cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
צ'ארלי ומעופפלית הזכוכית
תקציר העלילה
בהמשך לספר הקודם, צ'רלי בקט ומשפחתו טסים יחד עם מר וילי וונקה, בעל בית-החרושת לממתקים במעופפלית-הזכוכית. הסבתות יוספינה וג'ורג'ינה נבהלות מהטיסה, ובעקבות כך יוצאת המעופפלית אל מחוץ לאטמוספירה. המשפחה מגיעה למלון-החלל ארצות הברית, המהווה את מבצע-החלל הגדול ביותר. אנשי-המלון חושבים שצ'רלי ובני משפחתו הם טייסי החלל של מר הילטון, של רוסיה או של סין; הם חושדים שבמיטת הסבים מוטמנת פצצה שנועדה לפוצץ את המלון.
במלון נתקלים צ'רלי ובני משפחתו ביצורי חלל ענקיים, דמויי ביצה ובעלי עיניים אדומות הנקראים "קריצים חרקוזואידים", היכולים לשנות צורה, וטורפים חלק מהעובדים. יצורים אלה באו מכוכב חרקוס, המרוחק 34,427 מיליון קילומטר מכדור הארץ. היצורים הורסים את רקטות התאוצה של המעבורת; וילי וונקה וחבריו גוררים אותם לכדור הארץ ומצילים אותם, והקריצים נשרפים.
כשהם חוזרים לבית החרושת, מציע וונקה לזקנים להפוך לצעירים בעזרת תרופת פלא ושמה Wonka-Vite, ה'מצעירה' את הנוטל אותה בעשרים שנה. סבתא יוספינה, סבא ג'ורג' וסבתא ג'ורג'ינה לוקחים אליהם את הגלולות, ארבע לכל אחד. סבתא יוספינה בת השמונים ושלושה חודשים נהפכת לתינוקת בת שלושה חודשים, סבא ג'ורג' בן השמונים ואחת נהפך לתינוק בן שנה, ואילו סבתא ג'ורג'ינה בת השבעים ושמונה הופכת לבת מינוס שנתיים. צ'רלי ומר וונקה נוסעים בעזרת מעופפלית-הזכוכית אל שלילנדיה, ארץ-המינוס, ובעזרת תרופה אחרת שהמציא מר וונקה, Vita-Wonk, הם מחזירים את סבתא ג'ורג'ינה אל בית-החרושת, ושם מגלים כי התרופה ה'מזקינה' הפכה אותה לאדם הזקן ביותר עלי-אדמות: בת שלוש-מאות חמישים ושמונה שנים. מיד מעניק לה מר וונקה ארבעים גלולות של Wonka-Vite, וכך חוזרת סבתא ג'ורג'ינה להיות בת שבעים ושמונה שנים. לקראת סיום הספר מקבל מר וונקה מכתב-הזמנה מנשיא ארצות-הברית, והוא ומשפחת בקט יוצאים אל-עבר הבית הלבן.
מוריה אסרף וולברג
מוריה אסרף וולברג (נולדה ב-25 במרץ 1998) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת מדינית בחדשות 13.
ביוגרפיה
נולדה וגדלה בתל מונד. למדה באולפנת צביה בהרצליה ובתקופת לימודיה שם, שידרה בתוכנית הנוער ברשת א'. היא בוגרת מדרשת לינדנבאום. ב-2017 סיימה את קורס הכתבים של גלי צה"ל החלה לשרת בגלי צה"ל ככתבת משפט.
לאחר שחרורה מצה"ל, מונתה לשמש ככתבת מדינית בגלי צה"ל.
ב-8 במאי 2022 הצטרפה לדסק המדיני-פוליטי של חדשות 13 ככתבת מדינית.
דמויי-שפתן
בקבוצה זו מינים צבעוניים ומרשימים וחלקם משמשים לדגי נוי באקווריומים. הם כוללים דגים בינוניים או קטנים בעלי גוף מעוגל, סנפיר גב מוגבה או מעוגל, זנבות גדולים ופה קצר או נוקשה כמו מקור. מינים הבוצה חיים הן במים מלוחים והן במים מתוקים בכל היבשות, בעיקר באזור הטרופי. חלק מהמינים מצויים בחופים ליד ישראל או במקווי המים המתוקים שלה וחלקם כמו מיני האמנון הם דגי מאכל מבוקשים.
דגי הים חיים בעיר בשוניות אלמוגים וביניהם בולטים דג הנקאי המנקים דגים גדולים יותר מפסולת וחיידקים.
Ich glaube, lieber Herr, hilf meinem Unglauben, רי"ב 109
רקע
באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.
במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות.
קנטטה זו הייתה התשע-עשרה שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 48.
ב-1876 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 23 של פרסומיה.
מילים ומוזיקה
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל האפסים ומהבשורה על-פי יוחנן בהם מתואר כיצד ריפא ישו את בן אחד מאנשי המלך. הלברית שמחברה לא ידוע, עוסקת באמונה שיש לתת בישו ובאל, כמו בסיפור המובא בבשורה. החלק הראשון הוא ציטוט מהבשורה על-פי מרקוס שגם הוא מתוך סיפור ריפוי של ישו, ומביע גם הוא את הצורך בחיזוק האמונה. המשך הקנטטה הוא מעין דיאלוג בין הספקנות והייאוש לבין תקווה וביטחון באל. החלק האחרון לקוח ממזמור של לזרוס שפנגלר (Lazarus Spengler).
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט וטנור, בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, קרן יער (מסוג ), שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שישה חלקים:
הקלטות
היצירה הוקלטה במלואה 16 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1979), טון קופמן (ב-1998), מסאקי סוזוקי (ב-2000) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
לאופולדו פרגולי
לאופולדו פרגולי (באיטלקית: Leopoldo Fregoli, 2 ביולי 1867 רומא – 26 בנובמבר 1936 ויארג'ו) היה שחקן, בדרן - "טרנספורמיסט" (אמן ההתחפשויות הזריזות לדמויות שונות), קוסם ופיתום, במאי ותסריטאי איטלקי. נודע ביכולתו להחליף תלבושות, קול ומחוות גוף ולהתחפש בזריזות יוצאת דופן לדמויות רבות זו אחר זו. נחשב ל"שחקן טרנספורמיסט " בה' הידיעה, ומשמו נגזרו המונחים של "פרגוליזם" ו"תסמונת פרגולי". פרגוליזם (fregolismo) הוא ה"טרנספורמיזם" הפוליטי, מונח מתולדות איטליה של סוף שנות המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 שהגדיר נטייה להומוגניזציה פוליטית, עם השטחת עקרונות ואידאולוגיות פוליטיות לצורך הרכבת קואליציות ממשלתיות. התסמונת פרגולי היא תסמונת פסיכיאטרית שבו החולה מזהה באנשים זרים לחלוטין ושונים את אותה דמות קרובה ומוכרת, בדרך כל בן משפחה.
ילדות וצעירות
לאופלדו פרגולי נולד בשנת 1867 ברומא כבן למשפחה מעוטת אמצעים. אביו היה משרת של הרוזן לואיגי' פיאנצ'אני, ראש עיריית רומא הראשון. התייתם מאמו בגיל חמש. מנעוריו החליף עבודות רבות ובגיל ההתבגרות הצטרף ללהקות תיאטרון אחדות כקומיקאי, קוסם ואף כזמר. בעת שירותו הצבאי במאסאווה באירתריאה הופיע פרגולי במופעי קוסמות ומונולוגים תיאטרוניים. מכיוון שמספר השחקנים הזמינים במקום היה מועט, נדרש האמן לגלם תפקידים מרובים, תוך חילופי תלבושות ודמויות. כך נוצר סוג המופעים שעליהם בנה פרגולי את הקריירה האמנותית שלו: מופעי ה"טרנספורמיזם". בחדשים האחרונים של שנת 1890 חזר לרומא למופעים בזירת המועדונים המקומיים. בהתערבותו שk אמרגן תיאטרון מפורסם בשם ג'וספה פאראדוסי שהבחין בפוטנציאל שלו, הועסק פרגולי החל ממרץ 1891 בקפה-שנטאן "אזדרה" ברומא. Î
הקריירה באיטליה ובעולם
בשנת 1892 הקים פרגולי להקת תיאטרון משלו Compagnia di Varietà Internazionale (להקת וארייטה בינלאומית) איתה ערך למשך שנתיים סיורי הופעות בכל רחבי איטליה, תוך הפגנת כישוריו כ"טרנספורמיסט" - אומן חילופי התלבושות, הקול ומחוות הגוף במהירות מדהימה. ב-1893 התחתן עם וליה, צעירה שאותה הכיר שנה קודם לכן בעת הופעותיו בליבורנו. ב-1894 התחיל סיור הופעות ראשון מחוץ לאיטליה עם הצגה בתיאטרו פרינסיפל של ברצלונה. משם המשיך בערים נווספות בספרד - במדריד סביליה, קורדובה, ולנסיה וחרס דה לה פרונטרה. ביוני 1895-פברואר 1896 יצא לסיור ארוך באמריקה הלטינית - בארגנטינה, ברזיל ואורוגוואי. במאי 1896 נסע לארצות הברית והופיע בה למשך חצי שנה.
במרץ 1897 עבר פרגולי ללונדון והופיע על במת האולם "אלהמברה". באותה שנה סייר שוב בדרום אמריקה ובספטמבר שב לאירופה. בשלהי שנת 1897, בעת מופעו בתיאטרון "דה סלסטן" (Des Celestins) בליון התוודע פרגולי לאחים לומייר ולפתע נכבש לבו על ידי האמנות החדשה של הראינוע. הוא קנה לעצמו מכשיר הקרנה ויצר סרטונים קצרים שאותם הציג במופעיו למשך שנים רבות והיה מחלוצי השימוש בסרטים בהצגות תיאטרוניות. עד שנת 1905 שיחק וביים בהרבה סרטים כאלה. למכשיר שהשתמש בו קרא "פרגוליגרף".
בספטמבר 1898 עבר פרגולי לגור באסטי ובנה שם בית בשם "וילה וליה" לפי שם אשתו. הם חיו בה עד 1912. בדצמבר 1898 חזר להופיע ברומא, הפעם בתיאטרון "איל ואלה" (Il Valle). בערב הראשון התיאטרון היה גדוש עד אפס מקום ונכחו בקהל נציגים רבים של חיי הספרות, התיאטרון והפוליטיקה, ביניהם השחקנית אלאונורה דוזה שהביע את רצונה להכיר את פרגולי אישית.
ב-16 ביוני 1909 הוזמן להופיע באולם Sala Pia של הותיקן ואחרי כן התקבל על ידי האפיפיור עצמו, פיוס העשירי. בדצמבר 1911 נפרד מהאמרגן שלו פאראדוסי, והפקיד תפקיד זה לידי ידידו מילדות, וירג'יליו קרשנצי. ניהולו של קרשנצי התגלה כהרה אסון. הוא השאיר חוב ענק של 500000 לירות ונמלט.
אחרי המשבר
ב-1913, שנתיים אחרי פרידתו מפאראדוסי, נשאר פרגולי במצוקה כלכלית קשה. על מנת להשתקם ארגן סיור אמנותי חדש בספרד, שכלל ערים שבהן לא הופיע בעבר. אחר כך שב לאיטליה והופיע בטריאסט בתיאטרון "פוליטיאמה רוסטי" ("Politeama Rossetti"), אחר כך בתיאטרו קוסטנצי ברומא ובפוליטיאמה בנאפולי. נאלץ למכור את ביתו "וילה וליה" באסטי והצליח להתאושש חלקית מבחינה כלכלית. חזר לארגן סיורים בחו"ל, לרבות בקובה. אמנם פריצת מלחמת העולם הראשונה על הגבלותיה בתנועה הקשתה עליו.
במאי 1915 למשך שנה ערך סיור הופעות בדרום אמריקה. ב-1916 הציג בתיאטרון "שרה ברנאר" ובתיאטרון בלוויל בפריז. בשנים 1918–1919 שקל מספר פעמים לפרוש ועשה הפסקות בהופעות. אולם לבסוף חזר לבמה במרץ 1919 עם שורת הצגות בנאפולי בתיאטרון פוליטיאמה ג'קוזה. בין 1920–1924 המשיך בסיורי הופעות באיטליה ובארצות אירופה וב-1925 שוב בדרום אמריקה.
בפברואר 1925 בברזיל הציג את מופעו האחרון ובאפריל אותה שנה הודיע על פרישתו מהבמה. תוך זמן קצר מכר את כל ציודו ופרש לביתו בוויארג'ו. פרגולי נפטר בוויארג'ו בנובמבר 1936. הובא לקבורה בוויארג'ו, אולם באביב 1938 ,לבקשת המשפחה עצמותיו הועברו לבית קברות וראנו ברומא, על מצבתו כתוב: כאן עשה פרגולי את התחפשותו האחרונה". (Qui Fregoli compì la sua ultima trasformazione)
חייו הפרטיים
בכל הביוגרפיות של פרגולי צוין שהיה לו בן מחוץ לנישואים, בשם ארתור פרטוניו (1983-1897), שנולד בשווייץ ב-1897 והיה לימים מלחין, צייר, משורר וסופר בשפה הצרפתית.
מסעותיו של סר ג'ון מנדוויל
מסעותיו של סר ג'ון מנדוויל הוא יומן מסע אשר הופיע בין שנים 1357–1371 ונכתב לכאורה על ידי אביר אנגלי בשם סר ג'ון מנדוויל שיצא למסעות ברחבי העולם. הטקסט המוקדם ביותר ששרד נכתב בצרפתית.
הספר היה פופולרי במידה יוצאת דופן לתקופתו, תורגם לשפות רבות והיה מן הספרים החילוניים הראשונים שנדפסו. הספר היה עד העת החדשה המוקדמת המקור המפורט ביותר על האוריינט. אף על פי שהסיפורים בו לעיתים מופרכים, ושזורים בהם אגדות ופנטזיות, הוא מתאר כנראה מסע אמיתי או סיפורים של אנשים שיצאו למסעות כאלו. על כן הספר, למרות הבדיות השזורות בו, נחשב בתקופתו כמקור מהימן ושימש ימאים ומגלי ארצות במסעותיהם. למשל, כריסטופר קולומבוס הושפע מאוד מספר זה וממסעותיו של מרקו פולו כמו גם חבריו למסע של פרדיננד מגלן שהקיפו לראשונה את כדור הארץ.
תעלומת המחבר
זהותו של מחבר הספר היא שאלה הנמצאת במחלוקת בין החוקרים. יש הסבורים כי מחבר הספר אמנם נסע בעצמו לארצות המזרח התיכון כעולה רגל לארץ הקודש, וחוויותיו מתוארות בחלקו הראשון של הספר. אין מחלוקת בדבר חלקו השני של הספר המתאר את אסיה המזרח. הדמיון בין חלקים נכבדים בתוכו ובין עדויות נוסעים שקדמו לו מעידות שהמחבר הכיר את המקורות האלה וידע לטוות מהם סיפור מרתק.
הספר
הספר, שבו 34 פרקים, נכתב על פי דברי המחבר בשנת 1356 לאחר שחלפו שלושים וארבע שנים מאז שיצא למסעותיו. הספר במקורו נכתב, ככל הנראה, בשפה האנגלו-נורמנית והופיע לראשונה בשנת 1376. תוך שנים ספורות אחר כך תורגם לצרפתית, לטינית, גרמנית ואנגלית. עד לסוף המאה ה-15 הוא תורגם כמעט לכל לשון אירופאית. בין הטקסט המקורי ובין כתבי היד שנפוצו, במרבית הלשונות, יש שינויי גרסה ניכרים ונראה שמעתיקים ומתרגמים נהגו לשנות ולהוסיף על פי טעמם ועל פי ציפיות קהל הקוראים. כיום נותרו כ 300 כתבי יד של הספר ומספר גדול זה מעיד על התפוצה הנרחבת שהייתה לו. מאז המצאת הדפוס הספר חזר ונדפס, בעיקר באנגלית, אין ספור פעמים, והיה בין הספרים הראשונים שהוצאו בדפוס. כך למשל לפני 1500 היו שמונה הדפסות של הספר בגרמנית, שבע בצרפתית, ארבע בלטינית ושתיים בהולנדית ובאנגלית. לפני 1520 היו כבר הוצאות בצ'כית ובספרדית. הפופולריות הגדולה של הספר מתבטאת גם בריבוי של כתבי יד ומהדורות מודפסות שלוו באיורים.
ניתן להסביר את הפופולריות הרבה של הספר בכך שחלק ניכר ממנו נכתב כמדריך לעולה הרגל למקומות הקדושים. תיאור המקומות הקדושים מלווה בסיפורים מן הברית הישנה, הברית החדשה, באגדות ובאנקדוטות. בכל אתר מצוין כמה ימים של כפרה וחזרה בתשובה יש לשהות בו כדי לזכות במחילת עוונות. גם אלו שלא עלה בידם לצאת למסע לארץ הקודש ראו, כנראה, בקריאה בו מעין עליה לרגל רוחנית. הספר היווה תזכורת מתמדת לעובדה המכאיבה שמאז 1291 רק המוסלמים שולטים בארץ הקודש, ונועד לדרבן את הנוצרים לחזור ולזכות בה.
בעוד שחלקו הראשון של הספר, המתאר עליה לרגל, מבוסס אולי על סיפורו האישי של המחבר, הרי שבקרב החוקרים מקובלת הדעה שהחלק השני, המתאר את המסע במזרח אסיה, להודו, לקתאי, לאיים שהם כנראה אינדונזיה ולארצת מדומיינות, הוא לקט מתוך ספריה עשירה של ספרי מסע וידע שעמדה לרשות המחבר. אין ספק שהמחבר הכיר את איגרת פרסטר ג'ון ואת רומן אלכסנדר, ספר אנציקלופדי כמו Speculum Maius וספרו של הנוסע הפרנציסקני אודוריקו מפורדנונה, שמנדוויל חוזר על כמה מספוריו, לפעמים מוסיף להם עסיסיות וצבע, ולעיתים משבש את המידע שבהם.
סיפור המסע
הספר כתוב יותר כמדריך לנוסע ולעולה הרגל מאשר כתיאור ממשי של מסע. אין בו פירוט של אמצעי התחבורה והדרכים שבהן עבר מנדוויל ממקום למקום, אך יש פירוט מדוקדק של המקומות הקדושים, הסיפורים מכתבי הקודש הקשורים בהם, ודגש מיוחד על שרידי הקדושים שהיו בהם בעבר או שעדיין היו קיימים בזמנו של המחבר. בראשית המסע מנדוויל עובר דרך ממלכת הונגריה בדרכו לקונסטנטינופול. הוא מזכיר את נהר הדנובה אך אינו מספר על שיט בנהר. הוא מתאר בהתפעלות רבה את עושרה של קונסטנטינופול, את פארה של כנסיית האיה סופיה ומתאר בפירוט רב את סיפור הצלב האמיתי הקשור בה. הוא מתאר את יוון כארץ של איים רבים אך בעיקר כדי לספר את גילגולו של שריד מהצלב האמיתי לקפריסין.
מנדוויל מציג כמה מסלולים אפשריים לארץ הקודש. בדרך הים, מקונסטנטינופול או מנמלי אירופה דרך קפריסין, לצור, עכו, או יפו, או דרך אלכסנדריה ומצרים ומדבר סיני. לכל אחת מן התחנות בדרך נלווים סיפורים מכתבי הקודש או מהמיתולוגיה היוונית הקשורים בה. מן התיאורים המפורטים על עוצמתו וממלכתו של השולטן במצרים, והתאור המפורט של מנזר סנטה קתרינה בסיני, אפשר לשער שהמסלול שהנוסע מנדוויל בחר בו היה מקונסטנטינופול, דרך הים למצרים. על פי סיפורו שהה במצרים זמן רב, הוא מתאר יחסים קרובים עם השולטן בקהיר ומספר שהשתתף במלחמתו של השולטן כנגד הבדואים בסיני. , המחבר מציין שיש גם מסלול דרך היבשה. מקונסטנטינופול, לדרום אסיה הקטנה הנשלטת על ידי הטורקים, לסוריה ובה העיר הגדולה אנטיוכיה ומשם לירושלים. אפשרות אחרת, אך גרועה ביותר היא לנסוע דרך גרמניה ופרוסיה וארץ הטטרים שנשלטת על ידי החאן הגדול. זה מסלול רצוף קשיים ופגעי מזג אוויר ואין בו מזון ראוי. בחורף המעבר אינו אפשרי בגלל השלג והקרח ובקיץ יש סופות קשות. המחבר מודה שלא היה בארצות אלה, אך היה ברוסיה ובקרקוב והוא מבקש ממי שיעבור בדרך הזו לספר על כך למען נוסעים אחרים.
בארץ ישראל - ארץ הקודש - מתוארים בפירוט רב כל המקומות הקדושים לנצרות ובעיקר ירושלים ודרך הייסורים של ישו. הוא מזכיר את קברי המכבים, את שכם, את קבר יוסף, שהיהודים עולים אליו לרגל ואת השומרונים. מסעו ממשיך לגליל ולכנרת בעקבות סיפור חייו של ישו, וממשיך לדמשק שאותה הוא מתאר כעיר עשירה ומשגשגת.
בחלקו השני של הספר, המתאר את קתאי, הודו, וארצות דמיוניות, אין בעצם סיפור מסע, אלא תיאור של ארצות המזרח במתכונת שהיא גם ספר הדרכה לנוסע וגם סקירה גאוגרפית.
העולם על-פי מנדוויל
בעוד החלק הראשון בספר הוא בעיקרו ספר הדרכה לעולי רגל, חלקו השני הוא מעין אנציקלופדיה גאוגרפית. המכיל מידע על הגאוגרפיה, האקלים והצמחייה, על הממלכות ודרך ניהולן, ועל הסוגים השונים של בני האדם, הדתות, האמונות והמנהגים.
העולם של מנדוויל הוא כדורי. ברור לו שאפשר להקיף אותו - והוא אף טוען שפגש מישהו שעשה זאת. את שלשת היבשות - אירופה, אסיה ואפריקה - מקיף אוקיינוס עצום ממדים. במרכזו נמצאת ירושלים, כמו ברוב מפות העולם מימי הביניים - אך ירושלים נמצאת גם גם בפסגתו. גן העדן הוא ישות קיימת בעולם של מנדוויל. הוא נמצא בקצה המזרח הרחוק ומנדוויל טוען שראה את חומותיו המכוסות באזוב.
בתיאור העולם של מנדוויל, כמו במפות אלה, אין התייחסות למרחקים. למיקום של הערים או הנהרות יש יותר הקשר אידאולוגי וסימבולי ולא הקשרים גאוגרפיים במשמעות המודרנית. תוך הניסיון לצייר תמונה כוללת של העולם הוא מתמרן בין ידיעות שאסף ושהיו מקובלות בזמנו לבין אגדות ומיתוסים ובעיקר הסיפור המקראי. כך הוא טוען שארצות המזרח מתחלקות לארבעה גושים השוכנים בין ארבעת הנהרות היוצאים מגן העדן: הפרת והחידקל, הנילוס והטיגריס (שהוא החידקל).במקום אחר אחד מארבעת הנהרות הוא הגנגס. הוא מזכיר ארצות שלא ביקר בהן, כמו ממלכת פרס הגדולה וממלכת אמזוניה שנשים מושלות בה. כמו במפות אורביס טרארום, בעולם יש איזון וסימטריה מבחינה גאוגרפית ואקלימית. כך בדומה לכוכב הצפון העוזר לימאים לנווט בים יש כוכב דומה גם בדרום. מנדוויל מתבסס על הידע שהיה מקובל בימי הביניים, המחלק את העולם לשבעה אזורי אקלים מקבילים כפי שתארו מקרוביוס במאה ה 5 והאנציקלופדיה של ברותלומאוס אנגליקוס. בעולם המאוזן וההרמוני אנגליה נמצאת בקצהו הצפוני-מערבי של העולם וארצו של פרסטר ג'ון בקצה הדרומי-מזרחי, ושתיהן נמצאות במרכז שווה מירושלים שהיא מרכז העולם.
מנדוויל, בעקבות אנגליקוס מסביר את השוני בצורתם של האנשים בעולם כתוצאה מהשפעות האקלים. האנשים החיים באזורים החמים עורם כהה וקומתם נמוכה משל אלה החיים באזורים הקרים. גם בכך יש סימטריה. באלבניה ובאלמניה (כינוי לארצות בצפון) ובאמזוניה שבצפון מזרח האנשים הם בהירים ואילו בהודו, בלוב ובאתיופיה שבדרום הם כהים. עם זאת, השוני בין בני האדם הוא גם תורשתי ומקורו בסיפורי התנ"ך. צאצאי יפת שוכנים באירופה, צאצאי שם באסיה, וצאצאי חם באפריקה, והם נושאים עדיין את הקללה שהטיל נח בבנו חם ולכן צבע עורם הכהה הוא ביטוי לפגם מוסרי. מנדוויל מציין כי בהודו, על אף שהיא שוכנת באזור החם, יש גם אנשים רבים שצבע עורם לבן. גם המוזרויות שבעולם סימטריות והיצורים המוזרים והמפלצתיים נמצאים במקביל באזורים המרוחקים של העולם. אנגליה נמצאת בקצה הצפון-מערבי של העולם והודו נמצאת בצד הדרום-מזרחי וכך מתאר מנדוויל עץ פרי מוזר הגדל בקצה המזרחי של הודו. בתוך הפרי יש בעל חיים קטן, והאנשים אוכלים גם את בעל החיים וגם את הפרי. מנדוויל רואה בתופעה זו מקבילה לאמונות שרווחו באנגליה על דרכי הריבוי של אווזי הברנקל - הברנטה לבנת-לחי - שהאמינו שהם גדלים על עצים.
התיאור הגאוגרפי בחלקו הראשון של הספר הוא מפורט ובמקרים רבים נכון עובדתית. כך למשל הוא מתאר את מצרים כארץ צרה וארוכה ושוכנת לאורך נהר הנילוס ומסביבותיה המדבר. היא נחלקת למצרים העליונה הגובלת באתיופיה ומצרים התחתונה הגובלת בעראביה. היא כוללת את ארץ רעמסס ואת ארץ גושן. במזרחה נמצא הים האדום ובמערבה ארץ לוב. מצפון לה מדבר המגיע עד סוריה. אורך הארץ הוא 15 ימי הליכה. בין מצרים ונוביה יש 12 ימי מסע במדבר. אנשי נוביה הם נוצרים ועורם שחור כשל המורים – בגלל השמש העזה.
תיאור המזרח בספר מפורט מאוד אך אינו קוהורנטי ותמונת המרחב בו אינה ברורה. הוא מתחיל בהודו, עובר לקתאי שהיא האימפריה המונגולית הכוללת גם את סין, חוזר להודו וטוען שהיא נמצאת אחרי קתאי. את הודו הוא מתאר כארץ המחולקת לאיים רבים כשבכל אחד מהם יש ממלכה עצמאית. הוא ממשיך ומתאר עוד ארצות, בעיקר איים הנמצאים ממזרח להודו וכנראה הכוונה לאינדונזיה.
עמים ודתות על פי מנדוויל
מנדוויל מציג את עצמו כנוצרי מאמין המסור בכל מאודו לכנסייה הקתולית. עם זאת, ביחסו לדתות ולאמונות אחרות שהוא נפגש בהן יש מידה ניכרת של סבלנות ופתיחות. הדבר ניכר בתיאור מפגשיו עם הכנסיות המזרחיות - הכנסייה הנסטוריאנית או הכנסייה האורתודוקסית, שהוחרמו ונודו בחריפות על יד האפיפיור ות. הוא מספר על הנוצרים השייכים לכנסייה הסורית-אורתודוקסית, והגיאורגי ת, ומתאר בפירוט את האמונות והמנהגים המיוחדים להם.
הוא מתאר את ההבדלים בין הכנסייה הקתולית שהוא מכנה "האמונה שלנו" לבין הכנסייה האורתודוקסית. גם בתאולוגיה, גם בקיום הפולחן וגם במבנה הארגון. הוא מדגיש שהקיסר של ביזנטיון הוא הממנה את הפטריאך, הארכיביש פים והבישו פים וכך יש לו שליטה מלאה על הכנסייה.
יחסו לאסלאם בא לידי ביטוי בתיאור שיחות שהוא מספר שהיו לו עם השולטן במצרים. מנדוויל מתפעל מכך שהשולטן יודע צרפתית ומכיר היטב את ארצות הנוצרים ומנהגיהן. לדבריו השולטן תיאר את ההתנהגות המופקרת של מאמינים נוצריים שבגללה אלוהים העניש אותם והם הפסידו את הארץ הקדושה. ייתכן שהשיחות האלה הן המצאה ספרותית המשמשות את המחבר כדי לתאר את דת האסלאם ומנהגיו, כמו קיום מצוות של צדקה וחסד. יש חוקרים המזהים בהן ביקורת של המחבר על הנוצרים עד כדי כך שהוא רואה את הנוצרים כנופלים מן המוסלמים במוסריותם. המחבר מתאר בפירוט את מנהגי המוסלמים וחוקיהם ואת קורות הנביא מוחמד. הוא מדגיש כי הקוראן מכיר בלידת הבתולין ובבשורה למריה, ורואה בישו נביא ושליח האל. מסיבה זו הוא מאמין כי יש סיכוי שהמוסלמים יתנצרו בעתיד.
מנדוויל אינו חוסך במילות התפעלות בתיאור חצרות השליטים שהוא נתקל בהם במזרח. הוא מפליג במיוחד בתיאור חצרו של החאן הגדול, השליט של קתאי ומתאר את סדרי השלטון בממלכה הענקית. החאן מתואר כשליט רב עוצמה שעושרו והפאר הסובבים אותו מדהימים, אך הוא אינו עריץ ברברי אלא ריבון המיטיב עם נתיניו ומנהל ממלכה מאורגנת ומשוכללת, ללא כל השוואה עם מה שניתן היה למצוא בזמנו באירופה הנוצרית. הוא מספר שהמונגולים האמינו באל עליון ואף התנצרו בעבר, אך אחר כך קיבלו את דת האסלאם. הוא מתאר את פולחן האלים בהודו ומנהגים שונים כמו פוליגמיה בהשתאות מסוימת אך מבלי להציג עמדה שיפוטית. אפילו את המנהג לשרוף את גופות המתים (הנהוג בהודו) או להשאיר אותן על ראשי ההרים כדי שעוף השמים יאכל אותם (הנהוג בטיבט) הוא מתאר בפליאה אך לא בגינוי.
מפלצות, קניבלים וארצות מסתוריות ומופלאות
מנדוויל מאריך מאוד בתיאורי העושר המופלא של הודו וארצות המזרח. יש בהן שפע של אבנים יקרות וזהב והשליטים וגם הנתינים נהנים מכל העושר המופלא הזה. ככל שהנוסע מרחיק אל המזרח מתרבים סיפורי הפנטזיה. מתוארות ארצות המאוכלסות בחיות דמיוניות, מפלצות וחברות אנושיות שמנהגיהן חורגים מכל אמות המוסר המוכרות. בצד תיאור של בעלי חיים ממשיים, אך זרים לתושבי אירופה, כמו ג'ירפ ות וקרוקודיל ים, ותאור מפורט של גידולים כמו תבלינים שונים, בארצות הרחוקות נמצאים יצורי אנוש מוזרים, כמו אנשים שראשם נמצא בבית החזה, אנשים בעלי ראש כלב, או אנשים בעלי רגל ענקית שמשמשת להם למחסה מפני השמש. יצורים דומים, ענקים או ננסים אכלסו אגדות עם ומיתולוגיות מאז ומתמיד. מנדוויל אינו טוען שפגש בהם אך כמעט ואינו מטיל ספק בקיומם. באיי הודו הוא פוגש מנהגים מוזרים: באחד האיים מאמינים שסכנה צפויה לגבר השוכב עם אשתו הבתולה ולכן גבר זר מוזמן לזכות הלילה הראשון. באי אחר מאמינים שעדיף לילד למות, מאחר שחיים בעולם הזה יהיו רק סבל והמוות יביא אותו לגן עדן, ולכן מתאבלים כשנולד ילד וחוגגים כשהוא מת. באי זה האשה מעלה את עצמה למוקד עם מות הבעל.
באיים חיים אנשים גם שאינם נוצרים, אך הם חיים בחסד וביושר. באחד האיים המלך נבחר לתפקידו הודות לתכונותיו הטובות.
בארצות רחוקות הוא מתאר מנהגים נוראים כמו קניבליזם, גם בתוך המשפחה ואפילו אכילת ילדים, גילוי עריות וחיי מין מופקרים בפרהסיה ללא כל מגבלות. מנדוויל מתאר בהרחבה ארצות בקצווי התבל שבהן יש דרור לכל הטאבו אים והאיסורים החלים על העולם התרבותי. הוא מתאר ארצות שבהן נשים וגברים הולכים עירומים ללא בושה, אך מסביר זאת באקלים החם מאוד.
במזרח מצויות גם ארצות כמו ארצו של איוב ואמזוניה, שהיא ממלכה של נשים ללא גברים. ליד הים הכספי עצורים עשרת השבטים הזוממים להחריב את העולם הנוצרי ולחבור עם היהודים, ורק שערי אלכסנדר עוצרים בעדם. הגרסה שמביא הספר למיתוס של עשרת השבטים האבודים חוברת ליחס השלילי מאוד כלפי היהודים בחלקו הראשון של הספר שבו מודגשת מאוד הטענה שהיהודים אשמים בצליבת ישו. אי שם במזרח שוכן מקום שהמחבר מכנה "עמק הסכנות". זהו עמק ששוכנים בו שדים ויש אומרים שהוא קרוב לפתח הגיהנום. אך העמק מפורסם גם באבנים היקרות שבו ולכן אנשים רבים מתחייבים בנפשם ונכנסים אליו. המחבר מספר שהוא וחבורת נוצרים נועזים, בהם נזירים, אזרו אומץ ונכנסו לעמק. 14 איש נכנסו לאזור הסכנה - ורק תשעה חזרו. המחבר אינו מפרט מה עלה בגורלם ! הם הביאו עמם זהב ואבנים יקרות אך מנדוויל טוען שלא נגע בהם, מאחר שבאו מארץ השדים... אך במזרח שוכנת גם ארצו המופלאה של פרסטר ג'ון. המלך פרסטר ג'ון הוא נוצרי וכך גם רבים מנתיניו. ארצו היא ארץ פלאות. גלי הים לחופה הם חול ולא מים, ושני נהרות של אבנים יקרות זורמים אליה 3 ימים בשבוע, וצינורות מביאים אליה דבש ויין. מזרחה לארצו של ג'ון שוכן גן העדן שבו חיו בזמנו אדם וחווה. הוא מוקף חומה ואין אפשרות לחדור אליו. מיקום הממלכה הנוצרית של פרסטר ג'ון ליד גן העדן מעצים את כוחה של הנצרות, וגם מעצים את התקווה שבעזרתו של מלך אדיר זה יש לנוצרים תקווה לחזור ולכבוש את ארץ הקודש.
המגלים והכובשים הראשונים של אמריקה כמו קולומבוס, דייגו ולאסקס דה קואיאר וסר וולטר ראלי יצאו בהשראת ספרו של מנדוויל בעיקר כדי למצוא זהב ואוצרות. הם ואחרים, קיוו לגלות גם את ממלכת האמזונות וגם את עשרת השבטים האבודים, שעל מיקומם בקצווי תבל העיד סר ג'ון מנדוויל.
יחיאל מיכל אוירבך
רבי יְחִיאֵל מִיכְל אוֹיֶרְבַּך (מכונה גם: רבי מיכל'ע מקורימא; ה'תקמ"ה – כ"ו בסיוון ה'תרט"ז) היה רב ואדמו"ר בדינוביץ ובקורימא, השלישי בשושלת אניפולי.
ביוגרפיה
נולד בשנת תקמ"ה לרבי צבי מנחם מאניפולי ולסימא בתו של רבי דוב בער מאולינוב (בן רבי צבי בן הבעל שם טוב). נישא לביילא בתו של רבי יצחק הלברשטט (בן רבי צבי הירש מקונסטטין, בן רבי מאיר מקונסטנטין, בן רבי יעקב עמדין). אב"ד קונסטנטין ישן. לאחר פטירת אביו בכ"ח בטבת ה'תקע"ד מונה לממלא מקומו כאב"ד דינוביץ.
היה תלמידו של רבי ישראל מרוז'ין; מסופר כי באביב שנת תקצ"ח שהה אצל תלמידו רבי יחיאל מיכל בדינוביץ, והקהילה שם זיהתה בין האורחים שני מוסרים (יהודים שהיו מלשינים לשלטון על העלמות מס בקרב הקהילה היהודית ועל חייבי-גיוס לא רשומים במפקד אוכלוסין) שרדפו אחר רבי ישראל מרוז'ין; כשספרו זאת לרבי יחיאל מיכל פקד לשפוך עליהם מים רותחים בשהותם במקוה ובכך הרגום. וכאשר נודע הדבר לשלטון הצאר נאסרו שניהם בעוון זה ושהו במאסרם כמעט שנתיים עד שנת ה'ת"ר אז הוברחו שניהם בעזרת שוחד ושכירי חרב מרוסיה, ולאחר מסע נדודים השתקעו שניהם באימפריה האוסטרו הונגרית כאשר רבי יחיאל מיכל פתח את חצרו בקורימא שברומניה.
סער, בנה של פליקה
סער, בנה של פליקה (באנגלית:  Thunderhead, Son of Flicka) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת סרט לכל המשפחה משנת 1945 בבימויו של לואיס קינג, עם רודי מקדואל, פרסטון פוסור וריטה ג'ונסון בתפקידים הראשיים.
יחיאל מיכל אוירבך
ביוגרפיה
רבי יחיאל מיכל נפטר בכ"ה בניסן תרט"ז בקורימא ושם נטמן.
בנו היה רבי משולם זוסיא אוירבך רבה של טולמיץ', חתן רבי יעקב ישראל טברסקי מצ'רקס.
סער, בנה של פליקה
ב-1946 הופק סרט המשך "הדשא הירוק של ויומינג", לפי הספר השלישי בטרילוגיה של אוהרה, ("Green Grass of Wyoming").
תקציר העלילה
שנתיים לאחר העלילות המתוארות ב"ידידתי פליקה", מגלה קן מקלאולין (רודי מקדואל) ש"פליקה" המליטה סייח לבן ("אלבינו"). הסייח מתנהג באופן פראי והילדי (דיאנה הייל) בתו של הפועל הראשי גאס (ג'יימס בל) מכנה אותו "שדון" (Goblin).
קן רוצה להשתתף במרוץ הסוסים עם גובלין כדי שיוכל לזכות בפרס של 5,000 דולר שיאפשר לו לימודים בקולג'. רוב מהסס אבל האם נל (ריטה ג'ונסון), תומכת בקן.
קן מתחיל לאלף את הסייח. נל מחליטה לשנות את שמו. היא מסתכלת בשמים ורואה ענן סופה ומחליטה לקרוא לו "סער" ("Thunderhead").
קן תולה את כל עתידו ב"סער" אך במרוץ שמתחיל יפה, כושל "סער" וקן נאלץ לעזוב את התחרות. הוטרינר קובע כי ל"סער" יש קרע בגיד וכי לא יוכל להשתתף בעתיד בתחרויות.
קן מיואש וגם מצב החווה בכי רע. הסוס הפראי "אלבינו" פלש לחווה ולקח בשבי מספר גדול של סוסים.
רוב וקן ושני הפועלים יוצאים ביחד עם "סער" לחפש את "אלבינו". בינתיים נתקל מרביע הסוסות, המוסטנג השחור "באנר" ב"אלבינו" ובמאבק בניהם הוא נפצע ורוב ממית אותו בירייה.
המצוד אחרי "אלבינו" נמשך. "סער" מגלה אותו ומתפתח מאבק קשה בין שני הסוסים הלבנים שבסופו הורג "סער" את "אלבינו". הם מוצאים את כל הסוסים ש"אלבינו" לקח בשבי. "סער" מוביל את כולם לחווה שניצלה מפשיטת רגל.
לאחר מכן נפרד מהם "סער" כדי להיות מלך חדש בממלכה שלו.
פטר פאבל
פֶּטְר פַּאבֶל (בצ'כית: Petr Pavel; נולד ב-1 בנובמבר 1961) הוא נשיא צ'כיה ה-4. פאבל הוא איש צבא בדימוס אשר שימש כראש המטה הכללי של צבא צ'כיה בין השנים 2012–2015, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין השנים 2015–2018.
קריירה צבאית
פאבל נולד בפלאנה ב-1 בנובמבר 1961. הוא היה בן למשפחה בעלת עבר צבאי. אביו היה קצין מודיעין בצבא הצ'כוסלובקי. הוא למד בגימנסיה הצבאית ביאן ז'י'אק באופבה, ולאחר מכן באוניברסיטה הצבאית בוויסקוב. ב-1983 הוא סיים את לימודיו והתגייס לצבא צ'כוסלובקיה. הוא שרת בכוחות הצנחנים והפך למפקד מחלקה. ב-1985 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה ונותר חבר בה עד קריסת המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה ב-1989. לימים הוא תאר את חברותו במפלגה כשגיאה שעליה ניסה לכפר כל ימיו.
בן 1988–1991 למד באקדמיה הצבאית בברנו. לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי נשלח ללמוד באקדמיות צבאיות בבריטניה, וכן השלים תואר שני ביחסים בינלאומיים בקינגס קולג' לונדון. לאחר מכן חזר לצ'כיה, הצטרף למודיעין הצבאי והשתתף במלחמות יוגוסלביה. הוא זכה לפרסום כאשר עם כוח קטן הצליח לחלץ 55 חיילים צרפתיים שהיו נצורים בידי כוח סרבי עדיף. לאחר סיום המלחמה הפך לסגן הנספח הצבאי בבלגיה. ב-2002 הועלה לדרגת בריגדיר וייצג את צ'כיה במספר ארגונים בינלאומיים.
ביולי 2011 מונה לסגן ראש המטה הכללי וב-1 ביוני 2012 הפך לראש המטה הכללי. ביולי 2014 פרש מתפקידו והפך ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. הוא היה היו"ר הראשון (והיחיד עד כה) שהגיע ממדינה שהייתה בעבר חברת ברית ורשה. ב-29 ביוני 2018 הוא פרש מהצבא.
במהלך התפרצות מגפת הקורונה בצ'כיה השיק פאבל יוזמה אזרחית בשם "חזקים ביחד" אשר נועדה לסייע לממשלת צ'כיה בהתמודדות עם המשבר.
קריירה פוליטית
ב-9 ביוני 2022 הודיע פאבל על כוונתו להתמודד בבחירות לנשיאות צ'כיה ב-2023. הוא השיק קמפיין בחירות ששם דגש על התקרבות לארצות הברית, האיחוד האירופי ונאט"ו. הוא התבטא כנגד רוסיה וסין, והביע תמיכה באוקראינה במלחמתה כנגד הרוסים. עם זאת, הוא טען שצ'כיה צריכה לשמור מרחק מהמלחמה.
סיבוב הבחירות הראשון נערך ב-13 וב-14 בינואר 2023. פאבל קיבל 1,975,056 קולות (35.4%). הוא עלה להתמודד בסיבוב השני מול ראש הממשלה לשעבר אנדריי באביש. פאבל ניצח את באביש בסיבוב השני, וקיבל 58.32% מהקולות (3,358,926 קולות) לעומת 41.67% בהם זכה באביש.
פאבל הושבע כנשיא ב-9 במרץ, והחליף בתפקיד את מילוש זמאן. הוא הנשיא ה-12 מאז הכרזת העצמאות של צ'כוסלובקיה ב-1918, וה-4 מאז פירוק צ'כוסלובקיה. הוא הנשיא הראשון של שנכנס לתפקידו ללא ניסיון פוליטי וללא חברות במפלגה כלשהי.
זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד, קיים פאבל שיחת טלפון עם צאי יינג-ון נשיאת טאיוואן, ואישר את היחסים הדיפלומטיים בין המדינות. צעד זה גרר ביקורת רבה מצד סין.
דמויי-אנאבס
דמויי-אנאבס (שם מדעי: Anabantoidei) היא אחת מ-18 התת-סדרות של סדרת הדקראים הגדולה. בתוך קבוצה זו מצויות שלוש משפחות של דגים היכולים לנשום אוויר וחלקם אף לצאת ממים ואפילו לטפס על עצים. הם חיים רק באזור של אפריקה ושל דרום-מזרח אסיה בביצות ונהרות טרופיים.
לדגים אלה סנפירים בשרניים או סנפירים ראוותניים כמו לדג הקרב האסייתי המשתמש בזנבו כדי להתחרות בדגים יריבים. הם יכולים לנשום אוויר באיבר מיוחד דמוי ריאה הכולא אוויר בזימיהם. ואולם רק משפחת האנאבסיים יכולה לצאת מן המים.
דגים אלה מוחזקים בהרבה מקרים כדגי נוי באקווריומים.
לואיזה ג'ונסון
לואיזה ג'ונסון (נולדה ב-11 בינואר 1998) היא זמרת בריטית. ב-2015 זכתה ג'ונסון בעונה ה-12 של סדרת הטלוויזיה הבריטית The X Factor, כאשר היא הצעירה ביותר שעושה זאת עד אז - בגיל 17.
ראשית חייה
לואיזה ג'ונסון נולדה ב-11 בינואר 1998 לדייוויד ג'ונסון וליסה הוקיארד, ללואיזה אח קטן ושמו פין ג'ונסון. אביה של לואיזה הוא קבלן שיפוצים מאסקס ואימה של לואיזה היא מורה לנהיגה מבישופ אוקלנד. לואיזה בילתה את שנות ילדותה בעיר ת'ורוק שבמחוז אסקס שבאנגליה.
אקס פקטור (2015)
בשנת 2015 נבחנה ג'ונסון לעונה השתים עשרה של תוכנית הטלוויזיה הבריטית "The X Factor" עם השיר "Who's Lovin' You" של The Jackson 5's. היא בחרה לשיר את השיר מכיוון שהוא "שיר שמאוד מאוד קשה לשיר אותו, אבל אני רוצה לעשות רושם טוב". ג'ונסון עברה את האודישן עם ארבעה "כן" מהשופטים והתקדמה לשלב "מחנה האימונים". באתגר הראשון שקיבלו המתמודדים במחנה האימונים, בחרה ג'ונסון לשיר את השיר "Proud Mary" בקבוצה אחת יחד עם מתחרים נוספים. ג'ונסון עברה את האתגר הראשון והתקדמה לאתגר הבא במחנה האימונים. באתגר הבא היא שרה את השיר "Lay Me Down" של סם סמית' ועברה לשלב "אתגר ששת הכיסאות".
המנטורית של לואיזה ג'ונסון נבחרה על ידי הציבור להיות ריטה אורה. היא עברה בהצלחה מאתגר ששת הכיסאות לשלב בתי השופטים, כאשר היא שרה את השיר "And I Am Telling You I'm Not Going" של ג'ניפר הדסון. בשלב בתי השופטים ביצעה ג'ונסון את השיר "Respect" של ארית'ה פרנקלין, היא עשתה זאת כשבקהל ריטה אורה והזמרת האמריקאית מייגן טריינור. שבועיים לאחר שהופיעה בשלב בתי השופטים, נבחרה ג'ונסון לשלב המופעים החיים על ידי אורה.
לאחר ההדחות בשבוע ההופעות החיות השני, השלישי, ובחצי הגמר, ג'ונסון הגיעה לגמר עם שני אמנים נוספים, כאשר היא האישה היחידה בו. ב-12 בדצמבר 2015 ביצעה ג'ונסון דואט יחד עם המנטורית שלה - ריטה אורה. בלילה שלאחר מכן היא שרה את "השיר המנצח" שלה, Forever Young של בוב דילן. ב-13 בדצמבר 2015 זכתה לואיזה ג'ונסון בעונה השתים עשרה של אקס פקטור, היא האישה השלישית שעשתה זאת והצעירה ביותר עד לעונתה שלה.
לאחר זכייתה באקס פקטור הוציאה ג'ונסון את השיר "Forever Young" בגרסתה שלה. גרסה זו של השיר זכתה להיכנס לטבלאות המצעדים בממלכה המאוחדת.
אלבום סטודיו ראשון ושיתופי פעולה (2016–הווה)
במאי 2016 הוציאה ג'ונסון, בשיתוף פעולה עם הלהקה הבריטית קלין בנדיט, את הסינגל "Tears". השיר הצליח בצורה מסחרית, כאשר הגיע למקומות גבוהים ביותר במצעדים בסקוטלנד ובממלכה המאוחדת, ונכנס למצעדים רבים ואחרים במדינות אירופאיות רבות. הסינגל זכה למעמד פלטינום. ביוני, הופיעה ג'ונסון עם השיר "Tears" בפסטיבל סאמרטיים בול בלונדון.
ג'ונסון הוציאה לאור את הסינגל השני שלה "So Good", בנובמבר 2016. הסינגל הגיע למקום השלוש עשרה במצעד בממלכה המאוחדת וזכה למעמד סינגל זהב. הסינגל השלישי של ג'ונסון "Best Behaviour" יצא לאור במרץ 2017 כשהוא מגיע למקום הארבעים ושמונה במצעד בממלכה המאוחדת ומקבל מעמד סינגל כסף. ג'ונסון שיתפה פעולה עם הזמר אולי מארס והוציאה יחד איתו סינגל בשם "Unpredictable". במרץ 2018 הוציאה ג'ונסון את הסינגל "YES", שהגיע למקום ה-65 במצעד בממלכה המאוחדת. ג'ונסון הוציאה מספר סינגלים נוספים שזכו להצלחה מידתית.
2018 ברוסיה
שנת 2018 הוכרזה כשנת המתנדב ברוסיה.
שלמה רנשבורג
ד"ר הרב שלמה רנשבורג (בהונגרית: Ranschburg Salamon; לוז'ה, 26 באפריל 1816 – גיור, 1 בינואר 1895) היה רב, דוקטור לפילוסופיה, רבה של העיר גיור בהונגריה. אביהם של המוציא לאור ויקטור רנשבורג, ושל פאל רנשבורג, רופא.
ביוגרפיה
שלמה רנשבורג נולד בלוז'ה שבצ'כיה במשפחת רבנים ותיקה. שם היה לאביו שמואל רנשבורג בית מדרש לתלמוד. אמו הייתה אווה שייר. שלמה רנשבורג למד בפראג פילוסופיה, משפטים ומתמטיקה גבוהה שם קיבל את הדוקטרט ובשנת 1855 סמיכה לרבנות. הוא קרא מחדש בשפת המקור את הומרוס בגיל 60, העריך את הסופר האהוב עליו טקיטוס, ודיבר צרפתית ואנגלית (בנוסף לגרמנית ולהונגרית). בשנת 1853 קיבל תפקיד של סגן רב בלאן פטשאו (בוהמיה); עם קבלת הסמיכה לרבנות הפך ב-25 בפברואר 1855 לרב של קהילת גיור, וכיהן בתפקידו במשך 40 שנה עד מותו. אשתו הייתה אסתר (אמילי) רנשבורג (בתם של אברהם ברל ושל אליזבת, אווה הירש). נולדו להם עשרה ילדים מהם שמונה הגיעו לבגרות.
הוא הפך את הידע הרב שלו בתלמוד לאנציקלופדיה של כל מה שהתלמוד כולל בכל מקצוע מדעי, (עם הערות ביקורתיות שלו), בסדר אלפביתי; מתוך עבודה זו נותרו 400 גליונות כמורשתו הספרותית, שכוללים שמונה עשר מספרי התלמוד. השלמת העבודה נעצרה על ידי מותו.
מוחמד קודוס
מוחמד קודוס (באנגלית: Mohammed Kudus; נולד ב-2 באוגוסט 2000 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אייאקס מליגת העל ההולנדית ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים
קודוס גדל באקדמיית רייט טו דרים הגנאית החל מגיל 12, ובחודש ינואר 2018 הצטרף לנורשלן מליגת העל הדנית. ב-5 באוגוסט 2018 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לברונדבי במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 51 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 14 שערים.
ב-16 ביולי 2020 חתם קודוס על חוזה לחמש עונות באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-20 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על ואלבייק במסגרת הליגה. ב-18 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-1 על הירנפיין במסגרת הליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 17 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים.
קריירה בינלאומית
ב-14 בנובמבר 2019 ערך קודוס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בניצחון 2-0 על נבחרת דרום אפריקה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
הוא היה חלק מסגל נבחרת גאנה בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021, אך לא שיחק בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022.
מסדר אוסטרליה
מסדר אוסטרליה (באנגלית: Order of Australia) הוא מסדר אבירות ואות כבוד אוסטרלי שנוסד ב-14 בפברואר 1975 על ידי אליזבת השנייה, מלכת אוסטרליה והוא מוענק לאזרחים אוסטרלים וזרים על שירות והישגים ראויים לשבח. עד ליסודו, קיבלו אזרחים אוסטרלים תארים ואותות ממסדרים בריטיים.
המסדר מחולק לחמישה מעמדות או דרגות שמחולקים לשתי חטיבות, כללי וצבאי. ואלו הם בסדר חשיבות יורד:
כל הדרגות יכולות להיות מוענקות גם לאנשים שאינם אזרחי אוסטרליה, כאשר תארים אלו לא נכללים בהגבלות האמורות.
היסטוריה
ב-24 במאי 1976 ייעץ למלכה ראש ממשלת אוסטרליה וממשיכו של גוף ויטלם, מלקולם פרייזר, להוסיף דרגת אביר או דיים וכן להוסיף את המדליה. כמו כן, שונה שמה של החטיבה האזרחית ל"כללית". תואר האביר/דיים הוענק רק בחטיבה הכללית.
לאחר שנבחר לכהן כראש הממשלה, המליץ בוב הוק לבטל את הענקת הדרגה של אביר ודיים. ב-3 במרץ 1986 חתמה המלכה על מכתב הרשאה שמבטל את הדרגות האלו, ללא כל שינוי במעמדם של אלו שכבר קיבלו אותן.
מלך אוסטרליה הוא ריבון וראש המסדר, וראש ממשלת אוסטרליה הוא (או היא) האביר או הדיים הראשי ונגיד המסדר. מזכירות המושל הכללי של אוסטרליה היא מזכירות המסדר.
מבנה שלוש הדרגות המקורי של המסדר נקבע בצורה דומה לזה של מסדר קנדה שנוסד כמה שנים לפניו. עם זאת, מסדר אוסטרליה מוענק במספרים גדולים יותר מאשר זה הקנדי, בעיקר לאזרחים זרים. בעוד שנכון ל-2015, עשרים זרים קיבלו דרגה במסדר קנדה, יותר מ-275 זרים צורפו למסדר אוסטרליה, כשלמעלה משלושים מהם בדרגת עמית.
מינוי
מינוי שתי הדרגות הנמוכות והמדליה יכולות להיות מוענקות על ידי מושלי מדינות אוסטרליה לתושבי המדינות שבשלטונם. הענקת שתי הדרגות העליונות יכולות להתבצע רק על ידי מלך אוסטרליה והמושל הכללי של אוסטרליה.
הדרגות השונות מוענקות בהתאם להישגי המקבלים: בחטיבה הכללית - 'הדרגה מוענקת עבור הישגים יוצאים מהכלל וראשונים במעלה, והצטיינות מהמעלה הגבוהה ביותר בשירות אוסטרליה או האנושות בכללה.' בחטיבה הצבאית - לא מוענק הענקה מוגבלת ל-4 בשנה, מלבד תוארי כבוד בחטיבה הכללית - 'הדרגה מוענקת עבור הישגים מעולים והצטיינות מהמעלה הגבוהה ביותר בשירות אוסטרליה או האנושות בכללה.' בחטיבה הצבאית - 'שירות מעולה ומילוי חובה באחריות גדולה.' הענקה מוגבלת ל-30 בשנה, מלבד תוארי כבוד בחטיבה הכללית - 'הדרגה מוענקת עבור שירות מכובד ממעלה גבוהה לאוסטרליה או האנושות בכללה.' בחטיבה הצבאית - 'שירות מכובד בתפקידים אחראיים.' הענקה מוגבלת ל-125 בשנה בחטיבה הכללית - 'שירות במקום או בתחום פעילות מסוים או למען קבוצה מסוימת.' בחטיבה הצבאית - 'שירות או מילוי חובה יוצאי דופן.' הענקה מוגבלת ל-300 בשנה בחטיבה הכללית - 'שירות ראוי להכרה מיוחדת.' בחטיבה הצבאית - 'שירות או מילוי חובה ראויים לשבח.' מספר ההענקות אינו מוגבל
כל אדם יכול להציע כל אזרח אוסטרלי לכל תואר או דרגה. ההצעה נבחנת בוועדה למסדר אוסטרליה ומאושרת על ידי המושל הכללי. האותות מוענקים בחגיגות יום אוסטרליה וביום הולדת המלך והכרזות על הענקה מבוצעות יחד עם הכרזות מיוחדות אחרות של המושל הכללי ובעת מינוי מושל כללי חדש.
אנשים שאינם אזרחי אוסטרליה יכולים לקבל מינוי כבוד לכל אחת מהדרגות.
לא נעשים מינויים לאחר המוות, אך מועמד שאושר ומת לפני שקיבל בפועל את המינוי, כן מקבל את המינוי שחל למפרע עד יום מותו.
מינוי של כבוד
מינוי למסדר מוענק גם לאנשים שאינם אזרחי אוסטרליה, עבור הישגים יוצאי דופן. ההישגים או האנשים אינם בהכרח קשורים לאוסטרליה, אם כי בדרך כלל כך הדבר. נכון ל-2015, הוענקו 38 תוארי כבוד בדרגת עמית, 94 תוארי כבוד בדרגת מפקד, 121 תוארי כבוד בדרגת חבר ו-116 מדליות של כבוד.
אותות המסדר
סמל המסדר הוא בצורת דיסקה, עשוי זהב לאביר, לדיים או לעמית ומצופה זהב למפקד, לחבר ובמדליה. עיצוב הדיסקה מסמל את הפרח הלאומי של אוסטרליה, Acacia pycnantha, מין בסוג שיטה. במרכז יש טבעת המסמלת את הים, והמילה Australia תחת שני ענפי הפרח הלאומי. מעל הסמל נמצא כתר אדוארד הקדוש. אות העמית מקושט בקוורץ, הטבעת במרכז עשויה אמייל כחול והכתר עשוי אמייל צבעוני. אות המפקד דומה, אך ללא קישוטי הקוורץ. באות החבר הטבעת אינה כחולה, אלא באותו צבע כשאר האות ורק הכתר צבעוני. אות המדליה פשוטה לגמרי, ללא צבעים. אות האביר והדיים דומה לזה של העמית, אלא שבמרכז הטבעת יש עיגול אמייל נוסף, עם סמל אוסטרליה עליו.
סרט העיטור הוא כחול כשבמרכזו רצועה של עיטורים בצורת הפרח הלאומי בצבע זהב. לעיטורים בחטיבה הצבאית, פסים זהובים בשני קצות הסרט. מקבלי העיטור הגברים מדרגת מפקד ומעלה עונדים אותו על הצוואר, בעוד בעלי דרגת חבר או מדליה עונדים אותו בצד שמאל של החזה. נשים מכל הדרגות עונדות את הסרט על כתף שמאל, אך הן יכולות לענוד אותו כמו הגברים, אם הן רוצות.
כל מעוטר מקבל גם סיכת דש של המסדר, לשימוש יומיומי ונוח יותר. סיכה של אביר, דיים ועמית מקושטות בקוורץ במרכזן, של מפקד וחבר מקושטות באמייל, ואילו הסיכה של מקבלי המדליה היא פשוטה וללא קישוטים.
מעצב האותות הוא סטיוארט דבלין (Stuart Devlin), צורף אוסטרלי שעיצב גם מטבעות הדולר האוסטרלי.
סדר קדימויות
באופן מסורתי עיטורים אוסטרליים נענדים מעל עיטורים זרים, חוץ מאשר עיטורים "אימפריאליים" שמוענקים בבריטניה. עם זאת, מאז 5 באוקטובר 1992 השתנה מעמדם של העיטורים האימפריאליים והם נחשבים לזרים, חוץ מצלב ויקטוריה ועיטורים שמוענקים על ידי המונרך. לכן, סדר ענידת העיטורים שהוענקו מאז הוא כדלהלן:
דיסקוגרפיה של רוסליה
הזמרת הספרדייה רוסליה הוציאה שלושה אלבומי אולפן, שני מיני-אלבומים, שלושים ואחד סינגלים (כולל חמישה כשיתוף פעולה) וארבעה סינגל שיווקיים. הזמרת הוציאה את אלבום הבכורה שלה Los Angeles בשנת 2017 אך זכתה להכרה עולמית כשהוציאה את אלבום האולפן השני שלה El Mal Querer בשנת 2018. האלבום, שהגיע למקום הראשון בספרד והוא בעל תואר פלטינה משולשת בארץ, הוציא מתוכו ארבעה סינגלים, כולל "Malamente", "Pienso en tu mirá" ו-"Di mi nombre". במהלך השנים שלאחר מכן, רוזליה הוציאה את הלהיטים "Con Altura" עם ג'יי באלווין ואל גווינצ'ו, "Yo x Ti, Tu x Mi" עם אוזונה ו-"TKN" עם טראוויס סקוט.
ראש כוחות ההגנה (אוסטרליה)
ראש כוחות ההגנה (באנגלית: The Chief of the Defence Force; בראשי תיבות: CDF) הוא הקצין הצבאי בעל הדרגה הגבוהה והבכיר ביותר בכוחות ההגנה של אוסטרליה (ADF) והוא היועץ הצבאי הראשי של הוועדה לביטחון לאומי (NSC) ושר ההגנה. ראש כוחות ההגנה הנוכחי הוא הגנרל אנגוס קמפבל, שנכנס לתפקידו ב-6 ביולי 2018.
אחריות
ה-CDF מפקד על ה-ADF בהנחיית שר ההגנה ומעניק ייעוץ בנושאים הנוגעים לפעילות צבאית, לרבות פעולות צבאיות. בדיארכיה, ה-CDF משמש כיו"ר משותף של ועדת ההגנה, יחד עם שר ההגנה, בפיקוד ובשליטה של ארגון ההגנה האוסטרלי (ADO). ה-CDF הוא העמדה המקבילה האוסטרלית של מה שבנאט"ו ובאיחוד האירופי ידוע בתור ראש ההגנה (CHOD), בבריטניה ידוע בתור ראש מטה ההגנה (CDS), ובארצות הברית ידוע בתור יושב ראש המטות המשולבים (CJCS), עם זאת, עם האחרון אסור על פי חוק להיות בעל סמכות פיקוד מבצעית על הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
מאז 4 ביולי 2014, ה-CDF מונה לתקופת כהונה קבועה של ארבע שנים על פי חוק ההגנה (1903). לפני מועד זה, המינוי היה לשלוש שנים. תפקידו של CDF עובר באופן עקרוני בסבב בין הצי המלכותי האוסטרלי (RAN), הצבא האוסטרלי וחיל האוויר המלכותי האוסטרלי (RAAF). אולם בפועל, זה לא היה המצב, מתוך שמונה עשר מינויים, תשעה היו מהצבא, חמישה מהצי וארבעה מחיל האוויר.
בזמן שלום, ראש כוחות ההגנה הוא הקצין היחיד בדרגת ארבעה כוכבים ב-ADF (אדמירל, גנרל או מרשל אוויר ראשי). ה-CDF נעזר בסגן ראש כוחות ההגנה (VCDF) ומשמש כיו"ר ועדת ראשי השירות, המורכבת מראשי הזרועות: ראש הצי (CN), ראש הצבא (CA) וראש חיל האוויר (CAF), כולם קצינים בדרגת שלושה כוכבים (תת אדמירל, לוטננט גנרל או מרשל אוויר), וכך גם ה-VCDF.
היסטוריה
לפני 1958 לא היה CDF או מקבילה. הייתה קיימת ועדת ראשי המטות (COSC) אך לא הוקם תפקיד נפרד כקצין הבכיר שלה. במקום זאת, כיהן ראש השירות הבכיר כיו"ר ועד הראשים. במרץ 1958 מונה לוטננט גנרל סר הנרי וולס ליושב ראש, ועדת ראשי המטות, תפקיד בלתי תלוי ובכיר באופן רעיוני במפקדי הצבא, הצי וחיל האוויר. עם זאת, וולס וממשיכיו לא פיקדו על הכוחות המזוינים האוסטרליים בשום מובן משפטי, ליושב ראש היה רק תפקיד מייעץ בהפעלת הזרועות הנפרדים. בפברואר 1976 פורק COSC ותפקידו החדש של ראש מטה כוחות ההגנה (CDFS) נוצר עם סמכות פיקודית על ה-ADF. באוקטובר 1984 שונה שם התפקיד לראש כוחות ההגנה כדי לשקף בצורה ברורה יותר את התפקיד וסמכותו.
מנויים
הרשימה הבאה מתעדת באופן כרונולוגי את מי שמילא את תפקיד ראש כוחות ההגנה או את תפקידיו הקודמים. התואר הרשמי של התפקיד באותו פרק זמן רשום מיד לפני הקצינים שמילאו את התפקיד.
קישורים חיצוניים
* Australian Government. Department of Defence
או שכן או שלא
או שכן או שלא הוא סינגל שלישי מתוך האלבום תפתח חלון של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור באוגוסט 1999. השיר נכתב על ידי עירית לינור, הולחן על ידי רמי קלינשטיין ועובד על ידי משה לוי ולואי להב.
השיר מדבר על זוגיות במבחן.
תבוסתנות
תְּבוּסְתָּנוּת (נקרא גם דֵּפִיטִיזְם, לוּזֵרִיּוּת, מַפְסִידָנוּת) היא נטייה במהלך מאבק בין שני צדדים, לעבר ויתור וקבלת ההפסד ללא התנגדות. תבוסתנות מתוארת לרוב עם קונוטציות שליליות. מבחינה פסיכולוגית, הנטייה לתבוסתנות יכולה להיות קשורה לפסימיות, אף על פי שאין הכרח בקשר זה.
היסטוריה
השימוש במונח "תבוסתנות" נפוץ בפוליטיקה והוא מתאר לרוב עמדה פרגמטית הרואה לחיוב אפשרות לשיתוף פעולה עם מפלגת האופוזיציה. בהקשר הצבאי, בזמן מלחמה, ובמיוחד בחזית, תבוסתנות היא שם נרדף לבגידה.
דוגמה ידועה להתייחסות ל"תבוסתנות" בשדה הקרב, הייתה במהלך מלחמת העולם השנייה בצד הגרמני. מנהיג הרייך השלישי, אדולף היטלר, פיטר באופן בלתי צפוי גנרלים רבים בשל האשמות ב"תבוסתנות". במהלך השנה האחרונה של המלחמה, הוציא בית המשפט הגרמני להורג אזרחים רבים שהואשמו בשיחות תבוסה או במעשים שפגעו במאמץ המלחמתי, ושמותיהם הוכרזו מדי שבוע בפוסטר בצבע ורוד שהודבק על שלטי חוצות ברחבי גרמניה.
1941 בגרמניה
1941 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה 70 שנות לאום.
הנהגה
ראש המדינה:
קאנצלר גרמניה:
יעל שאלתיאלי
יעל שאלתיאלי (נולדה ב-1 בפברואר 1946) היא יו"ר הוועד המנהל של סמינר הקיבוצים. קודם לכן כיהנה כמנכ"לית משרד החקלאות ופיתוח הכפר, כמנכ"לית קרן קיימת לישראל וכראש המועצה האזורית בקעת בית שאן.
ביוגרפיה
שאלתיאלי נולדה בטבעון, במקור יעל ליפפלד. למדה בבית הספר התיכון ע"ש חיים גרינברג, הצטרפה לקיבוץ נווה אור בעמק בית שאן במסגרת שירות בנח"ל ומאז היא חברת הקיבוץ. בעלת תואר ראשון בגאוגרפיה ובכלכלה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1971 מונתה למזכירת הקיבוץ, בשנת 1988 מונתה לגזברית המועצה האזורית בקעת בית שאן וב-1995 מונתה לרכזת משק נווה אור.
בשנים 1996 עד 2006 כיהנה כראש המועצה האזורית בקעת בית שאן.
ביולי 2006 מונתה למנכ"לית משרד החקלאות ופיתוח הכפר וכיהנה תחת השר שלום שמחון. ב-2009 מונתה למנכ"לית קרן קיימת לישראל והיא כיהנה בתפקיד עד 2012. ב-2015 נבחרה ליו"ר הוועד המנהל של סמינר הקיבוצים. היא מכהנת כדירקטורית חיצונית בחברת מהדרין וכדירקטורית מטעם הציבור בחברת תוצרת הארץ - חברת שוק סיטוני לישראל.
שאלתיאלי אלמנה ואם לשני בנים.
Poly1305
Poly1305 הוא שמו של קוד אימות מסרים קריפטוגרפי (בקיצור MAC) שפותח ב-2005 על ידי דניאל ברנשטיין. האלגוריתם נועד להבטחת שלמות ואימות מסרים והוצע בתקן של IETF בטיוטה לאימות מסרים עבור פרוטוקול SSL/TLS.
קוד אימות מסרים הוא מרכיב קריטי באבטחת תעבורת רשת האינטרנט. אלגוריתם MAC מקבל מפתח סודי ומסר באורך כלשהו ומפיק פיסת מידע קצרה הנקראת תג-אימות המשמשת לאימות וזיהוי מסר. השולח והמקבל המשתפים ביניהם מפתח סודי יכולים לוודא באמצעותו שחילופי המסרים ביניהם העוברים ברשת פתוחה, לא שונו אם כתוצאה משגיאה או בזדון.
רקע
ב-2014 בחרה גוגל ב-Poly1305 יחד עם צופן ChaCha כתחליף ל-RC4 ב-TLS/SSL לאבטחת רשת האינטרנט. היישום הראשוני נועד לשיפור אבטחת תקשורת HTTPS בין דפדפני גוגל כרום על מערכות ההפעלה אנדרואיד לבין אתרי גוגל והוא החליף את AES-GCM. לטענת גוגל השילוב החדש מניב שיפור של פי שלושה במהירות לעומת הקודם. ב-2015 קוד אימות Poly1305 יחד עם ChaCha הפכו לתקן רשמי של IETF לאבטחת פרוטוקול TLS בטיוטה. כמו כן שולב גם ב-OpenSSH כאלטרנטיבה להצפנה מאומתת.
היתרונות של קוד אימות המסרים Poly1305 הם:
תיאור
נוסחת קוד האימות היא בעצם חישוב ישיר של פולינומים מודולו המספר הראשוני 2^{130}-5 (מכאן נובע השם), כאשר בתי המסר משמשים כמקדמים. עיקר התיאור מתייחס לריפוד והמרת הקלט ממחרוזת בתים למספרים שלמים באורך הרצוי והכנת המפתחות.
הכנת המסר
נתון המסר m באורך \ell בתים המיוצג על ידי אותו מחלקים לבלוקים בגודל. אל c_i הבלוקים הראשונים (השלמים) של המסר כאשר מתייחסים כאל המערך  המכיל שלמים כך שכל  מיוצג על ידי הפולינום הבא: אם \ell אינו כפולה של 16 אזי קיימים מספר בתים נוספים שיש להביא בחשבון לכן כוללים פולינום נוסף: במילים אחרות מרפדים כל בלוק של 16 בתים ל-17 בתים על ידי הוספת בית אחד המכיל '1' בראש הבלוק. אם המסר אינו כפולה של 16 משלימים באפסים נוספים כמידת הצורך כדי לקבל 17 בתים. בכל מקרה מתייחסים לכל בלוק של 17 בתים כאל מספר שלם חיובי לפי סדר בתים קטן.
וקטור אתחול
כל מסר חייב להיות מלווה בוקטור אתחול או ערך חד פעמי כלשהו כמו נומרטור. וקטור האתחול n הופך קלט לצופן הסימטרי כדי לקבל מחרוזת אקראית באורך 16 בתים.
אימות
פונקציית האימות היא: ביתר פירוט, קוד האימות של המסר m עם הערך החד פעמי n ועם מפתחות ההצפנה k ו-r הוא מחרוזת של 16 בתים לפי סדר בתים קטן המחושבת על ידי:
האסטרטגיה להשגת ביצועים גבוהים כמובטח היא ניצול יכולות המעבד כמו ניצול יחידת הנקודה צפה המאפשר שימוש באוגרים גדולים במיוחד לביצוע פעולות אריתמטיות בסיסיות במהירות גבוהה בנוסף למספר אופטימיזציות הקשורות למעבד ספציפי. מסיבה זו הוצעו מספר גרסאות של קוד המקור המותאמות במיוחד לחומרות נפוצות כמו פנטיום, אתלון, SPARC פאואר פיסי וכדומה. באופן כללי, תחילה מגדירים משתנה מקומי h=0 ומחשבים עבור כל c_i המתאים לבלוק אחד (כאמור לאחר הוספת 1 בראש וריפוד באפסים אם נדרש) את ואז מחשבים את  ומצמצמים מודולו 2^{130}-5, חוזרים על תהליך זה עד לחישוב כל הבלוקים של המסר אותו מאמתים, לבסוף מחברים ל-s שהוא כאמור תוצאה של הצפנת הבלוק n עם המפתח הסודי k והתוצאה האחרונה מודולו 2^{128} היא תג האימות.