cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלכסנדר בוגן
קורות חיים
בוגן נולד בשם אלכסנדר (שוּרָה) קצנבוגן בדורפט שבאסטוניה. בהיותו בן שנתיים עברה משפחתו לעיר וילנה שפולין, שבה גדל. היה חבר בקבוצת "וילנה הצעירה". החל בלימודי ציור ופיסול באקדמיה לאמנות, שם גם סיים את לימודי המוסמך והמשיך בהשתלמות בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות (בוזאר) בפריז. בוגן שימש כפרופסור באקדמיה לאמנות בפולין וכמרצה לאמנות באוניברסיטה העברית.
עם תחילת מלחמת העולם השנייה הצטרף לארגון הפרטיזנים המאוחד (אף-פא-או) בגטו וילנה. ב-29 ביולי 1943 ברח ליערות נַארוֹץ' שבבלארוס, כ-200 ק"מ מווילנה, ופיקד על יחידה של כ-30 פרטיזנים יהודים. הוא הבריח יהודים מהגטו ליערות, אימן אותם ללחימה והוביל אותם לפעולות נגד הגרמנים. בתקופה זו צייר את חוויותיו, ואחדות מיצירות אלה נכללות באוספים של מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה, מוזיאון לוחמי הגטאות, מוזיאון יד ושם ומוזיאון השואה בוושינגטון. לאחר תום המלחמה השלים את לימודיו באמנות בווילנה. לימד באקדמיה לאמנות בלודז' שבפולין, ונודע כצייר, פסל, תפאורן ומאייר.
בשנת 1951 עלה לישראל עם אשתו רחל ובנו מיכאל. הקים את מחלקת האמנות בבית הספר ויצו צרפת. כיהן כיו"ר אגודת הציירים והפסלים בישראל בשנים 1969–1981.
עיצב את אנדרטת הפרטיזנים בלטרון, שנחנכה ב-9 באפריל 2008.. כן פיסל בעץ את שער הכניסה למוזיאון ז'בוטינסקי במצודת זאב בתל אביב.
בשנת תשל"ד יצא לאור בהוצאת "יד ושם" אלבום ציוריו, "המרד". בשנת 2005 יצא לאור אלבום רטרוספקטיבי של יצירתו בישראל.
בוגן נפטר בתל אביב ב-2010, בגיל 94, ונקבר בבית העלמין קריית שאול לצד אשתו.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב אבן שפרוט 7.
אריה דיסנצ'יק
קורות חיים
דיסנצ'יק נולד בריגה שברוסיה (כיום בלטביה). למד באוניברסיטת ריגה וסיים עם תואר דוקטור בכלכלה באוניברסיטת וינה. שלט בשפות יידיש, עברית, רוסית, לטבית, גרמנית ואנגלית.
ב-1923 נמנה עם מייסדי תנועת בית"ר בלטביה, והיה חבר ההגנה העולמית שלה בווינה. בשנת 1929 הגיע לפריז, לאחר שהוזמן על ידי זאב ז'בוטינסקי להיות מזכירו האישי, ויצא עם ז'בוטינסקי בשליחויותיו לרוב ארצות אירופה. במקביל עסק בעבודה עיתונאית – כתב לעיתונים יהודיים בריגה וגם לעיתונים לטביים.
עלייתו ארצה ב-1934 הרחיקה אותו ממוקדי הכוח והעשייה הבית"ריים. בתחילה עבד בעיתונים של בית"ר ואחר כך התקבל לעבודה בסוכנות "פלס" שייבאה ומכרה עיתונים זרים. התקבל לעבודה בסוכנות הידיעות האמריקאית Associated Press (AP), והוזמן לעבוד בעיתון "הבוקר" של הציונים הכלליים. במקביל ערך את העיתון הסאטירי "עגל הזהב". בעת מלחמת העולם השנייה עשה מאמצים רבים לאתר את הוריו ובני משפחה אחרים שהשאיר אחריו בריגה, אך לשווא; הם נרצחו כולם בידי לטביים עוד בטרם הגיעו הנאצים לשם.
בשנת 1948 פנה אליו עזריאל קרליבך והציע לו להצטרף להקמת העיתון החדש "מעריב". דיסנצ'יק נרתם לעשייה. בשל היותו עיתונאי יחידי שלא עבד ב"ידיעות אחרונות", יכול היה לארגן את כל ההכנות להקמת עיתון חדש: לקבל רישיון מן השלטונות הבריטיים, לגייס במהירות סכומי כסף לרכישת נייר לדפוס ומקום לאחסונו, להתקשר לבית דפוס שיהיה מוכן להדפיס את העיתון החדש ולשמור על כך בסוד גמור, להקים צוות ראשוני של עובדים מחוץ לחבורת העיתונאים עליהם כבר ידע. במהלך פרשת רצח פיאטלי נדונה לראשונה הפרה של סוב יודיצה בפני בית המשפט העליון. שאול הון, כתב "מעריב", פרסם בנובמבר 1958 כתבה על המשפט, ובה נאמר שהנאשם כפר באשמה בבית המשפט – אך לפני תחילת המשפט השיב תשובה אחרת לשאלת עיתונאי. הון ודיסנצ'יק הורשעו על ידי בית המשפט המחוזי בפרסום עניין התלוי ועומד לדיון בבית משפט, והוטל עליהם קנס בסכום 200 ל"י. בית המשפט העליון דחה את ערעורם וקבע שלא יאפשר לעיתונות להתערב במשפטים.
דיסנצ'יק נישא לשולמית דראליץ, ולהם נולדו שני בנים: עידו ורוני. שולמית נפטרה ממחלת הסרטן ב-1958. שנים אחדות לאחר מותה נשא דיסנצ'יק לאישה את רחל פשיסוכר, ועמהּ חי 18 שנה עד לפטירתו.
דיסנצ'יק, שכּונה בפי חבריו ואנשי מעריב "צ'יק" (שם שנחרט על קברו), היה מעורה בחיי המדינה וביחסים אישיים עם ראשי השלטון (מסופר על לוי אשכול שהיה יושב בישיבה סגורה והודיע שלא להפריע לו אלא בשני מקרים: כשפורצת מלחמה או אם דיסנצ'יק מטלפן).
בסוף 1974 פרש דיסנצ'יק מעריכת העיתון. כעבור ארבע שנים נפטר ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק בהלוויה רבת משתתפים.
בשנת 1990 קראה עיריית תל אביב-יפו רחוב על שמו בשכונת צהלה. בנו, עידו דיסנצ'יק, שימש כעורך "מעריב" החמישי ולאחר מכן כיו"ר "בזק". בנו השני, רוני דיסנצ'יק, שימש כמנהל מוזיאון תל אביב לאמנות ומנהל התזמורת הקאמרית הישראלית.
צופן החלפה
צפני החלפה, המכונים גם צפנים חד-אלפביתיים, הם צפנים בהם מוחלפת כל אות בשפה באות אחרת. (תוך שמירה על סדר האותיות המקורי וכך שכל אות מקורית מיוצגת על ידי אות אחת ויחידה בטקסט המוצפן)
צופן הזזה
אחד הצפנים הקדומים ביותר הידועים הוא צופן קיסר, אשר המצאתו מיוחסת ליוליוס קיסר. בצופן זה, מחליף המצפין כל אות בשפה באות המצויה שלושה מקומות אחריה בסדר האלפבית. (כך, תוחלף האות א' באות ד', האות ט' תוחלף בל', והאות ש' תוחלף באות ב')
חסרונה של שיטה זו נעוץ בפשטותה. ברגע שאדם מגלה את שיטתו של קיסר, יש באפשרותו לפענח כל הודעה שתשלח על ידיו. ניתן לעשות שיטה זו מורכבת מעט יותר באמצעות שינוי ההיסט לכל מספר שהוא בין 1 ל-21, ובמקרה כללי זה מכונה הצופן צופן הזזה. (למשל, צופן הזזה בו ההיסט הוא 6 יצפין את האות ג' כאות ט') גם צופן ההזזה הוא פשוט מאוד לפיצוח, מאחר שניתן לפצחו ידנית באמצעות בדיקת 21 אפשרויות בלבד.
כתב אלב"ם
כתב אלב"ם הוא כתב סתר קדום, אשר בו מתחלפת כל אות באות האחת עשרה שאחריה או לפניה. הסטה זו נובעת מפיצול האלף בית לשניים. אפשר להשתמש בהסטה מתוחכמת יותר, בה מספר האותיות המוסטות יהיה קטן יותר או גדול יותר.
ישעיהו הנביא כתב את השם בן טבאל, אך יש שסבורים שהתכוון לפקח בן רמליהו, שכן בשפת אלב"ם "טבאל" הוא "רמלא" (=רמליה).
שיטה זו של כתב סתרים מוזכרת בתלמוד הבבלי במסכת שבת דף קד עמוד א.
צופן החלפה כללי
ניתן לשכלל את צופן ההזזה שתואר בסעיף הקודם באמצעות הרחבת האפשרויות להתאמת אותיות זו לזו, לכל התאמה אפשרית בין 22 אותיות האלפבית. במקרה זה, קיימים לשיטת ההצפנה \ 22! מפתחות שונים - מספר עצום בגודלו אשר הופך את שיטת הניסוי והטעייה לבלתי סבירה.
אף על פי שאין צופן ההחלפה שומר על אותיות האלפבית בהן נכתבה ההודעה המקורית, שיטתו שומרת על מאפיינים מסוימים של השפה. למשל, האות "e" היא האות הנפוצה ביותר באנגלית, ולכן סביר יהיה להניח שהאות הנפוצה ביותר בהודעה שהוצפנה על ידי צופן ההחלפה תייצג את האות "e". השימוש בסטטיסטיקת התפלגויות האותיות לשם פיצוח צופן ההחלפה מכונה ניתוח תדירויות. כלים נוספים אשר עומדים לרשותו של הקריפטואנליסט בפיצוח צופן זה הם נתונים סטטיסטיים העוסקים בקשרים בין אותיות בשפה בה נכתבה ההודעה המקורית. למשל באנגלית, אחד מצמדי האותיות הנפוצים ביותר הוא "th", וכמעט תמיד לאחר הופעת "q" במילה, תופיע אחריה האות "u". כל המאפיינים האלה לא נפגעים על ידי ההצפנה.
כל הנכתב לעיל מניח שידועה השפה בה נכתבה ההודעה המקורית לפני הפענוח, אך הנחה זו סבירה לרוב, ובמידת הצורך ניתן להפעיל ניסיון פענוח במספר שפות אפשריות במקביל עד שתמצא השפה הנכונה.
כתב אתב"ש
כתב אתב"ש הוא כתב סתרים המבוסס על חילופי אותיות מנוגדות באלפבית העברי: א' תבוא במקום ת', ב' במקום ש' וכך הלאה. ירמיהו הנביא מתייחס בנבואותיו ל"ששך" ול"לב קמי", שהן "בבל" ו"כשדים" בצופן אתב"ש.
שיטה זו היא המפורסמת בשיטות להחלפת אותיות, ומוזכרת בתלמוד הבבלי במסכת שבת דף ק"ד עמוד א'. צופן אתב"ש משמש גם במיסטיקה היהודית וגם כאקרוסטיכון בפיוטים.
צופני החלפה מוכללים
לצופן החלפה רב-אלפביתי גרסאות רבות בהן דיגרם, פוליגרם, צופן החלפה הומופוני, צופן ויז'נר - שבו משתמשים באלפבית שונה עבור כל תו במסר וספר-צופן - שבו המפתח מהווה למעשה רצף אותיות מתוך ספר כלשהו. מסר מפורסם שהוצפן בשיטה זו הוא "מברק צימרמן", שפענוחו באמצעות עותק של ספר הצופן הביא לכניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. וכן צופן ורנם בו מחברים בחיבור בינארי מודולו 2 את סיביות המסר עם מפתח אקראי.
גישה לבדיקת קיום מילה בטקסט המוצפן
בהנחה שאנו יודעים את הנושא המשוער של הטקסט (למשל בקשת אספקה לתחמושת) נחפש את המילה AMMUNITION בטקסט באנגלית. מילה זו מתאפיינת בתכונות שמקלות מאוד לאתר אותה בטקסט מוצפן בשיטה זו: המילה בת 10 אותיות שמקיימות את התבנית הבאה:
את הבדיקה על קיום כל התנאים הללו קל מאוד לבצע בטקסט מוצפן בשיטה זו.
המינהל לילדים ולמשפחות
תקציב מינהל הילדים והמשפחות עומד על כ-49 מיליארד דולרים.
המינהל הוקם ב-25 באפריל 1991 ומאז פועלת בתחומים רבים בעניין רווחת הילד בתחומי ארצות הברית. מטה המינהל ממוקם בבירה האמריקאית, וושינגטון די. סי.
ממלא מקום של ראש מינהל הילדים המשפחות הוא בן גולדהבר.
שמחה לוסטיג
שמחה לוסטיג (16 ביוני 1937 - 27 באפריל 2009) היה איש עסקים וספורטאי ישראלי.
ביוגרפיה
לוסטיג נולד בתל אביב וסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון עירוני א'. הוא היה חבר הגרעין המייסד של קיבוץ גונן ברמת הגולן מטעם תנועת הצופים. הוא שירת בגדוד 88 של הנח"ל המוצנח, תחת פיקודו של עוזי יאירי. במרץ 1957 נפצע קשה במהלך פעילות מבצעית בגבול מצרים ונותר משותק בגפיו התחתונות.
בתקופת השיקום החל לעסוק בספורט נכים. בתחום הספורט פיתח לוסטיג תחומי עניין שונים. הוא היה חבר בית הלוחם תל אביב, השתתף באולימפיאדת הנכים בשנים 1960 ו-1964, היה אלוף ישראל בטניס שולחן לנכים, ועסק גם בנהיגה בסירות מרוץ.
בשנת 1959 נפטר אביו של לוסטיג ועסק היהלומנות המשפחתי הועבר לידיו. לצד פיתוח העסק היה לוסטיג מעורב בפעילות ציבורית בתחום היהלומנות ושימש משנה לנשיא בורסת היהלומים הישראלית וחבר נשיאות התאחדות תעשייני היהלומים בישראל. בשנים 2003–2006 שימש בהתנדבות יו"ר מכון היהלומים בישראל ובשנת 2008 העניקה לו הבורסה תואר "יקיר תעשיית היהלומים".
לוסטיג לקח חלק גם בפעילות ציבורית להרחבת אפשרויות התעסוקה של נכים, בין היתר בתחום היהלומנות, והיה חבר הוועד המנהל של עמותת "נגישות ישראל". לאחר מלחמת לבנון השנייה, בשנת 2006, פרסם לוסטיג בעיתונות מודעת תמיכה ברמטכ"ל דן חלוץ.
חיים אישיים
לוסטיג היה נשוי ואב לשתי בנות, בהן השדרנית דפנה לוסטיג. הובא לקבורה בכפר שמריהו, מקום מגוריו.
בן דודו של שחקן הכדורסל ארז לוסטיג.
Cupido
Cupido (בעברית: קוּפִּידוֹן) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת הארגנטינאית טיני. האלבום יצא לאור ב-17 בפברואר 2023, בהוצאת חברות התקליטים הוליווד רקורדס וסוני מיוזיק לטין.
מריך דמיראל
מריך דמיראל (נולד ב-5 במרץ 1998) הוא כדורגלן טורקי, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אל-אהלי ובנבחרת טורקיה.
Cupido
רקע והכרזה
בדצמבר 2020, טיני הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה, Tini Tini Tini, וסיימה את הקידום שלו עם סדרה של הופעות בדצמבר באותה השנה. ב-2021, טיני עזבה את חוזה ההקלטות שלה עם יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט, וחתמה על חוזה אחר עם סוני מיוזיק לטין. במהלך 2021 ו-2022, טיני הוציאה סינגלים ושירים בהוצאת סוני. בספטמבר 2022, היא אישרה שהאלבום החדש שלה ייצא לאור בקרוב, וששיריו מספרים את הסיפורים שעיצבו את החיים והקריירה שלה. ב-26 בינואר 2023, חשפה טיני את שם האלבום Cupido ותאריך היציאה שלו, בתוכנית הטלוויזיה El Hormiguero. במקביל, פרסמה טיני את העטיפה ואת תאריך היציאה של הסינגל העשירי מתוכו, "Cupido", בעמוד האינסטגרם שלה.
מריך דמיראל
קריירת מועדונים
בצעירותו דמיראל התאמן במחלקת הנוער של קבוצת הפאר הטורקית, פנרבחצ'ה. דמיראל הוחתם על ידי אלקננס הפורטוגזית ב-2016. בינואר 2017, הוא הושאל לקבוצת המילואים של ספורטינג ליסבון, וב-5 בפברואר 2017, ערך דמיראל את הופעת הבכורה המקצועית שלו בליגה הפורטוגלית השנייה בתיקו 1 - 1 ביתי נגד פמיליקאו. בסוף העונה ספורטינג לממש עליו את האופציה ולהחתים אותו.
ב-15 באוגוסט 2018, הושאל דמיראל למועדון הטורקי אלניהספור. ב-1 בספטמבר 2018, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הטורקית בניצחון 0–1 על גוזטפה. במחזור שלאחר מכן, שנערך ב-17 בספטמבר 2018, כבש דמיראל את שערו הראשון בקריירה נגד טרבזונספור. ב-29 בינואר 2019, דמיראל חתם באלניהספור תמורת 3.5 מיליון יורו, למחרת דמיראל הצטרף למועדון האיטלקי ססואולו בהשאלה עם אופציה להחתמה.
ב-24 בפברואר 2019, דמיראל ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' נגד ספאל, המשחק הסתיים בשוויון 1-1.
ב-4 באפריל 2019, רשם דמיראל את השערים הראשונים שלו בסרייה א', כשכבש צמד בניצחון 4 - 0 נגד קייבו ורונה.
ב-1 ביולי 2019, ססואולו החליטה לממש את האופציה על דמיראל והחתימה אותו תמורת 7.5 מיליון יורו.
ב-5 ביולי 2019, 4 ימים לאחר שחתם בססואולו, הודיעה יובנטוס על העברת דמיראל מססואולו שחתם על חוזה לחמש שנים תמורת 18 מיליון יורו. על פי הדיווחים שכרו נאמד על כ-1.3 מיליון יורו בשנה. ובנוסף הוא הפך לשחקן הטורקי הראשון שמשחק ביובנטוס.
דמיראל ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-21 בספטמבר, בניצחון 2–1 על קייבו ורונה במשחק ליגה; ולאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות ב-11 בדצמבר, במשחק האחרון של המועדון בשלב הבתים וזכה לשבחים בתקשורת על הופעתו, כאשר עזר ליובנטוס לשמור על שער נקי בניצחון 2–0 נגד באייר לברקוזן במשחק חוץ.
ב-12 בינואר 2020, דמיראל כבש את השער הראשון שלו במועדון, בניצחון 2–1 על רומא; אך לצערו הוא נפצע בהמשך המשחק, מה שמנע ממנו להשתתף במשחקי הקבוצה עד סוף העונה.
ב-6 באוגוסט 2021 הודיעה אטאלנטה על החתמתו של דמיראל בהשאלה מיובנטוס עם אופציה לרכישה. ב-17 במאי 2022 הפעילה אטאלנטה את סעיף הרכישה ורכשה את דמיראל באופן קבוע.
ב-19 באוגוסט 2023 חתם דמיראל באל-אהלי הסעודית לשלוש שנים.
קריירה בינלאומית
דמיראל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-20 בנובמבר 2018, במשחק ידידות נגד נבחרת אוקראינה, כמחליף של מרט מולדור בדקה ה-85. ב-11 ביוני 2021, רשם דמיראל את הופעת הבכורה שלו נגד נבחרת איטליה, במשחק הראשון בקמפיין יורו 2020 של אופ"א; אך באותו המשחק כבש שער עצמי והנבחרת הפסידה 0–3.
טמשן אפריקני
טמשן אפריקני (שם מדעי: Podica senegalensis) הוא מין ממשפחת הטמשניים שמזכירים מעט טבלנים החיים באזורים הטרופיים ושייכים לסדרת העגוראים. זהו המין היחיד במשפחה שחי באפריקה והוא גם מין יחיד בסוגו.
מאפיינים
אורכו של הטמשן 50–58 ס"מ. הוא מותאם לחיים במים ובעל צוואר ארוך, מקור אדום ומחודד ורגליים אדומות בוהקות. נוצותיו חומות כהות בדרך כלל, צדו בהיר יותר ובטנו לבנה. הצוואר אפור מהצד ושחור מלמעלה והראש גם שחור מלמעלה ובעל פס לבן לאורכו עד לצוואר. הזכרים יותר כהים מהנקבות. הטמשן מזכיר ברווז כשהוא שוחה ורגליו הגדולות ובעלות הקרום שקועות במים.
הטמשן חי ברחבי אפריקה בנהרות, אגמים ובביצות שונות וגם ביערות גשם, סוואנות לחות ואף בביצות מנגרובים. הוא שחיין זריז מתחת למים ומחפש חסרי חוליות כמו בריומאים, שפיריות, סרטנים זעירים, רכיכות, דגים ודו-חיים קטנים. רוב הטרף נתפס מתחת למים אך הם יודעים גם לצוד על היבשה. עופות אלה חיות ביחידות או בזוגות ונסתרים מהעין רוב הזמן. גם לא ידוע אם רוב המן הם מתחת למים או על היבשה.
הטמשנים מקננים בעונת הגשמים על גזרי עצים ליד המים. הנקבה מטפלת באפרוחים לבד והם עוזבים את הקן במהירות ומסוגלים לחפש מזון בכוחות עצמם.
קודורי (נהר)
נהר קוֹדוֹרי (בגאורגית: კოდორი, באבחזית: Кәыдры, קווידרי) הוא הנהר השני בגודלו באבחזיה, רפובליקה בדלנית בצפון-מערב גאורגיה. הנהר נוצר מהתמזגות הנהרות סאקן וגוואנדרה (გვანდრა), וזורם במרכז אבחזיה עד לים השחור ליד העיר דרנדה כשהוא עובר בדרכו גם ליד העיר לאטה.
בגאורגיה אין מרבצי ניקל, כרום ידועים, אולם כמות לא משמעותית, במיחוד של סיליקט ניקל, ניתן למצוא, בין היתר באזורים ההרריים של אבחזיה, באזור קודורי עילית. כמו כן, קובלט, שנמצא בגאורגיה יותר, נמצא ליד הכפר צ'ורצ'אני שבנפת חאשורי ובאזור נהר קודורי עילית.
אברהם אבא לייפר
ביוגרפיה
נולד לרב יוסף לייפר, האדמו"ר מפיטסבורג, בקרולי. אביו היה בנו של האדמו"ר הרב ישכר בער השני מנדבורנא בן האדמו"ר רבי מרדכי לייפר מנדבורנא. בגיל 12 שלחו אביו (יחד עם אחיו) ללמוד באירופה אצל רבי שלמה זלמן פרידמן אב"ד ראחוב שם למד 4 שנים. בסיום לימודיו קיבל ממנו סמיכה. אחר כך עבר לישיבת סקלהיד ללמוד אצל הרב יהודה סגל רוזנר.
בשנת ה'תרצ"ז התארס לרחל, בתו של קרובו רבי איתמר רוזנבוים בן רבי מאיר מקרעטשניף, שנודע בכינויו "האדמו"ר הזקן מנדבורנא". החתונה התעכבה זמן רב כדי שרבי יוסף, אבי החתן יוכל לבוא מארצות הברית אך בשנת ה'תרצ"ט כשהחלו רוחות המלחמה הוחלט שיתחתן ללא נוכחות אביו. החתונה נערכה בצ'רנוביץ, מקום מגורי חמיו, ולאחר חתונתו מונה על ידי חמיו לכהן כרב בית הכנסת הגדול בעיר.
ניצל מהשואה ולאחריה היגר לארצות הברית והתגורר אצל אביו כשנה, ולאחר מכן עבר לניוארק שם החל לכהן כאדמו"ר בחיי אביו, והקים בית מדרש "אהבת ישראל". לאחר פטירת אביו באדר ה'תשכ"ו, עבר למלא את מקומו בפיטסבורג. בשנת ה'תשכ"ט שכל את בנו הרב יצחק אייזיק (חתנו של הרב ישראל אריה זלמנוביץ רבה של עכו), ולא השאיר אחריו צאצאים.
בשנת ה'תש"ל עלה לישראל וקבע את משכנו בעיר אשדוד, שם הקים מוסדות תורה וחסד. נפטר בפתאומיות בעשרה בטבת ה'תש"ן (ינואר 1990) ונקבר בהר המנוחות.
בכל מקומות מושבו היה פעיל בהקמת מוסדות דת ונטל חלק בחיים הציבורים. בהגיעו לישראל נמנע מהתערבות פוליטית, ולמרות הפצרות של אדמור"י אגודת ישראל לא הצטרף בקריאה לבחירות.
שיטים (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
השבת אבדה
הֲשָׁבַת אֲבֵדָה היא מצוות עשה שבין אדם לחברו המחייבת להחזיר אבדה לבעליה. במצווה זו מחויב המוצא כל זמן שהאבדה אצלו גם אם הבעלים התייאש מהאבדה (לאחר שמצאה), וכל זמן שלא רוצה להשיב את האבדה מבטל מצוות עשה.
מלבד מצוות ה"עשה", ישנה מצוות לא תעשה - "לא תוכל להתעלם", האוסרת על המוצא להתעלם מהאבדה שמצא. וגם מי שלקח שלא על דעת להחזיר עבר באיסור זה.
על פי ההלכה, חובת השבת אבדה כוללת הוראות אילו מאמצים מוטל על המוצא לנקוט כדי להחזיר את האבדה לבעליה, ובאילו מקרים עוברת האבדה לבעלות המוצא.
מקור המצווה
כאמור מצווה זו כוללת מצוות עשה ולא תעשה, הנלמדים מפסוקי התורה. מקור ה'מצוות עשה' מוזכרת בפרשת משפטים:
מצוות ה'לא תעשה' נכתבה בפרשת כי תצא:
ייאוש הבעלים מאבדתו
אבדה שידוע שבעליו התייאשו ממנה, כגון שאין לה סימנים, או שהבעלים הודיעו מפורש שהם מתייאשים מהאבדה, דינה כהפקר, וכל אדם שרואה אבדה כזו יכול לקחת אותה. עם זאת, במקרה שמצא את האבדה לפני שהבעלים התייאשו ממנה, חלה עליו חובת השבה, והחובה אינה פוקעת גם אם לאחר מציאת האבדה התייאשו הבעלים. לאור זאת עוסקת הגמרא באריכות במושג יאוש, ומבררת, באילו מקרים ישנו יאוש.
ייאוש שלא מדעת
מחלוקת מפורסמת הקשורה לדין זה היא מחלוקתם של אביי ורבא בדין יאוש שלא מדעת. יאוש שלא מדעת מתייחס למקרה שאדם מוצא חפץ בזמן שהבעלים לא התייאש עדיין, ועם זאת ברור שברגע שידעו הבעלים שהחפץ נעלם יתייאשו מיד. לפי דעת אביי יאוש שלא מדעת אינו נחשב יאוש, ולפי רבא, נחשב יאוש. על אף שבדרך כלל במקום שיש מחלוקת בין אביי ורבא, פוסקים כרבא. מחלוקת זו היא אחת משש מחלוקות (הידועות בראשי התיבות שלהן 'יע"ל קג"ם') בין אביי לרבא, בהן נפסקה הלכה כאביי.
אופן ההשבה
המשנה מפרטת על הדרך הרצויה על פיה יש להכריז על אבדה, כאמצעי להחזיר אותה לבעליה.
לאחר חורבן בית-המקדש התקינו חז"ל שמוצא האבדה יכריז עליה בבתי כנסיות ובבתי מדרשות. עוד נקבע, שבמקומות בהם נהוג להחרים אבדות לאוצר המלכות - יש להסתפק בהודעה לשכנים ולחברים.
בעל האבדה צריך לתת את סימני האבדה, כדי להוכיח שהאבדה שייכת לו. מי שידוע כרמאי, אינו מקבל את האבדה גם אם יביא סימנים, עד שיביא עדים שיעידו שהחפץ שלו. לתלמיד חכם, המוחזק כאדם ישר ונאמן, מחזירים את האבדה אם הוא זיהה אותה כשלו בטביעת עין (בראייה), אפילו ללא מתן סימנים.
לפי ההלכה, המוצא חייב לטפל באבדה כדי שלא תאבד את ערכה, ופעמים שהוא צריך גם להשתמש באבדה, כדי שלא תתקלקל מחוסר שימוש. כאשר הטיפול באבדה מחייב הוצאה ממונית, רשאי המוצא לגבות את ההוצאה שנגרמה לו בגלל האבדה. כיוון שכך, התירו חז"ל למכור את האבדה במקום שהיא גורמת להוצאות יתרות, ההופכות את הטיפול בהשבתה לבלתי משתלם עבור המאבד.
יוצאים מהכלל לחובת השבת אבדה
מקרים שבהם אין חובה לקיים את מצוות השבת אבדה: אדם שעסק במצוה אחרת בשעה שראה את האבדה, לא חייב בהשבתה מתוקף ההלכה ש"העוסק במצווה פטור מן המצווה".
השבת אבדה בחוקי מדינת ישראל
חוק השבת אבדה, תשל"ג-1973, מסדיר את הטיפול באבדות. החוק הישראלי אינו זהה במדויק לדין העברי, אך שואב ממנו עקרונות רבים. היחס בין שיטות המשפט בנוגע לסוגיה זו נידון רבות במהלך דיוני הכנסת בעת חקיקת החוק.
בניגוד לדין העברי, החוק אינו אוסר על המוצא להתעלם מהאבדה. רק אם המוצא מחזיק כבר בחפץ שהלך לאיבוד, החוק חל עליו ומורה להשיב את האבדה לבעליה, למסור הודעה על המציאה למשטרה ולמסור אותה לידיה אם דרשה זאת ממנו או אם האבדה נתגלתה "ברשותו של אדם אחר" - למסור אותה לבעלי השטח. מי שנוטל אבדה ולא פועל לפי החוק עובר עבירה.
בדומה לדין העברי, מותר למוצא למכור את האבדה (לאחר הודעה על כך למשטרה) כאשר זה נכס שעלול להתקלקל או לאבד שיעור ניכר משוויו, או שהוצאות שמירתו אינן סבירות לעומת שוויו.
חריג שקיים בחוק, בדומה לדין העברי, הוא שאין חובה לנסות להשיב אבדה לבעליה או להודיע למשטרה אם שווי האבדה מועט ויש להניח שבשל השווי הנמוך בעליה התייאש ממנה.
לאחר ארבעה חודשים, החוק רואה את הבעלים כמי שהתייאש מן האבדה והיא הופכת לרכושו של המוצא. במשך השנה הראשונה לאחר שהמוצא רוכש את הבעלות, הבעלים המקורי (המאבד) יכול לדרוש לפדות את האבדה, כלומר לקנות אותה מהמוצא, והמוצא יהיה חייב למכור לו אותה.
סטרומסגודסט
מועדון הכדורגל סטרומסגודסט (בנורווגית: Strømsgodset IF) הוא מועדון כדורגל נורווגי מהעיר דראמן, שהוקם ב-10 בפברואר 1907 ולזכותו שתי אליפויות וחמישה גביעים. מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל הוא אצטדיון מריאנלסט, המשמש כמגרשה הביתי מאז 1967.
בעונת 1992/1993, לאחר שזכתה בגביע הנורווגי, השתתפה בגביע המחזיקות, שם הפסידה לקבוצה הישראלית הפועל פתח תקווה פעמיים בתוצאה 2-0, ו-4-0 בסיכום.
ב-2006 זכתה באליפות ליגת המשנה הנורווגית ומאז 2007 מתמודדת ברציפות בליגת העל הנורווגית.
הנסיך הקטן (בית קפה)
הנסיך הקטן הוא בית קפה וחנות לספרי יד שנייה שנקרא על שם ספרו של אנטואן דה סנט-אכזופרי, "הנסיך הקטן". בית הקפה פעל בסמטה פלונית בתל אביב ומשך אליו סופרים, משוררים ואנשי רוח רבים והיה למוקד של חיי תרבות בתל אביב.
היסטוריה
'הנסיך הקטן' נוסד ברחוב קינג ג'ורג' בשנת 2001 על ידי נעים כהן, בנו של סוחר ספרים, ופעל בתחילה כחנות ספרי יד שנייה בלבד. לאחר כשנתיים של פעילות בחנות הספרים החליט כהן להרחיב את פעילותו ולפתוח בסמטה פלונית הסמוכה בית קפה המשולב עם חנות ספרים תחת אותו השם. בתחילה נתון היה המקום בקשיים, אולם לאחר הרחבת הפעילות למתכונת של 24 שעות ביממה, צבר פופולריות. על רקע הסמטאות הציוריות ביניהן הוא ממוקם ומדפיו עמוסי הספרים המצהיבים, הפך הנסיך הקטן למקום מפגש מרכזי של אנשי רוח ותרבות בתל אביב. עם פוקדיו הנודעים נמנו המשורר, המתרגם והעורך יהודה ויזן, העיתונאי והיוצר רועי צ'יקי ארד, הצייר והמשורר טל סלוצקר, הסופרת שהרה בלאו, המשוררת אפרת מישורי המשורר והמו"ל שלמה קראוס, הסופר יורם קניוק, המשורר והמתרגם אהרן שבתאי ובתו המחזאית ננו שבתאי, המוזיקאי יצחק קלפטר, המשורר מתי שמואלוף, הסופר והעורך רן יגיל, המוזיקאי קובי אוז, יגאל סרנה, פרופ' דן לאור, המשוררת דפנה שחורי, סבינה מסג, המשוררת מאיה בז'רנו, שלמה שבא, רועי חן, השחקן איתי שגב, המתרגם גיורא לשם, יהונתן גפן, המשוררת יודית שחר, המשורר רומן באימבאיב ורבים אחרים.
פרופ' גבריאל מוקד אמר על המקום: במהלך שנות פעילותו נהג בית הקפה לקיים ערבי הקראת שירה מגוונים, אירועי השקת ספרים ואף אירח את חתונתה של השחקנית ריקי בליך, מהלקוחות הקבועים של בית הקפה. גלריה מתחלפת של יצירות צילום ורישום הוצגה על קיר חדר הכניסה ויותר מעשרת אלפים ספרים משומשים למכירה ולמסירה עיטרו את קירות המקום.
בסוף שנת 2010, בעקבות הגבלת שעות פעילות המקום על ידי עיריית תל אביב ומחלוקת עם בעלי הבניין, נסגר בית הקפה. לקראת סגירתו ערכו יושביו הקבועים ערב שירה לפרידה מן המקום והקדישו לו משיריהם שנכתבו במיוחד לכבודו. לקראת סגירתו, יהודה ויזן כתב על בית הקפה ב"טיוטה להספד":
ב-2013 בית הקפה נפתח מחדש ברחוב המלך ג'ורג' 19.
ישראל חיים דייכס
רבי ישראל חיים דייכס (תרי"א 1850, דרשונישוק - תרצ"ז 1937, לידס) היה רב בניישטדט-שרווינדט ובלידס ומחבר הספר נתיבות ירושלים ועוד.
קורות חייו
נולד בדרשונישוק (Dorsuniszki) שבפלך קובנה בכ"א בטבת תרי"א (26 בדצמבר 1850) לרבי הירש אריה ליב מחכמי אנגליה. כבן שמונה עשרה נסמך לרבנות. בשנת תרכ"ט נישא לבתו של רבי משה ביילצקי מווילנה. הוא בחר לעסוק במסחר אולם בשנת תרל"ה איבד את כספו ונסמך על שולחן חותנו, עד שגם האחרון ירד מנכסיו.
בחנוכה שנת תרמ"ה (1883) נתמנה לרב בעיר וולאדילסב שבפולין (בגרמנית: ניישטדט-שרווינדט). בשנת תרס"א נתמנה לכהן כרבה של לידס. באנגליה עמל רבות לחיזוק שמירת המצוות ולימוד התורה בעירו, ועם השנים תפס מקום חשוב בהנהגת יהודי המדינה. היה ממייסדי "אגודת הרבנים החרדים", מחובבי תנועת חובבי ציון ומהמצטרפים הראשונים לתנועת המזרחי, בה היה פעיל מרכזי עם סוף ימיו.
נפטר בלידס שבאנגליה בי"ד בתמוז תרצ"ז (23 ביוני 1937).
בנו הבכור הוא ד"ר שמואל דייכס, שהיה רב בלונדון. בנו השני הוא ד"ר בצלאל דייכס, שהיה רב בסנדרלנד שבאנגליה.
הפולמוס על אודות כשרות המקוואות
מספר חודשים לאחר מכן הדפיס הרב דייכס את קונטרס בשם "עין ישראל", בו חזר מדעתו בנקודה זו, וכתב כי "... נוכחתי לדעת כי יש הרבה מיני מיטערס העשויים על אופנים שונים, והמיטערס אשר יש בהרבה מקואות במדינתנו אינם כמו שתארתי בספרי מקוה ישראל". על כן סייג את היתרו רק לגבי מקוואות שכבר נעשו.
בירחון "המאור" נדפס בשנת תשי"ח (1958) מכתבו של הרב יוסף יהושע אפפעל, חבר בית הדין בלידס. לדבריו, פנייה אישית של בעל האור שמח, אשר אסר את המקוואות הנסמכים על היתרו של הרב דייכס, אל הרב צבי הירש הורביץ מלידס, הביאה לשינוי המצב בעיר רק כעבור שנים, בתחילת שנות החמישים.
מיקלוש קאלאי
ביוגרפיה
מיקלוש קאלאי נולד בנירג'האזה למשפחת אצולה רבת השפעה במחוז. בין 1921 ל-1929 כיהן כמושל האזורי מטעם בית המלוכה ההונגרי ובהמשך הצטרף למערכת הפוליטית ההונגרית. בין 1929 ל-1931 כיהן כשר המסחר ההונגרי ובהמשך, בין 1932 ל-1935, כיהן כשר החקלאות. ב-1935 התפטר מתפקידו לאות מחאה על מדיניותו הימנית של ראש הממשלה גיולה גמבש. קאלאי נותר מחוץ למערכת הפוליטית במשך מספר שנים, אך נעתר לבקשתו של עוצר הכתר ההונגרי מיקלוש הורטי לעמוד בראש ממשלה חדשה ולשנות את המדיניות הפרו-נאצית המובהקת של קודמו - לסלו ברדושי. ב-7 במרץ אולץ ברדושי להתפטר ולמשך יומיים מילא את מקומו שר הפנים פרנץ פישר.
ב-9 במרץ 1942 מונה קאלאי לראש הממשלה. קאלאי היה שמרן ותמיכתו בגרמניה הנאצית הייתה מסויגת. עם זאת חיילי הצבא ההונגרי המשיכו בלחימתם לצד הוורמאכט בקרבות החזית המזרחית. לאחר התבוסה בקרב סטלינגרד פתח קאלאי במשא ומתן עם נציגי בריטניה וארצות הברית והעניין הוביל לעימות מול הגרמנים. ב-19 במרץ, שנתיים אחרי מינויו, כבש הצבא הגרמני את הונגריה, הממשלה ההונגרית הודחה ומיקלוש הורטי הושם במעצר בית. דמה סטויאי מונה על ידי הגרמנים לראש הממשלה. קאלאי נמלט לשגרירות הטורקית, אך מאוחר יותר נעצר על ידי הגרמנים, נשלח למחנה הריכוז דכאו ובהמשך למאוטהאוזן. בשלהי אפריל 1945 הועבר לטירול ושוחרר ב-5 במאי 1945 על ידי חיילי הארמייה החמישית של הצבא האמריקני. ב-1946 גלה מהונגריה, השתקע בארצות הברית והתמסר לכתיבת זיכרונותיו. הוא הלך לעולמו בניו יורק ב-1967 והוא בן 80 שנים.
קאלאי והקהילה היהודית
בתקופת כהונתו של קאלאי היה מצב היהודים בממלכת הונגריה טוב יחסית ממצבם בארצות השכנות. בני הקהילה נשלחו לעבודות כפייה וזכויותיהם נשללו, אך הם לא היו נתונים לסכנת השמדה ממוסדת. עם זאת, אלפי יהודים מצאו מותם במחנות העבודה בעיקר בחזית הרוסית. קאלאי מעולם לא הסתיר את עמדותיו האנטישמיות המסורתיות, אך התנגד לפתרון הסופי והתחמק מדרישות הגרמנים לפעול בתחום זה. בשלהי דצמבר 1942 אושרה שוב העלייה מהונגריה, לאחר שהופסקה מספר חודשים קודם לכן עם ניתוק היחסים הדיפלומטיים בין הונגריה לבריטניה. ניתנה כמות מצומצמת של אשרות, תוך שיתוף פעולה בין הממשלה ההונגרית ובין משה קראוס מנהל המשרד הארצישראלי בבודפשט. עם הכיבוש הגרמני פסקה העלייה.
נמיקולופטרוס
נמיקולופטרוס (שם מדעי: Nemicolopterus; משמעות השם: "כנף של תושב יער") הוא סוג של זוחל מעופף מהסדרה הקדומה פטרוזאורים. הוא חי לפני 120 מיליון שנה לערך, בתקופת הקרטיקון של סין. מאובני הפטרוזאור התגלו ב-2008 בתצורת ג'יופוטאנג, מחוז ליאונינג שבצפון סין כחלק מאוסף של "המכון לחולייתנים פלאונתולוגים ופלאואנתרופולוגים" של בייג'ינג. המאובנים השתייכו למין יחיד - Nemicolopterus crypticus. השם "kryptos" משמעו "מתחבא".
מאפיינים
הנמיקולופטרוס היה הקטן שבכל מיני הפטרוזאורים מעולם והוא היה בעל מוטת כנפיים של 25 ס"מ בלבד, כמו של דרור הבית. ממצאים של עצמות החזה מוכיחים שמדובר היה בפרטים בוגרים לגמרי, אם כי כמה החוקר דארן נאיש סובר שהפרט רק החל לעוף ואולי היה קרוב בגודלו לסינופטרוס (Sinopterus).
למרות גודלו הקטן הוא דווקא היה שייך לקבוצת הפטרודקטיליים, מאבותיהם של המעופפים הגדולים ביותר בעולם. הוא היה מקרוביהם של הטפג'ריים וקרוב רחוק של האורניתוכיריים. בדומה למיני הטפג'ריים והאזדרקיים העצומים הוא היה חסר שיניים בלסתותיו החלולות.
מפרץ סן פבלו
מפרץ סן פבלו (באנגלית: San Pablo Bay) הוא מפרץ רדוד היוצא ממפרץ סן פרנסיסקו במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
אל המפרץ נשפכים הנהרות סקרמנטו, וסן חואקין (הנהרות נשפכים למעשה אל מפרץ סויסון הנשפך אל מפרץ סן פבלו). מצר קרקינז מפריד בין המפרץ למפרץ סן פרנסיסקו.
צורתו של המפרץ מעגלית, קוטרו כ-16 ק"מ ושטחו כ-230 קמ"ר. מפרץ סן פבלו מהווה קשר בין מפרץ סן רפאל והים הפתוח.
שטח המפרץ מחולק בין המחוזות קונטרה קוסטה, סולאנו, סונומה, ומרין. לחוף המפרץ מצויות העיירות סן פבלו, פינול, הרקולס, רודאו, ואלחו, נוואטו וסן רפאל. כמו כן העיר ריצ'מונד ממוקמת על חצי האי המפרדי בין מפרץ סן פבלו למפרץ סן פרנסיסקו.
סביב המפרץ ביצות מלח רבות המהווה שטחי טבע מוגנים במסגרת שמורת הטבע הלאומית מפרץ סן פבלו המשמשת בית גידול ואתר קינון למינים רבים של ציפורי מים וציפורים מוגנות בהן השקנאי החום.
בשל דגי הים הרבים שבמפרץ, הוא מהווה אתר דיג פופולרי.
המפרץ נקרא על שם רנצ'ו בן פבלו - חווה שהוקמה בסמוך על ידי מתיישבים ספרדים בשנת 1815.
קיג'ורו שידהרה
חייו
שידהרה נולד באוסקה בשנת 1872. הוא סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת טוקיו. ב-1915, הוא מונה לסגן שר החוץ וניתנו לו סמכויות של שגריר במהלך הוועידה הימית בוושינגטון. ב-1924 הוא מונה לשר החוץ בממשלתו של קאטו טקאקי, והמשיך בתפקיד זה תחת ממשלתם של ואקצוקי רייג'ירו ושל המאגוצ'י אוסאצ'י.
שידהרה הנהיג מדיניות אי-התערבות כלפי סין, בו בזמן שניסה להשיג יציבות ביחסים עם בריטניה וארצות הברית. המונח "הדיפלומטיה של שידהרה" בא לתאר את מדיניות החוץ הסובלנית של יפן ב-שנות ה-20 של המאה ה-20. במדיניות זו קנה שידהרה לעצמו מתנגדים רבים בקרב גורמים צבאיים ולאומנים ביפן, שהאמינו שזו החלישה את יפן, במיוחד לאור המסקנות של ועידת חיל הים של לונדון ב-1930.
באוקטובר 1931 הופיע שידהרה על כריכת המגזין טיים תחת הכותרת "איש השלום והמלחמה של יפן". הוא פרש מהפוליטיקה לאחר תקרית מנצ'וריה ושמר על פרופיל נמוך עד סוף מלחמת העולם השנייה.
לאחר כניעת יפן ב-1945, מונה שידהרה לראשות הממשלה ולנשיא המפלגה הפרוגרסיבית ("שינפו-טו"). ממשלתו ערכה טיוטת חוקה עבור יפן בהנחיותיו הפוליטיות של דאגלס מקארתור, אולם שלטונות הכיבוש האמריקאים הטילו וטו על הטיוטה. ממשלתו פרשה אחרי הבחירות הראשונות שלאחר המלחמה, כאשר המפלגה הליברלית של יפן קיבלה את רוב הקולות, ושיגרו יושידה נבחר לראשות הממשלה במקומו.
שידהרה הצטרף למפלגה הליברלית שנה מאוחר יותר, לאחר שטצו קטאיאמה הקים ממשלה סוציאליסטית. כאחד ממבקריו הנוקשים של טצו, נבחר שידהרה ליו"ר בית הנבחרים. הוא נפטר במהלך תפקיד זה בשנת 1951.
משה מלניק
מֹשֶׁה מָרוֹם-מֶלְנִיק (נולד ב-1946) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, טייס קרב ואלוף הפלות בחיל האוויר הישראלי. פיקד על בסיס נבטים ובסיס חצרים.
ראשית חייו
מלניק נולד וגדל בגבעתיים, למד בתיכון אורט טכניקום, כולל י"ג-י"ד. כנער הצטיין בכדורגל ושיחק כשוער קבוצת הבוגרים של שמשון תל אביב בליגה הראשונה.
שירות צבאי
בפברואר 1966 התגייס לקורס טיס מס' 54 אותו סיים במגמת קרב בנובמבר 1967. עבר אימון מבצעי על מטוסי אוראגן ובאפריל 1968 שובץ בטייסת 115, טייסת מטוסי סקייהוק. השתתף בגיחות תקיפה במצרים במלחמת ההתשה, באוגוסט 1969 נפגע מטוסו במהלך הפצצת המזח בפורט איברהים והוא נאלץ לבצע נחיתת אונס ברפידים.
באוקטובר 1970 עבר לטייסת העטלף, הטייסת השלישית בחיל שקלטה את מטוסי הפנטום, מטוסי הקרב החדשים והמתקדמים ביותר של חיל האוויר באותה עת. הוא נלחם עם הטייסת במלחמת יום הכיפורים, ביום הקרבות הראשון רשם שתי הפלות, אחת של טיל KSR-2 קלט שנורה ממפציץ טופולב 16 מצרי והשנייה של סוחוי-7 מצרי. ב-17 באוקטובר השיג שלוש הפלות של מטוסי מיג 21 סורים, אחת מהן משותפת עם אשר שניר.
במאי 1981 מונה למפקד טייסת 133, טייסת מטוסי F-15. ביוני 1981 פיקד על מבנה של ארבעה ממטוסי הטייסת שהשתתפו במבצע אופרה, המטוסים חיפו על מטוסי הF-16 שהפציצו את הכור הגרעיני בעיראק. הוא פיקד על הטייסת בתקופת מלחמת לבנון הראשונה, כשתחת פיקודו גם המטוסים והצוותים שהיו מיועדים להקים את טייסת 106, טייסת ה-F-15 השנייה. במהלך המלחמה רשמה הטייסת עשרות הפלות של מטוסי מיג 21, מיג 23 ומסוק איירוספסיאל גאזל. מלניק עצמו רשם שלוש הפלות במלחמה, מיג 21 סורי ב-8 ביוני ושני מיג 21 סורים ב-9 ביוני.
לאחר המלחמה יצא לתקופת לימודים בסיומה מונה לראש מפקדת בקרת איכות (מבק"א) במטה החיל, לאחר מכן שירת כמפקד בסיס נבטים ומפקד בסיס חצרים. הוא מונה ב-1991 לראש להק אוויר, אך לא החל לכהן בתפקיד וקידומו נעצר בעקבות עבירות משמעת של הטסת אישים ללא היתר במטוסי החיל. הוא השתחרר משירות הקבע בנובמבר 1992. בשירות המילואים המשיך לשרת כטייס קרב פעיל וכמדריך במגמת קרב בבית הספר לטיסה עד 2003. סך הכל צבר למעלה מ-6,500 שעות טיסה ורשם 8.5 הפלות.
קריירה
לאחר שחרורו עבד בחברת אינטרפייס גרופ של שלדון אדלסון במשך כשנתיים עד נובמבר 1995. לאחר מכן עסק בתחום ניהול פרויקטים של נדל"ן בישראל ובארצות הברית.
מלניק בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים ומינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד במסגרת תוכנית קרן וקסנר.
נמל התעופה הבין-לאומי אדיס אבבה בולה
נמל התעופה הבין־לאומי אדיס אבבה בולה הוא נמל תעופה השוכן ברובע בולה, כ־8 ק"מ דרומית־מזרחית למרכז העיר אדיס אבבה, בירת אתיופיה, ומשמש כנמל הבית של חברת התעופה האתיופית אתיופיאן איירליינס ומשכנו של משרדה הראשי. הנמל הוא שער הכניסה האווירי המרכזי של המדינה, ויוצאות ממנו טיסות לכל רחבי אתיופיה ואפריקה, למספר יעדים באירופה ובאסיה וכן לוושינגטון בירת ארצות הברית. עוד שוכנים בנמל משרדיה של רשות התעופה האזרחית של אתיופיה.
היסטוריה
הנמל שהוקם בשנת 1961, נקרא תחילה על-שמו של היילה סילאסי, ושופץ לראשונה בשנת 1971. בחודש מאי 2003 נחנך מבנה הטרמינל החדש (טרמינל 2), ובד בבד הושלמה סלילת מסלול הטיסה השני (מסלול 07R/25L) במקביל ומדרום לקודמו. הנמל מסוגל כיום לקלוט טיסות המבוצעות במטוסי איירבוס A380. עוד הסתיימה הקמתו של מגדל פיקוח חדש וחידוש שירותי כיבוי האש, ועלות השיפוצים הכוללת הגיעה ל-130 מיליון דולר. מבנה הטרמינל החדש שבו שבעה שערי עלייה למטוס, חמישה מהם באמצעות גשרים, משרת כיום את התעבורה הבינלאומית; בעוד שהמבנה הישן (טרמינל 1) שבו ארבעה שערים מטפל בקווי הפנים ובמספר טיסות בינלאומית ליעדים אזוריים.
סטטיסטיקה
השיפוצים המקיפים הביאו בתוך ארבע שנים להכפלת תנועת הנוסעים בנמל שעמדה בשנת 2004 על 1.6 מיליון נוסעים, והנמל הפך לצומת אווירי חשוב בתנועת הנוסעים האווירית אל אפריקה ובתוכה. בשנים 2006-2007 עברו דרכו 2,552,546 נוסעים, ובשנים 2007-2008 גדל הנתון ל-3,092,186, מהם 2,504,646 בטיסות חברת אתיופיאן איירליינס. בשנת 2010 עברו בנמל 3,780,928 נוסעים, והוא ניצב במקום ה-11 בהיקף תנועת הנוסעים ביבשת ובמקום השישי באפריקה שמדרום למדבר סהרה. קיבולתו המרבית עומדת כיום על 6 עד 7 מיליון נוסעים בשנה, בהשוואה לחצי מיליון עד שנת 2003. בשנת 2009 עברו בנמל 1,420,997 טונות של מטען, והוא החמישי בהיקף תנועת המטען באפריקה.
ברלין ירושלים
ברלין ירושלים הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1989 בכתיבתו ובימויו של עמוס גיתאי, עם ליזה קרויצר ורבקה נוימן בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב בהשראת קורות חייהן של שתי נשים יהודיות: מניה שוחט מהפכנית ברוסיה, פעילה אינטלקטואלית בברלין, ממייסדי ארגון השומר "הקיבוץ" ותנועת הפועלים הישראלית (מופיעה בסרט בשם טניה), ואלזה לסקר שילר משוררת אקספרסיוניסטית בגרמניה, ידידתם של תומאס מאן ווסילי קנדינסקי שברחה מברלין לירושלים ושם נפטרה בחוסר כל ב-1945.
הסרט מספר באופן בדוי על הקשר ביניהן ועל פגישתן בארץ ישראל, דבר שמעולם לא קרה.
הסרט זכה בפרס השופטים בפסטיבל הסרטים באיסטנבול, בפרס הצילום בפסטיבל הסרטים בולנסיה, זכה בפרס הביקורת בפסטיבל הקולנוע בוונציה והיה מועמד לפרס "אריה הזהב".
בסרט משתתפים גם רקדנים מהלקה של פינה באוש. צילומי "הקיבוץ" נערכו במגדל צדק.
תקציר העלילה
ברלין - שחקנים ורקדנים מעלים הצגה בנושא מרד פועלים נגד העולם הקפיטליסטי ומניפים דגל אדום. בקהל צופות טניה (רבקה נוימן) ואלזה לסקר שילר (רינה קרויצר). טניה מודיעה בגרמנית כי היא ברחה מרוסיה לאחר שניסתה להתנקש באחד השרים של הצאר וכי פניה כעת לפלשתינה כדי לחיות ולעבוד בקומונה שיתופית.
אלזה נשארת בברלין עם בן זוגה לודוויג (מרקוס שטוקהאוזן) ומטפלת בבנה החולה פאול (בנג'מין לוי). בשבתה בבית קפה מתפרצים לשם נאצים במדים חומים, צועקים ומפזרים כרוזים נגד יהודים. בנה נפטר והיא חוזה בעליית הנאצים לשלטון ושריפת הספרים בברלין. היא נוסעת ברכבת לציריך ומגיעה לבסוף לארץ ישראל שם מקבל אותה זינס (יוסי גרבר) שמסדר לה חדר עלוב לגור.
טניה עולה לארץ ישראל ומצטרפת לקומונה בגליל שבה הכל שיתופי. בין חברי הקומונה נחום (אוהד שחר), המבשלת פאניה (קרן מור), מנחם (ג'וליאנו מר), יאשק (דני רוט), ניסנוב (גדי פור), דב (מארק איווניר), ציפורה (בינה רוזנפלד) ועוד. טניה קוראת לשיתוף מלא של הנשים וביחס הוגן לשכנים הערבים. היא מתעקשת לחרוש והם מצליחים להחזיק את המקום ולקבל תמיכה מקלר (אורי לוי), נציג אליאנס.
אלזה כותבת לטניה על הגעתה וטניה מגיעה לירושלים ושתי הנשים השונות כל כך בדיעותיהן, מתחבקות.
הלכה וטכנולוגיה
התפתחות הטכנולוגיה, שמעניקה לאדם כלים חדשים ויכולות חדשות מצריכה לעיתים התייחסות של פוסקי הלכה לחידושים אלה, כדי לקבוע את אופן שילובם בכללי ההלכה.
חשמל בשבת
סוגיה מרכזית במפגש בין הלכה וטכנולוגיה היא סוגיית השימוש בחשמל בשבת, הנתונה למחלוקות הלכתיות רבות. דיון אחד נוגע להגדרת האיסור ההלכתי בהדלקה ובשימוש במכשירי חשמל בשבת. דיון אחר נוגע לגבי שימוש בחשמל המיוצר בפעולות המוגדרות כחילול שבת של עובדי חברת החשמל, בהיתר המבוסס על העובדה כי החשמל נצרך לצורכי פיקוח נפש.
נגד השימוש בחשמל בשבת עלו טיעונים אחדים, ובראשם האיסור על מעשה שבת - אסור לגרום ליהודי או לגוי לעבור על איסורים, ובשימוש בחשמל בשבת גורמים לעובדי חברת החשמל להרבות במלאכות הכרוכות בייצור החשמל. אולם, כיוון שיש הכרח לספק חשמל לכל רחבי מדינת ישראל בכל יום ויום, כולל שבת, וכל פגיעה באספקת החשמל כרוכה בסיכון חיי אדם, מצאו חלק מהפוסקים צד היתר לשימוש בחשמל המיוצר בשבת. עקב כך שבבתי החולים ישנם מכשירים רפואיים רבים מצילי חיים שעובדים על ידי חשמל, וגם בבתים פרטיים חולים רבים נעזרים במכשירים חשמליים להצלת חיים, וכמו כן כוחות הביטחון והמשטרה נעזרים באספקת החשמל כדי להיות ערוכים למצב חירום, פסקו שמותר להשתמש בחשמל המיוצר בשבת בחברת החשמל, כיוון שממילא הוא מיוצר לצורכי פיקוח נפש. על אף הצדדים שהעלו פוסקים להקל בשימוש בחשמל המיוצר על ידי יהודים בארץ ישראל, בירושלים ובבני ברק ובשאר חלקי הארץ ישנם אלפי בתי אב חרדים אשר נוהגים על עצמם איסור שימוש ברשת החשמל בשבת, בעיקר בהתבסס על פסקו של החזון איש, ומשתמשים בשבת בחשמל המיוצר באופן פרטי, על ידי גנרטורים של הקהילה או במצברים פרטיים הממוקמים בדרך כלל בדירה.
הפעלת מכשיר חשמלי בשבת על ידי פעולת אדם, כגון הפעלת מתג התאורה, אסורה בשבת. הומצאו שיטות וטכניקות בהיתר הלכתי לעשות שימוש בחשמל בשבת, אך זאת ללא מגע האדם אלא באופן אוטומטי. אחד ההיתרים היותר מוכרים הוא שעון שבת, המפעיל ומכבה מכשירים ואמצעי חשמל בביתו של האדם הדתי. את שעון השבת מכוונים בטרם כניסת השבת לשעות הרצויות, ועל ידי כך ניתן לקבוע את הפסקת או התחלת פעילותו של מכשיר חשמלי לאורך כל השבת.
קיימים בימינו כמה וכמה מינים וסוגים שונים של אמצעים ומכשירים הפועלים בעזרת חשמל בהם ניתן להשתמש בשבת בצורה אוטומטית, בהם מכשירים כמו מחם, פלטת שבת ומעלית שבת. במכשירים אלה קיים מנגנון המאפשר שימוש בשבת ללא חשש חילול שבת. דוגמה נוספת היא מעלית שבת - מעלית הנעה בין הקומות בצורה אוטומטית ועוצרת בכל תחנה ללא צורך בלחיצה על כפתורי הפעלה. המעלית ממתינה זמן מה בכל קומה לכניסת הנוסעים ומתריעה בזמזום כמה שניות לפני סגירת הדלתות. חיישנים חשמליים, כגון עין אלקטרונית בדלת ומנגנוני שקילה, מנוטרלים בדרך כלל על מנת למנוע את השפעת האדם על ההפעלה האוטומטית של המעלית. אף על פי שרבנים רבים, כמו הרב שלמה זלמן אוירבאך והרב יהושע ישעיה נויבירט, התירו את השימוש במעלית שבת, אוכלוסייה דתית נרחבת (בעיקר מהציבור החרדי) נמנעת משימוש במעלית שבת בשבת. איסור השימוש במעליות שבת התרחב לאחר שהרב יוסף שלום אלישיב פסק כי אין היתר להשתמש במעלית שבת ולטענתו היא גורמת לחילול שבת.
שחיטה כשרה
שחיטת בעל חיים לשם הכנתו לאכילה נעשית לפי כללים מדוקדקים, שחריגה מהם פוסלת את הבשר לאכילה. בשלהי המאה ה-19 הונהג בקרב הגויים הימום של הבהמה בשוק חשמלי, כצעד מכין להריגתה ואף כאמצעי להמתת הבהמה. נבדקה גם האפשרות של הרדמת הבהמה באמצעים כימיים, אך הרבנים נאלצו לסגת מהאפשרות להמם את הבהמה לפני השחיטה ללא פסילת השחיטה. במדינות שונות הופעל לחץ על יהודים להשתמש בשיטה זו, בנימוק שהיא מפחיתה את סבל הבהמה. במדינות רבות התנהל מאבק להתרת השחיטה הכשרה, אך במדינות אחדות, בהן נורווגיה, שוודיה ושווייץ נקבע בחקיקה איסור שחיטה כהלכתה.
מניעת היריון
מניעת היריון גובלת בביטול מצוות עשה של פריה ורבייה, שכן המצווה הראשונה בתורה, היא בעצם ברכה שמברך אלוהים את האדם: "ויאמר להם אלוהים פרו ורבו", חוזרת ונשנית לנח אחרי צאתו מהתיבה: "ואתם פרו ורבו, שרצו בארץ ורבו בה", עיקרה הוא להוליד בן ובת הראויים בעצמם להוליד, וכך להמשיך את יישוב העולם.
בפרקטיקות שונות למניעה, העוצרות את הזרע ממגע עם גוף האישה ייתכן איסור הוצאת זרע לבטלה, איסור המובא בתלמוד ובספרות ההלכה בחומרה רבה, ומיוחס לנאמר בתורה במעשה ער ואונן.
במניעת היריון על ידי סירוס זמני של האישה, או הגבר, יש לדון מצד איסור סירוס אדם דבר הנאסר בתלמוד ונלמד מהנאמר בתורה לגבי סירוס בעלי חיים,, אולם איסור זה קל מהאיסורים הקודמים, שכן על אישה לא חל איסור זה, ובפרט שמדובר על סירוס זמני.
מעבר לשאלה העקרונית האם מותר למנוע היריון, עולות שאלות בדבר הטכנולוגיה המותרת למטרה זו. לדעת רוב הפוסקים הגלולה למניעת היריון היא אמצעי המניעה העדיף, בתנאי שאין בו סכנה לאישה. כאשר לא ניתן להשתמש בגלולה היו שהעדיפו את ההתקן התוך-רחמי, הדיאפרגמה או קוטלי הזרע.
טלוויזיה
שידורי הטלוויזיה כוללים פעמים רבות תכנים שאינם תואמים את ההלכה, ולכן יש שפסקו שצפייה בטלוויזיה היא בניגוד לאיסור לא תתורו אחרי לבבכם ואחרי עיניכם.
סלולרי כשר
ההתפתחות הטכנולוגית המואצת של המכשירים הסלולריים בתחילת המאה ה-21, הפכה אותם ממכשיר שנועד לשיחה בלבד לכלי של בידור ופנאי, כמו גלישה ברשת האינטרנט וצפייה בטלוויזיה. אנשים בציבור החרדי החלו להשתמש במכשירים אלה ולהיחשף דרכם לתכנים אינטרנטיים שחלקם נחשב בציבור החרדי כלא מתאימים ואף כתועבה. כדי להתמודד עם הבעיה הוקמה בשנת 2004 "ועדת הרבנים לענייני תקשורת", במטרה להביא ליצירת טלפון סלולרי לציבור החרדי. סלולרי כשר הוא מכשיר טלפון סלולרי הנמצא בשימוש נרחב בציבור החרדי ובמידה מועטה גם בציבור החרד"ל. מכשירי סלולר אלו מיועדים בעיקר לביצוע שיחות, ואין בהם תכונות המצויות ברוב המכשירים הסלולריים המתקדמים - כמו גלישה באינטרנט, שימוש במצלמה, משחקים, ומשלוח וקבלת מסרונים (SMS). טלפון מסוג זה מבוסס על שני מרכיבים:
אינטרנט כשר
שירותים הממותגים כאינטרנט כשר, הוקמו בארצות הברית והובאו לישראל כדי לאפשר גישה לאינטרנט לאוכלוסייה הרוצה להימנע מחשיפה לתכנים אותם היא רואה כלא ראויים בעת גלישה באינטרנט או שימוש בשירותי דואר אלקטרוני, בין מסיבות דתיות ובין מסיבות עקרוניות, ובשל כך אף נמנעה מלהשתמש באינטרנט. ברוב החוגים החרדיים היחס לאינטרנט שלילי מאוד, וקיומו נשלל לגמרי שלא למטרות עסקיות/תורניות מובהקות. במהלך השנים האחרונות היחס הוחמר ואף במקרים אלו נדרשים ברוב החוגים מערכות סינון המתאימות לדרישות החוג. למשל חסידות בעלז אשר בהוראת האדמו"ר מתירה לחסידיה להתחבר לאינטרנט "נט-צח" לאחר שנחתם הסכם מול הספקית, להקמת מסלולים ייעודיים עבור אנשי החסידות, ולמי שמחויב לכך לצורך פרנסתו.
הסינון נעשה בשתי דרכים:
מכונים לבירור סוגיות של הלכה וטכנולוגיה
מכון מדעי טכנולוגי להלכה נוסד בשנת 1965, ביוזמת הרב אליעזר קוגל על ידי הרב לוי יצחק הלפרין במטרה להתמודד עם השאלות והבעיות ההלכתיות המורכבות שמעוררת ההתפתחות הטכנולוגית. המכון מקיים קשרים ענפים עם גדולי היצרנים והיבואנים, על מנת להנגיש לידי ציבור שומרי ההלכה מוצרי החשמל עם התקני שבת והלכה.
מכון צומת הוקם בשנת 1977 על ידי הרב ישראל רוזן. המכון מפעיל צוותי מחקר ופיתוח בתחומי האלקטרוניקה, המחשבים, הטכנולוגיה והמכניקה העדינה. מהנדסי המכון עוסקים בהתאמת מיכשור רפואי לשימוש בשבת ובחגי ישראל - בבתי חולים, בבתי אבות, ובבתי נכים וקשישים; וכן בפתרונות הלכתיים לכוחות הביטחון - צה"ל ומשטרת ישראל, על מנת לאפשר את פעילותם החיונית באופן סדיר, בהתאם לתנאי ההלכה.
משמרת השבת נוסד בשנת 2011 בידי הרב אליהו בייפוס, מרבני בית הדין של הרב נסים קרליץ בבני ברק. יוזם הקמתו של הארגון היה הרב יוסף שלום אלישיב. על פי דברי תלמידו הרב יצחק דרזי, לאחר שנחשף הרב אלישיב לפתרון הלכתי ששווק בציבור ולדעתו אסור בשימוש בשבת, הוא פנה אליו ואמר שיש להקים את הארגון, ואף נתן את שמו 'משמרת השבת'. הארגון עוסק בהסברה וחידוד מודעות ציבורית לחששות הלכתיים שונים הכרוכים בשימוש במכשירי חשמל בשבת, בפרט במכשירים העושים שימוש בטכנולוגיות מתקדמות, שלגבי בעיות הלכתיות שהתעוררו לגביהם קיימת מודעות פחותה גם בקרב קהל שומרי השבת. והצעת פתרונות הלכתיים-טכניים לבעיות אלו.
קרייג אילו
ג'ואל קרייג אילו (באנגלית: Joel Craig Ehlo; נולד ב-11 באוגוסט 1961) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1983–1997. ממוצעיו הכוללים לאורך 14 עונותיו בליגה הם 8.6 נקודות, 3.6 אסיסטים ו-2.8 ריבאונדים למשחק.
קריירת מכללות
אילו נולד וגדל בעיר לאבק שבטקסס. בשנת 1979 החל ללמוד ב"מכללת אודסה" אשר בעיר אודסה, טקסס, ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת המדינה של וושינגטון ("וושינגטון סטייט"). בעונת 1982/1983 העפיל עם קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לסיבוב השני של טורניר אליפות המכללות, בפעם השנייה בתולדות המועדון ולראשונה מזה 42 שנים. במשחק הסיבוב השני הפסידה וושינגטון סטייט מול אוניברסיטת וירג'יניה, בה שיחקו רלף סמפסון וריק קרלייל, בתוצאה 49–54. לאורך אותה עונה, אשר הייתה האחרונה שלו בליגת המכללות, רשם אילו ממוצעים של 12.0 נקודות ו-4.5 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק
בדראפט ה-NBA 1983 נבחר אילו בבחירה ה-48 על ידי יוסטון רוקטס, אשר צירפו באותו הדראפט גם את סמפסון (בחירה ראשונה) ואת רודני מקריי (בחירה שלישית). בעונת העפיל עם הרוקטס לגמר ה-NBA, בו הפסידו מול בוסטון סלטיקס בתוצאה 2–4. במשך 3 עונותיו בקבוצה מיעט אילו לשחק, ותרם 2.4 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
שון רייט-פיליפס
שון קמרון רייט-פיליפס (נולד ב-25 באוקטובר 1981 בגריניץ', לונדון) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק כקיצוני ימני. את עיקר הקריירה שלו בילה במדי מנצ'סטר סיטי וצ'לסי. ייצג את נבחרת אנגליה במונדיאל 2010.
הוא בן מאומץ של השחקן המפורסם איאן רייט ואחיו למחצה של הכדורגלן ברדלי רייט-פיליפס. הוא גדל בברוקלי שבדרום לונדון, והשתתף במשחקים במעמד הבית-ספרי של מכללת HAHC שבניו קרוס גייט.
מנצ'סטר סיטי
רייט-פיליפס שוחרר על ידי נוטינגהאם פורסט בגיל 15, ומנצ'סטר סיטי הביאה אותו למיין רואד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף במשחק גביע הליגה כנגד ברנלי, כאשר החליף את טרי קוק. הופעת הבכורה שלו בליגה הגיעה חודשיים מאוחר יותר בפורט וייל - הוא שיחק כחלוץ וכניסתו כמחליף סייעה לקבוצתו לחזור מפיגור 1-0 ולנצח 1-2. לאחר מכן הוא פתח בשני המשחקים הבאים במקומו של פול דיקוב, שנעדר עקב פציעה. לאחר שובו של דיקוב רייט-פיליפס חזר למילואים, ורשם הופעה נוספת אחת בלבד בקבוצה הבוגרת עד לסיום עונת. מנצ'סטר סיטי סיימה את העונה במקום השני בליגה הראשונה של הפוטבול ליג, ובכך העפילה לפרמייר ליג לעונת. רייט-פיליפס זכה לדקות משחק רבות יותר בעונה השנייה אך עדיין לא היה מבוסס בקבוצה הבוגרת, הוא פתח בהרכב 12 פעמים ועלה 7 פעמים כמחליף בתוך מגוון שחקני ההתקפה בקבוצה. שהותה של מנצ'סטר סיטי בפרמייר ליג הייתה קצרה, והיא ירדה בחזרה לפוטבול ליג בסיומה של העונה. הירידה הביאה לחילופי מאמנים: קווין קיגן במקום ג'ו רוייל.
תחת קיגן רייט-פיליפס ביסס את מעמדו בקבוצה, לא כחלוץ, אלא כשחקן כנף אחורי. קיגן נודע בגישתו לכדורגל התקפי, והחליט להציב את רייט-פיליפס בעמדה הגנתית באופן מסורתית, עקב יכולות הניידות והכדרור שלו.
בין השנים 2000–2003 הוא זכה בתואר השחקן הצעיר של השנה של מנצ'סטר סיטי ארבע פעמים ברציפות, ושבר את שיאו של סטיב קינסי שזכה שלוש פעמים ברציפות.
ב-17 בנובמבר 2004, הוא היה לאחד מהמטרות הראשיות של קריאות הגזענות מהקהל במשחק ידידות בינלאומי בין נבחרת אנגליה לנבחרת ספרד במדריד. לאחר יכולת טובה בניצחונה של מנצ'סטר סיטי על פורטסמות' במשחק שלאחר מכן, רייט-פיליפס אמר לכתבים בסיום המשחק: "אני רק נותן לכדורגל לדבר". הוא סיים את העונה יחד עם קבוצתו במקום השמיני בליגה.
ב-11 ביולי 2005, רייט פיליפס הצעיר עבר תמורת 21 מיליון ליש"ט לסטמפורד ברידג' של אלופת אנגליה צ'לסי, וחזר למקומו הטבעי בלונדון.
צ'לסי
רייט-פיליפס חתם על חוזה של חמש שנים בצ'לסי לאחר הסכמה על טיפולים רפואיים שיממן לו המועדון. זאת, אף על פי שאמר קודם לכן שלא יעזוב את מנצ'סטר סיטי. דקות המשחק שלו היו בתחילה מועטות, הוא פתח בהרכב צ'לסי 15 פעמים בלבד בעונת והתקשה בהבקעת שערים. העונה הלא טובה שלו הסתיימה עם אי הכללה בסגל נבחרת אנגליה למונדיאל 2006 בגרמניה. שערו הראשון עבור הקבוצה הגיע בניצחון 0-2 על לבסקי סופיה בליגת האלופות ב-5 בדצמבר 2006, כמעט 17 חודשים לאחר העברתו.
אף על פי שמיעט לשחק במדי הקבוצה הבוגרת, רייט-פיליפס העיד כי הוא שמח בצ'לסי והוא רוצה להישאר בקבוצה ולהילחם בה על מקומו. עם התקדמותה של עונת רייט-פיליפס השתפר, והבקיע את שני שעריו הראשונים בליגה כנגד וסטהאם יונייטד באותו משחק. לאחר מכן, הוא פתח במספר משחקים מרכזיים לקראת סיום העונה, ביניהם גמר גביע ה-FA שבו הוא נכנס כמחליף, וצ'לסי ניצחה את מנצ'סטר יונייטד וזכתה בגביע.
בפתיחת עונת, רייט-פיליפס חיזק את מעמדו כקיצוני הימני הפותח של הקבוצה, ומקומו אף השתפר לאחר שהמאמן ז'וז'ה מוריניו עזב את צ'לסי ובמקומו מונה אברהם גרנט הישראלי. רייט-פיליפס נכלל בסגל למשחק גמר גביע הליגה, בו צ'לסי הפסידה לטוטנהאם הוטספר. גרנט לא הרבה לשתף את פיליפס לאחר גמר גביע הליגה; הוא עלה פעמים ספורות בלבד מהספסל ולא שיחק במשחקים חשובים. רייט-פיליפס איבד את מקומו בהרכב הפותח ולא עלה אפילו מהספסל בגמר ליגת האלופות 2008, בו הפסידה צ'לסי למנצ'סטר יונייטד ובכך סיימה את העונה ללא זכייה בתואר.
חזרה למנצ'סטר סיטי
לאחר שפתח בהרכב צ'לסי 43 פעמים בלבד לאורך תקופתו בה, רייט-פיליפס חזר לקבוצת העבר שלו מנצ'סטר סיטי וחתם על חוזה לארבע שנים, תמורת סכום לא ידוע שהוערך ב-8.5 מיליון ליש"ט. הוא קיבל את חולצה מספר 8 של הקבוצה לעונת . בהופעתו השנייה במדיה, הוא כבש שני שערים בניצחון החוץ 0-3 על סנדרלנד. את שערו השלישי הוא הבקיע בניצחון הגדול של הסיטי 0-6 על פורטסמות' ב-21 בספטמבר 2008. הוא סייע לקבוצתו לנצח את אומוניה ניקוסיה הקפריסאית ב-2 באוקטובר, ובכך להעפיל לראשונה בקריירה שלו לשלב הבתים של גביע אופ"א. עד סוף העונה הוא שיחק 27 פעמים והבקיע 5 שערים במדי הקבוצה.
קווינס פארק ריינג'רס
ב-31 באוגוסט 2011 עבר רייט-פיליפס לקווינס פארק ריינג'רס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-12 בספטמבר במשחק מול ניוקאסל יונייטד.
ב-27 במאי 2015 שוחרר רייט-פיליפס מקווינס פארק ריינג'רס.
ניו יורק רד בולס
ב-27 ביולי 2015 חתם רייט-פיליפס בניו יורק רד בולס מליגת ה-MLS. הוא ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה ב-1 באוגוסט בניצחון 3-1 על פילדלפיה יוניון.