cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קהילת יהודי ויסבאדן
מוסדות מרכזיים
כמו כן פעלו בה גם תנועות נוער יהודיות: ארגון הנוער היהודי, שהשתייך לאגודה המרכזית, בלאו וייס, הכוח, בית"ר, קאמרדן, ברית חלוצים דתיים, ועזרא.
חיים תחת השלטון הנאצי
ב-1933 היו בוויסבאדן כ-2,700 יהודים, שהיוו פחות מ-2% מאוכלוסיית העיר. שיעור ההצבעה לנאצים בוויסבאדן היה גבוה משיעור ההצבעה הארצי, והם זכו במחצית בהמושבים במועצת העיר.
לאחר שזכו בשליטה במועצת העיר התנכלו הנאצים ליהודים והשתדלו להדירם מחיי הכלכלה והציבור. יהודים הוכו בידי צעירים נאצים, הם פוטרו ממשרות רשמיות והוטל חרם על הרופאים, עורכי דין ובעלי עסקים יהודים. ביום החרם, 1 באפריל 1933, סומנו חנויות יהודיות והודבקו שלטי אזהרה על משרדי עורכי דין ומרפאות רופאים יהודיים. בתי כלבו ועסקים יהודיים הוחרמו, העובדים היהודיים פוטרו מבתי העסק המוחרמים ונאצים זכו במשרותיהם. שני סוחרים יהודים נרצחו בשני מקרי אלימות נפרדים בוויסבאדן.
ליל הבדולח
בפרעות ליל הבדולח מצאו את מותם עשרות יהודים מבני העיר, מאות נעצרו, וכמה בתי כנסת נחרבו.
במהלך הפוגרום בנובמבר 1938, הציתו אנשי אס-אס את בית הכנסת הגדול ברחוב מיכלסברג. מכבי האש כיבו את האש. אנשי אס-אס חזרו והרסו את הריהוט והציוד של בית הכנסת בגרזנים, ערמו את השברים והציתו אותם. מכבי האש הגנו על בניינים סמוכים מפני האש אך בית הכנסת עצמו נשרף כליל. בית הכנסת האורתודוקסי בפרידריכשטרסה נהרס בחלקו ואולם תפילה של "אהבת ציון" (ציבור מתפללי "אוסטיודן") ניזוק אף הוא.
במרס 1933 היוו הרופאים היהודים כ-30% מרופאי העיר והמחוז ואחדים מהם היו בהנהלת איגוד הרופאים. ב-1934 מחק איגוד הרופאים הנאציים את שמות הרופאים היהודים והקומוניסטים מתוך מדריך הנופש המקומי. היה זה הצעד הראשון להדרת הרופאים היהודים. ב-1935 פרסמו השלטונות מדריך של כ-700 עסקים יהודיים בעיר, כ-200 עסקי טקסטיל, כ-50 רופאים, וכן בתי מסחר ובעלי מקצועות חופשיים. המדריך כלל גם יהודים למחצה או לרביע, פורסמה גם רשימת הארגונים היהודיים. עד 1938 היגרו כמחצית מהרופאים היהודים בעיר לארצות הברית, וארץ ישראל. ב-1939 נשללה זכותם של הרופאים יהודים לעסוק במקצועם.
עם גילויי האנטישמיות גבר הסיוע הקהילתי בוויסבאדן, הפעילות החינוכית והתרבותית המשיכה במגבלות החוקים המפלים, ובנוסף ניתן סיוע למבקשים להגר.
ראשונים נפגעו ה"אוסטן יודן", הם גורשו לפולין ב-1938, ממשלת פולין שללה את אזרחותם כבר ב-1935 ולכן לא הורשו להיכנס אליה. והם נותרו בגבול רעבים ותשושים ורבים מהם מצאו את מותם.
חוקי הגזע כללו גם את אזרחי גרמניה בני דת משה, ומאוחר יותר נכללו בהם גם מומרים, ויהודים למחצה.
ב-1942 רוכזו היהודים הנותרים בעיר ב-80 בתים שכונו "בתי יהודים", פתחי בתי היהודים סומנו במגן דוד צהוב.
עד סוף יוני גורשו דיירי בתי היהודים למחנות ההשמדה שבפולין שם מצאו את מותם.
לאחר המלחמה
אחרי המלחמה, בדצמבר 1946, נוסדה בעיר קהילה חדשה. בסיוע שלטונות הצבא האמריקאי חידשו ושיפצו את בניין בית הכנסת האורתודוקסי. ב-1950-1949 היו בעיר 350 יהודים, %0.1 מכלל האוכלוסייה. ב-11 בספטמבר 1966 נחנך בבית הקהילה החדש בית כנסת בן 174 מקומות ישיבה לגברים ולנשים. בבניין גם משרדים, אולמות לאירועים, ספריה, חדרי לימוד וחדרים למטרות שונות. על אתר בית הכנסת הליברלי הקימה עיריית ויסבאדן ב-1952 גן על שם המשורר היינריך היינה, ובגן לוח זיכרון לבית הכנסת שעמד באותו מקום. ב-1970 ישבו במקום 345 יהודים.
הנצחת הקהילה
בוויסבאדן מספר מוקדי הנצחה לקהילה היהודית שהייתה ואיננה.
פונקציה אנליטית
פונקציה אנליטית היא פונקציה שיש לה פיתוח לטור חזקות המתכנס אליה בסביבה כלשהי. בזכות מבחן השורש של קושי, גם הנגזרת של פונקציה אנליטית היא אנליטית, ולכן אפשר לגזור פונקציה כזו אינסוף פעמים.
ניתן להוכיח כי פונקציה מרוכבת היא הולומורפית אם ורק אם היא אנליטית מרוכבת. זהו הסוג החשוב ביותר של פונקציה אנליטית, עד כדי כך שלפעמים מחליפים בין המושגים. פונקציות אלה הן האובייקט המרכזי באנליזה מרוכבת.
באופן רחב יותר, תכונת האנליטיות יכולה לחול על כל פונקציה משדה מקומי לעצמו, ובפרט ישנן פונקציות אנליטיות ממשיות. לטור החזקות המייצג פונקציה אנליטית ממשית (או מרוכבת) יש רדיוס התכנסות גדול מאפס.
הגדרה
תהי f פונקציה ממשית או מרוכבת. נאמר ש-f אנליטית בנקודה x_0 אם f מוגדרת בסביבה של x_0, וניתנת לפיתוח לטור חזקות שמתכנס ל-f בסביבה של x_0:
לטור כזה יש סביבת התכנסות המכילה כדור פתוח ברדיוס R, נאמר, ומוכלת בכדור הסגור בעל אותו רדיוס.
ממבחן השורש של קושי נובע שטור החזקות המייצג את f הוא גזיר, והנגזרת בעלת אותו רדיוס התכנסות. לכן פונקציה אנליטית גזירה אינסוף פעמים בנקודה x_0. הדוגמה הפשוטה לפונקציה אנליטית היא פולינום בעל מקדמים ממשיים או מרוכבים.
אומרים שפונקציה f היא אנליטית בתחום פתוח D אם היא אנליטית בכל נקודה בתחום D.
הכללה לכמה משתנים
נניח כעת כי f היא פונקציה (שוב, ממשית או מרוכבת) של n משתנים. נאמר ש-f אנליטית בנקודה  אם f מוגדרת בסביבה של \vec{x} וניתנת לפיתוח לטור חזקות שמתכנס ל-f בסביבה של \vec{x}:
מרגרט נילסון ארמסטרונג
מרגרט נילסון ארמסטרונג (באנגלית: Margaret Neilson Armstrong: 1867 – 1944) הייתה מעצבת, מאיירת וסופרת אמריקאית. היא ידועה בעיקר בעיצובי כריכות הספרים שלה בסגנון אר נובו. היא כתבה ואיירה גם את המדריך המקיף הראשון לפרחי הבר במערב ארצות הברית (1915). בחייה המאוחרים כתבה רומני מסתורין וביוגרפיות.
ביוגרפיה
מרגרט נילסון ארמסטרונג נולדה ב־24 בספטמבר 1867, בניו יורק, בתו של הדיפלומט ואמן הויטראז'ים האמריקאי מייטלנד ארמסטרונג, שהיה צאצא של פיטר סטויבסנט ואחייניתו של המילטון פיש. בין ששת אחיה היו הלן מייטלנד ארמסטרונג (1869–1948), שהלכה בעקבות אביה והפכה לאמנית ויטראז', והמילטון פיש ארמסטרונג, עורך מגזינים.
היא החלה את דרכה כמעצבת בשנות ה־80 של המאה ה־19, עבדה בתחילה אצל א.סי מק'קלורג ובהמשך גם אצל מו"לים אחרים. היא עיצבה יותר מ־270 עטיפות ספרים וכריכות ספרים, כמחצית מהן מיועדות לסקריבנר. היא עבדה בסגנון ארט נובו והעדיפה מוטיבים הקשורים לצמחים, צבעים עזים, עיטורי זהב ולעיתים קרובות עיצובים מעט א־סימטריים, שילוב יוצא דופן שעזר להבחין בינה לבני דורה. בין הסופרים שעיצבה עבורם כריכות נמנים פרנסס הודג'סון ברנט, פלורנס ל. ברקלי, ג'ורג' וושינגטון צ'ארלס דיקנס, פול לורנס דנבר, רוברט לואיס סטיבנסון, הנרי ואן דייק ומרטל ריד. היא כונתה "מעצבת הספרים האמריקאית היצרנית והישגית ביותר בשנות ה־90 ותחילת המאה ה־20".
ארמסטרונג זנחה את עיצוב כריכת הספרים בסביבות 1913 כאשר צורת הכריכה השתנתה ונכנסו לאופנה כריכות מבד ופנתה לכתיבת ספרים משלה.
היא פירטה על אותם מינים ועוד רבים אחרים במדריך פרחי הבר של מערב ארצות הברית (1915). בספר היו 550 איורים והוא נחשב למדריך המקיף הראשון בנושא.
בשנות השישים והשבעים לחייה כתבה שלושה רומני מתח שזכו לשבחי הביקורת – רצח בוויטראז' (1939), האיש ללא פנים (1940), ותעלומת הרצח של סנטו (1941) – וכן שתי ביוגרפיות: "פאני קמבל: אישיות ויקטוריאנית" (1938) ו"טרלוני: חיי אדם" (1940). היא גם השלימה את זכרונותיו של אביה.
ארמסטרונג מתה בניו יורק בשנת 1944.
עבודותיה מיוצגות באוספי מוזיאון המטרופוליטן לאמנות ובאוספי הגן הבוטני של ניו יורק.
החלטה 82 של מועצת הביטחון של האו"ם
החלטה 82 של מועצת הביטחון של האו"ם הייתה החלטה שאומצה על ידי מועצת הביטחון של האומות המאוחדות ב-25 ביוני 1950. ההחלטה גינתה את "המתקפה המזוינת על הרפובליקה של קוריאה על ידי כוחות מקוריאה הצפונית", תוך שהיא קוראת ל"הפסקה מיידית של פעולות האיבה" ול"רשויות בקוריאה הצפונית להסיג לאלתר את כוחותיהן המזוינים לקו רוחב 38 צפון". הצעד התקבל בהצבעה של 9 בעד, 0 נגד ונמנעת אחת. ההחלטה התקבלה מפני שברית המועצות החרימה את האו"ם על ההכרה ברפובליקה הסינית כנציגת סין באומות המאוחדות, במקום הרפובליקה העממית של סין.
חצי האי הקוריאני היה מחולק בין כוחות הכיבוש של ארצות הברית וברית המועצות מאז סוף מלחמת העולם השנייה לאורך קו רוחב 38 צפון. כל ממשלה ביקשה להעמיד ממשלה בצדה של גבול הכיבוש, וכשהחלה המלחמה הקרה עלתה המתיחות בין שתי הקוריאות, שהגיעה לשיא בלוחמה גלויה עם פלישת הצפון לדרום ב-25 ביוני. במהלך תקופה זו תמך האו"ם בקוריאה הדרומית וראו בו את השלטון החוקי היחיד.
ההחלטה קראה לצפון להפסיק לאלתר את פלישתו ולהזיז את חייליו בחזרה לקו הרוחב 38, אך ממשל קוריאה הצפונית התעלם לחלוטין מההחלטה, שנתפסה כניצחון דיפלומטי של ארצות הברית. ההתעלמות הביאה את האו"ם ואת ארצות הברית לנקוט בפעולה נוספת, ואלו הכינו את הקרקע למעורבות בינלאומית מסיבית ולהרחבת מלחמת קוריאה.
חלוקת קוריאה
ב-14 בנובמבר 1947 הקימה החלטה 112 של העצרת הכללית של האו"ם ועדה זמנית לפיקוח על בחירות חופשיות בקוריאה. האו"ם התכוון לאחד מחדש את קוריאה תחת ממשלה אחת, אך הוועדה לא הורשתה להיכנס לקוריאה הצפונית. לאחר שהשקיף על הבחירות בקוריאה הדרומית הצהיר האו"ם בהחלטה 195 של העצרת הכללית ב-12 בדצמבר 1948 כי על האומה להתבסס תחת ממשלה אחת בהקדם האפשרי, וכי כוחות הכיבוש האמריקאים והסובייטים צריכים לסגת.
פרוץ המלחמה
בליל ה-25 ביוני 1950 פתחו עשר דיוויזיות של צבא העם הקוריאני בפלישה בקנה מידה מלא לדרום. 89,000 חיילים נעו בשישה טורים ותפסו את הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה מופתעים. צבא הדרום הקטן יותר סבל ממחסור נרחב בציוד, ולא היה מוכן למלחמה. כוחות הצפון התגברו על התנגדות מבודדת של 38,000 חיילים דרום קוריאנים על הגבול לפני שהתחילו לנוע דרומה בהתמדה. רוב כוחות קוריאה הדרומית נסוגו לנוכח הפלישה. הצפון קוריאנים היו בדרכם לבירת הדרום סיאול בתוך שעות, מה שאילץ את ממשלה וצבא הדרום לסגת דרומה יותר.
החדשות על הפלישה התפשטו במהירות ברחבי העולם באמצעות שגרירים וכתבים בקוריאה. עיתונאיים בארצות הברית דיווחו על הפלישה תוך חמש שעות מהמתקפה הראשונית, ושגריר ארצות הברית בקוריאה הדרומית, ג'ון ג'יי מוקיו, שלח מברק למחלקת המדינה האמריקאית ב-24 ביוני בשעה 21:26 (שעון מזרח ארצות הברית, 10:26 ב-25 ביוני שעון קוריאה). לאחר שהקרב התגבר יידע מזכיר המדינה דין אצ'יסון את נשיא ארצות הברית הארי טרומן (שהיה בחופשה בביתו באינדפנדנס, מיזורי) ואת המזכיר הכללי של האומות המאוחדות טריגווה לי. המתקפה הטרידה במיוחד את טרומן, שהשווה אותה ל, ואת לי, שנזכר בפלישה הנאצית לנורווגיה במהלך מלחמת העולם השנייה. מחשש שהמתקפה תדרבן מלחמת עולם שלישית החליט טרומן לפעול במהירות האפשרית כדי למנוע הסלמה של הסכסוך. מוקיו נפגש עם נשיא קוריאה הדרומית לי, שהודיע לו שלצבא הדרום תיגמר התחמושת תוך עשרה ימים והוא לא יוכל לעצור את הפלישה בכוחות עצמו. הוא ביקש מהאו"ם ומארצות הברית לסייע לקוריאה הדרומית בסכסוך.
המזכ"ל לי כינס את מועצת הביטחון של האומות המאוחדות לישיבתה ה-473 בשעה 14:00 ב-25 ביוני בניו יורק. הוא פתח את הפגישה בדו"ח מפורט של ועדת האו"ם לעניין קוריאה, הסביר את המצב לצירים והתעקש שהאו"ם יפעל להשבת השלום בקוריאה. לפי ועדת האו"ם המצב קיבל אופי של לוחמה בקנה מידה מלא. לאחר מכן מסר הדיפלומט האמריקאי ארנסט גרוס מסר את הדו"ח של מוקיו על המצב.
ארצות הברית הציגה החלטה הקובעת כי הפלישה של קוריאה הצפונית מהווה הפרה של פרק VII של מגילת האומות המאוחדות. גרוס ביקש ששגריר קוריאה הדרומית באו"ם, צ'אנג מיון, יהיה נוכח בפגישה, בקשה שנענתה. הנציג היוגוסלבי ביקש שיהיה נוכח גם דיפלומט צפון קוריאני, אך בקשה זו סורבה. קוריאה הצפונית לא הייתה חברה באו"ם ולא הייתה לה נציגות בארגון. מיון קרא הצהרה מוכנה הקוראת לפלישה פשע נגד האנושות, ואמר כי מכיוון שהאו"ם מילא תפקיד מרכזי בהקמת קוריאה הדרומית, באחריותו לסייע להגן עליה מפני תוקפנות. מועצת הביטחון דנה בהחלטה וביצעה תיקונים בנוסח שלה לפני העברתה.
השגריר הסובייטי באו"ם לא נכח בפגישת מועצת הביטחון כתוצאה מהחרם הסובייטי נגד האו"ם, מה שגרם לברית המועצות להטיל וטו על החלטה 82.
ההחלטה
ההחלטה התקבלה עם 9 הצבעות בעד וללא התנגדות. המדינות התומכות היו ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, הרפובליקה הסינית, צרפת, קובה, אקוודור, נורווגיה, מצרים והודו. יוגוסלביה נמנעה בהצבעה. נציג ברית המועצות החרים את כל ישיבות האו"ם בשל חילוקי דעות פרוצדורליים בנוגע למתן מושב מועצת הביטחון הקבוע לרפובליקה הסינית על פני הרפובליקה העממית של סין מוקדם יותר בשנה זו. שגריר ברית המועצות באו"ם, יעקב מאליק, קיבל הוראה אישית מראש ממשלת ברית המועצות, יוסיף סטלין, שלא להשתתף בפגישות האו"ם.
לאחר ההחלטה
ההחלטה נתפסה כניצחון פוליטי של ארצות הברית, שכן היא זיהתה את קוריאה הצפונית כתוקפת בסכסוך. מוקדם יותר באותו היום, בלי קשר להחלטת האו"ם, הורה טרומן הורה ל ליצור קשר עם גנרל הצבא של צבא ארצות הברית, דאגלס מקארתור, שהיה אחראי על כוחות ארצות הברית ב. הוא הורה למקארתור להכין ספינות לפינוי אזרחי ארצות הברית מקוריאה, ואישר לו לשלוח תחמושת ואספקה לפוסאן כדי לתמוך בכוחות הדרום באזור סיאול. הוא אף הורה למקארתור לשלוח צוות סקר למדינה כדי להעריך את המצב ולקבוע כיצד לסייע לקוריאה הדרומית. טרומן גם ציווה להניע את הצי האמריקאי לאזור.
מאוחר יותר יצרה המשלחת האמריקנית קשר עם המשלחת הסובייטית ושלחה הודעה שבה ביקשה שהקרמלין ישתמש בהשפעתו על קוריאה הצפונית כדי לחייב אותה לציית להחלטה, אך ברית המועצות דחתה את הבקשה. בשל חוסר האפקטיביות של ההחלטה בהורדת הסלמה של הסכסוך התכנסה מועצת הביטחון ב-27 ביוני כדי לדון בנקיטת פעולות נוספות, ופרסמה את החלטה 83 שלה, שהמליצה על התערבות צבאית של מדינות אחרות החברות באו"ם כדי להחזיר את השלום בקוריאה. תוך ימים ספורים הועברו לקוריאה הדרומית אוניות ומטוסים מכמה מדינות, כמו גם כוחות ראשונים של חיילי ארצות הברית, והיוו את הבמה לסכסוך רחב היקף.
בטור מ-2010 מתח קולום לינץ' ממגזין Foreign Policy ביקורת חריפה על ההחלטה כאחת מעשר החלטות האו"ם הגרועות בהיסטוריה. לאחר שברית המועצות סיימה את החרם על המועצה, היא השתמשה בזכות הווטו שלה כדי לחסום כל החלטה נוספת נגד קוריאה הצפונית. בתגובה הציג אצ'יסון נוהל חדש לעצרת הכללית של האו"ם כדי לאפשר למדינה חברה לעקוף את מועצת הביטחון ולבקש אישור בעצרת הכללית, כולל המלצות על שימוש בכוח. קבלת נוהל זה איפשרה מפגשי חירום פתוחים של העצרת הכללית להתמודדות עם איומים על השלום והביטחון הבינלאומי לגביהם מועצת הביטחון לא הצליחה להעביר החלטה. לינץ' כתב כי יצירת הכלל הזה גרמה לתוצאות שליליות בלתי מכוונות על ארצות הברית ב-1997, כאשר מספר מדינות ערביות פתחו את מושב החירום העשירי של העצרת הכללית של האו"ם כדי לטפל ב וב הישראלי ביהודה ושומרון ורצועת עזה. מושב זה, שהתכנס כדרך לעקוף וטו אמריקאי המועצת הביטחון, השתרע על פני 30 פגישות בעשר השנים הבאות ומעולם לא נסגר רשמית.
זאק לואו
זכריה (זאק) יוליסס לואו (באנגלית: Zachariah Ulysses Lowe, נולד 1977) הוא עיתונאי, פרשן, בלוגר ויוצר פודקאסט אמריקאי. את דרכו העיתונאית החל בשנת 2004 כעיתונאי לענייני משפט בקונטיקט. בהמשך עבר לכתוב על כדורסל ולשמש כפרשן של ליגת ה-NBA. כתב בעבר עבור הספורטס אילוסטרייטד וכיום בעל טור קבוע ב-ESPN. נחשב לאחד הפרשנים המובילים והנחשבים בסיקור הליגה
קריירה
לואו בעל תואר שני בהיסטוריה של ארצות הברית מקולג' ויליאם ומרי ובעל תואר שני בעיתונות מאוניברסיטת קולומביה. בשנת 2004 החל לשמש ככתב לענייני משפט וממשל בעיתון The Advocate בסטמפורד, קונטיקט, תפקיד אותו מילא במשך 4 שנים. לאחר מכן שימש כשנתיים כתב במגזין The American Lawyer. במהלך אותו הזמן כתב בלוג באתר האוהדים CelticsHub.Com.
בשנת 2010 החל לכתוב טור דעה בשם "פוינט פורוורד" (Point Forward) במגזין ספורטס אילוסטרייטד. בשנת 2012 ביל סימונס הציע לו להצטרף כפרשן NBA באתר Grantland. בשנת 2015, לאחר סגירת האתר, עבר לכתוב עבור ESPN, חברת האם של Grantland. בשנת 2016 קיבל הצעה לעבור ולכתוב עבור האתר בליצ'ר רפורט (Bleacher Report), אך בסופו של דבר חתם על חוזה ארוך טווח ב-ESPN.
אחת לשבוע מפורסם הפודקאסט "The Lowe Post" בו משוחח לואו עם עיתונאי ספורט שונים על הליגה. במהלך העונה הוא מפרסם טור שבועי קבוע ב-ESPN תחת השם "10 דברים שאני אוהב ולא אוהב, כולל..."
כנסיית השילוש הקדוש (סטרטפורד על נהר אייבון)
כנסיית השילוש הקדוש בעיר סטרטפורד על נהר אייבון במחוז ווריקשייר שבבריטניה היא כנסייה אנגליקנית, הידועה כמקום הטבלתו ומקום קבורתו של המחזאי והמשורר האנגלי ויליאם שייקספיר.
הכנסייה
מבנה הכנסייה הוקם בשנת 1210 באתר בו עמד מנזר סקסוני. הכנסייה, הניצבת על גדת הנהר אייבון, היא המבנה העתיק ביותר בסטרטפורד.
מבנה הכנסייה בנוי בתבנית של צלב לטיני, שממפגש שתי זרועותיו מתנשא צריח מרובע ועליו גג מחודד.
בכנסייה מצויים מספר חלונות ויטראז' שנוצרו בימי הביניים ובהם מראות קדושים תנ"כיים וקדושים אנגלים. לוח מזבח האבן בכנסייה, שנוצר לפני תקופת הרפורמציה, נטמן תחת רצפת הכנסייה, התגלה מחדש בתקופה הוויקטוריאנית והושב למקומו. בכנסייה מצוי עוגב שנוצר בשנת 1841.
מדי שנה מבקרים בכנסייה כ-200 אלף איש.
ויליאם שייקספיר
ויליאם שייקספיר נטבל לנצרות בכנסייה ב-26 באפריל 1564. הוא נקבר בה ב-25 באפריל 1616, יומיים לאחר מותו. במהלך ילדותו בעיר ולאחר שעזב את העיר ושב לגור בה ביקר בכנסייה מדי שבוע. לצידו קבורות אשתו אן האת'אווי, שנפטרה שבע שנים אחריו, ובתם הבכורה סוזנה.
מצבת הקבורה של שייקספיר קבועה בקיר בצד מקום קברו. המצבה חרותה באבן ובמרכזה מוצגת בה דמותו של שייקספיר (אחת משתיים בלבד שנוצרו והמוחזקות כמציגות את מראהו באמינות) צבועה בצבעים חיים, כשהיא מחזיקה נוצת כתיבה בידה האחת ופיסת נייר בידה האחרת. שני עמודים משני צידי הדמות נושאים אנטבלטורה ועליה שלט יוחסין נושא גולגולת ומשני צידיו דמויות סמליות. מתחת לדמות חרותה כתובת בלטינית ובאנגלית. המצבה נבנתה במועד כלשהו לפני 1623, שוקמה במאה ה-18 ונצבעה מאז מספר פעמים.
על גבי קברו של שייקספיר חרותה כתובת מחורזת המזהירה מפני הוצאת שרידיו של שייקספיר מן הקבר. על פי ספרו של לארקין דאנטון הרתיעה כתובת זו מהוצאת גופת שייקספיר לבדיקה ומהעברתה לקבורה בכנסיית וסטמינסטר. עם זאת בדיקת הקבר באמצעות מכ"ם חודר קרקע העלתה שגולגולתו של שייקספיר הוצאה ממנו.
ולושצ'ובה
ולושצ'ובה (בפולנית: Włoszczowa, ; ביידיש: וולאָשטשאָוואַ) היא עיר בפולין כ-50 ק"מ ממערב לעיר קיילצה ובירת חבל ולושצ'ובה. אוכלוסיית העיר מונה כ-11 אלף תושבים.
הקהילה היהודית
יהודים מוזכרים לראשונה בהקשר לעיר במסמכים מהמאה ה-17. התיישבות ממשית החלה כנראה במאה ה-19 ובאמצע המאה הם היוו שני שלישים מכמות התושבים. עיקר פרנסתם הייתה מעסקים קטנים וממסחר. בערך ב-1860 נוצרה קהילה יהודית ונבנה בית כנסת ראשון. לאחר מספר שנים נוסדו בה מסגרות של תלמוד תורה ומוסדות צדקה. בתחילת המאה ה-20 הוקם ארגון צעירי ציון שעסק בעיקר באיסוף תרומות ולימוד עברית. ממנו נוסד ארגון פועלי ציון ובמקביל - ה"בונד". אחרי המהפכה ב-1905-1906 נחשדו ארגונים אלו בפעילות פוליטית ונסגרו. ב-1912 אסרו על היהודים לפתוח ספרייה.
עם התבססות ממשלה פולנית, שיקמו היהודים את עסקיהם. ב-1923 היו כשלוש מאות סדנאות ומפעלים זעירים בידי יהודי העיר, למעלה מ-60 אחוז מעובדיהם היו יהודים. אחרים החזיקו עסקים קטנים, בעיקר בבית ועל ידי בני משפחה. מרבית העובדים עסקו בבדים ועור, מזון ומוצרי בנייה וניקיון. היו גם כאלה שחכרו יערות ועסקו בסחר בעצים. בכל זאת הייתה בעיר אוכלוסייה יהודית מובטלת וענייה גדולה, שנזקקה לעזרתם של ארגוני צדקה.
Before He Cheats
Before He Cheats (בעברית: לפני שהוא בוגד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד, מתוך אלבום הבכורה שלה, Some Hearts. השיר יצא לאור ב-19 באוגוסט 2006, על ידי חברת התקליטים אריסטה רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
ולושצ'ובה
הקהילה היהודית
בשנים 1928–1925, לאחר הכיבוש הגרמני אושרה פעילות חברתית ותרבותית והייתה פריחה בכל התחומים. בעיר פעלו הציונים הכלליים, פועלי ציון, המזרחי, ציונות רוויזיוניסטית, תנועת השומר הצעיר, החלוץ הצעיר והחלוץ שהקימו חוות הכשרה חקלאית של חלוצים לארץ ישראל. פעלו גם אגודת ישראל, בית יעקב והבונד, שני מועדוני ספורט: מכבי והפועל, ארגוני סיוע לחולים ולעניים והוקמו איגודים מקצועיים. בשנות השלושים נוסד גם המזרחי הצעיר.
Before He Cheats
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי.
ולושצ'ובה
הקהילה היהודית
בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 יהודי העיר זכו בבחירות המקומיות במחצית משנים עשר המושבים במועצת העיר. התגברות האנטישמיות בשנות ה-30 הובילה למשבר כלכלי קשה ולירידה במעורבות היהודים בחיים הציבוריים של העיר. ב-1938 מספר הנציגים היהודים במועצת העיר ירד לשניים.
Before He Cheats
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ג'וש קיר וכריס טומפקינס והופק על ידי מארק ברייט, בדומה לסינגל הקודם "Don't Forget to Remember Me". השיר נשאר במצעד הבילבורד הוט 100 במשך 64 שבועות רצופים, דבר אשר הופך אותו לשיר השני בהיסטוריה שהצליח לעשות זאת.
ולושצ'ובה
בשואה
העיר נכבשה על ידי הגרמנים בשבוע הראשון של ספטמבר 1939 וכחודש לאחר מכן נכללה במחוז הדרומי של הגנרלגוברנמן. יהודים רבים ניסו לברוח לרוסיה אבל מרביתם שבו לאחר זמן לעיר. כבר מהימים הראשונים הגרמנים שדדו את בתיהם ועסקיהם של היהודים, הטילו עליהם קנסות כבדים ועבודה כפויה, והצרו את צעדיהם בחקיקה מגבילה. עד מהרה הגרמנים מינו את מועצת הזקנים – יודנראט, שהייתה מאוישת בעיקר מחברי ועד הקהילה בתקופת טרום מלחמה. לנדאו, שהיה קודם לכן ראש וועד הקהילה מונה לראש היודנראט. במקביל הוקמה משטרה יהודית. מספטמבר ואילך הובאו לעיר יהודים מכפרי וערי הסביבה, כמו, למשל, מ: פוזנן, לודז', ולוצלאווק. באפריל 1942 גרו בעיר ובסביבה 4277 יהודים. מתוכם – 1654 פליטים.
בסוף 1939 פרצה בעיר מגפת טיפוס. כדי להתמודד עם המגפה הוקם בתחילת 1940, בתוך יומיים, על ידי עובדי כפייה יהודים, בית חולים עם עשרים וחמש מיטות אשפוז. בית החולים נחנך ב-27 בינואר. הציוד נתרם על ידי יהודי העיר. בסוף 1940 יותר מאלפיים יהודים קיבלו חיסונים נגד טיפוס.
Before He Cheats
רקע וכתיבה
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-13 מיליון השמעות.
ולושצ'ובה
בשואה
מועצת הזקנים סייעה לפליטים כמיטב יכולתה בדיור, ביגוד ומזון לצורך הבטחת תזונה הוקמו, ב-1939 ו-ב-1940 גם שני מטבחים ציבוריים, שסיפקו מאז אפריל 1940 כשבע מאות ארוחות ליום. המטבחים פעלו כמעט ברציפות עד מרץ 1942. הסיוע התאפשר בזכות תרומות של יהודים מקומיים וכן בזכות ארגונים כמו הג'וינט וטוז (TOZ, Towarzystwo Ochrony Zdrowia) - עד הקמת גטו ורשה, ולאחר מכן - בזכות מוסד העזרה העצמית היהודית (YSS) מקרקוב.
Before He Cheats
הצלחה
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה המשושת, על מכירות של למעלה משישה מיליון עותקים במדינה.
ולושצ'ובה
מקורות
Edyta Gawron. Vlotsheve : Zydzi we Wloszczowie w latach 1867-1942. WLOSZCZOWA : Wloszczowskie Tow. Krzewienia Kultury. 2000
אצטדיון ויקטור טדסקו
אצטדיון וקיטור טדסקו הוא אצטדיון הממוקם בחאמרון, מלטה. זהו מגרשו הביתי של מועדון הכדורגל חאמרון ספרטנס, שמשחק בליגת העל המלטזית. משטח הדשא הוא סינתטי.
האצטדיון נבנה במקור בשנות השמונים, הפך לאצטדיון פעיל בשנת 1996, וחודש בשנת 2008. האצטדיון מכיל 1,962 מקומות ישיבה וכ-6,000 מקומות בסך הכל. האצטדיון משמש גם כמגרש האימונים של הקבוצה, ומלבד זאת הוא משמש גם את כל קבוצות הנוער של המועדון. באצטדיון יש גם בר, משרדים של הקבוצה ומגרש כדורגל חמש-על-חמש.
האצטדיון מארח לפעמים גם משחקים מליגות הכדורגל השנייה והשלישית, ואף משחקי רוגבי ליג.
Star TV (סרביה)
Star TV (סרבית: Стар ТВ) הוא ערוץ טלוויזיה בכבלים סרבי שמשדר מאז 28 באפריל 2017, בבעלות קבוצת טלקום סרביה. משרדיו ממוקמים בוויסוקוג סטוואנה 38, בבלגרד.
היסטוריה
חברת טלקום סרביה (Telekom Srbija) יזמה את השקת הערוץ ב-28 באפריל 2017 וזה החל לשדר סדרות טלוויזיה רבות. חלק מלוחות השידור כללו את שידור הסדרות שרלוק, ויקינגים, חניבעל ורבים אחרים. בשנת 2018 הושק ערוץ בת Superstar TV, שמתמקד בהפקה ושידור סרטים וסדרות מקוריות.
זמריר
זַמְרִיר (בלועזית: גִ'ינְגֶּל) הוא מסר קצר וקליט המשמש, בלוויית לחן, למטרות פרסומת קולית, בדרך כלל ברדיו, לעיתים בטלוויזיה, וכן בדרכים נוספות שבהן הציבור נחשף לפרסומת קולית. לפעמים הזמריר כולל את הסיסמה של המוצר המשווק, ולסיסמה זו קיום גם שלא כזמריר, למשל בפרסומת מודפסת. תשדירי פרסומת מורכבים לעיתים מהזמריר לבדו, אך פעמים רבות הם כוללים מסר ארוך יותר, שהזמריר הוא רק חלק ממנו, מעין עוגן הקושר תשדיר זה למכלול התשדירים של אותו משווק. לא אחת הזמריר הוא בן משפט אחד בלבד, אך לעיתים זהו פזמון קצר, שבו משפטים אחדים.
היסטוריה
נוכחותו של הזמריר הרדיופוני בתרבות האמריקנית באותן שנים הייתה משמעותית. הבמאי וודי אלן מתאר בסרטו הנוסטלגי "ימי הרדיו" את התרבות האמריקנית הסובבת סביב שידורי הרדיו בתקופה זו. בסרט מושמעים זמרירים רבים, ובין היתר מתוארת בו גיבורת הסרט, שאותה מגלמת מיה פארו, בסצנה ארוכה שבה היא מקליטה זמריר המשבח את מעלותיו של חומר משלשל.
עם עלייתה של הטלוויזיה פינה התשדיר הרדיופוני את מקומו לתשדיר הטלוויזיוני, המורכב יותר, שנוסף למנגינה כולל אף תמונה ותנועה, ולעיתים אינו כולל מוזיקה כלל. עם זאת מסעי פרסום רבים עדיין נסמכים על זמריר קליט, החוזר על סיסמה קצרה, על מספר טלפון או על מסר פרסומי אחר.
כיום ישנם מסעות פרסום רבים המסתמכים על זמרירים ומוותרים על נוכחות בטלוויזיה או באינטרנט, וזאת בשל עלותו הנמוכה יחסית של הזמריר. בארצות הברית ישנן חברות רבות המתמחות בכתיבת זמרירים ובעיבודם לתשדירים רדיופוניים. עם זה מסעות פרסום טלוויזיוניים רבים, או מסעות פרסום המסתמכים על יותר ממדיום אחד, משתמשים אף הם בזמריר.
זמריר מצליח משאיר את חותמו לשנים רבות לאחר שהסתיים שידורו.
הזמריר בישראל
בישראל נפוץ מאוד הזמריר עד ימינו, ויש זמרירים שהפכו לנכס צאן ברזל של התרבות המקומית. כך למשל הזמריר המפרסם תפוזים שכתבה בשנות ה־60 נעמי שמר – "התפוזים, התפוזים, טובים באלף אחוזים...", או הזמריר המפרסם את ספוג המטבח "ננס" – "ננס, ננס, אל המטבח נכנס / עושה לך טוב, עושה לך קל / ננס, ננס" (על פי לחן השיר "Heigh-Ho" מהסרט "שלגיה ושבעת הגמדים"), והזמרירים הקלאסיים "לכלב שלי קניתי דוגלי, האו האו, דוגלי מזון לכלבים" ו"ביצים ביצים". סרטון הפרסומת לסבון "נקה 7" הפך לקאלט בזכות הזמריר משנת 1963 שליווה אותו ("הוא ירוק, הוא כחול, הוא לבן / הוא עדין, הוא נעים, רענן / ולבן לתינוק הוא הצבע / אלסבון מצוין, נקה 7") והקהל באולמות הקולנוע הצטרף לזמריר ומחא כפיים במקומות המתאימים. זמרירים אלו הצטיינו במנגינה קליטה, והיותו של הרדיו המדיום הפרסומי הביתי הבולט עד תחילת שנות ה־70 העניק להם יכולת לחשיפה מקסימלית.
בשנות ה־70 החל הערוץ הראשון, והיחיד עד אז, לשדר תשדירים טלוויזיוניים שכונו "תשדירי שירות". כמה מאלו לוו בזמריר קליט והפכו אף הם לנכסי צאן ברזל של התרבות הישראלית. מתוכם זכורים, בין היתר, הזקנה המזמרת "תרמתי דם" למנגינת הנושא של האופרה כרמן, הזמריר בעל הניחוח של להקת התרנגולים "קח עוד תפוז, אתה יודע למה", ו"אשכוליות או לא להיות".
עם תחילת שידוריו של ערוץ 2 בתחילת שנות ה־90 ופתיחתו של שוק הפרסומות הטלוויזיוניות המסחריות, צבר נושא הפרסום בכל ערוצי המדיה תאוצה, והזמרירים הפכו מתוחכמים וקליטים יותר ויותר. חלק ניכר מתשדירי הפרסום מלווים בשיר באנגלית, שלא נכתב במקור כזמריר, אך משרד הפרסום בחר בו ללוות את מסע הפרסום (דוגמה בולטת היא השיר "Creep" של להקת רדיוהד, שליווה את מסע הפרסום המוצלח של קסטרו. בתשדיר חשפה את עצמה יעל אבקסיס לפני ליאור מילר). בפעמים אחרות נכתב זמריר המלווה את מסע הפרסום בטלוויזיה וברדיו, כגון "אין, אין, אין כמו במבה" או "תעמיס לי ביסלי". שימוש נפוץ במיוחד בזמריר הוא במסעות פרסום הדורשים מן הצרכן שיזכור מספר טלפון, כמו הזמריר הידוע מהעשור הראשון של המאה ה־21, שפרסם את חברת הביטוח AIG ומספר הטלפון שלה. מסע פרסום זכור במיוחד מאמצע שנות ה־90 היה ל"נודלס תלמה". ללחנו של Dil To Pagal Hai, להיט בוליוודי ידוע, חוברו מילות ג'יבריש: "נודלס תלמה קה, נשנש בליסטיקה...". השיר הקליט הצליח להחדיר לשוק את המוצר, שהיה עד אז לא מוכר.
אסתמה
אַסְתְּמָה (או אַסְטְמָה; מיוונית, "נשימה כבדה"; נקראת גם קצרת (הנשימה) או גנחת (הסמפונות)) היא מחלה ריאתית כרונית חסימתית התקפית. ההתקפים נגרמים בדרך כלל עקב אלרגיה. ריר צמיגי המופרש מדפנות קנה הנשימה חוסם את הקנה ומקשה על הכנסת והוצאת אוויר מהריאות. חולי אסתמה עשויים לסבול מנשימה כבדה עם "צפצופים", קוצר נשימה, שיעול כרוני, וסיבולת לב-ריאה נמוכה. אסתמה נגרמת על ידי שילוב של גורמים תורשתיים עם גורמים סביבתיים כמו אלרגיה, זיהום אוויר ועוד. אסתמה אינה מחלה פסיכוסומטית אלא בעיה דלקתית בדרכי הנשימה. לגורמים נפשיים עשויה להיות השפעה חלקית בלבד על מהלך המחלה.
אבחון האסתמה נעשה על ידי בחינת תפקודי ריאה באמצעות ספירומטריה.
תפקודי ריאות נמוכים בעת מנוחה יכולים להצביע על אסתמה קשה וכרונית, אם כי גם אסתמה הבאה לידי ביטוי בהתקפים בלבד היא מסוכנת.
אפידמיולוגיה
אסתמה היא תסמונת המאופיינת בחסימת דרכי האוויר. התסמונת, שהיא לרוב הפיכה, נובעת בין היתר מדלקת כרונית של דרכי הנשימה העליונות. אסתמה היא אחת המחלות הכרוניות השכיחות ביותר בעולם, וככל הנראה פוגעת בכ-300 מיליון איש ברחבי העולם. השכיחות של המחלה מוערכת בכ-10% אצל מבוגרים ו-15% מהילדים. אסתמה יכולה להיות מאובחנת בכל גיל, כשהגיל הנפוץ ביותר לאבחונה הוא גיל 3. אצל ילדים, בנים חולים פי 2 מבנות. לעיתים החולים הופכים להיות א-סימפטומטיים (ללא סימפטומים של המחלה) בבגרותם. המחלה כרונית ואיננה ניתנת לריפוי.
סיבות
ככל הנראה מחלת האסתמה היא מחלה הטרוגנית, כלומר נגרמת לרוב ממספר סיבות שונות הכוללות גורמים סביבתיים וגורמים גנטיים. קיימים מספר גורמי סיכון הקשורים להתפתחות של אסתמה:
פתופיזיולוגיה
התהליך המתרחש במחלת האסתמה הוא הגבלה של זרימת האוויר לריאות עקב היצרות של דרכי הנשימה, וגם היווצרות בצקת וגודש של דרכי הנשימה ויצירה עודפת של ריר. התוצאה היא ירידה ביכולת המטופל לנשוף נפח אוויר מסוים בהשוואה לאנשים בריאים (אשר בא לידי ביטוי בירידה בערכים כגון FEV1 - מידת היכולת של מטופל לנשוף אוויר במאמץ במהלך השנייה הראשונה, וכן ירידה ב-peak expiratory flow (להלן - PEF) כמו גם עליה בתנגודת דרכי האוויר). במצבים חמורים יותר, יש "כליאה של אוויר" או air trapping בריאות והגדלה של הנפח השאריתי בריאות - residual volume. רגישות יתר של דרכי האוויר (באנגלית - Airway Hyperresponsiveness) היא מאפיין פיזיולוגי של אסתמה המתבטא בתגובה עודפת או מוגזמת של דרכי האוויר לטריגרים שונים. מכאן שאחת ממטרות הטיפול היא להפחית את תגובת יתר הרגישות הזו. מספר מאפיינים פתולוגיים נמצאים בדרכי הנשימה של חולי אסתמה:
תהליך התפתחות המחלה
בעבר, במהלך השנים 1930–1950, נהוג היה להאמין כי אסתמה היא מחלה פסיכוסומטית אשר נגרמת ככל הנראה מסיבות פסיכולוגיות ואשר הטיפול בה צריך להיעשות על ידי פסיכואנליזה ו"שיחות ריפוי". לאחר מכן נצפתה תגובה טובה למרחיבי סמפונות, והתפתחות תרופות כגון סטרואידים אשר מדכאות את פעילות תאי הדלקת המעורבים במחלה הביאה להבנה כי הבסיס למחלה הוא למעשה דלקת כרונית של דרכי הנשימה. בדרך כלל נהוג לציין כי אסתמה היא מחלה הפיכה, דהיינו היצרות דרכי האוויר היא הפיכה באמצעות טיפול ובין התקף להתקף. עם זאת, נמצא כי אצל מיעוט מן החולים, בעיקר אלו החולים באסתמה קשה, קיים תהליך בלתי הפיך המביא לשינוי או Remodeling של קוטר דרכי הנשימה כך שנוצרת היצרות בלתי הפיכה שלהם עם השנים.
התהליך הדלקתי עצמו המתרחש במחלת האסתמה משתרע מצינור קנה הנשימה (הטרכיאה) ועד לברונכיולים (הסמפונות) הסופיים בריאה, כאשר הדלקת קיימת בעיקר באזורים המכוסים בסחוס - כלומר בברונכים (הסמפונות, צינורות קני הנשימה המובילים לריאות). התגובה הדלקתית הזו קשורה ביתר רגישות של דרכי האוויר - airway hyperresponsiveness - ומביאה לתהליך דלקתי כרוני אשר קיים במשך שנים אצל חולי האסתמה. על גבי תהליך דלקתי זה, יש החרפות הידועות כ"התקפי אסתמה". קיימים מספר תאי דלקת המתווכים בתהליך זה ואשר יפורטו להלן, כאשר ההבנה המשמעותית בטיפול במחלת האסתמה היא שהטיפול הנכון אצל חלק מן החולים כולל לא רק טיפול במהלך התקף (על ידי שאיפת תרופות המרחיבות את דרכי הנשימה כגון וונטולין) אלא טיפול קבוע באמצעות סטרואידים או תרופות נוגדות דלקת אחרות, שמטרתן להביא לירידה במספר תאי הדלקת ובכך להביא לטיפול מניעתי יעיל במחלה.
תאי הדלקת המתווכים בפעילות הדלקתית הקיימת אצל חולי אסתמה הם:
תאי הדלקת המפורטים לעיל, מביאים למכלול של תהליכים ולשחרור של מתווכים דלקתיים שונים (כגון היסטמין, פרוטגלנדין, לויקוטראנים, נזק חמצוני, NO וכדומה) אשר בסופו של דבר מיתרגמים לכיווץ שריר הנשימה החלק ומכאן כיווץ דרכי הנשימה, עליה בייצור ריר בדרכי הנשימה וכן גיוס תאי דלקת רבים נוספים התורמים לתהליך עצמו.
תסמינים קליניים
התסמינים הקליניים הנפוצים של אסתמה כוללים את הבאים:
התסמינים הללו יכולים להיות חריפים יותר בלילה ופעמים רבות מטופלים מתעוררים בשעות הבוקר המוקדמות כתוצאה מהחמרת התסמינים בשעות אלו.
תסמינים נוספים כוללים:
לעיתים לפני התקף יש "סימנים" המבשרים את בואו, כגון תחושת עקצוץ בתוך הגרון, תחושת חוסר נוחות בין השכמות או תחושה של "משהו רע שעומד לקרות". (impending doom).
חשוב לציין, כי מחלת האסתמה מתבטאת בהתקפים; בין התקף להתקף החולה עשוי לתפקד כרגיל. התקפי האסתמה, כאמור לעיל, כוללים קשיי נשימה והשמעת "צפצופים", הרגשת "רעב לאוויר", שיעול טורדני, עור חיוור או מזיע, שימוש בשרירי עזר, מועקה בחזה, ריבוי כיח (ליחה), ובמקרים קשים אף שיעול בלתי פוסק, קושי בעת דיבור, נשימה מהירה ומאומצת ועוד. טריגר להתקף יכולה להיות אלרגיה למשל לקרדית אבק הבית, ועל כן אבחון האלרגיה וטיפול בה חשובים מאוד לחולים באסתמה. בנוסף גורמים נפשיים שונים יכולים להוות כטריגר להתקפים.
אסתמה היא מחלה העשויה לפגום באיכות החיים ובסיבולת למאמץ, אך גם לסכן את החיים, לכן חשוב לא להזניח אותה, אלא לפנות לייעוץ רפואי בכל חשד לאסתמה, או בכל פעם שהאסתמה מתעוררת או שאינה נשלטת היטב, כאשר שימוש יתר בוונטולין, ביטויים יומיומיים של האסתמה או יקיצות ליליות הם הסימנים העיקריים לכך שהאסתמה אינה מאוזנת דיה.
חשוב מאוד שהחולה לא יעשן, ינסה להימנע מחשיפה לחומרים העלולים לעורר אסתמה (בעבודתו למשל) ויימנע מהגורמים האלרגיים הגורמים לאסתמה.
אבחנה
אבחנה של אסתמה נעשית בהתאם לתסמינים הקליניים ומדידת תפקודי ריאות אשר עשויה לכלול מספר מבחנים שונים בספירומטריה, כאשר יש להדגים חסימה של דרכי האוויר שהיא הפיכה.
טיפול
הטיפול באסתמה שם לו למטרה למזער את תסמיני המחלה, להפחית את תדירות ההתקפים (התלקחויות), ובכלל זה למנוע צורך בפניות לחדר מיון, להפחית את הצורך בטיפול הצלה ולמנוע מגבלות על פעילויות היומיום. הזרועות העיקריות של הטיפול התרופתי כוללות טיפול לשליטה על מידת הדלקת ומרחיבי סמפונות להקלה על התסמינים. גישות לא תרופתיות יכולות לסייע, אולם יעילותן לא הוכחה לעומת הטיפול התרופתי הקיים או פלצבו, ועל כן אינן מחליפות את הטיפול התרופתי.
מרחיבי סמפונות
מרחיבי הסמפונות מרפים את השריר החלק העוטף את דרכי האוויר ונוגדים את היצרותם המתרחשת באסתמה. בעוד שתרופות אלה מביאות להקלה על התסמינים הנשימתיים, הן אינן מטפלות ביסוד הדלקתי של המחלה, ומשום כך אינן מספיקות לבדן עבור אנשים עם אסתמה מתמדת. שלוש קבוצות תרופות פועלות במנגנון זה: אגוניסטים לקולטני בטא 2, אנטיכולינרגיים ותאופילין.
תרופות אנטגוניסטיות לקולטנים מוסקריניים, כגון איפראטרופיום ברומיד, הן תרופות אנטיכולינרגיות המביאות למניעה של כיווץ דרכי הנשימה המתווך על ידי מוליך עצבי כולינרגי. תרופות אלו פחות יעילות מאגוניסטים לקולטני בטא 2, היות שהן פועלות רק במנגנון ספציפי אחד הקשור לכיווץ דרכי הנשימה, ולכן הן משמשות רק כתוסף תרופתי עבור מטופלים שאינם מאוזנים באמצעות תרופות אחרות. תופעות הלוואי מועטות וכוללות יובש בפה, ואצל אנשים מבוגרים לעיתים אצירת שתן וגלאוקומה. אנטגוניסטים ארוכי-טווח לקולטנים מוסקריניים (LAMA), כגון טיוטרופיום ברומיד וגליקופירוניום ברומיד, משמשים לעיתים כתוספת על סטרואידים בשאיפה ו-LABA לשיפור תפקודי הריאה והפחתת התלקחויות.
תאופילין הייתה תרופה פומית נפוצה, אולם קרנה ירדה לאור ריבוי יחסי של תופעות לוואי ויעילות פחותה יחסית. התרופה פועלת על ידי עיכוב של פוספודיאסטראזות בתאי שריר חלק בדרכי הנשימה, דבר אשר מעלה רמות cAMP ומביא להרחבת דרכי הנשימה, וכן יש לה פעילות נוגדת דלקת מסוימת, בעיקר במינון נמוך. על כן התרופה משמשת בעיקר אצל חולי אסתמה קשים, היות שיש לה פעילות מצטברת המתווספת לפעילות הסטרואידים. תופעות הלוואי של התרופה כוללות בחילות, הקאות וכאבי ראש, השתנת יתר ופעמת. במינונים גבוהים עלולות להיות הפרעות קצב לבביות, פרכוסים ומוות. המטבוליזם של התרופה נעשה בכבד, בציטוכרום CYP450, ומכאן שרמות התרופה עלולות לעלות בדם אם המטופל משתמש בתרופות אחרות אשר חוסמות את פעילות הציטוכרום.
תרופות להשגת שליטה על המחלה
סטרואידים נשאפים (בראשי תיבות ICS) הם האמצעי היעיל ביותר להשגת שליטה על המחלה. סטרואידים מביאים להפחתה באאוזינופילים, בלימפוציטים ובתאי פיטום, במנגנון של עיכוב תעתוק גנים המשפעלים מתווכים דלקתיים שונים. לרוב הטיפול ניתן פעמיים ביום ומביא לשיפור מהיר של תסמיני אסתמה עם שיפור בתפקודי הריאות בתוך ימים מספר. תרופות אלו יעילות במניעת התקפי אסתמה לרבות התקפים חמורים. הטיפול בסטרואידים נשאפים ניתן כטיפול קו ראשון לחולים עם אסתמה מתמדת; אולם אם אין שליטה על התסמינים במינון נמוך, לרוב השלב הבא הוא הוספת LABA במשאף משולב. תופעות הלוואי כוללות צרידות והופעת פטרת בפה בחלק מן המקרים, אם כי ההשפעות הסיסטמיות מכך הן מזעריות. במינון המרבי התרופות הללו עלולות להביא לדיכוי מסוים של רמות קורטיזול בדם ובשתן, אולם אין עדויות לפגיעה בגדילה של ילדים או לדלדול עצם אצל מבוגרים כתוצאה מכך.
אנטילויקוטריינים, כגון מונטלוקאסט וזפירלוקאסט, הן תרופות אשר חוסמות קולטנים ללויקוטריינים (cys-LT1-receptors) ובדרך זו מביאות לשיפור מסוים בתסמיני המחלה ובהפחתת הדלקת. תרופות אלו יעילות פחות מסטרואידים, אולם מועילות כטיפול תרופתי נוסף באותם מקרים שבהם חולים מגיבים כלפיהן באופן חיובי.
זילאוטון אושר בשנת 1996 והוא ניתן לשימוש במקרים כרוניים.
Brittle Asthma- זהו וריאנט של אסתמה אשר מציג שינויים חדים בתפקודי הריאות למרות טיפול תרופתי הולם - חלקם נזקקים לטיפול תרופתי בסטרואידים סיסטמיים ולעיתים גם אינפוזיה ממושכת שלהם, (type I brittle asthma)בעוד שהחלק האחר מציג תפקודי ריאות תקינים או כמעט תקינים רוב הזמן, למעט מצבים שלא ניתנים לצפייה מראש בהם יש ירידה דרמטית בתפקודי הריאות אשר עלולה להביא למוות (type 2 brittle asthma) - אצל חולים אלו הטיפול האפקטיבי ביותר הוא זריקת אפינפרין - חולים אלו צריכים לדעת להשתמש במזרק אפינפרין ולשאת אותו עליהם.
טיפולים נוספים
הימנעות מטריגרים, כגון אלרגנים או שינוי סביבת העבודה, עשויים לסייע בהשגת שליטה על המחלה. לעומת זאת, טיפול אימונותרפי שבו מוזרקת תמצית אלרגנים, במה שקרוי "חיסון אלרגיה" לא הוכח כיעיל בשליטה באסתמה, עלול לגרום לאנפילקסיס, ועל כן אינו מומלץ על ידי רוב הקווים המנחים לטיפול באסתמה. מתן תחת הלשון של טיפול זה, עם זאת, עשוי להפחית את תופעות הלוואי. שיטות נוספות, דוגמת היפנוזה או ניתוב לשוני פיזיולוגי, הודגמו במחקרים קטנים בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20.
הטיפול הכרוני באסתמה
הגישה המקובלת לטיפול היא גישה מדורגת בהתאם לחומרת התסמינים. בטיפול במחלה קלה המופיעה לסירוגין ניתן להסתפק במתן מרחיבי סמפונות לטווח קצר. שימוש במרחיבי סמפונות העולה על פעמיים בשבוע הוא התוויה להתחלת טיפול לשליטה במחלה באמצעות סטרואידים בשאיפה. טיפול הבחירה למחלה קלה אך מתמדת הוא מתן סטרואידים בשאיפה פעמיים ביום. במקרה שלא מושגת שליטה בתסמינים מוסף טיפול במרחיבי סמפונות ארוכי טווח, ולעיתים גם נוספים תאופילין או אנטי-לויקוטריינים. בחולים עם מחלה קשה יותר, מתן תאופילין יכול לעזור, וכאשר יש היצרות בלתי הפיכה של דרכי הנשימה תרופות אנטיכולינרגיות ארוכות-טווח עשויות לסייע. במקרה שאין שליטה טובה במחלה, למרות היענות טובה לטיפול ושימוש נכון במשאפים, ישנה התוויה לעבור לטיפול עם סטרואידים סיסטמיים במינון הנמוך ביותר האפשרי. באנשים שגמילה מסטרואידים סיסטמיים מביאה לאובדן שליטה על המחלה, נעשה ניסיון לטיפול עם אומליזומאב או נוגדנים נגד IL-5 במטרה להפחית את מינון הסטרואידים הסיסטמי ותופעות הלוואי של הטיפול בסטרואידים.
הטיפול בהתקף אסתמה חריף
התקף אסתמה חריף עלול להיות מסכן חיים. התסמינים הקליניים כוללים קוצר נשימה קשה שאיננו מוקל כמעט על ידי שימוש במשאף, תחושת לחץ בחזה וצפצופים מתגברים, כאשר לעיתים המטופל הופך כיחלוני ללא יכולת להשלים משפטים, זאת מאחר שלרוב יש היפוקסמיה (מחסור בחמצן בדם) וירידה ברמות הפחמן הדו-חמצני עקב היפרוונטילציה. רמות נורמליות או עולות של לחץ הפחמן הדו-חמצני מרמזות על התחלה של אי-ספיקה נשימתית, ודורשות התערבות טיפולית מהירה. הטיפול כולל מתן חמצן במסכת חמצן וכן מינון גבוה של מרחיבי סימפונות לטווח קצר, לעיתים באופן תוך-ורידי, סטרואידים במינון גבוה ומגנזיום גופרתי. אי-ספיקה נשימתית מחייבת צנרור קנה והנשמה מלאכותית מכנית.
מאשה לובלסקי
מאשה לובלסקי (נולדה ב-25 בדצמבר 1936) היא לשעבר מזכ"ל נעמת וחברת הכנסת מטעם העבודה.
ביוגרפיה
לובלסקי נולדה בהרצליה ובסיום לימודיה התיכוניים הוכשרה בהוראה.
17 שנים עסקה בתחום ההוראה והחינוך, במהלכן נבחרה ליו"ר מחוז חיפה בהסתדרות המורים.
בשנת 1973 חזרה להתגורר במרכז הארץ והחלה לעבוד כראש מחלקה בנעמת. בשנים 1981–1992 כיהנה כמזכ"ל נעמת.
בשנת 1992 נבחרה לכנסת ה-13 מטעם מפלגת העבודה ובה כיהנה עד 1996. בתחילה שימשה כחברה בוועדת הפנים והגנת הסביבה ובהמשך מונתה לתפקיד סגנית שר המסחר והתעשייה מיכאל חריש.
לאחר שיבוצה ברשימת מפלגת העבודה כנסת ה-14 במקום לא ריאלי, התמודדה לתפקיד מנכ"לית המועצה הישראלית לצרכנות. מינויה אושר במהלך תקופת הבחירות וגרר ביקורת גדולה מצד חוגים פוליטיים. לאחר הבחירות בוטל המינוי על ידי השר הנכנס, נתן שרנסקי.
בשנים 1996–1999 שימשה יועצת לנושא מעמד האישה עבור השר אביגדור קהלני במשרד לביטחון פנים.
עם פרישתה, החלה לעסוק בתחום זכויות הגמלאים. כיום היא משמשת כיום יו"ר מרחב השרון בהסתדרות הגמלאים. משמשת גם כדירקטורית בחברת אוצר התיישבות היהודים וכחברת ההנהלה הציונית העולמית של הסוכנות היהודית. היא גם משמשת כנשיאת קרן המלגות של ויצו.
בבחירות לכנסת ה-24 שובצה במקום סמלי ברשימת מפלגת העבודה בראשות מרב מיכאלי.
בבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצבה במקום ה-113 הסמלי ברשימת העבודה לכנסת.
עורב צבוע
עוֹרֵב צָבוּעַ (שם מדעי: Corvus albus) הוא מין של עורב המצוי באפריקה ובעל צבעים כהים עם חזה לבן.
מאפיינים
המין מצוי ברחבי אפריקה באזורים צחיחים וכן בערבות העשב. הוא מצוי מסנגל, סודאן, סומליה ואריתריאה ומדרים עד כף התקווה הטובה, מדגסקר, ארכיפלג קומורו, איי אלדברה, זנזיבר, פמבה והאי ביאוקו. מין זה מצוי גם בקרבה גדולה מאוד ליישובי האדם, אך יכול לחיות גם בשטחי בר, כמו באריתריאה.
העורבים מעופפים בזוגות או בקבוצות קטנות, אך בשעת אוכל יימצאו בקבוצות נרחבות יותר. הם מחפשים טרף קטן כמו חרקים, עכבישים, זוחלים קטנים, מכרסמים, ציפורים קטנות וביציהם וכן ניזונים מבוטנים, אגוז אדמה, פירות ושאריות של האדם ומפגרים. הם יתקיפו גם עופות דורסים שהם רואים כמו חיוויאי ושלך אך לא את הדיות.
קרל רודק
קרל רודק (בגרמנית: Carl Rodeck; 13 בספטמבר 1841 – 14 באפריל 1909) היה צייר נוף, ציור ימי ודיוקן גרמני.
קריירה
לאחר מות אביו הוא סגר את העסק הליתוגרפי והתמסר כולו לציור.
הוא מצא במהירות את הנושאים ליצירותיו. בעיקר ציורי שמן או צבעי מים. הוא תיאר את היער הגרמני, את הנוף של האלבה התחתונה ואת הנמל העתיק של המבורג והיה כל הזמן בדרכים עם ציוד ציור ורישום. בשנת 1869 היה המבורגר קונסטווריין הלקוח הראשון שלו והמשיך לקנות את עבודותיו לאורך כל שנות השבעים.
הוא היה מיוצג בכל התערוכות הגדולות, כולל המבורג והנובר, ולאחר מכן בברלין, דרזדן ומינכן. הוא הציג גם בווינה ובלונדון. בשנים מאוחרות יותר הוא התעניין יותר ויותר בציור פורטרטים.
נסיעה לימודית הביאה אותו לנורווגיה. יחד עם חברו קרל אוסטרלי הוא ביקר בהולנד, בלגיה ואנגליה, שם היו לו קרובי משפחה מנישואין. (אחיו היה גיסו של הצייר האנגלי לורנס אלמה-טדמה.) כמקור הכנסה נוסף נתן שיעורים פרטיים בציור ורישום לצעירות מהמעמד הגבוה של המבורג.
חיים אישיים
תלמידיו כללו את האחיות מולי קרמר והלן קרמר, וכן את אשתו השנייה מריה האסטט (בתו של אדריכל מהמבורג) לה נישא בשנת 1888.
בשנת 1907, פרש מציור.
ב־14 באפריל 1909 הוא נפטר, גופתו נשרפה והכד הוצב בבית העלמין באולסדורף.
אלו"ט - אגודה לאומית לילדים ובוגרים עם אוטיזם
אלו"ט - אגודה לאומית לילדים ובוגרים עם אוטיזם היא עמותת הורים לילדים, מתבגרים ובוגרים המאובחנים על הרצף האוטיסטי. רק הורים או אפוטרופוסים של אוטיסטים יכולים להתקבל לעמותה, ולא אוטיסטים, הקהילה אותה העמותה מייצגת . אלו"ט נוסדה בשנת 1974 ופועלת לקידום ילדים ובוגרים על הספקטרום האוטיסטי החל משלב האבחון ועד 120. העמותה מפעילה מעונות יום שיקומיים (אלוטפים), טיפולים בריאותיים מקדמים בגני ילדים, מסגרות פנאי, קייטנות, נופשונים, מרכזי תעסוקה ובתים לחיים (הוסטלים) עבור האוכלוסייה שעל הספקטרום האוטיסטי. כמו כן, מלווה אלו"ט תלמידים במערכת החינוך, תומכת באנשים על הרצף ובני משפחותיהם ומקדמת את זכויותיהם של 20,000 המאובחנים על הרצף האוטיסטי בישראל. היא גם תומכת בשיטת ABA, ששנויה במחלוקת.
היסטוריה
עד אמצע שנות ה-70, לא היו בישראל מסגרות טיפוליות נאותות לילדים על הרצף האוטיסטי, והרשויות נהגו לאשפז ילדים על הרצף במחלקות סגורות בבתי החולים הפסיכיאטריים או לשלב אותם במסגרות לילדים עם מוגבלות שכלית התפתחותית. ילדים אחרים על הרצף נותרו בבית, כל הזמן, בהיעדר מסגרות ייעודיות עבורם. במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר התקיימה מסגרת קטנה עבור ילדים על הספקטרום שלא הספיקה לכל הצרכים.
בתחילת 1974 התארגנו הורי ובני משפחות של הילדים על הרצף האוטיסטי, והקימו את אלו"ט במטרה ללחוץ על המדינה להשקיע משאבים בהקמת מסגרות ייעודיות לילדים ובוגרים אוטיסטים, במיוחד למתבגרים. ההורים פנו ללאה רבין, אשר נרתמה לפעילות למען הילדים בעזרה בהקמת אלו"ט, ובקידום הילדים על הרצף האוטיסטי בישראל. מאז הקמתה, שימשה רבין כיו"ר האגודה ותרמה לפעילותה, וכן להשגת תורמים נכבדים למימון הפעילות. האגודה עסקה בראשיתה באיתור משפחות לילדים על הרצף האוטיסטי כדי להביא להכרה ציבורית.
בשנת 1977 הקימה העמותה את בית הספר יחדיו, הראשון מסוגו בישראל לילדים אוטיסטים, המהווה דוגמה לבתי ספר אחרים שקמו אחריו ברחבי ישראל. כיום אף קיימים בתי ספר במתחמים משולבים לילדים מהחינוך הכללי וילדים אוטיסטים, כגון מתחם נעמן, בו שוכנים בכפיפה אחת בית ספר ממלכתי רגיל - "גוונים", בית ספר ללקויי למידה ברמות שונות ומורכבות - "גלים", ובית ספר לילדים ובוגרים אוטיסטים מכיתה א' ועד גיל 21- "חורשה", שהצטרף למתחם בשנת 2002.
עם פרישתה של רבין מראשות האגודה, מילאה את מקומה ליאורה אביגדורי, שהייתה ממקימי אלו"ט. אביגדורי הגבירה את פעולותיה למען אנשים אוטיסטים והפכה זאת למפעל חיים, עקב אסון אישי שאירע במשפחתה. ב-25 בינואר 1980 נמצאו ביערות הכרמל, אביה איש העסקים יוסף ברניצקי ובנה עופר שאובחן כאוטיסט, כשהם חבוקים זה בזרועות זה, ללא רוח חיים. הסב והנכד היו קשורים זה עם זה בקשרי אהבה עזים, וההנחה הייתה כי הסב הרג את נכדו מתוך רחמים בשל מצבו הרפואי, ולאחר מכן שם קץ לחייו. על שמו של עופר אביגדורי הוקם ברמת השרון כפר עופרים, המיועד לבוגרים אוטיסטים ומשמש להם בית לכל החיים, המאפשר חיים של כבוד לכל חבר, תוך שאיפה להביא למימוש את מלוא הפוטנציאל שלו לתפקוד עצמאי, ולמעורבות מרבית בעבודה ובתעסוקה. בועז אביגדורי, בעלה של ליאורה, הקים ומרכז את אגודת ידידי בית ספר "עופר" לאוטיסטים בחיפה, גם הוא על שם בנם.
לאור התרחבות פעילות החברה ולצורכי יעול פעילותה בשנת 2012 הוקמה מערכת ERP מתוצרת אביב פתרונות מתקדמים
בתי ספר
בית הספר הראשון שהוקם היה "יחדיו". עם השנים הוקמו בתי ספר מיוחדים לילדים נוספים על הרצף האוטיסטי. כן נפתחו כיתות לילדים אוטיסטים בבתי ספר בחינוך הרגיל והן קרויות "כיתות תקשורת".
בתים לחיים
"בית לחיים" הוא מסגרת דיור למתבגרים ובוגרים אוטיסטים, המוקמת בתוך מקומות יישוב ובסמוך אליהם, מתוך כוונה לשלב אותם בקהילה מחד, ולהביא את הקהילה ליתר מודעות לאוטיזם ולצרכיהם המיוחדים מאידך. בחירת דיירי הבית נעשית בהליך מבוקר ומחושב, על מנת להבטיח התאמה מלאה של הדיירים לבית, ובינם לבין עצמם. מעבר למגורים עצמם, דואג צוות הבית לדיירים, למסגרת יום חינוכית או תעסוקתית המותאמת לגילם.
כפר עופרים, הבית לחיים הראשון, הוקם ברמת השרון בשנת 1988 עבור 36 דיירים הגרים בו לכל ימי חייהם, ונקרא כך על שם עופר אביגדורי. אחזקת הבית מומנה עם הקמתו על ידי משרד הבריאות. כיום ממומנת אחזקת הבית על ידי משרד הרווחה והשירותים החברתיים. בשנת 2010 מונה הבית 72 דיירים.
בירושלים מופעלים על ידי אלו"ט מספר בתים לחיים, ביניהם בית גנים, בית אור, ובית אביב.
נכון לשנת 2014, מפעילה אלו"ט עוד 17 בתים לחיים: אלו"ט אבן יהודה, אלו"ט באר שבע, אלו"ט בית הקרן בראשון לציון, אלו"ט בית פרי ברעננה, אלו"ט בית שחר בראשון לציון, בית לאה רבין בחולון, בית גורדוס-חופים בקריית אתא, בית ספרא בכרמיאל, אלו"ט נווה רבקה בנס ציונה, אלו"ט פרדס חנה, בית אביב ברמת אשכול בירושלים, בית ארזים בירושלים, גבעת ברנר בקיבוץ גבעת ברנר, בית בתל אביב ובית הוורדים בשפרעם המיועד לאוטיסטים מהמגזר הערבי.
אלו"טבע
אלו"טבע הוא כפר נופש כפרי הצמוד לכרמיאל מצפון, ומכיל שבעה בתי נופש (צימר). הכפר מתאים במיוחד לאוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים: הנגשה מלאה לכיסאות גלגלים, וסגירה הרמטית המונעת מאוטיסטים לברוח, ומקנים הרגשה בטוחה במיוחד למשפחותיהם. בכפר מתקני משחקים, בריכת שחייה, וחדר סנוזלן. בכפר מתקיימים נופשונים מיוחדים (בדרך כלל בחגים) לבעלי צרכים מיוחדים; בשאר ימות השנה, גם משפחות ללא צרכים מיוחדים יכולות לנפוש במקום ובכך לתרום לעמותה.
גואר גאם
גואר גאם הוא פוליסכריד טבעי המופק מצמח הגואר. הוא מסווג כגלקטומנן ומסיס במים. גואר גאם ידוע בשל היותו מייצב ומסמיך נפוץ בשימושים רבים בתעשיית התרופות, הקוסמטיקה, המזון והטקסטיל. גואר גאם נמכר לרוב בצורת אבקה בצבע קרם או חום בהיר.
צמח הגואר
צמח הגואר הוא המקור ממנו מופק גואר גאם. גובהו של הצמח הוא 60 סנטימטרים והוא מזכיר את צמח הסויה במראה הכללי שלו ובאופן סידור התרמילים לאורך הגבעול. אורך התרמיל נע בין 5–12.5 ס"מ והוא מכיל בממוצע 5–6 זרעים עגולים בצבע חום בהיר. אבקת גואר גאם מופקת מרקמת האגירה בזרעי הצמח, שמהווה 35%–42% ממשקלו הכולל. הצמח גדל באקלים אופייני הכולל גשמי מונסון, והוא עמיד לטמפרטורות גבוהות אך רגיש מאוד לכפור. לצורך גידול אופטימלי טמפרטורות האדמה צריכה לנוע בין 25–30 צלזיוס. דפוס הגשמים והמונסונים בחלק הצפוני של הודו ושל פקיסטן מאפשר תנאים אידיאליים לגידול צמח הגואר, ובהתאם לכך, 90% מגידול הגואר העולמי הוא במדינות אלו. גידול גואר קיים גם באזורים הדרומיים יותר של כדור הארץ כמו ברזיל, אוסטרליה, דרום אפריקה ובדרום ארצות הברית, בטקסס ואריזונה.
הצמח הגיע לראשונה לארצות הברית בתחילת המאה ה-20 וגודל בתור צמח ניסיוני באזור טקסס ואריזונה. בתקופה זו, נמצא כצמח קל לגידול המסתגל בקלות לזריעה וקצירה מכנית. בתחילת שנות ה-40 עלה לתודעת התעשייה האמריקאית לאחר שנמצא מתאים כתחליף לזרעי חרוב ששימשו בתעשיית הנייר לאור המחסור שנוצר בעת מלחמת העולם השנייה. לאור הביקוש הגובר לגואר גאם, בשנת 1953 נכנס לשוק האמריקאי יצרן נוסף של החומר ובשנים שלאחר מכן נכנסו יצרנים נוספים לשוק ברחבי ארצות הברית ואירופה.
תהליך הפקה
גואר גאם מופק מרקמת האגירה (אנדוספרם ) של זרע י גואר וקיימות מספר שיטות להפקת האבקה התלויות בייעוד המוצר. בדרך כלל, בשלב הראשון רקמת האגירה מופרדת מהעובר והקליפה תוך ניצול העובדה כי החוזק המכני של חלקי הזרע השונים משתנה. לצורך ההפרדה מבוצעות פעולות טחינה וניפוי במספר שלבים המשולבים גם עם טיפולים פיזיקליים נוספים על מנת לשבור את הזרעים. בשלבים הבאים יבוצעו פעולות טחינה והפרדה לקבלת אבקת גואר גאם. קיימות שיטות הפקה בהן מבצעים אינאקטיבציה אנזימטית באמצעות טיפול חום על מנת להימנע מפעילות אנזימטית בתהליך ההפקה.
אבקת גואר גאם המופקת בשיטות הנפוצות אינה טהורה לגמרי, בשל נוכחות שאריות של שאר חלקי הגרעין. מאחר שכל חלקי הגרעין הם אכילים, "אי-ניקיונות" אלו אינם משפיעים על ההתאמה של גואר גאם כתוסף מזון. לאחר הייצור, ניתן דירוג לאבקת הגואר גאם בתור מתאימה לשימוש במזון או בתעשיות אחרות בהתאם לרמת הזיהום, הסמיכות שהוא מעניק לתמיסה ופרמטרים נוספים.