cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מחבר XLR
סוגי מחברים
ישנם סוגים רבים אחרים עם כמות פינים שונה. שני הסוגים הבולטים כיום מיוצרים על ידי חברת ITT Canon. מחבר ה-Power Cannon שנקרא גם  XLR-LNE אשר היה מצויד בפינים עטופים ובידוד אדום היה מיועד לחיבור חשמלי ראשי אבל הוחלף על ידי מחבר IEC ולאחרונה על ידי מחבר PowerCon המיוצר על ידי חברת Neutrik.
למחבר הקנון לרמקולים היה בידוד כחול או לבן (תלוי אם המחבר היה זכר או נקבה) והיה מיועד לחיבור רמקולים למגבר. היה זמן שבו נעשה שימוש במחברי XLR3 בצורה נרחבת משום שהמחבר הציג צורת חיבור אמינה. כבל החיבור היה מורכב משני מחברי "XLR - זכר" משני הצדדים כאשר פין חיבור מס' 2 או 3 היה "חם", תלוי ביצרן, ופין חיבור מס' 1 היה תמיד חיבור הארקה. שימוש בשיטה זו כיום הוא מסוכן לציוד אבל עדיין ניתן לראות שימוש בשיטה זו בייחוד בציוד ישן יותר. לדוגמה, לחלק מהרמקולים יש חיבור "XLR - זכר" כחיבור כניסה. שיטה זו הוחלפה על ידי מחבר Speakon של חברת Neutrik.
מחבר ה-"XLR - נקבה" מעוצב בצורה כזו שפין חיבור ההארקה מס' 1 מתחבר ראשון לפני חיבור שאר הפינים כאשר מוכנס מחבר "XLR - זכר". על ידי חיבור ההארקה לפני שאר החיבורים מתאפשר חיבור וניתוק המחברים ללא רעשים נוספים כפי שלמשל קורה בדרך כלל עם מחבר RCA.
באפליקציות תאורה נעשה שימוש נרחב במחבר XLR בעל חמישה פינים. למרות שנעשה שימוש רק בשלושה פינים מתוך החמישה, עיצוב המחבר מאפשר הרחבה לאפשרויות נוספות בכל הקשור לתפעול תאורה וגם מונע בלבול בין מחבר ה-XLR3 הנפוץ המיועד לאודיו. לרוע המזל, אין כל כך הבדל מבחינת איכות האות במחברי XLR בעלי חמישה פינים ולכן רבים מיצרני אפליקציות תאורה ל-DJ ואירועים עדיין משתמשים במחברי XLR בעלי שלושה פינים כסטנדרט.
סכמת חיבורים למחבר XLR3
[[קובץ:XLR pinouts.svg|שמאל|ממוזער|250px| כפי שמוצג בסכמה - החיבורים של מחברי הזכר והנקבה הם בצורת תמונת מראה. צריך להיזהר ולא להתבלבל כאשר צריך להכין כבל בעל שני החיבורים. ישנן אפליקציות אודיו אשר עושות שימוש הפוך בחיבורים 2 ו-3 אולם חיבור מספר 1 יהיה תמיד הארקה.
מיראז' (מלון)
מיראז' (באנגלית: The Mirage) הוא מלון וקזינו, הממוקם בסטריפ של לאס וגאס.
היסטוריה
המיראז נבנה בידי סטיב ויין, ועוצב בידי ג'ואל ברגמן. הוא נפתח בנובמבר 1989, בשטח בו שכן לפני המלון Castaways. כשהמלון נבנה, הוא היה המלון-קזינו שהקמתו היקרה ביותר עד אז, 630,000,000$ (שש מאות ושלושים מיליון דולר) עלותו. צבע הזהב של החלונות נוצר בעזרת אבק זהב אמיתי, שהוכנס לתהליך יצירת החלונות. בהתחלה, הוערך כי המלון יצטרך להרוויח מיליון דולר ביום במשך 7 שנים כדי להחזיר את ההלוואה ששימשה לבניית המלון, אך למעשה נדרשו לו רק 18 חודשים להחזיר את הסכום, לאור הצלחתו.
בשנת 2006 נפתח טרקלין ענקי בשם "REVOLUTION". התמה של הטרקלין הוא להקת הביטלס.
כיכר ויקטואר
פלאס דה ויקטואר (בצרפתית: Place des Victoire) היא כיכר בפריז, צרפת, הממוקמת מרחק קצר צפונית־מזרחית לפאלה רויאל, בגבול שבין הרובע הראשון והרובע השני של פריז.
במרכז הכיכר ניצב מונומנט לזכרו של המלך לואי הארבעה עשר, לכבוד הסכמי ניימכן (Nijmegen) ב־1678. המרשל של צרפת, ויסקון דה אובוסו, החריב את בתי המגורים הישנים שהיו באזור, וב־1685 העניק לארכיטקט ארדואן מנסר שטח להצבת הפסל המלכותי של השליט המנצח.
הפסל המקורי נהרס בשנת 1792, לאחר המהפכה הצרפתית. רק בשנת 1828, בתקופת הרסטורציה, הזמין לואי השמונה־עשר לבית בורבון את הפסל הנוכחי, שנוצר בידי האמן פרנסואה ז'וזף בוסיו. לואי הארבעה-עשר, לבוש כקיסר רומי, ניצב על סוס העומד על שתי רגליו האחוריות. שער ברזל מקיף את הכיכר ואת הפסל בן תריסר המטרים.
האזור שסביב כיכר ויקטואר הוא שכונה יוקרתית. למעצבים קנזו, קשארל ואחרים יש סניפים בכיכר.
נחל לוטם
נַחַל לוֹטֶם (בערבית: ואדי טאטר) הוא נחל אכזב היורד במדרונו המערבי של הר הכרמל. מוצאו של הנחל בגן האם, במרכז הכרמל שבחיפה, ומהלכו צפון-מערבה. אורכו של הנחל כ-3 ק"מ.
תיאור כללי
מוצאו של הנחל דרומית לגן החיות הלימודי חיפה, וצפונית לסניף מרכז של בית הספר הריאלי סמוך לבמה שבתחום גן האם בחיפה. הנחל מפריד בין שכונת כרמל מערבי לשכונת כרמל צרפתי ונשפך אל הים התיכון באזור פארק הכט. חלקו העליון של הנחל מתאפיין בעמק תלול, בעוד שחלקו התחתון שטוח יותר ועובר בקרבת השכונות קריית שפרינצק ושער העלייה. אל נחל לוטם מתחבר, לפני פנייתו מערבה, נחל תשבי.
לאורכו של הנחל עובר שביל הליכה למטיילים שראשיתו, בגן האם וסופו בגן אופירה נבון שבשכונת שער העלייה (בסמוך לבית חולים 10). גישה רגלית נוספת אל הנחל נמצאת ברחוב דרך הים ליד בית מספר 102 בשכונת כרמל מערבי.
פלורה
הפלורה של נחל לוטם מגוונת מאוד. בסקר שנערך בנחל לוטם על ידי החברה להגנת הטבע נספרו 61 מיני צמחים שונים, כשחלקם מוגנים, חלקם נטועים וחלקם פולשים. להלן רשימתם החלקית: הבדל בולט ניכר בין שני מדרונות הוואדי מבחינת הפלורה; המדרון הדרומי חשוף הרבה יותר לשמש במשך ימות השנה, בהשוואה למדרון הצפוני, ולכן מתאפיין בתכסית דלילה הרבה יותר.
רקורסיה
רֵקוּרְסִיָּה (בעברית: נסיגה) היא תופעה שכל מופע שלה מכיל מופע נוסף שלה, כך שהיא מתרחשת ומשתקפת בשלמותה בתוך עצמה שוב ושוב.
רקורסיה יכולה להיות רקורסיית עצירה (או רקורסיית קצה), כאשר יש בה "סף עצירה" – רמה שמתחתיה לא מתקיימת עוד רקורסיה, או רקורסיה אינסופית כאשר בכל רמה תכיל התופעה תופעות משנה מאותו סוג.
רקורסיה הדדית מתרחשת בין שתי תופעות או יותר, כאשר האחת מכילה את השנייה וחוזר חלילה: א' מכיל מופע של ב', וב' מכיל מופע של א' (אם נביט על א' וב' כאחד – הם מקיימים רקורסיה רגילה), למשל כאשר מוצבת מראה מול מראה.
הגדרה רקורסיבית
הגדרה היא הגדרה רקורסיבית אם היא מסתמכת על עצמה. דוגמאות:
רקורסיה חזותית
רקורסיה חזותית היא תמונה אשר העתק ממנה נכלל בה עצמה. רקורסיה זו ידועה בשם אפקט דרוסטה. דוגמה אופיינית לרקורסיה, היא תמונה שבה נראה צייר המצייר את אותה תמונה. כך גם תרשים, או צילום, שבתוכו נראה העתק של אותו צילום עצמו.
רקורסיה חזותית הדדית נראית כאשר מניחים שתי מראות אחת מול השנייה, התמונה משתקפת באחת, ולאחר מכן משתקפת בשנייה שוב וחוזר חלילה.
רקורסיה תודעתית
חלום בתוך חלום. לעיתים כאשר אנו ישנים וחולמים, בתוך החלום אנו חולמים שאנחנו ישנים וחולמים, או מצב בו אנו מדמיינים שאנו מדמיינים.
רקורסיה לשונית
רקורסיה לשונית היא משפט עומק אשר מוטמע בתוך משפט המוצא, שיכול להמשיך עוד ועוד.
למשל: "טיפש מי שקנה את הכובע הזה, ולא יודע שכתוב עליו: טיפש מי שקנה את הכובע הזה ולא יודע שכתוב עליו...". או: "נחש נשך את הנחש, שנשך את הנחש...", וכן: "הוא חושב שאני חושב שהוא חושב שאני חושב...".
דוגמה נוספת ניתן לראות בסדרה "חברים", בעונה 5 פרק 14, שם מגלים כל החברים על הזוגיות של מוניקה וצ'נדלר, כשפיבי אומרת לרייצ'ל: הם לא יודעים שאנחנו יודעים שהם יודעים שאנחנו יודעים".
רקורסיה לשונית תיתכן גם בראשי תיבות. לדוגמה: פרויקט גְּנוּ – GNU הוא ראשי תיבות רקורסיביים של "GNU's Not Unix" (גנו הוא לא יוניקס). מערכת ההפעלה Xinu היא גם ראשי תיבות רקורסיביים של "Xinu Is Not Unix" (זינו היא לא יוניקס) וגם היפוך סדר האותיות בשם Unix.
דוגמה לרקורסיה לשונית בעברית היא ראשי תיבות בדיעבד למילה שבת – שינה בשבת תענוג (ילקוט ראובני, פרשת ואתחנן).
פונקציה רקורסיבית
בלוגיקה מתמטית, פונקציה רקורסיבית היא פונקציה הניתנת לחישוב, באופן כללי ביותר. כמעט כל הפונקציות המתמטיות הן רקורסיביות. בהקשר של תכנות מחשבים, המונח "פונקציות רקורסיביות" מתייחס לפונקציות הקוראות לעצמן בתהליך החישוב. בדרך כלל פונקציות כאלו מחושבות על ידי נוסחאות הנסיגה. למשל: פונקציית החזקה, שניתן לתארה כחזרה רקורסיבית על פעולת הכפל, הפונקציה לחישוב אברי סדרת פיבונאצ'י.
אלגוריתם רקורסיבי
אלגוריתם רקורסיבי הוא אלגוריתם אשר על מנת לפתור בעיה מסוימת, מפעיל את עצמו על מקרים פשוטים יותר של הבעיה (ובמקרים רבים: על תתי בעיות). בדרך כלל יכלול האלגוריתם תנאי עצירה, שיביא להפסקת הרקורסיה ברמה שבה הפתרון נתון מראש, שאם לא כן תהיה זו לולאה אינסופית רקורסיבית.
מבחינה טכנית, הרקורסיה ממומשת בדרך כלל על ידי פונקציה שקוראת לעצמה (או לפונקציה שקוראת לה, במקרה של רקורסיה הדדית). בזמן הריצה, בכל קריאה כזאת נשמרת כתובת החזרה ואוסף המשתנים המקומיים של הפונקציה במחסנית קריאות. בסוף ביצוע כל פונקציה, הערכים האלה נשלפים מהמחסנית כך שבסיום הרקורסיה, כל הזיכרון שנדרש לחישובה, מתפנה. מאחר שכל קריאה רקורסיבית נשמרת במחסנית המחשב, בזמן החישוב, דורשת הרקורסיה זיכרון בגודל פרופורציונלי לעומקה. ברקורסיות פשוטות, אפשר להימנע מדרישת זיכרון זו על ידי תרגום הרקורסיה לאלגוריתם איטרטיבי שקול. ברקורסיות מורכבות יותר, לא ניתן לעשות זאת ללא שימוש במחסנית ואז אין למעשה חיסכון בזיכרון. במקרים מסוימים, אלגוריתם רקורסיבי פשוט ובהיר יותר מאלגוריתם איטרטיבי שקול.
אלגוריתמים רקורסיביים נתמכים במרבית שפות התכנות על ידי תמיכה של השפה בקריאה רקורסיבית של פונקציות. עם זאת, לקריאות רקורסיביות (כמו לקריאות לפונקציות בכלל) ישנה עלות בזמן הריצה של התוכנית, ולכן מבצעות שפות תכנות רבות, ובפרט שפות פונקציונליות, אופטימיזציה של קריאות רקורסיביות (הנקראות "רקורסיות זנב") והופכות קוד הנכתב באמצעות קריאות רקורסיביות לקוד ליניארי המבוצע בפועל באמצעות לולאות.
ישנן שפות רקורסיביות מעצם טבען, שבהן אימות שאילתה מתבצע בעזרת קריאות חוזרות של סט החוקים הנתון עד לאימות השאילתה או ריצה על כל הפתרונות האפשריים (במקרה בו השאילתה פתוחה), כגון השפה הפונקציונלית LISP או השפה הלוגית Prolog.
עצרת
בעבור מספר נתון n, נוכל לחשב באמצעות אלגוריתם רקורסיבי את העצרת של n המסומנת כך: n\,!.
מדרשת בינת
מדרשת בינת היא מדרשה תורנית לנשים בשבות רחל. המדרשה הוקמה בחודש אלול תשס"א. תוכנית הלימודים הרגילה של המדרשה כוללת לימודי קודש. מלבדה, קיימות שתי מסגרות לימודים אקדמיות ללימוד במוסדות מחוץ למדרשה: במכללת אורות שבאלקנה ובאריאל. לימודי הקודש במדרשה מוכרים במוסדות האקדמיים ונחשבים למילוי חלק מחובות הלימודים לתואר האקדמי. התוכנית הרגילה כוללת גם הכנה לחיי משפחה ונמשכת שנה אחת. מספר התלמידות של המדרשה בשנת 2008 עולה על מאה, וכך גם בשנת 2018.
ראש המדרשה הוא הרב רונן טמיר, בוגר ישיבת שילה, נשוי ואב לתשעה ילדים. נשיא המדרשה הוא הרב מיכאל ברום אשר יזם את רעיון הקמת המדרשה.
התוכנית המלאה
תוכנית הלימודים הרגילה, המכונה "תורה לשמה", נלמדת במסגרת בבית המדרש של מדרשת בינת. הלימודים כוללים לימודי קודש במקצועות הבאים: ספרי הרב קוק, לימודי הגות ומחשבה כדוגמת לימוד הכוזרי, תנ"ך, גמרא, הלכה, חסידות והליכות התנהגות ותורת המידות.
המדרשה מקיימת תוכניות המשך של הלימודים לבוגרות המדרשה ולבני משפחותיהן.
לימודים על תיכוניים
ישנם מוסדות אקדמיים שניתן לשלב בהם את הלימוד במדרשה:
תוכניות נוספות
המדרשה מקיימת קשר עם בוגרות המדרשה, ומקיימת שיעורים לזוגות נשואים, וכן שיעורים לבוגרות המדרשה. כל אחת מהתוכניות נערכת אחת לחודש.
כמו כן מקיימת המדרשה את תוכנית "צופיה" - מפגשי איכות מעשירים ומחברים לאמהות ובנות בדרך לבת מצווה.
במדרשה ישנה תוכנית לימי חודש אלול לבנות שרוצות ללמוד לקראת הימים הנוראים. תוכנית זו נפרדת מהתוכנית המלאה.
למדרשה קיימת גם שלוחה בפתח תקווה של מדרשת שילוב לבנות שירות לאומי.
התלמידות גרות בפנימיה ומכירות את הווי החיים ביישוב. הן בקשר עם משפחות ומעורבות בפעילות קהילתית.
עד כה למדו במדרשה בתוכניות השונות כ-700 בנות.
אלווה בלנשארד אדמס
אלווה בלנשארד אדמס (באנגלית: Alva Blanchard Adams; 29 באוקטובר 1875 - 1 בדצמבר 1941) היה פוליטיקאי אמריקני.
ביוגרפיה
אדמס, בנו של מושל קולורדו אלווה אדמס, נולד בדל נורטה שבקולורדו, ארצות הברית. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בפנימיית אקדמיית פיליפס (1893), את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת ייל (1896) ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה (1899). בשנת 1909 התמנה לתובע המחוזי של מחוז פואבלו בקולורדו ומשנת 1911 היה לתובע העירוני של העיר פואבלו. בשנים 1918–1919, במסגרת מלחמת העולם הראשונה, שירת אדמס בדרגת מייג'ור ביחידה משפטית.
בשנת 1923 מונה אדמס למלא את מקומו של סמואל ניקולסון מהמפלגה הדמוקרטית בסנאט של ארצות הברית. הוא כשל בהתמודדותו לכהונה נוספת וסיים את תפקידו ב-1925. הוא כיהן כסנאטור בשנית לאחר שהצליח בהתמודדותו לתפקיד ב-1932. כהונתו נמשכה בין השנים 1933–1941, עת נפטר בוושינגטון הבירה.
דודומה
דודומה (בסוואהילי: Dodoma) היא עיר הבירה הרשמית של טנזניה והעיר הרביעית בגודלה. בעיר מתגוררים 410,956 תושבים (2012). העיר מהווה גם את בירת מחוז דודומה.
בעיר ממוקמים אצטדיון ג'מהורי ובית הפרלמנט של טנזניה.
היסטוריה
העיר נוסדה בשנת 1907 על ידי מתיישבים גרמנים בזמן הקמתו של הציר הראשי של טנזניה. בשנת 1973, הודיעה ממשלת טנזניה על העברתם של משרדי הממשלה מדאר א-סלאם (בירת טנזניה הקודמת) למיקום יותר מרכזי. דודומה נבחרה למטרה זו בעקבות מספר סיבות. דודומה נמצאת במרכז טנזניה, מיקומה הרבה יותר נגיש למרבית הציבור ולכן בעקבות ההעברה היו משרדי הממשלה אמורים לענות באופן טוב יותר על צורכי התושבים. סיבה סמלית נוספת היא שדאר א-סלאם נבחרה על ידי המעצמות הקולוניאליות כדי להקל על המסחר (בעיר קיים נמל). פיתוח הארץ ואחדות אזרחי טנזניה לא עמד בראש מעיינם של האירופאים. העברת הבירה היה אמור ליצור הפרדה סמלית בין דודומה המייצגת קדמה ופיתוח לבין דאר א-סלאם, עיר בעלת מורשת קשה של סגרגציה ועבדות. בנוסף, דודומה נבחרה גם עקב היותה עיר מרכזית ומבוססת בעלת אקלים נוח, נוף מרשים ופוטנציאל צמיחה גבוה.
בשנת 1986 פיתח הארכיטקט האמריקאי ג'יימס רוסנט תוכנית-אב לפיתוח הבירה החדשה, זאת בעזרת מימונן של האומות המאוחדות. העיר שתוכננה על גבי 2500 דונם יועדה להיות "הכפר הראשי באומה של כפרים" ונבנתה מתוך כוונה שיהיה ניתן להגיע בה ממקום למקום ברגל.
עם זאת רוב התכנונים הראשוניים לא הגיעו לכדי מימוש. התקציב שהוקצה למהלך העברה התברר כלא ראלי. נוסף לכך, המדינה נאלצה להתמודד עם הוצאות נוספות אותן לא צפתה מראש (למשל מלחמה מול אוגנדה ב-1979).
כתוצאה מאותם גורמים כלכליים, משרדים ממשלתיים רבים נשארו בדאר א-סלאם בזמן שהאסיפה הלאומית של טנזניה עברה לדודומה בפברואר 1996.
ב-2016 נשיא טנזניה ג'ון מגופולי הצהיר שבכוונתו להשלים את העברת כל משרדי הממשלה לדודומה עד תום כהונתו.
כלכלה
כלכלת העיר מתבססת בחלקה על ייצור יין. דודומה היא האזור היחיד במזרח אפריקה בו מגדלים גפנים.
גאוגרפיה
דודומה ממוקמת במרכז הארץ 486 ק"מ מערבית לבירה הקודמת דאר א-סלאם ו-441 ק"מ דרומית מארושה, המטה של הקהילייה המזרח-אפריקנית.
מרדכי יוסף ליינר
רבי מרדכי יוסף ליינר מאיזביצה (ה'תק"ס - ז' בטבת ה'תרי"ד; 1800–1854), מחבר ספר "מי השילוח", היה מייסד חסידות איזביצה ראדזין, עמד בראשה משנת 1839 לאחר פרישתו מרבי מנחם מנדל מקוצק ועד לפטירתו בשנת 1854.
דודומה
גאוגרפיה
בנוסף, במרחק 259 קילומטרים נמצאת העיר אירינגה.
העיר משתרעת על שטח של 2,669 קמ"ר (1,031 מ"ר) מתוכם 625 קמ"ר (241 מ"ר) הוא עירוני.
אשר דורי
אשר דורי (29 באפריל 1943 - 3 במרץ 1975) היה סופר, מתרגם וצייר יליד תל אביב. עברת את שמו בשנת הקמת המדינה 1948. אהב ספרות קלאסית ומוזיקה קלאסית בעיקר בטהובן.
צבא
דורי שירת ב-8200 ובזמן שירותיו היחידה שלו יירטה את השיחה הסודית של נאצר וחוסיין.
ביוגרפיה
הוריו היו הרי וטוני דורי (דורפלאופר). אביו נפטר בהיותו בן 17. התחנך בגן הילדים של הזמרת והשחקנית ליה דוליצקיה. למד בבית הספר תל נורדאו ובבית הספר התיכון עירוני א׳ בתל אביב.
כבר בילדותו הרבה לכתוב סיפורים על הווי השכונה שבה גר (קרן הרחובות אהרונוביץ ולוריא) וכינה אותה בשם שכונת אהרולורה. כישרונו בציור התבלט כבר בילדותו עת נטל חלק פעיל בהכנת התפאורה על ניצחון ישראל על 7 מדינות ערב של בית ספרו בעדלאידע שבשנת 1958.
בוגר מגמה מזרחנית בתיכון עירוני ה' בתל אביב ושירת ביחידת מודיעין בצה״ל שיש האומרים כי יירטה את שיחת הטלפון בין נשיא מצרים נאצר למלך ירדן חוסיין ערב מלחמת ששת הימים.
נישא לישראלה בשנת 1963 ובשנותיהם הראשונות גרו בתל אביב.
לאחר תקופה קצרה בה עבד במחלקת מלוות המדינה בבנק ישראל בו התקדם מהר עזב את הבנק והתמסר לכתיבה ולתרגום. פרסם בהוצאת ״אלף״ שורת ספרי איכות ואחר כך הפך לכותב ומתרגם הבית של הוצאת רמדור לספרי כיס, במסגרתה פרסם עשרות ספרים מפרי עטו ומתרגומיו ובהם תרגום מאנגלית ומגרמנית של סדרת ספרי קרל מאי וסדרת האימים כמו גם ספרי פטריק קים המלאך והרומן הרומנטי.
בשנותיו האחרונות פנה גם לציור על בד וצייר עשרות ציורים ששני מוטיבים בלטו בהם: מוטיב ההריון והלידה (שהעסיק אותו בתקופה בה ציפו לילד) ומוטיב המוות ואפסות האדם מול איתני הטבע.
אשר דורי נפטר בגיל 32 בגלל כשל טיפולי בהתפרצות פתאומית של סוכרת בבית החולים תל השומר. במותו הותיר, אלמנה, ישראלה, שהייתה בחודש השמיני להריונה וילד בן שנה. רעייתו הייתה במשך שנים מנהלת הארכיון של עיתון "הארץ" ותרגמה, אף היא, מספר ספרים. ילדיו: דני הבכור ואורי אשר שנולד לאחר מותו. אחיו, יורם דורי שימש שנים רבות כיועצו הקרוב של שמעון פרס.
קרלובי וארי
קרלובי וארי (בצ'כית: Karlovy Vary, ), הידועה גם בשמה הגרמני קרלסבאד (בגרמנית: Karlsbad) היא עיר מרפא ונופש ידועה במערב בוהמיה שבצ'כיה. העיר משמשת כבירת המחוז המערבי ביותר של צ'כיה, בעל אותו השם, קרלובי וארי, וממוקמת כ-130 ק"מ ממערב לבירת צ'כיה, פראג. בעיר נמצאים תריסר מעיינות חמים של רחצה במרחצאות שלהם יצאו מוניטין כבעלי כוחות מרפא. לשיא תהילתה הגיעה העיר במאה ה-19, והיא משכה אליה מבקרים מרחבי אירופה, ובהם גם מלכים והוגי דעות.
ווקאו
ווקאו (ביפנית: わこう Wakō; בסינית: 倭寇; בפין-יין: Wōkòu; בקוריאנית: 왜구 Waegu באנגלית: Wokou, בתרגום מילולי "פיראטים גמדים" או "פיראטים יפנים") היו שודדי ים שהטילו את חיתתם על חופי יפן, סין וקוריאה במשך כ-300 שנה, מהמאה ה-13 עד המאה ה-16. לא כל מי שהוגדרו כ"ווקאו" לקחו חלק בשוד ימי או יבשתי. חלק מהווקאו עסקו בהברחת סחורות בלבד.
קרלובי וארי
ב-2021 העיירה הוכרזה כחלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם ערי הספא הגדולות של אירופה ביחד עם עוד עשר ערים בצ'כיה ובמדינות נוספות.
ווקאו
היסטוריה
במקור הווקאו היו ברובם יפנים, ששירתו מנהיגים פיאודלים, אך בהמשך נפוצה תופעת הפיראטיות באזור כולו. הווקאו המאוחרים יותר היו נצר למגוון קבוצות אתניות. כיום ידוע כי בתחילת המאה ה-16 מרבית הווקאו הגיעו בעיקר מסין. כך, למשל, במזכר סיני משנת 1548 נכתב על ספינת ווקאו שנתפסה. רוב השודדים היו נתינים סינים, אשר היו חמושים, בין היתר, בארבעה-חמישה רובי ארקבוז.
קרלובי וארי
מעיינות המרפא
המסורת מספרת שהמעיין הראשון במקום התגלה במאה ה-14 על ידי הקיסר קארל הרביעי בעת שהיה במסע ציד, ומכאן השם קרלסבאד. באמצע המאה ה-19 החלו לייחס סגולות מרפא גם לשתיית המים, ולמטרה זו נמכרים בעיר ספלי חרסינה מיוחדים.
אחד מהמעיינות, הכלוא בתוך בניין, מתפרץ בצורת גייזר. המים במעיינות מקוררים מ-70 מעלות (המעיין החם ביותר) עד 40 מעלות (הטמפרטורה בחלק מן הברזיות המפוזרות ברחבי העיר).
ווקאו
היסטוריה
חונגוו, קיסר סין הראשון בשושלת מינג, היה ער לסכנת הווקאו על יציבות שלטונו. לפיכך, כבר בראשית שלטונו, נבנו מצודות לשיפור המגננה בפרובניציות ג'ג'יאנג, שאנדונג ופוג'יין. במקביל, לראשונה, הוצאו צווים האוסרים סחר ימי. פעילות הווקאו קיבלה ממד אלים בעקבות אכיפה קפדנית של צווים אלה. לפי אחד ההסברים, התחרות בין המבריחים גדלה, ולכן הם החלו להתחמש בנשק, אשר שימש למעשי שוד. לפי הסבר אחר, משפחות רבות השפעה בסין חבו כסף רב לכנופיות המבריחים. כדי להימנע מפרעון החוב, הן הפעילו לחץ על הפקידים המקומיים כדי שיאכפו את הוראת הצו. כדי להביא לפירעון החוב החלו כנופיות המבריחים לנקוט במעשי שוד אלימים. בנוסף, היו קשרים בין פקידי הממשל הסינים לאנשי הווקאו, מה שהקשה על השלטון המרכזי לשלוט בתופעת הפיראטים.
פעילות הווקאו שמקורה ביפן התגברה בתקופת סנגוקו, בשל אי-הצלחת השליטים בהשלטת מרותם על הנמלים.
עם זאת, שושלת מינג ניסתה להילחם בתופעה גם באמצעות נזירי שאולין שנשלחו להילחם בשודדי הים, ששלחו ידם גם בהברחות ובדיג בלתי חוקי, והגיעו מהחוף אל ליבה של סין, דרך נהר היאנגצה.
מחלוקת בנוגע לזהותם
זהותם שנויה במחלוקת וישנן תאוריות שונות לגבי מוצאם האתני והלאומי. בין התאוריות השונות לגבי זהותם, הציע חוקר מאוניברסיטת טוקיו כי הווקאו המקוריים היו למעשה תושבים קוריאנים באיים הסמוכים ליפן, ואולי מעטים מהם היו יפנים, שהטילו אימה על האיכרים שגרו באיים. עם זאת, התאוריה מבוססת על מידע שעבר כאגדה או שמועה ואין לה ביסוס במסמכים היסטוריים מאומתים, או תמיכה של חוקרים נוספים.
התאוריה הרווחת כיום היא של חוקר שהצליח להוכיח כי הווקאו הראשונים השתייכו לקבוצות אתניות שונות ולא לאומה אחת, וכתב כי הווקאו היו "אנשי שוליים" שחיו במקומות בהם שררה אווירה פוליטית לא יציבה, ללא בריתות לאומיות. במילים אחרות, הווקאו לא היו ארגון ממוסד, אלא כנופיות נפרדות, שלא תמיד שיתפו פעולה.
תומכי התאוריה הזאת מדגישים כי אחד המנהיגים הידועים של הווקאו הראשונים, אג'יבאלדו, נשא שם קוריאני ומונגולי ונטען על ידי מקורות שונים כי הוא מונגולי, קוריאני, יפני או "תושב האיים".
ישנם חוקרים הטוענים כי האיבה רבת השנים בין סין ליפן נובעת בין השאר מתופעת הפיראטים, עד כדי כך שהכינוי "הפיראטים הגמדים" הפך לשמם של היפנים בפי הסינים, עד עצם היום הזה.
דני דנון
דני בן יוסף דנון (נולד ב-8 במאי 1971, י"ג באייר התשל"א) הוא פוליטיקאי ישראלי המכהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד וכיו"ר הליכוד העולמי. דנון כיהן כשגריר ישראל באו"ם וכסגן נשיא העצרת הכללית של האו"ם וביוני 2016 נבחר לראש ועדת המשפט של העצרת הכללית. קודם לכן היה שר המדע, סגן שר הביטחון, סגן יושב ראש הכנסת, יו"ר הוועדה לזכויות הילד ויו"ר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות גם כן, מטעם הליכוד.
רקע
דנון נולד וגדל ברמת גן. בנם של יוכבד, ילידת ישראל ו, יליד מצרים שעלה לישראל בשנת 1950. במהלך מלחמת ההתשה נפצע אביו באורח קשה כששירת במוצב ורד שבבקעת הירדן. אחרי שנים שבהן עבר ניתוחים שונים, נפטר יוסף כשדנון היה בן 23.
דנון למד בתיכון בליך שברמת גן והיה פעיל בסניף המקומי של תנועת הנוער בית"ר. בשנת 1989 התגייס לצה"ל וסיים קורס קצינים בהצטיינות. שירת כקצין בחיל החינוך והנוער והשתחרר בדרגת סגן. בתפקידו האחרון שימש מ"פ ופיקד על קורס "מרווה" לצעירים מחוץ לארץ, שנועד לחזק את הקשר בין העם היהודי לארץ ישראל. בשנים 1993–1996 היה שליח מטעם הסוכנות היהודית לפלורידה, ארצות הברית, שם עסק בעידוד עלייה לישראל והסברה בקמפוסים למען מדינת ישראל.
למד לתואר ראשון ביחסים בינלאומיים עם התמחות בדתות באוניברסיטת פלורידה אינטרנשיונל וסיים בהצטיינות. לאחר ששב מארצות הברית שימש כיועץ ליו"ר ועדת החוץ והביטחון, חבר הכנסת עוזי לנדאו. בשנת 2000 סיים את לימודיו לתואר שני במדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית בירושלים.
פעילות ציבורית
בגיל 28 נבחר לראש ההנהגה העולמית של בית"ר. בין השנים 2004–2009 עמד בראשות סיעת הליכוד בהנהלת ההסתדרות הציונית העולמית, שם עסק בעידוד עלייה ובמאבק באנטישמיות. היה גם בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית.
מרדכי זאב חבקין
מרדכי זאב (ולדימיר) חַבקין (ברוסית: Владимир Ааронович Хавкин, באנגלית: Waldemar Mordechai Haffkine; 15 במרץ 1860 אודסה, כ"א באדר ה'תר"ך, האימפריה הרוסית – 26 באוקטובר 1930, ד' בחשוון ה'תרצ"א, לוזאן, שווייץ) היה בקטריולוג ואימונולוג יהודי, שעשה רבות למען שיפור תנאי הבריאות בהודו בפועלו שם. תרומתו המשמעותית למדע היא פיתוח חיסון נגד כולרה ודבר. בסוף חייו הקים את קרן חבקין לתמיכה בישיבות ובמוסדות תורה.
שנותיו הראשונות
מרדכי זאב נולד בברדיאנסק, רביעי בין חמישה ילדים, לאב מנהל בית ספר במשפחה יהודית מתבוללת. הוא התחנך באודסה, בברדיאנסק ובסנקט פטרבורג. בשנות ה-80 של המאה ה-19 התעניין ברעיונות נרודניקים, אך כשקבוצה זו פנתה לטרוריזם עזב אותה. חבקין היה חבר "הליגה היהודית להגנה עצמית" והגן על בית יהודי במהלך פוגרום. בעקבות פעולה זאת הוא נעצר, אך שוחרר זמן קצר לאחר מכן בעקבות התערבותו של איליה מצ'ניקוב, מגדולי הביולוגים בתקופתו ולימים חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
לאחר שחרורו התחיל חבקין ללמוד אצל מצ'ניקוב, אולם בשנת 1881, לאחר ההתנקשות בצאר אלכסנדר השני, פתחה הממשלה במסע כנגד האינטליגנציה. מצ'ניקוב נאלץ להגר לצרפת והחל לעבוד במכון פסטר שבפריז.
חבקין סיים לימודיו בהצטיינות באוניברסיטת נובורוסיסק שבאודסה, ובסיום לימודיו הציע לו דיקן האוניברסיטה, פרופסור יסנוגורודסקי, להישאר כפרופסור בפקולטה, בתנאי שיטבול לנצרות. חבקין סירב, ולימים כתב ביומנו. בשנת 1888 היגר חבקין לשווייץ ועבד תקופה באוניברסיטת ז'נבה, ושנה לאחר מכן הצטרף למכונו של לואי פסטר לצד מצ'ניקוב.
מחקרים בפרוטוזואולוגיה
חבקין החל את הקריירה המחקרית שלו בתור פרוטוזואולוג, תחת הנחייתו של איליה מצ'ניקוב באוניברסיטת אודסה ומאוחר יותר במכון פסטר שבפריז. מחקריו הראשונים התמקדו בעיקר בפרוטיסטים מהסוגים: Astasia, Euglena וסנדלית ובחיידקים מהסוג Holospora אשר מהווים טפיל של סנדליות. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19 זנח חבקין את מחקרו בפרוטוזואולוגיה לטובת מחקר בבקטריולוגיה, אותו מצא בעל השלכות רבות יותר.
החיסון נגד כולרה
באותה תקופה, השתוללה מגפת הכולרה באירופה ובאסיה, ולמרות העובדה כי רוברט קוך גילה כבר בשנת 1883 את החיידקים Vibrio cholerae, הוא לא נתפס כגורם המחלה המרכזי על ידי מדענים ורופאים רבים דאז. חבקין פיתח חיסון נגד המחלה שהתבסס על חיידקי Vibrio cholerae מוחלשים. ביולי 1892, תוך סיכון חייו, הוא ערך את הניסוי הראשון אודות יעילות החיסון על גופו, ועל גופם של ארבעה רופאים נוספים. לאחר כמה ימים של חום, נשארו החמישייה בריאים ומחוסנים כנגד הכולרה. ב-30 ביולי אותה השנה חבקין פרסם את מחקריו בכתב העת של האגודה הלינאית של לונדון, אולם למרות הפרסום, מסקנותיו התקבלו בספק גדול בקהילה המדעית, לרבות בקרב פסטר ומצ'ניקוב ובקרב הרשויות הרפואיות של צרפת, גרמניה ורוסיה.
מילאן בארוש
קריירת מועדונים
בארוש נולד בעיירה הצ'כית הקטנה ויגאנטיצה (Vigantice) למשפחה ממוצא צועני. הוא התחיל את הקריירה שלו בקבוצת באניק אוסטרבה, שם זכה לכינוי "המראדונה של אוסטרבה". מאוסטרבה עבר לליברפול, בה לא הצליח למצוא מקום של קבע בהרכב ונאלץ לשבת זמן רב על הספסל. לאחר מספר עונות לא מספקות בליברפול בארוש חיפש לעצמו קבוצה חדשה לפני פתיחת עונת ולאחר התעניינות מצד מספר רב של מועדונים, סיכם לבסוף את מעברו לקבוצה הגרמנית שאלקה 04, עסקה שברגע האחרון בוטלה בעקבות העלות הגבוהה שליברפול ביקשה עבור כרטיסו.
ב-23 באוגוסט 2005 עבר בארוש לקבוצה האנגלית אסטון וילה בתמורה לסכום של 6.5 מיליון פאונד. אף על פי שחתם על חוזה לארבע שנים, בשנת 2007 הוא עבר לאולימפיק ליון וזכה איתה באליפות צרפת. בשנת 2008 הושאל בארוש לפורטסמות' מהליגה האנגלית ולאחר מכן הצטרף לקבוצה הטורקית גלאטסראיי שרכשה את כרטיס השחקן שלו מאולימפיק ליון תמורת סכום של 5.5 מיליון אירו. בפברואר 2013 עזב בארוש בהסכמה את קבוצתו גלטסראיי אחרי 4 שנים וחצי, וזאת אחרי שלא שותף במשחקיה של הקבוצה באותה עונה. לאחר שעזב את טורקיה, חזר בארוש לקבוצת באניק אוסטראבה. ביולי 2013 חתם בארוש באנטליהספור הטורקית. ביולי 2014 חתם השחקן בקבוצת נעוריו באניק אוסטראבה. הוא שוחרר מהקבוצה ביוני 2015.
באותו החודש חתם השחקן בקבוצת מלאדה בולסלאב על חוזה לשנתיים.
נבחרת
בארוש שיחק בנבחרת צ'כיה ביורו 2004 והגיע עמה לחצי הגמר שם הפסידה 1:0 לנבחרת יוון בשער כסף. עד לאותו משחק כבש בארוש בכל אחד מהמשחקים של צ'כיה בטורניר וזכה בתואר מלך השערים עם 5 כיבושים. באפריל 2009 נזרק מילאן בארוש מנבחרת צ'כיה בעקבות התפוצצות פרשת נערות ליווי בנבחרת.
ב-23 ביוני 2012 החליט בארוש לפרוש מנבחרת צ'כיה לאחר הדחתה מרבע גמר יורו 2012 בהפסד 0-1 לפורטוגל.
שופר גבריאל
נפח השופר
נפחו של השופר מתקבל לפי הנוסחה
שטח פני השופר
שטח הפנים של השופר נתון על ידי הנוסחא
חישוב זה למעשה סוכם את ה"אורך" של העקום ומכפיל אותו ב"היקף" הסיבוב אשר נתון על ידי
פרדוקס הצביעה
קיומו של השופר מעורר את הפרדוקס (לכאורה) הבא: כיוון שנפחו של השופר הוא \pi, ניתן למלא את חלקו הפנימי בצבע מתוך דלי המכיל צבע בנפח \pi מטרים מעוקבים (יחידות הנפח כמובן שרירותיות, ותלויות בבחירת היחידות של מערכת הצירים שעליה הוגדרה הפונקציה). מצד שני, שטח פניו של השופר הוא אינסופי, כלומר על מנת לצבוע את שטח פניו נדרשת כמות אינסופית של צבע, אך זהו פרדוקס, כי בעזרת דלי של \pi מטרים מעוקבים צבע, מילאנו את כל נפח השופר ובכך גם את כל "דפנותיו". כלומר בעזרת צבע בכמות סופית הצלחנו לצבוע שטח אינסופי. יישובו של הפרדוקס נובע מההבדלים בין תכונות של חומרים ב"עולם האמיתי" לבין תכונות של מושגים מופשטים במתמטיקה. עוביו של ה"צבע המתמטי" בו השתמשנו למילוי שופר גבריאל הלך וקטן (עד אינסוף) ככל שעוביו של שופר גבריאל הלך וקטן. עם זאת, צבע "אמיתי" לא ניתן לחלוקה אינסופית וקיימת נקודה כלשהי (הניתנת לחישוב) בה עוביו של שופר גבריאל לא יהיה עבה מספיק אפילו בשביל מולקולת צבע אחת ולכן כלל לא ניתן למלא את שופר גבריאל בצבע.
גרסאות נוספות
ניתן לבנות דוגמאות רבות לעצמים בעלי נפח סופי ושטח פנים אינסופי. למשל, גוף הסיבוב אשר נוצר מהפונקציה
כאשר x\in (0,1], הוא בעל נפח סופי (הוא חסום בקוביה עם צלע באורך 1), אך שטח פניו אינסופי, שכן אורך הפונקציה בקטע x\in (0,1] אינו מתכנס, ורדיוס הסיבוב אינו דועך לאפס.
זיקית סאהלית
זיקית סאהלית המכונה גם זיקית אפריקנית (שם מדעי: Chamaeleo africanus) היא מין של לטאה ממשפחת הזיקיתיים החיה באפריקה והופצה על ידי האדם ליוון. יחד עם הזיקית המצויה, קרובת משפחתה, היא הזיקית היחידה החיה באירופה.
מאפיינים
אורכה הממוצע 34 ס"מ אך היא יכולה להגיע גם לאורך 46 ס"מ. היא בעלת גוונים ירוקים עם כתמים צהובים ואפורים מצידי גופה. הזנב גדול ומתלפף על עצמים או מכורבל על עצמו. הכפות גדולות ותופסות ענפים היטב.
היא מצויה בעיקר בסוואנות ובערבות יבשות באזור הסאהל ממאלי עד סודאן ומצפינה גם עד למצרים. היא מצויה רוב זמנה בין הענפים וגם בין עשבים וקני סוף וממתינה לטרף. הטרף מורכב מחרקים גדולים כמו חגבאים, גמלי שלמה, פרפרים ותולעים. לעיתים היא אוכלת אפילו לטאות קטנות שהיא מפתיעה.
מיתולוגיה נורדית
ראגנארוק
סופו של היקום הנורדי ויצירתו של עולם חדש וטוב יותר הוא אירוע מוכר וצפוי הנקרא ראגנרוק. כל האירועים שיקדימו את הראגנרוק, יתרחשו במהלכו ויגיעו אחריו ידועים לאלים ולבני האדם מנבואה. על פי הנבואה, לאחר כמה חורפים ארוכים וקשים במיוחד יתאספו צבאות הענקים למלחמה נגד האלים. אסונות טבע נוראיים יתרחשו לפני הקרב, השמש והירח ייעלמו, ונחש ים מפלצתי ירעיל את האדמה. במהלך הקרב ימותו אלים רבים, בהם אודין ות'ור ולבסוף, ענק האש סורט (Surtr) יצית את כל העולם. כל האנושות, למעט זוג אחד, תיהרג. זוג השורדים, אשר התחבאו בעץ העולם יגדראסיל, יאכלסו את העולם החדש בו לא יהיו מחסור וצער.
אלים
האלים מתחלקים לשתי קבוצות, אלי אסיר ואלי ואניר.
ההבחנה בין אסיר וואניר היא בעייתית שכן שתי הקבוצות ניהלו את מלחמת האסיר-ואניר, מלחמה ארוכה שאחריה כרתו הסכם שלום ושלטו ביחד. חלק מהאלים שייכים לשתי הקבוצות. מקום מושבו של אסיר הוא אסגארד, ושל ואניר ואנאהיים. משום שלעיתים קרובות ואניר מיוחס לפריון, הוצע שמלחמת אסיר-ואניר היא הבעה של פלישה של "כתות מלחמתיות" לאזורים שהיו מיושבים על ידי "כתות פריון" גרמאניות מקומיות.
רשימת אלים מרכזיים:
ענקים
הענקים במיתולוגיה הנורדית, הידועים גם כיוטנאר (רבים של יוטון), הם יצורים מורכבים. ככלל הם מתוארים כבעלי מראה נורא - בעלי טלפיים, ניבים וצורה מעוותת, לפעמים עשויים אש ולפעמים כפור. חלקם בעלי מספר ראשים וכולם בעלי ממדים מפחידים. אולם כאשר המקורות מתייחסים ספציפית לענק מסוים, לעיתים קרובות הוא מקבל תכונות הפוכות. על אף שמם בעברית, הגדרת הענקים איננה ברורה, הם לא בהכרח גדולים מאוד, ותיאורם יכול לנוע בין יצורים יפים מאוד כשהם מתוארים באופן יחיד לבין גרוטסקיים בצורה מחרידה כשם מתוארים בצורה כללית. חלק מהאלים, כגון סקאד'י וגארד'ר מתוארים כענקים בעצמם ועוד ישנם אלים שיש עליהם עדויות רבות כגון אודין שמתוארים כצאצאים של ענקים. על הענקים יש עדויות במגוון רחב של מקורות נורדיים שונים. הענקים העתיקים מתוארים כבעלי ידע נשגב. האל אודין מתייעץ עם הענק מימיר במקרים חשובים והענק אוטגארד-לוקי (Utgard-Loki) מתואר כקוסם אשר מצליח לתעתע באל ת'ור.
נורנות
הנורנות טוות את גורל היצורים החיים, חייו של כל אדם הוא חוט אשר נשזר לתוך אריג החיים. שלוש הנורנות, המתוארות כנשים זקנות, הן אורד, ורדנדי וסקולד , ניתן לתרגם את השמות בפשטות כ"זה אשר קרה", "זה אשר קורה" ו"זה אשר יקרה" בהתאמה. הנורנות שולטות גם בגורל האלים.
ולקיריות
הוולקיריות (מילולית: "בוחרות המתים") הן ישויות נשיות ואנושיות הקשורות לאחד מאלים, ענקים, גמדים או אלפים, אשר משרתות את האל אודין. מטרתן היא לבחור את הלוחמים האמיצים ביותר משדה הקרב שמתו ולהובילם אל היכל ולהאלה.
ולקיריות חשובות:
גמדים
במיתולוגיה הנורדית ישנם אזכורים רבים לגמדים. לרוב הגמדים המוזכרים הם דמויות משניות, ולעיתים קרובות לא ידוע דבר על גמדים אשר מופיעים במקורות הנורדיים מלבד שמותיהם. לגמדים תפקידים שונים בתוך הסיפורים במקורות, שהם לרוב משניים. לפי חלק מהמקורות, הגמדים הם כורים ונפחים מיומנים ולעיתים הם מתוארים כמתוחכמים. בסיפורים רבים הגמדים מספקים טובין לאלים, ולעיתים מתוארים סכסוכים בינם לבין האלים. מאזכורים שונים של גמדים משתמע שתפשו את הגמדים כחיים בהרים או בתוך האדמה. באדה הפואטית ובאדה הפרוזאית מופיעים שמותיהם של מעל מאה גמדים. לפי האדה הפרוזאית, ארבעה גמדים בשם צפון, דרום, מזרח ומערב מחזיקים את השמיים, והם מופיעים בסיפורים שונים ביחד עם אלים. ב"הטעיה של גילבי" מתוך האדה הפרוזאית מסופר שבמקור הגמדים היו רימות אשר חיו בבשרו של הענק הבראשיתי יימיר, ושבהחלטת האלים ניתנה להם צורה דמוית אדם.
במקורות מאוחרים הגמדים מתוארים כנמוכים יותר מבני אדם, חסונים ושעירים יותר ולרוב בעלי זקן מלא. הגמדים הנורדים לא מתוארים כנמוכי קומה עד המאה ה-13 (בתקופה זו כל העמים הסקנדינביים כבר התנצרו). לאורך השנים הגמדים הנורדיים השתנו רבות. ההבדלים בין הגמדים הנורדים לבין הגמדים המאוחרים יותר הם גדולים. השפעות חיצוניות, כגון פריחת הנצרות בחברה הנורדית, כנראה השפיעו רבות על השינויים הללו.
מרחב חסום לחלוטין
כל מרחב מטרי חסום לחלוטין הוא מרחב מנייה שנייה. מרחב מטרי הוא קומפקטי אם ורק אם הוא שלם וחסום לחלוטין.
מיתולוגיה נורדית
שמות השבוע
שמות חלק מימי השבוע בשפות גרמאניות באים משמות אלים:
ספרות
בולטים במיוחד ספרי הפנטזיה של ג'.ר.ר. טולקין והספרים הרבים אשר באו בעקבותיהם שהושפעו מהמיתולוגיה הנורדית. גזע האלפים, אשר נהיה אחד מהנפוצים ביותר בספרי הפנטזיה נוצר בהשראת תיאורי האלפים של המיתולוגיה הנורדית. כמו כן שמו של העולם שיצר טולקין, "הארץ התיכונה", מרמז לשם "מידגארד", עולם בני האדם. שמות דמויות רבות בסיפוריו של טולקין, כגון גנדלף, שאולים ישירות מטקסטים מהמיתולוגיה הנורדית.
ניתן אף למצוא שימוש ישיר יותר בדמויות מיתולוגיות, כגון בספר "אלים אמריקאיים" של ניל גיימן, סדרת ספרי הקומיקס של מארוול ו"מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד" של ריק ריירדן.
בסדרת ספרי הילדים "הארי פוטר" של ג'יי קיי רולינג מתואר אדם זאב נורא הקרוי פנריר גרייבק, על שם דמות הזאב המיתולוגית.
מוזיקה
יצירתו של ריכרד ואגנר "טבעת הניבלונג" ("Der Ring des Nibelungen") מבוססת על המיתולוגיה הנורדית.
להקות רבות כתבו על ובהשראת המיתולוגיה הנורדית, במיוחד להקות בז'אנרי המטאל והרוק הכבד.
משחקים
גזעים רבים ממשחקי מבוכים ודרקונים מבוססים על יצורים מהמיתולוגיה הנורדית (כגון אלפים וגמדים).
משחקי מחשב כדוגמת מקס פיין ו-God of war מביאים מספר דמויות ומקומות הנושאים שמות מהמיתולוגיה הנורדית או מתייחסים אל המיתולוגיה בצורה יותר ישירה.
טלוויזיה וקולנוע
בסדרת הטלוויזיה "ויקינגים" המגוללת את עלילותיו של הוויקינג רגנאר לודברוק מוזכרים אלים רבים כגון אודין, ת'ור ופריה, והמיתולוגיה הנורדית משחקת בה תפקיד חשוב.
הסרט תור משנת 2011 והמשכיו, תור: העולם האפל (2013), תור: ראגנארוק (2017) ותור: אהבה ורעם (2022), יחד עם סדרת הטלוויזיה לוקי משנת 2021, הביאו אלמנטים רבים מהמיתולוגיה הנורדית אל זיכיון היקום הקולנועי של מארוול הפופולרי.
סדרת הטלוויזיה הנורווגית "ראגנארוק" (Ragnarök) מאת התסריטאי והבמאי הדני אדם פרייס, שעלתה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-31 בינואר 2020 מציגה גרסה מודרנית של קרבות האלים והענקים על רקע משבר האקלים וזיהום הסביבה. הסדרה מציגה את האלים והענקים הנורדיים כדמויות כמו-אנושיות הנטמעות בקרב בני האדם.
חורבות
הרס מכוון
באירופה, מבני דת רבים נפגעו כתוצאה מהפוליטיקה. במאה ה-16, המלך האנגלי הנרי השמיני החל להחרים את רכושם של מוסדות נזירים במסע שנודע בשם פירוק המנזרים. מנזרים רבים נחרבו כאשר גגות העופרת שלהם, הוסרו. במאה ה-20, מספר מבנים היסטוריים אירופאים נחרבו כתוצאה ממדיניות מיסוי, שחייבה את כל המבנים בעלי הגגות לשלם ארנונה גבוהה. הבעלים של הבניינים הללו, כמו טירת פטרסו (ששוחזרה עם הזמן) וטירת סליינס בסקוטלנד, הסירו בכוונה את גגותיהם במחאה והתרסה כנגד המיסים החדשים. לגזירות הממשלתיות האחרות הייתה תוצאה ישירה יותר, כמו המקרה של טירת בורסטון, שבה הורה הפרלמנט האנגלי להרוס משמעותית את הטירה כדי למנוע את השימוש בה. אירלנד הפוסט-קולוניאלית עודדה את הריסתם של בתים מפוארים שנבנו באדריכלות ג'ורג'יאנית, כי הם היו סמל של האימפריאליזם הבריטי.
שרידי מגדלי פלדה ועץ
ככלל, מגדלים הבנויים מפלדה ניתנים לפירוק, כאשר הם אינם בשימוש יותר, מכיוון שניתן להשתמש בשימוש חוזר, בקורות הפלדה לבנייה מחדש של הבניינים באתרים חדשים או אם המצב אינו מאפשר שימוש חוזר ישיר, ניתן למחזר את המתכת. עם זאת, לפעמים יסודות ומרתפי המגדלים נשארו, כי הסרתם יקרה יקרה.
אסתטיקה
בימי הביניים חורבות רומיות היו מכשול לבנייה המודרנית. כגון: מחצבות לבלוקים מעוצבים, או שיש לשריפת סיד חקלאי. בתקופת הרנסאנס, חורבות קיבלו תפקיד חדש בקרב האליטה התרבותית. התחושה של מעצבי תאוריית ההיסטוריציזם שליוותה את הנאו-קלאסיציזם הובילה כמה אמנים ומעצבים לחשוב על המונומנטים הקלאסיים המודרניים של ימיהם כפי שהם ייראו יום אחד כחורבות.
בתקופת הרומנטיקה חורבות (בעיקר של טירות) היו באופן תדיר אובייקטים לציירים, מקום מפגשים של משוררים רומנטיים, סטודנטים לאומנות וכדומה.
ערך השרידים בתאוריה האדריכלית שהעלה האדריכל הנאצי אלברט שפר. מהווה הרחבה להשקפתו של האדריכל הגרמני בן המאה ה-19 גוטפריד סמפר בדבר העדפה של בנייה בחומרים טבעיים כגון סלע, על השימוש בחומרים מודרניים כברזל. הבניינים תוכננו ליום שהם יתמוטטו וישאירו אחריהם חורבות אסתטיות שיחזיקו מעמד הרבה יותר זמן ללא תחזוקה כלל. ערך השרידים זכה לפופולריות במאה ה-20 בשעה שאלברט שפר עסק בתכנון אולימפיאדת הקיץ של 1936 ופורסם בשם Die Ruinenwerttheorie ("תורת ערך ההרס").
יעקב בורקהרדט
תרבות הרנסאנס באיטליה
מקיאבלי היה נתון במעצר בית בחווילתו שמחוץ לפירנצה ועמו הזדהה בורקהרדט כי הוא ייצג שמרנות ליברלית. לא מהפך פוליטי חד פעמי, כי אם שינוי תרבותי מתמיד. מקיאבלי מדגיש את החזרת החברות לשורשיהן כמתכון לאריכות ימיהן וכוונתו היא לחגיגות, חוקים, וטקסטים המכוננים את הזיכרון הקולקטיבי שלהן. מדובר ב"מיתוהיסטוריה". מקיאבלי ראה עצמו כמשמר הזיכרון הלאומי, בתורת ההיסטוריון של פירנצה. המיתוס הלאומי הנחרת בזיכרונם של האנשים ולפיו הם מפרשים את מציאות חייהם.
לפי בורקהרדט, הישגם הגדול של אנשי הרנסאנס בכלל ואומנים בפרט (והוא קושר כתרים בעיקר לרפאל), הוא הניגוד בין המציאות הפוליטית האלימה, לבין התוכן הקלאסי והנאדר של הציורים.
שב"ק ס'
האלבום השני
זמן קצר לאחר מכן, עזב נמרוד רשף את הלהקה. באוגוסט 2007 חזר רשף ללהקה, כאשר חידשה את פעילותה לאחר 7 שנים.
האלבום השלישי וההפסקה
זמן קצר לאחר שרשף עזב את הלהקה, חזרו אליה חמי ומירו. הלהקה נסעה לג'מייקה כדי להקליט את הדיסק השלישי "כנען 2000" ממנו יצאו הלהיטים "נופל וקם", "שיר הגאנג'ה", "רק תגידי לי", "אין כבוד" ו"הנה זה בא".
אחרי סיבוב הופעות קצר ולא מצליח החליטה הלהקה על הפסקת הפעילות המשותפת. בשנת 2001 הוציאו מוקי ופילוני – תחת שמו של מוקי, את אלבומם הראשון "שמע ישראל" ובשנת 2005 את "עוקף מלמעלה". בשנת 2002 הוציאו חמי ומירו אלבום תחת השם חלוצי החלל, שם שעשו בו שימוש עוד בשנות ה-90, בעיקר להופעות.
האיחוד והאלבומים הרביעי והחמישי
בשנת 2003 חברה הלהקה להופעה חד פעמית שבה הופיעו כל חברי הלהקה לדורותיהם במסגרת "עשור לגרוב הישראלי". במסגרת איחוד זה יצאו שני סינגלים "כל הקופה" ו"משיח לא בא" (חידוש לשירו של הזמר הישראלי שלום חנוך).
בקיץ 2004 חברה הלהקה שוב במסגרת כפר המוזיקה של קוקה-קולה בניצנים, שם הופיעה ללא הסולן נמרוד רשף.
באביב 2007 התאחדה הלהקה בערב שנערך לכבודם במועדון בתל אביב. ב-23 באוגוסט 2007 חברו חברי הלהקה לאיחוד נוסף, באמפי פארק רעננה. לקראת איחוד זה הוציאה הלהקה סינגל חדש בשם "הקצב הוא המסר". בשנת 2008 הופיעה הלהקה כמה פעמים נוספות וב-4 באוקטובר השיקה בהאנגר 11 בתל אביב אלבום חדש בשם "בום קרנבל". האלבום כלל את השירים "בום קרנבל", "מה שהיה היה", ו"כמו ציפור".
בשנת 2009 פורסם הסרט "נופל וקם" של הבמאי ירון בן נון. הסרט עוסק בתקופה שבין יציאת אלבומם כנען 2000 ועד חזרת הלהקה לבמות בשנת 2007.
בשנת 2010 הכריזה הלהקה על סיבוב הופעות בשם "סיבוב בשכונה". במסגרת סיבוב ההופעות הופיעה הלהקה בסיטי-הול בחיפה, פאב הבארוק בבאר שבע, הבארבי בת"א והדיר בנען. כמו כן, השתתפה באירועי הפתיחה של ערוץ 24 אחרי המיתוג החדש באולפן השקוף.
בשנת 2011 הופיעה הלהקה במועדון הבארבי בתל אביב, שם הקליטה את הקהל לסינגל חדש בשם "ברוך הבא להופעה" שעתיד להתפרסם באלבומם הבא.
בפברואר 2012 הוציאה הלהקה את השיר "חמרמורת", לקראת הוצאת האלבום החמישי, ובאפריל של אותה שנה חשפה את שמו, "פרה פרה", במהלך הופעה במועדון הבארבי בתל אביב. ביוני 2012 הוציאה הלהקה את הסינגל השני מהאלבום – "לשבט: לקום!". שיר נוסף בולט מהאלבום היה: "פרה פרה".
בשנת 2014 הלהקה הודיעה על הפסקת הפעילות עם הזמר מוקי. בדצמבר 2018 הצטרף מוקי להופעת הלהקה לשלושה שירים במועדון הבארבי בתל אביב.
במהלך שנת 2021 ניהלה הלהקה מגעים למופע איחוד מלא, אשר נדחה ברגע האחרון לבקשת נציגיו של מוקי. ביוני 2022 פורסם כי מופע האיחוד יתקיים ב-24 בספטמבר 2022 בזאפה לייב פארק בראשון לציון, ובו ישתתפו כל חברי הלהקה לדורותיה.
אליעזר שלמה שיק
ביוגרפיה
בתחילת שנת תש"ל יצאו נגדו מנהיגי ברסלב בירושלים בראשות הרב לוי יצחק בנדר וכתבו על ספריו "שאין רוח חכמים נוחה מהם" אך למרות זאת, בראש השנה תשל"ו השתתף הרב שיק בקיבוץ חסידי ברסלב ב"שול" (בית המדרש) בירושלים, שם מסר שיעור בראש השנה.
באשר לספרו הביוגרפי על רבי נחמן מברסלב, הנקרא 'פעולת הצדיק', ציין צבי מרק את בקיאותו הגדולה של הרב שיק בספרות ברסלב והעובדה שנמצאים בידיו כתבי יד חשובים, אך סייג שבקרב שאר חסידי ברסלב נטען שהוא ממלא פערים בידע הקיים ללא מקורות. כמו כן, לדברי מנדל פייקאז' יש בכתביו דברים שלא עברו במסורת ברסלב אלא הם קביעות של חוקרים שונים.
בתחילת שנת תשל"ז הקים בית מדרש עצמאי בשדרה התשיעית בבורו פארק, בשם "היכל הקודש – חסידי ברסלב". בין מקורביו אז היו גם רבי יצחק מאיר מורגנשטרן, הרב חיים קרמר, הרב ניסן דוד קיוואק, הרב אליהו גודלבסקי ועוד.
החל משנת תש"מ נהג להגיע מספר פעמים בשנה לישראל לבקר את חסידיו בירושלים, בני ברק, טבריה ובעיקר בצפת - שם הקים את בית מדרשו לפני שהגיע ליבנאל.
בינואר 1986 דחתה המועצה המקומית יבנאל בקשה של הרב שיק להקצות קרקע להקמת בית מדרש במקום. הרב שיק, שכבר רכש בית במקום, התיישב במקום עם קבוצה מחסידיו מה שגרם למתיחות במקום. כעבור עשרות שנים גם נטען כי הקהילה נהגה באלימות רבה כלפי מי שעמד בדרכה.
במקום, שהפך למרכז קהילתו, מתגוררות כ-400 משפחות של חסידיו. לקהילה יש מוסדות קהילתיים שונים ובית תבשיל שבו סועדים מאות אנשים מדי יום. בשנת תשע"ב (2012) חנכו ביבנאל את בית הכנסת היכל הקודש דחסידי ברסלב. בתי מדרש של חסידיו קיימים בירושלים, בני ברק, אשדוד, בת ים, נתיבות, אשקלון, תל אביב, באר שבע ועכו.
בארצות הברית, מקום מגוריו של הרב שיק במהלך רוב השנה, קיים ריכוז נוסף של תלמידיו. מלבד בית מדרשו המרכזי בבורו פארק, הקימו תלמידיו בתי מדרש במונרו, במונסי ובוויליאמסבורג.
בשנת תשע"א (2011) הקימו חסידיו, בראשות תלמידו הרב יואל ראטה, בוויליאמסבורג את "מרכז חסידי ברסלב" שבו שוכנים תלמוד תורה, בית ספר לבנות, בית מדרש, ישיבה ובית דפוס המדפיס את ספריו של רבי נחמן מברסלב ותלמידיו ואת ספרי הרב שיק.
בי"ז בשבט תשע"ה (2015) נפטר ממחלת הסרטן כ-8 ימים לאחר שנתגלתה. הלווייתו יצאה מבית מדרשו בבורו פארק והוא נקבר ביבנאל. כתב בצוואתו: "לא אנוח ולא אשקוט עד שיהיה למי שבא לקברי להתפלל וללמוד ישועה שלימה מן השמים. ובפרט בחור ובחורה שצריכים למצוא את זיווגם ויאמרו את כל ספר התהלים בלי להפסיק - אני מבטיח שימצאו את זיווגם מן השמים. ואני חזק בזה מאוד". נוסח דומה נחקק על קברו לבקשתו.
מורשתו
מספר חודשים לאחר פטירתו קיבלו עליהם חלק מתלמידי הרב שיק את הרב יצחק לעזער כרבם. תלמיד נוסף בולט הוא הרב יואל ראטה. בנו של הרב שיק, הרב נחמן, עורך טישים ומקבל קהל.
בתי מדרש "היכל הקודש" של תלמידיו קיימים בישראל, בערים יבנאל, בני ברק, אשדוד, מודיעין עילית, באר שבע, תל אביב, רמת גן, הוד השרון, הרצליה ועכו. בארצות הברית ישנם בתי מדרש בבורו פארק, ויליאמסבורג, מונרו, מונסי ובלומינגראוו.
תפיסת עולמו והדרכותיו
הרב שיק הנהיג את תלמידיו על פי פרשנותו בדברי רבי נחמן מברסלב בדגש על כמה נקודות עיקריות:
ילדיו, והקהילה ביבנאל כיום
לרב שיק חמישה ילדים, שני בנים ושלוש בנות, המתגוררים בארצות הברית. בנו הבכור, הרב נחמן שיק, ממשיך בעריכת טישים, תפילות באומן, קבלת קהל, כתיבת מכתבים, וסיורים במוסדות ברחבי העולם. בנו הקטן, משה (מוישי) נודה מהקהילה לאחר שניסה לעמוד בראשה.
המחלוקת סביבו
ב-2018 פורסמה, בתוכנית "קשר השתיקה", עדות של חברת קהילה בשם פייגי מיימוני, על כך שנאנסה ועברה התעללות מינית מתמשכת על ידי דוד שלה, דמות בולטת בקהילה. חרף המקובל בקהילה, בחרה מיימוני להתלונן במשטרה, וכתוצאה מכך, מאז הגשת התלונה נגד הדוד סבלו הוריה מהטרדות קיצוניות, כולל הפצת פשקווילים מבזים, חרם, נידוי, השלכת רימון, שריפת מכוניות ואף איומים ברצח. הפשקווילים עסקו בהגנה על כבודו של הרב שיק, נגד השקרים, לדבריהם, שמפיצה המתלוננת ומשפחתה. באחד הפשקווילים נכתב: "מי שאוהב את הצדיק צריך לשמור את הצדיק שלא יצא עליו שם רע. זהו אותו האיש אשר דיבר רע כנגד הקהילה הקדושה וכן דיבר סרה על מורינו ורבינו מוהרא"ש הקדוש זצוק"ל . בתוכנית נחשפו על ידי צוות התחקיר עדויות ומקרי אונס נוספים, כפי שהוגדר על ידי כתב מעריב: "מתברר כי גילוי עריות והתעללות מינית במשפחה הם בגדר "נורמה", וכי נהוג "לטשטש" ולהשתיק את המקרים הללו".
במרץ 2023 פרסם "כאן 11" סדרה תיעודית "בשם האב" העוסקת בחיים בקהילה לאחר פטירתו של הרב שיק. העדות המרכזית בסדרה היא של אישה שעזבה את הקהילה ויצאה בשאלה. כחלק מפרסום הסדרה היא התראיינה גם לתוכנית "כאן מקשיבים" וחזרה על עדותה, לפיה היא נאנסה תקופה ארוכה בעבודתה במטבח בקהילה, והרב שיק ניסה לשכנע אותה להתחתן עם האנס, כשהיא בת 14. לאחר שסירבה, היא שודכה לגבר עם הפרעות נפשיות ידועות שהכה ואנס אותה. כמו כן סיפרה האישה שבגיל 15 ילדה את ילדה הראשון.
שם הסדרה נגזר מראיונות עם משה שיק, בנו של הרב שיק, בהן הוא העלה טענות על כך שעבר פגיעה מינית על ידי רב בכיר, ואביו בתגובה אמר לו שעליו לשתוק, ולא הרחיק אותו מהפוגע, שלאחר מכן אף שהה עמו ביחידות בביתם ביבניאל, שם פגע בו שוב. מעבר לכך, מתח ביקורת מקיפה על הנהגתו של אביו, אך הבהיר כי מעשיו נבעו מתוך רצון טוב. יחסיו של הבן עם האב היו רעועים מזה שנים רבות, ולאחר פטירתו של הרב שיק פורסמה הקלטה מימיו האחרונים בה הוא דיבר בצורה חריפה על בנו, משה שיק, וכינה אותו "רשע מרושע, בן סורר ומורה", אמר כי הוא סוחט ממנו כספים, ואינו מרחם על אביו הגוסס, הבן טען שהוא צריך לרשת את כסאו של אביו, והציג צוואה שבה אביו ממנה אותו לנהל את עמותות הקהילה, אך הקהילה התנגדה לכך והציגה הקלטה מימיו האחרונים של הרב שיק, בה אמר על בנו מילים חריפות, וכן הציגה צוואה חלופית בה כל נכסיו של הרב שיק שייכים לקהילה היות שנבנו מתרומות הציבור.
בתשובה לטענותיו של משה שיק המוצגות בסדרה, הגיבו אנשי הקהילה כי משה שיק נמצא בהליכים משפטיים מולם, מתוך רצונו שמבני הציבור שנבנו מתרומות הציבור יעברו לידיו ולרשות ילדיו בטאבו, כי הוא מנסה להשחיר ולפגוע בפעילות העמותה מתוך אינטרס למנוע ממנה את היכולת להתמודד מולו בבתי המשפט וכי עד היום בתי המשפט השאירו את ניהול מבני הציבור בידי הקהילה. בין משה שיק לבין הקהילה מתנהלים משפטים מזה שנים, ובפסק דינו של השופט טל נמתחה ביקורת חריפה על החוזה שנחתם בין שתי עמותות בקהילה לבין משה שיק, לפיו יקבל 20,000 דולר בחודש בתמורה ל'שירותי ייעוץ' שאותם לא סיפק מעולם, ולמעשה ניתנו לו רק כדי שלא יעורר מהומות.
ג'ו לובנו
קריירה מוזיקלית
ב-1981 יצרו לובנו, המתופף פול מושן והגיטריסט ביל פריזל את "טריו (שלישיית) פול מושן". השלישייה, שפועלת למעלה מ-25 שנה, זכתה להצלחה רבה באירופה והוחתמה להקלטות בחברת התקליטים ECM. במהלך הופעות באירופה שיתף לובנו פעולה עם מוזיקאי ג'אז אירופאים רבים ששיתוף הפעולה הבולט ביניהם הוא עם המלחין ונגן הקרן גונתר שולר.
בין שנים 1989–1993 הופיע והקליט עם הגיטריסט ג'ון סקופילד. באותה תקופה החלה ההכרה בו כאחד מהסקסופוניסטים המובילים בעולם הג'אז. מאז שיתף פעולה עם שורה ארוכה של אמנים כגון הרבי הנקוק, אלווין ג'ונס, צ'ארלי היידן, קרלה בליי, דייב ברובק, דייב הולנד, אד בלקוול, מישל פטרוצ'יאני, לי קוניץ, אבי לינקולן, מק'קוי טיינר, ג'ים הול ואחרים. הוא לימד במסגרות שונות, העביר כיתות אמן והופיע בפסטיבלים ברחבי העולם. בין היתר מונה כמופקד הקתדרה להופעות על שם גארי ברטון במכללת ברקלי.
ב-1991 יצר את "פסגת הסקסופון" (Sax Summit) עם הסקסופוניסטים דייב ליבמן ומייקל ברקר, הרכב שיועד להבלטת נגינה וירטואוזית ו"חקירת המוזיקה של ג'ון קולטריין". עם מותו של בריקר ב-2006 החליף אותו בנו של קולטריין, ראווי קולטריין. ההרכב אף הופיע בפסטיבל הג'אז באילת.
בנוסף לשיתוף הפעולה הארוך שלו עם אמני חברת התקליטים ECM, חתם לובנו על חוזה הקלטות כמוביל הרכבים עם חברת בלו נוט והקליט במסגרת זו למעלה מ-25 תקליטים, בהם שלושה כמתופף.
מיה תעשיות מזון
היסטוריה
בשנת 1998 עברה החברה לאזור התעשייה במישור אדומים, שם שוכנים מפעלי היצור, מחסני ההפצה והנהלת החברה. בשנת 2010 שינתה החברה את שמה הרשמי ל 'מיה תעשיות מזון בע"מ.
המפעל גדל עם השנים וכיום יש בו עשרות קווי ייצור ואריזה ועשרות עובדים. החברה משווקת למעלה מ-300 מוצרי מזון במגוון תחומים. מוצריה משווקים בישראל ומיוצאים לקהילות היהודיות ברחבי העולם.
בתהליכי הייצור עושה החברה שימוש בחומרים טבעיים בלבד ובכלל זה צבעי מאכל טבעיים (המופקים מצמחי מאכל). כמו כן, החברה הכשירה בשיתוף עם "עמותת צליאק בישראל" קווים בהם מיוצרים ונארזים מוצרי מזון ללא חשש לגלוטן, ובטוחים לצריכה על ידי חולי צליאק. כל מוצרי מיה מיוצרים תחת פיקוח הבד"ץ של העדה החרדית במהלך ימות השנה. עשרות מוצרים מיוצרים בכשרות לפסח עם הכשר הבד"ץ.
חברת "מיה" מייצרת מוצרים גם עבור מותגים פרטיים של חברות שונות לרבות רמי לוי שיווק השקמה ושופרסל.
ראולוגיה
השם
המונח נטבע בשנת 1920 על ידי פרופסור לכימיה בשם יוג'ין בינגהאם, ועל ידי עמיתו (הציוני, ולימים ישראלי) פרופסור מרכוס ריינר. נטען כי למינוח היו שתי השפעות. אחת היא מהפתגם של הפילוסוף היווני סימפליסיוס, אחד מאחרוני הנאופלאטונים, שטען כי ("הכל זורם"). על כן הדמיון למילה היוונית לזרימה (ῥοή – נקראת כ-Rei) בחלקה הראשון של המילה. השערה נוספת היא בהשוואת השם לאלה היוונית ריאה.
הגדרה
הראולוגיה מטפלת בהרחבת תחומים (דיסציפלינות) קלאסיים כגון אלסטיות ומכניקת נוזלים (ניוטונים ולא ניוטונים) ובנושאים בהם "התנהגות מכנית", לא ניתנת להסבר באמצעות תאוריות קלאסיות. על כן, ענף זה נוגע גם בניסיון ליצור תחזיות להתנהגויות מכניות מסוימות (כחלק מהסקאלה של מכניקת הרצף) המבוססות על ננו-מבנים של חומרים. למשל המבנה המולקולרי של פולימרים בתמיסה, או תפוצת חלקיקים בתוך תרחיף מוצק. כאשר חומר נתון ללחץ או למאמץ (הנדסה) פועל עליו כוח ביחס לשטח נתון. ישנם סוגים שונים של מאמצים (גזירה, פיתול, כפיפה וכיוצא באלו) היכולים לפעול על חומר, והוא עשוי להגיב בהתאם במספר דרכים. חלק נרחב מהתאוריה הריאולוגית עוסקת בחקר כוחות הפועלים בתוך החומר, ובכוחות ובלחצים חיצוניים המופעלים עליו וגורמים לשינויים ועיוותים. היבטים נוספים בוחנים את הקשר בין זרימה או עיוות של חומר ומבנהו המרחבי (שינויים מרחביים של מולקולות פולימריות). אפיון חומרים בצורה ניסויית, כדי לקבוע את תכונותיהן הריאולוגיות נקרא ראומטריה.
יישומים
לראולוגיה יישומים רבים בהנדסת חומרים, פיזיולוגיה, ביולוגיה של גוף האדם וברוקחות. בהנדסת חומרים נעשה שימוש ניכר בעקרונות ראולוגיים לצורכי ייצור של חומרים כגון; בטון, צבע ושוקולד, להם מאפייני זרימה מורכבים. למשל, קטשופ עשוי להיעשות פחות צמיגי לאחר שיעבור ניעור (או כל זעזוע מכני אחר), בעוד שמים לא יושפעו. לאחר שניוטון טבע את המונח צמיגות, חקר של נוזלים בעלי צמיגות משתנה ייקרא לעיתים קרובות נוזל לא-ניוטוני.
ראולוגיה משמשת בתחומים רבים של גאולוגיה: בגאופיזיקה ובגאולוגיה הנדסית – לקביעת תכונותיהם של סלעים ושכבות בהם חל מעוות, ובגאולוגיה מבנית – להבנת התהליכים בעקבותיהם נוצרו מבנים גאולוגיים דוגמת קמטים, העתקים וסדקים.