cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תחינות
ספר התחינות המוקדם ביותר והנפוץ ביותר הוא ככל הנראה "סדר תחינות", שיצא לראשונה לאור באמסטרדם בשנת 1648, והיווה ציון דרך בהיסטוריה היהודית הנשית: היה זה סוג חדש של סידור תפילות – כתוב ביידיש, עבור נשים, ונכתב בקולה של מתפללת אישה. סידור זה נדפס בעותקים רבים ונפוץ ברחבי אירופה בעזרת תעשיית דפוס יידי דינאמית ופורה. הנשים לא היו רק קהל הקוראים העיקרי של תעשייה זו, אלא גם היו משתתפות פעילות בתהליך היצירה והן בתהליכי ההוצאה לאור: הן עבדו כמדפיסות, כמתרגמות, כעורכות, כמעבדות ספרותיות, כמעתיקות ואף כסַדָּרוֹת – ובשיאו של התהליך, הגיעו אף לכדי חיבורם של תפילות חדשות, דרשות חדשות ופיוטים חדשים, שנועדו הן לנשים והן לגברים.
ידוע על ספרות תפילות מתקופה זו, לרבות חוברות תפילה שכותרותיהן "תחינות" ו"לידער" (יידיש: "שירים"), אשר נכתבה בידי נשים – ובהן בעיקר תחינותיה של שרה בת-טובים, שנפוצו ביותר למן המאה ה-18, וכן תחינותיה של שרה רבקה רחל לאה הורוביץ. עם זאת, דווקא "סדר תחינות" נכתב בעילום שם, וייתכן כי נכתב בידי גבר. הספר כולל תפילות יומיומיות ותפילות חגיגיות, ובנוסף כאמור, כלל תפילות המיועדות לחובותיהן הדתיות המיוחדות של הנשים, אשר לא הופיעו בסידור התפילות הרגיל בבית הכנסת.
כאשר הפציעה תנועת ההשכלה לקראת סוף המאה ה-18, הפכה היידיש בלתי-אופנתית במערב אירופה; הזרם המרכזי ביהדות דחה מכל וכל את המיסטיקה, והתחינות הלכו ואיבדו את מקומן החיוני בחיי התפילה של הקהילה היהודית. בד בבד, באותה העת הופיע אוסף מורחב ומשופר, "סדר תחינות ובקשות". בין היתר התווספו תחינות בנושאי מטלות הבית ובקשות לחזרתו בשלום של הבעל ממסעותיו.
גם בימינו יוצאים לאור אוספי תחינות עבור נשים בקהילות חסידיות, שברבות מהן מוסיפה היידיש להיות שפת היום-יום.
Drinking from the Bottle
Drinking from the Bottle (בעברית: שותים מהבקבוק) הוא שיר של הדי ג'יי והמפיק הסקוטי קלווין האריס מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, . בשיר אף משתתף הראפר הבריטי טייני טמפה. הוא פורסם כסינגל ב-27 בינואר 2013 והגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי.
דינמו טביליסי
דינמו טביליסי (בגאורגית: დინამო თბილისი, דינָמוֹ תבּיליסי) או מועדון כדורגל דינמו טביליסי הוא מועדון כדורגל מהעיר טביליסי, בירת גאורגיה.
דינמו טביליסי הייתה אחת הקבוצות החזקות בתקופת ברית המועצות, כאשר שיחקה בליגת העל הסובייטית. בשנת 1981, בתקופת גאורגיה הסובייטית, זכתה הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע לאחר ניצחון 1-2 על קארל צייס יינה המזרח-גרמנית במשחק הגמר.
ההישג הבינלאומי הידוע ביותר של הקבוצה הוא ניצחון 0-3 על ליברפול ב-3 באוקטובר 1979 בסיבוב הראשון של גביע אירופה לאלופות. במשך השנים שיחקה הקבוצה בליגת האלופות (בעונת 1998/1999 בליגת האלופות הייתה על סף מעבר לשלב הבתים אך נעצרה על ידי אתלטיק בילבאו) ובליגה האירופית (בשנת 1997 עברה שלושה שלבים), אך לא הגיעה להישגים משמעותיים. בתחילת המאה ה-21 הקבוצה סבלה ממעבר כדורגלנים בולטים לאירופה והתקשתה לזכות באליפות.
סטטין
סטטין (סטטינים) (באנגלית: Statin) או HMG-CoA reductase inhibitors, הוא תרופה מקבוצה של תרכובות-אורגניות אשר מורידות את רמות הכולסטרול.
הסטטינים מורידים את רמת הכולסטרול בגוף האדם על ידי עיכוב פעולתו של האנזים HMG-CoA רדוקטז (HMG-CoA reductase), שהוא אנזים הקובע את קצב ייצור הכולסטרול (ובפרט, ב-mevalonate pathway). עיכוב פעולתו של אנזים זה בכבד מביא להורדת רמת הכולסטרול בגוף וכן לעלייה בקולטני LDL, המביאה לעלייה בפינוי LDL מהדם. התרופה משפיעה כבר לאחר שבוע, והאפקט המקסימלי שלה מושג לאחר 4–6 שבועות.
היסטוריה
אקירה אנדו (Akira Endo) מסאו קורודה ויושיו צוג'יטה מטוקיו שביפן פרסמו ב-1976 מחקר על הסטטינים, לאחר שנמצאו מיקרואורגניזמים המיצרים רעלנים הפועלים על ידי עיכוב פעולתו של האנזים HMG-CoA רדוקטז, כדרך להגן על עצמם מאורגניזמים אחרים. המבסטטין (ML-236B) - הסטטין הראשון שבודד ותועד מחקרית הוא מולקולה המיוצרת על ידי הפטריה. חברת התרופות Merck Sharp & Dohme בודדה לאחר מכן את הלובסטטין, שהוא הסטטין הראשון שמוסחר ושווק כתרופה, הוא תוצר של הפטרייה Aspergillus terreus (אנ': Aspergillus terreus).
אופן פעולתם של הסטטינים
הסטטינים פועלים כמעכבים תחרותיים של האנזים HMG-CoA רדוקטז, מאחר שהם דומים לליגנד של אנזים זה (החומר עליו האנזים פועל): הם "תופסים את מקומו" של הליגנד המקורי (HMG-CoA) ובכך מחבלים ביכולת ההמרה של HMG-CoA ל-Mevalonate, שהוא חומר הגלם הנחוץ ליצירת הכולסטרול ותירכובות חיוניות נוספות.
עיקר הכולסטרול הקיים בגוף הוא כתוצאה מייצור עצמי (אנדוגני) בכבד ורק מיעוט ממנו מגיע ישירות מתזונה (אקסוגני). לכן, עיכוב פעולתו של האנזים HMG-CoA רדוקטז יביא להורדת רמות הכולסטרול בדם. עיקר הייצור של כולסטרול בכבד מתבצע בלילה (בזמן שבו אין אספקה ישירה של כולסטרול מהמזון), ולכן סטטינים בעלי משך זמן חיים קצר נלקחים בערב כדי למקסם את השפעתם.
בנוסף להורדת רמת הכולסטרול בגוף, מביאים הסטטינים גם לייצור מוגבר של קולטני LDL בתאי הכבד. תאי הכבד חשים את הירידה ברמות הכולסטרול ומפצים על ידי ייצור מוגבר של קולטני LDL במטרה לאסוף את הכולסטרול מזרם הדם. לסטטינים קיימים אפקטים נוספים - כך למשל, במחקר ASTEROID נמצא כי מתן סטטין הקטין נגעים טרשתיים (atheroma). נטען, כי לסטטינים תפקיד מניעתי במחלות קרדיו-ווסקולריות באמצעות 4 מנגנונים שונים:
לססטינים יש השפעה מיטיבה גם על אנשים שאינם סובלים מכולסטרול גבוה. במחקר JUPITER משנת 2008 נמצא כי לקיחת סטטינים אצל אנשים עם רמת CRP גבוהה ורמת כולסטרול תקינה, הביאה לירידה בהיארעות אוטם שריר לב, שבץ, צנתורים ותעוקת חזה, ותמותה כוללת (בהפרשים של 0.2, 0.16, 0.36 ו-0.25 אחוזים לשנה בהתאמה). סטטינים מקושרים גם לירידה משמעותית בסרטן הערמונית, הגדלה שפירה של הערמונית, אין-אונות ואי שליטה על מתן שתן אצל גברים מבוגרים. עם זאת, לגבי נשים, כפי שהסתבר במטא-אנליזה שפורסמה ב-2012, אין הוכחה לתועלת במניעת תמותה או מניעת אירועים-מוחיים מטיפול בסטטינים (זאת למרות הפחתה במספר אירועי לב-וכלי-דם). בדומה, שיתוף מבוגרים (בני 75 שנים ומעלה) במחקרים רלוונטיים הוא מצומצם במיוחד והמידע לגבי התועלת והסיכון שבטיפול בסטטינים בגילאים אלו מוגבל. במטה-אנליזה שפורסמה ב-2013 לגבי בני 75+ ללא מחלת-לב וכלי דם מוכחת, לא נמצאה תועלת משמעותית לטיפול בסטטינים בהפחתת תמותה. זאת, למרות הפחתה משמעותית באירועי לב-וכלי-דם. כלומר, ייתכן שהנזקים מהטיפול המניעתי-הראשוני משתווים מתועלתו בגילאים אלו.
שימוש ואינדיקציות לשימוש
עיקר השפעתם של הסטטינים הוא בהפחתת רמות כולסטרול LDL ("הכולסטרול הרע" אשר אחראי על אספקת הכולסטרול לתאי הגוף, כולל תאי האנדותל, כנשא של כולסטרול בנוזל הפלסמה, ומקובל לראותו כמזיק ללב ולכלי הדם על ידי נטייה לשקוע על דפנות עורקי הדם ולגרום לטרשת עורקים). חישוב מצא כי הורדה של רמת ה-LDL ב-1.8 מילימול לליטר (70 מיליגרם לדציליטר) על ידי סטטינים, מתורגמת ל-60% ירידה בסיכוי למאורעות לבביים כגון מוות לבבי פתאומי או התקף לב, ולירידה של כ־17% בסיכוי לשבץ. האינדיקציות למרשם סטטינים השתנו במהלך השנים וכיום הם ניתנים כטיפול ראשוני או שניוני במניעת מחלה קורונרית, אוטם לבבי, שבץ איסכמי ומחלת עורקים היקפיים.
הסטטינים הקיימים כיום מחולקים לשתי קבוצות- סטטינים סינתטיים, ומוצרי תסיסה (Fermentation derived). להלן מספר דוגמאות לסטטינים:
תופעות לוואי
למידע מוסמך ועדכני יש לקרוא את ה של התרופה עצמה.
רבדומיולוזיס כשלעצמו עלול להביא לאי ספיקת כליות חריפה ולמוות. במחקר Graham משנת 2004 נבדקו הנתונים של 250,000 מטופלים שנטלו סטטינים בין השנים 1998–2001. הסיכון לרבדומיוליזיס היה 0.5% במרבית הסטטינים למעט אם נלקח cerivastatin (בשמה המסחרי- lipobay) אשר הגדילה את הסיכון לרבדומיוליזיס. תרופה זו הורדה מהמדפים בשנת 2001 כתוצאה מהסיכון המוגבר לרבדומיוליזיס.
תופעות לוואי שכיחות אחרות כוללות דלקת במעברי האף, כאב גרון, דימום מהאף, תגובה אלרגית, עלייה ברמות הסוכר בדם, עלייה בקראטין קינאז בדם, כאב ראש, בחילה, עצירות, גזים, קשיי עיכול, שלשול, תוצאות בדיקות דם המראות ליקוי בתפקוד הכבד.
תופעות לוואי נוספות, חלקן נדירות, שדווחו הן: נדודי שינה, ירידה בזיכרון וכן תופעות אלרגיות רבות (כולל לופוס).
תופעות לואי ששכיחותן אינה ידועה (תופעות אשר שכיחותן טרם נקבעה) כוללות: זיהומים בדרכי הנשימה העליונות, מגוון שינויים בעור (כגון גבשושיות, שינוי בצבע, יובש של העור או הריריות, שינויים בשיער או בציפורניים), התכווצויות שרירים, הפרעה בזיקפה, מחלת ריאה אינטרסטיציאלית (בעיות בנשימה כולל שיעול מתמשך או קוצר נשימה או חום) ודיכאון.
אין ליטול סטטינים בתקופת ההיריון.
בנוסף, שתיית מיץ אשכוליות מקטינה את המטבוליזם של הסטטינים (מנגנון ציטוכרום p450) ולכן מעלה את רמת התרופה בגוף כתוצאה מפירוק מוקטן של התרופה בכבד, ועל כן לא מומלץ לשתות מיץ אשכוליות יחד עם נטילת סטטינים, לאור החשש מהעלאת תופעות הלוואי כתוצאה מהעלאת רמות התרופה בדם.
שחפת באפריקה
אפריקה היא אחד האזורים הגאוגרפיים בעל הריכוז הגדול ביותר של מחלת השחפת בעולם. שחפת היא הגורם למוות המוביל בקרב אנשים הנגועים באיידס: בשנת 2016 40% מקרי המוות של חולי איידס נבעו כתוצאה משחפת. סך של 1.5 מיליון אנשים מתו משחפת בשנת 2018 (מתוכם 251,000 אנשים הנגועים באיידס). ברחבי העולם, שחפת היא הגורם התשיעי המוביל למוות והגורם המוביל כתוצאה מגורם זיהומי יחיד (מדורג מעל איידס). כ־82% ממקרי המוות בשחפת בקרב אנשים אשר לא נגועים באיידס התרחשו באזור אפריקה.
מחלת השחפת
שחפת (באנגלית: Tuberculosis או: TB), היא מחלה זיהומית מדבקת ונחשבת לאחד מגורמי המוות העיקריים בעולם כיום על פי נתונים של ארגון הבריאות העולמי (WHO). שחפת נגרמת על ידי חיידקים המשפיעים לרוב על הריאות. זוהי מחלה ניתנת לריפוי ומניעה. שחפת מופצת מאדם לאדם באוויר. כאשר אנשים עם שחפת משתעלים, מתעטשים או יורקים, הם מפיצים את חיידקי השחפת באוויר. אדם צריך לשאוף רק כמה מן החיידקים הללו כדי להידבק. כרבע מאוכלוסיית העולם חולה בשחפת סמויה, שמשמעותה שאנשים נדבקו בחיידקי שחפת אך עדיין לא חולים במחלה ואינם יכולים להעביר את המחלה.
תולדות המחלה
מקור שם המחלה נגזר משם החיידק הגורם לה: Mycobacterium Tuberculosis. תועדה שחפת במצרים לפני יותר מ-5,000 שנה. בבדיקות מקיפות בשלדים נמצאו במומיות המצריות ממצאים חריגים אשר אופייניים לשחפת, ומתוארות בבירור באמנות המצרית המוקדמת מומיות עם גבשושיות המאובחנות כגבשושיות שחפת.
סקירת המחלה וגורמיה
ההדבקה מאדם לאדם נעשית דרך הדבקה טיפתית שיעול או הרוק של אדם החולה במחלה פעילה. הסיכון להדבקה תלוי בעומס החיידקי של האדם החולה, זמן החשיפה, אלימות החיידק ותפקוד מערכת החיסון של האדם הנדבק. כיום לא נהוג לחסן את האוכלוסייה בעולם המערבי בשל יעילותו הנמוכה של החיסון. אנשים הנדבקים בחיידקי שחפת הם בעלי סיכון של 5-15% לחלות בשחפת. אנשים עם מערכת חיסונית נפגעת, כמו אנשים החיים עם איידס, תת-תזונה או סוכרת, או אנשים המשתמשים בטבק או אלכוהול, הם בעלי סיכון גבוה יותר לחלות. הסיכוי של אנשים הנגועים בנגיף האיידס לחלות בשחפת גבוה פי 19 מאנשים אשר אינם נגועים באיידס. כמו כן, הסיכוי של אנשים הנמצאים בתת-תזונה לחלות בשחפת גבוה פי 3 מאנשים אשר אינם נמצאים בתת-תזונה. שימוש באלכוהול ועישון טבק מעלים את הסיכון למחלת השחפת פי 3.3 ו-1.6 בהתאמה. יותר מ 20% ממקרי השחפת ברחבי העולם מיוחסים לעישון. (0.86 מיליון מקרים מיוחסים לעישון, בנוסף 0.83 מיליון מקרים מיוחסים לשימוש באלכוהול). שחפת פוגעת בעיקר במבוגרים. עם זאת, כל קבוצות הגיל נמצאות בסיכון. יותר מ־95% מההדבקות והתמותה הם במדינות מתפתחות. למעלה מ־25% מהמקרים והתמותה הם באזור אפריקה. 1.1 מיליון ילדים (בגילאים 0–14) חלו בשחפת וכ־230,000 ילדים מתו מהמחלה בשנת 2018. לפי ההערכות, ללא טיפול הולם, 45% מהאנשים אשר חולים בשחפת ואינם נגועים באיידס וכמעט כל האנשים החולים בשחפת ונגועים באיידס ימותו.
תסמינים ואבחון המחלה
תסמינים שכיחים של שחפת פעילה בריאות הם שיעול טורדני שנמשך מעל 3 שבועות המלווה בליחה ובדם לעיתים, כאבים בחזה, חולשה, ירידה במשקל, חום והזעת לילה. מדינות רבות עדיין מסתמכות על שיטה שנמשכה זמן רב בשם "מיקרוסקופיית מריחת כיח (ליחה)" כדי לאבחן שחפת- טכנאי מעבדה מיומנים בוחנים דגימות כיח תחת מיקרוסקופ כדי לבדוק אם קיימים חיידקי שחפת. מיקרוסקופיה מגלה רק מחצית ממספר מקרי השחפת ואינה יכולה לגלות עמידות לתרופות. בכפרים וביישובים הנידחים של אפריקה אין את היכולת או התנאים הסניטריים המתאימים לאבחנת המחלה בעזרת מיקרוסקופ וכלים טכנולוגיים מתקדמים. לפיכך פותחו ערכות לאבחונים מהירים. השימוש באבחון המהיר התרחב באופן משמעותי מאז 2010, אז המליץ ארגון הבריאות העולמי לראשונה על השימוש בו. הבדיקה מגלה בו זמנית שחפת ועמידות בפני ריפמפיצין, שהיא תרופת השחפת החשובה ביותר. ניתן לבצע אבחנה תוך שעתיים וכעת הבדיקה מומלצת על ידי ארגון הבריאות העולמי כמבחן האבחון הראשוני אצל כל האנשים הסובלים מסימנים ותסמינים של שחפת. יותר ממאה מדינות כבר משתמשות במבחן ו -6.2 מיליון מחסנים הוקמו ברחבי העולם בשנת 2015. פיתוח ערכות לאבחונים מהירים הביא לכך שאוכלוסיות שלמות, שבעבר לא היה ביכולתן להיבדק בבית חולים מאובזר, יוכלו לעשות זאת כעת. ארגון הבריאות העולמי מעריך שרק מחצית מכל האנשים עם שחפת באפריקה מזוהים כחולים עקב אבחון לקוי זה של המחלה. כתוצאה מכך, אנשים רבים נותרים חולים ומידבקים במשך תקופות ממושכות לפני גילוי המחלה, ואלפים מתים מבלי שקיבלו אי פעם אבחנה לשחפת. לרוע המזל, אפילו עם האבחנה, שיעור הטיפול המצליח הממוצע הוא פחות מ -70%, הרבה מתחת ליעד של ארגון הבריאות העולמי של 85%, מה שהופך את המחלה לשכיחה וחוזרת באפריקה.
שחפת חוץ ריאתית
המחלה החוץ ריאתית יכולה לבוא לידי ביטוי באופן מפושט (שחפת חוץ ריאתית מיליארית) או כמחלה מוחית (שחפת מנינגיאלית). שחפת חוץ ריאתית מתפתחת בעיקר בחולים בעלי מערכת חיסונית חלשה או מדוכאת ובילדים קטנים. כך לדוגמה, כמחצית מחולי האיידס שידבקו בשחפת, יפתחו מחלה חוץ ריאתית. באופן עקרוני המוקדים של המחלה יכולים להופיע בכל אחד ואחד מאיברי הגוף. מוקדים העיקריים שבהם מתמקמת המחלה החוץ ריאתית הם קרום הריאה, מערכת העצבים המרכזית, בלוטות הלימפה בצוואר, במערכת השתן והמין, במפרקים ובעצמות.
שחפת עמידה
שחפת עמידה היא סוג של שחפת הנגרמת על- ידי חיידקים שאינם מגיבים לאיזוניאזיד וריפמפיצין, שתי התרופות החזקות ביותר נגד השחפת. שחפת עמידה בפני תרופות מהווה עד היום משבר של בריאות הציבור ואיום ביטחוני בריאותי. במקרים מסוימים יכולה להתפתח עמידות קשה יותר לתרופות. שחפת עמידה לתרופות באופן קיצוני היא צורה חמורה יותר של שחפת עמידה הנגרמת על ידי חיידקים שאינם מגיבים לתרופות היעילות ביותר נגד השחפת ולעיתים קרובות מותירים חולים ללא אפשרויות טיפול נוספות. ארגון הבריאות העולמי מעריך כי היו 484,000 מקרים חדשים עם התנגדות לריפמפיצין - התרופה היעילה ביותר, מתוכם 451,550 מקרים חדשים עם עמידות לריפמפיצין באזור אפריקה. טיפול בשחפת עמידה יקר משמעותית מטיפול בשחפת "רגילה". בנוסף, אף על פי ששיעורי ההצלחה בטיפול בשחפת הם למעשה מוחלטים (100%), במקרי שחפת עמידה, למרות הטיפול המוצלח, מפאת מחסור במשאבים באפריקה שעור התמותה מהשחפת העמידה עומד על 39%. נכון להיום, כל מדינות האזור האפריקני למעט סיישל הודיעו על מקרים של שחפת עמידה ו- 13 מדינות דיווחו אי פעם על מקרים של שחפת עמידה לתרופות בהיקף נרחב (קיצונית). יתר על כן, ממשיך להיות פער באבחון/טיפול כאשר רק כ 68% מהמאובחנים. אפריקה מבודדת את חולי השחפת העמידה מהחשש שיפיצו את המחלה הקשה לריפוי, במיוחד לאור שיעור הרב של אנשים הנגועים באיידס שנמצאים בקבוצת סיכון גבוהה מכלל האוכלוסייה. רוב חולי השחפת העמידה באפריקה נמצאים בבידוד בבתי חולים המוקפים גדרות תיל.
טיפול במחלת השחפת
שחפת היא מחלה הניתנת לטיפול וניתנת לריפוי. מחלת שחפת פעילה מטופלת בקורס סטנדרטי בן 6 חודשים של 4 תרופות אנטי-מיקרוביאליות המסופקות עם מידע, פיקוח ותמיכה לחולה על ידי עובד בריאות או מתנדב מיומן. ללא תמיכה כזו, ההיצמדות לטיפול יכולה להיות קשה והמחלה יכולה להתפשט. ניתן לרפא את הרוב המכריע של מקרי שחפת כשמסופקים ונלקחים כראוי תרופות. הטיפול בחולה כולל מספר סוגים של כדורי אנטיביוטיקה מיוחדת. הטיפול יעיל ביותר בתנאי שהכדורים נלקחים בצורה עקבית ובכמות המומלצת לתקופה ממושכת של שישה חודשים לפחות. נטילת חלק מן התרופות בלבד תגרום להתפתחות חיידקים העמידים לתרופות. הפסקה של לקיחת הכדורים, תגרום להופעה מחודשת של המחלה. לכן, יש חשיבות לקחת את כל התרופות, בכל הכמות המומלצת במשך חצי שנה או יותר. בין 2000 ל -2015 ניצלו כ־49 מיליון חיים באמצעות אבחון וטיפול בשחפת. בין 2015 ל -2018 ניצלו כ -9 מיליון חיים באמצעות אבחון וטיפול בשחפת.
ארגון הבריאות העולמי מצידו מקדם התערבויות שונות, הגדלת ההשקעות בשירותי מעבדה, מעקב אחר עמידות לתרופות ושימוש נרחב בטיפול מונע לאנשים הנגועים באיידס. יוזמה חדשה שהושקה על ידי מחלקות עצירת השחפת והאיידס של ארגון הבריאות העולמי מדגישה את שלושת השלבים: איתור המקרים, טיפול מונע בעזרת איזוניאזיד ובקרת זיהום.
היסטוריית השחפת באפריקה
בשנת 2014, תוצאות מחקר של דנ"א חדש שנערך בגנום שחפת ששוחזר משרידים בדרום פרו, מצביעים על כך ששחפת אנושית בת לא פחות מ 6,000 שנה. גם אם החוקרים משערים כי בני האדם לקו בה לראשונה באפריקה לפני כ -5,000 שנה, יש עדויות לכך שזיהום השחפת הראשון אירע לפני כ־9,000 שנה. השחפת התפשטה לבני אדם אחרים בדרכי סחר. בנוסף התפשטה גם לבעלי חיים מבויתים באפריקה, כמו עזים ופרות. על פי ההערכה, כלבי ים ואריות ים שגדלו בחופי אפריקה חלו במחלה ונשאו אותה לאורך האוקיינוס האטלנטי לדרום אמריקה. הציידים שצדו אותם היו האנשים הראשונים שנדבקו במחלה שם. משנות ה-80 אנחנו עדים לעליה בתחלואה בשחפת במדינות מתפתחות ובשאר העולם. בשנים 1993–1990 דווחו בממוצע על קרוב ל־4 מיליון מקרים חדשים בשנה. בשנים 1997–1999 מעריכים כי היו יותר מ־8 מיליון מקרים חדשים בשנה (ההערכה היא שבמדינות המתפתחות מספר החולים הפעילים גדול לפחות פי 2 מהמספר המדווח). הסיבות לחזרה של השחפת במדינות המתפתחות הן: •	הרעה במצב הסוציו-כלכלי של השכבות החלשות, בו זמנית עם ירידת המשאבים הייחודיים לטיפול בשחפת. •	ניידות של אוכלוסיות כגון הגירה וכן טיולים בעולם. •	איידס הוא אחד הגורמים התורמים לעליית התחלואה בשחפת.
הקשר בין מחלת השחפת למחלת האיידס
ניתן לייחס את הגידול המסיבי של מגפת השחפת באפריקה למספר גורמים, כאשר החשוב ביותר הוא מחלת האיידס. אף על פי שאיידס הוא גורם המוות המוביל באפריקה, שחפת היא התופעה המובילה ביותר בקרב אנשים שחולים באיידס. מחקרי נתיחה שלאחר המוות מראים כי 30% עד 40% מהבוגרים הנגועים באיידס מתים משחפת. ככל שהשכיחות של האיידס גדלה באפריקה (באופן הבולט ביותר בשנות התשעים) והיכולת החיסונית התאית של אוכלוסיות נפגעת, כך הרגישות לשחפת גדלה באופן דרמטי. לחולים במחלת האיידס מערכת חיסון חלשה מאוד זאת בנוסף לתנאים הקשים בהם הם חיים באפריקה כמו חוסר היגיינה, היעדר מזון, מחסור בתשתיות ביוב, חוסר מודעות ומחסור באנשי צוות בריאות. כתוצאה מכך נוצר מצב הרסני שמחמיר בהתמדה וגורם להופעתם של זנים עמידים לתרופות למחלה השחפת. הקשר בין מחלת האיידס ושחפת נובע משני תהליכים מובחנים. בחלק מהמקרים, החולים במחלת האיידס שסובלים משחפת סמויה רגישים מאוד לזיהומים, דבר המגדיל פי 100 את הסיכון להופעתה המחודשת של מחלת השחפת. כמו כן, אנשים הנמצאים באזור גאוגרפי שבו יש מחסור בחיסונים לאיידס חווים דלקות שחפת חדשות ונמצאים בסיכון גבוה במיוחד לשחפת פעילה. מחלת השחפת והאיידס מהוות שילוב קטלני, שכל אחת מאיצה את התקדמותה של השנייה. ארגון הבריאות העולמי ממליץ על גישה של פעילויות ופעולות למניעה וטיפול בזיהום ובמחלות, כדי להפחית מקרי מוות. בשנת 2015- באזור אפריקה כ־35% מקרי המוות בקרב חולי איידס נבעו משחפת. ובאותה שנה היו כ -1.2 מיליון מקרים חדשים של שחפת בקרב אנשים שהיו חולי איידס, 71% מהם גרים באפריקה. בשנת 2016 - 34% מהאנשים החיים עם איידס באזור אפריקה נדבקו בחיידקי שחפת. ו-42% מהאנשים הנגועים באיידס עוברים טיפול מונע נגד שחפת באפריקה. בשנת 2018 כ־251,000 אנשים מתו משחפת הקשורה לאיידס. בשנת 2018 נרשמו 862,000 מקרים חדשים של שחפת בקרב אנשים שהיו חולי איידס, 72% מהם גרים באפריקה.
חיסון
חיסון Bacillus Calmette-Guerin Vaccine) BCG) שניתן נגד שחפת מכיל חיידקים חיים-מוחלשים של שחפת הפרות (M. bovis). זן זה קרוב מאוד לשחפת אנושית. החיסון גורם לגוף לייצר נוגדנים נגד חיידקי שחפת וכך מונע את הזיהום וסיבוכיו. חשיפת מערכת החיסון לחיידקים מוחלשים באופן מלאכותי מאפשרת התפתחות נוגדנים בלי לגרום לסימפטומים של המחלה. החיסון אינו מקנה הגנה מלאה נגד שחפת. רק 5 מתוך 10 מתחסנים יהיו מוגנים מפני שחפת ריאתית. כיום לא נהוג לחסן את האוכלוסייה בעולם המערבי בשל יעילותו הנמוכה של החיסון, ומאחר שהחיסון פוגע ביכולת להשתמש בהמשך במבחן טוברקולין (מבחן עורי לזיהוי הדבקה בחיידק השחפת) כדי לאבחן את המחלה.
תרומות
מספר לא מבוטל של מדינות ברחבי העולם תורמות סכומים גבוהים למיגור מחלת השחפת באפריקה וכמו כן- עמותות גדולות התגייסו למען מטרה זו. עמותה גדולה התורמת למיגור המחלה היא הקרן של ביל ומלינדה גייטס. הקרן מפתחת כלי אבחון יקרים ויעילים יותר שיכולים להגיע ליותר אנשים החולים בשחפת. היא תומכת גם בפיתוח מערכות תקשורת המסייעות לאנשים רבים לגשת ולקבל טיפול מתאים. טכנולוגיה חדשה אחת שהקרן עזרה במימונה היא מבחן האבחון GeneXpert. המבחן הביא לעלייה במציאת מקרי השחפת הכללית ויש לו פוטנציאל להנחות בצורה יעילה יותר טיפול מתאים. הבדיקה מצליחה לזהות מקרים עמידים לתרופות של שחפת מדגימות כיח, ועוזרת לבחור את הטיפול המתאים ביותר. בקרן עובדים כעת על בדיקות אבחנת השחפת מהדור הבא, המבוססות על דגימות שקל יותר להשיג מאשר כיח, כולל דם, שתן, ואולי אף נשימה או זיעה. בעוד שטכניקות אלו נמצאות בשלבים הראשונים של ההתפתחות, הקרן ממשיכה להיות מחויבת ואופטימית כי היא תשפר באופן ניכר את גילוי שחפת, תאפשר טיפול מהיר יותר ותפחית את ההעברה וההדבקה. עם זאת, השגת תוצאות דורשת השקעה ומחויבות עצומה, במיוחד לפיתוח כלים ביו-רפואיים חדשים. הזמינות של בדיקות אבחון נקודתיות יכולה להפחית באופן משמעותי את שכיחות התמותה משחפת ולבצע טיפול מוקדם יותר, ובכך להגביל את ההדבקה. גילוי מהיר של זנים עמידים לתרופות יאפשר גישה מוקדמת יותר לטיפול מתאים. תרופות חדשות המקצרות את זמני הריפוי היו מצמצמות את ההדבקה, משפרות את תוצאות הטיפול ומונעות הופעת עמידות לתרופות. חיסון חדש יכול להגן על הדורות הבאים. מחקר בתחומים אלה מתנהל, בהובלת שותפויות חדשניות הממומנות במידה רבה על ידי קרן ביל ומלינדה גייטס.
הדרכות עובדי בריאות
מרבית מאנשים הסובלים מתסמינים ראשוניים של המחלה, דוגמת חום גבוה וכאב ראש, מטופלים בביתם ואינם נלקחים לבתי החולים המרוחקים מהכפרים באפריקה. עקב כך עלה הצורך בהקמת מרפאות מקומיות להן תהא היכולת לטפל במקרים קלים וראשוניים של המחלה, וכך למנוע מקרי מוות רבים הנגרמים מאי קבלת טיפול הולם. מרפאות אלה יאוישו בעובדים אשר יעברו הכשרה מקצועית- רפואית וילמדו לזהות ולטפל במחלת השחפת.
חינוך, תקשורת ומידע
ארגונים וגופים בינלאומיים שונים משלבים יחד עם פעולות המניעה ומיגור המחלה תוכניות הסברה וחינוך לקהילות מקומיות במדינות האנדמיות (ארצות שבהן קיים סיכון למחלה). הטענה היא שהתמודדות עם התפשטות המחלה ומניעתה לא תהיה אפקטיבית ללא הקניית ידע וכלים מתאימים לאוכלוסייה. זאת מפני שרק באמצעות חינוך והקניית הידע המתאים ניתן יהיה ליצור דור חדש שיכיר בחשיבות האמצעים למניעת המחלה, על מנת ליצור מצב שבו שיעורי התחלואה והתמותה משחפת באפריקה ירדו. על כן, תוכניות להעשרת הידע של הקהילות בכל הנוגע לשחפת וקידום שינוי התנהגותי בקרב הקהילות המקומיות מהווים צעד חשוב בהפחתת ומניעת השחפת באפריקה. תוכניות אלה מפיצות אינפורמציה על ידי מתן הדרכות שונות ובאמצעות חלוקת קלטות הסברה על המחלה למרכזי בריאות קהילתיים ומנהיגים מקומיים במקומות בהם אין נגישות למרכזים רפואיים. תוכניות אלו נעזרות באמצעים כמו: רדיו, טלוויזיה, חוברות הדרכה ואמצעי תקשורת חינוכיים אחרים במטרה להגביר את המודעות הקהילתית לחשיבות ההגיינה והצורך בטיפול תרופתי לאחר ההידבקות במחלה. יתר על כן, אחת מהמלצותיו של ארגון הבריאות העולמי גורסת כי יש להכשיר אימהות לילדים המתגוררים באזורים כפריים נחשלים ובעלי סיכון גבוה להידבקות במחלה, ולצייד אותן בערכות רפואיות אשר יתנו מענה ראשוני לטיפול במחלה.
התנדבויות באפריקה
משלחות סיוע הומניטארי מגיעות מדי שנה מכל העולם כדי לסייע למקומיים באפריקה. פעילות המתנדבים כוללת בעיקר אספקטים שונים הנוגעים לשיפור שירותי הרפואה המקומית. המתנדבים מגיעים למרפאות באפריקה אשר סובלות ממחסור באנשי צוות. המתנדבים מסייעים בקבלת החולים, מתן עזרה ראשונה וטיפול שוטף בחולים. המתנדבים מסייעים בנוסף בביצוע ביקורי בית לחולים אשר מרותקים למיטתם או שאינם יכולים להגיע למרפאה. רבים מהחולים סובלים ממחלות כמו שחפת או איידס. המתנדבים המגיעים לבתי החולים נותנים אוזן קשבת ותמיכה, ומסייעים בהסברה לגבי אורח חיים בריא, תזונה, היגיינה ונטילת תרופות כסדרן. המתנדבים מבצעים פעולות חינוך והסברה על השחפת והאיידס במטרה להאט את קצב התפשטות השחפת והאיידס באזור. המתנדבים, ביחד עם צוות מקומי, מספקים לאוכלוסייה מידע בנוגע להיגיינה, מניעת העברת המחלה, מניעת הדבקה ועוד. בעזרת חינוך ותמיכה קהילתית המתנדבים פועלים להעלאת מודעות למחלה ולדרכי מניעתה בקהילה, בשאיפה לצמצם את ממדי המגפה ולשפר את איכות חיי החולים בשחפת ובאיידס.
ניטור והערכה
חשיבות המעקב וההערכה של שיעור השחפת במדינות אפריקה היא גבוהה ביותר. על מנת לייעל ולשפר את הטיפול במחלה נערכים סקרים ובדיקות שונות באזורים הנגועים. זאת על מנת לבדוק באופן פרטני את יעילותו של כל אופן טיפול במחלה. ובמטרה לנטר את התקדמות ויעילות התרופות וכן על מנת לבדוק את רמת עמידותם של החולים לתרופות.
פיתוח תרופה
פיתוח תרופות למאבק בזנים החדשים של שחפת הוא איטי. התרופה האחרונה לשחפת יצאה לשוק לפני למעלה מ -35 שנה, והמועמדים המבטיחים במחקרים קליניים נמצאים במרחק חמש עד עשר שנים. האו"ם שואף להפחית את רמת שכיחות השחפת והתמותה ממנה ל 50% מהרמה שהייתה ב־1990. עם זאת, דוח של ארגון הבריאות העולמי- התוכנית העולמית להפסקת שחפת, מציע כי מטרה זו אינה ניתנת להשגה באפריקה, שבה יותר מחצי מיליון בני אדם מתים מדי שנה משחפת. אפריקה זקוקה נואשות להשקעות מוגברות משמעותית במחקר, מערכות בריאות, מעבדות אבחון, משאבי אנוש ושירותי בריאות ציבורית.
תרבות
בשנת 2014 הבמאי ג'זה נאומן Jessa neumann)) והמפיקים בריאן וודס Brian Woods)) ורבקה סטוארט Rebecca stewart)) טיילו והפיקו סרט באורך של 70 דקות על שתי משפחות המתמודדות עם מחלת השחפת ברחבי מדינת סוואזילנד (Swaziland) שבאפריקה, הסובלת מאחוז גבוהה במיוחד של אזרחים הסובלים ממחלת השחפת והאיידס. הסרט נוצר למען להגברת המודעות העולמית כלפי המחלה בעולם בכלל ובאפריקה בפרט.
נתונים עדכניים על מצב השחפת באפריקה מול העולם
בשנת 2018, כ־10 מיליון איש חלו בשחפת ברחבי העולם. 5.7 מיליון גברים, 3.2 מיליון נשים ו -1.1 מיליון ילדים. נצפו הידבקויות בכל המדינות ובכל קבוצות הגיל. בשנת 2016 2.5 מיליון בני אדם חלו בשחפת באזור אפריקה, והיוו כרבע ממקרי שחפת חדשים ברחבי העולם. לפי הערכות, 417,000 אנשים מתו מהמחלה באזור אפריקה (1.7 מיליון ברחבי העולם) בשנת 2016. למעלה מ 25% ממקרי המוות בשחפת מתרחשים באזור אפריקה.
בשנת 2018, ב30 המדינות שבהן שיעור התחלואה בשחפת הוא הגבוה ביותר תועדו 87% מהידבקויות השחפת החדשות. שמונה מדינות מהוות 68% מסכום ההידבקויות.
שחפת מופיעה בכל חלקי העולם. בשנת 2018, המספר הגדול ביותר של מקרי שחפת חדשים התרחשו באזור דרום מזרח אסיה, עם 44% מהמקרים החדשים, ואחריה האזור האפריקני, עם 24% מהמקרים החדשים והמערב הפסיפי עם 18%. לעומת זאת בשנת 2015 המספר הגדול ביותר של מקרי שחפת חדשים התרחש באסיה, כאשר 61% מהמקרים החדשים, ואחריה אפריקה, עם 26% מהמקרים החדשים.
התחייבויות עולמיות ותגובת ארגון הבריאות העולמי
ארגון הבריאות העולמי פועל בשיתוף פעולה הדוק עם מדינות, שותפים וחברה אזרחית בהרחבת התגובה לשחפת. שישה תפקידי ליבה ממלאים על ידי ארגון הבריאות העולמי לתרום להשגת יעדי ההצהרה הפוליטית האספה ברמה הגבוהה של האו"ם, SDGs, אסטרטגית סיום שחפת ועדיפויות אסטרטגיות של ארגון הבריאות העולמי: מתן מנהיגות עולמית לסיום שחפת באמצעות פיתוח אסטרטגיה, מעורבות פוליטית ורב-מגזרית, חיזוק הסקירה והאחריות, סנגור ושותפויות, כולל עם החברה האזרחית; עיצוב סדר היום למחקר וחדשנות בנושא שחפת וגירוי יצירת, תרגום והפצת ידע; קביעת נורמות ותקנים בנושא מניעה וטיפול בשחפת וקידום והקלה על יישומם; פיתוח וקידום אפשרויות מדיניות ערכיות ומבוססות ראיות למניעה וטיפול בשחפת; הבטחת מתן תמיכה טכנית ייעודית למדינות החברות ולשותפים במשותף עם משרדי האזור והארצות העולמי של ארגון הבריאות העולמי, מנגנון שינוי ובניית יכולת בת-קיימא; מעקב ודיווח על מצב מגפת שחפת והתקדמות במימון ויישום התגובה ברמה הגלובלית, האזורית והמדינה. הוקם המכון לחקר הבריאות באפריקה (AHRI, Institute Research Health Africa The) מתוך מיזוג של מכון המחקר Institute Research Natal-KwaZulu והמרכז לבריאות האוכלוסייה באפריקה. מדובר במכון עצמאי ורב-תחומי שמטרתו לבצע מחקרים הנוגעים למחלות השחפת והאיידס ולמצוא דרכים לשיפור האבחון, המניעה והטיפול בהן. חברה נוספת העוסקת בתחום היא health Africa (AHBL (Business ,חברה הרשומה בקניה ומורכבת ממומחים במגזר העסקי ובענף הבריאות, במטרה לשפר ולפתח את ענף הבריאות הפרטית ביבשת אפריקה.
יחסי הודו–מיקרונזיה
יחסי הודו–מיקרונזיה הם היחסים הבינלאומיים הקיימים בין הודו למדינות הפדרציה של מיקרונזיה. שגרירות הודו במנילה, הפיליפינים מוסמכת במקביל למיקרונזיה.
היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין הודו למדינות הפדרציות של מיקרונזיה כוננו ב-29 בנובמבר 1996. מאז, שתי המדינות ניהלו התייעצות ודיאלוג קבועים דרך פורום מדינות האיים המתפתחות (SIDS) של האו"ם, שבו חברה מיקרונזיה. המדינה חברה גם בפורום איי הפסיפיק, שהודו היא שותפה רשמית לדיאלוג. היחסים הבילטרליים קיבלו דחיפה בעקבות יוזמת הפורום לשיתוף פעולה בין הודו לאיי האוקיינוס השקט על ידי ממשלת נרנדרה מודי ב-2014. משלחת מיקרונזית הכוללת עוזר סגן המזכיר לענייני אסיה, ברנדי קארל, ובכירים אחרים השתתפו בפסגת הודו-פורום למדינות איי האוקיינוס השקט (FIPIC) הראשונה שהתארחה בסובה, פיג'י ב-19 בנובמבר 2014 על ידי ראש הממשלה מודי.
מיקרונזיה הצביעה בעד מועמדותה של הודו למושב לא קבוע במועצת הביטחון של האו"ם לשנה 2011–2012. שרת הבריאות והרווחה ויטה סקילינג ורופאת בריאות הילד הלאומית אנאמריה אקפיטו יומאי השתתפו במפגש השני הבכיר (HLM) בנושא שיתוף פעולה דרום-דרום למען זכויות הילד באסיה ובאוקיינוס השקט שהתקיימה בניו דלהי באוקטובר 2013.
סגן הנשיא יוסיבו פאליקון ג'ורג' הוביל משלחת מיקרונזית להשתתף בפסגה השנייה של הפורום לשיתוף פעולה באיי הודו והאוקיינוס השקט (FIPIC) שהתקיימה בג'איפור ב-21 באוגוסט 2015.
יחסי סחר
הסחר הדו-צדדי בין הודו למיקרונזיה הסתכם ב-600,000 דולר ב-2013–2014, עלייה מ-180,000 דולר בתקציב הקודם. הודו ייצאה סחורה בשווי 570,000 דולר למיקרונזיה וייבאה 100,000 דולר. הסחורות העיקריות שמייצאת הודו למיקרונזיה הן תרופות, ביגוד, ומכונות וציוד חשמליים. הסחורות המיובאות על ידי הודו ממיקרונזיה הן פנינים טבעיות או מתורבתות, אבנים יקרות וחצי יקרות, תכשיטי חיקוי ומטבעות.
בפסגת ה-FIPIC השנייה, ראש הממשלה מודי הודיע כי ייפתח משרד סחר של FIPIC בשטחי ה- FICCI בניו דלהי. משרד הסחר, שנקרא FIPIC Business Accelerator, נפתח רשמית ב-7 בספטמבר 2015. הקונפדרציה של התעשייה ההודית (CII) הקימה גם מחלקה ייעודית במטה שלה בניו דלהי המתמקדת בהגברת הסחר עם מדינות האוקיינוס השקט.
יחסי תרבות
נכון לינואר 2016, 37 הודים מתגוררים במיקרונזיה. סירות הנושאות מבקשי מקלט הודים ומהגרים כלכליים המנסים להפליג לאוסטרליה וניו זילנד, נשטפו מדי פעם לחוף במיקרונזיה.
סיוע חוץ
הודו הודיעה כי תעניק מענק סיוע בסך 100,000 דולר בשנה לכל אחת מ-14 מדינות האוקיינוס השקט, כולל מיקרונזיה, בפגישת השותפים של Post Forum Dialogue בשנת 2006. הסכום הוגדל ל-125,000 דולר בשנה משנת 2009. בפסגת FIPIC הראשונה ב-19 בנובמבר 2014, ראש הממשלה מודי הכריז על צעדים רבים שהודו תנקוט כדי לשפר את היחסים עם מדינות איי האוקיינוס השקט, כולל מיקרונזיה, כגון הקלת מדיניות הוויזה, הגדלת מענק הסיוע למדינות האוקיינוס השקט ל-200,000 דולר. כל אחד מדי שנה, ומספר צעדים להגברת הסחר והסיוע הדו-צדדי בפיתוח מדינות האוקיינוס השקט.
הודו סיפקה מענקים של כמעט 50,000 דולר ב-2005 לרכישת מכונות להפקת שמן קוקוס, 74,000 דולר ב-2009 לרכישת מכונות לתעשיית הקוקוס, מענק סיוע של 100,000 דולר ב-2011 לשדרוג והגדלת הייצור של שמן קוקוס גולמי. הודו סיפקה 200,000 דולר כדי לאפשר למיקרונזיה לערוך מפקד חקלאות משולב ב-2015.
אזרחי מיקרונזיה זכאים למלגות במסגרת תוכנית שיתוף הפעולה הטכני והכלכלי ההודי.
O2 ארנה (פראג)
O2 ארנה (O2 Arena) הוא היכל ספורט רב תכליתי הממוקם ברובע ליבן שבפראג. הוא אחד מהיכלי הספורט המודרניים ביותר באירופה שיכולים להתאים למספר סוגי ספורט. האולם נבנה כסאזקה ארנה לקראת אליפות העולם בהוקי קרח שנערכה בשנת 2004. הוא מכיל 18,000 מקומות ישיבה, אשר הופכים אותו לאחד ההיכלים הגדולים ביותר באירופה, וגם לאחד היחידים שמתאימים ברמתם לליגות ההוקי קרח והכדורסל של צפון אמריקה (בעיקר ארצות הברית).
בשנת 2006, O2 ארנה אירח את הפיינל פור של היורוליג, התחרות הנחשבת ביותר בקרב הכדורסל האירופי. בשנת 2008 שמו של האולם שונה ל-O2 ארנה עקב הסכם מסחרי עם חברת הטלפוניה O2.
פלפליים
הפלפליים (שם מדעי: Piperaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים, אשר כוללת בערך 3,600 מינים מקובלים כיום ב-5 סוגים. ניתן למצוא את הרוב המכריע של המינים בתוך שני הסוגים העיקריים: פפרומיה (מעל 1,400 מינים), ופלפל (2,171 מינים). אחד המינים המוכרים בכל שולחן, הוא התבלין פלפל שחור. (Piper nigrum).
אין כל קשר בין המשפחה לבין הסוג פלפלת ממשפחת הסולניים.
ביקוש מצרפי
במקרו-כלכלה, הביקוש המִצרפי  הוא סך כל הביקוש לכל הסחורות והשירותים ברגע נתון. כאשר מודדים את הביקוש המצרפי לאורך זמן, מקובל למדוד אותו בערכים נומינליים, ללא התייחסות לאינפלציה. מכונה גם הוצאה מצרפית.
ביקוש מצרפי שהוא נמוך לעומת ההיצע המצרפי יוצר אבטלה; ביקוש מצרפי שהוא גבוה לעומת ההיצע המצרפי יוצר אינפלציה.
הגישה הקיינסיאנית טוענת כי קיימים קשיים בהתאמה בין סך המוצרים המיוצרים במשק - התוצר הלאומי - לבין סך הביקושים למוצרים במשק - הביקוש המצרפי. רמת התוצר, שבה יהיה הביקוש המצרפי שווה לתוצר הלאומי, - היא 'רמת התוצר של שיווי משקל' (equilibrium level of national income) שבה יתייצב המשק לאורך זמן ואינה בהכרח רמת התוצר של תעסוקה מלאה. ממשלות מנסות להשפיע על רמה זו במגמה להשיג תעסוקה מלאה, למנוע אינפלציה, לגרום לצמיחה כלכלית ואיזון במאזן התשלומים.
ג'ף דייוויס
ג'ף דייוויס (באנגלית: Jeff Davis; נולד ב-13 ביוני 1975) הוא מפיק ותסריטאי טלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
דייוויס נולד בעיר מילפורד שבקונטיקט.
הוא עשה תואר ראשון בקולנוע במכללת ואסאר ותואר שני בתסריטאות באוניברסיטת דרום קליפורניה. הוא עבד כמתכנת בטרם החל לעבוד בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה.
קריירה
בשנת 2003 יצר עבור רשת הטלוויזיה CBS את סדרת הטלוויזיה המצליחה "מחשבות פליליות". הסדרה כללה 15 עונות ו-324 פרקים ושודרה בשנים 2005–2020. במהלך העונה הראשונה הוא שימש גם כמפיק.
בשנת 2011 יצר והפיק עבור רשת MTV את סדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" שהייתה מבוססת על סרט בעל אותו שם משנת 1985. הסדרה כללה 6 עונות ושודרה בשנים 2011-2017.
הוא כתב סדרת טלוויזיה המבוססת על הסרט הנורווגי "Let the Right One In", אך היא לא הופקה לבסוף.
בשנת 2023 הוא יצר, הפיק וכתב את סדרת הנעורים העל-טבעית "Wolf Pack" עבור שירות הזרמת המדיה פרמאונט+.
חיים אישיים
דייוויס הוא הומוסקסואל מוצהר.
הפלישה הבריטית
הפלישה הבריטית הוא כינוי לתקופה בתולדות המוזיקה שהחלה בשנת 1964 ונמשכה עד סוף המאה, בה יוצרי רוק אנד רול רבים מבריטניה חצו את האוקיינוס האטלנטי והחלו להופיע ולהשפיע על המוזיקה בארצות הברית. לפני ובמהלך "הפלישה", הושפעו הבריטים מהמוזיקה האמריקאית והשילוב יצר את מגוון הסגנונות המוזיקליים של המחצית השנייה של שנות ה-60 של המאה ה-20. גלים נוספים של השפעה בריטית הגיעו לחופי ארצות הברית והעולם בעשורים שלאחר מכן.
הכנת הקרקע לפלישה
בשנת 1962 להקת ה-Tornados הבריטית הפתיעה בלהיט האינסטרומנטלי "Telstar" שהגיע לראש מצעדי הפזמונים הן בבריטניה והן בארצות הברית. זו הייתה הפעם הראשונה שאמן בריטי זכה להצלחה בסדר גודל גדול גם בארצות הברית מכיוון שבאותה תקופה ארצות הברית ובריטניה היו ביחסים מדורדרים. בעקבות ההצלחה של התקליטון בארצות הברית תוכנן גם מסע הופעות שם, אך בעיות חוזיות שמקורן בבריטניה מנעו את קיומו.
הפלישה הראשונה
תחילתה הדרמטית של הפלישה הבריטית הייתה בביקור המתוקשר הראשון של הביטלס בארצות הברית בפברואר 1964. הביטלס הגיעו זמן קצר לאחר רצח הנשיא קנדי, כשארצות הברית התאוששה מההלם. היסטוריונים מוזיקליים טוענים שזו הייתה שיאה של תקופת קיפאון במוזיקה האמריקאית מאז הפסיק אלביס פרסלי להקליט בעקבות גיוסו לצבא ב־1958.
הביטלס נחתו בניו יורק ב־7 בפברואר 1964, שלושה שבועות לאחר שיצא אלבומם הראשון בארצות הברית ולאחר שכבר הופיעו בהצלחה בבריטניה (ובקצת פחות הצלחה בצרפת). ההערצה ההמונית החלה כמעט מיידית. ב־9 בפברואר הם הופיעו בתוכניתו של אד סאליבן, המופע של אד סאליבן. זו הייתה תוכנית הטלוויזיה הנצפית ביותר בארצות הברית עד אותה תקופה, 73 מיליון צופים. שיא זה נשבר רק פעמים ספורות מאז. באותו סיור, שארך עשרה ימים, הם הופיעו חמש פעמים. חודשיים אחר כך, ב־4 באפריל, כל השירים בכל שלושת המקומות הראשונים של מצעד הבילבורד האמריקאי, היו של הביטלס, הישג ששוחזר מאז רק על ידי אריאנה גרנדה ב-20 בפברואר 2019.
הצלחתם של הביטלס פתחה דלתות לאמנים בריטים רבים. בין הבולטים ביניהם היו הבי ג'יז, פינק פלויד, הרולינג סטונז, לד זפלין, The Who, הזומביז, ציפורי החצר, קצפת, הקינקס והחיות (The Animals).
הפלישה הבריטית לא הייתה חד-כיוונית. רוב המוזיקאים הבריטים שהגיעו כדי לכבוש את אמריקה היו נתונים תחת השפעה כבדה של מוזיקה אמריקנית, ובמיוחד סגנונות מוזיקליים כמו רוקנרול ובלוז. האנימלס לדוגמה, הפכו את השיר העממי האמריקאי "בית השמש העולה" (The House of the Rising Sun) ללהיט פולק רוק גדול. גם הביטלס הושפעו רבות מהרוק'נ'רול האמריקאי. בתחילה מהרוקנרול המוקדם של יוצרים כמו צ'אק ברי, באדי הולי ולהקות הבנות של מוטאון ומאוחר יותר מבוב דילן. המושפע הראשי מדילן, ג'ון לנון, עבר בשנות השבעים להתגורר בניו יורק, שם נרצח ב-8 בדצמבר 1980 מול בניין "דקוטה" שבו התגורר.
ההשפעה של הפלישה הבריטית על המוזיקה האמריקאית הייתה עצומה. סגנונות חדשים כמו פולק רוק היו תוצר כמעט ישיר שלה, וסוגה שלמה של להקות ניסתה לפצח את סוד ההצלחה של הביטלס. הקופים למשל הוקמו בתור המקבילה האמריקאית לביטלס בתור תוכנית טלוויזיה. לעומת זאת היו סגנונות מקומיים ומקוריים שניסו להתחרות בפלישה -- גראג' רוק ורוק גולשים ממנו יצאה המתחרה האמנותית והמסחרית הגדולה לביטלס - The Beach Boys.
הפלישה השנייה
הפלישה השנייה הייתה תקופה של השפעה בריטית חזקה על המוזיקה האמריקאית שהחלה בשנת 1983 והגיעה לשיאה בשנת 1986. המניע העיקרי לגל זה היה החשיפה הרבה שנתנה רשת MTV לאמנים בריטים כגון פיקס, וואם, דוראן דוראן ו-דפש מוד. אמנים בריטים השתלטו באותן שנים על המצעדים האמריקאים.
בריטפופ
תקופה שלישית של השפעה בריטית הייתה באמצע שנות התשעים. מספר להקות בריטיות ניסו לשחזר את הצלחת הפופ הבריטי של שנות ה-60. אואזיס, אחת הבולטות שבהם, אף הושוו לביטלס וביצעו גרסאות כיסוי לשירים שלהם. בין הלהקות הבולטות האחרות: סוויד, בלר, רדיוהד, סופרגראס, פאלפ ו-בו ראדליז.
הלהקות הללו הצליחו לדחוק את הגראנג' האמריקאי, ששטף את העולם מספר שנים לפני כן, ולהצליח במצעדים. אולם, תקופה זו נסתיימה לקראת סוף שנות ה-90.
במאי 2002 לא היה אף שיר בריטי במצעדים האמריקאים, לראשונה מאז 1963.
Bookends
Bookends (בעברית: תומכי ספרים) הוא אלבום האולפן הרביעי של צמד הפולק רוק האמריקאי סיימון וגרפונקל. האלבום הופק על ידי פול סיימון, ארט גרפונקל ורוי האלי, ויצא לאור בארצות הברית ב-3 באפריל 1968 בחברת ההקלטות קולומביה רקורדס.
האלבום היה מועמד בשנת 1968 לפרס גראמי לאלבום הטוב ביותר של השנה. הוא לא זכה, אך השיר "גברת רובינסון" מתוך האלבום זכה בפרס הקלטת השנה. כמו כן, האלבום נכלל ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטונס.
רשימת שירים
כל השירים באלבום נכתבו על ידי פול סיימון, למעט "Voices of Old People" שנוצר בידי ארט גרפונקל.
מוקדמות יורו 1968
מוקדמות יורו 1968 הוא טורניר כדורגל שנערך באירופה בין ספטמבר 1966 למאי 1968, ובמסגרתו התמודדו 31 נבחרות לאומיות החברות באופ"א על ארבעה מקומות ביורו 1968 שנערך באיטליה.
טורניר המוקדמות החל בשלב בתים, ממנו העפילו שמונה נבחרות לשלב רבע הגמר. בניגוד לנהוג כיום, המארחת נאלצה להרוויח את מקומה בטורניר בשלב המוקדמות.
שיטת טורניר המוקדמות
31 הנבחרות חולקו לשמונה בתים, בהם שבעה בני ארבע נבחרות ואחד בן שלוש נבחרות, שהוגרלו לפי קבוצות דירוג. על כל ניצחון ניתנו שתי נקודות, ולא שלוש כפי שנהוג כיום. בסיום שלב הבתים, העפילו שמונה הנבחרות שסיימו במקום הראשון בבתיהן לשלב רבע הגמר. שלב זה התנהל בשיטת בית-חוץ, והסתיים כחודש לפני פתיחת טורניר הגמר באיטליה.
הנבחרות המעפילות
1 במודגש: זכתה בטורניר, בנטוי: מארחת הטורניר
Hey Jude
Hey Jude (היי ג'וד) הוא שיר רוק של להקת הביטלס שיצא בשנת 1968. את השיר כתב פול מקרטני (תחת הקרדיט הקבוע לנון/מקרטני) עבור האלבום הלבן, אבל בסופו של דבר יצא השיר רק כסינגל שאורכו 7:05 דקות. היה זה התקליטון הראשון שהופק בחברת אפל רקורדס. השיר שהה שבועיים ברציפות במקום הראשון במצעד הפזמונים של בריטניה ותשעה שבועות במקום הראשון במצעד הפזמונים של ארצות הברית (נכון לאז, היה זה השיר שהחזיק בזמן הארוך ביותר במקום הראשון).
"Hey Jude" הוא הסינגל של הביטלס שמכר את המספר הרב ביותר של עותקים יחד עם I Want to Hold Your Hand. הבי-סייד של הסינגל הוא Revolution (גרסה זו לשיר שונה מהגרסה המופיעה באלבום הלבן, שם הוא נקרא Revolution 1). המגזין רולינג סטון דירג את השיר במקום ה-8 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים.
את השיר כתב פול מקרטני לבנו של ג'ון לנון, ג'וליאן (ג'ולס), לאחר שלנון התגרש מאמו של ג'וליאן (אשתו הראשונה), סינתיה.
הלחנה והשראה
בשנת 1968 נפרדו ג'ון לנון ואשתו הראשונה סינתיה, עקב הרומן של לנון עם יוקו אונו. זמן מה לאחר מכן, ביקר מקרטני את סינתיה ובנה ג'וליאן, בנו בכורו של לנון. "היינו חברים טובים מאוד במשך 'מיליוני שנים' וחשבתי שזה יהיה קצת יותר מדי לחתוך אותם מחיי", אמר מקרטני.
השם המקורי של השיר היה "היי ג'ולס", וכוונתו המקורית הייתה לנחם מעט את ג'וליאן בעקבות הגירושים של הוריו. "התחלתי עם הרעיון לשיר, שהיה – 'ג'וליאן, אל תיקח את זה קשה, קח שיר עצוב והפוך אותו לטוב יותר. נסה להתמודד עם הדבר הנוראי הזה'. ידעתי שזה לא הולך להיות קל בשבילו. תמיד הרגשתי חמלה לילדים שהוריהם התגרשו... הרעיון לשיר היה לי כבר כשהגעתי אליהם הביתה. מאוחר יותר שיניתי את השם ל-"היי ג'וד" מפני שחשבתי שזה ישמע טוב יותר". אמר מקרטני.
ג'וליאן גילה שהשיר נכתב בשבילו רק לאחר כ-12 שנים. לטענתו, הוא זוכר שהיה קרוב למקרטני יותר מאשר לאביו: "פול ואני נהגנו לבלות ביחד – יותר מאשר שביליתי עם אבא. הייתה לנו ידידות נפלאה, ונדמה שיש לי הרבה יותר תמונות שלי ושל פול משחקים יחד מהתקופה ההיא, מאשר תמונות שלי ושל אבא". למרות העובדה שמקרטני כתב את השיר עבור ג'וליאן, התעקש ג'ון לנון בתחילה שהשיר נכתב בעצם עליו. היו אנשים נוספים שחשבו שהשיר נכתב עליהם כמו כתבת העיתון דיילי אקספרס, ג'ודית סימונס. כמו כן, הועלתה השערה שכתוצאה מקשיים במערכת היחסים של מקרטני עם בת זוגו באותה התקופה, ג'יין אשר, הוא כתב את השיר שהיה בעצם מסר "תת-מודע" לעצמו. למעשה, כאשר לנון טען שהשיר נכתב עליו, מקרטני הכחיש את הטענה ואמר שכתב את השיר על עצמו.
הקלטת השיר
הביטלס הקליטו את השיר 25 פעמים באולפני אבי רוד בשני הלילות בין 29–30 ביולי 1968. ההקלטות היו ברובן חזרות ולא יועדו להקלטה עצמה.
התכנון היה להקליט באולפני "טרידנט" כדי להשתמש במכונת הקלטה בעלת 8-ערוצים (באותה תקופה באולפני "אבי רוד" היה קיים רק מכשיר הקלטה בעל 4-ערוצים). הקלטה אחת מליל 29 ביולי מצויה בדיסק האנתולוגיה השלישי. הקלטת הקצב העיקרית הוקלטה ב-31 ביולי באולפני "טרידנט". לשם כך הקליטו 4 "טייקים" ולבסוף בחרו את הטייק הראשון. הקלטת השיר הסתיימה סופית ב-1 באוגוסט כאשר ג'ורג' מרטין (מפיק מוזיקלי) הוסיף תזמורת של 36 כלים לפזמון החוזר של השיר.
התזמורת הכילה: עשרה כינורות, שלוש ויולות, שלושה צ'לי, שני חלילים, קונטרבס, בסון, שתי קלרינטים, קונטרה-בס קלרינט, ארבע חצוצרות, ארבעה טרומבונים, שתי קרנות-יער, כלי הקשה ושתי בס מיתרים. בזמן שהוסיפו קולות רקע, ביקשו הביטלס מחברי התזמורת שיעזרו להם על ידי מחיאת כפיים ושירה משותפת של הפזמון החוזר. רוב חברי התזמורת הסכימו (עבור תשלום כפול), אך חבר אחד התנגד לרעיון ולא שיתף פעולה – "אני לא מתכוון למחוא את הכפיים שלי עבור השיר הארור של פול מקרטני", אמר.
רינגו סטאר כמעט ופיספס את תזמון הכניסה שלו במהלך ההקלטה כאשר עזב לפתע להפסקת שירותים – בלי לידע את שאר חברי הלהקה – והביטלס התחילו להקליט בלעדיו. ב-1994 מקרטני אמר,.
במהלך ההקלטה הראשית, לנון צעק "או!" מלווה בצעקת "פאקינג הל" בדקות 2:56 ו-2:58 בהתאמה, לתוך השיר. זה קרה לאחר שהוא שר "תן לה להיכנס לתוך עורך" כאשר מקרטני שר "תן לה להיכנס מתחת עורך". מהנדס הקול קן סקוט אמר מאוחר יותר לכריס האנט, כתב העיתון MOJO,.
לג'ורג' האריסון ופול מקרטני היו חילוקי דעות בזמן הקלטת השיר. בזמן אחת החזרות האריסון ניגן ריף בגיטרה בתשובה לכל שורת מילים. העניין לא התאים לארגון השיר לפי תפיסתו של מקרטני, והוא הטיל וטו. בראיון מ-1994 מקרטני אמר,
רון ריצ'רדס, שעבד עבור ג'ורג' מרטין באולפני "פארלפון" ו"אייר", ומי שגילה את להקת "ההוליס", היה נוכח בהקלטות ביטלס רבות. הוא אמר שמקרטני היה "חסר רגישות לכל האחרים בסטודיו", ושהוא היה "בטירוף" כדי להפיק את ההקלטה האפשרית הטובה ביותר, כמעט בכל מחיר.
גרסאות כיסוי
בשנת 1968 הפכה גרסת כיסוי של השיר בביצועו של וילסון פיקט ללהיט בארצות הברית.
חוה אלברשטיין הקליטה גרסה עברית של השיר בשם "היי רות". את המילים כתב יורם טהרלב, והשיר הופיע באלבום "משירי ארץ אהבתי".
השיר היה לאחד מהשירים השונים של הביטלס אשר בוצעו מחדש על ידי אלביס פרסלי.
דיפתריה
דִּיפְתֶרְיָה (באנגלית: Diphtheria; בעברית: קָרֶמֶת או אַסְכָּרָה) היא מחלה התוקפת בדרך כלל את דרכי הנשימה העליונות. לפני שהורכב לה חיסון הייתה מחלת הדיפתריה נפוצה וקטלנית ביותר.
פתוגניות
המחלה נגרמת על ידי החיידק Corynebacterium diphtheriae, מתג גרם-חיובי. תת-מינים בלתי-מזיקים של C. diphtheriae שוכנים דרך קבע בגרון ועל גבי העור. החיידק הפתוגני מתיישב באזור הגרון, הלוע, האף ובעיקר באזור החגורה הלימפטית על שם ולדייר. הנזק שנגרם על ידי החיידק הוא כפול:
סוגי דיפתריה
מבחינים בין שלושה סוגי דיפתריה, לפי מוקד הדלקת. דיפתריה של האף הקדמי היא מחלה קלה בדרך כלל, והתסמין החמור ביותר שלה יכול להיות נזלת. דיפתריה של לוע האף (Nasopharynx) חמורה יותר ויכולה להביא לסיבוכים המוזכרים מטה. דיפתריה של העור היא שכיחה פחות משני הסוגים האחרים, ותסמיניה (פריחה, בעיקר) אינם חמורים.
סיבוכים
למחלה מספר סיבוכים אפשריים, העלולים להופכה לקטלנית:
אפידמיולוגיה
בעקבות תוכנית חיסונים נרחבת ברחבי העולם, הדיפתריה הפכה ממחלה נפוצה מאוד למחלה נדירה. בשנות ה-90 ברוסיה הייתה התפרצות גדולה ופתאומית של המחלה, כנראה עקב ירידה בשיעורי החיסון עקב התפרקות ברית המועצות. ב-2008 דווחו ברחבי העולם פחות מעשרת אלפים מקרים של דיפתריה, רובם בהודו.
ישראל
בשנת 1951 נמנו בישראל 2557 מקרי דיפתריה ו-24 נפטרים. בשנת 1955 נמנו 1399 מקרים של דיפתריה, ו-9 נפטרים. בשנת 1956 נמנו 965 מקרים ו-2 נפטרים ובשנת 1957 693 מקרים ונפטר אחד.
בשנות ה-70 היו כמה התפרצויות קטנות של דיפתריה אצל בדואים בסיני ובאזור שכם, אך בעשורים האחרונים דווחו בישראל רק 5 מקרים של דיפתריה.
טיפול
הטיפול בדיפתריה הוא באמצעות אנטי-רעלן המנטרל את השפעות הרעלן. בהתפרצויות נרחבות ניתנת לחולים אנטיביוטיקה, בעיקר פניצילין ואריתרומיצין; זו עוזרת רק במעט לריפוי המחלה, שכן השפעת הרעלן נמשכת גם לאחר מות החיידקים, אולם היא מונעת הדבקה והתפשטות המחלה.
תינוקות שנולדו לנשים שיש להן נוגדנים לדיפתריה, מחוסנים בעצמם למשך כמה חודשים מהלידה.
בספרות חז"ל
מחלת האסכרה הייתה מוכרת כבר לחז"ל, והיא מוזכרת בכמה מקומות בספרות חז"ל:
אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19
אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 (באנגלית: UEFA Women's Under-19 Championship) הוא טורניר כדורגל נשים שנתי, המאורגן על ידי אופ"א, המיועד לכדורגלניות מתחת לגיל 19. הטורניר הראשון נערך בשנת 1998, וכלל נבחרות שמורכבות מכדורגלניות עד גיל 18. ארבע שנים לאחר מכן, בטורניר של 2002, עלה גיל המקסימום מ-18 ל-19. באותה שנה גם נקבע שהאליפות תשמש כטורניר המוקדמות לגביע העולם עד גיל 20.
מבנה התחרות
בשנת 2020 נקבע שמבנה התחרות ישתנה ושלבי המוקדמות יערכו בפורמט הדומה לליגת האומות. הקבוצות חולקו על פי דירוגן לשתי ליגות. ליגה ראשונה בכירה (A) וליגה שנייה (B) כשקיימת אפשרות במהלך העונה לעלות לליגה הראשונה או לרדת לשנייה ולכל קבוצה קיימת אפשרות לעלות לאליפות עצמה ולזכות בתואר.
בסיבוב הראשון, הקבוצות בכל ליגה חולקו לבתים בני 4-5 קבוצות ובכל בית נערך טורניר באחת מארצות הבית ובמסגרתו כל קבוצה תשחק פעם אחת מול היריבות. הקבוצות שיסיימו אחרונות בבתי הליגה הראשונה ירדו לשנייה והראשונות בליגה השנייה יעלו לראשונה.
בסיבוב השני שוב הקבוצות בכל ליגה מחולקות לבתים בני 4-5 קבוצות ובכל בית נערך טורניר באחת מארצות הבית ובמסגרתו כל קבוצה תשחק פעם אחת מול היריבות. הקבוצות שיסיימו ראשונות בליגה הראשונה (A) מעפילות לשלב הגמר. הקבוצות שיסיימו אחרונות בבתי הליגה הראשונה ירדו לשנייה והראשונות בליגה השנייה יעלו לראשונה לקראת משחקי העונה הבאה.
בשלב הגמר יתחרו שבע הנבחרות שהעפילו מהשלבים המוקדמים והנבחרת המארחת. את שמונה הנבחרות מחלקים לשני בתים, ומהם עולות שתי הנבחרות הראשונות לחצי הגמר. שתי הנבחרות המנצחות בחצי הגמר עולות לגמר, והמנצחת בו היא האלופה.
עד שנת 2019, האליפות כללה שלושה שלבים: שלב המוקדמות הראשון שכולל את כל הנבחרות הצעירות של אירופה, שלב שני (שלב העילית) שבו התחרו 28 הנבחרות שעלו מהשלב הראשון ושלב הגמר.
קיום התחרות בישראל
ב-20 במרץ 2012 הוחלט בוועד הפועל של אופ"א כי ישראל תארח את האליפות ב-2015, ובעקבות כך הובטח מקומה של הנבחרת בטורניר הגמר. בנוסף נקבע, שהשופטת הישראלית לילך אסולין, תשמש כאחת משתי השופטות הרביעיות של הטורניר.
הערות שוליים
ֻ
נעמי צורי
נעמי צורי (1917 – 1995) הייתה זמרת ישראלית ממוצא יהודי-תימני, בעלת קול מֶצוֹ-סופרן.
נעוריה ותחילת דרכה
נעמי צורי נולדה בצנעא בירת תימן. בשנת 1923, בילדותה, עלתה לארץ ישראל, וגרה בנחלת אחים בירושלים. בצעירותה הייתה חברה בתנועת הנוער "בחרות סוציאליסטית עברית" בקבוצה שהדריך אפרים קצ'לסקי (לימים קציר, נשיא מדינת ישראל). ב-1937 נישאה למשה אלבוחר, ונולדו להם בן ובת. צורי למדה זמרה בסטודיו של פרופ' רוקה בירושלים והמשיכה את לימודיה באירופה, בהזמנת זמרת הסופרן אנה אֵל-טוּר (יהודייה מהאימפריה הרוסית שעברה לפריז ואחר-כך לאמסטרדם והייתה שם זמרת ומורה נודעת לפיתוח קול; אחת מתלמידותיה הידועות היא הזמרת ג'ני טורל), ששמעה את צורי בארץ ישראל. במשך שנתיים למדה צורי מאל-טור את אמנות ה"בל קאנטו". בשלב מאוחר יותר בקריירה שלה לימדה נעמי צורי פיתוח קול בסטודיו שפתחה בביתה בתל אביב.
קריירה
צורי הייתה בעלת קול מֶצוֹ-סופרן ששילבה בקריירה שלה את התרבות הקלאסית לצד התרבות העממית. בתחום זה היא הייתה חלוצת הזמרות התימניות. חובבי מוזיקה קלאסית הכירו אותה מביצועיה על הבמה לשירים האמנותיים של מלחיני ישראל ואירופה, ומאזינים אחרים הכירו את קולה הערב כששרה משירי טובי המשוררים והמלחינים בישראל או משירי ריקודי העם, כמו למשל השיר: "אם בארזים נפלה שלהבת מה יגידו אזובי הקיר" שהלחין יזהר ירון.
צורי שרה בתוכנית "פינת הילד", שהגישה אסתר סופר בקול ישראל במשך שבע שנים, שם היא לימדה שירי ילדים בליווי הפסנתרנית אלישבע יונוביץ'. צורי יזמה את הקמת מקהלת הילדים של "פינת הילד", ובחנה את הזמרים הצעירים לתוכנית, שבה שרו בין היתר את "כך הולכים השותלים", "יורם רב החובל מן הכרמל" וכן את "ט"ו בשבט" שחיברו יגאל וילצנר בן ה-9 ונחום ירון בן ה-10. נעמי שמר החמיאה לה במכתב מ-1958 על "הביצוע העליז והנקי של הילדים" ל"אחינו הקטן".
ציוני דרך בהופעותיה
הופעתה הראשונה על הבמה הייתה באפריל 1941 באולם ההסתדרות של מועצת פועלי ירושלים. תוכנית ההופעה כללה אריות איטלקיות, מספר שירים של שוברט ושירים מאת מלחינים עבריים כגון פאול בן-חיים ומשה רפפורט. ב-1942 הופיעה צורי ברסיטל במוזיאון תל אביב בתוכנית שכללה שירים אמנותיים של בטהובן, שוברט ומאהלר. מבקר המוזיקה הדקדקן דוד רוזוליו, שהתרשם מהופעתה של הזמרת הצעירה, ציין לאחר הקונצרט בביקורתו בעיתון "הארץ" (2 במרץ 1942) ש"איש לא ציפה מזמרת תימנייה לחדור בהצלחה לרוח תרבות המערב".
ב-1948 הופיעה בביצוע הבכורה של "שלושה שירים לסופרן ופסנתר" שחיבר המלחין יצחק אדל. ב-1954 הופיעה בבכורה העולמית בעברית באופרה "דוד" של דאריוס מיו, שהועלתה בבנייני האומה בירושלים בצורת אורטוריה בתרגומו של אהרן אשמן, אשר הוזמנה על ידי "קרן קוסביצקי" במלאת 3,000 שנה לירושלים. צורי ביצעה את תפקיד אשת ישי בליווי תזמורת קול ישראל, תזמורת משטרת ישראל ומקהלות בניצוח גאורג זינגר.
כמו כן הופיעה עם שני סולנים, מקהלה ותזמורת קול ישראל בחיזיון "קול האדמה" של משה שמיר ומרק לברי. כזמרת רפרטואר קלאסי הופיעה נעמי צורי ברסיטלים ובקונצרטים בליווי תזמורות בישראל וכן בהולנד, בצרפת ובבלגיה. בהזמנת רשות השידור של מרוקו הופיעה בתחנות שידור בצפון אפריקה. הופעותיה על גלי האתר בליווי תזמורות בארצות אלה הוציאו לה מוניטין אצל מאזיני הרדיו חובבי המוזיקה הקלאסית.