cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
היינריך הרביעי, דוכס סקסוניה
ביוגרפיה
בשנת 1517 החל מרטין לותר את הרפורמציה הפרוטסטנטית בגרמניה, וכמה שנים מאוחר יותר המיר היינריך את דתו ללותרניזם, בעוד אחיו גאורג נשאר קתולי אדוק. רק שניים מבניו של גאורג שרדו עד לבגרותם, יוהאן ופרידריך, אולם שניהם מתו לפניו ללא ילדים. כאשר נפטר פרידריך בשנת 1539, הפך היינריך להיות יורש העצר של הדוכסות פי חוק ההסדר של 1499, אולם כדי למנוע רצף פרוטסטנטי, ניסה גאורג לעקוף את רצונו של אביו, לנשל את היינריך, ולהוריש את הדוכסות לארכידוכס פרדיננד, אחיו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. עם זאת, גאורג מת רק חודשיים מאוחר יותר, והיינריך ירש את הדוכסות בגיל 66. הוא הפך את הלותרניזם לדת המדינה של דוכסות סקסוניה, אולם ב-18 באוגוסט 1541 הוא מת בדרזדן, ובנו מוריץ, דוכס סקסוניה עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-6 ביולי 1512 התחתן היינריך בפרייברג עם קתרינה ממקלנבורג, בתם של מגנוס השני, דוכס מקלנבורג-שוורין וגיסטרוב וסופיה מפומרניה-וולגשט, ממנה היו לו שישה ילדים:
הפיגוע במצר
הפיגוע במצר היה פיגוע טרור שבוצע ב-10 בנובמבר 2002 בתקופת האינתיפדה השנייה על ידי מחבל פלסטיני שחדר לקיבוץ מצר ורצח חמישה ישראלים, בהם אם ושני ילדיה.
הפיגוע
המחבל המשיך את מסע הרצח ופרץ לבית משפחת אוחיון, שבו התגוררו אם ושני ילדיה. לאחר שלא הצליח להיכנס דרך הדלת, נכנס המחבל דרך החלון. הוא ירה מטווח קצר באם רויטל אוחיון ובשני ילדיה - נועם בן ה-4 ומתן בן ה-5 - והרג אותם.
לאחר שיצא מן הבית הלך המחבל לעבר חדר האוכל על מנת לחמוק מן הקיבוץ. במהלך הימלטות המחבל הוא נתקל במזכיר הקיבוץ יצחק דורי, שהיה באותו יום בתורנות שמירה. המחבל ירה לעבר דורי שהיה במכוניתו והרג אותו. לאחר מכן יצא המחבל מהקיבוץ דרך מקום חדירתו, וברח דרך מטע בננות לעבר שטחי הרשות הפלסטינית. בזמן הסריקות אחר היורים נדרשו התושבים להסתגר בבתים בחשיכה מוחלטת.
באוגוסט 2004 הורשע ערבי ישראלי תושב הכפר אום אל קוטוף בסיוע למחבל. מספר שעות לאחר הפיגוע הגיע המחבל אל תושב הכפר וביקש ממנו לסייע לו. האזרח החביא עבור המחבל את כלי הנשק שלו, ונתן לו את הטלפון הסלולרי שלו, כאשר הוא הבין כי מדובר במחבל מבצע הפיגוע. הוא נידון ל-4.5 שנות מאסר.
האונה הקודקודית
האונה הקודקודית או הפָּרִיאֶטָלית (TA: Lobus parietalis) היא חלק של המוח הגדול. האונה הקודקודית ממוקמת מאחורי החריץ המרכזי, אשר מפריד בינה לבין האונה המצחית היא נמצאת מעל המענית הצידית אשר מפרידה אותה מהאונה העורפית.
האונה הקודקודית נמצאת בכל אחת מההמיספרות של קליפת המוח, ובכל אחת מן ההמיספרות החיבור בין האונה הקודקודית לבין האונה המצחית מתבצע באמצעות אונית מסב המרכז. בין ההמיספרות האונה הקודקודית הימנית מקושרת לשמאלית באמצעות כפיס המוח.
תפקוד
האונה הקודקודית משלבת מידע חושי ממקורות שונים. היא אחראית על תחושות של מגע, חום וכאב. כמו כן, היא מעורבת בתפיסה מרחבית, במיוחד קביעת חוש הניווט וההתמצאות במרחב. היא מעבירה מידע מרחבי להיפוקמפוס.
האונה הקודקודית כוללת את הקליפה החושית והזרם הגבי של מערכת הראייה, דבר זה מאפשר לאזורים של קליפת המוח הקודקודית לעבד אובייקטים ויזואליים שנקלטו לתיאום הפוזיציה של הגוף.
בדיוק מאחורי החריץ המרכזי קיימת הבליטה הבתר-מרכזית (postcentral gyrus). אזור זה של קליפת המוח אחראי לחישה. ניתן להציג את הקליפה החושית כהומונקולוס - דמות מעוותת של אדם, שבה חלקי הגוף מיוצגים לפי גודל השטח בקליפה החושית שמיוחד להם.
כמה חלקים של האונה הקודקודית חשובים לעיבוד שפה.
יקוב קמינסקי
יקוב קמינסקי (בפולנית: Jakub Kamiński; נולד ב-5 ביוני 2002 ברודה שלונסקה שבפולין) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת ולפסבורג ובנבחרת פולין.
קריירת מועדונים
קמינסקי גדל במחלקת הנוער של לך פוזנן מליגת העל הפולנית. ב-20 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1-1 נגד יגלוניה ביאליסטוק במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת. ב-6 ביוני 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד זגלביה לובין במסגרת המחזור ה-28 בליגה. בסך הכל ערך קמינסקי 24 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים בעונת. בעונת הוא הוסיף 28 הופעות ליגה ושער אחד.
ביולי 2022 חתם בוולפסבורג מהבונדסליגה.
קריירה בינלאומית
ב-5 בספטמבר 2021 ערך קמינסקי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין, בניצחון 1–7 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-1 ביוני 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–2 על נבחרת ויילס במסגרת ליגת האומות 2022/2023.
נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022.
אמיר מח'ול
אמיר מח'ול (בערבית: أمير مخول; נולד ב-19 ביוני 1958) הוא איש ציבור מהנהגת הציבור הערבי ישראלי, מנכ"ל ארגון אתיג'אה - עמותת הגג המאגדת את כל העמותות של החברה האזרחית הערבית בישראל ועומד בראש ועדת החירויות של ועדת המעקב העליונה של ערביי ישראל. מח'ול הורשע בריגול עבור חזבאללה ונידון על כך לתשע שנות מאסר בפועל.
ריגול לטובת חזבאללה
בתחילת מאי 2010, מספר ימים לאחר מעצרו של ד"ר עומר סעיד מכפר כנא, נעצר מח'ול על ידי השב"כ. נגד מח'ול וסעיד הוגש כתב אישום המייחס למח'ול ריגול חמור והעברת מידע על שני מתקנים ביטחוניים לידי סוכן של חזבאללה. במשך 12 יום לאחר מעצרו נמנעה ממח'ול פגישה עם עורך דינו והוא אף התלונן כי עונה בחקירתו. במהלך חקירתו הודה מח'ול כי בשנת 2008 נפגש בדנמרק עם מפעיל סוכנים של חזבאללה והסכים לאסוף מודיעין בישראל עבור חזבאללה, אולם לאחר הגשת כתב האישום טען שההודאה נמסרה תחת לחץ. ב-27 באוקטובר 2010 הודה מח'ול בבית המשפט, במסגרת עסקת טיעון, בעבירות ריגול וריגול חמור, מגע עם סוכן חוץ וקשירת קשר לסייע לאויב. ב-30 בינואר 2011 נגזרו על מח'ול 9 שנות מאסר בפועל ושנה אחת של מאסר על תנאי לעבירה דומה. ב-5 במאי 2019 שוחרר מהכלא.
חיים אישיים והשכלה
מח'ול נשוי ואב ל-2, גר בחיפה. למד באוניברסיטת חיפה והורחק מהאוניברסיטה לסמסטר לאחר שלא נענה לדרישת הדיקן לעבור להפגין במקום אחר. אחיו, עיסאם מח'ול, שימש כחבר הכנסת מטעם סיעת חד"ש וסיעת חד"ש-תע"ל.
ליאור הר-לב
ליאור הר-לב (נולד ב-18 באוגוסט 1966) הוא במאי קולנוע, פרסומות ואמן חזותי.
ביוגרפיה
ב 1996 הר-לב זנח לחלוטין את העריכה והפך לבמאי פרסומות עצמאי. במהלך השנים ביים ליאור פרסומות למרבית החברות והמותגים הגדולים בישראל ונחשב כיום לאחד מבכירי במאי הפרסומות המקומיים. בין לקוחותיו ניתן למצוא את: אורנג', סמסונג, בנק לאומי, 012 קווי זהב, גולדסטאר, קוקה-קולה, שטראוס, בזק, סובארו, רנו, פג'ו, יונדאי, פוקס, רנואר, לי קופר ועוד רבים אחרים. בין השנים 2002–2011 היה במאי הבית ושותף בחברת Og, אשר עסקה בהפקת פרסומות ותוכן לטלוויזיה. הר-לב מיוצג ועובד כיום כבמאי גם בספרד, צרפת, איטליה וכן ברוסיה ומזרח אירופה.
במקביל לעבודתו המסחרית, שמר הר-לב לאורך השנים גם על ערוץ ביטוי אמנותי ואישי יותר ביצירת צילומי סטילס ווידאו ארט, ומדיה מעורבת, אותם הציג במספר תערוכות ופסטיבלים, ביניהם: "Transmediale" – פסטיבל אמנות מדיה דיגיטלית בברלין, ב-"VideoZone" - הביאנלה לווידאו ארט בתל אביב, ""Traveling without Moving - תערוכת יחיד ביפו, ועוד.
בשנים 2008–2012 עבד הר-לב על סרטו העלילתי הראשון באורך מלא (90 דקות) – "אנחנו לא לבד". הסרט נכתב על ידי אחיו הצעיר, הסופר יזהר הר-לב, קיבל את תמיכת קרן הקולנוע הישראלי וזכה להקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים ה 29 בחיפה. הסרט (בהפקת יולי אוגוסט הפקות ו Og) מספר את סיפורו של שומר ביטחון (אוהד קנולר) בקניון גדול (דיזנגוף סנטר) אשר מתכונן לסוף העולם הקרב. זמן קצר לפני התאריך הגורלי הוא מכיר בקניון צעירה פרועה (אפרת בן יעקב) ומתאהב בה. הסרט הופץ ועלה למסכים במרץ 2012 והשתתף במספר פסטיבלים בעולם, ביניהם פסטיבל הקולנוע הבינלאומי ביוסטון, טקסס, שם זכה בפרס ה- Remi gold award.
ב-2013 עיבד לתסריט וביים את "בית, בכי", סרט קצר (14 דקות) אשר הוקרן בפסטיבל אפוס ה -4 לסרטי תרבות ואמנות שהתקיים במוזיאון תל אביב בפברואר 2013. הסרט מבוסס על סיפור קצר מאת אברי הרלינג ומספר על גבר (בועז הראל) שאינו מצליח להירדם כבר מספר לילות בגלל בכי בלתי נפסק שמקורו אינו ברור.
במהלך 2012 הר-לב יזם ויצר יחד עם במאית נוספת, בטינה פיינשטיין, פרויקט וידאו מחול - City Dance Project – אסופת סרטי מחול מודרני המתרחשים כולם במרחב הציבורי. זהו פרויקט מתמשך אשר מטרתו להציג מחול מודרני בדרך חדשה לקהל שלא היה נחשף אליו בדרך הרגילה. מטרת הפרויקט היא לבצע כל שנה בעיר אחרת בישראל ובעולם מספר נוסף של סרטים באופן זה. חמשת הסרטים הראשונים בפרויקט צולמו בירושלים.
I'm Alive (שיר של אלהאידה דני)
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד הרשמי של אלבניה.
אירוויזיון 2015
עם השיר השתתפה אלהאידה דני באירוויזיון 2015. בחצי הגמר הצליח השיר להגיע אל המקום ה-10 עם 62 נקודות בסך הכל. בעקבות כך, עלה השיר לגמר שם התמקם במקום ה-17 עם 34 נקודות בסך הכל.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא עבור השיר צבר למעלה מ-9.4 מיליון צפיות ביוטיוב.
הקליפ הרשמי לגרסה האלבנית של השיר, "Në jetë", יצא במאי 2015 והוקרן לראשונה בערוצי היוטיוב של תחרות האירוויזיון ושל Radio Televizioni Shqiptar (RTSH).
טטרה פאק
טטרה פאק הוא תאגיד רב-לאומי לאריזות ועיבוד מזון בבעלות קבוצת "טטרה לאוול", עם משרדים ראשיים בלונד, שבשוודיה. החברה מייצרת ומשווקת אריזות, מכונות מילוי ועיבוד לחלב, משקאות, גבינות, גלידות ומזון מוכן, כולל כלי הפצה למזון בהם ארגזים ועטיפות. טטרה פאק היא חברת אריזות המזון הגדולה בעולם מבחינת מחזור המכירות, היא פועלת ביותר מ-160 מדינות ומעסיקה למעלה מ-24,800 עובדים (נכון לשנת 2017). החברה נמצאת בבעלות פרטית של משפחת גד ראוזינג באמצעות חברת ההחזקות השווייצרית "טטרה לוואל", הכוללת גם את יצרנית ציוד החקלאות DeLaval ויצרנית הבקבוקים PET Sidel. האקדמיה המלכותית השוודית למדעי ההנדסה כינתה את מערכת האריזה טטרה פאק אחת ההמצאות המצליחות ביותר בשוודיה בכל הזמנים.
היסטוריה
טטרה פאק הוקמה על ידי רובן ראוזינג על בסיס המצאה של אריק וולנברג, קרטון נייר מצופה פלסטיק בצורת ארבעון - בלועזית: טטרהדרון, ממנו נגזר שם החברה. בשנות ה-60 וה-70 הפיתוח של חבילת ה"טטרה בריק" וטכנולוגיית האריזה הסטרילית אפשרו ההפצה והאחסון של מוצרי מזון בייצור תעשייתי. מתחילת שנות החמישים ועד אמצע שנות התשעים עמדו בראש החברה שני בניו של רובן ראוזינג, הנס ראוזינג וגד ראוזינג, שלקחו את החברה מעסק משפחתי של שישה עובדים, בשנת 1954, לתאגיד רב לאומי.
בשנת 1981 עבר מטה החברה למקלט מס בעיר לוזאן שבשווייץ, כדי לחסוך בתשלומי המיסים.
בשנת 1991 רכשה טטרה פאק את חברת "אלפא- לאוול" השוודית (Alfa Laval ) תמורת כ-2.5 מיליארד דולר. "אלפא- לאוול" מתמחה בייצור ציוד חקלאי וציוד לעיבוד מזון. אחר כך נמכרה "אלפא- לאוול" למעט החטיבה העוסקת בציוד למחלבות.
בשנת 1995, רכש גד ראוזינג את חלקו של אחיו הנס ראוזינג בחברה. גד ראוזינג נפטר בשנת 2000, שלושת ילדיו ירשו את החברה. בשנת 2019 המגזין פורבס העריך את הונם של כל אחד מילדיו בכ-8 מיליארד דולר. הנס ראוזינג גר בלונדון משנת 1982 ועד מותו בשנת 2019 ועסק בנדבנות. בנו הנס כריסטיאן ראוזינג, הואשם ברצח אשתו בשנת 2012, אחר לאחר חקירה נמסר שמתה ממנת יתר של סמים, אך ראוזינג לא הודיעה על כך לאיש ובמשך חודשיים.
פעילות בישראל
בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, נעשה ניסיון לרכוש את הטכנולוגיה של החברה לייצור אריזות חלב בקרטון (במקום בשקיות חלב), בעיקר לחלב עמיד. החברה סרבה בגלל החרם הערבי ורק לאחר הסכם אוסלו וסיום החרם, החלה לפעול בישראל באמצעות חברת בת "טטרה פאק (ישראל)". בישראל בניגוד לעולם נתח השוק של החברה הוא קטן יחסית למתחרה הנורווגית שלה חברת אלופק (Elopak) הפועלת בשיתוף מפעל "דוקרט" מקיבוץ כפר מסריק.
השפעה על הסביבה
האריזות שמייצרת החברה אינן קלות למחזור. הן כוללות שכבות של פלסטיק, נייר ואלומיניום. לא ניתן למחזר אותן עם נייר וקרטון והן דורשות תהליך מחזור ייחודי. נכון לשנת 2020, אריזות דוגמת אריזות טטרה פאק אינן ניתנות למחזור בישראל.
ארון אולנארה
ארון סמואל אולנארה (באנגלית: Aaron Samuel Olanare; נולד ב-4 ביוני 1994) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ בארזורומספור.
קריירת מועדונים
אולנארה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות שוטינג סטארס ודולפינס המקומיות. בשנת אולנראה חתם בוולרנגה מליגת העל הנורווגית. ב-10 ביולי 2013 אולנראה חתם בסרפסבורג 08.
ב-9 ביולי 2014 אולנראה חתם לשנתיים וחצי בגואנגג'ואו R&F מליגת העל הסינית תמורת 1.4 מיליון אירו. 10 ימים לאחר מכן, הוא ערך את הבכורה שלו בליגה בהפסד 3-2 ל ג'יאנגסו גואוקסין-סיינטי. ב-31 ביולי 2014 אולנראה הבקיע את שער הבכורה שלו בסין בניצחון 1-5 נגד ליאונינג ווהווין.
ב-17 בפברואר 2016 אולנארה הושאל לצסק"א מוסקבה מליגת העל הרוסית עד לסיום העונה. ב-2 במאי 2016 נפצע בברכו בגמר הגביע נגד זניט סנקט פטרבורג. למרות הפציעה, ב-28 בינואר 2017 אולנארה חתם בצסק"א לארבע וחצי עונות.
ב-22 בפברואר 2018 הושאל לאמקאר פרם עד לסיום העונה, וב-31 במרץ כבש צמד בניצחון 1-2 נגד לוקומוטיב מוסקבה.
ב-14 באוגוסט 2018 שוחרר אולנארה מצסק"א, וב-12 באוקטובר של אותה שנה חתם בבית"ר ירושלים מליגת העל. ב-27 באוקטובר פתח החלוץ בהרכב ורשם את הופעת הבכורה שלו במועדון, הוא כבש גם שער בכורה, שהיה השער היחיד בתבוסה 5-1 לבני יהודה. כעבור חודשיים בלבד ובעקבות שרשרת של הפרות משמעת מצידו, שוחרר מהקבוצה ב-13 בדצמבר 2018. ב-1 במרץ 2019 חתם בסיצ'ואן לונגפור מהליגה הסינית השנייה.
ב-19 בפברואר 2020 חתם בצ'אנגצ'ון יאטאי מהליגה הסינית השנייה.
לאברינת'
טימותי לי מקנזי (באנגלית: Timothy Lee McKenzie; נולד ב-4 בינואר 1989), הידוע יותר בשם הבמה שלו לאברינת' (Labrinth), הוא זמר-יוצר, ראפר ומפיק מוזיקלי בריטי. הוא חבר בלהקת LSD.
קריירה
ב-7 ביוני 2010, הוא התארח בסינגל "Frisky" של טייני טמפה. הסינגל הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הסינגלים האירי, למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי ומצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים, ולמקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, הסינגל זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה מ-BPI. ב-27 בספטמבר 2010, הוא הוציא את הסינגל "Let the Sun Shine". הסינגל הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הסינגלים הסקוטי ומצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, הסינגל זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה מ-BPI.
ב-3 בינואר 2011, הוא התארח בסינגל "Let It Go" של דוולין. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-19 במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים, ולמקום ה-59 במצעד הסינגלים הבריטי. ב-22 בספטמבר 2011, הוא הוציא בשיתוף פעולה עם טייני טמפה את הסינגל "Earthquake". הסינגל הגיע בשיאו למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, מצעד הסינגלים הסקוטי ומצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים. כמו כן, הסינגל זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה כפולה מ-BPI ובאישור הקלטה מסוג פלטינה מרובעת מ-ARIA. ב-18 בנובמבר 2011, הוא הוציא כחלק מ-The Collective, גרסת כיסוי לשיר "Teardrop", שבוצע במקור על ידי מאסיב אטאק. גרסת הכיסוי הגיעה, בשיאה, למקום השביעי במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים, למקום ה-24 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-30 במצעד הסינגלים הסקוטי.
ב-14 בספטמבר 2012, הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, iTunes Festival: London 2012. ב-18 באוקטובר 2012, הוא הוציא בשיתוף פעולה עם אמילי סאנדיי את הסינגל "Beneath Your Beautiful". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-34 בבילבורד הוט 100, למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הרביעי במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה כפולה מ-BPI, באישור הקלטה מסוג פלטינה מ-RIAA ובאישור הקלטה מסוג פלטינה מחומשת מ-ARIA. ב-3 בדצמבר 2012, הוא התארח, לצד אטה בונד, בסינגל "Playing with Fire" של פלאן בי. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-78 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-1 בפברואר 2013, הוא הוציא את המיני-אלבום השני שלו, Atomic. ב-27 באוגוסט 2013, הוא הוציא את המיני-אלבום השלישי שלו, Beneath Your Beautiful. המיני-אלבום הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד ה-Heatseekers.
ב-2 בפברואר 2014, הוא התארח בסינגל "Lover Not a Fighter" של טייני טמפה. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-30 במצעד הסינגלים האירי, למקום ה-16 במצעד הסינגלים הבריטי ומצעד הסינגלים הסקוטי, ולמקום החמישי במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים. ב-28 בספטמבר 2014, הוא הוציא את הסינגל "Let It Be". הסינגל הגיע בשיאו למקום הראשון במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים, למקום התשיעי במצעד הסינגלים הסקוטי ולמקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי. ב-23 בנובמבר 2014, הוא הוציא את הסינגל "Jealous". הסינגל הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד הסינגלים הסקוטי ולמקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, הסינגל זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה מ-BPI, באישור הקלטה מסוג פלטינה כפולה מ-IFPI Danmark ובאישור הקלטה מסוג פלטינה משולשת מ-ARIA.
ב-22 במרץ 2015, הוא התארח בסינגל "Higher" של סיגמא. הסינגל הגיע בשיאו למקום השישי במצעד הסינגלים הסקוטי, למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי. כמו כן, הסינגל זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI. ב-18 במרץ 2016, הוא הוציא בשיתוף פעולה עם קייגו את הסינגל השיווקי "Fragile". הסינגל השיווקי הגיע בשיאו למקום הראשון בנורווגיה ולמקום ה-26 במצעד הדאנס הבריטי.
ב-15 בנובמבר 2016, הוא התארח בסינגל "Make Me (Cry)" של נואה סיירוס. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-46 בבילבורד הוט 100 ולמקום ה-88 במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן, הסינגל זכה באישור הקלטה מסוג כסף ואישור הקלטה מסוג פלטינה כפולה מ-BPI ו-RIAA, בהתאמה.
ב-25 במאי 2017, הוא התארח בסינגל "To Be Human" של סיה. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-117 בצרפת ולמקום ה-12 בארצות הברית. ב-21 ביוני 2017, הוא הוציא כחלק מ-Artists for Grenfell, גרסת כיסוי לשיר "Bridge over Troubled Water", שבוצע במקור על ידי סיימון וגרפונקל. גרסת הכיסוי הגיעה, בשיאה, למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ומצעד הסינגלים הסקוטי. ב-10 באוגוסט 2018, הוא הוציא בשיתוף פעולה עם ניקי מינאז' ואמינם את השיר "Majesty". השיר הגיע בשיאו למקום ה-31 במצעד הסינגלים הבריטי, למקום ה-58 בבילבורד הוט 100, למקום השישי בניו זילנד, ולמקום ה-25 במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ.
ב-30 ביוני 2019, הוא הוציא בשיתוף פעולה עם זנדאיה את הסינגל "All for Us". הסינגל הגיע בשיאו למקום התשיעי ביוון ושוודיה, למקום ה-52 במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום ה-40 במצעד השירים הדיגיטליים. כמו כן, השיר זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI, ובאישור הקלטה מסוג זהב מ-SNEP, ZPAV ו-IFPI Greece. ב-4 באוקטובר 2019, הוא הוציא את אלבום הפסקול Euphoria (Original Score from the HBO Series). האלבום הגיע בשיאו למקום ה-78 בבילבורד 200, למקום ה-68 במצעד האלבומים הבריטי ולמקום השני במצעד אלבומי הפסקול. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג זהב מ-IFPI Danmark, RMNZ ו-RIAA. ב-22 בנובמבר 2019, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, Imagination & the Misfit Kid. האלבום הגיע בשיאו למקום ה-151 בבילבורד 200.
ב-28 בפברואר 2022, הוא הוציא בשיתוף פעולה עם זנדאיה את הסינגל "I'm Tired". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-47 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-53 בבילבורד הוט 100. ב-22 באפריל 2022, הוא הוציא את אלבום הפסקול Euphoria Season 2 Official Score (From the HBO Original Series). האלבום הגיע בשיאו למקום ה-162 בבילבורד 200 ולמקום השלישי במצעד אלבומי הפסקול.
ב-7 באפריל 2023, הוא הוציא בשיתוף פעולה עם בילי אייליש (ללא קרדיט) את הסינגל "Never Felt So Alone". הסינגל הגיע בשיאו למקום השלישי בשוודיה, למקום ה-33 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-52 בבילבורד הוט 100. ב-28 באפריל 2023, הוא הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, Ends & Begins. האלבום הגיע בשיאו למקום ה-144 בבילבורד 200, ולמקום ה-78 במצעד האלבומים הדיגיטליים הבריטי.
פסגת באנה
פסגת באנה (באנגלית: Banna Peak) היא הר בקצה הדרומי של רכס באנה, בצפון מזרח רכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
מקור השם
שמה של הפסגה (כמו גם של רכס בריטניה) ניתן לה על ידי משלחת החקר הגאולוגי של אוניברסיטת וייקאטו מניו זילנד, שנערכה בין השנים 1978–1979. באנה הוא שם היסטורי של מבצר בבריטניה, בחומת אדריאנוס, ושם הפסגה ניתן לה בשל הקשרה לבריטניה.
משה גוטרמן
קורות חייו
נולד לרבי דוד גוטרמן מסאווראן. נישא לחיה מלכה בתו של רבי מרדכי דוב מהורניסטייפול. היה תלמידם של אביו ושל חותנו.
נפטר בא' בניסן תרפ"ג ונטמן בקייב. בנו, יצחק גוטרמן היה נציג הג'וינט בוורשה. נספה בשואה, עם אשתו ובנו.
תסמונת אוגילבי
תסמונת אוגילבי (Ogilvie's syndrome) היא תופעה רפואית בה קיימת התרחבות של המעי הגס יחד עם סימנים ותסמינים של חסימת מעיים, אולם בהיעדר סיבה מכנית לחסימה עצמה (מצב שמתואר לעיתים כסוג של "פסאודו-חסימה" או "חסימה תפקודית" - להבדיל ממצב של חסימת מעי מכנית).
הסיבה להרחבה ראשונית של המעי אינה ידועה במרבית המקרים, כאשר בחלקם המועט הסיבה היא הסננה של תאים ממאירים לעצבים סימפתטים. סיבה נפוצה יחסית למצבים כאלו היא משנית ללקיחת תרופות כגון אופיאטים, תרופות נוירולפטיות, מצבים מטבוליים חריפים, זאבת, סקלרודרמה, מחלת פרקינסון ומחלות אחרות. מצב זה עלול להופיע לאחר ניתוח.
האבחנה של התסמונת היא על ידי הדמיה עם חומר ניגוד - כך ניתן להבחין באופן טוב יחסית בין חסימה מכנית, לחסימה שאינה על רקע מכני. גם כאן, הטיפול אשר ניתן בתחילה הוא nasogastric tube ("זונדה") לצורך הקלה על החסימה עצמה, מתן נוזלים תוך ורידי ותיקון אלקטרוליטרי, בנוסף לטיפול בנאוסטיגמין (הפועל באופן פראסימפתומטי ומביא למעבר צואה וגזים במעי). 90% מן החולים מבריאים לאחר טיפול במתן נאוסטיגמין, כאשר לפני מתן התרופה יש לשלול חסימה מכנית על מנת לא לגרום לנקב כתוצאה מלחץ מוגבר על המעי במתן נאוסטיגמין. כמו כן יש לנטר את החולה, היות שאחת מתופעות הלוואי של התרופה היא ברדיקרדיה.
אלברטו פאסיני
אלברטו פאסיני (באיטלקית :Alberto Pasini; 3 בספטמבר 1826 – 15 בדצמבר 1899) היה צייר איטלקי. הוא ידוע בעיקר בציור נושאים אוריינטליים בסגנון רומנטי מאוחר.
ביוגרפיה
אביו גיאוז'פה היה נציב מחוז ונשוי לאדלידה קראוטי. היו להם חמישה ילדים, אלברטו היה הצעיר שבהם. פטירת אביו בשנת 1828, גרמה לאמו לעבור לפארמה, שם הוא נרשם בגיל 17 שנים, לאקדמיה לאמנות יפה של פארמה, ולמד ציור נוף ורישום.
בשנת 1853 הליטוגרפיה שלו "שעות הערב" נתנה לו אפשרות כניסה לסלון בפריז, ולסדנא של תאודור סריו המפורסם. התפרצות מלחמת קרים נתנה לו הזדמנות חדשה, כאשר בפברואר 1855 המליץ ​​תאודור סריו על פאסיני שיחליף אותו בפמליית של השר הממונה הצרפתי ניקולא פרוספר בוריי בנסיעה לפרס. פאסיני ליווה אותו וחזר דרך צפון פרס וארמניה לפני שהגיע לנמל טרבזון.
בנסיעות שלאחר מכן ביקר במצרים, בים סוף, בערב, באיסטנבול ופרס. פאסיני הביעה את רשמיו במהלך נסיעה זו בכמה ציורים מפורטים מאוד של נושאים מזרחיים. הוא חזר שוב לאיסטנבול באוקטובר 1867, בהזמנת השגריר הצרפתי בורייה. הוא שב לטורקיה בשנת 1876 כדי לבצע את ארבעת הציורים שהוזמנו על ידי הסולטאן עבדול עזיז.
בשנת 1865 בילה זמן מה בקאן, וצייר את נופי הריביירה הצרפתית. במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870, הוא שב לאיטליה, והתיישב בקאבורטו, באזור טורינו. הוא המשיך לנסוע, קרוב יותר לביתו, נסע גם לוונציה ופעמיים שהה בספרד בשנים 1879 ו-1883.
אלברטו פאסיני, נפטר ב-15 בדצמבר 1899, אחרי חיים סוערים, והותיר כאלף ציורים שהיה להם ביקוש בחייו ואחרי מותו.
יצירותיו
בשנת 1862 באיסטנבול, הוא צייר בד המתאר את ניצחון הטורקים בראשות הסולטאן עבדול מג'יד. כמו כן הציג בפריז תמונות אחדות: "הדרוזים תוקפים כפר מרוני", "ציד בזים בערבות אספהאן", "הבאזאר של איסטנבול". בוונציה, והחל לצייר הווי של העיר, בין השאר את "פונטה די סנטי אפוסטולי", "המעבורת קאסו והריו מארין", "התעלה הגדולה". ציורים נוספים שלו "חצר האריות בגרנדה", קבוצת פרשים בטורקיה, דיוקן עצמי שלו ועוד.
מבקר האמנות וירג'יליו קולומבו, אמר על ציוריו של אלברטו פאסיני:
ג'וליאן קארי
ג'וליאן קארי (באנגלית: Julian Curry; 8 בדצמבר 1937 – 27 ביוני 2020) היה שחקן אנגלי, שהיה מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד קלוד ארסקין-בראון בסדרת הדרמה של רשת ITV "רמפול".
ביוגרפיה
קארי נולד במחוז דבון, בנם של ויליאם בורנלי קארי ומרג'ורי גרהאם קארי. בטלוויזיה הופיע לראשונה בשנת 1965 בפרק בסדרה "למי צלצלו הפעמונים", עיבוד לספרו של ארנסט המינגוויי.
קולנוע
בקולנוע שיחק קארי בסרטים "The Mini-Affair" (מ-1967), "האחיות ברונטה" (1979), "Manions of America" (מ-1981), "הבריחה לניצחון" (1981), "המסיון" (1982), "בייבי: סוד האגדה האבודה" (1985), "Ghost Chase" (1987) של הבמאי רולנד אמריך, "שפל מוסרי" (1994), "לוך נס" (1996), "Rasputin: Dark Servant of Destiny" (מ-1996), "Seven Days to Live" (מ-2000), ו"סקיי קפטן" (2004).
תיאטרון
בתיאטרון הופיע קארי עם הלהקה השייקספירית המלכותית במחזות "דוקטור פאוסטוס" (1969), "מהומה רבה על לא דבר" (1969), "The Hollow Crown" ו-"Pleasure and Repentance" (מ-1976), "אגדת חורף" (1984), "ציד המכשפות" (1984), "הטייפ האחרון של קראפ" (1984), "The Danton Affair" (מ-1986), "המלך ג'ון" (1989), "הנרי השישי" (1989), "הסוחר מוונציה" (1997), "Talk of the City" (מ-1998), "Back to Methuselah" (מ-2001) וב-"Women Beware Women" (מ-2006).
הוא ערך סיבובי הופעות עם להקת תיאטרון אולד ויק, עם הלהקה השייקספירית המלכותית ועם להקת התיאטרון פרוספקט.
עיסוקים נוספים
קארי עסק גם בתחום היין, הוא היה בעל תעודה מטעם "Wine and Spirit Education Trust", וחבר בחוג הכותבים על יין (Circle of Wine Writers). הוא הופיע ברחבי העולם במופע יחיד בשם "Hic! or The Entire History of Wine (abridged)". הוא כתב והקליט ספר בשם "A Guide to Wine" בהוצאת ספרי השמע של נקסוס.
עוד כתב קארי את הספר "Shakespeare on Stage", אוסף ראיונות עם 13 שחקנים בולטים המתמקדים בתפקידים שייקספיריים שונים. בספר הוא ראיין את בריאן קוקס (על תפקידו ב"טיטוס אנדרוניקוס"), ג'ודי דנץ' (בתפקיד ג'ולייט), רייף פיינס (על תפקידו במחזה "קוריולנוס"), רבקה הול (בתפקיד רוזלינד במחזה "כטוב בעיניכם"), דרק ג'קובי (בתפקיד מלווליו במחזה "הלילה השנים עשר"), ג'וד לאו (בתפקיד המלט), אדריאן לסטר (במחזה "הנרי החמישי"), איאן מקלן (בתפקיד מקבת'), הלן מירן (בתפקיד קלאופטרה), טים פיגוט-סמית (בתפקיד לאונטס במחזה "אגדת חורף"), קווין ספייסי (בתפקיד ריצ'רד השני), פטריק סטיוארט (בתפקיד פרוספרו במחזה "הסערה") ופנלופי וילטון (בתפקיד איזבלה במחזה "מידה כנגד מידה").
חיים אישיים
קארי היה נשוי לשחקנית שילה ריד והם התגרשו. הוא התחתן עם ג'וזפין אדמונדס ונולדו להם שני בנים, פין ופטריק. גם נישואים אלה הסתיימו בגירושים. נישואיו השלישיים היו לשחקנית והסופרת מרי צ'ייטר (Mary Chater), לה היה נשוי עד שנפטר ב-27 ביוני 2020.
החלפת מפרק כתף
החלפת מפרק כתף (באנגלית: Shoulder replacement) הוא הליך כירורגי בו מוחלף מפרק הכתף כולו או חלקו בתותב. ניתוח החלפת מפרקים שכזה נערך בדרך כלל כדי להקל על כאבי מפרקים או לתקן נזק פיזי קשה למפרקים. ניתוח להחלפת כתף הוא אפשרות לטיפול בדלקת פרקים קשה במפרק הכתף. דלקת פרקים היא מצב המשפיע על סחוס המפרקים. כאשר רקמת הסחוס נשחקת, הרקמה שבין העצמות הולכת לאיבוד. כשזה קורה, מתפתחת דלקת מפרקים מסוג עצם-על-עצם. דלקת מפרקים קשה בכתף כואבת, ועלולה לגרום להגבלת תנועה. ניהול דלקות הפרקים יתבצע לרוב תחילה על ידי פיזיותרפיה ונוגדי דלקת שאינם סטרואידים. בנוסף, זריקות קורטיקוסטרואידים תוך מפרקיים (הזרקה לחלל המפרק) היא אפשרות פופולרית ושמרנית נוספת הקיימת. אם כל אפשרויות הטיפול השמרניות שאינן כירורגיות נכשלות וכאבים משפיעים על איכות החיים, סביר להניח שתבוצע החלפת כתף. טיפולים שמרניים מועדפים כדרך טיפול ראשונית ממגוון סיבות. מלבד הסכנות הרגילות שבניתוחים, כמו זיהומים, החלפת כתף עלולה לגרום למגוון סיבוכים, כולל קרע שרירי מסובבי הכתף וחוסר יציבות של מפרק הכתף. עם זאת, למרות סיכונים אלה, החלפת כתף בעלת שיעור סיבוכים נמוך, אשר בהתאם לסוג הניתוח, מתקרב ל-5% בלבד.
הרדמה אזורית וכללית הן שתי שיטות בהן ניתן להשתמש בעת ביצוע החלפת כתף. היתרונות בשימוש בהרדמה אזורית על פני הרדמה כללית כוללים פחות דימומים במהלך הניתוח, הרפיית שרירים מוגברת, זמן קצר יותר בחדר התאוששות ובאשפוז, ירידה בשימוש באופיואידים והימנעות מתופעות לוואי של הרדמה כללית. בניתוחי כתף מסורתיים הגישה מתחילה בהפרדת שריר הדלתא ושרירי החזה, מה שמקל על הגישה אל מפרק הכתף ומהווה מעבר חופשי מעצבים. מפרק הכתף מכוסה בתחילה על ידי שרירי מסובבי הכתף וקפסולת המפרק. בדרך כלל שריר אחד מבין מסובבי הכתף נחתך כדי לאפשר גישה ישירה למפרק הכתף. בנקודה זו, המנתח יכול להסיר את החלקים המפרקיים ואז לאבטח את התותבים בתוך המפרק. ניתן להשתמש בחומרים שונים להכנת התותב, אולם הוא לרוב מורכב מכדור מתכת המסתובב בתוך שקע פוליאתילן. כדור המתכת תופס את מקומו של ראש עצם הזרוע של המטופל ומעוגן באמצעות גזע המוחדר במורד עצם הזרוע. שקע פוליאתילן ממוקם מעל מפרק הכתף של המטופל והוא בדרך כלל מאובטח לעצם שמסביב באמצעות מלט. ההתקדמות האחרונה בתחום הטכנולוגיה הובילה להתפתחות של תחליפים ללא גזע וגם ללא מלט.
תחנה סייסמוגרפית
תחנה סייסמוגרפית היא ריכוז של מספר סייסמוגרפים, בדרך כלל שלושה, בנקודה מסוימת בשטח. תפקידה לשגר את הרישומים שמבטאים את תנודות קרום כדור הארץ בנקודה (סייסמוגרמה), אל מרכז סייסמולוגי ראשי, שמרכז את קליטת כל הרישומים במדינה, ואף מחוצה לה. תנודות בקרום כדור הארץ נגרמות על ידי פעילות שגרתית אנושית, כמו קידוחים, נסיעת כלי רכב כבדים וכיוצא בזה, אך בעיקר בעת רעידות אדמה, התפרצויות געשיות ופיצוצים. הסיבה לקיום שלושה סייסמוגרפים לפחות בכל תחנה היא, שכל מכשיר רושם רכיב אחר של התנודה: האחד את הרכיב האנכי, השני רכיב אופקי אחד והשלישי את הרכיב האופקי הניצב לרכיב האופקי האחר. בעזרת רישומים אלה, סייסמולוגים מפענחים את מאפייני רעידת האדמה כמו המגניטודה על פי סולם ריכטר, עומק מוקד הרעידה ועוד. פיענוח הרישומים מאפשר לסייסמולוגים להבחין בין רעידת אדמה לבין פיצוץ גרעיני. בעבר הרישומים היו מבוצעים על נייר, אך כיום הרישום מתבצע בצורה דיגיטלית, וכך גם השיגור. זו הסיבה שבתחנה כזו ממוקם מחשב אחד לפחות, המחובר לשעון מדויק, מזגן אוויר כדי לאפשר עבודה תקינה של המחשב, אנטנה חזקה המאפשרת את שיגור הרישומים והתחנה אינה מאוישת. בישראל רישומי הסייסמוגרמות מועברים באופן דיגיטלי ורציף, לאגף הסייסמולוגיה ב.
מסמך הנישואים ממרשה
מסמך הנישואים ממרשה היא מסמך נישואים אדומי עתיק על אוסטרקון. בו נכתב שהחתן קוסרם בן קוסיד לוקח את הכלה הבתולה ארסנה בת קוסיד עם נדונייה שהביאה בשווי 300 זוז.
המסמך כתוב בדיו על שבר חרס שגודלו 14 על 11 ס"מ. המסמך כתוב ארמית בכתב יהודי, והשמות בו אדומיים. הוא מתוארך בין סוף המאה ה-3 עד ראשית המאה ה-2 לפנה"ס. המסמך הוא חוזה הנישואין (כתובה) הקדום ביותר הידוע. ייתכן מאוד שזאת רק הטיוטה לכתובה, שכן במקום המיועד לחתימת העדים בתחתית המסמך (להלן שורה 12) אין מופיעות חתימות כלשהן. הכתובה הוצגה במוזיאון ישראל באגף הארכאולוגיה.
הכתובת
תרגום לעברית:
תארוך
שנת 136 היא שנה 176 לפנה"ס לפי המניין הסלאוקי (הוא מניין השטרות המתחיל בשנת 312 לפנה"ס, שנת כיבוש בבל על ידי סלאוקוס הראשון). סלאוקוס המוזכר בתעודה הוא סלאוקוס הרביעי (187-175 לפנה"ס). התעודות הנזכרות בספר מקבים א', ובראשית מקבים ב' הם לפי המניין הסלאוקי. הנחת החוקרים היא שבקצה השורה נרשם גם שם המקום מרשה.
השמות הפרטיים
שמות הגברים הם בעלי המרכיב האדומי "קוס", שהוא שמו של האל האדומי הראשי. שם אבי החתן כשם אבי הכלה. חלק מן השמות ידועים בתעתיק יווני ממרשה וממקומות אחרים כמו:, Kosiabos, Kosnatanos ו-Konramos.
השם קוסרם מקביל לשם העברי יהורם/יורם המציין שהאל הוא מרומם מעל כולם. השם קוסיהב פירושו: קוסנתן, שמצידו מקביל לשם המקראי יהונתן, כלומר שהאל נתן את הילד שקיבל את השם. השם קוסיד הוא שם חדש באונומסטיקון האדומי. יד"ד מלשון אהוב, מקביל לידידיה, או לתיאופילוס ביוונית.
ארסינואה שהוא שמה של הכלה הוא שם יווני. ניתן לראות פה כבר השפעה יוונית על הדור הצעיר שקיבל כבר שמות שאינם אדומיים.
אשליית מולר-לייר
אשליית מולר-לייר (באנגלית: Müller-Lyer illusion) היא אשליה אופטית המורכבת משלושה חצים. כאשר אנשים מתבקשים לסמן את נקודת האמצע של הקו, הם נוטים לסמן אותה בהטיה לכיוון "זנב" החץ. האשליה הומצאה על ידי פרנץ קארל מולר-לייר, סוציולוג גרמני, בשנת 1889.
וריאציה של אותה אשליה (והצורה הנפוצה ביותר בה היא נראית כיום) מורכבת מקבוצה של קווים דמויי חץ. מקטעי קו ישרים באורך שווה מהווים את המוטות של החצים, בעוד שקטעי קו קצרים יותר (הנקראים סנפירים) בולטים מקצות המוט. הסנפירים יכולים להצביע פנימה כדי ליצור "ראש" חץ או החוצה כדי ליצור "זנב" של חץ. קטע הקו היוצר את מוט החץ עם שני זנבות נתפס כארוך יותר מזה שיוצר את ציר החץ בעל שני ראשים.
שונות בתפיסה
מחקר הראה שהאופן בו נחווית אשליית מולר-לייר יכול להשתנות. בסביבות תחילת המאה ה-20, וו.ה. ריברס מצא שהתושבים הילידים של האי מורי האוסטרלי היו פחות רגישים לאשליית מולר-לייר מאשר האירופאים. ריברס הציע שההבדל הזה עשוי להיות כיוון שהאירופאים חיים בסביבות "ישרות" יותר מאשר תושבי האי. תוצאות דומות נצפו גם על ידי ג'ון וו. ברי במחקר שערך על האינואיטים, הסקוטים העירוניים ואנשי הטמנה בשנות ה-60.
ב-1965, בעקבות ויכוח בין דונלד ט. קמפבל ומלוויל ג'יי הרסקוביץ בשאלה האם תרבות יכולה להשפיע על היבטים בסיסיים כל כך של תפיסה כמו אורכו של קו, הם הציעו לתלמידם מרשל סגל לחקור את הבעיה. במאמרם הסופי משנת 1966, הם חקרו שבע עשרה תרבויות והראו שאנשים בתרבויות שונות נבדלים זה מזה באופן מהותי לגבי האופן שבו הם חווים את גירויי מולר-לייר. הם כתבו כי "לתושבי ערים אירופאים ואמריקאים יש אחוז גבוה בהרבה של מלבניות בסביבתם מאשר לא-אירופיים ולכן הם רגישים יותר לאשליה הזו".
הם גם השתמשו במילה "מנוגרות", מהשורש נ.ג.ר, לסביבות העיקריות שאירופאים חיים בהן – סביבות המאופיינות בקווים ישרים, בזוויות ישרות ובפינות מרובעות.
מסקנות אלה אותגרו בעבודה מאוחרת יותר של גוסטב ג'הודה, שהשווה בין בני שבט אפריקאי החיים בסביבה כפרית מסורתית לבין בני אותו שבט המתגוררים בערים אפריקאיות. במקרה הזה לא נמצא הבדל משמעותי בין הקבוצות ברמת הרגישות לאשליית מולר-לייר. עבודה מאוחרת יותר של ג'הודה העלתה את האפשרות של פיגמנטציה ברשתית יש השפעה על התפיסות השונות של אשליה זו, השערה שאומתה מאוחר יותר על ידי פולק (Pollack, 1970). כיום מאמינים שלא "נגרות", אלא צפיפות הפיגמנטציה בעין קשורה לרגישות לאשליית מולר-לייר. לאנשים כהי עור יש לעיתים קרובות פיגמנטציה צפופה יותר בעיניים.
מחקר מאוחר יותר נערך בשנת 1978 על ידי אלווליה על ילדים ואנשים צעירים מזמביה, ובו נבדקים מאזורים כפריים הושוו לנבדקים מאזורים עירוניים. במחקר זה הודגם כי הנבדקים מאזורים עירוניים היו הרבה יותר רגישים לאשליה, וכך גם נבדקים צעירים יותר. ממצא זה אמנם לא מאשש את השערת העולם המנוגר שהגו סגל וחב', אבל הוא מהווה עדות לכך שהבדלים בסביבה יכולים ליצור הבדלים בתפיסה של אשליית מולר-לייר, אפילו בתוך תרבות נתונה. קיימים ניסויים המצביעים על כך שיונים תופסות את האשליה הסטנדרטית של מולר-לייר, אך לא את האשליה ההפוכה. גם בניסויים בתוכים דווח על תוצאות דומות.
הסבר פרספקטיבה
הסבר אפשרי אחד, שניתן על ידי ריצ'רד גרגורי, הוא שאשליית מולר-לייר מתרחשת מכיוון שמערכת הראייה לומדת שתצורת "הזוויות פנימה" תואמת לעצם ישר הנמצא סמוך אל המתבונן, כמו הפינה הקמורה של החדר, בעוד שתצורת "הזוויות החוצה" מתאימה לאובייקט שנמצא רחוק, כמו הפינה הקעורה של החדר. עם זאת, בעבודה מאוחרת יותר קתרין האו ודייל פורבס סתרו את ההסבר של גרגורי:"אף על פי שהאינטואיציה של גרגורי לגבי המשמעות האמפירית של גירוי מולר-לייר נכונה בכיוון הכללי שלה (כלומר, נכון לחפש הסבר המבוסס על ניסיון העבר עם מקורות של גירויים כאלה), פינות קמורות וקעורות תורמות מעט, אם בכלל, לאפקט של אשליית מולר-לייר."רשתות עצביות במערכת הראייה של בני אדם לומדות כיצד לבצע פרשנות יעילה מאוד של זירות התרחשות תלת־ממדיות. לכן כשמישהו מתרחק מאיתנו, אנחנו לא תופסים אותו כהופך לנמוך או קטן יותר. כאשר אנו מותחים זרוע אחת ומתבוננים בשתי הידיים איננו תופסים כף יד אחת כקטנה יותר מהשנייה. לעיתים נעשה שימוש באשליות אופטיות בכדי להדגים עד כמה מה שאנו רואים הוא תמונה שנוצרה במוח שלנו, ולא הדבר עצמו. המוח שלנו "מקרין" את התמונה של היד הקטנה יותר למרחק הנכון שלה במודל התלת-ממד הפנימי שלנו. תופעה זו נקראת היפותיזת מנגנון קביעות הגודל.
על הסבר זה, מה שמתרחש באשליית מולר-לייר, הוא שמערכת הראייה מזהה את רמזי העומק, הקשורים בדרך כלל לגירויים תלת־ממדיים, ומחליטה באופן שגוי שהגירוי המופיע מולה הוא ציור בתלת מימד. או אז מנגנון קביעות הגודל יגרום לנו לראות אורך שגוי של האובייקט, אשר, עבור ציור בפרספקטיבה נכונה, הוא אובייקט שממוקם רחוק יותר.
בציור הפרספקטיבי באיור, אנו רואים שבסצנות רגילות ההיוריסטיקה עובדת די טוב: ברור שרוחב השטיח צריך להיחשב קצר יותר מאורך הקיר שמאחור.
הסבר נקודת האמצע
לפי מה שנקרא השערת נקודת המרכז, שיפוט המרחק בין אובייקטים חזותיים מושפע מאוד מהחישוב העצבי של נקודות האמצע של פרופילי הבהירות של האובייקטים, במובן שמיקום המרכז של תמונה קובע את מיקומה הנתפס. מורגן וחב' מציעים שההליך החזותי של מיצוי נקודת האמצע קשור באופן סיבתי לאיסוף מרחבי של האותות המרחביים המתעוררים על ידי חלקי האובייקט השכנים. אף על פי שהאינטגרציה מטשטשת את חדות המיקום, נראה כי איסוף הנתונים המרחביים מבוסס ביולוגית מכיוון שהוא מאפשר הערכה מהירה ואמינה של מיקומו של האובייקט החזותי בכללותו, ללא תלות בגודלו, במורכבות הצורה ובתנאי התאורה. בנוגע למולר-לייר ולאשליות דומות, דפוס הגירוי העצבי המעורר על ידי גירויים המהווים הקשר (למשל, הסנפירים בחיצי מולר-לייר) מתנגש עם הדפוס שמעורר על ידי נקודת סיום הגירוי (למשל, קודקוד הכנפיים, נקודת הסיום של הקו). התנגשות זו מובילה להטייה של העוררות העצבית המקושרת לנקודת האמצע, ולכן לתפיסה שגויה של המיקום שלה. הנקודה המכרעת בהסבר נקודת האמצע, המתייחסת לשינוי במיקום של נקודות הסיום של הגירוי ביחס לגירויים המהווים הקשר (כלומר, השינוי שנוצר במיקום בין הנקודה בה מסתיים הקו לבין המיקום של הסנפירים), אוששה בבדיקה פסיכופיזית של דימויי אשליה עם מסיחים מסתובבים. המיקום השגוי של כל נקודות סיום הגירוי מוביל להערכה שגויה של המרחקים ביניהן; כלומר, האשליה מתרחשת כתופעת לוואי עקב רזולוציה מרחבית נמוכה בהכרח של המנגנון העצבי של הערכת המיקום היחסי של האובייקטים החזותיים.
הבחירות לאספת הנבחרים השלישית
הבחירות לאספת הנבחרים השלישית התקיימו ב-5 בינואר 1931. תוצאות הבחירות קבעו את הרכב הסיעות באספת הנבחרים השלישית. מפא"י בראשות דוד בן-גוריון התייצבה כמפלגה הגדולה ביותר וזכתה ב-27 מתוך 71 המושבים.
בסביבות 49,475 מתוך 75,046 המצביעים הרשומים השתתפו בבחירות לאספת הנבחרים השלישית. מספר המושבים של האספה צומצם מ-221 ל-71 מושבים.
מערכת הבחירות
בבחירות השתתפו 18 רשימות, הבחירות הוחרמו על ידי מפלגת אגודת ישראל במחאה על מתן רשות נשים להצביע ועל גישתו של היישוב לחינוך דתי ולשחיטה.
הערות שוליים
קטגוריה:1931 בארץ ישראל
מירי רוזובסקי
מירי רוזובסקי (נולדה ב-8 במרץ 1967) היא סופרת, תסריטאית, עיתונאית, עורכת ומלמדת כתיבה ישראלית. כלת פרס ירושלים לספרות יפה.
ביוגרפיה
מירי רוזובסקי נולדה בירושלים.
למדה ספרות ותיאטרון באוניברסיטה העברית ותסריטאות בבית הספר לקולנוע ע"ש סם שפיגל. כותבת דוקטורט על היבטים פסיכואנליטיים של תהליכי כתיבת בדיון, במסגרת התוכנית לתרבות ופרשנות באוניברסיטת בר-אילן.
עבדה כעיתונאית במעריב ובחברת החדשות. כתבה תסריטים עבור ערוץ הילדים וטלעד.
מחברת רבי המכר "אותה האהבה, כמעט" ו"פעם בחיים". כתבה סדרת ספרי ילדים אודות "רוני מקרוני".
רכזת תוכנית הכתיבה בבית הספר להשתלמות מקצועית, מכון מופ"ת. מלמדת כתיבה בבית ברל, במנשר לאמנות, בהמגרה (בית הספר לכתיבה של הוצאת כנרת זמורה-ביתן) ובסדנאות פרטיות, ומרצה בתחומים נוספים.
רוזובסקי מתגוררת בתל אביב. נמצאת במערכת יחסים זוגית ואם לשלושה. אחיה הוא הליטיגטור איל רוזובסקי.
בארט ניוקופ
בארט ניוקופ (בהולנדית: Bart Nieuwkoop; נולד ב-7 במרץ 1996 בברגן אופ זום שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית.
קריירת מועדונים
ניוקופ גדל במחלקת הנוער של פיינורד מליגת העל ההולנדית. ב-4 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2-1 על דה חראפסחאפ במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 60 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-30 באוגוסט 2019 הושאל ניוקופ למשך עונה אחת לווילם II מליגת העל ההולנדית. בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-30 באפריל 2021 חתם ניוקופ על חוזה לשלוש עונות ברויאל אוניון סן-ז'ילואז, העולה החדשה לליגת העל הבלגית. ב-25 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-1 על אנדרלכט במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. ב-6 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-0 על שרלרואה במסגרת המחזור ה-14 בליגה.
ב-10 באוגוסט 2023 חתם בפיינורד.
ג'ייק באג
ג'ייק באג (באנגלית: Jake Bugg; נולד בשם ג'ייק אדווין צ'ארלס קנדי (Jake Edwin Charles Kennedy) ב-28 בפברואר 1994) הוא מוזיקאי, זמר וכותב שירים אנגלי.
אלבום הבכורה שלו, הנושא את שמו, Jake Bugg, שוחרר באוקטובר 2012 והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. אלבומו השני, Shangri La, שוחרר בנובמבר 2013. אלבומו השלישי, On My One, שוחרר ביוני 2016.
במרץ 2017 הופיע באג בישראל כאורח בנשף הרוק של אביב גפן.
רכס באנה
רכס באנה (באנגלית: Banna Ridge) הוא רכס הרים הממוקם בצפון מערב רכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
גובהו של הרכס הוא למעלה מ-2,000 מטרים מעל פני הים.
הרכס מתנשא החל מפסגת באנה לכיוון צפון מזרח ועד מוצאו של קרחון הת'רטון.
הרכס מהווה את צלעו הדרום מזרחית של עמק אבוס.
מקור השם
שם הרכס ניתן לו על ידי משלחת החקר הגאולוגי של אוניברסיטת וייקאטו מניו זילנד, שחקרה את האזור בין השנים 1978 - 1979.
הרכס נקרא על שם פסגת באנה הסמוכה (בהקשר של שם הרכס - רכס בריטניה): באנה היה מבצר בחומת אדריאנוס בבריטניה.
לקריאה נוספת
• Campbell S. Nelson, The working life of Michael John Selby (1936–2018): A highly influential late 20th century New Zealand geomorphologist and university leader, Geoscience Society of New Zealand, 2018, P 32
כרישי הים האדום
כרישי הים האדום הוא הספר ה-19 בסדרת הקומיקס טינטין מאת ארז'ה, שנכתב, אויר ונצבע על ידי ארז'ה. רצועות הקומיקס של הספר הוצגו לראשונה בשנת 1958 בצבע. הספר תורגם לעברית בשנת 2011 על ידי הקומיקסאי אורי פינק.
עלילת הספר
טינטין וקפטן האדוק נתקלים במקרה בגנרל אלקזאר, שליטה לשעבר של רפובליקת סן תאודורוס. לאחר מכן הם מגלים שארנקו של הגנרל נפל מכיסו ומנסים למצוא אותו כדי להשיב לו את הארנק, אך ללא הצלחה. על מנת לאתר את הגנרל הם בודקים את תכולת הארנק ומוצאים פתק עם מספר טלפון. טינטין מתקשר למספר הטלפון, אך נענה בגסות שאין לדובר כל קשר עם הגנרל. טינטין מגלה בעיתון מודעה שמפרסמת מכירת מטוסי קרב. מספר הטלפון המופיע במודעה זהה לזה שהופיע בארנקו של גנרל אלקזאר.
באותו ערב מגיע עבדאללה, בנו של בן קליש אזעב - שליטה של נסיכות אל חמד וידיד של טינטין, לאחוזת מרלינספייק. מתברר שאביו מתמודד עם ניסיונות הפיכה בארצו, ומתוך חשש לביטחונו של עבדאללה הוא שלח אותו להתארח במרלינספייק. עבדאללה הוא ילד חצוף, מרדן ושובב, וקפטן האדוק וטינטין מתקשים להתמודד איתו.
תומסון ותומפסון, הבלשים השלומיאליים, מגיעים למרלינספייק ומספרים לטינטין שהם עוסקים בחקירה לגבי גנרל אלקזאר. הם מוסרים לו את כתובת המלון שבו מתארח אלקזאר, כדי שיוכל להחזיר לו את ארנקו.
טינטין, שלג והאדוק עולים על מטוס לאל חמד, אולם כשהם נוחתים לביקורת דרכונים מבשרים להם הפקידים שדרכוניהם לא תקינים ועליהם לחזור לאירופה. באמצעה של הטיסה חזרה מתחיל המנוע לבעור, והמטוס מבצע נחיתת חירום, עדיין בגבולות אל חמד. לאחר שכל הנוסעים יוצאים מן המטוס, הוא מתפוצץ. מתברר שהוסתרה בתא המטען פצצה, שכנראה הייתה אמורה להתפוצץ כשהמטוס בגובה רב וכך להרוג את הנוסעים.
טינטין, שלג והאדוק מנצלים את ההזדמנות להישאר באל חמד יוצאים בהליכה רגלית לכיוון העיר הקרובה, שם מגלים כי הם מבוקשים על ידי הרשויות. הם מסתתרים בביתו של סניור אוליביירה דה פיגוארה, סוחר פורטוגזי וידידו של טינטין.
בבוקר יוצאים טינטין, האדוק ושלג, כשהם מחופשים, לכיוון באר, שם ממתינים להם מורה דרך וסוסים, והם דוהרים לכיוון מסתורו של בן קליש אזעב. מטוסים שנשלחו להפציץ אותם מפציצים בטעות משוריינים שנשלחו להפציץ את החבורה. טינטין, שלג, האדוק ומורה הדרך מגיעים למעונו של בן קליש אזעב, משם הם יוצאים לעבר סירה שחיכתה להם. הם מפליגים בים האדום לעבר מכה, אולם מטוסים מפציצים אותם. טינטין מיירט מטוס, אבל הספינה נפגעה קשה והם מרכיבים רפסודה ומפליגים אתה. טינטין מגלה במים את טייס המטוס שהופל ומעלהו לרפסודה. הטייס מציג את עצמו בשם פיוטר סקוט, טייס אסטוני שנשכר על ידי באב אל אייר להפציץ את כוחות בן קליש אזעב.
בינתיים, היכטה "שחראזדה" שבבעלותו של איל הספנות רוברטו רסטאפופולוס, אויבו המושבע של טינטין, מפליגה גם היא בים האדום. ראסטופופולוס מבחין ברפסודה ומזהה את טינטין, האדוק, שלג וסקוט על הרפסודה. הוא לא מעוניין להצילם, אולם לחץ מצד הנוסעים גורם לו להעלותם אל היכטה.
למחרת, עוברת באזור הספינה "רמונה" בפיקודה של סרן אלן, יד ימינו של רסאטפופולוס שהפליג בעבר תחת פיקודו של האדוק, והוא מעלה את הניצולים על הספינה, מסביר להם שהוא פועל לפי הוראותיו של רסטאפופולוס ומאיים להוריד אותם באל חמד - דבר שמהווה גזר דין מוות עבורם, שכן באל חמד הם מועמדים להוצאה להורג.
בלילה שומע האדוק צעקות המעידות על כך שהספינה בוערת, ומצליח לפרוץ את דלת התא. מתברר שצוות הספינה הצית אותה ונמלט בסירה. טינטין והקפטן מכבים את השריפה ומגלים את סקוט מעולף. הוא מתעורר ואומר שהתעלף לאחר שסירב לעזור לאלן, ומנסה לתקן את מכשיר הקשר השבור של הספינה כדי שיוכלו לבקש עזרה. בתא המטען של הספינה מתגלים אפריקאים מוסלמים כלואים, שמספרים שברצונם להגיע למכה. מאוחר יותר עולה ערבי על סיפון ה"רמונה" ושואל את האדוק מה קורה עם ה"סחורה". האדוק מבין שהוא סוחר עבדים ומגרש אותו מהספינה. הוא משכנע את המוסלמים לא לנסות להגיע למכה, עקב החשש שיהפכו לעבדים.
כעבור מספר שעות מגיעה לאזור צוללת מטעם רסטאפופולוס, המנסה להטביע את ה"רמונה". סקוט מצליח לתקן את מכשיר הקשר ומשדר אותות SOS, וספינת קרב אמריקאית בשם "USS לוס אנג'לס" קולטת את השדר ומבטיחה להגיע לאזור.
ה"USS לוס אנג'לס" עוצרת את ה"שחראזדה" ומורה לרסטאפופולוס להיכנע. הוא מודיע שהוא נכנע ויוצא לכיוון ה"USS לוס אנג'לס" בסירה, אך הסירה הופכת לצוללת כאשר מעל פני המים נראה שהיא טבעה ורסטאפופולוס מצליח להימלט. טינטין והאדוק חוזרים הביתה ומגלים שבן קליש אזעב כבש את השלטון באל חמד ועבדאללה יכול לחזור הביתה.
רקע ופרסום
הרז'ה קיבל את ההשראה לעלילת הספר לאחר שקרא כתבה עיתונאית הטוענת לקיום סחר עבדים בעולם הערבי, ובפרט סחר באפריקאים היוצאים אל מכה.
בנוסף, לפני כתיבת הספר קרא הרז'ה את הספר Balzac et son monde (בלזק ועולמו), ביוגרפיה של אונורה דה בלזק שכתב ידידו פליצ'ן מרסו, והתרשם מהאופן שבו המשיך בלזק להשתמש בדמויות מספריו הקודמים. לאחר מכן אימץ הרז'ה את הרעיון בכרישי הים האדום, שבו מופיעות שוב דמויות רבות מהספרים המוקדמים בסדרה (אלן מהסרטן בעל צבתות הזהב, סניור אוליביירה דה פיגוארה מהסיגרים של פרעה, בן קליש אזעב מארץ הזהב השחור, דוקטור מולר מהאי השחור, המפקח דוסון מהלוטוס הכחול, גנרל אלקזאר מהאוזן השבורה ועוד).
כדי לצייר את הספינה "רמונה" באופן מדויק, הפליגו הרז'ה ועוזרו בוב דה מור על סיפונה של ספינת מטען שוודית מאנטוורפן לגטבורג ובחזרה, ובמהלך ההפלגה צילמו וציירו סקיצות של הספינה. הרגה אסף גם קטעי עיתונות המתארים יכטה בבעלותו של איל הספנות היווני אריסטוטלס אונאסיס, והשתמש בהם כבסיס לתיאור ה"שחראזדה". המטוסים והמכוניות בסיפור צוירו על ידי רוג'ר ללופ, אחד מעובדי אולפני הרז'ה. הארמון החצוב בסלע בו הסתתר בן קליש אזעב מבוסס על מקדש אלחזנה שבפטרה, אותו ראה הרז'ה במגזין של נשיונל ג'יאוגרפיק.
שינויים בין המהדורות
הרז'ה הואשם ביחס גזעני כלפי דמויות כהות עור בספר טינטין בקונגו, וניסה לתקן תדמית זו בספר הנוכחי בו טינטין משחרר עבדים אפריקאים. למרות זאת גם ספר זה ספג ביקורת על גזענות, בעיקר בגלל שפתם העילגת וקשיי ההבנה של העבדים. הרז'ה התייחס ברצינות להאשמות אלה וביצע שינויים קטנים במהדורה הבאה שהודפסה ב-1967, בעיקר בסגנון הדיבור של העבדים. הוא גם שינה את נוסח מכתבו של בן קליש אזעב לטינטין והפך אותו לרשמי יותר. הרז'ה גם הביע צער על כך שתיאר הריגת כריש בספר, אך לא שינה זאת.
מעמיד (סוכה)
בהלכה, "מעמיד" הוא דין בהלכות מבנה הסוכה, לפיו אין לסמוך את סכך הסוכה בדבר שאסור להשתמש בו לשם סיכוך עצמו, דהיינו: דבר המקבל טומאה או שאין גידולו מן הארץ. דין זה שנוי במחלוקת ראשונים, ובקרב פוסקי ההלכה יש שהצריכו להקפיד עליו מלכתחילה.
אמנם מוסכם להלכה שבדיעבד, כאשר העמידו את הסכך על גבי דבר המקבל טומאה או שגידולו אינו מן הארץ, הסוכה כשרה, ומותר אף לברך בה את ברכת "לישב בסוכה".
מקור הדין
מקור דין 'מעמיד' נובע ממחלוקת התנאים במסכת סוכה על המשנה:. בתלמוד הבבלי מובאת מחלוקתם של האמוראים רבי זירא ורבי אבא בר ממל מהו טעמו של רבי יהודה: לדעת אחד מהם סיבת הפסול היא שסוכה כזו איננה יציבה דיה, ושיטת רבי יהודה היא שהסוכה צריכה להיות "דירת קבע". ולדעת השני הפסול הוא. כלומר שהסכך נשען ועומד על המיטה, שהיא כלי המקבל טומאה. והורו חכמים שגם הדבר שעליו נשען הסכך יהיה מחומר שאינו מקבל טומאה, כדי שלא יבוא לעשות את הסכך עצמו מדבר המקבל טומאה, שאז הסוכה פסולה מן התורה. דין זה נכון גם ביחס לדבר שאין גידולו מן הארץ (מופק מחומר שאינו צומח מהאדמה), שגם הוא אינו כשר לסיכוך (מלבד קיר אבנים, שאין חשש שאדם יבוא לסכך בהן את סוכתו).
מחלוקת הראשונים
הראשונים נחלקו בשתי מחלוקות ביחס לדין זה. מחלוקת אחת: האם הלכה כחכמים או כרבי יהודה. כמה ראשונים פסקו כדעת חכמים, בהם: רי"ץ גיאת, רמב"ם, רז"ה ור' ישעיה. אולם דעת רוב הראשונים שהלכה כרבי יהודה, הואיל והגמרא דנה בשיטתו. אלא שבתוך דעת רבי יהודה קיימת מחלוקת בראשונים האם נוקטים להלכה כדעת האמורא הסובר שטעמו הוא משום שהסוכה אינה יציבה, או משום שהיא מסוככת על גבי דבר המקבל טומאה. רבים מהראשונים הנוקטים כרבי יהודה, סוברים שהטעם שנפסק להלכה הוא משום יציבות הסוכה, וממילא אין מקור להצריך שהסוכה תועמד על דבר שאינו מקבל טומאה או שגידולו מן הארץ. כך פסקו הרי"ף והרא"ש, כפי שכתב בשמם תרומת הדשן, ועוד. מאידך, ישנם ראשונים שפסקו כדברי האמורא שבאר את טעמו של רבי יהודה משום סיכוך על גבי דבר המקבל טומאה, כך כתבו הרמב"ן, הר"ן והריטב"א.
פסיקת ההלכה
על אף הכללים ההלכתיים 'ספק דרבנן לקולא', ו'יחיד ורבים הלכה כרבים' כמה מגדולי הפוסקים חששו לדעת מיעוט הראשונים שפסקו כרבי יהודה, וכטעם האוסר סמיכת הסוכה במיטה משום השענת הסכך על דבר המקבל טומאה. השולחן ערוך כתב:. והוסיף הרמ"א שם: . על פי פרשנות המגן אברהם (למסקנתו), סיבת ההסתייגות מהנחת סולמות על הסכך היא משום דין "מעמיד". מכאן שלפירושו יש לחשוש לדין 'מעמיד' ולהימנע מהשענת הסכך על דבר המקבל טומאה. וכך כתבו אחרונים נוספים כמו שולחן ערוך הרב, דרך החיים, חיי אדם ובגדי ישע.
מעמיד דמעמיד
דעת החזון איש, להחמיר שלא לסכך אפילו על גבי מעמיד דמעמיד (מה שמעמיד את המעמיד של הסכך), ולכן במצבים בהם המעמיד של הסכך נשען על דברים נוספים כדי לעמוד, גם ה'מעמיד דמעמיד' צריך להיות מחומר שאינו מקבל טומאה, שהרי אם יינטל אותו "מעמיד דמעמיד" מן הסוכה, הסכך לא יעמוד. נמצא שגם ה'מעמיד דמעמיד' הוא למעשה מעמיד של הסכך. לפי שיטתו, גם ברגים שבאמצעותם הדפנות המחזיקות את הסכך עומדות, צריכים להיות מחומר שאינו מקבל טומאה ושגידולו מן הארץ. אמנם לאחר שמבנה הסוכה יכול לעמוד ברוח מצויה, מותר לחזקו אף בדברים שנאסר לסכך בהם.
אמנם גם לשיטת החזון איש, רק חומרים הפסולים לסיכוך מן התורה פסולים לשימוש כ'מעמיד דמעמיד', אך חומרים שפסולם מדברי חכמים כמו קורות עץ רחבות, או חוטי פשתן (לא שזור) - מותרים בשימוש לצורך כך.
מנגד, הרב שלמה זלמן אוירבך ופוסקים נוספים הוכיחו מדברי הפוסקים הראשונים והאחרונים שאין לחשוש לדברי החזון איש, וכך רווח המנהג להשתמש במסמרים לבנין הסוכה. אמנם ישנם (במיוחד מקרב אנשי חוג חזון איש) המקפידים אף על 'מעמיד דמעמיד' כשיטת החזון איש.
דוד גוטרמן
רבי דוד גוטרמן מסאווראן (נפטר: ז' בחשוון ה'תרע"ג) היה אדמו"ר חסידי, הרביעי במספר בשושלת סאווראן.
קורות חייו
נולד לרבי שמעון שלמה גוטרמן מסאווראן ונישא לבתו של רבי מנחם נחום מטשרנוביל-לויעב ובשנית לבתו של רבי שמעון שלמה מבנדר.
לאחר פטירת אחיו רבי ברוך, מילא את מקומו בסאווראן. לצד אחיו רבי משה ורבי ברוך שכיהנו בטיטשלניק ובסטנביץ. נפטר בז' בחשון תרע"ג.
קטיושה (פירושונים)
ברוסית, "קַטְיוּשָׁה" הוא שם חיבה לאישה: השם קָתֵרִינָה התפתח לקַטְיָה – קַטְיוּשָׁה
Pizza Tower
Pizza Tower (בעברית: מגדל הפיצה) הוא משחק אינדי מסוגת פלטפורמה שיצא למחשב האישי דרך סטים ב-2 במרץ 2023 על ידי Tour De Pizza, וצבר ביקורות חיוביות רבות כששוחרר.
עלילה
שף איטלקי בשם פפינו ספגטי (באנגלית: Peppino Spaghetti) הוא הבעלים של פיצרייה כושלת. יום אחד פיצה מעופפת בשם פני-פיצה (באנגלית: Pizzaface) מגיע אל פפינו ואומר לו שעוד פחות משעה הוא הולך להפעיל קרן לייזר מגג של מגדל הנמצא מול המסעדה, לפוצץ לו את כל העסק ולהשאיר אותו חסר כל. פפינו שדואג לעסק שלו יוצא אחרי פני-פיצה למגדל שלו שם הוא צריך לאסוף תבלינים שיאפשרו לו להחיות מסכת טיקי עתיקה בשם ג'ון (באנגלית: Pillar John).