cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רב אוריינות
טכנולוגיה, תקשורת ושפה
הנושא השני בו באה לידי ביטוי רב אוריינות הוא הדרך בה טכנולוגיה ומולטימדיה משנות את האופן בו התקשורת הבין-אישית מתנהלת. מושג התקשורת התרחב וכולל בתוכו שימושים חדשים אשר הטכנולוגיה הביאה. טקסט ודיבור אינם אמצעי התקשורת היחידים בנמצא. ההגדרה של מדיה מתרחבת וכוללת בתוכה טקסט בשילוב עם צלילים, תמונות וסרטים, בשלטי חוצות, אתרי אינטרנט ובטלוויזיה. החידושים הללו דורשים את היכולת להבין מולטימדיה, כחלק מהבנת העולם סביבנו.
ניסוחה של "פדגוגיה של רב אוריינות" על ידי "קבוצת ניו לונדון" הרחיב את העיסוק הרווח בתחום האוריינות מקריאה וכתיבה בלבד, להבנה של שיח מרובה, צורות של ייצוג במרחב הציבורי ולתחומים המקצועיים השונים. הפדגוגיה האוריינית החדשה פותחה כדי לתת מענה על צורכי הלמידה המשתנים של התלמידים, כדי לאפשר להם לנווט בסביבות טכנולוגיות, תרבותיות, ולשוניות מגוונות. הרעיון של רב אוריינות הוחל במסגרת הקשרים שונים, כולל ז'אנרים של דיבור ושפה, אוריינות חזותית, אוריינות מידע, אוריינות רגשית, אוריינות מדעית וכמותית.
יישום של רב אוריינות בחיי היום יום
בשל שינויים בעולם, במיוחד גלובליזציה והגירה, החלו להתעורר ויכוחים בין אנשי חינוך לגבי תהליכי הלמידה וההוראה בבית הספר. נטען, כי כל נושאי הלימוד צריכים לשלב בתוכם אופנויות שונות של דרכי תקשורת. קבוצת ניו לונדון (1996) הציעה גישת הוראה כוללת, בה באים לידי ביטוי מגוון ייצוגים של יצירת משמעות, כגון ייצוגים לשוניים, חזותיים, שמיעתיים, מרחביים וגופניים (מחוות, ג'סטות). פדגוגיה של רב אוריינות כוללת בתוכה עיצוב כיתה מאוזן ומותאם, הוראה גלויה, חינוך לחשיבה ביקורתית. תלמידים צריכים להסתמך  על ניסיון העבר האישי שלהם, ועל האוריינות הסמיוטית הקיימת שלהם כדי לייצג, להעביר ולתקשר משמעות.
השינויים המתרחשים דרך שדה החינוך משפיעים על תהליכי הלמידה, בעוד שיישום של תהליכי למידה משפיעים על השימוש ברב אוריינות (Selber, 2004). אלה כוללים את המיומנויות התפקודיות, הביקורתיות, והרטוריות, המיושמות בתחומים מגוונים ובדיספלינות שונות.
קבוצת ניו לונדון
קבוצת ניו לונדון מנתה עשרה אנשי אקדמיה אשר נפגשו בניו לונדון, ניו המפשייר, בארצות הברית בחודש ספטמבר 1994, כדי לפתח מתודת אוריינות פדגוגית חדשה, שתשרת אנשי חינוך ותוכל לענות על צורכי הלמידה המשתנים של תלמידים. הם שאפו להרחיב את המושג, מאוריינות חד־ממדית וחד אופנית ותרבותית סטנדרטית, אשר התמקדה אך ורק בכתיבה וקריאה, בפדגוגיה העושה שימוש רב אופני ביצירה והפקה של משמעות. הם הדגישו את השימוש באופנויות שונות של תקשורת, שפות, ושימושים שונים ומגוונים של השפה האנגלית, כדי לשקף את ההשפעה של טכנולוגיות חדשות על המגוון הלשוני והתרבותי, במקום לפתח מיומנויות סטנדרטיות של שפה תקנית וסוג אחד ואחיד של אנגלית. חברי הקבוצה, המגיעים מתחומי דעת  והקשרים לאומיים שונים הביאו לדיון כל אחד את מומחיותו, חוויותיו וניסיונו האישי: קורטני קאזדן (ארצות הברית) מומחה בתחומים של שיח רב-לשוני והוראה-למידה רב שפתית; ביל קואפ (אוסטרליה) אוריינות פדגוגית ומגוון לשוני, טכנולוגיות חדשות של ייצוג ותקשורת; מרי קלנציס (אוסטרליה) חינוך חברתי ניסויי, ולימודי אזרחות; נורמן פיירקלו(אנגליה) ניתוח שיח ביקורתי, פרקטיקות חברתיות ושיח. יחסי הגומלין בין שינוי של שיח  לשינוי ברמה החברתית - תרבותית; גונתר קרס (אנגליה) סמיוטיקה חברתית, אוריינות חזותית, ניתוח שיח, אוריינות רב אופנית; ג 'יימס ג'י (ארצות הברית) פסיכולוגיה לשונית, בלשנות חברתית, שפה ואוריינות; אלן לוק (אוסטרליה) אוריינות ביקורתית  ויישומים לשוניים; כרמן לוק (אוסטרליה) על פמיניזם ועל פדגוגיה ביקורתית; שרה מייקלס (ארצות הברית) שיח בכיתה; מרטין נטקה (אוסטרליה) חינוך ילידים, ותוכניות לימודים של השכלה גבוהה.
המאמר "פדגוגיה של רב אוריינות: עיצוב העתיד החברתי", שפורסם ב-1996, מסמן את "מניפסט" האוריינות הפדגוגית של קבוצת ניו לונדון עליו המליצו לשימוש במוסדות חינוך, בקהילה, ובתוך ארגונים.
פדגוגיה של רב אוריינות
הגישה הפדגוגית הרב אוריינית כוללת ארבעה היבטים מרכזיים: למידה מבוססת מצב, פיתוח חשיבה ביקורתית, הוראה גלויה, ומתודה מותאמת סביבה.
- למידה מבוססת מצב: שיטת לימוד העושה שימוש בניסיון החיים וחוויותיהם האישיות של התלמידים.
- פיתוח חשיבה ביקורתית: עידוד התלמידים לשאול שאלות גם לגבי נושאי שיח עליהם קיים קונצנזוס רחב.
- הדרכה גלויה: הוראה ישירה של "מטא - שפה" על מנת לעזור ללומדים להבין את המרכיבים של צורות הבעה ודקדוק.
- תרגול מותמר: התמרה של תרגול הפקת משמעויות וישום של משמעויות מותמרות בהקשרים נוספים. מצב בו התלמידים מתנסים בצורות אוריינות חדשות באמצעות למידה מבוססת מצב.
למידה מבוססת מצב
- השלכה של חוויות אישיות על סביבת הלמידה.
- תוכנית לימודים מבוססת התנסויות התלמידים, גם במעגלים החברתיים החוץ בית ספריים.
- התנסויות במוכר והתנסויות בחדש על בסיס המוכר. פעילויות כגון שיחה, צפייה, טיול המתכתבות עם חוויותיהם האישיות, תחומי העניין ופרספקטיבת החיים של התלמידים.
- למידת אוריינות מוכוונת לומד. פיתוח של הבנה פנימית של השפה, במקום למידה של חוקי שפה פורמליים, מה שנותן מקום לביטוי והבעה עצמית.
- החיסרון בהיבט לימודי זה, עליו הצביעו חברי קבוצת ניו לונדון, טמון בעובדה שעל אף ש"למידה מבוססת מצב" מביאה תלמידים להעמקה והפנמה של תחומי דעת, קיים קושי בפיתוח עמדה ביקורתית כלפי תחומים אלו. כמו כן, לעיתים יקשה על התלמידים להביא את ידיעותיהם לידי מימוש וביצוע. על כן ארבעת ההיבטים יחדיו משלימים אחד את השני.
פיתוח חשיבה ביקורתית
- פיתוח חשיבה ביקורתית דורשת אקספלורציה של מטרות הלימוד ועיצוב הפקת משמעות בהקשר חברתי - תרבותי.
- שיח העוסק בעולם ההולך ונעשה גלובלי ורב תרבותי, כאשר כוחות של הגירה, רב תרבותיות ואינטגרציה כלכלית מאיצים תהליך השינוי. - כך גם תהליך הפקת המשמעות נהייה מגוון יותר, ככל שהממשקים הדיגיטליים תופסים חלק משמעותי בחיינו.
- מילס (2009) דן בשאלה כיצד רב אוריינות יכולה לעזור לנו ללכת אל מעבר לטקסטים המודפסים המסורתיים אשר משמרים ערכים תרבותיים דומיננטיים על ידי יצירת צוהר לחשיבה על  שיטות טקסטואליות מעצבות תרבות.
מימד נוסף של פיתוח החשיבה הביקורתית הוא הרחבת מגוון סוגי המטרות של אוריינות בחברה בת-זמננו. בתוכנית הלימודים המסורתית קיימות קונבנציות באשר לשימוש בסוגי טקסט רווחים. הן פועלות ע"פ כללים שונים של הכללה והדרה בהיררכיה של סוגי טקסט שונים ולעיתים קרובות מבטלות טקסטים כגון ספרי תמונות או ספרות פופולרית. באופן דומה, פריטים כמו בלוגים, מיילים, אתרי אינטרנט, תופעות שונות של אוריינות חזותית, עשויים לעיתים קרובות להחשב כסוגי אוריינות "נחותים".
תסמונת שארל בונה
תסמונת שארל בונה (Charles Bonnet syndrom או בקיצור CBS) היא תסמונת נוירולוגית בה אנשים בעלי לקות ראייה או עיוורון מלא או חלקי, עשויים לחוות הזיות של מראות מגוונים ומורכבים, המחליפות את הקלט הראייתי.
רב אוריינות
הדרכה גלויה
הבניית ידע והבנה בצורה סיסטמטית, אנליטית ומודעת. תמיכת המורים ומומחים בעלי מקצוע שונים בתלמידים, דרך בניית "פיגומים" של ידע ומיקוד התלמידים במאפיינים בעלי המשמעות שבחוויותיהם ובפעילותיהם במסגרת קהילת הלמידה בה הם חברים. המורים ומומחים נוספים אשר באים במגע עם התלמידים מאפשרים ללומדים לצבור מידע מפורש בהדרגה, בהסתמך על מה שהלומד כבר יודע שהשיג. ע"פ קואפ וקלנציס, אחד המאפיינים המרכזיים של הדרכה גלויה הוא שימוש ב "מטא - שפה". כך הם: "הדרכה גלויה מציגה אלמנט שלרוב זוכה להתעלמות. חיבור חשיבות החוויה הלימודית מתוך הקשר, עם הבנה מודעת של אלמנטים של עיצוב ומשמעות השפה." (פדגוגיה של רב אוריינות: עיצוב העתיד החברת, עמ' 106)
תסמונת שארל בונה
התסמונת נקראת על שם המדען השווייצרי שארל בונה (1720–1793), אשר גילה אותה בשנת 1760, כאשר תיעד הזיות אלו אצל סבו, שהיה בריא בנפשו וכמעט עיוור; הוא דיווח על הזיות מלאות חיים כמו אנשים, בניינים, בעלי חיים ואובייקטים שהופיעו ונעלמו ללא התראה, התרחבו והתכווצו.
רב אוריינות
מתודה מותאמת סביבה
המונח מתודה מותאמת סביבה נוסח על ידי קבוצת ניו לונדון, כחלק מארבעת מרכיבי הפדגוגיה הרב אוריינית והיא קשורה קשר הדוק ללמידה אותנטית. מתודה מותאמת סביבה היא תהליך של תרגול הפקת משמעות, העושה שימוש בלמידה יישומית, משמעויות ה"עולם האמיתי", תקשורת הלכה למעשה, ועושה סינתזה בין למידה מבוססת מצב, פיתוח חשיבה ביקורתית והדרכה גלויה, לכדי הקשרים חדשים. כאשר הלומדים נהיים מודעים לאופן ההשפעה של הקשרים שונים על תהליך הלמידה שלהם, נוצר תהליך שהוגדר על ידי "קבוצת ניו לונדון" תרגול רפלקטיבי. (עמ' 87)
רכס באסארבובו
רכס באסארבובו (באנגלית: Basarbovo Ridge; בבולגרית: Басарбовски рид) הוא רכס הרים מכוסה בקרח בצד המזרחי של הרי סטריבוג באי ברבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
תסמונת שארל בונה
מאפיינים
הלוקים בתסמונת, שהם לרוב אנשים בריאים בנפשם בעלי לקות ראייה מלאה או חלקית, חווים הזיות של מראות שונים; בעיקר מדווחים מראות כגון דפוסי צבעים מורכבים, פנים של אנשים, חיות, צמחים וחפצים, לעיתים קרובות ייצוגים של מראות המאפיינים את סביבתו הטבעית של הפרט. עם זאת, אנשים שחווים הזיות אלו מודעים לכך שהן אינן אמיתיות אלא מתרחשות רק בשדה הראייה, מכיוון שהן לא באות לידי ביטוי גם בשאר החושים של הפרט שחווה אותן.
קיימת מחלוקת בקרב החוקרים לגבי שכיחות התופעה. מחקרים שונים שבדקו לאורך השנים קשישים (מעל גיל 65) בעלי לקות ראייה, העלו ממצאים של בין 1-40% מהם החווים הזיות אלו; במחקר אוסטרלי עדכני מ-2008 מצא כי 17.5% מקשישים בעלי לקות ראייה חווים הזיות ראייה. יש קושי בקביעת אפידמיולוגיה ברורה יותר של התסמונת, מכיוון שקשישים רבים בעלי לקות ראייה נמנעים מלדווח על הזיות גם אם הן מופיעות, לעיתים מתוך חשש שייתפסו בעיני קרוביהם כלוקים בנפשם.
רכס באסארבובו
גובהו של הרכס 1,400 מטרים מעל פני הים.
תסמונת שארל בונה
גורמים ואבחנה
הלוקים בתסמונת הם לרוב אנשים בריאים אשר ראייתם לקויה כתוצאה מזקנה, ברקית (גלאוקומה), ירוד (קטרקט), ניוון מקולרי או מחלת רשתית סוכרתית. תאורה פגומה ושעת דמדומים תורמים ליצירת ההזיות.
רכס באסארבובו
שטחו של הרכס 19.4 קילומטרים והוא משתרע בין מישור טאראן שמצפון מערב לו ועד נקודת בוו שמדרום מזרח לו.
תסמונת שארל בונה
גורמים ואבחנה
ככל הנראה, הלוקים ממלאים את החלל החסר בשדה הראייה שלהם באמצעות שימוש בזכרונות המאוחסנים ברמה גבוהה. כתוצאה מכך ההזיות מבוססות על מעין "השלמה מושגית" יותר מאשר על השלמה תפיסתית של שדה הראייה. התמונות המשלימות מגיעות מהזיכרון ("מלמעלה למטה") ולא מן החוץ ("מלמטה למעלה"). ההזיות הן שמאכלסות את האזור העיוור ולאו דווקא מידע הנמצא בסביבה המיידית של הסקוטומה (מעין "כתם עיוור"), כמו קווים ואיקסים קטנים.
רכס באסארבובו
המדרונות הדרום מערביים של הרכס תלולים ובשל כך אינם מכוסים בחלקם קרח.
תסמונת שארל בונה
טיפול
כיום לא ידוע על טיפול יעיל לתסמונת. נקודתית, ההזיות יכולות להיעלם כאשר החולים ממצמצים בעיניהם, מדליקים אור, מנידים בראשם או כאשר אדם אחר מעיר להם. לאורך זמן, הן עשויות להימשך כשנה עד שנה וחצי, אך הדבר משתנה בין אדם לאדם.
רכס באסארבובו
הרכס מתנשא מעל קרחון מאלפיגי שמדרום-מערב לו, ומעל קרחון סבטובראצ'נה שמצפון-מזרח לו.
תסמונת שארל בונה
טיפול
לרוב הלוקים בתסמונת מגיבים באדישות ואף בשעשוע להזיות, אך לעיתים הן עלולות להפריע לתפקוד היומיומי. מכיוון שאין טיפול תרופתי לתסמונת, עצם הידיעה של הפרט כי אינו לוקה בנפשו עשויה להקל עליו במידה רבה.
רכס באסארבובו
מקור השם
הרכס נקרא על שם היישוב באסארבובו שבצפון מזרח בולגריה.
תסמונת שארל בונה
טיפול
במידה ומאובחן דיכאון קליני אצל הלוקה בתסמונת, עשויות תרופות אנטי-דיכאוניות מסוג SSRI להקל גם על ההזיות.
סויוז 18
סויוז 18 (ברוסית: Союз 18, "ברית 18") היא חללית סויוז שהמריאה ב-24 במאי 1975 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן כשעל סיפונה זוג קוסמונאוטים: פיוטר קלימוק, ויטאלי סבסטיאנוב.
זו הייתה המשלחת השנייה שהגיעה לתחנת החלל סאליוט 4. ב-26 במאי, לאחר ביצוע תמרון ובאמצעות מערכת ידנית החללית התחברה לתחנת החלל. המטרה העיקרית של הטיסה הייתה לימוד השלכות משימה ארוכה על בריאות הקוסמונאוטים.
בימים הראשונים של נוכחותם בתחנת החלל הם עסקו בתיקון המכשירים המקולקלים. ב-29-30 במאי נערכו מחקרים בתחום הביולוגי והרפואי והופעלה מערכת גן מלאכותי. במהלך 2-3 ביוני בוצעו כ-2,000 צילומי כדור הארץ וכ-600 צילומי שמש. בהמשך בוצעו ניסויים חדשים כולל ניסיון לגדל בצל. החל מ-23 ביוני, כאשר הקוסמונאוטים עברו את השיא הסובייטי לשהות בחלל הועמקו ניסויים בתחום הרפואי. ב-3 ביולי הוכרז שמשך הפעילות יורחב ויהיה צורך לעבור למרכז בקרה משני. זאת בעקבות התוכנית לשיגור טיסה סובייטית-אמריקאית משותפת. לאחר שיגור החללית סויוז 19 הקוסמונאוטים ביצעו בדיקות קשר. בסך הכול באותה תקופה היו בחלל 7 בני אדם (4 קוסמונאוטים סובייטים ו-3 אסטרונאוטים אמריקאים) ב-3 חלליות.
לקראת סוף יולי תנאי המחיה בתחנת החלל החלו להדרדר. סוכם על תחילת הכנות לעזיבת התחנה ותוך יומיים הם נחתו. בפעם הראשונה טלוויזיה סובייטית שידרה את מהלך הנחיתה בשידור חי.
הקוסמונאטים הצליחו לעזוב את תא הנחיתה בכוחות עצמם, אך רק כעבור יומיים הם יכלו ללכת במשך 10 דקות ורק כעבור שבוע השתקמו לחלוטין.
מפרץ הרלד
מפרץ הרלד (באנגלית: Harald Bay) הוא מפרץ בארץ אואטס שבאנטארקטיקה.
רוחבו של המפרץ 7 קילומטרים, והוא ממוקם בין נקודת ארצ'ר וראש ויליאמסון.
בשטח המפרץ מצוי האי קרטוגרפוב (אי הקרטוגרפים).
אזור עופות מיוחד
אזור מפרץ הרלד, בשל מושבת פינגווין אדלי שבקרבתו הוא אזור עופות מיוחד אנטארקטי מספר 161.
על פי ארגון BirdLife International, אזור הר ארצ'ר הוא אזור בעל חשיבות סביבתית, בשל מושבות העופות הסמוכות לו.
גילוי ומיפוי המפרץ
המפרץ צולם מהאוויר על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, בשנת 1947.
המפרץ צולם ומופה ב-20 בפברואר 1959 על ידי פיליפ לו, שעמד בראש משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה.
מקור השם
שמו של המפרץ ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של אוסטרליה.
המפרץ נקרא על שמו של רב החובל הרלד מולר פדרסון (Harald Moller Pederson), שפיקד על הספינה מאגא דן (Magga Dan), אשר שימשה את משלחת החקר האנטארקטית האוסטרלית.
לקריאה נוספת
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, P 134
עומרי מלינסקי
עומרי מלינסקי (9 בדצמבר 2001) הוא יוצר תוכן ואושיית רשת ישראלי.
מפרץ הרלד
לקריאה נוספת
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 409
עומרי מלינסקי
ביוגרפיה
מלינסקי נולד בשהם ובילדותו בעיקר עסק בכדורסל, ושיחק במכבי שהם בליגת נוער ארצית מרכז ובליגת א' מרכז, בין השנים 2014 ל-2021.
מלינסקי מעלה סרטונים בנושאי כדורסל, אוכל, אתגרים וסיפורים מהחיים. הוא מחזיק בחשבון טיקטוק בעל כ-335 אלף עוקבים (נכון ל-18 אוגוסט 2023), ובערוץ יוטיוב בעל כ-129 אלף מנויים (נכון ל-18 אוגוסט 2023), אותו הוא פתח ב-14 בנובמבר 2020, והוא מעלה בו בעיקר סרטונים קצרים (Shorts), בהם התוכן העיקרי הוא על כדורסל, אתגרים, אוכל ועל חייו של מלינסקי. הסרטונים שמלינסקי מעלה בטיקטוק זהים לסרטונים אותם הוא מעלה ליוטיוב.
Apple Pencil
ה-Apple Pencil (בעברית: עיפרון אפל) הוא עט מגע דיגיטלי (Stylus) המשמש כאביזר קלט עבור מכשירי האייפד פרו וה-iPad 2018. הוא פותח ועוצב על ידי חברת אפל, והוכרז ב-9 בספטמבר 2015 לצד ה-iPad Pro, ושוחרר יחד איתו ב-11 בנובמבר 2015. Apple Pencil מיועד בעיקר לעבודות בתחום היצירה, ויש לו רגישות ללחץ והוא מסוגל לעבוד עם זוויות. סוללתו נטענת באמצעות חיבור לייטנינג.
ב-30 באוקטובר 2018, הכריזה אפל על הדור השני של Apple Pencil. ה-Apple Pencil החדש נצמד באמצעות מגנט לדופנו של ה-iPad Pro. לאחר הצמדתו, הוא נטען אלחוטית ומתחבר למכשיר באופן אוטומטי. בנוסף, ה-Apple Pencil החדש מציע אפשרות להישלט באמצעות מחוות.
תיאור
ל-Apple Pencil יש רגישות ללחץ וזווית. הדור הראשון של העיפרון מכיל התקן בלוטות' המתקשר בו זמנית עם המסך והמערכת שמתחתיו. העיפרון מסוגל לזהות כוח, ומאפשר, לדוגמה, משיכות כהות או בהירות יותר של המכחול בעת ציור, בהתאם לחוזק בו המשתמש לוחץ על המסך עם העיפרון.
Apple Pencil תוכנן כך שזמן ההשהיה שלו יהיה נמוך, כדי לאפשר מגע חלק עם המסך. ב-iPad Pro ניתן להשתמש בו זמנית ב-Apple Pencil ואצבע אחת, תוך דחיית הקלט מכף ידו של המשתמש.
באחד הקצוות של הדור הראשון של Apple Pencil יש מכסה מגנטי נשלף. מתחת למכסה, נמצאת יציאת לייטנינג, אשר מאפשרת לטעון באמצעותה את סוללת העיפרון דרך ה-iPad. הטעינה הראשונית נמשכת כ-12 שעות, אבל 15 שניות של חיבור לאייפד מספיקות לטעינה עבור 30 דקות של שימוש. בנוסף, המשתמש יכול לתאם במתאם "נקבה לנקבה" הכלול באריזה כדי לטעון את העיפרון באמצעות כבל לייטנינג סטנדרטי.
בשנת 2018, נוספה עבור הדור הראשון תמיכה ל-iPad 9.7 אינץ' 2018.
בניגוד לקודמו, הדור השני של Apple Pencil נטען אלחוטית באמצעות היצמדות מגנטית לדופן של ה-iPad Pro 2018. הוא שוחרר ב-7 בנובמבר 2018.
ולריאן ועיר אלף הכוכבים
ולריאן ועיר אלף הכוכבים (באנגלית: Valerian and the City of a Thousand Planets) הוא סרט פעולה מדע בדיוני צרפתי בשפה האנגלית. הסרט הופק, נכתב ובוים על ידי היוצר הצרפתי לוק בסון, ומבוסס על סדרת קומיקס צרפתית בשם "ולריאן ולורלין" מאת פייר כריסטין וז'אן קלוד מז'יר.
בסרט מככבים קארה דלווין ודיין דיהן, והוא יצא לאקרנים ב־26 ביולי 2017 בצרפת.
עלילה
ולריאן (דיין דיהן) ולורלין (קארה דלווין) הם שני סוכנים של ממשלת הטריטוריות האנושיות ואחראים על שמירת הסדר ברחבי היקום. ולריאן חושק בשותפתו למקצוע ומפעיל עליה גינוני חיזור שוב ושוב, אך לורלין מסתייגת מן העבר הזוגי הענף שלו. מפקדם של השניים (קלייב אוון) שולח אותם למשימה בעיר הגלקטית המרהיבה ביופייה - אלפא. העיר היא מטרופולין המורכבת מאלף מינים מכל קצוות היקום. 17 מיליון תושבי אלפא התכנסו יחדיו לאורך זמן לאיחוד הכישרון, הטכנולוגיה והמשאבים העומדים לרשותם, למען טובת הכלל. אך לא כל התושבים חולקים מטרה משותפת זו, וכוחות בלתי נראים מציבים את שאר התושבים בסכנה.
פיתוח
ב-2012 הוכרז כי לוק בסון מתכנן לעשות סרט בהשראת הקומיקס הצרפתי "ולריאן ולורלין" שפורסם בשנת 1967 וזכה להצלחה רבה (נמכרו 10 מיליון עותקים והסדרה תורגמה ל-21 שפות).
ב-12 במאי 2015, צייץ בסון בחשבון הטוויטר שלו כי הוא יכתוב ויביים את הסרט וכי קארה דלווין ודיין דיהן יככבו בו. הסרט מהווה את חזרתו של בסון לסוגת האופרת חלל, לאחר 20 שנה מצאת סרטו האלמנט החמישי, והמשך התעסקות במדע בדיוני לאחר הצלחת סרטו לוסי.
תקציב הסרט עמד על כ-197 מיליון אירו, ונכון ל-2017 זהו התקציב הגבוה ביותר לסרט צרפתי. בריאיון לרדיו הצרפתי באוגוסט 2015 אמר בסון כי לצלם את הסרט בצרפת יהיה יקר מידי. העובדה שהסרט דובר שפה זרה (אנגלית) שוללת ממנו את האפשרות לקבלת זיכוי מס מהמדינה, על אף שצילום הסרט בצרפת היה מייצר מקומות עבודה לכ-1,200 אנשי צוות. לבסוף הותאמו הקריטריונים על מנת לקבל זיכוי מס עבור הסרט, והצילומים נערכו באולפנים בבעלות בסון מצפון לפריז.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
לילותיו הלבנים של הדוור
לילותיו הלבנים של הדוור (ברוסית: Белые ночи почтальона Алексея Тряпицына) הוא סרט דרמה רוסי משנת 2014 בבימויו של אנדריי קונצ'לובסקי. זהו חלקו האחרון בטרילוגיה של קונצ'לובסקי על המראה האחורית של רוסיה. הסרט מגולל את סיפורם של תושבי כפר רוסי נידח, שמגעם העיקרי עם העולם החיצון הוא דוור. כל השחקנים בסרט הם לא מקצועיים והליהוק ארך שנה.
הסרט זכה בפרס אריה הכסף של פסטיבל הסרטים של ונציה ב-2014 בקטגוריית הבמאי הטוב ביותר.
תקציר העלילה
קונצ'לובסקי לוקח את הצופה לחבל ארכנגלסק בצפון רוסיה, לחופי אגם קנוזרו, 450 קילומטר מהים הלבן. מקום שבו הזמן כאילו עצר מלכת, כך שהתושבים עדיין מנהלים את התקשורת עם העולם אך ורק באמצעות הדוור; מקום שבו השמש לא שוקעת בקיץ, והלילות לא נגמרים.
הסרט משרטט את דיוקנאותיהן של דמויות מקומיות, ובראשן אלכסיי טריאפיצין (ליוחה) הדוור, הנודד ברגל או באמצעות סירה בין הכפרים הנידחים, מבקר את שכניו, מחלק מספק להם לחם, דואר, מיסים, נורות, כסף ופנסיה. הוא החיים עבורם. הוא חולם בהקיץ על חתול אפרפר-כחלחל מסתורי הפוקד את בקתתו. במהלכה של העלילה הוא מנסה להצית להבה ישנה עם אהובתו מימי בית הספר, מתיידד עם בנה הצעיר, ויוצא לחפש את מנוע הסירה שלו שנגנב.
חברת הדואר הרוסית השקיעה בהפקת הסרט כ-30 מיליון רובל (כ-820 אלף דולר), ועוד 26.5 מיליון רובל (כ-720 אלף דולר) הוקצו על ידי משרד התרבות של הפדרציה הרוסית. ועדת האוסקר הרוסית שקלה לשלוח את הסרט לתחרות האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, אך הבמאי ביקש לא לשלוח אותו בגלל שהחלוקה לסרט אנגלופוני ולסרט זר מונעת מרגש עליונות תרבותית של מדינות המערב דוברות האנגלית, והתרבות האחרת. דעתו נתקבלה, ובמקומו ייצג את רוסיה הסרט המצוין לוויתן.
On My Way (שיר של פיינטוז)
השיר הגיע למקום העשירי בסוורייטופליסטן, מצעד הסינגלים השוודי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי הלהקה. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מחמישה מיליון השמעות.
בנובמבר 2022 נחשף כי השיר עתיד להשתתף במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2023. הוא העפיל לשלב הגמר לאחר זכייתו בסיבוב ההצבעה השני במקצה השני של התחרות, שם קיבל 784,687 הצבעות. בגמר, דורג במקום העשירי עם 47 נקודות.
סולם מגניטודה לפי מומנט
סולם מגניטודה לפי מומנט שסימונו Mw, הוא סולם סייסמי המשמש לקביעת עוצמתן של רעידות אדמה. הסולם משמש סייסמולוגים למדידת עוצמת רעידות האדמה במונחי האנרגיה המשתחררת בהן. עוצמת הרעידה – מבוסס על המומנט הסייסמי שלה, ושווה לקשיחות האדמה המוכפלת במידת התזוזה הממוצעת בהעתק ובגודל השטח שהועתק.
הסולם פותח בשנת 1979 על ידי הסייסמולוגים תומאס הנקס (Thomas C. Hanks) והירו קנמורי (Hiroo Kanamori) מהמעבדה הסייסמולוגית בקאלטק, במטרה להחליף סולמות גודל דוגמת סולם ריכטר. אף שהנוסחאות לשני הסולמות שונות זו מזו, הסולם החדש שומר על הרצף המוכר של ערכי גודל בקנה מידה לוגריתמי, כפי שהוגדרו בסולם הישן.
סולם MMS משמש להעריך את גודלן של כל רעידות האדמה, ובעיקר חזקות. פיתוח סולם מגניטודה לפי מומנט מאפשר גם הערכה מחדש של רעידות אדמה שהתרחשו בעבר, דוגמת רעידת האדמה שהתרחשה בצ'ילה בשנת 1960.
אף כי באמצעי התקשורת נהוג לדווח על רעידות אדמה לא מקומיות במונחים של סולם ריכטר, מודדים כיום את גודלן של רעידות אדמה בסולם מגניטודה לפי מומנט.
התפתחות
סולמות גודל נבדלים מסולמות עצימות של רעידת אדמה, המעריכים את סך התנועה הנצפית, את תחושותיהם של בני אדם ואת הנזקים המקומיים הנחווים במהלך רעידת האדמה. עצימות הרעידות בנקודה מסוימת תלויה בגורמים רבים: סוגי מסלע וקרקע, עומק המוקד והמרחק ממנו, סוג ההעתק, איכות הבנייה וגורמים אדריכליים.
סולמות גודל משמשים למדידת סך כל האנרגיה שהשתחררה במהלך רעידת האדמה. בנוסף לסולם ריכטר (ML), פותחו סולמות גודל שונים:
סולמות אלה התגלו כמוגבלים ביותר, ונוצר צורך ליצור סולם גודל מאוחד המתאים לרעידות אדמה בכל הגדלים והעומקים. סולם מגניטודה לפי מומנט מאפשר דיוק רב יותר בחישוב ובהשוואת חוזקן של רעידות אדמה – בעיקר גדולות, בכל עומק מוקד. בחישוב הסולם נעשה שימוש לא רק במשרעת המרבית של הגלים הסייסמיים, אלא בכל המידע המופק מהם.
השוואה עם סולם ריכטר
בשנת 1935, פיתחו צ'ארלס ריכטר ובנו גוטנברג את הסולם המקומי (ML) המוכר בשם "סולם ריכטר". כוונתם הייתה לכמת את גודלן של רעידות אדמה בינוניות (בגודל 3.0–7.0) בדרום קליפורניה. הסולם התבסס על מדידת תזוזת הקרקע באמצעות סייסמומטר מסוג מסוים, במרחק של 100 קילומטר ממוקד רעידת האדמה. משום כך, יש חסם עליון לגודל הרב ביותר הניתן למדידה. לפיכך, כל רעידות האדמה הגדולות נוטות לקבל גודל מקומית של 7.0 בערך, ולכן הסולם הופך לא אמין במדידות שנעשו במרחק של יותר מ-600 קילומטרים ממוקד רעידת האדמה.
השימוש בסולם מגניטודה לפי מומנט MW הוכנס לשימוש בשנת 1979 על ידי הנקס וקנמורי במטרה לפתור את הפגמים בסולם המקומי, תוך שמירה על עקביות במספרי הגודל. לפיכך, ערכי העוצמה על פי מומנט עבור רעידות אדמה בגודל בינוני צריכים להיות דומים לערכים על פי סולם ריכטר. לדוגמה: רעידת אדמה בגודל 5.0 על פי הסולם המקומי צריכה להיות בגודל 5.0 גם על פי סולם מגניטודה לפי מומנט.
הטבלה שלהלן משווה גדלים בערכים הגבוהים של סולם ריכטר, לרעידות אדמה גדולות שהתרחשו בקליפורניה:
הגדרה
הסמל לסולם מגניטודה לפי מומנט הוא Mw, כאשר האות W מסמלת את העבודה המכנית שבוצעה. מומנט הגודל Mw הוא גודל חסר ממדים, המוגדר על ידי הנוסחה:
כאשר M0 היא הגודל של המומנט הסייסמי, ביחידות של דיין סנטימטר (10-7 ניוטון מטר). ערכי הקבועים במשוואה נבחרו כדי לשמור על עקביות עם ערכי העוצמה המתקבלים מסולמות ישנים יותר, ובפרט סולם ריכטר המקומי.
בדומה לסולם ריכטר, סולם מגניטודה לפי מומנט הוא סולם לוגריתמי. כל שלב בסולם מקביל להכפלת האנרגיה המשתחררת פי 101.5 ≈ 32. עלייה של שני שלבים מקבילה להכפלת האנרגיה המשתחררת פי 103 = 1,000.
השוואת שחרור אנרגיה בין שתי רעידות אדמה
נוסחה קרובה המתקבלת מפתרון המשוואה הקודמת עבור M0 מאפשרת להעריך את ההבדל היחסי באנרגיות המשתחררות בין שתי רעידות אדמה בעלות גודל מומנט שונה, למשל m_1 ו-m_2
אנרגיה סייסמית מוקרנת
אנרגיה פוטנציאלית נאגרת בקרום כדור הארץ בצורה של מאמץ המצטבר והולך. במהלך רעידת אדמה משתנה האנרגיה הנאגרת, ובאה לידי ביטוי המומנט הסייסמי M0 הוא אמת מידה לכמות האנרגיה הכוללת העוברת שינוי במהלך רעידת האדמה. רק חלק קטן מן המומנט הסייסמי הופך לאנרגיה סייסמית מוקרנת Es, וזו האנרגיה הנרשמת בסייסמוגרפים. ב-1995 השתמשו צ'וי ובוטרייט במשוואה
על מנת להגדיר את עוצמת האנרגיה, על פי המשוואה הבאה:
פיצוצים גרעיניים
נהוג לבטא את האנרגיה המשתחררת על ידי פיצוץ של נשק גרעיני במונחים של האנרגיה האגורה בקילוטון או במגהטון של חומר הנפץ הקונבנציונלי טרי-ניטרו-טולואן (TNT).
בה הגודל mTNT הוא מסת חומר הנפץ המוצגת לצורך ההשוואה.
מספרים אלה אינם בעלי משמעות רבה. במהלך פיצוץ תת-קרקעי של נשק גרעיני, כמו גם ברעידת אדמה, רק חלק קטן מן האנרגיה המשתחררת מוקרן בסופו של דבר כגלים סייסמיים. לפיכך, יש צורך לקבוע יעילות סייסמית (דהיינו – מהו החלק של האנרגיה המוקרן כגלים סייסמיים מסך האנרגיה המשתחררת) עבור הפצצה המוצגת כהשוואה. אם נשתמש באנרגיה הסגולית המקובלת של TNT (שהיא 4.184MJ/Kg), משתמעת מן הנוסחה שלעיל ההנחה שכ-0.5% מן האנרגיה של המתקן הגרעיני הופכת לאנרגיה סייסמית Es. למעשה, בניסויים גרעיניים תת-קרקעיים אמיתיים, היעילות הסייסמית שהושגה משתנה מאוד, בהתאם לאתר ולפרמטרים השונים של הניסוי.
אובלומוב
עלילה
איליה איליץ' אובלומוב הוא עצלן כרוני, ההופך את עצלותו לאידאולוגיה, אליה יש לשאוף בגן עדן חופשי מכל עבודה ודאגה. אובלומוב יכול להרשות זאת לעצמו שכן הוא אציל, בן למשפחה עתיקה ובעל אחוזה כפרית שקיבל בירושה בשם אובלומובקה, המניבה לו, בזכות שיטת הצמיתות, הכנסה המממנת את חייו הריקים ממעש. בראשית הספר מתגורר אובלומוב בן השלושים לערך בדירה בבירה סנקט פטרבורג יחד עם משרתו האישי זאכר.
חברו האמיתי היחיד של אובלומוב הוא אנדריי שטוֹלץ, בן לאב ממוצא גרמני ולאם רוסייה. שטולץ הוא אדם נמרץ, מודרני ותועלתני השואף לקדם את אובלומובקה לקראת מודרניזציה (הכוללת סלילת מסילת ברזל והקמת בתי ספר לילדי האיכרים והצמיתים, יוזמות המזעזעות את אובלומוב, הרואה בהן טרחה וסכנה לגן העדן התמים – זאת על אף שהדבר יכול להניב הכנסות גדולות יותר מן האחוזה). משימתו של שטולץ היא לנער את אובלומוב, להקימו מן הספה עליה הוא רובץ ולעורר אותו לחיים.
במסגרת ניסיונו של שטולץ לנסוך חיים באובלומוב הוא מכיר לו את אולגה. למשך פרק זמן מסוים נדמה כי אובלומוב אכן קם לחיים, הוא מתאהב באולגה ואף היא מתאהבת בו. אולם לאחר פרק זמן החופף לתקופת הקיץ, קמלה אהבתם (לאחר ש"סכנת" החתונה וחיי המשפחה על הטרחה שבהם מטילה על אובלומוב אימה) ואובלומוב שב לאיטו להרגליו הישנים (לבישת חלוק-בית כל היום ורביצה על הספה).
עם זאת, שוכר אובלומוב דירה בביתה של אַגָפיה פְּשֶניצינה, שם הוא זוכה לטיפול מסור מצידה. חיי הבטלה שלו אינם זוכים לגינוי מצידה של האשה הפשוטה אלא להערצתה את ידיו הלבנות והנקיות וגופו השמנמן. אחיה של בעלת הבית מנסה להונות אותו ולסבכו בחובות, אך אובלומוב נחלץ מכך בזכות שטולץ, ששב לחייו לאחר שנשא לאשה את אולגה.
בסופו של דבר נושא אובלומוב את אגפיה לאשה ומת כתוצאה מאורח חייו לאחר שהביאו לעולם ילד. הילד הועבר, בהסכמתה של אגפיה, לגידולם של שטולץ ואולגה.
ניתוח הספר ומשמעותו
גיבורו של הספר הוא אדם עצלן שבמשך כל 100 העמודים הראשונים איננו קם מן הספה וגם לאחר מכן מתנהל בעצלתיים. לפיכך העלילה נעה באיטיות רבה. העלילה עוקבת אחר עונות השנה, כאשר שיא הפעילות מתרחשת בקיץ, ימי אהבתם של אולגה ואובלומוב.
בנוסף לעצלות, אובלומוב מייצג יושר ואהבת אדם. כל חיבור לחיי החברה, המסחר או הפוליטיקה, היו מחייבים אותו לצביעות ולחוסר יושר, כנהוג במערכות השלטון הרוסיות, שהושתתו על שחיתות שלטונית ושוחד. הוא אינו שותה לשוכרה, אינו מכה את משרתו ומפגין חיבה לבני כל המעמדות ולילדים. בדרכו השקטה הוא תומך במשפחת בעלת ביתו, מקפיד על חינוך הילדים ומאפשר לילדיה היתומים עליה בסולם המדרג החברתי. אובלומוב הוא גם תמים מאוד ונראה שכמעט הכל מרמים אותו, החל ממנהל האחוזה שלו וכלה באחיה של בעלת הבית שלו ומשרתו.
בתפיסה הסובייטית המקובלת נקרא הספר כקריאת תיגר על מעמד האצולה הרקוב, התלוי לחלוטין במשרתים המלבישים ומאכילים אותו ובצמיתים המעבדים את אחוזתו ומזרימים לכיסיו כספים למחייתו, בה-בשעה שהוא-עצמו אינו נוקף אצבע.
פטר וייל ואלכסנדר גניס בספרם "שפת האם" מציינים כי הגרסה הלאומית הביקורתית רואה באובלומוב ארכיטיפ של רוסיה, המבוססת בעצלות ממארת, חוסר מעש, סיאוב וחוסר יכולת לנוע לכיוון פעילות יצירתית. זאת לעומת שטולץ, המייצג את החריצות התועלתנית והתבונית של אירופה. באופן רחב ואוניברסלי יותר מייצג אובלומוב את תפיסת הזמן המעגלית, המסורתית והשמרנית השואפת למנוחה בעוד שטולץ מייצג את החשיבה הליניארית, המתקדמת לעבר תכלית. אובלומוב מייצג את הקיום בטבע בעוד שטולץ את הקיום החברתי.
קריאתו של חוקר הספרות מיכאיל שישקין (המופיעה כאחרית דבר במהדורה העברית החדשה) מציגה את אובלומוב כמי שבוחר בחירה מודעת לחיות חיים ראויים בחברה רקובה ומושחתת. הוא קורא את הספר כביקורת נגד החיים החברתיים והפוליטיים הרוסיים של העת, השקועים בניוול ואינם מספקים עבור האישים הגדולים באמת. אילו הייתה פורצת מלחמה, למשל, טוען שישקין, היה אובלומוב מתגלה בה כגיבור (כמו הגיבור הלאומי איליה מורומץ, ששמו הפרטי כשמו של אובלומוב, שקם ממיטתו והפך לגיבור בגיל 33); אך כיוון שאין לו סיבה מספקת להוציא לפועל את גדולתו, ועבודה ורדיפה אחר ממון (מאפייניו של שטולץ) אינם סיבה מספקת, הוא נותר שרוע על הספה.
עיבוד קולנועי
הספר עובד לקולנוע ב-1979 על ידי ניקיטה מיכאלקוב.
תרגומים עבריים
תרגום הסיפור הקצר שממנו התפתח מאוחר יותר הרומן:
קישורים חיצוניים
היצירה:
ג'וזף גרפטון גול
ג'וזף גרפטון גול (באנגלית: Joseph Grafton Gall; נולד ב-14 באפריל 1928) הוא ביולוג אמריקני שנודע בזכות תגליותיו פורצות הדרך בחקר הכרומוזומים ומוכר כ"מייסד הביולוגיה התאית המודרנית". גול סיפק תשובות לשאלות שונות בנושא התפקוד והמבנה של הכרומוזומים, ואף המציא יחד עם ביולוגית נוספת את שיטת ההיברידיזציה באתר המשמשת לאיתור רצפי DNA או RNA מסוימים בכרומוזום. על פועלו המדעי הוא זכה, בין היתר, במדליית א.ב. ווילסון לשנת 1983, בפרס אלברט לסקר לשנת 2006 ובפרס לואיזה גרוס הורוויץ לשנת 2007, יחד עם אליזבת בלקברן וקרול גריידר. גול כיהן כנשיא האגודה האמריקאית לביולוגיה תאית והוא פרופסור במכון קרנגי למדע.
ביוגרפיה
ג'וזף גול נולד בשנת 1928 בוושינגטון די.סי. אביו היה עורך דין ואמו עקרת בית. מגיל צעיר התעניין בעולם החי, בחרקים ובדו-חיים בפרט, ובילה חלק ניכר משעות הפנאי שלו באיסוף ובחקר שלהם. בשנת 1942, כשהיה בן 14, עברה משפחת גול לחווה בצפון וירג'יניה. ג'וזף נשלח ללמוד בפנימייה בשארלוטסוויל. כאשר הצליח לשכנע את הוריו לקנות לו מיקרוסקופ, הפך את חדר השינה שלו למעבדה, בה חקר מכל הבא ליד.
לאחר שלוש שנים של מכינה פרטית לקולג', החל גול את לימודיו באוניברסיטת ייל. בתואר הראשון והשני הוא התמחה בזואולוגיה, ועם הזמן פיתח עניין רב בנושא הכרומוזומים, אותם החל לחקור בעבודת התזה שלו. במחקרו הזדקק למיקרוסקופ מהופך, אשר באותה התקופה לא היה זמין, ויחד עם דודו בנה ועיצב דגם משלו, שהיה מורכב ברובו מהמיקרוסקופ הישן שלו.
לאחר שסיים את עבודת הדוקטורט שלו בשנת 1952, החל לעבוד במחלקה לזואולוגיה באוניברסיטת מינסוטה שבמיניאפוליס, בעיקר בהוראה. באותה העת יצר לראשונה קשר עם "מיק" קלן, חוקר מבריטניה שחלק איתו תחומי עניין מדעיים. השניים פיתחו מערכת יחסים מקצועית משמעותית למחקרם, שבהמשך הפכה אף חברית. בשנת 1963 חזר גול לאוניברסיטת ייל, אז זכה למשרה קבועה, ובהמשך מונה לפרופסור.
בין השנים 1967–1968 כיהן גול כנשיא האגודה האמריקאית לביולוגיה תאית (ASCB). הוא אף שימש כעורך הגיליון המדעי של האגודה והיה פעיל במועצה ובוועדותיה השונות.
בשנות ה-80, כשהיה בעל תפקיד בכיר באוניברסיטה, הוא ניהל את לימודי התואר השני ותוכנית מענקים לסטודנטים, כל זאת בנוסף לפעילותו כחוקר ומרצה. הוא הרגיש כי העומס מכביד עליו, לכן עבר למכון קרנגי למדע, הפסיק ללמד, התמקד במחקר בלבד והקים מעבדה משלו. ב-1984 זכה בתואר פרופסור לגנטיקה התפתחותית מטעם החברה האמריקאית לסרטן במינוי לכל החיים, ובשנת 1985 כיהן כנשיא האגודה לביולוגיה התפתחותית.
לצד תרומתו המדעית המרשימה, גול הוא אף מנחה אקדמי ומורה ידוע, בעיקר בזכות פעילותו למען שילוב נשים במחקר. הוא הנחה מדעניות רבות במהלך קריירת ההוראה הארוכה שלו, ונהג לטפח תלמידים מצטיינים, ללא כל קשר למגדרם. שלוש מתלמידותיו היו נשיאות האגודה האמריקאית לביולוגיה תאית, מספר יוצא דופן. אחת מהן היא אליזבת בלקברן, שתודות לגילויה המבוסס על תגליותיו של גול, זכתה בפרס נובל. בנוסף, גול הוא חבר באגודת רוזלינד פרנקלין, ששמה לה למטרה לטפח את הישגיהן של נשים במדע.
פעילות מחקרית
גול החל את הקריירה המדעית שלו בחקר מבנה הכרומוזומים של תאי ביצה של יצורים דו-חיים, והתמקד בכרומוזום הלאמפבראש (Lampbrush). מדובר בכרומוזום "ענק" (באורך של כחצי מילימטר), תכונה המאפשרת ניסויים ותצפיות שאינם אפשריים בכרומוזומים קטנים יותר. גול ניסה להבין במחקרו מכמה מולקולות DNA מורכב הכרומוזום, דבר שלא היה ידוע באותה התקופה. הוא השתמש באנזים דיאוקסיריבונוקלאיז, או בקיצור DNase, החותך DNA. כאשר מדד את המהירות בה ה-DNA נשבר, הצליח גול להביא ראיות לכך שכל כרומוזום בנוי מסליל כפול אחד של DNA.
כשהתמקד במחקרו ב-RNA הריבוזומי, גול גילה שבעת היווצרות הביצית, הגנים המקודדים ל-RNA הריבוזומי משוכפלים מספר פעמים בגרעין, אם כי מחוץ לכרומוזום. על ידי כך הוא מצא את הדוגמה הראשונה להגברת גנים – טכניקה בה תאים מסוג מסוים מייצרים כמויות גדולות של רצף DNA ספציפי, בזמן או בתנאים מסוימים. בנוסף לכך, הצליח לספק בסיס לתאוריה לפיה גנים גרעיניים באיקריוטים מסוגלים להימצא גם מחוץ לכרומוזום.
תצפיות אלו הכשירו את הקרקע לפיתוח שיטת ההיברידיזציה באתר שהמציא גול יחד עם הביולוגית מרי לו פרדו. הם פיתחו RNA ריבוזומי רדיואקטיבי ופיזרו אותו על תאי שחלה, כדי שיצמדו למקטעי ה-DNA המקבילים להם. לאחר מכן, הם שטפו את ה-RNA שלא נצמד ל-DNA והשתמשו בצילום רנטגן. הצילומים הראו בדיוק רב את מיקום הגנים המקודדים ל-RNA הריבוזומי המוגבר. שיטה זו מקובלת עד היום בקהילת המחקר והיא נפוצה מאוד באיתור רצפי DNA או RNA מסוימים.
בהמשך השתמש גול בשיטה הזאת כדי לאתר את ה-DNA הלוויני בכרומוזום של עכבר. יחד עם פרדו הוא מצא כי DNA זה מורכב מרצפים קצרים ורפטטיביים אשר ממוקמים בנקודות מסוימות שנחשבו חסרות גנים. ה-DNA באזורים הללו היה פשוט מכדי לקודד לייצור חלבון. ממצא זה היה הדוגמה הראשונה לכך שאזורים מסוימים בכרומוזום מכילים רצפים חוזרים, והוא סיפק הסבר להיעדר הגנים בהם.
כמו כן, גול עסק ביצור החד תאי טטרהיימנה טרמופיליה, שאף הוא מבצע הגברת DNA. במחקרו יחד עם אליזבת בלקבורן, גול עסק בקצוות הכרומוזומים, וממצאיו הובילו לגילוי האנזים טלומראז, שזיכה את בלקבורן בפרס נובל.
בשנים האחרונות חוקר גול את גופיף הקג'ל, שנמצא בתוך גרעין התא ותפקידו טרם הובן. ממצאיו מציעים כי גופיף זה הוא אתר לעיבוד RNA שליח, רעיון אשר מלהיב את החוקרים בתחום.
חיים אישיים
בשנת 1955 נישא ג'וזף גול לדולורס מ. הוג, ולזוג נולדו שני ילדים. בשנת 1982 נישא גול בשנית לדיאן מ. דוואיר. תחביביו כוללים איסוף ספרים נדירים בנושא ההיסטוריה של הביולוגיה והמיקרוסקופיה.
פרסים והוקרה
על פועלו המשמעותי ורב השנים זכה גול בפרסים רבים, בהם:
פוקה (כלב ים)
הפוקה (שם מדעי: Phoca) הוא סוג של כלבי ים הכולל 2 מינים חיים:
שני המינים מהסוג פוקה הם כלבי ים גדולים יחסית, ללא אוזניים בולטות. גופם מנוקד בכתמים קטנים. מיני הפוקה נפוצים יותר משאר מיני כלבי הים. הם נפוצים בכל האוקיינוסים וחיים אף במים קרים וארקטיים. הם מתרבים בחופים מבודדים ואוכלים ביערות קלפ.
IOS 11
iOS 11 היא מערכת הפעלה שאפל הציגה ב-5 ביוני 2017 למשתמשי iOS בכנס המרכזי של WWDC. גרסת הבטא הראשונה פורסמה לראשונה לאחר המצגת המרכזית באירוע, עם גרסת בטא ציבורית שפורסמה בסוף חודש יוני 2017.
הגרסה הציבורית שוחררה ב-19 בספטמבר 2017.
חידושים
העדכון מציג אפשרויות חדשות רבות ושינויים בעיצוב ובאופן כללי גם במכשירים.
בין שינויי iOS 11:
Sultans of Swing
Sultans of Swing הוא הסינגל הראשון של להקת הרוק הבריטית דייר סטרייטס, והשיר המזוהה עמה יותר מכל שיר אחר. אף על פי שהוצג לראשונה ב-1978, הייתה זו הוצאתו המחודשת לאור בשנת 1979 שהפכה אותו ללהיט בממלכה המאוחדת ובארצות הברית.
השיר נכתב על ידי מארק נופלר בבר בדרום לונדון. הוא שאב את השראתו מנגינתה של להקת ג'אז אשר נגנה בפינתו של פאב, שאלמלא הלהקה, היה נותר שומם. בתום ההופעה הכריז סולן הלהקה כי הם "סולטני הסווינג". נופלר השתעשע מן הניגוד מוחלט שבין שמה המרשים של הלהקה לבין הופעתה והסביבה הצנועה שבה הופיעה.
השיר הוקלט לראשונה כניסיון באולפן בצפון לונדון, ביולי 1977. עד מהרה הוא התפרסם ברדיו והלהקה קיבלה חוזה הקלטות. השיר הוקלט בשנת 1978 לאלבום הבכורה של הלהקה, Dire Straits. החברה רצתה סאונד פחות מלוטש להשמעות ברדיו, ולכן גרסה נוספת של השיר הוקלטה באפריל 1978, ויצאה לאור כסינגל בבריטניה, בגרמניה ובמדינות נוספות.
ההצלחה
בעקבות חידושו בינואר 1979, השיר נכנס למצעד הפזמונים האמריקאי. באופן חריג, הצלחתו הגיעה יותר מ-6 חודשים אחרי שחרור האלבום הראשון של הלהקה באוקטובר 1978. השיר הפך ללהיט בארצות הברית. השיר כבש את המקום ה-8 במצעד הסינגלים הבריטי, והמקום ה-4 בבילבורד הוט 100 וגם להצלחת מכירות האלבום שבו נכלל.
גרסת האלבום של השיר הכילה סולו גיטרה אשר קצר שבחים רבים, והגיע למקום ה-7 ברשימת סולואי הגיטרה הטובים ביותר של המגזין Guitar World, ובמקום ה-32 ברשימת קטעי הגיטרה הטובים ביותר של המגזין רולינג סטון. מארק נופלר נוהג לאלתר ולהאריך את הסולו בשיר בזמן הופעות חיות.
סולטאני ברוניי
הסולטאן של ברוניי הוא ראש המדינה של ברוניי ומכהן גם בתפקידו כראש ממשלת ברוניי. מאז עצמאותם מהממלכה המאוחדת בשנת 1984, רק סולטאן אחד שלט, אם כי שושלת המלוכה התחילה בסביבות המאה ה-14.
סולטאנים
סולטאני ברוניי משנת 1368:
משה אוקסהורן
משה שמחה אוקסהורן (לעיתים: אוכסהורן; מאי 1890 - כ"א בכסלו ה'תשט"ו, 16 בדצמבר 1954) היה סוחר ופרדסן, עסקן ציבורי בתקופת היישוב ושותף לייסודן של שכונת רמת השרון בתל אביב, ושל שכונת "בית וגן" שלימים הייתה לעיר בת ים.
אוקסהורן היה חבר הנהלת לשכת המסחר בתל אביב משנת 1928, היבואן הגדול ביותר של מוצרי מכולת בתל אביב של שנות ה-30, ובעל רשת בתי המסחר למכולת "בית מסחרי מ. א." שהחזיקה סניפים בירושלים, תל אביב וחיפה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 היה מגדולי הפרדסנים בישראל.
ביוגרפיה
נולד ביאגיילניצה שבגליציה, לאברהם אוכסהורן, סוחר ועסקן שעלה מאוחר יותר לארץ ישראל וישב בתל אביב. למד בבית ספר למסחר בברלין וב-1908 עלה לארץ ישראל. תחילה עבד כפועל ולאחר שהתבסס החל לסחור במוצרים שונים, נישא לחסיה בת זלמן אמדורסקי והתיישב בפתח תקווה. הוא השתלב בעסקיו של אביו שהקים עם יצחק דיסקין את השותפות "אוכסהורן-דיסקין", כשהתפרקה השותפות היה לשותפו של אביו עד פטירת האב. במשך הזמן התפתח מסחרו והוא היה לסיטונאי המזון הגדול ביותר ביישוב ולאחר קום המדינה. הוא החזיק סניפים בערים המרכזיות וגם בערים הערביות באר שבע ועזה. בית המסחר שלו בירושלים היה גדול במיוחד, ברחוב יפו 28 מול בית הדואר המרכזי במבנה שבחלקו שכן מאוחר יותר פנסיון ויטא
אוקסהורן נמנה עם מייסדיי השכונה היפואית "בית וגן" שעתידה הייתה להיות העיר בת ים, והיה יושב ראש מועצת השכונה. כן היה ממייסדי המושבה דאז "רמת השרון" וביתו המפואר, בתכנונו של יוסף ברלין, שוכן ברחוב החשמל 25. ב-1933 הקים אוקסהורן בית נוסף, בתכנונו של משה קרסיק, בבניין מס' 29.
משה אוקסהורן נפטר כ"א בכסלו ה'תשט"ו, 16 בדצמבר 1954 ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק. חסיה אוקסהורן נפטרה בט"ו בשבט ה'תש"ל, 22 בינואר 1970.
לבני הזוג אוקסהורן היו שני בנים (צבי ויוסף) ושתי בנות (ציונה פומרנץ ואסתר ג'ייקובס). הבן הצעיר, יוסי קרני, ניהל במשך שנים לאחר פטירת אביו את פרדסי המשפחה, תחת חברת "הדרי השרון" שהחזיקה מלבד אלפי דונמים של פרדסים, גם שני בתי אריזה בנתניה ובעזה. נכדו אריאל אוקסהורן היה נשוי למרים אדלסון.
לאחר מותו תרמה משפחתו לזכרו של את בית ההבראה "נוה משה" לבני ישיבות בשכונת בית הכרם בירושלים.
סים בולאר
גורסימראן "סים" בולאר (באנגלית: Gursimran "Sim" Bhullar, נולד ב-2 בדצמבר 1992 בטורונטו שבאונטריו, קנדה) הוא כדורסלן קנדי ממוצא הודי המשחק בקבוצת דאצ'ין טייגרס מליגת העל הטאיוואנית. בולאר הוא הכדורסלן הראשון ממוצא הודי ששיחק אי פעם בליגת ה-NBA, כשעשה זאת במדי סקרמנטו קינגס.
קריירה טרום מקצוענית
בולאר נולד בטורונטו אך גדל בברמפטון, פרבר של העיר. הוא שיחק בקבוצת הכדורסל של בית הספר התיכון שלו, שהיה בית ספר קתולי. לאחר מכן עבר לשחק בתיכון קיסקי בפנסילבניה, שם העמיד ממוצעים של כמעט טריפל דאבל למשחק, עם כ-16 נקודות, כ-14 ריבאונדים וכ-8 חסימות. בולאר השתתף עם נבחרת קנדה באליפות העולם בכדורסל מתחת לגיל 18, ואף זכה עמה במדליית הארד. אחרי האליפות עבר לבית ספר נוסף, הפעם בווירג'יניה המערבית. בתקופתו בבית ספר זה הוריד רבות במשקלו.
לאחר סיום התיכון התחייב לשחק בקבוצת כדורסל המכללות של אוניברסיטת זאוויר שבסינסינטי, אוהיו, אך חזר בו מהתחייבות זו והתחייב לאוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו. עקב מעברו לא אופשר לו לשחק עד עונת 2012/13, על פי חוקי ה-NCAA. בעונותיו בקבוצה העמיד ממוצעים של דאבל פיגרס בנקודות וכ-7 ריבאונדים וכ-3 חסימות למשחק. הוא זכה פעמיים בפרס ה-MVP של ה-WAC, ב- וב-, ואף הוביל את קבוצתו לטורניר אליפות המכללות בכדורסל ב-2014.
אחרי שנתיים במכללה העמיד בולאר את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA 2014, שבו לא נבחר, ועבר לשחק בקבוצת רינו ביגהורנס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
קריירה מקצוענית
אחרי שלא נבחר בדראפט, הצטרף בולאר לקבוצת ליגת הקיץ של סקרמנטו קינגס, ובסיומה אף חתם על חוזה בסקרמנטו, ובכך הפך לשחקן הראשון ממוצא הודי שחתום על חוזה ב-NBA, אך נופה כחודשיים לאחר מכן. לאחר כשבועיים חתם על חוזה עם קבוצת הבת של סקרמנטו מליגת הפיתוח, רינו ביגהורנס, שם שיחק במשך כחצי שנה. ב-2 באפריל 2015 חתם על חוזה לעשרה ימים בקינגס, ואף שיחק בשלושה משחקים, ובכך הפך לשחקן הראשון ממוצא הודי המשחק ב-NBA. הקינגס לא האריכו את חוזהו לאחר עשרה ימים.
ב-31 באוקטובר 2015 חתם על חוזה בקבוצת ראפטורס 905 מליגת הפיתוח של ה-NBA.
ביולי 2015 הצטרף שוב לקבוצת ליגת הקיץ של סקרמנטו, אך שיחק בה שני משחקים בלבד לפני שנסע לשחק במשחקים הפאן-אמריקאיים עבור נבחרת קנדה.
ב-26 באוגוסט עבר לשחק בדאצ'ין טייגרס מטאיוואן.
צחי ברוורמן
יצחק (צחי) ברוורמן (נולד ב-7 במרץ 1959) הוא איש ציבור ישראלי המשמש כראש הסגל של ראש הממשלה בנימין נתניהו. בעבר כיהן כמזכיר הממשלה ומנכ"ל משרד ראש הממשלה בפועל.
ביוגרפיה
ברוורמן נולד בתל אביב. בצה"ל שירת כקצין הדרכת קשר בבית הספר לשריון, שהיה אז במחנה ג'וליס.
היה דובר עיריית נס ציונה ושימש כמנכ"ל החברה למוסדות חינוך ותרבות בעיר.
בשנת 2013 עמד בראש מטה הבחירות המשותף של "הליכוד - ישראל ביתנו" בבחירות לכנסת התשע עשרה.
ב-15 בנובמבר 2016 החל לכהן כמזכיר הממשלה תחת בנימין נתניהו.
ביוני 2017 פורסם כי ברוורמן פנה לחברי הוועדה לבחירת שופטים בבקשה לקדם את רעייתו לבית משפט מחוזי. עקב פנייתו בוטל הדיון בקידום רעייתו ונציבות שירות המדינה פתחה בבדיקה.
ביום הבחירות לכנסת העשרים וארבע פרסם ברוומן תמונה בה הוא מצביע למפלגת הליכוד תוך עבירה על הנחיית התקש"יר, לפיה לעובדי מדינה ברמת דרגה בכירה אסור להביע עמדה פוליטית. בעקבות כך הוחלט באגף המשמעת בנציבות שירות המדינה לזמנו לבירור. בנוסף, הגישה התנועה לטוהר המידות בקשה לנציב שירות המדינה, דניאל הרשקוביץ, להשעות את ברוומן מתפקידו.
ב-10 באפריל 2022 מונה לראש המטה של נתניהו כראש האופוזיציה. עם הקמת הממשלה ה-37 מינה ראש הממשלה נתניהו את ברוורמן לתפקיד ראש הסגל.
חיים אישיים
ברוורמן הוא בעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן. נשוי לנאוה, שופטת בבית משפט השלום בתל אביב, אב לשישה ילדים, שלושה מנישואיו הראשונים ושלושה מנישואיו השניים, מתגורר בנס ציונה.
אמי ג'יי ברגר
אמי ג'יי ברגר (באנגלית: Amy J. Barger; נולדה ב-18 בינואר 1971) היא אסטרונומית אמריקאית. מתמחה במיפוי כוכבים מרוחקים, היווצרותם של כוכבים חדשים באמצעות תצפיות באורכי גל שונים (אורכי גל אופטיים, גלים שהטווח שלהם הוא submillimeter, גלי רדיו באורכים שונים, תצפיות בקרני רנטגן, קרינה אינפרה אדומה), במחקר על השפעתם של חורים שחורים על-מסיביים והצמיחה ההיסטורית של היקום.
ברגר משמשת כפרופסור וכחברת סגל אקדמי במספר מוסדות אקדמיים, ביניהם המחלקה לאסטרונומיה (Department of Astronomy) באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון והמחלקה לפיזיקה ואסטרונומיה של אוניברסיטת יוסטון.
היא זכתה במספר רב של פרסים ומלגות. אחד הפרסים שקיבלה, מוענק לנשים העוסקות באסטרונומיה וניתן מדי שנה לחוקרת אמריקאית עבור הישגים יוצאי דופן והצטיינות בתחום זה, הוא פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה (2001).
השכלה
ברגר השלימה תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון בשנת 1993, ותואר שני באוניברסיטת הוואי, במחלקה לפיזיקה ואסטרונומיה. המשך לימודיה לתואר שלישי היה כמלגאית במימון מלגת מרשל (Marshall Scholar) באסטרונומיה, במכללת קינגס (King's College) ובמכון לאסטרונומיה שבאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1997 סיימה את הדוקטורט, והמשיכה זמן קצר לאחר מכן לפוסט דוקטורט כמִלְגָּאִית במכון לאסטרונומיה באוניברסיטת הוואי, ובמקביל המשיכה לעבוד כעמית מחקר בתוכנית המחקר של Fellow Hubble וכן במימון מטעם מכון Chandra Felow at Large. עד שנת 1999 זכתה בשני תוארי כבוד שונים שניתנו לה על ידי המכון.
קריירה ומחקר
בשנת 2000 חזרה לאוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון במינוי של עוזרת פרופסור במחלקה לאסטרונומיה, והייתה חלק מקבוצת MORPHS, שהיא קבוצת מחקר, שבדקה את ההיווצרות והמורפולוגיות של גלקסיות רחוקות. לאחר 4 שנות מחקר - בשנת 2004, קודמה לדרגת פרופסור חבר בפקולטה של אוניברסיטה זו, והיא מהווה חלק מסגל המורים ומלמדת מספר שנים קורסים מגוונים באסטרונומיה.
המחקר המשמעותי הראשון של ברגר (זיכה אותה בכ-4 פרסים ומלגות) נעשה במהלך שהותה באוניברסיטת וויסקונסין-מדיסון (2000–2004). מטרת המחקר הייתה, למפות אוכלוסיות של גלקסיות רחוקות וחורים שחורים על-מסיביים, לקבוע את ההיסטוריה שלהם ואת אופן התהוותם. המחקר הצליח לאתר גלקסיות ענק שיוצרות כוכבים במהירות. מחקר זה זיכה אותה בפרס ניוטון-ליסיי המוענק לאסטרונומים צעירים (בני 36 או פחות) ופורצי דרך, וקיבל תמיכה כספית על סך 625,000$ מקרן פקרד למדע ולהנדסה (Packard Foundation Fellowshipr Engineering).
מחקר נוסף של ברגר (2001), שסובסד על ידי הקרן הלאומית למדע, עסק בהבנת התפרצויות של קרני רנטגן ספונטניות ועוצמתיות, שמתרחשות כאשר כוכבים מאסיביים מאוד מתמוטטים והופכים לחורים שחורים. במסגרת המחקר התגלה ששליש מקרני הרנטגן מגיעות מגרעינים גלקטיים פעילים, אשר פולטים אור שאינו על הספקטרום הגלוי. הצוות של ברגר הסיק כי, בכדי לעמוד על טיבן של קרני רנטגן אלה, יש צורך ביותר תצפיות אופטיות עם טלסקופים חזקים יותר. בעקבות מחקר זה, קיבלה ברגר את הפרס על שם אנני ג'אמפ קאנון. אחד הנימוקים העיקריים של נותני הפרס היו, כי מחקרה של ברגר פתח אפשרויות מחקר נוספות ואיפשר גילויים עתידיים בתחום האסטרונומיה.
(ערפילית). החוקרים ניתחו את התצלומים שצילמו ומספר תצלומים אחרים, והצליחו לספור במדויק את כלל החורים השחורים הקיימים (בין אם הם קרובים לכדור הארץ או רחוקים ממנו). הצוות גילה, שהחורים השחורים המוקדמים ביותר, הם בעלי מסה גדולה פי 100 מיליון ממסת השמש, מגיעים במהירות למגבלת גודל ומפסיקים לצבור חומר. לעומת זאת, החורים השחורים עם מסה גדולה פי 10 עד 100 מיליון מהשמש, ממשיכים לצבור חומר ולצמוח באיטיות.
חברות ותפקידים
חברה פעילה באיגוד האסטרונומיה הבינלאומי.
פרסים ומלגות
ברגר זכתה בפרסים רבים במהלך חייה, ומרבית מחקריה מומנו בצורה מסוימת:
כדורי זילכה
כדורי עבודי זילכה (1884 – 1956) היה בנקאי יהודי-עיראקי.
ביוגרפיה
כדורי זילכה נולד בבגדאד, עיראק, בנו היחיד של סוחר הטקסטיל, עבודי זילכה (1862–1904).
בשנת 1902 החל לעבוד כבנקאי בבגדאד, וייסד את "בנק זילכה", שפעילותו הורחבה בהדרגה לביירות ("Banque Zilkha" ), דמשק, קהיר, אלכסנדריה, ז'נבה, ניו יורק, פריז והמזרח הרחוק.
בשנת 1941, או 1942, היגר זילכה לניו יורק. נפטר בעת ביקור בז'נבה בכ' בתמוז תשט"ז, 29 ביוני 1956. נטמן בארצות הברית.
זילכה נישא ללואיס (בשי) זילכה, ונולדו להם ארבעה בנים ושלוש בנות: בהם, עזרא זילכה, כלכלן; סלים זילכה, יזם; ומוריס זילכה , בנקאי.
בנו, עזרא, הקים לזכרו את קרן זילכה לחקר התרבות היהודית באוניברסיטת פרינסטון.
21 מחשבות על המאה ה-21
21 מחשבות על המאה ה־21 הוא ספר מאת פרופסור יובל נח הררי שיצא לאור בישראל בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר בשנת 2018. הספר יצא לאור גם בארצות הברית ובממלכה המאוחדת.
לאחר שספריו הקודמים עסקו בעבר (קיצור תולדות האנושות) ובעתיד (ההיסטוריה של המחר), הררי עוסק בספרו השלישי בהווה. הספר מאגד לתוכו מספר מאמרים, חלקם מבוססים על מאמרים שפורסמו כבר בעבר, ודן בסוגיות הטכנולוגיות, הפוליטיות, החברתיות והקיומיות של המין האנושי בהמשך המאה ה-21.
בשנת 2019, בתרגום ספרו לרוסית הוחלפה בידיעתו ביקורת על ולדימיר פוטין בביקורת על דונלד טראמפ, וכיבוש חצי האי קרים הוצג בגרסה הרוסית כסיפוח, דבר שהוביל לביקורת עליו.
I Want to Break Free
I Want to Break Free (בעברית: אני רוצה להשתחרר) הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שנכתב על ידי בסיסט הלהקה ג'ון דיקון. השיר מופיע באלבום The Works, ויצא בשתי גרסאות: אלבום וסינגל. השיר נכלל ברוב ההופעות החיות של הלהקה, בכמה סרטונים ובקונצרט המחווה לפרדי מרקיורי בו הושר על ידי ליסה סטנספילד. השיר ידוע ברובו בזכות הווידאו המוזיקלי שלו שעבורו כל חברי הלהקה התלבשו כמו נשים, מושג שהציע רוג'ר טיילור, כפרודיה על אופרת הסבון ארוכת השנים Coronation Street. החלק השני של הקליפ כלל קומפוזיציה שהועברה עם הבלט המלכותי והופעלה על ידי וויין נשר. בעוד שהפרודיה זכתה לשבחים בבריטניה בה קרוס-דרסינג היא בדיחה פופולרית בקומדיה הבריטית, היא נחשבת שנויה במחלוקת בארצות הברית.
לאחר יציאתו בשנת 1984, השיר זכה להצלחה באירופה ובדרום אמריקה, והוא נחשב להמנון המלחמה נגד הדיכוי. למרות זאת, הסינגל הגיע למקום 45 בלבד בבילבורד הוט 100. בבריטניה השיר הגיע למקום השלישי ומכר למעלה מ־200,000 עותקים. השיר גם הגיע לראש המצעדים באוסטריה, בלגיה והולנד. השיר מופיע באלבום האוסף של הלהקה, Greatest Hits II.
היסטורית השיר
אורכה של גרסת האלבום היא 3 דקות ו-20 שניות. 6 השניות הראשונות שלה חוזרות על הקצב הבסיסי שמנוגן עם התופים, גיטרה אקוסטית, גיטרה בס וגיטרה חשמלית. קצב זה ממשיך ברוב השיר.
גרסת הסינגל הרגילה נמשכת 4 דקות 21 שניות ונבדלת מגרסת האלבום על ידי המבוא של 40 שניות וסולו סינתיסייזר ארוך יותר שמתחיל בדקה 2:33. ההקדמה מושמעת על מקלדת אלקטרונית ונעזרת במצלתיים, תופים וגיטרה. לפסקול הסרט Bohemian Rhapsody, המבוא היחיד מתווסף לגרסת האלבום ויוצר עריכה של 3 דקות 43 שניות.
מלבד The Works, השיר נמצא באלבומים Greatest Hits II, Box of Tricks וב-Absolute Greatest.