cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טור דה פראנס
המנצח והחולצות
החולצה הצהובה - הרוכב המוביל בדירוג הכללי (בעל הזמן המצטבר הקצר ביותר) לובש חולצה צהובה על מנת לזהותו.
החולצה המנוקדת - חולצה לבנה בעלת נקודות אדומות - הרוכב המוביל בצבירת נקודות המוענקות לרוכבים אשר חוצים ראשונים את הפסגות השונות במהלך המרוץ בקטעים ההרריים, כשחלוקת הנקודות נקבעת לפי קטגוריות-הקושי של הטיפוס: 1-4 (4 הקל ביותר ו-1 הקשה ביותר) ו-HC ("מעבר לדירוג", הגבוהה ביותר). חולצה זו נקראת גם חולצת "מלך ההרים".
החולצה הירוקה - הרוכב אשר צבר את מרב הנקודות המוענקות במרוצי ביניים במהלך המרוץ ובמאוץ אל קו הסיום.
הרוכב אשר מוביל בנקודות, אשר מוענקות על ידי צוות שופטים, על רכיבה אגרסיבית בקטעי המרוץ, לובש מספר גב לבן עם רקע אדום (בניגוד לשאר הרוכבים שמספר הגב שלהם הוא שחור עם רקע לבן).
היסטוריה
הטור הראשון יצא לדרכו בשנת 1903 ואמנם, הרעיון הצדיק את עצמו והעיתון שתפוצתו הייתה עד אז - 25,000 עותקים, הגיע ל-65,000 עותקים לאחר המרוץ. ב-1908 הגיע העיתון כבר לתפוצה של רבע מיליון עותקים. דגראנז' ניסה ליצור תחרות שתבליט את ספורטאי העל שמסוגל לעמוד בתנאים לא אנושיים. בשנים הראשונות של המרוץ קטעי המרוץ היומיים היו לרוב באורך של מעל 400 ק"מ ונדרשו לרוכבים 17–20 שעות כדי לסיימם. רוב הדרכים היו דרכי עפר והרוכבים נדרשו לספק לעצמם אוכל, משקה ותמיכה טכנית. באופן טבעי, חלק גדול מהמתחרים בשנים הראשונות היו כורי פחם שהיו מורגלים בעבודה פיזית קשה לאורך שעות רבות ואשר חיפשו מוצא מעיסוקם הקודם.
מלאת מאה שנה לקיום המרוץ צוינו בטקס חגיגי בפריז בשנת 2003.
במהלך שנים אלו זכו בטור רוכבים אגדיים כז'אק אנקטיל וברנאר אינו הצרפתים, אדי מרקס הבלגי ומיגל אינדוראין הספרדי, שניצחו ב"טור" חמש פעמים כל אחד.
שערוריות השימוש בסמים שהגיעו לשיא ב-1998 במה שכונה פרשת פסטינה, הטילו צל כבד על ה"טור" ועוררו שאלות קשות לגבי המשך המפעל בשנים הבאות. למרות זאת, המרוץ המשיך וצבר פופולריות ופרסום, בין היתר, בעקבות רצף ניצחונותיו של לאנס ארמסטרונג במרוץ, שנפסלו כולם עקב שימוש בסמים. לאחר פרישת ארמסטרונג, בשנת 2006, התפוצצה פרשת מבצע פוארטו שבעקבותיה הושעו רוכבים רבים מהשתתפות בטור. לאחר סיום המרוץ, התברר כי הזוכה פלויד לאנדיס השתמש גם הוא בסמים, והתואר נשלל ממנו. ב-2007 הודח המוביל מיכאל רסמוסן שהיה קרוב לזכייה, לאחר שהתברר כי נעדר ממספר בדיקות סמים. בעקבות כך נטל במקומו אלברטו קונטדור את ההובלה והמשיך לזכייה במרוץ.
טענות על שימוש בחומרים אסורים
טענות קשות נשמעות על שימוש רב בסמים אסורים וחומרים ממריצים על ידי רוכבים ב"טור". בשנים האחרונות הוחמר הפיקוח על כך ורוכבים הודחו וסולקו מה"טור" בגין שימוש בחומרים כאלו. במיוחד התפרסמה בהקשר זה "פרשת פסטינה" שהתרחשה בשנת 1998 כאשר במהלך המרוץ, נתגלתה כמות גדולה של חומרים ממריצים אסורים ברכב הקבוצה הצרפתית פסטינה, שנחשבה אז לאחת מהקבוצות הבכירות ביותר בספורט. כל רוכבי הקבוצה סולקו מהמרוץ. רוכבים אחרים פרשו מהמרוץ כמחאה על טיפול המשטרה והתקשורת בפרשה והיה ספק אם המרוץ יימשך.
בשנת 2006, לאחר שאיבד זמן רב למועמדים האחרים לניצחון בקטע ה-16 במרוץ, התאושש האמריקאי פלויד לאנדיס בצורה מפליאה וזכה בקטע ה-17 של המרוץ בפער גדול. לאחר שזכה בדירוג הכללי במרוץ כולו, פורסם כי בבדיקות השתן שנלקחו ממנו אחר ניצחונו הגדול באלפים, נמצאה כמות טסטוסטרון גבוהה מהרמה המותרת, ולאחר מאבק משפטי ארוך נשלל ממנו התואר והוענק לאוסקר פריירו. הייתה זו הפעם הראשונה של הדחה מהמרוץ של רוכב שזכה במקום הראשון.
ביוני 2012 הרשות לפיקוח על שימוש בסמים בספורט האמריקני (ה-USADA) האשימה את לאנס ארמסטרונג בשימוש בסמים, ועקב כך הוא הושעה מתחרויות רכיבה על אופניים. באוגוסט באותה שנה החליטה הרשות על השעייתו לכל החיים מכל תחרויות רכיבה על אופניים, ושלילת כל התארים בהם ארמסטרונג זכה לאחר ה-1 באוגוסט 1998.
מנצחי השנים האחרונות
הדירוג הכללי (החולצה הצהובה)
קטגוריית הנקודות (החולצה הירוקה)
קטגוריית מלך ההר (החולצה המנוקדת)
קטגוריית הרוכב הצעיר המצטיין (החולצה הלבנה)
קנה סוכר
קנה סוכר (שם מדעי: Saccharum) הוא צמח עשבוני רב-שנתי ממשפחת הדגניים. גבעוליו של קנה-הסוכר הם קנים גבוהים, המגיעים עד לגובה של 7 מטר, והם מלאים ופרוקים לפרקים. לגבעולים עלים ארוכים ורחבים יחסית, ובקרקע יש להם קני-שורש.
עם הסוג קנה-סוכר נמנים כ-12 מינים, שרובם גדלים באזור הטרופי של חצי-הכדור המזרחי. המין החשוב ביותר בסוג זה הוא קנה-הסוכר התרבותי. מצמח זה מפיקים כיום יותר ממחצית כמות הסוכר הנצרך בעולם כולו, והוא עולה אפוא בחשיבותו על סלק הסוכר. ארצות גידולו העיקריות הן הודו וברזיל. ובאתיופיה גידול קנה-הסוכר החל כבר בימי קדם, ולראשונה, הפיקו ממנו סוכר בהודו ובסין. קנה הסוכר הגיע למזרח הקרוב במהלך המאה השביעית לספירה רק בעקבות כיבושי האסלאם ועם גילוי אמריקה, הגיע גם לעולם החדש.
במלאת לצמחי קנה-הסוכר התרבותי שנתיים, אפשר לקצור את יבולם במשך שלוש שנים רצופות, ואז יש לחדש את המטע, אם על ידי זריעתו מחדש ואם על ידי שריפת הקנים. לאחר שנשרפו, מוציאים קני-השורש קנים חדשים. החלק התחתון של ה"קנה" הוא העשיר ביותר בסוכר.
שימושים
סירופ סוכר הוא סירופ מתוק המיוצר במהלך זיקוק קנה סוכר. הוא משמש בבישול ואפייה כממתיק.
מקנה הסוכר מפיקים משקאות אלכוהוליים כמו קשאסה ורום. בתהליך הפקת הסוכר נוצרת מולאסה המשמשת לצריכה ישירה או ליצור הרום, כמאכל בעלי חיים והפקת כוהל. שאריות הסיבים לאחר מיצוי הסוכר משמשים להסקה במפעלי הסוכר וליצור אנרגיה בשיטת ביומסה. כמו כן הם משמשים כמאכל לבהמות ובתאית שבהם משתמשים בתעשיית הנייר.
את המיץ המופק מגריסת הקנים ניתן לשתות. בתזונה הסינית ובתרבות הבדואית מייחסים לו תכונות רפואיות. בעבר היה ניתן לרכוש בשווקים בישראל קני סוכר חתוכים (מוכרים בשם "קיינה") ונהגו ללעוס אותם ולמצות מתוכם את המיץ. כיום ניתן להשיג מיץ זה במספר מקומות בארץ.
סטניסלאבה לשצ'ינסקה
סטניסלאבה לשצ'ינסקה (בפולנית: Stanisława Leszczyńska; 8 במאי 1896 – 1 במרץ 1974) הייתה מיילדת פולנייה, שהייתה כלואה במחנה הריכוז אושוויץ במלחמת העולם השנייה, שם היא יילדה למעלה מ-3,000 תינוקות. היא מועמדת רשמית לתהליך הקאנוניזציה על ידי הכנסייה הקתולית. הכביש הראשי שמוביל באושוויץ למוזיאון אושוויץ בירקנאו קרוי על שמה; וכן רחוב בעיר לודז'.
קנה סוכר
שימושים
שימוש אחר ההולך ומתרחב הוא בתור "דלק ביולוגי" - הפקת אתנול מקנה הסוכר וניצולו כדלק להנעת כלי רכב. האתנול מופק מסוכר בדרך של התססה מיקרוביולוגית, בדומה לנעשה עם תירס בארצות הברית. מדונם של קנה סוכר ביבול של 500 ק"ג סוכר לדונם ניתן להפיק 250 ליטר אתנול, השווה בערכו האנרגטי לכ-200 ליטר דלק פוסילי נוזלי (בנזין). ברזיל, המדינה בעלת שטחי הגידול הנרחבים ביותר בעולם של קנה סוכר, משתמשת בדלק זה או כביודלק מלא או בצורת תערובת עם בנזין מזה כשלושים שנה, ואף מייצאת אותו.
סטניסלאבה לשצ'ינסקה
ביוגרפיה
סטניסלאבה לשצ'ינסקה נולדה למשפחה פולניה קתולית, האב יאן זמברצ'י, נגר במקצועו ואשתו הנריקה גרו בלודז', שהייתה אז חלק מארץ הוויסלה ברוסיה הפולנית. אביה גויס לצבא הקיסר, כשהייתה ילדה, ונשלח לטורקיסטן. אמה עבדה משמרות בנות 12 שעות על מנת לאפשר ללשצ'ינסקה ללמוד בבית ספר פרטי, בו פולנית הייתה שפת הלימוד. כשאביה שוחרר, בשנת 1908, המשפחה נסעה לברזיל על מנת להטיב את מצבם הכלכלי, והתמקמה בריו דה ז'ניירו. לשצ'ינסקה למדה שם גרמנית וספרדית. הם חזרו לפולין אחרי שנתיים. לשצ'ינסקה סיימה בית ספר תיכון ב-1914, בזמן שפרצה מלחמת העולם הראשונה ואביה גויס שוב. היא נשארה עם אמה ושני אחים צעירים. ב-17 באוקטובר 1916 לשצ'ינסקה נישאה לברוניסלב, דפס במקצועו.
לשצ'ינסקה ילדה ב-1917 בן בשם ברוניסלב ולאחר שנתיים נולדה סילביה. ב-1920 המשפחה עברה לוורשה. היא נרשמה ללימודי מיילדות וסיימה את לימודיה בהצטיינות ב-1922, והמשפחה חזרה ללודז'. היא קיבלה עבודה בתור מיילדת, ונולדו לה שני בנים נוספים.
לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין, משפחת לשצ'ינסקה נאלצה לעבור מהרחוב בו גרו, כי נכלל בשטחי גטו לודז'. לשצ'ינסקה החלה לסייע ליהודים בגטו והעבירה מזון ומסמכים מזויפים. היא נתפסה על ידי הגסטפו ב-18 בפברואר 1943 ונעצרה יחד עם שלושת ילדיה הצעירים. בעלה ובנה הבכור הצליחו לברוח מהעיר. הגרמנים שלחו את שני הבנים לעבודת פרך במחצבות אבן במחנה הריכוז מאוטהאוזן. לשצ'ינסקה לא שבה לראות את ברוניסלב, בעלה.
קנה סוכר
קנה סוכר בספרות
אורח חייהם של קוצרי קנה הסוכר מתואר ברומן "ציפורים מתות בסתר" מאת קולין מקאלוג.
סטניסלאבה לשצ'ינסקה
במחנה הריכוז אושוויץ
אחרי חקירה על ידי הגסטאפו, לשצ'ינסקה ובתה סילביה, בת ה-24, הועברו לאושוויץ. לשצ'ינסקה עבדה במחלקת היולדות של המחנה, יחד עם בתה, שהייתה סטודנטית לרפואה לפני פרוץ המלחמה. היא הצליחה להבריח למחנה את תעודת המיילדת שלה ועם התעודה נגשה לאיש אס אס וביקשה את תפקיד המיילדת (אחרי שלמדה שאין מיילדת אחרת). כנראה, התפקיד ניתן לה בגלל התעודה, התעוזה וידיעת השפה הגרמנית. היא פגשה את יוזף מנגלה, שדרש ממנה להרוג את התינוקות, אך היא לא הרגה אף אחד מהילודים. ככל שניתן, היא נהגה לעטוף אותם בפיסות בד או נייר, ולהניח אותם ליד האם.
שנים לאחר מכן, היא תיארה איך היא סיכנה את חייה כדי להציל ילודים במאמר בשם "דו"ח המיילדת מאושוויץ". היא תיארה כיצד הילודים נחטפו מחדר הלידה, נלקחו לחדר אחר, שם הוטבעו בחבית על ידי מיילדת לשעבר "שווסטר" קלרה והעוזרת שלה פפני סטניסלב. מתוך 3,000 תינוקות שהיא יילדה, כ-1,500 תינוקות הומתו, כאלף ילודים נפטרו; 700 תינוקות בעלי מראה ארי נשלחו לגרמניה למשפחות גרמניות. רק כ-30 תינוקות שרדו ונותרו עם אמהותיהם. אמהות רבות שכרעו ללדת לא ידעו מה יעלה בגורל התינוקות שלהן, ולפני הלידה החליפו מזון בבדים לחיתולים. לשצ'ינסקה שימשה כמיילדת של המחנה עד שחרורו ב-26 בינואר 1945.
לשצ'ינסקה חזרה ללודז', בניה שעבדו במחנות כפייה חזרו לעיר. היא המשיכה לעבוד כמיילדת עד שפרשה לגמלאות. ב-27 בינואר 1970, באירוע בוורשה, לשצ'ינסקה פגשה חלק מהאסירות שיילדה באושוויץ ואת הילדים שהן ילדו במחנה. היא נפטרה ארבע שנים מאוחר יותר.
ב-1983 בית הספר למיילדות בקרקוב נקרא על שמה.
חוק יסוד: הכנסת (תיקון מס' 49)
חוק יסוד: הכנסת (תיקון מס' 49), הידוע בכינוי "החוק הנורווגי", נחקק ב-16 ביוני 2020, ומאפשר לחבר הכנסת המכהן כשר או כסגן שר להתפטר מהכנסת, ובמקומו ייכנס לכנסת המועמד הבא ברשימת המועמדים לכנסת אליה משתייך חבר הכנסת שהתפטר. במקרה שחבר הכנסת שחברותו הופסקה יחדל מלכהן כשר או כסגן שר, או ימונה לראש הממשלה, ראש הממשלה החלופי, ראש הממשלה בפועל או ממלא מקום ראש הממשלה, תחודש חברותו בכנסת, והאחרון שנהיה לחבר כנסת מבין חברי רשימתו יחדל מלכהן. חבר כנסת שחברותו הופסקה והתפטר או פוטר מתפקידו כשר או כסגן שר וחזר להיות חבר כנסת, ואחר כך מונה שוב לשר או לסגן שר, לא יוכל להתפטר שוב מהכנסת במסגרת החוק הנרווגי במשך תקופת אותה הכנסת, החוק אינו מוגבל בזמן, והוא מאפשר התפטרות של עד שליש מחברי הכנסת מאותה סיעה. התיקון מכונה "החוק הנורווגי" על פי מנגנון דומה שקיים בנורווגיה.
NGC 4450
NGC 4450 היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים שערות ברניקי, הנמצאת במרחק של כ-49 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.
חוק יסוד: הכנסת (תיקון מס' 49)
בנורווגיה ובמדינות נוספות
סעיף 62 של חוקת נורווגיה קובע ששר בממשלה אינו יכול לשמש גם כחבר הרשות המחוקקת, הסטורטינג. חקיקה דומה קיימת גם במדינות אחרות כגון שוודיה, הולנד וצרפת. הדבר מחייב את חברי הפרלמנט שהתמנו לתפקיד שרים בממשלה להתפטר מתפקידם בפרלמנט.
NGC 4450
היסטוריה
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.1 והיא התגלתה ב-11 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון II.56. הוא תיאר אותה כדי בהירה, לא סדורה ועם מרכז בהיר. ארבעה ימים מאוחר יותר הוא תיאר ערפילית נוספת, שקיבלה את הציון II.90, כדי בהירה ועם מרכז בהיר ליד כוכב בהיר, כאשר לפי הקואורדינטות שהוא רשם, נמצאת דקת קשת מערבה ו-4 דקות קשת דרומה ממיקומה של II.56. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה מספר פעמים והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1282, כאשר הוא מציין שזאת הערפילית שזיהה אביו כ-II.56 וגם כ-II.90, ושמדובר ככל הנראה בזיהוי כפול של אותה ערפילית, שכן אין אף ערפילית אחרת בסביבתה הקרובה. הוא תיאר אותה בתצפיותיו השונות כדי בהירה, בהירה או בהירה מאוד, די גדולה או גדולה, עגולה או מעט מאורכת ובעלת מרכז בהיר שמתבהר בחדות או בהדרגה. הוא גם ציין שיש כוכב עם דרגת בהירות 9 כ-5 דקות קשת מדרום מערב לה. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3003 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4450, כאשר היא מתוארת כבהירה, גדולה, עגולה ומתבהרת מאוד ובהדרגה בכיוון המרכז עד ליצירת גרעין דמוי כוכב.
חוק יסוד: הכנסת (תיקון מס' 49)
בנורווגיה ובמדינות נוספות
בנוסף, בנורווגיה ובשוודיה ישנם חברי פרלמנט מחליפים, המשתלבים בעבודת הפרלמנט כממלאי מקום של חברי הפרלמנט בעת שנבצר מהם להשתתף בישיבות הפרלמנט או הוועדות באופן קבוע או באופן זמני, לדוגמה, בשל שליחות בחו"ל או מחלה. חבר פרלמנט מחליף הוא המועמד הבא בתור ברשימת מועמדי המפלגה באזור הבחירה הרלוונטי. כיוון שחבר פרלמנט שנתמנה לשר בממשלה לא יכול למלא את תפקידו כחבר הפרלמנט, הוא מוחלף על ידי חבר פרלמנט מחליף, עד שיסיים את תפקידו כשר.
NGC 4450
תצפית
הגלקסיה נמצאת בחלקו הצפוני של צביר הבתולה שגולש לתוך קבוצת הכוכבים שערות ברניקי, כ-9.8 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לכוכב הבולט דנבולה וכ-9.9 מעלות ממערב לכוכב α בשערות ברניקי. כ-1.3 מעלות מצפון-צפון-מערב לה נמצאות M85 ו-NGC 4394, כ-3.7 מעלות ממזרח לה נמצאת NGC 4651, כ-3.1 מעלות מדרום-מזרח לה נמצאת M91, כ-2.8 מעלות מדרום-דרום-מזרח לה נמצאת M88, כ-1.8 מעלות מדרום-מערב לה נמצאת M100, כ-1.1 מעלות ממערב-דרום-מערב לה נמצאת NGC 4350 וכ-2.2 מעלות מצפון-מערב לה נמצאת NGC 4293, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
חוק יסוד: הכנסת (תיקון מס' 49)
בנורווגיה ובמדינות נוספות
בחלק מהמדינות (כדוגמת נורווגיה ושוודיה) רשאים השרים שהתפטרו מהממשלה לחזור ולכהן בפרלמנט; ובחלקן (כדוגמת הולנד וצרפת) האפשרות הזאת איננה קיימת. הבדל אחר בין המדינות הוא שבחלקן החוק מחייב רק שרים להתפטר מהפרלמנט – ובחלקן הוא חל גם על ראש הממשלה ו/או על סגני שרים.
NGC 4450
תכונות
אורכה הזוויתי של NGC 4450 הוא כ-5.2 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כמעט 75,000 שנות אור, כשלושה רבעים מהקוטר של שביל החלב, מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כ-45% ממסת שביל החלב, כאשר קרוב ל-90% ממסתה או כ- מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בנוסף היא מכילה כמויות קטנות יחסית של גז ואבק, כ- מסות שמש של מימן אטומי, מסות שמש של מימן מולקולרי (H2) וכ- מסות שמש של אבק. למרות הכמות המועטה יחסית של חומר בין-כוכבי, בגלקסיה מתרחשת יצירת כוכבים בקצב מתון של כשליש מסת שמש בשנה. נראה שבמרכז הגלקסיה נמצא חור שחור על-מסיבי עם מסה של כ- מסות שמש, שהשפעתו על החומר יוצרת גרעין גלקטי פעיל, מה שגורם לבהירות הגדולה של מרכז הגלקסיה ביחס לשוליה.
חוק יסוד: הכנסת (תיקון מס' 49)
בנורווגיה ובמדינות נוספות
המינוח המדויק לחוק הוא "חוק חבר פרלמנט מחליף (Alternate Member Bill)", אך הוא ידוע בכינויו "החוק הנורווגי". מקור הכינוי "החוק הנורווגי" נעוץ בעובדה שהפרלמנט בנורווגיה היה הראשון שחוקק חקיקה המונעת כפל כהונה בפרלמנט וברשות המבצעת, בשנת 1828.
התפתחות החוק
בשנת 2015 חוקקה הכנסת כהוראת שעה לתקופת כהונתה של הכנסת העשרים את תיקון מס' 42 לחוק יסוד: כנסת שכינויו, "החוק הנורווגי הקטן". בסיסו בחקיקת סעיף 42ג ובהרחבת סעיף 43. החוק קבע כי שר או סגן שר רשאים להתפטר מתפקידם כחברי כנסת ולפנות את מקומם לבא בתור שברשימות המפלגה אליה הם משתייכים. אם ירצה חבר כנסת שהתפטר מתפקידו לחזור אל מקומו כחבר כנסת והיה וחבר הכנסת שחברותו הופסקה יחדל מלכהן כשר או כסגן שר, או ימונה לתפקיד ראש הממשלה, ראש הממשלה החלופי, ראש הממשלה בפועל או ממלא מקום ראש הממשלה, תחודש חברותו בכנסת והאחרון שנהיה לחבר כנסת מבין חברי רשימתו, יחדל מלכהן. על פי הוראות התיקון, חבר כנסת אחד בלבד מכל רשימת מועמדים רשאי להפסיק את חברותו בכנסת בהתאם לסעיף זה.
ב-16 ביוני 2020, בכנסת ה-23, הורחב "החוק הנורווגי" ונחקק תיקון מס' 49. בניגוד ל"חוק הנורווגי הקטן" הקודם, שנחקק כהוראת שעה והתיר התפטרות של ח"כ אחד בלבד מכל רשימה, התיקון הנוכחי אינו מוגבל בזמן, והוא מאפשר התפטרות של עד שליש מחברי הכנסת מאותה סיעה (עם עיגול כלפי מעלה כאשר בסיעה פחות מ-12 ח"כים).
ב-6 ביולי 2021, בכנסת ה-24, הורחב "החוק הנורווגי" ונחקק תיקון מס' 51. בתיקון החוק נקבע להגדיל את מכסות הרשאים להפסיק חברותם בכנסת לפי "החוק הנורווגי" כך שבסיעה שבה ישנם ארבעה עד שישה חברי כנסת יוכלו להפסיק חברותם שלושה חברי כנסת, בסיעה שבה ישנם שבעה עד תשעה חברי כנסת יוכלו להפסיק חברותם ארבעה חברי כנסת, ובסיעה שבה עשרה חברי כנסת ומעלה יוכלו להפסיק חברותם חמישה חברי כנסת.
ב-24 בינואר 2023, בכנסת ה-25, הורחב החוק ונחקק תיקון מס' 52. בתיקון החוק נקבע להגדיל את מכסות הרשאים להפסיק חברותם בכנסת לפי "החוק הנורווגי" כך שבסיעה שבה ישנם עד שלושה חברי כנסת, מחצית מחברי הסיעה יוכלו להפסיק את חברותם במסגרת החוק. ארבעה עד שישה חברי כנסת יוכלו להפסיק חברותם שלושה חברי כנסת, (ללא שינוי) בסיעה שבה ישנם שבעה עד תשעה חברי כנסת יוכלו להפסיק חברותם ארבעה חברי כנסת, ובסיעה שבה עשרה חברי כנסת עד שבעה עשר חברי כנסת יוכלו להפסיק חברותם חמישה חברי כנסת (ללא שינוי). בסיעה שבה שמונה עשר חברי כנסת יוכלו להפסיק חברותם שליש מחברי הסיעה. כאשר תוצאת חישוב כאמור שאינה מספר שלם תעוגל למספר השלם הגבוה הקרוב. בתיקון זה לחוק אף נוספה מגבלה המונעת את התפטרותם של חברי כנסת במסגרת החוק, לאחר הבחירות ועד לכינון ממשלה חדשה ובתקופת בחירות. במועד חקיקת החוק בכנסת יכלו לממש את החוק 28 חברי כנסת מבין 64 חברי הקואליציה.
מטרת החוק
מטרת החוק מוצגת בדברי ההסבר להצעת החוק:
בכנסת ה-23
בעקבות אישור החוק הנורווגי, נכנסו 12 חברי כנסת חדשים לכנסת ה-23 במקום שרים שפינו את מקומם. מתוך מפלגת ש"ס הצטרפו שני חברי כנסת, מתוך מפלגת "כחול לבן" ארבע חברות כנסת, ומתוך מפלגת "יש עתיד" חבר כנסת אחד, מתוך מפלגת "הליכוד" נכנסו שני חברי כנסת ומתוך מפלגת "יהדות התורה" נכנסו שלושה חברי כנסת.
בכנסת ה-24
עם הקמתה של ממשלת ישראל ה-36 התפטרו מהכנסת 21 שרים וסגני שרים, ובמקומם נכנסו לכנסת 21 חברי כנסת חדשים: חמישה מ"יש עתיד", שלושה מ"כחול לבן", שניים מ"ימינה", ארבעה מ"ישראל ביתנו", שלושה מ"תקווה חדשה", שלושה מ"מרצ" ואחת מ"העבודה".
עלות החוק
החוק הנורווגי מאפשר את התפטרותם מהכנסת של שרי ממשלה וסגני שרים על מנת לפנות מקום לבאים בתור ברשימותיהם. הוספת תשלום השכר לחברי הכנסת החדשים ולעוזריהם גורמת לעלייה בהוצאות הכנסת. ישנה גם הוצאה על בניית לשכות חדשות לשרים שלא יתפקדו כחברי כנסת ועל כן לא יהיו זכאים ללשכות במשכן הכנסת. ב-2007 העריך מרכז המידע והמחקר של הכנסת את העלות הנוספת עבור כל ח"כ שנכנס לכנסת במקום שר מתפטר ב-1.502 מיליון שקלים, מתוכם 412 אלף שקלים הם עלות חד פעמית (הקמת לשכה).
נורמן טרייגל
נורמן טרייגל (באנגלית: Norman Treigle, נולד בשם אדאנל וילפרד טרייגל; 6 במרץ 1927 - 16 בפברואר 1975) היה זמר בס-בריטון אמריקאי.
ביוגרפיה
נורמן טרייגל היה הילד החמישי והאחרון במשפחה דלת-אמצעים. בשנת 1946, לאחר נישואיו, החל ללמוד פיתוח קול אצל זמרת הקונטראלט אליזבת ווד. ב-1947 הופיע לראשונה על הבימה באופרה של ניו אורלינס, בתפקיד הדוכס מוורונה ב"רומיאו ויוליה" של גונו. בין השנים 1949 ל-1951 למד בקולג' למוזיקה של אוניברסיטת לויולה הדרומית ובמקביל הופיע בתפקידים שונים עם הלהקה המקומית.
ב-1953 הופיע טרייגל לראשונה באופרה של ניו יורק, בתפקיד קולין ב"לה בוהם" של פוצ'יני. כעבור שלוש שנים נחל הבס-בריטון טרייגל את הצלחתו הראשונה הגדולה בתפקיד הכומר המיוסר אולין בליץ בהצגת הבכורה הניו יורקית של "סוזאנה" מאת קרלייל פלויד. ב-1958 הופיע לראשונה באירופה באופרה זו, במסגרת התערוכה העולמית של בריסל (1958).
בעונות הבאות היה טרייגל לבס-בריטון המוביל באמריקה ונחשב גם לאחד מגדולי השחקנים-זמרים, שהתמחה בתפקידי נבלים וטיפוסים מפילי אימה. הוא שר במספר רב של הפקות נסיוניות והשתתף בכמה הצגות בכורה חשובות, באופרות של פון איינם, קופלנד, מור, פלויד, אורף, דאלאפיקולה ווורד ("כור המצרף"). תפקידיו הגדולים ביותר היו אולי ב"פאוסט" של גונו (כמפיסטופלס), "כרמן" של ביזה (כאסקמיו), "סוזאנה" של פלויד, "איל פריג'וניירו" של דאלאפיקולה, "סיפורי הופמן" של אופנבך (ארבעת הנבלים), "בוריס גודונוב של מוסורגסקי, וכן, במיוחד, "מפיסטופלה" של אריגו בויטו.
בסתיו 1974 הופיע טרייגל לראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון בהפקה חדשה של "פאוסט". חודשים אחדים לאחר זאת, ב-16 בפברואר 1975, נפטר טרייגל באופן פתאומי בדירתו שבניו אורלינס, בגיל ארבעים ושבע. כמי שסבל מנדודי שינה כרוניים ונהג לקחת גלולות שינה, נקבע שטעות במינון הביאה למותו. מאשתו הראשונה היו לטרייגל בן (שנפטר בשנת 1993) ובת, פיליס. הוא נישא שוב ואימץ את בתה של אשתו השנייה, אך השניים חיו בפירוד בעת מותו.
פיליס טרייגל היא זמרת סופרן, שהופיעה עם האופרה של ניו אורלינס ועם האופרה של ניו יורק.
קבורת אפר יהודי אוסטריה בירושלים (1949)
בקיץ 1949 נקברו בירושלים בטקס ממלכתי צבאי 30 כדים ובהם אפר יהודי אוסטריה שהומתו במחנות ההשמדה בשואה. טקס זה נחשב כיום לטקס הראשון שהתקיים בישראל לזכר נספי השואה ושנשא צביון ממלכתי.
היוזמה לטקס
הטקס נערך כתוצאה מיוזמתו של שמעון ויזנטל יהודי אוסטרי ניצול שואה, אז עדיין אלמוני. אפרם של יהודי אוסטריה שנספו במחנות ההשמדה נאסף והיה מיועד למשלוח לארץ. באוקטובר 1948 פנה ויזנטל, במכתב לראש עיריית תל אביב-יפו ישראל רוקח ודרש לקיים טקס קבורה הולם לשרידים.
המוסדות הרשמיים בישראל התקשו לעכל תכתיבו של ויזנטל. קשיים התעוררו כיוון שעל פי ההלכה אסור לקבור ב"קבר ישראל" דבר מלבד חלקי מת יהודי, ולגבי כדי אפר שנאספו במשרפות אין דרך להבטיח זאת. הסוכנות היהודית סברה שאין זה ראוי מהבחינה הסמלית שטקס קבורת אפר הנשרפים יקדם לטקס הממלכתי של קבורת עצמות הרצל ובני משפחתו, שאף הם הועלו לארץ בקיץ 1949. העלאת עצמות חוזה המדינה נתפסה כסמל לניצחון הציונות, בעוד קבורת שרידי קרבנות השואה נתפסה כסמל לתבוסת הגלות. לאחר התלבטויות הוחלט למלא אחר דרישתו של ויזנטל.
הטקס
הטקס הממלכתי נקבע ל-26 ביוני 1949. בשעה 11:00 הוצא ארון המתים בו הונחו כדי האפר מבית הרבנות הראשית ברחוב יבנה בתל אביב ומסע ההלוויה נע לכיוון בית הכנסת הגדול ברחוב אלנבי. אחרי הארון נעה הפמליה שכללה שרי ממשלה ונכבדים אחרים. אלפים גדשו את הרחובות ובתי הספר שחררו את התלמידים. חנויות לאורך ציר הנסיעה נסגרו והקהל עקב בדממה אחר התקדמות השיירה. על מדרגות בית הכנסת הגדול אמר הרב האשכנזי של תל אביב, הרב איסר יהודה אונטרמן, קדיש. השיירה המשיכה לרחובות שם נשא דברים אל מול קהל רב, נשיא המדינה, חיים ויצמן. משם החלה השיירה בליווי משטרתי, לעלות לכיוון ירושלים. בירושלים נערכה לוויה צבאית בנוכחות נשיא הקונגרס היהודי העולמי, ראש העירייה ונכבדים אחרים. השיירה נעה לבית הכנסת ישורון ושם נשא דברים הרב הראשי הספרדי, הרב עוזיאל. הארון נטמן בבית הקברות סנהדריה.
שבריריות
שבריריות (באנגלית: Tiny Pretty Things) היא סדרת דרמה אמריקאית המבוססת על הרומן באותו שם מאת סונה צ'ראיפוטרה ודונילה קלייטון, שנוצרה על ידי מייקל מקלן. הסדרה הוקרנה בבכורה בנטפליקס ב-14 בדצמבר 2020, ושודרה עונה אחת.
אצטדיון פסקואל גררו
האצטדיון האולימפי פסקואל גררו (בספרדית: Estadio Olímpico Pascual Guerrero) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר קאלי שבקולומביה, אשר מונה 35,405 מקומות ישיבה. האצטדיון משמש בתור מגרשה הביתי של קבוצת אמריקה קאלי אך לעיתים משתמשות בו גם קבוצות דפורטיבו קאלי, דפורטיבו טולואה ואתלטיקו פוטבול קלוב. האצטדיון היה נחשב לאחד האצטדיונים המודרניים ביותר בדרום אמריקה בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20.
שבריריות
עלילה
הסדרה מתארת את ההתרחשויות בבית ספר לבלט בשיקגו, ומתמקדת בתלמידי בית הספר, המדריכים, המנהלים והתורמים של בית הספר. את הריקודים בסדרה מבצעים השחקנים עצמם, לא כפילים.
אצטדיון פסקואל גררו
היסטוריה
האצטדיון הוא קרוי על שמו של המשורר פסקואל גררו, שהציע למחוז לבנות אצטדיון בשטח שהציע להם בשנת 1935. האצטדיון שופץ בתחילת שנות ה-70 לקראת אירוח המשחקים הפאן-אמריקאיים שבו זכתה קאלי וכן שופץ שוב באפריל 2010 לקראת אירוח המונדיאליטו אותו נבחרה קולומביה לארגן. בין היתר נערכו בו גם חלק ממשחקי טורניר הקופה אמריקה 2001.
שבריריות
עלילה
התגובה הביקורתית לסדרה הייתה מעורבת. מאז פורסמה הודעה רשמית על כך שהיא לא תימשך.
פיתוח
חברת ההפקות "Insurrection Media, Inc". בחרה בחומר המקור מהוצאת הספרים הרפר קולינס ופיתחה את הפרויקט במשך שנה לפני שקיבלה הזמנה להפקת סדרה בת 10 פרקים ב-6 באוגוסט 2019 מנטפליקס. הסדרה נוצרה על ידי מייקל מקלן שהפיק לצד קיליאן ואן רנסלר, ג'ורדנה פרייברג, דברה הנדרסון, גארי פלדר שגם ביים את הפרק הראשון של הסדרה. חברות הפקה המעורבות בסדרה היו אמורות להיות Insurrection Media ו-Peacock Alley Entertainment, Inc. הסדרה עלתה לראשונה ב-14 בדצמבר 2020.
אצטדיון פסקואל גררו
אירועים נוספים
עקב גודלו וצורתו של האצטדיון, הוא גם אירח עד כה לא מעט מופעים מוזיקליים כמו הסופר קונסיירטו, מופע מוזיקלי המזמין להקות וזמרים מודרניים לחגיגות הקרנבל השנתים בקאלי שמתקיים בין ה-25 וה-30 בדצמבר. כמו כן, הוזמנו גם זמרים מפורסמים מקומיים ובין לאומיים כמו גוסטבו סרטי, חואנס, שקירה, מארק אנטוני, להקת Rebelde ועוד. גם טקסי תפילות מאסיביים נערכים באצטדיון.
שבריריות
ליהוק
עם הודעת הזמנת הסדרה לוהקו לורן הולי, קיילי ג'פרסון, קאסימר ג'ולט, דניאלה נורמן, ברנן קלוסט, מייקל סו רוזן, דיימון ג'יי גילספי, בייארדו דה מורגווייה, בארטון קופרטווייט, טורי טרוברידג' וג'ס סלגאירו לתפקידים ראשיים. ב-20 בספטמבר 2019, אנה מיישה לוהקה לתפקיד הראשי. ב-9 בדצמבר 2020, דווח כי רקדנית בלט מקצועית, אמילי סקוביץ' אמורה לעשות את תפקיד הבכורה שלה כאורחת בסדרה.
צילומים
הצילום הראשי של הסדרה החל ב-6 באוגוסט 2019 והסתיים ב-3 בדצמבר 2019 בטורונטו, קנדה.
ביקורת
בצובר הביקורות Rotten Tomatoes, קיבלה הסדרה דירוג אישור של 53% על סמך 19 ביקורות מבקרים, עם דירוג ממוצע של 5.38/10. אתר Metacritic העניק לסדרה ציון ממוצע משוקלל של 47 מתוך 100 על סמך 6 ביקורות מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
חוק החברות הממשלתיות
חוק החברות הממשלתיות, התשל"ה – 1975 הוא חוק המסדיר את דיני החברות הממשלתיות במדינת ישראל, לרבות אופן הקמת חברה, ניהולה באמצעות האורגנים השונים, מיזוג חברות ועוד.
חברה ממשלתית הן חברות אשר המדינה מחזיקה בהן חלק גדול מהון המניות, ובמקרים לא מעטים אף הון המניות כולו, משמע חברה שיותר ממחצית כוח ההצבעה באספותיה הכלליות או הזכות למנות יותר ממחצית מספר הדירקטורים שלה הם בידי המדינה או בידי המדינה יחד עם חברה ממשלתית או חברת בת ממשלתית.
היסטוריה חקיקתית
בשנת 1960 הכין משרד המשפטים טיוטה של הצעת חוק חברות ממשלתיות, ומאז קיבלה הממשלה, באמצעות ועדת השרים לענייני כלכלה, שורה של החלטות בדבר הקמתן, ארגונן ופעולותיהן של חברות ממשלתיות ובדבר הפיקוח הממשלתי עליהן. החברות הממשלתיות שמשו נושא לדו״חות של שתי ועדות מומחים, האחת בראשות זיגפריד מוזס מבקר המדינה לשעבר (״ניהול המפעלים העסקיים של המדינה", 1965), והשנייה בראשות אהרן ברק מהאוניברסיטה העברית בירושלים (״הוועדה להכנת חוק חברות ממשלתיות", 1970). בעקבות זאת נחקקה הצעת החוק הראשונה ב-29 מאי 1973 על ידי הממשלה. בשנת 1975 התקבל נוסח חדש לחוק, שכונה חוק החברות הממשלתיות, תשל"ה-1975 . מטרת החוק הייתה לספק דרך לבקר את החברות הממשלתיות ולפזר את השליטה. כל התיקונים אשר נעשו אחרי הבהירו עניינים חשובים המגדירים ומסבירים את החוק בצורה טובה יותר כך שלא יהיו אי הבנות.
עיקרי החוק
חוק זה מבוסס על הניסיון שנרכש בארץ ובכלל זה הליקויים שנתגלו. הממשלה ראתה כי חשוב לטפל בנושא דרך חקיקה מקיפה. החוק מיועד לחול בראש ובראשונה על החברות שהשליטה בהן היא כולה או בעיקרה (יותר מ-50%) בידי הממשלה דרך הון המניות, כוח ההצבעה ומינוי חברי הדירקטוריון. החוק חל גם על חברות-בת של חברות ממשלתיות.
הוראות מיוחדות הנוגעות לחברות הממשלתיות
החוק דן בהקמת חברה ממשלתית והפיכת חברה לחברה ממשלתית. החוק קובע הוראות באשר הקמת חברה ממשלתית ורישומה, פירוק ומיזוג של חברות ממשלתיות, הפיכת חברה לחברה ממשלתית, קניית ומכירת מנויות של חברה ממשלתית והחלטות הכרוכות באישור הממשלה. בנוסף, החוק מגדיר את תפקידו של הדירקטור, כשרותו, דרכי המינוי, הייצוג של אוכלוסיות שונות, תקופת הכהונה שלו ודרכי פסילתו של הדירקטור. וכן החוק מגדיר על אלו חברות חל החוק ועל אלו חברות לא חל חוק זה ובאיזה תנאים לא חלות הוראות לגבי גיוס הון, ביטול, הוראות מעבר, וכו'.
גמילות חסדים
גְּמִילוּת חֲסָדִים היא מעשה שנעשה בעבור הזולת, מתוך אהבה, רחמים או נדיבוּת לב – שלא למען תמורה ושלא מתוך כפייה. ביהדות זאת מצווה, הכוללת כל סוג של הושטת עזרה וסיוע לזולת – בגופו בממונו ובנפשו. המצווה באה לידי ביטוי באופנים שונים – כגון, מתן צדקה, ביקור חולים, הכנסת כלה, לוויה וקבורת המת, ניחום אבלים, עשיית שלום בין אנשים מסוכסכים, לשמח אנשים עצובים, ועוד.
ביהדות
כבר המקרא שופע באזכורים לחשיבות גמילות החסדים: "והודעת להם את הדרך אשר ילכו בה" "ואהבת לרעך כמוך" "אחרי ה' אלוהיכם תלכו". על פי היהדות, 'עולם חסד ייבנה' (תהלים פט ג). רמב"ם ראה במציאות את חסדו של האל (מורה נבוכים ג:נג) - ששומה על האדם לחקותו. לפי המשנה, 'העולם עומד, על התורה, על העבודה ועל גמילות חסדים'. דרש רבי שמלאי: תורה תחילתה גמילות חסדים, וסופה גמילות חסדים: תחילתה גמילות חסדים, דכתיב: 'ויעש ה' אלהים לאדם ולאשתו כתנות עור וילבישם', וסופה גמילות חסדים, דכתיב: 'ויקבר אותו בגיא' (דברים לד, ו)" (סוטה יד ע"א). חז"ל הפליגו בשבחה של מצווה זו ואמרו ששכרה שמור לעולם הבא. חז"ל מתבוננים במצווה זו, כבעין חיקוי בדרכי האל בעולם הזה. החסד האלוהי לא רק שמלווה את כל מערכות החיים ומעגל החיים, אלא את התורה מתחילתה ועד סופה.. כשם שהאל מגלה חסד חינם כלפי הבריות, כן אלו צריכות לגלות חסד כלפי הזולת. הם תמצתו במדרש הבא את אופן החיקוי של דרכי האל: "'אמר רבי חמא ברבי חנינא: מאי דכתיב 'אחרי ה' אלוהיכם תלכו' [ואתו תיראו; ואת מצותיו תשמרו, ובקולו תשמעו, ואתו תעבדו ובו תדבקון] (דברים יג ה) ? וכי אפשר לו לאדם להלך אחר שכינה? והלא כבר נאמר כי 'ה' אלוהיך אש אוכלה הוא [אל קנא]' (דברים ד ד)? אלא להלך אחר מידותיו של הקב'ה; מה הוא מלביש ערומים, דכתיב :'ויעש ה' אלוהים לאדם ולאשתו כתנות עור וילבישם' (בראשית ג כא) - אף אתה הלבש ערומים. הקב'ה ביקר חולים, דכתיב 'וירא אליו ה' באלוני ממרא' (בראשית יח א) - אף אתה בקר חולים. הקב'ה ניחם אבלים, דכתיב: 'ויהי אחרי מות אברהם ויברך אלוהים את יצחק בנו' (בראשית כה יא) - אף אתה נחם אבלים! הקב'ה קבר מתים, דכתיב 'ויקבר אותו בגיא' [בארץ מואב מול בית פעור ולא ידע איש את קברתו עד היום הזה]' (דברים לד ו) - אף אתה קבור מתים. [...] (סוטה יד ע'א)."על פי הרמב"ם ההידמות לאלוה היא במישור הרחמים וגם במישור של העוצמה והחופש, לעשות למען חסר האונים. כאבטיפוס של החסד ('החסד של אמת'), נתפסת קבורת המת – וזאת משום שאין אפשרות לצפות מהמת, שיגמול על החסד שנעשה לו (בראשית רבה, פרשת צו). מצוות גמילות חסדים חשובה יותר ממצוות צדקה, מפני שצדקה נעשית רק על ידי ממון ורק לעניים. לעומת זאת, הגמילות החסדים היא אוניברסלית: היא נעשית בין בגוף ובין בממון, ואף עשירים או מתים זכאים לה – שלא כמצוות צדקה.
לדעת הרמב"ם על עבודת ה' לבוא לידי ביטוי בגמילות חסדים (מורה נבוכים א:נד, ג:נד). אף שפינוזה גרס דת של חסד (תורת המידות ד:לז, הערה א'). מעשה החסד נתפס כעבודת השם לא פחות מהתפילה. חז"ל דרשו את הפסוק 'ויטע [אברהם] אשל בבאר שבע, ויקרא שם בשם ה' אל עולם (בראשית כ"א: לג). חז"ל ביארו 'אשל' כנוטריקון אש"ל (אכילה, שתייה, לינה/לוויה). למעשה על פי המדרש אברהם לא נטע אשל (המרמז למנהג אלילי) – אלא בנה פונדק של נתינה חינם (בבלי סוטה י:עא; בראשית רבה נד:ו).
למעשה – למול חורבן הבית – כבר רבי יוחנן יצק את יסודות דת החסד במדרש הבא: "על גמילות חסדים כיצד הרי הוא אומר כי חסד חפצתי ולא זבח (הושע ו' ו') העולם מתחלה לא נברא אלא בחסד שנאמר כי אמרתי עולם חסד יבנה שמים תכין אמונתך בהם (תהלים פ'ט ג'). פעם אחת היה רבן יוחנן בן זכאי יוצא מירושלים והיה ר' יהושע הולך אחריו וראה בית המקדש חרב אמר ר' יהושע אוי לנו על זה שהוא חרב מקום שמכפרים בו עונותיהם של ישראל. אמר לו בני אל ירע לך יש לנו כפרה אחת שהיא כמותה ואיזה זה גמילות חסדים שנאמר כי חסד חפצתי ולא זבח (הושע ו' ו'). שכן מצינו בדניאל איש חמודות שהיה מתעסק בגמילות חסדים. ומה הן גמילות חסדים שהיה דניאל מתעסק בהם אם תאמר עולות וזבחים מקריב בבבל והלא כבר נאמר השמר לך פן תעלה עולותיך בכל מקום אשר תראה כי אם במקום אשר יבחר ה' באחד שבטיך שם תעלה עולותיך (דברים י'ב י'ג י'ד) אלא מה הן גמילות חסדים שהיה מתעסק בהן היה מתקן את הכלה ומשמחה ומלווה את המת ונותן פרוטה לעני ומתפלל שלשה פעמים בכל יום ותפלתו מתקבלת ברצון שנאמר ודניאל כדי ידע די רשים כתבא על לביתה וכוין פתיחן ליה בעליתה נגד ירושלים וזימנין תלתא ביומא הוא ברך על ברכוהי ומצלא ומודא קדם אלהה כל קבל די הוא עבד מן קדמת דנא (דניאל ו' י'א). (אבות דרבי נתן פרק ד)"על פי חז"ל לא רק שגמילות חסדים היא סימן ההיכר של העם היהודי, ותכליתה של הברית בין האל לעם ישראל -אלא שהיא מבטיחה בפני מזיקים ואת העולם הבא לעוסק בה: פתח ואמר אחינו גומלי חסדים בני גומלי חסדים המחזיקים בבריתו של אברהם אבינו (שנאמר 'כי ידעתיו למען אשר יצוה את בניו ואת ביתו אחריו, ושמרו דרך ה' לעשות צדקה ומשפט' (בראשית יח, יט)). אחינו בעל הגמול ישלם לכם גמולכם, ברוך אתה משלם הגמול. א"ל קום אמא מלתא כנגד כל ישראל. פתח ואמר 'ריבון העולמים פדה והצל מלט. הושע עמך ישראל מן הדבר ומן החרב ומן הביזה ומן השדפון ומן הירקון ומכל מיני פורעניות המתרגשות ובאות לעולם. טרם נקרא ואתה תענה ברוך אתה עוצר המגפה (תלמוד בבלי, כתובות ח עב).
וכן במקור הבא: אֵלּוּ דְבָרִים שֶׁאֵין לָהֶם שִׁעוּר: הַפֵּאָה, וְהַבִּכּוּרִים, וְהָרְאָיוֹן, וּגְמִילוּת חֲסָדִים, וְתַלְמוּד תּוֹרָה. אֵלּוּ דְבָרִים שֶׁאָדָם אוֹכֵל פֵּרוֹתֵיהֶם בָּעוֹלָם הַזֶּה, וְהַקֶּרֶן קַיֶּמֶת לוֹ לָעוֹלָם הַבָּא: כִּבּוּד אָב וָאֵם, וּגְמִילוּת חֲסָדִים, וַהֲבָאַת שָׁלוֹם בֵּין אָדָם לַחֲבֵרוֹ; וְתַלְמוּד תּוֹרָה כְּנֶגֶד כֻּלָּם. (משנה פאה א:א) גמילות החסדים היא מעשה שאין לו שיעור, ומהנה את האדם הן בעולם הזה והן בעולם הבא. בפירוש למשנה זו - רמב"ם כותב: 'וכל המצות שבין אדם לחבירו נכנסות ב"גמילות חסדים"'. מלבד מצווה זו, ישנן בתורה מצוות מיוחדות למעשי גמילות חסדים ספציפיים, כדוגמת מצוות פריקה וטעינה, ומצוות הלוואה ודוגמתם, וכן רבים מהכללים והמצוות שבין אדם לחברו, הם בכלל מצוות גמילות חסדים.
מעשה הצדקה של האדם ('עזרך'), הוא למעשה חוליה בשרשרת החסד - ובפועל מניע את האל ('רוכב שמים') לגלות חסד חליפי כלפי האדם – וזליגת הצדק משמים לארץ 'ושחקים יזלו צדק' מאת השכינה:"ומנלן דשכינה אקרית צדק? דכתיב 'רוכב שמים בעזרך ובגאותו שחקים' (דברים ל'ג כ'ו). וכתיב 'ושחקים יזלו צדק' (ישעיהו מ'ה ח). וצדק זהו שכינה דכתיב 'צדק ילין בה' (שם א' כא). וצדק נתן לדוד דכתיב 'ימלוך ה' לעולם אלוהיך ציון לדור ודור' (תהלים קמ'ו י)."
מוסדות גמ"ח
מפעלים רבים של ייעוץ משפטי, קבוצות תמיכה, מתן סעד רפואי או נפשי ודומיהם ניתנים לסיווג תחת הכותרת של גמילות חסדים. בנוסף ישנן עמותות רבות העוסקות בעזרה לחלשים ולנזקקים, כגון בחלוקת בגדים ומזון, בהפעלת בתי תמחוי ובמתן סיוע למשפחות מרובות ילדים. ארגונים אלה נקראים לרוב גמ"חים.
הקיצור גמ"ח הוא ראשי תיבות של גמילות חסדים, שקנה לעצמו משמעות ספציפית של מתן הלוואות ללא ריבית ללא מטרות רווח. קיימים בעולם היהודי אלפי מוסדות גמ"ח (הקרויים גמ"חים), קטנים וגדולים, רובם פועלים במגזר החרדי. גמ"חים מתלווים לרבים מבתי הכנסת ולמוסדות אחרים ובראש ובראשונה מלווים כסף לחברי הקהילה של המוסד או בית הכנסת. חלק מהגמ"חים מלווים כסף השייך לגמ"ח והמתקבל מתרומות. גמ"חים אחרים מקבלים הפקדות ופועלים כמעין בנק ללא מטרות רווח.
כמו כן קיימים גמ"חים בדמות מוקדים להשבת ילדים אובדים, שפועלים בשכונות חרדיות, שמסייעים להורים במקרים שילדם הקטן אבד באזור מגוריהם, לרוב מתקיימת הפעילות בשבתות וחגים בהם נמנעים ההורים להשתמש מיד בשירותי ההצלה הרגילים כדי להימנע מחילול שבת.
יש גמ"חים שמחלקים ציוד מתכלה כמו מוצצים ותרופות, במיוחד כשהחנויות סגורות.
בנצרות
בנצרות קיימת התמקדות בסיוע לזולת, אפילו על חשבון הנותן, לעיתים אף תוך התנזרות: גידול יתומים וסיוע בגידול ילדים של אנשים אחרים. ללא כל חשבון ולפנים משורת הדין בכל אמצעי אפשרי: בממונו (צדקה, השאלת חפצים), בגופו - עזרה פיזית, ביקור חולים, השתתפות בשמחות וקבורה, ובדיבורו (עצה טובה, עידוד וניחום).
ניקולאי לביצ'ב
ניקולאי ולדימירוביץ' לביצ'ב (ברוסית: Николай Владимирович Левичев; נולד ב--23 במאי 1953 בפושקין, לנינגרד) הוא מדינאי רוסי, לשעבר מנהיג מפלגת רוסיה הוגנת מאז ה-16 באפריל 2011 ועד 2013.
בשנים 2007–2012 הוא עמד בראש סיעת המפלגה בדומה הממלכתית, הבית התחתון בפרלמנט הרוסי.
ביוגרפיה
למד בבית הספר בעיר לנינגרד באותה כיתה עם סרגיי מירונוב. ב-1976 סיים את לימודיו בפקולטה לפיזיקה של אוניברסיטת לנינגרד. הוא המשיך ללימודי הדוקטורת אך לא סיים ולא קיבל את התואר. לביצ'ב למד גם באקדמיה למדעי החברה של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ולאחר מכן עבר הכשרה באקדמיה של פקידי המדינה. עבד במנגנון של קומסומול ובהסתדרות העובדים של ברית המועצות.
בשנת 1991, לאחר פירוק ברית המועצות היה צורך לשנות את מיקום העבודה. הוא הקים והיה מנכ"ל ההוצאה לפועל "קליוץ'-ס." והיה שותף בהקמת המפלגה הרוסית לחיים. בשנת 2004 לביצ'ב היה ראש מטה קמפיין הבחירות של סרגיי מירונוב במרוץ הנשיאותי. הוא היה סגנו של מירונוב, ומאז 2007 הוא עומד בראש סיעת רוסיה הוגנת בבית התחתון של הפרלמנט הרוסי.
משפחתו
הוא נשוי לוולנטינה פיודורובנה לביצ'בה. לזוג אין ילדים.
לנדשטול
לנדשטול (בגרמנית: Landstuhl, נהגה לָנדשְטוּל) היא רשות מקומית קטנה במחוז קייזרסלאוטרן במדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה אשר מונה כ-9,000 נפש.
בסמוך ללנדשטול נמצאים בית החולים הצבאי האמריקאי לנדשטול ובסיס חיל האוויר האמריקאי רמשטיין.
מתן יעקב
מתן יעקב (נולד ב-25 בנובמבר 1989) הוא חזאי מזג האוויר בחברת החדשות של ערוץ 12.
ביוגרפיה
יעקב נולד וגדל בגן יבנה.
את לימודיו בתיכון עשה באורט רבי שבגן יבנה.
לאחר שהתגייס לצה"ל, החל קורס טיס אולם הודח במהלכו, ולאחר מכן עבר לשרת במרכז החיזוי שבמחלקת השליטה והמבצעים של חיל האוויר כחזאי. במהלך שירותו פיקד על קורס חזאים וקורס קצינים.
יעקב השתחרר כקצין בדרגת סרן ובמילואים קודם לדרגת רב-סרן.
עם פיצול ערוץ 2, המשיך יעקב להגיש את תחזית מזג האוויר בחברת החדשות שעברה לשדר בערוץ קשת 12.
יעקב בוגר תואר ראשון במדעי הרפואה וביולוגיה מטעם אוניברסיטת חיפה, בוגר תואר ראשון קדם קליני רפואה מטעם אוניברסיטת תל אביב, ובעל רישיון טיס אזרחי ורישיון צלילה. לומד רפואת שיניים באוניברסיטת תל אביב.
יעקב מתגורר בתל אביב.
אחרי כל השנים (Live)
אחרי כל השנים (Live) הוא אלבום ההופעה השני של הזמר הישראלי עומר אדם. האלבום יצא לאור ב-16 בנובמבר 2017, על ידי חברת התקליטים NMC.
הטקטיקה של חיל הרגלים
הטקטיקה של חיל הרגלים כוללת בתוכה תמרונים ומהלכים אשר שימשו בעת מלחמה משחר ההיסטוריה הצבאית. חיל רגלים הוא החיל העתיק ביותר שיצרו עמי העולם, ומאז ומעולם נחשב לחשוב ביותר בכל צבא והיה בעל תפקיד משמעותי בכל הקרבות החשובים של העולם העתיק, ימי הביניים והעת החדשה. כיום יחידות רגלים מהוות את עלית הצבא המודרני. הטקטיקה של חיל הרגלים משתנה בהתאם לתנאי השטח, היריבים ואף סוגי הנשק שהשתנו במהלך הדורות.
מטרת רוב התמרונים הייתה לנפץ את חזית היריב, להגיע לאגפו ואם אפשר לעורפו. הצד המתגונן ניסה להתנגד לשאיפות אלו על ידי הגדלת עומק המערך והצבת כוחות קלים וניידים יותר באגפיו. עתודה קבועה הופיעה רק בשלב מאוחר יותר באימפריה הרומית.
רקע
חיל הרגלים היה החיל העיקרי ברב העולם בעת העתיקה, למעט באזור הערבה האירואסייתית שמרחביה הפתוחים מעודדים שימוש בפרשים, ובאזור מסופוטמיה ומצרים שם היו גם חילות רכבים המצוידים במרכבות וחמושים בקשתות או חניתות. עם הזמן שימוש בפרשים התרחב גם לחלקים אחרים בעולם.
הטכנולוגיה של העת העתיקה איפשרה שימוש בנשק קר בלבד והוא השפיע על הטקטיקה האופיינית של חיל הרגלים בתקופה זו. לרב החיילים התחלקו לשני חלקים עיקריים: חיילים החמושים בנשק לקרב מגע כגון חרבות, חניתות וכיוצא באלה וחיילים החמושים בכלי הטלה למיניהם כגון קשתות, כידוני הטלה וכו'.
בתקופה זו המדינות לא החזיקו בדרך כלל צבא לאומי שגויס מקרב האזרחים, אלא האזרחים היו חייבים בשירות צבאי לראש המדינה וכך הצבא היה למעשה מיליציה ולא צבא סדיר. לצד הכוחות המיליציוניים, כלל הצבא מרכיב קבוע של שכירי חרב מלכותיים או יחידות קבועות אחרות. פרקטיקה זו השתנתה בצבא הרומי אחרי הרפורמה של מאריוס בסוף המאה השנייה לפנה"ס והקמתו של צבא קבע סדיר שמבוסס על חיילים שמקבלים שכר ולא גיוסי אד-הוק למיליציה.
רגלים כבדים
חיל רגלים כבד - אלו חיילים שעוטים שריון רב וחמושים בנשק כבד כגון חרבות, חניתות וכיוצא באלה. החיל התחיל להתפתח בשומר והגיע לשיאו בעת העתיקה ביוון ורומא. החיל התחיל לשקוע בימי הביניים לטובת האבירים הרכובים על סוסים. יחד עם זאת, באזורים מסוימים באירופה, דוגמת שווייץ וספרד נשארה מסורת עשירה של חילות רגלים כבדים מהעת העתיקה והם המשיכו לשגשג באזורים אלו עד העלמות השריון.
המערך האופייני לרגלים כבדים הוא פלנקס או מבנה אחר שבו החיילים צמודים זה לזה על מנת לנצל את הפוטנציאל שגלום בשריונם. רגלים כבדים נשאו לרוב גם מגן גדול שהיווה חלק חשוב במערך שלהם. חימוש אופייני לרגלים כבדים כולל נשקי מוט כגון רומח רגלים וחניתות, אך גם נשק לטווח קרוב דוגמת חרבות, פגיונות וגרזנים. דוגמה לחי"ר כבד היא ההופליטים היוונים או הלגיונרים הרומאים.
רגלים בינוניים
חיל רגלים בינוני - בדומה לרגלים כבדים, גם רגלים בינוניים עוטים שריון, אך ככלל משקלו קטן יותר מזה של הרגלים הכבדים. הרגלים הבינוניים היו נפוצים בכל רחבי אירופה ואסיה, כולל סין ויפן. תפקידם העיקרי היה תמיכה בחי"ר הכבד, תפיסת משלטים, איוש המצודות ומעברי הרים. יתרונו על החי"ר הכבד היה ביכולת טובה יותר לפעול בשטח משובש דוגמת יערות והרים. מערך אופייני לחיל רגלים בינוני - לחימה במבנה מפוזר מעט, אך יחד עם זאת כזה ששומר על המבנה ההתחלתי. דוגמה לחי"ר הבינוני היא הפלטסטים היוונים.
רגלים קלים
חיל רגלים קל - רגלים ללא שריון, או כמעט ללא שריון. חמושים במיני כידונים להטלה, קשתות, קלעים וכיוצא באלה. תפקידם העיקרי המטרת חצים וקליעים אחרים על האויב ממרחק מה. העדר השריון גרם לכך שהיו פגיעים מאוד להתקפת רגלים כבדים מהם או להתקפת פרשים שהייתה יכולה להסתיים בטבח המוני של הרגלים הקלים. לכן, תמיד שאפו להילחם לצד רגלים כבדים או בשטח משובש שבו פרשים לא יצליחו להגיע אליהם. דוגמה טובה לחי"ר קל היא זו של הווליטים הרומים. יחידות קשתים רבות נחשבות לחי"ר קל.
סוגי חיל רגלים
בעת החדשה התחילו להתפתח סוגי חי"ר נוספים, כשהחלוקה הבסיסית ל"קלים" ו"כבדים" נשארה. ההבדל היה לא במשקל השריון, כי השריון יצא משימוש בעת החדשה, אלא בחימוש. הרגלים הקלים קיבלו רובים מקוצרים יותר (רובי קרבין), ציוד קל יותר והיו ניידים יותר יחסית לרגלים הכבדים, שנקראו בדרך כלל רגלים סדירים (line infantry). תפקיד הרגלים הקלים נשאר זהה - הטרדת האויב, הצבת מארבים ולחימה בשטח משובש. הרגלים הסדירים סודרו בדרך כלל בשורות על מנת לירות במטחים מתוזמנים היטב ביריביהם.
כלי הנשק
בתחילת העת החדשה, במאה ה-15, חיל הרגלים עדיין חומש בנשק קר רב. חיילים החמושים בכלי ירי דוגמת הארקבוז (רובה פרימיטיבי) שולבו עם חיילים החמושים בחניתות, רמחים וכיוצא באלה. השילוב נבע מהצורך להתגונן נגד חיל הפרשים. אחרי שהחייל ירה בארקבוז, הוא היה חסר יכולת הגנה נגד הפרש המסתער לעברו. רק נשק מוט יכול היה לעצור את הסתערות הפרשים ולכן היה צורך להגן על הארקבוזרים מפני הפרשים על ידי סיפוחם ליחידות של נושאי רמחים. השימוש בארקבוזרים היה דומה לשימוש בקשתים. לרוב הציבו אותם באגפי הכוח או לפניו. הארקבוז היה נשק לא יעיל, זמן טעינתו היה רב, דיוקו היה נמוך ביותר. קשת ארוכה וקשת אופקית עלו עליו בכל פרמטר אפשרי כמעט, אך לימוד השימוש בארקבוז היה קצר בהרבה. לכן, אפשר היה לאמן בפרק זמן קצר קבוצה גדולה מאוד של חיילים להשתמש בנשק זה.
עם הזמן, הארקבוז התפתח למוסקט בסוף המאה ה-16. במאה ה-17, הארקבוזים יצאו מכלל שימוש והצבאות חומשו במוסקטים בלבד. המוסקט היה כבד פי 2 מהארקבוז. יתרונותיו העיקריים כוללים טווח גדול יותר, דיוק רב יותר, קצב אש גבוה יותר ויכולת חדירת שריון משופרת (דבר שגרם בסופו של דבר ליציאת שריון הגוף משדה הקרב). בראשית המאה ה-17 המוסקטרים עדיין שולבו עם נושאי רמחים להגנה נגד פרשים. רק במחצית השנייה של המאה ה-17 ירד הצורך לספח את המוסקטרים ליחידות של נושאי רמחים עם המצאת כידון הרובה (מעין פגיון ארוך או רומח קצר, שמותקן על קנה הרובה).
הטקטיקה
המבנים הטקטיים העיקריים שהיו בשימוש היו שילובי נושאי רמחים עם מוסקטרים, שדרות ושורות.
שילובים של נושאי רמחים עם מוסקטרים הגיעו לרמתם הגבוהה ביותר בספרד. שם פותח מבנה שנקרא "טרציה". המבנה היה דומה למשולש, כשהמוסקטרים ניצבים בקודקודיו. המבנה היה יעיל למדי והשתמר בספרד עד החלפתו בטקטיקה קווית.
באמצע המאה ה-17 פותחה הטקטיקה הקווית. החיילים סודרו בקווים וירו במטחים. הסיבה למבנה זה נבעה מכלי הנשק האישיים - המוסקטים עדיין היו לא מדויקים ורק בירי מרוכז אפשר היה להשיג פגיעה רצינית באויב. המעבר לטקטיקה הקווית התרחש במקביל להמצאת הכידון. עם המעבר לטקטיקה קווית, הרגלים סיגלו לעצמם מבנה של ריבוע להתגוננות נגד פרשים. להתקפה הרגלים כונסו לשדרות עמוקות. המטרה הייתה להבקיע את קווי האויב ביצירת יתרון מקומי בכוח אדם והכרעת היריב בעזרת היתרון המספרי.
בנוסף לחי"ר סדיר שפעל בשדרות ובקווים, התפתחו חיילי חי"ר קלים. בדומה לעמיתיהם בעת העתיקה וימי הביניים, היו אלו חיילים אמיצים שקיבלו ציוד קל שנועד לעזור להם לנוע בשדה הקרב. הם נלחמו במערך מפוזר, בדרך כלל לפני הקווים הנייחים ובאגפי השדרות.
במחצית השנייה של המאה ה-18 פרידריך הגדול פיתח את המערך האלכסוני (אם כי היו דוגמאות למערך דומה גם בתקופות שקדמו למאה ה-18). במסגרת המערך הזה הוא התקדם עם עיקר צבאו לעבר אגפו של האויב וניסה "לקפלו", בעוד שהחלק האחר של הצבא מרתק את האויב. מערך זה היה פיתוח של הטקטיקה הקווית, אך לא נחלה הצלחות מזהירות בשדה הקרב ולא הייתה מקובלת בארצות אחרות מלבד פרוסיה.
המאה ה-19
במאה ה-19 הופיעו שני שיפורים עיקריים בנשק האישי: רובה מחורק קנה ורובה בריחי. הרובה מחורק הקנה, שבתוך קדח הקנה שלו חרוטים סלילים, שיפר באופן ניכר את הדיוק של הרובה והוביל לשימוש בצלפים. הרובה המטען אחורית שיפר את אמינות הכלי, פשטות השימוש וקצב האש. שיפורים אלה התבטאו לראשונה במלחמת האזרחים האמריקנית בה נעשה שימוש ברובי מטען אחורי מחורקים. באותה מלחמה גבר השימוש שנעשה בצלפים על מנת לפגוע בכוחות האויב ולשבש את מערכו, להשיג מודיעין קרבי ולחסל קצינים בכירים במחנה האויב.
בסוף המאה ה-19 הופיעו מכונת הירייה והתחמושת האחודה, ששיפרה לאין ערוך את אמינות הרובים ופשטות השימוש בהם.
המאה ה-20 והמאה ה-21
במאה ה-20 חל שיפור ניכר בכלי הנשק ורגלים צוידו בכלי ירי אוטומטיים, בהם מקלעים ורובי סער. ימי ההסתערויות הגדולות תמו לנוכח קצב האש הגבוה של המקלע, שיכל לקטול שורות של מאות חיילים תוך דקות, ואחרי אבדות גדולות במלחמת העולם הראשונה התבצרו לוחמי החי"ר בשוחות ונקלעו למלחמת חפירות. כדי להימנע ממצב זה פותחו מספר טקטיקות בהן שימוש בחיפוי ארטילרי, שימוש ביחידות קומנדו לחבלה בחשאי במערכי האויב והמצאת הטנק - רכב קרבי משוריין החמוש בתותח ומקלעים.
השינוי בכלי הנשק הביא לשינויים בטקטיקה ורגלים קלים, שעדיין קיבלו ציוד קל יותר, הפכו ליחידות העלית של הצבא המודרני. יחידות רגלים קלים פעלו בדרך כלל ללא ציוד כבד דוגמת נגמ"שים ותותחים שמסופחים לחי"ר הסדיר. פעמים רבות פעלו יחידות של הרגלים הקלים מאחורי קווי האויב. דוגמה מובהקת לחי"ר קל מודרני היא יחידת סיירת מטכ"ל הישראלית או SAS הבריטית.
לצד יחידות העילית הופעלו גם חטיבות חי"ר רגילות, שפועלות גם כחי"ר רכוב, ומתנייעות בשדה הקרב על גבי נגמ"שים או ג'יפים ורכבי שטח צבאיים, מהם הם פורקים ביעד שאותו עליהם לכבוש ולטהר רגלית. לצד חטיבות השריון פעלו חטיבות וגדודי חירמ"כ (חיל רגלים ממוכן) או חרמ"ש (חיל רגלים משוריין) שנלחמו על גבי רכב קרבי משוריין כגון נגמ"שי לחימה ותפקידם לסייע לשריון.
החל מהמחצית השנייה של המאה ה-20 ובפרט החל משנות ה-70 של המאה ה-20 לכוחות חי"ר החמושים ברקטות נ"ט וטילי נ"ט נועדה חשיבות רבה בלוחמה נגד טנקים. לאמצעים אלה, הזולים בהרבה ממחירו של טנק, יכולת לחדור אף את הטנקים הממוגנים והחדישים ביותר. כוחות נ"ט מפעילים את רקטות וטילי הנ"ט בדרך כלל ממארב כאשר הם מחופרים בשוחות, מוסתרים בשטח או מבוצרים במבנים. עד העשור השני של המאה ה-21 חיל השריון לא מצא תשובה טובה לאיום זה (למרות שיפורים במיגון ובטקטיקה) ולכן נוצר תפקיד חדש לכוחות החי"ר: להילחם לצד כוחות השריון ולטהר את השטח מציידי טנקים.
רגלים בהתמודדות עם פרשים
פרשים היוו סכנה מתמדת לרגלים בגלל מהירותם העדיפה ויתרון הגובה. אך עם המצאת נשק עם קצב אש מהיר ומדויק ובמיוחד מקלעים, הפך הגובה לחסרון כי הפרשים היו מטרה נוחה לרגלים. הדבר גרם להעלמות חיל הפרשים בחילות המודרניים באמצע המאה ה-20.
חיל רגלים בשיתוף פעולה עם חיל ההנדסה
כיום, חיל ההנדסה וחיל הרגלים הם זהים בלחימה, מהות ותפקיד. גם חיל ההנדסה מתפקד באופן מלא כחיילי חי״ר בנוסף לחבלה ומיקוש וההנדסה הצבאית בלחימה, לחימה רגלית ולחימה ממוכנת, כמו חיילי החי״ר. עד למאה ה-20 חיל ההנדסה היה חיל יחסית סטטי, בניגוד לחי"ר - שהיה חיל נייד ומתמרן, וזאת למרות שהן החי"ר והן ההנדסה שניהם היו רגליים. המהנדסים והפלסים נשלחו בעיקר כדי לבצע משימות ייעודיות (מצור, פריצת מכשולים, בניית דרכים) ותפקיד החי"ר היה לאבטח אותם ולעיתים אף לעזור בעבודת כפיים. במאה ה-20 פינה החי"ר את מקומו לחיל השריון ככוח המתמרן העיקרי וחיל ההנדסה הפך להיות ממונע על מנת לפלס דרכים ולפרוץ מכשולים עבור הטנקים ושיירות האספקה.
למרות המעבר לשיתוף פעולה הדוק עם כוחות השריון נותר שיתוף פעולה בין החי"ר להנדסה. כוחות חי"ר אבטחו כוחות הנדסה בשעה שאלה ביצעו את עבודתם ועד היום אחד מתפקידיו של החי"ר הוא לחפות על כוחות ההנדסה בשטח. גם כוחות ההנדסה מבצעים משימות של חי"ר ואף נטלו חלק פעיל בלחימה (חיפוי, סיוע, כיבוש יעד מבוצר וכו'). בנוסף, חיל ההנדסה מסייע לחי"ר בפריצת מכשולים, ניקוי שדות מוקשים (נ"א), כיבוש יעדים ולחימה בשטח בנוי וסער, ובחבלה.
בעימות נמוך עצימות נזקק החי"ר לשירותי הנדסה צמודים: בעיקר בתחום הפריצה והטיפול במטעני חבלה. כתוצאה מכך, בכל יחידת חי"ר הוקצו מספר חיילים שהוכשרו גם במיומנויות הנדסיות והיוו חלק אינטגרלי מהכוח (בצה"ל כל חטיבת חי"ר כוללת פלוגת חבלה והנדסה) וזאת על מנת שהחיילים יוכלו להסתדר בשטח גם ללא סיוע צמוד של כוחות הנדסה ייעודיים. כיום, מהות חיל הנדסה ובצה״ל הוא תפקוד מלא כחיילי חי״ר בלחימה ומכל הבחינות, התעסקות בחבלה ומיקוש והנדסה צבאית, וכמו כן סיוע צמוד לכוחות החי״ר והשריון בלחימה משותפת.
מקדש זאוס באולימפיה
מקדש זאוס באולימפיה הוא מקדש אשר הוקם בפוליס היוונית אולימפיה והוקדש לאל זאוס. המבנה נבנה בין השנים 470 ל-456 לפנה"ס.
המקדש, אשר תוכנן בסגנון הסדר הדורי, על ידי אדריכל בשם ליבון מאליס, היה חלק ממתחם מקודש של מזבחות ומבני מקדשים באולימפיה. המקדש נבנה מאבן גיר מצופה בסטוקו (יציקת גבס) והיה בעל גג מצופה באריחי שיש. ברוחבו (27.68 מטר) של המקדש נקבעו שישה עמודים דורים, (בגובה של 5.23 מטר) ואילו באורכו (64.12 מטר) נקבעו 13 עמודים. אל המבנה נכנסו דרך רמפה אשר הייתה קבועה בצד המזרחי של המקדש. סביב המקדש נבנו שלוש מדרגות אשר הקיפו אתו, בהתאם לסגנון הבניה היווני.
המקדש היה מפורסם כיוון שבו עמד פסל זאוס באולימפיה בתכנונו של פידיאס, אשר נחשב לאחד משבעת פלאי עולם. מחוץ למקדש תוכנן מערך עיטורים מורכב בגמלונים ובמטופות של המקדש. על פי פאוסַניאס, תכנון הגמלונים נעשה בידי אלקאמנס ופאוניוס, פסלים ממחצית השנייה של המאה החמישית לפנה"ס, אולם עדות זו אינה עולה בקנה אחד עם ניתוח סגנונן של הדמויות. תכנון העיטורים נעשה כנראה לכל המבנה יחדיו, אולם ביצועם נעשה על ידי כמה אמנים שונים וניכרים הבדלים סגנונים משמעותיים.
המטופות באולימפיה
התבליטים המעטרים את המטופות בצידו המזרחי והמערבי של המקדש הציגו את 12 מעללי הגבורה של הרקולס, הגיבור היווני מן המיתולוגיה היוונית, אך רק חלק מהם נותרו שלמים. הבחירה בתיאור מעשיו קשורה למיתוס שלפיו היה זה הרקולס אשר ייסד את המשחקים האולימפיים ביוון העתיקה. בצידו המערבי של המקדש מתוארות שש המשימות הראשונות של הרקולס בהן הריגת ההידרה, המאבק בשור מכרתים, תפיסת הצבייה מקריניאה, הרקלס ליד האריה מנמאה, הצגת הציפורים מסמטיפלוס לאלה אתנה, וניצחון על ההיפוליטה, מלכת האמזונות. בצידו המזרחי של המקדש מתוארים הקרב עם גריון, משיכת קרברוס, פריצת דלתות אורוות אוגיאס, הגשת חזיר הבר והשליטה בסוסי דיומדס.