cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
צ'רצ'יל (קנדה)
היסטוריה
בשנת 1783, הבריטים כבשו את האזור בחזרה, והקימו מבצר חדש, במרחק קצר במעלה הנהר. המבצר הפך למקור יציב, אך לא מרכזי של פרוות. בעקבות הירידה בסחר בפרוות, והצלחת החקלאות המודרנית בקנדה, המבצר הפך למקום יישוב נידח ומרוחק, כמעט בלתי מאוכלס.
לאחר עשרות שנים של ייאוש מהמונופול של הרכבת הקנדית-פסיפית בהעברת סחורות, ממשלות של פרובינציות במערב קנדה התאגדו לשם הקמת נמל גדול וחדש במפרץ הדסון. תחילה, פורט נלסון, נמל בשפת נהר נלסון, כ-200 קילומטרים דרומית לצ'רצ'יל, נבחר למטרה זו בשנת 1912. לאחר כמה שנים של מאמץ בהשקעה של מיליוני דולרים קנדיים, הפרויקט ננטש, אך לאחר מלחמת העולם הראשונה, צ'רצ'יל נבחרה כחלופה. אף על פי שהשירות ההידרוגרפי הקנדי מיפה את האזור ומצא דרך ימית בטוחה להגיע אליו, בניית קו הרכבת לעיר הנמל ההולכת ונבנית הייתה אטית, והסתיימה רק בשנת 1929. בשנת 1932 הגיע לנמל צ'רצ'יל הנוסע הראשון, שבחר להפליג מבריטניה לססקצ'ואן דרך מפרץ הדסון, במקום דרך נהר סנט לורנס.
בשנת 1942, בזמן מלחמת העולם השנייה, חיל האוויר של ארצות הברית הקים בסיס בשם פורט צ'רצ'יל כחמישה קילומטרים ממזרח לעיר. לאחר המלחמה ועד לאמצע שנות השישים של המאה העשרים, הבסיס הופעל במשותף על ידי ארצות הברית וקנדה למטרות אימון.
קרוב לצ'רצ'יל, היה פעיל בעבר אתר לשיגור טילים ניסיוניים למטרות מחקר, בשם "מתחם צ'רצ'יל לחקר רקטות". המתחם הוקם כחלק ממחקר אמריקאי-קנדי. הרקטה הראשונה שוגרה בשנת 1956, והשיגורים נמשכו עד לסגירת המתחם בשנת 1984. במקום בו היה המתחם, נמצא כיום "Churchill Northern Studies Centre"', מתקן למחקר האזור הארקטי. בצ'רצ'יל עדיין ישנו מתקן לשיגור רקטות, הקרוי פורט צ'רצ'יל (אתר אחר מאשר בסיס חיל האוויר האמריקאי לשעבר). בפורט צ'רצ'יל היה צפוי להיבנות נמל החלל של קנדה, אך בשל פשיטת הרגל של היזם, הפרויקט לא בוצע.
בשנת 1950, הממשלה הבריטית שקלה לבנות אתר לניסויים גרעיניים ליד צ'רצ'יל, אך בסופו של דבר, בחרה אתר באוסטרליה
טבע ואקולוגיה
צ'רצ'יל ממוקמת בשפך נהר צ'רצ'יל, לחוף מפרץ הדסון. העיר ממוקמת במישורי הדסון, בנקודת מפגש של 3 אזורים אקולוגיים: הטייגה בדרום, הטונדרה הארקטית בצפון מערב, ומפרץ הדסון בצפון. הפארק הלאומי וואפסוק ממוקם בדרום העיר. הנוף סביב צ'רצ'יל מושפע מקרקעות רדודות שנוצרות על ידי שילוב של אדמה קפואה וסלעים מותמרים. תכסית היער באזור, המורכבת מעצי אשוחית שחורה, היא דלילה, והעצים ננסיים, וזאת כתוצאה ממאפיינים סביבתיים אלו. תופעת טבע נוספת באזור, היא גיזום קרח - תופעה שבמהלכה חלקיקי שלג וברד, שפוגעים בצמחייה לאורך זמן, מסירים ו"גוזמים" ממנה ענפים, עלים ופרחים. באזור ישנן פעילויות נופש וספורט, כגון: דיג, נסיעה ברכבי שטח ובטרקטורוני טונדרה, שיט בסירות ובקאנו, ואפילו הטסת מסוקים ומטוסי אולטרה לייט.
זוהר הקוטב
כמו כל היישובים בצפון קנדה, בצ'רצ'יל נראה לעיתים זוהר הקוטב. הראות של הזוהר תלויה גם בבהירות השמיים, שבדרך כלל לא מאפשרת לראות את זוהר הקוטב בקיץ, בשל תופעת שמש החצות.
גאוגרפיה ואקלים
צ'רצ'יל שוכנת על קו רוחב 58 צפון, הרבה יותר צפונה מעל האזור המאוכלס בצפיפות שבדרום קנדה. צ'רצ'יל ממוקמת הרחק מכל עיר אחרת, היישוב הגדול הקרוב אליה ביותר הוא תומפסון, שנמצא במרחק של 400 קילומטר מצ'רצ'יל. צ'רצ'יל שוכנת בחצי האי המזרחי שמקיף את שפך נהר צ'רצ'יל, ובחצי האי המערבי שוכן מבצר הנסיך מוויילס. בצפון, העיר גובלת במפרץ הדסון. בנוסף, צ'רצ'יל בעלת אקלים קר וקיצוני הרבה יותר מאשר ערים אחרות בעולם שנמצאות על קו הרוחב 58 צפון. אקלימה של צ'רצ'יל מוגדר בשיטת קפן כ - DFC, בשל מיקומה מעל קו העצים, החורף הארוך והקר מאוד, והקיץ הקצר, הקריר עד מתון. החורפים של צ'רצ'יל קרים יחסית למיקומים אחרים בקו רוחב 58 צפון, בטח לכאלו שנמצאים על שפת הים. זאת משום שמפרץ הדסון הרדוד קופא בחורף, ומבטל כל מיתון טמפרטורה, שלרוב מתרחש בקרבת הים. רוחות צפוניות שמקורן בקוטב הצפוני, עוברות מעל מפרץ הדסון הקפוא, ומצננות אותו ואת צ'רצ'יל לטמפרטורה ממוצעת של 26- מעלות צלזיוס בינואר. לעומת זאת, אקלימה של ג'ונו, שגם היא ממוקמת על קו רוחב 58 צפון, ממותן על ידי האוקיינוס השקט, שעמוק וחם יותר ממפרץ הדסון. בג'ונו, הטמפרטורה הממוצעת בינואר היא 3.5- מעלות צלזיוס, 22.5 מעלות יותר מאשר בצ'רצ'יל. עם זאת, בקיץ, כאשר מפרץ הדסון מפשיר, הקיץ של צ'רצ'יל מתמתן. הטמפרטורה הממוצעת בצ'רצ'יל ובג'ונו בחודש יולי היא כמעט זהה: 12.7 מעלות צלזיוס בצ'רצ'יל, 13.8 מעלות בג'ונו. צ'רצ'יל נמצאת מעט דרומית לקו הרוחב של סטוקהולם, אך עם זאת, סטוקהולם בעלת אקלים חם ומתון יותר באופן משמעותי, ובמשך כל השנה בסטוקהולם הטמפרטורה גבוהה יותר מאשר זו שבצ'רצ'יל. הפרש הטמפרטורות הזה נגרם, בין השאר, בשל השפעתו של זרם הגולף על סטוקהולם.
כלכלה
תיירות, ובעיקר תיירות אקולוגית, הן מרכיבים משמעותיים בכלכלה המקומית, והן משמעותיות במיוחד בעונת דובי הקוטב (אוקטובר ונובמבר). תיירים מגיעים לצ'רצ'יל גם כדי לצפות בלווייתני בלוגה בנהר צ'רצ'יל, בחודשים יוני ויולי. לאזור מגיעים גם צפרים רבים. הנמל של צ'רצ'יל הוא התחנה האחרונה של רכבת מפרץ הדסון. "Churchill Northern Studies Centre",מושך אליו מבקרים ואנשי אקדמיה מרחבי העולם, המעוניינים באזור הארקטי. בעיר ישנו גם מרכז רפואי, מספר בתי מלון, סוכנויות תיירות ומסעדות, המשרתות את המקומיים ואת התיירים.
תיירות אקולוגית
צ'רצ'יל ממוקמת לאורך קטע מקו החוף של מניטובה, שאורכו הכולל 1400 קילומטר, במפגש של שלוש ביומות גדולות: ביומה ימית, טייגה, וטונדרה, מה שיוצר מגוון גדול של בעלי חיים וצמחייה. בכל שנה, 10000-12000 תיירים אקולוגיים מבקרים בעיר ובאזורה, מתוכם 400–500 הם צפרים.
דובי קוטב
החל משנות ה-80 של המאה ה-20, התפתח בעיר ענף התיירות, שמבוסס בעיקר על הרגלי הנדידה של דובי הקוטב. התיירים יכולים לצפות בבטחה בדובי הקוטב מאוטובוסים מיוחדים הקרויים טרקטורוני טונדרה. השימוש בטרקטורונים עוזר לקיום התיירות המקומית, אך עלול לגרום נזק למערכת האקולוגית המקומית, כאשר הם נוסעים מחוץ למסלולים הקבועים שלהם. אוקטובר ותחילת נובמבר הם הזמן האידיאלי לצפייה בדובי קוטב, כשאלפי פרטים מחכים עד לקפיאתו של מפרץ הדסון, על חצי האי שעליו שוכנת העיר, וחצי האי שמולו, עליו שוכן מבצר הנסיך מוויילס, כדי שיוכלו לצוד את הטרף העיקרי שלהם - הפוסה הטבעתית. ישנן הזדמנויות לצפות בדובי קוטב בחודשים לא חורפיים, עם סיורים בסירה באזורי חוף בהם ניתן לצפות בדובי קוטב שנמצאים על היבשה, וששוחים בים.
מקומיים רבים משאירים את מכוניותיהם לא נעולות, למקרה שמישהו יצטרך לברוח מדובי הקוטב באזור. הרשויות המקומיות אחראיות על המתקן שקרוי "כלא לדובי קוטב", בו מוחזקים דובי קוטב ששוטטו בעקביות בקרבת העיר או בתוכה, וישוחררו כאשר מפרץ הדסון יקפא. בעבר, חשבו שדובי הקוטב הם חיות בודדות, שלא נפגשים עם דובים אחרים פרט לצורך הזדווגות. לעומת זאת, בצ'רצ'יל, נכרתות "בריתות" רבות בין הדובים בעונת הסתיו. בריתות וחברויות אלו שורדות רק עד קפיאת מפרץ הדסון, אז כל דב צד לבדו את הפוסות הטבעתיות.
לווייתני בלוגה
אלפי לווייתני בלוגה ששוחים למימיו החמים של שפך נהר צ'רצ'יל, במהלך החודשים יוני ויולי, מהווים אטרקציה חשובה בעונת הקיץ. בעונה הזאת ישנם גם דובי קוטב, אך ניתן לצפות בהם רק בסיורים ממסוקים.
ציפורים
צ'רצ'יל היא יעד לצפרים מסוף מאי עד אוגוסט. צפרים זיהו יותר מ-270 מיני ציפורים ברדיוס של 40 קילומטרים סביב צ'רצ'יל, ביניהם אוח השלג, ברבור טונדרה ובז ארקטי.
בריאות
בצ'רצ'יל ישנו מרכז רפואי מודרני, שהוא חלק מרשות הבריאות האזורית של ויניפינג, ומעסיק כ-100 עובדים. המרכז מספק 44 מיטות, טיפולי שיניים ומעבדות אבחון לשירות תושבי צ'רצ'יל והיישובים שבמחוז קיוואליק שבנונאווט.
מחקר האזור הארקטי
"Churchill Northern Studies Centre" הוא מוסד ללא כוונות רווח, העוסק במחקר וחינוך, הממוקם 23 קילומטרים ממזרח לצ'רצ'יל. חלק מהשירותים שהוא מספק הם לינה, ארוחות, השכרת ציוד, ותמיכה לוגיסטית לחוקרים העוסקים במגוון רחב של נושאים הקשורים לאזור הארקטי.
תחבורה
העיר היא התחנה הסופית והצפונית ביותר של רכבת מפרץ הדסון. השילוב הזה של נמל וקו רכבת, הוא חשוב לשם ייצוא סחורה קנדית לארצות אירופה. הנמל של צ'רצ'יל הוא הנמל העיקרי של קנדה באוקיינוס הארקטי. בצ'רצ'יל עובר גם קו הרכבת ויניפג - צ'רצ'יל, ששתי תחנותיו הסופיות הן תחנת צ'רצ'יל, ותחנת יוניון, שנמצאת בוויניפג. הרכבת חוצה את כל הקו 3 פעמים בשבוע, למרחק של 1700 קילומטרים. כל נסיעה לאורך הקו לוקחת 40 שעות בערך.
הנמל של צ'רצ'יל הוא הנמל היחיד באוקיינוס הארקטי שמחובר לרשת הרכבות הצפון-אמריקאית. הנמל מסוגל לתת שירות לכלי שיט בגודל פנמקס. קרחונים ימיים מגבילים את הניווט ואת השיט מאמצע הסתיו עד לאמצע הקיץ.
אין כבישים מצ'רצ'יל המגיעים לשאר קנדה. מלבד הרכבת, שתי חברות תעופה מפעילות קווים סדירים לוויניפג וליישובים צפוניים בנונאווט. חברת התעופה "Calm Air" מפעילה טיסות יומיות לוויניפג ולמחוז קיוואליק שבנונאווט.
ממשלת מניטובה הציעה שהנמל של צ'רצ'יל ישמש כ"שער ארקטי" - הוא יקבל אוניות מכולות מאסיה, המכולות יועמסו על רכבת, ומשם יועברו ליעדים מרכזיים באמריקה הצפונית. צ'רצ'יל משטענת (מעבירה מכלי תחבורה אחד לשני) תבואה מאז שנת 1929.
ב-31 באוקטובר 2012, ה"Financial Post", עיתון כלכלי קנדי, דיווח כי בשל עיכובים באישורים של בניית צינורות נפט משדות הנפט של אלברטה, מתכנני הצינורות שוקלים לשלוח את הנפט, דרך הרכבת, לצ'רצ'יל, שם הנפט יועמס על מכליות נפט.
דמוגרפיה ותרבות
נכון למפקד הלאומי שקנדה ערכה בשנת 2006, רוב האוכלוסייה (56.41%) היו ילידים (אינדיאנים).
ציד ודיג הן עדיין פעילויות חשובות לרוב התושבים הילידים בעיר, אם כי אמצעי התחבורה בו הם משתמשים הוא מודרני - אופנוע שלג. השפה העיקרית בה הילידים משתמשים היא אנגלית, אך יליד אחד מכל חמישה דובר ניב כלשהו של קרי.
בעיר נמצא מרכז רב תכליתי מודרני, שנמצאים בו ספרייה, מרכז רפואי, מעונות יום, בריכת שחייה, מגרש הוקי קרח, משטחי קרלינג, חדר כושר, מגרשי כדורסל, גן שעשועים מקורה, אולם קולנוע וקפיטריה. קרוב לעיר נמצא "Eskimo Museum", מוזיאון לתרבות האינואיטית, המופעל על ידי הבישופות של צ'רצ'יל. במוזיאון נמצאים מעל 850 פריטי אומנות אינואיטית. הפריטים כוללים פסלים היסטוריים ועכשוויים העשויים מאבן, עצמות ושנהב, כמו גם פריטים ארכאולוגיים ודגימות של חיות בר (שלדים, פוחלצים וכו').
עד סוף שנות ה-80, השלטון המקומי בעיר והסוכנות הקנדית לפארקים ערכה מסע הסברה וחינוך לתושבי העיר בנושא בטיחות באזורים בהם מסתובבים חופשי דובי קוטב, מה שצמצם באופן משמעותי את מספר ההיתקלויות האלימות עם הדובים, וכתוצאה מכך תרם לתיירות האקולוגית, כך שגם תושבי העיר וגם דובי הקוטב הרוויחו מהמהלך.
אוכלוסיית העיר פחתה בעקביות
דילון ברוקס
דילון ברוקס (באנגלית: Dillon Brooks; נולד ב-22 בינואר 1996) הוא כדורסלן קנדי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בממפיס גריזליס מליגת ה-NBA ובנבחרת קנדה בכדורסל.
נעורים ומכללות
ברוקס נולד במיסיסוגה שבאונטריו, קנדה, וגדל בעיר הנדרסון שבנבדה, ארצות הברית. בשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת אורגון, ובשלוש עונותיו בקבוצת האוניברסיטה קלע 14.8 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו האחרונה באורגון, 2016/2017, הוביל את הקבוצה לחצי גמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל, בו הפסידה אורגון לאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל בתוצאה 76–77. בסיום אותה עונה זכה ברוקס בתואר שחקן העונה באזור ה-Pac-12, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה בכדורסל המכללות.
קריירה ב-NBA
בדראפט ה-NBA 2017 נבחר ברוקס על ידי יוסטון רוקטס בבחירה ה-45, ומיד נשלח בטרייד לממפיס גריזליס עבור בחירת דראפט עתידית. במשחק הבכורה שלו ב-NBA עלה מהספסל וקלע 19 נקודות בניצחון קבוצתו על ניו אורלינס פליקנס, ובכך קבע שיא נקודות לשחקן קנדי במשחק בכורה ב-NBA. החל ממשחקו התשיעי בליגה ועד סיום עונת הרוקי תפקד כשחקן חמישייה בממפיס, בעמדת הקלע. לאורך אותה עונה הציג שיפור ניכר ככל שהתקדמה; ב-62 המשחקים הראשונים של קבוצתו קלע 9.0 נקודות בממוצע למשחק, וב-20 האחרונים תרם 17.0 נקודות. במשחק סיום העונה קלע שיא קריירה של 36 נקודות במשחק מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ב-9 בינואר 2019, לאחר 18 משחקים בעונת פורסם כי ברוקס ייאלץ להחמיץ את המשך העונה בשל פציעה בבוהן רגלו הימנית. בפברואר 2020 סיכם על הארכת חוזה בממפיס ל-3 עונות נוספות, החל מעונת, בסך כ-35 מיליון דולר.
נבחרת לאומית
בשנת 2015, בהיותו בן 19, השתתף ברוקס ב במדי נבחרת קנדה, וזכה עמה במדליית הארד.
האבקה
התפתחות אבולוציונית של האבקה
באצות, הצמחים הפרימיטיביים ביותר, הרבייה המינית תלויה לחלוטין בסביבה מימית, וכך גם כל הפעילות בתאיהן. טחבים ושרכים, אשר התפתחו ככל הנראה מצמחי מים, עדיין תלויים בסביבה מימית לצורך רבייה מינית, מאחר שתאי הרבייה הזכריים מגיעים לתאי הרבייה הנקביים באמצעות תנועה במים, כתווך הכרחי. שיטה זו יעילה רק כאשר הקרקע רטובה. בצמחי יבשה מוצאים התאמה אשר מגנה על תאי הרבייה הזכריים על ידי הימצאותם בתוך קופסיות קשיחות, עמידות לאוויר יבש, שיכולות לעבור מרחקים גדולים, ואלה הם גרגרי האבקה. הגרגרים ישחררו את מטענם רק בהגיעם אל צלקת של צמח מהמין הנכון. ההגעה ליעד היא באמצעות מנגנוני ההאבקה השונים.
מנגנוני ההאבקה
נהוג לסווג את תהליך ההאבקה על-פי שני קריטריונים עיקריים:
האבקה אביוטית
הווקטור הנפוץ ביותר של ההאבקה האביוטית הוא הרוח. עצים רבים מואבקים על ידי הרוח, למשל האורן והאלון. בצמחי מים, קיימת גם האבקה אביוטית באמצעות מים. במשך האבולוציה התפתחו מנגנונים רבים ומגוונים של האבקה. ההאבקה האביוטית קדמה להאבקה הביוטית מבחינה אבולוציונית, והיא נפוצה בעיקר בקרב חשופי הזרע. ההאבקה הפרימיטיבית ביותר קיימת במינים שונים של חשופי זרע, כמו האורן ו. צמחים המואבקים באמצעות וקטורים אביוטיים כמו רוח או מים, מייצרים כמויות גדולות מאוד של אבקה, משום שפיזור האבקה אינו ספציפי, ורק חלק קטן מהכמות המיוצרת יגיע בסופו של דבר אל הצלקות המתאימות. האורן, למשל, מייצר כמויות עצומות של אבקה באצטרובלים זכריים. האבקה מופצת ברוח ורק חלק קטן ממנה מגיע אל אצטרובלים נקביים של אורן, המצופים נוזל דביק. האצטרובל הנקבי סופח בהדרגה את הנוזל הדביק, וכך גרגרי האבקה מגיעים אל הביצית, החבויה בין קשקשי האצטרובל. משך הזמן מרגע נחיתת האבקה על האצטרובל הנקבי ועד למועד הפריית הביצית הוא יותר משנה. משערים שסוג זה של האבקה קשור להתפתחות צמחים אלה בתקופות גאולוגיות בהן לא היו קיימים יצורים מתאימים להעברת האבקה. האבקה אביוטית ניתן למצוא גם במכוסי זרע כגון הדגניים, המואבקים על ידי הרוח. הם מייצרים כמויות גדולות של אבקה, באבקנים הבולטים אל מחוץ לפרח, וכך מתאפשר פיזור יעיל של האבקה בסביבת הצמח. לצלקת שטח פנים גדול, מהתאימה לקליטת כמות מקסימלית של אבקה. מבנה הצלקת אף תואם באופן ספציפי לקליטת גרגרי האבקה של אותו מין הצמח ולא גרגרי אבקה של מינים אחרים, אשר אינם מתאימים להפרות את הביציות של הצמח. גרגרי האבקה מותאמים בצורתם לתנועה ברוח (צורה אווירודינמית) או במים, לפי הווקטור הרלוונטי. לסיכום, בהאבקה אביוטית מספר גרגרי האבקה הנדרשים להפרות כל ביצית הוא גבוה מאד.
האבקה ביוטית
במכוסי הזרע: צמחי היבשה הראשונים הופיעו בסוף עידן האורדוביק, לפני כ-430 מיליון שנה. כל הצמחים הללו, נטולי צבע וריח, הואבקו בדרך אביוטית, על ידי הרוח. השינוי חל בסוף תקופת היורה ובתחלת תקופת הקרטיקון, לפני 130 מיליון שנה, אשר הופיעו צמחים בעלי פרחים ובמקביל החלה ההפריה הביוטית. בתחילה, החרקים נמשכו אל האבקה בשל ערכה התזונתי הגבוה, והם ניזונו ממנה. תוך כדי מעופם מפרח לפרח, העבירו כמויות קטנות של אבקה מפרח אחד לשני, בצורה מקרית, וכך הפרו את ביציות הצמחים. מנגנון זה חסכוני בהרבה בהשוואה להאבקת הרוח הקיימת באורן, משום שהוא מצריך ייצור של אבקה בכמויות הרבה יותר קטנות. החרקים המאביקים הראשונים היו ככל הנראה חיפושיות, וניתן למצוא דמיון מבני רב בין פרחים פרימיטיביים שנמצאו במאובנים, לבין פרחים בני-ימינו המואבקים על ידי חיפושיות. התפתחות חשובה נוספת באבולוציה של ההאבקה הייתה הופעתה של האבקה הדביקה. זו נצמדה לגופם השעיר של החרקים והועברו לפרחים אחרים בצורה יעילה יותר.
שלב חשוב בהתייעלות מנגנוני ההאבק היה הופעתו של הצוף. ייצור מסיבי של אבקה בתור מזון למאביקים הוא בזבזני מבחינה אנרגטית עבור הצמח, משום שיצור אבקה מחייב השקעה גדולה ביצור חלבון. לעומת האבקה,הצוף הוא תמיסת סוכר בעיקר, בתוספת חומצות אמיניות והוא "זול' (מבחינה אנרגטית). הוא נוצר בתוך רקמות מיוחדות (הצופנים), חוסך עבור הצמחים משאבים יקרים, ועדיין מושך מאביקים. בצמחים רבים התפתחו מנגנונים המונעים מהחרקים לאכול את האבקה. בפרח המרווה, למשל, האבקה חבויה בתוך הפרח, ללא אפשרות גישה לחרקים . כשדבורה עומדת על בסיס הפרח ומוצצת צוף, היא מפעילה "דוושה" מיוחדת, המפזרת את האבקה על גבה, כך שלא תוכל לאוספה (ראו תמונה). מנגנון בעל עיקרון דומה קיים גם בסחלבים רבים.
בד בבד עם התפתחות מנגנוני ההאבקה בצמחים, התפתחו גם קבוצות שלמות של חרקים ובעלי-חיים אחרים המתמחים בהאבקת פרחים, ומזונם העיקרי הוא אבקה או צוף (קו-אבולוציה). עם אלה אפשר למנות את הפרפרים, הדבורים, הקוליברים, ועוד טקסונים רבים. מאביקים רבים פיתחו התמחות להזנה והאבקה במין ספציפי או קבוצה מצומצמת של מיני צמחים, בעלי תכונה משותפת. במקביל, צמחים רבים עברו אבולוציה כזו שהביאה למצב של תלות הדדית בלעדית בינם למאביקיהם. הם ספקי המזון הבלעדיים של מין ספציפי או קבוצה מצומצמת של מיני בעלי-חיים ואלה משמשים כמאביקים בלעדיים שלהם. קשר כזה נקרא. התמחות הדדית שכזו נמצא בפרח בעל מבנה צינורי, שרק חרק בעל חדק ארוך מספיק יכול להגיע אל הצוף שבתחתיתו. מעבר ליתרון שמפיקים שני הצדדים (צמחים ומאביקים) מתהליך ההתמחות בשל צמצום התחרות הבין-מינית, לספציפיות בהאבקה ישנו יתרון חשוב נוסף עבור הצמחים - חיסכון נוסף באבקה. מכיוון שהמאביק ספציפי למין אחד של צמח, כל האבקה שתועבר באמצעותו, תגיע אל פרחים אחרים של אותו המין בלבד, ולא תתבזבז על מיני צמחים אחרים, שאותם היא ממילא אינה יכולה להפרות. דוגמה אחת ניתן למצוא בצרעות הפיקוס. דוגמה נוספת היא התלות ההדדית הבלעדית בין היוקה לבין. עש זה ניזון מאבקת היוקה והנקבה אף מטילה את ביציה בשחלת פרחי היוקה. בארצות אליהן הובאה היוקה כצמח נוי, אין היא מייצרת זרעים משום שאין שם עש יוקה ,אשר יבצע את ההפריה. צמחים המואבקים באמצעות וקטורים ביוטיים (בעלי-חיים), האבקה שלהם מועברת מפרח לפרח, ולא מפוזרת בכל המרחב. בצמחים אלה מתאפשר ייצור מופחת של אבקה והמשאבים מופנים לטובת אמצעים אחרים למשיכת המאביקים אל הפרח. משיכת המאביקים כוללת שני מרכיבים: פרסומת וגמול. המאביק אמור לקשר בין מראהו וריחו של הפרח (הפרסומת) לבין המזון שהוא מוצא בו (הגמול), ועל-פי כללי ההתניה הקלאסית, לשוב ולבקר בפרחים המעניקים לו גמול הולם.
חיפושיות
חיפושיות היוו את המאביקים הביוטיים הראשונים באבולוציה של צמחים בעלי פרחים. החיפושיות נמשכות לפרחים בשל האבקה, ממנה הן ניזונות. פרחים המואבקים על ידי חיפושיות אינם מכילים צוף, אלא מספר אבקנים רב, המייצרים כמות גדולה של אבקה, ובכך מפצים על כמות האבקה הנאכלת. כמו כן, מאחר שכושר התעופה של החיפושיות הוא מוגבל, הפרחים הם לרוב בעלי צורה עגולה ורחבה ("צלחת"), המאפשרת לחיפושיות נחיתה קלה. לפרח כזה יש עלי כותרת גדולים וצבעוניים, המושכים את החרקים מרחוק. לעיתים קרובות הם פורחים במרבדי ענק, המגבירים את הנראות והמשיכה.
החיפושיות ממשפחת הפרחיתיים (Glaphyridae) הן ייחודיות בקרב עולם החרקים, בשל יכולתן לזהות צבע אדום. צמחים שונים בעלי פרחים אדומים מואבקים על ידי פרחיות אלו - כמו נורית אסיה, כלנית מצויה, פרג אגסני וצבעוני ההרים.
דבורים
הדבורים נחשבות למאביקים המתוחכמים ביותר בעולם החרקים; אורח חייהן מותאם במיוחד לחיי שיתוף (סימביוזה) עם צמחים בעלי פרחים. הדבורים ניזונות מצוף, אך מאכילות את זחליהן גם באבקה. עקב כך, הן פוקדות קשת רחבה ביותר של פרחים. הדבורים מסוגלות להבחין בין דגמי פרחים שונים, ותחום האור שהן מזהות כולל גם אור על-סגול, שאינו נראה לבני-אדם.
דבורים ממינים שונים הן בעלות כושר למידה גבוה, עובדה התורמת ליעילות ההאבקה. דבורת הדבש, ומינים מסוימים של דבורי בר מקפידים על הפרדה בין אבקות פרחים ממקורות שונים. בכל גיחה חדשה מהכוורת, דבורת הדבש פוקדת פרחים של צמח ממין יחיד. עובדה זו מהווה יתרון עבור הצמחים המואבקים, משום שכל האבקה שהם מייצרים מועברת אך ורק בין פרחים של אותו המין, ולא מבוזבזת בפרחים אחרים. פרחים רבים מסמנים לדבורים את מצבם על ידי שינוי צבע (למשל תורמוס ההרים), וכך הדבורים נמנעות מלבקר בפרחים שכבר הופרו.
לזכרי הדבורים אינטראקציות ייחודיות עם הפרחים. פרחים רבים משמשים להם כמקלט לילה, משום שבפרחים אלה, (למשל אירוסי ההיכל ושפתן מצוי), הטמפרטורה בשעות הבוקר גבוהה בכמה מעלות מזו של סביבתם - יתרון אנרגטי עבור הדבורים. פרחים מהסוג דבורנית מושכים את זכרי הדבורים על ידי חיקוי נקבת הדבורה, ואינם מעניקים למאביקיהם גמול כלשהו (האבקת רמייה).
צרעות
מספר מצומצם יחסית של פרחים מואבקים באופן ספציפי על ידי צרעות (למשל בן-חורש רחב-עלים). צרעות מסוימות, כגון הצרעה המזרחית (דבור), מסוגלות ללקט צוף שהתגבש לסוכר (למשל ברכפתן מדברי). קבוצה מסוימת, צרעות הפיקוס, עברה קו-אבולוציה עם הסוג פיקוס; הרבייה של צרעות אלו מתקיימת אך ורק בתוך הפרחים והפירות של הפיקוס (יחסים אובליגטוריים); הפיקוס, מצידו, תלוי אף הוא בצרעות לצורך האבקתו. לכל מין של פיקוס ישנו מין ספציפי של צרעה, החיה איתו בסימביוזה.
זבובים
פרחים המושכים זבובים מתאפיינים בדרך כלל בצוף מרוכז ומשחתי הנמצא במקום גבוה בפרח. מיקום זה מסיע לריכוזו באמצעות אידוי מים. הפרחים הללו מתאפיינים בריח חזק, ונוטים לגוונים לבנים, המסמנים לזבוב את הדרך למזון (כמו בקיסוסית קוצנית ו), או לגוונים כהים, המטעים את הזבוב, המחפש אזור בעל רקב שם יטיל את ביציו (כמו בסוג לוף).
קייג'
כריס פאלקו (באנגלית: Chris Palko) הידוע גם בשם הבמה קייג' (Cage), הוא ראפר אמריקאי.
האבקה
פרפראים
פרחים המואבקים על ידי פרפראים בנויים כצינור שבקצהו צוף דליל - מבנה המותאם לחדק הארוך של הפרפר. הפרחים המואבקים על ידי רפרפים הפעילים בלילה הם בדרך כלל גדולים, צבעם בהיר וריחם חזק - וכך הם בולטים בחשיכה (למשל חבצלת החוף ושושן צחור); לפרח אין משטח נחיתה עבור המאביק והרפרף מוצץ את הצוף תוך כדי רפרוף באוויר. לעומתם, הפרחים המואבקים על ידי פרפרי יום הם בדרך כלל קטנים וססגוניים, ולעיתים הם גם מפיצים ריח מתוק עדין; הפרח בנוי עם משטח נחיתה מתאים עבור הפרפר.
קייג'
ביוגרפיה
נולד בוורזבורג, גרמניה, להורים אמריקאים, בתקופה בה אביו שירת כשוטר צבאי באחד מבסיסי צבא ארצות הברית בגרמניה. כשהיה בן ארבע הואשם אביו בשימוש וסחר בהרואין, והמשפחה הוחזרה לניו יורק. האב נהג להזריק סמים לבנו, ונעצר לאחר שאיים על משפחתו ברובה ציד. ההורים התגרשו, ואימו של פאלקו נישאה פעמיים.
האבקה
עופות
בדומה לפרחים המואבקים על ידי פרפרים, גם לפרחים המואבקים על ידי עופות מבנה צינורי, כשבעומק הצינור חבוי הצוף. עם זאת, פרחים אלה הם גדולים יותר, ונפוץ ביניהם הצבע האדום - שבניגוד למרבית החרקים, העופות מבחינים בו. דוגמה לצמח המואבק על ידי עופות הוא הרנוג השיטים, המואבק על ידי צופית בוהקת.
קייג'
ביוגרפיה
כששוחרר מבית החולים בגיל 18, החל לפתח קריירת ראפ. הוא שכר מנהל וכינה עצמו תחילה בשם הבמה "אלכס", כהזדהות עם הדמות מהסרט "תפוז מכני". בשנת 1997 הוציא את הסינגל "Radio Head/Agent Orange", שכלל דגימות מן הסרט "התפוז המכני" וזכה להצלחה. זמן קצר לאחר מכן הוציא הראפר הנודע אמינם את אלבומו "The Slim Shady EP"; פאלקו טען שאמינם העתיק את סגנונו ואת מילות שיריו. אמינם הכחיש זאת והגיב בשירו "רול מודל" (Role Model), בו טען "I Bought Cage's Tape, Opened It, And Dubbed Over It". שלוש שנים לאחר מכן, ב-2002, קייג' השיב לו בשירו "Crowd Killa", בו שר "Suicidal Faliure Like Shady's Ex-Wife" (הוא השווה בין ניסיונות ההתאבדות הכושלים שלו ושל גרושתו של אמינם). קייג' המשיך לכתוב כנגד אמינם, בשיריו "And So Kiddies", "Illest 4 Leter Word", ו-"Bitch Lady".
הושע יעקבי
הרב הושע (הרמן) יעקבי (בקרואטית: Hosea Hermann Jacobi; 1841 – 1925) היה הרב הראשי של קהילת יהודי זאגרב במשך כ-58 שנה, מחנך, איש ציבור ודוקטור לפילוסופיה.
תולדות חייו
הושע יעקבי נולד בכפר יעקבסהגן (Jacobshagen) שבפומרניה (גרמניה). הוא היה צאצא של שושלת הרבנים ממשפחת. סבו הרב יעקב משה גולדברג היה אב"ד בקניגסברג ורב בוולוז'ין, ביאליסטוק, המבורג וברלין.
כשהיה בן עשר נפטר אביו מאיר יעקבי. בצעירותו עבר עם בני ביתו להתגורר בברלין, שם כדי לפרנס את המשפחה, הקימה אמו שרה-מרים (לבית גולדברג) מלון ברחוב יודנשטרסה (Juedenstrasse) שבברלין, שאירח מבקרים יהודים. בני משפחת יעקבי וגולדברג היו מאנשי הקהל האורתודוקסי מודרני בברלין. הרב יעקבי קיבל חינוך תורני בחינוך ביתי ומאוחר יותר היה תלמידו של הרב אלחנן רוזנשטיין. לאחר מכן למד הרב יעקבי פילוסופיה ותאולוגיה באוניברסיטאות ברלין והאלה (Halle). ב-1865 הגיש את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת האלה שכותרתה: "De loco feminarum apud Iudaeos antiuissimos maxime matrimonii contrahendi ratione habita" – על מעמד האישה ביהדות, תוך התייחסות מיוחדת לנישואין, כפי שהם מתוארים במקרא.
ב-1867 מונה לרבה הראשי של זאגרב בירת קרואטיה.
האבקה
עטלפים
עטלפים ניזונים מצוף ולא מאבקה. בהתאם, פרחים המואבקים על ידי עטלפים מכילים כמויות גדולות ביותר של צוף - עד 200 מיקרוליטר בפרח, לעומת כ-3 מיקרוליטר בפרחים המואבקים על ידי עשים, עד 50 מיקרוליטר בפרחים המואבקים על ידי קוליברים. העטלפים אחראים בטבע להאבקה ב 500 מיני צמחים, וביניהם מנגו, אגבה, בננה וגויאבה
קייג'
ביוגרפיה
בשנת 2002 הוציא קייג' את האלבום "Movies For The Blind", שזכה להצלחה. השיר הידוע באלבום הוא "In Stony Lodge", שמספר על חוויותיו של פאלקו בבית החולים הפסיכיאטרי בו אושפז.
הושע יעקבי
תולדות חייו
ב-1885 נשא לראשונה בשפה הקרואטית את הדרשה בבית הכנסת הגדול בזאגרב (לפני כן נישאו דרשות בגרמנית) וכן חיבר ספרי לימוד בנושאי יהדות בקרואטית. בערוב ימיו עודד את הפעילות הציונית ונתן לה חסות.
על מצבתו נחקק נוסח המבוסס על שמו בראשי תיבות
נוסח מציבתו
נוסח מציבת הרב הרמן יהושע הושע למשפחת יעקבי בן יעקב.
האבקה
רמייה בהאבקה ביוטית
פרחים המושכים את מאביקיהם על ידי שימוש בפרסומת, ללא מתן גמול כלשהו, מכונים רמאים. היכולת של צמחים לרמות בעלי-חיים, בלי להעניק להם תמורה כלשהי, היא סוגיה מיוחדת בתורת יחסי הגומלין בין אורגניזמים. זו יכולת מתוחכמת ונדירה בעולם הצומח, והיא נפוצה בעיקר במשפחת הסחלביים - המפותחת ביותר מבין משפחות הצמחים.
קייג'
ביוגרפיה
ב-2003 הקים קייג' את ההרכב "The Weatherman" עם עוד מספר ראפרים, והוציא את האי-פי "Weatherproof". ב-2005 הוציא דיסק כפול בשם "Hell's Winter", בסגנון ראפ פרוגרסיבי. ב-2009 יצא אלבומו "Depart from Me", בסגנון ראפ-רוק.
הושע יעקבי
משפחתו
הרב יעקבי נישא להולדה פאנדר מפוזנן והיו להם שבעה ילדים.
האבקה
רמייה בהאבקה ביוטית
אחת הדרכים לרמות את המאביקים היא על ידי חיקוי פרחים אחרים. מבחינים בין חיקוי פרח ספציפי, לבין חיקוי שהוא כללי יותר:
קייג'
ביוגרפיה
קייג' מתגורר כיום בברוקלין שבניו יורק.
הושע יעקבי
לקריאה נוספת
Freidenreich H. P. 1979. The Jews of Yugoslavia, Philadelphia: JPSA.
האבקה
רמייה בהאבקה ביוטית
קיימות שיטות נוספות לרמייה בהאבקה, למשל: אולם יש מקרים נדירים בהם דווקא החרק הוא המרמה. זה המקרה של כובע הנזיר. צמח זה הובא לאירופה מפרו, לפני מאות שנים. המאביקים הייחודיים שלו הם ציפורי הקוליברי, אשר אינם קיימים באירופה. אל הצמח נמשכים דבורי הבומבוס. הן מנקבות חור בבסיס הגביע וכך ניזונות מהצוף מבלי להאביק את הפרח.
האבקה עצמית והאבקה זרה
ההאבקה, תפקידה לייצר צמחים צאצאים. כאשר אבקה המיוצרת בצמח מסוים מפרה צמח בעל מטען גנטי אחר, זו נקראת האבקה זרה. היתרון בהפריה כזו הוא ביצירת צמחים בעלי צרופים גנטיים חדשים, אשר יתבטאו בצרופים חדשים של תכונות, ויהוו את חומר הגלם לתהליך הברירה הטבעית. בתנאי סביבה משתנים, לפחות לחלק מהצאצאים תהיה יכולת השרדות.
בטבע קיימת גם האפשרות שאבקה מצמח אחד תפרה צמח בעל מטען גנטי זהה - מושג המכונה האבקה עצמית. מבחינים בין שלוש דרגות של האבקה עצמית:
האבקה עצמית היא מצב לא רצוי עבור רוב מיני הצמחים, שכן היא מביאה בסופו של דבר ליצירת צאצאים בעלי מטען גנטי דומה לצמח האם, במקום ליצור קומבינציות חדשות בין גנים שמקורם בפרטים שונים. הבעיות מתעוררות כשלאזור מגיעים טפילים לא מוכרים או מחלות חדשות. היות שאין שונות גנטית באוכלוסייה, אם הפרט היחיד אינו חסין למחלה, כך מצבה של כל האוכלוסייה, והיא תיפגע ואולי אף תמות. במהלך האבולוציה התפתחו מנגנונים רבים ומגוונים לצמצום או מניעה מוחלטת של אפשרות ההאבקה העצמית, או של ההפריה שבאה בעקבותיה:
למרות חסרונה של ההאבקה העצמית, במקצת ממיני הצמחים ההאבקה היא עצמית לחלוטין או כמעט לחלוטין. האבקה עצמית מהווה פתרון רבייתי למינים נדירים מסוימים. בגלל נדירותם, עלול להיות מרחק גאוגרפי בין פרטים שלהם, ולכן סיכוייהם להצליח בהאבקה זרה נמוכים. דוגמה למין נדיר שעיקר האבקתו היא עצמית, היא דבורנית הדבורה.
חשיבות ההאבקה והסכנה הנשקפת לה
תהליך ההאבקה ממלא תפקיד קריטי במחזור החיים של צמחים פורחים. המאביקים משתייכים לטקסונים רבים, אך הדבורים אחראיות בטבע ובחקלאות לרוב ההאבקה ואגב כך לאספקת המזון שלנו. מתוכן, הבולטת ביותר היא דבורת הדבש המערבית, שאחראית לשמונים אחוז מההאבקה בחקלאות. חלק מהגידולים שהיא אחראית להאבקתם (ויצירת פירות) הם: אבוקדו, תפוחים, אבטיחים, מלונים, חמניות, תותים ושקדים.
לאורך השנים חלה ירידה ניכרת בכמות הדבורים. התופעה דווחה לראשונה בשנת 2006, על ידי מגדלי דבורים. ירידה בכמות הדבורים גם בבתי גידול מלאכותיים וגם בטבע נחקר על ידי גורמים שונים והמסקנות הצביעו על מספר גורמים לתופעה: שינוי האקלים: כאשר מתחילה פעילות הכוורת, באביב, הצמחים המספקים לדבורים את האבקה והצוף כבר פרחו ונבלו, בגלל הקדמת עלית הטמפרטורה. גורם נוסף הוא השמדת בתי גידול טבעיים. אזורים שבעבר הייתה בהם צמחייה טבעית, פורחת, הפכו לאזורים עירוניים. הגורם השלישי הוא אקרית הוורואה. הופעת אקרית זו דווחה לראשונה בישראל בשנת 1984 ובארצות הברית ב 1987. מדובר בטפיל, שנצמד בעיקר לזחלי הדבורים ומוצץ את נוזלי גופם. האקרית אף מעבירה לכוורת וירוסים הפוגעים בדבורים. הגורם הרביעי לירידה המדאיגה בכמות הדבורים קשור ישירות לאדם, ומדובר בשימוש הנרחב בחומרי הדברה .חומרי ההדברה הנפוצים היום בחקלאות הם רעלנים עצביים (נוירוטוקסינים) הקרויים ניאוניקוטינואידים. הם מרעילים את מערכת העצבים של החרקים וגורמים למותם. ריכוז חומרי ההדברה הללו בצוף ובאבקה הוא נמוך יחסית, ובעבר המומחים חשבו שאינו פוגע בדבורים. המחקרים העדכניים מראים שהדבורים נפגעות, כנראה בגלל הצטברות החומר בגופן.
לאור המשבר המתמשך באוכלוסיות הדבורים, יש מספר הצעות טכנולוגיות להבטחת ההאבקה, בייחוד בחקלאות. הצעה יפנית מתמקדת בהאבקה מלאכית. השיטה מציעה בלכידת אבקה בתוך בועות סבון ופיזורן של אלו בין הפרחים הזקוקים לאבקה. בישראל יש מספר חברות המנסות דרכי האבקה באמצעות רחפנים. חברה ישראלית אחרת פיתחה מערכת רובוטית המשתמשת בחיישנים ובחשמל סטטי לביצוע האבקה במטעים
טוקן צהוב-אוזן
טוקן צהוב-אוזן (שם מדעי: Selenidera spectabilis) הוא מין של טוקן מהסוג Selenidera שבמשפחת הטוקניים. הוא מצוי ביערות שפלה, במרכז אמריקה ובצפון-מזרח חלקה הדרומי.
מאפיינים
אורכו כ-38 ס"מ, ומשקלו כ-175 עד 245 גרם. ההבדל היחיד בין הזכר לנקבה הוא בכך שלנקבה "כיפת נוצות" חומה, בעוד שלזכר יש פס-אוזן צהוב. המזון המועדף על הטוקן צהוב-האוזן הוא פירות, אך הוא ניזון גם מלטאות, חרקים או עכבישים.
חיפושי המזון של הטוקן צהוב-האוזן מתבצעים בדרך כלל ביחידות, בזוגות או בקבוצות קטנות. אף על פי שהטוקנים מצויים בדרך כלל בחופת יער הגשם, הם גם מאכלסים שכבות אחרות שלו.
בית הקברות החדש בבלגרד
היסטוריה
האתר נבנה ב-1886 והיה בית הקברות המתוכן הראשון בסרביה. הוא החליף את בית הקברות הישן שהפריע לפיתוח עירוני, והיה צר מלהכיל את צורכי הקבורות השונות בשל הגידול המואץ באוכלוסיית בלגרד. עד ל-1927 הושלם פינויו של בית העלמין הישן. בית הקברות החדש הוא קומפלקס המכיל בית קברות צבאי, חלקת גדולי האומה הסרבית ובית עלמין יהודי. ב-1983, הכריזה האספה הלאומית הסרבית על בית הקברות כאתר מורשת סרבי.
בתי העלמין היהודיים
ב-1888 נחנכו ברחוב מִייֶה קוֹבָאצֶ'בִיץ' (בסרבית לטינית: Mije Kovačevića) שני בתי עלמין עבור יהודי בלגרד, האחד אשכנזי והשני ספרדי והם ניצבו בשני צידי הרחוב. בית העלמין הספרדי הוא גדול יותר, ונכון לראשית המאה ה-21 היה מתוחזק והכיתוב על המצבות היה בעברית, בלאדינו ובסרבית. בבית העלמין האשכנזי נמצאות 200 מצבות שהכיתוב עליהן הוא בעברית, בסרבית, בהונגרית ובגרמנית. ב-1925 סופחו שני בתי העלמין לשטח בית הקברות החדש. באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20 הוקמה בשטח בית העלמין אנדרטה לזכר 132 יהודי בלגרד שנפלו במלחמות סרביה ממלחמת הבלקן הראשונה ועד מלחמת העולם הראשונה. ב-1928 הועברו מצבות רבני הקהילה מבית העלמין הישן לבית העלמין החדש. בבית העלמין קיימת גניזה בה הוחל ב-1894 ועבורה נקבעה מצבה ב-1931. בבית העלמין קיימת גם אנדרטה לזכר קרבנות קלאדובו-שאבאץ.
היסטוריה של הרעיונות
היסטוריה של הרעיונות היא תחום מחקר בהיסטוריה ובתחומים הקרובים, כגון: היסטוריה של הפילוסופיה והיסטוריה תרבותית. התחום עוסק בביטוי, שימור ושינוי של רעיונות אנושיים במשך הזמן. חוקרים רבים מתייחסים להיסטוריה של הרעיונות לעיתים, כתת-תחום של היסטוריה אינטלקטואלית.
רעיונות יסוד
ההיסטוריון ארתור לבג'ויי, היה הראשון שהשתמש בביטוי היסטוריה של הרעיונות בעשורים הראשונים של המאה ה-20. למשך כמה עשורים, לבג'ויי היה היושב ראש של הפגישות הקבועות של "מועדון ההיסטוריה של הרעיונות" באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, שם הוא עבד כפרופסור להיסטוריה משנת 1910 ועד לשנת 1939. מלבד תלמידים וקולגות שעסקו בנושאים דומים, כגון רנה וולק ולאו ספיצר, איתם התדיין לבג'ויי ארוכות, הושפעו ממחקריו חוקרים כמו מישל פוקו. רבים אחרים ממשיכים לעבוד ברוח הקרובה להיסטוריה של הרעיונות של לבג'ויי.
ההיסטוריה של הרעיונות של לבג'ויי, מנתחת את הרעיון על פי יחידת היסוד של יחידת-רעיון, או המושג היחידאי. יחידות-רעיון אלה פועלות כאבני היסוד של ההיסטוריה של הרעיונות. אף שהם עצמם אינם משתנים כמעט במשך ההיסטוריה, הם מתרכבים בתבניות חדשות ומבוטאים באופנים שונים בתקופות שונות. כפי שלבג'ויי ראה זאת, התפקיד של ההיסטוריון של הרעיונות הוא לזהות את רעיונות היסוד האלה ולתאר את התפתחותם והתרכבותם ההיסטורית.
Kim Wilde
Kim Wilde (בעברית: קים ויילד) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הבריטית קים ויילד. האלבום יצא לאור ב-29 ביוני 1981, על ידי חברת התקליטים RAK רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים: "Kids in America", "Chequered Love", ו-"Water on Glass".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד האלבומים של שוודיה, והראשון במצעד האלבומים של גרמניה.
רקע וקידום
בהמשך, הוציאה את השיר "Chequered Love", כסינגל השני מתוך האלבום. השיר שיחזר את הצלחת קודמו, תוך שכבש את פסגת המצעד של אירופה הוט 100. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע בשיאו למקום הרביעי ובמצעד סוף השנה של גרמניה דורג במקום ה-24. ב-17 ביולי 1981, הוציאה ויילד את הסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום "Water on Glass", אשר הצליח לשחזר את הצלחת קודמיו, בכך שהגיע אל המקום האחת עשרה במצעד הסינגלים הבריטי.
ביקורות והוצאה מחודשת
מבקרי המוזיקה הפנו כלפי האלבום ביקורות חיוביות ומעורבות כאחד. . ב-Allmusic הפנו כלפי האלבום ביקורת חיוביות, תוך שהעניקו לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול, מה שהופך אותו לאחד מאלבומיה המוערכים ביותר של ויילד.
בשנת 2009, יצא האלבום מחדש תוך שצורפו לו שלוש רצועות נוספות.
פיוניר 11
בניגוד לפיוניר 10, פיוניר 11 ביקרה בצדק רק על-מנת להשתמש בו כמקלעת כבידתית שתשנה את מסלולה ותכוון אותו לשבתאי. לאחר שהגשושית עזבה את שבתאי היא השתמשה גם בו כמקלעת כבידתית כדי לעלות על נתיב בריחה ממערכת השמש.
ב-9 בספטמבר 2012 הייתה הגשושית במרחק של 86.005 יחידות אסטרונומיות מכדור הארץ והיא טסה במהירות של 11.376 ק"מ לשנייה או 40,953.6 קמ"ש, שהם 2.4 יחידות אסטרונומיות לשנה.
מבנה
אורכה של פיוניר 11 הוא 2.9 מטרים. יש לה 3 אנטנות: אחת בקוטר 2.74 מטרים, עליה מורכבת עוד אנטנה בעלת יכולות פחותות, בנוסף ישנה עוד אנטנה מתכווננת בעלת יכולות פחותות עוד יותר, המורכבת מתחת לאנטנה הראשונה. הגשושית מכילה שני מחוללים חשמליים המבוססים על דעיכת איזוטופים רדיואקטיביים, שהפיקו 144 ואט על צדק, אך עד שהגיעה הגשושית לשבתאי פחתה יעילותם עד ל-100 ואט.
לגשושית יש שלושה חיישנים למדידת מיקומה: אחד המתייחס לכוכב קאנופוס, ושניים המייחסים לשמש. כך ניתן לקבוע את מיקום הגשושית בייחס לשמש ולכדור הארץ וגם ביחס לקאנופוס בתור גיבוי. החיישנים שופרו בעזרת התוצאות שהביאה פיוניר 10. שלושה זוגות מנועים העניקו לגשושית יכולת להסתובב במהירות זוויתית של 4.8 סיבובים לדקה ולשנות מהירות וכיוון.
במקום מצלמת עדשה רגילה, פיוניר 11 סורקת את התמונות שורה אחר שורה. המערכת האחראית ליצירת התמונות בפיוניר 11 מצלמת פיקסל אחד בכל תמונה, ולאחר שנסרק כל האזור המבוקש, בעזרת ההתקדמות שלה והסיבוב סביב עצמה, התמונה מורכבת בבסיס שבכדור הארץ.
לפיוניר 11 יש גם כלים שונים למדידת השדות המגנטיים של הכוכבים ובניהם, מאפייני רוח השמש, מאפייני הקרינה הקוסמית, מאפייני חלקיקי האבק הבין-פלנטרי (תפוצה, גודל, שטף, מסה ומהירות) וגורמים שונים באטמוספירות של צדק ושבתאי.
הגעה לשבתאי
פיוניר 11 עברה קרוב מאוד, וכמעט שהתנגשה באחד הירחים הקטנים של שבתאי. אותו ירח זוהה באופן זמני כאפימתאוס, ירח שהתגלה בעזרת פיוניר רק 11 יום לפני כן. כאשר עברו במקום חלליות הוויאג'ר התברר כי ישנם שני ירחים דומים, אפימתאוס ויאנוס הנעים על אותו המסלול, כך שלא ברור איזה נצפה על ידי פיוניר.
לבד מאפימתאוס, גילו המכשירים של פיוניר 11 עוד ירח קטן וטבעת שלא היו ידועים קודם. הם גם מדדו את המגנטוספירה והשדה המגנטי של שבתאי. פיוניר 11 גילתה גם שפני השטח של טיטאן קרים מכדי להכיל חיים.
האזורים החיצוניים של מערכת השמש
לאחר עזיבתה את שבתאי, עברה פיוניר 11 למסלול המתרחק ממישור המלקה, שם החלה לחקור את רוח השמש ואת הקרינה הקוסמית. בפברואר 1985 הצטמצמה אספקת החשמל בעקבות דעיכת האיזוטופים במחולל, עד כדי כך שמכשירי החשמל בגשושית לא יכלו לפעול ביחד והמפעילים נאלצו להפעילם לסירוגין. ב-30 בספטמבר 1995 פסקה פעולת המכשירים המדעיים בפיוניר 11 עקב ירידת רמת החשמל מתחת לסף היעילות. בסוף המשימה, ב-1995, הייתה פיוניר 11 במרחק 44.7 יחידות אסטרונומיות מהשמש, ליד קו הרוחב האקליפטי 24.6 צפון. כעת היא מתרחקת ממערכת השמש במהירות של 2.4 יחידות אסטרונומיות בשנה (בערך 11.6 ק"מ לשנייה). פיוניר 11 היא, נכון לעכשיו, הגשושית האיטית ביותר מבין אלו המתרחקות ממערכת השמש. פיוניר 11 מתקדמת לכיוון קבוצת הכוכבים נשר ותגיע אליה בעוד כ-4 מיליוני שנים.
קרבאך (כדורגל)
קרבאך פוטבול קלאב (באזרית: Qarabağ Futbol Klubu. בקיצור נקרא קרבאך) הוא מועדון כדורגל מקצועני מאזרבייג'ן. המועדון מייצג את העיר אגדם, אך הוא מקיים את משחקיו הביתיים מחוץ לחבל, בבאקו בעיקר, עקב הסכסוך על נגורנו קרבאך.
היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1951. בשנת 1992 המועדון היה מהמועדונים הראשונים בליגת העל האזרית (לאחר התפרקות ברית המועצות) ובשנת 1993 זכה בתואר האליפות הראשון שלו. בעונת העפיל המועדון לראשונה בתולדותיו לשלב הבתים של הליגה האירופית לאחר שגבר בפלייאוף על טוונטה ההולנדית. המועדון זכה ב-8 אליפויות וב-6 גביעים.
החל מעונת 2013/14 ועד לעונת 2019/20 זכתה קרבאך ב-7 אליפויות ברציפות. בכל אותן העונות, מלבד עונת 2017/18, הקבוצה שיחקה במוקדמות ליגת האלופות והפסידה בסיבוב השלישי. בשלב הפלייאום של הליגה האירופאית היא נצחה והעפילה לשלב הבתים. אולם בשום עונה היא לא העפילה משלב הבתים. בעונת 2017/18 העפילה קרבאך בפעם הראשונה בתולדותיה לליגת האלופות לאחר שגברה על קופנהגן בפלייאוף ההעפלה. בשלב הבתים היא סיימה במקום הרביעי עם 2 נקודות.
אצטדיון הקבוצה
המועדון משחק את משחקיו הביתיים באצטדיון טופיק בחרמוב ובאזרסון ארנה שמשמש גם הוא כאצטדיונו הביתי מאז 2015. בעבר המועדון אירח באצטדיון האולימפי גוזאנלי בקוזאנלי, העיר הצפופה ביותר בנפת אגדם בנגורנו קרבאך, אזרבייג'ן. אצטדיון אימאראט שימש כאצטדיון הקבוצה עד שנהרס מאש ארטילריה ארמנית במהלך מלחמת נגורנו קרבאך. בשנת 2012, הושלמה בניית אזרסון ארנה, אצטדיון חדש, שנפתח ביוני 2015. האצטדיון ממוקם בנפת סורחאני, בפרברי באקו ומשמש את הקבוצה לאירוח משחקיה במסגרת ליגת העל האזרית. מכיל 5,800 מושבים.
עד 2020, הקבוצה אירחה את משחקיה באצטדיון האולימפי בבאקו ובאצטדיון טופיק בחראמוב, לאירוח משחקיה בליגת האלופות וב, שבה נרשם שיא צופים של הקבוצה, ב-27 בספטמבר 2017, במשחק שלב הבתים של ליגת האלופות מול רומא, 67,200 צופים בסך הכל.
סורת קורייש
סורת קורייש (ערבית: سورة قريش ), בתעתיק מדויק: סורת קֻרַיְש, היא סורה מספר 106 בקוראן. סורה קצרה זו מונה ארבעה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל ( جبريل ) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת א-תין ולפני סורת אל-קארעה.
הסורה מדרבנת את בני שבט קורייש, שבטו של מוחמד אשר שלט במכה, לעבוד את אללה (המכונה בסורה בתואר "ריבון הבית הזה"), אשר הגן עליהם, למען עתידם שלהם.
הסורה מהווה צמד, יחד עם סורת אל-פיל הקודמת לה, בהזכירן לבני שבט קורייש את הטובות אותן הרעיף עליהם אללה. נאמר כי בעותק הקוראן של אובי אבן כעב (أبي بن كعب بن قيس), אחד ממלוויו של מוחמד ומחבריה הנכבדים של הקהילה המוסלמית של אותם הימים, נכתבו השתיים יחדיו כסורה יחידה. הכעבה הייתה מרכזית בחיי השבט, שכן היוותה מוקד משיכה לצליינים אשר גרר בעקבותיו מסחר ויוקרה. סורת אל-פיל מתארת כיצד הציל אללה את הכעבה מהרס, ואילו סורת קורייש מתארת את אללה כאדון הכעבה, וככזה דוחקת בבני שבט קורייש לעבוד אותו על מנת להגן עליהן במסעות שלהם, בנוסף לדברים נוספים.
הסורה מתייחסת לשני מסעות אשר נהג שבט קורייש לבצע בעונת הקיץ ובעונת החורף. על אף שלא הוזכר בפסוקים של הסורה שמסעות אלה נגעו למסחר, ויש פרשנים הסבורים כי המשפט "מסע החורף והקיץ" דווקא מתייחסים לעלייה לרגל לאבן השחורה של הפגאנים הערבים. עם זאת, היה חשוב לפרשני הדת לרומם את מעמדו של שבט קורייש בקרב הערבים עוד לפני הופעת האסלאם. בהתאם לאגדה, הוענקו לשבט קוריש כתבי זכויות מסחריות בלעדיות מצד שלטנות פרס ושלטונות ביזנטיון בשטחים אשר נשלטו על ידיהם. כדי לבסס את האגדה נטען שמסע הקיץ היה מופנה לתימן (אשר הייתה תחת שלטון פרסי) ואילו מסע החורף הופנה לסוריה (אשר הייתה תחת שלטון ביזנטי). מצד אחד רצתה האליטה הקורישית בתקופה המוסלמית לשמור על הזכויות הכלכליות של שבט קוריש כאשר טענה שזכויות אלה הוענקו לשבט עוד לפני האסלאם. מצד שני, הצגת שבט קורייש כיישות פוליטית עוד לפני האסלאם באה לחזק את השלטון המוסלמי באותה תקופה שהשתייך לשבט קורייש.
הוגו מייזל
הוגו מייזל (גרמנית: Hugo Meisl; 16 בנובמבר 1881, בוהמיה - 17 בפברואר 1937) היה מאמן כדורגל יהודי-אוסטרי שהתפרסם בזכות אימון "נבחרת הפלא האוסטרית" בשנות ה-30 וכשופט. ב-1981 הוכנס שמו של מייזל ל"יד לאיש הספורט היהודי". ב-1928 היה בין האישים שסייעו לקבלת ההתאחדות לכדורגל כחברה בפיפ"א.
ביוגרפיה
מייזל נולד למשפחה יהודית בבוהמיה, ולאחר שעבר לווינה ב-1893 עבד כפקיד בנק. תוך זמן קצר החל להתעניין בכדורגל, ובתחילת שנות ה-40 לחייו החל בקריירה בהתאחדות הכדורגל האוסטרית, ששיאה היה במינויו למזכיר הכללי של ההתאחדות. ב-10 ביוני 1908 שפט במשחק הבינלאומי הראשון בין נבחרת לנבחרת, שהסתיים בניצחון האנגלים בתוצאה 7 - 0. באולימפיאדת סטוקהולם שנערכה ב-1912 זכה מייזל לשמש כשופט בטורניר הכדורגל האולימפי.
התעניינותו של מייזל בכדורגל ורצונו ליצור חיבורים בינלאומיים שונים הובילו אותו ליזום את הקמתו של הטורניר הכלל-אירופאי הראשון למועדונים: גביע מיטרופה, הגביע הבינלאומי המרכז-אירופאי והקמת ליגת כדורגל מקצוענית באוסטריה ב-1924. הוא אף טיפח קשרים עם מאמנים ידועים באותה עת, בהם ויטוריו פוצו מאיטליה והרברט צ'פמן מאנגליה. ביחד עם המאמן האנגלי ג'ימי הוגאן, שעבד גם כן בווינה, פיתח מייזל שיטה ששמה דגש על הימנעות ממסירת הכדור במסירה דרך האוויר ובמקום זאת למסור אותו על הקרקע.
ב-1913 מונה מייזל למאמן הנבחרת האוסטרית ביחד עם היינריך רטשורי, וב-1919 החל לכהן לבדו בתפקיד. מייזל הוביל את הנבחרת לשיא כוחה בשלהי שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30. בין 12 באפריל 1931 ל-7 בדצמבר 1932 קבעה הנבחרת שיא של 14 משחקים ללא הפסד כולל ניצחונות על מספר יריבות אירופאיות משמעותיות, ובזכות כך נודעה הנבחרת כאחת הטובות ביותר בעולם וזכתה לכינוי "נבחרת הפלא". הרצף שאליו הוביל מייזל נקטע על ידי ב-1932. ב-11 בפברואר 1934 אימן מייזל את הנבחרת האוסטרית בניצחון 4 - 2 על בטורינו במסגרת הגביע הבינלאומי המרכז-אירופאי, שסימן את הפיכתה של אוסטריה לאחת המועמדות לזכות במונדיאל 1934.
מייזל המשיך לאמן את הנבחרת גם במונדיאל עצמו. בשלב הראשון הדיחה אוסטריה את לאחר ניצחון בהארכה בתוצאה 3 - 2, ובשלב הבא פגשה פעם נוספת בתולדותיה את הונגריה, במשחק שבו הורחק שחקן, הוענק פנדל להונגריה והכוכב האוסטרי יוהאן הורוואט נפצע ולא היה יכול להשתתף בחצי הגמר מול איטליה, שבו הפסידה אוסטריה לאחר שער יחיד של אנריקה גואיטה. אוסטריה ואיטליה חזרו ונפגשו בגמר טורניר הכדורגל האולימפי באולימפיאדת 1936 בברלין, וגם הפעם איטליה ניצחה, בתוצאה 2 - 1. הייתה זו הפעם היחידה שבה מייזל הצליח להוביל את נבחרתו להעפלה למשחק גמר של טורניר בינלאומי חשוב.
מייזל נפטר ב-1937 לאחר שלקה בהתקף לב, ושנה לאחר מכן פירקו הנאצים את הנבחרת האוסטרית בעקבות האנשלוס.
מכס
מטרות
רוב מדינות העולם מטילות מכס משתי סיבות עיקריות:
ההבחנה קיימת רק לגבי המניע של הממשלה המטילה את המס. בפועל, מכס שהוטל כדי להגדיל את הכנסות הממשלה עדיין מקטין את היבוא ולהפך.
היסטוריה
המילה נזכרת לראשונה בהקשר של מס המושת על שלל מלחמה בספר במדבר:
המוכס בהלכה
ה'מוכס' היה ממונה מטעם המלכות לגבות מס לפי השערתו והערכתו, יש שכתבו שהמוכס היה קונה מהמלך זכות לגבות את המס לעצמו.
בתלמוד נכלל המוכס עם משחק בקוביה ומפריח יונים שחכמים פסלום לעדות כיון שראו שהרבה פעמים הם גבו יותר מהראוי. ואף שדינא דמלכותא דינא כתבו בתלמוד בשם רב חנינא בר כהנא שאמר בשם שמואל שמדובר במוכס שאין לו קצבה, ובשן דבי רבי ינאי תירצו שמדובר במוכס העומד מאליו.
כן, נמנו המוכסים בין אלו 'שתשובתן קשה', מפני שגוזלים את הרבים, וכשהם באים לעשות תשובה ולהחזיר את הגזילה, אינם יודעים למי להחזיר. וכן שנינו בתוספתא (בבא קמא, פרק י, הלכה יד), קשה גזל הרבים מגזל היחיד, שהגוזל את היחיד יכול לפייסו ולהשיב לו את הגזילה, ואילו הגוזל את הרבים אינו יכול לפייסם ולהשיב להם את מה שגזל מהם, מפני שאינו יודע למי להשיב. למרות זאת, תיקנו חכמים לגוזלים את הרבים, שישיבו את הגזילה למי שהם מכירים שגזלו ממנו, ומשאר הגזילות - יעשו צרכי רבים, באופן שיהנו מכך גם הנגזלים.
בתקופת התנאים הייתה התייחסות שלילית כלפי מוכסים [בגלל שהמוכס מטעם השלטון היה גובה יותר ממה שצריך ושומר את העודף לעצמו ולכן נחשב לגזלן]. לדוגמה, בברייתא מובא המוכס כדוגמה מובהקת לרשע:.
התייחסות זו הייתה רווחת בארץ ישראל, והיא מופיעה אף בברית החדשה. כך למשל, בבשורה על-פי מתי, מורה ישו להתייחס לאלה הפוגעים שוב ושוב באחרים כאל גוי או כאל מוכס:. עם זאת, מתי עצמו היה מוכס במקצועו.
בעולם
בין המאות ה-16 וה-18 שלטה באירופה התפיסה הכלכלית המרקנטליסטית ומדינות כבריטניה וצרפת הטילו מכסים כבדים על היבוא מהארצות השכנות (ובמידה פחותה בהרבה על מושבותיהן). לאחר שאדם סמית', דייוויד ריקרדו ואחרים הראו את יתרונות השוק החופשי והתועלת שבסחר בינלאומי חופשי, חלה ירידה מסוימת אך המכסים ברחבי העולם עדיין היו גבוהים יחסית.
המפנה המשמעותי הגיע לאחר מלחמת העולם השנייה. מדינות העולם החלו לכונן אזורי סחר חופשי ולחתום הסכמים שהעניקו למדינות אחרות מעמד של שותפות סחר מועדפת ובפועל ביטלו או הורידו מכסים. גושי סחר חופשי כשוק האירופי המשותף (שהפך אחר כך לאיחוד האירופי) ואזור הסחר החופשי של צפון אמריקה מאפשרים נפח גדול מבעבר של סחר חופשי. ארגון הסחר העולמי (WTO) פועל לצמצום מכסים ועידוד מסחר בינלאומי.
ניתוח כלכלי
כדי להבין את המתרחש בשוק המקומי של מוצר עם הטלת מכס, נבחן שוק כזה בשלושה שלבים: נתחיל משוק סגור ליבוא ונוסיף בזה אחר זה את היבוא החופשי ואת המכס.
הדוגמה שנבחרה היא רק אחד ממספר תרחישים אפשריים: אם הממשלה מטילה מכס גבוה יותר ייתכן שהוא יבטל לגמרי את כדאיות היבוא ויחזיר את שוק המוצר לשלב הראשון. ייתכן גם שהמחיר הבינלאומי בכלל יהיה גבוה יותר מזה המקומי ויגרום למשק להפוך ליצואן של המוצר. יחד עם זאת, הניתוח הסכמטי מאפשר להסיק כי מכס על יבוא של מוצר:
המכס בישראל
בישראל נהוג מכס על מוצרים רבים ומגוונים. בראשית שנות המדינה נעשה שימוש אגרסיבי במכסים בשיעור גבוה והגבלות מנהלתיות כדי לאפשר התפתחות תעשיות ולהגן על היצור המקומי. בשנות ה-60 הורדו שיעורי המכס, אך הם הועלו מחדש לאחר מלחמת יום הכיפורים. בשנת 1975 נחתם הסכם סחר חופשי עם השוק המשותף, שבו הסכימו מדינות השוק המשותף וישראל להפחית בהדרגה את המכס על יבוא ויצוא מישראל. במהלך שנות התשעים הוחלט על מדיניות לפיה יש לחשוף את המשק הישראלי ליבוא מתחרה, באופן גורף ככל שניתן. עם זאת מכסים רבים, כגון בתחום המזון, נותרו על כנם.
ניתן לקבל החזר על מכס ששולם על מרכיבים ששימשו לייצור מוצרים ליצוא. החזר זה נקרא הישבון. החזר מכס על רכישות ניתן על ידי מספר חברות פרטיות במסגרת תנאי השירות שלהם.
פקודת המכס קובעת כי ערך הסחורה המיובאת, שבגינו יש לשלם את מסי היבוא, הוא "מחיר העסקה" ששולם לספק בחו"ל, בצירוף "תוספות" המנויות בפקודה. חלק מן התוספות שעליהן יש לשלם את המכס הן, לדוגמה, ההובלה והביטוח, וחומרים ומרכיבים שמספק היבואן ליצרן ללא תשלום. פעמים רבות, רשויות המכס אינן מקבלות את ערך הטובין לפיו חישב היבואן את מסי היבוא. לעיתים נובעת המחלוקת מהטלת ספק באמיתות מחיר העסקה שהוצהר. אך לעיתים המחלוקת כלל אינה נובעת מספק עובדתי, אלא ממחלוקת משפטית בשאלה האם יש למסות רכיב מסוים, כלומר: האם הרכיב נחשב כתוספת המנויה בפקודה. נושא אחד שהיה לסלע מחלוקת בין יבואנים לרשויות המכס בתחילת המאה ה-21 הוא מכס על תמלוגים.
המכס מהווה כ-1% בלבד מסך הכנסות המדינה ממסים (לדוגמה בשנים 2013-2020).
אולם המייבאים משלמים הרבה יותר לעמילי המכס. חברות מסוימות מבצעות שחרור קיבוצי מהמכס ואז העמלה נמוכה יותר, אבל בחברות UPS, פדקס וכדומה עמלת השחרור מהמכס בהרבה פעמים גבוהה מהמכס עצמו.
בשנת 2020 קבע בג"ץ כי החל מ-15 בפברואר יחלו רשויות המכס לבדוק את החבילות שנשלחות בדואר ישראל כפי שהן בודקות את החבילות של חברות השילוח הפרטיות.
הערות שוליים
Tarif
לאון גוסנס
לאון גוסנס (באנגלית: Léon Goossens 12 ביוני 1897 - 13 בפברואר 1988) היה אבובן בריטי.
חייו
גוסנס נולד בליברפול ולמד בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון. אביו היה הכנר והמנצח הבלגי אז'ן גוסנס הבן, בנו של המנצח אז'ן גוסנס האב; אחיו היה המנצח והמלחין יוג'ין גוסנס ואחותו הייתה הנבלנית סידוני גוסנס.
במחציתה הראשונה של המאה ה-20 נחשב גוסנס לאחד מחשובי האבובנים בעולם. הוא הצטרף לתזמורת קווינ'ס הול (בניצוח הנרי ווד) בגיל 15 ובשנת 1932 הביא אותו סר תומאס ביצ'ם אל התזמורת הפילהרמונית של לונדון שאך זה נוסדה, אך במקביל פיתח גם קריירה עשירה של נגינת סולו ומוזיקה קאמרית. אבובני העבר נטו להתחלק בין האסכולה הצרפתית (אלגנטית אך בעלת גון צליל דק וצפצפני) לגרמנית (מלאה ומעוגלת אך מגושמת למדי, כמעט ללא ויבראטו), אבל גוסנס השכיל לשלב את מיטב הסגולות של שני הסגנונות גם יחד.
גוסנס הזמין יצירות רבות לאבוב אצל מלחינים ידועי-שם כמו אדוארד אלגר, ראלף ווהן-ויליאמס וראטלנד בוטון והרבה לעבוד עם סולנים חשובים, בהם יהודי מנוחין. בין תלמידיו הרבים היו האבובנים אוולין ברבירולי, ג'וי בוטון (בתו של ראטלנד בוטון) ופיטר גרם, האבובן של הרכב מלוס.
בשנת 1950 קיבל גוסנס את אות מסדר האימפריה הבריטית ובשנת 1962 היה לחבר בוועד המנהל של הקולג' המלכותי למוזיקה.
פונקציית הפסד
פונקציית הפסד (באנגלית: Loss function) או פונקציית עלות (באנגלית: Cost function) היא פונקציה הממפה מאורע או ערכים של משתנה אחד או יותר למספר ממשי המייצג "עלות" של מאורע. בבעיות אופטימיזציה מנסים למזער את פונקציית ההפסד. פונקציות הפסד או עלות נמצאות בשימוש נרחב במגוון תחומים בהם אופטימיזציה מתמטית, סטטיסטיקה, אקונומטריקה, תורת ההחלטות ולמידת מכונה. בתחומים מסוימים מתייחסים לפונקציית מטרה שעשויה להיות פונקציית הפסד או הפונקציה הנגדית שלה שאותה רוצים למקסם (למשל פונקציית תועלת ופונקציית כשירות).
בסטטיסטיקה נעשה שימוש בפונקציית הפסד באמידת פרמטרים, כשפונקציית ההפסד אומדת את הסתברות המאורע של תצפיות הנתונים על פי הפרמטרים הנאמדים.
פונקציה ריבועית
שימוש בפונקציית הפסד ריבועית נפוץ בין היתר בבעיות רגרסיה ליניארית למשל בשיטת הריבועים הפחותים. אחד היתרונות של פונקציה ריבועית ביחס לפונקציות הפסד אחרות הוא הסימטריות שלה - שגיאה של הערכה מעל המטרה או מתחת למטרה יתנו הפסד דומה.
כאשר ערך המטרה הוא t ניתן להציג פונקציית הפסד ריבועית כך: כאשר C הוא קבוע (שאותו אפשר גם להגדיר כאחד).
פונקציית הפסד 0-1
בסטטיסטיקה ובתורת ההחלטות אחת מפונקציות ההפסד המוכרות היא פונקציית הפסד 0-1: כאשר I הוא פונקציה מציינת.
Hinge
אחת מפונקציות ההפסד הנפוצות בלמידת מכונה היא פונקציית הפסד Hinge המוגדרת: כאשר \ t =\pm 1 מייצג את המטרה, ו \ y הוא הפרדיקציה.
יחסי הונגריה–יפן
יחסי הונגריה–יפן הם יחסי החוץ בין הונגריה לבין יפן.
היסטוריה
היחסים בין המדינות כוננו לראשונה בשנת 1869, כאשר הונגריה הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, ובשנת 1871 נפתחה שגרירות קיסרית בטוקיו. באוגוסט 1914 הצטרפה יפן למלחמת העולם הראשונה לצד מדינות ההסכמה והכריזה מלחמה על מעצמות המרכז, ובעקבות כך נותקו היחסים בין המדינות. בשנת 1921 חודשו היחסים, ובשנת 1940 הצטרפה הונגריה למדינות הציר, אשר הייתה בעיקרה ברית בין האימפריה היפנית וגרמניה הנאצית.
לאחר מלחמת העולם השנייה, שתי המדינות נותקו היחסים בין המדינות, והן כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים רק באוגוסט 1959.
נציגויות דיפלומטיות
הונגריה מחזיקה ביפן שגרירות בטוקיו ו-2 קונסוליות כבוד בהאמאמאצו ואוסקה. מאידך, יפן מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.
אורי נאמן
אורי נאמן (נולד ב-16 במאי 1939), ראש אגף המחקר ב"מוסד" ולאחר מכן פעיל פוליטי ישראלי.