cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שלמה וינטראוב
כחזן
וינטראוב היה בעל קול טנור גבוה, כישרונו העיקרי היה בביצוע קולורטורה, כאמן הסלסול, וכן נודע בכישוריו בטכניקת האלתור. וינטראוב היה החזן היהודי הראשון במזרח אירופה שהלחין מנגינות שנכתבו (למרות שלא ידע לקרוא תווי נגינה), ויצר סגנון חזנות מיוחד שהשפיע על כל החזנות המזרח אירופית. סגנונו של וינטראוב כלל מרכיבים מוזיקליים שלא היו קיימים עד לימיו בחזנות היהודית של המאה ה-20, כמו מרווחים מסוימים, מודולציות וטונאליות. וינטראוב היה החזן הראשון שהשאיר אחריו הלחנות לליטורגיה; אלו הודפסו על ידי בנו הירש. היצירות שמורות כיום בקולג' היהודי בסינסינטי.
פטירתו
לאחר שגם ברוסיה החלו על היהודים את חובת הגיוס בגזרת הקנטוניסטים, החליט וינטראוב לעבור לאלט אופן, בסוף ימיו חלה במחלת כבד, הוא נסע לברודי בכדי להתרפא שם ממחלת הכבד שלקה בה, כשבתוכניתו להמשיך לאלט אופן, אולם נפטר בברודי בו' בכסלו תק"ץ ונקבר שם.
בפולקלור היהודי
בפולקלור היהודי במזרח אירופה השם קשטן הפך לשם נרדף לחזן בעל שם אגדי.
על פי אגדה מאוחרת, אציל רוסי ממשפחת נארישקין התעניין בשירתו של וינטראוב בעודו נער, ועל פי בקשתו היה וינטראוב מבקר אצלו ומשמיע לפניו קטעי חזנות. על פי אותה האגדה, וינטראוב ניצל זאת על מנת להשפיע על אותו אציל שיפעל לשחרורו של יהודי בן העיר קמניץ פודולסק שנאסר בעקבות האשמות בפלילים.
לפי אגדה חסידית רבי יעקב שמשון משיפיטובקה נטל ממנו בנערותו את קולו הנעים, אחר ששמע מחסידיו שלעג לשירת בנו. לאחר ששלמה בכה לפניו שיברכו וישיב לו את קולו כבתחילה, תוך שהוא מבקש מחילה על שלעג לבנו. רי"ש אמר לו כי אם יהיה ירא שמיים וייזהר בנטילת ידיים שלפני הסעודה, וכן יקפיד לברך ברכת המוציא, וברכת המזון, וגם יתפלל מדי יום בכוונה, אזי ישוב לו קולו, ובירכו על כך. כאשר שב לעירו, שב לשיר בקולו הייחודי.
M43
M43 (מ-Messier 43), נקראת גם ערפילית דה מיירן על שם האסטרונום שגילה אותה וכן NGC 1982 היא ערפילית פליטה והחזרה בקבוצת הכוכבים אוריון ומהווה למעשה חלק מערפילית אוריון.
היסטוריה
הערפילית תוארה לראשונה בשנת 1731 על ידי האסטרונום הצרפתי ז'אן-ז'אק ד'אורטו דה מיירן כ"זוהר מסביב לכוכב, המזכיר את אטמוספירת השמש, לו הייתה צפופה וגדולה דיה להראות ממרחק זה". ב-4 במרץ 1769 צפה בה שארל מסיה ותיאר אותה ככוכב קטן המוקף בערפילית בסמוך לערפילית שבחרב של אוריון (ערפילית אוריון). הוא גם כלל אותה בשרטוט של ערפילית אוריון שנעשה על ידיו. בקטלוג מסיה היא קיבלה ציון נפרד משל ערפילית אוריון ותוארה ככוכב קטן מוקף ערפל. מסיה ציין בנוסף שהכוכב שבערפילית עמום לעומת הכוכבים שבערפילית אוריון. ב-4 במרץ 1774 הערפילית נצפתה גם על ידי ויליאם הרשל שהוסיף לצפות בה גם לאחר מכן ותיאר שינויים בערפיליות שמסביב לכוכבים שבה.
הערפילית נמצאת כ-7 דקות קשת מצפון ל-θ באוריון שבתוך ערפילית אוריון. ניתן לראותה באמצעות טלסקופ חובבים.
מאפיינים
הערפילית היא למעשה חלק מערפילית אוריון וההפרדה ביניהן נגרמת בשל ערפילית בליעה שיוצרת רצועה אפלה ביניהן. הערפילית מהווה את השאריות מענן של אבק בין-כוכבי וגז שממנו נוצרו הכוכבים שבתוך הערפילית. שאריות האבק מחזירות את אור הכוכבים ואטומי הגז שבה מעוררים על ידי הקרינה העל-סגולה הנפלטת מהכוכבים החמים ביותר ובעקבות העירור פולטים קרינה באור נראה. הכוכב הבהיר ביותר בערפילית הוא NU באוריון - כוכב משתנה שבהירות נראיתו נעה בין דרגה 6.5 לדרגה 7.6. הכוכב הוא מסוג ספקטרלי B0.5V וקרינתו מעוררת את הגז שבערפילית וגורמת לו לקרון.
הערפילית היא קטנה לעומת ערפילית אוריון, כ-5x7 שנות אור וממרחק של כ-1,300 שנות אור גודלה הזוויתי הוא כ-15x20 דקות קשת - כרבע מגודלה של ערפילית אוריון.
מאימי פון מירבאך
מאימי פון מירבאך, (בגרמנית: Maimi von Mirbach; 9 באפריל 1899 – 8 באוקטובר 1984) הייתה ברונית בת למשפחת אצולה, צ'לנית גרמנייה וחברה בכנסיית הווידוי, מחסידי אומות העולם, שהצילה במלחמת העולם השנייה ולפניה יהודים ממוות בידי הנאצים.
קורות חיים
מאימי נולדה באנטוורפן. בגיל 15 עברה עם משפחתה להתגורר בעיר פוטסדאם הסמוכה לברלין. היא הייתה בת למשפחת אצולה, בעלת תואר בארונית ועסקה מגיל צעיר במוזיקה.
כבר בשנות העשרים של המאה העשרים הכירה בהתפתחות הלאומנית והאנטישמית בגרמניה. לאחר תפיסת השלטון בידי המפלגה הנאצית, בשל סלידתה מהאידאולוגיה הגזענית הנאצית, בשל ניסיונה האישי כבת למיעוט הבלגי בחברה הגרמנית וכן בשל ערכי הכנסייה עליהם גדלה, פנתה מריה ליהודים נרדפים והציעה להם את עזרתה. לחלק הגיעה דרך הרקע המוזיקלי שלה וחלק היו מבוקשים על ידי הגסטפו. את היהודים להם נתנה מחסה הבריחו לביתה. לחלק סיפקה מחסה בעוד לאחרים תרמה כסף ואוכל ובכך סיכנה את חייה במקרה והדבר היה מתגלה.
יהודים אותם הצילה פון מירבאך
רשימת אשר הצילה פון מירבאך.
לקראת סוף 1941, נתנה מחסה לג'יסלה ברנדל - תלמידת מוזיקה לשעבר מהמבורג, שלימודיה נפסקו עקב היותה חצי יהודיה. ג'יסלה גם נהלה מערכת יחסים עם גבר לא יהודי ולהם נולד ילד משותף. הזוגיות שלהם עברה על האיסור על נישואי תערובת ולכן, מעצם ההסתרה של פון מירבאך את מערכת היחסים שלהם, עברה גם היא על חוקי נירנברג.
מאוחר יותר הסתכנה פון מירבאך שוב כאשר נתנה מחסה לשרלוט קיסר - יהודיה שהסתתרה מפני הגסטפו.
לאחר המלחמה
לאחר 1945, מירבאך הושפעה מהשפלות והגבלות רבות באזור הכיבוש הסובייטי של ברלין בימיה הראשונים של גרמניה המזרחית. בשנת 1956 היא עזבה את פוטסדאם ועברה להתגורר ברובע שרלוטנבורג בברלין. עד מותה ב־1984, היא העידה בפני תלמידים בבתי ספר ומוסדות נוער בגרמניה, על חוויותיה בתקופת המשטר הנאצי. היא המשיכה לעסוק במוזיקה ושמרה על קשר עם חלק מהיהודים שהצילה.
הכרה והנצחה
ב־2 באפריל 1981 הוכרה כחסידת אומות עולם בטקס ביד ושם. בטקס נכחו שתי אחייניותיה, פרופ. ג'יסלה ברנדל - אותה הצילה בתקופת השואה, וגם חברה מימיה בבית הספר. ב־27 בדצמבר 1984, לאחר מותה, ניטע לכבודה עץ בגן חסידי אומות העולם. בפוטסדאם, בה התגוררה, קרוי רחוב על שמה ובביתה של מירבאך ישנו לוח זיכרון.
מיכל רבינוביץ'
מיכל רבינוביץ' (נולדה ב-28 במרץ 1972) היא עיתונאית, שדרנית רדיו וטלוויזיה, עורכת ומגישת חדשות ישראלית. מגישת חדשות הערב, מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ כאן 11, ומגישת מבזקי חדשות בכאן ב. בעבר הגישה את חדשות השבת. לצד יועז הנדל הגישה בעבר את התוכנית "שבע אקטואלי". כעובדת רשות השידור, הגישה בין היתר את מהדורת "מבט" בערוץ הראשון.
ביוגרפיה
מיכל רבינוביץ' גדלה והתחנכה בכפר סבא. בת בכורה לציפי ולמשה. החלה את דרכה המקצועית בשבועון "במחנה" בתפקיד כתבת צבאית. בהמשך, שירתה ביחידת דובר צה"ל, בזמן התקפת הטילים על ישראל במלחמת המפרץ, תחת פיקודו של תא"ל נחמן שי.
עם שחרורה מצה"ל, בשנת 1993, החלה לכתוב ברשת המקומונים מבית ידיעות תקשורת.
בשנת 2007, החלה לעבוד ברשת ב' של קול ישראל, ככתבת וכמגישת חדשות הספורט בתוכנית הרדיו היומית "זה ברשת", לצידם של דני דבורין ויואב אביב, שידרה מאירועי הספורט הגדולים, אליפויות אירופה בכדורסל ושידורי מכבי תל אביב בגביע אירופה לאלופות בכדורסל. הגישה וערכה פינות ספורט ביומני הבוקר והצהרים של קול ישראל. במקביל, שימשה שדרית קווים במשחקי הכדורגל והכדורסל של הערוץ הראשון.
בשנת 2010, הגישה את התוכנית "חדשות המונדיאל" בערוץ הראשון, במסגרת שידור משחקי מונדיאל 2010, ששודרו לראשונה בטכנולוגיית HD. בהמשך אותה שנה, עברה לחטיבת החדשות של הערוץ הראשון כעורכת ומגישה.
רבינוביץ עברה לתאגיד השידור הישראלי עם תחילת שידוריו, והחל מ-15 במאי 2017, הגישה, יחד עם יועז הנדל, את התוכנית "שבע אקטואלי" בערוץ כאן 11, אך כעבור שלושה חודשים השניים הפסיקו להגיש את התוכנית. רבינוביץ' המשיכה להגיש את התוכנית לבדה עד ספטמבר 2017. ממאי 2017, החלה גם להגיש את "חדשות השבת" באותו ערוץ, ובנוסף, הגישה את מהדורת חדשות הערב פעם בשבוע, במקומה של גאולה אבן-סער. עם הקדמת הבחירות לכנסת ה-21 ופרישת אבן-סער מהגשת מהדורת החדשות הראשית (בעקבות חזרתו של בעלה גדעון סער לפוליטיקה), הפכה רבינוביץ' בדצמבר 2018, למגישה הראשית בתאגיד.
בפברואר 2019, מונתה דוריה למפל למגישה הראשית במקומה של אבן-סער, ומאז חזרה רבינוביץ' להגיש את "חדשות השבת" ואת חדשות הערב בימי חמישי, ולעיתים בימי שני ושלישי.
בנובמבר 2021 פרסמה תחקיר עיתונאי שהציג את פרשת התלונות על הטרדות מיניות מצד גל אוחובסקי שהחלה את גל Me Too בישראל בקרב הקהילה הלהט"בית בישראל, והביאה לחקירת משטרה.
ב-21 בנובמבר 2022 הודיע תאגיד השידור כי רבינוביץ' תשמש במקביל גם כמבזקנית בכאן ב.
רבינוביץ' נשואה ואם לבת.
גראנט שואו
ביוגרפיה
שואו נולד בדטרויט וגדל בקליפורניה.
נכנס לעסקי השעשועים בעת לימודיו בקולג'. תפקידו הראשון היה באופרת הסבון 'Ryan's Hope', בה גילם את דמותו של ריק הייד בשנים 1984–1987. במהלך צילומי הסדרה יצא לתקופה עם הקולגה שלו יסמין בלית'. בסוף שנות השמונים, לאחר שהתגורר לתקופה בלונדון, שב שואו לארצות הברית וביצע מספר הופעות טלוויזיוניות כשחקן.
הופעותיו של שואו בטלוויזיה משכו את עיניו של המפיק ארון ספלינג שהחליט ללהק אותו לתפקיד ג'ייק הנסון למספר פרקים בסדרה הפופולרית 'בוורלי הילס 90210', ובהמשך גם לסדרת הספין אוף שלה, 'מלרוז פלייס' באותו התפקיד. עקב כך הפך שואו לאחד השחקנים הכי פופולרים ומוכרים בשנות ה-90. הוא גילם את דמותו של הנסון גם בהופעת אורח בספין אוף של מלרוז פלייס, 'דוגמניות בע"מ'. במהלך השנים בהן שיחק בסדרה הופיע גם ב'סאטרדיי נייט לייב', בפרק שהונחה על ידי לורה לייטון. בשנת 1997 עזבו את הסדרה שואו, לורה לייטון (שהייתה בת זוגו של שואו לתקופה), דאג סבנט, קורטני תורן-סמית ומרשה קרוס, מה שהוביל לירידה משמעותית בהצלחתה. היא בוטלה לאחר שנתיים, על אף ששואו התחרט על החלטתו לעזוב, למרות סלידתו מתסריטי העונה האחרונה בה שיחק.
בשנים העוקבות שיחק במספר סרטי טלוויזיה, בהם 'Blessed Assurance' לצד סיסלי טייסון; ' Between Love and Honor' לצד רוברט לוג'יה ו'Homeland Security' לצד טום סקריט. כמו כן בשנת 2005 הוא גילם את אחד מהתפקידים הראשיים בסדרת גיבורי העל קצרת הימים של רשת Fox, 'Point Pleasant'. בשנת 2002 ביצע שלוש הופעות אורח בסדרה 'עמוק באדמה', ובשנת 2006 הופיע ככוכב אורח בשני פרקים בסדרה 'אנשים יפים' לצד הקולגה שלו מימי מלרוז פלייס, דפני זוניגה.
I24NEWS
i24NEWS הוא ערוץ חדשות ואקטואליה בינלאומי, אשר עלה לשידור ב-2013. בסיס החברה נמצא בלוקסמבורג אך השידור עצמו מגיע מאולפנים אשר הוקמו בנמל יפו בתל אביב-יפו. מטרת הערוץ להוות משקל נגד לערוצי חדשות בינלאומיים אחרים, תוך שימת דגש על נקודת המבט הישראלית. לצד האולפנים המרכזיים בנמל יפו, ל-i24NEWS אולפנים בארצות הברית, צרפת, איחוד האמירויות ומרוקו.
גראנט שואו
ביוגרפיה
בשנת 2007 הופיע בשלושה פרקים בסדרה 'צהוב!', בתפקיד גיבור העל ג'ק דוסון.
I24NEWS
בישראל, הערוץ משודר ב-HOT: באפיקים 34 ו-200 בשפה האנגלית, 144 בשפה הצרפתית, ו-174 בשפה הערבית.
גראנט שואו
ביוגרפיה
בשנת 2008 שיחק בסדרת הדרמה קצרת הימים של רשת CBS, 'סווינגטאון', בתפקיד הטייס טום דקר, וכן הופיע בתפקיד משנה במספר פרקים בסדרה 'מרפאה פרטית'. בשנת 2009 שיחק לראשונה בסיטקום בשם 'במקרה בכוונה' לצד ג'נה אלפמן. בשנים 2010–2011 הופיע בתפקיד משנה, כגורו מייקל סיינט, בסדרה של HBO 'אהבה גדולה".
בנוסף הופיע שואו במספר הפקות תיאטרון; ב-1990 גילם את התפקיד הראשי בעיבוד הבימתי לסרט 'חופי הכרך', ולאחר שעזב את 'מלרוז פלייס' הופיע בהצגה 'ביבר הזכוכית'. כמו כן בשנת 1999 גילם רופא בהצגה 'Wit'.
I24NEWS
היסטוריה
הערוץ הוקם ומנוהל על ידי פרנק מלול, בכיר לשעבר בערוץ France 24 ובחברת האם שלו AEF, וממומן על ידי איש העסקים היהודי-צרפתי פטריק דרהי, לשעבר האיש העשיר בישראל, אשר בין שאר עסקיו הוא גם הבעלים של הוט. הערוץ משדר בשלוש שפות במקביל: אנגלית, צרפתית וערבית וזאת על פי המודל של ערוץ France 24 הצרפתי. השידור מועבר באמצעות לוויין, כבלים ודרך האינטרנט באמצעות מנוי בתשלום - בדומה לאתרים כמו הארץ ודה-מרקר. בתחנה מועסקים כ-150 עיתונאים, רובם בישראל וחלקם מוצבים במקומות שונים בעולם.
גראנט שואו
ביוגרפיה
בשנת 2012 כיכב לצד ג'פרי דין מורגן וקירה סדג'וויק בסרט 'הדיבוק', בבימוי אול בורנדל.
I24NEWS
היסטוריה
הערוץ החל לשדר ב-17 ביולי 2013, כאשר בין מגישיו היו לוסי אהריש, אשר עזבה את הערוץ בינואר 2016, וג'ייסון דנינו-הולט. סלימאן א-שאפעי מתפקד כמנהל השידורים בערבית, סטיבן קאלו כמנהל השידורים בצרפתית, ועופר פרצמן-שמר כמנהל השידורים באנגלית. השקתו הרשמית של הערוץ נערכה ב-5 בנובמבר 2013.
גראנט שואו
ביוגרפיה
בשנת 2013 החל לגלם את דמותו של ספנס וסטמור בסדרה הפופולרית 'עוזרות בית נחושות'.
חיים אישיים
בשנת 2004 נישא שואו לדוגמנית פוליאנה מקלנטוש, לאחר שנפגשו לראשונה שנה לפני כן, כשדגמנו ביחד. השניים התגרשו ב-2011. ביולי 2012 התארס לשחקנית קת'רין לנסה, וב-18 באוגוסט באותה שנה הם נישאו. לשניים בת.
I24NEWS
היסטוריה
ערוצי i24NEWS באנגלית, צרפתית וערבית משודרים בכל רחבי העולם, הן באמצעות ספקיות כבלים וסטרימינג באירופה, והן בלוויינים פתוחים. שידורי הערוץ מועברים כיום במסגרת טלוויזיה רב-ערוצית באירופה (בצרפת, בלגיה, לוקסמבורג, שווייץ, ספרד, פורטוגל, ופולין) ובמדינות שונות באפריקה. הערוץ משודר גם באמצעות מספר לוויינים המכסים את אירופה, אפריקה, המזרח התיכון, ואזורים מסוימים באסיה. בפברואר 2015 דווח כי הערוץ שוקל להתחיל לשדר גם בספרדית. החל משנת 2017 משדר הערוץ במספר ספקיות כבלים ולוויין בארצות הברית, בהן Spectrum, Mediacom, Optimum, Xfinity, SuddenLink ועוד. לאחר חתימת הסכמי אברהם, יצר הערוץ שיתופיי פעולה עסקיים ואופרטיביים עם גופי מדיה באיחוד האמירויות. בינואר 2021, הפך לערוץ הראשון המשדר מישראל וזמין באיחוד האמירויות, באמצעות הספקיות Etisalat ו-DU. החל מאוקטובר 2021 הערוץ באנגלית של i24NEWS זמין גם באוסטרליה.
הערוץ ניסה במשך זמן רב להביא לאישור עלייתו לאוויר בישראל, אשר נמנעה עקב הבעלות הכפולה של בעליו, פטריק דרהי, גם על הערוץ וגם על הוט. במאי 2016 אושרה הצעת חוק שהוגשה על ידי ח"כ נחמן שי המסדירה את עלייתו לאוויר של הערוץ בישראל. על פי החוק, לא יתאפשר לערוץ לשדר בעברית. ב-29 במאי 2017 אישרה הכנסת את ההצעה.
ב-29 בינואר 2017 הודיע הערוץ על התרחבותו לארצות הברית, כך שב-13 בפברואר יתחיל לשדר גם מהדורה לקהל אמריקאי.
ב-29 באוגוסט 2018 החלו שידורי i24NEWS לראשונה בישראל בשני ערוצים: באנגלית ובצרפתית, אבל רק דרך HOT. וב-9 באוקטובר 2018 גם בערבית. בשנת 2021 קיבל הערוץ רישיון שידורים באיחוד האמירויות ופתח אולפנים בקריית התקשורת של דובאי. בשנת 2022 השיק הערוץ את פעילותו במרוקו ופתח שני סניפים ברבאט ובקזבלנקה.
תוכניות ומגישים
לוח השידורים של i24NEWS משלב מבזקי חדשות המשודרים מדי שעה, לצד תוכניות אקטואליה, אירוח ומגזין בנושאים שונים.
בשפה האנגלית
בערוץ בשפה האנגלית משודרת מידי ערב בשעה 20:00 (שעון ישראל) התוכנית The Rundown בהגשת כלב בן-דוד, מהדורת חדשות בשילוב אורחים ופרשנים, העוסקת בנושאים פוליטיים, מדיניים, כלכליים, ביטחוניים וחברתיים. מיד לאחריה משודרת התוכנית Middle East Now בהגשת יעקב אילון ולורה סלייר לסירוגין, העוסקת בנושאים אקטואליים, מדיניים וחברתיים במזרח התיכון. ג'ף סמית' מגיש את Zoom In, מגזין אקטואליה יומי המשלב חדשות ואקטואליה עם אורחים באולפן ומהשטח. התוכנית Global Eye, בהגשת שרה קוטס, מספקת הצצה לסיפורים החמים, בשילוב עיתונאים ופרשנים מכל רחבי העולם. Strictly Security הוא מגזין שבועי בהגשת יואב לימור, העוסק בהתפתחויות הביטחוניות, הצבאיות וכתוצאה מכך – המדיניות, במזרח התיכון ובעולם. Israel Business Weekly, בהגשת נטשה קירצ'וק, סוקר את ענף ההייטק, העסקים והטכנולוגיה בישראל ובסביבתה. Holy Land Uncovered, בהגשת אמילי פרנסיס, הוא מגזין שבועי העוסק בהיסטוריה, דת ואמונה. העיתונאי כריסטיאן מלארד מגיש תוכנית ראיונות שבועית בה הוא מארח דיפלומטים, ראשי מדינות, שרים וגורמים בכירים, לשיחה אישית. כמו כן, הערוץ מציע מגזין שבועי בשפה הספרדית בהגשת העיתונאים קרלוס גורוביץ ודמיאן פצ'טר. אלי הוכנברג משמשת כתבת מדינית ומגישת תוכנית חדשות.
בשפה הצרפתית
בערוץ בשפה הצרפתית של i24NEWS משודרת מידי ערב בשעה 20:00 התוכנית Le Prime בהגשת העיתונאי ז'אן-שארל בנון. מיד לאחריו תוכנית הדיבייט הסוערת GGMO בהגשת בנג'מין פטרובר, המארח מספר אורחים לפאנל סוער בנושאים בוערים. התוכנית Orient היא תוכנית אקטואליה בהגשת העיתונאי סיריל עמר, העוסקת בסיפורים החמים במזרח התיכון. העיתונאים ואלרי אבקסיס ואלי שוראקי מגישים יחדיו תוכנית שבועית המציפה סוגיות חברתיות, פילוסופיות ותרבותיות. Innova'tion, בהגשת פלור סיטרוק, הוא מגזין העוסק בעולמות הטכנולוגיה וההייטק, ומביא את החידושים בתחום. העיתונאי מתיאס ענבר מגיש תוכנית שבועית בנושא ביטחון בשם DEFENSE. ואלרי פרז מגישה תוכנית שבועית בנושא היסטוריה וחברה ו-ולארי אבקסיס מגישה את תוכנית התרבות. העיתונאי ז'אן שארל בנון מגיש מגזין אקטואליה שבועי הסוקר את האירועים החמים באפריקה.
בשפה הערבית
בין תוכנית הדגל ב-i24NEWS בשפה הערבית ניתן למצוא את מהדורת החדשות המרכזית, המשודרת מידי ערב בשעה 20:00 (שעון ישראל) בהגשת העיתונאים לורין ווהבי ובשאר זג'ייר. אנסאם סלמאן מגישה מגזין אקטואליה שבועי העוסק באירועים החמים במפרץ, ההתפתחויות המדיניות והסיפורים המעניינים בשבוע החולף. Stad 24 הוא מגזין ספורט בהגשת העיתונאי אדהם חביבאללה. בתוכנית "הדיבייט היומי" מתארחים מידי ערב פרשנים מובילים לשיחה סוערת בנושא בוער, כאשר כל אורח מייצג נקודת מבט אחרת בסוגיה.
שם התחנה
האות i שבשם התחנה לקוחה מהמילים הבאות:
המספר 24 מסמל שידור 24 שעות ביממה.
כי הרבית
כי הרבית הוא סינגל מסוגת מוזיקה חסידית, שהוציא אברהם פריד בשנת 2010. מילות השיר מתוך שיר הייחוד ליום ראשון. הרב אברהם מלוביצקי מלחין בולט מחסידות סלונים, הלחין את השיר שהיה ללהיט גדול במגזר הדתי.
השיר
מילות השיר הן:.
השיר עוסק בהודאה לאל על הטוב שעושה עם האדם ובהכרת האדם במלכותו. מתוך קטע שנאמר לפני יום הכיפורים. ביוטיוב השיר חצה את רף ה-3 מיליון צפיות ומושמע רבות בחתונות, אירועים ושמחות בית השואבה בציבור החרדי.
השיר הושר בהתחלה בשמחת בית השואבה של חסידות סלונים, והושמע למנהלו של פריד, יובל סטופל ופריד וסטופל ניסו לשכנע את המלחין הרב אברהם מלוביצקי המלחין לתת להם רשות לבצע את השיר כסינגל, בסופו של דבר קיבלו הסכמה רק אם ישמרו על הלחן המסורתי. לחן השיר תואם למסורת, אך מלווה במקצב מהיר וכלים חדשניים יותר מהמקור.
במצעד העשור למוזיקה החסידית שנערך על ידי תחנות הרדיו קול חי וקול חי מיוזיק בחול המועד סוכות תש"פ זכה השיר במקום ה-20 מתוך 30.
בית באטורי
בית באטורי (בהונגרית: A Báthori család ,Báthori ,Báthory) הוא שושלת של אצילים הונגרים שאבותיה היו בני משפחת גוטקלד מארץ השוואבים שעל הדנובה בגרמניה. למשפחה היו שלושה ענפים עיקרים: שומיו, אצ'די וסאניסלופי. מהענף שומיו קמו כמה שליטים של טרנסילבניה ומלך של פולין. בני הענף אצ'די תפסו גם כן עמדות בכירות בממלכה ההונגרית ומנו בשורותיהם אחד משליטי טרנסילבניה. לעומת זאת, בני הענף סאניסלופי לא שיחקו תפקיד מרכזי בהיסטוריה של הונגריה.
מקורות המשפחה ושל שמה
כמסופר בכרוניקה של שימון קזאי, בסביבות שנת 1040, תחת שלטון המלך פטר אורסיאולו, התיישבו בהונגריה שני אחים גרמנים גוט וקלד, והקימו משפחות שנקראו גוטקלד, לפי מיזוג שמותיהם. מוצאם היה, ככל הנראה ביישוב בשם "שטוף", ייתכן שטאופן אים ברייסגאו, בשוואביה או הוהנשטאופן, בוירטמברג. בראש אילן היוחסין של המשפחה עמד בן לניקולאוס (מיקלוש) מבית גוטקלד (Guthkeled), בשם אנדראש, איש ראקאמז (Rakamazi), המכונה "הקרח". שמו צוין בשנת 1250 כבעל אחוזה כנסייתית (של מנזר או אבאציה) בשם שארוואר ברוזנות סאטמר. בשנת 1279, אחיו של אנדראש, האדוש, וכן בניו, גיירג' (מת ב-1307), בנדק (מת ב-1321) ובריציוס או בריקיוס, בהונגרית - ברצק (מת ב-1330), קיבלו ממלך הונגריה, לאסלו הרביעי הקומאני, שלוש אחוזות - ארם (כיום - ניראבראן), באטור (כיום -נירבאטור) וקיש באקה במחוז סאבולץ' כאות הוקרה על שרותיהם הצבאיים. באטור (שם היישוב בא מהמילה ההונגרית "באטור", כלומר "גבור") היה קודם אחוזה של ואידה, בן לאנגוש, שהיה נשוי לקרובת משפחה של אנדראש ונפטר ללא יורשים. בשנת 1310 באטור הייתה לבעלות הבלעדית של ברצק, שהגיע להסכם חלוקת הנכסים עם אחיינו מיהאי ועם בן דודו, ויד. באותה תקופה אימץ ברצק את שם המשפחה באטורי, לפי אחוזתו המרכזית בבאטור.
בניו של ברצק, יאנוש הראשון ולקש, הקימו את ענפי המשפחה שנודעו בהיסטוריה כ"שומיו" ו"אצ'די".
בשנת 1325 אישר המלך קארוי רוברט את חזקת המשפחה באחוזות הנ"ל ואף הוסיף להן את היישוב אצ'ד. ב-1330 זכו בניו של ברצק לסמכויות נרחבות כשופטים -אישפאנים במחוזות סבולץ' וסטמר.
ענפי המשפחה
במאה ה-14 התפצל בית באטורי לכמה ענפים, דרך צאצאים של בניו ונכדיו של ברצק באטורי. הענפים העיקריים נקראו שומיאי באטורי ואצ'די באטורי. ענף זה כולל את צאצאיו של יאנוש, רוזן של סטמר, דרך בנו לאסלו, רוזן של סאבולץ'. לאסלו (מת ב-1373) נשא לאשה את אנה מגיישי (או מגיישאליאי) שהביאה לו כנדוניה את היישוב סילאג'שומיו שבצפון-מערב טרנסילבניה של היום. משום כך ענף משפחתי זה נודע בשם שומיאי באטורי.
מציין צאצאים של אח צעיר של לאסלו, גיירג'. מתוכם קמו דיפלומטים ואנשי צבא ומשפט שחיו ופעלו בקורלנד, ברוסיה ובגרמניה עד למאות ה-19 וה-20.
פיצול נוסף של המשפחה אירע במחצית השנייה של המאה ה-15 בין ניניו של אותו לאסלו: יאנוש ואישטוואן, בני סאניסלו, נודעו כמייסדי הענף סאניסלופי ("בני סאניסלו") שנמשך בשרשרת זכרית עד לשנת 1802. בן אחר של סאניסלו, מיקלוש (1498-1445) וצאצאיו המשיכו להיחשב כחלק מענף שומיאי.
צאצאיו של לקש (Lökös) (לוקס), הבן הצעיר של ברצק, הקימו את הענף הקרוי אצ'די-באטורי (אצ'די באטורי או "אצ'די באטוריאק")(') או נירי-באטורי.(Nyiri). לקש זכה לנחלות במחוז סטמר וקיבל מהמלך קארוי רוברט את אחוזת אצ'ד שבמחוז סאבולץ'. הוא בנה בה טירה בשם (בהונגרית) "הישׁג" (Hűség) כלומר "נאמנות".
בני הענף שומיו נשארו בני הדת הרומית קתולית, בעוד שבני בית באטורי-אצ'די עברו במאה ה-16 לנצרות הרפורמית (פרוטסטנטית).
כתיב השם באטורי בהונגרית
השם באטורי נכתב בהונגרית בשתי צורות: Báthory או Báthori. יש שנהגו לכתוב את שמות בני הענף שומיאי עם y בסוף המילה, בעוד שאת שמות בני הענפים באטורי המוקדם ואצ'די עם i בסוף המילה.
סמל המשפחה
שם היישוב באטור ("גבור") מתייחס לאגדה לפיה בסביבות שנת 900 על דרקון שהיה חי בביצות שמסביב לטירת אצ'ד (שלמעשה נבנה רק במאה ה-14) והיה מטיל אימה על הסביבה. גבור ירא שמיים בשם ויטוס נאבק בו בהכריע אותו בשלוש מכות כידון והסיר את הסכנה. כגמול למעשהו קיבל ויטוס את הטירה במתנה. המקום קיבל לזכר אותו גבור וגבורתו את השם "באטור", מילה המציינת גבורים בהונגרית והקיימת גם במונגולית ובשפות טורקיות. הסמל של משפחת באטורי, כפי שנודע משנת 1325, כשאומץ על ידי בניו של ברצק באטורי, מזכיר את האגדה הזאת של היישוב באטור: הוא מורכב משלוש שיני דרקון על רקע אדום, בתנוחה אופקית, ומסביבן דרקון הנושך את זנבו. לסמל הייתה גרסה מסוגננת מאוחרת שבו מופיעות רק שלוש השיניים של הדרקון על רקע אדום (ראו סמלו של סטפאן באטורי, שליט טרנסילבניה ומלך פולין במאה ה-16).
קישורים חיצוניים
István Balogh - ''Debrecen mezőváros igazgatása es igazságszolgaltatása Hajdú-Bihar Megyei Levéltár Évkönyve XXIX 2002-2003.''
עפר ארץ ישראל
עפר ארץ ישראל נחשב במסורת היהודית לקדוש ובעל סגולות. הוא שואב את כוחו מן האמונה בקדושת ארץ ישראל.
חשיבותו של עפר ארץ ישראל
בספרות חז"ל מיוחסת חשיבות מיוחדת לעפר ארץ ישראל, בתלמוד הבבלי (מסכת סנהדרין דף לח) מתוארת יצירת אדם הראשון, שנברא לפי המתואר במקרא "עפר מן האדמה", כך:.
במדרש פסיקתא רבתי (פרק טו) נאמר:.
רש"י מבאר את בקשת נעמן מאלישע: שרצה לבנות מזבח דווקא מעפר ארץ ישראל בשל קדושתו.
כמו גולי יכניה בשעתם, כך מסופר על הבן איש חי, כששב מביקורו בארץ ישראל, לקח עמו שקים מלאים בעפר ואבן מירושלים והביא אותה לבגדאד. את החול הניח על הקרקע הבלתי מרוצפת של בית הכנסת, ואת האבן הניח בפתח בית הכנסת המרכזי של בגדאד הנקרא בית זליכא וקבעו אותה מתחת למזוזה בפתח בית הכנסת, כל הנכנס היו מנשק את המזוזה ואחר כך את האבן הקדושה שמארץ ישראל לקיים מצוות חיבת הארץ.
בירושלמי (שביעית ד ט) אמרו על רבי חנינא שהיה מסקל את רגבי העפר של ארץ ישראל, לקיים מה שנאמר כי רצו עבדיך את אבניה ואת עפרה יחוננו. בבבלי (כתובות קיב א) סיפרו על רבי חיא בר גמרא שמרוב חיבת הארץ היה מתגלגל בעפרה של ארץ ישראל. והובא ברמב"ם גדולי החכמים היו מנשקין על תחומי ארץ ישראל ומנשקין אבניה ומתגלגלין על עפרה, וכן הוא אומר כי רצו עבדיך את אבניה ואת עפרה יחוננו.
במצוות התלויות בארץ
עפר ארץ ישראל, שיצא לחוץ לארץ, יש סוברים שכל עוד הוא בספינה הרי הוא חייב בכל המצוות התלויות בארץ לפחות מדרבנן. לעומת זאת עפר חוץ לארץ הבא לארץ ישראל, אינו מתחייב במצוות התלויות בארץ, עד שהספינה תיגע באדמת הארץ.
קבורה בעפר ארץ ישראל
בתלמוד הירושלמי (מסכת כלאיים פ"ט ה"ד) מתוארת שיחה בין שני אמוראים שהיו מטיילים וראו ארונות קבורה של מתים יהודיים שציוו להעלות את גופתם לקבורה בארץ ישראל. שאל האחד את חברו: מה הועילו? לא די בכך שבחייהם לא גרו בארץ ישראל וחטאו בכך, אלא שהם מוסיפים חטא על פשע ושולחים גוויות שיש בהן טומאת מת לטמא את הארץ. השיב לו האחר:.
בספרות הראשונים נעשה שימוש בדברי התלמוד הללו כדי להסביר את מנהגם של "הרבה בני אדם שמשימין עפר ארץ ישראל בקבריהם", אך לדברי ה"אור זרוע" מחשובי פוסקי יהדות אשכנז, אין ראיה מדברי התלמוד שהדבר מועיל כשקוברים את המת בחו"ל. למרות זאת הובא המנהג להלכה בידי הרמ"א:.
המנהג הביא למסחר בעפר ארץ ישראל בחו"ל (המתקיים גם כיום) ואף למעשי מרמה ונוכלות. בצוואת רבי יחזקאל קצנלנבוגן מהמבורג, הדים לחשש מפני תרמיות אלו: . במקרים שונים נלקח עפר מארץ ישראל כמזכרת מביקור בארץ.
טעם המנהג
טעם המנהג לקבור בעפר ארץ ישראל הוא משום הכתוב וכפר אדמתו עמו, שעפר א"י מועיל לכפרה וכן משום חיבת הארץ כמסופר בגמ' על האמוראים שמאהבתם לארץ ישראל נשקו את אבניה ועפרה.
בספר "מעבר יבק" (שפת אמת פרק כ"ז) מסביר את טעם המנהג כדי שיזכה המת לדבוק ברוחניות השורה בעפר הקדוש מארץ הנבחרת, ושאנחנו הנבראים מעפר הארץ, מחויבים להביאו אל מקום חציבתו שהוא קדוש. הוא מוסיף וכותב שיש בעפר הארץ סגולה לכלות את הגוף מהר יותר משאר ארצות.
מנהג הקבורה בעפר ארץ ישראל בהלכה
למנהג הקבורה בעפר ארץ ישראל היו השלכות הלכתיות שנידונו בספרות ההלכה:
קבורת גויים בעפר ארץ ישראל
לפי האגדה, גם אנשים שאינם יהודים בחרו להיטמן בעפר ארץ ישראל. הרב הנוסע והמקובל משה באסולה, בספר מסעותיו לארץ ישראל מתאר בית קברות גויי בוונציה שבו נקברו נכבדי הרפובליקה בימי קדם בעפר שיובא לשם כך מארץ ישראל:.
שימוש מושאל
רבי ישראל משקלוב, עשה שימוש במונח בחתימתו שבה בא לבטא ענווה וביטול לארץ ישראל. הוא נהג לחתום מאז שעלה לארץ ישראל:.
ג'יימס אוגוסטוס סודם
ג'יימס אוגוסטוס סודם (באנגלית: James Augustus Suydam; 27 במרץ 1819 – 15 בספטמבר 1865) היה אדריכל, עורך דין וצייר אמריקאי. הוא נחשב לאחד מבכירי ציירי הלומיניזם. הוא ידוע ברבים כצייר נוף אמריקאי ואחד המובילים מחברי אסכולת נהר הדסון.
ביוגרפיה
ג'יימס אוגוסטוס סודם נולד ב־27 במרץ 1819, צאצא למשפחת סוחרים הולנדית ותיקה בניו יורק. הוריו היו ג'יין וג'ון סודם.
הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת העיר ניו יורק (כיום אוניברסיטת ניו יורק - NYU), והחל את הקריירה שלו כאיש עסקים. באותו הזמן הפנה חלק משמעותי מזמנו לציור, למד אצל אמן מפורסם וצייר דיוקנאות. בגיל שלושים נבחר למועדון. סודם היה גם חבר ב וחבר לחיים באגודת התנ"ך של ניו יורק (כיום Biblica).
סודם היה אחד הציירים הקבועים שהתקבצו לצייר ב, ניו המפשייר, הוא הציג את הציור "האחו בקונוויי" באתנאום ניו יורק וב. הוא פתח את הסטודיו שלו ב, בשנת 1858. בשנה שלאחר מכן הוא נבחר כחבר כבוד ב, שהעניקה לו חברות מלאה בשנת 1861.
סודם נפטר במפתיע בנורת' קונוויי בגיל 46. מכירת האחוזה שלו לאחר מותו חשפה כי היו ברשותו יצירות של ציירים כמו רמברנדט, אלברכט דירר, אדריאן ואן אוסטדה, רפאל ואמנים עכשוויים, ביניהם רוזה בונר, ארי שפר וג'ורג' כלב בינגהאם. בצוואתו, השאיר 50,000 דולר לאקדמיה הלאומית יחד עם אוסף 92 הציורים שכולל יצירות של אמנים אמריקאים מפורסמים כמו פרדריק אדווין צ'רץ',, ג'ון פרדריק קנסט ואנדראס אכנבאך.
טור אחד לחלום
טור אחד לחלום הוא סרט טלוויזיה דרמטי ישראלי באורך 65 דקות, שהופק בשנת 2011 ומתאר דרמה משפחתית תקופתית המתרחשת בירושלים ערב המהפך הפוליטי של 1977. כתב וביים אלון שרביט והפיק ריקי שלח עבור ערוץ 10.
בהשתתפות עמוס תמם, לירז צ'רכי, ריימונד אבקסיס, אלי אלטוניו, רונית יודקביץ', יעקב כהן. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ב-2012.
הסרט שודר בבכורה טלוויזיונית בערוץ 10, בפריים טיים ב-24 באוקטובר 2012.
עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בסוף השבוע בו נערכות הבחירות במאי 1977, המהפך הפוליטי הראשון. בירושלים נערכים בבית משפחת דהאן לחתונת הבן הקטן דני (אלי אלטוניו). הבן הבכור שבי (עמוס תמם), חולם על מהפך משלו. הוא לא מוכן להשלים עם בדידותו ואובדן הבכורה, הוא חייב להוכיח לכולם כי גם הוא "שווה משהו" בהיררכיה המסורתית. אם יש דבר אחד ששבי יודע לעשות טוב יותר מכל דבר אחר הוא מילוי טוטו. הוא משוכנע כי השבת זכייתו בטור השבועי תשיב את כל העניינים לידיו. המזל משחק לו, אלא שלחיים יש תוכניות אחרות, בשבת הזאת יצטרכו המשפחה המסורתית להתמודד עם כל משקעי העבר והזכייה רק מסבכת את העלילה.
פלימות' רוק (תרנגול)
פלימות' רוק (באנגלית: Plymouth Rock) הוא גזע תרנגול שמוצאו בארצות הברית, ונקרא על שם אתר מורשת אמריקאי בעל שם זהה בעיר פלימות', מסצ'וסטס. גזע זה עמיד במיוחד לתנאי קור ולכן נפוץ בחצרות משקים פרטיים במדינות קרות, בעיקר באמריקה הצפונית. הוא פותח הן למטרת הפקת ביצים והן למטרת הפקת בשר. המופע המשובץ (Barred) הוא המוכר ביותר מבין מופעי גזע זה ונכון לשנת 2013 הוא המופע היחיד הנפוץ בישראל, מבין שלל הגוונים המוכרים.
מאפיינים פיזיים ומראה
פלימות' רוק הוא גזע גדול, בעל גב ארוך וחזה רחב. לגזע עור רגליים צהוב, פניו ותנוכי אזניו של הפלימות' רוק אדומים, כמו גם כרבולתו הישרה, הבודדת. מקורו צהוב בהיר ועיניו נוטות לכתום. נוצותיו נתלשות בקלות והנוצות התחתונות והאחוריות פלומתיות, כנוצות אפרוח. לנקבות בטן גדולה ומלאה, סימן ליכולת הטלה רבה. הן הזכרים והן הנקבות בעלי אופי נוח ורגוע והם מסתדרים היטב עם בני אדם ובעלי חיים אחרים, כגון חיות מחמד. לנקבות נטייה לדגרנות והן אמהות טובות. לגזע זה קיימת גם גרסת בנטם מוקטנת, שממדיה כחמישית מממדי הגזע המקורי.
גוונים
ישנם שמונה מופעי צבע שונים המוכרים באגודות מגדלים שונות ברוב העולם, למעט באוסטרליה, שם מוכרים שני סוגים של מופע משובץ (Barred) - משובץ כהה ומשובץ בהיר.
רשימת המופעים המוכרים בעולם (בייחוד בארצות הברית, בריטניה וקנדה):
מאפייני הטלה
תרנגולות הפלימות' רוק הן מטילות מצטיינות, ביציהן גדולות וצבען נע מגוון קרם עד חום בהיר, הנקבות מטילות גם בחורף אך במספרים נמוכים יותר. כמות הביצים נעה בין 200 ל-280 בשנה.
ביצים
הפליימות' רוק נחשב לגזע בעל יכולות הטלה מרשימות יחסית. כושר ההטלה שלו הוא כ-250 ביצים בשנה בממוצע. זאת כאשר כל ביצה שוקלת בממוצע 70 גרם (גודל L). בזכות כושר ההטלה שלו שבה יחד עם צריכה נמוכה יחסית של אוכל, הוא הפך בשנים האחרונות לגזע מאוד נפוץ בבתים פרטיים של אנשים בישראל.
Better (שיר של מייגן טריינור)
Better (בעברית: טוב יותר) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מייגן טריינור, בהשתתפות הראפר האמריקאי יו גוטי, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Thank You (2016). הוא יצא לאור ב-29 באוגוסט 2016, על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-35 במצעד 40 השירים למבוגרים.
רקע וכתיבה
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-25 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
ב-13 בספטמבר 2016, טריינור פרסמה את הטיזר הראשון של הקליפ של "Better" באינסטגרם שלה, ואחריו את הטיזר השני למחרת. ב-15 בספטמבר 2016, טריינור הוציאה את הקליפ המלא, בבימויו של טים מתיה. הוא כלל הופעת קמע של בו ברידג'ס; הנושאים סביבו עסק הקליפ הם התמכרות לסמים ושימוש לרעה באלכוהול.
נכון ליוני 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-21 מיליון צפיות.
וונדה פיליפוביץ' קרהלסקה
וונדה פיליפוביץ' קרהלסקה (בפולנית: Wanda Filipowicz-Krahelska; 15 בדצמבר 1886 – 1968) הייתה ממקימות ארגון ז'גוטה ופעילה חברתית, הוכרה כחסידת אומות העולם על הצלת יהודים בפולין במלחמת העולם השנייה.
קורות חיים
וונדה נולדה בעיירה באזור בלארוס. אביה היה שותף במרד ינואר ב-1863. עם סיום לימודיה, יחד עם אחת מאחיותיה, וונדה פתחה בית ספר יסודי לילדים בביתן.
לאחר ניסיונות ההתנקשות, וונדה עברה לגליציה, ובהמשך לקרקוב, עד שלבסוף היא נתפסה על ידי השלטונות הפולנים. היא נישאה בנישואים פיקטיביים על מנת לזכות בהגנה פוליטית אולם הועמדה לדין ונענשה בגין ניסיונות ההתנקשות בהם הייתה מעורבת. בעקבות חוויה זאת, וונדה החליטה להתרחק מהחיים הפוליטיים. היא התחילה ללמוד בבית ספר לאומנויות בקרקוב, אבל חזרה לחיים הפוליטיים זמן קצר אחרי זה, ביחד עם בעלה החדש. כמו בעלה הקודם, גם הוא היה חבר בארגון הפולני-סוציאליסטי הלוחם. השניים ייצגו את הארגון באיטליה עד לשנת 1915, אז חזרו לקרקוב. וונדה המשיכה לשרת בארגון. ב־1935, היא התחילה לפרסם את המגזין "Arkady", מגזין אומנויות נחשב.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
במלחמת העולם השנייה, וונדה הצטרפה למחתרת הפולנית. רוב פעילותה הייתה קשורה לעזרה ליהודים. עוד לפני פרוץ המלחמה, ב-1938, היא סייעה לפליטים יהודים מגרמניה, אשר גורשו על ידי המשטר הנאצי. יחד עם זופיה קוסאק-שצ'וצקה, היא פעלה להקמת ארגון ז'גוטה (Żegota) אשר פעל להצלת יהודים רבים, בעיקרם ילדים; הארגון יזם משימות הצלה רבות בגטו ורשה, ארגן מקומות מסתור ליהודים שנמלטו מהגטו, וסיפק מסמכים מזויפים עבור יהודים במסתור. בספטמבר, אחרי האקציה הגדולה בגטו ורשה, וונדה ואישה בשם יוזפה קורנצקה, עזרו למצוא את מקומות המסתור בהם הסתתרה סופיה דורוטה בוגוצקה. היא עזרה ליהודים נוספים כמו לבני משפחת רוזנברג, לרופאה שנמלטה מכיכר השילוחים - האומשלגפלץ, ולאלמנתו של.
אחרי המלחמה
לאחר המלחמה, וונדה חזרה לעבודתה כעיתונאית. היא התחילה לפרסם עיתון חודשי בשם "Skarpa Warszawska" (בתרגום חופשי, המנהרה שמתחת לגדר של ורשה), ששינה את שמו ל"". ב־1965 היא פרשה לפנסיה. היא נפטרה ב־1968.
הנצחה והכרה
וונדה הוכרה כחסידת אומות העולם ב-23 במאי 1967, בעקבות מכתב שנשלח על ידי עו"ד דורוטה בוגוצקה, ניצולת שואה שוונדה עזרה להסתיר בזמן המלחמה. שמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות עולם ביד ושם בירושלים.
פורטלזה (כדורגל)
פורטלזה הוא מועדון כדורגל ברזילאי המייצג את העיר פורטלזה שבברזיל. המועדון משחק בליגת העל הברזילאית.
המועדון הוקם בשנת 1918 תוך איחוד עם קבוצה אחרת שהייתה קיימת בעיר. בשנת 1920 הוא לראשונה זכה באליפות סיארה. בשנת 1960 הקבוצה הגיע למקום השני באליפות ברזיל ושחזרה את ההישג בשנת 1968. בסך הכל הקבוצה שיחקה בליגה העליונה של ברזיל במשך 20 עונות, אך בפעם האחרונה שהיה בעונת 2006
היא זכתה באליפות סיארה 41 פעמים.
קרלה קוק
ביוגרפיה
קוק נולדה בדטרויט, מישיגן בשנת 1962. היא נמשכה לחיי המוזיקה בגיל צעיר. כתלמידה בתיכון Cass Tech בדטרויט, ניגנה על קונטרבס בתזמורת בית הספר, למדה פסנתר ושירה בסופי שבוע, ושרה במקהלת הכנסייה המתודיסטית. ההשפעות המוזיקליות אותן ספגה כשגדלה היו רית'ם אנד בלוז, מוזיקה קלאסית, בלוז וגוספל. אחיה בכור הכיר לה את הג'אז, וקוק בחרה בקול ככלי הנגינה שלה, והיא הפכה לתלמידתו של אייקון הג'אז, הזמר והמוזיקאי אדי ג'פרסון, מייסד טכניקת שירה בשם "ווקאליז" (Vocalese) זהו סגנון או ז'אנר מוזיקלי של שירת ג'אז שבהם מוסיפים מילים לאלתור של סולן אינסטרומנטלי.
במהלך תקופה זו, היא וחברתה הקרובה רג'ינה קרטר, שאפו יחד להיות מוזיקאי ג'אז; קוק כזמרת, וקרטר כנגנית על כינור. בעצתה של קרטר היא פנתה לאוניברסיטת נורת'איסטרן שבבוסטון, מסצ'וסטס והתקבלה.
בעת לימודיה באוניברסיטה היא נשארה בקשר הדוק עם קרטר (שלמדה בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד) ופגשה את סיירוס צ'סטנוט, פסנתרן ג'אז שלמד במכללת ברקלי למוזיקה הסמוכה.
לאחר שסיימה את לימודיה בשנת 1985, נשארה קוק בבוסטון והכינה את עצמה לקריירה של שירת ג'אז בניו יורק. בפברואר 1990 עברה להתגורר בניו יורק ולפרנסתה עבדה כמורה בבית ספר ומוכרת ספרים במהלך היום, וכזמרת בלילה.
לאחר חמש שנים בניו יורק, נסעה לאירופה ובשנים 1993 עד 1994 שימשה קוק כמדריכה קולית ואנסמבל ב-Jazzschule בבזל, שווייץ, וכן ב- Jazz and Rock Schule בפרייבורג, גרמניה.
היא חזרה לניו יורק שנתיים לאחר מכן ועבודתה כללה שירה עם התזמורת של ליונל המפטון ועם תזמורתו של ג'ורג' גי Make Believe Ballroom.
בשנת 1998 היא חתמה עם הלייבל MaxJazz, חברת הפקות קטנה בסנט לואיס, ובאותה שנה הוציאה את הדיסק הראשון שלה, "It's All About Love", שזכה לשבחים רבים, כולל מועמדות לפרס גראמי על "הקול הטוב ביותר בג'אז".
בשנת 2000 זכתה קוק בפרס AFIM – פרס האינדי ל"זמרת הג'אז הטובה ביותר לאמן עצמאי".
הדיסק השני שלה, "Dem Bones" (מחווה לכל נגני הטרומבון איתם עבדה בקבוצות של ליונל המפטון וג'ורג 'ג'י), שיצא בשנת 2001, זכה אף הוא להצלחה, וקיבל ביקורת מצוינת ממגזין דאון ביט, כתב העת המוביל בתחום מוזיקת הג'אז.
בשנת 2002 הוציאה את הדיסק "Simply Natural", אשר נכתב בהשראת אהבתה ליופי המצוי בטבע. בשנת 2007, בשיתוף עם New York’s Jazz במרכז לינקולן, (JALC) פיתחה קוק תוכנית ג'אז אינטראקטיבית להופעה ב -18 בתי ספר באזור ניו יורק.
בשנת 2011 הופיע הביצוע שלה ל" "The First Time Ever I Saw Your Face" של רוברטה פלאק בתקליטור של נגן כלי ההקשה סטיב קרון, Without A Doubt.
קוק מופיעה ברחבי העולם הן עם הרכבים משלה, בעיקר "חמישיית קרלה קוק", וכסולנית אורחת עם אמנים כולל הפסנתרן אריק ריד ועם חבריה הוותיקים רג'ינה קרטר וסיירוס צ'סטנוט (שניהם הפכו למפורסמים מאוד בעולם הג'אז).
התכנים בהם היא עוסקת כוללים גם את התחום הדיגיטלי. היא מופיעה כדמות Teriyaki Yoko במשחק הווידאו של סוני פלייסטיישן "Um Jammer Lammy". היא אף אמרה, שהחלום שלה הוא להופיע עם הדמויות האהובות עליה בתוכנית הטלוויזיה לילדים "רחוב סומסום".
קרלה קוק הופיעה בישראל בשנת 2001 בפסטיבל הג'אז ברחובות, ומספר הופעות במסגרת "ג'אז חם" במאי 2010.
פרנקלין מקוויי
פרנקלין מקוויי (באנגלית: Franklin MacVeagh; 22 בנובמבר 1837 – 6 ביולי 1934) היה פוליטיקאי, עורך דין ובנקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ויליאם הווארד טאפט.
ביוגרפיה
פרנקלין מקוויי נולד בפיניקסוויל, פנסילבניה למייג'ור ג'ון מקוויי ולרעייתו מרגרט לבית לינקולן. אחיו, ויין מקוויי היה התובע הכללי של ארצות הברית בממשליהם של הנשיאים ג'יימס גרפילד וצ'סטר ארתור.
ב-1858 סיים מקוויי את לימודיו באוניברסיטת ייל, שם הוא היה חבר באחוות הגולגולת והעצמות. ב-1864 הוא סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה. הוא עבד כמוכר בחנות סיטונאית וכעורך דין. מקוויי היה מתודיסט באמונתו. ב-1868 הוא נשא לאישה את אמילי אימס ולשניים נולדו חמישה ילדים.
במשך 29 שנים היה מקוויי חבר מועצת המנהלים של הבנק הלאומי של שיקגו (Commercial National Bank of Chicago). ב-1909 מינה אותו חברו לאחוות הגולגולת והעצמות, הנשיא ויליאם הווארד טאפט, כמזכיר האוצר בממשלו. הוא לא התמודד עם הבעיה הקשה של הרפורמה המוניטרית, והותיר אותה לוועדה ההמוניטרית הלאומית שהוקמה על פי חוק אולדריץ'-ורילנד משנת 1908. עם זאת הוא הדגיש את הצורך הדחוף ברפורמה בדוח השנתי שלו. הוא זכור בשל חיזוק היעילות והקידום של מחלקת האוצר. הוא ביטל 450 משרות מיותרות, שיקם את שירות המכס של ארצות הברית באמצעות הכנסתן לפעולה של מערכות שקילה אלקטרוניות אוטומטיות והנהגתם של תשלומי מכס ומיסים באמצעות המחאות בנקאיות. הוא גם היה מעורב ביצירתו של הניקל באפלו.
חיים אישיים
ביתו בוושינגטון די. סי. נבנה בשנים 1910–1911 ותוכנן על ידי האדריכל הנודע נייתן וייאת'. כיום שוכן במבנה זה המכון לתרבות מקסיקו של שגרירות מקסיקו בארצות הברית. בבעלותו גם הייתה אחוזת קיץ בדבלין שבניו המפשייר, שרשומה כיום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים וידועה בשם נולווד.
פרנקלין מקוויי נפטר בשיקגו ב-6 ביולי 1934 בגיל 96 ונטמן בבית הקברות גרייסלנד שבעיר.
מסופוטמיה הארמנית
מסופוטמיה הארמנית הייתה אזור בצפון מסופוטמיה, אשר היה מיושב בחלקו על ידי ארמנים. טיגראנס הגדול תפס את צפון מסופוטמיה, ומשנת 401 לפני הספירה, עד 387 לספירה, היה חלק מממלכת ארמניה. מאוחר יותר היא הפכה לחלק מהאימפריה הסאסאנית, הח'ליפות הערבית, קוידים, מחוז אדסה, טימורידים, קארה קויונלו, אק קויונלו והספאווידים. לאחר מכן, בעקבות הסכם זוהאב בשנת 1639, היא הפכה לחלק מהאימפריה העות'מאנית (אם כי נלקחה לזמן קצר על ידי נאדר שאה משושלת אפשריד האיראנית) וטורקיה. האוכלוסייה הארמנית נותרה עד לרצח העם הארמני בשנת 1915.
מדינות מתנדנדות
לפי אתר FiveThirtyEight, בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2016, מדינות קולורדו, פלורידה, איווה, מישיגן, מינסוטה, נבדה, ניו המפשייר, קרוליינה הצפונית, אוהיו, פנסילבניה, וירג'יניה וויסקונסין הוגדרו כמדינות מתנדנדות בכמה ממערכות הבחירות האחרונות.
בשנת 2020 FiveThirtyEight עדכן את הניתוח הזה וציין כי מפת הבחירות עוברת סדרה של שינויים, כאשר כמה מדינות (למשל: איווה, מישיגן, מיין) מתנדנדות ימינה בחדות, ומדינות אדומות (רפובליקניות) אחרות נעות שמאלה לפחות ב-4 נקודות (למשל: אריזונה, ג'ורג'יה, טקסס).
רקע
בבחירות לנשיאות ארצות הברית, כל מדינה רשאית להחליט על השיטה בה ייבחרו חברי חבר האלקטורים את הנשיא. על מנת להגדיל את כוח ההצבעה שלה במערכת האלקטורים, בכל מדינה, למעט מיין ונברסקה היוצאות מן הכלל, המנצח במירב הקולות זוכה בכל קולות חבר האלקטורים. הציפייה היא שהמועמדים יפעלו למען האינטרסים של המדינות עם כמות הבוחרים הגבוהה ביותר. עם זאת, בפועל, רוב המצביעים נוטים שלא לשנות את נאמנותם ממערכת בחירות אחת לאחרת. בגלל שיטת בחירות זו, הקמפיינים פחות עוסקים בהגדלת ההצבעה העממית הלאומית של המועמד, אלא נוטים להתרכז בהצבעה העממית רק באותן מדינות בהן לא ברור כמעט בוודאות מי יזכה, הלא הן המדינות המתנדנדות.
במערכות הבחירות האחרונות, המועמדים הרפובליקנים היו צפויים לנצח בקלות ברוב מדינות ההר והמישורים הגדולים כגון איידהו, ויומינג, מונטנה, יוטה, קנזס, אוקלהומה, ונברסקה, כמו גם רוב מדינות הדרום לרבות אלבמה, ג'ורג'יה, מיסיסיפי, לואיזיאנה, ארקנסו, טנסי וקרוליינה הדרומית, כמו גם באלסקה. הדמוקרטים בדרך כלל זוכים באזור המיד-אטלנטיק הכולל את ניו יורק, ניו ג'רזי, מרילנד ודלאוור, יחד עם ניו אינגלנד, ובמיוחד בורמונט, מסצ'וסטס, רוד איילנד, וקונטיקט, כמו גם במדינות החוף המערבי הכולל את קליפורניה, אורגון ווושינגטון, יחד עם הוואי.
אף על פי כן, מדינות שמצביעות בעקביות למפלגה אחת לנשיאות, כן בוחרות מדי פעם מושל מהמפלגה היריבה. מקרים כאלו אפשר למצוא כיום במסצ'וסטס, מרילנד וורמונט, כאשר בכולן ישנם מושלים רפובליקנים על אף שקולות הבוחרים במדינה נוטים בדרך כלל לבחור במועמד הדמוקרטי לנשיאות. לעומת זאת, בלואיזיאנה, קנטקי וקנזס יש כיום מושל דמוקרטי בשעה שאזרחיה מצביעים דרך קבע לנשיאות למועמד הרפובליקני. אפילו בשנים בהן מתקיימות בחירות לנשיאות, המצביעים עשויים לבחור במושלים מהמפלגה היריבה, לדוגמה, בשנת 2016 התרחשו מקרים כאלו בוורמונט ובניו המפשייר אשר בחרו במושל רפובליקני על אף זכייתה של הילרי קלינטון הדמוקרטית בבחירות לנשיאות במדינות אלו. ואילו במונטנה ובוירג'יניה המערבית נבחר מושל דמוקרטי אף על פי שבמדינה הצביעו לדונלד טראמפ הרפוליקני לנשיאות.
במדינות מיין ונברסקה, בניגוד לשאר מדינות ארצות הברית, חלוקת קולות חבר האלקטורים עבור חברי הסנאט והקונגרס כמו גם המועמד לנשיאות, מקבלים לפי ריבוי קולות המדינה ולא מקבל מועמד מסוים את כל קולות חבר האלקטורים אוטומטית כאשר זכה ברוב הקולות. בשתי המדינות הללו ישנם מעט חברי אלקטורים - סך הכל 4 ו-5 בהתאמה. 3 פעמים מדינה "פיצלה" את קולות חבר האלקטורים שלה בין המועמדים: הפעם הראשונה הייתה בבחירות בשנת 2008, כאשר נברסקה העניקה 4 אלקטורים לרפובליקני ג'ון מקיין ואלקטור אחד לדמוקרט ברק אובמה; הפעם השנייה הייתה בבחירות בשנת 2016, כאשר מיין העניקה 3 אלקטורים לדמוקרטית הילרי קלינטון ואלקטור אחד לרפובליקני דונלד טראמפ; הפעם השלישית הייתה בבחירות בשנת 2020, כאשר גם מיין וגם נברסקה פצלו את קולות האלקטורים שלהן - מיין העניקה 3 אלקטורים לדמוקרט ג'ו ביידן ואלקטור אחד לרפובליקני דונלד טראמפ, בעוד שנברסקה העניקה 4 אלקטורים לרפובליקני דונלד טראמפ ואלקטור אחד לדמוקרט ג'ו ביידן.
קביעת מדינות מתנדנדות
קמפיינים ופרשנים מתבקשים לעקוב אחר נוף הבחירות המשתנה. בעוד שניתן לקבוע מי הן המדינות המתנדנדות על סמך מערכות בחירות קודמות, קביעת מדינות העשויות להיות מדינות מתנדנדות בבחירות עתידיות מחייבת הערכה על סמך תוצאות מערכות בחירות קודמות, סקרי דעת קהל, מגמות פוליטיות והתפתחויות אחרונות. "המפה" של המדינות המתנדנדות עשויה להשתנות ממערכת בחירות אחת לאחרת, תלוי במועמדים ובמדיניותם, לעיתים גם במקום מגוריהם אפילו במקום הולדתם, לפעמים באופן דרמטי ולעיתים פחות. לדוגמה, בבחירות 2016, הילרי קלינטון השיגה תוצאות יפות במדינות משכילות ופרבריות כמו וירג'יניה וקולורדו בהשוואה למועמדים דמוקרטיים בעבר, ואילו דונלד טראמפ עמד על ציפיות המפלגה הרפובליקנית בצורה סטנדרטית במדינות כמו מישיגן, אוהיו ופנסילבניה. בנוסף, שינויים הדרגתיים יכולים להתרחש בתוך מדינות עקב שינויים בדמוגרפיה, בגאוגרפיה או בדפוסי האוכלוסייה. לדוגמה, מדינות רבות כיום מוגדרות כרפובליקניות דוגמת ארקנסו, מיזורי, טנסי ווירג'יניה המערבית, אשר היו דמוקרטיות מובהקות עד בחירות 2004.
על פי ניתוח טרום בחירות 2016, שלוש עשרה המדינות המתנדנדות ביותר היו ויסקונסין, פנסילבניה, ניו המפשייר, מינסוטה, אריזונה, ג'ורג'יה, וירג'יניה, פלורידה, מישיגן, נבדה, קולורדו, קרוליינה הצפונית ומיין.
שינוי מדינות מתנדנדות
זהו תרשים הכולל את המדינות המתנדנדות שנמצאות במחלוקת צמודה במערכות הבחירות האחרונות, מדורגות לפי הפרשי הניצחון.
מדינות אשר היו מוגדרות כמדינות נדנדה בין השנים 2000–2020
צי סיירות המערכה
צי סיירות המערכה, (BCF), הידוע מאוחר יותר ככוח סיירות המערכה, מערך ימי של סיירות מערכה מהירות של הצי המלכותי, פעל בין השנים 1915 ל-1919.
היסטוריה
הצי הוקם ב-11 בפברואר 1915 כאשר האדמירליות הורתה לפרוס את סיירות המערכה המהירות יותר שלה בפיקוד רוזית' ולקבץ אותם יחד כצי סיירות המערכה החדש. השם 'צי' נשאר עד 1916 למרות שהוא היה כפוף רשמית למפקד העליון, הצי הגדול. הצי הכיל בתחילה את שייטות סיירות המערכה הראשונה, השנייה והשלישית, אך זו צומצמה לשייטות סיירות המערכה הראשונה והשנייה ביוני 1916. היא כללה גם שתי שייטות סיירות קלות ושתי שייטות משחתות, בנוסף שייטת אוניות המערכה החמישית החדשה שכללה את אוניות המערכה המהירות החדשות מסדרת המלכה אליזבת שפעלו עם הצי. ב-29 בנובמבר 1916 שונה שמו לכוח סיירות המערכה. הכוח פורק באפריל 1919.
יחסי אוקראינה–קניה
יחסי אוקראינה–קניה הם היחסים הבילטרליים בין קניה לבין אוקראינה.
היסטוריה
קניה הכירה באוקראינה כמדינה עצמאית ב-5 במרץ 1993, ויחסים דיפלומטיים כוננו באותו היום. לאחר שנשיא אוקראינה, פטרו פורושנקו נבחר, בירך אותו אוהורו קניאטה, נשיא קניה. שגרירות אוקראינה נפתחה בשנת 2004, והיא גם מוסמכת לטנזניה.
שיתוף פעולה לפיתוח
סחר, כלכלה, תחום צבאי-טכני ותרבות זוהו כתחומי מפתח של שיתוף פעולה.
במהלך משבר קרים צוטט שר החוץ של קניה ואמר כי קניה מכבדת את הריבונות הטריטוריאלית של אחרים וכי כל מדינה צריכה לעשות זאת. היא נפגשה אז עם שגריר אוקראינה בקניה. ייתכן שזה היה רמז לכך שקניה ראתה את המצב בקרים ככיבוש על ידי מדינה זרה. קניה דחקה בכל הצדדים המעורבים לפתור את המשבר בשלום.
מאז 2010 הציעה ממשלת אוקראינה 50 מלגות ללימודים לאזרחי קניה באוקראינה.
יחסי סחר
בשנת 2013 ייצאה אוקראינה סחורות בשווי 13 מיליארד דולר שילינג קנייתי (143 מיליון דולר) לקניה, קניה ייצאה סחורות בשווי 925 מיליון שילינג קנייתי (10.1 מיליון דולר).
אוקראינה היא ספקית נשק גדולה לצבא ההגנה של קניה. בשנת 2008 קניה קנתה 33 טנקים מסוג T-72 מהתקופה הסובייטית מאוקראינה, ודובר כי קניה קונה אותם עבור ממשלת דרום סודאן. אולם בהמשך הוכח שקניה שילבה את כל הטנקים בצבא קניה.
הטבח בבסיס הצי האמריקני בוושינגטון
ב-16 בספטמבר 2013, בשעה 8:20 בבוקר לערך (שעון החוף המזרחי), נשמעו יריות בבניין המפקדה (מס' 197) הממוקם בבסיס חיל הים של ארצות הברית, דרומית מזרחית לעיר הבירה וושינגטון. 13 אנשים (ובכללם הרוצח) נהרגו, 14 נוספים נפצעו.
זהו הרצח ההמוני השני בהיקפו שאירע בבסיס צבאי אמריקאי לאחר הטבח שאירע בפורט הוד בנובמבר 2009, והקטלני ביותר באזור וושינגטון מאז פיגועי 11 בספטמבר.
הירי
הצי האמריקני מוסר כי לפחות 3 יריות נורו בשעה 8:20 בבוקר (שעון החוף המזרחי). טוד ברונדג' (Todd Brundidge), עוזר בכיר במפקדה, אמר שהוא ועמיתיו נתקלו ברוצח במסדרון הקומה ה-3 בבניין שלהם, לבוש כחול מכף רגל ועד ראש ו"הוא פשוט הסתובב והתחיל לירות".
קורבנות
לפחות עשרים ושבעה בני אדם - כולל שוטר מהמשטרה המקומית - נורו, שלושה עשר מהם נהרגו ובהם הרוצח. בנוסף, נפצעו כשמונה אנשים. כל ההרוגים היו אזרחים.
הרוצח
אהרון אלקסיס (נולד ב-9 במאי 1979), בן 34, זוהה כיורה היחיד ונהרג בחילופי אש עם המשטרה.
אלקסיס נולד בקווינס, ניו יורק, גדל בברוקלין והתגורר בפורט וורת', טקסס. ב-2007 הצטרף אלקסיס לצי ושירת בפלגת הלוגיסטיקה מס' 46. השתחרר ב-31 בינואר 2011. במהלך השירות נרשמו לאלקסיס 8 הערות על התנהגות שאינה הולמת. במרץ 2008 התקבל לעבודה כקבלן בחיל הנחתים, וקיבל סיווג ביטחוני בתוקף לעשר שנים, לאחר ששיקר על אודותיו בצי. לאחר עבודה ביפן, הביע תסכול בפני שותפה לשעבר על כך שלכאורה לא שולם לו כראוי על העבודה שביצע. שותפה אחרת העידה כי הרגיש מופלה בשל צבע עורו. לאחר הירי התברר בתקשורת כי היה לו עבר פסיכיאטרי ואף נטל תרופות שניתנו לו במרשם על ידי בית חולים פסיכיאטרי בוושינגטון די. סי.
הגיע לוושינגטון כשלושה שבועות לפני הטבח, ושהה במלונות שונים.
תגובות לרצח
דגלי ארצות הברית במבנים הציבוריים ובמבני הצבא הורדו לחצי התורן בכל רחבי ארצות הברית. בעקבות הירי, הנשיא ברק אובמה קרא לקונגרס של ארצות הברית ליצור חקיקה המפקחת על סחר בנשק. ב -22 בספטמבר, הוא השתתף באזכרה לקורבנות.
הטבח עורר דיון על איכות האבטחה במתקנים צבאיים, ויומיים לאחר הטבח שר ההגנה צ'אק הייגל הורה על בחינת נוהלי אבטחה במתקנים צבאיים ברחבי העולם.
רפטור (מנוע רקטי)
הדלק למנוע הוא מתאן, גם בכך מנוע רפטור סולל דרך חדשה כמנוע המתאן־חמצן הראשון שמגיע לניסויים בשיגורים של ממש. צירוף החידושים משמעותו פיתוח מורכב שנדרש לפתור סוגיות רבות שטרם התמודדו איתן.
הבחירה בדלק מתאן נעשתה על מנת לאפשר תדלוק של סטארשיפ על גבי מאדים. ניתן להפיק מתאן על פני מאדים בתהליך פישר־‏טרופש. מדובר באחד העוגנים המרכזיים של תוכנית "הישר למאדים" שאותה פיתחה אגודת מאדים בהובלת רוברט זוברין ונאס"א דחתה. ללא אפשרות תדלוק על מאדים, משימה למאדים תדרוש משגר עצום בגדלו, משגר שיגמד כל משגר שנבנה עד כה, ניתן לבנייה אך ורק במסלול ועלותו מאות מיליארדי דולרים לכל שיגור. עלות גבוהה זו גרמה עד כה לפסילת כל התוכניות המאוישות אל מאדים, ורק גישה מהפכנית כמו זו של פיתוח רפטור תאפשר משימה מאוישת שתקבל את אישור הקונגרס.
רפטור מיועד להיות המנוע של המשגר הכבד־מאד סטארשיפ. הוא מיועד להבנות בכמה גרסאות – אטמוספירית לשימוש לפני הגעה לריק החלל, גרסה מותאמת לפעולה בריק, וגרסאות עם ובלי ניהוג וקטורי (שינוי כיוון הפליטה).
מנוע רפטור משלב שתי טכנולוגיות מתקדמות. הצתה בשלבים היא שימוש בדלק הרקטי עצמו על מנת להניע את משאבות הדלק והחמצן. מערך המשאבות המתקבל מכיל פחות חלקים נעים – ועל כן אמין יותר – ולא דורש מקור אנרגיה נוסף להנעת המשאבות – ועל כן חוסך משקל ומאפשר יחס דחף־משקל גבוה יותר. רפטור הוא המנוע הראשון שמיישם עיקרון זה באופן מלא, כלומר לשאיבה גם של הדלק וגם של המחמצן. דלק קריוגני הוא שימוש בחומר דלק גזי שקורר לטמפרטורות נמוכות מאוד. במצב זה הדלק הרקטי הוא בעל צפיפות אנרגיה גבוהה באופו משמעותי מדלק נוזלי מקובל כגון קרוסין וכך מאפשר מתקף סגולי גבוה יותר. שילוב הטכנולוגיות מוביל לכך שהלחץ המופק ברפטור גבוה במידה ניכרת מכל מנוע רקטי שקדם לו. הצהרות על פיתוח רפטור נאמרו כבר ב־2009, אבל נראה שמאמץ הפיתוח הרציני החל רק ב־2012, לאחר שמאסק הצהיר שהוחלט שרפטור ישתמש בדלק מתאן קפוא. ניסויים במערכת הזרקת הדלק החלו ב־2014, ולקראת סוף 2015 התקדמו עד ניסויים של כל מערכת ההצתה המוקדמת בשלמותה. ניסוי מלא של הגרסה האטמוספירית של המנוע עבר בהצלחה בנמל החלל בוקה צ'יקה ביולי 2019. רפטור התקדם מעבר לשלב הפיתוח כיחידה נפרדת והוא משמש בפועל בניסויי השיגור של המשגר סטארשיפ.
בסדרת ניסויים אבות הטיפוס SN, התגלה שבעוד עיצוב רפטור כמנוע עצמאי עבד כמעט ללא דופי, סוגיית בקרה מוצלחת של הספקת המתאן דורשת התגברות על בעיות רבות, ונעשו מאות שינויים במערך הצינורות והמשאבות. הניסוי המוצלח של האבטיפוס SN15 מסמן מעבר לאתגר הבא של מנועי רפטור – שיגור מלא לחלל ותפקוד בתנאי ריק.
בית הכנסת בסיינה
בית הכנסת סיינה (באיטלקית: Sinagoga di Siena) הוא בית כנסת בסיינה, איטליה שנבנה במאה ה-18.