cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משוואת הגז האידיאלי
משוואת הגז האידיאלי מהווה קירוב טוב לחישוב תכונות החומר של גזים רבים והתנהוגתם תחת שלל תנאים ועבור טווח רחב של ערכים, כל עוד שילוב ערכי הטמפרטורה והלחץ רחוק מספיק מהערכים עבורם נוצרת התעבות או המראה. למרות זאת, משוואה זו אינה מציינת אם גז מתקרר או מתחמם תחת דחיסה או התפשטות. גז אידיאלי מסוגל להישאר באותה טמפרטורה בתהליכים אלו, אך רוב הגזים אינם אידיאליים ומקיימים את אפקט ג'ול תומסון.
רקע היסטורי
העבודה הראשונית על התנהגותם של גזים החלה באירופה בחציה השני של המאה ה-17 על ידי רוברט בויל. בשנת 1662 הוא ניסח את חוק בויל, אשר אומת מאוחר יותר באופן עצמאי בדיוק רב על ידי אדם מריוט ולכן החוק נקרא כיום חוק בויל-מריוט. עבודתם על אוויר בלחצים נמוכים הניבה את היחס ההפוך בין הלחץ לנפח, כלומר V=\frac KP כאשר K קבוע הנקבע עבור כמות חלקיקי הגז וטמפרטורה קבועים. בסוף המאה ה-17 הפיזיקאי הצרפתי גיליאם אמונטונס חקר את היחס בין הלחץ והטמפרטורה בגזים. אף על פי שתוצאותיו לקו בחוסר דיוק, הוא הצליח לקבוע כי לחץ גז גדל בקירוב בשליש בין טמפרטורה של 0 ^{\circ}C לטמפרטורת הרתיחה של מים. עבודתו הכינה את הקרקע עבור ז'וזף לואי גה-ליסאק, אשר ניסח ב-1802 את חוק גה-ליסאק לפיו עבור גז הנמצא בנפח קבוע, הלחץ והטמפרטורה נמצאים ביחס ישר, כלומר - P \propto T. בנוסף לכך, ב-1787 נוסח חוק שארל על ידי הפיזיקאי ז'אק שארל הקובע כי בלחץ קבוע, נפחה של כמות נתונה של גז גדל ככל שהטמפרטורה גדלה, כלומר מתקיים V \propto T. בשנת 1811, הכימאי האיטלקי אמדאו אבוגדרו, ניסח על בסיס חוק גה-ליסאק את חוק אבוגדרו אשר קובע כי נפחים שווים של גזים כלשהם תחת אותם תנאי טמפרטורה ולחץ מכילים את אותו מספר המולקולות. ב-1833 אמיל קלפרון איחד את עבודתם של בויל, מריוט, שארל וגה-ליסאק למשוואת מצב אחת עבור גז אידיאלי : PV=R_0T, כאשר R_0 היה קבוע התלוי בסוג הגז. בשנת 1845 הנרי ויקטור רנו הפך את משוואתו של קלפרון למשוואה הידועה כיום - PV=nRT, בכך שהפעיל את חוק אבוגדרו עבור נפח של מול אחד של גז אידיאלי. חוק בויל, חוק שארל, חוק גה-ליסאק וחוק אבוגדרו הובילו אל משוואת הגז האידיאלי אשר נמצאת בשימוש כיום, אך כל אחד מהם מייצג מקרה מיוחד של המשוואה. חוק בויל מתאר את המשוואה תחת תהליך איזותרמי, חוק שארל תחת תהליך איזוברי, חוק גה-ליסאק תחת תהליך איזוכורי וחוק אבוגדרו עבור תהליך בו כמות החומר קבועה.
הצגה סטנדרטית
למשוואת הגז האידיאלי ישנן מספר הצגות שונות. שתי ההצגות הנפוצות ביותר הן:
כאשר:
קבוע הגזים האוניברסלי הוא בקירוב וערכו של קבוע בולצמן הוא. ביחידות SI - P נמדד בפסקל, V נמדד במ"ק, n נמדד במולים ו- T נמדד בקלווין.
הצגה מולרית
כאשר M המסה המולרית של הגז ו- \rho הצפיפות.
הוא קבוע הגז הספציפי המוגדר בתור \frac RM וערכו משתנה עבור גזים שונים.
כאשר m היא המסה הכוללת של הגז.
על ידי הצבת n בהצגה הסטנדרטית מתקבלת ההצגה המולרית:
משוואת הגז המשולבת
משילוב של חוק בויל, חוק שארל וחוק גה-ליסאק מתקבלת משוואת הגז המשולבת.
כאשר k קבוע כלשהו.
כלומר, היחס בין מכפלת הנפח והלחץ PV, לטמפרטורה T ע"פ החוקים הנ"ל הוא קבוע.
הצגה נוספת של המשוואה המשולבת מתייחסת לגדלים הללו לפני ואחרי שתהליך התרחש בגז:
כאשר אגף שמאל מתאר את היחס בו נכללים הנפח, הלחץ והטמפרטורה ההתחלתיים, ואגף שמאל מתאר את היחס עם הגדלים הללו לאחר התהליך.
הצגה בממדים גבוהים
משוואת הגז האידיאלי תקפה גם כאשר מדובר במערכת בעלת יותר משלושה ממדים.
המשוואה עבור מערכת כזו היא:
כאשר V^d הוא הנפח ה-d-ממדי.
ניתן לראות משיקולי יחידות כי גם הלחץ משתנה עם מספר הממדים.
פיתוח אמפירי
החוקים אשר קדמו למשוואת הגז האידיאלי המוכרת כיום והובילו לפיתוחה, התגלו באמצעות ניסויים בהם שינו רק שניים מהמשתנים של הגז, בעוד יתר המשתנים נשארו קבועים. החוקים הללו הם:
(1) חוק בויל מריוט -.
(2) חוק גה-ליסאק -.
(3) חוק שארל -.
(4) חוק אבוגדרו -.
(5).
(6).
כאשר P הוא הלחץ, V הנפח, T הטמפרטורה ו-N מספר החלקיקים.
אינם קבועים באופן כללי, אך בפיתוח נתייחס אליהם כך מכיוון שבכל משוואה בה ייעשה שימוש יהיה צורך רק במשתנים שצוינו במפורש.
הפיתוח מתחיל עם גז בעל המאפיינים עליו מבצעים תהליכים אשר משנים את גודל משתנים אלו בשלבים.
תחילה משנים רק את הנפח ומספר החלקיקים, ובהתאם לחוק אבוגדרו:
(7)
לאחר תהליך זה הגז יהיה בעל המאפיינים.
כעת משנים את הטמפרטורה והלחץ. לפי חוק גה-ליסאק:
(8)
בשלב הבא משנים את הנפח והלחץ, ועל פי חוק בויל מריוט:
(9)
לבסוף נשנה את הטמפרטורה ומספר החלקיקים. ממשוואה (5) מתקבל:
(10)
ממכפלת משוואות (7) ו- (8) והשוואה למשוואות (9) ו-(10) מתקבל כי:
כאשר K_B הוא קבוע בולצמן.
ובאופן כללי -.
בצורה דומה ניתן להגיע אל ההצגה המקבילה בה מופיעים מספר המולים n וקבוע הגזים R, על ידי שימוש בכך ש- nR=NK_B ולכן מתקיים:
פיתוח ניסיוני
ניתן לפתח את משוואת הגז האידיאלי על ידי שימוש בתוצאות של מדידות הטמפרטורה, הלחץ והנפח ומציאת הגבולות המתאימים.
נניח כי הלחץ P והנפח V של n מולים של גז המוחזקים תחת טמפרטורה קבועה כלשהי נמדדים על טווח רחב של לחצים וטווח רחב של ערכי המכפלה Pv.
נסמן את הנפח המולרי בתור v=\frac Vn.
את היחס בין Pv ל- P ניתן להביע באמצעות טור חזקות מהצורה הבאה:
בטווח הלחצים בין 0 ל-40 אטמוספירות היחס בין Pv ל- P הוא בקירוב ישר, כך שרק שני המקדמים הראשונים משמעותיים. באופן כללי, ככל שהלחץ גדל כך גדל גם מספר הרכיבים בטור. מהקשר בין Pv ל- P המתקבל עבור גזים שונים באותה טמפרטורה, אפשר לראות כי כאשר P\to0 המכפלה Pv היא באותו גודל עבור כל הגזים. מכך נובע כי המקדם הויראלי הראשון A הוא בלתי תלוי באופי הגז ולכן תלוי רק בטמפרטורה, כלומר:.
טמפרטורת הגז האידיאלי מוגדרת באמצעות הלחץ בנקודה המשולשת, P_{TP}, על פי הביטוי הבא:
ואת ביטוי זה ניתן לפתח על ידי מכפלה ב- \frac Vn של המונה והמכנה של הגבול הנ"ל:
וע"י שינוי הניסוח נקבל:
כאשר R הוא קבוע הגזים האוניברסלי.
בצעד האחרון, נחליף את v חזרה ב- \frac Vn ובכך נגיע אל המשוואה הרצויה:
מכיוון ש-, טור החזקות המלא הוא:
למקדמים הויראליים חשיבות גבוהה גם בפיזיקה תאורטית מכיוון שהם קשורים בין היתר לתכונות מולקולריות.
פיתוח באמצעות מכניקה סטטיסטית
פונקציית החלוקה הקנונית היא פונקציה של מספר החלקיקים N=nN_{A}, הנפח V והטמפרטורה T המוגדרת בצורה הבאה:
כאשר היא האנרגיה האפשרית ה-I של הגז הכולל, כלומר האנרגיה של כל N המולקולות.
ממכניקת הקוונטים ידוע כי לגז במיכל גדול סופי יש אנרגיות בדידות, I הוא אינדקס בדיד המתייג את האנרגיות השונות לפי גודלן. הסכום הוא על כל הערכים העצמיים (כולל ניוון) של ההמילטוניאן המתאר את המערכת. בנוסף, האנרגיה החופשית של הלמהולץ נתונה על ידי.
מהנחה 1 ניתן להגיד כי האנרגיות הן סכומי אנרגיות של מולקולות בודדות, כלומר:
האנרגיות הללו הן של מולקולות נפרדות הנעות בצורה עצמאית במיכל.
ניתן לרשום את z, פונקציית החלוקה עבור המולקולות הבודדות, בצורה הבאה:
כאשר אין אינטראקציות, תחת ההנחה כי הגז מכיל סוג אחד בלבד של מולקולות, את פונקציית החלוקה הכוללת Z אפשר לבטא באמצעות z על ידי:
הניסוח הנ"ל אינו מדויק לחלוטין מכיוון שבמכניקת הקוונטים מולקולות גז מאותו הסוג הן חלקיקים זהים, בדיוק כמו אלקטרונים, ולכן נדרש פקטור של כדי להימנע מספירה חוזרת. כלומר הביטוי המלא הוא.
את הנפח ניתן להביע באמצעות משוואות המצב של האנרגיה החופשית של הלמהולץ כך שמתקיים:
לפי המכניקה הקלאסית ומכניקת הקוונטים, את האנרגיה המולקולרית המאפיינת את המצב המיקרוסקופי ה-i ניתן להפריד במדויק לשני רכיבים, כאשר:
לכן, גם את פונקציית החלוקה של אותו מצב מיקרוסקופי ניתן להביע בצורה דומה:
האנרגיה הפנימית של המולקולה אינה תלויה בנפח V, אך האנרגיה הטרנסלציונית כן תלויה ולכן יתקיים:
האנרגיה הטרנסלציונית של מולקולה אחת הנעה בקופסה בנפח V היא בעיה הניתנת לפתירה בצורה אנליטית. כלומר הפתרון של האנרגיות ידוע בדיוק מוחלט והוא:
תחת ההנחה כי נפח הקופסה הוא V=L^3 ומכיוון שמדובר בשלושה ממדים מתקיים.
בקירוב דיי טוב, ניתן להחליף את הסכום המופיע בביטוי עבור z^{trans} באינטגרל כך ש,
כאשר.
נשים לב לכך ש- n_Q אינו תלוי בנפח V ולכן:
כעת ניתן לקבל את משוואת הגז האידיאלי המלאה:
PV=Nk_BT
פיתוח קינטי
נסמן את n ו-N בתור מספר המולים ומספר מולקולות הגז בקובייה בהתאמה.
נניח בפיתוח זה כי כל ההתנגשויות המתרחשות בתוך המיכל הן התנגשויות אלסטיות - כלומר אין איבוד אנרגיה קינטית כתוצאה מהתנגשויות.
קביעת תדירות ההתנגשויות תחילה, נרצה למצוא את התדירות בה מולקולה יחידה מתנגשת בדופן מסוימת של המיכל.
נתחיל לשם הפשטות בבחינת המתרחש בכיוון \hat x כאשר המולקולה בזמן t=0 נמצאת במיקום x=L-L_0 ומהירותה היא.
המולקולה תתנגש בדופן הקובייה לראשונה ב- x=L לאחר שעברה מרחק L_0 בזמן כלשהו t_1.
ההתנגשות השנייה באותה הדופן תתרחש בזמן כאשר המרחק שעברה המולקולה בין שתי ההתנגשויות הוא 2L ואינטרוול הזמן בין שתי ההתנגשויות הוא.
באופן דומה ההתנגשות השלישית תתרחש בזמן, כך שהמרחק שהמולקולה עברה בין ההתנגשויות יהיה גם כן 2L ואינטרוול הזמן יישאר זהה:
שני הגדלים הללו, המרחק ואינטרוול הזמן, יישארו זהים בין כל זוג התנגשויות עוקבות, ולכן ניתן לחשב את גודל המהירות v_x בתור המרחק שהמולקולה עברה חלקי אינטרוול הזמן:
מכיוון שכל ההתנגשויות אלסטיות ואין כוחות חיצוניים, המהירות אינה משתנה במהלך תנועת המולקולה ולכן:
מכאן ניתן לנסח את אינטרוולי הזמן בין כל זוג התנגשויות עוקבות גם בצורה הבאה:
...
הזמן הממוצע t_{avg} בין התנגשויות לאחר k התנגשויות יהיה:
זהו הזמן הממוצע בין התנגשויות המתרחשות על דופן אחת. תדירות ההתנגשויות אם כך תהיה:
חישוב הכוח הפועל על הדופן
הכוח F מוגדר כקצב שינוי התנע p :
השינוי בתנע הוא ההפרש בין התנע לפני ההתנגשות בדופן לתנע לאחר ההתנגשות, כלומר:
הכוח שהדופן מפעילה על המולקולה הוא:
לפי החוק השלישי של ניוטון, הכוח שהמולקולה תפעיל על הדופן יהיה שווה בגודלו ל- F_{wm} והפוך בסימנו, כלומר:
ניתן כעת להציב את התדירות שחושבה קודם לכן ולקבל:
עד לשלב זה התייחסנו רק למקרה בו קיימת מולקולה יחידה. כאשר הכוח יופעל על ידי N מולקולות הנעות בכיוון \hat x הוא יהיה מהצורה הבאה:
מהירות RMS מוגדרת בצורה הבאה:
ולכן ניתן להביע את הכוח המופעל על הדופן גם כך:
מציאת לחץ הגז
הגדרת הלחץ הפועל על הדופן הוא הכוח שמופעל עליה בידי הגז ליחידת שטח, כלומר:
כאשר A=L^2 שטח דופן הקובייה ו- V=L^3 נפח הקובייה.
ג'רום מיינסה
ג'רום דיו דון מיינסה (באנגלית: Jerome Dieu Donne Meyinsse; נולד ב-18 בדצמבר 1988) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסנטר בעירוני נס ציונה.
משוואת הגז האידיאלי
פיתוח קינטי
לאורך הפיתוח התייחסנו רק לתנועת מולקולות בכיוון \hat x, כעת נשלב גם את תרומת תנועת המולקולות בשני הכיוונים הנותרים.
ג'רום מיינסה
קריירה
מיינסה נולד וגדל בבאטון רוז' שבלואיזיאנה. הוא למד ושיחק כדורסל בבית הספר התיכון מקינלי, כשבעונתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 18.5 נקודות, 11 ריבאונדים, 5 חסימות ו-3 אסיסטים למשחק. מיינסה שימש כקפטן נבחרת התיכון ונבחר לחמישייה השנייה של המחוז. מיינסה שיחק בנבחרת המזרח במהלך משחק האולסטאר של כוכבי התיכון.
לאחר התיכון, מיינסה החל לשחק באוניברסיטת וירג'יניה, כשב-89 משחקים בהם שיחק במכללה, הוא העמיד ממוצעים של 3.4 נקודות ו-2.5 ריבאונדים ב-12.7 דקות.
משוואת הגז האידיאלי
פיתוח קינטי
כאשר בקירוב גודל שלושת הרכיבים הוא שווה -, לכן נקבל כי.
ג'רום מיינסה
קריירה
מיינססה החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2010, ושיחק עם כמה מועדונים בארגנטינה וברזיל. בינואר 2013, שוחרר מיינסה מסנטרו חובנטוד סיוניסטה וחתם ברגטאס קוריינטס. הוא התחבר במהירות לקבוצה, ובמאי זכה עימה באליפות.
משוואת הגז האידיאלי
פיתוח קינטי
כאשר נחליף את \bar v_x^2 ב-\bar v^2 בביטוי ללחץ נקבל כי הלחץ הוא:
ג'רום מיינסה
קריירה
ב-2013, חתם מיינסה בפלמנגו. בעקבות שליטתו בשפה הפורטוגזית וההסתגלות המהירה שלו לתרבות הברזילאית, מיינסה היה חביב האוהדים בפלמנגו. הוא זכה לכינוי "הגדול" על ידי האוהדים, והיה אחד משחקני הכדורסל הפופולריים ביותר בברזיל באותה תקופה. מיינסה חווה הצלחה בפלמנגו וזכה במספר תארים איתם.
משוואת הגז האידיאלי
פיתוח קינטי
חישוב אנרגיית הגז האידיאלי
ג'רום מיינסה
קריירה
בשנת 2016, הצטרף מיינסה לסן לורנסו וזכה איתה בליגה הארגנטינאית. ב-2017, הוא חתם באתנאס דה קורדובה.
משוואת הגז האידיאלי
פיתוח קינטי
האנרגיה הקינטית הנתונה מהמכניקה הקלאסית היא:
ג'רום מיינסה
קריירה
ב-22 בנובמבר 2020, חתם בעירוני נס ציונה מהליגה הישראלית.
בעונת 2020/21 זכה עם קבוצת נס ציונה בגביע היורופקאפ, לאחר שניצחו את סטאל אוסטרוב מפולין 74:82.
משוואת הגז האידיאלי
פיתוח קינטי
האנרגיה הקינטית עבור גז מונואטומי הידועה ממכניקה סטטיסטית נתונה על יד:
ג'רום מיינסה
קריירה
בעונת 2021/22 חתם במועדון סנדאי.
משוואת הגז האידיאלי
פיתוח קינטי
כאשר k_B הוא קבוע בולצמן ו- T טמפרטורת הגז.
ג'רום מיינסה
קריירה
בעונת 2022/23 חזר לעירוני נס ציונה וחתם לעונה אחת במועדון.
משוואת הגז האידיאלי
פיתוח קינטי
השוואת שני הביטויים לעיל מניבה את הקשר בין מהירות ה-RMS לטמפרטורה:
מציאת משוואת הגז האידיאלי
על ידי שילוב שני הקשרים שנמצאו בשלבים הקודמים, ניתן להגיע לביטוי הרצוי של משוואת הגז האידיאלי:
בנוסף, מהביטוי שהתקבל ניתן לנסח את מהירות ה- RMS כמשוואה המכילה גדלים מדידים:
שימושים בתחום הרפואה
למשוואת הגז האידיאלי ונגזרותיה שימושים גם בתחום הרפואה.
השפעת הגובה על נפח גזים בגוף האדם
באמצעות חוק בויל ניתן לתאר את השפעת הגובה מעל פני הים על גזים בחללים סגורים בגוף האדם, ולחשב את לחץ הגז הכולל בחלל בית החזה באמצעות פלטיזמוגרפיה.
כאשר הגובה גדל, הלחץ האמביינטי יורד ולכן על פי חוק בויל נפח החללים הסגורים אמור להתרחב.
בגובה של 2.5 ק"מ מעל גובה פני הים משוערת התרחבות של עד כ-30% עבור נפח גז סגור בגוף האדם.
באמצעות חוק בויל -, ניתן לחשב את השינוי הצפוי לנפח עבור בגבהים השונים.
לדוגמה, עבור חולה עם חזה אוויר של 40 מיליליטר בגובה פני הים, נחשב את השינוי בנפח כאשר יגיע לגובה של 1500 מטר.
הנתונים הידועים הם:
מהצבה בחוק בויל נקבל:
ריכוז חומרי הרדמה
חוק הגז האידיאלי יכול לשמש לחישוב ריכוז חומרי הרדמה בתערובות גזים.
מכשירים המיועדים לניטור ריכוז חומרי הרדמה בתערובת גזים לרוב מציגים את התוצאה בחלק היחסי באחוזים מהנפח הכולל, המוגדר בצורה הבאה:
כאשר:
כשרוצים לחשב את ההשפעה של חומר הרדמה על נפח נתון של גז, הגדרה זו אינה שימושית כל כך. הגודל המשמעותי הוא מספר המולקולות, או מספר המולים, של חומר ההרדמה המוכלים ביחידת נפח של תערובת הגז. עבור גז אידיאלי ההגדרה לעיל של החלק היחסי מהנפח הכולל עובדת כנדרש, זאת מכיוון שעל פי משוואת הגז האידיאלי בלחץ וטמפרטורה קבועים יחידת נפח של הגז תכיל תמיד את אותו מספר המולים. במילים אחרות, כאשר הלחץ והטמפרטורה קבועים, נפח הגז פרופורציונלי למספר המולים.
לכן, את ריכוז חומר ההרדמה בתערובות ניתן לתאר באחוזים ממספר המולים הכולל, כלומר:
במקרים בהם משוואת הגז האידיאלי אינה שמישה, המשוואה שיש להשתמש בה היא משוואת הגז הריאלי (באנגלית: Real Gas Law):
כאשר Z הוא פקטור הקומפרסיביליות, המתאר את היחס בין הנפח האמיתי של הגז לנפח המחושב באמצעות משוואת הגז האידיאלי. לכן, עבור גז אידיאלי מתקיים Z=1.
כדי שהשימוש בחלק היחסי מהנפח יהיה תקין, יש צורך למצוא את פקטור הקומפרסיביליות - אם הוא שווה ל-1 או קרוב ברמת הדיוק הרצויה ל-1 ניתן להשתמש במשוואת הגז האידיאלי לחישוב הריכוז. אם לא, יש להשתמש במדד של מספר מולים ליחידת נפח בתערובת.
בניסוי בו מדדו את פקטור הקומפרסיביליות עבור תערובות של חמצן עם חומרי ההרדמה איזופלורן, אנפלורן והלותאן בטמפרטורת החדר ולחץ אטמוספירי, נמצא כי ניתן לתאר את ריכוז חומרי ההרדמה באמצעות משוואת הגז האידיאלי עם אי ודאות של 0.3%.
לכן, באופן כללי אין צורך להתחשב בסטייה ממשוואת הגז האידיאלי והחלק היחסי מהנפח הוא מדד תקין לחישוב ריכוז חומר ההרדמה בתערובת.
הר אינסל
הר אינסל (באנגלית: Mount Insel) הוא הר בצפון-מזרח רכס אינסל, באזור העמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הר אינסל הוא ההר הגבוה ביותר ברכס.
מקור השם
הר אינסל נקרא על שם הרכס בו הוא ממוקם.
שמו של רכס אינסל (וכן של ההר) ניתן להם על ידי משלחות חקר מטעם המרכז לחקר אנטארקטיקה ( Victoria University's Antarctic Expeditions; בראשי תיבות: VUWAE), של אוניברסיטת ויקטוריה מהעיר ולינגטון, שבניו זילנד.
משלחת זו (VUWAE) חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1958–1959.
שם של הרכס תאורי.
הרי הרכס נראים כאיים המתנשאים מעל המישור סביבם; באנגלית המילה "אינסל" משמעה "אי".
נפות מוסקבה
נפות מוסקבה (ברוסית: Райо́ны Москвы́) הוא שם היחידות הטריטוריאליות של מוסקבה, שנוצרו תוך התחשבות בתכונות ההיסטוריות, הגאוגרפיות, העירוניות של השטחים, אוכלוסייה, מאפיינים חברתיים-כלכליים, מיקום תקשורת ותחבורה, זמינות תשתיות הנדסיות ותכונות אחרות של שטחי העיר. מעמדן של נפות מוסקבה וגבולותיהן נקבע בחוק "אודות החלוקה הטריטוריאלית של העיר מוסקבה". תפקידי מנהלה בשטח המחוז מבוצעים על ידי ממשלת הנפה.
לראשונה נעשה שימוש במונח "נפה" לייעוד החלק המנהלי של העיר בשנת 1917, לפני כן נעשה שימוש במונח "חלקה". החלוקה המודרנית נוצרה במוסקבה בשנת 1991, כאשר אומץ החוק "אודות הקמת גבולות זמניים של המחוזות העירוניים של מוסקבה". החוק יצר מחוזות אדמיניסטרטיביים שחולקו למחוזות עירוניים וכן יחידות טריטוריות בעלות מעמד מיוחד.
עם אימוצו ב-5 ביולי 1995 של החוק "אודות החלוקה הטריטוריאלית של העיר מוסקבה" המחוזות העירוניים בוטלו והוחלפו, תוך שמירה משוערת על הגבולות, על ידי מחוזות משנה הכלולים במחוזות האדמיניסטרטיביים.
כעת יש 12 מחוזות במוסקבה, הכוללים 125 נפות ו-21 יישובים.
אנאמיי פירס
אנאמיי פירס (באנגלית: Annamay Pierse, נולדה ב-5 בדצמבר 1983) היא שחיינית קנדית. היא שיאנית עולם וסגנית אלופת העולם (רומא 2009) במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה
פירס נולדה בטורונטו, אונטריו וגדלה באדמונטון, אלברטה הבוגרת מבין חמש אחיות, כולן שחייניות תחרותיות ושני אחים, אחד מבוגר ואחד צעיר. היא לומדת באוניברסיטת קולומביה הבריטית ומתגוררת בוונקובר, קולומביה הבריטית.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו, ברזיל בשנת 2007 זכתה פירס בשלוש מדליות כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.72 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.79 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:07.85 דקות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה פירס במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:23.77 דקות, במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.27 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:08.25 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:01.35 דקות, כשחיינית חזה ב"זינוק שליחות" היא קבעה תוצאה של 1:06.91 דקות.
סגנית אלופת העולם
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באירוויין, קליפורניה באוגוסט 2010 זכתה פירס במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:23.65 דקות, אחרי רבקה סוני (2:20.69 דקות) ולייזל ג'ונס (2:23.23 דקות).
במשחקי חבר העמים שנערכו בדלהי, הודו באוקטובר אותה שנה זכתה פירס במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:03.96 דקות, אחרי אוסטרליה (3:56.99 דקות) ואנגליה (4:00.09 דקות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.79 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.21 דקות ובמקום שישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 32.15 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיימה פירס במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.00 דקות, בשלב חצי הגמר היא סיימה רביעית בתוצאה של 2:24.73 דקות.
GJ 1061
GJ 1061 (נקרא גם LHS 1565 או LFT 295) הוא ננס אדום הנמצא במרחק של כ-12 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים שעון מטוטלת. זהו אחד הכוכבים הקרובים לכדור הארץ אך כמו כל שאר הננסים האדומים, גם את GJ 1061 לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירות נראיתו היא מדרגה 13, נמוכה בהרבה מסף הראייה האנושי. ניתן לראותו רק באמצעות טלסקופ, כ-7.25 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב α בשעון מטוטלת.
מאפיינים
GJ 1061 הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M5.5 V. רדיוסו מוערך ב-0.18 רדיוס שמש, מסתו מוערכת במעט יותר מעשירית מסת שמש ועוצמת הארתו היא כ-67 מיליוניות מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בגלל טמפרטורת פניו הנמוכה, כ-2,800 קלווין, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום. תצפיות לאורך זמן מראות ש-GJ 1061 הוא כוכב יציב יחסית עם פעילות נמוכה בכרומוספירה שלו, עובדה שתואמת את מהירות הסיבוב הנמוכה שלו שמוערכת בפחות מ-5 קילומטר לשנייה. המרחק שבו כוכב לכת המקיף את GJ 1061 יכול להכיל מים נוזליים הוא בין 0.031 ל-0.066 יחידה אסטרונומית, אבל לא ידוע על כוכבי לכת כלשהם המקיפים את GJ 1061. לכוכב תנועה עצמית של 0.83 שניות קשת בשנה.
סביבה
הכוכב הקרוב ביותר ל-GJ 1061 הוא הננס האדום כוכב קפטיין שנמצא במרחק של כ-3.7 שנות אור ממנו אך למרות הקרבה הוא עמום מכדי שעין אנושית תוכל להבחין בו ממרחק זה. במרחק של כ-7 שנות אור נמצא ε בארידנוס שממרחק זה יראה עם בהירות מדרגה 2.8, בהיר בהרבה מכפי שהוא נראה מכדור הארץ ובמרחק דומה נמצא הכוכב הכפול גליזה 65, אך בשל עמימותו לא ניתן יהיה לצפות בו ללא ציוד עזר. במרחק של כ-7.6 שנות אור מ-GJ 1061 נמצא τ בלווייתן שממרחק זה יהיה קל לצפייה עם בהירות מדרגה 2.5 לעומת 3.5 כפי שהוא נראה מכדור הארץ. הכוכב הבהיר ביותר בשמים של GJ 1061 יהיה סיריוס שממרחק של פחות מ-9 שנות אור יהיה עם דרגת בהירות דומה לזו שנראית מכדור הארץ, 1.4-. השמש תראה משם ככוכב חסר יחוד עם דרגת בהירות 2.66.
אלי חביב
אלי חביב הוא קומיקאי, מחזאי, תסריטאי, במאי ושחקן תיאטרון ישראלי יוצא בשאלה.
ביוגרפיה
נולד וגדל ברעננה, בצעירותו למד בבית הספר הדתי 'ממ"ד יבנה' ובישיבה תיכונית, לאחר מכן היה במכינה קדם-צבאית בעלי.
קריירה
כתב וביים את המחזה "מה שחשוב באמת" בתיאטרון האינקובטור וכן את המחזות "הבלתי מועילים", "ארוחה אחרונה", "מחר מלחמה" שעלו בהקרנת בכורה בפסטיבל תיאטרון קצר במרכז לתרבות ואמנות, צוותא.
כתב גם את המחזות "מלחמה בשלוש" שביים צביקה פישזון בתיאטרון האינקובטור, "אותיות קטנות" שביים ג’ייסון דנינו-הולט בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא וכן מערכונים למחזות "פרה שחוטה", "קבלת שבת" ו"המטבחון" שעלו בתיאטרון האינקובטור ובמרכז תרבות בית אבי חי בירושלים.
תסריטאי ובמאי הסרט הקצר "יוקר המחיה" שהוקרן בפסטיבלים ברחבי העולם. יוצר, תסריטאי ושחקן ראשי בסדרה הסאטירית הפסיכופת עבור ענני תקשורת, HOT V.O.D וכן תסריטאי בתוכניות הסאטירה "פעם בשבוע עם תם אהרון", "גב האומה" ובתוכנית המציאות "מהצד השני עם גיא זהר" שם אף הופיע במספר תוכניות.
שיחק במגוון תפקידים בתיאטרון ביניהם ב"הצעת נישואין" בתיאטרון האינקובטור, גילם את הנרי מ"הנרי החמישי" בתיאטרון המעבדה, את פולצ’ינלה מ"מלחמה בשלוש" בתיאטרון האינקובטור, וכן בסרט מכתוב ונערות ריינס.
הוא השתתף במספר סדרות טלוויזיה, גילם את הפסיכופת בסדרה "הפסיכופת", את צ'וצ'ו בסדרה "מעמול", את מר עיפרון ומר נגר ב"מר למה וגברת ככה" והשתתף בסדרות "שאטו עין כרם", "סרוגים" ו"שרה שטיין".
בדצמבר 2014 נפטר אביו של חביב אחרי שחלה בסרטן, בעקבות כך יזם יחד עם הסופר והקולנוען יאיר אגמון את האירוע "ערב יתומים: איך כותבים יתמות?". על אף שאת פריצת הדרך האישית שלו עשה באמצעות הומור, חביב אמר שאינו חושב שזו הדרך הבלעדית להתמודד עם הנושא הטעון של השכול: בקיץ 2022 התחיל להוציא את הפודקאסט "דווקא יש לי חברים".
המשרד הראשי של האס אס
הקמה
בשנת 1931 הוקם "משרד האס אס" (SS-Amt) שנועד לשמש כמטה המפקח על כלל היחידות המשתייכות לפיקוד המרכזי של האס אס (Allgemeine SS). בשנת 1933, כאשר המפלגה הנאצית עלתה לשלטון, שונה שמו של ה-SS-Amt לSS-Oberführerbereichen והמשרד פיקד על כל יחידות האס אס שבגרמניה הנאצית.
ב-30 בינואר 1935 היה המשרד ל-SS-HA, וכעת פיקח על האס אס, על מחנות הריכוז, על היחידות למשימות מיוחדות (SS Verfügungstruppe) ועל משמר הגבול (Grenzschutz).
לקראת סוף שנות ה-30 התעצם כוחו של ה-SS-HA והוא הפך למשרד הגדול והעוצמתי ביותר באס אס. זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה התרחבו במהירות היחידות למשימות מיוחדות, ובשנת 1940 הפכו לוואפן אס אס. בשלב זה לא הצליח המשרד הראשי לנהל את ארגון האס אס כולו, וכתוצאה מכך קטן המשרד ואיבד את מרבית הכוח שהיה לו לפני המלחמה לטובת המשרד הראשי להנהגת האס אס (SS Führungshauptamt) ולשאר המשרדים הראשיים של האס אס.
ממוזער|שמאל|250px|[[גוטלוב ברגר, לשעבר ראש המשרד הראשי של האס אס, עומד בתא הנאשמים במהלך משפטי נירנברג, 1949. הוא נידון ל-25 שנות מאסר באשמת פשעי מלחמה נגד האנושות, אך שוחרר בשנת 1951.]]
עם סיום מלחמת העולם השנייה נשפטו חברי המשרד הראשי של האס אס והואשמו בפשעי מלחמה. ניתן למצוא מסמכים של המשרד הראשי (במיקרופישים) בארכיון הלאומי של ארצות הברית (NARA), קולג' פארק, מרילנד. המסמכים המקוריים נמצאים בגרמניה, ברשותם של ה-Bundesarchiv בברלין.
מבנה ארגוני
בשנת 1940 נותר הארגון אחראי על נושאים מנהלתיים באס אס כדוגמת הקצאות כוח אדם, אספקה, שינויי שיבוצים והעלאות בדרגה. ה-SS-HA הורכב מ-11 מחלקות:
טכנית היה המשרד הראשי של האס אס כפוף למטה האישי של הרייכספיהרר אס אס (Persönlicher Stab Reichsführer-SS), אך בפועל היה עצמאי.
סרטן הרחם
סרטן הרחם (באנגלית: Uterine Cancer) הוא הסרטן השכיח ביותר של מערכת הרבייה הנשית. המונח מתייחס לכל סוג של גידולים ממאירים ברקמת הרחם. סרטן צוואר הרחם, אשר מופיע בחלקו התחתון של הרחם, הוא הסוג הנפוץ ביותר בעולם והשני בשכיחותו בקרב נשים במדינות מתפתחות, אמנם שכיחותו נמצאת בירידה משמעותית מאז כניסתן של בדיקות לגילוי מוקדם. הסרטן השני בשכיחות ברקמת הרחם הוא סרטן רירית הרחם, אשר מופיע בקרום הרירי המרפד את פנים הרחם, והוא הרביעי בשכיחותו בקרב נשים ממדינות מפותחות. ישנם גם סוגים נוספים של גידולים סרטניים נדירים ברקמת הרחם.
גורמי סיכון
גורמי הסיכון משתנים בין סוגי הסרטן השונים של הרחם אך השמנת יתר, גיל מבוגר ונגיף הפפילומה האנושי (HPV) מעלים את הסיכון לכלל הסוגים..
תסמינים
בתחילה, אין לסוגי המחלות השונים של סרטן הרחם תסמינים אך דימום נרתיקי לא סדיר, כאבים או תחושת מלאות באגן עלולים להופיע עם הזמן.
טיפול במחלה
אם המחלה מתגלה בשלב מוקדם ניתן לרפא אותה באמצעות ניתוח להסרת הגידול. כאשר המחלה מתגלה בשלב מתקדם והסרטן התפשט אל מעבר לרקמת הרחם, ידרשו טיפולים מתקדמים יותר הכוללים שילובים של כימותרפיה, הקרנות וניתוחים נוספים.
אפידמיולוגיה
בשנת 2012 היו בעולם 58,000 מקרי מוות מסרטן הרחם, לעומת 45,000 בשנת 1990.
סרטן הרחם הוא הסרטן הרביעי הכי נפוץ בקרב נשים בבריטניה (בערך 8,500 נשים אובחנו כחולות במחלה ב-2011), והוא גורם המוות העשירי במספר מבין הסרטנים בקרב נשים (כ-2,000 מקרי מוות ב-2012).
בישראל
מנתוני הרישום הלאומי לסרטן של משרד הבריאות עולה כי שכיחות סרטן צוואר הרחם בישראל (מתוקנן לגיל) לשנת 2010 היא 5 למאה אלף נשים (5.6 ו-2.3 ל-100,000 ביהודיות ובערביות, בהתאמה).
שכיחות המחלה בישראל נמוכה מהשכיחות המוערכת לשנת 2012 במרבית מדינות אירופה וארצות הברית -7.9, יוון 6.2, גרמניה 9.8 למאה אלף נשים, ודומים לאלו של קפריסין 5.2 ופינלנד 4.9. השיעור הממוצע של התחלואה באירופה 13.4 למאה אלף.
שיעורי התמותה ממחלת סרטן צוואר הרחם בישראל לשנת 2010 (מתוקנן לגיל), על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה והמרכז לבקרת מחלות של משרד הבריאות - 1.5 ו-0.9 ל-100,000 ביהודיות ובערביות, בהתאמה. הנתונים המקבילים לשנת 2011- 1.4 ביהודיות ו-1.0 בערביות, והם נמוכים משיעורי התמותה המוערכים לשנת 2012, במרבית מדינות אירופה וארצות הברית - 2.4, הולנד 2.1, צרפת 2.6, רוסיה 7.8, בריטניה 3 .2, וספרד 2.7 ל־100,000 נשים.
Miss Americana & the Heartbreak Prince
Miss Americana & the Heartbreak Prince הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השביעי, Lover. השיר יצא לאור ב-23 באוגוסט 2019, בסמוך לצאת האלבום עצמו, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
השיר הגיע למקום ה-16 במצעד רולינג סטון טופ 100.
רקע וכתיבה
"Miss Americana & the Heartbreak Prince" זכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה, שכינו אותו כרצועה בולטת באלבום ושיבחו את הצלילים הפוליטיים של מילותיו. השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט ביחד עם ג'ואל ליטל, הולחן על ידי סוויפט והופק על ידי השניים גם כן.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-78 מיליון השמעות.
Miss Americana
Miss Americana הוא סרט דוקומנטרי אודות הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. הסרט בוים על ידי לנה וילסון ויצא באופן בלעדי לשירות הסטרימינג והצפייה נטפליקס, ב-31 בינואר 2020. שם הסרט נגזר משם השיר "Miss Americana & the Heartbreak Prince".
הסרט זכה לביקורות חיוביות כאשר הרבה מבקרים הציגו אותו כאשר שיבחו את האינטימיות והפגיעות של הסרט ואף כונה כ"גולמי וחושפני רגשית" על ידי נטפליקס. במהלך הסרט רואים את סוויפט במהלך ההכנות לאלבומה השביעי Lover, מדברת על פוליטיקה בפעם הראשונה בקריירה שלה והחששות שלה בעקבות זה, על מחלת הסרטן של אימה וכו'. תוך כדי שבמקביל רואים צילומים של הופעות שלה וקטעים נוספים אשר צולמו בעבר לפני צילומי הסרט.
הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים "Sundance" כשבוע לפניי יציאתו וזכה לשבחים מצד הצופים בפסטיבל ובהמשך זכה לביקורות חיוביות גם מהמבקרים. בנוסף גם הפך לסרט התיעודי של נטפליקס על אמן שזכה לציון הגבוה ביותר באתר IMDb.
ביקורת
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-83 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
Whitey on the Moon
Whitey on the Moon (בתרגום חופשי לעברית: "אדם לבן על הירח"), הוא שיר בסגנון ספוקן וורד של גיל סקוט-הרון, שפורסם בשנת 1970, מעט לאחר הנחיתה הראשונה על הירח. השיר שוחרר באלבום הבכורה של סקוט-הרון Small Talk at 125th and Lenox. השיר מבקר את הפער העצום בין הנחתת האדם (הלבן) על הירח, תוך שימוש בקדמה טכנולוגית מפוארת, ותוך השקעת מילארדי דולרים; לבין עוני, חובות, ושוליות חברתית, אצל האוכלוסייה השחורה בארצות הברית, והיעדר התייחסות ממשלתית כלפיה. השיר הוצג באופן בולט בסרט הביוגרפי על ניל ארמסטרונג, "האדם הראשון" (2018).
רקע, הקלטה ותוכן
השיר הופץ כרצועה #9 באלבום הבכורה של סקוט-הרון משנת 1970, Small Talk at 125th and Lenox, סקוט-הרון מדבר בשיר, לצד ליווי תופים מסוג שהיה מקובל בשירת הרחוב. השיר קצר ביותר, אורכו פחות משתי דקות. למרות שהאלבום תואר לעיתים קרובות כהקלטה חיה במועדון לילה בניו יורק, הוא הוקלט למעשה באולפן. השיר מספר את על נל, אחותו של היוצר והמבצע סקוט-הרון, שננשכת על ידי חולדה בו בזמן שבו ניל ארמסטרונג נוחת על הירח. לאחר מכן הוא מתאר את החוב הרפואי שנוצר עקב הטיפול בה, וכן את עלות המחיה היקרה, היעדר המשאבים, הקושי לשרוד, והיעדר התייחסות ממשלתית, כל זאת בעוד האדם הלבן על הירח. השיר מסתיים בהבטחה סרקסטית שכאשר יגיעו החשבונות הבאים, סקוט-הרון ישלח אותם ב"דואר אוויר מיוחד לאדם הלבן על הירח".
השורות הראשונות של השיר מתחילות כך:
A rat done bit my sister Nell.
(with Whitey on the moon)
Her face and arms began to swell.
(and Whitey's on the moon)
I can't pay no doctor bill.
(but Whitey's on the moon)
Ten years from now I'll be paying still.
(while Whitey's on the moon)
תרגום לעברית:
חולדה נשכה את אחותי נל.
(כשאדם לבן על הירח)
פניה וזרועותיה החלו להתנפח.
(ולבנים על הירח)
אני לא יכול לשלם את החשבון הרפואי.
(אבל לבן על הירח)
בעוד עשר שנים עדיין אשלם.
(בעוד לבנים על הירח)
רקע חברתי
בשנת 1969, השנה בה נחת האדם על הירח, עדיין הייתה בארצות הברית אפליה נרחבת כלפי האוכלוסייה האפרו-אמריקאית. ההפרדה הגזעית המוסדית הסתיימה, כפרקטיקה רשמית, זה עתה, באמצעות מאבקם של פעילים בתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית כגון רוזה פארקס ומרטין לותר קינג.
ניתוח, קבלה ושימוש חוזר
השיר תואר כממחיש אפרו-פוטוריזם וכ"מחשבה חברתית שחורה הנוגעת ל"תרבות, טכנולוגיה ודברים הבאים". השיר מותח ביקורת על תוכנית החלל האמריקאית, על ידי שימוש רב ללא כל פרופורציה, במיליארדי דולרים מכספי הממשלה לתוכנית החלל, בעוד אין השקעה או התייחסות ממשלתית מספקת לאוכלוסיית האמריקאים השחורים. השיר מזהה את ההזנחה מצד הממשלה כסיבת העוני, טיעון שהושמע גם משיר מרווין גיי משנת 1971 Blues City City (Make Me Wanna Holler), ובה נחקר מי נהנה מתוכנית החלל. הקשר שרומז סקוט-הרון בין קפיטליזם בארצות הברית לעוני, הרס סביבתי, ומיליטריזם היו נושאים שנמצאו גם ביצירות אחרות שלו. במהלך שנות השבעים, התפישה שהמדינה מוציאה יותר מדי על תוכנית החלל שלה הייתה נפוצה בארצות הברית, והייתה משותפת אף לפוליטיקאים כולל הנשיא ריצ'רד ניקסון. ביקורת זו על תוכנית החלל תוארה על ידי המבקרים כמי שמגיעה לתמצית שלה ב"Whitey on the Moon.
בכתבה שפורסמה בכתב העט לפרשנות ספרותית ותרבותית האטלנטיק לאחר מותו של סקוט-הרון בשנת 2011, כותב המבקר אלכסיס מדריגל, כי "השיר הוציא את טיסות החלל מהתחום המופשט, האוניברסלי שבו אנו רוצים למקם את הישגינו הטכניים". מדריגל מוסיף כי השיר העלה שאלות לגבי "איזו אמריקה" קיבלה את "תהילת הנחיתה של הירח", ועל חשבון מי באו העלויות הגבוהות של הצבת "לבן על הירח". ביוגרפיה של סקוט-הרון משנת 2014 תיארה את "ווייטי על הירח" כ"פנינה של שיר פרוזה "שהתקבל בצורה ביקורתית, וכי זו הייתה נקודת נגד חזקה לסיקור המעריץ והנפעם על הנחיתה על הירח.
הסרט האדם הראשון (2018), סרט ביוגרפי אודות ניל ארמסטרונג, מציג באופן בולט את היצירה "לבן על הירח". הבמאי דמיאן שאזל והסופר ג'וש זינגר ביקשו להציג את הרגשות המורכבות ביחס לתוכנית, ואת עמדת המתנגדים לה, הנובעת מביקורת חברתית. השיר מוצג בצורה בולטת גם לאורך כל הפרק השני בסדרה "ארץ לאבקראפט", ושם הפרק הוא כשם השיר.
תחרות (כלכלה)
תחרות מגדילה את מגוון המוצרים המוצעים ומביאה למחירים נמוכים יותר, בהשוואה למצב שבו אין תחרות בתחום מסוים (פועל בו מונופול) או שמספר המתחרים מצומצם (אוליגופול). עקב כך מדינות פועלות נגד צעדים שנועדו לצמצם את התחרות, באמצעות חוקים שנועדו למנוע קרטל - התאגדות של יצרנים להקטנת התחרות ביניהם, ומטילות הגבלות על מיזוגים ורכישות שמביאים לצמצום התחרות (בישראל ממונה על כך רשות התחרות). עם זאת, מדינות פועלות גם להגנה על הכלכלה המקומית מפני תחרות ממדינות זרות, באמצעות הטלת מכס על הייבוא. לעיתים מתקיים בצד התחרות שיתוף פעולה של מתחרים.
כחלק מהתחרות מנסה כל יצרן להשיא את רווחיו, בין השאר על ידי הגדלת נתח השוק שלו. ככל שקטן חלקו של היצרן בעל נתח השוק הגדול ביותר, כך גדולה התחרות בשוק זה.
תחרות משוכללת
תחרות משוכללת היא מצב תאורטי של שוק שבו מתקיימים התנאים הבאים:
בהתקיים הנחות אלו, על פי הכלכלה הנאו-קלאסית, השוק יתנהל לפי חוקי הביקוש וההיצע, וישאף להגיע לשיווי משקל וליעילות פארטו באמצעות מנגנון "היד הנעלמה". הנחת יסוד, המשמשת הצדקה לתומכי כלכלת השוק היא שבכלכלת השוק קרובה המערכת הכלכלית למצב של תחרות משוכללת.
זהו מודל תאורטי שאינו מתקיים במדויק, משום שהמציאות הכלכלית מופרעת בידי הימצאם של מונופולים, אוליגופולים, קרטלים, התערבות ממשלתית, חסמי כניסה לשוק, מכסים, יצרנים וצרכנים שאינם רציונלים מושלמים, היעדר מידע מלא וסטיות אחרות מהנחות המודל התאורטי. נהוג להניח את קיומה של תחרות משוכללת לשם השגת מודל המהווה קירוב למציאות, וכדי להתבונן בשוק ב"תנאי מעבדה" לצורך התמקדות בבחינת היבטים מסוימים של התנהגותו.
ניתן לסווג שווקים על סקאלה שבין כמעט משוכללים לרחוקים מאוד משכלול. דוגמה לשוק כמעט משוכלל הוא שוק ניירות הערך, ודוגמה לשוק רחוק מאוד משכלול הוא שוק הנדל"ן.
תחרות שומפטריאנית
הכלכלן ג'וזף שומפטר חלק על התפישה הרווחת שתחרות "מושלמת" היא הדרך להגיע לרווחה כלכלית מרבית. במצב של תחרות מושלמת באווירה סטטית, כל החברות בתעשייה מייצרות אותו מוצר, מוכרות אותו באותו מחיר ומשתמשות באותה טכנולוגיה. כל עוד הרווח בענף מסוים נמצא "מעל לנורמלי", יכנסו עוד ועוד חברות, עד שהרווח בכל הענפים ישתווה.
בעיניו של שומפטר, הייתה תחרות מסוג זה זניחה בחשיבותה בהשוואה לתחרות מצד מוצרים, טכנולוגיות ושיטות ארגון חדשות. אלו, אינן מקזזות בשולי הרווח והתפוקה של החברות הקיימות אלא מערערות אותן מיסודן. חברות קיימות המבקשות לשמור מעמד דומיננטי בשוק, נאלצות להשקיע כסף במחקר ופיתוח, לחדש ולשפר את מוצריהן בהתמדה ולהפחית את מחירם, תהליך המתגמל את לקוחות אותן חברות.
המודל של שומפטר, תחרות שומפטריאנית, הוא דינמי בניגוד למודל הסטטי של הנאו קלאסי. בניגוד למודל הסטטי, היווצרותם של רווחים ושל שליטה של חברות מעטות על חלקים גדולים בשוק (מונופוליזציה), אינה נתפסת בהכרח כדבר הפוגע ברווחת הצרכנים או ברווחה הכלכלית - ללא חברות מובילות אלו, לא יהיה פיתוח טכנולוגי בתעשייה והרווחה על פני זמן תהיה קטנה יותר. מה שנראה טוב במודל סטטי, עשוי במודל דינמי להראות לא רצוי.
מודל חמשת הכוחות של פורטר
מודל חמשת הכוחות של פורטר על ידי הפרופ' מייקל פורטר מבית הספר למינהל עסקים בהרוורד, ופורסם בשנת 1979. על-פי המודל, ישנם חמישה כוחות, שעל פיהם נקבע מצב התחרות בתעשייה מסוימת, והם שצריכים לעצב את האסטרטגיה העסקית של הארגון. השילוב של חמשת הכוחות הללו ביחד הוא שקובע את רמת הרווחיות הפוטנציאלית של אותו ענף בתעשייה, ומכאן נגזרת האטרקטיביות שלו.
טווח המדידה של השילוב נע בין "עז" (מקדמי רווח נמוכים, למשל תעשיית התעופה) ל"עדין" (מקדמי רווח גבוהים, למשל תעשיית התוכנה או הטואלטיקה). ככל שהשילוב של הכוחות יותר חלש, כך הסיכוי לשמור על עליונות לאורך זמן גבוה יותר, וכך השוק יותר כדאיי. ניתוח של הכוחות והגורמים להם משקף את היתרונות והחסרונות של הארגון באותו ענף בתעשייה, והוא מהווה את הבסיס לבניית אסטרטגיה עסקית. בכל מקרה, על מקבלי ההחלטות בארגון, האחראים על האסטרטגיה העסקית, למצב את הארגון כך שיהיה מוגן מפני הכוחות, ואף יוכל לנצלם לטובתו לאורך זמן.
חוק התחרות הכלכלית
בשנת 1959 אושר בכנסת חוק ההגבלים העסקיים, תשי"ט-1959, שהוחלף בשנת 1988 בחוק ההגבלים העסקיים, תשמ"ח-1988, שבשנת 2019 שונה שמו לחוק התחרות הכלכלית. החוק בגרסאותיו השונות נועד למנוע יצירת הסדר כובל - הסדר הנעשה בין בני אדם המנהלים עסקים, לפיו אחד הצדדים לפחות מגביל עצמו באופן העלול למנוע או להפחית את התחרות בעסקים בינו לבין הצדדים האחרים להסדר. למיזוג בין חברות נדרש אישור של הממונה על התחרות, והממונה יתנגד למיזוג חברות או יתנה אותו בתנאים אם לדעתו קיים חשש סביר כי כתוצאה מן המיזוג כפי שהוצע תיפגע באופן משמעותי התחרות באותו ענף או ייפגע הציבור באחת מאלה:
בשנת 2011 נוסף לחוק פרק העוסק בקבוצת ריכוז, שהיא קבוצה מצומצמת של גופים עסקיים, שבידיהם נתון ריכוז של יותר ממחצית מכלל אספקת נכסים או מכלל מתן שירותים, או מכלל רכישתם. הממונה על התחרות רשאי להורות לחברי קבוצת ריכוז, כולם או חלקם, בדבר צעדים שעליהם לנקוט כדי למנוע פגיעה או חשש לפגיעה משמעותית בציבור או בתחרות בעסקים בין חברי הקבוצה או בענף שבו הם פועלים, או כדי להגביר באופן משמעותי את התחרות בין חברי הקבוצה או בענף או ליצור תנאים להגברה משמעותית של התחרות בענף.
חוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות
בשנת 2013 אושר בכנסת חוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות, שמטרתו להפחית את הריכוזיות במשק הישראלי ולהגביר את התחרות ובכך להקטין את יוקר המחיה. עיקרי החוק: מניעת אחזקות צולבות בחברות פיננסיות וריאליות גם יחד, ומניעת שליטה בחברה ציבורית באמצעות פירמידת שליטה.
חוק קידום התחרות בענף המזון
בעקבות המחאה החברתית ב-2011, שאחד מנושאיה היה מחיר המזון, אישרה הכנסת בשנת 2014 את חוק קידום התחרות בענף המזון, שנועד ל"הגברת התחרותיות בענף המזון ובתחום מוצרי הצריכה, לשם הפחתת המחירים לצרכן". החוק מסדיר את פעילות הספקים והקמעונאים בשוק המזון, ומטיל הגבלות על ספקים גדולים וקמעונאים גדולים, כך שלא ינצלו את כוחם לשם פגיעה בתחרות. החוק מחייב קמעונאים גדולים לפרסם באינטרנט את מחירי מוצריהם.
רגולציה מצמצמת תחרות
אף שהגישה הכללית היא שהתחרות מועילה לצרכן ולכן יש לעודד אותה, בתחומים מסוימים הרגולציה מגבילה את התחרות, מסיבות שונות. דוגמאות לכך:
מונופול טבעי הוא כינוי לפעילות כלכלית שמגיעה ליעילותה המקסימלית כאשר תוצריה מופקים בידי יצרן אחד בלבד, כלומר ללא תחרות. מונופול טבעי מתפתח בדרך כלל כאשר עלויות ההקמה של מתקני היצור כרוכות בהשקעה של הון ראשוני גדול במיוחד ביחס לגודלו של שוק הצרכנים הפוטנציאלי, וכתוצאה מכך נבנים חסמי כניסה גבוהים במיוחד לענף. כדי להתגבר על חוסר התחרות, תוצרים של מונופול טבעי ניתנים כמוצר ציבורי או נתונים לרגולציה קפדנית.
בנוסף לאמור לעיל, רגולציה עלולה לפגוע בתחרות כאשר יש בה מגבלות שאולי לא נועדו מלכתחילה לפגוע בתחרות, אך בפועל עושות זאת. ה-OECD מנה מגבלות אחדות מסוג זה, ובהן:
בית הכנסת קהל אוחריד (איסטנבול)
בית הכנסת קהל אוחריד (בטורקית: Ahrida Sinagogu, מכונה גם "אָחְרִידָה") הוא בית כנסת, אשר פועל בשכונת באלאט בעיר איסטנבול מהמחצית השנייה של המאה ה-15. בית הכנסת הוקם על ידי יהודים רומניוטים שהועברו מאוחריד אשר בשטחי מקדוניה הצפונית המודרנית, לאיסטנבול במסגרת טרנספר אוכלוסיות שביצע מהמט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית ברחבי הבלקן לאחר שהכריע את האימפריה הביזנטית. במהלך המאה ה-17 נהרס המבנה הקדום, ועל יסודותיו הוקם בית כנסת חדש על ידי הקהילה הספרדית שהתיישבה בעיר ולתוכה נטמעה הקהילה הרומניוטית.
היסטוריה
תיעוד ליהודים רומניוטים ואשכנזים המתגוררים באוחריד קיים משלהי המאה ה-11. בעיר פעל טוביה בן אליעזר שמקור משפחתו ממגנצא. בן אליעזר העמיד תלמידים רבים ואחד מהם לאו מונג המיר את דתו לנצרות אורתודוקסית וכיהן לימים כארכיבישוף של אוחריד. בהמשך נודע הרב יהודה לאון מוסקוני אשר חי במהלך המאה ה-14.
ב-1395 נכבשה אוחריד על ידי צבאותיו של ביאזיט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך המאה ה-15 תקופת שלטונו של מהמט השני הוכרעה האימפריה הביזנטית, והעות'מאנים ביצעו טרנספר אוכלוסיות של יהודים ונוצרים מהשטחים האירופיים לשטחי אסיה הקטנה. יהודים רבים הגיעו לקונסטנטינופול והועסקו שם בעבודות כפייה שעיקרן שיקומה של העיר. יהודי אוחריד הקימו קהילה גדולה יחסית בקונסטנטינופול אשר נודעה במקורות כ"קהל אחרידה" או "קהל אוחריד" ולה שלושה בתי כנסת. בהמשך, הגיעו לעיר מגורשי ספרד והקהילה הרומניוטית נטמעה בהדרגה לתוך הקהילה הספרדית. מראשית המאה ה-17 לא מתועדת עוד קהילה מאורגנת באוחריד.
המבנה
בית הכנסת הוקם במחצית השנייה של המאה ה-15 באזור באלאט וביחד עם בית הכנסת קהל ימבול נמנה עם העתיקים שעדיין עומדים על תילם באיסטנבול. בית כנסת זה היה אחד משלושה השייכים לקהילת אוחריד וראשוני המתפללים במקום היו רומניוטים. בשלהי המאה ה-17 חרב המבנה המקורי בשריפה שפרצה במקום, וב-1694 ניתן היתר להקים מבנה חדש. בתקופה זו נטמעה הקהילה הרומניוטית אל תוך הקהילה הספרדית הגדולה שהתגוררה בקושטא. בית הכנסת החדש נבנה בסגנון אדריכלות הבארוק. הבימה נבנתה בצורת ספינה לציון הגעתם של מגורשי ספרד אל שטחי האימפריה העות'מאנית בספינות ששלח הסולטאן באיזיט השני תחת פיקודו של קמאל ראיס.
ב-1992 עבר בית הכנסת שיפוץ נרחב לציון חגיגות 500 שנים להקמת הקהילה היהודית באיסטנבול והוא פעיל בעיקר בחגי ישראל ומועדיו. באולם התפילה עשויים מושבי המתפללים מעץ מגולף ועל רצפתו מונח שטיח. מן התקרה תלויות נברשות ובחלקו העליון של האולם שורת חלונות עם ויטראז'ים ועליהם סמלי יודאיקה.
פטר ביקסל
פטר ביקסל (בגרמנית: Peter Bichsel, נולד ב-24 במרץ ב-1935 בלוצרן בשווייץ) הוא סופר שווייצרי, ידוע בעיקר בזכות סיפוריו הקצרים.
ביקסל גדל כבן של בעל מלאכה בלוצרן ובגיל 15 עבר באולטן. בסמינר למורים בזולותורן הוא למד הוראה ובשנת 1956 הוא התחתן עם השחקנית טרזה שפרי ולהם שני ילדים. בשנת 1957 הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית של שווייץ, ממנה פרש בשנת 1995. הוא מגדיר עצמו כסוציאליסט והיה חבר קרוב של הסופר מקס פריש.
יצירותיו כוללים את "עונות השנה" (1967), "סיפורי ילדים" (1969) "אצל העיר פריס" (1993; ראה אור בעברית בהוצאת בבל, 2002, בתרגום חנן אלשטיין ויפתח הלרמן-כרמל).
אילן בשור
אילן בשור (נולד ב-27 במרץ 1952) הוא צלם מסחרי ואמנותי ישראלי.
ביוגרפיה
אילן בשור נולד, גדל והתחנך בקיבוץ געש. הוריו, חוה ואשר, עלו מארגנטינה ב-1950, עיברתו את שמם מברושטיין לבשור ונמנו על מייסדי הקיבוץ. אילן הוא הבכור מבין שלושה אחים: אחיו האמצעי נמרוד הוא מדריך תיירים, ואחיו הצעיר אריאל הוא צלם עיתונות. בצה"ל שירת כקצין לוחם בסיירת אגוז בתפקידים של מפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה. בעשר השנים האחרונות לשירות המילואים שלו שירת כצלם סטודיו בעיתון במחנה.
עד ללימודיו בבצלאל, בגיל שלושים, בשור מעולם לא צילם, למעט קורס ערב בצילום. הוא בוגר המחזור השני של המחלקה לצילום באקדמיה לאמנות ולעיצוב בצלאל (1986-1982). בין מוריו היו פרופסור חנן לסקין, אבי גנור, שמחה שירמן וקני לסטר. בתום לימודיו שימש במשך שנה כאסיסטנט של צלם האופנה בן לם. כעבור שנה, ב-1988, משלא הסתייע בידו לפתוח סטודיו לצילום בקיבוץ, עזב אותו ביחד עם אשתו עליזה ושני ילדיו (כיום יש לו שלושה ילדים) ופתח סטודיו לצילום בתל אביב. הם התיישבו בכפר הירוק, שם אשתו לימדה וניהלה במשך שנים רבות את בית הספר, הם מתגוררים במקום עד היום.
בעשר השנים הראשונות לעבודתו צילם בעיקר אופנה לעיתוני הנשים: לאישה, עולם האישה, את; כמו כן צילם פורטרטים למגזינים: במחנה, מוניטין (צלם מערכת במשך שנתיים), המוספים 7 ימים ו-7 לילות של העיתון ידיעות אחרונות ועוד. צילם שערים רבים, על פי רוב של אמנים, שחקנים, מוזיקאים ואנשי בידור. ההיכרות עם האמנים שצילם למגזינים, הביאה אותם לפנות אליו ובשור הרבה לצלם עטיפות תקליטים ודיסקים וכרזות להצגות. בין הזמרים להם צילם עטיפות תקליטים: יהודה פוליקר, גידי גוב, אלון אולארצ'יק, שלמה ארצי, דויד ברוזה, ריקי גל, נורית גלרון, דנה ברגר, שלמה גרוניך, אתי אנקרי, הכול עובר חביבי, שלמה ידוב, דני ליטני, אריק סיני, אהובה עוזרי, רמי קליינשטיין וריטה. בנוסף לכך עבד עם מעצבים, חברות אופנה ומשרדי הפרסום המובילים בישראל. מצלם בעיקר אנשים ופרזנטורים של חברות.
ביים את הוידאו קליפ לשיר “לונדון” של להקת “החשמליות”.
בשור לימד קורס צילום סטודיו בבית הספר לעיצוב ויטל ואחר-כך לימד קורסי בחירה בצילום אופנה ובצילום פורטרטים במכללת שנקר.
ספריו
בשנת 2002 יצא לאור בספריית מעריב ספרו "פנים מוכרות" ובו כמאה תצלומי דיוקנאות בשחור לבן של הדמויות המרכזיות בתחומי הבמה והמוזיקה בישראל. בין המצולמים: יוסי בנאי, יעל אבקסיס, אלון אבוטבול, אסף אמדורסקי, שלמה ארצי, אהוד בנאי, אורנה בנאי, ריקי גל, אביב גפן, ארקדי דוכין, אסי דיין, רמי הויברגר, איילת זורר, שלום חנוך, מרב מיכאלי, אחינועם ניני, ברי סחרוף, רמי פורטיס, ריטה, מיכה שטרית. לספר הקדמה של ארבעה עמודים מאת העיתונאי והסופר רון מיברג. בספר נכללו צילומים מתוך מאגר עבודות שנעשה עבור כתבי עת, תיאטראות וחברות תקליטים ולא זכו להתפרסם. לצד צילומים שנעשו לצורך הספר עצמו.
מורה רעה
מורה רעה (באנגלית - Bad Teacher) הוא סרט קומדיה בבימויו של ג'ייק קסדן. התסריט נכתב על ידי לי אייזנברג וג'ין סטאפניתסקי. בסרט מככבים קמרון דיאז, ג'סטין טימברלייק וג'ייסון סגל. הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-17 ביוני 2011 ובארצות הברית ובקנדה ב-24 ביוני 2011.
אילן בשור
ספריו
בשנת 2017 יצא לאור ספרו השני "אילן בשור מצלם תרבות ישראלית". הספר כולל תצלומים של מאה שחקנים, מוזיקאים ויוצרים ידועים, בהם: אילנית, יהודה פוליקר, נורית גלרון, דויד ברוזה, יעל אבקסיס, יוסי בנאי, רבקה מיכאלי, שלמה ארצי, אחינועם ניני, שלום חנוך, ג'וזי כץ, גידי גוב ויהודית רביץ. את ההקדמה לספר כתב יואב קוטנר.
מורה רעה
עלילה
אליזבת הולסי (קמרון דיאז) היא מורה בבית הספר התיכון "ג'ון אדמס". אליזבת נוהגת לדבר בגסות לתלמידיה, לשתות משקאות חריפים, לעשן מריחואנה, ולהראות סרטים לכיתתה בזמן השיעור כדי שהיא תוכל לישון. היא תכננה להפסיק את עבודתה כמורה ולהתחתן עם ארוסה העשיר, אבל כשהיא רוקנה את חשבון הבנק שלו הוא הבין שהיא הייתה איתו רק בגלל הכסף שלו, והוא נפרד ממנה. אליזבת נאלצה לחזור לעבודתה. היא ניסתה לזכות במורה המחליף החדש - סקוט דלקורט (ג'סטין טימברלייק), שהוא גם עשיר. גם עמיתתה (כביכול), המורה המסורה איימי סקווירל (לוסי פאנץ'), מנסה להשיג את תשומת לבו של סקוט. המורה להתעמלות של בית הספר, ראסל גטיס (ג'ייסון סגל), מנסה להרשים את אליזבת ומזמין אותה לצאת איתו, אך היא דוחה אותו.