cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מתקפת טט
היערכות מחדש
ב-22 במרץ בישר הנשיא לוילר כי עליו "לשכוח מהתוספת שביקש" (200,000 חיילים נוספים), ושלח כ-13,000 חיילים בלבד. על-פי הצעת קליפורד, כינס הנשיא את מי שכונו "מועצת החכמים" ("Wise Men"), קבוצת בכירים אשר הייתה כמעט ברובה המוחלט נצית בעמדתה כלפי מלחמת וייטנאם טרם מתקפת טט. המועצה כללה בין השאר את וילר, ראסק וקליפורד עצמו. מסקנותיה של המועצה, על פי עדותו שלו, ערערו את הנשיא ג'ונסון מאוד: למעט בודדים, המליצו חבריה כי על ארצות הברית למשוך ידיה לגמרי מצפון וייטנאם, ולחדול מן ההפגזות לאלתר. דברי המועצה ביחד עם ההתפתחויות האחרונות הביאו את ג'ונסון לידי דכדוך וייאוש. פרסומו של המאמר בניו יורק טיימס, בו הייתה ההדלפה לגבי המחלוקת בממשל, הגיע ימים ספורים לפני הפריימריז של המפלגה הדמוקרטית, במהלכה כמעט הפסיד ג'ונסון לסנטור מקארתי. ההכרזה על הצטרפותו של קנדי למירוץ הדגישה אף יותר את הידרדרות מעמדו של ג'ונסון.
ב-31 במרץ עלה הנשיא לראשונה לשידור ונשא דברים לאומה בהתייחסו למתרחש בווייטנאם. ג'ונסון ציין כי ארצות הברית, באופן חד-צדדי, אם חלקי, מפסיקה את ההפגזות בצפון וייטנאם. אז הדהים את שומעיו עם ההצהרה כי שוב לא ירוץ בבחירות הקרובות לראשות המפלגה הדמוקרטית ולכהונה נוספת. ב-3 באפריל הפתיעה צפון וייטנאם בהכרזתה כי תצטרף לשיחות שנקבעו ל-13 במאי. ב-9 ביוני העביר ג'ונסון את וסטמורלנד מתפקידו ומינה תחתיו את הגנרל קרייטון אברמס. למרות שווסטמורלנד התמנה לרמטכ"ל, נתפס הדבר כהטלת אחריות עליו על עסק הביש בווייטנאם. לשינויים שערך אברמס הייתה השפעה מידית, עם סגירת חלק מן הבסיסים בווייטנאם, הפסקת המבצעים המיוחדים שם ושימת הקץ על שיח ה"ניצחון בצפון וייטנאם". מעתה התמקדו האמריקאים על העברת נטל הלחימה לידי דרום וייטנאם, החזרת השלום באזורים הכפריים ותקיפת הלוגיסטיקה הקומוניסטית על ידי עבודת מודיעין.
בזמן כניסתה של הממשלה החדשה ב-1969, תחת ריצ'רד ניקסון, עוד נהרגו בממוצע כ-300 חיילים אמריקאים בשבוע בווייטנאם. לאחר מספר פעולות שנויות במחלוקת בצפון וייטנאם וקמבודיה, כמו גם המשך פעילות ענפה מצד ה-CIA בשטח עד לשנת 1972 (מוכר כמבצע פניקס, במהלכו נהרגו כ-21,000 מאזרחי וייטנאם), תביא הממשלה לתחילת ההסגה של הכוחות האמריקאים מווייטנאם, ותנקוט במדיניות להמשך במגעים הדיפלומטיים.
מחלות פריקרדיאליות
השק הפריקרדיאלי הוא קרום הלב העוטף את שריר הלב. הוא מורכב משני קרומים: קרום ויסראלי הצמוד לקווי המתאר של הלב עצמו, וקרום פריאטלי הצמוד לדופן בית החזה. בין שני הקרומים יש נוזל, בכמות קטנה, שנועד לרכך את התנועתיות של שני הקרומים. הקרום נועד להגן על הלב מנזקים חיצוניים, אך לפעמים קרום הלב ניזוק בעצמו, בעיקר כתוצאה מדלקות. הדלקות נוצרות בדרך כלל מנגיפים שתוקפים את הלב (גם וירוס שפעת), וגם מטראומות כמו מכה בלב, ניתוחי לב פתוח, מחלות אוטואימוניות שפוגעות בלב או מחלות בבלוטת התריס. הדלקות יכולות להיות אקוטיות או כרוניות. דלקות קרום הלב גורמות לכאבים חזקים באזור החזה.
הצטברות נוזלים
במצבים שונים, עלולה להצטבר בשק הפריקרד כמות גדולה של נוזל או דם. כל עוד הצטברות הנוזל איטית, היא אינה גורמת לסימנים קליניים סוערים, אולם כאשר מדובר בהצטברות מהירה - אפילו כאשר מדובר בכמות קטנה של נוזל, הלחץ הפריקרדיאלי עולה מאוד ומפריע למילוי הלב.
הצטברות סרוזית - הידרופריקרד Hydropericard
הצטברות של נוזל בהיר אשר מתרחש במצבים כגון אי ספיקת לב או אי-ספיקת כליות, או מצב של תת-תזונה קשה. הנוזל המצטבר צלול, מימי וסטרילי.
הצטברות דמית - המופריקרד Hemopericard
הצטברות של דם בשק הפריקרדיאלי, לרוב כאשר מדובר בטראומה - קרע של שריר הלב באזור מסוים שעבר נמק, או בעקבות חבלה המערבת ניקוב. מצב זה גורם לטמפונדה לבבית- הצטברות הדם באופן מהיר מביאה לכשל דיאסטולי של הלב: שריר הלב פועל על ידי כיווץ (סיסטולה) והרפיה (דיאסטולה) כאשר קיים נוזל בשק הפריקרדיאלי הלב לא מצליח לבצע את פעולת ההרפיה כמו שצריך וממילא הלב לא יכול להזרים את הדם בצורה תקינה. התוצאה יכולה להיות מוות מהיר, אלא אם התבצע ניקוז של השק בפעולה ניתוחית מהירה- החדרת נקז (צינור דק) לפריקרד ושאיבה של הנוזל החוצה.
פריקרדיטיס (דלקת הפריקרד)
הפריקרד יכול להיות אתר להתפתחות דלקות, כאשר בדרך כלל דלקות הפריקרד הן משניות למחלות אחרות. דלקת ראשונית של הפריקרד היא נדירה וכמעט תמיד נובעת מזיהום ויראלי. הסיבות להתפתחות פריקרדיטיס הן רבות וכוללות סיבות זיהומיות (על ידי נגיפים, חיידקים, טפילים), מנגנון אוטואימוני (דלקת מפרקים שגרונתית, מחלת הזאבת, סקלרודרמה) מחלות שונות (אוטם שריר הלב, ניתוחי לב) וסיבות אחרות (גידולים, חבלות, קרינה). מבחינה קלינית סימני הפריקרדיטיס הם חום, טכיקרדיה (קצב לב מהיר) ולעיתים כאבי חזה (הכאב נובע משפשוף העלים המודלקים). ניתן לשמוע בסטטוסקופ Pericardial friction rub - רשרוש עלים אשר סינכרוני עם פעימות הלב, הנשמע כמעין שריטה. ישנם מספר סוגים של פריקרדיטיס, המאופיינים לפי סוג הדלקת הנוצרת:
טיפול ותרופות
בדרך כלל התרופה לדלקות קרום הלב היא קולכיצין, שמונעת גם דלקות חוזרות בקרום הלב.
אלאונוס
אלאונוס או אלאוניוס (Alaunus או Alaunius) היה אל השמש, הבריאות והנבואה במיתולוגיה הקלטית. פולחנו התקיים בעיקר בגאליה במנהיים שבמערב גרמניה ובאוסטריה. שמו התגלה על כתובות בדרום צרפת באזור לור בצורה: Αλα[υ]νειουι.
עם המפגש בין התרבות הקלטית לאימפריה הרומית, האל זוהה עם האל אפולו מהמיתולוגיה היוונית, ואפולון מהמיתולוגיה הרומית.
Shakira (אלבום)
Shakira (בעברית: שאקירה, מעוצב: ) הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה, שיצא לאור ב-21 במרץ 2014, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס. שאקירה התחילה לתכנן את הפרויקט ב-2011 והמשיכה אותו לתוך שנת 2012, בה היא עזבה את חברת התקליטים הקודמת שלה אפיק רקורדס ועברה לתקליטי RCA. הסינגל המוביל מהאלבום, "Can't Remember to Forget You" יצא לאור ב-13 בינואר 2014, ודורג במקום 15 במצעד הבילבורד הוט 100.
גזירה לאחור
גזירה לאחור, תצורה לאחור, או בנייה לאחור (באנגלית: Back-formation) היא תהליך מורפולוגי של יצירת לקסמה חדשה ("מילה" חדשה) באמצעות סילוקן של מוספיות ממשיות או משוערות.
Shakira (אלבום)
האלבום דורג במקום 2 במצעד האלבומים האמריקאי, מה שהופך את האלבום למצליח ביותר של הזמרת במצעד האמריקאי, כשהוא עוקף את אלבומה החמישי, Laundry Service מ-2001 שדורג במקום השלישי. בבריטניה, הגיע האלבום למקום 14.
רקע והפקה
באוקטובר 2010, שאקירה הוציאה לאור, את אלבום האולפן התשיעי שלה הנקרא Sale el Sol, אשר זכה להצלחה גדולה בשוק הלטיני והאמריקאי. שנה לאחר מכן בנובמבר, שאקירה חשפה בריאיון עם מגזין בילבורד כי היא התחילה לכתוב חומרים חדשים ולעבוד עם מפיקים שונים לאלבום חדש. לאחר שנה, היא סיימה את חוזה ההקלטות שלה עם אפיק רקורדס והוחתמה תחת חברת התקליטים "רוק ניישן" למטרות ניהול. בדצמבר 2013, נודע כי שאקירה חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים RCA רקורדס, ממנה האלבום ישתחרר.
שאקירה החלה להקליט את האלבום באוגוסט 2011, אחרי ששיתפה פעולה עם מפיקים שונים כולל בני בלנקו, טייסטו, רדוואן, מקס מרטין, ד"ר לוק, LMFAO ואייקון. לאחר חודש, נודע שהיא גם שיתפה פעולה עם המפיק פרננדו גריביי, הזמרת סיה ואסתר דין. בספטמבר 2013, שאקירה אמרה כי: "סוף סוף הרגשתי בנוח עם השירים האלה כמו במכנסי הג'ינס הקרועים שלי". בנובמבר, היא הודיעה שהיא כותבת חומרים אחרונים לאלבום, ובינואר 2014, הוא יצא לאור.
מיקומים במצעדים ומכירות
עם הוצאת האלבום, הוא דורג במקום הראשון באייטונס ב-62 מדינות. האלבום דורג במקום 14 במצעד האלבומים הבריטי.
גזירה לאחור
כך מצורת הרבים גרוטאות נולדה המילה גרוטאה ומהריבוי של נמוש–נמושות, נולדה המילה נמושה. גם שם הפרי פומלו עוות לפומלה, כתוצאה מגזירה לאחור.
Shakira (אלבום)
מיקומים במצעדים ומכירות
האלבום מכר 80,000 עותקים בארצות הברית בשבוע הראשון ליציאתו. האלבום דורג במקום השני במצעד האלבומים האמריקאי עם 84,000 עותקים נמכרים, מה שהופך את האלבום לאלבום המצליח ביותר של הזמרת במצעד האמריקאי, כשהוא עוקף את אלבומה החמישי Laundry Service, מ-2001 שדורג במקום השלישי. למרות זאת, האלבום הוא לא האלבום המצליח ביותר במכירות של השבוע הראשון; הוא מכר 5000 עותקים פחות מאלבומה She Wolf, מ-2009 שדורג במקום ה-15 עם 89,000 עותקים נמכרים.
גזירה לאחור
"פרשייה" הוא גזירה לאחור מצורת הרבים "פרשיות"; ואולם זו בתורה אינה אלא צורת הרבים של "פרשה". כלומר, במקרה זה, שויכה בטעות האות י' שבמילה "פרשיות" לצורת הבסיס, בעוד שלמעשה הייתה זו חלק ממוספית הרבים.
Shakira (אלבום)
מיקומים במצעדים ומכירות
האלבום נחשב לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בקולומביה.
מיקומי שיא
האלבום זכה להצלחה עולמית כאשר נכנס למצעדים רבים, ואף בשיאו הגיע למקום ה-2 במצעד הבילבורד 200, שם הפך לאלבום המצליח ביותר של הזמרת.
ישיבת אור שמח
ישיבת אור שמח היא ישיבה לחוזרים בתשובה שבסיסה בירושלים, עם סניפים במקומות רבים בעולם. הישיבה נקראת על שם ספרו של הרב מאיר שמחה הכהן מדווינסק.
כיום שוכנת הישיבה בשכונת מעלות דפנה בירושלים. היא מיועדת לחוזרים בתשובה, ללא ידע הלכתי מוקדם או עם מעט ידע בלבד. רובם ממוצא אנגלו-סקסי. לישיבה גם מחלקה ישראלית שהתפצלה מהישיבה המקורית, הממוקמת בשכונת עזרת תורה בירושלים, ונוהלה על ידי הרב משה רחלזון. כמו כן, לישיבה סניפים במקומות רבים בעולם ובהם: ארצות הברית, קנדה, דרום אפריקה, בריטניה, אוסטרליה, אוקראינה ורוסיה.
הרעיון להקמת הישיבה נהגה בידי הרב נח וינברג, שהיה גם ממקימי ישיבת התפוצות ובהמשך גם ישיבת אש התורה. הישיבה נוסדה בשנת 1970 בשם "שמע ישראל" בידי הרבנים נח וינברג, מנדל וינבך ונטע שילר. לאחר עזיבתו של הרב וינברג שונה שם הישיבה ל"אור שמח". הרבנים וינבך ושילר המשיכו לכהן כראשי הישיבה.
בין ראשי הישיבה היו הרב אברהם רביץ, לימים חבר הכנסת מטעם דגל התורה, הרב אברהם דב אוירבך רבה של שכונת בקעה בירושלים, הרב איקא ישראלי והרב משה פרנק. ראש ישיבה נוסף היה הרב אהרן פלדמן, שכיום משמש כראש ישיבת נר ישראל בבולטימור, מרילנד, וכן הרב משה שפירא, ראש ישיבת פתחי עולם.
לישיבה אתר אינטרנט נרחב, שהיה אחד הראשונים בתחום התורני.
בפברואר 2014 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה בירושלים הקמה של קמפוס בן 12 קומות (9 מעל הקרקע) אשר ישמש את מוסדות ישיבת אור שמח וכן עבור מחסני חירום עבור ארגוני החירום וההצלה בעיר, ביניהם זק"א.
יחסי אינדונזיה–איראן
יחסי אינדונזיה–איראן (באינדונזית: Hubungan Indonesia dengan Iran, בפרסית: روابط ایران و اندونزی) הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת אינדונזיה ובין הרפובליקה האסלאמית של איראן. היחסים בין המדינות מבוססים על היותם חלק מהארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
על פי סקר שערכה חברת BBC בשנת 2013, כ-36% מהאינדונזים ציינו כי השקפתם על איראן היא שלילית לעומת 34% מהאינדונזים שהם בעלי תפיסה חיובית.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בדרג השרים בין איראן לאינדונזיה כוננו בשנת 1951, וב-1960, הועלו היחסים לדרג השגרירים.
בשנת 2006, אינדונזיה הייתה אחת מהמדינות שהתנגדו לתוכניות הגרעין האיראניות. אולם, בשנת 2007, אינדונזיה הצביעה בעד איראן. ובשנת 2008, נמנעה מהצבעה. במסיבת העיתונאים שערכה ממשלת אינדונזיה בשנת 2007, נשיא אינדונזיה הצהיר כי הממשלה תהיה מברכת את איראן ותהיה בעד תוכניות הגרעין.
בשנת 2016, נעצרו באינדונזיה 10 איראנים שניסו להיכנס לג'קרטה בעודם מסוממים. האיראנים החזיקו בתיקיהם חומרי הרואין וסמים אחרים בשווי 10 מיליון דולר אמריקאי.
יחסים כלכליים
בשנת 2015, חברת הנפט הממשלתית של אינדונזיה קנתה 80,000 טונות של גז נוזלי מאיראן. היחסים הכלכליים בין המדינות התפתחו לאורך השנים והיקף הסחר בין המדינות גדל.
אליסאנוס
אליסאנוס היה ככל הנראה אל עצי החוזרר (עצי הפירוס) (rowan) - עץ מקודש עבור הקלטים, אשר סימל את החודש בלוח השנה הקלטי. ייתכן שהעיר הקדומה אלסיה שבגאליה נקראה על שמו.
סאקורה לוכדת הקלפים
סאקורה (ביפנית: カードキャプターさくら, באנגלית: Cardcaptor Sakura) היא סדרת מאנגה יפנית שהוסבה לסדרת אנימה בת 70 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1996 ל-2000 ושני סרטים.
בשנת 2017 שודר בטלוויזיה פרק מיוחד ובתחילת שנת 2018 חודשה ההפקה לטלוויזיה לעונה רביעית.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ הילדים, הן בדיבוב עברי והן בגרסתה היפנית.
עלילה
סאקורה קינומוטו (ביפנית: פריחת הדובדבן) היא ילדה יפנית רגילה הלומדת בכיתה ד'. יום אחד נכנסה סאקורה לספריה של אביה, שם מצאה את ספר קלפי הקלאו. בתוך הספר היא מגלה ערימת קלפים, כאשר סאקורה מרימה את הקלף העליון בערימה, קלף הרוח, וקוראת את שמו, כל שאר הקלפים עפים ומתפזרים בכל האזור. יצור בשם קרברוס שנראה כמו דובון קטן עם כנפיים יוצא מכריכת הספר ומספר לה שעליה למצוא את כל הקלפים שעפו וללכוד אותם בטרם יפול אסון על העולם, כך סאקורה הפכה רשמית ל"לוכדת קלפי הקלאו".
עונה ראשונה
בפרק הראשון סאקורה נכנסת לספריה של אביה, שם מוצאת את ספר קלפי הקלאו. בתוך הספר היא מגלה ערימת קלפים, כאשר סאקורה מרימה את הקלף העליון בערימה, קלף הרוח, וקוראת את שמו, כל שאר הקלפים עפים ומתפזרים בכל האזור ודמות דובי עם כנפיים יוצאת מהספר.
דמות הדובי מתגלה כ-קרברוס - שומר הספר אשר תפקידו לשמור על הקלפים ולמצוא את האדון הבא שלהם. קרוברוס שמבין שסאקורה בעלת כוחות הצליחה להפעיל את קלף הרוח בוחר בה להיות היורשת של קלאו ריד יוצר הקלפים ונותן לה את המשימה למצוא בחזרה את כל הקלפים שקלף הרוח פיזר. במהלך העונה מצטרפים למסע שלה שאורן לי ומיילין לי אשר באים ממשפחה של צאצאים של קלאו ריד. שאורן בהתחלה נחשב ליריב של סאקורה ומנסה ללכוד את הקלפים בעצמו.
בסוף העונה מתגלה לנו יואה - השופט של קלפי הקלאו אשר תפקידו הוא לשפוט את האדון החדש שקרוברוס בחר לקלפים. יואה מתגלה בתור הדמות הנוספת של יוקיטו. כאשר יואה מבין שגם לסאקורה וגם לשאורן יש קלפי קלאו הוא מחליט לבחון קודם כל את שארון שמפסיד במהירות. כאשר סאקורה נבחנת היא מבינה שהיא צריכה להילחם נגד יואה ולנצח אותו למרות הרצונות שלה לא להילחם. בסוף הקרב של סאקורה נגד יואה השרביט של סאקורה משנה צורה לצורת כוכב ומקבל את הכוחות שלו מסאקורה ולא מקלאו ריד מה שגורם לכך שאף על פי שיואה שולט בירח וכך גם בקלף הרוח היא מנצחת אותו ואת הקרב.
עונה שנייה
העונה השנייה נפתחת כאשר כל הקלפים נמצאים אצל סאקורה והמצב נראה טוב ומתמיד. בפרק הראשון מצטרף לכיתתה אריאול, תלמיד חדש מאנגליה.
סאקורה כדי לנסות להחלם נגד הדברים המוזרים שקורים מבינה שהיא אינה יכולה להשתמש עוד בקלפי הקלאו וכמו שהשרביט שלה השתנה כך גם על הקלפים להשתנות לקלפי סאקורה.
במהלך העונה מבינים שאריאול הוא הגורם לכל הדברים המוזרים שקורים בעיר והוא עושה זאת כדי לעזור לסאקורה לשנות את כל הקלפים מאחר שאם תנסה לשנות אותם בלי סיבה היא לא תצליח.
במהלך העונה נראה ששאורן מגלה יותר ויותר חיבה לסאקורה עד כדי כך שהוא מבין שהוא אוהב אותה מה שגורם לו להסמיק לידה באופן קבוע.
בשני הפרקים האחרונים אוריאל מסביר לסאקורה שהוא גלגול נשמות של קלאו ריד ושהוא עושה את כל הבלאגן כי קלאו ריד ביקש ממנו כי רק ככה סקורה יכלה לשנות את כל קלפי הקלאו לקלפי סאקורה.
הסרטים
לסדרה יצאו שני סרטים:
האחד, שיצא במקביל לעלילת הסדרה, אשר במהלכו סאקורה לוכדת את קלף החץ ובמהלך העלילה נוסעת להונג קונג לבקר את שאורן ומיילין באמצעות כרטיס בו זכתה בהגרלה. מסתבר כי הזכייה בכרטיס, בנוסף לחלומות שאותם הייתה חולמת במהלך הסרט, היו שזורים על ידי מאדושי, מגדת עתידות אשר חייתה בתקופתו של קלאו ריד וכעת רוחה מחפשת לרדוף אותו.
הסרט השני לעומת זאת, מתרחש לאחר עלילת הסדרה. אריאול עובר בחזרה לאנגליה בעוד שביתו ביפן נהרס ועל חורבותיו מוקם פארק שעשועים. מסתבר כי מתחת לחורבות הבית קיים קלף מסתורי הנקרא "הכלום". אותו קלף מעלים פריטים רבים מהעיר וכן לוקח מסאקורה את הקלפים אחד אחד בשל בדידותו העמוקה. סאקורה מבינה שכדי לעצור את הקלף, היא תתחייב להקריב את קלף הלב עבורו וכן להודות ברגשותיה כלפי שאורן לי (המגיע עם מיילין במיוחד מהונג קונג לביקור), בו היא מתאהבת מאז עלילת הסדרה, אך לא היה לה האומץ לעשות כן.
יחסי איסלנד–יוון
יחסי איסלנד–יוון הם יחסי החוץ, כלכלה ותרבות בין איסלנד ליוון. יוון מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה, ובאמצעות קונסוליית כבוד בעיר רייקיאוויק. איסלנד מיוצגת ביוון דרך שגרירותה באוסלו, נורווגיה, ובאמצעות קונסוליית כבוד באתונה. שתי המדינות הן בעלות ברית איתנות כבר למעלה מ-60 שנה.
הקשר היסטורי
שתי המדינות הן חברות מלאות ב-OECD, כפי שהיו מאז 1961.
קשרים אחרונים
נשיא איסלנד, אולפור רגנר גרימסון, ביקר באתונה בספטמבר 2001, שם נפגש עם הנשיא קוסטנטינוס סטפנופולוס. בביקור חוזר, נשיא יוון, קרולוס פפוליאס הגיע לאיסלנד בתחילת יולי 2006 ונפגש עם נשיא איסלנד, אולפור רגנר גרימסון. בין הנושאים האחרים הם דנו בחיזוק היחסים בין יוון לאיסלנד, בעיקר בתחומים כמו טלקומוניקציה, תרופות ובנקאות, בנוסף למוצרי דגים טבעיים שיובאו מאיסלנד ליוון. קרולוס פפוליאס נפגש גם ברייקיאוויק עם ראש ממשלת איסלנד, גייר הארדה, ודן בנושאים כמו שיתוף פעולה משותף במגזר הכלכלי בבלקן. במהלך ביקור זה חתמו שר החוץ של יוון תיאודורוס קסימיס ושר החוץ של איסלנד ולגרדר סווריסדדרה על הסכם למניעת מיסוי כפול.
ב-28 באוגוסט 2007, אישרו יוון ואיסלנד את קשריהם רבת השנים בפגישה רשמית בין ראש ממשלת יוון קוסטס קרמנליס לראש ממשלת איסלנד, גייר הארדה, "שהיה בביקור עבודה ביוון." דווח כי קרמנליס אמר: ראש ממשלת יוון התעניין גם ב"מאגרי האנרגיה הרבים" של איסלנד. הוא גם הודה במפורש ל"הארד על התמיכה של איסלנד ביוון בסכסוך לגבי שמות מקדוניה."
יחסי סחר והשקעה
בשנת 2005 היה ת'ור ביורגולפסון מעורב בניסיון שנוי במחלוקת לרכוש 16% ממניות חברת Forthnet, חברה יוונית המעורבת בענף הטלקומוניקציה והאינטרנט.
כתפות
כְּתֵפוֹת (שְׁלֵייקֶעס ביידיש), וביחיד כְּתֵפָה, הן פריט לבוש לאחיזת המכנסיים ולעיתים גם החצאית. בדרך כלל הן עשויות מזוג רצועות אלסטיות, שתלויות על הכתפיים ומצטלבות באזור הגב. הכתפות אוחזות במכנסיים באמצעות שלושה או ארבעה תופסנים או כפתורים.
כתפות הומצאו בשנת 1820 בידי אלברט תרסטון (Albert Thurston) והיו בשימוש נרחב לפני אופנת הגזרות הנמוכות - כאשר החגורה לא הצליחה להחזיק את המכנסיים גבוה מספיק בהתאם לאופנה. היום הכתפות נחשבות לרוב לפריט לא-אופנתי ושימושיותן ירדה. עם זאת, הייתה לכתפות עדנה בישראל של אמצע שנות השמונים של המאה העשרים.
בשפה
הביטוי "גם חגורה וגם שלייקעס" מתייחס לנקיטה בצעדים זהירים באופן מופרז.
בית הספר לטבע, סביבה וחברה
בית הספר לטבע, סביבה וחברה הוא בית ספר השוכן ברחוב הרצל 155 בשכונת תל כביר בתל אביב.
עין הדג
שם האתר
האתר קרוי על שם העדשה הרחבה "עין הדג" ומתכתב עם כינויו של מקים האתר דורון פישלר – "רד פיש" (דג אדום).
בית הספר לטבע, סביבה וחברה
היסטוריה
בית הספר לטבע הוקם על ידי דינה בנקלר בספטמבר 1986, אשר שימשה כמנהלת הראשונה של בית הספר וכיהנה בתפקיד עד 1996, אז החליפה אותה שרה קוך. בנובמבר 2007 הוחלפה קוך על ידי דפנה ברעם, ובספטמבר 2019 הוחלפה ברעם על ידי מאיה גבעון, החל מספטמבר 2021 מנהלת את בית הספר הגב' ורד גצלר. בספטמבר 2022 נכנסה לתפקיד מנהלת בית הספר הגברת שרון מיכאלי רמון.
עין הדג
היסטוריה
האתר הוקם ב-13 באוקטובר 2000 בכותרת "ביקורות קולנוע לאנשים שאינם סובלים ביקורות קולנוע" ובמטרה ליצור אלטרנטיבה לביקורות הקולנוע בכלי התקשורת הגדולים, שלדעת עורכי האתר, אינן קשובות לטעמו ולצרכיו של הקהל. בהתייחסם לביקורות אלו מרבים משתמשי האתר להשתמש בשם הפיקטיבי "נחמן שניצקליין" (הלחם של שמות מבקרי הקולנוע נחמן אינגבר, מאיר שניצר ואורי קליין) ככינוי בוז לביקורת אשר נתפסת לדידם כיומרנית, מתעלמת מערכו של הסרט כבידור, ושופטת אותו בקריטריונים צרים של אמנות הקולנוע האירופאית.
לצד פישלר, העומד בראש צוות האתר, פעלו בעבר אחרים, הבולטת שבהם עינת חורשי ("לונג ג'ון"). במתכונת המקורית של האתר פישלר והאחרים ערכו בהתנדבות ביקורות על סרטים אשר אך החלו להציג בקולנוע, או שהוצגו בעבר. נוסף על כך פורסמו כתבה שבועית הסוקרת ומפרשת את נתוני הכנסות הסרטים בקופות בארצות הברית בסוף השבוע החולף, כתבות כלליות בנושא קולנוע, ידיעות "יומיות" וסקרים להצבעת הגולשים. לאורך השנים נוצרה באתר קהילה בה מתפתחים דיונים מתמשכים המהווים מקור עניין בפני עצמו.
בית הספר לטבע, סביבה וחברה
היסטוריה
בבית הספר מספר מרכזי למידה ייחודיים לו, המשמשים את תלמידי בית הספר. גינה לימודית, המשמשת ללימודי חקלאות נמצאת בכניסה לבית הספר וחממה מתקדמת נמצאת בחצר האחורית שלו. המעבדות שנמצאות בבית הספר לטבע נחשבות למתקדמות ומאובזרות במיוחד.
עין הדג
היסטוריה
בסתיו 2009 הוחלט לסגור את האתר, אך כעבור כשנה, בדצמבר 2010, חזר האתר לפעול בפורמט מעט שונה, שבו פישלר הוא הכותב העיקרי, אם לא הבלעדי, והאתר שילב יותר חדשות קולנוע בין כתבותיו. בפורמט החדש יכלו גולשים לדון בסרטים עוד בטרם נכתבה ביקורת ואף בטרם עלו לאקרנים. ב-2012 גייס האתר במסגרת פרויקט מימון המונים 63,825 שקל לצורך תמיכה בכתיבת תכנים באתר תוך שמירתו נטול פרסומות.
בית הספר לטבע, סביבה וחברה
היסטוריה
במבנה פעל בית חולים אשר טיפל בעיקר בחיילים. לאחר מכן, נסגר ומבנהו שימש את אוניברסיטת תל אביב. גובל בבית הספר הגן הבוטני המוכר כגני הטבע ומשמש כגן לימודי לתלמידים.
עין הדג
היסטוריה
במרץ 2012 החל פישלר בהקלטת "פישקאסט", הפודקאסט הנלווה לאתר, אשר גם בו הוא מקיים דיונים שונים בנושא קולנוע עם משתתף אחד או יותר. בהמשך נוספו גם "עין הדג TV", קטעי וידאו בהפקה עצמאית מטעם האתר ובהם פישלר דן עם אורחים שונים בנושא קולנוע, וקטעי וידאו נוספים תחת הכותרת "פישטיוב", בהם מופיע רק פישלר.
בית הספר לטבע, סביבה וחברה
היסטוריה
בית הספר נחשב לבית ספר "ירוק" המחנך לשמירה על הסביבה ותלמידיו משתתפים בפרויקטים חינוכיים בנושא איכות הסביבה. הם לוקחים חלק פעיל בהגברת המודעות הסביבתית בבית הספר ומחוצה לו.
עין הדג
היסטוריה
ביוני 2016 לאחר תקופת חוסר פעילות, חזר האתר חזר לפעול במתכונת שמערבת כותבים נוספים שכתבו ביקורות, חדשות והגיגים. בשנת 2017 השתנתה מתכונת האתר, כשפישלר פרש מכתיבה סדירה באתר והחל לשמש כיועץ, במקומו מונה יהונתן צוריה לתפקיד מנהל ועורך האתר והוקם צוות כותבים קבוע.
השפעה תרבותית
ביקורות הקולנוע מהאתר מופיעות בבסיס הנתונים המקוון אידיבי המכיל מידע על סרטי קולנוע וטלוויזיה. העיתונאי והלשונאי רוביק רוזנטל נוהג לצטט את תגובות הגולשים כדוגמאות לשפה עדכנית ולסלנג, ב"מילון הסלנג המקיף".
אל אדון על כל המעשים
"אֵל אָדוֹן עַל כָּל הַמַּעֲשִׂים" (ידוע גם בשם "אֵל אָדוֹן") הוא אחד הפיוטים הקדומים ביותר שנכנסו לתפילה, הידועים כיום, ומשערים שהוא נכתב בארץ ישראל בתקופת הפיוט הארץ ישראלי הקדום (המאה ה-2 עד המאה ה-4 לספירה) - תקופת התלמוד. בכל קהילות ישראל נהוג לאומרו בברכת 'יוצר אור' בשבת. לפיוט מספר נוסחים.
הפיוט מוזכר בספר הזהר כמה פעמים, וקיימות לו מקבילות בספרות ההיכלות.
מבנה הפיוט ומקורו
שמו של מחבר הפיוט אינו ידוע, ומשערים שמדובר באחד הפיוטים הקדומים מתקופת התלמוד שנכנסו לתפילה. כמו פיוטים רבים אחרים, הוא בנוי לפי סדר הא"ב, וללא חריזה דבר התומך בהשערה על תקופת חיבורו.
בכלבו כתב כי בשני המשפטים הראשונים ישנם עשר מילים כנגד עשרת הדיברות. בשני המשפטים האחרונים שתים עשרה מילים כנגד שתים עשרה המזלות. שאר תשעת המשפטים יש בהם שמונה מילים, יוצא יחד שבעים ושתים שהן כנגד השם המפורש.
הפיוט זכה לשבחים בספרי הקדמונים, ונראה שהופיע לראשונה בסדר רב עמרם גאון ולאחר מכן גם במחזור ויטרי. בסידורי התפילה של רס"ג ורמב"ם הוא אינו מופיע כלל; מאז העת החדשה, ניתן למצוא אותו בסידורי תפילה רבים.
נושא הפיוט
נושאיו המרכזיים של הפיוט הם דברי שבח לאל על שברא את האור (עיקר העניין בברכת "יוצר אור"), את הגעתו של השחר ועל בואו של יום חדש. הוא מאזכר את בריאתם של המאורות הקדמוניים על ידי הקדוש ברוך הוא; ועל כך מסופר בתחילת ובחתימת הפיוט.
בנוסף, ישנו עוד נושא מרכזי בפיוט והוא היצורים השמימיים אשר מהללים את הקדוש ברוך הוא על כל בריאותיו. הדבר מתקשר אל ברכת היוצר ("קדושת היוצר") המתארת את עבודת הקודש השמימית הנערכת לפני הקדוש ברוך הוא וכפי שנאמר בפיוט "וְהָאוֹפַנֵּים וְחַיּוֹת הַקֹּדֶשׁ".
זמני אמירת הפיוט
הפיוט מולחן ומושר בצורות ובסגנונים שונים ומגוונים. בחלק מקהילות האשכנזים, נוהגים שהקהל אומרים ארבע שורות, ואחר כך החזן חוזר עליהם.
בבא-בוך
בָּבָא-בּוּך (נהגה "בּוֹבוֹ-בּוּך"; יידיש: 'ספרו של בּוֹבוֹ'; השתרש בשפה היידית כ"בּאָבּע-מעשה") הוא הכינוי המקובל כיום לאפוס אבירים אשר נכתב בידי אליהו בחור בין השנים 1507–1508, והיה לרומן האבירים הפופולרי ביותר בשפה היידית. הספר, שנדפס בשנת 1541 בעיירה איסני שבמרכז האימפריה הרומית הקדושה (כיום בדרום-מזרח מדינת באדן-וירטמברג בגרמניה), היה לספר הלא-דתי הראשון שנדפס ביידיש. במשך חמש מאות שנה עבר הספר ארבעים עריכות לפחות. סול ליפצין מציין כי הספר "נחשב לאחד מן היצירות הפיוטיות המשובחות ביותר ביידיש עתיקה".
מבנה הסיפור וגלגולי שמו
הרומן בנוי מ-5,262 שורות, המחולקות ל-650 בתי אוטבה רימה, ובנוסף פרולוג, אפילוג וכן נספח – רשימת מונחים איטלקית-יידית. נראה כי הסיבה להוספת הנספח היא שבטקסט היידי משובצים מספר מונחים איטלקיים, ואליהו בחור ביקש שהסיפור יהיה קריא גם לדוברי-יידיש מחוץ לאיטליה.
נושא הסיפור, הכתוב בחרוזים ובהומור רב, לקוח מן הרומן האנגלו-נורמני "בוויס מהמפטון", דרך הגרסה האיטלקית – הפואמה Buovo d'Antona, אשר עברה בעצמהּ שלושים עריכות לפחות עד שהגיעה לידי אליהו בחור. הסיפור, שעלילתו נסובה סביב אהבתם של בָּבָא ודרוּזִיאַנֶה, משולל כל אחיזה במציאות החיים היהודיים; ואולם, בהשוואה לסיפורי אבירים אחרים, נראה כי הוא מצמצם את הופעתם של סממנים נוצריים ביחס למקור, וממיר אותם פה ושם במנהגים, בערכים ובמאפיינים יהודיים.
בתחילה היה שמו של הסיפור זהה לשמו האיטלקי – "בָּבָא דְאַנְטוֹנָא". בהמשך הוא נודע בעיקר בשם "בָּבָא-בּוּך", ובשלהי המאה ה-18 התגלגל שמו ל"בָּבָא-מעשה" (נהגה: "בּוֹבוֹ-מַיְיסֶה" או "בּוֹבְה-מַיְיסֶה"; יידיש: "סיפורו של בּוֹבוֹ"). שם זה, בתורו, עוּות, והשתרש בשפה היידית כ"בּאָבּע-מעשה" ("בּוֹבֶּה מַיְיסֶה") – סיפורי סבתא.
עלילת הסיפור
אמו הצעירה של בּוֹבוֹ קושרת קשר להרוג את בעלהּ, המלך הזקן, כאשר הוא יוצא למסע ציד. המזימה עולה יפה, והיא נישׂאת לרוצח. הזוג חושש כי בּוֹבוֹ ינקום את מותו של אביו כאשר יגדל, ועל כן הם עושים ניסיון כושל להרעילו. בּוֹבוֹ הצעיר בורח מאַנְטוֹנָא, נחטף, ונלקח לפלנדריה לשמש כנער אורווה עבור המלך המקומי; שם מתאהבת בו בתו של המלך, דרוזיאנה.
מלך באבילונייה הפראי מגיע לחצר המלכות, מגובה בעשרת-אלפים לוחמים, דורש כי דרוזיאנה תינשׂא לבנו הכעור, לוציפר – ונענה בסירוב. במלחמה שמתחוללת כתוצאה מכך נשבה מלך פלנדריה. בּוֹבוֹ, רכוב על גבי סוס הקסמים רוּנדֶלֶה (רוּנדעלע), מביס את צבא מלך בבל, שוחט את לוציפר, מוציא לחופשי את מלך פלנדריה, וזוכה בהבטחה לשׂאת את דרוזיאנה; אך הוא מפוּתֶה להגיע לבבל, שם הוא נכלא וסובל במשך שנה, עד אשר עולה בידו לברוח. בינתיים, דרוזיאנה מאמינה כי בּוֹבוֹ כבר אינו בין החיים, ומסכימה להינשׂא לאביר מַאקַאבְּרוֹן.
ביום חתונתם של דרוזיאנה ומאקאברון מגיע לשם בּוֹבוֹ, מחופש לקבצן; הוא נמלט עם דרוזיאנה – בתחילה לארמון, ולאחר מכן ליער – מידיו של מאקאברון, הדולק אחריהם. בעומק היער יולדת דרוזיאנה תאומים.
בהמשך, מנסה בּוֹבוֹ לאתר דרך שתוביל אותם חזרה לפלנדריה; דרוזיאנה מגיעה למסקנה כי בּוֹבוֹ נפל טרף לאריה – מחליטה לצאת לדרכהּ-היא, מלוּוה בתאומים, ומגיעה בשלום לפלנדריה. בּוֹבוֹ שב למעונם ביער; לאחר שלא עולה בידו למצוא את דרוזיאנה או את התאומים, הוא מסיק בעצמו כי הם נפלו טרף לחיה רעה. בייאושו הוא מצטרף לצבא הצובא על אַנְטוֹנָא מכורתו; הוא הורג את אביו החורג, שולח את אמו למנזר, ותובע את הכתר המגיע לו בזכות. לבסוף, הוא מתאחד מחדש עם דרוזיאנה, אשר נעשית למלכתו.
מחוזות משנה של אוקראינה
מחוזות המשנה של אוקראינה (המינוח האוקראיני: ראיונים באוקראינית Райони України) הם יחידות החלוקה המנהלית ברמה השנייה, בחלוקה המנהלית של אוקראינה. ראיון הוא חלק ממחוז, ובסך הכל מחולקת אוקראינה כולה ל-136 מחוזות משנה, שהם תת-מחוזות או נפות. ישנן גם ערים בעלי חשיבות אזורית שהן בעלות מעמד מנהלתי זהה לזה של מחוזות משנה.
ב-17 ביולי 2020 אימצה הראדה העליונה החלטה להפחית את מספר מחוזות משנה (ראיונים) באוקראינה. במקום 490 מחוזות משנה נוצרו 136. התקנה נכנסה לתוקף ב-19 ביולי 2020.
I הרפובליקה האוטונומית של קרים
הרפובליקה האוטונומית של קרים מחולקת ל-10 מחוזות משנה.
II מחוז ויניצה
מחוז ויניצה מחולק ל-6 מחוזות משנה.
III מחוז ווהלין
מחוז ווהלין מחולק ל-4 מחוזות משנה, כדלהלן:
IV מחוז דניפרופטרובסק
מחוז דניפרופטרובסק מחולק ל-7 מחוזות משנה.
V מחוז דונצק
מחוז דונצק מחולק ל-8 מחוזות משנה.
VI מחוז ז'יטומיר
מחוז ז'יטומיר מחולק ל-4 מחוזות משנה.
VII מחוז זקרפטיה
מחוז זקרפטיה מחולק ל-6 מחוזות משנה, וחמש ערים בעלות מעמד מקביל, כדלהלן:
VIII מחוז זפוריז'יה
מחוז זפוריז'יה מחולק ל-5 מחוזות משנה.
IX מחוז איוואנו-פרנקיבסק
מחוז איוואנו-פרנקיבסק מחולק ל-6 מחוזות משנה.
X מחוז קייב
מחוז קייב מחולק ל-7 מחוזות משנה.
XI מחוז קירובוגרד
מחוז קירובוגרד מחולק ל-4 מחוזות משנה.
XII מחוז לוהנסק
מחוז לוהנסק מחולק ל-8 מחוזות משנה.
XIII מחוז לבוב
מחוז לבוב מחולק ל-7 מחוזות משנה.
XIV מחוז מיקולאייב
מחוז מיקולאייב מחולק ל-4 מחוזות משנה.
XV מחוז אודסה
מחוז אודסה מחולק ל-7 מחוזות משנה, ושבע ערים בעלות מעמד מקביל, כדלהלן:
XVI מחוז פולטבה
מחוז פולטבה מחולק ל-4 מחוזות משנה.
XVII מחוז רובנו
מחוז רובנו מחולק ל-4 מחוזות משנה.
XVIII מחוז סומי
מחוז סומי מחולק ל-5 מחוזות משנה.
XIX מחוז טרנופול
מחוז טרנופול מחוז ל-3 מחוזות משנה.
XX מחוז חרקוב
מחוז חרקוב מחולק ל-7 מחוזות משנה.
XXII מחוז חמלניצקי
מחוז חמלניצקי מחולק ל-3 מחוזות משנה:
XXIII מחוז צ'רקאסי
מחוז צ'רקאסי מחולק ל-4 מחוזות משנה.
XXIV מחוז צ'רנוביץ
מחוז צ'רנוביץ מחולק ל-3 מחוזות משנה.
XXV מחוז צ'רניהיב
מחוז צ'רניהיב מחולק ל-5 מחוזות משנה.
ריבוי תהליכונים
כאשר מערכות מרובות-עיבוד כוללות יחידות עיבוד שלמות מרובות בליבה אחת או יותר, ריבוי תהליכונים שואף להגדיל את השימוש בליבה אחת באמצעות עיבוד מקבילי ברמת התהליכון, כמו גם ברמת הוראות. מכיוון ששתי הטכניקות משלימות זו את זו, הן לעיתים משולבות זו בזו במערכות עם מספר מעבדים מרובי-תהליכונים ועם מעבדים עם ליבות מרובי-תהליכונים.
אנדארטה
אנדארטה (Andarta) היא אלת המלחמה והפיריון במיתולוגיה הקלטית אשר פולחנה היה נפוץ בדרום גאליה.
כתובות לכבוד האלה התגלו בדרום צרפת של ימינו ואף באזור ברן שבשווייץ.
אלה זו זהה למעשה לאלה ויקטוריה - אלת הניצחון שפולחנה היה נפוץ בריטניה הרומית (לפי קאסיוס דיו).
איתמר מרזל
איתמר מרזל (נולד ב- 16 במאי 1949) הוא כדורסלן עבר ישראלי.
ביוגרפיה
מרזל נולד בחיפה. שיחק כרכז בנבחרת ישראל ובקבוצות הפועל גבת/יגור, הפועל עפולה, הפועל תל אביב ובהפועל חיפה. מרזל, המתנשא לגובה של 1.85 מטרים, זכה במדי הפועל גבת יגור בגביע המדינה בשנת 1976. מרזל שימש מספר שנים כקפטן נבחרת ישראל והופיע במדיה ב-140 משחקים בהם קלע 594 נקודות. מרזל הוביל את הנבחרת בחמש אליפויות אירופה וזכה עמה במדליית זהב במשחקי אסיה שהתקיימו באיראן בשנת 1974. בהיותו נער נפצע מרזל מהתפוצצות חבית דלק אך התגבר על פציעתו הקשה. מרזל נהג לשחק עם חולצת טריקו מתחת לגופיית הכדורסל כדי להסתיר כוויות שנצלקו על עורו בתאונה זו.
מיכאל מלכיאור
הרב מיכאל מלכיאור (נולד ב-31 בינואר 1954) הוא רב, ראש מפלגת מימד, לשעבר חבר הכנסת ושר בממשלת ישראל מטעם העבודה-מימד.
ראשית חייו
מיכאל מלכיאור נולד בשנת 1954 בקופנהגן בירת דנמרק, לרב בנימין מלכיאור, הרב הראשי של דנמרק. במהלך שנות השבעים למד בישיבת הכותל בירושלים. בשנת 1980 קיבל הסמכה לרבנות וחזר לסקנדינביה על מנת לשמש כרב של אוסלו ואחר כך כרב הראשי של הקהילה היהודית בנורווגיה. באוסלו הוא יסד גן ילדים יהודי, חיזק את בתי הספר היהודיים של אחר הצהריים ויסד מקהלת ילדים בבית הכנסת. כן ייסד מרכז למזון כשר שסיפק אוכל כשר ליהודי פולין.
בשנת 1986 עלה לישראל. בין היתר שימש כמנהל בינלאומי של קרן אלי ויזל בניו-יורק והתלווה לוויזל בביקור בברית המועצות בשנת 1986.
קריירה פוליטית
בשנת 1995, לאחר רצח ראש ממשלת ישראל יצחק רבין, החליט מלכיאור להצטרף לחיים הפוליטיים. בשנת 1996 נבחר כיו"ר הוועד המנהל של מפלגת מימד. שלוש שנים לאחר מכן נבחר כנציג מטעם תנועת מימד תחת רשימתו של אהוד ברק "ישראל אחת".
במהלך שנת 1999 בכנסת החמש עשרה נבחר לראשונה כחבר כנסת מטעם מפלגת מימד בתוך ישראל אחת, ומונה לשר לענייני חברה ותפוצות בממשלתו של אהוד ברק.
בשנת 2000, בעקבות כוונתו של ברק לקדם רפורמה שמטרתה הפרדת דת ומדינה הודיע מלכיאור כי מימד עלולה לפרוש בשל כך מהממשלה, בטענה כי מדובר בהפרה בוטה של ההסכם בין העבודה למימד בנושאי דת ומדינה.
בשנת 2001 מונה לסגן שר החוץ בממשלת האחדות הלאומית.
בכנסת ה-16 נתמנה ליו"ר ועדת זכויות הילד, ובנוסף עמד בראשות שדולה לאיכות הסביבה ושדולה למען דו קיום יהודי-ערבי בכנסת. בשנת 2005, עם כניסת מפלגת העבודה לממשלה, מונה לסגן שרת המדע, התרבות והספורט וכיהן בתפקיד מספר חודשים. לאחר מכן נענה לבקשת ראש הממשלה, אריאל שרון, והחליף את השר נתן שרנסקי עם התפטרותו מהממשלה, כסגן שר לענייני חברה ותפוצות במשרד ראש הממשלה.
הכנסת ה-17
בכנסת ה-17 מונה מלכיאור ליושב ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט ועסק בין היתר, בדברים הבאים:
חינוך:
דת ומדינה:
איכות סביבה:
הבחירות לכנסת ה-18
בבחירות לכנסת ה-18 עמד מלכיאור בראש הרשימה "התנועה הירוקה-מימד" יחד עם ערן בן ימיני. המפלגה לא עברה את אחוז החסימה.
בדצמבר 2007 הוענק למלכיאור "פרס ליבהבר" לסובלנות דתית מהתנועה הקונסרבטיבית בישראל.
בשנת 2009 הוענק למלכיאור אות אביר איכות השלטון בקטגוריית הרשות המחוקקת מטעם התנועה למען איכות השלטון בישראל.
גופים אזרחיים
במהלך שנות פעילותו בכנסת, מלכיאור הקים גופים אזרחיים שהתמחו בתחומי פעילותו הפרלמנטרית.
הפורום לפעולה אזרחית: המאבק על מיסוי רווחי הגז
במהלך שנת 2010 הוביל מלכיאור את המאבק למיסוי תגליות הגז מול חופי ישראל, במסגרת פעילותו בפורום לפעולה אזרחית, מאבק שליווה את הדיון הציבורי הנרחב בנושא ואת תהליך מינויה של ועדת ששינסקי והדיון הפוליטי במסקנותיה.
בית מועצת יחד - הפורום להסכמה אזרחית
הפורום להסכמה אזרחית הוקם בשנת 2001. הפורום שואף ליצירת שינוי חברתי נרחב בכל רמות החברה דרך עבודה עם אזרחים מכל חלקי האוכלוסייה היהודית והאוכלוסייה הערבית, גברים ונשים, כולל קבוצות של יהודים חרדים וערבים דתיים מסורתיים. העשייה מתבצעת באמצעות למידה דיאלוגית ('הדיאלוג הדליברטיבי') בה מתדיינים בנושא 'הטוב המשותף' - מגדירים אותו ופועלים למימושו, וכן מקיימים דיאלוג גם בנושאי מחלוקת בסיסיים. בין פעילותיו העיקריות של הפורום: כנס יפו, פרלמנט נוער של הערים המעורבות בישראל, דיאלוג דליברטיבי.
רשת מיתרים
בשנת 2002 יסד את רשת מיתרים. מיתרים יוצרת אקלים חינוכי שבו מתחנכים בעלי זהויות יהודיות שונות בצוותא ובו מתקיים חינוך יהודי המבוסס על המורשת היהודית כנדבך מרכזי בתפיסת העולם החינוכית, בגישה לא כפייתית, המאפשרת ריבוי פרשנויות וביטויים למורשת היהודית. המפגש מאפשר שותפות המתבטאת בחברות, בלמידה, בחוויה ובמעשה. הדינמיקה הקבוצתית בקרב התלמידים, ההורים והצוות המקצועי, מתמודדת עם קונפליקטים ואתגרים שנתפסים כהכרח חינוכי לחינוך יהודי פלורליסטי ולא כמכשול ללמידה.
מוזאיקה - המרכז ליישוב סכסוכים
הרב מלכיאור משמש יושב ראש של מוזאיקה. המרכז הוא בית מקצועי לבניית הבנות והסכמות בין פרטים, ארגונים, קבוצות וקהילות. המרכז דוגל בגישה של גישור המתבססת על היכולות של כל אדם לפתור מחלוקות ולפעול בשיתופי פעולה בעזרת כלים מעולם הגישור. מוזאיקה מתמחה במגוון שיטות ליישוב סכסוכים בהסכמה החל מגישור, דרך בניית הסכמות וכלה בהקניית כלים למערכות יחסים אפקטיביות ותקשורת בונה. מוזאיקה תומכת בפעילות של שלושים ושלושה מרכזי גישור ודיאלוג ברחבי המדינה.
חיים אישיים
הרב מלכיאור מכהן כרבה של קהילת "בית בויאר" בתלפיות. במקביל הוא מכהן כרבה של נורווגיה, שם הוא נצר לשושלת של רבנים מקומיים.
מלכיאור נשוי, אב לחמישה וסב לנכדים, גר בירושלים. בנו הרב יואב מלכיאור בוגר ישיבת נהר-דעה משמש כרבה של קהילת אוסלו בנורווגיה. בנו איתן היה דוקטורנט לסוציולוגיה ותלמידו של הרב עדין שטיינזלץ, נפטר מסרטן ביולי 2012 בגיל 36. בנו הרב יאיר מלכיאור משמש כרב הראשי של דנמרק.
אאופרוקס
אאופרוקס (שם מדעי: Euprox) הוא סוג נכחד של אייל שחי ברחבי אירואסיה במשך המיוקן.
תיאור
סוג אייל זה כונה תחילה בשם המדעי Prox כשהמין הראשון שלו, E. furcatus שויך במקור לסוג דיקרוצרוס (Dicrocerus). הסוג הנוכחי תואר רק ב-1928 על ידי Stehlin, על סמך הבדלים בין המינים שלו לשל הדיקרוצרוס. המין E. dicranocerus, אשר מאובניו התגלו לראשונה בגרמניה, שויך במקור לסוג אייל.
המאובנים של האייל התגלו בסין, גרמניה, אוסטריה, פולין, שווייץ, ספרד ועוד.
אייל זה הזכיר במראהו מונטיאק, כשהגיע לגובה של מטר בכתפיים, לאורך 1.4 מטר ולמשקל 20–70 ק"ג בממוצע. הוא היה בעל קרניים הדומות לאלה של הפריים או האנטילוקפריים, להם בסיס קבוע שאינו נושר בכל שנה. עם זאת כנראה שהענפים המתפצלים לשני מקצעים בהמשך הקרניים היו נשירים. מאפיינים אלה דומים לאייל Heteroprox, אשר לו מבנה קרניים דומה.
האייל התקיים ברחבי יערות חמימים ולחים וניזון בעיקר מעלים, בהתבסס על מבנה שיניו.
טו יויו
טו יויו (במנדרינית: 屠呦呦; נולדה ב-30 בדצמבר 1930) היא רופאה סינית שהתמחתה בפרמקולוגיה ובטיפול התרופתי במלריה.
בשנת 2015 זכתה טו בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה על גילוי החומר ארטמיסינין, המשמש תרופה למלריה. הגילוי היווה פריצת דרך בתחום הרפואה הטרופית ואפשר ריפוי של מיליוני בני אדם.
טו היא הסינית הראשונה שזכתה בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה וכן הראשונה מהרפובליקה העממית של סין שזכתה בפרס נובל במדעי הטבע. היא נולדה, התחנכה וביצעה את כל עבודתה המדעית בסין.
ביוגרפיה
טו נולדה בנינגבו בג'ג'יאנג שברפובליקה הסינית. ב-1955 החלה ללמוד כימיה רפואית בבית הספר לרפואה שבאוניברסיטת בייג'ינג. לאחר מכן למדה רפואה סינית במשך שנתיים וחצי. לאחר לימודיה החלה טו לעבוד באקדמיה הסינית לרפואה.
טו יויו המשיכה בעבודתה גם בשנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה העשרים, כאשר החלה בסין מהפכת התרבות. באותה תקופה, גינו את המדענים בסין. עם זאת, נשיא וייטנאם הו צ'י מין שכנע את ראש ממשלת סין ג'ואו אנלאי לנסות לפתח תרופה למלריה, והוקמה במאי 1967 תוכנית סודית לפיתוח תרופה. במסגרת זו, טו נשלחה להאינאן לחקור חולי מלריה.
ב-1969, תקופה בה סרקו מדענים ברחבי העולם כבר חומרים רבים כדי לנסות לטפל במחלה עם הצלחה מוגבלת על בסיס כינין, עלה בראשה של טו רעיון לחפש חומרים פעילים של צמחי מרפא סיניים. ב-1971, החלו לטפל עם אחד החומרים הפעילים שעלו בסריקה, וטיפלו בעכברים שהודבקו במלריה היה לענה חד-שנתית (Artemisia annua), ששימש ברפואה הסינית לטיפול נגד חום, שהוא תסמין של מלריה. בהתחלה זיקקו את החומר בשיטה מסורתית של הרתחה והוא לא הצליח לטפל במחלה, אולם אז עלה הרעיון שזיקוק יעיל יותר עשוי לשפר את התגובה לתרופה. הם החלו לזקק אותו בעזרת קור והחומר הפעיל זוקק בצורה טובה והיה יעיל נגד המחלה בעכברים ובקופים, ונמצא יעיל מאוד. מאוחר יותר היא התנדבה להיות האדם הראשון שמודבק במחלה לצורך ריפויה.
ב-1971–1972 ביצעו מבחנים קליניים שגם הם נחלו הצלחה. ב-1972 בודדו במעבדתה את החומר הפעיל, וניתחו אותו בשיטות שונות ובהן ספקטרוסקופיית מסה, ספקטרופוטומטריה ועוד. מאוחר יותר מעבדתה שיתפה פעולה עם מעבדות נוספות לפענוח מבנה החומר באמצעות קרני X. ב-1973 יצרו נגזרות של החומר על מנת לבדוק מהם האתרים הפעילים שלו. עבודתה פורסמה ב-1977 בצורה אנונימית.
ב-1980 היא קודמה לתפקיד חוקרת, לאחר תחילת הרפורמה בכלכלת סין. ב-1981 נערך כנס בבייג'ינג לחקר המלריה אליו הגיעו גם נציגים של ארגון הבריאות העולמי ושל האומות המאוחדות. כמה מחקרים על השימושים של הלענה הוצגו בכנס וזכו לתגובה אוהדת. בשנות ה-80 אלפי אנשים ברחבי סין רופאו באמצעות התרופה. בשנת 2001 קודמה לתפקיד של יועצת אקדמית לדוקטורנטים. כיום היא מכהנת כמדענית הראשית של האקדמיה הסינית.
פלך מינסק
הפלך הוכרז ב-1793, ופורק סופית ב-1921. כיום רוב השטח של הפלך ההיסטורי נמצא בשטחה של בלארוס.
Someday Tomorrow Maybe
Someday Tomorrow Maybe (בעברית: יום אחד, אולי מחר) הוא אלבום האולפן השני של הרכב האינדי-פופ הישראלי לולה מארש. האלבום יצא לאור ב-24 בינואר 2020, דרך חברות התקליטים אנובה מיוזיק ויוניברסל.
רקע והפקה
כל שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי חברי ההרכב, יעל שושנה כהן וגיל לנדאו והופקו על ידי לנדאו. שירי האלבום הם בסגנון הפופ, ומשלבים בתוכם גם את סגנונות הרוק והפולק.
האלבום הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי בסמוך לצאתו.
כדי לקדם את האלבום, יצאו לולה מארש לסיבוב הופעות עולמי.
מאחורי קווי האויב (ספר)
מאחורי קווי האויב הוא ספר אוטוביוגרפי משנת 2002, שנכתב על ידי ניצולת השואה מרתה כהן ווונדי הולדן.
עלילה
הספר מפרט את מעלליו של מרתה כהן כיהודייה צרפתייה במהלך השואה ומלחמת העולם השנייה. כשעבדה כאחות נסעה לשטח גרמניה כדי לאסוף מודיעין עבור הצבא הצרפתי.
חלוקה מנהלית של אוקראינה
שטחה של אוקראינה מחולק מבחינה מנהלית למחוזות, המחולקים בעצמם למחוזות משנה, המחלוקים בתורם לרשויות מקומיות. מאחר שאוקראינה היא מדינה אוניטארית, עיקר הכוח השלטוני מצוי בידי הממשלה המרכזית ולא ביחידות המנהליות עצמן.
מבנה כללי
מבחינה מנהלית, החל משנת 2020 אוקראינה מחולקת ברמה הראשונה מחולקת אוקראינה ל-24 מחוזות (область; אובלסט). במקביל למחוזות בנמצא כמה אזורים בעלי מעמד מיוחד. בכלל זה, חצי האי-קרים נהנה ממעמד של רפובליקה אוטונומית, והערים קייב וסבסטופול מוגדרות כערים בעלות מעמד מיוחד ולכן הן לא משתייכות לאף מחוז. המחוזות עצמם מחולקים למחוזות משנה (райо́н; ראיון) ואלו לרשויות מקומיות (громада; הרומדה).
רמת חלוקה מנהלית ראשונה
כאמור, ברמת החלוקה המנהלית הראשונה מחולקת אוקראינה ל-24 מחוזות המכונים אובלסט, רפובליקה אוטונומית אחת ושתי ערים בעלות מעמד מיוחד.
גיבתון סלעים
גִּבְּתוֹן סְלָעִים (שם מדעי: Emberiza cia) הוא מין של ציפור במשפחת הגיבתוניים Emberizidae.
בישראל יציב מקומי ומקנן באזור החרמון, וחורף מצוי בצפון הארץ ומרכזה.
טקסונומיה ואטימולוגיה
שם הסוג Emberiza הוא מ-Embritz, גיבתון בגרמנית עתיקה. שם המין הספציפי, cia, הוא משם איטלקי מקומי לציפור זו, שהגיע מ- zirlare, "לצייץ".
בעבר, סווג גבתון הסלעים באותו מין יחד עם הגבתון Emberiza godlewskii, שתפוצתו ברובה מזרחה לתפוצת גבתון הסלעים. עם זאת, המינים חיים זה לצד זה באופן סימפטרי במרכז אסיה ולא הוכחה רביית כלאיים ביניהם. בנוסף, לא הוכרע איזה מהמינים מהווה תת-מין למין השני. ישנה מחלוקת גם בשאלה לכמה תת-מינים יש לחלק את גבתון הסלעים, ועדיין חלק מהרשויות הטקסונומיות מבחינות בשישה תת-מינים, ואחרות בארבעה:
תיאור
זה גיבתון גדול, באורך 15–16.5 ס"מ ובמשקל 17–29 גרם, עם כנפיים קצרות יחסית וזנב מוארך. לזכר בלבוש חיזור יש חלקים עליונים ערמוניים, חלקים תחתונים בצבע חום עמוק חלק וראש אפור חיוור המסומן בפסים שחורים.
נקבת גיבתון הסלעים היא גרסה דהויה יותר של הזכר, עם חלקים תחתונים חיוורים יותר, גב אפור-חום וראש עם פחות פספוס. המתבגרים דומים לנקבות, אך עם ראש מנוקד, ללא דגם הפנים האופייני.
התת-מינים הנבדלים ביניהם בעיקר בגווני הניצוי, אם כי תת-המין המתרבה באירופה, אפריקה ומערב טורקיה הוא היחיד בעל פסי כנף לבנים.
אקולוגיה
הוא מקנן בצפון-מערב אפריקה, בדרום אירופה ממזרח למרכז אסיה, והרי ההימלאיה. הוא גם מקנן מקומי במרכז אירופה. הוא נודד חלקית, כאשר אוכלוסיות צפוניות חורפות דרומה יותר, בעיקר בטווח של האוכלוסיות הדרומיות היציבות.
גיבתון הסלעים חובב אזורים צחיחים למחצה, דלים בצמחייה בגובה נמוך עד בינוני. הוא מעדיף צלעי גבעות שטופי שמש עם שטחים סלעיים חשופים ושיחים או עצים פזורים. באופן מקומי הוא מופיע גם במחצבות, כרמים ושטחים אחרים עם חילופין של אדמה חשופה או סלעים ואזורים דלים בצמחייה.
עונת הקינון מתחילה במרץ ומסתיימת באוגוסט, אם כי מדי פעם היא מסתיימת באמצע ספטמבר. את הקן בונה הנקבה. הוא ממוקם על הקרקע, מוגן בסבך צמחייה או בבסיס סלע. התטולה מורכבת בדרך כלל משלוש עד חמש ביצים, והדגירה עליהן מתבצעת על ידי הנקבה. הגוזלים בוקעים לאחר 13–15 ימים. שני ההורים משתתפים בהאכלתם. הם פורחים מהקן לאחר 9–13 ימים נוספים ונעשים עצמאיים כשלושה שבועות לאחר מכן.
המין ניזון בעיקר ממגוון רחב של חסרי חוליות קטנים בעונת הקינון. מחוץ לעונת הקינון התזונה מורכבת בעיקר מזרעי עשבים או צמחים אחרים.
סטטוס
למין תפוצה רחבה ואוכלוסייה גדולה שאף מוערכת במגמת עלייה, ועל כן הוא מסווג במצב שימור "ללא חשש" ברשימה האדומה של IUCN.
באירופה מעריכים שהאוכלוסייה המקננת מונה כ-1,930,000–4,230,000 זוגות, מה שמשתרגם לכ-3,860,000-8,460,000 פרטים בוגרים. אירופה מהווה כ-50% מטווח התפוצה העולמי, כך שהערכה ראשונית של גודל האוכלוסייה העולמית עומדת על כ-7,700,000–16,900,000 פרטים בוגרים, אם כי יש צורך באימות נוסף של הערכה זו.
Lana Del Ray (אלבום)
Lana Del Ray (בעברית: לנה דל ריי) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי. האלבום יצא לאור ב-4 בינואר 2010, על ידי חברת התקליטים. מתוך האלבום לא יצאו סינגלים.
בנוסף לכך, מוכר האלבום גם בשם "Lana Del Ray A.K.A. Lizzy Grant".
רקע והפקה
האלבום הופק על ידי דייוויד קאנה. האלבום בשונה מהאלבומים שיצאו אחריו, הופץ תחת שמה של לנה דל ריי ותחת השם "ליזי גרנט" שבאותה התקופה שימש אותה גם כן. האלבום עלה לאייטונס ב-4 בינואר 2010, בסמוך לצאתו.
לאחר שהוציאה בשנת 2012 את Born to Die, שזכה להצלחה עולמית, אמרה דל ריי כי היא חולמת להוציא את האלבום הזה מחדש.
גיבתון אפור
גיבתון אפור (שם מדעי: Emberiza cineracea) הוא מין של ציפור ממשפחת הגיבתוניים. מין זה תואר לראשונה על ידי כריסטיאן לודוויג ברהם.
תפוצה
הוא מקנן בדרום טורקיה ובדרום איראן, וחורף סביב הים האדום בצפון מזרח אפריקה ובתימן. ישנן אוכלוסיות בודדות בלבד בגבולות אירופה, באיים בים האגאי.
בית גידול
הגיבתון האפור מקנן במדרונות הרים סלעיים ויבשים.
תיאור
הגיבתון האפור גדול יחסית (16–17 ס"מ), בעל צורה מוארכת וזנב ארוך עם פינות לבנות. הוא פחות מפוספס מרוב הגבתונים הטיפוסיים ויש לו מקור חיוור ועבה. גבו אפרפר עם סימנים כהים מאופקים בלבד, ולכנפיים גוון חום יותר.
ראשו של הזכר הבוגר צהוב עמום, עם קו שפם בהיר יותר וגרון. בתת-המין המופיע בדרום מערב טורקיה, E. c. cineracea החלקים התחתונים אפורים; בעוד לתת-המין E. c. semenowi חלקים תחתונים צהובים.
הנקבות בגווני אפור חום מלמעלה עם גרון לבנבן וצבע צהוב רק בפס השפם. לצעירים בטן חיוורת וחלקה עם פסים על החזה.
התנהגות
בדומה לגיבתונים אחרים, הגיבתון האפור ניזון בעיקר מזרעים. הוא אוכל חרקים במיוחד כאשר מאכיל את הצעירים שלו. התטולה האופיינית שלו היא של שלוש ביצים.
בר הדיא
חוקר מדעי היהדות ג'פרי רובינשטיין סבור שסיפור חלומותיהם של אביי ורבא הוא סיפור בדיוני, שנוצר דורות אחדים לאחר תקופתם של אביי ורבא. חוקר הספרות חיים וייס הצטרף לגישה זו וציין: "הפער בין הסיפור שלפנינו ובין שאר המקורות על בר־הדיא מחייב קריאה של סיפור זה באופן שחורג מהתבססות על הקשריה ההיסטוריים והמציאותיים של הדמות ומתמקד בבחינתה כדמות בדיונית, הנעה ומתקיימת בטקסט ספרותי, שאף הוא בדוי."
בר הדיא וחלומותיהם של אביי ורבא
אביי נהג לשלם לבר הדיא ורבא לא היה משלם לו, ולכן היה פותר תמיד את חלומותיו של אביי לטובה, ואת אלה של רבא לרעה, על כך מסופר בתלמוד:
לאחר מכן החל רבא לשלם לבר הדיא על פתירת החלומות, וזה החל לפתור אותם לטובה. רבא סיפר לו כי ראה בחלום קיר נופל, ובר הדיא פתר כי הוא יקנה נכסים רבים ללא גבולות (כלומר קרקעות רחבים ורבים - רש"י). כאשר סיפר לו רבא כי ראה בחלומו את ביתו של אביי שנופל ואבק מכסה את האוויר, פתר לו בר הדיא כי אביי ימות ורבא יחליף אותו בראשות הישיבה. עוד שאל אותו רבא על החלום שחלם כי ביתו נופל וכל אחד בא ונוטל מהחורבות אבן אחת, פתר לו בר הדיא את חלומו, כי אמרותיו ופסקיו יתפרסמו בעולם. גם כאשר אמר לו רבא שחלם שראשו נבקע ומוחו נשר מתוכו, פתר לו בר הדיא, כי רק הכרית שעליה הוא מניח את ראשו תקרע והמוכין שבתוכה ינשרו ממנה.
בנוסף, כאשר סיפר לו רבא כי הקרו לו בחלום הלל, פתר לו בר הדיא כי יתרחשו לו ניסים. בעקבות חלום זה, כאשר בהזדמנות אחרת מצא בר הדיא את רבא באותה ספינה בה הפליג, הוא פנה לנוסע מהספינה, מכיוון שפתר לרבא כי עתידים להתרחש לו ניסים, ושמא הנס הוא שהספינה תטבע ורק הוא ינצל. במהלך מנוסתו נפל מידיו הספר ממנו היה פותר את חלומותיו. מצא רבא את הספר וראה כי בספר כתוב כי הכלל הוא אחד: "כל החלומות הולכין אחר הפה" (כלומר אמירת הפתרון גורמת להתגשמותו). כעס רבא על בר הדיא ואמר לו: רשע שכמותך, בידך תלוי היה פתרון החלומות וצערתני כל כך? על הכול מוחל אני לך חוץ מאשתי - בתו של רב חסדא, שנפטרה בעקבות החלום שפתרת לי לרעה, יהי רצון שתמסר ביד המלכות ולא ירחמו עליך.
בעקבות מידע על חלום ופתרונו מובא מידע על התממשות הפתרון (התחזית הרעה) שניתן לרבא. חיים וייס העיר על כך: "הפתרונות השונים הניתנים לאביי ורבא לאותם החלומות משקפים את עמדתו הקיצונית של המספר, שלפיה העתיד אינו דבר שיש לחשוף אותו כי אם דבר שאפשר, בכוח הדיבור, לעצב אותו."
אחרית ימיו
בעקבות קללתו של רבא אמר בר הדיא לעצמו: מה אעשה? מקובל כי קללת חכם, גם אם קילל ללא סיבה מוצדקת - היא מתקיימת, וקל וחומר שעתידה להתקיים קללתו של רבא שקללני בצדק. אקום ואגלה, כי מקובל מחז"ל ש"גלות מכפרת עוון". הלך בר הדיא וגלה לרומא, וישב על פתח בית המלוכה. באותו זמן ראה הממונה על בית המלך חלום, שמחט נתחבת באצבעותיו. אמר לו בר הדיא: תן לי זוז, ואפתור לך את החלום. אך זה סירב לשלם לו, ובר הדיא לא פתר לו את החלום. לאחר מכן סיפר השומר לבר הדיא כי ראה בחלום כי תולעת אוכלת את שתי אצבעותיו, אמר לו בר הדיא: שלם לי ואפתור לך את החלום, אך השומר סירב לשלם ובר הדיא לא פתר לו. לאחר מכן סיפר לו השומר כי ראה בחלומו תולעת שאוכלת את כל ידו, ואז גילה לו בר הדיא כי פתרון החלומות היה שבגדי המלך הרקיבו אט אט, ומכיוון שלא שילם לו את הזוז לא גילה לו לפני כן. ואכן החלום התקיים והבגדים שהיו בגנזי המלך הרקיבו, קראו לשומר ורצו להרוג אותו. אמר השומר: מדוע אתם רוצים להרוג אותי, שלא ידעתי שהבגדים הולכים להרקיב? הִרְגוּ את זה, שידע ולא סיפר. קראו לבר הדיא ואמרו לו: בגלל הזוז הבודד שאותו לא שילמו לך, נרקבו כל בגדי המלך! הם החליטו להמית את בר הדיא במיתה אכזרית. הם קשרו שני ארזים זה לזה, וקשרו כל אחת מרגליו של בר הדיא לאחד מהארזים, ומתחו את שני הארזים לשני הצדדים, עד שראשו נחלק לשניים.
אמיתי פורת
אמיתי פורת (נולד ב-1971) הוא ראש עמותת אלומה – צעירים לשם שינוי. הוא כיהן בעבר מזכ"ל תנועת הקיבוץ הדתי.
ביוגרפיה
אמיתי נולד בכפר עציון לרב חנן פורת ולאשתו רחל, שניהם בני גוש עציון בגלגולו המקורי וממחדשי ההתיישבות בו לאחר מלחמת ששת הימים. הוא למד בתיכון בישיבת נווה שמואל באפרת ולאחר מכן בישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים. בצבא שירת בסיירת צנחנים כלוחם וקצין והשתחרר בדרגת רב-סרן.
חיים אישיים
אמיתי פורת נשוי למיקי (מיכל), פסיכולוגית חינוכית. לזוג ארבעה ילדים והם מתגוררים בכפר עציון.
מארק מרגוליס
מארק מרגוליס (באנגלית: Mark Margolis; 26 בנובמבר 1939 – 3 באוגוסט 2023) היה שחקן יהודי-אמריקאי. התפרסם בזכות תפקידיו בסרטים של דארן ארונופסקי "פאי", "רקוויאם לחלום", "המעיין" ו"המתאבק" ובזכות תפקידיו בסדרות "שובר שורות", "סמוך על סול" ו"אוז".
ביוגרפיה
מרגוליס נולד בפילדלפיה למשפחה יהודית, בנם של פניה (לבית פריד) ואיזידור. הוא למד ב"אוניברסיטת טמפל" לפני שעבר לניו יורק שם למד משחק עם סטלה אדלר בבית הספר "אולפן השחקנים".
החל את דרכו כשחקן בתפקיד קטנים בסרט הפשע הקלאסי "פני צלקת", בסרטו של רידלי סקוט "1492: מעבר לאופק" בתפקיד הפוליטיקאי הספרדי פרנסיסקו דה בובדילה ובסרט "דלתא פורס 2: הקשר הקולומביאני". מרגוליס התגלה לראשונה בשנת 1998 בסרט הביכורים של יוצר הקולנוע דארן ארונופסקי "פאי" בו שיחק בתפקיד סול רובסון המנטור המתמטי של גיבור העלילה מקסימיליאן כהן. באותה השנה שיחק מרגוליס גם בסדרת הדרמה המצליחה "אוז" בתפקיד האסיר אנטוניו נאפה. ב-1999 שיחק מרגוליס בתפקידי משנה בשוברי הקופות "השוד המושלם", "סוף העולם" ובדרמת השואה "יעקב השקרן".
מרגוליס היה לשחקן היחיד ששיתף פעולה עם ארונופסקי בכל סרטיו המצליחים: "רקוויאם לחלום" בו שיחק בתפקיד מר רבינוביץ', "המעיין" בתפקיד הכומר אווילה שנכתב במיוחד עבור מרגוליס, "המתאבק" בו שיחק בתור לני בעל הסופרמרקט בו עובד המתאבק רנדי רובינסון (מיקי רורק), "ברבור שחור" ו"המבול".
בשנת 2009 זכה מרגוליס לפופולריות מפתיעה בזכות הופעת האורח שלו בסדרת הדרמה "שובר שורות" בתפקיד המאפיונר הקשיש הקטור סלמנקה המרותק לכיסא גלגלים ויכול להתבטא רק על ידי צלצול בפעמון המחובר לכיסאו. הוא הופיע בסדרה במשך שמונה פרקים והיה מועמד לפרס אמי להופעת האורח הטובה ביותר. הוא המשיך לגלם את אותה דמות בסדרת הספין-אוף "סמוך על סול" שהחלה ב-2015.