cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מא הואטנג
מא, בוגר אוניברסיטת שנג'ן, שהוגדר ב-2014 כאחד האנשים המשפיעים בעולם על ידי מגזין Time, ביחד עם חבריו מתקופת הלימודים לרבות טוני ג'אנג הוא הקים את Tencent בשנת 1998 כאשר המוצר הראשון שלה, תוכנת מסרים מיידיים שנקראה "Tencent QQ", הפכה במהרה לפופולרית בסין. החברה התפתחה במהרה עד שהוגדרה "התשובה הסינית ל-AOL". מא מחזיק בתפקיד מנכ"ל החברה "Tencent Holdings", אחת משלושת חברות האינטרנט הגדולות בסין (יחד עם קבוצת עליבאבא ובאידו). בסוף ספטמבר 2012 כבר היו ל QQ מעל 780 מיליון משתמשים רשומים.
בינואר 2021 הוערך הונו במעל 74 מיליארד דולר.
חיים מוקדמים
מא נולד בגואנגדונג בשנת 1971.
ישיבת נחלת דוד
ישיבת נחלת דוד היא ישיבה חרדית-ליטאית הממוקמת בשכונת כפר אברהם בפתח תקווה. המוסד כולל ישיבה גדולה וכולל אברכים. מייסד הישיבה וראשה היה הרב ברוך שמעון סלומון. לאחר פטירתו התמנה בנו, הרב דוד סלומון, כראש הישיבה הגדולה.
הישיבה הגדולה
הישיבה הגדולה הוקמה באמצע שנות ה-60 בביתו של הרב סלומון, שהקים את הישיבה לזכר אביו הרב דוד סלומון, רבה של כפר אברהם. בהמשך עברה הישיבה לבניין אחר. הישיבה מונה כ-130 תלמידים. לאחר פטירת הרב סלומון, מונה בנו הרב דוד סלומון למלא את מקומו, והרב אליעזר יהודה סלומון, מונה לר"מ בישיבה. במשך השנים כיהנו בה כמשגיחים הרב מאיר יצחק שפירא (אביו של הרב משה שפירא), הרב שרגא פלדמן (חתנו של אברהם ריין) והרב צבי צביאלי. לאחר מכן כיהן כמשגיח הרב גואל שוורץ שליט"א.
הישיבה הקטנה
ישיבת נחלת דוד (נחל"ד) לצעירים הוקמה בשנת ה'תשמ"ה (1984). בראשות הישיבה, עד פטירתו, עמד הרב ברוך שמעון סלומון, ולצדו המשגיח הרב אשר זנובסקי. מכתבו האחרון של הסטייפלר היה לרב סלומון, ובו נכתבה ברכה לרגל הקמת הישיבה.
חרסון
חֶרסוֹן (באוקראינית: Херсо́н) היא עיר בדרום אוקראינה, מרכז מחוז חרסון. חרסון היא עיר נמל חשובה לחופי הים השחור ונהר הדנייפר. בשנת 2008 חיו בעיר 335,000 תושבים.
היסטוריה
עד 1774 האזור של חרסון היה שייך לחאנות קרים. במלחמה העות'מאנית-רוסית של 1735–1739 הקימו הרוסים במקום מבצר בשם אלכסנדר-שנץ. לאחר המלחמה האזור חזר לח'אנות. במלחמה העות'מאנית-רוסית של 1768–1774 האזור עבר לשליטת רוסיה סופית, וכדי לחזק את השלטון הרוסי ב-1778 הקים המרשל גריגורי אלכסנדרוביץ' פוטיומקין בהוראתה של יקתרינה הגדולה במקום עיר. שמה של חרסון נגזר משמה של עיר יוונית עתיקה על חצי האי קרים בשם חרסונסוס. בשנת 1901 הושלמה בניית נמל בעיר ובשנת 1902 הושלמה העמקת אחד מיובלי הדנייפר שאפשרה כניסת אניות גדולות לאורך הדנייפר אל חרסון.
בשנת 1918 נכבשה העיר על ידי כוחות גרמניה ואוסטריה שכבשו חלקים נכבדים של אוקראינה. תחילה הגיעה לעיר חיל חלוץ קטן של כמה מאות חיילים ואלו נהדפו על ידי הגנה מקומית של בני העיר. לחימה זאת הייתה אחד מסיפורי הגבורה של ברית המועצות. בהמשך נכבשה העיר על ידי כוחות גדולים בהרבה שנסוגו רק עם קריסת הכוחות הגרמנים במלחמה.
ב-19 באוגוסט 1941 נכבשה העיר על ידי הגרמנים. במהלך הכיבוש הגרמני התפתח בחרסון תא של לאומנים אוקראינים בהנהגתו של סטפן בנדרה, שנלחמו בגרמנים למען עצמאות אוקראינה. בתחילת נובמבר 1943 כבשו הרוסים את אלשקי וחרסון נכנסה לטווח התותחים של הצבא האדום. ב-13 במרץ 1944 כבשו הרוסים את העיר מידי הצבא הגרמני.
במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, ב-24 בפברואר 2022 החל קרב חרסון, שבזכותו הוכרזה העיר כעיר גיבורה. ב-2 במרץ 2022 הכריז צבא רוסיה שהשלים את כיבוש העיר. מאוחר יותר, ממשלת אוקראינה הכריזה גם היא כי העיר נכבשה במלואה על ידי רוסיה. עם זאת, המודיעין הבריטי פרסם ב-3 במרץ 2022 שהמצב בחרסון "עדיין לא ברור". ראש העיר לא התחלף ודגל אוקראינה לא הורד מבניין העירייה. ב-5 במרץ התקיימה בעיר הפגנה מול כוחות הצבא הרוסי, בה האזרחים נשאו את דגלי אוקראינה וקראו קריאות "חרסון היא אוקראינה". ב-8 במרץ מסר ראש העיר הודעה דרך פייסבוק, בה הוא מבקש מעסקים ותושבי העיר לחזור למקום עבודתם ובכך לעזור לחזור לשגרה. ב-30 ספטמבר רוסיה סיפחה את העיר וסביבתה, אך כוחותיה החלו נסוגים מהעיר בתחילת חודש נובמבר. ב-10 בנובמבר הודיעה רוסיה כי אנשיה יצאו באופן סופי מחרסון, ודגלי אוקראינה הונפו מעל בניין העירייה בצהרי היום שלמחרת. לפני הנסיגה, כוחות הצבא הרוסי הרסו את מתקני התשתית של העיר (תקשורת, מים, חום, חשמל, ומגדל טלוויזיה), בזזו שני מוזיאונים עיקריים (מוזיאון להיסטוריה מקומית והמוזיאון לאמנות), העבירו את הפריטים שלהם למוזיאונים של קרים, ולקח מספר אנדרטאות לדמויות היסטוריות.
תחבורה
בעיר יש קווי אוטובוסים וטרולייבוסים רבים, וכן תחנת רכבת אחת. נמל התעופה הבינלאומי של חרסון ממוקם בקרבת העיר.
יהודי חרסון
הקהילה היהודית בחרסון נוסדה עם הקמת העיר, בשנת 1774. במשך השנים שימשה העיר כמרכז כלכלי ליהודי המושבות החקלאיות שהוקמו בדרומה של אוקראינה.
בשנת 1869 כיהן המלבי"ם כרב העיר למשך זמן קצר.
בסוף המאה ה-19 התקיים בעיר תלמוד תורה שלימד עברית בעברית. בשנת 1902 היו היהודים כשליש מתושבי העיר. בשנת 1919 היו היהודים כחמישית מתושבי העיר. הם ארגנו פלוגות הגנה יהודיות שהגנו על היהודים מפני פוגרומים וחרסון הייתה אחת הערים המעטות באוקראינה שבהם לא פרעו ביהודים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-16,000 יהודים, ובתקופה הסובייטית פעלו בה מספר בתי ספר ביידיש.
טרם כיבוש העיר בידי הגרמנים באוגוסט 1941, הספיקו להימלט ממנה כמה אלפי יהודים מזרחה. לאחר הכיבוש נצטוו יהודי העיר לענוד טלאי צהוב, למסור דברי ערך לשלטונות ולהתייצב לעבודות כפייה. עד תחילת ספטמבר רצחו הגרמנים כ-600 מיהודי העיר. ב-7 בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו מגודר שהוקם בה, לאחר שהופצו בקרבם שמועות כי הם עתידים להיות מועברים לארץ ישראל. בשבועות הבאים, הם הוכרחו לעבוד בפרך והושפלו על בסיס יומי. מתחילת הכיבוש, כוחות גרמנים הוציאו להורג בכמה הזדמנויות קבוצות של יותר ממאה יהודים. ב-24 עד ה-25 בספטמבר 1941 הובלו כ-8,500 יהודי הגטו לכפר הסמוך זלנובקה, ובו נרצחו כולם. בינואר 1942 רצחו הגרמנים כ-400 בני משפחות מעורבות מהעיר.
בתחילת שנות ה-90 חודשה פעילות הקהילה הדתית, בתחילה על ידי הרב אברהם וולף ובהמשך על ידי רב העיר המכהן גם כשליח חב"ד הרב יוסף יצחק וולף.
משה שרת, ראש הממשלה השני של מדינת ישראל, נולד בחרסון.
רבי הלל מפאריץ' קבור בחרסון.
רבני העיר
בין רבני העיר לפני השואה נמנו:
ערים תאומות
לחרסון שש ערים תאומות:
די די ראמון
דאגלס קולווין (באנגלית: Douglas Glenn Colvin; 18 בספטמבר 1951 – 5 ביוני 2002) נודע יותר בכינוי די די ראמון (Dee Dee Ramone) היה הבאסיסט של להקת הפאנק רוק ראמונס, בין השנים 1974 (הקמת הלהקה) ועד שנת 1989 (הוחלף על ידי סי. ג'יי. ראמון).
ביוגרפיה
הוא נולד בפורט-לי שבוירג'יניה, וגדל בברלין. בשנת 1974 הוא התחבר עם ג'ון קמינגס (ג'וני ראמון) וטום ארדליי (טומי ראמון), ומאוחר יותר גם עם ג'פרי היימן (ג'ואי ראמון), וביחד הם הקימו את להקת ראמונס.
קולווין היה מכור לסמים, בעיקר להרואין. הוא החל להשתמש בסמים כמתבגר, והמשיך להשתמש בסמים רוב חייו. קולווין נגמל מסמים בשנות ה-90 המוקדמות ושמר על עצמו "נקי" קרוב לעשור.
קולווין היה כותב השירים והמילים העיקרי של הלהקה, כגון: 53rd & 3rd, Commando, Rockaway Beach ו-Poison Heart.
בערב ה-5 ביוני 2002 מצאה אותו אשתו ברברה מת בדירתו שבהוליווד, ממנת יתר של הרואין. קולווין נקבר בבית-הקברות Hollywood Forever Cemetery, לא רחוק מהמקום שכיום נמצאת מצבת הזיכרון של חברו ללהקה, ג'וני ראמון.
לין
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אטלנטיק סיטי (סנקט פטרבורג)
אטלנטיק-סיטי (ברוסית: Атла́нтик-Си́ти) הוא קומפלקס של בניינים הממוקמים בצפון-מערב סנקט פטרבורג, בכתובת: רחוב סאבושקינה 126 שבנפת פרימורסקי. המרכז מורכב מגורד שחקים בן 105 קומות ובו מרכז עסקים, ושלושה בנייני קומות נפרדים בקרבת מקום ובו מתחם קניות ובילוי, מכון כושר ובית קולנוע. מרכז העסקים של אטלנטיק סיטי הוא הבניין השישי בגובהו בעיר פטרבורג.
נבחרת גביע הפדרציה של יפן
נבחרת גביע הפדרציה של יפן היא נבחרת הטניס של יפן המשחקת בגביע הפדרציה העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה.
הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1964.
נכון לשנת 2022 שיחקה יפן מאז תחילת השתתפותה בגביע הפדרציה ב-168 משחקים בינלאומיים, מתוכם ניצחה ב-101 מפגשים.
שרה שסטרם
שרה פרדריקה שֶׁסְטְרֶם (בשוודית: Sarah Frederica Sjöström; נולדה ב-17 באוגוסט 1993) היא שחיינית שוודית. היא אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) במשחה ל-100 מטר פרפר, אלופת העולם זוכת 22 מדליות (שנייה בכל הזמנים אחרי קייטי לדקי מארצות הברית), מהן 12 זהב כולן אישיות, 7 כסף ו-3 ארד. אלופת אירופה זוכת 28 מדליות, מהן 17 זהב ושיאנית העולם במשחה ל-50 מטר חופשי, במשחה ל-100 מטר חופשי, במשחה ל-50 מטר פרפר ובמשחה ל-100 מטר פרפר. היא השחיינית השוודית הראשונה שזכתה במדליית זהב אולימפית. השחיינית הראשונה בעולם ששחתה את המשחה ל-100 מטר חופשי בפחות מ-52 שניות ואת המשחה ל-50 מטר פרפר בפחות מ-25 שניות (16 פעמים).
אמלי רורטי
אמלי אוקסנברג רורטי (באנגלית: Amélie Oksenberg Rorty; נולדה ב-20 במאי 1932) היא פילוסופית ואנתרופולוגית יהודייה-אמריקאית, עיקר עיסוקה בהיסטוריה ובהיבטים פסיכולוגיים של אתיקה, מוסר ואזרחות. היא מתעניינת במיוחד בהתנגשות ערכים, חולשת הרצון ופחד מפני המוות. כאנתרופולוגית היא חוקרת אנשים בעלי מערכת ייחודית של ערכים הנובעת מחשיפה לשני עולמות תרבותיים שונים, לדוגמה פליטים או מהגרים. זוכת פרס ה-Distinguished Philosopher of the Year- society for women in philosophy ב 2001-2002.
שרה שסטרם
ביוגרפיה
שרה שסטרם נולדה בהנדן, במטרופולין של סטוקהולם.
אמלי רורטי
קורות חיים
רורטי נולדה בשנת 1932 בבלגיה, ובצעירותה היגרה עם הוריה (ישראל וקלרה אוקסנברג) לארצות הברית, שם למדה באוניברסיטת שיקגו ובאוניברסיטת ייל ושם פגשה את מי שלימים יהיה אחד הפילוסופים הבכירים בעולם בשדה הפילוסופיה האנליטית - ריצ'רד רורטי. שניהם עשו דוקטורט באוניברסיטת ייל, וב-1954 נישאו. לזוג נולד בן ושמו ג'יי (ג'יימס) וכמה שנים לאחר מכן, ב-1972, התגרשו. מאוחר יותר, ב-1984, קיבלה רורטי את תואר המאסטר באנתרופולוגיה באוניברסיטת פרינסטון. מאז 2016 רורטי מרצה באוניברסיטת הארוורד על בריאות עולמית וסוציולוגיה רפואית, ועובדת בקתדרה (department) לפילוסופיה באוניברסיטת טאפטס.
שרה שסטרם
אלופת אירופה
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן, הולנד בשנת 2008, זכתה שסטרם במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.44 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא שוודי חדש, 58.38 שניות.
אמלי רורטי
קריירה
רורטי החלה את דרכה ב-1957 בוייטון קולג', שם עבדה כמדריכה וכעוזרת פרופסור. ב-1961 עברה לאוניברסיטת ראטגרס שם החלה כעוזרת פרופסור עד שלבסוף הפכה לפרופסורית "מן המניין" (distinguished professor), ב-1988 עזבה את אוניברסיטת ראטגרס. ב-1993 החלה ללמד במחלקה לפילוסופיה של מאונט הוליוק קולג', אחר כך עברה לאוניברסיטת ברנדייס, שם לימדה היסטוריה של הרעיונות. ב-2003 עברה לאוניברסיטת ייל, בתפקיד פרופסורית אורחת (Visiting Professor) עד 2004. לאחר מכן שמשה באותו תפקיד עד 2007 באוניברסיטת הרווארד, ומאוחר יותר הגיעה לאוניברסיטת טאפטס, שם היא מלמדת בקתדרה לפילוסופיה. במקביל, מ-2002, מרצה רורטי באוניברסיטת הרווארד.
שרה שסטרם
אלופת אירופה
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה שסטרם במקום 27 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.08 שניות ובמקום 29 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.38 דקות.
אמלי רורטי
פילוסופיה
רורטי עוסקת בתחום הפילוסופיה של הנפש. עיקר עיסוקה במקרים בהם ערכים ורגשות מתנגשים, כגון אמביוולנטיות, התנגשות ערכים מוסריים ומצבים בהם אדם פועל לכאורה בניגוד לשיקול דעתו (Akrasia). רורטי אף מתעניינת ברגשות הנתפסים כאי רציונליים, כגון קנאה ופחד מן המוות. ברבים ממאמריה מתמקדת רורטי בשאלות הקשורות להתנגשות של צווי המוסר אלה באלה, התנגשות של כללי מוסר רציונליים עם רגשות והפער בין תאוריות מוסריות והיכולת ליישמן במציאות האמפירית. הדיון המוסרי שמציעה רורטי, מבקש אפוא לעסוק בשאלות יומיומית ופרקטיות כדוגמת "האם כדאי לי להבריז מהשיעור ביום האביב היפה הזה?" רורטי כותבת גם על מערכת היחסים המורכבת בין שדה המחקר המוסרי ובין שדה הפסיכולוגיה, תוך כדי בחינת שאלות כגון "כיצד מבנה המוח, המחשבה והרגש משפיעים על המוסר והאתיקה?" רורטי מושפעת בכתיבתה בעיקר מפועלם של הפילוסופים אריסטו שפינוזה ודייוויד יום.
שרה שסטרם
אלופה ושיאנית עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009, זכתה שסטרם במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש, בתוצאה של 56.06 שניות. קודם לכן היא קבעה שיא עולם חדש גם בשלב חצי הגמר, בתוצאה של 56.44 שניות, שיפור לשיא הקודם של אינגה דה ברוין מהולנד, 56.61 שניות, ששרד 9 שנים מאז נקבע באולימפיאדת סידני (2000).
2010
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2010, זכתה שסטרם במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.32 שניות, לפני המנצחת במשחה ל-100 מטר חופשי פרנצ'סקה הלסול מבריטניה (57.40 שניות) ובת ארצה תרסה אלסהמר (57.80 שניות), במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.81 דקות, אחרי גרמניה (3:37.72 דקות) ובריטניה (3:38.57 דקות) ובנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי (54.16 שניות).
אמלי רורטי
ספרים שערכה
רורטי כתבה וערכה כ-15 ספרים וכתבה מעל 100 מאמרים. ביניהם הספרים הבאים:
שרה שסטרם
2011
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיימה שסטרם 3 פעמים במקום רביעי, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.87 שניות, מאית שנייה ממדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.38 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.41 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.71 דקות, היא שחתה את משחה הגב בתוצאה של 1:01.24 דקות ובמקום 12 במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:02.30 דקות.
2012
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, במאי 2012 זכתה שסטרם ב-3 מדליות, מהן שתי מדליות זהב ומדליית כסף אחת. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי (53.61 שניות) לפני בריטה שטפן מגרמניה (54.15 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר (25.64 שניות) ומדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:38.40 דקות).
אמלי רורטי
ספרים שערכה
=== ספרים שערכה בשיתוף פעולה ===
שרה שסטרם
2012
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה שסטרם במקום הרביעי במשחה 100 מטר פרפר בתוצאה 57.45 שניות, 23 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד, ראשונה סיימה דנה ולמר מארצות הברית ששברה את שיאה העולמי של שסטרם והעמידה אותו על 55.98 שניות. נוסף לך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.93 שניות, במקום 12 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.12 דקות, במקום 14 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.08 שניות ובמקום 10 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.76 דקות, היא שחתה את סגנון הגב בתוצאה של 1:01.38 דקות.
2014
בתחרות שנערכה באיינדהובן הולנד באפריל 2014 קבעה שסטרם שני שיאים לאומיים, במשחה ל-100 מטר חופשי (52.73 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי (1:55.04 דקות).
שיא עולם חדש
באליפות שוודיה שנערכה בבורוס בתחילת יולי 2014 קבעה שסטרם במשחה ל-50 מטר פרפר שיא עולם חדש של 24.43 שניות, שיפור גדול לשיא העולם בן ה-5 שנים של בת ארצה תרסה אלסהמר (25.07 שניות). נוסף לכך, היא קבעה במשחה ל-50 מטר חופשי שיא שוודיה חדש של 23.98 שניות.
שחיינית מצטיינת באליפות אירופה
חודש וחצי לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט היא זכתה ב-7 מדליות מהן 3 זהב ו-4 כסף והייתה לשחיינית המצטיינת של האליפות. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי ובשיא אליפות חדש של 52.67 שניות, לפני פמקה המסקרק מהולנד (53.64 שניות) ומישל קולמן בת ארצה (53.75 שניות), במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.98 שניות, לפני יאנט אוטסן מדנמרק (25.34 שניות) ופרנצ'סקה הלסול מבריטניה (25.39 שניות), בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אליפות חדש של 24.87 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:35.82 דקות, לפני הולנד (3:36.26 דקות) ואיטליה (3:37.63 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.37 שניות, אחרי הלסול (24.32 שניות) ולפני אוטסן (24.53 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.52 שניות, מאית השנייה אחרי אוטסן שקבעה שיא אליפות חדש של 56.51 שניות) ולפני אילריה ביאנקי מאיטליה (57.71 שניות), במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:51.03 דקות, אחרי איטליה שקבעה שיא אליפות חדש של (7:50.53 דקות) ולפני הונגריה (7:54.23 דקות), היא שחתה ב"זינוק שליחות" כשחיינית שלישית בתוצאה של 1:53.64 דקות, התוצאה המהירה באליפות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:56.04 דקות אחרי דנמרק שקבעה שיא אירופה חדש של 3:55.62 דקות ולפני בריטניה (3:57.97 דקות).
אחת מכוכבות אליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכתה שסטרם ב-5 מדליות, מהן 2 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 24.96 שניות, לפני יאנט אוטסן מדנמרק (25.34 שניות) ולו יינג מסין (25.37 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 55.64 שניות, לפני יאנט אוטסן (57.05 שניות) ולו יינג (57.48 שניות). כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 55.74 שניות שיפור לשיא העולם בן ה-3 שנים של דנה ולמר מארצות הברית (55.98 שניות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.70 שניות, אחרי ברונטה קמפבל מאוסטרליה (52.52 שניות) ולפני אחותה של ברונטה, קייט קמפבל (52.82 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:55.24 דקות, אחרי סין (3:54.41 דקות) ולפני אוסטרליה (3:55.56 דקות). כשחיינית שלישית היא שחתה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחות" בתוצאה המהירה באליפות (55.28 שניות). מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.31 שניות, אחרי ברונטה קמפבל (24.12 שניות) וראנומי קרומווידג'ויו (24.22 שניות).
2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה שסטרם ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 55.48 שניות, לפני פני אולקסיאק מקנדה שקבעה שיא עולם חדש לנוער של 56.46 שניות ודנה ולמר (56.63 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אולימפי חדש של 55.84 שניות. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 1:54.08 דקות, אחרי קייטי לדקי (1:53.73 דקות) ולפני אמה מקיאן מאוסטרליה (1:54.92 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.99 שניות, אחרי סימון מנואל מארצות הברית ופני אולקסיאק מקנדה שקבעו שיא אולימפי חדש של 52.70 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:35.90 דקות, במקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:50.26 דקות, במקום תשיעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:59.45 דקות ובמקום 13 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.69 שניות.
2017
בתחרות שנערכה בסטוקהולם באפריל 2017 קבעה שסטרם במשחה ל-50 מטר חופשי שיא שוודיה חדש של 23.83 שניות, התוצאה השנייה בטיבה אחרי שיא העולם של בריטה שטפן מגרמניה (23.73 שניות). בתחרות שנערכה בצרפת ביוני אותה שנה היא קבעה במשחה ל-100 מטר חופשי שיא שוודיה חדש של 52.08 שניות, מאית השנייה לאט משיא העולם של בריטה שטפן (52.07 שניות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות אישיות, 3 זהב ו-1 כסף וקבעה שני שיאי עולם חדשים והייתה לשחיינית המצטיינת באליפות. היא צברה 22 נקודות, לפני השחייניות האמריקאיות קייטי לדקי (18 נקודות) ולילי קינג (15 נקודות). מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 24.60 שניות, לפני ראנומי קרומווידג'ויו מהולנד (25.38 שניות) ופרידה עות'מאן ממצרים (25.39 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 55.53 שניות, לפני אמה מקיאן (56.18 שניות) וקלסי וורל מארצות הברית (56.37 שניות) ובמשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.69 שניות, לפני ראנומי קרומווידג'ויו (23.85 שניות) וסימון מנואל (23.97 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 23.67 שניות, שיפור לשיא העולם בן ה-8 שנים של בריטה שטפן (23.73 שניות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.31 שניות, אחרי סימון מנואל (52.27 שניות) ולפני פרניל בלום מדנמרק קבעה שיא דני חדש של 52.69 שניות. חמישה ימים קודם לכן, במסגרת משחה שליחות 4x100 מטר כשחיינית ראשונה היא קבעה שיא עולם חדש של 52.71 שניות, שיפור לשיא העולם בן ה-8 שנים של בריטה שטפן (52.07 שניות) ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-52 שניות. נוסף לכך, היא סיימה בשני משחי השליחות במקום חמישי, 4x100 מטר חופשי בשיא שוודיה חדש של 3:33.94 דקות ו-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:55.28 דקות.
לאחר אליפות העולם קבעה שטסרם 4 שיאי עולם בבריכת 25 מטר. במסגרת סבב הגביע העולמי שנערכה במוסקבה ב-2 באוגוסט אותה שנה היא קבעה במשחה ל-50 מטר חופשי שיא עולם חדש של 23.10 שניות, שיפור לשיא העולם בן השנה וחצי של ראנומי קרומווידג'ויו (23.24 שניות) ולמחרת היום היא קבעה במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 50.77 שניות, שיפור לשיא העולם בן השנה וחצי של קייט קמפבל (50.91 שניות). 4 ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בברלין היא סיימה שנייה במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 23.00 שניות, אחרי קרומווידיויו שהחזירה לעצמה את שיא העולם (22.93 שניות). 4 ימים לאחר מכן בתחרות שנערכה באיינדהובן היא שיפרה במשחה ל-100 מטר חופשי את שיאה העולמי הטרי והעמידה אותו על תוצאה של 50.58 שניות ולמחרת היום היא שיפרה את שיאה העולמי במשחה ל-200 מטר חופשי והעמידה אותו על תוצאה של 1.50.43 דקות.
2018
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו זכתה שסטרם ב-4 מדליות זהב אישיות, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.74 שניות, לפני פרניל בלום (23.75 שניות) וראנומי קרומווידג'ויו (24.21 שניות), במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.93 שניות, לפני פמקה המסקרק (53.23 שניות) ושרלוט בונה מצרפת (53.35 שניות), במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.16 שניות, לפני אמילי בקמן מדנמרק (25.72 שניות) וקימברלי באייס מבלגיה (25.74 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.23 שניות, לפני סבטלנה צ'ימרובה מרוסיה (57.40 שניות) ואלנה די לידו מאיטליה (57.68 שניות).
2019
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכתה שסטרם ב-5 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-2 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.02 שניות, לפני ראנומי קרומווידג'ויו (25.35 שניות) ופרידה עות'מאן (25.47 שניות). מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.07 שניות, אחרי סימון מנואל (24.05 שניות) ולפני קייט קמפבל מאוסטרליה (24.11 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.22 שניות, אחרי מרגרט מקניל מקנדה (55.83 שניות) ולפני אמה מקיאן (56.61 שניות). מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.46 שניות, אחרי סימון מנואל (52.04 שניות) וקייט קמפבל (52.43 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.78 דקות, אחרי פדריקה פלגריני מאיטליה (1:54.22 דקות) ואריארן טיטמוס מאוסטרליה (1:54.66 דקות).
2021
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה שסטרם במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.07 שניות, אחרי אמה מקיאן שקבעה שיא אולימפי חדש של 23.81 שניות ולפני האלופה היוצאת פרניל בלום (24.21 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.68 שניות, במקום שביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.91 שניות, במקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא לאומי חדש של 3:54.27 דקות ובמקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:34.69 דקות.
2023
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכתה בשתי מדליות זהב אישיות, במשחה ל-50 מטר חופשי 23.62 שניות, לפני שיינה ג'ק מאוסטרליה (24.10 שניות) וג'אנג יופיי (24.15 שניות), בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 23.61 שניות, שיפור לשיאה בן 6 הנים (23.67 שניות) ובפעם החמישית ברציפות במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.77 שניות, לפני ג'אנג יופיי (25.05 שניות) וגרטשן וולש מארצות הברית (25.46 שניות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום חמישי, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:34.17 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 52.24 שניות ומבשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:56.32 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.08 שניות.
בית מאפה
בית מאפה (בצרפתית: pâtisserie) הוא סוג של מאפייה איטלקית, צרפתית או בלגית המתמחה במאפים ומתוקים, כמו גם כינוי לפריטי מזון כאלה. במדינות מסוימות, מדובר בתואר שנשלט על פי חוק, שמותר לשמש רק מאפיות המעסיקות שף קונדיטור מורשה מדינות כגון הולנד, גרמניה וצרפת.
באיטליה, צרפת ובלגיה, pâtissier הוא שף קונדיטור שסיים תהליך הכשרה ארוך, בדרך כלל התלמדות, ועבר בחינה בכתב. לעיתים קרובות נמצא בשיתוף עם מאפיות. קונדיטוריות הם מחזה נפוץ בעיירות באיטליה, צרפת ובלגיה. ניתן לקנות עוגות ומאכלים מתוקים אחרים בקונדיטוריה.
יחסי בוסניה והרצגובינה–מונטנגרו
יחסי בוסניה והרצגובינה–מונטנגרו הם יחסי החוץ בין בוסניה והרצגובינה למונטנגרו. מאז סיום מלחמת העצמאות הקרואטית, היחסים היו ברובם חיוביים, אך קיים סכסוך גבול בין המדינות.
היסטוריה
לאחר מלחמת העולם הראשונה התאחדו ממלכת סרביה, ממלכת מונטנגרו ומדינת הסלובנים, הקרואטים והסרבים, שהייתה קודם לכן חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, והקימו את ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, שהפכה בשנת 1929 לממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה היו שתי המדינות תחת כיבוש גרמניה הנאצית, ולאחר המלחמה הוקמה יוגוסלביה מחדש, בראשותו של טיטו.
בשנת 1991 הכריזה בוסניה והרצגובינה על עצמאותה, בעוד מונטנגרו נותרה כחלק מהרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, אשר הפכה בשנת 2003 לסרביה ומונטנגרו, ובשנת 2006 הכריזה מונטנגרו על עצמאותה. בוסניה והרצגובינה הכירה רשמית במונטנגרו ב-21 ביוני 2006. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-14 בספטמבר 2006.
יחסים כלכליים
סך הסחר בין שתי המדינות בשנת 2012 הסתכם ב-150.6 מיליון אירו, מתוכם היבוא הסתכם ב-122.2 מיליון אירו והיצוא ב-27.4 מיליון אירו.
סך הסחר בין שתי המדינות בשנת 2011 הסתכם ב-161.1 מיליון אירו, מתוכם היבוא הסתכם ב-138.7 מיליון אירו והיצוא ב-22.4 מיליון אירו.
סך הסחר בין שתי המדינות בשנת 2010 הסתכם ב-507.1 מיליון אירו, מתוכם היבוא הסתכם ב-432.2 מיליון אירו והיצוא ב-74.9 מיליון אירו.
סך הסחר בין שתי המדינות בשנת 2009 הסתכם ב-133.8 מיליון אירו, מתוכם היצוא הסתכם ב-18.8 מיליון אירו היבוא ב-115 מיליון אירו.
נציגויות דיפלומטיות
בוסניה והרצגובינה מחזיקה במונטנגרו שגרירות בפודגוריצה בלבד. מאידך, מונטנגרו מחזיקה בבוסניה והרצגובינה שגרירות בסרייבו בלבד.
רובוטריקים ארמדה
רובוטריקים ארמדה (אנגלית: Transformers: Armada) היא סדרת בת של הרובוטריקים אשר הופקה במקור בין השנים 2002–2003. בישראל הסדרה משודרת החל משנת 2003 בערוץ "JETIX ישראל" בדיבוב לעברית על ידי עוזי פוקס ואולפני נ.ל.ס בע"מ.
הסדרה היא סדרת אנימציה לילדים המשתמשת בדמויות ומאפיינים מין הסדרה המקורית ששודרה בישראל בתחילת שנות השמונים, אולם ניכרים בה שינויים קוסמטיים של הדמויות המקוריות וכן נוספו בה דמויות חדשות.
עלילת הסדרה
לפני עידנים רבים, עמוק בתוך הקוסמוס, קמו לתחייה יצורים דיגיטליים מיוחדים במינם. היצורים החלו לחפש אחר צורות חיים אחרות ושלחו חוקרים לכל רחבי הגלאקסיה. דמויות מכניות־דיגיטליות אלה נקראו "משני הצורה". אחד הכוכבים הראשונים בהם התיישבו נודע ברחבי החלל והזמן בשם "סייברטרון". מלחמת אזרחים פנימית פרצה, ורובוטים קטנים הקרויים "מיניקונים" ניאורו בפרוטוקול קרב ושימשו את הרובוטריקים והשקרניקים כמטעני אנרגיה חשובים. במהרה הובילה המלחמה את המיניקונים לסף הכחדה. בלית ברירה החליטו המיניקונים לחבור יחדיו נגד הרובוטריקים והשקרניקים, ולהשתחרר משליטתם ההרסנית. קרב אחר קרב לא הובילו לתוצאות ובמהרה מצאו עצמם הרובוטריקים והשקרניקים במבוי סתום. הצדדים הבינו שהניצחון יבוא במחיר כבד והוכרזה הפסקת אש. במהלך הפסקת אש זו הוחלט כי יש לבנות עבור המיניקונים חללית ענקית אשר תעוף הרחק לחלל. כך לא ינוצלו יותר המיניקונים במלחמות קלאקטיות בעולם. לאחר שריחפו במשך מאות מיליוני שנים התרסקה חללית המיניקונים על ירח הסובב סביב כוכב לכת פרימיטיבי הקרוי כדור הארץ. החללית התרסקה והתנפצה לרסיסים. בעקבות ההתרסקות התפזרו המיניקונים לאורכה ולרוחבה של כל הפלנטה. מיליוני שנים חלפו ופני שטח הכדור השתנו. המיניקונים נישארו רדומים מתחת לפני האדמה. לאחר פרק זמן מסוים חשפו בני האדם את קיומם של המיניקונים. כך למעשה חודשה מלחמתם של שני הצדדים.
צוות המדבבים בהפקת הדיבוב העברי
בגרסה העברית המקורית השתתפו בדיבוב הדמויות:
סטיבן רוז
סטיבן פיטר ראסל רוז (באנגלית: Steven Peter Russell Rose; נולד ב-4 ביולי 1938) הוא נוירוביולוג, סופר ופרשן חברתי אנגלי ממוצא יהודי. רוז הוא פרופסור אמריטוס לביולוגיה ונוירוביולוגיה באוניברסיטה הפתוחה של בריטניה ובגרשם קולג'.
קורות חיים
רוז נולד בלונדון, הממלכה המאוחדת, וגדל במשפחה יהודית אורתודוקסית, רוז מספר שהוא החליט להיות אתאיסט כשהיה בן שמונה. הוא למד בבית ספר סלקטיבי בצפון מערב לונדון אשר הגביל את מספר התלמידים היהודים שיכולים ללמוד בבית הספר. ולאחר מכן הלך ללמד ביוכימיה בקינגס קולג' קיימברידג' ונוירוכימיה בפקולטה לפסיכיאטריה, פסיכולוגיה ומדעי המוח שבקינגס קולג' לונדון.
עבודתו האקדמית
לאחר שהיה חבר סגל בניו קולג', אוקספורד וחבר במועצת המחקר הרפואי, רוז מונה לפרופסור באוניברסיטה הפתוחה של בריטניה החדשה שקמה ב-1969. בזמנו היה הפרופסור הצעיר ביותר בכל בריטניה. באוניברסיטה הפתוה הקים רוז קבוצה לחקר המוח, במסגרתה הוא ועמיתיו חקרו את התהליכים הביולוגיים הכרוכים ביצירת זיכרון ובטיפולים במחלת האלצהיימר, עליהם פרסם כ-300 מאמרים וסקירות.
רוז כתב כמה ספרי מדע פופולרי, וכתב בקביעות לעיתונים הגרדיאן וה-London Review of Books.
בין השנים 1999 עד 2002, הוא נתן הרצאות פומביות כפרופסור לגנטיקה וחברה, ביחד עם אשתו, הפמיניסטית הסוציולוגית הילרי רוז, במכללת גרשם שבלונדון. עבודתו זיכתה אותו בפרסים ומדליות רבות, כולל מדליה מאגודת הביוכימיה ומדליית אדינבורו  בשנת 2004. ספרו The Making of Memory זכה בפרס החברה המלכותית לספרי מדע בשנת 1993. בשנת 2012 העניקה לו האגודה הבריטית למדעי המוח פרס מפעל חיים עבור "תרומות יוצאות דופן למדעי המוח".
חרם על ישראל
ביחד עם אשתו הילרי רוז, הקים סטיבן את "החברה הבריטית לאחריות חברתית במדע" בשנות ה-60, ולאחרונה הם קוראים לחרם אקדמי על ישראל כל עוד נמשך הכיבוש הישראלי, וזאת על רקע הקשר ההדוק של המוסדות האקדמיים עם צה"ל. הזוג שלח מכתב פתוח החתום על ידי 123 אנשי אקדמיה הקורא להחרים אקדמאית את ישראל. ב-2004 הקימו הזוג את "הוועד הבריטי לאוניברסיטאות פלסטין"
ביקורת על דטרמיניזם גנטי
ביחד עם ריצ'רד לוונטין וליאון קמין, רוז תמך ב"תנועת המדע הרדיקלית". השלושה מתחו ביקורת רבה על תחומים כמו סוציוביולוגיה, פסיכולוגיה אבולוציונית ואדפטציוניזם, בעיקר בספרם Not in Our Genes משנת 1984, בו הם מתחו ביקורת על ספרים כמו הגן האנוכיי של ריצ'רד דוקינס ועבודות נוספות המקדמות הסבר אבולוציוני להתנהגות חברתית אנושית.
Routing Information Protocol
Routing Information Protocol (בראשי תיבות: RIP) הוא פרוטוקול ניתוב המתבסס על ספירת צעדים (Hop Count) על מנת לבצע החלטות ניתוב.
נתב המשתמש ב־RIP מנהל רישום של כל הנתבים אותם הוא "מכיר", הרשתות המחוברות אליהן, וכמות הצעדים בכל נתיב לכל יעד. כאשר מגיעה חבילה אל הנתב הוא יעביר אותה בנתיב בו היא תעבור מינימום צעדים עד לרשת היעד, שיטה זו מכונה ספירת צעדים (hop count). הנתב מבקש עדכונים לגבי שינויים בטופולוגית הרשת מהנתבים המחוברים אליו כל שלושים שניות, וכך הוא נשאר מעודכן לגבי שינויים בנתיבים המובילים אל היעד, ומקבל מידע על נתבים חדשים שחוברו אל הרשת.
RIP פותח כחלק מהתשתית הראשונה של האינטרנט, כפרוטוקול הניתוב הראשון של ה־ARPANET, והיה במשך שנים רבות פרוטוקול הניתוב הנפוץ ביותר באינטרנט. עם התפשטות האינטרנט חישובי עלות, רוחב פס ומרחקים פיזיים הפכו למכריעים יותר ויותר בהחלטות הניתוב ו־RIP נדחק לטובת פרוטוקולים חדשים יותר כמו ה־OSPF או ה־IGRP.
הכרישים (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
הכרישים היא תוכנית מציאות ישראלית המבוססת על הפורמט האמריקאי "Shark Tank". בתוכנית מוצגים יזמים המחפשים משקיעים פוטנציאליים. התוכנית שודרה בשנים 2006–2007 בערוץ 10, וב-2018 חזרה לשידור ב"קשת 12".
פורמט
בעונה הראשונה הרכב השופטים כלל את אנשי העסקים: עינב אדיב ברר, דובי פרנסס, זהר לבקוביץ', סתיו שחם, הדר גולדמן.
בעונה השנייה הרכב השופטים כלל את אנשי העסקים: יסמין לוקץ', זהר לבקוביץ', אורן דוברונסקי, דובי פרנסס, אלדד תמיר.
בעונה השלישית הרכב השופטים כלל את אנשי העסקים: יסמין לוקץ', זהר לבקוביץ', אורן דוברונסקי, דובי פרנססו אמיר איל.
היסטוריה
התוכנית עלתה לשידור ב-11 ביולי 2006 בערוץ 10 ("ישראל 10" דאז) ושודרה במשך שתי עונות בין השנים 2006–2007. את שתי העונות הנחה גיא זוהר. ב-14 בנובמבר 2007 שודר הפרק האחרון של התוכנית בערוץ 10.
כלפי התוכנית הושמעה ביקורת שלפיה מעבר לחוקי הפורמט דרשו הכרישים דברים נוספים בטרם השקיעו בפועל ברעיונות ובמיזמים שהוצגו. שנים לאחר התוכנית פורסם שחלק מהיזמים שלא הצליחו בתוכנית זכו להצלחה לאחר מכן.
באוקטובר 2016 פורסם שקשת (זכיינית "ערוץ 2" דאז) תחזיר את התוכנית לשידור. ב-20 בפברואר 2018 עלתה העונה השלישית של התוכנית בקשת 12. העונה כללה 12 פרקים. העונה הרביעית של התוכנית (והשנייה בקשת 12) עלתה ב-6 בינואר 2020 והגיעה בשיאה לרייטינג של 18%. בעונה האחרונה השתתפו בצילומים גם אושיות מוכרות כגון יובל המבולבל וסניה ולדברג.
ב-6 באפריל 2022 עלתה לאוויר עונה נוספת בקשת 12.
אקדמיה ז'וליאן
אקדמיה ז'וליאן (צרפתית: Académie Julian) היה בית ספר גבוה ללימודי אמנות בפריז, אשר פעל בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
בית הספר הוקם בשנת 1868 על ידי רודולף ז'וליאן, אמן יחסית לא מוכר אשר הציג מספר פעמים בסלון הפריזאי וכן בסלון המסורבים, והיה בעברו מתאבק. המוסד נפתח ב"פסאז' דה פנורמה" בפריז כבית ספר פרטי, תחילה התמחה בהכנת התלמידים למבחני הכניסה לבית הספר לאמנות יפה היוקרתי בפריז אולם עם השנים הפכו בתי הספר למתחרים זה בזה.
האקדמיה הייתה פופולרית במיוחד בקרב תלמידים אשר באו מחוץ לצרפת ללמוד בו, מכוון שכדי להתקבל בית הספר לאמנות יפה נדרשו מבחנים קשים בשפה הצרפתית. ז'וליאן הצליח להביא מורים מבית הספר לאומנות ללמד במוסד שלו כמורי-חוץ וכך נהיה אטרקטיבי בקרב תלמידי החוץ. רבים מהמורים שימשו גם כשופטים בסלון וכך הוקל על התלמידים להכניס את יצירותיהם לתערוכות נחשבות. האקדמיה של ז'וליאן זכתה להצלחה רבה ופתחה בהמשך סניפים ברחבי פריז.
יהודה הורוביץ מדז'יקוב
רבי יהודה הורוויץ מדז'יקוב (ידוע בכינוי ר' יודל'י דז'יקובר; י"ח באלול ה'תרס"ה, ספטמבר 1905 - י"א בסיוון ה'תשמ"ט, יוני 1989) היה רב חסידי משושלת דז'יקוב-רופשיץ.
קורותיו
בנו של האדמו"ר רבי אלטר יחזקאל אליהו הורוויץ מדז'יקוב, בנו וממלא מקומו של רבי יהושע מדז'יקוב. אמו חוה הייתה בתו של האדמו"ר מוויז'ניץ, רבי ישראל הגר. אביו התגורר לאחר נישואיו בוויז'ניץ, בסמוך לחותנו. בשנת ה'תרס"ט (1909) עברה המשפחה לדז'יקוב, שם התמנה אביו לרב וכעבור מספר שנים לאדמו"ר. בשנות מלחמת העולם הראשונה נדדה משפחתו יחד עם משפחת האדמו"ר מוויז'ניץ לגרוסוורדיין. לאחר המלחמה התיישב אביו בטארנוב והקים בה חצר חסידית.
למד אצל רבי מאיר אריק בטרנוב. בגיל 20 נסמך להוראה על ידי רבי אברהם מנדל שטיינברג, רבה של ברודי. שהה בגרוסוורדיין בביתו של סבו האדמו"ר מוויז'ניץ והיה חסידו המובהק. הוא נישא למרים, בת דודו האדמו"ר רבי חיים מאיר הגר מוויז'ניץ. לאחר שלא נולדו להם צאצאים גירש את רעייתו ונישא לה בשנית, בתקווה שקיום מצוות המחזיר גרושתו ישמש להם כסגולה ללידת ילדים, אך ללא הועיל. הם התגרשו בשנית ומאז לא נישא עוד. בל"ג בעומר ה'תרצ"ו מונה לדיין בקלויזנבורג. בתקופת מגוריו בקלויזנבורג כינה שם משפחתו "האגער", כשם נעוריה של אמו, מכיוון שלא הייתה לו אזרחות חוקית.
עם פלישת הנאצים בשנת ה'תש"ד (1944) להונגריה הועבר יחד עם שאר יהודי גרוסוורדיין לגטו. הוא הצליח להימלט עם משפחת חותנו מהגטו לרומניה, זמן קצר לפני השילוח לאושוויץ. עם סיום מלחמת העולם השנייה שב עם משפחת חותנו לגרוסוורדיין, וכעבור זמן עלה עמם לארץ ישראל.
אביו ואחיו נספו בשואה. למרות הפצרות סירב להקים חצר חסידית. הוא התגורר בגפו בירושלים ושימש כר"מ ומשפיע בישיבת בית יוסף צבי של הרב יוסף צבי דושינסקי שממנו למד. הוא התקרב לחזון איש וראה עצמו כתלמידו, נהג כדעתו לגבי שימוש בחשמל בשבת וכתב הגהות על חיבורו על מקוואות. הוא נהג בסגפנות, ומסופר שנהג לפני כל ארוחה לבכות ולומר פרקי תהילים, באמרו שיש לחשוש מלהתגשם על ידי האכילה. למרות דעותיו הקנאיות, ועל אף גירושיו, היה חסידו של חמיו רבי חיים מאיר הגר האגודאי. עם השנים התקבצו סביבו חסידים, בפניהם השמיע דברי תורה. בשנת ה'תשמ"ה עבר להתגורר בלונדון. גם שם התקבצו סביבו חסידים והוא התחיל להתנהג באדמו"רות. בלט כבקיא בסיפורי חסידים. בשנותיו האחרונות גזר על עצמו שתיקה.
עמד בקשרי ידידות עם בעלה השלישי של גרושתו, הרב יצחק יעקב וייס, גאב"ד העדה החרדית, חברו מימי נעוריו בגרוסוורדיין, אז למדו בחברותא כ-6 שעות מדי יום.
נהג לכתוב הערות קצרות בגיליוני ספריו. כך כתב הערות על סדר השולחן ערוך, כתבי החתם סופר, מהרש"ם, החיד"א ורבי מאיר אריק.
את כספי נדונייתו העניק לרבי יוסף נפתלי שטרן להדפסת ספרי החתם סופר. הוא נהג לומר ש"החתם סופר מדבר אל לבי". רבי יוסף נפתלי התבטא עליו שהוא " בתורת החתם סופר". נפטר בי"א בסיוון ה'תשמ"ט ונקבר בבית החיים "עדת ישראל" שבשכונת "אנפילד" בלונדון.
זמן קצר לאחר פטירתו יצאו לאור ספרים העוסקים בתולדותיו והנהגותיו, וכעבור זמן יצאו ספרים מדברי תורתו.
על שמו בית המדרש "זיכרון יהודה" של חסידי ויז'ניץ בבית שמש וכן בית המדרש "זיכרון יהודה דזיקוב" בווילימסבורג.
טיגון בשמן עמוק
טיגון בשמן עמוק (או טיגון עמוק) הוא שיטה להכנת מזון שבה המזון שקוע בכמות גדולה של שמן או שומן רותח. הטמפרטורה הגבוהה שבה מטוגן המזון בשיטה זו (כ-160 - 190 מעלות צלזיוס - מעט פחות מטמפרטורת הרתיחה של השמן) מכתיבה בדרך כלל זמן הכנה קצר. מכיוון שבשיטה זו אין נעזרים במים, היא מסווגת כ"שיטת בישול יבשה".
ציפוי
חלק מהמאכלים המטוגנים מצופים בבלילה (ואז הם נקראים פריטר) או בפירורי לחם טרם הטיגון. כתוצאה מכך, מעטפת המזון הופכת לפריכה ומוזהבת בעוד שתוכו הופך לעדין, לח ומאודה. הציפוי מונע מאדי מים לעזוב את המזון ולייבש אותו. קיימים מאכלים, כמו תפוח אדמה או עוף שעורו עדיין עליו, אשר להם קליפה טבעית ולכן הם לא צריכים ציפוי.
בטיחות בשימוש
הטמפרטורה הגבוהה של השמן, כמותו הגדולה והתגובה בין שמן למים מחייבים זהירות רבה בטיגון בשמן עמוק. שימוש שגוי עלול לגרום לקפיצה של השמן (עקב מגע עם מים), לשפיכה שלו או להתלקחותו. מגע עם השמן הרותח עלול לגרום לכוויות קשות. שמן שהתלקח יכול לבעור בעוצמה נמוכה בתוך כלי הבישול, או לבעור בעוצמה גבוהה. במקרה של בעירה בעוצמה נמוכה אין לנסות לכבות את השמן באמצעות מים, דבר שיוביל לפיצוץ, הגדלת הבעירה, לשריפה ולכוויות חמורות. תחת זאת, יש לכבות בזהירות את מקור החום, ואז לחנוק את מקור החמצן לבעירה על ידי כיסוי כלי הבישול באמצעות מכסה או מגבת רטובה שנסחטה היטב. במקרה של בעירה בעוצמה גבוהה יש להזמין את מכבי האש.
סכנות בריאותיות ממאכלים שעברו טיגון עמוק
חימום יתר על המידה של השמן, שימוש חוזר בו, או חשיפה ממושכת מדי שלו לאוויר בזמן שהוא חם, עלולים להוביל להיווצרות של תוצרי חמצון, פולימרים ומזיקים אחרים, ואפילו תרכובות רעילות שונות, כגון אקרילאמיד (acrylamide) במזונות עתירי עמילן, כמו תפוח אדמה. טיגון עמוק בסביבת ריק עוזר להפחית באופן משמעותי את היווצרות האקרילמיד, אולם שיטת טיגון זו אינה נפוצה בתעשיית המזון מכיוון שהיא יקרה.
הסימנים הבאים יכולים להעיד על טיגון לא תקין: היווצרות של עשן, קצף, התעבות המזון והפיכתו לכהה יותר. מבין בדיקות המעבדה שיכולות לגלות מזון שטוגן בצורה לא תקינה ניתן להזכיר את בדיקת כמות החומרים הקוטביים, שיכולה להעיד על כמות תוצרי החמצון. בדיקה זו נמצאת בשימוש בתעשיית המזון ואפילו במסעדות.
White Flag
White Flag (בעברית: דגל לבן) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית דיידו, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Life for Rent.
השיר נשלח לתחנות הרדיו בארצות הברית ב-7 ביולי 2003, על ידי חברות התקליטים אריסטה רקורדס, צ'יקי רקורדס ו-BMG יפן והופץ כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. בבריטניה, נשלח לתחנות הרדיו ב-1 בספטמבר 2003. השיר זכה להצלחה רבה במצעדי השירים ברחבי העולם, והגיע למקום הראשון באוסטרליה, אוסטריה, צ'כיה, גרמניה, איטליה, נורווגיה ופורטוגל. בבריטניה, מולדתה של דיידו, הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, ובארצות הברית למקום ה-18 במצעד הבילבורד הוט 100. הקליפ שביים ג'וזף קאהן מציג את השחקן דייוויד בוריאנז בתור מושא אהבתה של דיידו.
השיר הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר – אישה" וזכה בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "הסינגל הבריטי הטוב ביותר", בטקס שנערך בשנת 2004.
רקע וכתיבה
"White Flag" נכתב והופק על ידי דיידו, רולו ארמסטרונג וריק נואלס. בשיר, המספרת לא מוכנה לוותר, גם אם היא יודעת שמערכת היחסים שלה הסתיימה. "White Flag" תואר כשיר בעל צלילים "רב-שכבתיים", שנכתב למנגינת פסנתר וכלי מיתר. הוא כתוב בסולם מז'ורי בקצב של 90 פעימות בדקה, וקולה של דיידו נע בין התו הנמוך של A3 לתו הגבוה של C5.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, וצבר בה למעלה מ-190 מיליון השמעות.
ביקורת
דייוויד ג'פריס מ-AllMusic שיבח את "השירה המתוקה של דידו" וקבע כי "הכול יפה מאוד בשיר; הן הבתים שלו והן הפזמון שלו". דריק סטראכן מ-BBC Music כי השיר "מרתק ויכול לגרום לך לזמזם אותו גם אם אינו חקוק בראש שלך. יש בו משהו לא מודע, תמים ונעים. הוא יכול להופיע בקלות באחד מסרטי הקומדיה רומנטית של טום הנקס ומג ראיין". אלכסיס פטרידיס מגרדיאן כתב ש-"White Flag' הוא "שיר פופ מעולה, שנכתב בביטחון, ובו פזמון שאי אפשר לשכוח ללא סיוע בהיפנוזה".
פרסים והצלחה
"White Flag" הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר – אישה" אך הפסיד ל-"Beautiful" של כריסטינה אגילרה. עם זאת, השיר זכה בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "הסינגל הבריטי הטוב ביותר", בשנת 2004.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר שביים במאי הווידאו קליפים ג'וזף קאהן מציג את השחקן דייוויד בוריאנז בתור מושא אהבתה של דיידו.
הוא מגולל סיפור על מערכת יחסים שהסתיימה, אך מותיר את דיידו מלאת געגועים לבן זוגה לשעבר. הם נמצאים זה ליד זה מספר פעמים ללא ידיעתו. דיידו עדיין לא התגברה עליו וזאת, בנוסף לעובדה שהוא לא מודע אליה. בסוף הקליפ, הם חוזרים לדירותיהם כשחדרה של דיידו מלא בתמונות שלו. להפתעתה, היא מגלה שגם חדרו מלא בתמונות שלה; דבר שמרמז על כך שגם הוא עדיין כמה להיות עימה שוב.
נכון לספטמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-182 מיליון צפיות.
הפרעת אישיות היסטריונית
הפרעת אישיות היסטריונית (באנגלית Histrionic Personality Disorder או בשם המקוצר HPD)  היא הפרעת אישיות מאשכול ב' של הפרעות האישיות. אנשים החיים עם הפרעה זו נוטים להתנהגות צבעונית, דרמטית ומוחצנת (אקסטרוברטית). בהתנהגותם יש מרכיב סקסואלי פתייני, לעיתים פרובוקטיבי מבחינה מינית. בהפרעה זו יש הבדל בתמונה הקלינית הכוללת בין גברים ונשים.
אטימולוגיה
מקור השם 'היסטריונית' הוא מהמילה הלטינית histrio, שמשמעותה "שחקן" ואשר משם התגלגלה למילה הצרפתית histrionique שמשמעותה "תיאטרלי" או "דרמטי", ובהשאלה "צבוע". ייתכן שהמילה הגיעה ללטינית מהשפה האטרוסקית, ואם כך האטימולוגיה של המושג אינה קשורה לזו של המושג היסטריה, שמקורו במילה הלטינית היסטוס – רחם.
איבחון
האבחנה להפרעה זו ניתנת על ידי פסיכיאטר. על פי ה-DSM-5 (המהדורה של ספר האבחנות הפסיכיאטריות של האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית שיצאה ב-2013), הפרעה זו מאופיינת על ידי:
א. דפוס נרחב של רגשנות יתר וחיפוש תשומת לב, המתחיל בבגרות המוקדמת ומופיע במגוון הקשרים, ומתבטא בחמישה או יותר מהבאים:
מאפיינים קליניים
אנשים הסובלים מהפרעת אישיות היסטריונית נוטים להתנהגות המחפשת תשומת לב. הם נוטים להגזים במחשבותיהם ורגשותיהם, ולגרום לדברים להשמע חשובים יותר ממה שהם. הם מציגים התקפי זעם, בכי והאשמות כאשר אינם נמצאים במרכז תשומת הלב. התנהגות פתיינית שכיחה בשני המינים, אך הם סובלים לעיתים קרובות מבעיות בתפקוד המיני. הצורך באישור חיצוני הוא בלתי פוסק, והם עשויים להשתמש בדחפים המיניים על מנת לאשר לעצמם שהם מושכים בעיני המין השני. יחד עם זאת, מערכות היחסים שהם יוצרים נוטות להיות שטחיות, והם עשוים להיות שקועים בעצמם, יהירים ותלותיים. מנגנוני ההגנה המרכזיים בהפרעת אישיות זו הם הדחקה והתקה. משום כך לעיתים נראה כי הם אינם מודעים לרגשותיהם האמיתיים, ואינם מצליחים להסביר את הנעותיהם. במצבי דחק, שיפוט המציאות נפגע בקלות.
שכיחות ואפידמיולוגיה
לפי ה-DSM-5, שיעור ההפרעה באוכלוסייה הכללית הוא 1.84%. ההפרעה מאובחנת יותר בנשים מאשר בגברים.
מהלך ופתוגנזה
הפרעה זו מאופיינת על ידי דפוס של חיפוש ריגושים מתמיד. הם עלולים להתקשות בקיום קשר אינטימי. הם נוטים לקבל על עצמם תפקיד (קורבן או נסיכה). הקשר נוטה להתבסס על מניפולציות רגשיות. הם מתקשים לשמר קשר עם בני מינם שכן התהגותם המינית נתפסת על ידי חבריהם כאיום. הם יחושו מדוכאים או נעלבים כאשר הם אינם במרכז תשומת הלב. הם זקוקים לחיזוקים תכופים וביטויי אהדה והסכמה כדי לשמור על יעילות והתלהבות בעבודתם. אנשים החיים עם הפרעה זו משאירים לעיתים רושם של קסם אישי רב וחמימות. בחלק מהמקרים הם מעוררים את הרושם שקיים בהם יסוד מניפולטיבי. במקרים הקשים יותר של הפרעה זו ניתן להבחין בדמיון רב יותר להפרעת אישיות נרקיסיסטית, וכן להפרעת אישיות גבולית. קיים סיכון מוגבר לאובדנות אצל אנשים עם הפרעה זו, אך שיעורו לא ידוע.
תחלואה נלווית
תיתכן תחלואה נלווית של הפרעה סומטופורמית (הפרעת סימפטם נוירולוגי פונקציונלי), דיכאון, והפרעות אישיות אחרות: גבולית, נרקיסיסטית, אנטי סוציאלית, ותלותית.
אבחנה מבדלת
הפרעות אישיות אחרות: התמונה הקלינית בהפרעת אישיות היסטריונית עלולה להראות דומה מאוד לזו המתקבלת בהפרעות אישיות אחרות. יש בה מאפיינים שמזכירים הפרעת אישיות נרקיסיסטית, הפרעת אישיות אנטי-סוציאלית, הפרעת אישיות תלותית ולעיתים גם תסמינים הנראים כמו הפרעות אישיות אחרות. ההבדל בין כל הפרעות אלה לבין הפרעת אישיות היסטריונית הוא שהמרכיב הדומיננטי ביותר בתמונה הקלינית הוא ההתנהגות הפתיינית המוחצנת והמינית במידה רבה (יותר אצל נשים מאשר אצל גברים).
שינוי אישיות כתוצאה ממצב רפואי: לפי DSM V יש להבחין בין הפרעת אישיות היסטריונית לבין מצבים רפואיים העלולים לגרום לשינויים באישיות.
סוגיות תלוית תרבות
נורמות התנהגות, אופן ביטוי של רגשות, הופעה חיצונית וכן הלאה הם מאפיינים המשתנים מתרבות לתרבות. לכן הפרעה זו תבלוט פחות באותן חברות בהן יש יותר לגיטימציה לרגשנות מוחצנת, חיפוש מתמיד של ריגושים וכדומה. לכן האיבחון של הפרעה זו צריך להיעשות ביחס לנורמות המקובלות בחברה בה חי האדם המאובחן.
טיפול
יש ניסיון בטיפול באנשים עם הפרעת אישיות היסטריונית בעזרת טיפול קוגניטיבי התנהגותי. כמו כן, קיים ניסיון בטיפול בפסיכותרפיה דינאמית פסיכואנליטית וישנן ראיות מחקריות על יעילות טיפול זה בהשוואה לקבוצת ביקורת. סוג נוסף של תרפיה שמוזכר בהקשר של הפרעה היסטריונית הוא טיפול סכמה (Schema Therapy).
שיקום
אדם בן 18 ומעלה שנקבעו לו 40% נכות ומעלה על ידי המוסד לביטוח לאומי בגין הפרעה נפשית זכאי לקבל שירותי סל שיקום.
קמלוט
קַמֶלוֹט (באנגלית: Camelot) היא טירה אגדית, המקושרת לרוב למלך הבריטוני האגדי ארתור. רומנסות מאוחרות מתארות אותה כבירתה הדמיונית של ממלכתו של ארתור, שממנה יצא להילחם ברבים מן הקרבות שהיו לו בחייו. מקומה הגאוגרפי נעדר מהמסורות הקדומות.
מקור השם אף הוא אינו ידוע, על אף שהוא דומה מספיק לשמות אחרים של אתרים מעידן הברזל ומהתקופה הרומאית כדי להעיד על האפשרות שאולי המקום התקיים במציאות, אך אין ספק שלא יהיה דמיון רב בינו לבין אופן הצגתו בספרות המאוחרת.
מופעים ראשונים
הטירה מוזכרת לראשונה בפואמה "לנסלוט, אביר העגלה" של כרטיאן מטרואה, שתוארכה לשנות השבעים של המאה ה-12. היא מוזכרת באורח אגבי, ולא מתוארת:
אין בפואמה של קרטיין דבר המעיד על מידת החשיבות לה קמלוט תזכה ברומנסות מאוחרות יותר. בעבור קרטיין, החצר העיקרית של ארתור הייתה בקרליאון שבוויילס; זה גם היה בסיסו העיקרי של המלך ב-"היסטוריה רֶגוּם בריטניה" של ג'פרי ממונמות' ובספרות שהופיעה בעקבותיה. רק במאה ה-13, ברומנסות צרפתיות, בהן אפשר למנות את "לנסלוט-הגביע הקדוש" ו-"המחזור הבתר-וולגטי", החלה קמלוט להאפיל על קרליאון, ואפילו אז, פרטים רבים מתיאורי קמלוט נגזרים למעשה מתיאוריו של ג'פרי את העיירה הוולשית.
במאה החמש-עשרה, סר תומאס מלורי יצר את הדימוי המוכר ביותר של קמלוט ביצירתו "מות ארתור" ("Le Morte d'Arthur"); הוא מזהה את קמלוט עם וינצ'סטר, זיהוי שנותר מקובל מאות בשנים, על אף שנדחה על ידי העורך של מלורי עצמו - ויליאם קקסטון. האמונה הרווחת היא שקמלוט מצויה בחוף המערבי של ויילס.
הרומנסות מתארות את העיר קמלוט וסביבתה בקרבת אסטולט, במורד הנהר. היא מוקפת מישורים ויערות, והקתדרלה המפוארת של סיינט-סטיבן היא המרכז הדתי של ארתור ואביריו. מקמלוט יוצאים אבירי השולחן העגול אל החיפוש אחר הגביע הקדוש.
זיהוי אתרים
הגרסאות השונות ל'קמלוט' של כותבי הרומנסות מתבססות על המסורות המוקדמות שנכתבו על חצרו של ארתור. הסיפור "Culhwch and Olwen", הקשור ב-"Mavinigion" ואפשר שנכתב במאה האחת-עשרה, ממקם אותה בצליוויג, אתר לא ידוע בקורנוול. צלוויג נזכרת גם ב-"שילוש הוולשי"; באופן הראוי לציון, סיפורים וולשיים מוקדמים אלה ממקמים את גיבורה הגדול ביותר של ויילס מחוץ לגבולותיה הלאומיים.
התיאור של ג'פרי את קרליאון התבסס ככל הנראה על היכרותו האישית עם העיר וההריסות הרומיות המרשימות הנמצאות בתחומיה; התשובה לשאלה האם קרליאון הייתה קשורה לארתור לפני כתביו של ג'פרי מעורפלת מעט יותר. הרומנסות הצרפתיות המאוחרות דנות רבות ב-"Carduel", עיר אנגלית/וולשית צפונית, המבוססת על קרליל שבמציאות.
הזיהוי של מלורי את קמלוט עם וינצ'סטר שאב ככל הנראה השראה מתולדותיה של העיר. היא הייתה בירת מחוז ווסקס תחת אלפרד הגדול, והתגאתה ב"שולחן הגדול של ווינצ'סטר", שנבנה במאה השלוש-עשרה אך נודע ברבים כמקורי בתקופתו של מלורי. עורכו של מלורי, קקסטון, דחה את הזיהוי, משום שהרשומות ההיסטוריות ממקמות בדרך-כלל את בסיס-הפעולה של ארתור בוויילס. הוא הציע את החורבות הרומיות ב-Caerwent כאפשרות חלופית.
ב-1542, ג'ון לילנד דיווח שהמקומיים סביב טירת קדבורי בסאמרסט מחשיבים אותה לקמלוט המקורית. סברה זו נתמכת בסמיכותה של קדבורי לעיירות קווין-קמל ווסט-קמל, ונותרה שכיחה מספיק כדי להוות השראה לחפירות ארכאולוגיות רחבות היקף שנערכו במקום במאה העשרים ומצאו שרידי מבצר צבאי וחרסים מהמאה ה-5.
קולצ'סטר, קאמולודונום בפי הרומאים, גם היא הייתה בין האפשרויות שהוצעו כקמלוט האמיתית, בעיקר לאור שמה המקורי. הקושי העיקרי הגלום באפשרות זו הוא המיקום - קולצס'טר נמצאת במחוז אסקס, עמוק בתוך השטח הסקסוני והרחק מאזורי הפעילות ההיסטוריים של ארתור. מקומות אחרים בבריטניה בעלי שמות הקשורים ל"קמל" היו גם הם בין המועמדים, למשל קמלפורד בקורנוול, השוכנת במורד נהר קמל שלצידו קבע ג'פרי את מקומה של קמלן, מקום הקרב האחרון של ארתור. הקשר בין האזור לקמלוט ולקמלן הוא בגדר השערה בלבד.
קמלוט בתרבות
בארצות הברית, הביטוי 'קמלוט' מקושר לרוב לתקופת נשיאותו של ג'ון פיצג'רלד קנדי, שהיו שאמרו שיש לה פוטנציאל והבטחה לעתיד טוב יותר, והייתה סמל לתקווה בעבור רבים ברחבי העולם, שקיבלו השראה מנאומיו של קנדי, חזונו ועמדותיו המדיניות. התקופה נקטעה בעשרים ושניים בנובמבר, 1963, עם רצח קנדי, שלרוב משווים אותו למפלתו של ארתור. בשורה "אל תיתנו לזה להשתכח מלב, שפעם הייתה נקודה אור, לרגע קצר אחד, שהייתה ידועה כקמלוט," מתוך המחזמר 'קמלוט', נעשה שימוש רב בהתייחס לאותה התקופה.
המחזמר "קמלוט" מ-1960, שכתבו אלן ג'יי לרנר ופרדריק לווי, היה מבוסס על גרסתו הספרותית של ט.ה. ווייט לאגדה, "המלך לשעבר ולעתיד". הספר של ווייט נכתב בחמישה כרכים ("החרב בסלע", "המכשפה ביער", "האביר הפגום", "הנר ברוח" ו"הספר של מרלין"), וכולל אנכרוניזמים שנונים, גדוש ברכילויות ימי-ביניימיות, ומעל לכל, סוף רע ומר.
בשנת 2011 הפיקה רשת Starz סדרת דרמה תקופתית בשם קמלוט (Camelot) העוסקת במלך אותר פנדרגון ובנו ארתור.
בשנת 2015 הודיעה רשת ABC כי העונה החמישית של הסדרה עד עצם היום הזה תעסוק בחלקה בעלילות קמלוט והמלך ארתור.
גלוריה אנזלדואה
גלוריה אוונגלינה אנזלדואה (בספרדית: Gloria Evangelina Anzaldúa, 26 בספטמבר 1942 – 15 במאי 2004) הגדירה עצמה כצ'יקאנה (Chicana, אמריקאית ממוצא מקסיקני), פמיניסטית, משוררת ותאורטיקנית של התרבות. בתחילת הקריירה שלה הגדירה עצמה לסבית, אך מאוחר יותר הפסיקה להגדיר עצמה כך עקב התמקדותה באזורי גבול.
ספרה המפורסם משנת 1987: אזור הגבול: המסטיסה החדשה (Borderlands/La Frontera: The New Mestiza), התבסס על חוויותיה כמי שגדלה על הגבול בין מקסיקו לטקסס, ובו היא טווה תאוריה של אזורי גבול, ומפתחת מתודולוגיה של כתיבה עליהם. היא גם מתארת את רגשותיה ותחושותיה בשנות התפתחותה, המאופיינים בזהות מורכבת, בתרבות רב לשונית ובתנאים של דיכוי תרבותי.
תולדות חייה
גלוריה אנזלדואה נולדה ב-26 בספטמבר 1942 בעמק הריו גראנדה שבדרום טקסס, בגבול עם מקסיקו. (מוצאה ממשפחה אליה השתייכו רבים מהבסקים והספרדים שהגיעו לאמריקה במאה ה-16 וה-17. שם המשפחה Anzaldúa הוא ממוצא הבסקים). הוריה - אורבנו אנזלדואה ואמיליה גרסיה הועסקו בטקסס כפועלי חווה וכך הכירו. הם נישאו בגיל מאוד צעיר.
התפתחותה המינית החלה בגיל מוקדם ביותר בשל בעיות אנדוקריניות, דבר שהסב לה אי-נוחות רבה. לבסוף עברה ניתוח להוצאת כל אברי הרבייה הנשיים ואז הכריזה על עצמה: "נולדתי הומו". כשהייתה בת 11 עברה עם משפחתה לגור בעיר הרגיל שבטקסס (Hargill, Texas).