cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פסיכולוגיה אבולוציונית של הדת
דת כתוצר לוואי של תהליכים אבולוציוניים מורכבים
הפסיכולוג האמריקני ג'סטין ל' בארט, בסרט 'למה שמישהו יאמין באלוהים?' (2004) מציע שהאמונה באלוהים היא טבעית מכיוון שהיא תלויה בכלים נפשיים של כל בני האדם. הוא מציע שהמבנה וההתפתחות של המוחות האנושיים הופכים את האמונה בקיומו של אל עליון (בעל תכונות כמו היותו כל יכול, יודע כל ואלמותי) לאטרקטיבית ביותר. בארט מקדיש בנוסף פרק להתבוננות בפסיכולוגיה האבולוציונית של האתאיזם. הוא מציע שאחד המודולים המנטליים הבסיסיים במוח הוא "התקן זיהוי סוכנות היפראקטיבית" (HADD), מערכת נוספת לזיהוי סכנה פוטנציאלית. ה-HADD הזה עשוי להעניק יתרון הישרדותי גם אם הוא רגיש מדי: עדיף להימנע מטורף דמיוני מאשר להיהרג על ידי טורף אמיתי. מודול זה מעודד אמונה בשדים, ברוחות ובכל מה שהוא על-טבעי.
אף על פי שהומינידים החלו כנראה להשתמש ביכולות הקוגניטיביות המתפתחות שלהם כדי לענות על צרכים בסיסיים כמו תזונה, הגנה ומציאת בני זוג, תאוריית ניהול האימה טוענת שאותן יכולות קוגניטיביות התפתחו לפני שהגיעו לנקודה שבה התעוררה מודעות עצמית משמעותית. המודעות למוות הפכה לתוצר לוואי הפוגע בפונקציות ההסתגלות שכבר הושגו. החרדה שנוצרה איימה לערער את התפקודים הללו, ולכן נזקקה לשיפור. כל מבנה חברתי או נוהג שהיה אמור להיות מקובל על ההמונים היה בגדר צורך לספק אמצעי לניהול האימה מפני הכיליון. האסטרטגיה העיקרית לעשות זאת הייתה "להיות אדם בעל ערך בעולם של משמעות ... רכישת הערכה עצמית באמצעות יצירה ותחזוקה של תרבות", שכן הדבר יהווה משקל נגד לתחושת חוסר המשמעות, הריקנות והחרדה המתעוררים בעקבות המודעות למוות.
אסטרטגיה זו מספקת מספר אלמנטים חשובים, כגון חיי נצח סמליים באמצעות מורשתה של תרבות שמתקיימת מעבר לעצמי הפיזי ואלמוות מילולי, או הבטחה לחיים שלאחר המוות ולהמשך ממשי של הקיום, המופיעים בדתות השונות.
דת כ'מם'
ריצ'רד דוקינס הציע בספרו, הגן האנוכיי (1976) ש'ממים' תרבותיים מתפקדים כמו גנים בכך שהם נתונים לברירה טבעית. בספרו, יש אלוהים? (2006) מוסיף דוקינס וטוען, שמכיוון שמעצם טבען אי אפשר להטיל ספק באמיתות דתיות, הדבר מעודד דתות להתפשט במהירות. לפי תפיסה זו, פרטים שאינם מסוגלים להטיל ספק באמונותיהם יהיו מתאימים יותר מבחינה ביולוגית מאשר פרטים המסוגלים להטיל ספק באמונותיהם. לפיכך, ניתן להסיק שכתבי קודש או מסורות שבעל פה יצרו דפוס התנהגותי שהעלה את הכשירות הביולוגית של אנשים מאמינים. אנשים שהיו מסוגלים לערער על אמונות כאלה, גם אם האמונות היו בלתי סבירות ביותר, הפכו להיות נדירים יותר ויותר באוכלוסייה.
סטלה בואן
אסתר גוונדולין "סטלה" בואן (באנגלית: Esther Gwendolyn "Stella" Bowen ;1893–1947) הייתה אמנית וסופרת בריטית ממוצא אוסטרלי.
ביוגרפיה
בואן נולדה בפרבר של אדלייד, דרום אוסטרליה, והתחנכה בבית הספר "טורמור האוס". כילדה צעירה נהנתה בואן לצייר ושכנעה את אמה לאפשר לה ללמוד אצל מרגרט פרסטון. עם זאת, הרצון שלה להמשיך בלימוד אמנות במלבורן לא התגשם בגלל בריאותה הלא טובה של אמה וחוסר הרצון של האחרונה לתת לבתה להמשיך בקריירה כזו. כשאמה נפטרה בשנת 1914, עזבה בואן לאנגליה עם כרטיס הלוך ושוב בקצבה של 20 פאונד לחודש. בלונדון למדה בבית הספר לאמנות בווסטמינסטר והתערבה בחברת סופרים, אמנים, משוררים ופעילים פוליטיים.
בתחילת 1918 בואן נפגשה והתאהבה בסופר פורד מדוקס פורד. היא הייתה בת 24, הוא היה בן 44. בני הזוג ברחו לאנגליה הכפרית ושם נולדה בתם ג'וליה בשנת 1920. עם זאת, בשנת 1922, המשפחה מאסה בתלאות החיים באזור הכפרי האנגלי ועברה זמנית לצרפת. עד מהרה הם החליטו להישאר בצרפת ועברו להתגורר בפריז.
הם התאקלמו בחברה הבוהמיינית של פריז, ופורד הקים כתב עת ספרותי והיה דמות מובילה בקרב הסופרים הגולים. בואן, בינתיים, מצאה את הסטודיו הראשון שלה אך לא הצליחה להקדיש לציור זמן בין הטיפול בצרכים של פורד ובתם.
בואן נפרדה מפורד בשנת 1927. זו הייתה תקופה קשה עבורה, אך היא נתנה לה זמן ומרחב להמשיך באמנותה. היא החלה להשיג כמה עבודות פורטרטים אך עדיין התקשתה להרוויח מספיק כסף. בשנת 1932 נסעה לארצות הברית בהזמנת המשורר רמון גוטרי, שעזר לה במציאת עבודות בין היתר עם סינקלר לואיס. כשחזרה לצרפת היא גילתה שהיא לא יכולה להרשות לעצמה להישאר בפריז וחזרה לאנגליה ביום הולדתה הארבעים.
מלחמת העולם השנייה הביאה פרק חדש בקריירה של בואן. בשנת 1944 מונתה לאמנית מלחמה רשמית על ידי משרד המלחמה באוסטרליה. מפיק חדשות בשירות ה- BBC באוקיינוס השקט דאג לסטלה בואן לשידור שיחות קבועות לקהל האוסטרלי על חוויותיה בזמן המלחמה. שיחות אלה סיפקו לבואן הכנסה נוספת בתקופה קשה והם הביאו להצעה לקבל תפקיד של אמנית המלחמה.
תפקידה של בואן כאמן מלחמה היה לתאר את פעילויות חיל האוויר המלכותי האוסטרלי (RAAF) שהוצב באנגליה. היא ציירה גם דיוקנאות של מפקדים צבאיים ושבויי מלחמה אוסטרליים שהוחזרו מהקרבות באירופה. היא הייתה אחת האמניות המוקדמות שמונו, בואן השלימה את הציור האחרון שלה בשנת 1947.
היא נפטרה מאוחר יותר באותה שנה מסרטן השד והכבד. מעולם לא חזרה לאוסטרליה.
הקטור סקארונה
הקטור סקארונה (בספרדית: Héctor Pedro Scarone Beretta; 26 בנובמבר 1898 במונטווידאו, שבאורוגוואי - 4 באפריל 1967 מונטווידאו) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת הקשר התקפי ונחשב לאחד השחקנים הטובים ביותר בזמנו.
ביוגרפיה
סקארונה נולד ב-26 בנובמבר 1898 במונטווידאו, שבאורוגוואי. אחיו, קרלוס סקארונה, היה גם כן כדורגלן ששיתף עמו פעולה במדים הלאומיים. הוא שיחק את רוב הקריירה שלו בקבוצה האורוגוואית נסיונל, וזכה עימה ב-8 אליפויות. בסך הכל כבש 301 שערים ב-369 הופעות עבור המועדון. סקארונה שיחק גם מחוץ ליבשת דרום אמריקה ושיחק בברצלונה הספרדית ובאינטר ופלרמו האיטלקיות.
סקארונה שיחק בנבחרת אורוגוואי בין השנים 1923–1932 ובהן זכה 4 פעמים בקופה אמריקה בשנים 1917, 1923, 1924 ו-1926 ובשתי מדליות זהב אולימפיות בשנים 1924 ו-1928. בקופה אמריקה 1917, בגיל 19 בלבד, כבש את שער הניצחון נגד ארגנטינה במשחק שהכריע מי תהיה זוכת הטורניר והעניק לאורוגוואי את הגביע. בקופה אמריקה 1927 סיימה אורוגוואי במקום השני וסקארונה זכה בנעל הזהב של הטורניר ביחד עם עוד 4 שחקנים. במונדיאל 1930, המונדיאל הראשון בהיסטוריה שנערך באורוגוואי, סקארונה היה חלק מנבחרת אורוגוואי שזכתה בטורניר, לאחר ניצחון 2–4 על ארגנטינה בגמר. בשנת 1932 סיים את הקריירה הלאומית שלו כשכבש 31 שערים ב-51 הופעות והיה מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים עד שנת 2011, אז נשבר שיאו.
Gooba
Gooba הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי 6ix9ine. השיר יצא לאור ב-8 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים קריאייט מיוזיק גרופ, כסינגל הראשון מתוך האלבום Tattle Tales.
רקע וכתיבה
ב-18 בנובמבר 2018 נעצר הרננדז באשמת סחיטה, נשק וסמים. לאחר שהודה באשמה לתשעה אישומים, כמו שוד מזוין וקשר לרצח, הוא נידון לשנתיים מאסר בדצמבר 2018. עם זאת, הוא שוחרר מוקדם יותר באפריל 2020 עקב מגפת הקורונה. ב-7 במאי 2020 הוא הודיע כי יחגוג יום הולדת 24 למחרת, באמצעות הוצאת סינגל חדש.
השיר נכתב על ידי 6ix9ine, טרייף-דרו, ג'אני קלארק ופיידיי והופק על ידי ג'אני קלארק ופיידיי. השיר הוא בסגנון הטראפ.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של 6ix9ine ב-8 במאי 2020, בסמוך לצאתו של הסינגל עצמו. תוך פחות מיממה, צבר הקליפ כ-41 מיליון צפיות, ובשל כך הפך לשיר ההיפ הופ שהגיע למספר הצפיות הגדול ביותר במשך 24 שעות, תוך ששבר את שיאו של שירו של הראפר אמינם, "Killshot".
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-341 מיליון.
הצלחה ומחלוקת
בעקבות הופעת הבכורה של השיר במקום ה-3 בבילבורד הוט 100, העלה 6ix9ine סרטון בו האשים את בילבורד בהתקן ומניפולציה של המצעד. הוא הצהיר, "אני רוצה שהעולם יידע, כי שליטת בילבורד היא שקר", תוך שהוא מוסיף: "אתה יכול לקנות מקום ראשון בבילבורד". הוא המשיך והאשים את זמרי הפופ אריאנה גרנדה וג'סטין ביבר בקניית הזרמות והורדות לשירם, "Stuck with U", שהופיע בבכורה במקום הראשון במצעד. הוא טען כי "הם רכשו 30 אלף עותקים עם שישה כרטיסי אשראי", והוסיף כי "הכל מניפולציה, הכל מפוברק", והראה את מספר הזרמים שצבר שירו בשבוע הראשון לצאתו, תוך שהאשים את בילבורד ב"פסילה" של 20 מיליון זרמים של השיר.
אריאנה גרנדה הגיבה לטענתו של 6ix9ine, באומרה כי, "לא היה לי מקום ראשון בחמש השנים הראשונות של הקריירה שלי וזה לא הרגיז אותי בכלל כי מעומק הלב, המוזיקה שלי היא הכל בשבילי [...]". ג'סטין ביבר הגיב ל-6ix9ine אף הוא, תוך שטען כי 6ix9ine ספר את הזרמים הגלובליים של השיר, במקום את הזרמים האמריקאיים בלבד, אותם סופר מצעד הבילבורד הוט 100.
חברת בילבורד הגיבה מאוחר יותר באותו יום, תוך שהכחישה את דבריו של 6ix9ine.
בישראל, זכה השיר להצלחה רבה, תוך שהצליח להגיע בשיאו למקום ה-23 במצעד שירי הספוטיפיי השבועי.
Glow
Glow (בעברית: לַהַט) הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת הבריטית אלה הנדרסון. השיר יצא לאור ב-5 באוקטובר 2014, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Chapter One, על ידי חברת התקליטים סייקו מיוזיק.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ פורסם בערוץ היוטיוב של הנדרסון ב-12 באוגוסט 2014, בסמוך לצאת הסינגל עצמו.
פולביו קולובאטי
פולביו קולובאטי (באיטלקית: Fulvio Collovati; נולד ב-9 במאי 1957) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הבלם.
קולובאטי שיחק לאורך כל הקריירה באיטליה. הוא רשם מעל למאה הופעות ליגה בכל אחת משתי הקבוצות של העיר מילאנו, מילאן בה גדל ואינטר מילאנו אליה עבר.
כשחקן נבחרת איטליה, היה קולובאטי ממצטייני טורניר מונדיאל 1982 בו זכתה הנבחרת. הוא שיחק במדיה גם בטורניר מונדיאל 1986.
קריירת משחק
קריירת המשחק של קולובאטי החלה בקבוצת הנוער של מילאן. הוא עלה לקבוצה הבוגרת בעונת, ורשם 11 הופעות ליגה במדי הקבוצה. בנוסף, סייע לה לזכות בקופה איטליה כבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה. עם הגעתו של המאמן השוודי נילס לידהולם עונה לאחר מכן, החל קולובאטי לקבל דקות משחק משמעותיות יותר. בעונת רשם קולובאטי 27 הופעות ליגה, בדרך לזכייה באליפות איטליה. קולובאטי צבר יותר ויותר דקות משחק והפך לבורג מרכזי בחוליית ההגנה של מילאן.
בסיום עונת, אותה סיימה מילאן במקום השלישי, הורשעה הקבוצה בפרשת הימורים בספורט, ונענשה בהורדת ליגה. על אף עזיבה של שחקני מפתח בעקבות העונש, קולובאטי נשאר במועדון הבית שלו וסייע לו לחזור לליגה הבכירה בתום עונה אחת בלבד. לקראת עונת קיבל קולובאטי את סרט הקפטן של המועדון בליגה הבכירה. מילאן אמנם זכתה בגביע מיטרופה, אך סבלה מעונה חלשה בליגה, סיימה במקום ה-14 בטבלה, וירדה בשנית לליגת המשנה, הפעם בעקבות יכולתה על המגרש.
בניגוד לירידת הליגה הקודמת של הקבוצה, הפעם בחר קולובאטי שלא להישאר במילאן, בעקבות סכסוך עם הנהלת הקבוצה. היעד המפתיע של קפטן מילאן היה דווקא היריבה העירונית, אינטר מילאנו, במהלך שהתפרש אצל אוהדי מילאן כבגידה. תמורת מעברו לאינטר, עשו מספר שחקנים את הדרך ההפוכה בהשאלה, ביניהם אלדו סרנה.
קולובאטי שיחק במדי אינטר ארבע עונות, בכולן שימש כשחקן הרכב. בסיום ארבע עונות, לקראת עונת, ולאחר שחלה ירידה ביכולתו, קולובאטי נותר מחוץ לתוכניות של אינטר ועזב את העיר מילאנו לראשונה בקריירה. הוא חתם בקבוצת אודינזה, הקרובה לעיר הולדתו, אך קבוצתו רשמה עונה חלשה מאוד וסיימה במקום ה-16 ואחרון בליגה, תשע נקודות מתחת לקו האדום.
למרות הירידה עם אודינזה, קולובאטי נשאר בליגה הבכירה ואף חזר לקרבות הצמרת. נילס לידהולם, המאמן שקידם את קולובאטי להיות שחקן בכיר במילאן, הגיע לרומא והחתים אותו בקבוצה. בעונה הראשונה תחת לידהולם ועם קולובאטי כשחקן הרכב, סיימה רומא במקום השלישי בטבלה. לאחר עונה נוספת בקבוצה, עבר קולובאטי לגנואה, במדיה שיחק במשך ארבע עונות בליגה הבכירה, הטובה שבהן הסתיימה במקום הרביעי.
בתום תקופתו בגנואה, בסיום עונת, פרש קולובאטי מכדורגל בגיל 36.
נבחרת איטליה
קולובאטי החל את דרכו בנבחרת איטליה תחת המאמן אנצו ביארזוט. הופעת הבכורה שלו הייתה ב-24 בפברואר 1979, במשחק ידידות במילאנו בו הביסה איטליה את בתוצאה 3-0. כשנה אחר כך, ב-16 בפברואר 1980, רשם קולובאטי את שערו הראשון במדי הנבחרת, בניצחונה 2-1 על במשחק ידידות.
קולובאטי זומן על ידי ביארזוט לסגל איטליה ליורו 1980 אותו אירחה. קולובאטי פתח בכל ארבעת משחקיה של איטליה בטורניר, האחרון שבהם היה המשחק על המקום השלישי מול. לאחר 1-1 בתום הארכה, הגיע המשחק להכרעה בדו-קרב פנדלים. לאחר שמונה בעיטות לכל קבוצה, שכולן הובקעו, ניגש קולובאטי לבעוט את הפנדל התשיעי של נבחרתו, אך השוער הדף את הבעיטה. הפנדל התשיעי של צ'כוסלובקיה הובקע, והיא זכתה במקום השלישי בטורניר.
במסגרת מוקדמות מונדיאל 1982, רשם קולובאטי שמונה הופעות, בהן כבש פעמיים, בשני המשחקים מול. היו אלה שעריו האחרונים בנבחרת, ובסך הכל הוא כבש שלושה שערים במדי איטליה. בטורניר עצמו המשיך קולובאטי פתח בכל שבעת משחקיה של איטליה בטורניר, כולל במשחק הגמר בו גברה איטליה 3-1 על בדרך לזכייה בתואר. לקולובאטי היה חלק משמעותי ביציבות ההגנה האיטלקית בנבחרת, ובזכות היכולת שהפגין הוא נכלל בנבחרת הטורניר.
קולובאטי ואיטליה כשלו בניסיונם להעפיל ליורו 1984, לאחר שהשיגו ניצחון אחד משמונה משחקים במוקדמות. קולובאטי שיחק בשישה מהם, כולל בניצחון היחיד על.
לאחר ששותף בסדרת משחקי ידידות, זומן קולובאטי על ידי ביארזוט לסגל איטליה למונדיאל 1986 במקסיקו, אליו הגיעה כאלופת העולם המכהנת. איטליה סיימה את דרכה בטורניר לאחר ארבעה משחקים בלבד, בתום הפסד 2-0 ל בשלב שמינית הגמר. קולובאטי רשם הופעה בודדת בטורניר, בניצחון 3-2 על בשלב הבתים, שהייתה גם הופעתו האחרונה במדי נבחרת איטליה.
אוניברסיטת קייב
היסטוריה
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1834 על פי צו הצאר ניקולאי הראשון, שקבע כי יש להקים בעיר קייב אוניברסיטה קיסרית על שם ולדימיר הראשון, וזאת על בסיס אוניברסיטת וילנה, שנסגרה בעקבות המרד הפולני בשנים 1830–1831. זו הייתה האוניברסיטה השנייה בשטח אוקראינה, לאחר שבשנת 1804 הוקמה אוניברסיטה בחרקוב. הלימודים החלו ביוני 1834. עד לשנת 1842 לא היה לאוניברסיטה בניין קבוע, והלימודים נערכו בבניינים שונים על בסיס השכרה. בניין האוניברסיטה ("הבניין האדום") הוקם בשנת 1842 והוא משמש את המוסד עד היום. בשנת 1835 נוספה לפקולטה לפילוסופיה גם פקולטה למשפטים, ובשנת 1841 פקולטה למדעי הרפואה.
בשנת 1838 עזבו את המוסד כמעט כל חברי הסגל והסטודנטים ממוצא פולני, והאוניברסיטה נסגרה לתקופה קצרה. הפעילות חודשה, ובשנת 1860 מספר הסטודנטים עלה ל-1,000. בשנת 1863, על רקע מרד ינואר, התרחש גל נוסף של עזיבת סטודנטים פולנים ומספר הסטודנטים ירד לכ-480. בשנת 1917 למדו באוניברסיטה 5,300 סטודנטים.
לאחר מהפכת אוקטובר 1917 נסגרה האוניברסיטה, והיא נפתחה מחדש בשנת 1919. בשנת 1920 נסגרה בפעם השנייה ועל בסיסה הוקמו מספר מוסדות להשכלה גבוהה. בשנת 1933 הוקמה האוניברסיטה מחדש וכללה 7 פקולטות. במרץ 1939 היא נקראה על שם טאראס שבצ'נקו.
בשנת 1994 קיבלה האוניברסיטה מעמד של אוניברסיטה לאומית והיא מתוקצבת ישירות מתקציב המדינה.
פקולטות האוניברסיטה
פקולטות אוניברסיטת קייב כוללות :
שפות סו
שפות סוּ (Siouan) או שפות סוּ-קָטָװָּבָּה (Siouan–Catawban) הן משפחת שפות גדולה באמריקה הצפונית, הממוקמת בעיקר בעמקי המישורים הגדולים, בעמק נהר אוהיו ובעמק נהר מיסיסיפי, בדרום-מזרח אמריקה הצפונית, וכן כמה שפות נוספות במשפחה – במזרח היבשת.
שם
יש חוקרים המכנים את המשפחה כולה "סו"; אלה מגדירים את שני ענפיה "שפות סו המערביות" ו"שפות סו המזרחיות", או לחלופין "שפות סו גרידא" (Siouan-proper) ו"שפות קטוואבה" (Catawban).
חוקרים אחרים קוראים למשפחה כולה "שפות סו-קטוואבה", ואז את הענף המערבי בלבד הם מכנים "שפות סו".
כיוון שהענף המזרחי היה קטן יותר ונכחד כולו, השם "סו" משמש באופן כללי ללא הבחנה.
מיון שפות המשפחה
ניתן לקבץ את שפות המשפחה לשני ענפים: שפות סו המערביות ושפות סו המזרחיות (קטוואבה). את שפות סו המערביות ניתן לחלק עוד, לשפות נהר מיזורי (כגון קְרוֹ והידאצה), שפת מאנדאן, שפות נהר מיסיסיפי (כגון שפת דקוטה/סוּ, צִ'יװֶּרֶה-ווינֶבָּאגוֹ ודֶגיהָאן), ושפות עמק נהר אוהיו.
ענף שפות סו המזרחיות (שפות קטוואבה) כולל רק את שפת קטוואבה ואת שפת וּוֹקוֹן (Woccon).
הצעות קודמות
מחקר השוואתי רב נעשה על שפות סו. מחקרו של וולף (Wolff) ב-1950–1951 היה בין הראשונים והמלאים בנושא. וולף שחזר את מערך הפונמות של פרוטו-סו, שעודכן בידי מתיוס (Matthews) ב-1958. באשר לתנועות, שוחזרו חמש תנועות פומיות ושלוש תנועות אפיות. וולף שחזר גם כמה צרורות עיצורים.
ההצעה הנוכחית
העבודה המשותפת של מספר חוקרי שפות סו החלה ב-Comparative Siouan Workshop ("סדנת סו ההשוואתית") ב-1984 באוניברסיטת קולורדו במטרה ליצור מילון השוואתי לשפות סו, שיכלול שחזורים של פרוטו-סו. עבודה זו הניבה ניתוח חדש של מערך הפונמות של פרוטו-סו, המופיע להלן:
עיצורים
הטבלה לעיל מובאת באלפבית הפונטי הבינלאומי. לעומת זאת, במחקרים על שפות סו (למשל, Rankin et al. 2015) נורמת התעתיק הפונטי היא התעתיק האמריקניסטי (זה המקובל בין היתר גם לתעתיק שפות שמיות), ולכן לדוגמה, האות * לעיל מקבילה לאות האמריקניסטית *š, והאות *j לעיל מקבילה ל-*y, וכן הלאה.
ניתן להסביר רבים מצרורות העיצורים שהוצעו על ידי וולף (1950 1951) עקב סינקופה (השמטה) של תנועות קצרות לפני הברות מודגשות. לדוגמה, מתיוס (1958: 129) שחזר את *wróke כצורת הפרוטו ל"זכר". עם תוספת נתונים מקבוצה גדולה יותר של שפות סו מאז אמצע המאה העשרים, Rankin et al. (2015) משחזרים *waroː(-ka) כצורה המשוחזרת ל"זכר".
בניגוד להצעותיהם של וולף ומתיוס, בהצעה הנוכחית אין בפרוטו-סו עיצורים אפיים; עיצורים אפיים מופיעים רק בשפות-הבנות, וזאת כאשר אחרי העיצור מופיעה תנועה אפית.
בנוסף, יש קבוצה של צלילים המייצגים גרסאות חוסמות של הסונורים המקבילים להם. לצלילים האלה יש רפלקסים שונים בשפות-הבנות, כאשר *w מופיע כ-[w] או [m] ברוב השפות-הבנות, בעוד של-*W יש רפלקס של [w], [b], [mb] או [p]. ערכם הפונטי האמיתי של העיצורים החוסמים האלה נתון בוויכוח-מה, כאשר יש הטוענים שהם מופיעים כשמתקיים רצף של w+w*, או של r+r*, או של עיצור לועי ועוד *w או *r.
בגדי הארץ החדשה
בגדי הארץ החדשה: מדינת ישראל הצעירה בראי הלבוש והאופנה הוא ספר מאת ענת הלמן המשלב מחקר היסטורי וסוציולוגי על מנת לתת תמונה של מדינת ישראל בתהליך התגבשותה כיישות המורכבת מפרטים הנאלצים להתמודד עם האתוסים שבסיס הקמת המדינה, הספר מנתח תהליכים ומגמות שאפיינו את החברה הישראלית בשנותיה הראשונות של המדינה מתוך התבוננות בבגדים שלבשו אזרחיה במקומות שונים במהלך חיי יום יום ובאירועים שונים.
שפות סו
תנועות
המחקרים הקודמים על פרוטו-סו כללו רק אורך תנועה אחד. עם זאת, אורך תנועה פונמי קיים במספר שפות סו, דוגמת הידאצה (Hidatsa), הו-צ'ונק (Ho-Chunk) וטוטלו (Tutelo). רנקין ועמיתים (Rankin et al. 2015) הסבירו שבמקרים רבים, תנועות ארוכות קיימות כתוצאה מגורם תורשה משותף ולא מגורם חדשני משותף.
בגדי הארץ החדשה
על הכותבת
ד"ר ענת הלמן מלמדת בחוג להיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו ובתוכנית ללימודי תרבות באוניברסיטה העברית בירושלים. ספרה הקודם: אור וים הקיפוה: תרבות תל אביבית בתקופת המנדט, זכה בפרס מרדכי איש-שלום מטעם יד יצחק בן-צבי ובפרס יונתן שפירא מטעם האיגוד ללימודי ישראל.
שפות סו
תנועות
מספר התנועות הקודמות שהוצע (חמש פומיות ושלוש אפיות) במחקרים הקודמים הוכפל וכעת כולל הבחנה בין תנועות קצרות וארוכות. מערך התנועות של פרוטו-סו המוצע מופיע להלן:
בגדי הארץ החדשה
על הספר
הספר חוקר את התרבות הישראלית במדינת ישראל הצעירה החל מהקמתה ומסוף מלחמת העצמאות בשנת 1949 ועד למבצע קדש בשנת 1956. המחקר נעשה דרך הפריזמה של האופנה וסקירתו מכסה את מרבית את מכלול החיים היהודיים שבמדינת ישראל.
הספר עושה אבחנה בין ביגוד - ה"מצביע על הפן הכללי, המקיף והטכני של כיסוי הגוף, האופנה קשורה לנורמות חברתיות ולפן האסתטי והסגנוני". לבין אופנה שבה "שינוי סגנוני מהיר ותמידי הוא עקרון המפתח של האופנה, והוא המבדילה מדפוסי לבוש אחרים". הלמן מצביעה על שני אבות טיפוס לביגוד בתקופה הנדונה, אחד הוא ה"הדגם הפשוט", אותו היא מזהה עם הצברים, כיורשו של הדגם החלוצי. זו "'אופנת-נגד' שהביעה את הערכים הממלכתיים ההגמוניים של פשטות, שוויון, עבודה והתיישבות". פריטי הלבוש המוכרים מדגם זה הם בגדי החאקי, סנדלים תנ"כיים, כובע טמבל וכובע גרב, ולעיתים כאפייה על צוואר צורת ביגוד שהספר מגדיר כמדים. לתתי קבוצות של ביגוד זה מוקדשים פרקים מפורטים אשר כוללים דיון בדרך הלבוש בקיבוצים והבגדים שאפיינו את מדיניות הקיצוב.
אל מול הדגם הפשוט מציב המחקר את "הדגם המהוגן". שניסה לחקות את האופנה העירונית המערבית, דגם זה שהתחיל מעמדת נחיתות מול הביגוד הפועלי-חלוצי הפך למוביל הטון במקביל לתזוזה הפוליטית והחברתית בכל מישורי החיים בחברה הישראלית. הדגם המהוגן הוא המוצא והביטוי של התשוקה להדגשת האינדיבידואלי. עם התהפכות המאזניים נותר הדגם הפשוט ב"שמורות טבע" של תנועות הנוער וצה"ל.
המחקר משתמש להדגשת ממצאיו בכמאה ושמונים צילומים וקריקטורות מהתקופה הנדונה, כתבות בעיתונים ובמגזינים ולצידם כרזות, גלויות ופרסומות המשקפות את המגמות והלכי הרוח בשוק האופנה העברי ובהשתקפות - בכלכלה בשפה ובהשקפת העולם. דרך מקרה החקר הישראלי, דן הספר בתופעת הביגוד בכללה: בהבדלים בין ביגוד לאופנה, בחלקו של הלבוש ביצירת הגמוניה, ביחסים שבין אופנה ובין אופנות-נגד, בהשפעות מן העולם הגדול, ובדרכים שבהן מסמן הביגוד שייכות מגדרית, חברתית, מקצועית, דתית ואתנית, לאומית וקוסמופוליטית.
בפרק האחרון מוצג הניסיון לגבש אופנה בעלת מאפיינים מקומיים, שהגיע לשיאו ביצירות של חברת משכית שהייתה חברה ממשלתית לייצור ושיווק אוּמנות מקומית בתחומי הטקסטיל, הצורפות ועבודות עץ זית שפעלה בישראל בין 1954 ו-1994. עבודות משכית, שהתבססו על דגמים ומסורות שהביאו עולי עדות המזרח הפכו ברבות השנים לשם נרדף לאומנות ישראלית מקורית בפרט בתחומי צורפות התכשיטים וכלי היודאיקה, האריגה, הרקמה, הסריגה ועיצוב האופנה ששילבו פולקלור עם עיצוב מודרני.
אור כשדים (להקה)
אור כשדים היא להקת סופר גרופ ישראלית ובה חברים רונן בן טל, דודי לוי, עובד אפרת, ניר מנצור ושי להב.
היסטוריה
הלהקה הוקמה בתחילת 1989 והקליטה שני שירים - "לך מכאן" ו"בתוככי נפשי" עבור אלבום הסולו של רונן בן טל - "תיקיות". הלהקה הפכה בשנים 1989-1992 לאחת הלהקות הבולטות ב"להקות רוקסן" ובתחילת שנת 1992 הוציאה את אלבום הבכורה שלה - "אחד מול אחד".
רוב שירי הלהקה נכתבו על ידי רונן בן טל. השירים הולחנו על ידי דודי לוי, רונן בן טל ועובד אפרת.
בשנת 2011 יצא אלבום הופעה ודי.וי.די. בשם "כדור ברזל" שתיעד את מופע האיחוד של הלהקה במועדון הבארבי וכלל שיר חדש בשיר "כדור ברזל". בשנת 2013 הוציאה הלהקה אלבום אולפן חדש בשם "לאחותי". באותה שנה הצטרף ללהקה גם שי להב ממופע הארנבות של ד"ר קספר בקלידים.
במקביל לחזרתה של "אור כשדים" לפעילות הוציא רונן בן טל גם שני אלבומי סולו בהם השתתפו חברי הלהקה והשירים שבהם נכנסו לרפרטואר הלהקה - "תקלה במנגנון ההדחקה" בשנת 2009 ו"דורך במקום מזנק לרחוק" בשנת 2017.
לרגל חגיגות 30 שנה ללהקה, אור כשדים הוציאה אלבום שנקרא "דב ורב".
אחד מול אחד
אחד מול אחד הוא אלבום הבכורה של הלהקה. האלבום, שהופק על ידי הלהקה, יצא בשנת 1992 בחברת התקליטים הד ארצי. את רוב השירים באלבום כתב רונן בן-טל, למעט השיר אלימור, המבוסס על השיר "אלינור" של להקת הצבים (The Turtles). השירים הולחנו על ידי רונן בן טל, עובד אפרת ודודי לוי.
ג'יפ גלדיאטור
ייצור ג'יפ גלדיאטור
בשנת 1962 יוצר "ג'יפ גלדיאטור" על ידי יצרנית הרכב האמריקאית "Willys", בין השנים 1963–1970 יוצר "ג'יפ גלדיאטור" על ידי קייזר-ג'יפ , בין השנים 1970–1987 יוצר "ג'יפ גלדיאטור" על ידי אמריקן מוטורס, ובין השנים 1987–1988 יוצר על ידי קרייזלר.
ז'וזואה יהודה
ז'וזואה יהודה (בצרפתית: Josué Jéhouda; 19 במרץ 1892 – 19 במרץ 1966) היה עיתונאי, סופר ופעיל ציוני.
ביוגרפיה
ז'וזואה יהודה נולד באימפריה הרוסית ושם משפחתו היה "קולדריאנסקי" (Koldriansky). במלחמת העולם הראשונה התגייס ולחם במסגרת הגדודים העבריים.
ז'וזואה יהודה היה פעיל בוועד הציוני של ציריך וייסד את כתב העת Revue juive בז'נבה. בקיץ 1947 לקח חלק בועידת סליסברג.
הוא כתב ספרים בצרפתית וגם עזר לפנאיט איסטרטי בלימודי הצרפתית והושיט לו סיוע כספי. השניים כתבו יחד את הספר "משפחת פרלמוטר".
תשע נשמות (סרט, 2002)
תשע נשמות (באנגלית: Nine Lives) הוא סרט אימה בריטי משנת 2002, בבימויו של אנדרו גרין ובכיכובן של פריס הילטון, ויוויאן הארווי, בן פייטון ורוזי פלנר. הסרט יצא לאקרנים בפסטיבל הסרטים של לונדון ב-26 באוגוסט 2002, בהפצת דרים אנטרטיינמנט.
תקציר הסרט
קבוצה המונה בתוכה שמונה אנשים, מגיעה לאחוזה השייכת לאחד מהם, במטרה לשהות שם במשך כמה ימים. בערב הראשון, הם עורכים סעודה ובסופה, נפרדים כל אחד לחדרו, במטרה ללכת לישון. שניים מהחבורה מחליטים להישאר ערים.
הם הולכים לספרייה, שם הם מגלים ספר משונה. אחד מהם פותח את הספר, ובאותו הרגע, משתלטת עליו רוח. בעקבות השתלטות הרוח על אותו האדם, הוא הופך לאחוז דיבוק, תוך שהוא תוקף את חבריו ורוצח את בת הזוג שלו.
לבסוף, מצליחים ששת החברים הנותרים להרוג את אחוז הדיבוק, אך לאחר מכן מצליחה הרוח להשתלט על כל אחד מהם, עד שלבסוף נותרים מהם שניים בלבד.
הלוואי (שיר)
הלוואי הוא פזמון שכתב אהוד מנור והלחין בועז שרעבי עבור תחרות קדם-אירוויזיון 1986.
השיר הוגש לתחרות גם בשנת 1985, אך אז לא התקבל.
הצלחה
בתחרות עצמה הגיע השיר למקום האחרון וזכה בנקודה אחת בלבד, אולם ברבות הימים הפך לשיר אהוד שזכה לגרסאות כיסוי שונות. בייחוד התפרסם ביצועה של יהודית רביץ לשיר, במופע "פעמוני היובל" בעיבודו של אבנר חודורוב.
השיר נכלל באלבומו החמישי של שרעבי, "משאלה" שיצא ב-1987, באלבום האוסף את לי לילה שיצא ב-1993, ובאלבום "געגוע" של יהודית רביץ שיצא בשנת 2000.
בטקס הדלקת המשואות לשנת 2020 ביצעו את השיר מנחי הטקס - גיא זו-ארץ ואסתר רדא.
במאי 2021 במסגרת הפרויקט של כאן 11, "אחים אנחנו", ביצע את הסינגל בעיבוד מחודש הזמר החרדי אבי אילסון.
מילות השיר
מילות השיר מביעות משאלה לשגשוג, אחדות ושלום:
חוניו השני
חוניו השני (המאה ה-3 לפנה"ס) היה כהן גדול מבית חוניו בבית המקדש, בנו של הכוהן הגדול שמעון הראשון.
חוניו היה צעיר לימים כשנפטר אביו ולכן לא התמנה לתפקיד הכוהן הגדול. את שמעון אביו ירש אלעזר אחיו של שמעון, ולאחר שהוא נפטר, נמסר התפקיד למנשה שהיה גם הוא אחיו של שמעון. רק לאחר פטירתו התמנה חוניו לתפקיד.
חוניו השני פעל במחצית השנייה של המאה ה-3 לפנה"ס, בתקופה ההלניסטית, בתקופת שלטונו של מלך מצרים תלמי השלישי. זו הייתה תקופת המאבק שבין בית תלמי לבית סלאוקוס על השליטה באזור שהביאה למלחמה הסורית השלישית. חוניו השני, שהאמין בניצחון בית סלאוקוס, סירב לשלם לתלמי השלישי את המס של עשרים כיכר כסף. בעקבות סירובו איים שליח המלך, אתניון, בהחרמת הקרקעות של יהודה וחלוקתן בין אנשי הצבא. איום זה לא הביא לשינוי דעתו של חוניו.
בן אחותו של חוניו, יוסף בן טוביה, ניצל את ההזדמנות והציע לתלמי השלישי סכום כסף גדול כדי לקבל את זכות גביית המיסים שהועברה אליו. בעקבות כך ירד מעמדו של תפקיד הכהן הגדול.
יוסף בן מתתיהו מתאר את חוניו השני כקמצן ושוטה שבהתנהגותו גרם לעליית מעמדו של יוסף בן טוביה.
בנו שמעון היה גם כהן גדול ונקרא שמעון השני. נכדו של חוניו השני היה הכהן הגדול חוניו השלישי שכיהן בתקופתם של סלאוקוס הרביעי ואנטיוכוס הרביעי.
גקהאן זאן
גקהאן זאן (בטורקית: Gökhan Zan; נולד ב-7 בספטמבר 1981) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים
זאן התחיל את הקריירה שלו בהאטייספור אך כעבור זמן קצר עבר לדרדנלספור, שם שהה שלוש עונות. ב-2003 הצטרף לשורותיה של בשיקטש לתקופה של שש שנים, ובאחת מהעונות הושאל לגזיאנטפספור.
לאחר עונת 2008-09, זאן הודיע על מעברו לגלאטסראיי בחוזה לשנתיים וביוני 2011, הרחיב את שהייתו בקבוצה. זאן הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בעונת 2010-11 בליגת העל הטורקית בתיקו אחת נגד קייסריספור. בעונת 2011-12, זאן היה שותף ל-12 משחקי ליגה ואף זכה להבקיע פעמיים.
קו סאמט
קוֹ סאמט או קוֹ סמט (בתאית: เกาะ เสม็ด) הוא אי בתאילנד. האי שוכן בקו החוף של מחוז ראיונג במפרץ תאילנד, כ-140 קילומטרים מדרום-מזרח לבירה בנגקוק.
גאוגרפיה
אורכו של האי שישה ק"מ, רוחבו 3 ק"מ והוא מזכיר בצורתו את האות T. ב-1981 הוכרז האי כפארק לאומי.
החופים בצדו המזרחי הם המפותחים והטובים יותר. החופים המזרחיים יותר מבודדים:
על יד האי נמצאים שלושה איי-סלע קטנים; קו צ'אן, קו סאן צ'לאם, ווין קאו. כ-80% מאדמת האי מכוסה בצמחייה. ב-27 ביולי 2013, דליפת חביות נפט השחירה את חופיו של האי וגרמה לירידה משמעותית בתיירות שבו.
יחסי בנגלדש–שווייץ
יחסי בנגלדש–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה
בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים עקב היותה של בנגלדש מועדפת לשיתוף פעולה למען האצת התפתחות המדינה.
בנגלדש קיבלה לראשונה את עצמאותה מפקיסטן בשנת 1971 וכוננה את יחסיה הדיפלומטיים עם שווייץ בשנת 1972. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות מתמקדים בעיקר בנושא האצת הפיתוח של בנגלדש. בשנת 1976, נחתם הסכם בין שווייץ לבין בנגלדש בנושא שיתוף פעולה טכנולוגי ובשנת 1981 נפתח משרד שיתוף פעולה ייצוגי שווייצרי בבירת בנגלדש, דאקה. עד אז, שווייץ האמינה את שגרירותה שבניו דלהי, בירת הודו הסמוכה, על בנגלדש.
יקשן
על-פי התנ"ך, יָקשָׁן הוא בנו הרביעי של אברהם, מאשתו השלישית או הפילגש שלו, קטורה, שאותה נשא אברהם לאישה לאחר שגירש את הגר ואחרי מותה של שרה. לקטורה היו חמישה בנים: זמרן, יקשן, מדן, ישבק ושוח, ולהם שני אחים למחצה מאמהות אחרות: ישמעאל ויצחק.
יחסי בנגלדש–שווייץ
יחסים כלכליים
הקשרים הכלכליים בין בנגלדש לשווייץ נהפכו לאינטנסיביים באמצע שנות התשעים של המאה העשרים. מספר הסכמים כלכליים נחתמו בין שתי המדינות. ההתפתחות המהירה של ענפי הטקסטיל והכימיקלים בבנגלדש הפכו את המדינה לאטרקטיבית יותר עבור משקיעים שווייצרים.
יקשן
יקשן הוא אביהם של שבא ודדן. לדדן נולדו שלושה בנים: אשורים, לטושים ולאומים. הוא שולח יחד עם שאר בני קטורה אל ארצות המזרח.
במדרש
בבראשית רבה מובאים דברי רמי בר יחזקאל שהשם "יקשן" הוא משום "שהן מתקשין בעולם" (ומפרש רבי שמואל יפה אשכנזי שצאצאיו מקשים ומזיקים לכל העולם), ואילו לדעת חכמים שמם רומז לכך שהיו מקישים בתוף לעבודה זרה.
רבי אברהם סבע רואה בשם זה רמז לכך שבניו יהיו במהלך הדורות לפח יקוש לעם ישראל.
Enemies
{{פירושונים|
קולנוע
}}
קיסמט
קיסמֶט (מטורקית: Kısmet; מערבית: قسمة) הוא מושג בתרבות האסלאם שפירושו מזל (או גורל).
העיר הזאת שלנו
העיר הזאת שלנו (באנגלית: We Own This City) היא מיני סדרה אמריקאית המבוססת על ספר העיון באותו שם מאת כתב הבולטימור סאן, ג'סטין פנטון. כמו הספר, המיני-סדרה מפרטת את עלייתו ונפילתו של כוח המשימה למעקב אחר נשק של משטרת בולטימור והשחיתות סביבו. המיני-סדרה פותחה ונכתבה על ידי דייוויד סיימון וג'ורג' פלקאנוס. את הסדרה ביים ריינאלדו מרקוס גרין. הסדרה בת שישה פרקים אמורה הוקרנה לראשונה ב- HBO ב-25 באפריל 2022.
הפקה
במרץ 2021, HBO הזמינה סדרה בת שישה פרקים המבוססת על הספר "We Own This City: A True Story of Crime, Cops and Corruption", מאת העיתונאי החוקר של עיתון "הבולטימור סאן", ג'סטין פנטון, שתיכתב על ידי דייוויד סיימון וג'ורג' פלקאנוס.
צילומים
במאי 2021, אושר כי ריינאלדו מרקוס גרין יביים את הסדרה. דווח כי ההפקה החלה ביולי 2021 עם הצילומים בבולטימור. ההפקה הופסקה זמנית למשך שבוע בספטמבר 2021 עקב מחלת הקורונה.
ליהוק
במאי 2021, פורסם כי ג'ון ברנטל, ג'וש צ'ארלס וג'יימי הקטור לוהקו לתפקידים ראשיים. דארל בריט-גיבסון, רוב בראון, מקינלי בלצ'ר השלישי, לארי מיטשל ווונמי מוסקו לוהקו ביוני. באוגוסט פורסמו מספר ליהוקים נוספים, בהם דגמרה דומינצ'יק, דון הארווי, דילייני ויליאמס, דייוויד קורנסווט, איאן דאף, לוקאס ואן אגן, גבריאל קרטריס, טריט ויליאמס ודומיניק לומברדוזי. בספטמבר דווח על ליהוק של כמה תפקידים חוזרים ואורחים, בהם ת'אדאוס סטריט, טריי צ'ייני, כריס קלנטון, ג'רמיין קרופורד ונייתן א' קורבט.
הסופר קאפ האירופי 2022
הסופר קאפ האירופי 2022 היה המהדורה ה-47 של הסופר קאפ האירופי, משחק כדורגל שנתי שמאורגן על ידי אופ"א ומשחקות בו האלופות המכהנות של שתי תחרויות המועדונים המובילות באירופה, ליגת האלופות והליגה האירופית. במשחק השתתפו המועדון הספרדי ריאל מדריד, הזוכה בליגת האלופות 2021/22, והמועדון הגרמני איינטרכט פרנקפורט, אלופת הליגה האירופית 2021/22. המשחק שוחק באצטדיון האולימפי בהלסינקי, פינלנד ב-10 באוגוסט 2022. המשחק הוא גם שחזור גמר גביע אירופה לאלופות 1960 בין שני המועדונים.
קבוצות
זו הייתה הפעם השמינית שריאל מדריד משתתפת בסופר קאפ האירופי, והיא זכתה בו ארבע פעמים בעבר וסיימה כסגנית בשלוש פעמים נוספות. זו הייתה ההופעה הראשונה של איינטרכט פרנקפורט בתחרות.
מיקום
האצטדיון האולימפי של הלסינקי נבחר כאצטדיון המארח באופן סופי על ידי הוועד הפועל של אופ"א ב-2 במרץ 2020. גם התאחדות הכדורגל האלבנית הגישה הצעה לארח את המשחק בטירנה, אך הסירה את המועמדות לפני ההצבעה.
המשחק היה גמר תחרות המועדונים האירופית הראשון שייערך בפינלנד. האצטדיון שימש בעבר כמארח לאליפות אירופה לנשים 2009, אז אירח ארבעה משחקי שלב בתים ואת הגמר.
נוריץ' (ניו יורק)
נוריץ' (באנגלית: Norwich) היא בירת מחוז שנאנגו במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
היישוב ממוקם במרכז מחוז שננגו. הוא נקרא על שם העיר נוריץ' שבאנגליה.
היסטוריה
העיר הוקמה בשנת 1793. היא ממוקמת בהצטלבות מספר כבישים בין עירוניים ומסילות ברזל על גדת נהר שנאנגו. מאז הקמתה בסביבתה הוקמו מספר ערים נוספות ושטח העיר הוקטן בהתאם.
העיר הייתה מרכז תעשייתי עוד מהמאה ה-19. שנים רבות בעיר פעל מפעל לייצור תרופות שבסוף נרכש על ידי "פרוקטר אנד גמבל". בנוסף לכך בעיר פעל מפעל לייצור פטישים שהיה יצרן פטישים מרכזי בארצות הברית. בית חולים העירוני מהווה כיום את המעסיק העיקרי של היישוב.
בעיר פועל קמפוס של אוניברסיטת המדינה של ניו יורק.
בעיר פועל תיאטרון שהוקם בשנת 1922 וכולל 522 מקומות ישיבה. בעיר נערכים מספר פסטיבלים. בשנת 1997 נפתח מוזיאון מכוניות שכולל 160 פריטים. האוסף כולל בעיקר מכוניות מתוצרת "פרנקלין" אך גם מספר מכוניות נדירות נוספות דוגמת מכונית מייצור או-ווי-גו היחידה ששרדה עד היום.
דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין האמריקני של 2010 אוכלוסיית העיר באותה העת מנתה 7,355 תושבים, 3,131 משקי בית, ו-1,671 משפחות. צפיפות האוכלוסייה באותה העת הייתה 1,181 אנשים לקילומטר מרובע. 96.48% מהתושבים הם לבנים, 1.39% אפרו-אמריקאים, 0.7% אסייתים, 0.27% אינדיאנים.
אנפת לילה אדמונית
אנפת לילה אדמונית (שם מדעי: Nycticorax caledonicus) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים השייכת לסוג אנפת לילה. זוהי אנפה בינונית בגודלה הנפוצה בביצות לאורך דרום-מזרח אסיה באינדונזיה, הפיליפינים, גינאה החדשה ובצפון אוסטרליה. אוכלוסייה קטנה מצויה גם בניו זילנד.
מאפיינים
אנפה זו מגיעה לאורך 65—55 ס"מ בזכרים ו-60—55 בנקבות עם מוטת כנפיים באורך 95—110 ס"מ לזכרים ו-95—105 ס"מ לנקבות והמשקל הממוצע 800 גרם. למעט הבדלי הגודל אין הבדלים גדולים בין הזכרים לנקבות. האנפה בעלת "כיפה" שחורה בדומה לאנפת הלילה המצויה ובעלת נוצות כנפיים וגב חומים-אדמדמים וסנטר, בטן וחזה לבנים. המקור שחור, הרגליים צהובות והעיניים צהובות עם פס מתמשך צהוב בין העיניים למקור.
למרות שמה אנפה זו לא פעילה רק בלילה אלא גם במשך בין הערביים ולעיתים אף ביום. היא נפוצה סמוך לגדות בריכות, נהרות או אגמים ושם אורבת לטרף כמו חרקים, סרטנים, דגים ודו-חיים ודוקרת אותו במהירות בעזרת מקורה הרחב והארוך.
אנפה זו מקננת בקנים שהיא בונה בקרבת המים ומטילה 2—5 ביצים.
ג'ורג' הבודד
ג'ורג' הבודד (באנגלית: Lonesome George) היה כינויו של צב גלאפגוס מתת-המין צב פינטה ענק (Chelonoidis nigra abingdoni) האנדמי לאי פינטה שבאיי גלאפגוס שהיה ידוע כצב החי האחרון מתת-מין זה. ג'ורג' הבודד מת ב-24 ביוני 2012 כנראה בגיל 100, ויחד איתו נכחד תת-המין כולו.
היסטוריה
ג'ורג' נצפה לראשונה בשנת 1971 על ידי חוקר הרכיכות ההונגרי יוז'ף ואגוולג'י (József Vágvölgyi) באי פינטה שבארכיפלג גלאפגוס. שמו ניתן לו כשמו של השחקן האמריקאי ג'ורג' גובל. מאז שנמצא, נחשב לפריט היחיד בתת-המין. בשנת 2008 נעשו ניסיונות רבייה עם שתי צבות נקבות מתת-מינים קרובים, אולם הביצים שנוצרו היו עקרות. ניסיונות רבייה עם צבות מתת-מינים אחרים לא הביאו כלל ליצירת ביצים. על מנת להגן עליו, הוצאו מהאי פינטה כל הכבשים שהיו עליו, וצמחיית האי החלה לחזור למצבה הקודם, דבר שקיוו כי יעזור לרביית תת-המין.
ג'ורג' הפך לסמל לבעלי החיים הנתונים לסכנת הכחדה.
ב-24 ביוני 2012 הודיעה הנהלת הגן הלאומי גלאפגוס כי ג'ורג' נמצא מת. בבדיקה שנערכה נמצא שמת מסיבות טבעיות בהיותו בן כ-100 שנים. גיל זה אינו זקן במיוחד לצבים ממין זה – שיכול להגיע ל-170 שנה ולפי הערכות שונות אף עד גיל 200.
ריינהולד מיטרלהנר
ריינהולד מיטרלהנר (בגרמנית: Reinhold Mitterlehner; נולד ב-10 בדצמבר 1955) הוא פוליטיקאי אוסטרי, שכיהן כיושב ראש מפלגת העם האוסטרית בשנים 2014–2017, החל משנת 2008 כיהן כשר הכלכלה, לענייני המשפחה והנוער, החל משנת 2013 כשר הכלכלה, המדע והמחקר והחל החל מ-1 בספטמבר 2014 היה יושב ראש מפלגת העם וסגן קנצלר אוסטריה. בין 9 במאי ל-17 במאי 2016 מילא את התפקיד של קנצלר בפועל בעקבות התפטרות ורנר פיימן. ב־15 במאי 2017 התפטר מראשות מפלגת העם ומתפקיד סגן הקנצלר. במקומו התמנה לסגן קנצלר וולפגנג ברנדשטטר. מיטרלהנר הוא דוקטור למשפטים.
שנותיו המוקדמות
ריינהולד מיטלהנר נולד בהלפנברג, אוסטריה עילית, בשנת 1955 וגדל באהורן. בשנים 1962–1966 למד בבית הספר העממי בהלפנברג ואחר כך למד בגימנסיה ריאלית ברוהרבך עד לבחינות הבגרות בשנת 1974. בהמשך למד מיטרלהנר משפטים באוניברסיטת יוהאנס קפלר בלינץ החל משנת 1974. הוא סיים שם דוקטורט במשפטים בשנת 1980 אחר כך עשה השתלמות במנהל עמותות בפריבור שבשווייץ.
קריירה פוליטית
בשנים 1980–1992 עבד מיטרלהנר, בין השאר, כראש מחלקת השיווק, בלשכה הכלכלית של אוסטריה העילית, ב-1992–2000 הוא שימש מזכיר כללי של הליגה הכלכלית האוסטרית בווינה. בנוסף פעל בשנים 1991–1997 בזירה הפוליטית של העיר אהורן. במאי 2002 נבחר לראש השלוחה המקומית של מפלגת העם במחוז רוהרבך. בפברואר 2000 נבחר לראשונה כחבר בפרלמנט האוסטרי, בו כיהן כחבר בוועד לתעסוקה ורווחה (2008-2000), בוועד לכלכלה (2008-2000) ובוועדת הכספים (2008-2003). בשנים 2000–2008 הוא שימש גם כסגן מזכיר כללי של הלשכה הכלכלית הפדרלית של אוסטריה.
שר בממשלה וסגן קנצלר
אחרי אובדן קולות בבחירות האזוריות שנת 2015 לטובת הימין הקיצוני בראשות מפלגת החופש המתנגדת לקבלת מהגרים, איים מיטרלהנר בפומבי לעזוב את הקואליציה אם שותפיו הסוציאל-דמוקרטית בראשות פיימן לא יחמירו את מדיניות ההגירה שלהם.
קנצלר פדרלי זמני
בעקבות המשבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית כתוצאה של הכישלון בבחירות לנשיאות על רקע נושא מדיניות ההגירה מול גלי הפליטים במדינה, התפטר במאי 2016 הקנצלר ורנר פיימן שעמד בראש ממשלת קואליציה עם מפלגת העם. הנשיא היינץ פישר ביקש אז מסגן קנצלר מיטרלהנר לעמוד בראש הקואליציה כקנצלר פדרלי באופן זמני עד שהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית תבחר במנהיג חדש. ב-17 במאי נכנס במקומו לתפקיד הקנצלר המנהיג החדש של הסוציאל-דמוקרטים, כריסטיאן קרן.
אחרי הפרישה מהחיים הפוליטיים
בספטמבר 2017 הקים מיטרלהנר חברה עצמאית לייעוץ לעסקים, ייעוץ אסטרטגי ובינלאומי. החל מסוף 2017 הוא חבר במועצת המנהלים של חברת הביטוח Oberösterreichische Versicherung וב-2019 נבחר ליושב ראש המועצה. ביוני 2018 נבחר ליושב ראש הקרן האוסטרי למחקרים.
בחייו הפרטיים
מיטרלהנר הוא נשוי לאנה מריה ולהם לשתי בנות. בנוסף יש לו בת מקשר זוגי מלפני נישואיו. מיטרלהנר הוא חבר באגודה האקדמית הקתולית אוסטרו-דנוביה לינץ וכן באגודות "מיהלגאו רוהרבך" ו"פרנקוניה לינץ"
Featuring Ty Dolla Sign
Featuring Ty Dolla Sign (מסוגנן כ-Featuring Ty Dolla $ign; בעברית: בהשתתפות טיי דולה סיין) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר-יוצר האמריקאי טיי דולה סיין. הוא יצא לאור ב-23 באוקטובר 2020 תחת הוצאת חברת אטלנטיק רקורדס, טיילור גאנג ו-4Hunnid. באלבום כלולות הופעות אורח מאת קיד קאדי, פוסט מאלון, קניה וסט, אנדרסון פאאק, ת'אנדרקאט, קוואבו, ליל דורק, ניקי מינאז', ביג שון, רודי ריץ', מאסטרד, קלאני, ג'נה אייקו, פיוצ'ר, יאנג ת'אג, גאנה, מוזיק סולצ'יילד, טיש היימן, 6lack, FKA twigs וסקרילקס.
לוטיקה סארקאר
לוטיקה סארקאר (באנגלית: Lotika Sarkar 4 בינואר 1923 – 23 בפברואר 2013) הייתה פמיניסטית, עובדת סוציאלית, מחנכת, ועורכת דין הודית. היא הייתה חלוצה בתחום לימודי נשים וזכויות נשים בהודו. היא יסדה את המרכז ללימודי התפתחות נשים (CWDS) בדלהי, בשנת 1980, וגם את האגודה ההודית ללימודי נשים, ב-1982. החל משנת 1951, היא לימדה משפטים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת דלהי, עד 1983, ואז הייתה לדיקנית הפקולטה. היא הייתה האישה ההודית הראשונה שסיימה תואר ראשון באוניברסיטת קיימברידג', ולאחר מכן, ב-1951 היא גם הייתה האישה הראשונה לקבל תואר דוקטור במשפטים מהאוניברסיטה. בתנועת הנשים הייתה ידועה כ"לוטיקאדי" (Lotikadee).
ילדות ולימודים
לוטיקה נולדה בשנת 1923 למשפחת אצולה במערב בנגל, שם אביה, סר דרן מיטרה, היה אחד מעורכי הדין המובילים של הודו.
היא למדה משפטים באוניברסיטת קיימברידג', והייתה האישה ההודית הראשונה אישה הודית לסיים שם תואר, ולאחר מכן גם הייתה הראשונה לסיים דוקטורט במשפטים, בשנת 1951. במהלך לימודיה בקיימברידג' פגשה את צ'נצ'אל, לו נישאה ב-1957. לאחר מכן, בשנת 1960, היא נסעה לאוניברסיטת הרווארד כדי ללמוד משפט בינלאומי. בהרווארד היא הייתה אחת מתוך ארבעה סטודנטים הודים בקמפוס. השניים חזרו להודו ב-1961.
קריירה
בשנת 1953, כאשר סארקאר התחילה ללמד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת דלהי, היא הייתה האישה המרצה הראשונה בפקולטה. בהודו, באותה תקופה, תחום המשפטים היה חדש עבור נשים. בהתחלה, היו רק כעשר סטודנטיות בקורס, מספר אשר גדל ל-80 עד 100 בשנות ה-60. היא לימדה בפקולטה עד 1983, שם למדו תחת הדרכתה מגדולי המשפטנים בהודו. לאחר מכן, מונתה לתפקיד הדיקנית של הפקולטה למשפטים.
בשנת 1971, היא הצטרפה כחברה בוועדה למעמד האישה בהודו (CSWI), שם, יחד עם עמיתתה וינה מזומדר, אשר הצטרפה ב-1973 כמזכירת הוועדה, היא פרסמה את הדו"ח שנחשב לראשון מסוגו, "לקראת שוויון: הדו"ח של הוועדה למעמד האישה בהודו".
ב-1979, בית המשפט העליון של הודו זיכה שני שוטרים שהורשעו בערכאה נמוכה יותר באונס של קטינה. החלטת בית המשפט לא גררה תגובה ציבורית, עד אשר שלוש פרופסוריות למשפטים מאוניברסיטת דלהי - רַגהונאת קֶלקאר, אוּפנדרה באקסי, וסארקאר - יחד עם ואסוּדהַא דהאגמוואר מאוניברסיטת פונה, כתבו מכתב גלוי לבית המשפט העליון אשר מחה נגד הביטויים של בית המשפט בנוגע להסכמה בפסק הדין. בפסק הדין, השופטים העלו היפותזות שהמתלוננת הייתה "מורגלת ליחסי מין" הנחת היסוד היא שהיא הסכימה ליחסי מין עם השוטרים, ואולי אפילו "הסיתה" אותם ליחסים עמה. ובנוסף, שהיעדר חבלות על גופה הוא סממן להסכמתה. המכתב סחף את רגשות הציבור, והחלו לקום קבוצות פמיניסטיות וועדות נגד אונס, כאשר את הראשונה בהן הקימה סארקאר בינואר 1980, "הפורום נגד אונס", אשר הובילה מחאות ברחבי הודו. בעקבות הרעש שנוצר, חוק העונשין ההודי תוקן.
חיים אישיים
היא פגשה את צ'נצ'אל סארקאר ב-1951, שגם הוא היה סטודנט בקיימברידג', והם נישאו ב-1957. צ'נצ'אל היה לעיתונאי בולט בהודו; הוא היה עורך המשנה של כתב העת "The Statesman", והיה המנכ"ל המייסד של מכון העיתונות של הודו, שהקים ב-1963. לזוג לא היו ילדים.
צ'נצ'אל נפטר ב-10 באוקטובר 2005 בדלהי. סארקאר בת ה-82 חוותה את אובדנו באופן קשה במיוחד, ושקעה בדיכאון ומצב של חוסר תפקוד. הטבחית שלה, בסיוע שוטר לו הזוג סארקאר סייע במימון לימודיו בעבר, ניצלה את המצב, ובהונאה העבירה את ביתה של סארקאר ונכסים נוספים על שמם.
כאשר התגלה דבר המרמה, הדבר דווח נרחבות בתקשורת, וקבוצת אינטלקטואלים מובילים, ביניהם משפטנים, שופטים, פרופסורים, עיתונאים, פעילי זכויות אדם וכן יותר מתריסר ארגונים ומוסדות חתמו על מכתב גלוי שדרש שייעשה עמה צדק, חלקם אפילו נפגשו עם נשיא הודו כדי לקדם את העניין. בנובמבר 2009, בית המשפט החזיר את הבית על שמה, ואיפשר לה לחיות את שנותיה האחרונות בביטחון.
סארקאר נפטרה בניו דלהי ב-23 בפברואר 2013, בגיל 90.
ביי ביי
ביי ביי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה. השיר יצא לאור ב-14 בינואר 2021, על ידי חברת התקליטים הליקון כסינגל שלא מתוך אלבום. הוא נכתב על ידי דיקלה, יפתח שחף ואוריאל וינברגר והופק על ידי יעקב למאי. "ביי ביי" הוא שירה הראשון של דיקלה שיצא לאור בשנת 2021.
השיר הגיע למקום השלישי במדיה פורסט ושהה שם במשך שבועיים רצופים.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דיקלה ב-14 בינואר 2021, בסמוך לצאתו של "ביי ביי" כסינגל.
הקורפוס ה-101 (ורמאכט)
הקורפוס ה-101 (בגרמנית: CI. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-9 בפברואר 1945, וכמפקדו מונה וילהלם ברלין. הקורפוס לחם במהלך הקרב על ברלין כחלק מהארמייה התשיעית. ב-18 באפריל הוחלף ברלין על ידי פרידריך זיקסט, שהוביל את הקורפוס בקרבות סביב ברלין, ובנסיגה לעבר האלבה עד סוף המלחמה.
הקרב על ברלין
במהלך הקרב על ברלין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
וינונה אואק
ג'והנה אקמרק (בשוודית: Johanna Ekmark; נולדה ב־8 באוקטובר 1994), הידועה בשם הבמה וינונה אואק (Winona Oak), היא זמרת ופזמונאית השוודית. המוכרת בזכות שיתופי הפעולה שלה עם What So Not, בשיר "Beautiful", ובשיתוף הפעולה עם הצ'יינסמוקרס בשיר "Hope".
ביוגרפיה
אואק נולדה בסולרון, אי באגם סילג'אן, באזור המזרחי-מערבי של מורה. היא סיימה את לימודיה בגימנסיון מורה בשנת 2013, בהמשך עברה לגור בסטוקהולם.
קריירה
בפברואר 2018, שיתפה פעולה אואק עם המפיק מוזיקלי בסינגל "Beautiful", אשר זכה בפרס סינגל המחול העצמאי / האלקטרוניקה / המועדון הטוב ביותר בטקס AIR Independent Music, ביולי 2019. באוקטובר 2018, אואק הוחתמה בחברות ההקלטות אטלנטיק רקורדס, ניאון גולד רקורדס.
ב-10 בדצמבר 2018, אואק את הסינגל "Don't Save Me". ב-14 בדצמבר, שיתפה פעולה אואק עם הצמד הצ'יינסמוקרס בסינגל "Hope", שזה להצלחה והגיע למקום 89 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-1 בינואר 2020, הוציאה אואק את המיני אלבום הראשון שלה "Closure (Stripped)". ב-10 בינואר, הוציאה אואק את המיני אלבום השני שלה "Closure".
ב-29 במאי, הוציאה אואק את הסינגל "Oxygen", בהשתתפות המפיק המוזיקלי רובין שולץ. ב-17 ביולי, התארחה בסינגל "Thinking About You", של המפיק R3hab.
אוטו פאר
אוטו פאהר (בגרמנית: Otto Fahr; 19 באוגוסט 1892 – 28 בפברואר 1969) היה שחיין גרמני, סגן אלוף אולימפי (סטוקהולם 1912) במשחה ל-100 מטר גב.
ביוגרפיה
הוא נולד וגדל בשטוטגרט.
שיאן עולם
בתחרות שנערכה במגדבורג, גרמניה ב-3 באפריל 1912 קבע במשחה ל-200 מטר גב שיא עולם חדש של 2:48.4 דקות. שיפור לשיא של הרמן פנץ מגרמניה (2:50.6 דקות). שיאו זה החזיק מעמד 14 שנים ונשבר על ידי ולטר לופר מארצות הברית (2:47.1 דקות). שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות נוספת שנערכה במגדבורג, ב-29 באפריל קבע במשחה ל-100 מטר גב שיא עולם חדש של 1:15.6 דקות, שיפור לשיא בן שלושה שבועות של אוסקר שילה מגרמניה (1:18.4 דקות). שיאו זה החזיק מעמד 8 שנים ונשבר על ידי וורן קילואה מארצות הברית (1:14.8 דקות).
סגן אלוף אולימפי
באולימפיאדת סטוקהולם 1912 שנערכה ביולי זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:22.4 דקות, אחרי, הארי הבנר מארצות הברית (1:21.2 דקות) ולפני פאול קלנר חברו לנבחרת (1:24.0 דקות).
פהר למד הנדסת מכונות באוניברסיטת שטוטגרט. הוא שרת כלוטננט במלחמת העולם הראשונה וסיים את לימודיו ב-1919 ולאחר מכן קיבל את הדוקטורט שלו. הוא היה חבר ב ומנהיג הכלכלה הצבאית אך שמר על קשר עם קרל פרידריך גרדלר במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-1945, היה אחד היזמים של שטוטגרט שפעלו כדי להבטיח שהנאצים לא יהרסו את כל החברות באזור שטוטגרט. בשנת 1948, בהליכי ועדת הבוררות, סווג כלא מואשם בגלל התנגדות אקטיבית.
פנלופה קית'
דיים פנלופה קית', DBE, DL (באנגלית: Penelope Keith; נולדה בשם פנלופי אן קונסטנס הטפילד באנגלית: Penelope Anne Constance Hatfield; נולדה ב-2 באפריל 1940) היא שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר מהופעותיה בקומדיות המצבים "החיים הטובים" ו"האצילות מחייבת". אחרי מותו של לורנס אוליבייה ב-1989 היא מונתה במקומו לנשיאת קרן הצדקה של השחקנים. בשנת 2014 הוענק לה תואר דיים מפקדת של מסדר האימפריה הבריטית (DBE) במסגרת הענקת התארים לשנה החדשה על תרומתה לאמנויות ועל פעילות הצדקה.
ב-1963 הצטרפה קית' ללהקה השייקספירית המלכותית, וב-1976 זכתה בפרס אוליבייה להופעה הקומית הטובה ביותר על תפקידה במחזה "Donkeys' Years". שמה הפך להיות מוכר בכל בית כשהופיעה בתפקיד מרגו לידבטר בסיטקום "החיים הטובים" (1975–1978), עליו זכתה ב-1977 בפרס באפט"א לטלוויזיה להופעת הבידור הטובה ביותר. ב-1978 זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה בעיבוד לטלוויזיה של הטרילוגיה "The Norman Conquests" מאת אלן אייקבורן. בשנים 1979–1981 כיכבה בתפקיד אודרי פורבס-המילטון בסיטקום "האצילות מחייבת", שמספר הצופים בה עלה על 20 מיליון. היא המשיכה לככב בסדרות קומיות נוספות בהן "Executive Stress" (מ-1986 עד 1988), "No Job for a Lady" (מ-1990 עד 1992) ו-"Next of Kin" (מ-1995 עד 1997). משנת 2000 היא מופיעה בעיקר בתיאטרון בתפקידים כמו מאדאם ארקטי במחזה "Blithe Spirit" (ב-2004) וליידי ברקנל במחזה "חשיבותה של רצינות" (2007).
ביוגרפיה
פנלופה אן קונסטנס הטפילד נולדה בסאטון ב-1940. אביה עזב את אמה, קוני, כשהייתה תינוקת, וקית' גדלה בקלקטון-און-סי ובקלפהאם.
אמנם היא לא גדלה במשפחה קתולית, אבל בגיל שש נשלחה קית' לפנימייה קתולית בסיפורד. שם החלה להתעניין במשחק ולעיתים קרובות הלכה עם אמה להצגות יומיות בווסט אנד. כשהייתה בת 8 התחתנה אמה בשנית, ופנלופה קיבלה את שם המשפחה של אביה החורג, קית'. היא לא התקבלה לבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama" בנימוק שהיא גבוהה מדי. עם זאת היא התקבלה ל"אקדמיית ובר דאגלס לאמנות דרמטית" ולמדה שם שנתיים, ובערבים עבדה במלון הייד פארק.
את קריירת המשחק החלה קית' בהופעות בתיאטרון רפרטוארי ברחבי הממלכה המאוחדת ושיחקה בין השאר בלינקולן, מנצ'סטר וסולסברי. המחזות הראשונים שבהם שיחקה היו "The Tunnel of Love", המחזמר "ג'יג'י" ו-"Flowering Cherry". ב-1963 הצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית בסטרטפורד וגם בתיאטרון אולדוויץ' בלונדון.
תחילת הקריירה
בטלוויזיה החלה קית' להופיע בתוכניות כמו הסיטקום "The Army Game", הסדרה המשטרתית "Dixon of Dock Green", קומדיית המצבים "Wild, Wild Women" ובסדרה "הגומלים". בשנות השבעים של המאה העשרים הופיעה במופע "מורקמב ווייז", בסרט "Ghost Story" ובסדרה "משפחת פאליסר". בקולנוע השתתפה בסרט "Every Home Should Have One", בקומדיות "Take a Girl Like You" ו-"Rentadick" ובדרמה "Penny Gold". ב-1967 שיחקה בתפקיד קטן בסרט "Carry On Doctor" אבל הסצנה בהשתתפותה קוצצה בעריכה.
הופעתה הידועה ביותר בתיאטרון היא בתפקיד שרה במחזה "כיבושי נורמן" לצדו של ריצ'רד בריירס, מי שכיכב לצדה בסיטקום "החיים הטובים". קית' ובריירס הצטלמו במשך היום לסדרה "החיים הטובים" ובערב היו מופיעים יחד על הבמה בווסט אנד.
הצלחה בטלוויזיה
ב-1975 זכתה קית' לפופולריות עם שידור הסיטקום "החיים הטובים" של ה-BBC. בפרק הראשון רק קולה נשמע, כי הדמות של מרגו לידבטר לא נראתה על המסך. אבל עם התקדמות הסדרה, תפקידה התרחב. ב-1977 זכתה קית' בפרס באפט"א לטלוויזיה להופעה הקומית הטובה ביותר על תפקיד זה.
מ-1979 עד 1981 שיחקה קית' בתפקיד אודרי פורבס-המילטון בסדרה הקומית "האצילות מחייבת". אחרי כן הופיעה בתפקיד ראשי בשישה סיטקומים נוספים והם: "Sweet Sixteen", "Moving", "Executive Stress", "No Job for a Lady", "Law and Disorder" ו-"Next of Kin". עוד כיכבה בעיבוד למחזה "Spider's Web" מאת אגאתה כריסטי. ב-1978 זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה ב"כיבושי נורמן". ב-1982 כיכבה קית' בהפקה טלוויזיונית של המחזה "On Approval" מאת פרדריק לונסדייל . ב-1988 הנחתה עונה של השעשועון ברשת ITV, בעקבות מותו של המנחה המקורי איימון אנדרוז. ב-1993 דיבב את המלכה אליסה בסדרה "ממלכת עכברי השן". ב-1998 השתתפה במיני-סדרה "Coming Home".
עבודות נוספות
קית' הופיעה בקביעות על במת התיאטרון במחזות קלאסיים ומודרניים. בין השאר שיחקה במחזות מאת שייקספיר, שו, שרידן, ויילד, רטיגן וקונגריב. היא שיחקה בתפקיד לוריין במחזה "Star Quality" מאת נואל קאוורד, וב-2004 גילמה את מאדאם ארקטי במחזה נוסף של קאוורד "Blithe Spirit" בתיאטרון סבוי. ב-2004 כיכבה קית' בתפקיד הראשי בעיבוד רדיופוני של ה-BBC של סדרת הרומנים "אגאתה רייסין" מאת מ. ס. ביטון. שנתיים אחר כך הופיעה בפסטיבל צ'יצ'סטר בהופעת הבכורה של הקומדיה "Entertaining Angels" מאת ריצ'רד אוורט, שבה שיחקה גם בסיור הופעות.
ב-2007 שיחקה קית' בתפקיד ליידי ברקנל במחזה "חשיבותה של רצינות" בסיור הופעות ואחר כך בתיאטרון וודוויל בווסט אנד. היא הייתה הקריינית בפרסומות עבור החברות פימ'ס, לורפאק, טסקו והמפורסמת ביותר, של חברת עטי פארקר. ב-2012 כיכבה במחזה "Good Grief" מאת קית' וורטרסטון.