cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המצור על גמלא
ההתקפה הרומית הראשונה, וכשלונה
מגיני העיר הצליחו לבלום לזמן קצר את הרומאים, אולם לא יכלו לעמוד בפני העדיפות המספרית שלהם ונאלצו לסגת לחלקים הגבוהים יותר של העיר, כשהרומאים דולקים אחריהם. בשלב כלשהו סבו המורדים על עקבותיהם ופתחו בהתקפת נגד תוך שהם מנצלים את יתרון הגובה שלהם. התקפת הנגד העמידה את הלגיונרים הרומים שחדרו לעיר במצב קשה. הם נמצאו בשטח נחות, התקשו לתמרן בסמטאות הצרות של העיר, ויתרונם המספרי פעל עתה כנגדם. המספר הרב של החיילים שהצטופפו בשטח מצומצם יחסית, היקשה על הרומאים להתגונן ביעילות ולסגת בצורה מסודרת. לפי תיאורו של יוסף בן מתתיהו, הלגיונרים עלו על גגות הבתים שנבנו במורד העיר, כדי להיחלץ מהסמטאות ולהיטיב להגן על עצמם. אולם הבתים לא עמדו בעומס משקלם, והתמוטטו בזה אחר זה, וזה על גבי זה, תוך שהם גולשים במורד ההר ויוצרים מפולת. רומאים רבים נקברו תחת ההריסות או נחנקו מענני האבק שעלו מהתמוטטות הבתים. מראה זה עודד את המורדים להמשיך לתקוף אותם במשנה כוח, תוך שהם משתמשים בכלי הנשק של החללים הרומים, ומטילים עליהם אבנים מהריסות הבניינים.
הנסיגה הרומית הפכה למנוסת בהלה, ורק בעמל רב הצליחו חלק מהחיילים לצאת אל מחוץ לחומות העיר בשלום. אספסיאנוס עצמו היה בעיר בשעת ההתקפה, וכאשר החלה ההתקפה היהודית על החיילים הרומאים שהיו על מדרונות העיר, הצליח אספסיאנוס וחייליו לבלום את ההתקפה, וכאשר נחלש הלחץ, לצאת מהעיר.
בקרב זה נפלו רומאים רבים, אך יוסף בן מתתיהו אינו מציין את מספרם.
לאחר הכישלון נשא אספסיאנוס נאום עידוד בפני חייליו, והתכונן להמשך המצור.
המשך המצור
היהודים, לאחר שהתפוגגה האופוריה למראה הצלחתם המדהימה על הרומאים, נתקפו בפחד. כעת הבינו, שניצחון זה ימנע מהרומאים כל רחמים עליהם, לאחר שיכבשו את העיר. תושבים רבים החלו להימלט מן העיר, ואילו אלו שנשארו, החלו לרעוב במהירות, מאחר שלא נאגרה בעיר די אספקה, קודם שהתחיל המצור.
כך המשיך המצור על העיר במשך כמה שבועות, תוך שמצב תושבי העיר הולך ומתדרדר. לוחמים רבים ברחו, ורבים אחרים גוועו ברעב.
בתוך הזמן הזה, ערך הצבא הרומאי קרב נוסף לכיבוש הר תבור, שנחל הצלחה במהירות.
אולם הרומאים, בזוכרם את כישלונם הקודם שנבע מתקיפה לא מסודרת, החליטו לחכות ליום המחרת לשם התקפה על העיר. בינתיים, חזר טיטוס מסוריה, וכאשר שמע על הכישלון הקודם בהתקפה על העיר, ארגן מייד כוח נוסף לשם התקפה מיידית.
נפילת העיר
בראש כוח של 200 פרשים נבחרים וחיל רגלים, התקיף טיטוס את העיר. דבר בואו של טיטוס נודע ברחבי גמלא במהירות, וגרם לבהלה עזה. רבים מהיהודים ברחו לראש הגבעה שם הייתה מצודה. אלה שלא הספיקו להימלט למצודה, נטבחו בידי הרומאים.
בראש המצודה התארגנו היהודים להתנגדות עזה, והחלו להשליך לעבר הרומאים המטפסים לעברם אבנים וסלעים. גובהה של הפסגה הקשה מאוד על הרומאים לכבוש את המקום, אך סופת רוח חזקה גרמה ליהודים לאבד את יציבות עמידתם, להקשות על ראייתם את הרומאים, ולהכשיל את כל התקפותיהם על הרומאים.
כך הצליחו הרומאים להעפיל לפסגת גמלא, וכיתרו במהירות את אלפי היהודים שנשארו בחיים. כשראו היהודים שאבדה מהם כל תקווה, התאבדו כחמשת אלפים מהם, ואילו ארבעת אלפים היהודים האחרים, נטבחו בידי הרומאים.
הניצולים היחידים מהעיר היו שתי אחייניותיו של מפקד צבאו של אגריפס, שהצליחו להסתתר בתחילת ההתקפה מזעם הרומאים.
קירון קלמנט
קירון סטפון קלמנט (באנגלית: Kerron Stephon Clement, נולד ב-31 באוקטובר 1985) הוא אצן אמריקאי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), פעמיים ברציפות אלוף העולם (אוסקה 2007, ברלין 2009), 3 פעמים אלוף ארצות הברית (2005, 2006 ו-2016) ו-4 פעמים מספר אחד בעולם (2005, 2006, 2007 ו-2016) בריצת 400 מטר משוכות, האלוף אולימפי (בייג'ינג 2008), ופעמיים אלוף העולם (אוסקה 2007, ברלין 2009) בריצת שליחים 4x400 מטר ושיאן העולם בעבר (2005–2018) בריצת 400 מטר באולם.
קלמנט, יצא מהארון כהומו ביום היציאה מהארון הבינלאומי ב-11 באוקטובר 2019 ובכך היה לאתלט האמריקאי הראשון ברמה זו שיצא מהארון.
ביוגרפיה
קלמנט נולד בפורט אוף ספיין, בטרינידד וטובגו. הוא עבר עם משפחתו לארצות הברית בשנת 1998, הוא זכה באליפות ארצות הברית באתלטיקה לנוער בשתי ריצות, ריצה ל-110 מטר משוכות וריצה ל-400 מטר משוכות.
קלמנט קיבל אזרחות אמריקאית ביוני 2004. חודש לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בגרוסטו, איטליה זכה קלמנט בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.51 שניות ובריצת שליחים 4x400 מטר בשיא עולם חדש לנוער בתוצאה של 3:01.09 דקות.
באליפות המכללות של ארצות הברית באתלטיקה באולם (NCAA), ב-12 במרץ 2005 כאצן של אוניברסיטת פלורידה, שבר קלמנט את השיא העולמי בריצת 400 מטר באולם בתוצאה של 44.57 שניות, שיפור לשיאו בן ה-10 שנים של מייקל ג'ונסון (44.63 שניות). שיא זה החזיק מעמד כ-13 שנים ונשבר על ידי מייקל נורמן מארצות הברית (44.52 שניות).
אלוף ארצות הברית
באליפות ארצות הברית שנערכה בקרסון, קליפורניה בסוף יוני 2005 זכה קלמנט במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאת השנה בעולם של 47.24 שניות, לפני ברשון ג'קסון (47.80 שניות) וג'יימס קרטר (48.03 שניות). חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 48.18 שניות, 8 מאיות ממדליית ארד. ראשון היה ברשון ג'קסון (47.30 שניות) ושני ג'יימס קרטר (47.43 שניות), שקבעו שיאים אישיים.
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכה קלמנט בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר משוכות בתוצאת השנה בעולם בזמן של 47.61 שניות, לפני פליקס סאנצ'ס מהרפובליקה הדומיניקנית (48.01 שניות) ומארק פלווגו מפולין (48.12 שניות, שיא פולין חדש) ובריצת השליחים 4x400 מטר כשרץ בשלב המוקדמות.
מדליית זהב אולימפית
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה קלמנט בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 47.98 שניות, אחרי אנג'לו טיילור (47.25 שניות) ולפני ברשון ג'קסון (48.06 שניות) כולם מארצות הברית ומדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר כשרץ בשלב המוקדמות.
2009
באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכה קלמנט בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר משוכות בתוצאת השנה בעולם של 47.91 שניות, לפני חוויאר קאלסון מפוארטו ריקו (48.09 שניות) וברשון ג'קסון (48.23 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם אנג'לו טיילור, ג'רמי וורינר ולאשון מריט בתוצאה של 2:57.86 דקות, לפני בריטניה (3:00.53 דקות) ואוסטרליה (3:00.90 דקות).
2011
באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיים קלמנט במקום 24 בריצת 400 מטר משוכות ולא הצליח להגן על תואריו.
2012
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים קלמנט במקום שמיני בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.15 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 48.12 שניות ועלה מהמקום החמישי לריצת הגמר.
2013
באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 סיים קלמנט במקום שמיני בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.08 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 48.21 ועלה רביעי לריצת הגמר.
2015
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג שבסין באוגוסט 2015 סיים קלמנט במקום רביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.18 שניות, מאית ממדליית ארד.
אלוף אולימפי
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה קלמנט במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 47.73 שניות, לפני בוניפס מוצ'רו טומוטי מקניה (47.78 שניות) ויסמאני קופלו מטורקיה (47.92 שניות).
2017
באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 זכה קלמנט במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.52 שניות, אחרי קרסטן ורהולם מנורווגיה (48.35 שניות) ויסמאני קופלו (48.49 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 48.35 שניות ועלה ראשון לריצת הגמר.
חייו אישיים
קלמנט, יצא מהארון כהומו ביום היציאה מהארון הבינלאומי ב-11 באוקטובר 2019 ובכך היה לאתלט האמריקאי הראשון ברמה זו שיצא מהארון. "נמאס לי לאהוב בחושך. עברתי את מה שעברו הרבה אנשים שפחדתי להיות מי שאתה. נאבקתי במיניות שלי במשך 17 שנה. עם הזמן, ככל שמתבגרים, אכפת לך פחות. עכשיו הגיע הזמן להיות עצמך ולהיות חופשיים. זה מה שהפכתי, חופשי".
אלפהיים
במיתולוגיה הנורדית, אלפהיים (בנורדית עתיקה: Álfheimr) הוא מקום משכנם של האֶלפים הבהירים. משוער כי הוא אחד מתשעת העולמות. באדה הפרוזאית אלפהיים מהווה ניגוד לסוורטאלפהיים, שהוא עולם ה"אֶלפים האפלים". משמעות השם "אלפהיים" היא "ארץ האֶלפים".
האֶלפים הם ישויות שסנורי סטורלוסון באדה הפרוזאית מחלק לשניים: האלפים הבהירים ה"טהורים", והאלפים האפלים הנמנעים מגע עם אור השמש. ייתכן שאלפים אפלים הוא ביטוי נוסף לגמדים. אלפהיים נמצא בשמיים, מעל מידגארד, בעוד סוורטאלפהיים נמצא עמוק באדמה. באלפהיים שולט האל פרייר, אל שקשור לפריון.
דיאנה ארבנינה
דיאנה סרגייבנה ארבנינה (ברוסית: Диана Сергеевна Арбенина; נולדה ב-8 ביולי 1974 בעיר וולוז'ין, מחוז מינסק, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית, ברית-המועצות) היא זמרת, מוזיקאית, משוררת, מקימה וסולנית הרכב הרוק נוצ'נייה סנייפרי.
זוכת אות אמנית כבוד של הרפובליקה הצ'צ'נית (2005).
לוטיין
לוטיין (שם מדעי: Lutjanus) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הלוטייניים שבסדרת הדקראים והסוג הגדול ביותר במשפחה.
הלוטיינים נפוצים במימי שוניות אלמוגים בכל האוקיינוסים וחלקם נפוצים גם בים סוף. הצעירים מתפתחים בין שורשי מנגרובים סמוך לחופים, ואצל כמה מינים הצעירים חיים גם במים מליחים או אף בנהרות שונים.
דגים אלה הם טורפים גדולים הצדים במהירות טרף קטן יותר כמו דגים אחרים, סרטנאים ורכיכות. הם פועלים לבד, אך מתרבים בהשרצה בקבוצות גדולות, פולטים תאי זרע וביציות לים הפתוח.
אלה דגי מאכל פופולריים בעלי בשר משובח, אך אלה מהם החיים בשוניות עלולים לגרום לסיגואטרה.
אור וולוז'ינסקי
אור וולוז'ינסקי (נולד ב-1982 לערך) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המשרת כמפקד חטיבה 188.
ביוגרפיה
וולוז'ינסקי גדל בקיבוץ גבת. התגייס לצה"ל ועבר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. שימש מפקד מחלקה ומפקד פלוגה.
בין השנים 2016–2018 פיקד על גדוד 71 בחטיבה 188. לאחר מכן מונה לראש ענף יבשה באגף התכנון.
בשנת 2020 מונה לסגן מפקד עוצבת הפלדה והועלה לדרגת אלוף-משנה.
בראשית 2021 מונה למפקד חטיבה 14.
בתחילת יוני 2023 נכנס לתפקידו כמפקד חטיבה 188.
וולוז'ינסקי נשוי ואב לשניים, מתגורר בראש העין. בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במדיניות ציבורית למנהלים מאוניברסיטת תל אביב בהצטיינות.
טופולנסקי
טופולנסקי הוא שם משפחה.
חיים (להקה)
חיים (מבוטא "הַיים"; באנגלית: HAIM) היא להקת פופ רוק משפחתית אמריקאית ממוצא ישראלי-יהודי. הלהקה מורכבת משלוש אחיות: אסתי חיים (Este Haim; בס, גיטרה וקולות), דניאל חיים (Danielle Haim; גיטרה וקולות), ואלנה חיים (Alana Haim; גיטרה, קלידים וקולות). בנוסף לכלי הנגינה הללו, כל חברה בלהקה יודעת לנגן בכמה כלים נוספים. סגנון הפופ שבאלבומי האולפן שלה שונה מסגנון מוזיקת הרוק שבהופעות החיות שלה.
האחיות גדלו במשפחה מוזיקלית והחלו לנגן בכלי נגינה מגיל צעיר בלהקת קאברים בשם Rockinhaim בהובלת הוריהם, מוטי ודונה. האחיות החלו להופיע עם ההרכב בנות ואלי (באנגלית: Valli Girls) בשנת 2005 והוציאו כמה שירים על כפסקול וכאלבום אוסף בשם זה. הן הקימו את חיים בתחילת שנת 2007, אבל לא התייחסו ללהקה כקריירה מקצועית בשנים הראשונות. עם הזמן, דניאל נודעה כגיטריסטית מוצלחת – בתחילה בסיבובי הופעות עם ג'ני לואיס ומאוחר יותר עם ג'וליאן קזבלנקס – וב-2012, חיים הפכה ללהקה רשמית.
המיני-אלבום של הלהקה, Forever (שהופץ להורדה לזמן מוגבל), בשילוב עם ביקורות חיוביות בפסטיבל South by Southwest, הובילו לעסקה עם חברת התקליטים פולידור רקורדס וחוזה הקלטות עם חברת רוק ניישן של ג'יי זי באמצע 2012. הלהקה התחילה להקליט חומר לאלבום הבכורה שלה, Days Are Gone, בסשנים בין הופעות, כולל הופעות בפסטיבל גלסטונברי. האלבום התברג ברשימות עשרת הגדולים במספר מדינות, כולל מקום ראשון בבריטניה. הלהקה זכתה במספר פרסי "הטובים ביותר" עד סוף 2013. היא הייתה מועמדת לפרס האמן החדש הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-57 והוציאה את אלבומה השני, Something to Tell You, ביולי 2017.
אלבומה השלישי, Women in Music Pt. III, יצא לאור ב-26 ביוני 2020. הביקורות שהופנו כלפיו היו חיוביות והוא הועמד לפרס גראמי לאלבום השנה.
קריירה מוקדמת
שלוש האחיות, אסתי אריאל חיים (Este Arielle Haim; נולדה ב-14 במרץ 1986), דניאל שרי חיים (Danielle Sari Haim; נולדה ב-16 בפברואר 1989), אלנה מיכל חיים (Alana Mychal Haim; נולדה ב-15 בדצמבר 1991) נולדו וגדלו באזור עמק סן פרננדו, קליפורניה, להורים יהודים. אביהן הישראלי, מרדכי "מוטי" חיים, ואמן האמריקאית דונה היו שניהם מוזיקאים; אף על פי שהוא היה כדורגלן מקצועי בקבוצת מכבי יפו הישראלית הוא ניגן גם בתופים, בזמן שדונה זכתה בתחרות "The Gong Show" בשנת 1970 כששרה שיר של בוני רייט. בעוד דניאל למדה לנגן בגיטרה בגיל צעיר, מוטי החליט שלאסתי יהיה מתאים יותר לנגן בבס והוא קנה לה גיטרת פנדר יד שנייה ב-$50. ההורים עודדו את האחיות להקשיב לאלבומי הרוק הקלאסיים שלהם משנות ה-70 וכן לאלבומי אמריקנה ובמהלך הילדות שלהן, הקימו להקה בשם Rockinhaim כדי לנגן גרסאות כיסוי בירידי צדקה מקומיים, עם מוטי בתופים ודונה בגיטרה. הלהקה ניגנה מוזיקה טיפוסית של חתונות, כולל השירים "Get Back" של הביטלס, "You May Be Right" של בילי ג'ואל, ו-"Brown Eyed Girl" מאת ואן מוריסון, אבל הופיעה בחינם עבור הקהילה, בכנסיות, בתי ספר ובתי חולים.
במשך חמש השנים הבאות, הלהקה ניגנה באולמות מקומיים אבל לא שקלה קריירה מקצועית מוזיקלית, שכן כל שלוש האחיות היו עסוקות בפרויקטים אחרים. אסתי למדה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וסיימה את לימודיה ב-2010 עם תואר באתנומוזיקולוגיה (שהושלם בתוך שנתיים במקום חמש שנים), והתמחתה במוזיקה בולגרית ובמוזיקה ברזילאית.
הופעות-אורח של דניאל חיים
לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, דניאל התגלתה על ידי המוזיקאית ג'ני לואיס בג'אם סשן בלורל קניון, אשר הוביל להצטרפות דניאל ללהקת סיבוב ההופעות של לואיס. סולן להקת הסטרוקס ג'וליאן קזבלנקס בא לראות את אחת ההופעות של לואיס בסיבוב ההופעות, והוא בתורו ביקש מדניאל לנגן בגיטרה ובכלי הקשה בסיבוב הופעות הסולו שלו. דניאל ביצעה חזרות עם קזבלנקס והלהקה כל יום במשך חודשיים, מאוחר יותר היא תיארה זאת כ"חוויה מאירת עיניים". לאחר שעבדה עם קזבלנקס מסוף שנת 2009 ועד אמצע שנת 2010, היא נבחנה לסיבוב הופעות כחלק מ-Scarlet Fever, להקת הנשים של סי-לו גרין.
בעוד דניאל נהנתה בסיבובי ההופעות, היא החליטה שהיא מעדיפה לבצע את המוזיקה שלה לצד אחיותיה, ודחתה את עסקת סיבוב ההופעות המשתלמת של גרין. קזבלנקס ייעץ לדניאל לכתוב חומר חזק יותר ולהתמקד בהקלטות, כי הדבר ישפר את הנוכחות שלהם ברשת האינטרנט.
2012-13: Forever והצלחה מסחרית
אחרי שניגנו כלהקת חימום בהופעות עם אדוארד שארפ אנד דה מגנטיק זירוס, The Henry Clay People ועם Kesha, חיים הוציאו בפברואר 2012 את המיני-תקליט Forever, אשר כלל שלושה שירים, להורדה בחינם לזמן מוגבל באתר האינטרנט שלהן. דאש האטון הצטרף באופן רשמי ללהקה בתור מתופף במסיבת ההשקה שהתקיימה בתיאטרון הבוטלג בלוס אנג'לס. הוא בנו של דני האטון מלהקת Three Dog Night והכיר את אסתי חברתית אחרי שהיא צפתה בהופעה של הלהקה הישנה שלו, Wires on Fire. המיני-תקליט משך את תשומת הלב של תעשיית המוזיקה בעקבות סדרה מוצלחת של הופעות בפסטיבל South by Southwest במרץ. דניאל סיפרה שהמופע הראשון היה "אולי אסון", אבל שאר המופעים משכו יותר תשומת לב. ביוני לאחר מכן, חתמה הלהקה על עסקה עם חברת התקליטים Polydor בבריטניה.
מגזין המוזיקה הבריטי ניו מיוזיקל אקספרס דירג את שיר הנושא של Forever כשיר הרביעי הטוב ביותר לשנת 2012. ב-4 בינואר 2013 ה-BBC הודיעה כי חיים הגיעה לראש סקר תעשיית המוזיקה השנתי שלהם, "הצליל של 2013", למציאת מופעי המוזיקה החדשים והמבטיחים לשנה הקרובה. הלהקה גם חתמה על חוזה ניהול עם התאגיד Roc Nation, וחזרה להופיע בSouth by Southwest במרץ 2013. בתחילת 2013, השתתפו באלבום האולפן השלישי Indicud, של אמן ההקלטה האמריקאי קיד קודי בשיר "Red Eye". דניאל חיים הופיעה ברצועה הראשונה, "You're No Good", באלבום השני של מייג'ור לייזר, Free the Universe, לצד סאנטיגולד, ויבז קרטל ויסמין.
2013-14: Days Are Gone
הלהקה הקליטה במשך שנה את האלבום הראשון שלה, Days Are Gone, בסשנים בין הופעות חיות. הלהקה התנסתה במכונות תופים ובתוכנת המוזיקה GarageBand, שהוסיפה השפעות היפ הופ ו-R&B לסאונד הקיים שלה. פולידור המליצה על המפיקים אריאל ראצ'שייד וג'יימס פורד לעזרה עם האלבום והציעה להרחיב את השימוש בסינתיסייזרים, מה שקירב את סגנון האלבום לפופ. חלק מהקלטות התופים נעשו בטכניקת Gated Reverb, שהתפרסמה על ידי פיל קולינס. ביוני 2013, הלהקה הופיעה בפסטיבל גלסטונברי ובנוסף הופיעה עם פריימל סקרים כשהוסיפו קולות רקע לשירים "It's Alright, It's OK", "Rocks" ו-"Come Together". הלהקה חזרה להופיע בגלסטונברי ב-2014.
הסינגל "The Wire" פורסם ב-29 ביולי והאלבום אחריו ב-30 בספטמבר. האלבום הגיע למקום ראשון בבריטניה ומאז נמכר שם ב-200,000 עותקים. כדי לקדם את האלבום, הלהקה ביצעה את "The Wire" בתוכנית "The Andrew Marr Show" ב-BBC. אסתי הקדישה את השיר לראש ממשלת הממלכה המאוחדת, דייוויד קמרון, שהתארח גם הוא בתוכנית. המהלך ספג ביקורת על שיקול דעת לקוי מג'וני מאר, שהצהיר כי "זה ממש פשוט: הן גרמו לעצמן להיראות כמו אידיוטיות. זה מגוחך. אף אחד לא הצמיד אקדח לראש שלהן. השמרנים ניסו לעשות את אותו הדבר עם הסמית'ס, כדי לשייך אותנו אליהם, כדי להיראות מגניבים". חיים לא הגיבה.
בהמשך שנת 2013, הופיעה הלהקה ברחבי אירופה, וגייסה את קלידן ההופעות טומי קינג. כמו כן, הופיעה כאורחת המוזיקלית ב-"סאטרדיי נייט לייב" ב-23 בנובמבר בהנחיית ג'וש האצ'רסון. היא ביצעה את "The Wire" ואת "Don't Save Me" ואסתי החשיבה את ההופעה הזו כמשמעותית במיוחד מאחר שהמורה לדרמה בתיכון אמר לה פעם שהיא אף פעם לא תופיע ב-"סאטרדיי נייט לייב". לאחר מכן החלה בסיבוב ההופעות המרכזי באפריל 2014 שנמשך לחודש מאי.
ב-2014, האחיות הקליטו קולות רקע עם ההרכב The New Basement Tapes עבור האלבום Lost on the River, בשירים "Kansas City" ו-"The Whistle Is Blowing".
2014–2018: Something to Tell You
ב-2014, לחיים הוענק פרס "הלהקה הבינלאומית הטובה ביותר" של NME. באוגוסט, הוציאה את הקליפ "My Song 5" בגרסת רמיקס, בכיכובו של הראפר האמריקאי, אייסאפ פרג. זהו הסינגל השישי מתוך, Days Are Gone. חיים וג'ון הדר הופיעו בקליפ של כרומיו, לשיר "Old 45's". באוקטובר, הקליטה גרסת כיסוי לשיר של פליטווד מק "Rhiannon" עם סטיבי ניקס. באוקטובר 2014, התחילה להקליט את אלבומה השני, לאחר שכתבה כמויות גדולות של חומר חדש בסיבוב ההופעות אליו יצאה באותה העת. היא השתתפה בפסקול המקורי של "משחקי הרעב: עורבני חקיין - חלק א'" ושל "מורדים". בנובמבר, ביצעה את "Pray to God", שנכלל באלבום האולפן הרביעי של קלווין האריס, Motion.
הלהקה התיידדה עם הזמרת טיילור סוויפט ויחד הן ביקרו בקטלינה ובמאווי, הוואי. בקיץ 2015, הלקה פתחה המופע של טיילור סוויפט בהופעות נבחרות של "The 1989 World Tour". היא הייתה מועמדת לפרס גראמי לתגלית השנה בטקס פרסי גראמי ה-57. דניאל נפצעה בתאונה לפני הטקס, אבל זמן קצר לאחר מכן צייצה בטוויטר שהיא מתאוששת.
במרץ 2016, הודיעה הלהקה על שירים חדשים וסיבוב הופעות חדש בקיץ 2016. בריאיון עם NME שהתקיים ב-18 בינואר 2017, הודיעה על האלבום השני שלה, שיצא לאור בקיץ באותה השנה. באפריל, פורסם קליפ שצולם על ידי פול תומאס אנדרסון לשיר החדש, "Right Now" מתוך האלבום השני שלה, Something to Tell You, שיצא לאור ב-7 ביולי. הסינגל המוביל "Want You Back" יצא לאור ב-3 במאי. ב-13 במאי 2017, הופיעה בפעם השנייה כאורחת המוזיקלית בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב", שם ביצעה את "Want You Back" ואת "Little of Your Love". בתחילת שנת 2018, הודיעה על סיבוב ההופעות "Sister Sister Sister Tour", שהתקיים בארצות הברית, אירופה ובריטניה.
2018–היום: Women in Music Pt. III
ב-11 בנובמבר 2018, הלהקה הופיעה בווטסייד 2018, עם אמנים כמו רינגו סטאר, ג'יימס טיילור ודון הנלי. ב-6 במרץ 2019, הודיעה כי היא עתידה להופיע בפסטיבל פיצ’פורק השנתי בשיקגו לצד רובין והאחים איסלי. ב-4 באפריל 2019, דניאלה הודיעה באמצעות הרשתות החברתיות של הלהקה כי היא מקליטה מוזיקה חדשה ומתכננת להוציאה לאור בקיץ 2019. דניאל תרמה רבות ל-Father of the Bride; האלבום הרביעי של הלהקה ומפייר ויקנד. ביולי 2019, היא הוציאה לאור את השיר "Summer Girl", שנוצר בהשראת מלחמתו של המפיק ובן זוגה של דניאל, אריאל ראצ'שייד, במחלת הסרטן. הלהקה הצהירה זמן קצר לאחר מכן כי עוד מוזיקה תצא לאור בחודשים הקרובים עם הסינגל "Now I'm in It" שיצא לאור לבסוף ב-30 באוקטובר. בהמשך, הוציאה לאור את "Hallelujah", ב-18 בנובמבר. ב-2 במרץ 2020, שיתפה כי אלבומה השלישי, Women in Music Pt. III, ייצא לאור ב-24 באפריל, עם הסינגל השיווקי "The Steps" שיצא לאור ב-2 במרץ. ב-23 במרץ, הודיעה כי היא דוחה את יציאת אלבומה השלישי ל-26 ביוני בעקבות מגפת הקורונה. ב-22 במאי, הוציאה לאור סינגל נוסף, "Don't Wanna", שהופק על ידי רוסטאם באטמנגליג', ראצ'שייד ודניאל.
בשנת 2020, השתתפה הלהקה בשיר "No Body, No Crime", של טיילור סוויפט, אשר לקוח מתוך אלבומה התשיעי, Evermore. בשנת 2021 השתתפה אלנה כשחקנית בסרט "ליקריץ פיצה" שביים וכתב פול תומאס אנדרסון.
סגנון מוזיקלי
יש שהשוו בין חיים לסגנון הרוק הקל של להקת פליטווד מק משנות ה-70, אף על פי שחברות הלהקה אומרות שהן לא מרוצות מהשוואה זו ומתעקשות שהן מושפעות ממוזיקה יותר עכשווית. לדברי מטרו, המוזיקה של הלהקה נשמעת כמו פולק רוק, "עם סגנונות R&B/היפ-הופ, שנוספו למען הסדר הטוב". הלהקה העריצה את ביונסה והושפעה ממנה. היא כיסתה את השיר שלה "XO" בתוכנית Live Lounge ברדיו 1 של ה-BBC ותיארה את "My Song 5" כ"גנוב" מג'סטין טימברלייק.
הלהקה דחתה את תווית ה"להקת בנות" והעדיפה לקבל יחס של מוזיקאיות לפי יכולותיהן האישיות. אלנה הצהירה, "כאשר אנשים קוראים לנו להקת בנות, אני מקבלת את זה כעלבון – להיות בחורה בלהקה לא אמור להיות משהו יוצא דופן". כל שלוש האחיות מיומנות ביותר מאשר כלי אחד: אסתי מנגנת בגיטרה ובבס, דניאל מנגנת בגיטרה ובתופים ואלנה מנגנת בגיטרה, קלידים ובכלי הקשה. בהופעות חיות, אסתי מנגנת בבס, דניאל מנגנת בגיטרה ושרה ואלנה מנגנת בגיטרה, קלידים וכלי הקשה. כל שלוש האחיות מבצעות הרמוניה ווקאלית בשלושה קולות.
הסאונד של הלהקה בהופעות חיות שונה מזה שבאולפן. כתב ה-NME, הייזל שפילד אמר ש-Days Are Gone "עלול לבלבל את אלו שאהבו את הלהקה בגלל הופעות הרוק החיות המחוספסות". ההקלטות ממחישות את סגנון הפופ הקולי של הלהקה, בעוד הלהקה מנגנת קטעי רוק כמו "Oh Well" של פליטווד מק בהופעה. העבר של הלהקה כלהקת חתונה מימיהם ב-Rockinhaim הוביל אותה לכיסוי שירים רבים בהופעות חיות ובמשדרים ברדיו, כולל "Wrecking Ball" של מיילי סיירוס, "Strong Enough" של שריל קרואו ושל "I'll Try Anything Once" של הסטרוקס (גרסה ראשונית של "חיים רק פעם אחת"). אסתי מתפקדת כמנהלת ההופעה על הבמה, כשהיא מכריזה על רוב השירים. רבים מתעלולי הבמה שלה, כמו ההתלוצצויות הבוטות והגסות שלה עם הקהל, התייחסותה לעצמה בגוף שלישי והבעות הפנים המשעשעות שלה ("פרצוף הבס") בזמן הנגינה הם המרכיב העיקרי בהופעות החיות של הלהקה ובמידה פחותה יותר, של תדמיתה הציבורית של הלהקה.
האטון אמר כי אסתי היא הבסיסטית שהוא הכי אוהב לנגן איתה. אף על פי שהוא מסרב להופיע בתמונות עיתונות ויחסי ציבור, הוא בכל זאת נחשב למעין חבר בלהקה.
ביקורות
תגובת הביקורת ללהקת חיים חיובית. מאט ג'יימס מ-PopMatters כתב "קשה ממש שלא לאהוב את חיים. הן טריו חביב בהחלט, אם כי קצת מוזר, כשהסיפור שלהן כבר נושאת ריגוש של אגדה". כתב הגרדיאן, אלכסיס פטרידיס שיבח את יכולות כתיבת השירים של הלהקה, כשכתב ש"יש להן סוג מסוים של שלמות פופ רדודה ומבריקה". סאונד הלהקה תואר כ"פולק-חדש-פוגש-R&B-משנות-התשעים" ו"מוזיקה שנשמעת כאילו נכתבה בחופשה על שפת האגם בהשתתפות סטיבי ניקס, ג'ון ווייט ואן ווג".
בסקר של מוזיקת פופ ב-2013, מבקרת האובזרבר קיטי אמפייר שיבחה את הלהקה על "שימוש בווקטור של הרמוניות לחיבור של R&B עם רוק רך משנות השבעים". האינדפנדנט היה אמביוולנטי יותר ללהקה, וכתב כי הן "חסרות משמעותיות בבסיסן" ותיאר את הסגנון המוזיקלי שלהן כ"מחובר בצורה חסרת בושה למורשת של אמנים כמו פליטווד מק והבאנגלס" וסיכם את פועלה של הלהקה כ"בסדר, אבל לא יותר מזה".
צפרא סער
צפרא סער (צופי) (27 בפברואר 1939- 22 ביולי 2022) הייתה מורה ומחנכת שזכתה להערכה רבה ובין היתר על הצטיינות בהוראה "כלת פרס החינוך" מטעם משרד החינוך, בתעודת הערכה על תרומתה להעלאת רמת ההישגים הלימודיים והחינוכיים מטעם הסתדרות המורים בישראל ובפרסים רבים.
צפרא נולדה בירושלים לאברהם דוד ליכטמן ולבריינה (לבית אסטיס) שעלו לארץ ישראל בשנת 1921 בעלייה השלישית מרוסיה ועמדו בראש הקבוצה השישית במסגרת תנועת החלוץ. אביה, א.ד. ליכטמן, הקים בשנת 1931 את הקואופרטיב לתחבורה "המקשר" והמשפחה התגוררה ברח' עזרא בירושלים. אחותה הגדולה דרורה אידלמן הייתה מורה ומחנכת, אחותה שולה שפירא הייתה אחות ואחיה מאיר ליכטמן עבד בחברת אגד.
צופי חינכה דורות רבים של תלמידים, החל משירותה הצבאי כקצינת חינוך בתחילת שנות ה-60 ועד לסוף שנות ה-90. את עיקר עבודתה ביצעה ברמת השרון, לשם עברה המשפחה בשנת 1973. צפרא לבית ליכטמן נולדה בירושלים והתחנכה בבית ספר עממי לבנות "למל", המשיכה את לימודיה בבית ספר תיכון בית הכרם ושם סיימה גם את לימודי הסמינר. בסיום הלימודים התגייסה לצה"ל והתמנתה לקצינת חינוך בפיקוד הדרום.
בשנים הרבות בו לימדה זכתה בפרסי חינוך רבים ובין היתר, משרד החינוך העניק לצפרא (צופי) סער את פרס כלת החינוך הארצי על הצטיינות בהוראה באמצעות נשיא המדינה ושרת החינוך, תעודת הערכה ותודה מראש מועצת רמת השרון מנחם שרמן, מהמועצה הלאומית למניעת תאונות, מארגון 'יד לבנים' ארגון להנצחת חללי מערכות ישראל על פרויקט 'האדם מאחורי השם', מורה מצטיינת לשנת תשנ"א, תעודת הערכה מהסתדרות המורים לשנת תשנ"ב "על תרומתה להעלאת רמת ההישגים הלימודיים והחינוכיים במקצוע ההיסטוריה ועל גילוי נכונות, רוח התנדבות ורצון טוב להדריך בזמנה הפנוי מורים חדשים, סטודנטים ותלמידים נזקקים. צפרא ידועה כמחנכת מעולה ומסורה, קרובה מאוד לתלמידיה ובדרכה המיוחדת יודעת 'לקרוא' את בעיותיהם ולעזור מעבר לנדרש לכל נזקק." ועוד פרסים ותעודות הערכה רבים ממשרד החינוך, ממנהלות בתי ספר ומהורים ותלמידים רבים. לצפרא סער תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב בהיסטוריה כללית ובתולדות עם ישראל.
בשנת 1964 התחתנה עם משה סער (סימי) ולהם שני ילדים ושבעה נכדים. נפטרה ב-21.07.22 בגיל 83.
אלווי עצי
אַלְוַי עצי (שם מדעי: Aloe arborescens) הוא מין בסוג אלוי. אלוי עצי, הוא צמח גינות פופולרי שנחקר לשימושים רפואיים אפשריים בדומה למין אלוורה באותו הסוג. פרוש השם arborescens הוא "דמויי עץ".
מאפיינים
אלוי עצי הוא צמח גדול בעל מספר ראשי תפרחות. כפי ששמו מרמז הוא עשוי לצמוח לגובה עץ נמוך של כ-2–3 מטרים. העלים ירוקים עם גוון מעט כחלחל ובעלי קוצים לאורך השפה. הפרחים מסודרים באשכול בעלי צבע אדום-כתום (בניגוד לפרחים הצהובים של אלוורה). המין אנדמי לדרום אפריקה שם צומח באופן טבעי באזורים סלעיים ולאורך מצוקים.
הצמח נפוץ מאוד בגינות. פרחיו פורחים בחורף ומושכים ציפורים ופרפרים. הצמח מתרבה בקלות מייחורים.
גסטון אלכסנדר אוגוסט, מרקיז דה גאליפה
גסטון אלכסנדר אוגוסט, מרקיז דה גאליפה (בצרפתית: Gaston Alexandre Auguste, Marquis de Galliffet; 23 בינואר 1831 – 9 ביולי 1909) היה ז'נרל דה דיוויזיה בצבא צרפת, אשר התפרסם כמי שדיכא את הקומונה הפריזאית. בהמשך כיהן כשר המלחמה של צרפת וסייע בסיומה של פרשת דרייפוס.
יחסי ליבריה–צרפת
יחסי ליבריה–צרפת הם יחסי החוץ בין ליבריה וצרפת.
גסטון אלכסנדר אוגוסט, מרקיז דה גאליפה
תחילת הקריירה
גאליפה נולד בפריז ב-23 בינואר 1831. בשנת 1848 הוא התגייס לצבא צרפת וב-1853 הוצב כלוטננט משנה בחיל הפרשים. ב-1855 הוא לחם במלחמת קרים כחלק מהמשמר הקיסרי, והתבלט במהלך המצור על סבסטופול. ב-1857 הוא הועלה לדרגת לוטננט ונשלח לאלג'יריה. ב-1860 הוא קודם לדרגת קפטן וצורף למטה האישי של הקיסר נפוליאון השלישי. ב-24 ביולי 1863 הוא מונה לפקד אסקדרון ברגימנט ההוסרים ה-1. הוא חזר עמו לאלג'יריה, ועל שירותו שם זכה באות קצין לגיון הכבוד. ב-1863 הוא נשלח למקסיקו כחלק מהמשלחת הצרפתית למקסיקו. ב-19 באפריל של אותה שנה הוא נפצע קשה במהלך המצור על פואבלה. לימים הוא סיפר שנאלץ להחזיק את מעיו בכובעו כדי שלא יפלו. הקיסרית אז'ני שחיבבה אותו מאוד, סרבה לאכול עד שהוא נרפא. מאז הוא נשא לוחית כסף על בטנו.
יחסי ליבריה–צרפת
היסטוריה
שגרירות צרפת במונרוביה פונתה באוגוסט 1990 בגלל מלחמת האזרחים במדינה. סגירתה הוכרזה בספטמבר 1996. המשלחת הדיפלומטית של צרפת בליבריה נפתחה מחדש ב-13 במרץ 2007. צרפת הייתה מיוצגת בליבריה באמצעות הקונסוליה שלה באביג'אן, חוף השנהב.
גסטון אלכסנדר אוגוסט, מרקיז דה גאליפה
תחילת הקריירה
בעקבות פציעתו הוא חזר לצרפת, והביא עמו את הדגלים המקסיקניים שנתפסו. לאחר שהחלים הוא חזר למקסיקו ופיקד על כוחות הגרילה הפרו-צרפתיים שלחמו במקסיקנים. ב-17 ביוני 1865 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל. ב-14 באוגוסט 1867 הוא הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד רגימנט השאסורים האפריקאים ה-3. ב-30 באוגוסט 1870 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה ומונה למפקד בריגדת השאסורים. הוא פיקד על הבריגדה במהלך מלחמת צרפת-פרוסיה. במהלך קרב סדאן, הסתערו אנשיו בגבורה על הכוחות הפרוסיים. וילהלם הראשון, מלך פרוסיה אשר נכח במקום, הצהיר בהערצה: "אה, האמיצים!". עם זאת, כאשר מפקדו הורה לו לתקוף פעם נוספת, הצהיר גאליפה: "כל מה שתרצה, המפקד, כל עוד אחד מאתנו נשאר בחיים". לאחר סיום הקרב הוא נפל בשבי.
דיכוי הקומונה
עם סיום המלחמה שוחרר גאליפה וחזר לצרפת. חרף היותו בן אצולה ומקורב לקיסר, הלהט הפטריוטי של לאון גמבטה הרשים אותו מאוד והוא הפך לנאמן בכל ליבו ל. הוא קיבל פיקוד על הכוחות שנקראו "צבא ורסאי" ודיכאו באכזריות את מרד הקומונה הפריזאית במהלך שמונה ימי לחימה שנודעו בכינוי "שבוע הדמים" (La Semaine Sanglante). גם לאחר דיכוי המרד, אנשיו לכדו אלפי אזרחים לא חמושים והוציאו רבים מהם להורג. לטענת חלק מההיסטוריונים, גאליפה ביצע את ההוצאות להורג באופן שרירותי לחלוטין על פי גחמות לבו. באחת הפעמים הוא הורה לאסוף את כל השבויים בעלי השער האפור. הוא צעק עליהם: "אתם ראיתם את יוני 1848 אתם אשמים יותר מהאחרים!" והורה להרוג אותם. מספר קרבנותיו מוערך ב-3,000 איש. התנהגותו זיכתה אותו בכינוי: "פוסילר דה לה קומונה" ("התליין של הקומונה").
יחסי ליבריה–צרפת
היסטוריה
נשיא ליבריה, אלן ג'ונסון סירליף, ערכה ביקור רשמי בצרפת במרץ 2006, במהלכה הודיע נשיא צרפת על פתיחתה מחדש של נציגות דיפלומטית צרפתית בליבריה. במרץ 2007 מונה שגריר צרפת בליבריה.
נשיא ליבריה אלן ג'ונסון סירליף התקבל על ידי נשיא צרפת פרנסואה הולנד ב-7 בנובמבר 2012. שר החוץ הליברי, אוגוסטין קפה נגאפואן, עמד בראש המשלחת הליברית בפסגת אליזה לשלום וביטחון באפריקה, שהתקיימה בפריז בתאריכים 6–7 בדצמבר 2013. שר המדינה הצרפתי לפיתוח ופרנקופוני, ז'אן מארי לה גואן, נפגש עם סגן נשיא ליבריה, ג'וזף בוקאי, בפריז ב-24 במרץ 2017.
גסטון אלכסנדר אוגוסט, מרקיז דה גאליפה
דיכוי הקומונה
חרף המוניטין שלו כרוצח, הוא נמנה עם החברה הגבוהה של פריז והיה דמות אקסצנטרית וידועה. פרשיות האהבים הרבות שלו היו לשם דבר. הוא אף היה מיודד מאוד עם אדוארד השביעי והנרי קמפבל-באנרמן. מרסל פרוסט ביסס את דמותו של הגנרל פרוברוויל בספרו "בעקבות הזמן האבוד" על דמותו של גאליפה. כמו כן הוא התנגד לניסיון ההפיכה של הגנרל ז'ורז' בולנז'ה. במקביל, הוא המשיך לטפח את הקרייר הצבאית שלו. ב-1873 הוא הועלה לדרגת מפקד בלגיון הכבוד, וב-1874 קיבל את הפיקוד על הבריגדה ה-31. ב-1875 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה והועבר לפקד על הדיוויזיה ה-15 עד 1878 עת הועבר לפקד על הקורפוס ה-9.
יחסי ליבריה–צרפת
סחר דו-צדדי
הסחר בין צרפת לליבריה מוגבל ועמד על 44.24 מיליון אירו בשנת 2016. היצוא הצרפתי גדל ב-10.3%, בעיקר בזכות מכירות התרופות (43% מהיצוא הצרפתי), בעוד שהיבוא, המורכב ברובו מעפרות ברזל, צנח ב-35.1%. תנודות אלו צמצמו את הגירעון המסחרי של צרפת כמעט לחלוטין, מ-15 מיליון אירו בשנת 2015 ל-760,000 אירו בשנת 2016. הגירעון המסחרי של צרפת נובע מהפעלה מחדש של פעולות הכרייה של ליבריה ב-2012, עקב הגדלת הרכישות הצרפתיות של מוצרי מתכות.
נוכחות כלכלית צרפתית
הנוכחות הכלכלית של צרפת גדלה בשנים האחרונות. אורנג' היא חברת הטלפונים השנייה בגודלה (אך יש לה הכי הרבה מנויים); לטוטאל נתח שוק של 70% בשוק הדלק; בולורה היא המובילה בשירותים לוגיסטיים ימיים ושדות תעופה; CMA-CGM היא חברת הספנות השנייה בגודלה (אחרי Maersk); ל-AGS יש למעשה מונופול בהסרות; SIFCA ו-Bolloré, מחזיקות כמעט 40% ממניות חברות קבוצת SOCFIN, המעורבות בשלושת המטעים הגדולים ביותר של עצי גומי לאחר Firestone (סלאלה תאגיד, החברה החקלאית הליבריאנית ותאגיד הגומי Cavala); ורנו, CFAO, Bureau Veritas, Gras Savoye, וכו' פעילים בתחום הרכב. אייר פראנס-KLM חזרה לליבריה בסוף מרץ 2017, ומקיימת טיסת KLM בין אמסטרדם למונרוביה.
שיתוף פעולה תרבותי, מדעי וטכני
שיתוף הפעולה הדו-צדדי של צרפת עם ליבריה הוא יחסית צנוע ומבוסס ברובו על חוזה הקלה ופיתוח (C2D) בשווי 3.9 מיליון אירו, שנחתם ב-16 באוגוסט 2012 לתקופה של חמש שנים. תוקפו פג בסוף 2016. משאביו הוקצו לקרן התמיכה של מגזר הבריאות בליבריה כדי לתמוך במדיניות והתוכנית הלאומית לבריאות ורווחה חברתית 2011–2021.
פרויקט TWIN 2H שמטרתו בניית יכולות בתי חולים בארבע מדינות מערב אפריקה (כולל ליבריה) מיושם בימים אלו, עם תרומה של 3 מיליון אירו.
סניף Alliance Française במונרוביה נסגר בשנת 2014.
גסטון אלכסנדר אוגוסט, מרקיז דה גאליפה
פרשת דרייפוס
ב-1879 הוא העמיד את עצמו בבחירות לנשיאות צרפת וזכה בקול אחד (מתוך 669). ב-1880 הוא הועלה לדרגת קצין גבוה בלגיון הכבוד ומונה למושל הצבאי של פריז. ב-1882 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-12 ובמקביל שימש כמפקד חיל הפרשים עד 1885. ב-1887 הוענק לו הצלב הגדול של לגיון הכבוד והוא הפך לחבר במועצת המלחמה העליונה ובהמשך למפקד בית הספר לפרשים. במהלך פרשת דרייפוס, הוא נמנה בין הקצינים המעטים שהאמינו בחפותו של הקצין היהודי אלפרד דרייפוס שנאשם בריגול על לא עוול בכפו. בשלב מסוים הוא אף הודיע שלא יצא מביתו עד שהפרשה תסתיים. הוא אף סולק בשל כך מחלק מהמועדונים בהם היה חבר. ב-22 ביוני 1899 הוא נקרא בידי ראש ממשלת צרפת החדש פייר ולדק-רוסו לשמש כשר המלחמה בממשלתו. ולדק-רוסו היה נחוש להעניק לדרייפוס משפט חוזר, והיה זקוק לשר מלחמה שיתמוך בעמדתו. המינוי גרר זעם רב הן בקרב סיעות הימין שהיו ברובן אנטי-דרייפוסריות, והן בקרב סיעות השמאל שלא שכחו לגאליפה את טבח הקומונה. כדי למתן את תגובת השמאל, בחר ולדק-רוסו בסוציאליסט הנודע אלכסנדר מילרן להיות שר המסחר שלו. בפועל, דווקא העובדה שהן הימין והן השמאל זעמו על הממשלה החדשה, גרמה לכך שהיא עמדה יציבה כיוון ששני הצדדים לא יכלו לשתף פעולה. במהלך ישיבת הממשלה הראשונה, קידמו סיעות השמאל את גאליפה בקריאות: "תחי הקומונה! הלאה היורים! הלאה הרוצח!". גאליפה עצמו לא התרגש והשיב בקריאה: "הרוצח נוכח!".
בזכות פעילותם של ולדק-רוסו וגאליפה, הוחזר דרייפוס מאי השדים והועמד למשפט חוזר בעיר רן. גם במשפט זה יצא דרייפוס חייב, אולם ביוזמתם של ולדק-רוסו וגאליפה, הוא קיבל חנינה מיוחדת מהנשיא אמיל לובה. ב-1900 הוא פרש מתפקידו וחי את שארית חייו בפריז עד מותו ב-9 ביולי 1909 בגיל 78.
Top Shot
Top Shot (בעברית: הצלף) היא סדרת ראליטי אמריקנית שהמשימות בה הן משימות צליפה בכלי נשק מגוונים. לסדרה היו ארבע עונות והיא הופקה על ידי ערוץ ההיסטוריה והונחתה בידי קולבי דונלדסון.
יחסי איסלנד–מקסיקו
יחסי איסלנד–מקסיקו הם היחסים הדו-צדדיים בין איסלנד לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות. שתי המדינות הן חברות הדדיות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, האומות המאוחדות וארגון הסחר העולמי.
Top Shot
בתחילת כל עונה יש שישה עשר מתחרים (מלבד העונה הרביעית שבא הגיעו 18 מתחרים ושניים הלכו הביתה 5 דקות לאחר שהגיעו) המתחלקים לשתי קבוצות המתחרות זו בזו. קבוצה עם חולצות אדומות וקבוצה עם חולצות כחולות. כל קבוצה שמפסידה, מחליטה אילו שני צלפים מתוכה יתחרו זה בזה במשימת הדחה. ההצבעה עבור שני הצלפים שהולכים למשימת ההדחה מתבצעת בעזרת יריות אקדח אל מטרות הנושאות את שמות היריבים. המפסיד משני המתחרים הולך הביתה והמנצח חוזר לקבוצה.
יחסי איסלנד–מקסיקו
היסטוריה
איסלנד ומקסיקו כוננו יחסים דיפלומטיים ב-24 במרץ 1964. היחסים הראשוניים בין שתי המדינות היו מוגבלים. בשנת 1985 ראש ממשלת איסלנד סטינגרימור הרמנסון היה הראשון שביקר במקסיקו ונפגש עם נשיא מקסיקו מיגל דה לה מדריד. מאז, היו ביקורים אחרים רמי דרג של פוליטיקאים איסלנד במקסיקו.
Top Shot
כשנשארים רק שמונה מתחרים, בשתי הקבוצות גם יחד, מתבטלות הקבוצות וכולם מתחרים נגד כולם. כולם עוברים לחולצות ירוקות. המנצח בכל עונה מקבל מאה אלף דולר.
יחסי איסלנד–מקסיקו
היסטוריה
ב-1 בפברואר 1999 ערך ראש ממשלת איסלנד דוד אודסון ביקור רשמי במקסיקו ונפגש עם נשיא מקסיקו ארנסטו סדייו. במהלך ביקורו דנו שני המנהיגים בהסכם סחר חופשי בין מקסיקו לאזור הכלכלי האירופי (הכולל את איסלנד). שני המנהיגים גם הסכימו לעבוד בצמוד להגדלת אירועי הסחר, התיירות, התרבות והחינוך בין שתי המדינות וראש ממשלת איסלנד הודיע כי איסלנד תשקיע יותר במקסיקו, במיוחד בעיר גואימס שבסונורה.
ב-24 באוקטובר 2007 אלברט יונסון, שגריר איסלנד בוושינגטון די. סי., הציג את תעודותיו הדיפלומטיות בארמון הלאומי במקסיקו סיטי. לאחר הטקס דנו נשיא מקסיקו פליפה קלדרון והשגריר יונסון במצב הנוכחי ביחסי איסלנד–מקסיקו. שתיהן רצו לחזק את הסחר הדו-צדדי והנשיא קלדרון איחל ששתי המדינות ישתפו פעולה בנושא אנרגיה וזכויות דיג.
Top Shot
המתחרים באים מרקע מגוון. חלקם מרקע צבאי או משטרתי, חלקם מירי ספורטיבי, חלקם מירי תצוגתי וחלקם חובבנים. גיל המתחרים נע בין 20 לבין 50. מרבית המתחרים הם מארצות הברית. בכל עונה יש אישה אחת או שתיים. ברוב העונה היה גם מישהו שהפסיד הפסד טכני. מתחרה מהעונה הראשונה עזבה את התחרות כדי לשהות עם אביה על ערש מותו. בעונה השנייה עזב מתחרה שנפצע. בעונה השלישית עזב מתחרה שאשתו נכנסה לסיבוכים בהריונה ומתחרה אחר שסירב להשתתף באתגר ההדחה, מה שהוביל לראשונה בתוכנית להחזרת מתחרה אחר שהודח להשתתף במקומו. בעונה הרביעית לא היו מתחרים שפרשו מהתחרות מרצונם.
יחסי איסלנד–מקסיקו
היסטוריה
בנובמבר 2017 נערכה ברייקיאוויק הפסגה העולמית השנתית שח הפורום העולמי של נשים ומנהיגות בפוליטיקה. משלחת מקסיקנית נכחה באירוע בהובלת הסנטורית המקסיקנית מריה דל רוסאריו גוסמאן אבילס.
ביקורים רמי דרג
ביקורים רמי דרג מאיסלנד למקסיקו
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לאיסלנד
הסכמים דו צדדיים
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כמו הסכם לחקלאות; הסכם לקידום והגנה הדדית של השקעות; הסכם להימנעות ממיסוי כפול ולמניעת העלמות מיסים בענייני מס הכנסה ומזכר הבנות לחיזוק וקידום שיתוף פעולה טכני דו צדדי בפיתוח גאותרמי.
יחסי סחר
בשנת 2001 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם איגוד הסחר החופשי האירופי, הכולל את איסלנד, ליכטנשטיין, נורווגיה ושווייץ. בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו צדדי בין איסלנד למקסיקו ב-23 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של איסלנד למקסיקו כולל: מכונות וציוד; יחידות בקרה או מתאמים; תכשירים ושמורות דגים אחרים; ומעגלים מודולריים. הייצוא העיקרי של מקסיקו לאיסלנד כולל: סילוק כפור או ערפל מהסוגים המשמשים ברכב מנועי; מכשירי טלוויזיה למערכות טלוויזיה במעגל סגור; בירה מאלט ושומנים מן החי ושמן דגים, למעט בקלה וכריש. בין 1999 ל-2017 השקיעו חברות איסלנד במקסיקו 6 מיליון דולר.
אלכסנדר הודג'
אלכסנדר הודג' (באנגלית: Alexander Hodge) הוא שחקן אוסטרלי. הוא ידוע בזכות גילום אנדרו בסדרת הטלוויזיה לא בטוחה ששודרה בערוץ HBO.
ביוגרפיה
הודג' נולד וגדל בסידני, אוסטרליה. אביו הוא אירי וגדל באוסטרליה; אמו סינית וגדלה בסינגפור. הוא תיאר את סביבתו לבנה בעיקרה. הודג' הצהיר שהוא התבייש במוצאו הסיני בילדותו, שאותה ייחס לדעות על גברים אסייתים שראה בתקשורת המרכזית. הוא החל לשחק בבית הספר בגיל 13 לאחר שסולק מכיתת נגרות. הודג' שיחק רוגבי באופן תחרותי והחל להמשיך בו כקריירה. הוא נפצע קשה בברכו במהלך משחק כשהיה בן 21 והתנייד בכיסא גלגלים במהלך השיקום. זמן קצר לאחר מכן, הודג' עבר לניו יורק כדי ללמוד בבית ספר למשחק באקדמיה האמריקאית לאמנויות דרמטיות, ועבר ללוס אנג'לס לאחר סיום לימודיו ב-2016.
קריירה
הודג' נבחן לתפקיד אנדרו בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה ''לא בטוחה. '' הוא לוהק לתפקיד, שבגינו זכה לבולטות רחבה יותר. הדמות זכתה לכינוי "באי אסיאתי" על ידי צופי התוכנית ברשתות החברתיות. הוא הועלה לתפקיד ראשי בעונה הרביעית של הסדרה. הודג' דיבר על המשמעות של דמות אסייתית שמוצגת כ"בטוחה בעצמה" ו"בוטה" מכיוון שהיא מאתגרת סטריאוטיפים לגבי גברים אסיאתיים.
הודג' שיחק בבתפקידים חוזרים ואורחים בכמה סדרות בהן, משפחה מודרנית, תחזוקה גבוהה, חוק וסדר וטומי.
בשנת 2021, הודג' כיכב בתפקיד פילקי בסדרת הטלוויזיה ברק שחור. הוא שיחזר את התפקיד בסדרת הספין-אוף Painkiller, שהרשת לא קלטה. באותה שנה הוא שיחק בתפקיד משנה בסרט נטפליקס, Resort to Love.
בשנת 2022 פורסם כי הודג' לוהק לתפקיד משנה בסרט Which Brings Me To You. ולתפקיד משנה בסרט הקרוב של אדל לים Joy Ride.
חיים אישיים
הודג' מתגורר בלוס אנג'לס.
הר בקר (אנטארקטיקה)
הר בקר (באנגלית: Mount Becker) הוא הר נישא, בהרי מריק, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
הר בקר ממוקם בין חוף אינגליש לבין חוף אורוויל; ההר ממוקם 1.6 קילומטרים מצפון-מזרח להר בוייר.
גובהו של ההר 1,540 מטרים מעל פני הים.
גילוי ומיפוי ההר
הרי מריק התגלו מהאוויר וצולמו מהאוויר על ידי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה (Ronne Antarctic Research Expedition, בראשי תיבות: "RARE"), אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1947 – 1948, בפיקודו של פין רון.
הר בקר מופה לראשונה על ידי משלחת חציית חצי האי האנטארקטי מטעם הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS Antarctic Peninsula Traverse) שנערכה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1961 – 1962.
ההר צולם מהאוויר על ידי צי ארצות הברית בעונת המחקר 1965–1966
מקור השם
רון נתן להר את שמו.
רון קרא להר על שמו של ראלף אליהו בקר (Ralph E. Becker), שהיה יועץ משפטי שסייע בהקמת RARE ובהשגת תמיכה כספית למשלחת החקר.
לקריאה נוספת
• PETER D. ROWLEY and WALTER R. VENNUM, Editors, Studies of the Geology and Mineral Resources of the Southern Antarctic Peninsula and Eastern Ellsworth Land, Antarctica, U.S. GEOLOGICAL SURVEY PROFESSIONAL PAPER 1351
מגפת הקורונה במונטנגרו
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה במונטנגרו, התפשטה אל המדינה באמצע מרץ 2020.
התפשטות המגפה
ב-13 במרץ הודיעה מונטנגרו כי היא סוגרת את כל בתי הספר ברחבי המדינה למשך שבועיים, אסרה התקהלויות והתכנסויות, ואסרה על הגעת ספינות לנמלים האדריאטיים, במאמץ לרסן את תחילת התפרצות הנגיף.
ב-16 במרץ הודיעה מונטנגרו כי החל מ-17 במרץ היא תאסור כניסת אזרחים זרים למדינה אלא אם הם תושבי קבע או מביאים סחורה. בנוסף, הורתה ממשלת מונטנגרו על כל המועדונים, המסעדות והברים בכלי רחבי המדינה לסגור את שעריהם, כמו גם אולמות משחקים ומכוני כושר ייסגרו למשך שבועיים לפחות. משלוחי אוכל יישארו פתוחים וימשיכו לפעול.
ב-17 במרץ הודיעה מונטנגרו על שני מקרים ראשונים של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. שתי נשים ילידות 1948 ו-1973, אחת מהן גרה בעיר בירה פודגוריצה, השנייה גרה באולצין. אחת משני המקרים הראשונים הגיעה 12 יום קודם לכן מארצות הברית. השנייה הגיעה מספרד והייתה תחת פיקוח רפואי.
נכון לסוף ינואר 2021, במונטנגרו ישנם 56,998 מקרים מאומתים (מתוכם נרפאו 47,899) וכ-762 מתים.
זושא (להקה)
זושא (באנגלית: Zusha) היא להקת פולק\סול חסידית יהודית-אמריקאית ממנהטן, ניו יורק. הלהקה, שהוקמה ב-2013 וקרויה על שם רבי זושא מאניפולי, משלבת ניגונים חסידיים עם אלמנטים של ג'אז, פולק, רגאיי ומוזיקה אלקטרונית. כיום כוללת הלהקה את הסולן שלמה גיסין והזמר והגיטריסט זכריה גולדשמידט, המופיעים בליווי הרכב נגנים משתנה. אלבום הבכורה של הלהקה הגיע למקום השני במצעד אלבומי מוזיקת עולם של הבילבורד.
היסטוריה
זושא הוקמה בשנת 2013 על ידי שלמה גיסין, זכריה גולדשמידט ואלישע מלוטק. לכל השלושה היה רקע מוזיקלי קודם: גיסין היה הסולן של להקת הרוק היהודי JudaBlue, גולדשמידט היה הסולן והמפיק של הרכב האלקטרו-פאנק ״Ch!nch!lla״ ומלוטק הוא בנו של המנהל האמנותי של התיאטרון היידי ״פולקסביין״ ונכדה של המוזיקולוגית חנה מלוטק.
גיסין ומלוטק נפגשו לראשונה בבית חב"ד בדרום מנהטן, ומאוחר יותר הכירו את גולדשמידט דרך חבר משותף. בתחילה ניגנו יחד שירים של רבי שלמה קרליבך, ובהמשך החלו ליצור שירים יחד. הם קיימו ג'אמים בבתים של חברים והקליטו את עצמם בטלפון נייד. לאחר זמן עודדו חברים ובני משפחה אותם להפיץ את המוזיקה שלהם לקהל רחב יותר.
האי-פי הראשון של זושא, ששמו כשם הלהקה, יצא באוקטובר 2014, ובנובמבר הגיע למקום התשיעי במצעד אלבומי מוזיקת עולם של הבילבורד. לאחר מכן החלה הלהקה לחמם הופעות במועדונים בניו יורק ולהופיע במוסדות יהודיים ובפסטיבלים של מוזיקה יהודית ברחבי ארצות הברית. אלבום הבכורה המלא של הלהקה, ״כוונה״, יצא בינואר 2016 והגיע למקום השני במצעד אלבומי מוזיקת עולם של הבילבורד. השיר ״משיח״ מהאלבום יצא גם כקליפ ביוטיוב. שיר אחר מהאלבום, ״פשוט״, הופיע בטריילר של הסרט מנשה שהוקרן בבכורה בפסטיבל סאנדנס.
ב-2017 עזב מלוטק את הלהקה ונותרו בה גיסין וגולדשמיט. בספטמבר של אותה שנה יצא האלבום השני של הלהקה, ״Colorful World״. ביולי 2017 יצא הסינגל והקליפ "ברוך ה'" אותו ביצעו יחד עם ההרכב פומפידיסא והמפיק מאט דאב, וזכה למאות אלפי צפיות ולהצלחה משמעותית בקרב הקהל הדתי והחסידי. ב-2018 עמדה הלהקה במרכז אחד מפרקי הסדרה הדוקומנטרית חסידיסטוק של תאגיד השידור הישראלי.
בשנת 2021 הוציאה הלהקה את האלבום הרביעי Cave of Healing.
בשנת 2022 הוציאה הלהקה את האלבום החמישי Open the Gates.
בניסן תשפ"ג (אפריל 2023) ביצעה הלהקה את הניגון החב"די "מארש שמחה", כחלק מפרויקט "צמאה".
סגנון מוזיקלי
המוזיקה של זושא משלבת את סגנון השירה והסולמות של הניגון החסידי המסורתי, חסר המילים, עם אלמנטים ווקליים ואינסטרומנטליים של פולק, ג'אז, סול, רגאיי וסקא. מקורות השפעה שהוזכרו על ידי הלהקה כוללים את שלמה קרליבך, מתיסיהו, בוב דילן, דמיאן מארלי, יוסי פיאמנטה, בון איבר, ג'יימס בלייק, וג'אזיסטים כריי צ'ארלס ואלה פיצג'רלד.
דיסקוגרפיה
אלבומים
ברודי לי
ג'ונתן הובר (באנגלית: Jonathan Huber; 16 בדצמבר 1979 – 26 בדצמבר 2020) היה מתאבק אמריקאי. הוא היה מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה לוק הארפר (ולעיתים כהארפר) ובארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW), שבו הופיע כברודי לי וכמר ברודי לי.
משנת 2003 לשנת 2012, הובר התאבק עבור ארגוני ההיאבקות העצמאיים תחת שם הבמה ברודי לי, כשאת עיקר פועלו עשה בארגוני ההיאבקות Chikara, Squared Circle Wrestling (2CW), Ring of Honor (ROH), Dragon Gate USA (DGUSA), כשברמה הבינלאומית התאבק עבור ארגון ההיאבקות Dragon Gate, שביפן. הוא חתם על חוזה ב-WWE בשנת 2012, אימץ את שם הבמה לוק הארפר ונשלח למתחם הפיתוח של הארגון, Florida Championship Wrestling (FCW), כשהופיע לראשונה במותג המחודש אשר נקרא בשם NXT כחבר במשפחת וויאט. במשך מרבית הקריירה שלו בארגון, הוא היה מקושר לחברי קבוצת משפחת וויאט, בריי וויאט ואריק רואן. כחלק ממשפחת וויאט, הוא זכה באליפות הזוגות של NXT ובאליפות הזוגות של סמאקדאון. לאחר מכן, הארפר ורואן שנודעו בשם הבלודג'ן בראדרס, החזיקו פעם נוספת באליפות הזוגות של סמאקדאון. במהלך קריירת היחידים הקצרה שלו בארגון, הארפר היה פעם אחת האלוף הבין יבשתי.
הובר עזב את ה-WWE בדצמבר 2019 ועבר לארגון ההיאבקות המתחרה, All Elite Wrestling (AEW) במרץ 2020 כ"מר" ברודי לי, כשחשף את עצמו כדמות אשר כונתה בשם "The Exalted One", המשמש כמנהיג של קבוצת הדארק אורדר. לאחר שכשל בניסיונו לזכות באליפות העולם של AEW, לי הפך לאלוף ה-TNT השני בתולדות הארגון.
חיים אישיים
הובר נישא לסינדי סין בשנת 2000. לשניים יש יחדיו שני בנים, ברודי, שנולד בינואר 2012, ונולאן, שנולד בדצמבר 2017. הוא ציין את ריק רוד, ג'ייק רוברטס וביג שואו כמתאבקים שהשפיעו עליו.
הובר נפטר ב-26 בדצמבר 2020 ממחלת ריאות, בגיל 41.
כיתה (חדר)
כיתה היא חדר המשמש לצורכי הוראה.
הלמידה בכיתות מקובלת במסגרת החינוך הפורמלי ובהשכלה הגבוהה. בית ספר מכיל בדרך כלל מספר כיתות שבהן מתקיימים השיעורים במקביל. חלק מהכיתות משמשות קבוצת תלמידים מסוימת באופן קבוע, כך שבכל שיעור מגיע מורה אחר לאותה הכיתה. כיתות אחרות מוקדשות למקצוע מסוים. בכיתות אלו מגיעה קבוצת תלמידים שונה בכל שיעור.
ציוד וריהוט
חדר הכיתה לרוב מצויד בשולחנות וכיסאות עבור התלמידים. בכיתה יהיה גם ציוד כתיבה והצגה עבור המורה כמו לוח וגיר. בכיתות משוכללות יותר יהיו גם מחשב ומקרן.
כיתות מיוחדות מכילות ציוד נוסף, התואם את צורכי ההוראה בהן, כגון:
אברהם רומנו (רב)
רבי אברהם בן יעקב רומנו (המכונה מרקאדו כ"ג בניסן תרי"ג, 1 במאי 1853 – ליל י' באב תרצ"ז, 17 ביולי 1937) היה רב בוסני, רב בסרייבו במשך עשרות שנים, ובסוף ימיו בירושלים.
ביוגרפיה
נולד בסרייבו, בוסניה והרצגובינה, ליעקב רומאנו. הוריו היו עניים. למד אצל רבני יהדות סרייבו, הרב יהושע יצחק מאג'ורו, הרב בכור לוי, הרב בן ציון פינטו והרב אליעזר פאפו, מחבר "דמשק אליעזר". לאחר הסמכתו לרבנות, עמד בראש הישיבה הספרדית "דגל התורה" בה למדו מאות תלמידים מיהודי סרייבו.
ב-1902 לאחר פטירתו של הרב הראשי אברהם אבינון אשר כיהן במשרתו מ-1887 סירבו חכמי ודייני הקהילה להצעות להתמנות לתפקיד רב ראשי. ראשי הקהילה הקימו בית דין רבני ומינו את אברהם רומנו לראשו. לצידו כיהנו הדיינים הרב משה מאסטרו ("חם בוכור"), והרב יהושע סלומו. הרב רומנו נודע כרב תקיף ושמרן. מ. ד. גאון כתב כי בהיותו נער "שמעו הטוב הגיע לאוזני, ואחרד לחריפות שכלו ולתקיפותו הדתית". חיבר קונטרסי פיוט ושירת חול. כנציג הקהילה היהודית קיבל מאת פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, חותם עם סמל האימפריה האוסטרו-הונגרית.
עם הגיע רוחות ההשכלה לבוסניה, נודע לו על כוונת בני הקהילה למנות תחתיו דיין צעיר, בוגר בית המדרש לרבנים בווינה. משלא הצליח למנוע את המינוי החליט לפרוש לגמלאות ולעלות לארץ ישראל. בית הדין הרבני בסרייבו המשיך בפעילותו עד 1917, עת מונה לרב הראשי ד"ר מוריץ לוי.
בשנת תרע"ג (1913) עלה רומנו והתיישב בירושלים. הוא לא נשא שם במשרה כלשהי והתמסר לטיפול בכתביו (ראו להלן) ונמנה עם למדני ישיבת המקובלים בית אל ובהמשך ישיבת פורת יוסף.
במשך עשרים וארבע שנותיו בירושלים העתיקה לא ביקר כלל בכותל המערבי, משום שחשש לדעת הרדב"ז שהכותל המערבי הוא כותל העזרה, ולכן סבר שרחבת הכותל המערבי היא חלק מהר הבית שנאסר להיכנס אליו בטומאה.
הוא נפטר בשנת תרצ"ז בליל צום תשעה באב, שחל באותה שנה בי' באב, 17 ביולי 1937, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים.
משפחתו
נשא לאישה את בלנקה (1852–1930) לבית מאנדולפו. מקור המשפחה במגורשי ספרד. בתם הצעירה שמחה (1893–1977), עלתה עם הוריה לארץ ישראל, ונישאה לאברהם אלברט מזרחי, עסקן וסוכן נדל"ן, בנם של דוד ורוזה מזרחי, ממייסדי "אחוזת בית".
בנם, הרב מנחם רומנו (1882–1968) כיהן כרב בזאגרב ולאחר מכן כיהן כרב בקהילה הספרדית בסרייבו, ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא ניצל בעזרת בניו הרופאים שלחמו עם הפרטיזנים של טיטו כנגד הכובשים הגרמנים. לאחר השואה שב הרב מנחם לתפקידו כרב הראשי של העיר. נכדו יאשה רומנו (1987-1908) היה היסטוריון נודע ביוגוסלביה אשר חקר את שואת יהודי יוגוסלביה.
12 במאי
12 במאי הוא היום ה-132 בשנה (133 בשנה מעוברת), בשבוע ה-19 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 233 ימים.
פיונה דולמן
פיונה דולמן (באנגלית: Fiona Dolman; נולדה ב-30 בינואר 1970) היא שחקנית סקוטית.
ביוגרפיה
דולמן נולדה בכפר פינדהורן במארי שבסקוטלנד. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מיס פמלה אנדרוז בסדרת הדרמה "The Royal" של רשת ITV, ובסדרת הספין אוף "The Royal Today". עוד היא מוכרת מהופעתה בתפקיד ג'קי רוזמרי למברט ברדלי בסדרה "בקצב הלב". עוד השתתפה במיני-סדרה "Ultraviolet" של ערוץ 4.
ב-2009 שיחקה דולמן בסדרה "פרדוקס" של ה-BBC. ב-2010 הופיעה בסדרה "דרך ווטרלו" בתפקיד סמלת משטרה.
באפריל 2011 החלה דולמן להופיע בתפקיד שרה ברנבי, אשתו של פקד בילוש ג'ון ברנבי ומנהלת בית הספר בקוסטון, בסדרה הבלשית הוותיקה "רציחות במידסומר". היא השתתפה בשעשועון הטלוויזיה "Lily Savage's Blankety Blank".
חיים אישיים
בשנת 2000 התחתנה דולמן עם מרטין קארי. השניים התגרשו ב-2012. באוגוסט 2013 נולדה בתה מדלן שארלוט.
ב-2019 השלימה דולמן בהצלחה את מרתון לונדון, בו רצה לזכרו של אביה. היא גייסה סכום נכבד עבור Hospice UK שהיא שגרירה שלו.