cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סוג דם
גורם Rh
דרך אחרת לסווג את הדם היא לפי הימצאות חלבון הניקרא גורם רזוס (Rhesus factor) או בקיצור גורם Rh. אלו שיש בדמם גורם Rh מוגדרים כבעלי סוג דם +Rh, בעוד שאלו שאין בהם גורם Rh מוגדרים כבעלי סוג דם -Rh. כ-85% מהאוכלוסייה הם בעלי סוג דם +Rh. לגן ל-Rh שני אללים: אלל שולטני (דומיננטי), הוא Rh+, ואלל נסגני (רצסיבי), הוא Rh-.
כאשר מציינים את סוג הדם, נהוג לשלב את סיווג Rh עם ABO. בסיווג המשולב, סוג הדם +A הוא הנפוץ ביותר בישראל, ישנם אזורים בעולם שבהם +O נפוץ יותר.
מקור השם הוא בקופי רזוס שבדמם זוהה לראשונה גורם זה.
השלכות סוג הדם על תורמים ומקבלים
אנשים יכולים לקבל תרומת דם, רק אם אין בדמם נוגדנים נגד האנטיגנים שבדם התורם:
אנשים שיש בדמם נוגדנים נגד אנטיגן מסוג A (כלומר אנשים שסוג דמם הוא B או O) אינם יכולים לקבל תרומת דם מסוג A או AB.
אנשים שיש בדמם נוגדנים נגד אנטיגן מסוג B (כלומר אנשים שסוג דמם הוא A או O) אינם יכולים לקבל תרומת דם מסוג B או AB.
בדמם של אנשים בעלי Rh-, עשויים להיות נוגדנים נגד גורם Rh כתוצאה מחשיפה מקודמת לגורם Rh, ואז אינם יכולים לקבל תרומת דם מסוג Rh+.
התפלגות סוגי דם
ההתפלגות בין סוגי הדם השונים משתנה בין קבוצות מוצא שונות. להלן דוגמאות:
קיימים סוגי דם נדירים נוספים, כגון סוג הדם "בומביי" (נקרא לעיתים HH). סוג דם זה נקרא על שם העיר בומביי שבהודו, שם הוא נתגלה לראשונה בשנת 1952 לאחר שאדם נפטר שם מעירוי דם O. סוג דם זה נדיר ביותר ושכיחותו היא אחד לרבע מיליון אנשים ורק בעל דם בומביי יכול לתרום לעוד מישהו כמוהו. בעבר זוהו בעלי סוג דם זה כבעלי סוג דם -O כיוון שהדם שלהם הכיל נוגדנים לאנטיגני A ו-B, אך התברר שבסוג דם זה הייתה חסרה גם מולקולת הבסיס O. בסוגי הדם הנפוצים קיימת מולקולת הבסיס O ובנוסף לה ייתכן קיומם של הסוכרים A או B. בסוג דם בומביי גם מולקולת הבסיס חסרה, והדם מכיל נוגדים לאנטיגני A B ו-O. לכן נפטר האדם בבומביי. האלל של בומביי הוא רצסיבי לכל אלל אחר, גם ל-i, ולכן זהו סוג דם נדיר.
גם לקבוצות פיגמים אחדות יש סוג דם ייחודי להן.
תורשה של סוגי דם
סוגי הדם מועברים בתורשה משני ההורים. סוגי הדם ABO נקבעים על ידי גן שלו שלושה אללים שונים: A, B ו-i. אלל A נותן את סוג הדם A, אלל B - את סוג הדם B ואלל i - את סוג הדם O. האללים A ו-B דומיננטיים על האלל i, ושניהם יכולים להתקיים יחד. לפיכך,
גם סוגי הדם Rh מועברים בתורשה באופן דומה, אלא שלגן זה יש שני אללים, והאלל של Rh+ הוא הדומיננטי.
בוחן פטנטים
בוחן פטנטים הוא אדם אשר מועסק על ידי רשות הפטנטים במדינתו ותפקידו לקבוע את היקף הפטנט (אם יוענק) של המצאה. בוחן פטנטים נדרש להיות בעל תואר במדעי הטבע או הנדסה ממוסד להשכלה גבוהה.
מהות העבודה
הבוחן בודק את עמידת הבקשה לפטנט (אשר הוגשה לרשות על ידי ממציא פרטי או עורך פטנטים אשר מייצג את הממציא פרטי) בתנאי הדין. ישנם כמה תנאים מצטברים ונפוצים בעולם שבהם המצאה צריכה לעמוד על מנת לקבל פטנט:
בוחן הפטנטים מבצע את עבודתו תוך כדי חיפוש במאגרי מידע. כמו כן, הבוחן מסווג את ההמצאה לתחום טכנולוגי מסוים. לרוב הבוחן צריך לעמוד במכסת בחינות שקובעת הרשות בה הוא עובד. קיומה של מכסה כזו מחויבת המציאות עקב הצורך במדידת עבודתו של הבוחן וצמצום הפיגור של הרשות בבחינת הבקשות. עם זאת, מכסה כזו יכולה לפגוע באיכות הבחינה של הבקשה ובעקיפין בציבור אשר ייאסר עליו לנצל את ההמצאה עליה ניתן פטנט.
ישראל
בישראל ישנם כ-100 בוחני פטנטים אשר מועסקים על ידי רשות הפטנטים, המדגמים וסימני המסחר. בשנים האחרונות הרשות מבצעת גיוס עובדים במחזורים של כ-15 בוחנים למחזור.
חורבת תנור ועין תנור
חורבת תנור (בערבית: خربة التنور), הנקרא גם "עלר תחתון" ("علار السفلي"), היה כפר ערבי פלסטיני בנפת ירושלים, ליד היישוב עלר. הכפר ננטש במלחמת העצמאות ב-21 באוקטובר 1948 תחת מבצע ההר. החורבה ממוקמת כ-18.5 ק"מ ממערב לירושלים. עין תנור הוא מעיין ניקבה קצר המאפשר הליכה זקופה במים הרדודים לאורך כ- 20 מ' עד לחדר הנביעה. המעיין נחפר לשם הגברת זרם המים במקור.
בתקופת הצלבנים
במהלך המאה ה-12 השתכן במקום מנזר כפרי הבנוי ממספר קשתות, קיר חוצץ וקפלה. הארכאולוג הבריטי דניס פרינגל טען שהמבנה הוקם בשנת 1169 והיה בית נזירים ציסטרציאנים בשם "סלואטיו" (באנגלית: "Saluatio").
נמצאו שני מסמכים המתוארכים למאה ה-13 בהם כתוב כי ההכנסה של הכפר הושקעה בבית ספר מצפון להר הבית.
בתקופה העותמאנית
חורבת תנור מוזגה לאימפריה העות'מאנית בשנת 1517 ביחד עם פלשתינה (ארץ ישראל). ובשנת 1596 הופיעה בטאבו בשם "עלר התחתונה" באותו מחוז של ירושלים תחת אוכלוסייה של 7 משקי בית. העות'מאנים הטילו עליהם מס של 33.3% על חיטה, שעורה, זיתים ויבולי קיץ. מבקר כתב בשנת 1875 שאוכלוסיית המקום הייתה 400 איש אך המקום ננטש עד למאה ה-20.
בתקופת המנדט הבריטי
בשנות המנדט המאוחרות המקום הוכרז ככפר. שש משפחות ערביות מבית עיטאב התיישבו בהריסות מהתקופה הצלבנית בסכסוך על מים, שטח ודרכים עם המתיישבים מעלר. הסכסוך הסתיים כשהמקום ננטש ב-1948.
בתקופה הישראלית
המקום נכבש בשנת 1948 על ידי חטיבת הראל תחת מבצע ההר שהיה במהלך מבצע יואב. בשנת 1992 נחקר המקום ושש מתוך עשרת הבתים שהיו שם נהרסו. המקום מוזג עם עלר והישוב הקרוב ביותר כיום הוא מטע.
מהאטלס (ים המלח)
"מהאטלס (ים המלח)" (1976) היא סדרת תצלומים מעובדים שיצרה האמנית הישראלית דגנית ברסט ומתארים את ים המלח במפות.
תיאור
העבודה "מהאטלס (ים המלח)" היא סדרה של שישה תצלומים שיצרה דגנית ברסט בשנת 1976. בשנים 1976-1975 הרבתה ברסט להשתמש בדימוי המפה ביצירותיה. בין היתר יצרה את "אטלס פיזי, מדיני וכלכלי בעריכת ד"ר משה ברור, מהדורה שישית (אטלס ישראל)", המקבילה לעבודה זו, ואת "מפת ארץ ישראל עם גבול מעוין".
רועי רוזן תיאר את העבודה כמבטאת את קריסת הדימוי אל תוך כתם מטושטש וחסר משמעות, בו בעת שהיא מבטאת השהיה של האמון בתרבות ובמדע ובכלים שהם מספקים לאדם המודרני. ניתוח זה התבסס על הפילוסופיה של ז'אן בודריאר אודות הסימולאקרה. דוד גינתון (2013) ראה בפעולה זו כייצוג של דחף אל אינסוף מתמטי. דחף זה עשוי להוליך "אל קצה ההכרה, אל אבדנה ואולי גם אל המוות".
העבודה הוצגה בתערוכת היחיד "דגנית ברסט: חקירת לוך נס" (1989) במוזיאון ישראל, בתערוכה "גבולות השפה" (1998) ובתערוכת היחיד הרטרוספקטיבית של ברסט "דגנית ברסט: המזימה של הטבע, עבודות, 2013-1973" (2013) במוזאון תל אביב לאמנות ונמצאת כיום באוסף מוזיאון זה.
גלעין כדור הארץ
גלעין כדור הארץ או ליבת כדור הארץ הוא חלק מהגאוספירה וכולל את החומר הנמצא במרכז כדור הארץ, מעומק של 2,900 קילומטר מתחת לפני השטח. סביב הגלעין נמצאת מעטפת כדור הארץ, כשביניהם מפריד תחום אי הרציפות וייכרט-גוטנברג.
תכונות הגלעין
קוטר הגלעין הוא כמחצית מקוטר כדור הארץ, ומסתו 32.4% ממסת כדור הארץ.
שלא כמו חומרי הקרום והמעטפת הנחשפים על פני כדור הארץ או נפלטים כלבה, אין אמצעים ישירים לבחינת הרכבו של הגלעין.
על פי חישובים מתמטיים שונים, וכן על פי חישוב מהירות הגלים הסייסמיים באזור זה, צפיפות החומר בגלעין היא 10–13 גרם לסמ"ק. צפיפות זו מחייבת את שכיחותם של יסודות מתכתיים כבדים בגלעין, ששקעו לשם במשך השנים. החוקרים מציעים את היסודות: ברזל, ניקל ומעט קובלט, כיסודות הסבירים ביותר להימצאותם בגלעין. בין השאר, הם נעזרים בתאוריית הדינמו, לפיה חייב להיות בגלעין יסוד מוליך חשמל. החוקרים גם מצאו שישנה הקבלה כימית ומינרלוגית מסוימת בין שלושת סוגי המטאוריטים: האירוליטים, הסידרוליטים והסידריטים, לבין שלוש השכבות של כדור הארץ: הקרום, המעטפת והגלעין. לפי הקבלה זאת על הגלעין להיות מורכב מאותו חומר שממנו מורכבים הסידריטים, הברזל. עקב שכיחות מתכות אלה בגלעין נהוג לכנותו גם "ניפֶה" – הלחם הסמלים של ניקל (Ni) וברזל (Fe), המשמש לתיאור ההרכב הגאוכימי של הגלעין.
במרכז הגלעין מגיעה הטמפרטורה ליותר מ-6,000 מעלות צלזיוס. מקור החום הוא בחלקו תוצאה של כוח הכבידה שיוצר לחץ רב והופך לאנרגיית חום, ובעיקרו התפרקויות רדיואקטיביות של איזוטופים בעלי מחצית חיים ארוכה מאוד. זוהי טמפרטורה גבוהה יותר מאשר על פני השמש, אך הלחץ שיוצר כוח הכובד במרכז הגלעין מונע ממנו להפוך לנוזל.
ולדימיר לרין פיתח תאוריה לפיה המבנה הפנימי של כדור הארץ מורכב מסגסוגות של מתכות הלוכדות בתוכן כמויות גדולות של מימן. תאוריה זו לא קיבלה תמיכה רחבה בקרב המדענים.
תאוריית הדינמו
בגלעין כדור הארץ שוררת טמפרטורה הגבוהה מאוד מנקודת קירי, הנקודה שבה מתבטלת המגנטיות הטבעית של החומר. לכן, משערים שהשדה המגנטי של כדור הארץ נוצר כתוצאה מהתחככות וסיבוב הגלעין החיצוני הנוזלי על הגלעין הפנימי המוצק, תנועה היוצרת זרמים חשמליים, בדומה לדינמו, ולפיכך גם שדה מגנטי.
גלעין פנימי וחיצוני
מניתוח המהירות של גלים סייסמיים בגלעין, עולה שקיים תחום אי רציפות נוסף בתוך הגלעין בעומק של בין 4,980 ל-5,120 קילומטר מתחת לפני השטח, תחום אי הרציפות ג'פריס. תחום זה מבדיל בין גלעין פנימי מוצק, לבין גלעין חיצוני נוזלי. קיומו של גלעין פנימי מוצק נחשף במחקריה של אינגה להמן. מסת הגלעין הפנימי הוא 1.7% ממסת כדור הארץ. מסת הגלעין החיצוני היא 30.7% מכלל מסת כדור הארץ. הגלעין הפנימי נשאר מוצק על אף הטמפרטורה הגבוהה (למעלה מ-6,000 מעלות צלזיוס), הודות ללחץ העצום המופעל עליו אשר גורם לו לחצות את נקודת ההתכה (העומדת שם על 4,300 מעלות בגלל תנאי הלחץ). בגלעין הפנימי מזוהה "גלעין עמוק" ברדיוס של 300 קילומטר, שהוא בעל תכונות פיזיקליות שונות מאלה של שאר הגלעין.
באוקטובר 2018 הוכיחו מדענים אוסטרליים כי הגלעין הפנימי הוא אכן מוצק באמצעות ניתוח "גלי גזירה" סייסמיים, המתפשטים אך ורק דרך חומרים מוצקים.
תאוריית הגלעין המחוספס
תאוריה זו טוענת שפני הגלעין הפנימי המוצק אינם חלקים, וכי ישנם זיזים הבולטים מפניו וחודרים לגלעין החיצוני. התאוריה, המבוססת על תאוריית הדינמו, הוצגה על ידי גודונסון, קלייטון ואנדרסון ב-1986 במסגרת כנס האגודה האמריקנית לגאופיזיקה. התאוריה קיבלה תמיכה בעזרת חישוב שינויי מהירותם של גלים סייסמיים בגלעין, והיא מסבירה תופעות שונות:
שמואל ברקאי (ברקוביץ)
שמואל ברקאי (ברקוביץ; 1900 – 20 ביולי 1983) היה מפקד ההגנה בתל אביב בשנים 1941–1944 ומנהל "בנק ישראל-אמריקה לפיתוח התעשייה" של בנק הפועלים.
קורות חיים
ברקאי נולד בעיירה אובודיבקה בפלך פודוליה שבאוקראינה. להוריו, יצחק (נרצח בפוגרום בטרוסטיאנץ ב-1919) וציפורה פייגה ברקוביץ (לבית משה לייב ליפשיץ), נולדו 6 ילדים: נחום (נרצח עם משפחתו על ידי הנאצים), זאב (נרצח עם אביו), יהודית ברקאית (שחקנית בתיאטרון האהל), בלה, מרים ושמואל.
בשנת 1913, בהיותו נער, עלה ברקאי לבדו לארץ ישראל כדי ללמוד בגימנסיה הרצליה. במשך מלחמת העולם הראשונה הוא למד בגימנסיה ובאפריל 1917 עם גירוש תושבי תל אביב על ידי אחמד ג'מאל פאשה, עברה הגימנסיה למושבה שפיה ואיתה כ-90 תלמידים בודדים שהגיעו לבדם לארץ ישראל. כשסיים את לימודיו ב-1918, התנדב שמואל ברקאי לגדודים העבריים.
לאחר מאורעות 1921 היה ברקאי בין מניחי היסוד לארגון ההגנה בתל אביב. בין 1925 ל-1936 שימש ברקאי מחסנאי נשק ואחראי סליקים בתל אביב. החל מ-1929 היה חבר המפקדה בתל אביב והחל מ-1933 היה סגנו של אלימלך זליקוביץ ("אבנר"), מפקד ההגנה של תל אביב ובנותיה (בת ים, חולון, מקוה ישראל ובן שמן). בין 1941 ל-1944 היה מפקד ההגנה של תל אביב ובנותיה. במלחמת העצמאות שימש ברקאי כסגן-אלוף בממשל הצבאי בגליל.
במקביל להתנדבותו בארגון ההגנה היה ברקאי בין ראשוני עובדיו של בנק הפועלים שהחל את פעילותו ב-1921. במשך הזמן עלה בדרגות, שימש כסגן מנהל הסניף המרכזי (1954–1966), חבר מועצת המנהלים של הבנק והחל מ-1958 מנהל בנק ישראל-אמריקה לפיתוח התעשייה, אשר הוקם כחברת בת של בנק הפועלים. כמו כן הוא היה חבר ועדה בחברות כלכליות  שונות ובמשרד הביטחון.
ברקאי נמנה עם מייסדי שכונת אפקה צפונית לירקון, שכונה שנבנתה על ידי מפקדי ההגנה בתל אביב ב-1955. (על שמו רחוב באפקה בו שוכן בית הלוחם תל אביב). בין השנים 1966–1973 שימש שמואל ברקאי כיושב ראש ארגון ההגנה הארצי ובין השנים 1973–1983 כיושב ראש ארגון חברי ההגנה בתל אביב. ב-1981 קיבל ברקאי את אות יקיר תל אביב. נפטר בשנת 1983.
שמואל ברקאי נישא לרינה לבית ניק (1922-1996), מנהלת אגף קצבאות ילדים בביטוח לאומי, ולהם נולדו ארבעה ילדים: צחי (שנפל ב-1966 בעת מילוי תפקידו בקורס קצינים), רזי, עידית ואורית.
ממייסדי לשכת "בצלאל" של "הבונים החופשיים". נשיא הלשכה בשנת 1952-1951.
רוי אמרסון
רוי סטנלי אמרסון (באנגלית: Roy Emerson; נולד ב-3 בנובמבר 1936) הוא טניסאי עבר אוסטרלי. אמרסון זכה ב–12 תוארי טורנירי גראנד סלאם יחידים ו–16 תוארי טורנירי גראנד סלאם לזוגות. הוא הטניסאי היחיד שזכה בכל ארבעת תוארי טורנירי הגראנד סלאם ליחידים וזוגות. סך 28 תוארי טורנירי הגראנד סלאם שלו הם שיא כל הזמנים לגברים. הוא זכה ברוב תאריו בתקופה שקדמה לעידן התחרויות הפתוחות.
קריירה
רוי אמרסון נולד בבלאקבאט שבקווינסלנד באוסטרליה ומאוחר יותר עברה משפחתו לבריסביין.
אמרסון זכה בטורנירי גראנד סלאם יחידים 12 פעמים: שש פעמים באליפות אוסטרליה הפתוחה (1961, 1963-1967), פעמיים באליפות צרפת הפתוחה (1963, 1967), פעמיים בווימבלדון (1964 - 1965) ופעמיים באליפות ארצות הברית הפתוחה (1961, 1964).
בנוסף, אמרסון זכה בטורנירי גראנד סלאם זוגות 16 פעמים: שלוש פעמים באליפות אוסטרליה הפתוחה (1962, 1966, 1969), שש פעמים באליפות צרפת הפתוחה (1960-1965), שלוש פעמים בווימבלדון (1959, 1961, 1971) וארבע פעמים באליפות ארצות הברית הפתוחה (1959, 1960, 1965, 1966). אמרסון החזיק במשך 34 שנים בשיא כל הזמנים של זכייה בטורנירי גראנד סלאם יחידים עם 12 זכיות וזאת מאז שהוא זכה בטורניר הגראנד סלאם ה-12 שלו באליפות צרפת הפתוחה בשנת 1967. שיא זה נשמר עד טורניר וימבלדון בשנת 2000 בו פיט סמפראס שבר את השיא עם הזכייה ה-13 שלו, בדרך לזכייה ב-14 טורנירי גראנד סלאם, אך גם שיא זה נשבר מאז.
בשנת 2000 זכה במדליית הספורט האוסטרלית.
כיום מתגורר בניופורט ביץ' שבקליפורניה. יש לו בית נוסף בעיירה גשטאט שבשווייץ בה הוא מחזיק מרפאת טניס ואליה הוא מגיע כל קיץ. המגרש המרכזי בתחרות אליאנס שווייץ הפתוחה בגשטאט נקרא על שמו - "רוי אמרסון ארנה".
בקר לחלב
בקר לחלב (באנגלית: dairy cattle) הוא שם כולל למספר זני פרות המטופחות לשם הפקת חלב גדולה. הכלאות שנעשו במהלך אלפי שנים הביאו להבחנה בין גזעים שמגדלים לשם בשרם לבין גזעים שמגדלים לשם הפקת חלב אך לא תמיד יש הבחנה ברורה בין שימושי הפרה.
בתקופה המודרנית
כיום משתמשים בעיקר בפרות לייצור חלב. החלב המופק מהפרות משמש להפקת מוצרים שונים כגון: גבינה, יוגורט, חמאה, גבינת קוטג' וגלידה. לשם כך טופחו זנים מיוחדים לחליבה, שהנפוץ מביניהם הוא הולשטיין.
משק חלב
הבקר לחלב מתחלק לעדרים ונמצא בחוות, שם הרפתנים מטפלים בפרות וחולבים אותן. עדרים אלה משתנים בגודלם והם נעים בטווח שבין משפחתיים (כמות של פחות מחמש פרות לעדר) לבין מסחריים (סדר גודל של 25,000 פרות או יותר).
חיי הפרות
פרות עוברות הזרעה מלאכותית כדי שייכנסו להריון ויניבו חלב. בערך בגיל 15 חודשים מתבצעת ההזרעה הראשונה. הריון הפרה נמשך תשעה חודשים. הוולדות מופרדים מהאם זמן קצר לאחר ההמלטה, כדי למנוע מהם לינוק ישירות מאימם. הם מושמים בכלובים בהם הם מוזנים בתחליף חלב שהם יונקים מדליים עד גיל חודשיים בערך. כלובים אלה מכונים "יונקייה". היילודים מופרדים לזכרים ונקבות. בשל יכולתן של הנקבות לייצר חלב, הן נחשבות בדרך כלל לבעלות ערך רב יותר מהעגלים, והן מוזנות במזון שנועד להגדיל את פוריותן ואת תנובת החלב שלהן בעתיד. הזכרים ישמשו לייצור בשר. זכרים בודדים ישמשו בתהליך ייצור הזרמה להזרעה המלאכותית.
פרות חולבות ברפת ישראלית מניבות בממוצע 3–4 מחזורי הריון וחליבה, המכונים "תחלובות", שנמשכים כשנה כל אחד. במהלך התחלובה הפרה ברפת הישראלית מניבה בממוצע כ-30 ליטר חלב ליום. פרות, אשר סובלות מבעיות מתמשכות של פוריות, מחלות או פציעות קשות, נשלחות בדרך כלל לשחיטה.
שתולה
שְׁתוּלָה הוא מושב בגליל המערבי בגובה כ-680 מטר מעל פני הים ליד הגבול בין ישראל ללבנון השייך למועצה אזורית מעלה יוסף. שמו של היישוב סמלי, כמו שם היישוב נטועה הסמוך.
בקר לחלב
חיי הפרות
ברפתות ישראליות מודרניות פרה חולבת חיה כחמש שנים בממוצע לפני השחיטה.
שתולה
תולדות המושב
על פי תוכנית סו"ס ("סוף סוף") לייהוד הגליל, המושב היה אמור לעלות על הקרקע, בסוף שנת 1966, מיד לאחר נטועה וזרעית. הכוונה הייתה להקצות לכל מתיישב 19.1 דונם שיכללו 10.6 דונם מטעים ו-6 דונם שלחין, וכן לול לגידול ארבע טון פטם. אולם לאחר בניית הבתים הגיעו המוסדות המיישבים למסקנה שאין אפשרות פרנסה לשלושה יישובים חקלאיים באזור ותוכניות אכלוס המושב נדחו עד למציאת פתרון תעשייתי מתאים לפרנסת תושבי המושב. לאחר כשנתיים שבהן נותרו בתי המושב מוזנחים, נכנסו המתיישבים למושב במרץ 1969. על פי פרסום במעריב, לאחר שגזרת גבול הצפון התחממה, לחץ משרד הביטחון לאכלס את המקום כדי לסתום את הפרצה בגבול בין זרעית ונטועה. על פי פרסום אחר במעריב, בגלל התחממות גבול הצפון, העלייה לקרקע הותנתה בהתקנת סידורי ביטחון מתאימים שהכנתם התעכבה דבר שעיכב את אכלוס המושב.
בקר לחלב
חליבה
חליבה היא פעולה שעושה אדם לצורך הפקת חלב מנקבות יונקים (לרוב פרות), לצורך שימושיו. החליבה, הן הידנית והן המכנית, מדמה את פעולת היניקה של הצאצא מהאם.
חליבה ידנית
מאז החל האדם להשתמש בחיות מניקות לצורך הפקת חלב ועד המהפכה התעשייתית, היה החלב מוצא מהפרה בדרך של חליבה ידנית. החליבה הידנית מבוצעת על ידי סחיטה, כשבכל פעם נדרשות שתי פעולות לצורך קבלת החלב: פעולה ראשונית, היא עיסוי העטין, ומטרתה לגרום לחלב לזרום מן העטין אל בריכת החלב שבפטמה, ופעולת הסחיטה, שמטרתה לסחוט את תכולת החלב שבפטמה (15–60 סמ"ק בכל פעם) אל מיכל חלב. לאחר שהחליבה נכנסת לקצב, אין צורך לעסות את העטין כל פעם, ותנועת היד של החולב לאחר הסחיטה מספיקה לצורך זה. קיימות שתי טכניקות של חליבה: בדרך כלל חולב את הפרה אדם אחד, ולכן בחליבה ידנית חולבים באותו זמן רק זוג עטינים אחד (מארבעת העטינים) ויש לחזור על החליבה בזוג העטינים השני. ברוב המקרים חליבה הידנית מתבצעת פעמים מעטות ביממה (לכל היותר שלוש), ובכמויות גדולות של חלב בכל פעם.
שתולה
פגיעה במושב
בשנות ה-2000 המושב נמצא בתהליכי קליטה של בנים בהרחבה משקית ושל יחידות דיור למכירה במסגרת "בנה ביתך". ליישוב אופי מסורתי ליברלי ובו משפחות חילוניות, מסורתיות ודתיות. בשנת 2010 הצטרפו ליישוב 5 משפחות של בני הציונות הדתית-לאומית.
שירותים מוניציפליים
ביישוב מזכירות המנוהלת על ידי הנהלת וועד מקומי ומזכיר המטפלים בכל הנושאים המוניציפליים של היישוב לרבות נושאי תרבות, חברה, קליטה ועוד. רבים מחברי היישוב עוסקים בהתנדבות כפעילי ציבור במסגרת ועדות בתחומים שונים כחינוך פורמלי ובלתי פורמלי, תרבות, בניה, קליטה ועוד.
בקר לחלב
חליבה בשבת
חליבה היא פעולה האסורה בשבת, ובתלמוד נאמר כי בסיס האיסור הוא מכיוון שחליבה היא פעולה של פירוק. איסור זה על חליבה בשבת עורר בעייתיות רבה ליהודים שהחזיקו פרות חולבות, שכן חליבה נחוצה לבריאות הפרה ולא ניתן לדלג על יום חליבה, ומדובר בצער בעלי חיים. במהלך ההיסטוריה נהוג היה להתיר חליבה בשבת באחת משתי דרכים: על ידי גוי של שבת, או על ידי "חליבה לאיבוד", כלומר - לא להשתמש בחלב אלא לשפוך אותו. עד היום, ברפתות מודרניות משתמשים בפתרון של "חליבה לאיבוד" כדי לחלוב בשבת. יש מהדרין שאינם מקבלים את ההיתרים הללו. ניתן לרכוש "חלב מהדרין" יקר יותר לגביו מובטח שהחליבה נעשתה ביום חול או על ידי לא-יהודים בלבד.
שתולה
שירותים מוניציפליים
החברים מתבססים על ענפי החקלאות מקצועות חופשיים ועבודת חוץ. במושב נמצא מפעל עיבוד מתכת שהוקם בשנת 1969 וכן מפעל שתולפלן שבשנות ה-70 העסיק כ-25 מתושבי המושב.
בקר לחלב
תפוקת החלב
החליבה הממוכנת, השימוש בברירה מלאכותית ומחזורי התחלובה התכופים סייעו בהגברת כמות החלב שניתן להפיק מפרה. בחלק ממדינות העולם, אם כי לא בישראל, ניתנו לפרות הורמונים (בעיקר הורמון גדילה, שנכנס לשימוש באמצע שנות התשעים של המאה העשרים בארצות הברית) במטרה להגביר את תנובת החלב. מרגע פריצת הורמון הגדילה בעולם החיל משרד החקלאות בישראל איסור על שימוש בהורמונים, שתקף עד היום.
שתולה
חינוך, חברה, תרבות ופנאי
במושב שתולה מתקיימת פעילות חינוכית ערכית שיתופית באווירת המושב. לגיל הרך - מתכונת פעילות ייחודית לגיל המודרך; לילדים ונוער - פעילות תנועתית ויישובית; למבוגרים - פעילות המתבצעת על ידי ועדת תרבות מושבית. כמו כן קיים מועדון לחבר לקהילה הבוגרת.
במושב גם: בריכת שחייה (שנסגרה בעקבות סכסוך שהיה במושב ולא נפתחה עד היום), פעוטון, גן ילדים, מגרש כדורגל ומגרש כדורסל. כמו כן מצויים במושב: בית-כנסת, בית-מדרש עם ספרייה תורנית, מקווה נשים ומקווה גברים.
בקר לחלב
תפוקת החלב
תפוקת החלב של פרה ברפת חלב מודרנית בישראל מגיעה ליותר מ-30 ליטר בממוצע ליום, בהשוואה לכ-11 ליטר ליום בשנות ה-40 של המאה ה-20.
שתולה
חינוך, חברה, תרבות ופנאי
בשנת 2018 התבצע פרויקט 'קירות מדברים' של ציורי גרפיטי על חומת ההגנה בחלקו המזרחי של היישוב על ידי שמונה אומני גרפיטי בינלאומיים ביוזמת המועצה המקומית, המרכז הקהילתי ועמותת Artists 4 Israel.
בקר לחלב
תפוקת החלב
תפוקת החלב בישראל היא הגבוהה בעולם, כאשר כל פרה מפיקה כ-12 טון חלב מדי שנה, 10% יותר מבארצות הברית ו-50% יותר מבגרמניה. בשנת 2020 עמדה התנובה הממוצעת של פרה בישראל על 11,924 ק"ג חלב לשנה (עלייה קלה של 0.6% לעומת 2019). זוהי עדיין תנובת החלב לפרה הגבוהה ביותר בעולם.
פגיעות אפשריות בפרה
ייצור מוגבר של חלב עלול לגרור בעיות רפואיות, המסבות לפרה סבל אם לא מבוצעות פעולות מניעה ממשקיות ובריאותיות. פגיעות שכאלו עלולות להתבטא בנזקים לעטינים או למערכת השלד ובגרימת דלקות וכאבים לפרה. בנוסף, אם הצורך בסידן בעבור החלב בימים הראשונים שלאחר ההמלטה אינו מסופק על ידי הזנה נכונה, עלולה להיגרם קדחת חלב. לצורך מניעת בעיות בריאותיות נעשות פעולות רבות מצד המגדלים והחוקרים בענף החלב: טיפוח תורשתי של מבנה העטינים, הצמודים לגוף הפרה; מתן תזונה מאוזנת לפרה לפי צרכיה; ובעיקר שמירת תנאי סביבה ורווחה נאותים, שימנעו לחץ ותחלואה בעטינים.
שתולה
חינוך, חברה, תרבות ופנאי
החל משנת 2020 פועלת במושב קהילת צעירים במסגרת תוכנית "עם וארץ" של מכינת עין פרת.
Watchmen
Watchmen (באנגלית: "השומרים", "משגיחים"," או "אנשי השעון") הוא רומן גרפי בן 12 חלקים מאת הכותב אלן מור, המאייר דייב גיבונס והצובע ג'ון היגינס. הסדרה פורסמה במקור על ידי הוצאת DC קומיקס בין ספטמבר 1986 עד לאוקטובר 1987. בשנת 1995 יצאה לראשונה לשווקים מהדורת האוגדן של הסדרה. הקונספט של הסדרה התגבש בעקבות ההצעה של אלן מור אשר הוגשה בפני DC קומיקס לפיה עלילת הסדרה תתמקד במספר גיבורי-על אותם רכשה החברה מחברת "Charlton Comics". אף על פי כן, לאחר שבהמשך התברר כי הצעתו של מור לא תאפשר שימוש בדמויות בסיפורים נוספים בעתיד, העורך דיק ג'ורדאנו שכנע את אלן מור ליצור דמויות חדשות במקום זאת.
מור השתמש בעלילת הסדרה כאמצעי לשקף את החרדות העכשוויות של החברה ועל מנת להעביר ביקורת על הקונספט של גיבורי-על. עלילת הסדרה מתרחשת בהיסטוריה חלופית בה גיבורי העל פרצו בשנות ה-40 ושנות ה-60 של המאה ה-20, השתתפו באופן פעיל במלחמת העולם השנייה, נלחמו בפשע וסייעו לארצות הברית לנצח במלחמת וייטנאם. אף על פי כן, גיבורי העל בעולם הסדרה אינם גיבורי על טיפוסיים ואף פגעו בחפים מפשע, או לא מנעו פגיעה בהם. בעקבות כך, נחקק חוק האוסר על פעילות גיבורי-על במסכות אשר גרם לכך שרבים מגיבורי העל פרשו. עלילת הסדרה מתרחשת בשנת 1985 על רקע המלחמה הקרה שמאיימת להתלקח בין ברית המועצות וארצות הברית לכדי מלחמה גרעינית ומתמקדת בגיבור העל רורשאך אשר חוקר את הרצחו של גיבור העל "הקומיקאי".
דמותו של רורשאך מדורגת במקום ה-16 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN וכן במקום ה-16 ברשימת 50 דמויות הקומיקס הגדולות של כל הזמנים לפי מגזין אמפייר. דמותו של הנבל אוזימנדיאס מדורגת במקום ה-21 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים.
הרומן הגרפי זכה בפרס ה-Comics Buyer's Guide של שנת 1987 לסיפור הקומיקס הפופולרי ביותר. חנות הספרים "Forbidden Planet" מיקמה את האוגדן במקום השני ברשימת 50 הרומנים הגרפיים הטובים ביותר שלה. במרץ 2009 יצא לאקרנים העיבוד הקולנועי לסדרה, ובאוקטובר 2019 החלה רשת HBO בשידור העיבוד הטלוויזיוני לסדרה.
עלילה
עלילת "Watchmen" מתרחשת במציאות אלטרנטיבית המחקה את העולם המודרני של שנות ה-80, בהבדל קיומם של גיבורי-על. עצם קיומם בגרסה זו של אמריקה השפיעה באופן דרמטי ושינתה את תוצאותיהם של מאורעות אמיתיים כמלחמת וייטנאם ותקופת כהונתו של ריצ'רד ניקסון. כדי לשמור על הריאליזם בסיפור, כל לוחמי הפשע המחופשים בסיפור נקראים "גיבורי-על", אך רק דוקטור מנהטן הוא בעל כוחות על-אנושיים. קיומו של דוקטור מנהטן העניק לארצות הברית יתרון גדול על פני ברית המועצות, מה שהגביר את המתיחות בין המדינות. עם הזמן, גיבורי-העל הופכים לא פופולריים בקרב המשטרה והציבור, דבר שהוביל בשנת 1977 להעברתה של חקיקה להוקיע אותם אל מחוץ לחוק. בשעה שמרביתם פרשו, דוקטור מנהטן והקומיקאי פועלים כסוכנים מורשים של הממשלה, ורורשאך ממשיך לפעול מחוץ לחוק.
לאחר הלווייתו של בלייק, דוקטור מנהטן מואשם בשידור חי כגורמו הישיר של סרטן בחבריו הקרובים ושותפיו לעבודה. כאשר ממשלת ארצות הברית לוקחת את ההאשמות הללו בכובד ראש, דוקטור מנהטן מגלה את עצמו למאדים. בעשותו זאת, האנושות נותרת כמרקחה, וברית המועצות מפרשת זאת כסימן לחולשתה של אמריקה ופולשת לאפגניסטן. אמונותיו הפרנואידיות של רורשאך מאומתות כאשר וייט ניצל מניסיון התנקשות, ורורשאך עצמו מואשם ברצח מולוק, נבל בדימוס.
ג'וספזיק אינה מרוצה ממערכת יחסיה עם דוקטור מנהטן, והיא נשארת עם דרייברג. הם עוטים את תחפושותיהם ויוצאים יחדיו למשימה לילית, ובתוך שכך מתקרבים אחד לשנייה. כאשר דרייברג מתחיל להאמין בקונספירציות של רורשאך, הם מחליטים להבריח אותו מהכלא. דוקטור מנהטן נזכר בעברו ומחליט לשים את גורל התערבותו במין האנושי בידיה של ג'וספזיק. הוא משגר אותה למאדים ומבקש לעורר בה תגובה רגשית. ג'וספזיק מגיעה להכרה כי בלייק - שבעבר ניסה לאנוס את אימה - הוא למעשה אביה הביולוגי לאחר קיום יחסי מין עימה בהסכמה. גילוי זה, המשקף את מורכבות רגשותיהם ומערכות היחסים של בני האדם, מצית מחדש את התעניינותו של דוקטור מנהטן באנושות.
על כדור הארץ, ינשוף הלילה ורורשאך ממשיכים לחשוף את הקונספירציה הסובבת את מותו של הקומיקאי ואת ההאשמות שגרמו לדוקטור מנהטן להעביר את שארית חייו בגלות. הם מגלים עדות לכך שייתכן ואדריאן וייט עומד מאחורי המזימה. רורשאך כותב את חשדותיו על וייט ביומנו ושולח אותו למערכת העיתון New Frontiersman. לאחר מכן, הצמד מתעמת מול וייט באזור הארקטי. וייט מסביר את תוכניתו להצלת האנושות ממלחמה גרעינית בין ארצות הברית לברית המועצות על ידי ביומה של פלישה חוצנית על העיר ניו יורק, מה שיגרום להשמדתה של מחצית מהאוכלוסייה. הוא מקווה כי הדבר יצית בשתי המעצמות את התקווה לשיתוף פעולה נגד אויב משותף. הוא מגלה להם כי כדי למנוע את חשיפתה של תוכניתו הוא רצח את הקומיקאי, גרם לשותפיו לעבודה של דוקטור מנהטן לחלות בסרטן, ביים ניסיון התנקשות בחייו כדי לנקות את שמו מכל חשד וכן ביים את מותו של מולוק כדי להפליל את רורשאך. דרייברג ורורשאך מוצאים שהגיונו של וייט מבעית ואדיש לצרכיהם של אחרים, והם מנסים לעצור אותו. אולם הם מגלים שהוא החל בתוכניתו.
כאשר דוקטור מנהטן וג'וספזיק שבים חזרה לכדור הארץ הם מגלים שהעיר ניו יורק בחורבות ומסת ההרוגים הולכת וגדלה. דוקטור מנהטן מגלה שיכולותיו מוגבלות הודות לפליטת טכיונים שמוצאה מהאזור הארקטי, והשניים משתגרים לשם. הם מגלים את מעורבותו של וייט ומתעמתים מולו. וייט מראה לכולם שידורי חדשות המראים את הפסקת העוינות בין המעצמות ואת הבטחתו של שיתוף פעולה כנגד האיום החדש. הדבר מוביל את הסכמתם של כל הנוכחים להסתיר את מעורבותו של וייט מעיני הציבור מתוך אינטרס לשמור על עולם מאוחד. רורשאך מסרב לכך ועוזב במטרה לחשוף את האמת. כשהוא עושה את דרכו חזרה, הוא מתעמת מול דוקטור מנהטן. רורשאך אומר לו שמנהטן יצטרך להרוג אותו בשביל למנוע ממנו לחשוף את האמת על פעולותיו של וייט, ומנהטן מגיב לכך על ידי איודו של רורשאך. או אז, מנהטן נודד ברחבי הבסיס ונתקל בוייט, ששואל אותו אם עשה את הדבר הנכון בסופו של דבר. בתגובה, מנהטן אומר ש"שום דבר אינו מסתיים" לפני שהוא עוזב לגלקסיה אחרת. דרייברג וג'וספזיק נכנסים למחבוא תחת זהויות חדשות, וממשיכים ברומן ביניהם. בחזרה בניו יורק, עורך מערכת העיתון New Frontiersman מתלונן על דלות בחדשות על רוסיה עקב המצב החדש, ומבקש מעוזרו למצוא חומר משלים מתוך אוסף מכתבים למערכת, שרובם לא נקראו. הסדרה מסתיימת כאשר העוזר שולח את ידו לערימת המכתבים, עליה מונח יומנו של רורשאך.
ארתור רנסום
ארתור רנסום (באנגלית: Arthur Ransome; 18 בינואר 1884 - 3 ביוני 1967) היה סופר ועיתונאי בריטי. נודע בעיקר בזכות ספרי ההרפתקאות לנוער מסדרת הסנוניות והאמזונות שכתב בשנות ה-30 וה-40. בנוסף כתב רנסום גם על חיי התרבות בלונדון, על אגדות עם רוסיות ועוד. בין השאר סיקר את המהפכה הקומוניסטית ברוסיה, ונטען שהוא אף שלח ידו בריגול.
חייו
רנסום נולד בעיר לידס באנגליה, בנו של פרופסור להיסטוריה. התחנך בעיר וינדרמיר שבאזור האגמים, אזור שהעביר בו חלק גדול מחייו ושהשפיע רבות על כתיבתו. החל לימודי כימיה בקולג' יורקשייר, אך עזב ללונדון כעבור שנה, שם החל לעסוק בכתיבה.
בשנת 1907 יצא לאור ספרו בוהמיה בלונדון (Bohemia in London) הנחשב ליצירתו המשמעותית הראשונה. הספר תיאר את התפתחותן וחייהן של הקהילות הספרותיות והאמנותיות בחיי התרבות של לונדון.
בשנת 1909 נישא לאשתו הראשונה, איבִי קונסטנס ווקר, ולזוג נולדה בת. חיי הנישואים לא צלחו, וב-1913 הוא עזב את משפחתו ועבר להתגורר בסנקט פטרבורג ברוסיה, בעקבות עניין בפולקלור הרוסי. הוא אף פרסם אוסף של אגדות-עם רוסיות בשם Old Peter's Russian Tales.
באנגליה רנסום עבד ככתב בעיתון הגארדיאן, ובתקופה זו החל בכתיבת סדרת הסנוניות והאמזונות, המבוססת בחלקה על נופי אזור האגמים ועל דמויות שהכיר. הסדרה, שפורסמה בשנים 1930-1947, הצליחה בבריטניה ובעולם וזיכתה את רנסום בפרסים ספרותיים שונים.
לאחר מותו של רנסום בשנת 1967, תרמה אלמנתו רבים מחפציו האישיים למוזיאון אבוט הול בעיירה קנדל באזור האגמים, שם קיים חדר להנצחתו. הוא ואשתו קבורים ברוּסלנד שבאזור. תשע שנים לאחר מותו יצאה לאור אוטוביוגרפיה שלו המתארת את חייו עד 1931. חייו ופועלו מונצחים גם על ידי אגודת ארתור רנסום הפועלת ברחבי העולם. ב-1988 נקרא אסטרואיד על שמו על ידי האסטרונום הצ'כי אנטונין מרקוס.
סדרת הסנוניות והאמזונות
הסדרה עוסקת בהרפתקאות שעוברים הגיבורים במהלך חופשותיהם מבית הספר. מרבית עלילות הספרים מתרחשות באזור האגמים באנגליה, ובנהרות, ימים ואגמים אחרים. הטבע מהווה את הרקע להתרחשויות הספרים, והם מלאים תיאורים של השטת דוגיות וספינות, של דיג ושל מחנאות. הסדרה עודנה פופולרית גם כיום, וידועה בשילוב של אווירה פסטורלית עם כתיבה ריאליסטית, ושל מתח ומסתורין עם תום הילדות וסיפור ההתבגרות.
ננס שחור
ננס שחור (באנגלית: Black dwarf) הוא סוג של כוכב היפותטי ביקום. זה צפוי להיות מצבו הסופי של ננס לבן, לאחר שהפסיק לפלוט קרינה (כלומר אינו פולט עוד אור וחום) עקב התקררות הדרגתית. ננס לבן עצמו מהווה את השארית של כוכב עם מסה התחלתית של עד 8 מסות שמש.
לא התגלו ולא צפויים להתגלות ננסים שחורים ביקום, משום שהזמן הדרוש ליצירתם כנראה גדול מגילו הנוכחי של היקום.
התפתחות
אחרי שכוכב בעל מסה התחלתית נמוכה מ-8 מסות שמש סיים לבצע היתוך גרעיני של היסודות הקלים (מימן בננס אדום ומימן והליום בכוכבים גדולים יותר) ומסתו לא מספיקה כדי לבצע היתוך של יסודות כבדים יותר (כגון פחמן, חמצן וחנקן) לחץ הקרינה לא מספיק כדי לשמור על שיווי משקל הידרוסטטי והכוכב קורס בשל כח הכבידה. התוצר הסופי הוא כוכב קטן (בסדר גודל של כדור הארץ) ודחוס, הקרוי ננס לבן. מסתו של כוכב זה לאחר השלת המעטפת נמוכה מגבול צ'נדראסקאר, כלומר קטנה מ-1.44 מסות שמש.
הננס הלבן מתקרר באיטיות רבה תוך פליטת קרינה תרמית, ובסופו של דבר הוא צפוי להפוך לננס שחור קר ואפל. למעשה, הוא מתקרר בתהליך של איבוד אנרגיה קינטית על ידי גרעיני האטומים, בעוד שהאלקטרונים ממשיכים להיות "חמים", משום שעקרון האיסור של פאולי מונע מהם לרדת לרמות אנרגיה נמוכות יותר.
תהליך ההתקררות מננס לבן לננס שחור לפי התאוריה יכול לקחת משמעותית יותר זמן מגיל היקום, כך שלא צפויים להיות ננסים שחורים ביקום בימינו.
אפיון
גילוים של ננסים שחורים צפוי להיות קשה, גם אם הם אכן קיימים. לפי הגדרתם, ננסים שחורים הם גופים שאינם פולטים קרינה, כלומר הם נמצאים בשיווי משקל תרמודינמי עם קרינת הרקע הקוסמית, ועל כן גילוי ישיר שלהם בשיטות ספקטרוסקופיות בלתי אפשרי. גילוי ננס שחור יהיה אפשרי בעיקר על ידי השפעתו הכבידתית על בן הזוג שלו במערכת כפולה.
בנוסף על ננסים שחורים, קיימים ביקום מספר סוגי כוכבים שכמעט או בכלל אינם פולטים קרינה. ננסים חומים הם גופים דמויי כוכב שמסתם נמוכה מדי מהמסה הנחוצה ליצירת אנרגיה בעזרת היתוך גרעיני של מימן רגיל, אם כי הם מפיקים מעט אנרגיה בהיתוך מימן כבד. בניגוד לננסים שחורים (או לבנים) ננסים חומים אינם כוכבים מנוונים, מסתם נמוכה יותר וגם צפיפותם נמוכה.
כוכבי נייטרונים וחורים שחורים גם הם כוכבים שאינם פולטים קרינה בעצמם, וגם הם מהווים מצב סופי של חיי כוכב, אלא שמסתם גבוהה לפחות פי 10 (מעל גבול צ'נדראסקאר), ועל כן קל יותר לגלות אותם, הן בעזרת השפעתם הכבידתית על סביבתם, והן בעזרת פליטת קרינה מדיסקת הספיחה סביבם, אם זו קיימת.
גארי קלארק
גארי קלארק (באנגלית: Gary Clark; נולד ב-1 במאי 1962) הוא שחקן פוטבול אמריקאי לשעבר בליגות ה-NFL וה-USFL.
ביוגרפיה
קלארק, יליד רדפורד, וירג'יניה, החל את קריירת הפוטבול במכללת ג'יימס מדיסון שם שיחק כתופס וכמחזיר בעיטות ההרחקה. ב-1983 סיים את לימודיו במכללה והיה לשחקן היחיד בתולדות המכללה שחולצתו הופרשה. לאחר המכללה עבר קלארק לשחק עבור ג'קסונוויל בולס מליגת ה-USFL שם שיחק שתי עונות. בדראפט המשלים של 1984 נבחר על ידי הרדסקינס תמורת בחירת סיבוב שני. ברדסקינס היה חלק משלישית התופסים (יחד עם ארט מונק וריקי סנדרס) שכונו ה"פלוגה". "הפלוגה" הפכו לשלישית התופסים הראשונים בהיסטורית ה-NFL שעברו את רף 1,000 יארדים כוללים בתפיסה. ב-1993 עבר קלארק לשחק עבור אריזונה קרדינלס שם שיחק עד 1994. ב-1995 שיחק במיאמי דולפינס ולאחריה פרש. קלארק נבחר לאחד מ-70 השחקנים הגדולים של הרדסקינס.
חלוקה מנהלית של לטביה
בהתאם לרפורמה שאושרה בשנת 2021 מבחינה מנהלית לטביה מחולקת ל-36 מחוזות (novads) ו-7 ערים בעלי מעמד מיוחד שלא כלולים באף מחוז.
בקבלת עצמאותה בשנת 1991 חלוקה מנהלית כללה 26 מחוזות ו-7 ערים בעלי מעמד מיוחד כפי שהיה נהוג בלטביה הסובייטית. בשנת 2009 אושרה רפורמה שלפיה בשנת 2010 הוקמו 110 מחוזות ו-9 ערים קיבלו מעמד מיוחד. חלוקה זו לא הצדיקה את עצמה ובחלק מהמחוזות התגוררו פחות מ-2000 תושבים. בשנת 2021 הוחלט על ביצוע רפורמה חדשה והקטנה משמעותית של מספר מחוזות. כמו כן חלק מערים בעלי מעמד מיוחד נכללו במחוזות שבסביבתם.
החלוקה הנוכחית בתוקף מספטמבר 2021, כאשר בהחלטת בית משפט לחוקה בוצעו שינויים קטנים.
רוי הצ'ימורה
רוי הצ'ימורה (ביפנית: 八村 塁; נולד ב-8 בפברואר 1998) הוא כדורסלן יפני המשחק בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד.
נעורים וקריירת מכללות
הצ'ימורה נולד בעיר טויאמה שביפן, לאם יפנית ואב בניני. בשנת 2013, בגיל 16, הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון מייסיי" אשר בסנדאי לזכייה באליפות התיכונים של יפן, כשקלע 32 נקודות במשחק הגמר. בשנתיים הבאות זכה עם הקבוצה פעמיים נוספות באליפות התיכונים, כולל תצוגה של 34 נקודות ו-19 ריבאונדים במשחק הגמר של עונת 2014/2015.
בשנת 2016 עבר הצ'ימורה לארצות הברית, לקראת לימודיו באוניברסיטת גונזגה שבמדינת וושינגטון. כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, ב-16 במרץ 2017 שותף לדקה אחת במשחק מול אוניברסיטת המדינה של דקוטה הדרומית, ובכך הפך לשחקן היפני הראשון אי פעם אשר משתתף בטורניר אליפות המכללות בכדורסל. במהלך עונתו הראשונה בגונזגה מיעט לשחק, וקלע 2.6 נקודות למשחק בלבד, בזמן שקבוצתו העפילה לגמר טורניר המכללות לראשונה בתולדותיה.
בעונת 2017/2018 הציג שיפור משמעותי ושימש כ"שחקן השישי" של הקבוצה, עם ממוצעים של 11.6 נקודות ו-4.7 ריבאונדים מהספסל. בעונתו השלישית הפך לקלעי המוביל של גונזגה, עם 19.7 נקודות למשחק, ולצד ברנדון קלארק הוביל את הקבוצה לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight), בפעם הרביעית בלבד בתולדות המועדון. במשחק שמינית הגמר קלע הצ'ימורה 22 נקודות, אך קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת טקסס טק בתוצאה 69–75. בסיום העונה זכה בתואר השחקן המצטיין של המחוז המערבי (WCC Player of the Year), ונבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American).
קריירת משחק ב-NBA
בדראפט ה-NBA 2019 נלקח הצ'ימורה בבחירה התשיעית, על ידי וושינגטון ויזארדס. בכך הפך ליפני השני אי פעם אשר נבחר בדראפט ה-NBA, אחרי יסוטאקה אוקיאמה, אשר נלקח בבחירה ה-171 של דראפט 1981. לאורך עונתו הראשונה בוושינגטון פתח הצ'ימורה בכל 48 המשחקים בהם שותף, רשם ממוצעים של 13.5 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק, ונבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונתו השנייה לא פתח במשחקים הראשונים של הוויזארדס עקב דלקת עיניים. במשחקו הראשון בעונה הסדירה קלע רוי 17 נקודות, מסר 3 אסיסטים ולקח 5 ריבאונדים בהפסד קבוצתו לשיקגו בולס.
נבחרת יפן
בשנת 2013 השתתף הצ'ימורה בטורניר אליפות אסיה עד גיל 16, כחבר נבחרת יפן, והוביל אותה לזכייה במדליית הארד עם ממוצעים של 22.8 נקודות, 12.6 ריבאונדים ו-2.8 חסימות למשחק. שנה לאחר מכן, בטורניר גביע העולם בכדורסל עד גיל 17, הוביל את כל השחקנים המשתתפים עם ממוצע של 22.6 נקודות למשחק. בגביע העולם בכדורסל עד גיל 19 לשנת 2017 שוב היה השחקן המוביל של נבחרתו, וסיים במקום השני בטורניר בממוצע נקודות למשחק (20.6), ובמקום השלישי בממוצע ריבאונדים למשחק (11.0).
לקראת טורניר מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019, אשר נערך בשנים 2018–2019, הצטרף הצ'ימורה לנבחרת יפן הבוגרת. בארבעת המשחקים בהם שותף בטורניר קלע 21.5 נקודות בממוצע למשחק עבור נבחרתו, אשר העפילה לגביע העולם עם מאזן של 8 ניצחונות ו-4 הפסדים. בטורניר גביע העולם עצמו קלע הצ'ימורה 13.3 נקודות בממוצע למשחק, אך נבחרתו סיימה במקום ה-31 בלבד (מתוך 32 נבחרות).
שרון פאוסטר
שרון פאוסטר (נולדה ב-23 באוגוסט 1982) היא שחקנית ישראלית.
קורות חייה
שרון פאוסטר נולדה באילת ב-23 באוגוסט 1982 וגדלה בפתח תקווה. בילדותה ונערותה למדה בבית ספר לריקוד. בהמשך עברה לגור בתל אביב, וסיימה לימודי משחק בבית צבי, שם הופיעה בהצגות רבות.
בשנת 2007 שיחקה פאוסטר בסדרה "24/7" של תום אבני, וכן הופיעה בסדרה "זבנג!".
בשנת 2008 פרצה פאוסטר לתודעה כששיחקה בסדרה "סרוגים" את רעות, רואת חשבון פמיניסטית דתית. בהתחלה התנגד לייזי שפירא, במאי הסדרה, להשתתפותה בסדרה בגלל גילה הצעיר, אך לבסוף נבחרה. פאוסטר השתתפה בשלוש העונות של הסדרה. באותה השנה שיחקה גם בתפקידי משנה בסדרות "חשופים" ו"המקום".
טהלקווה (אורקה)
טהלקווה (Tahlequah; נולדה בשנת 1998 בערך), הידועה גם בשם J35, היא לווייתנית קטלן מקהילת האורקות הדרומיים בצפון מזרח האוקיינוס השקט. היא ילדה שלושה צאצאים ידועים, אחת מהם, טאלי, נולדה בשנת 2018, אך מתה זמן קצר לאחר לידתה, ו-J35 נשאה את גופתה במשך 17 ימים במה שנראה כמפגן צער, שמשך תשומת לב בינלאומית.
בתחילת המאה ה-21 הידלדלה אוכלוסיית התינוקות של קהילת האורקות הדרומיים ובריאותה הידרדרה, בין היתר בשל אספקה קטנה יותר של אלתית גמלונית (דג סלמון) וקיומם של חומרים מזהמים בים סאליש.
חייה
J35 נולדה בשנת 1998 ל-J17 (Princess Angeline, הנסיכה אנג'לין), חברה בלהקת J של קהילת האורקות הדרומיים, ויש לה שני אחים חיים: מובי (Moby, J44) וקיקי (Kiki, J53). J35 קיבלה את השם "טהלקווה" על ידי מוזיאון הלווייתנים בפריידיי הארבור, וושינגטון, כחלק מתוכנית ההסברה שלהם "אמץ-לווייתן".
בשנת 2010 נולד הוולד הראשון של J35, זכר בשם J47 (Notch, נוץ'), וחוקרים שיערו שהיא הפילה ולד נוסף באמצע העשור השני של המאה ה-21. לאחר מותה של אחותה J28 (Polaris, פולאריס) בשנת 2016, טיפלה J35 בשני צאצאיה, עד שאחד מהם, שעדיין היה תלוי בחלב, גווע ברעב.
ב-24 ביולי 2018 נולדה ל-J35 טאלי (Tali), ליד חופי ויקטוריה, קולומביה הבריטית; היא נולדה בחיים, אך מתה תוך חצי שעה מרגע לידתה. J35 נשאה את גופת הוולדה על החוטם שלה בעודה עוקבת אחרי הלהקה סביב איי סן חואן והמים הפנימיים של קולומביה הבריטית במהלך השבועיים הבאים. בכל פעם שהוולדה נשמטה מראשה, נאלצה J35 לקחת מספר נשימות כדי לצלול ולהחזיר את הוולדה אל מעל לפני המים. חוקרי לווייתנים ציינו ש-J35 נראתה כחושה וחברי להקה אחרים הראו דאגה לבריאותה. לאחר היום השביעי, חברים אחרים בלהקה החלו להתחלף ביניהם בהצפתה והשטתה של הוולדה המתה, תוך שהם מאפשרים ל-J35 לנוח. ביום התשיעי, הוולדה המתה הראתה סימנים של ריקבון ונעשתה קשה יותר לנשיאה. הלהקה נעלמה למספר ימים בתחילת אוגוסט, אך זוהתה ב-8 באוגוסט, כאשר J35 עדיין נושאת את טאלי, לאחר 16 ימים. ביום ה-17, אחרי 1,600 קילומטרים של שחייה, שחררה J35 את הוולדה שלה והצטרפה מחדש ללהקת J, ללא סימנים נראים לעין של תת-תזונה או בריאות לקויה.
תקופת האבל הארוכה והחריגה של J35 משכה תשומת לב בינלאומית והשתפכות של אהדה, שהשוותה את מעשיה לאלו של אם אנושית. המשבר המתמשך בקהילת האורקות הדרומיים עורר קריאות להתערבות, כולל הסרות סכרים והגדלת ההרג של אריות ים המפריעים לגדילת אוכלוסיית הסלמון בנהר קולומביה, ומושל וושינגטון, ג'יי אינסלי, הצהיר כי הוא תומך בצעדים חדשים לטיפול בבעיות הקשורות לאורקה, ויעבוד עם פקידים מדינתיים ופדרלים כדי למצוא פתרונות לטווח קצר.
ביולי 2020, סקר רחפן של להקות J, K ו-L גילה ש-J35 הראתה סימנים של הריון פעיל, וב-5 בספטמבר 2020 היא ילדה ולד זכר ליד איי סן חואן, שנקרא J57 על ידי המרכז לחקר לווייתנים, וגם ניתן לו השם "פיניקס" (Phoenix) על ידי המוזיאון.
סיפורה של J35 מתועד בסרט הדוקומנטרי "הכחדה משותפת" (Coextinction", 2021").
שניאור זלמן פרדקין
הרב שניאור זלמן פרדקין מלובלין (אדר ה'תק"צ, 1830 – ה' בניסן ה'תרס"ב, 11 באפריל 1902) מכונה גם הגאון מלובלין והתורת חסד על שם ספרו. היה רב ופוסק חב"די מחסידיו של הצמח צדק.
תולדותיו
רחוב "תורת חסד" בקריית בעלז בירושלים קרוי לזכרו.
משפחתו
ידוע על שמונה ילדים שהיו לו – ארבעה בנים וארבע בנות. בנו וממשיך דרכו, היה הרב דוב בער שכונה "לאדיער".
נכדו – בן בתו רבקה, הוא מפקד הפלמ"ח הראשון יצחק שדה. נינו הוא הפילוסוף ישעיה ברלין.
רוג'ר סטון
רוג'ר ג'ייסון סטון (באנגלית: Roger Jason Stone; נולד ב-27 באוגוסט 1952) הוא יועץ פוליטי ולוביסט שמרן אמריקאי.
מאז 1970, עובד סטון על קמפיינים של פוליטיקאים רפובליקנים, כולל ריצ'רד ניקסון, רונלד רייגן, ג'ק קמפ, בוב דול, ג'ורג 'בוש, ודונלד טראמפ. בנוסף משמש סטון כלוביסט פוליטי. בשנת 1980 הוא ייסד יחד עם פול מנפורט וצ'ארלס ר' בלאק את משרד יחסי הציבור והייעוץ הפוליטי שלהם. החברה הפכה במהלך שנות השמונים לחברת לובינג מובילה תוך קשרים הדוקים עם הבית הלבן וחברות תאגידים גדולות ואף ממשלות זרות.
ביוגרפיה
סטון נולד בנורוולק שבקונטיקט לאל גלוריה רוז ולרוג'ר ג'יי סטון. אמו הייתה נשיאת בית ספר, ואביו היה מקדח בארות ולאחר מכן ראש מחלקת כבאות. הוא תיאר את משפחתו כקתולים ממעמד הביניים, צווארון כחול.
סטון אמר כי ככבר תלמיד בית ספר יסודי בשנת 1960, הוא פרץ לפוליטיקה כדי לקדם את הקמפיין לנשיאות של ג'ון פ. קנדי: "אני זוכר שעברתי בקפיטריה ואמרתי לכל ילד שניקסון בעד בית הספר בשבתות... זה היה הטריק הפוליטי הראשון שלי."
קריירה
הקריירה הפוליטית של סטון החלה בקמפיין הנישאות של ריצ'רד ניקסון בשנת 1972, עם פעילויות דוגמת תרומת כסף. הוא גם שכר מרגל שיעדכן מהנעשה בקמפיין של יוברט האמפרי.
לאחר שניקסון ניצח בבחירות לנשיאות ב-1972, סטון עבד עבור הממשל במשרד ההזדמנויות הכלכליות. לאחר שהתפטר ניקסון, סטון החל לעבוד אצל בוב דול, אך מאוחר יותר פוטר לאחר שתואר כ"טריקיסט מלוכלך". סטון טוען שמעולם לא עשה דבר בלתי חוקי במהלך פרשת ווטרגייט.
בשנת 1976 עבד בקמפיין של רונלד רייגן בקמפיין לנשיאות ארצות הברית.
סטון המשיך לשמש אסטרטג ראשי לקמפיין של תומאס קין למושל ניו ג'רזי ב-1981 ולמסע הבחירה שלו מחדש בשנת 1985. בהמשך שנות השמונים ייצג אם דיקטטורים בעלי שם עולמי דוגמת מובוטו ססה סקו ופרדיננד מרקוס וגם החל לייצג שורה של לקוחות וארגונים רבי עוצמה דוגמת News Corp, רופרט מרדוק ודונלד טראמפ. בשנים 1987 ו-1988 שימש סטון כיועץ בכיר לקמפיין הנשיאותי של ג'ק קמפ.
בשנת 1995 היה סטון נשיא הקמפיין של הסנאטור הרפובליקני ארלן ספקטר למועמדותו מטעם המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ב-1996. סטון היה במשך שנים רבות לוביסט עבור דונלד טראמפ מטעם עסק הקזינו שלו וגם היה מעורב בהתנגדות להימורים מורחבים בקזינו במדינת ניו יורק, עמדה שהביאה אותו לסכסוך עם המושל ג'ורג' פטאקי.
במהלך מסע הבחירות לנשיאות בשנת 2004 שימש סטון כיועץ לאל שרפטון, מועמד לפריימריז הדמוקרטיים.
סטון שימש כיועץ לקמפיין הנשיאותי של דונלד טראמפ בשנת 2016. הוא עזב את הקמפיין ב-8 באוגוסט 2015, על רקע מחלוקות עם טראמפ, כאשר סטון טען שהוא עזב וטראמפ טען כי סטון פוטר. אף על פי כן, סטון עדיין תמך בטראמפ. במהלך הקמפיין, נאסר על סטון להופיע ב-CNN וב-MSNBC לאחר שפרסם סדרה של פוסטים פוגעניים בטוויטר המזלזלים באישים בטלוויזיה. בפברואר 2016, הדויעה ה-CNN כי היא לא תזמין עוד את סטון להופיע ברשת שלה, ו-MSNBC הלכה בעקבותיה, ואישרה זאת באפריל 2016.
אשומים ומעצר
ב-25 בינואר 2019 נעצר סטון בביתו בפורט לודרדייל, פלורידה, לאחר חקירת היועץ המיוחד רוברט מולר, והואשם בכתב אישום בעבירות של הטרדת עדים, שיבוש מהלכי משפט והצהרות כוזבות בפני הקונגרס. בית משפט הפדרלי גזר על סטון ב-20 בפברואר 2020 יותר משלוש שנות מאסר זאת אחרי שהורשע בעבירות הקשורות לחקירת המעורבות הרוסית בבחירות לנשיאות ב-2016, כולל מתן עדות שקר לקונגרס.
השופטת איימי ברמן ג'קסון סירבה לבקשת ההגנה שלא לשלוח למאסר את הפעיל הרפובליקני הוותיק, ואמרה במהלך הדיון הממושך כי מעשיו התוקפניים ושקריו הם "איום על הדמוקרטיה שלנו".
השופטת אמרה כי הוא "ידע בדיוק מה הוא עושה" כשפרסם בשנה שעברה ברשתות החברתיות תמונה עם כוונת של רובה מעל ראשה. "הנאשם היה מעורב בהתנהגות מאיימת ומפחידה ביחס לבית המשפט", אמרה. "זה בלתי נסבל למערכת הצדק". ב-10 ביולי 2020, מספר ימים לפני שסטון היה אמור להיכנס לכלא, ביטל הנשיא טראמפ את עונשו.
באפריל 2021 הגיש משרד המשפטים תביעה אזרחית נגד סטון ואשתו בסך 2 מיליון דולר מיסים שלכאורה לא שולמו, בטענה שהם השתמשו בגוף מסחרי כדי להגן על הכנסותיהם ולממן את הוצאותיהם האישיות.
במדיה
"תביא לי את רוג'ר סטון" הוא סרט תיעודי אמריקאי משנת 2017. הסרט חוקר את חייו ואת הקריירה של רוג'ר סטון. הסרט יצא לאור על ידי נטפליקס ב-12 במאי 2017.
Waking Up in Vegas
Waking Up in Vegas (בעברית: מתעוררת בוגאס) הוא שיר של זמרת הפופ קייטי פרי, השיר הוא הסינגל הרביעי והאחרון מאלבום האולפן שלה, One of the Boys. השיר יצא לאור ב-21 באפריל לתחנות הרדיו בארצות הברית ונכתב על ידי קייטי פרי, דזמונד צ'ילד ואנדרס קארלסון.
השיר דורג במקום התשיעי במצעד בילבורד הוט 100.
וידאו קליפ
הקליפ לשיר נוהל על ידי ג'וזף קאהן וצולם בלאס ווגאס ב-26 במרץ 2009. הקליפ יצא ב-28 באפריל 2009 באוסטרליה, אנגליה וארצות הברית.
קליפ השיר מתאר את חייה של פרי ובן זוגה שנעשו עשירים במשחק הימורים, כאשר באמצע הקליפ חייהם של פרי ובן זוגה משתנים לרעה, הם מאבדים את כל כספם ולבסוף סצנת הפתיחה חוזרת כאשר הם מהמרים עם מטבעם האחרון וזוכים שנית. בתחילת הקליפ ניתן לראות זוג (קייטי פרי והחבר שלה), אשר מכניסים אסימון למכונת הימורים וזוכים בפרס הגדול. לאחר מכן הם מתחילים את חוויית חיי הפאר, מהמרים בכל לילה, קונים דברים יוקרתיים, שותים ושוהים בבתי מלון רבים. לאחר מכן מצבם מתחיל לדעוך כאשר הם לא מפסיקים להפסיד את כספם בהימורים (יש סצנה שבה ניתן לראות את פרי ובן זוגה מהמרים על היהלום האחרון שלהם ומפסידים אותו, ואז פרי מנסה לחטוף את היהלום בחזרה ולברוח ולא מצליחה), ולבסוף הם מפסידים הכל וניתן לראות את קייטי לוקחת אוכל שהושארו לכלבים מחוץ לבית מלון. בסופו של הקליפ ניתן לראות את אותה הסצנה מההתחלה, את קייטי ובן זוגה מהמרים על האסימון האחרון שנשאר להם ושוב זוכים בפרס הגדול רק שאחרי הזכייה הזאת הם יודעים מה קורה בחיי הפאר.
המדריך לחיים בכפר (תוכנית רדיו)
התוכנית משודרת ברדיו הציבורי האמריקאי פעם בשבוע בשבת בערב, ובדרך כלל מוקלטת באולם הבית שלה, אולם פיצג'רלד בסיינט פול, מדינת מינסוטה. לעיתים התוכנית יוצאת לנדוד ברחבי ארצות הברית, והיא מוקלטת ומשודרת מאולמות מרכזיים בערים הגדולות. התוכנית כוללת קטעי מוזיקה ושירה, מערכונים בעלי הומור ביזארי מעט, וכן סיפורים בסגנון אופייני ומיוחד מאת המנחה קיילור ובהקראתו. המוזיקה בתוכנית כוללת בעיקר את סגנון הפולק האמריקאי, מוזיקה אמריקאית עממית מהדרום, רוק כפרי, וכן מוזיקה בעלת מאפיינים דומים מרחבי העולם, המבוצעת על ידי אמנים אורחים.
בנובמבר 2017 פוטר קיילור בשל התנהגות לא נאותה. הרדיו הציבורי של מינסוטה הודיעה כי שם התוכנית ישונה.
מקור שמה של התוכנית
התוכנית נקראת בשמה של תוכנית רדיו אחרת, ששודרה בשנת 1969. שמה של התוכנית המקורית קיבל השראה משמו של בית עלמין בעיר מורהאד, מינסוטה; קיילור סיפר פעם, שהשם התאים לסוג ההומור המקאברי שרצה לשוות לתוכנית. פירוש שמו של בית העלמין הוא: "בית העלמין של הבית הבודד בערבה"; ואת שמה של התוכנית ניתן לתרגם, אם רוצים לדייק במשמעותה, כ"בן-לוויה לחיים הבודדים והקשים בערבות המישורים הגדולים". דווקא בעגה הצבאית הישראלית, ניתן למצוא מקבילה היכולה לשמש כתרגום ראוי: פק"ל לחיים בערבה, פק"ל במובן כפול: "מדריך" או "הוראות שימוש"; וגם: "ציוד הכרחי ל-".
בשנת 2006 יצא לאקרנים סרט בשם זהה, שנושאו היה השתלטות התאגידים הגדולים על התרבות המסורתית. עלילת הסרט מבוססת על תוכנית הרדיו, ומתרחשת במהלך שידור של הפרק האחרון של התוכנית, כביכול, שאחריו מיועד האולם להיהרס ולפנות מקום למגרש חניה ענק. את הסרט ביים רוברט אלטמן, על פי תסריט מאת קיילור, וזה היה סרטו האחרון של אלטמן. הוא נפטר חדשים ספורים אחרי סיום הכנת הסרט. הסרט הוקרן גם בישראל.
ההיסטוריה של התוכנית
התוכנית שודרה לראשונה במתכונתה הנוכחית ב-6 ביולי 1974. החל מ-1978 היא משודרת לרוב מאולם הבית שלה בסיינט פול. בשנת 1987 הופסקו השידורים החיים, בעקבות נישואיו של קיילור ושהות בת כשנתיים מחוץ לארצות הברית. כדי לשמר את קהל המאזינים הנאמן לתוכנית, שודרה במקומה תוכנית בשם "ערב טוב", שנוצרה על ידי חלק מהצוות של התוכנית המקורית. אולם תחנות רדיו מקומיות רבות העדיפו לשדר במקומה שידורים חוזרים של APHC. בשנת 1989, עם חזרתו של קיילור לארצות הברית, הוא החל לשדר בברוקלין, ניו יורק, תוכנית בשם "להקת הרדיו האמריקאי של גאריסון קיילור", במתכונת דומה לתוכנית APHC, אם כי התוכנית הותאמה לאווירה העירונית הניו-יורקית, השונה מאווירת המערב התיכון שבמינסוטה. בשנת 1993 חזר קיילור לשדר את התוכנית בשמה ובמתכונתה המקוריות.
מתכונת התוכנית
אות הפתיחה של התוכנית הוא השיר "טישומינגו בלוז" מאת ספנסר ויליאמס, הנחשב לסטנדרט ג'אז ותיק, שעבר עיבוד וזכה למילים אחרות מפרי עטו של קיילור. המילים שכתב קיילור מתארות רגע רומנטי בחיי זוג מבוגר, הנהנה מאווירת סוף השבוע הרגוע. עם זאת, הפתיח מהווה פרולוג אידילי, לסיפורים האירוניים ולהפתעות הקומיות-טרגיות שנכונו למאזינים בהמשך.
מרבית התוכנית מוקדשת לנגינת קטעי מוזיקה על הבמה. המוזיקה היא ברובה מסוגת מוזיקה עממית אמריקאית (פולק), וכוללת בלוגראס, קאנטרי, בלוז, גוספל ועוד. הביצועים הם תמיד ברמה גבוהה של הפקה והקפדה, וכחלק ממאפייני האיכות של המוזיקה, פעמים רבות מתארחים בתוכנית אמנים המבצעים קטעי אופרה וקטעי מוזיקה קלאסית, לעיתים אמנים מארצות חוץ. אם כי, כחלק מאופיה האירוני והשנון של התוכנית, פעמים רבות האמנים מבצעים קטעי שירה אופראיים או קטעי מקהלה, תוך החלפה של הטקסטים המקוריים בתכנים סרקסטיים והומוריסטיים. הניגוד בין המופע התמים למראה של מקהלה, לעיתים מקהלת ילדים או ילדות, לבין התוכן המתוחכם והעוקצני, משתלב היטב באופיה האירוני של התוכנית. בנוסף, כשהתוכנית נודדת לאולמות אחרים בארצות הברית, לפעמים מתארחים בה אמנים מקומיים.
אורכה של התוכנית בשידור הרדיו הוא שעתיים. בתחילת החלק השני שלה, קורא קיילור ברכות ודרישות שלום מהקהל באולם לקרוביהם ולחבריהם. נוהג מקובל הוא, שהכותבים בעצמם מתבלים את ברכותיהם בהומור אירוני ואף מקאברי במקצת.
מקום של כבוד תופסים בתוכנית האפקטים הקוליים, המבוצעים בדרך כלל על ידי אמן האפקטים פרד ניומן. גם השימוש באפקטים הוא אירוני והומוריסטי, ולעיתים האפקטים הם הנושא העיקרי של הקטע. לעיתים רחוקות יותר מתייחס הסיפור באירוניה עצמית לעיסוק באמנות האפקטים עצמה. כחלק מהסיפור, לפעמים קיילור קורא ברצף שורה של התרחשויות, ואיש האפקטים נדרש ליצור את האפקט הקולי המתאים, לרוב בהומור, ולעיתים נדמה ששני האמנים משתעשעים בינם לבין עצמם ברצף של אתגרים ותגובות מאולתרות.
פינות קבועות בתוכנית
בנוסף לקטעי המוזיקה, משודרות במהלך התוכנית פינות שקיבלו קביעות. רוב הפינות הן מערכונים סאטיריים במתכונת תסכיתי הרדיו הישנים, בשילוב אפקטים קוליים המבוצעים באופן חי על הבמה על ידי מומחי האפקטים של צוות התוכנית. בין הפינות הקבועות:
אמנים אורחים
עם האורחים החוזרים בתוכנית נמנים פאולה פאונדסטון ורוי בלאונט הבן, שניהם משתתפים קבועים בתוכניות הומור וסאטירה אחרות המשודרות ברדיו הציבורי בארצות הברית. כמו כן, לעיתים מופיעים בתוכנית כוכבים כמו מארק נופלר, מנהיגה לשעבר של להקת הרוק הקלאסי "דייר סטרייטס"; השחקנית מריל סטריפ, ועוד.