cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ימין רדיקלי בישראל
היסטוריה
החל ממלחמת ששת הימים החלו להתגבש תנועות ימניות רדיקליות, לאור השאלות המדיניות שעלו על סדר היום. אירועים רבים, ביניהם פינוי סיני במסגרת הסכם השלום עם מצרים, האינתיפאדה הראשונה, הסכמי אוסלו, האינתיפאדה השנייה ותוכנית ההתנתקות מרצועת עזה, גרמו בחלקים מהימין לתחושות של ניכור למדינה, ולכן הם פנו לימין הרדיקלי.
ביקורת
מבקרי הימין הרדיקלי טוענים שהעמדות בהן הוא דוגל הן פשיסטיות, לאומניות וגזעניות כלפי ערבים ומהגרים. המבקרים רואים בימין הרדיקלי סכנה לדמוקרטיה, וטוענים שהוא נוקט באלימות ובאי כיבוד החוק, הדמוקרטיה וזכויות האדם.
בעקבות רצח יצחק רבין בידי יגאל עמיר, איש הימין הרדיקלי, היו שראו בימין הרדיקלי (או אף בכלל הימין) אשם ברצח, והאשימו אותו בהסתה שהובילה לרצח. היו בימין הרדיקלי שטענו שהשב"כ אחראי לרצח, תוך הסתמכות על תאוריות קשר על רצח רבין.
יש המאשימים את הימין הרדיקלי בכך ששאיפתם לארץ ישראל השלמה ולהקמת ההתנחלויות תוביל למצב של מדינה אחת דו-לאומית ללא רוב יהודי, ובכך תמיט חורבן על מדינת ישראל ועל הציונות.
הרוב המוחלט של הימין כגון: מועצת יש"ע, המתנחלים ורבני הציונות הדתית מגנים את הפעולות האלימות של הימין הרדיקלי, ובפרט את תופעת "תג מחיר", הן מסיבות מוסריות של פגיעה בחפים מפשע, והן מסיבות הלכתיות, כגוון האיסור ההלכתי על "גזל הגוי".
אליסטר קוברן
אליסטר קוֹבֶּרן (באנגלית: Alistair Cockburn) הוא חוקר ומיישם בתחום הנדסת התוכנה, ובמיוחד בתחום פיתוח תוכנה זריז. קוברן פיתח את משפחת מתודולוגיות פיתוח התוכנה Crystal, והיה אחד מהיוזמים ומהמחברים של המנשר לפיתוח תוכנה זריז שפורסם בשנת 2001. בשנת 2005, סייע קוברן לניסוחה של הצהרת העצמאות של מנהלי הפרויקטים.
קוברן כתב וכותב רבות בנושאי הנדסת תוכנה, ניהול פרויקטים, איסוף וניתוח דרישות באמצעות תרחישי שימוש (Use Cases), ופיתוח תוכנה זריז. קוברן מציע להתייחס לפיתוח תוכנה כאל משחק של שיתוף פעולה מוכוון-מטרה (בדומה לטיפוס הרים), ומתבסס על אנלוגיה זו כדי לחדד את ההבדלים בין הנדסת תוכנה לדיסצפלינות ההנדסה האחרות. משפחת המתודולוגיות שהציע מפרטת עקרונות וטכניקות לעיצוב תוכנה, ניהול והנעת צוות וניהול הפרויקט. ייחודה הוא בפשטותה ובדרכים המובְנות בה, המסייעות להתגבר על אילוצים שכיחים בפרויקטים לפיתוח תוכנה (לדוגמה, העדר לקוח).
לקוברן תואר דוקטור מאוניברסיטת אוסלו.
תקשורת אוסמוטית
תקשורת אוסמוטית – מונח שטבע לתיאור מעבר מידע בין אנשים באופן טבעי ולא מאולץ, לדוגמה באמצעות שיחה, מחוות, הבעות פנים וכדומה.
שמירת היריון
שמירת היריון היא מצב שבו אישה עובדת, שכירה או עצמאית, הנמצאת בהיריון, מתקשה להמשיך ולתפקד בעבודה כרגיל ובהמלצת הרופא, היא מפסיקה את עבודתה, לפרק זמן ארוך (לפחות ל־30 יום) או עד הלידה.
תקופת ההיריון רקע והיסטוריה
תקופת ההיריון היא תקופה משמעותית למשפחה, סביבה התפתחו מסורות וגישות רבות מבחינה תרבותית, פולקלוריסטית, חברתית וגם רפואית. הציווי התנכי "פרו ורבו" (בראשית א 28), התשתית להמשכיות העם והמשפחה, הפך עם השנים להגדרת תפקידה של האישה. ההיריון והלידה נתפסו כבעלי פוטנציאל של סכנה ואכן יולדות ותינוקות נפטרו בעת הלידה, או בסמוך לה וכתוצאה ישירה שלה, וסיבוכים שונים קרו בזמן ההיריון, בעת הלידה או מיד לאחריה.
תחום ההיריון והלידה עבר שינויים גדולים מהיבטים שונים, במאתיים השנים האחרונות, במקביל לתהליכים חברתיים ואידאולוגיים אחרים. כניסתם של הרופאים, לתחום ההיריון והלידה, שעד אז היה בידיהן של הנשים ההרות ושל המיילדות, יצרו מאבקים ושינויים משמעותיים ביחס להיריון וללידה.
הסברה כי מנוחה היא בעלת סגולות של ריפוי (rest cure), רווחה לגבי מחלות שונות ובמאה ה-19, נפוצה הדעה שמנוחה מסייעת גם לאיחוי עצמות שבורות. גישה זו עומדת בבסיס ההנחיה לגבי שמירת היריון. בעבר, נשים, שנישאו, או לכל הפחות עם כניסתן להריון, הפסיקו לעבוד, במטרה להגן עליהן ועל עוברן. כיום הגישה הרווחת ברפואה היא בדיוק ההפך מגישת ה"מנוחה במיטה", משך האשפוז התקצר עד מאוד, ההנחיה לקום מן המיטה ולהתהלך לאחר ניתוח ונשים עובדות אינן חייבות להתפטר כאשר הן נישאות.
התייחסות בארץ לנושא שמירת הריון
בישראל מתקיימות שתי מגמות: עידוד ילודה ועידוד יציאה של נשים לעבודה. שתי מגמות אלו מייצרות מצע של קונפליקט במשפחה וביתר שאת אצל הנשים. המחקר העוסק בפערים שבין גברים לנשים בעולם התעסוקה, אכן מצביע על העובדה שקיים קושי בחלוקה שבין עולם העבודה ופיתוח הקריירה של נשים, לבין תחום המשפחה ובעיקר הטיפול בילדים. קונפליקט זה מייצר מתח ולחץ רב על הנשים.
הנתונים מראים כי בישראל, למרות ירידה מסוימת, עדיין ממוצע הילדים עומד על 3.01 ילדים במשפחה, נתון שמלמד כי ישראל היא בעלת שיעור פריון הגבוה ביותר במדינות ה-OECD. בשנת 2019 נולדו בישראל כ־182,016 ילודים ו-45% מהם היו הילד השלישי במשפחה. משמעות נתון אחרון זה הוא גיל היולדת, שכידוע, ככל שיש עלייה בגיל האם, גדל גם הסיכון בהריון.
מעבר לאחוז גבוה של נשים עובדות, קיימת מגמה של פתיחת מגוון מקומות תעסוקה ומקצועות. נשים עובדות במקצועות הקרויים "צווארון ורוד", כלומר ש-70% מן העובדים במקצוע הן נשים. כך גם לגבי מקצועות של גברים. חלק מהשינויים שהתנועה הפמיניסטית יצרה היה ערעור על חלוקה זו ולכן הופעל לחץ חברתי לפתיחת המקצועות הגבריים בפני נשים.
כיום יש מקצועות גבריים מובהקים שנפתחו בפני נשים כגון: מנופאיות, כבאיות, מהנדסות בניין ועוד. פתיחת המקצועות חייבה את מקומות העבודה לקלוט נשים בתפקידים מקצועיים אלו, דבר שגרר צורך להתאמת מקומות העבודה ואף תנאי עבודה. לצד הצורך בהתאמת תנאי העבודה. לאור הנתונים והמצב שתואר לעיל, חוקקו ותוקנו שורה של חוקים ותקנות המסדירים תנאי עבודה מותאמים יותר לצורכי הנשים וביניהם: "חוק לעידוד של שילוב וקידום נשים בעבודה והתאמת מקומות עבודה לנשים". לראשונה, החוק הנ"ל, מציג צורך במעקב אחר היישום, באמצעות מועצה ציבורית המחויבת להגיש המלצות ולערוך מעקב אחרי ביצוע. בין ההמלצות שהגישה המועצה הציבורית קיימת התייחסות ל: "יישום מדיניות שוויונית אצל המעסיק כלפי נשים בהריון, נשים מיניקות ועובדיו המצויים בטיפולי פוריות – נשים או בני זוגם".
ברוב החוקים לגבי עבודת נשים בהקשר להורות, בישראל, מדובר במתן זכויות להיהפך להורה כאלה הם הגנה מפני פיטורין בשל היריון, הזכות להיעדר מהעבודה בשל טיפולי פוריות ותשלום שכר העבודה במלואו אם ההיעדרות הייתה בגין בדיקות הקשורות להיריון. ברוח זו, המוסד לביטוח לאומי החל לשלם לאישה עובדת, גמלה לשמירת היריון, החל משנת 1991. מטרת הגמלה - פיצוי על אובדן שכר, בתקופה שאינה יכולה לעבוד, דהיינו שהיה ב"שמירת הריון".
על פי חוק הביטוח הלאומי, הזכות לגמלה מותנית בתנאים מסוימים, וכאשר לא מתקיימים תנאים אלה, זכאית האישה לדמי מחלה ממעבידה (סעיף 7(ג)(1) לחוק עבודת נשים).
מספר הנשים שקיבלו את הגמלה לשמירת הריון עמד בשנת 1996 על 3058 נשים. בהמשך, מדי שנה, הייתה עלייה במספר הנשים מקבלות הקצבה, כתוצאה מגידול בשיעור הנשים שיצאו לעבוד מחוץ למשק ביתן, אך גם עקב שינויים שנעשו, לגבי גובה התשלום.
עד לחודש נובמבר 1995 שיעור הגמלה המרבי, עמד על 25% מהשכר הממוצע במשק, לכן, רבות מן הנשים, העדיפו לקבל דמי מחלה מן המעסיק (אם הסכים), כיוון ששכרן היה גבוה יותר מהגמלה. בנובמבר 1995 הוגדל הסכום המרבי של הגמלה ל־70% ובאפריל 2000,הוגדל שוב, ל-100%, מהשכר הממוצע במשק. קבלת מלוא השכר מהמוסד לביטוח לאומי ללא צורך לנצל ימי מחלה אצל המעסיק, היווה שינוי משמעותי וגרם לעלייה בפניות לקבלת הגמלה. בשנת - 2014, כ־12,000 נשים קיבלו גמלה לשמירת היריון ובשנת 2017 שילם המוסד לביטוח לאומי ל־13,108 נשים.
שיעור הלידות המוקדמות בישראל, עומד על כ־7% מכלל הלידות חי כאשר חלק מהסיבות למגמת העלייה של לידות מוקדמות, נובע מהריונות מרובי עוברים (תאומים ושלישיות), אך גם בגלל תנאי העסקה כגון: שעות העבודה הרבות, מתח, לחץ, תחרותיות, כמו גם סוג העבודה והתפקיד.
ככל שחלו שינויים בעולם התעסוקה, גם המוסד לביטוח לאומי התאים עצמו לתשלום גמלת שמירת ההיריון: לאוכלוסיות שונות - תשלום לנשים עצמאיות; תשלום לעצמאיות שמאיזו שהיא סיבה לא שילמו את דמי הבטוח הלאומי ולכאורה אינן זכאיות; הכנסת אמצעים דיגיטליים להגשת הבקשות, מחשבונים לחישוב זכאות וכו'.
קשיים בעקבות ניסוח החוק
חוק הביטוח הלאומי, נוסח משולב 1995, התשנ"ה סימן ה' סעיפים 58-61, מפרט את המצב הקרוי "שמירת הריון" כ:
המושג "מצב רפואי" מעמיד את השאלה האם הראייה הרפואית או זו הציבורית צריכות להכריע?; "אישור רפואי" - כאשר מעורבים מספר רופאים המומחים בתחומם ובכל זאת ההכרעה שהתקבעה היא של הרופא הגניקולוג.
סעיף (2) המתייחס לסוג ומקום העבודה, מציבים את הצורך בהתייחסות למגוון גדול של מקומות וסוגי עבודה ולעדכון מתמיד של אפשרויות הטומנות בחובן סכנות. ולעניין חלופות עבודה, זהו נושא שנוי במחלוקת כיון שבאים בו, לידי ביטוי, שיקולים ואינטרסים שונים, חלקם מנוגדים, למעסיק ולאישה. בחלק מן המקרים ניתן למצוא חלופות ולהוציא או להקטין את חשיפת האישה לסכנה, מצב שעשוי למנוע הוצאתה לשמירת הריון.
העובדה ששמירת היריון משמעה היעדרות מן העבודה, לשם מנוחה, מסמנת נקודה נוספת הנמצאת במחלוקת - הפרשנות לגבי המושג "מנוחה", אינה ברורה ואחידה. בהיעדר קריטריונים ברורים ובגלל אפשרויות פרשנות שונות, חלק מן הפניות לקבלת גמלת שמירת היריון, אשר נדחות, מגיעות לבתי המשפט.
תפיסה 'נשית' מול תפיסה 'גברית'
תקופת ההיריון והלידה, עברה מהפך תפיסתי כאשר התפיסה ה'נשית' ראתה את ההיריון והלידה כמצבים טבעיים, תוך התערבות מינימלית בתהליך, סיוע בעת הצורך בלבד ושימוש באמצעים מעטים, שנסמכו על ניסיון אישי וידע עממי. כניסתם של הרופאים, שרובם גברים העלתה את התפיסה ה'גברית', שראתה את ההיריון והלידה דרך גישת הפתולוגיה דהיינו מחייבת התערבות חיצונית, באמצעות מכשירים, תרופות ומהלכים שאינם טבעיים כגון ניתוח.
התפיסה הגברית השתלטה על התודעה החברתית, בין היתר כיון שההתערבויות בעת ההיריון ובלידה הניבו, תוצאות רצויות, כאשר צומצמו מספר הלידות של עוברים מתים, כאשר תמותת היולדות ירדה מאוד וכאשר התגברו על סיבוכים שונים. התפיסה הגברית הביאה אתה גם שליטה מוחלטת על התהליך, באמצעות מתן הגדרות וקביעת פרוטוקול טיפולי.
אחד המושגים שנוצרו הוא מושג "שמירת הריון" שבמהותו נועד לצמצם את הסיכוי של אישה ללדת לידה מוקדמת, ובכך לאבד את ההיריון, או ללדת פג לא מפותח דיו.
קיימים הריונות אשר מראש ידוע כי ידרשו התייחסות מיוחדת ועל כן יוגדרו כהריונות בסיכון, עוד מושג שתבעה הגישה הרפואית. הצורך בשמירת ההיריון, יכול להתגלות בכל תקופת ההיריון, ככל שצורך זה, מתגלה בשלב מתקדם יותר של ההיריון, כך הסיכון ללידה של עובר לא מפותח קטן יותר.
שמירת היריון הוא מעשה של הגבלת פעילותה של האישה ההרה, במספר רמות:
ההתייחסות לגבי נחיצות שמירת ההיריון, כמו גם מתי יש להפעיל את האפשרות הזו, הם נושאים שבמחלוקת בין רופאים, בין מוסדות רפואיים הבאים לידי ביטוי במדיניות והנחיות עבודה ובין המוסד לביטוח לאומי, האמון על מתן הגמלה בגין שמירת הריון.
המחלוקת בין הרופאים לבין עצמם היא בכמה מישורים: בין רופאים גניקולוגיים לבין עצמם, כאשר ניתן לראות הבדלי גישה בין הרופאים בקהילה העובדים ישירות עם הנשים לבין הרופאים שמאשרים את קבלת הגמלה או הרופאים שנקראים למתן ייעוץ וחוות דעת לבתי המשפט, בתביעות וערערים שמגישות נשים שסורבו לקבלת הגמלה; מחלוקות בין רופאים מומחים בתחומם כגון אורתופדים לבין רופאים גניקולוגיים וכו'.
בשנים האחרונות התפרסמו מאמרים ומחקרים לא מעטים שטענו כי לא קיימת הוכחה מדעית, ששמירת הריון מועילה, להפך, שמירת הריון עלולה לגרום לנזקים פיזיים ונפשיים.
הגישה הרפואית, מצדדת בניתוק האישה או הגבלת חירותה למען שמירה על ביטחונה וביטחון עוברה. השאלה שנדרשת אם כן, לבחון דרכים אחרות, על מנת לשמור על ביטחונה של האישה ההרה, להקל עליה עד כמה שאפשר וגם לא להשתמש בכלי של שמירת היריון.
תפיסה רפואית לעומת תפיסת רווחה
היחס לתקופת ההיריון כמו גם ללידה מושפע מתרבות,דת והשקפה חברתית, הבאים לידי ביטוי, בהבדלים בין תרבויות הלידה בארצות העולם. מדינות רווחה, אשר התפתחו בסוף מלחמת העולם השנייה, רואים את תפקידה של המדינה, כמי שצריכה ויכולה לטפל בבעיות חברה וכלכלה, תוך הכרה בזכויות החברתיות של כל אדם, בנוסף לזכויותיו האזרחיות והפוליטיות. המדינה אם כן מתערבת באופן פעיל באמצעות חוקים ומערכות שלטוניות נוספות במישורים הכלכליים, התעסוקתיים והחברתיים למיניהם וביניהם מערכות הבריאות.
החוקים שחוקקו עדיין מחייבים אכיפה ולכן הוקמו מנגנונים של מעקב כגון נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה המגישה דו"ח מסכם מדי שנה, ממנו עולה כי הפלייה בגין היריון היא אחת התלונות הנפוצות מכלל הפניות.
חשוב להדגיש כי "...הוראה בחוק או בהסכם, שמעניקה זכויות בקשר להריון, לשמירת הריון, ללידה, להנקה או לפוריות, אינה נחשבת אפליה. מקומות עבודה רבים מעניקים לאימהות זכויות מיוחדות הקשורות בהורות, כגון יום עבודה מקוצר".
שמירת הריון בעולם
ארגון העבודה העולמי (ILO), פרסם בשנת 1952 שורה של תקנות המתייחסות לנשים בתקופת ההיריון. בהמשך, בתקנות הבאות נעשו עדכונים והתאמות ונוספה התייחסות ייחודית לשמירת הריון.
במדינות שונות "חופשת הלידה" ארוכה וניתן לקחת אותה עוד בטרם התרחשה הלידה, כחלק ממדיניות שנועדה לאפשר הפחתת מתחים שנגרמים בעקבות העבודה. שינוי בסביבת העבודה, כאמצעי להפחתת גורמי סיכון לנשים בהיריון, היא דרך נוספת של התמודדות עם סוגיית שמירת ההיריון או הימנעות ממנה. מדיניות מוצהרת לגבי שינויים בסביבת העבודה קיימת במדינות שונות, אולם מעסיקים נוקטים באמצעים על פי ראות עיניהם.
גלישת מחסנית
גלישת מחסנית (באנגלית: stack overflow) היא שגיאת תוכנה המתרחשת כאשר מנצלים יותר מדי זיכרון על מחסנית הקריאות. מחסנית הקריאות מכילה כמות מוגבלת של זיכרון, הנקבעת בדרך כלל בתחילת הריצה של התוכנית. גודל מחסנית הקריאות תלוי בגורמים רבים, ביניהם שפת התכנות, ארכיטקטורת המכונה, ריבוי תהליכונים (multithreading), וכמות הזיכרון הפנוי. כאשר תוכנה מנסה להשתמש ביותר מקום מאשר זמין על גבי מחסנית הקריאות (כלומר כאשר היא מנסה לגשת לזיכרון אשר מעבר לגבולות מחסנית הקריאות, מה שבעצם גורם לגלישת חוצץ (buffer overflow), נאמר על המחסנית שהיא "עולה על גדותיה" (overflow), מה שבדרך כלל גורם להתרסקות התוכנה.
StackOverflow הוא גם שמו של אתר אינטרנט פופולרי לשאלות ותשובות בנושא תכנות. שם האתר נבחר בהצבעת גולשים.
רקורסיה אינסופית
הגורם הנפוץ ביותר לגלישת מחסנית היא רקורסיה אינסופית או עמוקה מדי. דוגמה לרקורסיה אינסופית בשפת C:
כאשר קוראים לפונקציה, היא ממשיכה לקרוא לעצמה תוך ניצול מקום על מחסנית הקריאות עם כל קריאה, עד שהמחסנית "גולשת", מה שמביא לשגיאת segmentation fault.
שפות תכנות כמו שפת Scheme, אשר מממשות אופטימיזציות לקריאות זנב (tail-call) מאפשרות סוג ספציפי של רקורסיה אינסופית הנקראת רקורסיית זנב, מבלי שתתרחש גלישת מחסנית. זה מתאפשר כיוון שקריאות של רקורסיית זנב אינן תופסות מקום נוסף על המחסנית.
רקורסיה עמוקה מאוד
פונקציה רקורסיבית שתאורטית אמורה לעצור בשלב מסוים, אבל למעשה גורמת לגלישת חוצץ במחסנית הקריאות, ניתנת לתיקון על ידי החלפת הרקורסיה בלולאה ואחסון הארגומנטים לפונקציה במחסנית. זה תמיד אפשרי בגלל שקבוצת הפונקציות הפרימיטיביות רקורסיביות שקולה לקבוצת פונקציות הלולאה החישוביות.
בתור דוגמה נביט על הפסאודו קוד הבא בתחביר דמוי-++C:
תמיד ניתן להפוך פונקציה פרימיטיבית רקורסיבית כמו הפונקציה שמצד שמאל ללולאה כמו בצד ימין.
משתני מחסנית גדולים מאוד
גורם משמעותי נוסף לגלישת מחסנית הוא ניסיון להקצות יותר זיכרון על מחסנית הקריאות מאשר היא יכולה להכיל. לדוגמה, זה יכול לקרות כאשר יוצרים מערכים מקומיים גדולים מדי. מסיבה זו, יש הממליצים שמערכים שגודלם הוא יותר מכמה קילו-בייט יוקצו דינמית ולא כמשתנים מקומיים.
דוגמה בשפת C למשתנה מחסנית גדול מאוד (מערך מטיפוס  בגודל מיליון): הצהרה על מערך כזה צורכת 8 מגה-בייט של נתונים (בהנחה שהגודל של כל  הוא 8 בייט); אם מחסנית הקריאות לא מכילה כמות כזאת של זיכרון פנוי (בהתאם לקבוע בפרמטרים ליצירת תהליכונים או המגבלות של מערכת ההפעלה), תתרחש גלישה מחסנית.
הסיכוי לגלישת מחסנית גובר עם כל דבר שמקטין את הגודל האפקטיבי של מחסנית הקריאות של תוכנית מסוימת. לדוגמה, יכולה להיות תוכנית שכאשר היא מורצת על תהליכון אחד היא תעבוד באופן תקין, אבל ברגע שיאופשר ריבוי תהליכונים התוכנית תתרסק. הסיבה לכך היא שבמרבית התוכנות מרובות התהליכונים יש פחות שטח על המחסנית עבור כל תהליכון מאשר בתוכנית שאינה תומכת בריבוי תהליכונים. באופן דומה, ההמלצה לאנשים שאינם מנוסים בפיתוח תוכנה לליבה היא להימנע משימוש באלגוריתמים רקורסיביים או חוצצים גדולים על המחסנית.
רותי אסרסאי
רותי אָסַרְסָאי (נולדה ב-16 בספטמבר 1982) היא שחקנית ישראלית, זוכת "פרס התיאטרון הישראלי".
ביוגרפיה
אסרסאי נולדה וגדלה בבאר שבע להורים יוצאי תיגראי שבאתיופיה. הוריה הכירו בדרכם כשעלו לישראל בסוף שנת 1979, התחתנו בארץ והתמקמו בעיר באר שבע. היא בת בכורה מבין חמישה אחים ואחיות. למדה בתיכון מקיף ג' בעיר מגוריה.
בצה"ל שירתה כמש"קית בחיל ההנדסה.
קריירה
משנת 2006 עם תום לימודיה ב"בית צבי" החלה לשחק בתיאטרון באר שבע. משנת 2009 היא משחקת ב"תיאטרון הקאמרי". באותה השנה גילמה במחזה "וויצק", מאת גאורג ביכנר ובבימויו של איתי טיראן, את דמותה של מארי. על תפקידה במחזה זה זכתה ב"פרס התיאטרון הישראלי" לשחקנית המבטיחה לשנת 2010.
בשנת 2010 שיחקה בסדרת הטלוויזיה, "חסמבה דור 3". ובשנת 2012, הצטלמה לקליפ של השיר "עפיפונים", של דיקלה.
בשנת 2013 שיחקה בסרטי הקולנוע "סוכריות" בבימויו של יוסף פיצ'חדזה, "אילוף הגוררת" בבימויו של ריקי שלח ו"בננות" בבימויו של איתן פוקס. באותה שנה נבחרה למקום התשיעי ברשימת "100 המשפיעים בתרבות הישראלית" של עיתון "הארץ".
בשנת 2014 שיחקה בסרט הקולנוע "עלים אדומים" ובסדרת הרשת "שיחות יוצאות" של יוגב יפת - פרודיה על אפליקציית טינדר.
בשנת 2015 גילמה את הגר בסדרת הדרמה "אטלנטיקה", ששודרה בערוץ HOT3.
משנת 2016 משחקת בסדרת הדרמה "מטומטמת", המשודרת בערוץ HOT3.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסרט "15 שנה", סרט ביכוריו של הבמאי והתסריטאי יובל הדדי.
בשנת 2020 שיחקה בסדרת הנוער "ספיידרז".
בשנת 2021 גילמה בסדרה "מותק בול באמצע" את דמותה של טיגיסט. באותה שנה גילמה גם את דמותה של מאיה בסדרה "השוטרים".
הצגות תיאטרון
בתיאטרון הקאמרי
תיאטרון באר שבע
תיאטרון אורנה פורת
תיאטרון הסימטה
תיאטרון הספרייה
חיים אישיים
ב-15 בינואר 2019 נישאה לצחי מימון. לשניים בת ובן.
שמשון מקינון
רבי שמשון בן יצחק מקינון (לעיתים: מהרש"ק) היה פרשן, פוסק ומחבר צרפתי בן המאה ה-13. חי ופעל בעיר שינון שבמחוז אנדר ולואר ונקרא על שמה. הריב"ש כותב כי רבו, רבינו פרץ הכהן, אמר שרבי שמשון "היה רב גדול מכל בני דורו" חיבר את ספר כללי התלמוד והפסיקה "ספר הכריתות" וספרים נוספים.
תקופתו
תאריך לידתו ופטירתו אינם ידועים בבירור. רבי אברהם זכות בספרו ספר היוחסין השלם קובע כי נפטר בשנת ה'ע"ב (1312). שלשלת הקבלה מקדים את פטירתו לשנת ה'ע (1310). אולם שני התאריכים אינם עולים בקנה אחד עם תעודות היסטוריות. רבי דוד קונפורטי בספרו "קורא הדורות" קובע את זמן חייו לשנים ה'כ עד ה'צ (1260-1330). פרופ' אברהם זולצבך הסיק על סמך טופס גט משנת ה'ק"ז שר' שמשון חתום עליו כי יש לאחר את פטירתו עד לשנה זו. לפי דעות אלו, לאחר גירוש צרפת הגדול, עבר אל מרסיי שבחבל פרובאנס.
משפחתו ורבותיו
אביו של ר' שמשון, ר' יצחק, כיהן בתפקיד "ראש הישיבות" בצרפת, וחי אף הוא בשינון. מוזכר בדברי התוספות למסכת נזיר (דף טז, ב). אבי-אביו נקרא אף הוא יצחק, מה שמרמז שסבו נפטר לפני לידת אביו. הוריו של ר' יצחק הראשון היו רבי יקותיאל ואשתו, בת רבי שמשון אחי רבי ידידיה ממלאן. בן-דוד ראשון של רבי שמשון ורבי ידידיה היה רבי שמשון אביו של רבי שמשון מקוצי. בני הדודים היו מצאצאיו של רבי יוסף טוב עלם.
לר' שמשון היה אח גדול, בשם ר' מתתיה, שאף שימש כרבו.
חותנו היה ר' נתנאל בן ר' יוסף, ושם אשתו של ר' שמשון אינו ידוע. חותנו היה עשיר גדול ובעת נישואיו כתב לחתנו שטר מתנה על סכום כסף גדול. בשלב מסוים בחיי ר' שמשון נישואין אלו נגמרו (לא ברור אם מגירושין או שהתאלמן), וסכסוך על כשרות שטר המתנה פרץ עם גיסיו, אחי אשתו. הדים לסכסוך נמצאו בתשובות שונות הדנות בטיעוני הצדדים. שתי המשפחות היו חשובות ובעלות קשרים רבים, כך שסכסוך זה אילץ רבנים רבים בני התקופה להתערב בו, והגיע אף להכרעת הרשב"א שגר בברצלונה.
ספריו וחיבוריו
ספרו המפורסם ביותר הוא "ספר הכריתות", העוסק בכללי הלימוד והפסיקה. הספר מורכב מחמשה חלקים:
הספר מסתמך על ספרים מתודולוגיים קדומים, כגון "סדר תנאים ואמוראים" ו"אגרת רב שרירא גאון". החלק האחרון והחשוב ביותר, נשען בעיקר על בעלי התוספות. הספר התקבל בקרב הלומדים ונדפס פעמים רבות (לראשונה בקושטא, רע"ה) והיה לבסיס לספרי-כללים מאוחרים. חיבור נוסף שנדפס הוא "ביאור הגט", שנדפס אף הוא בקושטא באותה תקופה (יחד מספר חיבורים קטנים נוספים).
רבי יהודה לאון מוסקוני ראה בפרפיניאן פרשנות מר' שמשון על פירוש האבן עזרא. לפי עדותו של מוסקוני, מתואר ר' שמשון בכתב היד כמי שמתגורר במרשילא. על פי עדות זו, יש לשער כי בעקבות גירוש יהודי צרפת בשנת 1306 על ידי פיליפ הרביעי, עבר ר' שמשון לפרובאנס.
וולבי סלע רוטשילד
וולבי סלע רוטשילד (שם מדעי: Petrogale rothschildi; קרוי גם וולבי סלע רובורן) הוא מין של וולבי גדול בסוג וולבי הסלע שמצוי במערב יבשת אוסטרליה. וולבי רוטשילד חי בעיקר באזור פילבארה ובאיים הסמוכים לחוף, והוא אחד המינים הגדולים בסוגו. מצב שימורו נחשב ליציב, אך הוא מאוים מטריפה על ידי השועל האדום שהובא ליבשת על ידי האדם, וכן מכריית מינרלים בסביבת המחיה שלו.
טקסונומיה
וולבי רוטשילד תואר מדעית לראשונה בשנת 1904 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, על בסיס דגימה שנאספה על ידי חוקר הטבע ג'ון תומאס טוני בשנת 1901 בנחל קוזאק בצפון-מערב אוסטרליה. אולדפילד תומאס קרא למין החדש על שם הבנקאי הבריטי-יהודי וולטר רוטשילד שהתעניין רבות ביונקי הכיס ומימן את המשלחת של ג'ון טוני לאוסטרליה. וולבי סלע רוטשילד הוא אחד מתוך 17 מינים בסוג וולבי הסלע שבמשפחת הקנגוריים, ובתוך הסוג הוא שייך לקבוצת המינים קסנטופוס (xanthopus), שכוללת מלבדו גם את שני המינים הגדולים ביותר בסוג: וולבי סלע צהוב-רגל ווולבי סלע פרוסרפיני.
תיאור
וולבי רוטשילד מתואר כאחד המינים החינניים והגדולים בסוג וולבי הסלע. מבנה גופו כבד ומוצק, צווארו קצר וראשו רחב וחרוטי. האוזניים גדולות ורחבות, והעיניים והאף בגודל בינוני. הגפיים האחוריות של הוולבי גדולות ושריריות, והגפיים הקדמיות קצרות יותר. בכפות הרגליים יש לו סוליות מחוספסות המטיבות את אחיזתו בסלעים. הזנב ארוך מאוד, עבה וגמיש עם מברשת שעירה בקצהו, והוולבי משתמש בו לאיזון במהלך הקפיצות. מבחינת מידות גוף, וולבי רוטשילד הוא המין השביעי בגודלו בסוג; אורך ראשו וגופו: 60-47 סנטימטרים, אורך זנבו: 70-54 סנטימטרים ומשקלו: 6.6-3.7 קילוגרם. הזכרים גדולים וכבדים מן הנקבות. אוכלוסיית וולביי רוטשילד שבארכיפלג דמפיר מפגינה גמדות איים, וטווח המשקל שלהם 3.5-2.6 קילוגרם בלבד. הפרווה של וולבי רוטשילד גסה וצפופה, וצבעה הכללי זהוב, אוכרה או חום-קפה הנוטה להתכהות בגב ובפלג הגוף האחורי. הצבע הזהוב משתנה לאפור-סגלגל או כחלחל סביב הכתפיים והצוואר ואילו הראש בצבע ערמוני, אדמדם או חום-כהה. זרועותיו של הוולבי והצד התחתון של גופו (הבטן, החזה ופנים הרגליים) בצבע צהבהב או זהוב בהיר, כפות ידיו ורגליו כהות בקצוות, ועל השכמות יש לו כתם שחור מפוחם שנעדר לפרקים. סימוני הפנים של וולבי רוטשילד כוללים עיגולים שחורים סביב העיניים, כתם שחור לאורך החרטום וסנטר ולוע לבנבנים. לוולבי עשוי להיות פס כהה דהוי בין העין לאף ופס צהבהב בין הלוע לאוזן, אך שניהם עלולים להיעדר לעיתים קרובות. האוזניים חומות משני הצדדים. הזנב בצבע חום-זהוב או קפה והוא הופך לשחרחר בשליש האחרון.
תפוצה ואקולוגיה
וולבי רוטשילד אנדמי למערב אוסטרליה. הוא מצוי בעיקר באזור פילבארה באוסטרליה המערבית ובארכיפלג דמפיר לחופי היבשת. בפילברה, טווח התפוצה שלו גובל ברכס צ'יצ'סטר ורכס המרסלי במערב, ברכס ברלי ליד העיירה ניומן בדרום, ובתחנת וודסטוק והעיירה מרבל בר במזרח. בארכפילג דמפיר הוא מצוי באיים הבאים: האי דולפין, האי רוזמרי, האי אנדרבי והאי בורופ שהפך כיום לחצי אי מלאכותי לאחר שחובר ליבשת על ידי האדם; בשנות ה-60 של המאה ה-20, הוולבי נכחד באי המערבי ובאי המזרחי בארכיפלג כתוצאה מטריפה על ידי שועלים, ועמד בפני הכחדה מהאי דולפין מאותה סיבה עד שניצל ברגע האחרון לאחר שרשויות השימור האוסטרליות החלו לדלל את אוכלוסיית השועלים שבתוכו. הוולבי הובא בהמשך על ידי רשויות השימור לאי לואיס המזרחי ולאי לואיס המערבי בארכיפלג והוא משגשג בתוכם. לא ידוע אם קיימת חפיפה בין וולבי רוטשילד לוולבי סלע שחור-צד בטווח המזרחי. בית הגידול של וולבי רוטשילד כולל מצוקים, גבעות ורכסים סלעיים, בתוך סוואנות, חורש ים-תיכוני, יערות אקליפטוס דלילים ואזורים מדבריים למחצה המתאפיינים בכדורי ספיניפיקס. הוא עשוי גם לחיות על סוללות עפר וסלע גבוהות שנוצרות על ידי האדם סמוך למכרות ומחצבות. הטמפרטורות בתחומי המחייה שלו גבוהות מן הרגיל (45-32 מעלות), והוא מוצא מפלט מהחום העז במהלך היום בתוך מערות ונקיקים בין הסלעים והצוקים שבהם הטמפרטורה קרירה יותר.
הוולבי הוא יונק זהיר וחששן, ונמצא תמיד בשטח הסלעי כדי להיות מוסתר ובלתי נגיש לטורפים קרקעיים. עם דמדומי ערב הוולבי יורד לאזורים הנמוכים ומתחיל לתור אחר עשבים ועשבי תיבול בינות לסלעים, והוא עשוי לצאת בחסות החשיכה מהשטח הסלעי לערבות העשב שמסביב שבהם המזון נגיש יותר. בשטח הפתוח, הוולבי זהיר אף יותר, והסימן הקלוש ביותר לסכנה מוביל אותו לפתוח בריצה קופצנית מהירה לשטח הסלעי והתלול. התזונה של הוולבי כוללת בין השאר עשב בופלו, עלים ופירות של פיקוס וקקטוס, והוא שותה מים באופן קבוע מבילבונגים הפזורים ליד הסלעים.
וולבי רוטשילד חי בקבוצות גדולות ורופפות שכוללות עשרות פרטים, ובתוכם יש מדרג חברתי המבוסס על גודל וכוח. הזכרים נאבקים זה בזה כדי לקבוע את הדומיננטיות שלהם בקבוצה ואת זכות הגישה לנקבות. הרבייה מתרחשת לאורך השנה ללא עונה קבועה. לאחר תקופת היריון של חודש ימים, נולד צאצא אחד בדרך כלל, שמוצא את דרכו מפתח הביב לכיס של האם באמצעות חוש הריח בתהליך שלוקח כרבע שעה. לאחר שהוולד נכנס לכיס, הוא נצמד לאחת מארבע הפטמות שבתוכו ויונק ממנו ללא הפסקה בחודשים הראשונים. גור הוולבי נשאר בכיס במשך כחצי שנה, ונגמל מספר חודשים לאחר שעזב את הכיס לצמיתות. גם לאחר הגמילה, הוא מתלווה לאימו לפרק זמן נוסף. הגורים מגיעים לבגרות בגיל שנה וחצי עד שנתיים.
מצב
וולבי רוטשילד מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל תפוצתו הרחבה, אוכלוסייה גדולה, התרחשות במספר אזורים מוגנים (הבולטים שבהם הם הפארק הלאומי קאריג'יני והפארק הלאומי מילסטרם-צ'יצ'סטר), ומשום שלא סביר שתתרחש בעתיד הקרוב ירידה משמעותית במספריו. מגמת האוכלוסייה ואומדנה המדויק אינם ידועים. האיום המרכזי של וולבי רוטשילד הוא השועל האדום שהובא ליבשת על ידי האדם וגרם לצמצום מספריו בטווח הדרומי ועל האיים; כיום, האיום מצד השועלים מתרחש בעיקר באזורי החוף הנמוכים, בעוד שבמרכז הוולבי מוגן מפניהם הודות לבית גידולו הסלעי והבלתי נגיש. איום אחר על הוולבי הוא פגיעה בבית הגידול כתוצאה מקידוחי גז וכריית מינרלים שונים (בעיקר עפרת ברזל, מנגן, אזבסט ונחושת), לצד התנועה הגוברת של כלי רכב שמעלה את השכיחות לדריסת וולבים בכבישים בשעות הלילה.
כל האיים בארכיפלג דמפיר נחשבים לאזורים מוגנים, ויש פיקוח הדוק על הכניסה לתוכם כדי למנוע הכנסה לא חוקית של טורפים פולשים (אם כי בחלקם מתבצעים פעולות כרייה). רשויות השימור גם פועלות בעקביות לצמצום אוכלוסיית השועל ביבשת ובאי דולפין. תוכנית הניהול המערבית שפורסמה בשנת 2013 להבראה של מינים מסוימים של בעלי חיים אוסטרלים, כללה את וולבי רוטשילד לצד 4 מיני וולבי סלע נוספים.
ניקולאס סירי
ניקולאס הרנן סירי קגנו (בספרדית: Nicolás Hernán Siri Cagno; נולד ב-17 באפריל 2004) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת החלוץ במונטווידאו סיטי טורק.
קריירה
סירי החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של דאנוביו, וב-20 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, בתיקו 2–2 עם בוסטון ריבר. ב-19 במרץ 2021 כבש שלושער בניצחון קבוצתו 5–1 על בוסטון ריבר, והפך לשחקן השני הכי צעיר בהיסטוריה שכובש שלושער (אחרי טרבור פרנסיס) ולשחקן הדרום-אמריקאי הצעיר ביותר שעושה זאת (שיא שהחזיק עד אז דייגו מראדונה). ב-27 באוגוסט 2021 חתם על חוזה לשש עונות במונטווידאו סיטי טורק, ששייכת לקבוצת סיטי פוטבול.
קריירת נבחרות
בינואר 2023 שיחק עם נבחרת אורוגוואי בכדורגל עד גיל 20 באליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20, שם סיימה הנבחרת כסגניתה של ברזיל. הוא שיחק גם בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2023, בו זכתה נבחרתו.
יחסי הממלכה המאוחדת–קרואטיה
יחסי קרואטיה–הממלכה המאוחדת, הם יחסי החוץ בין קרואטיה לממלכה המאוחדת. לאחר שקרואטיה הכריזה על עצמאות מיוגוסלביה ביוני 1991, בריטניה כוננה יחסים דיפלומטיים עם קרואטיה ב-25 ביוני 1992.
מלחמת העצמאות הקרואטית ומרגרט תאצ'ר
תאצ'ר מתחה ביקורת על ג'ון מייג'ור בגלל הצעת הפינוי שלו לסלובודן מילושביץ', ועל האיחוד האירופי מכיוון שהוא לא הכיר מיד שסרביה הובילה תוקפנות נגד קרואטיה. במהלך נאומה באו"ם בספטמבר 1991 אמרה כי בספרה Statecraft היא כתבה כי  לבקשת שגריר קרואטיה בלונדון, דראגו שטמבוק, מסרה תאצ'ר הודעה לעיתונות בה קראה לקהילה הבינלאומית להפסיק את התוקפנות הסרבית. על פי הצהרת שטמבוק לעיתון הקרואטי יוטרני ליסט, אחד היועצים שלה אמר לה: "גברת תאצ'ר, הממשלה הבריטית תצלוב אותך בגלל מה שאת עושה", והיא השיבה: "אם מדובר בצליבה של אותי או של קרואטיה, עדיף לצלוב אותי."
היא המשיכה לתמוך בקרואטיה בציבור עד טבח אחמיצ'י, בו כוחות קרואטים טבחו בבוסניאקים בשנת 1993, מכיוון שכפי שכתבה בספרה Statecraft: "הטבח באחמיצ'י שכנע אותי שקרואטיה פירשה את ביקורי בזאגרב כסמל לכך שהעולם יעלים עין ממעשי ברבריות כאלו." לאחר שהסרבים ביצעו את טבח סרברניצה בשנת 1995, היא שוב יצרה קשר עם מר שטמבוק ושאלה אותו בטלפון: "האם הם (הסרבים) אינם בעלי חיים אמיתיים?". היא תמכה במבצע סערה בקרואטיה, אך לא הסתפקה בהחלטתו של הנשיא פרניו טוג'מן לעצור ליד באניה לוקה מכיוון שהיא חשבה שהוא צריך להביס את הכוחות הסרבים שנותרו. לדברי שגריר קרואטיה בארצות הברית לשעבר מיומיר ז'וז'ול, היא אמרה לו בשנת 1997: "כשאתה מחליט לעשות משהו בפוליטיקה, אז זה צריך להיעשות עד הסוף או שאתה צריך להתמודד עם ההשלכות, טוב או רע. הדבר הגרוע ביותר הוא אם תעצור באמצע הדרך. כשהלכתי למלחמת פוקלנד, כולם ניסו לעצור אותי. ידעתי שאצליח או שאסיים. אבל, אם הייתי חוזרת הייתי יודעת בוודאות שאסיים."
תאצ'ר זכתה בעיטור מסדר הגדול של המלך דמיטר זבונימיר בשנת 1998 על "תרומתה יוצאת הדופן לעצמאותה וליושרה של הרפובליקה של קרואטיה". היא ביקרה בזאגרב ב-16 בספטמבר 1998 וזכתה בתואר "אזרחית כבוד של זאגרב": במהלך נאומה אמרה:
לאחר העצמאות
היחסים בין המדינות התחזקו מאז מעצרו של הגנרל הקרואטי-צרפתי אנטה גוטובינה והעברתו לבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר בדצמבר 2005. קשריה של קרואטיה עם בריטניה כרגע מצוינים. במרץ 2007 חתמו שתי המדינות על שותפות אסטרטגית בין בריטניה לקרואטיה, שבאמצעותה תמכה הממלכה המאוחדת במלואן בהצעות הכניסה של קרואטיה לאיחוד האירופי ולנאט"ו. כעת, שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
בריטניה סיפקה תמיכה פוליטית ומעשית הן למאמציה של קרואטיה להצטרף לאיחוד האירופי ולנאט"ו. "השותפות האסטרטגית בבריטניה-קרואטיה" 2008-09 הושקה בלונדון ב-18 ביוני על ידי ראש הממשלה גורדון בראון וראש הממשלה איבו סאנאדר. בריטניה סיפקה מימון לסיוע בקרואטיה בהצעות הכניסה שלה, פרויקטים שעסקו ברפורמה שיפוטית, נגד שחיתות, פשע מאורגן, מדיניות תחרות ובטיחות מזון.
גם קרואטיה וגם בריטניה סיפקו כוחות כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן.
על פי מפקד בריטניה ב-2001, כ-6,992 ילידי קרואטיה התגוררו בבריטניה.
נציגויות דיפלומטיות
לבריטניה יש שגרירות בזאגרב וקונסוליות כבוד בדוברובניק ובספליט.
לקרואטיה שגרירות בלונדון וקונסוליית כבוד באדינבורו.
צ'יקנפוט
צ'יקנפוט (באנגלית: Chickenfoot) היא סופרגרופ אמריקאית אשר נוסדה בשנת 2008. חברי הלהקה הם יוצאי ואן היילן, סמי הייגר (שירה) ומייקל אנתוני (גיטרה בס), הגיטריסט ג'ו סטריאני וצ'אד סמית', המתופף של הרד הוט צ'ילי פפרז.
אלבומה הראשון של הלהקה, הנקרא על שמה, יצא ב-5 ביוני 2009. מהאלבום יצאו 4 סינגלים: "Oh Yeah", Soap on a Roap", "Get it Up", Sexy Little Thing".
אלבומה השני של הלהקה יצא ב-27 בספטמבר 2011 ונקרא "Chicken foot III".
התפרצות גמא
התפרצות גמא (באנגלית: Gamma-ray burst, ובקיצור GRB) היא תופעה קוסמולוגית שבמהלכה משתחררת בחלל כמות אדירה של קרינת גמא הנפלטת בתהליך של התפרקות רדיואקטיבית. התפרצויות גמא מהוות את האירועים האנרגטיים ביותר הידועים כיום, להוציא את המפץ הגדול. תצפיות מעידות על ממוצע של התפרצות גמא אחת ליום, אך קיימת ההשערה כי מספר ההתפרצויות הכולל ליום עומד על כ-500, אך רק אחוז אפסי מהן ניתן לצפייה בשל כיוונן ומבנן הסילוני הדק. פיזור ההתפרצויות במרחב הוא אקראי ואינו ניתן לחיזוי, ומשך ההתפרצויות הוא בין שבריר שנייה לדקות ספורות.
התפרצויות הגמא הן אחת החידות בקוסמולוגיה של ימינו. חוסר היכולת לחזות את מיקומן של ההתפרצויות ומשכן הקצר לא אפשרו משך שנים לצפות בהן בזמן אמת ולחקרן.
הבזק משנה (Afterglow)
לאחר שהתפרצות הגמא כבר התרחשה, עדיין ניתן לראות את ההתפרצות באורכי גל ארוכים מגמא. תהליך זה של פליטת גלים "חלשים" או פחות אנרגטיים נקרא הבזק משנה. כאשר כוכב מסיבי קורס ויוצר סופר נובה, הוא מעיף אטומים שונים, למעשה חומר, לכל עבר. כאשר החומר פוגש שדה מגנטי או חומר אחר, הוא מפיק קרניים בכל מני אורכי גל (רנטגן, רדיו, אור נראה וכדומה). קרני הגמא מיוחסות להתפרצות הגמא עצמה ושאר הקרניים באורכים השונים מיוחסים להתפרצויות המשנה. הבזק המשנה ממשיך לנוע ואוסף איתו חומר נוסף, מהירותו קטנה, ולבסוף הוא נעלם. את רוב המידע שלנו על התפרצויות הגמא אנו אוספים מהבזקי המשנה ולא מההתפרצויות עצמן.
המחקר על קרני הגמא
התפרצויות הגמא נצפו לראשונה על ידי לווייני vela של ארצות הברית בשלהי שנות השישים. הלוויינים, ששוגרו במטרה לפקח על ההסכם בין ארצות הברית לברית המועצות לאי עריכת ניסויים גרעיניים, היו אמורים לגלות פליטה של קרני גמא האופיינית לניסויים בנשק גרעיני. תחת ניסויים גרעיניים גילו הלוויינים התפרצויות אקראיות ולא מובנות של קרינת גמא שמקורן בחלל. בגלל אופיים הצבאי של הלוויינים נשמרו גילויים אלו בסוד במשך תקופה ארוכה.
עד תחילת שנות התשעים לא הצליחו המדענים להכריע אם ההתפרצויות מתרחשות בתוך הגלקסיה שלנו או מחוצה לה. באפריל 1991 שוגר לחלל על ידי נאס"א, הלוויין "Compton Gamma Ray Observatory". הלוויין אישש את ההשערה שהתפרצויות מתרחשות מחוץ לשביל החלב; כמו כן הביא להבחנה בין התפרצויות ארוכות (שאורכן מעל 2 שניות) להתפרצויות קצרות (מתחת ל-2 שניות), השונות במהותן.
על סמך המידע שסיפקו לוויינים נבנו מודלים שונים העוסקים בקרינת גמא. רוב המודלים ניבאו את קיומו של afterglow - התפרצות משנית של קרינת רנטגן ואור נראה העוקבת להתפרצות גמא. בסוף 1996 אישש הלוויין האיטלקי-גרמני BeppoSAX ששוגר לחלל את קיומן של התפרצויות המשך של קרינת רנטגן (קרינת X); בנוסף היה באפשרותו לחשב במהירות את המיקום המדויק של ההתפרצות ולשדר את הנתונים לטלסקופים בכדור הארץ. טלסקופים אלה, שאינם יכולים לצפות ישירות בקרינת רנטגן מפני שהאטמוספירה מסננת את רובה, גילו קרינת המשך גם בטווח האור הנראה. הודות לכוונון המהיר של טלסקופים בכדור הארץ לעבר ההתפרצות, הצליחו לראשונה אסטרונומים לשייך את ההתפרצויות לגלקסיות עמומות המצויות בקצווי היקום.
ב-2004 שוגר לחלל טלסקופ המחקר סוויפט של נאס"א. לוויין מתוחכם זה הצליח ללקט מידע גם על התפרצויות קצרות. לוויינים קודמים לא הצליחו לגלות הרבה על ההתפרצויות הללו בשל משכן הקצר. "סוויפט" גילה פליטת המשך של קרינת רנטגן גם בהתפרצויות הקצרות.
שטף האנרגיה העצום והתצפיות המלמדות על התפשטות חומר במהירויות קרובות למהירות האור, הביאו את התאורטיקנים למסקנה שהאפשרות היחידה להסבר התופעה היא פרץ סילוני האופייני לקריסת חומר לחור שחור. מקורן של התפרצויות ארוכות הוא לפי תאוריה זו בכוכבים שליבתם קרסה לחור שחור. היות שמעטפת כוכבים אלו מסתחררת סביב עצמה, היא צפויה ליצור סביב הליבה הילה גזית דמוית טורוס, שאמצעיתה רדודה ושוליה עבים (שכן התנע הזוויתי חלש מאוד בקטבים וחזק מאוד לאורך קו המשווה). כתוצאה מכך שטף האנרגיה נפלט עם הקריסה משני הקטבים, בשתי אלומות סילוניות צרות. אם כיוון האלומה מתאים, היא תגיע לכדור הארץ וניתן יהיה לצפות בה.
בשנת 2019 התגלה כיצד נטענים חלקיקי האור בכמויות אנרגיה כה גדולות, ומאמר בכתב העת המדעי The Astrophysical Journal הציג לראשונה את המנגנון האסטרופיזיקלי שמאפשר את היווצרות הקרניים רבות העוצמה הללו.
האנרגיה הרבה ביותר שנצפתה עבור חלקיק כלשהו מקורה בהתפרצות של קרינת גמא, בעלת ערך של.
אופן פעולת הלוויינים
הלוויין (לדוגמה פרמי-Fermi): אשר קולט את קרינת השמיים אליהם הוא צופה קולט באופן מתמיד קרינת רקע קוסמית, כאשר הלוויין קולט בפתאומיות פרץ קרינה באנרגיה גבוהה הוא שולח את הנתונים אל בסיסי המידע על כדור הארץ. פרץ הקרינה נקרא נקודת שיא (Peak) והוא מציג כמות אנרגיה גבוהה מהרגיל שעלולה להיות התפרצות גמא. בבסיס המידע על כדור הארץ, ניתן לדעת מן המידע מתי התרחשה ההתפרצות, אורכה, כמות האנרגיה שלה, כמה נקודות שיא היו, מאיזה כיוון נקלטה ואיזה סוג היא.
השיטה הנפוצה לאיתור קרני גמא בחלל היא על ידי גביש נצנץ. גבישים אלה הם חומרים שפולטים אור לאחר שקרינת הגמא פוגעת בהם. פוטון אנרגטי שפוגע בגביש מעביר את האנרגיה שלו או חלקה לאלקטרון שנמצא בחומר, בעיקר בגלל אפקט קומפטון ובליעה פוטו-אלקטרית. הפוטו-אלקטרון נע בתוך החומר ומעביר את האנרגיה שלו לאטומים שפולטים גם הם אלקטרונים נוספים. לאחר מכן האלקטרונים מתחילים לנוע בחומר עד שהם פוגשים בעוד אטומים ומשחררים בהם אלקטרון. בגלל צפיפות הקריסטל, עוד ועוד אלקטרונים חופשיים פוגעים באלקטרונים אחרים, מעבירים אנרגיה ומשתחררים. כאשר האלקטרונים נתפסים שוב על ידי אטומים בחומר הם פולטים אור, על פי פליטת האור מחשבים את אנרגיית האלקטרון הפוגע.
לאחר זיהוי ההתפרצות מבוצע חיפוש של ההתפרצות על ידי טלסקופים אחרים באורכי גל שונים. טלסקופים אלה יכולים לזהות את ההסחה לאדום של ההתפרצות שנקלטה, אם ההסחה לאדום גדולה או שווה לאחד, הגל הוא ארוך, ומכך ניתן לזהות את המרחק להתפרצות ואת הגלקסיה שממנה ההתפרצות הגיעה.
השפעת התפרצות גמא על כדור הארץ
קרני גמא משפיעות לרעה על האטמוספירה של כדור הארץ-הופעתן יוצרת תגובה בין מולקולות חנקן לשכבת האוזון שגורמות לצמצומה ולהופעת תחמוצות חנקן. באמצעות תחמוצות אלו ניתן לחקור השפעת סופרנובות על כדור הארץ בשכבות הקרח של הקטבים המשמרות מידע על העבר האקלימי של הכדור. ב-1979 וב-2001 נערכו קידוחים באנטארקטיקה ונמצאו עקבות (בעיקר תחמוצת ניטראט) למספר סופרנובות מהעבר.
התפרצות גמא המתרחשת במרחק של מספר אלפי שנות אור מכדור הארץ, יכולה לגרום לדלדול משמעותי של שכבת האוזון במידה כזו שתחשוף את כדור הארץ לקרינה חזקה ותגרום להכחדה המונית. יש הסבורים שהתפרצות שכזו הייתה אחראית להכחדת אורדוביק-סילור שהכחידה את היצורים הימיים הקדמונים לפני כ-445 מיליון שנה, בין תקופות האורדוביק וסילור.
س
האות סין (בערבית: سين) היא האות ה-12 באלפבית הערבי. לפניה באה האות ز|זאי ואחריה ش|שין.
סין מייצגת את העיצור /s/ (כמו ס|סמ"ך).
בערבית סטנדרטית, סין המנוקדת בפתחה המתווספת לפעלים בהווה משנה אותם לזמן עתיד. תחילית זו היא קיצור של سوف (סַוופַ) מילית המציינת עתיד, כמו will (וויל) האנגלית. ברוב הניבים המדוברים אות אחרת משמשת לתכלית זו, כך למשל בערבית מצרית יכולות לעשות זאת ح|חא או ه|הא, כשהן מתחלפות ביניהן כמעט באופן אידיולקטי.
בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין ומצד שמאל, כשאר האותיות למעט "דוד' ארז".
M47 פטון
M47 פטון הוא טנק אמריקאי בינוני שיוצר בשנות ה-50 המוקדמות. הטנק שירת זמן קצר והוחלף על ידי M48 פטון.
רקע
מקורו של ה-M47 ב-M46 פטון. מכוון שמלכתחילה היה ברור שה-M46 הוא פתרון זמני, הוחלט על פיתוח טנק שיחליף אותו עוד לפני כניסתו לשירות. כתוצאה ממלחמת קוריאה הפך תהליך התכנון לדחוף, ועל כן הפך בסופו של דבר גם ה-M47 למגשר פער והיה בשירות זמן קצר לפני שהוחלף. בשנת 1952 נכנס הטנק לשירות, ומחליפו נכנס לשירות רק שנה לאחר מכן. למרות זאת, ה-M47 היה עוד חוליה בפיתוח סדרת הפטון, שדגמיה המאוחרים, M48 ו-M60, הם מהנפוצים והחשובים בעולם עד היום.
M47
M47 היה למעשה שדרוג נוסף של M26 פרשינג. תובת הטנק הייתה כמעט זהה לזו של ה-M26/M46, עם שינוי בזווית של חזית התובה ושינוי בקוטר טבעת הצריח. השינוי בטבעת הצריח נעשה כדי לאפשר את החלפת הצריח בצריח חדש, שתוכנן באופן ממוגן ונוח יותר. החימוש העיקרי היה תותח 90 מילימטר, שאליו נוסף מד טווח אופטי. השריון היה דומה לשריון הפרשינג - 115 מילימטר במקומות העבים. הטנק היה הטנק הבינוני האחרון שנבנה בארצות הברית והיו לו 5 אנשי צוות. משקל הטנק היה 46 טון, אך למרות העלייה במשקל (יחסית לקודמיו), לא הייתה נפילה בביצועים הודות למנוע הבנזין המשופר שהפיק 810 כ"ס. הבעיה העיקרית של הטנק הייתה טווח הפעולה הקצר - 150 ק"מ.
שיפורים ל-M47
תקופת שירותו של ה-M47 עם השריון האמריקאי הייתה קצרה. הוא הוחלף על ידי ה-M48 תוך מספר שנים, ולמעשה כמעט ולא היו הבדלים בין 8,676 טנקי ה-M47 שיצאו מהמפעל בארצות הברית. למעשה, פרט לשינויים במפצה הקנה, לא היו הבדלים בין הטנקים. לעומת זאת, מדינות הלקוח הרבות שקנו את הטנק עשו בו שינויים רבים. הטנק נמכר למדינות בכל העולם כולל גרמניה, בלגיה, צרפת, איראן, קוריאה הדרומית ועוד רבות. במקרים רבים הוא היה הטנק המודרני הראשון ששירת במדינות אלה, והן לא מיהרו להחליפו בטנקים חדשים, אלא העדיפו לשפר אותו. השיפורים הנפוצים ביותר הם:
מספר מדינות שמרו על ה-M47 בשירות עד לאחרונה, וספרד עדיין משתמשת בגרסת החילוץ.
הטנק בלחימה
ה-M47 לא שימש את ארצות הברית ללחימה, ולמעשה אין יכולת להעריך את ביצועיו מול הטנקים הסובייטים של התקופה, שכן הוא מעולם לא ניצב מולם בשימוש כח מיומן. הטנק השתתף במלחמות בידי מדינות כגון פקיסטן, איראן, וירדן. למעשה, קרבות הטנקים היחידים שבהם הופעל על ידי כוח ראוי היו במלחמת ששת הימים, כאשר שימש את הירדנים מול צה"ל. בקרבות אלה לא הייתה דרך לבדוק את יעילות הטנק, שכן הירדנים נלחמו מול כח עדיף עליהם ובמצב של עליונות אווירית של היריב הישראלי. ה-M47 גם שימש את הצרפתים בכמות קטנה במלחמת סיני ב-1956, אך גם שם לא היה מעורב בלחימה מול יריבים משמעותיים.
Ibtihaj
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי רפסודי, דיאנג'לו, ג'יזה, 9th Wonder, פליקס קוואליר, אדי בריגטי והופק על ידי 9th Wonder. השיר הוא בסגנון ההיפ הופ אשר משלב בתוכו את סגנונות הנאו סול וה-R&B. השיר כולל דגימות מתוך שירו של החצוצרן האמריקאי וילי מיצ'ל, "", ומשירו של ג'יזה, "Liquid Swords".
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. נכון לאפריל 2020, צבר השיר בספוטיפיי כ-2 מיליון האזנות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר, הועלה לערוץ היוטיוב של רפסודי ב-2 באוגוסט 2019, בסמוך לצאת הסינגל.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-1.7 מיליון.
Windows 98
Windows 98 (בעברית: חלונות 98) היא מערכת הפעלה למחשבים אישיים של חברת מיקרוסופט, חלק ממשפחת Microsoft Windows 9x של מערכות ההפעלה Microsoft Windows, אשר יצאה לאור ב-25 ביוני 1998. גם Windows 98 כמו קודמתה, Windows 95, הציגה תמיכה הן ביישומי 16-סיביות והן ביישומי 32-סיביות, ואתחול מבוסס MS-DOS.
השינוי המשמעותי ביותר הוא הטמעת יישומי אינטרנט אל תוך מערכת ההפעלה, והכללת יישומים כגון הדפדפן אינטרנט אקספלורר באופן בלעדי עם התקנת מערכת ההפעלה.
פיתוח
בעקבות הצלחתה של Windows 95, חברת מיקרוסופט התחילה בפיתוח של מערכת הפעלה חדשה תחת שם הקוד "Memphis" (ממפיס).
בדיקותיה של מערכת ההפעלה התחילו בינואר 1997, כאשר יצאה גרסת אלפא למפתחים בשם "Windows Memphis Developer Release". ב-30 ביוני 1997 יצאה גרסת הבטא הראשונה, "Windows Memphis Beta 1", וזמן קצר מאוחר יותר, ב-23 ביולי 1997, נבחר השם Windows 98 ויצאה גרסת הבטא השנייה, "Windows 98 Beta 2". ב-15 בדצמבר 1997 יצאה גרסת הבטא השלישית והאחרונה, "Windows 98 Beta 3".
בתחילת הדרך, מיקרוסופט תכננה להוציא את מערכת ההפעלה במהלך הרבעון הראשון של שנת 1998, יחד עם אפשרות שדרוג מ-Windows 95. עם זאת, מאחר שמיקרוסופט רצתה לאפשר גם למשתמשי Microsoft Windows 3.x לשדרג למערכת החדשה, החליטו בחברה לדחות את הוצאה לרבעון השני של אותה שנה.
ב-11 במאי 1998 הסתיים תהליך הפיתוח, וב-15 במאי מערכת ההפעלה הועברה לייצור. באותה תקופה, מיקרוסופט עמדה בפני תביעה משפטית בעקבות התעקשותה לכלול את הדפדפן שלה אינטרנט אקספלורר עם מערכת ההפעלה (דבר שמיקרוסופט עשתה עוד בימי Windows 95, כאשר הכלילה את גרסה 4 של אינטרנט אקספלורר עם העדכון Windows Desktop Update למערכת ההפעלה), מהלך שבדיעבד היווה את אחת הסיבות לנפילתו של הדפדפן נטסקייפ. מאחר שההליכים המשפטיים החלו מספר ימים לאחר העברת מערכת ההפעלה לייצור, היו שהאמינו שזה יוביל לדחיית היציאה, אך מערכת ההפעלה יצאה לאור כמתוכנן ב-25 ביוני 1998.
בנובמבר 1998 הושקה בישראל גרסה בעברית של מערכת ההפעלה וגרסה בערבית הושקה חודש לאחר מכן.
ההוצאה השנייה של מערכת ההפעלה, "Windows 98 Second Edition", יצאה לאור ב-5 במאי 1999.
כעבור שנה, ב-14 בספטמבר 2000, מיקרוסופט הוציאה את מערכת ההפעלה Windows ME, האחרונה במשפחת Microsoft Windows 9x.
תכונות חדשות
לאורך תקופת הפיתוח של Windows 98 מיקרוסופט הדגישה כי מערכת ההפעלה החדשה היא בעיקר שיפור של הקודמת, Windows 95.
אינטגרציה עם יישומי אינטרנט
אחד השינויים המרכזיים שהציגה חלונות 98 הוא ההכללה של הדפדפן אינטרנט אקספלורר (בגרסה 4.01 בהוצאה הראשונה, ובגרסה 5.0 בהוצאה השנייה) באופן אינטגרלי עם ההתקנה של מערכת ההפעלה, וכחלק בלתי נפרד מממשק המשתמש. כמו כן, מיקרוסופט גם כללה יישומי אינטרנט נוספים, כמו: Outlook Express, Microsoft FrontPage Express, Microsoft NetMeeting, Microsoft Comic Chat, ואף יישומים מתקדמים יותר, דוגמת PWS (Personal Web Server, תוכנה שאפשרה הרצת שרת אינטרנט מקומי על המחשב. למעשה גלגול "מוקדם" של Microsoft IIS)
מיקרוסופט פעלה להטמעת יישומי האינטרנט אל תוך מערכת ההפעלה, דבר שבא לידי ביטוי בתכונות כמו: Active Desktop, תכונה שאפשרה להציג את שולחן העבודה כדף HTML, ולהכליל אלמנטי HTML שונים בשולחן העבודה, וחלון הערוצים, שאפשר לסנכרן דפי אינטרנט לא מקוונים. אף ממשק המשתמש של תוכנת ניהול הקבצים Windows Explorer קיבל מראה חדש המזכיר דפדפן אינטרנט, עם כפתורי אחורה וקדימה, מועדפים, ושורת כתובות. גם שורת המשימות השתפרה, ועתה תומכת בהצגת סרגלי כלים מותאמים אישית, וסרגל Quick Launch שבו המשתמש היה יכול למקם קיצורי דרך ליישומים שימושיים. גם מראה הממשק השתנה, ופסי הכותרת של חלונות שונים מוצגים כמעבר צבעים בין שני צבעים, במקום בצבע אחד.
כלים ותכונות רבות שנכללו עם חבילת ההרחבה Plus! for Windows 95, כגון מנהל הדחיסה DriveSpace 3, מתזמן משימות, ערכות נושא וכולי נכללו כחלק מובנה ממערכת ההפעלה. מאוחר יותר, יצאה גם לחלונות 98 חבילת הרחבה נוספת, גם היא תחת המותג Microsoft Plus!.
תמיכה משופרת בחומרה וברשת
מיקרוסופט הציגה בחלונות 98 תצורה חדשה של מנהלי התקן, שנקראה בשם Windows Driver Model (WDM), ונועדה להחליף את מנהלי ההתקן המיושנים בתצורת VxD שנתמכו על ידי DOS ומערכות מוקדמות יותר שהתבססו עליה. המטרה הייתה להקל על מפתחי חומרה, כך שיוכלו לפתח מנהלי התקן שיכולים לפעול על כל גרסאות Windows למיניהן. בכך מיקרוסופט ביצעה צעד נוסף של התנתקות מגרעין מערכת ההפעלה DOS. עם זאת, מסיבות של תאימות לאחור, יצרניות חומרה עדיין המשיכו לייצר מנהלי התקן מבוססי VxD, ואף התמיכה במנהלי התקן מסוג WDM הייתה בעצמה ממומשת כמנהל התקן מסוג VxD, כך שהתצורה החדשה הפכה לתקנית, למעשה, רק כאשר חלונות 2000 ו-XP (שהיו מערכות מבוססות NT לעומת 98 מבוססת ה-DOS) זכו לתפוצה נרחבת.
גם התמיכה ב-USB השתפרה משמעותית לעומת חלונות 95, והתווספה לה תמיכה במגוון רחב יותר של התקני USB, דוגמת סורקים, מצלמות, ודיסק און קי. גם התמיכה במקלדות ועכברים מבוססי USB השתפרה משמעותית לעומת קודמתה (אם כי בשלבים מוקדמים של תוכנית ההתקנה התקנים כאלו עדיין לא מזוהים, ועל כן לא שמישים).
גם התמיכה ביישומי רשת השתפרה, כאשר גרסה 2 של Winsock שנכללה עם המערכת אפשרה תמיכה טובה יותר ב-TCP/IP, תמיכה בכתובות IP מקומיות, IP multicast, תמיכה בחייגני פס רחב כגון אלו שהשתמשו בפרוטוקול PPTP ומאוחר יותר (לשם כך היה על המשתמש להתקין כלי חיצוני) גם ב-L2TP.
דרישות מערכת
בטבלה להלן מפורטות דרישות המערכת לשתי ההוצאות של מערכת ההפעלה Windows 98:
מגבלות
Windows 98 עשויה להערים קשיים על משתמשים המנסים להתקינה על מחשבים המכילים יותר מ-512 מגהבייט של זיכרון RAM, ונוסף לכך, המערכת אינה מתוכננת לפעול תחת כמות זיכרון גבוהה יותר מ-1 גיגהבייט. כמו כן, בעיות שונות עשויות להתפתח כאשר מנסים להתקין את מערכת ההפעלה על מחיצה שגודלה עולה על 32 גיגהבייט, והיא אינה תומכת בכוננים שגודלם עולה על 137 גיגהבייט. בעיה זו הייתה קיימת, למעשה, אפילו במערכת ההפעלה Windows XP, עד ליציאת חבילת השירות הראשונה (Service Pack 1). ניתן לעקוף את המגבלות, חלקן דרך עדכונים רשמיים וחלקן דרך עריכת קובצי מערכת. את מגבלת הזיכרון ניתן לעקוף, לדוגמה, על ידי עריכת קובץ התצורה SYSTEM.INI והשמת חסם עליון לכמות הזיכרון המזוהה על ידי מערכת ההפעלה.
תקופת תמיכה
מיקרוסופט תכננה לסיים עם התמיכה במערכת ההפעלה ב-16 בינואר 2004. אולם, בעקבות פופולריות מתמשכת (בין אוקטובר-נובמבר 2003, 27% מכלל משתמשי מנוע החיפוש גוגל היו עם מערכת ההפעלה Windows 98), מיקרוסופט האריכו את תקופת התמיכה עד 11 ביולי 2006. גם התמיכה במערכות ההפעלה Windows ME ו-Windows NT 4.0 הסתיימה באותו תאריך.
לאחר סיום תקופת התמיכה, מיקרוסופט המליצו למשתמשי מערכת ההפעלה לעבור ל-Windows XP, שיצאה לאור ב-25 באוקטובר 2001.
ביקורות ומכירות
Windows 98 קיבלה ביקורות טובות, כאשר מבקרים רבים שיבחו את קלות ומהירות השימוש, ממשק המשתמש המשופר, והאופן בו מיקרוסופט התייחסה לביקורות שקיבלה על Windows 95 ולמדה מהן.
מייקל סוויט בביקורתו למגזין SmartComputing ציין לטובה את ממשק המשתמש החדש, ורשם כי הוא נוח ומהיר יותר. אד בוט בביקורתו למגזין PC/Computing שיבח את תיקוני הבאגים שנעשו והתמיכה בחומרה חדשה, אך ציין גם שמערכת ההפעלה קרסה מספר פעמים, ואת המחיר הגבוה שיש לשלם כדי לשדרג ולעמוד בדרישות המערכת.
נתוני מכירות
במהלך ארבעת ימי המכירות הראשונים נמכרו למעלה מ-530,000 רישיונות של Windows 98, 20,000 יותר מהשיא הקודם של מיקרוסופט עם Windows 95. בסך הכל, נמכרו 580,000 רישיונות במהלך החודש הראשון, ו-350,000 רישיונות במהלך החודש השני. במהלך השנה הראשונה Windows 98 מכר למעלה מ-15 מיליון רישיונות, שני מיליון יותר מהשיא הקודם.
בעקבות סכסוך משפטי שהתנהל עם חברת סאן מיקרוסיסטמס, מיקרוסופט נאלצה להפסיק את הפצת מערכת ההפעלה ב-15 בדצמבר 2003. באותו זמן הוערך כי נמכרו בסך הכל 58 מיליון עותקים של מערכת ההפעלה בכל העולם.
יחסי מקדוניה הצפונית–קרואטיה
יחסי קרואטיה–מקדוניה הצפונית הם יחסי החוץ בין קרואטיה למקדוניה הצפונית.
היסטוריה
עד 1991 היו שתי המדינות חלק מיוגוסלביה, ובאותה שנה הכריזו שתיהן על עצמאותן בהפרש של שלושה חודשים זו מזו. ב-12 במרץ 1992 הייתה קרואטיה המדינה הראשונה שהכירה בשמה החוקתי של מקדוניה, וב-30 במרץ אותה שנה כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. קיים מיעוט קרואטי קטן במקדוניה הצפונית, המרוכז בעיקר בסקופיה ובביטולה, וכן קיים מיעוט מקדוני קטן בקרואטיה, המרוכזים בעיקר בזאגרב, רייקה, אוסייק, פולה וספליט.
נציגויות דיפלומטיות
קרואטיה מחזיקה במקדוניה הצפונית שגרירות בסקופיה וקונסוליית כבוד בסטרומיצה. מאידך, מקדוניה הצפונית מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב וקונסוליות ברייקה ובזאדר.
הצאר (סרט)
הצאר (ברוסית: Царь) הוא סרט דרמה היסטורית משנת 2009 בבימויו של פאבל לונגין, אודות הצאר איוואן האיום בימי שלטונו ברוסיה הצארית של המאה ה-16. את הצאר גילם פיוטר ממונוב.
עלילה
הסרט מתרחש בשנים 1566 עד 1569 בתקופת אופריצ'נינה ומלחמת ליבוניה. הסרט מתחיל מהתקופה שבה מת ראש הכנסייה האורתודוקסית אפנסיי והצאר איוואן הרביעי זימן את חבר ילדותו, פיליפ קוליצ'ב ממנזר סולובצקי.