cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה
היסטוריה
בעת הקמתה של האגודה התגלע ויכוח חריף בין המדענים בעלי הגישה האקולוגית הקלאסית (שעניינה התפתחות אקוסיסטמות) לבין מדענים שגישתם תאמה למה שמוגדר היום סביבה (המונח "סביבה" במשמעות environment עוד לא היה מקובל אז). הפשרה הייתה קביעת שמה של האגודה - "האגודה הישראלית לאקולוגיה" ולנושאים האקולוגיים הוקדשו במפגשים המדעיים מושבים נפרדים. לקראת סוף שנות ה-70 תחילת שנות ה-80, החלו לפעול במסגרת האגודה יותר ויותר חוקרים מתחומי האקולוגיה והביולוגיה, שלפני כן מצאו מסגרות אחרות לקיום מפגשים מדעיים. שילוב זה בין חוקרים מתחומים רחבים כל כך הביא לשגשוגה של האגודה. בשנת 1984 החליטה אספת חברי האגודה, לאחר דיון דרמטי וסוער, להוסיף את הביטוי "ומדעי הסביבה" לשמה- האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה. יושבת הראש הנוכחית של האגודה הוא פרופ' רון מילוא ומנכ"ל האגודה הוא ד"ר אורי שרון.
כתב העת "אקולוגיה וסביבה"
האגודה מוציאה לאור את כתב העת השפיט "אקולוגיה וסביבה - כתב עת למדע ולמדיניות הסביבה". הרבעון משמש אכסניה בין-תחומית למאמרים ומחקרים בעברית העוסקים בסוגיות סביבתיות עכשוויות בישראל ובמה למפגש ולדיון ציבורי בין הקהילייה המדעית, קובעי מדיניות, אנשי ממשל וארגונים סביבתיים בנושאים סביבתיים המעסיקים את הציבור בישראל.
הגיליון הראשון יצא בינואר 2010.
הוועידה השנתית למדע ולסביבה
לאורך שנות קיומה קיימה האגודה כינוסים רחבי היקף בכל שנה, אשר הם ליבת הפעילות של האגודה. האגודה הניחה תשתית להצגת מחקר מדעי - בכנסי האגודה, ולפרסום המחקר - בחוברות התקצירים הנלוות. לאורך השנים הייתה זאת במה מרכזית, ולאורך שנים רבות אף הבמה היחידה, להצגתו בעברית של מחקר מדעי סביבתי שבוצע בישראל. בעידן הפרה-אינטרנט זה היה אף המקום היחידי בו ניתן היה להציג מחקרים, להתעדכן בחידושי המחקר בתחומים השונים וליצור מחקר רב תחומי.
האגודה אף מקיימת באופן סדיר, אחת למספר שנים כנסים בין לאומיים, בהשתתפות מאות חוקרים מובילים מהארץ ומהעולם.
זווית – סוכנות ידיעות למדע ולסביבה
בשנת 2014 הושקה סכנות הידיעות למדע ולסביבה בישראל - "זווית", אשר מספקת לכלי התקשורת המרכזיים בישראל כתבות, ראיונות ומידע נוסף בנושאים סביבתיים ומדעיים, תוך דגש על נושאים שרלוונטיים לקהל הרחב. כתבות זווית כוללות באופן קבוע ראיונות עם מומחים מתחומם מהאקדמיה וממשרדים ממשלתיים רלוונטיים, וכולן עוברות עריכה מדעית. הכתבות מתפרסמות מדי שבוע במדורים שונים באתרים כגון ynet, וואלה!, מאקו, הארץ ועוד.
ממשק - תוכנית יישום מדע בממשל
תוכנית ממשק אמונה על חיזוק שיתוף הפעולה וקידום הדו-שיח בין הקהילה המדעית ובין קובעי המדיניות הציבורית בישראל (להמשך קריאה בנושא). ממשק חרתה על דגלה להיטיב את התמיכה המדעית שבבסיס גיבוש מדיניות ציבורית בעלת היבטים סביבתיים בישראל, באמצעות שילוב ידע מתחום מדעי הסביבה והאקולוגיה בתהליכי קבלת ההחלטות וביישומו בגופי הממשל.
רשת מומחי הסביבה של ישראל
האגודה מבקשת לתת מענה לצורך הגדל והולך במידע זמין בעברית אודות חוקרים ומחקרים בתחומי הסביבה והאקולוגיה. מידע זה דרוש לטובת חיזוק שיתוף הפעולה הבין תחומי, רישות קהילת החוקרים ואנשי המקצוע, ויצירת קשר ישיר למקבלי ההחלטות, ארגוני הסביבה והציבור הרחב הזקוק לידע זה בעבודתו. מאגר המידע יחיד מסוגו, היקפו ונגישותו בארץ, ובשל חשיבותו, זמין לכול.
גט פבריק
גט פבריק בע"מ, המוכרת במותג Fabric, היא חברה פרטית ישראלית המייצרת מחסנים קמעונאיים רובוטיים.
היסטוריה
ביולי 2019 הקימה החברה מחסן רובוטי במרתף של מגדל שלום מאיר, לאספקה מהירה של קניות אונליין באזור תל אביב. מתקנים נוספים של החברה נמצאים בבאר שבע ובעמק חפר. החברה מתקנים מעטים נוספים בארצות הברית.
בינואר 2021 החלה החברה בשיתוף פעולה עם רשת וולמארט האמריקאית, לשם בחינת הקמת מחסנים רובוטיים בחנויות הרשת וכמרכזים לוגיסטיים עצמאיים. לקוחות נוספים בארצות הברית הם רשת FreshDirect ורשת Instacart.
ביולי 2022 עברה החברה ממודל עסקי של מחסנים רובוטיים שהיא מפעילה עבור לקוחותיה למודל של מכירת המוצק שפיתחה (חומרה ותוכנה) ללקוחות, שיפעילו את המחסן בעצמם. במסגרת מהלך זה מונה אבי (ג׳ק) יעקבי למנכ"ל החברה במקומו של אלרם גורן, והוחלט על פיטורי כמחצית מ-300 עובדי החברה.
גיוס הון
בפברואר 2018 גייסה החברה 20 מיליון דולר.
באוקטובר 2019 שינתה החברה את שמה לשם הנוכחי, Get Fabric, וגייסה 110 מיליון דולר.
הרולינד שאלה
הרולינד שאלה (באלבנית: Herolind Shala; נולד ב-1 בפברואר 1987) הוא כדורגלן קוסובני המשחק בעמדת הקשר בארזורומספור.
קריירת מועדונים
שאלה נולד בנורווגיה להורים קוסובנים שברחו ממלחמת האזרחים ביוגוסלביה. שאלה התחיל את הקריירה שלו בנודוטן. כבר בגיל צעיר קיבל הזדמנות בהרכב של הקבוצה הבוגרת והבקיע 9 שערים ב-15 הופעות. בשנת חתם באוד גרינלנד מליגת העל הנורווגית. במדי אוד התבלט והפך עד מהרה לשחקן מוביל כאשר בעונת רשם את עונת השיא שלו כאשר קבוצתו סיימה במקום השלישי והעפילה לגמר הגביע ושאלה עצמו הבקיע 9 שערים והיה סגן מלך השערים של הקבוצה.
ב-11 בינואר 2015 חתם בספרטה פראג ל-3 וחצי שנים. ב-23 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-4 נגד פריברם. לקראת עונת הושאל לסלובן ליברץ.
ב-11 בפברואר 2019 שאלה חתם לשנתיים בוולרנגה.
ב-5 במרץ 2021, שאלה חתם בסטאבק מליגת העל הנורווגית.
ב-8 בספטמבר 2021 שאלה חתם בארזורומספור מהליגה הטורקית הראשונה.
מעורבבים
מעורבבים היא סדרת רשת קומית ישראלית המשודרת בערוץ היוטיוב של HOT VOD Young. הסדרה מערבבת ארבע סדרות נעורים של הוט: שכונה, נעלמים, כפולה ואילת. הסדרה בעלת 3 פרקים בלבד והופקה בעקבות הצלחת "נעלבים" שיצר ירון ארזי. הסדרה הופקה על ידי דורי מדיה דרסט עבור מחלקת הדיגיטל בחטיבת התוכן של הוט.
תקציר עלילה
בפרק הראשון נתי ועדן נחטפים על ידי האויבים. רחלי, מיטל, ויקי ומצליח מגלים שנתי ועדן נחטפו, ונפגשים עם עידו אמה ודריה כדי לבקש מהם עזרה. בפרק השני מיטל ועידו מתאהבים, אך רחלי מסבירה למיטל כי שניהם לא קשורים אחד לשני. רחלי מגלה שלאחד מהאויבים יש יום הולדת, והתוכנית שלהם היא להתחפש לליצנים ולהסתנן למסיבת יום ההולדת שלו. בפרק הקודם האויבים השתילו מצלמה אצל החבורה, אך בפרק השני המצלמה נרטבת והאויבים מנסים לתקן אותה בזמן שהם לא שמים לב שעדן ונתי הצליחו להשתחרר ולברוח. בסוף הפרק מתגלה אישה בחדר כשהיא מחזיקה את מטה אהרון. על השולחן נמצאים מבחנות הרעל וטלפון כשמישהו ממספר חסום שואל את האישה איך הם מתקדמים. בפרק השלישי החבורה מסתננת למפקדת הרעים בתחפושות ליצנים וכשהאויבים מגלים כי הם הילדים, שני הצדדים מתחילים להיאבק. החבורה מגלה כי רוי רגיש לרעש של בלונים ולכן מתגרים בו עם זה. רחלי מגלה שנתי ועדן הצליחו לברוח מזמן ומספרת לשאר חבריה והם עוזבים את המקום. בסוף הפרק נתי ועדן מספרים לאישה המסתורית שהאויבים נכנסו לכלא ושהילדים חושבים שהם הביסו את כל האויבים ולמעשה היא הרשעה היחידה שנותרה. האישה המסתורית מתגלה כלא אחרת מנועה קירל.
כישוף
מנקודת המבט של גישת המורה הרוחני, קיים מונח הנקרא מאגיה לבנה והוא בעל קונוטציה חיובית לחלוטין. המאגיה הלבנה באה לידי ביטוי במעשיות עם בדמות הפיות והמלאכים, או אפילו קוסמים שמביאים אושר והצלחה לדמויות הראשיות.
מנקודת המבט של חלק מהדתות, "כישוף" שימש כמונח שלילי עבור פולחנים פגאניים של קבוצות אתניות יריבות, נחותות לכאורה, המחללות שם אלוהים ועובדות אלילים. הדתות המונותאיסטיות תמיד גינו את העוסקים בכישוף, וראו בכישוף מאפיין של פוליתאיזם (שהיהדות מכנה "עבודה זרה" והנצרות מכנה "פאגאניזם") ושל תרבות נחותה.
במובן הרחב יותר של מאגיה, באופן כללי כל סוגי המאגיה כוללים שימוש בלחשים, שימוש בקמיעות, פנייה אל המתים וגירוש שדים, כאשר גירוש שדים לעיתים נעשה דרך השבעה.
מקור המונח
בתנ"ך, השורש כ.ש.פ מופיע לראשונה ב: "וַיִּקְרָא גַּם פַּרְעֹה לַחֲכָמִים וְלַמְכַשְּׁפִים וַיַּעֲשׂוּ גַם הֵם חַרְטֻמֵּי מִצְרַיִם בְּלַהֲטֵיהֶם כֵּן.". כמו כן, איסורי כישוף ביהדות נזכרים במספר מקומות בתורה, ונמנים בתרי"ג מצוות. הראשון שהם הוא הנזכר ב: "מְכַשֵּׁפָה לֹא תְחַיֶּה". פירוש למונח זה מופיע בהרחבה בתורה שבעל-פה.
בקרב העוסקים בתורת הנסתר, "כישוף" הוא מונח נייטרלי למדי אשר יש לו מספר הקשרים, כגון מאגיה לבנה ומאגיה שחורה. רבים מהעוסקים בתורת הנסתר (בעיקר בקרב הויקה) רואים בקסם יסודות דואליים המאזנים אחד את השני, בעיקר בהקשר של "מגיה לבנה ושחורה". עם כל הטענות בדבר פאראנורמליות, תחום הכישוף נכשל בהשגת תמיכה מדעית מבוססת ויכול להיחקר באופן רציני רק בנוגע להשפעותיו התרבותיות והדתיות.
מקור המונח מאגיה הוא בשמם של המכשפים הפרסים והמדיים הקדומים שכונו "מאגים" או "מאנאים" (בעברית "אמגושים"), ומכאן גם הביטוי מאניה ביוונית, שמשמעותו טירוף.
אמונה, עבודת אלילים ואלכימיה
מערכת היחסים בין דת וכישוף דומה ליחסים בין "דת" לעבודת אלילים, כאשר המונח "דת" מתייחס למערכת אמונות "מבוססות", ו"כישוף" ו"עבודת אלילים" הן תוויות המשמשות אנשים מתוך המערכת הזו לתיאור אמונות ושיטות המתנגשות איתה או מצויות מחוצה לה.
מנקודת מבט של דת מבוססת, המונח "כישוף" רומז על החזקה באמונות נחותות לעומת האמונה האמיתית, ועל כן נחשבות ל"אמונת שקר" או לכפירה. לפיכך, המונח "כישוף" מיושן, למרות האזכורים בכתבי הקודש. המונחים "כפירה" או "עבודת אלילים" (פאגאניזם) הם חלופות לשוניות מודרניות יותר.
המונח "קסם" כ-"Magic" בלעז קיבל הקשר שלילי משמם של כוהני דת זרטוסטרה - "Magi" - כפי שנטמע מהאמונה היהודית ומהשפעותיה על דתות המערב. כל המתנגדים לאמונה העברית על מסורותיה ועל תרבות האמונה שלה, או חסידי דתות אחרות הואשמו בשימוש בקסם, בהם גם חסידי הנצרות והאסלאם כשעוד היו דתות מתפתחות.
בימי הביניים החלה התפתחות המדעים, בייחוד דרך האלכימיה. האלכימיה ניסתה להגדיר חוקיות מתודולוגית להישגי ניסויים שנחשבו בעלי הישג, כמו הירפאות ממחלה והשגת עושר (בין היתר על ידי יצירת זהב). בעוד הדת עסקה בענייני אמונה ורוח, אלכימיה שיחקה מרכיב חשוב בסקרנות האנושית המתפתחת לגבי העולם הטבעי כמערכת שיטתית של אמונות ושל פרקטיקות. מתוך האלכימיה יצאה התפיסה המודרנית על קסם וכישוף כדרך שילוב בין רוח, שיטתיות וחקר מקצועי לתוך "סוד" או "חכמת נסתר" (אזוטריסיזם).
פרקטיקות
היכן שקיימת אמונה בפרקטיקות קסם זדוניות, הן בדרך כלל אסורות על פי חוק, כמו גם שנואות על ידי הציבור הכללי, בעיקר מתוך פחד, בעוד קסם מועיל נסבל או אפילו מקובל על ידי האנשים בחלק מהתרבויות - גם אם הממסד האורתודוקסי מתנגד לכך.
הטלת לחשים
כנראה המאפיין הידוע ביותר של מכשפה הוא היכולת שלה להטיל כישוף - קבוצת מילים, נוסחה או פסוק, טקס או שילוב של אלה, המופעלים כדי לעשות קסמים. כישופים באופן מסורתי הוטלו בשיטות רבות, כגון על ידי כיתוב של רונות או סימנים על חפץ כדי להעניק לאותו אובייקט כוחות מאגיים; על ידי הצתה או קשירה של תמונת שעווה או חימר של אדם כדי להשפיע עליהם בצורה קסומה; על ידי אמירת לחשים; על ידי ביצוע טקסים פיזיים; על ידי שימוש בצמחי מרפא קסומים כקמעות ושיקויים; על ידי התבוננות במראות, חרבות או ספקולות אחרות לראיית עתידות; ובאמצעים רבים אחרים.
נקרומנסיה (העלאה באוב)
באופן מסורתי, נקרומנסיה הוא הנוהג להעלות באוב את רוחות המתים למטרות חיזוי עתיד או נבואה, אם כי המונח יושם גם להעלאת המתים למטרות אחרות. המלאכה מגונה על ידי רוב התרבויות, ואינה חוקית ביהדות ובנצרות.
אמונות כישוף במערב אירופה
האמונות על שימושי כישוף שונים התמעטו בהיסטוריה האירופית והמערבית, תחת לחץ הדתות המונותאיסטיות או עקב סקפטיות כלפי ממשות הכישוף, כמו גם בעקבות שליטת המדעים.
בעולם העתיק, כמו גם כיום, כישוף נחשב עניין אקזוטי. מצרים, מסופוטמיה ופרס היו ארצות בהן התמחות בכישוף נחשבה רווחת. במצרים נתגלו מספר גדול של כתבי פפירוס בנושאי כישוף ביוונית, בקופטית ובמצרית עממית. מקורות אלה מספקים מושג מסוים על תורת הכישוף, אשר מאוחר יותר הפכה לתפיסתה של התרבות המערבית על העיסוק בקסם, בייחוד בכישוף טקסי. הם מכילים דוגמות מוקדמות של:
יש גם תיעוד בטקסטים אלה בעניין מדיומים. רבים מן הכשפים דורשים הבאת ילד למעגל הכישוף כדי שישמש צינור להעברת מסרים מן הרוחות. בזמנו של יוליאנוס הכופר, שנזכר בשל כפירתו בנצרות, קמו לתחייה עיסוקי הכישוף הקשורים לנאו אפלטוניות תחת מסווה של תאורגיה (מאגיה שעוסקת בכוחות אלוהיים ובהתקרבות אליהם).
ימי הביניים
העיסוק בכישוף בימי הביניים, תחת השפעת הכנסייה, הוגבל לרוב ללימוד תורת הנסתר ולאיסוף לחשי קסם. לאלברטוס מגנוס יוחסו כוחות רבים מעין אלה. בימי הביניים המוקדמים החל להתרבות השימוש בחפצים לא רק כאובייקטים נערצים, אלא גם כמכילים כוחות שמעל הטבע. סופרו מעשיות על עצמים שבכוחם להשפיע על מלאכים לבצע ניסים, לא רק בריפוי חולים, כי אם גם למטרות כמו השפעה על תוצאות קרבות. החפצים האלו היו לקמעות, וכנסיות חתרו להשגת קמעות מעין אלה מתוך רצון להפוך למקומות עלייה לרגל. כמו בכל תחום בו יש עניין כלכלי, הביקוש הביא לעלייה בהיצע. סיפורים על קמעות עושי קסם של קדושים הופצו וקובצו לאוספי מעשיות כמו "מקראת הזהב" של יעקובוס דה וורג'ינה או ה-Dialogus miraculorum של צזאריוס מהייסטרבאך.
אפס מאמץ
אפס מאמץ הוא סינגל של הצמד המוזיקלי הישראלי סטטיק ובן-אל תבורי, ביחד עם הזמרת-יוצרת הישראלית נטע ברזילי, אשר יצא לאור ב-30 ביוני 2021, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה של הצמד, "שבעה ירחים", על ידי חברות התקליטים Mobile1 Music וטדי הפקות.
כישוף
ימי הביניים
היו גם תחומי כישוף שנגעו בנצרות אך היו אסורים באופן רשמי. דמונולוגיה ואנגלוגיה היו בסיס באמונות בנצרות על חיים שמסביב בדמות מלאכים ושדים. התשתית התאולוגית בחקר הדמונולוגיה הנוצרית עודדה את העוסק בקסם "למגן" את עצמו עם צומות, תפילות וטקסי פולחן כך שעל ידי שימוש ("לא ראוי") בשמותיו הקדושים של האל בשפות זרות, הוא יוכל להשתמש בכוח האלוהי לכפייה על שדים להופיע ולשרתו למטרות הכישוף האישיות שלו. שלא במפתיע, הכנסייה הסתייגה מטקסים כאלו, למרות התקשרותם לנצרות.
אפס מאמץ
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי סטטיק, ג'ורדי וברזילי, ביחד עם שותפה של ברזילי ליצירה ומנהלה המוזיקלי אבשלום אריאל והזמרת-יוצרת יסמין מועלם. בשיר שרה ברזילי את השורה "אני לא צריכה מדלי-יה", שמכוונת כלפי דורון מדלי, אחד מכותבי שירה "Toy", שזכה באירוויזיון 2018, שאמר בראיון לחדשות 12 במאי 2018 כי "ההישג הוא שלי, נטע נקלעה לסיטואציה". ברזילי הגיבה שהעקיצה נעשתה בהומור, ושעדכנה את מדלי לגביה, שכן הם "בקשר מאוד מאוד טוב".
כישוף
קסם ברנסאנס
ההומניזם הרנסאנסי ראה בנאופלאטוניזם סוג של כישוף טקסי. לעומת זאת, הרנסאנס והמהפכה התעשייתית ראו בעליית המדעים בדמות המרת האלכימיה בכימיה, בהדחת תאוריית תלמי על היקום והאסטרולוגיה ובהתפתחות תאוריית החיידקים בעניין מחלות, כמי שצימצמו את הפנייה לכשפים וערערו את מערכת האמונות שנסמכה על כך. המתיחות שהתעוררה בשל הרפורמות הפרוטסטנטיות הביאה לגידול משמעותי בציד המכשפות, בייחוד בגרמניה, באנגליה ובסקוטלנד. לבסוף, התאולוגיה החדשה של הפרוטסטנטיות הפכה לאויב מר עוד יותר לכישוף בכך שעורערה הטקסיות שאפשרה למנהגי אמונה להיעשות כשמטרתם עיסוק בקסם. המדע, יותר מן הדת, היה עוין עוד יותר לקסם.
אפס מאמץ
ביקורות
במאקו נכתבה ביקורת חיובית עבור השיר, ובה נכתב, כי השיר הוא "שיר מעולה שכולל בתוכו עקיצה אחת נהדרת והפתעה בצוות הכותבים".
כישוף
קסם ברנסאנס
בצד הכישוף הטקסי שאורגן על ידי אנשי השכלה (באופן יחסי) רווחו גם מעשי קסם עממיים ברחבי אירופה, כמו התחבולנים - מכשפים עממיים, באזורי הכפר של אנגליה. במעשי הקסם שלהם בענייני אסטרולוגיה, פולקלור וגרסאות מסולפות של פולחן קסם נוצרי הם נתנו מענה לדרישת ההמונים.
אפס מאמץ
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה, ושהה 14 שבועות רצופים בראש מצעד הפזמונים השבועי של גלגלצ - שיא של כל הזמנים לשיר שאינו שיר אירוויזיון. במצעד השנתי של התחנה לשנת תשפ"א הוא דורג במקום החמישי. בסקירת שנת 2021 של ספוטיפיי, "אפס מאמץ" הוא השיר הישראלי שקיבל הכי הרבה לחיצות לניגון חוזר בספוטיפיי, מעל ל-3 מיליון פעמים.
כישוף
הכישוף והרומנטיציזם
תקופות מאוחרות יותר של התעניינות מחודשת בכישוף הופיעו בסוף המאה ה-19, כאשר סימבוליזם ושלוחות אחרות של הרומנטיציזם בענייני רוחניות ותרבות התגברו. הקולוניאליזם האירופי, אשר יצר קשר בין מערב אירופאים להודו ולמצרים, הכיר לאירופים מחדש אמונות אקזוטיות. הינדו ומיתולוגיה מצרית מופיעות לעיתים בטקסטים של קסם מהמאה ה-19. בסוף המאה ה-19 נולדו ארגוני כישוף רבים, כולל "המסדר ההרמטי של השחר המוזהב", "החברה התיאוסופית" וגרסות כישוף של מסדרי הבונים החופשיים. ייתכן שהשחר הזהוב סימן את פסגתו של גל הקסם במושכו מפורסמים כמו המשורר האירי ויליאם באטלר ייטס, סופר האימה הבריטי אלגרנון בלקווד והסופר הוולשי ארתור מצ'ן.
קסם במאה ה-20
התעניינות נוספת בקסם הופיעה באנגליה, עם הפעולה האחרונה שננקטה מטעם החוק כנגד מעשי כשפים ב-1951. היה זה האות למכשף ג'רלד גרדנר, הידוע כמייסד דת הוויקה הפגאנית, לפרסם את ספרו הלא בדיוני הראשון "אומנות כשפים כיום", בו הוא טען לחשיפת קיומה של כת מכשפות המתוארכת לאירופה שלפני הנצרות. הדת של גרדנר שילבה קסם ואמונה בצורה שגרמה לאנשים להרהר בדבר החציצה של תנועת ההשכלה בין השניים.
אפס מאמץ
הצלחה
נכון למרץ 2023 מונה הצפיות של השיר ביוטיוב עומד על כ-23 מיליון צפיות.
כישוף
קסם במאה ה-20
דתו של גרדנר שהתפרסמה ברבים, יחד עם רבות אחרות, פרחה בשנות ה-60 וה-70, כאשר תרבות הנגד של ההיפים הרחיבה גם היא את ההתעניינות המחודשת בקסם, בהגדת עתידות ובפרקטיקות אחרות של תורת הסוד. סניפים של הנאופגאניזם ושל אמונות ארציות אחרות שהתפרסמו בציבור מאז פרסומו של גרדנר, נטו לעקוב אחר תבנית של שילוב מלאכת קסם ואמונה. המגמה נמשכה על ידי ממשיכי תרבות הנגד, דוגמת פמיניסטיות אשר החיו מחדש את פולחן האלה. הדבר קישר אותם למסורות הגרדנריאניות הקסומות, אשר הושפעו גם הן מהעניין בתורן.
מאמינים מודרניים בקסם או במאגיה הלבנה
אנשים מערביים רבים טוענים לאמונתם או לעיסוקם בצורות שונות של קסם שעברו גלגולים שונים. "המסדר החתום של השחר המוזהב", אלייסטר קרולי ומאמיניהם, נחשבים למחיי מסורות הקסם בעולם דובר האנגלית של המאה ה-20, אולם בלהיטותם לבנייה מחדש של מסורות אבודות מהעבר, הם כללו לעיתים גורמים שאמינותם מוטלת בספק. תנועות נוספות פעלו אותה תקופה גם בצרפת ובגרמניה. לכן, כל מסורת נוכחית העוסקת באלמנטים של הטבע, בעונות השנה וביחס המתלמד אל הארץ, אל גאיה או אל האלה, יכולה להיחשב ניאופגאניזם.
את פעולת הקסם הגדיר אליסטר קראולי בספרו "קסם בתאוריה ובעיסוק":
אף על פי שחלק מהעוסקים בקסם מעדיפים את המונח "פגאני", ניאופגאניזם הוא הגדרה מדויקת יותר לטקסים ולמסורות נוכחיות. ויקה נחשבת קסם מודרני יותר מאשר הניאופגאניזם.
מאגיה
לפי ההגדרה של אליסטר קראולי, מאגיה היא "התורה והאומנות של גרימת שינוי במציאות (הפיזית) בהתאמה עם הרצון (של המאג)". כישוף הוא אחד השלבים בפעולה המאגית. מאגים וטקסים מאגיים קיימים בכל הדתות ובכל התרבויות.
יש להבחין בין סוגים שונים של מאגיה. היות שמדובר בסוגים שונים של טקסים. יש להבחין אם כן בין שני סוגי מאגיה: מאגיה שחורה (שנועדה להרע, לפגוע באויב וכדומה) לבין מאגיה לבנה (שנועדה לעזור, להציל, להגן, לרפא וכדומה).
בפעולה המאגית מספר שלבים: הגדרת מטרת הפעולה המאגית (למשל פגיעה באויב), התכווננות מקדימה לטקס המאגי, על ידי בחירת הזמן בו יבוצע (למשל ירח מלא), המקום (למשל בית קברות) והשגת חפצים סמליים הדרושים לטקס (למשל חפץ משל האויב) וכן הטהרות מקדימה של המאג, מתוך הכנת גופו ונפשו לטקס (למשל טבילה במקום קדוש, התנזרות מיין ומיחסי מין).
בחלקה האחרון של ההכנה, תתבצע כניסה למצב תודעה מרומם ואקסטטי, באמצעות מדיטציה, סמי הזיה, ריקוד ושירה, ואף באמצעות פעילות מינית, קריאה לכוחות היקום לסייע להצלחת הטקס, למשל קריאה לכל מיני אלים ורוחות המתמחות בנושא הטקס להיכנס לגופו של המאג, להעניק לו מכוחם, ולסייע להגשמת המטרה. לעיתים מקריבים קורבן או קורבן סמלי כדי לתגמל כוחות אלו. הקריאה לאלים ורוחות מתבצעת תוך שימוש בסמלים מיוחדים וחפצים המיועדים לקרוא להם.
בשלב זה יתקיים הטקס המאגי עצמו, בו המאג מתפלל, ומבצע פעולות סמליות שונות באמצעות חפצים שהכין מראש (למשל חרב קדושה בה ינתץ את סמלי האויב). בסיום הטקס המאגי, מקום הטקס המאגי מוחזר לקדמותו (למשל שריפת שאריות החפצים והקורבן, ומחיקת המעגל) תהיה יציאה ממצב התודעה האקסטטי והכרזה על סיום.
לוגיקה מאגית
בשיחה שקיים חוקר המאגיה גדעון בוהק עם הפעיל החברתי אלכס צייטלין ניתן היה להבין מדברי הראשון שלמאגיה יש לוגיקה משל עצמה לפתרון בעיות, למשל בצורת השבעות. באופן כללי כל סוגי המאגיה כוללים שימוש בלחשים, שימוש בקמיעות, פנייה אל המתים וגירוש שדים כאשר הדברים תמיד נעשים לפתרון בעיה (כגון סטרס, מחלה או אהבה נכזבת).
לוגיקת גירוש שדים טיפוסית בהשבעה תהיה למשל:
, או, אם התרבות בה נעשה טקס כזה היא מונותאיסטית אז ההשבעה הייתה נעשית בשם אלוהים מסוים, למשל,.
מאגיה כמקצוע
בעולם העתיק היו בעלי מקצוע (מאגים, שמאנים, מכשפים, בארו) שהתמחותם הייתה בשינוי המציאות או חיזוי העתיד לפי דרישת המשלם. כזה היה בלעם בן בעור שנשכר על ידי בלק בן ציפור מלך מואב לקלל את עם ישראל. גם כהני הדת הרגילים נדרשו להשתתף בטקסים בעלי משמעות מאגית עבור ציבור המאמינים שלהם. ישנם טקסים בעלי דמיון מאגי בהם גם אנשים רגילים מורשים להשתתף, אולם, ברוב התרבויות נאסר על אדם פשוט לבצע טקסים מאגיים, מתוך חשש לשלומו של המבצע חסר הניסיון, שעלול להזיק לעצמו ולסביבתו בגלל ביצוע מרושל.
בעולם העתיק, טקסי המאגיה היו כרוכים בכל שלב משמעותי בחייו של אדם (לידה, מחלות, נישואין, הצלחה כלכלית, מוות) ושל אומה (חגי השנה, המלכת שליט חדש, ויציאה למלחמה). שרידים לטקסים מאגיים אלו נמצאים בטקסים דתיים בדתות המונותאיסטיות ותפילותיהן, ובטקסים רשמיים.
כתבים מאגיים רבים נמצאו מתקופת הפרעונים ומימי הביניים, המתארים בפירוט טקסים מאגיים שונים. אולם, אף אם לכאורה ביכולתנו לאתר את כל החפצים הנדרשים לצורכי ביצוע הטקס הקדום, הרי חסר לנו מידע על מרכיב משמעותי לביצוע הטקס המאגי - האמונות של המאג ואופן כניסתו למצב תודעה אקסטטי.
עונת 2001/2002 בליגת כדורגל נשים
עונת 2001/2002 בליגת כדורגל נשים הייתה העונה ה-4 של ליגות כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל.
הליגה כללה 14 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 13 מחזורים כל אחד - 26 מחזורים בסך הכל.
מכבי חיפה זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדותיה.
אדוארד טולמן
אדוארד טולמן (אנגלית: Edward C. Tolman; ) היה פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת ברקלי בארצות הברית וממייסדי הפסיכולוגיה הקוגניטיבית המודרנית. מחקריו התמקדו בתהליכי למידה בקרב בעלי חיים ובני אדם וקידמו תפיסה חדשה של למידה אשר קראה תיגר על התפיסות הביהייביוריסטיות שרווחו בימיו. בשנת 2002 דורג כאחד מ-45 הפסיכולוגים המצוטטים ביותר במאה ה-20.
ביוגרפיה
טולמן נולד בניו אינגלנד למשפחה משכילה מן המעמד הגבוה. הוא למד כימיה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, אך לקראת סוף לימודיו נתקל ב"עקרונות הפסיכולוגיה" של ויליאם ג'יימס, שעורר בו השראה כה גדולה שהחליט לנטוש את הכימיה ולעבור ללימודים מתקדמים בפסיכולוגיה ופילוסופיה. ב-1912 נסע לגרמניה לצורך לימודי הדוקטורט, שם נחשף לראשונה לפסיכולוגיית הגשטלט, אשר לדבריו הותירה בו השפעה עמוקה. ב-1915 סיים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת הרווארד, וב-1918 החל ללמד פסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם בילה את רוב הקריירה האקדמית שלו.
טולמן נודע בעיקר בזכות סדרת המחקרים שערך בחולדות. בדומה לאדוארד לי תורנדייק וג'ון ב. ווטסון לפניו, טולמן חקר את תהליכי הלמידה בקרב חולדות באמצעות מבוכים. ואולם, בניגוד לווטסון, שהחזיק בגישה מכניסטית טהורה ותיאר את תהליך הלמידה של חולדות כיצירה אוטומטית של קשרים בין גירויים לתגובות, טולמן היה משוכנע שהתהליך כרוך ביותר מזה. הוא האמין שלחולדות היו מטרות וכוונות וכי הן הונחו על ידי מוטיבציה פנימית ללמוד את המבנה הכללי של המבוך באמצעות יצירת מה שכינה "מפה קוגניטיבית" - ייצוג מנטלי פנימי של ההיערכות המרחבית של העולם החיצון.
בסדרת מחקרים אחת הראה טולמן שמושג המפה הקוגניטיבית מאפשר להבין כיצד חולדות מיישמות מידע שנרכש בעבר בסיטואציות חדשות. הוא עשה זאת בכך שהראה שחולדות מסוגלות למצוא מזון במבוכים על ידי שימוש במסלולים אלטרנטיביים אם המסלול המועדף עליהן חסום, וכי יש בכוחן למצוא את דרכן למטרה גם אם הן מתחילות מנקודה חדשה במבוך, ולא מנקודת הפתיחה הרגילה. עובדות אלה אינן ניתנות להסבר על ידי מודל למידה פשוט של קשרי גירוי-תגובה.
באחד ממחקריו אף הראה טולמן שחולדות יכולות ללמוד מפות קוגניטיביות בהיעדר כל תגמול מפורש (כמו מזון). תחילה הוא אפשר לכמה חולדות לחקור מבוך באופן חופשי, בלי מזון בתוכו, במשך מספר ימים. לאחר מכן, משהניח את החולדות במבוך עם תגמול מזון בנקודה מסוימת שלו, מצאו החולדות את המזון במהירות גדולה בהרבה מזו של חולדות שלא נחשפו למבוך קודם לכן. לטענת טולמן, הייתה זו עדות לכך שבימים הראשונים החולדות יצרו לעצמן מפה קוגניטיבית שתשמש אותן בהמשך. את תהליך הלמידה שעברו החולדות בימים הראשונים הוא כינה "למידה לטנטית", כיוון שזוהי למידה המתרחשת בלא אימון ספציפי שמטרתו להשיג או להימנע מהשלכה מסוימת כמו השגת מזון או הימנעות הלם חשמלי.
טולמן טען שלמידה לטנטית כזו מתרחשת באופן טבעי בחיי היומיום שלנו. רעיון זה אתגר את הנחת הביהביוריזם המתודולוגי של ג'ון ווטסון שכל למידה משקפת אסוציאציית גירוי-תגובה והציע כי בפועל קיימות צורות רבות ושונות של למידה. על ידי הדגשת חשיבותם של ייצוגים פנימיים של הסביבה ושימוש במונחים כמו "מטרה" ו"כוונה", שאינן נצפות באופן ישיר אלא ניתנות להסקה בלבד, השתחרר טולמן מן המגבלות הנוקשות של עמדת הביהיביוריזם המתודולוגי, מבלי להפר את אמות המידה הביהייביוריסטיות של מתודולוגיה אמפירית מחמירה. מסיבה זו, נהוג להתייחס לטולמן כאל "נאו-ביהייביוריסט". המחקר התאורטי והניסויי המשמעותי שלו אף הניח את היסודות למחקרים הקוגניטיביים של למידה בקרב בעלי חיים ובני אדם.
בעידן מקארתי של ראשית שנות החמישים היה טולמן אחד המרצים הבכירים שאוניברסיטת קליפורניה ניסתה לפטר כיוון שסירב לחתום על שבועת נאמנות שהפרה את עיקרון החופש האקדמי. טולמן הנהיג את ההתנגדות לשבועה, וכאשר ניסתה האוניברסיטה לפטרו, הוא הגיש נגדה תביעה. בעקבות התביעה קבע בית המשפט העליון של קליפורניה ב-1955 כי הדרישה לחתום על השבועה היא בלתי חוקית והורה להשיב לתפקידם את כל מי שסירבו לחתום עליה.
לקריאה נוספת
קורות חייו של אדרוארד טולמן
משל הזרע הגדל
משל הזרע הגדל  (נקרא גם הזרע גדל בסתר) הוא אחד ממשלי ישו המופיע רק בבשורת מרקוס ד' 26-27. זה הוא משל על גידולה של מלכות אלוהים. משל זה מלווה את משל הזורע ואת משל המנורה מתחת לאיפה, ומקדים את משל גרגרי חרדל.
סיפור המשל הוא כדלקמן
ישו דימה את מלכות האלוהים כמו זרע שנזרע באדמה, הוא הולך לישון ולאחר יום ולילה מגלה את נביטת הזרע, כל זאת מבלי שהוא מעורב בכך אישית. כל הגידולים שמגדל איכר הם כך, אינם תלויים בזורע, האדמה (הנמשל הוא אלוהים) מצמיחה את הגידולים, ותפקידו של האיכר לקצור או לאסוף את היבולים בזמן המתאים, לאחר שהיבולים גדלו והם בשלים.
פרשנות
ניתן לראות משל זה כקשור למשל הזורע, אם כי הוא לא מופיע מיד אחריו. הסופר ג'ורג' נייט האדוונטיסטי מעלה כי הוא משמש כמעין "תיקון הניתן לכל תלמיד מאמין בעת העתיקה או החדשה, שעלול לחוש מתוסכל ממידת המאמץ העקר שיש להשקיע באותם שומעי הבשורה שלא נענים למסר שעליו מדבר "משל הזורע". גם כאשר האיכר ישן, מלכות אלוהים עדיין צומחת. מקור הצמיחה באלוהים, לא באדם, והיא עוקבת אחר לוח זמנים משלה.
שאול השליח מתאר את התפתחותה של הכנסייה בקורינתוס באופן דומה:
קישורים חיצוניים
הברית החדשה הבשורה על פי מרקוס
קשיון
קִשְׁיוֹן הייתה עיר לויים מקראית בנחלת שבט יששכר, אשר נזכרת פעמיים בתנ"ך.
בהיסטוריה
תחילה, נזכרת העיר ברשימת ערי נחלת שבט יששכר:.
בהמשך, נזכרת העיר כעיר לויים של בני שבט יששכר:. בתרגום השבעים מובא שם העיר בצורה קִישׁוֹן.
מיקום העיר כיום
הזיהוי המקובל לעיר הקדומה הוא בתל הקרוי ח'רבת קיסון, הנמצא כקילומטר אחד מדרום להר תבור, לצד כביש 65 ובסמוך לתחילתו של נחל תבור, בו ממצאים החל מהתקופה הכלקוליתית ועד התקופה הביזנטית.
בשל שמו של התל ומיקומו, יש הסבורים כי נחל קִישׁוֹן המקראי היה למעשה נחל תבור של ימינו, וכי הוא נקרא על שם העיר קִשְׁיוֹן. זאת, כאשר אשתורי הפרחי ציין עוד בתחילת המאה ה-14 כי שמו של נחל זה היה בתקופתו ואדי קיסון, וכי זהו לטעמו נחל קישון הנזכר בתנ"ך, בשל יציאתו מאזור חורבת קיסון.
ראובן ארליך
ראובן ארליך (28 באפריל 1946 – 29 בינואר 2021) היה מזרחן ואלוף-משנה בצה"ל. בין השנים 1985–2000 שימש כסגנו של מתאם פעולות הממשלה בלבנון, אורי לוברני. משנת 2000 ועד מותו ניהל את מרכז המידע למודיעין ולטרור במרכז למורשת המודיעין.
ביוגרפיה
ארליך נולד ב-28 באפריל 1946 בפולין. בשנת 1964 התגייס לצה"ל ושירת בחיל המודיעין, שם שימש במספר תפקידים, בהם ראש ענף מדיני לענייני סוריה ולבנון, ראש ענף במודיעין פיקוד הצפון, וקצין המודיעין של יחידת הקישור ללבנון. החל מ-1985 שימש כסגנו של מתאם פעולות הממשלה בלבנון, אורי לוברני. בשנים 1991–1993 היה חבר במשלחת הישראלית לשיחות השלום עם לבנון בוושינגטון. ב-1994 השתחרר משירות תוך שהוא ממשיך לשמש כסגנו של לוברני.
הוא למד במכללה לביטחון לאומי, וכן השלים דוקטורט באוניברסיטת תל אביב. התזה שהגיש, "מדיניות התנועה הציונית ומדינת ישראל כלפי לבנון (1919–1958)", יצאה לאור בהוצאת מערכות בשנת 2000 בשם "בסבך הלבנון: מדיניותן של התנועה הציונית ושל מדינת ישראל כלפי לבנון – 1918–1958".
בשנת 2002, עם הקמת מרכז המידע למודיעין ולטרור במרכז למורשת המודיעין, מונה לעמוד בראשו. במקביל, היה חלק מסגל המכון למדיניות ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה.
ראובן ארליך נפטר ב-29 בינואר 2021.
בנימין כהן (שופט)
בנימין כהן (17 ביולי 1913 - 5 בינואר 2006) היה עורך דין ושופט ישראלי שכיהן כנשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב בין השנים 1979 ל-1983 וכשופט במינוי זמני בבית המשפט העליון בשנת 1966.
ביוגרפיה
בנימין כהן נולד בשטרסבורג שבחבל אלזס בגבול גרמניה-צרפת (אז בשליטת הקיסרות הגרמנית) לד"ר משה כהן, רופא במקצועו, לימים סגן ראש עיריית תל אביב וחבר מרכז תנועת החרות, ולרחל לבית נסל, ולו שני אחים, רפאל ואוריאל. ערב מלחמת העולם הראשונה עקרה משפחתו משטרסבורג לשווייץ הנייטרלית. הוא גדל במשפחה ציונית וכבר מגיל צעיר למד עברית מאביו, פעיל ציוני ששאף כל העת לעלות עם משפחתו לארץ ישראל. ב-1920, כשהיה בן 6, עלה עם משפחתו לארץ ישראל.
בשנת 1931 סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב. לאחר סיום לימודיו התיכוניים ובעצת אביו נסע ללמוד משפטים באוניברסיטת ליון שבליון, צרפת, שם סיים את לימודיו בשנת 1934. באותה השנה נשא לאישה את תמר, לימים מנהלת בית הספר אחד העם בתל אביב ולהם נולדו שתי בנות ובן.
בשנת 1935 עבר בהצלחה את בחינת ההסמכה של עורכי הדין בישראל והיה במשך שנתיים (עד 1936) פקיד פרקליטות במשרד עורכי דין. בין השנים 1936 ל-1938 התמחה במשרד עורכי דין ובשנת 1938 קיבל את הרישיון לעריכת הדין בישראל. במשך כ-12 שנים שימש כעורך דין, בין היתר בתביעה הצבאית ובשנת 1949 הגיש לראשונה את מועמדותו לכהונת שופט, אך זו נדחתה. בשנת 1950 התמנה לשופט בית המשפט המחוזי בתל אביב ועסק בעיקר בתיקים אזרחיים. בשנת 1966 מונה במינוי זמני לכהונת שופט בבית המשפט העליון. לאחר מכן המשיך לכהן כשופט בית המשפט המחוזי ובשנת 1976 מונה לנשיא התורן של בית המשפט וחבר בראש הרכב השופטים הדן במשפטי פשע חמור. בשנת 1979 מונה לנשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב. הוא כיהן בתפקידו במשך כארבע שנים עד לפרישתו ב-17 ביולי 1983 עם הגיעו לגיל הפרישה, 70.
במהלך שנותיו בבית המשפט המחוזי, שפט כהן במספר משפטים בעלי פרופיל ציבורי גבוה וחלק מפסיקותיו עוררו עניין רב בציבור ובתקשורת. בין התיקים בהם שפט: משפטו של שלמה לב עמי ("האנס האדיב"), מני כהן (מזכירו הפרלמנטרי של חבר הכנסת צ'רלי ביטון שזוכה מאשמת רצח), משפטם של כנופיית מע"צ, משפטו של שמואל אומני ונוספים. השופטת בדימוס, הדסה בן-עתו תיארה את כהן כ-"שופט לא פורמליסט, ציורי מאוד, בלתי אמצעי לחלוטין, שדיבר בצורה ישירה שלעיתים גם הייתה למורת רוחם של שופטים שישבו איתו באותו הרכב". בשבועון כותרת ראשית תוארו פסקי דינו כ-"ססגוניים מאוד...(מהם) מגיחה רוח בוהמיינית". דוגמה לציוריות והססגוניות בה ניחן על פי רוב, ניתן למצוא בדבריו בטקס כניסתו לתפקיד נשיא בית המשפט המחוזי בהיכל המשפט בתל אביב בנוכחות שר המשפטים, שמואל תמיר:
דוגמה נוספת לפסק דין זכור של כהן היה פסק דינו של עיתונאי "הארץ", יגאל לביב שהואשם בפריצה לדירת מגורים כדי להשיג מסמכים מסוימים (על אף שלא השתתף בפועל במעשה הפריצה). הוא זוכה בשנת 1972 וכך נימק השופט כהן את החלטתו:
כהן זכור גם בפסיקתו בתחום החזקת ושימוש בסמים קלים במשפטה של מגדת עתידות מתל אביב ושותפה לדירה בשנת 1973, בו קבע כי הוא צופה "שלא רחוק היום בו יתייחסו אל החשיש כמו אל טבק" ולכן, על אף שהרשיע אותם על פי חוק, הטיל עליהם עונש של 250 לירות כל אחד בלבד. כך נימק את החלטתו עשור מאוחר יותר לשבועון כותרת ראשית:
כהן היה ידוע כביקורתי במיוחד כלפי בית המשפט העליון ושופטיו וכלפי שרי המשפטים לדורותיהם. יש המציינים כי אחת הסיבות שלא מונה במינוי קבע לכהונת שופט בבית המשפט העליון, היא הביקורת הרבה שהשמיע כלפי מוסד זה ושופטיו. בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 כינס שר המשפטים דב יוסף את שופטי בית המשפט המחוזי בתל אביב ותקף אותם על שהם גוזרים עונשים קלים על עבירות "שוק שחור", לאחר מכן קם השופט כהן ואמר:. ביוני 1974 נתן הרצאה לעשרות שופטים ועורכי דין בביתו של פרקליט. בהרצאה זו התייחס אל התקנות החדשות של שר המשפטים חיים יוסף צדוק שחייבו שופטים בבתי המשפט המחוזיים, השלום והתעבורה להתחיל בשמיעת משפטים בשמונה וחצי בבוקר ולהמשיך בהם לפחות עד השעה אחת וחצי בצהריים. התקנות לא חלו על בתי הדין הרבניים ועל בית המשפט העליון. כהן כינה את התקנות "תקנות מכוערות". בנוסף מתח ביקורת על דבריו של שופט בית המשפט העליון, צבי ברנזון שתקף ברדיו שבועות ספורים קודם לכן את השופטים האחראים, לדעתו, לסחבת בבתי המשפט, הגורמת לעינוי דין. טרם כהונתו בבית המשפט העליון כיהן ברנזון כיועץ המשפטי של ההסתדרות ומנכ"ל משרד העבודה. כהן אמר: "שופט שאף לא היה שופט בא לתת לנו עצות". בסיכום דבריו הציע כי שופטי בית המשפט העליון יכהנו לפרקים במשך מספר חודשים בבית המשפט המחוזי בכדי שיוכלו "לחוש את העבודה המעשית של הערכאות הנמוכות". במהלך שביתת עובדי בתי המשפט בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 קרא כהן לשר המשפטים משה נסים להתפטר. כתב המשפט של "הארץ" צבי הראל ציין כי בשיחה שקיים עם כהן בנוגע לביקורתו על בית המשפט העליון אמר כהן: "אפילו שופטי העליון אינם חושבים ברצינות שיש להם מונופול על השכל".
לאחר פרישתו מבית המשפט מונה בינואר 1990 על ידי שר האוצר, שמעון פרס, לעמוד בראש ועדה ציבורית שתפקידה להציע מדיניות בנושא ההימורים, ההגרלות ובתי הקזינו. הוועדה הגישה את דו"ח הסיכום שלה לממשלה בפברואר 1991.
בשנת 2002 הוענק לו תואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
בנימין כהן הלך לעולמו ב-5 בינואר 2006 והובא למנוחות ב-9 בינואר בבית העלמין ירקון.
ג'וש גידי
ג'ושוע "ג'וש" גידי (באנגלית: Joshua "Josh" Giddey; נולד ב -10 באוקטובר 2002) הוא כדורסלן אוסטרלי, המשחק בקבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר מליגת ה-NBA.
אוקלהומה סיטי ת'אנדר (2021 –הווה)
ב־27 באפריל 2021 נרשם גידי לדראפט ה-NBA 2021. בדראפט עצמו, נבחר גידי במקום השישי על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ב-2 בינואר 2022 הפך גידי לשחקן הצעיר ביותר שרושם טריפל דאבל ב-NBA לאחר ששבר את שיאו של לאמלו בול.
ארנולד דגני
ארנולד דגני (קוֹרְן) (Arnold Daghani; 22 בפברואר 1909, סוצ'אבה, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 6 באפריל 1985, הוב, בריטניה) היה צייר וניצול שואה.
קורות חייו
נולד בשם ארנולד קורן. בשנות העשרה לחייו נסע דגני למינכן ולפריז להשתלם בציור. בשנות השלושים התגורר בבוקרשט. בזכות שליטתו בשפות הועסק כפקיד בחברת יצוא. שם שינה את שמו לדגני. ביוני 1940 נישא לאנישוארה רבינוביץ'. בשנה זו נפגע ביתם ברעידת אדמה והם עברו לצ'רנוביץ.
עם פלישת רומניה לברית המועצות ביוני 1941 עבד דגני בעבודות כפייה, בין היתר בתור מנקה רחובות. באוקטובר 1941 גורש עם אשתו לגטו צ'רנוביץ. ביוני 1942 גורשו השניים לעבודות כפייה בלדיז'ין ובאוגוסט גורשו למחנה העבודה מיכאילובקה שבטרנסניסטריה. שם הוטל על האסירים לתחזק את עורק התחבורה הראשי מהאיסין לאומן. עם גירושו מגטו צ'רנוביץ לקח דגני את כלי הציור והצבעים וכשהגיע למיכאילובקה תיאר בציוריו את החיים במחנה וצייר דיוקנאות של אסירי המחנה וכן המפקדים והשומרים במחנה. ב-1943 הצטווה דגני ליצור יצירת אמנות עבור חברה מסחרית גרמנית בהאיסין. הוא ואשתו ברחו והגיעו לגטו ברשד, שם המשיך ביצירתו האמנותית כפי שעשה במיכאילובקה. ב–31 בדצמבר 1943 שוחררו דגני ואשתו בעזרת הצלב האדום ועברו לטירספול. במרץ 1944 הגיעו לבוקרשט.
ב-1958 הצליח דגני לקבל אישור יציאה לו ולאשתו והשניים עלו בחופזה לישראל. כבר בשנת 1960 החליט דגני לשוב לאירופה והשניים עברו ללונדון, שם התגוררה אחותה של אנה. לאחר זמן קצר עברו לקרבת ציריך, שם התגוררה חברה עשירה שלהם. כאשר פגו דרכונים הישראליים הפכו השניים לחסרי אזרחות. לבסוף בעזרת עמותה הצליחו להשתקע בעיירה ונס שבדרום צרפת. בשנת 1977 עברו לעיר הוב שבדרום אנגליה. בתקופה זו פעל דגני בכתיבת זיכרונותיו וביצירה אמנותית.
עירית פרנק
עירית פרנק (נולדה ב-16 בפברואר 1959) היא שחקנית ובמאית ישראלית. מנכ"לית תיאטרון הסמטה.
ביוגרפיה
ילידת חולון, פרנק היא בוגרת מגמת התיאטרון בתיכון תלמה ילין. בהמשך למדה משחק בבית צבי וסיימה את לימודיה בשנת 1982. כבר באותה שנה השתתפה בסרטו של ג'אד נאמן "מגש הכסף" ובדרמת הטלוויזיה האמריקאית, "זיכרון אהבה", של NBC, בכיכובו של קירק דגלאס, תפקיד שעליו הייתה מועמדת לפרס אמי האמריקאי.
בשנת 1984 שיחקה בסרט "עדות מאונס" לצד מוסקו אלקלעי, ענת עצמון, נתן דטנר, אורי גבריאל, אושיק לוי ודליק ווליניץ ובאותה שנה השתתפה בסרט הקצר "קירות עץ דקים" לצד אבי קושניר.
בשנת 1985 השתתפה בסרטו של נדב לויתן "בנות" לצד חנה אזולאי הספרי, ענת טופול, חלי גולדנברג, קרוליין לנגפורד ואחרים. באותה שנה השתתפה גם בדרמה האמריקאית "עדיין לא גן עדן" לצד קווין מק'ינלי ואחרים.
בתחילת שנות השמונים עסקה פרנק גם בהוראת משחק בעיר לוד ובכלא הנשים נווה תרצה, הקימה את אחד הבוטיקים הראשונים ברחוב שינקין בתל אביב ועסקה בפעילות ציבורית. לאחר שנישאה וילדה את בתה ובנה עסקה בהפקה ושיווק הצגות, ערכה וביימה הצגות ילדים ("עלילות מיקי מהו", "פיט-פט-טו") ושימשה כעוזרת הפקה.
בשנת 1993 גילמה את ליאורה בסרטו עטור הפרסים של אסי דיין "החיים על פי אגפא". בהמשך השתתפה בסרט הווידאו "המהפכה" (1995), בסרט הקצר "זכרונות מאפריקה" ובמספר סדרות טלוויזיה, בהן "החבר'ה הטובים", "טיפול נמרץ" ו"סיטי טאוור".
משנת 1998 ועד שנת 2008 שימשה פרנק כמנכ"לית וכמנהלת אמנותית של תיאטרון הסמטה. ב-2000 השתתפה בסרט "אודות המוניטין.
מכהנת בנוסף כחברת הנהלת אמ"י וכחברה בפורומים שונים המייצגים את מוסדות התרבות בישראל.
עודלאג'אן
עודלאג'אן (בפרסית:عودلاجان) היא שכונה היסטורית בעיר בטהראן, שבאיראן. לפני התפשטות השפה הפרסית, רוב אנשי עודלאג'אן דיברו את שפת הטאטי.
את השכונה מקיפים רחובות נאצר ח'וסרו (מערב), ה-15 בח'ורדאד (דרום), ריי (מזרח), אמיר כביר (צפון).
עודלאג'אן, בנוסף לארג, דוולת, סאנגלג', באזאר וצ'אלה-מידאן, נחשבים חלק מ'טהראן העתיקה' בתקופת נאסר א-דין שאה.
בעודלאג'אן העתיקה היו 2619 בתים ו-1146 חנויות והיא הייתה אחת השכונות הגדולות והעשירות בטהראן.
אטימולוגיה
פירוש השם עודלאג'אן בשפת הטאטי ההיסטורית הוא 'מקום חלוקת המים'. יש הסבורים שעודלאג'אן פירושו 'עבדאללה ג'אן' (עבדאללה היקר) בניב יהודי.
היסטוריה
בעבר רוב האוכלוסייה שחיה בעודלאג'אן הייתה יהודית. בנוסף להם התגוררו בשכונה גם זורואסטרים. הבתים הנפוצים בשכונה היו עם חדרים מסביב לחצר, לעיתים במרכז החצר הייתה בריכה קטנה.
הבעיה הגדולה ביותר שגרמה לכך היא התרחבות שכונת הבאזאר. מגמה זו שינתה את עודלאג'אן משכונה עשירה לאזור אחסון לבאזאר, וכך בתים ישנים רבים הפכו למקומות מסתור למכורים.
בשנות 1950 - 1940, בתקופת שלטונו של מוחמד רזא פהלווי, כתוצאה מהידרדרות השכונה וצמיחתה של טהראן והרחבתה צפונה, עברו בהדרגה התושבים היהודים של עודלאג'אן לחלקים הצפוניים של טהראן, בעיקר לבאע'-צבא. (מזרח), חסן-אבאד (מערב) ושכונותיו.
בתי כנסת
בעודלאג'אן נמצאים כמה מבתי הכנסת העתיקים ביותר של טהראן, ביניהם בית הכנסת עזרא יעקוב, אחד מבתי הכנסת הוותיקים בטהראן הממוקם בשכונה. בית הכנסת נוצר במאה ה-19 לספירה בתקופת שלטונו של נאסר א-דין שאה קאג'אר והוא תוקן ושוחזר פעמים רבות מאז.
לימור טלמור
לימור טלמור (נולדה ב־5 באפריל 1969) היא סופרת ומורה ישראלית.
ביוגרפיה
לימור נולדה בפתח תקווה. כנערה פרסמה שירים בקובצי נוער ישראלי כותב.
בתחילת דרכה הספרותית הבוגרת פרסמה עשרות סיפורים בהמחשה לגיל הגן, שיצאו לאור כערכות לימוד לגני ילדים בהוצאת חגיגת גן.
בשנת 2010 החלה בכתיבת ספרים המיועדים לילדי הגן ובית הספר היסודי.
אמא לילד אחד.
ספריה
בשנת 2010 הוציאה את ספרה הראשון "משפחות משפחות מליון לפחות" שראה אור ברימונים הוצאה לאור. בספרה זה מציגה לימור בשפה ברורה, רגישה ובחריזה מושלמת את מבנה המשפחות השונות במאה הנוכחית תוך מתן דגש על האהבה השרויה בכל משפחה.
ספרה השני "משקפי הקסם של אמיר" נכתב אף הוא בשנת 2010 ודן בשונות ובהשקפת עולם.
בשנת 2015 יצא לאור ספרה הרביעי "סלט אותיות" - ספר זה ראה אור בהוצאה משותפת של ידיעות ספרים ורימונים הוצאה לאור, הוא ספר אינטראקטיבי המלמד את הילדים לחשוב על פי קטגוריות, למיין מילים על פי תחומים ולהרכיב מילים זהו ספר משעשע ומיוחד מאוד שזכה להתעניינות גם מעבר לים.
בשנת 2019 יצא לאור הספר אמת או חובה וספר השני בסדרה יצא בשנת 2021
לימור היא מורה לספרות, לשון וכישורי שפה. אשת חינוך.
ג'ון וודרוף
סר ג'ון ג'ורג' וודרוף (באנגלית: Sir John George Woodroffe; 15 בדצמבר 1865 - 16 בינואר 1936), אשר היה ידוע בשם העט ארתור אבלון (באנגלית: Arthur Avalon) היה עורך דין ומזרחן בריטי אשר חיבוריו איפשרו לעולם המערבי, לפתח התעניינות רחבה ומעמיקה בפילוסופיה הודית וביוגה.
חיים אישיים וקריירה משפטית
וודרוף היה בנם הבכור של ג'יימס טיסדול וודרוף ושל אשתו, פלורנס, בתו של ג'יימס יום. ג'יימס וודרוף, אביו, כיהן בכמה תפקידים משפטיים ומנהליים בכירים בהודו הבריטית: הוא החזיק במשרת היועץ המשפטי הכללי לממשל בבנגל וכן שימש כעורך דין חבר בממשלת הודו הבריטית. הוא כיהן בתור שופט בבתי משפט לשלום וכן החזיק באחד מתארי האצולה שמוענקים מטעם הכס הקדוש, אביר סנט גרגורי. ג'ון קיבל את ראשית חינוכו הרשמי בבית הספר ווברן פארק ומשם המשיך ללמוד ביוניברסיטי קולג', אוקספורד. שם הוא פנה ללימודי המשך בעריכת דין ובתאוריה משפטית וכדי לקבל תואר ראשון במשפט אזרחי, הוא ניגש לבחינות הסופיות ועבר אותן בהצלחה. וודרוף קיבל את תארו האקדמי באופן רשמי, בשנת 1889, מטעמה של אחת מלשכות עורכי הדין בלונדון, אינר טמפל. שנה לאחר מכן, הוא נרשם לעבוד בעריכת דין בבית המשפט העליון בעיר קולקטה. מיד לאחר זאת, הוא מונה במהרה לפרופסור חבר למשפטים באוניברסיטת קולקטה, בקתדרה על שם טאגור. וודרוף אף שיתף פעולה עם סייד אמיר עלי בכתיבת הספר "ההליך המנהלי האזרחי בהודו הבריטית" (Civil Procedure in British India), ספר ששימש קהל קוראים רחב, נכון לזמן חיבורו. בנוסף, וודרוף מונה ב-1902 ליועץ משפטי מסייע לממשלת הודו הבריטית וכן קודם לעבוד בספסל בית המשפט העליון של הודו הבריטית, ב-1904. הוא שירת שם במשך 18 שנה, תוך שהוא מתמנה לשופט בכיר ב-1915. לאחר פרישתו, הוא שב לאנגליה, בה הוא שימש כמרצה-חוקר בכיר למשפט הודי, עבור אוניברסיטת אוקספורד. הוא נפטר בצרפת, בתאריך 16 בינואר 1936.
לימודי הסנסקריט, היוגה והטנטרה
לצד מילוי חובותיו במסגרת הקריירה המשפטית, וודרוף חקר את שפת הסנסקריט וכן חקר פילוסופיה הודית, תוך שהוא מתעניין במיוחד בטנטרה. וודרוף תרגם לאנגלית כעשרים טקסטים מקוריים משפת הסנסקריט. תחת שם העט אותו הוא בחר לעצמו, ארתור אבלון, הוא הוציא לאור והרצה על פילוסופיה הודית, תחום שכלל הרצאות בשורה רחבה של נושאים, ובדגש על נושאי היוגה והטנטרה. הפרופסור ההודי לפילוסופיה, ט.מ.פ. מאהאדוואן, כתב על וודרוף:
עוצמת הנחש וזר של אותיות
ספרו של וודרוף, "עוצמת הנחש - סודותיהן של תורות היוגה הטנטרית והיוגה השאקטית" (The Serpent Power – The Secrets of Tantric and Shaktic Yoga), מהווה מקור לגרסאות מערביות מודרניות רבות לתרגול קונדליני יוגה. זוהי פרשנות פילוסופית מלומדת וכמו גם תרגומן, של הסאטצ'אקרה-נירופאנה (Satcakra-nirupana, "תיאורם וחקירתם של ששת מרכזי הגוף"), של הפורנאנאנדה. טקסט, אשר מתוארך ל-1550, כאשר וודרוף נותן פרשנות נוספת למונח פאדוקה-פנצ'אקה (Paduka-Pancaka, "כיסא מושבו בעל חמשת הרגליים של הגורו"). המונח "עוצמת הנחש", מתייחס לקונדליני, אנרגיה אשר נאמר עליה שהיא משתחררת בתוך גופו של המתרגל את שיטות היוגה, באמצעות טכניקות של מדיטציה.
ספרו השני של וודרוף, זר של אותיות, מציג בהרחבה את הפילוסופיה הנון-דואליסטית (אדוואיטה ודאנטה) של התורה השאקטית מנקודת פתיחה שונה, כאשר וודרוף דן בספר זה בהתפתחות היקום ובנביעתו מתוך המודע העליון. ספר זה מהווה תמצית של הבנתו של וודרוף את הטקסטים העתיקים בהם מפורטת הפילוסופיה הטנטרית. כאשר הוא כותב:
מהאנירוואנה טנטרה
המהאנירוונה טנטרה מהווה דוגמה לטנטרה נון-דואלית ולתרגום של יצירה זו הייתה השפעה עמוקה על החוקרים את תרבות הודו מתחילת עד אמצע המאה העשרים. העבודה ידועה בשל כמה סיבות וחשיבותה טמונה בכך שהיא מציינת ארבעה סוגים של אוודהוטה, מצב שבו היוגים ההינדים מתעלים מעל המודע האגואיסטי, מעל הדואליות של המציאות ומעל דאגות היום יום ומעשי העולם הזה.
ביבליוגרפיה
כתביו (אשר חלקם פורסמו תחת שמו האמיתי ותחת שם העט אותו בחר, ארתור אבלון), כוללים את:
Bip Bip
Bip Bip (בעברית: ביפ ביפ) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה סימגה. השיר יצא לאור ב-22 בספטמבר 2014, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים דואן מיוזיק קומפני. הגרסה המצליחה של השיר נקראה בשם "".
השיר לא הצליח להיכנס למצעד טורקיה טופ 20, אך עם זאת זכה להצלחה רבה ביוטיוב.
לראקי אפיטומה
לראקי אפיטומה (באנגלית: Laraki Epitome) היא מכונית קונספט של מכונית-על מבית לראקי אשר הוצגה בשנת 2013.
Bip Bip
רקע וכתיבה
השיר נכתב והופק על ידי אלפר נרמן ואונור. בשנת 2011, הוציאה סימגה את מיני-אלבום הבכורה שלה Yeni Çıktı, שלא זכה להצלחה לה ציפתה ולאחר מכן, החליטה להוציא את "Bip Bip", כסינגל הבכורה שלה, שכן הצליח ביוטיוב כאשר צבר למעלה מ-54 מיליון צפיות.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-4.5 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של Netd Müzik ב-22 בספטמבר 2014, ביום צאתו של השיר כסינגל. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את סימגה כשהיא הולכת בשדה הפתוח ולראשה כובע קש, תוך שהיא עצמה לובשת שמלה בצבע אדום ולאחר מכן מתחילה לשיר את השיר.
נכון לספטמבר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-54 מיליון צפיות.
ז'ורז' וולינסקי
ז'ורז' דוד וולינסקי (בצרפתית: Georges David Wolinski; 28 ביוני 1934 - 7 בינואר 2015) היה סופר, קריקטוריסט ואמן קומיקס צרפתי, יהודי.
ביוגרפיה
וולינסקי נולד בתוניס שבתוניסיה הצרפתית, לאם צרפתייה-איטלקייה יהודיה תוניסאית ולאב יהודי פולני.
לאחר הפסקת לימודי האדריכלות שלו, החל לפרסם בשנת 1960 רצועות קומיקס בירחון הסאטירי "חרה-קירי" (לימים שרלי הבדו). בשנת 1961 נישא לאשתו הראשונה ז'קלין. בעת מרד הסטודנטים במאי 1968 נמנה וולינסקי עם מייסדי המגזין הסאטירי "לה ז'ורנל דו דימאנש" ("Le Journal du dimanche").
במהלך השנים שיתף פעולה עם אמני קומיקס צרפתיים נחשבים, ועבודותיו קנו להן שם.
בשנותיו האחרונות פרסם רצועת קומיקס יומית ב"ליברסיון", וטורים קבועים במגזין החדשות "פארי מאץ'" ("Paris Match") ובמגזין הקומיקס "ל'אקו דה סאוואן" ("L'Écho des savanes").
וולינסקי נרצח בעת עבודתו במשרדי המגזין הסאטירי "שרלי הבדו" ("Charlie Hebdo"), בו שימש עורך, יחד עם חבריו לצוות המגזין, במהלך מתקפת הטרור על משרדי המגזין ב-7 בינואר 2015.
הספה הגדולה
הספה הגדולה (באנגלית: The Big Comfy Couch, מילולית: "הספה הנוחה הגדולה") היא תוכנית טלוויזיה קנדית לילדים ששודרה בישראל בשנת 2000 בדיבוב לעברית בערוץ הופ!.
Aero Chord
אלכס ולאסטראס (נולד ב-9 בנובמבר 1991), הידוע בשם הבמה Aero Chord, הוא יוצר מוזיקה אלקטרונית יווני, בסגנון הטראפ.
קריירה
ולאסטראס החל לייצר שירים באופן מקצועי בשנת 2013. הוא הוציא את שיריו בחברות התקליטים Monstercat, High Intensity ועוד. שיריו מנוגנים בפסטיבלים על ידי די ג'ייאים ידועים רבים בתעשיית המוזיקה האלקטרונית, כגון סקרילקס ודי ג'יי סנייק.
שירו "Surface" זכה לפופולריות רבה, כאשר צבר למעלה מ-23 מיליון צפיות ביוטיוב.
קלוטילדה
קלוטילדה (Chrotchildis, Chrodechildis, Chrodechild או Clotilde; סביבות 475 – 3 ביוני 545) הייתה אשתו השנייה של כלוביס הראשון, מלך הפרנקים.
חייה
קלוטילדה נולדה בעיר ליון כבתם של כילפריך השני, מלך בורגונדיה ושל אשתו קארטנה.
ב-473, עם מותו של גונדיוך מבורגונדיה, בניו, כילפריך השני, גונדובד וגודגיזל, התחלקו בשלטון עם דודם, כילפריך הראשון, מלך בורגונדיה. אחרי מותו ב-480, התחלקו ביניהם בנחלותיו של אביהם. כילפריך השני קיבל את ליון, גונדובד קיבל את ויאן, וגודגיזל - את ז'נבה.
על פי ההיסטוריון גרגוריוס מטור, ב-493 גונדובד רצח את אחיו כילפריך השני והטביע את אשתו קארטנה במי הנהר רון כשאבן תלויה על צווארה. בתם כרונה הפכה לנזירה, ואילו בתם קלוטילדה גורשה מבורגונדיה.
על פי מקור אחר, לאחר שהרג את כילפריך ואת אשתו, גונדובד אסף לחצרו את שתי בנותיהם, כרונה וקלוטילדה. כרונה הפכה לנזירה, וקלוטילדה, שגם היא קיבלה חינוך נוצרי, ניתנה כאישה לכלוביס הראשון, מלך הפרנקים כחלק מברית בין הבורגונדים לבין הפרנקים.
מנישואים אלה נולדו:
קלוטילדה לא שקטה ולא נחה עד שבעלה כלוביס הראשון, שהיה עובד אלילים, הסכים לקבל על עצמו את הדת הקתולית, והוטבל על ידי רמיגוס בישוף ריימס בחג המולד של 497 או 498. קלוטילדה וכלוביס בנו את כנסיית השליחים, שלאחר מכן נודעה ככנסיית סן ז'נבייב בפריז. אחרי מותו של כלוביס, קלוטילדה פרשה למנזר סן מרטין בעיר טור.
ב-523 קלוטילדה, שחפצה לנקום בבורגונדים על רצח אביה ואימה, השיגה את מבוקשה כאשר שלחה את שלושת בניה, כלודומר, מלך אורליאן, כילדברט הראשון, מלך פריז וכלותאר הראשון, מלך סואסון למערכה נגד זיגמונד מבורגונדיה, שהיה בנו של גונדובד. זיגמונד נלכד בידיו של כלודומר, שלקח אותו לאורליאן והוציא אותו להורג ב-524. באותה שנה כלודומר, מלך אורליאן נהרג בקרב וזרונטיה שבו הביס את גונדומר, אחיו של זיגמונד ואת האוסטרוגותים בני בריתו.
על פי החוק הסאלי היו חייבים לחלק את נחלותיו של כלודומר בין בניו, אך על פי הנוהג הגרמאני היה זה בסמכותה של המלכה בלבד להחליט מי יירש את הכתר, ועל פי המסורת הגרמאנית הכתר עבר בירושה קודם כל לאחים ורק אחר כך לבנים, לדודים ולאחיינים. לכן, כלותאר וכילדברט שאלו את קלוטילדה מה עליהם לעשות עם אחייניהם, והיא השיבה: "אם אין הם מיועדים למלוך, מוטב לי לראותם מתים מאשר קצוצי שיער." כלותאר וכילדברט שחילקו ביניהם את נחלותיו של כלודומר, רצחו שניים מילדיו של כלודומר, ואילו השלישי קיצץ את שערו הארוך, שהיה סמל להיותו בן מלוכה, נמלט והצטרף למנזר.
קלוטילדה מתה בעיר טור ונקברה ליד בעלה בכנסיית השליחים (כנסיית ז'נבייב הקדושה בפריז).
לאחר מותה הוכרה כקדושה על ידי הכנסייה הקתולית. יום חגה הוא 3 ביוני והיא הקדושה המגנה על הנוטריונים. בזיליקת קלוטילדה הקדושה קרויה על שמה.
אביגדור שילה
הרב אביגדור שילה (נולד ב-1947, ה'תש"ז) הוא מרבני הציונות הדתית, ותיק הר"מים בישיבת אור עציון.
חייו
הרב שילה נולד בשנת ה'תש"ז ליהושע וחוה בבת ים. למד בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק, בישיבת כרם ביבנה, ובכולל האברכים באבן שמואל, אצל הרב עוזי קלכהיים.
לימד בישיבת ימית מיום הקמתה, ולאחר פינוי ימית בשנת 1982 (ה'תשמ"ב) עבר ללמד בישיבת אור עציון, שבה הוא מלמד עד היום. הרב שילה מעביר בישיבה שיעורים רבים בנושאי מחשבת ישראל, גמרא והלכה.
הרב שילה הוא חתנו של הרב אלימלך בר-שאול.
חתנו הוא הרב דני אלינר, אף הוא ר"מ בישיבת אור עציון.
צדוק מלכה
צדוק מלכה (נולד ב-26 באוגוסט 1964) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ. צדוק היה משחקניה הבולטים של מכבי בחיפה בשנות ה-80. לאחר הקריירה כשחקן פעיל החל לעבוד כעוזר מאמן וכמאמן כדורגל.
קריירה כשחקן
צדוק מלכה גדל בשכונת עין הים בחיפה. הוא החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי חיפה ממנה התקדם עד לקבוצה הבוגרת אליה עלה בשנת 1983. בעונת הבכורה הבקיע 7 שערים (שיא בקבוצה לשחקן בית בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת) וזכה עמה באליפות הראשונה של הקבוצה.
שנה לאחר מכן, בעונתו השנייה בקבוצה, זכתה מכבי חיפה באליפות שנייה ברציפות. צדוק כבש מעט שערים אך היה זה שכבש את שער הניצחון במשחק מול מכבי יבנה במחזור ה-28 (1-0 בסיום) והביא את הסיכוי לזכייה באליפות שני מחזורים לסיום הליגה. כמו כן באותה עונה זומן לנבחרת העתודה אך הספיק לשחק משחק אחד מול נבחרת יוון ולאחר שחלה הודח מהסגל.
בעונת 1987/88 ביקש לעבור להפועל חיפה אך הנהלת מכבי חיפה הטילה וטו על המעבר.
עונה לאחר מכן התמנה אמציה לבקוביץ' כמאמנה של מכבי חיפה ובחר לתת למלכה ניסיון נוסף, באותה עונה שיחק בתפקיד קשר תוקף והוא היה שותף לאליפות השלישית של הקבוצה.
ב-1990 עזב את מכבי חיפה ועבר לשחק במכבי חולון לתקופה קצרה עד שהחליט לפרוש בגיל 28.