cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
MyHeritage
רשומות היסטוריות
ברשות MyHeritage בסיס נתונים עצום ובו כ-9 מיליארד רשומות היסטוריות הכוללות תעודות לידה, תעודות פטירה, רישומי נישואין, רשומות צבאיות, מפקדי אוכלוסין ורישומי הגירה. באמצעות מנוע החיפוש "SuperSearch", יכולים משתמשי האתר לחפש מידע על משפחתם במאגר רשומות זה. "SuperSearch" מכיל גם את האוסף הגדול בעולם של עיתונים היסטוריים. בדצמבר 2017 השיקה MyHeritage אוסף ייחודי של בקשות התאזרחות בפלשתינה מימי המנדט הבריטי. האוסף כולל רשומות המתעדות את מאמציהם של אינדיבידואלים, בעיקר יהודים ולעיתים כל משפחותיהם, לקבל אזרחות בפלשתינה שנוהלה על ידי המנדט הבריטי באותה התקופה. באוסף ניתן למצוא תמונות, תיאורים היסטוריים, דרכונים וטפסים שונים אחרים המספקים פרטים על כל אחד ממגישי הבקשה.
תמונות וסרטונים
MyHeritage מאפשרת למשתמש לשמור ולשתף תמונות משפחתיות וסרטוני וידאו. הוספת תמונות לאילן יוחסין מפיחה בו רוח חיים, והופכת אותו מרשימה של שמות ועובדות בלבד, לנכס משפחתי של ממש. ניתן לשתף את התמונות עם בני המשפחה, ולשמרן למען הדורות הבאים.
תרשימים
MyHeritage מאפשרת למשתמש ליצור תרשים של עץ המשפחה ולשתף אותו עם חברים ובני משפחה בחינם. ניתן לבחור מתוך 18 סגנונות שונים של התרשים, ולהתאים אישית את הרקע, הגופן, הצבעים, מסגרות התמונות, גבולות התרשים, ואת הכותרות. משתמשים יכולים לבחור איזה מידע יוצג בתרשים, כגון שמות, תאריכי לידה, ימי נישואין, תמונות אישיות ומידע ביוגרפי נוסף. אפשר לשמור תרשימים כקובץ PDF ולשתפם עם משפחה וחברים. בנוסף, ניתן להדפיס את התרשימים בהדפסה מקצועית כפוסטר, ולשלוח ליעדים רבים בעולם.
תוכנת גנאלוגיה
FTB) Family Tree Builder) היא תוכנת גנאלוגיה המאפשרת למשתמש לבנות אילנות יוחסין. התוכנה הבסיסית זמינה להורדה בחינם, ללא מגבלות, אך דורשת הרשמה. משתמשים יכולים לשלם כדי לממש יכולות נוספות של התוכנה, הזמינות בגרסת ה-Premium שלה. משתמשי התוכנה יכולים להוסיף תאריכי לידה, פטירה, נישואין, הערות אודות מקום מגוריהם של אבותיהם, המקצוע בהם עסקו, תמונות ואף תחביבים ותחומי עניין. בנוסף, התוכנה יוצרת תרשימים המראים כיצד שני אנשים מקושרים ביניהם. משתמשי התוכנה יכולים לבנות את אילן היוחסין שלהם בצורה שאינה מקוונת (offline), או באתר מאובטח. ניתן לסנכרן אילנות יוחסין שנבנו offline עם אתר משפחתי מקוון.
FTB משתמשת ביכולת ה-Smart Matching של MyHeritage, הסורקת את מאגר הנתונים של MyHeritage כדי למצוא התאמות בין אנשים באילנות יוחסין שונים. התוכנה בודקת את השם, תאריך הלידה, ופרטי ההורים של אנשים המופיעים בכלל אילנות היוחסין ב-MyHeritage, ומודיעה למשתמש כאשר היא מוצאת התאמה לאילן היוחסין שלו. המשתמש יכול לאשר את ההתאמה או לדחות אותה. יכולת זו מאפשרת למשתמשים לשתף את אילנות היוחסין ואת המחקר הגנאלוגי שלהם עם קהילת המשתמשים של MyHeritage, אם הם מעוניינים בכך.
בפברואר 2016, MyHeritage הוציאה לשוק את גרסה 8.0 של Family Tree Builder הזמינה למשתמשי Windows ו-Mac OS. הגרסה המעודכנת כוללת יכולות חדשות, כגון סנכרון דו-כיווני המאפשר למשתמשים לערוך את אילן היוחסין שלהם מהתוכנה, מאתר האינטרנט או מאפליקציית המובייל של החברה, תוך שמירה על עדכניות האילן בכל הפלטפורמות. יכולות נוספות שהוצגו בגרסה זו כוללות Record Matches, ו-Unicode. כמו כן, תוכנת ה-FTB כוללת טכנולוגיית זיהוי פנים, מפות המבוססות על אינטגרציה עם גוגל מפות, וכן את Smart Research – טכנולוגיה לביצוע מחקר על אנשים המופיעים באילן היוחסין של המשתמש, במגוון מאגרי נתונים גנאלוגיים.
טכנולוגיות
MyHeritage פיתחה מגוון טכנולוגיות המקדמות את מחקר ההיסטוריה המשפחתית.
Smart Matching
טכנולוגיית ה-™Smart Matching של MyHeritage מחפשת התאמות בין כל אילן יוחסין באתר לבין יותר מ-1.7 מיליארד אנשים המופיעים ב-28 אילנות יוחסין שונים ב-MyHeritage. הטכנולוגיה מוצאת באופן אוטומטי אנשים באילן היוחסין של המשתמש, המופיעים באילנות יוחסין של משתמשים אחרים. משתמשי האתר מקבלים התראות על מציאת ההתאמות, וכך הם יכולים ללמוד אחד מהשני על ההיסטוריה המשפחתית שלהם, וליצור קשר אחד עם השני. בחיפוש ההתאמות, הטכנולוגיה מתגברת על הבדלים בין עצים שונים כגון איות, פונטיקה ויחסים בין האנשים המופיעים בהם.
Record Matching
טכנולוגיית ה-Record Matches מוצאת באופן אוטומטי רשומות היסטוריות רלוונטיות לכל בן משפחה המופיע באילן היוחסין של המשתמש, למשל רישומי לידה, מצבות או רשומות ממפקדי אוכלוסין. הטכנולוגיה מחפשת רשומות כאלה במאגר עצום של 6.1 מיליארד רשומות. זוהי הטכנולוגיה הראשונה והיחידה בעולם למציאת התאמות כאלה בעיתונים היסטוריים, ספרים ומסמכים טקסטואליים אחרים, באמצעות ניתוח סמנטי. בנוסף, זוהי הטכנולוגיה הראשונה המסוגלת לתרגם שמות בין שפות שונות.
משתמשים מקבלים הודעות על כל רשומה במאגר הנתונים, שנמצאה מתאימה לאדם המופיע באילן היוחסין שלהם. משתמשים יכולים לאשר התאמות מדויקות וכך להוסיף מידע היסטורי ישירות לאדם הרלוונטי באילן היוחסין שלהם. אם רשומה מסוימת כוללת גם מידע על קרוב משפחה חדש שאיננו נמצא באילן, ניתן בקלות להוסיף את הקרוב החדש לאילן, מתוך הרשומה.
™Record Detective
™Record Detective היא הטכנולוגיה הראשונה מסוגה לאיתור כיווני מחקר חדשים ותגליות, על ידי הפיכת רשומה היסטורית אחת ל"דלת" המובילה לרשומות נוספות. רשומה שהתגלתה במאגר הנתונים של MyHeritage מביאה עימה סיכום של רשומות נוספות ואנשים באילנות יוחסין, הקשורים אליה בצורה כלשהי. לדוגמה, רשומה מתוך מפקד האוכלוסין בארצות הברית עשויה להוביל לרשומות נוספות המתייחסות לאותו האדם משנים קודמות או מאוחרות יותר, ולרשומות המתייחסות למשפחתו הגרעינית. הטכנולוגיה עשויה להציג למשתמש רשומות כגון מצבות, מאמרים בעיתונים, או מסמכי הגירה השייכים לבת/בן-זוגו של האדם אותו חיפש, לילדיו או להוריו, בדיוק גבוה מאוד וכמעט ללא "התראות שווא".
™Instant Discoveries
עם מנת להשתמש ב-™Instant Discoveries, משתמשים חדשים הנרשמים ל-MyHeritage מתבקשים להכניס מידע בסיסי על שבעה קרובי המשפחה הקרובים אליהם ביותר – המשתמש, הוריו, ו-4 הסבים והסבתות. מספר שניות בלבד לאחר מכן, המשתמש מקבל ™Instant Discoveries – תגליות מיידיות על אבותיו וקרובי משפחתו, המאפשרות לו להגדיל את אילן היוחסין שלו בצורה מיידית. MyHeritage משווה במהירות את אילן היוחסין הבסיסי שיוצר המשתמש למיליארדי אנשים ורשומות היסטוריות במאגריה, מאתרת את הרשומות המוסיפות כמה שיותר מידע לאילן היוחסין, ומציעה את המידע הזה למשתמש כ-™Instant Discovery. המשתמש יכול לאשר את ההתאמות בקליק אחד בלבד, בחינם, או לדלג עליהן ולקבל התאמות נוספות. יכולת זו זמינה כעת גם למשתמשים קיימים של MyHeritage, ולא רק בעת תהליך הרישום של משתמש חדש.
™Global Name Translation
™Global Name Translation היא טכנולוגיה חדשה וייחודית ל-MyHeritage, המסייעת לפרוץ את מחסום השפה. הטכנולוגיה מתרגמת באופן אוטומטי שמות ברשומות היסטוריות ואילנות יוחסין משפה אחת לאחרת, בדיוק מרבי, ויוצרת את כל התרגומים האפשריים, כדי להקל על מציאת התאמות בין שמות בשפות שונות. בנוסף, חיפוש ידני במאגר הרשומות ההיסטוריות של MyHeritage באמצעות SuperSearch מניב תוצאות בשפות שונות, המתורגמות בחזרה לשפה בה חיפש המשתמש.
GenCircles
Family Tree Legends, תוכנת ה-desktop של GenCircles, הייתה תוכנת הגנאלוגיה השנייה מעולם מבחינת היקף המכירות. כיום, היא כבר לא זמינה להורדה. טכנולוגיית ה-Smart Matching של MyHeritage התפתחה מטכנולוגיית ההתאמה של GenCircles.
Kindo
MyHeritage רכשה את Kindo, רשת חברתית-גנאלוגית קטנה מאירופה, בשנת 2007. רכישה זו הרחיבה את פעילותה של MyHeritage באירופה, באמצעות הצוות הקיים של Kindo.
(OSN Group (Verwandt
ב-2010, MyHeritage רכשה את OSN Group, שהורכבה מ-7 אתרי גנאלוגיה שונים שהציעו אילנות יוחסין מקוונים, מיזוג בין עצים, ועוד. אתרים אלה היו זמינים ב-14 שפות שונות. כתוצאה מהרכישה, MyHeritage גדלה ל-540 מיליון פרופילים באילנות יוחסין, עם 47 מיליון משתמשים פעילים ו-13 מיליון אילנות יוחסין. האתרים שנכללו ברכישה היו www.verwandt.de (גרמני), www.verwant.nl (הולנדי), www.parentistretti.it (איטלקי), www.meusparentes.com.br (בפורטוגזית), www.miparentela.com (ספרדי), www.dynastree.com (בריטי), www.familleunie.fr (צרפתי), www.semyaonline.ru (רוסי), ו-www.akrabaonline.com (בערבית).
לאחר השקתה ב-2007, OSN Group גדלה מהר במדינות אירופאיות כמו גרמניה ופולין, וכן בשווקים מתעוררים כמו ברזיל. אילנות היוחסין באתרי הקבוצה עבדו במודל שונה מאלה של MyHeritage. אילנות אלה התמזגו האחד עם השני, כך שלעיתים קרובות עבד מספר רב של אנשים על חלקים שונים של אילן יוחסין אחד, מבלי שידעו אחד על השני.
Bliscy ו-Zooof
רכישת Bliscy ו-Zooof הגיעה מיד אחרי הרכישה של Verwandt, בשנת 2010. Bliscy הייתה חברה מובילה בשוק הפולני, ו-Zooof בשוק ההולנדי. הרכישות הרחיבו את MyHeritage לכדי 56 מיליון משתמשים רשומים ו-760 מיליון פרופילים באילנות יוחסין.
FamilyLink/WorldVitalRecords
FamilyLink.com ו-WorldVitalRecords.com, שנוסדו בשנת 2006, הם שירותים בתשלום המספקים גישה למאגר עצום של רשומות היסטוריות. רשומות אלה כוללות כמה מיליארדים של אנשים מתוך מפקדי אוכלוסין, רישומי לידה, פטירה ונישואין, וכן את האוסף המקוון הנרחב ביותר של עיתונים היסטוריים. רכישת שתי החברות בשנת 2011 הייתה הכניסה הראשונה של MyHeritage לעולם המידע ההיסטורי. משרדי החברות ממוקמים ביוטה, ארצות הברית.
Geni.com
בנובמבר 2012, רכשה MyHeritage את Geni, אתר גנאלוגיה ורשת חברתית, שמטרתו היא יצירת עץ משפחה העולמי. אמנם פרופילים משפחתיים נשמרים פרטיים, אך מטרת Geni היא ליצור אילן יוחסין משותף של אבות משותפים. על ידי שילוב המחקר בתוך אילן יוחסין יחיד שעליו עובדים משתמשי האתר יחד, משתמשים יכולים להתרכז בבדיקת מידע ומציאת כיווני מחקר חדשים, ללא צורך לשכפל מחקר קיים שהתבצע על ידי אחרים. מעל ל-98.6 מיליון פרופילים נוצרו ב-Geni, על ידי יותר מ-5.8 מיליון משתמשים, נכון לדצמבר 2010.
משקיעים
MyHeritage גייסה עד היום 49 מיליון דולר, ב-5 סבבי גיוס. משקיעי החברה כוללים את הקרנות Bessemer Venture Partners (שהשקיעה ב-LinkedIn ו-Pinterest בין היתר), Index Ventures (שהשקיעה ב-סקייפ), ו-Accel Partners (שהשקיעה ב-Facebook).
סוגי המנויים ל-MyHeritage
MyHeritage מציעה למשתמשיה 5 סוגי מנויים:
פעילויות ללא מטרות רווח
MyHeritage מקיימת פעילויות רבות למען הקהילה, ללא מטרות רווח, בכללן פעילות למציאת יורשים של רכוש מימי מלחמת העולם השנייה, השבת רכוש גנוב ליורשיו החוקיים, ופרויקט גלובלי בשיתוף BillionGraves לדיגיטציה ושימור בתי העלמין בעולם.
בשנת 2014, הסופרת והמפיקה זוכת פרס אמי, איווט מנסיס קורפורון, פנתה ל-MyHeritage וביקשה סיוע באיתור צאצאיו של חייט יהודי, שהוסתר מפני הנאצים באי היווני אריקוסה במהלך מלחמת העולם השנייה. MyHeritage נענתה לאתגר ויצאה למסע לחשיפת הסוד שהוסתר שנים רבות. אנשי החברה הצליחו לאתר את משפחת החייט בישראל וארצות הברית. באותה שנה השתתפו אנשי החברה בטקס רשמי על האי, לציון גבורתם של תושבי האי במהלך הצלתה של משפחת החייט מידי הנאצים. איתור המשפחה היווה נקודת ציון משמעותית במחקר מקיף ומתמשך שערכה MyHeritage על הקהילה היהודית בקורפו במשך כשנתיים.
במרץ 2014 השיקה MyHeritage פרויקט גלובאלי של תיעוד ודיגיטיזציה של בתי העלמין ברחבי העולם. ישראל נבחרה כיעד הראשון לתיעוד של כלל המצבות בכל בתי העלמין. התאריך המשוער לסיום הפרויקט בישראל: סוף שנת 2018.
ביולי 2015 MyHeritage חקרה את ההיסטוריה המשפחתית של אחד הסמלים הגדולים ביותר של ארצות הברית, הדוד סם, ואיתרה את קרובי משפחתו החיים בארצות הברית.
MyHeritage חקרה ומצאה יורשים חוקיים לנכסים שהוחרמו מבעליהם בזמן מלחמת העולם השנייה, והצליחה להשיב יצירות אמנות שנבזזו – לבעליהם החוקים.
במאי 2016 השיקה MyHeritage פרויקט פרו בונו עולמי יוצא דופן, לתיעוד ההיסטוריה המשפחתית של תרבויות נכחדות של שבטים ברחבי העולם ושימור ההיסטוריה הייחודית של אותם השבטים, שאינם נגישים לטכנולוגיה, למען הדורות הבאים. במסגרת הפרויקט יצאו משלחות של החברה לתעד את אורח חייהם של בני שבט ההימבה שבנמיביה, שבטים שונים בפפואה גינאה החדשה ובני שבט הננץ שבסיביר.
בספטמבר 2016 החלה MyHeritage, בשיתוף פעולה עם השדולה בכנסת לחקר האמת בפרשת ילדי תימן בראשות ח"כ נורית קורן (לאחר מכן הוקמה גם וועדה בנושא אשר שמה היה הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן), בהקמת מאגר גנטי לאיחוד משפחות ילדי תימן, מזרח ובלקן. במסגרת הפרויקט, שיזמה MyHeritage ונעשה ללא מטרת רווח על חשבונה, ביצעה כ-1000 בדיקות DNA לבני משפחות של ילדים שנעלמו ולמאומצים הסבורים כי הם קשורים לפרשה. בחודש ינואר 2017 הודיעה MyHeritage כי הצליחה בזכות המאגר הגנטי למצוא עבור יהודה קנטור, מאומץ ממוצא תימני, את בני משפחתו הביולוגית ולאחדו עם חמשת אחיו למחצה. איחוד משפחה נוסף במסגרת המאגר הגנטי של ילדי תימן התאפשר בינואר 2018, אז מצאה ורדה פוקס את אחותה הביולוגית עופרה מזור.
שיתוף פעולה עם מכוני מחקר ומוסדות אקדמאיים
החברה פועלת בשיתוף פעולה עם ארגוני מחקר בישראל ומחוצה לה וביניהם: "המרכז לגניאלוגיה יהודית ע"ש דאגלס א' גולדמן" ו-מאגר השמות המשפחה ע"ש ממי דה-שליט הפועלים ב"בית התפוצות" באוניברסיטת תל אביב. כמו כן גם בשיתוף פעולה עם המכון לחקר המשפחה היהודית הנמצא בסמוך ועם אוניברסיטאות נוספות. בנוסף עובדת החברה בשיתוף פעולה עם החברה הגנאלוגית הישראלית, האיגוד הבינלאומי של חברות לגנאלוגיה יהודית ועם הפדרציה לחברות גניאולוגיות.
MyHeritage בישראל
נכון לעכשיו, חוק מידע גנטי אוסר על ביצוע בדיקות דנ"א בישראל ללא צו בית משפט, ועל כן מכירת הערכות הביתיות אסור בישראל. עם זאת, ישראלים לא מעטים מצליחים לעקוף את האיסור ולבצע את בדיקות הדנ"א הביתיות.
כשהאדם הסקרן הממוצע מחליט לעשות את הבדיקה הזו הוא אולי חושש לגלות סודות שהוצנעו במשפחה במשך שנים, בגידות ואחים אבודים, ואולי אף ההבנה שמוצאו האתני שונה ממה שחשב, אבל הסיכון העיקרי בשימוש בבדיקות דנ"א ביתיות דרמטי הרבה יותר: הוא מעניק לחברות העוסקות בפיצוח אילנות יוחסין את טביעת האצבע הייחודית רק לנבדק: הקוד הגנטי המלא שלו.
הקוד הגנטי של אדם מספק עליו מידע רב, למשל האם הוא צפוי לפתח מחלת לב בגיל 50, האם הוא צפוי לפתח הפרעה נפשית ואולי ללקות בסכיזופרניה, מהי מידת יהדותו, האם הוא נוטה להתייבשות או מהי מנת המשכל המקסימלית שלו."
דריה לוקשין
דריה לוקשין (נולדה בשנת 1993) היא אתלטית ישראלית, אלופת ישראל בריצת 400 מטר ובריצת 400 מטר משוכות וסגנית אלופת המכביה בריצת 400 מטר משוכות (2009) ובריצת 400 מטר (2017).
ביוגרפיה
לוקשין גדלה בקריית מוצקין. למדה באורט קריית מוצקין. אחותה הצעירה, אלכסנדה לוקשין אף היא אתלטית מצטיינת, אלופת ישראל בריצה. היא מתאמנת בקבוצת מכבי חיפה כרמל.
מדליית כסף במכביה
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השמונה-עשרה היא זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:06.36 דקות, אחרי ג'ניפר רייצ'ל סימונס מבריטניה (1:04.98 דקות) ולפני קריסטינה וניושב מישראל (1:08.35 דקות).
2015
במשחקים האירופיים שנערכו בבאקו, אזרבייג'ן ביוני 2015 היא סיימה במקום שביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 56.84 שניות וכן השתתפה בריצת שליחות 4x400 מטר, אך הרביעייה הישראלית פסלה.
אלופת ישראל
שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף, תל אביב בסוף יוני אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 56.38 שניות ובמדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:02.28 דקות, אחרי אחותה אלכסנדרה (1:01.10 דקות).
2016
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בסוף יוני אותה שנה זכתה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 56.75 שניות, אחרי גל קדמון מאתלטי כיוונים באר שבע (56.05 שניות) ושני לנדן מאס. רמת השרון (56.39 שניות).
2017
באליפות ישראל שנערכה ביוני 2017 היא זכתה בשתי מדליות זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 57.33 שניות ובריצת 400 מרט משוכות בתוצאה של 1:01.95 דקות.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה העשרים היא זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 58.66 שניות, אחרי מאי שטרן מארצות הברית (57.53 שניות) ולפני ג'ומאן ג'ובראן מישראל (1:00.24 דקות).
2018
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף בתחילת מיולי 2018 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 56.37 שניות, לפני חברתה לקבוצה קריסטינה יורובסקיי (57.74 שניות) ורומי כהן מאתלטיק - קלאב פתח תקווה (1:00.34 דקות) ובריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:00.69 דקות, לפני קריסטינה יורובסקיי (1:01.49 דקות) ואלה קליין ממכבי תל אביב (1:01.87 דקות).
2019
באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף בסוף יולי 2019 היא זכתה סמדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 58.16 שניות, אחרי ג'ומאן ג'ובראן (57.49 שניות) ולפני סיוון אוירבך (58.78 שניות).
דמקה
דמקה הוא משחק לוח שמשחקים בדרך כלל על לוח בעל 64 משבצות (8X8), הלוח יכול לשמש בנוסף למשחק השחמט, או על לוח בעל 100 משבצות (10X10), "דמקה בינלאומית". המשחק מיועד לשני שחקנים שלכל אחד מהם יש 12 אבני משחק בגרסת ה64 המשבצות, או 20 אבני משחק בגרסת ה100 המשבצות. לכל שחקן צבע משלו(שחור או לבן).
רקע
המשחק נפוץ מאוד והוא דורש תחכום, שימוש רב בטקטיקה וידע תאורטי רב (במיוחד בגרסה הבינלאומית). הדמקה עוזרת לפתח חשיבה לוגית מופשטת – הודות לפשטות הכללים ילדים יכולים להגיע לבניית שרשראות לוגיות ארוכות למדי. המשחק מהווה כלי חינוכי יעיל ותורם ליכולות הניתוח והחשיבה של השחקנים.
בדומה למשחק השחמט ישנן אליפויות דמקה, ספרי תאוריה שנכתבו למשחק וגם חידות (תחבולות) בנושא על המשחק.
היסטוריה
משערים שמקור הדמקה הוא במשחקים דומים שהתפתחו כבר בעת העתיקה באור (עירק של ימינו) ובמצרים העתיקה, וזאת לפי ממצאים ארכאולוגיים שגילו בחפירות באור ובקברים מצריים. משם הוא התפשט למקומות נוספים ועם הכיבוש של מצרים בידי הרומאים הוא הגיע גם לאירופה. במאה ה־17 עברו הצרפתים ללוח של 10 על 10 משבצות. הם הבחינו שהגדלת מספר המשבצות ב־56% מכפילה את מספר האפשרויות התחבולניות פי מאה ויותר.
ישנם ממצאים נוספים שמתבססים על מקורות עתיקים המצביעים על כ הדמקה נקרא גם "באס" שפירושו במצרית קדומה "גברת". המילה דמקה מגיעה מהשפות הרומאניות בהם המילה דמאה (Dame) וכך גם שם המשחק פירושו "גברת".
בעברית זכה המשחק גם לכינוי "הנשיאה" (שם זה הוא כנראה חידוש של בנימין ברלוי).
מטרת המשחק
מטרת המשחק היא להוריד מהלוח ("לאכול") את כל האבנים של היריב, או לחסום אותן, כלומר לא לאפשר ליריב לקיים מסע (צעד/מהלך). שחקן שנשאר ללא אבנים או ללא מסע אפשרי מוכרז כמפסיד.
אופן המשחק (דמקה בינלאומית/ברזילאית)
הלוח מונח כך שהמשבצת הימנית ביותר בשורה הקרובה לכל שחקן תהיה לבנה (כמו במשחק השחמט), האבנים מונחות על המשבצות השחורות של הלוח וההתקדמות היא רק על משבצות אלה באלכסון.
בתחילת המשחק אבני השחקן האחד מונחות בשלוש (ארבע, בגרסה הגדולה) השורות הראשונות של הלוח ואילו אבני השחקן השני מונחות באותו אופן בצד שלו. לפי המוסכם, הלבן מבצע את המהלך הראשון, והשחור משיב עליו. שתי הפעולות גם יחד נחשבות כמסע אחד.
תנועה
כל שחקן מניע בתורו אבן-משחק באלכסון, ממשבצת שחורה אחת למשבצת שחורה סמוכה בכיוון היריב. על המשבצת להיות פנויה מכלים, כלומר לכל אבן יש שתי אפשרויות תנועה – לכיוון היריב ימינה ולכיוון היריב שמאלה – וכל אחת מהן עשויה להיות חסומה.
אכילה
דילוג (או אכילה) מתבצע כאשר אבן משחק מונחת במשבצת סמוכה לאבן היריב, ומעבר לאבן היריב יש מקום פנוי. כאשר דילוג אפשרי, חובה לבצע אותו, אך מותר גם קדימה וגם אחורה.אתה יכול לאכול את אחד האבנים של היריב דילוג מבוצע על ידי הנחת האבן במקום הפנוי שמעבר לאבן היריב והסרת אבן היריב מן הלוח. אם בתום הדילוג אפשרי דילוג נוסף לא חובה לבצע גם אותו אך מותר (באותו תור).
תנועה
כשאבן משחק מגיעה לשורה האחרונה, היא הופכת להיות "מלך" (בעברית יש הקוראים לכך "מלכה"), כאשר בדרך כלל מייצגים מלך על ידי שתי אבני משחק מונחות אחת על השנייה. מלך, בניגוד לאבן רגילה, יכול לנוע לכל הכיוונים באלכסון (כלומר גם אחורה), ללא הגבלה על מספר המשבצות בדרך, וכמו כן הוא יכול לבצע דילוגים בכל כיוון. אם תוך כדי אכילה בשרשרת האבן (הרגילה) עוברת בשורה האחרונה, אך לא נעצרת שם, היא לא נעשית מלך.
אכילה
בדומה לאבנים הרגילות, גם המלך מחויב לבצע דילוגים כאשר יש לו אפשרות לעשות זו, המלך יכול לבצע דילוג גם כאשר אבנו של היריב אינה צמודה אליו באותו האלכסון. לאחר הדילוג המלך יכול לעצור בכל אחת מהמשבצות בהמשך האלכסון. המלך מחויב לכל שרשרת האכילה האפשרית, כלומר שעליו לשנות את כיוון תנועתו בהתאם לאפשרויות האכילה ולא לוותר על אף אחת מהן ובאופן הזה, בהרבה מהמקרים, על מנת ללכוד את המלך, השחקן היריב מקריב כמה מחייליו (אבני המשחק הרגילות).
סיום המשחק
המשחק יכול להסתיים בניצחון או בתיקו. ניצחון מושג אם מתקיים אחד מהבאים:
קיימות 3 דרכים להשגת תיקו:
דמקה טורקית
בדמקה טורקית אין אכילה לאחורה ותנועת המלכה אינה מוגבלת
דמקה "ישראלית"
בישראל קיימות גרסאות רבות לדמקת הרחוב. למעשה, רוב גרסאות הדמקה הישראלית מבוססות על חוקים הלקוחים בחלקם מדמקה בינלאומית, חלקם מדמקה אמריקאית וחלקם מקומיים. בחוקים המומצאים בישראל (החוקים המקומיים) אין שימוש בתחרויות והם אינם קיימים או מוכרים בשום גרסת דמקה בעולם.
דוגמאות לחוקים מקומיים לישראל:
אין שמות שונים לגרסאות השונות ולא קיימת הסכמה כללית לגבי החוקים, כך שכדי להימנע ממחלוקת בין שני שחקנים, רצוי שיגיעו להסכמה לגבי כל החוקים לפני תחילת משחקם הראשון.
בנוסף לזה קימת סוג של גרסה ישראלית של המשחק שהחוקים הבסיסים שלה הם:
אמילי דיקנסון
אמילי אליזבת דיקנסון (באנגלית: Emily Elizabeth Dickinson; 10 בדצמבר 1830 – 15 במאי 1886) הייתה משוררת אמריקאית.
היא נחשבה לאחת הדמויות החשובות ביותר בשירה האמריקאית.
סביר להניח שמכריה של דיקינסון היו מודעים לכתיבתה, רק לאחר מותה ב-1886 - כאשר לוויניה, אחותה הצעירה של אמילי, גילתה את מטמון השירים שלה יצירותיה הפכו לציבוריות. אוסף השירה הראשון שלה פורסם ב-1890 על ידי מכרים אישיים.
לפחות אחד עשר משיריה של אמילי דיקינסון הוקדשו לגיסתה סוזן הנטינגטון גילברט דיקינסון.
ביוגרפיה
דיקנסון נולדה במאה ה-19 באמהרסט, מסצ'וסטס (ארצות הברית) למשפחה אמידה, שהייתה ידועה בתמיכתה במוסדות החינוך המקומיים. סבה של אמילי, סמואל פלאור דיקנסון, היה ממייסדי אמהרסט קולג', ואביה עבד כעורך הדין ומנהל הכספים של המוסד. כמו כן שירת אביה בתפקידים מרכזיים בבית המשפט הכללי של מסצ'וסטס, בסנאט המדינה ובבית הנבחרים של ארצות הברית. כארבעה חודשים לפני יום הולדתה ה20 פגשה דיקנסון את סוזן גילברט. לפי השירים שכתבה דיקנסון על סוזן, ולפי המכתבים שהשתיים החליפו, מאמינים היום שנרקם בניהן סיפור אהבה. לימים סוזן נישאה לאחיה של אמלי והפכה לגיסתה. אמלי דיקנסון מעולם לא התחתנה.
דיקנסון גילתה את יעודה כמשוררת במהלך התחייה הדתית שהציפה את מערב מסצ'וסטס בעשורים 1840–1850.
דיקנסון חיה את רוב חייה בבית שבו נולדה, טיילה מספר פעמים לבקר קרובים בבוסטון, קיימברידג' וקונטיקט. מרבית עבודתה משקפת לא רק את הרגעים הקטנים של המתרחש סביבה, אלא גם את הקרבות הגדולים והנושאים שהעסיקו את החברה בכללותה. לדוגמה, מעל מחצית משיריה נכתבו במהלך שנות מלחמת האזרחים האמריקנית. דיקנסון נחשבה בעיני סביבתה כתמהונית: היא אהבה ללבוש בגדים לבנים וסירבה לקבל אורחים, ומאוחר יותר בחייה אף סירבה לצאת מחדרה, ואת מרבית קשריה החברתיים ניהלה באמצעות התכתבות.
בין הכותבים המשפיעים על השקפת עולמה וסגנון כתיבתה היו ויליאם וורדסוורת' וראלף וולדו אמרסון, שחיבוריהם הוצגו בפניה על ידי ידיד המשפחה בנג'מין פרנקלין ניוטון, אותו דיקנסון החשיבה כמדריך רוחני וכמורה דרך. יש לשער כי כתביהם של לידיה מריה צ'יילד והנרי וודסוורת' לונגפלו השפיעו עליה אף הם. ידוע כי דיקנסון קראה את ספרה של שרלוט ברונטה "ג'יין אייר", אך קשה לדעת את מידת השפעתו עליה. ניתן לציין עובדה, כי לכלבה (מסוג ניופאונדלנד) קראה "קרלו", כשם כלבו של אחד מגיבורי הספר.
במהלך חייה פורסמו רק שמונה משיריה, אך לאחר מותה נחשפו ופורסמו 1,776 השירים. שיריה שהתפרסמו בחייה עברו עריכה נרחבת כדי להתאימם לסגנון התקופה, מפני שמאפייני יצירתה נחשבו בזמנה למשונים. כיום הם מזוהים כחתימת סגנון וצורה. יצירתה מאופיינת במקצבי מזמור, אוף-מקצבים, מספר קולות ומטפורות נרחבות. דיקנסון מעצימה את הטקסט באמצעות אותיות גדולות במופעים לא שגרתיים ובריבוי, כעין-אקראי, של סימני פיסוק כמקף, קו מפריד, לוכסנים ועוד.
דיקנסון נפטרה מדלקת כליות. מילותיה האחרונות היו: "אני חייבת להיכנס, משום שהערפל עולה". בביתה, שם התגוררה מרבית חייה, קיים כיום מוזיאון.
שיריה התפרסמו לראשונה ב-1890 על ידי שניים ממכריה, תוך עריכה נרחבת. מהדורה שלמה וללא שינויים של שיריה יצאה לאור רק ב-1955.
בשנת 2012 הוציאה השחקנית והזמרת הישראלית אפרת בן צור את האלבום "Robin" ובו תשעה משיריה של דיקנסון אותם הלחינה.
בשנת 2019 עלתה סדרה קומית על חייה של דיקנסון בשירות הזרמת המדיה Apple TV+.
מיכל (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
קרל פון קלאוזביץ
קרל פיליפ גוטפריד פון קלאוזביץ (Carl Philipp Gottfried von Clausewitz; יוני 1780 – 16 בנובמבר 1831) היה איש צבא פרוסי, מאבות תורת הלחימה המודרנית, אשר התייחס לראשונה להיבטים הפסיכולוגיים והפוליטיים במלחמה.
בכתביו נגע קלאוזביץ כמעט בכל הסוגיות האסטרטגיות הצבאיות החשובות והטביע בהן את חותמו, בין השאר בספרו "על המלחמה", ובכך היה לאחד ההוגים הצבאיים החשובים ביותר. קלאוזביץ' היה ריאליסט בהשקפתו אך עם זאת היה בעל מספר נטיות רומנטיות, והשפיע בצורה רחבה על הרעיונות הרציונליסטיים בעידן הנאורות.
ביוגרפיה
קלאוזביץ נולד בשנת 1780 בבורג ליד מגדבורג שבפרוסיה. אביו, שהיה איש צבא בעברו, גרם לכך שקלאוזביץ התגייס לצבא בשנת 1792 בגיל 12, כצוער ברגימנט חי"ר. כבר בגיל 13 הספיק קלאוזביץ להשתתף במלחמה הראשונה שלו, כנגד צבא צרפת. בשנת 1795 התמנה קלאוזביץ ללויטננט (סגן) ובשנים הבאות היה מוצב בערים קטנות ועיירות, שם היה לו זמן פנוי ללימוד עצמי וקריאה, ובזכות זה התקבל בשנת 1801 לאקדמיה הצבאית הפרוסית בברלין, כאשר המצב הבינלאומי היה רגוע במידה שאפשרה התמסרות ללימודים. הוא למד שם במשך שנתיים ובתום לימודיו הוצב כשלישו של הנסיך אוגוסט מפרוסיה.
בשנת 1806 נפל קלאוזביץ בשבי יחד עם המטכ"ל הפרוסי ובילה את זמנו בשווייץ וצרפת. כאשר שב מן השבי נבחר לעזור בשיקום הצבא הפרוסי, והדריך בבית הספר הצבאי הכללי, בו למד אף יורש העצר הפרוסי. בשנת 1812 כאשר נפוליאון אילץ את פרוסיה לחבור אליו למתקפה על רוסיה, ערק קלאוזביץ מן הצבא, מתוך דחף פטריוטי, וחבר לצבא רוסיה, שם שימש במגוון תפקידי פיקוד. לאחר מפלתו של נפוליאון שב לשורות הצבא הפרוסי.
פיי ביינטר
פיי אוקל ביינטר (באנגלית:  Fay Okell Bainter; 7 בדצמבר 1893 -16 באפריל 1968) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1938 על תפקידה בסרט "ג'יזבל". הייתה מועמדת לשני פרס אוסקר נוספים על הופעותייה בסרטים "סיסמאות לבנות" ו"הלחישה הרועמת".
ועידת רבאט
ועידת רבאט הייתה ועידת הפסגה השביעית של הליגה הערבית שהתרחשה באוקטובר 1974 ברבאט שבמרוקו. הפעולה החשובה ביותר של הוועידה הייתה ההחלטה להעניק לאש"ף ייצוג בלעדי של העם הפלסטיני, על חשבונה של ממלכת ירדן.
פיי ביינטר
ביוגרפיה
ביינטר נולדה בלוס אנג'לס לשחקנית התיאטרון מרי אוקל שלימדה אותה משחק ולצ'ארלס ביינטר. החלה את דרכה על בימות תיאטרון חובבניות ובברודוויי שם הטביעה את חותמה במשך שנים רבות. שוכנעה רק בעשור הרביעי לחייה על ידי חברת ההפקה "מטרו גולדווין מאייר" להיכנס לקריירה קולנועית באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20.
ועידת רבאט
רקע
הוויכוח בין ירדן לבין אש"ף על ייצוג הפלסטינים החל עם הקמת הארגון בידי אחמד שוקיירי במאי 1964. ירדן, ששלטה ביהודה ושומרון מאז סוף מלחמת העצמאות, העניקה אזרחות מלאיה לתושביה הפלסטינים ויצרה תהליך של אינטגרציה בין שתי גדות הירדן. אש"ף, לעומת זאת, דרש לאומיות פלסטינית עצמאית, במנותק מן השלטון ההאשמי של המלך חוסיין. קריאות לאומיות פלסטיניות התגברו לאחר מלחמת ששת הימים, שבה איבדה ירדן את יהודה ושומרון ואת עיקר האוכלוסייה הפלסטינית שברשותה. המלך חוסיין הבין שתביעה מישראל לחזור לגבולות החלוקה אינה ראלית ולכן החליף את התביעה הירדנית מישראל, לחזרה לקווי 67. ארגונים פלסטינים מיליטנטיים הגבירו את כוחם בתוך ארגון אש"ף והארגון ראה בפשרה זו של המלך הירדני בגידה ברעיון הפלסטיני. אחרי פעולת כראמה התחילו אנשי הארגונים הצבאיים הפלסטינים בירדן להסתובב כשהם חמושים והגבירו את פעילותם נגד ישראל, בתגובה תקפה ישראל את תעלת הע'ור המזרחית. בפברואר 1969 מונה לראש אש"ף יאסר ערפאת, שהיה לפנים ראש הארגון הצבאי פת"ח. הפלסטינים הקימו ישות מדינית פלסטינית עצמאית בצפון מדינת ירדן, הקימו מחסומי דרכים ומערכת שלטונית פנימית וגרמו למלך חוסיין לחשוש שהמשך קיום הממלכה נתון בסכנה, נקודת המשבר מבחינתו הייתה חטיפת המטוסים לשדה דוסון. ההתנגשות בין הצדדים התרחשה בפברואר ובספטמבר 1970, כאשר הצבא הירדני הכה במעוזים הפלסטינים והרג כמה אלפי פלסטינים. עד לקיץ 1971 חוסלה כמעט לחלוטין נוכחות הכוחות הצבאיים הפלסטינים בירדן.
פיי ביינטר
קריירה קולנועית
ביינטר החלה את דרכה בהוליווד בשנת 1937 בדרמה של הבמאי זוכה פרס האוסקר לאותה שנה לאו מקארי "עשה את הדרך למחר" ובקומדיה התקופתית של ג'ורג' סטיבנס "רחוב האצילות" בה שיחקה לצד כוכבי הקולנוע קתרין הפבורן ופרצ'וט טון. בשנת 1938 רשמה ביינטר הישג חסר תקדים כאשר זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בתור דודה בל מאסי בדרמה "ג'יזבל" והועמדה באותו הטקס גם לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בסרט "סיסמאות לבנות". ביינטר הייתה לשחקנית הקולנוע הראשונה שמועמדת לשני פרסי אוסקר בקטגוריות משחק שונות באותו טקס.
קרל פון קלאוזביץ
ביוגרפיה
בשנת 1818 הועלה לדרגת מיור גנרל ומונה למנהל האקדמיה הצבאית הפרוסית בברלין. תפקיד זה, שהיה תפקיד ניהולי בלבד, אפשר לקלאוזביץ לבסס את הגותו בנושאים הצבאיים-מדיניים באמצעות ביצוע תחקירים של מלחמות העבר ובחינה של ניסיונו המבצעי. בשנת 1830 התמנה לקצין התותחנים הראשי.
פיי ביינטר
קריירה קולנועית
ב-1940 שיחקה ביינטר בסרטו הקלאסי של סם ווד "העיירה שלנו" לצידו של ויליאם הולדן בתור גברת גיבס ובתפקיד ננסי אדיסון אמו של הממציא תומאס אדיסון בסרטו של נורמן טאורוג "תום אדיסון הצעיר". בהמשך שנות ה-40 שיחקה בסרטים המוזיקליים "בובות באמריקה" של הכוריאוגרף באזבי ברקלי ו"יריד המדינה" בתפקיד מליסה אם משפחת פרייק ובקומדיות "אשת השנה" בתפקיד אלן וויטצ'קומב דודתה של העיתונאית טס הארדינג (קתרין הפבורן), "הקומדיה האנושית" בתפקיד גברת מסאולי ו"חייו הסודיים של וולטר מיטי" בתפקיד יוניס אמו השתלטנית של העורך וולטר מיטי (דני קיי). ב-1953 השתתפה בדרמה הביוגרפית "גברת הנשיא" על חייו של נשיא ארצות הברית אנדרו ג'קסון בתור אמה של אשת הנשיא רייצ'ל ג'קסון (סוזן הייוורד).
ועידת רבאט
רקע
האלימות של אירועי ספטמבר השחור הביאה לבידוד של ירדן בזירה הבין-ערבית ולהתחזקות הקריאות ללאומיות פלסטינית עצמאית, חרף היחלשותו של אש"ף שנמלט ללבנון. במרץ 1972 פרסם המלך חוסיין תוכנית פדרטיבית שגרסה כי יהודה ושומרון יהוו מחוז אוטונומי בתוך הממלכה ההאשמית, אך התוכנית עוררה זעם בכל קצווי העולם הערבי ואף הביאה לניתוק היחסים של מצרים עם ירדן. כוחו של אש"ף התגבר עוד יותר לאחר מלחמת יום הכיפורים, כאשר כל הסיעות הערביות ביקשו למנף את הארגון בשביל האינטרסים שלהן. ירדן, שהצליחה לחזור לחיק העולם הערבי בזכות חלקה במלחמה, לא הייתה יכולה להרשות לעצמה פעילות אינטנסיבית כנגד ערפאת. בפסגת הליגה הערבית בוועידת אלג'יר, שנערכה בסוף נובמבר 1973, רצו המדינות הערביות להכיר באש"ף כמייצג הפלסטינים, ורק התערבותו של הפוליטיקאי הירדני בהג'ת א-תלהוני הצליחה למנוע את הגדרתו של אש"ף כמייצג הבלעדי של הפלסטינים. מכאן ועד לוועידת רבאט, כוחו של הארגון אך התחזק, כאשר עוד ועוד גופים בינלאומיים ומדינות מכירים בו.
פיי ביינטר
קריירה קולנועית
על הופעתה הקולנועית האחרונה בשנת 1961 בדרמה "הלחישה הרועמת" בתפקיד אמיליה טילפורד הועמדה ביינטר בפעם השלישית לפרס האוסקר ובפעם הראשונה לפרס גלובוס הזהב.
קרל פון קלאוזביץ
ביוגרפיה
בשנת 1831 מונה לראש מטה הארמייה שנשלחה לפולין לדכא מהומות, ובאותה שנה מצא את מותו בהתפרצות מחלת הכולרה בברסלאו (יחד עם מפקדו גנייזנאו).
ועידת רבאט
הוועידה
פסגת הליגה הערבית השביעית נפתחה ברבאט שבמרוקו ב-26 באוקטובר 1974, בנוכחות של כ-20 ראשי מדינות ערבים, בכללם גם חוסיין, מלך ירדן וגם משלחת פלסטינית שייצגה את אש"ף. בנאום ארוך שנשא בפתיחת הוועידה, הסביר חוסיין את הבעייתיות הטמונה בהענקת בלעדיות לאש"ף על זכויות הפלסטינים, תוך שהוא מנסה להפריד בין שאלת שחרור השטחים מידי ישראל לבין השאלה הפלסטינית הרחבה. חרף ניסיונותיו של חוסיין, הפסגה הכירה פה אחד באש"ף כמייצג הבלעדי של הפלסטינים ונתנה לערפאת מנדט להקים מדינה פלסטינית עצמאית בכל שטח של פלסטין שישוחרר. גם המלך חוסיין, שחשש מבידוד בינלאומי נוסף, הצביע בלית-ברירה בעד החלטת הוועידה.
קרל פון קלאוזביץ
"על המלחמה"
הספר "על המלחמה" (בגרמנית: Vom Kriege), כולל ניתוח פילוסופי-מדעי של המלחמה על כל היבטיה, מעצם מהותה, דרך אמצעים אסטרטגיים ובניין הכוח הצבאי ועד בירורים טקטיים בנושא הפעלת הכוח. קלאוזביץ עורך ניתוח פסיכולוגי של התכונות הנדרשות למדינאי, למנהיג ולמפקד בשדה ומציע ניתוחים של אירועים מדיניים וקרבות לפי הפסיכולוגיה של המנהיגים והמצביאים, זאת בצד ניתוחים מקצועיים של פעולות צבאיות ושל "מכונת המלחמה".
פרקים שלמים מוקדשים ליום-יום הצבאי, לסידורם של מחנות צבא, ביצורים ותנועות מנהלתיות וקרביות, לשימוש מושכל בפני השטח ובגאוגרפיה למטרות מגננה, מתקפה, הסוואה וגיחות. הוא מפרט בנוגע לשימוש שעל המצביא לעשות בכל אחד מזרועות הצבא, כיצד להשתמש בפרשים קלים וכבדים ומתי לעשות שימוש בחיל רגלים, בארטילריה, בהנדסה קרבית ובכוחות גרילה וכיצד להתמודד מולם, מתי לערוך מצור וכיצד, זאת בצד הנחיות מיקרו-טקטיות בנוגע לתפקודו של החייל או הצוות הבודד במהלך הקרב.
כנספח לספר הגדול "על המלחמה", מובא תמצות בדמות החיבור "עקרונות המלחמה", שנכתב להדרכתו של יורש העצר הפרוסי. החיבור מקיף במסגרת מצומצמת את עיקר רעיונותיו של קלאוזביץ והפך לספר חובה להדרכת קצונה במדינות רבות כצרפת, רוסיה, בריטניה וארצות הברית.
בספר מובאות תפיסות חדשניות רבות. בין השאר, נשללת התפיסה לפיה למלחמה כללים מוחלטים. קלאוזביץ הבדיל בין מאפייניה האוניברסליים של המלחמה לבין מאפייניה המשתנים, מסקנה שמתבטאת בציטוט המוכר שלו "המלחמה היא ממלכת אי-הודאות".
ועידת רבאט
לאחר הוועידה
כוחו של אש"ף התחזק באופן דרמטי בעקבות החלטת הוועידה. אף שהארגון המשיך לקיים פעולות טרור, מדינות רבות הכירו בארגון והוא קיבל מעמד של משקיף בישיבות האו"ם. לאחר נאומו של ערפאת באו"ם ב-14 בנובמבר 1974, הכירו האומות המאוחדות בהחלטות וועידת רבאט ובזכותו הבלעדית של אש"ף לייצוג הפלסטינים. תוך מספר שנים נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר גם הוא הכיר באש"ף כמייצג הפלסטינים, ובצורך של הפלסטינים למולדת.
פיי ביינטר
חיים אישיים
הייתה אם לילד אחד, השחקן רייגנלד וואנבל ג'וניור מנישואיה לקצין הצי האמריקאי רייגנלד וואנבל. ביינטר מתה בביתה שבלוס אנג'לס ב-16 באפריל 1968 בגיל 74 מדלקת ריאות. נקברה בית הקברות הלאומי ארלינגטון לצד בעלה.
ועידת רבאט
לאחר הוועידה
גם ממלכת ירדן הושפעה בצורה משמעותית מהחלטות הוועידה. כדי למנוע בידוד בין-ערבי נוסף, חוסיין פעל, לפחות למראית עין, בהתאם להחלטות רבאט. בנובמבר 1974 פיזר את הפרלמנט, שלפי חוקת ירדן מחצית המושבים בו היו מיועדים לפלסטינים מיהודה ושומרון, ולכן לא היה ניתן לערוך בחירות. מספר השרים הפלסטינים בממשלה צומצם באופן ניכר, וכן בוטל המשרד לענייני השטחים הכבושים שהיה אמון על הקשר עם יהודה ושומרון מאז 1967. עם זאת, חוסיין המשיך לשמור על קשר עם יהודה ושומרון, כאשר מטרת-העל שלו הייתה להראות למדינות ערב שאש"ף איננו מסוגל לטפל בפלסטינים בעצמו, ורק ירדן יכולה להוות תשתית לקשר עם השטחים הכבושים ולפיכך גם בסופו של דבר להוות חלק מפתרון הסכסוך. מימון המנהל ושירותי הדת ביהודה ושומרון וברצועת עזה נמשכו, תוך הסכמה שבשתיקה של אש"ף.
פיי ביינטר
חיים אישיים
זכתה בשנת 1960 בכוכב קולנוע על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ועידת רבאט
לאחר הוועידה
ניסיונותיו של חוסיין לשמור על הקשר עם יהודה ושומרון המשיכו לאורך שנות ה-70 וה-80. לעיתים, בייחוד כאשר כוחו של אש"ף נחלש, חוסיין נתפס כאלטרנטיבה ראויה לפתרון הבעיה הפלסטינית. לא אחת נערכו שיחות בין ערפאת לחוסיין, כאלו שהולידו למשל את תוכנית הקונפדרציה בראשית 1983. אולם, בסופו של דבר חוסיין נאלץ להכריז על ניתוק הזיקה מיהודה ושומרון ביולי 1988 בעקבות פרוץ האינתיפאדה הראשונה. בכך גם ירדן הכירה סופית בהחלטותיה של ועידת רבאט.
קרל פון קלאוזביץ
"על המלחמה"
תפיסה חדשנית נוספת מובאת בספרו הראשון "טיבה של המלחמה", והיא הטענה כי לכל המלחמות תכלית מדינית כלשהי, דהיינו השימוש במלחמה נובע ממטרה ברורה. תפיסה זו מתבטאת בציטוט: "המלחמה אינה אלא המשך המדיניות בתוספת אמצעים אחרים".
רעיון חשוב נוסף שלו הוא ריכוז המאמץ, כלומר מיקוד הצבא במטרה אחת במקום להתפזר לקרבות רבים. היתרונות של רעיון זה הם באפשרות לתת מענה מיידי לצרכים בשדה הקרב, ובאפשרות ליצור יתרון כוח מיידי בשדה הקרב אל מול אויבך. רעיון זה יושם, למשל, במלחמת ששת הימים, כאשר בתחילת המלחמה ישראל התמקדה בחזית הדרומית שלה, מול מצרים, ולקראת סופה תקפה בחזית הצפונית בפלישה לרמת הגולן.
קלאוזביץ, שחי בתקופה בה מרבית המלחמות היו בין מדינות ומעצמות, גרס כי מוכרחים לנהל מלחמה מוגבלת ומסויגת, כלומר להתמקד במטרה ספציפית ובאמצעים מוגבלים. הוא התנגד למלחמות טוטאליות ולמלחמות בהם המלחמה עצמה הופכת להיות המטרה. לצורת מחשבה זו הייתה השפעה לאחר מותו והיא באה לביטוי באירועים היסטוריים מרכזיים. מספרו השני והלאה ניתן למצוא עקרונות או קווים מנחים על המלחמה עצמה, כפי שנראתה במאה ה-18 ותחילת המאה ה-19. בנוסף חיבר מספר ספרים על מלחמות נפוליאון.
אף שקלאוזביץ נחשב לאבי תורת המלחמה המודרנית, כיום השקפותיו נחשבות פחות פופולריות, בשל כניסתם של גורמים שלא היו בתקופתו, כדוגמת נשק להשמדה המונית שמעורר את הצורך להגביל את המלחמה.
גם במאה ה-21, "על המלחמה" נחשב לאחד החיבורים המוכרים ביותר בתחום ההיסטוריה וההגות הצבאית.
רעיונות עיקריים ואמרות מפורסמות
תורתו של קלאוזביץ מבוססת על אבחון שלושה יסודות קבועים בעימותים אלימים: כוח המקרה, האופי האנושי, והיות המלחמה חלק ממדיניות בעלת תכלית.
קלאוזביץ הבהיר את חשיבות שלושת היסודות בבניית האסטרטגיה הצבאית:.
רעיונותיו המרכזיים שנידונו בספרו "על המלחמה" כוללים:
פרוסיה ובריטניה
כאמור, קלאוזביץ' נפטר לפני שהספיק לסיים את ספרו, ואף על פי כן לספרו ולרעיונותיו היו השפעה מרחיקת לכת על התאוריה הצבאית בזמנו ובפרט על המחשבה הצבאית הפרוסית. במבוא להוצאה אמריקאית של "עקרונות המלחמה" נכתב: "לשום ספר... לא הייתה השפעה על תולדות ימינו כעל ספר זה של קלאוזביץ, שהיה אביה הרוחני של מכונת המלחמה הגרמנית האדירה." הספר שימש כמסד עליו התחנכו כל הגנרלים הגרמנים הבכירים, בהם: הלמוט פון מולטקה הזקן, יורשו, אלפרד פון שליפן (אביה של תוכנית שליפן לכיבוש צרפת במלחמת העולם הראשונה), וראשי הורמאכט הנאצי (שהרפתקנותו ההרסנית של היטלר שיבשה את תוכניותיהם שנערכו לפי עקרונות קלאוזביץ). בצוואתו, כתב אדולף היטלר ש"הוא מקווה שבשום מצב לא יפסיק העם הגרמני את המאבק, בנאמנות לערכי קלאוזביץ', הגנרל הגדול".
הגותו של קלאוזביץ' השפיעה גם על המחשבה הבריטית, אם כי בהתחלה יותר בתור הגות היסטורית מאשר הגות תאורטית (ראו למשל את מאמרו של ארתור וולסלי על מחקרו של קלאוזביץ בנוגע למלחמת 1815). מאוחר יותר, עבודתו באה לידי ביטוי בעקבות המבוכה הצבאית של בריטניה במלחמת הבורים (1899-1902).
למעט מספר הוגים חריגים (למשל ג'ון מקאולי פאלמר, רוברט מ. ג'ונסטון, הופמן ניקרסון), לקלאוזביץ' הייתה השפעה מועטה על המחשבה הצבאית האמריקנית לפני 1945, אם כי הגנרלים אייזנהאואר ופטון היו קוראים נלהבים של כתביו כבר באותה תקופה.
לנין והסובייטים
הוא השפיע על מספר הוגים כגון קרל מרקס, פרידריך אנגלס, ולדימיר לנין, ליאון טרוצקי ומאו דזה-דונג, ובעקבות כך השפיע גם על המסורת הסובייטית ברוסיה ועל הקומוניסטים הסיניים.
לנין עצמו היה מעריץ גדול של קלאוזביץ וקרא לו "אחד הסופרים הצבאיים הגדולים"; השפעתו על הצבא האדום הייתה עצומה. לנין הגה את רעיון המלחמה הבלתי נמנעת בין המדינות הקפיטליסטיות בעידן האימפריאליזם, והציג את המאבק המזוין של מעמד הפועלים כדרך האפשרית היחידה לחיסול המלחמה הזאת, בין היתר בהשראת קלאוזביץ'.
ההיסטוריון הרוסי א.נ. מרסאלוב ציין כי:
המתמטיקאי האמריקאי, אנטול רפופורט, כתב בשנת 1968 כי קלאוזביץ', כפי שפירש לנין, היה הבסיס לכל החשיבה הצבאית הסובייטית מאז 1917, וציטט את דברי המרשל וסילי סוקולובסקי:
והוסיף:
קלאוזביץ השפיע ישירות על מאו דזה-דונג, שקרא את "על המלחמה" בשנת 1938 וארגן סמינר על קלאוזביץ עבור מנהיגות המפלגה הקומוניסטית. התוכן ה"קלאוזביציאני" בכתביו של מאו אינו, לפיכך, רק תחייתה של הגותו של לנין, אלא הוא משקף את מחקרו המעמיק של מאו בנושא. הרעיון שמלחמה כוללת "חיכוך" פנימי המעוות במידה כלשהי את כל ההסדרים הקודמים, הפך למטבע נפוץ בתחומים כגון אסטרטגיה עסקית וספורט.
המונח "מרכז הכבידה", בהקשרו הצבאי, נגזר משימושו של קלאוזביץ' ממכניקה ניוטונית. בתורת הצבא האמריקני, "מרכז הכבידה" מתייחס לבסיס כוחו של היריב ברמה המבצעית, האסטרטגית או הפוליטית, אם כי זהו רק פן אחד של השימוש של קלאוזביץ במונח.
המאה ה-20 וה-21
אסטרטגיית ההרתעה של ארצות הברית בשנות החמישים הייתה בזכות ההשראה ששאב הנשיא דווייט אייזנהאואר מקלאוזביץ כשהיה קצין צעיר בשנות העשרים של המאה ה-20. אייזנהאואר התרשם מאוד מהדוגמה של קלאוזביץ בספרו "על המלחמה" על האפשרות התאורטית והאידיאלית למלחמה "מוחלטת", כאמצעי להוכיח עד כמה יהיה זה אבסורדי לנסות ליישם אסטרטגיה כזו בפועל.
מנקודת מבטו של אייזנהאואר, ההרתעה הטובה ביותר למלחמה תהיה להראות לעולם עד כמה מזעזעת יכולה להיות "מלחמה גרעינית מוחלטת" אם היא תתרחש אי פעם; מכאן הוא הציע שארצות הברית תארגן סדרה של ניסויים גרעיניים רבים שיערכו באוקיינוס השקט, תוך מתן עדיפות ראשונה לתקציב הביטחון לנשק גרעיני ומערכות אספקה של נשק קונבנציונלי, והצהרות חוזרות ונשנות בקרב הציבור על כך שארצות הברית תהיה מסוגלת ומוכנה להשתמש בכל עת בנשק גרעיני.
בדרך זו, ובאמצעות דוקטרינת ההתנגדות המסיבית, קיווה אייזנהאואר לחזות בחזון "המלחמה המוחלטת" הגרעינית של קלאוזביץ' כדי למנוע מברית המועצות או מסין מלהסתכן אי פעם בפתיחת מלחמה (או אפילו ביצירת תנאים העלולים להוביל למלחמה) מול ארצות הברית.
שגרירות הממלכה המאוחדת ברוסיה
שגרירות הממלכה המאוחדת ברוסיה (ברוסית: Посольство Великобритании в России, באנגלית: Embassy of the United Kingdom, Moscow) היא הנציגות הדיפלומטית של הממלכה המאוחדת בפדרציה הרוסית. מתחם השגרירות הנוכחי נמצא ברובע ארבאט במוסקבה. כתובת בניין המשרדים שלה היא: סמולנסקאיה נברז'נאיה מספר 10.
בניין השגרירות
השגרירות נבנתה על אתר של 0.92 דונם שהוחלף בשנות ה-60 לשני אתרים בלונדון. מתחם השגרירות המודרני החל להיבנות בשנת 1997 (האדריכלים אהרנדס, ברטון וקורלק). השגרירות נפתחה על ידי הנסיכה אן ב-17 במאי 2000.
קארה (מחוז)
מחוז קארה (בלועזית: Kara) הוא אחד מחמשת המחוזות ברפובליקה הטוגולזית. בירת המחוז היא העיר קארה. אוכלוסיית המחוז מונה קרוב ל־800 אלף תושבים.
גאוגרפיה
קארה הוא המחוז השלישי בגודלו במדינה. הוא גובל בצפון במחוז סאוואן, במזרח בבנין, בדרום במחוז המרכז, ובמערב בגאנה. שטחו 11,738 קילומטרים רבועים.
פלאטו (מחוז)
גאוגרפיה
מחוז פלאטו הוא המחוז הגדול ביותר בטוגו, עם שטח של מעט פחות מ־17,000 קילומטרים רבועים. הוא גובל בצפון במחוז המרכז, במזרח בבנין, בדרום במחוז מאריטים ובמערב בגאנה. ההר הגבוה במדינה, הר אגו, שוכן במחוז.
פריץ קרמר
בריגדפיהרר פריץ קרמר (בגרמנית: Fritz Kraemer; 12 בדצמבר 1900 – 23 ביוני 1959) היה מפקד בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
תחילת דרכו
קרמר נולד ב-12 בדצמבר 1900 בעיר שטטין שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. כיום נקראת העיר שצ'צ'ין והיא נמצאת בתחומי פולין המודרנית. בשנת 1918 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט הרגלים ה-111 (באדן ה-3 - מרקיז לודוויג וילהלם). הוא הגיע לדרגת לוטננט, ועזב את הצבא עם סיום מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1921 הוא הצטרף למשטרה ושימש כמפקד מחלקה. ב-1931 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ב-1933 עבר למשטרה הלאומית, וב-1934 לרייכסווהר. הוא למד באקדמיה הצבאית בברלין, וב-1 במאי 1935 הועלה לדרגת האופטמן והוצב ברגימנט הרגלים ה-55. ב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד פלוגה במסגרת הרגימנט.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה קרמר מפקד פלוגה במסגרת רגימנט הרגלים ה-55 אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-13. הוא לחם במערכה בפולין, ועל חלקו במערכה קיבל את צלב הברזל דרגה שנייה. ב-1940 הוא לחם במסגרת המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה וקיבל את צלב הברזל דרגה ראשונה. לאחר המערכה סווגה הדיוויזיה מחדש ושמה שונה לדיוויזיית הפאנצר ה-13. קרמר נותר קצין בה. זמן קצר לאחר מכן הועלה לדרגת מיור, וב-29 בינואר 1942 הוענק לו הצלב הגרמני בזהב. ב-1 באפריל של אותה שנה הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-17 בדצמבר הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת אוברסט והוצב במטה ארמיית הפאנצר הראשונה. ביוני של אותה שנה מונה לראש מטה קורפוס הפאנצר אס אס הראשון. לבקשתו של מפקד הקורפוס, יוזף דיטריך, אשר התרשם ממנו מאוד, הוא עבר לוואפן אס אס, וב-1 בספטמבר הוענקה לו דרגה של אוברפיהרר. ב-1 באוגוסט 1944 הוענקו לו במקביל דרגת גנרל מיור בוורמאכט ובריגדפיהרר באס אס. ב-9 באוגוסט של אותה שנה הוא מונה כמפקד זמני של קורפוס הפאנצר אס אס הראשון, לפני שהוחלף בגאורג קפלר. הוא נותר בתפקיד ראש מטה הקורפוס. ב-24 באוקטובר 1944 מונה למפקד דיוויזיית האס אס ה-12 "היטלריוגנד", פיקד עליה במהלך הקרב על הבליטה והיה מעורב בטבח מלמדי. ב-13 בנובמבר של אותה שנה הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר אס אס השישית בפיקודו של דיטריך. הוא החזיק בתפקיד עד סוף המלחמה. ב-6 במאי 1945 הוספו עלי אלון לצלב האבירים שלו, ועם סיום המלחמה הא נכנע לבעלות הברית.
אחריתו
ב-16 ביולי 1946 קרמר נשפט בפני בית דין אמריקאי על חלקו בטבח מלמדי ופשעי מלחמה נוספים. הוא נמצא אשם, ונידון ל-10 שנות מאסר. לאחר שחרורו התגורר בהמבורג עד מותו ב-23 ביוני 1959 בגיל 58.
זכר ברקוט
זכר ברקוט (באוקראינית: «Захар Беркут» שווק במדינות המערב בשם "הנץ העולה") הוא סרט עלילתי, קו-פרודוקציה אוקראינית-אמריקנית בבימויהם של אחטם סיטאבלאייב וג'ון ווין, המהווה עיבוד לרומן ההיסטורי באותו שם "זכר ברקוט" מאת איוואן פרנקו. הסרט יצא לאקרנים ב-10 באוקטובר 2019.
אף על פי שהפקתו אוקראינית הוא הופק בשפה האנגלית והוקרן בבתי הקולנוע בדיבוב לאוקראינית. הסרט תוקצב על ידי ממשלת אוקראינה בתקציב של 113.5 מיליון הריבניה אך הרוויח 35,507,049 מיליון הריבניה בלבד.
תקציר עלילת הסרט
שנת 1241. אורדת הזהב המונגולית, בראשותו של חאן בורולדאי, נעה מערבה, משמידה את כל מה שנקרה בדרכה ולוקחת שבויים. לאחר שהגיעה להרי הקרפטים הגבוהים, הצבא נעצר למרגלותיו. עם זאת, בלילה, כמה ציידים מקומיים - האחים ברקוט עושים בחשאי את דרכם למחנה ומשחררים את השבויים. החאן התזזיתי מחליט ללכת לנקום ולהשמיד את היישובים הקרפטים. לשם כך הוא מוצא בוגד בקרב המקומיים, טוגאר, הפותח בפניו מעבר סודי בהרים. עם זאת, קהילה קטנה של ציידי הרים בהנהגתו של זכר ברקוט יזמה תוכנית לבלום אחת ולתמיד את האויב הגדול.
הפקה
בדצמבר 2017 חתמה חברת Kinorob על הסכם עם חברת האם שלה FILM.UA Group בנושא מתן חבילת שירותים בתנאים מיוחדים להפקה, קידום והפצה של סרט הפעול ההיסטורי "זכר ברקוט".
הכרה
הסרט זכה במכרז לפרויקטים קולנועיים של סוכנות הקולנוע הממשלתית של אוקראינה. תקציב הסרט אמור היה להיות 75 מיליון, מתוכם 30 מיליון מתקציבי סוכנות הקולנוע הממשלתית, לבסוף האמיר התקציב לכדי 113.5 מיליון הריבניה.
התסריט
התסריט מבוסס על הסיפור באותו שם מאת המחבר האוקראיני איוון פרנקו. הרומן הותאם לתסריט קולנועי על ידי ירוסלב וויז'צ'ק וריצ'רד רונאט. בבלוג הווידאו שלו, הבמאי אחטם סיטאלבאייב ציין כי המסר העיקרי של יצירתו של איוון פרנקו יישמר, אך דמויות וסיפורים חדשים יופיעו בסרט.
צילומים
הסרט צולם בהרי הקרפטים ובסמוך לקייב. בין מוקדי הצילומים המפורסמים היה אגם סינוויר. ב-13 ביוני 2018 דווח כי צוות ההפקה הצליח לגייס מומחים מהוליווד כדוגמת הבמאי ג'ון ווין (אשר משמש כבמאי משותף של הסרט), כמו גם המפיקים ג'ף רייס, יורי קרנובסקי ורג'ה קולינס. הצוות האוקראיני, בראשות אחטם סיטאבלאייב, אחראי על כל החלק היצירתי והמהותי של הסרט בעוד השותפים האמריקאים מספקים את הציוד הטכני ומסייעים בקידום הפרויקט בשוק הצפון אמריקאי.
"שיתוף פעולה עם השותפים האמריקאים הוא, קודם כל, הסיכוי שלנו לספר לכל העולם את סיפור הגבורה המדהים הזה של איוון פרנקו, להראות את יופיים של הקרפטים האוקראינים, לספק הזדמנות ללמוד יותר על ההיסטוריה שלנו, מסורות עתיקות, לשמוע מוזיקה אוקראינית אמיתית,'להדביק' לא רק את הצופה האוקראיני אלא גם את הצופה המערבי במדינתנו", אמר במאי הסרט אחטם סיטאבלאייב.
הצילומים החלו ב-15 ביוני 2018 באזור הקרפטים בסינבירסקה פוליאנה. תקופת הצילומים נמשכה עד 1 בספטמבר 2018.
Party Queen
Party Queen הוא אלבום האולפן השלושה-עשר באורך המלא של הזמרת היפנית איומי האמאסאקי. האלבום יצא דיגיטלית ב־14 במרץ 2012 ובאופן פיזי ב־21 במרץ 2012 דרך Avex Trax. האלבום הוא בעיקר אלבום פופ המורכב בעיקר משירי דאנס ובלדות. כמו בכל אלבומיה של האמאסאקי, היא כתבה את כל המילים. הקומפוזיציה טופלה על ידי צוות מלחינים, כמו רבים מאלבומיה. האלבום מציג קטעי וידאו ושירים שהוקלטו בלונדון והיה האלבום השני שלה לעשות זאת.
האלבום הפך לראשון של האמאסאקי שלא העלה סינגלים פיזיים; עם זאת, אחד משיריה באלבום זה יצא דיגיטלית כסינגל הראשי של האלבום. מכיוון שהיה חסר שחרור פיזי, הסינגל לא היה רשאי לתרשים במצעד הסינגלים של אוריקון, אך הוא הגיע למספר חמישים ושתיים במצעד 100 Hot Japan של בילבורד, ומספר שלוש בתרשים המסלול הדיגיטלי של RIAJ. השיר זכה בתקליט זהב על ידי התאחדות ענף הקלטות של יפן עבור מכירות דיגיטליות העולות על 100,000.
האלבום קיבל ביקורות מעורבות של מבקרי מוזיקה. מבחינה מסחרית, האלבום היה השני בו החמיץ את המיקום הבכיר של אוריקון, כשהוא הופך לראשונה במקום השני ביפן עם מכירות בשבוע הראשון של 97,691 עותקים, הנמוך ביותר בקריירה שלה באותה תקופה. היא מכרה כ -150,000 עותקים ביפן בסוף ריצת התרשים שלה וקיבלה תקליט זהב. מלכת המסיבות הפכה לאחד מאלבומי האולפן האחרונים של האמאסאקי שקיבל תקליט זהב.
הפצה
כדי לקדם את Party Queen לאחר שחרורו הזמינה האמאסאקי כ-3,000 מעריצים לקראת אירוע ההקלטה הציבורי שלה בפסטיבל אוסקה, שהתקיים בקניון פארק Abeno Market Ceus ב-27 במרץ. לאחר מכן, האמאסאקי קיימה את שיחת הלייב של יאהו גיאו עם ג'ושינבי.
שדרת האקליפטוסים בבוסתן הגליל
שדרת האקליפטוסים בבוסתן הגליל היא שדרת אקליפטוסים משני צידי דרך ביישוב בוסתן הגליל שבצפון ישראל, הכלולה ברשימת אתרי המורשת של המועצה לשימור אתרים. השדרה נמצאת תחת אחריותה של הקרן הקיימת לישראל.
היסטוריה
שדרת האקליפטוסים הובילה בימי המנדט הבריטי למחנה בריטי שנקרא מחנה "סידני סמית" (Sidney Smith Barracks), על שמו של האדמירל ויליאם סידני סמית. ב-14 ביולי 1941, נחתם במחנה הסכם כניעת כוחות וישי הצרפתיים שישבו בסוריה ובלבנון לכוחות הבריטים ובעלי בריתם, הסכם הידוע בשם "הסכם שביתת הנשק של סאנט-ג'יין (עכו)" (Armistice of Saint Jean d`Acre).
עם בנייתו של היישוב בוסתן הגליל על שטח המחנה, החלו במאמץ משותף ביישוב לשמר את השדרה.
באוקטובר 2012 נכרתו 14 עצים בשדרה, לאור בניית רכבת באזור.
יגאל הורביץ
יִגָּאֵל הורביץ (15 באוקטובר 1918 – 10 בינואר 1994) היה פוליטיקאי ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת, ושר בממשלות ישראל.
ביוגרפיה
יִגָּאֵל הורביץ נולד בשנת 1918 לבלה ויונה במשפחה בת ארבעה ילדים במושב נחלת יהודה. היה חבר מזכירות תנועת הנוער העובד בשנים 1938–1941. התנדב לצבא הבריטי והיה בין מייסדי המחתרת עם לוחם שהוקמה בשנת 1943 על ידי אנשי אצ"ל וההגנה והתפרקה בסוף אותה שנה. הצטרף אל הבריגדה היהודית עם הקמתה בשנת 1944. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, עם שחרורו מן הצבא הבריטי, התיישב במושב כפר ורבורג.
בשנת 1944 היה ממייסדי המפלגה האקטיביסטית של בנימין אליאב, תנועת העם למדינה עברית. הוא הוצב במקום השני ברשימתה לבחירות לאספת הנבחרים ואירח בנהלל חלק מפעולותיה. בכינוס של התנועה ביולי 1947 אמר הורביץ: "אמנם תנועתנו משתייכת ליישוב המאורגן, אך לא נלחם באחים הלוחמים במדכאי היישוב, בעת שהישוב המאורגן יושב בחיבוק ידיים ועושה – ולפי דעתי ביודעין – את רצונו של השליט הזר".
בשנת 1961 הצטרף הורביץ למפא"י ומאותה שנה ועד שנת 1965 היה חבר מרכז המפלגה וחבר מזכירות תנועת המושבים.
כאיש עסקים, רכש בתחילת 1970 את החברות למוצרי חלב "טנא נגה" ו"המחלבות המאוחדות" ברמת גן, שעמדו בפני פשיטת רגל, איחד והבריא אותן. בשנת 1972 רכש את חברת הגלידות "אדניר", בשנת 1979 הוערך ההון שבבעלותו במאות מיליוני ל"י.
ברפ"י וברשימה הממלכתית
בשנת 1965 עזב את מפא"י והצטרף לרפ"י, בראשות דוד בן-גוריון, עם הקמתה. היה מפעילי רפ"י ובשנת 1969 נמנה עם מקימי הרשימה הממלכתית בראשות בן-גוריון, שכללה את אנשי רפ"י שלא הצטרפו למפלגת העבודה עם שמעון פרס, משה דיין ורוב חברי רפ"י. בשנת 1969 נבחר לראשונה לכנסת השביעית מטעם הרשימה הממלכתית.
לאחר פרישתו הסופית של בן-גוריון מן הפוליטיקה, עמד הורביץ בראש סיעת "הרשימה הממלכתית" בכנסת. ביולי-אוגוסט 1973 הוביל את הרשימה הממלכתית (פרט לקבוצת המיעוט בראשות מאיר אביזוהר שהצטרפה למפלגת העבודה) לקחת חלק בהקמת הליכוד (ביחד עם גח"ל - גוש חירות-ליברלים, הרשימה הממלכתית, המרכז החופשי והתנועה למען ארץ ישראל השלמה). הורביץ הוצב במקום השלישי ברשימת הליכוד, ונבחר לכנסת מטעמה.