cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Clash of Clans
מהלך המשחק וההתקפה
בית העירייה הוא לב הכפר, והמבנה החשוב ביותר. בכל שדרוג של בית העירייה משתחררים מבנים חדשים שניתן לבנות, וכן רמות נוספות למבנים הקיימים. ישנם מספר מבנים בהם מאמנים חיילים, משדרגים אותם ומייצרים לחשים (הלחשים הם: לחש ברק, לחש ריפוי, לחש זעם, לחש קפיצה, לחש הקפאה ולחש משכפל. ולחשים אפלים: רעל, רעידת אדמה, האצה ושלדים)
שבטים
במשחק ישנם שבטים. שבט הוא קבוצה של שחקנים שמתחברים יחד, תורמים אחד לשני חיילים ולחשים, שולחים הודעות, ומשתתפים יחד במלחמות כנגד שבטים אחרים. לכל שבט יש שם, דגל, מינימום גביעים כתנאי לכניסה לשבט וסוג שבט. לכל שבט יש חלונית של צ'אט, שבו החברים בשבט משוחחים ושולחים את בקשותיהם לקבלת חיילים. כדי להיכנס לשבט, על השחקן לתקן את טירת השבט, שאליה נכנסים החיילים והלחשים הנתרמים.
שחקנים יכולים לתרום לשחקנים אחרים חיילים מכל הסוגים ואם לשחקן יש את טירת השבט ברמה 4 יש לו מקום לשיקוי אפל אחד וברמה 6 יש לו מקום לשני שיקויי אופל או שיקוי רגיל אחד ומכונה (צפלין, כדור פורח, אייל ניגוח וקופסאת חיילים).במהלך המשחק ניתן לעלות עם השבטים שלבים כאשר לשבט יש שלב משותף משלו, כאשר עולים בשלבי השבט ניתן לקבל הטבות שונות.
גיבורים
במשחק ישנם חיילים מיוחדים הנקראים "גיבורים" (Heroes). הגיבורים חזקים יותר מהחיילים הרגילים, ולא תופסים מקום בצבא כשיוצאים למלחמה. כל הגיבורים יכולים לתקוף את כפרי היריב וגם להגן על הכפר של השחקן. חיילים אלה לא יכולים להיהרג בזמן תקיפה או הגנה, אלא רק לישון ברגע שנגמרו להם החיים. לכל גיבור יש יכולת שונה שהשחקן יכול להפעיל במהלך קרב (על מנת להפעיל את יכולת זו על השחקן לשפר את הגיבור לרמה 5 לפחות):
בכפר הראשי של השחקן יש ארבעה גיבורים:
חסידות שאץ
חסידות שאָץ (נהגה: "שוֹץ") היא שושלת חסידית, ענף של חסידות פרמישלאן, שנוסדה בסוצ'אבה ("שאָץ" ביידיש) שבבוקובינה, על ידי רבי יואל מוסקוביץ', נכדו של רבי יוסף מיאמפולה וחתנו של רבי מאיר מפרמישלאן.
Clash of Clans
גיבורים
בבסיס הבנאי (הכפר השני שניתן להגיע אליו במשחק) יש גיבור אחד, מכונת המלחמה (battle machine) - בזמן הקרב מרמה 5 יכול להפעיל המכונה פטיש חשמלי (electric hammer) - מהלך זה מרפא חלק מהחיים של המכונה ומשפר את הנזק שהוא יכול לעשות לזמן קצר, אך להבדיל משאר הגיבורים, היכולת של מכונת הקרב נטענת במשך 14 שניות ולאחר מכן ניתן להפעילה מחדש כך שהיכולת היא לא יכולת חד-פעמית. ניתן לשדרג אותו עד רמה 30.
חסידות שאץ
הדור הראשון
רבי יואל מוסקוביץ' בנו של רבי חיים מסאטינוב, בנו של רבי יוסף מיאמפולה, נשא את בתו של רבי מאיר מפרמישלאן. בעקבות פטירת חותנו בשנת ה'תר"י, החל לכהן כאדמו"ר לחסידי פרמישלאן בעיר ויברניקה שליד לבוב. תקופה מסוימת שהה בסוליצה, ולאחר מכן עבר לסוצ'אבה והיה מראשוני האדמו"רים בבוקובינה. התפרסם בפזרנותו לצדקה. נפטר בי"ג בניסן ה'תרמ"ו.
Clash of Clans
גיבורים
המהלך המיוחד של הגיבורים משתדרג כל 5 רמות שהגיבורים עולים. שלא כמו את החיילים האחרים, את הגיבורים ניתן לשדרג רק במבנים שלהם. כדי להפעיל את היכולת יש ללחוץ על הגיבור כששמים אותו בקרב.
חסידות שאץ
הדור השני
בנו הגדול של רבי יואל, רבי אלתר אהרן אריה מוסקוביץ', החל לכהן כאדמו"ר בחיי אביו. תחילה כיהן בסוליצא, ולאחר מכן עבר לפודול אולואי. היה חתנו של דודו רבי יחיאל מיכל מגלינה. נפטר בז' באלול תרע"א.
Clash of Clans
חיילים
חיילים רבים לוקחים חלק במשחק: החיילים בHome Village: מהברברים (Barbarians) ועד גולם קפוא (Ice Golem) ודרקון חשמלי (Electro Dragon); החיילים בBuilder Base: מהברברים הזועמים (Rage Barbarians) ועד רוכב החזיר המעופף (Hog Glider).
חסידות שאץ
הדור השני
ממלא מקומו של רבי יואל בשאץ, היה בנו רבי מאיר מוסקוביץ', חתנו של רבי יצחק רובין מברוד (גזע רופשיץ) חתנו של רבי שלום רוקח מבעלז, ובשנית נישא לבתו של רבי יעקב יצחק וואהרמן מפאליטשאן. נפטר בכ"ג באדר א' תרפ"א.
חתניו של רבי יואל היו רבי לייבוש מברז'אן מחבר הספר "אמרי יהודה", רבי משה אייזיקסון מרומאן ורבי יעקב שלמה שמרלר, האדמו"ר מפרמישלאן בגורא-הומורה.
הדור השלישי
בני רבי מאיר משאץ היו:
בנו וממלא מקומו של רבי אלתר מפודול-אולואי היה רבי בן ציון חתן רבי מנדל אייכנשטיין מאלעסק. נרצח בשואה ביאסי עם כל משפחתו.
בני רבי משה מסוליצא היו:
החסידות לאחר השואה
מלבד רבי שלום מלונדון כיהנו בני רבי יצחק ורבי יואל.
בנו של רבי יצחק, רבי יוסף דוד (תרס"ג-תשמ"ו, 1985-1903), כיהן כאדמו"ר מרדוביץ-שאץ. חיבר ספר בשם "תיקון עירובין".
צאצאי רבי שלום משאץ לונדון
בנו רבי יחיאל מיכל, חתן רבי אלעזר מבאראווע-מעליץ, כיהן כאדמו"ר משאץ-מליץ בבורו פארק ונפטר בתשט"ז, 1956, בחיי אביו.
צאצאי רבי יואל משאץ-מונטריאול
רבי משה דייטש, חתן חתנו של רבי שלום, הוא אב"ד בית שלום שאץ-קטמון בלונדון, כיום הרב הוא בנו רבי סיני יחזקאל שרגא דייטש.
רבי סיני, נכדו של רבי יעקב מוסקוביץ משאץ-חיפה, הוכתר ב-2016 לאדמו"ר משאץ-ביתר.
וולבי זנב-שוט
וולבי זנב-שוט (שם מדעי: Macropus parryi; ידוע גם כוולבי פארי או כוולבי נאה-פנים), הוא מין של יונק כיס בינוני בסוג קנגורו האנדמי לחוף הצפון-מזרחי של אוסטרליה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1835 על ידי הזואולוג האנגלי אדוארד טרנר בנט, והוא משויך לתת-הסוג Notamacropus. מקור שמו המדעי הוא כדלהלן: "Macropus" = "ארוך רגל" ומתייחס לרגליים הארוכות של המינים בסוג. "parryi" - הוא על שמו של מגלהו סר אדוארד פארי. וולבי זנב-שוט הוא חיית כיס נוחה מאוד לאילוף עם מזג רגוע; למעשה, הפרט הראשון של המין שתואר גודל כחיית מחמד בביתו של אדוארד פארי בשנת 1834 והתנהג כמו כלב מבוית. מבחינה גנטית וחיצונית וולבי זנב-שוט דומה בעיקר לוולבי שיחים מערבי וכן למין הנכחד - וולבי גריי.
מבנה ומידות גוף
וולבי זנב-שוט בעל מבנה גוף ארוך ורזה יחסית, ועל כן יש לו דמיון מסוים למיני הקנגורו "האמיתיים". הוא נחשב למין בינוני בגודלו: גובה של זכר בוגר בעת עמידה זקופה הוא 70–93 ס"מ, בעוד שהנקבות יהיו קטנות במעט וגובהם יהיה 65–75 ס"מ. ההבדלים הגופניים הנוספים בין הזכרים לנקבות מתבטאים במסת הגוף; משקל הזכר הבוגר הוא 14–26 ק"ג בממוצע לעומת משקל נקבה בוגרת שעומד על 7–15 ק"ג בממוצע.
מראה חיצוני
לוולבי זנב-שוט פרווה עבה וקצרה המורכבת משערות צפופות וזיפיות דמויות צמר. צבע הפרווה של המין די זהה למיני קנגורו רבים ודומה במיוחד לקנגורו אפור מזרחי: אפור כסוף או בהיר ברוב חלקי הגוף, עם גוון חום דהוי או אפור כהה בעיקר בפלג האחורי ובשוקיים. באזור הכתף השערות של הוולבי כהות במעט מן הרגיל ועל כן נראה כאילו יש לו שם פס דהוי קצר. המותניים, המפשעה, החזה, הזרועות והרגליים בצבע לבן קרמי בוהק ואילו הקרסול וכפות הידיים והרגליים בצבע שחור מפוחם. בצידי השוקיים יש לו לעיתים כתם לבנבן דהוי. הפרווה של הוולבי תהיה כהה במעט בקיץ לעומת החורף.
ללא ספק, סימן הזיהוי העיקרי של וולבי זנב-שוט הוא הסימונים המיוחדים שבפניו שהקנו לו את השם "וולבי נאה-פנים". הראש עצמו בצבע אפור כסוף או בהיר בדומה לגוף, בעוד שהמצח יהיה בצבע חום כהה. חרטומו ופניו של וולבי זה בצבע חום שוקולד כהה עד שחור המזכיר מאוד "מסיכה", ולאורך הלחיים יש רצועת שיער בולטת בצבע לבן שנמשכת מתחת לעין עד ללוע ומבליטה היטב את ה"מסיכה" השחורה שמעליה. רצועת השיער עבה וצפופה ונראית לעיתים כחתימת זקן. סביב העיניים של הוולבי יש כתם שחור קטן, ומעליו יש זוג גבות לבנות; במבט מלפנים נראה שהגבות יוצרות חצי "משקפיים" יחד עם הרצועה הבהירה שמתחת לעין. הסנטר והחלק העליון של הגרון בצבע לבן בוהק, ובין האוזניים יש לעיתים כתם לבן קטן. האוזניים של וולבי זנב-שוט אף הן ססגוניות למדי; הצד החיצוני שלהן בצבע חום שוקולד כהה ובמרכז יש פס לבן עבה מאוד. הצד הפנימי לעומת זאת חסר שיער ועל כן צבעו יהיה כתמתם או ורדרד, אולם בבסיס יש עיגול שיער בצבע חום בהיר.
תפוצה ובית גידול
וולבי זנב-שוט אנדמי ליבשת אוסטרליה. הוא מצוי בעיקר לאורך החוף המזרחי של היבשת - מהעיר קוקטאון בצפון-מזרח קווינסלנד ועד לעיר גרפטאון בצפון ניו סאות' ויילס. בעבר המין הובאה לאי הרון בחוף המזרחי ושגשג שם למשך תקופה מסוימת, אולם כיום הוא נעלם משם. התפוצה הגאוגרפית של וולבי זנב-שוט היא לאורך החלק הצפוני של הרי החיץ הגדול.
בית הגידול של הוולבי זנב-השוט הוא בעיקר שטח מחוספס או הררי סמוך לחוף בגובה של עד 1,400 מטר מעל פני הים, המורכב מיערות-אקליפטוס דלילים או צפופים עם קרחות יער, גבעות, שיחים, כרי דשא ואזורי מרעה הסמוכים לסבך. הוא עשוי להימצא לעיתים קרובות גם בשטחים חקלאיים, אם כי צפיפות אוכלוסייה גבוהה נרשמת בעיקר במדרונות מיוערים היטב. כריתת עצים בהיקף נמוך מסייעת לוולבי בשל הגדלת ההיקף של כרי דשא פתוחים הצמודים לסבך. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 10–30 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת היא 4,400-700 מילימטר לשנה.
התנהגות ופעילות
המאפיין האקולוגי הבולט ביותר של וולבי זנב-שוט הוא המערכת החברתית שלו: וולבים אלו מתאספים לעיתים קרובות בעדרים גדולים של 50–80 פרטים המורכבים מכל הגילים והזוויגים, בניגוד מובהק למרבית הוולבים שחיים בבדידות או בקבוצות קטנות. בנוסף, בעדרים הללו יש היררכיה דומיננטית שנקבעת על ידי טקס שריטות לא אלים. עדרי הוולבים זנבי-השוט מורכבים מתת-קבוצות פנימיות שבהם יש קשר חזק יותר בין הפרטים, וכל קבוצה מונה כ-10 פרטים בדרך כלל. בשל כך המבנה הכללי של העדרים די רופף ומתחלף תדיר. לכל קבוצה יש שטח "ביתי" (שטח פעילות קבוע) בגודל של עד 110 דונם. הקבוצות מתאספות לעדרים גדולים בעיקר בשעות אחר הצהריים שאז הם רועים יחדיו בכרי דשא.
בעונות החמות, וולבי זנב-שוט נוטה להיות פעיל בשעות הבוקר ואחר הצהריים, בעוד שאת שעות היום החמות ינצל למנוחה באזורי סבך. עם זאת, ההימצאות שלו באזורים מיוערים מאפשרת לו ללקוט מזון גם בשעות חמות יותר שבהם חיות כיס אחרות יעדיפו לבלות במנוחה. בימים עם מזג אוויר חם, ניתן לראות את הוולבי מלקק את מרפקיו ובית שחיו כדי להתקרר ולשמור על עצמו נקי. בעונה החורפית הוולבי עשוי ללקט מזון במשך כל היום כולו.
רבייה ומחזור חיים
הנקבות מסוגלות להתרבות במשך כל השנה ללא עונה קבועה, אולם בכל זאת יש שיא מסוים שמתרחש באוקטובר עד מרץ. הזכרים הדומיננטיים והחזקים ביותר הם אלו שמצליחים להתרבות עם הנקבות. כל זכר ינדוד בין קבוצות של נקבות ויקבע בעזרת הריח איזה נקבה מתקרבת ליחום. כאשר הוא מוצא נקבה כזאת הוא נשאר לצידה עד היחום, אך עם זאת הוא עשוי להתחלף בזכר חזק יותר בטרם הנקבה תהיה מסוגלת להתרבות. לנקבת הוואלבי מחזור יחום של 42 ימים. הזכר שישהה לצידה ינסה לסלק מהאזור זכרים אחרים באמצעות טקסי התאבקות אופייניים לבני הסוג קנגורו: נעילת מרפקים, בעיטות לחזה, איגרוף ודחיפות; הלחימה בין הזכרים אינה קטלנית. בדרך כלל זכר מסוגל להתמודד עם זכרים אחרים רק מגיל 3 שנים.
נקבת הוולבי יולדת גור אחד לאחר תקופת הריון קצרה של 34–38 ימים. הלידה תתרחש בדרך כלל בסביבות ינואר, והגור שנראה כתולעת אדומה גדולה שוקל כ-גרם אחד בלבד; מיד לאחר הלידה הוא מטפס בעזרת הגפיים על פני הפרווה של האם עד שהוא מגיע לכיס. הגור נמצא במשך כ-37 שבועות בתוך הכיס ובמהלכם הוא יונק ללא הפסקה מאחת מ-4 הפטמות של אימו וגדל במהירות. הגור נגמל לאחר כ-15 חודשים.
בניגוד למיני וולבי רבים שבהם הנקבה אינה מאפשרת לגור לחזור לכיס בשלב מסוים, אצל וולבי זנב-שוט הגור עוזב מעצמו את הכיס ואימו אינה מונעת ממנו כלל לחזור אליו. לאחר שהגור עוזה את הכיס הוא צועד תמיד בעקבות אימו ואינו מסתתר בצמחייה. הוולבים מגיעים לבגרות לאחר 18–24 חודשים לנקבה, ומעל ל-2 שנים לזכר. הגורים הזכרים עשויים לעזוב את שטח הולדתם ולהצטרף לקבוצה אחרת.
תוחלת החיים של וולבי זנב-שוט היא עד 9.7 שנים בשבי, ועד 12 שנים בטבע.
מצב
וולבי זנב-שוט מסווג על ידי IUCN במצב השימור "ללא חשש" (LC), בשל תפוצה רחבה, אוכלוסייה גדולה ויציבה, התרחשות במספר אזורים מוגנים, וחוסר באיומים רציניים. במהלך המאה ה-20, המין חווה ירידת מספרים גדולה בשל ציד, אך לאחר הכנסת חוקי ציד נוקשים למשך מספר שנים האוכלוסייה התייצבה במהירות. איומים מסוימים בכל אופן על המין כיום, הם ציד מסחרי של המין בקווינסלנד ואובדן בית הגידול מתאים בעקבות חקלאות אינטנסיבית, רעיית יתר של בעלי חיים, פיתוח מואץ של אזורי כפרים סמוך לבית הגידול ותהליך עיור באזורי החוף שגרמו כנראה להתכווצות התפוצה בקצה הדרומי של הטווח שלו. איום נוסף הוא מצד כלבים משוטטים או כאלה שהפכו לפראיים. מעבר לכך המין אינו מאוים יתר על המידה ולא צפויה ירידה בעתיד הנראה לעין.
Welcome to the Black Parade
Welcome to the Black Parade (בעברית: ברוכים הבאים למצעד השחור) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הרוק האמריקאית My Chemical Romance, מתוך אלבומה השלישי, The Black Parade. השיר יצא לאור ב-12 בספטמבר 2006, על ידי חברת התקליטים רפרייז רקורדס, כסינגל המוביל מתוך האלבום, לאחר שפורסם בדף הלהקה באתר מייספייס כמה ימים קודם לכן, ב-2 בספטמבר 2006. הווידאו קליפ של השיר זכה בפרס "קליפ המוזיקה הטוב ביותר של המאה" מטעם ה-MTV בשנת 2017. כמו כן, השיר הגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי ולמקום התשיעי במצעד בילבורד הוט 100 בארצות הברית, ובנוסף נכלל על ידי היכל התהילה של הרוק אנד רול ברשימת "השירים שעיצבו את הרוק אנד רול".
גרסת דמו של השיר בשם "The Five of Us Are Dying" נכללה באלבומה המחודש של הלהקה משנת 2016, The Black Parade/Living with Ghosts.
יצירה
חברי הלהקה החלו לכתוב את השיר מאז תחילת דרכם בה, אם כי בסגנון שונה. הוא נכתב בהשראת השיר "My Way" של פרנק סינטרה, והושפע רבות ממנו, היה איטי יותר ונקרא באותו זמן "The Five of Us Are Dying". הלהקה לא כללה אותו בשני האלבומים הראשונים שלה משום שהרגישה שהוא לא גמור. לאחר שעברו ללוס אנג'לס כדי ליצור את אלבומם השלישי, חברי הלהקה הוסיפו לשיר קצב פאנק מהיר, שינו את מילותיו ואת האקורדים שבפזמון. לדברי גיטריסט הלהקה ריי טורו, תהליך ההקלטה של השיר היה "מורכב מאוד" בשל השכבות המוזיקליות הרבות שלו, אך "מהנה", והוא שיבח את התוצאה הסופית:
טורו השתמש בגיטרת לס פול עם פיק-אפ "Phat Cat" של סימור דאנקן. המגבר שלו, מדגם Marshall JCM800, התקלקל במהלך הקדם-הפקה, ובמקום הוא השתמש במגבר מדגם Marshall JCM800 שלקח בהשאלה מהמפיק רוב קוואלו. הלהקה השתמשה במגבר זה גם בהמשך הקלטות, משום שאהבה את הצליל הרועש והנועז שלו.
וידאו קליפ
את הווידאו קליפ של השיר ביים סמואל באייר, שעבד עם הלהקות נירוונה וגרין דיי. הווידאו קליפ פורסם ב-26 בספטמבר 2006 בבריטניה ובקנדה, ויצא ב-27 בספטמבר 2006 בארצות הברית. הוא הושמע פעמים רבות ב-MTV. בקליפ ניתן לראות מטופל בבית חולים (הדמות הראשית בקליפים של האלבום, בגילומו של לוקאס האס ) לבוש בחלוק בית חולים, ונלקח על ידי המוות במעין "מצעד שחור" (Black Parade). על קרון התצוגה המרכזי עומדים חברי הלהקה, מבצעים את השיר. מאחורי הקרון עומדות עשרות דמויות בפנים מכוסות.
הקליפ מתחיל בחדר בבית חולים, ונמשך על רקע נוף עירוני סוריאליסטי עם הריסות מכוסות-אפר, שלג שחור ובניינים הרוסים.
טום בראיהן מהשבועון וילג' ווייס התייחס לווידאו קליפ באומרו כי הוא "חושף שלב חדש בפרסונה [של הלהקה]". בנוסף, הוא דירג אותו במקום השביעי מתוך עשרת הקליפים הטובים ביותר של שנת 2006.
כל התלבושות בקליפ עוצבו על ידי מעצבת התלבושות קולין אטווד. התלבושות היוו השראה לתלבושות של אמנים אחרים, למשל בהופעתו של ליל נאס X בטקס פרסי גראמי ב-2022. אמנים שונים שאבו השראה מהלבוש במצעד מתוך הקליפ, בהם פוסט מאלון.
קידום
השיר היה שירם הראשון של הלהקה שהגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי, אליו הגיע ב-15 באוקטובר 2006, שם שהה במשך שבועיים, ובהמשך גם הגיע לראש מצעד הרוק המודרני, ב-26 באוקטובר 2006, שם שהה שבעה שבועות. השיר זכה להצלחה הממושכת ביותר של הלהקה, והיה לסינגל שלה שהגיע למקום הגבוה ביותר במצעד בילבורד הוט 100, מקום 9 בשיאו. השיר דורג במקום ה-17 ברשימת "100 השירים הטובים ביותר של 2006" מטעם רולינג סטון. בנוסף, הוא היה מועמד לפרס הסינגל הטוב ביותר מטעם מגזין. השיר היה זמין להורדה במשחקי הווידאו "Rock Band" ו"גיטאר הירו: Warriors of Rock". חברת התקשורת ITV השתמשה בשיר בקטע-מונטאז' שהוקרן במהלך שידור טורניר הפורמולה 1 ב-2008. בקטע הופיעו מספר נהגי פורמולה 1 בולטים (ביניהם ניקו רוזברג, ג'נסון באטן, רובנס באריקלו, דייוויד קולטהרד וסבסטיאן פטל), וכן מגישי ITV והפרשן מורי ווקר, שביצעו ליפ סינק לצלילי השיר.
השיר שימש גם את קבוצת ההוקי קרח האמריקאית לוס אנג'לס קינגס, במהלך פלייאוף גביע סטנלי לשנת 2012, כחלק מפתיח לסרטונים במשחקי הבית של הקבוצה. בנוסף, השיר פתח את עצרת האליפות של הקבוצה לאחר שזכתה בגביע, ואת טקס העלאת הדגל של הקבוצה בסטייפלס סנטר (כיום קריפטו. קום ארנה).
השיר הושמע בסצנת הסיום של סדרת הטלוויזיה "לוציפר" מבית נטפליקס, ובסצנת הפתיחה של הסרט Clerks III.
הצלחה מסחרית
בבריטניה, הסינגל עקף את "America" של רייזורלייט שהיה במקום הראשון, ב-15 באוקטובר 2006, לאחר שהושמע באופן נרחב. הסינגל הגיע למקום ה-26 ברשימת 40 הסינגלים המובילים בבריטניה לשנת 2006, ומכר 169,000 עותקים. ב-26 באוגוסט 2022 השיר זכה למעמד פלטינה כפולה בבריטניה, מה שמעיד על מכירות של לפחות 1,200,000 עותקים.
מורשת
תו הפסנתר הפותח של השיר, G5, הפך לסמל בשל הפופולריות של השיר, במיוחד בקרב חובבי האימו רוק. למשל, המלחין הבריטי אנדרו לויד ובר שאל את עוקביו בטוויטר מה הם חושבים כשהם שומעים את התו, כהתייחסות לשיר. מאז, נעשה שימוש בתו עבור פרסומות עבור קידום אירוע האימו "Emo Fight" וכן קידום האלבום The Black Parade/Living with Ghosts, מהדורה מחודשת של The Black Parade.
דלק ביולוגי
דלק ביולוגי או ביו-דלק הוא סוג של דלק שמקור האנרגיה האצורה בו הוא בתהליך קיבוע פחמן דו-חמצני מהאטמוספירה לתרכובת אורגנית (מולקולת סוכר) על ידי תהליך הפוטוסינתזה. בתהליך זה, צמחים, אצות וציאנובקטריות ממירים את אנרגיית השמש, אנרגיה סולרית, לאנרגיה אלקטרוכימית האצורה בקשרים שבין אטומים של מולקולות גלוקוז. סוכרים אלו משמשים את הצמח לשם גדילה והתפתחות, בניית דופן התא ואגירת חומרי תשמורת, כגון עמילן. ניתן לנצל צמחים, סוכרים ושמנים צמחיים בתהליכי שרפה ליצירת חום או לביצוע עבודה במנוע של כלי רכב. כך למעשה משתמשים באנרגיית השמש, שהיא זמינה ומתחדשת, לקבלת "דלק ביולוגי". סוגי דלק ביולוגיים כוללים דלק נוזלי, ביוגז, דלק מוצקים שמקורו מביומסה צמחית או דלק מבוסס אלכוהול מביומסה שעוברת תהליכי פירוק ותסיסה.
דלק ביולוגי נחשב כמקור לאנרגיה מתחדשת, היות שהשימוש בהם יוצר "מעגל סגור" של פחמן דו-חמצני; אותו פחמן דו-חמצני שמשתחרר בתהליך שריפת החומר הצמחי או תוצריו במנוע כלי הרכב שימש בעבר לגידולו. אף על פי שגם מקורו של דלק פוסילי כגון נפט הוא מתהליך קיבוע פחמן עתיק על ידי צמחים, הם אינם נחשבים כמקור לאנרגיה מתחדשת היות שתהליך יצירתם לוקח מיליוני שנים. הפחמן הדו-חמצני ששימש בעבר הרחוק לגדילה של צמחים אלו הוצא מהאטמוספירה לפני זמן רב, ואינו משפיע על מצב גזי החממה או על האקלים. להבדיל ממקורות אנרגיה מתחדשים, שרפה של דלק פוסילי תורמת משמעותית לעלייה בהצטברות של פחמן דו-חמצני באטמוספירה, שמהווה גז חממה מסוכן ונפוץ, הקשור באופן ישיר באפקט החממה או ההתחממות העולמית בעשורים האחרונים.
תנודות במחירי הנפט, הצורך בהשגת ביטחון אנרגטי, הרצון בהפחתת התלות בנפט ודאגה סביבתית בנוגע לפליטות גזי חממה הן חלק מהסיבות העיקריות למחקר, פיתוח ושימוש בדלק ביולוגי. עלייה בקצב התרבות האוכלוסייה העולמית, יחד עם תהליכי תיעוש מואצים במדינות מתפתחות כמו הודו וסין יוצרים דרישה עולמית הולכת וגוברת למקורות אנרגיה. צריכת האנרגיה בסין למשל גדלה בשנת 2011 ב-11.2% והיא הייתה בשנת 2011 צרכנית האנרגיה הגדולה בעולם, לפני ארצות הברית. סובסידיות ממשלתיות וארגוני סביבה עולמיים תורמים להגדלת הנתח של אנרגיה מתחדשת מתוך סך השימוש, כאשר סוגי דלק ביולוגי תופסים את החלק המשמעותי ביותר מתוך כלל האנרגיות המתחדשות. לפי ארגון האנרגיה הבינלאומי - IEA - אנרגיות מתחדשות מספקות 13% מדרישת האנרגיה העולמית, 77% מהן על ידי "ביו-אנרגיה", כלומר אנרגיה השאובה מניצול של ביומסה, פסולת תעשייתית ועירונית וגידולי אנרגיה. היקף הייצור העולמי של דלק ביולוגי (דלק נוזלי וביוגז המופקים מביומסה) נמצא בעלייה מתמדת בעשורים האחרונים ועלה מ-16 ביוליון ליטרים בשנת 2000 ליותר מ-100 מיליארד ליטרים בשנת 2011. בברזיל לדוגמה, 23% מהדלק לתחבורה בשנת 2009 היו סוגי דלק ביולוגי.
סוגי דלק ביולוגי
ניתן לחלק דלק ביולוגי לשלושה סוגים עיקריים, לפי המקור ממנו מופק הדלק:
דלק ביולוגי בעולם
בשנת 2012 הייצור העולמי של ביואתאנול וביודיזל עמד על 113 מיליארד ליטרים לאחד ו-27 מיליארד ליטרים לשני. המחיר העולמי עמד על 85.36$ ל-100 ליטרים של ביואתאנול ו-152.75$ ל-100 ליטרים של ביודיזל, בממוצע. נכון לשנת 2011, קיימים תקנים המחייבים שימוש בדלק ביולוגי כתערובת יחד עם בנזין או דיזל בתחנות הדלק ב-31 מדינות וב-29 מחוזות/פרובינציות ברחבי העולם. לפי הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה (International Energy Agency) עד לשנת 2050 דלק ביולוגי יוכל לספק יותר מרבע מהדרישה העולמית לדלק לתחבורה.
דלק לתחבורה
רוב הדלק המשמש לתחבורה הוא דלק נוזלי, היות שרכבים דורשים צפיפות אנרגיה גבוהה, כזו שמצויה בחומר נוזל או מוצק. כדי לקבל צפיפות הספק גבוהה משתמשים ברוב כלי הרכב במנוע בערה פנימית, מנועים אלו דורשים דלק נקי כדי לשמור על ניקיון המנוע וכדי להקטין את זיהום האוויר. הדלק שניתן לשרוף בצורה הנקייה ביותר הוא בדרך כלל בצורת נוזל או גז. לכן, דלק נוזלי (או גזים שניתן לאחסן אותם בצורתם הנוזלית) עומדים הן בדרישות של ניידות יחד עם תהליך שרפה נקי ופחות מזהם. בנוסף, גז או נוזל ניתן לשאוב בצורה פשוטה ונוחה, כך שהשימוש בהם ידידותי לצרכן ופחות מייגע.
דלק מבוססי אלכוהול
האלכוהול הנפוץ ביותר שמשמש כדלק הוא הביואתאנול, במיוחד בברזיל. הדלק האלכוהולי מיוצר בעיקר מתסיסה של סוכרים שמקורם בחיטה, תירס, קנה סוכר, סלק סוכר, דבשה וכל מקור סוכרי או עמילני אחר שניתן להפיק ממנו משקאות אלכוהוליים (כמו תפוחי אדמה, שאריות משדה חקלאי וכדומה). שרשרת הייצור כוללת פירוק אנזימטי של מולקולות הסוכר המורכבות לסוכרים פשוטים וזמינים לתסיסה, תסיסה מיקרוביאלית של הסוכרים (בדרך כלל על ידי שמרים), זיקוק וייבוש. תהליך הזיקוק מצריך שימוש באנרגיה רבה בצורה של חום, שמקורה לרוב ממקורות לא מתחדשים כמו דלק פוסילי וגז טבעי. ביומסה צלולוזית, המתקבלת כתוצר לוואי לאחר תהליך מחיצת קני סוכר למיצוי המיץ, יכולה לשמש גם היא כחומר גלם לבערה והפקת חום בתהליך שנחשב מתחדש ובר קיימא.
יתרונו של הביואתאנול הוא בכך שניתן להשתמש בו במנועי בנזין כתחליף מלא או כתוסף לבנזין. רוב מנועי כלי הרכב הקיימים העובדים על בנזין יכולים לפעול על תערובות בשיעור של עד 15% ביואתאנול. הסיבה לשימוש בתערובת היא שלאתאנול צפיפות אנרגיה נמוכה יותר משל בנזין, כלומר דרוש יותר דלק (מבחינה משקלית ונפחית) כדי לייצר את אותה כמות עבודה במנוע כלי הרכב. גם באתאנול טהור יש רק כשני שלישים מתכולת האנרגיה ליחידת נפח בהשוואה לבנזין, כך שדרוש מכל דלק כבד/גדול יותר כדי לעבור את אותו המרחק, או שתידרשנה יותר עצירות תדלוק. ללא סובסידיות ממשלתיות, עלות השימוש בדלק לק"מ נסיעה גבוהה יותר בהשוואה לדלק הקונבנציונלי.
לאתאנול מספר אוקטן גבוה יותר מאשר לדלק נטול אתאנול, משמעות הדבר היא עלייה ביחס הדחיסה של המנוע, שמתבטא בהגדלת היעילות התרמית של המנוע. באזורים גבוהים, בהם האוויר דליל, ישנן מדינות המחייבות שימוש בתערובת בנזין-אתאנול כמחמצן בחורף, כדי להפחית את שיעור הפליטות המזהמות לאטמוספירה.
בנוסף להיותו דלק לתחבורה, אתאנול יכול לשמש גם כדלק לאח ביתית. אח כזו, שאינה דורשת ארובה או דלק קונבנציונלי, שימושית מאוד עבור בנייני מגורים חדשים ודירות נטולות ארובה מובנית. החיסרון באח כזו הוא שהחום המיוצר נמוך יותר מזה של אח המופעלת על ידי חשמל או גז.
כאשר מחשבים את הערך האנרגטי נטו של תהליך הייצור של ביואתאנול יש לקחת בחשבון את האנרגיה המושקעת בציוד חקלאי, עיבוד האדמה, זריעה, דישון, הדברה, מערכות השקיה, קציר, הובלת הגידול למפעל העיבוד, תהליך מקדים שעובר החומר הצמחי, תסיסה, זיקוק, ייבוש, הובלה למסופי תדלוק והפצה דרך משאבות קמעוניות. בנוסף, יש להתייחס לתכולת האנרגיה הנמוכה יותר של דלק אלכוהולי לעומת דלק פוסילי לתחבורה. ערך זה יכול לצאת חיובי או שלילי, כתלות בגידול עצמו ובאזור, בתהליך הייצור, בשיטות ההובלה וההפצה ועוד. מאידך, אם מחשיבים את התועלות המתקבלות משימוש באנרגיה מתחדשת (הפחתת הפליטות, הורדת זיהום האוויר, תרומה לבריאות הציבור הכללית ועוד), ערך זה עולה בוודאות.
להפקת ביואתאנול מתירס ומגידולים אחרים ישנם חסרונות בדמות של השפעה על מחירי המזון בעולם ומאזן אנרגיה (במונחים של כמות האנרגיה הסופית המסופקת לצרכן לעומת כמות האנרגיה מדלק פוסילי שהושקעה בגידול) מוגבל ונמוך, אם כי חיובי. לכן, הטכנולוגיה מתקדמת לעבר פיתוח של אתאנול צלולוזי. לפי מחקר משותף שנערך על ידי משרד האנרגיה האמריקני, יחס האנרגיה הפוסילית – Fossil Energy Ratio FER – לאתאנול צלולוזי, אתאנול מתירס ובנזין הוא 10.3, 1.36 ו- 0.81 בהתאמה.
מתאנול מיוצר מגז טבעי, שהוא דלק פוסילי לא מתחדש.
בוטאנול (C4H9OH) מיוצר בתהליך שנקרא "תסיסת ABE", שתוצריו הם אצטון, בוטאנול ואתאנול, שינויים ניסיוניים בתהליך התסיסה הראו רווח אנרגטי פוטנציאלי גבוה, עם בוטאנול כתוצר הנוזלי הסופי היחידי. בוטאנול יכול לייצר יותר אנרגיה ולכאורה יכול להישרף ישירות במנועי בנזין קיימים (ללא צורך בהתאמות של מנוע המכונית). כמו כן, הוא פחות קורוזיבי ופחות מסיס במים מאתאנול ולכן יהיה ניתן להפיץ אותו דרך התשתיות הקיימות. החברות DuPont ו-BP עובדות יחד בפיתוח טכנולוגיית הבוטאנול. גם חיידק מסוג E.Coli הונדס בהצלחה לייצור בוטאנול על ידי שינוי המטבוליזם של חומצות האמינו שלו.
ביו דיזל
ביו דיזל הוא הדלק הביולוגי הנפוץ ביותר באירופה. הוא מיוצר משמנים או שומנים בתהליך של טראנאסטריפיקציה והנוזל דומה בהרכבו לדיזל פוסילי/מינראלי. מבחינה כימית, הוא מורכב בעיקר ממתיל (או אתיל)-אסטרים של חומצות שומן (FAMEs). המקורות לביודיזל כוללים שומן בעלי חיים, שמן צמחי, סויה, קנולה, ג'טרופה, חרדל, חמניות, שמן דקלים, פשתן, קנאביס ואצות. ביודיזל טהור (B100) הוא דלק הדיזל בעל רמת הפליטות הנמוכה ביותר. אף על פי שלגז בנזין מנוזל ולמימן תהליך שרפה נקי יותר, הם משמשים לתדלוק של מנועי בנזין בעלי יעילות נמוכה ואינם זמינים ונפוצים כמו ביודיזל.
ניתן להשתמש בביודיזל בכל מנוע דיזל קיים, בתערובת עם דיזל מינראלי. במדינות אחדות היצרנים אף מעניקים אחריות לרכבים שלהם על שימוש ב-B100. ברוב המקרים, ביודיזל מתאים למנועי דיזל החל משנת ייצור 1994, שמשתמשים בגומי סינתטי מסוג "Viton" (של חברת DuPont) במערכות הזרקת הדלק שלהם. בעלי כלי רכב בהם מותקנות מערכות אלקטרוניות מהסוגים "common rail" ו-"unit injector" משנות התשעים המאוחרות מחויבים להשתמש בביודיזל מעורבב עם דלק דיזל קונבנציונלי. למנועים אלו מערכות הזרקה רגישות מאוד לצמיגות הדלק, B100 יכול להפוך לצמיג יותר בטמפרטורות נמוכות, תלוי במקור חומר הגלם שבו השתמשו. רבים ממנועי הדיזל החדשים מיוצרים כך שהם יכולים לעבוד על B100 מבלי שיהיה צורך בשינוי המנוע עצמו, למרות שהדבר תלוי בעיצוב הפנימי של המנוע. היות שביודיזל הוא ממס יעיל ומסוגל לנקות משקעים שנותרו משימוש בדיזל מינראלי, יש צורך בהחלפת מסנני המנוע בתכיפות רבה יותר היות שהדלק הביולוגי ממיס משקעים ישנים במכל הדלק ובצנרת. הדלק הביולוגי מנקה באופן יעיל את תא הבערה של המנוע ממשקעי פחמן, ובכך עוזר לשמור על יעילות המנוע. במדינות אירופה רבות, תערובת של 5% ביודיזל זמינה ונפוצה באלפי תחנות דלק שונות.
ביודיזל הוא למעשה דלק מחומצן, כלומר הוא מכיל כמות מופחתת של פחמן ותכולת מימן וחמצן גבוהה יותר מאשר דיזל פוסילי. עובדה זו משפרת את איכות השרפה של הדלק ומורידה את כמות החלקיקים הנפלטים מפחמן שאינו נשרף. בנוסף, ביודיזל בטוח לשימוש ולהובלה היות שהוא מתכלה בדיוק כמו סוכר, פי 10 פחות רעיל ממלח שולחן ויש לו נקודת הבזק גבוהה של כ-c°148 בהשוואה לדלק דיזל מבוסס בנזין, שנקודת ההבזק שלו היא c°52 בלבד.
ברחבי ארצות הברית, יותר מ-80% מהמשאיות המסחריות והאוטובוסים העירוניים מונעים על ידי מנועי דיזל. שוק הביודיזל המתפתח שם מוערך בגידול של 200% משנת 2004 עד לשנת 2005.
דיזל ירוק
דיזל ירוק, שידוע גם כדיזל מתחדש, הוא צורה של דלק דיזל אשר מיוצר מגידולים מתחדשים במקום מחומר גלם פוסילי המשמש ליצירת רוב דלקי הדיזל. המקורות לדיזל ירוק רבים ומגוונים וכוללים שמנים כמו קנולה, אצות, יטרופה וסליקורניה. לייצור של דיזל ירוק משתמשים בזיקוק חלקי של השמנים, תהליך שונה מהפקת ביודיזל על ידי טראנאסטריפיקציה. "דיזל ירוק" ידוע בעיקר באירלנד, ואין להתבלבל בינו לבין הדיזל הצבוע ירוק שנמכר בתעריף מס נמוך יותר למטרות חקלאיות. שימוש בצבע מאפשר פיקוח על השימוש בדלק מופחת המס הזה למטרות שאינן מוגדרות עבורו כגון לתחבורה פרטית או הובלה מסחרית.
שמן צמחי
שמן צמחי למאכל שלא עבר התאמות אינו משמש לרוב כדלק, אך שמן באיכות נמוכה יותר יכול לשמש למטרה זו. שמן צמחי משומש הופך יותר ויותר לביודיזל על ידי תהליכי עיבוד, או (במקרים נדירים יותר) מנוקה ממים ומחלקיקים ומשמש כדלק.
כמו במקרה של 100% ביודיזל (B100), כדי להבטיח הזרקת דלק בצורה מתאימה לשרפה יעילה, דלק משמן צמחי חייב להיות מחומם כדי להפחית את צמיגותו לדומה לשל דיזל. הדבר נעשה על ידי סלילים חשמליים או מחליפי חום. הדבר פשוט יותר באקלים חם או מתון. תאגידים גדולים כמו MAN B&W Diesel ,Wärtsilä, ו-Deutz AG וכמו כן, מספר חברות קטנות כמו Elsbett מציעות מנועים שמותאמים לשימוש בשמן צמחי באופן ישיר, ללא צורך בשינויים שלאחר הקנייה. הודות לעיצוב תא השרפה במנועי הזרקה בלתי ישירה, מנועים אלו הם הטובים ביותר לשימוש בשמן צמחי. שמנים ושומנים יכולים לעבור הידרוגנציה כדי לקבל תחליף לדיזל. התוצר המתקבל היא שרשרת פחמימנית שאינה מכילה חמצן. שמנים מבוססי מימן אלו יכולה להיות מעורבבים עם דיזל בכל יחס שהוא. לשמנים אלו מספר יתרונות על פני ביודיזל, כולל ביצועים טובים בטמפרטורות נמוכות, יציבות באחסון והם אינם פגיעים להתקפה מיקרוביאלית.
ביואתרים
ביואתר (ידוע גם כדלק אתארי או דלק מחומצן) היא תרכובת חסכונית המשמשת כתוסף לשיפור "מספר האוקטאן". ביואתרים משמשים גם כמשפרי ביצועים של המנוע, מפחיתים שחיקת מנוע ומפחיתים פליטות רעילות. תרומתם העיקרית היא בשיפור איכות האוויר אותו אנו נושמים, על ידי הפחתה משמעותית של כמות האוזון הנפלטת בסמוך לקרקע.
סינגז
סינגז, תערובת של פחמן חד-חמצני, מימן ופחמימנים נוספים, מיוצר על ידי דחיסה חלקית של ביומסה. הכוונה היא לשרפה בנוכחות נמוכה של חמצן, בכמות כזו שאינה מספיקה להמיר לחלוטין את כל הביומסה לפחמן דו-חמצני ומים. לפני תהליך השרפה החלקי, הביומסה עוברת ייבוש ולפעמים גם פירוליזה. תערובת הגזים הנוצרת, סינגז, יעילה יותר מאשר התוצר המתקבל משרפה ישירה של הדלק הביולוגי המקורי, כלומר יותר מהאנרגיה האצורה בדלק משתחררת. • ניתן להשתמש בסינגז ישירות במנוע בערה פנימית, טורבינות ותאי דלק בטמפרטורות גבוהות. • ניתן להשתמש בסינגז כדי לייצר מתאנול, DME ומימן, או ניתן להמירו בתהליך פישר-טרופ ולייצר תחליף דיזל או תערובת של אלכוהוליים שיכולים להיות מוסבים לבנזין.
דלק ביולוגי מוצק
כאשר הביומסה הגולמית נמצאת כבר בצורה מתאימה (כמו במקרה של עצים), ניתן לשרוף אותה ישירות בתנורים כדי לספק חום או כדי לייצר קיטור. כאשר הביומסה אינה נמצאת בצורה נוחה (כגון נסורת, שבבי עץ, עשבים, פסולת עירונית או חקלאית), היא עוברת תהליך דחיסה להגדלת הצפיפות. תחילה טוחנים את הביומסה הגולמית לחלקיקים בגודל מתאים, כתלות בצפיפות הרצויה – מ1 עד 3 ס"מ. חלקיקים אלו נדחסים לקבלת תוצר המשמש כדלק. סוגי התוצרים הקיימים הם דסקיות עץ (wood pellets), קוביות או פלטות. תהליך ייצור הדסקיות הוא הנפוץ ביותר באירופה והוא לרוב מהווה מוצר עץ טהור. סוגי הדחיסה האחרים מפיקים מוצרים סופיים גדולים יותר בהשוואה לדסקיות ומתאימים למגוון רחב של חומרי גלם. התוצר המתקבל קל יותר להובלה ולהזנה למערכות גנרטורים כגון דוד קיטור.
אחד היתרונות של סוגי דלק מביומסה יבשה הוא שהם לרוב תוצר לוואי, שארית או פסולת סופית של תהליכים אחרים בתעשיות שונות, כמו חקלאות, בעלי חיים או יערות. בתאוריה הדבר אומר כי שימוש בדלק ביולוגי מוצק לא יוצר תחרות בין ייצור דלק למזון, למרות שלא כך תמיד המקרה.
הבעיה העיקרית עם שרפה של ביומסה גולמית היא שהדבר משחרר כמויות משמעותיות של מזהמים כגון חלקיקי חומר ו- PAH (טבעות ארומטיות של הידרוקרבונים). אפילו דודי קיטור מודרניים המוזנים על ידי דסקיות עץ מייצרים הרבה יותר מזהמים מאשר דוודים של גז טבעי או שמן.
למרות האמור לעיל, מספר מחקרים הראו שלדלק מביומסה יש פחות השפעה סביבתית באופן מובהק בהשוואה לדלק פוסילי. ניתן בהקשר זה לציין מחקר שבוצע עבור משרד האנרגיה האמריקני אשר השווה אז המאזן האנרגטי, פליטות גזי החממה והכדאיות כלכלית של דלק ביולוגיים בהשוואה לדלק הפוסילי, עם וללא פילטר ללכידת פחמן דו-חמצני. תחנות כוח משחררות כמויות משמעותיות של גזי חממה, בעיקר פחמן דו-חמצני CO2. לכידה של פחמן דו-חמצני באמצעות מסננים המותקנים על ארובות תחנת הכוח יכולה להפחית את שיעור הפליטות של גזי החממה באופן ניכר, אך זוהי לא התמונה הכוללת. לכידה וסילוק של CO2 הוא תהליך הצורך אנרגיה נוספת ובכך מוריד את יעילות התחנה. כדי לפצות על הפחתת היעילות יש לצרוך יותר דלק פוסילי - כלומר אנו נתקלים בבעיית "התרנגולת והביצה".
בהתחשב באמור לעיל, פוטנציאל ההתחממות הגלובלית, שמורכב מפליטות של פחמן דו-חמצני CO2, מתאן CH4 ותחמוצת החנקן N2O יחד עם המאזן האנרגטי של המערכת צריך להיות מוערך על ידי שימוש בערכה של כל מחזור החיים - שיטה בשם life-cycle assessment. שיטה זו לוקחת בחשבון את התהליכים המקדימים שנותרים קבועים לאחר לכידת הפחמן הדו-חמצני, כמו כן את הצעדים הדרושים ליצירת כוח נוסף. שריפת ביומסה במקום פחם הובילה ל-148% הפחתה בפוטנציאל ההתחממות הגלובלית.
דלק ביולוגי מדור ראשון אמנם מציע מספר תועלות בדמות הפחתת רמות הפחמן דו-חמצני והגברת הביטחון האנרגטי, אך מעורר דאגות לגבי הגידולים מהם מופקים הדלק, בעיקר בתחום שימושי הקרקע, שמירה על המגוון הביולוגי ותחרות עם גידולים למזון.
דלק ביולוגי מדור שני
כמו הדלק מהדור הראשון, גם דלק ביולוגי מדור שני הם סוגי דלק המיוצרים מחומרי גלם ברי קיימא. הקיימות של חומר הגלם מוגדרת בין היתר על ידי זמינות חומר הגלם, השפעה על פליטות גזי חממה והשפעה על המגוון הביולוגי ושימושי הקרקע. סוגי הדלק הנמצאים תחת פיתוח הם אתאנול צלולוזי, דלק מאצות, ביומימן, ביומתאנול, DMF, BioDME, פישר-טרופש דיזל, דיזל ביו-מימני, תערובת אלכוהוליים ודיזל המופק מעצים.
בייצור ביואתאנול צלולוזי משתמשים בגידולים שאינם למאכל או תוצרי לוואי לא אכילים של תעשיות חקלאיות, יתרונו העיקרי של דלק זה הוא בכך שהוא אינו מתחרה ישירות עם מזון לבני אדם או לבעלי חיים. "ליגנוצלולוז" הוא חומר המבנה ה"עצי" של צמחים ומתאר את 3 המרכיבים העיקריים המצויים כרשת סבוכה בדופן התא הצמחי: צלולוז, המיצלולוז וליגנין. צלולוז הוא החומר הנפוץ והשכיח ביותר על פני כדור הארץ, ובחלק מהמקרים (למשל במקרים של נסורת וקליפות הדרים) מהווה בעצמו פסולת בעייתית שיש להיפטר ממנה. יתרון נוסף לדלק זה הוא הפחתה של 86% בפליטות גזי החממה (בהשוואה לבנזין) בעת שריפתו. ייצור של אתאנול מצלולוז מהווה בעיה טכנולוגית קשה לפתרון. בטבע, בעלי חיים מעלי גרה (כמו בקר) ניזונים מעשבים וצמחים ומשתמשים בתהליכי עיכול אנזימטיים איטיים כדי לפרק את דופן התא לסוכר (גלוקוז). במעבדות השוקדות על פיתוח אתאנול צלולוזי מפתחים מספר תהליכים ניסיוניים המנסים לחקות את פעולת אנזימי העיכול של מעלי הגרה בטבע, כדי לפרק את החומר הצמחי לסוכרים פשוטים. הסוכרים המשתחררים בתהליך יכולים להמשיך לתהליך תסיסה ליצירת דלק אתאנולי. מדענים רבים ברחבי העולם משתמשים ב"ביולוגיה סינתטית" לפיתוח וייצור של אנזימים קטאליטים מפטריות אשר מסוגלים לפרק באופן יעיל צלולוז לסוכרים פשוטים בטמפרטורות גבוהות. השימוש בטמפרטורות גבוהות זוהה כגורם חשוב בשיפור היעילות הכלכלית הכללית של תעשיית הדלק הביולוגי, כך שבידוד אנזימים המסוגלים לעבוד ולהישאר יציבים בטמפרטורות קיצוניות הוא תחום מחקר פעיל וחשוב. בנוסף, המחקר מתמקד בפיתוח זני שמרים המסוגלים ליצור אתאנול מסוכרים שונים מגלוקוז או ממקורות לא אכילים כגון קש וחציר.
דלק ביולוגי מדור שני נוסף הנמצא בתהליכי מחקר ופיתוח מואצים הוא דלק המופק מאצות. אצות הן מיקרואורגניזמים איאוקריוטיים פוטוסינתטיים, וניתן לייצר מהן ביודיזל ויש האומרים גם ביואתאנול. ישנם יתרונות רבים לשימוש באצות: האצות גדלות מהר יחסית, כל השנה, ואינן דורשות שדות חקלאיים ומים באיכות טובה. אפשר לגדלן גם במי קולחין, כך שלהבדיל מגידולים חקלאיים רגילים שמגדלים למטרות הפקת דלק ביולוגי (דוגמת סויה ותירס), גידולן אינו מתחרה בגידולים חקלאיים למזון. יבול האצות ליחידת שטח גידול גדול יותר, ואפשר לנצל את כל הביומסה הנוצרת, ולא רק את חלקה. עם זאת, הפקת דלק מאצות הוא תהליך יקר, הטכנולוגיה עדיין לא מפותחת לגמרי ונתקלת בקשיים ויש שטוענים כי גידול האצות בבריכות מייצר יותר גזי חממה ומוביל למאזן אנרגטי וסביבתי שלילי.
הגילוי החדשני של פטריה בשם Gliocladium roseum מוביל לקראת יצירה של מיקו-דיזל (דיזל המיוצר על ידי שימוש בפטריות) מצלולוז. יצור זה (שהתגלה ביערות הגשם של צפון פטגוניה) הוא בעל היכולת הייחודית של המרת צלולוז להידרוקארבונים באורך בינוני, כאלו שמצויים לרוב בדלק דיזל. מחקר רב מושקע גם בפיתוח יצורים מהונדסים גנטית על ידי שימוש בטכנולוגיות דנ"א רקומביננטי אשר יוכלו להעלות את פוטנציאל השימוש בדלק ביולוגי.
מדענים העובדים עם חברה ניו זילנדית בשם Lanzatech הצליחו לפתח טכנולוגיה לשימוש בפסולת גזית תעשייתית הנפלטת ממפעלי פלדה, כמו פחמן חד-חמצני CO, כחומר גלם לתהליך תסיסה מיקרוביאלית לשם ייצור אתאנול. באוקטובר 2011 חברת Virgin Atlantic הודיעה שהיא חוברת ל Lanzatech להקמה של מפעל הדגמה בשאנגחאי שיוכל לייצר דלק למטוסים מפסולת גזית מתעשיית הפלדה. מדענים ממינסוטה פיתחו זנים של חיידקי Shewanella ו- Synechococcus המסוגלים לייצר שרשראות הידרוקארבוניות ארוכות בצורה ישירה ממים, פחמן דו-חמצני ואור שמש.
סוגיות בנוגע לייצור ושימוש בדלק ביולוגי
מדינות רבות ברחבי העולם מטמיעות יעדים לשימוש באנרגיות מתחדשות ודלק ביולוגי מהווה חלק עיקרי בהשגת מטרות אלו. אולם, לשימוש בדלק ביולוגי יתרונות וחסרונות שיש לקחת בחשבון כאשר דנים בנושא זה. למרות שהמעבר מדלק פוסילים מזהמים לניצול אנרגיות מתחדשות הוא רצוי ומיטיב, יש להתחשב גם בחסרונות הנובעים משימוש רחב היקף בסוגי דלק אלו. דלק ביולוגי, ככל סוג אחר של דלק, אינו חף מבעיות, והשימוש בו מעלה סוגיות חברתיות, כלכליות, סביבתיות וטכנולוגיות, אשר מוצגות לעיתים תכופות בירחונים מדעיים ובכלי התקשורת.
חסרונות
פאנל המשאבים הבינלאומי (International Resource Panel), אשר מספק הערכה מדעית בלתי תלויה ומעניק חוות דעת מקצועית במגוון נושאים הקשורים במשאבים סביבתיים, סקר את הנושאים הקשורים בשימוש בדלק ביולוגי בדו"ח בשם Towards sustainable production and use of resources: Assessing Biofuels45. דו"ח זה מתווה את הגורמים הרבים (הקשורים זה בזה) שיש לשקול כאשר קובעים את הכדאיות היחסית של בחירה בסוג מסוים של דלק ביולוגי על פני האחרים. הדו"ח מסכם כי לא כל סוגי הדלק הביולוגים בעלי ביצועים שווים בהקשר להשפעתם על האקלים, ביטחון אנרגטי ומערכות אקולוגיות, והציע כי השפעות חברתיות וסביבתיות צריכות להיבחן לאורך כל מחזור החיים של הדלק.
השאלה עד כמה יש להשקיע במחקר בנושאים הקשורים לייצור ושימוש בדלק ביולוגי נמצא במחלוקת. ישנם הטוענים שיש להעדיף את הדלק הביולוגי על פני צורות אחרות של אנרגיה ירוקה, מכיוון שדלק ביולוגי הוא התחליף הסביר ביותר לנפט ותוצריו, ולשיטתם יש חשיבות בניתוק מהיר של התלות ביצרניות הנפט. לעומתם טוענים שייצור דלק ביולוגי לא יוכל להגיע לממדים הנדרשים להחליף את הנפט וייצורו אינו כלכלי, בא על חשבון ייצור מזון, וגורם לעליית מחירי המזון בעולם. לשיטת המתנגדים להשקעה בדלק ביולוגי, הפתרון לאנרגיה לתחבורה הוא בשימוש ברכבים חשמליים.
פליטות גזי חממה
לפי המרכז הבריטי לגידולים לא אכילים, סך כל החסכון משימוש בביו דיזל מדור ראשון כדלק לתחבורה נע בין 25-82% (כתלות בגידול בו השתמשו להפקת הדלק), בהשוואה לדיזל המופק משמן פוסילי. מאידך, חתן פרס נובל פול קרואצן מצא שהפליטות של תחמוצות החנקן עקב דשנים מבוססי חנקן דווקא מוגדלות, ומטות את המאזן כך שרוב סוגי הדלק הביולגי מייצרים יותר גזי חממה בעת גידולם מאשר סוגי הדלק הפוסילי אותם הם נועדו להחליף. ייצור של דלק ליגנוצלולוזי מציע הפחתת פליטות גזי חממה משמעותית יותר מזו המתאפשרת על ידי שימוש בדלק ביולוגי מדור ראשון. לפי תחזיות 1CONCAWE (גוף מתעשיית השמן) דלק ליגנוצלולוזי צפוי להוריד את רמת הפליטות של גזי חממה בכ-90% בהשוואה לבנזין פוסילי, בניגוד לסוגי דלק מדור ראשון שנמצאו כמפחיתים את הפליטות ב-20 עד 70%.
מספר מדענים הביעו דאגה בנוגע לשינויים בשימושי הקרקע בתגובה להגדלת הביקוש לגידולים המשמשים להפקת דלק ביולוגי וכתוצאה מכך הגדלת כמות הפליטות. הזמן שייקח לסוגי דלק ביולוגי להחזיר את "חוב הפחמן" שהם חייבים עקב שינויי קרקע מוערך בכ-100–1,000 שנים, כתלות במקרה ספציפי והמיקום של שינוי הקרקע. אולם, שיטות חקלאיות מתקדמות יכולות להקטין זמן זה ל-3 שנים במקרה של המרת קרקע לגידול עשבים או ל-14 שנים עבור המרה ליער. סוגי דלק ביולוגי המיוצרים משאריות ביומסה או מביומסה הגדלה על שטחים חקלאיים נטושים יוצרים חוב פחמן נמוך או אינם מייצרים חוב כזה כלל.
דלק ביולוגי בישראל
במדינת ישראל עדיין לא הוחל בפרויקטים גדולים להפקת דלק ביולוגי לשימוש עצמי או ליצוא. עם זאת, הנושא נמצא תחת מחקר אינטנסיבי ברבים ממכוני המחקר המתקדמים בארץ. החלטת הממשלה משנת 2009 קבעה יעד מנחה לייצור חשמל מאנרגיה מתחדשת בהיקף של 10% מצורכי האנרגיה בחשמל של המדינה בשנת 2020. על פי החלטה זו, אנרגיה מתחדשת מוגדרת כאנרגיה שמקורה בניצול חום וקרינת שמש, רוח, ביוגז וביומסה או מקור לא מתכלה אחר שאינו דלק פוסילי. מנהל החשמל, משרד התשתיות הלאומיות פרסם בשנת 2010 |הערכה לאומדני עלויות ייצור בטכנולוגיות מתחדשות, כאשר ביוגז נכלל כדלק הביולוגי היחידי. על פי הערכה זו, עלות ההקמה לייצור של 1MW היא 4.5 מיליוני דולרים ואילו עלות התפעול השנתית היא 0.022 מיליון דולר. האומדן לייצור השנתי עומד על 6570 מגהוואט שעה, ואורך חיי המתקן חזוי ל20 שנה. האומדן לשטח הנדרש עומד על 1.7 דונם.
ישיבת חסד לאברהם ובנין שלמה
ישיבת חסד לאברהם ובנין שלמה הוקמה בשנת ה'תק"ז (1747) ברחוב הקראים בעיר העתיקה של ירושלים, מעזבונו של ר' אברהם נתן מרשיד. אחד מראשי הישיבה היה רבי דוד פארדו. פטירת הרב יעקב שאול אלישר השפיעה קשות על הישיבה.
ספריית הישיבה הכילה אלפי ספרים ומאות כתבי יד. בהמשך עברה הספרייה לישיבת תפארת ירושלים, שם רבים מהספרים נגנבו ואבדו וכ-1,500 ספרים וכתבי יד נמסרו לבסוף לישיבת פורת יוסף. הספרים אבדו לבסוף לאחר שמבנה הישיבה נהרס בעקבות כיבוש הרובע היהודי במלחמת העצמאות על ידי הלגיון הערבי ב-1948.
סיביטי
גאוגרפיה
העיירה ממוקמת בגובה של 400 מטר מעל פני הים, לב אגן הקונגו, כ־200 קילומטרים מחופי האוקיינוס האטלנטי וכ־220 קילומטרים מצפון־מערב לברזוויל, בירת המדינה.
תחבורה
במזרח העיירה ישנו שדה תעופה קטן בעל רחבת חניה לארבעה מטוסים. כמו כן, העיירה מחוברת לרשת הכבישים הלאומית.
הכל לטובה (שיר של סטטיק ובן-אל תבורי)
הכל לטובה הוא שיר שנכתב, הולחן ובוצע על ידי הצמד הישראלי סטטיק ובן-אל תבורי. השיר יצא לאור ב-22 באוקטובר 2017.
ניתוח
השיר עוסק בנוסטלגיה ובגעגועים לילדות. בהשוואה לשירים קודמים של השניים, השיר "הכל לטובה" פחות קצבי. בנוסף, בשיר זה לא הוזכרו שמותיהם של סטטיק, בן-אל תבורי וג'ורדי (המפיק המוזיקלי) כבשירים אחרים שלהם.
וידאו קליפ
בתחילת הווידאו קליפ מצולמים סטטיק ובן-אל באזור עתידני בסגנון הסרט מטריקס, כאשר הצבעים השולטים הם צבעים קודרים. בין לבין מופיעות תמונות ילדות שצולמו בטכניקת צילום המזכירה תמונות מן העבר. כמו בקליפים אחרים של סטטיק ובן-אל, גם בקליפ זה משתתף ג'ורדי.
את הקליפ ביים רומן בוצ'אצקי.
נכון למרץ 2023, צבר הקליפ כ־27.5 מיליון צפיות ביוטיוב. השיר הגיע למקום ה-26 במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ט.
סיס
סיס (שם מדעי: Apus) הוא סוג של עוף ממשפחת הסיסיים שבסדרת הסיסאים. עוף זה מיוחד עקב יכולתו לעופף במשך ימים רבים מבלי לנחות. מיני סיסים רבים ניזונים כשתוך כדי תעופה במהירות גבוהה, הם בולעים חרקים קטנים.
מינים
אל הסוג משתייכים המינים הבאים:
דגל חיל הים הישראלי
דגל חיל הים הישראלי הוא דגלה הצבאי הימי של ישראל אשר מונף על אניות חיל הים, בסיסיו ונמליו.
עיצובו של הדגל הוא עיצוב דגל כחול בעל משולש לבן אשר בסיסו צמוד לתורן ובמרכזו מוטען מגן דוד כחול.
הדגל הוכרז כדגל ישראלי רשמי ב-19 במאי 1948 עם קבלת פקודת אניות (לאומיות ודגל), תש"ח-1948, ולאחר מכן בחוק הספנות (כלי שיט), תש"ך-1960, ובכך הוקנה לו מעמד שווה לדגל לאום. על חייל אשר עולה על אניית חיל הים עליה מונף דגל חיל הים חלה חובת הצדעה לדגל.
לדגל קיימת גם גרסה אשר מוטען בה סמל חיל הים בצידו הימני-תחתון של הדגל, גרסה זו משמשת את החיל והצבא בטקסים שונים כתרגילי הסדר בטקס הדלקת המשואות.
סטניסלב בילינקי
סטניסלב סרגייוביץ' בילינקי (באוקראינית: Станіслав Сергійович Біленький; נולד ב-22 באוגוסט 1998) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת החלוץ במכבי נתניה.
קריירה
בילינקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של שחטאר דונצק ממנה עבר בגיל 14 לזו של אולימפיק דונצק. בעונת היה מלך שערי הליגה לנוער עם 16 שערים. ב-31 במאי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד זוריה לוהנסק. ב-27 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בתיקו 1-1 נגד פאוק סלוניקי, שהייתה גם ההופעה של אולימפיק בזירה האירופית.
חזקת מטלטלין
חזקת מטלטלין (מוזכרת לרוב כחזקה כל שתחת יד אדם הרי הוא שלו) היא חזקה בהלכה היהודית, שמשמעותה היא שבאופן רגיל, כל מה שאדם אוחז שייך לו, כל זמן שלא יוכח אחרת.
סטניסלב בילינקי
קריירה
בקיץ חתם בדונאיסקה סטרדה מליגת העל הסלובקית. ב-19 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו נגד 3-3 א.ס. טרנצ'ין. בקיץ הושאל לזגלמביה סוסנוביץ' מליגת העל הפולנית עד לסיום העונה, אולם במהלך השנה חזר לאוקראינה כאשר הושאל לרוך לבוב.
חזקת מטלטלין
לחזקה זו מספר שמות והיא מבוטאת במקומות רבים בתלמוד בשמות שונים, "חזקה כל שתחת יד אדם הרי הוא שלו" שהיא עצם החזקה, שם אחר הוא "אחזוקי אינשי בגנבי לא מחזקינן" היא למעשה הסיבה והמקור של החזקה, האומרת אדם רגיל אינו בחזקת גזלן ואין לחשוד בו בכך וכאשר אדם אוחז חפץ עלינו להניח שהוא רכושו, וביטוי שלישי בנושא הוא "אנן סהדי דמאי דתפיס האי דידיה היא", כלומר העובדה ששמה שאדם תופס הוא שלו, ברורה עד שאנו עצמנו נחשבים עדים על הדבר.
האחרונים נחלקו, האם חזקה זו היא חזקה המשמשת ככלי בירור, המועיל גם בבירורים הלכתיים באיסורי תורה, או שמא מדובר בחזקת ממון, כלי משפטי כדוגמת המוציא מחבירו עליו הראיה, המעניק עדיפות משפטית למי שאוחז את החפץ, אך לא מועיל באיסורים, וכן היא דעת החתם סופר.
סטניסלב בילינקי
קריירה
בפברואר הושאל לדינמו ברסט מליגת העל הבלארוסית במדיה כבש 13 שערים בעונה זו.
חזקת מטלטלין
דין תפוס
כשיש ספק אובייקטיבי וברור לגבי בעלות החפץ למשל המחליף פרה בחמור והמליטה ולא ידוע אם לפני המכירה או לאחר המכירה, הדין הוא שהחפץ נשאר אצל מי שכרגע תפוס בחפץ, במקרה של המחליף פרה בחמור הוולד נשאר היכן שנולד.
סטניסלב בילינקי
קריירה
בעונת שיחק בדינמו טביליסי מליגת העל הגאורגית.
בחלון העברות של ינואר חתם במכבי נתניה מליגת העל.
חזקת מטלטלין
שניים אוחזין בטלית
לפי שיטת התוספות, במקרה כזה יש לנו להניח ששתי החזקות לא סותרות זו את זו, אלא הטלית שייכת אכן לשניהם.
ישנה גם פרשנות האומרת כי במקרה כזה יש לכל אחד חזקה האומרת שרק חצי הטלית היא שלו, שכן במקרה ששנים אוחזים בחפץ, יש לכל אחד תפיסה רק במחצית מהחפץ. שכן לפי רבי חייא, כאשר אדם תובע מחברו ממון והלה מכחיש חוב זה, וישנם עדים המעידים כי מחצית מהכסף - לפחות - אכן שייך לתובע, במקרה כזה חייב הנתבע להשבע. הגמרא מוכיחה זאת מהמשנה המוזכרת, האומרת כי שנים אוחזין בטלית, זה אומר כולה שלי וזה אומר כולה שלי זה ישבע שאין לו בה פחות מחציה וזה ישבע שאין לו בה פחות מחציה ויחלוקו. לפי פרשנותו של רבי חייא, כל אחד מהם תובע את חברו על כל הטלית, שהרי הוא אומר "כולה שלי", ולכן על השני להשבע, שכן "אנן סהדי דמאי תפיס האי דידיה היא", כלומר החזקה מחשיבה את המחצית שכל אחד מהם תופס - כאילו היא שלו בבירור, ובכך מחזקת מחצית מטענת התובע.
ז'ואנוט מרטורל
ז'ואנוט מרטורל (קטלאנית: Joanot Martorell; בין 1405 ו־1415 – 1465 או 1468), אביר וסופר ולנסי. ידוע בעיקר כמחבר היצירה "טיראנט לו בלאנש" (Tirant lo Blanc), אחד הרומנים האירופיים הראשונים ואחת היצירות החשובות בלשון הקטלאנית־ולנסית.
ביוגרפיה
מרטורל נולד במשפחת אצולה מהעיר גנדיה (Gandia) בממלכת ולנסיה, לפי מקורות שונים בין 1405 ו־1410, ב־1413 או ב־1415. נזכר בספר דברי הימים של הכנסייה משנת 1433 – שפירושו כי כנראה מונה באותה שנה לאביר. נשמרה חליפת מכתבים בינו לבין בן דודו ז'ואן דה מונפאלאו, בהם התווכחו על ההבטחה שלא קיים להינשא לאחותו של מרטורל; כבר במכתבים האלה הציג כישרון כתיבה. כעבור שמונה חודשים של ויכוח הזמין מרטורל את מונפלאו לדו-קרב. בוויכוח התערבה המלכה מריה, אמו של אלפונסו הראשון, מלך אראגון והנרי השישי, מלך אנגליה והסכסוך יושב בכך שמונפלאו שילם לאישה פיצוי. במהלך הסכסוך שהה מרטורל כשנה באנגליה וטייל ברחבי אירופה, פגש אבירים רבים מארצות שונות ושמע מהם סיפורי הרפתקאות. בשנים שלאחר מכן שירת כאביר אצל מספר אצילים קטלאנים. ב־1444 מכר כמה קרקעות, אך העסקה הסתבכה ובעקבותיה נאסר אחיו של מרטורל ואילו הוא עצמו יצא לגלות.
בשנת 1460 החל לערוך את יצירתו הגדולה "טיראנט הלבן", שבהכנות לכתיבתה החל כנראה כבר כאשר חי באנגליה. הוא מת בגנדיה בשנת 1465 או 1468 לפני שהספיק להשלים אותה. את עריכת היצירה סיים ידידו האביר מרטי ז'ואן דה גלבה (Martí Joan de Galba), אבל גם הוא מת לפני שהיא יצאה לאור בעיר ולנסיה בשנת 1490. הרומן מספר על מסעותיו של אביר ברטוני באנגליה, צפון אפריקה, רודוס וקושטא. היא מתארת בצורה מפורטת ואמינה ורֵאָליסטית יחסית לסוגה את חיי ימי הביניים המאוחרים ודנה בנושאים של מלחמה, גבורה ואהבה. "טירנט הלבן" היא אחת היצירות הבולטות בסוגת עלילות האבירים שהיו נפוצות באותה תקופה במערב אירופה. בדון קיחוטה מאת מיגל דה סרוונטס "טירנט הלבן" מוזכר כאחד הספרים שידידיו של קיחוטה שורפים, כדי להציל אותו משיגעונו והכומר אומר עליו שהוא הטוב ביותר בסגנונו, כי גיבוריו מתוארים כאנשים אמתיים שלא כמו בעלילות האבירים האחרות. הספר תורגם לשפות רבות ועובד לקולנוע.
האימפריה הבבלית החדשה
האימפריה הבבלית החדשה, הידועה גם בשמות האימפריה הנאו־בבלית והאימפריה הבבלית השנייה, היתה האחרונה מבין האימפריות המסופוטמיות הגדולות שנשלטו על ידי מלכים ילידי מסופוטמיה. האימפריה הבבלית החדשה החלה עם הכתרתו של נבופלאסר כמלך בבל בשנת 626 לפנה"ס. האימפריה הבבלית החדשה התבססה היטב עם נפילתה של האימפריה האשורית החדשה בשנת 612 לפנה"ס. האימפריה הבבלית החדשה נכבשה לבסוף, לאחר פחות ממאה שנים, על ידי הממלכה האחמנית בהנהגת כורש בשנת 539 לפנה"ס.
התבוסה של האשורים וההעברה של האימפריה לבבל, סימנה את הפעם הראשונה בה אזור דרום מסופוטמיה זכה לשליטה באזור המזרח הקדום, מאז התמוטטות האימפריה הבבלית העתיקה של עמורפי (חמורבי), כמעט אלף שנה לפני כן. במהלך תקופת שלטון האימפריה הבבלית החדשה, חלה ברחבי בבל צמיחה כלכלית חסרת תקדים, צמיחה מהותית של האוכלוסייה, וכמו גם חלה תקופת רנסאנס לתרבות והאמנות המקומית, כאשר המלכים הנאו־בבלים הובילו באותה העת פרויקטים גדולים של בנייה, ובמיוחד בבבל עצמה.
המקורות הבבלים מתארים את שלטונו של המלך נבוכדנצר השני כתור זהב ומספרים שהפך את בבל לאימפריה הגדולה ביותר בעולם בתקופתה.
בשנת 587 לפנה"ס כבש נבוכדנצר השני את ממלכת יהודה והחריב את בית המקדש בירושלים. בתחילת המאה ה־6 לפנה"ס החלה גלות בבל.
בשנת 539 לפנה"ס כבש כורש, מלך הממלכה הפרסית, את האימפריה הבבלית החדשה והכתיר עצמו כ"מלך בבל".
נירבוגדאן
נירבוגדאן (בהונגרית: Nyírbogdány) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג, בנפת קמצ'ה.
מקום
נירבוגדאן הוא כפר בנירשג התיכון (אזור בצפון מזרח המישור ההונגרי הגדול) צפונית מזרחית לנירג'האזה, בערך 16 ק"מ משם. לכפר יש נגישות טובה בכביש ראשי מס' 4. מתחנת הרכבת של הכפר ישנו בקו זמין של קו הרכבת סולנוק-דברצן-נירג'האזה-זאהון בגבול האוקראיני. הדבר המעניין ביישוב הוא שבחלק של אזור התעשייה של היישוב שנמצא כ-3 ק"מ ממרכז הכפר מתגוררים כ-780 אנשים.
הנחלים קאלאי ושֶנִיֶה זורמים בגבול הכפר ונשפכים לתעלה הראשית לונאי (Lónyai). השטח הפנימי של הכפר הוא 3,270 דונם, השטח החיצוני הוא 31,250 דונם.
היסטוריה
הכפר היה עיירת שוק בימי הביניים. זה מוזכר לראשונה בסביבות 1220 במרשם אוראדיה, יחד עם הכפרים הנה (Hene) וסולנוק (Szolnok). שמו נוצר מהשם הפרטי בוגדאן (Bogdán) בניב הונגרי. השם היה אימוץ של השם בוגדן הסלאבי (פירושו: מתנת האל), ותאודורוס היווני בעל פירוש דומה.
קהילה יהודית
יהודים נזכרים לראשונה בנירבוגדאן במפקד תושבים שנערך בשנת 1770. רוב יהודי המקום התפרנסו ממסחר, רוכלות ומלאכה, מיעוטם עסקו בחקלאות וכמה היו חוכרי אחוזות.
בזמן הקרע ביהדות הונגריה הצטרפה נירבוגדאן לזרם האורתודוקסי. במקום היו בית כנסת, חברה קדישא, "חדר" ומקווה.
כשפרצה מלחמת העולם השנייה נשלחו 30 צעירים יהודים מהכפר לעבודות כפייה, הם גויסו כחיילי עזר עם אזרחים הונגריים נוספים שהשלטונות לא רצו לצרף לשורות הצבא הלוחם. עשרים מהם נספו.
בשנת 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי המקום לנירג'האזה, ובסוף מאי 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו לכפר 13 יהודים, ועזבו תוך זמן קצר.
באוד
באוד (באנגלית: Baud) היה מדד נפוץ לקצב העברת מידע, עד שהוחלף במושגים יותר נוחים להשוואה, כמו: ביטים לשנייה. המונח באוד מייצג את כמות הסמלים בשנייה אחת. מאחר שסמל הוא יחידת נתונים מורכבת היכולה לייצג יותר מביט אחד, הבאוד הוחלף במדד של ביטים לשנייה, כהצגה של קצב שידור הנתונים ללא הצורך לבצע שקלול נוסף של כמות הביטים שכל סמל מייצג.