cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פטרי קופונן
קריירה מקצועית
באוגוסט 2016, לאחר 4 עונות עם חימקי, חתם על חוזה בקבוצת ברצלונה, אותה אימן יורגוס ברצוקאס. כחודש לאחר מכן, ב-18 בספטמבר, נפצע קופונן בראשו בתאונת דרכים בברצלונה, כנוסע במונית. על אף החששות הראשוניים מפגיעת ראש קשה, חזר קופונן לשחק כבר ב-28 באוקטובר, במשחק קבוצתו מול ברוזה במברג. בשתי עונותיו עם ברצלונה ביורוליג שימש לרוב כשחקן ספסל, וקלע 9.0 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2017/2018 זכה עם הקבוצה בגביע הספרדי, לאחר שגברה במשחק הגמר על ריאל מדריד, בתוצאה 92–90.
נבחרת פינלנד
מאז שנת 2007 משחק קופונן עבור נבחרת פינלנד בכדורסל. ביורובאסקט 2011 וביורובאסקט 2013 סיים לנבחרתו לסיים במקום התשיעי – הישגיה הטובים ביותר בטורניר מאז יורובאסקט 1967 – עם ממוצעים של 13.3 נקודות ו-3.9 אסיסטים למשחק. בשנים הבאות השתתף עם פינלנד גם בגביע העולם בכדורסל 2014, ביורובאסקט 2015 וביורובאסקט 2017.
גיבון כסוף-לחיים
גיבון כסוף-לחיים (שם מדעי: Nomascus annamensis) הוא מין בסוג גיבון מצויץ, השייך למשפחת הגיבונים. זהו קוף שהתגלה בזמן האחרון ולא ידוע מה מצב שימורו.
גיבון זה התגלה בווייטנאם, קמבודיה ולאוס ומצוי ביערות הגשם והיערות העונתיים שבהם. במראהו הוא מזכיר את המין גיבון צהוב-לחיים אך לחייו בהירות יותר. הזכרים בעלי גוף שחור עם כיפה לבנה, הלחיים כתומות-זהובות וסביבם אזור לבן והחזה חום והנקבות כתומות עם פנים שחורות.
הסרטונים הישראליים הנצפים ביותר ביוטיוב
הסרטונים הישראליים הנצפים ביותר ביוטיוב מכיל את רשימת הסרטונים הנצפים ביותר באתר יוטיוב אשר נוצרו בידי ישראלים (או שמככבים בהם ישראלים), מכל הזמנים. ברשימה זו מופיעים כ-50 סרטונים שעברו את רף ה-50 מיליון צפיות לפחות. הרשימה אינה כוללת סרטוני יוטיוב שורטס ("קצרים"), מפני אינפלציה.
רוב הסרטונים ברשימה הם קליפים מוזיקליים ורצועות שמע. מתוך 50 סרטונים, רק 6 מהם בשפה העברית.
האקט בעל מספר הסרטונים הרב ביותר ברשימה הם ויני ויצ'י (עם 5 סרטונים) וסטטיק ובן אל (עם 4 סרטונים) שעברו את רף ה-50 מיליון צפיות.
השנה הראשונה שבה מנין הצפיות בסרטון ישראלי בודד (באותה השנה) עלה על 10 מיליון צפיות היא 2015 (בשיר "טרמינל 3" של דודו אהרון). השנה הראשונה שבה מנין הצפיות עלה על 20 מיליון היא 2016 (בשירים "סלסולים" ו"כביש החוף" של סטטיק ובן-אל תבורי. בשנת 2017 מנין הצפיות כבר עלה על 40 מיליון צפיות לשיר בודד (בשיר "טודו בום" של סטטיק ובן אל תבורי).
ב-11 בדצמבר 2018 הפך הקליפ לשיר "Toy" של נטע ברזילי (זה שהועלה על ידי ערוץ היוטיוב של האירוויזיון) לקליפ הישראלי השני בהיסטוריה שחצה את רף ה-100 מיליון במספר הצפיות ביוטיוב.
ב-9 בספטמבר 2021 הפך הקליפ לשיר "Bassa Sababa", גם הוא של ברזילי, לקליפ הישראלי השני שחצה את רף ה-200 מיליון במספר הצפיות ביוטיוב.
הסרטונים הישראליים המובילים
{{legend|#d7ccf3| — הסרטון אינו בשפה העברית או ברובו}}
אוטו ברגר
אוטו ברגר (בגרמנית: Otto Berger; 1900, אופולה – 1985, דרמשטאדט), היה רופא שיניים, מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה.
הסרטונים הישראליים הנצפים ביותר ביוטיוב
הסרטונים הישראליים המובילים
עדכון מלא של נתוני הטבלה בוצע לאחרונה ב-31 באוקטובר 2022.
אוטו ברגר
קורות חיים
ברגר נולד באופולה שבשלזיה העלית. בלאחר קבלת הסמכה כרופא שיניים הוא עבד בברלין. בשנת 1930 הצטרף למפלגה הנאצית ולס"א. זמן קצר לאחר מכן שינה את דעותיו הפוליטיות והפך למבקר של הנאציזם. כתוצאה מכך הוצא מהמפלגה ומשורות הס"א.
בתקופת מלחמת העולם השנייה
בתחילת 1943 הכיר ברגר דרך מכר משותף את רופא השיניים היהודי פדור ברוק (Fedor Bruck). עקב חוק הפקידות משנת 1934 הורשה ברוק לטפל בחולים יהודיים בלבד. באוקטובר 1942 קיבל ברוק צו גירוש למזרח, עם קהילתו בברלין. הוא החליט לא להתייצב ולהתחבא. הוא הסתתר במספר מקומות בברלין, ובתחילת 1943 הגיע לביתו של ברגר. זה החביא את ברוק לסירוגין בדירתו, במרפאתו ובחדר ההמתנה שלו.
הסרטונים הישראליים הנצפים ביותר ביוטיוב
המוזיקאים בעלי המספר הרב של סרטונים ברשימה
עדכון מלא של נתוני הטבלה בוצע לאחרונה ב-31 באוקטובר 2022.
אוטו ברגר
בתקופת מלחמת העולם השנייה
בנוסף לכך סייע ברגר גם לשני בעלי תפקידים בקהילה היהודית, אחד מהם - אחראי על בית הקברות היהודי.
הסרטונים הישראליים הנצפים ביותר ביוטיוב
הכי נצפים לפי שנת העלאה
הטבלה הבאה מפרטת את הדף הנוכחי של חמשת הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב שהועלו בכל שנה, כאשר כל אחד מהם מעוגל למאות האלפים הקרובים ביותר, וכן ניתן לראות את מעלה הסרטון ואת תאריך הפרסום ביוטיוב.
אוטו ברגר
הכרה והנצחה
בשנת 2009 הכיר יד ושם באוטו ברגר בתור חסיד אומות העולם. ברגר קיבל מספר אותות כבוד גרמניים, בהם מפגש הוקרה בשנת 1964 עם וילי בראנדט.
הטי גולדמן
__ללא_תוכן_עניינים__ הֶטי גולדמן (Hetty Goldman; 19 בדצמבר 1881, ניו יורק – 4 במאי 1972, פרינסטון, ניו ג'רזי) הייתה ארכאולוגית אמריקאית, האישה הראשונה שניהלה חפירה ביוון והאישה הראשונה בסגל המכון האמריקאי למדע מתקדם.
קורות חייה ופועלה
הטי גולדמן נולדה למשפחת הבנקאים היהודית גולדמן זקס. גולדמן סיימה את הכשרתה האקדמית במכללת ברין מאר לנשים ב-1903 בלימודי אנגלית ויוונית והמשיכה בלימודים קלאסיים באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. אחרי סיור בן שלושה חודשים באתרי עתיקות רומיות באיטליה פנתה ללימודי ארכאולוגיה בבית הספר לתארים מתקדמים במכללת רדקליף. ב-1910 פרסמה את מחקרה הראשון, ששילב ידע בתרבות יוון העתיקה ובארכאולוגיה – "האורסטיאה של אייסכילוס בציורי כדים יווניים". בעקבותיו זכתה במלגת עמיתי צ׳רלס אליוט נורטון מאוניברסיטת הרווארד להשתלמות בבית הספר האמריקאי ללימודים קלאסיים באתונה, והייתה האישה הראשונה בשורת זוכי המלגה. בחסות מוסד זה אופשר לה לנהל חפירה ארכאולוגית עצמאית באתר האלאי. היא המשיכה בחקירת האתר הזה גם בשנות ה-20. בכך הייתה גולדמן לאמריקאית הראשונה שעמדה בראש משלחת ארכאולוגית במזרח הים התיכון. מלחמות הבלקן ב-1912–1913 קטעו את עבודתה האקדמית. במהלכן ועד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שאז שבה לארצות הברית, פעלה בהתנדבות כאחות רחמניה במסגרת הצלב האדום. הממצאים שהעלתה בחפירות האלאי שימשו כחומר לעבודת הדוקטורט שלה (התואר ניתן לה ב-1916 מטעם מכללת רדקליף) והובילו להתמקדותה בפרהיסטוריה של יוון. ב-1918 חזרה ליוון כדי לדווח לארגון הג'וינט על מצב הקהילות היהודיות באזור והמשיכה לעבוד במסגרתו עד 1920. ב-1921 בחרה לחפור באתר קולופון בחבל איוניה במערב אסיה הקטנה מטעם המוזיאון לאמנות Fogg של אוניברסיטת הרווארד. החפירות הופסקו ב-1922 בגלל אירועי מלחמת יוון–טורקיה. בשנים 1924–1927 ניהלה חפירות באבטרסיס שב. ב-1928 החלה ללמד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור. בשנות ה-30 חפרה באתר גוזלוקולה בטרסוס, קיליקיה. במלחמת העולם השנייה הפסיקה את החפירות בטרסוס ושבה אליהן רק ב-1947 בסיוע הארכאולוגית האמריקאית תרזה גואל. בשנים הבאות התמסרה לעיבוד הממצאים ולפרסום תוצאות מחקריה, שבהם התמקדה בתרבויות מתקופות הברונזה והברזל ובקשרים שבין יוון לארצות המזרח הקדום.
הטי גולדמן הייתה נכדתם של מרקוס גולדמן מייסד בנק ההשקעות גולדמן זקס ושל הרב שמואל אדלר ממנהיגי היהדות הרפורמית בגרמניה ובארצות הברית. היא עצמה לא הקימה משפחה.
Chromebit
שימושיות
Chromebit מריץ באמצעות חיבור HDMI את מערכת ההפעלה הקניינית Chrome OS על כל צג מכשיר שאליו הוא מחובר. מערכת ההפעלה הזו תומכת לרוב ביישומים מסוג אחד, דפדפנים, תוך הסתמכות רבה על חיבור לאינטרנט לצורך אחסון נתונים.
ל-Chromebit דמיון שטחי ל-Chromecast, אך בעוד ה-Chromecast מיועד להציג תמונות על טלוויזיות או מסך גדול אחר, ה-Chromebit משמש כמחשב אישי. המכשיר מתחרה בעיקר נגד הIntel Compute Stick, שמציע חיבור למערכת ההפעלה Windows 8.1 ואובונטו.
טקס פרסי אופיר לשנת 2007
טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-18 על שם השחקן ואיש הקולנוע הישראלי שייקה אופיר, המכונה גם "האוסקר הישראלי", התקיים ב-20 בספטמבר 2007 במשכן לאמנויות הבמה שבתל אביב-יפו. הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
את רשימת המועמדים הוביל הסרט "ביקור התזמורת" עם 13 מועמדויות, כלומר הועמד לכל קטגוריה. אחריו הסרטים "מדוזות", "נודל" ו"בופור" עם 10 מועמדויות.
פרס על מפעל חיים הוענק לאיציק קול ופרס על הישגים מקצועיים הוענק לאברהם לייבמן.
מועמדים
מקור:
שיחות לעובדי גוגל
שיחות לעובדי גוגל (AtGoogleTalks או Talks@Google) הן סדרה של הרצאות, כל אחת במשך כחצי שעה עד שעה, שניתנו בפני עובדי חברת גוגל במשרדיה השונים ברחבי העולם, הוקלטו, והן זמינות לציבור הרחב באתר יוטיוב. המרצים באים מתחומים שונים כמו ממשל ופוליטיקה, מדע, מחשבים, אמנות, ספרות, בידור, טלוויזיה, בלשנות, הגות, היסטוריה ועוד. סדרת ההרצאות החלה בשנת 2006, ועד לשנת 2017 נערכו בה יותר מ-4,000 הרצאות. כתריסר הרצאות נוספות מדי שבוע. נכון ל-2018 יש לערוץ למעלה מ-125 מיליון צפיות.
בין המרצים השונים נכללים: ליידי גאגא, נועם חומסקי, סלמאן רושדי, סלבוי ז'יז'ק, ג'ון סרל, סטיבן פינקר, כריסטופר היצ'נס, בוב וודוורד, מוחמד יונוס, מייקל בלומברג, ברק אובמה, רון פול, טינה פיי, מרתה סטיוארט, הילרי קלינטון, פול קרוגמן, ג'יימס רנדי, דניאל גולמן, חוזה גונזלס, ג'ורג' סורוס, דייוויד בקהאם, ניל גיימן, סטיב ווזניאק, סאם האריס, קונדוליזה רייס, גארי קספרוב, דן אריאלי, ג'ון מקיין, דונלד קנות', פיליפ זימברדו, ריי קורצוויל, דייב ברי, הנרי קיסינג'ר, דיפאק צ'ופרה, אליס ווקר, סוניה ליובומירסקי, הווארד זין, דייוויד פרידמן, ג'יימי אוליבר, סטיבן ויינברג, דניאל אלסברג, ג'ונתן ספרן פויר, דניאל כהנמן, ננסי פלוסי, מרכוס דו סוטוי, ברנאר אנרי לוי, רם עמנואל, גדי עזרא וקווין מיטניק.
קצין אוכלוסייה
קצין אוכלוסייה או קצין אוכלוסייה בלחימה (בראשי תיבות: קָאָ"ל) הוא קצין בדרגת סגן עד רב־סרן האמון על מתן מענה ראשוני למקרים הומניטריים בעת מלחמה. הקצין מלווה את הכוחות בשטח ומסייע בתיאום וייעוץ בנושאים הומניטריים במצבי קיצון ובתרחישים רגישים למניעת פגיעה באוכלוסייה אזרחית. התפקיד נוצר בעקבות לקחים שנלמדו ממבצע עופרת יצוקה לגבי תורת הלחימה בעימות מול ארגוני טרור בשטח בנוי שבו מצויה אוכלוסייה אזרחית.
אמה מארסק
אמה מארסק (דנית: Emma Mærsk) היא אוניית מכולות, הראשונה בסדרה E-class ובה שמונה אוניות מכולות בבעלות תאגיד מארסק. כאשר הושקה בשנת 2006, הייתה אמה מארסק אוניית המכולות הגדולה ביותר בעולם. נכון לשנת 2013, היו אמה מארסק ואחיותיה לסדרה הן אוניות המכולות הארוכות ביותר בעולם (397.7 מטר). על פי הנתונים הרשמיים שהתפרסמו באשר לאונייה היא מסוגלת לשאת כ-11,000 מכולות 20 רגל תקניות TEU, או 14,770 TEU, בהתאם להגדרה בה עושים שימוש. בחודש מאי 2010 האונייה האחות אבה מארסק נשאה מספר שיא של 15,011 לנמל טנג'יר במרוקו.
היסטוריה
האונייה נבנתה במספנות אודנסה בדנמרק וקרויה על שמה של אשת ארנולד מארסק מק'קיני מולר, מנהל החברה עד לשנת 1993. האונייה יצאה להפלגת בכורה ב-8 בספטמבר 2006 מנמל אורהוס בדנמרק, בדרכה ליוקוהמה, דרך תעלת סואץ. בדרכה פקדה נמלים רבים באירופה ובאסיה. בדצמבר 2006 זכתה לכותרות לאחר ששייטה מסין לבריטניה כשכל מטענה מכיל מוצרי מתנות לחג המולד. את דרכה חזרה מבריטניה לסין עשתה כשכל מכולותיה מכילות אשפה המיועדת למיחזור בסין.
ב-1 בפברואר 2013 נפגע מדחף האונייה בעת מעבר בתעלת סואץ ולתוכה פרצו מים כה רבים עד שנאלצה להיעזר בגוררות כדי לעגון בנמל פורט סעיד ולפרוק לצורך תיקונים 13,500 מכולות שהיו עליה. לאחר תיקונים ראשוניים היא נגררה לנמל פלרמו, שם תוכננו לה כארבעה חודשי תיקונים ובדיקות.
קיבולת
בדיווחים ראשונים על האונייה דיווחה חברת מארסק כי קיבולתה היא 11,000 TEU, בהנחה שכל מכולה שוקלת משקל מקסימלי של 14 טון. לטענת חברת מארסק, בעת הכנסתה של אמה מארסק לשירות קיבולתה הייתה גדולה בכ-1,400 מכולות מכל אוניית מכולות אחרת בעולם. אולם מאוחר יותר פרסמה חברת מארסק כי קיבולתה של האונייה הוא 14,770 TEU. קיבולת מדויקת של אוניית מכולה היא בגדר סוד מסחרי של חברות הספנות ועל כן לא ניתן לדעת נתונים מדויקים על קיבולתה של אמה מארסק.
בשנת 2012 השיקה חברת הספנות CMA את אוניית המכולות CMA CGM Marco Polo אשר קיבולתה במכולות לא עמוסות היא 16,020 TEU, הגדולה יותר מזו של אמה מארסק. אולם קיבולת מכולות עמוסות של המרקו פולו היא 10,000 TEU, פחות מזו של האמה מארסק. ב-21 בפברואר 2011 הזמינה חברת מארסק עשר אוניות מכולות במספנות דייהו (Daewoo), בסדרת Triple-E, להן קיבולת מתוכננת של 18,000 TEU. האונייה הראשונה מסדרה זו צפויה להיכנס לשירות בשנת 2014.
הנעה וגוף
לאמה מארסק מנוע דיזל מדגם Wärtsilä-Sulzer RT-flex96C מתוצרת פינלנד. זהו מנוע הדיזל הגדול ביותר בעולם, גובהו 13.5 מטר, אורכו 26.59 מטר ומשקלו מעל 2,300 טון. למנוע 14 צילינדרים המפיקים כ-109,000 כ"ס. במהירות גבוהה המנוע צורך כ-14,000 ליטר דלק כבד בשעה. האונייה מצוידת במספר אמצעים כדי להפחית את פגיעתה בסביבה בהם שימוש חוזר בגזי פליטה.
קוטר הסיבוב של האונייה במהירות 24 קשר הוא 1.5 קילומטר.
גיבון שחור מזרחי מצויץ
גיבון שחור מזרחי מצויץ (שם מדעי: Nomascus nasutus) הוא מין מסוג גיבון מצויץ, השייך למשפחת הגיבונים. גיבון זה מצוי בטבע רק ביערות דרום מזרח סין ובצפון וייטנאם. הוא נחשב לאחד מ-"25 הפרימטים הנמצאים בסכנת ההכחדה החמורה ביותר". בטבע נותרו ככל הנראה רק 30–40 פרטים בוגרים.
הגיבון דומה במראהו למין גיבון שחור מצויץ ולגיבון האינאן ובעבר הוא היה תת-מין שלו, אך עקב נתונים מולקולריים הוחלט לשייכו למין עצמאי. צבעו שחור, יש לו כיסי לחיים גדולים בצבע לבן וכיפה לבנה על הראש.
הגיבון חי ביערות הגשם ומסוגל לקפץ למרחקים גדולים בעזרת זרועותיו. כמו רוב הפרימטים הוא אוכל-כול הניזון מהחי ומהצומח. הגיבונים חיים יחדיו בזוגיות במרומי העצים.
תעלומת רוק איילנד (סדרת טלוויזיה, 2022)
תעלומת רוק איילנד (באנגלית: Rock Island Mysteries) היא תוכנית טלוויזיה קומית אוסטרלית לילדים ולבני נוער, שהוצגה בבכורה ב־10 Shake ב-2 במאי 2022 ובניקלודיאון יום למחרת. בהתחלה שם הסדרה היה: "האי של טיילור" ואז שינו אותו ל-"תעלומת רוק איילנד".
ב-אוקטובר 2022 הסדרה חודשה לעונה נוספת שכנראה תעלה בסוף 2023.
הפקה
הסדרה היא בת 20 פרקים שצולמה בגולד קוסט ובפורט דאגלס, קווינסלנד ב-2021 לעונה 1, ובחוף הזהב וב- Helensvale, קווינסלנד בין השנים 2022–2023 לעונה 2. זו הייתה הפקה של FremantleMedia Australia עבור רשת 10 ו-Nickelodeon International.
באוקטובר 2022, רשת 10 וניקלודיאון הודיעו שהסדרה חודשה לעונה שנייה, שאמורה לצאת לאקרנים ב-2023.
בחדר הסמוך (או מחזה הוויברטור)
מערכה ראשונה
ד"ר גיבינגס, מדען חשמל, גר עם אשתו קתרין ובתם התינוקת, לטיציה (לוטי), בצפון מדינת ניו יורק בסוף המאה ה-19. עם החידוש האחרון של כניסת חשמל לבתים אמריקאים, גיבינג רותם אותו ליצירת מכונה המיועדת לריפוי היסטריה נשית על ידי גרימת "פרוקסיזמות" – ובכך ממציא בתמימות את הוויברטור. הוא מטפל במטופליו באולם ניתוחים בביתו, בשם "החדר הסמוך", לצד עוזרתו ומיילדתו אנני. בעוד הוא מאמין שגופה של אשתו אינו מייצר די חלב כדי להזין את בתם, קתרין אינה מרוצה מינית מבעלה, שמוקסם מחשמל ומתקשה עם אינטימיות.
בסוף נובמבר מביא הרופא מטופלת חדשה, סברינה דולדרי, ובעלה דיק, שמתוסכל מהקשיים הנובעים מההיסטריה של אשתו. בעוד גיבינגס מטפל בסברינה עם הוויברטור, מר דאלדרי וקתרין מטיילים בגשם. כשמר דאדלי חוזר, הוא שמח לראות שיש הבדל ניכר בבריאותה של סברינה. קתרין חושפת בשוגג את קשייה בהנקת לטיטיה, ומר דאלדרי מציע לשכור את עוזרת הבית שלהם, אליזבת, אישה אפרו-אמריקאית, כמיינקת, מכיוון שאיבדה לאחרונה את בנה היילוד שחלה בכולרה. כאשר הם לבדם בביתם, בני הזוג גיבינגס דנים בחששותיה של קתרין מפני הכנסת אדם זר להניק את לטיטיה.
למחרת ד"ר גיבינגס עורך לאליזבת בדיקה רפואית, וקובע שהיא תהיה מיינקת בריאה. קתרין מתבוננת בה מאכילה את התינוקת ומגיבה רגשית; היא מנסה להסביר לבעלה על חוסר הביטחון האמהי שלה, אך ד"ר גיבינגס מעוניין יותר בתרופות לגברת דאלדרי עם סיבוב נוסף של טיפול חשמלי בחדר הסמוך. עם זאת, כאשר אנני העוזרת שלו נעדרת, לסברינה קשה הרבה יותר להגיע לפרוקסיזם, ולאחר שהוא מנסה לעורר אותה במתח גבוה יותר, מתרחשת הפסקת חשמל. אנני מגיעה ועורכת טיפול ידני לסברינה, מה שגורם לה לשפיכה נשית, בזמן שד"ר גיבינגס פועל להחזרת החשמל בבית. אליזבת מתכוננת לחזור הביתה למשפחתה שלה ונשאלת על ידי קתרין אם היא מתכננת להביא עוד ילדים לעולם, לפני שהיא מגלה את הפחדים האישיים שלה מלידה ואת הכאב הגדול שחשה כאשר לטיטיה ניסתה לינוק ממנה לראשונה. בינתיים אנני מציגה את הידע שלה בפילוסופיה יוונית בפני גברת דאלדרי, שמבקשת ממנה להתחיל להעביר לה שיעורים פרטיים.
לאחר שכולם עזבו, בני הזוג גיבינגס מתאמצים לייצר אינטימיות מינית בסלון, אך מופרעים על ידי גברת דאלדרי שחזרה לקחת את כובעה ונראית חלשה. הרופא מחליט לטפל בה שוב באמצעות הוויברטור, למורת רוחה של אשתו, אך כאשר היעדרותה של אנני מקשה עליה להגיע לפרוקיזם בשנית, הוא משתמש בהצלחה במה שהוא מכנה "עיסוי פות" בנוסף למכשיר. קתרין, שצותתה מעבר לדלת, דורשת מבעלה לבצע בה טיפול חשמלי, אך הוא מגנה את הרעיון כבלתי ראוי ולא מקצועי. גברת דאלדרי שוב עוזבת, וד"ר גיבינגס, שהולך וחושד באשתו, נועל את החדר הסמוך לפני שעוזב להשתתף במועדון של מדענים אקדמאיים.
סברינה חוזרת לבית גיבינגס בפעם השלישית, הפעם כדי להחזיר את כפפותיה, ומתארת לקתרין המסוקרנת את תחושות הוויברטור. הסקרנות משתלטת על קתרין, והיא פורצת את המנעול למעבדת בעלה, וסוף סוף רואה את המכשיר. גברת דאלדרי מציעה להשתמש במכשיר על גברת גיבינגס, אבל יש לה תגובה שלילית מאוד אליו. היא מציעה להעביר את הטיפול לסברינה, ולמרות התעקשותה כי ד"ר גיבינגס צריך להיות היחיד שייקח אחריות כזו, היא מסכימה את ההצעה. הווילון יורד כשלגברת דאלדרי יש את הפרוקסיזמה השלישית שלה באותו היום.
מערכה שנייה
עברו שבועיים מאז הרפתקאותיהם של קתרין וסברינה עם הוויברטור וד"ר גיבינגס רואים מטופל חדש – ליאו ארווינג, מקרה נדיר של היסטריה גברית. ליאו, צייר, מספר על מקור התסמינים ההיסטריים שלו, שלדעתו הם שברון לב אותו קיבל מאישה שבה התאהב בפירנצה. ד"ר גיבינגס חושף את המצאתו האחרונה, שתוכננה במיוחד לטיפול בהיסטריה בגבר; מכשיר המוחדר לפי הטבעת, אותו הוא מכנה "ויברטור צ'אטאנוגה". בינתיים בסלון קתרין מתקשה להתחבר לתינוקת שלה, שהייתה בעבר מחייכת וקשובה לאליזבת. לאחר טיפול מהיר ומוצלח, ליאו פוגש את קתרין בדרכו החוצה, ומקסים אותה בנטיותיו המיושנות והעדפה משותפת לאור נרות על פני מנורות חשמליות. לאחר מכן קתרין משוחחת עם סברינה על המשך חקירת הוויברטור על דעת עצמן מאחורי גבו של בעלה, אך הרופא מפריע להן ומכניס את סברינה לחדר הטיפולים.
מר ארווינג חוזר לבית גיבינגס, לאחר ששכח את צעיפו, ומתאהב באליזבת כשהוא פוגש אותה. הוא מתעקש שעליו לצייר אותה מניקה את לטיטיה, ולייצר מדונה של אחרי מלחמת האזרחים. אחרי הצעות נדיבות לתשלום, היא מסכימה, אבל רק אם קתרין יושבת בחדר במהלך הציור כדי להרגיש שהדבר לא כל כך פסול. מר דאלדרי מגיע ללוות את אליזבת ואשתו חזרה לביתם, וכשכולם נעלמים, קתרין מגלה לבעלה על חששותיה להמשיך להעסיק את אליזבת, מפני שהיא תיקשר מדי ללטיטיה. שיחתם הופכת במהירות לוויכוח מכיוון שקתרין טוענת שהיא איננה בריאה נפשית ומתחננת לקבל טיפול בחדר הסמוך, וד"ר גיבינגס מניח שזה בגלל עודף חלב. בחוסר רצון, הוא מסכים לרפא אותה באמצעות הוויברטור.
בחדר הניתוחים, ד"ר גיבינגס מנסה לערוך טיפול באשתו כפי שהיה עושה עם כל מטופלת אחרת, אך הניסוי הופך במהירות למיני שכן קתרין מתעקשת שהם יתנשקו בזמן שהוא מטפל בה. קתרין מתוסכלת כשהוא מסרב לעשות זאת, היא מתלבשת כדי לעזוב, ומספרת על איך כשפגשה את הרופא לראשונה כנערה צעירה, היא כתבה את שמה בשלג מחוץ לחלונו בתקווה שהוא יבחין בה. היא בורחת מהבית בזעם בעוד ד"ר גיבינגס, בפרץ יצירתיות, מזמן את אנני כדי לעזור לו לנסח תוכניות לוויברטור עשוי מים, שנועד לטפל בחולים נסערים במיוחד, כמו אשתו.
קתרין מופיעה שוב עם ליאו לאחר שנתקלה בו במהלך השלג הראשון של העונה, ומפלרטטת איתו בגלוי, למרות אי נוחותו. היא מבקשת ממנו להראות לה היכן בעלה הציב את הוויברטור בפגישתם מוקדם יותר, וכשהיא מניחה את ידה על לחיו, ד"ר גיבינגס יוצא מחדר הניתוחים. מר ארווינג, נבוך, יוצא במהירות, וגברת גיבינגס לוחצת על הרופא להגיב האם הוא מקנא בכך שידה על לחיו. לטענתו, בגלל ריבוי הגוונים והסוגים של האהבה, הרגע היה לא רלוונטי ולא חשוב. קתרין, פגועה, מגלה שהיא קיוותה שהוא יקנא, ויתאמץ יותר בעבודה על היחסים ביניהם.
שבוע חולף, וליאו צייר באופן קבוע את אליזבת מניקה תוך שהוא דוחה את המחוות הרומנטיות של קתרין. יום אחד, ד"ר גיבינגס חוזר הביתה ומגלה את הציור, אך מסתיר את סלידתו. הוא עורך במהירות טיפול חשמלי עם ליאו ומכריז שהוא נרפא, ובכך מפסיק את הטיפולים שלו לצמיתות. בהמשך היום, מר וגברת דאלדרי מגיעים לטיפול של סברינה. קתרין וסברינה מסיחות את דעתם של דיק בכך שהן שולחות אותו לגן החורף של בני הזוג גיבינגס, בזמן שהן דנות עם אליזבת בתחושות המשונות והדיכוטומיות של הוויברטור. אליזבת, מבולבלת, מאמינה שהתחושות הן תוצאה של יחסי מין עם בעליהן, אך גברת דאלדרי טוענת שרגשות כאלה במהלך יחסי מין יהיו מביכים להפליא – בעלה מקפיד לקיים איתה יחסי מין בשקט בחושך מוחלט. מר אירווינג עוזב את ביתו של גיבינגס, לאחר שנרפא ככל הנראה, ואליזבת חוזרת בחוסר נוחות לדירתה.
סברינה נלקחת לחדר הסמוך לטיפול כשבעלה חוזר מהגן. בעוד שהיא עוברת עיסוי ללא הצלחה עם המכשיר, מר דאלדרי מנסה לנשק את קתרין, והיא סוטרת לו בקול רם ושולחת אותו בכרכרה לביתו. אנני מציעה לתפעל את הכלי מכיוון שהטיפול לוקח זמן רב מהרגיל, וד"ר גיבינגס משתמש בזה כתירוץ להתעמת עם אשתו על הסטירה ששמע מהסלון. לפני שעוזב למועדון, הוא רומז בעדינות על ההשערות שלו שהיא בוגדת בו עם הגברים בחייה. בחדר הסמוך, גברת דאלדרי ואנני מתחילות בשיעור יוונית בעקבות הצלחתן עם הוויברטור. סברינה שואלת מדוע היא לא נשואה, כפי שאמר תאלס לאמו: היא התעוררה יום אחד וגילתה שמאוחר מדי. לפני יציאתה, גברת דאלדרי מנגנת בפסנתר לבדה בסלון; אנני מגיעה ולאחר שהיא מסיימת את השיר מנשקת אותה בלהט. סברינה המומה, עוזבת וקובעת שטוב ביותר אם הן תפסקנה להתראות.
קתרין עונה לפעמון הדלת לאליזבת שחזרה להודיע שהיא מתפטרת מתפקידה כמניקה, מכיוון שבעלה זקוק לה בבית כדי לעזור עם ילדיהם האחרים. כשקתרין מהרהרת איך היא תמות מצער אם התינוקת שלה תמות, אליזבת הנלהבת מסבירה כי בהתחלה היא חשה טינה רבה כלפי לטיטיה על כך שהיא לקחה את החלב שנועד לבנה המת. אך כשראתה כמה היא אסירת תודה על כך היה קשה להאמין שהתחושה היא אחרת מאשר אהבה. לפני עזיבתה, היא מפצירה בקתרין לשמור את לטיטיה קרובה ולזכור את בנה שהשאיר אותה בחיים. פעמון הדלת מצלצל שוב, וליאו מגיע להיפרד, כשהוא עובר לפריז. קתרין מתחננת שייקח אותה איתו, ומסבירה כיצד הוא פיתה אותה בשיחותיו על יופי ומין. מר ארווינג מתוודה שהוא מאוהב באליזבת, שדחתה את רגשותיו מוקדם יותר בערב כשליווה אותה אל ביתה. קתרין מבקשת בפעם האחרונה בכך שהיא חושפת את בדידותה, אך הוא מבטל את חיבתה ומזכיר לה שהיא לא יכולה להרגיש כל כך בודדה כשהיא שייכת למשפחה שאוהבת אותה.
ליאו עוזב, וקתרין, בודדה מתמיד, מנסה להשתמש בוויברטור על עצמה אך עדיין לא מרגישה דבר מהנה. ד"ר גיבינגס חוזר הביתה ונבהל לראות אותה משתמשת בכלי, אך עד מהרה הוא מודה בקנאתו כשהיא מודה שהיא התאהבה בליאו. קתרין מתעמתת איתו בנוגע לכוונותיו לקשר ביניהם; לאהוב אותה ולעודד את הכמיהה להנאה, או להיות רק רופא ולגרום לה להרגיש טוב יותר. הרופא מודה שהוא היה רוצה לאהוב אותה אך אינו יודע כיצד, ובז'רגון הרפואי, רושם ומנשק את תווי פניה היפים ביותר. קתרין מתרגשת מהפגיעות שלו, ומובילה אותו לגן. השניים מתפשטים ועושים מלאכי שלג בגופם החשוף. הווילון נופל כשקתרין מטפסת על גבי בעלה ועולה עליו, מגיעה לתנוחה מינית בה היא העליונה ובכך סוף סוף מתאפשר לה להגיע לסיפוק מיני.
בימוי
הסט מחולק בין שני חדרים, סלון ומשרד רופא. בשיא המחזה, השחקנים חוצים דרך הקיר הדמיוני המחלק את החדרים כדי ליצור את הסצנה השלישית והאחרונה, בחוץ בשלג הנופל.
רקע
בשיחה עם הבמאי לס ווטרס הוא טען כי ההצגה נכתבה בהשראת הספר "טכנולוגיית האורגזמה: היסטריה, הוויברטור וסיפוק מיני של נשים" מאת רייצ'ל פ'מיינס. רוהל מצטטת את ספרה של מיינס, "AC/DC: סיפור הפרא של מלחמת התקנים הראשונה" (טום מקניכול) "והיסטוריה חברתית של מיינקות באמריקה" (ג'נט גולדן) כספרים שקראה או שהשפיעו עליה כשכתבה את המחזה.
המחזה הוזמן על ידי התיאטרון הרפרטואר ברקלי, שקיבל פרס מחזה אמריקאי חדש של קרן אדגרטון לקראת הפקת המחזה. לס ווטרס, המנהל האמנותי העמית אמר בין השאר: "הפרס הזה מספק לנו את המותרות הנדירות של תקופת חזרות ממושכת להצגה חדשה. שרה הפכה לאחת הכותבות החשובות במדינה, וכבוד כי תיאטרון ברקלי מילא תפקיד חיוני בקריירה שלה."
הפקות
ההצגה הוצגה בבכורה בתיאטרון הרפרטוארי בברקלי ב-5 בפברואר 2009, עד 15 במרץ 2009, בבימויו של לס ווטרס. ההפקה בברודוויי, שהוצגה על ידי תיאטרון לינקולן סנטר, החלה בתצוגות מקדימות בתיאטרון ליסאום ב-22 באוקטובר 2009, נפתחה רשמית ב-19 בנובמבר ונסגרה ב-10 בינואר 2010 לאחר 60 הופעות סך הכל. צוות השחקנים כלל את לורה בננטי, מייקל סרבריס, קווינסי טיילר ברנסטין, מריה דיזיה, תומאס ג'יי ראיין, ונדי ריץ' סטטסון וצ'נדלר ויליאמס. הפקה זו הייתה מועמדת לשלושה פרסי טוני.
בישראל
בישראל ההצגה הופקה לראשונה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין ב-10 במרץ 2012 בתרגומה של עינת ברנובסקי ובבימויו של ניר ארז.
פרסים ומועמדויות
ההצגה גרפה שלוש מועמדויות לפרס טוני לשנת 2010:
ההצגה הייתה מועמדת לפרס דרמה דסק לשנת 2010 על עיצוב תלבושות מצטיין.
ההצגה הייתה מועמדת לפרס פוליצר לדרמה לשנת 2010, אך הפסידה למחזמר "כמעט נורמלי".
הר באטל
הר באטל (באנגלית: Mount Battle) הוא הר בהרי באפין, על האי באפין בטריטוריית נונאווט שבקנדה.
ההר הוא חלק מהקורדילרה הארקטית.
ההר ממוקם 65 קילומטרים צפונית מזרחית מהעיירה האינואיטית פאנגנירטונג.
גובהו של ההר 1,329 מטרים מעל פני הים.
יעקב גולדפרב
יעקב גולדפרב (נולד ב-13 באוקטובר 1938) הוא שחקן כדורעף וכדורגלן בעבר ומאמן כדורגל וכדורעף ישראלי ששיחק בעמדת השוער.
קריירה
גולדפרב נולד ברמת גן ובגיל 12 עבר עם הוריו לקיבוץ גינוסר, שם שיחק כדורסל וכדורעף בהפועל גינוסר ובנבחרת ישראל בכדורעף. בגיל 22 עזב את המשק ועבר לעיר טבריה, שם הצטרף לאימוני הפועל טבריה וכבר באימון הראשון שבר את כתפו ונעדר חמישה חודשים. כשחזר לאימונים שיחק את משחק הבכורה שלו מול הכח תל אביב במסגרת גביע המדינה. גולדפרב העפיל עם הפועל טבריה כל הדרך מליגה ב' ועד להעפלה לליגה הלאומית בסיום עונת 1960–1961. גולדפרב התגורר ברמת גן על מנת שיוכל להגיע ללימודי הדרכת ספורט במכון וינגייט ופעמיים בשבוע נסע לטבריה לאימונים. בעונת 1963–1964 נבחר גולדפרב לנבחרת העונה. בליגה הלאומית שיחק גולדפרב עם הפועל טבריה 4 עונות ולאחר ירידתה, שיחק עונה אחת בליגה א'. ובעונה הכפולה 1966–1968 עמד בשערה של שמשון תל אביב ברוטציה עם יעקב חודורוב. בגיל 30 פרש ממשחק.
מסאהיקו קומורה
מַסַאהִיקוֹ קומורה (ביפנית: 高村 正彦; נולד ב-15 במרץ 1942) הוא פוליטיקאי יפני, וסגן נשיא המפלגה הליברלית-דמוקרטית. שימש כשר החוץ של יפן בין השנים 1998 עד 1999 וכן בין השנים 2007 עד 2008. כמו כן, כיהן במהלך 2007 כשר ההגנה של יפן, ובין השנים 2000 עד 2001 כשר המשפטים של יפן.
יעקב גולדפרב
קריירה
יכולתו הטובה של גולדפרב לא נעלמה מעיניו של המאמן הלאומי גיולה מנדי והוא זימן אותו לנבחרת ישראל בכדורגל בשנת 1962, במדיה ערך 3 שלוש הופעות.
מסאהיקו קומורה
קומורה נולד במחוז אהימה. הוא למד משפטים באוניברסיטת 中央大学) Chuo) בטוקיו. לאחר סיום לימודיו החל בקריירה הפוליטית. הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים של יפן בבחירות אשר התקיימו ביוני 1980, והוא מכהן בו ברציפות מאז.
יעקב גולדפרב
כדורגל
גולדפרב אימן את קבוצת מכבי יבנה שש שנים והעלה אותה מליגה ב' לליגה א' בעונת 1975–1976. בעונת 1979–1980 אימן את הפועל מרמורק בליגה א' דרום.
כדורעף
בתחילת שנות ה-60 שיחק ואימן בקבוצת הכדורעף של אליצור תל אביב.
UUCP
UUCP הוא מונח במחשוב, והוא קיצור של המילים Unix-to-Unix Copy שתרגומו לעברית הוא העתק יוניקס ליוניקס. המונח מתייחס באופן כללי לשכבת תוכניות מחשב, ופרוטוקולים המאפשרים הפעלה של פקודות מרחוק, העברת קבצים, הודעות דואר אלקטרוני, וקבוצות דיון בין מחשבים.
הפקודה שנקראת uucp, היא תוכנה אחת בשכבה, ומשמשת לבקשת ביצוע העתקת קובצים. בשכבה קיימת גם תוכנה בשם uux, המשמשת לביצוע פקודות ממחשב מרוחק, uucico המבצעת העברת קבצים, uustat המבצעת סטטיסטיקות ומעקב אחר פעילויות אחרונות, uuxqt המבצעת פקודות שנשלחו ממחשב מרוחק, ו-uuname המדווחת על שם ה-UUCP של המחשב המקומי. חלק מגרסאות השכבה כוללות את תוכנת ה- uuencode/uudecode, הממירה קבצים בינארים מבוססי 8 סיביות, לקובצי טקסט מבוססי 7 סיביות וכדומה.
אף על פי ש-UUCP פותחה במקור על ידי יוניקס בשנות ה-70 וה-80 וקשורה באופן הדוק למערכות הפעלה דמויות יוניקס, קיימים יישומים נוספים גם למערכות שאינן דמויות יוניקס, כולל MS-DOS של מיקרוסופט, OS/2 של IBM,  VAX/VMS של דיגיטלס, AmigaOS של קומודור, Mac OS הקלאסי של אפל, ואפילו  CP/M.
חיל האוויר הטקטי השני
חיל האוויר המלכותי הטקטי השני (2TAF) היה יחידה גדולה של חיל האוויר המלכותי בזמן מלחמת העולם השנייה. לצדו הוקמו שני גופים גדולים נוספים: חיל האוויר המדברי וחיל האוויר הטקטי השלישי שפעל במזרח הרחוק.
הקמה
החיל הוקם ב-1 ביוני 1943 כמפקדה הטקטית של חיל האוויר המלכותי לצורך השגת עליונות אווירית ולמתן סיוע אווירי קרוב מעל שדות הקרב, שמיקומם משתנה בהתמדה. בהמשך התכונן החיל לפלישה לחלקי אירופה הכבושה על ידי הנאצים ואף השתתף בה. החיל הורכב ממטוסי קרב ומפציצים אשר מסוגלים לספק סיוע אווירי קרוב לזרוע היבשתית בשטח הקרב ולבצע הפצצות טקטיות.
מלחמת העולם השנייה
המפקד הראשון של החיל היה אייר-מרשל ג'ון דאלבייק וב-21 בינואר 1944 ירש אותו מי שמזוהה יותר מכל עם החיל, אייר-מרשל סר ארתור קונינגהם. קונינגהם היה בעל ניסיון רב בסוג הפעילות הנדרש בתמיכה בהתקדמות קרקעית מהירה, בשל פיקודו במערכה בצפון אפריקה ובאיטליה.
לאחר המלחמה החיל עבר מספר שינויים עד שפורק סופית ב-30 בדצמבר 1960.
צלב הצי
צלב הצי (באנגלית: Navy Cross) הוא העיטור השני בחשיבותו המוענק למשרתים בצי ארצות הברית או בחיל הנחתים של ארצות הברית והוא מוענק עבור גבורה יוצאת דופן בקרב או בפעולה במהלך שירותם. העיטור ניתן כאשר הפעולה אינה מצדיקה את מדליית הכבוד. העיטור נוסד בשנת 1919 והוא חולק מאז כ-6,950 פעמים. העיטור מוענק על ידי מזכיר הצי של ארצות הברית בשם נשיא ארצות הברית.
קריטריונים
קריטריונים להענקת העיטור:
1. צלב הצי יוענק ליחידים אשר במהלך שירותם בצי ארצות הברית או בחיל הנחתים התבלטו במעשה גבורה עילאי אשר אינו מצדיק הענקת מדליית הכבוד. מעשה גבורה זה:
2. מעשה הגבורה התבצע בנוכחות סכנה גדולה או תחת סיכון עצמי גבוה, והתבצע באופן כזה שהבליט את החייל ביחס לעמיתיו לצי או לנחתים האחרים.
מלחמת העולמות (סדרת טלוויזיה בריטית, 2019)
מלחמת העולמות (באנגלית: The War of the Worlds) היא מיני-סדרה דרמה בריטית בת שלושה פרקים שהופקה על ידי חברת Mammoth Screen עבור רשת BBC, בהפקה משותפת עם Creasun Media ו-Red Square. הסדרה היא עיבוד לרומן של וולס בעל אותו השם והיא העיבוד הטלוויזיוני הבריטי הראשון לרומן זה. "מלחמת העולמות" שודרה לראשונה ב-13 באוקטובר 2019 ברשת TVNZ 1 בניו זילנד והיא שודרה בערוצי BBC החל מ-17 בנובמבר 2019.
תקציר עלילת הסדרה
הסדרה מתרחשת באנגליה האדוארדית ועוקבת אחר ג'ורג' (רייף ספאל) ובת זוגו איימי (אלינור טומלינסון) כשהם מנסים להתריס נגד החברה ולהתחיל חיים משותפים, אל מול האימה המתהפכת של פלישה חייזרית, תוך שהם נלחמים על חייהם נגד אויב, שהוא מעבר להבנתם.
פיתוח
"מלחמת העולמות" הופקה, כאמור על ידי חברת Mammoth Screen עבור ה-BBC, בהפקה משותפת עם Creasun Media ובשיתוף עם חברת Red Square.
את הסדרה מביים קרייג ויוירוס, בהפקתו של בטסן מוריס אוונס עם דמיאן טימר כמפיק בפועל לצד פרת'י מווהאלי, פיטר הרנס וקרייג וייווירוס מחברת Mammoth Screen, טומי בולפין מ- BBC, מינגלו מא מחברת  Creasun Media וג'יימי בראון מ-Red Square.
צילומים
הצילומים החלו בליברפול באפריל 2018. אתרי הצילום כללו גם את אולם סנט ג'ורג', מישור ליברפול שהפך לאנגליה האדוארדית, אלדון גרוב, ווקסהול, ליברפול שם שימש מבנה נטוש עבור מיקום בלונדון, רחוב סר תומאס, רחוב דייל, איינסדייל וודס, יער דלמיר וכפר בודוורת' הגדולה במחוז צ'שייר.
שחרור
הסדרה תשודר בשלושה פרקים. חברת Mammoth Screen הודיעה כי הסדרה צפויה לצאת בסוף 2019 והיא תשודר לראשונה ב-13 באוקטובר 2019 בערוץ TVNZ 1 בניו זילנד.
אולפני ITV Global Entertainment אחראים על ההפצה הבינלאומית של הסדרה. הסדרה נמכרה למדינות אירופה הגדולות ולמדינות אפריקה.
גיינסוויל
גיינסוויל (באנגלית: Gainesville) היא בירת מחוז אלצ'ואה במדינת פלורידה בארצות הברית. בעיר מתגוררים 124,354 תושבים (נכון ל-2010), והיא העיר הגדולה ביותר באזור צפון מרכז פלורידה. במטרופולין של העיר מתגוררים 264,275 תושבים (נכון ל-2010).
היסטוריה
האזור בו נמצאת העיר כיום היה מיושב על ידי אינדיאנים במשך מאות רבות לפני בואם של האירופאים. עם בואם של הספרדים במאה ה-16 החלה להצטמצם האוכלוסייה המקומית, בעיקר בגלל המחלות שהספרדים הביאו אתם. הנותרים התנצרו בעקבות פעולת המיסיונים שהוקמו באזור בתחילת המאה ה-17. במאה ה-19 שטחי פלורידה הועברו לארצות הברית. פלורידה נהפכה למדינה והיא חולקה למחוזות, שאחד מהם היה אלצ'ואה. ב-1853 הוחלט להקים בירה חדשה למחוז במקום ניוננסוויל (Newnansville) במטרה לקרב את בירת המחוז למסילת הרכבת הקרובה. הוחלט לקרוא לעיר החדשה גיינסוויל, ככל הנראה על שמו של הגנרל אדמונד גיינס שלחם בשבטי האינדיאנים המקומיים. האתר של העיר נבחר ב-1854 וכעבור שנתיים החלו העבודות על הקמת הבירה החדשה. באותה שנה הבירה הועברה באופן רשמי.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית גיינסוויל הייתה מוצב צבאי משני יחסית של כוחות קונפדרציית המדינות של אמריקה באזור. גיינסוויל נכבשה פעמיים, ב-15 בפברואר 1864 וב-17 באוגוסט באותה שנה, על ידי כוחות קטנים של צבא האיחוד, אך בשתי הפעמים הכוחות הושגו כעבור זמן לא רב.
ב-1866, לאחר ניצחון האיחוד במלחמה, גיינסוויל קיבלה מעמד רשמי של עיר. ב-1867 פלורידה עברה למשטר צבאי כחלק מתקופת השיקום, אשר אילץ את כל הערים בפלורידה לעבור הכרזה מחדש כערים, כפי שקרה לגיינסוויל ב-1869. באותן שנים העיר החלה לשגשג כמרכז להובלת כותנה שגודלה בשדות באזור. בשנים שלאחר מכן החקלאות התרחבה והכלכלה החלה להסתמך גם על כריית זרחה.
לאחר המלחמה העיר, כמו יתר ארצות הברית, החלה לשגשג, במיוחד בשוק הנדל"ן. למרות זאת הכלכלה המקומית עדיין התבססה בעיקר על חקלאות. כלכלת גיינסוויל נשארה יציבה למדי גם במהלך השפל הגדול בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, ומצב העיר היה טוב יחסית למרבית ארצות הברית.
מלחמת העולם השנייה תרמה לשגשוג העיר, ובמהלכה מפעים רבים בעיר קיבלו הזמנות מהצבא. לאחר המלחמה אלפי חיילים משוחררים התיישבו בעיר כשלמדו באוניברסיטת פלורידה, והאוניברסיטה נהפכה לחלק חיוני בכלכלה המקומית.
חינוך
בעיר נמצאות אוניברסיטת פלורידה ומכללת סנטה פה. כמו כן נמצא בעיר קמפוס של מכללת סיטי שבסיסה בפורט לודרדייל.
תחבורה
את העיר משרת נמל התעופה האזורי גיינסוויל, הנמצא במרחק של כ-5 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר.
גיינסוויל נמצאת על מסלולו של כביש בין-מדינתי 75, המתחיל במיאמי בדרום פלורידה ומסתיים בגבול עם קנדה במדינת מישיגן.
יוליוס קליברג
יוליוס ישראל קליברג (10 ביולי 1894 – 15 באוגוסט 1988) היה רופא פנימי, מראשוני הפרופסורים לרפואה פנימית בישראל, מנהל מחלקה פנימית בבית חולים הדסה, בירושלים, מחלוצי הרפואה האקדמאית בארץ-ישראל
קורות חייו
קליברג (Kleeberg) נולד בבזינגפלד (Bösingfeld) שבגרמניה לווילהלם וסופיה לבית לבנבוים. אביו נמנה עם בעלי מפעל לבנים וניהל מחצבה. בשנת 1908 עבר עם משפחתו לדיסלדורף, שם סיים בית ספר ריאלי. ב-1913 החל בלימודי רפואה באוניברסיטת היידלברג, בון, דיסלדורף, ופרנקפורט. במהלך לימודיו היה חבר באגודת סטודנטים יהודית מתבוללת. מאביב 1916 שירת בבית חולים צבאי באנטוורפן. לקראת תום המלחמה נפל בשבי ושוחרר ב-1919. סיים את לימודי הרפואה בשנת 1920. ב-1929 התמנה למרצה בכיר לרפואה פנימית באוניברסיטת פרנקפורט.
בינואר 1930 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים.
בשנים 1930–1932 ניהל את המחלקה הפנימית בבית החולים ביקור חולים
ב-1932 ייסד את כתב העת "פוליה מדיקה אינטרנה אורינטליה". בעיתון רפואי זה התפרסמו מאמרים רפואיים בלועזית.
בשנים 1939–1957 ניהל את המחלקה הפנימית בבית החולים הדסה בירושלים.
קליברג היה פעיל בתכנון ובהקמה של בית הספר לרפואה, בירושלים עוד מאמצע שנות הארבעים של המאה העשרים.
בשנת 1949 עם פתיחת הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים קיבל קליברג מנוי של פרופסור לרפואה פנימית.
בשנת 1956 ייסד ביחד עם פרופ' דוד בירנבאום, פרופ' פריץ דרייפוס, פרופ' הרמן שטייניץ וד"ר ברנדשטטר את החברה הישראלית לגסטרואנטרולוגיה.
בשנת 1957 נתמנה למנהל המחקר בבית החולים רוטשילד בחיפה.
ב-1963 התמנה קליברג כעד מומחה בגסטרואנטרולוגיה מטעם בית המשפט.
ביום רצח ארלוזורוב, ידיד משפחת ארלוזורוב, קליברג, היה במקרה בתל אביב והתאכסן באותו מלון בו שהתה משפחת ארלוזורוב. קליברג הגיע כאשר ד"ר אמיל שטיין התרחץ לניתוח של ארלוזורוב. ד"ר קליברג ידע שפרופסור מכס מרכוס נמצא בתל אביב והציע לד"ר שטיין להביאו כתגבור. ראש העיר מאיר דיזנגוף שלח את מכוניתו להביא את מרכוס. כך החלה הקריירה המפוארת של פרופ' מרכוס בבית החולים הדסה (תל אביב).
הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ע"ש שטראוס ברחוב צ'נסלור, בירושלים כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה.ראו: דוצ' ד"ר יוליוס קליברג: דלקת חריפה של כלי העכול ואי ספיקת מחזור הדם (הרצאת משנה, 31 במאי), הצגת מכשיר לריפוי במחלות העורקים (הרצאה, 1 ביוני)
עפרה קליגר
עפרה קליגר (נולדה ב-24 בנובמבר 1946) היא משוררת ישראלית.
ביוגרפיה
עפרה קליגר נולדה במצרים. ב-1950 עלתה עם הוריה ארצה. המשפחה התיישבה בעיר עכו. בוגרת אוניברסיטת בר-אילן והאוניברסיטה העברית בספרות עברית, מדע המדינה, היסטוריה של עם ישראל והיסטוריה כללית ומוסמכת אוניברסיטת בר-אילן בהיסטוריה כללית וספרות משווה. עסקה בהוראה במשך 35 שנה. חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים.
עפרה גרה ברמת גן והיא אם לשני ילדים.
גת חפר
גַּת חֵפֶר או גַּת הַחֵפֶר היא עיר מקראית, המוזכרת בתנ"ך.
על פי ספר יהושע היא נמסרה לנחלת שבט זבולון:
הירונימוס, אשר פעל באירופה ובארץ ישראל במפנה המאות ה-4-ה-5, זיהה את גת חפר בסמוך לציפורי, בספרו "מקומות האתרים העבריים ושמותיהם" (Liber De Situ Et Nominibus Locorum Hebraicorum); וזיהוי זה אומץ אצל חלק מהחוקרים במאה ה-20. זיהוי נוסף שהתקבל, הוצע בתל א-זרְעְ (או חִרבת א-זֻרַאעַ) ליד משהד; באתר נערכו חפירות ארכאולוגיות ונמצאו חרסים מהתקופה הישראלית.
נורית שרת
נורית שרת (נולדה ב-1963) היא צלמת ואמנית וידאו ישראלית.
עבודתה
בעבודותיה בוחנת נורית שרת את מורכבות החיים בישראל, סוגיות פוליטיות וזהות.
זהות 2006
ב-2006 הציגה נורית שרת בתערוכה "עם, ארץ, מדינה" באוצרותה של גלית אילת את עבודת הווידאו "זהות". העבודה מחולקת לארבעה פרקים בהם היא מעלה סוגיות על זהות לאומית, עדתית, אתנית ומגדרית, דרך הסיפור האישי שלה. נורית שרת מספרת את הסיפור שלה בליווי תעודת זהות, תעודת שחרור מצה"ל, דרכון שווייצרי ושטר כסף שעליו דמותו של סבה, משה שרת. על עבודה זו כותבת גלית אילת אוצרת התערוכה: "באמצעות סיפורה האישי מדברת שרת על מערכת המוסכמות בחברה הישראלית, המצויה זה שלושה עשורים בתהליך של הריסת מבנים מושגיים, חברתיים, תרבותיים ופוליטיים ובניית מבנים חליפיים. הבולטים במאבקים אלו הם המאבק הפמיניסטי, העדתי והפלסטיני. בתוך כל אחד מהם נבנה נרטיב של קבוצה – נרטיב הפונה פנימה והחוצה – קבוצה היוצרת את המיתוס שלה וכותבת את ההיסטוריה מנקודת מבטה".
ירח בהר גריזים 2009
בעבודה "ירח בהר גריזים" הציגה האמנית סיכום של שמונה עשר חודשים בהם ליוותה נורית שרת את בני הקהילה השומרונית שחיים בחולון ובהר גריזים ליד שכם. עבודת הווידאו הוצגה על שלושה מסכים סמוכים שמשדרים את אותה תמונה ולפעמים כל אחד מהם הופך לערוץ תקשורת עצמאי. בעבודת הווידאו מתוארים החיים בקהילה חגים וימים רגילים. האמנית מתבוננת מהצד ומתארת את המרחב התרבותי של השומרונים בסקרנות ובלי לספק תשובה. היא מכירה בעובדה שהידע שלה חלקי: ״730 איש, שש שמות משפחה, שלוש שפות ושתי שכונות״ היא מסבירה בווידאו את הידע שאיתו הגיעה לפרויקט. העבודה מעלה שאלות על הראיה והיכולת המוגבלת לפענח קודים תרבותיים. נורית שרת לא מכנה את יצירתה תיעודית: "אני מתעדת אך אני לא עושה סרטים תיעודיים. זוהי יצירה שלי עליהם (השומרונים) היה לי חשוב להראות שהם קיימים ולהראות דברים מסוימים על העדה. התפקיד שלי אינו לתת רקע היסטורי או ללמד".
H2 2010
H2 '' הוא סרט שנעשה בעיר חברון בשנת 2010; במשך שנה נסעה שרת ללמד בנות פלסטיניות במרכז שהקים מיכאל ז'ופרנר עם שותף מקומי. הסרט מתאר את החיים בחברון, המשפחות, הבתים, חתונה מקומית והחיילים, התיל והחומות. בסרט מספרת נורית שרת את סיפורה של חברון דרך עיניה. נורית שרת מספרת על העבודה: "הסרט משקף תמונת מצב. הוא לא סרט דוקומנטרי שבא לתאר מקום כמו זבוב על הקיר, אין פה מסר לאומה. זה תיעוד של החוויות שאני עוברת שם, שעובר את העיבוד האמנותי".
רוקי 3 (סרט, 1982)
רוקי 3 (באנגלית: ROCKY III) הוא סרט דרמת ספורט אמריקאי משנת 1982. הסרט מלווה בתסריט, בימוי, ותפקיד ראשי של סילבסטר סטאלון. הסרט מהווה סרט שלישי בזיכיון הסדרה, והוא מלווה גם כסרט המשך לסרטו הקודם של סטאלון, רוקי 2.
AliOS
AliOS היא מערכת הפעלה מבוססות על ליבת לינוקס שפותחה על ידי קבוצת עליבאבא ומיועדת לשימוש במכוניות אוטונומיות ומכשירי האינטרנט של הדברים.
ההפצה היא תוכנה קניינית אך בעלת גרסת קוד פתוח שנקרא AliOS Things.
היסטוריה
ההפצה שוחררה לראשונה בתאריך 28 ביולי 2011, תחת השם YunOS ופותחה במטרה להיות מערכת הפעלה הראשית במכשירים הסלולריים המיוצרים על ידי קבוצת עליבאבא.
בשנת 2011, YunOS הייתה למערכת ההפעלה הראשית במכשיר הסלולר K-Touch W700.
בחודש מאי 2012, הודיעה עליבאבא שמנכרו כמיליון טלפונים חכמים המריצים את מערכת ההפעלה שלה.
בחודש אוקטובר 2017, כחלק משינוי אסטרטגי ומיתוג מחדש, הוחלף שמה של מערכת ההפעלה ל-AliOS.
מבוקש (2007)
הסרט הושק בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-3 בספטמבר 2007. למרות הצלחתו היחסית בביקורות אכזב הסרט לחלוטין בקופות, כשהכניס רק $876,087 בבתי הקולנוע בארצות הברית ורק 1.5 מיליון דולר בכל העולם. סרטים הוליוודיים צריכים לצבור בקופות סכום ששוה בערך לפי שניים מההפקה וההפצה על מנת לצאת ללא רווח או הפסד, הסרט כשל לחלוטין מבחינה זו. הרווח של הסרט מעמיד אותו ביחס עלוב במיוחד של 26:1 (על כל 26 דולר שהוצאו על הסרט היה רווח של דולר אחד).
עלילה
לאחר שנים של סיקור עיתונאי מוצלח על מלחמת בוסניה, העיתונאי סיימון האנט (ריצ'רד גיר) מאבד את קור רוחו במהלך שידור חי מזירת הקרבות בבוסניה, וכתוצאה מכך מפוטר. בעודו מתדרדר מבחינה מקצועית ואישית, דאק (טרנס הווארד) חברו לעבודה צועד בכיוון ההפוך. דאק מקבל משרה חשובה ברשת ויוצא לצלם את סיקור שיקומה של בוסניה עם פרנקלין האריס (ג'יימס ברולין). יחד איתו מגיע לבוסניה עיתונאי צעיר וטרי (ובנו של סגן נשיא הרשת) בנג'מין (ג'סי אייזנברג). דאק פוגש את סיימון, בשלב הזה עצמאי מיואש וציני, המחפש סיפור גדול מספיק כדי להביא אותו בחזרה לתחום. הוא מספר לדאק כי ברשותו מידע על מקום מחבואו של רדוסלאב בוגנוביץ', הידוע בכינוי "השועל", אשר אחראי לפשעי המלחמה ועל ראשו פרס של 5 מיליון דולר. סיימון טוען כי הוא מסתתר בכפר צ'לביצ'י ברפובליקה סרפסקה (ישות הסרבים בבוסניה והרצגובינה) סמוך לגבול עם מונטנגרו.
סיימון מספר כי ברצונו לראיין את השועל וכך, משוכנעים על ידי סיימון, דאק בא לצלם את הריאיון עם בנג'מין בעקבותיו. בדרך, סיימון מתוודה בפני דאק כי תוכניתו ללכוד את השועל ולא לראיין אותו, דאק ובנג'מין לא מצליחים להניא אותו מהרעיונות שמטורף אפילו לחשוב עליהם. לאורך הדרך, הקבוצה מזוהה בטעות כחוליית CIA בפני מספר קבוצות, כולל האו"ם, כוח המשטרה, והסרבים עצמם. בשלב מסוים סיימון, דאק, ובנג'מין נלכדים על ידי השומרים של השועל ונלקחים לאסם שבו מתחבא השועל שם עתידים להיות מוצאים להורג. ברגע האחרון, צוות אמיתי של ה-CIA פורצים לאסם ומשחררים את העיתונאים, אבל השועל בורח. מהר מאוד מתברר לעיתונאים כי גם בקרב הקהיליה הבינלאומית, ישנם אנשים שאינם מעוניינים ללכוד את השועל. צוות ה-CIA פוקד על העיתונאים לעלות על מטוס בדרכם לארצות הברית, אך הם בורחים כדי לבצע את תוכניתם לתפוס את השועל. הם מצליחים ללכוד אותו בזמן שהוא צד ביער ללא שומרים. העיתונאים תופסים אותו ומשחררים אותו עם ידיים כבולות מאחור, בכפר בשם פוליה שבו ביצע פשעי מלחמה שם הוא נותר נתון לחסדי ההמון.
הסיפור האמיתי
הסרט מבוסס על סיפור אמיתי, בהבדלים מסוימים. בסיפור המקורי היו חמישה עיתונאים שניסו ללכוד את השועל, ואכן הם פגשו בדרכם בכוחות או"ם ושיטור שכלל לא היו מעוניינים ללכוד את השועל. במציאות השועל לא נתפס.
יחסי בליז–צרפת
יחסי בליז–צרפת הם יחסי החוץ בין בליז לצרפת. שתי המדינות חברות באו"ם.
יחסים כלכליים
קבוצת הנפט הצרפתית-בריטית פרנקו (או חברת הבת שלה בגואטמלה ליתר דיוק) השיגה אחד מ-17 ויתורי הניצול שהוציאה הממשלה בבליז. בעקבות ההסכם בין צרפת לבליז בנוגע להחלפת מידע מס, בליז הוסרה בשנת 2012 מהרשימה הצרפתית של סמכויות שיפוט שאינן משתפות פעולה.
בשנת 2016, היצוא הצרפתי הגיע ל-1.3 מיליון אירו (מיליון אירו בשנת 2015) והיצוא הצרפתי גדל מ-7.9 מיליון אירו ל-8.6 מיליון אירו. רכישות צרפתיות מבליז כוללות מוצרי טקסטיל, ביגוד ונעליים המהווים יחד 94% מהסך הכללי (8.1 מיליון אירו).
שיתוף פעולה
צרפת תומכת בפיתוח בליז באמצעות עבודת האיחוד האירופי לו היא אחת התורמות העיקריות: כחברה בקבוצת מדינות ה-ACP (אפריקה, הקריביים והפסיפיק) בליז קיבלה מימון מקרן הפיתוח האירופית מאז 1982. תוכניות שיתוף פעולה בין האיחוד האירופי לבליז צמחו מאוד בשנים האחרונות, והצדיקו את הקמת משרד האיחוד האירופי בבלמופן.
במסגרת 2014–2020 (EDF 11) הוקדשו 27 מיליון אירו לשלושה מגזרי עדיפות: מקורות אנרגיה מתחדשים, בריאות וניהול ציבורי. בליז תיהנה גם מהתרומה הצרפתית לקרן העולמית למאבק באיידס, שחפת ומלריה.
אלברט סירמאי
אלברט סירמאי (במקור שנברגר, בהונגרית: Szirmai Albert; בודפשט, 2 ביולי 1880 – ניו יורק, 15 בינואר 1967) היה מלחין, מנצח יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה וקריירה
סירמאי נולד בפשט בשם אלברט אדולף שנברגר במשפחה יהודית, כילדם השביעי והצעיר ביותר של אנה (נטי) ארנסטינה רוזנצוויג (1845–1909) ומקס מיקשה (מקסימיליאן) שנברגר (1842–1905). הזוג התחתן ב-2 במרץ 1869.
סירמאי היה מלחין אופרטה מפורסם, שהיה גם מחברם של שירי הקברט ההונגריים הראשונים. המוזיקה הפיוטית ופורצת הדרך שלו העידה על אמן מוזיקלי אמיתי. הוא גם כתב יותר מ-200 שירי קברט, אך הלחין גם מוזיקה קלאסית. המוזיקליות שלו באה לביטוי כבר בגיל צעיר. לעיתים קרובות מצאו אותו כורע מתחת לפסנתר, משם צפה והקשיב לשיעורי המוזיקה של אחיו הגדולים. הוא היה תלמידם של ארפאד סנדי (פסנתר) ושל יאנוש קוסלר (קומפוזיציה) באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. הוא למד באותה כיתה עם זולטאן קודאי, לאו ויינר, ויקטור יעקובי.
בהיאחזות הנח"ל בסיני
בהיאחזות הנחל בסיני הוא שיר עברי שכתבה והלחינה נעמי שמר וביצעה להקת הנח"ל.
אלברט סירמאי
ביוגרפיה וקריירה
משנת 1907 היה פסנתרן החזרות (קורפטיטור) של "תיאטרון העם" ((Népszínház (Budapest, 1875–1908)). בתקופה זו הציגו את עבודתו הבימתית הראשונה, "הדומינו הצהוב", שעלה 200 פעמים. מאותה שנה ואילך הוא היה מנצח ב"קברט התיאטרון המודרני" (Modern Színház Cabaret) ולאחר מכן ב"תיאטרון שדרת אנדראשי". הצלחתו הגדולה הראשונה הגיעה שנתיים לאחר מכן עם "ההוסרים הרוקדים" שנכתב לטקסט של פרנץ ריינה (קודם: ריינר) ואז סירמאי פנה לאופרטות. בשנת 1916 הושלמה מאגנאש מישקה, האופרטה שנכתבה כמוזיקה קליטה לאוזן וכקומדיה גרוטסקית. תוך זמן קצר הוצגה גם בווינה, בברלין ובמילאנו. אופרטה זו סימנה את הפיסגה בקריירה של סירמאי. בהמשך חיבר שתי אופרטות נוספות, הרוזן רינאלדו ועוגת דבש.
בהיאחזות הנח"ל בסיני
רקע
השיר נכתב על ידי נעמי שמר בהשראת ביקור שלה בהיאחזות נח"ל. מולי שפירא בתוכניתו "בילוי נעים" בגלי צה"ל סיפר שהזמינו את נעמי שמר לתוכנית ברדיו, שתיערך בהיאחזות הנחל בסיני. ההיאחזות קמה במקום בו פעל בעבר שדה תעופה מצרי והיו נטועים בו עצי קזוארינה. זאב פלג, קצין החינוך של פיקוד דרום הזמין את שמר לסיור בשתי האחזויות נח"ל נוספות שהיו בסיני. שמר כל-כך התרשמה והתרגשה מהסיור, שמיד אחר-כך התיישבה וכתבה את השיר.
השיר מתרפק בנוסטלגיה על ארץ ישראל הישנה. השיר מתאר את האווירה בהיאחזות נח"ל בחצי האי סיני, כשנתיים אחרי שנכבש במלחמת ששת הימים. נעמי שמר הביעה התפעלות מן המראות הפשוטים לכאורה כמו "חיילת יחפה שצמתה מוטלת על כתפה", "ספרי שירה על מדפים". שילוב של אווירה צבאית נוקשה לכאורה, תמימות נערית ואופי חקלאי וחלוצי ונוף בראשיתי. השיר נכלל בשנת 1969 בתוכנית ה-22 של להקת הנח"ל שנקראה בשם זהה. מירי אלוני הייתה הסולנית בשיר.
אלברט סירמאי
ביוגרפיה וקריירה
האופרטות שלו הועלו על ידי תיאטרון קיראי עד שנת 1928. רוב יצירותיו הוצגו גם בווינה, בברלין ובלונדון. הוא כתב מוזיקה לשיריהם של ינה הלטאי, אנדור גאבור, מיהאי באביץ' וארנה ספ. משנת 1928 ועד מותו התגורר בניו יורק. הוא הפך שם תחילה ליועץ המוזיקלי ואחר כך למנהל האמנותי של חברת הוצאת המוזיקה שאפל (Chappel). כמלחין, כבר לא היה פעיל כמו במולדתו, בין השאר בגלל חוסר יכולתו להסתגל לסגנון ברודוויי. זמן מה הוא עוד שלח את עבודותיו להונגריה בדואר, אך לאחר מכן עסק בעיקר בעבודתם של אחרים. באמריקה הוא עזר למוזיקאים שהתפרסמו מאוד לאחר מכן כמו ליאונרד ברנשטיין וג'ורג' גרשווין. יצירותיו היו אסורות בהונגריה בין השנים 1939–1945 בגלל מוצאו היהודי. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא ביקר כמה פעמים בהונגריה, אך מעולם לא חזר להתגורר בה. הוא נפטר בגיל 86 בניו יורק.
בהיאחזות הנח"ל בסיני
רקע
הווידאו קליפ לשיר צולם בהיאחזות נח"ל סיני, שלימים אוזרח והיה ליישוב נאות סיני, ופונה ב-1982 כחלק מהסכם השלום בין ישראל למצרים. בסרטון גילמו חברי להקת הנח"ל את הדמויות המוזכרות בשיר. מירי אלוני הסולנית נכנסת להיאחזות נח"ל סיני כאורחת (המשוררת). חברי הלהקה עוסקים בעבודות המשק ובשעות הפנאי קוראים שירה. חיילת שצמתה מוטלת על כתפה (ירדנה ארזי) פוסעת יחפה.
אלברט סירמאי
יצירותיו
מספר הופעות הבכורה של יצירותיו כפי שנרשמו ב"מאגר התיאטרון" מאז 1946: 83.
בהיאחזות הנח"ל בסיני
רקע
במשאל שערכו אתר ynet וגלי צה"ל בשנת 2011 לבחירת השיר של להקת הנח"ל האהוב ביותר, דורג השיר במקום הרביעי (אחרי "הרעות", "שיר לשלום" ו"שלווה").
הזמרת חן רותם הוציאה בשנת 2010 ביצוע משלה לשיר.
אלברט סירמאי
יצירותיו
בקולנוע
יחסי איי בהאמה–הממלכה המאוחדת
יחסי איי בהאמה–הממלכה המאוחדת הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין איי בהאמה לבין הממלכה המאוחדת. שתי המדינות הן מונרכיות בחבר העמים הבריטי.
סקירה כללית
מסוף המאה ה-15 ועד למאה ה-17 שלטה ספרד באיי בהאמה. במאה ה-18, מתיישבים בניו אינגלנד שהיו נאמנים לבריטניה עזבו את ניו אינגלנד בשל התגברות הרגשות האנטי-בריטיים במקום, ועברו לאיים. בשל המספר הגדול של מתיישבים בריטיים ברחבי האיים, הבעלות על האיים הועברה מספרד לידי בריטניה, ואיי הבהאמה הוכרזו כקולוניה בריטית ב-1783. באותה תקופה שימשו איים רבים בבהאמה כבסיס לשודדי ים.
בשנת 1964 קיבלו האיים ממשל עצמי וב-1973 הצביעו תושבי בהאמה במשאל עם לטובת עצמאות מבריטניה.
היחסים כיום
ב-10 ביולי 1973 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. מאז קבלת העצמאות משגשגים איי הבהאמה בעיקר בזכות תעשיית תיירות מפותחת, והיותם מרכז לבנקאות בינלאומית וניהול השקעות.
לאחר שקיבלו עצמאות נותרו איי הבהאמה חלק מחבר העמים הבריטי, ומלך אנגליה צ'ארלס השלישי הוא ראש המדינה. נציג המלך באיים הוא המושל הכללי של בהאמה (Governor General of the Bahamas), שממונה על-ידו.
בפברואר 2020 ראש ממשלת איי בהאמה ד"ר הוברט מיניס אמר כי איי בהאמה מחויבים להסכם השותפות הכלכלית שנחתם עם בריטניה בסוף 2019 והוא ייכנס לתוקף לאחר שתקופת המעבר של הברקזיט תסתיים ב-31 בדצמבר 2020.
מנחם אריאב
מנחם אריאב (18 ביוני 1929 - 6 באוקטובר 2017) היה ראש עיריית נצרת עילית במשך 31 שנים, עד לשנת 2008 ויו"ר החברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה עד 2012.
ביוגרפיה
מנחם אריאב נולד בשם מנחם-מנדל "מנדי" אבדיק בשנת 1929 בעיר ברשט (Bereşti) שברומניה, בן לאוטיליה, שהייתה עקרת בית, ולליאון, שסחר בתבואה. בהיותו בן עשר נפטר אביו. ביוני 1941 הפשיסטים הרומנים גירשו אותו ואת אמו מביתם, והם נאלצו לנדוד ולברוח.
בגיל 15 הצטרף לתנועת הנוער "גורדוניה" וסייע להעפלה. לאחר סגירת התנועה בהוראת ממשלת רומניה הקומוניסטית אריאב עלה לישראל בשנת 1949 והיה בהכשרה בקיבוץ מסדה בעמק הירדן, משם עבר להשלמה בקיבוץ ניר עם. שירת בנח"ל וביחידות אחרות ולאחר סיום השירות חזר לקיבוץ, שם עבד בחקלאות עד שנת 1953, אז נבחר לעבוד בריכוז קניות המשק.