cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ציתרן
הציתרנים הקדומים
את הציתרנים הראשונים, בסוף המאה ה-15, נהגו יוצריהם לגלף במקשה אחת ; ראש, צוואר וגוף מפיסת עץ בודדת אחת למעט לוח האצבעות שהיה עשוי חומר אחר ולפעמים משריון צב. כלי זה היה מקובל מאוד באיטליה של אותה תקופה ומתואר באופן קבוע באמנות האיטלקית כסמל למושגים הנעים בין אהבה לידע מדעי להיסטוריה מקראית. בתחילת המאה ה-16 החלו היצרנים להרכיב את הציתרן מחלקי עץ שונים, ארגז תהודה וצוואר לחוד, במקום לגלף אותם במקשה אחת. הציתרנים הללו היו שונים מקודמיהם האיטלקיים, הם היו כבר בעלי ארבעה מסלולי מיתרים (בסולם דיאטוני) וכאמור מורכבים ממספר חלקים. היצירה המודפסת המוקדמת ביותר לציתרן דיאטוני היא מ- 1552. עד מהרה הפכו הצתרנים נפוצים יותר ויותר בגרמניה, צורפת, מדינות בנלוקס, סקנדינביה, ספרד וכנראה גם בממלכה הבריטית.
כשבוחנים את הציתרנים הקדומים, מגלים למעשה סוגים רבים ושונים של ציתרנים, הנבדלים האחד מהשני במידה ניכרת ומספיקה על מנת להחשב ככלים נפרדים לחלוטין. אך כמעט לכל הציתרנים תכונה משותפת אחת - שיטת הכוונון. הציתרנים כווננו בשיטה המאופיינת במרווחים של חמישית בין המסלול השלישי לשני, מז'ור שני בין המסלול השני לראשון, ומיתר אחד או יותר בכוון מחדש - כוונון בו המיתר העליון מבחינה פיזית אינו הנמוך ביותר בטון (כפי שקורה למשל גם בבנג'ו בעל חמישה מיתרים וברוב היוקולילי). רוב הציתרנים היו בעלי ארבעה מסלולים (בודד, זוג או שלשיה) של מיתרים, אף על פי שגרסאות מוקדמות יותר, מהמאה ה-15 יוצרו גם עם שישה או שבע מסלולי מיתרים ולפעמים רק עם שלושה מסלולים. מסלול אחד או יותר היו מכוונים באוקטבות. הכוונון והטווח הצר אפשרו לנגן רק מספר אקורד ים פשוטים שהתאימו לליווי שיר פשוט או כמוזיקת רקע לריקודים, אולם גם מוזיקה מורכבת הרבה יותר נכתבה עבורם. איכות וגוון הצליל הבהיר ועליז שסיפקו מיתרי המתכת שלו הופכו אותו לשותף בעל ערך לכלי נגינה אחרים בעלי מיתרים עשויים מעיים או גידים.
הבנדוריה הספרדית, שנמצאת בשימוש עד היום, היא כלי כמעט זהה.
המאות ה-16 עד ה-18
בין המאות ה-16 ל-18 הציתרן היה כלי נגינה מאוד נפוץ באנגליה בקרב מעמד הביניים ומעמד הפועלים, בספרו 'Popular Music of the Olden Time ' משתעשע הסופר ויליאם צ'פל ברעיון כי הציתרן הוא בכלל פרי המצאה בריטית. הוא נתפס ככלי עממי, שווה לכל נפש וככלי קל לנגינה וככזה זכה לעדנה רבה גם בטברנות ובמספרות בין היתר, ככלי שעשוע בידי הלקוחות, על מנת שיעסיקו את עצמם בנגינה, בעודם ממתינים לתורם לקבלת טיפול, למטרה זו אף נכתבו ופורסמו עבורו גיליונות תווים מתאים. ראש הכלי, בקצה הצוואר ומעל מנגנון יתדות החיכוך, עוטר לעיתים קרובות בגילוף קטן דמוי ראש אדם, הגילוף הזה לרוב לא היה בעל ערך אמנותי רב ; בקומדיה מאת שייקספיר 'עמל אהבה לשווא', המונח "ראש צִיתָר" משמש כלעג ועלבון.
המשורר והמלחין הלאומי השוודי מהמאה ה-18, קארל מיקאל בלמן, ניגן בעיקר בציתרן, תמונת פורטרט מאת פר קראפט הזקן משנת 1779, המוצגת בגלריה הלאומית לדיוקנאות בארמון גירפסהולם (כיום במוזיאון הלאומי בסטוקהולם), מציגה את בלמן מנגן בציתרן.
במקביל להתפשטותה המהירה של הגיטרה האנגלית, תחילה בממלכה הבריטית ובהדרגה גם פורטוגל ושאר יבשת אירופה, הציתרן החל להישכח ולמעשה חדל מלהתקיים ככלי נגינה משמעותי.
המאה ה-19 ואילך
הציתרן שרד בגרמניה בשם "ולדציטר" או "לותרציטר". האחרון נובע מהאמונה שמרטין לותר נהג לנגן בכלי זה. כמו כן, משתמשים בשמות Thüringer Waldzither ב- Thüringer Wald, בהרי ההארץ מכנים אותו בשם Halszither ובשווייץ דוברת הגרמנית הוא נקרא בשם Harzzither. קיימת נטייה בגרמנית העכשווית להחליף בין צִיתָרן וציתר. המונח ולדציטר נכנס לשימוש בסביבות 1900, בעיקר כדי לבדל בין הציתרים לציתרנים.
שרידיה האחרונים של משפחת הציתרנים, נוסף על הוולדציטר הגרמני, הם הסטרה הקורסיקאית והגיטרה הפורטוגזית. הגיטרה הפורטוגזית משמשת עד עצם היום הזה בעיקר לליווי ונגינת המוזיקה המסורתית העממית המכונה פאדו. הלוטאי הבריטי סטפן סובל יצר ציתרן מודרני בתחילת שנות השבעים על בסיס גיטרה פורטוגזית שקנה בחנות לחפצים משומשים בלידס ב־1973. כלי היברידי המשמש בעיקר לנגינת מוזיקה עממית, שהוכחה כפופולרית מאוד בקרב אמני תחיית סוגת המוזיקה העממית.
So Happy I Could Die
ללא היותו כסינגל רשמי או סינגל שיווקי זכה השיר להצלחה עולמית, והצליח להיכנס למצעדים רבים. השיר יצא לאור ב-18 בנובמבר 2009, תחת חסותן של חברות התקליטים סטרימליין, אינטרסקופ, קון לייב, וצ'ריטרי רקורדס.
רקע והוצאה
את השיר הוציאה גאגא ביחד עם האלבום, ב-18 בנובמבר 2009. במהרה זכה השיר לתשומת לב רבה מצד המבקרים, דבר אשר הגדיל את מכירותיו והשמעותיו של האלבום כולו. גאגא הודיעה כי את השיר היא כתבה ביחד עם שני אנשים, שהפיקו וכתבו שירים נוספים באלבום.
הופעות קידום
גאגא הופיעה עם השיר בכל ההופעות שנכללו בטור השני שלה "The Monster Ball Tour". כשהופיעה עם השיר, לבשה גאגא בגדים משונים בצבע תכלת, עם קוצים וכובע בצורת כוכב. כשהתחילה גאגא לשיר את השיר באחת מההופעות, היא קפאה במקום ללא רקדנים שרקדו סביבה, והתחילה לשיר אותו, עם אותם בגדים קוצניים בצבעי התכלת.
גם בסיבוב ההופעות הנוסף שלה - Lady Gaga Presents: The Monster Ball Tour At Madison Square Garden, הופיעה גאגא עם השיר, והוא היה השיר ה-14 מתוך רשימת השירים שנכללה באותו סיבוב הופעות. כתבת מהאתר 4Music אמרה כי היא הרגישה שההופעות שבהן ביצעה גם את השיר היו ההופעה "נהדרות", וכי: "היא באמת עולה על עצמה".
סם קורלט
סם קורלט (באנגלית: Sam Corlett; נולד ב-24 באפריל 1994) הוא שחקן אוסטרלי, המוכר מהופעותיו בסדרות "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה" ו"ויקינגים: ולהאלה".
קריירה
בשנה השנייה ללימודיו האקדמיים, הופיע עם להקתו של הזמר האוסטרלי כריס אייזק בסיבוב הופעות בסין. בפסטיבל תיאטרון במסגרת לימודיו באקדמיה, שיחק בתפקיד סטנלי במחזה חשמלית ושמה תשוקה מאת טנסי ויליאמס ואת ארתור במחזה פרי עטו של ארתור מילר, ציד המכשפות. הוא החל את הקריירה כששיחק בשני סרטים קצרים בשנת 2018.
בשנת 2020 שיחק בסדרה "Acting for a Cause".
בשנת 2020 שיחק בסרט הקולנוע "הבצורת". באותה שנה גילם את קאליבן, – נסיך הגיהנום, שמאתגר את סברינה בקרב על שליטה בכס המלוכה בגיהנום, בעונות שלוש וארבע של סדרת הטלוויזיה "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה".
בשנת 2021 הוא לוהק לתפקיד לייף אייריקסון בסדרת "ויקינגים: ולהאלה", דרמה היסטורית, שנוצרה על ידי מייקל הירסט וג'ב סטיוארט, המהווה סדרת ספין אוף לסדרה "ויקינגים". עלילת הסדרה מתחילה כמאה שנה לאחר אירועי הסדרה המקורית ומגוללת את סיפוריהם של כמה מהוויקינגים הידועים בהיסטוריה, ביניהם נמנים לייב אייריקסון אותו מגלם קורלט, פריידיס איריקסדוטיר (פרידה גוסטבסון), האראלד השלישי, מלך נורווגיה (ליאו סוטר), והמלך הנורמנדי ויליאם הכובש.
פרס הווידאו קליפים של MTV לאמנ/ית השנה
פרס הווידאו קליפים של MTV לאמנ/ית השנה (באנגלית: MTV Video Music Award for Artist of the Year) הוא אחד מהפרסים המרכזיים שמוענקים במהלך פרסי הווידאו קליפים של MTV. הוא הוענק לראשונה בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2017.
בנוסף לכך, הפרס החליף את הקטגוריות: "הקליפ הטוב ביותר של אישה" ו"הקליפ הטוב ביותר של גבר", על מנת להביא לשוויון מגדרי. אריאנה גרנדה נחשבת לאמנ\ית עם מרבית המועמדויות בפרס, תוך שהיא זכתה בו במהלך טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2019.
עלוקה רפואית
עלוקה רפואית (שם מדעי: Hirudo medicinalis) היא אחד ממינים רבים של עלוקות, ששימשו בעבר כ"עלוקות רפואיות".
העלוקה הרפואית האירופאית מסוגלת למצוץ פי חמישה דם ממשקל גופה ומפרישה לפצע חומר נוגד קרישה המותיר את הפצע מדמם עד כעשר שעות. ברפואה המסורתית היא שימשה בהליכים רפואיים בעיקר להקזת דם. ברפואה מודרנית יש לה עדיין מספר שימושים, והעיקרי בהם הוא בניתוח לחיבור מחדש של רקמות, למשל: אצבע גדומה. עקב אי-יכולת המנתחים לחבר מחדש את הוורידים (כשמחברים אך ורק את העורקים הראשיים), דם זורם לתוך הרקמה אך לא יוצא ממנה; העלוקה מוצצת עודפי דם, וחשוב מכך, מפרישה כל הזמן נוגדי קרישה למקום הנדרש, וזה מאפשר לגוף לבנות מחדש את הוורידים שנקטעו.
אומפרזול
אומפרזול (Omeprazole) היא תרופה המעכבת משאבות פרוטונים (proton pump inhibitor) ונוגדת חומציות בקיבה. בישראל נסחר גם בשמות אומפרדקס, אומפרה, לוסק ואומפרדקס Z.
שימוש רפואי
אומפרזול משמשת לטיפול בצרבת, רפלוקס קיבתי ושטי (GERD), כיב (אולקוס) קיבתי ותריסריוני, הפרעות בעיכול ודלקת קיבה (gastritis).
התרופה יכולה להיות משולבת עם אנטיביוטיקות ואמוקסיצילין למשך 7 עד 14 יום לטיפול המשולש בהליקובקטר פילורי.
אזהרות מובלטות
כוללת הנחיה להימנע מאומפרזול במצבים הבאים: רגישות (אלרגיה) לחומרי התרופה או לתרופות דומות (פנטופרזול, לנסופרזול, ראבפרזול, ), נטילת נלפינביר, קושי או כאב בבליעת מזון, הקאה דמית, צואה דמית או שחורה, צרבת עם טישטוש, הזעה או סחרחורת, הופעת כאב חזה תכופה או גיל מתחת 18.
תופעות לוואי
תופעות לוואי ששכיחותן אינה ידועה כוללות ירידה ברמת המגנזיום בדם ועליה בסיכון לסרטן קיבה.
תופעות הלוואי הנפוצות ביותר של התרופה (עד 1 מכל 10 מטופלים) הן: כאב ראש, השפעות על הקיבה או על המעי: שלשול, כאב בטן, עצירות, נפיחות (גזים), בחילה או הקאה ופוליפים שפירים בקיבה.
תופעות לוואי שאינן שכיחות (עד 1 מכל 100 מטופלים) כוללות נפיחות ברגליים ובקרסוליים, נדודי שינה, סחרחורת, תחושת עקצוץ ונימול, תחושת נמנום, תחושת סחרור (ורטיגו), שינויים בבדיקות דם לבדיקת תפקודי כבד, פריחה בעור, פריחה גבשושית (סרפדת) וגירוד בעור וכן הרגשה כללית לא טובה וחוסר אנרגיה. עוד תופעות לוואי, נדירות יותר (וחלקן מסוכנות), מפורטות בעלון לצרכן.
תגובות בין תרופתיות
אומפרזול עלול להשפיע לרעה כאשר ניטל בשילוב עם נלפיביר, אטזנביר, סקווינביר (תרופות נגד HIV), דיגוקסין, דיאזפם, פניטואין, נוגדי קרישה כמו וורפרין (קומדין), ריפאמפיצין, טקרולימוס, מיקופנולאט, היפריקום (מוכר גם כרמוטיב), צילוסטזול, קלופידוגרל, ארלוטיניב, מתוטרקסט ועוד.
מנגנון הפעולה
אומפרזול הוא מעכב משאבות פרוטונים. הוא מדכא הפרשת מיצי קיבה על ידי עיכוב סלקטיבי של משאבת פרוטונים. משאבה זאת נמצאת בתאים הפריאטליים בקיבה. עצירה פתאומית של נטילת התרופה עלולה לגרום לקיבה לייצר הרבה יותר חומצה, ולגרום לתסמינים לחזור. הפחתת המינון בהדרגה, לפני הפסקה מוחלטת, תמנע זאת.
פרמקוקינטיקה
אומפרזול נספג במעי. משך הספיגה הוא 3-6 שעות. ספיגה של אומפרזול היא מקסימלית בעת עיכול מזון שכן חוסמי הפרוטונים חוסמים קולטנים הפעילים בעיקר בעת שהמזון נעכל, ולכן רצוי ליטול תרופה זו שעה לפני האוכל (עם או בלי כוס מים) וזאת מכיוון שלתרופה עצמה לוקח זמן להגיע למעי ולהיספג. זמינות ביולוגית (bioavailability) היא 60% בקירוב. המטבוליזם של התרופה מתבצע על ידי מערכת cyp450 בעיקר בכבד. 80% מהתוצרים של התרופה מופרשים בשתן ו-20% מופרשים בצואה. זמן מחצית חיים (t1/2) שעה עד שעה ורבע.
עורק המעי העיוור הקדמי
עוֹרֵק הַמְּעִי הָעִוֵּר הַקִּדְמִי (TA: arteria caecalis anterior) הוא עורק בבטן, המסתעף מהענף התחתון של עורק המעי העקום והמעי הגס ומספק דם לחלקו הקדמי של המעי העיוור.
עורק המעי העקום והמעי הגס
עוֹרֵק הַמְּעִי הֶעָקֹם וְהַמְּעִי הַגַּס (TA: arteria ileocolica) הוא עורק בבטן המסתעף מעורק מתלה המעי העליון ומספק דם למעי העיוור, למעי העקום ולתוספתן. עורק זה הוא התחתון מבין העורקים המסתעפים מחלקו הקמור של עורק מתלה המעי העליון.
מהלכו של העורק עובר מטה וימינה מאחורי הצפק לכיוון גומץ הכסל הימני, שם הוא מתפצל לענף עליון וענף תחתון. הענף התחתון משיק עם סופו של עורק מתלה המעי העליון, בעוד הענף העליון משיק עם עורק המעי הגס הימני.
הענף התחתון של עורק המעי העקום והמעי הגס מתפצל לענף המעי הגס, אשר עולה מעלה על גבי המעי הגס העולה, לעורק המעי העיוור הקדמי ולעורק המעי העיוור האחורי, המזינים את צדי המעי העיוור בהתאמה, לענף המעי העקום, אשר עולה מעלה ושמאלה בחלקו התחתון של המעי העקום ומשיק עם קצה עורק מתלה המעי העליון, ולעורק התוספתן.
ז'ורז' ורייה
ז'ורז' ורייה (בצרפתית: Georges Verriest; 15 ביולי 1909 – 11 ביולי 1985) היה כדורגלן צרפתי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.
ביוגרפיה
ורייה נולד ב-15 ביולי 1909 ברובה שבצרפת. במהלך כל הקריירה שיחק במועדון אחד, רובה מעיר הולדתו, בו שהה במשך 10 שנים. ורייה בא בגישה של ניצחון ועלה עימה לליגה הראשונה ב-1936 לפני שהם ירדו בחזרה ב-1939. מיקום השיא של הקבוצה איתו היה המקום השמיני בעונת 1937/38 והוא הגיעה עימה פעמיים לגמר הגביע הצרפתי, כשבשניהם הפסידו.
במדים הלאומיים שיחק ורייה בנבחרת צרפת והיה שותף במשחקה היחיד במונדיאל 1934. במשחק זה נבחרתו הפסידה 2–3 בהארכה לאוסטריה כשהוא כובש את השער האחרון מפנדל. בפברואר 1936 פרש ממנה.
במהלך מלחמת העולם השנייה וכיבוש צרפת בשנות הארבעים של המאה ה-20 ורייה עבד כפקיד ברובה והיה מעורב במשא ומתן של מיזוג הקבוצה עם שתיים אחרות מאותה העיר, וב-1947 היא הפכה לאלופת צרפת באופן מפתיע. בנוסף עבד שם גם בהנהלת המועדון לפני שהיה ליו"ר שלה. לאחר נפילתו של פול ניקולה בתאונה ביוני 1959 ורייה הצטרף לאלכס תאפוס וז'אן גוטרוקס להיות לאחד משלושת הסלקטורים של הפדרציה הצרפתית לכדורגל. מאוקטובר 1960 עד יולי 1964 היה לבד בתפקיד בו בחר מי ישחק בנבחרת צרפת. ורייה נפטר ב-11 ביולי 1985 כתוצאה מהתקף לב, זמן קצר לפני יום הולדתו ה-76, בססלין שבצרפת.
פצעי בגרות 80
פצעי בגרות 80 או בקיצור פצעי בגרות הוא סרט נעורים ישראלי משנת 1980 שכתב וביים זאב רווח.
זהו סרטו היחיד של זאב רווח כבמאי בלבד בו אינו מופיע כשחקן. רווח כתב את התסריט לאחר שהאזין שעות רבות להקלטות של בני נוער שסיפרו על הרגלי המין והסמים שלהם, והתייחסותם לפערי המעמדות והמוצא האתני.
את המוזיקה חיבר גרי אקשטיין והוא מופיע במספר שירים בסרט עם להקת "סתיו" (מוטי דיכנה, יאיר שרגאי, דריו מלכי ושלמה חממי).
תקציר העלילה
דורון (דורון ציוני) הוא בן למשפחה קשת יום בדרום תל אביב. הוא מממן את הוצאותיו ואת קניית האופנוע שלו על ידי עבודה בסופרמרקט. הוא מבלה עם חבריו בחוף תל אביב בהצקה לתיירות משתזפות ובנסיעה באופנועו בחולות החוף.
כדי להרשים את סוזי מזמין דורון אותה ואת חבריה ה"צפוניים" למסיבה שהוא עורך "בווילה של הוריו" בסביון. מיכל (מיכל בת-שבע רנד), אחת מחבורתו, היא שמרטפית אצל זוג עשיר בסביון (אילן דר ורחל רביד) ומציעה לדורון לחגוג שם. לפני המסיבה "סוחבים" חבריו של דורון מכל טוב מהסופרמקט, בו הוא עובד.
כשמגיעה חבורת ה"צפוניים" הכל מוכן והם מתחילים לרקוד, להשתולל, לעשן סמים ולקפוץ עם הבגדים לבריכה. מיקה (ג'ודי קרמרמן) היא בת לאם עשירה (דליה פן) המחליפה גברים רבים. היא מתחילה להתערטל והתנהגותה היא התרסה כלפי אמה.
דורון מחפש את סוזי אך לאכזבתו הוא מוצא אותה במיטה ביחד עם שרון. כולם מתגייסים לנקות את הווילה לפני שובם של הבעלים.
הסרט מסתיים בגיוסו של דורון לצבא כשחבריו וגם סוזי מלווים אותו.
שוצהונד
שוצהונד (מגרמנית: כלב הגנה - shchutz הגנה, hund כלב) הוא תהליך אילוף כלבים ששימש להגנה ועבודה משלהי שנות המאה ה-20. בנוסף, שימש כמבדק התאמה לכלבים והתפתח בהמשך כהליך אילוף להכשרת הכלב לעבודה משטרתית וביטחונית כמו: חיפוש ואיתור סמים, איתור חומרי נפץ, גילוי חשודים ושמירה על חומרים ומתקנים סודיים.
היסטוריה ומקורות השוצהונד
במלחמת העולם השנייה נעזרו הגרמנים בכלבים שאומנו בשיטה זו לשמירה על הסדר בזמן העבודה במחנות ולאיתור יהודים. יחד עם זאת, באמצע שנות השלושים, התפתח השוצהונד לכדי ספורט ותחרות כלבים, תחרות שהתבססה על הבנת הפקודות השונות וביצוע משימות, רמת הצייתנות והמשמעת של הכלב. פעם בשנה נערכת תחרות שוצהונד עולמית, המזכה את הבעלים והכלב באליפות העולם.
תקני השוצהונד
כיום, אוחדו שני המבדקים הללו לכדי מבדק אחד, בשם VPG, השם דגש אודות הצורך עליו הכלב יענה בעת ביצוע המשימה.
מבחנים ותרגילי השוצהואנד
הגישוש - במבחן הגישוש על הכלב להפגין יכולת ריכוז מוחלטת ויכולת עבודה עצמאית, במהלך מבחן זה מפוזרים לאורך המסלול חפצים המדיפים ריח אנושי או עקבות אנושיים, על הכלב לאתר את בעל העקבות או החפצים ללא עזרתו של המאלף ("הנוהג" בשפת האילוף).
משמעת - תרגיל המשמעת מתבצע תוך הדמיה של מצב אמת בו מושמעות לכלב סדרה של פקודות ללא הרצועה. בעת בדיקת הזוג הראשון, מתחבא בעלי הכלב ועל כלבו להישאר בתנוחת ארצה (שכיבה) סטאטית ולא לזוז עד לקבלת פקודה מבעליו, בעוד הזוג השני, מבצע את סדרת התרגילים - בין הפקודות ישנן פקודות לתרגילים סטאטיים ודינמיים כמו: ארצה, שב, בוא, עמוד ופקודות להבאת חפצים. (הבאת החפצים בתחרויות שוצהונד מקיימות בתוכן תרגיל קפיצה מעל משוכת עץ). התרגיל המסיים בתרגילי המשמעת הוא תרגיל הקדימה, כאשר בו נשלח הכלב לרוץ קדימה למרחק של כארבעים מטרים ובסיומו מוכרזת פקודת ארצה. תרגיל זה מצריך יכולת ריכוז ומיקוד רבה.
תקיפה והגנה - מבחן הבודק את נאמנותו של הכלב כלפי בעליו ויכולת זיהוי ושמיעת פקודות במצבי סכנה. במהלך תרגולי ההגנה, נבדק אופיו של הכלב ויכולת השליטה של הבעלים גם יחד. המשימה בתרגיל ההגנה היא למצוא אובייקט (המדמה פושע, חשוד או גורם מסוכן) ולסמנו בנביחה בלבד. בהמשך, מבוצע תרגיל כפול של מרדף ועצירה – כאשר הפושע מתחיל לברוח, הכלב נדרש להתחיל במרדף אחריו ולהפסיק את המרדף בהישמע פקודת הבעלים.
התרגיל המסכם - תרגיל האומץ הוא תרגיל תקיפה פיזי בו מוטל על הכלב לתקוף את האובייקט כשהוא רץ לקראת הכלב או לקראת בעליו ממרחק של כמה עשרות מטרים.
ארגוני הדרכה
קיימים ארגוני הדרכה מקצועיים להדרכת שוצהונד, הדרכת מאלפים, אילוף שוצהונד ותחרויות שוצהונד.
בעולם:
בישראל:
ארגוני הדרכה מכשירים כלבי עבודה והגנה ומאמנים כלבים לתחרויות שוצהונד, התחרויות מתקיימות בכל שנה במקום אחר בעולם. במקרים רבים דווקא בעונת החורף, גם במהלך גשמים שוטפים ורוחות עזות התקיימו תחרויות השוצהונד כסדרן, כמו התחרות שנערכה בגבעת עדה בינואר 2012.
דיזיינר
סידני רויל סלבי השלישי (באנגלית: Sidney Royel Selby III: נולד ב-3 במאי 1997), הידוע בשם הבמה דיזיינר (Desiigner), הוא ראפר, זמר ופזמונאי, הידוע בביצוע סינגל הבכורה שלו, "Panda", שהגיע לצמרת מצעד הבילבורד הוט 100.
קריירה
דיזיינר החל את הקריירה המוזיקלית שלו תחת הכינוי "דזולו" (Dezolo). ב-3 בדצמבר 2015, פרסם באינטרנט שיר בשם "Zombie Zombie", שלא זכה להצלחה. ב-15 בדצמבר, הוציא את סינגל הבכורה המסחרי שלו, "Panda", באמצעות SoundCloud. חמישה ימים לאחר מכן, פורסם השיר גם בחנות האייטונס. לאחר הוצאתו הרשמית בפברואר 2016, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. באותו החודש, דיזיינר חתם על חוזה הקלטות עם חברת GOOD Music של קניה וסט, בחסות דאף ג'אם. לאחר חתימת החוזה, התארח דיזיינר בשתי רצועות של קניה וסט: "Pt. 2" ו-"Freestyle 4", מתוך אלבומו השביעי, The Life of Pablo.
ביוני 2016, מגזין XXL חשף את רשימת "Freshmen Class", ודיזיינר נכלל ברשימה, יחד עם תשעה אמנים נוספים. ביוני 2016, יצא השיר "Champions" של הלייבל GOOD Music, בו משתתף דיזיינר לצד קניה וסט, גוצ'י מיין, ביג שון, 2 צ'יינז, טראוויס סקוט, יו גוטי וקוואבו. באותו החודש, ערך את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלו בארצות הברית, כאשר ביצע את השיר "Panda" בטקס פרסי ה-BET של 2016. ב-26 ביוני, הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, New English, שהגיע למקום ה-22 במצעד הבילבורד הוט 100. בשנת 2017, זכה בשני פרסים במסגרת טקס פרסי המוזיקה של בילבורד, "שיר הסטרימינג המוביל (וידאו)" ו"שיר הראפ המוביל", על השיר "Panda".
בארי לונג
בארי לונג (באנגלית: Barry Long; 1 באוגוסט 1926 – 6 בדצמבר 2003) היה סופר ומורה רוחני אוסטרלי. הוא כתב 15 ספרים שתורגמו ל-11 שפות.
ביוגרפיה
בלונדון עבד כקופירייטר וכעורך עיתון בפליט סטריט, אבל המשיך לכתוב ולימד קבוצה קטנה שהתאספה סביבו. קבוצת תלמידיו התרחבה וב-1985 החליט לצאת לציבור. מודעה גדולה שנשאה את תמונתו עם הכיתוב הפרובוקטיבי "אני גורו – מי אתה?" התפרסמה ב"אובזרוור" באנגליה. הוא החל להרצות ופרסם ספרים וקלטות על מוות, מעשה האהבה, גידול ילדים ועוד. ב-1986 חזר לאוסטרליה ופתח מרכז ללימוד משנתו. בארי לונג לימד באוסטרליה, אירופה ואמריקה. ספריו תורגמו ל-11 שפות. ב-1998 נאלץ לחדול מנסיעותיו לאחר שנתגלתה בו מחלה ממארת. למרות זאת הוא המשיך ללמד ולכתוב עד יום מותו ב-2003. את סדרת המאמרים האחרונה שנקראה "למות - כפי שאני חווה זאת" הוא הכתיב על ערש דווי.
לאונרד מירון
ביוגרפיה
מירון נולד בגאלאץ וגדל בפיטשט, הוא בוגר אוניברסיטת קרול דבילה לרפואה ורוקחות (Universitatea de Medicină și Farmacie „Carol Davila”), בהיותו סטודנט החל להגיש תוכנית מוזיקה ברדיו, ב-1991 הוזמן לעבוד בטלוויזיה הרומנית על מנת להנחות את תוכנית הנעורים "בית ספר לחיים" (Viața școlii), לאחר מכן הנחה מספר תוכניות דומות, ב-2008 הנחה את פסטיבל המוזיקה "Callatis Festival" ב-2009 החל להגיש את תוכנית סגנון החיים "Rețetă Pentru Siluetă", הוא זכה גם במספר פרסים עבור עבודתו בתחום המדיה והתקשורת.
ב-2005 עבר להתגורר בלונדון שם למד לדוקטורט ובאותה תקופה עבד כדייל אוויר.
בשנים 1998–2001, 2008, 2010 ו-2012 שימש כפרשן הטלוויזיה הרומנית של תחרות האירוויזיון ומ-2003 ועד 2008 ביצע זאת גם עבור אירוויזיון הילדים, ב-2002 ו-2003 הגיש את תוצאות הניקוד הרומני בתחרות, ב-2003 הנחה גם את סלקציה נציונלה, בתחרות הבוחרת את נציג רומניה בתחרות המוזיקה האירופאית.
עורק המעי העיוור האחורי
עוֹרֵק הַמְּעִי הָעִוֵּר הָאֲחוֹרִי (TA: arteria caecalis posterior) הוא עורק בבטן, המסתעף מהענף התחתון של עורק המעי העקום והמעי הגס ומספק את חלקו האחורי של המעי העיוור.
עיוות דין
עיוות דין הוא מצב שבו התקבלה בבית משפט החלטה שגויה, כגון הרשעת שווא של נאשם או פסיקה לא נכונה בתביעה אזרחית.
בין הגורמים לעיוות דין: טעות זיהוי של עדי ראייה, טעות בזיהוי פלילי, הודאת שווא שהוצאה מעציר, עדות שקר והתנהלות לא ראויה של מערכת אכיפת החוק: המשטרה, התביעה או השופט.
על פי הערכה של פרויקט החפות, בארצות הברית בין 2.3% ל-5% מכלל האסירים חפים מפשע. נכון ל-26 באוקטובר 2020, פרויקט החפות אחראי ל-375 זיכויים לאחר הרשעה שהתבססו על בדיקות DNA, כאשר ב-21 מהם הנאשמים נידונו לעונש מוות. על פי הערכה אחרת, שיעור הרשעות השווא מגיע ל-11.6%. על פי מחקר נוסף, משנת 2014, 4.1% מהנידונים למוות בארצות הברית מאז 1973 היו חפים מפשע.
סעיף 14(6) של האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות קובע שאדם שנענש ולאחר מכן הרשעתו בוטלה מחמת גילוי ממצא חדש, זכאי לפיצוי בהתאם לחוק, אלא אם מתברר שהאדם עצמו תרם לאי-גילויו בזמן של הממצא המזכה.
גם ענישה קלה במידה חריגה נתפסת כעיוות דין.
טעות זיהוי של עדי ראייה
זיהוי שגוי על ידי עד ראייה קורה פעמים רבות. מחקרים בנושאי זיכרון שנעשו החל משנות ה-70 העלו שאופן עריכתו של מסדר זיהוי משפיע על זיכרונם של העדים באופן שמוביל לזיהוי שגוי. קושי מיוחד קיים כאשר עד הראייה נמנה עם קבוצה אתנית שונה מזו של החשוד. אליזבת לופטוס, חוקרת נודעת בתחום זה, ציינה כי "התוצאה עלולה להיות עד בוטח בעצמו שמעיד בצורה משכנעת במשפט על פרט שגוי לחלוטין".
טעות בזיהוי פלילי
טעות בזיהוי פלילי עלולה לנבוע מסיבות אחדות:
הודאת שווא שהוצאה מעציר
בעקבות כניסתה של בדיקת סמני DNA לתחום הזיהוי הפלילי, מצא פרויקט החפות עשרות מקרים של הרשעות שהתבססו על הודאת שווא. לפי הערכה של הפרויקט, מקרים רבים של הרשעת שווא ברצח או באונס מקורם בהודאת שווא של חשוד. דרכי חקירה נוקשות או מניפולטיביות, במיוחד כאשר הן מופעלות על נחקרים חלשים, עלולות להוביל להודאת שווא.
עדות שקר
עדים בחקירה משטרתית עלולים למסור עדות שקר משלל סיבות: עוינות אישית כלפי הנאשם, תקווה לגמול ממערכת אכיפת החוק, רצון להטות את המיקוד ממעורבותו האישית של הנאשם בפשע ועוד.
התנהלות לא ראויה של מערכת אכיפת החוק
התנהלות לא ראויה של החקירה והתביעה כוללת הסתרה או השמדה של ממצא מזכה, הסתרת ממצא מזכה מהסניגוריה, הסתרת גמול שניתן לעדים, בידוי ראיות ועוד (ראו למשל פרשת עיזאת נאפסו). שופט בית המשפט העליון שמעון אגרנט ציין כי "מטבע הדברים לא קיימת, וטרם נוצרה, באיזו ארץ שהיא מערכת משפט העשויה לפעול בשלמות וללא תקלה ולעשות צדק מוחלט בכל מקרה ומקרה. למותר הוא להטעים, כי לא תמיד מובא במשפט כל החומר העשוי להפיץ אור על העניין הנדון וכי אף השופטים, בהיותם אך בני אדם, עלולים לטעות מדי פעם בפעם."
צעדים למניעת עיוות דין
מערכות משפט נוקטות בצעדים שונים לשם מניעת עיוות דין.
במשפט העברי נכלל איסור לקיחת שוחד בידי דיינים:. לצמצום הסכנה של עדות שקר נקבע. לכך נוסף כלל של דרישה וחקירה - חקירת העדים על ידי הדיינים בבית הדין, כתנאי הכרחי לקבלת העדות בכל הנוגע לדיונים שאינם דיני ממונות. למניעת הטיה של השופט מחמת זיקה שלו לאחד מבעלי הדין קבע הרמב"ם: "אסור לדיין לדון למי שהוא אוהבו אף על פי שאינו שושבינו ולא ריעו אשר כנפשו ולא למי ששונאו אף על פי שאינו אויב לו ולא מבקש רעתו. אלא צריך שיהיו שני בעלי דינים שוין בעיני הדיינים ובלבם, ואם לא היה מכיר את אחד מהם ולא מעשיו אין לך דיין צדק כמוהו." בנוסף נקבע איסור כללי על הטיית משפט: . דברים אלו אינם סותרים את דרישת המשפט העברי להשקיע מאמצים נוספים למצוא צד זכות לטובת העני והחלש . עוד מוזהר השופט במשפט העברי שלא להטות לרעה דין של מי שהוא כבר ידוע כעבריין או כאדם רשע.
במשפט הישראלי ובמדינות נוספות נכללת הזכות להליך הוגן, שמטרתה להבטיח שבמסגרת ההליך של העמדה לדין, מרגע שאדם נחשד בביצוע עבירה ועד תום ההליך המשפטי הפגיעה בזכויותיו תהיה מוצדקת ומידתית, ובמסגרתה שלל כללים שנועדו למנוע עיוות דין. חוק סדר הדין הפלילי מתיר לבית המשפט צעדים שונים שנועדו למנוע עיוות דין.
מקרים נודעים של עיוות דין
מקרים אחדים של עיוות דין זכו לפרסום רב. מהם שתוקנו בשלב מאוחר יותר ומהם שנותרו ללא תיקון. דוגמאות:
בית הכנסת בדרך פרנקל לאו
בית הכנסת הנאולוגי בדרך פרנקל לאו (בהונגרית: Frankel Leó úti neológ zsinagóga), המכונה גם בית הכנסת אוילק (Újlaki zsinagóga) נמצא ברובע 2 של בודפשט בצד של בודה (עיר) באזור פלהאויז (בהונגרית:Felhévíz בגרמנית: Aigen), בצד הצפוני של גשר מרגיט הנטוי על הדנובה. בית הכנסת נמצא בדרך פרַנקל לאו 49 ( Frankel Leó út 49), מוקף בבית מגורים. לאו פרנקל היה פוליטיקאי הונגרי-יהודי.
כאשר נבנה בית הכנסת בשנת 1888 הוא תוכנן להכיל 400 מתפללים.
היסטוריה
אבן הפינה לבית הכנסת הונחה בשנת 1887. המבנה תוכנן על ידי האדריכל היהודי שאנדור פלנר בסגנון נאו-גותי. הוא נבנה במקור בשטח פתוח באתר של בית כנסת קודם בן 100 שנה והחדש נחנך ב-8 באוגוסט 1888. הכניסה אליו היא מרחוב ז'יגמונד (היום דרך פרנקל לאו). בית הכנסת היה מוקף בתים חד קומתיים, אטליז כשר ובתי מגורים של הקהילה היהודית, בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוקם סביב בית הכנסת בית מגורים, ומאז הנגישות אליו מהרחוב הייתה דרך שער מקושת ומשולש שנסגר בסורג ברזל. בשנת 1928 נבנה בית הכנסת עצמו מחדש, הורחב ובתוספת לוח בטון מזוין שולב בבניין המגורים. בסוף מלחמת העולם השנייה שימש כאורווה. תחת הסוציאליזם שוב תיפקד כבית תפילה. הוא שופץ לחלוטין בשנת 2000. בזמן זה הוקם לוח זיכרון לשבט הצופים היהודיים ורשמרטי שפעל במקום.
המבנה
חלק הכניסה בולט קדימה מהחזית, השער עשוי עץ עם קישוט ברזל. מדרגות רחבות מובילות כמרפסת עד לשער, גם המדרגות שמובילות למדרגות הצדדיות (לשערי עזרת הנשים) יוצרות מאין מרפסת. מעליהן מצויים חלונות גדולים דו-חלקיים עם קשתות מחודדות.
החזית הנאו-גותית היא בעלת שלושה צירים, מכוסה בלבני קלינקר, החלקים מטויחים. החלק האמצעי של החזית הראשית מוקף מימין ומשמאל בעמודי שווא. מעליו עולה גמלון מדרגות. בין שני עמודי השווא, המעקה הראשי יוצר שדה מחודד של קשתות, ובמרכזו לוחות אבן פסיפס של לוחות הברית. קו המדף שמעל שתי הכניסות הצדדיות מודגש על ידי תבנית רומנטית של חצאי עיגול.
בפנים ישנם מסדרונות תליים על עמודים. כשנכנסים אל אולם התפילה דרך הלובי, באמצע נמצאת הבימה מעץ ומשני צדדיה ממוקמות שתי מנורות שבעת הקנים, מול ארון הברית. ארון הברית עצמו מקושט במגן דוד ובלוחות הברית. מימין ומשמאל משלימים את התמונה חלונות מצוירים בסגנון גותי. גלריות עזרת הנשים, המשתרעות עמוק בפנים, בנויות בכיפה משולבת משולשת, מוארות על ידי חלונות מקושתים. קשתות הכיפה מסתיימות בזיזים מעוטרים. לוחות שיש על הקירות הצדדיים מזכירים את זכר קדושי השואה ואת רבניה הגדולים של הקהילה.
בית מגורים שנבנה בסמוך לבית הכנסת
בית המגורים, שנמסר ב־1 באוגוסט 1928, נבנה לחברים ולמוסדות של הקהילה ביוזמת נשיא הקהילה לשעבר ברטולד באאר. העיצוב הפנימי של הבניין היה גם איכותי. הגיליון של המגזין "חלל וצורה" (Tér és Forma) תיאר: "הדירות מעוצבות היטב, השירותים מרוצפים בצורה עשירה. בבנין יש הסקה מרכזית, שמחממת גם את בית הכנסת."
תושבי בית המגורים
התושב הראשון, מור איצקוביץ', היה בעל התפילה שעבר לקומה הראשונה של בית הדירות ביום המסירה. רבים מעשירי היהודים גרו בבנין: משפחת פופר, בעלי מפעל העץ הסמוך, יאקאב קרמר, הבעלים של מפעל קנבס בסגד, ורז'ה דומצר, מנכ"ל המפעל של ניוואה בהמבורג, שרכש דירה בבנין. חברי שבט הצופים היהודיים מס' 311 בשם ורשמרטי ("Vörösmarty") שפעל במסגרת הקהילה כללו למשל את מיקלוש ארדיי, מיקלוש סאבולצ'י, דיולה ארשי ואחיו אישטוואן ארשי.
בסוף שנות השלושים רבים מהיהודים העשירים עזבו את הונגריה והותירו תנאים קשים יותר ויותר עבור הקהילה. בסוף מלחמת העולם השנייה כל תושבי הבניין גורשו. זכרם לציון 70 שנה נשמר על יד לוח שיש שחור שהוצב על הקיר בחצר. בית המגורים ובית הכנסת שרדו את המצור כמעט ללא פגע.
חיי הדת היום
בחסות הקהילה היהודית בבודה בית הכנסת פועל גם היום לפי נוסח התפילה האשכנזי. רב בית הכנסת הוא דר' טמאש ורה. המקום מתאים ל -400 מתפללים. בחסות הקהילה פועל כאן חדר קהילתי בקומה הראשונה בשם "מועדון מצווה".
נושא בעל עניין
כאן צולמו סצינות רבות מסרטו של אישוואן סאבו משנת 1999 סאנשיין (Sunshine (1999 film).
ענף המעי הגס
עֲנַף הַמְּעִי הַגַּס (TA: ramus colicus) הוא עורק קטן בבטן המסתעף מהענף התחתון של עורק המעי העקום והמעי הגס ומספק דם למעי הגס העולה. מהלכו של העורק מעלה על גבי המעי הגס העולה.
ענף המעי העקום
עֲנַף הַמְּעִי הֶעָקֹם (TA: ramus ilealis) הוא ענף עורקי בבטן המסתעף מהענף התחתון של עורק המעי העקום והמעי הגס ומספק דם לסופו של המעי העקום. הענף עולה מעלה ושמאלה בחלקו התחתון של המעי העקום ומשיק עם קצה עורק מתלה המעי העליון.
סמסון (פירושונים)
Samson הוא שמו באנגלית של שמשון. {{פירושונים|
ראו גם
}}
ארטפורט
ארטפורט הוא מרכז אמנות, שבמרכזו תוכנית רזידנסי (שהות אמן) לאמנים פלסטיים, שהוקם בתל אביב-יפו בשנת 2012.
תיאור
ארטפורט הוא מרכז אמנות ללא מטרות רווח ובית לתוכנית הרזידנסי הגדולה והמובילה בישראל. הוא הוקם בשנת 2012 על ידי ג'ייסון אריסון, יו"ר הקרן המשפחתית ע"ש תד אריסון.
המתחם מאפשר את פעילותם של כ-6 אמנים ישראלים בכל שנה, באמצעות מלגות וסדנאות עבודה. התוכנית מעניקה לאמנים למשך שנה סטודיו, מלגה חודשית, ליווי אישי ותמיכה בפרויקטים ותערוכות. במקביל לתוכנית הישראלית קיימת תוכנית אמנים בינלאומית, במסגרתה מתארחים אמנים ואוצרים בינלאומיים לתקופה של עד שלושה חודשים.
בשנת 2020 כתגובה למשבר הקורונה נוספה בארטפורט תוכנית חדשה לאמנים ישראליים המתגוררים מרחק 100 ק"מ מתל אביב ולאמנים ישראלים הגרים בחו"ל, השוהים בדירות האירוח של האמנים הבינלאומיים.
לצד תוכנית הרזידנסי פועלת בארטפורט גלריה לאמנות המארחת תערוכות קבוצתיות של אמני התוכנית ושל אוצרים עצמאיים ותוכנית אירועים הכוללת הרצאות, שיחי אמן הקרנות ועוד. החל משנת 2014 מתקיים בארטפורט יריד ספרי אמן, המשמש כפלטפורמה המרכזית בישראל להצגת ומכירת ספרי אמן. בשנת 2022 הוצג בו לראשונה בישראל פסטיבל סרטי אמנים. ארטפורט פועל כמרכז אמנות ומתקיימות בו סדנאות, הרצאות והקרנות, כמו גם עבודה על פרויקטים במרחב הציבורי האורבני.
בין השנים 2012 ל 2017 שכן ארטפורט בדרך בן צבי בדרום תל אביב במתחם שאכלס קודם לכן מחסנים של חברת בזק. באוגוסט 2017, עם סגירת מתחם בזק, הפסיק ארטפורט את פעילותו במתחם בדרך בן צבי וביוני 2019 הוא נפתח מחדש בבנין בן שלוש קומות ברחוב העמל 8 (פינת המנור 10) בדרום תל אביב.
אמני התוכנית
בין האמנים שהשתתפו בתוכנית הרזידנסי של ארטפורט נמנים:
מחזור ראשון (2012-2013): עינת עמיר, עידו מיכאלי, יאיר פרץ, רונית פורת, רפרם חדד, אוצרת: מעין שלף.
מחזור שני (2013–2014): בוריס אויכרמן, גיא פיטשון, נבט יצחק, נועה גור, ליאור גריידי, אוצר: רני לביא. מחזור שלישי (2014–2015): תנועה ציבורית (דנה יהלומי), נטליה זורבובה, הינדה וייס, רון עמיר, גיא גולדשטיין, ציון אברהם חזן.
מחזור רביעי (2015-2016): דוד עדיקא, תמיר צדוק, מיכל בר-אור, הילה טוני נבוק, אלעד רוזן, נעמה ערד.
מחזור חמישי (2016-2017): גבי קריכלי, דרור דאום, פאטמה שנאן, ליהי תורג'מן, יערה צח, גילי אבישר.
מחזור שישי (2019-2020): דור זליכה לוי, רות פתיר, גיל יפמן, אלה ליטביץ, יעל פרנק, חליל בלבין ומרב קמל.
מחזור שביעי (2020-2021) : כרם נאטור, שחר יהלום, תכלת רם, רועי כהן, שי-לי הורודי, אמיר יציב.
מחזור שמיני (2021–2022): קרן גלר, להלי פריילינג, מעיין אליקים, תומר דקל, נרדין סרוג'י, אנה וילד.
מחזור תשיעי (2022-2023): הלל רומן, לי נבו, אירה אדוארדובנה, יעל אפרתי, אבנר פינצ'ובר, חן כהן.
תערוכות
בין התערוכות שהוצגו בארטפורט:
המשבר האוקראיני-רוסי (2021–2022)
המשבר האוקראיני-רוסי היה עימות צבאי מתמשך בין רוסיה לאוקראינה שהחל במרץ ואפריל 2021 ומהווה המשך של המלחמה בדונבאס והסלמה בסכסוך האוקראיני-רוסי. המשבר גרם למתיחות בינלאומית, שמעורבים בה גם ארצות הברית, ברית נאט"ו והאיחוד האירופי.
במהלך 2021, במהלך חריג קירבה רוסיה כוחות צבא גדולים לגבול אוקראינה הקרוב לאזורי הסכסוך במזרח אוקראינה, הצעד גרם למתיחות בינלאומית ועורר דאגות לגבי פלישה אפשרית, רוסיה הכחישה כוונה זו. בפברואר 2022, הודיעה רוסיה על הכרה בעצמאותן של הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוהנסק, שהתבדלו מאוקראינה בחסות רוסיה. הכרה זו הובילה לעיצומים על רוסיה מצד מדינות המערב. ב-24 בפברואר 2022 החלה פלישת רוסיה לאוקראינה.
רקע
לרוסיה יש אינטרסים גאופוליטיים וכלכליים חשובים באזור אוקראינה. המשבר הרוסי-אוקראיני הוא המשך למאמץ של נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, להקים את הגוש האירו-אסיאתי. העימות הצבאי החל בסוף פברואר 2014, על רקע הלחץ הרוסי על קייב שלא להיכנס להסכם סחר עם האיחוד האירופי, לאחר שהודח נשיא אוקראינה הפרו-רוסי ויקטור ינוקוביץ' בתום סדרה של הפגנות, שנמשכו כשלושה חודשים, נגד החלטתו שלא לחתום על ההסכם. במקומו עלו לשלטון חוגים אוקראיניים פרו-מערביים ולאומניים.
השלב הראשון בעימות היה פלישתה של רוסיה לחצי האי קרים, לאחר פלישה והשתלטות מהירה הכריזה רוסיה במרץ על סיפוח חצי האי קרים שבאוקראינה לשטחה. הסיפוח החד-צדדי של שטח ממדינה ריבונית ללא הסכמת ממשלתה הביא בתגובה להטלת סנקציות כלכליות של רוב מדינות המערב כלפי רוסיה. אוקראינה טענה שמעשי רוסיה הם הפרת מזכר בודפשט, היות שזו פגיעה בריבונות ובשליטה הטריטוריאלית של אוקראינה.
בהמשך לתסיסה שלאחר אירועי יברומאידאן ובעקבות ההשתלטות הרוסית על חצי האי קרים, החלו תושבים רוסים במחוזות דונייצק ולוהנסק באוקראינה בהפרות סדר. רוסיה ניצלה את המצב, ועודדה אותם להתנתק מאוקראינה וחבירה לרוסיה או להקים מדינה עצמאית בשם נובורוסיה. הבדלנים זכו לתמיכה של רוסיה, לסיוע בנשק ואף בהשתתפות של "מתנדבים" רוסים בלחימה.
באפריל 2014, החלה לחימה בחבל דונבאס בין הצבא האוקראיני לבין מורדים שנתמכו בסיוע רוסי. באוגוסט, הצבא האוקראיני התקרב להחזרת השליטה בגבול רוסיה–אוקראינה וכיתור המורדים. בתגובה להידרדרות מצב כוחות הבדלנים, רוסיה נטשה את גישתה ההיברידית והחלה בפלישה קונבנציונלית של כוחותיה לאזור והדפה את האוקראינים. בפברואר 2015, למרות הסכמי מינסק, המשיכו קרבות ספורדיים בין הצבא האוקראיני לבין מורדים שנתמכו בסיוע רוסי. עד לספטמבר 2015 ארגון האומות המאוחדות הודיע על מספר משוער של כ-8,000 הרוגים כתוצאה מהמלחמה, ועימותים בין המורדים לממשל האוקראיני המשיכו בעצימות נמוכה עד 2021, כשהמורדים מסתייעים בתמיכה רוסית, בעוד אוקראינה מקבלת תמיכה גוברת מהאיחוד האירופי ומארצות הברית.
עם כישלון הסכמי מינסק, שני הצדדים ניסו לקבוע עובדות בשטח. בין השנים 2019–2021, רוסיה הנפיקה למעלה מ-650,000 דרכונים רוסיים לאוכלוסיית דונבאס, ממשלת אוקראינה ראתה בכך צעד לקראת סיפוח האזור. בספטמבר 2020, אישר זלנסקי את אסטרטגיית הביטחון הלאומית החדשה, המגדירה את החברות בנאט"ו כאחד היעדים מרכזיים של מדיניות ההגנה והחוץ של אוקראינה. המדינה קידמה את יוזמת פלטפורמת להפעלת לחץ בינלאומי על רוסיה לבטול הכיבוש ולשילוב מחדש של חצי האי קרים. מצד שני – במאי 2021, רוסיה עידכנה את אסטרטגיית הביטחון הלאומית ,בה נאמר כי עשויה להשתמש ב"שיטות כוחניות" כדי לסכל או למנוע פעולות לא ידידותיות המאיימות על ריבונותה ושלמותה הטריטוריאלית של הפדרציה הרוסית. במקביל, רוסיה החלה להפיץ בקביעות טענות בדבר "אופיו הנאצי" של משטר קייב והפשעים שם כביכול מבצעים בדונבס, דיברה על שיתוף פעולה במהלך כיבוש אוקראינה הסובייטית על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה, וטענה כי אוקראינה היא שטחם ההיסטורי והידוק השת"פ של המערב אתה את יציבות העולם. אנליסטים תיארו את הרטוריקה כמוגזמת מאוד. נטען כי היא חלק ממאמץ עיצוב תודה להצדקת המלחמה והרעלת הבערות בשביל לבודד ולקעקע את אוקראינה, על מנת להקל על משימת התפקיד של רוסיה לשלוט בה. דומה למה שנעשה במהלך הכיבוש המוצלח של חצי האי קרים בשנת 2014.
הגדלת הכוחות בסמוך לגבול
בחודשים מרץ ואפריל 2021 העבירה רוסיה כ-100 אלף חיילים וציוד צבאי לקרבת הגבול בינה ובין אוקראינה – גיוס הכוח הגדול ביותר מאז סיפוח חצי האי קרים לרוסיה בשנת 2014. הצעד גרם למשבר בינלאומי ועורר דאגות לגבי פלישה אפשרית. צילומי לוויין הראו תנועות של שריון, טילים וכלי נשק כבדים אחרים. הכוחות הוסרו חלקית עד יוני אבל התשתיות הושארו במקום. ההסלמה ביחסי אוקראינה–רוסיה חודשה באוקטובר ובנובמבר 2021, הפעם בניין הכוח היה עם מספר רב יותר של חיילים ועם פריסות בחזיתות חדשות, כולל בלארוס בצפון וקרים בדרום. באוקטובר, גורמים רשמיים בארצות הברית ובאירופה החלו לשים לב לתנועות מחודשות של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית באזור הגבול בין רוסיה ואוקראינה.
באפריל 2021, ביצעה אוקראינה הפעלה מבצעית ראשונה של מל"ט צבאי Bayraktar TB2. באוקטובר אישרה אוקראינה שנעשה שימוש במל"ט באזור דונבאס במהלך משימת אש נגד-סוללות באזור שבשליטת הבדלנים. כמעט במקביל לתקרית, הופיע דיווחים בכלי תקשורת רוסים על כיבוש הכפר סטרומארייבקה שבו חיים 37 אזרחים רוסים שקיבלו דרכונים ביוזמה רוסית, אוקראינה הכחישה את הדיווחים. בנאום בישיבת מועצת משרד ההגנה הרוסי ב-2 בנובמבר, ולדימיר פוטין אמר כי רוסיה עוקבת מקרוב אחר השימוש במל"טים "ליד גבולות רוסיה" ועליה לנתח היטב את המצב בהקשר זה.
לטענת משקיפי OSCE, מספר ההפרות של משטר הפסקת האש הוכפל ביחס לשנת 2020 (בתקופה שבין ערב 29 באוקטובר עד ערב 31 באוקטובר, משטר הפסקת האש במחוז דונצק הופר 988 פעמים ובלוהנסק – 471 פעמים). משקיפים של OSCE SMM דיווחו על תנועה מוגברת של ציוד צבאי של הכוחות המזוינים של אוקראינה, כמו גם ניסיונות חוזרים ונשנים לעמעם את האות של המל"טים שלה, המשמשים לניטור השטח. במקביל, הופיעו בתקשורת המערבית פרסומים לפיהם רוסיה שוב מושכת כוחות לגבול אוקראינה. תמונות לוויין של כלי רכב משוריינים רוסיים הובאו כראיה לכך.
מהלכים דיפלומטיים כתגובה להסלמה
המתיחות הצבאית לוותה בעלייה במתיחות בשדה הפוליטי האוקראיני. ב-2 בנובמבר דמיטרו יארוש, מנהיג ארגון הסקטור הימני לשעבר, מונה ליועץ של המפקד העליון של הכוחות המזוינים של אוקראינה ולרי זלוז'ני. ב-4 בנובמבר אושר שר הגנה חדש – סגן ראש הממשלה לשעבר – השר לשילוב מחדש של השטחים הכבושים זמנית אולקסי רזניקוב, שהשתתף בפגישות של קבוצת הקשר המשולשת מטעם אוקראינה.
בנובמבר 2021 תיאר משרד ההגנה הרוסי את פריסת ספינות המלחמה האמריקניות בים השחור כ"איום על הביטחון האזורי והיציבות האסטרטגית". המשרד אמר בהצהרה, "המטרה האמיתית מאחורי הפעילות האמריקאית באזור הים השחור היא לחקור את מרחב המבצעים למקרה שקייב תנסה ליישב את הסכסוך בדרום מזרח בכוח".
ב-13 בנובמבר הודיע הנשיא זלנסקי כי רוסיה קירבה שוב 100,000 חיילים לאזור הגבול. בתחילת נובמבר, דיווחים על קירוב כוחות צבאיים רוסיים הניעו גורמים רשמיים בארצות הברית להזהיר את האיחוד האירופי שרוסיה עשויה לתכנן פלישה אפשרית לאוקראינה. דובר הקרמלין דמיטרי פסקוב הכחיש את ההאשמות לפיהן רוסיה נערכת לפלישה אפשרית לאוקראינה. הוא האשים את אוקראינה ב"תכנון פעולות אגרסיביות נגד דונבאס". פסקוב דחק בנאט"ו להפסיק "לרכז אגרוף צבאי" ליד גבולות רוסיה ולהפסיק לחמש את אוקראינה בנשק מודרני.
ב-16 בנובמבר קרא מזכ"ל נאט"ו, ינס סטולטנברג, למדינות המערב לשלוח לרוסיה "אות ברור הקורא להפחתת המתיחות, הימנעות מכל הסלמה באוקראינה ובסביבתה". סטולטנברג הוסיף כי הברית מתעדת "ריכוז יוצא דופן" של כוחות רוסים ליד הגבול האוקראיני. ב-15 בנובמבר, ממלא מקום שר החוץ הגרמני הייקו מאס ושר החוץ הצרפתי ז'אן-איב לה דריאן הביעו דאגה בהודעה משותפת לגבי "תנועות הכוחות הרוסיים והציוד הצבאי ליד אוקראינה" וקראו לשני הצדדים "להפגין איפוק". במקביל, דובר הפנטגון, ג'ון קירבי, אישר כי ארצות הברית ממשיכה לצפות ב"פעילות צבאית יוצאת דופן" של הפדרציה הרוסית ליד גבולות אוקראינה, ומזכיר המדינה אנתוני בלינקן דן בדיווחים על "פעילות צבאית רוסית" באזור עם ז'אן איב לה דריאן. דווח כי ארצות הברית דנה בסנקציות עם בעלות ברית אירופיות במקרה של פלישה רוסית נוספת.
עוד בתחילת נובמבר הצהיר שירות ביון החוץ של אוקראינה כי מידע על העברת חיילים רוסים נוספים לגבולות אוקראינה הוא לא יותר מ"מרכיב של לחץ פסיכולוגי". עם זאת, שבוע לאחר מכן, לשכת נשיא אוקראינה הכירה בכך שהפדרציה הרוסית מתחזקת "קבוצות ספציפיות של חיילים" ליד הגבול. שר החוץ האוקראיני דמיטרו קולבה דחק בפריז ובברלין להתכונן לתרחיש צבאי אפשרי של פעולות רוסיה בכיוון האוקראיני.
על רקע זה, אוקראינה העצימה בחדות את המאמצים הדיפלומטיים. ב-15 בנובמבר דנו וולודימיר זלנסקי וראש המועצה האירופית שארל מישל "במצב הביטחוני לאורך גבולות אוקראינה". באותו יום קיים דמיטרו קולבה שיחות על אותם נושאים בבריסל. שר ההגנה החדש, אולכסיי רזיקוב, נסע לוושינגטון, שם נפגש ב-18 בנובמבר עם מזכיר ההגנה האמריקני לויד אוסטין. ב-16 בנובמבר ביקר שר ההגנה הבריטי בן וולאס בקייב. לפי הצהובון דיילי מירור, הוקמה בבריטניה יחידת תגובה מהירה מאוחדת של כ-600 לוחמים לצורך העברה לאוקראינה.
ב-21 בנובמבר טען בכיר בצבא אוקראינה כי רוסיה קיבצה כמעט מאה אלף חיילים על גבולה המזרחי של אוקראינה והיא התכוננה למבצע צבאי בשטחה של המדינה בינואר 2022. באותו השבוע, אוקראינה ערכה תרגיל שריון בגבול.
באותו היום, ראש מינהל המודיעין הכללי של משרד ההגנה של אוקראינה, קירילו בודאנוב, דיווח כי רוסיה ריכזה יותר מ-92,000 חיילים ומערכות טילים בליסטיים קצרי טווח מדגם "איסקנדר" ליד גבולות אוקראינה. בודאנוב אמר כי רוסיה עומדת מאחורי ההפגנות נגד החיסון נגד קורונה בקייב ועצרות מחאה אחרות באוקראינה – כהכנה לפלישה צבאית רחבת היקף. לדברי בודאנוב, רוסיה זקוקה להפגנות כדי שהאוכלוסייה האוקראינית לא תתנגד לה במהלך המבצע הצבאי, מתוך אמונה שהשלטונות האוקראינים בגדו בה: "הם רוצים לארגן עצרות והפגנות כדי להראות שאנשים נגד הממשלה", הוא אמר בראיון ל-Military Times. "הם מנסים להוכיח שהממשלה שלנו בוגדת בעם". לדברי ראש המודיעין הצבאי האוקראיני, רוסיה מנסה לגרום לאוקראינים להחליף כוח בעצמם, ואם זה לא יצליח "הצבא יתערב". לפי בודאנוב, יש לצפות לפעולות אקטיביות בסוף ינואר – תחילת פברואר 2022.
מוסקבה האשימה את אוקראינה בפעולות אגרסיביות. דוברת משרד החוץ הרוסי, מריה זכארובה, אמרה ב-25 בנובמבר כי השלטונות האוקראיניים מסלימים את המתיחות בדונבאס ומבצעים שם פעולות התקפיות. לטענתה המשטר בקייב דוגל ב"פתרון כוחני למשבר האוקראיני הפנימי. המצב באזור הסכסוך הולך ומסלים. ממשיך להתקבל מידע על השימוש בנשק אסור... המסופק לאוקראינה על ידי מדינות נאט"ו". היא האמינה שבכך, ההנהגה האוקראינית מנסה "להסיט את תשומת הלב מההידרדרות של המצב הכלכלי-חברתי והפוליטי במדינה.... ולהעביר את תשומת הלב הזו לאיומים זמניים מבחוץ." הצהרות קשות של קייב ומוסקבה נשמעו על רקע מבוי סתום בכל פלטפורמות המשא ומתן הקיימות. אין מגעים בפורמט נורמנדי ואינם צפויים בשום רמה: לא תהיה פסגה, שרי החוץ עדיין לא הצליחו לתאם פגישה ויועצים פוליטיים לא התקשרו מאז ספטמבר. בקבוצת הקשר המשולש שנועדה לקדם משא ומתן, בפועל המשא ומתן הצטמצם לדיון בשאלה האם רוסיה היא צד לסכסוך. ב-15 בנובמבר, ולדימיר פוטין חתם על צו למתן תמיכה הומניטרית לאוכלוסיית אזורים מסוימים בדונייצק ולוהנסק באוקראינה.
ב-27 בנובמבר הנשיא זלנסקי האשים כי גורמים מרוסיה זוממים להדיחו מהשלטון, וטען כי הגיעו לידיו הקלטות שלהם משוחחים עם גורמים מאוקראינה על הכללתו של האוליגרך העשיר במדינה, רינאט אחמטוב, בקשר – כדי לממן את ההפיכה. הקרמלין הכחיש. ברקע הייתה המתיחות עקב ריכוז הכוחות הרוסיים סמוך לגבול.
ב-1 בדצמבר האשימה רוסיה את אוקראינה בהצבת מחצית מצבאה – כ-125,000 חיילים – בדונבאס כדי להתעמת עם בדלנים פרו-רוסים. ב-3 בדצמבר, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין מתח ביקורת על אוקראינה על השימוש ברחפן Bayraktar TB2 מתוצרת טורקיה נגד בדלנים פרו-רוסים בדונבאס, ואמר שהצעד מפר את פרוטוקול מינסק. ב-3 בדצמבר אמר שר ההגנה של אוקראינה, אולכסיי רזניקוב, בפני חברי המועצה העליונה: "יש אפשרות להסלמה בקנה מידה גדול מצד רוסיה. הזמן הסביר ביותר להשגת מוכנות להסלמה יהיה סוף ינואר". בדצמבר, ניתוח ג'יינס הגיע למסקנה שיחידות עיקריות של הארמייה ה-41 הרוסית (שמפקדתה בנובוסיבירסק במרכז רוסיה) ושל ארמיית משמר הטנקים הראשונה (שנפרסת בדרך כלל בפרברי מוסקבה) הוצבו מחדש מערבה, תוך חיזוק של ארמיות המשמר ה-20 וארמיית המשמר השמינית שכבר מוקמו קרוב יותר לגבול אוקראינה. דווח על כוחות רוסיים נוספים שעברו לחצי האי קרים תוך חיזוק יחידות ימיות ויבשתיות רוסיות שכבר פרוסות שם.
ב-6 בדצמבר, שני המנהיגים הבדלנים המובילים – דניס פושילין מהרפובליקה העממית של דונצק ולאוניד פסצ'ניק מהרפובליקה העממית של לוהנסק – נסעו למוסקבה לקונגרס השנתי של מפלגת רוסיה המאוחדת של פוטין והצטרפו רשמית כחברים. ראש ממשלת רוסיה לשעבר דמיטרי מדבדב העניק להם באופן אישי את כרטיסי החבר שלהם.
ב-7 בדצמבר אוקראינה האשימה שרוסיה שלחה כוחות כבדים לאזור המלחמה במזרח אוקראינה כדי "לעורר אש חוזרת".
ב-9 בדצמבר האשימה רוסיה את אוקראינה בהנעת ארטילריה כבדה לעבר קו החזית שבו נלחמים בדלנים עם כוחות אוקראינים. ראש המטה הכללי הרוסי, ולרי גרסימוב, הצהיר כי [נאט"ו] "שולחת מסוקים, כלי טיס בלתי מאוישים ומטוסים לאוקראינה [מה ש]דוחף את הרשויות האוקראיניות לנקוט בצעדים חדים ומסוכנים. כל פרובוקציה של שלטונות אוקראינה בדרך של הסדר כפוי של בעיות דונבאס תדוכא". ב-28 בדצמבר הודיעו ארצות הברית ורוסיה על קיום שיחות דו-צדדיות שיתקיימו בז'נבה ב-10 בינואר 2022, כדי לדון בחששות לגבי הפעילות הצבאית ולהתמודד עם המתיחות הגוברת סביב אוקראינה. את השיחות יובילו סגן שר החוץ הרוסי, סרגיי ריאבקוב וסגנית מזכיר המדינה האמריקאי, ונדי שרמן.
ב-31 בדצמבר 2021, לאחר שיחת טלפון בין נשיא ארצות הברית ביידן לנשיא רוסיה פוטין, הכריז פוטין שאם ארצות הברית תטיל עליהם סנקציות זו תהיה "טעות גורלית".
בנוסף לשיחות ז'נבה, הוכרז כי רוסיה תקיים שיחות עם נאט"ו בבריסל ב-12 בינואר 2022. ב-13 בינואר 2022 התקיימה בווינה פגישה רחבה יותר הכוללת את נציגי הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (OSCE).
המתח וההכנות למלחמה: ינואר–פברואר 2022
בינואר 2022 הזהיר נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן מפני פלישה רוסית לאוקראינה, שתהיה "הרסנית" עבור רוסיה, וקרא להמשך המגעים הדיפלומטיים.
בתחילת ינואר, בשל הפגנות בקזחסטן, ארגון האמנה לביטחון משותף, ברית צבאית אזורית בהובלת רוסיה, שלח כוחות צבא למדינה לבקשת הנשיא הקזחי הסמכותני. ההתערבות הגיעה בזמן שבמערב חששו מפני מעורבות רוסית באוקראינה, גם היא רפובליקה סובייטית לשעבר.
ב-14 בינואר, מתקפת סייבר הורידה יותר מתריסר אתרי אינטרנט ממשלתיים של אוקראינה. לפי גורמים אוקראינים, הותקפו כ-70 אתרי אינטרנט ממשלתיים, כולל משרד החוץ, קבינט השרים ומועצת הביטחון וההגנה. רוב האתרים שוחזרו תוך שעות. אוקראינה האשימה את רוסיה, שהכחישה את ההאשמות. דווח על מתקפה נוספת כעבור חודש. אוקראינה רמזה שרוסיה הייתה מעורבת. מדינות כמו ארצות הברית, בריטניה ושְלוש המדינות הבלטיות העבירו נשק לאוקראינה, כדי לעזור לה להתגונן מפלישה רוסית אפשרית. בתחילת חודש פברואר נחתו לראשונה כ-300 חיילי צבא ארצות הברית באזור פולין, רומניה וגרמניה, יחד עם ציוד צבאי רב ומתקדם. כמו כן, הודיעה ארצות הברית כי תשלח 3,000 חיילים נוספים לפולין, בנוסף ל-1,700 לוחמים שכבר נשלחו לשם ימים קודם לכן. נשלחו גם מטוסי קרב שטסו בשמי פולין. המאמצים הדיפלומטיים נמשכו. באמצע החודש הוכרז בקייב הסכם בין פולין, אוקראינה ובריטניה שמטרתו שיתוף פעולה בנושאי אבטחת מידע, אבטחת אנרגיה ומאבק בדיסאינפורמציה. האיחוד האירופי סיפק גם סיוע כלכלי.
ב-10 בפברואר, עשרות אלפי חיילים רוסים פתחו בתרגיל משותף עם צבא בלארוס. אוקראינה, שפתחה גם היא בתרגיל צבאי, טענה שרוסיה מנעה את השיט בים אזוב ובים השחור בשל תרגיל ימי נפרד שבו פתחה. רוסיה הצהירה שהכוחות הרוסיים בבלארוס ישובו לבסיסי הקבע שלהם אחרי שהתמרונים המשותפים יסתיימו ב-20 בפברואר. בפועל הם לא הושבו.
עד 12 בפברואר הוצבו 150,000 לוחמים רוסים במערב רוסיה, בבלארוס ובחצי האי קרים (שרוסיה סיפחה מאוקראינה ב-2014). במקביל לעלייה במתיחות, מדינות צימצמו את פעילות השגרירויות, והדיפלומטים הרוסים באוקראינה התחילו לעזוב את אוקראינה. מדינות שונות, ובהן ארצות הברית, פרסמו אזהרות מסע לאוקראינה – וקראו לאזרחיהן לעזוב את שטח המדינה.
ב-14 בפברואר דובר הקרמלין אמר שהיחסים בין רוסיה לארצות הברית הגיעו לנקודת שפל. מדינות ה-G7 תמכו באוקראינה והצהירו שהן ערוכות להטיל עיצומים במקרה של פלישה. באותו יום, רשת CBS דיווחה שתמונות לוויין הראו שכוחות רוסיים עזבו את נקודות הכינוס, והתקדמו ל"עמדות תקיפה" בגבול אוקראינה.
למחרת, רוסיה טענה שחלק מהכוחות שהתאמנו ליד הגבול עם אוקראינה שבו לבסיסיהם. נאט"ו אמרו מנגד שהם לא ראו סימנים בשטח לצמצום הנוכחות הצבאית הרוסית בגבולות אוקראינה. באותו יום, הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית אישרה ברוב בקשה מנשיא רוסיה ולדימיר פוטין להכיר בישויות הבאות כמדינות עצמאיות: הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוהנסק.
ב-15 בפברואר דווח כי כוחות רוסיים החלו לנוע לעבר גבול אוקראינה.
יום הפלישה האפשרית, 16 בפברואר, הוכרז באוקראינה כ"יום האחדות", יום מפגן פטריוטי, ובו הונפו דגלי הלאום. באותו היום, באיחוד האירופי הזהירו שרוסיה נערכה לסיפוח אזורים במזרח אוקראינה.
למחרת, נציגי הרפובליקה העממית של חבל לוהנסק טענו לירי מצד אוקראינה. ברקע נאמר במערב שוב ושוב כי מוסקבה והמורדים מתכוונים לביים התקפה של צבא אוקראינה על הבדלנים בחבל המריבה דונבאס, וכך לספק לרוסיה תירוץ לפלישה לאוקראינה. אוקראינה הכחישה וטענה שבוצע ירי עליה. באותו היום, גירשה רוסיה את סגן השגריר האמריקאי. במערב טענו כי רוסיה לא נסוגה ואף הגדילה את הנוכחות הצבאית בגבול בכ-7,000 חיילים.
אף שהפסקות האש הופרו פעמים רבות בשנים הקודמות, מקור דיפלומטי אמר לרויטרס כי העימותים ב-16 בפברואר היה הגדולים ביותר מאז 2015 – השנה שבה נחתמו הסכמי מינסק. למחרת, ראשי הרפובליקות העממיות של דונצק ולוהנסק הודיעו על פינוי נרחב של אזרחים לדרום רוסיה וקראו לכל הגברים לשאת נשק. במערב חשדו שרוסיה יצרה הידרדרות מכוונת – כחלק ממבצע דגל כוזב – והפיצה מידע כוזב. בארצות הברית, העריכו שרוסיה ריכזה בין 169 אלף ל-190 אלף חיילים ליד אוקראינה, לעומת 100 אלף ב-30 בינואר.
ב-18 בפברואר, ראשי הרפובליקות העממיות הכריזו על גיוס כללי. למחרת, הבדלנים החלו להפגיז את החיילים האוקראינים, וכתוצאה מכך נהרגו שני חיילים וארבעה נפצעו. אוקראינה טענה ששכירי חרב רוסים הגיעו למזרח אוקראינה במטרה לעורר פרובוקציות, תוך שיתוף פעולה עם הכוחות המיוחדים של רוסיה. בעבר, שכירי החרב של קבוצת וגנר פעלו למען רוסיה באזור.
מגעים דיפלומטיים נמשכו. אוקראינה ניסתה ליזום התייעצויות במסגרת מזכר בודפשט. נשיא אוקראינה זלנסקי רצה שהמערב יחיל עיצומים קשים על רוסיה עוד לפני שפוטין ייזום פלישה.