cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פיטר פריישטדט
ביוגרפיה
דרכו לאחר המלחמה הייתה קשה בתקופה השלטון הקומוניסטי האנטישמי. לאחר שירות משפיל בצבא, החל להתעניין בצילום ממסרטות שהשאירה לו אמו. בעזרת קשרים הצליח להתקבל כעוזר הפקה בטלוויזיה ולסיים לימודי בימוי באקדמיה הצ'כית ללימודי קולנוע.
הוא החל לביים בהצלחה הצגות של גולדוני, קונדרה שיקספיר וברכט ושמו התפרסם צ'כוסלובקיה ומחוצה לה.
יום אחד הוא פגש את המזכיר הראשון בשגרירות ישראל בפראג שנתן לו לקרוא את הרומן אקסודוס של לאון יוריס. פריישטט החל לבכות עם סיום הקריאה ונעורו בו רגשות יהודיים וציוניים. למרות הסיכון הוא הגיש בקשה לביקור בישראל ולאחר חקירה הוא קבל להפתעתו תשובה חיובית לביקור בישראל למשך 21 יום.
בישראל הוא הוזמן לביים את ההצגה "הכד השבור" של היינריך פון קלייסט בתיאטרון האוהל. בהצגה הכיר את השחקנית בקי סוזין (בת נינתו של שלמה משה סוזין) והתאהב בה. הוא גם התאהב באווירה החופשית במדינת ישראל. הוא נאלץ לחזור לפראג ולהיפרד מאהובתו. כאשר היה כבר במטוס אל על, חמש דקות לפני ההמראה, הוא החליט להישאר ודרש בתוקף לרדת מהמטוס. לשאלת השוטר בשדה התעופה לכמה זמן יישאר הוא ענה: "לתמיד".
הוא קיבל מכתב ובו נודע לו כי בית דין בפראג דן אותו לעשר שנות מאסר אם יחזור לשם.
הם נישאו ב-1966 ונולדו להם אורי ורחל.
הוא הצטרף לאנשי תקשורת נוספים וייסד את הטלוויזיה הישראלית, איגודים לשמירה על זכויות האמנים והאקדמיה הישראלית לקולנוע. הוא הפיק וביים סרטים שונים והופיע בהם גם כשחקן, אך כמפעל חייו הוא ראה את הקמת "המרכז להנצחת דמויות מופת בעם היהודי".
פריישטדט ביים והפיק עשרות סרטים תיעודיים, ביניהם סדרה על גדולי העם היהודי: פרנץ קפקא, ש"י עגנון, אהרון מסקין, ברל כצנלסון, מנחם בגין, יעקב חזן, גולדה מאיר, בן-גוריון ואחרים. "פרנץ קפקא – אמן התענית" היה הסרט האחרון שביים לפני פטירתו.
ב-1992 כתב אוטוביוגרפיה בצ'כית בשם "שדות רחוקים" שתורגמה לעברית והפיק וביים את הסרט "מהפכת הקטיפה – החזרה לפראג".
אלישע גת
אלישע נסים גת (1926 – 26 באוקטובר 1990) היה אדריכל ומתכנן ערים ישראלי.
ביוגרפיה
נחשב לאיש הבוהמה של תל אביב. בשנת 1969 התמודד לראשות עיריית תל אביב-יפו ברשימה בשם "העולם הזה - כח חדש" מטעם "העולם הזה". באמצע שנות ה-70 נאבק בעירייה נגד שינוי כיכר דיזנגוף ונגד הריסת הבתים ההיסטוריים בשדרות רוטשילד בתל אביב כמו "בית הטירה" של הסופר ש. בן-ציון, תוך כדי קידום שימור המבנים בעיר.
ניו סטייטסמן
שנים ראשונות
העיתון נוסד בלונדון ב-12 באפריל 1913 על ידי סידני וביאטריס וב, בתמיכת ג'ורג' ברנרד שו וחברים נוספים באגודה הפביאנית. עורכו הראשון, שכיהן בתפקיד עד 1928 היה קליפורד שארפ. בנובמבר 1914, שלושה חודשים לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פרסם ג'ורג' ברנרד שו מאמר אנטי-מלחמתי ארוך בכותרת "Common Sense About The War" ("שכל ישר אודות המלחמה") בו ניתח את הסיבות לפרוץ המלחמה ולא חסך שבטו מהבריטים. המאמר עורר סנסציה עולמית והודפס מחדש בניו יורק טיימס, בטרם נכנסה ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה צידד העיתון במפלגת הלייבור אך היו בו כותבים, לרבות עורכו, שנטו לתמיכה במפלגה הליברלית.
תקופת קינגסלי מרטין
ב-1930, לאחר התפטרותו של שארפ נכנס קינגסלי מרטין לתפקיד העורך, תפקיד אותו מילא במשך שלושים שנה. בין 1931–1964 נקרא העיתון New Statesman and Nation, לאחר מיזוגו עם The Nation and Athenaeum, שעורכו היה הכלכלן ג'ון מיינרד קיינס. בין מלחמות העולם ביטא העיתון גישה פציפיסטית ואנטי-פשיזטית. עורך העיתון, מרטין, ביקר בברית המועצות וכתב ספר אוהד למשטר יוסיף סטלין, Low's Russian Sketchbook. קיינס, עמיתו למערכת העיתון, ביקר אותו קשות על הצגת תמונת עולם ורודה מדי ולא ביקורתית מספיק כלפי הקומוניזם. ב-1934 קיים כתב העיתון, ה. ג'. וולס, ראיון עם סטלין, שהוגדר על ידי ג'ורג' ברנרד שו כ"לא מכבד" (disrespectful). גישתו של ולס כלפי הקומוניזם הגדירה במידה רבה את קווי המתאר של השמאל הבריטי הליברלי-דמוקרטי. עם זאת, הקו שהנהיג העורך מרטין נותר פרו-סובייטי ופרו-סטליניסטי. הוא סירב לפרסם את רשימותיו של ג'ורג' אורוול ממלחמת האזרחים בספרד שביקרו את המפלגה הסוציאליסטית המאוחדת של קטלוניה הסטליניסטית. רשימותיו ראו לבסוף אור בספר מחווה לקטלוניה. כן סירב מרטין לכך שייכתב בעיתונו מאמר ביקורת על ספרו של לאון טרוצקי מ-1937 "המהפכה שנבגדה". רק לאחר פרסום הסכם ריבנטרופ–מולוטוב והפלישה הסובייטית לפינלנד התמתן הטון הפרו-סטליניסטי ובעיתון החלה להופיע ביקורת על ברית המועצות של סטלין.
בשנות מלחמת העולם השנייה גדלה מאוד תפוצת העיתון והשפעתו, בעיקר בקרב מפלגת הלייבור. הוא עודד את האגף השמאלי של המפלגה ופרסם מאמרים שהמריצו אותה לנקוט בקו שמאלי יותר. סגן העורך, ריצ'רד קרוסמן, נבחר ב-1945 לחבר פרלמנט מטעם מפלגת הלייבור ופרסם יחד עם עמיתיו מייקל פוט ויאן מיקארדו את המאמר Keep Left שהגדיר את המדיניות השמאלית של ממשל קלמנט אטלי. בשנות החמישים מתח הקו המערכתי של העיתון ביקורת משמאל על הלייבור והתנגד בעיקר להתעצמות הגרעינית.
תחת עריכתו של מרטין, ובפרט בחציה השני, התקבעה חלוקה של כל גיליון ל"חלק קדמי" פוליטי ו"חלק אחורי" שעסק בתרבות ובביקורת ספרות.
1960–1996
לאחר פרישת קינגסלי התחלפו מספר עורכים. בין 1965 ל-1970 ערך את העיתון פול ג'ונסון, שהוביל אותו לשיא. בין הכותבים שגויסו אז לעיתון כפובליציסטים ניתן למנות את כריסטופר היצ'נס, מרטין איימיס וג'יימס פנטון, אך לאחר מכן חלה התדרדרות בתפוצה.
ב-1995 פורסם שסוכנות הביון הסובייטית, ה-KGB, השתמשה בעיתון על מנת לספק דיסאינפורמציה.
ב-1996 היה הניו סטייטסמן כתב העת הראשון בבריטניה שפתח אתר אינטרנט.
לאחר 1996
העיתון נמכר לג'פרי רובינסון, איש עסקים וחבר פרלמנט מטעם הלייבור. לקראת הבחירות הכלליות בבריטניה 1997 הביע הקו המערכתי של העיתון תמיכה בטוני בלייר לראשות הלייבור. בינואר 2002 התפרסם בעיתון מאמר-שער תחת הכותרת ?A kosher conspiracy ("קונספירציה כשרה?") שהציג תיאוריה דומה להפרוטוקולים של זקני ציון, לפיה מתקיימת שליטה יהודית בבריטניה באמצעות פעילות הלובי הפרו-ציוני. העיתון הואשם באנטישמיות, גם בשל האיור האנטישמי שצויר על הכריכה. חודש לאחר פרסום המאמר חיבר עורך העיתון, פיטר ווילבי, מאמר הסבר תחת הכותרת The New Statesman and anti-Semitism, בו הבטיח שהעיתון לא יצנזר מאמרים אך ישתדל לפרסמם "ביתר רגישות".
העיתון ידע עליות ומורדות, אך הצליח לשרוד ולשגשג ככלי תקשורת מוביל באמצעות שילוב תוכן מודפס עם אתר אינטרנט פעיל. הבחירות הכלליות בממלכה המאוחדת 2019 היו מערכת הבחירות הראשונה מאז הקמת העיתון בהן סירב במוצהר לנקוט עמדה ושמר על נייטרליות, כאשר בחר לא תמוך במועמדותו של ג'רמי קורבין, מועמד הלייבור.
ארכוף
אַרְכּוֹף או משוורת הוא התקן בצורה טבעתית הקשור בצידי האוכף אליו מכניס הרוכב את רגלו. הארכוף מסייע לרוכב לטפס על הסוס וחשוב מכך מחזק את יכולתו להישאר ישוב באוכף ולשלוט בהתנהגותו של הסוס.
המצאת הארכוף
המצאת הארכוף הגיעה מאוחר יחסית בהיסטוריה, בהתחשב בכך שהסוס בוית בסביבות שנת 4500 לפנה"ס, ושכבר צבא אשור בשנת 700 לפנה"ס השתמש בהמצאה דמוית אוכף.
התיעוד הראשוני להמצאה דמוית-ארכוף, ניתן לראות בהודו במאה השנייה לפנה"ס, שם רכבו על אוכפים רכים שהיו עשויים למעשה מפיסות בד ועור, כך שהארכוף לא היה אלא טבעת גדולה שהשתלשלה מה"אוכף".
המצאת אוכף העץ הקשיח פתחה את הדרך להמצאת ארכוף אמיתי, וארכוף שכזה נמצא במערת קבורה המשויכת לשושלת ג'ין הסינית, ומתאורכת למאה השלישית לספירה.
בספר שופטים (פרק טו פסוק ח) מבואר על שמשון הגיבור שהכה בפלשתים, כמו שנאמר: "וַיַּ֨ךְ אוֹתָ֥ם שׁ֛וֹק עַל־יָרֵ֖ךְ מַכָּ֣ה גְדוֹלָ֑ה, וַיֵּ֣רֶד וַיֵּ֔שֶׁב בִּסְעִ֖יף סֶ֥לַע עֵיטָֽם". ותרגם התרגום יונתן: "וּמְחָא יָתְהוֹן פָּרָשִׁין עִם רִגְלָאִין מְחָא סַגִיאָה, וּנְחַת וִיתֵיב בִּשְׁקֵיף כֵּיף עֵיטָם". ולמדים אנו מדבריו, שמה שאמר כותב הספר, ששמשון הכה "שוק על ירך", הכוונה שהכה את רוכבי הסוסים שבפלשתים, הם הפרשים. רש"י מבהיר, שמכיוון שכותב הספר הזכיר "שוק" וגם "ירך", הוצרך לבאר התרגום, שאותם רוכבי הפרשים השתמשו באחת מרגליהם בארכוף באופן שחלק השוק שברגל נמצא בארכוף, והרגל השנייה נתמכת על ידי הירך בלבד. והרי מבואר שבזמנו של תרגום יונתן היו משתמשים בתמיכה לשוק הרגל. התרגום מתוארך על פני טווח ניכר של זמנים, מימי החשמונאים ועד למאה השביעית לספירה.
ארכוף באנטומיה
השם ארכוף ניתן גם לאחת משלוש עצמות קטנות באוזן התיכונה (סדן, פטיש, ארכוף), המעבירות את הקול מהאוזן החיצונית אל האוזן הפנימית. עצם הארכוף מופרקת עם הסדן ומחוברת אל קרום החלון הסגלגל - הפתח בין האוזן התיכונה והפנימית.
ארכוף במשמעות של כלי עינויים
המילה ארכוף משמשת בעברית גם לתיאור כלי עינויים המשמש להידוק רגלי האסיר ולעיתים אף ידיו (בצרפתית: pillory, עמוד הקלון, באנגלית: stocks, גזע עץ).
ארכוף ברכיבת אופניים
בשם ארכוף מכונה גם ההתקן המותאם לחרטום הנעל והמחובר לדוושת האופניים כדי למנוע את החלקת הרגל.
ארכוף מול ארכובה
בעברית מתבלבלים לעיתים בין ארכוף לארכובה ככל הנראה בגלל הדמיון בצליל. המילה ארכובה נרדפת למילה ברך ומשמשת לתיאור התקנים המזכירים בצורתם ברך כפופה כגון התקן המנואלה (בצרפתית: manivelle, כננת) ששימש בין היתר להתנעתם של רכבים ישנים ולהפעלתם של פטיפונים ישנים. התקני ארכובה ידועים כבר מהעת העתיקה ושימשו בדרך כלל להפעלה של מנגנונים מכניים.
אלף (סדרת טלוויזיה)
תקציר העלילה
הסדרה נוצרה בהשראת וכגרסה פרודית לסרט "אי.טי. - חבר מכוכב אחר". עלילת הסדרה מתמקדת בחייזר מכוכב "מלמק" (Melmac) שחלליתו מתרסקת על המחסן של משפחת טאנר, משפחה אמריקאית טיפוסית. השם שניתן לחייזר הוא ALF – ראשי תיבות של Alien Life Form ("יצור חייזרי"). הסדרה עוסקת בנסיונותיה של המשפחה להסתיר את דבר קיומו של אלף, ובקשיים הנובעים מנוכחותו, מאישיותו הקיצונית ומהרגליו המשונים (בעיקר אהבתו הגדולה לבשר חתולים). לפי כמה מהפרקים משפחת טאנר גרה ברחוב היימדל 171 בלוס אנג'לס.
ג'נסון נגד חברת אוולת' טקונייט
עובדות
ג'נסון החלה לעבוד באתר הכרייה במרץ 1975, יחד עם נשים אחרות, ויחד עם העמיתות לעבודה סבלה מיחס עוין מתמיד מצד העובדים הגברים, אשר כלל הטרדות מיניות, אלימות מילולית, איומים, הטרדה והפחדה. ב-5 באוקטובר 1984, היא הגישה תלונה למחלקת זכויות האדם של מינסוטה, בה פירטה את העוונות שנאלצה לחוות. כתגובה, צמיגי מכוניתה נחתכו שבוע לאחר מכן. בינואר 1987, סוכנות המדינה העבירה בקשה לבעלים-במשותף של המכרה, חברת אוגלבי נורטון, מקליבלנד, אוהיו, לשלם $6,000 כפיצוי וכ-$5,000 בגין עוגמת הנפש שספגה ג'נסון, אך החברה סירבה.
ב-15 באוגוסט 1988, עו"ד פול ספרנגר הגיש את התביעה הייצוגית "לואיס אי. ג'נסון ופטרישיה אס. קוסמאק נגד חברת אוולת' טקונייט" לבית המשפט המחוזי במינאפוליס. בזמנו התבקשה תובענה ייצוגית והיא נענתה על ידי ג'יימס רוזנבאום ב-16 בדצמבר 1991. ג'נסון הפסיקה לעבוד במכרה ב-25 בינואר 1992, ואובחנה סובלת מהפרעה פוסט-טראומטית זמן קצר לאחר מכן.
מספר חודשים לאחר ההכרעה במשפט פטריק מקולטי מדולות מונה להכריע לגבי סכום הכסף כפיצויים המגיע לנשים כנזיקין. השופט הפדרלי בדימוס התיר לעורכי דין של הנתבעת (חברת המכרה) להשיג רשומות רפואיות של כל הנשים התובעות. לפני המשפט, התובעות חוו סבל רב מהתצהירים אשר בחנו ופרסו בפומבי את חייהן האישיים ואת עברן הרפואי בפירוט רב.
החצי הראשון של המשפט על נזקים החל בדולות ב-17 בינואר 1995 ונמשך עד 10 בפברואר. לאחר הפסקה, הוא המשיך ב-22 במאי והסתיים ב-13 ביוני.
ב-28 במרץ 1996, מקנולטי הגיש מסמך באורך 416 עמודים אודות הנשים התובעות. הדו"ח, בו הוא כינה את הנשים "היסטריונית", פרסם לציבור הרחב פרטים על החיים הפרטיים שלהן, והעניק להן ממוצע של 10,000 דולר לכל אחת. על פסק הדין הזה הוגש ערעור לבית המשפט לערעורים (Eighth Circuit Court of Appeals) ב-5 בדצמבר 1997. בית המשפט קבע שיש לנהל משפט חדש בפני חבר מושבעים כדי לקבוע נזקים.
הסכם פשרה
ב-23 בדצמבר 1998, לפני שהמשפט התחיל, הושג הסכם פשרה בין חמש עשרה הנשים התובעות וחברת המכרות אלוות', ובו סוכם כי יועברו 3.5 מיליון דולר לנפגעות. אחת התובעות, פט קוסמאק, נפטרה בעיצומו של המשפט, ב-7 בנובמבר 1994.
המקרה תועד בשנת 2002 בספר Class Action, וב-2005 בסרט "ארץ קרה", בכיכובה של שרליז ת'רון.
יחסי חוף השנהב–סין
מימון פיתוח סיני לחוף השנהב
בשנים 2000–2011, התקיימו כ-34 פרויקטים פיננסיים רשמיים של מימון פיתוח סיני שזוהו בחוף השנהב באמצעות דיווחי מדיה שונים. פרויקטים אלה נעים בין הלוואה של 114 מיליון דולר מבנק סין בריבית של שני אחוזים במשך 20 שנה למימון פרויקט הקמת כביש מהיר המקשר בין אביג'אן לגראן-בסאם, להקלת חוב בסך 18 מיליון אירו בשנת 2007.
על פי Xavier Aurégan, דוקטורט במכון הצרפתי לגאופוליטיקה, בין השנים 1983–2013, התקיימו בחוף השנהב כ-174 פרויקטים של מימון פיתוח רשמי סיני. מתוך 174 פרויקטים אלה של מימון פיתוח רשמי, 112 הסתכמו ב-12 מיליארד אירו. הפרויקט היקר ביותר הוא המרכז העירוני באבידג'אן (8.9 מיליארד אירו). בנוסף, תשתיות היוו 86% מהסיוע הציבורי הסיני. רוב הסיוע הסיני ניתן במהלך המשבר הפוליטי בחוף השנהב בין השנים 2002–2010. תחת לורן גבאגבו, הוקצה 69% מהסיוע.
בערך 2,500 סינים מתגוררים באביג'אן. הם עוסקים בעיקר בסחר באדג'מה, או שיקום בקוקודי. הם הקימו כמאה חברות.
בנג'מין קראונינשילד
בנג'מין ויליאמס קראונינשילד (באנגלית: Benjamin Williams Crowninshield; 27 בדצמבר 1772 – 3 בפברואר 1851) היה מזכיר הצי של ארצות הברית בין השנים 1815 – 1818 בממשליהם של נשיאי ארצות הברית ג'יימס מדיסון וג'יימס מונרו.
ראשית חייו
אחיו היו ג'ייקוב קראונינשילד שהיה אדמירל משנה בצי ארצות הברית, ג'ורג' קראונינשילד הבן, בעליה של ה- Cleopatra's Barge, היאכטה הראשונה שחצתה את האוקיינוס האטלנטי. אחותם, מרי, הייתה רעייתו של חבר קונגרס נתניאל סילסבי.
קריירה
קראונינשילד עבד בעסק הספנות המשפחתי ושירת בים.
ב-1811 הוא נבחר לבית הנבחרים של מסצ'וסטס כאחד התומכים הבולטים במקרה הראשון של הטיה בקביעת מחוזות בחירה. פיצולו של מחוז אסקס לשני מחוזות בחירה לסנאט המדינה, הוביל ליצירת המושג "גֶ'רימנדרינג", וקראונינשילד, שהפסיד בבחירות לסנאט המדינה שנערכו שנה קודם לכן כשמחוז אסקס היה מחוז בחירה אחד, הציג את מועמדותו במחוז הבחירה החדש שגבולותיו הותוו כך שציבור המצביעים בו ייתן את קולותיו לנציג המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית על פני נציג המפלגה הפדרליסטית. קראונינשילד זכה במושב בסנאט המדינה בפער של שמונה קולות בלבד. בשנה שלאחר מכן הפסיד קראונינשילד את מושבו בסנאט על רקע ביקורת קשה שנמתחה בעיתונות על תופעת הגֶ'רימנדרינג.
מזכיר הצי
בינואר 1815 מונה קראונינשילד לתפקיד מזכיר הצי של ארצות הברית, משרה שאחיו ג'ייקוב כמעט ומונה אליה עשר שנים קודם לכן. הוא ניהל את מעברו של הצי ממצב מלחמה למצב שלום בשנים שלאחר מלחמת 1812. מהלכים אלו כללו את יישום מערכת הניהול של מנהלת הצי ובניית מספר אוניות קו שהיווה את עמוד השדרה של הצי שהשתפר לאין ערוך. הוא גם ניהל את האסטרטגיה ואת המדיניות הימית עבור המלחמה הברברית השנייה.
חבר בית הנבחרים
לאחר סיום תפקידו כמזכיר הצי ב-1818 שב קראונינשילד לעסקיו הפרטיים ופוליטיקה של מסצ'וסטס ובשני התחומים הוא עשה חיל. בנוסף לשתי תקופות כהונה בבית המחוקקים של מסצ'סטס, הוא נבחר לארבע תקופות כהונה בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1823–1831.
משפחתו
ב-1 בינואר 1804 נשא קראונינשילד לאישה את מרי ברודמן, בתם של פרנסיס ומרי ברודמן. יחד הם הביאו לעולם שלושה בנים ושלוש בנות. נכדתו, פרנסס "פאני" קדוולדר קראונינשילד, נישאה לג'ון קווינסי אדמס השני, נכדו של הנשיא ג'ון קווינסי אדמס. הוא גם היה סב-סבו של מי שכיהן גם הוא כמזכיר הצי בשנים 1929–1933, צ'ארלס אדמס. צאצא נוסף שלו היה בן בראדלי, העורך הראשי של העיתון וושינגטון פוסט בין השנים 1968–1991.
בנג'מין קראונינשילד נפטר בבוסטון ב-1851 ונטמן בבית הקברות מאונט אוברן שבקיימברידג', מסצ'וסטס. צי ארצות הברית הנציח אותו בקריאת משחתת שהייתה בשירות בתקופה שבין שתי מלחמות העולם ובתקופת מלחמת העולם השנייה הועברה לסירוגין אל הצי המלכותי הבריטי, אל הצי המלכותי הקנדי ואל הצי הסובייטי.
עמנואל מאיוקה
עמנואל מאיוקה (באנגלית: Emmanuel Mayuka; נולד ב-21 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן זמבי המשחק בגרין בופאלוס בעמדת החלוץ.
קריירה
מאיוקה החל את דרכו באקדמיית לוסקה בזמביה בגיל 11. בשנת 2007 עבר לקבוצת קבווה ווריירס, אחד המועדונים הגדולים בזמביה. בקבוצה הזו שגשג ואף זומן לסגל הנבחרת הצעירה של זמביה.
בקיץ 2010 נמכר מאיוקה לקבוצה השווייצרית יאנג בויז ברן תמורת 1.6 מיליון דולר בנוסף ל-20% מסך העברתו הבאה. מאיוקה שיחק שנתיים בברן וכבש 9 שערים בכל עונה. בסוף אוגוסט 2012 נמכר מאיוקה לקבוצת סאות'המפטון מהפרמייר ליג האנגלית תמורת 5 מיליון אירו, כאשר מכבי תל אביב הרוויחה כמיליון יורו מהעסקה.
ב-2 בספטמבר 2013 הושאל לקבוצת סושו מליגת העל הצרפתית עד תום העונה.
ב-31 באוגוסט 2015 חתם מאיוקה במץ הצרפתית לשלוש שנים.
ב-15 בינואר 2016 חתם בא-זמאלכ המצרית לשלוש וחצי שנים. ביולי 2017 שוחרר מאיוקה מא-זמאלכ.
נבחרת זמביה
מאיוקה משחק בנבחרת זמביה החל משנת 2007, ואת שער הבכורה שלו בנבחרת כבש באותה שנה, במשחק מול נבחרת מוזמביק.
בגביע אפריקה לאומות 2012 כבש מאיוקה שלושה שערים, כולל שער הניצחון במשחק חצי הגמר מול נבחרת גאנה, וסייע לנבחרתו לזכות בגביע לראשונה בתולדותיה.
הפורום (קליפורניה)
הפורום (באנגלית: The Forum, The Fabulous Forum ו-Great Western Forum) מאז אפריל 2022 קיה פורום (Kia Forum) הוא אולם ספורט ("ארנה") הממוקם בפרבר אינגלווד ליד לוס אנג'לס. בין השנים 1967 ו-1999 היה זה אולמה הביתי של קבוצת הכדורסל לוס אנג'לס לייקרס (שהייתה 6 פעמים אלופת ה-NBA באותה תקופה וסגנית ב-8 מהשנים הנותרות) וקבוצת ה-NHL לוס אנג'לס קינגס.
בשנים 2000–2012 היה האולם בבעלות כנסייה מקומית. לצד דרשות ופעילות דתית נערכו בו מופעים ואירועי ספורט. ב-2012 נרכש האולם על ידי חברת "מדיסון סקוור גארדן". פתיחתו מחדש לאחר שיפוצים הייתה ב-2014, והוא משמש למופעי בידור ומוזיקה. ב-25 במרץ 2020, קנה בעלי הלוס אנג'לס קליפרס, סטיב באלמר את הפורום.
היסטוריה
הפורום הוקם ב-1967 ביוזמת ג'ק קנט קוק, הבעלים והמייסד של הלייקרס והקינגס. המבנה העגול תוכנן על ידי האדריכל צ'ארלס לאקמן, שתכנן גם, בין היתר, את נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס, מרכז הכנסים של לוס אנג'לס ואת מדיסון סקוור גארדן בניו יורק. כוונת השם לאזכר את מקומו התרבותי והמסחרי המרכזי של פורום רומאי.
הוא תוכנן ל-17,505 מושבים לצפייה בכדורסל, 16,005 להוקי קרח ו-18,000 לקונצרטים ומופעי מוזיקה ובידור. בנוסף להגדרתו המקורית כאולם ספורט, אירח הפורום גם כינוסים פוליטיים, מרוצי מכוניות זעירות באולם סגור, טניס באולם סגור ועוד.
בשנת 2012 עבר ההיכל לידיה של חברת "מדיסון סקוור גארדן", בעליה של מספר קבוצות ספורט ואולמות ברחבי ארצות הברית, בעבור סכום של 23.5 מיליון דולר. שיפוץ ההיכל הסתיים ב-2014, ועם פתיחתו מחדש משמש למופעי בידור וקונצרטים.
המאבק נגד הקמת האינטואיט דום
סטיב באלמר, הבעלים של קבוצת לוס אנג'לס קליפרס, הכריז בשנת 2018 על כוונתו לבנות אולם כדורסל חדש לקבוצה. התוכנית להקמת האולם החדש עוררה חשש בקרב בעלי "הפורום". באולם החדש ניתן לקיים אירועים והופעות, דבר שיכול להוביל לתחרות ולפגיעה בפעילות האולם הוותיק. חברת מדיסון סקוור גארדן הגישה מספר תביעות משפטיות במטרה למנוע את הקמת האולם. בדצמבר 2018 הגישה קבוצת לוס אנג'לס קליפרס תביעה נגדית נגד חברת מדיסון סקוור גארדן בטענה שניסו למנוע תחרות מול הפורום.
במרץ 2020 הודיע באלמר על כוונתו לרכוש את הפורום תמורת 400 מיליון דולר, ובכך סיים את התביעה. בהתאם להסכם, הפורום ימשיך לארח קונצרטים, ולכל עובדי המקום שהחזיקו בעבודות בחברת מדיסון סקוור גארדן הוצעו משרות על ידי באלמר. האולם החדש שייבנה ישמש כביתה של הקליפרס, כמתוכנן.
באפריל 2022 רכשה קיה מוטורס את הזכות לקרוא את הפורום על שמה קיה פורום.
עבודת כפייה
על פי הגדרת ארגון העבודה הבינלאומי במונח עבודת כפייה נכללות כל העבודות המתבצעות כתכתיב בעקבות איום בסנקציה. לעיתים עבודת הכפייה קשה ומאומצת ומבוצעת בתנאים קשים על ידי עובדים, שאולצו לכך כצורה של מס (בעיקר בעת העתיקה) או באיומי אלימות, מאסר או אף מוות. עבודת כפייה מתבצעת לעיתים בין כותלי כלא, או במחנה המיועד לכך ונקרא "מחנה עבודה".
עבודות כפייה במלחמת העולם השנייה
בעקבות כיבוש פולין החלה נקיטת פעילות נאצית אנטי-יהודית אשר חלקה הוכתב מראש ב"איגרת הבזק" של ריינהרד היידריך.
עבודות הכפייה הוטלו על האוכלוסייה היהודית (בעיקר) וגם על האוכלוסייה הלא-יהודית בפולין והוטלו על הגברים. עיקר העבודה היה באזורי הכפרים ובערים המרכזיות. עובדי הכפייה עבדו בייבוש ביצות, סלילת כבישים, יצירת ציוד צבאי ומזון לחיילים, בניית מסילות ברזל וכל דבר אשר יכול לתרום ולסייע למערך הלוחם הנאצי בתקופת המלחמה. מאוחר יותר עבודות הכפייה באו לידי ביטוי ב"פתרון הסופי" כאשר היהודים חפרו את בורות הירי שבהם היו עתידים להיקבר. כמו כן היו יהודים אשר נכפו לעבוד ב"זונדרקומנדו" (אסירים שלקחו את גופות היהודים מתאי הגזים אל המשרפות - הקרמטוריום).
מרכזי עבודת הכפייה הגדולים באירופה הכבושה בידי הנאצים היו במחנות: אושוויץ-בירקנאו, פלוסנבירג, גרוס-רוזן, מרבורג, נאצוויילר-שטרוטהוף ומאוטהאוזן. תפוקת עבודות הכפייה הגדולה ביותר הייתה בתשלובת מחנות הריכוז והעבודה שסביב מאוטהאוזן-גוזן שבאוסטריה.
העבודות הללו היו עבודות שוחקות ומתישות אשר הובילו למותם של רבים מן העובדים. זהו אמצעי נאצי יעיל ליישום האידאולוגיה תוך ביצוע עבודות המלחמה. עובדי הכפייה מתו כתוצאה מן "הברירה הטבעית", לא נשק או יד אדם אשר הוביל למותם של היהודים אלא תנאי השטח עצמם.
דגל אלסטר
דגל אלסטר הוא הנס ההיסטורי המייצג את אלסטר, אחת מארבע הפרובינציות ההיסטוריות של אירלנד. זהו דגל זהב המוטבע בצלב ישר אדום הנמתח עד לקצות הדגל ובמרכזו מגן לבן המוטען בכף יד ימנית בצבע אדום.
הדגל משלב בין שלטי האצולה של שתי משפחות אצולה חשובות מהפרובינציה – היד האדומה, הידועה כיד האדומה של אלסטר, מייצגת את שבט או'ניל (O'Neill) שממנו הגיעו המלכים ההיסטוריים של אלסטר, והצלב האדום על רקע זהב, לייצוגו של בית ברק (Burke) - בית אצולה נורמני אשר התיישב באזור במאה ה-11.
הדגל עודנו בשימוש לייצוגה של פרובינציית אלסטר בעיקר באירועי ספורט איריים בנפרד לצדם של דגלי הפרובינציות האחרות או כחלק מדגל ארבע הפרובינציות - דגל משולב של ארבעת הדגלים, שם הוא מופיע ברבע הראשון (שמאלי עליון). הדגל אף שימש בסיס לעיצובו של דגלה ההיסטורי של צפון אירלנד, ששטחה חופף לשטחיה ההיסטוריים של אלסטר.
שרי אורובינדו
חיבוריו המרכזיים הם: "The Life Divine", שבו הוא מתמודד עם היבטים פילוסופיים של יוגה אינטגרלית, "Synthesis of Yoga", המתמודד עם עקרונות ושיטות של יוגה אינטגרלית, ו-"Savitri: A Legend and a Symbol".
ביוגרפיה
אורובינדו נולד בקולקטה, בנגל, למשפחת גוש המיוחסת. אביו היה רופא וסבו מצד אימו היה סופר ועיתונאי ונודע בכינוי "הסבא של הלאומיות ההודית". לאורובינדו היו שני אחים גדולים ממנו ואח ואחות צעירים ממנו. בגיל ארבע נשלח אורובינדו ללמוד במנזר בדרג'ילינג, וקיבל חינוך יסודי בבית-ספר ציבורי אנגלי. בגיל שבע עבר עם משפחתו לאנגליה ובגיל 11 פרסם את השיר הראשון שלו "אור". שנים אחדות מאוחר יותר התעורר בו להט להביא לשחרורה של הודו משלטון המנדט הבריטי של אותם ימים. אורובינדו למד עבור השירות האזרחי ההודי בקינגס קולג', קיימברידג', אנגליה. לאחר שחזר להודו הוא עבד בעבודות שירות שונות ונהיה מעורב בפוליטיקה לאומית - בקונגרס הלאומי ההודי ובתנועה המהפכנית שהתהוותה בבנגל. הוא נעצר בעקבות מספר הפצצות הקשורות לארגונו במשפט פומבי שבו התמודד עם אישומים בבגידה בגין קונספירציית אליפור. עם זאת, ניתן היה להרשיע ולכלוא את אורובינדו רק בשל כתיבת מאמרים נגד השלטון הקולוניאלי הבריטי בהודו. הוא שוחרר לאחר שלא ניתן היה לספק מספיק ראיות. במהלך שהותו בכלא חווה חוויות מיסטיות ורוחניות, ולאחר מכן עבר לפונדיצ'רי, ועזב את הפוליטיקה לעבודה רוחנית.
בפונדיצ'רי, פיתח אורובינדו תרגול רוחני שהוא כינה יוגה אינטגרלית. הנושא המרכזי בחזונו היה התפתחות החיים האנושיים לחיים אלוהיים בגוף אלוהי. הוא האמין בהכרה רוחנית שביכולתה לא רק לשחרר את הטבע האנושי אלא לשנות אותו, ולאפשר חיים אלוהיים עלי אדמות. ב-1926, בעזרת מירה אלפסה (המכונה "האם"), יהודייה צרפתייה שהייתה בת זוגו הרוחנית של אורובינדו וממשיכת דרכו, נוסד 'אשרם שרי אורובינדו'. עם מותו בשנת 1950 הנהיגה את האשראם על שמו. מפורסמים רבים נמשכו לאשראם בפונדיצ'רי, ביניהם בתו של נשיא ארצות הברית מרגרט וודרו וילסון, שהגיעה לאשראם ב-1938 ונשארה חברה וחסידה עד יום מותה.
שרי אורובינדו הגה את רעיון העיר האוניברסלית אורוויל ("עיר השחר"), שחזונה הוא אחדות ותושביה יראו עצמם כבעלי ייעוד רוחני. העיר הוקמה בשנת 1968 במדינת טאמיל נאדו, על ידי מירה אלפסה, אשר בהשראתה הוקמו מרכזים נוספים בעולם לעבודה רוחנית ואקולוגית.
הוגים ישראליים, בכללם שמואל הוגו ברגמן וראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון, גילו עניין רב בהגותו של אורובינדו ועמדו בקשר עם מירה אלפסה ועם תלמידיו.
איסוזו 117 קופה
איסוזו 117 קופה (באנגלית: Isuzu 117 Coupé) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, 2 דלתות, מתוצרת קונצרן הרכב היפני איסוזו, אשר יוצרה בין השנים 1968–1981.
אוקסנה באיול
אוקסנה באיול (באוקראינית: Оксана Сергіївна Баюл; נולדה ב-16 בנובמבר 1977) היא מחליקה על קרח אוקראינית ממוצא יהודי, אלופה אולימפית (לילהאמר 1994), ואלופת העולם (פראג 1993) בהחלקה על הקרח ביחידות.
קריירה
בגיל 15, באיול זכתה באליפות העולם להחלקה על הקרח-יחידות בעונת התחרויות הראשונה שלה. לאחר מכן, בשנת 1994, היא זכתה במדליית הזהב באולימפיאדת החורף בלילהאמר, כשהיא מביסה את יריבתה האמריקאית, ננסי קריגן. באיול נפצעה באימון לפני התוכנית הארוכה, בהתנגשות במחליקה הגרמנייה, טניה צ'בשנקו, היא קיבלה שתי זריקות משככי כאבים מאושרות על ידי הוועד האולימפי על מנת שתוכל להתחרות בתוכנית הארוכה. היא זכתה בתוכנית הארוכה בהצבעה צמודה.
בגיל 16, באיול פרשה מהחלקה תחרותית והפכה מקצוענית, לאחר שהשתתפה ב-4 תחרויות חשובות בלבד. מאמנתה ואימה המאמצת, זמיבסקיה, נשאה ונתנה על חוזה רווחי לבאיול לאחר האולימפיאדה, הזדמנות שהיא תוכל לנצל רק אם תפרוש. לאחר הפרישה באיול סבלה מפציעות שהשפיעו על יכולת הקפיצה שלה. היא עברה ניתוח בברכיים בקיץ 1994, לאחריו הרופאים המליצו לא להחליק חודשיים. אולם בעקבות חוזה של מיליון דולר, באיול התעלמה מהנחיות הרופאים, והחלה להחליק לאחר שבועיים, ולהופיע לאחר 6 שבועות. התעלמותה מההנחיות והתבגרות גופה פגעו קשות ביכולת הקפיצה שלה.
ואל די נוטו
ואל די נוטו (באיטלקית: Val di Noto; באופן מילולי: פרובינציית נוטו) הוא אזור בדרום-מזרח סיציליה. האלמנט הגאוגרפי הבולט של האזור הוא רמת היבלין, ומספר עיירות השוכנות בשטחו הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, וזאת בשל היותן מייצגות של אדריכלות הבארוק המאוחרת ואופי שיקומן לאחר רעידת אדמה חזקה שפקדה את האזור ב-1693.
אוקסנה באיול
קריירה
ב-1994, הוזמנו באיול להתאמן במרכז ההחלקה על הקרח החדש בקונטיקט, ארצות הברית. אמה המאמצת והמאמנת שלה הוזמנה להיות המאמנת הראשית במרכז. בעקבות ההזמנה, היגרה באיול יחד עם משפחתה המאמצת לארצות הברית.
ואל די נוטו
היסטוריה
כל היישובים שהוזכרו בהכרזה של אונסק"ו הוקמו עד ימי הביניים, ולרוב היו בעלי טירה ומנזר. היישובים ספגו פגיעות בדרגת חומרה משתנה ברעידת האדמה שהתחוללה ב-9 בינואר וב-11 בינואר 1693, שגרמה ללמעלה מ-90,000 הרוגים ולנזקים נרחבים בכ-60 יישובים ברחבי האזור. מוקד הרעש היה בעמק שבו שכנה נוטו, והשפעותיו הורגשו עד לקלבריה, מלטה והחוף של אפריקה. מלכי ספרד, ששלטו באזור באותה תקופה, מינו את האציל ג'וזפה לנצה כאחראי על השיקום והעניקו לו סמכויות נרחבות לתכנן מחדש את היישובים הפגועים תוך התבססות על תוכניות מתאר בעלות הגיון פנימי המבוסס על שיקולי נוף.
אוקסנה באיול
חיים פרטיים
בינואר 1997, באיול נעצרה לאחר שנהגה בגילופין והתנגשה בעץ. ההאשמות בוטלו לאחר שהשלימה סדנת חינוך על אלכוהול. בנובמבר 2005, באיול השתתפה בתוכנית של ערוץ בראבו, Celebrity Poker Showdown. ב-2006 הייתה חלק מפאנל השופטים בתוכנית הטלוויזיה Master of Champions, ששודרה ברשת ABC. באיול תומכת בארגון הצדקה "תקווה-הבית של הילדים", שמטרתה לסייע לילדים היהודים באודסה, אוקראינה. בנוסף, באיול חברה במוזיאון הבינלאומי של נשים, מוסד תרבותי וחינוכי שמטרתו ל"חגוג את החיים" של נשים ברחבי העולם.
ואל די נוטו
היסטוריה
מאז ראשית הרנסאנס שאפו אדריכלים לבנות עיר מהיסוד, כשתכנונה יהיה מבוסס על שיקולים הגיוניים והבניינים השונים יקובצו על פי מטרתם והמראה שלהם. רעידת האדמה העניקה לאדריכלים המקומיים את ההזדמנות להגשים את תוכניתם בקנה מידה גדול. היישובים החדשים תוכננו ברוח הרנסאנס והבארוק, כשרחובותיהם חוצים את זה בזווית או מתחילים ממוקד כלשהו כגון כיכר עירונית ומתפשטים ממנו בתבנית רדיאלית. מבנים גדולי ממדים כגון כנסיות, קלויסטרים וארמונות הוקמו כמוקד נוף ברחובות ועל מנת להעניק להם מראה מרשים. הסגנון שיושם ביישובים השונים נודע לימים כבארוק סיציליאני. אופי הבנייה מחדש של היישובים לא היה אחיד. חלק מהם שוקמו מחדש באתר שבו שכנו קודם לרעידה, חלק שוקמו ונבנו מחדש באתר אחר, חלק נבנו מחדש ואף הורחבו כאשר לצד החלק ההיסטורי ההרוס הוקם מרכז עירוני חדש, וחלק ננטשו לחלוטין.
אוקסנה באיול
חיים מקצועיים
בדצמבר 2006, באיול החליקה בכיכר האדומה במוסקבה לצד אלופים מרוסיה, סין, צרפת וארצות אחרות. בפברואר 2007, היא שיתפה פעולה עם רקדנית הבלט סאולה רכמידטבה בשביל תצוגת הבכורה של המעצב האמריקאי לוי אוקונוב. חודש לאחר מכן, באיול הופיעה בתוכנית Total Request Live של MTV כדי לקדם את הסרט "מחליקים אותה".
באיול הופיעה במופע "Cold as Ice". עלילתו עוסקת סביב שישה מחליקים מקנדה, רוסיה וארצות הברית המתכוננים לאליפויות הארציות שלהם, ולאולימפיאדה, ובו בזמן מתמודדים עם המאמנים הנוקשים שלהם, אימהותיהם ובעיות אחרות. בכורת המופע הייתה בדצמבר 2008.
ואל די נוטו
היסטוריה
תוך כדי שיקום היישובים בוואל די נוטו נערכו חידושים בתחומים רבים ובהם אדריכלות, אמנות ובנייה חסינה בפני רעידות אדמה. בתכנון היישובים החדש היו מעורבים אמנים ידועי שם כגון ג'ובאני בטיסטה וקאריני ורוסאריו גגלארדי, וכן אלפי בעלי מלאכה. סגנון הבנייה הסיציליאני החדש הושפע מסגנון הבארוק שהיה נפוץ באירופה באותה עת. מעורבות רחבה של רשויות השלטון ויכולת ארגון גבוהה סייעו להפיכת הסגנון הסיציליאני לבעל השפעה משל עצמו, וזאת למרות האסון הכבד שפקד את האזור. עם זאת, במאות השנים שלאחר תנופת הבנייה והחידוש הוזנחו המבנים החדשים, וכתוצאה מהתמשכות הפעילות הסייסמית באזור רבים מתוכם עדיין זקוקים לשיפוץ ולשיקום. שמונת היישובים שנכללו בהכרזה של אונסק"ו מייצגים את הישגי הבנאים לאחר האסון של 1693.
אמלין לורן
אמלין לורן (בצרפתית: Emelyne Ann-Emmanuelle Laurent; נולדה ב-18 בנובמבר 1998) היא כדורגלנית צרפתייה, המשחקת בעמדת החלוצה בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים ובנבחרת צרפת.
מועדוני נוער
לורן החלה את קריירת הכדורגל שלה ב-2009, כשהצטרפה לקבוצת הנוער U13 של המועדון סאמאריטאן מהאי מרטיניק השייך לצרפת. ב-2013 הצטרפה לקבוצת הנוער של המועדון מונפלה.
מועדוני בוגרים
את קריירת הבוגרים החלה לורן במועדון מונפלה, ולקראת עונת 17–2016 עברה למועדון בורדו בו שיחקה עונה אחת.
אולימפיק ליון
לקראת עונת 2017–2018 עברה לורן לקבוצת הפאר אולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית. יחד עם הקבוצה, זכתה פעמיים באליפות צרפת וכן פעמיים בליגת האלופות.
במהלך תקופתה בליון, יצאה לורן להשאלות במועדונים גווינגאמפ, בורדו ואתלטיקו מדריד, בין השנים 2019–2021.
באיירן מינכן
במאי 2022 חתמה לורן על חוזה לשלוש שנים בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים.
נבחרות נוער
לורן הייתה מלכת-השערים המשותפת עבור נבחרת צרפת עד גיל 19 ביורו עד גיל 19 שנערך ב-2017 בצפון אירלנד, כשהיא מבקיעה שלושה שערים. היא ייצגה את נבחרת צרפת עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20 שנערך ב-2018 בצרפת. לורן הבקיעה ארבעה שערים בטורניר בו סיימה צרפת במקום הרביעי.
נבחרות בוגרות
כשהיא בת 19, ערכה לורן את הופעת הבכורה שלה בנבחרת צרפת במשחק ידידות נגד נבחרת אוסטרליה. במאי 2019 נבחרה לורן לסגל צרפת לגביע העולם בכדורגל נשים 2019. ב-2021, הבקיעה לורן צמד שערים במשחק של נבחרת צרפת עד גיל 23 מול נבחרת שוודיה עד גיל 23.
הישגים ותארים
אולימפיק ליון
בנגור (ויילס)
בנגור (בוולשית: Bangor) היא עיר בצפון מערב מחוז גוויניד' שבצפון ויילס.
היסטוריה
בנגור התחילה את דרכה במנזר שהוקם במקום במאה ה-6, הוא הוקם על ידי הקדוש דייניול לאחר שקיבל אישור לכך ממלך גוויניד' מלגווין גוויניד'. המנזר הוקם באזור נמוך המוקף גבעות כדי להסתיר אותו משודדים ופושטים המגיעים מכיוון הים, מקור השם בנגור הוא הכינוי בוולשית עתיקה לאזור המגודר בגדר עץ, כפי שהקיפה את המנזר בשנים הראשונות.
גאוגרפיה
מרכז העיר בנגור שוכן באזור נמוך כאשר מדרום ומצפון לו שני רכסים מוגבהים מעט. מכיוון צפון וצפון-מזרח העיר יושבת לחופי מצר מנאי, בחוף המזרחי שוכן נמל פנריין אשר בעבר היה נמל חשוב ששימש את תעשיית הכרייה בצפון ויילס. כביש A5 עובר לאורך מרכז בנגור כשהוא משמש רחוב ראשי בעיר, ביציאה המערבית מבנגור הוא חוצה את מצר מנאי על גשר מנאי ומשם ממשיך לכיוון צפון-מערב אנגלסי והעיירה הוליהד. כביש A55 עוקף את העיר מדרום, בעוד ש-A5 ממשיך לכיוון דרום-מזרח ועובר דרך מרכז אנגליה ולבסוף מגיע ללונדון, A55 ממשיך בכיוון מזרח לאורך חופי צפון ויילס, כשהוא עובר בקונווי ומגיע לבסוף לצ'סטר.
יהודה ליב אדל
יהודה ליב הלוי אדל (בכתיב יידי: עדל, או עדיל; השם במקורו בראשי תיבות: עד"ל; ז' באדר ה'תקי"ז, 27 בפברואר 1757 - י"ח בתמוז ה'תקפ"ח, 30 ביוני 1828) היה למדן ליטאי ומומחה לספרות אגדות חז"ל. התפרסם בתור המגיד מסלונים ובספריו לסדר טהרות: מי נפתוח ומים טהורים.
קורות חיים
המלחין והמחנך הישראלי יצחק אדל הוא נינו.
ספריו
מלבד ספריו הנדפסים נותרו חידושי תורה רבים ממנו בכתובים, וחלקם נדפסים מעת לעת בכתבי עת תורניים. חידושיו למסכת נידה נדפסו במאסף התורני ישורון.
ברטלן פרקש
ברטלן פרקש  (בהונגרית: Bertalan Farkas; ) הוא קוסמונאוט הונגרי שטס לחלל במשימה במסגרת תוכנית אינטרקוסמוס.
ביוגרפיה
ברטלן פרקש נולד בגיולחאזה. לאחר סיום בית הספר, הוא למד טייס בברית המועצות וסיים את הקורס בשנת 1972. פרקש חזר להונגריה והחל את שרותו בחיל האוויר ההונגרי.
בשנת 1978 נכלל פרקש ביחידת הקוסמונאוטים.
בשנת 1981 הוא ביצע טיסה בחללית סויוז 36 לצד ואלרי קובסוב. במהלך טיסה זו הוא ביצע מספר מחקרים.
לאחר סיום הטיסה חזר להונגריה והמשיך לשרת בחיל האוויר. לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי המשיך פרקש את שרותו.
בשנת 1994, כאשר לשלטון חזרה המפלגה הסוציאליסיטית, הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל. בשנת 1995 נשלח פרקש לעבוד בשגרירות הונגריה בארצות הברית. לאחר 3 חודשי שירות הוא נעצר על ידי המשטרה המקומית, ונשלל ממנו רישיון נהיגה על נהיגה בהשפעת משקה חריף. פרקש הוחזר להונגריה ובשנת 1997 עזב את הצבא.
הוא המשיך בעבודה במספר חברות הקשורות לתחום התעופה.
בית סוהר
בית סוהר (מכונה גם בית כלא, כלא ובית אסורים) הוא לרוב מבנה מבוצר ושמור, שבו אנשים מוחזקים בכפייה ונשללות מהם חירויות שונות. בתי סוהר מוקמים בהוראת ממשלות כחלק ממערכת המשפט, לשם ריצוי עונש מאסר, בדרך כלל כזה שהוטל על ידי בית המשפט, בהתאם להוראות החוק.
בנוסף לבתי סוהר, כליאה מתקיימת גם בבתי מעצר, שבהם מוחזקים חשודים בביצוע פשעים שטרם הורשעו בדיון פלילי, ובמחנות שבויים, שבהם מוחזקים שבויי מלחמה.
אטימולוגיה
ההשערה הרווחת היא שמקור המילה משותף למילה סהר שממנה מגיע גם כינוי הירח. משמעות המילה היא דבר עגול ועל כן נקרא כך הירח. בית הסוהר היה בור עגול ולכן נקרא כך. מילה זו קרובה למילה סחר שמשמעותה הקפה או סיבוב כגון במילה סחרחורת. מקור אפשרי נוסף הוא הדמיון למילה "צוהר", שהוראתה היא אשנב, חלון קטן, פתח צר. הכליאה בימי קדם נעשתה בבור עמוק, שבראשו היה פתח צר שהיה צוהר אל החוץ. טבעי שהאותיות צ' ו- ס' תתחלפנה פונטית, והמילה 'צוהר' תהפוך ל'סוהר'. למלים 'צוהר' ו'צהריים' שורש משותף (צ.ה.ר.) - כאשר הכלוא מסתכל מן הבור כלפי מעלה דרך הצוהר, הוא יכול לראות את השמש ישירות רק בחלק מסוים של היום, וייתכן שלכן מכונה חלק זה של היום 'צהריים', כך לדוגמה פירש הרמב"ן (בראשית פרק לט) גבי התיבה סהר.
בתי סוהר כחלק ממערכת המשפט
במשפט הפלילי, בתי סוהר משמשים כדי להגביל את תנועתם של פושעים מורשעים. מאסר הוא עונש שניתן להטיל על אדם לפי החוק על מבחר עברות. אופיים של בתי סוהר משתנה ממדינה למדינה, אולם כמעט בכל מקום ישנה הפרדה בין המינים ובין דרגות שונות של סיכון.
מטרותיו המוצהרת של עונש הכליאה בבתי הסוהר הן הרתעה, גמול, הרחקה מן החברה ושיקום. מחקרים קרימינולוגיים רבים מטילים ספק בכך שעונש המאסר אכן ממלא את מטרותיו המוצהרות. הדעות שנויות במחלוקת בעיקר באשר להרתעה ולשיקום. פשיעה וענישה הם תחומים רחבים, הנתונים במחלוקת פוליטית עמוקה, וכך גם סוגיית בתי הכלא, מערכת הכליאה, העקרונות והביצוע של הכליאה; ועונש המאסר לעומת עונשים שאינם מאסר כמו גם מול עונש המוות.
תנאי כליאה
בבתי סוהר שונים המנוהלים על ידי אותה מדינה יש תנאי כליאה שונים. יש בתי כלא עם שמירה כבדה יותר וכאלה עם שמירה כבדה פחות. כמו כן, יש בתי כלא עם זכויות שונות לאסירים שאין בבתי כלא אחרים או באגפים שונים באותו כלא.
מעבר לזאת יש אסירים שיש להם זכויות רבות יותר מאשר לאסירים אחרים וזאת מטעמים ענייניים. לדוגמה, יש אסירים שיש להם זכות לקבל חופשות וכאלה שאין להם. חלק מהאסירים מוחזקים בבידוד בתוך בית הסוהר ואינם פוגשים אסירים אחרים מטעמים שונים. לדוגמה, אסיר שיש חשש שיפיץ סודות מדינה, נכלא בבידוד. בתוך מתחמם של בתי סוהר רבים מצוי צינוק - חדר קטן מאוד, בלא חלונות, שבו נכלאים בבידוד. אל הצינוק מכניסים לתקופת מה אסירים שהפרו את הסדר בבית הסוהר.
סיבה אחרת לשוני בתנאי המאסר היא הצורך להגן על אסירים מסוימים מפני אוכלוסיית האסירים הכללית. אסירים כאלה מכונים "טעוני הגנה".
בתי סוהר צבאיים
בתי סוהר הם גם חלק מהמערכת הצבאית, ומשמשים לעיתים כדי להחזיק חיילים שכשלו בתפקידם ולעיתים כדי להחזיק שבויי מלחמה, לוחמי אויב, אזרחי אויב בזמן מלחמה ואנשים שרשויות הצבא קובעות ששהותם בחופשי היא סיכון ביטחוני. אמנת ז'נבה קובעת פרוטוקול בינלאומי המגדיר את תנאי המינימום של שבויים. פלישת ארצות הברית לאפגניסטן בשנת 2001 ולעיראק בשנת 2003 ומעצר אנשי הטליבאן ואל-קאעידה, כמו גם פרשת כלא אבו גרייב, העלו לכותרות את נושא בתי הכלא הצבאיים ואת הסוגיות המשפטיות סביבם.
בתי סוהר פוליטיים
במדינות מסוימות יש, או היו בעבר, בתי מאסר פוליטיים. המוכרים ביותר הם הגולאגים המקושרים לשלטון סטלין. ההגדרות "מהו פשע פוליטי?" ו"מהו בית סוהר פוליטי?" שנויות במחלוקת. דוגמאות לבתי סוהר פוליטיים:
אוכלוסיית בתי הסוהר בעולם
בעולם אסורים מעל תשעה מיליון אנשים. אוכלוסיית בתי הסוהר גדלה באופן משמעותי בשנות התשעים של המאה ה-20.
המדינה בה מספר האסורים הוא הגבוה ביותר היא ארצות הברית - יותר מ-2.5 מיליון אסירים. על אף שאוכלוסיית ארצות הברית מהווה רק 5% מאוכלוסיית העולם, מערכת המשפט האמריקאית אחראית לכליאת 25% מהאסירים בעולם. ארצות הברית שנייה אחרי רואנדה באחוז האוכלוסייה האסור בבתי הכלא - בארצות הברית 701 מתוך 100,000 איש. ברואנדה, נכון לשנת 2002, מעל 100,000 איש עצורים בחשד למעורבות ברצח עם בשנת 1994.
לרוסיה ולסין הייתה אוכלוסיית אסורים של מעל למיליון איש בשנת 2002. אין מידע בסוגיה זו לגבי קוריאה הצפונית.
בתי סוהר בישראל
חוק העונשין הישראלי מאפשר לבתי משפט לגזור עונשי מאסר על מי שהורשע בדין. בישראל ממונה שירות בתי הסוהר על מתקני הכליאה. שב"ס מתפעל 32 מתקני כליאה שונים ברחבי הארץ המחולקים לפי שלושה מחוזות גאוגרפיים.
בנוסף מופעלים בישראל בתי כלא צבאיים באחריות המשטרה הצבאית, שבהם כלואים חיילים על עבירות שרובן צבאיות.
היחס לבית סוהר בתורה ובמשפט העברי
בסיפור יוסף ואשת פוטיפר נכתב. בפרשה זו קיימים המופעים היחידים של המילה במשמעות זו בתנ"ך.
בדינים המופיעים בתורה שבכתב, הפעם היחידה שמוזכר בית סוהר היא בפרשת המקושש: "וַיִּמְצְאוּ אִישׁ מְקֹשֵׁשׁ עֵצִים בְּיוֹם הַשַּׁבָּת...וַיַּנִּיחוּ אֹתוֹ בַּמִּשְׁמָר כִּי לֹא פֹרַשׁ מַה יֵּעָשֶׂה לוֹ, וַיֹּאמֶר ה' אֶל מֹשֶׁה מוֹת יוּמַת הָאִישׁ רָגוֹם אֹתוֹ בָאֲבָנִים כָּל הָעֵדָה מִחוּץ לַמַּחֲנֶה. וַיֹּצִיאוּ אֹתוֹ כָּל הָעֵדָה אֶל מִחוּץ לַמַּחֲנֶה וַיִּרְגְּמוּ אֹתוֹ בָּאֲבָנִים וַיָּמֹת כַּאֲשֶׁר צִוָּה ה' אֶת מֹשֶׁה" (במדבר, ט"ו) - כאשר הכליאה אינה עונש בפני עצמה, אלא רק דרך לשמור על החוטא עד שיתברר מה עונשו.
בתי סוהר פרטיים
בית סוהר פרטי הוא בית סוהר שניהולו הועבר מידי המדינה לידי חברה פרטית. בתי סוהר פרטיים קיימים במדינות שונות בעולם, במידות שונות של הפרטה ורגולציה.
בראשיתם, היו בתי הסוהר באירופה בבעלות פרטית, ודווקא בתי הסוהר הציבוריים הם חידוש יחסי. במהלך המאה ה-19 החל תהליך של הקמת בתי סוהר ציבוריים במקומם של בתי הסוהר הפרטיים. באנגליה הולאמו בתי הסוהר הפרטיים, וב-1877 נחקק חוק המסדיר את ניהול מערך הכליאה בידי המדינה (1877 Prisons Act). בארצות הברית הסתיים תהליך דומה בראשית המאה ה-20.
באמצע שנות ה-80, החלה ארצות הברית להפריט בתי סוהר בתחומה, מתוך התפיסה האופיינית לתומכי ההפרטה, לפיה הדבר יעיל וחסכוני יותר. ההפרטה יושמה בהדרגה בכל מערכות הכליאה בארצות הברית - הפדרלית, המדינתית והמקומית. בשנת 2000, כבר שהו כ-120 אלף אסירים ב-158 בתי סוהר פרטיים ברחבי ארצות הברית, שהיוו כ-6% מכלל האסירים באותה שנה.
מדינות רבות אחרות הלכו בדרכה של ארצות הברית, ובהן בריטניה, צרפת, ניו זילנד, דרום אפריקה ופרו, וכן כמה ממדינות אוסטרליה וגרמניה. בחלק מהמדינות בהן החלה מגמת הפרטה, החלה לאחר מכן מגמה של צמצום היקף ההפרטה, והטלת סייגים ומגבלות עליה. ב-2016 הודיעה סגנית שרת המשפטים האמריקאית על צמצום הדרגתי של בתי הסוהר הפרטיים.
נורדרשטדט
נורדרשטט (בגרמנית: Norderstedt) היא עיר במחוז זגברג שבמדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה. העיר היא חלק מהאזור המטרופוליטני של המבורג והיא העיר הרביעית בגודלה במדינת שלזוויג-הולשטיין.
נורדרשטט נוסדה ב-1 בינואר 1970 כמיזוג של העיירות פרידריכסגאבה (Friedrichsgabe), גרדשטט (Garstedt), גלאסהיטה (Glashütte) והארקסהידה (Harksheide).
סקנדרבג
ג'יֵרְג' קַסְטְרִיוֹטִי (אלבנית: Gjergj Kastrioti, נולד ב-1405 - 17 בינואר 1468) ידוע יותר כסְקַנְדֶרְבֶּג, הוא הדמות המפורסמת בהיסטוריה של אלבניה. ידוע גם כ"דרקון של אלבניה" ונחשב לגיבור הלאומי של המדינה. זכור בשל מאבקו באימפריה העות'מאנית, בזכות כתבי הביוגרף האישי שלו, מארין ברלטי. בתחילת דרכו לחם סקנדרבג בשירות האימפריה העות'מאנית, אך לאחר זמן מה החליף צדדים ונלחם באימפריה עד מותו.
כינויו, סקנדרבג, הוא עיוות של הכינוי הטורקי "Arnavutlu İskender Bey". התואר "Arnavutlu" משמעו "האלבני". המונח ביי הטורקי מציין מנהיג של שבט, אדון של עמו או אחוזתו; והשם "אסקנדר" הוא הגרסה הטורקית לשם "אלכסנדר". הכינוי ניתן לו על ידי הטורקים בשל ניצחונותיו הרבים, שדימו אותו לאלכסנדר מוקדון.
ביוגרפיה
קסטריוטי נולד למשפחת אצולה אלבנית שמוצאה ממחוז מאט שבאלבניה, אשר שלטה על נסיכות שכללה את מאט, קרויה, מירדיטה, ודיבר. מוצא אמו היה גם כן ממשפחת אצולה. אביו של גיירגי, גיון (Gjon) קסטריוטי, ניסה בתחילה להתנגד לכיבוש אלבניה על ידי באיזיט הראשון, אך כשל. קסטריוטי ושלושת אחיו נלקחו על ידי הסולטאן לאדירנה, שם התאסלם קסטריוטי ולמד באקדמיה הצבאית. קסטריוטי הפך לקצין בכיר ומעוטר, שהוביל את האימפריה העות'מאנית לניצחונות רבים באסיה הקטנה ובאירופה ומונה על ידי הסולטאן לגנרל האחראי על כוח של 5,000 איש.
עוד במהלך שירותו בשם האימפריה העות'מאנית, ניהל בחשאי מגעים עם אויביה: רפובליקת רגוזה, הרפובליקה של ונציה, לסלו החמישי, מלך הונגריה, ואלפונסו החמישי, מלך אראגון. ב-28 בנובמבר 1443, תוך כדי קרב בניש נגד ההונגרים (בפיקודו של יאנוש הוניאדי), פתח סקנדרבג במרד. הוא ערק לצד ההונגרי יחד עם 300 אלבנים ששירתו בצבא העות'מאני. לאחר מסע ארוך לאלבניה כבש את קרויה (לאחר שזייף מכתב מן הסולטאן אשר סייע לו להיכנס לעיר). אחרי שכבש את טירת קרויה התנער מנאמנותו לנביא מוחמד ולסולטאן הטורקי, והכריז כי הוא נוקם בשם משפחתו ועמו. על התורן תלה דגל, שיהפוך אחר-כך לדגל אלבניה ועל פי הדיווחים קרא: "זה לא היה אני שהביא לכם את החופש, מצאתי אותו פה, ביניכם". סקנדרבג יצר ברית עם לאומן אלבני אחר, גיירגי אריאניטה (Gjergj Arianit Komneni), ונישא לבתו, ארדרוניקה (Marina Donika Arianiti). משלב זה ואילך לחם בראש כוח לא גדול (כ-20,000 לוחמים) נגד העות'מאנים, כשהוא משתמש בעיקר בשיטות גרילה.
סקנדרבג לא נטל חלק עם כוחותיו בקרב קוסובו ב-1448. הוא יצא למסע על מנת להצטרף לכוחותיו של ההונגרי יאנוש הוניאדי, אך דן השני מוולאכיה וג'וראג' ברנקוביץ' שליט סרביה מנעו זאת ממנו. ברנקוביץ' טען כי בעוד שהוא הסכים לסייע לסקנדרבג נגד ונציה, הוא לא יסייע לו במאבקים נגד העות'מאנים. במקביל לקרב קוסובו, מחמט השני פלש לאלבניה ונטרל את סקנדרבג.
ב-1457 פלש צבא עות'מאני של כ-90,000 איש לאלבניה, על מנת לחסל את ההתנגדות האלבנית. בין מפקדי כוח זה היו האמזה קסטריוטי, אחיינו של סקנדרבג; אך בספטמבר אותה שנה הצליח סקנדרבג להביס את העות'מאנים פעם נוספת.
בשנת 1466 תקף הסולטאן מהמט השני את אלבניה והטיל מצור על קרויה. על העיר הגנו 4,400 לוחמים, בראשות הנסיך טנוש טופיה. לאחר מספר חודשי מצור הבין מהמט השני, כמו מוראט השני, כי כיבוש קרויה בכוח אינו אפשרי. הוא שב לקונסטנטינופול והותיר אחריו כוח של 40,000 איש תחת פיקודו של בלבאן פאשא. העות'מאנים בנו טירה במרכז אלבניה, מבצר אלבאסאן, על מנת לסייע למצור. דורס הייתה אמורה להיות מטרתם הבאה של העות'מאנים, כגשר לקראת פלישה לחצי האי האפניני ("המגף האיטלקי"). סקנדרבג ניסה בחורף לגייס תמיכה בנאפולי וברומא, ללא הצלחה. חרף זאת, עם שובו תקפו כוחותיו בקרויה והמצור הוסר. מפקד הכוח העות'מאני, בלבאן באדרה, נהרג מפגיעת ארקבוס. הכישלון הצבאי דחף את מהמט השני למתקפה נוספת, ב-1467. ההרס במתקפות אלה היה קשה, וגם אם העות'מאנים לא הצליחו לכבוש את קרויה, הם הצליחו לגרום לנזק כבד ולבידודם של האלבנים. ב-1478 הצליחו העות'מאנים לכבוש את קרויה, וב-1479 יצא כוח בראשותו של הסולטאן בעצמו לכיבוש שקודרה. המרד האלבני חוסל. סקנדרבג מת ממלריה עשר שנים קודם לכן, ב-17 בינואר 1468.
הנצחה
במספר ערים באלבניה ניצבים פסלים גדולים של סקנדרבג רכוב על סוס. מחוץ לאלבניה נמצאים פסליו גם בפרישטינה, סקופיה, קרויה ורומא. מוזיאון סקנדרבג המוקדש לו ולתקופתו, נמצא במתחם המבצר בעיר קרויה.
סקנדרבג מופיע בכל הפסלים כשלראשו קסדה עם ראש עז בעלת קרנים. לפי האגדה - במצור השני על קרויה הדליק סקנדרבג נרות על קרני עדר עזים ושלח אותן לקראת הצבא העות'מאני שצר על העיר. העות'מאנים חשבו שעדר העזים הוא צבא ותקפו אותן. באותו זמן תקף סקנדרבג מהעורף את הצבא העות'מאני המבולבל וגרם לו לתבוסה קשה.
לוגון (נהר)
לוגון (בצרפתית: Logone) הוא יובל ראשי של נהר הצ'ארי. מקורותיו נמצאים במערב הרפובליקה המרכז-אפריקאית, צפון קמרון ודרום צ'אד. ביצות רבות, חלקן מיוערות, מקיפות את הנהר. מונדו, העיר השנייה בגודלה בצ'אד, נמצאת על גדות הנהר.
בנהר עובר הגבול הבינלאומי בין צ'אד וקמרון.
פרנקי הולך להוליווד
פרנקי הולך להוליווד (באנגלית: Frankie Goes to Hollywood) היא להקת סינת'-פופ, פאנק פופ, פופ רוק שהוקמה בשנת 1980 בעיר ליברפול באנגליה, אך רק בשנת 1982 גובש ההרכב שהביא להצלחתה כעבור שנה.
הרכב הלהקה כלל את הזמר הולי ג'ונסון, פיטר גיל, מרק או'טול, בריאן נאש ופול ראת'רפורד. הלהקה הורכבה מהצמד הולי ג'ונסון הזמר ופול ראת'רפורד שהיה לו תפקיד מיוחד בהרכב - קולות רקע ורקדן. הולי ופול היו הומוסקסואלים מוחצנים ופרובוקטיביים, שאר חברי הלהקה היו מוזיקאים סטרייטים, וכך נוצר חיבור בין הומואים לסטרייטים, אמנות גבוהה ופורנוגרפיה, רומנטיקה ובוטות, כל הצרופים הללו יצרו בהמשך את ההצלחה הגדולה של הלהקה.
קריירה
בשנת 1983 יצא הסינגל הראשון של הלהקה ושמו Relax. הסינגל שלמעשה היה תקליטון לא עורר בתחילה רעש גדול. במצעד הבריטי של מכירות התקליטונים הוא דשדש במקום ה33, עד שיום אחד שדר רדיו "נבהל" הוא ניסה להקשיב למילים של רילקס והוא זועזע כי השיר הכיל מסרים מיניים בוטים וגם עטיפת התקליטון הייתה בוטה לטעמו, השדר נשבע לא לנגן שוב את השיר רילקס ומאותו רגע השיר הפך ללהיט. רילקס הגיע אל המקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ושהה שם חמישה שבועות. המפיק טרבור הורן לקח את הלהקה תחת חסותו והחתים אותם בחברת התקליטים ZTT, ושיווק את פרנקי הולך להוליווד באופן אגרסיבי תוך שימוש במיניות בוטה, גרסאות ארוכות לסינגלים, חולצות ובהן מסרים או ציטוטים של הלהקה וקליפים מושקעים. אחרי רילקס, יצא הסינגל שני שבטים, Two Tribes ושהה במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי במשך תשעה שבועות, אל הסינגל התלווה קליפ אלים במיוחד בו נראו שחקנים המגלמים את נשיאי ברית המועצות וארצות הברית רונלד רייגן וקונסטנטין צ'רניינקו מתקוטטים עד התפוצצות כדור הארץ, הקליפ הותר לשידור בשעות הלילה המאוחרות בלבד בטלוויזיה הבריטית, (בישראל בשנות השמונים הוא שודר רק פעם אחת ובמהדורה מצונזרת של דקה בלבד במסגרת התוכנית עד פופ שהנחה אהוד מנור.) הסינגל השלישי של הלהקה נקרא "כוחה של אהבה", והוא שהה שבוע אחד במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. הקליפ של השיר צולם בישראל (בקליפ לא נראים חברי הלהקה) והוא תיאר את הולדתו של ישו. השיר יצא בסמוך לחג המולד הנוצרי. שמה של הלהקה שאול מכותרת בעיתון ישן: פרנקי הולך להוליווד! ומתחת לכותרת יש ידיעה על פרנק סינטרה שהגיע להוליווד כדי להשתתף בצילומי סרט קולנוע
היחס אל הלהקה בישראל
בישראל הלהקה זכתה להצלחה בעיקר בדיסקוטקים ובין מבקרי המוזיקה, ניתן לציין את אהוד מנור אשר הציג את פרנקי כבובת קש של טרבור הורן וכבועה, בתוכניתו עד פופ אשר שודרה ב-1985. לעומתו יואב קוטנר דווקא העריך את פרנקי וציין שהתקליט ברוכים הבאים להיכל התענוגות הוא אחד התקליטים החשובים שיצאו ב-1984 ובכלל והוא הרבה להשמיע את שירי הלהקה בגלי צה"ל. השדרנית שוש עטרי השמיעה גרסאות ארוכות ומיוחדות של שירי הלהקה בתוכנית חדש חדיש ומחודש, שאותה הנחתה עם העורך טוני פיין ברשת ג' באמצע שנות השמונים. שוש עטרי היא גם זאת שבשנת 1986 השמיעה בהשמעת בכורה עולמית את הסינגל הראשון של פרנקי מתוך התקליט ליברפול,"Rage Hard". היא הייתה בטוחה שמדובר באירוע היסטורי עבור עולם המוזיקה.
ליברפול, תקליט האולפן השני והאחרון
בשנת 1986 הלהקה הוציאה את תקליטה השני, "ליברפול", התקליט לא עורר רעש והמכירות דשדשו. הסינגל הראשון מתוך התקליט - זעם אדיר, היה מחווה של הלהקה למשורר הוולשי דילן תומאס. אחרי ליברפול הלהקה לא הקליטה יותר תקליטים ולמעשה הפסיקה לפעול ב-1987.
לאחר הפירוק ניהל מנהיג הלהקה קרב משפטי ממושך עם חברת התקליטים ZTT החברה טענה שלמעשה היא זאת שהמציאה את פרנקי והשקיעה בה ולכן חברי הלהקה חייבים להיות חתומים רק בחברת התקליטים .ZTT הולי ג'ונסון זכה במשפט וכך למעשה הוכיח את עצמאות של חברי הלהקה וכישרונם בזכות עצמם.
בשנת 1993 חשף הולי את עובדת היותו חולה איידס, ובדיעבד השיר רילקס קיבל משמעות נוספת ומצמררת.
מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל
"מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל, מרכז דניאל ומטילדה רקנאטי" הוא מוזיאון מדע הנמצא בשכונת הדר הכרמל שבעיר חיפה. זהו אחד מארבעה מוזיאונים למדע הפועלים בישראל (שלושת האחרים הם מוזיאון המדע בירושלים, גן המדע במכון ויצמן ברחובות ופארק קרסו למדע בבאר שבע).
עד שנת 2006, היה המוזיאון ידוע בשם ה"טכנודע". בשנה זו ערך המוזיאון תחרות בקרב הקהל הרחב, לבחירת שם חדש עבורו.
המוזיאון פועל בבניין ההיסטורי של הטכניון, שתוכנן על ידי האדריכל היהודי-גרמני אלכסנדר ברוולד, ונמצא בשכונת הדר הכרמל בחיפה. הבניין שימש את הטכניון בין השנים 1925–1965 לכל הפקולטות, ובשנים 1965–1985 שימש את הפקולטה לארכיטקטורה. במהלך השנים עבר הבניין שינויים רבים. בשנת 1986 הועבר לידי המוזיאון, שוקם ושומר בהתאם לתוכניות המקוריות של ברוולד. על שיחזורו ושימורו של הבניין זכה המוזיאון באות הוקרה מהמועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות.
המוזיאון הוא עמותה רשומה המנוהלת על ידי ועד מנהל הכולל אנשי ציבור, חינוך, אקדמיה ועסקים. יושב הראש של הוועד המנהל של מדעטק הוא ליאון רקנאטי.
תערוכות קבע במוזיאון
תערוכות הקבע מוצגות בבניין ההיסטורי של המוזיאון, שנקרא גם "מדעטק תערוכות". רוב התערוכות מתפרסות על פני חדר אחד ששימש ככיתת לימוד בעבר, למעט התערוכות החדשות יותר שאיחדו מספר חדרים:
פארק המדע
בשנת 2011, בחג החנוכה, נפתחה מחדש לקהל חצר המוזיאון שבין שני הבניינים הראשיים, לאחר שזו עוצבה מחדש. במקום הוקם "פארק מדע", אשר נפרש על פני ארבעה דונמים ושהמוטיב המרכזי שנבחר לו הוא "מפגש עם מדענים וממציאים מפורסמים בהיסטוריה, אשר תגליותיהם מהוות אבני דרך המעשירות את חיינו".
הפארק מחולק לחמש חצרות, שכל אחת מהן מוקדשת למדענים הידועים ארכימדס, ברנולי, אייזק ניוטון, לאונרדו דה וינצ'י ופיתגורס. בנוסף קיימים בפארק מספר מוצגים נוספים מתחום הגנת הסביבה, אמפיתיאטרון היכול להכיל כ-400 איש, ושבמרכזו מזרקה בצורת שושנת הרוחות הנשלטת על ידי מחשב ומאפשרת מופעי מים בשילוב תאורה צבעונית.