cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ארשגוהי טאוטיג
ביוגרפיה
ארשגוהי טאוטיג נולדה בשם ארשגוהי צזווקיאן בשכונת אורטקוי של איסטנבול ב-1875. אחרי לימודי בית הספר היסודי, נסעה לאנגליה ולמדה בתיכון בצפון יורקשייר. אחרי זה, נסעה לפריז כדי להשלים את השכלתה הגבוהה. בזמן שהותה שם, תרמה למילון הצרפתי-ארמני של ג. לוסיאן כחוקרת שפה. היא אז חזרה לאיסטנבול כדי להמשיך את השכלתה. שם, היא התחילה את הקריירה שלה כסופרת, כשהיא מפרסמת את עבודותיה בכתבי העת והעיתונים הארמנים המובילים לספרות ודעה, ביניהם "צאגהיג" (פרח), "מנזומה", ביזנטיון", ו"ג'מנאק" (זמן).
ב-1902, היא נישאה לסופר והפובליציסט הארמני הנודע, טאוטיג. כשהוא נכלא על ידי העות'מאנים, היא חלתה. היא נשלחה ללוזאן, שווייץ, להבראה, שם המשיכה לחיות עד 1922. נאמר עליה שמילותיה האחרונות היו "אנחנו כולנו קורבנות", כשהיא מתייחסת לרצח העם הארמני.
עבודתה
טאוטיג הייתה חברה ב"אזקנוור האיוהאטס אנגרוטיוני", ארגון ארמני שפעל למען הקמת והפעלת בתי ספר לבנות באזורים בעלי אוכלוסיות ארמניות באימפריה העות'מאנית. ב-1909, הארגון קיבל את הידיעה לגבי הטבח של הארמנים בידי הטורקים במחוז אדאנה, וביקש לסייע בכל דרך אפשרית. טאוטיג נסעה לאדאנה, ודיווחה על הזוועות שראתה שם. כשחזרה לאיסטנבול, היא פרסמה דו"ח וספר קצר "חודש בקיליקיה", ב-1910. היה זה הדיווח הראשון מידי עד ראייה לגבי המצב שם. טאוטיג גם סייעה לבעלה בעבודתו בפרסום כתב העת שלו, "האלמנק הארמני" ובמחקר שלו על התרבות והדת הארמנית.
רוב בורדון
רוברט גרגורי "רוב" בורדון (באנגלית: Robert Gregory "Rob" Bourdon; נולד ב-20 בינואר 1979 בקלאבאסס, קליפורניה) הוא מוזיקאי אמריקאי-יהודי. המתופף של להקת הנו-מטאל האמריקאית לינקין פארק. הוא החבר הצעיר ביותר בלהקה.
חייו
נטייתו של בורדון למוזיקה החלה בגיל צעיר. בגיל 10 הוא החל ללמוד לתופף על התופים (ולפני כן גם על פסנתר, לתקופה קצרה). כל זה החל לאחר שאימו, הכירה את מתופף להקת אירוסמית', הכניסה את בנה אל מאחורי הקלעים של הופעתם. שם רוב הביט על המופע והחליט שהוא רוצה לעסוק בתיפוף כאשר יגדל.
בתיכון למד רוב עם מספר חברים מהלהקות הובסטנק ואינקיובס. הוא הצטרף ללהקה הראשונה שלו בגיל 13, בה הוא ניגן יחד עם חבריו גרסאות כיסוי לשירי נירוונה. מאוחר יותר רוב הצטרף לחברו לתיכון, הגיטריסט בראד דלסון, בלהקה "Relative Degree". למרות כל החזרות הלהקה לא הצליחה להחזיק מעמד והתפרקה אחרי הופעה אחת בלבד. דרך חברו הטוב של בראד, מייק שינודה, השניים הצטרפו ללהקה "Xero" – הלהקה ששינתה את שמה פעמיים: ל-hybrid theory ומוכרת כ-linkin park (לינקין פארק) של היום.
יכולותיו של רוב בורדון בתיפוף באות לידי ביטוי בהופעות של לינקין פארק כשבשיר Bleed It Out הוא מבצע סולו תופים ארוך.
מתגורר בורדון בלוס אנג'לס. הוא טבעוני.
מקלארן 720S
מקלארן 720s (באנגלית: McLaren 720s) היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שתי מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2017. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2017. היא מחליפת המקלארן 650s.
עיצוב
העיצוב החיצוני והפנימי הוא עיצוב GT, פנסי הלד מסתירים כונסי אוויר, תכונות עיצוב רבות "נלקחו" ממקלארן F1, כדוגמת הדלתות הנפתחו באלכסון כלפי מעלה.
מפרט טכני
היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין טורבו המספק כ-720 כ"ס ב-7,500 סל"ד ומומנט מרבי של 78.5 קג"מ ב-5,500 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 2.9 שניות ותוך 7.8 שניות מ-0 ל-200 קמ"ש. ומגיעה למהירות מרבית של 341 קמ"ש.
מקלארן 720s GT3
גרסת המירוץ שיועדה להתחרות באליפות העולם ב-GT3 של ה-FIA. היא כוללת את אותו מנוע אך תיבת ההילוכים היא תיבת הילוכים רציפה בעלת שישה הילוכים. כמו כן עברו המתלים כיול חדש המתאים למרוצים, העיצוב השתנה במעט, הוסרו רכיבים שאינם חיוניים, ונוספה כנף אחורית גדולה. היא הוצגה באוגוסט 2018
מקלארן 720s ספיידר
היא גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית, היא המתחרה של מקלארן לפרארי 488 ספיידר. הגג עשוי מסיבי פחמן וזמן פתיחתו אורך 11.0 שניות וניתן לפותחו ממהירות של 50 קמ"ש ועד 325 קמ"ש. היא כוללת את אותו המנוע וביצועיו. היא הוצגה בדצמבר 2018
מקלארן 765LT
ה-765LT היא גרסה מיוחדת של הגרסה הבסיסית הכוללת את אותו מנוע אך כאן הוא מספק 765 כ"ס ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ. התאוצה אורכת 2.8 שניות והמהירות עומדת על 330 קמ"ש. מערכת הפליטה בעלת ארבעה פתחים, וכנף אחורית גדולה הנפתחת ונסגרת באופן חשמלי. העיצוב החיצוני והפימי חד יותר. היא הוצגה במרץ 2020.
אוברסולם
אוברסולם (בגרמנית: Obersulm) היא עיר במחוז היילברון במדינת באדן-וירטמברג, שבגרמניה, 12 קילומטר מזרחית להיילברון.
היסטוריה
היא הוקמה בשנת 1970 כתוצאה ממיזוג הערים העצמאיות לשעבר אייכלברג, אשנאאו, סולצבאך, ויילר, ווילסבאך ואפאלטראך.
מקור השם מתייחס למיקומו הגאוגרפי בחלק העליון ("אובר") של עמק הנהר הקטן "סולם" (Sulm).
באפאלטראך ישנו בית כנסת מהמאה ה-19 אשר עבר שחזור.
רכס רוונזורי
רכס רוונזורי (בסוואהילי: Safu ya Ruwenzori – "הרי רוונזורי") הוא רכס הרים במרכז אפריקה, המצוי על הגבול בין אוגנדה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ומתנשא עד לגובה של 5,109 מטרים. הגבוהים שבהרי רוונזורי, יחד עם הר הקילימנג'רו והר קניה, הם היחידים המכוסים שלג באופן קבוע באפריקה.
תיאור
אורכו של הרכס 120 ק"מ ורוחבו 65 ק"מ. הוא מורכב משישה גושי הרים המופרדים על ידי גאיות עמוקים: הר בייקר, הר אמין, הר גסי, הר לואיג'י די סאבויה, הר ספיק והר סטנלי. הר סטנלי הוא הגדול ביותר ולו מספר פסגות, ומרגריטה היא הגבוהה שבהן. בהרי רוונזורי 43 קרחונים ידועים הנמצאים על שישה הרים ששטחם הכולל הוא 5 קמ"ר, כמעט מחצית מסך שטח הקרחונים באפריקה.
הרכס בנוי מסלעים מותמרים, והסברה המקובלת היא שההרים נוצרו כתוצאה מתנועת לוחות. ההרים מצויים באזור לח מאוד שלעיתים קרובות אפוף בערפל. הסלעים הללו הניבו קרקע שרמת הפוריות שלה איננה אחידה.
רכס רוונזורי משמש כמאגר מים חשוב. הוא מזין את אגמי אדוארד וג'ורג', שיש להם חשיבות כלכלית לתושבי האזור. יש הסוברים כי הם אף הרי הירח (Montes Lunae) שהוזכרו על ידי תלמי כמקורו של הנילוס הלבן, אם כי תיאוריו אינם ברורים דיים כדי לזהותם באופן ודאי. על כל פנים, ההערכות המקובלות גורסות כי כחצי מיליון מתושבי אוגנדה תלויים ברכס על מנת לקבל את צריכת המים שלהם, כמו גם כמגן טבעי מפני שיטפונות ואסונות טבע אחרים.
הרכס מהווה יעד תיירותי. להרים חשיבות כלכלית נוספת, שכן באזור מצויים מרבצי נחושת וקובלט.
הפארק הלאומי
הפארק הלאומי הרי רוונזורי הוא אתר מורשת עולמית הנמצא ברכס רוונזורי באוגנדה. שטחו של הפארק הוא כ-1,000 קמ"ר. בשטח זה ישנם מספר מפלי מים, אגמים, קרחונים וההר השלישי בגובהו באפריקה - הר סטנלי. הנקודה השנייה בגובהה ברכס זה היא פסגת הר ספיק.
אקלים
האקלים תלוי בגובה, אך הוא מושפע גם מרוחות הנושבות מכיוון מזרח וממחזוריות שנתית בעלת שתי נקודות שיא (החודשים הלחים ביותר הם מרץ עד מאי ואוגוסט עד נובמבר). רכס רוונזורי הוא מאוד לח באופן כללי, וברוב ימות השנה יורד בו גשם, כולל בחודשים היבשים.
פלורה ופאונה
הפארק ידוע בזכות הפלורה שלו הכוללת מספר רב של מינים אנדמיים לאזורים הגבוהים. אופי הצמחייה תלוי במידה רבה בגובה, כאשר יש להבחין בין מספר אזורים שונים. מתחת ל-2,400 מטרים הצמחייה מוגדרת כיער גשם טרופי שבור, המורכב ממינים כגון סימפוניה גלובוליפרה ופרונוס אפריקני. באזור זה יש מעט עצים גדולים ולפיכך חופת העצים שבורה מלבד בתחתית העמקים ובפסגות ההרים, שהם המקומות שבהם מדרונות ההרים מתונים. אזור היער השבור מתמזג ליער במבוק המגיע עד לגובה 3,000 מטרים. יער הבמבוק מתחלף בקרקע ענייה המאופיינת בצמחיית שדה בור שבה גדלים בעיקר שיחים מסדרת האברשאים.
אוכלוסיית בעלי החיים בפארק כוללת פילי יער אפריקניים, כמה מיני פרימטים, ועופות אנדמיים.
מ.ק. 20
'''מ.ק. 20 (נקרא בצבא האמריקני  300-SCR ובישראל גם בשם מ.ק. 300''') היה מכשיר קשר נייד לשימוש צבאי באמצעות נשיאה על הגב. זה היה המכשיר האמריקני הנייד המבצעי הראשון. נעשה בו שימוש רב בחזיתות השונות. הופיע בסרט "להציל את טוראי ריאן".
פיתוח וייצור
פיתוח המכשיר החל בשנת 1940 על ידי צוות קטן של מהנדסים בחברת מוטורולה בארצות הברית. החברה קיבלה חוזה ממשרד המלחמה בו התבקשה לפתח ולייצר מכשיר קשר נייד עבור חילות הרגלים שיפעל על סוללות ויהיה בו זמנית משדר וגם מקלט. צוות של ארבעה מהנדסים בראשותו של דן נובלה החל בעבודה. נובלה האמין שניתן לפתח מכשיר קטן ונייד שיענה לדרישות. הוא שכנע את קולונל או-קונל ביכולת של מוטורולה לפתח את המכשיר ובעקבות זאת העביר הצבא הזמנה לחברה. צוות קטן של ארבעה מהנדסים הצליח להתגבר על מכשולים רבים ופיתח מכשיר שהפתיע לטובה ביכולות שלו את קציני החי"ר והקשר של הצבא שהציבו מגבלות של עמידה בזעזועים, תנאי טמפרטורה קשים ולחות גבוהה. המבחנים עברו בהצלחה מלאה והחברה החלה בייצור סדיר. בסך הכל ייוצרו בשנות המלחמה כ־50.000 מכשירים. למרות שבהשואה למכשירים ניידים של שנות האלפיים הוא גדול וכבד יחסית, הרי הכנסת המכשיר לפעילות מבצעית של כוחות הקרקע הייתה מהפכה בנושא שליטה תיאום הכוחות והבקרה.
מלחמת העולם השנייה
המכשירים הראשונים שייוצרו הוטסו כדי להשתתף בפלישה לאיטליה. חלק גדול נשלח לזירת האוקיינוס השקט, אולם להערכה הגדולה ביותר זכו המכשירים בפלישה לנורמנדיה במסגרת מבצע "אוברלורד".
מלחמת העצמאות
המכשירים הראשונים הגיעו לארץ ישראל בתחילת 1948. המחסור למכשירים היה גדול והדרישה הייתה רבה. כך למשל בהתקפה שביצע הגדוד השלישי של חטיבת יפתח על משטרת נבי יושע ב-20 באפריל 1948 קיבלו רק 3 יחידות מתוך חמש שיצאו את המכשירים. המחסור במכשירי קשר גרם לא פעם לאבדות ולכישלון פעולות. כך למשל בתגבורת שנשלחה על ידי חטיבת הנגב לעזרת קיבוץ יד מרדכי שכללה 8 משוריינים, היה רק מכשיר אחד במשורין הראשון. התגבורת התפצלה בעקבות התקלות עם יחידות מצריות ללא יכולת להתקשר ובסופו של דבר הנתק הפיזי מהתגבורת וללא קשר אתם, הוביל להחלטה על נסיגה.
למכשירים אלה הייתה חשיבות מכרעת בקרב על הגנת צפת שערך הגדוד השלישי של חטיבת יפתח. באותו קרב היו בשימוש הגדוד 6 מכשירים ששמשו את מפקדי הפלוגות. חלק קטן של הכוחות הפורצים השתמשו במכשירים קטנים (3 מכשירים) מסוג ווקי טוקי.
גם בפעולה הבאה של הגדוד השלישי מחטיבת יפתח בכיבושי משלטים סביב לטרון ב-11 ביוני השתמש הגדוד ב-5 מכשירי מ.ק. 20 בלבד.
בליל 12/13 ביולי יצאה פלוגה מגדוד 55 של גבעתי לפעולת הטרדה לאזור המערך הצפוני של הצבא המצרי באשדוד. לצורך פעולה זו התקבלו לראשונה שני מכשירי מ.ק. 20 כאשר אחד עמד לרשות המג"ד ושני לרשות מפקד הפלוגה. הקשר בין המ"פ לשאר המחלקות בוצע באמצעות רצים. במרחב חטיבת הנגב צוידו חלק מהיישובים במכשיר זה. (ראו תמונה משמאל - המכשיר של קיבוץ בארי).
הדור הבא
מכשיר המ.ק. 20 שימש את צה"ל עד תחילת שנות ה-60 כאשר הוחלף במכשיר קטן וקל יותר בעל תכונות משופרות: מ.ק 10.
את מכשיר המ.ק. 10 החליף בשנות השבעים המכשיר מ.ק. 77.
לקריאה נוספת
זיוה ארבל, הנערה עם האקדח, ספריית הפועלים, 1999.
איבו סאנאדר
איבו סאנאדר (נולד ב-8 ביוני 1958 בעיר ספליט) הוא ראש ממשלת קרואטיה לשעבר, הורשע בשחיתות ונידון למאסר.
קריירה
סאנאדר נולד ב-1953 בספליט, יוגוסלביה, למשפחה עניה ודתית ממעמד הפועלים. אימו ביקשה מהרקטור של הגימנסיה הקלאסית הדיוקסאלית, בית ספר הקתולי, לקבל את בנה כתלמיד מלגה. הוא הצטיין בלימודיו שם, בייחוד בהיסטוריה ובשפות.
בסיום לימודיו בגימנסיה, למד סאנאדר פילוסופיה ברומא במשך שנה אחת. בשובו לספליט ביוגוסלביה, פגש את מירז'אנה סאריק והתחתן איתה בשנת 1978. לאחר מכן היגרו בני הזוג לאינסבורק באוסטריה, ולמדו באוניברסיטת אינסבורק. בשנת 1982 קיבל סאנאדר תואר דוקטור מהאוניברסיטה.
ב- 1983 שב סאנאדר ליוגוסלביה, ושימש כעורך, ובהמשך כעורך ראשי, בהוצאה לאור. ב-1987 שב לאוסטריה, והקים שם עסקים. לטענת תחקיר עיתונאי, סאנאדר חווה כישלונות בתחום העסקי, ואלו תרמו למעבר שלו לתחום הפוליטי.
שלא כמנהיגים פוליטיים אחרים בקרואטיה, סאנאדר לא היה חלק מהפוליטיקה בצעירותו, לא כחבר ב"ליגה הקומוניסטית הקרואטית", מפלגת השלטון, ולא כדיסידנט.
כניסתו לעולם הפוליטיקה הייתה דרך מפלגת האיחוד הדמוקרטי מפלגת האיחוד הדמוקרטי", שייסד והנהיג פרניו טוג'מן . הוא הקים את הסניף של המפלגה בטירול, כשהיה עדיין באוסטריה. משם המשיך להתקדם במפלגה, שהפכה בהנהגתו של טוג'מן למפלגת השלטון.
כיהן כשר המדע והטכנולוגיה מ-1992 עד 1993 ולאחר מכן כממלא-מקום שר החוץ מ-1996 עד 2000 תחת השר מאטה גרניץ'.
בשנת 1999 נפטר בעודו מכהן נשיא קרואטיה דאז, פרניו טוג'מן,  מייסד ומנהיג מפלגתו של סאנאדר. בבחירות שנערכו לאחר מותו של טוג'מן, הפסידה המפלגה  לראשונה בבחירות, הן לפרלמנט הקרואטי והן לנשיאות קרואטיה. לאחר ההפסד, ביולי 2000, נבחר סאנאדר ליו"ר המפלגה והנהיגה כראש האופוזיציה. אחרי ניצחון מפלגתו ב-2003 מונה לראשות הממשלה. בתקופת כהונתו הושגה הבנה עם האיחוד האירופי להצטרפות קרואטיה לאיחוד.  סאנאדר עמד בראש הממשלה גם לאחר הבחירות של שנת 2007, אם כי הפעם בקואליציה עם מפלגות יריבות, כמו המפלגה הסוציאל-ליברלית, ומפלגת האיכרים הקרואטית.
ביולי 2009 הודיע סאנאדר במפתיע על התפטרותו מראשות הממשלה ומהפוליטיקה. בסוף 2009 ניסה סאנאדר לחזור לפוליטיקה, אבל בסופו של דבר מפלגתו הוציאה אותו משורותיה. בדצמבר 2010 החליט הפרלמנט הקרואטי על הסרת חסינותו בעקבות חשדות למעורבות בשחיתות, הוא נמלט לאוסטריה אך הוסגר לקרואטיה ביולי 2011. הוא הורשע בעבירות שוחד ובנובמבר 2012 נגזרו עליו 10 שנות מאסר. ביוני 2014 בית המשפט העליון אישר את פסק הדין אך הפחית מעונשו ל-8.5 שנות מאסר. ב-2015 בוטל גזר הדין מסיבות פרוצודרליות, וסאנאדר נשלח למשפט מחדש. באותה עת סאנאדר כבר היה נתון במעצר ובבית כלא במשך כארבע שנים, על פרשות שחיתות אחרות, כמו לקיחת שוחד מחברת הנפט ההונגרית MOL. בנובמבר 2020 נגזר עליו עונש של 8 שנות מאסר בשל לקיחת כסף מחברות ציבוריות, במשפט בו חויבה גם מפלגתו, האיחוד-הדמוקרטי, להחזיר מיליוני דולרים.
סאנאדר בעל תואר בספרות ובשפות רומניות-צרפתיות מטעם אוניברסיטת אינסברק באוסטריה. מדבר בשפות: צרפתית, אנגלית, איטלקית, גרמנית.
נשוי ואב ל-2 ילדים.
PopMatters
PopMatters הוא כתב עת מקוון בינלאומי לביקורת תרבות, המכסה היבטים רבים של התרבות הפופולרית. PopMatters הפועל כדומיין עצמאי רב לאומי, מפרסם ביקורות, ראיונות ומאמרים מפורטים על מרבית המוצרים והביטויים התרבותיים בתחומים כמו מוזיקה, טלוויזיה, סרטים, ספרים, משחקי וידאו, קומיקס, ספורט, תיאטרון, אמנות חזותית, נסיעות ואינטרנט.
היסטוריה
PopMatters הוקם על ידי שרה זופקו, שהתנסתה בעבר עם הקמת האתר ללימודי תרבות אקדמאים PopCultures. האתר הושק בסוף 1999 כאתר מקביל ל-PopCultures המספק מאמרים מקוריים, ביקורות וביקורת על מוצרי תקשורת שונים. במשך הזמן עבר האתר מתזמון פרסום שבועי לפורמט מגזין של חמישה ימים בשבוע, והתרחב לביקורות, מאמרים וטורים קבועים. בסתיו 2005 קהל הקוראים החודשי עלה על מיליון.
החל משנת 2006 ואילך, הפיק PopMatters מספר עמודי עיתון מאוגדים עבור שירות החדשות McClatchy-Tribune. החל משנת 2009, מפורסמים מדי שבוע 4 טורים קבועים.
אקוהקוהי
אקוהקוהי (שם מדעי: Palmeria dolei) הוא מין של ציפור ממשפחת הפרושיים ומקבוצת פרושי הוואי, האנדמית להוואי. זהו המין היחיד בסוג Palmeria.
תיאור
ציפור זו היא מפרושי הוואי הגדולים ביותר כשאורכה 17 עד 18 ס"מ בקירוב ומשקלו 21 עד 31 גרם בקירוב. צבעה שחור-אפור ואדמדם והבטן אפורה מסורטטת בלבן וצידי השת אדמוניים מסורטטים בלבן. הכנפיים והזנב שחורים בקצה וערמוניים עד כתומים עזים בתחילתם. הראש שחור עם עורף כתום עז וציצה לבנה ארוכה מעל המקור הכהה. העיניים שחורות ומוקפות בעור כתום המשתפל עד העורף הכתום. הרגליים שחורות. ציפורים צעירות בעלי גוונים כהים יותר מבוגרים והם חסרי נוצות כתומות.
הציפור ניזונה בטבע מצוף של הפרח ברזילי גבעות פולינזי ופרחים נוספים ולעיתים מגוונות גם בחרקים ובפירות כמו פטל. ציפור זו אגרסיבית ותגרש פרושים מתחרים מאזור תזונתה. לעיתים היא משחרת מזון גם על הקרקע. הציפור מצויה רק על האי מאווי סמך למספר הרי געש מוריקים כמו Haleakalā בגובה 1,300 עד 2,200 מטרים שלהם יערות לחים שופעי פרחים, מהם היא ניזונה. עם זאת יערות אלה הפכו לנדירים כיום, מה שפגע באוכלוסייתה וכיום ישנם רק כמה אוכלוסיות מופרדות שלה, אשר רובם נמצאים בהפארק הלאומי הליאקלה. לפי ההערכה ישנם רק 2 אוכלוסיות שלהם ובהם 3,800 פרטים בוגרים.
עופר רחימי
עופר רחימי (נולד ב-2 ביולי 1976 בנצרת עילית) הוא מאמן כדורסל ישראלי המאמן את קבוצת מכבי חיפה מהליגה הלאומית.
ביוגרפיה
רחמי החל את דרכו כשחקן נוער בהפועל גבת אך פרש זמן קצר לאחר המעבר לקבוצה הבוגרת. את קריירת האימון החל בליגות הנמוכות בין היתר באליצור לביא וקצרין לאחר מכן עבר לאמן את מכבי קריית ביאליק מהליגה הארצית, בעונת 2003/04 החל לשמש כעוזר מאמן בקריית ביאליק ובעונה שלאחר מכן מונה למאמן הקבוצה בליגה הלאומית.
בעונת 2005/06 שימש כעוזר מאמן בהפועל מגידו.
בעונת 2006/07 מונה למאמן הפועל מרנין–קריית טבעון והחזיק בתפקיד לתקופה של שלוש עונות. בשנים 2011 עד 2016 שימש כעוזר המאמן בקבוצת מכבי חיפה. הוא מונה לתפקיד המאמן של מכבי חיפה ביוני 2016 בסיום העונה הסדירה הראשונה שלו כמאמן ראשי (עונת 2016/17), דורגה מכבי חיפה במקום השמיני בטבלה. בחודש יוני 2017 ניצחה מכבי חיפה בהדרכתו את הפועל חולון בסדרת רבע גמר הפלייאוף, והעפילה לחצי גמר ליגת העל בכדורסל. בכך הפכה לקבוצה הראשונה בתולדות ליגת העל שעולה לחצי הגמר מהמקום השמיני ומדיחה את המוליכה בסיום הליגה הסדירה. בחצי גמר הפיינל פור הדיחה קבוצתו את מכבי תל אביב והעפילה למשחק גמר נגד הפועל ירושלים בו הפסידה 83:76.
באוקטובר 2017 מונה, במקביל לתפקידו במכבי חיפה, לתפקיד עוזר המאמן של נבחרת ישראל בכדורסל תחת המאמן עודד קטש. בתפקיד זה שימש כשנתיים עד אשר הוחלף על ידי גיא גודס.
ב-22 באפריל 2018 לאחר הפסד של קבוצתו מכבי חיפה להפועל תל אביב וירידת קבוצתו למקום האחרון בליגה עופר רחימי התפטר מתפקידו כמאמן מכבי חיפה. הוא הוחלף על ידי ברק פלג שלא הצליח למנוע את נשירתה של מכבי חיפה לליגה הלאומית. ב-25 ביולי 2018 מונה עופר רחימי למאמן הפועל חיפה.
בפברואר 2019 פוטר רחימי מהפועל חיפה לאחר סדרת הפסדים. בקיץ 2019 מונה רחימי לעוזרו של דני פרנקו בעירוני נהריה.
בקיץ 2020 מונה למאמנה של מכבי אשדוד מהליגה הלאומית בכדורסל, בעונה זו הוביל את הקבוצה למקום השני בתום העונה הסדירה ולרבע גמר הפלייאוף בו הפסידה הקבוצה 1–2 להפועל עפולה.
בדצמבר 2021 פוטר רחימי מאימון אשדוד לאחר שהקבוצה פתחה את העונה עם שורת הפסדים ומאזן 2 - 8.
ב-4 במרץ 2022 מונה למאמנה של מכבי חיפה במקומו של אבי סוכר שהתפטר מתפקידו.
רחימי מתגורר בשמשית, נשוי ואב לשתי בנות.
אוניברסיטת סארי
אוניברסיטת סארי (באנגלית: University of Surrey) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית, הממוקמת בסארי שבממלכה המאוחדת, אשר הוקמה בשנת 1966. כיום לומדים בה כ-16,000 סטודנטים (מתוכם כ-13,000 לתואר ראשון וכ-3,000 לתארים מתקדמים).
נשיא האוניברסיטה הוא הנסיך אדוארד, דוכס קנט. אחד מבוגרי האוניברסיטה הבולטים ביותר הוא ראש ממשלת לבנון לשעבר חסאן דיאב.
האוניברסיטה חברה בארגונים אקדמיים רבים, ובהם ועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם ואיגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי. לאוניברסיטה שיתופי פעולה משמעותיים עם אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, אוניברסיטת הונג קונג, האוניברסיטה הלאומית של סיאול ואוניברסיטת סאו פאולו.
היסטוריה
אמנם האוניברסיטה הוכרה כאוניברסיטה רק בשנת 1966, התקיימו מוסדות אקדמיים אזור עוד משנת 1891.
אסטרטגיית יציאה
בלוחמה
באסטרטגיה צבאית, אסטרטגיית יציאה היא צעד הננקט למזעור הנזקים, בגוף וברכוש, שגורם המשך הלחימה. בתכנון של מבצע צבאי רחב היקף ייתכנו אסטרטגיות יציאה אחדות, ובהן:
המונח היה למונח טכני ששימש בביקורות הפנטגון הפנימיות על מלחמת וייטנאם (כמו על הבטחתו של הנשיא ריצ'רד ניקסון להשגת שלום בכבוד), אך נותר מעורפל בקרב הציבור הרחב עד קרב מוגדישו במלחמת האזרחים בסומליה (1993), בהקשר האסטרטגיה האמריקאית ליציאה מתוכנית שמירת השלום של האו"ם, כשהמעורבות הצבאית של ארצות הברית עלתה בחייהם של חיילים אמריקאים ללא מטרה ברורה. מבקריו הרפובליקנים של הנשיא ביל קלינטון טענו שלא הייתה לו אסטרטגיית יציאה, אף כי ירש מבצע צבאי פעיל מקודמו, הנשיא ג'ורג' בוש. הביקורת עלתה שוב מאוחר יותר נגד מעורבות ארצות הברית במלחמות יוגוסלביה, בהקשר פעולות לשמירת השלום בבוסניה וקוסובו ובמלחמת קוסובו נגד סרביה.
המונח אומץ על ידי מבקרי המעורבות האמריקאית באפגניסטן ובעיקר בעיראק. הנשיא ג'ורג' וו. בוש אמר כי אין לו אסטרטגיית יציאה להוצאת חיילים מעיראק ומבקריו הביעו דאגה למספר חיילי הקואליציה ואזרחים עיראקים שיהרגו או ייפצעו כתוצאה מכך. הנשיא ברק אובמה לא הודיע בפומבי על אסטרטגיית יציאה של הכוחות באפגניסטן.
במדיניות ציבורית
במהלך מגפת הקורונה בשנת 2020 עסקו ממשלות רבות בסוגיית אסטרטגיית היציאה מהמשבר, ובפרט יציאה מהגבלות הפעילות שהוטלו בעקבותיו על התושבים.
בעסקים
ביזמות וניהול אסטרטגי "אסטרטגיית יציאה" היא דרך להעברת הבעלות על עסק לבעלים אחרים (למשל באמצעות מיזוג או מכירה), למשקיעים (למשל באמצעות הנפקה ראשונה לציבור) או לילדי הבעלים. סוגים נוספים של אסטרטגיות יציאה כוללים רכישה בידי ההנהלה ורכישה בידי העובדים. פירוק מרצון של חברה גם הוא אסטרטגיית יציאה של בעלי החברה, ואילו פירוק בצו של בית המשפט הוא אסטרטגיית יציאה של נושי החברה. צירוף שותפים אסטרטגיים או פיננסיים הוא סוג של יציאה, גם אם יציאה חלקית, מכיוון שהוא עשוי לעזור להבטיח את רציפות העסק והישרדותו.
אסטרטגיות יציאה משמשות גם כדי להבטיח שעסקים מוכנים לסיום קשרים עסקיים משמעותיים, כגון אובדן לקוח גדול. ישנן סיבות רבות לכך שקשרים עסקיים מסתיימים, כולל אי-ביצוע המחויבות העסקית של אחד הצדדים או של שני הצדדים, שינוי משמעותי בדרישות אחד הצדדים, או סיום חוזה שנחתם לזמן קצוב. כמעט בכל המקרים, קיום אסטרטגיית יציאה הוא קריטי. האסטרטגיה מתפתחת בדרך כלל כאמצעי לפרישה מיחסי עבודה עם ספק. האסטרטגיה יכולה לשלב את תהליך החזרת הנכסים, העברת עובדים בחזרה לעובדי מפתח והתנאים שבהם מערכת יחסים יכולה להגיע לסיום, למשל, אי-עמידה בהסכמים ברמת השירות, שינויים בנסיבות והפרות אתיות.
בשוק ההון
משקיע בשוק ההון זקוק לאסטרטגיית יציאה כפולה:
אוויר דחוס
במדינות אירופה, 10% מכל המכשור הנמצא בשימוש בתעשייה מונע על ידי אוויר דחוס.
שימושים
אוויר דחוס משמש למטרות רבות ומגוונות כגון:
סוניה קוהן
סוניה קוהן (נולדה ב-1948) היא בנקאית ואשת עסקים חרדית, שהייתה מעורבת בפרשת ההונאה של ברנרד מיידוף.
ביוגרפיה
קוהן נולדה וגדלה בווינה, להורים יהודים ניצולי שואה ממזרח אירופה.
בשנות ה-70 של המאה ה-20, היא פתחה עם בעלה, ארווין קוהן, חברת מסחר בינלאומית ועברה למילאנו, איטליה. בשנות ה-80 של המאה ה-20, היא התגוררה זמן מה בניו יורק ועבדה כברוקרית עבור בנק מריל לינץ'. אחר כך הייתה אחת הנשים הראשונות בוול סטריט שייסדו חברת ברוקראז' (Eurovaleur Inc), ועמדה בראשה. באותה עת, החלה בידידותה ארוכת השנים עם מיידוף. היא הייתה לאחת ממגייסות ההון הגדולות של מיידוף בקרב עשירי העולם. היא נודעה בתור "נציגת אוסטריה בוול סטריט". באותן השנים גרה בעיירה מונסי, בה קהילה יהודית חרדית גדולה, והחלה להקפיד על אורך חיים יהודי אורתודוקסי.
בשנת 1994 חזרה קוהן לוינה והקימה את "מדיצ'י פינאנץ", חברת השקעות ותיווך פיננסי. קוהן בחרה בשם "מדיצ'י" לחברה שלה, לאחר שהתברר לה שאין לאיש זכויות על השם שמקושר בתודעה הציבורית למשפחת הסוחרים ההיסטורית בית מדיצ'י מפירנצה. קוהן גם הוסיפה ללוגו של הבנק סמל אצולה שהיא המציאה עבורו למטרות תדמית.
בסוף שנות ה-90 היא שימשה בין היתר גם כמתווכת בפעילות בנק אוסטריה בישראל. בשנת 2000 הקימה קוהן בישראל, בשותפות עם בני גאון את קרן הון סיכון "אלון". היא רכשה כ-26% ממניות הקרן ושימשה בה דירקטורית. קוהן הצליחה לגייס לקרן 25 מיליון דולר משקיעים אירופיים בהם את, בנק אוסטריה, קבוצת יופיטר הבריטית וחברות ביטוח אוסטריות. ב-2004 נמכרה פעילות קרן אלון לקבוצת יופיטר.
בשנת 2003 קיבלה חברת "מדיצ'י פינאנץ" רישיון בנקאות והיא הושקה מחדש כבנק מדיצ'י, קוהן החזיקה 75% מהמניות שלו והייתה יושבת ראש הדירקטוריון, שביתר המניות החזיק הבנק האיטלקי יוניקרדיט. היא גם הייתה יועצת של הבורסה של וינה עד 2006, והייתה חברה במועצת הפיקוח של בנק "פינלומברדיה" האיטלקי. בנק מדיצ'י הפנה כספים ממשקיעים למיידוף. לדוגמה, בנק מדיצ'י היה מנהל ההשקעות של קרן השקעות בשם "תימה" שהייתה ממוקמת באיי הבתולה הבריטיים. בתמורה למציאת משקיעים, בנק מדיצ'י גבה עמלות של 4.6 מיליון יורו מהקרן ב-2007.
ביולי 2009, בעקבות חשיפת הונאת הפונזי של מיידוף, רשויות החוק בארצות הברית, בריטניה ואוסטריה פתחו בחקירה נגד קוהן, בחשד כי קיבלה ממיידוף תשלומי שוחד בהיקף של יותר מ-40 מיליון דולר בתמורה להפניית השקעות בהיקף של מיליארדי דולרים לחברת ההשקעות של מיידוף. השקעות שקשורות במיידוף הניבו את מרבית העמלות בבנק מדיצ'י בשנת 2007 - 9.7 מיליון יורו, ורווח נקי של כל קרוב לחצי מיליון יורו. עם זאת, שמו של מיידוף לא הופיע בדו"ח השנתי שלו ל-2007. לפי החשד, בתמורה לתשלומי השוחד, הזרימה קוהן למיידוף באמצעות שלוש קרנות של בנק מדיצ'י כ-3.5 מיליארד דולר מכספי משקיעים מאירופה. קוהן מצידה הכחישה את האישומים נגדה, וטענה שהיא הייתה אחת הקרבנות הגדולים של מיידוף. בנק מדיצ'י עצמו קרס והולאם בעקבות ההונאה על ידי ממשלת איטליה.
חיים אישיים
לקוהן חמישה ילדים המתגוררים בישראל. היא בעלת בית פרטי בשכונת יוקרה בירושלים, שבו היא שוהה מספר פעמים בשנה.
ZTE
ל-ZTE שלוש יחידות עסקיות: רשתות (54%), מסופים (29%), וטלקומוניקציה (17%), מוצרי הליבה שלהם בתחומי תקשורת אלחוטית, מרכזיות, סיבים אופטיים, ציוד טלקומוניקציה, כגון טלפונים ניידים, תוכנות תקשורת ועוד. בנוסף, מציע גם מוצרים המספקים שירותי ערך מוסף, כגון וידאו על פי דרישה והזרמת מדיה.
שתי חברות הטכנולוגיה הסיניות Huawei (וואווי) ו-ZTE ספגו ביקורת בארצות הברית על הקשרים עם הממשל הסיני, שעלולים לאפשר מעקב וריגול. ב-2017, ZTE נקנסה על כך שעברה על חוקי היצוא של ארצות הברית ועל סיוע טכנולוגי לאיראן ולצפון קוריאה. באפריל 2018, לאחר שהחברה לא טיפלה בעובדים המעורבים בפרשות שנחשפו, אסרה מחלקת המסחר של ארצות הברית על חברות לייצא ל-ZTE במשך שבע שנים. האיסור הוסר בחודש יולי לאחר ש-ZTE החליפה את ההנהלה הבכירה, הסכימה לשלם קנסות נוספים והקימה מחלקת ביקורת פנימית לעמידה בדרישות.
בפברואר 2020 היה שווי השוק של החברה כ-225 מיליארד דולר.
Kitchen Disco – Live at the London Palladium
Kitchen Disco – Live at the London Palladium הוא אלבום הופעה הראשון של הזמרת-יוצרת האנגליה סופי אליס-בקסטור. האלבום יצא לאור ב-22 בנובמבר 2022 על ידי חברות התקליטים קוקינג ויניל ו-EBGB's.
האלבום הוכרז בספטמבר 2022 כשאליס-בקסטור אמרה: "הביצוע של סיבוב ההופעות של Doing the Kitchen Disco tour היה הסוף של הבטחה שהבטחתי במהלך הדיסקוטקים שלנו... להביא את המסיבה לקהל חי. אני כל כך שמחה שיש לנו את ההקלטה הזו מהפלדיום הלונדוני כדי שאוכל להחיות אותה מחדש ולחלוק אותה איתך!".
ביקורת
סקירת מערכת של אמזון אמרה, "על רקע מסיבות האינסטגרם המדהימות של "Doing the Kitchen Disco tour" במהלך הנעילה והאלבום המלווה את אלבום האוסף שלה Songs From The Kitchen Disco, סופי לקחה את ההופעה החיה המדהימה שלה חזרה לדרך מול קהל חי שוב בשעה תחילת 2022. עם רשימת סט הכוללת את כל הלהיטים בתוספת מגוון מדהים של גרסאות כיסוי, כולן בהתחשב בטיפול Kitchen Disco, המעריצים זכו לתענוג.
טחן פר
טחן פר (שם מדעי: Aetomylaeus bovinus) הוא מין בטאי ממשפחת הטחניים החי במימי האוקיינוס האטלנטי לחופי אירופה עד אפריקה וכן בחופי מזרח אפריקה באוקיינוס ההודי.
טחן זה בעל זנב ארוך וסנפירי חזה דמויי-כנפיים רחבות ובעל ראש שמזכיר מעט ראש של פר, מה שנתן לו את שמו. אורכו המרבי של הטחן 220 ס"מ לנקבות ו-150 ס"מ לזכרים ומשקלו עד 116 ק"ג, כשהנקבות גדולות וכבדות מהזכרים. הטחן דומה במראהו לטחן נקוד, אך כהה יותר. צבעו חום כהה עם נקודות לאורך גופו והוא בעל חוטם ארוך ופה משופע כלפי מעלה. אזור העיניים רחב ונמצא נמוך. הזנב ארוך מאוד ועוזר לטחן לשחות.
הוא חי בין חופי אירופה לאפריקה מפורטוגל עד גינאה, וכן מצוי לעיתים בתוך הים התיכון והים השחור. הוא מצוי גם בדרום אפריקה מקייפטאון ודרומה לעבר האוקיינוס ההודי עד למוזמביק, חופי דרום קניה והאי זנזיבר.
אוכלוסייתו של הטחן נמצאת בירידה דרמטית בים התיכון, אך אין מספיק מידע על האוכלוסייה כדי לקבוע באיזו סכנה הוא מצוי.
סרט (אתר אינטרנט)
סרט (באנגלית: Seret) הוא אתר אינטרנט ישראלי הגדול בישראל המוקדש בלעדית לקולנוע וטלוויזיה. האתר מציע מידע על סרטים, סדרות, בתי קולנוע ואנשי התעשייה, במאים ושחקנים וכן חדשות קולנוע וטלוויזיה, מדורים קבועים, סקירות מפסטיבלי קולנוע בארץ ובעולם ראיונות עם יוצרי ושחקני קולנוע וטלוויזיה וטריילרים לסרטים ולסדרות. האתר מציע לגולשים אפשרות לדרג סרטים, לכתוב ביקורות, ולרכוש כרטיסים וכן עורך הקרנות טרום בכורה לגולשים ומחלק כרטיסים במבצעים מיוחדים לגולשי האתר.
היסטוריה
ב-4 במרץ 2000, נפתח האתר לראשונה כפורטל סרטים ישראלי הכלל סיקורי סרטים והמלצות עורכים. האתר הכיל אז שתי קטגוריות: 'חדש בקולנוע' ו'עשרת הגדולים\הגרועים'.
כעבור שנתיים, החל האתר למכור כרטיסים בשיתוף בתי הקולנוע בפעם הראשונה. באותה שנה החל יאיר הוכנר, במאי קולנוע ומייסד פסטיבל הקולנוע הגאה, לערוך את מדור ביקורות הקולנוע באתר.
בשנת 2013 הושק לראשונה באתר מדור סדרות.
יחסי אירלנד–שוודיה
היסטוריה
דובר הפרלמנט השוודי ביקר בדבלין ב-26 ביוני 2009, ימים ספורים לפני ששוודיה החלה בכהונתה כנשיאת האיחוד האירופי. ב-17 ביולי 2009, מועצת הסחר השוודית סגרה את משרדיה בדבלין והעבירה אותם לממלכה המאוחדת.
סרט (אתר אינטרנט)
היסטוריה
בשנת 2014 הושקה אפליקציית Seret - המאפשרת למצוא בתי קולנוע / סרטים בקרבת מקום וגם לפי שעות ההקרנה הקרובות.
החל משנת 2014 משמש אלעד שלו כעורך האתר ואף הגיש פינת המלצות קולנוע קבועה מטעם האתר בתוכנית הבוקר "דני רופ עד 10".
בשנת 2017 הושקה טבלת המבקרים של אתר "סרט" הכוללת את מבקרי האתר וחמישה ממבקרי הקולנוע המובילים בישראל מכלי תקשורת מובילים. הטבלה היא היחידה בישראל שמכילה הן את ציוני הגולשים והן את ציוני המבקרים.
בשנת 2018 פתח האתר קטגוריית סדרות נרחבת המציגה מידע אודות אלפי סדרות, לרבות סדרות חדשות וסדרות ישראליות, כוללת ביקורות סדרות מהארץ ומהעולם ומשירותי הסטרימינג השונים, מאפשרת כתיבת ביקורות סדרות, מציגה טריילרים סדרות ועוד. האתר אף חנך שני מדורי טלוויזיה בשם "שובר מסך" ו"חדשות הסטרימינג".
יוז'ף פסטור
לימודים ותחילת קריירה
יוז'ף פולק נולד במשפחה יהודית מתבוללת בעיר סגד. אביו היה יונה (יונאש) פולק, אמו הייתה רגינה קוֹהְן (כהן). הילד היה רשום במרשם האוכלוסין בשם יוז'ף פולק ורק מאוחר יותר, כמבוגר, שינה את השמו לפסטור. הוא השלים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הפיאריסטית בסגד, אחד מחבריו הבולטים ללימודים היה המשורר לימים דיולה יוהאס. הוא התחיל בלימודים באוניברסיטה, אבל כבר משנת 1904 נמשך לעיתונות, פסטור כתב כמעט בכל העיתונים של סגד, למעט "העיתון הטרי של סגד" (Szegedi Friss Újság). הוא כתב בעיקר עבור היומונים "יומן סגד" (Szegedi Napló), ואחר כך משנת 1908, עבור היומון "סגד והסביבה" (Szeged és Vidéke). בשנת 1908, יחד עם דז'ה קוסקו, ערך את ספר חג המולד של "סגד והסביבה", שכלל שירים מאת מיהאי באביץ', דיולה יוהאס, פרנץ מורה, וסיפורים קצרים מאת הסופרים מיהאי צ'רזי ואישטוואן טמרקן. הוא כתב בעיתונים על כל מה שנדרש; הוא סימן את ביקורות התיאטרון שלו ואת מאמריו בנושאי תרבות בסימן .k.s (בעקבות Simon Kézai שהיה הכרוניקן המפורסם ביותר של הונגריה של המאה ה-13).
עורך ואיש עסקים
יוז'ף פסטור הפך גם לעובד של העיתון היומי "דרום הונגריה" (Délmagyarország) בסגד, שהושק במאי 1910. ב-2 בספטמבר 1910 הוא גם פתח עיתון תיאטרון בשם "עיתון הבמה של היום" (Mai Szinlap). לאחר עזיבתו של לאיוש רונה, העורך הראשי הראשון של "דרום הונגריה", ב-30 בנובמבר 1910, הפך יוז'ף פסטור לעורך הראשי של דרום הונגריה. הוא הפך לשותף בהוצאה לאור ינה ליגטי ושות', שהפיקה את "דרום הונגריה". בסתיו 1911, הוא ערך את "ספר העיתונאים של ערי השדה" יחד עם יוז'ף בלשה.
הוא התחתן בדצמבר 1911, ובאמצעות אשתו רודולפינה רוזנפלד הגיע למשפחה בעלת קשרים עסקיים טובים. בשנת 1912 הפכה חברת וארנאי למוציאה לאור ולחברת הדפוס של "דרום הונגריה". פסטור נשאר עורך העיתון והפך במהרה למתחרה איכותי של "יומן סגד" לקראת אמצע העשור השני של המאה ה-20, גם מדיניות כוח האדם המצוינת שלו שיחקה בכך חלק, ב-1918 פסטור קלט לעיתונו את המשורר דיולה יוהאס ואת העיתונאי יוז'ף פרנק בעל הניסיון הרב בעריכה כעורך הראשי של סגד והסביבה.
בנובמבר 1918 הפך פסטור לבעלים משותף של "דרום הונגריה" עם חברת וארנאי ולאחר מכן בינואר 1919 הוא קנה גם את חלקה של חברת וארנאי, ככל הנראה יחד עם בית הדפוס של העיתון. "דרום הונגריה" נע חזק שמאלה במהלך הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, בעיקר דרך דיולה יוהאס. לאחר נפילת הרפובליקה, היגר (למעשה ברח) פסטור לווינה לתקופה של 1–2 שנים. הוא שלט בעיתון מהרקע, ממרחק, שלמעשה נערך בתקופה זו על ידי יוז'ף פרנק (מאפריל 1920). העיתון נאסר גם כך ב-30 במאי 1920. הוא הופעל מחדש בשם "סגד", אך בשנים הראשונות לא היה לפסטור כל תפקיד בו. הוא חי מההכנסות של בית הדפוס שלו. ואז ב-1923, עם הקמתה של "חברת המניות דרום הונגריה" (Rt.Délmagyarország), הוא הפך לבעל המניות הראשי ולמנהל העסקים. הוא הותיר את עריכת יומון סגד בידי יוז'ף פרנק, שעשה זאת יחד עם דיולה יוהאס, פרנץ מורה, לאסלו מדיאר ואחרים. הוא עיצב את הכיוון הליברלי והאופוזיציוני של העיתון. העיתון נאסר שוב להדפסה באפריל 1925, אך הושק מחדש במאי תחת השם "דרום הונגריה", והפך לאחד מהעיתונים היומיים האיכותיים של הונגריה מחוץ לבודפשט ולאחד הקובעים בחיים הציבוריים בעיר סגד.
מלחמה וגירוש
יוז'ף פרנק חלה במחלה קשה באפריל 1926 ומת במרץ 1929 לאחר מחלה ממושכת. ממאי 1926 עד 8 בדצמבר 1938, יצא העיתון לאור בעריכתו של יוז'ף פסטור. פסטור מילא תפקיד בחיי התרבות של העיר סגד בנוסף לעריכת עיתונים, בחיזוק חיי האמנות החזותית והוצאת ספרים והיה מיוזמי ומולידי של משחקי הבמה הפתוחה של סגד. הקריירה של יוז'ף פסטור נקטעה על ידי החוק היהודי הראשון בשנת 1938, וכיהודי נאלץ פסטור להיפרד מנכסי הוצאת העיתונים שלו וגם מבית הדפוס שלו, ולא יכול היה לשמור על תפקידו כעורך ראשי. הוא גורש ב-1944 לאחד ממחנות הריכוז בגלל מוצאו, אך הצליח לשרוד.
בעשור וחצי האחרונים לחייו כתיבתו הוגבלה לפרסומים מזדמנים, זיכרונות ופרסום מסמכים.
אן קירקפטריק
אן ליילה קירקפטריק (באנגלית: Ann Leila Kirkpatrick; נולדה ב-24 במרץ 1950) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת אריזונה בשנים 2023-2019. קודם לכן, בשתי תקופות כהונה לא רצופות, ייצגה את מחוז הקונגרס הראשון, תחילה בשנים 2009–2011 ולאחר מכן בשנים 2013–2017. טרם היבחרה לקוגנרס היה חברת בית הנבחרים המדינתי של אריזונה. במהלך בחירות 2016 לסנאט של ארצות הברית באריזונה הייתה מועמדת המפלגה הדמוקרטית מול הסנאטור הוותיק ג'ון מקיין, אך הפסידה לו בפער של כ-13%.
ביוגרפיה
קירקפטריק נולדה ב-24 במרץ 1950, וגדלה בשמורה של שבט אפאצ'י ליד מקנארי במזרח אריזונה. הוריה היו אמריקאים אירופאים שחיו ועבדו בשמורה האינדיאנית. אמה הייתה מורה, ואביה היה חנוון. כשקירקפטריק הייתה תלמידה בכיתה ב', עברה משפחתה מהשמורה אל העיירה פיינטופ-לייקסייד. אח של אמה, ויליאם בורדון, לימים נבחר אל בית הנבחרים המדינתי באריזונה. קירקפטריק סיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון בלו רידג', ובשנת 1972 השלימה לימודי תואר ראשון באוניברסיטת אריזונה, שם למדה לימודי אסיה ומנדרינית. ב-1979 קיבלה תואר שני במשפטים מאותה האוניברסיטה.
ב-24 ביולי 2007 התפטרה קירקפטריק מבית הנבחרים המדינתי כדי להתמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס הראשון של אריזונה בבית הנבחרים של ארצות הברית. ההתמודדות הייתה על מושב פתוח, לאחר שנציג המחוז המכהן ריק רנזי הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים לאור כתב אישום פדרלי שהטיל עליו את חיתתו, ושבסופו של דבר הוביל אותו למאסר. ב-2 בספטמבר 2008 נבחרה למועמדת המפלגה הדמוקרטית, ובבחירות הכלליות גרפה כ-56% מקולות הבוחרים ונבחרה אל הקונגרס של ארצות הברית.
לאחר תקופת כהונה בודדה, הפסידה קירקפטריק בבחירות האמצע ב-2010 למועמד הרפובליקני פול גוסאר, שגרף 49.7% מהקולות לעומת 43.7 האחוזים שגרפה קירקפטריק. עם זאת, הפסד זה לא גדע את נתיבתה המקצועית בפוליטיקה של ארצות הברית, והודיעה כי תתמודד מחדש בבחירות 2012. חלוקה מחודשת של מחוזות הקונגרס באריזונה, בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-2010, הפכה את המחוז לדמוקרטי יותר מבחינה דמוגרפית, באופן משמעותי. קירקפטריק התמודדה תחילה ב"קרב חוזר" מול גוסאר, אך הוא בחר להתמודד במחוז הקונגרס הרביעי, שהיה מעוז רפובליקני מובהק. ב-6 בנובמבר 2012 נבחרה בשנית למושב הקונגרס הישן שלה, על אף שזכתה בפחות מ-50% מהקולות, שכן מועמד המפלגה הליברטריאנית גרף 6% מקולות הבוחרים.
עם התכנסות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית שבה אל בית הנבחרים האמריקאי. במאי 2013 הצביעה נגד ביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. ב-14 במרץ 2014 נתנה את חסותה להצעת חוק ששמה לה למטרה לשנות את מערכת היחסים בין הוועדה המייעצת למחקר בנושא מחלות מלחמת המפרץ (RAC) לבין המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית. הצעת החוק אמנם עברה בבית הנבחרים, אך לא קרמה עור וגידים לאחר שהסנאט של ארצות הברית לא המשיך את הליך החקיקה. ב-26 במאי 2015 הודיעה כי תתמודד מול ג'ון מקיין על אחד משני מושביה של אריזונה בסנאט. לפיכך, פרשה מהקונגרס ה-115 של ארצות הברית. היא זכתה לתמיכתם של קירסטן ג'יליברנד ודניס דיקונסיני. קירקפטריק לא הצליחה לנצח את מקיין, שגבר עליה בפער של 13%.
בבחירות 2018 נבחרה שוב אל בית הנבחרים. היא תומכת בנישואים של בני-זוג מאותו המין ובזכות להפלה מלאכותית, כמו גם ברפורמה מקיפה במדיניות ההגירה לארצות הברית. בתחילת דרכה הפוליטית התנגדה אל ניסיונות כלשהם בידי הממשלה הפדרלית של ארצות הברית להגביל את התיקון השני לחוקה, אך עמדתה בנושא בקרת נשק נעשתה קשוחה יותר בעקבות הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק, ואף עוד יותר לאחר פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו שבעקבותיו שבתה בבית הנבחרים עד אשר ידון הקונגרס בבקרה על כלי ירייה.
במרץ 2021 הכריזה קירקפטריק כי היא לא תתמודד בבבחירות שיערכו ב-2022 על מושבה בבית הנבחרים. קירקפטריק הסבירה את החלטתה בכך ש"ברצונה לבלות יותר זמן עם המשפחה".
רוגאטיצה
רוֹגָאטִיצָה (בסרבית בכתב לטיני ובבוסנית: Rogatica; בסרבית בכתב קירילי: Рогатица) היא עיירה ורשות מקומית במזרח רפובליקה סרפסקה אשר בבוסניה והרצגובינה.
היסטוריה
ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נמסר אזור בוסניה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. בשלהי 1944 שוחררה העיירה על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ובהמשך נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה וכחלק ממנו פרצה מלחמת בוסניה. במהלך המלחמה, נכבשה רוגאטיצה על ידי צבא רפובליקת סרפסקה ובוצע טיהור אתני של מוסלמים.
לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי בוסניה והרצגובינה ועברה תהליכי שיקום ותיעוש מהירים.
הקהילה היהודית
קהילה יהודית ספרדית קמה ברוגאטיצה בשלהי המאה ה-19. ב-1879 התגוררו בעיירה 6 יהודים. ב-1900 הוקם בית עלמין יהודי על מורדות גבעה בפרברי העיר. ב-1928 הוקם בית כנסת לקהילה. ב-1931 התגוררו ברוגאטיצה 57 יהודים וב-1931 מנתה הקהילה 47 נפשות. ראש הקהילה היה שלמה פאפו. לקהילה זו השתייכו בנוסף, מספר מצומצם של משפחות שהתגוררו בכפרים: זֶ'פָּה, ופְּרָאצָ'ה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו ברוגאטיצה 44 יהודים. עם כיבוש יוגוסלביה והעברת האזור לחזקת האוסטאשה, הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ואיש לא ניצל. ליד הכפר פּוֹדְרוֹמָאנִיָה הוקמה ב-1973 אנדרטה לזכר 25 יהודים מרוגאטיצה שהוצאו שם להורג. ככל הנראה חלקם השתייכו לכוחות הפרטיזנים של טיטו.
ב-1973 הוקמה בבית העלמין היהודי אנדרטה להנצחת הקהילה. נכון ל-1999 עמד חרב מבנה בית הכנסת בשטח העיירה. נכון ל-2009 עמד בית העלמין על תילו. אותרו בו 26 מצבות שהכיתוב עליהן היה בעברית, בלאדינו ובסרבו-קרואטית. הוא לא היה מתוחזק ונגרמו בו נזקים רבים.
אקיאפולאו
אקיאפולאו (שם מדעי: Hemignathus wilsoni) הוא מין של ציפור ממשפחת הפרושיים האנדמית להוואי ומצויה בטבע בסכנת הכחדה. זהו אומנם לא המין היחיד בסוגו אך ייתכן שהוא היחיד שעוד קיים, בהנחה שהמינים הקרובים: Hemignathus affinis ו-Hemignathus hanapepe כבר נכחדו לאחרונה.
ציפור זו בעלת מקור עבה וכפוף הדומה במראהו למקור צלוב-מקור. היא מגיעה לאורך של 14 ס"מ ולמשקל 17–37 גרם, כאשר לרוב הזכרים מעט כבדים יותר מהנקבות. צבע הנוצות בחלק העליון ירוק-כהה והחזה והבטן צהבהבים עד לבנים, קצוות הכנפיים, הזנב והרגליים שחורים. הראש צהוב עם "מסיכה" שחורה סביב העיניים וגם המקור והעיניים שחורים. ציפור זו משמיעה צליל שריקה גבוהה וקצרה בעודה מעופפת.
ציפור זו חיה רק ביערות עננים, יערות גשם ויערות יבשים וראשוניים באי הוואי. בעבר היה נפוץ גם במאונה קיאה, אך האוכלוסייה שבו נכחדה וכיום הוא מצוי רק עד לגובה 2,900 מטרים.
למרות מראה המקור שמותאם ליניקת צוף הוא דווקא צייד של חרקים ועוד חסרי חוליות שהוא מחפש הן על הענפים והן על קרקע היער, וכן משלים את תזונתו בצוף. כדי להגיע לחרקים היא מנקרת את קליפת הגזעים במקורה הכפוף ואז משתמשת בחלק התחתון כדי לחטוף את החרקים מחוריהם.
מגפת הקורונה בבליז
מגפת הקורונה, בה אובחנו מספר מועט של אנשים במחלת נגיף הקורונה בבליז, התפשטה אל המדינה בסוף מרץ 2020.
אקיאפולאו
הציפור מתרבה באיטיות, רק פעם בשנתיים ובכל פעם הנקבה מטילה ביצה אחת.
מגפת הקורונה בבליז
רקע
ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי (WHO) כי נגיף הקורונה החדש הוא הגורם למחלת נשימה בקרב אנשים בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין, אשר דווח בפני ארגון הבריאות העולמי ב-31 בדצמבר 2019.
יחס ההרוגים במקרה של מגפת הקורונה היה נמוך בהרבה ממגפת ה-SARS שהתפרצה בשנת 2003 בסין, אך ההדבקה מאדם לאדם היא גדולה ומשמעותית המשפיע בצורה מכרעת על מספר מקרי מוות באופן משמעותי.
התפשטות המגפה
לאור הדיווח על המקרה הראשון של נגיף הקורונה, הכריז ראש הממשלה של בליז, דין בארו על מצב חירום של סן פדרו. על תושבי אמברגריס קיי הוטלה חובת הסגר. רק העובדים החיוניים יוכלו לצאת לרחובות. לפי הודעת הממשלה "כלי שידורים לא מאומתים נאסרו מלהיכנס או לצאת מהאי". בשלב זה משרד הבריאות עוקב אחר כל מי שהיה אולי בקשר עם האישה הבליזאית אשר אובחנה חיובית לנגיף הקורונה.
ראש הממשלה דין בארו סגר גם את בתי הספר ב-20 במרץ, ופעילותם תחודש ב-20 באפריל בהתאם לשינויים במצב בשטח. הוא אסר על התקהלות ציבורית של יותר מ-25 איש והוא סגר את כל הגבולות. כל הטיסות קורקעו ב-23 במרץ. רק מטענים וסחורות יוכלו לחצות את הגבולות ועגנו בדרך הים. לבליזאים עדיין מותר לחזור לבליז, אך התושבים לא יורשו לעזוב את המדינה אלא אם מדובר במקרה חירום.
ב-30 במרץ הכריזה בליז על מצב חירום לאומי בכל רחבי המדינה בשל התפרצות נגיף הקורונה, כמו כן, הממשלה הכריזה בהצהרת חירום על עוצר בפריסה ארצית. העוצר נקבע בין 1 באפריל ל-30 באפריל. העוצר הוא מהשעה 8 בערב עד 5 בבוקר.
ב-5 באפריל הודיעה בליז על מקרה מוות ראשון בשטחה כתוצאה מהדבקה בנגיף הקורונה.
ב-24 באפריל בליז סגרה את נמלי הכניסה שלה למעט גבול סנטה אלנה ונמל התעופה הבינלאומי פיליפ גולדסון שנותרו פתוחים על פי משרד הבריאות של בליז. ספינות מטען מורשות להשתמש בכל נמלי הכניסה. אזרחים זרים שנסעו לארצות אירופה, הונג קונג, סין, איראן, יפן וקוריאה הדרומית בשלושים הימים האחרונים, לא יורשו להיכנס לתחומה של המדינה.
נכון לינואר 2021, בבליז ישנם 11,202 מקרים מאומתים (מתוכם הבריאו 10,362) וכ-271 מתים.
ניסן כהן
ניסן כַּהַן (בהונגרית: Kahán Niszon 1883, לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 18 באפריל 1949, תל אביב, ישראל) היה מראשי התנועה הציונית בהונגריה ופעיל בתנועת הצלת יהדות הונגריה בזמן מלחמת העולם השנייה.
קורות חייו
נולד בלבוב שבגליציה, כבן לשמואל כהן, יליד הונגריה, ולאם ילידת פולין, גדל בטרנסילבניה ולמד משפטים באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) ואוניברסיטת לבוב. בשנת 1901 ייסד, בעידוד ותמיכת בנימין זאב הרצל, את תנועת הנוער הציונית "עבריה" שהייתה הראשונה מסוגה בהונגריה והמשיכה בפעולתה עד שנת 1940. בשנת 1903 ייסד את תנועת הסטודנטים הציונית "מכביאה" ממנה צמחו רוב מנהיגי הציונות בהונגריה.
כהן ייצג את התנועה הציונית במוסדות הקהילה היהודית בהונגריה והיה לו חלק משמעותי בהחדרת הוראת העברית בבתי הספר היהודיים במדינה. בתפקידו בנשיאות האיגוד הארצי להצלת יהודים נפגעי רדיפות היה פעיל בפעולות ההצלה של יהודי הונגריה.
ושתי קולה
ביוגרפיה
קולה נולדה וגדלה באולבני, בירת מדינת ניו יורק. היא עברה לעיר ניו יורק בשנת 1999 ללמוד קולנוע בבית הספר לאמנויות חזותיות. היא סיימה את לימודיה בשנת 2004. במהלך תקופה זו היא עבדה ב-Stüssy; חנות בגדים.
את הקריירה שלה החלה קולה כבר בשנת 1999, תוך שהיא פועלת במגוון תחומים שונים כמו: עיצוב, מוזיקה, בימוי וציור.
קריירה
בשנת 2005, קולה חתמה על חוזה ב-Box Fresh Pictures, כבמאית לצד אנתוני מנדלר. רבים מהקליפים הראשונים שלה יצאו על ידי חברה זו, כולל קליפים לאמנים כמו ג'יי-סטטוס, ריהאנה וטוני הוסל. במקביל, היא כתבה גם תסריטים של וידאו קליפים לאמנים שונים.
בשנה שלאחר מכן, היא הפכה למנהלת שירותי היצירה של איילנד דאף ג'אם מיוזיק גרופ. אנטוניו "לוס אנג'לס" ריד, נשיא חברת דאף ג'אם, אמר שהיא תהיה "זו שתשמור על קירור הבניין, בכך שהיא תשלב בו מוזיקת פופ ומוזיקת מיינסטרים". קולה הייתה מועמדת בטקס פרסי Paper, תוך שזכתה לתשואות ממבקרים שונים.
בשנת 2015 קולה כתבה, ביימה וכיכבה באחד מהווידאו קליפים המצליחים ביותר בכל הזמנים "Hotline Bling", של דרייק, שצבר למעלה מ-1.6 מיליארד צפיות. היא גם כיכבה בסדרת הטלוויזיה התיעודית 3AM, שאורכה שבעה פרקים ושידוריה היו ב-Showtime.
יוהאן פון אנריקס
יוהאן נפומוק ריטר פון אנריקס (בגרמנית: Johann Nepomuk Ritter von Henriquez; 16 במאי 1861 – 12 בינואר 1924) היה גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
תחילת דרכו
אנריקס נולד ב-16 במאי 1861 בעיר ביילובאר שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. העיר נמצאת כיום בתחומי קרואטיה. אביו, גוסטב פון אנריקס, היה גנרל-אוברסט בצבא האוסטרי, ויוהאן הלך בדרכו. מיד לאחר שהוא סיים בית ספר יסודי ותיכון באולומואוץ, הוא נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט. הוא למד שם בין השים 1878-1881, ולאחר מכן התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי. ב-1884 הוא עבר קורס קצינים בווינה. בנובמבר 1886 הוענקה לו דרגת לויטננט, והוא הוצב בבריגדה ה-55 בקלגנפורט. במאי 1890 הוא הועלה לדרגת האופטמן. באפריל 1892 הוצב במחלקת המיפוי, ובמאי 1893 הועבר למטה הקורפוס ה-9 בבודפשט. בתחילת 1895 הועבר לבוסניה והרצגובינה, ובמאי 1896 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-34. בפברואר 1897 הוא הועבר למלא את אותו התפקיד בדיוויזיה ה-31. בנובמבר 1896 הוא הועלה לדרגת מיור. בנובמבר 1899 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ובין 1900-1902 פיקד על גדודים שונים. באוגוסט 1909 הוא מונה למפקד הבריגדה ה-17, ובמקביל פיקד גם על בית הספר לקצינים בפראג. ב-28 באוקטובר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. באפריל 1912 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-17, ובנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 נפרסה הדיוויזיה של אנריקס בחזית הסרבית כחלק מהקורפוס השביעי בפיקודו של אוטו מייקסנר פון זווינשטאם. הדיוויזיה נטלה חלק בתחילת הפלישה הראשונה לממלכת סרביה, אולם עד מהרה הועברה לחזית הרוסית כחלק מהארמייה השנייה בפיקודו של אדוארד פון בהם-ארמולי. הוא לחם עם הדיוויזיה בקרב גליציה, ובנובמבר אותה שנה נאלץ לוותר על התפקיד בשל מחלה. לאחר תום חופשת המחלה שלו ביולי 1915, הוא קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-15. הוא פיקד על הדיוויזיה רק חודש, ולאחר מכן מונה להיות מפקד קורפוס אשר נקרא "קורפוס אנריקס" על שמו. גם בתפקיד זה הוא החזיק מעמד רק חודש לפני שהועבר לפקד על הקורפוס ה-12. ב-6 במאי 1916 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-23 באוגוסט 1917 הוא הועבר לחזית האיטלקית ומונה למפקד יחידה מיוחדת שכונתה "ארמיית האיזונצו השנייה". אנשיו לחמו בהצטיינות במהלך קרבות הנהר איזונצו וקרב קפורטו. הוא נותר בתפקיד עד ינואר 1918 עת פורקה היחידה שלו ואוחדה עם יחידות אחרות. עם סיום המלחמה ופיזורו של הצבא הקיסרי לקראת סוף אותה שנה, הוא פרש סופית מהצבא.
לאחר המלחמה התגורר אנריקס בבודפשט עד מותו ב-12 בינואר 1924 בגיל 62.
סבדסאלאש
סבדסאלאש (בהונגרית: Szabadszállás) היא עיר במחוז באץ'-קישקון, בנפת קונסנטמיקלוש.
מיקום
העיר הקטנה ממוקמת בחלק הצפון-מערבי של מחוז באץ'-קישקון, 80 ק"מ דרומית לבודפשט, 40 ק"מ מערבית לקצ'קמט וכ-30 ק"מ מזרחית לדנובה.
ישובים שכנים: קונסנטמיקלוש מצפון (18 ק"מ), Kunadacs מצפון-מזרח (10 ק"מ), Kerekegyháza ו-Fülöphaza ממזרח (20 ו-17 ק"מ בהתאמה), פילפהאזה מדרום (7 ק"מ), Solt מדרום-מערב (18 ק"מ) ומ-Dunavecse (19 ק"מ) לצפון מערב. מדרום מזרח, היישוב הקרוב ביותר הוא איז'אק, כ-15 ק"מ משם.
נגישות
נתיב הגישה החשוב ביותר לכביש של סבדסאלאש הוא כביש 5203, העובר מ-Kiskunlacháza דרך מרכז קונסנטמיקלוש לאיז'אק. ניתן להגיע אליה ברכבת בקו מס' 150 של MÁV בודפשט-קונסנטמיקלוש-טאש-קלביה, שתחנתו בתחנת הרכבת סבדסאלאש שממוקמת בקצה הדרום מערבי של האזור הפנימי של היישוב.
היסטוריה
התיישבו הונגרים החלה במקום במאה ה-17, עם זאת, סבדסאלאש נשאר כפר קומני.
אביו של שנדור פטפי, (המשורר הלאומי של הונגריה) אישטוואן פטרוביץ' (שהיה ממוצא סרבי), התגורר בכפר עם משפחתו בשנים 1819–1841, והיה גם חוכר של המסעדה והקצביה של הכפר. בסביבות שנת 1840, עקב חורבן של שיטפון גדול, נותר חייב סכום גדול של דמי חכירה בפיגור. הוא מסר לכפר את הקרקע שלו בסמוך ליישוב שהייתה ראויה לעיבוד, אשר הוחכרה כ"אדמות פטרוביץ'" עוד בעשור הראשון של המאה ה-20.
ב-1 ביולי 1995 היא קיבלה מעמד של עיר. סבדסאלאש הייתה פעם עיירה צבאית. בחיל המצב הוצבו כמה יחידות צבאיות ותיקות, למשל: צבא העם ההונגרי 104. גדוד טילי ההגנה האווירית 2. מחלקת תותחנים/טילים להגנה אווירית, מרכז ההדרכה של צבא הונגריה במישור ההונגרי הגדול.
קהילה יהודית
יהודים הגיעו לסבדסאלאש ב-1850. רובם עסקו במסחר, מלאכה וחקלאות. הקהילה התארגנה ב-1858. בעקבות חילוקי דעות בקונגרס יהודי הונגריה (1868,1869) בין חרדים למשכילים (הקרע ביהדות הונגריה), הצטרפו יהודי סאבאדסאלאש לזרם האורתודוקסי. במקום פעלו בית כנסת, חברה קדישא, אגודת נשים ו"חדר".
בתקופת הטרור הלבן (פוגרומים והתנכלויות ליהודים ולראדיקאלים שבוצעו בידי גורמים ימניים בשנים 1919–1921 לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטיצת ההונגרית אורגנו במקום עצרות עם ובמהלכן תקפו כנופיות פורעים את היהודים. ב-1930 היו בקהילה 120 יהודים.
ראוך
ראוך הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו "עשן". {{פירושונים|
סבדסאלאש
תקופת השואה
ב-19 במרץ 1944 ניכנס הצבא הגרמני להונגריה (מבצע מרגרטה). בסוף מאי רוכזו יהודי המקום בבית הכנסת, משם הועברו לגיטו שהוקם בקישקורוש (Kiskőrös). ב-15 ביוני הועברו לבית החרושת ללבנים בקצ'קמט, ועונו בידי הז'אנדרמרים ההונגרים בתואנה שהסתירו חפצי ערך. ב-23 ביוני שולחו יהודי סבדסאלאש למחנה ההשמדה אושוויץ.
ראוך
ראו גם
}}
מצעד הגאווה באיזמיר
מצעד הגאווה באיזמיר (בטורקית: İzmir Onur Yürüyüşü) הוא מצעד גאווה והפגנה למען זכויות להט"ב בטורקיה המתקיימת מדי שנה באיזמיר, טורקיה, מאז 2013. בציונו הראשון פעילי זכויות להט"ב התאספו בנמל המעבורת אלסנקאק במהלך הצעדה ב-30 ביוני 2013 וצעדו לאורך רחוב חללי קפריסין, נושאים כרזות עם הסיסמאות "אנחנו חיילים של זקי מורן" (אחת הדמויות הבולטות של המוזיקה הקלאסית הטורקית שמעולם לא הגיב על נטייתו המינית, אך דעת הקהל הרחבה הייתה שהיה הומוסקסואל) לצד "אנחנו חיילים של פרדי מרקוירי".
אירועי השבוע במהלך ציונו בשנת 2019 נאסרו על ידי מושל איזמיר. לשכת עורכי הדין בעיר פנתה לבית המשפט בבקשה להשהות את ביצוע האיסור בטענה שאינו חוקי. בסופו של דבר הוציא בית המשפט החלטה להפסיק את ביצוע האיסור. עם החלטה זו, הוכרז שמהדורת המצעד השביעי של איזמיר תתקיים ב-22 ביוני. עם זאת, המשטרה התערבה במהלך ציונו ועצרה יותר מעשרים משתתפים.
ראוש
ראו גם
}}
גדי חזות
גדי אילן חזות (נולד ב-20 ביולי 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת המגן הימני.
ביוגרפיה
נולד וגדל בשכונה ד' שבבאר שבע, לאלברט וז'קלין אזוט, שעלו ממרוקו.
ב-2010 נבחר להיכל התהילה של הפועל באר שבע.
חיים אישיים
חזות מתגורר עם משפחו בבאר שבע. בנו הוא קשר כדורגל הפועל באר שבע, איתי חזות.
חליצה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מצר מאתה
מצר מאתה או מצר מתה (באנגלית: Matha Strait) הוא מצר ים המצוי בין האי אדלייד לקצה הדרומי של איי ביסקו.
גילוי המצר
המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם שחקרה את האזור בפיקודו של ג'ון רימיל בין השנים 1934–1937, גילתה שמדובר במצר ים, ולא במפרץ.
מקור השם
שארקו קרא למפרץ "מפרץ מאתה", על שמו של סגן אדרה מאתה (André Matha) שהיה סגנו בפיקוד על המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1903–1905).
לאחר מיפוי האזור על ידי המשלחת הבריטית, שונה השם לשמו הנוכחי - "מצר מאתה" (לאור ההבנה כי מדובר במצר ולא במפרץ).
לקריאה נוספת
• John E. G. Raymont, Phytoplankton: Plankton and Productivity in The Oceans, Volume 1, P 273
• Naval Institute Proceedings, Volume 87, PP 65 - 66
• Charles Neider, Beyond Cape Horn: Travels in the Antarctic, P 188