cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחיאל בוחבוט
ביוגרפיה
נולד בבני מלאל שבמרוקו למשה וצלטנה. למד כשנתיים בישיבה בעיר מולדתו מפי הרב שלמה מלול. בשנים ה'תש"ה - ה'תש"ו עבר ללמוד בישיבה במקנס אצל הרבנים שמואל חליווה ויצחק אוחנה, ובשנים ה'תש"ז-ה'תש"ח בישיבתו של הרב רפאל ברוך טולידאנו בראשות הרב שמעון ואנונו. בהמשך למד בישיבת אוצר התורה בקזבלנקה. בשנת ה'תש"ח נסע לצרפת ללמוד ב"ישיבת חכמי צרפת" באקס לה בן אצל הרב חיים יצחק חייקין. לאחר גמר לימודיו שב למרוקו, ושימש כרב קהילת "חסד לאברהם" בקזבלנקה.
בשנת ה'תשכ"ו (1965/1966) עלה לישראל, והתיישב בקריית גת, שם היה אחראי על הכשרות ומוהל. באלול ה'תשמ"ג (ספטמבר 1983) הוכתר לרבה הספרדי של קריית שמונה לצד הרב האשכנזי צפניה דרורי, במקומו של רבו הרב יצחק אוחנה.
לאחר צאתו לגמלאות עבר לירושלים והתגורר בשכונת הר נוף. הוא לימד בכולל "יחוה דעת" של הרב דוד יוסף. היה חבר מחלקת הכשרות של הרבנות הראשית לישראל. עמד בראש מכון "אוצרות הגאונים" להוצאת כתבי יד, במסגרתו הוציא את "דרשות רבי בצלאל אשכנזי" ועוד.
התכתב עם חכמי דורו, בהם הרבנים עובדיה יוסף, יהושע מאמאן, אליהו אברז'ל, שמואל פנחסי, שלמה משה עמאר ועוד.
נפטר ב-10 באפריל 2022 (ט' בניסן ה'תשפ"ב), כשבועיים לאחר פטירת בנו הרב משה צבי. נקבר בהר המנוחות.
משפחתו
נישא לפנינה בת אברהם ואקנין, ונולדו להם שני בנים ושתי בנות. בנו הרב משה צבי בוחבוט כיהן כרבה של טבריה ומהדיר שו"ת רבי בצלאל אשכנזי. בן נוסף, הרב אברהם בוחבוט, הוא מנהל מחלקת שחיטה ויבוא בשר ברבנות הראשית לישראל.
גיסו היה הרב יצחק פחימא, ראש ישיבה ושוחט בקולמר שבצרפת.
יוסף פיקל
יוסף (יוסי) פיקל (נולד ב-15 בדצמבר 1946) הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בקפיצה לגובה ואלוף ישראל בקפיצה משולשת.
ביוגרפיה
בשנים 1968-1964 שירת בצה"ל כטכנאי קשר בחיל השריון, כולל שנת קבע אחת. לאחר מלחמת יום הכיפורים סיים פיקל קורס קציני מודיעין ושירת במילואים ביחידת המודיעין 8200 עד לשחרורו בשנת 1991 בדרגת סרן.
בשנת 1963 זכה באליפות ישראל לנוער בקפיצה לגובה בסגנון מספרת עם תוצאה של 1.78 מטר.
באליפות הפועל שנערכה ביוני 1965 שבר את השיא הישראלי לנוער בקפיצה משולשת כאשר קפץ למרחק של 13.33 מטר. בשנת 1965 השווה בקפיצה לגובה בסגנון מספרת את שיא הנוער של אריק איינשטיין (1.84 מטר).
אלוף ישראל
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בדצמבר 1967 זכה פיקל במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.75 מטר.
שיאן ישראל
בתחרות שנערכה בבאר שבע במרץ 1969 שבר פיקל את השיא הישראלי בקפיצה לגובה שהיה שייך ליאיר לובין כאשר קפץ לגובה של 1.935 מטר. הוא ביצע קפיצה זו בסגנון פוסברי והיה הישראלי הראשון שביצע קפיצה בסגנון זה. שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בסוף מרץ אותה השנה שבר גם את שיאו האישי בקפיצה משולשת והעמידו על 13.96 מטר. באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.83 מטר, לפני האלוף "הנצחי" היוצא זאב רייס (13.76 מטר) וחיים ממון (13.49 מטר).
פיקל היה בסגל נבחרת ישראל באתלטיקה קלה משנת 1968 ועד לפרישתו בשנת 1974.
לאחר פרישתו מאתלטיקה
עוד לפני פרישתו, החל פיקל את דרכו בעולם ההייטק כטכנאי מחשבים מרכזיים (Mainframe) בחברת IBM. הוא שימש בתפקיד זה עד לשנת 1978, ובמסגרתו סייע לסניף הטכני של החברה בטהראן בשנת 1977.
לאחר שעזב את IBM עבר לעבוד כמנהל מכירות בחברת NAS שניצלה את ניסיונו הקודם עם איראן ושלחה אותו להיות נציג החברה בטהראן, עד לפרוץ המהפכה האסלאמית בשנת 1978.
בין השנים 1982–1985 סיים לימודי תעודה מטעם בית הספר למנהל עסקים של המכון לפריון העבודה והייצור, וכמו כן למד לימודי תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה באוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 1991–2014 מילא שורה של תפקידים בכירים בחברת EMC, בהם הקמת הסניף הישראלי של החברה וניהולו בפועל, מנהל אזור יוון, טורקיה, קפריסין ודרום אפריקה ומנהל פיתוח עסקי של חברה בת של EMC. פיקל פרש במהלך שנת 2014 מחברת EMC וכיום הוא מייעץ לחברות בארץ ובעולם בנושא פיתוח עסקי במקביל לשותפות בקרן הון סיכון MONETA SEEDS ולכהונה כדירקטור במספר חברות הזנק.
פיקל הוא גם חבר בוועדת השקעות של מועדון המשקיעים הפרטיים (אנג'לס) "מועדון המאה פלוס".
מתגורר בחולון, נשוי ולו שלושה ילדים ושבעה נכדים.
פעילות ציבורית
פיקל כיהן כחבר הנהלת איגוד הטריאתלון הישראלי בין השנים 1992–2002. במסגרת תפקידו הקים את ענף השיפוט באיגוד ופעל להכשרה והסמכה של שופטים בינלאומיים. פיקל עצמו שימש כשופט בתחרויות טריאתלון בינלאומיות רבות, בהן אליפויות אירופה ואליפויות העולם, וכמו כן היה שופט ראשי באליפויות ישראל המתקיימות מדי שנה באילת.
פיקל כיהן גם כחבר בוועדה הטכנית של איגוד הטריאתלון האירופי (ETU) במשך חמש שנים וכגזבר התאחדות הספורטאים הוותיקים בישראל.
בנוסף לפעילותו בתחום הספורט, משמש פיקל כיושב ראש לשכת המסחר ישראל-סלובקיה משנת 2015 וחבר הנהלת ארגון הגג של לשכות המסחר הדו לאומיות בישראל.
חבר במועדון רוטרי אפקה אביב טק משנת 2017
מכהן כקונסול כבוד של סלובקיה בישראל.
אמברוז פטרסון
ביוגרפיה
פטרסון נולד בדיילספורד, ויקטוריה. הוא למד בבית הספר לאמנות במלבורן בניהולו של עמנואל פיליפס פוקס וטיודור סנט ג'ורג' טאקר, בבית הספר לאמנות בגלריה הלאומית במלבורן והמשיך את לימודיו בפריז באקדמיה קולארוסי ובאקדמיה ז'וליאן בהנהלת לוסיין סיימון, אנדרה להוטה ומקסים מאופרה. בפריז הוא הפך לחבר של נלי מלבה, זמרת הסופרן המפורסמת. אחיו של פטרסון, טום, היה נשוי לבל אחותה של מלבה. דרך השפעתה של מלבה הוא הצליח להמשיך את לימודיו אצל ג'ון סינגר סרג'נט. והפך לחלק מעולם האמנות בפריז והציג בתערוכות הראשונות של סלון ד'אוטום. היו לו חמישה ציורים בסלון פריז 1905 בו הציג גם אנרי מאטיס.
הוא הגיע להוואי בשנת 1916 בעצירת ביניים מסידני לניו יורק, והחליט להישאר אצל חבר פריזאי שהתגורר בהונולולו. במהלך 18 החודשים הבאים יצר פטרסון הדפסי עץ וציורים עם עניין מיוחד בקילאואה. עבודתו נכללה בתערוכת אגודת האמנים ההוואית השנתית בשנת 1917. הוא עזב לקליפורניה בשנת 1918 והתיישב בסיאטל.
בתערוכת האביב השנתית של איגוד האמנות בסן פרנסיסקו (SFAA) בשנת 1918 נאמר כי הדפסי העץ שלו היו "בצבעים עדינים במיוחד." באותו קיץ הנערכה לעבודתו תערוכת יחליד בגלריות SFAA.
בסיאטל עבד פטרסון כאמן עצמאי, אולי האמן המודרני הראשון בעיר, ובסתיו הציג תערוכת יחיד בחברה לאמנות בעיר, הראשונה מבין תערוכות רבות במדינת וושינגטון. בשנת 1919 הקים את בית הספר לציור ועיצוב באוניברסיטת וושינגטון.
פטרסון התחתן עם הציירת והסטודנטית שלו ויולה הנסן בשנת 1922, והשניים הפכו לדמויות מרכזיות בתחום האמנויות באזור צפון מערב ארצות הברית. פטרסון לימד עד פרישתו בשנת 1947.
הוא נפטר בסיאטל בשנת 1966 והשאיר אחריו שיא מרשים של פרסים שקיבל בתערוכות ברחבי ארצות הברית, כולל: המכון לאמנות בשיקגו, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, הגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון ובירידים העולמיים בסן פרנסיסקו ובעיר ניו יורק.
הגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס (סידני, אוסטרליה), מוזיאון הונולולו לאמנות, גלריית הדיוקנאות הלאומית (אוסטרליה) (קנברה), מוזיאון פילדלפיה לאמנות, המוזיאון לאמנות בסיאטל ומוזיאון האמנות טאקומה הם בין האוספים הציבוריים. שמחזיקים יצירות מאת אמברוז מקארתי פטרסון.
פולקסווגן קומנדורסווגן
פולקסווגן קומנדורסווגן (בגרמנית: Volkswagen Kommandeurswagen, קרוי גם: VW Typ 87) היא מכונית סופרמיני קומפקטית גרסה צבאית של דגם פולקסווגן חיפושית, בעלת הנעה כפולה 4x4 מתוצרת פולקסווגן אשר יוצרה בין השנים 1944–1941 בגרמניה הנאצית עבור הורמאכט.
חסרי מוח
חסרי מוח (באנגלית: BrainDead, בתרגום מילולי: מוות מוחי) היא סדרת טלוויזיה דרמה קומית / מדע בדיוני / סאטירה פוליטית אמריקאית שנוצר על ידי רוברט ומישל קינג. העונה הראשונה של הסדרה, בת 13 פרקים, עלתה לשידור לראשונה ברשת CBS ב-13 ביוני 2016.
בישראל הסדרה משודרת בערוץ yes Drama.
תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתרחשת על גבעת הקפיטול בוושינגטון הבירה, שם חרקים-חוצנים מדביקים את חברי הקונגרס.
לורל הילי (מרי אליזבת' וינסטד), במאית סרטי תעודה מלוס אנג'לס, מסכימה לעבוד במשך חצי שנה בעבור אחיה הגדול, לוק הילי (דני פינו), סנטור מטעם המפלגה הדמוקרטית, על מנת להבטיח מימון עבור הסרט הבא שלה. במסגרת עבודתה, היא נחשפת לקנוניה שבמסגרתה חרקים-חוצנים מדביקים מספר בני אדם ומחליפים את מוחם, לרבות מספר חברי קונגרס. החייזרים נראים כמו נמלים, אבל ככל הנראה לא ניתן להורגם עם תרסיס נגד חרקים. השיר "You Might Think" של The Cars משמש לעיתים קרובות בסדרה בתור לייטמוטיב עבור דמויות נגועות על ידי החייזרים.
תגובות
הסדרה זכתה עד כה לביקורות אוהדות בעיקר. באתר Rotten Tomatoes, לסדרה יש אחוזי תמיכה של 63% בהתבסס על 43 מבקרים. על פי דעת הרוב, באתר נכתב: "על אף היותה חסרת אחידות, הסדרה עדיין מייצגת, באופן אידיאליסטי ומקסים, את המציאות הפוליטית של ימינו". באתר האינטרנט Metacritic, לעונה הראשונה של הסדרה יש ציון של 61 מתוך 100, בהתבסס על 37 ביקורות, ציון המעיד על "ביקורות חיוביות בעיקר".
אברהם לאופר
אברהם לאופר (11 בנובמבר 1904–6 באוגוסט 1960 ) היה רופא ישראלי, כירורג, כירורג ילדים, מרופאי הרובע היהודי במלחמת העצמאות, פרופסור לכירורגיה, בשנת 1955 ייסד וניהל את המחלקה הראשונה בישראל לכירורגיית ילדים בבית החולים הדסה.
קורות חיים
לאופר נולד ברוהטין, פולין (כיום אוקראינה). המשפחה עברה ללבוב, עמד בבחינות בגרות אקסטרניות. התקבל לפקולטה לרפואה בווינה. סיים את לימודי הרפואה בשנת 1932.
עבד בהתנדבות כ-4 שנים בבית החולים מאיר רוטשילד במחלקת רפואת ילדים.
ב-1 בינואר 1940 התגייס לצבא הבריטי. הוא שירת במצרים וסיים קורס קציני רפואה בח'רטום (בסודאן של היום). עסק בכירורגיה ביחידתו של אורד צ'ארלס וינגייט באתיופיה. בין השאר עבד בבית החולים "מגליק הראשון" באדיס אבבה. השתחרר בדרגת מייג'ור. בתום שירותו הצבאי חזר לאופר לירושלים, והחל לעבוד ככירורג בבית החולים הדסה בירושלים.
מרופאי הרובע היהודי
עם פרוץ מלחמת העצמאות התנדב לשרת בעיר העתיקה. יחד עם עלי פייזר ואגון ריס עבד בבית החולים משגב לדך ברובע היהודי. שלושת הרופאים טיפלו בפצועים ממגיני הרובע היהודי, ולעיתים אף ניתחו תחת אש. הרופאים נעזרו באחות ואח מוסמכים, באחות סוציאלית,ב אחות מעשית ובמתנדבות. כאשר נפלה העיר העתיקה בידי הלגיון הערבי, לאופר היה בין אחרוני היהודים שעזבו את העיר העתיקה.
בשנת 1953 יצא לארצות הברית להשתלמות בת שנתיים בכירורגיה כללית ובכירורגיית ילדים.
בשנת 1955 ייסד וניהל את המחלקה לכירורגית ילדים בבית החולים הדסה. המחלקה הייתה הראשונה בארץ שעסקה בנושא של ניתוחי ילדים.
בשנת 1956 במבצע קדש ריכז את הטיפול בפצועים בבאר שבע.
לאופר נפטר ב-6 באוגוסט 1960 ונקבר בהר המנוחות בירושלים. השאיר אישה, ושני בנים, אורי כלכלן ודן לאור, פרופסור לספרות באוניברסיטת תל אביב.
קונג
נהר קונג (בלאית:  ເຊກອງ, בחמרית: សេកុង ובווייטנאמית: sông Sê Kông) הוא נהר במרכז וייטנאם.
מקורו של הנהר במחוז Thừa Thiên–Huế שבמרכז וייטנאם, משם הוא זורם דרך דרום לאוס ומזרח קמבודיה. הוא מצטרף לנהר מקונג ליד העיירה Stung Treng בקמבודיה.
חלק מהנתיב שלו מהווה את גבול לאוס–קמבודיה.
אל-אחמדי (מחוז)
אל-אחמדי (בערבית: محافظة الأحمدي) הוא אחד מששת המחוזות של כווית.
תתי מחוזות
מחוז אל-אחמדי מורכב מתתי-המחוזות הבאים:
גאוגרפיה
המחוז ממוקם כ-33 ק"מ מבירת כווית, כווית סיטי.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 28 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוגוסט (40 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא דצמבר (15 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 164 מילימטרים בשנה. חודש נובמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (65 מ"מ גשם), וחודש יוני הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).
רי מיאזווה
רי מיאזווה (ביפנית: 宮沢 りえ; נולדה ב-6 באפריל 1973). היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יפנית. על עבודתה היא זכתה בשישה פרסים של האקדמיה היפנית לקולנוע ובשלושה פרסי "קינמה ג'ונפו".
ביוגרפיה
רי מיאזווה נולדה בטוקיו למשפחה מעורבת הולנדית-יפנית. מגיל 11 היא החלה להשתתף בפרסומות והמשיכה לתוכניות ילדים. היא הצטלמה במספר סרטים לילדים. בשנת 1989 היא החלה בקריירה של זמרת והוציאה את אלבומה הראשון "MU". האלבום הגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים ביפן. בהמשך היא הוציאה עוד כמה אלבומים אך עם הצלחה פחותה.
מיאזווה פרצה להכרה כלל ארצית כאשר בשנת 1991 הצטלמה בערום בספר צילומים Santa Fe. אחד הצילומים פורסם בעיתונים בעלי תפוצה ארצית " יומיאורי שימבון" ו-"אסאחי שימבון". הדבר היה חריג למדינה וגרם לוויכוח סוער בתקשורת. כתוצאה מכך מיאזווה זכתה בפרסום רב וספר נמכר בכ-1.5 מיליון העתקים. בשנת 1992 היא הודיע על חתונה קרובה עם מתאבק סומו, אך בשנת 1993 החתונה בוטלה. בספטמבר 1994 היא ניסתה להתאבד ככל הנראה על רקע של שתיית אלכוהול ומאבקי כוח עם האמא שהייתה המנהלת שלה.
בשנת 2016 מיאזווה זכתה בפרס של אקדמיה לקולנוע היפנית על משחקה בסרט "אהבתה מרתיחה את מי האמבט".
חיים אישיים
בשנת 2009 מיאזווה הודיע שהיא בהריון מגולש יפני. במאי 2009 לזוג נולדה בת. בשנת 2016 הם התגרשו.
מלווה שלום הגליל
מלווה למימון מבצע שלום הגליל, שנודע בשמו המקוצר מלווה שלום הגליל, היא מלווה חובה שהוטל בשנת 1982 בעקבות מבצע שלום הגליל לשם מימון הוצאות המבצע. המלווה הוטל באמצעות חוק למימון מבצע שלום הגליל, תשמ"ב-1982. זהו מלווה החובה האחרון שהוטל בישראל, וקדמו לו מלוות חובה ומלוות מרצון למימון מלחמות קודמות.
היסטוריה
מבצע שלום הגליל החל ב-6 ביוני 1982, בכניסה נרחבת של כוחות צה"ל ללבנון. תשעה ימים לאחר מכן חתם שר האוצר, יורם ארידור, על תקנות שעת חירום (היטל שלום הגליל), תשמ"ב-1982, שבמסגרתן הוטלו היטלים אחדים למימון המבצע.
בהסכם לחלוקת נטל הוצאות מבצע שלום הגליל שנעשה בין משרד האוצר, ההסתדרות הכללית ולשכת התיאום של הארגונים הכלכליים הוסכם על הטלת מלווה חובה למימון המבצע, ומלווה זה הוטל בחוק למימון מבצע שלום הגליל, תשמ"ב-1982, שאושר בכנסת ב-28 ביולי 1982, ונכנס לתוקף ב-1 באוגוסט 1982.
גביית המלווה נעשתה בשנים 1982–1983, ופרעונו נעשה במשך ארבע שנים, החל משנת 1993.
כללי המלווה
בסיס המלווה היה: המלווה הוטל ברמות אחדות: בניגוד למדרגות מס, שבהן השיעור המוגדל חל רק על ההכנסה השולית, במלווה זה השיעור המוגדל חל על כל בסיס המלווה.
לחברה תושבת חוץ נתנה האפשרות להמיר את המלווה במס בסכום השווה ל־80% מהמילווה שהיא חייבת בו.
החוק בנוסחו המקורי קבע שהמלווה ייפרע לכל בעל מלווה בארבעה תשלומים שנתיים שווים החל משנת המס 1993. בהתקרב מועד פירעון המלווה תוקן החוק ונקבע שבעל מלווה יהיה רשאי, החל במועד פדיון החלק הראשון של המלווה שלו, להודיע כי רצונו שהמלווה או יתרתו ייפרעו בתשלום אחד.
החוק קבע שהמלווה לא יהיה סחיר ולא יהא ניתן לשעבוד או להעברה, פרט להעברות מכוח הדין (כגון הורשה לבן זוג).
גביית המלווה הייתה בידי אגף מס הכנסה ומסוי מקרקעין, וניהול המלווה (הנפקת תעודת המלווה ופרעונן) היה בידי בנק ישראל.
כללים נוספים נקבעו בתקנות שהותקנו מכוח החוק.
אוטו קום
בריגדפיהרר אוטו קום (בגרמנית: Otto Kumm; נולד ב-1 בנובמבר 1909 בהמבורג, הקיסרות הגרמנית – מת ב-23 במרץ 2004 באופנבורג, גרמניה), היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, שבמהלכם ביצעו כוחותיו פשעי מלחמה.
לאחר המלחמה לא זו בלבד שלא הועמד לדין אלא היה ממייסדי ארגון HIAG, של חברי אס אס לשעבר שביקש (בין היתר) לשקם את תדמיתו ואת מעמדו החוקי של הוואפן אס אס, וכן לדאוג לזכותם של ותיקיו לפנסיה.
למרות בשנת 1992 החליטה ממשלת מערב גרמניה שהארגון הוא נאו-נאצי ופירקה אותו, השיג קום את מטרתו וותיקי הוואפן אס אס מקבלים פנסיה ממשלת גרמניה עד היום (2019).
תחילת דרכו
קום נולד ב-1 בנובמבר 1909 כבנה של משפחת סוחרים בהמבורג שבקיסרות הגרמנית. הוא עבד בהוראה ולאחר מכן עסק בהדפסה מספר שנים. ב-1 בדצמבר 1931 הצטרף למפלגה הנאצית וב-1 באפריל התגייס לפלגות המערכתיות של האס אס (גוף שקדם לוואפן אס אס). ביולי 1935 הועלה לדרגת אובר-שארפיהרר, ובספטמבר 1936 הועלה לדרגת האופט-שארפיהרר. בדצמבר של אותה שנה הצטרף לרגימנט האס אס "גרמניה".
מלחמת העולם השנייה
החל ממרץ 1938 קום שימש כמפקד פלוגה ברגימנט האס אס "הפיהרר", ולחם בשורותיו במהלך המערכה בפולין. באפריל 1940 הוא מונה למפקד גדוד, ופיקד עליו במהלך הקרבות בהולנד. ב-1 באוקטובר 1940 קודם לדרגת שטוּרמבאנפיהרר. החל מיוני 1941 הוא לחם בחזית המזרחית. ב-12 ביולי 1941 הוא מונה למפקד רגימנט "הפיהרר" וב-1 באוקטובר של אותה שנה קודם לדרגת אוֹבר-שטורמבאנפיהרר. ב-29 בנובמבר הוענק לו הצלב הגרמני בזהב. בינואר 1942 הרגימנט שלו לחם בעקשנות במשך ארבעה שבועות נגד אויב רוסי עדיף באזור חלם, ועל כך הוענק לו ב-16 בפברואר של אותה שנה צלב האבירים של צלב הברזל.
הרגימנט הוכיח את עצמו שוב במהלך הקרבות סביב חרקוב, וב-6 באפריל 1943 הוספו עלי אלון לצלב האבירים שלו. ב-20 באפריל של אותה שנה הוא הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר. החל מקיץ 1943 הוא שימש כראש המטה של קורפוס אס אס הררי החמישי, וב-30 בינואר 1944 הועלה לדרגת אוֹברפיהרר. מאוחר יותר באותה שנה קיבל את הפיקוד על דיוויזיית האס אס ה-7 ("פרינץ אויגן"), והשתתף עמה בקרבות נגד הפרטיזנים באזור הבלקן במסגרתם ביצעו פשעי מלחמה כנגד אזרחים. ב-9 בנובמבר 1944 הועלה לדרגת בריגדפיהרר, יחד עם הדיוויזיה הוא נסוג מהבלקן להונגריה, ופיקד עליה עד ינואר 1945.
ב-6 בפברואר 1945 קיבל פיקוד על דיוויזיית האס אס ה-1 ("אדולף היטלר"), וב-17 במרץ הוספו חרבות לצלב האבירים עם עלי האלון שלו על הישגיו במהלך הנסיגה מהבלקן. במרץ 1945, לקחה הדיוויזיה שלו חלק במתקפת אגם בלטון - המתקפה הגרמנית האחרונה במלחמה. ההתקפה נכשלה והדיוויזיה נסוגה לעמדות הגנתיות בווינה כדי להגן עליה מפני הצבא האדום. באותם ימים פרסם היטלר את "פקודת הסרט", כיוון שחשב שחייליו לא לחמו "כפי שהמצב דרש", והורה לשים סרט לחרפה על חיילי הדיוויזיה. עם זאת מפקד ארמיית הפאנצר השישית יוזף דיטריך, נמנע מביצוע פקודה זו. ב-20 באפריל הדיוויזיה עברה לפלנסבורג שבצפון גרמניה, שם נכנעה לכוחות הבריטים ב-2 במאי. קום עצמו נכנע לכוחות האמריקניים רק ב-8 במאי.
אחריתו
לאחר המלחמה הפך קום לאיש עסקים. הוא היה בין המייסדים, והראש הראשון של ארגון "HIAG", אשר הוקם בשנת 1951, וביקש לשקם את תדמיתו ואת מעמדו החוקי של הוואפן אס אס, וכן לדאוג לזכותם של ותיקיו לפנסיה. בשנת 1992 החליטה ממשלת מערב גרמניה שהארגון הוא ניאו נאצי ופירקה אותו. קום חי את שארית חייו בעיר אופנבורג עד מותו ב-23 במרץ 2004 בגיל 94.
מוקדמות מונדיאל 2002 - אירופה
לאירופה (אופ"א) הוקצו 14.5 מקומות, מתוכם אחד לאלופה צרפת ועל 13.5 המקומות האחרים התחרו 50 נבחרות. הנבחרת שזכתה בחצי מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אסיה.
מהלך המוקדמות
50 הנבחרות האירופיות שהתחרו על 13.5 מקומות חולקו לחמישה בתים בני 6 נבחרות כל אחד ולארבעה בתים בני 5 נבחרות כל אחד, ובסך הכל לתשעה בתים. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה למונדיאל. הנבחרת שסיימה במקום השני בבית 2 הוגרלה לשחק נגד נציגה מאסיה. שמונה הנבחרות האחרות שסיימו במקום השני העפילו לפלייאוף היבשתי. בשלב הפלייאוף הן חולקו לזוגות, ושיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרות המנצחות בסיכום שני המשחקים העפילו למונדיאל.
בית 1
רוסיה העפילה ישירות למונדיאל וסלובניה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 3
דנמרק העפילה למונדיאל וצ'כיה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 4
שוודיה העפילה למונדיאל וטורקיה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 5
פולין העפילה למונדיאל ואוקראינה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 6
קרואטיה ובלגיה העפילו למונדיאל. בלגיה גברה 2-0 על צ'כיה סיכום בפלייאוף
בית 7
ספרד העפילה למונדיאל ואוסטריה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 8
איטליה העפילה למונדיאל ורומניה העפילה לפלייאוף היבשתי.
בית 9
אנגליה העפילה למונדיאל וגרמניה העפילה לפלייאוף היבשתי. ההפסד 1 - 5 של גרמניה לאנגליה ב-1 בספטמבר 2001 היה השני שלה בלבד במהלך מוקדמות המונדיאל. קודם לכן היא השתתפה ב-61 משחקי מוקדמות, בהם עמד מאזנה על 47 ניצחונות, 13 תוצאות תיקו והפסד אחד. גרמניה היא הנבחרת היחידה שהשתתפה בלמעלה מ-20 משחקי מוקדמות והפסידה בפחות מ-3. ההפסד הקודם היה בשטוטגרט ל במוקדמות מונדיאל 1986.
פלייאוף יבשתי
בלגיה העפילה.
גרמניה העפילה.
סלובניה העפילה.
טורקיה העפילה.
עזה בתקופה הערבית
תקופת השלטון הערבי בעזה החלה בכיבוש העיר מידי הביזנטים ביולי 634, והסתיימה עם הכיבוש הצלבני במאה ה-12. בתקופה זו העיר איבדה מחשיבותה כמרכז מסחרי ותרבותי ואיבדה את הבכורה לטובת העיר אשקלון הסמוכה.
כיבוש העיר
אזור נפת עזה היה אחד הראשונים שנכבש על ידי המוסלמים בארץ ישראל בקרב שנערך בפברואר 634 כעשרים קילומטר מהעיר. על פי כרוניקה סורית אלמונית:. למרות עדות זאת, בעת האחרונה מקובלת במחקר הגישה כי הכיבוש היה אירוע שקט יחסית, שלא הותיר אחריו עקבות משמעותיים וכי האוכלוסייה הנכבשת בארץ-ישראל המשיכה לנהל את חייה במידה רבה כפי שהתנהלו קודם לכן.
העיר עזה עצמה נכבשה רק לאחר הקרב המכריע שנערך ביולי של אותה השנה באג'נאדין, אשר נהוג לייחס אותו לאזור בין רמלה לבית גוברין. לאחר ניצחון זה כבשו המוסלמים בזו אחר זו את מרבית עריה של ארץ ישראל ובכללן גם את עזה.
השלטון המוסלמי בארץ ישראל
השלטון המוסלמי בארץ ישראל לא היה יציב כמו קודמו הביזנטי ומוקדי הכוח השלטוניים השתנו מתקופה לתקופה ואיתם גם היחס לארץ ישראל בכלל ולעזה בפרט.
אוכלוסיית העיר
השבטים הערבים הפולשים לא התיישבו ואכלסו את ארץ ישראל אלא רובם המכריע המשיך בנדודיו עם כוחות הכיבוש צפונה, לעבר סוריה, או מערבה, לעבר מצרים וצפון אפריקה.
בסוריה רבתי התפרשו השבטים במרחבים גדולים, רובם הגדול שמרו על האופי הנוודי שלהם ולא הקימו ערים (בשונה מעיראק). לא ידועים בוודאות זהות השבטים הערביים בארץ ישראל במאה הראשונה להג'רה, אך על סמך המקורות המתארים את מלחמות האחים שפרצו לאחר רצח עת'מאן ואחרי מות הח'ליף יזיד הראשון ניתן להצביע על זהות השבטים בג'נד פלסטין ולכן פוטנציאלית גם באזור עזה: שבטי אלאזד, כנאנה, מד'חג', ל'חם וג'ד'אם.
אף על פי שהשלטונות הערבים מיעטו להכניס את השבטים למרחבים העירוניים בארץ ישראל, נקודות היישוב ברצועת החוף זכו ליחס מיוחד וברובן פינו חלקים גדולים מהאוכלוסייה הקודמת לטובת אכלוס אוכלוסייה מוסלמית. לאורך כל התקופה האומיית והעבאסית (אך בעיקר האומיית) השלטונות הערביים ניסו ליישב את ערי החוף באוכלוסייה נאמנה להם, כחלק מאסטרטגיה של הגנה מפני הפשיטות הביזנטיות מהים.
לשלטונות לא היה קל למצוא מוסלמים שהיו מוכנים לאכלס את ערי החוף מכיוון שרובם ככולם היו רגילים לחיים נומאדים ולקרבה למדבר. החשש מהים היה כל כך ממשי לגביהם עד שצריך היה לפתותם בעזרת מסורות, שיוחסו למוחמד, והבטיחו את גן העדן ללוחמים העולים על ספינות בים או המתגוררים בערי החוף. לזה השלטונות הוסיפו חלוקת אדמות (את בתי המגורים של תושבי העיר אשר גלו מהן), בניית מסגדים, הרחבת בניינים והעלאת שכר. אף על פי שאין עדויות על העיר עזה בפרט, ערי החוף בכלל אוכלסו על ידי ערב רב של עמים, כאשר האלמנט המכריע ביניהם היו פרסים.
ניתן לומר שבעזה, כבכול שאר הערים בתקופה המוסלמית הראשונה, חיה אוכלוסייה מעורבת של מוסלמים, יהודים ונוצרים. בהסתכלות כללית על התקופה המוסלמית הראשונה, ההרכב היחסי של האוכלוסייה בארץ לא השתנה באופן קיצוני.
דמות העיר ומעמדה
מבחינה מנהלתית עזה נותרה תחת אותו מבנה כללי. אם בתקופה הביזנטית היא הייתה תחת Palasetina prima שבירתה קיסריה, לאחר הכיבוש המוסלמי היא הייתה תחת ג'נד פלסטין שבירתה תחילה לא נקבעה אך עד מהרה נעשתה ברורה, עם בנייתה של רמלה. במאה התשיעית ג'נד פלסטין כלל שלושה עשר מחוזות ובכללם גם את מחוז עזה. המחוז היה מחולק לתתי-מחוזות כאשר מונחים אלה עברו בירושה במישרין ממערכת המנהל הביזנטית.
המוסלמים היו סובלניים בקשר לפולחן יהודי ונוצרי ועיקר עניינם היה בנוגע לתשלומי המיסים.
בתקופת שלטון בית אומיה נעשו מאמצי שיקום מסוימים אך מועטים בעזה, תוקנו הביצורים והוצב בה חיל משמר. העבאסים, שביקשו להכחיד את בסיס השלטון של האומיים, הזניחו את ארץ ישראל ולאחר צירופה של ארץ ישראל לממלכה המצרית של שושלת בית טולון (878) השתנתה תפיסה זו והשלטון המרכזי שב וגילה עניין רב באזור החוף.
בנוסף לכך שעזה הייתה לחלק משרשרת הביצורים שנועדה להגן מפני פשיטות ביזנטיות, השלטונות המוסלמים יישבו בה אנשי דת ומלומדים מוסלמים שלימדו בהן חדית'. לערי החוף בכלל, וכנראה שגם לעזה בפרט, ניתן לייחס חשיבות דתית מיוחדת מפאת מיקומן כערי ספר.
שגשוג עירוני
בתקופת בית אומיה בערי ארץ ישראל הושקעו משאבי שיקום רבים והייתה תנופה בבניה אך מגמה זו פסחה ברובה על העיר עזה לטובת חיזוקה של העיר אשקלון השכנה. עולה הטענה שדומה כי היותה של עזה עיר שאיננה יושבת על הים מחד וקרבה לאשקלון הורידו את הכדאיות בהשקעה בה.
במחצית המאה השמינית, כמאה שנה לאחר הכיבוש, ערי החוף בארץ ישראל עדיין שמרו על אופיין הקוסמופוליטי. הן היו חשופות להשפעה ביזנטית-נוצרית ישירה וחלקן אף להשפעה אירופאית מסוימת. אך עם חלוף הזמן וביסוס האימפריה הערבית ככוח צבאי ופוליטי חסר זיקה לים, התרופף הקשר של ערים אלה עם שאר ערי הים התיכון.
מרגע שהדגש המסחרי עבר לסחר בשיירות, ובעקבותיו גם הוקמה העיר רמלה, עזה החלה לשמש כעיר שעיקר מטרתה הוא תמיכה בסחר זה. למעשה, עזה בעיקר שימשה כחוליה בשרשרת סחר השיירות של רמלה ולא עוד כמוקד סחר בפני עצמה. לזה יש להוסיף שאת מקומה של עזה כדרך מעבר בין מצרים לבין ארץ ישראל וסוריה תפסה העיר אשקלון, שהייתה לעיר המרכזית בדרום הארץ. לכן לא רק שהמסחר של עזה הצטמצם מביטול הקשר עם הים התיכון, אלא גם מבחינה יבשתית, עזה כבר לא שימשה כמוקד האזורי.
אף על פי שהתקופה המוסלמית הראשונה מוכרת כתקופה בה הסחר, היבוא והיצוא, של אזור ארץ ישראל פרח במידה מסוימת, כנראה, שאם בכלל עזה נטלה בו חלק, היה זה חלק שולי בלבד.
אריק תומפסון (כדורסלן)
אריק תומפסון (באנגלית: Eric Thompson; נולד ב-8 באפריל 1993) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסנטר ב-CSO וולונטרי מליגת העל הרומנית.
קריירה
תומפסון החל את דרכו כשלמד ושיחק בתיכון פונטיאק בפונטיאק, מישיגן. את קריירת המכללות שלו החל במכללת לייק מישיגן, שם העמיד ממוצעים של 9.7 נקודות, 9.6 ריבאונדים, 1.9 חסימות ו-1.2 חטיפות למשחק, כשהוא קולע ב-55 אחוזים מהשדה.
ב-4 ביולי 2016, החל תומפסון את הקריירה המקצועית שלו כשחתם בשוורץ אסן מהליגה הגרמנית. ב-30 משחקים בהם שותף, הוא העמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-8 ריבאונדים למשחק.
ב-5 בספטמבר 2017, חתם תומפסון לעונה בלוצרן מהליגה השווייצרית. ב-4 במרץ 2018, רשם תומפסון דאבל דאבל עם שיא עונתי של 27 נקודות ו-15 ריבאונדים, כשהוא קולע ב-10 מ-13 מהשדה, במהלך ההפסד 75–83 לסאם באסקט מסאגנו. ב-25 משחקים בהם שותף עבור לוצרן, הוא העמיד ממוצעים של דאבל דאבל עם 16.2 נקודות ו-11.2 ריבאונדים, כשהוא קולע ב-63.3 אחוזים מהשדה.
ב-13 ביוני 2018, חתם תומפסון לעונה בהפיי יואנצ'ואנג מהליגה הסינית. ב-11 ביולי 2018, קלע תומפסון שיא קריירה של 42 נקודות, כשהוא קולע ב-16 מ-24 מהשדה, יחד עם 23 ריבאונדים ו-3 חסימות בהפסד 119–150 להבי שיאנגלאן. ב-25 משחקים בהם שיחק בקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 23 נקודות ו-20 ריבאונדים למשחק, כשהוא קולע ב-69.6 אחוזים מהשדה.
ב-18 בספטמבר 2018, חתם תומפסון בהירושמה דראגון פלייס מהליגה היפנית. ב-10 בפברואר 2019, עזב תומפסון את הירושמה וחתם עד תום העונה בקגוואה פייב ארו'ס. ב-2 במרץ 2019, רשם תומפסון דאבל דאבל של 24 נקודות ו-21 ריבאונדים, מה שהוביל את קגוואה לניצחון 65–82 על שינשו ברייב ווריירס. ב-17 משחקים בהם שותף בקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 16.1 נקודות, 14.4 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק.
ב-28 באוגוסט 2019, חתם תומפסון לעונה בהפועל אילת מהליגה הישראלית. תומפסון העמיד ממוצעים של 11.6 נקודות ו-9.3 ריבאונדים למשחק.
ב-8 ביולי 2020, חתם תומפסון באינצ'יאון אלפנטס מהליגה הקוריאנית.
ב-22 בפברואר 2021, חזר תומפסון לישראל וחתם בהפועל באר שבע.
לזמי
לזמי הוא שם משפחה שמקורו בעיירה לזמה במחוז ויזקאיה, ספרד.
מכתש מונטגנאיס
מכתש מונטגנאיס (באנגלית: Montagnais crater) הוא מכתש פגיעה הממוקם על המדף היבשתי מדרום לנובה סקוטיה, קנדה.
אורכו בקוטר, וגילו מוערך ב-50.50 ± 0.76 מיליון שנים (תקופת האאוקן).
המכתש נמצא מתחת לים וקבור מתחת למשקעים ימיים.
סטיבן מנושין
סטיבן טרנר "סטיב" מנושין (ניתן לאיית גם באיות העברי: סטיב מנוחין; באנגלית: Steven Terner "Steve" Mnuchin; נולד ב-21 בדצמבר 1962) הוא פוליטיקאי אמריקאי-יהודי שכיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית. קודם לכן היה איש עסקים אשר היה מייסדה של חברת ההפקות ומימון הסרטים "RatPac-Dune Entertainment" בה כיהן כמנכ"ל, וכן עבד כ-17 שנים בגולדמן זקס, בה כיהן כמנהל המידע הראשי.
ביוגרפיה
מנושין נולד לאיליין טרנר ורוברט מנושין ב-21 בדצמבר 1962. אביו הוא בנקאי השקעות, שותף לשעבר בחברת גולדמן זקס ואספן אומנות שהקים את גלריית מנושין באפר איסט סייד שבמנהטן. אמו כיהנה כסגנית נשיא בהנהלת מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים, כיושבת ראש ועדת הרכישות של מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית ובדירקטוריונים של מוסדות תרבות נוספים.
ב-1985 סיים מנושין תואר ראשון באוניברסיטת ייל, בה היה חבר באחוות הגולגולת והעצמות. בתקופת הלימודים שימש מתמחה בבנק ההשקעות סולומון ברדרס.
ב-2004 ייסד את חברת ההשקעות וקרן הגידור Dune Capital Management LP בגיבוי סורוס. בשנת 2009 הוביל קבוצת משקיעים שכללה את סורוס וג'ון פולסון לרכישת בנק המשכנתאות "IndyMac" שנקלע לקשיים בעקבות משבר הסאבפריים תמורת כ-1.5 מיליארד דולר. שם הבנק שונה ל-OneWest Bank ומנושין מונה ליו"ר ומנכ"ל החברה. הבנק זכה לתמיכה ממשלתית נרחבת במהלך המשבר. ב-2014 נמכר הבנק תמורת 3.4 מיליארד דולר ל-CIT Bank, National Association. לאחר הרכישה היה סגן יו"ר בחברת CIT Group ויו"ר CIT Bank National Association עד מרץ 2016.
ב-2006 ייסד את חברת ההפקות ומימון הסרטים "Dune Entertainment, LLC", החברה מימנה הפקות סרטים של אולפני פוקס המאה ה-20. ב-2013 התמזגה עם חברת RatPac שבבעלות ברט ראטנר וג'יימס פאקר, שינתה את שמה ל-"RatPac-Dune Entertainment" ומימנה את סרטי אולפני האחים וורנר וכן סרטו של וורן בייטי "Rules Don't Apply" בו מופיע מנושין בהופעת קמע.
מנושין כיהן כחבר בחבר הנאמנים של המוזיאון לאמנות עכשווית בלוס אנג'לס, כחבר הוועד המנהל במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, מוזיאון הירשהורן וגן הפסלים של הגלריה הלאומית לאמנות.
קריירה פוליטית
באפריל 2016 מונה על ידי דונלד טראמפ למנהל הכספים בקמפיין הבחירות לנשיאות. לאחר הבחירות החליט טראמפ למנותו למזכיר מחלקת האוצר. המינוי אושר על ידי הסנאט ב-13 בפברואר 2017 ברוב של 53 מול 47.
במאי 2018 ביקר בישראל לרגל העברת שגרירות ארצות הברית בישראל לירושלים, שנה לאחר מכן לקח חלק בפסגה האמריקאית-קוריאנית באזור המפורז הקוריאני.
חיים אישיים
מנושין היה נשוי להת'ר דה-פורסט קרוסבי מ-1999 ועד 2014, ולהם שלושה בנות משותפות.
מנושין נישא בשנית ב-24 ביוני 2017 לשחקנית לואיז לינטון.
בן מקדהוי (דרום אפריקה)
בן מקדהוי הוא הר בגובה במחוז הכף המזרחי של דרום אפריקה, חלק רכס הרי הדראקנסברג.
הוא נקרא על שם ההר בן מקדהוי בסקוטלנד.
רן כהן אהרונוב
רן כהן אהרונוב - "רנדה" (נולד באמסטרדם ב-4 באוקטובר 1967) הוא סופר ילדים ואיש חינוך ישראלי.
תחילת דרכו וקריירה כסופר
כהן אהרונוב בעל תואר שני בחינוך בתוכנית "חינוכאים" מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, בה התמחה בתוכניות לימודים ובהוראה. למד ייעוץ ופיתוח ארגוני על פי גישה פסיכואנליטית-מערכתית באפק - האגודה הישראלית ללימוד תהליכים קבוצתיים וארגוניים. את לימודי התואר הראשון בחינוך לגיל הרך עשה במכון חפ"ן – מכון לחינוך פתוח ניסויי במכללה לחינוך ע"ש דוד ילין בירושלים.
את דרכו כאיש חינוך החל כהן אהרונוב במהלך שירותו הצבאי בנח"ל כשהתעקש לא לצאת עם חבריו לעבודה בשדות ובמפעלים ולהיות מטפל של חברת הילדים בקיבוץ אור הנר שבנגב הצפוני. עם שחרורו מצה"ל עסק בעבודות שונות, ביניהן ניהל את הפאב "בציר טוב" ואת המסעדה "צעד תימני" בירושלים, עד שהחל לעבוד כאיש צוות בגן הילדים העירוני "בטיש". בשנת 1991 הקים את "הגן של רן" גן ילדים לבני 2–4 שהיה למוסד חינוכי נודע בעיר. ב-2003 היה כהן אהרונוב שותף להקמתו של בית-הספר הסביבתי הפתוח קס"ם (קהילה – סביבה – מקום) המציע אלטרנטיבה חינוכית השמה דגש על התפתחות וצמיחה אישית של כל ילד, למידה חווייתית ויצירתית וחיבור לסביבה ולקהילה. במקביל פתח וריכז את תוכנית ההכשרה ולימודי תעודה 'מחנכים בגן הילדים ברוח החינוך הפרוגרסיבי' – במכללות סמינר הקיבוצים בתל אביב ודוד ילין בירושלים.
בשנים 2020-2008 עבד כהן אהרונוב במכון לחינוך דמוקרטי ייסד ופיתח בו את תחום הגיל הרך. כך למשל היה שותף בפיתוח מודל חינוך בגנים בעיר רמת גן – "הגן הזה הוא אני" - בו ילדים וילדות יוצרים ובונים את הגן שלהם תוך תהליך של היכרות ומתן מיטבי ליכולות שלהם ולמיומנויות הנדרשות במציאות העתידית.
במסגרת עבודתו במכון לחינוך דמוקרטי כהן אהרונוב שותף למגוון יוזמות חינוכיות. כך למשל, ייסד עם פרופ' דב פרוהמן, חתן פרס ישראל ומייסד אינטל, את המיזם החינוכי 'תיבת נוח' לקידום חשיבה אחרת בגיל הרך, וייסד מסלול לימודי חינוך בגיל הרך לנערות בסיכון. יוזמה נוספת כללה שיתוף פעולה עם מש"ב – הסוכנות הישראלית לסיוע ושיתוף פעולה בינלאומי של משרד החוץ בהכשרת צוותי חינוך בגיל הרך בגאנה ובליבריה שבאפריקה. בעקבות התנסות זו הוא שותף בהקמת הארגון 'Early Starters International' ששם לו למטרה לממש את זכותו של כל ילד לחינוך איכותי בגיל הרך. הארגון מתמקד במדינות מתפתחות באזורי מצוקה הומניטרית וכיום עובד ביוון ומלאווי (עם פליטים), אתיופיה והאיטי. בשנת 2022 בשיתוף פעולה עם הארגון ישראייד יצאה משלחת למולדובה לתת מענה לפליטי המלחמה באוקראינה רן וצוותו הקימו שם מרחבים בטוחים לילדים צעירים בתוך השלטרים שבהם הפליטים שוכנים. בשנת 2021- היה כהן אהרונוב שותף להקמת ילדותא-הארגון לשינוי בגיל הרך ששם לו למטרה להוביל שינוי בחינוך לגיל הרך ברמה המדינית ובמקביל להוביל תוכניות שינוי בשטח כדוגמת מודל הגנים הייחודיים בירושלים, גני 'מדא' במזרח ירושלים ומודל 'גדלים ביחד' שילוב זקנים וילדי גן בכפר יונה.
בנוסף, כתב כהן אהרונוב גם עשרה ספרי ילדים. הראשון שבהם, "לא רוצה חיתול", ראה אור לראשונה ב-1996, זכה להצלחה בקרב הורים וילדים ואף היה לרב-מכר. בשנת 2011 יצא הספר מחדש עם איורים חדשים של המאיירת המקורית ליאורה גרוסמן. בשנת 1997 המשיך כהן אהרונוב את שיתוף הפעולה עם המאיירת ליאורה גרוסמן ופרסם את ספרו "יש לי יומולדת". "מיצי" - ספרם המשותף של כהן אהרונוב ומירי רוזובסקי יצא לאור בשנת 2001 (ואויר אף הוא על ידי ליאורה גרוסמן). בשנת 2003 פרסם את ספרו הרביעי "זה שלי" (שוב עם איוריה של ליאורה גרוסמן) שאף חולק במסגרת רשימת הצעירים של ספרי "ספריית פיג'מה" בשנת הלימודים תשע"ז ועובד להצגה על ידי תיאטרון השעה הישראלי.
עשר שנים מאוחר יותר, בשנת 2013, פרסם כהן אהרונוב בספרו החמישי את סיפורה של אמו, חנה כהן אהרונוב, "הַנֶקֶה ופיט: ספור של חברות אמיצה". ספר ילדים זה מתאר את חברותן המיוחדת של הנקה, ילדה יהודייה הולנדית, ופיט, בת המשפחה הנוצרית שבביתה הוחבאה הנקה בתקופת מלחמת העולם השנייה. הספר עובד למחזה על ידי ליאור גרטי, בוים על ידי נועם שמואל בתיאטרון המדיטק בחולון וזכה בפרס הצגת השנה לילדים ובפרס השחקנית הראשית (נועה הר ציון) לשנת 2016.
הספרים "מיצי", "הנקה ופיט", "ילדי בית העץ - מבצע חורשה", "ילדי בית העץ - לשחרר את כפיר" ו"ילדי בית העץ - ילד לא רגיל" נבחרו לרשימת "ספרי מצעד הספרים" של משרד החינוך.
בשנים 2020-2021 פרסם רן מספר סיפורים בעיתון הילדים 'עיניים' את חלקם כתב יחד עם בנו אביב, אביב הוא משורר של שירה מדוברת (ספוקן וורד).
החיבור למוזיקה וילדי בית העץ
בתחילת שנות ה-80 השתתף כהן אהרונוב כבסיסט בלהקת הפאנק הירושלמית "חולרע". בהמשך אותו עשור הוא הקים את להקת "טיזאק יא - וולדי". החיבור של אחיו הצעיר יאיא עם כלי הנגינה המרכזי שלו, גיטרה בס, החל כאשר רן נסע לטיול ארוך והשאיר את גיטרת הבס שלו בבית. יאיא "השתלט" על הכלי ומאז זהו כלי הנגינה הראשי והמהותי שלו.
בשנת 2015 חבר כהן אהרונוב ליאיא, בתקופה זו חבר להקת "הדג נחש", ויחד יצרו פרויקט רב תחומי ראשון מסוגו לכל המשפחה. במסגרת הפרויקט הופק אלבום (בהוצאת התו השמיני) שרן כתב את שיריו ויאיא הלחין ועיבד מוזיקלית, בביצועם של זמרים ידועים רבים ביניהם אברהם טל, איילה אינגדשט, הדג נחש, מוקי, קרולינה ועוד. במקביל לאלבום המוזיקלי המצליח יצא לאור ספרו הראשון בסדרה של כהן אהרונוב, "ילדי בית העץ – מבצע חורשה", היוצר סיפור מסגרת לשירי האלבום ומספר את סיפורם של חבורת "ילדי בית העץ". את הספר מלווים איוריו של המאייר יניב שמעוני. כחלק בלתי נפרד מהפרויקט על בסיס האלבום והספר עיבדה נועה לזר-קינן את הסיפור למחזה "ילדי בית העץ" אותו ביים נועם שמואל בתיאטרון המדיטק בחולון. חברת ההפקות "יולי-אוגוסט" הוסיפה את חלקה לפרויקט בתוכנית בטלוויזיה החינוכית. בעונה הראשונה נכתבו 30 פרקים על ידי צמד התסריטאים רועי שגב ושירילי דשא, בהשראת הפרויקט ובשיתוף האחים כהן אהרונוב. את התוכניות ביימה שירילי דשא וכל פרק הסתיים בקליפ של שיר מהפרויקט. התוכנית זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לתסריט הטוב ביותר לסדרת ילדים ונוער ולבימוי הטוב ביותר לסדרת ילדים לשנת 2016 ולשנת 2017.
בשנת 2017 התווסף לפרויקט גם מופע מוזיקלי בו ביצעו על הבמה את השירים משני האלבומים המוזיקאים יאיא כהן אהרונוב, איילה אינגדשט, גלעד בין ליש, ניר מנצור, אלון רדעי ויקיר ששון.
בשנת 2018 יצא לאור האלבום השלישי של ילדי בית העץ ("ילדי בית העץ 3") בהשתתפות האמנים עידן עמדי, מירי מסיקה, הדג נחש, קרולינה, גיא מזיג, גיא ויהל, אלון עדר, יעל דקלבאום, איילה אינגדשט, יאיא וגלעד בן ליש. השיר בביצועה של איילה אינגדשט באלבום, "אמא ספרי לי", נכנס לפלייליסט של גלגלצ.
במאי 2018 יצא הספר השלישי בסדרה "ילדי בית העץ 3 - ילד לא רגיל" בהוצאת כנרת והתו השמיני וזכה במקום הראשון במצעד הספרים של משרד החינוך. יאיא זכה בפרס אקו"ם ליצירה על הלחנים של ילדי בית העץ.
במאי 2019 יצא לאור הספר הרביעי בסדרת ילדי בית העץ - "אבירי השולחן הירוק".
באוגוסט 2019 יצא לאור האלבום הרביעי של ילדי בית העץ ("ילדי בית העץ 4") בהשתתפות האמנים עידן רייכל, הראל סקעת, נסרין קדרי, פלד, עלמה זהר, דנה ברגר, איילה אינגדשט, גלעד בן ליש, אלון רדעי ויאיא כהן אהרונוב.
בדצמבר 2019 עלתה העונה השלישית של הסדרה ילדי בית העץ.
בעונה זו זכתה הסדרה בארבעה פרסי האקדמיה לטלוויזיה על הסדרה הקומית לילדים, התסריט, הבימוי ופרס השחקן הקומי בסדרת ילדים ליניב ביטון.
במאי 2021 יצא הספר "ילדי בית העץ 5 - הסוד של סבא אפרים"
ביולי 2021 עלתה העונה החמישית של הסדרה ילדי בית העץ.
חיים אישיים
לרן שלושה ילדים והוא מתגורר בירושלים.
כתב המשטרה אורי כהן אהרונוב היה בן דוד מדרגה שנייה של רן.
ספרים וסיפורים
סיפורים בכתב עט:
פיאט 124 ספיידר (2016)
פיאט 124 ספיידר היא מכונית רודסטר דו-מושבית המיוצרת על ידי פיאט-קרייזלר. הדגם הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בשנת 2015. הדגם נושא את שמו של הרכב שיוצר בעבר על ידי פיאט, אך מבוסס במידה על הדור הרביעי של מאזדה MX-5 מיאטה ומיוצר במפעלי מאזדה הנמצאים בהירושימה. הדגם נמכר לראשונה בשנת 2016.
תהליך הפיתוח
בשנת 2012 הכריזו מאזדה ואלפא רומיאו, שהייתה חלק מקבוצת פיאט, על מיזם משותף לפיתוח רכב ספורטיבי מעוצב וקל במשקל, כאשר המנועים לרכבים יפותחו על ידי כל אחת מהחברות בנפרד. במהלך שנת 2014 הכריז סרג'יו מרצ'יונה, מנכ"ל פיאט-קרייזלר, כי אלפא רומיאו תייצר את כל דגמיה רק באיטליה והוחלט שהפרויקט המשותף יתבצע תחת המיתוג של פיאט
נתונים טכניים
דגם ה-124 ספיידר בעל ההנעה האחורית מצויד במנוע טורבו (מולטי-אייר) בנפח 1.4 ליטר בעל הספק של 160 כוח סוס ומומנט של 25.4 קג"מ. תיבת ההילוכים היא בעלת 6 הילוכים ידניים או אוטומטיים.
אוסף פיליפס
אוסף פיליפס (באנגלית: The Phillips Collection) הוא מוזיאון לאמנות שהוקם על ידי דאנקן פיליפס על בסיס האוסף המשפחתי. המוזיאון נפתח בשנת 1921 בוושינגטון די. סי.
פיאט 124 ספיידר (2016)
אבארט 124 ספיידר
בתערוכת הרכב בז'נבה בשנת 2016 חשפה פיאט 2 דגמים תחת המיתוג של אבארט, החטיבה הספורטיבית של החברה: אבארט 124 ספיידר ואבארט 124 ספיידר ראלי. מנוע האבארט מפיק 170 כוח סוס ומגיע למהירות מרבית של 232 קמ"ש. זמן ההאצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 6.8 שניות, לעומת 7.3 שניות בדגמים הרגילים.
אוסף פיליפס
היסטוריה
דאנקן פיליפס נולד למשפחה מבוססת שמקורה בפיטסבורג. הוא עסק בביקורת אומנות והרחיב את אוסף המשפחתי באופן משמעותי. בשנת 1921 הוא התחתן עם ציירת מרג'ורי אקר. ביחד הם המשיכו בהרחבת האוסף. בשנת 1921 הם פתחו את האוסף לציבור בביתם בוושינגטון. זה היה מוזיאון של אמנות מודרנית הראשון בארצות הברית. בשנת 1930 כאשר אוסף עבר 600 פריטי אמנות הם החליטו לתת את הבניין כולו לטובת המוזיאון ועברו להתגורר לבניין אחר.
תחילת האוסף היה ביצירות של אמנות מודרנית. בהדרגה הזוג רכש ציורים של אמנים אהובים כמו אל גרקו, ז'אן-בטיסט סימאון שארדן, פרנסיסקו גויה, פול סזן ואדוארד מאנה. כיום האוסף כולל פריטים רבים של אימפרסיוניזם. ציור של פייר-אוגוסט רנואר "סעודת השייטים" הוא בין המפורסמים באוסף.
פיאט 124 ספיידר (2016)
אבארט 124 ספיידר
בנובמבר 2016 הוחל בשיווק אבארט 124 ספיידר בישראל.
אוסף פיליפס
היסטוריה
עד לשנות ה-60 אוסף לא היה מאורגן באופן כרונולוגי. הוא אורגן במטרה לתת ביטוי לקשר בין האמנים השונים לפי השקפת עולם של הבעלים. דאנקן פיליפס רכש ציורים רבים של ציירים אותם אהב במיוחד כמו פייר בונאר (17 יצירות), ז'ורז' בראק (13 יצירות) ומארק רוטקו (7 יצירות). "חדר רוטקו" היה החדר הראשון במוזיאון שהוקדש כולו לצייר בודד. פיליפס רכש ציורים של ציירים אמריקאים בטרם הם זכו להצלחה כמו ג'ון מרין, ג'ורג'יה או'קיף, ארתור דאב ואוגוסטוס וינסנט טאק. בכך הוא נתן לציירים אפשרות להתפרנס ולהמשיך בעבודת אמנות.
בשנת 1960 לבניין התווסף אגף חדש. אגף זה שופץ והורחב בשנת 1989 הודות לתרומה של איש עסקים יפני ומאז הוא נקרא Goh Annex. בשנת 2006 שטחי המוזיאון התרחבו בכ-65% תוך בניית מתחם תת-קרקעי. הרחבה זו אפשרה בין היתר להפעיל מרכז לימודים תוך שיתוף פעולה עם אוניברסיטת מרילנד.
דאנקן פיליפס נפטר בשנת 1966 ואשתו ירשה אותו בניהול המקום. בנם ניהל את המוזיאון עד לשנת 1992.
קאמל (פירושונים)
קאמל (Camel) היא מילה באנגלית שפירושה "גמל". {{פירושונים|
ראו גם
}}
הקסם הגדול
תקציר העלילה
מרבוליה שלא צפה זאת, נתון בבעיה - מצד אחד הוא מרחם על הבעל ומצד שני הוא אינו מעוניין להציג עצמו כנוכל. הוא משכנע את הבעל המקורנן שעברה עליו חוויה סוגסטיבית ושהוא נתון עדיין תחת השפעת הקסם. הקוסם נכנס לתפקיד בסיפור שהוא המציא ומשחק עבור הבעל הנבגד את חייו המדומיינים.
המחזה בתיאטרון המקצועי הישראלי
תיאטרון החאן, הצגת בכורה: 1 באוגוסט 2009
קאבו סן לוקאס
קאבו סן לוקאס (בספרדית: Cabo San Lucas) היא עיר נופש שנוסדה ב-1828. עיר הנופש נמצאת במועצה אזורית לוס קאבוס שבמדינת באחה קליפורניה הדרומית שבמקסיקו.
גאוגרפיה
עיר הנופש נמצאת כ-130 ק"מ מלה פאס, בירת באחה קליפורניה הדרומית, וכ-1,163 ק"מ ממקסיקו סיטי, בירת מקסיקו.
תנועה ותחבורה
עיר הנופש נמצאת ליד כביש 1 וכביש 19. בנוסף, בקרבת עיר הנופש נמצאים נמל התעופה קאבו סן לוקאס ונמל התעופה הבינלאומי לוס קאבוס.
כמאל
כמאל (كمال) הוא שם ערבי שמשמעותו "שלמות". {{פירושונים|
ראו גם
}}
כוכב טיגרדן
כוכב טִיגָרְדֶן (אנגלית: Teegarden's Star; נקרא גם SO 0253+1652) הוא ננס אדום הנמצא במרחק של כ-12.5 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים טלה. זהו אחד הכוכבים הקרובים למערכת השמש, אך כמו כל שאר הננסים האדומים, גם את כוכב טיגרדן לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירות נראיתו היא מדרגה 15, נמוכה בהרבה מסף הראייה האנושי. ניתן לראותו רק באמצעות טלסקופ מקצועי, כמעלה מדרום-מזרח לכוכב π בטלה.
היסטוריה
הכוכב התגלה בשנת 2003 במהלך סקירת נתונים של עצמים עמומים מאוד (דרגות בהירות בין 11 ל-18) ועם תנועה עצמית גדולה שצולמו בין השנים 1996 ו-2001 ונועדו לזיהוי של מסלולי אסטרואידים בקרבת כדור הארץ. לכוכב בהירות נמוכה מאוד ותנועה עצמית גבוהה יחסית כך שהוא זוהה בסקר וממדידת המרחק והספקטרום שלו התברר שלא מדובר באסטרואיד אלא בכוכב. כוכב טיגרדן נקרא על שם האסטרונום בונארד טיגרדן שהוביל את צוות החוקרים שגילה את הכוכב. בעקבות הגילוי חיפשו החוקרים את הכוכב בתמונות ישנות של אותו אזור וזיהו את כוכב טיגרדן בתמונות שצולמו במצפה הכוכבים פאלומר בשנים 1951 ו-1989. בשל גילויו המאוחר, הכוכב לא נכלל בקטלוגים של כוכבים קרובים (כמו קטלוג גליזה לכוכבים קרובים) או של כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה (כמו קטלוג לויטן) ואין לו ציון אופייני לכוכבים כאלו.
מערכת כוכבי לכת
בשנת 2019 פורסם מחקר המאשר כי לכוכב ישנם לפחות שני כוכבי לכת, כוכב טיגרדן b וכוכב טיגרדן c, אשר המסה שלהם דומה לזו של כדור הארץ ומסלול הקפתם את הכוכב עשוי לאפשר את הימצאותם של מים במצב נוזלי.
כאמל
כאמל (كامل) הוא שם ערבי שמשמעותו "שלם" או "מושלם". {{פירושונים|
כוכב טיגרדן
סביבה
הכוכב הקרוב ביותר לכוכב טיגרדן הוא הננס האדום גליזה 83.1 שנמצא במרחק של כ-4 שנות אור ממנו, אך למרות הקרבה הוא עמום מכדי שעין אנושית תוכל להבחין בו ממרחק זה. במרחק של כ-6 שנות אור נמצא ε בארידנוס שממרחק זה יראה עם בהירות מדרגה 2.7, בהיר בהרבה מכפי שהוא נראה מכדור הארץ ובמרחק של פחות מ-8 שנות אור נמצא τ בלווייתן שממרחק זה יהיה קל לצפייה עם בהירות מדרגה 2.5 לעומת 3.5 כפי שהוא נראה מכדור הארץ. השמש תראה משם ככוכב חסר יחוד עם דרגת בהירות 2.75.
כאמל
ראו גם
}}
קאדי (כדורגלן)
קאדי איורי בורחס מלינובסקי (באנגלית: Kady Iuri Borges Malinowski; נולד ב-2 במאי 1996) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדות הקיצוני הימני והקשר ההתקפי בקרסנודאר.
קריירה
קאדי גדל במחלקת הנוער של קוריטיבה, ואחר כך החל לשחק גם בקבוצה הבוגרת, תוך שהוא מושאל לקבוצות ברזילאיות נוספות.
ביולי 2019 עבר לאירופה, וחתם באשטוריל מליגת העל הפורטוגלית. בינואר 2020 עבר לווילפרנקואנסה מהליגה הפורטוגלית השנייה.
ב-11 ביוני 2021 חתם בקרבאך מליגת העל האזרית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-22 ביולי 2021, בתיקו 0–0 עם מ.ס. אשדוד במשחק הראשון של הסיבוב השני של מוקדמות הליגה האזורית. הוא כבש את שער הבכורה שלו ב-12 באוגוסט 2021, שער שהביא לקבוצתו ניצחון 1–0 על א.א.ל. לימסול והעלה אותה לשלב פלייאוף הליגה האזורית, לאחר שניצחה 2–1 בסיכום שני המפגשים. ב-30 בספטמבר 2021 כבש צמד בניצחון קבוצתו 4–1 על אומוניה ניקוסיה בשלב הבתים של הליגה האזורית. השער הראשון שכבש נבחר לשער השבוע בטורניר, ואף היה מועמד לשער הטוב ביותר שהובקע בשלב הבתים של המפעל.
בעונת 2021/2022 כבש 12 שערים ובישל 13 נוספים ב-24 משחקים בליגת העל האזרית, ובסך הכל כבש 20 שערים ובישל 17 נוספים ב-43 משחקים בכל המסגרות.
אנדראס אובסט
קריירה
לאחר ששיחק במחלקות הנוער של מועדונים מקומיים, אובסט החל לשחק כדורסל במחלקת הנוער של ברוזה במברג. בעונת 2014/2015 החל לשחק עם הקבוצה הבוגרת. בעונת 2016/2017 הושאל לגיסן 46', ובקיץ 2017 חתם ברוקסט גותה, העולה הטרייה לבונדסליגה הגרמנית. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה השנייה, ואובסט עבר לאוברדוירו מליגת העל הספרדית.
בקיץ 2019 חתם ברטיופארם אולם מהבונדסליגה הגרמנית. ב-6 ביולי 2021 חתם בבאיירן מינכן, המשחקת בבונדסליגה וביורוליג.
יוסף בן עוליאל
יוסף (חוֹסֶה) בן עוֹליאל (בספרדית: José Benoliel; 1858–1937) היה פרופסור יהודי מרוקאי לשפות רומאניות, שידוע במיוחד עבור עבודת האיסוף והשימור שערך עבור הניב הצפון-אפריקאי של לאדינו הידוע בשם חכיתיה. הוא גם היה סופר, משורר ומתרגם, וכיהן במשך 3 שנים כראש קהילת יהודי טנג'יר.
קורות חייו
יוסף בן עוליאל נולד בשנת 1858 בעיר טנג'יר שבצפון מרוקו. בצעירותו נסע ללמוד בצרפת, ולאחר מכן שהה תקופה מסוימת גם בארץ ישראל, ולימד בבית ספר "מקוה ישראל" ביפו. בהמשך חייו הגיע לפורטוגל, שם המשיך בלימודיו והתמנה לפרופסור לשפות רומאניות באוניברסיטת ליסבון, ובמשרה זאת החזיק עד יום מותו. במקביל הוא גם נשא תפקידים מרכזיים בוועד המנהל ("החונטה") של הקהילה היהודית של טנג'יר, ובמשך 3 שנים כיהן כראש הקהילה.
נבוקו (פירושונים)
נַבּוּקוֹ (באיטלקית: Nabucco) הוא קיצור של נבוקודונוסור II.
יוסף בן עוליאל
קורות חייו
מפעלו החלוצי והחשוב ביותר היה איסוף, שימור, העלאה על כתב וניתוח בלשני של שפת החכיתיה, ניב של לאדינו שהיה מדובר בעיקר בצפון מרוקו בקרב הצאצאים של מגורשי ספרד. מפעלו היה בעל חשיבות רבה לשימור השפה, שכן החל מתחילת המאה ה-19 היא עברה תהליך שקרוי "רה-היספניזציה". בעקבות כניסתה של צפון מרוקו לשליטה ישירה או עקיפה של ספרד, הקהילות היהודיות באזור החלו לזנוח את החכיתיה לטובת הספרדית המודרנית. כתוצאה מתהליך זה החכיתיה עצמה הושפעה מהספרדית המודרנית ובאופן הדרגתי אבד הרבה מן אוצר המילים והייחוד הלשוני שלה. עבודתו של בן עוליאל הצילה מן השכחה פרטים רבים בתחום הדקדוק (תורת ההגה והצורות), בתחום המורשת התרבותית (טקסטים בעל פה, פתגמים, רומנסות) ובתחום אוצר המילים. על פי פרופ' יעקב בן טולילה, פרסומיו האקדמיים של בן עוליאל מהמחצית הראשונה של המאה ה-20 מהווים את רוב המניין ומסד הבניין לכל מה שידוע היום על החכיתיה. חיבוריו של בן עוליאל על החכיתיה יצאו לאור בהמשכים במשך 26 שנה (1926-1952) מעל הבימה המכובדת Boletín de la Real Academia Española. בשנת 1977 החוקר רפאל בן אזרף אסף את המאמרים והוציא אותם לאור כספר. בשנת 2009 החוקר יעקב גרשון הוציא לאור מילון של החכיתיה בהתבסס על עבודתו של פרופ' בן עוליאל.
פרופ' בן עוליאל היה מחבר פורה גם בתחומים נוספים. הוא תרגם שירה עברית מימי הביניים ומהעת החדשה לספרדית ופורטוגזית (כולל את התרגום הראשון של התקווה לפורטוגזית), חיבר ספרות ושירה, כתב פרשנויות לכתבי הקודש, וכתב חיבורים על נושאים אקטואליים כגון אנטישמיות. את חיבוריו הוא כתב במספר שפות; ספרדית, פורטוגזית, חכיתיה, צרפתית, ועברית, ודבר גם ערבית.
בשלוש שנותיו כראש קהילת יהודי טנג'יר הוא הנהיג רפורמות באוריינטציה ציונית ודמוקרטית. הוא תמך בהבאת מורים לעברית מהיישוב היהודי בארץ ישראל ובתגבור לימודי העברית בקרב בני הקהילה. כמו כן הוא הנהיג רפורמה ארגונית במוסדות הקהילה היהודית והפך אותם לדמוקרטיים וייצוגיים יותר מבעבר.
בנו מגנוסון
בנו מגנוסון הוא אחיו של רוג'ר מגנוסון, אף הוא כדורגלן עבר שוודי בינלאומי.
קריירת מועדונים
מגנוסון החל לשחק באוטבידברג בשנת 1969, והיה חלק מתור הזהב של המועדון, שזכה בגביע השוודי בשנים 1970 ו-1971, ובאליפויות ליגת העל השוודית בשנים 1972 ו-1973, אז שיתף פעולה בקבוצה עם קוני טורסטנסון ורולאנד סנדברג.
בקיץ 1973 חתם מגנוסון בקייזרסלאוטרן, שם שיחק עונה אחת וערך 16 הופעות. קייזרסלאוטרן סיימה עונה זו במקום השישי. בעונה זו, מגנוסון היה חלק מהתקפה איכותית במיוחד שכללה את רולאנד סנדברג שהגיע עמו מאוטבידברג, קלאוס טופמולר ויוזף פירונג. לאחר עונה זו, עזב מגנוסון את קייזרסלאוטרן וחתם בהרטה ברלין. בעונתו הראשונה בהרטה ברלין, הקבוצה סיימה במקום השני בבונדסליגה, מרחק שש נקודות מהאלופה בורוסיה מנשנגלדבך. למרות זאת, מגנוסון ערך רק תשע הופעות בעונה זו, והבקיע שער אחד. בעונתו השנייה של מגנוסון בקבוצה, 1975/76, הוא ערך 11 הופעות. הרטה ברלין סיימה את העונה במקום ה-11 בליגה.
בתום עונת 1975/76 עזב מגנוסון את הרטה ברלין וחזר לאוטבידברג לתקופה קצרה, ולאחר מכן חתם בקלמאר השוודית, שם שיחק שבע עונות, והפך לשחקן המזוהה במיוחד עם המועדון. מגנוסון לא זכה בתארים עם קלמאר, אך הפך לאגדה בקרב האוהדים, שאף קראו את שמו של אתר האוהדים באינטרנט על שמו.
בשנת 1984 פרש מגנוסון ממשחק פעיל, והפך לכוכב טלוויזיה בשוודיה.
קריירה בינלאומית
מגנוסון ערך 14 הופעות במדי נבחרת שוודיה, הראשונה בשנת 1973. בשנת 1974 השתתף מגנוסון עם נבחרת שוודיה במונדיאל 1974, בו צלחה שוודיה את שלב הבתים הראשון והודחה בתום שלב הבתים השני. מגנוסון פתח בטורניר זה בשני משחקים, ובשניים נוספים עלה מהספסל. בשנת 1981 ערך מגנוסון את הופעתו האחרונה במדים הלאומיים.
תארים
עם אוטבידברג:
המטה האישי של הרייכספיהרר אס אס
המטה האישי של הרייכספיהרר אס אס (בגרמנית: Hauptamt Persönlicher Stab Reichsführer-SS) היה אחד מהמשרדים הראשיים של האס אס שהוקם בשנת 1933 על ידי היינריך הימלר במטרה להוות מטה אישי לתיאום הפעולות השונות בגופים הכפופים לרייכספיהרר אס אס.