cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טום אוף פינלנד
ביקורת והערכה אמנותית
שאלה רווחת היא האם דמות ה"סופרמן" שלו (דמויות גבריות בעלות אברי מין ושרירים מוגדלים) היא שטחית או חסרת טעם, או אולי ניתן למצוא ביצירתו מורכבות עמוקה יותר, החותרת תחת הסטריאוטיפים הללו. לדוגמה, מבקרים אחדים מזהים דוגמאות בהן הוענקה לדמויות רכות מסוימת, או חיוכים משועשעים בסצינות המתארות פעילות סאדו-מזוכיסטית.
רבים מעריצים את יצירותיו של לאקסונן כמות שהן, כפי שמתאר זאת רוב מייר, בעליה של חנות בגדי עור וגלריה באמסטרדם, "לא מדובר בנושאים לשיחה, אלא לאוננות".
השפעה תרבותית ומורשת
יצירתו של לאקסונן עוררה לחיים ומיסחרה תת-תרבות מחתרתית של בגדי עור שנוצרה לאחר מלחמת העולם השנייה והגיעה לשיאה בשלהי שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, טרם התפשטות מחלת האיידס בקהילת ההומואים.
מלבושים, סגנון והתנהגות שאומצו על ידי הומואים רבים באותה תקופה נדמה שהם בהשראת יצירותיו (לדוגמה גלן יוז מלהקת אנשי הכפר). אף שמאז אמצע שנות ה-80 סגנון זה פחות פופולרי, יצירתו של לאקסונן עדיין מעניקה השראה לפרסומים הומואיים, בארים, מועדונים וקהילות מקוונות סביב נושא זה. השילוב בין כובע, מעיל עור ושפם הפך סטראוטיפ של הומו בתרבות הפופ במערב (ראו סדרת הסרטים Police Academy).
בשלהי שנות ה-70 שאלה מעצבת האופנה ויוויאן ווסטווד מיצירותיו של לאקסונן לשימוש בחולצות שעיצבה והציגה ב-SEX, החנות שהפעילה עם שותפה, מלקולם מקלארן. את החולצות לבש סיד וישס מלהקת הסקס פיסטולס, והן הפכו מאז חלק מההיסטוריה של תרבות הפאנק.
בשלהי שנות ה-80 יצר האמן ג'י.בי. ג'ונס סדרת ציורים בשם "Tom Girls", ששאלה מעבודותיהם של לאקסונן וויוויאן ווסטווד. הציורים היו בהשראת ציוריו של לאקסונן, אבל הדמויות היו של נערות פאנק, או דמויות נשים מתת-תרבויות אחרות. עם זאת, שלא כמו בציוריו של לאקסונן, ביצירתו של ג'ונס הדמויות הסמכותיות אינן מעוררות יראה. שני האמנים הציגו יחדיו בניו יורק בתחילת שנות ה-90.
בשנת 1999 הוצגו עבודותיו של לאקסונן במכון התרבות הפיני בפריז. המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק רכש אחדות מעבודותיו עבור האוסף הקבוע שלו.
סצנה שאחרי הכתוביות
סצנה שאחרי הכתוביות (באנגלית: Post-credits scene; מכונה גם Tag, Stinger, Credit cookie, או Coda) היא סצנה קצרה שמופיעה לאחר חלק מרשימת כתוביות הסיום של סרט קולנוע, פרק בסדרת טלוויזיה או משחק וידאו. בדרך כלל, הסצנה הומוריסטית או מרמזת על המשכון אפשרי.
היסטוריה
אחת הסצנות שאחרי הכתוביות הראשונות בסרט קולנוע מרכזי היה "החבובות - הסרט" בשנת 1979. השימוש בסצנות שכאלה זכה לפופולריות במהלך שנות ה-80, בעיקר בסיומם של סרטי קומדיה. "החבובות - הסרט" החל מגמה של שימוש בסצנות מטא-קולנועיות השוברות את הקיר הרביעי, גם אם זה לא נשבר לאורך רוב הסרט. בסצנות אלה, הדמויות מפגינות מודעות לכך שהן בסופו של סרט, ולפעמים פונות ישירות אל הקהל, ואומרות לו לעזוב את אולם הקולנוע. סרטים העושים שימוש בטכניקה זו כוללים את: "שמתי ברז למורה"(1986) (שבו הדמות הראשית שוברת לעיתים קרובות את הקיר הרביעי), וכן את הגרסה המוזיקלית המחודשת של "המפיקים". הסצנה שאחרי הכתוביות של סרט זה כוללת הופעת קמע של יוצר הסרט, מל ברוקס.
"שוד הרכבת הגדול", סרט אילם משנת 1903, מסתיים במנהיג של כנופיית השודדים, כשהוא מרים ומכוון את אקדחו אל עבר המצלמה/הקהל, ויורה ירייה אחת מטווח קצר (לאחר שנהרג בסצנה הקודמת).
בטלוויזיה
סצנות שאחרי הכתוביות הופיעו גם בסדרת הטלוויזיה Mystery Science Theater 3000. השימוש הראשון נעשה בפרק החמישי של עונה 2 ("Rocket Attack USA"), ולאחר מכן - בכל שאר פרקי הסדרה, עד לסיומה. בחלק גדול מהמקרים, סצנות אלו הדגישו רגעים מהפרקים שזה עתה הסתיימו.
גם בסדרה ריק ומורטי ישנה סצנה אחרי הכתוביות בסוף כל פרק.
סרטי קולנוע
סצנות שאחרי הכתוביות, שאינן מטא-קולנועיות, גם כן זכו לגדולה בשנות ה-80, אם כי עיקר השימוש שנעשה בהן היה בסרטי קומדיה. סצנות שלאחר הכתוביות הפכו לשימושיות עבור סצנות הומוריסטיות, שלא התאימו לחלקו העיקרי של הסרט. רובן היו קטעים קצרים ששימשו לצורך קשירתם יחד של קצוות עלילה רופפים - למשל: דמויות משנה, שקודם לכן לא הורחב הדיבור אודות גורלן; או קווי עלילה שלא הגיעו באופן מלא לסיומם במהלך הסרט עצמו. לדוגמה, כל ארבעת סרטי "שודדי הקאריביים" כוללים סצנות כאלה. בסופו של "שובו של ג'אפר", אנו רואים את אביס מאל, מנהיג כנופיית הגנבים, מביע את משאלתו השלישית; בסרט ההמשך לסרט זה, ניתן לראות את הג'יני מעוך בין הרקע השחור לבין הכתוביות. כאשר הוצג לראשונה בבתי הקולנוע, "נפוליאון דינמיט" כלל סצנה שאחרי הכתוביות, שמגלה כי שתיים מדמויות הסרט התחתנו. בסוף הסרט The Cannonball Run מוצגים פספוסים מתוך צילומי הסרט.
גם כאשר סצנות שאחרי הכתוביות החלו להיות נפוצות יותר בסרטים שאינם קומיים, נשארה בשימוש המתכונת, על פיה נעשה שימוש בסצנות אלו לצורך מתן סוף סגור יותר לעלילות שלמות או לדמויות פחותות חשיבות. עדיין נעשה שימוש בסצנות כאלה באופן הומוריסטי גם בסרטים רציניים יותר, כמו בסרט "דרדוויל", שבו בולזאיי מוצג, לאחר תבוסתו לדרדוויל, כאשר כל גופו מגובס. סרטים אחרים נמנעים מסצנות קומיות אחרי הכתוביות, לטובת תפנית מפתיעה בעלילה, או חשיפה של פרט עלילתי כלשהו, שלא ניתן היה לשלב בשום מקום אחר במהלך הסרט קודם לכן; למשל בסצנה שאחרי הכתוביות של הסרט "אקס-מן 3: המפלט האחרון", בה נחשף כי פרופסור אקס עדיין בחיים. דוגמה נוספת: בסוף "הארי פוטר וחדר הסודות" נראית דמותו של גילדרוי לוקהרט, לאחר שלקה באובדן זיכרון. דוגמה נוספת מתרחשת ב"שרלוק הולמס הצעיר": במשך כל זמן הצגת הכתוביות, נראית דמותו של פרופ' רת'ה עושה דרכה אל Alpine inn, כאשר בהגיעה למקום, הפרופסור נרשם וחותם בשם מוריארטי.
עם הפצתם המתוכננת זמן רב מראש של סרטי קולנוע המבוססים על זיכיונות מדיה שונים, סצנות שאחרי הכתוביות אומצו על מנת להכין את הקהל לסרטי ההמשך הקרובים, ובמקרים מסוימים אף מרחיקים לכת, וכוללים קליף האנגר בסצנה שאחרי הכתוביות, על אף כי הסרט העיקרי הוא במידה רבה עומד בזכות עצמו. ההפצה הקולנועית של "מטריקס רילודד" הדגימה את השימוש בסצנה שלאחרי הכתוביות לצורך קידום סרט המשך, על ידי "ניצול" המשבצת הזו לצורך הצגת הקדימון ל"מטריקס רבולושנס".
הפריקוול "מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום" כולל סצנה שאחרי הכתוביות, על מנת לקשור את אירועי סרט זה עם אירועים מאוחרים יותר, שהוצגו כבר בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה" ובסיקוול שלו - "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית". המוזיקה המלווה את כתוביות הסיום של "אימת הפנטום" משתנה בהדרגה והופכת ל-"מארש הקיסרי" (המוטיב המוזיקלי של דארת' ויידר), והסרט מסתיים בנשימה עמומה - סימן ההיכר של ויידר. שני אלמנטי אודיו אלו מוכרים היטב למעריצים הרבים של סרטי הסדרה הקודמים.
סרטים מסוימים, לרבות "רוק בבית הספר" של ריצ'רד לינקלייטר, לוקחים את הרעיון של הסצנה שלאחרי הכתוביות לקצה גבול יכולתה, על ידי הרצת רשימה הכתוביות על רקע סצנות פעולה של הסרט העיקרי. בדוגמה זו, הדמויות מופיעות על המסך במשך הדקות האחרונות של הסרט, כשהן מבצעות שיר, בעוד הכתוביות מתחילות לרוץ מבלי להתבלט, עד אשר אחת הדמויות שרה את השורה: "הסרט הסתיים / אבל אנחנו עדיין על המסך" (במקור: "The movie is over / but we're still on screen").
במהלך הרצת הכתוביות בסרט "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים", ישנה סצנה בה הפרופסור דיגורי קירק אומר ללוסי פבנסי שיבוא יום, והיא תשוב לארץ נרניה, רק שזה לא יהיה דרך ארון הבגדים.
היקום הקולנועי של מארוול עושה שימוש נרחב בסצנות שבאמצע או שאחרי הכתוביות (לפעמים שניהם) אשר בעיקר, אך לא תמיד, משמשים כטיזר לאחד הסרטים העתידיים של אולפני מארוול. למשל, בסצנה שלאחרי הכתוביות בסרט "איירון מן 2" משנת 2010, נראה כי פטיש קרב גדול נמצא בתחתית מכתש, במדבר בניו מקסיקו. במקום נמצא סוכן S.H.I.E.L.D. פיל קולסון. ובכך, הסצנה שלאחרי הכתוביות מקדמת את הסרט הבא של האולפנים, "תור" (2011).
משחקי וידאו
משחקי וידאו, במיוחד אלו העושים שימוש בסיפורים מורכבים, החלו להשתמש בסצנות שאחרי הכתוביות. דוגמה מוקדמת לכך היא EarthBound, שבו נס מתעורר לקולות של דפיקות על הדלת, בדיוק כמו בתחילת המשחק, ופוגש בפיקי, אחיו של פוקי, עם הודעה כי הוא איננו מת, וכי הוא מתכנן נקמה. כמו כן, ראויה לציון היא סדרת המשחקים "מטאל גיר", בה, בחלק מהמשחקים, אמנם אין סצנה שלאחרי הכתוביות, אבל כן נשמע קול קריינות של אחת או יותר מדמויות הסדרה, על רקע של הלוגו של המשחק. כל קטע שכזה חושף מידע חדש, שנותן פרספקטיבה חדשה לאירועים הקודמים, או לאירועי המשחק הבא בסדרה. דוגמה נוספת היא סדרת משחקי הווידאו Kingdom Hearts, הכוללים אחרית דבר לאחר הכתוביות, יחד עם סצנה שלאחרי הכתוביות, בעלת תוכן מסתורי ביותר, המתארת אירועים אפשריים בעתיד של הסדרה. כמו כן, הסצנה שלאחרי הכתוביות במשחק Halo 2 משמשת גם כקליף האנגר.
ב-"VersionOne" (Xbox 360 / פלייסטיישן 3 / Microsoft Windows) של Splinter Cell: Double Agent, אם המשחק הושלם בצד של כרטיס האשלון השלישי, לאחר הכתוביות מתחיל שלב משחק חדש, המאפשר לשחקן להשלים את המשחק. דוגמה נוספת לכך היא ב-The Warriors, משחק שבו השחקן נלחם בפושעים כמנהיג הריף על רקע הכתוביות של סוף המשחק.
המשחקים The Legend of Zelda: Twilight Princess ו-Halo 3 הם דוגמאות נדירות במשחקי וידאו, שבהם נחשף טוויסט חיוני: ב-Twilight Princess, הדמות הראשית מידנה מנפצת את המראה של דמדומים לפני שהיא קופצת אל תוך המערבולת בעצמה, משאירה את לינק ואת זלדה עומדים לבד במדבר, ושוברת את הקישור היחידי הידוע בין העולם הנורמלי לבין ממלכת הדמדומים. סצנה שלאחרי הכתוביות במשחק Halo 3 מגלה כי ראש היחידה שרד את אירועי סצנת הסיום. בבאטמן ארקהם אסיילום, סצנה שלאחרי הכתוביות חושפת כי ארגז, המכיל טיטאן רעיל, עושה את דרכו לגות'אם סיטי, כאשר ביין, הדחליל או קילר קרוק אוחזים בו.
T-34 (סרט)
בסרט מככבים אלכסנדר פטרוב ואירינה סטרשנבאום. הסרט תוכנן לצאת לאקרנים ב-27 בדצמבר 2018 ב-IMAX, אך נדחה לאחר מכן בכמה ימים ויצא ב-1 בינואר 2019.
הסרט זכה גם להצלחה מסחרית רבה משהכניס 2.3 מיליארד רובלים (כ-33 מיליון דולר), לעומת תקציב הפקה של 600 מיליון בלבד, אחרי שבוע של הקרנות. הוא ממוקם במקום השלישי ברשימת שוברי הקופות הגדולים ברוסיה עם למעלה מ-8.8 מיליון צופים ו-2 מיליארד רובלים, כשלפניו רק הסרטים "צ'בורשקה" (3.22 מיליארד), "מעושר לאושר" (3.44 מיליארד) ו"מתקדמים למעלה" (3.43 מיליארד), כשהוא מקדים את "הבוגאטיר האחרון" (1.7 מיליארד), "השוטר מרובליובקה: כאוס השנה החדשה" (1.7 מיליארד), "סטלינגרד" (1.6 מיליארד), "הוויקינג" (1.4 מיליארד), "הטיסה" (1.5 מיליארד), "עצי אשוח 3" (1.2 מיליארד), "האירוניה של הגורל 2" (1.2 מיליארד), "ויי" (1.2 מיליארד), "משיכה" (1.1 מיליארד) ו"השוטר מרובליובקה: כאוס השנה החדשה 2" (1 מיליארד).
הסרט זכה גם להערכה והכרה מהאקדמיה הרוסית לקולנוע, כאשר בטקס פרסי נשר הזהב הרוסי ה-18, זכה בפרס נשר הזהב בקטגוריות הבימוי הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר והאפקטים הוויזואלים הטובים ביותר.
עלילה
בשנת 1941, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, במהלך הקרב על וולוקולמסק הסמוכה למוסקבה, מגיע סגן ניקולאי איוושקין, שאך זה סיים את קורס הקצונה, לחזית סמוך לכפר נפיודובקה. הוא ניצל בקושי מירי של טנק גרמני לעברו ומגיע לנקודת הפיקוד של היחידה הסובייטית שאליה נשלח. ביחידה שולחים אותו לפקד על הטנק היחיד שבשירות היחידה, טנק T-34 החדש. אל הכפר מגיע טור טנקים נאצי של יחידה שריון גרמנית בפיקודו של האופטמן קלאוס יגר מחטיבת השריון ה-11 של הורמאכט ובקרב נגדם איוושוקין וצוותו מצליחים להפציץ ולהשמיד את טור הטנקים הנאצי, שסופג פגיעה קשה. אבל קלאוס יגר, עם הטנק היחיד שברשותו, מצליח לבלום את הטנק הסובייטי ולהרוג את כל אנשי הצוות, למעט שני חיילי השריון איוושקין ונהג הטנק ואסיליונוק שנופלים בשבי.
באביב 1944 איוושוקין וחיילים סובייטים אחרים שנפלו בשבי מובלים אל תורינגיה ומחנה הריכוז SIII. איוושקין ברח מהמחנות כבר שבע פעמים, מוחזק בבידוד ונחקר ללא הרף על ידי הגסטאפו. יגר, שמקודם לדרגת שטנדרטנפיהרר אס-אס, נפגש עם רייכספיהרר אס אס היינריך הימלר ומציע את האסטרטגיה החדשה שלו להדרכת לוחמים כיצד להיאבק בטנקי האויב באמצעות השבויים הסובייטיים. הוא נשלח לפקד על דיוויזיית הטנקים "היטלריוגנד" ולאמנה במחנה אורדרוף ולהפוך אותו למרכז אימונים עילי של כוחות השריון. הוא מאלץ את איוושוקין לשמש כמפקד טנק ללא חימוש, על מנת לשמש כ"בשר תותחים" בתרגיל שאמור להוכיח את עליונותו של טנק הפנתר הנאצי. איוושוקין מפקד על שבויי מלחמה והם מקבלים טנק T-34 דגם 85, שאנשי צוותו מתו בתוך הטנק וגופותיהם נותרו בו. בעודם קוברים את גופות החיילים בקבר אחים מחביאים אנשי הצוות גם שישה פגזים ומתכננים בריחה.
מימון ותמיכה
ב-10 ספטמבר 2015, הודיעה חברת הפקות הסרטים "Mars Media" על מעורבותה בהפקת סרט המלחמה "T-34". מאוחר יותר הצטרף לפרויקט המפיק לאונרד בלווטניק, משקיע, הבעלים של אולפני "AMEDIA" ווורנר מיוזיק גרופ, שבחר את הסרט הזה מתוך מספר רב של הצעות, בשל מניעים אישיים (ניצחון המלחמה הוא חלק מההיסטוריה משפחתית, סבו של המפיק — לחם בחזית) וסיבות אחרות, כגון: ליהוק שחקנים צעירים מהשורה הראשונה וצוות הפקה רב ניסיון ומעורבותו של המפיק רובן דישדישיאן.
הבמאי והתסריטאי אלכסיי סידורוב הגדיר לעצמו את המשימה "לספר את הסיפור של המלחמה שיהווה השראה לצעירים ולא יגרום למחלוקת עבור מי שעדיין חי את המלחמה בזיכרון".
קדם הפקה
בסרט השתתפו מספר טנקים, כולל טנקים מדגם T-34 אמיתיים שנהרסו במהלך המלחמה וחודשו ושופצו לקראת הצילומים. בנוסף, ובאמצעות גרפיקה ממוחשבת הוצגו בסרט כמה כלי רכב סובייטים ונאציים כדוגמת Sd.Kfz. 251, וטנק הפנתר.
מעצב ההפקה של הסרט קונסטנטין פחוטין במשך חודש, בנה כפר שלם בשדה ליד הכפר סטרלקובקה, במחוז קלוגה. אף על פי שהבתים נהרסו כבר בתחילת הסרט עוצב כל אחד בסגנון מיוחד משלו, כולל קישוטים ואביזרים שנבחרו בקפידה.
צילומים
צילומי הסרט החלו ב-23 בפברואר 2017 ונמשכו 61 יום. הצילומים התרחשו במוסקבה ובמחוז קלוגה שברוסיה, בפראג וערים נוספות בצ'כיה ובאזור "המבצר הקטן" בטרזיינשטט. הסרט זכה לתמיכת קרן הקולנוע הרוסי וחתום על חוזה הפצה עם רשת הטלוויזיה רוסיה-1.
אלכסי לייהו
אלכסי " Wildchild" לייהו (בפינית: Alexi Laiho; 8 באפריל 1979 – דצמבר 2020) היה סולן וגיטריסט בלהקות צ'ילדרן אוף בודום וקילהולוט. נוסף על כך, היה הגיטריסט הראשי בלהקת סינרג'י.
ביוגרפיה
לייהו נולד בשם מארקו וולה אלקסי לייהו באספו שבפינלנד. בגיל 7 הוא החל לנגן בכינור ובגיל 11 החל לקחת שיעורי גיטרה בקונסרבטוריון הפיני של פופ וג'אז. בנוסף, הוא למד שם לנגן בפסנתר. הוא הושפע ממוזיקת ההבי מטאל ששמעה אחותו. לייהו היה חבר בלהקת "T.O.L.K", וב-1993 הקים את להקת המטאל נאו-קלאסי, " IneartheD". מאוחר יותר שינתה הלהקה את שמה ל"צ'ילדרן אוף בודום. באותה שנה, עברו חברי הלהקה לגור בהלסינקי.
בגיל 16, עזב לייהו את בית הספר, כדי להשקיע במוזיקה יחד עם צ'ילדרן אוף בודום. ב-1997, הוא הצטרף ללהקת "Thy Serpent", אך עזב אותה לאחר תקופה קצרה. במהלך קונצרט של צ'ילדרן אוף בודום ברוסיה עם להקת " Impaled Nazarene", הזמינו חברי הלהקה השנייה את לייהו להיות הגיטריסט הראשי שלהם. הוא הצטרף ללהקה, והיה חבר בה עד 2001, אך מעולם לא הביע עניין בלהקה.
ב-1999, הזמינה קימברלי גווס את לייהו להצטרף ללהקתה, סינרג'י, בתור גיטריסט ראשי. ב-2001, הצטרף גיטריסט נוסף ללהקה בשם רופה, דבר שיצר מתח בין הגיטריסטים, ותחרויות של מי יבצע סולואים בשירים.
בפברואר 2002, נישא לייהו לסולנית הלהקה, קימברלי גווס, והתגרש ממנה ב-2004, אך הם נשארו חברים טובים.
התחביב העיקרי של לייהו היה מכוניות. אביו לימד אותו לנהוג כשהיה בן 10.
הכינוי שלו Wildchild (בתרגום לעברית:ילד פרא) בא מאחד השירים המפורסמים של W.A.S.P.
דיסקוגרפיה
Albums, Demos, and EPs;
ספת עור
ספת עור היא ספה העשויה מעור. ספה היא פריט ישיבה אשר תומך בגב וברב המקרים גם בידיים. הספה מורכבת מ"שלד" (בסיס אשר מעניק לספה את הצורה והזווית שלה) ריפוד פנימי שהוא בדרך כלל ספוגים וכמו כן גם ריפוד חיצוני. הריפוד החיצוני מותאם לרצונות הלקוח, וספות עור הן חלק בלתי נפרד מהריהוט לבית.
סוגי ספות עור
קיימים הרבה מאוד סוגים של ספות עור. ניתן לחלק את סוגי ספות העור לשניים, עורות סופגים ועורות שאינם סופגים. וביניהם :
ניקוי ספות עור
ניקוי של עורות הוא ניקוי עדין ומיוחד שצריך להתבצע בעדינות על מנת לא להזיק לריפוד. מקודם ציינו כי סוגי העורות מתחלקים ל-2 שהם עורות סופגים (נוזלים) ועורות לא סופגים. אם מדובר בעורות סופגים אז הניקוי הופך להיות מאוד מסובך ומצריך מאיתנו קנייה של חומרים יקרים ונדירים אשר מעט מאוד אנשי מקצוע בארץ מתעסקים איתם והסוג השני הוא הסוג הלא סופג שהוא גם הסוג הנפוץ ביותר והניקוי שלו מתבצע במספר שלבים ולא דורש כלים מיוחדים. ניקוי ספות עור יתבצע בעזרת תהליך פירוק אנזימטי אשר מפרק את החלבונים שנמצאים בכל השומן גוף, זיעה, לכלוך ושאריות מזון שהצטברו על גבי הריפוד. חשוב לוודא כי ניקוי הספה מעור יתבצע על רצפה שהיא לא - שיש, אבנים טבעיות, פרקטים מהסיבה שכל אלו סופגים את החומרי ניקוי שלנו ואנחנו עלולים להזיק לרצפה.
פסגת טאוור (אנטארקטיקה)
פסגת טאוור (באנגלית: Tower Peak) היא הר הממוקם באי טאוור, בסמוך לארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה
גובהה של הפסגה 855 מטרים, והוא מתנשא מעל שדה קרח, הממוקם כ-5 קילומטרים מעל פער לונגינג בצפון ארץ גרהאם.
היסטוריה ומקור השם
ההר מופה לראשונה ושמו ניתן לו על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי (סקר שטחי החסות של איי פוקלנד - ה-(FIDS)) בשנת 1945.
פלאקסי
פלאקסי (באנגלית: Paluxy River) הוא נהר במדינת טקסס שבארצות הברית, יובל של הנהר בראזוס (Brazos). הוא נוצר מהתמזגות נהר צפון פלאקסי ונהר דרום פלאקסי ליד בלאף דייל (Bluff Dale), וזורם לאורך 47 ק"מ עד התמזגותו עם נהר בראזוס ממזרח לגלן רוז (Glen Rose), טקסס.
נירה ליברמן
נירה ליברמן (נולדה ב-4 באוגוסט 1966) היא פרופסור מן המניין לפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת תל אביב.
ליברמן השלימה את הדוקטורט שלה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1997 ולאחר מכן יצאה לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת קולומביה. אחר כך חזרה לאוניברסיטת ת"א כחברת סגל. פיתחה יחד עם יעקב טרופה מאוניברסיטת ניו יורק את תאוריית רמת ההבנייה (Construal Level Theory).
בשנת 2021 נבחרה כחברת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
תאוריית רמת ההבנייה
התאוריה מקשרת בין תפיסת מרחק לבין רמת ההבנייה. לפי התאוריה, אובייקטים רחוקים נתפסים במונחים מופשטים וכלליים, ואילו אובייקטים קרובים נתפסים במונחים ספציפיים וקונקרטיים. האובייקט אשר נתפס בצורה מופשטת יותר בשל ריחוקו יכול להיות רחוק בזמן, רחוק גאוגרפית, רחוק חברתית (אדם זר ולא מוכר) או אף רחוק היפותטית (נראה כבעל סבירות נמוכה). תאוריה זו מאחדת מספר רב של ממצאים ידועים בפסיכולוגיה חברתית ובפסיכולוגיה קוגניטיבית, ואף מנבאת ממצאים חדשים.
דוגמה לאופן שבו משפיע מרחק פסיכולוגי על התפיסה הוא ההבדל באופן שבו תופסים בני אדם את התנהגותם שלהם לעומת האופן שבו הם תופסים את התנהגות האחרים, הבדל המוביל לטעות הייחוס הבסיסית. התנהגותו של האדם עצמו נתפסת בעיניו כתלויה במצב ובפרטיו המדויקים (תפיסה קונקרטית) ואילו התנהגות האחר, הרחוק ממנו, נתפסת כתלויה בטבעו ומהותו הפנימיים והיציבים (תפיסה מופשטת).
רומאן (עיר)
רוֹמאן (ברומנית: Roman, מדגישים את ה"חולם"), עיר במחוז ניאמץ בחבל מולדובה, ברומניה.
העיר שוכנת במפגש הנהרות סירט ומולדובה. בעיר יש 69,483 תושבים.
העיר קרויה על שם מקימה רומן הראשון מושאט, שייסד אותה לקראת סוף המאה ה-14. בין התושבים הראשונים היו גם יהודים שבאו עם רומאן. רומאן פטר את היהודים משירות צבאי תמורת מס מיוחד.
יהודים
בין השנים 1792- 1825 כיהן ברבנות העיר רבי יצחק בן יהודה לייב. אחריו כיהן רבי יעקב ברייש עד שנת 1840. אחריו כיהן רבי דוד איזקסון, בנו של רבי יצחק מקאליש. לאחר פטירתו בשנת 1908 מילא את מקומו חתנו-אחיינו רבי יצחק לייפר (בן רבי אהרן אריה מנדבורנה) ואחריו בנו רבי שלמה עד לפטירתו בשנות ה-40.
בין השנים 1918 ל-1920 פעלה בעיר ישיבה בראשות רבי אברהם ישכר בער, בנו של רב העיר רבי שלמה איזקסון.
רבה האחרון של רומאן היה רבי מאיר איזקסון שכיהן בה חדשים ספורים - מסוף שנת ה'תש"ז ועד אמצע שנת ה'תש"ח.
ערים תאומות
רומאן היא עיר תאומה של הערים:
אינקלינגס
האינקלינגס (באנגלית: The Inklings) היו חבורה ספרותית באוניברסיטת אוקספורד, אנגליה. חברי האינקלינגס (בהם כמה מהסופרים המייסדים של סוגת הפנטזיה: ג'.ר.ר. טולקין, ק.ס. לואיס וצ'ארלס ויליאמס) היו ברובם אקדמאים באוניברסיטה. קבוצה זו התקיימה בין שנות ה-30 לבין שנות ה-60 של המאה העשרים.
מאפייני הקבוצה
כנהוג בקבוצות ספרותיות אקדמיות באותה תקופה, היו האינקלינגס כולם גברים. (דורותי סיירס, שלפעמים מוגדרת כחברה באינקלינגס, אכן הייתה חברה קרובה של לואיס ושל ויליאמס, אך לא נכחה אף פעם בפגישות האינקלינגס).
האינקלינגס היו חסידי ספרות מוצהרים, ששיבחו את ערכו של הסיפר בתחום הבדיוני, ועודדו כתיבת הפנטזיה. אף שערכים נוצריים רבים השתקפו בעבודתם של מספר חברים, היו גם חברים אתיאיסטים בקרב חברי הקבוצה. על ייחודם של האינקלינגס כבני קבוצה חברתית, מעיד וורן לואיס, אחיו של ק.ס. לואיס:
מטרת הקבוצה
המטרה העיקרית לפגישות האינקלינגס הייתה הקראת עבודותיהם הלא מוגמרות של החברים ודיונים עליהן. בין הרומנים שהוקראו לראשונה בפני האינקלינגס ניתן למנות את "שר הטבעות" מפרי עטו של טולקין, "Out of the Silent Planet" של לואיס, ויצירתו של ויליאמס "הלאווין". אחד מסיפוריו של טולקין, "מסמכי מועדון הרעיונות" מבוסס על האינקלינגס.
לא כל פגישות האינקלינגס היו רציניות לגמרי; חברי האינקלינגס שיעשעו עצמם בתחרויות, כמו למשל: לראות מי יכול לקרוא את הפרוזה הידועה לשמצה של אמנדה מקיטריק רוז למשך הזמן הארוך ביותר מבלי לפרוץ בצחוק.
עד סוף 1949 התקיימו פעילויות החבורה בדרך כלל בערבי שלישי בחדרי הקולג' של ק.ס. לואיס. האינקלינגס נודעו בכך שהתכנסו מדי פעם בפאב מקומי בשם "העיט והילד" (The Eagle and Child), שנודע גם כ"הציפור והתינוק" (The Bird and Baby), או פשוט: "הציפור". בהתאם לאמונות שכיחות בקרב האקדמאים באותה התקופה, הם לא הקריאו את יצירותיהם בפאב. בשעות מאוחרות יותר התקיימו הפגישות בפאב "השֶׂה והדגל" (The Lamb and Flag), הממוקם מעבר לרחוב, ובשנים מוקדמות האינקלינגס נפגשו גם בפאבים אחרים, אבל "העיט והילד" השאיר את חותמו.
מקור השם
במקור, השם "אינקלינגס" התייחס למועדון דיונים ב"קולג' אוניברסיטה", שנוסד על ידי אדוארד טנגיי לין (Edward Tangye Lean), סטודנט לתואר ראשון באותו הזמן ואחיו של הבמאי דייוויד לין, בשנת 1931, גם כן למטרת הקראה בקול של יצירות לא גמורות. המועדון הורכב מסטודנטים ובעלי תוארי כבוד, ביניהם טולקין ולואיס. כאשר לין עזב את אוקספורד ב-1933, המועדון ננטש, והשם הועבר על ידי טולקין ולואיס לקבוצתם במודלן קולג'.
על הקשר בין שני ארגוני ה"אינקלינגס", טולקין אמר:
מורשת
על שמם של האינקלינגס נקראו כמה אגודות ספרותיות, כמו למשל אגודת האינקלינגס באאכן. מרכז מאריון אי. ווייד, הממוקם בקולג' ויטון שבאילינוי, ארצות הברית, מוקדש לעבודתם של שבעה סופרים בריטים, כולל ארבעה מחברי האינקלינגס (ג'.ר.ר. טולקין, ק.ס. לואיס, צ'ארלס ויליאמס ואואן ברפילד) ואת דורותי סיירס. האוסף של המרכז כולל מכתבים, כתבי יד, קלטות אודיו ווידאו, תמונות, יצירות אמנות ועוד.
באסקו בתומי
באסקוֹ בתומי (בגאורגית: ბასკო ბათუმი) היא קבוצת כדורסל גאורגית מהעיר בתומי. המתמודדת בסופרליגה הגאורגית.
היסטוריה
הקבוצה משחקת בליגה הגאורגית מאז שנת 1998, העונה בה זכתה באליפות הראשונה לאחר ניצחון בגמר הפלייאוף מול אזוט רוסתווי. מאז מחזיקה הקבוצה בחמש אליפויות (מתוכן 4 רצופות) וגביע אחד.
בעונת 2000/01 השתתפה הקבוצה בגביע האתגר של הליגה הצפון-אירופית.
בתחילת עונת 2004/05 כשהיא אלופה, נאלצה הקבוצה לוותר על מקומה בליגה והורדה עד לליגה השלישית עקב בעיות כלכליות. הקבוצה הוחזרה לליגת העל בעונת 2008/09. ובעונת 2009/10 הגיעה עד לחצי גמר הגביע הגאורגי. ובליגה הפסידה לקבוצת אנרג'י רוסתווי בחצי גמר הפלייאוף.
טפיר ברזילאי
טפיר ברזילאי (שם מדעי: Tapirus terrestris), אחד מארבעת מיני הטפיר החיים בימינו. הטפיר הברזילאי הוא החיה היבשתית הגדולה ביותר בדרום אמריקה.
מאפיינים
צבע פרוותו של הטפיר הבריזלאי חום כהה, ולו רעמה קצרה הגדלה בראשו ובעורפו. אורך גופו של הטפיר הברזילאי יכול להגיע מ-1.8 עד 2.5 מטר, אורך זנבו 5 עד 10 ס"מ, ומשקל גופו 270 ק"ג. גובהו של הטפיר הברזילאי 77 עד 108 ס"מ. הנקבות לרוב גדולות מן הזכרים. ברגליהם הקדמיות שלוש בהונות, ואילו ברגליהם האחוריות ארבע.
הטפיר הבריזלאי ניזון מעלים, מנבטים, מענפים קטנים, מעשבים ומצמחים מימיים. הוא יודע לשחות ולצלול היטב. הוא מסוגל לנוע במהירות באדמה, ואף באדמה סלעית והררית.
תקופת הייחום אורכת יומיים ומתרחשת אחת לתקופה של 50 עד 80 יום. ההזדווגות עשויה להתקיים במים או מחוץ למים. ההיריון נמשך 335 עד 439 ימים, שבסופם נולד לרוב גור יחיד. משקלם הממוצע של גורים בעת הלידה כ-6 ק"ג. הגור נגמל מיניקה בגיל 289 ימים בממוצע. הם מגיעים לבגרות מינית בגיל של כשלוש שנים. הטפיר הברזילאי יכול לחיות 25 עד 30 שנה.
אויביהם הטבעיים של הטפירים הם תנינים וחתולים גדולים כדוגמת היגואר והפומה, כשלצעירים אויבים נוספים. כאשר הוא מפוחד עשוי הטפיר הברזילאי לרוץ אל המים. הטפיר הברזילאי ניצוד על ידי האדם לצורך שימוש בבשרו ובעורו.
ליגת הנוער
ליגת הנוער (בנורווגית: De unges Forbund) הוא מחזה משנת 1869 מאת המחזאי הנורווגי הנריק איבסן.
עלילה
הדמות הראשית סטנסגורד (Stensgård) הוא עו״ד, פוליטיקאי אידיאליסט צעיר השואף לקריירה פוליטית בעיירה נורווגית קטנה. בשבעה עשר במאי, יום החוקה, הוא נושא נאום פוליטי משלהב התוקף את טשמברליין בראצברג, הבעלים של סדנת הברזל המקומית. סטנסגורד מכריז כי הוא מתעתד להקים מפלגה חדשה, רדיקלית, בשם "ליגת הנוער". בראצברג מאמין כי נאומו התוקפני מכוון נגד יריבו, מונסן בעל הקרקעות, ועל כן סטנסגורד הופך לאורח רצוי בביתו של בראצברג.
סטנסגורד מחזר אחרי בתו של מונסן, אבל עד מהרה מחליט לשאת תחתיה את בתו של בראצברג. הוא מציע לבראצברג התנצלות פומבית, אולם זה נרעש ומגרש אותו. כאשר סטנסגורד מגלה שבנו של בראצברג זייף את חתימת אביו על מנת לגייס כסף במיזמים מסוכנים עם מונסן, הוא מגלה עניין מחודש בבתו של מונסן ומתכנן לבקש את ידה. אך כשמונסן מסתכן במעורבות בשערורייה הקשורה במיזמים הללו, סטנסגורד נמלך בדעתו ומציע נישואים לאלמנה עשירה, הגברת רונדהולם.
בסיכומו של דבר מתברר שרק מונסן, ולא בראצברג, היה מעורב בזיוף החתימה, או אז חוזר ומתכנן סטנסגורד לבקש את ידה של בתו של בראצברג. אולם אתה כבר איבדה בו זו עניין, והגברת רונדהולם מצידה מחליטה להנשא לבנו של מונסן. התוצאה היא שסטנסגורד יוצא קרח מכאן ומכאן ועוזב את העיר.
ג'יימס קלרק מקסוול
גֵ'יימְס קְלֵרְק מַקְסְוֶל (באנגלית: James Clerk Maxwell; 13 ביוני 1831 – 5 בנובמבר 1879) היה פיזיקאי סקוטי. מקסוול פיתח את מערכת משוואות מקסוול המבטאות את חוקי החשמל והמגנטיות. משוואות אלו כוללות גם שיפור חשוב של חוק אמפר. חקר את האור כתופעה אלקטרומגנטית, ופיתח את התפלגות מקסוול החשובה לתאוריה הקינטית של הגזים. תגליות אלו פתחו דרך לפיתוח עבודות בתחום תורת היחסות ומכניקה קוונטית. מקסוול הוכיח שהשדה החשמלי והמגנטי מתפשטים בצורת גל במהירות האור.
מתייחסים אל מקסוול כאל המדען בן המאה ה-19 שהשפיע בצורה הרבה ביותר על המאה ה-20. בשנת 1931, בחגיגות המאה להולדתו של מקסוול, תיאר איינשטיין את עבודתו של מקסוול כ"עמוקה והפורה ביותר בפיזיקה מאז ימי אייזק ניוטון".
את עבודתו של מקסוול מאפיינים שימושים באלגברה בשיתוף מרכיבים מגאומטריה. מקסוול הדגים שהכוחות החשמליים והמגנטיים הם חלקים משלימים של אלקטרומגנטיות. הוא הראה ששדות חשמליים ומגנטיים נעים בחלל בצורה של גל אלקטרומגנטי, במהירות קבועה של 3.0 × 108 m/s. הוא גם הציע שאור הוא צורה של קרינה אלקטרומגנטית. על גילוייו אלו זכה במדליית רמפורד בשנת 1860.
ביוגרפיה
מקסוול נולד ב-13 ביוני 1831 באדינבורו במשפחת אצולה סקוטית.
כבר בילדותו גילה כישורים למתמטיקה: עבודה שעשה בגיל 14 הוצגה בחברה המלכותית למדעים באדינבורו. בגיל 16 התחיל ללמוד באוניברסיטת אדינבורו. בשנת 1850, לאחר קבלת תואר במתמטיקה, נסע לאוניברסיטת קיימברידג'. הוא סיים את לימודיו בה בשנת 1854.
בתקופה זו המשיך לעבוד על מחקר בנושא הצבעים שהתחיל אותו עוד באדינבורו וסיים בשנת 1855. הוא הוכיח, בין היתר, שצבע לבן הוא תוצאה של ערבוב ירוק, אדום וכחול.
על גילוייו בתחום זה זכה במדליית רמפורד בשנת 1860.
מקסוול נפטר בקיימברידג' בגיל 48 ונטמן בסקוטלנד.
תצלום הצבע הראשון בהיסטוריה
מקסוול תרם גם לתחום האופטיקה וראיית הצבעים, ולזכותו נזקף הגילוי שניתן ליצור צילום צבעוני בעזרת מסננים בצבעי אדום, ירוק וכחול. בהנחייתו צילם הצלם תומאס סקוט בשנת 1861 סרט טארטן. האובייקט צולם שלוש פעמים, כל פעם דרך מסנן אופטי בצבע שונה שהונח לפני עדשת המצלמה: מסנן אדום, ירוק וכחול. שלושת הדימויים פותחו ואחר כך הוקרנו דרך שלושה מקרנים שונים, על כל מקרן הושם מסנן בגוון בו צולם הדימוי אותו הקרין. שלושת המקרנים יצרו שלוש הקרנות בצבעים שונים של אותו הדימוי, וכאשר אוחדו שלוש ההקרנות, זו על גבי זו, נוצר דימוי רב-צבעים, ששחזר את צבעי האובייקט המקורי. היה זה תצלום הצבע הראשון בהיסטוריה. שלושת לוחות הצילום נמצאים כיום במוזיאון קטן ברחוב אינדיה מספר 14 באדינבורו, בבית בו נולד מקסוול.
התאוריה הקינטית של הגזים
אחת התגליות החשובות של מקסוול היא בתחום פיתוח התאוריה הקינטית של הגזים. בתחום זה תרם גם כעורך ניסויים וגם כמתמטיקאי. בשנת 1866 בנפרד מלודביג בולצמן ניסח את התאוריה הקינטית של הגזים (הקרויה כיום על שם מקסוול-בולצמן). הנוסחה שלו (התפלגות מקסוול) נותנת אפשרות לחשב מהו אחוז המולקולות של גז שנע במהירות מסוימת בטמפרטורה נתונה. גישת מקסוול אפשרה להכליל חוקים ידועים של תרמודינמיקה ולהסביר בצורה טובה יותר את התצפיות והניסויים השונים. עבודתו של מקסוול בתחום זה אפשרה לו להמציא ניסוי מחשבתי הידוע כשד של מקסוול.
אלקטרומגנטיות
עיקר מאמציו של מקסוול הוקדשו לתחום חשמל ומגנטיות (אלקטרומגנטיות). עבודתו קשורה להרחבה וניסוח מתמטי של עבודות קודמות של מייקל פאראדיי, אנדרה אמפר ומדענים נוספים. הוא קשר הכל ב-20 משוואות דיפרנציאליות עם 20 משתנים. המשוואות, ידועות כמשוואות מקסוול הוצגו בחברה המלכותית בשנת 1864. הן מסבירות את הקשר בין השדה החשמלי ושדה ההשראות המגנטית.
מקסוול הוכיח את התפשטות השדות בצורת גל במהירות הניתנת לחישוב. לפי חישוביו מהירות זו היא 310,740,000 מטר לשנייה. באותה תקופה האמין מקסוול שלצורך התפשטות האור נדרש תווך מיוחד, אתר. עם הזמן, התברר שקיומו של תווך זה אינו ניתן להבחנה בשום אמצעי ואינו מתיישב עם תוצאות ניסוי מייקלסון-מורלי. קשיים אלו נתנו השראה לאלברט איינשטיין לנסח את תורת היחסות.
עבודות אלו נחשבות לאחד מההישגים הגדולים של הפיזיקה במאה ה-19.
הנצחתו
מקסוול דורג במקום ה-24 ברשימת האנשים המשפיעים בהיסטוריה של מיכאל חארט, ובמקום ה-89 בסקר של ה-BBC על הבריטים המפורסמים.
מספר גדלים, אתרים ומונחים נושאים כיום את שמו:
ניו יורק ניקס
ניו יורק ניקרבוקרס (באנגלית: New York Knickerbockers, לרוב מכונה בקיצור ניו יורק ניקס (New York Knicks)), היא קבוצת כדורסל מרוֹבע מנהטן שבניו יורק, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NBA. הקבוצה משובצת בבית האטלנטי שבאזור המזרח, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם מדיסון סקוור גארדן. אחת משתי הקבוצות היחידות ב-NBA שנותרו בליגה מאז הקמתה ונשארו במיקומן המקורי (השנייה היא בוסטון סלטיקס).
הניקס זכו עד היום בשתי אליפויות NBA – בעונות ו- – והעפילו שש פעמים נוספות למעמד הגמר – בעונות, , , ,  ו-.
1946–1968: השנים המוקדמות
משחקם הראשון של הניקרבוקרס בליגת ה-BAA התרחש ב-1 בנובמבר 1946, נגד טורונטו האסקיס. המשחק התרחש באולם מייפל ליף גארדנס, ובו ניצחו הניקס 66–68. הניקס הפכו לקבוצה הראשונה שבשורותיה שיחק שחקן שאינו לבן, כשהשחקן וואטרו מיסאקה הצטרף לקבוצה ב-1947. המאמן הראשון של הניקס היה ניל קוהלן. בתחילת העשור הראשון של ליגת ה-NBA הניקס הגיעו לשלושה גמרים רצופים בין השנים 1951–1953. בהמשך העשור הניקס הגיעו לפלייאוף רק שלוש פעמים.
הניקס הפכו לקבוצה הראשונה שהחתימו שחקן אפרו-אמריקאי, נת'ניאל קליפטון ב-1950. אף על פי שקליפטון חתם ראשון, האפרו-אמריקאי הראשון ששיחק היה ארל לויד. באותה שנה נבחר האפרו-אמריקאי הראשון בדראפט על ידי בוסטון סלטיקס, צ'אק קופר.
הניקס לא חוו הצלחות בין השנים 1960–1966. בכל השנים האלו הם סיימו במקום האחרון באזור המזרחי. כמה מההפסדים הגדולים בהיסטוריה של הניקס קרו בתקופה הזו. אחד המשחקים המפורסמים התקיים ב-2 במרץ 1962, בו הניקס שיחקו מול פילדלפיה ווריורס של וילט צ'מברלין. במשחק זה צ'מברלין קלע 100 נקודות - שיא NBA בכל הזמנים. הווריורס ניצחו במשחק 147–169.
1968–1975: שנות האליפות
ב-1968 הניקס הגיעו לפלייאוף לראשונה מאז 1959. מאמן הקבוצה היה רד הולצמן וכוכביה היו השחקנים הצעירים ביל בראדלי ו-וולט "קלייד" פרייז'ר (שכמו בראדלי הגיע להיכל התהילה). בעונה הבאה הניקס רכשו את דייב דבושר (עוד שחקן מהיכל התהילה) מדטרויט פיסטונס. בעונת 1968/1969 הם הגיעו למאזן 27–55. בפלייאוף של אותה עונה הניקס עברו את הסיבוב הראשון בפעם הראשונה מאז 1953, כשהדיחו את הבולטימור בולטס ב. לאחר מכן הניקס הפסידו לבוסטון סלטיקס בגמר המזרח.
במהלך עונת 1969/1970 הניקס השיגו רצף של 18 ניצחונות. באותה עונה הניקס השיגו מאזן 22–60, המאזן הטוב ביותר מבין כל קבוצות ה-NBA בעונה זו והמאזן הטוב ביותר של הניקס בהיסטוריה של המועדון. אחרי שהניקס ניצחו את בולטימור בולטס 4-3 בחצי גמר המזרח ואת מילווקי באקס בגמר המזרח 1–4 הם פגשו את לוס אנג'לס לייקרס בגמר.
טרונקטו
טרונקטו (באיטלקית: Tronchetto) הוא אי בלגונת ונציה, בפאתי העיר ונציה, במערבה.
ניו יורק ניקס
1968–1975: שנות האליפות
בארבעת המשחקים הראשונים הסדרה הייתה בשוויון 2–2. במהלך הרבע השני של המשחק החמישי אחד מכוכבי הקבוצה, ויליס ריד נפצע בשריר ברגלו הימנית ולא חזר לשחק באותו משחק. למרות היעדרותו הניקס ניצחו ב-16 נקודות הפרש. ללא ריד הפצוע הניקס הפסידו במשחק השישי והלכו למשחק מכריע ואחרון בסדרה מול הלייקרס.
טרונקטו
הבתים העתיקים שהיו באי נהרסו בהפגזות במהלך מלחמת העולם הראשונה, וכיום אין בו מבנים היסטוריים.
ניו יורק ניקס
1968–1975: שנות האליפות
בתחילת המשחק ריד צלע לכיוון הפרקט, כשהוא מראה את נחישותו לשחק למרות כאביו. ריד קלע את שני הסלים הראשונים של ניו יורק במשחק, ולא קלע יותר בהמשכו. למרות הופעתו החלשה על המגרש, העלה ריד את המורל של קבוצתו בעזרת ההירואיות שלו. הניקס ניצחו בסופו של המשחק 99–113, וזכו באליפות NBA ראשונה בהיסטוריה של המועדון אחרי שגברו על הלייקרס בסדרה מותחת שהסתיימה ב-3–4.
טרונקטו
האי צמוד לכניסה לוונציה מהיבשת, ובו בעיקר חניונים לכלי רכבם של התיירים הרבים המגיעים אל העיר דרך גשר החירות הסמוך. האי מקושר בגשר אל נמל ונציה ומשם אל פיאצלה רומא (כיכר רומא), שממנה יוצאים מרבית קווי התחבורה הציבורית של ונציה (ה"ואפורטו" - האוטובוסים הימיים של העיר).
ניו יורק ניקס
1968–1975: שנות האליפות
כל מספרי החולצות של החמישייה הפותחת מעונת 1969/1970 ניתלו על תקרת האולם של הניקס, המדיסון סקוור גארדן, ומאז לא השתמשו במספרים אלו. המספרים הם של וולט פרייז'ר (10#), ויליס ריד (19#), דייב דבושר (22#), ביל בראדלי (24#) ודיק בארנט (12#).
ההצלחה של הניקס המשיכה בשנים לאחר מכן. לאחר שהפסידו בגמר המזרח ב-1971 לבולטימור בולטס, הניקס רכשו את ג'רי לוקאס וארל מונרו, שני שחקנים שיגיעו בעתיד להיכל התהילה. בעזרתם הם חזרו לגמר ה-NBA, אך הפסידו ללייקרס בחמישה משחקים.
בשנה לאחר מכן הגיעו שוב שתי הקבוצות לגמר, אך הפעם ניצחו הניקס בחמישה משחקים וזכו באליפות שנייה בתולדות המועדון בתוך ארבע שנים. שנה לאחר מכן, בעונת 1973/1974 הגיעה הניקס לגמר המזרח והפסידה לבוסטון סלטיקס בחמישה משחקים.
לאחר עונה זו ריד הודיע על פרישה.
1975–1985: השנים שלאחר האליפות
אחד משחקני ההגנה והספסל הטובים ביותר בניקס במשך שנות ה-70 היה לא אחר מאשר פיל ג'קסון, המאמן המצליח ביותר בהיסטוריה של ה-NBA מבחינת אליפויות. הוא שיחק בניקס בין השנים 1967–1978 אחרי שנבחר בדראפט במקום ה-17. בעונת 1974/1975 הוא אף הוביל את הליגה בעבירות, כשעשה 330 כאלו. אחרי שפרש ג'קסון אימן בשיקגו בולס ובלוס אנג'לס לייקרס.
בעונת 1974/1975 הניקס השיגו מאזן שלילי של 40–42. זו הפעם הראשונה מזה 8 שנים שניקס השיגו מאזן שלילי. למרות המאזן הניקס הצליחו להגיע לפלייאוף, אך הפסידו בסיבוב הראשון ליוסטון רוקטס. אחרי עוד שתי עונות עם מאזנים שליליים המאמן רד הולצמן הוחלף על ידי השחקן עד לא מזמן בניקס, ויליס ריד. תחת ריד הניקס השיגו מאזן 39–43, ועלו לפלייאוף. בחצי גמר המזרח הם הודחו בסוויפ בידי הפילדלפיה 76'. בעונה הבאה הניקס התחילו במאזן 6–8, וריד הוחלף על ידי הולצמן שחזר לאמן בקבוצה. למרות המינוי של הולצמן הניקס השיגו מאזן 31–51, הגרוע ביותר שלהם מזה 13 שנים.
בעונת 1979/1980 הניקס שיפרו את מאזנם והשיגו 39–43. בעונת 1980/1981 השיפור נמשך כשהניקס השיגו מאזן 30–52. למרות ההצלחה בעונה זו הודחו הניקס ב-2 משחקים בידי השיקגו בולס כבר בסיבוב הראשון של הפלייאוף. הולצמן פרש אחרי עונה זו וסיים את הקריירה כאחד מהמאמנים בעלי הכי הרבה ניצחונות ב-NBA. בעונה שלאחר פרישתו הידרדר מאזנם של הניקס ל-33–49.
אחרי פרישתו של הולצמן החליף אותו המאמן יובי בראון. תחתי בראון הניקס השיגו מאזן 38–44 והם העפילו לפלייאוף. בחצי גמר המזרח הניקס הודחו בסוויפ על ידי הפילדלפיה 76'. בעונה הבאה הניקס רכשו את ברנרד קינג ושיפרו את מאזנם כשהשיגו 35–47 והמשיכו להופיע בפלייאוף. בסיבוב הראשון הם ניצחו את דטרויט פיסטונס בסדרה של 5 משחקים, כשבמשחק ה-5 הם ניצחו בהארכה. בחצי הגמר הם הפסידו לבוסטון סלטיקס בסדרה בת 7 משחקים.
בעונה הבאה מזלם של הניקס שוב התהפך כשהם "השיגו" מאזן 24–58, כשמתוך 12 המשחקים האחרונים של הקבוצה הם לא ניצחו באחד. ב-23 במרץ 1985, במשחק הראשון שמתוך הרצף הניקס איבדו את ברנרד קינג שנפצע בברכו. הפציעה גרמה לו להיות מחוץ למגרשים למשך השנתיים הבאות, שבהן הוא אמור להשתקם. חשבו שקינג סיים את הקריירה שלו, אך הוא הוכיח את טעותם כשחזר למגרשים בעונת 1986/1987.
1985–2000: עידן פטריק יואינג
אחרי עונת 1984/1985 החלשה התמודדו הניקס על בחירת דראפט גבוהה בדראפט 1985. הניקס זכו בבחירה הראשונה בדראפט. הם בחרו בסנטר פטריק יואינג מאוניברסיטת ג'ורג'טאון, שבעתיד יהפוך לכוכב הקבוצה ויהיה בהיכל התהילה. בשנתו הראשונה של יואינג בליגה הוא הוביל את שחקני השנה הראשונה בנקודות (20 בממוצע) וריבאונדים (9 בממוצע). בסיומה של העונה הוא זכה בתואר רוקי השנה ב-NBA. הקבוצה, לעומת יואינג, לא הצליחה והשיגה מאזן לא טוב של 23–59, ובעונה הבאה 24–58.
בעונת 1987/1988 הניקס השתפרו כשמינו את ריק פיטינו לעמדת המאמן ובחרו את מארק ג'קסון במקום ה-18 בדראפט. יואינג המשיך להופיע ביכולת טובה, והניקס סיימו את העונה עם מאזן 38–44 ועלייה לפלייאוף. בסיבוב הראשון הם הפסידו לבוסטון סלטיקס.
בעונה הבאה הניקס הצליחו הרבה יותר, כשבתחילת העונה הם העבירו את ביל קארטרייט לשיקגו בולס בתמורה לפאוור פורוורד צ'ארלס אוקלי. הניקס השיגו מאזן 30–52, וזכו לראשונה מזה 20 שנה בערך באליפות הבית האטלנטי. בסיבוב הראשון הם הדיחו את פילדלפיה 76', ובחצי גמר המזרח הבולס ניצחו אותם.
לפני עונת 1991/1992 הניקס מינו את פט ריילי לעמדת המאמן הראשי. ריילי, שאימן את לוס אנג'לס לייקרס וזכה איתם באליפויות בשנות ה-80, הנחיל בשחקניו את שיטת המשחק הדוגלת בהגנה חזקה ופיזית במיוחד. הניקס שהביאו את ג'ון סטארקס שהפך במהרה לחביב הקהל שיפרו את המאזן שלהם, כשסיימו את העונה עם 31–51, מאזן מספיק טוב כדי להיות בראשות הבית האטלנטי בשוויון עם קבוצה נוספת. בסיבוב הראשון הניקס ניצחו את דטרויט פיסטונס, ובחצי גמר המזרח הם הודחו שוב בידי שיקגו בולס, הפעם ב-7 משחקים.
בעונת 1992/1993 הניקס המשיכו במגמת השיפור, כשסיימו את העונה עם מאזן טוב של 22–60. לפני תחילת העונה הניקס העבירו בטרייד את מארק ג'קסון ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה לצ'ארלס סמית', דוק ריברס ובו קימבל. בנוסף הם רכשו את רולנדו בלאקמן מדאלאס מאבריקס. בפלייאוף של אותה עונה הניקס הגיעו לגמר המזרח, שם נפגשו שוב עם הבולס. הם ניצחו בשני המשחקים הראשונים, אך הפסידו בארבעת המשחקים הבאים והודחו.
אחרי ששחקן שיקגו בולס, מייקל ג'ורדן, פרש את פרישתו הראשונה הרבה פרשנים חשבו שזו הזדמנות מצוינת לניקס לעלות לגמר ה-NBA. הבולס הדיחו בעצמם את הניקס בשלוש השנים האחרונות, ובכל שלושתן הם זכו באליפות. הניקס קיבלו את דריק הרפר בטרייד באמצע העונה מדאלאס מאבריקס. הם סיימו את העונה במאזן 25–57, וזכו באליפות הבית האטלנטי. משחקם של הניקס באותה עונה התאפיין בעיקר בהגנה חזקה ובהאטת קצב המשחק.
בפלייאוף של אותה עונה שיחקו הניקס ב-25 משחקים, שיא NBA שישבר רק ב-2008 על ידי בוסטון סלטיקס. בסיבוב הראשון הניקס הדיחו את ניו ג'רזי נטס. בחצי גמר המזרח הניקס שיחקו נגד הבולס, ולאחר שלוש שנים שהבולס ניצחו היה תורם של הניקס לעשות זאת, בסדרה בת 7 משחקים. בגמר המזרח הניקס שיחקו נגד אינדיאנה פייסרס. בזכות הופעותיו המצוינות של כוכב אינדיאנה, רג'י מילר, הפייסרס הובילו בסדרה 2–3. הניקס ניצחו בשני המשחקים הבאים ועלו לגמר NBA ראשון מאז 1973. בגמר ה-NBA הניקס שיחקו נגד יוסטון רוקטס. שני המשחקים הראשונים שוחקו במגרשה של יוסטון רוקטס והתוצאה הייתה 1-1, שלושת המשחקים הבאים שוחקו במדיסון סקוור גארדן כאשר יוסטון רוקטס ניצחו גם במשחק השלישי, והניקס ניצחו בשני המשחקים הבאים ועלו ליתרון 3–2 בסדרה, כשרק ניצחון אחד מפריד בינם לבין זכייה באליפות. הרוקטס ניצחו במשחק השישי, וכפו משחק שביעי ומכריע. במשחק האחרון הניקס הפסידו 84–90, כשהמאפיין הבולט של המשחק היה ערב הקליעה הנוראי של סטארקס, אשר קלע רק 2 מתוך 18 זריקות מהשדה, כולל 0 מ-11 מהשלוש.
הגעתו של נלסון שינתה את סגנון המשחק של הניקס מהגנתי להתקפי, אך אחרי 59 משחקים בלבד בעונת 1995/1996 הוא פוטר. במקומו הניקס לא חיפשו להחתים מאמן ידוע ובעל קבלות, ובמקום זאת הם החתימו את ג'ף ואן גנדי חסר הניסיון, שלא היה בעמדת המאמן הראשי לפני כן. הניקס השיגו מאזן של 35–47, והם עלו לפלייאוף. בסיבוב הראשון הם הדיחו את קליבלנד קאבלירס בסוויפ. בחצי גמר המזרח הניקס הודחו על ידי שיקגו בולס שחזרו להיות דומיננטיים עם חזרתו של מייקל ג'ורדן בסדרה בת 5 משחקים. הבולס חוו את העונה הטובה בהיסטוריה של ה-NBA, עם 72 ניצחונות וזכייה באליפות.
בתחילת עונת 1996/1997 צירפו הניקס את לארי ג'ונסון ואלן יוסטון. ביחד עם התוספות המשמעותיות האלו הם השיגו מאזן 25–57. בסיבוב הראשון הניקס הדיחו בסוויפ את שארלוט הורנטס. בחצי גמר המזרח הם פגשו את מיאמי היט שאומנה על ידי פט ריילי, שהתפטר מהניקס לפני מספר שנים. בארבעת המשחקים הראשונים הניקס הובילו 1–3. במשחק החמישי התרחשה קטטה שגרמה להרחקתם של מספר שחקני מפתח. כשיואינג ויוסטון הורחקו מהמשחק השישי, וג'ונסון וסטארקס הורחקו מהמשחק השביעי הניקס הפסידו בסדרה.
עונת 1997/1998 אופיינה בעיקר בחסרונו של פטריק יואינג שנפצע ב-22 בדצמבר ולא חזר לשחק לא בעונה ולא בפלייאוף. הניקס השיגו מאזן 39–43, שסידר להם מקום בפלייאוף. בסיבוב הראשון הם הדיחו את מיאמי היט, ובחצי הגמר הם נפגשו עם אינדיאנה פייסרס. הניקס הפסידו לפייסרס בסדרה בת 5 משחקים, למרות חזרתו של יואינג למגרשים במשחק השני. זו הייתה השנה הרביעית ברציפות שהניקס הודחו בחצי גמר המזרח.
עונת 1998/1999 הייתה מקוצרת בשל שביתת השחקנים. לפני תחילתה הניקס העבירו את סטארקס בטרייד בתמורה ללטרל ספריוול, וצ'ארלס אוקלי הועבר לטורונטו ראפטורס בתמורה למרכוס קמבי. אחרי שבקושי הגיעו לפלייאוף עם מאזן 23–27, הניקס התחילו בסיפור ה"סינדרלה" שלהם. בסיבוב הראשון הניקס הדיחו את מיאמי היט שסיימו את העונה במקום הראשון במזרח. מקרה זה היה השני בהיסטוריה של ה-NBA שהמדורגת השמינית מדיחה את הראשונה, והמקרה הראשון והיחידי באזור המזרחי.
אחרי שהניקס הדיחו את אטלנטה הוקס בחצי גמר המזרח בסוויפ הם פגשו את אינדיאנה פייסרס בגמר המזרח. אף על פי שיואינג סבל מפציעה החל מהמשחק השלישי הניקס ניצחו את הפייסרס, והפכו לקבוצה הראשונה בהיסטוריה של ה-NBA שעלו לגמר מהמקום השמיני. למרות ההישג הניקס שחסרו את יואינג פגשו את סן אנטוניו ספרס שכללה את האולסטארים דייוויד רובינסון וטים דאנקן, והם הפסידו ב-5 משחקים.
עונת 1999/2000 הפכה לעונה האחרונה שבה השתתף פטריק יואינג, והייתה למעשה סיומה של תקופה בניקס. הניקס הגיעו למאזן 30–52 בעונה זו, ועלו לפלייאוף. בסיבוב הראשון הם הדיחו את מיאמי היט בעוד סדרה מותחת, שהסתיימה אחרי 7 משחקים כשבשביעי יואינג הטביע דאנק ניצחון. הניקס הפסידו בגמר המזרח לאינדיאנה פייסרס בסדרה בת 6 משחקים. לאחר סיום העונה הם שלחו את יואינג בטרייד לסיאטל סופרסוניקס, וכך בעצם הסתיים עידן יואינג - עם הרבה עליות לפלייאוף, שתי הופעות בגמר וללא אליפות.
2000–2010: הצניחה שלאחר עידן יואינג
בעונת 2000/2001, העונה הראשונה באלף השלישי, הניקס השיגו מאזן טוב של 34–48 למרות עזיבתו של יואינג. למרות ההצלחה היחסית בעונה הסדירה, בסיבוב הראשון של הפלייאוף הניקס הפסידו בחמישה משחקים לטורונטו ראפטורס. את עונת 2001/2002 הניקס התחילו במאזן 9–10, מה שגרם לג'ף ואן גנדי להתפטר ב-8 בדצמבר 2001 (כשסיבתו הרשמית היא לפנות זמן להיות עם משפחתו). הניקס מינו את עוזר המאמן דון צ'ייני לעמדת המאמן, וסיימו את העונה עם מאזן 30–52. זו הייתה הפעם הראשונה מאז עונת 1986/1987 שהניקס לא העפילו לפלייאוף.
במשך אותה עונה הניקס ניסו להתחזק, כשהשתמשו במספר טריידים. הם הביאו את שאנון אנדרסון והאוורד איסלי, אשר לשניהם יש משכורת גבוהה וחוזה להרבה שנים. אוהדי הניקס והרבה פרשנים לא אהבו את המהלכים האלו, מפני שאיסלי ואנדרסון לא תרמו לקבוצה כמו גובה המשכורת שלהם, שבינתיים לא מאפשרת לניקס לקנות שחקנים חדשים. בעונת 2002/2003 היה שיפור קל בקבוצה, והם הגיעו למאזן 37–45. למרות השיפור הם לא העפילו לפלייאוף שנה שנייה ברציפות.
בתחילת עונת 2003/2004 המאזן של הניקס היה 15–24, מה שגרם לראשי הקבוצה לחשוב על זעזועים. ב-22 בדצמבר 2003 מונה שחקן העבר של הדטרויט פיסטונס וסגן נשיא טורונטו רפטורס, אייזיאה תומאס לנשיאה של הקבוצה. תומאס החליף את מאמן הניקס בלני וילקינס. הטרייד הראשון שתומאס ביצע הביא לניקס את האולסטאר סטפון מרבורי, שמשחק בעמדת הרכז. המורל של הקבוצה עלה עוד יותר כשהם צירפו את קית' ואן הורן ומייקל דוליק. ואן הורן הועבר מאוחר יותר למילווקי באקס בתמורה לטים תומאס ונאזי מוחמד. הניקס עלו לפלייאוף עם מאזן 39–43, אבל הודחו בסוויפ בסיבוב הראשון בידי הניו ג'רזי נטס.
במשך עונת 2004/2005 המאמן ווילקינס התפטר, ובמקומו מונה הרב ויליאמס. הניקס סיימו את העונה עם מאזן 33–49, ולא עלו לפלייאוף. אחרי סיומה של העונה הניקס החתימו את לארי בראון, שיהיה בעמדת המאמן. בראון קיבל חוזה גדול לחמש שנים ששוויו 50 מיליון $, כשהניקס מקווים שהוא יוביל אותם לפלייאוף.
לפני העונה הבאה הניקס החתימו שני סנטרים. הראשון, ג'רום ג'יימס, והשני הוא אדי קרי אותו הם רכשו משיקגו בולס. קרי הגיע ביחד עם אנטוניו דייוויס, והבולס קיבלו בתמורה את תומאס ומייקל סוויטני. למרות ההגעות של השחקנים החדשים והמאמן הניקס "השיגו" מאזן 23–59, המאזן הלפני אחרון בליגה רק אחרי פורטלנד טרייל בלייזרס. בראון פוטר בסיומה של העונה.
בשנתיים האחרונות בוצעו הרבה טריידים ומהלכים של אייזיאה תומאס שגרמו לאי הסכמה מצד האוהדים והפרשנים. ראשית, הבאת הרבה שחקנים יקרים במיוחד כמו מרבורי, ג'מאל קרופורד, ג'יימס, מאליק רוז, ג'יילן רוז וסטיב פרנסיס. שנית הוא קיבל שחקנים שלא תרמו לו הרבה כמו פני הארדוויי, ג'רום ויליאמס ומוריס טיילור בתמורה לבחירות דראפט. למרות זאת ההחלטות של תומאס בדראפט עצמו נחשבו לטובות כשהוא בחר בשחקנים כמו דייוויד לי, טרבור אריזה, נייט רובינסון ו-וילסון צ'נדלר.
בעונת 2006/2007 שיפרו הניקס את מאזנם ב-10 ניצחונות, כשהשיגו מאזן 33–49. בערב דראפט 2007 שלח תומאס את צ'אנינג פריי ואת פרנסיס לפורטלנד טרייל בלייזרס בתמורה לזאק רנדולף דן דיקאו ופרד ג'ונס. דיקאו הועבר מעט מאוחר יותר ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה לג'ארד ג'ורדן. הניקס החלו את עונת 2007/2008 במאזן 1–9, וסיימו אותה במאזן 23–59, השוואת השיא השלילי של המועדון. ב-29 בנובמבר 2007 הניקס הפסידו את הפסדם הגדול ביותר בהיסטוריה של המועדון והשלישי בהיסטוריה של ה-NBA, 104-59 לבוסטון סלטיקס.
ב-2 באפריל 2008 פוטר תומאס ובמקומו מונה דוני וולש. ב-13 במאי באותה שנה וולש מינה את המאמן לשעבר של פיניקס סאנס, מייק ד'אנטוני לעמדת המאמן. שבוע לאחר מכן הניקס בחרו בדראפט 2008 את דנילו גלינארי האיטלקי בבחירה ה-6. הניקס החתימו גם את הרכז כריס דוהון. ב-21 בנובמבר הניקס שלחו את ג'מאל קרופורד לגולדן סטייט ווריורס בתמורה לאל הרינגטון. מעט מאוחר יותר הם העבירו את זאק רנדולף ומרדי קולינס ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה לקטינו מובלי וטים תומאס. מטרתם של הניקס הייתה לחסוך בשכר שחקניה העכשוויים כדי לשחרר הרבה כסף לקנייה עתידית של אחד מהאולסטארים לברון ג'יימס, דוויין וייד, כריס בוש או אמארה סטודמאייר שישתחררו מחוזיהם ב-2010. ב-2009 הניקס העבירו את תומאס ג'יימס ואנתוני רוברסון לשיקגו בולס בתמורה ללארי יוז. בנוסף הם שלחו את מאליק רוז לאוקלהומה סיטי ת'אנדר וקיבלו את כריס וילקוקס. מרבורי סיים את חוזהו בניקס באותה שנה. באותה שנה לי השיג 65 פעמים דאבל דאבל, אך הניקס שיפרו את מאזנם רק ב-9 משחקים.
בדראפט 2009 בחרו הניקס את ג'ורדן היל, והתאכזבו כשג'וני פלין, סטפן קרי וריקי רוביו נבחרו לפניו. בנוסף הם בחרו בבחירה ה-29 את טוני דאגלס. מעט מאוחר יותר הניקס קיבלו את דארקו מיליצ'יץ' מממפיס גריזליס בתמורה לקוונטין ריצ'רדסון. הניקס התחילו את העונה בצורה לא טובה במאזן 1–9, אך בהמשך הם השיגו מאזן 6–9. לאחר מכן הניקס העבירו את מיליצ'יץ' למינסוטה טימברוולבס וקיבלו את בראיין קרדינל. מאוחר יותר הם העבירו את נייט רובינסון לבוסטון סלטיקס בתמורה לאדי האוס. בנוסף הם קיבלו את טרייסי מקגריידי וסרחיו רודריגס בטרייד משולש. הניקס סיימו את העונה מחוץ לפלייאוף, וכל הציפיות שלהם כוונו לקיץ 2010.
2010–2011: הגעתם של אמארה סטודמאייר, טייסון צ'נדלר וכרמלו אנתוני
ב-5 ביולי 2010 החתימו הניקס את הפורוורד לשעבר של פיניקס סאנס, אמארה סטודמאייר. שוויו של החוזה הוא 99.7 מיליון $ לחמש השנים הבאות. אחר כך הניקס העבירו את דייוויד לי לגולדן סטייט ווריורס בתמורה לקלנה אזובוקי, רוני טוריאף ואנתוני רנדולף. מאוחר יותר הגארד ריימונד פלטון משארלוט בובקאטס חתם בקבוצה. אחר כך הם החתימו את רוג'ר מייסון. הניקס שברו שיא, כשהם הקבוצה בעלת השווי הכספי הגבוה ביותר בהיסטוריה של ה-NBA, שווי של 655 מיליון $.
ב-22 בפברואר 2011 הניקס ביצעו טרייד משמעותי ביותר. בטרייד הזה הם קיבלו את האולסטאר כרמלו אנתוני מדנוור נאגטס, ביחד עם צ'אנסי בילאפס (אולסטאר בעברו ואף MVP בסדרת הגמר של 2004), שלדן ויליאמס, אנתוני קרטר ורנלדו בולקמן. בתמורה הם נתנו לנאגטס את ריימונד פלטון, דנילו גלינארי, וילסון צ'נדלר, טימופיי מוזגוב ובחירת דראפט מ-2014. בנוסף הם מסרו את אנתוני רנדולף ואדי קרי למינסוטה טימברוולבס בתמורה לקורי ברואר.
את עונת 2010/2011 סיימו הניקס במאזן 40–42, ועלו לפלייאוף מהמקום ה-6 במזרח. במשחקי הפלייאוף הם פגשו את בוסטון סלטיקס, והודחו ב של 0–4 כבר בסיבוב הראשון.
קראת עונת 2011/2012 קנו הניקס את טייסון צ'נדלר, הסנטר של דאלאס מאבריקס והחתימו אותו לארבע שנים תמורת 58 מיליון דולר. זו הייתה העונה הטובה ביותר בשבילו בקריירה: הוא תרם 11.3 נקודות למשחק, הוא קלע כ-67.9 אחוזים מהשדה ובכך קבע שיא חדש של אחוזים בניו יורק והוביל את הליגה בנקודות מהצבע, בנוסף בסיום העונה נבחר כסנטר השלישי של נבחרת העונה ב-NBA והוכתר לתואר שחקן ההגנה של העונה והיה הראשון שעושה זאת במדי הניקס.
ב 27 בדצמבר 2011 החתימו הניקס את ג'רמי לין כגיבוי לטוני דאגלס ומייק ביבי. בפברואר 2012 לין הוביל את הניקס לסדרת ניצחונות מפתיעה, שכונתה על ידי התקשורת 'ליסניטי'. תופעת ה'לינסניטי' הביאה להתעניינות רבה בניקס. משחקם של הניקס נגד לוס אנג'לס לייקרס, במסגרת אותה סדרת ניצחונות, היה לנצפה ביותר עד אז באותה עונה. במשחק זה קלע לין 38 נקודות.