cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
התוודעות יוסף לאחיו
התוודעות יוסף לאחיו הוא אירוע מקראי, שמובא בפרשת ויגש, שבספר בראשית (פרק מה).
רקע
לאחר מכירת יוסף, הסיפור של יוסף עם אשת פוטיפר, ישיבתו בבית הסוהר בעקבות כך, חלום שר המשקים ושר האופים ופתרון יוסף, שחרורו בעקבות חלומות פרעה על ידי המלצת שר המשקים ומינויו למשנה לפרעה מלך מצרים, יוסף אגר במצרים אוצרות מזון רבים בשנות השובע בשביל שנות הרעב.
כשהגיעו שנות הרעב לאחר שכלו שבע שנות השובע שהיו בארץ מצרים, פרעה שלח את אנשי מצרים ליוסף בדרישה שיעשו כל מה שיוסף יאמר להם "לכו אל יוסף אשר יאמר לכם תעשו", כשהגיעו ליוסף הוא מכר להם בכסף.
לאחר שיעקב שלח את בניו לקנות אוכל במצרים, יוסף התנכר להם ודרש שיביאו את בנימין, כשהביאו יוסף נתן להם אוכל והורה למשרתו להחביא את הגביע שלו בשק של בנימין. כשיצאו ממצרים שלח את משרתו לרדוף אחריהם, כשהמשרת מצא את הגביע בשק של בנימין הוא החזיר אותם למצרים.
הסיפור המקראי
כשהמשרת החזיר אותם ליוסף למצרים, במענה לשאלת יוסף למה עשו את זה ואיך לא חשבו שהוא ינחש מסברא גם אם אין בידו הגביע, ענה יהודה שכעונש כולם יהיו עבדים "מה נדבר ומה נצטדק האלהים מצא את עוון עבדיך, יודעים אנו שלא סרחנו אבל מאת ה' נהיה להביא לנו זאת (כבעל חוב שמצא מקום לגבות שטר חובו) כי חטאנו, אז הננו עבדים לאדני גם אנחנו גם אשר נמצא הגביע בידו". יוסף סירב להעניש את כולם "חלילה לי מעשות זאת האיש אשר נמצא הגביע בידו הוא יהיה לי עבד ואתם עלו לשלום אל אביכם".
יהודה דיבר עם יוסף קשות על כך שהוא ערב להחזיר את בנימין "עבדך ערב את הנער מעם אבי לאמור אם לא אביאנו אליך וחטאתי לאבי כל הימים", והציע שהוא ימלא את מקומו "ועתה ישב נא עבדך תחת הנער (בנימין) עבד לאדני, והנער (בנימין) יעל עם אחיו".
בשלב זה יוסף כבר לא התאפק והוציא את כל אנשי המשמר מחדרו כדי שאחיו לא יתביישו בהודעו להם, "ולא יכל יוסף להתאפק לכל הנצבים עליו ויקרא הוציאו כל איש מעלי, ולא עמד איש אתו בהתודע יוסף אל אחיו".
לאחר שהוציא את כל האנשים יוסף פרץ בבכי "ויתן את קלו בבכי וישמעו מצרים וישמע בית פרעה", ואמר לאחיו שהוא יוסף ושאל אם אביו חי "ויאמר יוסף אל אחיו אני יוסף העוד אבי חי? ולא יכלו אחיו לענות אתו כי נבהלו מפניו ".
יוסף אמר להם שלא יהיו עצובים על זה שמכרו אותו, כי יצא מזה טוב "ועתה אל תעצבו ואל יחר בעיניכם כי מכרתם אתי הנה כי למחיה שלחני אלהים לפניכם כי זה שנתים הרעב בקרב הארץ ועוד חמש שנים אשר אין חריש וקציר", ועכשיו בזכות זה הם יחיו "לָשׂוּם לכם שארית בארץ ולהחיות לכם לפליטה גדלה", וחוץ מזה, זה ממש לא אשמתם "ועתה לא אתם שלחתם אתי הנה כי האלהים וישימני לאב לפרעה ולאדון לכל ביתו ומשל בכל ארץ מצרים".
בהמשך הוא ביקש שיגידו לאביו שהוא במצרים, ויבקשו ממנו לבוא למצרים "מהרו ועלו (לשון עליה, כי ארץ ישראל גבוהה מכל הארצות) אל אבי ואמרתם אליו כה אמר בנך יוסף, שמני אלהים לאדון לכל מצרים רדה אלי אל תעמד וישבת בארץ גשן והיית קרוב אלי אתה ובניך ובני בניך וצאנך ובקרך וכל אשר לך וְכִלְכַּלְתִּי אתך שם כי עוד חמש שנים רעב פן תורש (שלא תתמסכן מלשון מוריש ומעשיר) אתה וביתך וכל אשר לך".
וביקש מאחיו שישכנעו את אביו לבוא למצרים "והגדתם לאבי את כל כבודי במצרים ואת כל אשר ראיתם ומהרתם והורדתם את אבי הנה".
אחר כך נישק לכל אחיו ודיבר איתם (בהתחלה הם לא דברו כי התביישו ממנו) "וינשק לכל אחיו ויבך עליהם ואחרי כן דברו אחיו אתו".
המלך דוד (סרט)
המלך דוד (אנגלית: King David) הוא דרמה היסטורית המגוללת את סיפורו של דוד שמלך בחברון ובירושלים בסביבות שנת 1000 לפסה"נ. הסרט בכיכובו של ריצ'רד גיר צולם בסאסי במטרה ובקיקרו שבאיטליה ויצא לאקרנים בשנת 1985.
התוודעות יוסף לאחיו
הסיפור המקראי
פרעה שמע שבאו אחי יוסף ואהב את העניין "והקל נשמע בית פרעה לאמר באו אחי יוסף וייטב בעיני פרעה ובעיני עבדיו" כי היה הדבר להם לחרפה שימשול בהם איש נכרי, עבד, מבית האסורים יצא למלוך, ועתה בבוא אליו אחים נכבדים ונודע כי הוא הגון להתיצב לפני מלכים שמחו כולם בדבר. אז פרעה הורה ליוסף להביא את אביו "ויאמר פרעה אל יוסף אמר אל אחיך זאת עשו טענו את בעירכם ולכו באו ארצה כנען קחו את אביכם ואת בתיכם ובאו אלי ואתנה לכם את טוב ארץ מצרים ואכלו את חֵלֶב (דבר טוב) הארץ, קחו לכם מארץ מצרים עגלות לטפכם ולנשיכם ונשאתם את אביכם ובאתם".
אחי יוסף עשו כדבר פרעה, ונתן להם מתנות "לכולם נתן לאיש חליפות שמלות ולבנימין נתן שלש מאות כסף וחמש חלפת שמלות" ולאביו שלח "עשרה חמורים נושאים מטוב מצרים (בגמרא מובא שטוב מצרים זה יין ישן שדעת זקנים נוחה הימנו ועוד פירוש שזה גריסים של פול) ועשר אתונות נושאות בר (גרעיני החיטה לאחר שהסירו מהם את הפסולת) ולחם ומזון (לפתן )".
יוסף ביקש מאחיו "אל תרגזו בדרך" לא לריב בדרך על דבר מכירתו, להתווכח זה עם זה ולומר: על ידך נמכר, אתה ספרת לשון הרע עליו וגרמת לנו לשנאתו.
כשהגיעו ליעקב אמרו לו "עוד יוסף חי וכי הוא משל בכל ארץ מצרים", יעקב לא האמין להם בהתחלה "ויפג לבו כי לא האמין להם".
כשיעקב ראה מה שיוסף שלח ממצרים, והעגלות ששלח היו סימן מיוסף שזה באמת הוא כי כשפרש ממנו עסק בפרשת עגלה ערופה, הוא הפנים את העניין ואמר שהוא צריך ללכת לראותו "עוד יוסף בני חי, אלך ואראנו בטרם אמות".
כלא אבו גרייב
כלא אבו גרייב (ערבית: سجن أبو غريب; תעתיק מדויק: סג'ן אבו עֻ'רַיְב) הוא בית סוהר הממוקם בעיר העיראקית אבו גרייב, כ-32 קילומטרים מהבירה בגדאד. בזמן שלטונו של עריץ עיראק סדאם חוסיין, נכלאו ועונו במקום מתנגדי שלטונו.
הכלא נכנס לתודעה הבינלאומית לאחר כיבוש עיראק על ידי ארצות הברית במלחמת עיראק; בשנת 2004 פורסמה סדרת תמונות שצולמו בכלא והוברחו לתקשורת, בהן נראים סוהרים אמריקנים ששמרו על הכלא מענים ומשפילים את האסירים העיראקים שהיו כלואים בו. הפרשה עוררה סערה רבתי בארצות הברית ובעולם כולו, ובעקבותיה גברה ההתנגדות בקרב חלק מהציבור האמריקני למלחמת עיראק.
תחת שלטונו של סדאם חוסיין
מבנה בית הסוהר נבנה על ידי קבלנים בריטים במהלך שנות החמישים, ושטחו הוא 1.15 קילומטרים רבועים. על בית הכלא הוצבה אבטחה כבדה, וסביבו פזורים 24 מגדלי שמירה. בשל שטחו הגדול יחסית, חולק הכלא לחמישה אזורים שונים. כל אחד מהאזורים, שמתוכננים לסוגים שונים של אסירים, מוגן ומוקף בחומה נפרדת. בכל אחד מהאזורים נמצא חדר אוכל, חדר תפילה, חדר אימוני כושר וכן מקלחות ושירותים. כל תא בכלא אבו גרייב מיועד להכיל עד כ-40 אסירים, וגודל תא סטנדרטי בו הוא ארבעה על ארבעה מטרים.
עוד בזמן שלטונו של סדאם חוסיין בעיראק, נודע הכלא במערב כמרכז עינויים והפרת זכויות אדם.
בין היתר התגלה כי למעלה ממאה אסירים נרצחו בפעם אחת, ושיעים מתנגדי המשטר עונו, נכלאו ללא משפט ונרצחו.
המתחם בכלא אבו גרייב שיועד לאסירים פוליטיים מתנגדי השלטון, חולק לשני אגפים: אגף "סגור" ואגף "פתוח". בפועל, חלוקת האסירים לאגפים לא הייתה לפי מידת ה"סכנה" שבהם, אלא לפי מוצאם האתני - באגף הפתוח שהו סונים, ואילו באגף הסגור שהו רק שיעים, ולא ניתנה להם כל אפשרות לתקשר עם העולם החיצון. במהלך מלחמת המפרץ, שבויים רבים מכוחות הקואליציה נכלאו בכלא ועונו בו, במטרה לגלות סודות צבאיים. בכלא הוחזקו אף חלק מחברי חוליית הכוחות המיוחדים הבריטית 'בראבו שתיים אפס' (Bravo Two Zero) שמטרתה הייתה לאסוף מידע מודיעיני בעיראק.
לפי רוב ההערכות, בשנת 2001 שהו במתקן הכליאה יותר מ-15,000 אסירים. מאות כורדים שיעים וכן שבויים איראנים מימי מלחמת איראן–עיראק, שנכלאו במקום בתנאים קשים מאוד ונמנע מהם ליצור קשר עם העולם החיצון. בנוסף, ישנן טענות כי על חלק מהאסירים האיראנים אף בוצעו ניסויים בנשק כימי וביולוגי שעיראק ניסתה לפתח.
בעקבות מלחמת עיראק וכיבוש המדינה כולה על ידי כוחות ארצות הברית ובעלות בריתה ללא התנגדות מיוחדת, ננטש בית הכלא, וזאת למרות שבשנים שלאחר מכן הוא שופץ ונוספו בו עוד מספר אגפים. בזמן המלחמה נתן סדאם חוסיין חנינה לרוב האסירים בעיראק. לאחר שחרור האסירים, בית הסוהר היה ריק, והוא נגזל והושחת פעמים רבות, לפעמים על ידי האסירים עצמם שחשו זעם רב על המקום שבו נגרם להם כאב גדול כל כך.
תחת הכיבוש האמריקאי במלחמת עיראק
במהלך מלחמת עיראק, נכבש הכלא על ידי כוחות צבא ארצות הברית וכוחות הקואליציה, אך אז הוא כבר היה ריק מאדם, לאחר שחרור האסירים ההמוני. רשמית, על האתר אחראי צבא ארצות הברית והממשלה העיראקית, והוא משמש לכליאת פושעים מסוכנים במיוחד או טרוריסטים. על האגף ה"קשה" בכלא, בו כלואים האסירים המסוכנים במיוחד, אחראית ממשלת עיראק, אולם בפועל הסוהרים בו הם חיילי צבא ארצות הברית. באגף זה ארעה פרשת ההתעללויות באסירים, שהתפרסמה בעקבות סדרת צילומים שפורסמו בתקשורת בה נראים חיילי צבא ארצות הברית משפילים, מענים, מרעיבים ומחשמלים אסירים עיראקים.
בסוף אפריל 2004 נחשפה במגזין החדשות האמריקני הטלוויזיוני "60 דקות" פרשת התעללות באסירים עיראקים על ידי קבוצה קטנה של חיילים בכלא. הכתבה כללה את צילומי העינויים, ועוררה שערורייה בארצות הברית עצמה ובמדינות העולם כולו. בעקבות חשיפת העינויים המזעזעים שעברו חלק גדול מהאסירים, השתנתה מאוד דעת הקהל בארצות הברית נגד מלחמת עיראק וממשל בוש. במקומות שונים בעולם התקיימו הפגנות נגד השהות האמריקנית בעיראק.
ב-20 באפריל 2004, שנים-עשר מטחי מרגמות נורו אל עבר בית הסוהר על ידי מיליציות חמושות מקומיות. כתוצאה מהפגיעות, נהרגו עשרים ושנים אסירים ועוד 92 נפצעו. לפי הודעת הארגון שעמד מאחורי ההתקפה, היא בוצעה כ"עונש על שיתוף הפעולה של האסירים עם ממשלת ארצות הברית".
בחודש מאי 2004, בעקבות פרשת ההתעללויות ובניסיון לצמצם את הנזק התדמיתי שנגרם לה, החליטה ארצות הברית לצמצם את מספר העצורים לפחות מ-2000. למרות שמספר גדול של אסירים שוחררו או הועברו לבתי כלא אחרים, מספר האסירים הכללי כמעט לא הצטמצם, בשל הזרם הבלתי פוסק של עצורים שמגיעים לכלא, בעיקר בעקבות פעולות טרור כנגד ארצות הברית.
ב-24 במאי 2004, נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, אמר בעת נאום בפנסילבניה כי בית הכלא אבו גרייב עתיד להיסגר בקרוב. למרות ההצהרה, הודיע עד מהרה נשיאה הזמני של עיראק כי הוא מתנגד לסגירת בית הכלא וכי הוא חיוני לשיקום עיראק. בשל ההתנגדות, בית הכלא לא נסגר בסופו של דבר.
לבסוף, ב-5 במרץ 2006 הודיעה ממשלת ארצות הברית סופית כי הגיעה להסכמה עם ממשלת עיראק, ובית הכלא עתיד להיסגר בקרוב, זאת ככל הנראה בניסיון לצמצם את הנזק הדיפלומטי האדיר שנגרם לממשל בוש ולארצות הברית כולה בעקבות פרשת ההתעללויות. אלפי האסירים הכלואים באתר עבור אל 'מחנה קרופר', בית סוהר חדש שנבנה בעקבות הפרשה.
קולומביה במשחקים האולימפיים לנוער
קולומביה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הקולומביאנים 19 מדליות, מהן שבע מדליות זהב. קולומביה החלה להשתתף במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מאולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016). קולומביה זכתה ב-18 מדליות במשחקי הקיץ, מהן 7 מדליות זהב, ומדליית כסף יחידה במשחקי החורף.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של קולומביה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 23 ספורטאים שהתחרו ב-12 ענפי ספורט. המשלחת זכתה בחמישה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים בענף האופניים בה היא זכתה במדליית זהב ובענף הטניס עם זכייה במדליית זהב בטורניר היחידים לנערים. ספורטאי המשלחת זכו במדליית כסף בענפים איגרוף בקטגוריית משקל בינוני לנערים ורכיבה בטורניר היחידים. ספורטאי המשלחת זכו גם במדליית כסף בענף ההרמת משקולות בקטגוריית משקל עד 62 ק"ג נערים ובמקום החמישי בקטוגריות משקל עד 85 ק"ג נערים ועד 53 ק"ג נערות. המשלחת קצרה הישגים גם בענפים טאקוונדו עם העפלה לרבע גמר בקטגוריית משקל עד 55 ק"ג נערים, קפיצה למים בה סיימה במקום השמיני בקפיצה ממקפצה גמישה מ-3 מטר לנערים, ושחייה עם העפלה לגמר במשחה 50 מטר שחיית גב נערות וסיום במקום השביעי. המשלחת השתתפה בתחרויות בענפים אתלטיקה, היאבקות, התעמלות וטריאתלון ללא הגעה להישגים משמעותיים.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 34 ספורטאים שהתחרו ב-11 ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ששלחה קולומביה עד כה. המשלחת זכתה בשלושה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. ספורטאי המשלחת הגיעו להישגים בענף האופניים עם זכייה במדליית זהב בטורניר הנערים וסיום במקום השישי בטורניר הנערות, בענף הרמת משקולות עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 69 ק"ג נערים וסיום במקום החמישי בקטוגריית משקל מעל 63 ק"ג נערות, בענף הטאקוונדו עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג נערות, ובענף האתלטיקה עם העפלה לגמר ריצת 110 מטר משוכות נערים. המשלחת גם קצרה הישגים בענפים היאבקות כאשר ספורטאי הנבחרת סיימו במקום הרביעי בקטוגריית המשקל לנערים בסגנון חופשי עד 46 ק"ג ועד 76 ק"ג ונערות בסגנון חופשי עד 60 ק"ג, ובקפיצה למים בתחרות קפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר נערים. כמו כן, המשלחת סיימה במקום החמישי בתרגיל המתח בענף ההתעמלות, ובמקום השמיני במשחה 200 מטר בסגנון שחיית פרפר נערים בענף השחייה. המשלחת גם השתתפה בתחרויות בענפים ג'ודו, טניס, טריאתלון וקליעה אך בלי להגיע להישגים משמעותיים.
אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)
קולומביה השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער לילהאמר ושלחה משלחת המונה ספורטאי יחיד שהשתתף בענף סקי אלפיני בהם לא הגיע להישג משמעותי.
אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה שני ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית כסף יחידה.
מדליות לפי משחקים
משחקי הקיץ width="20px"|
משחקי החורף
מדליות לפי ענף
משחקי החורף
היינריך פון קיטליץ
היינריך פון קיטליץ (באנגלית: Heinrich von Kittlitz 16 בפברואר 1799 – 10 באפריל 1874) היה אמן, קצין ימי, וחוקר טבע פרוסי. הוא היה צאצא למשפחה של אצולה פרוסית ותיקה. הוא אסף דגימות והכין איורים במשלחות ימיות גדולות וכתב כמה ספרים על מסעותיו. כמה מינים חדשים הוגדרו על בסיס דגימות שנאספו על ידו.
ביוגרפיה
קיטליץ נולד בברסלאו לקפטן הפרוסי פרידריך (1769–1825) ולהנרייט ארנפריד פון דיביטש (1771–1835). הוא למד בבית ספר תיכון באולס והצטרף לגדוד של אביו כמתנדב בשנת 1813. הוא הפך לסגן שני בגדוד חיל הרגלים ה-16 של שלזיה. הוא נסע לפריז ב-1815 והיה בחיל מצב במיינץ כאשר גדודי לנדווה פורקו. באותה תקופה, הוא התחיל להתעניין בטבע לאחר שפגש את אדוארד רופל. באמצעות השפעתו של דודו מצד אמו, הנס קארל פון דיביטש, פילדמרשל ברוסיה, הוא הצטרף לקורבטה הרוסית סנאבין במסע הקפה של כדור הארץ בין 1826 ל-1829 בהנהגתו של קפטן פיודור ליטקה (1797–1882), ואסף דגימות וצייר לצד אלכסנדר פוסטלס.
הוא נסע יחד עם הנסיך קארל מפרוסיה לסנקט פטרבורג והמשלחת יצאו להפלגה ב-1 בספטמבר. הוא הכין אוספים גדולים במשלחת זו עבור המוזיאון של האקדמיה האימפריאלית למדעים בסנקט פטרבורג. הוא הביא איתו 754 דגימות של 314 מיני ציפורים, כולל מינים שנכחדו לאחר מכן. ביניהם ניתן למנות את המינים המיקרונזיים, המוכרים רק מהדגימות שלו. הוא פרסם עשרים וארבע תצפיות על הצמחייה של החופים והאיים באוקיינוס השקט (1844).
קיטליץ נסע לצפון אפריקה ב-1831 עם חברו אדוארד רופל, אך נאלץ לחזור לגרמניה עקב בריאות לקויה. במהלך שהותו במצרים בזמן שהמתין לסירה הוא אסף דגימות של הציפור שזכתה לכינוי הפלובר של קיטליץ.
שמו של קיטליץ, מונצח בכמה ציפורים וצמחים.
הערות שוליים
חוקר טבע מגלה ארצות
1957 בקולנוע
פרסים
פרסי האקדמיה (האוסקר): פרסי גלובוס הזהב:
הבחירות הכלליות בבריטניה 1922
הבחירות הכלליות בבריטניה 1922 התרחשו ב-15 בנובמבר 1922. בבחירות אלו ניצח אנדרו בונאר לואו מן המפלגה השמרנית את ג'ון רוברט קליינס מן מפלגת הלייבור. בבחירות אלו החל עידן חדש בפוליטיקה הבריטית ובו המפלגות הגדולות הן מפלגה השמרנית והלייבור, והמפלגה הליברלית (שגם בבחירות אלו הייתה מפוצלת לשתי רשימות) הפכה למפלגה שלישית ומשנית.
בבחירות אלו לראשונה לא התרחשה הצבעה באירלנד בעקבות חתימת האמנה האנגלו-אירית, והקמת אירלנד העצמאית זמן קצר לאחר הבחירות.
מנהיגי שתי המפלגות הגדולות לא הספיקו לנצל את הישגיהם לאורך זמן. קליינס הפסיד את הנהגת המפלגה לרמזי מקדונלד זמן קצר לאחר הבחירות. ולואור פרש מתפקידו כשבעה חודשים לאחר הבחירות כתוצאה מבריאות רופפת. את לואור ירש בראשות הממשלה סטנלי בולדווין, ובך הפך לואו לראש הממשלה הבריטי שכיהן הכי מעט זמן במאה ה-20.
2017 בצרפת
שנת 2017 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 1,030 שנות לאום.
לאיוש לנקאי (מנהל תיאטרון)
לאיוש לנקאי (במקור לאוטר או ויינוורם, בהונגרית: Lenkei Lajos; בודפשט, 23 בנובמבר 1914 – מאטרהזה, 20 במרץ 1971) היה עיתונאי יהוד-הונגרי, מנהל תיאטרון.
ביוגרפיה
לנקאי סיים את לימודיו בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת בודפשט (כיום שמו אוניברסיטת אטווש לוראנד). לא ידוע על קורותיו בתקופת השואה, אך בתום מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945 הצטרף למפלגה הקומוניסטית ההונגרית לפעילות ברובע 6 של בודפשט. בין השנים 1945 - 1948 עמד בראש "אגודת התרבות ההונגרית-סובייטית". משנת 1949 עמד בראש מחלקת התרבות של מפלגת העובדים ההונגרית (MDP) בוועדת בודפשט, ואחר כך מונה למנכ"ל "המרכז לתרבות עממית בבודפשט". בין השנים 1950–1956 היה ראש מדור התרבות של העיתונים "אור" (Világosság) ושל "בודפשט בערב" (Esti Budapest). לאחר המרד ההונגרי (שמכונה בהונגריה מהפכת 1956) עבד במחלקת השכנוע והתעמולה של ועד המפלגה. בהמשך היה העורך הראשי של "ארץ-עולם" (Ország-Világ), ומשנת 1957 היה העורך הראשי של המגזין רב התפוצה "קולנוע, תיאטרון, מוזיקה" (Film Színház Muzsika). בשנים 1962 - 1971 הוא היה מנהל תיאטרון הקומדיה של בודפשט. הוא גם תרגם את יצירותיהם של סופרים רוסים להונגרית. נפטר בשנת 1971.
חייו הפרטיים
רעייתו הייתה ד"ר אדריאן שטובר, אותה נשא בשנת 1946 בבודפשט. בתם היא העורכת יוליה לנקאי (1952).
קרחון סלדג'רס
קרחון סלדג'רס או קרחון סלדג'רז (באנגלית: Sledgers Glacier; מילולית: קרחון גוררי המזחלות) הוא קרחון יובלי בהרי באוורס שבאנטארקטיקה.
באמצעו של הקרחון מצוי מפל הקרח סלדג'רס.
הקרחון זורם לכיוון צפון-מערב ונשפך לתוך קרחון רניק בין מצוק קארנס והר גואו.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד.
השם ניתן לזכרם של החוקרים האנטארקטיים, אשר חקרו אזורים אלה ברגל, כשהם גוררים בעצמם מזחלות (באנגלית sledgers - "גוררי מזחלות"); ובייחוד לזכרם של חוקרי משלחת הסקר הגאולוגי של ניו זילנד אשר חקרו את האזור בתנאי מזג אוויר קשים במיוחד.
לקריאה נוספת
• M. G. Laird (1981), Lower Palaeozoic rocks of the Ross Sea area and their significance in the Gondwana context, Journal of the Royal Society of New Zealand, 11:4, 425-438, DOI: 10.1080/03036758.1981.10423332
שורה
{{פירושונים|
ראו גם
}}
A Gala Christmas in Vienna
A Gala Christmas in Vienna או Christmas in Vienna V (בעברית: חג מולד חגיגי בווינה או חג המולד בווינה V) הוא אלבום הופעה משותף של המוזיקאים שרה ברייטמן, פלאסידו דומינגו, הלמוט לוטי וריקרדו קוצ'אנטה. אלבום ההופעה יצא לאור ב-24 בנובמבר 1998, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
אלבום ההופעה הגיע למקום ה-27 במצעד האלבומים הוולוני.
רקע
אלבום ההופעה בוים על ידי האמפרי ברטון והופץ על ידי סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. באלבום ההופעה מבצעים ארבעת המוזיקאים שירי חג מולד ידועים כדוגמת "Silent Night", "" ו-"An Old-Fashioned Christmas". בנוסף לאלבום ההופעה, יצא גם אלבום הווידאו, A Gala Christmas in Vienna.
בנוסף לכך, משתתפת באלבום ההופעה התזמורת הסימפונית של וינה, המבצעת בו את המוזיקה.
אלבום וידאו
A Gala Christmas in Vienna או Christmas in Vienna V (בעברית: חג מולד חגיגי בווינה או חג המולד בווינה V) הוא אלבום וידאו של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן והזמרים פלאסידו דומינגו, הלמוט לוטי וריקרדו קוצ'אנטה. אלבום הווידאו יצא לאור ב-24 בנובמבר 1998, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
באותו היום בו יצא אלבום ההופעה, הנושא את אותו השם, הופצץ ברחבי העולם גם אלבום הווידאו.
רקע
בנוסף לכך, משתתפת באלבום הווידאו התזמורת הסימפונית של וינה, המבצעת בו את המוזיקה.
המכתב האחרון
המכתב האחרון הוא פזמון עברי שנכתב והולחן על ידי משה אוחיון ובוצע על ידי עידן עמדי.
רקע
השיר יצא לאור ב-2011, במסגרת המיזם המוזיקלי "עוד מעט נהפוך לשיר" של תחנת הרדיו גלי צה"ל להנצחת חללי מערכות ישראל. מאוחר יותר, נכלל באלבום הבכורה של עידן עמדי, "עידן עמדי".
השיר נכלל ברפטואר שירים המושרים בימי זיכרון בישראל.
נאוה בן-צבי
נאוה בן צבי (נולדה 20 ביוני 1943) היא כימאית ישראלית, פרופסור אמריטה בפקולטה למתמטיקה ולמדעי הטבע של האוניברסיטה העברית בירושלים, ממייסדות האוניברסיטה הפתוחה. כיהנה כנשיאת מכללת הדסה והחל מ-2014 מכהנת כיושבת ראש המרכז הישראלי למצוינות בחינוך. כלת פרס ישראל לחינוך לשנת התשע"ח (2018). יקירת ירושלים לשנת תשע"ה (2015).
ביוגרפיה
נולדה בירושלים לגד ליבלינג שברח מגרמניה לפני מלחמת העולם השנייה, ולצפורה שעלתה לארץ ישראל מרוסיה, אחות בכורה לשמואל.
סיימה תואר ראשון בכימיה ופיזיקה ב-1963, תואר שני בכימיה ב-1965 ותואר שלישי בכימיה ב-1970 – כולם באוניברסיטה העברית. בשנים 1963–1965 הייתה מורה לכימיה בסגל הגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב.
בשנת 1968 החלה את הקריירה האקדמית שלה באוניברסיטה העברית כעוזרת הוראה במכון לכימיה. בשנות ה-70 נמנתה עם החבורה הקטנה והצעירה שהקימה את האוניברסיטה הפתוחה, פיתחה חומרי למידה במדעי הטבע, בעיקר בכימיה, הייתה מרצה בכירה וראש צוות הערכה, חברה בתת-ועדה על של מדעי החיים והטבע וחברת מועצה באוניברסיטה הפתוחה בשנים 1975 – 1985.
הפיקה בארצות הברית את הסדרה המדעית "עולם הכימיה" (The World of Chemistry), ביחד עם צוות מדענים. הסדרה תורגמה לעברית ונלמדת באוניברסיטאות בישראל.
בשנת 1985 שבה אל האוניברסיטה העברית בדרגת מרצה בכיר, ב-1988 מונתה לפרופסור חבר וב-1998 מונתה לפרופסור מן המניין. ב-1992 מונתה לראש המרכז ויו"ר החוג להוראת המדעים באוניברסיטה העברית. בשנים 1992–1999 הקימה וניהלה את המרכז למולטימדיה באוניברסיטה העברית. המרכז המיועד לקידום ההוראה בחינוך הגבוה. בשנת 1994 הקימה, ביחד עם דודו רשתי, את אתר האינטרנט החינוכי "סנונית". על פעילותו של אתר זה זכתה בפרסים רבים, בהם פרס היובל למצוינות (Jubilee Award for Excellence) ופרס קיי על טכנולוגיה וחדשנות יוצאים מן הכלל במדע (Kay's Award for Outstanding Technology and Science Innovation).
גואראם הראשון, נסיך איבריה
גוּאראם הראשון (בגאורגית: გუარამი I) היה נסיך שהקים את נסיכות איבריה. הוא נשא בתואר הביזנטי "קורופלאטס" והנהיג את נסיכות איבריה תחת חסותה של האימפריה הביזנטית משנת 588 עד 590 לערך. לעיתים קרובות הוא מזוהה עם ה"גורגנים" המופיעים בכתביו של רושם הרשומות הביזנטי, תיאופנס המוודה.
נאוה בן-צבי
ביוגרפיה
הייתה פרופסור אורח במחלקה לכימיה וביוכימיה באוניברסיטת מרילנד בארצות הברית.
גואראם הראשון, נסיך איבריה
הגוארמידים, השושלת שאליה השתייך גואראם הראשון, היו דוכסי האזורים הדרומיים של איבריה, קלארג'תי וג'וואחתי. רושם הרשומות הגאורגי, סומבט דוויתידזה טען ברשומותיו כי הוא היה השליט הבגרטיוני הראשון. אולם רוב ההיסטוריונים המודרניים אינם מקבלים את טענה.
נאוה בן-צבי
ביוגרפיה
בשנת 1999 מונתה לנשיאת מכללת הדסה, וכיהנה בתפקיד זה עד 2012. בין השאר עסקה במכללת הדסה בקידום נשים למקצועות טכנולוגיים.
גואראם הראשון, נסיך איבריה
כאשר התחדשה המלחמה בין האימפריה הביזנטית תחת יוסטינוס השני לאימפריה הסאסאנית, בשנת 572, כרתו גואראם והגורגנים ברית עם הנסיך הארמני ורדן השלישי ממיקוניאן והביזנטים בניסיון נואש להשתחרר מעול השלטון הפרסי. כפי הנראה נמלט גואראם לקונסטנטינופול כשהמרד נכשל, ונשאר שם עד שהופיע מחדש בזירה הפוליטית בשנת 588. רושם הרשומות הגאורגי, ג'ואנשר, ציין ברשומות כי בתקופה זו מרדו האיברים בשלטון הפרסי פעם נוספת. אצילי איבריה ביקשו מהקיסר הביזנטי, מאוריסוס, שימנה עליהם שליט מבית המלוכה האיברי. מאוריסוס העניק לגואראם את התואר הביזנטי, "קורופלאטס" ושלח אותו למצחתה. כך התחלפה ממלכת איבריה, שבוטלה בשנת 580 על ידי הסאסאנים, בנסיכות בראשות גואראם. המסורת הגאורגית זוקפת לזכותו של גואראם את הקמתו של מנזר הצלב במצחתה (כיום אתר מורשת עולמית). עם מותו בשנת 590 ירש אותו בנו סטפנוז הראשון.
נאוה בן-צבי
ביוגרפיה
משמשת כיו"ר של מספר ועדות לאומיות בתחום החינוך. היא עמית בינלאומי של האגודה האמריקנית לקידום המדע (American Association for the Advancement of Science). קידמה יוזמה לקידום של מנהיגות נשים בתחום הרפואה במזרח התיכון, במסגרת פרויקט "ELAM".
גואראם הראשון, נסיך איבריה
גואראם היה השליט הגאורגי הראשון שעשה צעד בלתי רגיל לאותם ימים והנפיק מטבעות עם דמותו על דרכמה סאסנית מכסף. מטבעות אלה נקראו מטבעות איבריות-סאסאניות ומאוחר יותר נחתמו בראשי התבות "גנ" על פי התחילית והסופית של השם גורגן, שעל פי הרשומות הגאורגיות, היה השם שבו נקרא גואראם בהתאם ל"גורגנים" המופעים גם ברשומות הביזנטיות.
נאוה בן-צבי
ביוגרפיה
מילאה וממלאת בהתנדבות תפקידים בכירים בגופים מרכזיים כולל ייצוג של ישראל בארגון "אימפקט אקדמי" (Academic Impact) של האו"ם, יו"ר של תחרות המדענים הצעירים בישראל, יו"ר הוועד המנהל של מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד ירושלים, ויו"ר הוועדה למדע וטכנולוגיה לחטיבות הביניים של משרד החינוך. בתפקיד זה הובילה את ההחלטה להוסיף לתוכנית הלימודים את תורת האבולוציה, כך שכל תלמידי כיתות ח' וט' בחטיבות הביניים בארץ ילמדו את הרקע התאורטי להתפתחות מגוון המינים על פני כדור הארץ, כפי שהוא מוכר למדע.
בשנת 2002, מונתה על ידי מנכ"ל משרד החינוך, רונית תירוש, ליו"ר הוועדה לבדיקת הוראת המתמטיקה במערכת החינוך, וב-2008 שוב מונתה על ידי שרת החינוך, יולי תמיר, ליו"ר הוועדה.
פרסים והוקרה
בשנת 2006 זכתה בפרס למנהיגות גלובלית מטעם אוניברסיטת דרום פלורידה.
נמנתה עם מדליקי המשואות בטקס הדלקת המשואות שבפתיחת יום העצמאות תשס"ז.
בשנת 2015 נבחרה לקבל את עיטור יקיר ירושלים.
ב-18 במרץ 2018 הודיע שר החינוך כי הוחלט להעניק לנאוה את פרס ישראל לשנת 2018 למפעל חיים בתחום החינוך. ועדת הפרס, בראשותה של השופטת בדימוס שרה פריש, ציינה בנימוקיה כי:.
חיים אישיים
פרופ' בן צבי מתגוררת בירושלים. הייתה נשואה לד"ר עמוס בן צבי עד מותו בשנת 2017.
חוסה מריה חיל-רובלס
חוסה מריה חיל-רובלס אי קיניונס (בספרדית: José María Gil-Robles y Quiñones; 27 בנובמבר 1898 – 13 בספטמבר 1980) היה פוליטיקאי ספרדי ימני ממפלגת ה-CEDA ברפובליקה הספרדית השנייה.
ביוגרפיה
חיל-רובלס נולד בסלמנקה לפרופסור למשפטים ובשנת 1922 קיבל משרת הוראה באוניברסיטת לה לגונה בטנריפה. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוא היה המזכיר של הקונפדרציה הלאומית שזוהתה כקתולית אגררית וחבר בצוות העורכים של הביטאון El Debate. עם הקמת הרפובליקה השנייה הוא השתתף בהקמת מפלגת הפעולה הלאומית ששמה שונה יותר מאוחר למפלגת הפעולה הפופולרית. חיל-רובלס התחתן עם בת לאחד האנשים העשירים ביותר בספרד, קונדה דה רבילחיחדה. במהלך ירח הדבש שלו בגרמניה התרשם מדרכי התעמולה של היטלר, אף על פי שהסתייג מתוכן דבריו שהיו אנטי דתיים.
בבחירות של 1931 הוא נבחר לפרלמנט כנציג של סלמנקה. עמדתו הייתה ששאלת המסגרת הפוליטית של ספרד, רפובליקה או מונרכיה, פחות חשובה מהצורך שחוקי ספרד יתאמו את רעיונות הדת הקתולית. רעיונות אלו זכו לפופולריות רבה, לאור הצעדים האנטי דתיים שנקטה הרפובליקה. אלו כללו הכללה בחוקה של סעיף 26 שהגדיר את המדינה הספרדית כחילונית ואסר על העברת כספים מהמדינה לכנסייה ואת סעיף 48 שקבע מערכת חינוך אחידה וחילונית. החוקה גם התירה גירושין והעבירה את בתי הקברות למוסדות חילוניים. בנוסף, חקיקה רבה כוונה להוצאת החינוך מידי הכנסייה. חוקים אלו כללו איסורים על הצבת צלמים קתוליים בכיתות, דרישות סף לכישורי מורים שכללו תנאים שהיו נדירים אצל המורים הכנסייתיים בבתי הספר הקתוליים והגבלה על לימודי דת. יתרה מזאת, על הכנסייה, שהחזיקה ברכוש רב ביותר בספרד, נאסר למכור את רכושה, מה שהביא לחשש שיש כוונות להחרימו. בנוסף לצעדים הללו של המדינה, היו התקפות רבות על מוסדות דתיים בספרד, וניכר היה שהמדינה אינה עושה די כדי למנוע אותן ולהעניש את האחראים להם. אל מול צעדים אלו, חיל-רובלס ארגן את חזית הקואליציה הימנית (Confederación Española de Derechas Autónomas) ה-CEDA. גישתו המסתייגת כלפי הרפובליקה הביאה את מתנגדיו לטעון כנגד לגיטימיות מפלגתו, ככזאת אשר אינה מכירה בדמוקרטיה ועל כן ראוי שלא תורשה להשתתף בבחירות.
בבחירות בנובמבר-דצמבר 1933 זכתה מפלגתו במספר המושבים הגדול ביותר, כמעט 200 מושבים לחזית, מתוכם 117 של מפלגתו. למרות זאת, הנשיא אלקלה סאמורה מנע מחיל-רובלס להיות ראש ממשלה. חיל-רובלס הסתפק בתמיכה במועמדים רדיקלים רפובליקנים שהובילו את הממשלה והצהיר שטרם הגיע הזמן של הימין לשוב לשלטון. אולם בספטמבר 1934 דרש חיל-רובלס חלק בשלטון ובממשלה שהוקמה באוקטובר 1934 קיבל שלושה נציגים ל CEDA, דבר שהוביל למרד אסטוריאס. כאשר מנואל אסאניה זוכה מאשמת אחריות למרד אסטוריאס דרש חיל רובלס להחליף את השופטים.
במרץ 1935 התפטר חיל-רובלס מהממשלה ביחד עם שאר השרים של ה-CEDA, בעקבות המתקת גזר דין מוות שהושת על 20 מראשי המרד באסטוריאס. באפריל הוקמה ממשלה חדשה שהעניקה ל-CEDA חמישה שרים והחל ממאי 1935 עד הקמת ממשלתו של מנואל פורטלה ולדרס בדצמבר 1935, כיהן חיל-רובלס כשר הביטחון ועסק בהכנת הצבא למקרה של התקוממות נוספת כמו מרד אסטוריאס. חיל-רובלס החל ביוזמה לתיקון החוקה להוצאת סעיפים אנטי-קלריקליים, לביטול הגירושין ולביטול הזכות להפקעת קרקעות על ידי המדינה. לאחר משברים פוליטיים חוזרים ונשנים דרש חיל-רובלס את תפקיד ראש הממשלה וסירב לכל פשרה בעניין. אולם הנשיא לא הסכים לכך, מינה את פורטלה לראשות הממשלה ובהמשך פיזר את הפרלמנט והכריז על בחירות חדשות. חיל-רובלס שאף לבלוק ימני שישיג 300 מושבים (מתוך כ-470) בפרלמנט ויצא במסע תעמולה תחת הכותרת "כל הכח למנהיג", במטרה להכריח את הנשיא לאפשר לו להיות ראש ממשלה.
לאחר ההפסד בבחירות בפברואר 1936 פנה ביחד עם פרנסיסקו פרנקו אל ראש הממשלה מנואל פורטלה ולדרס בבקשה שיכריז על משטר צבאי כדי למנוע את האנדרלמוסיה שנוצרה בעקבות ניצחון השמאל בבחירות, ולפי עדותו של פורטלה אף הציע הפיכה צבאית. בפרוץ ההפיכה, ב-17 ביולי 1936 הצטרף ה-CEDA במלואו למחנה המורדים. אולם חיל-רובלס לא היה אהוד על פרנסיסקו פרנקו ועל תומכיו. פרנקו האשים אותו בכך שייעץ לתומכיו לשבת על הגדר בזמן שהצבא והשמאל מקיזים דם אלו לאלו כדי שבסוף יוכלו לקטוף את השלטון. עם זאת, פרנקו הורה להגן עליו מפני הפלנחיסטים שניסו לעשות בו שפטים ב-2 בספטמבר 1936. חיל-רובלס גלה מספרד וניתנו לכך הסברים שונים. היו שטענו שלא סלחו לו על כך שהכיר בלגיטימיות של הרפובליקה. אחרים טענו שפרנקו לא רצה את חיל-רובלס בסביבתו, שכן לא היה לו צורך במתחרים על השלטון, גם בהינתן שחיל-רובלס לא עשה דבר כדי לטעון לבכורה על פרנקו.
באפריל 1944, בעת שהותו בליסבון בה שהה בעת גלותו מספרד, נתמנה חיל-רובלס לנציגו של הטוען לכתר הספרדי, דון חואן דה בורבון, מחוץ לספרד. בספטמבר 1947 הוא ניהל בלונדון מגעים עם אינדיקיו פרייטו הסוציאליסט לגיבוש חזית רחבה כנגד פרנסיסקו פרנקו. העיתונות השמרנית בבריטניה קראה לפרנקו לוותר על השלטון ולהשיב אותו למלך או לרובלס.
במאי 1956 הופיע חיל-רובלס כניגור במשפט של מתנגדי פרנקו במדריד וגינה את העדר החופש תחת שלטונו של פרנקו. ביוני 1962 יצא חיל-רובלס מספרד לפריס לאחר שהשלטונות בקשו להצר את צעדיו. הוא הוציא לאור ספר של הוגי דעות ספרדים, אשר נאסר להפצה בספרד על ידי משטרו של פרנקו.
זיקתו לרפובליקה
יחסו של חיל-רובלס לרפובליקה היה מורכב וההיסטוריונים חלוקים לגבי כוונותיו האמיתיות. בעוד שחיל-רובלס תמיד קיבל את צו הבוחר והחלטות הנשיא שמנעו ממנו תפקידים בכירים, עד להפיכה הצבאית של פרנקו, הוא צוטט כמתבטא שאם הפרלמנט לא יפעל בהתאם לשאיפות שלנו, נפטר מהפרלמנט.
משפחתו
בנו חוסה מריה חיל-רובלס אי חיל-דלגדו (1935–2023) שימש כנשיא הפרלמנט האירופי בשנים 1997–1999.
בנו האחר, אלווארו חיל-רובלס (נולד ב-1944), הוא עורך דין, פוליטיקאי ונציב קבילות הציבור של ספרד בשנים 1988–1993.
חוסה מריה חיל-רובלס היה נשוי לכרמן חיל-דלגדו ארמדה (Carmen Gil-Delgado Armada).
פונקציונליזם
פונקציונליזם היא גישה תאורטית מרכזית בסוציולוגיה ובאנתרופולוגיה, המבקשת לתאר ולהסביר את המוסדות החברתיים כאמצעי לספק את הצרכים של היחיד. מאוחר יותר התרכזה הגישה בדרכים בהן המוסדות החברתיים מספקים את הצרכים החברתיים, בעיקר כיצד הם עוזרים לשמר את היציבות החברתית. הפונקציונליזם מתבסס על שלושה עקרונות מנחים (Holmwood, 2005:87):
פונקציונליזם היא גישה קונצנזוסיאלית, שניתן למצוא לה שורשים אינטלקטואלים כבר במחצית המאה ה-19, אצל אוגוסט קונט, שייחס חשיבות רבה לקונצנזוס החברתי, ואצל הרברט ספנסר, שהתייחס לפונקציות של חלקי החברה. מי שנחשב למנסח המרכזי הראשון של הפונקציונליזם הסטרוקטורלי הוא אמיל דורקהיים. העדפה של הסברים "פונקציונליים" שלטה במדעי החברה מתחילת המאה ה-20 ועד לשנות ה-50. אנתרופולוגים וסוציולוגיים ניסו להסביר מה התפקיד של כל מוסד או תופעה חברתית ותרבותית - קיומה של תופעה הוסברה אם היא מילאה תפקיד, או פונקציה. הרעיון של פונקציה חברתית התפתח בשני כיוונים שונים בשנות ה-30. הפונקציונליזם הפסיכולוגי של ברוניסלב מלינובסקי, והפונקציונליזם הסטרוקטורלי של האנתרופולוג האנגלי אלפרד רדקליף-בראון, אשר פרח בשנות ה-40 וה-50. התאוריה של מלינובסקי תיארה את התפקיד שיש לתופעות התרבותיות בסיפוק צרכיו של היחיד, בעוד התאוריה של רדקליף-בראון התמקדה בתועלת לכלל.
רדקליף-בראון הושפע מחיבוריו של אמיל דורקהיים, וטען כי המטרה של המחקר האנתרופולוגי היא למצוא את הפונקציה הקולקטיבית. למשל, מה אמונה דתית או מערכת של חוקים לגבי נישואין תורמים למערכת החברתית ככלל. ההבדל בין התאוריות הוא: האם התופעה החברתית קיימת מכיוון שהיא פונקציונלית לחברה ככלל או מפני שהיא פונקציונלית לאדם היחיד? האם הדברים המשותפים לכל התרבויות קיימים בגלל צרכים ארגוניים של החברה, שצריך למלא אותם בכל מקום, או בגלל צרכים של האישיות הפרטית? ניסיון לשילוב של שתי התאוריות ניתן למצוא בעבודותיו של אוונס פריצ'רד.
פונקציונליזם בתקשורת
בנוגע להשפעת התקשורת, כל תפקוד שלה יכול להיות פונקציה שלילית או פונקציה חיובית - תלוי למי? כל תפקוד יכול להיות גלוי או סמוי, לפי התשובה לשאלה- האם המוען התכוון לכך (גלוי) או לא (סמוי)?
טיעונים בעד ונגד גישת הפונקציונליזם
קיימות שתי בקורות מרכזיות כלפי הגישה הפונקציונלית. ראשית, יש הטוענים שגישת הפונקציונליזם היא גישה מופשטת וכללית. המתנגדים לתיאוריה זו טוענים שלפי הגישה הזו בכל חברה קיימים אותם צרכים שמתמלאים על ידי אותם מוסדות חברתיים, אבל היא לא מתייחסת להבדלים שקיימים בין החברות השונות שבהן מוסדות חברתיים שונים ממלאים פונקציות שונות. במטרה לשלול את הביקורת הזו, סוציולוג בשם רוברט מרטון גרס שאותן פונקציות בחברות שונות יכולות להתמלא על ידי פעולות חברתיות שונות. למשל, אם נתייחס למשפחה שבה האב הביולוגי לא נמצא ורק האמא עושה את תפקידה כאם, זה אפשרי שאח האמא ימלא את תפקיד האב ויהפוך ל"אבא חברתי" לילדים.
הערות שוליים
Functionalism (sociology)
1709 בצרפת
שנת 1709 בצרפת הייתה השנה בה צרפת ציינה 722 שנות לאום.
ניקלאס פילקרוג
ניקלאס פילקרוג (בגרמנית: Niclas Füllkrug; נולד ב-9 בפברואר 1993) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת החלוץ במועדון ורדר ברמן מהבונדסליגה הגרמנית, ובנבחרת גרמניה.
ורדר ברמן והשאלה לגרויטר פירט
פילקרוג גדל במחלקת הנוער של ורדר ברמן, והחל את הקריירה הבוגרת שלו בקבוצת המילואים של המועדון בעונת 2011/2012. לקראת פגרת החורף של אותה עונה קיבל פילקרוג זימון לקבוצה הבכירה, ואת הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה ערך ב-28 בינואר 2012 נגד באייר לברקוזן במשחק שהסתיים בתוצאה 1–1. כאשר בפברואר חתם פילקרוג על החוזה המקצועני הראשון שלו בקבוצה. ב-24 במרץ 2012 כבש פילקרוג את שער הבכורה שלו בבונדסליגה כשקבע יתרון 1–0 לטובת ורדר ברמן נגד אאוגסבורג במשחק שהסתיים בתוצאה 1–1. בינואר נפצע פילקרוג בברך ימין ונעדר עד סוף העונה.
ב-24 באוגוסט 2013, עבר פילקרוג בהשאלה לגרויטר פירט מהבונדסליגה השנייה. ב-2 בנובמבר 2013, הוא כבש ארבעה שערים כולל שלושער תוך 12 דקות במחצית הראשונה במהלך ניצחון החוץ של גרויטר פירט 6–2 נגד ארצגבירגה אווה. ואת העונה סיים עם 6 שערים ב-21 הופעות, כשחלק גדול מהעונה הוא מפספס בעקבות פציעה בברך ימין.
נירנברג
בתום העונה לא שב פילקרוג לורדר ברמן, אלא עבר לנירנברג, שירדה לבונדסליגה השנייה. את הופעת הבכורה שלו עבור נירנברג הוא ערך ב-3 באוגוסט 2014 במשחק נגד ארצגבירגה אווה. את שער הבכורה שלו עבור נירנברג בבונדסליגה השנייה הוא כבש בנובמבר 2014 בהפסד 1–2 לס.ו. זנדהאוזן. במרץ 2015 נגרם לו נזק לסחוס בברך שמאל שהותיר אותו מחוץ למגרשים לשארית העונה, ובסך הכל כבש פילקרוג בעונת הבכורה שלו בנירנברג 3 שערים ב-24 הופעות בליגה. בעונתו השנייה במועדון עונת 2015/2016 חל שיפור ביכולתו והוא כבש 14 שערים ב-30 הופעות בליגה.
הנובר 96
ביולי 2016, עבר פילקרוג להנובר 96 מעיר הולדתו הנובר. בעונתו הראשונה, עלה פילקרוג בעיקר כמחליף, ואת שער הבכורה עבור הנובר כבש רק במסגרת המחזור ה-13 נגד ארצגבירגה אווה. במהלך העונה הנובר החליפה מאמן ולאחר שהמאמן החדש אנדרה ברייטנריטר נכנס לתפקיד, הוא הכניס את פילקרוג באופן קבוע להרכב הפותח. בסך הכל, בעונתו הראשונה בהנובר כבש פילקרוג 5 שערים ב-24 הופעות בליגה, ועזר לקבוצה לעלות לבונדסליגה. בעונת 2017/2018 בבונדסליגה היה פילקרוג מלך השערים של הנובר עם 14 שערים ב-30 הופעות ועורר עניין אצל קבוצות ברחבי הבונדסליגה, אך לבסוף הוא נשאר בהנובר לעונה נוספת. בעונה שלאחר מכן עונת 2018/2019 רשם פילקרוג 13 הופעות ליגה, כבש פעמיים לפני שאובחן עם נזק לסחוס בברך ימין, הוא נאלץ לעבור ניתוח והיה בחוץ עד מחזור המשחקים ה-33 ושב למגרשים רק למשחק האחרון לעונה.
חזרה לורדר ברמן
באפריל 2019, הוכרז כי פילקרוג יחזור למועדון בו גדל ורדר ברמן לקראת עונת 2019/2020. לאחר שהבקיע פעמיים בארבעת המשחקים הראשונים של העונה, בספטמבר 2019 הוא נפצע במהלך אימון והתברר שהוא סובל מקרע ברצועה הצולבת וקרע במיניסקוס לרוחב בברך שמאל. בתחילת יוני 2020 חזר פילקרוג לאימוני הקבוצה. העונה, שהופסקה למשך מספר שבועות עקב מגפת הקורונה, הייתה עדיין בעיצומה בשלב זה. ב-13 ביוני 2020 חזר פילקרוג לפעולה ואף כבש שער בניצחון 5–1 של ברמן על פאדרבורן 07 במסגרת המחזור ה-31. ובסך הכל סיים את העונה עם 4 שערים ב-8 הופעות בליגה.
עונת 2020/2021 הייתה עונה בינונית עבור פילקרוג, הוא כבש 6 שערים ב-19 הופעות, אך ורדר ברמן נאבקה בתחתית הליגה ואף ירדה לבונדסליגה השנייה בסיום העונה לאחר 40 עונות רצופות בבונדסליגה. בנוסף במהלך העונה לאחר משחק גביע נגד ר.ב. לייפציג שנערך ב-30 באפריל 2021, נבחר פילקרוג לבדיקת סמים, ולמרות שנתבקש על ידי הרופא, הוא לא הלך לחדר הבדיקה ישר לאחר המשחק, אלא תחילה לחדר ההלבשה של הקבוצה והתייצב לביקורת הסמים רק כעבור מספר דקות. בית המשפט לספורט של ההתאחדות הגרמנית לכדורגל קבע שהתנהגות זו היא הפרה של התקנות למניעת סמים בספורט, והטיל קנסות בסך 10,000 אירו על פילקרוג ו-8,000 אירו על ורדר ברמן. בעונת 2021/2022 בליגה השנייה, כבש פילקרוג 19 שערים ב-33 הופעות, וסייע לורדר ברמן לשוב לבונדסליגה לאחר היעדרות של שנה אחת. בעונת החזרה לבונדסליגה כבש פילקרוג 16 שערים ב-28 הופעות וסיים כמלך השערים של הבונדסליגה בצוותא עם כריסטופר אנקונקו מר.ב. לייפציג.
קריירה בינלאומית
ב-10 בנובמבר 2022 פורסם כי פילקרוג נכלל בסגל נבחרת גרמניה לטורניר מונדיאל 2022, זאת מבלי שערך הופעות במדי הנבחרת עד למועד קבלת הזימון. את משחק הבכורה שלו ערך פילקרוג ב-16 בנובמבר 2022 במשחק ידידות נגד נבחרת עומאן שערכה הנבחרת הגרמנית כהכנה למונדיאל. פילקרוג עלה כמחליף וכבש את שער הבכורה שלו בנבחרת כבר במשחקו הראשון, שער שהיה היחיד במשחק והביא לגרמניה את הניצחון.
קריירת מועדונים
מעודכן ל-27 במאי 2022
נבחרת גרמניה
מעודכן ל-28 במרץ 2023
תארים
אישיים
חקירה אפידמיולוגית
באפידמיולוגיה (תורת המגפות) חקירה אפידמיולוגית היא מחקר, הנערך על ידי אנשי אקדמיה, לרוב בשירות רשויות הבריאות הממלכתיות, ותפקידו הוא להתחקות על מהלך התפרצות מגפה ברמת הפרט – מיהו האדם או בעל החיים הספציפי שגרם להפצת מחלה מידבקת. החולה הראשון בהתפרצות מכונה "חולה 0".
כלים לחקירה אפידמיולוגית
באופן מסורתי, בעבר, החקירה האפידמיולוגית נעשתה באמצעות תשאול של החולה וסביבתו על מקומות בהם שהה כשהוא חולה, אולם כיום, נוסף על השימוש בתשאול אנושי, נעשה לעיתים שימוש בטכנולוגיות מתקדמות יותר לצורך החקירה ובהן איכון טלפונים סלולריים וקבלת מידע באמצעותם על מקומות בהם שהה החולה, וכן באמצעות הורדת אפליקציה המדווחת על מקומות בהם שהה האדם שהתגלה בדיעבד כחולה, או לבישת צמיד המעדכן על מיקומו.
עם התפרצות מגפת הקורונה בשנת 2020, נעשה שימוש בכלים הטכנולוגיים במדינות מסוימות ובהן טאיוואן, דרום קוריאה וישראל. כמו כן, ישנן מדינות שמחייבות את האזרחים להוריד אפליקציה לצורך החקירה האפידמיולוגית.
השימוש באיכון סלולרי שנוי במחלוקת ויש הרואים בו פגיעה בפרטיות לאור זאת יש מדינות בעולם שמתירות את השימוש באוכן הסלולרי רק באמצעות פיקוח של שופט בדימוס, וכן יש מדינות שמאפשרות רק למשטרה גלויה ולא לשירותי ביטחון. הנציבות האירופית (הרשות המבצעת של האיחוד האירופי) קבעה עקרונות שיעמדו בבסיס של המדינות החברות באיחוד לניטור ומעקב אחרי חולי קורונה.
בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל בשנת 2020 החליטה הממשלה על שימוש באיכון הסלולרי שיבוצע באמצעות שירות הביטחון הכללי, דבר שעורר ביקורת בציבור ואף החלטה של בית המשפט העליון לדחות את השימוש עד לאישורו בכנסת. בהמשך עלתה האפשרות לחלק צמידי בלוטות' למעקב שישאו אנשים שאין להם סמרטפונים.
במרץ 2021, החלה חברת סופרקום בפרויקט פיילוט של משרד הבריאות, המציע לנוסעים הנוחתים בנתב"ג, והמחויבים בבידוד, לקבל אזיקים אלקטרוניים כחלופה לשהות במלונית.
אוגוסט בוני
אוגוסט בוני (בגרמנית: August Bohny; 9 ביולי 1919 - 18 באוגוסט 2016) היה מורה, קלינאי תקשורת וחסיד אומות העולם משווייץ שפעל בצרפת.
ביוגרפיה
בוני נולד בבזל לאב מפקח רכבת חשמלית. הוא למד בגימנסיה וניגן על פסנתר וקלרינט. הוא היה חבר ב"שירות בינלאומי אזרחי" (Service Civil International), ארגון לא ממשלתי בינלאומי. בין השנים 1939–1941 למד בסמינר למורים. כמו כן היה בוגר בית הספר לטירונים של צבא שווייץ.
בתקופת מלחמת העולם השנייה
במהלך המלחמה היה בוני פעיל בארגון הצלה שווייצרי בשם "ההצלה השווייצרית" (Le Secours Suisse), אותו ייסד מוריס דובואה, שלימים הוכר אף הוא בתור חסיד אומות העולם. הארגון פעל בדרום צרפת, בין היתר בטולוז, וכן בלה שמבון-סור-ליניון שבצרפת. בוני ואשתו, פרידל בוני-רייטר (Friedel Bohny-Reiter) שלימים הוכרה אף היא בתור חסידת אומות העולם, ניהלו בלה שמבון מוסד שבו חסו כ-800 ילדים בין השנים 1941–1944. ילדים אלה ניצלו ממחנות ריכוז והוסתרו במוסד לתקופות זמן שבין שלושה לשישה חודשים, עד שנמצאו עבורם מקומות מסתור אחרים. חלקם היו יתומים, חלקם היו יהודים, וחלקם - נרדפים על רקע אחר, למשל ילדים להורים שהיו חברים במחתרת הצרפתית.
בוני ניסה להרחיק את השוטרים הצרפתים ואת הגסטפו מהמוסד וכן להסתיר את נוכחות הילדים היהודים בו.
לאחר המלחמה
בוני היה מורה וקלינאי תקשורת. בשנת 1945 היה שותף בהקמתו של בית ילדים בקנטון אפנצל אוסר-רודן שבשווייץ שפעל בשיטת פסטלוצי. הוא סייע בשיקום ילדים שהיו ניצולי מחנה בוכנוואלד וכן היה פעיל במסגרות נוספות למען ילדים, בין היתר ילדים הולנדיים שנפגעו מהרעב בהולנד בחורף 1944–1945. בין השנים 1979–1995 היה בוני ראש הארגון השווייצרי למען העיוור.
נפטר בבזל ב-18 באוגוסט 2016, בגיל 97.
הכרה
קורותיו של בוני מתועדים בארכיון המכון הטכנולוגי של ציריך. בשנת 1986 התקיים בלה שמבון כינוס ובו השתתפו רבים מהילדים שניצלו. בשנת 1990 הכיר יד ושם בבוני בתור חסיד אומות העולם. סיפור ההצלה תועד במספר סרטים, תיעודיים ועלילתיים, בהם "נשק הרוח" בבימויו של פייר סובאז' (Pierre Sauvage) וכן "גבעת אלף הילדים".
השירות הארכאולוגי היווני
השירות הארכאולוגי היווני (ביוונית: Αρχαιολογική Υπηρεσία) הוא השירות הממשלתי, שפועל בחסות משרד התרבות היווני, האחראי על הפיקוח על כל החפירות הארכאולוגיות, על המוזיאונים ועל המורשת הארכאולוגית במדינה בכללותה.
זהו השירות העתיק ביותר באירופה, שנוסד בשנת 1833, מיד לאחר הקמת המדינה היוונית המודרנית.
גאורגיה במשחקים האולימפיים
גאורגיה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לילהאמר (1994), ובמשחקי הקיץ מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996). עד 1988 התחרו הספורטאים הגאורגים במסגרת המשלחת הסובייטית, וב-1992 במסגרת המשלחת המאוחדת, שכללה 12 מתוך 15 המדינות שהרכיבו את ברית המועצות. הוועד האולימפי הלאומי של גאורגיה נוסד בשנת 1989 והוכר על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי בשנת 1993.
לאורך השנים, צברו הספורטאים הגאורגים 33 מדליות, מהן 8 מדליות זהב. הענפים הבולטים ביותר הם היאבקות (19 מדליות, מהן 3 מדליות זהב) וג'ודו (12 מדליות, מהן 4 מדליות זהב). במשחקי החורף אף ספורטאי גאורגי לא הצליח עד כה לזכות במדליה.
היסטוריה
באולימפיאדת סידני (2000) זכו שישה ספורטאים גאורגים במדליות ארד: המתאבק אלדר קורטנידזה עשה זאת בפעם השנייה ברציפות, וגם המתאבקים אקאקי צ'צואה ומוחראן וחטנגדזה זכו במדליות ארד. הזוכים האחרים היו המתאגרף ולדימיר צ'נטוריה, הג'ודוקא גיורגי וזגשווילי ומרים המשקולות גיורגי אסנידזה.
באולימפיאדת אתונה (2004) הצליחו לראשונה הספורטאים הגאורגים לשבור את מחסום המקום השלישי, והם זכו בשתי מדליות זהב ושתי מדליות כסף. הג'ודוקא זוראב זוויאדאורי היה לראשון שזוכה במדליית זהב אולימפית לזכות גאורגיה העצמאית, ושלושה ימים אחריו עשה זאת גם מרין המשקולות גיורגי אסנידזה, ששיפר את הישגו מסידני. ג'ודוקא נוסף, נסטור חרגיאני, זכה במדליית כסף, והישג דומה רשם המתאבק רמז נוזאדזה. ספורטאים בולטים נוספים כללו את הג'ודוקא דוד מורגשווילי (מקום חמישי), המתאבק דוד פוגוסיאן (מקום חמישי), מרים המשקולות אירקלי צ'וצ'ואה (מקום שישי), הקלעית נינו סלוקוודזה (מקום שמיני בירי באקדח) והמתאבק אלדר קורטנידזה, שלא הצליח לשחזר את הישגיו מהמשחקים הקודמים, וסיים במקום השמיני.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכו הגאורגים משוב ב-7 מדליות, אך רק אחת מהן הייתה מדליית זהב, בה זכה הג'ודוקא לאשה שבדאטואשווילי. ביתר המדליות זכו מתאבקים: רוואז לשחי, ולדימיר חינצ'גשווילי ודוויט מודזמנשווילי זכו במדליות כסף, גיורגי גוגשלידזה זכה במדליית ארד שנייה ברציפות, ובמדליות ארד נוספות זכו דאטו מרסגישווילי ומנוצ'אר צחדאיה. מתאבקים בולטים נוספים כללו את ולדימיר גגשידזה וגוראם פרסלישזה, שדורגו במקום החמישי, ואת דוויט חוצישווילי וזוראבי דוטנשווילי שדורגו במקום השביעי. מרים המשקולות אירקלי טורמנידזה דורג חמישי, והמתעמלת לובה גולובינה דורגה במקום השביעי בטרמפולינה.
גם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכו הגאורגים ב-7 מדליות, שתיים מהן מדליות זהב. המתאבק ולדימיר חינצ'גשווילי שיפר את הישגו מלונדון, וזכה במדליית זהב. שמאגי בולקוואדזה וגנו פטריאשווילי זכו במדליות ארד, אליזבר אודיקדזה סיים במקום החמישי ויאקוב קז'איה סיים במקום השביעי. מרים המשקולות לאשה טלאחאדזה זכה במדליית הזהב השנייה, ואירקלי טורמנידזה זכה במדליית ארד. בג'ודו, זכה ורלאם ליפרטליאני במדליית כסף, לאשה שבדאטואשווילי, שאיבד את תוארו מלונדון, זכה במדליית ארד, אמירן פאפינשווילי ואבטנדיל צ'ריקישווילי סיימו במקום החמישי, ובקה גוויניאשווילי סיים במקום השביעי. חותר הקאנו זאזה נדירדזה סיים במקום החמישי במקצה ל-200 מטר ולובה גולובינה שוב סיימה במקום השביעי בטרמפולינה.
משחקי החורף
הישגיהם של הספורטאים הגאורגים במשחקי החורף היו נמוכים יותר. את ההישג הגבוה ביותר רשמה המחליקה האמנותית אלנה גדוונישווילי, שדורגה במקום העשירי באולימפיאדת טורינו (2006). על השתתפותה של גאורגיה באולימפיאדת ונקובר (2010) העיבה טרגדיה, לאחר שחבר המשלחת נודאר קומאריטאשווילי נהרג כתוצאה מהתנגשות שארעה בעת אימון לקראת תחרויות הלוז'.
לפי אולימפיאדה
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף
בענפי הקיץ:
או.פי.סי אנרגיה
או.פי.סי אנרגיה  היא חברה ציבורית העוסקת בהקמה ותפעול של תחנות כוח ומתקני ייצור חשמל בישראל. החברה כלולה במדד תל אביב 125 ונמצאת בשליטת חברת קנון הולדינגס באמצעות חברת איי.סי. פאואר.
היסטוריה
או.פי.סי אנרגיה הוקמה בשנת 2010 בשם "איי.סי פאואר ישראל בע"מ" כחברת בת של איי.סי. פאואר (אז בבעלות החברה לישראל). בשנת 2009 חתמה החברה לישראל על עסקה לרכישת 80% ממניות חברת "או.פי.סי. רותם בע"מ" מחברת "עופר (אחזקות אנרגיה) בע"מ" (הידועה גם כ-"עופר אנרגיה"). או.פי.סי. רותם הייתה בעלת הזכויות להקמת תחנת כוח של כ-400 מגה ואט במישור רותם, לאחר שזכתה בשנת 2004 במכרז שפורסם על ידי משרד התשתיות הלאומיות ומשרד האוצר. עסקת הרכישה הושלמה ב-2 בפברואר 2010.
בשנת 2010 התחילה חברת או.פי.סי. רותם בבניית תחנת כוח במחזור משולב במישור רותם בעלת כוח ייצור של כ-440 מגה ואט, ובשנת 2013 הושלמה הבנייה והתחנה החלה לייצר ולספק חשמל. עם הקמתה, הייתה תחנת כוח זו תחנת הכוח הפרטית הגדולה בישראל (החל מ-2015 היא השלישית בגדולה בישראל לאחר תחנת הכוח דליה ותחנת הכוח דוראד).
באוגוסט 2015 השלימה איי.סי. פאואר את רכישת חברת Advanced Integrated Energy - המחזיקה ברישיון להקמת תחנת כוח בסמוך למפעל של נייר חדרה בהספק של כ-120 מגה ואט, ומיועדת בין השאר לשמש את צורכי החשמל והקיטור של המפעל. לתחנת הכוח, לכשתוקם, צפויה להיות נצילות אנרגיה גבוהה, עקב שימוש בטכנולוגיית קוגנרציה.
ביולי 2017, פרסמה החברה תשקיף הנפקה לציבור, שעל פיו הונפקו לציבור ונרשמו למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב ניירות ערך של החברה. באוגוסט 2017 השלימה הנפקה ראשונה לציבור בה גויסו 398 מיליון שקל.
בפברואר 2018, השלימה איי.סי. פאואר את רכישת 95% ממניותיה של חברת "צומת אנרגיה" תמורת 23 מיליון דולר. חברת "צומת אנרגיה" היא בעלת זיכיון להקמת תחנת כוח סמוך לצומת פלוגות, שתפעל בטכנולוגיה של מחזור פתוח ותוקם בהשקעה מוערכת של 1.3 מיליארד שקל. התחנה תגבה את רשת החשמל הארצית בשיא הביקוש, ותאזן את התנודתיות בייצור החשמל בתחנות כוח הפועלות באנרגיות מתחדשות. "צומת אנרגיה" תקבל תשלום עבור זמינות, שאמור להניב לה תשואה של 12% על ההשקעה, וכן תשלומים עבור מכירת חשמל, שיכסו את עלות רכישת הגז.
בספטמבר 2020 הודיעה החברה על כניסה לפעילות בארצות הברית על ידי רכישת חברת "Competitive Power Ventures" (CPV) תמורת 800 מיליון דולר. חברה המחזיקה בשותפות בחמש תחנות כוח מונעות גז טבעי, בהיקף של כ-4,050 מגוואט, בתחנת כוח נוספת קטנה יותר באנרגיית רוח (כ-150 מגוואט) ובמספר פרויקטים נוספים בהקמה. בספטמבר 2022 הודיעה על הקמת תחנת כוח חדשה במערב וירג'יניה, מונעת בגז טבעי ומשלבת טכנולוגיות ללכידת הפחמן הדו-חמצני שהתחנה פולטת, בעלות של 3.5 מיליארד דולר.
בפברואר 2022 הודיעה החברה על הקמת חברת בת חדשה, בשותפות עם חברת "ורידיס", שתרכז תחתיה את פעילות האנרגיה של או.פי.סי בישראל.
בעלי עניין
נכון ליולי 2018, מחזיקה חברת קנון הולדינגס באמצעות חברת איי.סי. פאואר 75% ממניות החברה, שאר המניות מוחזקות על ידי משקיעים מוסדיים והציבור.
בצהרי היום
בצהרי היום (באנגלית: High Noon) הוא מערבון משנת 1952. זהו סיפורו של שריף בעיירה במערב ארצות הברית, בשנות השבעים של המאה ה-19, הנלחם בכנופיית פושעים הבאה להורגו, אך ננטש על ידי תושבי עיירתו, ואינו מקבל מהם סיוע. המערבון כלל אלמנטים קולנועיים חדשניים לזמנו, והוא זכה לפרשנויות רבות, כאשר הפירוש הנפוץ הוא כי מדובר בהתרעה פוליטית נגד בגידת האינטלקטואלים בחבריהם הנרדפים בחשד לקומוניזם בימי "ציד המכשפות" של הסנאטור ג'וזף מקארתי. גם ללא רקע פוליטי זה ניתן לראות בסרט משום אמירה קולנועית עזה על הדינמיקה החברתית המעמתת גבורה אישית אל מול פחדנות קולקטיבית, על הצורך לעמוד איתן אל מול איום הגובר אף על אידאולוגיה פציפיסטית ועל המחיר האישי והקולקטיבי שיש לשלם עבור החירות.
עלילת הסרט
ויל קיין (גרי קופר) הוא שריף בעיירה קטנה במערב ארצות הברית. הוא פורש מתפקידו כדי להינשא לאיימי פאולר (גרייס קלי). פאולר היא בת הדת הקווייקרית, ובשל כך מחזיקה באידאולוגיה פציפיסטית, המתנגדת לשפיכות דמים מכל סוג. במהלך החתונה מופיעה בעיירה חבורת פושעים, ומיד לאחר החתונה מגיעה ידיעה כי הפושע פרנק מילר (איאן מקדונלד) נמצא ברכבת בדרכו לעיירה להפגש עם בני חבורתו, על מנת להתנקם בקיין, שכלא אותו בעבר. קיין מעריך כי מדובר באיום ממשי, ולכן מחליט להתמודד עם מילר. הוא מעריך כי יוכל לאסוף חבורת אנשים רצינית מבני העיירה, שיוכלו בצוותא להדוף את הפושע.