cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוסף יזרעאלי
קורות חיים
בשנות מלחמת העולם השנייה היה שליח ההסתדרות בארצות הברית ובשנת 1941 יזם הקמת פלוגת טיס שם, שתעסוק בהכשרתם של צעירים יהודים כטייסים. בכספים שנתקבלו מהסוכנות היהודית ומידידי תנועת "החלוץ" בארצות הברית, נרכשו שלושה מטוסי אימון ובאמצעותם הודרכו שתי קבוצות שמנו יחדיו כ-20 חניכים, בשדה תעופה פרטי בהייטסטאון שבניו ג'רזי. המגמה הייתה להכשירם לקבלת רישיון טיס מסחרי, אולם מהלך האימונים הופסק פחות משנה לאחר תחילתו, עם כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה. רוב משתתפי הקורס הספיקו לגשת לבחינות טיס, אולם רק בודדים מהם קיבלו רישיון טיס מסחרי.
פעיל ב"הגנה" מאז בואו ארצה, ראש סיעת ההסתדרות וחבר המפקדה הארצית של ההגנה מטעמה החל ממאי 1946. לקראת הקמת המדינה כיהן כממלא מקום ראש המפקדה הארצית. מנהל התע"ש בשנים 1946–1947. משהוקמה מדינת ישראל התמנה למזכיר כללי של משרד הביטחון.
יזרעאלי נפטר בשנת 1973 ונקבר בבית הקברות של קיבוץ אפיקים.
כתיבתו
פרסם מפעם לפעם מאמרים ב"דבר" ובעיתוני הנוער והחלוץ.
הלן אילון
הלן אילון (באנגלית: Helène Aylon; 4 בפברואר 1931 – 6 באפריל 2020) הייתה אמנית מולטימדיה אקו-פמיניסטית יהודייה–אמריקאית. היא עסקה רבות גם בנושאים הקשורים למעמד האישה ביהדות ופמיניזם ביהדות.
אילון עסקה בנושאים מגוונים הקשורים ל"הצלה", בהקשר של תיקון עולם. בשנות ה-70 היא התמקדה בהצלת הגוף, בשנות ה-80 בהצלת כדור הארץ, ובשנות ה-90 בהצלת האלוהים.
ביוגרפיה
הלן אילון נולדה בשנת 1931 בניו יורק. היא התגוררה בשכונת בורו פארק, בחלקו הדרום-מערבי של רובע ברוקלין, קיבלה חינוך יהודי אורתודוקסי ודיברה עברית. ב-1949 נישאה לרב אורתודוקסי ובמשך שנים רבות קיימה אורח חיים של רבנית.
הרושם הראשוני שלה מהעולם האורתודוקסי עורר את המודעות שלה להיעדר הקול הנשי בהגות היהודית, היחס הבלתי שוויוני בבית הדין הרבני והוויסות של חיי האישה על ידי חוקים נוקשים הקשורים למחזור החודשי, כמו ימי טומאה וטהרה סביב הנידה.
ב-6 באפריל 2020 נפטרה לאחר שנדבקה בנגיף קורונה.
עבודתה האמנותית
אילון שאפה ליצור אמנות אשר תביט ביהדות דרך עדשה נשית.
העבודה "המחברות שלי" (My Notebooks) מ-1998, היא מיצב של 54 מחברות המקופלות כך שהן יוצרות מעין מניפות, המסודרות בטורים. אלה הן מחברות שורה ריקות המייצגות את השיעורים הדתיים שהלן למדה ומעולם לא מצאה בהם אזכור לאשה כמקור השראה.
"ימי הנקיים" (My Clean Days) הם לוחות שנה המשקפים את תקופת נישואיה של אילון ובהם מסומנים הימים בהם יכלה, מבחינה הלכתית, לקיים יחסי מין. בעבודה זו צורבת ההתייחסות למשטור האינטימיות של ההלכה היהודית ולחלוקה הדיכוטומית לטהור וטמא בהתייחס לגוף האישה. הלוחות נראים כטבלאות ייאוש, המשקפות מעקב אחר מהלך זמן שאין בסופו שחרור.
עבודות בתחום האקופמיניזם
משנתו העיקרית של האקופמיניזם הוא קיומו של קשר בין דיכוי נשים ובין פגיעה בטבע, או בין קיימות לקיום יחסים שוויוניים בין נשים וגברים. זאת מתוך הטענה שכל יחסים אי-שוויוניים כגון סקסיזם וגזענות נובעים מאותה הבניה מחשבתית הנחשבת גברית ומתבטאת בניצול הסביבה והשתלטות חסרת אחריות על הסביבה.
אחת העבודות של הלן אילון בתחום זה היא אמבולנס כדור הארץ (Earth Ambulance). אילון קיבלה את ההשראה לעבודה זו מהרעיונות העומדים מאחורי ערי המקלט התנ"כיות וארגוני עזרה ראשונה כמו הצלה ישראל.
בחורות יפות
בחורות יפות (באנגלית: Beautiful Girls) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1996.
עלילה
ווילי, פסנתרן ניו יורקי חוזר לעיירת הולדתו במסצ'וסטס עבור פגישת מחזור העומדת להתקיים כעשור לאחר שסיים את התיכון, הוא שוהה בבית אביו ואחיו הצעיר. הוא מתאחד מחדש עם חבריו מבית הספר: מו, איש משפחה נשוי, בעוד פול וטומי, המחזיקים ביחד בעסק למפלסת שלג הם בעלי בעיות בזוגיות ומערכות יחסים. פול נזרק לאחרונה על ידי חברה שלו ג'אן לאחר שסירב לתנאי שלה לנישואים. טומי בוגד בחברתו שרון עם דריאן, חברתו מהתיכון הנשואה כעת.
ווילי פוגש את שכנתו, ילדה בת שלוש עשרה בשם מרטי ונקשר ביניהם קשר מיוחד, ווילי נמצא במערכת יחסים עם חברתו טרייסי אך הוא אינו בטוח שהוא מעוניין להתחתן איתה. הוא חושב להתחיל לעבוד כאיש מכירות אך מו מתעקש שלא יעזוב את המוזיקה שלו ועיסוקו בתחום זה. פול מציע נישואים לג'אן אך היא דוחה אותו. שרון מודעת לאי נאמנותו של טומי כלפיה ומתייעצת עם חברותיה כיצד לנהוג. חברתה ג'ינה מייעצת לה להיפרד ממנו, אך עם זאת שרון מנסה להציל את מערכת היחסים ביניהם על ידי ארגון מסיבת הפתעה. כאשר אנדרה, בחורה יפה ומושכת מגיעה אל העיירה משיקגו, הבחורים בעיירה מתחרים על תשומת לבה. אחרי כן ג'ינה מדברת עם ווילי וטומי על הציפיות הלא מציאותיות של גברים מנשים המערבות דמות של דוגמנית על עם פורנוגרפיה, ווילי חש קנאה כשהוא רואה שלמרטי יש חבר.
פול יוצא עם אנדרה במטרה לגרום לג'אן לקנא, כשפול מנסה לנשק את אנדרה היא סוטרת בו ועוזבת את המקום. ווילי נוזף בפול על חיבתו היתרה ואף אובססיבית לדוגמניות על, הוא מגיב על כך כי בחורות יפות מייצגות תקווה והבטחה לעתיד טוב. טומי מסיים את היחסים עם דריאן אך בכל זאת היא מצהירה שהיא מעוניינת להיות איתו. אנדרה ניגשת אל ווילי, היא מסרבת לפלירטוטים שלו אך היא מלווה אותו לבקתת הקרח של טומי, שם הם מדברים על מערכות היחסים שלהם. ווילי מתגעגע לרגשות שחווים באהבה חדשה, אך אנדרה מרגישה שטוב לה עם החבר שלה והיא חוזרת לשיקגו ביום למחרת. טרייסי מגיעה אל העיירה מניו יורק, ורגשותיו של ווילי כלפיה צפים מחדש, מרטי נהיית עצובה מכך אך הוא מבטיח לה שהיא תגדל ותעשה ותחווה דברים מדהימים.
במהלך פגישת המחזור דריאן מתעמתת עם בן כיתה שלה אשר היא הציקה לו והוא היה קורבן לביריונות שהפגינה כלפיו, הוא אומר לה שהיא הייתה יפהפייה אך "מרשעת כנחש". טומי מוותר על לבוא לפגישה וזאת על מנת להימנע מלהתראות עם דריאן, אך נתקל בבעלה סטיב ובחבריו בבר. סטיב חושף על כך שהוא מודע אודות הרומן שהתנהל בין טומי לאשתו. מתפתחת ביניהם קטטה וטומי מוכה קשות. כשדבר זה נודע, טומי והחבורה ממהרים ללכת לביתו של סטיב על מנת להתעמת איתו. סטיב מתקשר לחבריו אך ווילי דוחף את מכוניתם של ערימת שלג תוך כדי שהוא משתמש בציוד השלג של פול. מו בא להכות את סטיב אך עוצר מלעשות זאת כשבתו של סטיב מגיעה לדלת, דריאן מגיעה הביתה לאחר העימות, טומי מטופל בבית חולים לאחר ששבר שתי צלעות, שרון נשארת להיות לצידו בלילה בבית החולים. פול המוצף ברגשות מנקה את שביל הגישה לחנייה של ג'אן.
ביום למחרת ווילי נפרד מכולם ומחליט לחזור לניו יורק ולא לקחת את עבודת המכירות אותה שקל לקחת. פול מכריז כי ג'אן וויקטור, קצב העובד באטליז בעיירה, מאורסים, פול מציג לטרייסי את מרטי. הוא מנשק את מרטי על הלחי לפני שנפרד ממנה.
עדי קמחי
עדי קמחי (נולדה ב-1947) היא פרופסורית לגנטיקה מולקולרית במכון ויצמן למדע אשר מזוהה ברחבי העולם כחלוצה ומובילה בנושא מוות תאי מתוכנת ובקרת האיזון הפיזיולוגי של תאים בתנאי דחק דרך אוטופגיה. פרופסור קמחי בודדה גנים חדשים דרכם זיהתה טיפוסים שונים של מוות תאי מתוכנת. גנים אלו זוהו דרך טכניקה חלוצית שקמחי פיתחה. אחד הגנים שבודדה, KPAD, מדכא התפתחות סרטנית. נוסף על כך פרופ' קמחי פיתחה גישות חדשות להבנת ולניתוח רשת חלבונים המבקרת על תהליכי מוות וחיים בתאים. עבודותיה של פרופסור קמחי מצוטטות בהרחבה, והיא מוזמנת בקביעות להציג את הישגיה בכנסים בתחומים שונים. מעבר למחקריה ומאמריה, עדי קמחי פעילה במספר רב של ארגונים בישראל ובעולם. כלת פרס ישראל לחקר מדעי החיים לשנת תשע"ט (2019).
ביוגרפיה
קמחי נולדה ב-1947 להורים שעלו מסלוניקי שביוון. גדלה ברעננה ולמדה בתיכון אוסטרובסקי.
לאחר לימודיה התיכוניים, קמחי החלה ללמוד באוניברסיטת תל אביב במסלול מיקרוביולוגיה במסגרת העתודה האקדמית, ולאחר השלמת תואר שני ב-1970, שירתה כקצינה בחיל הרפואה. סיימה את לימודי הדוקטורט (PhD) שלה תחת הדרכתו של יוג'ין רוזנברג בהצטיינות ב-1977 באוניברסיטת תל אביב.
פעילות אקדמית
חברה במחלקה לגנטיקה מולקולרית במכון ויצמן, בה כיהנה כראש מחלקה בין השנים 2001–2006.
חברה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, באקדמיה האירופית לחקר הסרטן ובאקדמיה האירופית למדעים, ובעבר הייתה חברה במועצה להשכלה גבוהה.
התמנתה לתפקיד יועצת הנשיא לקידום נשים והייתה חוקרת אורחת במכון וייטהד שבקיימברידג', מסצ'וסטס.
פרסמה 160 מאמרים בעיתונות מהשורה הראשונה ו-22 פרקים בספרים.
תרומתה למדע
קמחי פיתחה שיטה חדשה לאיתור גנים "חבויים", הממלאים תפקידים מרכזיים במסלולי התקשורת הביוכימית ו"שולטים" בצמתים המרכזיים ברשת. שיטה זו קרויה "ברירת נוק-אאוט טכני". שיטה אשר באמצעותה התאפשר גילוי של חמישה גנים המקודדים חלבונים שמכונים DAP, הקשורים לתהליכים גורמי מוות בתאים. פיתוח השיטה וזיהוי הגנים זכו להכרה בין-לאומית נרחבת.
בנוסף פרופ' קמחי הייתה שותפה במחקר אשר גילה כי חלבון האוטופגיה Atg12 מסוגל להיקשר לחלבוני Bcl-2  וכך לקדם מוות באמצעות אפופטוזה.
מחקר זה גילה בנוסף כי תפקידו של Atg12 באפופטוזה אינו תלוי בתפקיד שהוא ממלא באוטופגיה, כיוון שתהליכים אלו מבוצעים על ידי אזורים שונים בחלבון.
מחקר זה תרם רבות לחקר הסרטן.
אבא סוויאטיצקי
הרב אַבָּא סְוִיָאטִיצְקִי (תרמ"ז, 1887 - ג' באלול תש"א, אוגוסט 1941) היה רבן של רוז'נקה, קוסובה וטיקטין, גיסו של החזון איש.
קורותיו
נולד בהרלובי שבמחוז לידא לרב המקומי, גרשון סוויאטיצקי, מתלמידי רבי ישראל מסלנט. למד תורה אצל אביו. בצעירותו עזב את עירו ושהה בלידא, לאחר מכן בגרודנה, ומשם עבר לסוקולקה. רבה של סוקולקה, יצחק הלוי שוסטר, עמד על מעלותיו והציע אותו כשידוך להניה-חיה קרליץ, בת ידידו, הרב שמריהו יוסף קרליץ, שהיה אז רבה של קוסובה הסמוכה.
אביו, הרב גרשון סוויאטיצקי, עזב את רבנותו בהרלובי לטובת הרבנות ברוז'נקה, ולאחר פטירתו התמנה אבא כממלא מקומו ברבנות רוז'נקה. לאחר פטירת חותנו, הרב שמריהו יוסף קרליץ, בשנת תרע"ו (1916), נבחר הרב סוויאטיצקי למלא את מקומו, והוא עבר לכהן כרבה של קוסובה. נחשב בין הבולטים שברבני ליטא, ובכרוז המחאה של רבני ליטא על הפגיעה ברב חיים עוזר גרודזנסקי בפרשת הרבנות בווילנה, שמו מתנוסס בראש רשימת החותמים.
בשנת תרצ"ז (1937), לאחר שרבה של טיקטין, הרב אברהם קלמנוביץ', היגר לארצות הברית, התמנה הרב סוויאטיצקי תחתיו לרבה של טיקטין. הוא כיהן ברבנות במשך ארבע שנים. בשנת תש"א הוצא להורג יחד עם בני קהילתו ביער לופוחובה הסמוך לעיר, והם נקברו שם בקבר אחים.
בנו היחיד, הרב חיים סוויאטיצקי, שרד והיגר לארצות הברית, שם כיהן כר"מ בישיבת תפארת ירושלים שבראשה עמד הרב משה פיינשטיין. בנו הוא יזם הנדל"ן האמריקאי גארי ברנט.
הצי השישי של ארצות הברית
הצי השישי של ארצות הברית (באנגלית: United States Sixth Fleet) הוא יחידה מבצעית של הצי האמריקני הפועלת תחת פיקוד אירופה.
היסטוריה
כבר מתחילת המאה ה-19 שמרה ארצות הברית על נוכחות צבאית בים התיכון, בתחילה היה זה למטרות ממוקדות כגון הלחימה בשודדי ים מוסלמים בצפון אפריקה. השייטת הראשונה נקראה באותו הזמן "שייטת ים תיכונית" (Mediterranean Squadron). בשנת 1946 שלח הנשיא הארי טרומן את אניית המערכה מיזורי למזרח הים התיכון על מנת לשנות את מאזן הכוחות באזור, שהיה באותו הזמן שטח השפעה סובייטי. הצי הקטן שהוחזק בים התיכון נקרא באותו הזמן "כח ימי ים תיכוני" (Naval Forces Mediterranean). ורק ב-1950 שונה השם ל"צי השישי".
תרומה לכלכלת ישראל
ביקורי הצי השישי בנמל חיפה החלו בשנת 1979. תחילה ביקרו בנמל 5–10 אוניות מדי שנה, ולאחר פתיחת משרדי הקישור של הצי השישי בחיפה, בשנת 1980 עלה מספר הביקורים והגיע ל-40 עד 50 אוניות בשנה. משך השהות הממוצע של אנשי הצי השישי בעיר היה בין 5 ל-10 ימים. בכל ביקור של נושאת מטוסים ואוניות הליווי שלה הגיעו לחיפה כ-5,000 מלחים, טייסים, חיילים וקצינים אשר שהו בעיר בין 5 ל-10 ימים. בין השנים 1980–2000 שהו בחיפה מאות אלפי חיילים וקצינים, ובסך הכל יותר ממיליון ימאים. התרומה הכלכלית המצטברת של ביקורים אלו מוערכת בכ-350 עד 400 מיליון דולר.
עם פרוץ האינתיפאדה השנייה בשנת 2000 החליט הצי האמריקאי להפסיק לחלוטין את עגינת האוניות בנמלי ישראל מחשש לפיגועים וזאת על פי הנחיות פיקוד הצי. ב-10 בדצמבר 2000, נפגעה המשחתת האמריקאית קול בנמל עדן בתימן, פגיעה שגרמה למותם ופציעתם של אנשי צוות האוניה. ביקורי הצי השישי בישראל חודשו ב-25 בנובמבר 2007, וב-1 ביולי 2017 עגנה הג'ורג' ה' ו' בוש (CVN-77) בחיפה, כ-17 שנה לאחר הביקור האחרון של נושאת מטוסים בנמל, במסגרת המאבק בארגון הטרור דאעש בסוריה.
ב-8 במרץ 2018, במסגרת התרגיל המשותף של ישראל וארצות הברית, ג'וניפר קוברה, עגנה ספינת הפיקוד והשליטה של הצי השישי "Mount Whitney" בחיפה. בספינה היו כ-500 אנשי צוות, מחציתם מסגל הפיקוד הבכיר של הצי השישי שלקחו חלק בתרגיל.
אמיר שלח
אמיר שלח (נולד ב-11 ביולי 1970) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. במרבית הקריירה שיחק שלח במכבי תל אביב, עימה זכה ב-3 אליפויות, 3 גביעי מדינה וגביע טוטו אחד. כמו כן שיחק שלח בנבחרת ישראל ואף החזיק בעבר בתואר שיאן ההופעות של הנבחרת.
קריירה
שלח החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת 1989/1990 שיחק במכבי הרצליה ששיחקה אז בליגה השלישית, ובעונה שלאחר מכן חזר למכבי תל אביב, שם שיחק עד סוף עונת 1997/1998. באותן שנים היה שלח חלק מחוליית הגנה שכללה את גדי ברומר, אלכסנדר פולוקארוב ואבי כהן "הירושלמי". בעונת עונת 1991/1992 זכה עם הקבוצה באליפות ראשונה לאחר 13 שנים בהן לא זכתה הקבוצה בתואר. שלח שיחק כמעט לאורך כל עונת 1993/1994, בה זכתה קבוצתו בגביע המדינה, אך לא שותף בניצחון 2–0 בדרבי מול הפועל תל אביב במשחק הגמר בעקבות פציעה שהשביתה אותו בחודש האחרון של העונה.
ב-1998 עזב את מכבי תל אביב ושיחק עונה אחת בבית"ר ירושלים ועונה אחת בהפועל חיפה לפני שחזר למכבי תל אביב בעונת 2000/2001 וזכה עמה בגביע נוסף. בסוף הקריירה שלו שיחק שלח שנתיים במכבי נתניה ובשנת 2004 פרש ממשחק פעיל.
נבחרת ישראל
את הופעת הבכורה בנבחרת ישראל ערך שלח ב-12 בפברואר 1992 במשחק ידידות נגד נבחרת חבר המדינות העצמאיות, בו הפסידה ישראל 1–2. בהמשך הקריירה שלו שיחק שלח משחקים רבים בנבחרת וב-15 באוגוסט 2001, בהתמודדות מול נבחרת ליטא, שבר את שיא ההופעות בנבחרת שהיה שייך עד אז למוטל'ה שפיגלר ולניר קלינגר. לאחר מכן שיחק שלח רק עוד משחק אחד בנבחרת, מול נבחרת בוסניה והרצגובינה במסגרת מוקדמות הגביע העולמי 2002. בסך הכל צבר שלח 85 הופעות במדי נבחרת ישראל המציבות אותו כיום במקום הרביעי, אחרי אריק בנדו, יוסי בניון ואלון חרזי.
קריירת האימון
בינואר 2007 מונה שלח לעוזרו של מאמן מכבי נתניה דאז, ראובן עטר, אולם לאחר כ-4 חודשים בלבד, במאי 2007, פוטר מתפקידו. בעונת 2012/13 מונה למאמן קבוצת נערים א' של בית"ר טוברוק, בה שיחק באותה עת בנו טום.
חיים אישיים
שלח הוא בנו של הכדורסלן והמאמן שמעון שלח. הוא היה נשוי לעדי שום, בתו של שחקן העבר והמאמן יצחק שום. אשתו הנוכחית היא הדוגמנית ויקי מקריאניס. בנו הוא הכדורגלן טום שלח.
לאחר פרישתו מכדורגל החל שלח לעסוק באדריכלות פנים.
ליצנות רפואית
היסטוריה
בעשור הראשון של המאה ה-21, מועסקים ליצנים רפואיים במוסדות רפואיים באירופה, ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה וישראל, ומיעוטם פועלים בהתנדבות.
הליצנים הרפואיים נקראים בשמות שונים: בארצות הברית משתמשים בכינוי "רופאים ליצנים", על אף שאינם רופאים, בישראל הם נקראים "ליצנים רפואיים" או "ג'לולוגים", ובאירופה בשמות שונים, לדוגמה, "ליצנים מיוחדים", "ליצני בתי חולים" בצרפתית, ו"ליצנים קליניים" בהולנדית.
הליצנים הרפואיים דואגים לצרכים נפשיים וחברתיים של החולים המאושפזים, הם מסיחים את דעת החולים במהלך תהליכים כואבים ומפחידים, ועוזרים להם להסתגל לשגרת בית החולים. אווירת הכיף והצחוק עוזרת להשכיח מן החולים לרגע את מחלתם ולהפיג את המתח בו הם מצויים. הליצנים הרפואיים משתמשים בכישוריהם כגון: קסמים, פיסול בלונים, סיפור סיפורים ועוד, על מנת לספק לילדים מנות כיף שתעזורנה להם להתמודד עם הרגשות הרבים שהם עלולים לחוות בזמן השהיה בבית החולים - פחד, דאגה, בדידות ושיעמום.
השימוש בהומור כאמצעי להקלה על החולה משייך את הליצנות הרפואית לתחום הרפואה המשלימה. הכוח המרפא של ההומור והצחוק הוכח במספר מחקרים כמסייע להרפיה, מפחית כאב באמצעות ייצור אנדורפין, מסייע למערכת החיסון על ידי הגדלת מספר תאי הלימפוציט T והפחתת הנסיוב קורטיזול בדם, עוזר לעידוד השקפה חיובית והתמודדות עם מצבים קשים. בנוסף הוכח כי ההומור מגביר את סיכויי העמידה בתהליכים רפואיים שונים ומאיץ את החלמת המטופל.
דניאל גיליס
דניאל גיליס (באנגלית: Daniel Gillies; נולד ב-14 במרץ 1976) הוא שחקן ניו זילנדי יליד קנדה. הוא ידוע בשל גילום דמותו של אלייז'ה מייקלסון בסדרת הטלוויזיה "יומני הערפד" ובסדרת הספין-אוף "המקוריים".
ליצנות רפואית
היסטוריה
הליצנים הרפואיים לא התקבלו בבתי החולים כדבר מובן מאליו. עד לשנת 2009, היו רופאים שפקפקו בתועלתיות פעילותם, ויש אף הרואים בהם מקור הפרעה וטרדה, בפרט בחדר הניתוח. אחרים ראו בהם גימיק תקשורתי של בתי החולים, עם זאת, הולך ומתרחב מעגל בתי חולים המעסיקים ליצנים רפואיים כעובדים מן המניין, מתוך הכרה בתפקידם.
כהמשך למגמה של ההכרה בתחום במדינת ישראל, ביוני 2011 הנפיקה חברת דואר ישראל בול בנושא הליצנות הרפואית.
דניאל גיליס
ביוגרפיה
מתוסכל מחוסר ההזדמנויות בניו זילנד, הוא עבר לסידני שבאוסטרליה לשישה שבועות ב-2001, לפני שנסע לקנדה במשך חודשיים, שם עבד כמלצר ושוטף כלים עד שהחליט לעבור ללוס אנג'לס, ארצות הברית.
ליצנות רפואית
לקריאה נוספת
Citron, Atay. 2011. “Medical Clowning and Performance Theory.” In: James Harding and Cindy Rosenthal (eds.), The Rise of Performance Studies: Rethinking Richard Schechner’s Broad Spectrum. New York: Palgrave Macmillan Publishers. 248-263
דניאל גיליס
קריירה
גיליס החל את הקריירה שלו בכמה הפקות תיאטרון אוקלנד. לאחר שהחליט כי אופציות המשחק שלו בניו זילנד היו מוגבלות, גיליס בחן את האפשרויות שלו בסידני ובקנדה. אז גיליס עבר לוס אנג'לס והשיג תפקידים בסרטים "כלה ודעה קדומה", "ספיידרמן 2" ו"תחושה של ראייה".
ליצנות רפואית
לקריאה נוספת
Henderson, Schuyler W. and Rosario, Katyna. 2008. “But Seriously: Clowning in Children’s Mental Health.” Journal of American Academy of Child and Adolescent Psychiatry 47(9): 983-986.
Koller, Donna and Gryski, Camilla. 2008. “The Life Threatened Child and the Life Enhancing Clown: Towards a Model of Therapeutic Clowning.” Evidence-Based Complementary and Alternative Medicine 5(1): 17-25.
דניאל גיליס
קריירה
בשנת 2010, הוא לוהק לתפקיד אלייז'ה מייקלסון לעונה השנייה של הסדרה "יומני הערפד", דמות אשר גילם לסירוגין עד העונה החמישית. בשנת 2013, הוא הצטרף לספין-אוף "המקוריים" בתפקיד ראשי.
ליצנות רפואית
לקריאה נוספת
Linge, Lotta. 2008. “Hospital Clowns Working in Pairs - In Synchronized Communication with Ailing Children.” International Journal of Qualitative Studies on Health and Well-being 3(1): 27-38.
Miller Van Blerkom, Linda. 1995. “Clown Doctors: Shaman Healers of Western Medicine.” Medical Anthropology Quarterly 9(4): 462-475.
דניאל גיליס
קריירה
בשנת 2012 החל לככב בסדרת הדרמה הרפואית הקנדית "נס רפואי" בתור האורתופד ד"ר ג'ואל גורן. גיליס עזב את הסדרה בתום העונה השלישית ב-2015. בשנת 2017 שיחק גיליס בפרק הפיילוט של הסדרה "אריות הים" בתור נייט.
קרב אדסה
קרב אדסה היה קרב שהתחולל בשנת 260 בסמוך לעיר אדסה, בין צבא האימפריה הסאסאנית תחת פיקודו של המלך שאפור הראשון וצבא האימפריה הרומית תחת פיקודו של הקיסר ולריאנוס. הצבא הרומי פלש עמוק אל תוך שטח האימפריה על מנת להדוף ולהפסיק את פלישות הצבא הסאסאני שהחריבו את הפרובינקיות המזרחיות של האימפריה לאורך המחצית הראשונה של המאה השלישית. התיעוד ההיסטורי הקטוע מאפשר שיחזור סכימתי בלבד של הקרב אך ברור כי הצבא הרומאי ספג תבוסה מוחלטת, הקיסר נלקח בשבי עם כל צבאו והפרובינקיות המזרחיות נקרעו לתקופה ממושכת משטחי האימפריה. הקרב נחשב לאחת התבוסות הקשות ביותר בהיסטוריה הצבאית של האימפריה הרומית.
דניאל גיליס
קריירה
בשנת 2019 החל לשחק בסדרה "וירג'ין ריבר" מבית היוצר של נטפליקס בתפקיד של מארק מונרו, בעלה של מלינדה.בסדרה הוא נהרג בתאונת דרכים. הוא השתתף בעונה הראשונה, השנייה ובעונה הרביעית.
קרב אדסה
רקע
לאורך ההיסטוריה ראו השליטים של האימפריות הפרסיות השונות את אזור הסהר הפורה כשטח השפעה טבעי אם לא חלק מהפרובינקיות הקשורות לאימפריה. עם כניסת האימפריה הרומית אל המזרח התיכון נוצר חיכוך מתמיד בין האימפריות ומאבק תמידי על שטחים, משאבים והשפעה מבלי שהצדדים יצליחו להגיע להכרעה. תקופות של עימות נסתיימו בדרך כלל בהסכמים זמניים ועיתות משבר הביאו לעימותים מחודשים ומסעות מלחמה עמוק אל תוך שטחי האויב.
משבר המאה השלישית
בתקופה הידוע בהיסטוריה בשם משבר המאה ה-3, במהלכו התחלפו 25 קיסרים על כס השלטון, והקיסרות חוותה משברים צבאיים, מדיניים וכלכליים חמורים. בנוסף, בשנת 251 פרצה מגפת קיפריאנוס - ככל הנראה אבעבועות שחורות, שגרמה לתמותה גבוהה ופגעה בכוח האדם שעבד בחקלאות, אך בעיקר ביכולתה של הקיסרות לגייס חיילים לצבאה ולהגן על עצמה. השבטים הגרמניים שחשו את חולשת האימפריה החלו בסדרת פלישות נועזות אל מעבר לגבולות שחייבו את הקיסרים הרומאיים למתוח את משאביהם המוגבלים ולצאת לסדרת מערכות על מנת להדוף את הפולשים, בתקופה זו החלו הגותים ושבטים ברברים אחרים את סדרת התקפותיהם על האימפריה הרומית, חלק מעימותים שנמשכו לאורך המאות עד לנפילת האימפריה הרומית המערבית. משעלה הקיסר ולריאנוס לשלטון הוא החליט לחלק את השלטון באימפריה הרומית עם בנו גליאנוס, על פי סידור זה שלט ולריאנוס למעשה בחלק המזרחי של האימפריה והתמודד עם הקשיים והאתגרים בחלק זה בעוד גליאנוס מתמודד עם השלטון בחלק המערבי.
דניאל גיליס
חיים אישיים
גיליס נישא לשחקנית האמריקאית רייצ'ל לי קוק ב-8 באוגוסט 2004, נולדו להם בת בספטמבר 2013 ובן באפריל 2015. ביוני 2019, הודיעו השניים על כך שהם נפרדים לאחר כ-15 שנות נישואין. ב-10 ביולי 2020 הגיש גיליס בקשה לגירושין מקוק, אשר הסתיימו ב-10 במרץ 2021.
קרב אדסה
האימפריה הסאסאנית
שאפור הראשון (241-272), בנו של ארדשיר הראשון מייסד האימפריה המשיך להרחיב את הגבולות ושטחי ההשפעה, הוא כבש את באקטריה ואת החלק המערבי של אימפריית קושאן, וכן פלש מספר פעמים לשטח הרומאי. ניסיונו של הקיסר הרומאי גורדיאנוס השלישי (238-244) לכבוש בחזרה את השטח שבמורד נהר החידקל נכשל, דבר שאיפשר לשאפור להגיע להסכם שלום עם הקיסר החדש פיליפוס הערבי (244-249), על פיו קיבל תשלום מיידי של 500,000 דינר ותשלומים שנתיים נוספים. אך שאפור המשיך את הלחימה נגד הרומאים וכבש את סוריה ואת אנטיוכיה (253 או 256).
דניאל גיליס
חיים אישיים
בפברואר 2021 פורסם כי גיליס יוצא עם הצ'לנית והשחקנית ג'וליה מיסאקי.
קרב אדסה
מהלכים לפני הקרב
הקיסר ולריאנוס גייס צבא ויצא כנגד האיום הסאסאני, תחילה הצליח הלחץ הרומאי לגרום לנסיגה סאסאנית ובשנת 257 חזרה אנטיוכיה ואיתה הפרובינקיה של סוריה לידיים רומאיות. הנסיגה הסאסאנית הגבירה את התיאבון הרומאי והם המשיכו במרדף אחרי הצבא הנסוג למרות קשיי אספקה וככל הנראה מחלות שפגעו בכשירות הצבא.
קרב אדסה
המידע על הקרב מוגבל מאוד ועיקרו נלקח מכתובת ניצחון סאסאנית. על פי מקור זה הצבא הרומי שמנה כ 70000 לוחמים מכל חלקי האימפריה נפגש עם הצבא הסאסאני באזור שבין חרן לאדסה, בתום הקרב נכנע הצבא הרומאי ובראשו הקיסר.
מקורות רומאיים מתארים תמונה מעורפלת אך שונה של הקרב. על פי תאורים אלו במהלך הלחימה ככל הנראה לאחר כישלון בקרב פנים אל פנים כותר הצבא הרומאי על ידי הפרסים. ולריאנוס פתח במשא ומתן עם שאפור שניצל את ההזדמנות ושבה את הקיסר, ייתכן שבמפתיע במהלך המשא ומתן. בהיעדר מנהיג ותחת איום של מצור מתמשך נכנע הצבא הרומאי.
לאחר הקרב
הסאססאנים מיהרו לנצל את הצלחתם וחדרו אל תוך אנטליה וקפדוקיה כשהם מותירים אחריהם נתיב של הרס.
את הוואקום האימפריאלי השלטוני במזרח תפס הפקיד הרומאי ששימש כשר האוצר של ולריאנוס פלאביוס מקריאנוס (Fulvius Macrianus), הוא גייס את הלגיונות הזמינים של הצבא הרומי במזרח תוך שהוא ממנה את שני בניו קווינטוס ומקריאנוס לקיסרים. את עיקר העומס של העימות עם הסאסאנים נשא הצבא העצמאי-למחצה של הפרובינקיה והעיר תדמור, תחת פיקודו של ספטימיוס אודינטוס, מי שהיה נציב עליון לפרובינקיה הרומית סוריה-פיניקיה. הוא ניצל את הכאוס על מנת לבסס את מעמדו כשליט עצמאי תחת חסות הקיסר. פרשיו הצליחו להנחיל לצבא הסאסאני מפלות שהביאו לנסיגתו מהשטחים שנכבשו כתוצאה מכך זכה הלה לתואר "מגן כל המזרח", שנשמר לקיסרים עד אז.
גורלו של ולריאנוס
ולריאנוס לא שוחרר משביו ומת כאסיר של המלך הסאסאני. על פי ההיסטוריונים הרומאיים הוא נכלא בכלוב ועבר השפלות ועינויים קשים, לעיתים הוא שימש את שאפור הראשון כמדרגה בעת שהמלך עלה על סוסו. לפי מקורות אלו לאחר מותו גופתו פוחלצה והוצגה לראווה בארמון או במקדש סמוך.
מפעלי בניה
הסאסאנים ניצלו את השבויים הרומאיים ואת כישורי הבניה וההנדסה שלהם למפעלי בנייה עתירי ממדים.
בעיר בישאפור, אחת מהערים שהוקמו על ידי ונקראו על שמו של שאפור הראשון נבנו על ידי עובדי כפייה רומאים מבני ציבור ומבני מגורים בתבנית אופיינית לערים רומאיות, רחובות המצטלבים אחד עם השני ובנייה ודקורציה בדוגמאות האופייניות לאמנות רומית.
צ'נגדו J-10
Chengdu J-10 הוא מטוס קרב רב משימתי מתוצרת סין המיוצר על ידי חברת קבוצת התעשייה האווירית צ'נגדו. המטוס ידוע בכינויו במערב "Vigorous Dragon" (דרקון נמרץ) (ובסין בשם 歼十, Jiān 10).
פיתוח
פיתוח המטוס עלה לדיון בשנות ה-80 של המאה ה-20 כמענה לאיום הרוסי בדמות מטוסי המיג-29 והסוחוי 27. ב-1986 החליטה ממשלת סין לפתח מטוס קרב אך המטוס ערך את טיסת הבכורה שלו רק ב-24 במרץ 1998. המטוס דומה במידה רבה למטוס הלביא הישראלי, והיו שטענו שפיתוח המטוס התבסס בחלקו על טכנולוגיות ורכיבים שפותחו בישראל ונמכרו לסין.
המטוס מיוצר בשני דגמים - דגם J-10A החד מושבי שמתפקד כמטוס רב משימתי ודגם J-10B הדו מושבי המשמש בין היתר כמטוס אימונים, תקיפה קרקעית ולוחמה אלקטרונית.
בנוסף, סין מפתחת דגם של המטוס שישמש את הצי הסיני ולהיות מתופעל מנושאות מטוסים, ודגם עם יכולות התחמקות ממכ"ם המכונה Super-10.
שירות מבצעי
המטוס נמצא בשירות מבצעי בחיל האוויר הסיני וקרוב ל-100 מטוסים נקלטו. בנוסף, ממשלת פקיסטן הזמינה 36 מטוסים עבור חיל האוויר הפקיסטני שאמורים להיות מסופקים בשנים הקרובות, פקיסטן אמורה להיות המדינה הראשונה והיחידה עד כה מלבד סין לקלוט את המטוס. המטוסים יסופקו תחת השם FC-20. בסוף 2007 דווחו כלי תקשורת שונים על עסקה בין איראן וסין לרכישת מטוסים מדגם זה אך ממשלת סין הכחישה את הדיווח.
באוגוסט 2015, לאחר חתימה על הסכם הגרעין חתמה סין עם איראן על חוזה בגובה מיליארד דולר על העברת 24 מטוסי J-10 תמורת אספקת נפט גולמי במשך 20 שנה.
ביצועים
, טילי אוויר-קרקע מסוג PJ-9, YJ-9K מתוצרת סין וכן R-73.
קוסובה (עיירה)
קוסובה (בבלארוסית: Косава; בפולנית: Kossów; ברוסית: Ко́ссово; נקראה גם קוסוב-פולֶסקי) היא עיירה קטנה בבלארוס במחוז ברסט, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
לפני מלחמת העולם הראשונה השתייכה קוסובה לאימפריה הרוסית. בין שתי מלחמות העולם הייתה קוסובה חלק מהרפובליקה הפולנית השנייה. לאחר מלחמת העולם השנייה עברה קוסובה לשליטת ברית המועצות וב-1991, לאחר התפרקות ברית המועצות, נכללה העיירה בתחום בלארוס העצמאית.
יהודי היישוב
בשנת תק"ל התמנה לרב בקוסובה הרב אפרים מרדכי הלוי אפשטיין, נכדו של בעל הפרדס הרב אריה לייב הלוי אפשטיין. לאחר מותו של הרב אפרים מרדכי התמנה תחתיו חתנו הרב יהודה מאיר בשנת תקס"ח. בתקופה מאוחרת יותר, בשנת 1858 התמנה לרב העיירה הרב שאול קצנלבוגן. הרב קצנלבוגן עזב את העיירה בשנת 1882 בעלותו על כס הרבנות בקוברין, ואת מקומו ירש חתנו הרב שמריהו יוסף קרליץ (אביו של החזון איש). במקביל נתמנה לרב בעיירה הרב מנחם מנדל שרשבסקי, חתנו של הרב שמואל סלונימסקי שהיה רב בעיירה. הרב שרשבסקי כיהן כרב במשך 43 שנה עד לעלייתו לארץ ישראל ב-1927. לאחר עלייתו של הרב שרשבסקי לירושלים ב-תרפ"ז כיהן תחתיו כרב בעיירה חתנו, הרב מאיר לייקין, ולאחר פטירת הרב קרליץ ב-1916 כיהן כרב בעיירה חתנו, הרב אבא סוויאטיצקי, ולאחריו בנו, הרב יצחק קרליץ. שלושתם נספו בשואה.
בשואה
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-1 ביולי 1941, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת תשלום סכומי כופר. 12 מחברי היודנרט שמונה בעיירה הוצאו להורג בפומבי זמן לא רב לאחר מינויים. עם הבאת יהודים מהסביבה לעיירה, הגיע מספר יהודיה לכ-2,250 איש, ומאות מהם הועסקו בעבודות כפייה, תוך הוצאה להורג של יהודים שהפרו כללים שונים. בין הנרצחים היה הרב יצחק קרליץ, שסירב לצאת מן העיירה בשבת מחמת איסור תחומין.
באמצע יוני 1942 רוכזו יהודי העיירה בשלושה גטאות שהוקמו בה. ב-24 ביולי 1942 רצחו הגרמנים את המאושפזים בבית החולים היהודי בעיירה, ולמחרת רצחו בבורות ירי כ-1,200 מיהודי הגטאות. כ-200 יהודים שהתגלו במקומות מסתור נרצחו כעבור זמן מה.
ב-2 באוגוסט 1942 השתלטו על העיירה פרטיזנים סובייטיים, וכמה עשרות יהודים הצטרפו אליהם. עם שובם של הגרמנים למקום, רצחו את כל היהודים שנותרו בו. מקהילת קוסובה שרדו את השואה 26 יהודים.
ג'נקשן 48
ג'נקשן 48 הוא סרט דרמה ישראלי בבימויו של אודי אלוני משנת 2016. את התסריט כתב אורן מוברמן במשותף עם תאמר נפאר, שגם שיחק בתפקיד הראשי. הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-66 וזכה בפרס חביב הקהל.
עלילה
כארים, צעיר ערבי תושב לוד, שעובד בשירות הלקוחות של ההוצאה לפועל, חי בין סוחרי סמים בבירת הסמים של המזרח התיכון, אבל חולם להיות מוזיקאי. העלילה מתרחשת בלוד ודמותו של כארים מבוססת על דמותו של הראפר הערבי-ישראלי תאמר נפאר (שגם משחק אותו), שכתב את התסריט יחד עם אורן מוברמן והלחין את המוזיקה לסרט (יחד עם איתמר ציגלר מבלקן ביט בוקס).
שפת תכנות
המונח שפת תכנות אוגד בתוכו מספר שפות מחשב שהן תמיד לוגיות, ומשמשות לבניית תוכנה. זאת להבדיל מסידור או עיצוב תוכנה - מה שנעשה עם שפות מחשב אחרות שאינן מוגדרות באופן מסורתי, כ"שפות תכנות", ואלה יהיו למשל שפות תגיות או שפות עיצוב.
בניסוח אחר, שפת תכנות היא אוסף של חוקים תחביריים (Syntax) וסמנטיים (Semantic) המגדירים שפה פורמלית. תוכנית הנכתבת בשפת תכנות מגדירה ביצוע תהליך אלגוריתמי. שפת התכנות קובעת את הכלים העומדים לרשות מחבר התוכנית כדי לבצע הגדרות כאלו.
נהוג (וכחלק ממחווה) שהדבר הראשון שלומדים לתכנת, כאשר לומדים שפת תיכנות חדשה, היא תוכנית שתדפיס כפלט על המסך את המסר "hello world".
מאפייני שפות התכנות
שפת תכנות מנסה להגשים בד בבד שלוש תכליות: ראשית, גישור בין התקן מתוכנת (לרוב, מחשב), ש"שפתו", הקרויה לעיתים שפת מכונה, מורכבת מרצפי סיביות, ואשר כל פקודה שבה מבצעת חישוב פשוט ביותר, לבין המתכנת המעדיף להגדיר את התהליך החישובי באורח מילולי, תוך הסתמכות על פקודות בסיסיות חזקות יותר מאלו המצויות בשפת מכונה. שנית, רמת ההפשטה הגבוהה יותר שמציעה שפת תכנות, מסייעת לתקשורת טובה בין מתכנתים. שלישית, שפת תכנות מסייעת למתכנת לארגן ולבטא את הגדרת התהליך החישובי, באופן הנתפס כרצוי על ידי מתכנן שפת התכנות.
השימוש בשפת תכנות לשם כתיבת תוכנית מחשב קרוי תכנות. שפות התכנות מציעות מבחר כלים המשמשים להגדרה נכונה של מטרת הקוד וארגונו, כגון מבני בקרה (לולאות, תנאים, מתגים וכדומה), פרוצדורות, עצמים, ומחלקות. זאת במטרה להקל ככל הניתן על עיצוב הקוד, התכנון, הכתיבה, הקריאה, התחזוקה, ההרחבה והשימוש העתידי שלו.
לכל שפת תכנות, בדומה לשפה טבעית, יש אוצר מילים משלה וכללי תחביר ייחודיים. בכל זאת, הדמיון בין שפות תכנות ושפות טבעיות הוא מוגבל, בעיקר בגלל הדרישה הקריטית לחד משמעיות משפות תכנות. אוצר המילים של שפת תכנות מצומצם ביותר, והוא נע בין עשרות בודדות למאות אחדות של מילים. לכל שפה ישנם כללי תחביר נוקשים שכל חריגה מהם עשויה להתפרש כשגיאה, או לגרום בעיות בהפעלת המערכת כולה. מאפייניה של שפת תכנות כוללים את הרכיבים הבאים:
שפות תכנות נוצרו על-מנת להגדיר פעולות של מחשבים, אבל הן יכולות לשמש גם על-מנת לתאר אלגוריתמים, בדומה לתרשימי זרימה, או להגדיר מבני נתונים (data structures) מורכבים. בכך מהוות שפות אלו גם צורת תקשורת. מתכנתים שואפים לשמור על הקוד שלהם קריא, כלומר פשוט להבנה על ידי אדם, כדי שיהיה קל לנפות ולתחזק אותו.
שפת תכנות נקראת שלמה טיורינג אם ניתן להשתמש בה לדימוי מכונת טיורינג. שפה שלמה-טיורינג מאפשרת לבצע כל חישוב שניתן לבצע באמצעות מחשב. מרבית שפות התכנות הן שלמות טיורינג, ולכן שקולות זו לזו מבחינת האלגוריתמים שביכולתן לממש, אם כי ישנם הבדלים במידת היעילות האפשרית למימוש, במידת הקריאות של התוכניות, וכדומה.
שפת התכנות הבסיסית ביותר, והקרובה ביותר לשפת מכונה, קרויה שפת סף או אסמבלי (Assembly). הוראות שפת הסף פועלות באופן ישיר על תאי הזיכרון של המחשב, האוגרים הפנימיים של המעבד והתקני הקלט/פלט של המחשב, ובפרטנות רבה. בצורתה הבסיסית של שפת הסף, כל הוראת אסמבלי יחידה שכותב המתכנת, מתורגמת להוראה אחת בשפת מכונה. מכאן, ששפת הסף נקבעת על פי המעבד עליו התוכנה אמורה להיות מופעלת, כאשר שפת הסף עשויה להיות שונה מאוד בין משפחת מעבדים אחת למשנתה, וניתן אף למצוא גם שינויים קלים בשפה בין מעבדים המשתייכים לאותה המשפחה.
מרבית שפות התכנות הן שפות עיליות, אשר מעניקות רמה גבוהה יחסית של הפשטת מאפייני פלטפורמת המטרה של התוכנה הנכתבת, ובכך פוטרות את המתכנת במידה רבה מהתייחסות לתשתית החומרה (ובפרט, המעבד) ותשתיות התוכנה שעל בסיסן תפעל התוכנה.
מעבר משפת תכנות לביצוע בתוכנית
שפת התכנות עצמה אינה מובנת ישירות על ידי המעבד, ולכן יש צורך בתיווך בין התוכנית הכתובה בשפת תכנות ובין המעבד, על מנת שיהיה ניתן להפעיל את התוכנה. מטרה זו ניתן להשיג באחת משלוש דרכים:
יש שפות שלהן ניב שנועד למהדר וניב שנועד למפרש. כמו כן, ישנן שפות סינתטיות, שהפיתוח בהן נעשה במוד של פירוש, ולאחר סיום הפיתוח הן עוברות הידור לשפת מכונה.
ריבוי שפות התכנות
במהלך השנים פותחו מאות שפות תכנות, שלכל אחת מהן יתרונות וחסרונות משלה, וכל אחת מהן מתאימה באופן מיטבי למשימות מסוימות. יש שפות קלות ללימוד, שנועדו לחובבים או למתחילים, ויש שפות מורכבות שנועדו למומחים. יש שמתאימות במיוחד לתוכניות מדעיות, ואחרות טובות יותר לפיתוח מערכות מידע. יש שנועדו ליצירת ממשקי משתמשים ויש שנועדו לכתוב אלגוריתם מופשט. יש שנועדו למחשב האישי ויש שנועדו במיוחד להרצה על שרתי אינטרנט. יש שנועדו למשימות בתחום מצומצם, ויש שנועדו לתת מענה לטווח רחב של משימות. לפיכך, קודם לתחילת כתיבתה של תוכנית חדשה, יש לבחור את שפת התכנות שבאמצעותה תיכתב התוכנית.
אחד היעדים של מעצביה של שפת תכנות חדשה, הוא שלא להיות תלויים במכונה מסוימת או במערכת הפעלה מסוימת, כך שניתן יהיה להעביר בקלות את התוכנית לכל סביבה רצויה. יעד זה נמצא בסתירה ליעד של יצרני מחשבים ומערכות הפעלה קנייניות, שלהם עניין לקשור את הלקוח דווקא למוצר שלהם. כתוצאה מכך נוצרות לשפת תכנות פופולרית גרסאות שונות. ניסיון לעצור את ההתפצלות הזו נעשה על ידי גופי תקינה, כגון ANSI או ISO, המגדירים גרסה תקנית של השפה.
הבחירה באיזו שפה להשתמש תלויה בטבע המשימה שיש לבצע, כישורי המתכנתים, הכלים המצויים, המערכת לה מיועדת התוכנה ולעיתים אף דרישות מצדו של הלקוח (צבא ארצות הברית, למשל, דרש לעיתים קרובות שהתוכניות שביקש יתוכנתו בשפת עדה). התפיסה המקובלת גורסת כי ככל ששפת תכנות קרובה יותר לשפת המכונה, כך היא קרובה יותר למערכת המסוימת עליה עובדים, יודעת לנצל יותר טוב את יתרונותיה והמבנה הייחודי שלה, וכן המתכנת יכול לשלוט בדיוק יתר על התהליכים ולהתאים אותם לצרכיו האישיים ולכן השימוש בשפה שכזו יניב מהירות רבה יותר. מסיבה זו, משתמשים לעיתים קרובות בשפת סף וב-C לתוכניות שבהן זמן הוא גורם מכריע, למשל מערכות הפעלה, מערכות זמן אמת, או שיש בהן צורך בנגיעה בפרטי מערכת מסוימים מאוד, למשל מערכות משובצות מחשב.
אך אליה וקוץ בה, התאמת התוכנית למערכת מסוימת תוך ניצול תכונותיה המסוימות והייחודיות משמעה שלא ניתן אחר-כך, או לפחות קשה, להעביר את התוכנית למערכת אחרת. בנוסף, בשל הסירבול ואי-הקריאות של שפות אלו, תחזוקת הקוד ושינויו בזמן מאוחר יותר הן מטלות מסובכות והסיכוי שתיווצר שגיאה גדול. לכן, לתכנות מערכות גדולות נוטים להשתמש בשפות עיליות כמו C++, Java, או #C. התכנות בשפות אלה עלול ליצור תוכניות איטיות יותר, אך הוא בטוח יותר, ברור יותר, אמין יותר וקל בהרבה לשינוי בזמן מאוחר יותר.
גרסאות, ניבים ותקן
שפת תכנות איננה סטטית - מתקיימת בה התפתחות בהתאם לחידושים במדעי המחשב ולצורכי המשתמשים. התפתחות זו מתבטאת ביצירת גרסה חדשה לשפת התכנות. בעת יצירת גרסה חדשה נשמרת בדרך כלל תאימות לאחור, כלומר תוכניות שהיו תקינות בגרסה הקודמת ממשיכות להיות תקינות גם בגרסה החדשה, אך לעיתים העברתה של תוכנית לגרסה החדשה מחייבת עריכת התאמות בה.
גם לגרסה מסוימת של שפת תכנות ייתכנו ניבים אחדים, כלומר וריאציות שונות של שפה זו אצל יצרני מהדרים שונים. לעיתים מתקיימים ניבים אחדים לשפה מסוימת אצל אותו יצרן (למשל במערכות הפעלה שונות שלו). ניבים יוצרים קושי מבחינת ניידות התוכנה - תוכנה שנכתבה בניב מסוים אינה עוברת הידור במחשב המשתמש בניב אחר. להתמודדות עם בעיה זו נהוג לקבוע תקן לשפה. גם כאשר התקן אינו מחייב, כתיבת תוכנית תוך היצמדות לתקן זה מבטיחה את ניידותה בין כל המהדרים התומכים בתקן.
דוגמה לתוכנית
התוכנית המופיעה להלן כתובה בשפת פייתון, והיא בודקת האם מספר שהועבר אליה הוא מספר ראשוני. התוכנית כוללת פונקציה שמקבלת כפרמטר מספר שלם ומחזירה את המחלק הגבוה ביותר שלו. גוף התוכנית מקבל קלט מהמשתמש ובודק האם המחלק הגבוה ביותר שלו הוא אחד. אם כן, זהו מספר ראשוני. אם לא, המספר איננו ראשוני. הטקסט האפור הוא הערות עבור הקורא, ואיננו חלק מהתוכנית.
התפתחותן של שפות התכנות
צעד ראשון להתנתקות מהכורח לכתוב תוכניות בשפת מכונה נעשה עם יצירת האסמבלי. מרבית שפות התכנות הן שפות עיליות, שבהן לפקודות דמיון מסוים לשפה טבעית. כל פקודה בשפה עילית מתורגמת על ידי המהדר לסדרה ארוכה של פקודות בשפת מכונה. בשפת אסמבלי, לעומתן, כל פקודת אסמבלי מתורגמת לפקודה אחת בשפת מכונה (אך למען נוחות הקריאה, לעיתים מתאימות לפקודת מכונה אחת פקודות אסמבלר שונות, המייצגות פונקציות שונות של אותה פקודת מכונה).
בתחילת שנות ה-50 נעשו צעדים ראשונים ביצירת מהדרים, כלומר כלים שיאפשרו כתיבת תוכניות בשפה קרובה יותר לשפת אנוש. בשנת 1952 יצרה גרייס הופר את המהדר הראשון, שנקרא A. בשנת 1953 החל צוות בראשותו של ג'ון באקוס מחברת IBM לפתח את שפת FORTRAN, וצעד זה הושלם בשנת 1957. FORTRAN (ושפת ALGOL שפותחה בעקבותיה בשנת 1958) התאימו במיוחד למשימות מדעיות (שהן תוכניות בתחומי הפיזיקה, המתמטיקה וכדומה) אך התאימו פחות למשימות של עיבוד נתונים. למטרה זו באה לעולם בשנת 1960 שפת COBOL, השונה מ-FORTRAN במידה רבה, ובעלת תחביר המזכיר את השפה האנגלית. היוזמה לפיתוח COBOL באה ממשרד ההגנה האמריקני, ובפרויקט השתתפו נציגים של הממשל האמריקני ויצרני המחשבים. שתי שפות אלה, FORTRAN ו-COBOL, זכו לתפוצה רחבה, והן בשימוש עד עצם היום הזה.
בתחילת שנות ה-60 פותחה שפת LISP, על ידי ג'ון מקארתי מאוניברסיטת MIT. שפה זו יעילה במיוחד בטיפול בטקסטים הכתובים בשפת אנוש, ולכן זכתה להצלחה בקרב חוקרי בינה מלאכותית. מספר שנים לאחר מכן פיתחה חברת IBM את שפת PL/I, שנועדה לשלב את התכונות של FORTRAN ו-COBOL גם יחד, כך שתתאים למשימות תכנות עסקיות ומדעיות כאחד. השפה שפותחה הגשימה יעד זה, וכללה מאפיינים נוספים שנבעו מהניסיון שנצבר בפיתוח שפות תכנות, אך לא זכתה להצלחה שלה זכו שתי קודמותיה. אחד מהפרויקטים הראשונים שפותחו בשפת PL/I הוא מערכת ההפעלה Multics. שפת PL/I נלמדה באוניברסיטאות בישראל (אלה שהעמידו מחשב IBM לרשות תלמידיהן) עד אמצע שנות ה-80. PL/I לא נחשבת לשפה מוצלחת, והלקח שנלמד מהשפה היא שהעמסת פיצ'רים בלבד איננה ערובה להצלחה של שפת תכנות; בעת תכנון השפה ההחלטות החשובות ביותר הן אילו פיצ'רים מוטב להותיר מחוץ לשפה, על מנת ליצור שפה עקבית וקלה ללמידה ופיתוח.
בשנות השישים פיתח קנת' אייברסון את שפת התכנות APL, זאת בחברת IBM. השפה איפשרה ביצוע פעולות מתמטיות מורכבות (כגון מתמטיקה של וקטורים, מטריצות ומספרים מרוכבים) על ידי אופרטורים יחידים. לצורך תכנות בשפה זו נדרשה מקלדת מותאמת שאיפשרה הקשת האופרטורים הייחודיים של השפה.
בסוף שנות ה-60 פיתח סימור פאפרט את שפת לוגו (LOGO). שפה זו התפתחה משפת LISP, אך התחביר שלה פשוט יותר, כך שתתאים לשימושם של ילדים. שפת BASIC, שפותחה באמצע שנות ה-60 בקולג' דרטמות, נועדה במיוחד לשימושם של תלמידים הכותבים תוכניות באמצעות מסופים. בסוף שנות ה-70 זכתה שפה זו להצלחה רבה על ראשוני המחשבים האישיים, והפכה לכלי פיתוח מקובל למחשבים אישיים.
בשנת 1968 התפרסם מאמרו של א. וו. דייקסטרה, שיצר תפנית בתחביר של שפות תכנות, בהסבו את תשומת הלב לקושי שגורם השימוש בפקודת goto לקריאותן של תוכניות. בעקבות מאמר זה נוצר התכנות המובנה, שבו יש מבני בקרה המאפשרים קריאות גבוהה. שפות קיימות, כגון PL/I, הורחבו כך שיטפלו גם במבני בקרה אלה.
בשנות ה-70 פותחה שפת Prolog, שהיא השפה המובילה בתחום של תכנות לוגי, שבו מתמקדות התוכניות ביחסים בין עצמים. שפה זו משמשת לפיתוח תוכנה בתחומים של לוגיקה מתמטית ובינה מלאכותית: פתרון בעיות מופשטות, פתרון משוואות, הבנת שפות טבעיות וכדומה.
בתחילת שנות ה-70 יצר ניקלאוס וירת, במטרה להקל על לימוד תכנות את שפת Pascal, שמימשה היטב את העקרונות של התכנות המובנה, וזכתה לפופולריות רבה באוניברסיטאות. גרסה מסחרית שלה, Turbo Pascal של חברת בורלנד, זכתה להצלחה רבה ככלי לפיתוח תוכנה למחשבים אישיים. השפה נחשבת קלה יחסית ללמידה, אך יש לה חסרונות הנוגעים ליכולת לכתוב באמצעותה מערכות-תוכנה בקנה מידה גדול. זמן מה לאחר מכן פיתח דניס ריצ'י ממעבדות בל את שפת C, והשתמש בה לפיתוח מערכת ההפעלה UNIX. שפה זו פופולרית לתכנות מערכות הפעלה ולפיתוח יישומים והפכה לשפת תכנות נפוצה ביותר. שפה זו השפיעה רבות על פיתוחן של שפות תכנות אחדות, שהבולטת בהן היא C++.
בשפת הסימולציה Simula 67, המתבססת על ALGOL, מומשו לראשונה רעיונות של תכנות מונחה עצמים, פרדיגמה שהבשילה בשפת Smalltalk, שפותחה בשנות ה־70 במעבדות זירוקס פארק. לתפוצה רחבה זכתה מתודולוגיה זו החל משנות ה־90, תחילה בשפת התכנות C++ (שפותחה בשנות ה-80), ולאחריה בשפת Java.
שפת פייתון נוצרה על ידי גואידו ואן רוסום בתחילת שנות התשעים, פייתון פותחה מתוך רצון להגיע לשפה פשוטה ומובנת, נוחה לקריאה וקלה לתחזוקה. שפת רובי נוצרה בשנת 1993 בידי יוקיהירו מאטסומוטו שניסה ליצור שפה חדשה שתאזן בין תכנות פונקציונלי ותכנות אימפרטיבי. מאטסומוטו אמר "רציתי שפת סקריפטים עם יותר כוח מפרל ויותר מונחת עצמים מפייתון". בתקופה זו פיתחה חברת מיקרוסופט את שפת Visual Basic שהייתה מבוססת על בייסיק ופסקל. שפה זו שהכניסה לשימוש את התכנות החזותי הייתה ידידותית ונוחה לפיתוח והפכה להיות פופולרית מאוד.
במקביל לפיתוח שפות אלו חברת סאן מיקרוסיסטמס פיתחה את שפת Java, בין השנים 1991 ל-1995. מפתחי השפה הקפידו שלשפה זו לא יהיו ניבים, כך שתוכנית שנכתבה באמצעותה תוכל להתבצע על כל מחשב התומך בשפה, אפילו ללא צורך בהידור נפרד. לתכונה זו חשיבות מיוחדת בסביבת האינטרנט, שבה תוכנה הנשלחת לדפדפן עשויה להתבצע על מחשבים מדגמים שונים.
בשנת 2000 פותחה השפה #C על ידי צוות מחברת מיקרוסופט שבראשו עמד אנדרס הלסברג. שפה זו נבנתה עבור תפיסת .NET אשר ראתה אור בשנת 2002. שפה זו מבוססת על השפות Java ו ++C, ועוצבה במטרה ליצור שפה מונחית-עצמים פשוטה, מודרנית וכללית.
כאנטיתזה למורכבותן ועושרן ההולכים וגדלים של שפות התכנות, יצר אורבן מולר, בערך בשנת 1993, את שפת התכנות BF, שבה שמונה פקודות פשוטות בלבד, והיא למעשה מימוש של מכונת טיורינג.
רשת האינטרנט נתנה דחיפה לפיתוחן של שפות תכנות אחדות:
שפת תכנות אזוטרית
שפת תכנות אזוטרית ( Esoteric programming language, לפעמים מקוצר ל-esolang) היא שפת תכנות שנועדה לבחון את גבולות עיצוב שפת תכנות המחשב, כהוכחה לתפיסה, כאומנות תוכנה, כממשק פריצה לשפה אחרת (במיוחד שפות תכנות פונקציונליות או שפות תכנות פרוצדורליות), או כבדיחה. השימוש בשפות ה-esolang נבדל משפות תכנות בהן מפתחים משתמשים לכתיבת תוכנה. אלו שפות תיכנות לכל דבר, עם כללים, דקדוק, ולעיתים תווים ומילים שמורות, אך כיוון שהתחביר הוא לרוב מינימילי, התכנות בהן לעיתים מאוד ארוך ו/או מסובך. השפה האיזוטרית הראשונה היא INTERCAL שנוצרה בשנת 1972, ומאז שפות אלו מתפתחות במקביל להתפתחות השפות המקובלות, אך נעשות יותר ויותר לא קונבנציונליות. רשימה קצרה לשפות אלו:
שפות תכנות ויזואליות (VDE)
המעבר לממשק משתמש גרפי, ובפרט הפיכתה של מערכת ההפעלה Windows לדומיננטית, יצר מגמה הולכת ומתפשטת להעניק לשפות התכנות יכולת ויזואלית, שהחלה בסביבות פיתוח דוגמת ויז'ואל סטודיו, Asymetrix ToolBook, פאואר בילדר, אובג'קט ויז'ין (ObjectVision) ודלפי, ומחוללי יישומים כדוגמת Oracle JDeveloper ו-אקסס. התכנות הוויזואלי מקצר את תהליך הפיתוח, מקל על תחזוקת התוכנה, ופותח את עולם התכנות לשכבה נוספת של אוכלוסייה, שהייתה מתקשה לפתח בשפות כדוגמת שפת C.
בתכנות תווי רגיל יש לכתוב את הוראות התכנות באופן מילולי, לרוב בשפה דמוית אנגלית, שורה לאחר שורה, ואת התוצאה ניתן לראות בזמן ריצה רק לאחר הידור התוכנית. בתכנות ויזואלי (חזותי) הקוד התכנותי מיוצג באמצעות ציור של סימבולים גרפיים שונים על טפסים, ומחולל אותו, ולכן הוא יותר אינטואיטיבי ופשוט. כך למשל ב־VB ושפות דומות נוספות מודולי תוכנה הקרויים פקדים, והם למעשה מחלקות תכנותיות, מיוצגים באמצעות צלמיות. ציורם על גבי משטח הטופס באמצעות עכבר, מקביל לפעולת הכרזה של משתנה, ומאפשר להשתמש בשיטות, במאפיינים ובאירועים הקיימים בקטעי תוכנה אלו. באמצעות פעולות העכבר ניתן אף ליצור שגרות לוכדי אירועים שמתייחסים לפקדים אלו. התכונות והאירועים של הפקד מתקבלים בגיליון טבלאי שמאפשר לסקור אותם ולשנותם, חלק מהתכונות כמו צבעים, גופנים, תמונות, וצורת סמן עכבר ניתן לשנות מתוך תיבות דיאלוג, שלעיתים יש בהן המחשה של מראה התכונות כפי שיראו בזמן ריצה.
ניתן למקם פקדים בטופס באמצעות גרירת עכבר. לעיתים ניתן ליצור הקשר פונקציונלי תכנותי בין שני פקדים, באמצעות גרירת יצוג גרפי של פקד והשלכתו על פקד שני. צורת התכנות הזו מאפשרת התמצאות טובה בתוכנה, מפני שניתן לסקור במהירות את רכיבי התוכנה. ניתן לנווט בקלות מפקד אל הסקריפט התכנותי שלו. כמו כן, ניתן לראות פריסה של תכונותיהם והאופציות הקיימות בכל תכונה ואף כל הפונקציות השייכות להם, כל זאת בזמן התכנות עצמו, בניגוד לתכנות רגיל שבו צריך להדר את התוכנית כדי לראות את התוצאה הסופית.
בשפות התכנות הוויזואליות, ציור הפקדים על הטופס, הגדרת מאפיינים ודרך פעילות של הפקדים באמצעות בחירת ערכים מתיבות משולבות, יוצר את הקוד המתאים לטיפול בממשק המשתמש ובפונקציונליות כללית של התוכנה. בשפות אלו גם העורכים הטקסטואליים עצמם תומכים בויזואליות, ונותנים רשימה של ערכים אפשריים תלויי הקשר בזמן כתיבת הקוד, שמקלים על איות הנכון ללא שגיאות ועל בחירה מדויקת של הפונקציה הרצויה. הסביבה גם נותנת רשימות נפתחות של פונקציות ואירועים שקיימים במסגרת העבודה הנוכחית ואף תצוגות נוספות כמו תצוגת עץ היררכית שמקלה על הניווט בפונקציות שבתוכנה. עם זאת בדרך כלל בשפות אלו הדרך הישנה לא התבטלה, וניתן גם ליצור את הקוד בכתיבה טקסטואלית.
המשך המגמה הזו הוא ביצירת אשפים שבהם בוחרים ומגדירים תכונות רצויות לרכיב כלשהו בתוכנה. לאחר סיום הגדרת התכונות, האשפים יוצרים את הטפסים, יחד עם הפקדים והקוד הדרוש. אשפים אלו מקלים ומזרזים הבטים מסוימים של תכנות, אך אינם משנים משמעותית את אופי תהליך התכנות.
מגמת הוויזואליזציה נכנסה גם ל־#C ול-Java, באמצעות עורכי טפסים ואשפים ליצירת קוד. ברוב מסדי הנתונים נכנסו דפוסים שונים לעיצוב ויזואלי ועבודה עם בסיס הנתונים. אחד המפורסמים שבהם הוא QBE - שהיא שיטה לתכנון ויצירת שאילתות SQL באמצעות עבודה על היצוג הגרפי שלהן באמצעות העכבר. ישנם כלים מיוחדים שמאפשרים לשרטט סכמה ויזואלית של ארכיטקטורת בסיס הנתונים (ERD) שמומר לקוד ליצירת בסיס נתונים.
נוימינסטר
נוימינסטר (בגרמנית: Neumünster) היא עיר עצמאית (Kreisfreie Städte, עיר שאינה כפופה למחוז) במדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה.
האזכור הראשון לקיומו של הכפר שקדם לנוימינסטר, ויפנדורף (Wippendorf), הוא משנת 1217. תחנת הרכבת של נוימינסטר היא צומת רכבות חשוב המקשר שישה (בעבר שבעה) כיווני מסילה שונים, כולל הקווים החשובים של המבורג-אלטונה-קיל ושל נוימינסטר-פלנסבורג. ליד נוימינסטר, בעיירה אהנדורף (Ehndorf ), פועל משדר רדיו רב עוצמה המשדר בגלים בינוניים את שידורי תחנת הרדיו הציבורית Deutschlandfunk (DLF). המשדר קרוי "משדר אהנדורף" למרות שלעיתים הוא מכונה בטעות משדר נוימינסטר. נוימינסטר שוכנת על הנהר שוואלה (Schwale), ליד המרכז הגאוגרפי של שלזוויג-הולשטיין, במרחק של 35 ק"מ מדרום לעיר קיל, במרחק של 65 ק"מ מצפון להמבורג ובמרחק של 72 ק"מ מצפון לליבק. בקרבת העיר נמצא פארק אוקרוג (Naturpark Aukrug).
העורב (פואמה)
הָעוֹרֵב (באנגלית: The Raven) היא פואמה גותית מאת המשורר האמריקני אדגר אלן פו, שפורסמה לראשונה בינואר 1845. הפואמה ידועה במוזיקליות שלה, במצלול הייחודי ובאווירת האימים והכישוף שלה. במרכז הפואמה מפגש בין אדם שאיבד את אהובתו ובין עורב מדבר הפורץ לביתו דרך החלון ומתיישב על פסלה של אתנה שמעל הדלת. האיש מדבר עם העורב, וזה בתגובה עונה לו רק מילה אחת בכל פעם: Nevermore (מילולית: "לעולם לא עוד" או "לנצח לא", תורגם לעברית על ידי ז'בוטינסקי "אל עַד-אֵין-דוֹר").
עלילת הפואמה
המספר חסר-השם יושב בביתו בליל דצמבר קר וסוער, ונזכר באהובתו שמתה, לנור ("לנורה" בתרגום ז'בוטינסקי). לפתע הוא שומע דפיקות מכיוון הדלת. הוא חושב שזהו אורח ופותח את הדלת, אך אינו רואה איש. הדפיקות חוזרות, והפעם מכיוון החלון. כאשר המספר ניגש לפתוח את החלון נכנס דרכו עורב שחור, המתיישב על פסל האלה היוונית אתנה שמעל הדלת. המספר מתפעל מהדרו האפל של העורב ומהתנהגותו האצילית, ושואל אותו לשמו. על כך עונה העורב: Nevermore. המספר רואה בכך סימן, ומתחיל לדבר עם העורב, כאילו היה ידידו. הוא שואל אותו שאלות, כמו האם הוא מתכוון ללכת ממנו, כפי שעשו כל ידידיו והאם עוד יזכה לאהוב. העורב רק חוזר על המילה Nevermore. אחרי שהוא שואל האם יפגוש את אהובתו לנור בגן עדן והעורב משיב Nevermore, המספר מתרגז על העורב וצועק עליו שיסתלק מביתו, אך העורב לא מש ממקומו, עד להתמוטטותו של המספר על הרצפה.
מבנה הפואמה
הפואמה מורכבת מ-18 בתים, שכל אחד מהם בנוי משש שורות. באופן כללי המבנה בשיר הוא של אוקטמטר טרוכאי – שמונה רגליים טרוכאיות בכל שורה, כשבכל שורה ההברה הראשונה מוטעמת והשנייה אינה מוטעמת. מבנה החריזה בשיר הוא ABCBBB, או AA-B-CC-CB-B-B, אם מתחשבים גם בחרוזים שבתוך השורות. בכל בית, החרוז B הוא עם המילה Nevermore. הסיומת Or- או Ore- מדגישה את אווירת האימה הגותית הנובעת מנושא השיר, והפכה לסימן ההיכר הבולט ביותר של הפואמה.
דוגמה לכך היא הבית ה-16 של הפואמה:
איורים
הוצאות רבות של הפואמה כוללות בתוכן איורים מאת מיטב אמני התקופה. ב-1858 יצאה אנתולוגיה של פו בבריטניה עם ציורים מאת ג'ון טניאל, שמפורסם באיוריו לספר "אליס בארץ הפלאות". מהדורה נוספת של השיר יצאה עם תחריטי העץ של האמן גוסטב דורה ב-1884 (שנפטר לפני יציאתה לאור).
בצרפת יצאה לאור מהדורה עם הטקסט באנגלית ובצרפתית (בתרגום סטפן מלרמה) עם ליתוגרפיות מאת הצייר אדואר מאנה. במאה ה-20 יצאו מהדורות רבות של הפואמה, בין היתר עם איורים של אדמונד דולאק, אישטבן אורסוז וריאן פרייס.
תרגום לעברית
לפואמה תרגומים רבים לעברית. המפורסם שבהם הוא של זאב ז'בוטינסקי, תרגום הנחשב לאחד מתרגומי המופת לעברית. בתרגומו הצליח ז'בוטינסקי לשמור על כמה מהמאפיינים הבולטים ביותר של הפואמה: העלילה הגותית והמסתורית, המשלב הלשוני הגבוה, כולל מילים שלא היו בשימוש בעת התרגום, החריזה והמשקל, ובעיקר הביטוי החוזר לאורך כל הפואמה. ז'בוטינסקי בחר לתרגם את Nevermore ל"אל עד-אין-דור", כדי לשמור על הצליל המקורי '-וֹר', שכאמור, יש לו משקל רב באווירת השיר.
תרגום נוסף שיצא לאור לעברית הוא של המשוררת חנה ניר ("העורב ושירים אחרים", הקיבוץ המאוחד ומפעל תרגומי מופת 1997). ניר בחרה שלא לשמור על הצליל המקורי '-וֹר', ותרגמה את Nevermore לביטוי "שוב לא עוד". באחרית הדבר של הספר היא מספרת על ההתלבטות בין שמירה על הצליל ובין שמירה על המשמעות, ועל החלטתה להעדיף בסופו של דבר את המשמעות על פני הצליל. כך הצליחה לשמור על מבנה החריזה המקורי, כשתירגמה "nothing more" ל"לא עוד" ו"nevermore" ל"שוב לא עוד".
במרץ 2018 פרסמו ברי פרייזינגר ואסף לבבי תרגום לפואמה לעברית ישראלית, בה תורגם שמה של לנור ל"הגר" והעורב (עקעק בתרגומם) קורא "חלאס כבר!".
השיר בתרבות הפופולרית
הפואמה עובדה לקולנוע מספר פעמים. בשנת 1915 הופק סרט אילם בשם "העורב" המגולל את סיפור חייו של פו. בשנת 1935 הפיקו אולפני יוניברסל סרט אימה בכיכובם של בלה לוגוסי ובוריס קרלוף. ב-1963 חזר קרלוף להשתתף בעיבודו הקומי של רוג'ר קורמן לפואמה, לצדם של וינסנט פרייס, פיטר לורה וג'ק ניקולסון באחת מהופעותיו הראשונות בקולנוע.
בעונה השנייה של הסדרה משפחת סימפסון, בפרק המיוחד לכבוד ליל כל הקדושים, מקריאה ליסה את הפואמה לאחיה בארט. הומר נראה בדמות המספר, בארט בדמות העורב וליסה ומגי הן שרפים. בארט משנה את הביטוי Nevermore לביטוי המפורסם שלו, Eat My Shorts. את השיר מקריא שחקן הקולנוע ג'יימס ארל ג'ונס.
סרט הקולנוע "העורב" (The Crow) מ-1994, וכן סרט ההמשך השלישי "העורב: תפילה מרושעת" משנת 2005, המבוססים על קומיקס באותו שם, מכילים התייחסות לפואמה. בסרט הראשון בדיוק לפני שאריק דרייבן מפוצץ את חנות המשכונות של גדעון, הוא מצוטט משירו של פו. ב"העורב: תפילה מרושעת" מדובר בהתגרותו של ג'ימי קוארבו בלוק, מנהיג כנופיית ארבעת פרשי האפוקליפסה.