cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מערכת הרבייה
משולשי האגן
רצפת האגן תוחמת את ה-pelvis ומתחתיו מצוי ה-perineum - בין הירכיים ומתחת ל-levator ani. ניתן לחלק חלק זה למעוין הנחלק לשני משולשים – urogenital קדמי ו-anal אחורי. במשולש ה-urogenital יש ממברנה – perineal membrane. אצל הגבר רק ה-urethra חודרת אותה (וה-bulbourethral gland – בהמשך) ואצל האישה חודרים את הממברנה ה-urethra וה-vagina. איברי המין החיצוניים דבוקים אל הממברנה מלמטה, תפקידה לשמש להם בסיס. אצל האישה דבוקים לממברנה מבנים ספוגיים והשפתיים, אצל הגבר מבנים ספוגיים של הפין.
השפעות הזִקנה על הגבר
ככל שהגבר מזדקן הוא מייצר פחות מההורמון טסטוסטרון. הירידה בייצור היא כאחוז אחד בכל שנה, והיא מתחילה בערך מגיל ארבעים. גם ייצור תאי הזרע ליום יורד ככל שהגבר מזדקן, וכך גם מופחתים תאי הזרע הפעילים. כתוצאה מכל אלה, ילדים שנולדים מגברים זקנים עלולים להיות בעלי פגמים מולדים, דבר המצביע על האפשרות שהזרע של הגבר הזקן מכיל יותר מוטציות גנטיות. אצל רוב הגברים הזקנים התדירות ביחסי מין נמוכה יותר, והתגובה המינית שלהם איטית יותר. הטענה הנפוצה היא שהשינויים האלה במערכת הרבייה הגברית נובעים מהירידה ברמות הטסטוסטרון בדם, אך עדיין הטענה אינה מבוססת מספיק ואין ידוע בבירור אם אכן השינויים נובעים מרמת טסטוסטרון נמוכה, היות שאצל אחדים מהגברים יש רמת טסטוסטרון גבוהה יותר בגיל שבעים, ייצור תאי זרע גבוה יותר ויחסי מין תדירים יותר מאשר אצל גברים צעירים בריאים בגיל עשרים. כמו כן, בנפח האשכים וברמות הגונאדוטרופינים, ישנה עלייה ככל שהגברים מזדקנים. כלומר: בעוד התפקוד של איברי המין "יורד" בדרך כלל ככל שהגבר מזדקן, התפקוד של חלק המוח האחראי על מערכת הרבייה (בלוטת יותרת המוח) "עולה".
השפעות הזִקנה על האישה
אצל האישה, לעומת הגבר, מערכת הרבייה מפסיקה, כאמור, להיות כשירה בגיל חמישים ואחת בממוצע במדינות המפותחות. הסיבה לכך היא הפסקת הביוץ והמחזור חודשי. אישה, שלא כגבר, אינה מייצרת בחייה ביציות. לאישה יש כבר בחודש החמישי להתפתחותה ברחם אמה כל הביציות שיהיו לה אי-פעם, וכמות הביציות מתחילה לרדת כמעט מידית, כשהרבה מהן מתות. בשעת הלידה יש לאישה כ-400,000 ביציות שהן כרבע מסך כל הביציות שהיו לה בהתחלה. בגיל ההתבגרות יש לאישה רק אחד חלקי 13 מסך זה, וקצב איבוד הביציות ממשיך להיות קבוע עד גיל 35 בערך, ואז קצב האיבוד מכפיל את עצמו. הפסקת הביוץ והמחזור מתרחשת כשלא נותרו בשחלות כמות מספקת של ביציות כדי לייצר מספיק הורמונים לצורך השלמת המחזור. במצב הזה גם הגונאדוטרופינים (שבדרך כלל אחראים להתפתחות הביצית) אינם יכולים לגרום לשחלות לפתח עוד ביציות לכדי ביוץ או לגרום להן לייצר עוד אסטרוגן ופרוגסטרון האחראים לתקינות תהליך הביוץ. הפסקת הפוריות באישה הוא אם כן תהליך ארוך ומתמשך שאינו קורה בבת אחת. התהליך מתחיל כבר בשלב המוקדם של היות האישה ברחם, באותו הרגע שבו מתחילות למות הביציות, וכמות הביציות של האישה הולכת ומופחתת. ואכן ההשפעה של התהליך ניכרת כבר מגיל 35, הגיל בו מתקשות יותר הנשים להרות ולשמור על הריון. כמו כן הסיכוי שתינוקות יהיו פגומים גנטית או ימותו בזמן הלידה מכפיל את עצמו באישה מגיל 35.
תאוריות לסיבת הפסקת הפוריות
ישנן שתי תאוריות המנסות לתת מענה מדוע האישה בנויה באופן שפוריותה תיפסק בגיל די מוקדם בחייה:
ישנם חיזוקים לשתי התאוריות, כך שאין אפשרות לקבוע איזו מהן נכונה יותר. חיזוקים לתאוריה הראשונה נמצאו כשהחזיקו נקבות של מיני יונקים, כגון חולדות בתנאים מוגנים במעבדה, ואף על פי כן הן גילו הזדקנות במערכת הרבייה מוקדם יותר מאשר אצל הזכרים של אותו מין. ההבדל הזה אינו ניתן להסבר על ידי התאוריה השנייה, אלא על ידי התאוריה הראשונה, כי החולדות, למשל, מטפלות בצאצאיהן פחות מחודשיים. חיזוקים לתאוריה השנייה נמצאו כאשר התבוננו בנקבות של מיני לווייתנים, כגון הקטלן. גורי הלווייתנים דורשים טיפול לתקופה ארוכה והנקבות של אותם לווייתנים מגדלות את צאצאיהן תקופה ארוכה. גם אצל הלווייתנים מערכת הרבייה של הנקבה מפסיקה לתפקד זמן רב לפני מיתתה ומוקדם יותר מאצל הזכרים. מאחר שאצל הלווייתנים אין סיבה לחשוב שחייהם התארכו במאות השנים האחרונות, התאוריה השנייה היא היחידה המסבירה את הפסקת פעילות מערכת הרבייה מוקדם כל כך בחייהן של הנקבות.
סיבת ההבדל בין זכר לנקבה
כאמור, ההבדל בין הנקבה לזכר נעוץ בכך שבעוד הזכר מייצר באופן יומיומי תאי זרע חדשים, הנקבה לעומתו מאבדת בקצב יומי מהביציות שלה. לא ידועה סיבה ברורה מדוע האישה מפסיקה לייצר את תאי המין שלה (הביציות) עוד לפני שנולדה בעוד שהזכר מייצר אותם (תאי הזרע) לכל אורך חייו. הפיזיולוגים העלו אפשרות שהדבר קשור עם העובדה שבכל פעם שתא מתחלק גדלים סיכוייו למוטציות גנטיות. ביציות האישה הן תוצר של כ-33 התחלקויות תאים בלבד לאחר ההפריה, בעוד תאי הזרע של הזכר - גם של הצעיר - הם תוצר של כמה מאות התחלקויות תאים. כמענה לכך שאצל הזכר הסיכוי למוטציות גנטיות מסוכנות לעובר גבוה הרבה יותר מאשר אצל הנקבה, בא הייצור והריבוי המוגבר של תאי זרע. כך שכשהגבר יפלוט את מאות מיליוני תאי הזרע בשעת הביוץ, עדיין יהיה סיכוי טוב שהביצית תפגוש תאי זרע טובים ולא תאי זרע בעלי מוטציות גנטיות רציניות. מאידך, הנקבה שאצלה הסיכוי להימצאות בביציות מוטציות גנטיות קטן בהרבה, איננה זקוקה ליותר מאלף ביציות לפני כל ביוץ, שאחת מהן - הטובה - תשתחרר מהשחלה ויפרו אותה. הייצור המוגבר של תאי מין הזכר הוא אם כן איזון של הסיכון כדי לתת סיכוי טוב יותר; מה שאצל הנקבה - שאצלה הסיכון אינו גדול - הוא (האיזון) אינו נדרש.
Prisoner
רקע
זהו אלבומה השני של שר עבור חברת התקליטים קזבלנקה, אך בשונה מההצלחה של אלבומה הקודם, Take Me Home, האלבום הזה נכשל במכירות ולא התברג במצעדים. AllMusic העניקו לאלבום דירוג כוכב זהב וחצי בלבד. בכך ממשיך האלבום את רצף הכשלונות המסחריים של שר בשנות ה-70 ו-שנות ה-80.
בשנות ה-90 קזבלנקה רקורדס הפיצו גרסת CD לאלבום, שמשלבת יחד את Take Me Home עם Prisinor כאלבום אחד עם 17 שירים תחת השם Cher: The Casablanca Years (בעברית: שר: השנים בקזבלנקה).
ג'ון פרנקלין-רובינס
ג'ון פרנקלין-רובינס (באנגלית: John Franklyn-Robbins; 14 בדצמבר 1924 - 21 במרץ 2009) היה שחקן אופי אנגלי שהיה ידוע בהופעותיו בתפקידים שייקספיריים.
ביוגרפיה
פרנקלין-רובינס נולד בצ'לטנהאם שבגלוסטרשייר. הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA), ועבד בתיאטרון ספריית מנצ'סטר ובבריסטול אולד ויק. הוא שיחק במגוון רחב של תפקידים החל מאריאל במחזה "הסערה" ועד מקדאף במחזה "מקבת'". בתיאטרון הופיע הן בווסט אנד והן בברודוויי.
בטלוויזיה הופיע פרנקלין-רובינס בתוכניות של ה-BBC ושל רשת ITV. הוא הופיע בסדרות טלוויזיה קלאסיות כגון "הגומלים", "הברון", "Z-Cars", "קאלאן", "אני, קלאודיוס", "דוקטור הו", "מסע בין כוכבים: הדור הבא". בין סרטי הקולנוע בהם הופיע היו סרט האימה "Asylum" (מ-1972), "Overlord" (מ-1975), "גברת דאלוויי" (1997) וב"מצפן הזהב" (2007).
פרנקלין רובינס נפטר ב-2009 בלונדון.
ביתו של ג'ים תומפסון
ביתו של ג'ים תומפסון הוא מוזיאון בבנגקוק. זהו קומפלקס של שבעה מבנים תאילנדים שונים שליקט איש העסקים האמריקאי ג'ים ת'ומפסון מכל רחבי תאילנד בשנות ה-50 וה-60. זהו אחד מיעדי התיירות הפופולריים ביותר בתאילנד.
אפרים תבורי
אפרים תבורי (פופיק) (באוקראינית: Ефраїм Табурі; ט"ז באלול תר"ס, 10 בספטמבר 1900 - ו' בניסן תשי"ז, 7 באפריל 1957) היה פוליטיקאי ישראלי וחבר הכנסת הראשונה והשנייה.
ביתו של ג'ים תומפסון
בה בעת שתומפסון פיתח את חברת המשי שלו, הוא גם נעשה אספן של אמנות דרום-מזרח אסיה, שבאותה תקופה לא הייתה ידועה במיוחד בעולם. הוא בנה אוסף גדול של אמנות בודהיסטית וחילונית, לא רק מתאילנד, אלא גם ממיאנמר, קמבודיה ולאוס, ארצות אליהן הוא נסע לעיתים תכופות למסעות קניות.
אפרים תבורי
תבורי נולד בטולצ'ין באוקראינה וקיבל חינוך מסורתי וכללי. היה פעיל בתנועה הציונית-סוציאליסטית צ”ס ואף נעצר על ידי השלטונות הסובייטיים.
ב-1924 עלה לארץ ישראל, עבד בעיריית תל אביב והיה מזכיר מפלגת אחדות העבודה בתל אביב מ-1927, וחבר מועצת פועלי תל אביב מ-1929.
כיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י בשנים 1949–1955.
תבורי היה אחד מחברי הכנסת שהתנגדו נמרצות לחוקה, בטענה שחוקה פורמלית היא חסרת משמעות. בדיון שנערך בכנסת ב-13 במאי 1950 אמר: "גם בלי חוקה פורמלית תהיה מדינה דמוקרטית ומתוקנת ולא יהיה מה להתבייש, לא מפני סוריה שיש לה קונסטיטוציה וגם לא מפני רוסיה..." הוא הוסיף ודיבר גם על סכנה של "...תבערה גדולה מאוד, מלחמת דת ומלחמת אידאות".
אפרים תבורי נפטר ב-7 באפריל 1957 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
זאב שנקר אמר עליו:
בית התרבות "בית תבורי" בתל אביב נקרא על שמו.
הגבר הנקבי
הגבר הנקבי (באנגלית: The Female Man) הוא ספר מדע בדיוני פמיניסטי של הסופרת ג'ואנה ראס. ראס הייתה פמיניסטית רדיקלית מושבעת שאתגרה תפישות סקסיסטיות בשנות ה-70 בספריה, סיפוריה הקצרים, ומסות שכתבה. הגבר הנקבי הוא המוכר ביותר מבין כתביה, ונחשב לחלק מהקאנון של תולדות התנועה הפמיניסטית בארצות הברית. הספר נכתב ב-1970, בזמן שראס התחילה להזדהות כלסבית, ופורסם לראשונה ב-1975.
הספר הגבר הנקבי עוקב אחר חייהן של ארבע נשים זהות גנטית, ושבאופן מובהק מייצגות את הכותבת, ראס. כל אחת מהנשים חיה ביקום מקביל בסביבות שונות, ובזמנים שונים.
הרקע לעלילה
הספר כולל מספר עולמות בדיוניים:
תקציר העלילה
הספר נפתח כשג'נט אברסון מגיעה  לעולמה של ג'נין דדייה כחלק מפרויקט מחקר. ג'נט היא מ-Whileaway, עולם עתידני בו מגפה המיתה את כל הגברים לפני יותר מ-800 שנה, ולעומת זאת, ג'נין חיה בעולם שעדיין קורס תחת השפל הכלכלי הגדול. ג'נט לוקחת את ג'נין איתה לעולמה של ג'ואנה, עולם בו התנועה הפמיניסטית היא רק בתחילת דרכה.
ג'ואנה לוקחת את ג'נט למסיבה, כדי להראות לה את האינטראקציות בין גברים ונשים בעולמה. ג'נט במהרה מוצאת את עצמה כמושא לעניינו של גבר אחד, ולאחר שהוא מטריד אותה היא מפילה אותו ארצה ולועגת לו. מכיוון שבעולם הזה החברה רואה נשים כנחותות מגברים, כל באי המסיבה מגיבים בהלם. ג'נט מביעה רצון לראות איך חיה משפחה טיפוסית, אז ג'ואנה מסדרת לה אירוח בבית משפחת ויילדינג, שם היא מכירה את בתם, לורה רוז. לורה רוז מיד מעריצה את העצמאות והביטחון העצמי של ג'נט, ותוך זמן קצר מבינה גם שהיא נמשכת אליה מינית. השתיים מתחילות מערכת יחסים שחורגת מהנורמות המקובלות על שתיהן באופנים שונים: בעולמה של ג'נט, יש איסור על יחסים בין-דוריים (כלומר בין שתי נשים שהן בגיל מתאים להיות האם או הבת של השנייה), ובעולמה של לורה יחסים חד-מיניים הם טאבו.
הסיפור ממשיך בכך שג'נין וג'ואנה מלוות את ג'נט חזרה לעולמה, Whileaway. הן פוגשות את ויטוריה, האישה של ג'נט, ומתארחות בביתן המשותף. ג'ואנה מרגישה ששופטות אותה שם לרעה, כ"תקועה בין עולמות". ג'ואנה חוזרת לעולמה של ג'נין, יחד איתה, והשתיים נופשות בבית אחיה של ג'נין. אמה של ג'נין מפצירה בה למצוא בעל, וג'נין - שכמוכתב בעולמה - שבויה ברעיון שמטרתה העיקרית בחיים היא אכן למצוא גבר שיציע לה טבעת - יוצאת למספר פגישות עם גברים, אך עדיין היא מרגישה חוסר סיפוק. היא מתחילה לפקפק בחוש המציאות שלה, אך במהרה היא מדחיקה מחשבות אלו, ומחליטה שהיא אכן רוצה "לממש את עצמה כאישה". היא מתקשרת לקאל, אחד הגברים עימם נפגשה, ומסכימה להינשא לו.
בחזרה בבית משפחת ויילדינג, לורה, ג'ואנה, ג'נין וג'נט יושבות ומדברות. לורה מנסה להלל את מעמדה של ג'נט ב-Whileaway, אך ג'נט מסבירה לה שבעולמה אין לה מעמד מיוחד ואולי אפילו להפך: שהיא נבחרה למשלחת המחקר כי היא פחות חיונית מאחרות, וקוראת לעצמה טיפשה. מאוחר יותר באותו הערב, ג'ואנה, ג'נט וג'נין פתאום מוצאות את עצמן בעולם אחר.
השלוש הגיעו לעולמה של ג'ייאל, שם מתנהלת מלחמה רבת שנים בין חברת הגברים וחברת הנשים. ג'ייאל עובדת בסוכנות האתנולוגיה ההשוואתית, ארגון שחוקר את המקבילות של נשים מעולמות שונים, ומגלה להן שהיא זו שארגנה את המפגש ביניהן, כי הן בעצם "וריאציות של אותה אישה". שלוש הנשים מלוות את ג'ייאל במשימה בתחום האויב, כדי לנהל משא ומתן עם מנהיג הגברים. בהתחלה נראה כאילו המנהיג מנסה לקדם שוויון בין המינים, אך ג'ייאל מבינה מהר מאוד שהוא עדיין רואה נשים כנחותות. היא מתגלה כמתנקשת חסרת רחמים, והורגת את מנהיג הגברים. לאחר מכן, היא מחזירה את שלוש הנשים אליה הביתה, ומגלה להן למה באמת ריכזה את כולן במקום: היא רוצה להקים בסיסים מחתרתיים בעולמות של הנשים שהגברים לא יהיו מודעים לקיומם, ואשר יפעלו להעצמת הנשים בעולמות השונים, עד שאלה יצליחו להתקומם ולהפיל את המשטרים הדכאניים של הגברים, ולמגר את תפקידי המגדר אליהם הנשים ממושטרות.
בסוף, ג'נין וג'ואנה מסכימות לעזור לג'ייאל ולקלוט נשים לוחמות אל תוך עולמותיהן. אך ג'נט מסרבת, בהינתן שאין גברים בעולמה, והעולם שלה הוא פציפיסטי. נראה שג'נין וג'ואנה התחזקו מתחילת הספר, והן מתלהבות מהרעיון של מהפכה מגדרית. ג'נט פחות נלהבת באופן כללי, אז ג'ייאל מגלה לה שהסיבה שהגברים מתו בעולמה לא הייתה כתוצאה ממגפה טבעית אלא כתוצאה ממלחמה שנשים ניהלו נגד הגברים, שתוך כדיה הן הרגו את כל הגברים. ג'נט מסרבת להאמין לה, והנשים האחרות מתרגזות על ג'נט בגין חוסר שיתוף הפעולה שלה. הספר מסתיים כאשר הנשים נפרדות וכל אחת חוזרת לעולמה, עם פרספקטיבה חדשה על חייה, עולמה וזהותה כאישה.
הדמויות
ג'נין דדייה היא ספרנית שחיה בעולם שעדיין שרוי בשפל הגדול. היא מאמינה שיש "מחסום בינ[ה] לבין חייה האמיתיים, שהסרתו תתאפשר רק בעזרת גבר או נישואים". היא מפקפקת ביכולתו של החבר שלה, קאל, לגרום לה לאושר, אך היא נכנעת ללחצים ומסכימה להתארס לו. בסוף הספר, משתמע שג'נין שברה את המוסכמה הזו, ובמקומה מאמצת אידאולוגיה של מהפכה חברתית נגד גברים.
ג'ואנה חיה בעולם שהכי משקף את העולם "האמיתי" של שנות ה-70, התקופה בה נכתב הספר. בסביבתה של ג'ואנה, התנועה הפמיניסטית היא בתחילת דרכה, וג'ואנה נחושה בדעתה למגר את התפישות הרווחות בעולמה לפיהן נשים נחותות מגברים. ג'ואנה היא שנונה ואינטליגנטית, אך עדיין נאבקת לתפוס את מקומה ולקבל הכרה כפרופסור בסביבה הגברית בה היא פועלת. היא מתייחסת על עצמה כאל "הגבר הנקבי" (ומכאן שם הספר), מכיוון שהיא מאמינה שהדרך היחידה שהיא יכולה להצליח היא תוך אימוץ תפקידי מגדר גבריים, ותוך הדחקה של הזהות שלה כאישה.
ג'נט אבנסון בלין מגיעה מעולם עתידני שנקרא Whileaway, בו כל הגברים מתו מאות שנים קודם לכן. ג'נט היא "קצינת שלום" - הדבר הדומה ביותר לשוטרת בעולם הפציפיסטי הנשי - והיא נבחרת להשלח לעולמות מקבילים למשימת מחקר. ג'נט חיה יחד עם האישה שלה, ויטוריה, ויש לה שתי ילדות. בספר, ג'נט היא האישה הבטוחה בעצמה והעצמאית ביותר, במיוחד אל מול גברים, אולי מכיוון שעד שלא החלה "לקפוץ" בין עולמות, היא מעולם לא חוותה אינטראקציה עם גברים.
אליס ג'ייאל ריזונר, היא מתנקשת ומהפכנית החיה בעולם שנמצא במלחמה ארוכת טווח בין נשים וגברים. ג'ייאל היא זו שארגנה את המפגש הרב-עולמי בין הנשים האחרות, כדי לקדם את המהפכה המינית בכל העולמות השונים שלהן.
לורה רוז היא הבת של משפחה שאירחה את ג'נט כשהיא ביקרה בעולמם (העולם של ג'ואנה). היא מתוסכלת מכיוון שעל פי תכתיבי החברה שלה, היא אמורה להדחיק את שאיפותיה ולמחוק את כל הפוטנציאל שלה, כדי להפוך לעקרת בית. היא נמשכת מייד לביטחון ולעצמאות של ג'נט, ומתחילה איתה מערכת יחסים מינית.
טכנולוגיה
נושא הטכנולוגיה הוא מאוד מרכזי בספר, אף על פי שהוא לא מאוד ספציפי ברוב המקרים. הטכנולוגיה היא הכלי שמאפשר את האוטופיה של Whileaway, גם ברמה של הבטחת ההמשכיות של המין האנושי/נשי, אלא גם באופן שמאפשר לנשים שחיות בעולם זה לפתח את עצמן, לעסוק בעיסוקים שמעניינים אותן, וכולי. האינטליגנציה הכללית שת אוכלוסיית Whileaway הוגברה דרך הנדסה גנטית. אך בעולם האוטופי הזה, טכנולוגיה היא לא מטרה לשמה, היא פשוט קיימת וניתנת לשימוש. באופן דומה אך שונה, גם בעולם הדיסטופי של ג'ייאל, הטכנולוגיה משמשת למלחמה ולקידום אג'נדות אידיאלוגיות, היא לא בעצמה חלק ממרקם אידאולוגי.
עבודה
בספרה, ראס מתייחסת רבות לעיסוקים של נשים - בין עם אלו העיסוקים המסורתיים בבית ובגידול ילדים, ובין אם כמחסום בדרכן של נשים, או הגשמה עצמית, תלוי בעולם המדובר. ישנן ביקורות שגורסות שהספר הוא לא רק מניפסט של פמיניזם רדיקלי, אלא ביקורת על העולם הפוסט-תעשייתי, בו נשים נכנסו במספרים גדולים לשוק העבודה, אבל רק כשזו השתנתה לכלכלת שירות, ולא יצרנות. אותה הסתכלות גם גורסת שהספר בעצם מהווה גשר בין רעיונות של פמיניזם רדיקלי (כמו הפרדות מגברים) לבין רעיונות של פמיניזם ליברלי (שוויון בתעסוקה).
מבנה הספר
הספר מחולק לתשעה חלקים, כאשר כל אחד מאלה מחולק לפרקים. כל חלק מסופר מנקודת מבטה של אישה אחרת מהדמויות, אך בכל זאת ישנן קפיצות בין נקודות המבט, במיוחד כאשר הנשים קופצות ממקום למקום ומתקופה לתקופה.
כשהסיפור מסופר מנקודת מבטן של ג'ואנה, ג'נט או ג'ייאל, הנרטיב הוא בגוף ראשון, למרות שהן לפעמים מתייחסות אל עצמן בגוף שלישי. רק הסיפור מנקודת מבטה של ג'נין הוא לחלוטין בגוף שלישי - עד סוף הספר, כאשר הפרספקטיבה של ג'נין כלפי עצמה משתנה, והיא מוכנה לצאת מהקבעון המגדרי שהייתה שרויה בו.
ביקורת וקבלה
יחד עם שרי ס. טפר וג'יימס טיפטרי, ג'וניור (שם העט של אליס ברדלי שלדון), ג'ואנה ראס היא חלוצה של הז'אנר של מדע בדיוני פמיניסטי, והחזון שלה לאוטופיה של פמיניזם רדיקלי נחשב לאחת היצירות המשפיעות בספרות הפמיניסטית.
פרסים
הספר היה מועמד לפרס נבולה לשנת 1975, וזכה בשלושה פרסי "רטרוספקטיב" של פרס טיפטרי למדע בדיוני ב-1996. הוא גם זכה בפרס היכל התהילה של Gaylactic Spectrum.
ישעיהו פורדר
ישעיהו (הרברט) פורדֶר (לעיתים פֶרדֶר; בגרמנית: Foerder; 25 במרץ 1901 – 9 ביוני 1970) היה איש ציבור, כלכלן ובנקאי ישראלי, חבר הכנסת מטעם המפלגה הפרוגרסיבית ומנכ"ל ויו"ר מועצת המנהלים של בנק לאומי.
קורות חיים
פורדר נולד בשנת 1901 בשרלוטנבורג שבברלין בירת גרמניה. למד באוניברסיטאות פרייבורג, היידלברג וקניגסברג, בהן השלים תארים בכלכלה ובשנת 1923 קיבל תואר דוקטור למשפטים. משנת 1926 עבד לפרנסתו כעורך דין, לצד ראשית פעילותו הציבורית כמזכיר המדיני של ההסתדרות הציונית בגרמניה וחבר נשיאות התאחדות עולי גרמניה (1932–1935).
בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה פורדר לארץ ישראל. נמנה בין מייסדי חברת "רסקו" ושימש כמנהלה. בשנת 1944 נבחר מטעם מפלגת עלייה חדשה, מייסודה של התאחדות עולי גרמניה, לחבר באספת הנבחרים הרביעית והיה חבר הוועד הלאומי.
עם קום המדינה מונה פורדר למפקח על המזונות בממשלה הזמנית ועם עריכת הבחירות לאספה המכוננת התמודד אליה מטעם המפלגה הפרוגרסיבית. כהונתו בכנסת נמשכה לאורך הכנסת הראשונה. בכנסת השנייה כיהן לאורך מרבית כהונתה, לאחר פרישתו של אברהם גרנות, ואילו מהכנסת השלישית פרש הוא בשנת 1957 כדי לעמוד בראש בנק לאומי לישראל. היה חבר ועדת הכספים וועדת הכלכלה.
משנת 1957, עמד פורדר בראש בנק לאומי לישראל.
משנת 1926 היה נשוי לגרטרוד לבית סימון. היה אב לבת, מרים.
נפטר בשנת 1970 מסרטן.
לאחר מותו נקראו על שמו מכון למחקר כלכלי באוניברסיטת תל אביב והמדרשה הליברלית בתל אביב.
לומביני
לוּמְבִּינִי (בנפאלית: लुम्बिनी) הוא אחד מארבעת אתרי העלייה הקשורים בחייו של גאוטמה הבודהה. לומביני שוכנת במרכזה של דרום נפאל כ-7 ק"מ בלבד מגבול הודו, ובה, לפי המסורת הבודהיסטית, ילדה מאיה דווי את בודהה. למרות שהאתר אינו מרשים בחזותו ורוב המבנים שבו שוחזרו או נהרסו, הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו, בשל היותו אחד המקומות הקדושים ביותר לאחת הדתות הגדולות בעולם, ובשל כך שהוא מעיד על טיבם של מרכזי העלייה לרגל הבודהיסטים כבר בתקופה מוקדמת.
היסטוריה
על פי המסורת, בודהה נולד בלומביני בשנת 563 לפנה"ס, כאשר אימו, המלכה מאיה דווי, הייתה בדרכה מבית בעלה לבית משפחתה. אותה עת השתרע גן במקום, והמלכה טבלה בבריכה וצעדה 20 צעדים צפונה, שם אחזה בעץ וכרעה ללדת. בשנת 249 לפנה"ס ביקר במקום אשוקה, מלך הודו, אשר סימן את מקום לידתו המדויק של בודהה באבן. בנוסף וכפי שנהג לעשות במקומות אחרים הקים אשוקה עמוד הנקרא על שמו, ועליו חרט את דבר ביקורו:
סובייניה יז'יורי
סובייניה יז'יורי (בפולנית: Sobienie-Jeziory) הוא כפר במחוז אוטבוצק שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
שש פעמים
שש פעמים הוא סרט דרמת נעורים ישראלי משנת 2013. זהו סרטו העלילתי ראשון של הבמאי יונתן גורפינקל.
סובייניה יז'יורי
תולדות היישוב
היישוב נזכר מהמאה ה-13 ככפר בבעלות בישופים, ועד חיבורו בשנת 1879 למסילת הרכבת בקו לובלין-ורשה היה יישוב דל. מסוף המאה ה-19 נודע היישוב בשל ירידי הסוסים השבועיים שנערכו בו.
לומביני
היסטוריה
עד המאה ה-15 הייתה לומביני אתר עלייה לרגל, ובין היתר פקדו אותה הנוסעים הסינים פשיין בשנת 403 והסואן טסאנג ב-636. לאחר מכן חדלו העדויות הכתובות אודות מבקרים באתר, עד שבשנת 1312 פקד את לומביני המלך ריפו מלה והוסיף כיתוב משלו על עמוד אשוקה.
סובייניה יז'יורי
יהודי סובייניה יז'יורי
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,400 יהודים, כשלושה רבעים מתושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.
שש פעמים
הסרט הופק במימונם של קרן הקולנוע הישראלי, שידורי קשת ומפעל הפיס.
סובייניה יז'יורי
יהודי סובייניה יז'יורי
בסוף ספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ובד בבד הגיעו אליו אלפי פליטים יהודים ממערב פולין, עד שמספריו יהודיו הגיע לכ-3,680 איש.
שש פעמים
את שיר הנושא מבצעת נינט טייב והוא גרסת כיסוי לשיר "A Girl Like Me" של פי ג'יי הארווי.
לומביני
האתר
שטח האתר המוכרז על ידי אונסק"ו אינו גדול. אורכו 150 מטר, רוחבו 130 מטר והוא משתרע על פני 19.5 דונם. "בריכת מאיה דווי" המכונה גם "בריכת שאקיה" היא הבריכה בה לפי המסורת רחצה מאיה דווי בטרם ילדה את בודהה. לבריכה צמודים מצפון עמוד אשוקה ושרידי מקדש מאיה דווי שנבנה לפני ביקורו של המלך אשוקה בשנת 249 לפנה"ס. המקדש האדום שנבנה במאה ה-20 נהרס בשנת 1993 במסגרת עבודות המחקר באתר.
סובייניה יז'יורי
יהודי סובייניה יז'יורי
בשנת 1940 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, ממנו נלקחו מדי יום מאות יהודים לעבודות כפייה, חלקן במחנה עבודה בכפר וילגה הסמוך. בשל רעב ומגיפות מתו רבים מיושבי הגטו, וכן הוצאו להורג יהודים שניסו להבריח אליו מזון.
שש פעמים
פרסים
בספטמבר 2012 השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן, ספרד וזכה בו בפרס בקטגוריית "מבט אחר".
לומביני
האתר
האתר כולו מוקף על ידי סוללה בצורת מעגל שקוטרו 900 מטר. בתוך המעגל שוכנים שרידיהם של מספר מנזרים בודהיסטים (ויהרה) המתוארכים לתקופה שבין המאה ה-3 לפנה"ס ועד למאה ה-5, הנמצאים כ-100 עד 150 מטר מזרחית לבריכה. עוד נמצאים באתר שרידים של מספר מקדשים בודהיסטים (סטופה) שנבנו בין המאה ה-3 לפנה"ס והמאה ה-15.
שש פעמים
פרסים
השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ה-28, אשר נערך באוקטובר 2012, וזכה בו בשלושה פרסים: לבמאי יונתן גורפינקל לסרט הביכורים העלילתי, לתסריטאית רונה סגל ולשחקנית סיון לוי.
הסרט הוקרן במסגרת התחרות הרשמית בפסטיבל הסרטים טרייבקה בניו יורק, שנפתח ב-17 באפריל 2013. ואחר כך נרכש להפצה בארצות הברית.
סיון לוי זכתה בפרס אופיר בקטגוריית השחקנית הטובה של השנה על משחקה בסרט בטקס פרסי אופיר שהתקיים ב-28 בספטמבר 2013.
רונה סגל וסיון לוי זכו בפרס פורום המבקרים לשנת 2013.
סיון לוי זכתה בפרס לשחקנית הטובה ביותר ב-Tallinn Black Nights Film Festival באסטוניה.
מיצובישי דיון
מיצובישי דיון (ביפנית: 三菱・ディオン) הוא מיניוואן מבית מיצובישי מוטורס היפני, אשר יוצר משנת 2000–2005, לדגם 5 דלתות ו-7 מקומות ישיבה. הוא נקרא על שם האל הכתוני דיוניסוס. הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בטוקיו ב-1999 ועד 2005 יוצרו ממנו 65,000 יחידות.
כוח צנטריפטלי
כוח צנטריפטלי או כוח ממרכז הוא תנאי על כוח, הגורם לגוף לנוע במסלול מעגלי המכוון לכיוון המרכז.
כל גוף הנתון להשפעתם של כוח אחד או יותר, משנה את מהירותו בקצב שהוא מתכונתי לשקול הכוחות הפועלים עליו (החוק השני של ניוטון). קצב זה מוגדר כתאוצת הגוף. מאחר שמהירות היא גודל וקטורי, הרי שהיא עשויה להשתנות בגודלה, בכיוונה או בשניהם (שינוי וקטוריאלי). במקרה המיוחד שבו על הגוף פועלים כוחות שהשקול שלהם ניצב לווקטור המהירות, גודלה של המהירות לא משתנה, אלא כיוונה בלבד. מסלולו של הגוף במקרה כזה הוא מסלול מעגלי. כפי שרואים באיור, וקטור המהירות מכוון בכיוון המשיק למסלול המעגלי בכל נקודה ונקודה, ווקטור הכוח השקול מכוון אל מרכז המעגל, כלומר בכיוון הרדיוס. משום כך שקול כוחות זה מכונה 'כוח צנטריפטלי', שמשמעו 'שואף אל המרכז' (מלטינית: 'centrum' - 'מרכז', 'petere' - 'שואף אל'), והתאוצה המתאימה (שנמצאת, כאמור, ביחס ישר אליו) מכונה תאוצה צנטריפטלית או תאוצה רדיאלית. מכאן ברור שהכוח הצנטריפטלי איננו סוג מסוים של כוח אלא דרישה או תנאי על כוח או כוחות כדי שיתקבל מסלול מעגלי.
לשם השוואה, במקרים בהם שקול הכוחות הוא בכיוון המהירות או מנוגד לה, מהירות הגוף תשתנה בגודלה בלבד, ומסלול הגוף יהיה קו ישר. במקרים אחרים, בהם מהירות הגוף משתנה הן בגודלה והן בכיוונה, יש לשקול הכוחות גם רכיב בכיוונה של המהירות (או בכיוון מנוגד) - רכיב משיקי, וגם רכיב בניצב לה - רכיב ניצב, מה שמניב מסלול שהוא שילוב של תנועה קווית ותנועה מעגלית. נוח לפתור מערכת כזאת בקואורדינטות קוטביות, מפני שבהן ציר אחד הוא הציר הרדיאלי, והציר השני הוא הציר המשיקי.
תנועה במעגל אנכי
תנועה במעגל אנכי היא תנועה המתרחשת כאשר הגוף נע בתנועה מעגלית במישור המאונך לפני הקרקע. דוגמה לכך היא תנועת 'רכבת הרים' לאורך מסילה מעגלית זקופה. דוגמה אחרת היא מטוס הנחלץ מצלילה על ידי כניסה ללולאה מעגלית זקופה.
גם במקרה של רכבת הרים שבה רדיוס המסלול קבוע (מסילה קשיחה), עדיין הכוח הצנטריפטלי איננו קבוע. עובדה זו ניתנת להסבר על ידי שימור האנרגיה המכנית במהלך תנועתה של הרכבת, שכן מהירותה הולכת ופוחתת עם העלייה, ועולה כשהגוף יורד, גם כאשר רדיוס המסלול ומסת הגוף המסתובב לא משתנים (ראו הביטוי לכוח הצנטריפטלי).
השינוי בגודל של מהירות הגוף מלמד גם על קיומו של כוח משיקי הפועל על הגוף. את העובדה הזאת ניתן להסיק גם מניתוח הכוחות הפועלים על הגוף במהלך תנועתו. הכוח הצנטריפטלי בתנועה זו מורכב משני כוחות: הכוח הנורמלי, המכוון פנימה לאורך רדיוס המסלול ולכיוון מרכזו (במקרה בו התנועה היא לאורך צידה הפנימי של המסילה המעגלית), והרכיב הרדיאלי של כוח הכובד הפועל על קרוניות הרכבת. גודלו הרגעי של רכיב זה תלוי בזווית שבין וקטור כוח הכובד לבין כיוון רדיוס המסלול באותה נקודה. רכיבו השני של כוח הכובד, מכוון לאורך המשיק המתאים לכל נקודה על המסלול, בהתאם לפירוק המתואר לציר רדיאלי ולציר משיקי. רכיב משיקי זה של כוח הכובד מקנה לגוף המסתובב תאוצה משיקית, כלומר מהירותו הקווית משתנה מנקודה לנקודה לאורך המסילה, כפי שהבנו גם משיקולי אנרגיה.
ישנו ערך מינימלי למהירות ההתחלתית של הגוף המסתובב כדי שיוכל לעבור את הנקודה העליונה של מסלולו ולהשלים סיבוב. אם מהירותו ההתחלתית מתחת לערך זה לא יוכל הגוף להשלים סיבוב מעגלי מלא. ערך זה קרוי מהירות קריטית, והוא מתקבל באופן הבא. גודלו של הכוח הצנטריפטלי בנקודה זו הוא:, ולכן, לפי החוק השני של ניוטון ובעזרת הביטוי לכוח הצנטריפטלי, מקבלים את הקשר , כאשר הערך המינימלי של Fc שיאפשר סיבוב מלא מתקבל עבור מצבים בהם N = 0, כלומר.
קבלת הביטוי לתאוצה הצנטריפטלית בגישה גאומטרית
המעגל השמאלי באיור 2 מתאר גוף הנע במסלול מעגלי במהירות קבועה בארבעה זמנים שונים במהלך ההקפה המסלולית שלו, כאשר וקטור המיקום שלו נתון על ידי R ווקטור המהירות שלו על ידי v. כאמור, וקטור המהירות v ניצב תמיד לווקטור המיקום (וקטור המהירות הרגעי הוא בכיוון המשיק למסלול בנקודה בה נמצא הגוף, בהיות המשיק ניצב לרדיוס המסלול המעגלי). מכאן שהזמן הדרוש לווקטור R לבצע הקפה שלמה (זמן המחזור של התנועה) הוא בדיוק הזמן הדרוש לווקטור v לבצע הקפה שלמה אחת (וקטורים צמודים). תנועת ההקפה של הווקטור v מוצגת במעגל הימני באיור 2, בצמוד לווקטור aR.
נבטא כעת את זמן מחזור זה פעמיים, פעם אחת עבור וקטורי R ו-v, ופעם שנייה עבור צמד הווקטורים v ו-aR, בהתאמה, ונשווה ביניהם. מאחר שגודלה של מהירות ההקפה (המהירות המשיקית) ניתן על ידי אורך המסלול המעגלי מחולק בזמן המחזור, נקבל במקרה הראשון
מהשוואת שני ביטויים אלה עבור זמן המחזור נקבל לבסוף
התבוננות בשני המעגלים באיור 2 מראה שווקטור התאוצה מכוון אל מרכז המעגל שרדיוסו R. לדוגמה, במעגל השמאלי באיור זה, וקטור המיקום מצביע לכיוון השעה 12 כשווקטור המהירות שלו מצביע לכיוון השעה 9, כשווקטור התאוצה הרדיאלית של האחרון (עבור למעגל הימני) מצביע בכיוון השעה 6, כך שבעצם וקטור התאוצה הרדיאלית מצביע בכיוון מנוגד לזה של וקטור המיקום, כלומר כלפי מרכז המסלול המעגלי.
קבלת הביטוי לתאוצה הצנטריפטלית באמצעות חשבון דיפרנציאלי
הגישה שתוארה קודם הייתה פשוטה והיוריסטית. להשלמת הדיון נתאר עתה את הגישה הישירה לפיתוח הביטוי לתאוצה הצנטריפטלית (או הרדיאלית), כלומר באמצעות גזירה כפולה של הפונקציה המתארת את מיקום הגוף המסתובב בתלות בזמן. הנגזרת הראשונה מבטאת את קצב השינוי של וקטור המיקום של הגוף, כלומר את מהירות הגוף, והנגזרת השנייה מבטאת את קצב השינוי של וקטור מהירות הגוף (שגודלה קבוע). לשם כך, נשתמש במערכת קואורדינטות קוטביות המתאימה לתיאור תנועה שאינה בקו ישר, נניח שרדיוס המסלול קבוע (מעגל) ונגזור את הביטוי למיקום הגוף פעמיים.
נתאר את מיקומו של גוף נקודתי כפונקציה של הזמן באמצעות R(t). מאחר שמדובר בתנועה מעגלית, נוכל לכתוב R(t) = r·ur, כאשר r הוא קבוע (רדיוס המעגל) ו-ur הוא וקטור יחידה המכוון מהראשית (מרכז המעגל במקרה שלנו) אל מיקומו של הגוף. כיוון הווקטור מבוטא על ידי θ, שהיא הזווית בין כיוון הווקטור לבין ציר x (כשזווית חיובית מוגדרת על ידי סיבוב נגד כיוון השעון ביחס לכיוון החיובי של ציר x). במונחים של וקטורי יחידה קרטזיים i ו-j (בכיוון x ובכיוון y, בהתאמה) נקבל: :ur = cos(θ)i + sin(θ)j.
נגזור לפי הזמן פעם אחת, כדי לקבל את מהירות הגוף:
כש-ω היא המהירות הזוויתית המוגדרת על ידי dθ/dt, ו-uθ הוא וקטור יחידה הניצב ל-ur  ומצביע בכיוון שבו θ גדלה. הביטוי לוקטור יחידה זה במונחים קרטזיים הוא
נגזור עתה שוב, תוך תשומת לב לכך ש-
ונקבל את התאוצה השקולה של הגוף, a: ,
כשגודלו של הרכיב הרדיאלי שלה, כלומר גודלה של התאוצה הרדיאלית המבוקשת, aR, הוא.
מטוטלת חרוטית
כאשר מסובבים גוף נקודתי הקשור לקצה חוט סביב ציר אנכי, הכוח הצנטריפטלי מסופק על ידי הרכיב האופקי של המתיחות בחוט והוא מכוון אל מרכז המעגל, שנמצא על ציר הסיבוב (במקרה של גוף שאינו נקודתי, הכוח הצנטריפטלי מכוון אל מרכז המסה של המערכת).
גופים מסתחררים
במקרה של גוף מסתחרר (כלומר מסתובב סביב ציר העובר דרך הגוף עצמו), הכוח הצנטריפטלי מסופק על ידי מאמצי מתיחה פנימיים בין חלקיקי החומר המרכיבים את הגוף. כוחות אלה הם ששומרים על הגוף לבל יתפרק.
תנועת לוויינים
כוכבי-לכת וירחים הם דוגמאות ללוויינים. דוגמאות אחרות הן לוויינים מלאכותיים ששוגרו למטרות שונות. בכל המקרים הללו הכוח הצנטריפטלי מסופק על ידי כוח הכבידה בין כוכב האם (השמש או כוכב-לכת) לבין לווייניו (כוכבי-הלכת סביב השמש או ירחים ולוויינים מלאכותיים סביב כוכב-לכת), המכוון אל מרכז המסה של המערכת. מסלולי כוכבי-הלכת סביב השמש הם רק בקירוב מעגליים (מסלולי ההקפה הממשיים הם אליפסות בעלות אקסצנטריות נמוכה, בהתעלם מההשפעה ההדדית בין כוכבי-לכת שכנים).
רכבות הרים (במתקני שעשועים)
ברכבת הרים הכוח הנורמלי שמפעילה המסילה על הרכבת הוא שמחזיק את הרכבת במסלולה המעגלי, ובכך מונע מהרכבת להמשיך לנוע בכיוון התנועה שלה הרחק מהמעגל.
מטענים חשמליים הנעים בשדה מגנטי
כאשר מטען חשמלי נע בשדה מגנטי, פועל עליו כוח בניצב למישור עליו נמצאים וקטור המהירות שלו ווקטור השדה המגנטי (כוח לורנץ). מאחר שכוח זה ניצב לווקטור המהירות, הוא מהווה כוח צנטריפטלי, שגורם למטען לנוע בשדה המגנטי במסלול מעגלי. תופעה זו מיושמת בדרכים שונות, למשל בספקטרומטר מסות. מכשיר זה מבוסס על העובדה שרדיוס המסלול של החלקיקים הטעונים תלוי במסה שלהם, מה שמאפשר להשתמש בו להפרדת איזוטופים.
רובוטריקים
רובוטריקים (באנגלית: Transformers, בתרגום חופשי: "משני צורה"; ביפנית: トランスフォーマー) הוא זיכיון מדיה שנוצר על ידי חברת הצעצועים היפנית טאקארה ואשר הורחב לליין צעצועים ולסדרות אנימציה בידי חברת הסברו האמריקאית. הזיכיון החל בשנת 1984 עם שידורה של סדרת האנימציה "הרובוטריקים", והוא מתמקד בשתי סיעות של רובוטים חייזרים משני צורה ובמאבקן הבלתי פוסק לצורך השמירה על השלום (Autobots, בתרגום העברי "הרובוטריקים") והשליטה (Decepticons, בתרגום העברי "השקרניקים"). במהלך ההיסטוריה ארוכת השנים לקיומו של הזיכיון, הוא הורחב וכלל חוברות קומיקס, סדרות אנימציה, משחקי מחשב וסרטי קולנוע.
סדרת האנימציה המקורית וליין הקומיקס באותו שם של חברת מארוול קומיקס יוחסו לרוב בתור "רובוטריקים: הדור הראשון". גם סדרת האנימציה וגם סדרת הקומיקס זכו לסדרות ספין אוף, כמו חוברות קומיקס על "הדור השני" או סדרת האנימציה "מלחמות החיות", שהתרחבה ליקום בדיוני משלה. דמויות מהדור הראשון זכו לשני אתחולים בידי חברות הקומיקס Dreamwave Productions (2001) ו-IDW Publishing (2005).
בסוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 היו גלגולים נוספים לסיפורם של הרובוטריקים בסדרת "רובוטים במסווה" והמשכיה "ארמדה", "אנרג'ון" ו"סייברטרון", אשר התרחשו ביקום נפרד שנקרא "טרילוגיית יוניקרון". סרט לייב אקשן יצא בשנת 2007, והצלחתו הובילה לשלושה המשכים שוברי קופות. בהמשך, סדרת "רובוטריקים אנימייטד" שילבה בין סדרת הדור הראשון, סרט הלייב אקשן ויקום יוניקרון. שתי הסדרות האחרונות שבסדרות האנימציה נקראו "רובוטריקים פריים" ו"רובוטריקים: המלחמה על סייברטרון - הטרילוגיה" ושילבו אלמנטים מסרטי הקולנוע באנימציית CGI.
מאז שנת 1994 החל להתקיים מדי שנה כנס חובבים בשם "בוט-קון", שאירח אמנים כמו פיטר קאלן (מדבב קולו של מנהיג הרובוטריקים אופטימוס פריים), פרנק ולקר (מדבב קולו של מנהיג השקרניקים מגהטרון), כותבי הקומיקסים סיימון פורמן ובוב בודיאנסקי, יוצרי המוזיקה סטן בוש ווינס דיקולה והתסריטאים אלכס קורצמן ורוברטו אורקי.
זיכיון הסרטים של הרובוטריקים מדורג במקום ה-14 ברשימת הזיכיונות שוברי הקופות הגדולים בכל הזמנים.
רובוטריקים: דור ראשון (1984–1993)
"דור ראשון" הוא מונח רטרואקטיבי עבור דמויות הרובוטריקים שהופיעו בין השנים 1984 ל-1993. הרובוטריקים החלו למעשה בליין צעצועים יפני בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 בשם "מיקרומן" ו"דיאקלון". הראשון מביניהם הציג אקשן פיגרס בדמות אנוש, בעוד השני הציג רובוטים המסוגלים לשנות צורה לכלי רכב יומיומיים, מכשירים אלקטרוניים וכלי נשק. בשל הצלחת ליין הצעצועים של כוח המחץ, אשר עשה שימוש בטכנולוגיית מיקרומן, חברת הסברו קנתה את הזכויות לצעצועי דיאקלון והצטרפה לחברת טאקארה. הכותבים ג'ים שוטר ודניס אוניל נשכרו בידי הסברו כדי ליצור את סיפור הרקע. לאחר מכן, בוב בודיאנסקי יצר את מרבית דמויות הרובוטריקים והעניק שמות ואישויות לרבים מצעצועי דיאקלון. השם "אופטימוס פריים" - מנהיג הרובוטריקים - היה רעיונו של אוניל, בעוד "מגהטרון" - מנהיג השקרניקים - היה של בודיאנסקי.
הרעיון המרכזי מאחורי הדור הראשון היה שאופטימוס פריים הגיבור, מגהטרון הנבל וחייליהם הטובים ביותר התרסקו בכדור הארץ הפרהיסטורי בספינות החלל שלהם, לפני שהתעוררו לחיים בשנת 1985. כוכב הלכת שלהם, סייברטרון, נמשך אל עבר כדור הארץ כתוצאה מהמלחמה המתמשכת ביניהם. במקור, חוברות הקומיקס של הרובוטריקים מבית מארוול קומיקס היו חלק מיקום מארוול, וכללו את הופעתן של דמויות כמו ספיידרמן וניק פיורי בין היתר, וביקור קצר בארץ הפראית.
סדרת האנימציה של הרובוטריקים החלה באותה תקופה, בהפקתם של אולפני סאנבוו ומארוול הפקות (הסברו הפקות לעתיד). מתחילתה של הסדרה, היא סתרה את סיפורי הרקע של בודיאנסקי והציגה את הרובוטריקים כשהם מחפשים אחר מקורות אנרגיה ומתרסקים כשהשקרניקים דולקים בעקבותיהם. דמותו של שוק וייב (גל-הלם בתרגום בעברית) הוצגה כנאמנה למגהטרון ושומרת על סייברטרון בהיעדר אדונה, בעוד בקומיקס הוא מבקש לחתור תחתיו ולקחת פיקוד על השקרניקים. סדרת הטלוויזיה שינתה לחלוטין גם את סיפור המקור של הדינוטריקים, הפיכתו של ג'טפייר לשקרניק (נקרא סקיי פייר בסדרה, שמי אש בתרגום בעברית), תיאורם של הטרקטוריקים (שמשתלבים יחדיו והופכים למשמידן), ואומגה סופרים. הקומיקס של מארוול מבסס כבר מתחילתו את העובדה שפריים מחזיק במטריקס היצירה, שמעניק חיים למכונות. אולם, רק בפרק כפול של העונה השנייה בסדרת הטלוויזיה מתואר מחשב-העל וקטור סיגמא, שמעניק חיים לרובוטריקים, וכן את שומרו אלפא טריון.
בשנת 1986 יצא "רובוטריקים: הסרט", שמתרחש בשנת 2005. הסרט מציג את המטריקס בתור "מטריקס המנהיגות של הרובוטריקים", ובו אופטימוס פריים הגוסס מעניק אותו לאולטרה מגנוס לאחר קרב אחרון עם מגהטרון. אולם, כשפריים מת הוא מפיל את המטריקס. הוט-רוד מספיק לתפוס את המטריקס, ובהמשך הסרט הופך למנהיג הבא של הרובוטריקים, רודימוס פריים. יוניקרון, רובוט ענק שטורף עולמות, חושש מכוחו הרב של המטריקס ומגייס את מגהטרון ואת שאר חייליו להשמיד את המטריקס. הוא יוצר מחדש את מגהטרון, שניזוק קשה בקרב נגד אופטימוס, והופך אותו לגלבטרון. בומב-של (פצץ בתרגום בעברית) החרקניק הופך לסייקלונוס, וסקיי וורפ (שוחק שחקים) הופך לחיילו, בעוד ת'אנדר קראקר (מפצח רעם) הופך לסקורג', ושראפנל (מצרר) וקיק-בק (כשלן) החרקניקים הופכים לחייליו. בסופו של דבר, הוט רוד לוקח את מטריקס המנהיגות ומשמיד את יוניקרון. הסרט גם כלל דיבובים של אמנים כלנרד נימוי, ג'אד נלסון, אורסון ולס, אריק איידל, סקטמן קרוטרס וקייסי קאסם.
לאחר הסרט יצאה עונה שלישית של הרובוטריקים, ונחשף שהנבלים החייזריים שידועים בשם הקווינטסונס השתמשו בסייברטרון כבית חרושת. עם הזמן, הרובוטים שעבדו תחתם התמרדו. הפועלים שבהם הפכו לרובוטריקים, והלוחמים שבהם הפכו לשקרניקים. לבקשת המעריצים, אופטימוס פריים חזר לחיים בסופה של העונה השלישית, והסדרה הסתיימה בקשת סיפור בת שלושה חלקים. אולם, השידור היפני של הסדרה כלל פרק מקבץ (OVA) בשם Scramble City ויצר סדרה חדשה אשר המשיכה את העלילה והתעלמה לגמרי מסיום הסדרה האמריקאית. ההרצה היפנית כללה את הסדרות The Headmasters, Super-God Masterforce, Victory ו-Zone. בדיוק כשסדרות הטלוויזיה סיימו את הרצתן, חברת מארוול הרחיבה את המשכיות הזיכיון. כמו בסרט, החברה הרגה את פריים ואת מגהטרון, גרימלוק הדינוטריק נטל מנהיגות על הרובוטריקים, היה קרוסאובר עם כוח המחץ, ופורסמה מיני סדרה בשם The Transformers: Headmasters שהרחיבה על הרקע מאחורי כוכב הלכת נבולון שממנו הגיעו אדוני הראש. המיני סדרה הובילה לכך שפריים הוחזר לחיים בסדרה הראשית כפאוור-מאסטר.
בממלכה המאוחדת, המיתולוגיה של הרובוטריקים המשיכה לצמוח. הוצגה דמותו של פרימוס בתור יוצרם של הרובוטריקים, אשר העניק את גופו כדי שישמש כעולם ביתם סייברטרון ונלחם נגד אויבו יוניקרון. הוצגה רובוטריקית בשם ארסי, למרות שהקומיקס ציין שאין לרובוטריקים הגדרה של מין, וכדי להרגיע האשמות של סקסיזם. סאונד וייב (גל-קול בתרגום בעברית), סגנו של מגהטרון, שבר את הקיר הרביעי בכך שענה לקוראים בטורי המכתבים ומתח ביקורת על המשכיות הסדרה המצוירת כתיאור לא מדויק של ההיסטוריה. בסך הכל, הקומיקס האמריקאי נמשך כ-80 חוברות והקומיקס הבריטי נמשך כ-332 חוברות עד לשנת 1991. הקומיקס של דרימווייב החליף את סדרת הקומיקס של מארוול בתחילת שנות ה-2000.
מלחמות החיות/מכונות חיות (1996–2000)
הסיפור התמקד בקבוצה קטנה של "מקסימלים" (במקור Maximals) בהנהגת אופטימוס פריימל וה"פראניקים" (Predacons} בהנהגת מגהטרון, כ-300 שנה לאחר "המלחמה הגדולה". לאחר מרדף מסוכן בחור תולעת, שתי סיעות הרובוטים מתרסקות על כוכב פרימיטיבי ולא מיושב שדומה לכדור הארץ, אך הכולל שני ירחים ורמה מסוכנת מאוד של אנרג'ון, מקור כוחם. מתברר בהמשך שאכן מדובר בכדור הארץ הפרהיסטורי, שכולל ירח שני מלאכותי, בתקופת הזמן המתרחשת בטווח ארבעת מיליוני השנים שבהן הרובוטריקים והשקרניקים שהו בהקפאה קריוגנית לפני שהתעוררו, לפי סדרת הדור הראשון. הדבר מאלץ אותם לנטול לעצמם צורות של חיות אורגניות כדי לפעול מבלי להיכנס למצב הקפאה. לאחר שכתבו את פרק הפיילוט, הכותבים בוב פורוורד ולארי דיטיליו עשו מחקר על הרובוטריקים של הדור הראשון. הם השתמשו באלמנטים של הרקע ההיסטורי בתסריטים שלהם כדי לבסס את מלחמות החיות כחלק קאנוני מהדור הראשון, וזאת באמצעות התייחסויות רבות לסדרת האנימציה ולסדרת מארוול קומיקס. עד לסוף העונה הראשונה התגלה שגם הירח השני וגם האנרג'ון נבנו בידי גזע חייזרי מסתורי בשם "ווֹק".
אחרי שהעונה הראשונה של "מלחמות החיות" הסתיימה ביפן לאחר 26 פרקים, היפנים ניצבו בפני בעיה. העונה השנייה הקנדית הייתה בת 13 פרקים בלבד, מה שלא איפשר לה להיות משודרת ביפן. לפיכך, בזמן ההמתנה לעונה שלישית הכוללת 26 פרקים, שודרו שני סרטי אנימציה כדי שימלאו את הפער בין שתי העונות, Beast Wars II ו-Beast Wars Neo. חברת ההפצה "דרימווייב הפקות" חשפה באופן רטרואקטיבי כי סדרת "מלחמות החיות" היא עתידו של הדור הראשון, וכן חברת IDW Publishing אישרה שהסדרה היפנית היא קאנונית ומתרחשת בפרק הזמן של העונה השלישית.
סדרת "מלחמות החיות" כללה אלמנטים הן של סדרת האנימציה מהדור הראשון והן של הקומיקס. אותם מאפיינים כללו דמויות נקבות, הופעתו של סטארסקרים (כוכב צועק בתרגום העברי, שנהרג בידי גלבטרון בסרט האנימציה), וכן הופעתם של תא אנרגיית הפלזמה והמפתח לוויקטור סיגמא. אלמנטים כמו אזכור "התיבה", הופעתו של ראבאג' כיצור אינטליגנטי וליבתו האורגנית של סייברטרון נלקחו מהקומיקס.
דרימווייב הפקות (2001–2005)
בשנת 2001, חברת ההוצאה לאור "דרימווייב הפקות" החלה יקום חדש של קומיקסים שנתיים שעובדו לפי החוברות של מארוול, אך גם כללו אלמנטים מסדרת האנימציה. לפי עלילת הקומיקס "רובוטריקים: הנחיית פריים" (משחק מילים ל"הנחיה עליונה"), הרובוטריקים הביסו את השקרניקים בכדור הארץ, אך שיבתם לסייברטרון בשנת 1997 על סיפון "התיבה 2" נכשלת כשגל-הלם - כעת שליט סייברטרון - משמיד את הספינה באירועי "רובוטריקים: מלחמה ושלום". הסיפור ממשיך לאחר מכן במיני סדרה בת שישה חלקים וכן סדרה בת עשרה חלקים על הדור הראשון. הסדרה הוסיפה מספר מורכבויות לתוך יקום הרובוטריקים כמו העובדה שלא כל הרובוטריקים מאמינים בקיומו של פרימוס, שחיתות בממשלת סייברטרון שהביאה לכך שמגהטרון החל במלחמה שלו, ושייכות מסוימת בין כדור הארץ לסייברטרון
שלוש מיני סדרות נלוות בשם "רובוטריקים: המלחמה שבפנים" פורסמו בהמשך, והתרחשו בתחילת המלחמה הגדולה. גם בקומיקס זה צוינו מלחמות החיות כעתיד רטרואקטיבי של אותה המשכיות, כשמגהטרון מהפראניקים בחן קבצים היסטוריים על הדמויות של דרימווייב ונטל את שמו בהשראת מגהטרון המקורי. בשנת 2004, יקום זה נתן השראה לפרסומן של שלוש נובלות, וכן מדריך אשר התמקד על הקומיקסים של דרימווייב בתור ההמשכיות ה"אמיתית" בנוגע לאלמנטים של הדמויות. בטוויסט חדש, פרימוס ויוניקרון הם קרובי משפחה, שנודעו בעבר בתור "האחד". מיני סדרת "רובוטריקים: מיקרו-מאסטרים" מתרחשת לאחר היעלמותה של "התיבה". יקום מציאותי זה הופסק בחטף כאשר החברה פשטה את הרגל ב-2005. הדבר הותיר את יקום הדור הראשון של דרימווייב תלוי על חוט השערה ואת הכרך השלישי של "המלחמה שבפנים" חצי גמור. כמו כן, תוכניות לקומיקס שמתרחש בין "מלחמות החיות" ל"מכונות חיות" לא יצאו לפועל.
הוצאת IDW (2005 ואילך)
כשנה לאחר מכן, חברת IDW Publishing אתחלה מחדש את סדרת הדור הראשון עם מספר מיני סדרות ומהדורות מוגבלות. הדבר איפשר לכותב הוותיק של כותרי מארוול ודרימווייב - סיימון פורמן - ליצור יקום משל עצמו וללא כל הפרעה, בדומה לליין אולטימייט מארוול. סיפורו של פורמן מתאר יקום בו סייברטרון הושמד בידי ת'נדרווינג המתחזה (Pretender), מה שמאלץ את הרובוטריקים והשקרניקים להסתנן לכוכבים שונים ולשאוב את אוצרות הטבע שלהם. כדור הארץ נמצא באמצע המחלוקת בשל סוג שונה וייחודי של אנרג'ון שאותו זרע גל-הלם לפני אלפי שנים, בעוד השקרניקים מחריפים את המתחים הפוליטיים באמצעות החלפתם של אנשים בכפילים. סיפור המקור של "התיבה" נעדר מסדרה זו. המשכיות זו הייתה גם הראשונה להכיר בקיומן של צבירות מסה שונות, כמו למשל כשמגהטרון מקטין את עצמו לגודל אקדח.
סיפורים אלטרנטיביים
בינואר 2006, הקומיקס של מועדון האספנות של הרובוטריקים פרסם סיפור שמתבסס על ליין הצעצועים הקלאסי, ואשר מתרחש ביקום מארוול, אך שאינו כולל את הדור השני. חמש עשרה שנים לאחר שמגהטרון מתרסק עם "התיבה" ביחד עם ראטצ'ט, המלחמה מתמשכת בין הדמויות כשהן בגוף הקלאסי שלהן.
חברת IDW הציגה את "רובוטריקים: אבולוציה" בשנת 2006, אוסף של מיני-סדרות שמציגות ומעבדות מחדש את דמויות הדור הראשון בדרכים שונות. נכון להיום, רק מיני סדרה אחת פורסמה בשם "לבבות של פלדה", אשר ממקמת את הדמויות על רקע המהפכה התעשייתית. פרסום הסדרה עוכב בשל רצונה של הסברו שלא לבלבל קהל קוראים חדש עם יותר מדי יקומים בדיוניים לפני יציאתו לאקרנים של סרט הלייב אקשן.
אולם, חברת IDW ומארוול קומיקס הכריזו על קרוסאובר עם קבוצת האוונג'רס כדי שיקביל לצאתו של סרט האוונג'רס החדשים/הרובוטריקים. הסיפור מתרחש בגבול המדינות הבדיוניות סימקריה ולטבריה, והיקום הבדיוני מתואר בין שני סיפורי האוונג'רס החדשים הראשונים, כמו גם בין המיני סדרות "רובוטריקים: הסתננות" ו"רובוטריקים: הסלמה" של IDW. העורך הראשי של החברה, כריס ריאל, רמז על מספר אלמנטים שישולבו באותן המשכויות, וכי אפשרי שיהיה לקרוסאובר המשך.
רובוטים במסווה (2000–2001, 2002)
עם שידורה הראשון ביפן בשנת 2000, סדרת "רובוטריקים: רובוטים במסווה" הייתה סדרת האנימציה הראשונה שכללה 39 פרקים בעונתה הראשונה, ובשנים הבאות היא הובאה לשידור גם במדינות אחרות. בהמשכיות זו, מגהטרון מקים מחדש את השקרניקים כתת-סיעה של הפראניקים על כדור הארץ, מה שמרמז על חזרה אפשרית של דמויות מבוססות כלי-רכב לאחר תקופת החיות של "מלחמות החיות" ו"מכונות חיות". מדובר ביקום שעומד בפני עצמו ללא כל קשר לסיפורת הרובוטריקים הקודמת, אם כי בסופו של דבר כמה דמויות מסדרה זו הופיעו בקומיקס של מועדון האספנות "רובוטריקים: יקום", ביניהן אופטימוס פריים, אולטרה מגנוס, סיידבורן ופראול.
טרילוגיית יוניקרון (2001/2002–2006)
שלוש הסדרות הבאות החלו בהרצה החל משנת 2002 בסגנון הסדרות של שנות ה-90, ונקראו "הטרילוגיה של יוניקרון" בידי מעצב הרובוטריקים ארון ארצ'ר. הסדרות היו הפקה משולבת בין טאקארה לבין הסברו ושודרו באופן סימולטני בשתי המדינות לאורך של 52 פרקים כל אחת. סדרת "ארמדה" עקבה אחרי גילויים של המיניקונים העוצמתיים על כדור הארץ בידי הרובוטריקים והשקרניקים. אותם מיניקונים מתבררים כחלקי נשק של יוניקרון. סדרת "אנרג'ון" מתרחשת כעשר שנים לאחר מכן ועוקבת אחרי הרובוטריקים והאומניקונים במאמציהם לעצור את השקרניקים והטרורניקים להחיות את יוניקרון בעזרת אנרג'ון.
ביפן, סדרת "סייברטרון" לא הייתה כלל מקושרת לשתי הקודמות לה וסיפרה עלילה משלה. הדבר גרם לבעיות המשכיות כאשר הסברו קידמה את הסדרה כסדרת המשך לארמדה/אנרג'ון. צוות הכותבים ניסה לשנות מספר אלמנטים עלילתיים מהגרסה היפנית כדי לתקן זאת, אך למעשה רק הוסיף אזכורים ליוניקרון, פרימוס, מנהיגי הפריים והמיניקונים.
זיכיון סרטי הלייב אקשן (2007 ואילך)
ביוני 2007 יצא לאקרנים סרט הלייב אקשן "רובוטריקים" בבימויו של מייקל ביי ובהפקתו של סטיבן ספילברג. הסרט התמקד ביוצרם של הרובוטריקים, שמתואר בתור קוביית אנרגיה גדולת-ממדים בשם "הניצוץ", ואשר מסוגלת ליצור חיים מאובייקטים מכניים. במהלך מלחמת האזרחים הסייברטרונית, הניצוץ הושלך לעבר החלל ונחת בסופו של דבר בכדור הארץ. הוא התגלה בידי ממשלת ארצות הברית וסכר הובר נבנה מעליו כמתקן מחקר סודי ביותר. בחיפושו אחר הניצוץ, מגהטרון התרסק בכדור הארץ ונותר במצב של הקפאה קריוגנית באזור הארקטי. שנים רבות לאחר מכן הוא נמצא ונלקח לאותו מתקן סודי בו הוחבא הניצוץ.
כדי לפרסם את יציאתו של הסרט לאקרנים, חברת IDW הוציאה קומיקס מקדים שהרחיב על התייחסותו של פריים אל מגהטרון בתור "אחיו" והסביר שהשניים שלטו יחדיו בסייברטרון לפני השחתתו של מגהטרון. בנוסף, אופטימוס שלח את הניצוץ אל עבר החלל בניסיון נואש להביס את מגהטרון. נובלת ההקדמה "רובוטריקים: רוחות האתמול" תיארה כיצד סטארסקרים שנא את מגהטרון ורצה שהוא לא ימצא לעולם, כדי שהוא יישאר בתור המנהיג. בלאקאאוט גם הוא מתואר כנאמן מאוד למגהטרון. למרות זאת, הקומיקס סותר את הסרט בכך שמתאר את מציאתו והעברתו של מגהטרון לסכר הובר בשנת 1969 במקום שנות ה-30 של המאה ה-20.
ביוני 2009 יצא לאקרנים סרט המשך בשם "רובוטריקים 2: הנקמה". כשנתיים לאחר קורות הסרט הקודם, קבוצת רובוטריקים איחדה כוחות עם צבא ארצות הברית למיגור שאר השקרניקים שנותרו ברחבי העולם. אולם, מגהטרון חוזר לחיים בעזרתם של הטרקטוריקים ותחת פיקודו של סאונד-וייב. מגהטרון מנסה להשיג מספר סמלים סייברטרונים לדרישתו של אדונו, "הנופל", וצבא גדול של שקרניקים נוחת בכדור הארץ. במאמצו להגן על בני האדם, אופטימוס פריים נהרג. חקר הסמלים העתיקים בעזרתו של רובוטריק קדום בשם ג'טפייר מוביל את בני האדם לגילויו של מטריקס המנהיגות. אותו מטריקס - אם יוכנס לתוך מכשיר חייזרי שנותר חבוי במשך עידנים בפירמידה במצרים - יעניק לשקרניקים כוח עצום להשמיד את השמש. באמצעו של קרב בין הרובוטריקים לשקרניקים, פריים מוחזר לחיים בעזרת מטריקס המנהיגות, אך "הנופל" משיג את ידו על המטריקס ומפעיל את המכונה. ג'טפייר מקריב את חייו כדי שאופטימוס ישתמש בחלקיו ויעצים את כוחו. בעזרת כוח זה, פריים הורג את הנופל, משמיד את המכונה ופוצע אנושות את מגהטרון, שנמלט עם כוחותיו.
ביוני 2011 יצא לאקרנים הסרט השלישי, "רובוטריקים 3: אפלת הירח", והוא מתרחש כשלוש שנים לאחר הסרט הקודם. בזמן המלחמה בסייברטרון, מנהיג הרובוטריקים סנטינל פריים מנסה לשלוח את ספינתם "התיבה" אל מחוץ לכוכב, ובתוכה הטכנולוגיה שתעזור להציל את בני מינם מכיליון. אולם, "התיבה" מתרסקת על ירח כדור הארץ בשנת 1961, מה שמוביל את נשיא ארצות הברית דאז ג'ון פיצג'רלד קנדי להבטיח לשלוח אדם לירח. וכך, נחיתת אפולו 11 על הירח הייתה למעשה כדי לחקור את אותה חללית. הרובוטריקים לומדים על "התיבה" ועל סנטינל פריים. הם מחזירים אותו לכדור הארץ ומחיים אותו מחדש בעזרת מטריקס המנהיגות. אופטימוס פריים משכנע את מנהיגי העולם שעליהם להגן על סנטינל פריים ועל עמודי התמיכה העצומים שלו, שנועדו להעביר חומר דרך מרחב זמן, אך סנטינל פריים בוגד בהם וכורת ברית עם השקרניקים. הוא הורג את איירון הייד (עור פלדה בתרגום בעברית) ומגלה שערך עסקה עם השקרניקים כדי להחזיר חזרה את סייברטרון. מנהיגי העולם מחליטים בעצתם של השקרניקים לשלוח את הרובוטריקים הרחק מכדור הארץ כדי להימנע ממלחמה. אולם, השקרניקים מיירטים את החללית מהשמיים ומאמינים שהרגו את הרובוטריקים. סנטינל פריים מפעיל את עמודי התמיכה ומתחיל את הפיכתו של כדור הארץ לסייברטרון, במחיר חייהם של בני האדם וניצול משאבי כדור הארץ. השקרניקים מטילים מצור על שיקגו, אך הרובוטריקים מופיעים לאחר שביימו את מותם ונאבקים באויביהם הוותיקים בקרב אחרון על גורלו של כדור הארץ.
ביוני 2014 יצא הרביעי בסדרת הסרטים, "רובוטריקים 4: עידן ההכחדה". כחמש שנים לאחר הקרב ההרסני בשיקגו, הגזע האנושי לא סומך יותר על הרובוטריקים. יחידת מבצעים מיוחדים נשלחת כדי להשמיד את הרובוטריקים הנותרים. עובד לצידם צייד הראשים הסייברטרוני לוקדאון, שנשלח על ידי יוצר הרובוטריקים. הוא מבטיח להם מתקן שמשנה חומר אורגני לסייברטרוני בתמורה ללכידתו בחיים של אופטימוס פריים. כתוצאה מכך, הרובוטריקים ששרדו נכנסים למסתור. מכונאי וממציא בשם ייגר ייד מגלה את פריים, שניזוק קשה, ועוזר לו במקום לדווח עליו. הממשלה ולוקדאון מאתרים את מיקומם ומאלצים אותם לברוח. פריים שולח שדר לכל הרובוטריקים השורדים, ביניהם באמבלבי, האונד (כלב צייד בתרגום בעברית), דריפט וקרוסאיירס כדי להשמיד את לוקדאון ואת המבצע לחיסולם, להעניק לבני האדם את החופש שלהם בחזרה ולנקום את מות חבריהם. בינתיים, חברת הטכנולוגיה KSI בונה רובוטים משני צורה משלה בעזרת סייבר-חומר מגופותיהם של רובוטריקים ושקרניקים מתים במאמץ לבנות צבא של רובוטים שנשלטים בידי בני האדם. אולם ללא ידיעתם, גופו של האבטיפוס גלבטרון נשלט בידי מוחו של מגהטרון, שעדיין חי. הרובוטריקים רודפים אחרי אויביהם להונג קונג ומצטרפים לדינוטריקים האימתניים והאגדתיים כדי להשמיד את צבא הסייבר-חומר. לבסוף, אופטימוס עוזב את הכוכב בחיפוש אחרי יוצרי הרובוטריקים, וגלבטרון מתברר כחי ונשבע לנקום בפריים על "מותו".
ביוני 2017 יצא החמישי בסדרת הסרטים, "רובוטריקים: האביר האחרון".
בדצמבר 2018 יצא סרט ספין-אוף לסדרת הסרטים בשם "באמבלבי".
רובוטריקים: אנימייטד (2007–2009/2010)
סדרת אנימציה בהפקת קרטון נטוורק שודרה בתחילת 2008, והיא מתרחשת בדטרויט בשנת 2050, היכן שרובוטים ובני אדם חיים זה לצד זה. הרובוטריקים הגיעו לכדור הארץ כדי לשמש כגיבורי-על ולהילחם נגד בני אדם רעים, כאשר השקרניקים משחקים תפקיד משני עד להופעתו של מגהטרון. הדמויות הראשיות כוללות את הרובוטריקים אופטימוס פריים, באמבלבי, בולקהד, פראול וראטצ'ט, והשקרניקים מגהטרון, סטארסקרים, בליצווינג, לונגנוט ובלאק-אראכניה. מספר דמויות שהופיעו בסדרת האנימציה המקורית וכן בסרט האנימציה הופיעו בהופעת אורח.
רובוטריקים: פריים (2010–2013)
סדרה באנימציית CGI שודרה ברשת Hub Network מנובמבר 2010 ועד ליולי 2013 וקצרה תשבחות בשל האנימציה והכתיבה שבה. היא זכתה למספר פרסי אמי לשידורי יום, לראשונה מאז "מלחמות החיות" משנת 1997, בקטגוריית הישגים פורצי דרך באנימציה, וכן למספר מועמדויות לעבודת הדיבוב (פיטר קאלן), הבימוי, הפסקול ועריכת קול). הסדרה מתרחשת בתקופת הזמן שלאחר הנובלות הגרפיות ומשחקי המחשב וקדמה לה מיני סדרה בת חמישה חלקים בשם "עליית האפלה".