cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בוב דילן
חיים אישיים
כשג'ואן באאז פגשה את דילן לראשונה באפריל 1961, היא כבר הוציאה את אלבומה הראשון וזכתה לשבחים כ"מלכת הפולק". לאחר ששמע את דילן מבצע את שירו "With God on Our Side", אמרה מאוחר יותר, "מעולם לא חשבתי שמשהו כל כך חזק יכול לצאת מהקרפדה הקטנה ההיא". ביולי 1963, באז הזמינה את דילן להצטרף אליה על הבמה בפסטיבל הפולק של ניופורט, והם ביצעו דואטים נוספים במהלך השנתיים הבאות. בזמן סיבוב ההופעות של דילן ב-1965 בבריטניה, הקשר הרומנטי שלהם החל להתערער. דילן ובאאז יצאו שוב לסיבוב הופעות ב-1984, יחד עם קרלוס סנטנה. באאז סיפרה על מערכת היחסים שלה עם דילן בסרט התיעודי של מרטין סקורסזה "No Direction Home". דילן כתב על מערכת היחסים שלהם בשתי אוטוביוגרפיות שלו. באאז תיארה את מערכת היחסים שלה עם דילן בשירה "Diamonds & Rust", שתואר כ"דיוקן חריף" של דילן.
מכ"ם חודר קרקע
מכ"ם חודר קרקע (באנגלית: GPR, Ground-penetrating radar) הוא מערכת גאופיזיקלית המשתמשת במכ"ם למיפוי שכבות תת-קרקעיות. מדובר בתהליך לא פולשני שמתבצע באמצעות שידור לקרקע של קרינה אלקטרומגנטית בטווח מיקרוגל (UHF/VHF), המכ"ם קולט את החזרי הגלים מהשכבות התת-קרקעיות ויוצר תמונת קרקע דו-ממדית או תלת־ממדית.
בוב דילן
חיים אישיים
דילן התחתן עם שרה לוונדס ב-22 בנובמבר 1965. ילדם הראשון, ג'סי ביירון דילן, נולד ב-6 בינואר 1966, ונולדו להם שלושה ילדים נוספים: אנה לאה (נולדה ב-11 ביולי 1967), סמואל אייזק אברם (נולד ב-30 ביולי 1968) וג'ייקוב לוק (נולד ב-9 בדצמבר 1969). דילן גם אימץ את בתה של שרה מנישואים קודמים, מריה לאונדס (לימים דילן, נולדה ב-21 באוקטובר 1961). שרה דילן שיחקה את התפקיד של קלרה בסרטו של דילן רנלדו וקלרה (1978). בוב ושרה דילן התגרשו ב-29 ביוני 1977. ג'ייקוב נודע כסולן להקת The Wallflowers בשנות ה-90. ג'סי הוא במאי קולנוע ואיש עסקים.
מכ"ם חודר קרקע
יכולת המכ"ם חודר הקרקע תלויה במוליכות האלקטרומגנטית ובשדה האלקטרומגנטי של שכבת הקרקע וכן בהספק הקורן במערכת. ככל שהמוליכות האלקטרומגנטית של הקרקע גבוהה יותר כך יכולת המיפוי קטנה, כיוון שהגלים מתפזרים מהר יותר בקרקע.
בוב דילן
חיים אישיים
לדילן ולזמרת הגיבוי שלו קרולין דניס (הידועה לרוב בשם קרול דניס) יש בת, דזירה גבריאל דניס-דילן, שנולדה ב-31 בינואר 1986. בני הזוג נישאו ב-4 ביוני 1986, והתגרשו באוקטובר 1992. נישואיהם וילדם נשארו סוד שמור היטב עד לפרסום הביוגרפיה שכתב הווארד סונס, "Down the Highway: The Life of Bob Dylan", ב-2001.
מכ"ם חודר קרקע
יכולת החדירה מגיעה עד עומק של 15 מטר בתנאים מתאימים, יעילה מול הרכבי קרקע שונים כגון: סלע, אדמה, קרח, אריחים, ובעלת יכולת לזהות עצמים, חללים וסדקים מתחת לקרקע. אולם בקרקע בעלת מוליכות גבוהה עומק החדירה יהיה סנטימטרים ספורים בלבד.
בוב דילן
יהדות וישראל
לאורך חייו קיים בוב דילן יחסים מורכבים עם היהדות וישראל. הוא נע מהכחשה, להתנצרות, וחזרה ליהדות. בילדותו משפחתו הייתה חלק מהקהילה היהודית הקטנה והמלוכדת בעיירה היבינג שבמינסוטה. לדילן נערך טקס בר מצווה במאי 1954, בבית הכנסת "אגודת אחים" שפעל אז בעיירה.
מכ"ם חודר קרקע
האנטנה של המכ"ם יכולה להיות מחוברת לקרקע לקבלת החזר גל חזק יותר, אך ניתן גם להציב אותה מעל הקרקע.
בוב דילן
יהדות וישראל
בתחילת השבעים החל דילן לחקור את יהדותו ונפוצו שמועות כי הוא תורם מרכזי ל שהקים מאיר כהנא, הוא הכחיש שתרם לה כספים אך אמר שהוא מעריך את כהנא. ביום הולדתו ה-30 ערך ביקור פרטי בן שבועיים בישראל. במהלך הביקור שמר על פרופיל נמוך והתחמק מהתקשורת. הוא ביקר בקיבוץ עין דור, אצל דוד ילין (Bob Yellin), נגן בנג'ו אשר הכיר מתחילת שנות ה-60 בניו יורק. ביום הולדתו הוא צולם מבקר בכותל, והשבועון "העולם הזה" דיווח שגם ביקר באותו יום בישיבת עץ חיים. לאחר הביקור נפוצו שמועות שהוא בדק אפשרות לעבור לגור בקיבוץ עין דור (או לגור בירושלים). בזמן הביקור פגש את הזמר דני ליטני במסיבה בתל אביב. בדצמבר 1971 נפגשו שוב בעת שדילן צפה במופע "איש חסיד היה" שעלה בניו יורק, בו השתתף ליטני. אחרי המופע ליטני היה בקשרי ידידות עם דילן בחודשים ששהה בניו יורק.
קייטלין דיוור
קייטלין רושל דיוור (באנגלית: Kaitlyn Rochelle Dever; נולדה ב-21 בדצמבר 1996) היא שחקנית אמריקאית. נודעת בזכות תפקידיה כאיב בקסטר בסדרת הטלוויזיה "גבר מי שנשאר אחרון", כלורטה מקרידי בסדרת הטלוויזיה "צדק פרטי", וכמארי אדלר במיני-סדרת הדרמה "לא ייאמן".
ביוגרפיה
דיוור נולדה בפיניקס שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. הוריה הם טים וקתי דיוור, ולה שתי אחיות קטנות. בגיל חמש היא פיתחה עניין באומנויות הבמה כאשר הוריה שלחו אותה לבית ספר למשחק. היא גם השתתפה בהתעמלות, בלט והחלקה על הקרח, עד שהתמקדה במשחק. כשהייתה בת תשע, אביה קיבל את תפקיד המדבב של "בארני הדינוזאור הסגול" בסדרה "החברים של ברני", והמשפחה עברה לדאלאס, שם נרשמה לסטודיו של שחקנים צעירים. היא השתתפה כשחקנית בכמה פרסומות, ובשנת 2012 עברה המשפחה ללוס אנג'לס.
בוב דילן
יהדות וישראל
ב-1982 החלו שמועות שדילן "חזר" ליהדות והחל ללמוד אצל חסידי חב"ד מברוקלין. באלבום "Infidels" מ-1982 יצא דילן בעד ישראל בשירו "Neighborhood Bully" ("בריון השכונה"), אותו ביצע בגרסה עברית אריאל זילבר באלבומו "אנבל", ובעטיפה הפנימית של האלבום נראה דילן כורע בהר הזיתים. באותה שנה ביקר שנית בישראל לרגל בר המצווה של בנו והצטלם ליד הכותל המערבי.
קייטלין דיוור
קריירה
בשנת 2011 לוהקה לסיטקום "גבר מי שנשאר אחרון", בה שיחקה בתפקיד ראשי לאורך כל 7 עונות הסדרה. באותה שנה לוהקה גם לסדרה "צדק פרטי", בה שיחקה בתפקיד משני בשנים 2011–2015.
בוב דילן
יהדות וישראל
ב-2009 הוציא לאור אלבום של שירי חג המולד, "Christmas in the Heart", ובכך הצטרף לשורה של אמנים יהודים שהקליטו שירי חג מולד בהם ניל דיימונד, ברברה סטרייסנד ובט מידלר. דילן הסביר שלמרות שנולד וגדל יהודי, הוא מעולם לא הרגיש מחוץ לחגיגות חג המולד במהלך ילדותו במינסוטה. הוא נהג לשיר עם כולם שירי ומזמורי חג המולד. השירים באלבום חג המולד היו "חלק מחיי, בדיוק כמו שירי עם", אמר.
קייטלין דיוור
קריירה
בשנת 2012 הייתה מועמדת 3 פעמים לפרס האמן הצעיר, על משחקה בסדרות "גבר מי שנשאר אחרון" ו"צדק פרטי" ועל משחקה בסרט "מורה רעה".
בוב דילן
הופעות בישראל
דילן הופיע בישראל שלוש פעמים: ב-1987, ב-1993 וב-2011.
קייטלין דיוור
קריירה
בשנת 2016 השתתפה במשחק הווידאו "Uncharted 4: A Thief's End", הרביעי בסדרת המשחקים "Uncharted". היא תרמה את הדיבוב ואת לכידת התנועה שלה לדמות "קאסי דרייק", בתם של הדמויות הראשיות במשחק.
בוב דילן
הופעות בישראל
במרץ 1987 הוכרז שדילן יפתח את הסיבוב ההופעות העולמי החדש שלו בישראל עם שתי הופעות בפארק הירקון בתל אביב ובבריכת הסולטן בירושלים. יחד עם דילן הגיעו טום פטי ולהקת "שוברי הלבבות" כמופע חימום. באוגוסט הוכרז על הופעה נוספת בתל אביב, לאחר שכל הכרטיסים למופע הראשון אזלו ההופעה בתל אביב נקטלה על ידי מרבית המבקרים, עם זאת יענקל'ה רוטבליט ומספר מוזיקאים ישראלים נתנו ביקורת חיובית למופע. דילן עצמו, כשנשאל על כך, הצהיר שההופעה בתל אביב הייתה הגרועה ביותר שנתן. ההופעה בירושלים נקטעה בזמן ההדרן על ידי קצר חשמלי. בזמן הביקור התחמק דילן מראיונות ואירועים בהם הבטיח להשתתף והסתגר רוב הזמן בבית המלון.
קייטלין דיוור
קריירה
בשנת 2019 כיכבה במיני-סדרה של נטפליקס "לא ייאמן" בתור מארי אדלר לצידה של טוני קולט. כחלק מיוצרי הסדרה נמנים איילת ולדמן ומייקל שייבון. על תפקידה דיוור קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה.
בוב דילן
הופעות בישראל
ביוני 1993 הופיע דילן בהיכל התרבות בתל אביב, באצטדיון הכדורגל בבאר שבע ובפסטיבל הבלוז בנמל חיפה. הופעות אלה התקבלו הן אצל הקהל והן אצל מבקרי המוזיקה בחום רב. מבקר המוזיקה של העיתון "חדשות", אורי לוטן, כתב לאחר ההופעה בתל אביב: "הוא נתן את אחת מהופעות הרוק הטובות והמלהיבות ביותר שהיו בארץ. אף אחד לא יכול לשיר את השירים של דילן כמו דילן". עם זאת ההופעה בפסטיבל הבלוז בנמל חיפה, סבלה מחוסר ארגון, כיסאות פלסטיק שהיו אומרים לשמש את הקהל פוזרו על ידי קבוצה של צעירים לפני תחילת ההופעה ומערכת ההגברה הייתה ברמה נמוכה.
קייטלין דיוור
קריירה
בשנת 2021 שיחקה במיני-סדרה "דופסיק" של רשת הולו; על תפקידה קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בוב דילן
הופעות בישראל
ביוני 2011 הופיע דילן באצטדיון רמת גן מול קהל של 20,000 צופים בלבד, מתוך 30,000 כרטיסים שהוצעו למכירה. חלק מן הקהל הגיב באכזבה מההופעה, בה דילן לא פנה כלל אל הקהל. חלקו האחר שיבח את ההופעה בה דילן ניגן קטעים ארוכים יחסית בגיטרה, במפוחית ובאורגן המונד.
השפעתו העצומה של דילן ניכרת גם במוזיקה הישראלית. אמנים רבים תרגמו וביצעו גרסאות כיסוי לשיריו, בהם מאיר אריאל, אביב גפן, אהוד בנאי, הדג נחש, משינה, רמי קלינשטיין, שלום חנוך, אריאל זילבר, דויד ברוזה, דני ליטני, יהודה עדר, שלומי שבן, ושי גבסו. להקת "פרויקט הגומיה" אף הוציאה לאור ב-2001 אלבום ("רוחות של טמטום", על שם שירו של דילן Idiot Wind) שכולו גרסאות כיסוי בעברית לשיריו. יהונתן גפן תרגם כמה משיריו של דילן לעברית. מבחינה מוזיקלית, דילן נתפס אצל אמנים ישראליים רבים כשילוב בין משורר מחאה לזמר פולק, ורבים ניסו לחקות את סגנונו. במיוחד התבלט בכך מאיר אריאל, שנחשב ל"דילן הישראלי" בעיני רבים. אריאל הכיר את דילן באופן אישי וטען לא אחת כי דילן היה מקור ההשראה העיקרי שלו. בהופעותיו נהג לבצע גרסה מתורגמת לשיר "Knockin' on Heaven's Door" אשר נקראת "טוק טוק טוק על דלתי מרום".
דיסקוגרפיה
{{ארבעה טורים
מארזי DVD
}}
מצודת המוזיאונים של קליארי
מצודת המוזיאונים של קליארי (באיטלקית: Cittadella dei musei) נמצאת בשיפוע הצפוני של הגבעה מעל העיר קליארי שבסרדיניה. במרכזה כיכר, הקרויה על שם הארסנל - מחסן הנשק והתחמושת שנבנה על ידי שליטי העיר. ליד הכניסה למוזיאונים שוחזרה חומה לצורתה המקורית.
תולדות המקום
אזור המצודה היה בשימוש כבר בעת העתיקה. יש בו שני אזורים שבהם נמצאו שרידים מתקופות אלו. בימי שלטון הרפובליקה של פיזה היה אזור הממשל מחוץ למצודה וגשר קישר בינו לבין מרכזי השלטון. בימי שלטון בית אראגון מספרד הפך האתר למצודה מבוצרת. האדריכל שתכנן זאת בשנת 1522 היה רוקו קאפליני (Rocco Capellino) מקרמונה שבאיטליה.
במאה ה-18 מלך סרדיניה השתמש במצודה כמחסן נשק ותחמושת. באותה תקופה השער עוצב לפי הסגנון הנאו-קלאסי על ידי קרל פילו בויל (Carl Pilo Boyl) שקיבל את ההשראה לכך מ"שער  העם" (Porta del Popolo) ברומא. משחדל מחסן החימוש לפעול הוא נותר בתור בסיס צבאי. בשנת 1943, בימי מלחמת העולם השנייה, הוא ניזוק מהפצצות בעלות הברית ומצבו התדרדר. בשנת 1965 החל תהליך שחזורו ועד שנת 1979 הוא הושב למראהו המקורי.
קריית המוזיאונים
המצודה הנוכחית היא כניסה למבנים אשר מצויים מסביב לכיכר הארסנל, הכוללים אוספים היסטוריים ואמני העיר מציגים בו את יצירותיהם. במצודה יש ארבע תצוגות קבועות:
TV3 (שוודיה)
TV3 שוודיה הוא ערוץ טלוויזיה מסחרי בבעלות חברת Viasat, שנמצאת בבעלות Modern Times Group, קבוצת מדיה שוודית. הערוץ מיועד לקהל הצופים בשוודיה. הערוץ נוסד ב-31 בדצמבר 1987 כערוץ כלל סקנדינבי, אך במהרה נוצר ערוץ ייעודי לדנמרק, ובתחילת שנות ה-90 פוצל הערוץ לערוצים שוודי ונורווגי. בעת הקמת הערוץ היו קיימים רק שני ערוצי טלוויזיה שוודיים בבעלות ציבורית ששודרו באופן חופשי. כיום קיימים שישה ערוצים בשידור חופשי, אך לא TV3.
היסטוריה
לאחר הבחירות הכלליות בשוודיה והקמתה של קואליציה מהצד הימני נצפה כי המונופול של הטלוויזיה הציבורית, SVT, על שידורים קרקעיים יישבר באמצעות הכנסת ערוץ TV3 למערך. אם זאת, הממשלה העדיפה הקמת ערוץ חדש, TV4, ו-TV3 לא נוסף לשידורים עד שהמערך הועבר לשידור דיגיטלי בשנים 2004-2007. הסיבה להחלטה לפיה הערוץ לא ישדר בטלוויזיה הקרקעית לא הוסברה מעולם על ידי המדינה, אם כי ההשערות באותה העת היו כי הערוץ תכנן לשדר מגטבורג במקום עיר הבירה סטוקהולם. ל-MTG ניתנו מספר פעמים רישיונות לשידור שידור קרקעיים אנלוגיים, אך הם נדחו לאחר הבחירות ב-1994, כאשר שבו הסוציאל-דמוקרטים לשלטון. עקב הדחיות הידרדרו נתוני הצפייה של הערוץ, הוא החל להפיק סדרות באיכויות ירודות והחל לשדר תוכניות יותר קצרות.
הערוץ היה אחד מהערוצים הראשונים ששודרו באמצעות הלווין אסטרה A1. במספר ערים בשוודיה הוא היה זמין באמצעות הכבלים. כיום הערוץ זמין דרך הלוויין (DVB-S2) באמצעות MTG. ב-Canal Digital, השידור הארצי (DVB-T2) והכבלים (אנלוגי, DVB-C). על אף היותו ערוץ עם הפסקות פרסומות בכל תוכנית, הערוץ נטול חדשות ושידורים חיים ואינו מפיק תוכן בעצמו. הערוץ זמין בתשלום נמוך מאוד, והוא לרוב כולל עמו עוד 15 ערוצי טלוויזיה שונים.
במקור שודרו בערוץ תוכניות תעודה וחדשות (במקור 20 דקות, לאחר מכן במשך 3 דקות בלבד), מציאות, משחקים, תוכניות בוקר לילדים ותוכן ממומן. בשנת 2016 הוא הפך לערוץ טלוויזיה העוסק בבידור בלבד, לאחר שהחליט להסיר את כל תוכניות האקטואליה השונות שלו. אחרי התפתחות התחרות, סרטים קנויים, סדרות (ובייחוד סדרות אמריקאיות) הן כל מה שמציע הערוץ בשידוריו. חלק מהתוכניות שרכש הערוץ הן משפחת סימפסון, NCIS, האומנת, עשבים שוטים, מכושפות והשם שלי הוא ארל. נכון ל-2014 עמדו נתוני הצפייה (רייטינג) הממוצעים של הערוץ על 7.2%.
ספורט
הערוץ העביר בעבר אירועי ספורט מרכזיים. ביניהם:
רוני ברואר
רוני ברואר (באנגלית: Ronnie Brewer; נולד ב-20 במרץ 1985) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
ראשית חייו
ברואר נולד בפורטלנד, אורגון. אביו, רון, היה כדורסלן אף הוא ששיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ארקנסו ולאחר מכן ב-NBA במשך כשמונה שנים.
ברואר שיחק במדי התיכון המקומי בו למד. בעונת ה שלו הוא רשם של 25.3 נקודות, 7.5  ו-3.2 אסיסטים. כ העמיד ממוצעים של 26.8 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-4.0 אסיסטים, ונבחר ל.
קריירת מכללות
לאחר סיום לימודיו התיכוניים בחר ברואר להרשם אוניברסיטת ארקנסו, בה למד עיתונאות ושיחק בקבוצת הכדורסל המשחקת בחטיבה הדרום מזרחית של ה-NCAA (נקראת גם ה-SEC). במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ארקנסו קיבל ברואר את המספר 10, אותו המספר אותו לבש אביו, כשכיכב בקבוצה בשנות השבעים, והוביל אותה לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות.
כבר בעונת ה שלו היה ברואר לבורג חשוב בהרכב קבוצתו. הוא היה לשחקן היחיד שפתח בכל 28 משחקיה של הקבוצה, והוביל את הקבוצה בריבאונדים, עם 5.5, אסיסטים, עם 3.4, וחטיפות כדור עם 0.7 למשחק. נוסף על כל אלו היה ברואר לקלעי השני בטיבו בקבוצה כשרשם 12.2 נקודות למשחק. הוא גם היה לחוטף ומוסר האסיסטים המצטיין בין הפרשמנים של החטיבה כולה, ודורג שני בין שחקני השנה הראשונה בנקודות ובריבאונדים.
בעונה הבאה, עונת, כבר היה ברואר לקלעי ולחוטף הכדורים המצטיין של קבוצתו. הוא רשם 16.2 נקודות ו-2.5 חטיפות למשחק, והיה לשחקן הראשון באוניברסיטה שנבחר לחמישייה המצטיינת של החטיבה מאז קרוליס ויליאמסון וסקוטי תורמן שעשו כן בשנת 1995. גם בעונתו השלישית והאחרונה הוליך ברואר את קלעי קבוצתו עם 18.4 נקודות למשחק, והיה לחוטף המצטיין בחטיבה כולה עם 2.6 חטיפות כדור בממוצע למשחק.
קריירת ה-NBA
ברואר העמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 2006, ונבחר בבחירה ה-14 על ידי יוטה ג'אז. בעונת הרוקי שלו מיעט ברואר לקבל דקות משחק, ושותף ב-56 משחקים בלבד בהם קיבל 12.1 דקות ותרם 4.6 נקודות בלבד. במשחקי הפלייאוף אף קיבל פחות קרדיט כשצנחו דקותיו ל-5.1 בלבד.
בעונה הבאה, עונת, החל ברואר לקבל קרדיט רב יותר ממאמנו ג'רי סלואן. הוא הפך לשחקן חמישייה קבוע ופתח בכל 76 המשחקים בהם שותף לאורך העונה. הוא תרם 12.0 נקודות והיה חוטף הכדורים המצטיין של קבוצתו עם 1.9 למשחק, והוביל את ה-NBA ביחס חטיפות לאיבודים עם 1.87. במשחקי הפלייאוף פתח ברואר בכל משחקיה של קבוצתו. הוא סייע ליוטה להדיח את יוסטון רוקטס בסיבוב הראשון ולהעפיל לשלב חצי הגמר המערבי בו הודחה הקבוצה בשישה משחקים מול לוס אנג'לס לייקרס.
בעונתו השלישית בליגה המשיכה מגמת השיפור במשחקו. הוא שותף ב-81 משחקים במהלך העונה הסדירה ורשם שיאי קריירה של 13.7 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-1.7 חטיפות למשחק. הוא קבע את שיא הקריירה שלו עם 26 נקודות במשחק מול סקרמנטו קינגס, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במאזן של 48 ניצחונות מול 34 הפסדים. במשחקי הפלייאוף פגשה יוטה שוב את הלייקרס, והודחה פעם נוספת בסיבוב הראשון.
לאחר שפתח ב-53 משחקיה הראשונים של יוטה בעונת ורשם 9.5 נקודות ו-2.8 אסיסטים, הועבר ברואר ב לממפיס גריזליס תמורת בחירת דראפט עתידית. הוא שותף בחמישה משחקים בלבד, בהם עלה מהספסל, בטרם קרע את שרירי מיתר הברך וסיים את העונה.
לקראת עונת חתם ברואר על חוזה בשיקגו בולס. הוא תפקד כמחליפו של קית בוגאנס, והופיע במדי הקבוצה ב-81 משחקים לאורך העונה. הוא שותף בממוצע ב-22.0 דקות משחק בלבד, בהן הצליח להיות החוטף המצטיין של הקבוצה עם 1.3 חטיפות כדור למשחק, והוסיף 6.2 נקודות.
לקראת עונת, שהייתה עונה מקוצרת של 66 משחקים בשל שביתת השחקנים, נופה בוגאנס מסגל הקבוצה ובמקומו הוחתם ריצ'רד המילטון שנופה מדטרויט פיסטונס. המילטון בילה חלקים נרחבים של העונה בהתמודדות עם פציעות, ושותף ב-28 משחקים בלבד. ברואר שותף בכל משחקי הקבוצה וב-43 מהם פתח בחמישייה ותרם 6.9 נקודות ב-24.8 דקות. במשחקי הפלייאוף הוא שותף כמחליף בחמישה משחקים מששת משחקיה של שיקגו, שהודחה כבר בסיבוב הראשון בתוצאה 4-2 מול פילדלפיה 76'.
לאחר שנתיים בשיקגו, חתם ברואר על חוזה עם ניו יורק ניקס לקראת עונת. הוא החמיץ את אימונים רבים לקראת העונה החדשה לאחר שנאלץ לעבור ניתוח בברכיו בחודש ספטמבר. לאחר כחודש וחצי של החלמה, שב ברואר להתאמן והיה כשיר לפתיחת העונה. ברואר פתח את העונה בצורה מוצלחת, ובחודש נובמבר רשם ממוצעים של 7.0 נקודות ו-3.5 ריבאונדים למשחק, אולם עם שובו מפציעה של אימאן שאמפרט הוא החל לאבד את מקומו ברוטציה של מאמנו מייק וודסון, ובפברואר של אותה העונה הועבר בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר תמורת בחירת סיבוב שני בדראפט. גם באוקלהומה לא מצא ברואר את מקומו, ובסיום העונה הוא עבר לשחק במדי יוסטון רוקטס, אולם נופה גם מסגל יוסטון לאחר כחצי עונה בלבד. לקראת סיום עונת הוא חזר לשיקגו בולס, וחתם על חוזה עד לסיום העונה. הוא שותף במשחק אחד בלבד ושיקגו בחרה שלא לחדש את חוזהו.
באוקטובר 2015 נבחר ברואר על ידי סנטה קרוז ווריורס מליגת הפיתוח של ה-NBA בסיבוב השני של דראפט ליגת הפיתוח בשנת 2015.
אביבית משמרי
אביבית משמרי (נולדה ב-22 באפריל 1968) היא סופרת, משוררת, עורכת, עיתונאית, פובליציסטית ובלוגרית ישראלית. מו"לית ובעלת פטל (הוצאה לאור).  זוכת פרס רמת גן לספרות לשנת 2014 ופרס היצירה לסופרים עבריים לשנת תשע"ט.
ביוגרפיה
אביבית משמרי נולדה בדרום תל אביב במשפחה מסורתית, לאב יליד מצרים ואם ילידת עיראק, וגדלה בחולון. בוגרת תואר ראשון בקולנוע וסוציולוגיה מאוניברסיטת תל אביב (סיימה בשנת 1998).
בין השנים 1992–1996 התגוררה משמרי באמסטרדם שבהולנד, שהות שעל בסיסה נכתב ספרה "הפינה של טריסטאן".
בשנים 1998–2003 עבדה ככתבת כלכלית, פובליציסטית ועורכת בתחומי ההיי-טק והביוטכנולוגיה, בגלובס. בין השנים 2004–2007 הייתה כתבת ההיי-טק ומדעי החיים של פורבס ישראל וכתבה גם כתבות וטורי דעה עבור כלכליסט, ynet, הארץ ועוד. בשנים 2004–2008 הייתה חברת מערכת ועורכת באתר האייל הקורא. עבדה כאנליסטית של סטארט-אפים בתחומי מדעי החיים בחברת המחקר IDC. בשנים 2011-2020 שימשה כמנהלת תוכן באיגוד הישראלי לתעשיות מתקדמות.
קטעי פרוזה ושירים פרי עטה פורסמו בכתבי העת: הליקון, ננופואטיקה, משיב הרוח, עיתון 77, אורות ו"זוטא". כותבת בלוג ספרותי בשם "כותבת מוחקת".
החל משנת 2015 משמרי מוציאה לאור ועורכת פעמיים בשנה את "פטל", סדרת אסופות לסיפורים קצרים. בין היתר, השתתפו בגיליונות פטל: דקלה קידר, גלית דהן-קרליבך, שולמית אפפל, יגאל סרנה, גפי אמיר, איריס אליה כהן, רובי נמדר, תהילה חכימי, שהם סמיט, יונתן פיין, איתמר לוי, יונתן הירשפלד, תמר לזר וענת עינהר. נכון לינואר 2020, פורסמו 8 גיליונות "פטל". החל משנת 2021, משמשת הוצאת פטל בית לסדרת הפרוזה "פטל מקור" בעריכת אלי הירש, שבה יצאו בין היתר ספריהם של זאב סמילנסקי, רוחמה וייס, ניצן ויסמן, חגי דגן וסופרים נוספים.
פרסים והוקרה
בשנת 2014 זכתה בפרס רמת גן לספרות לספר ביכורים על ספרה "הזקן השתגע".
בדצמבר 2018 הוכרז כי משמרי זכתה בפרס היצירה לסופרים עבריים לשנת תשע"ט.
חיים אישיים
משמרי מתגוררת בתל אביב והיא בזוגיות ואם לשניים.
גליל (גאומטריה)
בגאומטריה, גָּלִיל הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות במרחב, הנמצאות במרחק קבוע, רדיוס הגליל, מישר כלשהו, ציר הגליל. זהו משטח אינסופי חלק, שהעקמומיות בכל נקודה על פניו קבועה. הגליל הוא משטח ישרים (עבור כל נקודה על פניו, קיים ישר העובר דרכה, ושוכן במשטח).
המושג גליל מתייחס גם לגוף הגאומטרי המוגבל על ידי המשטח הגלילי, ושני מישורים מקבילים החותכים אותו. כאשר המישורים החותכים מאונכים לציר, מתקבל גליל ישר. לגוף זה שטח פנים הבנוי ממשטח עקום, הקרוי מעטפת הגליל, ומשני עיגולים חופפים, התוחמים אותו משני צדדיו, הקרויים בסיסים. המרחק בין הבסיסים נקרא גובה הגליל. במקרה שבו המישורים החותכים אינם מאונכים למשטח, הצורה המתקבלת נקראת גליל לא ישר או גליל נטוי. במקרה זה, צורת הבסיסים היא של אליפסה, שצירה הקצר שווה באורכו לקוטר הגליל, וצירה הארוך גדל ביחס הפוך לקוסינוס זווית הנטייה של הגליל. גליל ישר הוא גם גוף סיבוב של מלבן המסובב סביב ציר העובר במרכז המלבן, ומקביל לשתיים מצלעותיו הנגדיות. בהתאם להגדרה המכלילה של פאה, לגליל יש שלוש פאות.
תכונות גאומטריות
תכונותיו של גליל שרדיוסו \ r וגובהו \ h, הן
עבור נפח נתון, הגליל בעל שטח הפנים הקטן ביותר מקיים h=\!\ 2r. בדומה, עבור שטח פנים נתון, הגליל בעל הנפח הגדול ביותר מקיים h=\!\ 2r.
פריסה של גליל מעגלי ישר בנויה ממלבן, ושני עיגולים חופפים הצמודים לשניים מהניצבים הנגדיים שלו. המלבן הוא צורת מעטפת הגליל, לאחר ששוטחה, והעיגולים הם למעשה בסיסי הגליל השומרים על צורתם. כל אחד מהניצבים הצמודים לעיגולים שווה באורכו להיקף העיגול הצמוד אליו, ואורך שני הניצבים הנותרים שווה לגובה הגליל.
סוגי גליל אחרים
בגאומטריה דיפרנציאלית ניתנת למושג גליל הגדרה רחבה יותר: גליל הוא כל משטח ישרים הבנוי כולו מישרים מקבילים. מישור המאונך לאחד מישרי המשטח, בהכרח יהיה מאונך לשאר הישרים, וצורת החתך של המישור עם המשטח, מאפיינת למעשה את המשטח כולו. כך למשל, משטח שצורת החתך שלו היא אליפסה, נקרא גליל אליפטי. הקואורדינטות הקרטזיות של גליל זה הן: a ו-b הם אורכי מחצית צירי האליפסה. כאשר a שווה ל-b מתקבל גליל מעגלי. בהתאם להגדרה זו, גליל יכול להיות משטח, שצורת החתך שלו היא לאו דווקא סגורה. דוגמאות לכך הם הגליל הפרבולי והגליל ההיפרבולי.
אז'ן רוסו
אז'ן רוסו (בצרפתית: Eugène Marsille Rousseau; 1810 – 1870) היה שחמטאי צרפתי. בשנת 1839 עבר לניו אורלינס והיה החזק בשחקני העיר במחצית הראשונה של שנות ה-40' של המאה ה-19. גמביט רוסו נקרא על שמו.
בשנת 1845 שיחק רוסו דו-קרב נגד האנגלי צ'ארלס סטנלי על תואר אליפות השחמט של ארצות הברית; זו הייתה ההתמודדות הראשונה מעולם על תואר זה. הפרס לזוכה היה 1000 דולר של אותם הימים (במונחי היום, כ-25 אלף דולר). רוסו הפסיד +8 =8 -15 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) וסטנלי הפך לאלוף הראשון של ארצות הברית.
עוזרו של רוסו בהתמודדות היה ארנסט מורפי שלקח את אחיינו בן השמונה, פול מורפי, יחד עמו והרשה לו לצפות במשחקים. לאחר סיום הדו-קרב הרשה לילד לשחק מול רוסו. מיד התברר שפול משחק טוב בהרבה מרוסו, למרות גילו הצעיר.
בשנת 1850 יוהאן לבנטל ביקר בניו-אורליאנס וניצח את רוסו 0–5. מול שמעון אברמוביץ וינוור הצליח רוסו טוב יותר. ניצחונו בשחור מתחרות פריז 1867 מובא בהמשך. בתחרות זו הגיע למקום האחרון, בצוברו 4/23 נקודות.
פוטופון
פוטופון (Photophone) הוא מכשיר פרי פיתוח של אלכסנדר גרהם בל, שהוגדר על-ידו כהמצאתו הגדולה ביותר. ב-19 בפברואר 1880 התחיל בל בפיתוח טלפון אלחוטי מבוסס אור. הפוטופון מבוסס על עיקרון שינוי ההתנגדות בעקבות הארה חיצונית של החומר. בל לקח פיסת סלניום ששימשה לו כמקלט ושינה את התנגדותו בעזרת אור השמש. כאשר המקלט מואר התנגדותו יורדת וכאשר הוא ללא תאורה ההתנגדות עולה.
המכשיר מתפקד בעצם כטלפון לכל דבר רק שבמקום אות חשמלי המידע הוא אופטי. המכשיר נוסה בהצלחה ב-3 ביוני 1880 בוושינגטון למרחק של 213 מטר כאשר התנגדות המקלט שונתה מ-300\Omega ל-100\Omega.
שחטאר-2 דונצק
מועדון הכדורגל שַחְטָאר-2 דוֹנֵצְק (באוקראינית: Футбольний клуб «Шахтар-2» Донецьк) הוא מועדון כדורגל מקצועני שמשמש כקבוצת מילואים של שחטאר דונצק. הקבוצה הוקמה בשנת 1949 והתמודדה בליגות המשניות באוקראינה עד שפורקה בתום עונת 2006.
הקבוצה השתתפה במשך 41 עונות רצופות בטורנירי הנוער של ברית המועצות לאחר שהוקמה בשנת 1949. ב-1992 אורגנה מחדש כ"שחטאר-2" והתמודדה בליגה האוקראינית הראשונה בה סיימה במקום 12 האחרון. בעונות 1992/93 עד 1997/98 השתתפה בליגה השנייה וחזרה לליגת המשנה האוקראינית ב-1998. לפני עונת 2006/07 ירדה מהליגה הראשונה
קרלו טרסקה
קרלו טרסקה (באנגלית: Carlo Tresca; 9 במרץ 1879 - 11 בינואר 1943) היה עורך עיתון, נואם, אנרכיסט ומנהיג פועלים אמריקני ממוצא איטלקי, שהנהיג את פועלי התעשייה של העולם (IWW) במהלך העשור השני של המאה ה-20. זכור כמי שהוביל מחאה פומבית נגד הפאשיזם, הסטאליניזם ונגד גורמי המאפיה שחדרו לשורות האיגודים המקצועיים. חוסל על ידי המאפיה בשנת 1943.
ביוגרפיה
קרלו טרסקה נולד ב-9 במרץ 1879 לבעל אדמות איטלקי בסלמונה שבאיטליה. בין השנים 1898–1902 שימש כמזכיר התאחדות פועלי הרכבת באיטליה. בנוסף שימש כעורך השבועון הסוציאליסטי Il Germe שיצא באברוצו. בשל פעילויותיו הפוליטיות הרדיקליות רצו השלטונות באיטליה לאסור אותו, ובעקבות זאת היגר ב-1904 לארצות הברית והתיישב בפילדלפיה. טרסקה היה במערכת יחסים משותפת עם אליזבת גורלי פלין, גם היא מנהיגת פועלים.
המעבר לארצות הברית
בארצות הברית נבחר טרסקה ב-1904 למזכיר התאחדות הסוציאליסטים האיטלקים בצפון אמריקה, וכיהן במשרה זו במשך 3 שנים. במהלך תקופה זו גם ערך את Il Proletario ("הפרוֹלטָר"), העיתון הרשמי של התאחדות הסוציאליסטים האיטלקים.
השקפותיו הפוליטיות של טרסקה הפכו בתקופה זו לרדיקליות הרבה יותר, והוא הגדיר את עצמו כאנרכיסט. ב-1907 התפטר מעריכת העיתון Il Proletario והחל בהוצאת עיתון משלו, La Plebe ("הפלֵבֵּאי"). בהמשך העביר את העיתון לפיטסבורג, ויחד איתו גם רעיונות מהפכניים אותם ניסה להחדיר בעובדים האיטלקיים במכרות ובבתי החרושת שבמערב פנסילבניה. בשנת 1909 מונה טרסקה לעורך העיתון L'Avvenire ("העתיד"), ובמשרה זו החזיק עד למלחמת העולם הראשונה, אז נאסרה הדפסתו של העיתון מתוקף חוק הריגול.
בשנת 1912 הצטרף לתנועת פועלי התעשייה של העולם (IWW) הסינדיקליסטית, כאשר הוזמן על ידי האיגוד ללורנס שבמסצ'וסטס לסייע בגיוס הפועלים האיטלקים למאבק לשחרורם של מארגני השביתות ג'וזף אטור וארתורו ג'ובניטי, שנעצרו באשמת שווא של רצח. לאחר ניצחון המאבק בלורנס, היה טרסקה פעיל בעוד מספר שביתות ברחבי ארצות הברית: שביתת עובדי הטקסטיל בליטל פולס (ניו יורק) ב-1912; שביתת המשי של פטרסון ב-1913 ושביתת עובדי המכרות ברכס מאסבי (מינסוטה) ב-1916. הוא נעצר מספר פעמים ואף נכלא למשך 9 חודשים באשמת רצח לאחר הפעולה במינסוטה, אך שוחרר לבסוף בלא משפט.
באוגוסט 1923 נעצר טרסקה והואשם בהדפסת פרסומת לפמפלט המעודד פיקוח על הילודה בעיתון החדש שלו, Il Martello ("הפטיש"). באוקטובר 1923 הוא נמצא אשם במשפט ונשלח לתקופת מאסר של שנה ויום בבית הכלא הפדרלי באטלנטה. פסק הדין אושר ב-10 בנובמבר 1924, וטרסקה החל לרצות את עונשו ב-5 בינואר 1925.
טרסקה הפך לדמות מרכזית בקרב אמריקנים ממוצא איטלקי במאמציו לשבש את נסיונותיו של בניטו מוסוליני לארגן את המהגרים האיטלקים בתוך קבוצות תמיכה פשיסטיות. בעיתון האנטי-פשיסטי אותו ערך באותה העת, Il Martello, תקף טרסקה את מוסוליני וכינה אותו "אויב המעמדות" ו"בוגד" (האשמה האחרונה מתייחסת לעובדה שמוסוליני היה סוציאליסט בראשית דרכו). הממשל הפשיסטי ברומא עקב אחרי פעילותו של טרסקה, ובה בעת הוא היה נתון גם לפיקוח הדוק של שלטונות ארצות הברית. בשנת 1926 ניסו פשיסטים לרצוח את טרסקה באמצעות פצצה במהלך כנס.
Maya
קוד הליבה של התוכנה כתוב בשפת התכנות ++C.
גרסאות
בתחילה התוכנה הייתה זמינה רק עבור מערכות ההפעלה IRIX. כיום התוכנה זמינה גם כן עבור מערכות ההפעלה: חלונות, Mac OS X ולינוקס.
קרלו טרסקה
המעבר לארצות הברית
בתחילה תמך טרסקה בבולשביזם, מתוך הכרה כי מדינה קומוניסטית עדיפה על פני מדינה קפיטליסטית, והחשיב את הקומוניסטים כבעלי ברית במלחמה נגד הפשיזם. אך במהלך שנות ה-30 הפך למתנגד בולט לקומוניזם ולסטליניזם הסובייטי, ובייחוד לאחר שברית המועצות תכננה וסייעה בהשמדת התנועה האנרכיסטית בקטלוניה ובאראגון במהלך המהפכה הספרדית.
Maya
גרסאות
בעבר היו קיימות שתי גרסאות מסחריות לתוכנה:
קרלו טרסקה
המעבר לארצות הברית
טרסקה היה חבר בוועדת דיואי, ועדת חקירה שהתארגנה בארצות הברית שחקרה את טרוצקי, שהוגלה למקסיקו, במהלך משפטי מוסקבה. הוועדה זיכתה אותו מכל האישומים.
Maya
גרסאות
כיום התוכנה נמכרת בשתי גרסאות:
במדינות מסוימות מפתחים עם הכנסות שנתיות נמוכות מ-100,000 דולר יכולים לרכוש מנוי מוזל לגרסה המלאה של התוכנה.
קרלו טרסקה
המעבר לארצות הברית
בראשית 1938 האשים טרסקה פומבית את הסובייטים בחטיפתה של ג'ולייט סטיוארט פוינץ, פעילה קומוניסטית ותיקה, במטרה למנוע את עריקתה מהמפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית. טרסקה טען כי בטרם נעלמה, דיברה איתו פוינץ על הזעזוע שאחז בה לנוכח הטיהורים הגדולים שערך סטלין.
בניו יורק החל טרסקה בנוסף במערכה של ביקורת פומבית על המאפיה, בעיתונו השבועי Il Martello. נראה שטרסקה היה מודע לסיכון העצום שהוא לקח על עצמו בעצם הביקורת החריפה שלו על המאפיה.
Maya
גרסאות
העבודה ב־Maya דורשת התייחסות לדברים שונים, ביניהם: נתינת שמות לאובייקט חדש ולחומר חדש, שימוש באנגלית, שמירה על שלד תקין (בין היתר שיכיל אך ורק פוליגונים מרובעים). פונקציה שימושית בתוכנה זו היא "Extrude" המאפשרת להוציא פוליגון מתוך פוליגון אחר. לפוליגונים בתוכנה ישנם חלקים שונים:
קרלו טרסקה
ההתנקשות בחייו
בשנת 1943 הושם טרסקה, ששוחרר על תנאי באותו הזמן, תחת מעקב משטרתי. ב-9 באוגוסט היו הבלשים שעקבו אחריו עדים לניסיון רצח של טרסקה, כאשר מכונית ניסתה לדרוס אותו במכוון. יומיים לאחר מכן, ב-11 באוגוסט 1943, הצליח טרסקה להתחמק מהמעקב בניו יורק, ושעתיים מאוחר יותר כשחצה את השדרה החמישית, נורה על ידי מתנקש בגבו ובראשו ונהרג מייד.
Maya
גרסאות
צמתים - נקודות סגולות אשר כאשר הן ארבע משמע שהפוליגון מרובע.
קרלו טרסקה
ההתנקשות בחייו
הרכב ממנו יצא המתנקש נמצא נטוש מאוחר יותר. המשטרה האשימה את המאפיונר קרמין גאלאנט ברצח טרסקה, וטענה כי המאפיונר ויטו ג'נובזה, שהיה בגלות באיטליה, הציע להרוג את טרסקה כטובה למוסוליני והטיל את המשימה על גאלאנט. ב-11 בינואר, כך על פי החשד, ירה והרג גאלאנט את טרסקה כשיצא אל מחוץ למשרד העיתון שלו במנהטן. על אף שגאלאנט נעצר ונחשד, מעולם לא הוגש נגדו כתב אישום על המעשה והוא שוחרר בדצמבר 1944. מחקר שהתפרסם ב-1994 טען שהתרחיש הסביר ביותר הוא שטרסקה נרצח על ידי קרמין גאלאנט בהוראתו של פרנק גארופאלו (Frank Garofalo), סגן בוס של ג'וזף בונאנו, ראש משפחת הפשע בונאנו (אחת מחמש המשפחות השולטות על הפשע המאורגן בארצות הברית מאז 1931) וחברו הקרוב של איש העסקים ג'נרוסו פופ. מלבד שטרסקה היה מבקר חריף של פופ, הוא אף איים לחשוף את מעלליו של גארופאלו בעיתונו Il Martello.
Maya
גרסאות
קשתות - קווים אופקיים ואנכיים. אפשר גם להשתמש בהם כדי להוסיף חלוקות.
פנים-דפנות. ניתן לבחור כי לא יישארו יחדיו.
התוכנה כוללת מבטים אורתוגרפיים המשמשים בין היתר על מנת למקם את האובייקטים במקומות הנכונים. כאשר לדמות שעברה מידול בתוכנה ישנם שלד ו"ריג" ניתן להזיזה כפי שרוצים בצורה נוחה מאוד כאשר על השלד להיווצר טרם ה"ריג". בתוכנה יש גם עולם דו-ממדי אשר משתמשים בו, בין היתר, ליצירת קובץ תמונה. בעולם הדו־ממדי ניתן למקם את התמונה במדויק.
היסטוריה
מאיה במקור נוצרה כמוצר אנימציה תחת פיתוח של חברת Alias Research והתבססה על קוד מתוכנות כגון The Advanced Visualizer, The Advanced Visualizer, Alias Sketch.
לאחר שסיליקון גרפיקס רכשה את Alias Research ואת Wavefront Technologies, הטכנולוגיה שהייתה בתהליכי פיתוח אצל Wavefront Technologies מוזגה לתוך מאיה. הרכישה בוצעה כתגובה לרכישה של Softimage על ידי מיקרוסופט. לאחר הרכישות והמיזוג נקראה חברת הבת החדשה "Alias|Wavefront".
בתחילת הפיתוח מאיה השתמשה ב־TCL כשפת תסריט, במטרה למנף את הדמיון שלה לשפת מעטפת הפקודה של יוניקס. לאחר המיזוג עם Wavefront, נבחרה Sophia, שפת התסריט של התוכנה של Wavefront, להוות בסיס ליצירת MEL- השפה המוטבעת (embedded) של מאיה.
מאיה 1.0 שוחררה בפברואר 1998. בעקבות סדרה של רכישות, מאיה נמכרה לחברת Autodesk ב-2005. בעקבות רכישת החברה נקראת התוכנה Autodesk Maya. עם זאת מאיה ממשיך לשמש כשם העיקרי של המוצר.
שימוש בתעשייה
מאיה שימשה ליצירת גרפיקה בסרטי קולנוע רבים כולל: נערה עם קעקוע דרקון, אווטאר, הוגו ורנגו.
כמו כן נעשה שימוש במאיה לשם יצירת אפקטים ויזואליים בתוכניות טלוויזיה, למשל: משחקי הכס, המתים המהלכים, עד עצם היום הזה, בונז ואימפריית הפשע.
מאיה משמשת ליצירת אפקטים ויזואליים גם במשחקי מחשב, למשל במשחק Halo 4.
בדיקת יתירות מחזורית
בדיקת יתירות מחזורית (באנגלית: Cyclic redundancy check, או בקיצור CRC) היא סוג של קוד לאיתור שגיאות המשמש לאיתור שגיאות בהעברת נתונים.
לפני העברת המידע מחושב ה־CRC ומתווסף למידע המועבר. לאחר העברת המידע, הצד המקבל מאשר באמצעות ה־CRC שהמידע הועבר ללא שינויים.
השימוש ב־CRC נפוץ בעיקר בשל קלות המימוש שלו בחומרה בינארית, קלות החישוב המתמטית שלו, ובמיוחד היעילות שלו בגילוי שגיאות נפוצות הנובעות כתוצאה מערוצי תקשורת רועשים.
מבוא
סיביות טיפוסי אשר מוצמד לבלוק מידע באורך שרירותי יאתר כל שגיאת פתע שאינה גדולה מ-n סיביות ויאתר כמות של (1-2^{-n}) מפרצי שגיאות הגדולות מ-n סיביות.
אפיון של קוד CRC דורש הגדרה של מה שנקרא פולינום יוצר. הפולינום הזה נעשה מחלק של ה-polynomial long division, אשר לוקח את ההודעה כמחולקת ומחסיר את המנה והיתרה היא התוצאה. האזהרה החשובה היא כאשר המקדם הפולינומי שחושב בהתאם לשדה הסופי האריתמטי, כך שפעולה נוספת יכולה לממש רוחב בתים מקבלים (אין משיכה בין ספרות). הגודל של השארית הוא תמיד נמוך מהגודל של המחולל הפולינומי, אשר ממחיש כמה גדולה התוצאה יכולה להיות.
למעשה, כל השימושים הנפוצים ב-CRC משתמשים בשדה סופי של שני אלמנטים. שני האלמנטים בדרך כלל נקראים 1 ו-0, שבאופן נוח ביותר תואם לארכיטקטורה של המחשב.
CRC נקרא n-bit כאשר ערך הבדיקה בגודל n-bit. ל-n נתון, יש מספר CRC אפשריים, כל אחד כזה בפולינום שונה לפולינום כזה יכול להיות n כמעלה הגבוהה ביותר, כלומר n+1 ביטויים. במילים אחרות, לפולינום בגודל של n+1, הקידוד שלו דורש n+1  בתים. רוב הפולינומים מאפיינים ירידה בביט של ה-MSB או LSB, מכיוון שהם תמיד 1. ל-CRC והפולינום המקושר יש שם במבנה הזה  CRC-n-XXX.
מערכת איתור הבעיות הפשוטה ביותר, סיבית זוגיות, הוא למעשה CRC של 1-bit. הפולינום המתאים הוא x+1 (שני ביטויים) ושמו הוא CRC-1.
אופן הפעולה
CRC מבוסס על האיזומורפיזם שבין וקטורים לפולינומים, כך שמסתכלים על כל וקטור באורך n כפולינום שמקדמיו הם קואורדינטות הווקטור. CRC משתמש בפולינום המוגדר בפולינום יוצר מדרגה r. סוגים שונים של קוד CRC משתמשים בפולינומים יוצרים שונים.
בהינתן פולינום יוצר מדרגה r ובהינתן הודעה M שברצוננו לקדד, עלינו לבצע את הפעולות הבאות: נצרף את התוצאה שקיבלנו מימין להודעה המקורית ונשלח.
כמו בכל קידוד Checksum, הצד המקבל יבצע את שלבים 1 ו-2 ויוודא ש-r הביטים האחרונים שנשלחו זהים לתוצאה שהתקבלה.
מרקוס ברג
מרקוס ברג (בשוודית: Marcus Berg; נולד ב-17 באוגוסט 1986) הוא כדורגלן שוודי, המשחק בעמדת החלוץ בגטבורג ובנבחרת שוודיה. הוא מכונה "מרקוס השחור" (Svarte-Marcus) בשל הבקעת שערים רבים בגילאי הנוער, בדומה לשחקן העבר פיליפ יוהנסון שכונה "פיליפ השחור".
קריירה
מרקוס ברג נולד בטורסבי שבשוודיה. בנערותו החל לשחק במועדון הכדורגל המקומי, טורסבי IF. בשנת 2002 הוא עבר למועדון IFK ולן, וב-2003 החל לשחק במערכת הנוער של גטבורג. לאחר שתי עונות בקבוצת הנוער, הועלה ברג לקבוצה הבוגרת של גטבורג בעונת 2005, ושיחק במדיה בליגת העל השוודית. בגטבורג שיחק מרקוס בעמדת החלוץ, יחד עם אחיו, ג'ונתן ברג, ששיחק כקשר.
בעונתו הראשונה בגטבורג, 2005, שיחק ברג ב-14 משחקים בלבד וכבש שלושה שערים. מעמדו השתפר בעונה הבאה, כשהוא שיחק ב-22 משחקים וכבש ארבעה שערי ליגה ו-11 שערים בכל המסגרות. בעונת 2007 הפגין ברג יכולת מרשימה בהתקפה וזכה במשותף עם ראזק אומוטויוסי בתואר מלך השערים של הליגה השוודית עם 14 שערים במשך חצי עונה, תוך שהוא מוביל את גטבורג לזכייה באליפות הליגה.
בעונת המשיך ברג את יכולתו הטובה, והיה חלק מהעונה המוצלחת של חרונינגן, שסיימה במקום השישי בליגה ההולנדית. הוא הבקיע בעונה זו 17 שערים ב-31 משחקים, כולל רביעיית שערים במשחק מול רודה.
בקיץ 2009 עבר ברג לקבוצה הגרמנית המבורג המשחקת בבונדסליגה, תמורת 10.5 מיליון אירו. בפתיחת עונת סייע ברג לקבוצתו להעפיל לליגה האירופית, וכבש את צמד שערי הבכורה שלו במסגרת המפעל, בניצחון קבוצתו על הפועל תל אביב. עם זאת, הוא סיים את העונה עם ארבעה שערי ליגה בלבד, ולאחריה הושאל בחזרה להולנד, לקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן. לאחר שחזר להמבורג שיחק במדיה שנתיים נוספות, אך התקשה לתפוס מקום קבוע בהרכב הקבוצה.
ביולי 2013 חתם בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית. ב-18 באוגוסט 2013 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בו הבקיע את שערו הראשון בניצחון 1–2 נגד פאוק סלוניקי. בסך הכל כבש בעונתו הראשונה בקבוצה 15 שערי ליגה. ב-26 באפריל 2014 הוא הבקיע את שלושער בניצחון 1–4 נגד פאוק סלוניקי בגמר הגביע היווני (ניקולאוס קארליס הבקיע את השער הנוסף).
28 ביוני 2017 הוא חתם לשנתיים באל-עין.
ב-13 ביולי 2019 הודיעה קרסנודאר על החתמתו של ברג עד קיץ 2020 ועל חוזהו בשווי 1.9 מיליון יורו. ב-15 ביוני 2020 האריך את חוזהו במועדון הרוסי בשנה נוספת. הוא סיים את עונתו הראשונה עם קרסנודאר כמלך השערים של המועדון, עם תשעה שערים בליגה ועשרה בכל המסגרות. בעונת 2020/2021 השתתף עם הקבוצה בליגת האלופות בפעם הראשונה בתולדותיה.
ב-22 במרץ 2021 הוכרז כי ברג יחזור לגטבורג בהעברה חופשית.
נבחרת לאומית
בשנת 2008 זומן ברג לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של שוודיה. את שערו הראשון במדי הנבחרת כבש במשחק מול נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
פנחס קורח
הרב פנחס קורח (נולד בתש"א, 1941) הוא רב מיוצאי תימן בישראל ורב בית המדרש "שערי הלכה" בבני ברק. חיבר וההדיר כעשרים חיבורים.
נעוריו ותחילת דרכו
נולד בעיר צנעא שבתימן לרב יוסף קורח, דור חמישי לרבי חיים קורח. בגיל 8 עלה לישראל בעליית מרבד הקסמים והתגורר עם אביו וסבו הרב שלום קורח בשכונת רמת עמידר שברמת גן. למד בבית הספר השכונתי יסודי התורה ולאחר מכן שלחו אביו ללמוד בישיבת השרון אצל הרב יעקב אדלשטיין ברמת השרון, ובישיבת פוניבז' בבני ברק. לאחר נישואיו המשיך ללמוד בכולל אברכים של ישיבת פוניבז'.
פעילותו התורנית
עוד בהיותו בחור בישיבת פוניבז' החל למסור שיעורים שבועיים בקריית אונו. בשנת תשמ"ו הקים את בית המדרש "שערי הלכה" בעיר בני ברק, שבו הוא מוסר שיעורים מדי יום. הוא מוסר שיעורים שבועיים מזה עשרות שנים בעיר בת ים. מוסר שיעורים שבועיים בכולל נרות זכריה שבנשיאותו בקרית ספר שבמודיעין עילית. בעבר שימש ראש ישיבה בישיבת "מקור חיים" לעדה התימנית בירושלים.
ברי פריגת
ברוך (ברי) פריגת (נולד ב-21 בדצמבר 1949) הוא סופר ותשבצאי ישראלי.
ביוגרפיה
ברוך פרייטג נולד ב-1949 למרים וחיים פרייטג, זוג ניצולי שואה. הוא גדל בבני ברק, וכבר בילדותו החל לכתוב סיפורים קצרים. בהמשך עבר לגבעתיים, ולמד שם בתיכון קלעי. בתקופת לימודיו בתיכון כתב את סדרת הספרים "השישייה", אך לא הוציאה לאור.
בצה"ל שירת בממר"ם, ולאחר מכן למד באוניברסיטת תל אביב לצורך קבלת תואר במתמטיקה, ולאחר מכן נישא ועבר להתגורר ברמת גן. לאחר המעבר שינה את שם משפחתו לפריגת.
בתחילת שנות ה-70 חיבר תשבצים רבים שהתפרסמו בחוברות רבות.
לאחר לימודיו הוא עבד בחברת IBM.
באפריל 1979 יצא לאור הספר הראשון בסדרת "השישייה" במסגרת הוצאת יסוד. הספר האחרון בסדרה זו יצא לאור בשנת 1993.
פריגת ניצל את הידע שלו במחשבים וכתב תוכנה לפתרון תשבצים, אותה הפיץ בסיוע של חברת באג מולטיסיסטמס.
במקביל לעבודתו ב-IBM המשיך לפרסם מאות סיפורים קצרים שהתפרסמו בשבועונים אחדים. הוא גם כתב ארבעה ספרים המיועדים למבוגרים.
פריגת מתגורר ברמת גן.
הרולד סאקאטה
טושיוקי "הרולד" סאקאטה (באנגלית: Toshiyuki "Harold" Sakata; 1 ביולי 1920 – 29 ביולי 1982) היה מתאבק מקצועי אמריקאי ושחקן קולנוע שתפקידו המפורסם ביותר הוא הרשע "אודג'וב" (Oddjob) בסרט ג'יימס בונד "גולדפינגר".
קריירה
כאודג'וב, הוא היה שומר ראשו של הגיבור הרשע אריק גולדפינגר וכובע הברזל החד שלו הפך למפורסם ולסימן מסחרי של הסדרה שנהפך לפרודיה. הוא שיחק במספר סרטים אחרים בתפקידים דומים והוסיף את "אודג'וב" כשם האמצעי הלא-פורמלי שלו (הוא השתתף בסרט The Happy Hooker Goes to Washington, וברשימת הקרדיטים הופיע שמו כהרולד "אודג'וב" סאקאטה).
בזמן שצילם את סצנת מותו של אודג'וב, ידו נכוותה קשות, אולם הוא השאיר אותה במקום עד ששמע את הבמאי גאי המילטון אומר "קאט".
במשך הזמן מיומנויות המשחק של סאקאטה השתפרו. הוא כיכב לצד ויליאם שאטנר בסרט Impulse, שבו הוא מגלם את דמותו של קרטה פיט. הוא גם הופיע בתפקיד אורח בפרק בסדרה Gilligan's Island בתור הביריון של רורי קלהון (Rory Calhoun) ב-1971, סאקאטה הופיע בקביעות בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים Sarge, בה כיכב ג'ורג' קנדי.
הוא גם הופיע בפרסומות טלוויזיה לסירופ נגד שיעול פורמולה 44 של חברת Vicks בשנות השבעים. בפרסומת נראה סאקאטה הורס את ביתו ומפחיד את משפחתו ככל שהתקפי השיעול שלו הלכו והחמירו. הפרסומת הראתה שכף של פורמולה 4 תשקיט גם את השיעול החמור ביותר. בסיום הפרסומת הבית מבולגן אבל כולם קדים זה לזה באדיבות ובשלווה. הוא הופיע גם בתוכנית Tonight Show בה עשה פרודיה על הפרסומת כשהרס את אתר ההסרטה של ג'וני קרסון.
סאקטה הלך לעולמו מסרטן בהונולולו שבהוואי.
פמלה לינדן טרוורס
פמלה לינדן טרוורס (באנגלית: Pamela Lyndon Travers; 9 באוגוסט 1899 – 23 באפריל 1996) הייתה שחקנית, סופרת, משוררת, עיתונאית ומבקרת ספרות בריטית-אוסטרלית. התפרסמה בעיקר כיוצרת הדמות מרי פופינס, תחת שם העט פ.ל. טרוורס.
ביוגרפיה
טרוורס נולדה בשם הלן לינדן גוף (Helen Lyndon Goff), בעיירה מריבורו (Maryborough) במדינת קווינסלנד שבאוסטרליה. היא הייתה בתו של טרוורס רוברט גוף (Travers Robert Goff), מנהל בנק שהיה אלכוהוליסט כרוני שכשל עקב כך בעבודתו והורד לדרגת פקיד בנק. אמה, מרגרט (Margaret Agnes Goff), הייתה אחייניתו של פוליטיקאי מצליח באוסטרליה. בעקבות עבודתו של אביה, עברה המשפחה לאלורה (Allora) בקווינסלנד בשנת 1905, שם מת האב משחפת שנתיים לאחר מכן, בגיל 43. משפחתה עברה לקוטג' שנשכר עבורה על ידי דודה עשירה בבאוראל (Bowral) שבניו סאות' ויילס. המשפחה גרה שם עד שנת 1917, וטרוורס עצמה התגוררה בפנימייה לבנות בפרוור אשפילד שבסידני משנת 1912 עד 1916 ושבה לביתה בחופשות בלבד.
פמלה לינדן טרוורס היה שם במה שנטלה לעצמה הלן גוף, כאשר הופיעה כשחקנית בחבורת השחקנים של אלן וילקי שהעלתה מחזות שייקספיריים בשנים 1921–1922. באותן שנים החלה לכתוב ולפרסם שירים, ואף היה לה טור בעיתון מקומי.
בפברואר 1924 היא הגשימה חלום והפליגה לאנגליה כדי להתחיל את קריירת הכתיבה שלה בשם פ. ל. טרוורס. מאותה שנה חזרה לבקר באוסטרליה פעם אחת בלבד, למשך שבועיים בשנת 1960. בשנת 1934 יצא לאור הספר הראשון בסדרת ספרי "מרי פופינס", אותו כתבה טרוורס בזמן שהחלימה ממחלה. לאחריו, על פני יתר שנות חייה, המשיכה טרוורס לכתוב סדרה של ספרי "מרי פופינס".
בשנת 1964 קיבלו אולפני דיסני את הזכויות להפיכת הספר לסרט קולנוע, לאחר ניסיונות מרובים שהחלו כבר בשנת 1948. כך התפרסמה בכל רחבי העולם הדמות החמה והאוהבת של האומנת שבאה עם הרוח. הסרט המוזיקלי של דיסני נחשב ליצירת מופת, אך טרוורס לא התלהבה מהפרשנות לספרה וטענה שדיסני לא הבין את הדמויות והרס את הדמויות ואת הסיפור. לטענת דיסני בזמן הצילומים הייתה טרוורס שחצנית, שתלטנית וחסרת כל הומור, מה שהפך את העבודה איתה לקשה מאוד.
בשנת 1977 קבלה תואר אבירות על תרומתה לספרות. עד שנת 1989 הספיקה טרוורס לפרסם עוד שמונה ספרים: שלושה מסדרת "מרי פופינס", והשאר בנושא טיולים ומיתולוגיה.
אף על פי שהיו לטרוורס יחסים חולפים רבים עם גברים לאורך כל החיים שלה, היא מעולם לא נישאה, וחייתה יותר מעשור עם חברתה מאדג' ברננד (Madge Burnand), שאף צילמה את טרוורס במהלך החופשה באיטליה חשופת חזה על החוף. ידידותן, במילותיו של ביוגרף אחד, הייתה "עזה", אבל גם באותה מידה מעורפלת.
בגיל 40 אימצה טרוורס את אחד מנכדיו של ג'וזף מאונסל הון (Joseph Maunsel Hone), תחת השם קמילוס טרוורס הון (Camillus Travers Hone). ג'וזף הון היה הביוגרף הראשון של המשורר האירי ויליאם בטלר ייטס, שנאלץ לגדל שבעה נכדים יחד עם אשתו. לקמילוס היה אח תאום בשם אנתוני, אבל טרוורס בחרה רק בקמילוס, לאחר שהתייעצה עם אסטרולוגית. קמילוס לא היה מודע להוריו האמתיים או לקיומם של אחים ואחיות עד גיל 17, כאשר אנתוני הגיע ללונדון ודפק על הדלת של הבית של פמלה. הוא היה שתוי ודרש לראות את אחיו. טרוורס סירבה לאפשר לו לראות את בנה המאומץ ואיימה להתקשר למשטרה. אנתוני עזב, אבל זמן קצר לאחר מכן קמילוס, בעקבות ויכוח עם אימו, הלך לחפש את אחיו.
טרוורס הגיעה לזקנה מתקדמת, אבל בריאותה התרופפה לקראת סוף חייה. היא מתה בלונדון ב-23 באפריל 1996 בגיל 96. לדברי נכדיה, טרוורס "מתה בלי לאהוב אף אחד ואף אחד לא אהב אותה". בנה קמילוס נפטר בנובמבר 2011.
בשנת 1999 התפרסמה הביוגרפיה של ואלרי לוסון (Valerie Lawson) על חייה של פ. ל. טרוורס. לוסון חקרה חומרים שהשאירה טרוורס בספריות ברחבי אנגליה, ואף מצאה מכתבים אישיים באוסטרליה. הביוגרפיה נקראת "Out of the sky she came". בשנת 2013 הופק סרט קולנוע בשם "להציל את מיסטר בנקס", המבוסס על הביוגרפיה ומתמקד במה שאירע מאחורי הקלעים לעיבוד הקולנועי של הסרט מרי פופינס. בסרט מככבים אמה תומפסון כטרוורס וטום הנקס כוולט דיסני.
תסמונת קלמן
תסמונת קלמן (Kallmann syndrome) היא תסמונת גנטית, המאופיינת בהיעדר התבגרות מינית ותתרנות.
אצל הלוקים בתסמונת קלמן קיים חוסר מולד של הורמון שחרור גונדוטרופין (GnRH) מההיפותלמוס. הורמון ה- GnRH אחראי על שחרור הורמון מחלמן (LH) והורמון מגרה זקיק (FSH) מבלוטת יותרת המוח המפעילים את הורמוני המין בשחלות ובאשכים. לפיכך, אצל הלוקים בתסמונת זאת לא מופרשים הורמוני הטסטוסטרון האנדרוגן אצל גברים, והאסטרוגן אצל נשים.
הלוקים בתסמונת קלמן מאופיינים בעיכובים משמעותיים או בהיעדר מוחלט של התבגרות מינית. היעדר פוריות, היעדר שיער גוף. אצל גברים - אשכים ואיבר מין קטנים מאוד, אימפוטנציה, היעדר כוח שרירים, שומן בחזה ובירכיים וצמיחת שדיים. אצל נשים - הפרעות מחזור או היעדר מחזור, מסקוליניזציה, אי התפתחות שדיים.
שכיחות התסמונת היא 1:10,000 בקרב גברים ו- 1:40,000 בקרב נשים. אף כי ישנו מתאם בין חומרת התתרנות לחומרת החסר ב-GnRH, גם במקרים של בתתרנות מלאה (כגון בצורת KAL1 הקלאסית) ניתן למצוא חסר חלקי בלבד של GnRH.
לתסמונת קלמן קיים טיפול שהוכח מחקרית כיעיל, על ידי מתן הורמוני המין באופן מלאכותי.
התסמונת תוארה כבר בשנת 1856 בנתיחה לאחר המוות של גבר בין 40 עם מיקרופניס, אשכים טמירים והיעדר פקעת הרחה (Olfactory Bulb) במוח. בשנת 1944, ד"ר פרנץ יוסף קלמן תיאר את התסמונת בהקשר תורשתי והיא קרויה על שמו.
גנטיקה
הגן הראשון שפגם בו תואר בתור גורם לתסמונת קלמן הוא A NOSM1, (בעבר נקרא KAL1) שנמצא בתאחיזה לכרומוזום-X. כיום ידוע כי רק ל-30% מהלוקים בתסמונת נמצא פגם בגן זה. שינויים במספר גנים במקביל יכול להסביר את ההטרוגניות הגנטית והקלינית של התבטאות התסמונת גם בקרב בני אותה משפחה.
פלורה קאדאר
פלורה קאדאר (בהונגרית: Kádár Flóra; 4 באוגוסט 1928 – 3 בינואר 2003) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע הונגרייה.
קורות חייה
נולדה בשנת 1928 בעיר בודפשט. בשנת 1953 פלורה קאדאר סיימה לימודיה באקדמיה לתיאטרון בבודפשט. התחתנה עם פיטר פישר. בשנת 1957 הופיעה על במת תיאטרון בעיר סגד.
במהלך 1953-1999 היא הצטלמה בכ-75 סרטים.
TheBlaze
TheBlaze (נקראה בעבר GBTV - Glenn Beck TV) היא רשת טלוויזיה שמרנית בארצות הברית שהוקמה על ידי גלן בק. לרשת שני מרכזים, אחד בלאס קולינאס, טקסס והשני בניו יורק.
החדשות משודרות בערוצי כבלים מקומיים בכל רחבי ארצות הברית, בערוץ לוויין 212, ב-SkyAngel וכן זמינה לצופים משאר העולם דרך שירותי טלוויזיה באינטרנט.
נכון ל-30 בדצמבר 2014, TheBlaze היה נגיש דרך כ-100 ספקי טלוויזיה כאשר 11 מהם נמצאים ברשימת 25 הטובים בארצות הברית.
קיקיוואקה: מחנה קיץ
קיקיוואקה: מחנה קיץ (באנגלית: Bunk'd) היא סדרת קומדיית מצבים אמריקאית המשודרת בערוץ דיסני ומהווה ספין אוף ל"ג'סי". הסדרה נוצרה על ידי המפיקה והתסריטאית הקנדית פמלה אלס אוקונל, ומופקת על ידי חברת "It's a Laugh Productions". הפרק הראשון בסדרה שודר ב-31 ביולי 2015.
הסדרה עוקבת אחר "ג'סי", כאשר שלושה מילדי משפחת רוס – אמה, זורי וראבי – יוצאים למחנה קיץ במיין על מנת לבלות בו את החופש הגדול. במחנה, השלושה פוגשים בחברים חדשים – לו, זנדר, חורחה וטיפני – ונאלצים להתמודד עם מנהלת המחנה המרשעת – גלאדיס – וכן עם שלל הרפתקאות נוספות. את דמויותיהם של אמה, זורי, ראבי, לו, זנדר, טיפני וחורחה מגלמים האנסמבל פייטון ליסט, סקיי ג'קסון, קראן בראר, מירנדה מיי, קווין קווין, נינה לו ונייתן ארנאס, בהתאמה, ואת דמותה של גלאדיס מגלמת מרי סשיר.
בעונה השלישית השחקנים קווין קווין, נינה לו ונייתן ארנאס אינם לוקחים חלק. בעונה זו מצטרפים לאנסמבל הסדרה רפאל אלחנדרו, וויל בואי ג'וניור ומלורי ג'יימס מאהוני.
העונה הרביעית עלתה ב-20 ביוני 2019. העונה החמישית עלתה ב-15 בינואר 2021. העונה השישית עלתה ב-10 ביוני 2022. באוקטובר 2022 חודשה הסדרה לעונה שביעית.
דמויות משנה
קמרון בויס חזר לגלם את לוק בשני פרקים מהסדרה, אחד מהעונה הראשונה והשני מהעונה השנייה. קווין צ'מברלין וכריסטינה מור חזרו לגלם את דמויותיהם ברטרם וינקל וכריסטינה רוס בפרקים מהעונה השנייה.
הפקה
לאחר שנודע כי עונתה הרביעית של הסדרה "ג'סי" תהיה האחרונה בה, הוכרז כי היא לא תיגמר בזו, וכי ייצא לה ספין אוף, שיענה לשם "BUNK'D". כמו גם, הוכרז שקמרון בויס, קווין צ'מברלין ודבי ראיין לא ייקחו חלק בסדרה.
ב-29 בפברואר 2016, הסדרה חודשה לעונה שנייה, יחד עם ההכרזה על העונה השנייה של "תמיד ביחד". העונה עלתה לראשונה ב-23 באוגוסט 2016.
דניס ראסל דייוויס
דניס ראסל דייוויס (באנגלית: Dennis Russell Davies, נולד ב-16 באפריל 1944 בטולדו, אוהיו) הוא מנצח ופסנתרן אמריקאי.
חייו
בשנת 1980 עבר דייוויס לשטוטגרט, גרמניה, שם כיהן כמנהל מוזיקלי ראשי של האופרה הממלכתית מ-1980 עד 1987. הוא העלה שם בביצוע בכורה שתי אופרות מאת פיליפ גלאס, יחד עם מספר רב של אופרות מן הרפרטואר הסטנדרטי, במקרים רבים בהפקות שהתייחדו בבימוי חדשני יוצא דופן. הוא עבד עם במאים רבים, בהם רוברט אלטמן בשיתוך פעולה ב"סלומה" של ריכרד שטראוס בהמבורג. כמו כן החזיק במשרות קבועות בתזמורת הקאמרית של שטוטגרט, תזמורת בטהובן-האלה בון (1995-1987) והתזמורת הסימפונית של רדיו וינה. דייוויס היה מנצח ראשי של תזמורת ברוקנר בלינץ והאופרה של לינץ מ-2002 עד 2017. במרץ 2008 התמנה דייוויס למנהל המוזיקלי השלישי של התזמורת הסימפונית של בזל, מינוי שנכנס לתוקף בעונת 2010-2009, בחוזה התחלתי לחמש שנים. הוא כיהן במשרה זו עד עונת 2017-2016. בספטמבר 2017 הודיעה הפילהרמונית של ברנו על מינוי דייוויס כמנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2019-2018, בחוזה התחלתי לארבע עונות.
Digg
Digg.com הוא אתר חדשות בנושאים שונים מבוסס תוכן גולשים. האתר לא מייצר תוכן, וגולשים לא מעלים תכנים לאתר אלא רק קישורים לתכנים חיצוניים.
האתר מאפשר לגולשים לשלוח ידיעות ואייטמים מרחבי האינטרנט, ובמקביל חברים הרשומים באתר יכולים לדרג ולהגיב על הסיפורים שנשלחו. הדירוג באתר יכול להיות חיובי (digg) או שלילי (bury), וניתן לדרג סיפורים שאנשים הגישו, או את התגובות של הגולשים. האתר מממש אלגוריתם סודי המשקלל את סך כל ההצבעות החיוביות והשליליות, כמו גם את ההתפלגות הגאוגרפית של המצביעים ומקדם סיפורים בהתאם.
סיפורים שזוכים לדירוג רב מופיעים בעמוד הראשי, ובהתאם לכך זוכים בדרך כלל לכניסות רבות מקרב משתמשי האתר. כאשר מקבל סיפור כלשהו גל של כניסות בעקבות קידום ב-Digg או ברשת דומה נקרא האפקט הסטטיסטי בכניסות Spike. לעיתים, הפרסום גורם לקריסת האתר המקודם מחמת התנועה הרבה הזורמת בפרק זמן קצר לאתר. (Digg Effect).
האתר מנהל גם דירוג של המשתמשים המתבסס על פרמטרים שונים (כגון הדירוג שקיבלו אייטמים שהגישו לאתר). משתמשים רבים (refreshers) ממתינים לעדכון אתרים פופולריים על מנת שה-digg הראשון ייזקף לזכותם.
ביקורת
ביקורת שמופנית כנגד האתר גורסת שהסיפורים הפופולריים ביותר זוכים לאותה הצלחה רק מפני ששולחיה גייסו חברים רבים או שילמו למשתמשים שיצביעו בעד הסיפור.
כוכב המים (ספר)
"כוכב מים" (ברוסית: Планета Вода) הוא אוסף של שלושה רומנים מאת הסופר הרוסי בוריס אקונין מתוך סדרת "הבילוש החדש". תת-הכותרת של הספר הוא "הרפתקאותיו של אראסט פנדורין במאה העשרים. החלק הראשון".
ביקורת
מבקרת הספרות הרוסייה גלינה יוזפוביץ' אמרה על הספר: [אלה] שלושה רומנים בינוניים, מקושרים יחד על ידי מוטיב המים ומספרים את הרפתקאותיו של אראסט פטרוביץ' בשנים שונות. הראשון — למעשה "כדור מים" — מתייחס ליצירתו הרברט וולס, מכיל את כל המוטיבים של וולס לרבות כמה קלישאות שהושאלו מספרי מתח על מטורפים.
שחטאר-3 דונצק
"שחטאר-3" (באוקראינית: ФК «Шахтар-3») הוא מועדון כדורגל אוקראיני מהעיר דונצק, שהיווה לקבוצת המילואים השנייה של מועדון הכדורגל "שחטאר דונצק" (נוסף לקבוצת "שחטאר-2 דונצק").
המועדון נוסד בשנת 2000 על מנת לקלוט שחקנים צעירים שסיימו את לימודי הכדורגל באקדמיה של מועדון הכדורגל "שחטאר" וברוב שנותיו התמודד בליגה האוקראינית השנייה. בשנת 2015 הקבוצה פורקה.