cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוסי בן שלום
חיים אישיים
יוסי בן שלום רוכב על אופניים, שטח, כביש וטנדם. הוא נשוי ולו שלוש בנות. מתגורר במודיעין-מכבים-רעות.
שגאדרה
שגאדרה (בערבית: شغادرة) היא עיירה במחוז צנעא שבתימן, כ-80 ק"מ מצפון-מערב לבירה צנעא, בסמוך להר מסוואר.
הקהילה היהודית
בשנת ה'תש"ט (1949) מנתה הקהילה כ-40 משפחות. היהודים חיו בנפרד מהערבים המקומיים, בשכונה שהייתה נקראת "דר אלמקם". גם לאחר מבצע על כנפי נשרים נותרו יהודים במקום.
רבני הקהילה בדורות האחרונים היו מארי יחיא נחום (עד עלייתו לארץ ישראל בשנת ה'תרצ"ו-1936), ומארי שלום מדעי (עד לעלייה הגדולה בשנת ה'תש"ט-1949).
לקהילה היו מנגינות ייחודיות בקריאת התורה.
בין מטבעות הלשון המקובלות בפי בני הקהילה היא ברכת "תשבע ותותר", במקום ברכת "בתיאבון", והוא על דרך מה שנאמר על רות:. כמו כן נהגו לענות לברכת "ישר כוח" לעובד בשעת מלאכתו: "כוחך יגבר".
רוב היהודים נהנו מביטחון יחסי, יחסים טובים עם האוכלוסייה המוסלמית ומצב כלכלי שפיר.
הדוכסית המכוערת
הדוכסית המכוערת או אישה זקנה גרוטסקית הוא דיוקן סאטירי מעשה ידי הצייר הפלמי קווינטן מאסיס (או מאטסיס), משנת 1513 לערך. היצירה היא הידועה ביצירותיו של מאסיס, והיא מוצגת בגלריה הלאומית שבלונדון, הממלכה המאוחדת.
תיאור היצירה
היצירה מתארת אישה זקנה גרוטסקית שעורה ושדיה (המציצים מתוך שמלתה הצמודה) מקומטים וראשה מקריח.
האישה מחזיקה בידה הימנית פרח אדום, המסמל שאיפה לאירוסין, ובכך מסמל שהאישה מחפשת חתן.
היצירה הייתה חלק מדיפטיך, וצמוד לה היה דיוקן של איש זקן. חלק זה של היצירה.
היצירה התבססה על שני מקורות השראה: ככל הנראה מדובר בדיוקן מדויק של הדוכסית מרגרטה, רוזנת טירול שחיה בנסיכות טירול במאה ה-14, והייתה ידועה לשמצה בתור "האישה המכוערת ביותר בעולם", ואשר לקתה במחלת פאג'ט (מחלה הגורמת לעיוות בעצמות).
היצירה היוותה מקור השראה לאיורו של ג'ון טניאל משנת 1869 לתיאור הדוכסית המכוערת בספרו של לואיס קרול, "עליזה בארץ הפלאות".
מלורה הארדין
מלורה הארדין (באנגלית: Melora Hardin; נולדה ב-29 ביוני 1967) היא שחקנית וזמרת אמריקאית.
ביוגרפיה
הארדין נולדה ביוסטון, טקסס, אמה היא מורה למשחק ושחקנית לשעבר ואביה הוא השחקן ג'רי הארדין. הארדין גדלה בקליפורניה לאחר שעברה לשם עם משפחתה בגיל 4.
קריירה
היא התחילה את קריירת המשחק שלה כילדה כששיחקה בסדרה "רעם", בפרק של הסדרה "בית קטן בערבה" (ושיחקה גם בסרט המבוסס על הסדרה) ובשני פרקים של "זינוק לאתמול", היא לוהקה במקור לסרט "בחזרה לעתיד" אך לבסוף הוחלפה בשחקנית אחרת.
בשנת 1986 שיחקה בסרט הקומדיה "אל תקרא לי לבן" בתור בתו של לזלי נילסן.
ב-1990 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הריקודים "למבדה" שבין מפיקיו נמנה גם יורם גלובוס, היא הופיעה בפרק של העונה הראשונה של הסדרה "חברים" כבחורה שרוס גלר מאוהב בה, מ-2004 ועד 2009 היא גילמה בסדרה "מונק" את טרודי מונק, אשתו של הדמות הראשית בסדרה.
ב-2003 החלה לשחק באחד התפקידים הראשיים בקומדיה "המשרד" ובאותה שנה שיחקה קצינה לשעבר בחיל הים האמריקאי בסדרה "NCIS", ב-2005 היא גילמה את לינדה אוונס בסרט טלוויזיה העוסק בהפקת הסדרה "שושלת".
בשנת 2008 החלה להופיע בברודוויי בחידוש למחזמר "שיקגו" בתפקיד רוקסי, ובקומדיה הרומנטית "27 שמלות". בשנת 2009 שיחקה בסרט "האנה מונטנה: הסרט" בדמותה של לורליי, המתחילה קשר רומנטי עם אביה של מיילי.
בשנת 2012 שיחקה בסרט "בן בנקס", ושיחקה בתפקיד ראשי בסיטקום "להקת החתונות", שבוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הפשע "איזו מין שוטרת", בסרט "נערה אמריקאית: איזבל רוקדת לאור הזרקורים" (השמיני בסדרת הסרטים של "נערה אמריקאית"), וכן, החלה לגלם את דמותה של תמי קשמן בסדרת הטלוויזיה "טרנספרנט" ברשת אמזון, תפקיד אשר קיבלה עליו מועמדות לפרס אמי לשחקנית אורחת בסדרה קומית לשנת 2016.
בשנת 2017 החלה לגלם את ג'קלין קרלייל, עורכת עיתון קשוחה בסדרת הטלוויזיה "עושות כותרות" ברשת Freeform.
בשנת 2019 שיחקה בעונתה השנייה של הסדרה "מיליון דברים קטנים".
חיים אישיים
הארדין נשואה לשחקן והתסריטאי גילדארט ג'קסון ויש להם שתי בנות.
גוטי (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ברניסלאב יובאנוביץ'
ברניסלאב יובאנוביץ' (בסרבית: Бранислав Јовановић; נולד ב-21 בספטמבר 1985) הוא כדורגלן סרבי המשחק בנובי סאד בעמדת הקשר האחורי ולסירוגין כמגן ימני.
קריירה
בינואר 2013 חתם בהפועל עכו עד לסיום העונה. ב-26 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 4-0 נגד מכבי תל אביב. ב-23 בפברואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בעכו בהפסד 3-1 נגד מכבי חיפה. לאחר שסייע לקבוצה במאבקי ההישרדות, חתם בקיץ על חוזה לעוד שנתיים במועדון. בתום עונת 2015/2016 עזב את עכו אחרי 3 וחצי שנים וחזר לסרביה בה חתם בווז'דובאץ.
ב-10 בינואר 2017 חזר לישראל וחתם בהפועל אשקלון והתאחד עם יובל נעים שאימן אותו בעכו.
בינואר יובנוביץ' חזר לקדנציה שנייה בראד בלגרד.
ב-26 באוגוסט 2019, יובאנוביץ' חתם בפרולטר נובי סאד.
דניס הופסון
דניס הופסון (באנגלית: Dennis Hopson; נולד ב-22 באפריל 1965) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1987–2000. בעונת זכה באליפות ליגת ה-NBA כשחקן שיקגו בולס, ולאורך 5 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 10.9 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק.
ב-8 עונותיו האחרונות בקריירה שיחק עבור קבוצות שונות בספרד, בצרפת, בפיליפינים, בטורקיה בוונצואלה ובישראל. בין השנים 1996–2000 שיחק בקבוצות מכבי גבעת שמואל, מכבי ראשון לציון ומכבי קריית מוצקין מליגת העל הישראלית.
קריירת מכללות
הופסון נולד וגדל בעיר טולידו שבאוהיו, ובין השנים 1983–1987 למד באוניברסיטת המדינה של אוהיו. לאחר שתי עונות חלשות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("אוהיו סטייט בקאייס"), פרץ הופסון בעונת 1985/1986 עם ממוצעים של 20.9 נקודות ו-5.8 ריבאונדים למשחק. בעונתו האחרונה באוהיו סטייט קלע 29.0 נקודות בממוצע למשחק – הנתון השני בגובהו בכל ליגת המכללות – ובסיומה זכה בתואר שחקן העונה של מחוז Big Ten, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American). 2,096 הנקודות אשר קלע לאורך קריירת המכללות הציבו אותו, באותה העת, במקום הראשון בתולדות הבקאייס.
בליגת ה-NBA
בדראפט ה-NBA 1987 נבחר הופסון על ידי ניו ג'רזי נטס בבחירה השלישית, אחרי דייוויד רובינסון וארמן גיליאם. ב-3 עונותיו בניו ג'רזי הציג שיפור הדרגתי, עד שבעונת הוביל את קלעי הקבוצה עם שיא קריירה של 15.8 נקודות בממוצע למשחק. לאורך התקופה רשמו הנטס מאזן כולל של 62 ניצחונות לעומת 184 הפסדים (25.2%).
לקראת עונת הועבר בטרייד לשיקגו בולס, בתמורה ל-3 בחירות דראפט עתידיות. לאורך אותה עונה קלע 4.3 נקודות למשחק, כמחליפם מהספסל של מייקל ג'ורדן וסקוטי פיפן, וסייע לבולס לזכות באליפות שנייה ברציפות. לאורך פלייאוף 1991 שותף ב-5 מתוך 17 משחקי הקבוצה, ותרם 1.6 נקודות למשחק בלבד.
בנובמבר 1991, לאחר שני משחקים בעונת, הועבר בטרייד לסקרמנטו קינגס תמורת בוב האנסן ובחירת דראפט עתידית. ב-69 משחקיו בסקרמנטו קלע 10.7 נקודות למשחק, כשחקן ספסל.
מחוץ ל-NBA
בשנת 1992 עזב את ליגת ה-NBA, וחתם על חוזה בקבוצת סרגוסה מליגת העל הספרדית. בשנים הבאות שיחק גם עבור שולה באסקט ולה-מאן מהליגה הצרפתית, "מגנוליה הוטשוטס" מהליגה הפיליפינית וגלאטסראיי מהליגה הטורקית.
באמצע עונת עזב את גלאטסראיי והצטרף למכבי גבעת שמואל מליגת העל הישראלית. בתשעת משחקיו בקבוצה הצטיין עם ממוצעים של 21.0 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק. בעונה העוקבת עבר למכבי ראשון לציון, במדיה קלע 18.7 נקודות בממוצע למשחק, לצדם של דורון ג'מצ'י וחברו מאוהיו סטייט בראד סלרס. בעונת חזר למכבי גבעת שמואל, אולם כבר לאחר שישה משחקים עזב אותה בשנית לטובת מעבר ל"גייטרוס דל זוליה" מוונצואלה. בשנת 1999 חזר לליגה הישראלית, לאחר שחתם על חוזה במכבי קריית מוצקין. על אף יכולתו הגבוהה – אשר התבטאה בממוצעים של 16.6 נקודות ו-7.0 ריבאונדים למשחק – סיימה קריית מוצקין עם מאזן הניצחונות הנמוך ביותר בליגה (4–16) וירדה לליגה הלאומית. בסיום אותה עונה פרש הופסון ממשחק, בגיל 35.
שיכון חב"ד (ירושלים)
הקמת השכונה
השכונה נוסדה בשנות השישים על ידי הרב עזריאל זליג סלונים (בהוראת רבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר מלובביץ'), כשכונה של חסידות חב"ד בירושלים, במרכז השיכון נמצאים המוסדות העיקריים של החסידות בירושלים; ישיבת תורת אמת, תלמוד תורה, בית כנסת מרכזי עם חדרי ספח לתפילה, מקווה טהרה, סניף מרכזי של צעירי אגודת חב"ד וכולל אברכים.
בשיכון גרות כ-1500 משפחות. בין תושבי השיכון נמנים הרב שאול אלתר, חבר הכנסת בדימוס מנחם אליעזר מוזס, הרב שמעון אליטוב, הרב יקותיאל פרקש, הרב חיים שלום דייטש ועוד.
בעבר התגוררו בשיכון רבנים רבים ומפורסמים בהם הרבנים עובדיה יוסף, בן-ציון אבא-שאול, זלמן נחמיה גולדברג, חיים זייצ'יק, שמואל דויטש, יעקב יוסף, אליעזר ננס, ברוך שמעון שניאורסון, חנוך גליצנשטיין, יהושע מונדשיין ושלמה ניימן לשעבר רבה הראשי של משטרת ישראל.
השיכון נמצא בין הרחובות; פנינה, חנה, אלקנה, עלי הכהן, בר-אילן ויעקובזון. בין הבתים מקשר מעלה מדרגות הקרוי מעלות הרב ננס (על שם ר' אליעזר ננס).
שיכון חב"ד גובל בתל ארזה, קריית צאנז, רוממה, ועזרת תורה.
בעבר השיכון גבל בגן החיות התנ"כי עד שהועתק למלחה ובמקומו נבנה רחוב מנחת יצחק.
בית הכנסת המרכזי
בית הכנסת המרכזי, ממוקם במורד רחוב חנה במפלס הרחוב, במקום ישנו בית מדרש אחד גדול ושלשה חדרי ספח (שטיבלאך), בבית הכנסת במקום מתפללים מכל העדות והזרמים. כמנהג חסידי חב"ד מתקיימים בו מנינים לתפילת שחרית עד חצות היום, דבר המושך למקום רבים מתושבי האזור המאחרים להתפלל.
ישיבת תורת אמת
ישיבת תורת אמת-חב"ד, היא מהישיבות הוותיקות בישראל, הישיבה נוסדה הישיבה בחשוון תרע"ב בחברון בשליחות האדמו"ר שלום דובער שניאורסון, בשנת תשכ"ד חנכה הישיבה את מבנה הישיבה גדולה הממוקם ברחוב אלקנה פינת רחוב ירמיהו בשיכון. במהלך השנים הוקמה על ידה ישיבה קטנה לבחורים צעירים הממוקמת ברחוב חנה מעל בית הכנסת המרכזי. במהלך השנים הוקם על ידה ת"ת תורת אמת הממוקם ברחוב חנה פינת ירמיהו.
ישיבת טשיבין
במעלה רחוב חנה שוכנת 'ישיבת כוכב מיעקב-טשיבין' מהישיבות החסידיות הגדולות הוותיקות בישראל. אחד מראשי הישיבה הרב ברוך שמעון שניאורסון היה תושב השיכון עד פטירתו בשנת תשס"א.
בית המדרש של האדמו"ר מקאליב
אחרי שהקים מוסדות בראשון לציון ובבני ברק, בנה האדמו"ר מנחם מנדל טאוב מקאליב בית מדרש חדש ומפואר ברחוב חנה, הבניין נחנך בשנת תשס"ב, והאדמו"ר העתיק את מעונו לירושלים והתגורר מעל בית המדרש עד לפטירתו ב-2019.
בית המדרש של חבורת נחלת יעקב
בשבתות וימים טובים פועל במתחם "תלמוד תורה ויז'ניץ" ברחוב חנה בית כנסת בראשות המשפיע הרב צבי מאיר זילברברג, התפילות בראשותו אורכות שעות, לדוגמה תפילת שחרית של שבת אורכת כשלוש שעות. תפילת מנחה של שבת מתחילה בשקיעה ולאחר מכן נערכת סעודה שלישית במקום. מספר דקות לפני צאת הכוכבים לשיטת רבינו תם מתחיל הרב זילברברג בשיחתו שנמשכת יותר משעה. לשיחתו זו מגיעים מדי שבוע מאות שומעים, גם כאלה שאינם חסידים.
גן חנה
בשיפולי השכונה על צלע ההר בתוך חורשת אורנים עתיקה, ישנו גן שעשועים גדול בשם 'גן חנה', בעבר היה הגן מפורסם בשל המתקנים המיוחדים שהיו בו, בתי עץ גבוהים המחוברים ביניהם באמצעות גשרים העשויים מחבלים ומגלשה ארוכה ותלולה העשויה מאבן שיש. בראשית המאה העשרים ואחת עקב בעיות בטיחות הוחלפו כל מתקני הגן במתקנים חדשים העשויים ממתכת ופלסטיק.
הרב אריה לייב כהנוביץ
הרב אריה לייב כהנוביץ (כ"ה בטבת ה'תרפ"ט, 7 בינואר 1929 - ו' באלול ה'תשס"א) נולד בתל אביב לרב יחיאל כהנוביץ, אמו הייתה בתו של האדמו"ר מקוז'ניץ-לודז'. בבחרותו למד בישיבות תפארת צבי וכנסת ישראל-חברון. היה מקורב לרבני הישיבה הרב יחזקאל לוינשטיין והרב אליהו לופיאן שאף למד עמו בחברותא. אשתו היא בתו של הרב אלקנה וייסנשטרן ששימש כרבה של שכונת בית ישראל בירושלים.
כיהן כרב שכונת תל ארזה ושיכון חב"ד בין השנים תש"כ-תשס"א.
הרב טוביה זילברשטרום
הרב טוביה זילברשטרום מכהן כרב שיכון חב"ד בירושלים החל משנות התשעים. היה שותף בשיפוץ בית הכנסת של חב"ד בשכונה ומקווה הטהרה הצמוד אליו.
אורה שורצולד
אורה (רוֹדְרִיג) שְוַרְצְוַלְד (נולדה ב-28 במאי 1944 בתל אביב) היא בלשנית ישראלית, מומחית בעברית ובלאדינו, פרופסור אמריטה באוניברסיטת בר-אילן, חברת האקדמיה ללשון העברית וחברה לענייני הספרדית-היהודית באקדמיה הממלכתית הספרדית (RAE). נשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית ללאדינו.
כיהנה כנשיאת החוג הישראלי לבלשנות על שם חיים רוזן (תשס"א–תשס"ז), כנשיאת האגודה הישראלית לחקר שפה וחברה (תשס"ד–תשס"ז), וכיושבת ראש ועדת המקצוע ללשון העברית במשרד החינוך (תשס"א–תשע"ג).
קורות חיים
אורה (רודריג) שורצולד נולדה ב-28 במאי 1944 בתל אביב. אביה, נסים רודריג, היה סוכן ביטוח, ואמה, אסתר מלמד, הייתה עקרת בית. בילדותה למדה ספרדית-יהודית מפי סבה וסבתה, שעלו מטורקיה והתגוררו עם משפחתה שנים אחדות.
שורצולד למדה בתיכון לוינסקי בתל אביב. היא סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ובלשון עברית במסגרת העתודה האקדמית ואחר כך תואר שני בלשון עברית באוניברסיטת בר-אילן. בין מוריה היו מנחם צבי קדרי, גד בן-עמי צרפתי, אהרן דותן, וחיים רוזן. היא כתבה את עבודת המוסמך בנושא "הגזרות העלולות במשנה על פי כתב יד לו בהשוואה למקרא ולארמית הארצישראלית" בהדרכת גדעון הנמן.
במקביל ללימודיה לתואר השני בבר-אילן למדה גם בחוג ללשון העברית באוניברסיטה העברית בירושלים אצל זאב בן-חיים, יחזקאל קוטשר, חיים רבין ושלמה מורג. את עבודת הדוקטור כתבה במחלקה לבלשנות באוניברסיטת טקסס באוסטין בנושא "Lexical representations, phonological processes and morphological patterns in Hebrew" בהדרכת רוברט ד' קינג (תשל"ג).
שורצולד לימדה גם במכללת תלפיות והייתה ראש המחלקה למדעי הרוח, ראש ועדת ההוראה, ראש ועדת המחקר וחברה בהנהלה האקדמית של המכללה. בשנת תשס"ה נבחרה לחברה יועצת באקדמיה ללשון העברית, ובשנת תשע"א הפכה לחברה מלאה. משנת תשע"א היא יושבת ראש הוועדה למונחי הבלשנות.
הייתה מרצה-אורחת באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, באוניברסיטת יורק בטורונטו ובאוניברסיטת אמורי באטלנטה וכן חוקרת-אורחת באוניברסיטת אוקספורד ובאוניברסיטת הרווארד.
בשנת תשע"ג פרשה לגמלאות. היא מלמדת קורסים אחדים באוניברסיטת בר-אילן גם לאחר פרישתה.
אורה שורצולד העמידה תלמידים רבים בתחום הלשון העברית, בתחום המגע בין העברית לספרדית-יהודית, בבלשנות החברתית ובחקר התרגום. עם תלמידיה נמנים פרופ' מלכה מוצ'ניק, פרופ' רחל שיף-רוט, ד"ר חגית אביעוז, ד"ר איילת יפת, ד"ר אלונה כהן, ד"ר תמי יאיר, ד"ר אורית אור, ד"ר רקפת דילמון, ד"ר ניבי גומל, ד"ר דליה כהן-גרוס, ד"ר דרור בן-אריה, ד"ר אפרת שטיין, ד"ר צפורה שפירא, ד"ר עליזה לזרסון, ד"ר רחל ליברמן וד"ר רוביק רוזנטל.
מחקריה בעברית
אורה שורצולד נדרשה לכמה סוגיות תחביר: הגדרת הנשוא המורחב, התניות ליצירת משפט הייחוד, המשפט החסר והמשפט הסתמי, השמטת ב' היחס בביטויי זמן כמו "שנה שעברה" במקום "בשנה שעברה" ועוד.
שורצולד דנה בסוגיות מגוונות של הבלשנות החברתית (סוציו-לינגוויסטיקה). היא כתבה סקירה רחבה על גוני הלשון המצויים בעברית בת זמננו על פי מוצאם של הדוברים, מעמדם החברתי, מינם, עיסוקיהם, דתם ורמת דתיותם ועל פי נסיבות השימוש בלשון.
אחדים ממחקריה נתייחדו ללשון ספרות הילדים, בפרט של עודד בורלא. בעקבות ניסיונה בהוראה ובהכוונת תוכניות הלימודים בלשון פרסמה שורצולד מאמרים על הנורמטיביות, על מדיניות הלשון ועל דרכי הוראת הדקדוק, הכתיב ואוצר המילים. היא כתבה גם סקירות על מצב המחקר בעברית החדשה לענפיו.
מחקריה בלאדינו
עיקר עיסוקה של אורה שורצולד בספרדית-יהודית מתמקד בטקסטים ליטורגיים ורבניים.
בשנות השמונים, בדקה 48 מהדורות ונוסחים של תרגומי לאדינו לפרקי אבות שהתפרסמו מן המאה השש עשרה עד המאה העשרים באיטליה, בהולנד, בלונדון וברחבי האימפריה העות'מאנית באותיות עבריות ולטיניות, ועמדה על ההבדלים בין המהדורות. היא מצאה שיש הבדלים בין המהדורות לפי אוכלוסיית המשתמשים, המקום והזמן.
בהמשך חקרה שורצולד את תרגומי לאדינו להגדה של פסח ב-19 מהדורות שנכתבו באותיות עבריות. אחד הממצאים היה שתרגומי ההגדות מאיטליה דומים לתרגומי האימפריה העות'מאנית יותר מן התרגומים לפרקי אבות. לפי מסקנתה, מסורת הקריאה של ההגדה בחיק המשפחה שימרה את המסורת העתיקה יותר מאשר טקסט פרקי אבות שהיה למדני ונלמד בחברת גברים בלבד.
במחקריה על תרגומי הלאדינו לתנ"ך הוכיחה שורצולד שתרגומים אלו אינם ממשיכיהם של תרגומים ספרדיים בימי הביניים אלא ממשיכי מסורת תרגום מילולית בעל פה שהחלה בימי הביניים בקרב היהודים, ואילו כל אחד מתרגומי התנ"ך הספרדיים נעשה באופן עצמאי, גם אם מחבריהם היו יהודים.
במאמרים אחדים בדקה שורצולד את תכונותיהם המיוחדות של הכתבים הרבניים כגון ילקוט מעם לועז, תרגום "שולחן הפנים" (עיבוד ללאדינו של שולחן ערוך), תרגום חובת הלבבות וספרי מוסר, פרשנות והלכה אחרים.
אורה שורצולד עסקה גם בסידורי נשים בלאדינו, בפרט בסידור מסלוניקי מן המאה השש-עשרה מאת הרב מאיר באן בנשת מסלוניקי. שורצולד העתיקה את הסידור, תעתקה אותו לאותיות לטיניות, תרגמה אותו לעברית והקדימה לו תיאור מדעי, ואלדינה קינטנה הוסיפה מאמר על מאפייני הלשון של הסידור. הספר יצא לאור בהוצאת מכון בן-צבי.
ספרים בעריכתה
שורצולד ערכה את כתב העת בלשנות עברית בשנים תשל"ד–תשל"ט ובשנים תשמ"ג–תשמ"ד; תשע"ה-תש"ף. שורצולד עורכת היום את לאדינאר כתב עת למחקרים בספרות, במוזיקה ובהיסטוריה של דוברי הלאדינו. היא נמנית עם עורכי האנציקלופדיה ללשון העברית ולבלשנות (EHLL) וכתבה ערכים רבים לאנציקלופדיה זו.
ספרים וחוברות נוספים בעריכתה
פיקסרץ'
פיקסרץ' (Picsearch) הוא מנוע חיפוש לתמונות ידידותיות למשפחה ולילדים ברשת לפי שאילתות חיפוש טקסטואליות. פיקסרץ' מופעל על ידי קבוצת Picsearch Services AB, המספקת גם שירותי חיפוש לחברות ולמנועי חיפוש אחרים.
רקע
חברת פיקסרץ' הוקמה בשנת 2000 על ידי נילס אנדרסון ורוברט ריסברג במטרה לספק שירות לחיפוש תמונות בעל רלוונטיות גבוהה וידידותיות למשפחה ולילדים. לחברה שלוש חברות בנות: Picsearch Services AB, המפעילה את מנוע החיפוש, פלטפורמת הווידאו Screen9 AB, וחברה ההנדסה PSS9 Development sp. z o.o.
החברה פעילה בעיקר בשפות שאינן אנגלית או עברית, ונכון לפברואר 2017 המטה שלה ממוקם בסטוקהולם, שוודיה.
ב-22 במרץ 2007 הכריזה החברה על הפיכתה לידידותית לסביבה.
מנוע החיפוש
אלגוריתם האינדוקס של פיקסרץ' פותח בתוך החברה, שרשמה עליו פטנט באירופה ובארצות-הברית. הוא מסנן מראש תמונות ואתרים פוגעניים ומבטיח כי אתרים כאלו לא ייכנסו לאינדקס מלכתחילה, כך שלא ניתן לעקוף את הסינון. אם המשתמשים נתקלים בתוכן בעל תוכן פוגעני, ניתן לדווח עליו על-מנת שהחברה תוכל להסירו מהאינדקס.
מנוע החיפוש מאחזר תמונות ממוזערות (thumbnail) בלבד. במעבר על התמונה עם הסמן, מוצגים ממדי התמונה והדומיין ממנו היא אוחזרה. הקלקה על התמונה הממוזערת מקשרת את המשתמש למיקום המקורי של התמונה באתר בו היא נמצאת.
האפשרות להימנע בזמן חיפוש התמונות מתוכן פוגעני הוביל לבתי-ספר ולספריות להמליץ לילדים על השימוש בפיקסרץ', ולכך שמרבית המשתמשים גולשים לאתר ממקומות ציבוריים כגון מוסדות חינוך או מקום עבודתם.
לפי מחקר שפורסם בכתב העת IJIRCCE, אורך שאילתת חיפוש ממוצעת בפיקסרץ' הוא 1.369 מילים, ו-95% משאילתות החיפוש הן בנות שלוש מילים או פחות.
כתובת באינטרנט
לפיקסרץ' מספר כתובות באינטרנט:
חיפוש מתקדם
פיקסרץ' תומך באופרטורים הבוליאניים הבאים: AND (+), שהוא ברירת המחדל לצירוף מילים בשאילתת חיפוש באתר, ו-NOT (-), שמודיע למנוע החיפוש להתעלם מהמילה שבאה אחריו בשאילתה.
מנוע החיפוש אינו תומך באופרטור OR, או בשימוש במירכאות לחיפוש ביטוי מדויק.
ממשקים בשפות שונות
פיקסרץ' תומך בחיפוש בשפות בעלות כתב שאינו לטיני, ואף מציע ממשקים בחלק משפות אלה, כדוגמת יפנית, רוסית, וסינית.
קריית צאנז (ירושלים)
קריית צאנז היא שכונה חרדית בירושלים, צפונית לשכונת קריית בעלז. גובלת בשיכון חב"ד, קריית בעלז ועזרת תורה.
היסטוריה
השכונה נוסדה על ידי הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם, האדמו"ר מצאנז, כשכונה כלל-חרדית, והיא המקבילה לקריית צאנז בנתניה. במרכז השכונה נמצאים בתי כנסת מרכזיים למגזרים השונים - בית המדרש המרכזי של חסידי צאנז, בית המדרש "אהבת תורה" הליטאי ובית הכנסת "מגן אברהם" הספרדי. רב השכונה הראשון היה המו"צ הרב שלום אייזנברגר, מונה לתפקיד על ידי האדמו"ר יקותיאל יהודה הלברשטאם. לימים מינה האדמו"ר את חתנו הרב דוב וייס לכהן כרב השכונה וכן כרבם של חסידי צאנז בירושלים כאשר במקביל ממשיך הרב אייזנברגר לשמש כמו"ץ בשכונה. כיום הרב דוב וייס אינו משתייך לחסידות צאנז ומכהן כרב השכונה הרשמי מטעם המועצה הדתית בירושלים, הוא עומד בראש המוסדות המרכזיים בשכונה, בית הכנסת "באר מים חיים" בשכונה, וכן ישיבה גדולה "תורת חיים" וכוללי אברכים.
רחובות השכונה נקראים על שמות ספריהם של רבני ירושלים: "אמרי בינה" - על שם ספרו של הרב מאיר אוירבך, רבה של ירושלים, "זית רענן" - על שם ספרו של רבי משה יהודה לייב זילברברג מקוטנא שהתיישב בירושלים במחצית השנייה של המאה ה-19, "תורת חסד" - על שם ספרו של רבי שניאור זלמן פרדקין, "הגאון מלובלין". וכן על שמות ספריהם של אדמו"רי צאנז: "דברי חיים" - על שם ספרו של מייסד שושלת חסידות צאנז רבי חיים הלברשטאם, ו"שפע חיים" - על שם ספרו של האדמו"ר מצאנז-קלויזנבורג רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם.
עמלץ הסלמון
עמלץ הסלמון המכונה גם כריש הסלמון ועמלץ האלתית (שם מדעי: Lamna ditropis) הוא מין של כריש גדול וקרוב משפחה של העמלץ הלבן והוא נפוץ בעיקר בימים הממוזגים שבצפון האוקיינוס השקט. בדומה לעמלציים אחרים לכריש הסלמון יכולת לשמור זמנית על טמפרטורה פנימית גבוהה יותר מטמפרטורת הסביבה, לעומת יתר הדגים בעלי הדם הקר. שמו ניתן לו עקב הטרף העיקרי שלו דגי סלמון (או אלתית).
הכרישים אפורים-שחורים בפלג הגוף העליון ולבנים, לעיתים עם כתמים כתומים, מלמטה. החוטם קצר וחרוטי והעיניים גדולות ביותר ועוזרות לכריש לראות היטב. אורכם 200–260 ס"מ ומשקלם עד 220 ק"ג, אך לעיתים גם עד 450 ק"ג.
הם ניזונים מסלמונים שונים, דיונונים, דגי הרינג ודג הצובל.
שלך מזרחי
שלך מזרחי (שם מדעי: Pandion cristatus) הוא מין של דורס יום ממשפחת הנציים ותת-משפחת השלכים. בעבר נחשב לתת-מין של שלך מערבי (Pandion haliaetus), אך מחקרים טקסונומים ואחרים שבוצעו ב-2008 בידי המכון האוסטרלי "Australian Faunal Directory", הובילו מספר חוקרים להפרידו למין עצמאי, דבר שמספר ארגונים מתנגדים לו אך אחרים כמו אתר IUCN אימצו אותו.
מאפיינים
מין זה בעל מאפיינים והתנהגות ייחודית והוא שוכן סביב הפיליפינים, אינדונזיה, גינאה החדשה, אוסטרליה, טסמניה וכמה מאיי אוקיאניה והוא מתאים יותר לחיים בסביבת חופים ושפכי נהרות מאשר קרובו לסוג.
השלכים הם אוכלי דגים בעיקרם, בייחוד דגי חופים כמו קיפוניים וכו'. הם יגוונו גם ברכיכות, סרטנים, נחשי ים ועופות ים קטנים שלעיתים נחטפים. לעיתים נדירות ביותר הם יאכלו מזון יבשתי, כמו עופות יבשה ויונקים.
עונת 2020/2021 בליגה הבלקנית בכדורסל
עונת 2020/2021 בליגה הבלקנית בכדורסל (BIBL) הייתה העונה ה-13 של תחרות אירופית זו לקבוצות כדורסל.
המשחק הראשון במסגרת שלב הבתים התקיים ב-13 באוקטובר 2020. בתחרות השתתפו 18 קבוצות, 12 קבוצות מישראל, 2 מבולגריה, 2 ממונטנגרו ו-2 ממקדוניה הצפונית. הקבוצות הישראליות הודיעו על הצטרפותן לליגה ב-2 באוקטובר, לאחר שנאסר עליהן להתאמן ולשחק במסגרת ליגת העל בכדורסל בשל התפרצות מגפת הקורונה בישראל. בעונה זו זכתה הפועל חולון לאחר שגברה במשחק הגמר על אקדמיק פלובדיב מבולגריה.
מתכונת התחרות
18 הקבוצות מחולקות ל-5 בתים. 12 הקבוצות הישראליות מחולקות ל-4 בתים (א'–ד') ובית ה' כולל את 6 הקבוצות הבלקניות. הקבוצות הישראליות ישחקו ארבעה משחקים בשלב הבתים, ו-4 הקבוצות שיסיימו במקום הראשון בבית יתחרו ביניהן על שתי מקומות בשלב הבא, מול הקבוצות הבלקניות. מהבית הבלקני יעלו ארבע הקבוצות הראשונות מתוך השש לשלב הבא.
בית ה'
ב ה
שלב הבתים השני
לשלב הבתים השני העפילו הפועל חולון והפעול גלבוע/גליל שניצחו בשלב ההצלבה, ואליהן הצטרפו ארבע הקבוצות שסיימו ראשונות בבית הבלקני. מתכונת סיבוב זה זהה לסיבוב הבתים הראשון, כאשר כל קבוצה תפגוש את צמד יריבותיה בבית לצמד משחקים, בית וחוץ. שתי קבוצות מאותה מדינה לא ישובצו לאותו הבית בשלב זה. שתי הקבוצות אשר יסיימו במקום הראשון והשני בכל בית יעפילו לשלב הפיינל פור בצורת הצלבה, כאשר מקום 1 בבית ו' נגד מקום 2 בבית ז' ומקום 1 בבית ז' נגד מקום 2 בבית ו'. במקרה של שתי קבוצות מאותה מדינה יעפילו לשלב הפיינל פור, הן ישחקו אחת כנגד השנייה בשלב חצי הגמר, על מנת למנוע ממדינה אחת לשלוח צמד נציגות לגמר.
ב-6 בפברואר נערכה הגרלת שלב הבתים השני בבולגריה. שלב זה נפתח ב-24 בפברואר 2021, כאשר טא.אפ.טא סקופיה אירחה את ברואה במסגרת בית ו'.
פיינל פור
לשלב זה העפילו 4 הקבוצות שסיימו בשני המקומות הראשונים בבתים ו' ו-ז'.
סחף חושים (1974)
סחף חושים ( באיטלקית: Travolti da un insolito destino nell'azzurro mare d'agosto, (תרגום לעברית: "נסחפו הרחק בידי גורל בלתי רגיל בים אוגוסט הכחול"), בהפצה בארצות דוברות אנגלית קוצר שם הסרט ל"Swept Away" ובישראל תורגם ל"סחף חושים"), היא דרמה קומית פוליטית איטלקית משנת 1974 שנכתבה ובוימה על ידי לינה ורטמילר, בכיכובם של ג'אנקרלו ג'אניני ומריאנג'לה מלאטו. הסרט עוקב אחר אישה אמידה שחופשת השיט שלה עם חברים בים התיכון מקבלת תפנית בלתי צפויה כאשר היא ואחד מאנשי צוות היאכטה מופרדים מהאחרים ונתקעים על אי שומם. אמונותיה הקפיטליסטיות של האישה והאמונות הקומוניסטיות של הגבר מתנגשות, אך במהלך מאבקם לשרוד בסביבה החדשה, תפקידיהם החברתיים מתהפכים.
"סחף חושים" זכה לביקורות חיוביות ברובן, וזכה ב-1975 בפרס המועצה הלאומית לביקורת סרטי קולנוע לאחד מחמשת הסרטים הזרים המובילים ב-1975. עם זאת היו גם מבקרים ומבקרות שביקרו את הסרט והבמאית על העמדות והתובנות המשתקפים מהסרט. גרסה מחודשת בשפה האנגלית בכיכובה של מדונה ובבימויו של בעלה גאי ריצ'י, יצא לאקרנים ב-2002.
עלילה
דונה (גברת) רפאלה פבונה לנצטי, אשה עשירה ויהירה, נופשת על יאכטת מפרשים בים התיכון עם בעלה ועוד שני זוגות חברים, שגם הם מהמעמד הגבוה מצפון איטליה. היא שוחה, משתזפת ומדברת ללא הרף על מעלות המעמד שלה ועל חוסר הערך של השמאל הפוליטי. המונולוג הפוליטי הבלתי פוסק שלה מקומם את אחד מפועלי הסיפון, ג'נרינו, קומוניסט אדוק מסיציליה שמצליח לרסן את פיו ואת דעותיו כדי לא לאבד את מקום עבודתו הטוב. למרות עלבונותיה המשפילים, מסכים ג'נרינו לקחת אותה על סירה, מאוחר בערב, כדי לפגוש את שאר חבריה שהפליגו בלעדיה לחוף כלשהו. בדרכם, מנוע סירת הגומי מתקלקל ומשאיר אותם מטלטלים בלב ים ללא חוף באופק.
לאחר לילה בים, ג'נרינו מצליח להפעיל את המנוע שוב, אך אין לו מושג היכן הם נמצאים. בסופו של דבר הם מבחינים באי הררי ופונים אליו. ביבשה הם מגלים שאין אף אחד אחר על האי. רפאלה, שרגילה שהכל נעשה עבורה על ידי משרתים, מתחילה לפקוד על ג'נרינו לבצע מטלות, אבל הוא מתפרץ ומסרב לעזור לה יותר. רפאלה מגיבה בשורה של עלבונות, אך הוא עונה לה באותה לשון, והם נפרדים כדי לחקור את האי, כל איש בכוחות עצמו.
חיש מהר ג'נרינו לוכד לובסטרים ומבשל אותם. בהדרגה מתהפכים תפקידיהם. בזמן שרפאלה צריכה לסמוך על ג'נרינו להשגת אוכל, ג'נרינו רוצה שרפאלה תהיה שפחה שלו, משוכנע שנשים נולדות כדי לשרת גברים. הוא אפילו מכריח אותה לסבול את ההשפלה של כיבוס מכנסי המלחים שלו. כשהיא מגיבה בהתרסה כועסת, הוא מטיח אותה לאדמה וכשהיא נסה אל חולות האי הוא רודף אחריה ומתחיל לאנוס אותה, אבל אז משנה את דעתו, ומחליט שזה יהיה מספק יותר אם היא תתמסר לו מרצונה. מאוחר יותר באותו ערב, רפאלה אכן ניגשת אליו, מנשקת את רגליו והם מקיימים מרצונם יחסי מין. ג'נרינו רוצה שרפאלה תתאהב בו, והיא הופכת להיות כנועה ומתרפסת אליו. כשרפאלה נמצאת בגפה על החוף ורואה לפתע ספינה בים, היא מנופפת לה פעם אחת אך חיש מהר מתחרטת ונמלטת מקו הראיה של הספינה אל ג'נרינו שעל ההר, כדי לא לפגוע ב"חלום בהקיץ" בו היא חיה. בסופו של דבר הם מזהים ספינה אחרת, ועל אף התנגדותה של רפאלה, ג'נרינו מחליט לבחון את אהבתה אליו ומאותת לספינה והם נחלצים.
לאחר שחזרו לנמל עם הספינה ובה נופשים עשירים ממעמדה של רפאלה, וכשהם עדיין בנמל - אך מופרדים באופן טבעי - כל אחד עם המעמד החברתי אליו הוא שייך, ג'נרינו מטלפן מתחנת הדלק אל רפאלה שבמסעדה הסמוכה ומנסה לשכנע את רפאלה לשוב לאי איתו. רפאלה, הסובלת מהפרידה מאהובה, מסרבת וממריאה במסוק אל ביתה בצפון. ג'נרינו הנטוש על ידי מושא תשוקותיו, חוזר מובס לחייו הקשים ולנישואיו עם אשתו הכועסת על בגידתו בה. באקט של השלמה - מוריד מאזנו את עגיל הזהב שרפאלה העניקה לו על האי ומשליך אותו אל הים.
הפקה והפצה
זהו סרטה העשירי של ורטמילר, והשלישי מבין סרטיה שבו כיכבו צמד השחקנים ג'אנקרלו ג'אניני ומריאנג'לה מלאטו בתפקידים הראשיים (אחרי פיתויו של מימי ואהבה ואנרכיה ). הסרט צולם במספר אתרי צילום לאורך החוף המזרחי של סרדיניה בנפת נואורו. סצנות החלקים החוליים של הנוף, צולמו בסיניסקולה סצנות הנמל והמראת המסוק בסיום צולמו בארבאטאקס. אף על פי שבסרט נראה כאילו מדובר באתר אחד - למעשה מדובר במספר אתרים שונים. הסרט הופק על ידי סרטי מדוזה והופץ על ידי אגף ההפצה של אותה חברה. הסרט זכה להצלחה מסחרית גדולה באיטליה וסיים במקום החמישי בהכנסות בסיום עונת 1974–1975 בקולנוע האיטלקי.
קבלה וביקורת
בביקורתו בשיקגו סאן-טיימס, העניק מבקר הקולנוע האמריקאי רוג'ר אברט לסרט ארבעה כוכבים, הדירוג הגבוה ביותר שלו. אברט כתב כי הסרט "מתנגד לניסיונות הנחושים ביותר של הבמאית להפוך אותו למשל על המאבק בין הבורגנות והפרולטריון, ומתעקש להיות סיפור על גבר ואישה. ברמה הזו, זו הצלחה גדולה."
באתר הביקורות Rotten Tomatoes, הסרט קיבל דירוג חיובי של 65% ממבקרי קולנוע מובילים על סמך 19 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.44/10.
הייקן
Haken (נהגה: הֶייקֶן) היא להקת מטאל מתקדם מלונדון שהוקמה בשנת 2007. נכון לשנת 2023, הלהקה הוציאה שבעה אלבומים באורך מלא ומיני-אלבום אחד.
סחף חושים (1974)
קבלה וביקורת
ביקורתו של אהרון דולב ב"מעריב" היא חיובית יותר: הוא רואה בוורטמילר קולנוענית מוכשרת שסימן ההיכר שלה הוא אהבתה לצילומי קלוז-אפ של גיבוריה. ניכר בה ששימשה כעוזרתו של פליני, דבר המתבטא בגרוטסקה הדשנה שהיא מציירת, אך היא המשיכה בדרך שונה של דגש על קולנוע פוליטי ומיני. לדעת דולב, המסקנה העולה מן הסרט היא כי האהבה יכולה להתפתח רק באי בודד כשנמוגות השנאות הפוליטיות ומתבטלים הבדלי המעמדות, אך המציאות בעולם האמיתי היא של פערים בלתי ניתנים לגישור בין הצפון המתועש והדרום הנחשל.
העיתונאית עדית זרטל רואה גם היא תבנית קבועה בסרטיה האחרונים של ורטמילר, "הגבר התמים והפרימיטיבי מהדרום נקלע לתוך סיטואציות חזקות ממנו שאין הוא יכול לכוון אותן או להשפיע עליהן". היא רואה גם את דמותה הדעתנית והדברנית של דונה רפאלה כסוג של השתקפות של אופיה של ורטמילר עצמה.
הייקן
היסטוריה
הלהקה הקליטה בשנת 2007 דמו שהכיל שתי רצועות, "Snow" ו-"Souls", ולאחר הקלטתו החלה לנגן בהופעות קטנות בלונדון שזכו לביקורות טובות. בשנת 2008 הקליטה הלהקה ארבעה שירים נוספים, "Manifolds", "Blind", Sleeping Thoughts Wake" ו-"Black Seed", ופרסמה את כל שש הרצועות כדמו באורך מלא בשם "Enter the 5th Dimension".
סחף חושים (1974)
הפקות מחודשות
הסרט שוחזר ב-2002 בתור "Swept Away", בכיכובם של מדונה ושל אדריאנו ג'אניני (בנו של ג'אנקרלו ג'אניני) ובבימויו של בעלה דאז גאי ריצ'י. הסרט, שצולם באותם אתרי צילום במזרח סרדיניה, נחל כישלון ביקורתי ומסחרי.
הייקן
היסטוריה
בשלב מאוחר יותר בשנת 2008 עזבו מרשל וג'ונס את הלהקה למען קריירות אחרות. צ'ארלס גריפית'ס, גיטריסט הלהקות Linear Sphere ו-Anchorhead, והקלידן דייגו טחיידה הצטרפו כחברים במקומם. לאחר שהחלו לקיים הופעות רבות יותר ברחבי בריטניה חברת התקליטים "Sensory Records" הבחינה בלהקה והציעה לחבריה חוזה הקלטות. הלהקה החלה בהקלטת אלבומה הראשון, " Aquarius", שיצא לאור במרץ 2010. האלבום הוא אלבום קונספט המספר את סיפורה של בת ים שנולדה לזוג בני אנוש.
מספר שבועות לאחר הוצאת אלבומה השלישי הודיעה הלהקה על עזיבתו העתידית של הבסיסט תומאס מקלין לאחר ההופעה המתוכננת בפסטיבל פרוגסטייג' בישראל, פסטיבל שלבסוף התבטל. לאחר מספר מבחני בד התקבל לתפקיד קונר גרין, בסיסט יליד אינדיאנה.
המיני-אלבום הראשון של הלהקה, "Restoration", יצא לאור ב-27 באוקטובר 2014 והכיל שלוש רצועות שהן גרסאות מחודשות לשירים מן הדמו שלה. המתופף מייק פורטנוי הופיע במיני-אלבום בתור אורח.
ב-9 בפברואר 2016 הודיעה הלהקה על אלבומה הרביעי "Affinity" שיצא ב-29 באפריל, בצמוד ליציאת האלבום הגיעה הלהקה לישראל. בביקור הלהקה בישראל, בנוסף להופעה הרגילה של סיבוב ההופעות של האלבום ביצעה הלהקה את ההופעה האקוסטית הראשונה בתולדותיה, במופע אינטימי למעריצי הלהקה לו הוקצו 150 כרטיסים בלבד (לעומת ההופעה הרגילה לה הוקצו כאלף כרטיסים).
בשנת 2017, לרגל יום הולדתו ה-50 של מייק פורטנוי, מתופף דרים ת'יאטר לשעבר, יצאו חברי הלהקה, ביחד עם פורטנוי והגיטריסט אריק ג'ילט למסע הופעות בשם "Mike Portny's Shattered Fortress", במהלכו הם מנגנים את סיפור 12 השלבים (שנכתב על ידי פורטנוי ומגולל את סיפור הגמילה מאלכוהול) במלואו ושירים נוספים של דרים ת'יאטר שנכתבו על ידי פורטנוי.
בשנת 2022 הודיעה הלהקה על עזיבתו של טחיידה, קלידן הלהקה, עקב "הבדלים בחזון המוזיקלי". הוא הוחלף בקלידן הראשון של הלהקה, פיטר ג'ונס, שהשתתף ביצירת האלבום השביעי, "Fauna", שיצא לאור ב-3 במרץ 2023.
פרסום וביקורות
אלבומי הלהקה זכו לרוב לביקורות חיוביות מאוד ממגוון מגזינים ואתרי מוזיקה. כמו כן, לאחר הצטרפותה לחברת ההקלטות "InsideOut Music" הלהקה, בנוסף לקיומן של הופעות עצמאיות, פתחה הופעות של להקות מוכרות כגון King's X ו- Bigelf וקיימה ברחבי בריטניה סבב הופעות משותף ביחד עם Leprous – כולן מיוצגות על ידי הלייבל. כמו כן, מתופף להקת Dream Theater לשעבר מייק פורטנוי וקלידנה בהווה ג'ורדן רודס ציינו שאלבומה השלישי של הייקן, "The Mountain", הוא אחד מעשרת האלבומים האהובים עליהם לשנת 2013.
דיסקוגרפיה
{{שני טורים
אלבומי הופעה
}}
HP סאיטקס
HP סאיטקס (או HP Scitex) היא חטיבה של חברת HP העולמית, העוסקת בייצור מכונות דפוס דיגיטלי. החטיבה מפתחת ומספקת פתרונות דפוס דיגיטליים לשוקי האריזות ושוק השילוט. חטיבת סאיטקס מורכבת ממטה הממוקם בנתניה, הכולל מרכז מחקר ופיתוח, כספים, שיווק ושירות; מפעל לייצור מכונות דפוס הממוקם בקיסריה; מפעל לייצור דיו הממוקם בקרית גת ומפעל דיו נוסף בפוארטו ריקו. בנוסף, מערכות הדפוס מהדור החדש של סאיטקס מבוססות על טכנולוגית הזרקת דיו תרמית (Thermal InkJet) של HP. הדיו שפיתחה HP עבור מערכת הדפוס הוא מבוסס-מים ועומד בתקנים המחמירים ביותר לאריזות מזון. טכנולוגיית ה- HDR מבוססת על ראשי Piezo inkjet  ודיו UV.
איציק גץ
שירות צבאי
גץ התגייס לצה"ל, ולאחר שירות כלוחם עבר קורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שימש מפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד הפלוגה המסייעת בגדוד נחשון. לאחר מכן שירת כקצין אג"ם של חטיבת כפיר בין השנים 2012–2013.
HP סאיטקס
היסטוריה
HP סאיטקס היא תוצר של מיזוגים ורכישות החל משנות השישים. סאיטקס קורפוריישן בע"מ נוסדה בשנת 1968 ברחובות על ידי אפי ארזי, כחברת "טכנולוגיה מדעית בע"מ" ועסקה בייצור מכונות ממחושבות לענף הטקסטיל. מקור השם "סאיטקס" נובע מ- Scientific Textile, השוק העיקרי של החברה באותה עת. בתחילת שנות ה-70 החלה החברה למכור את מכונות הטקסטיל בארצות הברית. בשנת 1979 הפוקוס של החברה השתנה לעיבוד תמונות צבע כך שיהפוך את תהליך הקדם דפוס ובעיקר את תהליך ייצור הגלופות לדיגיטלי.
בשנת 1980 הונפקו מניות החברה בבורסת נאסד"ק בעזרתו של איש הכספים של החברה, ארתור לאו ופרד אדלר, משקיע אמריקאי מאבות תעשיית הון הסיכון.
איציק גץ
שירות צבאי
בשנת 2013 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד חרוב, תפקיד בו שירת עד שנת 2015. לאחר מכן מונה לראש ענף לחימה אורבנית במל"י בין השנים 2015–2016. באוגוסט 2018 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת ירושלים, במקביל שימש כראש מחלקת הדרכה בזרוע היבשה, בתפקידיו שירת עד ספטמבר 2020. בשנת 2020 מונה למפקד המרכז לאימוני מפקדות אוגדה בפיקוד ההכשרות והאימונים ולסגן מפקד עוצבת סיני.
HP סאיטקס
היסטוריה
בשנת 1998, רכשה סאיטקס קורפוריישן את חברת "עידנית טכנולוגיות", בראשות דוד רייס. עידנית נוהלה כיחידה עסקית עצמאית תחת סאיטקס קורפוריישן עם אחריות מלאה להרחיב את נוכחותה של סאיטקס בשוקי הדפוס. באותה שנה, רכשה סאיטקס קורפוריישן את פעילות ה- Super Wide Format של חברת "מתן מדפסות דיגיטליות", בראשותו של דב עופר, ויצרה בתוך חברת סאיטקס קורפוריישן את סאיטקס הדפסה בפורמט רחב בע"מ (Scitex Wide Format Printing Ltd).
בשנת 2000 חברת "קריאו", מתחרה קנדית של סאיטקס שמייסדיה הם ישראלים, עמוס מיכלסון ודן גלברט, רכשה חלק מפעילות סאיטקס קורפוריישן, למעט חטיבות סאיטקס דיגיטל פרינט באוהיו וסאיטקס פורמט רחב, שהפכה לחברת סאיטקס ויז'ן. באותה שנה רכשה סאיטקס ויז'ן את TechINK והמשיכה עם פעילות זו עד 2013.
איציק גץ
חיים אישיים
גץ נשוי לאושרת ואב לשלושה.
HP סאיטקס
היסטוריה
בשנת 2001, סאיטקס ויז'ן, בהנהגתו של דייוויד רייס, רכשה את טכנולוגית ה- Flatbed של Siantec. חברת “אפריון דיגיטל בע"מ”, בניהולם של מיקי נגלר ואבי הופרט, מוזגה ב-2003 עם סאיטקס ויז'ן בהנהגתו של דב עופר.
בנובמבר 2015, התפצלה חברת היולט פקארד לשתי חברות נסחרות, שתיהן חברות Fortune 100:
HP Inc. ו- Hewlett-Packard Enterprise. חברת HP Inc. עוסקת במערכות דפוס ומחשוב. HP סאיטקס ממשיכה להיות חלק מחטיבת הדפוס הגרפי של HP.
מלך האריות (סרט, 2019)
מלך האריות (באנגלית: The Lion King) הוא סרט הנפשה ממוחשבת, מוזיקלי ודרמה קומית אמריקאי, בבימוי ג'ון פאברו, בהפקת Walt Disney Pictures ובכתיבת ג'ף נת'נסטון. הסרט מהווה רימייק לסרט האנימציה "מלך האריות" של דיסני (1994). הסרט מדובב בידי השחקנים: דונלד גלובר, ביונסה, ג'יימס ארל ג'ונס (שדיבב את מופסה גם בסרט מ-1994), צ'ואיטל אג'יופור, בילי אייכנר, סת' רוגן וג'ון אוליבר.
הסרט יצא לאקרנים ב-19 ביולי 2019, לציון 25 שנים להקרנתו של הסרט המקורי והפך לשובר קופות עם הכנסות של מעל 1.65 מיליארד דולר, גבוהות יותר מהסרט המקורי. הסרט מדורג במקום התשיעי ברשימת הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים, והוא סרט האנימציה המכניס ביותר בכל הזמנים.
בספטמבר 2020 הוחלט על יצירת סרט המשך לסרט בבימויו של בארי ג'נקינס, באירוע D23 2022, הוכרז כי פריקוול בשם "מופסה: מלך האריות" צפוי לצאת בשנת 2024.
עלילה
סימבה הצעיר נולד בצוק התקווה למלכים מופסה וסראבי ונערך טקס, בו הגיעו חיות רבות לכבד את מלכם לעתיד. מי שאינו מגיע לטקס הוא סקאר, אחיו של מופאסה, אשר חיכה לרשת את מקומו ואיבד את האפשרות עם לידתו של סימבה. הוא מתמרן את סימבה הצעיר לבקר עם חברתו, נלה בבית קברות של פילים המצוי באזור הצללים שמעבר לגבולות הממלכה. כשסימבה ונלה מגיעים לאחר שנמלטו ממזכיר המלך, הטוקוס זאזו, הם נתקלים במארב של צבועים אך מופסה מציל אותם. הוא כועס על בנו אך מתפייס איתו ומגלה לו שאבותיהם, מלכי העבר צופים בהם בשמיים.
סקאר מתאכזב מבריחת הגורים ומתכנן לצד הצבועים תוכנית שתהרוג את מופסה. הוא מוביל את סימבה לעמק תלול, מניס עדר גנואים לעמק ומודיע למופסה שסימבה שם. מופסה ממהר להגיע ומצליח להציל את בנו מההשתוללות אך נאלץ לטפס על קצה צוק וכשמגיע למעלה סקאר מחכה לו שם והורג אותו. סימבה יורד ומוצא את אביו המת ואז סקאר אומר לו שעליו להסתלק ולעולם לא לחזור כיוון שהוא אשם במות אביו. מיד לאחר שסימבה בורח סקאר שולח את הצבועים להרוג אותו אך הוא שורד. סקאר מעמיד פנים שסימבה מת וממליך את עצמו על צוק התקווה, כאשר הצבועים באים איתו.
סימבה בורח הרחק ומתעלף. לפני שנשרים סועדים מגופו, מגיעים טימון ופומבה (סוריקטה וחזיר יבלות), מצילים אותו ומנסים לשפר את מצב רוחו. יחדיו הם חיים ביער שופע ומלמדים את סימבה לחיות לפי האידיאל "האקונה מטטה" ("אין דאגות"). סימבה גדל ביער, שוכח מממלכתו והופך לאריה בוגר.
בינתיים נלה בורחת משלטון סקאר בצוק התקווה, שהופך לאזור שומם ממזון. היא מחפשת עזרה, מגיעה ליער ונתקלת בסימבה. אז היא אומרת לו שהוא המלך החוקי אך הוא מכחיש זאת ומסרב לחזור. רפיקי המנדריל מגיע ומראה לסימבה את רוחו של אביו ולאחר שמדבר איתה הוא מחליט לשוב ולתבוע את כס המלכות.
סימבה, נלה, טימון ופומבה מגיעים למאבק בסקאר. כשנפגש עם סקאר, סקאר מודיע ללביאות שסימבה הרג את מופסה וגורר אותו לעבר קצה הצוק. סימבה מתחיל ליפול וסקאר לוחש לו באוזן שהוא רצח את מופסה. הידיעה מחזירה את סימבה לצוק ומתחולל קרב בין הלביאות לצבועים. סקאר מנסה לברוח אך נלכד על הקצה העליון של הצוק וסימבה נילחם איתו עד שהוא נופל לקרקע. הצבועים שנבגדו על ידו טורפים אותו.
סימבה שואג והופך למלך החוקי של צוק התקווה, הצבועים מגורשים והרעב נגמר. בסיום הסרט ממליטה נלה גור, אותו נושא רפיקי.
הבדלים מהסרט המקורי
מרבית חלקי העלילה דומים ביותר לסרט מ-1994 אך ישנם כמה הבדלים קטנים:
הפקה
ב-28 בספטמבר 2016, Walt Disney Pictures אישרו שג'ון פאברו יביים את הרימייק של "מלך האריות", אשר יכיל את השירים מהסרט המקורי. לאחר מכן, ב-13 באוקטובר 2016, נודע כי דיסני שכרו את ג'ף נת'נסטון לכתיבת התסריט. בנובמבר 2016 פאברו אמר שטכנולוגיית המציאות המדומה שהוא השתמש בה ב"ספר הג'ונגל" תשומש במידה רבה יותר ב"מלך האריות".
ליהוק
בפברואר 2017, דונלד גלובר לוהק כסימבה, עם ג'יימס ארל ג'ונס כמופאסה, אותו דיבב גם בסרט המקורי. מתאבקים שונים של WWE הביעו התעניינות במתן קולות בסרט. במרץ 2017, הוכרז כי ביונסה הייתה הבחירה הראשונה של פאברו לדמותה של נלה ושהבמאי והסטודיו יהיו מוכנים לעשות כל מה שנדרש כדי להתאים ללוח הזמנים העמוס שלה. בנובמבר אותה שנה פורסם כי הזמרת ביונסה לוהקה לתפקיד של נלה.
באפריל 2017, בילי אייכנר וסת' רוגן לוהקו לתפקידים של טימון ופומבה, בהתאמה. ביולי 2017 ג'ון אוליבר לוהק לתפקיד של זאזו. באוגוסט 2017 לוהקו צ'ואיטל אג'יופור, אלפרה וודארד וג'ון קאני לתפקידים של סקאר, סאראבי וראפיקי, בהתאמה.
צילומים
הפקת הסרט החלה בקיץ 2017 באולפן עם מסך כחול בלוס אנג'לס, קליפורניה.
פסקול
ב-10 ביולי 2019 יצא סינגל ראשון של ביונסה הנקרא "Spirit" מתוך הפסקול הרשמי של מלך האריות, אשר יצא יום למחרת.
ב-19 ביולי 2019 יצא האלבום "The Lion King: The Gift" של ביונסה בהשראת הסרט ועם קטעים מתוכו.
הפצה
הסרט הושק רשמית בבית הקולנוע ב-18 ביולי 2019. הוא הכניס מעל 1.65 מיליארד דולר. הביקורות על הסרט היו מעורבות.
הסרט זכה להצלחה רבה ברחבי העולם - תוך 19 ימים חצו ההכנסות בעולם את רף מיליארד הדולרים. הסרט זכה להצלחה רבה גם בישראל, כ-250,000 כרטיסים נמכרו כבר בסוף השבוע הראשון. והוא נעמד במקום השני לאחר הסרט "מהיר ועצבני 8" מבחינת מכירת כרטיסים בישראל.
פריקוול
באירוע D23 2022, הוכרז כי פריקוול בשם "מופסה: מלך האריות" צפוי לצאת בשנת 2024.
קישורים חיצוניים
ביקורות
אוטאץ'
אוטאץ' (ברומנית: Otaci; לשעבר אטאקי, ברוסית: Атаки או Отачь, במולדובנית Ataki, ביידיש נכתב אטיק ונהגה אוֹטק) היא עיר על הגדה הדרומית-מערבית של נהר הדניסטר, המהווה את הגבול הצפון-מזרחי של מולדובה. בצדו השני של הדניסטר שוכנת העיר האוקראינית מוהיליב-פודילסקי. הערים מחוברות בגשר מעל הנהר. העיר נמצאת במחוז אוקניצה (Ocniţa). בדומה ליישובים אחרים באזור בסרביה, החליפה אוטאץ' מספר רב של ידיים במרוצת המאה העשרים. אופייה היהודי אבד כתוצאה משואת יהודי רומניה.
היסטוריה
עדות ראשונה לקיומו של היישוב קיימת מהמאה ה-15. היישוב היה חלק מבסרביה ונמסר על ידי האימפריה העות'מאנית לאימפריה הרוסית במסגרת הסכם בוקרשט, בעקבות המלחמה העות'מאנית-רוסית בתחילת המאה ה-19, אם כי האזור היה שייך לנסיכות מולדובה (מדינת חסות של העות'מאנים). העיירה שגשגה במרוצת המאה ה-19 בזכות מיקומה כנקודת מעבר לאוקראינה וממנה. מ-1873 עד 1917 הייתה אטאקי חלק ממחוז סורוקה באימפריה הרוסית. בתקופה זו הייתה אטאקי שטעטל עני שרוב תושביו יהודים. פתיחת קו הרכבת לנובוסליצה בשנת 1893 פגעה אנושות במגזר העסקי של אטאקי, בעוד שגירוש היהודים מן הכפרים הסובבים אותה הביא לגידול חד באוכלוסייה היהודית בעיירה המרוששת. בעלי האמצעים מבין תושבי העיירה היגרו לארצות הברית. ברעב ההמוני של שנת 1900 הושיט ועד ההצלה היהודי של סנט פטרבורג סיוע ל-109 משפחות מאטאקי, אך משפחות רבות יותר נותרו בחוסר כל. בראשית המאה העשרים מנתה אוכלוסיית העיירה כאלף משפחות, בהן 832 משפחות יהודיות.
בין השנים 1917–1918 הייתה אטאקי חלק מהרפובליקה הדמוקרטית המולדובנית. באפריל 1918, בשלבים האחרונים של מלחמת העולם הראשונה, סופחה אטאקי לרומניה. בשנת 1940 צעד הצבא האדום לתוך בסרביה וסיפח אותה לברית המועצות, לאחר שנתן לצבא הרומני שהות של 24 שעות לסגת מהאזור, בהתאם להסכם ריבנטרופ-מולוטוב. בשנת 1941 נכבש האזור על ידי הוורמאכט במסגרת מבצע ברברוסה והוחזר לידי הרומנים בעלי-בריתם. בשנת 1944 כבש הצבא האדום את האזור שנית.
מתאר העיירה
אטאקי נמתחה על גדת הדנייסטר ונתחמה מדרום-מזרח בהר. הרחוב המרכזי בעיירה, שנקרא המיידון (ביידיש: דער מאידאן), הוליך אל תחנת הרכבת של אטאקי. לאורך המיידון הוקמו מבני הציבור המרכזיים של העיירה - בית העירייה, הדואר, הבנק, הכנסייה, תחנת המשטרה ומשמר הגבול ולצידם בית הספר הממלכתי לבנות, הספרייה העברית וגן הילדים העברי. מאחורי הכנסייה השתרע בית העלמין הנוצרי ומאחוריו כרמים. בקצה העיירה, על גדת הדנייסטר מעברם הצפוני של פסי הרכבת, נמתח רחוב המאהלה (די מאלה) שהוליך לבית החרושת לשמן של משפחת חלפין ולבית הקברות בוולשינץ. רוב יהודי אטאקי התרכזו בלב העיירה ואילו הגויים גרו בשוליה - על ההר וברחוב המאהלה.
במקביל למיידון, לכיוון הדנייסטר, נמתח רחוב השוק ובהמשך לו רחוב בתי הכנסיות (שול גאס), בהם התקיים השוק בימי חמישי.
תעשייה ומסחר
העיירה שירתה את תושבי הכפרים הסמוכים לה, בעיקר חקלאים לא יהודים. השוק התקיים בימי חמישי ברחוב השוק וברחוב בתי הכנסיות (שול גאס) הסמוכה לו. מחוץ לעיירה היה יריד לבהמות עבודה ומאכל - סוסים, חזירים ופרות - ואילו עופות נמכרו בתוך העיירה. האיכרים היו מוכרים את תוצרתם בשוק ומכלים את כספם בבתי המרזח ואצל בעלי המלאכה היהודיים. בקרבת כיכר השוק שכנו בתי המלאכה של בוני העגלות, שהיו מקציעים את חלקי העגלה ברחוב בעזרת סכינים בעלות שתי ידיות.
בעיירה פעלו בתי חרושת לשמן, בית חרושת לעורות וטחנת קמח. כמו כן פעלו בה שני בנקים:
חינוך ותרבות
באטאקי פעלו שלושה בתי ספר ממלכתיים: בית ספר מעורב, בית ספר לבנים ובית ספר לבנות. הלימודים בבתי הספר הללו התנהלו בימים ב'-שבת, לפי תוכנית הלימודים הרומנית. כמו כן הוקמה בעיר שלוחה של רשת החינוך תרבות, שכללה גן ילדים עברי, בית ספר עברי וספרייה עברית. בבניין זה, הסמוך לנהר הדנייסטר ומשקיף על העיר מוגילוב-פודולסק שמעברו השני, התקיימה בשעות אחר הצהריים פעילות של תנועות הנוער. הבניין נשק לתחנת המשטרה ומשמר הגבול הרומני, ותלמידיו היו מבריחים לפליטים היהודיים שנתפסו ונעצרו בה מזון כשר וספרים.
משפחות אדוקות יותר שלחו את ילדיהן לתלמוד תורה על רחוב קיזנער. מלבדו פעלו לפחות חמישה חיידרים - תלמודי תורה פרטיים לילדים רכים בשנים.
במחצית הראשונה של המאה העשרים קמו באטאקי שלוחות של מספר תנועות נוער ציוניות וסוציאליסטיות:
מחסן הקרשים שבמרכז העיירה, על הגדה המערבית של שפך פלג הריצ'קה אל הדנייסטר, שימש כאולם הצגות. באולם הועלו הצגות חובבים ("לוביטיליס") מקרב תושבי העיירה וכן הופעות מזדמנות של להקות שהגיעו מחוץ לעיר. בחנוכה ובפורים קיימו נשפי ריקודים בבית התרבות, אליהן הזמינו תזמורת מן העיירה ידינץ.
הקדש הקהילה, בתי כנסיות ובתי מדרש
בתקופת רוסיה הצארית הונהג מס ("טאקסע") לצורכי מוסדות הקהילה. המס נגבה מכל המביאים עוף לשחיטה ושימש לתשלום משכורות ארבעת השוחטים, לתמיכה בעניים, למימון תלמוד תורה ולמפעלי צדקה שונים.
ההקדש שימש מקום לינה לעניים במהלך ימות השנה, וכמאפיית מצות לקראת הפסח. שבעה בתי כנסיות ושישה בתי מדרש (קלוֹיזים) נמנו באטאקי:
תקשורת עם מוגילב-פודולסק
עד הקמת ברית המועצות התבססה כלכלת אטאקי על הסחורות שהועברו אל העיר מוגילב-פודולסק, מעברו האחר של הדנייסטר. סגירת הגבול והעוינות הגלויה בין אוקראינה הסובייטית לבין רומניה הלאומנית הקשו על יהודי אטאקי וסביבתהּ, שלרבים מהם היו קרובי משפחה בעיר שבגדה הנגדית. פעם בשנה, בעת התשליך, התקבצו היהודים משני עברי הדנייסטר וזעקו זה אל זה, תוך שהם עושים עצמם מתפללים. עם מחזור תפילה ביד ותחת השגחת הזקיפים היו צועקים בקולי קולות אל קרוביהם בגדה הנגדית ומציגים את נשותיהם וילדיהם. באותם ימים הוגלו יהודים רבים מאוקראינה לסיביר והיעדרם ממעמד התשליך עורר חרדה ודכדוך. היהודים חיכו ליום התשליך בציפייה דרוכה ושבו ממנו עצובים, תשושים ומודאגים.
באחד במאי הוטל עוצר על אטאקי, בעוד בעיר שממול התנהלה תהלוכה חגיגית מלווה בתזמורות ושירה, שצעדה בחוצות העיר ולאורך הדנייסטר.
עיתונות
באטאקי הופצו עיתונים בארבע שפות:
גירוש יהודים דרך אטאקי בתקופת השואה
באוקטובר 1941 החל גירוש יהודי צ'רנוביץ מרומניה, וכן גירוש כל היהודים שנותרו בחיים בבוקובינה הצפונית מעבר לדנייסטר, לאחר רצח עשרות אלפים מהם החל מיוני 1941. אלפי יהודים גורשו לטרנסניסטריה דרך אטאקי. רבים נרצחו בדרך. עם חציית הנהר ליד אטאקי, מתו רבים מהיהודים המגורשים בטביעה, במכות או בירי. רוב המגורשים נשלחו למחנות בצפון בסרביה: מחנות סקורן, אדינץ ומרקולשט. רבים מהמגורשים נספו במחנות אלה. יהודים נוספים גורשו לטרנסניסטריה. מבוקובינה גורשו 57,000 יהודים. בנובמבר תמו הגירושים. ביוני 1942 גורשו כ-4,000 מבין כ-20,000 היהודים שנותרו בצ'רנוביץ, דרך אטאקי.
רייכסטאג
רייכסטאג (בגרמנית: Reichstag, מילה המהווה הלחם של Reich – "מדינה", ו-tagen – "להתאסף", ומשמעותה "פרלמנט" או "אספה מדינית"). {{פירושונים|
ראו גם
}}
פיטר ריגרט
פיטר ריגרט (באנגלית: Peter Riegert; נולד 11 באפריל 1947) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, במאי קולנוע ותסריטאי יהודי-אמריקאי.
קורות חיים
נולד ברובע הברונקס בניו יורק שבארצות הברית להורים יהודים. למד באוניברסיטת באפלו ועבד בחינוך ובעבודה סוציאלית לפני שעבר לעולם המשחק.
הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בסרט "בית החיות" בשנת 1978.
ב-1983 הופיע בתפקיד ראשי בסרט "גיבור מקומי" לצידו של ברט לנקסטר בתור נציג של טייקון שנשלח לכפר סקוטי כדי לשכנע את תושביו למכור אותו ולהתפנות מהמקום כדי להקים על שטחו בית זיקוק.ב-1988 השתתף בסרט "אהבה ממבט שלישי" לצידה של איימי אירווינג. ב-1991 השתתף בסרט "אוסקר" לצידו של סילבסטר סטאלון וב-1994 השתתף בסרט הפנטזיה "המסכה". ב-1993 שיחק בסרט "ג'יפסי" לצידה של בט מידלר. ב-2000 שיחק בסרט הפשע "טראפיק". בשנת 2001 שיחק בסדרת הדרמה של ABC "החיה" בכיכובה של אליזבת מיטשל, שלא האריכה ימים וירדה לאחר 6 פרקים.
הוא הופיע גם בסדרות טלוויזיה כמו "הסופרנוס", "מ.א.ש" ו-"Damages".
ב-2004 כתב וביים את הסרט "King of the Corner" ואף השתתף בו בתפקיד ראשי לצידה של איזבלה רוסליני.
בשנת 2010 השתתף בסרטו של רוב שניידר "הנבחר". בשנת 2011 השתתף בסרט "מקום לחלום עליו", של הבמאי קמרון קרואו.
בשנים 2013-2014 שיחק בסיטקום "אבאל'ה" לצד סת' גרין. בשנת 2015 שיחק במיני-סדרה "דרוש גיבור" ברשת HBO.
בשנת 2016 גילם את לו לבוב בסרט "פסטורלה אמריקנית".
מסוף קדמה
מסוף קדמה הוא מסוף אוטובוסים בעיר רמת השרון, מהמסוף יוצאים קווי אוטובוס עירוניים לערי השרון ותל אביב-יפו וכן קו אוטובוס אשר פועל בשבת.
יעזר
יַעְזֵר הייתה עיר מקראית בעבר הירדן, אשר שימשה כעיר לויים בנחלת שבט גד.
העיר נזכרת תחילה בספר במדבר, בתיאור הערים שבני ישראל כבשו מהאמורים:, וכן:.
בספר יהושע נזכרת העיר בתיאור נחלת שבט גד, וכן כאחת מערי הלווים שבנחלת השבט.
מאוחר יותר, נזכרת העיר בתיאור המפקד שערך דוד המלך בממלכתו.
העיר נזכרת ב"משא מואב", שנשאו הן ישעיהו הנביא והן ירמיהו הנביא על ערי מואב:, וכן:.
במהלך מרד החשמונאים נכבשה העיר על ידי יהודה המכבי וככל הנראה בתקופת החשמונאים ולאחריה תקופת בית הורדוס נחשבה יעזר כחלק ממחוז פראיה.
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), ציין כי העיר הייתה נושבת בתקופתו, ושכנה כשמונה מילים מערבית לרבת עמון. במקום אחר באונומסטיקון, צוין כי העיר שוכנת כעשרה מילים מערבית לרבת עמון וכ-15 מילים מצפון לחשבון, בסמוך לנחל גדול היורד לירדן.
בעת המודרנית היו שהציעו לזהות את העיר הקדומה עם "ח'רבת א-צאר", השוכנת כ-10 ק"מ מערבית לרבת עמון וכ-15 ק"מ צפונית לחשבון, או עם "ח'רבת סירה", השוכנת כשני ק"מ צפונית מזרחית ל"ח'רבת א-צאר". עם זאת, מכיוון ש"ח'רבת א-צאר" נמצאת בתחומה של רבת עמון, בעוד שיעזר אמורה להימצא בגבולה, יש המזהים את העיר עם "תל-צאפוט", הנמצא כ-12.5 ק"מ מערבית לרבת עמון. זיהוי זה תואם גם את הגרסה בתרגום השבעים ל: "יעזר גבול בני עמון".
עזרת תורה
עזרת תורה היא שכונה חרדית בירושלים, צפונית לשכונת רוממה. גובלת בשיכון חב"ד, בגבעת משה, בקריית צאנז, בסנהדריה, ברוממה עילית ובתל ארזה.
השכונה כוללת את הרחובות: עזרת תורה, אבן האזל, דובב מישרים ועלי הכהן. כלול בה שיכון סאטמאר, שבו מתגוררים חסידי הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים.