליות לרשומות ביבליוגרפיות (FRBR), המגדיר ארבע מטרות שהקטלוג נדרש לאפשר את ביצוען: איתור, זיהוי, בחירה והשגה.
קטלוג יכול לשמש כרשימת מלאי של תכולת הספרייה. אם פריט לא נמצא בקטלוג, המשתמש יכול להמשיך בחיפוש אחריו בספרייה אחרת.
היסטוריה
ספריות היו נפוצות גם בעת העתיקה, כדוגמת הספרייה הגדולה של אלכסנדריה. הספרנים הקדומים יצרו מערכת כללים שמורה כיצד יש לרשום את הפריטים בקטלוג. עד לשנת 700 לפנה"ס פעלו האשורים על פי הכללים שקבעו הבבלים. איבניסרו, הספרן הראשי בספרייה הבבלית של אשורבניפל מהמאה השביעית לפני הספירה, כתב את קטלוג הספרייה על לוחות חרס, לפי נושאים. בזמן ההוא היו בספרייה כ-30,000 לוחות חרס, במספר שפות, מסודרים לפי צורה ומופרדים לפי נושאים. הקטלוגים באותה התקופה היו ממוינים לפי נושאים, ואילו קטלוגים הממוינים על פי המחבר לא היו קיימים. השימוש הרווח בקטלוגים הממוינים על פי נושאים מרמז על כך שהספרנים פעלו על פי כללים לחילוץ נושאים ולרישום הפרטים של כל פריט, שהיו נפוצים באותה התקופה. התיוק והחיפוש הפכו ליעילים בעקבות העקביות שהכללים הללו השרו, כך שספרן ידע לתייק כל פריט מבלי להמציא מחדש את הכללים בכל פעם, והקורא ידע למה לצפות בכל ביקור. רישום תכנים החל כדי לאפשר לקוראים לדעת מה החומרים הזמינים לקריאה בספרייה. במאה השלישית לפני הספירה, יצר קאלימאכוס את הקטלוג הראשון הממוין לפי סופרים, שנקרא פינקס.
במאה ה-10 לספירה כללה ספריית העיר הפרסית שיראז למעלה מ-300 חדרים מלאים בקטלוגים יסודיים שסייעו באיתור טקסטים. מאוחר יותר, בשנים 1542–1605, יצר קיסר האימפריה המוגולית אכבר קטלוג של 24,000 הטקסטים שהיו בספריית האימפריה, ועשה את רוב עבודת הסיווג בעצמו.
במהלך התקופה המודרנית המוקדמת, סדר הספרים בספרייה נקבע על פי הנחייתו של הספרן הראשי. לא הייתה שיטה אוניברסלית לסידור, ולכן חלק מהספרים מוינו לפי שפה או לפי נושא. ברוב הספריות ששימשו אנשים משכילים מוינו הספרים לפי קטגוריות (כמו פילוסופיה, ספרי קודש, מתמטיקה ועוד). הספרייה הראשונה שמיינה כותרים בסדר אלפביתי תחת כל קטגוריה הייתה ספריית סורבון בפריז. קטלוגי הספרייה הראשונים היו רשימות כתובות בכתב יד, מסודרות לפי מאפיינים של הספר או לפי סידור אלפביתי גס של שם המחבר. לפני מהפכת הדפוס, נאלצו הספרנים להזין ספרים חדשים בשולי רשימת הקטלוגים, עד ליצירת קטלוג מסודר חדש. בגלל אופי יצירת הקטלוג בתקופה ההיא, רוב הקטלוגים לא הצליחו לעמוד בקצב של ספרים חדשים שהגיעו לספרייה.
לאחר שמכונת הדפוס הפכה לפופולרית, נעשה צורך בקטלוג מסודר, בגלל קצב ההדפסה של ספרים חדשים שהלך וגדל. קטלוגים מודפסים, הנקראים לפעמים קטלוגים מילוניים, החלו להתפרסם בתחילת התקופה המודרנית ואפשרו לחוקרים להכיר את תכולתה של כל ספרייה. בעותקים של הקטלוג היו משולבים לעיתים דפים ריקים שעליהם ניתן היה לכתוב תוספות.
קטלוג הקלפים הראשון נוצר בווינה בסביבות שנת 1780 על ידי הספרן גוטפריד ואן סוויטן. הוא נועד לפתור את בעיות חוסר הגמישות ביצירת הקטלוגים הקדומים שהיו בשימוש עד אז, שנחרטו בשיש ובחימר, ולהפחית בעלויות הגבוהות שהיו כרוכות ביצירת הקטלוגים המעט מאוחרים יותר, שנכתבו בכתב יד כקודקס כרוך. ייתכן שהקלפים הראשונים שבהם השתמשו לקטלוג היו קלפי משחק צרפתיים, שבמאה ה-18 היו ריקים בצד אחד.
הגיליון הראשון של "ז'ורנל הספריות", הפרסום הרשמי של איגוד הספריות האמריקאי (ALA), גרס כי הנושא הדחוף ביותר שספריות נדרשות לפתור הוא בעיית היעדר קטלוג סטנדרטי מרוכז. בתגובה לעניין התקינה, ALA הקימה ועדה שהמליצה על אימוץ שיטת עבודה עם כרטיסים בגודל 13\times5 סנטימטרים, כפי ששימשו באוניברסיטת הרווארד. עם זאת, באותו הדו"ח, טענה הוועדה שכרטיס מעט יותר גדול, בגודל של 13\times8 סנטימטרים, יהיה עדיף. עד סוף המאה התשע-עשרה, הקלף הגדול יותר נכנס לשימוש, בעיקר בגלל העובדה שכרטיסים בגודל הזה כבר היו הגודל הסטנדרטי ששימש לגלויות דואר.
מלוויל דיואי המציא מערכת שבה הספרים אורגנו לפי נושאים, ולאחר מכן נכתבו בסדר אלפביתי על פי שם המחבר. לכל ספר הוקצה עיול שזיהה את הנושא ואת מיקום הספר. בשנת 1860 עיצב עזרא אבוט קטלוג כרטיסים נגיש, שמאפשר לשמור בקלות על סדר הכרטיסים. הכרטיסים הונחו בצורה הדוקה בין תיבות עץ. אבוט פרסם את ממצאיו בדוח השנתי של הספרייה לשנת 1863, והם אומצו על ידי ספריות אמריקאיות רבות.
יצירת הקטלוגים החלה בשנת 1862 ובמהלך השנה הראשונה נוצרו 35,762 כרטיסי קטלוג. אחת הפעולות הראשונות של איגוד הספריות האמריקאי החדש שהוקם ב-1908 היה לקבוע סטנדרטים לגודל הכרטיסים המשמשים בספריות אמריקאיות, ובכך להפוך את ייצורם ואת ייצור הכרטסות לאחידים. הכרטיס האחרון הודפס על ידי OCLC, ספקית מרכזית של כרטיסי קטלוג, באוקטובר 2015.
סוגים
ישנם נושאים מסוימים שעל פיהם מקובל ליצור קטלוגים.
מיון
בקטלוג כותרת, ניתן להבחין בשני אופנים שבהם ניתן למיין את הנושאים: היתרון של סידור על פי המיון הדקדוקי הוא שלעיתים קרובות המילה החשובה ביותר בכותרת היא גם מילת מפתח טובה. זו המילה שרוב הקוראים זוכרים, גם כאשר הם אינם זוכרים את הכותרת במלואה. עם זאת, החסרון שלה הוא שעל מנת לבחור את המילה החשובה ביותר, נדרשים כללים דקדוקיים רבים ומפורטים, כך שבמקרים רבים רק משתמשים מומחים יוכלו לחפש בקטלוג ללא עזרה מהספרן.
בחלק מהקטלוגים קיים סטנדרט לכתיבת שמות של יוצרים, גם כאשר על פני הפריט עצמו הם כתובים באופן שונה. סטנדרטיזציה זו מושגת על ידי תהליך הנקרא בקרת זהויות. היתרון של בקרת הזהויות הוא שקל יותר לענות על השאלה "אלו יצירות של מחבר נתון קיימות בספרייה?". מצד שני, ייתכן שיהיה קשה יותר לענות על השאלה "האם יש בספרייה ספר מסוים?" במקרה שבו שם המחבר מאוית בצורה לא סטנדרטית על פני הספר.
במקרים של תרגומים משפות זרות, עשויות להתעורר בעיות הנוגעות למיון הרשומות:
סיווג
בקטלוג הממוין על פי נושאים, נדרש לבחור את מערכת הסיווג שעל פיה יחולק המידע לנושאים. המקטלג יבחר מילות מפתח מתאימות לפריט הביבליוגרפי, ומספר סיווג ייחודי המכונה עיול. המספר משמש הן לזיהוי הפריט, והן לסידור הפריטים על מדפים תוך הצבת פריטים בעלי נושאים דומים זה ליד זה. בצורה כזו משתמשי הספרייה יכולים לאתר פריטים דומים בצורה חכמה, ולחוות סרנדיפיות בתהליך החיפוש שלהם.
קטלוג מקוון
בשנת 1983 פותח הקטלוג המקוון הראשון באמצעות תוכנת Dynix. התוכנה הייתה בשימוש נרחב עד סוף שנות ה-90, ושיפרה מאוד את השמישות של קטלוגים, הודות ליצירת תקני MARC בשנות ה-60.
תקני MARC המסדירים את יצירת רשומות הקטלוג כוללים לא רק כללי קיטלוג רשמיים כגון כללי הקיטלוג האנגלו-אמריקאים, ואת כללי תיאור משאב וגישה (RDA), אלא גם כללים ספציפיים ל-MARC, שבאים לידי ביטוי הן בספריית הקונגרס האמריקאית, והן ב-OCLC שבונה ומתחזקת WorldCat. תקני MARC שימשו במקור לאוטומציה של יצירת כרטיסי קטלוג פיזיים, אך השימוש בהם התפתח גם לקטלוגים ממוחשבים.
אליזבת הלנה, נסיכת טורן וטקסיס
אליזבת הלנה, נסיכת טורן וטקסיס (בגרמנית: Elisabeth Helene Markgräfin von Thurn und Taxis; 15 בדצמבר 1903 - 22 באוקטובר 1976) הייתה בתו של אלברכט, נסיך טורן וטקסיס השמיני ואשתו של פרידריך כריסטיאן, מרקיז מייסן.
ביוגרפיה
אליזבת הלנה נולדה ב-15 בדצמבר 1903 ברגנסבורג, לאלברכט, נסיך טורן וטקסיס השמיני ולמרגרטה קלמנטינה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של יוזף קרל, ארכידוכס אוסטריה וקלוטילדה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה.
ב-16 ביוני 1923 התחתנה אליזבת הלנה עם פרידריך כריסטיאן, מרקיז מייסן, ממנו נולדו לה 5 ילדים. בשנת 1961 מת בעלה פרידריך כריסטיאן, וב-22 באוקטובר 1976 מתה אליזבת הלנה במינכן.
משפחתה
ב-16 ביוני 1923 התחתנה אליזבת הלנה עם פרידריך כריסטיאן, מרקיז מייסן, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
גביע ה-FA לנשים
תחרות גביע האתגר לנשים של ההתאחדות לכדורגל (באנגלית: The Football Association Women’s Challenge Cup Competition), היא טורניר הגביע הבכיר בכדורגל הנשים באנגליה, והיא מקבילה לגביע ה-FA (לגברים) שנוסד 99 שנים קודם לכן.
הגביע נקרא בעבר גביע ה-WFA, לאחר מכן גביע ה-FA לנשים, וכעת נקרא גביע ה-FA ויטאליטי לנשים (מסיבות מסחריות).
ארגון ה-WFA (התאחדות הכדורגל לנשים) ערך את התחרות ב-23 המהדורות הראשונות שלו, במהלכן קבוצת סאות'המפטון לנשים זכתה בגביע שמונה פעמים. ההתאחדות לכדורגל האנגלית (FA) החלה לנהל את כדורגל הנשים האנגלי באמצע שנת 1993, וכך עברה גם תחרות זו תחתיו משנה זו.
ארסנל מחזיקה כיום בשיא התארים בסך הכל, לאחר שזכתה בגביע ארבע עשרה פעמים. מחזיקת הגביע הנוכחית היא צ'לסי שניצחה 1-0 את מנצ'סטר יונייטד בעונת 2022/2023.
היסטוריה
בטורניר הראשון, שנערך ב-1971, השתתפו 71 קבוצות (כולל מסקוטלנד ומוויילס) שחולקו לשמונה בתים על בסיס גאוגרפי. משחק הגמר הראשון נערך ב-9 במאי באצטדיון של קריסטל פאלאס, ובו גברה סאות'המפטון ליידיס על סטיוארטון אנד ת'יסל בתוצאה 4 - 1. משחק זה כמעט ולא סוקר על ידי התקשורת הבריטית. סאות'המפטון זכתה בגביע שמונה פעמים במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80.
בעונת 1993/1994 עבר ניהול הטורניר למחלקת התחרויות של ההתאחדות, ובאותה עונה נרשמו 147 קבוצות. שמו של הטורניר שונה לגביע האתגר לנשים של ההתאחדות לכדורגל, ובמשחק הגמר גברה דונקסטר רוברס ליידיס על נואסלי יונייטד בתוצאה 1 - 0. הקבוצות החצי מקצועניות המסונפות למועדוני הגברים בפרמייר ליג ובפוטבול ליג היו הדומיננטיות בתחרות מאז הקמתה הפרמייר ליג לנשים ב-1993.
במשחק הגמר שנערך במאי 2001 גברה ארסנל על פולהאם ליידיס בתוצאה 1 - 0 משער של אנג'י בנקס. משחק זה נערך גם כן באצטדיון של קריסטל פאלאס, ובו נקבע שיא צופים של 13,824. ארסנל זכתה בטורניר 9 פעמים בסך הכל, והיא הקבוצה עם מספר הזכיות הרב ביותר.
חברת E.ON מדיסלדורף שבגרמניה נתנה את חסות לטורניר בין השנים 2006 ל-2010. כמו כן עד לשנת 2009 שודרו משחקי הגמר בערוצי ה-BBC. המגישה במשדרים הייתה סלינה הינצ'קליף, והפרשנים היו רבקה לואו וסטיב לי. במקביל שודר משחק הגמר ב-Radio Five Live של ה-BBC. החל משנת 2009 המשחקים אמורים להיות משודרים על ידי ITV1.
מחזיקת הגביע בשנת 2014 הייתה ארסנל, אשר ניצחה את אברטון ליידיס 2-0. באוגוסט 2015 זכתה צ'לסי כשניצחה את נוטס קאונטי. היה זה המשחק הראשון בתולדות הטורניר שהתקיים באצטדיון ומבלי. חברת SSE הבריטית חתמה על חוזה לנתינת חסות לליגה ביוני 2015, למשך 4 שנים.
בין 2017 ל-2020 זכתה מנצ'סטר סיטי ב-3 גביעים ב-4 שנים.
יאן סאלסטרנד
יאן אינגוואר סאלסטרנד (בשוודית: Jan Ingvar Salestrand; נולד ב-29 ביולי 1954) הוא גנרל-לויטננט בחיל האוויר השוודי אשר שימש כראש מטה ההגנה, כראש מפקדת הכוחות המזוינים, כמפקד הכללי של סטוקהולם וכסגן המפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של צבא שוודיה. לאחר פרישתו מהצבא שימש כמזכיר המדינה תחת שר ההגנה פיטר הולטקוויסט. מאז 2018 משמש כראש המטה הצבאי של הוד מלכותו.
ביוגרפיה
ב-31 בינואר 2013 מונה באופן זמני לסגן המפקד העליון. מאז 2005, סגן המפקד העליון הוא פקיד אזרחי אשר ממונה בידי הממשלה. עם זאת, מכיוון שהמפקד העליון סוורקר יוראנסון נאלץ לקחת חופשת מחלה מתפקידו, סגן המפקד היה אמור לשמש כמפקד העליון בפועל. אי לכך, הוחלט באופן חריג על מינויו של איש צבא לתפקיד. סאלסטרנד שימש בתפקיד עד שובו של יוראנסון מהחופשה ב-18 במרץ של אותה שנה.
בתחילת 2014, פרש סאלסטרנד מהצבא. ב-7 באוקטובר של אותה שנה הוא מונה למזכיר המדינה במשרדו של שר ההגנה פיטר הולטקוויסט. ב-1 באוקטובר 2018 הוא מונה לראש המטה הצבאי של הוד מלכותו.
הקונסרבטוריון של מילאנו
הקונסרבטוריון של מילאנו על שם ג'וזפה ורדי (באיטלקית: Conservatorio di musica “Giuseppe Verdi” di Milano) הוא קולג' למוזיקה במילאנו, איטליה.
היסטוריה
קונסרבטוריון נוסד בצו מלכותי משנת 1807 במילאנו, בירת ממלכת איטליה הנפוליאונית. הוא נפתח כעבור שנה בשטחי המנזרים של כנסיית סנטה מריה דלה פסיונה. בתחילה היו בו שמונה-עשר תלמידי פנימייה, בני שני המינים. כיום זהו המוסד הגדול ביותר ללימודי מוזיקה באיטליה.
בוגרים ומורים
ב-200 שנות קיומו, למדו בקונסרבטוריון כמה מן המבצעים, המלחינים והמנצחים הנודעים ביותר של איטליה, בהם פאוסטו רומיטלי, אוסקר ביאנקי, לוקה פרנצ'סקוני, מארקו סטרופה, ג'אקומו פוצ'יני, אלפרדו פיאטי, אמילקארה פונקיילי, אריגו בויטו, ג'ובאני בוטסיני, אלפרדו קאטאלאני, ריקרדו שאיי, אמליטה גאלי-קורצ'י, ויטוריו ג'אניני, סקיפיונה גווידי, ברונו מאדרנה, פייטרו מסקאני, ג'אן קרלו מנוטי, ריקרדו מוטי, קורקן אלמנשאה, איטלו מונטמצי, ארטורו בנדטי מיכלאנג'לי, מאוריציו פוליני, קלאודיו אבאדו ועוד.
בין מורי הקונסרבטוריון בעבר מורי השירה הנודעים פרנצ'סקו לאמפרטי ובנו ג'ובאני בטיסטה למפרטי. בשורה הראשונה של פרופסורים שלימדו בקונסרבטוריון של מילאנו ג'ורג'ו בסטיסטלי, פרנקו דונאטוני, לורנצו פררו, אנריקו פולו, אמילקארה פונקיילי, סלבטורה קוואזימודו ואלסנדרו סולביאטי.
בית הספר התיכון
ה"ליציאו מוזיקלה" שליד הקונסרבטוריון לתלמידי תיכון, נפתח בשנת 1971. ב-1981 החל בשיתוף פעולה נסיוני עם משרד החינוך של איטליה. שלב הניסוי הסתיים ב-2010, כשהתיכון היה ל"אד אורדינמנטו".
אג'יאן איירליינס
תולדות החברה
אג'יאן איירליינס נוסדה בשנת 1987, כחברה לביצוע טיסות VIP, טיסות עסקים, וטיסות אמבולנס. במאי 1999 החלה לבצע טיסות נוסעים סדירות בין אתונה לסלוניקי ולהרקליון כשהיא משתמשת במטוסי RJ-100.
בשנת 2005 חתמה על הסכם שותפות עם לופטהנזה. שיתוף זה כולל שימוש של אג'יאן איירליינס במועדון הנוסע המתמיד Miles & More, וכן כל טיסות אג'יאן מבוצעות בשותפות קוד עם לופטהנזה. החברה זכתה בשנת 2018 בפרס חברת התעופה העולמית Skytrax, בתור חברת התעופה האזורית הטובה באירופה. לוח הזמנים של שנת 2019 כלל רשת של 151 יעדים, 31 מקומיים ו-120 בינלאומיים ב-44 מדינות. הטיסות בוצעו עם אחד הציים הצעירים ביותר באירופה, הכולל 61 מטוסים.
בשנת 2014 רכשה החברה את חברת התעופה אולימפיק אייר. הרכישה עוכבה זמן רב על ידי הרשויות האירופאיות בשל החשש מחוסר תחרותיות בשוק התעופה היווני. כתוצאה מכך עומדים לרשות הנוסעים תדרי הטיסה וחיבורים גדולים יותר, כמו גם שיפור הנגישות לאיי יוון, כולל חלק מהמרוחקים יותר. כיום אולימפיק אייר ממשיכה לפעול באופן עצמאי והיא מפעילה רשת ענפה של קווים פנימיים ביוון וכן קו ללרנקה שבקפריסין.
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2022:
פעילות החברה בישראל
נכון ל-2023, מפעילה החברה 2 טיסות יומיות סדירות בין נמל התעופה בן-גוריון לנמל התעופה הבינלאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס באתונה. קו סדיר נוסף של החברה הוא בין נמל התעופה בן-גוריון לסלוניקי המופעל בתדירות של 3 טיסות שבועיות.
לשכת בונים חופשיים
לשכת בונים חופשיים או לשכה מסונית היא יחידת המבנה הבסיסית של הבנייה החופשית. כל לשכה חדשה אמורה לקבל צ'ארטר מלשכה גדולה, והיא מתקבלת לארגון ומוענקת לה הסמכה, רק לאחר שהתחייבה לפעול ולנהל ענייניה על פי החוקה של אותה הלשכה הגדולה. ישנן שלוש לשכות שהן יוצאות דופן, מבחינה זו שאינן זקוקות לאישור הסמכה. אלו הן שלוש הלשכות שהקימו את הלשכה הגדולה הראשונה של אנגליה בלונדון. בדרך כלל כל בונה חופשי הוא בעל הזכות לבקר בכל לשכה, תחת כל תחום שיפוט, של כל לשכה גדולה שנמצאת ביחסי ידידות עם לשכתו. בלשכות גדולות מסוימות זכות זו שמורה אך ורק לרב בונה (בעל הדרגה השלישית). ברוב המקרים הוא מחויב לבדוק את יחסי לשכתו עם הלשכה בה הוא מעוניין לבקר, ולאשר את תקינות החברות של הלשכות. חברי הבנייה החופשית מצטרפים ללשכה על מנת לרכוש את דרגות המסדר, וכל עלייה בדרגה מקדמת את מעמד הבונה. שלוש דרגות הבסיס הן:
מקור המונח
בתקופת ימי הביניים, גילדות הבנאים היו משעינות צריפים או סוכות על קירות או חומות המבנים שהקימו, ואלו נקראו בשפתם של הנורמנים (Norman) "מבנים שעוּנים: - Alodgements. מאוחר יותר, המושג קוצר ל-Lodges - לשכות. ככל הידוע, הוא הוזכר לראשונה בשנת 1277, ולאחר מכן ב-1355. המבנים הללו שימשו לאחסון חומרים וכלי עבודה. לשכות אלו פעלו בבניה החופשית הסקוטית ולא האנגלית. השם Lodge דבק בבניה החופשית וכן בגופים ותחומים רבים אחרים. כך למשל המילה מקובלת כאכסניה, חדר או דירה זמנית.
סוגי לשכות
בונים חופשיים נפגשים במסגרת הלשכה, לא בהכרח בתוך מבנה פיזי של לשכה, למרות הכינוי לשכה או היכל למקום המפגש בו הם מתאספים. כינויים נוספים המקובלים הם מרכז מסוני, מקדש או אולם מסוני, והם נוספו על מנת להימנע מביקורת שלילית, דעות קדומות וחשד לגבי טיב התנועה. בלשכות מסוימות נהוג להשתמש בכינויים שונים בתקופות שונות.
השמות "לשכה כחולה", "לשכת האומנות" או "לשכת האומנות העתיקה" מתייחסים למבנה הבסיסי של הבנייה החופשית הכוללים את שלוש הדרגות הראשונות, לעומת הלשכות המורחבות כמו לשכות "הנוסח היורקי" ו"הנוסח הסקוטי". בבריטניה הגדולה נהוג להשתמש במונח "לשכת האומנות". הלשכה הכחולה הוא מונח הנגזר מהתפאורה בלשכות הבנייה החופשית האנגלית והאירית שגוונה כחול. למרות מקורו העתיק, השימוש במונח גדל והתפשט ביבשת אמריקה במאה ה-20 ובמאה ה-21.
לשכות מחקר נוסדו במטרה לקדם ולפתח את לימודי ההיסטוריה, התאוריה והפרקטיקה המסונית. דוגמה ללשכה כזו היא Quatuor Coronati Lodge. הלשכה מגבילה בקפדנות את מספר חבריה. היא מארחת מבקרים מרחבי העולם ונשלחים אליה מסמכים שונים העוסקים בבנייה החופשית. לתחומי שיפוט של לשכות גדולות רבות יש לשכות מחקר, אשר בדרך כלל עורכות מפגשים לעיתים רחוקות יותר מלשכות כחולות ואינן מחלקות דרגות.
בתחומי שיפוט מסוימים בארצות הברית, לשכת ההנחיות משרתת כלשכה מוסמכת עבור בונים הזקוקים לתדרוך בנושאים נוספים, מלבד מנהגי וטקסי הבנייה החופשית, והן מארחות מדריכים ודוברים הנושאים דברים בנושאים מסוניים ותחומים נוספים.
נהוג להשתמש במונח לשכת אם בבריטניה הגדולה כאשר מתייחסים ללשכת המקור בה החבר הבונה הצטרף לראשונה לבנייה החופשית וקיבל את דרגתו הראשונה - תלמיד בונה. 'לשכת אם' היא גם הלשכה האחראית על הקמתה של לשכה חדשה, לשכת הבת, המממנת את התהליך וזו שהעניקה לה צו שמאשר את הסמכתה כלשכה המנוהלת תחת שיפוטה של אותה לשכה גדולה אזורית. דוגמה ללשכת אם, היא לשכת האם קילווינינג מספר 0 אשר פועלת תחת שיפוטה של הלשכה הגדולה של סקוטלנד, והיא ידועה כלשכת האם של סקוטלנד כפי שהוזכר במסמכי שאו של 1598 ו-1599, כמי שהסמיכה לשכות חדשות טרם שיוכה ללשכה גדולה.
הארגון
ללשכות גדולות וללשכות תחת אזורי שיפוטן ישנה אפשרות מסוימת לגוון את תרגול הדרגות, המנהגים והטקסים, וקיימים הבדלים מינוריים בין אופן ניהול הלשכות. החופש לשינויים אפשרי בעיקר כאשר אין הוראות עליהן מקפידים לפקח. למרות ההבדלים, יחסי האחווה בין הלשכות נשמרים.
חברות בארגון
ככלל, על מנת להתקבל לבנייה החופשית ולהצטרף להיות מוסמך לחבר מן המנין (בלשכות הסטנדרטיות האנגלו- אמריקניות) על המועמד:
לאחר שלשכה בוחרת או מאשרת מועמד בתיאום עם דרישות הלשכה הגדולה, היא תקבע מה יהיה מעמדו בהתאם לדרגות בהן יוסמך. בדרך כלל, בונים שרכשו רק את הדרגה הראשונה, הבסיסית, דרגת תלמיד בונה, הם בעלי הזכות להיקרא בונים חופשיים, חברי הארגון, אך הם בעלי הרשאות מוגבלות עד לקבלת הדרגה רב בונה; לשכות הפועלות תחת שיפוטה של הלשכה הגדולה של אנגליה (UGLE- United Grand Lodges of England) מעניקות הסמכה רשמית של הלשכה הגדולה אך ורק לבונים אשר רכשו את הדרגה השלישית - דרגת הרב בונה, והסמכה זו הוא יוכל להציג בפני לשכות אחרות בהן יהיה מעוניין לבקר אם יידרש לכך.
רב בונה זכאי להחשב כחבר הלשכה בה קיבל את דרגותיו לכל שארית חייו. הוא יכול להתפטר אם יהיה מעוניין בכך, אך ורק אם שילם את חובותיו לארגון. בונה יכול לפרוש מסיבות אישיות או להצטרף ללשכה אחרת, באזורים בהם חל איסור להשתייך ללשכות שונות בבת אחת. לאחר פרישתו, הוא ממשיך להיחשב כבונה בתחום השיפוט ויכול להצטרף שוב, אך הוא ומשפחתו מאבדים את זכויותיהם ואת תמיכת הבנייה החופשית. מאקי טען שפרישה מבנייה החופשית לא פוטרת את הבונה שעזב מלתפקד על פי אמות המידה של הבנייה החופשית ולחיות חיים מוסריים נכונים כפי שנשבע לארגון. בונה יכול להיות להיות מסולק מלשכתו ומהבנייה החופשית, אם נאשם בעברות חמורות בתחום המשפט האזרחי, הפלילי או המסוני. הרחקה מכל הארגון מתבצעת על ידי הלשכה הגדולה, לעומת תהליך הרחקה מלשכה מסוימת העשוי להיעשות על ידי הלשכה המרחיקה.
רב בונה חופשי, אשר שילם את חובותיו לארגון המסוני ואינו נמצא תחת חקירה או עונש מצד הבנייה החופשית, הוא בעל הזכות להצטרף ללשכה אחרת, בה לא יזדקק להיות מוסמך שוב על מנת לקבל את דרגותיו, אך עשוי להיות מצופה לשרת בתפקיד כלשהו בלשכה החדשה.
אם רב בונה לא שילם את חובותיו ועל כך סולק מהבנייה, הוא יוכל לחזור מיידית להיות חבר מהשורה, בעל המעמד אותו רכש, כאשר ישלם את הצטברות החוב ואת התחייבויותיו הנוכחיות, אמנם בתחומי שיפוט רבים ישנה דרישה להצבעה מחדש עבור כניסה מחדש לארגון.
לשכות גדולות רבות מאשרות לרב בונה להיות חבר בלשכות רבות בו זמנית. בתחומי שיפוט מסוימים, שיוכו של רב בונה ללשכות רבות אינו מאפשר את הזכות להיבחר ולהימנות להיות הנשיא הנבחר של יותר מלשכה אחת.
עבור בונים חופשיים בדרגות בסיס - תלמיד בונה וחבר בונה, נהוגים חוקים שונים.
נושאי משרה נבחרים
השמות, התפקידים ומספר נושאי המשרה בלשכות משתנים בין תחומי שיפוט של הלשכות השונות. ברוב המקרים קיימת משרה בעלת חשיבות זהה בתחום השיפוט של הלשכה הגדולה.
פיאטיגורסק
פיאטיגורסק (ברוסית Пятиго́рск) היא עיר באזור הקווקז שבדרום-מערב רוסיה במחוז סטוורופול.
פירוש השם פיאטיגורסק ברוסית הוא "חמש פסגות" והיא נקראת כך על שם חמש פסגות משרשרת הרי קווקז המשקיפים על העיר. אוכלוסיית העיר מונה כ-145,952 נפשות (2014). עם הקמת המחוז הפדרלי של צפון קווקז בעיר הוקמו משרדי נציג הנשיא במחוז.
פיאטיגורסק נוסדה בשנת 1780. משנת 1803 ועד היום היא ידועה במעיינות מרפא וכאתר מרפא. המשורר הרוסי מיכאיל לרמונטוב נורה בעיר בדו-קרב בשנת 1841. בעיר יש מוזיאון לזכרו. בעיר נולד והתגורר בצעירותו הגיבור והחלוץ יוסף טרומפלדור.
העיר נכבשה במלחמת העולם השנייה על ידי הנאצים ויהודיה הוצאו להורג. העיר שוחררה בידי הצבא האדום ב-11 בינואר 1943.
גלרט הקדוש
גלרט הקדוש (בהונגרית: Szent Gellért, הידוע גם כ"בישוף גרארדוס של צ'נאד", בשמו בלידה באיטלקית: ג'ורג'ו סאגרֶדו - Giorgio Sagredo או ג'ראלדו סאגרֶדו - Gerardo Sagredo, מאוחר יותר San Gerardo di Csanad, בלטינית: Gerardus Morosanae Ecclesiae או Csanadiensis episcopus, 23 באפריל 977 ונציה - 29 באוגוסט 1046 בודה), היה בישוף קתולי הונגרי, אחד מהראשונים בהונגריה, איטלקי לומברדי במוצאו, מבין מובילי התנצרותה של הונגריה. נחשב קדוש מעונה של הכנסייה הקתולית וחג הקרוי על שמו, מצוין ב-24 בספטמבר. היה אחת מהדמויות החשובות בהיסטוריה ההונגרית בימי המלך המייסד אישטוואן הקדוש. הוא נחשב גם כ"שליח ("אפוסטולוס") של הונגריה" והקדוש המגן של העיר בודפשט. מושבו כבישוף היה בעיירה צ'נאד, בימינו ברומניה, בצומת בין המדינות רומניה, הונגריה וסרביה של היום. גלרט כתב בלטינית את הספר העיוני הראשון בהיסטוריה של הממלכה ההונגרית.
רקע משפחתי ותחילת דרכו
גלרט נולד במשפחה של פטריקים מוונציה, ייתכן ממוצא לונגוברדי. לפי מרבית האגדות, שמו בטבילה היה ג'ורג'ו סאגרדו. ייתכן כי משפחתו הייתה בקשרי יחוס למשפחת צ'נטראניגו הידועה בוונציה, שמבניה קם גם דוג'ה אחד - פייטרו בארבולאנו צ'נטראניגו (1026–1031). בגלל מחלה קשה שלקה בה בילדותו, משפחתו הפקידה אותו בידי נזירי המנזר הבנדיקטיני באי סן ג'ורג'ו מג'ורה בוונציה. הילד החלים, אהב ללמוד וחלם לעלות רגל לארץ הקודש על מנת לקרוא בעצמו בספרים שכתב הירונימוס הקדוש בבית לחם. אביו ג'רארדו, יצא בזמנו לעלייה לרגל לארץ הקודש בשנים 990–995 ונרצח שם על ידי מוסלמים. ככל הנראה לזכרו, שונה שמו של הנער ג'ורג'ו לג'רארדו. אחרי סיום חוק לימודיו כולל הקוודריביום, הוסמך ג'רארדו הצעיר לכמורה ובהמשך נשלח על ידי אב המנזר, גוליילמו, ללימודים בבולוניה.
אחרי חמש שנות לימודים ואחרי מות האב גוליילמו, בשנת 1012 נבחר ג'רארדו לאב המנזר (abbate). אך לא שקט ולא נחה נפשו עד שלא הגשים את חלומו לעלות לארץ הקודש.
הגעתו להונגריה
בהגיעו לנמל זארה בדלמטיה בפברואר 1015 עלה על ספינה. אולם בגלל סופה בסמוך לפארנצו נאלץ לרדת ולמצוא מקלט על האי סן אנדראה שליד פולה בחצי האי איסטריה. שם פגש את האב רזינה מפאנונהאלמה שבהונגריה, שהמליץ לו לבקר קודם אצל המלך אישטוואן הראשון של הונגריה ולאחר מכן ייסע לארץ הקודש דרך קונסטנטינופול. יחד עם עוד שני נזירים - אנסטאז-אסטריק מפצ'וואראד (כיום בחבל באראניה בקרואטיה) ומור מפץ', הצליחו לשכנעו לבקר בהונגריה. אכן ב-15 באוגוסט 1015 בחג מרים הקדושה התקבל ג'ררדו בעיר סקשפהרוואר על ידי המלך אישטוואן ובסופו של דבר נשאר בארץ זו. המלך התרשם ממנו כל כך שהחליט לארח אותו בארמונו באסטרגום ולהפקיד בידיו את חינוך בנו, הנסיך אימרה. בנוסף שלח אותו למשימות דיפלומטיות - ככל הנראה בצרפת. כשבן המלך, אימרה היה בן 16, בשנת 1023 החליט ג'ררדו, שבהונגריה כונה גלרט (Gellért), לסיים את תפקידו כמורה ולהתבודד לפי דוגמתו של גונתר הקדוש (1045-955), באמצע היער באקון (Bakony), על יד באקונבל (Bakonybél) ולנהל שם חיי סגפנות ב"הרמיטאז'".
בישוף צ'נאד
בתום שבע שנים של התבודדות, בשנת 1030, התמנה גלרט על ידי המלך אישטוואן לבישוף של היישוב מרושוואר (בלטינית: מוריסנה) או צ'נאד, שנכבשה על ידי חיילי המלך מידי שליט  מקומי בשם אחטום או איטון. היישוב נקרא צ'נאד לפי שם המפקד המנצח, צ'נאד. בהגיעו בליווי 10 נזירים, מתוכם 7 הונגרים, התחיל גלרט לנהל את המנזר שמצא במקום ושהוקם על ידי השליט הקודם אחטום. הוא גירש בכוח מהמנזר את הנזירים האורתודוקסים, שנמלטו לאורוסלאמוש (כעת - באנאצקו ארנג'לובו Банатско Аранђелово). גלרט הקים בעיירה קתדרלה לכבוד מרים הקדושה, חילק את תחום הבישופות לשבעה אזורים, והוביל בהם תהליך של התנצרות המונית. הוא הקים גם שני בתי ספר תאולוגיים, ועוד מספר כנסיות ומנזרים. פעילותו זכתה בהצלחה, אף על פי שהטיף בשפה הלטינית ולא בהונגרית. זאת הייתה הדיוקסיה הקתולית הראשונה שהוקמה בשטחי רומניה של היום.
מעורבותו הפוליטית אחרי מות המלך אישטוואן
בעקבות מות המלך אישטוואן ב-15 באוגוסט 1041 נכנסה הונגריה לתקופה של אי שקט פנימי עם חילופי שלטון תכופים. מפני שהנסיך אימרה נהרג קודם לכן בשעת ציד על ידי פר פרא, את הכתר ירש אחיינו, פטר אורסאולו הוונציאני,(1041-1038). הבישוף גלרט התנגד לאמצעים שנקט המלך החדש נגד אלמנתו של אישטוואן, המלכה גיזלה. לכן בשלב מסוים תמך במחנה שהתנגד למלך ושהצליח לגרשו ולהכתיר מקומו אציל הונגרי בשם שמואל אבא (בהונגרית "אבא שאמואל").
אולם המלך החדש, שמואל אבא, התגלה כמנהיג אכזרי, שהורה להוציא להורג חמישים אצילים מתומכי המלך הקודם וזאת תוך חילול חג הפסחא, בצ'נאד, בנוכחות הבישוף גלרט. כתגובה, סירב גלרט להכתיר את המלך אבא והפך לאחד ממתנגדיו הגדולים. שמואל אבא, שהיה חשוד בנטיות לב פאגאניות, הכעיס את הכנסייה הקתולית גם על ידי ביטול הטבות שניתנו לנזירים הבנדיקטינים בימי המלך אישטוואן ועל ידי הטלת מיסים עליה. לבסוף בשנת 1045 הובס שמואל אבא ונרצח על ידי אנשיו של פטר אורסאולו, שחזר להונגריה בסיוע גרמני.
אולם גם במלוכתו השנייה הכעיס פטר אוסאולו חלקים רבים בעם על ידי הישענותו על גרמנים ועל זרים אחרים ועל ידי גירושו את המלכה גיזלה. גם הוא לא חסך גזרות כלכליות שפגעו בכנסייה. בנסיבות אלה הצטרף הבישוף גלרט למחנה האצילים ההונגרי שתמך בהבאתם לשלטון של בניו של ואזול, בן דודו המרדן של המלך אישטוואן הקדוש: אנדראש (אנדרה), בלה ולוונטה, שנמצאו בגולת קייב.
מותו
בהונגריה פרץ בשנת 1046 מרד נגד מה שנחשב כ"שלטון הזרים" של המלך פטר אורסאולו. לפי דברי הכרוניקונים חסידי מסורות פגאניות השתתפו במעשי שוד והרג נגד הכנסיות והמנזרים ונגד הכמרים הזרים, שנשרפו לפעמים חיים ביחד עם הבניינים. גם יועציו של המלך פטר נרצחו ולא הובאו לקבורה. בראש מרד הפאגאנים עמד האציל ואטי או ואטא. הבישוף גלרט השתתף האספת האצילים המורדים באבאויואר שבו הוחלט לתמוך במועמדותו של אנדראש (אנדרה) מבית ארפד לכס הממלכה. המלך פטר נרצח בסקשפהרוואר. כשב 24 בספטמבר 1046 יצאו הבישופים גלרט של צ'נאד, בסטריק Bestrik (בסטרד או ביסטרידוס) - של ניטרה ובד Bőd (בט או בולדוס) לקבל את פני המלך החדש אנדראש, הם נתפסו בדרך, במקום שנקרא קלנפלד, על ידי מורדים פאגאנים, מאנשי ואטי, ונרצחו. הבישוף גלרט נדחף מעל גבעה שעל יד בודה והתגלגל ממעלה הפסגה ועד למי הדנובה. לפי האגדות דחפו אותו בתוך עגלה בעלת שני גלגלים או בתוך חבית ממוסמרת. בהגיעו מטה, הוכה למוות באבנים ובכידונים.
בסופו של דבר גופתו של גלרט הובאה לכנסיית בלווארושי (מן המצודה) בפסט, קרוב למרחצאות רודאש. משם הועברה בשנת 1053, בליווי שני בישופים, לצ'נאד ונקברה בתוך סרקופג בקתדרלת מרים הבתולה בעיר. עצמות ושרידים קדושים אחרים מגופתו הגיעו גם למקומות אחרים בהונגריה והפכו ליעד עליות לרגל. בקתדרלה בצ'נאד נשמרה גם האבן שלפי האגדה נינתה לו המכה הסופית. המקום נהרס בשנת 1241 על ידי המונגולים אבל שוקם על ידי הבישוף בלזיוס בשנת 1243.
ספריו
עבודתו העיקרית בתחום התאולוגיה - פורסמה בשנת 1790 על ידי הבישוף- רוזן איגנאץ בתיאני מטרנסילבניה.
נבחרת הולנד בכדורגל
נבחרת הולנד בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של הולנד. נחשבת לאחת מנבחרות הכדורגל הטובות בעולם. לזכותה זכייה בטורניר יורו 1988, וכן שלוש הופעות בגמר גביע העולם בכדורגל, ב-1974, ב-1978 וב-2010, שבכולן הפסידה.
היסטוריה
הולנד לא נמנתה על נבחרות הצמרת לפני שנות ה-70 של המאה ה-20. היא ערכה את הופעתה הראשונה בגביע העולם בכדורגל ב-1934, והופיעה גם בטורניר שאחריו (1938), אך בשניהם הודחה בסיבוב הראשון. לאחר מכן לא העפילה הנבחרת לטורניר עד שנת 1974, וגם לא הגיעה לשלבי הגמר של אליפות אירופה באותה תקופה.
במונדיאל 1974, נבחרת הולנד, בהדרכתו של המאמן רינוס מיכלס ובראשותו של יוהאן קרויף, מגדולי הכדורגלנים בכל הזמנים, הציגה את סגנון הכדורגל הטוטאלי (Total Football). הסגנון הומצא על ידי מיכלס בקבוצת אייאקס אמסטרדם, שזכתה, כאמור, שלוש פעמים רצופות בגביע אירופה. בבסיס השיטה עמדה התפיסה שכל שחקני השדה נוטלים חלק הן במשחק ההגנה והן במשחק ההתקפה. נבחרת הולנד טשטשה את הגדרות התפקידים של שחקני השדה, ושמה דגש על כדורגל התקפי, תפיסה המאפיינת את סגנון המשחק ההולנדי עד היום.
הולנד הייתה הנבחרת הבולטת בטורניר עד שלב הגמר, כשבדרך השיגה חמישה ניצחונות ותיקו אחד (נגד ), וכבשה 14 שערים לעומת אחד שספגה (ואף הוא שער עצמי). במשחק הגמר נגד המארחת הובילה הולנד 1:0 מפנדל בדקה הראשונה (השער המהיר ביותר בתולדות משחקי הגמר), אך הגרמנים הישוו בפנדל משלהם וגרד מילר הבקיע את השער שהקנה לגרמניה את הניצחון בתוצאה 2:1.
כעבור ארבע שנים קרויף לא נסע עם הנבחרת למונדיאל שהתקיים בארגנטינה. הולנד התקשתה בשלב הראשון ועלתה רק בזכות הפרש שערים עדיף על, שנגדה הפסידה 2:3. בשלב השני היא השתפרה והעפילה לגמר בפעם השנייה ברציפות לאחר ניצחון על 2:1. במשחק הגמר היא שוב נתקלה בנבחרת המארחת, זו הפעם. מריו קמפס העלה את ארגנטינה ליתרון 1:0, אך הולנד הצליחה להשוות לקראת סיום הזמן הרגיל ובדקה ה-90 החמיצה ניצחון כשכדור שבעט רובי רנסנברינק פגע בקורה. בהארכה כבש קמפס שער נוסף ודניאל ברטוני קבע את התוצאה הסופית - 3:1 לארגנטינה, ואכזבה נוספת להולנדים.
בין שתי ההופעות בגמר המונדיאל הגיעה הולנד לראשונה לחצי גמר יורו 1976, אך הפסידה ל, שזכתה בגביע. ביורו 1980 היא העפילה לטורניר הגמר, אך בשל פער זעיר בהפרש השערים, לא העפילה משלב הבתים.
לאחר מכן הייתה תקופת שפל שבה לא הצליחה הולנד להעפיל למונדיאלים ב-1982 וב-1986 וליורו 1984.
אחרי 8 שנות היעדרות מטורנירי גמר, העפילה הולנד ליורו 1988, ובו הגיעה להישג הגדול בתולדותיה, הזכייה באליפות אירופה לאחר ניצחון בגמר על 2:0 משערים של רוד חוליט ומרקו ון באסטן, כוכבי הנבחרת באותה תקופה.
במונדיאל 1990 היו ציפיות רבות מנבחרת הולנד, אך בשלב הבתים היא לא הצליחה לנצח באף משחק ועלתה לשמינית הגמר עם שלוש תוצאות תיקו. בשלב זה היא פגשה את האלופה המיועדת, גרמניה המערבית, והפסידה לה 1:2.
ביורו 1992 הגיעה הולנד עד לחצי הגמר, אך שם הפסידה בבעיטות הכרעה לדנמרק, שזכתה לבסוף בגביע.
אנקווה
אנקווה או אנקאווא הוא שם משפחה. {{פירושונים|
נבחרת הולנד בכדורגל
היסטוריה
ביורו 1996 הפסידה הולנד ברבע הגמר לצרפת 5:4 בבעיטות הכרעה, לאחר 120 דקות ללא שערים.
אנקווה
ראו גם
}}
נבחרת הולנד בכדורגל
היסטוריה
במונדיאל 1998 שנערך בצרפת הפסידה הולנד לברזיל בחצי גמר הטורניר, וסיימה במקום הרביעי לאחר הפסד לקרואטיה במשחק על המקום השלישי.
לימאט
לימאט (בגרמנית: Limmat) הוא יובל באורך 36 קילומטר של הנהר אַרֶה בשווייץ.
מוצא הנהר מהנהר לינת שבקנטון גלרוס, ראשיתו באגם ציריך ושפכו לנהר ארה בקנטון ארגאו, כשבדרכו הוא חוצה ערים רבות כשהבולטת בהן היא העיר ציריך השוכנת משתי גדותיו, כמו גם הערים שפרייטנבאך ובאדן שבקנטון ארגאו.
שמו של הנהר ניתן לו על שם נהר מוצאו הלינת וערוצו מאג.
נבחרת הולנד בכדורגל
היסטוריה
הולנד נחלה אכזבה במוקדמות מונדיאל 2002, לאחר שסיימה במקום השלישי בביתה ולא העפילה לטורניר, אחרי פורטוגל ואירלנד ולפני אסטוניה קפריסין ואנדורה.
במונדיאל 2006 שנערך בגרמניה עלתה הולנד לשמינית הגמר לאחר שהשיגה ניצחונות מינימליים על ו וסיימה בתיקו עם. הולנד סיימה במקום השני בבית עם 7 נקודות, המאזן הטוב ביותר שלה בשלב הבתים מאז 1974, אך הודחה בשמינית הגמר לאחר הפסד 0:1 ל.
ביורו 2008 הוגרלה הנבחרת ל"בית המוות" יחד עם איטליה, צרפת ורומניה. הולנד סיימה את הבית במקום הראשון עם מלוא 9 הנקודות ועם מאזן שערים של 1–8, והייתה צפויה להיות הצלחה גדולה בתחרות, שכן הפרשנים ברחבי העולם החמיאו לכדורגל ולניצחונותיה של הנבחרת. בשלב רבע הגמר שיחקה הולנד נגד רוסיה והציגה כדורגל שונה ממה שהציגה בשלב הבתים, הפסידה 1–3 והודחה מהטורניר.
את מוקדמות מונדיאל 2010 סיימה נבחרת הולנד במאזן מושלם - 8 ניצחונות מ-8 משחקים. הנבחרת שמרה על המאזן המושלם גם בטורניר עצמו, עם ניצחונות בשלב הבתים על נבחרות, ו. בשמינית הגמר ניצחה הולנד 1–2 את נבחרת, וברבע הגמר גברה בתוצאה זהה על נבחרת. בעקבות ניצחון 2–3 על בחצי הגמר הגיעה הנבחרת בפעם הראשונה מאז 1978 למשחק הגמר של הטורניר, אך בו הפסידה 0–1 לנבחרת.
באוגוסט 2011 עלתה הנבחרת לראשונה לראש הדירוג העולמי של פיפ"א והפכה לנבחרת השביעית שמובילה דירוג זה.
יורו 2012 היה אחד הטורנירים החלשים ביותר של הולנד. הנבחרת הפסידה בכל שלושת משחקיה בשלב הבתים, והודחה כבר בסיבוב הראשון.
במונדיאל 2014 הולנד הודחה בחצי הגמר על ידי בדו-קרב בעיטות עונשין. במשחק על המקום השלישי מול ניצחה הולנד 0–3.
במוקדמות יורו 2016 הפגינה נבחרת הולנד יכולת דלה. היא סיימה בביתה במקום הרביעי בלבד ולא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר, לראשונה מאז יורו 1984. הולנד לא העפילה גם למונדיאל 2018.
במוקדמות יורו 2020 נבחרת הולנד עלתה ליורו.
נבחרת הולנד הפגינה יכולת נהדרת בשלב הבתים ביורו 2020 והעפילה לשמינית הגמר, בשמינית הגמר נבחרת הולנד פגשה את נבחרת צ'כיה והפסידה לה 0–2 והודחה מהתחרות.
בנובמבר 2021 הבטיחה את השתתפותה במונדיאל 2022 בקטר, לאחר שהקדימה במוקדמות את נורווגיה וטורקיה. בשלב הבתים בטורניר הגמר, גברה הולנד על סנגל 0-2, סיימה בתיקו 1-1 עם אקוודור וגברה על קטר המארחת 0-2 כדי לסיים במקום הראשון בבית ולהעפיל לשמינית הגמר. בשמינית הגמר גברה הולנד על ארצות הברית 1-3 וברבע הגמר חזרה מפיגור 2-0 מול ארגנטינה לתיקו 2-2, כאשר היא כובשת את שער השוויון 11 דקות בתוך תוספת הזמן. הולנד הפסידה בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים 4-3 והודחה.
סגל הנבחרת
להלן סגל נבחרת הולנד לקראת משחקי מונדיאל 2022
הנתונים מעודכנים ל-3 בדצמבר 2022, לאחר המשחק במסגרת שמינית גמר גביע העולם 2022 נגד נבחרת ארצות הברית
שיאי שחקנים
נכון ל-19 ביוני 2023.
Control-Alt-Delete
Control-Alt-Delete (בקיצור: Ctrl+Alt+Del) היא פקודת מחשב באמצעות המקלדת הקיימת במערכות הפעלה של מחשבי IBM PC ותואמיהם. במערכות הפעלה ישנות, כגון DOS או Windows 3.0 הביא צירוף מקשים זה לאתחול המחשב. במערכות הפעלה מודרניות יותר מוביל צירוף מקשים זה למסך תפריט המאפשר פונקציות אחדות, בהן אתחול המחשב, נעילת המחשב, יציאה מהחשבון (log off) ועוד. הפקודה נעשה באמצעות המקשים בדרך כלל, אך יש פקודות מקלדת נוספות המציעות דבר זה.
הרי טאיחאנג
הרי טאיחאנג (סינית: 太行山; פין-יין: Tàiháng Shān) הם רכס הרים בצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין. הרכס הוא אזור בעל חשיבות אקולוגית לכל צפון סין ואחד האזורים האקולוגיים החשובים בסין. מסוף המאה העשרים החל הרכס לשמש את סין גם מבחינה מדינית על ידי פעולות אחסון וניוד טילים המתבצעות בו.
אזור הרכס
הרכס מתמשך בכיוון צפון-דרום בשלושת המחוזות שאנשי, חנאן וחביי, כשהוא מהווה את קו הגבול בין מחוזות שאנשי ממערב וחביי ממזרח, ובין רמת מחוז שאנשי ואזור "מישור צפון סין". מחוז שאנשי נמצא ממערב לרכס וקיבל את שמו ממשמעות הביטוי בסינית: "ממערב-להרים" ("שאן-שי"). גם מחוז שאנדונג אשר נמצא ממזרח למחוז חביי שבו עובר הרכס, קיבל את שמו ממשמעות המילה בסינית: "ממזרח להרים" ("שאן-דונג"). ההרים שבדרום-מערב הרכס גובלים ב"רמת חְווָאנגְטוּ" המשתרעת לאורך מרכז-צפון סין, וידועה בשם "רמת הלס" עקב סופות שהביאו להצטברות של אדמת לס על פניה. למרגלות ההרים שבצפון-מזרח הרכס משתרעת בכיוון צפון-דרום שלוחה של החומה הסינית.