cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלמר פולוני
אלמר פולוני (במקור יהודה פולאצ'ק, בהונגרית: Polonyi Elemér; שאטוראליאויהיי, 31 באוקטובר 1870 – בודפשט, 15 בנובמבר 1942) היה פסנתרן יהודי-הונגרי, מורה למוזיקה, מלחין.
ביוגרפיה
אלמר פולוני נולד במשפחה יהודית כבנם של איגנץ פולוני (Pollatschek) (1916–1844) שהיה יצרן יין ושל פאני ברגר (1852–1930). הוא היה תלמידו של אימרה סקיי ב"מוזיקה הלאומית" (נקרא היום "גימנסיית בלה ברטוק להכשרת מוזיקלית ולכלי נגינה") ולאחר מכן של שטאבנהאגן בוויימאר. הוא למד גם בקונסרבטוריון של וינה. הוא נתן כמה קונצרטים בערים הונגריות ובחו"ל. בשנת 1902 הוא הפך למורה למוזיקה בגימנסייה שהוא עצמו למד ומאוחר יותר מונה למנהל כבוד שלה.
האמבל בנדל
האמבל בנדל (באנגלית: Humble Bundle; בתרגום חופשי לעברית: חבילה צנועה) הוא אתר אינטרנט להפצה דיגיטלית של חבילות של משחקי וידאו, במתכונת "שלם כפי יכולתך". האתר ידוע בכך שהוא מאפשר ללקוח לחלק את הסכום בין מפתחי המשחק וארגוני צדקה בנושאים שונים. האתר גם תומך במשחקים שמפותחים על ידי אנשים עצמאיים (משחקי אינדי) וללא DRM. עד סוף יוני 2019 נתרם באתר סכום של כ-150 מיליון דולר אמריקאי לטובת מעל 50 ארגוני צדקה שונים, בהם קרן החזית האלקטרונית, הצלב האדום האמריקאי, Charity: Water ועוד.
היסטוריה
האתר נוסד ב-2010 על ידי היזם והמפתח העצמאי האמריקאי ג'ף רוזן, ששם לב להצלחה של חבילות משחקים בסטים ומכירות גבוהות של משחקים במתוכנת "שלם כפי יכולתך".
רוזן רצה שהליך הקנייה יהיה כמה שיותר ידידותי למשתמש, ועל כן לא חייב את הקונים להרשם לאתר. עוד הוא הוסיף את האפשרות לתת חלק מן הכסף לארגוני צדקה שונים, כמו Child's Play.
באוקטובר 2017 החברה נקנתה על ידי תאגיד IGN. הוחלט כי המתכונת העסקית לא צפויה להשתנות.
Humble Weekly Bundle
זוהי החבילה הנפוצה ביותר באתר. לכל חבילה יש מספר מאפיינים דומים:
עד לשנת 2015 האתר הציע רק חבילות הקשורות משחקי וידאו למחשב, אך מאז ישנן גם הצעות לספרים דיגיטליים, קומיקס ותוכנות מחשב.
Humble Store
חנות לקניית משחקים נפרדים, לרוב עם הצעות הנחה על משחקי אינדי. כ-10 אחוזים מכל קניה עוברים לארגוני צדקה.
Humble Monthly/Humble Choice
חבילה חודשית מתחלפת בעלות 12 דולרים, שכוללת אחד או שני משחקי טריפל A, ובנוסף עוד 4–6 משחקי אינדי שנחשפים בתחילת החודש שלאחר מכן.
בדצמבר 2019, Humble Monthly שינה את מתכונתו ל-Humble Choice: מעתה כל המשחקים גלויים למשתמש, אבל המחירים עלו לכדי 15\20 דולרים לחודש.
המוקיון
תקציר העלילה
הרומן המתאר את קורותיו של האנס שניר, צעיר גרמני המתפרנס מהופעות כמוקיון ברחבי גרמניה. דמותו של האנס מעט דחויה מהחברה בה הוא חי. משפחתו האמידה והמתורבתת הוקיעה אותו מקרבה, חברתו לחיים נטשה אותו לטובת הדת הקתולית, ומעמדו המקצועי בשפל המדרגה. הזמנות להופעות מתבטלות, מצבו הכספי בכי רע, ופציעה בברכו מעמידה אותו בחוסר אונים פיזי. עם כל זאת, שומר האנס על חדות מחשבתו והביקורתיות שלו כלפי החברה בה הוא חי והצביעות שבה, כראוי לתפקידו כמוקיון בסגנון חצרות ימי הביניים. את הקתולים הוא מתעב על ש"גנבו" ממנו את אשתו (על אף שטרם נשא אותה לאישה). למשפחתו אינו סולח על קרירותה, קמצנותה והתנהלותה במהלך מלחמת העולם השנייה.
האמבל בנדל
Humble Monthly/Humble Choice
בנוסף, בהתחברות ל humble choice תתקבל גישה ל humble trove: רשימה של משחקי אינדי ללא drm שכלולים בשירות.
המוקיון
תקציר העלילה
במהלך היממה בה מתרחש הסיפור, מחדש האנס, ולו לשיחה בודדה, את קשריו עם מכריו הוותיקים ובני משפחתו, וסוגר עם כולם חשבונות ישנים. את הוריו הוא מאשים בקמצנות ומותה של אחותו היינרייטה בת ה-16, שנשלחה בעודו בן 10 לשרת שירות אזרחי (במסגרתו נהרגה מהפצצות בעלות הברית), הוא מאשים את הוריו בצביעות בכל מה שנוגע למפלגה הנאצית. ובמותה של אחותו הנערצת. יותר מכל סופגים מכריו הקתולים, שגזלו ממנו את נערתו, אותם הוא מאשים בצביעות.
נסים זווילי
נסים זווילי (נולד ב-31 בינואר 1942) הוא איש עסקים ישראלי בעברו היה פוליטיקאי ושגריר ישראל בצרפת. זווילי הוא מנכ"ל ג'נרל אלקטריק בישראל, ובעבר היה נשיא חברת אלסטום ישראל. קודם לכן כיהן זווילי במספר תפקידים ציבוריים. הוא היה מזכ"ל מפלגת העבודה וחבר כנסת מטעמה, ראש המחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית, ראש החטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונית ומזכ"ל תנועת המושבים.
רקע
נולד במהדיה שבתוניסיה וב-1954 עלה לישראל עם הוריו. חבר מושב עולש שבעמק חפר. בשנת 1956 נשלח לכפר הנוער ויצו נחלת יהודה. התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הצנחנים כסמל מחלקה. היה בין משחררי הכותל המערבי במלחמת ששת הימים, וכן היה שותף לצליחת התעלה במלחמת יום הכיפורים, תחת פיקודו של אריאל שרון.
עבר השתלמות במינהל ציבורי באוניברסיטאות קיימברידג' ואוקספורד והשתלמות במדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.
מפלגת העבודה
את פעילותו הפוליטית החל בשנות ה-80 במשמרת הצעירה במפלגת העבודה. הוא היה מטעמה ראש המחלקה לנוער ולצעירים בהסתדרות הכללית. כיהן כראש המחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית וראש החטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונית. היושב הראש השני היה מתתיהו דרובלס. החלוקה בין השניים הייתה כך שדרובלס הופקד על ההתיישבות ביהודה ושומרון וחבל עזה וזווילי על ההתיישבות ברמת הגולן ובקעת הירדן. בנוסף, זוילי היה הראשון שנבחר כמזכ"ל יחיד של תנועת המושבים.
לראשונה נבחר לכנסת ביולי 1992. הוא היה חבר בחוג הכפר הירוק ובשמינייה. בשנת 1993 ניצח בהתמודדות על תפקיד מזכ"ל מפלגת העבודה, כאיש מחנה פרס מול יובל פרנקל שהיה מזוהה עם מחנהו של יצחק רבין. למרות שלא כוננו יחסים דיפלומטיים בין ישראל לתוניסיה, זוילי הוזמן על ידי נשיא תוניסיה זין אל-עאבדין בן עלי, לביקור בארץ הולדתו, שם נפגש עם יאסר ערפאת לפני חתימת הסכמי אוסלו.
בשנת 1998 בעת כהונתו של אהוד ברק כיו"ר מפלגת העבודה החליט זוילי לפרוש מתפקיד המזכ"ל. ב-1999 פרש יחד עם חגי מרום ממפלגת העבודה, בשביל להצטרף להקמת מפלגת המרכז לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה, אולם לא רץ ברשימתה.
לאחר הפוליטיקה
באוקטובר 2002 התמנה כשגריר ישראל בצרפת. בתפקיד זה כיהן כשלוש שנים. תקופת כהונתו הייתה בזמן שיחסי שישראל עם צרפת היו בשפל. נשיא צרפת ז'אק שיראק סירב לפגוש את ראש ממשלת ישראל אריק שרון. לבסוף הצליח השגריר זווילי להפגיש בניהם בעקבות קידומה של תוכנית ההתנתקות.
שימש כיו"ר הוועד המנהל של בית הספר מקוה ישראל ויו"ר אגודת הידידים של בית חולים בילינסון.
בתחום העסקי, שימש כנשיא חברת אלסטום ישראל ולאחר מכן כמנכ"ל בפועל של ג'נרל אלקטריק ישראל.
חיים אישיים
אב לשלושה ילדים. בתו מיכל ייסדה את אגודת ההומואים והלסביות בבאר ­שבע.
עוזי רובין
עוזי רובין (נולד בתל אביב בשנת 1937) הוא זוכה פרס ביטחון ישראל פעמיים ששימש כראש הראשון של "מינהלת חומה" - המנהלה של משרד הביטחון שבמסגרתה פותחה מערכת הנשק טיל החץ. משמש כמומחה לאיום והגנה מפני טילים במכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון.
קורות חיים
עוזי רובין הוא בעל תואר ראשון מהפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון ותואר שני בהנדסה אווירונאוטית מ-Rensselaer Polytechnic Institute.
רובין היה אחראי על פיתוח משגר הלוויינים הישראלי "שביט". בשלהי 1990 הוקמה מנהלת פרויקט החץ, הנמצאת בתוך משרד הביטחון וכפופה לשר הביטחון. תפקיד המנהלה, המכונה "חומה", הוא לרכז, לפקח ולתאם את כל הפעילות בנושא ההגנה מול האיום הבליסטי. המנהלה מרכזת את כל המידע בנושא תוכנית החץ. בשנת 1999 שימש בתפקיד בכיר במועצה לביטחון לאומי.
רובין מרבה להשתתף בכנסים מקצועיים בינלאומיים בתחומי מומחיותו. מיוזמי הקמת העמותה הישראלית להגנה בפני טילים וחבר הדירקטוריון שלה.
רובין נוהג לפרסם מחקרים ומונוגרפיות בנושאי הגנה נגד טילים. ב-2011 פרסם את מחקרו "ממטרד לאיום אסטרטגי" העוסק בהפעלת רקטות כנגד העורף הישראלי. זכה פעמיים בפרס ביטחון ישראל: האחד על חלקו בפיתוח מערכת הנשק חץ והשני על חלקו בפיתוח לוויין הריגול אופק.
בשנת 2018 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן, על עבודה בהנחייתו של אפרים ענבר שכותרתה "כושר הסתגלותה של מערכת הביטחון בישראל לשינויים מהפכניים בסביבה האסטרטגית⁰: ההגנה האקטיבית כמקרה בוחן". בסוף 2019 יצא לאור ספרו "ממלחמת הכוכבים עד כיפת ברזל, המאבק על ההגנה האקטיבית בישראל", המבוסס על עבודת הדוקטור שלו. הוא חוקר במכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון.
מגדל האופרה
מגדל האופרה הוא בניין שנבנה בשנת 1993, הכולל בית דירות ובית מלון, הניצב בכיכר הכנסת בתל אביב ונושק לטיילת תל אביב-יפו, לרחוב הירקון, רחוב הירדן ורחוב אלנבי.
היסטוריה
בראשית שנות ה-30 נבנה במקום מלון סן רמו. ב-1945 נבנה במגרש הסמוך למלון בניין קולנוע קסם שתפקד כקולנוע עד 1948. במלחמת העצמאות שכן בבניין מטה חיל הים. הכנסת הראשונה פעלה בקולנוע 'קסם' למעלה מתשעה חודשים, מ-8 במרץ עד 26 בדצמבר 1949. ולכן זכתה הכיכר בשמה "כיכר הכנסת". לאחר שהכנסת עקרה לירושלים, עבר המבנה לרשותה של עיריית תל אביב-יפו שאף קיימה בו את ישיבות מועצת העיר. לאחר מכן איישו משרדי מס הכנסה את המבנה, וב-21 במאי 1958 השתכנה בו האופרה הישראלית. זו פעלה במבנה עד לשנת 1982 והעניקה לו את שמו ולכיכר את שמה העממי - כיכר האופרה.
בשנת 1971 נרכש המבנה על ידי משפחת קשפיצקי מגרמניה לאחר שקבלו הבטחה שיוכלו להרוס את מבנה הקולנוע לאחר נובמבר 1976 כדי להקים במקום מלון. אולם רק לאחר סגירת האופרה ב-1982 פונה המבנה ובשנת 1987 נחתם חוזה עם אלרוב על הקמת מגדל דירות במקום. קולנוע קסם נהרס בשנת 1988, ועל איחוד המגרשים עליהם עמדו המלון והקולנוע, נבנה "מגדל האופרה" המשלב שלוש קומות של מסחר ועסקים ומעליהן קומות מגורים. המבנה עוצב על ידי אברהם יסקי. בנייתו של מגדל האופרה הסתיימה בשנת 1993.
דגם של המבנה מוצג בפארק המיניאטורות מיני ישראל.
אדריכלות
המבנה מתנשא לגובה של 82 מטר ובו 23 קומות. תכננו אותו האדריכלים אברהם יסקי ויוסי סיוון בסגנון שבאופן מובהק מזכיר את זרם האדריכלות הפוסטמודרני האמריקאי. שלוש הקומות הראשונות שימשו במקור לייעוד מסחרי ובהן פעלו גם חמישה אולמות קולנוע. חזיתן של קומות אלה מעוצבת בצורת קשתות מחודדות, עיצוב המשמר את מראהו של קולנוע קסם המקורי שתוכנן על ידי האדריכל יוסף נויפלד. הקומות המסחריות שימשו כפלטפורמה למגדל המגורים שמעליהן ועל גגן פועלת בריכת שחייה. צורתו של מבנה המגורים בן 20 הקומות (אחת מהן כפולה) היא כשל האות "ר", והוא מעוצב כך ששטח קומותיו הולך ופוחת כלפי מעלה.
גוון החיפוי החיצוני גרר חילוקי דעות בעת תכנון הבניין. אברהם יסקי העדיף את הגון הורוד, בהשפעת עיצוב המבנים שהוקמו אותה עת לקראת האולימפיאדה שהתקיימה בלוס אנג'לס, ואילו יוסי סיוון העדיף את הצבע הכחול. לבסוף, ובהתערבות היזם, אלפרד אקירוב, נבחר הצבע הוורוד, הבולט למרחוק. עם השנים, הסביבה הקורוזובית הימית תקפה את חיפוי האבן. לוחות השיש נחלשו ואחדים מהם קרסו. בשנת 2017 הוחלט לחפות את כל המבנה מחדש בשל אילוצי בטיחות. ברוח הזמן, נבחר למעטפת המבנה חיפוי בר-קיימא של אלומיניום. הפעם, בשל התקופה וסמיכות המבנה אל הים, נבחרו למעטפת המגדל גוונים של לבן וכחול.
משוואה ממעלה רביעית
משוואה ממעלה רביעית היא משוואה מהצורה הבאה:
כאשר \ a,b,c,d הם מקדמים בשדה נתון (למשל, המספרים הרציונליים).
אם השדה ממאפיין שונה מ-2, אפשר להציב ולקבל משוואה ממעלה רביעית ב-\ y, שבה המקדם של \ y^3 הוא אפס. משוואה כזאת נהוג לרשום באופן הבא: במקרים רבים כאשר דנים במשוואות ממעלה רביעית, הכוונה למשוואות מסוג זה.
היסטוריה
את הפתרון של משוואות ממעלה רביעית מצא לודוביקו פרארי (Ludovico Ferrari) האיטלקי, בשנת 1540, כשלושים שנה אחרי שנמצא הפתרון למשוואה ממעלה שלישית. בעקבות פתרונות אלו, האמינו המתמטיקאים של סוף תקופת הרנסאנס שאפשר יהיה לפתור גם משוואות ממעלה גבוהה יותר באותו אופן, ומאמצים ניכרים הושקעו בבעיה זו. יותר ממאתיים שנה חלפו עד שפאולו רופיני ונילס הנריק אבל הראו שפתרון כזה אינו אפשרי (ראו משפט אבל-רופיני), ואווריסט גלואה הניח את היסודות לתורת גלואה, שמסבירה את ההבדל היסודי בין משוואות ממעלה חמישית ומעלה (שאינן ניתנות לפתרון על ידי פעולות של חיבור, חיסור, כפל וחילוק והוצאת שורש) ובין משוואות ממעלה נמוכה יותר.
פתרון משוואה ממעלה רביעית
כפי שהוסבר במבוא, אפשר להניח שהמקדם של \ x^3 במשוואה הוא 0. נפתור, אם כן, את המשוואה
.
ננסה לפרק את הפולינום למכפלה של שני גורמים ממעלה שנייה:
ניתן לשכתב את שני השוויוניים הראשונים באופן הבא:
אם נחבר ונחסר את שני השוויוניים האחרונים, נקבל:
ו- ,
זו משוואה ממעלה שלישית בנעלם A^2. לאחר שפותרים אותה נותר להציב בביטויים הקודמים כדי לקבל את B ו- C, ואז מתקבלים השורשים למשוואה המקורית על ידי פתרון משוואה ממעלה שנייה.
קשר לתורת גלואה
הפתרון דורש הוצאות שורש בסדר הבא: ראשית, יש לפתור משוואה ממעלה שלישית (ולשם כך יש להוציא שורש שני, ואז שורש שלישי). אחר כך מוציאים שורש שני (כדי לקבל את A), ושורש שני נוסף (כדי לקבל את השורש x). המספרים 2,3,2,2 עומדים בהתאמה לסדרים של גורמי ההרכב של החבורה הסימטרית מסדר 4 (ראו חבורה פתירה), ומדגימים את הקשר בין תת-השדות של שדה פיצול לתת-החבורות של חבורת גלואה (ראו תורת גלואה).
משוואה דו-ריבועית
אם גם המקדם של \ y וגם המקדם של \ y^3 הם אפס, אז המשוואה נקראת משוואה דו-ריבועית, והיא למעשה משוואה ריבועית במשתנה \ y^2; אלא שזה אינו המקרה הכללי. משוואה דו-ריבועית כזו אפשר לפתור בקלות על ידי הצבת \ y^2 = t, ההופכת את המשוואה למשוואה ריבועית במשתנה t.
דוגמה למשוואה דו-ריבועית:. כאשר מציבים בה \ y^2 = t, מתקבלת המשוואה הריבועית הבאה:
פתרונותיה הם \ t = 2,3. לכן הפתרונות למשוואה המקורית הם.
מגפת הקורונה במלטה
במהלך התפרצות נגיף הקורונה, התגלה מקרה ראשון במלטה ב-7 במרץ 2020, לאחר שנערה איטלקייה בת 12 נמצאה חיובית.
הילדה ומשפחתה הועברו לבידוד, כתוצאה מהחלטת משרד הבריאות המלטזי לבודד את כל מי שהגיע מאיטליה או ממדינה בה אחוז הנדבקים הוא גבוה.
לאחר מכן, גם הוריה נתגלו חיוביים ביחס לווירוס. מקרים נוספים נמצאו מאוחר יותר. נכון ל-26 במרץ 2020 ישנם במלטה כ-134 חולים, שניים מהם הבריאו.
האכיפה מתבצעת דרך אמצעים חוקיים וקנסות, עוצר וסגר עצמי של אנשים שהגיעו ממדינות עם אחוזי הדבקה גבוהים. על הממשלה המלטזית הועברה ביקורת על מחסור בהכנה מספקת לקראת ההתפרצות.
היסטוריה
ב-24 בינואר, העריך המפקח המלטזי על בריאות הציבור שקיים סיכוי קטן להתפרצות במדינה, מאחר שאין טיסות ישירות בין מלטה לסין.
כחודש לאחר מכן, ב-24 בפברואר, משרד הבריאות המלטזי הודיע על סריקת כל הנוסעים הנכנסים במצלמה תרמית. שתי מצלמות כאלו הותקנו בנמל התעופה הבינלאומי מלטה בולטה.
גם נוסעים שירדו בנמל מרסה (מלטה) גם נבדקו. בבית החולים "מאטר דיי", כל החולים בעלי סימפטומים מקדימים נבדקו ל-COVID-19.
ב-25 בפברואר, משרד הבריאות במלטזי המליץ למטיילים הבאים מאיטליה לעבור לבידוד עצמי של 14 ימים, ולכל האזרחים המלטזים שלא לטוס ולהגיע למחוזות צפון איטליה.
עובדי נמל וספינות מלטזים התנגדו לפריקת מטענים איטלקיים, עד שיבדקו וינוקו על ידי הצוותים התברואתיים. איגוד המורים המלטזי המליץ שלא לבדוק שיעורי בית של תלמידים אשר לא מרגישים בטוב.
רבים ממקומות העבודה ביקשו מאנשי הצוות שלהם שביקרו באיטליה להישאר בבתיהם, וכן להימנע מכל ביקור לא הכרחי באיטליה.
כשהמגפה התקדמה בדרום איטליה עד פלרמו וסיציליה, רבים מהסופרמרקטים התרוקנו כתוצאה מקנייה מלווה בפאניקה.
ב-11 במרץ, הוחל איסור נסיעה לגרמניה, צרפת, ספרד, ספרד ושווייץ, בנוסף לאיסור הנסיעה לאיטליה. בנוסף, האיסור קבע שכל אדם החוזר מאחת מהמדינות הללו מחויב בבידוד. עבירה על החוק תגרור קנס של 1,000 אירו.
ב-16 במרץ, הממשלה המלטזית הודיעה על הנחיות חדשות: יסגרו כל המסעדות, הברים, הגימנסיות, המועדונים, בתי הקולנוע ומקומות מפגש לבינגו. הקנס על עברה על החוק עלה ל-3,000 יורו.
כמו כן, כל אזרחי מלטה אשר נמצאים מחוץ למלטה, נקראו לחזור למדינה באופן מיידי. כל התיירים הונחו לעזוב גם כן באופן מיידי. ב-19 במרץ ראש הממשלה הציג תוכנית סיוע בסך 2 מיליארד יורו, כולל סיוע מיוחד לתושבי האי גוזו.
ב-20 במרץ בלילה נכנס לתוקפו החוק שכל טיסות הנוסעים יבוטלו. משרד החוץ ויחסי אירופה קרא שיעזור לכל המלטזים לחזור לארצם. זאת ועוד, הבידוד ל-14 ימים יחול על כל אזרח או תייר שיגיע למלטה, לא משנה מהיכן הגיע.
מ-23 במרץ בשעה 8 בערב, נאסרו פתיחתם של כל החנויות שאינן הכרחיות: חנויות לממכר בגדים, תכשיטים, צעצועים, משחקי מחשב, ספרים, אלקטרוניקה, מספרות, מכוני יופי, מכוני קעקועים ועוד.
הותרו להיפתח: סופרמרקטים, מאפיות, מכולות, שירותי דואר, שירותי בריאות, תחבורה ציבורית ובנקים. פתיחה של מקום שאסור בפתיחה תגרור קנס של 3,000 יורו.
מקור ההדבקות במלטה
על פי הסטטיסטיקות, כ-9 חולים הגיעו מאיטליה, 3 מספרד, 2 מצרפת, 2 מבריטניה, 3 מנורווגיה, 1 מאירלנד, 1 מדרום אמריקה, והשאר הם מקרים מקומיים או לא ידועים.
טלוויזיה בלוויין
טלוויזיה בלוויין הוא שירות אשר מספק שידורי טלוויזיה לצופיו באמצעות לווייני תקשורת הסובבים את כדור הארץ. השידורים מועברים באופן ישיר למיקומו הגאוגרפי של הצופה על פני כדור הארץ. אותות השידור המשודרים מהלוויינים נקלטים באמצעות שני התקנים חיצוניים, המותקנים לרוב על גג ביתו של המשתמש: צלחת לוויין, שהיא למעשה אנטנה פרבולית, יחד עם מגבר LNB. דוגמה לשירות כזה בישראל הוא "Yes הטלוויזיה בלוויין".
קרחון מריק
הקרחון זורם דרום מערבה אל תוך קרחון בירד, בקמה המערבי של מצוק הורניי.
היסטוריה
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שם אניית צי ארצות הברית מריק - ספינת מטען של צי ארצות הברית, במהלך מבצע קפיצה גבוהה בין השנים 1946 - 1947 בראשותו של האדמירל ריצ'רד בירד (שמו של קרחון בירד ניתן לו באותו זמן, ובאותו הקשר).
פתווה
פתווה (בערבית: فتوى, תעתיק מדויק: פַתְוַא) הוא פסק שריעה שניתן על ידי מופתי, ומספק הנחיה בנושא ספציפי. הפתווה לא מחייבת את כל המאמינים המוסלמים, אלא רק את המופתי שהוציא אותה ואת מאמיניו, שבוחרים לאמץ אותה.
הפתוות עוסקות בכל תחומי החיים, ולעיתים נדירות עוסקות בהכרזת מלחמה או בכוונה להרוג. אחת הפתוות הבולטות ביותר היא הפתווה שהכריז אוסאמה בן לאדן בשנת 1996, ובה הכריז מלחמה על ארצות הברית וישראל.
על אף שהמופתי לא אמור, מבחינה הלכתית, להיות כפוף למדיניות השלטון המוסלמי, היו ניסיונות רבים לאורך ימי הביניים לגייס את המופתים לשירותי המדינה המוסלמית ולפקח על פרסום פסקי הלכה אשר נראו שהם מנוגדים לשלטון הקיים. כך למשל במאה ה-18 רצה השליט העות'מאני לכבוש את העיר בגדאד מידי הפרסים ולכן לחץ על פוסק הלכה בשם נוח אפנדי לפרסם פסק הלכה נגד השיעים. בפסק ההלכה טען נוח אפנדי שהשיעים הם כופרים, ועל כן המלחמה אשר מנהלת המדינה העות'מאנית נגד פרס היא מוצדקת ונחשבת כמלחמת מצווה. פסקי הלכה פורסמו גם על מנת להצדיק מהפכות נגד השלטון הקיים. מוחמד עלי, במהלך מרידתו בשלטון העות'מאני, גייס פוסקי הלכה סורים אשר פרסמו פסק הלכה שנאמר בהם שהשליט העות'מאני מושחת ולא מתנהג בהתאם לשריעה, ולכן המרידה נגדו היא מוצדקת.
בתקופה המודרנית, בעקבות אימוץ החוקים המערביים על ידי מרבית המדינות המוסלמיות וירידת מעמדה של השריעה, הפך מוסד הפתווה לתחליף עיקרי לחוקים השרעים ובכך העביר את סמכויותיו גם לנושאים אשר היו קשורים בשריעה עצמה. המדינות המוסלמיות כיום מנסות להשגיח על המוסד הזה על ידי שיוכו למוסדות השלטון ובכך לפקח על פרסומי פסקי ההלכה השונים.
ניסיון הקודיפיקציה של פסקי ההלכה על ידי המדינות המוסלמיות נבע גם הוא מרצון המדינה לפקח על פרסום פסקי ההלכה. בסוף שנת 2006 התקיים בפרלמנט המצרי דיון על הקודיפיקציה של פסקי ההלכה. בהצעת חוק אשר הגיש חבר הפרלמנט המצרי מצטפא אל-גנדי נאמר שיש צורך בענישת פוסקי הלכה אשר פרסמו פסקי הלכה נגד בני הדתות המונותיאסטיות. הצעת החוק הייתה על רקע פסקי ההלכה השונים אשר פרסמו פוסקי הלכה שונים נגד ביקורי היהודים בחצי האי סיני ונגד הנוצרים אשר חיים במצרים.
דגימה (רפואה)
טכניקת דגימה
ישנן טכניקות שונות לסוגי הדגימות השונות בהתאם לצורך הנדרש.
סוגי דגימות
ניתן לסווג סוגים שונים של חומר שנדגם לפי מסיסות לעומת נזילות, כגון:
דגימה של נוזלי גוף
דגימת נוזלי גוף כוללת:
סוגי דגימה לפי איתור רכיבים
ניתן לנתח את החומר שנדגם באמצעות רכיבים שונים, למשל:
דגימה מיקרוביולוגית
דגימה מיקרוביולוגית כוללת:
חקלאות שלחין
חקלאות שלחין היא צורת גידול חקלאית המבוססת על השקיית הגידולים החקלאיים על ידי שליחת המים לערוגותיהם. מקורו של השם במילה הארמית "שלהי" שפירושה עייפות, ובהקשר של חקלאות, שדות שלחין הם שדות בעלי גידולים העייפים וצמאים למים.
בחקלאות שלחין מסורתית יוצרים בריכות אגירה ומסלולי הובלה של המים לערוגות.
חקלאות השלחין המודרנית משתמשת בשיטות השקיה נוספות כגון המטרה והשקיה בטפטוף. ירקות ופירות, ובישראל גם כותנה, אשר דורשים כמויות גדולות של מים, גדלים בחקלאות השלחין.
אתי מאירסון
אתי מאירסון (נולדה ב-27 בספטמבר 1962) היא קצינת משטרה בדרגת ניצב משנה,בתפקידה האחרון שירתה כמפקדת משטרת התנועה הארצית (מתנ"א) עד לסוף שנת 2022.
ביוגרפיה
ב-30 במאי 2021 החלה לשמש כמפקדת משטרת התנועה הארצית (מתנ"א) וסיימה תפקיד זה בסוף שנת 2022, ממלא מקומה-נצ"מ יורם ברינה.
מאירסון בעלת תואר שני במנהל עסקים. היא נשואה לחיים, אם לשניים ומתגוררת בעתלית.
לונר פרוספקטור
לונר פרוספקטור (באנגלית: Lunar Prospector) הייתה משימה לחקר הירח ששוגרה על ידי נאס"א כחלק מתוכנית דיסקברי. עלות המשימה, שמשכה היה 19 חודשים, הייתה 62.8 מיליון דולרים, ומטרתה הייתה למפות את הרכב פני השטח וחיפוש אחר קרח בקטבי הירח, מדידת השדה המגנטי והכבידתי של הירח ממסלול קוטבי. המשימה שוגרה ב-7 בינואר 1998 והסתיימה ב-31 ביולי 1999 עם התנגשותה המכוונת של החללית בתוך מכתש במטרה לבחון את הקוטב הדרומי של הירח בחיפוש לא מוצלח אחר מים.
הקבלן הראשי של המשימה הייתה חברת לוקהיד מרטין והמשימה נוהלה על ידי מרכז המחקר איימס של נאס"א. החוקר הראשי של המשימה היה ד"ר אלן בינדר.
מבנה החללית
הלונר פרוספקטור הייתה בצורת תוף גלילי בקוטר 1.36 מטרים ובגובה 1.28 מטרים. לאחר השיגור פרשה החללית שלוש זרועות באורך 2.5 מטרים עליהם הורכבו הכלים המדעיים. המשקל הכולל של החללית היה 296 ק"ג. החללית נשלטה על ידי 6 מנועי הידרזין בעלי 22 ניוטון דחף כל אחד. בתוך התוף הגלילי היו 3 מכלי דלק שהכילו 138 ק"ג של הידרזין מדוחס עם הליום. מערכת הכוח של החללית כללה שני לוחות סולאריים שהפיקו כ-186 ואט וסוללת ניקל-קדמיום נטענת בעלת קיבול של 4.8 אמפר-שעה. התקשורת עם החללית בוצעה באמצעות שני משדרים בפס S ושתי אנטנות. מחשב החללית היה מחשב Harris 80C86 עם 64 ק"ב של EEPROM ו-64 ק"ב של RAM סטטי.
החללית נשאה על גביה מעט מאפרו של ד"ר יוג'ין שומייקר (28 באפריל 1928 - 18 ביולי 1997), אסטרונום ושותף לגלוי השביט שומייקר-לוי 9, לקבורת חלל.
פרופיל המשימה
המשימה הסתיימה ב-31 ביולי 1999, 9:52:02 UT עם התרסקותה המכוונת של החללית באזור "חשוך-עד" במכתש שומייקר סמוך לקוטב הדרומי של הירח. מתכנני המשימה קיוו כי ההתרסקות תעלה ענן אבק שיוכלו לצפות בו מכדור הארץ. בענן האבק ציפו לראות אד מים שישוחרר ממצבורי הקרח שבקוטב הדרומי. למרות הציפיות, אף ענן אבק לא נצפה מכדור הארץ.
עיר קטנה ואנשים בה מעט
עיר קטנה ואנשים בה מעט הוא ספר מאת הסופר נחום גוטמן, המנציח את אורחות החיים ואת הווי התושבים בשנים הראשונות לקיומה של אחוזת בית, לימים העיר תל אביב.
גוטמן עצמו, שנולד בשנת 1898 ועלה לארץ ישראל בשנת 1905, עבר עם משפחתו להתגורר באחוזת בית ב-1910, בגיל 12. הספר שעוטר בציוריו של גוטמן יצא לאור בשנת 1959, במלאת יובל חמישים שנה ליסודה של תל אביב, והיה לקובץ הסיפור המיתולוגיים שלה. שמו של הספר לקוח ממגילת קהלת:
בספר מנציח גוטמן אירועים יומיומיים בחיי העיר, דוגמת ריב שכנים, הדלקת פנס הלוקס, או הקונצרט הראשון, אך הוא מתייחס גם לאירועים היסטוריים וטרגיים כמו גירוש תל אביב. בספר מתוארים דמויות תושביה הראשונים של העיר, ובהם עקיבא אריה ויס, יוזם הקמתה של אחוזת בית, הרופא ד"ר חיים חיסין ועוד. הספר מתחיל בתיאור תריסר הבניינים הראשונים ברחוב הרצל, שעדיין לא יכול היה להיקרא רחוב, ומסתיים ב"שיבת תל אביב", כיבוש העיר על ידי החיילים האוסטרלים, ויישובה מחדש על ידי תושביה שגורשו.
הספר זכה להצלחה, ומאז הוצאתו הראשונה ב-1959 יצא בשלוש מהדורות נוספות: ב-1965, ב-1977 ומהדורה מיוחדת במלאת 90 שנה לעיר ב-1999. למהדורה זו צורפה הקדמה מיוחדת של הסופר שלמה שבא. בהקדמתו כתב שבא:
Mi Chico Latino
Mi Chico Latino (בעברית: הנער הלטיני שלי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית ג'רי האליוול, מתוך אלבום הבכורה שלה, Schizophonic (1999). הוא יצא לאור ב-16 באוגוסט 1999, על ידי חברת התקליטים EMI רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום. הוא נכתב על ידי האליוול, אנדי ווטקינס ופול וילסון.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ג'רי האליוול, אנדי ווטקינס ופול וילסון והופק על ידי אבסולוט. הזמרת רצתה לעשות שיר עם השפעות ספרדיות, כדי לתת כבוד לאמה הספרדייה. במהלך מפגש הקלטות מסוים באולפן הם הלחינו מנגינה, אך לא הצליחו לחבר מילים שיתאימו לה. לאחר מכן, האליוול ביקשה מאמה שתעזור להם במלאכה.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-8 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-30 ביולי 2011 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של ג'רי האליוול. הוא בוים על ידי דאג ניקול וצולם בסרדיניה בין ה-5 ל-8 ביולי 1999. האליוול רצתה שהקליפ לשיר יהיה שונה מזה של הסינגל הקודם שלה "Look at Me"; הקליפ שלו צולם בפראג בקור המקפיא, והיא רצתה שהפעם זה יהיה שונה.
נכון לפברואר 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-12 מיליון צפיות.
גרגולים (סדרת טלוויזיה)
גרגולים (באנגלית: Gargoyles) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית של אולפני וולט דיסני, מסוגת פנטזיה, פעולה ומדע בדיוני ששודרה בסוף המאה ה-20.
עולם הסדרה
במרכז הסדרה עומד שבט של גרגולים, הגרגולים הם יצורים שביום שקועים בתרדמת כפסלי אבן ובלילה מתעוררים כלוחמים. במאה העשירית שבט של גרגולים עם מנהיג בשם גוליית, מגן על טירה בסקוטלנד מפני ויקינגים. יום אחד הוויקינגים תוקפים ביום כשהגרגולים הם פסלי אבן, שורפים את הטירה והורגים כמעט את כל הגרגולים. על יתר הגרגולים מוטל כישוף והם נשארים בצורתם המאובנת. בחלוף אלף שנים, בסוף המאה ה-20 הגרגולים מתעוררים במנהטן בראש גורד שחקים. רוב הסדרה עוסקת ביחסים בין הגרגולים לבני האדם במנהטן.
אלמנטים ספקולטיביים
בעולם הסדרה יש טכנוליגיה מתקדמת בהרבה מזאת שקיימת במציאות כיום. הסדרה מציגה את הטכנולוגיה בתור פיתוחים סודיים שמתבצעים בזמן התרחשות האירועים בסדרה (סוף המאה ה-20). טכנולוגיה זאת לא נמצאת בידי ממשלות אלא רק בידי ארגונים פרטיים, בעיקר ארגוני פשע. בנוסף בסדרה קיים כישוף, שלרוב מבוסס על מיתולוגיות ודתות שונות. בשונה מהמקובל בדרך כלל בספרות ספקולטיבית הטכנולוגיה והכישוף מופיעיים זו לצד זה ולעיתים אף משתלבים או מתחרים זו בזה.
בסדרה מופיעים אירועים בודדים של מסע בזמן (באמצעות כישוף). המסע בזמן אינו משנה את המציאות אלא רק מסביר אותה.
הסדרה מזכירה מאורעות היסטוריים אך בדרך כלל בצורה שונה מההתרחשות במציאות.
שניים מפרקי הסדרה מציגים מציאות אלטרנטיבית למציאות הסדרה. בסוף כל אחד מהפרקים מתברר שמדובר בחיזיון אותו חוֹוֶה הגיבור הראשי - גוליית.
זמן ומקום
רוב הסדרה מתרחשת בסוף המאה ה-20 במנהטן. חלקים המתארים את ההיסטוריה של הגרגולים מתרחשים במאה ה-10 וה-11 בסקוטלנד. כמו כן פרקים בודדים בסדרה (בעיקר בעונה השנייה) קורים במאה ה-20 במקומות שונים בעולם, וסצנות בודדות מתרחשות במקומות שונים ובתקופות שונות לאורך האלף השני לספירה.
גזעים
הסדרה עוסקת בעיקר בבני אדם ובגרגולים, אך מופעים בה גם גזעים נוספים. להלן רשימה של רוב הגזעים בסדרה:
התעוררות
טבח וייוורן: במאה העשירית שבט של גרגולים עם מנהיג בשם גוליית וסגנית שאחר כך מקבלת את השם דמונה, מגינים על טירה בשם וייוורן בלילה, ואנשי הטירה מגינים על הגרגולים ביום. בשבט הגרגולים לא משתמשים בשמות והיחיד שיש לו שם הוא גוליית וגם זה רק לצורך תקשורת עם בני האדם.
הנהגת הטירה מתייחסת בזלזול בגרגולים. מפקד הצבא של הטירה סולד מיחס זה ומתכנן מזימה ביחד עם דמונה שמטרתה לרוקן את הטירה מתושביה ולהשאירה לגרגולים. לפי התוכנית הגרגולים יצאו מהטירה והויקינגים יתקפו אותה ויהרגו או ישבו את כל אנשיה. המזימה נכשלת. כמעט כל הגרגולים נטבחים בידי הוויקינגים. שורדים רק קומץ: מכשף הטירה המכונה מגוס חושב שהנסיכה הלנה (נסיכת טירת וייוורן) נהרגה ומאשים בכך את הגרגולים. הוא מטיל כישוף על כל הגרגולים ששרדו חוץ מגוליית ודמונה והופך אותם לאבן עד שהטירה תגיע אל מעל העננים. כשגוליית חוזר עם הנסיכה, המגוס מתחרט על מעשיו ורוצה לכפר עליהם. גוליית מבקש ממנו להפוך אותו גם לאבן כי הוא לא רוצה לחיות לבד ומבקש שישמרו על ביצי הגרגוגולים. המגוס עושה כן ומתעד את שאירע בספר.
ההתעוררות במנהטן: אלף שנים מאוחר יותר, איש עסקים עשיר בשם דייוויד זנטוס מגלה על האירועים מהספר של המגוס. הוא קונה את הטירה ומעביר אותה לראש גורד שחקים בבעלותו הנמצע במנהטן. מכיוון שהטירה עלתה מעל לעננים הכישוף הוסר. הגרגולים מתעוררים ופוגשים את זנטוס.
זנטוס מביים התקפה על גורד השחקים והגרגולים מגינים עליו. גוליית פוגש את אליזה מאזה, שוטרת ניו-ירקית שחוקרת את זנטוס ומציל אותה בעת שהיא נופלת מגורד השחקים. בין השניים נוצר אמון שמוביל לשותפות שתלווה אותם לאורך כל הסדרה. מאזה פוגשת גם את הדסון, ומבקשת ממנו לבחור לעצמו שם. הוא בוחר בשיווין נפש בשם הנהר שאליו הם משקיפים. לאחר מכן יתר הגרגולים בוחרים לעצמם שמות לפי מקומות שונים בניו-יורק.
זנטוס חושף בפני הגרגולים את דמונה אהובתו וסגיתו של גוליית מהעבר ומספר שמצא אותה שקועה בתרדמת אבן. הצופים מגלים במהרה שדמונה שרדה בצורה אחרת את אלף השנים אך הדרך המדויקת בה זה קרה נחשפת רק בשלב מאוחר יותר. כמו כן, היא עדיין לא נחשפת בשמה.
דמונה משכנעת את גוליית לעזור לזנטוס ולתקוף את הלקון רנאר אויבו המושבע של זנטוס שאותו הוא האשים בתקיפה המבוימת על טירתו. הם מבצעים את התקיפה ומשמידים ספינת אוויר יקרה ואת רוב ציוותה. גוליית סולד מהתוקפנות של דמונה כלפי בני האדם. זנטוס משתמש במידע שנגנב מרנאר כדי לבנות את שבט הפלדה מספר רובוטים דמיי גרגולים. זנטוס ודמונה מבינים שגוליית ויתר הגרגולים יהיו קשים לשליטה ומנסים להורגם. הם נכשלים, זנטוס נאסר על ידי אליסה מאזה, ודמונה בורחת לא לפני שהיא חושפת את שמה בפני גוליית.
יתר הפרקים בעונה
ביתר הפרקים בעונה, הגרגולים ממשיכים לגור במנהטן ומגינים בלילות על תושביה בשיתוף פעולה עם אליזה מאזה. לקראת שחרורו של זנטוס הם מחליפים מקום מסתור ועוברים להתגורר על גג תחנת המשטרה בה משרתת אליזה. בין אויביהם נמנים: בנוסף מתרחשות בחלק זה של העונה מספר התפתחויות שישפיעו על יתר הסדרה:
עונה שנייה
העונה השנייה היא הארוכה והמסועפת מבין שלוש העונות. חלק משמעותי בעונה מוקדש ל"המסע העולמי": סדרת פרקים בה גוליית, אליזה, ברונקס ואנגלה (ביתו של גוליית שמתגלה באמצע העונה) יצאים בכל פרק למשימה אחרת במקום אחר בעולם. ניתן לחלק עונה זו לשלושה חלקים:
לפני "המסע העולמי"
חלק זה של העונה דומה באופיו לפרקים בעונה הראשונה. במהלכו מתרחשות ההתפתחויות הבאות:
המסע העולמי
ההגעה לאבלון: אדם לבוש בשריון ימי הביניים מגיע לחופי מנהטן. גוליית, אליסה וברונקס פוגשים אותו ומגלים שהוא טום - ילד שגוליית הכיר בסקוטלנד לפני טבח וייוורן. טום מספר שהוא המגס והנסיכה קטרין התיישבו באי מכושף בשם אבלון יחד עם ביצי הגרגולים מוויוורן. הזמן באבלון זורם פי 24 לאט יותר, כך שהמילניום האחרון עבר עבורם כמו 40 שנה בערך. השלושה מתלווים אל טום לאבלון, שם הם פוגשים את השבט החדש של אבלון המורכב מ-36 גרגולים שבקעו מהביצים. הגרגולים בני כ-40 מה שמגביל לבני אדם בני 20. השבט מספר לשלושת האורחים שהם הותקפו על ידי הארצ'מאג', דמונה, מקבת' ושלוש המכשפות.
אנו מגלים שהארצ'מאג' שרד את הנפילה לתהום מכיוון שהוא ניצל בידי הוא עצמו שהגיע לתחתית התהום באמצעות מסע בזמן. הארצ'מאג' המבוגר יותר מצויד בעינו של אודן, ושער הפניקס. לאחר שהוא מציל את הארצ'מאג' הצעיר הוא יוצא איתו למסע לקבל את שלושת אביזרי הקסם: העיין של אודן, השער של פניקס והגרמוריום ארקנוריום - ספר הכשפים של וייוורן עבור הארצ'מאג' הצעיר, הם מעוניינים בגרסת ההווה של שלשות האביזרים ולא גרסת העתיד בה מצויד הארצ'מאג' המבוגר. הם מגעים לכניסה לאי אבלון בשנת 995, זמן קצר אחרי שהמגוס, טום, הנסיכה והביצים נכנסו לאי. שלוש המכשפות הופקדו לשמור על האי, אך המגוס הפך אותן לינשופים. הארצ'מאג' המבוגר מחזיר אותן חזרה למצבן הטבעי. ומציע להן תוכנית לנקום במגוס ובבני ליוויתו. במסגרת התוכנית הן מתמרנות במשך 1000 שנים את מקבת' ודמונה לשתף פעולה ולהשיג את שלושת אביזרי הקסם. שני הארצ'מאג'ים קופצים קדימה בזמן 1000 שנים ופוגשים את המכשפות לאחר שאלו השיגו את שלושת אביזרי הקסם. הארצ'מאג' הצעיר לובש את עינו של אודן ובולע את הגרמוריום ארקנוריום. בכך הוא מקבל את כוחות הקסם שלו. הארצ'מאג' הצעיר משתמש בשער הפיניקס כדי לחזור בזמן לרגע נפילתו לתהום, להציל את עצמו ולחזור על המסע שזה עתה ביצע אך הפעם בתור הארצ'מאג' המבוגר. הארצ'מאג' המבוגר מגיע לאבלון כדי לנקום את נקמתו. הארצ'מאג' תוקף את יושבי אבלון אך לא הורג אותם, ונותן להם שהות להזמין את גוליית לעזור להם, זאת כדי שיוכל להרוג גם אותו.
יושבי אבלון ושלשת אורחיהם מעירים את המלך ארתור היושן באי ויחד הם נערכים לקרב מול תוקפיהם. הם מנצחים בקרב. הארצ'מאג' נהרג לאחר שהוא מאבד את עינו של אודן ומתפוצץ מכיוון שאינו יכול עוד להחזיק בתוכו את הגרמוריום ארקנוריום, שלוש המכשפות נכבלות ומשוחררת לאחר הבטחה לחדול מתוקפנותם, מקבת' ודמונה מושלכים בסירה מחוסרי הכרה. האחיזה של שלוש המכשפות בהן נגמרת, ולכן הם לא יזכרו את האירועים האחרונים שקרו תחת שליטתן של שלוש המכשפות.
המסע העולמי עצמו: לאחר הקרב, שלושת האורחים מבקשים לחזור למנהטן. אנג'לה, אחת הגרגוליות על האי, שמתברר שהיא ביתם של גוליית ודמונה מצטרפת אליהם. הם יוצאים בסירה מכושפת מאבלון, אולם במקום להגיע למנהטן הם מגעים בכל פעם למקום אחר בעולם. בכול פעם הם מגלים שיש להם משימה מסוימת שאבלון "שלח" אותם לבצע. בגמר הביצוע הם חוזרים לאבלון. כל פרק מוקדש למשימה אחת. כך במשך חלק ניכר מהעונה. במהלך המסע מתרחשות ההתפתחויות הבאות:
סיום המסע: לקראת סוף המסע מגיע לאי אבלון מלכו אוברון כשהוא מלווה בשלוש המכשפות ואשתו לשעבר טיטניה. אנו מגלים שבני אבלון חיו שם עד לפני 1000 שנים ואז הורה להם אוורון להטמע בין בני האדם וללמוד את דכיהם מבלי להתערב בחייהם. כעת הוא החליט שהגיע הזמן לחזור לאבלון ודורש את עזיבתם המיידית של יושבי המקום. בני המקום מסרבים לעזוב. אוורון מאיים להורגם, אך אשתו לשעבר מציעה פשרה. הוא ילחם בהם רק לאחר שהיא תיטול ממנו את רוב כוחותיו ותשאיר לו את הכוחות שהיו לו כילד. בתמורה היא תחזור להיות אשתו בתום הקרב. הוא מסכים, נלחם ביושבי אבלון ומובס בזכות רמז שטיטניה נותנת ליושבי אבלון. ישבי אבלון מסכימים שבני אבלון המקוריים יחזרו לאי ויחיו לצידם, כשאוורון מולך על כלל יושבי האי. כשגוליית שואל את טיטניה מדוע עזרה להם, היא מספרת שגוליית עזר לה בעבר והיא מחזירה לו טובה. הצופה לא אמור להבין על מה מדובר בשלב זה, אך מאוחר יותר מתברר כי טיטניה היא למעשה אנסטסיה רנארד.
הפאק
ביתם של רנאר והפיה טיטניה, מה שהופך אותה לחצי יהודייה וחצי פיה. בהמשך, לאחר שזנטוס והגרגולים התפייסו בסוף העונה השנייה, היא הפכה לסוכנת של ברודוויי בעונה השלישית, כשזה הופך להיות שחקן בהוליווד באחד הפרקים.
השפעות של יצירות אחרות
הסדרה מכילה דמויות מהמחזה של ויליאם שייקספיר מקבת'. וכמו כן גם דמויות ממחזה אחר של שייקספיר חלום ליל קיץ.
אזכורים של מאורעות היסטוריים בסדרה
חלק מהמאורעות שקרו למקבת' קרו במציאות.
All I Ever Wanted (שיר של בסהאנטר)
All I Ever Wanted הוא שיר של המוזיקאי השוודי בסהאנטר. שיר זה דומה לסינגל הקודם שלו, "Now You're Gone", בכך שגם שיר זה הוא גרסה מחודשת באנגלית לשיר קודם שלו, שנקרא "Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA".
וידאו קליפ
הוידאו קליפ של השיר צולם במאלגה, ספרד והשתתפו בו איילר לי ולוקאס ת'ורהיים.
הישגים מסחריים
ב-6 ביולי 2008, השיר נכנס לראשונה למצעד הסינגלים הבריטי היישר למקום השלישי, ובשבוע שלאחר מכן טיפס למקום השני. השיר זכה להצלחה ממושכת בבריטניה, ושנה וחצי לאחר השקתו לראשונה השיר נכנס מחדש אל המצעד, למקום ה-98, משום שבאותה העת בסהאנטר היה מתמודד בעונה השביעית של "האח הגדול" גרסת VIP של בריטניה, ועל כן השיר זכה להשמעות רבות בתוכניות ספין אוף שליוו את שידורי "האח הגדול".
בניו זילנד, השיר נכנס לראשונה למצעד המקומי במקום ה-27 וטיפס עד לשיא של המקום ה-17. לאחר 18 שבועות, הסינגל הפך ל-"זהב" אחרי שמכר למעלה מ-7,500 עותקים.
מדד שתי המדינות
מדד שתי המדינות (Two-State Index או TSI) היא הערכה חודשית שמופקת החל מאפריל 2018 על ידי ארגון יוזמת ז'נבה אשר מנסה למדוד את התמיכה בקרב הציבור הישראלי והפלסטיני כלפי הפתרון של שתי מדינות לשני עמים על סמך ניתוח מעל ל-50 פרמטרים שונים הלוקחים בחשבון את ההתפתחויות האחרונות בסכסוך הישראלי-פלסטיני.
מאז שנחתמו הסכמי אוסלו בספטמבר 1993 התמיכה בקרב הציבור הישראלי והפלסטיני כלפי הפתרון של שתי מדינות לשני עמים, ידע עליות ומורדות. הציבור בשני הצדדים הישראלי והפלסטיני חלוק בעמדותיו. התמיכה הציבורית בפתרון שתי מדינות ידע נקודת שפל בציבור היהודי בחודש פברואר 1995 עם 37% תמיכה, ושיא התמיכה היה ב-2007.
בחודש אפריל 2018 הושק מדד שתי המדינות. במטרה לנסות ולהעריך את האפשרות של שתי מדינות. המדד מארגן בשיטתיות את ההתפתחויות השונות באמצעות בדיקה של יותר מ-50 פרמטרים ועוזר לקבוע האם הפרמטרים מקדמות או מעכבות את מציאת פתרון לשתי מדינות. אף על פי שהמדד אינו מדעי הוא מפיק הערכה אקטואלית לפתרון שתי המדינות. המדד מציין היכן הייתה תזוזה משמעותית ולאיזה כיוון, מציע רעיונות ליישום ופתרונות. המדד מופק על ידי צוותים ישראלים ופלסטינים ומשקף הבנה ייחודית של המציאות המדינית והפוליטית.
ארמון טווילרי
ארמון טווילרי (בצרפתית: Palais des Tuileries) היה ארמון שהוקם בפריז ב-1564. הארמון נהרס בשרפה ב-1871 ולא נבנה בשנית.
היסטוריה
במאה השלוש עשרה היו במקום זה כבשנים לייצור רעפים (tuiles בצרפתית, ומכאן השם טווילרי). במאה הארבע עשרה שימש המקום כקרקע חקלאית ועליה בית שהיה שייך לראש עיריית פריז. במאה השש עשרה שר הכספים של צרפת בנה שם בית שאותו קנה פרנסואה הראשון, מלך צרפת כדי שישמש למקום מגוריה של אמו. אחרי מות אנרי השני, מלך צרפת ב-1559, אלמנתו, קטרינה דה מדיצ'י, הורתה להרוס את המבנים הישנים וב 1564 החלה לבנות שם ארמון שהיה ממוקם ממערב לארמון הלובר, ולהקיפו בגנים (גני טווילרי).
מלכי בית בורבון לא התגוררו בארמון טווילרי אלא לתקופות קצרות בלבד. בתחילת המאה השבע עשרה אנרי הרביעי, מלך צרפת הרחיב את ארמון טווילרי כך שפינתו הדרומית מזרחית התחברה עם ארמון הלובר שבו התגוררו מלכי צרפת כאשר היו בפריז. אן, דוכסית מונפנסייה שהייתה בת דודו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת התגוררה בארמון טווילרי מ-1638 עד 1652. לואי הארבעה עשר המשיך בהרחבת ארמון טווילרי וב-1664 הקים שם תיאטרון, אך התגורר שם שלוש שנים בלבד. לואי החמישה עשר, מלך צרפת התגורר שם בילדותו מ-1715 עד 1722.
סופו של ארמון טווילרי
ב-23 במאי 1871 הציתה קבוצה של שנים עשר קיצוניים חברי הקומונה הפריסאית את הארמון באמצעות שימוש בזפת, טרפנטין ונפט. הדליקה נמשכה כ-48 שעות עד שכובתה על ידי מכבי האש, ולא הותירה שריד לבניין. במשך 11 שנים עמד הבניין השרוף על תילו, עד שהאספה הלאומית הצרפתית קיבלה החלטה להורסו, וכך היה. בשנת 1883, במשך שבעה חודשים, נהרס הארמון.
גני טווילרי
גני טווילרי (צרפתית: Jardin des Tuileries) הם גנים המתפרסים על כ-250 דונם לצד מוזיאון הלובר, והם תחומים בין הסיין, כיכר הקונקורד, ורחוב ריבולי.
שועי העיר קאלה
אדוארד השלישי הציע לא להרוס את העיר אם ששת החשובים בנכבדי העיר יגיעו כשחבלים לצווארם, ויתנו לו את מפתחות העיר ואת חייהם. שישה מאנשי העיר הגיעו אל אדוארד השלישי במחשבה שהם יוצאו להורג, אבל לאחר שכנוע רב מצד מלכת אנגליה פיליפה מאנו, הסכים אדוארד השלישי לא להוציאם להורג. הפסל מציג את אופייה השונה של כל אחת משש הדמויות.
פסלים ברחבי העולם
על פי חוק צרפתי הותרה יצירתם של לא יותר מ-12 העתקים. העתקים אלו נמצאים בגני מגדל ויקטוריה בלונדון, במוזיאון רודן בפריז, בהמוזיאון הלאומי לאמנות מערבית בטוקיו, במוזיאון ני קרלסברג גליפטוטק בקופנהגן, במוזיאון רודן בפילדלפיה, באוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה, במוזיאון המטרופוליטן ובמוזיאון ברוקלין בניו יורק ובגני מוזיאון הירשהורן בוושינגטון, וכן במוזיאון ישראל בירושלים.
אישה בברלין
אישה בברלין (בגרמנית: Eine Frau in Berlin) הוא יומן שנכתב על ידי מרתה הילרס על התקופה שבין ה-20 באפריל ל-22 ביוני 1945 בברלין (הקרב על ברלין). לבקשת המחברת, היצירה פורסמה בעילום שם כדי להגן עליה.
הספר
הספר מתיימר לפרט את חוויות הכותבת כקורבן אונס בתקופת הכיבוש של הצבא האדום את העיר. שנתיים לאחר מותה, בשנת 2003, המחברת האנונימית זוהתה כמרתה הילרס, כתבת העיתון סידוייטשה צייטונג. היא זוהתה על ידי עורכת הספרות הגרמנייה יינס בריסקי, אשר אמרה כי המחברת הייתה עיתונאית שעבדה במגזינים ועיתונים בתקופת הנאצים, ואשר עבדה גם כתעמולנית בזמן הרייך השלישי ועסקה בכתיבת חוברת גיוס לחיל הים, אך כנראה לא הייתה חברה במפלגה הנאצית.
היומן מתאר חוויות אישיות של המחברת בתקופת הכיבוש של ברלין על ידי הסובייטים בתום מלחמת העולם השנייה, מסביר רבות את הזוועות ואת המאבק של התושבים כדי לשרוד. הסופר הגרמני קורט מארק (ק. וו. צראם) היה אחראי על הפרסום הראשוני של היצירה בארצות הברית ב-1954.
בספטמבר 2003 (כאשר זהות האלמונית התגלה לראשונה), בקשות הגישה ליומנים המקוריים לא היו מובנים מאליהם, וכתב העיתון ברלינר צייטונג אימת את היומן כיומן אותנטי, בשל הביקורות על כך שהטקסט עצמו עבר שינויים, שנעשו בין היומן בכתב יד הראשוני לכתב היד מודפס שתורגם לאנגלית, כמו גם שהיומן פורסם כעשור לאחר האירועים המדוברים, וכי קיימים פערים קטנים בין המהדורות.
לאחר שוולטר קמפובסקי בחן את ההערות ביומן, מטעם בית ההוצאה לאור הוא ציין כי היומן היה אמיתי אף שהספר שפורסם מכיל חומר שלא כתוב ביומן. אנטוני ביווֹר, היסטוריון בריטי שכתב היסטוריה מפורטת על הקרב על ברלין, אישר את אמיתות היומן על ידי השוואת התוכן עם הידע המפורט שלו של התקופה ומקורות ראשוניים אחרים שצבר.
הסרט: אנונימה - אישה בברלין 2008
הסרט אנונימה - אישה בברלין (Anonyma - Eine Frau in Berlin) מ-2008, המבוסס על הספר, הוא סרטו של הבמאי מארק פרברבוק.
לאחר שנאנסה על ידי מספר חיילים סובייטים, גיבורת הסרט, מרתה הילרס (בגילומה של השחקנית נינה הוס), מפתה את קצין הפיקוד הסובייטי, אנדריי, לצורכי הגנתה. לאחר סירובו הראשוני הקר, הקצין מתפתה ומחליט להגן עליה ולסייע לה, אלא שעד מהרה הוא מגלה שהסיוע לה הוא יקר בהרבה משחשב.
הקואליציה הלאומית הסורית של האופוזיציה והכוחות המהפכניים
הקואליציה הלאומית הסורית של האופוזיציה והכוחות המהפכניים (בערבית:  الائتلاف الوطني لقوى الثورة والمعارضة السورية; נקראת גם בקיצור: הקואליציה הלאומית הסורית, בערבית: الائتلاف الوطني السوري) היא קואליציה של קבוצות אופוזיציה במלחמת האזרחים הסורית.
רקע
הקואליציה הוקמה ב 11 בנובמבר 2012 בדוחה, בירת קטר, ביוזמת ארצות הברית וקטר על רקע האכזבה מגוף האופוזיציה הסורי המרכזי עד אז, המועצה הלאומית של סוריה, ובניסיון להביא לליכוד שורות האופוזיציה. האימאם לשעבר של המסגד האומיי בדמשק, מועאז אל-ח'טיב, שנחשב מתון, נבחר כנשיא הקואליציה. ריאד סיף וסוהיר אתאסי, שני פעילי דמוקרטיה בולטים, והאחרונה גם פמיניסטית חילונית, וכן ג'ורג' צברא, נבחרו כסגני נשיא. המשרה לסגן נשיא נוסף תישאר פנויה ותישמר לדמות כורדית שתיבחר. מוסטפא סבאח נבחר כמזכ"ל הקואליציה. ב-7 ביולי נבחר אחמד עאסי אלג'רבא לעמוד בראש הקואליציה הלאומית הסורית. ב-12 בנובמבר נבחר אחמד טועמה להיות ראש הממשלה של ממשלת המעבר הסורית.
הרשות הכללית של הקואליציה מונה כ-63 מושבים, 22 מתוכם הם חברי המועצה הלאומית של סוריה. בסוף יוני 2013 הוחלט על הרחבת הקואליציה ב-51 חברים נוספים כדי לשפר את ייצוגיות הגוף ולתת ביטוי לזרמים שונים באופוזיציה. 13 מתוך החברים החדשים שייכים לגוש בראשותו של מישל ח'ילו, אופוזיציונר ותיק וליברל. כמו כן צורפו 15 נציגים של הצבא הסורי החופשי. מטה הקואליציה נמצא בקהיר. ב-12 בדצמבר 2012 הכירה ארצות הברית במועצה כמייצג הלגיטימי של העם הסורי.
לקואליציה הלאומית הסורית נציגים דיפלומטיים במספר מדינות, בהן צרפת, בריטניה, גרמניה, ארצות הברית, קטר, איחוד האמירויות, וטורקיה.
אנגלוספירה
]] האנגלוספירה (באנגלית: Anglosphere) היא קבוצה של מדינות דוברות אנגלית החולקות קשרים תרבותיים או היסטוריים עם אנגליה, ואשר כיום קיים בפועל שיתוף פעולה מדיני, דיפלומטי וצבאי הדוק ביניהם. בעוד שאין הסכמה חד משמעית לגבי המדינות שנכללות באנגלוספירה, לרוב לא נהוג לכלול באנגלוספירה את כל המדינות שבהן האנגלית היא השפה הרשמית, ובשל כך לרוב לא מדובר במונח חופף למונח מדינות אנגלופוניות, אם כי בדרך כלל ההגדרה חלה על מדינות אשר היו בעבר חלק מהאימפריה הבריטית.
ההגדרה הנפוצה ביותר כוללת את המדינות הבאות - אוסטרליה, קנדה, ניו זילנד, בריטניה וארצות הברית - הגדרה זו כוללת את המדינות המפותחות שמכונות לעיתים גם מדינות הליבה של האנגלוספירה (באנגלית: The core anglosphere). לעיתים תחת ההגדרה הזו נוהגים אף לכלול את אירלנד, ולעיתים רחוקות יותר נוהגים לכלול תחת ההגדרה הזו את מלטה ואת המדינות דוברות האנגלית של אזור הקריביים.
בלוק פארטי
בלוק פארטי (באנגלית: Bloc Party) היא להקת אינדי רוק אנגלית. חברי הלהקה הם קלי אוקרקה (זמר וגיטרה מלווה), ראסל ליסאק (גיטרות), גורדון מואקס (בס) ומאט טונג (תופים).
היסטוריה
הלהקה הוקמה ב-1999 בזמן פסטיבל רדינג בידי אוקרקה וליסאק. הם הכירו שנה קודם לכן בלונדון ב-1998 בזמן לימודי התיכון ונתקלו זה בזה בפסטיבל. מואקס הצטרף ללהקה לאחר פרסום מודעה במגזין NME, בעוד שלטונג נערכו מבחני קבלה.
לאחר החלפת שמות רבים: Union, Superheroes of BMX, The Angel Range, Diet החליטו חברי הלהקה על השם הנוכחי בספטמבר 2003. לדברי מואקס מהות השם היא משחק מילים על המונח "Bloc Party", שפירושו באנגלית הוא גם "גוש חוסם" (בפוליטיקה) וגם "מסיבת רחוב".
אלבום הבכורה של הלהקה יצא בפברואר 2005 ונקרא Silent Alarm. הוא הגיע למקום השלישי במצעד המכירות הבריטי וב-NME הכריזו עליו כאלבום השנה. באותה השנה באוגוסט יצא האלבום Silent Alarm Remixed, אלבום רמיקסים לשירי הלהקה. בין האמנים שתרמו את גרסאותיהם לאלבום נמנים ליידיטרון, מוגוויי ועוד.
בפברואר 2007 יצא אלבומה השני של הלהקה, A Weekend in the City. ב-7 ביולי 2007 השתתפה הלהקה בלייב ארת' והופיעה באצטדיון ומבלי בלונדון. באוגוסט 2007 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות באוסטרליה ובניו זילנד.
ב-21 באוגוסט 2008 יצא אלבומה השלישי של הלהקה, Intimacy. הסינגל הראשון מתוכו, Mercury, יצא ב-11 באוגוסט. באותה השנה בספטמבר יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בצפון אמריקה ובקנדה. חברי הלהקה הודיעו שבתחילת 2009 הם יצאו לסיבוב הופעות בממלכה המאוחדת. זה יהיה סיבוב ההופעות הראשון שלהם בממלכה מאז דצמבר 2007.
באוקטובר 2009 יצאה הלהקה להפסקה כדי שחבריה יוכלו להתמקד בפרויקטים צדיים. בספטמבר 2011 חזרו חברי הלהקה לעבוד יחד. באוגוסט 2012 יצא אלבומה הרביעי של בלוק פארטי, Four.
הלהקה מושפעת מהקיור, הסמאשינג פאמפקינס, סוניק יות', פיקסיז וג'וי דיוויז'ן. בעיתונות נהוג להשוות אותה גם לפרנץ פרדיננד.
פליפה מאסה
פליפה מאסה (נולד ב-25 באפריל 1981 בסאו פאולו) הוא נהג מרוצים ברזילאי. התחרה באליפות הפורמולה 1 במשך חמש עשרה עונות עבור קבוצת סאובר, פרארי וויליאמס. בעונת עונת 2008 הגיע להישג הטוב ביותר כשסיים את העונה במקום השני. בסיום עונת 2017 פרש מהאליפות. התחרה במשך שנתיים באליפות הפורמולה אי, ממנה פרש בסיום עונת 2019/2020.
לאחר פרישתו מונה לנשיא מועצת הקארטינג הבינלאומית מטעם הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA).
קריירת מרוצים
מאסה החל להתחרות במרוצי קארטינג בגיל 8. לאחר עונתו הראשונה, אותה סיים במקום הרביעי, הוא החל להשתתף באליפויות לאומיות ובינלאומיות במשך 7 שנים. בשנת 1998 עבר להתחרות במרוצי הפורמולה שברולט בברזיל. בעונתו הראשונה סיים מאסה במקום החמישי וכעבור עונה ניצח 3 מעשרת המרוצים בדרך לזכייה באליפות. בשנת 2000 עבר לאיטליה כדי להתחרות במרוצים בקטגוריית פורמולה רנו. באותה שנה הוא זכה באליפות איטליה וכן ובאליפות אירופה בקטגוריית מרוצים זו. לאחר מכן התקדם לסדרת יורו פורמולה 3000, בה נחל הצלחה כשניצח בשישה מתוך שמונת המרוצים וזכה באליפות לעונת 2001. בעקבות הצלחתו במרוצי פורמולה 3000, שהייתה אז קטגוריית המרוצים השנייה בטיבה לאחר הפורמולה 1, זומן מאסה למבחנים בקבוצת סאובר מהפורמולה 1, שהחתימה אותו על חוזה לעונת 2002.
משוואת ליין-אמדן
ממוזער| פתרונות נומריים של משוואת ליין-אמדן עבור n=0, 1, 2, 3, 4, 5, 6. באסטרופיזיקה, משוואת ליין-אמדן (באנגלית: Lane-Emden equation) היא סוג של משוואת פואסון עבור הפוטנציאל הכבידתי של זורם (בדרך כלל גז) פוליטרופי המצוי בשיווי משקל הידרוסטטי במערכת בעלת כבידה עצמית המפוזרת בצורה כדורית סימטרית, בדרך כלל כוכב. היא נקראת על שם האסטרופיזיקאים ג'ונתן הומר ליין ורוברט אמדן.
פליפה מאסה
2002-2005: סאובר
בעונת 2002, עונתו הראשונה של מאסה בפורמולה 1, הוא חבר לניק היידפלד כנהג השני של קבוצת סאובר והצליח לזכות ב-4 נקודות אליפות. בעונת 2003, בעקבות חזרתו של היינץ הארלד פרנצן לסאובר, עבר מאסה לקבוצת פרארי, שם שימש כנהג מבחן. בעונת 2004, לאחר שצבר מעט ניסיון בפרארי, שב מאסה לסאובר וזכה ב-12 נקודות אליפות כאשר המרוץ הטוב ביותר שלו באותה עונה היה הגרנד פרי הבלגי, בו סיים במקום הרביעי. ג'אנקרלו פיסיקלה, הנהג השני של סאובר, צבר באותה עונה 22 נקודות. בעונת 2005 זכה מאסה ב-11 נקודות אך הקדים במרבית המרוצים את חברו לקבוצה ז'אק וילנב ואף דורג לפניו באליפות הנהגים בסיום העונה.
משוואת ליין-אמדן
המשוואה מתארת את פרופיל הצפיפות (ובזכות המשוואה הפוליטרופית, גם את הלחץ) כתלות ברדיוס. המשוואה עצמה היא:
פליפה מאסה
2002-2005: סאובר
בעונת 2006 הצטרף מאסה בשנית לפרארי, הפעם כנהג מרוצים לצידו של מיכאל שומאכר. במרוץ החמישי של העונה, הגרנד פרי האירופי שנערך בנורבורגרינג, סיים מאסה על הפודיום לראשונה בקריירת הפורמולה 1 שלו. הוא סיים את המרוץ במקום השלישי, אחרי שומאכר ופרננדו אלונסו, שזכה באליפות באותה עונה. בהמשך העונה הוא סיים על הפודיום בשלושה מרוצים רצופים, בארצות הברית, בצרפת, גרמניה ויפן, לפני שהצליח לזכות גם בניצחונו הראשון בגרנד פרי טורקיה. גם את המרוץ האחרון של העונה בברזיל סיים מאסה במקום הראשון והפך לנהג הברזילאי הראשון מאז איירטון סנה בעונת 1993 שמנצח בגרנד פרי בברזיל. במהלך העונה צבר מאסה 80 נקודות אליפות וסיים במקום השלישי הכללי, לאחר אלונסו ושומאכר.
משוואת ליין-אמדן
כאשר זטא מוגדרת על ידי
פליפה מאסה
2006-2013: פרארי
במהלך עונת 2006 הודיע שומאכר על פרישתו בסיום העונה ובכך הבטיח את מקומו של מאסה בקבוצה בעונה הבאה. כשנתיים לאחר מכן, ביולי 2008, אמר שומאכר כי החליט לפרוש כדי שמאסה לא ימצא את עצמו ללא קבוצה, בעקבות מעברו של קימי רייקונן לפרארי בעונת 2007.
משוואת ליין-אמדן
והיא פרמטר חסר ממדים המתאר את הרדיוס, ותטא מוגדרת על ידי
פליפה מאסה
2006-2013: פרארי
עונת 2007 נפתחה בצורה לא טובה עבור מאסה. במרוץ הראשון באוסטרליה סבל מאסה מבעיות בתיבת ההילוכים שאילצו אותו להחליף מנוע לפני המרוץ. בעקבות החלפת המנוע הוא נענש בהורדה של 10 מקומות בזינוק ופתח את המרוץ מהמקום ה-22. למרות זאת הוא הצליח לסיים את המרוץ במקום השישי בזכות אסטרטגיה של עצירת תדלוק אחת. גם המרוץ הבא במלזיה לא היה מוצלח במיוחד עבור מאסה. הוא זינק מהפול פוזישן אולם כבר בהקפה הראשונה חלפו על פניו פרננדו אלונסו ולואיס המילטון. מאסה ניסה לעקוף חזרה את המילטון אך נזרק לשולי המסלול וירד למקום החמישי, בו גם סיים את המרוץ. שני המרוצים הבאים, בבחריין ובספרד, היו טובים יותר ומאסה ניצח בשניהם לאחר שזינק מהפול פוזישן. במרוץ הרחובות במונקו סיים במקום השלישי. בגרנד פרי הקנדי נפסל מאסה מהמרוץ לאחר שיצא מרחבת הטיפולים כשהרמזור האדום דלק. לאחר מכן ניצח עונה שנייה ברציפות בגרנד פרי טורקיה ועד תום העונה סיים על הפודיום בשישה מרוצים נוספים, כולל מקום שני במרוץ הביתי שלו בברזיל. את העונה סיים מאסה במקום הרביעי בדירוג הנהגים עם 94 נקודות כשחברו לקבוצה קימי רייקונן זוכה באליפות העולם.
משוואת ליין-אמדן
והיא פרמטר חסר ממדים המתאר את הצפיפות, כאשר האינדקס c מציין שהצפיפות (והלחץ) נמדדים במרכז הכוכב.