cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לוחמת תמרון
היסטוריה
הרעיון להשתמש בתנועה מהירה כדי להוציא את האויב מאיזון קדום כמו המלחמה עצמה. מבחינה היסטורית, לוחמת התמרון שימשה צבאות קטנים, מגובשים, בעלי הכשרה טובה או יתרון טכנולוגי, בעוד שצבאות נחותים מבחינות אלה העדיפו לוחמת שחיקה.
אחת מטקטיקות התמרון המוקדמות המפורסמות ביותר הייתה בקרב קאנאי בשנת 216 לפנה"ס בין צבא הרפובליקה הרומית לבין צבא קרתגני בפיקודו של המצביא חניבעל. הצבא הרומאי נחל תבוסה ניצחת בקרב והושמד כמעט לחלוטין. לוחמת תמרון הופעלה גם על ידי ח'אלד בן אל-ואליד נגד האימפריה הפרסית בקרב וואלג'ה בעיראק בשנת 633 לספירה.
אסטרטגיות דומות אפשריות גם באמצעות חי"ר מאומן היטב. נפוליאון השתמש בתנועות מקדימות של פרשים וחיל רגלים מהיר, כדי להעסיק את האויב עוד לפני שהספיק להתארגן, לאגף אותו ולפרוס בזריזות כוחות חסימה למניעת תגבורת ולהשמיד את הכוחות המכותרים. כל הפעילויות הללו חייבו תנועה מהירה יותר מזו של האויב וזמני תגובה קצרים יותר. הדבר איפשר לכוחותיו לתקוף היכן ומתי שרצה, מה שאיפשר ריכוז כוח, בשילוב עם יתרון השטח. נפוליאון גם ארגן את כוחותיו במה שידוע כיום כ"קבוצות קרב" של תצורות נשק משולבות כדי לאפשר זמן תגובה מהיר. הצלחתו של נפוליאון וכוחה של לוחמת התמרון הביאו את קארל פון קלוזביץ להערכה מחודשת בדוקטרינה של פרוסיה והדבר בא לידי ביטוי במלחמת צרפת-פרוסיה בה הובסה צרפת.
באמצע המאה ה־19 הוצגו טכנולוגיות חדשות בתחומי המיכון (מנועי בנזין וקיטור) התחבורה (המכונית והרכבת) והתקשורת (רדיו וטלגרף). אלה הביאו לשיפורים משמעותיים בתחום הלוגיסטי ובשליטה בכוחות. רכבות שריון מונעות בקיטור היו בין רכבי הלחימה המשוריינים הראשונים שהעסיקו הצבאות.
במלחמת צרפת-פרוסיה, הכין המצביא הפרוסי מולטקה תוכנית שהתבססה על תנועה מהירה, עקיפת נקודות החוזק הצרפתיות והעסקתן ב"קסלשלכט" או "קרב קדירה", בעוד ששארית הצבא יתקדם ללא התנגדות וישתלט על יעדים חיוניים. תוכנית הגיוס המהיר שהכין איפשרה לפלוש ולתקוף כוחות שדה צרפתיים עוד לפני שהצבא הצרפתי יוכל להגיב באופן מלא. בשנת 1870 כוחות פרוסים הצליחו להקיף ולהביס את הכוחות הצרפתיים, לכדו את נפוליאון השלישי והצרו על פריז. תוכניות הקרב הגרמניות למלחמת העולם הראשונה היו דומות. הם ניסו לחזור על "מכת הנוק-אאוט" נגד צבאות צרפת בתוכנית שליפן. עם זאת, הטכנולוגיה התפתחה באופן משמעותי בארבעת העשורים הקודמים; המקלע והתותחים החזקים יותר הביאו למאזן כוחות לטובת הצד המגן. הגנרל הרוסי אלכסיי ברוסילוב השתמש בטקטיקות דומות בשנת 1916 בחזית המזרחית במהלך מתקפת ברוסילוב.
טכנולוגיה מתקדמת, כמו פיתוח הטנק ונושאי גייסות משוריינים, הובילה לעניין מוגבר במושגי לוחמת התמרון ובתפקידה בשדות הקרב המודרניים. הכנסת הטנקים, בסדרת מבצעים שהצליחו יותר ויותר, הצביעה על דרך היציאה מהמבוי הסתום של לוחמת שחיקה ולוחמת תעלות שאפיינה את מלחמת העולם הראשונה. בתקופה שבין מלחמות העולם פיתחו הבריטים רעיונות למלחמה ממוכנת לחלוטין. פולר, שהגה את תוכנית 1919, ולידל הארט הציעו להשתמש בטנקים כדי לפרוץ את הקווים ואז לזרוע הרס בקווי האספקה והתקשורת הגרמניים, אך הצבא הבריטי לא הצליח לאמץ את גישתם במלואה. הגרמנים בחנו את משנתם ושינו את גישתם, הרחיבו את טקטיקות ההסתננות והגבירו אותה באמצעות תחבורה מוטורית. היינץ גודריאן היה תומך מוביל בלוחמת שריון. הצבא הגרמני הדגיש כמה אלמנטים מרכזיים: טנקים רב-תכליתיים בשילוב חי"ר וארטילריה ניידת, תמיכה אווירית צמודה, תנועה מהירה וריכוז כוחות, ויוזמה מקומית עצמאית תוקפנית. אסטרטגיה זו קיבלה ביטוי במלחמת הבזק של הוורמכט במלחמת העולם השנייה. ישנם קווי דמיון בין הבליצקריג לתפיסה הסובייטית "קרב עומק" שהם השתמשו בה במידה רבה בחזית המזרחית ובמהלך שנת 1944 והצליחו לסלק את גרמניה משיטחם. הסובייטים המשיכו להשתמש בתפיסה זו גם במהלך המלחמה הקרה. המושג פותח בברית המועצות בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20 ושולב בדוקטרינת הצבא האדום על ידי המרשל מיכאיל טוחצ'בסקי. הדבר הוביל להקמתן של קבוצות ממוכנות במהלך מלחמת העולם השנייה וקבוצות תמרון מבצעיות במהלך המלחמה הקרה.
התמרון בלוחמה אסימטרית
דרישה מרכזית להצלחה בלוחמת תמרון היא מודיעין מדויק ועדכני על הימצאותן של יחידות הפיקוד, התמיכה והיחידות הלוחמות של האויב. במבצעים שהמודיעין שלהם לא מדויק, לא זמין או לא אמין, גם יישום מוצלח של אסטרטגיות המבוססות על לוחמת תמרון עלול להפוך לבעייתי. כשמתמודדים עם יריב שגם הוא מתמרן ומסוגל לפרוס מחדש כוחות מפתח במהירות ובחשאיות, לוחמת תמרון הופכת למאתגרת יותר. במלחמת לבנון בשנת 2006, למרות כוח האש העצום ועליונות אווירית מוחלטת, צה"ל לא הצליח להכות מכה מכרעת במבנה הפיקוד של חזבאללה או לצמצם את יכולת הפעולה האפקטיבית שלו. אף שגרם לה נזק כבד, ישראל לא הצליחה לאתר ולהשמיד את מערכי הטילים המדוללים של חזבאללה או לנטרל מרכזי פיקוד מרכזיים. גם ההתקוממות בעיראק לאחר פלישת ארצות הברית בשנת 2003, ונמשכה לאורך כל מלחמת עיראק שלאחר מכן עד 2011, מוכיחה גם כי ניצחון צבאי על כוחותיו הסדירים של היריב אינו מתורגם אוטומטית לניצחון מדיני. כמה תאורטיקנים צבאיים בני זמננו כמו ויליאם לינד (William Lind) ותומאס האמס (Thomas X. Hammes) מציעים להתגבר על חסרונות התמרון בלוחמה אסימטרית (מה שהם מכנים לוחמה מהדור הרביעי או 4GW) לא רק על ידי התאמת מבנה הצבא וציודו אלא גם את "נפשו".
פודקרפאטי
פּוֹדְקַרְפָּאטִי (בפולנית: Podkarpackie) היא אחת משש-עשרה הווייוודות של פולין. היא שוכנת בדרום-מזרח פולין, וגובלת בצפון בווייוודה לובלין, במזרח באוקראינה, בדרום בסלובקיה, ובמערב בווייוודות פולין קטן ושְׁוְויֶינְטוֹקְזִ'יסְקיֶה
בירתה של פודקרפאטי והעיר הגדולה ביותר בה היא העיר ז'שוב, השוכנת במרכזה. ערים גדולות נוספות הן פשמישל, סְטַאלוֹבַה ווֹלַה, ומיילץ.
מקור השם
"פּוֹדְקַרְפָּאטִי" הוא צירוף של שתי מילים מהשפה הפולנית: Pod אשר משמעו "מתחת" או בתרגום חופשי יותר "למרגלות", ו-karpackie אשר משמעו הקרפטים, הרי הקרפטים. כלומר משמעות שם הוויווידה הוא האזור שמתחת או למרגלותיהם של הרי הקרפטים - ההרים הנותנים את הטון המרכזי בנוף של פודקרפאטי. שם ההרים מקורו בשבט דאקי בשם ה"קרפים" (Carpi), שחיו על מדרונות הקרפטים המזרחיים. שם השבט עצמו מקורו, כנראה, במילה הודו-אירופאית שמשמעותה - "אבן".
גאוגרפיה
פּוֹדְקַרְפָּאטִי מחולקת לשלושה חבלי ארץ מרכזיים: הרי הקרפטים, עמק נהר הסן (פולין), ואגן סַנְדוֹמְיֶיז'. בדרומה של הוויווידה נמתחים להם ממזרח למערב הרי הקרפטים, ההרים הגבוהים ביותר באזור. להרים אלו המשך מזרחה, אל תוך אוקראינה; והמשך מערבה, אל תוך הוויווידה השכנה פולין קטן. פסגותיהם של הרי הקרפטים בתחומיה של ווייוודת פודקרפאטי מתנשאים בשיאם לגובה של למעלה מ-1,000 מטר מעל פני הים. בין ההרים משתרעים עמקים צרים אותם יוצרים נהרות ונחלים. בפודקרפאטי רוב נחלים ונהרות אלו נשפכים מזרחה אל נהר הסן הזורם במזרח הוויווידה. סביב נהר הסן ולאורך גדותיו מתארך לו עמק רחב יחסית לאזור לכיוון צפון מערב, ככיוון זרימתו של הנהר. הסן ממשיך לזרום לארוך כ-433 קילומטר, ולאחר מכן נשפך אל נהר הוויסלה. שם, בהתלכדות עם נהרות נוספים, נוצר אגן סַנְדוֹמְיֶיז', שפלה גדולה יחסית לאזורים הסובבים אותה, שפלה בה נמצאים מרכזי אוכלוסייה רבים. פודקרפאטי הוא אחד האזורים המיוערים ביותר בפולין, והחקלאות בו מרוכזת בעיקר סביב הנהרות בצפון ובמזרח.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת בז'שוב, בירת הוויווידה, היא 8.4 מעלות צלזיוס. החודש הקר ביותר הוא ינואר (עם טמפרטורה ממוצעת של -2.3 מעלות צלזיוס), והחודש החם ביותר הוא יולי (עם טמפרטורה ממוצעת של 18.8 מעלות צלזיוס). הגשמים יורדים בעיקר בקיץ, כאשר כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 652.6 מ"מ.
אזורים מוגנים
בפודקרפאטי יש שני פארקים לאומיים (Park Narodowy), שבעה פארקי נוף (Park krajobrazowe) ו-94 שמורות טבע (Rezerwat przyrody).
ערים
בפודקרפאטי ישנם 51 ועיירות.
מחוזות
בפודקרפאטי ישנם 25 מחוזות, מתוכם ארבע ערים מחוזיות.
וילאנל
וילאנל (villanelle), המוכר גם כוילאנסק (villanesque), היא צורה שירית שהתפתחה במאה ה-19 ומאופיינת במבנה קבוע: תשע-עשרה שורות – חמישה בתים שבכל אחד מהם שלוש שורות (tercet) ובית אחד, האחרון, שבו ארבע שורות (quatrain). החריזה של כל אחד מחמשת הבתים הראשונים אחידה (א-ב-א) ויש בשיר גם שני רפרנים, שורות שלמות החוזרות על עצמן במתכונת קבועה.
אטימולוגיה
מקורו של המונח וילאנל במילה האיטלקית villanella שפירושה שיר או ריקוד כפרי, והיא נובעת מהמילה villano שמשמעה איכר או צמית. לאיטלקית הגיעה המילה מלטינית של ימי הביניים, שבה משמעות המילה villano הייתה עובד אדמה. השימוש במילה נובע מכך שבתחילת הדרך הנושאים שביטאו באמצעות הצורה השירית הזו היו פסטורליים.
היסטוריה
בראשיתו היה הווילאנל שיר דמוי-בלדה, שחיקה שירי איכרים שעברו בעל פה מדור לדור, ולא היה לו שום מבנה שירי קבוע. שירים אלה עסקו בדרך כלל בנושאים כפריים ופסטורליים, והיו בהם חזרות. לפני המאה ה-19 המונח התייחס לפזמונים כפריים בלי שום מבנה מחייב, פירוש שעדיין מופיע באוצר המילים המתאר מוזיקה קדומה. ג'ולי קיין גורסת שהחזרות בכל בית מעידות על כך שהמקור הוא בשיר ריקודים ששרה מקהלה. על פי רוב זמרת שרה את השורות הייחודיות לכל בית ואילו הרקדניות (והרקדנים, אם היו כאלה) הצטרפו אליה בשירת השורות החוזרות בעודן רוקדות סביבה במעגל.
המבנה הקשיח של הווילאנל (19 שורות עם רפרנים וחריזה מוגדרת) נובע מהשיר "וילאנל (איבדתי את ציפור התור שלי)" Villanelle (J'ay perdu ma Tourterelle) שכתב המשורר הצרפתי ז'אן פאסרה, כנראה בשנת 1574, אך פורסם בפריז רק בשנת 1606. על פי "האנציקלופדיה החדשה של פרינסטון לשירה ולחקר השירה" (The New Princeton Encyclopedia of Poetry and Poetics), משנת 1993, המבנה הזה נהיה סטנדרטי לאחר שחוקרים כמו הצרפתי סזר פייר רישלה ביססו את הגדרת הווילאנל על שירו של פאסרה. ג'ולי קיין מפריכה השערה זו, וטוענת כי היה זה פייר-שרל ברטלן (Pierre-Charles Berthelin), שהתוספות שלו לאחד ממילוניו של רישלה – מילון החריזה, (Dictionnaire de rimes) – היא זו שקיבעה את המבנה המוכר היום. חוקרת אחרת, אמנדה ל' פרנץ', מוסיפה שפרודיה שכתב במאה ה-19 המשורר הצרפתי תאודור דה באנוויל על שירו של פאסרה גרמה לסופר הצרפתי וילהלם טנן ולאחרים לחשוב שמדובר בצורה שירית עתיקה.
אף על פי שמקורו של הווילאנל בצרפת והוא מסווג כצורה שירית צרפתית, מרבית הווילאנלים נכתבו בשפה האנגלית. בעקבות המסה שכתב בשנת 1872 תאודור דה באנוויל על תורת המשקל בשירה (Petit traité de poésie française) נהייתה הצורה פופולרית בקרב יוצרים אנגלים ובהם אדמונד גוס ואוסטין דובסון, ובעקבותיהם גם אוסקר ויילד, אנדרו לאנג  וג'ון פיין. שירים של כל המשוררים הללו נכללו בספר '''Ballades and Rondeaus, Chants Royal, Sestinas, Villanelles, &c. Selected''', שערך גליסון וייט בשנת 1887, שבו 32 וילאנלים שכתבו 19 משוררים אנגלים.
רבים מהיוצרים המודרניים בזו לווילאנל, שנתפס בעיניהם כמייצג של האסתטיציזם הצורני המסוגנן־מדי של שלהי המאה ה-19, דהיינו את התנועה הדקדנטית באנגליה. ג'יימס ג'ויס ברומן הראשון שכתב, דיוקן האמן כאיש צעיר (1914), כלל וילאנל שכתב סטיבן דדאלוס, האלטר אגו הספרותי שלו. ויליאם אמפסון הֶחיה את הוילאנל בקפידה רבה יותר בשנות ה-30, וחבריו בני זמנו ויסטן יו אודן ודילן תומאס התנסו אף הם בכתיבת וילאנלים. הווילאנל "Do not go gentle into that good night" שכתב דילן תומאס הוא כנראה הווילאנל המפורסם ביותר. תיאודור רות'קה וסילביה פלאת' כתבו וילאנלים בשנות ה-50 וה-60, ואליזבת בישופ כתבה ב-1976 וילאנל מפורסם ורב־השפעה בשם "One Art", שזכה לכמה תרגומים לעברית. הווילאנלים זכו לפופולריות חסרת תקדים בשנות ה-80 וה-90 עם עלייתה של תנועת הפורמליזם החדש בארצות הברית. רבים מהמשוררים בני זמננו כותבים וילאנלים, ולעיתים הם גם גיוונו את הצורה השירית בדרכים שונות. באנתולוגיה Villanelles שפורסמה בשנת 2012, הקדישו העורכות אנני פינץ' ומארי-אליזבת מאלי, פרק שלם לחידושים אלה. .
מבנה
הווילאנל כולל תשע-עשרה שורות – חמישה בתים שבכל אחד מהם שלוש שורות (tercet) ובית אחד, האחרון, שבו ארבע שורות (quatrain). החריזה בשתי השורות הראשונות של כל בית אחידה ויש בשיר גם שני רפרנים, שורות שלמות החוזרות על עצמן במתכונת קבועה, כך:
המבנה הכללי הוא לפיכך: א1-ב-א2; א-ב-א1; א-ב-א2; א-ב-א1; א-ב-א2; א-ב-א1-א2. כאשר:
אפשר להדגים זאת באמצעות הווילאנל "בחולות" שכתבה עופרה עופר אורן והתפרסם בספטמבר 2021 במאזניים:
.
לווילאנל אין משקל קבוע. הווילאנלים של המאה ה-19 היו ברובם במשקל טרימטר או טטרמטר, שבהן יש תבנית מסוימת של הטעמות ושלוש או ארבע (בהתאמה) רגליים. לעומת זאת הווילאנלים שנכתבו במאה ה-20 היו ברובם במשקל פנטמטר יאמבי, שבו יש חמישה צמדים של הברות לא־מוטעמות ומוטעמות לסירוגין.
אפקט
פיליפ ק' גייסון (Philip K. Jason) התייחס לעניין החזרות בווילאנל והעלה השערה לפיה השימוש בווילאנל מבטא מידה כלשהי של אובססיביות, ומדגים זאת, בין היתר, באמצעות שירה של סילביה פלאת' "שיר אהבה של נערה משוגעת" (Mad Girl's Love Song). הוא מעלה אפשרות שבאמצעות היחסים שבין השורות החוזרות על עצמן הווילאנל מעורר תחושה של הפרעה ו"פרדיגמה של סכיזופרניה". חוקרים אחרים טוענים כי החזרה הזו על שורות נחשבת אמצעי שמונע מהווילאנל לבטא "מצלול שגרתי", ומעניק לו מאפיינים דומים יותר לאלה של פזמון או שירה לירית. סטיבן פריי גורס שהווילאנל "הוא צורה [שירית] שמושכת אנשים שמרגישים זרים", מאחר שיש בו "מיומנות שובבה" המתאימה "לביטוי חוזר אירוני ועצוב של כאב ופטליזם". למרות זאת יש מקרים שבהם משתמשים בווילאנל לשירה היתולית.
אן רידלר, בהקדמה שכתבה לוילאנל שלה, מזכירה טיעון שהעלה ת"ס אליוט. לדבריו "שימוש בצורה שירית קשיחה עוזר, כי הוא מחייב [את הכותב] להתרכז בקשיים הטכניים כדי לשלוט בצורה השירית, ומאפשר לתוכנו של השיר להשתחרר באופן חופשי יותר ולא־מודע". בפרשנות שמציע ויליאם אמפסון הוא טוען כי הווילאנל הוא "צורה שירית קשיחה ביותר", אך למרות זאת ו"ה אודן, בשירו הארוך "הים והמראה" "נתן תחושה שמדובר במשהו טבעי לחלוטין, כמו דיבורה התמים של נערה צעירה".
וילאנלים בעברית
חלק מהמשוררים העבריים בני זמננו התנסו בכתיבת וילאנלים, ובאופן טבעי אלה המשוררים שבכתיבתם מרבים להשתמש בחריזה ולהקפיד על משקל קבוע. בין המשוררים יצוינו: דורי מנור, אורית נוימאיר־פוטשניק, עופרה עופר אורן, אבינועם מן, אורי פרסטר ודותן ברום.
בנטיאן איידוס
ביוגרפיה
בנטיאן איידוס נולד במשפחה יהודית בעיר השנייה בגודלה בלטביה (אז באימפריה הרוסית) כבנם של ברקו איידוס ושל ליאוסי בירגר. כבר בגיל צעיר הצטרף לתנועת הפועלים הרוסית. במהלך מהפכת 1905 ברוסיה נלחם נגד המשטר של הצאר על בריקדות ולאחר כישלון המהפיכה היגר לגרמניה, שם למד את מקצוע טכנאות השיניים והשתתף גם שם בתנועת הפועלים המקומית. בברלין הכיר את קרל ליבקנכט ואוגוסט בבל ולפי טענות אחדות אפילו את לנין. הוא הגיע להונגריה ב-1909 והתיישב בעיר סגד, שם צייר אדן הלר את דיוקנו, אותו ניתן למצוא באוסף מוזיאון העיר. בסגד, לאחר שעבר את הבחינה הנדרשת, עבד כרופא שיניים משנת 1911 והשתלב בעבודתה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית המקומית. בשנים 1918–1919 השתתף בפעולות המהפכניות בעיר. מאמריו (למשל: "המהפכה הרוסית והשלום", דרום הונגריה, מה-1 בינואר 1918), וכן יצירות ספרותיות (חוברת שירים וכתבי פרוזה קצרים שלו שיצאו לאור ב-1919 בשם "אחרי העבודה"). שירי אנדרה אדי, דז'ה קוסטולאני ושל דיולה יוהאס תורגמו על ידו ליידיש. הוא עבד קשה על פיתוח תרבות הפועלים (למשל על ידי ארגון ספריית פועלים) והיה פטרון של אמנים. לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית נעצר פעמיים ונכלא. היו לו יחסי ידידות עם הסופרים והמשוררים פרנץ מורה, דיולה יוהאס, מיקלוש רדנוטי וגם עם אטילה יוז'ף, אותו אירח בקביעות בסגד ועל כך מעיד מכתב שהתקבל מיוז'ף ב-1928 ובו ביקש מבנטיאן עזרה באיסוף מנויים לספרו שעמד להתפרסם. גם הצייר לאיוש קארואי התגורר אצלו תקופה ארוכה. איידוס ארגן את התנועה נגד המלחמה בתקופת מלחמת העולם השנייה, אך אחר כניסת הוורמכט להונגריה (מבצע מרגרטה) במרץ 1944, ב-4 באפריל נתפס ונכלא, נלקח תחילה לנג'קניז'ה ולאחר מכן לשארוואר. ב-1949 הוכרז רשמית כמת. לפי הרישום הוא גורש על ידי הגרמנים לאושוויץ באביב 1944, שם מת.
דיוקנו צויר כאמור על ידי אדן הלר.
משפחתו
אשתו הייתה חסיה סלדין, ילדיהם היו רופאת השיניים ליוויה איידוס (נולדה ב-1910) והרופא החוקר לאסלו איידוס (1913–1979). נכדו פרנץ קסג יה עורך, מורה ופוליטיקאי.
פורנוגרפיה מונפשת
פורנוגרפיה מונפשת או פורנוגרפיה מצוירת או אנימציה ארוטית היא סוג של פורנוגרפיה באמצעות הצגת דמויות, דרך ציור או הנפשה, במצבים אירוטיים או מיניים. הפורנוגרפיה המונפשת שייכת גם להנפשה למבוגרים, שלא כולם מפורשים מינית.
היסטוריה
אחת הדוגמאות המוקדמות ביותר לפורנוגרפיה מונפשת הוא הסרט "The Virgin with the Hot Pants", שמציג, בצורה מונפשת, פין עצמאי שרודף אחרי אישה עירומה ומקיים עמה יחסי מין, ואז רצף נוסף של עכבר שחודר מינית לחתול. דוגמה מוקדמת נוספת הוא סרט האנימציה בשחור-לבן שהופק ב-1928 על ידי שלושה אולפני אנימציה אמריקניים, "Eveready Harton in Buried Treasure". הסרט, שהופק לכאורה עבור מסיבה פרטית לכבוד וינזור מקיי, מציג אדם עם איבר מין עצמאי וגדול בעל זקפה, ואת הרפתקאותיו השונות עם הדמויות האחרות וחיות המשק. ב-1932, הקוסאן קימורה פרסם את הפורנוגרפיה המונפשת הראשונה שיוצרה ביפן,. הסרט היה בסגנון אוקיו-אה.
תור הזהב של הפורנוגרפיה גרם, באופן מהותי, לייצור סרטי קולנוע בעל אופי מיני מפורש עם עלילות מפותחות לחלוטין, וגרם להתעניינות מחדש בפורנוגרפיה מונפשת. דוגמאות לכך כוללות את הסרטים "Out of an Old Man's Head" (1968), "Tarzoon: Shame of the Jungle"  (1975), ו-"Historias de amor y masacre" (1979). האנימטור ובמאי סרטי האנימציה וסרטי הלייב אקשן האמריקאי-ישראלי, ראלף באקשי, הפיק את הסרט פריץ החתול ב-1972. הסרט היה מבוסס על קומיקס של רוברט קראמב, והוא היה סרט האנימציה הראשון שזכה לציון X בארצות הברית. הסרט האיטלקי "Il nano e la strega", שיצא באנגלית בשם King Dick ב-1973, היה סיפור פנטזיה מימי הביניים שסופר כולו על ידי אנימציה מצוירת ביד. הסרט "Once Upon a Girl" (1976) היא סרט מונפש, שהכיל גם קטעי לייב אקשן ממסוגרים סביב גרסאות פורנוגרפיות לסיפורי עם ידועים. "Animerama" הייתה סדרת סרטי פורנוגרפיה מונפשת שיצר אמן המאנגה, הקריקטוריסט, האנימטור ומפיק הסרטים היפני, אוסמו טזוקה: "A Thousand and One Nights"  (1969), "Cleopatra"  (1970), ו-"Belladonna of Sadness"  (1973).
מאז שנות ה-80 של המאה ה-20, ז'אנר הארוטיקה נהפך לז'אנר הפופולרי ביותר של אנימציה ביפן. חלק מהאנימה היפנית הארוטית מבוסס על מאנגה אירוטית, והיא מופצת לעיתים קרובות כאנימציית וידאו מקורית, ומציגה, בדרך כלל, סצינות מין עם רמיזות מיניות ומפורשות.
בתחילת המאה ה-21, החלו מפיקים ליישם טכנולוגיית אנימציה דיגיטלית על חומר אירוטי. ב-2000, הערוץ פלייבוי TV החל להריץ את הסדרה האירוטית והמונפשת, "Playboy's Dark Justice", שהשתמשה בטכנולוגיית הגרפיקת התלת-ממדית. ב-2001, המאייר האמריקאי, ג'ו פיליפס הוציא את הסרט האירוטי העלילתי לקהל הגברים ההומואים והביסקסואליים, "The House of Morecock". סרט זה השתמש בטכנולוגיית האנימציה הדיגיטלית הדו-ממדית.
הסרט הקצר מ-2006, "Sex Life of Robots", שבוצע בטכניקת אנימציית סטופ מושן, תיאר את הפעילות המינית המדומיינת של רובוטים חיים. הסרט האנימציה ההודי, "Savita Bhabhi", בבימויו של דשמוק (פונאט אגארוול), יצא לאקרנים ב-2013 כסרט רשת. הסרט התבסס על הוובקומיקס של אגרוול באותו השם (שפורסם באינטרנט מאז 2008), והיה סרט האנימציה למבוגרים הראשון מהודו.
תוכן מונפש נהפך ליותר ויותר פופולרי בשירותי וידאו פורנוגרפיים, שלעיתים מדווחים על מונחים כמו "אנימה", "הנטאי" ו"קריקטורה", שכולם קשורים, בדרך כלל, לאנימציה, והם נמצאים בין מונחי החיפוש המובילים. בנובמבר 2020, אנה וואלנס, מ-"The Daily Dot" הדגישה את הפופולריות של "Source Filmmaker porn", כלומר לפורנוגרפיה שמפוקת באמצעות התוכנה, שיוצרי המקור הם "יוצרים מבוגרים".
מצב משפטי
מעמדם החוקי של פורנוגרפיה מונפשת משתנה ממדינה למדינה. בנוסף למעמד החוקי הרגיל של פורנוגרפיה, בחלק מהפורנוגרפיה המצוירת מתוארות דמויות שעשויות להיות קטינות העוסקות במעשים מיניים. אחת הסיבות העיקריות לכך עשויה להיות בגלל הסרטים המצוירים הרבים המציגים דמויות מרכזיות שאינן מבוגרים. בפורנוגרפיה מונפשת, לא תמיד יש תיאורים של קטינים בתנוחות המיניות עצמן. עם זאת, פורנוגרפיה מונפשת עשויה להישפט תחת חוקי השיפוט הנוגעים לפורנוגרפיית ילדים. תיאורים של דמויות קיימות, שהוצגו בעבר, עשויות להפר את חוק זכויות היוצרים באותה מדינה, ללא קשר למצב ייצוג הדמויות.
פיג'ו סוג 17
פיג'ו סוג 17 (בצרפתית: Peugeot Type 17) היא מכונית קטנה ופתוחה, (קבריולה) מסוג "(Runabout car)", מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1897–1902 בצרפת.
בת השוטר
בת השוטר היא סדרת מתח לנוער שנוצרה על ידי ליעד שהם ודנה שץ עם מיכל קופר קרן. הסדרה מספרת על דנה (ליאנה עיון), תלמידת תיכון ברמת גן שהייתה עדה לרצח של אב הבית בבית ספרה, והועברה לתוכנית להגנת עדים שבמסגרתה עברה לגור בבית חרדי בבני ברק. הסדרה משודרת משנת 2020 בערוץ TeenNick למנויי Yes.
עונה 1
הסדרה מגוללת את סיפורה של דנה, תלמידת תיכון חילוני ברמת גן, שהייתה עדה לרצח בבית ספרה. המשטרה מחליטה להעביר את דנה לתוכנית להגנת עדים שבמסגרתה היא עוברת לבית חרדי בבני ברק. הסדרה עוסקת בהבדלים בין ערים כל כך קרובות אך כל כך שונות כמו רמת גן ובני ברק וכמו כן על הבדלים בין חילונים לחרדים.
עונה 2
העונה מתחילה ביום חתונתם של חני ודניאל, אך לפתע דנה מבחינה שדניאל נעלם. כולם מתחילים לחפש אותו, ולאחר חיפושים רבים הצדדים מבטלים את החתונה. במקביל, ברמת גן, אדם מביים וכותב הצגה חדשה "הברווזון המכוער", אך בגרסת סיפור חייו של אליהו. חני ודנה מחפשות את דניאל במשך העונה. אליהו לא רוצה שיביימו עליו את ההצגה ופורש ממנה לאחר שבל מייעצת לו לפרוש. דנה מתחילה מערכת יחסים מורכבת עם פושע מחברי כת הצדיקים, שלומי, ומרגישה בסתר ליבה שהיא בעצם בוגדת באיתי. בסוף העונה האדמו"ר נעצר וכך גם בנו שלומי, בל מקבלת את תפקיד הברווזון במקום אליהו (לאחר שהתפייסה עם אדם), וחני ודניאל מתחתנים. בסוף העונה דנה מגלה שהאדמו"ר רצח את אביה עמית.
הפקה
הסדרה צולמה בחודשים יולי עד ספטמבר 2020 במשך של תקופה חודשיים וחצי.
בתחילה הסדרה יועדה לשידור בערוץ KIDZ והופקה גם על ידי חברת "סלוצקי אפיקי תקשורת" המפעילה את ערוץ KIDZ. לאחר צפייה בסדרה הוחלט שהסדרה לא מתאימה לקהל הצופים של ערוץ KIDZ ומתאימה לקהל הנוער הבוגר ובעקבות כך הסדרה הועברה לשידור בערוץ TeenNick, ערוץ שקהל הצופים שלו בעיקר הוא נוער.
ב-22 בדצמבר 2020 נחשף בראיון של רום פלד ל"פרוגי" כי בעונה הראשונה לסדרה היה מתוכנן רומן להט"בי בין שתיים מהדמויות המרכזיות בסדרה.
ב-19 באפריל 2021 פורסם כי הסדרה צפויה להתחדש לעונה שנייה שעתידה לעלות בשנת 2022.
ב-13 בנובמבר 2022 פורסם כי הסדרה תחודש לעונה שלישית שצפויה לעלות בתחילת 2024.
סאמי ג'ו קרינגטון
סאמי ג'ו קרינגטון (באנגלית: Sammy Jo Carrington; נולדה כסמנתה ג'וזפין דין) היא דמות בדיונית, שנוצרה על ידי הזוג ריצ'רד ואסתר שפירו עבור אופרת הסבון "שושלת". סאמי ג'ו היא אחייניתה של קריסטל קרינגטון, ומאוחר יותר היא אף נישאת לסטיבן קרינגטון ומולידה לו ילד. דמותה של סאמי ג'ו, שגולמה על ידי השחקנית הת'ר לוקליר, הופיעה לראשונה במהלך עונתה השנייה של הסדרה, ונחשבה לדמות משנית עד לסוף העונה החמישית ששודרה בשנת 1985. בעונה השישית, קודמה לוקליר לצוות השחקנים הראשי עד לסיום הסדרה בשנת 1989, והיא שבה לגלם את דמותה של סאמי ג'ו במיני-סדרת ההמשך, "שושלת: המפגש", ששודרה בשנת 1991.
באתחול המחודש של הסדרה שהופק על ידי רשת "The CW" בשנת 2017, נהפכה דמותה של סאמי ג'ו לגבר הומוסקסואל בשם סאם "סאמי ג'ו" ג'ונס, בגילומו של השחקן רפאל דה לה פואנטה.
עונה 2
בעונה השנייה, דמותה של סאמי ג'ו מופיעה לראשונה בסדרה "שושלת". לאחר שבילתה במרוצי מכוניות חובבניים עם אביה החורג, פרנק דין, סאמי ג'ו דין הצעירה נשלחת לדנוור כדי להתגורר עם דודתה, קריסטל, אשר נישאה למולטי-מיליונר בלייק קרינגטון. במשך שהותה באחוזת קרינגטון, סאמי ג'ו מתחילה לנהל קשר רומנטי עם בנו של בלייק, סטיבן, שנאבק במקביל עם מיניותו. במקביל, גם בלייק וגם גרושתו, אלקסיס, לא מרוצים מהקשר של סטיבן עם סאמי ג'ו, שמנהגת בהמוניות יתר לטעמם. משכך, סאמי ג'ו וסטיבן בורחים על מנת להינשא, אך עד מהרה מתברר שסאמי ג'ו היא רודפת בצע ערמומית שנישאה לסטיבן רק בשל עושרם הרב של משפחת קרינגטון. בהמשך, סאמי ג'ו מאזינה לשיחתו של סטיבן עם אלקסיס על האפשרות שייתכן ובלייק הוא לא אביה הביולוגי של פאלון. מאוחר יותר, בעודה שיכורה, סאמי ג'ו מתווכחת עם פאלון ההיריונית במסיבה ומספרת לה על כך. כאשר אלקסיס מגלה שסאמי ג'ו הייתה שסיפרה לפאלון שבלייק הוא אינו אביה הביולוגי, היא מציעה לה המחאה על סך 20,000 דולר ולחתום על הצהרה המציינת שהיא וסטיבן מעולם לא מימשו את נישואיהם, כך שיהיה ניתן לבטל אותם. סאמי ג'ו מסרבת לחתום, ובמקום זאת סוחטת אלקסיס בכך שתציג לסטיבן את ההצהרה. לאחר מכן, סאמי ג'ו לוקחת את הכסף ועוזבת את דנוור. סטיבן עוקב אחריה עד להוליווד, אבל היא דוחה אותו ואומרת לו שהוא לא יוכל לתת לה את הדברים המהותיים שהיא רוצה.
עונות 3–4
בעונה השלישית, לאחר שסטיבן נעדר ונחשב למת לאחר התאונה באתר הקידוח, סאמי ג'ו שבה לדנוור עם תינוק בשם דני, שלטענתה שייך לסטיבן. סאמי ג'ו מחליטה להשאיר את התינוק אצל בלייק וקריסטל, ועוברת לניו יורק על מנת להמשיך בקריירת הדוגמנות שלה. כאשר מתגלה שסטיבן עודנו בחיים, הוא הולך לניו יורק ומציע לה נישואין, אך סאמי ג'ו מסרבת להצעתו של סטיבן.
בעונה הרביעית, לאחר שסירבה להצעות נישואיו, סטיבן חוזר לדנוור ונושא לאישה את קלאודיה בלייזדייל. לאחר נישואיהם, קלאודיה מתחילה לקבל מתנות וטלפונים מבעלה לשעבר המת לכאורה, מתיו בלייזדייל. סטיבן וקלאדיה עוקבים אחר הרשמזים עד למורגן הס, חוקר פרטי בעל קשר לאלקסיס. עם זאת, ללא ידיעתם, סאמי ג'ו היא זו ששלחה את הס להטריד את קלאודיה, ובסיום העונה היא שבה לדנוור להילחם על המשמורת של דני.
עונה 5
בעונה החמישית, סאמי ג'ו משטה באחיו של סטיבן, אדם, וגורמת לו לקחת אותה לשדה התעופה, ובכך מאפשר לה בטעות לחטוף את דני. כששאר בני קרינגטון על כך, הם דורשים ממנה שתשיב את דני, ומנגד, סאמי ג'ו דורשת 30,000 דולר לחודש עבור החזרתו. במקביל, קלאודיה משכנעת את אדם לכפר על טעותו ולעזור לסטיבן להשיב את דני. אדם מסכים לכך ועוזר להשיב את דני, ואילו סאמי ג'ו המובסת שבה לניו יורק. מאוחר יותר, קריסטל מגיעה לבקר את סאמי ג'ו יחד עם גבר זר בשם דניאל רייס, שלטענתה הוא אביה הביולוגי של סאמי ג'ו. דניאל מת כעבור זמן קצר, ומשאיר את עושרו לסאמי ג'ו. עם זאת, קריסטל ממונית למוציאה לפועל של הצוואה והיא מסרבת להעביר לה את ירושתה עד שתתחיל לחיות בצורה הוגנת. זועמת, סאמי ג'ו שבה לניו יורק, נשבע לנקום בדודתה. כאשר היא פוגשת שחקנית בשם ריטה לסלי שמתאמנת לתפקיד חדש בפאה בלונדינית, סאמי ג'ו מבינה שהיא נראית כמו קריסטל ומתחילה להוציא לפועל את נקמתה.
עונה 6
בעונה השישית, מתגלה שסאמי ג'ו מתכננת לשכנע את ריטה להתחזות לקריסטל ולהונות את הבנק לשחרר את הירושה שלה. עד מהרה, המאהב של ריטה, ג'ואל אבריגור, משתלט על התוכנית, וזומם לקחת ככל האפשר מכספו של בלייק. ג'ואל חוטף את קריסטל, וריטה תופסת את מקומה באחוזת קרינגטון. בהדרגה, סאמי ג'ו מרגישה חוסר נוחות עם מה שעוללה כשהיא מתחילה לחשוד שג'ואל וריטה מתכננים להרעיל את בלייק, ובעקבות כך, סאמי ג'ו המפוחדת מתוודה בפני סטיבן על מעשיה. סטיבן מציל את אביו מריטה כשבמקביל סאמי ג 'ו מחלצת את קריסטל מהשבי. בלייק וקריסטל מסכימים שלא להגיש כתבי אישום נגד סאמי ג'ו בתמורה לעזרתה למשטרה בחיפוש אחר ג'ואל וריטה. במקביל, סאמי ג'ו מתחילה לנהל רומן עם קליי פאלמונט. כשהיא תופסת אותו מנשק את אחותו הצעירה של סטיבן ובת זוגו לשעבר, אמנדה קרינגטון, במלון "לה מיראז'", השניים נכנסות לקרב ונופלות לתוך הבריכה בזמן שהמלון עולה באש.
עונות 7–9
בעונה השביעית, סאמי ג'ו מספרת לקליי שהיא בהריון, והשניים מתחתנים. בהמשך, היא מבינה שהיא לא בהריון, אך מפחדת לספר על כך לקליי; בסופו של דבר, היא מספרת לו על כך והשניים מתגרשים. לאחר שהקונפליקט סביב המשמורת על דני מתחילה להשפיע על לימודיו בבית הספר, סאמי ג'ו וסטיבן מחליטים לחיות יחד בצורה אפלטונית בניסיון לתת דני חיי משפחה נורמליים. הדבר מוביל לכך שהם שוכבים באופן חד פעמי, אבל סטיבן מבין שזו הייתה טעות מצדו ועוזב את ביתם המשותף.
בעונה השמינית, סטיבן מתחיל לכעוס כאשר סאמי ג'ו מנהלת רומן עם ג'וש האריס, הקוורטרבק של קבוצת הפוטבול שבבעלותו. ג'וש עוזב את הקבוצה על רקע התמכרותו לקוקאין, ומציע לסאמי ג'ו נישואין. כשהיא מסרבת, הוא לוקח מנת יתר ומת. לאחר מכן, סאמי ג'ו מתחילה לצאת עם ג'ף קולבי, שמציע לה גם כן נישואין. יום למחרת ההצעה, סאמי ג'ו מחליטה לקבל את ההצעה, מבלי לדעת שבאותו הלילה הוא שכב עם אשתו לשעבר ואחותו של סטיבן, פאלון.
בעונה התשיעית, לאחר שסאמי ג'ו מגלה שפאלון שכבה עם ג'ף, היא מתעמתת איתה על אהבתו של ג'ף, והשתיים נלחמות בקרב בוצי, שמסתיים כאשר השתיים מבינות שאף אחת מהן לא מעוניינת בג'ף. לאחר מכן, סאמי ג'ו מתחילה לנהל רומן עם טאנר מקברייד, אך מגלה שהוא למעשה כומר קתולי.
המפגש (1991)
שלוש שנים לאחר אירועי סיום הסדרה, נחשף שסאמי ג'ו שבה לקריירת דוגמנות שלה בניו יורק, ובמקביל שוכבת עם הבוס הנשוי שלה, מה שמוביל אותו לפטר אותה בסופו של דבר. לאחר פיטוריה, סאמי ג'ו שבה לדנוור, שם היא מתקבלת בברכה בחזרה על ידי משפחת קרינגטון ועוזרת להם להביס את הקונסורציום הבינלאומי שהשתלט על חברתו של בלייק, "דנוור-קרינגטון".
באתחול המחודש
בספטמבר 2016, רשת "The CW" הכריזה על הפקת פיילוט לאתחול מחודש עבור הסדרה. במרץ 2017, השחקן רפאל דה לה פואנטה לוהק לגרסתה הגברית והומוסקסואלית של סאמי ג'ו, שכעת נקראה סמואל ג'וזיה "סאמי ג'ו" ג'ונס.
אפיון
פטריק אמרה על פיתוח דמותו של סאם ש"זה הרגיש נכון להפוך אותו לבן זוגו של סטיבן." דה לה פואנטה ציין שיחסיו של סאם עם סטיבן יהיו "רכבת הרים" מכיוון שהם יהיו "מלאי פניות מהירות, חדות". על המשיכה בין שתי הדמויות, דה לה פואנטה אמר:
על יחסיו של סאמי ג'ו עם ג'וזף אנדרס, רב המשרתים של אחוזת קרינגטון, פטריק אמרה: "הצגנו את הידידות ביניהם, ואני לגמרי מזווגת את השניים ביחד... קו העלילה בה השניים ננעלים במרתף [בפרק "טעימה מהדייסה שבישלת"] היה כל כך מהנה... סאמי ג'ו תמיד נלהב מדי, אז זה היה הגיוני שהוא יהיה הראשון שנדפק, ונראה שהאדם הכי מצחיק להינעל איתו במרתף היה אנדרס".
נג'יב אפנדי אל-יאסין
נג'יב אפנדי אל-יאסין היה אחד מראשי הערים הראשונים של חיפה המודרנית במהלך שלטונה של האימפריה העות'מאנית בארץ ישראל.
ביוגרפיה
נאג'יב אפנדי נולד למשפחת אצולה טורקית. בתחילת חייו הבוגרים הוא עבד כעורך דין. הוא היה ראש עיריית חיפה בשנים 1873–1877 והוא נחשב לאחד מראשי הערים הראשונים שלה.
נאג'יב שירת נאמנה את האימפריה העות'מאנית וזכה להוקרה ומדליות רבות כאות כבוד לעבודתו. המדליה המפורסמת ביותר שלו הוענקה לו על ידי הקיסר וילהלם השני במהלך ביקורו בחיפה ב-25 באוקטובר 1898.
בית שלום אש
בית שלום אש היה ביתו של הסופר שלום אש, וכיום משמש כמוזיאון וכבית תרבות, בו מתקיימים סיורים, מפגשים וסדנאות כתיבה. הבית נבנה במרכז העיר בת ים בשנת 1955 עבור אש ורעייתו מתילדה וביוזמת המועצה המקומית והעומד בראשה, דוד בן ארי. לאחר מותו של אש ב-1957, הפך הבית למוזיאון ולבית תרבות, ושוקם בשנת 2019.
היסטוריה
אש היה סופר יידיש מוכר באותה התקופה. הוא כתב את המחזה "אל נקמות" שזכה לפרסום רב, ובשנת 1947 זכה בפרס אניספילד-וולף על היצירה שכתב שנה קודם, "East River".
דוד בן ארי, ראש עיריית בת ים, זיהה את הפוטנציאל הטמון באש, ובמפגש אקראי עימו הציע לו להתגורר בעירו. עקב השיחה, בשנת 1954 בנתה עיריית בת ים בית עבור שלום ומתילדה אש. המבנה בן קומה אחת מוקף חצר, תוכנן על ידי מחלקת ההנדסה של המועצה בהתאם לתוכניתו של אש. המבנה כולל סלון, חדר עבודה, חדר שינה (שכיום משמש כארכיון) ומטבח.
לאחר 60 שנה של פעילות, הבית שוקם וחודש, וב-2019 נפתח מחדש. כיום מוצגים בו כתביו של אש ואוספיו האישיים, בהם עבודות אמנות של אמנים נוספים ופריטי יודאיקה.
הזמריה
הזִּמְרִיָּה היא מפגש מקהלות בינלאומי המתקיים בישראל אחת לשלוש שנים מאז 1952, עת נוסדה על ידי אהרן צבי פְּרוֹפֶּס.
הזמריה מאורגנת על ידי "עמותת הזמיר והנבל מייסודו של א. צ. פרופס". העמותה אחראית על הזמריה ועל תחרות הנבל הבינלאומית. חברת הכנסת לשעבר קולט אביטל היא כיום יושבת ראש העמותה. היא החליפה את אסתר הרליץ שמונתה כנשיאת כבוד של העמותה. מנכ"ל העמותה הוא יוסי פרוסט.
היסטוריה
הזמריה הוקמה ביוזמתו של פרופס, איש מחלקת התיירות, אשר הכיר אירועים מקהלתיים מסוג זה בריגה. ב-1935 ייסד פרופס שתי אגודות בשם "זמיר" בוורשה ובתל אביב תחת רעיון של קיום מפגשי מקהלות יהודיות מרחבי העולם. מספר שנים לאחר מכן הציע פרופס לראש הממשלה דוד בן-גוריון לקיים כנס מקהלות יהודיות בישראל. רעיון זה יצא אל הפועל באוגוסט 1952 כאשר ייסד פרופס את "הזמריה". טקס הפתיחה התקיים בהר הרצל בט"ו באב ולאחר מכן התקיימו חגיגות במקומות שונים ובהם קונצרט שנערך באצטדיון רמת גן. בסך הכל השתתפו בזמריה הראשונה למעלה מ-40 אלף איש מאז מתקיימת הזמריה מדי שלוש שנים. לאחר מותו של פרופס החליטה ממשלת ישראל לקרוא לזמריה על שמו. בשל התמעטות המקהלות היהודיות בעולם, הפכה הזמריה פתוחה לכל מקהלה.
בשנת 1958 נערכה הזמריה במסגרת חגיגות העשור למדינת ישראל, והוזמנו לראשונה מקהלות מרחבי העולם שאינן רק קהילות יהודיות.
בזמריות הראשונות הופיעו המקהלות ברחבי הארץ והתקבצו למפגשים באירועי הפתיחה והסיום בתל אביב ובירושלים. כך לדוגמה ב-1961 הזמריה ה־4 נפתחה בהיכל התרבות בתל אביב, ב-1970 הזמריה ה־7 נפתחה בבנייני האומה בירושלים, בנוכחות יושב ראש הכנסת וראש עיריית ירושלים טדי קולק, וב-1989 זמריה ה־15 נפתחה בתיאטרון ירושלים.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 שונה אופייה של הזמריה והיא עברה להיות אירוע שעיקרו סדנאות שירה.
בין האנשים שניהלו את הזמריה על פני השנים, נמנה גם המנצח מיכאל שני.
בשנת 2020, בשל המגבלות שהוטלו על מופעי תרבות בעקבות התפשטות מחלת נגיף קורונה 2019, התקיימה "זמריה ברשת" במשך 3 ימים באופן מקוון, בהנחיית נועם גיל-אור, וכללה ראיונות שהוקלטו מראש בעכו וקליפי וידאו של עשרות הרכבים ישראליים. כל אירועי הזמרייה הועברו בשידור ביוטיוב וכן בכל ערוצי התקשורת האירופיים ע”י Interkultur גרמניה, הגוף הבינלאומי הגדול ביותר לתחרויות ופסטיבלי מקהלות בינלאומיים באירופה.
נתן מאיר וכטפוגל
הרב נתן מאיר וכטפוגל (בדרך כלל בכתיב יידי: וואַכטפויגעֶל; ט' באדר א' תר"ע, 18 בפברואר 1910 – ב' בכסלו ה'תשנ"ט, 21 בנובמבר 1998) היה משגיח בישיבת לייקווד.
ביוגרפיה
נולד בעיירה קוהל שבמחוז קרטינגה שבליטא לרב משה יום טוב וכטפוגל, רב העיירה, ולדבורה פריידל בת הרב משה נתן שפיץ שאף הוא היה רבה של העיירה קוהל, אביו היה מתלמידיו של הסבא מסלבודקא, ונמנה עם שלושה עשר חברי הקבוצה המייסדת של ישיבת "עץ חיים" בסלוצק, תחת הנהגת רבי איסר זלמן מלצר.
בילדותו למד בתלמוד תורה בעיירה קלם. וכאשר היגרו הוריו בשנת ה'תר"פ לקנדה לשם קבלת משרת רבנות במונטריאול קנדה, נשאר נתן מאיר בקוהל כדי להשלים את לימודיו. בגיל 15 הצטרף להוריו בקנדה, ועבר להמשך לימודים בישיבת רבנו יצחק אלחנן בניו יורק. כאשר התאחדה הישיבה בהמשך עם ישיבה יוניברסיטי ונוספו לימודי חול לתוכנית הלימודים, נמנה נתן מאיר עם המתנגדים למהלך מקרב בני הישיבה ודחק בחבריו לעזוב את הישיבה וללכת ללמוד כמוהו בישיבות אירופה. הוא עצמו נסע והתקבל ללימודים בישיבת מיר, ולמד בה קרוב לשבע שנים.
במיר שם דגש רב על ערכי תנועת המוסר בהדרכתו של "המשגיח" הרב ירוחם ליבוביץ. במהלך שהותו בישיבות מזרח אירופה קיבל תורה גם מהרב ברוך דב ליבוביץ בישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ. הוא נסמך לרבנות בידי הרב ליבוביץ, הרב שמעון שקופ מגרודנא, והרב אליעזר יהודה פינקל ראש ישיבת מיר. לאחר פטירת הרב ליבוביץ חזר לארצות הברית, הוא פגש בניו יורק את הרב אלחנן וסרמן והתייעץ איתו לגבי חששותיו מהחיים באמריקה הגשמית. לפי עצתו של הרב וסרמן, שב לאירופה ולמד במשך שלוש שנים ב"תלמוד תורה" שבקלם. הוא דבק ברב דניאל מובשוביץ והמשיך ללמוד בישיבה גם לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה.
לאחר פרוץ המלחמה, נישא לחוה שלומוביץ בתו של הרב ישראל זלמן שלומוביץ ובוגרת הסמינר של שרה שנירר בקרקוב. בני הזוג הצליחו להיחלץ מאירופה באמצעות ויזה אמריקאית שהשיג וכטפוגל גם עבור רעייתו הצעירה.
לקראת קיץ ה'תש"ב, 1942, הוקם הכולל הראשון באמריקה בווייט פליינס, ניו יורק, בידי קבוצת אברכים, בהם הרב נתן מאיר, ולאחר תקופת מה העמידו בראשות הכולל את הרב אהרן קוטלר, לאחר מכן העביר הרב קוטלר את הכולל לעיירה לייקווד אשר בניו ג'רזי וכאשר נפתחה הישיבה בלייקווד העמיד הרב קוטלר את הרב נתן מאיר ווכטפוגל לכהן בה כמשגיח. ובכל תקופה זו התייחס אל הרב קוטלר כאל רבו, נכנס תמיד לשמוע את שיעוריו ואת שיחותיו, ומעולם לא הסכים למסור את שיחותיו הוא בבית המדרש כל ימי חייו של הרב אהרן קוטלר. בכהונתו זו כיהן למעלה מיובל שנים עד לפטירתו, בצוותא עם שלושה דורות רצופים של ראשי הישיבה: הרב אהרן קוטלר, הרב שניאור קוטלר, והרב מלכיאל קוטלר.
נפטר בב' בכסלו ה'תשנ"ט, 21 בנובמבר 1998, בלייקווד, ניו ג'רזי, ונקבר לצד רעייתו בחלקת הרבנים החדשה שבהר המנוחות בירושלים.
ספריו
תלמידו הרב ראובן הכסטר (משגיח ישיבת מיר מודיעין עילית) הוציא את הסדרה לקט רשימות הכוללת תשעה כרכים ובהם הנהגות ואמרות שרשם מפי הרב וכטפוגל.
רבי אבא בר פפא
רבי אבא בר פפא היה אמורא בבלי, ואחר כך ארץ ישראלי, בדור השלישי.
רבי אבא היה חברו של רבי זירא, הוא עלה לפניו לארץ ישראל ונשלח על ידו לרבי יעקב בר אידי שישב בצור כדי לברר אצלו שמועה בהלכה. כנראה הספיק להגיע לארץ ישראל עוד בחייו של רבי יוחנן ולקבל תורה מפיו, והוא מוסר דברים בשמו במסכת עירובין.
מדבריו
ידועה דרשתו:.
במסכת בבא קמא הביא שלושה דברים בשם אמוראים אחרים:
מימרות נוספות משלו מובאות בתלמוד הבבלי והירושלמי ובמדרשים, אך בחלק מן המקרים ישנם שינויי גרסאות ולא ברור אם אכן מדובר בו או באמוראים אחרים.
פול סימור
פול נורמן סימור (באנגלית: Paul Norman Seymour; 30 בינואר 1928 – 5 במאי 1998) היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1947–1960, ואימן בה בין השנים 1956–1969. ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת המשחק ב-NBA הם 9.4 נקודות, 3.1 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים למשחק.
במשחק השני של סדרת חצי גמר המזרח 1953, אשר נגרר ל-4 הארכות, שיחקו סימור ורד רוצ'ה מסירקיוז נשיונלס 67 דקות – ומאז הם מחזיקים יחדיו בשיא למספר דקות במשחק פלייאוף.
קריירת משחק
בשנת 1946 החל לשחק כדורסל מקצועי בקבוצת "טולדו ג'יפס" מליגת ה-NBL, ושנה לאחר מכן עבר לבולטימור בולטס מליגת ה-BAA. לאחר 22 משחקים בלבד עזב את בולטימור, אשר זכתה בלעדיו באליפות הליגה, ועבר לשחק עבור סירקיוז נשיונלס אשר השתתפה אז ב-NBL, ובעונת עברה ל-NBA. בעונות עד  השתתף במשחק האולסטאר לצד חברו לקבוצה דולף שייס, ובעונות  ו-1955 אף נבחר לחמישייה השנייה של העונה. בעונת 1954/1955 קבע שיאי קריירה של 14.6 נקודות ו-6.7 אסיסטים בממוצע למשחק, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה. לאחר 4 משחקים בעונת, שהייתה עונתו ה-13 כשחקן בסירקיוז, פרש סימור ממשחק.
קריירת אימון
לאחר 12 משחקים בעונת, בהיותו שחקן הקבוצה, החליף את אל סרבי כמאמן הראשי של הנשיונלס. לאחר כ-3 עונות וחצי בסירקיוז, במהלכן רשמה הקבוצה מאזן חיובי 155–124 (55.6%), פוטר סימור והוחלף על ידי אלכס האנום.
בעונת עבר לאמן את סנט לואיס הוקס, והוביל אותה למאזן השני בטיבו בליגה, 51–28, ולהעפלה למעמד הגמר. בסדרת הגמר עצמה הפסידו ההוקס מול בוסטון סלטיקס בתוצאה 1–4, על אף יכולת מצוינת של קליף הייגן ובוב פטיט אשר קלעו לאורך הסדרה 29.4 ו-28.4 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה. לאחר שפתח את העונה העוקבת עם מאזן שלילי 5–9, פוטר סימור מתפקידו.
בעונת אימן את בולטימור בולטס. בעונת שימש כעוזר מאמן בדטרויט פיסטונס, ובמהלך העונה העוקבת מונה למאמן הראשי של הקבוצה והדריך אותה למאזן שלילי 22–38. מאזנן הכולל של הקבוצות אותן אימן סימור עומד על 271 ניצחונות ו-241 הפסדים (52.9%) בעונה הסדירה, ו-14 ניצחונות ו-21 הפסדים (40.0%) בשלבי הפלייאוף.
כנסיית פאולוס הקדוש (דמשק)
כנסיית פאולוס הקדוש (בערבית: كنيسة القديس بولس الرسول) היא כנסייה קתולית של משמורת ארץ הקודש הפרנציסקנית, השוכנת בדמשק שבסוריה. הכנסייה מנציחה את המקום בו לפי המסורת נגלה ישו בפני פאולוס הקדוש (שאול הטרסי).
האירוע
לפי מעשי השליחים נמנה פאולוס הקדוש עם גדול שונאי הנוצרים הראשונים, ואף נכח בסקילת סטפנוס הקדוש. הדברים השתנו כאשר ישו נגלה לפני פאולוס בהיותו בדרכו לדמשק, ובעקבות החיזיון הוא נטבל לנצרות:
זיהוי האתר
בשנת 570 זיהה הנוסע אנטונינוס מפיאצ'נצה את מקום ההתגלות במרחק של שני מיל מדמשק. באתר ניצבו כנסייה ומנזר שהוקדשו לפאולוס. נוסע אחד, אנטוניוס מקרמונה בן המאה ה-14, דיווח על אתר במרחק של מיל בודד מהעיר, ולבסוף התגבשה המסורת באתר בו שוכנת הכנסייה כיום, המרוחק כ-800 מטרים מדרום לבאב שארקי, השער הדרום-מזרחי בחומת העיר העתיקה של דמשק. מתחת לסלע באתר, שוכנת מערה שאליה מובילות 11 מדרגות, ואשר נחפרה לפי המסורת מתחת לקטע מדרך המלך שהוליכה מעבר הירדן אל דמשק, במקום בו ארעה ההתגלות.
No Angels
No Angels (בעברית: אין מלאכים) היא להקת בנות גרמנית.
כנסיית פאולוס הקדוש (דמשק)
הכנסיות באתר
בסוף המאה ה-19 רכשו נזירים פרנציסקנים ממשמורת ארץ הקודש את השטח ועשו בו שימוש כבית קברות. בשנת 1925 הוקמה באתר קפלה והיא נהרסה בשנת 1967 כדי להקים את מבנה הכנסייה הנוכחי. הכנסייה החדשה עוצבה בצורת אוהל, לפי בקשתו המפורשת של האפיפיור פאולוס השישי, כדי להנציח את המפגש וההתקרבות בין העדות הנוצריות השונות בשנות ה-60 של המאה ה-20. הכנסייה נחנכה ב-23 ביוני 1971 והופקדה בידיה של משמורת ארץ הקודש. על דלת הכנסייה מונצח מפגשם ההיסטורי של האפיפיור פאולוס השישי ופטריארך קונסטנטינופול אתינגורס, אשר נועדו בעת ביקורו של האפיפיור בירושלים, ב-5 בינואר 1964. בחלונות הכנסייה שולבו ויטראז'ים המתארים שלוש סצינות משהותו של פאולוס בדמשק, וויטראז' המתאר את ניצחון ישו על המוות, ומתקשר לחזיון ההתגלות. לצד הכנסייה הוקמו אכסניה (קאזה נובה), אולם מפגשים, מרפאה ומרכז למתנצרים.
No Angels
היסטוריה
הלהקה הוקמה ב-2000 במסגרת תוכנית המציאות "Popstars" בערוץ "RTL Zwei" הגרמני בה נבחנו זמרות ללהקת בנות.
ב-2001 הם הוציאו את הסינגל הראשון שלהן "Daylight in Your Eyes" שזכה להצלחה בגרמניה, אוסטריה ושווייץ ומכר מעל מיליון עותקים, הסינגל השני שלהן "Rivers of Joy" נהיה אף הוא להיט, הסינגל השלישי שהוציאו היה ביצוע כיסוי לשירם של יורית'מיקס "There Must Be an Angel (Playing With My Heart)".
לאחר מכן הם הקליטו גרסה משלהן לשיר הפתיחה של הסרט אטלנטיס: האימפריה האבודה.
הלהקה הופיעה כמופע פתיחה בקונצרט של וסטלייף.
בסוף 2001 הם יצאו לסיבוב הופעות.
ב-2002 יצא אלבום הבכורה שלהן "Elle'ments".
הם זכו במספר פרסי מוזיקה.
ב-2003 התפרקה הלהקה על מנת שהחברות בה יתמקדו בקריירת הסולו שלהן.
ב-2007 חברות הלהקה הודיעו על איחודם מחדש ובאותה שנה הוציאו את האלבום "Destiny".
ב-2008 הם התמודדו על ייצוג גרמניה באירוויזיון וזכו במקום הראשון. באירוויזיון 2008 בבלגרד הופיעו עם השיר "Disappear". הן סיימו במקום ה-23 עם 14 נקודות.
בשנת 2021 הלהקה הוציאה אלבום חדש שכלל בין היתר שיר "Mad Wild".
ג'יימס תורנטון (שחקן)
ג'יימס תורנטון (באנגלית: James Thornton; נולד ב-31 באוקטובר 1975) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד החקלאי ג'ון ברטון באופרת הסבון הוותיקה "אמרדייל" בה השתתף בשנים 2009 עד 2012.
ביוגרפיה
תורנטון נולד בעיר ברדפורד שבאנגליה. הוא שיחק בסדרות טלוויזיה וסרטים כמו "דייוויד קופרפילד" עיבוד לרומן מאת דיקנס, אופרת הסבון "אמרדייל", סדרת הדרמה "האגמים", הסדרה "כובע אדום" בכיכובה של טמזין אאותווייט, סרט הקולנוע "בין ענקים" ובעונה השלישית של הסדרה "סטלה".
חיים אישיים
ב-13 בפברואר 2010 נפגע תורנטון בתאונת דרכים בנסיעה ללונדון. כותבי הסדרה "אמרדייל" נאלצו לשכתב את הסצנות בהשתתפותו כדי להתאים אותן למצבו.
כרוניקה של אהבה
כרוניקה של אהבה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1998.
עלילה
נאווה (סמדר קילצ'ינסקי), עובדת סוציאלית העובדת עם נשים מוכות, ויורם (שרון אלכסנדר), אדריכל חיים בזוגיות בוילה עם ילדיהם. הם מסתירים סוד משפחתי, והשקט הפסטורלי מלווה בפחד, קנאה ואהבה.
נאווה פוגשת את ז'ניה (טניה סובול), עולה מרוסיה והיא מביאה שינוי לחייה.
רוברט אנגל
רוברט אנגל (באנגלית: Robert F. Engle III; נולד ב-10 בנובמבר 1942) הוא כלכלן וסטטיסטיקאי אמריקאי. זוכה פרס נובל לכלכלה יחד עם קלייב גריינג'ר.
ביוגרפיה
רוברט אנגל נולד ב-10 בנובמבר 1942 בסירקיוז, ניו יורק למשפחה קווייקרית. בצעירותו למד פיזיקה בויליאמס קולג' שבמסצ'וסטס. בשנת 1969 סיים לימודי דוקטורט בפיזיקה באוניברסיטת קורנל. בשנים 1969–1977 כיהן אנגל כפרופסור לכלכלה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. משנת 1975 ועד פרישתו בשנת 2003 כיהן אנגל גם כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. כיום הוא מלמד באוניברסיטת ניו יורק.
חיים אישיים
אנגל נשוי למריאן, בתה של הפסיכולוגית היהודייה-אמריקאית אדית אגר.
נרץ' (נהר)
היסטוריה
בתקופת מלחמת העולם השנייה היוו היערות שסביב הנהר נרץ' בסיסים ליחידות פרטיזנים יהודיות. יחידות אלה הורכבו בעיקר מיהודים שברחו מהגטו שהקימו הגרמנים הכובשים בווילנה, כ-100 ק"מ מערבית לנהר נרץ'.
טקס פרסי אופיר לשנת 2003
טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-14 על שם השחקן ואיש הקולנוע הישראלי שייקה אופיר, המכונה גם "האוסקר הישראלי", התקיים ב-24 בספטמבר 2003 בפתח תקווה. הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
את רשימת המועמדים הוביל הסרט "האסונות של נינה" עם 13 מועמדויות, כלומר הועמד לכל קטגוריה. אחריו הסרטים "הכוכבים של שלומי" עם 12 מועמדויות ו"מתנה משמיים" עם 11 מועמדויות.
פרס על מפעל חיים הוענק לשחקן מוסקו אלקלעי ופרס על הישגים מקצועיים הוענק לצלם אמנון סלומון.
מועמדים
מקור:
הלכה כסתם משנה
הכלל וגדרו
את כלל זה אמר רבי יוחנן: הלכה כסתם משנה. והראשונים כתבו שסתם משנה הוא מה שלא נפלה עליו מחלוקת, או שקיבלוהו רבים מפי רבים עד משה. ומכל מקום הלכה כסתם אפילו כשתנאים חולקים בדבר, לפי שרבי מסדר המשנה שנאם סתם, כדי שיהיו נראים כשנויים מפי הרבים.
יש אמוראים שחולקים וסוברים שרבי יוחנן לא אמר לכלל זה. ויש מפרשים שהמחלוקת היא אם מצינו לפעמים שאין הלכה כסתם משנה. והלכה, כדברי הסוברים שהלכה כסתם משנה.
אינה מפורשת
היו הדברים יוצאים מדיוק המשנה, יש מהאחרונים סוברים שאף הם בכלל הלכה כסתם משנה; ויש סוברים שדווקא בדברים המפורשים הלכה סתם משנה.
כשלא היה אפשר לומר בשם אומרו
אין סתם משנה לעניין זה אלא כשהתנא היה יכול להזכיר שזו דברי פלוני, אבל אם לא היה יכול להזכיר, מפני שייתכן שהמשנה סוברת כמותו בעיקר הדין בלבד, ולא באותו פרט המוזכר שם, אין זו בגדר סתם.
נשנית באגב
והיה והמשנה שנויה אגב הלכה אחרת, ואין עיקר מקומה כאן, אין היא בכלל סתם משנה.
כשנשנית באופן שהוא לדברי הכל
כשהמשנה סתמה דין שהוא לדברי הכל, ולדעת תנא אחד דין זה ייתכן אף באופן אחר, נחלקו ראשונים אם הוא סתם משנה שלא כאותו תנא, או שהמשנה לא רצתה להיכנס כאן למחלוקת ותפסה הדין שהוא לדברי הכל.
בין כמה דוגמאות
כשסתם משנה אומרת כמה דוגמאות לדין אחד, ואחת מהן היא רק לדעת תנא אחד, אין הלכה כסתם משנה זו, כיוון שאין המשנה באה להשמיענו אלא שאותו דין ייתכן לכל אחד מהתנאים כפי מה שהוא סובר.
משניות סותרות
בשני סתמי משניות, הסותרות זו את זו, נאמרו כמה כללים איך לפסוק ההלכה, והם:
משנה אחרונה
הלכה כמשנה אחרונה (שבועות ד א, ורש"י ד"ה אלא; תוספות ביצה ב ב ד"ה גבי, וחולין מג א ד"ה והא, ועוד), לפי שראה רבי טעמה וחזר בו מהראשונה, ומשנה ראשונה לא זזה ממקומה (שבועות שם ורש"י), שמאחר שפשטה לא הייתה יכולת לשכחה, והניחו את שתיהן, והמשכיל יבין שאחרונה עיקר (רש"י שם). וכל זה במסכת אחת (תוספות חולין שם), אבל בשתי מסכתות, שאין סדר למשנה (ראה ערך משנה), וספק איזו מהן ראשונה ואיזו אחרונה, הולכים להחמיר (שו"ת הרשב"א א תמה; ר"ן על הרי"ף פסחים כז ב ד"ה גרסינן). ובדין דרבנן הולכים להקל (יבין שמועה סט; מהרי"ט אלגזי בכורות ד לב).
אם שני סתמי המשניות באו במקום אחד, כדבר והיפוכו (ראה חולין מב א, ושם נד א), אף שהן במסכת אחת, נחשבות כאחת, ואין הלכה כמשנה אחרונה (תוספות שם מג א ד"ה והא). ויש מהראשונים סוברים אף בזה הלכה כמשנה אחרונה (הר"י דאורלייניש בתוספות שם).
הלכה כרבים
אם אחת מהן היא כשיטת רבים, והשנייה לדעת יחיד - הלכה כרבים. יש שפירשו שכשנושאי הדין שנויים בה בלשון רבים - כמו: "דנים" או "גומרים" - עדיפה ממשנה השנויה בלשון יחיד (רבינו חננאל סנהדרין שם, בשם יש מי שהיה פותר), ונדחו דבריהם (ראו רבינו חננאל שם).
וכתבו ראשונים שכשאמרו בתלמוד שסתם משנה זו היא לדעת יחיד, אין הלכה כמותה אפילו אם היא משנה אחרונה. ואחרונים כתבו שהלכה כמשנה אחרונה, אפילו כשנסתמה כדעת יחיד.
אחרי טעם הדין
כשאין הכרע איזו מהן עיקרית - הדבר בספק, אבל אם מוצאים טעם לאחת מהן - הלכה כמותה (רש"י חולין מג א ד"ה אמוראי).
במקומה
אם אחת מהן שנויה במקום אחר, דרך אגב, ואחת מהן במקום עיקר הלכה זו, כמו משנה העוסקת בדיני קדושין וסתומה במסכת קדושין, וכיוצא, זו שבמקומה היא העיקר, והלכה כמותה (סנהדרין לד ב, ונדה נ א; רא"ש ברכות א ט, ופסחים י לח).
במסכת עדיות
כשאחת מהן במסכת עדיות, שכל הדברים העידו מפי הגדולים, הלכה כמותה.
בהלכות פסוקות
אם אחת מסתמי המשניות שנויה בין הלכות אחרות, שהן הלכות פסוקות, הלכה כמותה (תוספות קדושין סו ב ד"ה כל מקום; ר"ן על הרי"ף מגילה ז א ד"ה ולהקטר).
מחלוקת ואחר כך סתם
משנה השנויה במחלוקת תנאים, ויש משנה אחריה שנויה בסתם כדעת אחד החולקים, הלכה כסתם (יבמות מב ב ועוד; ירושלמי ערלה ב א, ופסחים ג ג, ויבמות ד יא), שודאי עמדו חכמים בטעמיהם ומסתבר להם טעמו (רש"י עבודה זרה ז א ד"ה מחלוקת).
וכתבו ראשונים שאפילו הסוברים אין הלכה כסתם משנה, ופוסקים כתנאים החולקים בברייתא (ראה לעיל: הכלל וגדרו, ולהלן: סתם במשנה ומחלוקת בברייתא), מודים במחלוקת במשנה ואחר כך סתם, לפי שרבי מסדר המשנה, אחר ששנה המחלוקת ראה דברי האחד וסתם כמותו (רשב"א בבא קמא קב א ד"ה אלא. וראה תוספות שבת פא ב ד"ה והאמר, בשם ה"ר שמואל מוורדון).
ויש מהראשונים סוברים שאף בזו נחלקו, אלא שמכל מקום יש לה דין של רבים לגבי יחיד (תוספות עבודה זרה שם ד"ה פשיטא, לדעת רב יהודה אמר שמואל).
בשתי מסכתות
במה דברים אמורים במסכת אחת, שיש סדר למשנה (ראה ערך משנה), אבל בשתי מסכתות, שאין סדר למשנה (ראה ערך הנ"ל), אפשר שהסתם נשנית ראשונה, ואין זו מחלוקת ואחר כך סתם (בבא קמא קב א, ועבודה זרה שם).
ונחלקו ראשונים:
ויש מן הראשונים סוברים שרבי יוחנן סובר הלכה כסתם משנה אפילו במחלוקת ואחר כך סתם בשתי מסכתות, שאין לנו לומר שמקודם סתם רבי ואחר כך חזר בו ממה שפסק, אלא ששאר אמוראים חולקים עליו וסוברים שבשתי מסכתות אין הלכה כסתם (ר"ש מוורדון בתוספות יבמות מב ב ד"ה סתם, ועוד).
דעת יחיד
כשאמרו בגמרא בפירוש שסתם זו היא כדעת יחיד:
סתם ואחר כך מחלוקת
משנה השנויה בסתם, ואחר כך שנויה מחלוקת בדבר, אין הלכה כסתם (יבמות מב ב, ובבא בתרא קכב ב; ירושלמי ערלה ב א ועוד), ואף רבי יוחנן שאמר שהלכה כסתם משנה מודה בזה (יבמות שם, ותוספות ד"ה וסתם).
פירוש הכלל
נחלקו ראשונים בפירוש הכלל הזה:
נשאו ונתנו בה
סתם ואחר כך מחלוקת, ואמוראים נושאים ונותנים בדברי הסתם, הלכה כמותה (ר"ן על הרי"ף קדושין יט ב ד"ה היתה).
נזכרת בעוד מקומות
יש מי שכתב שאם המחלוקת נזכרת אף במקומות אחרים, הלכה כסתם (מאירי ביצה ב ב); ויש חולקים (ראה תוספות ביצה שם ד"ה גבי, שפירשו באופן אחר).
נסתמה בשנית
סתם ואחר כך מחלוקת ואחר כך סתם, הלכה כסתם (שיטה מקובצת בבא מציעא נב א; רא"ש נדרים ט ה; תוספות יום טוב כלים ג ב, ונגעים ו ב, ומקואות ג ב; כנסת הגדולה כללי הגמרא כח, ועוד).
יחיד חולק
יש שכתבו שבמקום שהוזכרה דעת יחיד בלבד החולק עם המשנה הנשנית בסתם, אין זה סתם ואחר כך מחלוקת, אלא זו המחלוקת עצמה, והלכה כתנא קמא (תוספות יום טוב זבים ד א); ויש חולקים (שושנים לדוד זבים שם; חקרי לב או"ח עז).
במקומה
אם הסתם שנויה במקום שנשנו עיקרי הלכות אלו, הלכה כמותה, אף שבמקום אחר אחריה שנויה מחלוקת בדבר (תוספות יום טוב תמורה ז ה). וכן להפך, מחלוקת במקום שנאמרו עיקרי ההלכות, הולכים אחריה אף על פי שאחר כך נשנית משנה בסתם (תוספות יום טוב כריתות ב ג. וראה לעיל: משניות סותרות).
סתם במשנה ומחלוקת בברייתא
סתם משנה, שנחלקו בדבר תנאים בברייתא, הלכה כסתם משנה (יבמות מב ב). והדברים קל וחומר, אם כששנה רבי במשנה מחלוקת, וחזר ושנה סתם - הלכה כסתם, כשאחרים שנו המחלוקת, לא כל שכן (ירושלמי יבמות ד יא).
ויש מהראשונים שכתבו שזו דעת רבי יוחנן ותלמידיו, אבל שאר אמוראים חולקים, והרי זה כסתם ואחר כך מחלוקת, שאין הלכה כסתם, לפי שהברייתא נשנית אחר המשנה (תוספות שבת פא ב ד"ה והאמר; רשב"א בבא קמא קב ב ד"ה אלא).
סתם כיחיד שבברייתא
במקום שהמחלוקת בברייתא היא יחיד אצל רבים, וסתם משנה כדעת היחיד:
כנגד דברי אמוראים
וכן כשאמורא אומר דבר, והתלמוד מקשה עליו מן המשנה, ומתרץ שהמשנה לדעת יחיד, אין הלכה כאותה משנה, שהרי זה כאילו אמר האמורא שאין הלכה כמשנה (רשב"ם בבא בתרא עט ב ד"ה מתניתין).
כשאמוראים חולקים בתלמוד ירושלמי על סתם משנה, ובבבלי לא מצינו חולק על המשנה, נשמע מזה שדעת הבבלי כסתם משנה (דברי אמת קונטרס י בעניין חלה), והלכה כבבלי (ראה ערך הלכה; בבלי וירושלמי).
סתם במקום מחלוקת
כשאצל הסתם נשנית מחלוקת בדין אחר, הרי זה מוכיח שמודים הם בדין הסתם, ואפילו שבמקום אחר מצינו שאחד מהחולקים חולק אף על דין זה, ודאי חזר והודה (יבמות קא ב ורש"י ד"ה הואיל).