cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רמי הסמן
ביוגרפיה
במקביל עסק בפעילויות נוספות במסגרת קהילת הלהט"ב בישראל. בין היתר השתתף בהפקת אירועי הגאווה ובניהול מאבקים פוליטיים לטובת הקהילה. בשנת 2003 זכה באות "יקיר הקהילה". ב-2004 פרש הסמן מתפקידיו הרשמיים השונים, אך המשיך לשמש יועץ אסטרטגי חיצוני לארגוני האיידס והלהט"ב בפעילויותיהם.
כיום מרצה הסמן בתוכנית הבינלאומית של בית-הספר למנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה, וחוקר בבית-הספר לממשל ולמדיניות בפקולטה למדעי החברה של אוניברסיטת תל אביב.
רמי שלו
רמי (רם) שלו (נולד ב-23 בספטמבר 1949) הוא תעשיין ואיש עסקים ישראלי. כיהן כמנכ"ל החברה המרכזית לייצור משקאות קלים בין השנים 1980–1998, בעת שהפכה לאחד מעשרת מפעלי קוקה-קולה הגדולים בעולם והחברה הממוחשבת ביותר שבהן. שלו חבר מועצות מנהלים בשורה של חברות במשק הישראלי ויושב ראש לשעבר של אגף המזון בהתאחדות התעשיינים בישראל.
במסגרת שירותו הצבאי, בעת מלחמת ההתשה, עמד מאחורי אחד מהמבצעים הנועזים והיצירתיים בתולדות צה"ל – חטיפת המכ"ם הסובייטי מידי המצרים, מבצע תרנגול 53.
ביוגרפיה
רמי שלו נולד בערב ראש השנה, 23 בספטמבר 1949, בן לשושנה (לבית שטיינקלר) וישראל (וולושובסקי), ילידי פולין. אמו לחמה בקבוצת נאשה גרופה (קבוצת פעילים יהודים הפעילים בהשגת נשק והברחה) ושרדה את אושוויץ וברגן בלזן ואביו שרד את טרבלינקה. עלו ארצה ב-1945 במסגרת קבוצת בוכנוולד, שהורכבה כולה מצעירים ניצולי שואה, והקימו את קיבוץ נצר, לימים נצר סירני. האב, ישראל, לחם כמפקד האזור במלחמת השחרור, שימש כגזבר הקיבוץ ולימים כיהן כמנכ"ל ידיעות אחרונות. שלו היה לאחד הילדים הראשונים שנולדו בקיבוץ, אח בכור לשאול ולחגי. כילד בן 4, חלה במחלת הפוליו.
שירות צבאי
בשנת 1967 התגייס לצה"ל ושירת ביחידת המודיעין של חיל האוויר. במלחמת ההתשה, שלו עמד מאחורי אחד המבצעים הנועזים בתולדות צה"ל, מבצע חטיפת המכ"ם הסובייטי ממצרים, שזכה לכינוי "תרנגול 53". שלו, שהיה באותה העת חייל בדרגת סמל, גילה את המכ"ם בראס ערב שבמצריים והיה זה שהגה את הרעיון הנועז לחטיפתו והבאתו לישראל. על כך כתב אורי מילשטיין במעריב ב-25.12.15:
שלו המשיך לשרת במילואים, לרבות במלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון ומילא תפקיד קצין במרכז פיקוד זמן אמיתי. השתחרר ממילואים בגיל 50.
החברה המרכזית לייצור משקאות קלים
לאחר שחרורו מצה"ל, למד שלו הנדסה תעשייה וניהול, באוניברסיטת בן-גוריון שבבאר שבע. ב־1974 התקבל לעבודה כמהנדס בחברה המרכזית לייצור משקאות קלים. בשנת 1976 התמנה למהנדס המפעל. שלוש שנים לאחר מכן, התמנה לסמנכ"ל יחיד בחברה, וב-1980, בגיל 31, התמנה למנכ"ל החברה. שלו מילא תפקיד זה במשך 19 שנה, ופרש בעקבות פציעה לאחר תאונה. בשנים אלו הפכה החברה המרכזית למשקאות קלים בע"מ, ממפעל של שני קווי ייצור המייצרים שני מוצרים בבקבוקים חוזרים, לקונצרן ענק, המפעיל קווי ייצור רבים במספר אתרים, ומייצר 120 מוצרים, לכ-20 אלף נקודות מכירה.
מאז 1980 ובמהלך תקופת ניהולו של שלו, גדלו כמות התיבות הנמכרות ונפח המחזורים הכספיים פי 14. קוקה-קולה ישראל הפכה למוכרת מס' 1 באירופה לנפש, והשביעית בעולם כולו. בתקופה זו הוכנסו לשוק הפחיות, בקבוקי הפלסטיק 1.5 ליטר, בקבוקי 330 מ"ל, בקבוקי הזכוכית 250 מ"ל החד פעמיים, בקבוקי 0.5 ליטר, הקולחנים (דיספנסרים), המקררים השקופים והמכונות האוטומטיות (vending machines). כמו כן, הוכנסו מוצרים חדשים רבים, וביניהם: ספרייט, דיאט ספרייט, דיאט קולה, נסטי, פנטה ועוד. לכך התווספו מוצרים נלווים, כמו מים מינרליים וכן ענפי ייצור חדשים כמו בירות קרלסברג וטובורג, סיידר הגליל, רימון וכו'. ב-1997, קוקה-קולה היה למותג המזון הנמכר ביותר במדינת ישראל.
החברה בישראל הייתה לאחת מעשרת מפעלי קוקה קולה הגדולים בעולם בכמויות המיוצרות בו והייתה לחברה הממוחשבת ביותר בעולם מבין חברות קוקה קולה. בשנת 1993 החברה המרכזית הייתה הראשונה בארץ לקבל את ציון האיכות iso 9002 בענף המזון, והשנייה בעולם מבין חברות קוקה-קולה שקיבלה את תו התקן המחמיר.
מצבת העובדים גדלה בתקופה זאת ממאות בודדות לאלפי עובדים. מחברה המעסיקה מהנדס אחד, למעסיקה של כ־100 מהנדסים ואקדמאים נוספים, בכל זרוע ואגף של החברה. מדובר היה בהרכב אנושי יוצא דופן לחברה שאינה עוסקת בהיי טק, אלא מייצרת מזון.
בתקופת כהונתו של שלו הוקמו מפעלים וחברות נוספות, ובהם אמרז (החברה לייצור בקבוקי הפלסטיק, בשיתוף אמפא, שהפכה ליצרנית הפלסטיק מספר שתיים בישראל), משקר (חברת מכונות הממכר המובילה בישראל), חברת הבירה מב"י, חברת בירה ברומניה, אמרז רומניה וכן נוצרו מיזוגים עם מפעלי רימון בגבעת ברנר, סיידר הגליל בקריית שמונה, מי עדן בקצרין ופריגת בגבעת חיים.
החברה המרכזית ייצאה מוצרים כשרים לקהילות היהודיות בצרפת, אנגליה, בלגיה, שווייץ וארגנטינה. בנוסף, בשנת 1991 נוצר באירופה מחסור חמור בפחיות קוקה-קולה. אנשי חברת קוקה-קולה העולמית פנו לחברה המרכזית בבקשת סיוע, והמפעל הישראלי נכנס להילוך גבוה במטרה לספק את הצריכה, כאשר הפחיות מודפסות בהתאם לשפת היעד ולתקן של כל מדינה: פלמה דה-מיורקה, ספרד, אנגליה, גרמניה ואפילו לרוסיה. בעוד שזמן ממוצע באירופה לביצוע תהליך שכזה ארך כחודש וחצי, הרי שבמפעל הישראלי הדבר בוצע בתוך שבוע עד להגעה ליעד. ייצוא זה לכל רחבי אירופה נמשך כשלוש שנים.
ב-1991 עם ההשקה המתוכננת של פפסי בשוק הישראלי, החברה המרכזית הכינה "קבלת פנים" למתחרה החדש. החברה המרכזית ביצעה פריסה מוקדמת בכל נקודות ההפצה, פוזרו מקררים שקופים בנקודות המכירה, הוצבו מכונות מכירה אוטומטיות, שילוט נקודות המכירה בוצע בהיקפים נרחבים, מערכת הפרסום תפקדה בהיקפים גבוהים ובנוסף הוצגו לשוק מוצרים נוספים, כמו, בירה, מים מינרליים, פריגת, סיידר ואחרים, שנועדו לתת פתרון מקיף לכל צרכן. כתוצאה מכך פפסי התקשתה להתרומם ולתפוס נתח שוק משמעותי בישראל.
תפקידים נוספים
שלו משרת במועצות מנהלים שונות וביניהן אמרז בע"מ, משקר בע"מ, מבשלות בירה בינ"ל בע"מ. כמו כן, שירת במועצת המנהלים של מבשלות בירה רומניה בע"מ, נביעות בע"מ, אמרז רומניה בע"מ, תעשיות תחבורה בע"מ ובנק המזרחי. בין השנים 1997–1998 כיהן כיושב ראש אגף המזון בהתאחדות התעשיינים בישראל.
חיים אישיים
שלו נשוי ליוטה (לבית בראלי), אב ל־3 ילדים.
מפת תווים
מפת תווים היא תוכנה הכלולה במערכות ההפעלה חלונות של מיקרוסופט, המאפשרת לצפות בכל התווים והגופנים המותקנים במערכת, לבדוק איזה קלט מקלדת, משמש להקלדת התו (באמצעות קוד Alt), וכן להעתקת התווים לכל תוכנית היכולה להציג אותם. התוכנה שימושית לרוב לשם הקלדת תוים מיוחדים. ניתן לפתוח את התוכנה באמצעות שורת הפקודה, או באמצעות הקלדת 'charmap' בתיבת הדו-שיח "Run".
ב"עורך התווים" ניתן ליצור תווים מיוחדים שיוצגו לאחר יצירתם במפת התווים. המערכת מאפשרת לחפש תווים על פי שמם, הצליל שלהם, קטגוריות וערכי יוניקוד.
תכנון מס
המונח תכנון מס (או הימנעות חוקית ממס) מתאר פעולות שונות כגון לקונות משפטיות ותעלולים פרשניים על-מנת להפחית את חבות המס של יחיד או חברה. בהינתן אפשרויות שונות לביצוע פעולה מסוימת, מתכנן המס משווה בין תוצאות המס של דרכי הפעולה במטרה לבחור את דרך הפעולה שתניב את תוצאות המס הטובות ביותר עבורו.
הזכות לתכנון מס
זכותו של הנישום לתכנן את מיסיו מוכרת בשיטות מס רבות ובכללן שיטת המס הישראלית. זכות זו מאפשרת לנישום גם לערוך תכנון מס בינלאומי אשר במקרים רבים יגרום לכך שחבות המס שלו תהיה קרובה לאפס.
בישראל, אמר על כך נשיא בית המשפט העליון, מאיר שמגר:
בפסק דין פרומדיקו הסבירה השופטת פרוקצ'יה כי בדיני המס קיים קו הבחנה בין "תכנון מס לגיטימי" לבין "התחמקות ממס" האסורה על פי החוק.
תכנון מס והתחמקות ממס שתיהן נועדו להפחית מס, אך המבדיל ביניהם הוא השוני באמצעים שנעשה בהם שימוש - הנמנע ממס ייזקק לאמצעים חוקיים בלבד וינקוט בראש וראשונה גילוי מלא ואמיתי של כל העובדות, בעוד המתחמק ממס ישיג את מטרתו בדרך של הפרת החוק שעיקרה הסתרת עובדות והעלאת מצגי שווא. לדבריה, הגבול המפריד בין הימנעות ממס להתחמקות ממס הוא לעיתים דק, והוא יורד לשורש ההבחנה בין תכנון מס לגיטימי לבין התחמקות ממס שהיא אסורה ומהווה עבירה על החוק.
תכנון מס אגרסיבי
תכנון מס אגרסיבי הוא תכנון מס שקשה לפקיד השומה לאתרו עקב מורכבותו ותחכומו, והוא נחשב לחורג מגבולות תכנון המס הלגיטימי; כדי שפקיד שומה יזהה תכנון מס כזה ביעילות נדרש תיקון 147 לפקודת מס הכנסה בו נוסף לפקודה סעיף 145א2 כ המתאר הטלת חובת דיווח על צעדים עסקיים שונים (כגון סוגי עסקאות ספציפיות) המוגדרים כתכנון מס במפורש (אם כי אי-ההגדרה של צעד עסקי כ"תכנון מס" איננה מכריחה שלא מדובר בתכנון מס).
עסקה מלאכותית
עסקה מלאכותית היא פעולה שמטרתה היא הפחתת נטל המס אך אין הצדקה אחרת לקיומה.
בפקודת מס הכנסה סעיף 86 נקבע:
סעיף זה דומה מאוד לסעיף 84 לחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה). בהתייחסו לפסקה זו מציין השופט זילברג שלפי המשפט העברי לא רק שעסקה כזו אינה תקפה, אלא אף אסורה, בדבריו הוא מדגיש את היחס השלילי הניתן במשפט העברי להתחמקות ממס.
22 ביולי (סרט)
22 ביולי הוא סרט פשע דרמה אמריקאי המשחזר את האירועים שקרו במתקפת הטרור בנורווגיה (2011) והשלכותיהם. הסרט מבוסס על הספר "One of Us: The Story of a Massacre in Norway — and Its Aftermath". הסרט נכתב ובוים והופק על ידי פול גרינגראס, שעבד ביחד עם צוות נורווגי. בסרט מככבים אנדרס דניאלסן לי, ג'ון אויגארדן, ת'ורביורן האר, ג'ונאס סטרנד גרבלי, אולה ג'י פורוסט, אולריקה הנסן דוביגן, איסק באקלי אגלן, מריה בוק וסדה וויט. הסרט הוצג בבכורה עולמית ב-5 בספטמבר 2018 בחלק הראשי של פסטיבל הסרטים של ונציה ה-75. הסרט שוחרר לאינטרנט ולבתי הקולנוע ב-10 באוקטובר 2018 על ידי נטפליקס.
עלילת הסרט
ב-22 ביולי 2011, אנדרס ברינג בריוויק אשר היה מחופש לשוטר, העמיס חומר נפץ תוצרת בית על טנדר ונסע לכיוון Regjeringskvartalet- רובע הממשלה באוסלו. הוא משאיר את הטנדר מחוץ ללשכתו של ראש הממשלה ינס סטולטנברג, וכמה רגעים לאחר מכן מתפוצץ הטנדר וגורם להרג 8 בני אדם, ומספר רב של פצועים. באי אוטויה (Utøya) נמצאים באותה עת בני נוער אשר הגיעו למחנה הקיץ של ליגת הנוער של הפועלים (AUF), שאורגן על ידי מפלגת הלייבור השלטת. כאשר נודע להם על פיצוץ מכונית התופת באוסלו, אחד התלמידים, וילג'אר הנסן, מתקשר להוריו כדי לוודא שהם לא נפגעו. לבינתיים, מגיע ברייוויק לנחיתת המעבורת ומודיע לצוות של מחנה הקיץ כי הוא שוטר שהגיע לאבטח אותם בעקבות הפיגוע שאירע באוסלו. מנהל המחנה מסיע אותו לאי בסירה. בהגיעו לאי, בריוויק מורה לצוות לאסוף את הילדים במקום אחד. כשראש האבטחה מבקש תעודה מזהה, בריוויק יורה בו ובמנהל למוות. הילדים בורחים כשבריוויק פותח באש, ורוצח עשרות מהם. וילג'אר ואחיו טרוג'ה מסתתרים על מצוק בחוף. וילג'אר מתקשר לאמו לספר לה על הירי שמתבצע באי. בריוויק מאתר גם את הקבוצה שהסתתרה בחוף ומתחיל לירות בהם. וילג'אר נורה מספר פעמים, אך אחיו טרוג'ה מצליח להימלט ללא פגע. לבסוף, בריוויק נכנע לצוות טקטי של המשטרה ומובא לחקירה. לטענתו של בריוויק, הוא מנהיג של קבוצה לאומנות לבנה בשם האבירים הטמפלרים, וכי מתקפות נוספות יתרחשו לפי אות ממנו. בריוויק מבקש את עזרתו של עורך הדין גייר ליפסטאד, שהגן על נאו-נאצי. ליפסטאד מחויב מצפונית ומוסרית כלפי הלקוח שלו, אך מקושר מבחינה מקצועית לאתיקה שלו כעורך דין. הוא מנסה לטעון לאי שפיות מצידו של בריוויק בעת המעשה, מה שגרר ביקורת חריפה, משום שמשמעות הדבר היא שבריוויק ישהה במוסד במקום להיות כלוא בבית כלא. בריוויק מאובחן תחילה בסכיזופרניה על ידי פסיכיאטרים ופסיכולוגים שונים. לאחר מכן מבקש בריוויק מעורך דינו להיות מוצהר ככשיר לעמוד לדין, וזאת על מנת לתת לגיטימציה למעשי הטבח שביצע. לבינתיים, וילג'אר מתעורר מהתרדמת בה היה עם פציעות משנות חיים וחוזר הביתה עם משפחתו מבית החולים. הוא לומד ללכת שוב, אך הוא "רדוף" מזכרונות על המתקפה שהייתה ושחווה. בתמיכת אמו, וניצול נוסף מהפיגוע באוטויה, הוא מופיע בבית המשפט כעד ונותן עדות למה שהתרחש בעת הטבח באי. ברייוויק נידון ל-21 שנות מאסר, שניתן להאריך אותם על ידי בית משפט אם ייחשב שהוא עדיין מהווה סכנה לחברה.
הפקת הסרט
ב-21 באוגוסט 2017, הכריז פול גרינגראס במאי הסרט כי הוא עובד על סרט חדש עבור נטפליקס המשחזר את אירועי מתקפת הטרור בנורווגיה (2011) והשלכותיהם. הפקת הסרט החלה בסוף שנת 2017. הטריילר לסרט שוחרר ב-4 בספטמבר 2018. גרינגראס סיפר כי השתמש בשחקנים ובצוות נורווגים לסרט, מכיוון שלדעתו יש לזהות את הסרט כסרט נורווגי. הוא גם גילה שהוא לא השתמש בשפה הנורווגית לסרט, היות שהוא לא דובר נורווגית, ולכן חיפש שחקנים נורווגיים דוברי אנגלית.
שחרור הסרט
הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-75 ב-5 בספטמבר 2018. הסרט אף הוקרן בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-10 בספטמבר 2018. הוא אף הוצג בבתי קולנוע סקנדינבים ב-4 באוקטובר 2018. הסרט יצא לנטפליקס ובבתי קולנוע נבחרים ב-10 באוקטובר 2018, אך במקור הסרט היה אמור לצאת ב-2 בנובמבר 2018.
תגובות וביקורות לסרט
באתר Rotten Tomatoes הסרט מחזיק באישור רייטינג של 81% בהתבסס על סמך 129 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.9/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר אומר כך: "הסרט מציע מבט קשוח מקרוב על תוצאות הטרור, ומספר סיפור עם ההשפעה הקרבית של מותחן ותהודה רגשית מתמשכת של דרמה.".
האגודה הגאוגרפית הישראלית
האגודה הגאוגרפית הישראלית, היא האגודה המקצועית של הגאוגרפים בישראל. חברי האגודה עוסקים בכל תחומי הגאוגרפיה האנושית והפיזית. האגודה הגאוגרפית פועלת מאז 1959 לקידום הגאוגרפיה הישראלית המגוונת וייצוגה בישראל ובעולם. האגודה הגאוגרפית הישראלית היא חברה ב"איגוד הבינלאומי לגאוגרפיה (IGU)".
האגודה היא מוסד ללא כוונת רווח והיא פועלת על פי עקרונות דמוקרטיים. בראש האגודה עומדת מועצה ונשיא, שנבחרים אחת לשנתיים ומהווים סמכות עליונה. בין נשיאי האגודה בעבר היו חתני פרס ישראל: פרופ' דוד עמירן, פרופ' דב ניר, פרופ' משה ברור ופרופ' אריה שחר.
מטרות
מטרות האגודה הן: קידום הידע והמחקר הגאוגרפי בישראל והפצתם, הגברת המודעות להישגים התאורטיים והיישומיים של הגאוגרפיה בישראל ובעולם וייצוג הגאוגרפיה בחברות, בגופים ובהתארגנויות אשר ניתן לקדם את פעולותיהם באמצעות הידע והמחקר הגאוגרפי. כמו כן עוסקת האגודה בקידום מעמדו המקצועי של הגאוגרף ובהעמקת התודעה הציבורית לתרומת המקצוע ויישומיו, בקידום הוראת הגאוגרפיה בישראל, בחיזוק קשרים וחילופי מידע בין העוסקים בגאוגרפיה ושוחריה ובהידוק שיתוף הפעולה בין המחלקות לגאוגרפיה באוניברסיטאות בישראל וכן ייצוג הגאוגרפיה הישראלית בפורומים בינלאומיים.
פרס האגודה הגאוגרפית הישראלית
פרס האגודה הגאוגרפית הישראלית מחולק מדי פעם (מאז תשנ"ו, 1996 חולק הפרס 18 פעמים) לגאוגרפים מצטיינים, בעיקר בתחום החינוך הגאוגרפי.
חסידות סיגט
חסידות סיגט (בכתיב היידי נכתב "סיגעט" או "סיגוט") היא חצר חסידית שנוסדה במחצית השנייה של המאה ה-19 בגליציה ובהונגריה, והייתה בעלת השפעה רבה במזרח הונגריה עד שנות השואה. לאחר השואה התמזגה חסידות סיגט בחסידות סאטמר.
מאפייני החסידות
חסידות סיגט שתקעה יתד בבירת מחוז מרמרוש, התאפיינה מאז ייסודה ועד היום בהחמרה דתית, ובלוחמה בכל מה שמצטייר כאיום על המסורת הדתית הקיימת. מנהיגיה התנגדו בתוקף לתנועה הציונית, ללימודים חיצוניים ושינוי מהמנהגים והלבוש שהיו נהוגים בעבר. אדמור"י החסידות שללו כל תמיכה במפלגות היהודיות, לרבות אגודת ישראל החרדית, ואף הסתייגו משיתוף פעולה עם המנהיגות האורתודוקסית הכלל הונגרית. האידאולוגיה של החסידות שאבה מתורתו של החתם סופר שקבע "חדש - אסור מן התורה" ומהחסידות הפולנית, ובעיקר מחסידות צאנז, שעם מנהיגיה היו לאדמור"י סיגט, קשרי נישואין מסועפים.
הנה היא עולה
"הנה היא עולה" הוא שיר אליפות של מועדון הכדורגל מכבי חיפה. השיר נכתב והולחן על ידי עוזי חיטמן לרגל זכייתה של חיפה באליפות המדינה לעונת עונת 2000/2001, ובוצע על ידי חיטמן עצמו בליווי שחקני הקבוצה.
חסידות סיגט
מאפייני החסידות
החל מרבנותו של ה"ייטב לב" ועד השואה, שימשו ארבעה דורות ברציפות כרבני העיר סיגט. במהלך כהונתם, פרצו מספר מחלוקות בין חסידות סיגט לחסידות ויז'ניץ שאליה השתייכו רוב חסידי העיר והמחוז. לימים שככה המחלוקת כליל.
הנה היא עולה
רקע
לאחר זכייתה של חיפה באליפות בעונת 1993/1994, כתב והלחין חיטמן את שיר האליפות "ירוק בעיניים". חיטמן התלבט אז אם לבצע את השיר בעצמו, אך לבסוף פנה לזמר חיים משה שנענה להצעה, והשיר זכה להצלחה רבה.
חסידות סיגט
ענפים נוספים בשושלת
מלבד אדמו"רי סיגט, צאצאים רבים של רבי משה מאויהל ושל רבי יקותיאל יהודה מסיגט שימשו ברבנות ובאדמו"רות בגאליציה ובהונגריה והיו מחותנים של אדמו"רים חשובים. כיום מכהנים בארצות הברית מצאצאי השושלת: רבי נחום אפרים אב"ד וואלווא ורבי אהרן אב"ד נירבאטור (שניהם עוסקים בתחום הכשרות ונחשבים למומחים בתחום) ורבי יעקב שלמה מייזליש מלימנוב. בישראל מכהן רבי אפרים דב מהוסאקוב. לפירוט נוסף ראו בדף השיחה.
לרבי אלעזר ניסן מדרוהוביטש היו שלושה בנים, רבי יקותיאל יהודה אבי שושלת סיגט, רבי שמואל רבה של גורליץ (-ט' בחשוון תרמ"ט, חתנו של רבי מנחם מנדל הורוביץ מסקאהל אחיינו של רבי נפתלי צבי הורוביץ) ורבי נחום צבי (חתנו של רבי מרדכי דוד מדומברובה) ממלא מקום אביו בדרוהוביטש. רבי שמואל כיהן כרב בגורליץ לאחר שאחיו רבי יקותיאל יהודה עזב לסיגט, על פי הוראת רבי חיים הלברשטאם. חתנו של רבי אלעזר ניסן היה רבי ישראל רפפורט רב בטרנוב.
הנה היא עולה
תוכן השיר
השיר מורכב מארבעה בתים ומפזמון חוזר. בתי השיר רצופים קלישאות וביטויים מעולם הכדורגל, כמו "הטבלה לא משקרת", "חיים משבת לשבת", "כל משחק מתחיל ב-0:0" ו"הכדור עגול", המשווים לעובדה המופיעה לצדם - "מכבי חיפה האלופה" - נופך אקסיומטי, כאילו הייתה מובנת מאליה, מצב קבוע שלא ניתן לחלוק עליו. בבית האחרון שיבץ חיטמן הֶרְמֵז לשיר האליפות הקודם שכתב לקבוצה, "ירוק בעיניים" - "השנה היא אחת אחרי אלפיים; עוד עונה עברה לה וחלפה; ושוב רואים את הירוק שבעיניים; כי מכבי חיפה האלופה".
חסידות סיגט
ענפים נוספים בשושלת
בני רבי יקותיאל יהודה היו (מלבד ממשיכו רבי חנניה יום טוב ליפא): רבי אברהם אהרן (תקפ"ו - י"ב באלול תר"ע) חתנו של רבי יחיאל אב"ד קולבוסוף רב בקולבוסוף, רבי משה יוסף טייטלבוים (תר"ה - כ"ד בטבת תרנ"ז) חתן רבי דוד מקשאנוב, רב ואדמו"ר בזבורוב, סטרופקוב ואויהל ורבי אליהו בצלאל טייטלבוים (תר"י - כ"ט באב תרע"ח) חתנו של רבי פנחס יוסף הגר, רב בטעטש. חתניו של רבי יקותיאל יהודה היו אחיינו רבי ישראל יעקב מוואלווא, רבי ברוך הלברשטאם מגורליץ ורבי משה הורביץ מרוזבדוב.
הנה היא עולה
לאחר צאת השיר
חיפה זכתה באליפות נוספת בעונה העוקבת, עונת 2001/2002. ראשי המועדון סברו כי אין טעם להוציא שיר אליפות חדש בהפרש של שנה, ו"הנה היא עולה" ליווה גם את אירועי ציונה של האליפות השנייה ברציפות.
השיר זכה להצלחה והוא מושמע מדי פעם בפעם במשחקי הבית של מכבי חיפה גם בחלוף שני עשורים מצאתו. בניגוד לסברה של חיטמן, השיר לא עלה על קודמו "ירוק בעיניים", שהפך לשיר המזוהה ביותר עם המועדון ומושר מדי פעם מפי אוהדים במהלך משחקי הקבוצה.
במצעד שירי הספורט שערכו מספר אתרי ספורט ישראליים בעשורים הראשונים לשנות האלפיים הוזכר "ירוק בעיניים" בין עשרים "שירי הספורט הגדולים בכל הזמנים בישראל".
בארלטה-אנדריה-טראני (נפה)
נפת בארלטה-אנדריה-טראני (באיטלקית: Provincia di Barletta-Andria-Trani) היא נפה במזרחו של מחוז פוליה שבאיטליה.
הנפה משתרעת על שטח של 1,538 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 384,293 נפש. בירתה של הנפה בעיר טראני.
קצין וג'נטלמן
קצין וג'נטלמן (באנגלית: An Officer and a Gentleman) הוא סרט דרמה שיצא לאקרנים ב-28 ביולי 1982. הסרט מספר את סיפורו של צוער בצי האמריקני והתנגשותו עם סמל האימונים שלו. הסרט בוים על ידי טיילור האקפורד ומככבים בו ריצ'רד גיר, דברה וינגר, לואיס גוסט ג'וניור, דייוויד קית', ליסה בלאונט, רוברט לוג'יה וטוני פלאנה. הסרט הוקרן לראשונה באמצע שנת 1982, והיה להצלחה קופתית מסחררת, עם הכנסות של למעלה משלושה מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו, וסך הכל הכנסות של כ-130 מיליון דולר. שיר הנושא של הסרט "Up where we belong", שבוצע על ידי ג'ו קוקר והזמרת ג'ניפר וורנס, הפך לפופולרי במצעדי מוזיקה ברחבי העולם ואף זכה בפרס גראמי, פרס אוסקר ופרס גלובוס הזהב.
עלילה
לאחר התאבדותה של אימו, זאקרי (זאק) מאיו (ריצ'רד גיר) נשלח לפיליפינים לגור עם אביו ביירון (רוברט לוג'יה), נגד בחיל הים האמריקאי ואלכוהוליסט כל ילדותו. לאחר סיום לימודי הקולג׳, זאק מקווה לשים את חייו במסלול שונה, ונרשם לבית הספר לצוערי טייס של חיל הים, במטרה להפוך לטייס בחיל הים האמריקאי.
זאק וסיד מתחילים מערכות יחסים עם שתי נשים מקומיות, עובדות מפעל, שהם פוגשים בנשף שהצי עורך. פאולה פוקריפקי (דברה וינגר) ולינט פומרוי (ליסה בלאונט).
פולי מטרטר את זאק ללא רחם, בהאמינו שזאק חסר את המוטיבציה או היכולת לפעול בשיתוף פעולה עם חבריו. כאשר מתגלה עיסוקו הצדדי של זאק בציחצוח נעליים ואבזמים לשאר הצוערים, פולי מטרטר אותו במשך סוף שבוע שלם, במטרה לשבור אותו כדי שיבחר לעזוב מרצון את הקורס. לבסוף, כאשר זאק מסרב להישבר, פולי מבטיח לו שהוא לא יסיים את הקורס בלאו הכי מאחר שפולי לא יאפשר לו לסיימו. בנקודה זו זאק נשבר ואומר לפולי שאין לו שום דבר אחר בחיים לעשות, ואין לו שום מקום אחר ללכת אליו. לאחר רגע הכנות וההתגלות האישית שזאק עובר, פולי מחליט להשאירו בקורס.
מערכת היחסים של פאולה וזאק מעמיקה, כשהיא מזמינה אותו לארוחת ערב משפחתית בבית הוריה. לאחר הארוחה פאולה מספרת לזאק את הסיפור האמיתי של משפחתה, כיצד אביה, שהיה אף הוא צוער בחיל הים, עזב את אמה, על אף שידע שהיא בהריון, ולא שב מעולם.
באימונים, זאק יכול לשבור שיא בבוחן מסלול, כשהוא רואה שחברתו לקורס קייסי סיגר, לא מצליחה לעבור את החומה, דבר שיכול לעלות לה בהדחה מהקורס. לאחר חיבוטים פנימיים, בוחר זאק לוותר על השיא האישי ולהדריך את קייסי ליד החומה עד שתעבור אותה, מה שהיא עושה בסופו של דבר.
בעקבות ארוחת ערב עם הוריו של סיד, הבאים לבקר את בנם, מגלה זאק שלסיד יש חברה מזה שנים בעיירת הולדתו, ושהוא מתכנן להינשא לה עם תום הקורס. בינתיים, לינט רומזת לסיד שהיא בהריון. בזמן סימולציית גובה, סיד חוטף התקף חרדה. בהבינו שהוא נרשם רק בשביל לרצות את הוריו, סיד מחליט לעזוב את הקורס ולחזור לביתו, מבלי להודיע על כך לאף אדם. זאק ופאולה מחפשים אחריו.
סיד הולך לביתה של לינט ומציע לה נישואין. לינט מסרבת, אך מודה בפניו שהיא לא באמת בהריון, ורק רצתה להגשים את חלומה ולהתחתן עם טייס בחיל הים, לאחר מכן היא מקללת אותו על כך שעזב את הקורס. מאוכזב מדחייתה הקשה של לינט, סיד נרשם למוטל ומתאבד.
זאק מחליט לצאת מהקורס, אולם פולי לא מרשה לו לעשות זאת כל כך קרוב למועד הסיום. זאק ופולי מתחילים להתגושש בקרב פנים אל פנים, בזמן שכל הפלוגה מתבוננת בהם. במשך רוב הקרב זאק מוביל, מתודלק מהכעס שלו כלפי פולי שלדעתו היה האחראי הראשי להתאבדותו של סיד מאחר שנתן לו להיפלט מהקורס, אולם לבסוף פולי מצליח להביס את זאק על ידי מכה מתחת לחגורה. בסוף הקרב פולי מודיע לזאק שאם ברצונו לעזוב את הקורס הוא רשאי לעשות זאת.
זאק מגיע לטקס הסיום ומושבע לצי האמריקני יחד עם חבריו לכיתה. בהתאם למסורת הצי, הוא מקבל את ההצדעה הראשונה שלו בתור קצין מסמל האימונים שלו פולי, לאחר שהוא נותן לו דולר מכסף. פולי, בניגוד למסורת שמכתיבה להכניס את הדולר לכיס השמאלי של החולצה, מכניס את הדולר לכיסו הימני, ונותן הצדעה מוקפדת לזאק, וכך מראה לו שהוא מאמין בייחודיותו של זאק. זאק מודה לפולי על הדרכתו, ואומר שללא פולי הוא לא היה יכול להגיע לאן שהוא נמצא.
בסצנת הסיום המפורסמת של הסרט, מופיע זאק, לאחר קבלת הצבתו לאימוני טיס, במפעל שבו עובדת פאולה, ושם הוא לוקח אותה בזרועותיו ונושא אותה אל מחוץ למפעל לקול תשואותיהם של עובדי המקום, וביניהם לינט.
סצנת הסיום
ריצ'רד גיר נרתע מסצנת הסיום, בה מגיע זאק למפעל כדי לקחת את פאולה במדי הצי שלו. גיר חשב שהסיום הזה לא יעבוד כי הוא רגשני מדי. הבמאי, טיילור האקפורד, נטה להסכים עם גיר בנושא זה, עד שבמהלך החזרות הניצבות התחילו למחוא כפיים ולבכות. מאוחר יותר, כשגיר ראה את הסצנה המוגמרת יחד עם שיר הנושא "Up where we Belong" הוא אמר שהיא עשתה לו צמרמורת, ושבדיעבד, הבמאי צדק בבחירתו בסצנה זו.
ביקורות, הכנסות ופרסים
הסרט הכניס כ-129 מיליון דולר עם צאתו, מה שהפך אותו לאחד הסרטים הרווחיים והמצליחים ביותר של 1982, דבר שהתבטא גם מבחינה כלכלית וגם מבחינת השבחים שקיבל הסרט ממבקרים. מאוחר יותר, זכה הסרט להכרה כאחד מהסרטים החשובים של 1982 מאתרי דירוג סרטים שונים. הסרט אף קיבל ציון יוצא דופן של 94% ביקורות חיוביות מאתר Rotten Tomatoes. מבקר הקולנוע רוג'ר איברט, הנודע בביקורתו הקפדנית, נתן לסרט 4 כוכבים (מתוך 4 אפשריים).
הסרט זכה בשני פרסי אוסקר ב-1982. האחד עבור שחקן המשנה הטוב ביותר, עבור תפקידו של לואיס גוסט ג'וניור כסמל הטירונים הקשוח אמיל פולי. בנוסף זכה שיר הנושא "Up where we belong" בפרס האוסקר עבור השיר המקורי הטוב ביותר. בנוסף, היה הסרט מועמד לארבעה פרסים נוספים: השחקנית הטובה ביותר - דברה וינגר; המוזיקה הטובה ביותר; העריכה הטובה ביותר; והתסריט הטוב ביותר.
הסרט אף זכה בפרס באפט"א הבריטי עבור השיר המקורי, וכמו כן זכה בפרס האקדמיה היפנית עבור הסרט הזר הטוב ביותר לשנת 1983.
קיארה סירקוזה
קיארה סירקוזה (במלטזית: Chiara Siracusa, נולדה ב-25 בספטמבר 1976 במלטה), היא זמרת מלטזית, הידועה כאומנית בעיקר בשמה הפרטי.
מאיה אלקולומברה
מאיה אלקולומברה (נולדה ב-25 בדצמבר 1989) היא אשת תקשורת, שדרנית רדיו ופעילה חברתית ישראלית לזכויות בעלי חיים.
ביוגרפיה
מאיה אלקולומברה גדלה בעיר מודיעין-מכבים-רעות. בשנת 2008, עם גיוסה לצה"ל, החלה אלקולומברה לשמש כמפעילת תקשוב מבצעי.
בין השנים 2011 ל-2014 למדה לימודי תקשורת עם התמחות ברדיו באוניברסיטת אריאל.
אלקולומברה נשואה ואם לבן.
רדיו
בשנת 2013, במהלך לימודיה, החלה לשדר ברדיו הקצה את התוכנית "אתם" בה שודרו שירים לבקשת המאזינים, אותה שידרה ברציפות עד שנת 2020.
החל משנת 2022 מגישה אלקולומברה את המצעד הרשמי של ישראל בתחנת הרדיו כאן גימל "העשירייה". באותה שנה הגישה את "העשירייה של השנה" המצעד השנתי של התחנה.
טלוויזיה
בין השנים 2018 ל-2019 הנחתה אלקולומברה את התוכנית "גימלייב" בה מתבצעים ראיונות אחד על אחד עם מוזיקאים ישראלים בערוץ כאן 11.
בשנת 2018 הגישה את פינת הראיונות במצעד הישראלי השנתי של גימל תשע"ח.
ב-31 בדצמבר 2019 הגישה סדרת ראיונות עם מוזיקאים שונים במסגרת מצעד העשור של כאן גימל.
במהלך שנת 2020 הגישה את התוכנית "חי בגימל" ששודרה בערוץ כאן 11 במהלכה ביצעה ראיונות עם מוזיקאים ישראלים ובניהם: מירי מסיקה, יובל דיין, לירן דנינו, עידן עמדי ואומנים נוספים.
ב-29 באפריל 2020 הנחתה יחד עם ירון ברובינסקי את טקס פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2019.
ב-18 בספטמבר 2020 הנחתה אלקולומברה, יחד עם טל ארגמן ושיר זיו, את המצעד הרשמי של ישראל משדר חגיגי של כאן ג' לשנת תש"ף בו נבחרו 30 השירים הנבחרים וכן זמר השנה, זמרת השנה והרכב השנה.
בשנת 2020 החלה אלקולומברה להנחות, לצד המנצח בן יפת, את התוכנית "קול השכונה" בערוץ כאן 11, תוכנית מוזיקלית בה התארחו זמרים שונים בשכונת התקווה בתל אביב וביצעו את שיריהם יחד עם הרכב האקפלה ווקה תקווה.
ב-30 בינואר 2022, הנחתה מאיה את המשדר בו נחשפו השירים הרשמיים של ישראל לאירוויזיון 2022, בכאן גימל וכאן דיגיטל.
מפת התווים של GNOME
מפת התווים של GNOME (אנגלית GNOME Character Map, ידועה באופן רשמי כ-Gucharmap) היא תוכנת מפת תווי יוניקוד המהווה חלק מ-GNOME. התוכנה מאפשרת להציג תווים על ידי קטעי יוניקוד, או סוגי כתב. התוכנה נבנתה בערכת הכלים GTK+, ויכולה לרוץ על כל פלטפורמה התומכת ב-GTK+. מספר תוכניות טקסט משתמשות בתוכנה לקלט תווים.
גרסה 0.1 של התוכנה הופצה ב-13 בדצמבר 2002 עם יכולות צפייה בסיסיות בגופני יוניקוד, אשר התפתחו בהמשך. ב-2 ביולי 2003 הוחלט שהתוכנה תיכלל ב-GNOME 2.4. חודשיים אחר כך ב-10 בספטמבר הופצה גרסה 1.0.0 של התוכנה שכללה תיקוני באגים, ועדכוני תרגומים שנכללו ב-GNOME 2.4.
התוכנה כוללת תיאור קצר של תווים קרובים, ולעיתים את משמעות התוו המבוקש. התוכנה משמשת גם להעתקת תווים בצורת העתק הדבק. פונקציות החיפוש מתאפשרות במספר שיטות, הכוללות חיפוש לפי שם היוניקוד או קוד התו.
טריטוריה מאורגנת מאוגדת
טריטוריה מאורגנת מאוגדת (באנגלית: Organized incorporated territories of the United States) היא שלב בהתפתחות ארצות הברית. זהו שטח מיושב שהוגדר על ידי החלטה של הקונגרס של ארצות הברית כ: היה זה שלב בהפיכת שטח מיושב למדינה של ארצות הברית. בניגוד למדינה, טריטוריה מאורגנת מאוגדת נחשבת כנמצאת מחוץ לגבולה של ארצות הברית.
כמעט כל המדינות, פרט לשלוש עשרה המושבות, היו במעמד של טריטוריה מאורגנת מאוגדת או חלק מטריטוריה כזו, לפני שהוכרזו כמדינה. שטחים שהו במעמד זה לאורך פרקי זמן שונים. טריטוריית אלבמה שהתה במעמד זה שנתיים בלבד (1817–1819), בעוד טריטוריית הוואי שהתה במעמד זה במשך 59 שנים (1900–1959) ואילו טריטוריית ניו מקסיקו שהתה במעמד זה במשך 62 שנים (1850–1912).
המצב הנוכחי
מאז 1959 ונכון ל-2022 אין טריטוריות מאורגנות מאוגדות כלל. קיימות טריטוריות של ארצות הברית מחוץ לגבולותיה, אך הן אינן במעמד מאורגן מאוגד. הטריטוריות במעמד מאוגד הן איי הבתולה של ארצות הברית, איי מריאנה הצפוניים, גואם, סמואה האמריקנית ופוארטו ריקו. הן כפופות לממשל הפדרלי ולאף אחת מהן אין פקודת ארגון של הקונגרס ולפיכך אינן מאורגנות.
מחוז קולומביה, בו נמצאת הבירה וושינגטון די. סי., מתפקד למעשה כטריטוריה מאורגנת מאוגדת, אך איננו במעמד זה.
Jackie
Jackie (בעברית: ג'קי) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סיארה. האלבום יצא לאור ב-1 במאי 2015 על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
האלבום הגיע למקום ה-17 במצעד הבילבורד 200.
גרף משלים
בתורת הגרפים, גרף משלים של גרף פשוט נתון הוא הגרף הבנוי על אותם קודקודים, עם היפוך הקשתות: במקום שבו הייתה קשת בגרף המקורי אין קשת בגרף המשלים, ובמקום שבו לא הייתה קשת, יש בגרף המשלים קשת. אפשר להגדיר את הגרף המשלים גם עבור גרף מכוון.
אם מטריצת השכנות של הגרף הנתון היא A, אז המטריצה של הגרף המשלים היא J-A-Ι, כאשר J היא מטריצה שכל רכיביה 1 ו - Ι מטריצת יחידה.
שימושים
גרף מתאר קשרים בין הקודקודים שיכולים לייצג דברים רבים. גרף יכול לייצג אנשים והקשרים החברתיים ביניהם; נקודות על מפה והדרכים ביניהם; את רשת האינטרנט ועוד. לדוגמה, גרף שקודקודיו הם אנשים ויש קשת ביניהם אם הם חברים. גרף זה מתאר את יחס החברות בין האנשים. הגרף המשלים המתאים לגרף זה, אם כן, יתאר את יחס אי-החברות. כלומר, תהיה קשת בין כל שניים שאינם חברים.
לגרפים משלימים חשיבות באלגוריתמים, ברדוקציות בתחום הסיבוכיות, בתורת הגרפים ועוד.
ניוטאימורי
ניוטאימורי (ביפנית: 女体盛り - "הצגה על גוף אישה") או "בודי סושי" (באנגלית: body sushi) הוא הגשת סושי וסשימי (מאכלים קרים מהמטבח היפני) על גוף אישה עירומה (עירום מלא או חלקי). המונח נאנטאימורי (ביפנית: 男体盛り) מתייחס להגשת מאכלים אלה על גבי גופו של גבר עירום.
ראשיתו של המנהג בשנות ה-80 של המאה ה-20 והוא היה נפוץ זמן קצר במספר מועט של אתרים, לרוב באתרים שסיפקו שירותים אירוטיים ומיניים. המנהג הפסיק זמן קצר לאחר שהתחיל, בשל העובדה שחום הגוף מחמם את הסושי אשר נהוג לאוכלו קר, ומשנה את טעמו לרעה. מאידך, המנהג פורסם בעיתונות המערבית והסינית ויצר שערורייה ברחבי העולם בגלל הטענה שהנוהג הוא השפלת הנשים שמשמשות ככלי אכילה, והנאלצות לשכב שעות כשעליהן אוכל קר. על אף ביקורת זו החלו מסעדות בלונדון ובניו יורק לקיים אירועים מיוחדים בהם ניתן היה לאכול בצורת הגשה זו, ובארצות הברית הופעל אף שירות הנותן "טייק אוויי" של ניוטאימורי (והכולל דוגמן או דוגמנית המגיעים לבית הלקוח עם המנה).
בשנת 2005 נאסר סגנון האכילה בחקיקה בסין מסיבות של היגיינה.
אזכורים תרבותיים
נוהג זה הופיע בסצנת הפתיחה של הסרט "Map of the Sounds of Tokyo" וכן בסרט סקס והעיר הגדולה ובווידאו קליפ לשיר חמסה חמסה של עדי ביטי.
פרטנר תקשורת
חברת פרטנר תקשורת בע"מ היא קבוצת תקשורת המפעילה רשת סלולרית בישראל תחת המותג "Partner 5G" (נודעה עד תחילת 2016 כחלק מהמותג הרב לאומי אורנג') ותחת המותג "012mobile" לכ-3 מיליון לקוחות . כמו כן, מספקת שירותי טלפוניה מקומית ובינלאומית, שירותי אינטרנט בתשתית סיבים אופטיים, שירותי טלוויזיה, פתרונות תקשורת לעסקים וציוד קצה.
בנובמבר 2013, חתמה החברה על הסכם שיתוף רשתות עם חברת HOT mobile, לאיחוד מערכי האנטנות של החברות לרשת אנטנות משותפת. בעקבות ההסכם, פרטנר והוט מובייל מפעילות החל מאפריל 2016 רשת אנטנות משותפת באמצעות חברת תפעול משותפת (PHI), הנמצאת בבעלות שווה של פרטנר והוט מובייל, כאשר כל חברה ממשיכה להפעיל את ליבת הרשת שלה בנפרד ולשרת את לקוחותיה בנפרד.
בשנת 1997 התמודדה קבוצת פרטנר במכרז כמפעיל סלולרי שלישי במדינת ישראל. עדי בירן הוביל את קבוצת היזמים למכרז כנציג חברת אלביט. לאחר שנים שהייתה בשליטת תאגיד ההשקעות ההונג-קונגי האצ'יסון ומפואה נמכרה בשנת 2009 לחברת סקיילקס (יבואנית מכשירי הסלולר של סמסונג) ובשנת 2013 לאיש העסקים הישראלי-אמריקאי חיים סבן. ב-2022 עברה החברה לשליטת אמפיסה אחזקות.
ב-2017 הודיעה פרטנר כי היא נכנסת לשוק הטלוויזיה תחת השם "פרטנר TV", כמו כן היא חתמה עם קבוצת RGE ומשלבת את ערוצי הספורט (ערוץ הספורט) וערוצי הילדים (ערוץ הילדים ולוגי) של הקבוצה. בהמשך חתמה החברה גם עם חברת צ'רלטון המחזיקה בערוצי ספורט 1. כמו כן חתמה פרטנר עם חברת נטפליקס לשיווק חבילות משותפות.
באוגוסט 2017 הודיעה החברה על מיזם הסיבים האופטיים שלה, המאפשר חיבור לרשת האינטרנט במהירות של עד 1 ג'יגה. נכון לתחילת 2023, לחברה כ-325,000 משקי בית המחוברים לשירותי הסיבים האופטיים של החברה - מספר מנויי הסיבים הגבוה בישראל.
היסטוריה
ביולי 1997 פרסם משרד התקשורת מכרז לבחירת מפעיל סלולרי שלישי בישראל. לקראת המכרז, יזם עדי בירן את הקמתה של קבוצת החברות שיצרו את פרטנר על מנת שתשתתף במכרז, שכללה את החברות: האצ'יסון, אלביט ודנקנר השקעות. בפברואר 1998 הוכרזה זכייתה של פרטנר במכרז, והרישיון הוענק לה ב-6 באפריל 1998. בעת שפורסם המכרז בו זכתה פרטנר, נטען כי בישראל אין מקום לרשת סלולרית נוספת. לכן, בשונה מהמכרז שבעקבותיו הוקמה סלקום, במכרז זה השתתפו רק שלוש קבוצות, שכללו מפעיל זר וגופים מקומיים: פרטנר, קבוצה בשם "תפוז", קבוצת עורק וידיעות אחרונות. אחרי שפרטנר הוכרזה כזוכה הצטרפו להאצ'יסון ולשאר החברות גם יורוקום ואריסון מ״תפוז״.
בינואר 1999 הושקה הרשת שהייתה הראשונה בישראל בטכנולוגיית GSM, ובכך איפשרה ללקוחות ישראליים להשתמש במכשיריהם גם במקומות בעולם בהם הייתה רשת דומה.
החברה החלה את דרכה בשוק הסלולר עם הקידומת 054, ועם השנים נוספו לה הקידומות 055, 067 ו-066. כשהוחלט לאחד את קידומות המפעילים הסלולריים, קיבלה את הקידומת המקורית 054, ומאז, בשל החלת החוק לניידות מספרים, לחברה מנויים בכל הקידומות הסלולריות.
נכון לרבעון הראשון של 2023, לפרטנר יש נתח שוק של 25% עם כ-2.7 מיליון מנויי סלולר (תחת המותגים Partner 5G ו-012 מובייל) אשר מניבים לה הכנסה ממוצעת של 54 ש"ח לחודש למנוי, ולפיכך היא החברה השנייה מבחינת כמות המנויים לאחר סלקום. במהלך שנת 2012 איבדה פרטנר 200 אלף לקוחות, המספר הרב ביותר מבין חברות הסלולרי, מגמה שנמשכה גם ברבעון הראשון של 2013 בו איבדה פרטנר 44 אלף לקוחות - מה שהוביל בין היתר לצמצום כוח האדם בחברה ופיטורי יותר מ-2,500 עובדים.
בתחילת שנת 2014 החלה קבוצת עובדים בראשות קרן אופק בהליכי התאגדות בחברה, באמצעות ההסתדרות הכללית. במשך חצי שנה נאבקו העובדים על מנת שההנהלה תכיר ביציגות ועד הפעולה, וזאת בעקבות הצלחתם להחתים שליש מחתימות העובדים כפי שדורש החוק. בחודש ספטמבר של אותה שנה הכריזה ההנהלה כי היא מכירה ביציגות הוועד. לאחר משא ומתן שנמשך כשנה וחצי בין ועד העובדים להנהלה, נחתם בחודש מרץ 2016 הסכם קיבוצי ראשון בחברה. ההסכם שיפר את תנאי ההעסקה של העובדים וכלל הטבות שונות כמו תוספות שכר, הגדלת מכסת ימי החופשה, קרן השתלמות, הגדלת הפרשות לפנסיה ועוד. בחודש ספטמבר 2017 נערכו לראשונה בחירות לראשות הוועד בקרב כלל עובדי החברה, ובהן נקבע כי קרן אופק תמשיך לשמש כיו״ר הוועד. באוקטובר 2021 נבחרה לקדנציה נוספת.
בעלות
במרץ 1998 מיד לאחר הזכייה במכרז, החלו מגעים לאיחוד בין הקבוצה שזכתה בו "פרטנר" לקבוצה שהפסידה "תפוז", המטרה הייתה לפזר את הסיכונים ואת עלויות ההקמה בין מספר שותפים גדול יותר. המבנה המקורי של קבוצת "פרטנר" היה חברת ההשקעות האצ'יסון ומפואה מהונג קונג 40%, "טלקום פינלנד" 25%, ו-17.5% כל אחד לחברות מת"ב ואלביט. "הצ'יסון" הסכימה לקחת על עצמה את חלקה של טלקום פינלנד, שפרשה מספר ימים לפני המכרז. קבוצת "תפוז", כללה את החברות יורוקום, אריסון השקעות, פועלים השקעות, חברת התקשורת טליה השוודית ו-AT&T ויירלס האמריקנית. לאחר האיחוד בין הקבוצות, ופרישה של חלקה מהשותפים המקוריים, מבנה הבעלות היה: האצ'יסון 47%, מת"ב ואלביט 16.5% כל אחת, יורוקום 10% ופועלים תקשורת כ-5%. שאר המניות הוקצו להנהלת החברה, ובראשם המנכ"ל עמיקם כהן.
באוקטובר 1999, בשיא של בועת הדוט-קום, ביצעה פרטנר הנפקה ראשונה לציבור בנאסד"ק ו וגייסה 525 מיליון דולר לפי שווי חברה של 2.4 מיליארד דולר. זאת לאחר שנה וחצי של פעילות ובעת שהיו לה רק 250 אלף מנויים. לאחר ההנפקה השותפים הישראלים, יורוקום, מת"ב, אלביט, ופועלים השקעות מכרו בהדרגה את כל המניות. למשך תקופה ארוכה, בעלת המניות הגדולה ביותר (51.6%) הייתה חברת האצ'יסון ומפואה, שגם הייתה בעלת השליטה בקבוצת orange העולמית. בשנת 2001 מכרה האצ'יסון ומפואה את קבוצת orange העולמית (ללא פרטנר הישראלית) לחברת פראנס טלקום, במטרה להקים קבוצת תקשורת חדשה של חברות סלולר המספקות שירותי דור שלישי תחת המותג "3". כיוון שפרטנר לא נכללה בעסקת המכירה של הקבוצה העולמית, היא נותרה בבעלות "האצ'יסון ומפואה" אך המשיכה להשתמש במותג orange ברישיון מיוחד, על אף השינויים שהתרחשו בבעלות הקבוצה העולמית וחברות הבת שלה. כתוצאה מהמצב, פרטנר "נותקה" מקבוצת orange העולמית (מבחינת בעלות) והייתה חברה בקבוצת orange העולמית, שפראנס טלקום אימצה גם כשם החברה שלה.
באוגוסט 2009 מכרה האצ'יסון ומפואה את חלקה בחברה, תמורת 5.29 מיליארד שקל, לקבוצת "סקיילקס" שבשליטת איש העסקים הישראלי אילן בן דב, שהפך להיות בעל השליטה בפרטנר והיו"ר שלה.
בשנת 2011 נקלעו החברות שבבעלות אילן בן דב לקשיים כלכליים. הסיבות העיקריות לכך היו המינוף הגבוה באמצעותו רכש בן דב את השליטה בפרטנר ומשיכת סכומי הדיבידנדים הגבוהים שרוקנו את קופת החברה. כמו כן, השינויים בשוק התקשורת שהוביל שר התקשורת משה כחלון הביאו לכניסתן לשוק של שחקניות חדשות שמתחרות בפרטנר, ושווי השוק של החברה ירד. ביוני 2012, חזרה האצ'יסון לשלוט בפרטנר, לאחר שבן דב עדיין היה חייב לה כספים ממכירת השליטה.
בינואר 2013 הושלמה מכירת השליטה בפרטנר (33% מהמניות) לחברת "ס.ב. ישראל טלקום" של איש העסקים חיים סבן. במסגרתה רכש את החוב של חברת "סקיילקס" של בן-דב ל"האצ'יסון", המשועבד כנגד מניות פרטנר. בסוף 2019 החליטה "ס.ב. ישראל טלקום" להעביר את חלקה בפרטנר לחברת "האצ'יסון", כנגד החוב. אולם לבסוף הוסכם להעביר את המניות לנאמן שיחפש רוכשים עבורם.
בנובמבר 2021 נחתמה עסקה לרכישת מניות פרטנר שבידי האצ'יסון ומפואה תמורת 300 מיליון דולר על ידי קבוצה שכללה את אבי גבאי, שלמה רודב, הפניקס אחזקות, כלל ביטוח, מנורה מבטחים החזקות וקבוצת ארקין של מורי ארקין. העסקה הושלמה באפריל 2022. לאחר הרכישה מונה גבאי למנכ"ל החברה. בינואר 2023 מונתה דגנית קרמר למשנה למנכ"ל פרטנר, כאשר לפני כן שימשה כמנכ"לית בפועל של החברות-הבנות בבזק (פלאפון, בזק בינלאומי ו-yes).
תקשורת סלולרית
חברת פרטנר החלה את פעילותה בישראל בשנת 1999 ונכנסה לשוק התקשורת הסלולרית בישראל שלישית, לאחר שפלאפון וסלקום כבר פעלו בו מספר שנים. הרשת הסלולרית בישראל פועלת תחת המותגים "Partner 5G" (עד 16 בפברואר 2016 - "orange") ו-"012mobile".
בנוסף לרשת ה-GSM וה-GPRS ("דור 2.5") שלה, לחברה רשת UMTS (דור 3) אשר שודרגה באוקטובר 2010 לטכנולוגיית +HSPA (דור 3.5), המציעה קצב הורדה של עד 42Mbps. מאוחר יותר, החברה חתמה עם חברת אריקסון על הסכם להקמת רשת בטכנולוגיית LTE ("דור 4"). במהלך שנת 2014 פרשה החברה לראשונה בישראל רשת דור רביעי בטכנולוגיית LTE, וזו הושקה ב-15 באפריל 2014. משנת 2016 אוחדה רשת האנטנות של פרטנר עם רשת האנטנות של הוט מובייל וניהול הרשת המשותפת עבר לחברת בת משותפת PHI.
עד 2011 הרשת עבדה עם תחנות רדיו בשירות טלמסר 054–400. עם הפחתת דמי הקישוריות השירות עבר לשיחות פרימיום 54–1900. הרשת הסלולרית של החברה עובדת בתדרי: GSM 900/1800 MHz, ובתדרי: UMTS 2100 Mhz.
בסוף 2020 החלה פרטנר לפרוס אנטנות בטכנולוגיית דור 5, עם סיום מכרז התדרים. בתחילת 2023 הודיעה החברה על חתימת הסכם עם חברת אריקסון העולמית, להקמת רשת דור 5 SA לראשונה בישראל.
טלפוניה פנים ארצית
ב־15 בינואר 2007 קיבלה החברה רישיון להפעלת שירות טלפוניה קווית פנים-ארצית בקידומת 7–074. באותה עת, השירות ניתן רק לחברות ותאגידים הנמצאים באזורים בהם יש לחברה תשתיות נייחות. השירות ניתן על גבי האינטרנט, בטכנולוגיית VoIP. ב-31 בדצמבר 2008, הפיצה פרטנר את השירותים הללו גם לציבור הרחב. עם זאת, המהלך נכשל, וב-2011 החברה הכריזה על סגירת שירותי הטלפוניה הקווית, והעברת המנויים הקיימים לחברת 012 סמייל, לאחר שהפסידה בפעילות זו כ-66 מיליון שקלים.
שוק המדיה
בספטמבר 2008, הודיעה פרטנר על כוונותיה להרחיב את פעילותה ולהיכנס באופן מלא לשוק המדיה. ב-16 בדצמבר העלתה לאוויר את אתר התוכן החדש שלה orange time - המאפשר צפייה בסרטים ובסדרות באמצעות המחשב (בתשלום).
ספק אינטרנט
ב-31 בדצמבר 2008 השיקה רשמית את שירותי הגישה לאינטרנט (ISP).
תשתית אינטרנט מבוססת סיבים אופטיים
באוגוסט 2017 הודיעה החברה על פריסה של סיבים אופטיים על מנת להציע תשתית לגלישה ברשת האינטרנט עד מהירות של 1 ג'יגה. נכון לתחילת 2023, לחברה כ-325,000 משקי בית המחוברים לשירותי הסיבים האופטיים של החברה - מספר מנויי הסיבים הגבוה בישראל.
012 סמייל
ממרץ 2011 פרטנר מחזיקה במלוא הבעלות על חברת 012 סמייל טלקום בע"מ – אשר סיפקה במקביל לפרטנר, שירותי שיחות בינלאומיות, טלפוניה מקומית בטכנולוגיית VoB ושירותי גישה לאינטרנט תחת המותג "012smile". כיום הפעילות היחידה תחת המותג של 012 היא פעילות בתחום הסלולר תחת המותג 012mobile, והשיחות הבינלאומיות.
012 מובייל
המותג כולל גם את מפעיל הסלולר הקבוצתי בשם זה.
שירותי טלוויזיה - פרטנר TV
בשנת 2006 השיקה חברה שרות טלוויזיה ניידת OboxLive TV.
ביוני 2017 השיקה החברה את פרטנר TV, ונכנסה לראשונה לשוק הטלוויזיה בישראל. את השירות השיקה החברה עם כ-40 ערוצים ושירות VOD. פרטנר מציעה גם חבילות משולבות עם תוכני נטפליקס, ומשווקת במקביל שירות טריפל המשלב את שירותי האינטרנט, הטלוויזיה והטלפון הביתי.
מיתוג ושיווק
בספטמבר 1998, זמן קצר לפני שהרשת הושקה, הוחלט להשתמש בשם המותג "orange", מותג בינלאומי שהיה אז בבעלות חברת האצ'יסון ומפואה מהונג קונג, שהחזיקה בשליטה בפרטנר. המותג הושק לראשונה ב בשנת 1994, על ידי חברה סלולרית שהקימה האצ'יסון, והושק בהמשך בידי חברות אחרות שהשיקה הקבוצה ברחבי העולם.
בשנת 2001 מכרה האצ'יסון ומפואה את קבוצת orange העולמית (ללא פרטנר הישראלית) למפעיל הסלולרי.Orange S.A שבבעלות התאגיד הצרפתי פראנס טלקום. פרטנר חתמה במרץ 2015 על הסכם לפיו תמשיך לשמור על המותג למשך 10 השנים הבאות.
ב-3 ביוני 2015 הודיע מנכ"ל אורנג' סטפן רישאר במהלך מסיבת עיתונאים בקהיר: . המהלך קושר ללחצים של ארגונים כמו אלו המפעילים את הקמפיין BDS, במטרה ליצור חרם על ישראל. יום למחרת פרסמה החברה הבהרה כי היא אכן מעוניינת בהפסקת ההתקשרות וזאת לא מסיבות פוליטיות אלא מכיוון שההסכם עם פרטנר הוא ההסכם ארוך טווח היחיד של החברה במדינה בה היא לא פועלת בעצמה והדבר נוגד את האסטרטגיה שלה.
המהלך גרר תגובות רבות בישראל, ראש הממשלה בנימין נתניהו דרש כי ממשלת צרפת תגיב ותגנה את הצהרת אורנג'. נשיא המדינה ראובן ריבלין הצטרף לקריאה של ראש הממשלה. מנכ"ל פרטנר הנכנס איציק בנבנישתי אמר כי הוא כועס על ההחלטה של אורנג' והחברה תשקול את צעדיה, בין היתר תביעה על הנזק שנגרם למותג בישראל.
ב-4 ביוני פרטנר אף העלתה פרסומות באינטרנט ובעיתונות עם המשפטים "לקוחות Orange ישראל, יש לכם פרטנר!" ו"כולנו ישראלים - כולנו פרטנרים", שאישרו שפרטנר לא מסכימה עם אמירות מנכ"ל אורנג' ושהחברה לא תיכנע לחרם.
ב-30 ביוני 2015 הודיעה חברת פרטנר לבורסה על חתימת הסכם עם אורנג', המסדיר מחדש את מערכת היחסים ביניהן. על-פי ההסכם, חקר שוק מקיף ישמש את שתי החברות על מנת להעריך את מיצובה של פרטנר בשוק התקשורת המשתנה בישראל. הסכם המסגרת קובע כי לפרטנר ולאורנג' עומדת הזכות לסיים את הסכם רישיון המותג אורנג'. במקרה שפרטנר לא תממש זכות זו בתוך 12 חודשים, אזי הן פרטנר והן אורנג' תהיינה רשאיות לסיים את הסכם רישיון המותג במהלך 12 החודשים העוקבים. בנוסף, ההסכם קבע כי סך כולל של 40 מיליון אירו ישולמו לפרטנר ממועד חתימת ההסכם ועד להשלמת חקר השוק. כמו כן, ישולם סכום נוסף של 50 מיליון אירו במקרה שיובא לסיומו הסכם רישיון המותג בתוך 24 חודשים.
ב-16 בפברואר 2016 החלה פרטנר במיתוג מחדש באמצעות מהלך שילוט חוצות בולט שכולל כ-3,000 שלטים בפריסה ארצית. בפרסומות מופיעות המילים "שלום ותודה" מעל לוגו אורנג' ו"נעים מאוד" מעל הלוגו החדש.
יעד - התנועה לזכויות האזרח
הסיעה הראשונה, יעד - התנועה לזכויות האזרח הוקמה ב-3 ביוני 1975 על ידי שלושת חברי רצ, שולמית אלוני, בועז מואב, ומרשה פרידמן, במשותף עם חבר הכנסת אריה אליאב שפרש קודם לכן מהמערך.
ב-27 בינואר 1976 פרשו פרידמן ואליאב מהסיעה והקימו את הסיעה הסוציאל-דמוקרטית, ואילו אלוני ומואב שינו את שם סיעתם בחזרה לרצ. הסיעה לא התמודדה כ"יעד" באף מערכת בחירות.
P.M.I
P.M.I היא חברה ישראלית אשר עוסקת בייבוא, ייצור, שיווק והפצה של מוצרי איסוף, הוצאה לאור, יומנים לתלמידים, וצעצועים. החברה הוקמה בשנת 1997 על ידי בועז דקל. החברה משווקת בישראל כ-25 זיכיונות בינלאומיים בהם: סופרגול, פאוור ריינג'רס, בובספוג, כמעט מלאכים, האי, ובקינז, ערוץ הופ!, דיסני, האחים וורנר, אימוג'י, קופיקו, אנגרי בירדס, הזבלונים, שכונה, החממה, סוי לונה, מועדון ווינקס, סוניק x, בראץ', דרגון בול Z, דרגון בול GT, יו-גי-הו! ועוד. החברה משווקת את מוצריה באמצעות חברת בר שיווק והפצה. לחברה חנות מותגים במתחם סינמה סיטי גלילות.
בחודש אוקטובר 2016 השיקה חברת PMI את חברת הבת שלה אמיגו, אתר אינטרנטי לילדים. אמיגו תמכור באתר את מוצרי PMI ועוד אלפי מוצרים נוספים לילדים.
סופרגול
אלבום איסוף מדבקות בשיתוף עם ידיעות אחרונות, היוצא לאור בישראל מדי שנה מאז 1998. האלבום מכיל את תמונותיהם של כדורגלני ליגת העל, כדורגלנים בכירים בעולם ועוד. האלבום משווק על ידי חברת בר שיווק והפצה. בנוסף לקלפים הנאספים באמצעות רכישת חבילת קלפים, ישנם קלפים מיוחדים המכונים "אסים" אותם ניתן להשיג בדרכים שונות, לרוב באמצעות רכישת מוצרים של חברות אשר מעורבות בתהליך האיסוף לצורכי פרסום.
אלבום קטנטנות
אלבום איסוף מדבקות של הטלנובלה "קטנטנות". הופץ בישראל בשנת 2002.
ובקינז
בובות פרווה שמיוצרות על ידי חברת גאנז (Ganz) הקנדית, והיו ללהיט מצליח ברחבי אירופה ובמיוחד בצפון אמריקה. לכל בובת ובקינז שרוכשים יש "קוד סודי" שמאפשר לקונה להרשם לאתר "העולם של ובקינז" (Webkinz world) ולגדל חיית מחמד וירטואלית. המוצר הושק בשנת 2009 בישראל.
מושי מונסטרס
מותג המשלב בין הצעצוע הפיזי ובין אתר אינטרנט. מותג בריטי של חברת MindCandy. המותג מאפשר גידול מפלצת וירטואלית (הזהה לצעצוע הפיזי שנרכש), לאתר רשומים למעלה מ-100 מיליון ילדים מכל העולם. המוצר הושק בשנת 2012.
אלבום Angry Birds
אלבום איסוף מדבקות של המותג Angry Birds. המוצר הושק בשנת 2012.
Izh 2125
Izh 2125 (ברוסית: ИЖ-2125 Комби, קרוי גם: Izh 2125 קומבי) היא מכונית קומפקטית בתצורת סטיישן מתוצרת יצרנית הרכב הסובייטית IZh אשר יוצרה בין השנים 1973 – 1997.
פריס הילטון
פריס ויטני הילטון (באנגלית: Paris Whitney Hilton; נולדה ב-17 בפברואר 1981) היא אשת עסקים, ידוענית ריאלטי ואשת חברה אמריקאית, בת למשפחת הילטון, בעלי רשת בתי המלון העולמית הילטון. בין השאר ניסתה כוחה בדוגמנות, משחק וזמרה.
ביוגרפיה
פריס נולדה בניו יורק ב-1981, בתם של ענק הנדל"ן ריצ'רד הילטון והשחקנית קאת'י ריצ'רדס הילטון. היא הבכורה מבין ארבעת ילדיהם. שאר הילדים הם: מעצבת האופנה ניקי הילטון, בארון הילטון וקונראד הילטון. לאחר לימודיה התיכוניים החליטה לפרוש מלימודי הקולג' ופתחה בקריירת דוגמנות. פריס ואחותה ניקי נודעות בחיי "חוג הסילון" שהן מנהלות, אף על פי שפריס נחשבת לזו שביקשה יותר את אור הזרקורים. היא גם כיכבה רבות בצהובונים.
קריירת משחק
הילטון וחברתה ניקול ריצ'י (בתו של הזמר ליונל ריצ'י) כיכבו בסדרת המציאות של רשת FOX שנקראת "החיים הפשוטים". בסדרה הן התגוררו יחד עם משפחה בחווה בעיירה אלטוס שבארקנסו. הסדרה הציגה את הילטון וריצ'י כאשר הן מנסות לבצע מטלות יומיומיות של החווה בהצלחה מוטלת בספק. הסדרה זכתה לפופולריות לא מבוטלת ושודרה במדינות רבות, לרבות ישראל. סמוך לתחילת שידורי הסדרה פורסמה קלטת וידאו של הילטון מקיימת יחסי מין עם חברה לשעבר, ריק סלומון, שהפיץ את הקלטת באינטרנט תחת השם "לילה אחד בפריס". הקלטת אף הופקה כסרט DVD. בעקבות פרסום הקלטת, תבעה הילטון את סלומון. התביעה הסתיימה בפשרה שבה זכתה הילטון בפיצויים בסך של 50% מתוך רווחים שצבר סלומון (יותר מ-50 מיליון דולר) ובנוסף כ-400 אלף דולר.
בשנת 2001, היא הופיעה הופעת אורח בסרט "זולנדר" בכיכובו של בן סטילר. תמונותיה הופיעו במגזינים GQ, ואניטי פייר ועוד. נוסף לקריירת המשחק והדוגמנות, עסקה גם בעיצוב ארנקים וצעצועים. למרות הצלחתה, ניסיונה להקים סוכנות דוגמנות וקו מוצרי איפור נכשל. בשנת 2004 פרסמה ספר בשם: "Confessions of an Heiress: A Tongue-in-Chic Peek Behind the Pose" שבו היא מחלקת עצות "עשה ואל תעשה" לחיים כיורשת. המבקרים קטלו את ספרה וקבעו שהוא חובבני ודל. בשנת 2002, שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האימה "תשע נשמות". בשנת 2003 שיחקה בתפקיד קטן בסרט הפשע "וונדרלנד". בשנת 2004 שיחקה את דמותה של אמבר בדרמה הרומנטית "המהפך של הלן" של הבמאי גארי מרשל והופיעה בקליפ של אמינם לשיר "Just lose it". בשנת 2005 השתתפה הילטון בסרט האימה "בית השעווה".
ב-2005 הודיעה על שיתוף פעולה עם ענקית הקוסמטיקה "פרלוקס" ביצירת בושם על שמה. בתמורה קיבלה הילטון סכום שלא נודע אבל הוערך במיליוני דולרים וחבילת מניות בשווי מיליונים. בשנת 2006 השתתפה בסרט "להיות פאריס הילטון", העוסק בחייה בקולג' ובין השאר בחיי המין שלה באותה תקופה, ובסרט "ישבנים למעלה" בתפקיד ליזה מנציני ובקומדיית נעורים "מלכת הקולג'" בשנת 2008 שיחקה בסרט "מגניבות בע"מ" את הדמות הראשית לצד ג'ואל מור. בשנה זו שיחקה גם בתפקיד משני בסרט "ריפו! האופרה התורשתית", כזמרת אופרה כושלת המכורה לניתוחים.
ב-14 ביוני 2013 יצא לאור הסרט בלינג רינג המבוסס על אירועים אמיתיים בהם נשדד ביתה של הילטון. היא השתתפה בתפקיד אורח בסרט. ב-2019, השתתפה כשופטת אורחת בתוכנית המציאות "הטופ מודל הבאה של גרמניה". והתארחה בשני פרקים בתוכנית "משפחת קרדשיאן". בשנת 2021, הוציאה הילטון סדרה בת 6 פרקים בשם "לבשל עם פריס" על ידי נטפליקס. בכל פרק בסדרה הילטון מארחת שותפה לבישול שעוזרת לה לנסות לבשל מאכלים חדשים.
קריירה מוזיקלית
ב-5 ביוני 2006, יצא לאור הסינגל הראשון של הילטון שנקרא: "Stars Are Blind" ב-22 באוגוסט, יצא לאור אלבום הבכורה של הילטון שנקרא על שמה: "Paris". האלבום הגיע למקום 6 במצעד בילבורד הוט 200. ב-28 באוגוסט, יצא לאור הסינגל השני שנקרא: "Nothing in This World".
ב-8 באוקטובר 2013, יצא לאור הסינגל: "Good Time", בשיתוף ליל ויין. בשנת 2019, השתתפה בשיר "".
חיים אישיים
על פי מגזין פורבס הונו של אביה ריצ'רד הילטון מוערך בכ-850 מיליון דולר, הון שצבר בזכות עצמו מחברת הנדל"ן שבבעלותו הממוקמת בבוורלי הילס, ללא עזרה מאביו המיליארדר ששולט ברשת הילטון העולמית.
בשנת 2000, יצאה עם השחקן אדוארד פרלונג. ב-2004, יצאה עם זמר ה"בקסטריט בויז", ניק קרטר. נטען שסימני חבלות שנראו על גופה היו תוצאה של אלימות מצידו, אך היא לא אישרה או הכחישה את ההאשמות. מאוחר יותר טענה כי "סימני החבלות" נגרמו בעת צילומים למגזין.
במאי 2007 גזר עליה בית משפט בארצות הברית 45 ימי מאסר על נהיגה בשכרות. אך מאסרה קוצר ל-23 יום. לאחר סיום תקופת מאסרה, ב-27 ביוני 2007, הופיעה בתוכניתו של לארי קינג והביעה חרטה על זלזולה בחוק. כמו כן טענה, כי החוויה גרמה לה לשינוי נפשי עמוק וסיפרה על רצונה להקדיש את זמנה לתרומות למען האנושות. על פי דיווחים ממקורות שונים הילטון קיבלה מקדמה של כמיליון דולר עבור כתיבת יומן תיעודי בזמן המעצר וסכום גבוה יותר מ-CNN תמורת הראיון הבלעדי.
ב-4 בינואר 2018 פורסם כי הילטון התארסה לשחקן כריס זילקה בעיירת הסקי אספן (קולורדו, ארצות הברית), אולם בנובמבר באותה שנה דווח כי השניים נפרדו.
בדצמבר 2019, הילטון התחילה מערכת יחסים עם איש העסקים קרטר רום. לאחר שהתארסו ב-13 בפברואר 2021, הילטון וראום נישאו בלוס אנג'לס ב-11 בנובמבר. בינואר 2023, הילטון ובעלה הודיעו על הולדת בנם, שנולד באמצעות פונדקאות.
סדאן
סדאן (Sedan) היא עיר וקומונה בצפון צרפת, בחבל גראנד אסט. היא ממוקמת בסמיכות לגבול בלגיה על גדת הנהר מז, ומשמשת כנקודה אסטרטגית לחציית הנהר. בשל מיקום זה היוו העיר וסביבתה זירת קרבות לאורך הדורות. אוכלוסיית העיר כיום מונה כ-20,000 נפש, והיא משמשת כמושב 3 נפות מקומיות.