cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שיטה
השיטה במקורות
בממצא הבוטני-ארכאולוגי נמצאו שרידים משיטת הנגב, שיטת הסוכך ושיטה סלילנית בחפירות באזור הנגב החל מהעת העתיקה. המין האחרון הוא הנפוץ ביותר בשימושו כעץ בניה, ולפיכך הוא גם מועמד אפשרי לזיהוי ה'שטה' המקראית. ממצא עשיר ביותר של שיטה סלילנית נמצא מתקופת הברזל, בעיקר בתל באר שבע וכן בתל ערד ובתל שרע (נחל גרר). כמו כן נמצאו גם שרידים של שיטה מלבינה ושיטת הנילוס. שרידים של כל מיני השיטים הללו נמצאו במצרים העתיקה והם שימשו לצרכים מגוונים.
השיטה כסמל
השיטה משמשת סמל זיהוי בקרב הבונים החופשיים בדרגה השלישית ורבים מהם נושאים סיכה או סמל של ענף שיטה על דש הבגד על מנת לזהות זה את זה.
פרופנאל
שימושים
פרופנאל מגיב עם מתנאל ומתקבל טרימתילואתאן ( Trimethylolethane או TMO)
בנוסף משמש פרופנאל כחומר גלם לייצור חומרי טעם וריח לתעשיית המזון.
ניתן לחזר את הפרופנאל לקבלת 1-פרופנול או לחמצן לקבלת חומצה פרופנואית
גביע העולם למועדונים 2011
גביע העולם למועדונים 2011 נערך בשנת 2011 ביפן מה-8 בדצמבר עד ה-18 בדצמבר, והוא היה גביע העולם למועדוני כדורגל השמיני במספר. בטורניר זכתה הקבוצה הספרדית ברצלונה, נציגת איגוד התאחדויות הכדורגל האירופאיות אופ"א. הייתה זו הזכייה השנייה של מועדון ספרדי ושל ברצלונה בטורניר זה לאחר זכייתה של ברצלונה בטורניר 2009.
הטורניר
בטורניר השתתפו 7 האלופות משנת 2011 של התחרויות האזוריות מטעם הקונפדרציות היבשתיות של פיפ"א, וקבוצה נוספת מיפן.
התחרות התקיימה בשיטת הנוק אאוט. מנצחת שלב הפלייאוף בין המארחת לאלופת אוקיאניה הצטרפה לאלופות מצפון אמריקה, אסיה ואפריקה בשלב רבע הגמר. המנצחות ברבע הגמר הצטרפו לאלופות אירופה ודרום אמריקה, שזוכות בכרטיס אוטומטי לשלב חצי הגמר. המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו על המקום השלישי והמנצחות עלו לגמר שבו נקבעה האלופה. כמו כן התקיים המשחק על המקום החמישי בין הקבוצות המפסידות ברבעי הגמר.
קבוצות משתתפות
הקבוצות שהשתתפו בטורניר הן:
פנלופה אלביפניס
פנלופה אלביפניס (שם מדעי: Penelope albipennis) היא מין של עוף קרקע נדיר, מהסוג פנלופה שבמשפחת ההוקיים. פנלופה זו מצויה בטבע רק ביערות של צפון-מערב פרו.
מאפיינים
אורך הפנלופה 70 סנטימטרים בקירוב והיא בעלת נוצות חומות כהות עם קצוות כנפיים לבנות. הראש שחור עם פנים תכולות, דלדול עור כפול אדמדם ומקור דק כחול-בהיר. הפנלופה בעלת רגליים צהובות חזקות העוזרות לה להיאחז בענפים שבין עצי היער. היא יכולה לעוף אך תעופתה מגושמת יחסית לעופות אחרים.
הפנלופות מסתובבות בקבוצות קטנות ומחפשות פירות, זרעים וחרקים הן על הקרקע והן על העצים. אין הרבה הבדלים בין שני הזוויגים.
פנלופה זו מצויה בסכנת הכחדה. בעבר חשבו שהיא נכחדה לחלוטין, מחמת נדירותה. הסיבות להיעלמותה הן כריתת יערות הגשם הטרופיים - בהם היא חיה - וצייד לא חוקי למטרת מאכל.
ב-2018 נספרו כ-200 פרטים באוכלוסיות קטנות בצפון-מערב פרו. יש בפרו כ-10 אזורי מקלט מוגנים לעוף זה, בהם מקלט חיות הבר בלאמבאייק (Laquipampa Wildlife Refuge) שבלאמבאייק ואתר "Chaparri Private Conservation Area". האוכלוסייה באזור זה משתקמת לאיטה, והולכת וגדלה.
ארכלאיס
אַרְכֶלַאִיס (ביוונית: Άρχελαίς) הייתה עיר בבקעת הירדן, בפרובינקיה הרומית פלשתינה פרימה. בימינו מזוהה ארכלאיס עם ח'רבת אל-ביודאת מצפון לעיירה הפלסטינית עוג'ה א-תחתא.
היסטוריה
בראשיתה הייתה ארכלאיס כפר שנוסד על ידי ארכלאוס, האתנארכוס של פרובינקיה יהודה ובנו ויורשו של המלך הורדוס. ארכלאוס, שקרא לכפר על שמו, ייסד אותו כדי לשכן בו עובדים עבור מטע התמרים שלו באזור יריחו.
לאחר מותו של הורדוס, קיבלה אחותו שלומית מידי הקיסר אוגוסטוס טריטוריות ובהן גם העיר פצאליס (כיום הכפר פסאיל) בבקעת הירדן, בתחום שלטונו של ארכלאוס. עם מותה של שלומית, בין השנים 9–12 לספירה (בזמן שארכלאוס כבר היה בגלות), היא הורישה ליוליה אוגוסטה, אשת הקיסר אוגוסטוס, את נחלותיה, כולל פצאליס וארכלאיס, שלדברי יוסף בן מתתיהו, היה שם "מטע גדול מאוד של דקלים ופריים משובח ביותר".
הסופר הרומאי פליניוס הזקן כתב בספרו "תולדות הטבע", כי ארץ יהודה מפורסמת בעצי התמר שלה, וכי אלה הגדלים בעמקים של ארכלאיס, פצאליס וליוויאס נחשבים משובחים מאד. הגאוגרף קלאודיוס פטולמאיוס (אמצע המאה ה-2) ציין את ארכלאיס בין הערים שב"יהודה ממערב לנהר הירדן".
העיר ארכלאיס מופיעה במפת מידבא (בגבולה השמאלי), המתוארכת לסביבות 600 לספירה. העיר מיוצגת עם כניסה שמעליה מגדל ולצדו שני מגדלים נוספים ולידם עצי תמר.
בתקופת הנוצרית הפכה העיר לדיוקסיה. שמותיהם של שניים מבישופיה: טימותאוס, שהשתתף בשני סינודים נגד אוטיכס שנערכו בקונסטנטינופול בשנים 448 ו-449, ואנטיוכוס, שהיה בוועידת כלקדון בשנת 451. כיום היא רשומה על ידי הכנסייה הקתולית כדיוקסיה שאינה מתפקדת עוד.
ממצאי החפירות הארכאולוגיות שנערכו באתר
חפירות בדיקה ראשונות באתר נערכו בין השנים 1986 - 1991, עיקרי הממצאים כוללים מבנה גזית מונומנטלי שהתנשא לגובה 9 מ', כנסייה ביזנטית בנויה בסגנון בזיליקה שתוארכה למחצית השנייה של המאה החמישית לסה"נ. בכנסייה נתגלתה רצפת פסיפס צבעונית מעוטרת בדגמים גאומטריים וצמחיים, כתובת הקדשה ביוונית ושעון שמש ייחודי.
חפירות נוספות נערכו בין השנים 1994 - 1999, במטרה לאתר את גבולות היישוב בימי הבית השני. בסיכום החפירה ניכרו ארבעה שלבי ישוב בתקופה זו: שלב א' - הקמת אחוזה חקלאית מגדל ואמת מים אשר תוארכו למאה הרביעית לפנה"ס. שלב ב' - ייסוד כפר והסבת המגדל למבנה מגורים מפואר, שלב שתוארך לשנה 1-2 לפנה"ס. שלב ג' - הרחבת היישוב, בניית בית מגורים מפואר ותחנת דרכים, תוארך לימיהם של שלומית בת הרודיאס (שלום) ואגריפס הראשון. שלב ד' - חורבן היישוב היהודי עקב מאורעות המרד הגדול 67-66 לסה"נ.
ההרס הארכאולוגי באתר
האתר סובל מהרס עתיקות בקנה מידה רחב ובאופן מתמשך בכל שטחו, ההרס האדיר באתר נעשה באמצעות כלים מכניים כבדים במטרה לנבור בעתיקות ולנסות להפיק מהן תועלת מסחרית. חלק משטח האתר הוסב לשמש לבניה במסגרת הרחבות בניה של הכפר עוג'ה א-תחתא. בינואר 2018 נערכה כתבתו של דני קושמרו מגיש תוכנית אולפן שישי בחדשות 2 ובה הוצג ההרס האדיר שבוצע באתר. נכון לשנת 2020 הרס העתיקות באתר ממשיך ואף קטעים נוספים ממנו מוסבים לשמש לבניית מגורים.
אמוז-בוש
אמוּז-בּוּש (מצרפתית: amuse-bouche, מילולית: משעשע חך; או אמוז-גֶל, amuse-gueule) הוא מתאבן קטן בגודל נגיסה. אמוז-בוש שונה ממתאבן בכך שהוא אינו מוזמן כמתאבן מתוך תפריט אלא נבחר על פי בחירת השף בלבד. לעיתים קרובות הוא מלווה יחד עם יין משלים, ומוגש כטעימה וכהצצה ראשונה של בלוטות הטעם אל גישתו של השף לבישול.
שימושים במסעדות
אמוז-בוש הוא תוצר של הנובל קוויזין, גישת בישול שדגלה במנות קטנות עם טעמים וריחות מרוכזים. יש להבחין בין סוגים אחרים של מתאבנים על ידי שלושה מאפיינים: הגודל הקטן של האמוז-בוש - בדרך כלל בגודל של נגיסה אחת או שתיים, אותו אמוז-בוש מוגש לכל יושבי השולחן, ולבסוף - הוא אינו מגיע בהזמנה אלא מוצע ללא תשלום.
מטרתו של האמוז-בוש יכולה להיעשות גם על ידי מנה פשוטה כמו צלחת זיתים או ממרח זיתים. אך לעיתים קרובות הוא הופך למופע ראווה של כישורי האומנות של השף כמו גם תחרות בין המסעדות. ז'אן-ז'ורז' וונגריכטן, אחד מהשפים המפורסמים בעולם אמר כי, "האמוז-בוש היא הדרך הטובה ביותר עבור שף גדול לבטא את הרעיונות הגדולים שלו בדברים קטנים".
בשלב מסוים הפך האמוז-בוש מבונוס לא צפוי למנה רשמית במסעדות בעלות כוכבי מישלן. (עד 1999 נהג הניו יורק טיימס לספק הסבר בסוגריים על המנה הזו) זה, בתורו, הפך לאתגר עבור המסעדות. האמוז-בוש דורש לא רק דמיון והשראה כי אם גם חייב להיות מוכן בכמויות מספיקות לכל האורחים, בדרך כלל מיד לאחר שהוזמנה המנה, מה שדורש עמדת בישול המוקדשת לייצור מהיר של המנה. זה דורש גם מבחר גדול של כלי חרסינה בהם מוגש האמוז-בוש. צלחות מעניינות, כוסות קפה וגם כפות מרק אסייתיות גדולות שהן בחירה פופולרית למדי. המטבח מוכרח להיות מסוגל להיות ערוך גם לסועדים שיש להם אלרגיות למרכיבים שונים של האמוז-בוש.
האלפים היוליאניים
האלפים היוליאניים (באיטלקית: Alpi Giulie; בסלובנית: Julijske Alpe) הם רכס הרים המהווה חלק מרכס האלפים הגיריים הדרומי, בעצמו חלק מהרי האלפים המזרחיים.
ההרים כמו גם מחוז פריולי-ונציה ג'וליה שבו הם משתרעים בחלקם האיטלקי, מנציחים את שמו של יוליוס קיסר.
החלק הסלובני של האלפים היוליאניים הוכרז כשמורה ביוספרית של אונסק"ו ב-2003.
קרול שילדס
קרול אן שילדס (באנגלית: Carol Ann Shields; 2 ביוני 1935 - 16 ביולי 2003) הייתה סופרת קנדית ילידת ארצות הברית. היא ידועה בעיקר בשל כתיבת הרומן יומני האבן שיצא לאור בשנת 1993.
שילדס נולדה באילינוי, ארצות הברית ולמדה בהנובר קולג' שבאינדיאנה, אוניברסיטת אקסטר באנגליה ובאוניברסיטת אוטווה. בשנת 1957 נישאה לדונלד שילדס. בני הזוג עברו לגור בקנדה.
בשנת 1977 קיבלה שילדס תואר פרופסור מאוניברסיטת אוטווה. בשנת 1980 השתקעה בויניפג שבמניטובה, ולימדה אנגלית באוניברסיטת מניטובה. בשנת 2000 עברה עם בעלה לגור בוויקטוריה, בקולומביה הבריטית. בשנת 2003 נפטרה מסרטן השד.
פיג'ו סוג 183
פיג'ו סוג 183 (בצרפתית: Peugeot Type 183, קרוי גם: Peugeot 12 CV Six) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1928–1932.
סך הכול יוצרו 12,626 יחידות.
דגמי "פיג'ו סוג 183" בתצורת סדאן שירתו כמוניות בפריז.
סמושאיי
סמושאיי (בהונגרית: Szamossályi) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית סמושאיי קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-903 תושבים בשנת 1990 עד 718 תושבים בשנת 2020.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מתקופת הברונזה.
יהודי סמושאיי
יהודים ראשונים התיישבו בסמושאיי במחצית השנייה של המאה ה-19 לאחר שבעלי האחוזות בסביבה הסירו את התנגדותם להתיישבות זרים על אדמותיהם.
לאחר שהקהילה התפתחה וגדלה והגיעה ל-144 נפשות, החלו צעירי הקהילה לעזוב אותה לטובת יישובים גדולים יותר בהם היו יותר סיכויים למצוא פרנסה.
אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה, גויסו יהודים מהכפר לפלוגות עבודה בשרות הצבא ההונגרי שלחם לצד הגרמנים בחזית המזרחית.
במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה. ואחרי חג הפסח, נצטוו היהודים בכפר להישאר בבתיהם. לאחר חצות פרצו כוחות משטרה לבתי היהודים, הוציאו אותם בכוח והעמיסו אותם על עגלות. הם לא הורשו לקחת עמם דבר, גם לא מזון. היהודים נלקחו לגטו מאטסלקה ובסוף חודש מאי 1944 שולחו משם למחנה ההשמדה אושוויץ.
בקרחת יער קטנה בכפר עדיין קיים בית קברות יהודי ישן ובו כ-11 מצבות של יהודים חלקן שבורות.
2PM
2PM (בקוריאנית: 투피엠) היא להקת בנים מקוריאה הדרומית המנוהלת על ידי JYP Entertainment. הלהקה מורכבת מהחברים ג'ון. קיי (בעבר השתמש בשם הבמה ג'ונסו), ניקון, טאקייון, וויונג, ג'ונו וצ'אנסונג. מנהיג הלהקה לשעבר, ג'יי פארק, עזב את הלהקה באופן רשמי בתחילת שנת 2010. חברי הלהקה החלו את הקריירה שלהם כזמרים כאשר הזמר הקוריאני, פארק ג'ין-יונג הרכיב להקה בשם One Day שכללה 11 זמרים. בסופו של דבר הלהקה התפצלה לשתי להקות, האחת היא 2PM והשנייה היא להקה דומה אך עצמאית הידועה בשם 2PM. 2AM עשו את הופעת הבכורה שלהם עם השיר “10 Points Out of 10 Points”, אשר הציג את יכולות הריקוד האקרובטיות שלהם. הלהקה זכתה במקום הראשון בפעם הראשונה עם השיר שלהם “Again & Again”. שני השירים נכללו באלבום האולפן הראשון שלהם, ‘’The First Album 1:59PM’’ אשר יצא לאור בשנת 2009. הלהקה המשיכה והוציאה לאור אלבום קוריאני נוסף בשם ‘’Hands Up’’ בשנת 2011. הם עשו את הבכורה שלהם ביפן מאוחר יותר באותה שנה עם האלבום ‘’Republic of 2PM’’. לאחר יותר משנה, הלהקה עשתה קאמבק בשנת 2013 עם אלבום האולפן השלישי שלהם, ‘’Grown’’. בתחילת ספטמבר 2014, הלהקה עשתה קאמבק עם אלבום האולפן הרביעי, ‘’Go Crazy’’. ב-15 ביוני 2015, הם הוציאו לאור את אלבום האולפן החמישי שלהם, ‘’No.5’’.
לפני הופעת הבכורה
במקור, חברי הלהקה של 2PM היו חלק מלהקה גדולה יותר הידועה בשם One Day. סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בשם Hot Blood Men הציגה את ימי האימונים של הלהקה. בתוכנית, החבר לשעבר, ג'יי פארק, סיים במקום הראשון וקיבל את מספר הקולות הגבוה ביותר מהמעריצים. התוכנית הציגה את ההדחה של שלושה מתמודדים: לי סוויצ'י, ג'ונג ג'ינוון ויון דוג'ון. אך ג'ינוון תפס את מקומו של אים דאהון לאחר שהוא פרש. עד סוף התהליך של האימונים, מספר חברי הלהקה One Day ירד ל-11 חברים בלהקה. הלהקה לאחר מכן התפצלה לשתי להקות, האחת קבוצת זמרי בלדה המורכבת מארבעה חברים תחת השם 2AM, וללהקת היפ-הופ המורכבת משבעה חברים תחת השם 2PM.
הופעת הבכורה ומחלוקת (2008–2009)
בהשוואה לשאר להקות הבנים הקוריאניות שהיו באותה תקופה אשר אימצו את התדמית של ה"נער היפה" (בקוריאנית: kkonminam), 2PM עשו את הופעת הבכורה שלהם עם תדמית של הגבר הקשוח והמאצ'ו כמו חיה. הם עשו זאת תוך השמת דגש על הגוף השרירי של חברי הלהקה. הלהקה יצרה את המונח הקוריאני “jimseung-dol” (המשמעות של jimseung היא חיה או בהמה בקוריאנית) שהפך לתופעה בשנת 2008.
ג'יי פארק (היה ידוע יותר בשמו הפרטי ג'הבום) נבחר לכהן בתפקיד המנהיג של הלהקה, כיוון שהוא היה המבוגר ביותר וגם האחד שכל חברי הלהקה ראו בתור המוכשר ביותר. הוא לקח חלק בתפקידי מפתח במספר מהשירים והווידאו קליפים של הלהקה בימיה הראשונים. הלהקה עשתה את הופעת הבכורה שלה עם השיר “10 points Out of 10 Points” ב-4 בספטמבר 2008. באוקטובר 2008, הם החלו לקדם את השיר “Only You”, שיר נוסף מאלבום הבכורה שלהם, המיני אלבום ‘’Hottest Time of the Day’’.
יותר מאוחר באותה שנה התפתחה מחלוקת בקשר לג'יי פארק. ב-4 באוקטובר 2009, החלו להופיע כתבות באינטרנט הנוגעות לפרסומים של ג'יי פארק משנת 2005 בחשבון הפרטי שלו במייספייס, שבהם הוא הביע את השנאה שלו כלפי קוריאה תוך כדי ימי האימונים שלו ב-JYP Entertainment. הפרסומים הללו, הודלפו על ידי אזרח אשר פרץ לחשבון המייספייס של ג'יי פארק, הוצאו מהקשרם ולא הובנו כראוי על ידי התקשורת הקוריאנית. ג'יי פארק פרסם התנצלות רשמית בנושא. אף על פי שחלק מהציבור הביע את רצונו שחברת התקליטים תוציא את ג'יי פארק מהקבוצה, המנכ"ל של JYP פארק ג'ין-יונג הצהיר ב-7 בספטמבר כי הוא תומך בפארק ושהוא צריך להישאר בקבוצה. למרות הבעת התמיכה של המנכ"ל, ביום למחרת ג'יי פארק פרסם באתר המעריצים הרשמי הודעה כי הוא יעזוב באופן רשמי את הלהקה ויחזור לארצות הברית לפרק זמן מסוים על מנת שהמצב יירגע. הוא תכנן לחזור ללימודים ולשפר את הידע שלו במוזיקה. באותו מכתב הוא התנצל בפני שאר חברי הלהקה על כך שהוא לא יכול היה למלא את תפקידו ולהיות מנהיג טוב ואח גדול עבורם. הוא הבטיח שהוא יחזור כאדם טוב יותר. פארק ג'ין- יונג אימת את הדברים כי הלהקה תמשיך כעת את פעולתה עם שישה חברים בלבד. בעקבות הרגישות לנושא העזיבה של ג'יי פארק, הלהקה פרשה מהופעות בתוכניות וריאטי ובידור בטלוויזיה.
1:59PM והעלייה בפופולריות (2009-2010)
למרות המחלוקת, הלהקה המשיכה עם ההוצאה לאור של אלבום האולפן הראשון שלהם בשם ‘’01:59PM’’. האלבום יצא לאור ב-10 בנובמבר 2009. אך למרות זאת שאלות לגבי עזיבתו של ג'יי פארק נותרו. ביום שלאחר הוצאת האור של האלבום, פארק ג'ין-יונג הצהיר כי ג'יי פארק יכול לחזור למקומו בלהקה אם ירצה על מנת לעשות קאמבק אף על פי שהדבר לא נראה קרוב מלקרות. לאות תמיכה בג'יי פארק, שאר חברי הלהקה קבעו לחלק את ההכנסות מהאלבום הראשון של הלהקה יחד איתו באופן שווה. האלבום כלל שירים ובהם מופיע הקול של ג'יי פארק, אף על פי שפניו לא נכללו בתמונת האלבום. הלהקה סיימה לצלם מחדש את הווידאו קליפ שלהם עבור השיר “Heartbeat”, שיר הנושא, ללא ג'יי פארק באוקטובר 2009. הלהקה החלה בפעילויות לקידום האלבום בתוכניות וריאטי ותוכניות מוזיקה כמו O Good Concert של רשת Mnet, Music Bank של רשת KBS, Music Core של MBC ו-Inkigayo של SBS בנובמבר 2009.
שבוע וחצי לאחר הוצאת האלבום לאור, הלהקה הופיעה בטקס פרסי המוזיקה Mnet Asian Music Awards. הלהקה זכתה בפרסים עבור להקת הבנים הטובה ביותר ואמן השנה (אחד הפרסים היוקרתיים ביותר של הטקס). הלהקה ביצעה מחווה לכבוד חברם לשעבר ג'יי פארק במהלך ביצוע השיר שלהם “Again & Again”. במהלך המופע, זרקור האיר את המיקום של ג'יי פארק שבו הוא היה במהלך הריקוד, והשירה שלו הושמעה ברמקולים ולא הוחלפה על ידי אחד מחברי הלהקה.
לקראת סוף נובמבר 2009, לאחר שבועיים של פעילויות קידום של האלבום ‘’1:59PM’’, הלהקה זכתה בפרס הראשון בפעם הראשונה בתוכנית מוזיקה בטלוויזיה מאז הוצאתו של האלבום, עם השיר “Heartbeat”, אשר העניק ללהקה את המקום הראשון במשך שלושה שבועות נוספים. השיר העניק להם את התואר של Triple Crown בתוכנית Inkigayo כיוון שזכו במקום הראשון במשך שלושה שבועות. ב-30 בדצמבר 2009, במהלך טקס המוזיקה של סוף השנה של רשת הטלוויזיה KBS, השיר “Again & Again” זכה בתואר שיר השנה כשהוא זוכה ב-57,060 הצבעות.
השיר השני של הלהקה מהאלבום היה “Tired of Waiting”. הלהקה ביצעה הופעה של השיר בשידור חי בפעם הראשונה במהלך טקס המוזיקה של סוף השנה בדצמבר 2009. פעילויות הקידום של הלהקה עבור האלבום הסתיימו בהופעתם בינואר 2010 בתוכנית Inkigayo.
(2010) Don't Stop Can't Stop
בפברואר 2010, הודיעה חברת התקליטים כי ג'יי פארק לא יחזור להיות חבר בלהקה, כיוון שהחוזה שלו עם החברה בוטל, בהסכמתם של כל שאר חברי הלהקה. מפגש מעריצים ומסיבת עיתונאים נערכו יחדיו יומיים לאחר מכן עם ששת חברי הלהקה הנותרים והמנכ"ל של JYP, צ'ו ג'ונג-ווק. מספר רב של אתרי מעריצים של הלהקה נסגרו מיד לאחר מסיבת העיתונאים כמחאה על "סילוקו" של ג'יי פארק. ההנהלה הודיעה כי אף על פי שהלהקה תמשיך את פעילותיה עם שישה חברים, מנהיג חדש ללהקה לא ייבחר על מנת להחליף את ג'יי פארק.
באפריל 2010, הוציאה הלהקה לאור את המיני אלבום ‘’Don’t Stop Can’t Stop’’, שכלל שישה שירים. ההוצאה לאור של אלבום זה וכן התדמית של הלהקה הייתה במטרה להציג את הלהקה כחזקה יותר מההוצאות לאור הקודמות שלה. הלהקה ביצעה את הקאמבק שלה בתוכנית המוזיקה בטלוויזיה M!Countdown באותו חודש.
הלהקה הופיעה כלהקהת חימום עבור תשעה מופעי קיץ של הלהקה Wonder Girls בארצות הברית ב-2010. הם הופיעו בפסטיבל השנתי ה-8 של “Korea Times Music Festival” בלוס אנג'לס, קליפורניה במאי 2010, ובמופע Dream Concert בסיאול, קוריאה הדרומית. במאי 2010, הוציאה הלהקה לאור את השיר "What’s Your Celebration?" עבור מונדיאל 2010. השיר דוגם חלק מהשיר של קיינאן, Wavin' Flag.
ביולי 2010, עזבו וויונג וטאקייון את עמדותיהם כמנחים בתוכנית Inkigayo. חודש לאחר מכן וויונג עזב את מתוכנית נוספת כדי להתמקד בלוח המופעים של הלהקה שהיה עמוס. המופעים הראשונים של הלהקה התקיימו ב-31 ביולי וב-1 באוגוסט בסיאול. לאחר מכן הם הופיעה ב-7 וב-8 באוגוסט בפוסן (הלהקות 2AM ומיס איי הוזמנו למופע כאורחים).
חברי להקת 2pm
김 준 서 === kim jun su
תנין צר-חרטום
תנין צר-חרטום (שם מדעי: Mecistops) הוא סוג של זוחל ממשפחת התניניים החי באפריקה. בעבר היה בסוג זה רק מין אחד - תנין צר-חרטום מערב-אפריקני אך הוא עבר לסוג תנין. מחקר מ-2018 סיווג אותו מחדש תחת סוג זה וגם פיצל אותו לשני מינים:
תנינים אלה בעלי לסתות צרות המזכירות לסתות גוויאל הודי (ומכאן שמם) אשר עוזר להם לתפוס טרף מימי כמו דגים, סרטנים וצפרדעים. המינים יכולים להגיע לאורך ולשקול עד 325 ק"ג.
אותות ועיטורים צבאיים
יצירת הזדהות ולכידות חברתית
במקרים מסוימים נוסדו עיטורים צבאיים על מנת להעצים את תחושת ההזדהות של הציבור עם צבא המדינה, כמו במקרה של ברית המועצות בעת מלחמת העולם השנייה. למרות אופייה החילוני של המדינה, ושלילת עברה הצארי, נוסדו עיטורים בעלי אופי דתי (למשל עיטור התהילה שעיצוב הסרט שלו זהה לעיטור על שם ג'ורג' הקדוש) או כאלה המעלים על נס מצביאי עבר מתקופת הצארים הרוסיים (לדוגמה עיטורי סובורוב, קוטוזוב, אושאקוב ונחימוב). דבר כינונם של עיטורים צבאיים מפורסם במדינות רבות בעיתונות או בשילוט חוצות, והציבור בהן נקרא לכבד את נושאי העיטורים השונים.
חיות המחמד הנשיאותיות של ארצות הברית
נשיאי ארצות הברית נטו להחזיק לעיתים קרובות חיות מחמד כשהם בתפקיד, או שחיות מחמד היו חלק ממשפחותיהם.
היסטוריה של כלבי הבית הלבן
הכלב הראשון בבית הלבן שקיבל סיקור בעיתונים היה הכלב של וורן ג. הרדינג, לאדי בוי.
חיות מחמד הוצגו גם בבחירות לנשיאות. הרברט הובר השיג "כלב משטרתי בלגי" (מלינואה בלגי), קינג תות, במהלך הקמפיין שלו ותמונות שלו עם הכלב החדש שלו נשלחו בכל רחבי ארצות הברית.
בשנת 1944 פרנקלין ד' רוזוולט התמודד לקדנציה הרביעית שלו כששמועות צצו כי הטרייר הסקוטי שלו, פאלה, הושאר בטעות בביקורו באיים האלוטיים. לאחר שעל פי החשד שלח בחזרה אוניות להצלת כלבו, רוזוולט זכה ללעג והואשם בכך שהוציא אלפי דולרים של משלמי מיסים כדי להחזיר את כלבו. בנאום שלאחר מכן אמר רוזוולט, "אפשר לבקר אותי, את אשתי ואת משפחתי, אבל אי אפשר לבקר את הכלב הקטן שלי. הוא סקוטי וכל הטענות האלה על הוצאת כל הכסף הזה רק הכעיסו את נפשו הקטנה." על פי הדיווחים, מה שכונה לימים "נאום הפאלא" סייע לו להבטיח את בחירתו מחדש לנשיאות.
ריצ'רד ניקסון הואשם בכך שהסתיר מימון סודי מבעלי הון שקיבל במהלך מועמדותו לתפקיד סגן הנשיא תחת דוויט ד' אייזנהאואר בשנת 1952. הוא נשא לטלוויזיה את "נאום הדמקה" שנקרא על שם הקוקר ספניאל שלו והכחיש שיש לו מימון מקרן חשאית של בעלי הון אך הודה, "יש דבר אחד שקיבלתי במתנה שאני לא מתכוון להחזיר." המתנה הייתה קוקר ספניאל שחור-לבן, בשם "דמקה", שניתנה לבנותיו. אף על פי שהיו דיבורים על נפילתו של ניקסון מהמרוץ, בעקבות נאומו הוא קיבל תמיכה גדולה ומיימי אייזנהאואר המליצה לו לפי הדיווחים להישאר מפני שהוא "אדם כל כך חם".
אוהבי בעלי חיים היו נסערים כאשר הנשיא לינדון ב. ג'ונסון הצטלם כשהוא מרים את שני הביגלים שלו כשהוא קורא להם "הוא" ו"היא", באוזניהם. כשאחרים לא הבינו את המהומה; הנשיא לשעבר הארי ס. טרומן אמר, "מה לעזאזל, המבקרים מתלוננים; כך מתמודדים עם כלבים."
ברק אובמה ומשפחתו גידלו בבית הלבן זוג כלבים - בו (כלב) וסאני, מגזע פורטוגזי מיוחד. דונלד טראמפ היה הנשיא הראשון במאה השנים האחרונות, שלא החזיק כלב או חיית מחמד אחרת במעון הנשיא.
נשיא ארצות הברית הנוכחי הוא ג'ו ביידן, ועמו מתגוררים בבית הלבן שני כלביו צ'אמפ ומייג'ור. מייג'ור הוא הכלב הנשיאותי הראשון שאומץ. צ'אמפ ומייג'ור הגיעו אל הבית הלבן ב-25 בינואר 2021, חמישה ימים אחרי ההשבעה של ג'ו ביידן לנשיאות ארצות הברית. בראשית מרץ אותה שנה נשלחו הכלבים חזרה אל ביתו של ביידן בדלאוור, לאחר שהיו מעורבים בתקרית נשיכה של אחד מסוכני השירות החשאי של ארצות הברית. לאחר תקרית נשיכה נוספת של עובד שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, עברו השניים הכשרה לשהייה בבית הלבן. מייג'ור מבלה את רוב זמנו בבית משפחת ביידן בדלאוור. צ'אמפ נפטר ביוני 2021 ובמקומו הגיע קומאנדר, גור מגזע רועה גרמני. בינואר 2022 הצטרפה לבית הלבן החתולה וילו.
ג'אסורבק יאחשיבוייב
קריירת מועדונים
יאחשיבוייב הוא תוצר מחלקת הנוער של פחטקור טשקנט, אליה הצטרף בשנת 2004. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון, שמשחק בליגת העל האוזבקית, בשנת 2016, ובמהרה הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה.
בחודש יולי 2019 הושאל יאחשיבוייב ל-AGMK, גם היא מליגת העל האוזבקית, לחצי השני של עונת.
בשנת 2020 הושאל לאנרגטיק מינסק מליגת העל הבלארוסית למשך עונה אחת. ב-19 במרץ 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על באטה בוריסוב במסגרת הליגה. במשחק זה הבקיע גם צמד שערי בכורה. בהמשך עונת הושאל לשחטיור סליהורסק, גם היא מליגת העל הבלארוסית.
איימי ויינהאוס
איימי ג'ייד ויינהאוס (באנגלית: Amy Jade Winehouse; 14 בספטמבר 1983 – 23 ביולי 2011) הייתה זמרת-יוצרת יהודייה-בריטית, שהתפרסמה בזכות סגנונה האקלקטי, הכולל תערובת של ז'אנרים רבים, בהם סול, סקא, ג'אז, ורית'ם אנד בלוז.
ג'אסורבק יאחשיבוייב
קריירת מועדונים
ב-13 בפברואר 2021 חתם על חוזה לשתי עונות וחצי בלגיה ורשה מליגת העל הפולנית. ב-1 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד ויסלה קרקוב במסגרת המחזור ה-28 בליגה לעונת. זו הייתה הופעתו היחידה בליגה בעונה זו.
איימי ויינהאוס
אלבומה הראשון של ויינהאוס, Frank, הצליח למדי, הן מסחרית והן אצל המבקרים במולדתה, הממלכה המאוחדת. האלבום גם היה מועמד לפרס מרקיורי. אלבומה השני, Back to Black, שיצא ב-2006, הוביל לחמש זכיות בפרס גראמי והפך אותה לאמנית הבריטית הראשונה שזכתה בחמישה פרסי גראמי, כולל שלושה מתוך הארבעה הגדולים: "תגלית השנה", "הקלטת השנה" ו"שיר השנה". ב-14 בפברואר 2007 זכתה בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "הזמרת הבריטית הטובה ביותר".
ספר הישר (מקרא)
ספר הישר הוא ספר קדום המוזכר פעמיים בתנ"ך, אך אינו נמנה עם עשרים וארבעה ספרי הקודש, ולא שרד ממנו אלא קטע קצר.
איימי ויינהאוס
ויינהאוס נפטרה בביתה בקמדן טאון שבלונדון ב-23 ביולי 2011 מהרעלת אלכוהול.
ג'אסורבק יאחשיבוייב
קריירת מועדונים
ב-30 באוגוסט 2021 הושאל לשריף טירספול מליגת העל המולדובית. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על פטרוקוב חנצ'שט במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 0–2 על שחטאר דונצק במסגרת שלב הבתים של המפעל לעונת 2021/2022. ב-28 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה בליגת האלופות, בניצחון 1–2 על ריאל מדריד בשלב הבתים של המפעל.
ספר הישר (מקרא)
אזכורים במקרא
אזכור של ספר הישר השתמר בקריאת "שמש בגבעון דום" של יהושע: וכן בקינת דוד על מות שאול ויהונתן בספר שמואל ב':
איימי ויינהאוס
קורות חיים
ויינהאוס נולדה באזור סאות'גייט שברובע אֶנְפִילְד בצפון לונדון למשפחה יהודית חובבת ג'אז. משפחתה של ויינהאוס מנתה ארבע נפשות: אביה מיטשל (נהג מונית), אמה ג'ניס (רוקחת), ואחיה הבכור אלכס. סבא רבא מצד האב היגר ללונדון בשנת 1890 ממינסק. לפני שעברה לבית הספר "אשמול" (Ashmole) היא למדה בבית הספר של סאות'גייט. כשהייתה בת עשר הקימה עם חברתה להקת ראפ בשם "Sweet 'n' Sour", אשר לא האריכה ימים. היא למדה בבית הספר ע"ש סילביה יאנג לאמנויות הבמה בגיל 12, אבל סולקה בגיל 14 מאחר ש"לא מיצתה את עצמה", ומאחר שעשתה נזם. יחד עם ילדים נוספים מבית ספרה היא הופיעה בתוכנית טלוויזיה בריטית בשנת 1997. מאוחר יותר למדה בבית הספר BRIT לאמנויות הבמה בקרוידון.
ג'אסורבק יאחשיבוייב
קריירה בינלאומית
יאחשיבוייב היה חלק מסגל נבחרת אוזבקיסטן עד גיל 23 שזכתה בטורניר גביע אסיה עד גיל 23 בשנת.
ספר הישר (מקרא)
אזכורים במקרא
אזכור שלישי אפשרי מופיע בתרגום השבעים לתפילת שלמה בחנוכת המקדש בספר מלכים א' פרק ח', ושם נאמר כי התפילה כתובה בספר השיר (ἐν βιβλίῳ τῆς ᾠδῆς) ויש ששיערו שבמקור העברי שעמד לפני השבעים התחלף "ישר" ב"שיר", אך הדברים אינם מוסכמים.
איימי ויינהאוס
קורות חיים
בגיל 13 קיבלה במתנה גיטרה פרטית וכשנה לאחר מכן החלה לכתוב שירים ולהלחין אותם. בתקופה זו נשרה מבית הספר והחלה להתנסות בסמים.
ג'אסורבק יאחשיבוייב
קריירה בינלאומית
ב-19 במאי 2018 ערך יאחשיבוייב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוזבקיסטן, בהפסד 0–1 לנבחרת איראן במשחק ידידות.
ספר הישר (מקרא)
ספר בפני עצמו
לפי פרשנות המקרא האקדמית, ספר הישר הוא ספר שירה עברי קדום, שאבד, כפי הנראה, בגלות בבל. במדרש זוטא על שיר השירים, פרשה ה', מופיע משפט המתייחס לספר הישר כאל חיבור אבוד: "באותה שעה הוא (אליהו הנביא, באחרית הימים) מוציא את ספר הישר, שכל התורה הזאת אינה אלא שירה אחת מתוכו".
אולם לפי רש"י ורד"ק המתבססים על דברי הגמרא במסכת עבודה זרה, ספר הישר אינו ספר שאבד, אלא כינוי לספר בראשית. והגמרא שם מציגה פירושים נוספים אפשריים לכינוי "ספר הישר" - ספר בראשית, הקרוי כך כיוון שהוא מספר על האבות שנקראו ישרים; ספר דברים, שנאמר בו (דברים ו', י"ח) "ועשית הישר והטוב בעיני ה' "; או ספר שופטים, הפותח בתיאור "איש הישר בעיניו יעשה". הגמרא מוסיפה ומבארת כיצד רמוזים לפיה בכל אחד מספרים אלו קריאת יהושע אל השמש ומומחיות בני יהודה באומנות הקשת. הנצי"ב מוולוז'ין בפירושו "העמק דבר" על התורה, בהקדמתו לספר בראשית, מסביר בהרחבה מדוע (לשיטתו) נקרא ספר בראשית "ספר הישר".
איימי ויינהאוס
קורות חיים
מיד לאחר נשירתה החלה לעבוד ככתבת לענייני בידור ברשת החדשות וורלד אנטרטיינמנט, ובנוסף החלה לשיר יחד עם להקת ג'אז מקומית. בן זוגה דאז, זמר הסול טיילר ג'יימס, שלח קלטת דמו שלה (הכוללת את השיר "Love Is a Losing Game", שנמצא בגרסתו המקורית באלבום המורחב של Back to Black) לחברת התקליטים איילנד/יוניברסל היוקרתית, אשר הביאה בסופו של דבר להחתמתה על חוזה הקלטות עם החברה. עם התשלום הראשון שקיבלה מהחברה עברה ויינהאוס ללונדון, שם שכרה את להקת הליווי של שארון ג'ונס.
חייה האישיים של ויינהאוס עוררו עניין תקשורתי רב. סגנונה הייחודי ועיצוב שערה עוררו חקיינים והיוו השראה למעצבי אופנה, שהבולט בהם הוא קרל לגרפלד. במהלך השנים היא כיכבה במדורי הרכילות בשל בעיות רפואיות, בעיות סמים ואלכוהול, אשפוזים עקב תאונות ובמכוני גמילה. בראיונות שונים סיפרה שהיא סובלת מדיכאונות, מנטייה לפגיעה עצמית ומהפרעות אכילה. ב-2005 עברה תקופה של בעיות שתייה, שימוש בסמים כבדים, מצבי רוח אלימים וירידה במשקל. קרוביה ציינו כי מות סבתה היה אחת הסיבות להתמכרותה. בן זוגה באותה עת היה הזמר אלכס קלייר.
ב-18 במאי 2007 נישאה ויינהאוס לבלייק פילדר-סיביל במיאמי ביץ'. היא ובעלה הסתבכו בעבירות חוק מספר פעמים, דבר שהוביל לביטולם של כמה מסעי הופעות. בנוסף, בעלה ישב בבית סוהר כשנה על שיבוש הליכי משפט ועוד מספר פעמים על שימוש בסמים, קטטות וכדומה. ב-16 ביולי 2009 הזוג התגרש. באוגוסט 2007 ביטלה ויינהאוס מספר הופעות בממלכה המאוחדת בשל תשישות ובריאות לקויה. בתקופה זו אושפזה ויינהאוס בשל מנת יתר של סמים שונים ואלכוהול. בריאיון למגזין הגרמני "שטרן", אמרה כי אושפזה בשל סמים וכי "באמת חשבתי אז שזה נגמר". במהלך שנת 2008 עברה מספר ניסיונות גמילה. באוקטובר 2010 טענה ויינהאוס בריאיון ל"גלאמור" כי לא השתמשה בסמים בשלוש השנים האחרונות, וכי היא מרגישה שבריאותה טובה יותר. עם זאת, מספר חודשים לאחר מכן, בהופעתה בבלגרד ב-18 ביוני 2011, ספגה ביקורת רבה מהתקשורת לאחר שאיחרה לעלות לבמה, מלמלה את מילותיהם של מספר שירים ולאחר מכן ירדה מהבמה לקול קריאות בוז של הקהל; בעיתונים כתבו כי בהופעתה הכללית נראתה שיכורה או מסוממת. לאחר אותה הופעה ביטלה ויינהאוס את שתי ההופעות הבאות, ובהמשך הודיעה כי היא מבטלת את כל סיבוב ההופעות האירופאי שתוכנן, "עד שתחזור למיטבה".
ויינהאוס הייתה ביסקסואלית והזדהתה כך במספר הזדמנויות. ב-23 ביולי 2011 נמצאה ללא רוח חיים בדירתה בצפון לונדון בגיל 27 (ובכך הצטרפה ל"מועדון 27"). גופתה הועברה בתום הנתיחה לבני משפחתה, וב-26 ביולי נשרפה גופתה בקרמטוריום "גולדרס גרין". משפחתה הודיעה כי אפר הגופה יונח לצד אפרה של סבתה – בבית העלמין היהודי וג'וורברי.
ב-26 באוקטובר 2011 פורסמו תוצאות הנתיחה שלאחר המוות, לפיה כמות האלכוהול שנמצאה בדמה הייתה פי 4.5 מהכמות המותרת לנהיגה בממלכה המאוחדת. הרופאה הפרטית שלה, ד"ר כריסטינה רומייט, סיפרה כי הזמרת הייתה בתהליך גמילה, אך חזרה לשתיית אלכוהול בימים שקדמו למותה. ב-29 במרץ 2012 נמסר מסוכנות הידיעות האמריקנית AP כי אביה, מיטשל, יהיה מנהל העיזבון שלה וכי הוריה יירשו את כלל רכושה מאחר שלא השאירה צוואה. לאחר מותה יצר המוזיאון היהודי בלונדון תערוכה לזכרה. תערוכה זו הוצגה גם בבית התפוצות.
קריירה והצלחה בינלאומית
אלבום הבכורה של ויינהאוס, Frank, יצא ב-20 באוקטובר 2003. שירים רבים באלבום כללו השפעות ג'אז. מלבד שני שירים שהם גרסת כיסוי, כל שירי האלבום נכתבו בשיתוף עם ויינהאוס. האלבום קיבל ביקורות חיוביות, וקולה הושווה לקולותיהן של שרה ווהן, מייסי גריי ואחרות. האלבום הגיע לפלטינה והיה מועמד למספר פרסי מרקיורי. לאחר יציאתו של האלבום טענה ויינהאוס כי "היא הייתה רק 80 אחוז מאחורי האלבום" ושחברת התקליטים הכלילה באלבום שירים שלא אהבה. אחרי יציאת האלבום היא ציינה בראיון "אני לא יכולה להקשיב לאלבום 'פרנק' יותר, ואף פעם בעצם לא הייתי מסוגלת". מהאלבום יצאו הסינגלים "Take the Box", ו-"Stronger Than Me" שזכו להצלחה נאה, הסינגל הכפול "In My Bed"\"You Sent Me Flying", שזכה להצלחה מועטה, והסינגל הכפול האחרון "Fuck Me Pumps"\"Help Yourself" שזכה להצלחה מועטה גם כן.
ב-2006 יצא אלבומה השני של ויינהאוס, Back to Black, שזכה להצלחה גדולה באמריקה ובריטניה, וזכה בחמישה פרסי גראמי. בנוסף, האלבום הגיע לתואר הפלטינה המחומשת בממלכה המאוחדת, מה שהפך אותו לאלבום הנמכר ביותר לשנת 2007. האלבום הוליד כמה סינגלים, הסינגל הראשון והמצליח ביותר בקריירה של ויינהאוס מבחינה מסחרית הוא "Rehab", שיצא ב-23 באוקטובר 2006 והגיע למספר 9 במצעד הבילבורד, היה ללהיט בינלאומי וכן היה לשיר ההיכר שלה. הסינגל השני, "You Know I'm No Good", יצא ב-8 בינואר 2007, והגיע למספר 18 במצעד הסינגלים הבריטי. הסינגל השלישי הוא "Back to Black", שיצא בממלכה המאוחדת ב-30 באפריל 2007, והגיע למקום ה-25 במצעד הסינגלים הבריטי וזכה גם הוא להצלחה בין-לאומית. שני הסינגלים הנוספים מהאלבום הם: "Tears Dry on Their Own" (שהיה ללהיט טופ 20 בממלכה המאוחדת והגיע למעמד כסף על מכירות של למעלה מ-200,000 עותקים) ו"Love Is a Losing Game" (שאף על פי שהיה הסינגל הכי פחות מצליח מהאלבום עדיין זכה להצלחה יחסית כשנכנס לטופ 40 גם בממלכה המאוחדת וגם באירלנד). האלבום כולל גם בונוסים מהופעות של ויינהאוס ואת השיר "Valerie". האלבום זכה לביקורות טובות וחיוביות רבות ומבקרים רבים שיבחו אותו.
ב-23 ביולי 2008 הוצגה בובת שעווה בדמותה ויינהאוס במוזיאון "מאדאם טוסו" בלונדון. ב-2010 החלה לעבוד על האלבום השלישי שלה, אשר אמור היה לצאת לאור במחצית הראשונה של 2011. יציאת האלבום נדחתה עקב ניסיונותיה הכושלים להיגמל מהשימוש בסמים ולהתפנות לעבודה על האלבום. לאחר מכן הופיעה חמש הופעות בברזיל, ב-8 עד 15 בינואר, ובהופעות שרה גרסאות כיסוי חדשות ואת השירים הישנים מאלבומה השני Back to Black. את הופעותיה בברזיל חיממו ג'אנל מונה ומאייר הות'ורן. ב-11 בפברואר 2011, ויינהאוס קיצרה הופעה בדובאי בעקבות בוז מהקהל. ויינהאוס דיווחה כי היא הייתה עייפה, מוסחת ושיכורה במהלך ההופעה.
הנצחה
בשנת 2014, נחשף פסלה של איימי ויינהאוס. הפסל הוא נוצר בידי האמן הבריטי סקוט איטון באותה שנה, כאות מחווה עבור הזמרת שנפטרה ב-23 ביולי 2011. הסקירות של הפסל היו חיוביות, אם כי אחד הפרשנים אמר כי הוא "מעוצב ככל הנראה בדיוק כמו ויינהאוס". אביה של ויינהאוס אף ציין כי "הפסל מראה בדיוק את ויינהאוס בתנוחה היפה ביותר שאפשר לפסל... אנחנו באמת מקווים שהאוהדים של איימי אוהבים את הפסל", ואמה הוסיפה ואמרה כי "אני מרוצה מהדרך שבה הפסל התברר. אתה יכול לראות בבירור שזו איימי [...] קמדן הוא המקום של איימי, לשם היא שייכת."
בתאריך יום ההולדת שהתקיים בשנה שבה נפטרה ויינהאוס (14 בספטמבר), הוריה הקימו את קרן איימי ויינהאוס, לזכרה. הקרן מתמקדת בעזרה לאנשים, כנגד אלכוהול, סמים, וכו'. בקרן תומכים אנשים רבים, וביניהם גם השחקנית הבריטית, ברברה וינדזור. במאי 2015, יצא הסרט "איימי" המציג ראיונות וקטעי צילום של ויינהאוס מצעירותה עד מותה. עם הסרט יצא גם הפסקול באותו השם, Amy. בנובמבר 2018, יצא הסרט "איימי ויינהאוס: בחזרה אל השחור", שהתמקד בעיקר באלבומה המצליח Back to Black, שהפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, וזכה ב-5 פרסי גראמי בערב אחד. להקת גרין דיי הוציאה שיר המוקדש לוינהאוס בשם "Amy" אותו כתב סולן גרין דיי, בילי ג'ו ארמסטרונג, מספר שבועות לאחר מותה. השיר יצא כחלק מהאלבום,.
קישורים חיצוניים
מידע וכתבות: כתבות ומאמרים בעקבות מותה:
אורפאו נגרו
אורפאו נגרו (בפורטוגזית: Orfeu Negro, "אורפאוס השחור") הוא סרט ברזילאי/צרפתי/איטלקי משנת 1959 של הבמאי הצרפתי מרסל קאמי. הסרט מבוסס על מחזה של ויניסיוס דה מוראיס Orfeu da Conceição. זהו עיבוד מודרני לסיפור אורפיאוס ואאורידיקה מהמיתולוגיה היוונית, המתרחש בריו דה ז'ניירו בתקופת הקרנבל.
עלילה
אורפאו כהה העור הוא כרטיסן בחשמלית ונגן גיטרה שמככב באחד מבתי הספר לסמבה המשתתפים בקרנבל. הוא מאורס למירה אך מתאהב באורדיקה היפה. אורידיקה נמלטת מהכפר שלה בפחד מפני מישהו העוקב אחריה ורוצה להרוג אותה. היא מגיעה אל בת-דודתה סרפינה בריו דה ז'ניירו, פוגשת את אורפאו ומתאהבת בו ממבט ראשון. במהלך ליל הקרנבל נרדפים האוהבים על ידי מירה המקנאה לארוסה ועל ידי דמות המייצגת את המוות (אדהמר דה סילבה שגילם את דמות המוות בסרט, היה פעמיים ברציפות אלוף אולימפי בקפיצה משולשת).
הסרט מפורסם גם בזכות הפסקול בסגנון הבוסה נובה שחיבר המלחין אנטוניו קרלוס ז'ובים, והשיר "הבוקר של הקרנבל" של לואיס בונפה.
הסרט עטור השבחים זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן, בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשנת 1960.
ב-1999 הופקה גרסה קולנועית מחודשת של "אורפאו נגרו" בשם "אורפאו" שביים קרלוס דיאגוס, את המוזיקה לסרט חיבר הזמר והמלחין קייטנו ולוזו.
נקודת פריצה
נקודת פריצה (באנגלית: Point Break) הוא סרט פעולה אמריקני משנת 1991 בכיכובם של פטריק סווייזי וקיאנו ריבס, ובבימויה של קתרין ביגלו. המונח "נקודת פריצה" מתייחס לביטוי בשפת הגולשים.
ב-2015 הופק סרט רימייק באותו שם בכיכובם של אדגר רמירס, לוק ברייסי וטרסה פאלמר.
עלילה
ג'וני יוטה (המגולם על ידי קיאנו ריבס) הוא סוכן FBI אשר יחד עם שותפו פאפאס (המגולם על ידי גארי ביוסי) חוקרים סדרה של מעשי שוד של בנקים. קצה חוט מוביל אותם לחשוד כי שודדי הבנקים, החובשים מסכות גומי של נשיאים אמריקאים לשעבר, הם חבורת גולשי גלים. יוטה מסתנן לשורותיהם ומכיוון שאינו יודע לגלוש, מבקש מטיילר (המגולמת על ידי לורי פאטי) להדריכו.
בהמשך, יוטה יוצר קשר עם בודהי (המגולם על ידי פטריק סווייזי), מנהיג חבורת הגולשים, ונמשך יותר ויותר לסגנון החיים הפרוע של קהילת גולשי הגלים. הוא מתחיל לעקוב אחרי חבורת גולשים אחרת ומגלה שמדובר בפושעים בעלי עבר פלילי המתאימים לכאורה לפרופיל שודדי הבנקים, אך במהלך הפריצה לביתם מתפתח קרב יריות במהלכו נהרגים חלק מחברי הכנופיה ומתגלה כי מדובר בסוחרי סמים והפריצה לביתם הרסה מבצע מעקב אחריהם.
ג'וני מתחיל לחשוד בבודהי ובחבורתו שהם חבורת שודדי הבנקים, והוא משכנע את פאפאס לעקוב אחריהם ולבצע תצפית על בנק אותו הם סקרו לאחרונה. במהלך המעקב מתבצע שוד על ידי חבורת שודדי הנשיאים לשעבר ויוטה פותח במרדף רגלי אחר מנהיגם, אך לא משיג אותו. באותו הלילה מתכנסים בודהי וחבורתו כדי להחליט מה לעשות עם ג'וני ונחשף כי הם אכן השודדים, וכי הם מבצעים את מעשי השוד לא רק כדי לממן את אורח חייהם הפרוע אלא גם כהתרסה בפני המערכת וכביטוי של הרוח האנושית. הם לוקחים את ג'וני לכאורה לצניחה חופשית ואז חושפים בפניו כי הם חטפו את טיילר ומאיימים להרוג אותה אם לא ישתף איתם פעולה בשוד הבנק האחרון שלהם לפני שיברחו למקסיקו. ג'וני הצטרף בעל כורחו למעשה השוד ללא מסיכה בניגוד לחבריו, אך השוד מסתבך כשאחיו הצעיר של בודהי- אחד מהשודדים- נהרג ובודהי בורח. ג'וני תופס את בודהי ושאר חברי הכנופיה בשדה התעופה רגע לפני בריחתם למקסיקו ומנסה להרוויח זמן כדי להציל את טיילר, אך בין שני הצדדים מתפתח קרב יריות בסופו נהרגים פאפאס ביחד עם שני חברי הכנופיה הנוספים של בודהי. ג'וני טס שוב עם בודהי וצופה בו בורח במקסיקו בתמורה לחייה של טיילר.
מספר חודשים לאחר מכן מאתר ג'וני את בודהי עומד על חוף באוסטרליה כשהוא מצפה לסופת המאה כדי לגלוש בים הסוער. בין השניים מתפתח עימות פיזי בסופו ידו של ג'וני על העליונה, אך רגע לפני שהוא עוצר את בודהי, משכנע אותו בודהי לשחרר אותו כדי שיוכל לתפוס את הגלים הגדולים של הסופה, להם כדבריו הוא חיכה כל חייו. כשהוא מתרחק מהחוף, צופה ג'וני בבודהי נהרג בניסיון לגלוש בגלים הגבוהים.
התייוונות
התייוונות (מן "יוון") היא תהליך בו אדם מאמץ את התרבות ההלניסטית (שמקורה ביוון העתיקה), לשונה ומנהגיה.
המושג "הלניסמוס" (Ἑλληνισμός) ביוונית, מופיע לראשונה בספר מקבים ב במובן זה.
בעם היהודי
בהקשר של עם ישראל, המפגש המשמעותי הראשון בין התרבויות היה בתקופת אלכסנדר מוקדון. בתקופה ההלניסטית בארץ ישראל התיוונו משפחות רבות, במיוחד בקרב משפחות הכוהנים גדולים. יש הטוענים שהכוהן הגדול מנלאוס ביחד עם אחיו שמעון ושני הכוהנים הגדולים הסמוכים לו בשושלת ההנהגה יאסון, ואלקימוס הם הדמויות המרכזיות המזוהות עם מושג ההתייוונות על משמעויותיו במסורת היהודית. המושג מוכר ביותר מתקופת אנטיוכוס השלישי, שליט הממלכה הסלאוקית ומימי גזירות אנטיוכוס הרביעי ומרד החשמונאים בשלטון הסלאוקי.
ברבות השנים ניתן להבחין במספר סימנים המעידים על תהליך התייוונות והתבוללות השמות הפרטיים והלשונות הוחלפו, התורה תורגמה ליוונית, ספרות יהודית ביוונית, מנהגים יוונים אומצו, וחלה היטמעות תרבותית כוללת על יהודי התפוצות. יהודים אלה שמתוך השפעתה של הפילוסופיה היוונית היו מתייחסים בקלות ראש כלפי מצוות התורה ואף היו משתדלים למצוא באגדות ובמצוות רמזים לעניינים פילוסופיים ומוסריים עד שלא ראו צורך להאמין בדברי התורה כפשוטם ולקיים המצוות כהלכתם, הספר החיצוני חכמת שלמה מוקיעם (חכמת שלמה ב, ז,י"ח).
ההתייוונות רווחה בעיקר בקרב השכבות העירוניות, המבוססות והאריסטוקרטיות של העם היהודי. בכפרים ואצל דלת העם השקפה זו לא הייתה מקובלת כל כך. המתחים הפנימיים בין המתייוונים לשומרי המסורת היו בין הסיבות העיקריות לפריצת מרד החשמונאים בשלטון ההלניסטי בארץ ישראל.
One Day Like This
One Day Like This (בעברית: יְוֹם אֶחָד כָּזֶה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, מתוך אלבום האולפן האחד-עשר שלה, Dreamchaser. השיר יצא לאור ב-25 במרץ 2013, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים שמחה LLC.
השיר הגיע למקום העשירי במצעד של איטליה ובמצעד השירים הדיגיטליים הקלאסיים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי גיא גארווי ואלבו והופק על ידי מייק הדג'ס וסאלי הרברט, שהפיקו עבור ברייטמן את אלבומה האחד עשר Dreamchaser, בו השיר נכלל. עבור השיר יצאו שלוש גרסאות: גרסת האלבום, הארוכה מבין השלוש; גרסת הסינגל שקצרה מגרסת האלבום וגרסת הרדיו שקצרה משתי הגרסאות האחרות.
בנוסף לכך, לא עלה השיר לספוטיפיי של ישראל, אך עלה לספוטיפיי של שאר המדינות ברחבי העולם.
וידאו קליפ
נכון ל-11 בספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על קרוב למיליון צפיות.
אופנה במדינות המערב בעשור הראשון של המאה ה-20
האופנה במדינות המערב בעשור הראשון של המאה ה-20 התאפיינה בהמשך ייצור הביגוד האלגנטי שהיה פופולרי בשנות ה-90 של המאה ה-19. מגמות אופנה בולטות בעשור כוללים צווארונים גבוהים ונוקשים לגברים, כובעים רחבים לנשים, ותסרוקות "Gibson Girl".
כובעים ותסרוקות
כובעים גדולים עם שוליים רחבים הפכו פופולריים באמצע העשור, ולרוב היו מעוטרות בנוצות, או מעוטרים בסרטים ובפרחים מלאכותיים.
שיער ארוך וגלי אשר נערם על ראשי נשים לתסרוקת מנופחת, פומפדור או בצ'יגנון ("מפל של תלתלים") בהשראת "נערת גיבסון" היו תסרוקות אופנתיות במשך העשור.
אופנת גברים בעשור הראשון של המאה ה-20
באופן כללי, סגנונות האופנה של גברים בעולם המערבי לא השתנו רבות מן העשור הקודם. השיער היה בדרך כלל קצר. זקנים היו פחות מחודדים מבעבר, והקצוות של השפמים הארוכים היו מגולגלים מעט לעיתים קרובות.
אביזרים נלווים
כובעי צילינדר ממשי המשיכו להיות פופולריים בקרב אנשים מהמעמד הגבוה בעולם המערבי. כובעי קש שטוחים וכובעים פדורה היו פופולרים יותר מבעבר. אנשים מכל המעמדות, במיוחד מהמעמד הבינוני והעובד, לבשו לעיתים קרובות כובע קסקט.
נעשה שימוש בכובעי הומבורג רכים או כובעי באולר נוקשים בשילוב עם חליפות טרקלין. כובעי קש שטוחים היו פופולריים לאירועים לא פורמליים.
תמונות שמציגות מגמות בולטות באופנה במהלך העשור
קישורים חיצוניים
מה אנשים באמת לבשו בעשור הראשון של המאה ה-20. באתר עיתון הג'נטלמנים (באנגלית)
יחסי הודו–תימן
יחסי הודו–תימן הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של הודו לבין הרפובליקה התימנית.
היסטוריה
הרפובליקה של הודו והרפובליקה התימנית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין הודו לתימן כוננו בנובמבר 1967, עם הכרתה של הודו בעצמאותה של תימן.
מלחמות האזרחים בתימן
בפרוץ מלחמת האזרחים בתימן בשנת 1994, הודו שמרה על עמדה נייטרלית. הודו שלחה כוחות סיוע לתימן על מנת להעניק לאזרחי תימן סיוע רפואי. ביולי 1994, כאשר המלחמה הסתיימה, ממשלת תימן ביקשה ונענתה בחיוב מממשלת הודו לקלוט 150 פצועים לבית החולים בעיר מומבאי לטיפול רפואי.
בשנת 2015, בעקבות ההתערבות הצבאית בתימן במלחמת האזרחים שהובילה ערב הסעודית כדי לדכא את מרד החות'ים, ממשלת הודו פתחה במבצע "ראהאת" - מבצע שמטרתו לחלץ אזרחים הודים מאדמת תימן. במבצע צבא הודו פינה 4,640 אזרחי הודו ו-960 אזרחים נוספים מ-41 מדינות שונות.
מפרץ אנדוורד
מפרץ אנדוורד (באנגלית: Andvord Bay) הוא מפרץ רחב בחוף המערבי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
אורכו של המפרץ 17 קילומטרים, ורוחבו 6 קילומטרים.
המפרץ ממוקם בין ראש בנדן ונקודת דות'יירס.
המפרץ נשפך את מצר ז'רלאש.
תיירות
בשטח המפרץ מצוי מפרצון המכונה "נמל נקו" (באנגלית: Neko Harbour), המשמש כאתר יעד לספינות טיולים.
גילוי ומיפוי המפרץ
המפרץ התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בשנים 1897–1899, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
מקור השם
ז'רלאש נתן למפרץ אנדוורד את שמו.
מפרץ אנדוורד נקרא על שמו של רולף תורינסון אנדוורד (Rolf Thorsteinson Andvord), אייל ספנות נורווגי, שהיה קונסול בלגיה בקריסטיאניה (אוסלו) באותה עת.
ז'רלאש נתן למפרץ נקו את שמו.
מפרץ נמל נקו נקרא על שמה של ספינת ציד לווייתנים סקוטית בשם "נקו", אשר צדה באזור בין השנים 1911–1924.
לקריאה נוספת
• Lundesgaard, Ø., B. Powell, M. Merrifield, L. Hahn-Woernle, and P. Winsor, 2019, Response of an Antarctic Peninsula Fjord to Summer Katabatic Wind Events, J. Phys. Oceanogr., 49, 1485–1502, https://doi.org/10.1175/JPO-D-18-0119.1
• J. B. Anderson, Antarctic Marine Geology, PP 126 - 129
• Reuters, ‘Artificial ice’ could save giant Antarctic ice sheet from collapsing, July 18, 2019
• Zhihua Zhang, Editor, The optical and biological properties of glacial meltwater in an Antarctic fjord, 2019 Feb 6. doi: 10.1371/journal.pone.0211107
אירן המואר
אירן המואר, Irène Hamoir ( 25 ביולי 1906 - 17 במאי 1994) הייתה סופרת ומשוררת בלגית, אישה וחברה מובילה בתנועה הסוריאליסטית הבלגית. שירתה פורסמה בשם העט "אירין", והיא הופיעה בתור "לורי" בכתבי בעלה, לואי סקוטנר, וביצירותיו של רנה מגריט.
ביוגרפיה
ילידת סן ז'יל ( Saint-Gilles ) בבלגיה למשפחה שעסקה בקרקס, עבדה אירן המואר כמזכירה. בגיל ההתבגרות, הצטרפה לחבורת הלוחמנית במשמרות הסוציאליסטים הצעירים. בשנת 1928 היא פגשה את הסוריאליסטים בבריסל (בהמשך תציג אותם בתיאור גס כחוליגנים ברומן "שדרות ז'קמיין" (Boulevard Jacqmain) מ-1953.
שיריה וסיפוריה, שהיו פנטסטיים ביותר, נאספו לראשונה בשנת 1949 בכרך דק עם הדפס של 200 עותקים תחת השם הבדוי "אירין"; בשנת 1976, האוסף Corne de Brune הביא לידיעת הקוראים את תרומותיה לכתבי עת ולעבודות קולקטיביות, וכן את ההקדמות שכתבה לחבריה: אוסף זה איפשר להעריך טוב יותר את ההומור שלה. לאחר מותו של סקוטנר בשנת 1987, היא פרסמה את זיכרונותיה מחייהם המשותפים בשם Ma vie avec Scut.
היא נפטרה בעיירה ווטרמל-בויטספורט (Watermael-Boitsfort,) ליד בריסל בשנת 1994.
אירן המואר, שהייתה גם אספנית אומנות, יצרה את מורשת "אירן סקוטנר-המואר" למוזיאון המלכותי לאמנויות יפות בבלגיה ובו עבודותיהם הרבות של אמנים שונים שהיו ברשותה.
פואבלה (מדינה)
פואבלה (בספרדית: Puebla; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של פואבלה, בספרדית: Estado Libre y Soberano de Puebla) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. פואבלה נמצאת במרכז מקסיקו, וגובלת בוראקרוס בצפון ובמזרח, אידלגו, מקסיקו, טלקסקלה ומורלוס במערב, וגררו ואואחאקה בדרום. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא פואבלה.
היסטוריה
הספרדים הגיעו לראשונה לאזור מדינת פואבלה של ימינו ב-1519, כשהרנאן קורטס עבר בה בדרכו לאזור טלקסקלה של ימינו. מרבית התושבים הילידים שחיו באזור היו בני שבטים שונים אשר האימפריה האצטקית שלטה עליהם, והם ראו בספרדים דרך לשחרור ממנה ולכן ברוב המקרים הם לא התנגדו לספרדים. המדינה של היום נקראת על שם בירתה, פואבלה שהוקמה ב-1531. העיר הייתה על הדרך בין מקסיקו סיטי ווראקרוס וחיו בה בעיקר חיילים שאבטחו סחורות ואנשים שעברו בדרך. במהלך הזמן העיר נהפכה למרכז כלכלי ותרבותי.
כלכלה
כלכלת המדינה מסתמכת בעיקר על תעשייה, כרייה, תיירות וחקלאות, והיא נחשבת לאחת המדינות המתועשות ביותר במקסיקו. עם זאת, מרבית הפיתוח במדינה מתרכז בעיר פואבלה וסביבתה, מה שגורם ליצירת פערים גדולים בין העשירים לעניים ובין אזור הבירה לשאר המדינה.
התעשייה כוללת בין היתר ייצור מתכות, רכבים, כימיקלים וטקסטיל. בין החומרים הנכרים במדינה ניתן למנות קלציט, סיד, אוניקס ושיש.
החקלאות היא הענף הכלכלי החשוב ביותר באזורים הכפריים במדינה וכוללת מוצרים מן החי, כמו עופות (גם לבשר עוף וגם לביצים, בקר וחזירים, וגידול ירקות, כמו בצלים, גזרים ועגבניות, פרות, כמו תפוזים, תפוחים וליים, וגידולים אחרים, כמו אלפלפה וקנה סוכר.
אנדרה קוראפ
אנדרה ז'ורז' קוראפ (בצרפתית: André Georges Corap; 15 בינואר 1878 – 15 באוגוסט 1953) היה גנרל צרפתי, הידוע בשל חלקו בתבוסה במערכה על צרפת במלחמת העולם השנייה.
חייו
קוראפ סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית סן-סיר, ובחר לשרת באלג'יריה, במסגרת הצבא הקולוניאלי הצרפתי. את רוב הקריירה הצבאית עשה במרוקו ובאלג'יריה, אך במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת במטהו של הגנרל פרדיננד פוש. קוראפ אף זכה להצלחה במהלך מלחמת הריף ב-1926, בה סייע כוח צרפתי לספרד לדכא מרידה במרוקו, כאשר נטל חלק בתפיסת מנהיג המורדים, עבד אל כרים. ב-1933 מונה למפקד דיוויזיה בדרגת גנרל, ב-1935 מונה לדרגת מפקד קורפוס, וב-1940 היה מפקד הארמייה התשיעית של צבא צרפת הערוכה לקראת המערכה על צרפת.
האזור בו החזיקה הארמייה של קוראפ היה אזור המפתח במערכה, בין נאמור לסדאן. הארמייה התשיעית לא הייתה ארמיית עילית, והרכבה האנושי כלל חיילי מילואים וחיילים טריטוריאליים מהמושבות, שסבלו מחסרון בחימוש ובאימון. צבאות אלו הותקפו על ידי עיקר הכוח התוקף של הצבא הגרמני, יחידות עילית משוריינות, החמושות במיטב הנשק החדיש. לזאת יש להוסיף את הכשל העיקרי בטקטיקה הצרפתית, והוא האמונה שהמתקפה אינה יכולה לבוא בגזרת קוראפ, שכן יער הארדנים כביכול אינו עביר לרכב קרבי משוריין.
כאשר החלה המתקפה, ב-10 במאי 1940, עמדו יחידותיו של קוראפ תחת מתקפה כבדה, וקרסו. קוראפ עצמו התמוטט והודח ב-15 במאי 1940. הוא הוחלף בגנרל אנרי ז'ירו. התמוטטות הארמייה של קוראפ, והארמייה של שארל הונציגר שלחמה דרומית ומזרחית לו באזור סדאן פתחה את הדרך למבקע גרמני מערבה אל תעלת למאנש ולכיתור עיקר הצבא הצרפתי וחיל המשלוח הבריטי על אדמת בלגיה, ובסופו של דבר לתבוסה הצרפתית.
ממשלתו של פול ריינו האשימה את קוראפ באחריות ניכרת לתבוסה. קוראפ, מצידו, טען כי לא היה בידו את כוח האדם ואת האמצעים החומריים לעצור את ההתקדמות הגרמנית. באפריל 1941 הופיע קוראפ בוישי, מושב ממשלת צרפת של וישי ונועד עם הגנרל שארל הונציגר ששימש כשר ההגנה של וישי. לאחר מכן הוציאה ממשלת וישי הודעה כי קוראפ אינו אחראי לתבוסה, וכי פעל כמיטב יכולתו באמצעים שעמדו בפניו.
ב-1953 מת קוראפ.
אנריקו, דוכס פארמה
אנריקו, דוכס פארמה (באיטלקית: Enrico di Borbone-Parma; 13 ביוני 1873 – 16 בנובמבר 1939), היה הטוען לכתר דוכסות פארמה בין השנים 1907–1939.
ביוגרפיה
אנריקו נולד ב-13 ביוני 1873 ברורשאך, שווייץ, לרוברטו הראשון, דוכס פארמה ולרעייתו הראשונה מריה פיה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה. בשנת 1882 מתה אמו במהלך לידת הילד השנים עשר, ובשנת 1884 התחתן אביו בשנית עם מריה אנטוניה, נסיכת פורטוגל, ממנה היו לאביו עוד 12 ילדים. המשפחה הגדולה נהגה לגור רוב השנה בטירה בעיר שוורצאו באוסטריה תחתית, ובקיץ לחזור ללוקה שבאיטליה. לצורך כך נשכרה רכבת מיוחדת. אנריקו ואחיו למדו לדבר איטלקית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, פורטוגזית ואנגלית. אחותו זיטה העידה מאוחר יותר שפעם שאלה את אביה כיצד עליהם להגדיר את עצמם, והוא השיב: "אנחנו נסיכים צרפתים ששלטו באיטליה". בפועל, מבין 24 ילדים של רוברטו, רק שלושה, נולדו באיטליה.
בשנת 1907 נפטר אביו ואנריקו ירש את תאריו, אולם מכיוון שהוא היה נכה שימש אחיו אליא כעוצר במקומו. בשנת 1910 הגיעו אליא ואחיו להסכמה כיצד עליהם לחלק את נכסיו. שנה לאחר מכן, אחותו זיטה, נישאה לארכידוכס קרל, ובעקבות רצח פרנץ פרדיננד ב-1914 הפכו קרל וזיטה ליורשי העצר.
בעקבות חוזה סן-ז'רמן שנחתם בספטמבר 1919 קיבלה ממשלת צרפת את הזכות להפקיע את נכסיהם של מי שלחמו בצבאות אויב בזמן המלחמה. כתוצאה מכך הוחרמו נכסיו של אחיו אליא, אשר מלכתחילה קיבל את חלק הארי בירושה של אביהם. אחיו סיסטו וסוואריו פנו אל בית המשפט הצרפתי בדרישה לקבל את הנכסים לעצמם. ב-1925 דחה בית המשפט הצרפתי את דרישותיהם, אך בית המשפט לערעורים הפך את פסק הדין ב-1928. עם זאת, בפועל, ממשלת צרפת מעולם לא החזירה דבר ושילמה פיצויים לאליא של 11 מיליון פרנק.
ב-16 בנובמבר 1939 מת אנריקו בלוקה, ואחיו ג'וזפה, דוכס פארמה ירש את תאריו, אולם גם הוא היה נכה ובשל כך אליא נותר עוצר גם בשמו.