cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חלוקת התנ"ך לסדרים
קריאת התורה בארץ ישראל
השיקול לחלוקה לפרשיות קצרות יותר מפרשות התורה בבבל נבע מרצונם של אנשי ארץ ישראל למצוא חלוקה שתאפשר להתעמק יותר בפרשיות הנקראות. יש שכתבו כי יש לחלוקה זו רמז בדברי חז"ל ויש טוענים שהשיקול לחלוקה זו היה שיקול של נוחות, לשם זכירת המקום בו הפסיקו בשבת הקודמת (החלוקה לפרקים כמובן עוד לא הייתה קיימת).
שימושים נוספים בחלוקה לסדרים במהלך הדורות
במהלך הדורות חלוקה זו הוזכרה פעמים רבות וחלק מספרות המדרש מחולקת על פיה. כמו כן, היא מוזכרת גם במהדורות של פרשנות לתנ"ך.
בערך בשנת 1330 רבי שלמה בן ישמעאל הכניס את מספור הפרקים הנוצרי לתוך ספרי המקרא היהודיים. כדי להקל על יהודים לעקוב אחרי הפסוקים המצוטטים על ידי נוצרים בפולמוסים נגדם, הוא יצר רשימה של כל פרקי התנ"ך. בתחילה הרשימה הועתקה כמות שהיא בסוף כתבי יד של התנ"ך, בהמשך הסימון הנוצרי השתרש בכתבים היהודיים ונהיה נפוץ.
מהדורת תנ"ך קורן היה התנ"ך המודפס הראשון, שהציג את החלוקה לסדרים בציון האותיות בערך מספרי עולה (לצידו של הכתוב), מאוחר יותר יצא תנ"ך על פי כתר ארם צובא (בהוצאת מוסד הרב קוק ובעריכת הרב מרדכי ברויאר) שגם סימן חלוקה זו על ידי הוספת האות ס לצד כל התחלת סדר, כמו שמסומן בכתבי היד.
לתנ"ך קורן צורפה הקדמה המסבירה את השתלשלות החלוקה היהודית לסדרים, ההשערות לגביה, וחשיבותה לישראל כיום.
כיום, מתקיימת תוכנית לימוד התנ"ך "תנ"ך יומי" ע"פ חלוקת הסדרים, אשר בה מסיימים את התנ"ך מאות אנשים כל שנה.
השוואה לחלוקה לפרקים
מתוך 154 הסדרים שבתורה, רק 68 מהם מתחילים באותו הפסוק כמו בחלוקה לפרקים, כלומר 42 אחוזים מהסדרים (בהשמטת ראשי הספרים). מתוך 224 סדרים שבנביאים, רק 23 מהם מתחילים באותו הפסוק כמו הפרקים, כלומר 7 אחוזים. בכתובים 14 מתוך 70 הסדרים מתחילים באותו הפסוק כמו בחלוקה לפרקים, כלומר 20 אחוזים.
ההבדל בין החלוקה לפרקים לעומת החלוקה לסדרים מבחינת תחילת הסדר והפרק מלמדת אותנו לגבי ההבדלים בין השקפת העולם היהודית להשקפת העולם הנוצרית עליה התבססה החלוקה לפרקים או שהיא נובעת מחוסר הבנה של הטקסט. רוב הסדרים מתחילים או מסתיימים בנושא חדש, בפרשה פתוחה או סגורה חדשה, אולם לא כולם, לפעמים הסדר מתחיל מספר פסקים לפני הנושא החדש על מנת להתחיל בתוכן של טובה או נחמה למשל בספר יחזקאל טז' ס' או עובדיה א' כא'. סיבה אפשרית נוספת להתחלת סדר לא באותו פסוק של התחלת נושא היא לגרום למתח אצל הקורא ורצון לקרוא את הסדר הבא.
כמות הסדרים
בתוך המספרים הללו, 154, 157 ו-167, יש רשימות שונות היכן התחילו הסדרים. כי זה היה קשור למנהג הקריאה בתורה בשבת בארץ ישראל, והיו דעות ומנהגים שונים. אולם, על רוב ראשי הסדרים יש הסכמה וההבדלים הם מועטים יחסית. התלמוד והרמב"ם מציינים שקריאת הסדרים בשבתות ערכה שלוש שנים, ויש מקור ספר החילוקים המדבר על שלוש שנים וחצי. המספר 154 הוא יותר ממה שנדרש לשלוש שנים רגילות והמספר 167 הוא פחות ממה שנדרש לשלוש שנים וחצי. כנראה שהזמן שהתלמוד מציין שלקח לסיים את כל התורה הוא בקירוב. זאת אומרת שבארץ ישראל קראו את התורה בתקופה שבין 3 ל 3.5 שנים. בניגוד למנהג הרווח כיום לסיים את התורה פעם בשנה באותו תאריך (שמחת תורה).
כמות הסדרים שבספרי הנ"ך היא 293 (97 בנביאים ו-196 בכתובים). יש המשערים כי המספר נקבע כמספר ימי החול בשנה, כך שאם לומדים סדר אחד בכל יום חול מסיימים לקרוא את כל הנ"ך בשנה.
סטטיסטיקה של הסדרים
הסדר הקצר ביותר בתורה הוא סדר י' בספר במדבר והוא מכיל 7 פסוקים והוא גם הסדר הכי קצר בתנ"ך כולו, הסדר הקצר ביותר בנביאים הוא סדר לא' בספר מלכים והוא מכיל 26 פסוקים, והסדרים הכי קצרים בכתובים הם סדרים א' וב' במגילת אסתר עם 26 פסוקים כל אחד.
הסדר הכי ארוך בתורה הוא סדר כו' בספר שמות והוא מכיל 82 פסוקים, הסדר הכי ארוך בנביאים הוא סדר ב' בתרי עשר עם 83 פסוקים והסדר הכי ארוך בכתובים הוא סדר טז' בתהילים והוא מכיל 167 פסוקים והוא גם הסדר הכי ארוך בתנ"ך כולו.
רפאל הולצדפה
רפאל מרסל הולצדפה (בגרמנית: Raphael Marcel Holzdeppe; נולד ב-28 בספטמבר 1989) הוא אתלט גרמני, אלוף עולם (מוסקבה 2013) ובעל מדליית ארד אולימפית (לונדון 2012) בקפיצה במוט.
ביוגרפיה
הולצדפה נולד בקייזרסלאוטרן למשפחה ממוצא אפריקאי ואומץ על ידי משפחה גרמנית סמוך לאחר לידתו.
הוא החל להתחרות בקפיצה במוט כנער, וב-2006 סיים במקום החמישי באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בבייג'ינג. כעבור שנתיים, באליפות שנערכה בבידגושץ' זכה במדליית הזהב והוכתר כאלוף העולם לנוער. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) העפיל לשלב הגמר וסיים במקום השמיני.
באליפות אירופה שנערכה בברצלונה ב-2010 סיים במקום התשיעי, ובאליפות העולם שנערכה בטגו ב-2011 לא הצליח לעבור את שלב המוקדמות. באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי ב-2012 זכה במדליית הארד, ובהמשך השנה זכה במדליית ארד גם באולימפיאדת לונדון.
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה במוסקבה ב-2013 רשם את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית הזהב והוכתר כאלוף העולם.
בתחרות שנערכה בשנת 2015 בבאקו קבע את שיאו האישי - 5.92 מטר. בהמשך השנה, איבד את תוארו כאלוף העולם באליפות העולם בבייג'ינג, אך זכה במדליית הכסף.
הורטונוורקס
הוֹרְטוֹנְווֹרְקְס (באנגלית: Hortonworks, נאסד"ק: HDP) היא חברת תוכנה המבוססת בסנטה קלרה, קליפורניה. החברה מתמקדת בפיתוח ותמיכה של האדופ, מסגרת המאפשרת עיבוד מבוזר של מערכות נתונים גדולות על פני אשכולות מחשבים.
היסטוריה
הורטונוורקס הוקמה ביוני 2011 כחברה עצמאית עם מימון של כ-23 מיליון דולר מ - Yahoo! ו - Benchmark Capital. החברה מעסיקה תורמים רבים (מעל 180) לפרויקט הקוד הפתוח Apache Hadoop.
אריק בלדשוויילר היה המנכ"ל, ורוב בירדן סמנכ"ל תפעול, (לשעבר מ SpringSource). בנובמבר 2011 הובילה סבוב השקעות נוסף בגובה 25 מיליון דולר בהובלת אינדקס ונצ'ורס.
ביוני 2013 Hortonworks העלה עוד 50 מיליון דולר במימון, ממשקיעים קודמים, יחד עם קבוצות ההשקעות Tenaya Capital ו Dragoneer.
בחודש דצמבר 2014, הורטונוורקס יצאה להנפקה ציבורית בנאסד"ק.
ונסן פאז'ו
וֶנְסָן פאז'ו (בצרפתית: Vincent Pajot; נולד ב-19 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר במץ. שימש בעבר בתור קפטן נבחרת צרפת עד גיל 21.
קריירה
פאז'ו החל את דרכו במחלקת הנוער של בופמון ביישוב קרוב ליישוב הולדתו, דומון, בגיל 6. בשנת 1999 עבר למחלקת הילדים של המועדון סן-לה מסן-לה-לה פורה, ולאחר כשנתיים עבר למחלקת הנוער של המועדון, סן-לה 95. לאחר כ-6 שנים עבר פאז'ו למחלקת הנוער של מועדון הכדורגל ראן. לאחר כשלוש שנים בנוער, עבר פאז'ו לקבוצה הבוגרת. בעונתו הראשונה, הושאל לבולון, מהליגה הצרפתית השנייה. לאחר מכן חזר פאז'ו לראן והצליח להגיע למעמד של שחקן הרכב. בשנת 2015 חתם פאיוט ל-4 שנים תמורת 2.5 מיליון אירו בשורות סנט אטיין מצרפת.
נבחרת לאומית
בשנת 2009 זומן פאז'ו לנבחרת צרפת עד גיל 20, בה רשם 2 הופעות. בשנת 2010 זומן פאז'ו לנבחרת צרפת עד גיל 21, בה רשם 15 הופעות ושער, ובנוסף שימש בתור קפטן במוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 לשנת 2013.
נגד שוויון
נגד שוויון (באנגלית: Against Equality) הוא ארגון אקטיביסטי להט"בי אשר נוסד בשנת 2009, פועל בעיקר באינטרנט, ומפרסם מאמרים, כתבים ואמנות אשר ביקורתיים כלפי פוליטיקה הומו-לסבית מיינסטרימית. נגד שוויון מתמקד בעיקר בנושא נישואים חד-מיניים, הצבא האמריקאי, ומה שידוע כ"תעשיית הכליאה" (באנגלית: Prison-Industrial Complex), המתאר את הקשר ההדוק בין ביורוקרטיות ממשלתיות, מנגנונים פוליטיים, ואינטרסים כלכליים שגורמים - גם שלא בכוונה תחילה - לצמיחה במספר האסורים בבתי כליאה, ללא קשר לצורך חברתי מוכח.
מבנה
נגד שוויון הוא קולקטיב אנטי-קפיטליסטי של אמנים, סופרים והוגים קוויר-רדיקלים וטרנסג'נדרים. הקולקטיב מנהל ארכיב של כתבים ועבודות אמנות. הארגון אף פרסם שלוש אנתולוגיות, כשכל אחת מציגה חומרים ממדור אחר בארכיב. ב-2014 פורסמו האנתולוגיות כספר משולב על ידי A. K. Press.
נושאים
נגד שוויון מתמקדים בשלושה נושאים: נישואים, שירות צבאי, ובתי כלא.
נישואים
על פי חברי הקולקטיב, גישה זו היא פסולה ממספר סיבות, ביניהן:
שירות בצבא האמריקאי
ההקשר של המאבק הזה הוא גם התנגדות לחתירה להומונורמטיביות דרך שירות צבאי. על פי ערכי הקולקטיב הקוויר-רדיקליים-אנרכיסטיים, מיליטריזם הוא פסול מיסודו, ומשרת אג'נדות פסולות, כולל קפיטליזם, קולוניאליזם ופטריארכיה. הטענה המרכזית של הקולקטיב היא שאל לאנשים להט"בים להפוך לכלי בשירות דיכוי של אחרים במחיר קבלתם לתוך הנורמה הפטריארכלית-מיליטריסטית. חברי הקולטיב טוענים שלא רק שזה מחיר גבוה מידי ולא מוסרי, אלא שהוא לא אפקטיבי, ושהקבלה לשורות הכוחות המזוינים לא באמת יקדמו שוויון במקומות אחרים. הקולקטיב יצא נגד מדיניות אל תשאל, אל תספר של ארצות הברית, לפיו מותר היה להומואים ולסביות לשרת בצבא כל עוד הם הסתירו את הזהות המינית שלהם, ואף נגד ביטולו.
כליאה
הקולקטיב מקדם אג'נדה של מיגור בתי כלא (prison abolition), ומתנגד ל"תעשיית הכליאה" (באנגלית, Prison Industrial Complex). תעשיית הכליאה הוא מונח שנטבע כמקביל למונח "הקומפלקס הצבאי-תעשייתי", ואשר מתאר את שילוב ההשפעות של ביורוקרטיות רשמיות, מנגנונים פוליטיים ותאגידים על שיעורי הכליאה. השפעה זו אינה נחשבת כקונספירטיבית, אלא מושפעת מהאינטרסים של הגורמים המשתתפים בתעשייה. בין הגורמים העיקרים לצמיחת מספר הכלואים בארצות הברית (שמובילה בעולם במספר התושבים הכלואים):
על פי הביקורת על תעשיית הכליאה, שימוש באסירים למטרות רווח של חברות פרטיות המשתתפות בתעשיית הכליאה גורמת לתמריץ לכלוא עוד ועוד אנשים ושתאגידי ענק בתחום - תעשיית הכליאה מדורגת במקום השני ברשימת התעשיות הצומחות בארצות הברית, אחרי תעשיית ההיי-טק, - לוחצים על פוליטיקאים לייצר תנאים בהם ימשיכו להיבנות בתי כלא, וימשיכו למלא אותם באסירים. הלחץ הזה, בתורו, מוביל לחקיקה שדורשת עונשי מאסר, ושחוקים מסוג זה נוטים להפליל אוכלוסיות מוחלשות מתחילה, כמו שחורים ולטינו-אמריקאים, ולהנציח את מעגלי העוני והפשיעה.
פרסומים
ב-2010 פרסמו נגד שוויון את ספרם הראשון, Against Equality: Queer Critiques of Gay Marriage (נגד שוויון: ביקורת קווירית על נישואים גאים), הספר כלל מאסות פרי עטם של הוגים קווירים מובילים, כולל קייט בורנשטיין, דין ספייד, יסמין נאיר, מטילדה ברנשטיין סיקמור, ועוד. הספר הגיע למקום שישי ברשימת ההפצה של A. K. Press Distribution.
את הספר השני הוציאו נגד שוויון ב-2011. הספר נקרא Against Equality: Don't Ask to Fight Their Wars (נגד שוויון: אל תבקשו להילחם במלחמותיהם), וכלל כתבים שמבקרים את הפוליטיקה ההומו-לסבית הממסדית, ובמיוחד לגבי כל הקשור לחוק אל תשאל, אל תספר של הצבא האמריקאי, לפיו מותר ללהט"בים לשרת בכוחות המזוינים כל עוד הם מסתירים את זהותם המינית. לאנתולוגיה תרמו בין היתר קניון פארו, לארי גולדסמית, ביל אנדרייט, ג'מאל ראשיד ג'ונס, ותריס קווין. הספר אויר על ידי מיסטר פיש.
הספר השלישי והאחרון בטרילוגיית האנתולוגיות של נגד שוויון יצא ב-2012 - Against Equality: Prisons Will Not Protect You (נגד שוויון: בתי כלא לא יגנו עליך). הספר מתרכז במשפט אנטי-שנאה ובמדיניות בתי הסוהר. תורמים כוללים את המרכז לסיוע משפטי על שם סילביה ריברה, דין ספייד, ליליאנה סגורה, יסמין נאיר, ג'וש פאבאן ובריג'יט סימפסון.
ב-2014 יצא הספר בהוצאת A. K. Press שמאגד את שלוש האנתולוגיות, Against Equality: Queer Revolution, Not Mere Inclusion (נגד שוויון: לא רק הכלה - מהפיכה קווירית).
אירועים
חברי הקולקטיב גם משתתפים באירועים קוויריים ואנרכיסטיים, מרצים, מנחים קבוצות ומעבירים סדנאות, בחנויות ספרים, קמפוסים, ומרכזים קהילתיים בארצות הברית וברחבי עולם.
ויקטור בוניפייס
ויקטור בוניפייס אוקו (באנגלית: Victor Boniface Okoh; נולד ב-23 בדצמבר 2000 בניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז.
קריירת מועדונים
בוניפייס גדל במחלקת הנוער של ריאל סאפייר הניגרית. ב-4 במרץ 2019 חתם בבודה/גלימט מליגת העל הנורווגית. בשלוש העונות הראשונות שלו במועדון ערך 33 הופעות ליגה, בהן הבקיע שבעה שערים.
ג'ורג' איניס
ג'ורג' איניס (באנגלית: George Innes; נולד ב-8 במרץ 1938) הוא שחקן אנגלי.
תיאטרון
בתיאטרון הופיע איניס במחזה "The Dream of Peter Mann" מאת ברנרד קופס ובבימויו של פרנק דונלופ בפסטיבל אדינבורו, ובסיור הופעות בבריטניה. בשנה האחרונה של הלימודים למד בבית הספר למשחק "בריסטול אולד ויק". הוא עבד שוב עם דונלופ במחזה "The Pantomime" בתיאטרון "בריסטול אולד ויק" ואחר כך בעונת התיאטרון בנוטינגהאם פלייהאוס עם דונלופ ועם ג'ון נוויל
עוד הופיע איניס בהפקות של להקת הרויאל קורט במחזה "Chips with Everything" שהועלה בתיאטראות וסט אנד ובברודוויי. הוא שיחק במחזה "אותלו" עם פרנק פינלי בתפקיד יאגו בתיאטרון הלאומי בצ'יצ'סטר ובתיאטרון אולד ויק. באותה תקופה השתתף גם במחזות "Dutch Courtesan", "אמא קוראז'", "Hobson's Choice" ו-"The Master Builder". בתיאטרון הלאומי הופיע איניס במחזה "Jumpers" מאת טום סטופארד בבימויו של פיטר רוג'רס, "Bedroom Farce" שביים פיטר הול והוצג גם בווסט אנד, ובמחזה "The Vortex" בתיאטרון המנסון בלוס אנג'לס. בשנים 1993 ו-1994 שיחק במחזה "קול קטן" עם להקת התיאטרון סטפנוולף, בבימויו של סיימון קרטיס בשיקגו. כשחזר ללונדון שיחק בתיאטרון סאות'וורק פלייהאוס במחזות "רוסמרהולם" (1997) וב-"Riders to the Sea" (ב-2005).
בשנת 2009 הופיע איניס באוף-ברודוויי במחזה "The Lodger" בתיאטרון וורקשופ בבימויו של האריס יולין. שם הוא יצר את מופע היחיד שלו בשם "Tribute" שהתבסס על המחזה "Ages of Man" מאת סר ג'ון גילגוד. הוא גם הופיע במועדון התיאטרון "The Players" בעיר ניו יורק. באוגוסט 2009 הועלה המופע בפסטיבל הפרינג' באדינבורו וזכה לביקורות מצוינות. במרץ 2010 הופיע בתוכניתו "Tribute" בתיאטרון ברונ'ס קורט פאב בלונדון.
קולנוע
הסרטים שבהם הופיע איניס כוללים את "בילי בדאי" (1963, בבימויו של ג'ון שלזינגר), "Charlie Bubbles" (מ-1967, בבימויו של אלברט פיני), "Before Winter Comes" (מ-1969 שביים ג'. לי תומפסון), "הג'וב האיטלקי" (1969, בבימויו של פיטר קולינסון), "The Last Valley" (מ-1971 בבימויו של ג'יימס קלאוול), "אדי הבלש" (1972, בבימויו של סטיבן פרירס), "האפיפיורית יוהנה" (1972, בבימויו של מייקל אנדרסון), "יהלומים נוצצים בלונדון" (1974, בבימויו של ג'רום קורטלנד), "גשר אחד רחוק מדי" (1977, בבימויו של ריצ'רד אטנבורו), "סוויני 2" (מ-1978 בבימויו של טום קלג), "מגע המדוזה" (1978, בבימויו ג'ק גולד), "The Odd Job" (מ-1978, בבימויו של פיטר מדאק), "קואדרופניה" (1979, בבימויו של פרנק רודם), "בין שתי ערים" (1980, בבימויו של ג'ים גודרד), "שוגון" (1980, בבימויו של ג'רי לונדון), "Goliath Awaits" (מ-1981, בבימויו של קווין קונור), "אייבנהו" (1982, בבימויו של דאגלס קמפילד), "Ordeal by Innocence" (מ-1985, בבימויו של דזמונד דייוויס) ו-"Morons from Outer Space" (מ-1985 בבימויו של מייק הודג'ס).
בשנות האלפיים שיחק איניס בסרטים "זירה עוינת" (2000, ביים ג'ון אירווין), "ניקולס ניקלבי" (2001, ביים סטיבן ויטאקר), "סיבוב אחרון" (2001, ביים פרד סקפיסי), "אדון ומפקד: הצד הרחוק של העולם" (2003, ביים פיטר ויר), "דברים שצריך לעשות לפני גיל 30" (מ-2005, ביים סיימון שור), "אבק כוכבים" (2007, ביים מתיו ווהן), ובסרט "אליזבת: תור הזהב" (2007, ביים שקאר קאפור).
טלוויזיה
על תפקידיו בטלוויזיה היה איניס מועמד פעמיים לפרס אמי. הוא השתתף בתוכניות שונות בטלוויזיה הבריטית וגם האמריקאית. איניס גילם את המשרת אלפרד בסדרה "על אדונים ומשרתים", ג'מבו בעונה הראשונה של הסדרה "Budgie", וילקינס בסדרה "Danger UXB". עוד שיחק בסדרה "אני, קלאודיוס", בסיטקום "החיים הטובים", בסדרת הדרמה "רמפול", בסדרת ההרפתקאות, במיני-סדרה "מצדה", בסדרה המשטרתית "בלוז לכחולי המדים", בסדרה "מגנום" וב"קגני ולייסי", בסדרה הקומית "מ.א.ש", בפרק "Mouse in the Corner" מ"סיפורי המסתורין של רות רנדל", בעיבוד לרומן "אדם ביד", במיני-סדרה "Seekers", בפרק "הרצח באיי הקריביים" על פי ספר מאת אגאתה כריסטי, במיני-סדרה "Noble House", בפרק "Who Killed Cock Robin" בסדרה "רציחות במידסומר", בדרמת הפשע "The Brief", בסיטקום ובסיטקום "Open All Hours" וכן בקומדיה "ניוהארט" בכיכובו של בוב ניוהארט.
פרס TEFI
פרס TEFI (ברוסית: Премия ТЭФИ; ТЭФИ הוא ראשי תיבות ברוסית ל-Телевизионный ЭФИр שמשמעותו "שידור טלוויזיוני") הוא אחד הפרסים החשובים ביותר בתעשיית הטלוויזיה הרוסית והוא שווה ערך לפרס ניקה (לקולנוע).
עד 2014 אורגן טקס הפרס על ידי קרן האקדמיה הרוסית לטלוויזיה ומשנת 2014 הפרס מאורגן על ידי הוועדה לפרסי תעשיית הטלוויזיה. זוכה הפרס נקבע לאחר הצבעה סגורה שנערכת בין חברי הוועדה ובה 20 נציגים מכל אחד מערוצי הטלוויזיה שייסדו את הפרס (סך הכול 140 איש). חברי הוועדה הם עובדי רשתות השידור ואנשי תעשיית הטלוויזיה הרוסית.
פסלון הפרס הוא פסלון עשוי ברונזה ובו דמותו של אורפאוס השר מעמקי לבו על נמי נשמתו. הפסלון עוצב על ידי הפסל ארנסט ניזבסטני. משקל הפסלון מגיע ל-8 ק"ג ו-500 גרם ועלותו 1,000 דולר.
היסטוריה
הפרס הוקם באוקטובר 1994.
בשנת 2007 חברת ההחזקות גזפרום-מדיה (המחזיקה בבעלות על הערוצים NTV ו-ТНТ) סירבה להשתתף בטקס חלוקת הפרס. בשנת 2008 סירבה להשתתף גם VGTRK (שמנהלת את הערוצים רוסיה-1, ערוץ התרבות, ערוץ הספורט וערוץ רוסיה-24).
לאחר שערוצי הטלוויזיה הגדולים ברוסיה סירבו ליטול חלק בטקס חלוקת הפרס, ולדימיר פוזנר, שהיה נשיא האקדמיה הרוסית לטלוויזיה התפטר מתפקידו ובמקומו מונה מיכאיל שבידקוי.
בשנת 2013 VGTRK חדלה להיות חלק ממייסדי האקדמיה ובכך גם חדלה מליטול חלק במימון הפרס והאקדמיה הרוסית לטלוויזיה וזמן קצר לאחר מכן הערוץ הראשון ברוסיה הכריז על סירובו ליטול חלק בפרס בשל העדר תחרות אמיתית, מיכאיל שבידקוי התפטר מתפקידו כנשיא האקדמיה. באפריל 2013 מועצת מייסדי קרן האקדמיה הרוסית לטלוויזיה החליטה להשעות את חלוקת הפרס עד לעריכת שינויים באופן חלוקת הפרס ובחירת הזוכים ובדצמבר 2013 נבחר נשיא חדש לאקדמיה הרוסית לטלוויזיה, לתפקיד מונה אלכסנדר אקופוב שהחליט להעביר את ניהול חלוקת הפרס לידי גוף שהוקם במיוחד לצורך כך בשם "הוועדה לפרסי תעשיית הטלוויזיה" (Комитет индустриальных телевизионных премий).
במרץ 2014 הוכרז על חידוש הפרס ונערך שינוי במספר המועמדים (12 בכל קטגוריה) ואופן ההצבעה. על פי התקנון החדש נקבע שחבר השופטים יורכב מעשרים איש מכל אחד ממייסדי הפרס (בהם הערוץ הראשון, VGTRK, גזפרום מדיה, STS מדיה ו-National Media Group).
בפברואר 2015 מונה מיכאיל שבידקוי ליושב ראש הוועדה לפרסי תעשיית הטלוויזיה.
וולוו 164
וולוו 164, (Volvo 164), היא מכונית סלון בתצורת סדאן שוודית יוקרתית, בעלת מנוע 6 צלינדרים. יוצרה על ידי וולוו משנת 1968–1975. יוצרו 146,008 יחידות.
דגם ""וולוו 164" הורכב בשוודיה, אוסטרליה, מלזיה ו-דרום אפריקה.
היסטוריה
וולוו 164 הייתה התשובה של חברת וולוו כנגד מרצדס בנץ 250 ו-יגואר XJ 6.
וולוו 164TE
מהדורה מוגבלת של 164,  164TE נעשתה בשנת 1974 ב-3 בשווקים, בריטניה, גרמניה ו - אוסטרליה.
164TE מצוידת כסטנדרט, במיזוג אוויר, רדיו מלווה ב-8 רמקולים, משענות ראש אחוריות, מנורות קריאה אחוריות, מגף שטיחים מקיר לקיר עם תאורה.
גרסה יוקרתית יותר זאת הייתה זמינה רק ב-3 צבעים: תכלת מתכתי, נחושת מתכתית וצהבהב מתכתי.
==מפרט טכני ומידות==
(וולוו 164 - וולוו ששת הצילינדרים הראשון מאז יוצר בדגם PV800 בשנת 1958).
ביצועים:
וולוו 164 בישראל
מאיר חברה למכוניות ומשאיות בע”מ הוקמה בשנת 1967 ע”י מאיר קז כיבואנית בלעדית של מוצרי חברת וולוו השוודית. בתחילה ייבאה מכוניות ובהמשך משאיות, אוטובוסים, מנועים וציוד מכני כבד.
בישראל שווקה וולוו 164 מסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 ונחשבה לרכב יוקרתי.
שונסי ברבר
שונסי קמפבל ברבר (באנגלית: Shawnacy Campbell Barber; נולד ב-27 במאי 1994) הוא אתלט קנדי, אלוף העולם (בייג'ינג 2015) בקפיצה במוט.
ביוגרפיה
בשנת 2013 השתתף באליפות העולם שנערכה במוסקבה, אך לא העפיל לשלב הגמר. באוניברסיאדת קאזאן שנערכה באותה שנה סיים במקום ה-11, וכן זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים לנוער שנערכו במדיין ובמדליית כסף במשחקים הפרנקופוניים שנערכו בניס. ב-2014 זכה במדליית ארד במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בגלאזגו.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו ב-2015 זכה במדליית הזהב והשווה את שיא המשחקים שקבע הקופץ הקובני לאסרו בורחס ארבע שנים קודם לכן - 5.80 מטר. ב-25 ביולי אותה שנה קבע את שיאו האישי, שמהווה גם שיא לאומי קנדי - 5.93 מטר. חודש לאחר מכן רשם את הישג השיא שלו כשהוכתר כאלוף העולם באליפות העולם בבייג'ינג לאחר שקפץ לגובה של 5.90 לפני אלוף העולם היוצא רפאל הולצדפה מגרמניה (5.90 מטר) ושלושה קופצים שזכו במדליית ארד רנו לאבילני מצרפת, פאוול וויצ'כובסקי ופיוטר ליסק מפולין (5.80 מטר).
בינואר 2016 עבר גובה של 6.00 מטר בתחרות באולם שנערכה ברינו.
באפריל 2017 יצא מהארון והצהיר כי הוא הומו בפוסט בפייסבוק.
יבנית
יבנית היא חורבה בגליל העליון בסביבות צפת, כ-3 ק"מ מצפון מזרח לה, בקרבת מצודת ביריה.
היסטוריה
חוקרי העבר מזהים את המקום עם היישוב היהודי ימניה (או ימנית), שהתקיים כאן בימי הבית השני. יוסף בן מתתיהו, מפקד המרד הראשון בגליל, ביצר את היישוב כהכנה למרד. בשל גובהו ומיקומו הגאוגרפי, היה יבנית אחד מן המקומות שבהם השיאו משואות כדי להודיע על ראשי החודשים והמועדים.
במקום התקיים יישוב יהודי גם בתקופת המשנה והתלמוד (התקופה הרומית ביזנטית), אם כי יישוב בשם זה אינו נזכר בצורה מפורשת בתלמוד. לעומת זאת, בפיוטים מתקופת הגאונים (מאות 7–11 לספירה) נזכר היישוב יבנית כמקום אחת ממשמרות הכהונה שגלו לגליל, משמרת אִמֵּר. הפייטן אלעזר הקליר, שחי במאה ה-7 לספירה, מזכיר את שם היישוב יוונית (יבנית) בפיוטו "איכה ישבה חבצלת השרון", שבו הוא מקונן על אובדן 24 משמרות הכהונה: "והריקו עלי חרב וחנית. והרביתי צומות ותענית. ומצורת תוכנית יצאה יוונית (אבנית)". במקורות יהודיים מימי הביניים נזכרים קברי צדיקים ביבנית, אך מבלי לציין יהודים שישבו דרך קבע במקום.
קברי חכמים
בסמוך למקום נמצאים קברי חכמים: במתחם רחבת התצפית, מצויה מערת קבורה עתיקה המיוחסת לצמד האמוראים אביי ורבא, מחכמי התלמוד הבבלי. מעל למערה בולט מבנה האבן הגדול ובו קברו של רבי יהודה נשיאה שהיה נכדו של רבי יהודה הנשיא, גדול התנאים שחתם את המשנה בציפורי. כמה מטרים דרומה מצויה מערה קטנה נוספת, קברו של רב פפא, תלמידם של אביי ורבא, וקברו של רבי דימי מנהרדעא.
מצפור הר יבנית
נקודת תצפית מרהיבה, לא הרחק ממצודת ביריה, משקיפה על בקעת החולה, הגולן, הרי נפתלי והחרמון.
סמוך לרחבת התצפית, מאחורי מבואה מקורה הנישאת על ארבעה עמודים, נמצא פתח הכניסה למערה ארוכה. המערה נחצבה בסלע קירטון, אורכה כ-30 מטר ונראה כי שימשה בתקופה הביזנטית כמאגר מים תת-קרקעי.
בסיס חיל האוויר המלכותי סנט ג'ין
בסיס חיל האוויר המלכותי סנט ג'ין (באנגלית: RAF St Jean) היה שדה תעופה צבאי בצפון ישראל, בשימוש בתקופת המנדט הבריטי בזמן מלחמת העולם השנייה. שדה התעופה נמצא כ-4 ק"מ צפונית-מזרחית לעכו. כיום פועל במקום מנחת שמרת.
היסטוריה
שדה התעופה היה בשימושם של חיל האוויר המלכותי וחילות האוויר של צבא ארצות הברית, במסגרת המערכה בצפון אפריקה נגד מדינות הציר. שימש בעיקר את טייסת 98 בחיל האוויר התשיעי של חיל האוויר האמריקאי. הטייסת עשתה שימוש במפציצים מסוג B-24 ליברייטור.
בין השנים 1949–1951 הבסיס שימש באופן זמני כשלוחה של בית הספר לטיסה עד שעבר למשכנו הקבוע במחנה סירקין. לקורס הראשון שגויס הגיע מספר רב של חניכים והוא התקיים בשדה דב. בגלל העומס על השדה הקטן, הועברו חלק מהאנשים לשדה התעופה סנט ג'ין, שם רוכזו חניכים שקיבלו הכשרה מחוץ לישראל: באיטליה, בארצות הברית ובצ'כוסלובקיה. את הקורס הראשון סיימו בהצלחה ארבעה טייסים: טיבי בן-שחר, ישעיהו גזית, מוטי הוד ודני שפירא, שקיבלו את "כנפי הטיס" בחודש מרץ 1949, ועברו לטייסת הקרב הראשונה בחצור, שלרשותה עמדו מטוסי מסרשמיט Bf 109.
לאחר מעבר בית הספר למחנה סירקין ב-1951, הוא הפך לבסיס של יחידת מחסני חירום עד לאחר מלחמת ששת הימים.
ביולי 1967 אירע בו פיצוץ גדול בו עלו באש מצבורי פגזים, קטיושות ופריטי תחמושת נוספים שנלקחו כשלל מהמלחמה. לאחר ההתפוצצות ננטש השדה, והפך לשדות חקלאיים. המבנים נהרסו, ושרדו רק שתי דרכי גישה חקלאיות בצורת V (17/35, 10/28), המסמנות את מקומם של מסלולי ההמראה. מסלול 17/35 משמש כיום כמנחת שמרת.
בשם "סן-ג'ין" נקרא גם שדה המטווחים הסמוך, שהוקם על שפת הים וששימש בעיקר את חיילי "גולני" ממחנות "בן-עמי" ו"שרגא". לימים הוקם שם אתר הקרוואנים "חצרות יָסַף".
וסילי מיטרוחין
וסילי ניקיטיץ' מיטרוחין (3 במרץ 1922 בכפר יוראסובו, מחוז ריאזאן, רוסיה הסובייטית - 23 בינואר 2004 בלונדון, אנגליה) היה מחבר וביוגרף, איש הקג"ב בעברו, עובד ארכיון המינהל הראשי הראשון של הקג"ב, שערק לבריטניה יחד עם העתקים של מסמכים סודיים רבים מארכיון הקג"ב.
ביוגרפיה
לאחר השלמת לימודיו במכון לארטילריה התקבל לאוניברסיטת קאזאן בה למד בפקולטה למשפטים ובפקולטה להיסטוריה.
בסוף מלחמת העולם השנייה נשלח לעבוד במשרד התובע הכללי הצבאי בחרקוב ולאחר סיום לימודיו באוניברסיטה כיהן כסגן התובע הכללי בחרקוב ובשנת 1948 גויס לעבוד בוועדת המודיעין.
משנת 1948 ועד פרישתו בשנת 1984 עבד בסוכנות הביון הסובייטית. בשנות החמישים פעל כסוכן שטח וב-1956 התלווה למשלחת הסובייטית באולימפיאדת מלבורן.
בשנים 1972–1984 נטל חלק בהעברת ארכיוני ביטחון המדינה מלוביאנקה, למבנה המודיעין ביאסנבו. באותה עת החל להעתיק בחשאי ממסמכי הארכיון במשך 12 שנה. הוא היה מעתיק ומצפין והיה מחביאם במעון הקיץ שלו במחוז מוסקבה. הוא אסף את המסמכים המועתקים בשש מזוודות והצליח לאסוף כמות אדירה של מידע, לרבות חומרים על מבצעי מודיעין של הקג"ב, שמות קצינים, סוכנים ומודיעים ודיווחי מרגלים סובייטיים. על פי דיווחים שונים, המידע נכתב על פני 25,000 עמודים של מסמכים סודיים.
בשנת 1984 יצא לפנסיה ולאחר התפרקות ברית המועצות ניסה להעביר לידי אנשי CIA מהשגרירות האמריקאית בטאלין את המסמכים אך ללא הצלחה, לאחר שהם טענו שהוא מחזיק במידע מסולף. עם הצעה דומה הוא פנה במרץ 1992 לשגרירות הבריטית בריגה, אלה העבירו את המסמכים לבדיקה אצל MI-6 בזמן שהזמינו אותו לשתות תה.
ב-7 בספטמבר 1992 שירותי הביון הבריטיים העבירוהו בחשאי עם משפחתו לבריטניה. שם חי עד מותו בינואר 2004 בגיל 81.
בשנת 1996 אפשרו השלטונות הבריטיים לשחרר את המסמכים לציבור. התברר שהמסמכים מכילים מידע על מבצעי הביון הסובייטיים משנת 1930 ועד 1980. המידע סייע לחשוף סוכנים סובייטים ולחשוף מעט מאופי הפעילות של המודיעין הסובייטי והקג"ב.
ארכיון מיטרוחין
ביולי 2014 נחשפה רשימת סוכנים ומרגלים סובייטים מתוך ארכיון מיטרוחין ובספטמבר 2016 חוקרים ממכון טרומן, ד"ר איזבלה גינור וגדעון רמז, חשפו מתרגום המסמכים כי יושב ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס (אבו מאזן) הוגדר כסוכן קג"ב בסוריה בשנת 1983, כאשר בניגוד לאחרים ברשימה, הקג"ב התייחס אליו במפורש כסוכן. בנוסף גינור ציינה כי בישראל הוצב סוכן לא מוכר ממולדובה ב-1972.
עד המוות (סרט, 2021)
עד המוות הוא סרט מסוגת מותחן פעולה שעלה לאקרנים בשנת 2021 ובוים על ידי ס.ק דייל, שזהו הסרט הראשון אותו הוא מביים ונכתב על ידי ג'ייסון קארבי. בסרט מככבים מייגן פוקס, קאלן מאלווי, אואן מאקן, אמל אמין וג'ק רוט.
הסרט הופץ למספר מצומצם של אולמות קולנוע בארצות הברית על ידי חברת ההפצה Screen Media ב-2 ביולי 2021 ושוחרר במקביל בשירותי הסטרימינג. הסרט קיבל ביקורות טובות, במיוחד כאלו ששיבחו את משחקה של פוקס ואת הבימוי של דייל.
עלילה
אמה נשואה לא באושר לבעלה הקר וחולה השליטה מארק, העובד כסנגור בתחום הפלילי ובמקביל מנהלת רומן עם טום, שותף במשרד עורכי הדין של בעלה. לאחר שהחליטה לסיים את הרומן עם טום, אמה יוצאת לארוחת ערב עם מארק כדי לחגוג את יום הנישואים שלהם, שם מארק מעניק לה שרשרת שעשויה מפלדה ולאחר מכן לוקח אותה לבקתה שסמוכה לאגם בה הם היו מבקרים בתחילת הקשר שלהם. בהגיעם לשם, מארק מתנצל בפני אמה על ההתנהגות שלו כלפיה והשניים שוכבים.
בבוקר שלמחרת, אמה מתעוררת ומגלה שידה אזוקה לידו של מארק ושניות לאחר מכן מארק מתאבד על ידי ירייה בראשו מטווח אפס. אמה נאלצת לגרור את גופתו של מארק ביחד איתה לכל מקום שהיא הולכת אליו בבית ומגלה שטרם התאבדותו, מארק הרס את הטלפון בבקתה והסיר את כל החפצים החדים שהיו בה. אמה מוצאת את המפתחות לג'יפ של מארק בפח האשפה ומגיעה לחניה. כשהיא מניעה את הרכב, הרדיו מנגן הודעה מוקלטת ממארק שבה הוא מתוודה שהוא ידע על הרומן שלה עם טום. בסוף ההודעה הדלק בג'יפ נגמר והוא נכבה, אמה מגלה שמארק שאב את כל הדלק מהרכב.
שעות לאחר מכן, טום מגיע לבקתה בעקבות הודעה שהוא קיבל מהטלפון של אמה לפיה רישיון עריכת הדין של מארק הולך להישלל ממנו בגלל פעילויות לא חוקיות שהוא ביצע. השניים מבינים שמארק שלח את ההודעה לטום ולפתע משאית מתקרבת לבקתה. טום מפציר באמה להתחבא בבקתה ואדם בשם ג'ימי ניגש לטום ומסביר לו שהוא נקרא אל הבקתה כדי לתקן תקלה בצנרת. טום מנסה לסלק את ג'ימי מהשטח, אבל ג'ימי לא עוזב ובובי, אחיו של ג'ימי יורד מהמשאית אל עבר הבקתה ודוקר את טום למוות. מתברר שבובי הוא מטרידן שתקף את אמה בעבר וכעת השתחרר מהכלא לאחר שריצה עשר שנות מאסר.
אמה מצליחה לברוח ומגיעה אל מחסן סירות הממוקם ליד הבקתה. במחסן, אמה מצליחה לשחרר את עצמה מגופתו של מארק בעזרת עוגן שהיא מוצאת ומצליחה להתחבא בדיוק ששני הגברים נכנסים למחסן. אמה שומעת אותם מדברים ומבינה שמארק שכר אותם על מנת שיהרגו אותה וכעת הם מחפשים אחר יהלומים שהוא הבטיח להם בתמורה. בובי חושד שהיהלומים נמצאים בכספת שבחדר השינה, אך כדי לפתוח אותה עליהם להשיג את טביעת האצבע של מארק וקוד סודי שלטענתם אמה יודעת אותו.
הצמד מחפשים אחר אמה בתוך הבקתה ואמה בינתיים מוצאת מכל דלק ומנסה לתדלק את הג'יפ כדי לברוח, אבל בובי דוקר את צמיגי הרכב. אמה מצליחה להוביל את השניים לעליית הגג ושם היא מכה את בובי בעזרת אלת גולף ונועלת את ג'ימי באחד החדרים. אמה מנסה לברוח מהבית בעזרת המכונית של טום ובמקביל מתקשרת למשטרה מהטלפון שלו, אבל בובי משיג אותה ומעלף אותה. אמה מתעוררת בחדר השינה ומגלה שהיא שוב אזוקה לגופתו של מארק.
בובי מסביר שהקוד לכספת הוא התאריך שבו מארק הציע נישואין לאמה. אמה מסרבת לשתף פעולה ובובי מאיים שהוא יתקוף אותה, אבל ג'ימי, שמתנגד לכך, לוקח מבובי את האקדח שלו ומאיים עליו בעזרתו. אמה מסכימה לתת להם את הקוד לכספת במידה והם ישחררו אותה מהאזיקים. הם משחררים את אמה והיא פותחת את הכספת, בתוכה ישנו מסור עם פתק לפיו היהלומים נמצאים בתוך השרשרת על צווארה של אמה, אך המתכת שממנה השרשרת עשויה בלתי ניתנת לניסור. בובי מבין שאפשר להסיר את השרשרת רק אם הוא יערוף את ראשה של אמה. ג'ימי מנסה להרחיק את המסור מבובי, אך בובי תוקף אותו והוא בטעות משפד את ג'ימי למוות על מתלה מעילים. בובי הכועס תוקף את אמה ודוקר אותה ברגל, היא מצליחה לברוח ממנו ואוזקת אותו לגופתו של מארק.
אמה בורחת למכונית של טום בזמן שבובי רודף אחריה (בזמן שהוא גורר את גופתו של מארק אחריו). אמה מתנגשת בבובי עם הרכב, אבל בטעות מתרסקת לתוך מחסן הסירות ונאלצת להילחם בבובי על האגם הקפוא. אמה מצליחה לדקור את בובי בכתף והקרח נשבר, גופתו של מארק נופלת למים וגוררת איתה את בובי לתוך המים. בובי מצליח לתפוס את רגלה של אמה לפני שהוא שוקע ובתוך המים אמה מוציאה את הסכין מכתפו של בובי ודוקרת את עינו. משקלה של גופתו של מארק גוררת את בובי למעמקים והוא מת מטביעה. אמה שוחה חזרה למעלה ובעזרת הסכין היא פוערת חור בקרח ועולה דרכו חזרה למעלה. אמה שוכבת על הקרח, מסירה את טבעת הנישואין שלה שמתגלגלת לתוך האגם בזמן שניידות משטרה מגיעות לבקתה.
שחקנים
מייגן פוקס - אמה.
אואן מאקן - מארק.
קאלן מאלווי - בובי ריי.
ג'ק רוט - ג'ימי.
אמל אמין - טום.
הפקה
בפברואר 2020, מייגן פוקס הצטרפה לצוות השחקנים וס.ק דייל נבחר לביים על פי תסריט של ג'ייסון קארבי. באוגוסט של אותה השנה, השחקנים קאלן מאלווי, איאן מאקן ואמל אמין הצטרפו גם הם לצוות.
צילומי הסרט החלו באוגוסט 2020 בעיר סופיה שבבולגריה. הפקת הסרט הייתה אמורה להתחיל במרץ 2020, אך נדחתה בגלל מגפת הקורונה. במשך כארבעה שבועות, מייגן פוקס הייתה אזוקה לפעלולן בולגרי שנשכב על הרצפה בכל סצנה וישנה כשעתיים בכל יום בגלל הפרשי השעות בין בולגריה לארצות הברית.
הפצה
בחודש מאי ב-2021, חברת ההפצה Screen Media רכשה את הזכויות להפצת הסרט. הסרט הופץ למספר מצומצם של אולמות קולנוע בארצות הברית ב-2 ביולי 2021 ושוחרר במקביל בשירותי הסטרימינג.
על פי שירות הסטרימינג PostVOD, הסרט היה לסרט השני הכי נצפה בשירותי הסטרימינג (לפי נתונים שנאספו בחודש יולי 2021).
כותב המגזין האינטרנטי Paste, ג'ייקוב אולר תיאר את הקדימון לסרט כאחד מהכי טובים שהופצו באותו השבוע בחודש יוני 2021.
וסלי קלארק
וסלי קאן קלארק (באנגלית: Wesley Kanne Clark; נולד ב-23 בדצמבר 1944) הוא גנרל יהודי-אמריקאי ששירת בעבר בצבא ארצות הברית ושימש כמפקד כוחות נאט"ו.
ביוגרפיה
קלארק, בנם של ג'יקוב קאן וונטה, נולד כווסלי קאן בשיקגו. הוריו נפרדו בטרם מלאו לו חמש ואמו נשאה לוויקטור קלארק אשר אימץ את הילד והעניק לו את שמו. הוא גדל בארקנסו ובשנת 1962 נרשם לאקדמיה הצבאית ווסט פוינט. עם סיום לימודיו באקדמיה הצבאית בשנת 1966, הוסמך כקצין שריון בדרגת לוטננט. לאחר מכן התנדב לכוחות המוטסים של צבא ארצות הברית, הוסמך כצנחן, השלים את קורס הסיירים בבית הספר לחי"ר של הצבא האמריקני בפורט בנינג, ג'ורג'יה וכן קורס קציני שריון בפורט נוקס. תחילה שימש כמפקד פלוגת טנקים בדיוויזיית החי"ר ממוכן ה-24. לאחר מכן נשלח לווייטנאם.
לאחר פרישתו מן הצבא התמודד בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית 2004 מטעם המפלגה הדמוקרטית, והפסיד לג'ון קרי.
קלארק הביע מספר פעמים התנגדות לעימות צבאי עם איראן.
הידמאסה מוריטה
הידמאסה מוריטה (ביפנית: 守田 英正; נולד ב-10 במאי 1995 בטקאצוקי שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת יפן.
קריירת מועדונים
מוריטה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקווסאקי פרונטלה מליגת העל היפנית. הוא ערך 81 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-7 בינואר 2021 חתם מוריטה בק.ד. סנטה קלרה מליגת העל הפורטוגלית. ב-25 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על ריו אבה במסגרת המחזור ה-15 בליגה לעונת. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. בסך הכל ערך 48 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-1 ביולי 2022 חתם מוריטה בספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית.
קריירה בינלאומית
ב-11 בספטמבר 2018 ערך מוריטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בניצחון 0–3 על נבחרת קוסטה ריקה במשחק ידידות. ב-30 במרץ 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–14 על נבחרת מונגוליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022.
צ'לסי קולי
צ'לסי קולי (נולדה ב-30 באוקטובר 1983) היא דוגמנית אמריקאית. מיס ארצות הברית 2005.
ביוגרפיה
קולי נולדה בשארלוט שבצפון קרוליינה, בשנת 2000 היא נבחרה למיס הנוער של צפון קרולינה והשתתפה בתחרות מיס הנוער של ארצות הברית אך לא עלתה לשלבים המתקדמים. ב-2005 היא נבחרה למיס צפון קרוליינה, בתחרות מיס ארצות הברית היא נשאלה על ידי מיס ארצות הברית היוצאת שנדי פינסי "איזה אדם מפורסם את חושבת שהאישיות שלו מקבילה לשלך?" היא ענתה שהיא חושבת שאופרה וינפרי "מכיוון שיש לה תשוקה לחיים והיא אוהבת את מה שהיא עושה". לבסוף היא לקחה את המקום הראשון, בתחרות מיס תבל היא עלתה לשלב עשר המועמדות הסופיות.
היא השתתפה בתוכנית מציאות בה אנשים מפורסמים מבשלים ומציגים את יכולתם במטבח.
היא הוציאה לאור ספר שכתבה הנקרא "סודות תחרות יופי" ובנוסף היא הקימה חברה משל עצמה.
כריסטיאן האביכט
כריסטיאן האביכט (בגרמנית: Christian Habicht; 23 בפברואר 1926 - 6 באוגוסט 2018) היה היסטוריון גרמני שעסק ביוון העתיקה ואפיגרף של יוונית עתיקה.
ביוגרפיה
כריסטיאן האביכט נולד בדורטמונד. לאחר קבלת תואר PhD מאוניברסיטת המבורג בשנת 1952, היה האביכט מורה מן החוץ באוניברסיטה, ולאחר שעשה שם הביליטציה בשנת 1957, מרצה זוטר (פריווט-דוצנט). בשנת 1961 היה לאורדנטליכר-פרופסור באוניברסיטת מרבורג וב-1965 עבר לאוניברסיטת היידלברג. ב-1973 עבר למכון למחקר מתקדם שבפרינסטון, ניו ג'רזי, ארצות הברית. בהיידלברג נותר "פרופסור של כבוד". מאז 1983 לימד גם באוניברסיטת פרינסטון כמרצה אורח; פרש ב-1998.
מחקריו של האביכט עסקו באפיגרפיה יוונית ובאתונה העתיקה בתקופה ההלניסטית. כתב רבות על פאוסניאס ועל מרקוס טוליוס קיקרו.
בשנת 1991 קיבל את פרס רויכלין מטעם העיר פפורצהיים שבגרמניה, בשנת 1996 את פרס מו מטעם החברה הפילוסופית האמריקאית, ובשנת 1998 את פרס קריטיקוס מטעם החברה לקידום הלימודים ההלניסטיים בלונדון. היה חבר האקדמיה למדעים של היידלברג מאז 1970, חבר המכון הארכאולוגי הגרמני והמכון הארכאולוגי האוסטרי, החברה הפילוסופית האמריקאית, האקדמיה הבריטית והאקדמיה של אתונה. כמו כן היה עורך שותף של סדרת הפרסומים "Hypomnemata" (1962–1996) ושל כתב העת "American Journal of Ancient History" (1976–2000).
נפטר ב-6 באוגוסט 2018.
די לי די
די לי די הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל. הוא יצא לאור בשנת 1987, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך אלבומה החמישי של אביטל, בלי בושה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והולחן על ידי שמרית אור ואביטל והופק על ידי קובי אשרת. לשיר לא הופק וידאו קליפ רשמי, אולם ב-2014 פורסם ביוטיוב אודיו לא רשמי שלו. אביטל השתתפה בקדם-אירוויזיון 1987 עם השיר, הגיעה למקום השני עם 66 נקודות והפסידה לדטנר וקושניר עם "שיר הבטלנים".
הצלחה
ב-21 באפריל 1987 נכנס השיר למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום החמישי. ב-19 במאי עלה למקום הראשון. ב-30 ביוני, לאחר תשעה שבועות רצופים, יצא מהמצעד. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשמ"ז הגיע למקום ה-13.
כלב בן יפונה
כָּלֵב בֶּן יְפֻנֶּה הַקְּנִזִּי הוא דמות מקראית. על פי המקרא היה נשיא שבט יהודה שנמנה עם שנים עשר המרגלים שנשלחו על ידי משה לתור את הארץ. כלב, ביחד עם יהושע בן נון, לא הוציא דיבת הארץ רעה כשאר המרגלים והצהיר באומץ "טובה הארץ מאוד מאוד". בזכות מעשה זה ניצלו הוא ויהושע בן נון מהגזירה על שאר בני דורם: לראות את הארץ מנגד ולא לבוא בשעריה. כלב בן יפונה ירש את חברון, המקום שאליו הגיע כשתר את הארץ, כנחלה.
כלב בן-יפונה בריגול הארץ
במקרא מוזכר כלב כאחד משנים עשר המרגלים שנשלחו לתור את ארץ כנען, בהיותו בן ארבעים.
כשחזרו המרגלים ממסעם גרמו לייאוש רב בקרב העם בתיאורים מפחידים על עוצמתם של תושבי הארץ. במעמד זה נאמר על כלב "ויהס כלב את העם אל משה": עוצמתו המנהיגותית של כלב כראש שבט יהודה ניכרת כאן, כאשר הוא ויהושע הם היחידים שעומדים כנגד המרגלים והעם. כלב חותם את דבריו בדברי עידוד: "עָלֹה נַעֲלֶה וְיָרַשְׁנוּ אֹתָהּ כִּי יָכוֹל נוּכַל לָהּ." .
במדרשים
על פי התלמוד, כלב נפרד משאר המרגלים שנשלחו לתור את הארץ והלך לבדו לחברון, להשתטח על קברי האבות בחברון, להתפלל ולפרוש משאר המרגלים שרצו להגיד דברים רעים על הארץ כשישובו. מדרש זה בונה את דמותו של כלב כאדם עצמאי.
מדרש אחר מספר כי כלב הערים על העם כשהתפרץ לדברי המרגלים. כלב פתח בדברים שנשמעים כמו תלונות נוספות על משה: "ולא רק זאת עשה לנו משה..." כדי למשוך את הקהל לשמוע לו, והמשיך בשבחו של משה: הוא גם הוציא אותנו ממצרים וקרע את הים וכו'.
לפי המדרש, כלב בן יפונה ופינחס בן אלעזר הכהן הם שני המרגלים אשר שלח יהושע בן נון לתור את יריחו. הם התחבאו אצל רחב הזונה ולבסוף הצילו אותה ואת משפחתה.
ביקורת
לפי חקר המקרא הביקורתי, מסורות כלב כנתינתן בידינו מורכבות משלושה מקורות מקבילים. מכל נוסחי המסורות עולה סיפור היסטורי בו כלב, או יחידה תת-שבטית הנושאת את שמו, משתלט על הר חברון ומתיישב בו. השם כָּלֵב נחשב למקור השם "האֶפּוֹנִים" של אחת המשפחות הגדולות שהרכיבו את יהודה - מעין תת-יחידה שבטית אשר מרכזה בהר חברון. . ייחושיו הגנאלוגיים השונים של כלב נחשבים כמבטאים את המציאות המשפחתית-שבטית ביהודה, ונהוג להניח כי כולם מכוונים לאותה יחידה שבטית ולאותו אב אפונים. כָּלֵב נזכר בתור "בֶּן יְפֻנֶּה" בגרסה הדויטרונומיסטית וכן בגרסה המאוחרת שבספר במדבר; כינויו במספר פסוקים כ"קְּנִזִּי" עשוי להיות גְלוֹסָה (תוספת) פרשנית מאוחרת, או ייחוש ממשי הדורש הסבר.
מורשתו של כלב
בעת חלוקת הארץ על ידי יהושע בן נון, שהפך למנהיג העם, הזכיר לו כלב את ההבטחה שקיבל במדבר לרשת את הארץ וביקש לקבל נחלה בהרי יהודה. בדבריו ליהושע ציין כלב שהוא בן שמונים וחמש אך עדיין יכול להילחם על הארץ "ככוחי אז כן כוחי עתה", ויוכל להוריש את הענקים אשר התגוררו אז בהרי יהודה. יהושע העניק לכלב את חברון. על פי ביהושע (וגם ), הכוונה היא לשדה העיר וחצריה, שכן העיר עצמה הייתה עיר מקלט שניתנה לכהנים.
כלב הציע את בתו, עכסה, לאשה לאיש שיצליח לכבוש את קריית ספר (שנקראה גם דביר) מידי הענקים. עתניאל בן קנז, אחיו של כלב נענה לאתגר וכבש את קריית ספר. לאחר שעכסה בקשה סיוע, כלב העניק לעכסה ולעתניאל במתנה גולות מים.
על פי דברי הימים, בניו של כלב בן יפונה הם עירו, אלה ונעם, ירד, חבר ויקותיאל.
במדרשים
על פי המדרש, אפרת, אשתו השנייה של כלב היא מרים הנביאה אחות משה. עוד מוסיף המדרש, שבתיה בת פרעה הייתה גם היא אשת כלב, בעלה נקרא בדברי הימים מרד כיוון שמרד בעצת המרגלים. המדרש גם אומר שירד, חבר ויקותיאל אינם בניו של כלב אלא כינויים למשה רבינו שגודל על ידי בתיה אשתו.
כלב בן יפונה וכלב בן חצרון
ב, מוזכר כלב בן חצרון, בן לשבט יהודה המקושר גם הוא לחברון ולסביבתה. המדרש מקשר בין כלב בן יפונה לכלב בן חצרון, וטוען כי השם יפונה מלמד על תכונתו של כלב, שפנה מעצת המרגלים. על פי זיהוי זה, כלב נשא לאשה את עזובה ונולדו להם שתי בנות: עזובה-אשה ויריעות, ושלושה בנים: ישר, שובב וארדון. לאחר מות עזובה נישא כלב לאפרת, שהיא על פי המדרש מרים אחות משה. בנם של כלב ואפרת היה חור, ונכדו של חור - בצלאל בן אורי, מבוני המשכן. אם הטענה נכונה, כי אז כלב, שהיה כבן 40 ביציאת מצרים, היה אבי סבו של בצלאל, שהיה כבר אדם בוגר אז. המדרש מחשב שכדי שזה יתאפשר, כלב, חור ואורי היו צריכים להביא את בניהם לעולם בעודם ילדים.
על נבל הכרמלי נאמר שהיה 'כליבי' - מקובל להניח שמילה זו מעידה על כך שהיה צאצא של כלב בן יפונה.
לפי רבי חיים ויטאל כלב הוא גלגול נשמתו של אליעזר עבד אברהם, שהיה בבחינת "ארור כנען", ונכנס לכלל 'ברוך' כשאמר לו לבן הארמי: "בּוֹא בְּרוּךְ ה' לָמָּה תַעֲמֹד בַּחוּץ וְאָנֹכִי פִּנִּיתִי הַבַּיִת", ולפיכך כלב נחשב כבנו של לבן, ונקרא "בן יפונה" בעקבות דבריו.
במחקר הביקורתי
לפי חקר המקרא הביקורתי, מסורות כלב כנתינתן בידינו מורכבות מ-3 מקורות מקבילים. מכל נוסחי המסורות עולה סיפור היסטורי בו כלב, או יחידה שבטית הנושאת את שמו, משתלט על הר חברון ומתיישב בו. לאור רשימות היחש ואזכור נוסף של הכלבים באזור זה בפרשת נבל הכרמלי, הסיקו במחקר כי תיאור זה היסטורי בכללותו, אם גם לא בהכרח בכל פרטיו. התיאורים המקבילים של כיבוש הר חברון בידי כלל שבט יהודה, או בידי יהושע וכלל ישראל, מסתמכים לגמרי על המקור המקומי הכלבי, ועל כן אין לראות בהם מקור עצמאי לעניין זה.
מסורות כָּלֵב
גוש המסורות המכונות במחקר "מסורות כָּלֵב" כולל את המסורות על ה"מרגלים" או ה"תרים" הנשלחים לסייר בארץ כנען והר חברון, ואת המשכן במסורות על כיבוש חברון וסביבתה בידי כלב: -; ; ; ; ; ; ;.
הניתוח הביקורתי מראה כי במסורות כלב שבספר במדבר משולבות זו בזו שתי גרסאות שונות, במדבר1 ובמדבר2, ולצידן גרסת דברים.
גרסת במדבר1, הנחשבת לקדומה ביותר, השתמרה באופן מקוטע: (חסר הקטע בו משה שולח את התרים); 2 עד ; עד ; (חסר הקטע בו הם באים אל משה ואל כל העם לקדש); 2 עד ; (חסר הקטע בו העם נושא את קולו);. על פי גרסה זו, השליחות הייתה דרך הנגב ורק עד חברון ונחל אשכול. בין מאפייניה הלשוניים המונחים 'עלה' , 'ששי אחימן ותלמי ילידי הענק ', 'ערים בצורות גדולות ', 'העם ', 'כבוד ה' ', 'מילא אחרי '. הצורה 'ילידי הענק ' נדירה וכנראה המקורית. לילידי הענק אין כל גוון אגדי של קומה גבוהה, והסיפור מקומי בעיקרו. הדמויות הפועלות הן משה וכלב בלבד (כלב ללא ייחוש גנאלוגי), ויהושע אינו נזכר. בסיפור משולבת אפיזודה בה ה' רוצה להכחיד את העם ולהפוך את משה לגוי גדול, אך משה מונע זאת ממנו. לגרסת במדבר 1 קשורה טקסטואלית מסורת כיבוש חברון ודביר המופיעה ב2 עד ~ 2 עד. במסורת כיבוש זו מתגלה מתח פנימי בין עתניאל ועכסה לבין כלב. נראה כי היה צורך להסביר את זכויות בני עתניאל הקנזי ועכסה על גולות המים, ואולי אף על דביר עצמה, ולהצדיקן ביחס לבני כלב.
גרסת, נשתמרה ככל הנראה במלואה כחלק מהמבוא ההיסטורי לספר דברים , ומשכה משולב בספר יהושע. גם לפיה השליחות הייתה אל הר חברון בלבד, והיא מהווה עיבוד מקוצר לסיפור אחר, קדם-דויטרונומיסטי, סיפור שעל קיומו הראה מרטין נות. המספר הדויטרונומיסטי מניח כי הקורא מכיר את חלקו של כלב במשלחת ואת נאמנותו לה'. הסיפור כולל ביטויים ייחודיים שאינם מלשונו הרגילה של הדויטרונומיסט: 'מלא אחרי ', ' השיב דבר ', 'ערים גדולות ובצורות ' ואחרים, כשלפחות שניים מהביטויים מופיעים גם בגרסת במדבר1. לפיכך ההנחה הרווחת היא כי גרסת דברים מהווה עיבוד לבמדבר1 או למקור קרוב לו. גם בגרסה זו רק כלב נזכר בשמו מבין המרגלים, והפעם עם ייחוסו הגנאלוגי "בֶּן יְפֻנֶּה". בגרסה זו ה' מעניש את העם אך גם את משה, בכך שלא יגיע אל הארץ המובטחת, אלא יהושע העומד לפניו הוא יבוא שמה. יהושע נוכח בסיפור כעד, אך לא כאחד המרגלים.
גרסת במדבר2, הנחשבת למאוחרת ביותר, נשתמרה ללא פערים משמעותיים: 1; 1ב-2; ; ; 1;. בניגוד לקודמותיה, גרסה זו מייצגת גישה כלל ישראלית עקבית. התרים הם 12 מכל שבט כמו בגרסת דברים, אך הם נמנים בשמותיהם והפעם יהושע מופיע כאחד התרים. בניגוד לשתי הגרסאות הקודמות והמקומיות, משימתם היא לתור את כל הארץ המובטחת, לא רק את היעד הקרוב בהר יהודה. הם נשלחים לתור את ארץ כנען מִמִּדְבַּר צִן עַד רְחֹב לְבֹא חֲמָת, בהתאם לתפישת גבולות הארץ המובטחת ב. בין מאפייניה הלשוניים המונחים 'תור ', ' נשיא ', ' מטה ', ' ארץ כנען ', ' עדה ',ובמקביל גם ' בני ישראל ' ו' עדת בני ישראל '), 'אנשי מידות ', 'נפילים ' (ובגלוסה מבארת - 'בני ענק'). מניתוח המסורות עולה שמחבר או מעבד גרסת במדבר2 לא עיבד את סיפורו הסכמטי ישירות מגרסת במדבר1, אלא מגרסת דברים או בדומה לה, שבה כבר מקבלים תושבי הארץ הקדומים גוון אגדי של אנשי מידות, ולצד כלב מופיע גם יהושע. עורך כוהני מאוחר חיבר את שתי גרסאות ספר במדבר לנוסח המופיע לפנינו ב עד . לגרסת במדבר2 אין המשך כלשהו במסורות הכיבוש.
מסורות כיבוש הר חברון
לפי המסורת הקדומה יושבי חברון וסביבתה הם "אֲחִימַן שֵׁשַׁי וְתַלְמַי יְלִידֵי הָעֲנָק". לכינוי כנראה עדיין אין גוון אגדי של נפילים אנשי מידות. המחקר התלבט בשאלת זהותם של הללו, ומשמעות שמם. רנה דיסו ובעקבותיו אדוארד ליפינסקי ואחרים הציעו לקשרם ליחידה השבטית הגדולה 'יענק', המוכרת ממקורות האלף השני לפסה"נ, ונראה שכך הוא . הממצא הארכאולוגי מראה שערב הגעת בני כלב היישוב בהר חברון היה בעיקר של רועים-נוודים ללא מרכזים עירוניים, ובכך תומך בהנחה כי ישבה שם יחידה שבטית אמורית/כנענית, כנראה בני יענק. מתוך הקדומה במסורות כלב מסיקים כי היחידה המשפחתית-שבטית של בני כלב התיישבה באזור חברון, ויחידה נוספת של הקנזים בני עתניאל התיישבה באזור דביר. לאחר ההתיישבות, המסורות משקפות שלב בו הקנזים בני עתניאל מהווים שותפים זוטרים לכלֵבים. במעשה עכסה נרמזת מתיחות ביניהם על זכויות קרקע ומים, אך זו הוסדרה ובעיקר מודגשת שותפותם.
ב מסופר על מסע הכיבוש של שבטי יהודה ושמעון, והתיאור היחיד בסיפור זה המתייחס קונקרטית לאזור יהודה הוא קטע התלוי לחלוטין במסורת כלב, וכמעט זהה טקסטואלית לקטע מגרסתה הקדומה. למחבר הפרק אין למעשה כל נתון עצמאי על התיישבות וכיבוש ביהודה, והוא תלוי לחלוטין במסורת כלב, בגרסתה הקדם-דויטרונומיסטית. מכל זאת מסקנת המחקר היא כי למסורת כיבוש הר חברון בידי כלל שבט יהודה אין בסיס היסטורי עצמאי.
מתאר את כיבוש חברון ואחריה דביר, כשלב במסע הכיבוש הדרומי של יהושע וכלל ישראל. סדר הכיבוש בהר בעייתי וקל יותר להסבירו כבניה ספרותית על סמך מסורת כלב. זאת משום שהמסע מגיע להר מדרום מערב, לאחר כיבוש לכיש ועגלון, ולכן המשכו הטופוגרפי הסביר הוא לדביר ורק אחר כך לחברון.
לסיכום, מסורות כלב עדיפות הן על מסורת שבט יהודה, והן על המסורת הכלל ישראלית שבפרקי הכיבוש ביהושע, וזאת בין היתר לפי מרטין נות, וייפרט והאב רולאן דה-וו בסיכומו הזהיר. כל זאת, מתוך ניתוח המסורות באזורנו בלבד, בלי תלות בקונצפציה כללית בדבר כיבוש הארץ וההתנחלות.
כלב ברשימות היחש שבספר דברי הימים
רשימות היחש בספר דברי הימים הן המקור המפורט ביותר להכרת משפחות ישראל ויהודה. משפחות יהודה זוכות ברשימות לפירוט הרב ביותר (דה"א ב 3 - ד 23), וביניהן דומיננטיות משפחות השוכנות בהר. הטקסט משובש במקומות כה רבים, עד כי קשה תכופות להחליט מה טיב היחסים בין המשפחות, ומה תיארוך הרשימות.
מכל הניתוחים עולה כי הקבוצות הגדולות של משפחות יהודה מתקבצות תחת שמותיהם של ירחמאל, כלב (שניהם בני חצרון) ואפרת (או חור בכור אפרתה). הבנת ההקשרים הגאוגרפיים והיישוביים של 3 קבוצות גדולות אלה חשובה כדי להבין את ההקשר של אזכורי כלב ברשימות.
ירחמאל הוא הבכור בין האבות האפונימים של הקבוצות הגדולות. מצבו הנוודי והיעדר ערים ברשימת משפחותיו מרמזים למיקומו בנגב או בספר המדבר, כפי שעולה גם ממסורות דוד. כלב קשור ישירות רק ביישובים במרכז ודרום הר חברון. בצירוף מסורות ההתנחלות אודותיו, יש בכך עדות ברורה להתיישבות הכלֵבים באזורים אלה. אפרת וחור קשורים כמעט רק ביישובים צפוניים, ובראשם בית-לחם. לפי חוקרים רבים, כל משפחות הצפון מתיחשות על חור, שהוא בכור אפרתה, כפי שמקובל מאז עבודתו של יוליוס ולהאוזן.
הנישואין הגנאלוגיים בין כלב לאפרת בולטים בניגוד בין תחומי התיישבותן של משפחותיהם. פירוש סביר הוא שכך ביטאו, כדרך הגנאלוגיות, את הקשר בין יושבי דרום ההר וצפונו. לפי פירוש חלופי נישואין אלו מבטאים הגירה כלבית צפונה סמוך לחורבן - כפי שהציע יוליוס ולהאוזן וטען שוב אהרון דמסקי.
עונת 1973/1974 בלה ליגה
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה.
מליגת המשנה עלו ריאל מורסיה, ריאל סנטנדר, ואלצ'ה.
ברצלונה זכתה בתואר וזאת בפעם התשיעי בתולדות המועדון.
קאסטיון, ריאל אוביידו וריאל סנטנדר ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים
"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק לקיני מריאל חיחון שכבש 18 שערים ב-34 משחקים.
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק לסלבדור סדורני מברצלונה (בפעם השנייה בקריירה) שספג 22 שערים ב-30 משחקים.
ז'אן-פיליפ דה שסו
ז'אן-פיליפ לואה דה שסו (צרפתית: Jean-Philippe Loys de Chéseaux 4 במאי 1718 - 30 בנובמבר 1751) היה אסטרונום שווייצרי שהתפרסם לאחר שגילה בשנת 1743 שביט שנודע לאחר מכן בתור השביט הגדול של שנת 1744 (נקרא גם שביט שסו או שביט קלינקנברג-שסו על שם מגליו), שהיה שביט בהיר וגדול עם שישה זנבות. הוא גילה מספר צבירי כוכבים וניסח גרסה מוקדמת של הפרדוקס של אולברס.
קורות חייו
שסו נולד למשפחת אצולה מהעיירה שסו-סור-לוזאן שבקנטון וו, ליד העיר לוזאן שבשווייץ, ולמד מתמטיקה ופילוסופיה בעזרת סבו מצד אמו, ז'אן-פייר דה קרוסאז. לאחר לימודיו בנה מצפה כוכבים בשטחים שליד הטירה המשפחתית ועסק בתצפיות בשמים ובמדידות שבעזרתן מיפה מחדש את הקנטון. ב-13 בדצמבר 1743 הוא גילה את השביט C/1743 X1 (שלמעשה התגלה 4 ימים קודם לכן על ידי דירק קלינקנברג) וחישב את מסלולו. הוא המשיך לצפות בשביט ופרסם את תצפיותיו וכאשר השביט הפך לבהיר במיוחד, עד שניתן היה לראותו באור יום, נעשה מזוהה איתו כך שהשביט נקרא לעיתים קרובות על שמו. בשנת 1746 הוא גילה שביט נוסף (C/1746 P1) שלא היה מרשים כמו קודמו. בעקבות פרסומו הוא נהיה חבר באקדמיות של פריז, סנקט פטרבורג, סטוקהולם, גטינגן וכן בחברה המלכותית של לונדון. בשנת 1746 הוא הציג לאקדמיה הצרפתית למדעים רשימה של 21 ערפיליות ש-8 מתוכן היו תגליות מקוריות שלו (ועוד 3 מהן הוא גילה בלי שידע שכבר התגלו בעבר). בשל קשריו החברתיים בפריז הוא עבר להתגורר שם, אך נפטר בגיל 33 זמן קצר לאחר מכן. לאחר מותו התפרסם מחקר שערך בנושא הכרונולוגיה המקראית בניסיון לתארך במדויק את התאריך של צליבת ישו באמצעות אירועים אסטרונומיים שמוזכרים בספר דניאל.
ספרות אנגלית עתיקה
ספרות אנגלית עתיקה (באנגלית: Old English literature) או ספרות אנגלו-סקסונית (באנגלית: Anglo-Saxon literature) הוא סך הספרות הכתובה באנגלית עתיקה או זאת שחוברה באנגליה במהלך התקופה האנגלו-סקסונית. מוצאם של האנגלו-סקסונים, טרם פלישתם לאנגליה במהלך המאה ה-5, האו בדנמרק וצפון גרמניה של ימינו. בארצם שלטו האנגלו-סקסונים עד שנת 1066, אז נכבשה אנגליה על ידי הנורמנים בראשות ויליאם הכובש. באותן השנים גם החל להיערך המעבר מהאנגלית העתיקה אל זו המודרנית.