cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נסיכות אלבניה
לאחר מכן
ב-21 בינואר 1925 בחרה האספה המכוננת של אלבניה באהמט זוגו לנשיאה הראשון של המדינה, וב-1 בפברואר הוא נכנס לתפקידו. באותה העת היה המבנה הכלכלי-חברתי במדינה דומה למצב הנוהג בעת שהייתה חלק מהאימפריה העות'מאנית, כאשר הביים במדינה פועלים כפיאודלים. זוגו שאף להפוך את המדינה למודרנית יותר, בדומה למדינות אירופה. איטליה הייתה לבת בריתו העיקרית, ובתמורה נהנתה זו מהשפעה הולכת וגוברת על כלכלת המדינה. בנוסף, אסר על לבישת רעלות ויזם חוקים נגד התעללות בבעלי חיים.
משטרו של מוסוליני תמך בתחילה בזוגו, והיחסים בין המדינות היו הדוקים. בשנת 1926, נחתמה אמנת טירנה הראשונה, ובשנת 1927 נחתמה אמנת טירנה השנייה, לפיה איטליה ואלבניה נכנסו לברית הגנה. הממשלה והכלכלה אלבנית היו הונעו בעזרת הלוואות איטלקיות, הצבא האלבני הוכשר על ידי מדריכים צבאיים איטלקים, והגירה איטלקית לאלבניה זכתה לעידוד שתי הממשלות. אולם למרות ההשפעה האיטלקית הרבה, זוגו הראשון, מלך אלבניה סירב להיכנע לחלוטין ללחץ האיטלקי. ב-1 בספטמבר 1928 הכריז על עצמו זוגו כמלך האלבנים (Mbret i Shqiptarëve) וכפילדמרשל בצבא אלבניה. במקביל, הכריז על כינונה של מונרכיה חוקתית במבנה דומה למבנה הנהוג באיטליה באותה העת. אמו הוכתרה כ"מלכה האם" של אלבניה, וגם אחיו קיבלו תוארי אצולה. כן ניצל את ייחוסו המשפחתי כדי להכריז על עצמו כממשיכו של סקנדרבג. ממלכת אלבניה התקיימה עד לכיבוש אלבניה בידי איטליה הפשיסטית בשנת 1939, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.
ביוכימאי
הכשרה למקצוע ביוכימאי ניתנת באוניברסיטאות, במסגרת המחלקה לביוכימיה, בהתמחויות שונות.
ביוכימאים פעילים באוניברסיטאות, בהוראה ובמחקר בענפי הביוכימיה הרבים. ביוכימאים מועסקים גם בתעשיית התרופות, בתעשיית המזון, בייצור אמצעי לוחמה כימית ועוד.
קישורים חיצוניים
Bioquimico Biochemicus
1940 במדע
גאוגרפיה
פין רון (Finn Ronne) וקרל אקלונד ( Carl Eklund) מן השירות האנטארקטי של ארצות הברית מוכיחים כי ארץ אלכסנדר הוא אי נפרד מיבשת אנטארקטיקה עצמה.
נפטרו
ממוזער|236x236px| [[אוטו טפליץ|אוטו טֶפְּלִיץ ממוזער|201x201 פיקסלים|[[ג'יי ג'יי תומסון]]
TrapGold
TrapGold (בעברית: מלכודת הזהב) הוא המיקסטייפ השני של הזמרת-יוצרת האוסטרלית איגי אזליה. המיקסטייפ יצא לאור ב-11 באוקטובר 2012. בסמוך לצאתו, עלה המיקסטייפ לפלטפורמה המקוונת SoundCloud.
באחד מהשירים אשר נכללים במיקסטייפ הזה משתתף הראפר האמריקאי ג'וסי ג'יי.
מיק פורד
מיק פורד (באנגלית: Mick Ford; נולד ב-1 באוגוסט 1952) הוא שחקן, תסריטאי ומחזאי בריטי. תפקידו המוכר ביותר הוא בדמות האסיר האינטלקטואל ארצ'ר בסרט הקולנוע "שפוטים" (Scum).
ביוגרפיה
פורד נולד בקרוידון שבמחוז סארי. הוא למד בבית הספר ג'ון ראסקין בקרוידון, והיה חבר בתיאטרון הלאומי לנוער. במהלך הקריירה שלו הופיע בסדרות דרמה בטלוויזיה, בהפקות תיאטרון, בקריינות ובמערכות פרסום. הוא השתתף בתפקיד קבוע בסדרות הדרמה "עדות אילמת" ו-"Fish", ובסדרה הקומית "Big Bad World". פורד הופיע בהצגות הבכורה של המחזה "The Secret Rapture". עוד גילם את צ'יקו ברנס בסדרת הטלוויזיה המבוססת על ספרי המתח מאת דיק פרנסיס.
פורד כתב דרמות לטלוויזיה שזכו לשבחי הביקורת בהם הסדרה "The Passion" והדרמה הרומנטית "ויליאם ומרי". הוא כתב את התסריט למיני-סדרה "אב יחיד" בכיכובו של דייוויד טננט, ועיבוד לרומן "The Last Weekend" מאת בלייק מוריסון.
ב-1979 שיחק פורד בסרט "שפוטים" במוסד לעבריינים צעירים (borstal). הוא גילם את ארצ'ר, צעיר צמחוני עושה צרות שרק רוצה לעבור את תקופת המאסר שלו. תפקיד זה זיכה אותו בתשומת לב התקשורת. עוד באותה שנה הופיע בסרט הטלוויזיה "The Knowledge" ושר את שיר הפתיחה. בסרט הוא מגלם דמות של מחוסר עבודה שפונה לקבל רישיון למונית. ב-1981 הופיע בסרט "Light Years Away" לצדו של טרוור הווארד. ב-1987 שיחק בסרט "הפרוטוקול הרביעי", וב-1989 הופיע בסרט "How to Get Ahead in Advertising".
חיים אישיים
פורד היה נשוי לרות רוברטס שנפטרה ב-2010. אחר כך התחתן עם השחקנית רודי דייוויס, בתה של הסופרת בריל ביינברידג'.
אלן אור
השכלה
לאור תואר ראשון בביולוגיה ובפילוסופיה מקולג' ויליאם ומרי, אוניברסיטה בווירג'יניה, ודוקטורט מאוניברסיטת שיקגו. בשיקגו למד אור אצל ג'רי קוין. את הפוסט דוקטורט עשה באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.
מחקר
מחקרו של אור מתמקד בגנטיקה של ספציאציה ובגנטיקה של אדפטציה, בייחוד בבסיס הגנטי של עקרות בקרב בני כלאיים. מחקרו עוסק בין השאר בנושא כמות הגנים השונים הנדרשת לשם היווצרות מחסום רבייה בין מינים (מה שלמעשה מגדיר מין - אי יכולת להתרבות זה עם בני מינו של זה). הוא בודק מה תפקידיהם של גנים אלה ואילו כוחות אבולוציוניים הניעו אותם לקראת התפלגות, שונות ולבסוף ספציאציה. אור חוקר נושאים אלה על ידי אנליזה גנטית של מחסומי רבייה בזבובי דרוזופילה.
אור חוקר את החוקים או הדפוסים שעשויים לאפיין את גנטיקת האדפטציה של אוכלוסיות. הוא חוקר דפוסים אלה על ידי שימוש בתאוריה של גנטיקה של אוכלוסיות ועל ידי ניסויים. עבודתו המוקדמת על הדרוזופילה ביססה את קווי המחקר הנוכחי על ספציאציה ותרמה להבנת האופן שבו מתחולל שינוי בשושלות על פני תקופת זמן, שינוי שמביא להיווצרותם של מינים חדשים.
ספציאציה
בספרו ספציאציה (Speciation), שנכתב בשיתוף עם ג'רי קוין, בדק אור את ההנחה שחקר הספציאציה קשור במישרין עם חקר הבידוד הרבייתי, וחקר את התנאים להיווצרותם של מחסומי רבייה. בהמשך לארנסט מאייר טענו אור וקווין שספציאציה נוצרת בדרך כלל במקומות שבהם אוכלוסיות מבודדות זו מזו באופן גאוגרפי (ספציאציה אלופטרית). הם הציגו ראיות לשכיחותה הרבה יותר של ברירה מינית או טבעית על פני סחף גנטי בתור גורם לספציאציה. אותות לברירה נמצאו בקרב גנים המעורבים בבידוד האורגניזם לאחר שלב הזיגוטה וחלבונים הקשורים ברבייה. אור וקווין מצאו עדות ניסויית, הן במעבדה (אין ויטרו) והן בטבע (אין ויוו), לקשר בין אדפטציה וברירה מינית לבין בידוד רבייתי. השניים מצאו ראיות לאמיתותו של מודל דובז'נסקי-מולר בדבר הקשר בין האבולוציה של הבידוד הרבייתי הפוסט זיגוטי לבין הגנטיקה של אי תאימויות בקרב בני כלאיים.
פילוסופיה של המדע
אור כותב לעיתים סקירות על ספרים המנסים לקשור בין דת למדע או בין דת לפילוסופיה. לטענתו "מדענות, הגישה לפיה כל האמיתות הן בבסיסו של דבר מדעיות", היא גישה נאיבית, מלאת היבריס ושגויה. הוא ביקורתי כלפי הניסיון לשאוב הכללות או מסקנות פילוסופיות מעובדות מדעיות. הוא מבקר גישות בריאתניות המנסות לגזור גזרה שווה בין תוכנת מחשב המיועדת להשיג מטרה מסוימת לבין התהליך הדרוויני האבולוציוני, שלא חותר להגיע לשום מטרה, לא במודע ולא באופן לא מודע. הוא טוען שישנן מערכות ביולוגיות שהן בלתי פריקות, כטענת הבריאתנים, אבל - וזאת בניגוד לטענת הבריאתנים - הוא טוען, בדומה לקן מילר, שיש ראיות לכן שמערכות אלה נבנו על ידי התלכדות חומצות אמינו באופן הדרגתי עד שהתהוו לכדי מערכת ששיתוף הפעולה בין חלקיה יוצר תפקודים חדשים ולכן - ורק מבחינה זו - אפשר להגדיר אותה כ"בלתי פריקה". אור טוען שבריאתנים המפגינים ידע בביוכימיה חסרים, עם זאת, ידע חיוני בפרטים הטכניים של אבולוציה.
אור מבקר גם רבים מטיעוניהם של סטיבן פינקר, ריצ'רד דוקינס ודניאל דנט, וכן את טיעון אי החפיפה (Non-overlapping magisteria) של סטיבן ג'יי גולד, לפיו אין קשר בין "ממלכת" החקירה והידע לבין "ממלכת" הערכים. הוא מצביע על כך שרבים מהחוקרים המובילים במאה העשרים במדעי הטבע היו גם אנשים דתיים, בהם תאודוסיוס דובז'נסקי ורונלד פישר, וכן מיסטיקנים כג'ון הלדיין וטוען שהדת לא עוסקת רק בערכים; שאלה המפגינים ומקיימים ערכי דת לא חולקים תמיד אותן מטרות וערכי מוסר; ושישנם מדענים דתיים שמנסים לגזור מסקנות דתיות
הוא טוען שההגדרה של גולד לדת בתור מבנה תודעתי שעוסק רק בערכי מוסר אינה ההגדרה שרוב הדתיים עצמם מתכוונים לה, בדברם על דת. הוא טוען - בדומה לטיעונו של צ'ארלס פרסי סנואו במאמרו שתי התרבויות (The Two Cultures) - שדרכו של גולד בעייתית, אם כי יש בה יתרון על החלופה, שהיא ניתוק בין עולמות התודעה והמחשבה של הדת והמדע.
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2023
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2023 (ברומנית: '; בגאורגית: '; ידועה גם בשם יורו עד גיל 21 - 2023) היא המהדורה ה־24 של אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, טורניר הכדורגל הדו־שנתי המאורגן על ידי אופ"א לנבחרות כדורגל גברים אירופיות עד גיל 21.
הטורניר התקיים ברומניה ובגאורגיה בין התאריכים 21 ביוני עד 8 ביולי 2023. רומניה אירחה את משחק הפתיחה, בעוד גאורגיהאירחה את הגמר. רומניה אירחה בעבר את אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1998.
נבחרת זכתה באליפות לאחר שגברה בגמר על. הגיעה עד חצי הגמר בו הפסידה לאנגליה.
אירוח
רומניה וגאורגיה הגישו שתיהן הצעות נפרדות לאירוח המשחקים. ב־3 בדצמבר 2020 הן מונו למארחות משותפות בישיבת הוועד הפועל של אופ"א.
רומניה
התאחדות הכדורגל הרומנית הציעה בהצעת האירוח המקורית את שמונת האצטדיונים הבאים: אך לאחר שגאורגיה הצטרפה כמארחת שותפה, ארבעה אצטדיונים הוסרו מהרשימה.
גאורגיה
התאחדות הכדורגל הגאורגית הציעה תחילה את ארבעת האצטדיונים הבאים: בהמלצת אופ"א, בינואר 2022 הוחלף אצטדיון פאזיסי באצטדיון רמאז שנליה שבכותאיסי.
נבחרות שהעפילו
הקבוצות הבאות העפילו לטורניר הגמר.
הערה: כל הנתונים הסטטיסטיים כוללים רק את עידן U21 (1978 ואילך).
הגרלה סופית
ההגרלה הסופית של הטורניר נערכה ב-18 באוקטובר 2022 בוקרשט. 16 הקבוצות חולקו לארבע קבוצות כל אחת. הנבחרות דורגו לקראת ההגרלה, לפי מקדם שחושב בהתבסס על תוצאות הטורנירים הבאים: המארחות רומניה וגאורגיה שובצו לעמדות A1 ו-B1, בהתאמה, בעוד שארבע עשרה הנבחרות הנותרות הוגרלו לשאר העמדות הפנויות בקבוצתן.
העפלה לאולימפיאדה
ארבע הנבחרות הבאות העפילו למשחקי הקיץ האולימפיים באולימפיאדת פריז (2024), כנבחרות אולימפיות עד גיל 23.
The Onyx Hotel Tour
The Onyx Hotel Tour הוא סיבוב ההופעות החמישי של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס. סיבוב ההופעות נועד כדי לקדם את אלבום האולפן הרביעי של ספירס, In the Zone. במהלך סיבוב ההופעות הופיע ספירס בצפון אמריקה ואירופה.
כיירון
כיירון או חיירון (ביוונית: Χείρων), הוא דמות במיתולוגיה היוונית, קנטאור בן אלמוות ששימש כמורם של כמה מהגיבורים המיתולוגיים של יוון העתיקה. כיירון מתואר כחכם שביצורים ומייסד תורת הרפואה, הנבואה (אותם למד מהאל אפולו) והציד (אותו למד מהאלה ארטמיס).
דמותו
כיירון היה בנם של קרונוס, שליט הטיטאנים, ושל האוקיינידיה פילירה בת אוקיינוס. לפי האגדה, נטשה פיליריה את כיירון במערה, מפני שהתביישה בהיותו קנטאור. הוא שרד בזכות האל אפולו שאימץ וטיפח אותו, לימד אותו מוזיקה, רפואה, ציד ולחימה. מאז, ריפא כיירון אחרים ולימד אותם רפואה ומדעים.
בניגוד לשאר הקנטאורים, אשר תוארו לרוב כפראיים ואכזריים וסימלו הפקרות, תאווה חייתית והשתכרות, תואר כיירון כטוב לב וחכם, ועזר לגיבורים רבים במיתולוגיה היוונית.
הוא ניהל מעין בית ספר לחיים. אלים ומלכים נתנו לו לאמן את ילדיהם. חלק מתלמידיו הפכו לגיבורים גדולים, כגון אכילס, יאסון, תסאוס, הרקולס, אסקלפיוס ועוד.
הוא היה בן אלמוות ולכן כשהרקולס פגע בו בטעות, הרעל לא המיתו, אבל הייסורים גרמו לו למשאלת מוות. הוא ידע כי בינתיים פרומתאוס סובל, ולכן נתן לו במתנה את חיי הנצח שלו.
בסדרת הספרים "פרסי ג'קסון והאולימפיים", מאת ריק ריירדן, מנהל כיירון את הפעילויות במחנה החצויים ומלמד שם גיבורים.
דיור בר-השגה
לדיור בר-השגה מקובלות בעולם שתי הגדרות: הגדרה מבוססת מחיר שוק - מתמקדת בצד ההיצע מנקודת המבט של השלטון ובה מחירו של דיור בר השגה נמוך ממחיר השוק כתוצאה מהתערבות ציבורית מכוונת. הגדרה מבוססת הכנסה - מתמקדת בצד הביקוש מנקודת מבטו של משק הבית ובה דיור בר-השגה הוא דיור אשר עלותו אינה באה על חשבון צרכים חיוניים אחרים. מקובל לקבוע כי כאשר הוצאות הדיור של משק הבית עולות על שלושים אחוז מהכנסתו הפנויה, הדיור אינו נחשב "בר-השגה" (affordable), שכן הוא בא על חשבון צרכים אחרים, כמו טיפול רפואי או תזונה.
כנגזרת מהזכות לדיור עולה הזכות לדיור בר-השגה ולכן פועלות מדינות רבות, בכפוף למשאביהן, להבטיח זכות זו בדרכים שונות למשקי בית בעלי הכנסה בינונית ונמוכה. בעוד שבעבר נהוג היה לשכן משפחות מעוטות הכנסה בדיור ציבורי שהושכר בעלות מסובסדת, כיום נוקטות מדינות רבות בדרכים נוספות, כגון סיוע בשכר דירה, פיקוח על מחירי שכירות, ומדיניות תכנונית הקובעת כי חלק מהבנייה החדשה יימכר או יושכר למשקי בית זכאים במחיר מסובסד.
בישראל
בתוכנית המתאר הארצית 35 (תמ"א 35) שפורסמה בשנת 2005, קבעה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה, כי על מוסדות התכנון לבחון את הצורך בדיור בר-השגה בתוכנית מקומית להרחבה ניכרת ובתוכניות לחידוש ושימור עירוני. במסמכי המדיניות של תמ"א 35 נכתב כי "תוכניות לפיתוח אזורי מגורים חדשים, יחייבו הגשה של נספח פרוגרמתי מפורט המציג לאישור מוסדות התכנון את תמהיל הדיור ואת מערך השירותים החברתיים המוצע בתוכניות. בדרך זו יוכלו מוסדות התכנון להבטיח קיומן של דירות לזוגות צעירים, למשפחות חד-הוריות ואף לקשישים לצד מגורים למשפחות מבוססות יותר של "אמצע הדרך", ואף לאפשר את אספקת מלוא השירותים החברתיים הדרושים לפיתוחם ולקידומם. בהוראות התוכנית נקבע כי יש לבחון את הצורך ב"דיור בהישג יד" בכל תוכנית להרחבה ניכרת ולקבוע את כמות יחידות הדיור הנדרשות ואת תמהיל גודלי הדירות המוצעות...". כמו כן נכתב כי "יש לפעול בכל מקום שהדבר אפשרי לעירוב חברתי בין הקבוצות בתחומי הדיור והשירותים. מטרה זו עלולה להתנגש בשאיפה של קבוצות סטטוס גבוה לבידול על רקע חברתי-כלכלי. לפיכך, יש למצוא את התמהיל הדמוגרפי אשר יאפשר שילוב במרחב של קבוצות סוציו-אקונומיות שונות".
בשנת 2009 תוקן חוק מינהל מקרקעי ישראל ונקבע כי בין תפקידיו של המינהל להקצות קרקע לטובת דיור בר-השגה ודיור ציבורי.
ב-14 ביולי 2011 החלה מחאת הנדל"ן שהציתה דיון ציבורי במצוקת הדיור ובמחסור בדיור בר-השגה. בעקבות המחאה מינתה הממשלה ועדה לשינוי חברתי כלכלי, ועדת טרכטנברג, כדי שזו תגיש המלצות לממשלה, לרבות בתחום מצוקת הדיור.
בשנים שלאחר המחאות של 2011, ניסו שרי אוצר בישראל לקדם רפורמות בתחום הדיור. שר האוצר יאיר לפיד הציע פטור ממע"מ לרוכשי דירות בתנאים מסוימים - שלא התקבל, ושר האוצר משה כחלון הפעיל את מיזם מחיר למשתכן, לצד מהלכים למיסוי דירות להשקעה. על אף התוכניות השונות, נכון לתחילת 2020 מחירי הדיור נמצאים בעלייה קבועה, אם כי עליה זו התמתנה במידה מסוימת בתקופת כחלון.
ב- 5 בפברואר 2018 אישרה הכנסת את 'חוק דיור בהשג יד' אותו יזם חבר הכנסת ממפלגת כולנו רועי פולקמן החוק מאפשר לוועדות תכנון מקומיות ועצמאיות להקצות ליזמים תוספות בניה, מעבר לשטחים המאושרים במגרש. זאת, בתנאי שהדירות שיבנו בתוספת הבניה יוקצו לשכירות בטווח ארוך ורבע מהן במחיר מוזל ממחיר השוק.
המלצות ועדת טרכטנברג
ב-26 בספטמבר 2011 מסרה הוועדה לשינוי חברתי כלכלי, ועדת טרכטנברג, את מסקנותיה, לרבות בתחום הדיור. הוועדה קבעה כי "לכל אדם צורך בסיסי בקיומו של דיור נאות בהישג ידו לו ולמשפחתו הקרובה, כחלק מתנאי מחיה הכרחיים". הוועדה ציינה כי "לעליית מחירים חדה, ולהיעדרו של תמהיל דיור התואם את צורכי האוכלוסייה השונים, השלכות קשות מבחינה חברתית וכלכלית. המציאות שבה זוג צעיר בישראל העובד למחייתו ונאלץ להקצות נתח נכבד מהכנסתו השוטפת להבטחת מגוריו עומדת בשורשה של המחאה החברתית ובבסיס התחושה הקשה של מצוקה כלכלית ואי צדק". הוועדה קבעה כי "צורך זה מעמיד בפני הממשלה את האתגר המרכזי של הבטחת היצע דיור בהישג יד (שכירות או בעלות) בהיקף ובמגוון מספק לצורכי האוכלוסייה הגדלים והשונים". הוועדה קבעה יעדי מדיניות ובהם: "הבטחת התנאים לקיומו של תמהיל דירות מגוון ובהישג יד, בין היתר, באמצעות הבטחת היצע נרחב של דירות בגדלים שונים ובמגוון סוגים (דירות למכירה ודירות להשכרה בטווחי זמן שונים), באופן שייתן מענה לצורכי האוכלוסייה המגוונים ולקבוצות ההכנסה השונות, ויפחית את נטל הוצאות הדיור מסך ההוצאות של משקי הבית".
הוועדה המליצה כי רשות מקרקעי ישראל ומשרד הבינוי והשיכון ישווקו מדי שנה 40 אלף יחידות דיור כאשר לפחות 20% מהן לדיור בר-השגה, תוך מתן עדיפות למסלול של שכירות על פני בעלות. כמו כן המליצה הוועדה כי רשות מקרקעי ישראל תשלים שיווקן של 5,000 יח"ד לשכירות ארוכת טווח במחיר מפוקח ושל 5,000 יח"ד נוספות למכירה במתכונת של מכרז בשיטת 'מחיר למשתכן' תוך מתן הנחה של עד 50% משיעור שומת הקרקע ומודל מכרזי שבו מתחרה הקבלן על המחיר הנמוך ביותר לרוכש הדירה וזאת עד לסוף שנת 2012.
בנוסף, המליצה הוועדה לתקן את חוק התכנון והבנייה החדש שנדון בכנסת במסגרת הרפורמה בתכנון, ולהוסיף בו חיוב לכלול בתוכניות מתאר יעוד קרקע של דיור בר-השגה שיכלול דיור להשכרה ארוכת טווח (הוועדה לא ציינה במפורש מה צריך להיות מחיר ההשכרה) וכן הוראות לחיוב בניית דירות קטנות, עד 85 מ"ר. הוועדה אף המליצה לחוקק חוק נוסף שבו יכללו כל ההיבטים הקניינים ואמצעי הפיקוח והבקרה על יחידות הדיור בר-השגה, כדי שאלו יישארו כדיור בר-השגה לאורך זמן.
לבסוף, המליצה הוועדה להגדיל את תקציב הסיוע בשכר דירה לזכאים כאשר היקף הגידול יעמוד על סך של 160 מלש"ח, מתוכו 40 לטובת סיוע בשכר דירה לקשישים הזכאים לדיור ציבורי.
דיור בר-השגה במדינות OECD אחרות
במדינות שונות מתערבת המדינה בדרכים מגוונות להבטחת דיור בר-השגה. באנגליה ובאירלנד המדיניות הממשלתית ממליצה כי 20% מהדירות החדשות בכל האזורים יהיו דיור בר-השגה. בצרפת קובע חוק משנת 2000, כי בכל מקום במדינה לפחות 20% מהדירות יהיו דיור בר-השגה. רשות מקומית שאינה עומדת ביעד נדרשת לשלם פיצויים. באזורים שונים של ניו-יורק מחייבים כי פרויקטים גדולים יכללו לפחות 30% דיור בר-השגה. בלונדון הדרישה עומדת על 35%-50% דיור בר-השגה בכל בנייה חדשה. בחבל הבסקים בספרד נקבע כי באזורים העוברים הליכי עיור יכללו דיור בר-השגה בהיקף של 75%. בהולנד 30% מהדירות הן מאגר של דיור ציבורי מוזל.
So Happily Unsatisfied
לאחר סיבוב ההופעות המוצלח שבא לאחר יציאת אלבום הבכורה בחברת סוני, The Madding Crowd, התרכזה הלהקה בכתיבת חומר לאלבום חדש, ועד מהרה נכנסה הלהקה שוב לאולפן, הפעם עם המפיק רון אנילו (שעבד קודם לכן עם להקת Lifehouse). האלבום החדש היה במובהק רוקי יותר מקודמיו, ואופיין בצליל של גיטרות חשמליות, דיסטורשן וריפים כבדים שלא נשמעו קודם לכן באלבומי הלהקה. האלבום, כלל 12 שירים, ביניהם Favorite Song (דואט של בריאן וג'ון), ו-Don't Look Back (שהשמועה אומרת שנכתב על השחקנית גויינת' פאלטרו). בתקליט גם ניתן למצוא את I Feel Fine – שנכתב תוך שיתוף פעולה בין ג'ון לבין סולן להקת ספלנדר (Splender), ויימון בון, את Ocean – שנכתב תוך שיתוף פעולה בין בריאן לסולן להקת לייפהאוס (Lifehouse), ג'ייסון וייד. בסשנים הוקלטו גם שני שירים שלא היו אמורים להיכנס לאלבום – Dirty Poet ו-Lee Lee (שהוקדש לשחקנית הקולנוע לילי סובייסקי).
לאחר סיום ההקלטות והמיקסים (כאשר הזכויות שייכות לחברת התקליטים), ולאחר יציאת הסינגל הראשון מתוך האלבום לתחנות הרדיו (Good Friend), עלו היחסים בין הלהקה לחברת התקליטים על שרטון, והחברה החליטה להפר את החוזה עם הלהקה ולא להוציא את האלבום. למרות שניתנה הוראה להשמיד את כל העותקים הקיימים של האלבום, נשארו מספר עותקים בודדים אשר נהפכו למצרך נדיר ויקר בקרב קהילת המעריצים העולמית – עותק מקורי במצב טוב של האלבום יכול להגיע באתרי האינטרנט השונים ל-200$ ויותר. למרות שהאלבום מעולם לא יצא, ניתן למצוא מקורות שונים ברשת להורדה חוקית וחינמית של השירים, וחברי הלהקה אף מעודדים זאת.
תחנת הרכבת סג'ד
תחנת הרכבת סג'ד (בערבית:,سجد) היא תחנת רכבת היסטורית על מסילת הרכבת יפו–ירושלים. מיקומה של התחנה בקטע המסילה בין נען לבית שמש בסמוך לנחל שורק, כשניים וחצי ק"מ ממזרח לתחנת הרכבת נחל שורק, בסמוך לכפר סג'ד שהיה במקום עד למלחמת העצמאות.
היסטוריה
התחנה הוקמה בשלהי המאה ה-19 במיזם מסילת הרכבת יפו–ירושלים. מי מעיינות שנבעו בסמוך לתחנה נשאבו למכל אגירה גדול ושימשו כמקור מים לדודי הקיטור של הרכבות שהיו עוצרות בתחנה, ובתקופות שהמעיינות התייבשו הובאו למקום מים ממעיינות בתיר ברכבות היורדות מירושלים ליפו. מלבד מתקן השאיבה ומכל המים, נבנה במקום מבנה תחנה דו-קומתי בדומה למבני התחנה של תחנת הרכבת בית שמש ותחנת הרכבת בתיר שנבנו באותה תקופה, למרות שבניגוד לתחנות האחרות לאורך הקו, לא היו במקום יישובים של ממש. על פי דברי הקונסול האנגלי ג'ון דיקסון, הסיבה להקמת תחנת הנוסעים הייתה אחוזה של הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני ששכנה במקום.
ב-1915, במסגרת הקמת המסילה מעפולה לחצי האי סיני כחלק מהמאמץ המלחמתי הטורקי במלחמת העולם הראשונה הוקמה תחנה חדשה בנקודה בה נפרדו המסילות, שנקראה תחנת ואדי צראר, במרחק של 2.5 ק"מ ממערב לתחנת סג'ד. כתוצאה מכך נסגרה התחנה ועם הזמן מבני התחנה, הרציף ומגדל מים, התפוררו ונהרסו.
כיום
בשנות האלפיים, כאשר חודשה מסילת הרכבת לירושלים, נהרסו לחלוטין השרידים האחרונים של התחנה וכיום לא נשאר לה זכר.
קטרינה פריירה
קטרינה פריירה דה סילבה (באנגלית: Catarina Pereira da Silva; נולדה ב-13 ביוני 1990) הידועה גם כקטרינה קלאו, היא זמרת שחקנית ודוגמנית פורטוגלית. קטרינה התמודדה בפסטיבל דה קנסאו 2010, כמו גם בפסטיבל 2014, עם השירים "Canta Por Mim" ו-"Mea Culpa" בהתאמה, וסיימה במקום השני בשני הפסטיבלים.
בשנת 2014 הוציאה אלבום בשם Mea Culpa, בו נכללו בין היתר, שני השירים עימם הופיעה בפסטיבלים.
ביוגרפיה
בשנת 2010 הוזמנה קתרינה על ידי קרלוס קואלו ואנדריי באביץ' (אותו הצוות שאחראי לשיר "Senhora do mar") לבצע את "Canta Por Mim" בפסטיבל דה קנסאו 2010; שיטת הבחירה הלאומית של פורטוגל לתחרות הזמר של האירוויזיון. מאז היום שהוצג על ידי RTP, הפך השיר לחביב על המעריצים בפורטוגל וברחבי אירופה. הוא היה לאחד מהשירים המצליחים ביותר ביוטיוב במהלך "תקופת האירוויזיון" ואחד מהמבוקשים ביותר באתר של RTP. ב-4 במרץ הופיעה קטרינה בחצי הגמר השני של התחרות, וסיימה במקום הראשון עם 4,614 קולות וזכתה במקום בגמר הגדול. בלילה שאירע ב-6 במרץ הופיעה קטרינה עם השיר. אף על פי ששהייתה חביבת הקהל שיועדה לזכות (ואף קיבלה ממנו 12 נקודות), סיימה קטרינה במקום השני, מכיוון שהיא הגיעה למקום החמישי בלבד בהצבעה של חבר השופטים. כמה שבועות לאחר אירוויזיון 2010, הועמדה למספר פרסים בטקס פרסי הגמר הלאומיים של ESCtoday לשנת 2010. היא זכתה בשני פרסים בקטגוריית – "שיר הפופ/דאנס הטוב ביותר" "ההופעה הטובה ביותר – אישה".
בשנת 2010 נבחרה קטרינה על ידי OGAE המקומי לייצג את פורטוגל בתחרות ההזדמנות השנייה של OGAE  לשנת 2010 עם "Canta Por Mim". פורטוגל סיימה במקום השלישי, לאחר שקיבלה 203 נקודות מ-21 המדינות המשתתפות האחרות ומשופטים אורחים. בשנת 2014 התחרתה קטרינה בפסטיבל דה קנסאו בפעם השנייה, עם שיר דאנס-פופ נוסף של קרלוס קואלו ואנדריי באביץ' שנקרא "Mea Culpa" (My Fault). הזמרת תיארה זאת כגרסה מודרנית ומבוגרת ל-"Canta Por Mim". היא הגיעה למקום השני בגמר, מאחורי השיר הזוכה "Quero Ser Tua" של סוזי. לאחר חשיפת התוצאה שרר זעם כביר בקרב מעריצים פורטוגזיים שטענו כי עמנואל, מלחין השיר שזכה השפיע על הטלוויזיה וגרם לסוזי לזכות במקום פריירה. טענה זו הועלתה גם בעבר בתחרויות אחרות של ה-RTP בהן עמנואל ניצח גם כן.
לאחר שלא זכתה בפסטיבל דה קנסאו 2014, פריירה נבחרה שוב לייצג את פורטוגל בתחרות ההזדמנות השנייה של OGAE. היא סיימה שוב במקום השלישי, לאחר שקיבלה 197 נקודות מכל. את 12 הנקודות המקסימליות העניקו לה מדנמרק, ישראל, נורווגיה ושוודיה. בשנת 2019 השתתפה בעונה השביעית של The Voice Portugal.
שיבון פטון
שיבון בת'אני פטון (באנגלית: Siobhan Bethany Paton; נולדה ב-28 באוגוסט 1983) היא שחיינית אוסטרלית. פטון השתתפה במשלחת האוסטרלית למשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים סידני (2000) ומחזיקה ב-6 מדליות פאראלימפיות, כולן מזהב. פטון התחרתה בקטגוריה S14, לבעלי לקות אינטלקטואלית.
סידני 2000
במשחה ל-100 מטר בסגנון חופשי, קבעה פטון שיא פאראלימפי במקצה המוקדם כשסיימה בזמן של 1:03.79 דקות. במקצה הגמר שיפרה פטון את שיאה, וזכתה במדליית הזהב עם תוצאה של 1:03.35 דקות, לפני בת ארצה אלישיה אברלי והבריטית טרייסי ויסקומב. במקצה ל-200 מטרים חופשי, שברה שיא פאראלימפי נוסף במקצה המוקדם כשעצרה את השעון על 2:21.60 דקות, במקצה הגמר היא ניפצה אף אותו וקבעה שיא עולם של 2:14.90 דקות, לפני ויסקומב הבריטית שזכתה במדליית הכסף עם 2:15.97 דקות, ואברלי שהסתפקה בארד עם תוצאה של 2:20.64 דקות. במשחה ל-50 מטר חופשי קטפה מדליית זהב נוספת כשגברה בשיא פאראלימפי של 29.13 שניות על הבריטית אמה מונקלי שזכתה בכסף עם 29.37 שניות, וויסקומב שסיימה שלישית עם 29.55 שניות.
במשחה ל-50 מטרים פרפר קבעה מונקלי שיא עולם של 31.44 במקצה המוקדם. במקצה חצי הגמר המקביל, שברה פטאון את שיאה של מונקלי והעמידה אותו על 31.15 שניות. השתיים נפגשו במקצה הגמר, בו גברה פטאון כשקבעה שיא עולם שלישי במשחה עם תוצאה של 31.05 שניות, רק מאית השנייה לפני מונקלי שזכתה במדליית הכסף עם 31.06 שניות. גם במשחה ל-50 מטר גב קבעה פטון שיא עולם הן במקצה המוקדם והן במקצה הגמר. במקצה המוקדם היא קבעה 32.62 שניות, אותו שיפרה בגמר וניצחה בתוצאה של 32.56 שניות. במשחה ל-200 מטר מעורב היא קבעה שיא עולם של 2:33.40 דקות במקצה המוקדם, אותו לא הצליחה לשחזר במקצה הגמר. בגמר היא סיימה בתוצאה של 2:33.44 דקות, וזכתה במדליית זהב שישית, לפני אברלי שזכתה בכסף עם 2:35.59 דקות ומונקלי שהסתפקה במדליית הארד כשסיימה בתוצאה של 2:38.53 דקות.
פטון השתתפה גם במשחה ל-50 מטר חזה, וסיימה את מקצה הגמר בתוצאה של 38.51 שניות, שהספיקו לה למקום הרביעי. 34 מאיות השנייה בלבד אחרי בת ארצה אלישיה אברלי שזכתה במדליית הארד.
לאחר האולימפיאדה
פטון לא יכולה הייתה לקחת חלק במשחקי אולימפיאדת הנכים אתונה ואולימפיאדת הנכים בייג'ינג משום שהוועד הפאראלימפי הבינלאומי השעה את שיתופם של ספורטאים בעלי לקות אינטלקטואלית עד לאולימפיאדת הנכים לונדון (2012) בעקבות שיתופם שלא כחוק של ספורטאים שאינם בעלי לקות במשלחת הספרדית לסידני.
עקב הצלחתה הרבה במשחקים, זכתה פטון בתואר "הספורטאית הפאראלימפית של השנה" באוסטרליה, ודיוקנה הונצח בבול דואר מיוחד שיצא לצורך האירוע.
דווינה
דווינה המערבי או נהר הדאוגבה (לטבית: Daugava, גרמנית: Düna, פינית: Väinänjoki, רוסית: Западная Двина, בלארוסית: Заходняя Дзьвіна, Zachodniaja Dźvina) הוא נהר באירופה, הזורם בארצות: רוסיה, בלארוס ולטביה, שבה הוא הנהר העיקרי. הוא מהווה חלק מן הגבול הבינלאומי בין בלארוס ללטביה. אורך הנהר 1020 ק"מ, ושטח האגן שלו 87,900 קמ"ר. הנהר מתחיל בגבעות ולדאי במחוז טבר ברוסיה ממשיך דרך מחוז סמולנסק, משם לבלארוס (חבל ויטבסק), לטגליה בלטביה, והעיר ריגה עד שנשפך למפרץ ריגה בים הבלטי.
הנהר מחובר באמצעות תעלות לנהר הברזינה ולנהר הדנייפר.
על הנהר נמצאות הערים החשובות:
מרחב פרויקטיבי
מרחב פרויקטיבי הוא גאומטריה עם נקודות וישרים, המקיימת כמה אקסיומות פשוטות. למרחב פרויקטיבי יש ממד, ומרחב מממד 2 נקרא מישור פרויקטיבי. מרחבים פרויקטיביים הם מושא המחקר המרכזי בגאומטריה פרויקטיבית. מרחבים פרויקטיביים קשורים קשר הדוק למרחבים אפיניים, וכמותם אפשר לטפל בהם גם מנקודת מבט אקסיומטית וגם מנקודת המבט של הדוגמה העיקרית למרחב אפיני – המרחב האוקלידי.
הגדרה
מנקודת המבט של גאומטריית חילה, מרחב פרויקטיבי הוא גאומטריה שיש בה שני טיפוסים, נקודות וישרים, עם יחס חילה ביניהם. מערכת של נקודות וישרים נקראת מרחב פרויקטיבי אם דרך כל שתי נקודות x, y עובר ישר יחיד xy, יש לפחות שתי נקודות על כל ישר ולפחות שני ישרים, ומתקיימת אקסיומת ובלן-יאנג: אם הישרים ab ו-cd נחתכים, אז גם ac ו-bd נחתכים. מרחב פרויקטיבי הוא מרחב דזרגי אם הוא מקיים את משפט דזרג.
תת-מרחבים
במרחב פרויקטיבי נתון, קבוצת נקודות הכוללת יחד עם כל שתי נקודות x,y את כל הנקודות על הישר xy נקראת תת-מרחב. תת-מרחב שאינו מוכל כולו בישר אחד מהווה מרחב פרויקטיבי בעצמו. אם U תת-מרחב של מרחב פרויקטיבי P ו-p נקודה מחוץ לו, אז איחוד הישרים pu (עבור הנקודות u על U) הוא תת-המרחב הנוצר על ידי U ו-p; תת-המרחב הזה נוצר על ידי U וכל נקודה שלו שמחוץ ל-U. תת-המרחב הנוצר על ידי שלוש נקודות x, y, z שאינן על ישר אחד נקרא מישור.
בדומה להגדרות באלגברה ליניארית, אפשר להגדיר בסיס של מרחב פרויקטיבי P כקבוצה S שהיא פורשׂת (כלומר S יוצרת את P) ובלתי תלויה (S אינה נפרשת על ידי אף תת-קבוצה אמיתית שלה). קבוצה היא בסיס אם ורק אם היא פורשת מינימלית, אם ורק אם היא בלתי תלויה מקסימלית. לכל מרחב פרויקטיבי יש בסיס (עובדה זו מצריכה את הלמה של צורן). הבסיסים של מרחב פרויקטיבי P מקיימים את למת ההחלפה של שטייניץ, וכתוצאה מכך לכל הבסיסים אותו גודל - וזהו, על-פי ההגדרה, הממד של P. הממד מקיים את נוסחת הממדים. תת-מרחב מקסימלי (כזה שבהוספת נקודה אחת פורש את המרחב כולו) נקרא על-מישור.
טרנספורמציות
העתקה חד-חד-ערכית ועל מקבוצת הנקודות של מרחב פרויקטיבי לקבוצת הנקודות של מרחב פרויקטיבי נקראת קולינאציה אם לכל x,y,z על ישר אחד, גם התמונות נמצאות על ישר אחד. כל קולינאציה משרה העתקה חד-חד-ערכית ועל בין קבוצות הישרים של המרחבים, ומעבירה תת-מרחבים לתת-מרחבים. קולינאציה שומרת על בסיסים וממדים. מרחבים פרויקטיביים שיש ביניהם קולינאציה הם איזומורפיים.
קולינאציה a ממרחב פרויקטיבי לעצמו היא מרכזית אם יש לה נקודת מרכז (נקודה שכל ישר העובר דרכה נשמר תחת a). תכונה זו שקולה לקיומו של ציר (על-מישור שכל נקודותיו נשמרות). קולינאציה מרכזית שנקודת המרכז שלה אינה שייכת לציר נקראת הומולוגיה. אוסף הקולינאציות \ G(p,H) עם מרכז נתון p וציר נתון H מהווה חבורה. קולינאציה ב-\ G(p,H) נקבעת באופן יחיד על ידי התמונה של נקודה כלשהי שאינה ב-; אם המרחב דזרגי, אז החבורה פועלת טרנזיטיבית על החלק שמחוץ ל- של כל ישר דרך p. (על הקולינאציות של המישור הפרויקטיבי הקלאסי, ראה מישור פרויקטיבי).
הקשר למרחבים אפיניים
אם מסירים ממרחב פרויקטיבי את כל הנקודות בעל-מישור, מתקבל מרחב אפיני; וכל מרחב אפיני מתקבל כך, באופן יחיד (עד כדי איזומורפיזם). קולינאציה בין מרחבים פרויקטיביים משרה קולינאציה בין המרחבים האפיניים המתקבלים מהם, ולהפך, קולינאציה בין מרחבים אפיניים משרה קולינאציה בין המרחבים הפרויקטיביים שהם מגדירים.
דואליות ופולריות
יהי P מרחב פרויקטיבי. המרחב הדואלי \ P^* הוא הגאומטריה שהנקודות והישרים שלה הן תת-המרחבים מקו-ממד 1 ו-2 של P, בהתאמה. זהו מרחב פרויקטיבי, מאותו ממד כמו P. קולינאציה מ-P למרחב הדואלי (שהיא התאמה בין נקודות לתת-מרחבים מממד d-1, המעבירה שלוש נקודות על ישר לשלושה מרחבים הנחתכים במימד d-2) נקראת דואליות של P. אם היא דואליות, אז לכל תת-מרחב U של P מתקיים.
ליכטנברג (רובע)
ליכטנברג (Lichtenberg) הוא אחד מ-12 הרבעים המרכיבים את העיר ברלין, בירת גרמניה.
מרחב פרויקטיבי
דואליות ופולריות
דואליות היא פולריות, אם אם ורק אם ; פולריות אינה אלא דואליות מסדר 2. תת-מרחב U של P הוא מוחלט ביחס לפולריות \ \pi, אם. אם לפולריות יש לפחות ישר מוחלט אחד, אז הנקודות והישרים המוחלטים מהווים מרחב פולרי.
ליכטנברג (רובע)
רובע ליכטנברג נוצר כתוצאה מרפורמת השכונות של ברלין ב-1 בינואר 2001. הרובע נוצר מחיבור של הרבעים לשעבר ליכטנברג והוהנשנהאוזן. כל השכונות המרכיבות את הרובע שכנו לפני נפילת חומת ברלין ב-1989 במזרח ברלין. הרובע שוכן בצפון-מזרח העיר והוא גובל ברבעים פרידריכסהיין-קרויצברג מדרום-מערב, מרצאן-הלרסדורף ממזרח, טרפטו-קפניק מדרום, פנקו ממערב ובמדינת ברנדנבורג מצפון.
מרחב פרויקטיבי
דואליות ופולריות
אם P מוגדר בקואורדינטות הומוגניות, אפשר לתאר את הדואליות והפולריות שלו באמצעות תבניות ביליניאריות; ראו להלן.
בניה בקואורדינטות הומוגניות
קואורדינטות הומוגניות מספקות דרך נוחה לבנות מרחב פרויקטיבי.
ליכטנברג (רובע)
רובע ליכטנברג מורכב מ-10 שכונות:
מרחב פרויקטיבי
בניה בקואורדינטות הומוגניות
יהי F שדה ויהי \,V מרחב וקטורי. מ-V מסלקים את נקודת הראשית (שתשמש עוגן לפרספקטיבה), ועל הנקודות הנותרות מגדירים יחס שקילות באופן הבא: הנקודות שקולות אם קיים סקלר, כך ש-.
הנקודות של המרחב הפרויקטיבי הן, על-פי ההגדרה, מחלקות השקילות, המייצגות ישרים מנוקבים (בלא הראשית) במרחב המקורי. לכל תת-מרחב ליניארי \ H\sub V, המרחב הפרויקטיבי המתאים כולל את הנקודות \ [x] עבור \ x\in H. הממד הפרויקטיבי תמיד קטן ב-1 מן הממד באלגברה ליניארית: מרחבים חד-ממדיים מתאימים לנקודות, מרחבים דו-ממדיים לישרים, וכן הלאה.
ליכטנברג (רובע)
כחמישית מתושבי הרובע מתגוררים בנוי-הוהנשנהאוזן, וכשישית מתגוררים באלט-הוהנשנהאוזן, שתי השכונות הגדולות ברובע. פנפפול, אחת השכונות הקטנות בשטחן בברלין (פחות מ-2 קמ"ר), היא הצפופה ביותר מבין 95 שכונות ברלין, עם צפיפות אוכלוסייה של 17,675 תושבים לקמ"ר.
מרחב פרויקטיבי
בניה בקואורדינטות הומוגניות
אם הוא מרחב וקטורי מממד סופי, אפשר לתאר כל וקטור שלו על ידי קואורדינטות באמצעות הבסיס הסטנדרטי:. יחס השקילות מוגדר על באופן הבא:, כלומר: קיים סקלר שונה מאפס כך ששתי ה-n+1-יות פרופורציוניות זו לזו על ידי סקלר זה. זהו יחס שקילות על V. את מחלקת השקילות של וקטור תחת היחס הזה נסמן   כאשר סימון הנקודתיים בא להזכיר שמה שרק היחסים בין הקואורדינטות משמעותיים. הקואורדינטות המתארות את מחלקת השקילות נקראות "קואורדינטות הומוגניות". המרחב הפרויקטיבי מוגדר להיות המרחב של כל מחלקות השקילות הללו, כלומר:.
שדה הסקלרים
בבניה שתוארה לעיל אפשר להחליף את שדה הסקלרים F בכל חוג עם חילוק (אסוציאטיבי) D, כאשר המרחב הווקטורי V מוחלף במרחב וקטורי שמאלי מעל D (לאו דווקא מממד סופי). כל מרחב פרויקטיבי מממד 3 ואילך נבנה באופן הזה, וכל מרחב פרויקטיבי הנבנה באופן זה הוא דזרגי. לפי המשפט היסודי הראשון של הגאומטריה הפרויקטיבית, כל מרחב פרויקטיבי דזרגי הוא מהצורה עבור מרחב וקטורי שמאלי V מעל חוג עם חילוק. ההוכחה של המשפט היסודי אינה קלה, אבל הרעיון המרכזי פשוט למדי. בהינתן המרחב הפרויקטיבי P, מסירים ממנו על-מישור כדי לקבל מרחב אפיני A, בו בוחרים נקודת אפס ומגדירים פעולת חיבור על ידי פעולות ההזזה (המתחלפות זו עם זו). אוסף ההומולוגיות של A, ביחס לנקודת המרכז 0, ויחד עם העתקת האפס (המכווצת את המרחב לנקודה), מהווה חוג עם חילוק D ש-A מרחב וקטורי מעליו.
טרנספורמציות
יהי V מרחב וקטורי מעל חוג עם חילוק D. כל העתקה ליניארית הפיכה משרה קולינאציה של  (קולינאציה היא העתקה הפיכה של הנקודות, המעבירה ישר לישר). שתי העתקות ליניאריות משרות את אותה קולינאציה אם ורק אם אחת מהן מתקבלת מהשנייה על ידי כפל באיבר מרכזי של D. את חבורת ההעתקות המתקבלות באופן הזה מסמנים ב- (אם D הוא שדה, הסימון מתלכד עם הסימון המקובל לחבורה הליניארית הפרויקטיבית).
אם, כך ש- הוא מרחב פרויקטיבי d-ממדי, אז חבורת הקולינאציות פועלת טרנזיטיבית על החדרים של המרחב (חדר הוא דגל מקסימלי, כלומר שרשרת של תת-מרחבים בממדים ). בדומה לזה, החבורה פועלת טרנזיטיבית על התבניות של המרחב (תבנית, frame, היא קבוצה של d+2 נקודות שכל d+1 מהן מהוות בסיס למרחב הפרויקטיבי); ואם D שדה (קומוטטיבי), אז הפעולה הזו היא חדה.
כדי לקבל את כל הקולינאציות של, יש להכליל את חבורת ההעתקות הליניאריות להעתקות ליניאריות למחצה: העתקה אדיטיבית היא ליניארית למחצה אם יש אוטומורפיזם  כך ש-. את חבורת ההעתקות הליניאריות למחצה מסמנים ב-, וכמו במקרה של העתקות ליניאריות,. המשפט היסודי השני של הגאומטריה הפרויקטיבית קובע שחבורת הקולינאציות של היא.
דואליות ופולריות
אם P הוא מרחב פרויקטיבי מהצורה, כאשר V מרחב וקטורי שמאלי מעל חוג עם חילוק D, אז המרחב הדואלי של P הוא המרחב הפרויקטיבי , כאשר הוא המרחב הדואלי של V, המהווה מודול שמאלי מעל החוג המנוגד.
במרחבים פרויקטיביים המתוארים על ידי קואורדינטות הומוגניות, אפשר לתאר את כל הדואליוֹת והפולריוֹת באמצעות תבניות ביליניאריות והכללות שלהן, באופן הבא. תבנית ססקווילינארית של V היא פונקציה בי-אדיטיבית המקיימת  ו-, כאשר  הוא אנטי-אוטומורפיזם. כל תבנית כזו מגדירה דואליות על המרחב, לפי. כל דואליות של מוגדרת באופן כזה.
לפי משפט בירקהוף--פון נוימן, כל פולריות של מוגדרת כמתואר לעיל, כאשר התבנית f היא סימטרית, או אנטי-סימטרית, או הרמיטית או אנטי-הרמיטית ביחס ל-\ \sigma שהיא אינוולוציה של D.
אגם האש
אגם האש הוא אתר המוזכר בדת מצרים העתיקה וכן בנצרות, בחזון יוחנן שבברית החדשה, כאתר שבו מענישים את הרשעים לאחר המוות.
דת מצרים העתיקה
בכתבי ארונות קבורה שהתגלו על גבי ארונות קבורה ממצרים העתיקה מתואר עולם המתים כעולם הכולל נהרות ואגמי אש. עולם זה מתואר בשעה החמישית של אמדואט (טקסט המתאר את עולם המתים) ומשתמש בהירוגליף הבריכה המתאר מים אולם צבוע בצבע אדום והמוקף בהירוגליף המחתה המציין בעירה או אש.
בפפירוס אני (גרסה משנת 1250 לפנה"ס של ספר המתים) מתואר אגם האש כבריכה ריבועית אדומה שבכל אחד מקצותיה בבון אדום, ולצד הבריכה הירוגליף המחתה.
נצרות - ספר ההתגלות
בחזון יוחנן (ספר ההתגלות) חמישה פסוקים המתארים את אגם האש:
הפרשנות המסורתית היא כי "אגם האש" ו"המוות השני" עליו מדובר הם ענישה נצחית באש, ולא מוות רגעי.
אביב זמר
אביב זמר (נולד ב-6 במרץ 1974) הוא שחקן במאי ומשורר ישראלי. הוא שיחק בתיאטרון הקאמרי של תל אביב משנת 2002 עד 2017 והיה חבר ושחקן בקבוצת תיאטרון דיוניסאה, שהוקמה בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב ומפעל הפיס. שיחק בתיאטרון באר שבע בשנים 2011-2013 והיה ממקימי תיאטרון תא, מיזם רפרטוארי עצמאי. מופיע בתיאטרון צוותא ותיאטרון הסימטה משנת 2015.בשנת 2021 ביים לראשונה את המחזה עד ראייה מאת יהושוע סובול בתיאטרון הסימטה ביפו. ומשנת 2017 עד היום הוציא ארבעה ספרי שירה בהוצאת מידן ספרי בוטיק.
ביוגרפיה
זמר סיים את לימודי המשחק בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי בשנת 2002 ומיד החל לעבוד כשחקן מהשורה בתיאטרון הקאמרי של תל אביב, בשנת 2003 בשיא האינתיפאדה השנייה, הופיע זמר ב"תשעים וחמש פעולות מוצדקות? אירוע לציון שנה לכליאתו של ותיק סרבני המצפון, יוני בן ארצי ולמחאה על כליאתם החוזרת ועל העמדתם לדין של סרבני המצפון" באולם צוותא, יחד עם שולמית אלוני, רומן ברונפמן, מאיר פעיל, מיכאל בן יאיר, תמר גוז'נסקי ואחרים.
זמר השתתף בהצגות הבאות בתיאטרון הקאמרי: "אמא קוראז'", "כובע הקש האיטלקי", "עד ראייה", "טובים השניים", "קוויאר ועדשים", "המלט", "האב", "כסף עובר ושב", "קומדיה של טעויות", "ריצ'רד השלישי", "קזבלן", "כנר על הגג","פרוסט/ניקסון"," תעלת בלאומילך", "חשמלית ושמה תשוקה","סיפור הפרברים","כטוב בעיניכם". בתיאטרון גבעתיים השתתף בהצגה: "מסכות או לא להיות"; בתיאטרון באר שבע: "קן הקוקייה"; בתיאטרון הסימטה: "עכבארים", "הרווק", מן פנטזיה", "נראה אותך", "ג'רוזלם", "שביר", "סימביוזה". תיאטרון צוותא: "פקידת הקבלה","דמיון מודרך"," חשמלית ושמה תשוקה" (עיבוד ובימוי עודד קוטלר). תיאטרון תא: "גאולה". פסטיבל עכו 2019 "הקללה" מאת ובבימוי עודד קוטלר. עבודתו הראשונה כבמאי המחזה "עד ראייה" מאת יהושוע סובול בתיאטרון הסימטה ביפו בשיתוף עם תיאטרון תא (רפרטוארי עצמאי). אוקטובר 2021.
חבר באקטורס סטודיו הישראלי ע"ש אמנון מסקין בניהולו של עודד קוטלר.
בשנת 2005 הופיע בתפקיד אורח בעונה השנייה של הסדרה לתפוס את השמיים. בשנים 2006–2007 הופיע בתפקיד משני בעונות השלישית והרביעית של הסדרה השיר שלנו בתפקיד תומר, המפקח על חקירה בלהקה צבאית.
שיחק בסרט "בוטיק פריז" בבימויו של מרקו כרמל.
בנובמבר 2019 יצא לאור ספר שיריו השני מפתחות בהוצאת מידן.
במרץ 2021 יצא לאור ספר שיריו השלישי מתיילד בהוצאת מידן.
ביוני 2022 יצא לאור ספר שיריו הרביעי חלקיקים בהוצאת מידן.
ניסויים בלשניים בקופי אדם
קופי אדם דומים מאוד לאדם מבחינה גנטית, והם מפגינים במידה מסוימת כישורים שאופייניים בעיקר לבני אדם, כמו שימוש בכלים פשוטים. אף מין מביניהם אינו מסוגל להפיק את מגוון הקולות שמסוגל בן-אדם להפיק, כיוון שתיבת הקול (לרינקס) שלהם ממוקמת גבוה בגרון. עם זאת, קופי אדם משתמשים באופן טבעי במחוות גוף לצורך תקשורת ביניהם, אם כי לא נצפתה אצלם שפה כלשהי העונה להגדרת "שפה טבעית". הניסויים התבססו על ההשערה שקופי אדם נמצאים שלב אחד לפני פיתוח שפה מבחינת יכולותיהם הקוגניטיביות ומבנה מוחם. על פי ההשערה, הם אמנם אינם מסוגלים לפתח שפה בכוחות עצמם, אבל הם יכולים לרכוש שפה בהדרכת בני אדם.
השימפנזה ויקי ודיבור אנגלית
בשנות ה-40 של המאה ה-20, נקבת שימפנזה מצוי בשם ויקי (Viki) השתתפה באחד הניסויים הראשונים ללמד שפה לקופי-אדם. בני הזוג קית' וקתרין הייז (Keith and Catherine Hayes) גידלו אותה בביתם כתינוק אנושי. היא קיבלה תרפיית דיבור דומה לזו שקיבלו אז ילדים לקויי למידה ופגועי מוח, כאשר בני הזוג הייז מניעים את לסתה התחתונה באופן הנדרש, וכן על ידי עידודה לחקות דיבור אנושי. ויקי הצליחה ללמוד לומר רק ארבע מילים באנגלית: mama (אמא), papa (אבא), up (למעלה) ו- cup (ספל). ניסוי זה המחיש את הקושי של שימפנזים להפיק צלילים אנושיים בגלל האנטומיה השונה של תיבת הקול שלהם, והביא למסקנה ששפות המבוססות על מחוות ידיים יביאו לתוצאות טובות יותר.
השימפנזה ווֹשו ושפת הסימנים
וואשו הייתה נקבת שימפנזה מצוי שנולדה במערב אפריקה בספטמבר 1965. תאריך ומקום לידתה המדויקים אינם ידועים. משערים שהיא נתפסה בעודה גורה בידי ציידים לא-חוקיים שהרגו את אמה. היא נמכרה, והובאה לארצות הברית לשימוש חיל האוויר האמריקני. ב־21 ביוני 1966 אימץ אותה זוג חוקרים אמריקנים - אלן וביאטריס גרדנר (Drs. Allen and Beatrix Gardner) מאוניברסיטת נבדה. הם כינו אותה "וושו" (Washoe) על-שם מחוז וושו בנבדה שבו נמצאת האוניברסיטה.
מהלך הניסוי
בני הזוג גרדנר החליטו לגדל את וושו בביתם כאילו הייתה ילדה, כדי לבדוק באיזו מידה תוכל לרכוש כישורים קוגניטיביים, אשר בדרך כלל מאפיינים בני אדם. בני הזוג גרדנר היו מודעים לאי-יכולתם של שימפנזים להפיק צלילים המשמשים בסיס כמעט לכל השפות האנושיות, ולפיכך בחרו לדבר עם וושו בשפת הסימנים האמריקנית (ASL, מכונה לעיתים רחוקות גם AMSLAN), שהיא שפה טבעית המשמשת לקויי שמיעה בארצות הברית. הניסוי נמשך כשלוש שנים, שבמהלכן תיעדו אותו בני הזוג גרדנר בסרטים מצולמים וביומנים. הם גם ערכו כמה ניסויים מתועדים על-מנת לבחון את כישוריה הקוגניטיביים של וושו, ובעיקר את שליטתה בהבנה ובהפקה של שפת הסימנים.
הממצאים והמסקנות
על-פי הדוח של בני הזוג גרדנר, וושו עברה תהליכים דומים לתהליכי רכישת שפה אצל ילדים אמריקנים שנחשפו לשפת הסימנים. בני הזוג גרדנר טענו כי לקראת סוף הניסוי היא הצליחה להבין הוראות בשפת הסימנים ולהביע בקשות בשפה זו. על פי דיווחם וושו למדה כ-350 סימנים, כאשר הקריטריון היה שימוש ספונטני ונכון בסימן במשך שבועיים לפחות. בני הזוג גרדנר גם דיווחו על שימוש יצירתי בשפה - וושו יצרה לכאורה צירופי סימנים משלה לעצמים שהיא לא ידעה את שמם. למשל, היא התייחסה למקרר באמצעות צירוף הסימנים "לפתוח-לאכול-לשתות", לבקבוק תרמוס בצירוף "ספל-מתכת-לשתות", ולריבה באמצעות הצירוף "לכלוך-מתוק". על פי דיווח יותר מאוחר וושו נשאלה "מה זה?" כשראתה ברבור ובתשובה השתמשה בצירוף שני סימנים המוכרים לה: "ציפור-מים". את טענות הצירוף לא הצליחו בני הזוג גרדנר להוכיח היטב, כיוון שיכלו להביא רק שתי דוגמאות מתועדות לכך.
וושו לאחר הניסוי ואימוצו של לוליס
בתום הניסוי הועברה וושו ל"מכון לתקשורת בין בני אדם לשימפנזים" (CHCI), בתחילה באוניברסיטת אוקלהומה והחל מ-1980 ב"האוניברסיטה המרכזית של וושינגטון" בעיר אלנסבורג שבמדינת וושינגטון. המכון מנוהל על ידי הפסיכולוג רוג'ר פוטס (Roger Fouts), שהיה תלמיד מחקר של בני הזוג גרדנר בתקופה שבה גידלו את וושו. וושו שהתה במכון עם מספר שימפנזים אחרים שגם הם למדו את שפת הסימנים מפוטס. לאחר שעברה הפלה טבעית ואיבדה גור נוסף ממחלה זמן קצר לאחר לידתו, קיבלה וושו לאימוץ גור שימפנזה יתום שכונה לוליס (Loulis). פוטס דיווח כי וושו החלה לדבר עם לוליס בשפת הסימנים, וכי הוא למד ממנה כמה עשרות סימנים. בדומה לדיווחים רבים לגבי וושו וקופי-אדם מסמנים אחרים, טענה זו אינה מתועדת היטב, ולפיכך אינה מוכחת במידה משביעת רצון. וושו מתה באוקטובר 2007, בגיל 42 שנה. לוליס ושאר השימפנזים במכון עדיין נעזרים בסימנים בתקשורת שלהם עם מטפליהם.
ביקורת על הממצאים והמסקנות מהניסוי
השאלה אם ניסויי גארדנר הראו למידת אוצר מילים ואולי אף שפה שנויה במחלוקת. בני הזוג לא פרסמו את מחקרם, כנהוג, בעיתונות מדעית הכוללת ביקורת עמיתים, אלא העדיפו את המדיה הפופולרית - ערוצי טלוויזיה ואף סרט מסחרי. המסקנות שהם הסיקו מהניסוי שנויות מאוד במחלוקת. חוקרים אחדים, שהבולט בהם הוא הרברט ס. טראס (Terrace), טענו כי וושו למדה באמצעות התניה אופרנטית לקשר סימנים שלמדה לבצע לפרסי מזון או שבחים שקיבלה ממאלפיה, והיא לא הפגינה הבנה אמיתית ושליטה בשפה בדומה לבני אדם. אחרים, דוגמת סטיבן פינקר, טענו שכל מה שתועד הוא אוצר הסימנים הטבעי של שימפנזה, עם תדירות שימוש גבוהה בשל חיזוקים חיוביים לרוב, והרכיבה סימנים ללא שום הבחנה כך שלעיתים התקבלו צירופים בעלי משמעות באקראי. במילים אחרות, וושו לא ביצעה מעלל מרשים יותר מאשר עכבר מעבדה הלומד ללחוץ על דוושה על-מנת לקבל פרס מזון, ועל דוושה אחרת על-מנת לקבל מים.
Flying The Corporate Jet
Flying The Corporate Jet הוא אלבום האולפן השישי של להקת ניין דייז, שהוקלט ויצא עצמאית בשנת 2003.
ניסויים בלשניים בקופי אדם
ביקורת על הממצאים והמסקנות מהניסוי
ביקורת נוספת, בעיקר מצדו של הפסיכולוג תומאס סבוק (Thomas Sebeok), טענה שהניסויים פגומים בשל אפקט הנס החכם - היינו רמזים בלתי-רצוניים שמאלפים אנושיים עלולים להעביר לבעלי-חיים מאולפים. טענות אלה אינן מכחישות את יכולתה של וושו לתקשר עם בני הזוג גרדנר בצורה יעילה, אולם משמעותן היא שאין ייחוד בתקשורת זו לעומת תקשורת רגילה בין בני אדם לבעלי-חיים (כדרך שבה הצליח וילהלם פון אוסטן לתקשר עם סוסו "הנס החכם"). בעוד בני הזוג גרדנר טוענים כי הוכיחו ששימפנזים יכולים לרכוש שפה טבעית ולשלוט בה באופן דומה לאופן שבו בני אדם משתמשים בשפה, הרי מתנגדיהם טענו כי בני הזוג גרדנר לא הוכיחו דבר שלא היה ידוע מקודם, ולפיכך הסברה כי שפה טבעית היא תופעה ייחודית למין האנושי עומדת בעינה.
Flying The Corporate Jet
הפקה
לאחר הניתוק מחברת התקליטים אפיק וגניזת אלבומם הקודם, So Happily Unsatisfied, הלהקה הייתה במשבר ושניים מחבריה עזבו את ההרכב - ויני טטנלי המתופף וג'רמי דין הקלידן, שמאז ועד היום כבר חזרו להרכב הלהקה. המעריצים, שהביעו חשש מפירוק של הלהקה, התבדו עד מהרה, כאשר השלישייה נכנסה שוב לאולפן כדי להקליט שוב תקליט עצמאי. מכיוון שהיה חסר ללהקה מתופף, הם שכרו לצורך ההקלטות את המתופף ג'ון מיצ'לי (המתופף של Meat Loaf), ויצאו עם 8 שירים חדשים. ביניהם Reality TV, שלועג לתרבות תוכניות המציאות ולחברות התקליטים התעשייתיות, הבלדה The Moment, ו-29 Year Old Girls. האלבום, שקיבל את השם Flying The Corporate Jet ויצא בסוף 2003, הופק על ידי הלהקה ודייב מקנייר, ועטיפתו עוצבה על ידי לא אחר מאשר קלידן הלהקה בעבר – ג'רמי דין, שאף התארח בנגינה בשיר Wonderful (שיר שלמעשה נכתב עבור האלבום הקודם אך לא נכנס לאלבום). האלבום לקח צעד אחורה והתקרב יותר לסאונד השורשי של הלהקה מאשר לרוק הכבד ב-So Happily Unsatisfied.
ניסויים בלשניים בקופי אדם
השימפנזה לוסי ושפת הסימנים
נקבת השימפנזה לוסי (Lucy) נולדה בינואר 1966 ויומיים לאחר היוולדה אומצה על ידי מוריס טמרלין (Maurice K. Temerlin), פסיכותרפיסט באוניברסיטת אוקלהומה, ורעייתו ג'יין, באופן דומה לגידולה של וושו בבית בני הזוג גרדנר. לוסי קיבלה פרסום במגזין לייף במעללים כמו הכנת תה, שתיית ג'ין וגידול חתול משלה. היא החלה ללמוד את שפת הסימנים האמריקנית רק בגיל חמש, אך נחשבה לתלמידה מוכשרת. המורה שלה היה רוג'ר פוטס ממכון CHCI באוניברסיטת אוקלהומה, שבו שהתה בין השאר גם וושו. לטענת פוטס למדה לוסי כ־140 סימנים, והייתה מסוגלת להשתמש בהם גם כדי לנסות לספר שקרים. למשל שיחה זו התנהלה לדיווחו של פוטס אחרי שמצא ערמת גללי צואה של לוסי:
פוטס: מה זה?
פוטס: '''את יודעת. מה זה?'''
לוסי: לכלוך לכלוך
פוטס: של מי לכלוך לכלוך?
לוסי: סו (סו סווג'-רמבו הייתה באותה תקופה תלמידת מחקר של פוטס)
פוטס: '''זאת לא סו. של מי זה?'''
לוסי: רוג'ר (הכוונה לרוג'ר פוטס עצמו)
פוטס: '''לא, לא שלי. של מי?'''
לוסי: '''לוסי לכלוך לכלוך. לוסי מצטערת.'''
השימפנזה נים צ'ימפסקי ושפת הסימנים
בשנת 1973 החליט החוקר הרברט ס. טראס לחזור על הניסוי של בני הזוג גרדנר בתנאים מבוקרים יותר. הוא אסף גור שימפנזה זכר, שנולד בשנת 1973 (תאריך ומקום לידתו המדויקים אינם ידועים), וקרא לו "נים צ'ימפסקי" (Nim Chimpsky, שיבוש מכוון של שמו של הבלשן הנודע נועם חומסקי). הניסוי נערך באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
גרייס גילי
גרייס ביירס (באנגלית:Grace Byers; נולדה ב-26 ביולי 1984) היא שחקנית טלוויזיה אמריקאית, הידועה בשל גילום דמותה של אניקה קלהון בסדרת הדרמה המוזיקלית של רשת פוקס, "אימפריה".
ניסויים בלשניים בקופי אדם
השימפנזה נים צ'ימפסקי ושפת הסימנים
טראס ועוזריו ניסו ללמד את נים את שפת הסימנים האמריקנית, אך לא במסגרת "אימוץ" כפי שעשו בני הזוג גרדנר, אלא על-פי פרוצדורות מחקריות מחמירות, בעיקר על-פי גישת המחקר שמכונה Experimental Analysis of Behavior, ואשר פותחה בידי הפסיכולוג פרדריק סקינר. בפרט, מכיוון שבלשנים רבים אינם מחשיבים שימוש בסימנים בודדים לשפה אמיתית, טראס ביקש לברר אם נים יחבר את הסימנים בעצמו למשפטים שלמים על פי כללי תחביר קבועים, כפי שעושים זאת ילדים אנושיים בגיל דומה.
מלבורן
מלבורן (באנגלית: Melbourne; מבוטא "מלבן" - Melb'n) היא בירת מדינת ויקטוריה והעיר השנייה בגודלה באוסטרליה (אחרי סידני).
ניסויים בלשניים בקופי אדם
השימפנזה נים צ'ימפסקי ושפת הסימנים
בתגובה טענו בני הזוג גרדנר כי רכישת שפה אינה אפשרית בתנאי ניסוי כל כך מבוקרים, ובשיטה שבה עוזרי מחקר רבים עובדים עם השימפנזה. לטענה זו יש בסיס מסוים - יש עדויות לכך שתהליך רכישת השפה איטי יותר אצל ילדים שגדלים בבתי יתומים (ואם כך, הרי ממילא צפוי ששימפנזים יתקשו אף יותר בנסיבות דומות). בני הזוג גרדנר הוסיפו כי בניגוד לנים, אשר סימן רק על-מנת לבקש דבר מה או בתגובה לבני-אדם שפנו אליו, וושו נצפתה כשהיא מסמנת אפילו לעצמה. תופעה זו אינה עולה בקנה אחד עם הסבר ההתניה, שכן לא ברור איזה פרס מצפה וושו לקבל כשהיא לבדה.
מלבורן
אוכלוסיית המטרופולין של מלבורן והסיטי של מלבורן מנתה כ-4.9 מיליון תושבים בזמן מפקד האוכלוסין של 2021. לפי הערכות, ב-2022 חצה מספר התושבים את קו 5 המיליון, ולמרות האטה בקצב גידול האוכלוסייה בזמן מגפת הקורונה, העיר צפויה לעקוף את סידני ולהיות הגדולה ביותר באוסטרליה בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-21. מלבורן הייתה בירת אוסטרליה בין השנים 1901 עד 1927.
ניסויים בלשניים בקופי אדם
השימפנזה נים צ'ימפסקי ושפת הסימנים
תומאס סבוק, שביקר באופן נוקב הן את הניסוי של וושו והן את הניסוי של נים צ'ימפסקי, אמר במידה מסוימת של הומור: "לדעתי, הניסויים הלשוניים לכאורה עם קופי אדם נחלקים לשלוש קבוצות: תרמיות גלויות, הונאה-עצמית, ואלה שעורך טראס". למעשה, סוגיית רכישת שפה טבעית בקרב שימפנזים נותרה שנויה במחלוקת. היות שמדובר בניסויים מסובכים ויקרים, אי אפשר לחזור עליהם במספר פעמים גדול מספיק כדי לנטרל השפעות צדדיות כגון אופי החוקר, אופי השימפנזה ואופי הקשר שנוצר ביניהם.
גרייס גילי
ביוגרפיה
גרייס גילי נולדה בעיר באטלר, פנסילבניה ב-26 ביולי 1986, וגדלה באיי קיימן מינקותה. אחרי שחזרה עם הוריה לארצות הברית, היא קיבלה תואר ראשון באמנויות תיאטרון באוניברסיטת דרום פלורידה בטמפה. היא מאוחר יותר למדה באוניברסיטת קליפורניה באירוויין, שם קיבלה תואר שני באמנות במשחק.
ניסויים בלשניים בקופי אדם
השימפנזה נים צ'ימפסקי ושפת הסימנים
בתום הניסוי הייתה כוונה למכור את נים צ'ימפסקי למעבדת ניסויים, אולם לחץ ציבורי הביא לגיוס סכום הכסף הנדרש לשם העברתו לחווה בטקסס. נים צ'ימפסקי מת בחווה ב־10 במרץ 2000 מהתקף לב.
הגורילה קוקו ושפת הסימנים
בשנת 1972 נערך ניסוי נוסף, הפעם עם גורילה (ממין נקבה), שכונתה "קוקו" (Koko). את הניסוי ערכה פרנסין פטרסון (Dr. Francine 'Penny' Patterson), בעזרת חוקרים נוספים, באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה.
קוקו נולדה בשבי, ב־4 ביולי 1971 בסן פרנסיסקו. כשהייתה בת שנה החל הניסוי שבמסגרתו ניסו החוקרים ללמד אותה את שפת הסימנים האמריקנית. פטרסון מעריכה שהיא הצליחה ללמוד כ-1000 סימנים. לטענת החוקרים היא מצרפת סימנים למשפטים פשוטים על-פי כללי התחביר של שפת הסימנים, ולמעשה משתמשת בשפה באופן דומה לאופן שבו בני אדם משתמשים בשפה. חוקרים אחרים טוענים שקוקו אינה מבינה באמת את משמעות הסימנים שהיא מבצעת, אלא היא למדה להשתמש במחוות מסוימות בדרך של התניה אופרנטית. בעצם, הוויכוח בעניין יכולתה של קוקו לרכוש ולהשתמש בשפה טבעית זהה כמעט לוויכוח שמתנהל לגבי יכולתם של שימפנזים כגון וושו ונים צ'ימפסקי להשתמש בשפה. לדברי החוקרים שעבדו עם קוקו, בשלב מאוחר במחקר החלה קוקו לפתח שינויים קלים במחוות שביצעה כדי להדגיש אמירות או כדי לגרום לשינוי קל במשמעותן.
קוקו התפרסמה מאוד עקב התעניינות התקשורת בה. ב-1977 נעשה עליה סרט תיעודי שנקרא "קוקו - גורילה מדברת" (Koko – A Talking Gorilla). דיווחים על-אודותיה מופיעים מפעם לפעם בתקשורת (האחרון שבהם באוגוסט 2004).
קוקו נפטרה ב-20 ביוני 2018, בגיל 46.
האורנגאוטן צ'נטק ושפת הסימנים
ב-1978 ערכה האנתרופולוגית לין מיילז (Lyn Miles) ניסוי שבמסגרתו ניסתה ללמד אורנגאוטן המכונה "צ'נטק" (Chantek, במלאית: "יפה, נהדר") את שפת הסימנים האמריקנית.
צ'נטק נולד בשבי במרכז המחקר הלאומי לפרימטים ירקיז באטלנטה שבג'ורג'יה (ארצות הברית) ב-17 בדצמבר 1977. בגיל 9 חודשים הועבר ללין מיילז באוניברסיטת טנסי בצ'טנוגה, שגידלה אותו ביחד עם מספר תלמידי מחקר. במשך מספר שנים הוא התלווה אליהם לשיעורים באוניברסיטה, היה פופולרי בקמפוס וכיכב בסרט תעודה של רשת PBS "הקוף שהלך לקולג'". בדומה לוושו, לוסי וקופי-אדם אחרים שגודלו עם בני-אדם, צ'נטק נעשה קשה לשליטה כשבגר, ונאלצו לכלוא אותו בכלוב מבודד למשך 11 שנים עד אשר נמצא לו שטח מיוחד בגן החיות של אטלנטה, מחוץ לאזור התצוגה הרגיל.