cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אושו
הוראה
הוא דיבר על מסורות רוחניות גדולות, כולל ג'יניזם, הינדואיזם, חסידות, טנטרה, טאואיזם, נצרות, בודהיזם, על מגוון של מיסטיקנים מזרח ומערב ועל כתבי קודש כמו אופנישדות ועל הגורו גרנת' סאהיב. הסוציולוג לואיס פ. קרטר ראה את רעיונותיו כמושרשים באדויטה ההינדית, שבה החוויות האנושיות של נפרדות, דואליות וזמניות מוצגות כמין ריקוד או משחק של מודעות קוסמית שבה הכול קדוש, בעל ערך מוחלט והוא מטרה בפני עצמה. בן דורו, ג'ידו קרישנהמורטי, לא הסכים עם אושו, אך יש קווי דמיון ברורים בין תורתם.
אושו גם שאב ממגוון רחב של רעיונות מערביים. אמונתו באחדות הניגודים מזכירה את הרקליטוס, בעוד לתיאור שלו על האדם כמכונה, הנידון למופע חסר אונים מתוך דפוסים לא-מודעים ונוירוטיים, יש הרבה במשותף עם פרויד ועם גורדייף. תפיסתו של "האיש החדש", העולה על מגבלות המוסכמה החברתית, מזכירה את 'מעבר לטוב ולרע' של ניטשה. הקידום שלו לשחרור מיני דומה בהשוואה לזה של ד.ה לורנס, והמדיטציות ה"דינמיות" שלו חבות חוב לווילהלם רייך.
מדיטציה
אושו הציג את המדיטציה לא רק כתרגול, אלא כמצב של מודעות שיש לשמר בכל רגע, איכות תודעתית המעירה את האדם מהאוטומטיות של תגובותיו המכניות המותנות על ידי אמונות וציפיות. הוא השתמש בטכניקות מהפסיכותרפיה המערבית (קפיצות, צעקות, חיבוקים, ריקוד ועוד) בשלבים הראשונים של טכניקות המדיטציה כדי ליצור מודעות לדפוסים מנטליים ורגשיים.
אושו חידש ועיבד בסך הכל למעלה ממאה טכניקות מדיטציה. טכניקות "המדיטציות האקטיביות" שלו מאופיינות בשלבים של פעילות גופנית המובילות לשקט. המפורסמת ביותר מביניהן נותרת מדיטציית דיינמיק, אשר תוארה כמעין מיקרוקוסמוס של השקפתו. היא מבוצעת בעיניים עצומות או מכוסות ומורכבת מחמישה שלבים, ארבעה מהם מלווים במוזיקה. ראשית, המודט נכנס לעשר דקות של נשימה מהירה דרך האף. עשר הדקות הבאות הן קתרזיס רגשי: "אפשר לכל מה שקורה לקרות... צחק, צעק, צרח, קפוץ, רעד - כל מה שבא לך לעשות, תעשה את זה! " בשלב הבא, במשך עשר דקות המודט קופץ למעלה בזרועות מורמות וצועק הו! (Hoo!) בכל פעם שהוא נוחת על כפות רגליו. בשלב הרביעי, שלב השקט, המתרגל מפסיק כל תנועה לגמרי, בבת אחת, ונשאר לחלוטין ללא תנועה למשך רבע שעה, כאשר הוא עד לכל מה שמתרחש. השלב האחרון של המדיטציה הוא רבע שעה של ריקוד וחגיגה.
אושו פיתח טכניקות נוספות של מדיטציות אקטיביות, כגון מדיטציית השקשוק - קונדליני, ומדיטציית ההמהום - נדאברהמה, שהן פחות פיזיות, על אף שגם הן כוללות פעילות גופנית מסוג זה או אחר.
ה״תרפיות המדיטטיביות״ שהוא פיתח בשלב מאוחר יותר נמשכות מספר ימים. תהליך "אושו מיסטיק רוז" מורכב משלוש שעות של צחוק כל יום במשך שבוע, שלוש שעות של בכי ביום בשבוע השני, ובשבוע השלישי שלוש שעות של מדיטציה שקטה מדי יום. תהליך "אושו נו-מיינד" מורכב משעה של ביטוי באמצעות ג'יבריש ושעה של מדיטציה שקטה, שעתיים כאלה מדי יום במשך שבוע.
תהליכים אלה, בהם המתרגל הוא "עד" למה שקורה, מאפשרים "קפיצה לתוך מודעות".
אושו האמין ששיטות הקתרזיס הללו נחוצות משום שקשה לאנשים מודרניים פשוט לשבת ולהיכנס למדיטציה, ושברגע ששיטות אלה סיפקו הצצה לשקט של המדיטציה, אנשים יוכלו להשתמש בשיטות אחרות ללא קושי.
סנייאס
מרכיב מרכזי נוסף בדמותו של אושו היה הנוכחות שלו כמאסטר- מורה: "מאסטר משתף את נוכחותו איתך, לא את הפילוסופיה שלו... הוא אף פעם לא עושה דבר לתלמידיו". טקס החניכה שהציע היה שונה: " אם ההוויה שלך יכולה לתקשר אתי, זה הופך לאחווה אמיתית... זו הרמה הגבוהה ביותר האפשרית של תקשורת: מסר ללא מילים. ההוויות שלנו מתמזגות. מצב כזה אפשרי רק אם אתה הופך לתלמיד." בסופו של דבר, בהיותו "גורו של פרודיה עצמית", אושו אפילו ערער את סמכותו שלו עצמו, בכך שהצהיר שהלימוד שלו הוא לא יותר מאשר משחק או בדיחה. הוא שב והדגיש שכל דבר באשר הוא, יכול להיות הזדמנות למדיטציה.
התכחשות/ויתור והאדם החדש
אושו ראה ב"נאו-סנייאס" שלו צורה חדשה לגמרי של דיסציפלינה רוחנית, או כזו שפעם התקיימה, אך מאז נשכחה. הוא חשב שהסנייאס ההינדי המסורתי הפך למעין מערכת של התכחשות חברתית וחיקוי. הוא הדגיש את החופש הפנימי המלא והאחריות העצמית, ולא דרש שינויים התנהגותיים שטחיים, אלא טרנספורמציה פנימית עמוקה יותר, לקבל את התשוקות ולהתעלות מעליהן, במקום להתכחש אליהן. כאשר פריחה פנימית כזו תתרחש, תשוקות כמו התשוקה למין תשארנה מאחור.
אושו אמר כי הוא "הגורו של העשירים" וכי העוני החומרי אינו ערך רוחני אמיתי. הוא צולם לבוש בבגדים מפוארים ובשעונים בעבודת יד, ובזמן ששהה באורגון נהג מדי יום ברולס-רויס אחר - חסידיו, כפי שדווח, רצו לקנות לו 365 כאלה, רולס רויס אחד לכל יום בשנה. צילומים של הרולס רויסים נשלחו לעיתונות. הם אולי שיקפו את תמיכתו בעושר, כמו גם את רצונו להתגרות ברגישויות האמריקניות, כפי שנהנה לפגוע ברגישויות ההודיות לפני לכן.
רג'ניש רצה ליצור "אדם חדש" המשלב את הרוחניות של גאוטמה בודהה עם ההתלהבות לחיים שמגלם זורבה היווני של ניקוס קאזאנצקיס: "הוא צריך להיות מדויק ואובייקטיבי כמדען ... רגיש, מלא תשוקה, כמו משורר ...ונטוע עמוק בתוך ההוויה שלו כמו המיסטיקן.." המונח שלו "האדם החדש" התייחס לגברים ולנשים באופן שווה, והוא ראה את תפקידם כמשלימים; ואכן, רוב תפקידי ההנהגה של התנועה שלו היו בידי נשים. אדם חדש זה, "זורבה הבודהה", אינו צריך לדחות את המדע וגם לא את הרוחניות, אלא לאמץ את שניהם. אושו האמין שהאנושות בסכנת הכחדה בשל התפוצצות אוכלוסין, השואה הגרעינית הממשמשת ובאה ומחלות כמו איידס, וחשב שרבים מהחוליים של החברה ניתנים לתיקון באמצעים מדעיים. האיש החדש לא יילכד עוד במוסדות כמו משפחה, נישואין, אידאולוגיות פוליטיות ודתות. במובן זה, אושו דומה לגורואים אחרים שיצאו נגד התרבות, ואולי אפילו להוגים פוסט-מודרניסטים ודקונסטרוקציוניים.
המתת חסד
אושו דיבר פעמים רבות על הסכנות של התפוצצות אוכלוסין, וקרא ללגליזציה כלל עולמית של אמצעי מניעה והפלות. הוא תיאר את האיסורים הדתיים על הדברים הללו כפליליים, וטען שההצהרה של האו"ם על "הזכות לחיים" של בני אדם שיחקה לידיהם של תומכי הדת. על פי אושו, אין לאדם זכות לדון מישהו ביודעין לחיים של סבל: החיים צריכים להתחיל רק בלידה, וגם אז, "אם ילד נולד חירש, מפגר, ואנחנו לא יכולים לעשות כלום, וההורים מוכנים, יש להרדים את הילד לשינה נצחית" במקום "להסתכן בכך שהילד הנכה, העיוור יהיה לנטל על כדור הארץ״.
הוא טען שזה משחרר את הנשמה כדי שבמקום זאת תוכל לאכלס גוף בריא, "רק הגוף חוזר אל היסודות הבסיסיים שלו, הנשמה תעוף לרחם אחרת, שום דבר לא ייהרס. אם אתה באמת אוהב את הילד, אתה לא תרצה שיחיה חיים של שבעים שנה באומללות, בסבל, בחולי, בזיקנה. כך שגם אם הילד נולד, אם הוא אינו מסוגל מבחינה רפואית ליהנות מהחיים במלואם עם כל החושים, בריא, מוטב שהוא יכנס לשינה נצחית וייוולד במקום אחר עם גוף טוב יותר". הוא הצהיר שההחלטה להביא ילד צריכה להיות עניין רפואי, ושהפיקוח על האוכלוסייה ועל הגנטיקה צריך להישמר בתחום המדע, מחוץ לשליטה של הפוליטיקאים: "אם הגנטיקה נמצאת בידי יוסיף סטלין, אדולף היטלר, בניטו מוסוליני, מה יהיה גורלו של העולם? " הוא האמין שבידיים הנכונות ניתן להשתמש בכלים אלה באופן חיובי: "ברגע שנדע איך לשנות את התוכנה, אלפי אפשרויות נפתחות. אנחנו יכולים לתת לכל גבר ואשה את הטוב ביותר מהכל. אין טעם שמישהו יסבול ללא צורך. מצבים של פיגור, נכות, עיוורון וכיעור - כל אלה יהיו ניתנים לשינוי."
ספריו של אושו
חסידיו פרסמו כמה מאות ספרים אשר מכילים רבות מהרצאותיו שנערכו רובן באשראם שייסד בפונה ואשר עסקו בעיקר במקומה של הרוחניות בחייו של האדם המודרני. באחד מהם, "חמלה" מפורטת השקפתו בנושא חשיבות המיניות בחיי האדם: כ"שההשתוקקות נעלמת, האנרגיה שנעה בהשתוקקות נשארת — היא לא יכולה להיעלם. השתוקקות היא רק צורה של אנרגיה. זאת הסיבה שאפשר להפוך דחף אחד לשני. כעס יכול להפוך למין, מין יכול להפוך לכעס. מין יכול להפוך לחמדנות, ולכן אם תתבונן באדם חמדן מאוד תראה שהוא פחות מיני. אם הוא חמדן מקיר לקיר, מלא חמדנות כרימון, הוא לא יהיה מיני בכלל, הוא יהיה פרוש — כי כל האנרגיה שלו מתבטאת ופורקת את עצמה דרך החמדנות. אם אתה נתקל באדם מיני מאוד, תמצא תמיד שאינו חמדן, כי לא נשארה אנרגיה לחמדנות. אם תתבונן באדם שהדחיק את מיניותו, תראה שהוא כועס מאוד. הכעס שאצור בתוכו יהיה דרוך תמיד ומוכן לצוף ולעלות על פני השטח. תוכל לראות בעיניו, בפניו, שהוא רק כועס. כל האנרגיה המינית הפכה לכעס. זאת הסיבה שכל אותם נזירים ופרושים למיניהם הם תמיד כועסים. אופן הילוכם מראה את כעסם. האופן שהם מסתכלים עליך מעיד על כעסם. השקט שלהם דק כעובי העור — גע בהם והכעס יתפרץ. המין הפך לכעס. אלה רק הצורות, החיים הם האנרגיה."
בספר אחר דן אושו בחשיבות המדיטציה: "מדיטציה היא הרפתקה, ההרפתקה הגדולה ביותר שהתודעה האנושית יכולה לבחור. מדיטציה היא רק להיות בלא לעשות דבר – אף פעולה, אף מחשבה, אף רגש. אתה רק קיים, וזה תענוג עילאי. מאין בא התענוג הזה, כשאינך עושה דבר? הוא בא משום מקום, או שהוא בא בכל מקום. הוא אינו נגרם, מכיוון שהקיום עשוי מהחומר הנקרא אושר. מדיטציה אינה נגד עשייה. לא תיאלץ לברוח מהחיים. היא פשוט מלמדת אותך דרך חיים חדשה: אתה הופך למרכז הציקלון. חייך ממשיכים. למעשה, הם ממשיכים ביתר עוז – ביותר שמחה, ביותר בהירות, ביותר חזון, ביותר יצירתיות – אך עם זאת אתה רחוק, רק צופה על הגבעה, פשוט רואה את כל אשר מתרחש סביבך. אינך העושה, אתה הצופה."
ביקורת אקדמית
הגותו של אושו נחשבת באקדמיה כשנויה במחלוקת, ומספר רב של חוקרים פוסלים אותה לחלוטין. אודאי מהטה, סוציולוג ופילוסוף מאוניברסיטת פרינסטון, טוען כי פירושיו של אושו לזן בפרט ולמהאיאנה בכלל לוקים ב"סתירות כבדות וחוסר עקביות" אשר "מנצלים בורות ותמימות" בקרב מאזיניו, לדעתו בכוונת זדון. הסוציולוג בוב מולאן כתב ב-1983 שתורתו של אושו מורכבת מ"אמיתות שאולות, חצאי-אמיתות, ופרשנויות שגויות בלא יודעין מהמסורות הגדולות ... רובן חסרות טעם, לא מדויקות, מזויפות ומלאות בסתירות פנימיות". חוקר הדת יו אורבן טען שרעיונותיו של אושו לא היו מקוריים ולא מעמיקים, והסיק כי מרבית התוכן בהם הושאל מפילוסופיות מערביות ומזרחיות.
מאידך, החוקר ג'ורג' קריסידס טען כי הצגת תובנותיו הפילוסופיות של אושו כערבוביה חובבנית של תובנות דתיות גנובות, היא אומללה. בהתייחסו לרקע האקדמי של אושו הוא מצהיר :"בין אם אתה מקבל או דוחה את הגותו, הוא בהחלט איננו שרלטן באשר לעיבוד רעיונותיהם של הוגים אחרים". הוא מתאר את אושו בעיקר כהוגה בודהיסטי אשר קידם זרם עצמאי של "זן דור ההיפים", ורואה בהיבטים השערורייתיים, הסותרים וחסרי הסדר של הגותו ניסיון לעורר חשיבה ושינוי במאזיניו, ולא הרצאות בפילוסופיה המכוונות להבנה אינטלקטואלית של הנושא. קריסידס מכיר באיכות הנדירה של הדמיון והחזון של אושו, ומעיד כי רבות מהצהרותיו היו מלאות בתובנה ומניעות-רגש, לעיתים אף נשגבות. הוא מזהה "ערבוב של רעיונות תרבות-נגד ופוסט תרבות-נגד" הממוקדים באהבה וחופש, הצורך בחיים כאן-ועכשיו, חשיבות האני, תחושת ה"אני בסדר", המסתוריות של החיים, החיים כעונג, האחריות האישית לגורל, הצורך בשמיטת האגו, המלווים בפחד ואשמה.
לדעתו של אודאי מהטה סוד המשיכה של אושו את מאמיניו המערביים התבסס על ניסוייו החברתיים, אשר ייסדו קשר פילוסופי בין המסורת המזרחית של מושג הגורו ותנועת הצמיחה האישית המערבית, והיוו למעשה אסטרטגיית מכירה שניסתה לענות על צורכיהם של קהל המאמינים. יו אורבן ראה את אושו כמתנגד לדיכוטומיה בין תשוקות רוחניות וחומריות, שמשקף את העיסוק בגוף ובמאפייניו המיניים בתרבות הצרכנית הקפיטליסטית המותאמת לתנאים הסוציו-אקונומיים של תקופתו.
ב-2005 כתב אורבן כי אושו עבר "האלהה ראויה לציון" לאחר שובו להודו ובמיוחד בשנים שחלפו מאז מותו, והוא מתאים לדימוי שפיתח מקס מילר לפני כמאה שנים כשאמר "במעגל עולמי - כמו במעגל חשמלי - מחשבה מזרחית נעה כלפי המערב ומחשבה מערבית שבה למזרח". קלארק ציין שאושו "נראה כמורה רוחני חשוב בתוך הודו עצמה" וכי הוא "מוכר, באופן גובר והולך, כמורה רוחני מוביל במאה העשרים, שנמצא בחזית הטרנד הרוחני העכשווי של 'קבלת העולם' המבוסס על פיתוח עצמי“.
הערכה כמנהיג כריזמטי
פרשנים לא מעטים התייחסו לכריזמה של אושו. אנתוני סטור השווה את אושו לגורדייף וכתב שהוא ״אישיות אמוד מרשימה״ וציין ״רבים מן המבקרים בפעם הראשונה, הרגישו כי הרגשות הכי אינטימיים שלהם הובנו מיד, וכי הם חשו שמקבלים אותם כמו שהם, ללא שפיטה, בצורה מלאה וחד משמעית. ״נראה היה כי אושו מקרין אנרגיה מיוחדת ומעורר באנשים שבאו במגע איתו אפשרויות נסתרות״. סניאסים רבים סיפרו כי הספיק להם לשמוע את אושו מדבר כדי שהם יתאהבו בו. סוזן פלמר התרשמה כי אפילו מתנגדיו שהעבירו עליו ביקורת העידו כי נוכחותו חזקה מאוד. גיימס גורדון, תרפיסט וחוקר, נזכר כיצד באופן בלתי מוסבר מצא את עצמו צוחק ומחבק אנשים זרים לחלוטין, ומתרגש עד דמעות מהכרת התודה שחש, אחרי מבט חטוף ששלח אליו אושו מתוך מכוניתו הנוסעת. פרנסס פיצגרלד סיכמה אחרי שנכחה בהרצאה שאושו הוא מרצה מבריק, ושהופתעה מכישרונו הרב כקומיקאי מאחר שכישרון זה אינו ניכר בספריו. כמו כן התייחסה לאיכות ההיפנוטית של שיחותיו של אושו וציינה את ההשפעה העמוקה שהייתה לאיכות זו על המאזינים.
היו מילנה (סוואמי שיוומורטי) אשר בין 1973 ל 1982 עבד בצמידות לאושו, כמנהל המשמר באשראם בפונה וכן כשומר הראש האישי של אושו ציין כי בפגישתם הראשונה הייתה לו הרגשה כי הוחלפו הרבה יותר ממילים בין השניים. ״ללא כל חדירה לפרטיות, או אותות אזהרה, נראה כי נשמתו של אושו מחליקה באיטיות אל תוך נשמתי, ומעבירה מידע חיוני ברגע אחד״. מילנה הבחין גם ביכולת כריזמטית נוספת של אושו ותיאר אותו כ״מניפילטור מבריק של כל תלמיד שאינו שואל שאלות״.
יו ב. אורבן מציין שאושו מתאים לתיאורו הקלאסי של מקס ובר את ״הדמות הכריזמטית״ בכך שנראה כי יש לו ״כח או חן על-טבעי חזק במיוחד, שהוא לגמרי לא רציונלי אך משפיע רגשית.״
אושו מתאים לתבניתו של מקס ובר גם מאחר שהוא דוחה את כל החוקי ומוסדות הרציונל המקובלים ומערער על סמכותה של כל היררכיה. אורבן מראה כי בהבטחה לחופש אבסולוטי שנובע מדרך זו טמונה בעליל התוצאה של ארגונים בירוקרטיים ומוסדות שליטה בכל קומונה גדולה. חוקרים אחדים טענו שלאושו כמו למנהיגים כריזמטיים אחרים הייתה אישיות נרקיסיסטית.
פרופסור רולנד קלארק מן המחלקה ללימודי דתות באוניברסיטת אורגון בארה״ב, במאמרו ״הגורו הנרקיסיסטי: פרופיל של בגואן שרי ראגניש", טוען כי אושו הפגין בהתנהגותו את כל המאפיינים הטיפוסיים ללוקים בהפרעת אישיות נרקיסיסטית. למשל : חשיבות עצמית ותחושת מיוחדות מנופחות באופן יוצא דופן, שאיפה חסרת גבול להצלחות מסחררות, צורך ניכר בתשומת לב והערצה, סט שלם של תגובות האופייניות לאיום על הערכתו העצמית, הפרעות ביחסים בינאישיים, התעסקות אין סופית בטיפוח, יחד עם שימוש שוטף בחצאי אמיתות או בשקרים גמורים, וכן חוסר באמפתיה. בהתייחסו לספרו של אושו ״Glimpses of a Golden Childhood”״ בו הוא מעלה זיכרונות מילדותו, מסיק פרופסור קלארק, כי אושו סבל מחוסר חמור במשמעת הורית מאחר שגדל תחת השגחתם של סבו וסבתו המפנקים וחסרי המשמעת. ומכאן שהצהרתו העצמית של אושו כי הוא בודהה, היא חלק ממחשבת שווא מערכתית הקשורה להפרעת ההתנהגות הנרקיסיסטית, מצב בו האגו הוא מנופח ביותר ההפך הגמור מאגו שהתמוסס.
הערכה נרחבת כהוגה דעות ונואם
קיימות הערכות מגוונות באשר לאיכויותיו של אושו כהוגה דעות ונואם. קושוואנט סינג, היסטוריון מוערך, עורך לשעבר של "הינדוסטאן טיימס", תיאר את אושו כ"הוגה הדעות המקורי היותר שהודו נתנה לעולם: המלומד ביותר, הברור והחדשני מכולם". סינג מאמין כי אושו היה ספקן בעל ראש חופשי ובעל יכולת להסביר את המושגים המופשטים ביותר בשפה פשוטה, מלווה באנקדוטות שנונות, שלעג לאלים, נביאים, כתבי קודש והלכות דת ונתן מימד חדש לדת עצמה. הפילוסוף הגרמני פטר סלוטרדיק כינה את אושו "וויטגנשטיין של הדתות" ודירג אותו כאחת הדמויות הגדולות ביותר של המאה ה-20. לדעתו אושו ביצע פירוק והרכבה יסודית מחדש של משחקי המילים שמשחקות הדתות בעולמנו.
ג'יימס סיים באומרו שאושו, שהוא "דוגמה טובה למדי לאנשים מסוגו", היה "טיפש לא נחמד שעושה מניפולציות על אילו שניתן לעשות עליהם שיעשו מניפולציה לאחרים". בענותו למאמר מתלהב משיחותיו של אושו שפורסם על ידי ברנארד לוין בעיתון הטיימס, דומיניק וויאסטיק, שכותב גם עבור הטיימס, הביע את דעתו שההרצאה לה הקשיב בעת שביקר באשראם בפונה הייתה ברמה נמוכה, חוזרת על עצמה באופן מתיש ושגויה עובדתית לעיתים די קרובות וציין כי הרגיש מוטרד מפולחן האישיות סביב אושו.
בכותבו בסיאטל פוסט אינטלג'נסר בינואר 1990, הסופר האמריקאי טום רובינס הצהיר שהוא משוכנע כי אושו הוא "המורה הרוחני הגדול מכולם". רובינס, בהדגישו שאיננו תלמיד של אושו, מצהיר כי "קראתי מספיק תעמולה ארסית ודו"חות שקריים שבונים את דמותו של אושו כאחת הדמויות המגונות ביותר בהיסטוריה".
הטקסט הפרשני המלווה של אושו לכתבי הדת הסיקית (ג'אפוג'י) שובח כפרשנות הטובה ביותר הקיימת על ידי ג'יאני זאיל סינג, נשיא הודו לשעבר. ב-2011, המחבר פארוק דונדי דיווח כי השחקן המפורסם קאביר בדי הוא מעריץ של אושו וכי הוא רואה בכתביו של אושו "הפרשנויות הטובות ביותר של הפילוסופיה ההודית אשר אי פעם נתקלתי בהן". דונדי עצמו מחשיב את אושו :"האינטלקטואל בוחן האמונה הנבון ביותר אשר נולד בהודו. תפוקת הפרשנויות שלו של הטקסטים ההודים מכוונת כלפי דור של מערביים מפוכחים אשר רצו ואולי עדיין רוצים 'לאכול את העוגה ועדיין להשאיר אותה שלמה'.
השפעה על ישראל
ישראלים הגיעו ללמוד באשרם בפונה ובמקומות אחרים בעולם החל משנות השבעים. אחד מתלמידים אלה היה אורי לוטן אשר פרסם בשנת 2004 את הספר "החיים כבצל" אשר חלקו עוסק בחוויותיו כתלמיד של אושו.
הפופולריות של אושו בארץ גדלה נמרצות בשנים שלאחר מותו, ובישראל קיימת קהילה גדולה של תלמידיו אשר מקיימת ומארחת סדנאות, פסטיבלים, ואירועים ברוחו. בין האירועים הגדולים והמוכרים יותר ניתן למצוא את פסטיבל זורבה הבודהה המתקיים בשיטים.
בשנת 2022 התפרסם באתר התחקירים פוליטיקלי קוראת תחקיר המפרט פגיעות מיניות שהתרחשו באשרם במדבר ובגילגלו המאוחר יותר בשם שיטים. הפגיעות נעשו על ידי מנהלי המקום ועל ידי מטפלים ומנחי סדנאות שעבדו באתר. מהתחקיר עולה כי פגיעות אלה נעשו לא פעם תחת הכסות של אידאולוגיית השיחרור המיני שהנחיל אושו.
לקריאה נוספת
אורי לוטן - החיים כבצל, כנרת זמורה-ביתן דביר (2004)
היכל יהדות ווהלין
היכל יהדות ווֹהלין (מכונה גם בית ווהלין) הוא מרכז הנצחה לזכר קהילת יהדות ווהלין, שנספתה בשואה, אשר נמצא בגבעתיים, מול אזור המסחר והתעשייה כורזין.
ההיכל
בבית ווהלין פועלת משנת 1975 שלוחת בית הספר הבין-לאומי להוראת השואה של יד ושם. המרכז משלב עשייה חינוכית ייחודית עם הנצחת השואה ופונה למגוון רחב של קהלי יעד, כגון: תלמידים, מורים, מדריכים לפולין, אנשי כוחות הביטחון והקהל הרחב.
בהיכל ספרייה, המהווה שלוחה של ספריית "יד ושם" בירושלים, ובהּ מצויים ספרי מחקר וזיכרונות, כתבי עת, ספרות יפה ותוכניות לימודים בנושא השואה, וכן תוכניות לימודים להוראת השואה, עבודות שנכתבו בידי מורים, עבודות גמר של סטודנטים ותלמידי תיכון ואף אוסף סרטים בנושא השואה. נוסף על כך בהיכל אודיטוריום המארח אירועים שונים.
על גבי קיר הכניסה להיכל ווהלין חרותים כאלף שמות של פרטיזנים ולוחמים יהודים יוצאי ווהלין - אלו שנפלו בקרבות ואלו שנפטרו לאחר המלחמה.
האנדרטה
בשנת 1994 נחנכה אנדרטה לזכר הפרטיזנים בקהילת ווהלין, אשר תוכננה על ידי הפסלת איילת שלונסקי-ביתן והאדריכל מיכאל אלקובי.
האנדרטה, הנמצאת בסמוך לכניסה להיכל, מורכבת משני קירות. בקיר האנכי חרותה דמות פרטיזן לוחם מאת הפרטיזן-האמן אלכסנדר בוגן, אשר נעשה בחזרתו ממשימה של העברת הנוער הווילנאי ליער בסתיו 1943; בקיר האופקי חרות שיר הפרטיזנים מאת הירש גליק במקור היידי, בעברית ובאנגלית.
הורות הסכמית
הורות הסכמית היא הורות הנובעת מהסכם, בלא שלהורה על פי ההסכם ישנה כל זיקה ביולוגית, גנטית או פיזיולוגית, לילד. ההורות ההסכמית נוצרת כתוצאה מהסכם פרטי בין ההורה המשפטי להורה המיועד, בטרם יצירת העובר. ההורה על פי ההסכם יכול להיות בעל סמכות מקבילה או חליפו של ההורה המשפטי. להסכם ההורות עשויים להיות ארבעה גורמים שונים: תורם הזרע, תורמת הביצית, האם הפונדקאית וההורה המיועד.
יש הרואים גם בהורות על ילד בן הזוג שנוצר במהלך הזוגיות, "הורות הסכמית". לעומת זאת יש הרואים בכך הרחבה של "היסוד הגנטי".
מרבית המדינות ובכללן ישראל, אינן מכירות באופן אוטומטי בהורות הסכמית.
המצב החוקי בישראל
בישראל טרם קיימת הסדרה חקיקתית מקיפה בנושא הורות הסכמית. השופטת לוין מתחה על כך ביקורת, וקראה לרשות המחוקקת להסדיר את הנושא בחקיקה ראשית, בהקדם.
הפסיקה העדכנית בישראל בסוגיית הורות הסכמית, עסקה במקרה בו פלונית - אישה רווקה שחלתה בניוון שרירים ולא יכלה להיכנס להיריון, ביקשה ממכר לתרום זרע ומאחייניתה, צעירה בת 20, לשאת את ההיריון. הכל מתוך הסכמה מוקדמת שפלונית תהיה ההורה המשפטי היחיד. במהלך ההריון האחיינית בקשה להפיל את העובר, אך שוכנעה לחזור בה.
המדינה סירבה להכיר בתוקפה של ההורות ההסכמית ונמנעה מלרשום את פלונית כאם התינוק. ביהמ"ש למשפחה דחה את תביעתה של פלונית וכך גם בית המשפט המחוזי.
באפריל 2015 קבע בית המשפט העליון בהרכב מורחב, בדעת הרוב אותה כתב השופט ניל הנדל, כי אין להכיר ב"הורות הסכמית" המבוססת רק על הסכמים והנעת שרשרת פעולות שהובילה להליך "יצירת" התינוק.
לעומת זאת, בית המשפט העליון הביע הסכמה עקרונית להכיר בהורות מתוקף קשר זוגיות בו ההורה המיועד נמצא, עובר להריון וללידה, עם בעל או בעלת הזיקה הגנטית ליילוד - כאשר לא ניתן להביא צאצא מחומר גנטי של שני בני הזוג. בערכאות הנמוכות מפרשית הסכמה זו כהכרה מסוימת ב"הורות הסכמית".
קורבן התמיד
קורבן תָּמִיד הוא קורבן עולה הבא כקורבן ציבור שהוקרב בבית המקדש פעמיים בכל יום, אחד בבוקר ואחד בין הערביים.
קורבנות התמיד מהווים פתיחה וסיום של המלאכה בבית המקדש: אין מקריבין קורבנות לפני תמיד של שחר ולא לאחר תמיד של בין הערביים. יוצא דופן הוא קורבן פסח, המוקרב לאחר תמיד של בין הערביים.
מקור
הציווי על קרבנות התמיד מופיע בתורה פעמיים, בפרשת תצוה ובפרשת פינחס:
יחד עם התמיד מצווה להקריב מנחת סולת ולנסך יין, בדומה לקרבנות אחרים.
זמן השחיטה
קורבן תמיד של שחר נשחט לכתחילה בתחילת הבוקר, מעט לפני הנץ החמה, כאשר כבר יש מעט אור בשמיים,. בדיעבד ניתן להקריבו עד סוף ארבע שעות זמניות.
זמנו של קורבן תמיד של בין הערביים מתחיל מעט לאחר אמצע היום, בשעה שש וחצי, כאשר השמש מתחילה לנטות ממרכז השמיים לצד מערב, וניתן להקריבו עד השקיעה.
בדרך כלל התמיד של בין הערביים היה נשחט בשעה שמונה וחצי וקרב בתשע וחצי, כדי להשאיר זמן נוסף להקרבת נדרים ונדבות לפני הקרבת התמיד שחותם את קורבנות היום. בערב פסח הייתה מוקדמת הקרבת התמיד לשבע וחצי (או כשחל בערב שבת, לשש וחצי), כדי להשאיר זמן להקרבת קורבן פסח לאחר הקרבת התמיד. לפי חלק מהדעות, גם בשבת הייתה מוקדמת הקרבת התמיד, כיוון שבשבת לא ניתן להקריב נדרים ונדבות.
אף על פי שלא מתחילים להקריב קרבנות לאחר תמיד של בין הערביים, ניתן להמשיך כל הלילה להקטיר איברים של קרבנות שדמם נזרק קודם הקרבת התמיד.
תמיד של שחר
על מנת לבחור בכוהנים שיעסקו בעבודות השונות הנעשות בכל יום במקדש נערכו מדי יום ביומו "פייסות", הגרלה באמצעות עמידה במעגל וסיבוב בין האנשים עד למספר מסוים.
שחיטה וזריקה
לאחר הפייס השני מביאים מלשכת הטלאים כבש שבוקר ממום ארבעה ימים מראש, מבקרים אותו עוד פעם ומביאים אותו אל הטבעות. את התמיד של שחר שוחטים בטבעת השנייה מדרום, בשורת הטבעות המערבית. לפני השחיטה משקים את התמיד כדי שיהיה קל להפשיט אותו. לאחר השחיטה, מקבלים את דמו של הקרבן, זורקים אותו על המזבח שתי מתנות שהן ארבע, ואם נשאר דם, שופכים אותו על היסוד הדרומי של המזבח.
תמיד של בין הערביים
הקרבת תמיד של בין הערביים זהה כמעט לחלוטין לתמיד של שחר, חוץ מכך ששוחטים אותו בטבעת השנייה מדרום בשורה המזרחית על מנת שיישחט נגד השמש.
התמיד על הר סיני ולדורות
סדר הקרבת קורבן התמיד מתואר במשנה במסכת המוקדשת לכך בסדר קודשים ונקראת על שמו - מסכת תמיד.
תפילות כנגד התמיד
לדעת ר' יהושע בן לוי, התפילות נתקנו כנגד הקרבנות: תפילת שחרית נתקנה כנגד תמיד של שחר, ותפילת מנחה נתקנה כנגד תמיד של בין הערביים. דבר זה מתבטא בזמני התפילות: תפילת שחרית זמנה עד ארבע שעות, ותפילת המנחה זמנה משש שעות וחצי בדיעבד (מנחה גדולה) ולכתחילה מתשע שעות וחצי (מנחה קטנה).
באריון
בפיזיקה, באריונים הם משפחת חלקיקים תת-אטומיים הכוללים את הפרוטון ואת הנייטרון (הנקראים נוקליאונים) ומספר חלקיקים כבדים יותר, אך פחות יציבים (הנקראים היפרונים). המונח "בַּרְיוֹן" (baryon) לקוח מהמלה היוונית באריס (barys), שמשמעותה "כבד", מכיוון שמסתם גדולה יותר בהשוואה לחברי שאר קבוצות החלקיקים הבולטות.
באריונים הם חלקיקים בעלי ספין חצי שלם, כלומר מסווגים כפרמיונים, המגיבים לכוח הגרעיני החזק ומצייתים לעקרון האיסור של פאולי, ולכן התפלגותם מתוארת על ידי התפלגות פרמי-דיראק. זאת בניגוד לבוזונים, להם ספין שלם, ואינם מצייתים לעקרון האיסור, ולכן מתפלגים לפי התפלגות בוז-איינשטיין.
באריונים, כמו גם מזונים, שייכים גם למשפחת ההאדרונים, שהם חלקיקים המורכבים מקווארקים. למעשה, באריונים הם פרמיונים המורכבים משלושה קווארקים, בעוד שמזונים הם בוזונים המורכבים מקווארק ומאנטי-קווארק.
בנוסף לנוקליאונים (הפרוטון והנייטרון), חברים נוספים במשפחת הבאריונים הם חלקיקי ה-Ξ ,Σ ,Λ ,Δ וה-Ω הנקראים היפרונים.
באריוני דלתא (-Δ, Δ0, +Δ, ++Δ) מורכבים מצירופי קווארקי למעלה ולמטה, ומתפרקים לפאיון, ובנוסף פרוטון או נייטרון.
בריוני סיגמה (-Σ, Σ0, +Σ) מורכבים מקווארק מוזר אחד, וצירוף קווארקי למעלה ולמטה. לחלקיק ה-Σ0 יש אותו צירוף קווארקים כ-Λ0 (למעלה, למטה, מוזר), ומשום כך מתפרק מהר יותר מ-+Σ (למעלה, למעלה, מוזר) או מ--Σ (למטה, למטה, מוזר).
באריוני קסי (Ξ- ,Ξ0) מורכב משני קווארקי מוזר וקווארק למעלה או למטה אחד. ה-Ξ0, המורכב מקווארק למעלה אחד ושני מוזר, מתפרק והופך ל-Δ0 ו-π0, שהם עצמם מתפרקים והופכים לאלקטרון ופוזיטרון; אלה מאיינים זה את זה, כך שבסופו של דבר מה שנראה הוא ש-Ξ0 מתפרק ל-Δ0 תוך שחרור קרינת גמא.
בריוני אומגה -Ω מורכבים משלושה קווארקי מוזר. גילויו היה הצלחה אדירה בתחום חקר הקווארקים, כיוון שהוא נתגלה לאחר שקיומו, מסתו ותוצרי התפרקותו נחזו זה מכבר.
ביפקייק
ביפקייק (באנגלית: Beefcake) הוא סרט דוקו-דרמה-להט"בי קנדי-בריטי-צרפתי דובר אנגלית משנת 1999. הסרט הוא מחווה למגזיני פיתוח גוף משנות ה-40, ה-50 וה-60, אשר הופצו בארצות הברית ויועדו לקהילה ההומוסקסואלית, ובפרט למגזין בשם "Physique Pictorial", אשר יצא לאור על ידי בוב מיזר מ"Athletic Model Guild". עלילת הסרט אותו כתב וביים ת'ום פיטצ'ג'רלד, נכתבה בהשראת ספר-תמונות מאת פ' ולנטיין הובן השלישי, אשר יצא לאור על ידי טאשן, והיא מבוססת על אירועים שהתרחשו במציאות.
בסרט מככבים דניאל מק'אייבור, קרול גודסמן, ג'ק גריפין מאזייקה, ג'ונתן טורנס וג'ושוע פיס.
עלילת הסרט מתארת את אורח חייהם הבלייני של דוגמני ה-"Athletic Model Guild", והוא כולל ראיונות עם דוגמנים ועם צלמים אשר עבודותיהם אכן התפרסמו במגזינים המוקדמים, ובהם ג'ק לה-ליין וג'ו דאלסנדרו. הסרט מותח ביקורת על תקופת המקארתיזם שבארצות-הברית, בשנות ה-50.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל סאנדנס בשנת 1999. הסרט הופץ בארצות-הברית על ידי Strand Releasing, והיה מועמד לשלושה פרסי ג'יני.
רופוס דניאל אייזקס, המרקיז הראשון מרדינג
לורד רוּפוּס דניאל אייזקס, המרקיז הראשון מרֶדינְג (באנגלית: Rufus Isaacs, 1st Marquess of Reading; 10 באוקטובר 1860 – 30 בדצמבר 1935) היה פוליטיקאי ומשפטן יהודי-בריטי שהגיע למשרות רמות בשירות הממשלתי הבריטי וזכה בתוארי אצולה גבוהים. הוא היה גם פעיל ציוני שנרתם לעשייה בארץ ישראל, והיה מעורב בהקמת מפעל החשמל בארץ ישראל ובתמיכה בצי העברי המתחדש של היישוב. על שמו נקראת תחנת הכוח רדינג בתל אביב.
קורות חיים
אייזקס היה בנו של סוחר פירות יהודי בספיטלפילדס (Spitalfields) שברובע טאוור האמלטס של לונדון. הוא נכנס לעסקי המשפחה בגיל 15, עבד כנער משלוחים, ובהמשך כסוכן בורסה.
משפטן ואיש ציבור
ב-1881 הצטרף אייזקס ל"מידל טמפל", אחת מארבע אכסניות המשפט בסיטי של לונדון. כעורך דין מצליח, עשה את שמו בסדרת משפטים מתוקשרים שהסעירו את המערכת המשפטית בבריטניה בתחילת המאה ה-20. ב-1904 שנה הצטרף לבית הנבחרים הבריטי כנציג מחוז הבחירה רדינג מטעם המפלגה הליברלית (ניצח את ג'ורג' ויליאם פאלמר), תפקיד בו החזיק עד לשנת 1913. בתקופה זו שימש כפרקליט המדינה של אנגליה וויילס (Solicitor General for England and Wales) וכיועץ משפטי לממשלה (Attorney General) בממשלותיהם של סר הנרי קמפבל-באנרמן ושל הרברט הנרי אסקווית'. בשנת 1912 היה ליועץ המשפטי לממשלה הראשון שנחשב כחבר בקבינט. בשנת 1913 היה למשנה לנשיא בית המשפט העליון (Lord Chief Justice of England and Wales), משרה בה החזיק עד לשנת 1921.
בשנת 1918 מונה אייזקס לשגריר בריטניה בארצות הברית, משרה בה שרת בוושינגטון הבירה עד 1919, בעודו אוחז בתפקידו בבית המשפט העליון. בשנת 1921 התפטר מתפקידו בבית המשפט העליון על מנת להפוך למשנה למלך ומושל כללי של הודו. למרות נטייתו למשטר פייסני, הוא השתמש בכוח מספר פעמים וכלא את מהטמה גנדי בשנת 1922. הוא שירת לזמן קצר בממשלתו של רמזי מקדונלד כשר החוץ בשנת 1931, אבל הסיר מועמדותו בחילופי התפקידים הראשונים עקב בריאות רופפת.
אייזקס התגורר בבית פוקסהיל בעיר ארלי הסמוכה לרדינג שבאנגליה, והועלה לתואר הברון רדינג מארלי במחוז ברקשייר בשנת 1914. אייזקס המשיך לעלות בדרגות האצולה האנגלית: הוא הפך לוויקונט רדינג ב-1916; לרוזן רדינג בעודו ממשיך להחזיק בתואר ויקונט רדינג ב-1917; ולבסוף למרקיז רדינג ב-1926. זוהי הדרגה הגבוהה ביותר מבין תוארי האצולה האנגלית אליה הגיע יהודי בהיסטוריה הבריטית. הוא שינה את שמו והוסיף ל 'רופוס' דניאל אייזקס, שם שנושאים צאצאיו ממין זכר עד היום.
ציוני
אייזקס היה גם ציוני ידוע, וכך הצליח חברו פנחס רוטנברג לגייס אותו למען עשייה בארץ ישראל. יחד עם אלפרד מונד והרברט סמואל, משנת 1923 היה אייזקס היושב ראש המייסד של חברת החשמל הישראלית בימי המנדט הבריטי על ארץ ישראל. תחנת הכוח רדינג בתל אביב נקראה על שמו.
אייזקס ורעייתו ביקרו בארץ ישראל בשנת 1931, לכבוד הפעלת תחנת הכוח בנהריים. אז התוודע לתחיית הימאות העברית והכיר מקרוב את בני הנוער, הימאים תלמידי בית הספר הימי של אגודת יורדי ים זבולון. אלה חגגו במדים לבנים את יום הים הראשון על חוף תל אביב. משצפה בהם, הכירם ופגש במוריהם, סיפרו לו כי הם מודאגים מעצם הקמת תחנת כוח בשפך נחל הירקון, המשמש לזבולונים יציאה אל הים הפתוח. אייזקס הרגיעם, משהבטיח לוודא שנזק לשפך נחל הירקון לא ייגרם. מאז הצטרפו הוא, רעייתו ובתו לסייע כ"ידידי זבולון", רבות בהשפעת חברתה הקרובה של הליידי מרדינג, הגב' הנרייטה דיאמונד, שהייתה לפטרונית הראשית של אגודת זבולון ושל חזון חידוש הצי העברי.
נשותיו
אשתו הראשונה של אייזקס הייתה אליס אדית כהן (1866-1930), בתו של אלברט כהן, סוחר לונדוני. אליס ודניאל אייזקס נישאו בשנת 1887, ובאותה שנה הוסמכה אליס כמשפטנית. התואר "גברת אייזקס" הפך עקב תואר האבירות של בעלה לתואר הרשמי "ליידי אייזקס" בשנת 1910. תואריה השתנו על פי תוארי בעלה: ברונית (1914), ויקונטסה (1916), קונטסה (1917) ולבסוף המרקיזה מרדינג (1926). לבני הזוג נולד בן ושמו ג'רלד.
כשמונה רדינג לתפקידו בהודו התקשה לקבלו עקב מצב בריאותה של אשתו, אך היא עודדה אותו לקבל את התפקיד, ולמרות מצבה הירוד המתמשך ליוותה אותו להודו. היא עשתה את תפקידה הממלכתי כרעייתו והשקיעה עצמה בעבודה רבה מכפי יכולתה, בעיקר בתחום נשות וילדי הודו. בשנת 1920 קיבלה במלחמת האזרחים בהודו את תואר "הגברת הראשונה של מסדר הצלב של האימפריה הבריטית" ובמרץ 1921 התקבלה כ"חברת מסדר הכתר של הודו". באותה שנה הקימה קרן בשם 'נשות הודו', ובשנת 1923 קבעה שבוע בשם 'שבוע התינוק הלאומי' המוקדש לתחום. במקביל, תמכה בקרנות ומוסדות צדקה קיימים. בשנת 1924 היא הוסמכה ב"מדליית קיסר אי הינד" מזהב. בשנת 1926 חזרה עם בעלה לאנגליה. היא נפטרה מסרטן בשנת 1930. בנם ג'רלד נישא לאווה מונד, בתו של אלפרד מונד, הברון הראשון מלצ'ט.
רעייתו השנייה של רדינג הייתה סטלה צ'נארד, שהייתה מזכירתה הראשית של הליידי רדינג המנוחה. עם נישואיה לדניאל אייזקס הפכה למרקיזה מרדינג. היא נלוותה לבעלה בביקורו בארץ ישראל ב-1932 לרגל חנוכת מפעל החשמל בנהריים. בעת הביקור התקיימו חגיגות "יום הים" הראשון בחוף 'זבולון' בתל אביב. סטלה, כלתם אווה (חווה) וחברתם הפעילה הציונית הנרייטה דיאמונד עמדו בחזית בית הספר הימי זבולון שעל צוק הכורכר וצפו במפגן הימי. לפניהם שייטו חניכי בית הספר הימי הראשון וחניכי תנועות הנוער הימיות: "אגודת יורדי ים זבולון, חניכי בית"ר ומכבי, צופי ים והפועל במשט סירות המשוטים והמפרשיות בים. כתוצאת חוויה זו נקשרו הנשים בקשר ארוך שנים של תמיכה בחזון התעוררות הימאות העברית, ורתמו את קשריהן החברתיים באנגליה לגיוס כספים למען אגודת זבולון ותמיכה במטרותיה.
בחורף 1935 נתלוותה הליידי רדינג (צ'נארד) שוב אל בעלה לביקור נוסף בארץ, במסגרתו נחנכה תחנת הכוח חיפה. לאחר מות בעלה בסוף אותה שנה, המשיכו צ'נארד וכלת בעלה הליידי אווה (חווה) רדינג את פעילותן למען אגודת זבולון.
Xamarin
Xamarin (מבוטא "זמרין") היא חברת-בת של מיקרוסופט הממוקמת בסן פרנסיסקו, קליפורניה, שנוסדה בשנת 2011 על ידי נתניאל פרידמן ומיגל דה איקזה, ונרכשה על ידי מיקרוסופט בשנת 2016.
Mono
Xamarin מייצרת מימוש חוצה-פלטפורמות לסביבת העבודה Microsoft .NET, בשם Mono.
בעזרת Mono, ניתן לפתח בשפה כגון #C, למגוון פלטפורמות במקום רק ל-Windows.
המוצר המרכזי של החברה הוא פרויקט Mono, שמכיל תתי-מוצרים כמו MonoTouch ו-Mono for Android.
Mono נכתב בקוד פתוח, והוא מספק גרסה חוצת-פלטפורמות ל-CLR ו-CLI.
פלטפורמות
Mono תומך במגוון פלטפורמות, בהן:
סביבות פיתוח
Xamarin יצרה סביבת עבודה משלה, בשם Xamarin Studio, שמאפשרת להדר קוד שנכתב בשפה של Mono.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
טלדור מערכות מחשבים (1986) בע"מ (הידועה בשם טלדור) היא חברת טכנולוגיות מידע ותקשורת בישראל העוסקת באינטגרציית מערכות מידע ותקשורת.
היסטוריה
טלדור הוקמה על ידי אשר בהרב בשנת 1986 כחברת שירותי מחשוב. מאז אמצע שנות ה-90 הרחיבה טלדור את תחומי פעילותה דרך שורה ארוכה של רכישות, בהן חברת אלדור (שנרכשה מחברת אלביט בשנת 1994), TICI, מוטורולה מערכות מידע, פעילות תקשורת הנתונים של לידקום, אדאנת, חברת פתרון, חברת שילוב, SAPWave, ריסק מודולס, FISC, טריבייס וגלאסהאוס ישראל ועוד.
ב-2004 רכשה טלדור את חברת מוטורולה מערכות מידע, מהחלוצות בישראל בתחום תקשורת הנתונים ואבטחת מידע.
בזמן הקמתה עסקה החברה בעיקר במערכות מתוצרת מוטורולה (CODEX) אך עם הזמן הפכה להיות שותפה מובילה של CISCO בישראל ומובילה ביישום מערכות תקשורת מורכבות כמו תשתיות סביבת דור 2 בסלולר, תשתיות לספקי שירותים כמו בזק בינלאומי, אינטרנט זהב ובתשתיות הליבה של בזק. מלבד CISCO החברה עוסקת באינטגרציה של מערכות תקשורת ואבטחת מידע ושותפה מובילה של VMWARE ו-DELL EMC, והיא שותפת פלטינום ראשונה בישראל של חברת פורטינט.
בתחילת 2014 התגלו אי התאמות ודיווח עודף בסך 49 מיליון ש"ח בדוחות המלאי ובסעיפי ההון החוזר של חטיבת שירותים מנוהלים בחברה. הדבר הוביל לתיקון הדו"חות הכספיים של החברה, והחזרת חלק מהבונוסים שקיבלו המנכ"ל ודירקטורים בחברה. מנהלת הכספים של החטיבה הורשעה בפלילים, ובהמשך רשות ניירות ערך פתחה בהליך אכיפה מנהלית נגד החברה, שבסופו הוטל על החברה עיצום כספי בסך 1.15 מיליון ש"ח.
כחלק מתהליך של הוזלת שכירות משרדיה, ב-2014 העבירה טלדור את מטה החברה שלה מפארק ההייטק בקריית אריה שבפתח תקווה למרכז עזריאלי שבחולון.
ב-24 באפריל 2017 עבדו בחברה 2,200 עובדים ושוויה נאמד ב-313 מיליון ש"ח.
בשנת 2018 רכשה טלדור את הסטארט-אפ הישראלי ספקטורי תמורת 15 מיליון ש"ח. ספקטורי, שנוסדה ב-2013, מפתחת מוצרי תוכנה ומנהלת פרויקטים מורכבים.
באותה שנה רכשה טלדור את חברת ליבי טכנולוגיות - בעסקה של 8–10 מיליון ש"ח. ליבי מספקת פתרונות תוכנה בשוק הבינה העסקית ומייצגת את IBM בתחום זה.
שירותים
קבוצת טלדור עוסקת בפיתוח ויישום של פתרונות עסקיים וטכנולוגיים בעולמות התוכנה והחומרה, הדאטה, התשתיות, השירות העצמי והטרנספורמציה הדיגיטלית. הקבוצה מעסיקה כ-2,200 עובדים בתחומי פיתוח מערכות תוכנה, מערכות ERP, ניהול קשרי לקוחות (CRM), רשתות תקשורת, תשתיות מחשוב, מערכות טלפוניה, אבטחת מידע, וידאו, מערכות פיננסיות, עמדות לשירות עצמי, תהליכים עסקיים, מערכות מידע גאוגרפי, מיקור חוץ של תהליכים עסקיים (BPO), טיוב נתונים, תמיכה ושירות ועוד. טלדור מעורבת בהקמת המכללה הלאומית לשוטרים, ומספקת שירותי מחשוב למשרדי הממשלה לפי מכרז החשב הכללי, שירותי שליטה ובקרה לשירותי הכבאות ארצית, מערכת מיחשוב מרכזית לרשות לאכיפה וגביה, מערכת במ"ה (רשות בתי המשפט), וכן מעורבת בפרויקטים נוספים במגזרים הפיננסי, הציבורי והביטחוני בישראל.
ארטילריה
ארטילריה היא כינוי לכלל אמצעי הנשק המשמשים לירי או שיגור תלול מסלול של תחמושת לטווחים בינוניים וארוכים. בשונה מרוב אמצעי הלחימה של חילות השדה, לזכות כלי הנשק הארטילריים עומדת, לרוב, היכולת לפגוע בעוצמה רבה במטרות אויב המצויות במרחק רב אך לא פעם גם ברמת דיוק מוגבלת. עוצמתה והשפעתה של הארטילריה על שדה הקרב המודרני נרחבת ומעריכים כי בין 50% ל-80% מכלל ההרוגים במלחמות המאה ה-20 מצאו את מותם כתוצאה מפגיעת אש ארטילרית. תפקידיה של הארטילריה בשדה הקרב מגוונים וככללו של דבר מהווה הארטילריה יחד עם חיל האוויר את עיקר מאמץ האש במלחמה.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
שירותים
ההתמחות של טלדור היא בהבאת תועלות עסקיות ב-Time to Market מהיר ללקוח. עולם התשתיות הפיתוח והשירות של טלדור עובד בצורה אג'ילית, תוך יישום מעגלים קצרים של Design Thinking ושימוש בשפות פיתוח מתקדמות, רובן מבוססות קוד פתוח.
ארטילריה
תולדות הארטילריה ארוכים בשנים ודוגמאות לנשק ארטילרי קדום אפשר למצוא בקטפולטה על סוגיה השונים. מאוחר יותר, במהלך שלהי ימי הביניים וראשית העת החדשה, החלו ברחבי העולם להופיע דגמים מוקדמים של תותחים בעלי יכולת לירי ארטילרי. כיום, ברשות צבאות מודרניים עומדים מגוון של כלי נשק ארטילריים, החל ממרגמות המיועדות לטווח קצר, עבור בתותחי שדה אשר לעיתים מונעים באופן גלגלי או על גבי רכב קרבי משוריין, וכלה במשגרי רקטות.
מינוח
מקורו של המונח ארטילריה הוא ככל הנראה בשפה הצרפתית, ושימוש במונח נעשה לראשונה כבר במהלך המאה ה-13. באותה התקופה המילה הצרפתית הקדומה "artillier", אשר משמעותה המילולית היא "חרש-נשק", היוותה לדעת רבים את הבסיס למילה ארטילריה השגורה בשפות מודרניות רבות על פני הטיותיה השונות. בתקופות מוקדמות שימש המונח לתיאור שורה ארוכה של אמצעי נשק שונים, אך מאוחר יותר הוא קיבל משמעות צרה יותר הקשורה בתיאור הכוח המתפעל את התותח.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
שירותים
טלדור הטמיעה טכנולוגיית בלוקצ'יין מקצה לקצה עבור הרשות לניירות ערך.
ארטילריה
מינוח
בניגוד לטעות המקובלת, הארטילריה על סוגיה השונים איננה זהה לתותח (כלי ירייה כבד המיועד לירי פגזים), ובנמצא כלי נשק ארטילריים שאינם תותחים אל מול תותחים שאינם ארטילריים. לרבים מהתותחים צורת השימוש העיקרית היא ירי בכינון ישיר (כדוגמת תותחים נגד טנקים, תותחים נגד מטוסים ותותחים נגד כלי שיט), ועל כן הם אינם ארטילריה. לעומת זאת דרך הפעולה של המרגמות ומשגרי הרקטות היא ארטילרית, כלומר בעלת צורת ירי תלול מסלול, על אף שכלים אלו אינם נחשבים לתותחים.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
שירותים
טלדור נבחרה על ידי אפריקה ישראל להשקעות כמי שתקים ותתפעל את ה-IT ב"קריית התקשוב" של צה"ל בבאר שבע - בכחצי מיליארד ש"ח.
מרי אבן-אור
מרי אבן-אור (8 בספטמבר 1939, תל אביב - 1989) הייתה מלחינה ישראלית.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
בעלות ומסחר בבורסה
בשנת 1993 ביצעה טלדור הנפקה ראשונה של מניותיה בבורסת תל אביב. לאחר ההנפקה רכשה חברת פועלים השקעות את השליטה בטלדור. חברת DBSI שבבעלות ברק דותן ויוסי בן-שלום, רכשה ב-2003 את השליטה מפולאר תקשורת ומדוד קוליץ. כיום מחזיקה DBSI 74% ממניות טלדור והיתר בידי הציבור.
ארטילריה
היסטוריה
מכונות מצור כגון קטפולטה ובליסטה פותחו עוד בעת העתיקה ושימשו ללוחמת מצור נגד מבצרים וערים בצורות. מכונות אלה שוכללו עם השנים, בעיקר בתרבויות הסהר הפורה, יוון העתיקה, מוקדון ורומא העתיקה. הצבא הרומי בימי שיא האימפריה הורכב מלגיונות שהיו מסוגלים בנוסף ללחימה גם לבצע פעולות הנדסה והנדסה צבאית, החל מסלילת דרכים והקמת גשרים, עבור בהקמת ביצורים ומחנות, וכלה בבניית מכונות מצור ומיטוט ביצורי האויב.
מרי אבן-אור
קורות חיים
מרי אבן-אור החלה ללמוד נגינה בפסנתר ותאוריה בגיל שמונה, בקונסרבטוריון שולמית בתל אביב. בשנת 1959 החלה ללמוד במדרשה למורים למוזיקה בתל אביב ובשנה שלאחריה עברה למכון למוזיקה בסמינר אורנים בקריית טבעון. היא למדה קומפוזיציה אצל יחזקאל בראון ואצל עדן פרטוש. בשנת 1976, לאחר הפסקה ממושכת, התחילה ללמוד ניצוח וקומפוזיציה במגמת תאורטיקאים באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב ובמקביל בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1984 קיבלה תואר מוסמך במוזיקה.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
בעלות ומסחר בבורסה
החל מיוני 2015 נכללת מניית החברה במדד תל אביב בלוטק. באותה שנה רכשה חברת טלדור את חברת הסטארטאפ הישראלית XGlobe, בעסקה שהוערכה ב-25 מיליון שקל. בין פתרונות החברה, יש גם פתרונות ענן ואירוח (Hosting), כולל אירוח בחוות של גוגל, מיקרוסופט ואמזון. באמצע 2016 שווי החברה נאמד בכ-276 מיליון ש"ח, והחברה לוותה מהבנקים הגדולים במשק 39 מיליון ש"ח להחזרת חובותיה.
ארטילריה
היסטוריה
בימי הביניים קליעים שימשו בעיקר בעתות מצור, אם כי מסורת השימוש בקלע המשיכה במקומות אחדים. בימי הביניים היו שלושה כלי מצור עיקריים: בליסטרה וקטפולטה שנשמרו עוד מהעת העתיקה וטרבושה. טרבושה הוא כלי מצור גדול שמשתמש במנוף במקום אנרגיה אלסטית האגורה במתח המיתר. קליעי המצור שהטרבושה היה מסוגל להטיל היו גדולים מאוד ושקלו בממוצע 45–90 ק"ג, אם כי הגיעו לעיתים למשקל של 135–180 ואפילו 270 ק"ג.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
בעלות ומסחר בבורסה
במהלך מאי 2018 דווח כי טלדור איבדה 40% משווי השיא של המניה שלה.
ארטילריה
היסטוריה
ההתפתחות המשמעותית ביותר בייצור הקליעים התחילה עם הופעתו של הנשק החם. כלי נשק אלה הם כלי ירייה שהכח המניע לדחיקת הקליע נובע מפיצוץ מבוקר של אבק שרפה ולא כח אלסטי האגור בעץ, בחבל או בגיד. כלי הירי הראשונים שמופעלים באבק שרפה נוצרו בסין במאה ה-10, אך קיבלו תנופה רק כשהגיעו לאירופה המערבית במאה ה-13. בהתחלה, כלי נשק אלה היו מסורבלים מאוד וכללו בעיקרו של דבר צינור מתכת (במקרים נדירים חומרים אחרים) ששימש כקנה וקליע כלשהו - לרוב עשוי מאבן או יצוק ממתכת ואבק שרפה. אבק השריפה ניצת על ידי קירוב מקור אש חיצוני - לרוב פתיל בוער. בגלל סרבול זה, כלי הנשק הידניים היו מאוד לא אמינים, לא מדויקים, אבק השריפה נרטב בקלות ולא ניצת וכלי הנשק סבלו מליקויים רבים.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
בעלות ומסחר בבורסה
ב-29 במאי 2019 פרסמה החברה את התוצאות העסקיות לרבעון הראשון של 2019, והציגה גידול ארוך טווח בהכנסות וברווחיות. ההוצאות של החברה גדלו בשיעור נמוך הרבה יותר מההכנסות – עלייה של 8.44% ל-198.61 מיליון ש"ח בהשוואה לגידול של 13.2% ל-205.85 מיליון. הרווח הנקי הושפע לטובה מכך וזינק ב-903.64% – יותר מפי 10 – ל-2.07 מיליון ש"ח.
ארטילריה
היסטוריה
שימוש יעיל יותר היה בעת מצור היות שניתן היה ליצור תותחים גדולים מאוד שנקראו בומברד ואלה היו יעילים מאוד בהריסת חומות מבצרים וערים בצורות. חומות אלה נבנו במהלך ימי הביניים ותפקידן העיקרי היה למנוע טיפוס בעזרת סולמות ומגדלי מצור כתוצאה מכך, הם היו גבוהות יחסית ופיצוחן בעזרת בומברדים היה קל יחסית.
חמישים גוונים של שחרור
לאחר שקיבלה את הצעת הנישואין של כריסטיאן גריי בכרך הקודם, אנסטסיה סטיל מנסה להסתגל לא רק לחיי הנישואין אלא גם לאורח החיים העשיר של בעלה החדש ולאופיו השולט. המהדורה בכריכה רכה פורסמה לראשונה באפריל 2012.
ארטילריה
כלי נשק ארטילריים מודרניים
אמצעי ארטילרי שלישי בשדה הקרב המודרני הוא משגר הרקטות החמוש ברקטות ארטילריות. מבחינות רבות דומה משגר הרקטות לתותח ההוביצר – הוא מתופעל על ידי מספר רב של אנשי צוות, בניגוד למרגמה הוא לרוב ייפרס בעורף וגוף הירי שלו יהיה בדרך כלל ארוך (לרוב בין 3 ל-9 מטרים אורכו) ורחב (ברוב המקרים למעלה מ-150 מ"מ קליבר, ולעיתים אף משמעותית למעלה מכך). עקב ממדיו הגדולים משגר הרקטות יינשא לרוב באופן מתנייע, בדרך כלל על גבי רכב קרבי משוריין או משאית. עם זאת, קיימים מספר הבדלים בולטים בין תותח ההוביצר למשגר הרקטות. ראשית, משגר הרקטות משגר רקטות ולא פגזים (בניגוד לפגזים, הרקטות נושאות מנוע ייעודי). שנית, לעיתים רבות משגרי הרקטות הם רב-קניים, כלומר כוללים מספר קני ירי המאפשרים ירי מספר רב של רקטות במקביל. ובעוד ישנם משגרי רקטות חד-קניים, כלומר בעלי קנה אחד, ישנם משגרי רקטות גם בעלי עשרות קני שיגור. עקב היותם של משגרי רקטות לעיתים רבות רב-קניים (בעוד תותחי הוביצר הם תמיד חד-קניים), עומד הבדל בולט בין שני כלי נשק אלו: קצב האש של משגרי הרקטות יהיה בדרך כלל מהיר יותר. גם אם טעינת פגזים היא פעולה מהירה יותר מטעינת רקטות, האפשרות לירי מספר רב של רקטות במקביל גורם לקצב ירי גבוה יותר. הבדל חשוב אחרון הוא בטווח הירי המרבי: אל מול טווח ירי מרבי של כמה עשרות קילומטרים אצל תותח ההוביצר, טווח הירי המרבי של משגרי הרקטות מגוון. בעוד ישנן רקטות קלות בעלות טווח ירי של כעשרה קילומטרים בלבד, קיימים גם משגרי רקטות בעלי טווי שיגור מרבי של מאות קילומטרים בודדות.
הפעלה בשדה הקרב המודרני
הארטילריה היא נשק סטטיסטי, כלומר, ברובה הגדול היא נשק לא מדויק שפגיעתו מכסה שטח נרחב. לכן, לרוב, משמשת הארטילריה לפגיעה במקבצי מטרות הפרושים על שטח ניכר ולא לפגיעה במטרות נקודתיות. בהתאם לכך, משימתה העיקרית של הארטילריה בשדה הקרב המודרני אינה לפגוע במטרות נקודתיות (שעבורן מוקצה, בדרך כלל, חימוש מדויק המשוגר ממטוסי קרב או באמצעות טילים) אלא להסב נזק למקבצי מטרות "רכות" בטווחים ארוכים כדוגמת מערכי מתקנים ומבנים לא ממוגנים, מקבצי חי"ר חשוף, שיירות רכב, שטחי התארגנות וכיוצא באלה או להוות, בטווחים הקצרים יותר, דרג מסייע באש לכוחות המסתערים.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
בעלות ומסחר בבורסה
בנובמבר 2020 הוסכם על רכישת מלוא הבעלות בטלדור על ידי חברת וואן טכנולוגיות, ועם השלמת העסקה בפברואר 2021 הפכה טלדור לחברה פרטית.
חמישים גוונים של שחרור
עלילה
אנסטסיה 'אנה' סטיל וכריסטיאן גריי חוזרים לסיאטל אחרי ירח דבש ארוך. כריסטיאן כועס כשמגלה שאנה שמרה על שם הנעורים שלה בעבודה. לאחר התנגדות מסוימת, אנה מתרצה ומשנה את שמה בעבודה לגריי לאחר שהבינה כמה זה חשוב לכריסטיאן. כמתנת חתונה מאוחרת, כריסטיאן נותן את הוצאת הספרים סיאטל לאנה, ומתכנן לשנות את שמה להוצאת גריי.
ארטילריה
הפעלה בשדה הקרב המודרני
ככזו, יוצרת הארטילריה את מה שמכונה "הסביבה הטבעית של שדה-הקרב" בכך שהיא מקשה על כוחות-האויב לתמרן ולהתארגן ומאלצת אותם להתחפר, להשתמש בשריון כבד או להימנע כליל מכניסה לתא השטח המופגז (מה שמכונה "שלילת שטח"). כוחה העיקרי של הארטילריה הוא בנפח האש (כמות תחמושת, קצב אש ומשך ירי) שהיא מסוגלת להפעיל על תא שטח מסוים, בטווחים גדולים וללא צורך בקו ראייה (ירי תלול מסלול), ובכך להסב נזק לכמות רבה של מטרות הפזורות בו. מעבר לכך, נפח האש העצום שיכולה הארטילריה להפעיל על תא השטח ויכולתה לירות במשך פרקי זמן ארוכים יוצרים איום פסיכולוגי משמעותי מבחינתם של חיילי-האויב המצויים בו, גם אם הם מוגנים פיזית מפגיעה, ובכך נפגעת יכולתם להילחם גם לאחר תום הירי.
המכלול הארטילרי מורכב מן הגורם היורה ומן הגורם המכוון. לדוגמה סוללת תותחים מודרנית מסוגלת לירות לטווח של עד כ־25 ק"מ, אנשי הסוללה אינם רואים את המטרה עליה הם יורים. על מנת לפתור בעיה זו קיים הגורם המכוון, לרוב קצינים הנמצאים עם הכוח הלוחם ומנחים את הסוללה באמצעות קשר כיצד לכוון את פגזיה. התהליך בו מביא הגורם המכוון את הפגז למטרה מכונה טיווח. סוללת תותחים מודרנית מסוגלת לשגר כ־2.5 טונות רסס פלדה למרחק של עד 25 ק"מ תוך כ-3 דקות. כיום כלי הנשק הארטילריים המרכזיים הנמצאים בשימוש צבאות העולם הם: תותחי הוביצר, מרגמות ומשגרי רקטות.
חמישים גוונים של שחרור
עלילה
בכיסו נמצא דבק וברכבו יש כדורי שינה ופתק כופר - כל אלה מלמדים שהוא התכוון לחטוף אותה. ג'ק נעצר.
ארטילריה
הפעלה בשדה הקרב המודרני
הארטילריה משמשת למגוון ייעודים כתלות בקוטר האמל"ח ובסוגו. תפקידה העיקרי של הארטילריה הוא סיוע באש לכוחות היבשה, או על-פי הגדרת נאט"ו, "הרעשה המתואמת עם הכוח המתמרן, שתכליתה להשמיד, לשתק או לרתק את האויב." על פי הגדרה זו, הארטילריה היא כוח מסייע אף שלא כל הצבאות החברים בנאט"ו פועלים על בסיס היגיון זה.
חמישים גוונים של שחרור
עלילה
כריסטיאן מקצר את נסיעת העסקים שלו בניו יורק וחוזר לסיאטל בשל כעסו על אנה שהפרה את הבטחתה שלא לצאת מהבית. בסופו של דבר, השניים מתווכחים ואנה פוגעת בו בשל היותו שולט ורכושני יתר על המידה, היא דורשת יותר חופש וגישה לחבריה. כריסטיאן מתרצה לבסוף לאחר שהבין כמה חבריה של אנה חשובים לה ושאנה עשתה את הדבר הנכון בכך שהיא נשארה עם קייט ולא בבית - אם היא הייתה בבית היא הייתה נפגעת.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
מחלוקות עסקיות
טלדור זכתה במכרז לתפעול מערך ה-ERP של מע"צ, אולם בשל דין ודברים שהתגלעו בין החברה לבין מע"צ ב-2009, נטשה טלדור את הפרויקט בטענה כי מע"צ לא כיבדה את התחייבויותיה והגישה תביעה בסך 46 מיליון ש"ח כנגד מע"צ שמנגד טענה כי טלדור חייבת לה 20 מיליון ש"ח ונטישתה עלולה לשבש בצורה קיצונית את תפעול הכבישים הבין-עירוניים בארץ, ואף תבעה את טלדור ב-38.8 מיליון ש"ח. לבסוף נכנעה טלדור לדרישת מע"צ כי תאלץ להשאיר חלק מעובדיה בתפקידם כחודש לצורך חפיפה של אנשי החברה שתחליף אותה בפרויקט, אולם טלדור טענו כי מצב שכזה יפתור אותם מאחריות לכשלים עתידיים במערכת.
ארטילריה
הפעלה בשדה הקרב המודרני
שלא כמו רקטות, תותחים ומרגמות הולמים את הייעוד של אש קרובה מסייעת. עם זאת, כל סוגי האמל"ח מתאימים לסיוע באש לעומק הגיזרה, חרף הטווח המוגבל יחסית של פצצות המרגמה: ארטילריה קנית משמשת להרעשה באש קרובה או לעומק, בעוד שרקטות משמשות על פי רוב להרעשה לעומק בלבד. עם זאת, רקטות שמשקלן קל יותר עשויות לשמש גם לסיוע ישיר באש.
חמישים גוונים של שחרור
עלילה
זמן קצר לאחר מכן, כריסטיאן מפתיע אותה בטיול לאספן, עם קייט, אליוט, מיה ואחיה של קייט, איתן. בזמן שהוא שם, אליוט מציע לקייט נישואים והיא נעתרת.
ארטילריה
הפעלה בשדה הקרב המודרני
פצצות מרגמה מודרניות, שהן קלות משקל ופשוטות להפעלה, מהוות בדרך כלל חלק מציוד הקרב האינטגרלי של החי"ר ובצבאות מסוימים נמנות גם על ציוד כוחות השריון. יש צבאות הרואים במרגמות המופעלות על ידי חי"ר כאמל"ח זמין יותר להפעלה מיידית מאשר מערך הארטילריה.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
מחלוקות עסקיות
טלדור זכתה בפרויקט למחשוב המוסד לביטוח לאומי בהיקף של 1.75 מיליארד ש"ח. הפרויקט החל בשנת 2009. בשנת 2015 פרסם מבקר המדינה דו"ח המצביע על כשלים בתכנון וניהול הפרויקט.
חמישים גוונים של שחרור
עלילה
אביה החורג של אנה, ריי, שרוי בתרדמת רפואית לאחר תאונת דרכים. כשהוא מתעורר כמה ימים לאחר מכן, אנה וכריסטיאן מעבירים אותו לסיאטל כדי להתאושש. זהו גם סוף השבוע של יום ההולדת של אנה, וכריסטיאן מפתיע אותה עם כל משפחתה וחבריה בארוחת ערב. הוא נותן לה צמיד קמיעות כשהקמיעות מייצגים את כל הההפתעות הראשונות שלהם כולל גביע גלידה כדי לייצג את מערכת היחסים ה"וניל" (רגיל) שלהם. כריסטיאן נותן לה גם אודי R8. זמן קצר לאחר מכן, אנה מגלה שהיא בהריון. כריסטיאן מאשים אותה בכעס שההריון מכוון והוא ועוזב. הוא חוזר מוקדם למחרת בבוקר שיכור, והוא מעלה טענה שאנה תעדיף את הילד על פניו.
ארטילריה
הפעלה בשדה הקרב המודרני
ניתן לרכז את האש הארטילרית לעבר מטרה בודדת. זו עשויה להיות מטרה מזדמנת או כזו שתוכננה מראש. במקרה האחרון, ניתן יהיה אף לתזמן את האש ברגע נתון. ניתן להקצות כוח תצפית ייעודי לסוללת הארטילריה (לצורך הרעשה בכינון ישיר ודיווח נזקי תקיפה), או להשתמש במערכת אחרת לרכישת מטרות כתחליף.
חמישים גוונים של שחרור
עלילה
אנה מתרגזת כשהיא מגלה הודעת טקסט בטלפון של כריסטיאן מאהובתו לשעבר אלנה לינקולן, האישה שפיתתה אותו כשהיה בן חמש עשרה והכירה לו את אורח החיים של ה-BDSM. ההודעה מציינת שהם נפגשו למשקה ושהוא יהיה אבא נפלא.
ארטילריה
הפעלה בשדה הקרב המודרני
ישנם מספר ייעודים טקטיים לסיוע באש לצרכים טקטיים:
חמישים גוונים של שחרור
עלילה
בשני הבקרים הבאים, אנסטסיה וכריסטיאן בקושי מדברים ביניהם, כריסטיאן כועס על ההריון הלא מתוכנן, אנסטסיה כועסת על המפגש שלו עם אלנה בשעת לילה מאוחרת, אם כי כריסטיאן מתעקש שהקשר ביניהם נגמר מזמן.
ארטילריה
הפעלה בשדה הקרב המודרני
ייעודים אלה נהגו במהלך המאה ה-20, אף שהם מוגדרים מחדש מדי פעם בפעם. באופן נרחב, ניתן להבחין בין:
חמישים גוונים של שחרור
עלילה
כאשר כריסטיאן יוצא לעסק לכמה ימים, אנה מקבלת שיחה מג'ק הייד (שהשתחרר בערבות), אשר מודיע לה שהוא חטף את מיה גריי ודורש 5 מיליון דולר תוך שעתיים. הוא מזהיר את אנה לא לספר לאף אחד או שהוא יהרוג את מיה.
טלדור מערכות מחשבים (1986)
מחלוקות עסקיות
במהלך מאי 2014 נתבעו חברת טלדור ובכיריה על ידי חברת פסגות וילין לפידות על כך שהונו את המשקיעים באמצעות דיווחי כזב לגבי פעילות החברה במשך שבע שנים וגרמו להם להפסד של 6 מיליון ו-30 אלף ש"ח. לבסוף נגמרה התביעה בתשלום פשרה של 3.3 מיליון ש"ח מצד טלדור לתובעים. התיק נפתח מחדש לחקירה ולדיונים כנגד בכירי טלדור לשעבר ב-6 ביוני 2018.
חמישים גוונים של שחרור
עלילה
אנסטסיה מעמידה פנים שהיא חולה והיא חוזרת הביתה - כדי לברוח משומר הראש שלה - סוייר. היא לוקחת אקדח והולכת לבנק.
ארטילריה
כלי נשק ארטילריים בצבאות העולם
לרשותם של הצבאות הגדולים בעולם בראשית המאה ה-21 עומדים מגוון רחב של כלי ארטילריה. בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה עשרות רבות של מדינות ברחבי העולם ייצרו וייצאו שורה ארוכה של דגמים שונים של תותחי הוביצר, משגרי רקטות ומרגמות. תהליכי הייצור של רוב דגמי הארטילריה העכשוויים החלו במהלך שנות המלחמה הקרה, כאשר רובו של התהליך בוצע עד ידי שתי מעצמות העל של התקופה: ארצות הברית וברית המועצות.
חמישים גוונים של שחרור
עלילה
בזמן איסוף הכסף, מנהל הבנק שחושד בגניבה מתקשר לכריסטיאן. כריסטיאן מאמין שאנה עוזבת אותו. בכדי להגן על חייה של מיה, אנה משקרת לכריסטיאן, ואומרת שהיא עוזבת אותו לגדל את התינוק לבד.