cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רוני אלוני-סדובניק
קריירה משפטית
במסגרת המשפט על "אונס גן העיר" טענה אלוני-סדובניק כי יש לשקול מניע לאומני לאונס, ומשתביעתה נדחתה היא הועברה לוועדת ערר בפני השופט נסים ישעיהו. בצאתה מהדיון מסרה אלוני-סדובניק לתקשורת כי השופט ישעיהו אמר במהלך הדיון כי "יש בנות שנהנות מאונס". כתוצאה מדבריה הודח ישעיהו מכהונתו כשופט ומהמשך השיפוט בתיק. עם זאת בדיעבד התברר כי אלוני-סדובניק הוציאה את הדברים מהקשרם, וכי השופט ישעיהו רק הסביר כי אין לתביעה סיכוי להתקבל היות שלא הוצגו ראיות לקיום מניע לאומני, ובמסגרת זאת אמר "כדוגמה, אם יש נאנסת שלא נגרם לה נזק ונהנתה מהאונס".
בעת שייצגה מתלוננת אחרת בפני ערכאת ערעור, טענה סדובניק כי עורך הדין מנחם בלום שייצג את ההגנה אילץ את המתלוננת במהלך החקירה הנגדית לכרוע על ארבע ולהדגים כיצד נאנסה, וזאת בהסכמת שלושת השופטים המחוזיים שישבו לדון בתיק. פרסום הטענה עורר סערה ציבורית, ושרת המשפטים, ציפי לבני, פנתה לנציב הביקורת על השופטים אליעזר גולדברג כדי שיפתח בבדיקת הטענות. בתגובה לתביעה נזיקית שאיימה אלוני-סדובניק להגיש כנגד בלום, הוא טען כי מדובר בסחיטה באיומים וכי לא היו דברים מעולם. מעט מאוחר יותר פורסמה בדיקת הנציב שקבעה כי "שמיעת ההקלטה אינה מותירה כל ספק בכך שהמתלוננת לא התבקשה 'לכרוע על ארבע ולהדגים את מעשה האונס שבוצע בה', כאמור בתלונה שהתניעה את בקשת הבירור. לטענה זו אין כל יסוד והינה עלילת דברים". הנציב ציין כי במהלך כל המשפט המתלוננת לא הדגימה דבר, וכי אחד השופטים אף הגיב להצעה של התובע כי תצייר את התנוחה, במילים: "מה פתאום? חס וחלילה. יש כללים". עוד קבע הנציב כי אלוני-סדובניק כלל לא נכחה בדיון בו לטענתה בוצעה ההדגמה שכן באותה העת היא לא ייצגה את המתלוננת. עורכת הדין שכן ייצגה את המתלוננת באותה העת העידה כי היא אינה זוכרת דבר כזה. בעקבות החלטתו זו של הנציב הוגשו תלונות כנגד אלוני-סדובניק לוועדת האתיקה של לשכת עורכי הדין. מנגד, בתחקיר מאוחר יותר התפרסמו הקלטות נוספות לפיהן ביקשו השופטים מהנאשמת להדגים כיצד נאנסה.
משפט נוסף בו אלוני-סדובניק הייתה מעורבת עסק בתביעה של ארבע נשים כנגד עורך הדין אורי דניאל בטענה שאנס אותן. בפסק דין של בית המשפט העליון נקבע כי מדובר היה בעלילת שווא, וכי אלוני-סדובניק פעלה יחד עם איש יחסי הציבור מוטי מורל בחוסר תום לב ובמטרה להלך אימים על דניאל ולהביא לשלילת רישיון עריכת הדין שלו. בתגובה טענה אלוני-סדובניק כי היא האמינה למתלוננות, וכי היא לא הייתה מודעת לתוכנית שגובשה על ידי מורל. בעקבות הכרעת בית המשפט העליון הוגשו כנגד אלוני-סדובניק תלונות על ידי יו"ר הפורום הפלילי ויו"ר הוועדה לטיפול בתלונות שווא בלשכת עורכי הדין, בטענה כי אלוני-סדובניק הייתה שותפה לעלילת אונס. הוועדה הכריעה לגנוז את התלונות.
הנוסע השמיני
הנוסע השמיני (באנגלית: Alien, מילולי: חייזר) הוא סרט אימה-מדע בדיוני אמריקאי משנת 1979 שבוים על ידי רידלי סקוט ומככבים בו סיגורני ויבר בתפקיד הראשי ולצדה ורוניקה קרטרייט, טום סקריט, הארי דין סטנטון, ג'ון הרט, איאן הולם ויפת קוטו. במקור סגן ריפלי היה גבר, אך רידלי סקוט התעקש על גיבורה-אישה בתפקיד הראשי והצליח לשכנע את התסריטאי והמפיקים לעשות זאת. כותרת הסרט מתייחסת לאנטגוניסט העיקרי: יצור אגרסיבי מאוד מהחלל החיצון שעוקב והורג צוות של חללית. דן או'בנון כתב את התסריט מסיפור שלו ושל רונלד שושט, בהשפעה של יצירות קודמות של מדע בדיוני ואימה. הסרט הופק על ידי "Brandywine Productions" והופץ על ידי פוקס המאה ה-20, עם המפיקים וולטר היל ודייוויד גילר העושים שינויים משמעותיים ותוספות לתסריט. דמות החייזר והאלמנטים הנלוים עוצבו על ידי אמן הסוריאליזם השווייצרי הנס רודי גייגר, בעוד אמני הקונספט רון קוב וכריס פוס עיצבו את ההיבטים האנושיים של הסרט.
"הנוסע השמיני" צבר הן הצלחה ביקורתית והן הצלחה כספית, וקיבל פרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר. פרס סאטורן לסרט המדע בדיוני הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר לסקוט, ושחקנית המשנה הטובה ביותר לקרטרייט, ופרס הוגו לדרמה הטובה ביותר, יחד עם מספר רב של מועמדויות לפרסים אחרים. הסרט זכה לשבחים בעשרות השנים הבאות, והוכנס לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס בשנת 2002 לשימור היסטורי כסרט "משמעותי מבחינה תרבותית, היסטורית, או אסתטית". בשנת 2008 הוא דורג במקום ה-7 כסרט הטוב ביותר בז'אנר המדע הבדיוני על ידי מכון הסרטים האמריקאי, וכסרט ה-33 הגדול ביותר בכל הזמנים על ידי מגזין אמפייר.
תקציר העלילה
הסאגה מתחילה על ספינת החלל "נוסטרומו" הנמצאת במסע מסחרי שגרתי. ספינת החלל כוללת צוות של שבעה אנשי צוות ובהם קצינה שלישית אלן ריפלי (סיגורני ויבר). הספינה חולפת ליד פלנטה והציוד בספינה מאתר מקור חיים זר. המחשב בספינה מעיר את הצוות, והקפטן מחליט לנחות ולשלוח צוות לסקירת הפלנטה. בעולם המת הם מוצאים חללית של גזע עתיק, ובתוכה שדה המכיל ביצים של זן לא ידוע. אחת הביצים בוקעת, ויצור עכבישי למראה בגודל כף יד עם זרועות ארוכות קופץ על הקסדה של קיין, הקצין המקשר (ג'ון הרט).
הצוות מחזיר אותו לספינה, בה מנסים להסיר את היצור מפניו של קיין אך ללא הועיל. כעבור זמן מה, מגלים אנשי הצוות שהיצור נעלם מפניו של קיין והוא אף חוזר להכרה, אך עד מהרה מתפרץ מחזהו יצור מבחיל למראה, באחת הסצינות הזכורות והידועות לשמצה מהסרט. מכאן מתמקד הסרט בניסיונות לחסל את היצור החמקמק ההולך וגדל, הצד את אנשי הצוות זה אחר זה. בסופו של הסרט, לאחר שהחייזר חיסל את כל אנשי הצוות מלבדה, מפעילה ריפלי את מנגנון ההשמדה העצמית של ה"נוסטרומו", ונמלטת אל מעבורת, אך שם התחבא החייזר.
כאשר היא מגלה אותו במעבורת מתברר לה שהוא ישן. בזמן זה היא מצליחה ללבוש חליפת חלל, תוך כדי שהיא שרה לו שיר ערש וכשהחייזר מתעורר היא פותחת את דלת המעבורת והחייזר נשאב החוצה ונתקע מול המבערים של המעבורת, אז מפעילה אותם ריפלי והחייזר נשרף.
ביקורות ותגובות
הסרט קיבל ביקורות חיוביות מאוד ולציון 97% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 102 ביקורות.
דפטונס
דפטונס (באנגלית: Deftones) היא להקת מטאל אלטרנטיבי/רוק אקספרימנטלי אמריקאית זוכת פרס גראמי. הלהקה כוללת את צ'ינו מורנו (סולן), סטפן קרפנטר (גיטרה), צ'י צ'נג (גיטרה בס), פרנק דלגדו (קלידים ועמדת DJ) ואייב קנינגהם (תופים וכלי הקשה). ב-2009 החליף סרג'יו וגה את צ'י צ'ינג בעמדת הבאס, לאחר שצ'י נפגע בתאונת דרכים והיה בתרדמת עד מותו ב-2013. הלהקה הוציאה תשעה אלבומים. שלושה מהם (Around The Fur, Adrenaline, White Pony) זכו למעמד אלבום פלטינה, אלבום אחד (Deftones) הוא אלבום זהב.
שנים ראשונות (1988-1993)
קרפנטר, צ'ינו וצ'וניגהם הם חברי ילדות, הלכו לאותו בית ספר תיכון והעבירו את זמנם ברכיבה על סקייטבורד. כאשר צ'ינו גילה כי קרפנטר מנגן בגיטרה, הוא הקים ג'אם סשן עם צ'וניגהם, ושלושתם ניגנו בקביעות בגארג' של קרפנטר. אחרי נגינה עם כמה וכמה נגני באס שונים, גילו חברי הלהקה את צ'י צ'נג והקליטו אלבום דמו בעל ארבעה קטעים. בתוך שנתיים הם החלו לנגן במועדונים ופאבים שונים בלוס אנג'לס וסן פרנסיסקו, לרוב הם הופיעו עם קורן.
הלהקה הרשימה את חברת ההקלטות Maverick והוחתמו לחברה להקלטת אלבום בכורה.
(1994-1996) Adrenaline
לאחר שהוחתמו על ידי Maverick, הם הקליטו בקיץ 95' את אלבום הבכורה שלהם - Adrenaline (אדרנלין), אשר לאחר מכן יצא באוקטובר של אותה שנה. האלבום נחשב לדעת רבים לאלבום הכבד ביותר שדפטונס הוציאו עד היום. בנוסף לאלבום יצאו שני סינגלים (Bored ו-7 Words) שזכו לוידאו קליפ. השיר Engine no 9 זכה לגרסאות כיסוי מצד להקות כמו קורן, לימפ ביזקיט ו-Suicide Slience. עם יציאתו של האלבום הוא זכה להצלחה מתונה עם מכירות של למעלה מ-220,000 עותקים. בשנת 1999 מכר האלבום למעלה מ-500,000 עותקים וזכה למעמד אלבום זהב. בשנת 2008 עבר האלבום את מיליון מכירות וזכה למעמד אלבום פלטינה.
(1997-1999) Around The Fur
אלבומם השני של דפטונס, Around The Fur (מסביב לפרווה), הוקלט באביב 97' ויצא באוקטובר של אותה שנה. אלבום זה כולל הופעת אורח של מקס קאבלרה (לשעבר סולן ספולטורה) בשיר Headup, אשתו של צ'וניגהם, אנלין, תרמה את קולה בשיר MX. האלבום מתאפיין בכבדות מוזיקלית כמו קודמו, ונחשב בין האלבומים הכבדים יותר שהוציאה הלהקה. לאלבום יצאו שני סינגלים (My Own Summer - Shove It ו-Be Quiet And Drive - Far Away) שאר שודרו ב-MTV מספר פעמים עם יציאתו של האלבום. האלבום מכר 43,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו ומוקם במקום ה-29 במצעד בילבורד 200, זכה למעמד אלבום זהב ב-1999 וזכה למעמד אלבום פלטינה ב-2011.
(2000-2002) White Pony
בקיץ 2002 יצא לאור האלבום השלישי של דפטונס, White Pony (פוני לבן). אלבום זה כולל הופעת אורח של מיינארד ג'יימס קינן (סולן Tool) בשיר Passenger. באלבום זה התחיל לנגן צ'ינו בגיטרה בחלק מן השירים. אלבום זה מראה על שינוי סגנון אצל דפטונס, אשר בניגוד לשני האלבומים הקודמים, White Pony נחשב לבין האלבומים היותר מלודיים שדפטונס הוציאו. האלבום יצא בגרסאות שונות ומיוחדות, שביניהם התווסף לאלבום השיר Back To School (Pink Maggit) אשר יצא כסינגל וזכה לווידאו קליפ. תקופת יציאת האלבום נחשבת בעיני רבים לתקופת שיאם, עם מכירות של למעלה מ-1,300,000 עותקים בארצות הברית וזכייה בפרס גראמי על השיר Elite עבור שיר המטאל הטוב ביותר לשנת 2001.
(2003-2005) Deftones
האלבום תוכנן להיקרא בתחילה Lovers, אבל לבסוף שונה לשם הלהקה עצמה, Deftones, ויצא במאי של 2003. האלבום הוא המשך של הקו המוזיקלי השקט והרגוע שהתחיל מקודמו White Pony, ואילו חברי הלהקה טוענים כי זהו אלבומם ה-"אפל" ביותר שהוציאו. האלבום זכה להצלחה גדולה בכך שהצליח להעפיל למקום השני בבילבורד 200 עם מכירות של 167,000 עותקים בשבוע הראשון. מהאלבום יצאו שני סינגלים (Minerva ו-Hexagram) אשר צולמו להם וידאו קליפ, ובנוסף לכך יצא וידאו קליפ לשיר Bloody Cape, אבל אף פעם לא שודר בערוצי הטלוויזיה והיה זמין באתר של הלהקה ליום אחד.
(2006-2007) Saturday Night Wrist
באוקטובר של 2006 יצא האלבום באוקטובר של 2006, לאחר עיכובים רבים בכתיבת האלבום ובהקלטתו, בגלל תהליך הגמילה מסמים ואלכוהוליזם שמהם צ'ינו סבל. סטיבן קרפנטר אמר בריאיון כי אלבום זה ממצה את כל האלבומים והסגנונות שבהם דפטונס התנסו מאז הקמתה ועז היום. לאלבום יצאו שני סיגנלים (Hole In The Earth ו-Mein), לסינגל Hole In The Earth יצא בנוסף לווידאו קליפ גם גרסה לגיטאר הירו 3 לקונסולות פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360, בסינגל Mein מתארח סרג' טנקיאן (סולן System Of A Down) בנוסף לווידאו קליפ שיצא לסינגל זה. ב-2010 מכר האלבום למעלה ממיליון עותקים ברחבי העולם (ובארצות הברית בפרט) וזכה למעמד אלבום פלטינה. עם שחרורו של האלבום עשו Deftones סיבוב הופעות באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, אירופה, דרום אפריקה ויפן.
(2008-2009) Eros ותאונת הדרכים של צ'י צ'נג
כבר ב-2007 במהלך סיבוב ההופעות העולמי, התחילו חברי הלהקה לכתוב שירים לאלבום המתוכנן לצאת, Eros. צ'ינו אמר בראיונות לתקשורת כי האלבום יהיה "בעל צליל מוזר, אטמוספירי ואגרסיבי". הקלטת האלבום התחילה בקיץ 2008 ותוכנן לצאת בתחילת 2009, אבל לבסוף הקלטתו הופסקה בשל תאונת הדרכים שעבר באסיסט הלהקה, צ'י צ'נג. במהלך הנסיעות של צ'י להקלטת האלבום, נפגע צ'י בתאונת דרכים בראשו, צ'י הובהל מיד לבית חולים, שם הוא אושפז ושכב בתרדמת עד ליוני 2012. Deftones נקלעו למשבר והלהקה עמדה על סף פירוק, לאחר ויכוחים ודיונים החליטו להחליף זמנית את צ'י ב-סרג'יו וגה (חבר טוב של הלהקה ובעברו החליף את צ'י בהופעות חיות עקב פציעה שצ'י עבר באצבעותיו בתפקיד הבאסיסט. בריאן "הד" וולש (גיטריסט להקת קורן לשעבר) יזם ביחד עם חברי להקת סליפנוט, Sevendust, קורן ומטאליקה להקליט שיר משותף - A Song For Chi, שכל הכנסותיו יועברו לטיפול בצ'י.
נכון לפברואר 2012, צ'י מסוגל להזיז את הרגליים ומגיב לסביבה, אבל עדיין אינו מסוגל לדבר וללכת. ביוני 2012 שוחרר מבית החולים, אך יומיים לאחר שחרורו לקה בדלקת ריאות ואושפז במחלקה לטיפול נמרץ במשך חודש.
(2010-2011) Diamond Eyes
לאחר התאוששות הלהקה מתאונת הדרכים של צ'י וההחלטה להמשיך בלעדיו, הוקלט האלבום Diamond Eyes ויצא במאי של 2010. האלבום מתאפיין ב"חזרה" למלודיה בשילוב של נגיעות אלקטרוניקה, אשר אפיינה את אלבומם White Pony. אלבום זה היה האלבום הראשון בו השתתף בעשייתו סרג'יו וגה, מחליפו של הבאסיסט צ'י צ'נג. לאלבום יצא שני סינגלים (Rocket Skates ו-Diamond Eyes) אשר צולמו להם וידאו קליפ והיו השירים הראשונים של הלהקה להיות מושמעים באופן רשמי ברדיו. בדצמבר של 2010, זכה האלבום בתואר "אלבום הרוק של השנה" לפי חנות המדיה המקוונת iTunes. בתחילת 2012 פרש סרג'יו וגה מן הלהקה.
(2012-היום) לקראת אלבום שביעי
בזמן סיבוב ההופעות של צ'ינו עם פרויקט הצד שלו Crosses, אמר צ'ינו בריאיון לעיתון הצ'יליאני כי Deftones כותבים כעת את אלבומם השביעי והקלטתו החלה בקיץ 2012.
ב-13 באפריל 2013 לקה צ'י צ'נג בדום לב, ונפטר בדרכו לבית החולים. לא ידוע אם דלקת הריאות שהובילה לאשפוזו במצב קריטי ביוני 2012 השפיעה על כך.
סגנון מוזיקלי
סיווג הז'אנר שדפטונס מנגנים שנוי מאוד במחלוקת. ניתן להבחין כי ישנם השפעות חזקות מלהקות הפוסט-פאנק והרוק הגותי והאלטרנטיבי של שנות ה-80. מצד אחר ישנם המסווגים את דפטונס כלהקת נו-מטאל, סיווג זה מתאים לאלבומים הראשונים (Adrenaline ו-Around The Fur) וגם בחלק משיריהם באלבומים אחרים, שכן צ'ינו לא פעם משתמש בשירת ראפ בחלק משיריו וגם האלבומים הראשונים דומים במהותם לאלבומיהם הראשונים של קורן. צליל מיוחד המאפיין את דפטונס הוא ז'אנר הרוק/מטאל אקספרימנטלי, אשר מתאפיין בצליל "מוזר" ושונה אשר לא ניתן יהיה לייחס ללהקות אחרות מאותן סצנה. אם כי ניתן לציין השפעות על הצליל האקספרימנטלי בשיריהם מצד הרוק מתקדם, ארט רוק ורוק פסיכדלי. למרות כל המחלוקת בנוגע לסגנונם של דפטונס, ניתן לקטלג אותם בתור להקת מטאל אלטרנטיבי בשל הכבדות המאפיינת את שיריהם לצד השפעות מתחום הרוק אלטרנטיבי.
מקור השם
בתחילת דרכם, סטיבן קרפנטר אמר בריאיון למגזין מוזיקה כי השם Deftones הוא הלחם של המילים Def ו-tones, שהם משני תחומים מוזיקליים שונים. המילה "Def" בא מתרבות ההיפ הופ של שנות ה-80' לתיאור דבר טוב/מעולה/"מגניב", לעומת זאת המילה "tones" באה מלהקות של שנות ה-50' וה-60' שהתאפיינו בסיומת "tones" (למשל, The Cleftones, The Del-Tones, The Monotones). קרפנטר ציין כי הלחם של שתי מילים אלו היא להראות כי דפטונס אינם "להקה של סגנון אחד".
גדוד המשמר (אוסטריה)
גדוד המשמר (בגרמנית: Gardebataillon) הוא גדוד מיוחד של צבא אוסטריה אשר מטרתו היא לייצג את אוסטריה בטקסים ממלכתיים באוסטריה ומחוצה לה. מקביל לוואכטבטליון בבונדסוור.
תפקידים
משימות הגדוד כוללות הגנה על מבנים פדרליים כמו ההופבורג והקנצלרייה. הגדוד מספק גם משמר כבוד באירועים ייצוגיים (כגון הסמכות שגרירים, טקסי קבלת פנים ותהלוכות). הגדוד משתתף גם בטקסי קבורה לחיילים שנהרגו בקרב.
מדיהם של אנשי גדוד המשמר נבדלים ממדי שאר הצבא האוסטרי באמצעות כומתה אדומה וצווארון לבן שלהם. כמו כן חיילי הגדוד מצוידים גם בקסדה טקסית, שבחזיתה סמל אוסטריה. גדוד המשמר כולל גם את "תזמורת המשמר של וינה" (Gardemusik Wien), המהווה את אחת מ-9 התזמורות הצבאיות של הצבא האוסטרי.
בית הקברות הצבאי בצפת
בית הקברות הצבאי בצפת שוכן בצפון-מערב העיר, בקרבת הרובע היהודי העתיק. נכון ל-2017 קבורים בו 110 חללי צה"ל.
היסטוריה
ראשיתו של בית הקברות בימי מלחמת העצמאות. בקרבות בעיר, שהתנהלו בששת החודשים הראשונים של המלחמה, נהרגו עשרות חיילים ואזרחים. קבורתם נעשתה בתחילה בבית הקברות היהודי העתיק של העיר. קבורה זו הפכה למסוכנת כיוון שבית הקברות היה נתון לצליפות האויב. לכן נקברו מאביב 1948 כל ההרוגים, חיילים ואזרחים, בתלולית עפר, שהייתה ידועה בשם 'גבעת חנה ושבעת בניה'. היא התנשאה מעל בית העלמין, בקרבת בתי הרובע היהודי בעיר, והייתה מעט מוסתרת. כך נוצרה החלקה הראשונה באתר שהפך לאחר המלחמה לבית קברות צבאי רשמי.
החלקה הראשונה היא בעלת מבנה בלתי סדיר, השונה מאוד מן הנהוג בבתי קברות צבאיים בישראל. צורתה כמשולש והיא משתרעת ברובה על פני שטח תלול. נקברו בה למעלה מ-30 חללי צה"ל. מצבותיהם פזורות בחלקה לא בשורות ישרות אלא בכיוונים שונים, כשלצידן וביניהן כעשרים מצבות אזרחים. לימים הוגדלה החלקה אל שטח מישורי קטן הפונה לדרום-מזרח, ששימש לקבורת חללי צה"ל שנפלו עד לסוף שנות השישים.
בעורף החלקה הראשונה, על גבי שטח מישורי, נבנתה רחבת הטקסים של בית הקברות ולצידה רחבה לקהל.
מראשית שנות השבעים נקברו חללי צה"ל בבית הקברות בחלקות מישוריות רגילות, אשר הוכשרו ונבנו מצפון לרחבת הטקס ומצפון-מזרח לחלקה הראשונה.
מאתר בית הקברות, הממוקם בנקודה גבוהה, נשקף נוף נרחב כלפי מערב. מתמשך ממנו שביל המוביל במורד אל בית הקברות היהודי העתיק ואל האנדרטה לשבעה עולי הגרדום שבו.
סובארו B9 Scrambler
סובראו B9 Scrambler (באנגלית: Subaru B9 Scrambler) היא מכונית קונספט, בתצורת מכונית ספורט, קבריולה, בעלת הנעה היברידית אשר הוצגה על ידי יצרנית הרכב היפני סובארו בשנת 2003.
יצרנית הרכב סובארו היא חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני ""פוג'י תעשיות כבדות בע״מ"" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社).
דגם ה"סובארו B9 Scrambler" כונה גם "סובארו B9SC".
גאומורפולוגיה
גאומורפולוגיה (מיוונית: γῆ – "אדמה"; μορφή – "צורה"; λόγος – "תורה") הוא שמו של ענף במדעי כדור הארץ, העוסק בתהליכים היוצרים ומעצבים את הנוף (תהליכי "בנייה" נופיים). הגאומורפולוגיה שואפת לנתח ולצפות את דרכי היווצרות הנוף והשתנותו, באמצעות תצפיות שטח, ניסויים פיזיקליים ומודלים מתמטיים. הגאומורפולוגיה מתקשרת לתחומים נוספים, וביניהם גאולוגיה, גאוגרפיה פיזית, טקטוניקה, ארכאולוגיה, פדולוגיה והנדסה.
מדע הגאומורפולוגיה מחולק לתתי־תחומים: גאומורפולוגיה מדרונית, קרחונית, פלוביאלית (נחלית), איאולית (רוחית), חופית וטקטונית.
המדע מאפשר להבין את התהליכים המעורבים בהתפתחותו של כדור הארץ, ומספק ידע שימושי לצורכי שימור ומניעת נזק (הגנה חופית, שיקום נהרות, וכדומה).
הגאומורפולגיה הקלאסית
לקראת סוף המאה ה-19 נטבע לראשונה המושג "גאומורפולוגיה", ומקורו ביוונית. אז החלו להתקבע ההנחות היסודיות של מדע הגאומורפולוגיה, אשר חלקן משמשות אותנו עד ימינו. המרכזי שבהם הוא מושג הארוזיה (סחיפה). ויליאם מוריס דייוויס (William Morris Davis; 1934-1850) וולתר פנק (Walther Penck; 1923-1888) שפעלו בראשית המאה ה-20 נחשבים במידה רבה לאבות ה"מורפולוגיה הקלאסית". דייוויס היה מהראשונים לטעון שהתבליט הוא תולדה של תהליכים ממושכים ומושפע מהמסלע המקורי. עם זאת דייוויס נתן משקל כבד בעיצוב הנוף לתהליכים כגון: תנועת בלית, פעילות קרחונית, פעילות מים ורוחות. פנק נתן משקל רב לפעילות טקטונית. לטענתו תבליטו של אזור הוא תולדה של גורמים טקטוניים ומשקפים תנועות שמקורן בקרום כדור הארץ ובתנועת לוחות. אף על פי שדייוויס ופנק היו מהגאומורפולוגים הבולטים, הגאומורפולוגיה בת-זמננו מתעלמת ושוללת חלק מן הקביעות של שני חוקרים אלו.
גאומורפולוגיה בת-זמננו
בשנים האחרונות חלה תנועה חדשה של העיסוק בגאומורפולוגיה. ממחקר של אופי תיאורי ואיכותני, חל מעבר למידול מתמטי וסטטיסטי של תופעות גאומורפיות. הגאומורפולוגיה מנסה לתת תמונת מבט כוללנית והוליסטית, תוך התייחסות למספר רב של גורמים ותהליכים המתרחשים על פני השטח, בעת ובעונה אחת. הגאומורפולוגיה מכילה תחומי מחקר רבים ומגוונים בקנה מידה שונה מבחינת אלמנט הזמן ועיצוב השטח.
בין הנחות היסוד של הגאומורפולוגיה המודרנית: הגישות המודרניות רואות בתהליכי השתנות הנוף חלק אינטגרלי מהמערכת הטבעית ולא שלב בדרך לתוצאה נופית עתידית רצויה.
השפעות אקלימיות בגאומורפולוגיה
אחד ההבדלים העיקריים בין הגאומורפולוגיה הקלאסית לבת זמננו היא בהכרה שהאקלים הוא אחד הגורמים היסודיים בעיצובו של תבליט כדור הארץ. לטמפרטורה ולכמות המשקעים ישנה השפעה רבה על עיצוב הנוף ברמה האזורית והעולמית כאחד. בתקופות הקרחוניות השונות לדוגמה, ניתן לראות היקף ואופי שונה של תהליכים גאומורפולוגים על פני כדור הארץ.
יש לראות בקשר אקלים ומורפולוגיה קשר כפול בעל היזון חוזר כאשר הטופוגרפיה עשויה להשפיע על אקלים בקנה מידה מקומי, למשל משטרי רוחות מקומיים המשפיעים על השקעה של סדימנטים שונים בקרקע, או על שקיעה ותנועת טל אל מקומות נמוכים בשטח המשפיעה על לחות וטמפרטורה. רוב התהליכים המורפולוגיים מתרחשים בכל סוגי האקלים, והאקלים משפיע בעיקר על שכיחות ועוצמת התופעה.
תהליכי בליה וסחיפה
תהליכי הבליה והסחיפה הם ניסיונו של סלע שנוצר ונחשף (סלע משקע או סלע יסוד) להגיע למצב של שווי משקל בין סביבת ההיווצרות שלו לבין סביבתו החדשה. תהליכים של שינוי ועיצוב צורתו של הנוף מאופיינים במידה רבה בתהליכים שונים של הסרת חומר מפני השטח. את התהליכים הגורמים לבליה נהוג לחלק לשני סוגים עיקריים: בליה פלוביאלית (נחלית) ובליה אאולית (רוחית).
אף על פי שכל סוגי הבליה פעילים בכל האזורים, ככלל, בליה מגורמים כימיים וביולוגיים מאפיינת סביבות ממוזגות יותר ועשירות במשקעים ובצומח, למשל יערות גשם, בעוד שבליה פיזיקלית מאפיינת אזורים בעלי אקלים קיצוני יותר, יבש, קר או בעל משרע טמפרטורות רחב כגון: מדבר או טונדרה.
גאומורפולוגיה מדרונית
המושג מדרון מתאר שיפוע שנוצר או עוצב באמצעות תהליכים של חשיפה וסחיפה של סלע. המדרון הוא צורת הנוף הנפוצה ביותר ביבשת.
הגאומורפולוגיה המדרונית מתחקה אחר תכונותיו של המדרון הן מבחינה תיאורית, באמצעות חלוקה מורפולוגית של המדרון ליחידות ותתי-יחידות, והן מבחינה כמותית-מתמטית (למשל באמצעות שימוש במודלים לחישובי נגר עילי וחלחול מים). ענף זה בגאומורפולוגיה מנסה להסביר כיצד נוצרים ומתפתחים מדרונות, כמו גם אלו סוגי מדרונות קיימים, והיכן, כפועל יוצא של תנאים אקלימיים, נוצרים סביבות ביולוגיות וסוגי קרקע שונים.
גאומורפולוגיה קרחונית (גלציאלית)
גאומורפולוגיה קרחונית היא תחום בגאומורפולוגיה העוסק ביחסי הגומלין שבין הקרחון לסביבתו, אופן ההשפעה של יחסי גומלין אלו על הסביבה, הקרקע והמשקעים שנוצרים כתוצאה ממערכת יחסים זו. כל אלה כדי להבין השתנות והיווצרות של צורות נוף. הקרחונים מורכבים למעשה משלג שהורבד (בדומה לסלעי משקע), נדחס ואיבד מנפחו והפך לקרח. קרחונים מכסים (או כיסו בעבר, בעיקר בעידני קרח) שטחים נרחבים על פני כדור הארץ, ועל כן השפיעו על עיצוב הנוף בקנה מידה עיתי נרחב. קרחונים אלה הם בעלי תכונות אלסטיות ויכולת לגלוש ולנוע במרחב.
תפרוסת וכמות הקרחונים מושפעת במידה רבה מאקלים כדור הארץ ומאופיינת בתנודתיות גדולה בין תקופות קרחוניות או בין-קרחוניות.
גאומורפולוגיה נחלית (פלוביאלית)
תחום בגאומורפולוגיה המתאר תהליכים הקשורים לנהרות וערוצי זרימה ועיצובם את הנוף.
תהליכים פלוביאליים מאופיינים בהסעת חומר והשקעה של סדימנטים. תהליכים אלה מותנים הן בספיקת הנחל והן בכמות וסוג החומרים הזמינים להסעה. עיצוב פני הנוף על ידי מים הוא מן הגורמים המעצבים המשמעותיים המשפיעים ביותר על שינוי תבליט כדור הארץ. החומרים המוסעים בנהרות יכולים להיות מובלים במים כרחופת, צופת או כמומסים בהם. ישנם נהרות המשנעים כמות רבה של סדימנטים, והדבר בא לידי ביטוי בעיקר בדלתאות ומישורי הצפה של נהרות גדולים כמו הנילוס או המיסיסיפי.
גאומורפולוגיה רוחית (אאולית)
תחום בגאומורפולוגיה המתאר תהליכי יצירה ועיצוב נוף המונעים על ידי רוחות. רוחות עשויות לפעול בצורה ארוזיבית, ובכך לשחוק סלעים על ידי הסרת חלקיקים רופפים או על ידי שחיקה. הרוח עשויה להוביל חלקיקים במספר דרכים: חלקיקים קטנים (בעיקר חרסית וטין) יובלו כרחופת בתוך האוויר עצמו ויינשאו באטמוספירה למרחקים גדולים יחסית. חלקיקים גדולים יותר (למשל חול) מובלים על ידי סלטציה (דילוג למרחקים קצרים) או גרירה על גבי הקרקע. דוגמה לפעילות אאולית היא סופות אבק שהן סחף של טין וחרסית ממקור קרקעי על ידי רוחות אל תוך האטמוספירה. החומרים המובלים ברוח עשויים להיות מושקעים במרחק רב ממקור החומר, לעיתים סדימנטים אלה עשירים במינרלים ובמלחים. פעילות אאולית באה לרוב לידי ביטוי באזורים צחיחים ומעוטי משקעים ופעילה בעיקר על חלקיקים בסדרי גודל קטנים ודוגמה לכך היא השפעת הרוח על תופעת החולית (חולית אאולית), עיצובה ונדידתה. תהליכים פלוביאליים עשויים להוביל סדימנטים בקנה מידה גדול יותר, ובכל זאת נודע לרוח תפקיד חשוב בעיצוב נוף לאורך זמן.
גאומורפולוגיה חופית
תחום בגאומורפולוגיה המתמקד בחקר יצירת עיצוב וסביבת הנוף החופי. הגאומורפולוגיה החופית שואפת להסביר את היווצרותם ועיצובם של חופים וסביבות המושפעות ממגע ישיר עם סביבה ימית. תהליכים כגון: בלייה חופית או היווצרות אבן חוף עשויים להיות מושפעים ממספר גורמים ייחודיים. הגורמים הדומיננטיים כוללים בין השאר:
גאומורפולוגיה טקטונית (ניאוטקטוניקה)
ניאוטקטוניקה הוא תחום בגאומורפולוגיה המנסה להסביר צורות נוף צעירות הנוצרות על ידי טקטוניקה צעירה הולוקנית ורצנטית לדוגמה: שבירת מניפות סחף, או יצירת גבעות לחץ ובקעים על ידי קווי שבר אופקיים פעילים וכיוצא בזה.
השפעות אנתרופוגניות
השפעות אנתרופוגניות – שמקורן במעשה ידי אדם – מתבצעות באמצעות בנייה, כרייה, חציבה, הסרה של צמחייה טבעית וגידולי חקלאות ונוי, בניית טרסות, בניית סכרים והטיה של נהרות ונחלים.
עקב השפעות חסרות תקדים אלו של האדם על פני השטח, מתחת להם ומעליהם, יש שמציעים שֵם לעידן בו החלו השפעות אלה ואילך - אנתרופוקן.
Dear Mama
Dear Mama הוא שיר של הראפר האמריקאי טופאק שאקור, והוא נכתב על ידי שאקור עצמו כשיר הלל לאמו, אפני שאקור. השיר יצא לאור בפברואר 1995 בתור הסינגל הראשון מתוך אלבום הסטודיו הרביעי של שאקור, Me Against the World. השיר נחשב על ידי מבקרים, אנשים ומעריצים רבים כאחד מהשירים המפורסמים ביותר של שאקור וכאחד משירי ההיפ הופ הגדולים ביותר בכל הזמנים. אתר About.com דירג את השיר במקום ה-4 ברשימת שירי ההיפ הופ הגדולים ביותר בכל הזמנים. ב-23 ביוני 2010 ספריית הקונגרס שימרה את Dear Mama ועוד 24 שירים נוספים ב"משרד ההקלטה הלאומי" על המשמעות התרבותית של השירים.
ב-Dear Mama יש סמפול מהשיר "Sadie" של להקת הספינרס משנת 1974, ומהשיר "In All My Wildest Dreams" של ג'ו סמפל משנת 1978.
ביקורות והצלחה מסחרית
השיר הגיע לראש טבלת מצעדים רבים, ביניהם מצעד "שירי הראפ הלוהטים" של הבילבורד במשך חמישה שבועות, ומצעד "שירי ה-R&B/היפ הופ הלוהטים" במשך שבוע, והגיע בשיאו למקום ה-9 במצעד הבילבורד הוט 100. הסינגל הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית ביוני 1995.
Dear Mama נחשה על ידי רבים כאחד מהשירים המרגשים והמוערכים ביותר של שאקור, והוא זכה לשבחים מאמנים רבים (ביניהם הראפר אמינם, שאמר כי זה השיר האהוב עליו), אפילו מאמנים רבים שאינם מעורבים בתחום ההיפ הופ. בשנת 1998 השיר הופיע באלבום הלהיטים הגדולים של שאקור, Greatest Hits. לשיר נעשו רמיקסים רבים, ביניהם רמיקס רשמי באלבום הסטודיו השישי לאחר מותו של שאקור, Pac's Life.
הראפר סנופ דוג אמר על השיר כי הוא מציג צד מופנם של טופאק, מה שהפך אותו לשונה מראפרים אחרים, כי הוא "נכנס לתוך השיר", משהו שראפרים אחרים לא היו מסוגלים לעשות. בקליפ לשיר הופיעה אמו של שאקור, אפני, כשהיא מדפדפת באלבום תמונות של טופאק בצעירותו. הקליפ מראה קטעי מאמרים הקשורים לפנתרים השחורים, בהתייחסו להיסטוריה שלה כחברה בארגון זה.
רוצ'סטר (פירושונים)
{{פירושונים|* רוצ'סטר – עיר במדינת ניו יורק
אישים
}}
נקודת בטוליה
נקודת בטוליה או נקודת באטוליה או באטוליה פוינט או נוס באטוליה (באנגלית: Batuliya Point; בבולגרית: нос Батулия) היא לשון יבשה שאינה מכוסה קרח, המהווה את הקצה המזרחי של האי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה
נקודת בטוליה מהווה את הקצה הדרומי של פתחו של מפרצון צפינה.
נקודת בוטליה בולט 550 מטרים מהאי לתוכו של מצר ברנספילד.
נקודת בטוליה ממוקמת 5.4 קילומטרים צפונית-מזרחית לקצה הדרום-מזרחי של נקודת רוברט;
נקודת בטוליה ממוקמת 3 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית לקצה הדרום מזרחי של נקודת סאדאלה;
נקודת בטוליה ממוקמת 1.9 קילומטרים דרומית לנקודת קיצ'ן.
מיפוי אזור לשון היבשה
אזור לשון היבשה מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2009.
מקור השם
לשון היבשה נקראת על שם היישוב בטוליה שבמערב בולגריה.
שושן (זמר)
יצחק שושן (נולד ב-19 במאי 1960), המוכר בעיקר בשם משפחתו בלבד, שושן, הוא מלחין, זמר, מפיק מוזיקלי וכותב פסקולים ישראלי. המאפיין את העשייה המוזיקלית שלו הוא בשילוב בין סגנונות מוזיקליים שונים זה מזה בקיצוניות.
ביוגרפיה
ב-1994 יצא אלבום הבכורה "ימולאנה" בחברת התקליטים הד ארצי, לאחר שאחד מחבריו השקיע כסף מכיסו. מבין שמונת שירי האלבום, כולם במרוקאית, בלט בעיקר הלהיט "ז'ינה" שהושמע רבות ברדיו. האלבום, בסגנון דאנס-רוק, שפתח לשושן את הדלת להצלחה בינלאומית וגם הוביל אותו לכתיבת פסקולים. עטיפת האלבום כוללת שלושה צבעים: אדום - רקע, ירוק - שלושה כוכבים וסהר (אדום וירוק כצבעי דגל מרוקו), לבן - שם הזמר והאלבום, ודמות הכוללת ראש וגוף הנראים בהתאמה כאותיות ⵔ (יאר) ו-ⵣ (יאז) בכתב התיפינאג, המשמש לכתיבת השפות האמזיחיות.
ב-1996 השתמשו רינו צרור ודורון צברי בשיריו של שושן כפסקול ל"בית שאן: סרט מלחמה", סרטם זוכה פרס אופיר שעסק בסיפור הינצלותה המופלא של הפועל בית שאן. בשנתיים שלאחר מכן, למרות שלא הקליט חומרים חדשים, לקח שושן חלק בין בקולות ובין בלחנים ובנגינה באלבומיהם של ברי סחרוף ("נגיעות"), ויובל בנאי ("רש"י דאב").
ב-1999 הגיעה הפריצה הבינלאומית של שושן, בזכות אלבומו השני "רדיו לונה". האלבום הוקלט בלונדון, תוך שיתוף פעולה עם המוזיקאי גד ארנון, ולאחר יציאתו הוזמן שושן לחמם הופעה של סטינג באיטליה, התארח בשני שירים של האמן אוליבר שאנטי באלבום 'Seven Times Seven', כמה משירי האלבום נכללו באוספי מוזיקת עולם בכל רחבי העולם, כולל בערב הסעודית ובמצרים. שנה אחת לאחר מכן הוציא שושן את אלבומו "רוחות מדבר", שהתבסס על הפסקול שכתב לסרט "הילד והדולפין". הפסקול זכה בפרס תמוז באותה שנה.
למרות שאלבומיו כמעט לא נמכרו בארץ זכה שושן להערכה רבה, ובשנת 2001 הוא התקרב מעט ללב המיינסטרים כשהתבקש להפיק את אלבומו השלישי של פבלו רוזנברג, "כל יום יותר", שאופיין במוזיקה אתנית ורקידה יותר מאשר שני אלבומיו הראשונים של רוזנברג. שושן עיבד והפיק את שירי האלבום יחד עם רוזנברג, הלחין לו שיר אחד ("שובר ת'ראש"), הצטרף בדואט לשיר "ריצת הלב" שאת מילותיו כתב, וניגן בכלים שונים. בכך סגרו השניים מעגל, לאחר שבילדותו של רוזנברג בבית שאן לימד אותו שושן גיטרה.
במהלך השנים הבאות התמקד שושן בעיקר בכתיבת פסקולים, תוך כדי עבודה על אלבומו הרביעי שטרם ראה אור. בשנת 2005 הוא כתב פסקולים לשני סרטיו של הבמאי חיים בוזגלו: "ג'נאם ג'נאם" ו"דיסטורשן". הסרט השלישי בטרילוגיה, שגם את הפסקול שלו הלחין שושן, נקרא "דלת מול דלת".
בשנת 2009 הלחין שושן את פסקול הסרט כלת הים בבימוי קרן ידעיה. שושן אף חיבר וביצע את שיר הנושא, "פרח בר פראי" (את המלים תרגם לעברית יחד עם יסמין אבן) וכן את הפסקול לסרטו של חיים בוזגלו, "כבוד.
ב-2014 הלחין מוזיקה לסרט "אילוף הגוררת".
ב-2021 כתב את הפסקול לסרט 'ליידי עמר' בכיכובה של ליז רביאן וויקטור סבג (בימוי: יגאל זקס ונעם גיל).
רודולף וייל
גנרל רודולף וייל (בגרמנית: Rudolf Veiel; 10 בדצמבר 1883 – 19 במרץ 1956) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
קריירה מוקדמת
וייל נולד ב-10 בדצמבר 1883 בשטוטגרט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1904 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט האולנים ה-19 (וירטמברג ה-1 - המלך קרל). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר וייל לרגימנט הדרגונים במילואים הוירטמברגי, ומונה למפקד פלוגה, וב-24 בדצמבר 1914 הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה נשאר וייל ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 ביוני 1923 מונה וייל למפקד פלוגה 2 ברגימנט הפרשים ה-10 (הפרוסי), וב-1 בפברואר 1927 הועלה לדרגת מיור, ומונה לקצין מטה בדיוויזיית הפרשים ה-3 של הרייכסווהר. ב-1 באפריל 1931 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בנובמבר 1932 מונה לתפקיד פיקודי ברגימנט הפרשים ה-18. ב-1 בפברואר 1933 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-18, וב-1 בדצמבר 1933 הועלה לדרגת אוברסט. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-2, וב-1 בינואר 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 בפברואר 1938 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2, והשתתף עימה בסיפוח אוסטריה לגרמניה.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה היה וייל מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-14, וב-1 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך המערכה על צרפת לחם וייל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-19 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט וכבש את אבוויל ובזאת ניתק את כוחות בעלות הברית בבלגיה, ובשלב השני לחם כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 במסגרת קבוצת הפאנצר גודריאן, ועל פעולותיו בקרבות קיבל וייל ב-3 ביוני 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך המערכה על יוון לחם וייל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, וכבש את סלוניקי. במהלך מבצע ברברוסה הייתה דיוויזיית הפאנצר ה-2 בעתודת הOKH, ולא השתתפה בלחימה. במהלך הקרב על מוסקבה לחם וייל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוסים ה-40, ה-46 וה-5 לסירוגין, במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. בדצמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס הממונע ה-41 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, וב-4 בינואר 1942 הועברה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס הממונע ה-41 תחת פיקוד הארמייה התשיעית.
ב-19 בפברואר 1942 מונה וייל למפקד הקורפוס הממונע ה-48 שהיה חלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות דרום, וב-1 באפריל 1942 הועלה וייל לדרגת גנרל חיל השריון. ב-5 במאי 1942 פרש וייל מתפקידו, וב-28 בספטמבר 1942 מונה וייל לאחראי התגבורות בקבוצת ארמיות מרכז. ב-10 ביוני 1943 פרש וייל מתפקידו, וב-1 בספטמבר 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי החמישי.
ב-21 ביולי 1944 לאחר ניסיון החיסול של היטלר הודח וייל מתפקידו, עקב חשד שהיה מעורב בניסיון ההתנקשות. וייל הועבר לעתודת המילואים, ובסוף המלחמה נפל בשבי צבא ארצות הברית.
לאחר המלחמה
וייל שוחרר מהשבי ב-12 במאי 1947. לאחר שחרורו התגורר וייל בשטוטגרט עד למותו ב-19 במרץ 1956.
טרק (טיול)
טְרֵק הוא מסלול טיול רגלי האורך בין מספר שעות למספר ימים. אורכו של הטרק נקבע לפי המסלול, האזור וקצב ההליכה של המטייל.
מקור השם ומשמעותו
מקור המילה טרק (Trek) או טרקינג (Trekking) בשפות סקסונית תחתית והולנדית, שבהן הפועל trekken פירושו למשוך או לסחוב (באנגלית drag או draw). השפה האנגלית שאלה את המונח מן האפריקאנס. או שמא מהמילה Tariq בערבית, שמשמעותה היא דרך.
IShowSpeed
דארן ווטקינס ג'וניור (באנגלית: Darren Watkins Jr.; נולד ב-21 בינואר 2005), הידוע בכינויו האינטרנטי IShowSpeed או פשוט ספיד (Speed), הוא יוטיובר, סטרימר, ראפר ופזמונאי אמריקאי.
ביוגרפיה
דארן ווטקינס ג'וניור נולד ב-21 בינואר 2005 בסינסינטי, אוהיו.
טרק (טיול)
מאפייני הטרק
הטרק הוא מרכיב חשוב בטיול התרמילאים - בטרקים פוגשים תרמילאים ממדינות זרות ונחשפים לנופי הארץ המטויילת - שהם חלק הארי של הטיול. פעמים רבות יש לטרק שיא שהולכים לקראתו: צפייה בקרחון וטיול עליו, הגעה למעבר הרים גבוה, או מקום מעניין מבחינה גאוגרפית כגון האוורסט, או מבחינה תרבותית כגון מאצ'ו פיצ'ו.
IShowSpeed
ביוגרפיה
הוא הצטרף ליוטיוב ב-2016, והעלה מדי פעם סרטוני גיימינג. בסביבות דצמבר 2017, ווטקינס החל לשדר בסטרימינג בשידור חי ולהעלות סרטונים של משחקים כמו NBA 2K ופורטנייט, אך זכה למספר זעום של צופים. בסופו של דבר, עליית המנויים שלו ראתה עלייה חדה תוך כמה חודשים, והוא הגיע למאה אלף מנויים באפריל 2021, מיליון ביוני 2021 ו-10 מיליון ביולי 2022.
ווטקינס החל להסטרים בשידור חי ב-2019. הוא זכה לתשומת לב ויראלית ב-2021 לאחר שבסיס המעריצים שלו החל לפרסם קליפים בטיקטוק של דפוס התנהגותו האלים במהלך סטרימינג בשידור חי כלפי משחקים, שחקנים ומצלמתו, שצברו פופולריות והפכו לתופעת אינטרנט. התפרצויות הזעם שלו הביאו לחסימתו מפלטפורמת הסטרימינג טוויץ' ומשחק הווידאו ולורנט.
באוגוסט 2021, ווטקינס הוציא את הסינגל הראשון שלו, "Dooty Booty", בערוץ היוטיוב שלו. מיד לאחר פרסומו הפך השיר לפופולרי באתרי המדיה החברתית, ובפרט טיקטוק. בנובמבר 2021, הוציא סינגל נוסף בשם "Shake", שזכה גם הוא לפופולריות בטיקטוק וצבר למעלה מ-130 מיליון צפיות. בשיר דגימה של שירם של פוג'יז, "Ready or Not", שזכתה לתשומת לב בסרטונים השונים שפורסמו לרקע השיר.
טרק (טיול)
מאפייני הטרק
לרוב יאופיין טרק בכך שהתרמילאי נושא את כל ציודו על גבו, אך אין זה מחייב. שכירת שירותיו של סבל מקומי אינה תופעה יוצאת דופן באזורים המיועדים לטרקים היות שהיא גם תורמת פרנסה לאוכלוסייה המקומית הענייה. מעבר לנשיאת הציוד הוא מאיר את עיני המטיילים בכל הקשור לנוף מסביב. ניתן לקחת סבל דרך סוכנות נסיעות ואז התשלום הוא כולו מראש או לחלופין, עצמאית ואז התשלום מתחלק פר יום מסלול. קיימת הסכמה בין הפורטרים לבין בעלי הגסט האוסים במהלך הטרק, לספק להם לינה ואוכל ללא צורך בתשלום. הפורטר ערוך לטרקים מבחינה פיזית והוא מסוגל לשאת על גופו משקל רב.
IShowSpeed
ביוגרפיה
באחד מהשידורים החיים שלו שבו הוא שיחק פורטנייט הוא קיבל תרומה ממעריץ בשם Bradley. בתרומה הוא שאל "Which Football Team You Support?" או בעברית "איזה קבוצת כדורגל אתה אוהד?" וספיד ענה "Cristiano Ronaldo, Sewy" ומאז המסע שלו לפגוש את רונאלדו התחיל. בדרך לפגוש את רונאלדו הוא הכיר שחקנים כמו רפאל לאאו וז'ואאו פליקס. הוא הצליח להשיג את המספר של רונאלדו גוניור (הבן הבכור של כריסטיאנו רונאלדו)
הוא גם הוציא שיר על רונאלדו, "Ronaldo (Sewy)" והוא הוציא שיר לכבוד המונדיאל "World Cup".
ב-17 ביוני 2023 ספיד פגש את רונאלדו, שנתיים לאחר שהתחיל את מסעו לפגוש את רונאלדו.
לאחר שפגש את רונאלדו, העלה פוסט לאינסטגרם בוא השיג 13 מיליון לייקים.
ביולי 2023 העלה ספיד פוסט שבו הוא נמצא בבית החולים עם תחבושת על פניו ועין אחת נפוחה בפוסט הוא אמר "אני אוהב אתכם חברים תתפללו בשבילי, אני לא יודע מה יש לי ואם אני אצא מזה אז תתפללו בשבילי"
רעמתניים
רַעַמְתָנִיִּים (שם מדעי: Coryphaenidae) היא משפחת דגים מקריני סנפיר מסדרת הדקראים, אשר מכילה בתוכה סוג אחד בלבד של דגים בשם רעמתן (Coryphaena) ובו שני מיני דגים. דגי הרעמתן בעלי שיעור גדילה המהיר ביותר מכל דגי האוקיינוס, ולכן משמשים מקור מזון עיקרי לדגים טורפים באוקיינוס הפתוח.
תיאור ותפוצה
לדגים אלו ראש פחוס למראה, וסנפיר גבי בודד הנמשך לכל אורכו של גב הדג כאשר פרוש מזכיר בצורתו רעמה, בדומה לדגים רבים של מים פתוחים סנפיר הזנב מפוצל. הזכרים בעלי מצח גבוה יותר מהנקבות. צבעם ססגוני ומרהיב ונע מירוק צהבהב ועד סגלגל. אורכם המקסימלי הוא 1.5 מטר, והם נמצאים עד עומק של כ-80 מטר אולם נפוצים יותר ב 5-10 מטר. דגים אלו מאוד פעילים, וחיים במימי אוקיינוס טרופים וממוזגים בכל העולם. בארצנו נפוצים בים התיכון, מסוף הקיץ, כאשר הם מעדיפים קרבת מצופים גדולים, ספינות עוגנות ושאר עצמים צפים ונייחים. דגי הרעמתן הם דגים טורפים הניזונים מדיונונאים דגים קטנים ושאר יצורים ימיים קטנים. דגים אלו ידועים כשחיינים מצוינים וינדדו למרחקים ארוכים במשך חייהם.
שמות נפוצים
השם העברי, רעמתן, נקרא כך בשל סנפיר הגב המרשים של הדג, כאשר פרוש מזכיר בצורתו רעמה. לסוג דגים אלו שמות נפוצים רבים בארצות שונות, כך באנגלית הרעמתן נקרא דג-דולפין בשל העובדה שלעיתים נוהג ללוות סירות בדומה לדולפינים, שמות נוספים באנגלית הם מַהִי-מַהִי בשפת הוואי שמשמעה חזק מאוד, שם נפוץ ביותר לדג הוא דוראדו שנלקח מספרדית -שם זה נפוץ מאוד בקרב הדייגים בישראל כמו גם בשפה האנגלית, בקובה, בצרפת ובפיליפינים; דוראדו-Dorado מקורו בלטינית ומשמעו מזהיב, זהוב. ביתר השפות ישנם שמות רבים ומגוונים.
אדרית שחורת-כיפה
אדרית שחורת-כיפה הנקראת גם אדרית מצויה (שם מדעי: Somateria mollissima; לפי האקדמיה ללשון: אִדְרִיָּה) היא מין עוף ממשפחת הברווזיים. האדרית היא עוף נודד בלהקות גדולות בהן עד אלפי פרטים, הנודדים לאורך חצי הכדור הצפוני ולעיתים גם באזור הארקטי.
תפוצה ומקום חיות
ככל ברווזי הים, האדרית קשורה הדוקות לבית הגידול המימי. היא שוכנת בחופי ים באזור הארקטי והתת-ארקטי ב-3 אוקיינוסים שונים: אוקיינוס הקרח הצפוני, האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט. המין מבקר לעיתים קרובות בכפים, איים רחוקים מהחוף ובקרבתו ובשרטונים למטרות שיחור מזון. בחורפים, יעדיף להימצא בחלקו הצפוני ביותר של הים הפתוח.
יצחק-הנס קלינגהופר
יצחק-הנס קלינגהופר (17 בפברואר 1905 – 31 בינואר 1990) היה פרופסור למשפטים באוניברסיטה העברית וחבר הכנסת.
חייו
קלינגהופר נולד בגליציה וגדל בווינה. הוא רכש את השכלתו האקדמית באוניברסיטת וינה, שם גם קיבל דוקטורט במשפטים ודוקטורט במדע המדינה. עקב עליית הנאציזם ברח לצרפת ומשם לברזיל ב-1941. ב-1953 עלה לישראל. היה חבר הסגל האקדמי של הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ושימש בה כפרופסור מן המניין מאז שנת 1961 וכדיקן הפקולטה. התמחה במשפט מנהלי ובמשפט חוקתי.
אדרית שחורת-כיפה
תפוצה ומקום חיות
המין נפוץ במדינות ובטריטוריות הבאות: אוסטריה, אוקראינה, איטליה, איי פארו, איסלנד, אירלנד, אסטוניה, ארצות הברית, בולגריה, בלגיה, בלארוס, גרינלנד, גרמניה, דנמרק, הולנד, הונגריה, הממלכה המאוחדת, יוון, יפן, לטביה, ליכטנשטיין, ליטא, מקדוניה, נורווגיה, סלובניה, סלובקיה, סן-פייר ומיקלון, ספרד, פולין, פינלנד, צ'כיה, צרפת, קנדה, רומניה, רוסיה, שוודיה, שווייץ.
המין מגיע לעיתים נדירות ובאקראי למדינות ולטריטוריות הבאות: בוסניה והרצגובינה, גאורגיה, ישראל, לוקסמבורג, מונטנגרו, פורטוגל, קרואטיה.
תפוצת תת-המינים ואתרי הרבייה:
יצחק-הנס קלינגהופר
חייו
קלינגהופר היה ממייסדי המפלגה הליברלית וכיהן כחבר הכנסת מטעמה בכנסת החמישית, השישית והשביעית. ב-15 בינואר 1964 הגיש לכנסת החמישית את הצעת חוק יסוד: מגילת זכויות יסוד של האדם, ה'תשכ"ד 1963, שמשפטנים הגדירו אותה כמלאכת מחשבת, אך הצעתו נדחתה עקב התנגדות הממשלה.
אדרית שחורת-כיפה
תפוצה ומקום חיות
תפוצת הרבייה של תת-המינים ביבשת אמריקה מראה כי המין מתרבה כמעט לכל אורכו של החוף הצפוני של צפון אמריקה הצפונית, דרום למיין במזרח ועד חצי-האי אלסקה במערב. בחורף, מספר תת-מינים נודדים דרומה כמעט עד פלורידה בתחום המזרחי וחוף וושינגטון באוקיינוס השקט. אולם מרבית הפריטים המתרבים בחוף האוקיינוס האטלנטי חורפים בניופאונדלנד ולברדור ומרבית הפריטים המתרבים בחוף האוקיינוס השקט חורפים באיים האלאוטיאנים (Aleutian) שבקרבת אלסקה.
תת המינים המתרבים בקנדה, הם בעלי דפוסי נדידה המכסים טווח רחב ביותר. מרבית הפריטים נודדים באביב ובסתיו, חלק גומאים מרחק גדול, אחרים קצר, וחלק נשארים באותו אזור לאורך כל השנה.
יצחק-הנס קלינגהופר
חייו
קלינגהופר שימש כיועץ המשפטי של מבקר מערכת הביטחון בשנים 1975–1976, וכיהן כנשיאה הראשון של האגודה לזכויות האזרח בישראל בשנים 1976–1982 וכנשיאה הראשון של העמותה למשפט ציבורי בישראל.
אדרית שחורת-כיפה
תפוצה ומקום חיות
ידועים מקרים של יצירת בני כלאיים עם המין אדרית מלכותית במקומות המחיה החופפים.
יצחק-הנס קלינגהופר
חייו
בשנת 1988 זכה בפרס צלטנר.
אדרית שחורת-כיפה
תיאור המין
בהתחשב בגודלה הממוצע של האדרית שחורת-הכיפה, שהוא בין 53–60 ס"מ, מדובר בברווז (להבדיל מאווז) הגדול ביותר בחצי הכדור הצפוני. משקלו הממוצע הוא 1800 גרם, בעוד שהטווח נע בין 850 ל-3025 גרמים, בהתאם לזוויג (gender) ולעונת השנה המאופיינים בנגישות משתנה למזון.
זכרים בוגרים ניתנים לזיהוי על פי ניצוי הגוף המחולק לשחור בפלג הגוף התחתון ולבן בגב, בכנפיים ובדגל הזיהוי. הראש לבן ברובו, הכיפה שחורה (כפי שמעיד שמו), העורף וצידי הראש בגוון ברקת ירקרק (Emerald). זכרים צעירים אפורים בתחילה. מופע מוכר במהלך ההתבגרות הוא ניצוי כהה מפוספס בחלק התחתון יחד עם קולר לבן, לעיתים הלבן הוא שמפוספס ולא ניתן לזהות את גבולותיו, אך בהדרגה מקבל הניצוי את מאפייני הבוגר. הנקבות הבוגרות לעומת זה, מאופיינות בגוון מפוספס חום בהיר או חום חלודי, שמסייע להן להסתוות היטב בסביבת המחיה. ניצוי הבוגר בשני המינים מושלם רק לאחר 3 שנים ובמהלך זמן זה משתנה תדיר. על כן ניתן לזהות מופעים רבים של אותו גיל בלהקה יחידה.
רבייה
אדרית שחורת כיפה היא עוף מונוגמי, אך יצירת הזוגות היא עונתית ולא לכל החיים. החיזור המתרחש באביב הוא בעל אופי נמרץ ונמשך אף לאחר היווצרות המבנה הזוגי, התנהגות זו מבטיחה את חוזק הקשר בין הזוויגים. בשעת החיזור משמיע הזכר סדרת קולות מוזרים המזכירים אנחות (בתבנית: "ow-ee-urr"), במטרה למשוך את תשומת לב הנקבה. מרבית הפריטים יוצרים זוגות בטרם יגיעו יחדיו לשטחי הקינון, אחרים יוצרים זוגות רק שם.
נקבות המין מגיעות לבגרות מינית מוקדם מהזכרים, הן מוכנות לרבייה בערך בגיל שנתיים, בעוד שהזכרים בוגרים מינית בגיל 3 שנים.
הקינון מתחיל בתחילת הקיץ. האדריות חוזרות לאיי הרבייה בשעה שמעטה הקרח מתחיל להינמס. במשך מספר ימים בוחר הזוג את המיקום לקן ומכין אותו להטלה. הנקבה מורטת מגופה נוצות שת (Eider-down) כדי לרפד את הקן ומטילה 4–5 ביצים בממוצע (גודל התטולה נע בין 8 ל-2 ביצים). צבע הביצים בגוונים חום צהבהב עד ירוק זית. הדגירה הנמשכת כ-25 ימים מהטלת הביצה השנייה, ונעשית על ידי הנקבה בלבד. קיימים חמישים אחוזי הצלחה לבקיעת הביצים. הצעירים פורחים מהקן כעבור 30–50 ימים.
תזונה
עיקרי התזונה של האדרית הם רכיכות, קווצי עור, סרטנאים ודגי גרם אחדים. את טרפה היא בולעת בשלמות, כאשר העיכול המכני נעשה בזפק. במהלך חודשי החורף זמני האור קצרים, והאדרית משחרת אחר מזונה מחצית הזמן המואר.
שיחור המזון נעשה על ידי צלילה לתוך המים שעומקה 3–20 מטרים. כאשר בלהקות, צוללים בתחילה מנהיגי הלהקה שבקדמת הלהק והאחרים מחקים אותם, פעולה זו מסייעת לשימור האנרגיה. שיחור בים נעשה בפרקים של 15–30 דקות, שבסופו של כל פרק נעה הלהקה ליבשה כדי לעכל את המזון ולאגור כוחות מחודשים עד הצלילה הבאה. כך חוזר חלילה במשך היממה.
במהלך החורף כאשר הטמפרטורות צונחות בארצות המוצא, יעדיפו הפרטים להפחית בשיחור אחר מזון כדי לשמר את האנרגיה. או לחלופין לשכלל את יכולות הציד, ולאסוף טרף גדול יותר.
אקולוגיה של המין
אדריות שחורות כיפה הן עופות חברותיים, אשר כמעט כל היבט בחייהם מבוצע בלהקות מרובות פריטים שמספרן נע בין עשרות לאלפים. לעיתים נראה המבנה בחריפה ביבשה כה צפוף, שקשה לאמוד את מספר הפריטים. תופעה ייחודית היא שבעונת הרבייה, קולות החיזור של הזכר שהוזכרו קודם לכן, נשמעים מפיותיהם של אלפי פריטים כמעט בו זמנית. <BR> לקראת עונת הרבייה, אוגרות הנקבות שומן רב בגופן מאחר שבעת החיזור הן לא יוצאות לשחר אחר מזון ואמונות על הדגירה לבדם ללא עזרת הזכרים, שאף לא מביאים להן מזון בתקופה זו. לאחר הבקיעה מטפלות נקבות כשירות בצאצאים, בזמן שהאם המותשת והרעבה נחה ומכינה עצמה לנדידה. <BR> בניגוד לברווזים אחרים המראים אחוזי הישרדות צאצאים גבוהים יחסית, מתוך הביצים שהטילה האדרית בוקעים 50% בלבד (low reproductive success), ובמרבית המקרים שורד צאצא יחיד (לזוג) את הנדידה לאזורי החריפה. אולם לאחר העונה הראשונה, אחוזי ההישרדות גבוהים מאוד. פרט עשוי להגיע לתוחלת חיים של 20 שנה, דבר המסייע להתרבות המין על אף הקשיים שצוינו.
בעת שהנקבות עסוקות בדגירה, נודדים הזכרים צפונה ממקום מושבם לצורך חידוש נוצות ( moulting areas, moulting migration). בזמן שהנוצות מתחדשות הזכרים חסרי יכולת תעופה ופגיעים ביותר מטורפים, על כן האתר שנבחר בקפידה למטרה זו הוא בעל נגישות גבוהה למזון וממועט בטורפים. זמינות גבוהה למזון היא תנאי הכרחי לחידוש נוצות חזקות ובריאות. <BR> גם הנקבות מחדשות את נוצותיהן, אך לאחר עונת הרבייה. כתוצאה מ"הנדידה הכפולה" מגיעים הזכרים לאתרי החריפה לאחר הנקבות והצעירים.
האדריות ידועים ברחבי העולם בנוצות השת (eider down) המשמשות חומר בידוד יקר מציאות. הציד, גם לניצול בשרו של המין, הוביל לירידה דרסטית במספר הפריטים לפני יצירת החוק להגנת עופות נודדים (Migratory Bird Treaty Act of 1918), שהגן על הפריטים שבצפון אמריקה. הביקוש הגובר לנוצות השת באוכלוסיות שבצפון האטלנטי, המשמשות בעיקר בתעשיות הביגוד וההנעלה, העלה את המודעות לחשיבות שימור המין באזורים אלו. תקנות שהוספו לחוק מאז תרמו להיווצרות אוכלוסיות יציבות ללא כל סכנת הכחדה.
מגמות אוכלוסין
מספר הפריטים המשוער של המין הוא כ-1,000,000 (נכון ל-2007). במחצית שנות ה-70 של המאה העשרים, עמדה האוכלוסייה בצפון אמריקה על 1.5-2 מיליון פריטים, האוכלוסייה החורפת במערב אירופה ובמערב סיביר עמדה על 2 מיליון פריטים. לא היה מידע על האוכלוסייה מרובת הפריטים במזרח אסיה. במחצית שנות ה-80 נספרו כ-350,000 פריטים במהלך הנדידה הסתווית בצפון-מזרח אמריקה הצפונית. במחצית שנות ה-90 נספרו 71,000 זוגות מקננים בצפון אמריקה, 60% במזרח קנדה ו-40% במיין. במיין הייתה גדילה בזוגות המקננים מ-25,000 ב-1980 ל-28,000 ב-1989.
האוכלוסייה העולמית אם כך היא במגמה יציבה - כאשר השינויים מעטים ובטווח של 10%+\-. ככל הנראה, ירידה משמעותית (53%) באוכלוסייה אשר בצפון אלסקה ובמערב קנדה הארקטית בין 1976 ל-1996, כך לפי דפוסי הנדידה הקבועים. ירידה משוערת במזרח סיביר. עליה באזור הנהר סנט לורנס. עליה במזרח ארצות הברית בקרב הפריטים החורפים מ-59,000 ב-1960 ל-126,000 ב-1980, כעת האוכלוסייה יציבה. עלייה בפרטי תת-מין S. m. dresseri בין 1961 ל-1994 כך לפי נתיב הנדידה האטלנטי (Atlantic Flyway). האוכלוסיות האירופאיות במגמת עלייה.
במהלך המאה ה-19 כמעט ונכחדה האוכלוסייה מדרום לנהר סנט לורנס, בשל איסוף יתר של ביצים ופריטים מהקנים. בצפון-מזרח אמריקה הצפונית, פיחות באוכלוסייה עקב צייד, פיתוח חופים ואיסוף פריטים למטרות מסחריות. בקייפ קוד טבעו פריטים רבים כאשר הסתבכו ברשתות איסוף צדפות. נפט המוזרם לים עשוי להוות בעיה לאוכלוסיות החורפות בצורה מרוכזת. ניטור עקבי של האוכלוסיות החורפות הוא הכרחי לשימור המין בעתיד.
ברוניסלובס פאוקשטיס
ברוניסלובס פאוקשטיס (בליטאית: Bronislovas "Bronius" Paukštys; 1897 – 1966) היה כומר ליטאי קתולי, שהציל כ-120 ילדים יהודים ו-25 מבוגרים יהודים בתקופת השואה בליטא. הוא הוכר כחסיד אומות העולם בשנת 1977.
פאוקשטיס היה מורה בבית ספר יסודי לפני שהצטרף למסדר הסלזיאני של דון בוסקו (Salesians of Don Bosco) וקיבל השכלה באיטליה. הוא הוסמך ככומר בשנת 1935, עבד בויטנאיי, סלדוטישקיס וקובנה. במהלך מלחמת העולם השנייה עזר ליהודים בזיוף מסמכים ובמציאת מקומות מסתור. לאחר המלחמה נעצר על ידי ה-NKVD הסובייטי ונידון לעשר שנים בגולאג. הוא חזר לליטא בשנת 1956.
ביוגרפיה
פאוקשטיס נולד בקורינה שבאזור קזלו רודה. הוא היה הילד התשיעי במשפחה. הוא למד בבית ספר יסודי בלקצ'יאיי ובגימנסיה בקובנה. הוא קיבל תעודת מורה והחל ללמד בשנת 1911. בשנת 1918 סיים קורסים למורים בקובנה ולימד בבתי ספר יסודיים בשבדיסקיאיי. בשנת 1925 התוודע למסדר הסלזיאני של דון בוסקו והצטרף אליו. יחד עם אחיו יוזאס (Juozas) ושמונה ליטאים אחרים נסע לאיטליה. לאחר שנתיים הוא החל בתקופת חניכות (Novitiate) ובשנת 1928 התקבל למסדר. לאחר מכן למד פילוסופיה בטורינו. בשנת 1929 פרסם דרמה של שש מערכות, Sūnus vėjavaikis (הבן האובד), במריאמפולה. לאחר סיום הלימודים בילה שנה בבורגומנרו ושנתיים בטורינו, שם עזר בעריכת פרסום סלזיאני. בשנים 1931–1935 למד תאולוגיה במוסד להכשרה לימודית דתית של המסדר הסלזיאני בטורינו והוסמך ככומר ביולי 1935.
פאוקשטיס חזר לליטא בשנת 1937 והפך למנהל המרכז של המסדר הסלזיאני בויטנאיי (Vytėnai). במקביל לימד שפה וספרות ליטאית בבית הספר הסלזיאני. לאחר מכן הוצב במקומות שונים בליטא. הוא היה רקטור של כנסיית סנט מיכאל המלאך, בקובנה, בשנים 1940–1942, ודיקן כנסיית השילוש הקדוש בקובנה בשנים 1942–1946. הוא זייף תעודות לידה ותיעוד טבילה ליהודים מגטו קובנה, במיוחד לילדים. הוא עזר לכ-120 ילדים יהודים. הוא הסתיר כ-25 מבוגרים בכנסייה או במשרדו עד שנמצא להם מקום בטוח יותר עם חקלאים בסובאלקיה. במכתב משנת 1963 נזכר פאוקשטיס כי הסתתר מהגסטפו בשלוש הזדמנויות והעריך כי הוציא 6,000 או 7,000 רייכסמארקים בסיוע ל-200 יהודים. הוא נעזר באחיו יוזאס שהוכר גם הוא כחסיד אומות העולם. מאמצי ההצלה שלו תוארו על ידי הירש אושרוביץ' ב-"ספר השחור".
באוגוסט 1946 נעצר פאוקשטיס על ידי ה-NKVD, הואשם בסיוע לפרטיזנים הליטאיים האנטי-סובייטים, ונשלח למחנות גולאג למשך עשר שנים. עבודה פיזית קשה, כולל במגרסת אבנים בבניית כבישים, פגעה בבריאותו. הוא חזר מאומסק לליטא באפריל 1956 ושימש לזמן קצר בתפקיד דתי באליטוס. לאחר שנשא דרשה שנחשבה אנטי-סובייטית, נאלץ להסתתר. הוא הפך לכומר בסימנה בשנת 1964. הוא נפטר בדצמבר 1966 בקובנה ונקבר בסוטקאי (Sutkai). הוא הוכר לאחר מותו כחסיד אומות העולם בשנת 1977 וזכה בצלב מציל החיים הליטאי (Žūvančiųjų gelbėjimo kryžius) בשנת 1999.
הטבח בווירג'יניה טק
הטבח בווירג'יניה טק התרחש ב-16 באפריל 2007 בקמפוס אוניברסיטת "וירג'יניה טק" בעיר בלקסבורג שבמדינת וירג'יניה, ארצות הברית, ובמהלכו רצח בירי סונג-הוי צ'ו, סטודנט באוניברסיטה חמוש בשני אקדחים חצי אוטומטיים, 32 תלמידים ומרצים והתאבד בירייה. צ'ו סונג-הוי נולד בדרום-קוריאה והיגר עם משפחתו לארצות הברית כשהיה בן 8. בעת הטבח הוא היה בן 23, תלמיד השנה הרביעית באוניברסיטה.
מסע הרצח החל בשעות הבוקר במעונות הסטודנטים, שם נורו למוות שני סטודנטים. כוחות משטרה הגיעו למקום אך לא עצרו חשודים. כשעתיים לאחר מכן חדר הרוצח לבניין הלימוד "נוריס הול" והחל יורה בכל מי שנקרה בדרכו. עדים סיפרו כי הרוצח היה יסודי: לאחר ששמע כי נותרו ניצולים באחת הכיתות בהן עבר, הוא שב על עקבותיו וביקש להיכנס אליה שוב, אך הסטודנטים שנותרו באותה כיתה חסמו את הדלת בגופם. לאחר שנאבק בהם, החל הרוצח לירות דרך הדלת. חלק מן הפצועים היו תלמידים אשר קפצו מחלונות המבנים כדי להימלט על נפשם.
הטבח במכון הטכנולוגי היה מסע הירי הקטלני ביותר שידעה ארצות הברית. בנוסף ל-32 הרוגים 17 איש נפצעו מהירי ועוד 6 נפגעו במהלך בריחתם כשקפצו מהקומה השנייה.
הטבח עורר דיון ציבורי בקשר לקלות בה ניתן להשיג אקדחים חצי אוטומטיים בווירג'יניה.