cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון (סרט)
"המצוד אחר הנמר"
בבית, הולמס סוף סוף מספר את סיפור "תחייתו". מכך שהמכתב לווטסון היה מלכודת, הולמס הבין מיד. מתחת לקצה המצוק, הבלש גילה מדף, ועד מהרה הופיע פרופסור מוריארטי. הולמס הופתע מאצילותו כאשר זה התיר לו לכתוב מכתב. במהלך הקרב משך מוריארטי את הולמס לקצה המצוק, שם נמצא המדף. בתום הקרב, החוקר הבחין במורן. מוריארטי מת במפל. על מנת שמורן יחליט שהוא ינצח, הולמס עלה על המדף ואיפשר לקולונל לירות בו בזרוע, שבהמשך היה צריך לטפל בה ברצינות. בדרך זו, הולמס זייף את מותו וצפה בווטסון מתאבל עליו. הולמס ידע שהקולונל יחזור ללונדון כדי לנקום באדייר, והוא הלך לשם, אך הסתפק במייקרופט.
הולמס ווטסון עשו עבודה נהדרת כששחררו את בריטניה מכנופיית פשע רבת עוצמה: הסוחט צ'ארלס מילברטון, פרופסור ג'יימס מוריארטי וקולונל, "צייד הנמרים" סבסטיאן מורן. ווטסון עדיין רואה את עצמו אשם במותו של אדייר, אך הולמס מנחם אותו: "שנינו אשמים במותו של אדייר המסכן." "כבר הבנו את האות 'M'," מסכם הולמס. האות הבאה היא "א", והולמס מביא כדוגמה את ליידי "אלמונית". ואז הגברת הדסון אומרת שאישה כלשהי ממתינה להולמס.
גרסאות
בשנות השמונים, בברית המועצות, הסרט שוחרר בקלטות וידאו מורשות על ידי סוכנות הקולנוע הממלכתית של ברית המועצות (גוסקינו). ברוסיה בשנות התשעים היא שוחררה ב-VHS על ידי חברת "Kroopniy Plan", כאשר מאז שנת 2000 גרסאות דיגיטליות שוחררו על ידי חטיבת "Lenfilm Video" של אולפני לנפילם עם סאונד Hi-Fi-Stereo, ובמערכת PAL.
תוך שחזור מוחלט של התמונה והסאונד, הסרט שוחרר במהדורת DVD בשנת 2002 על ידי חברת "Twister" ובשנת 2007 על ידי Kroopniy Plan.
המצפה האירופי הדרומי
המצפה האירופי הדרומי (באנגלית: European Southern Observatory, בקיצור ESO או איס"ו) הוא ארגון מחקר בין-ממשלתי לאסטרונומיה תצפיתית מהקרקע. הארגון, שנוסד בשנת 1962, מספק לאסטרונומים מתקני מחקר מהשורה הראשונה וגישה לשמי חצי הכדור הדרומי. נכון ל-2019 כולל הארגון 16 מדינות חברות: אוסטריה, איטליה, אירלנד, בלגיה, בריטניה, גרמניה, דנמרק, הולנד, ספרד, פולין, פורטוגל, פינלנד, צ'כיה, צרפת, שוודיה, ושווייץ. אוסטרליה היא שותפה אסטרטגית. ברזיל חתמה על הסכם ההצטרפות, אך טרם אישרה אותה. המצפים עצמם ממוקמים בצ'ילה שבדרום אמריקה, לה מעמד מיוחד. התקציב השנתי של איס"ו, המוענק לו על ידי המדינות החברות, עומד על כ-198 מיליון אירו, והארגון מעסיק כ-700 עובדים.
הטלסקופ הגדול במיוחד (Extremely Large Telescope, ELT), לו מראה בקוטר 39.3 מטר, נמצא כרגע בתהליכי בנייה. עם השלמת הבנייה ב-2024 יהיה ה-ELT הטלסקופ המחזיר אור הגדול ביותר בעולם. כוח איסוף האור שלו יאפשר מחקר מדוקדק של כוכבי לכת חוץ-שמשיים, של העצמים הראשונים ביקום, של חורים שחורים על-מסיביים, ושל מהות והתפלגות החומר האפל והאנרגיה האפלה השולטים ביקום.
בעזרת מתקני התצפית של איס"ו התגלו תגליות אסטרונומיות רבות, והורכבו מספר קטלוגים אסטרונומיים. בין התגליות המרכזיות ניתן למנות את העדות לחור השחור העל-מסיבי במרכז הגלקסיה שלנו, התפשטות היקום, כוכב הלכת פרוקסימה קנטאורי b שהתגלה באזור הישיב של הכוכב הקרוב אלינו ביותר, פרוקסימה קנטאורי.
היסטוריה
באביב 1953 הציעו האסטרונומים וולטר באדה ויאן אורט ממצפה ליידן שבהולנד את הרעיון להקמת מצפה גדול משותף לאסטרונומים אירופיים. ב-21 ביוני באותה שנה קיבץ אורט קבוצת אסטרונומים בליידן על מנת לדון ברעיון. מיד לאחר מכן דנו בהצעה בהרחבה בכנס בכרונינגן שבהולנד. ב-26 בינואר 1954 חתמו אסטרונומים משש מדינות אירופיות על ההכרזה על איס"ו, בה הביעו את רצונם להקמת מצפה אירופי בחצי הכדור הדרומי.
באותה תקופה, כל הטלסקופים המחזירים בעלי קוטר של שני מטרים ומעלה נמצאו בחצי הכדור הצפוני בלבד. ההחלטה על הקמת המצפה בחצי הכדור הדרומי נבעה מהצורך בצפייה בשמיים הדרומיים: כמה מנושאי המחקר, כמו החלקים המרכזיים של שביל החלב והעננים המגלניים, ניתנים לצפייה מחצי הכדור הדרומי בלבד.
אף שבתחילה תכננו להקים את המצפה בדרום אפריקה, שם כבר היו קיימים מספר מצפים אירופיים, בדיקות שנערכו בין השנים 1955 ו-1963 הראו שהרי האנדים מתאימים לכך יותר. ב-15 בנובמבר 1963 נבחרה צ'ילה כיעד עבור המצפה האירופי הדרומי. להחלטה קדמה ועידת איס"ו ב-5 באוקטובר 1962, בהשתתפות בלגיה, גרמניה, הולנד, צרפת ושוודיה. ב-1 בנובמבר 1962 נבחר אוטו הקמן כמנהלו הכללי הראשון של הארגון. ההתערבות הממשלתית בהקמת איס"ו הייתה חיונית עקב העלויות הגבוהות של משלחות חיפוש האתר. ההסכם שנחתם ב-1962 הושפע במידה רבה מ-CERN (הארגון האירופי למחקר גרעיני), בשל הדמיון הרב בין הארגונים.
ב-30 בנובמבר 1966 החל לפעול הטלסקופ הראשון של איס"ו, במצפה לה סייה בצ'ילה. מאחר ששני הארגונים עוסקים בפיתוח מכשור מתוחכם נועצו אנשי איס"ו פעמים רבות ב-CERN, וב-1970 נחתם הסכם שיתוף הפעולה בין איס"ו לבין CERN. מספר חודשים מאוחר יותר עברה מחלקת הטלסקופ של איס"ו לבניין השייך ל-CERN בז'נבה. המחלקות האירופיות של איס"ו עברו למשכנן החדש במטה איס"ו בגרכינג (ליד מינכן) שבגרמניה ב-1980.
המצפים בצ'ילה
אף שהמטה המרכזי של איס"ו נמצא בגרמניה, הטלסקופים והמצפים שלה נמצאים בצפון צ'ילה. המצפים של איס"ו בצ'ילה כוללים את מצפה לה סייה, הכולל את טלסקופ הטכנולוגיה החדשה (NTT), מצפה פרנאל, בו נמצא הטלסקופ הגדול מאוד (VLT), ומצפה יאנו דה צ'חננטור, הכולל את טלסקופ התת-מילימטר APEX, ואת המערך המילימטרי הגדול באטקמה (ALMA). הטלסקופ הגדול במיוחד (ELT) עתיד לקום בסרו ארמסונס. אתרים אלו הם בין האתרים המתאימים ביותר לתצפיות אסטרונומיות בחצי הכדור הדרומי.
לה סייה
המצפה הראשון של איס"ו, מצפה לה סייה (La Silla), ממוקם בחלקו הדרומי של מדבר אטקמה, כ-600 ק"מ צפונית לסנטיאגו דה צ'ילה, ומתנשא לגובה של כ-2400 מטרים. בדומה למצפים אחרים בסביבה, לה סייה מרוחק ממקורות של זיהום אור, והלילות בו הם מהחשוכים על פני כדור הארץ. איס"ו מפעילה שלושה טלסקופים בלה סייה: טלסקופ בקוטר 3.6 מטר, טלסקופ הטכנולוגיה החדשה, וטלסקופ ה-2.2 מטר של איס"ו ומכון מקס פלאנק.
לטלסקופים במצפה ניתן לחבר מכשור אורח, המוסר בתום סבב התצפיות. המצפה מארח גם טלסקופים לאומיים, כמו טלסקופ ה-1.2 מטר השווייצרי וטלסקופ ה-1.54 מטר הדני.
בשנים האחרונות, פורסמו כ-200–250 מאמרים מדעיים בשנה המבוססים על תצפיות שנערכו בלה סייה.
טלסקופ ה-3.6 מטר של איס"ו
טלסקופ ה-3.6 מטר של איס"ו החל את פעילותו בשנת 1977. בשנים שחלפו מאז הוא עבר שדרוגים, כולל התקנת מראה משנית חדשה. הטלסקופ, לו מעמד פרסה רגיל, נועד במקור לתצפיות ספקטרוסקופיות בתחום התת-אדום. כיום מותקן עליו הספקטרוגרף HARPS, המשמש לחיפוש כוכבי לכת חוץ-שמשיים ולאסטרוסייסמולוגיה.
טלסקופ הטכנולוגיה החדשה
עיצוב מבנה ה"כיפה" המתומן של טלסקופ הטכנולוגיה החדשה היה חדשני אף הוא. כיפת הטלסקופ קטנה יחסית, ומאווררת על ידי מערכת פתחים המפנים את זרם האוויר בצורה חלקה על פני המראה ומפחיתים את מערבולות האוויר, מה שתורם לחדות התמונות.
טלסקופ ה-2.2 מטר של איס"ו ומכון מקס פלאנק
טלסקופ ה-2.2 מטר פועל בלה סייה החל משנת 1984, ונמצא כרגע בהשאלה לזמן בלתי מוגבל מאיס"ו למכון מקס פלאנק. זמן התצפית בטלסקופ נחלק בין מכון מקס פלאנק לאיס"ו, בעוד שהפעלת ותחזוקת הטלסקופ הן באחריות איס"ו.
המכשור שלו כולל מצלמת שדה-רחב בעלת 67 מיליון פיקסלים (WFI), לה שדה ראייה בגודל של הירח המלא. מכשירים אחרים הנמצאים בשימוש בטלסקופ הם GROND (גלאי התפרצות גמא בתחום האופטי והתת-אדום הקרוב), המחפש זוהר מאוחר (afterglow) של התפרצויות קרינת גמא - הפיצוצים האנרגטיים ביותר ביקום, והספקטרוגרף בעלת הרזולוציה הגבוהה FEROS, המשמש למחקר מדוקדק של כוכבים.
טלסקופים אחרים
מצפה לה סייה מארח מספר טלסקופים נוספים, שאינם מופעלים על ידי איס"ו:
פרנאל
מצפה פרנאל (Paranal) ממוקם בפסגת סרו פרנאל במדבר אטקמה בצפון צ'ילה. סרו פרנאל הוא הר בגובה 2635 מטר, הנמצא במרחק של כ-120 ק"מ דרומית לאנטופגסטה ו-12 ק"מ מחוף האוקיינוס השקט.
המצפה כולל שישה טלסקופים עיקריים הפועלים בתחום האופטי והתת-אדום: ארבעת טלסקופי ה-8.2 מטר של הטלסקופ הגדול מאוד, טלסקופ הסקר VST בקוטר 2.6 מטר, וטלסקופ הסקר VISTA בקוטר 4.1 מטר. בנוסף, פועלים ארבעה טלסקופי עזר בקוטר 1.8 מטר, שיוצרים יחד מערך המשמש לתצפיות אינטרפרומטריות.
הטלסקופ הגדול מאוד
המתקן העיקרי בפרנאל הוא הטלסקופ הגדול מאוד (VLT), הכולל ארבעה טלסקופים כמעט זהים, בקוטר 8.2 מטר. כל אחד מהטלסקופים כולל שניים או שלושה מכשירי תצפית. ארבעת הטלסקופים יכולים לעבוד יחד בקבוצות של שניים או שלושה כאינטרפרומטר ענק. השילוב שלהם, המכונה האינטרפרומטר של הטלסקופ הגדול מאוד (VLTI), מאפשר לאסטרונומים לראות פרטים ברזולוציה טובה פי 25 לעומת זו המתקבלת משימוש באחד הטלסקופים בלבד. אלומות האור מאוחדות ב-VLTI בעזרת מערכת מראות מורכבת בתעלות תת-קרקעיות. הרזולוציה שניתן להשיג בעזרת ה-VLTI היא של אלפיות שניית קשת, רזולוציה השקולה ליכולת להבחין בפנסי מכונית הנמצאת על הירח.
הראשון מבין ארבעת הטלסקופים נחנך במאי 1998, והועמד לשימוש הקהילה האסטרונומית ב-1 באפריל 1999. שלושת הטלסקופים האחרים הצטרפו ב-1999 וב-2000, והכניסו את ה-VLT לפעילות מלאה. ארבעת טלסקופי העזר בקוטר 1.8 מטר הותקנו בין 2004 ל-2007, והוסיפו ליכולות ה-VLTI, בו ניתן להשתמש כעת גם כאשר הטלסקופים הגדולים עוסקים בתצפיות אחרות.
בממוצע מתפרסם יותר ממאמר מדעי אחד ביום המבוסס על תצפיות מהטלסקופ הגדול מאוד. בשנת 2016 פורסמו 565 מאמרים מדעיים כאלה. התגליות המבוססות על נתונים שהתקבלו בעזרת הטלסקופ הגדול מאוד כוללות תמונה של כוכב לכת חוץ-שמשי, מעקב אחר תנועת כוכבים מסביב לחור השחור העל-מסיבי במרכז שביל החלב, ותצפית בזוהר מאוחר (afterglow) של התפרצות הגמא המרוחקת ביותר הידועה.
טלסקופי סקר
טלסקופ הסקר האסטרונומי בתחום האור הנראה והתת-אדום (VISTA), לו מראה ראשית בקוטר 4.1 מטר, ממוקם על הפסגה הקרובה לזו עליה נמצא הטלסקופ הגדול מאוד.
טלסקופ הסקר של ה-VLT (בקיצור, VST) הוא טלסקופ בקוטר 2.6 מטר, המצויד ב-OmegaCAM, מצלמה בעלת 268 מיליון פיקסלים, לה שדה ראייה גדול פי ארבעה משטח הירח המלא. ה-VST משלים את VISTA בתחום האור הנראה.
ניסוי הפאת'פיינדר באטקמה
טלסקופ ניסוי הפאת'פיינדר באטקמה (APEX) מופעל על ידי איס"ו בשיתוף עם מכון מקס פלאנק לאסטרונומיית רדיו בבון שבגרמניה, ומצפה החלל אונסלה שבאונסלה, שוודיה. זהו טלסקופ בקוטר 12 מטר, הצופה באורכי גל בתחום המילימטר והתת-מילימטר, הגדול מסוגו בחצי הכדור הדרומי.
המערך המילימטרי הגדול באטקמה
המערך המילימטרי הגדול באטקמה (ALMA) הוא אינטרפרומטר אסטרונומי חדשני, המורכב מ-66 אנטנות בעלות דיוק גבוה, המתאימות לאורכי גל של 0.32 עד 3.6 מ"מ. המערך המרכזי מהווה אינטרפרומטר המורכב מ-50 אנטנות בקוטר 12 מטר כל אחת, הפועלות יחד. בנוסף פועל מערך קומפקטי יותר, הכולל ארבע אנטנות בקוטר 12 מטר, ו-12 אנטנות בקוטר 7 מטרים. המרחק המרבי בין האנטנות נע בין 150 מטר ל-16 ק"מ, מה שמעניק ל-ALMA יכולת ליצור תמונות תקריב במרחק משתנה.
סרו ארמסונס
אתר מצפה סרו ארמסונס ממוקם בפסגת סרו ארמסונס (בספרדית: Cerro Armazones), שהוא הר בסיירה וויקונה מקנה (בספרדית: Sierra Vicuña Mackenna) על רכס החוף הצ'יליאני, כ-130 ק"מ דרום-מזרחית לאנטופגסטה, במחוז אנטופגסטה, צ'ילה. לפני תחילת הבניה של אתר הטלסקופ הגדול במיוחד, הפסגה שימשה כתחנת טריאנגולציה בגובה 3,064 מטר. בעקבות השטחת ההר כהכנה לבנית פרויקט הטלסקופ הגדול במיוחד, הגובה החדש הוא 3,046 מטר מעל פני הים. האתר ממוקם באזור בעל ראות אסטרונומית עדיפה עם 89% לילות ללא עננים. באתר יש טלסקופ 1.5 מטר הקספודה (Hexapod-Telescope, ר"ת: HPT), וטלסקופים נוספים. בתאריך 26 באפריל 2010, מועצת המצפה האירופי הדרומי, בחרה באתר עבור הטלסקופ הגדול במיוחד והבניה החלה בתאריך יוני 2014.
הטלסקופ הגדול במיוחד
הטלסקופ הגדול במיוחד (ELT), שתכנונו החל בשנת 2005, עתיד להיות הטלסקופ האופטי/תת-אדום קרוב הגדול ביותר בעולם, עם מראה ראשית בקוטר 39 מטר. חנוכת הטלסקופ צפויה בשנת 2024.
יעדי מחקר
הטלסקופים של המצפה האירופי הדרומי מספקים את הנתונים לתוצאות פריצות הדרך הרבות באסטרונומיה, ומובילים למספר רב של פרסומים מדעיים מדי שנה. אסטרונומים משתמשים בתצפיות חדישות אלה כדי ללמוד על גרמי שמיים בתוך מערכת השמש ועד למרחק הגדול ביותר ביקום. טלסקופי מצפי הכוכבים של המצפה האירופי הדרומי הם למעשה המתקנים האסטרונומיים הפרודוקטיביים ביותר בעולם כשבכל יום מתפרסמים שני מאמרים מדעיים.
חיפוש כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש
בעזרת (מחפש כוכבי לכת במהירות גבוהה) (באנגלית: High Accuracy Radial Velocity Planet Searcher ,ר"ת: HARPS), מהירות רדיאלית גבוהה, גילו אסטרונומים לא פחות מארבעה כוכבי לכת המקיפים כוכב סמוך עם מסה מתחת לזו של נפטון, כולל כוכב לכת מסיבי דמוי כדור הארץ - הקטן ביותר שהתגלה אי פעם - וכוכב שביעי דמוי כדור הארץ אשר שוכן באזור הישיב של כוכבו. כוכב לכת זה מקיף את הכוכב המארח שלו בכ-66 יום. אסטרונומים חושבים שכוכב לכת זה מכוסה על ידי אוקיינוסים - עולם המים. תגלית זו מסמנת תוצאה פורצת דרך בחיפוש אחר כוכבי לכת שיכולים לתמוך בחיים. בנוסף בעזרת HARPS, אסטרונומים מצאו עדויות ברורות לכך שכוכב לכת מקיף את הכוכב הקרוב ביותר לכדור הארץ, פרוקסימה קנטאורי. לעולם הסלעי הזה, קצת יותר מסיבי מכדור הארץ, יש טמפרטורה המתאימה למים נוזליים על פני השטח שלו. טלסקופ נוסף בלה סייה, עבד בטכניקה חדשנית המכונה עידוש כבידתי, כחלק מרשת טלסקופים ברחבי העולם. שיתוף פעולה זה גילה כוכב לכת חיצוני חדש הדומה באופן משמעותי יותר לכדור הארץ מכל כוכב לכת אחר שנמצא עד כה. כוכב הלכת, המסיבי רק כחמש פעמים מכדור הארץ, סובב את כוכב האם שלו בערך כל 10 שנים, ובוודאי שיש לו פני שטח מוצקים (סלעי/קרח).
זיהוי מקורות גלויים של גלי כבידה
הטלסקופים של המצפה האירופי הדרומי בצ'ילה זיהו וחקרו את המקבילה הגלויה הראשונה למקור גל כבידה. תצפית היסטורית זו מצביעה על כך שאסטרונומים רואים את התוצאה של מיזוג שני כוכבי נייטרונים. בעקבות מיזוג מסוג זה - אירועים חזויים ארוכים המכונים קילונובה מפזרים יסודות כבדים כמו זהב ופלטינה ברחבי היקום. תגלית זו מספקת גם את העדויות החזקות ביותר כי פרצי קרני גמא למשך זמן קצר נגרמים על ידי מיזוגים של כוכבי נייטרונים.
לראשונה אי פעם, אסטרונומים צפו בגלי הכבידה וגם באור (קרינה אלקטרומגנטית) מאותו אירוע, הודות למאמץ שיתופי עולמי והתגובות המהירות של מתקני המצפה האירופי הדרומי ושל מצפים אחרים ברחבי העולם. תצפיות אלה מסמנות את תחילתה של אסטרונומיה "מרובת מסרים".
החור השחור במרכז שביל החלב
מה נמצא במרכז שביל החלב? במשך זמן רב חשדו האסטרונומים כי חור שחור מסתתר במרכז שהיל החלב, אך לא היו יכולים להיות בטוחים בכך. לאחר שנים של מחקר סדיר על המרכז הגלקטי עם טלסקופים של המצפה האירופי הדרומי במצפה הכוכבים לה סייה, סוף סוף הגיעו המדענים לראיות חותכות. כוכבים במרכז שביל החלב ארוזים בצפיפות רבה עד כי נדרשו טכניקות תצפית מיוחדות כמו אופטיקה מסתגלת כדי לשפר את הרזולוציה של הטלסקופ הגדול מאוד. אסטרונומים הצליחו לצפות בכוכבים בודדים ברמת דיוק חסרת תקדים כשהם מסתובבים במרכז הגלקטי. דרכיהם הראו כי אין ספק שהם מסתובבים באחיזת הכבידה העצומה של חור שחור על-מסיבי, כמעט פי שלושה מיליון מסיבי יותר מהשמש שלנו. תצפיות הטלסקופ הגדול מאוד חשפו גם הבזקי אור אינפרא אדום שהגיחו מהאזור בפרקי זמן קבועים. אף על פי שהגורם המדויק לתופעה אינו ידוע, הציעו החוקרים שהחור השחור עשוי להסתובב במהירות. לא משנה מה קורה, חיי החור השחור אינם שקט ושלווה.
אסטרונומים משתמשים גם בטלסקופ הגדול מאוד כדי להציץ למרכזי הגלקסיות שמעבר לגלקסיית שביל החלב, שם הם שוב מוצאים סימנים ברורים לחורים שחורים סופר-מסיביים. בגלקסיה הפעילה NGC 1097 הם יכלו לראות בפרטים חסרי תקדים רשת מורכבת של חוטים המסתובבים למרכז הגלקסיה ואולי לספק לראשונה מבט מפורט על תהליך ההתקשרות של החומר, מהחלק העיקרי של הגלקסיה. עד קצהו בגרעין. שיאו של קמפיין תצפית בן 16 שנה באמצעות הטלסקופ הגדול מאוד היה האישור בשנת 2018 להשפעות שחזתה תורת היחסות הכללית של איינשטיין על תנועת כוכב העוברת בשדה הכבידה הקיצוני בסמוך לחור השחור העל-מסיבי במרכז גלקסיית שביל החלב.
התפרצויות קרינת גמא
פרצי קרינת גמא (GRMA) הם פרצי קרני גמא אנרגטיות ביותר שנמשכות פחות משנייה למספר דקות - כהרף עין על טווחי הזמן הקוסמולוגיים. ידוע שהם מתרחשים במרחקים אדירים מכדור הארץ, לעבר גבולות היקום הנצפה. הטלסקופ הגדול מאוד צפה בזריחה של פרץ קרני גמא שהוא הרחוק ביותר שנודע אי פעם. עם הסחה לאדום מדודה של 8.2, לאור ממקור אסטרונומי מרוחק זה לקח יותר מ 13,000 מיליון שנים להגיע אלינו. התפרצות קרינת גמא נראית אפוא כאשר היקום היה בן פחות מ -600 מיליון שנה, או פחות מחמישה אחוזים מגילו הנוכחי. זה בטח שחרר פי 300 אנרגיה בכמה שניות מאשר השמש שלנו תשחרר בכל חייה של יותר מ-10,000 מיליון שנה. התפרצויות קרינת גמא הם אפוא הפיצוצים החזקים ביותר ביקום אחרי המפץ הגדול.
חוקרים ניסו לגלות את טיב הפיצוצים הללו במשך זמן רב. תצפיות מראות כי התפרצויות קרינת גמא מגיעים בשני סוגים - משך זמן קצר (קצר מכמה שניות), ומשך זמן ארוך - ועל פי החשד, שני סוגים שונים של אירועים קוסמיים גרמו להם. בשנת 2003, אסטרונומים המשתמשים בטלסקופים של המצפה האירופי הדרומי מילאו תפקיד מפתח בקישור התפרצויות קרינת גמא לאורך זמן לבין פיצוצים מוחלטים של כוכבים מאסיביים, המכונים היפרנובות. על ידי מעקב אחר התפוצצות במשך חודש שלם, הם הראו כי לאור היו תכונות דומות לזו של סופרנובה, שנגרמה כאשר כוכב מסיבי התפוצץ בסוף חייו.
בשנת 2005, טלסקופים של המצפה האירופי הדרומי זיהו, לראשונה, את האור הנראה בעקבות פרץ של משך זמן קצר. על ידי מעקב אחר אור זה במשך שלושה שבועות, אסטרונומים הראו כי פרצי המשך הקצר - שלא כמו אלה עם משך הזמן הארוך - אינם יכולים להיגרם על ידי היפרנובה. במקום זאת, נהוג לחשוב שהם נגרמים על ידי מיזוגים אלימים של כוכבי נייטרונים או חורים שחורים.
ארכיונים דיגיטליים
קבוצת תפעול ארכיון המדע קולטת ומפיצה מחדש את נתוני המצפה האירופי הדרומי ומספקת תמיכה ארכיונית. כ-200 טרה-בייטים של מידע ציבורי מופצים כל שנה דרך ארכיון המצפה האירופי הדרומי. הארכיון מכיל כ-1.01 פטה-בייטים עם עדכון מידע של כ-131 טרה-ביטיים כל שנה, ומוגדל בגודל של פקטור 10 בערך בגלל קצב ייצור הנתונים של הטלסקופים הסורקים.
פריצות דרך בטלסקופים, גלאים וטכנולוגיית מחשבים מאפשרות כעת לסקרים אסטרונומיים לייצר מספר רב של תמונות, ספקטרונומים וקטלוגים. מערכי נתונים אלה מכסים את השמיים בכל אורכי הגל, החל מקרני גמא וקרינת איקס ועד גלי אור נראה, אינפרא אדום וגלי רדיו. אסטרונומים מפתחים דרכים להנגיש את כמות הנתונים הגדולה. טכניקות אלה משתמשות בפרדיגמת הרשת של חישוב מבוזר עם גישה חלקה ושקופה לנתונים באמצעות מצפה כוכבים וירטואלי. במצפים פיזיים, טלסקופים עם מכשירים אסטרונומיים ייחודיים, המצפה הווירטואלי מורכב ממרכזי נתונים עם אוספים ייחודיים של נתונים אסטרונומיים, מערכות תוכנה ויכולות עיבוד. יוזמה גלובלית מבוססת קהילה זו מפותחת תחת ברית מצפה כוכבים וירטואלי בינלאומי ובאירופה כחלק מפרויקט המצפה האירופי הווירטואלי.
תגליות עיקריות
תצפיות עם טלסקופים של המצפה האירופי הדרומי הובילו לפריצות דרך רבות באסטרונומיה, ובמשך השנים היו אחראים לכמה ממצאים מדהימים. להלן רשימת עשר התגליות האסטרונומיות המובילות של המצפה האירופי הדרומי עד כה:
הנגשה לקהל הרחב
הפעילות החינוכית מתבצעת על ידי מחלקת חינוך ופרויקט חינוכי ציבורי של המצפה האירופי הדרומי (ESO education and Public Outreach Department, ר"ת: Outreach). הפעילות כוללת תוכניות, אירועים ומוצרים, השואפים לעמוד בדרישות התקשורת, מתקני המדע והציבור, כגון הודעות לעיתונות, תמונות, קטעי וידאו וחומר מודפס. המחלקה מנהלת את מרכז המבקרים והפלנטריום "סופרנובה" הנמצא באתר מטה המצפה האירופי הדרומי בגרכינג ליד מינכן, שנחנך ב־26 באפריל 2018. המצפה האירופי הדרומי מפרסם דו"ח שנתי החל משנת 1964 הנגיש אונליין והכולל פעילויות מרחבי הארגון ומתווה דגשים מדעיים, טכניים וארגוניים. פרסום הודעות לעיתונות המתארות התפתחויות מדעיות, טכניות, ארגוניות, הישגים ותוצאות שהושגו על ידי מדענים עם מתקני המצפה האירופי הדרומי. המצפה מפרסם שלושה סוגי פרסומים; פרסום מדעי המתאר תוצאות מהמידע המחקרי של החוקרים או ממצפי הכוכבים, פרסום פעילות ארגונית הכולל חדשות על מצפה כוכבים עכשווי, מכשירים אסטרונומיים חדשים והודעות על תערוכות ברחבי העולם. בחירת מיטב התמונות האסטרונומיות והצגתן בפומבי במהדורות צילום תקופתיות, כשכל ההודעות לתקשורת נגישות אונליין משנת 1985. לפרסום יש גרסה ידידותית לנוער וכל ההודעות מפורסמות בכל השפות של המדינות השותפות. כתב העת "השליח" (The Messenger), מפרסם את הפעילות וההודעות משנת 1974 ונגיש אונליין באתר הרשמי. פרסום גליונות כתב העת (Communicating Astronomy with the Public journal) CAPjournal באתר האינטרנט להנגשת הקהל. כתב העת משמש קישור חשוב בין הקהילה האסטרונומית המדעית והקהל, תומך בחינוך מדעי פורמלי ובלתי פורמלי תוך מתן נראות לסיפורים מדעיים. פרסום הודעות בעלי חשיבות לקהילה ותמונות בגלריה הציבורית המפרסמות צילומים יפים מהטלסקופים וכל זאת באתר הרשמי. המצפה מפרסם גם מכתבים המיועדים למדענים ולקהל הרחב המנוי בלבד. חדשות המדע מוצגות באתר הרשמי בהודעות לעיתונות (ESOcast) וכן בדו"ח השנתי של המצפה האירופי הדרומי. ESOcast הם סדרות וידאו-פודקאסט המוקדשות לדיווח על חדשות ומחקרים מאת המצפה האירופי הדרומי. בשנת 2013 פורסם סרט IMAX בשם "היקום הנסתר בתלת מימד", (Hidden Universe 3D) שהופק בשיתוף פעולה של פילם ויקטוריה והמרכז לאסטרופיזיקה ומחשוב-על  באוניברסיטת סווינבורן לטכנולוגיה עם המצפה האירופי הדרומי. הסרט הוא הרפתקה תיעודית לתוך עומק החלל על המסך הענק במדיום הקולנועי IMAX 3D של יקום מתעורר לחיים בבהירות חסרת תקדים באמצעות תמונות אמיתיות שנלכדו על ידי הטלסקופים החזקים ביותר בעולם, הנצפים על המסך ובתלת מימד.
מרכז המבקרים והפלנטריום "סופרנובה"
מרכז המבקרים והפלנטריום 'סופרנובה' הוא מרכז אסטרונומי הממוקם במתחם מטה המצפה האירופי הדרומי בגרכינג ליד מינכן, גרמניה. המרכז מציע תערוכות, סיורים מודרכים ומופעים בפלנטריום המציגים תצפיות שנעשו על ידי הטלסקופים של מצפי הכוכבים האירופי הדרומי. מרכז "סופרנובה" של המצפה האירופי הדרומי הוא מתקן חינוכי ללא מטרות רווח שאינו מקבל מימון ממלכתי למעט באמצעות תקציב התפעול הרגיל של המצפה האירופי הדרומי. הכניסה לתערוכה וכל הפעילויות החינוכיות היא ללא תשלום למעט תשלום עבור כרטיסים למופעי פלנטריום, סיורים ואירועים.
ארגון
הבניין הוא תרומה של קרן קלאוס טשירה ומכון היידלברג ללימודים תאורטיים (HITS) שקיבל המצפה האירופי הדרומי בדצמבר 2013. הוא מופעל ומנוהל על ידי מצפה הכוכבים האירופי הדרומי.
מרכז המדע גרכינג ליד מינכן
מרכז הפלנטריום והמבקרים "סופרנובה" של מצפה הכוכבים האירופי הדרומי ממוקם בקמפוס המדע בגרכינג. הקמפוס הוא הבית של אוניברסיטת מינכן והאוניברסיטה הטכנית של מינכן, בנוסף ליותר מ־80 מוסדות מדע עצמאיים וחברות מדע בינלאומיות, 6,000 אנשי צוות ו -14,000 סטודנטים. העבודה בקמפוס המדע בגרכינג מכסה מחקר בסיסי כמו גם פיתוחי היי-טק.
אדריכלות
מרכז המבקרים והפלנטריום "סופרנובה" תוכנן על ידי האדריכלים ברנהרט + פרטנר, שתכנן את בית האסטרונומיה, מרכז לחינוך אסטרונומי, במכון מקס פלאנק לאסטרונומיה בבאדן-וירטמברג, גרמניה. העיצוב של "סופרנובה" דומה למערכת כפולת-כוכבים קרובה שכוכב אחד מעביר מסה לבן לוויה. מערך זה יביא בסופו של דבר לכך שהרכיב הכבד יותר יתפוצץ כסופרנובה, ויתבהר כמו האור של שילוב כל הכוכבים בשביל החלב. הבניין כולל, אטריום בצורת ספירה בגובה 14.70 מטר ובשטח כולל של 140 מטר מרובע, שני חדרי סמינרים, אזור פיקניק, מלתחה ועלית גג לתצפית פנורמית אזורית.
פלנטריום
הפלנטריום ניפתח למבקרים ב-28 באפריל 2018 והוא מכיל אולם עם 109 מושבים וכיפה בקוטר 14 מטר. לפלנטריום יש 5 מקרנים עם רזולוציה של 4250 פיקסלים המופעלים עם תוכנות ייעודיות. במרכז יוצגו מופעי פלנטריום שהופקו על ידי מפיקים חיצוניים ותערוכות מקוריות שהופקו על יד המצפה האירופי הדרומי. החומר המלא שמפתח המצפה האירופי הדרומי עבור "סופרנובה" זמין לפלנטריומים אחרים בחינם, שפורסם תחת רישיון Creative Commons 4.0 וזה זמין יחד עם כתוביות וקריינות שתורגמו למספר שפות.
תערוכות
מרכז המבקרים והפלנטריום "סופרנובה" הוא בשטח של 2,200 מטר מרובע שמשמש לתערוכות קבע וגם לתערוכות זמניות. התערוכה הקבועה נקראת "היקום החי" לאורך 284 מטר עם 13 נושאים המציגים את נושאי המדע והטכנולוגיה שמאחורי האסטרונומיה המודרנית. המכון ללימודים תאורטיים בגרכינג תרם את המומחיות המדעית לפיתוח התוכן לתערוכה. החוקרים ממכון היידלברג ללימודים תאורטיים פיתחו יותר מעשרים תערוכות אינטראקטיביות במיוחד עבור מרכז המבקרים והפלנטריום 'סופרנובה' שיאפשרו למבקרים לצלול למגוון רחב של נושאים באמצעות הדמיות מחשב אינטראקטיביות, מציאות מדומה וגרפיקה ממוחשבת. הנושאים של התערוכה מציגים מושגים של אסטרונומיה כללית, חיים ביקום וכיצד נלמדים גרמי שמיים שמימיים באמצעות טלסקופים וטכנולוגיות מודרניות. המבקרים יכולים לחקור את כל הנושאים המדעיים המרכיבים את האסטרופיזיקה המודרנית באמצעות תערוכות מעשיות, אינטראקטיביות דיגיטליות, קטעי וידאו ומתקני שמע. בכל תחנות התערוכה יכולים המבקרים לבחור את העומק בו הם רוצים להתעמק בנושא וכל המידע מוסבר גם ברמה מיוחדת לילדים. התערוכה מתאימה גם למורים ומחנכים בכך שהיא כוללת מושגים חינוכיים מתוכניות הלימוד בבתי הספר, ומאפשרת למורים להשתמש בחלקים מהתערוכה כדי לתמוך ולהעצים את האופן בו הם מכסים את תוכניות הלימודים בבית הספר. התערוכה כוללת גם קולנוע תלת־ממדי מודרני קטן המציג סרטים תלת־ממדיים ודו־ממדיים באנגלית וגרמנית.
סיורים מודרכים
מרכז המבקרים והפלנטריום "סופרנובה" מארגן מספר סיורים מודרכים שונים בכל יום בגרמנית ובאנגלית, הכוללים נושאים מגוונים בתחום האסטרונומיה, ההיסטוריה של המצפה האירופי הדרומי והאדריכלות של מבני המצפה האירופי הדרומי. ניתן למצוא סיורים מיוחדים על מגוון נושאים. אך ישנם שלושה סיורים רגילים והם:
תוכניות חינוכיות
מרכז המבקרים והפלנטריום "סופרנובה" של המצפה האירופי הדרומי מספקת חוויות למידה לתלמידים בגילאי 4–18. אנשי חינוך מקצועיים משתמשים באסטרונומיה כדי ללמד צעירים על מדע וטכנולוגיה באמצעות סדנאות אינטראקטיביות, מופעי פלנטריום וסיורים. החוויות מותאמות לגיל הקבוצה של בית הספר האורח. פותחו שתי תצוגות פלנטריום חינוכיות שפותחו במיוחד עם קישורי לימודים חזקים. כל תצוגה מדגימה כיצד ניתן להשתמש בהקשר אסטרונומי כדי ללמד מגוון רחב של נושאי תוכניות לימודים, ומחברת אותם יחד, באופן בינתחומי. עבור מורים, מרכז המבקרים והפלנטריום "סופרנובה" של המצפה האירופי מציע השתלמויות למורים ומתאם רשת מורים בבוואריה, גרמניה ואירופה.
גלריית תמונות
תמונות אלה הן מרשימת 100 המובילות של איס"ו.
גילברט קוק
ביוגרפיה
קוק נולד ב-30 בדצמבר 1889 בטקסארקנה, ארקנסו, ובשנת 1912 הוסמך כלוטננט משנה. קוק שירת בטקסס, אריזונה, ניו מקסיקו, אזור תעלת פנמה והפיליפינים, וב-2 בספטמבר 1914 התחתן עם דוריס פרדריק.
באפריל 1918 הצטרף קוק לרגימנט הרגלים ה-58, ובמאי אותה שנה נשלח עמו לחזית המערבית, ולחם עמו בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה נשאר קוק בגרמניה כחלק מכוח הכיבוש, ובאוגוסט 1919 חזר לארצות הברית. על פעולותיו במלחמה קיבל קוק את עיטור כוכב הכסף עם עלה אלון, ואת עיטור צלב המלחמה הצרפתי.
באוקטובר 1919 מונה קוק למדריך בבית הספר לחיל הרגלים של צבא ארצות הברית, וביולי 1921 נשלח שוב לגרמניה כחלק מרגימנט הרגלים ה-8, ושהה שם עד למרץ 1923. במהלך השנים לאחר מכן מילא קוק תפקידי הדרכה ומטה שונים, ובאפריל 1941 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-21 בהוואי, ופיקד עליו במהלך המתקפה על פרל הארבור.
באפריל 1942 מונה קוק לעוזר מפקד הדיוויזיה ה-25, וביוני אותה שנה הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-104. באוקטובר 1943 מונה קוק למפקד הקורפוס ה-12, ופיקד עליו במהלך האימונים בטנסי ובבריטניה.
ב-11 באוגוסט 1944 נחת הקורפוס בצרפת, ומיד השתתף במבצע קוברה. ב-13 באוגוסט כבש הקורפוס את אורליאן ושטאודון, וב-19 באוגוסט מונה מנטון אדי למפקד הקורפוס, במקום קוק שלא חש בטוב.
במהלך השנים שלאחר מכן היה קוק חבר בכל מיני ועדות ביקורת של הצבא, ובשנת 1957 פרש לביתו. ב-19 בספטמבר 1963 מת קוק בביתו שבלה חולה, קליפורניה, ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
יחסי ערב הסעודית–שוודיה
יחסי ערב הסעודית–שוודיה הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים הרשמיים שבין הממלכה הערבית הסעודית לבין ממלכת שוודיה. היחסים ידעו עליות ומורדות במהלך השנים. שתי המדינות חברות באומות המאוחדות וארגונים בינלאומיים אחרים.
הסכסוך הפוליטי בשנת 2015
בשנת 2015, יחסי המדינות התדרדרו בשל משבר דיפלומטי כאשר שוודיה מתחה ביקורת על זכויות האדם בערב הסעודית לאחר ששרת החוץ לשעבר של שוודיה, מרגוט ולסטרם, האשימה את ממשלת סעודיה בהתעללות בבלוגר הסעודי ראיף בדאווי. בתגובה, שתי המדינות החזירו את השגרירים שלהן, ושוודיה פרשה מההסכם הצבאי שלה עם ערב הסעודית. שנה לאחר מכן המדינות חידשו את היחסים הדיפלומטיים שלהן.
המלחמה בתימן
שוודיה ספגה ביקורת רבה בהיותה שותפה במלחמת האזרחים בתימן, כאשר שוודיה סיפקה לצבא הערבי הסעודי כלי נשק וציוד ללחימה. בתגובה, שוודיה החלה לפייס בין הצדדים הלוחמים. בדצמבר 2018, הסכם בתיווך שוודי נחתם בין ממשלת תימן לבין החות'ים בסטוקהולם, בירת שוודיה.
מכירת נשק
ערב הסעודית היא הקונה השלישית הגדולה ביותר של נשק משוודיה.
איסבל נורוניה
איזבל הלנה ויירה קורדטו דה נורוניה (בפורטוגזית: Isabel Helena Vieira Cordato de Noronha; נולדה ב-18 במרץ 1964) היא במאית הקולנוע ממוזמביק.
ביוגרפיה
נורוניה נולדה ב-1964ב-לורנסו מארקז (כיום מפוטו) שבמוזמביק בתקופת הקולוניאליזם הפורטוגזי. אביה היה רופא, אשר נולד בגואה במהלך השליטה הפורטוגזית במדינה זו, אשר נמשכה עד 1961, ואמה הייתה ממוזמביק.
בתחילת 1984, פגשה נורוניה את קמילו דה סוזה, ליסיניוס דה לאסאבדו, לואיס קרלוס פטרקווים ופיטר פימנטה, קבוצה של יוצרי קולנוע שהשתתפו בהפקת O Tempo dos Leopardos("זמן הנמרים"), אשר נחשב לסרט הראשון באורך מלא שהופק במוזמביק, בהפקה משותפת עם יוגוסלביה. בגיל 20, היא הצטרפה למכון הלאומי לקולנוע, שם עבדה בתור עוזרת הפקה, עוזרת במאי, עורכת המשכיות, מנהלת הפקה, ובמאית. היא המשיכה ללמוד את מלאכת יצירת הקולנוע עם היוצרים המוזמביקים במכון, והשתתפה בתקופת "Kuxa Kanema" - תוכנית שייסד נשיא המדינה לאחר עצמאותה של מוזמביק, מכיוון שעוד לא הייתה רשת טלוויזיה במדינה, חדשות, בידור ומידע הועברו דרך סרטים קצרים שהופקו במכון. שם היא גם ביימה את שני הסרטים התיעודיים הראשונים שלה: Hosi Katekisa Moçambique ("ברוכים הבאים למוזמביק") ו-Manjacaze. תקופה זו של אמצע שנות ה-1980 נחשבה לאחת הפעילות בהיסטוריית הקולנוע של מוזמביק, ולאחת התקופות הפורחות של הקולנוע של אפריקה הדרומית.
ב-1986, חדלה ממשלת מוזמביק לממן את מכון הקולנוע, וקולנוענים רבים נותרו ללא עבודה. נורוניה החלה לעבוד בתור יוצרת עצמאית. היא אחת ממייסדי קואופרטיב הווידאו הראשון (Coopimagem) של איגוד הבמאים של מוזמביק. ב-1991, היא יצרה את הסרט התיעודי Así na Cidade ("פעם בעיר"), על חיילים-ילדים פליטי מלחמה, אשר מוכרים עיתונים בעיר מפוטו. בשנה זו היא גם ילדה את בתה, והחליטה לממש את חלומה ללמוד פסיכולוגיה במכון האוניברסיטה הפוליטכנית של מוזמביק, וסיימה את התואר שלה בפסיכולוגיה קלינית וייעוץ ב-2002. לאחר מכן, החלה ללמד במוסד זה פסיכואנליזה, פסיכולוגיה חברתית, ותקשורת. ב-2007 הוא השלימה תואר שני בבריאות הנפש ועבודה סוציאלית באוניברסיטת לאון, שבספרד.
ב-2003, החלה נורוניה לשלב את תחום פעילותה כפסיכותרפיסטית עם עבודתה הקולנועית. בסיוע מענק מטעם קרן הקולנוע AMOCINE, היא צילמה את הסרט התיעודי Sonhos Guardados ("חלומות שמורים"). בשנת 2007, יצרה את הסרט הראשון שלה באורך מלא, הסרט התיעודי, Ngwenya, o crocodilo. ("נגווניה התנין"), על הצייר המוזמביקי מלגנטאנה ולנטה נגווניה.
אחת העבודות החשובות ביותר שלה היא Trilogia das Novas Famílias ("טרילוגיות המשפחות החדשות"), שלישיית סרטים דוקומנטריים על מודל המשפחות החדשות שקם במוזמביק, המורכב מילדים יתומים, כתוצאה ממגפת התסמונת הכשל החיסוני הנרכש.
פרסים
בשנת 2009, זכתה נורוניה בפרס האישה היוצרת בפסטיבל Cineposible, עבור סרטה Mãe dos Netos ("אם הנכדים"). באותה שנה, היא זכתה בפרס Janela para o Mundo (חלון לעולם) לסרט התיעודי הטוב ביותר עבור Ngwenya, o crocodilo, בפסטיבל הסרטים של אפריקה, אסיה ואמריקה הלטינית במילאנו.
נת'ניאל בוזוליק
ביוגרפיה
בוזוליק נולד בסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה, בנם של הורים קרואטים.
הוא למד בבית הספר התיכון לבנים מכללת דה לה סאל (אנ') באשפילד (אנ'), סידני. לאחר מכן, רכש כישורי משחק בתיאטרון ATYP בוולומולו ובבית הספר למשחק לקולנוע וטלוויזיה 'Screenwise', וסיים את לימודיו בשנת 2004.
קריירה
בוזוליק הנחה את תוכנית הילדים "סטודיו דיסני" בערוץ דיסני ב-2005.
בוזוליק שיחק בתפקיד הראשי בסרט "Offing David" ב-2008, לצד השחקן האוסטרלי אדם ג'יי יינד  ושיחק בתפקידים קטנים בסרטים אוסטרליים נוספים.
בשנים 2014–2015 השתתף בארבעה פרקים של הסדרה "שקרניות קטנות".
בשנת 2020 גילם את ריצ'רד בסרט האימה "ים כחול עמוק 3".
בשנת 2022 שב בשלישית לגילום הדמות קול מייקלסון בהופעת אורח בעונתה הרביעית של הסדרה "מורשות".
בז חופים
בז חופים (שם מדעי: Falco eleonorae) הוא עוף דורס קטן מהסוג בז השייך למשפחת הבזיים. נפוץ ביבשות אירופה, אסיה ואפריקה ובעיקר בים התיכון. בז חופים בישראל נחשב לעוף נדיר. בתי גידולו האופייניים הם מצוקים וחופים בקרבת הים. לעיתים קרובות הוא מקנן במושבות הממוקמות באיים סלעיים.
מקור השם
השם המדעי של בז החופים הוא Falco eleonorae לזכר אליאונור די-ארבוראה ששלטה בסרדיניה בסוף המאה ה-14. די-ארבוראה חוקקה חוקים המגנים על בזים וניצים, כולל איסור "גנבת" גוזלים בעונת הקינון של הבז.
תיאור
לבז החופים שני מצבים בהם הוא יכול להופיע, גוף אדמדם ולחי לבנה (70%) לעומת זאת ישנם בזי חופים בעלי צבע חום כהה (30%).
הבז הצעיר מנוקד כולו, שולי הנוצות בגבו בהירים, כיפה בהירה למדי בראשו ולחיים בצבע קרם.
בית גידול ותפוצה
בז החופים מקנן באיים ומצוקים בים התיכון, מהאיים הקנריים, מרוקו, יוון וקפריסין. האוכלוסייה ברובה נמצאת בחורף במדגסקר ומעטים גם במזרח אפריקה.
בשנים האחרונות נרשמה ירידה באוכלוסייה המקננת. בזי החופים נחשבים היום - "נדירים" ברמה האירופית אך לא בכל העולם.
בז חופים בישראל
בישראל נחשב בז החופים לעוף נודד נדיר, וניתן לראותו בקיץ בעיקר בצפון הארץ ובמרכז.
בקיץ 2021, נצפו מספר גדול מהרגיל של בזי חופים ותועדו בפעילות קבועה, בעיקר במעופי ציד מעל היער המפותח של הר מירון.
צורת הנדידה
מסלול הנדידה של בז החופים התגלה לאחרונה בניגוד להשערות קודמות, הוכח על ידי לוויין טלמטריה שמסלולו עובר ביבשת אפריקה. חוקרים ספרדיים וגרמנים הוכיחו בעזרת לוויין העוקב אחר חיות כי הוא נודד ביבשה דרך מדבר סהרה, משם ליערות גשם עד שמגיע קניה ולמוזמביק. המרחק הכולל שהוא עובר הוא כ-9,000 ק"מ לכיוון.
תזונה
בז החופים ניזון בעיקר מחרקים ולעיתים בעת נדידה, תעופה ודאייה הוא תופס ציפורים קטנות, מוריד מהן את הנוצות ואוכל אותן.
רבייה
בז החופים מתרבה בעונת הסתיו ומטיל כארבע ביצים. בעונה זו ישנה נדידה רבה של ציפורים לאזור קינונו לכן מנצל זאת הבז ונעזר בציפורי שיר בגידול צאצאיו. בנוסף, ציפורים נודדות רבות מתקשות לעוף וכך בז החופים יכול לצוד אותן במהירות וללמד את הצאצאים שלו לצוד. מיד עם תום גידול הגוזלים ופריחתם מן הקן, יוצאים הבוגרים ולאחריהם הצעירים לנדידה לפני הגעת החורף. זהו גם אחד המינים האירופאים האחרונים שהתגלו למדע.
שוגרלנד אקספרס
שוגרלנד אקספרס (באנגלית: The Sugarland Express) הוא סרט דרמת פשע אמריקאי, בבימויו של סטיבן ספילברג שגם היה שותף בכתיבתו. זהו סרטו הראשון של ספילברג אשר הוצג בבתי הקולנוע. בסרט מככבים גולדי הון, בן ג'ונסון, ויליאם אתרטון ומייקל סאקס.
הסרט מגולל את סיפורם של בעל ואישה המנסים להימלט מהחוק והוא מבוסס על אירוע שהתרחש במציאות. בסרט, לוקחים בני הזוג שוטר סיור כבן ערובה ויוצאים למסע בריחה לאורך מדינת טקסס, בניסיונם לתבוע בחזרה לחזקתם את בנם בטרם יימסר למשפחת אומנה. הסרט צולם כולו במדינת טקסס שבה אירע גם הסיפור האמיתי (אם כי באזורים שונים). לפי עלילת הסרט, בני הזוג מנסים להגיע לבית המשפחה אשר בחזקתה נמצא הילד בעיר שוגרלנד שבטקסס, ומכאן שמו של הסרט.
ספילברג שכנע את המפיקים ריצ'רד זאנוק (בנו של מפיק העל ומייסד אולפני פוקס דריל זאנוק) ודייוויד בראון שיאפשרו לו לביים את סרטו הקולנועי הראשון בהתבסס על הסיפור האמיתי לעיל. הסרט צולם בינואר עד אפריל 1973 בסיוע כ-5,000 ניצבים מתושבי טקסס. סרט זה כולל גם את שיתוף הפעולה הראשון בין ספילברג ובין המלחין ג'ון ויליאמס. מבין כל הפסקולים שחיבר ויליאמס עבור ספילברג (כל סרטיו מלבד חמישה), זהו היחיד שלא יצא לאור כאלבום נפרד. עם זאת, ויליאמס הקליט בשנית את נעימת הסרט ב-1991 בליווי טוטס טילמנס ותזמורת הטיילת של בוסטון. ההקלטה נכללה באלבום האוסף משנת 1991 שכולל מגוון יצירות מבין שלל שיתופי פעולה בין השניים.
עלילה
לו-ג'ין פופלין מבקרת את בעלה קלוביס בבית כלא בטקסס ומבשרת לו כי בנם עומד להימסר לידי משפחת אומנה לצמיתות. אף על פי שקלוביס נמצא ארבעה חודשים בלבד לפני שחרורו, היא משכנעת אותו לברוח ולסייע לה להשיג את הילד בחזרה. הם תופסים טרמפ במכוניתו של זוג מבוגר, אך כאשר ניידת סיור עוצרת אותם בגין עבירת תנועה קלה, לו-ג'ין וקלוביס נמלטים עם המכונית. שוטר הסיור שעצר אותם, מקסוול סלייד, פותח במרדף אחריהם וכאשר המכונית נקלעת לתאונה והוא ניגש לסייע להם, הם מצליחים להשתלט על האקדח והניידת שלו ולוקחים אותו כבן ערובה. בני הזוג וסלייד נוסעים לאורכה של טקסס כאשר מלווה אותם שיירת ניידות משטרה (בפיקודו של קפטן טאנר), רכבי חדשות ומסוקים. במהלך המסע, אשר כולל עצירות תדלוק וקניית מזון מהיר בדרך, נרקמים בין בני הזוג ובין סלייד קשרי חברות וכבוד הדדי.
כאשר בני הזוג וסלייד מגיעים לבית משפחת האומנה הם נתקלים במארב של כוחות משטרה. קלוביס נורה בידי צלפים ונהרג, לו-ג'ין נלקחת למעצר וסלייד משוחרר ללא פגע. שקופית המופיעה בסוף הסרט מספרת כי לאחר ריצוי מאסרה, לו-ג'ין הצליחה בסופו של דבר לשכנע את הרשויות וקיבלה בחזרה את בנה.
צוות השחקנים
שוטר הסיור שנחטף במציאות, ג'יימס קנת' קרון, השתתף אף הוא בסרט בתפקיד אורח קטן.
הסיפור האמיתי
הדמויות של לו-ג'ין וקלוביס פופלין מבוססות על איילה פיי הולידיי דנט בת ה-21 ורוברט "בובי" דנט בן ה-22, דמותו של מקסוול סלייד מבוססת על שוטר הסיור ג'יימס קנת' קרון, בן ה-27 ודמותו של קפטן טאנר מבוססת על קפטן ג'רי מילר.
במציאות, איילה פיי לא הבריחה את בובי מבית הכלא - הוא שוחרר עוד לפני אירוע החטיפה, שאירע ב-2 במאי 1969. בניגוד למסע בן היומיים בסרט, המסע האמיתי ארך מספר שעות והסתיים באותו היום. בובי נורה בבית הוריה של איילה פיי בעיירה ווילוק שבטקסס, לשם הם נסעו על מנת לבקר את שני ילדיה של איילה פיי מנישואים קודמים. הוא מת בדרך לבית החולים. איילה פיי נעצרה ובהמשך נידונה לחמש שנות מאסר, אך בסופו של דבר ריצתה רק מספר חודשים. היא מתה מסרטן ב-1992. השוטר קנת' קרון המשיך לשרת כשוטר במחלקת ביטחון הציבור של טקסס עד לשנת 1978. הוא מת כתוצאה מהתקף לב בפברואר 2011.
ביקורות
התגובות לסרט היו חיוביות ברובן. בעוד חלק מהמבקרים טענו כי ספילברג לא העניק מספיק עומק לדמויות הראשיות והתרכז יתר על המידה בסיטואציה המגוחכת שיצר המרדף, אחרים שיבחו את משחקה של גולדי הון ובעיקר את יכולות הבימוי של ספילברג שהיה אז צעיר וכמעט אנונימי, ואת יכולתו להפוך את הסיפור האמיתי הפשוט לסרט המשלב אלמנטים קומיים וטרגיים ומייצג תמונה מפוכחת של החברה האמריקאית. מבקרים רבים ניבאו על בסיס הסרט כי ספילברג עוד יוכיח את עצמו כבמאי שיירשם בספרי ההיסטוריה של הוליווד.
גם בישראל התקבל הסרט בתגובות חיוביות. כך למשל נתן גרוס בביקורתו על הסרט: "סרט שבולט לטובה בביצועו המבריק, בחינו, בסגולותיו הקולנועיות ובמשקלו." מאיר שניצר כותב: "זהו האנושי שבסרטי שפילברג, שהוא בדרך-כלל בלתי אנושי ביותר. תערובת של הומור וחרדה ומלודרמה, עם גולדי הון המצוינת בתפקיד הראשי."
פרסים
הסרט זכה בפרס "התסריט הטוב ביותר" לשנת 1974 בפסטיבל הקולנוע בקאן.
Tell Me You Love Me
Tell Me You Love Me (בעברית: אמור לי שאתה אוהב אותי) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת האמריקאית דמי לובאטו. האלבום יצא ב-29 בספטמבר 2017 על ידי חברות התקליטים איילנד רקורדס, הוליווד רקורדס, וסייפהאוס רקורדס. הסינגל הראשון מהאלבום, "Sorry Not Sorry", יצא לאור ב-11 ביולי 2017, וזכה להצלחה מתונה ברחבי העולם.
רקע והפקה
לאחר צאת אלבום האולפן החמישי שלה, Confident, בחודש אוקטובר 2015, לובאטו סיפרה למגזין "לטינה" כי לאלבום ההמשך שלה יהיה "אווירת נשמה יותר". בחודש אוקטובר 2016 היא הודיעה באמצעות חשבון הטוויטר שלה כי תעשה הפסקה ממוזיקה ומאור הזרקורים בשנת 2017, וקבעה "אני לא בנויה לעסק הזה או לתקשורת". עם זאת, היא חשפה בפני מייק אדם באוגוסט 2017 כי לאחר שעבדה עם ארגוני צדקה מוקדם יותר באותה השנה, היא חשה מעודדת והחלה ליצור מוזיקה שוב, מה שהוביל בסופו של דבר לאלבום. הזמרת הזכירה כי נבחר שם ותאריך יציאה לאלבום, אך היא לא הורשתה לחשוף אותם באותה עת.
לובאטו גם סיפרה לחדשות MTV באותו חודש כי היא הושפעה מאמנים רבים לקראת האלבום, כולל אריתה פרנקלין, כריסטינה אגילרה וקלאני. היא הצהירה כי האלבום קיבל השראה רבה מאלבומה של אגילרה, Stripped, וכינתה אותו "אלבום פריצה שבאמת הפך אותה לאייקון שהיא היום". לובאטו הצהירה שהיא עבדה עם המפיקים פארל ויליאמס ומייק ויל מייד איט, אך עבודתם לא תיכלל באלבום.
הצלחה מסחרית
בבריטניה, הגיע האלבום למקום החמישי במצעד האלבומים הבריטי, והיה לאלבום המצליח ביותר של לובאטו במדינה. האלבום הגיע למקום השמיני באוסטרליה, והיה לאלבומה השני שנכנס לעשיריה הפותחת במצעדי ה-ARIA לאחר ש-Confident הגיע למקום השלישי. האלבום הגיע למקום השלישי עם כ-79,000 יחידות שקולה לאלבום והיה לאלבומה החמישי ברצף שנכנס לחמישייה הפותחת במדינה. בקנדה האלבום הגיע למקום הרביעי והיה גם לאלבומה החמישי שהגיע לחמישייה הפותחת של המצעד. בחודש אוגוסט 2018 האלבום קיבל תואר פלטינה בארצות הברית, והיה לאלבומה השני של לובאטו שהגיע למעמד זה, כשהשני הוא Confident.
Mi Mala
Mi Mala (בעברית: הנערה הרעה שלי) הוא שיר שהוקלט על ידי הצמד הוונצואלי מאו וריקי, ביחד עם הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י, מתוך אלבום האולפן הראשון שלו, Para Aventuras y Curiosidades. השיר יצא לאור ב-13 באוקטובר 2017, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק לטין, כסינגל המוביל מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-68 במצעד הסינגלים הספרדי. רמיקס רשמי בו התארחו בקי ג'י, לאלי ולזלי גרייס יצא לאור ב-9 בפברואר 2018.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ריקרדו רגלרו, מאוריסיו רגלרו, קרול ג'י, קמילו, מקס מאטלוק, מרקו מאסיס וג'ון ליאון והופק על ידי טייני. את השיר הוציא הצמד וקרול ג'י בשנת 2017, אך בשנת 2019, הוחלט לכלול אותו באלבום הבכורה של הצמד, Para Aventuras y Curiosidades, כסינגל המוביל מתוכו וזאת, בנוסף לכך שגם הרמיקס נכלל באלבום.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-75 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-13 באוקטובר 2017 בערוץ היוטיוב הרשמי של מאו וריקי. בתחילת הקליפ, ניתן לראות שני גברים יושבים על מיטה כשברקע צבעים ורודים. בהמשך לכך, ניתן לראות שתי נשים בסצנה דומה ולאחר מכן, את קרול ג'י כשמאחוריה רקע בצבע שחור. הקליפ הופץ ביום יציאתו של "Mi Mala" כסינגל.
נכון לאפריל 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-95 מיליון צפיות.
רמיקס
ב-9 בפברואר 2018 יצאה לאור גרסת רמיקס בשם  הכוללת שירה של בקי ג'י, לאלי ולזלי גרייס. הווידאו קליפ הרשמי שלו צולם ב-18 בינואר 2018 במיאמי, פלורידה, ובוים על ידי במאי הווידאו קליפים דייוויד בורקס. גרסת הרמיקס קיבלה מועמדות בקטגוריית "הרמיקס של השנה" בטקס ה-31 של פרסי לו נואסטרו.
רקע והרכב
במהלך העבודה על הרמיקס, רצו מאו וריקי ששלוש נשים שונות ישירו גם כן, בנוסף לשירתה של קרול ג'י. באחד מהראיונות שקיימו השניים עם ספוטיפיי, ריקי אמר "אני חושב שזה מאוד חשוב לתמוך בכישרון נשי, [כך] שזה [השיר] נעשה חזק יותר עם שירתן של הנשים האחרות". קרול ג'י הודתה שהיא "מתרגשת" מהשיר כי הוא "נאמן למה ש[היא] אי פעם רצתה בקריירה [שלה]: לתת לנשים סיבות להרגיש מלאות השראה ומעולות". לזלי גרייס הצהירה כי "בתעשיית המוזיקה, נשים תופסות את הטריטוריה שלהן" ולאלי הוסיפה כי "הגיע הזמן של נשים להצטרף". לבסוף, בקי ג'י גם הביעה את התרגשותה באומרה: "אנחנו הדור הצעיר הזה במוזיקה, ולהיות מסוגלים לחלוק את האור זה פשוט מדהים".
בקי ג'י וגרייס עבדו בעבר יחד על הסינגל המשותף שלהן "Díganle". השיר הגיע למקום ה-13 במצעד השירים הדיגיטליים הלטיניים וקיבל את תואר הפלטינה הלטינית על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). בשנת 2011, מאו וריקי ("MR" באותה העת) שיתפו פעולה עם טין אנג'לס, הלהקה לשעבר של לאלי, בתיאטרון גראן רקס בבואנוס איירס.
ביקורת
במגזין בילבורד תיארו את השיר כ"רמיקס רוחש של ג'אם רגאטון בעל קצב איטי". בנוסף, דיאנה מרטי מ- טענה שהשיר "מדבק וגורם לכך שהמאזין מוצא את עצמו שומע אותו שוב ושוב". ב-Fuse כתבו ש"[הרמיקס] הוא יותר מסתם עיבוד מחודש לוהט, הוא זרקור גדול יותר על הכישרון הנשי הגדול שמגיע מקהילת המוזיקה הלטינית".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של הרמיקס צולם בידי הבמאי דייוויד בורקס במיאמי, פלורידה ב-18 בינואר 2018. הוא הוקרן בבכורה עולמית באפליקציית ספוטיפיי לנייד ב-9 בפברואר 2018, במסגרת Viva Latino שהושק מחדש באותה העת. שלושה ימים לאחר מכן, ב-12 בפברואר, הועלה ליוטיוב. בורקס ביים גם את הקליפ של הגרסה המקורית ל-"Mi Mala".
בקליפ, קרול, בקי, לזלי ולאלי מצטלמות בסצנות שונות שמותאמות לכל אחת מהן, אך מדגישות את חוסר חיבתן למאו וריקי במסגרת העלילה של הקליפ עצמו. לאחר מכן, ניתן לראות את פרצופם של כל האמנים מוקרנים על גבי צג מסוים. לאורכו של הקליפ לובשות קרול, בקי, לזלי ולאלי בגדים שונים וזאת, בנוסף לתסרוקות שונות שנעשו במיוחד עבור הקליפ.
הצלחתו של הקליפ הייתה בינלאומית והוא הצליח לצבור למעלה מ-345 מיליון צפיות, מה שהפך אותו לאחד מהנצפים ביותר של כל אלה שביצעו אותו.
יוליה שוויגר
יוליה שוויגר (נולדה ב-20 באוקטובר 1994) היא שחמטאית ישראלית בדרגת אמן בינלאומי. אלופת ישראל בשנים 2018, 2021 ו-2022, ושחקנית נבחרת הנשים של ישראל.
ביוגרפיה
יוליה שוויגר נולדה בוויניצה, שבאוקראינה. היא החלה להתחרות בשחמט בגיל חמש, ובגיל 14 עלתה לישראל במסגרת תוכנית נעל"ה. תחילה התגוררה בקיבוץ שובל ובשנת 2010 סיימה את לימודי התיכון במבואות הנגב. שוויגר שיחקה במסגרת מועדון באר שבע בליגה הלאומית ומאמנה היה רב-אמן מרק צייטלין.
בשנת 2013 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל האוויר כספורטאית מצטיינת. באותה שנה הייתה האישה היחידה שהשתתפה בגמר אליפות ישראל הפתוחה.
נכון ל-2021, שווייגר היא סטודנטית לתואר ראשון בהנדסה כימית במכללת סמי שמעון ומתגוררת בבאר שבע.
השתתפות באולימפיאדות השחמט
שוויגר ייצגה את ישראל, במסגרת נבחרת הנשים, בארבע אולימפיאדות שחמט.
נערת הרוק
נערת הרוק הוא פזמון שכתב יצחק לאור, הלחין מתי כספי וביצעה ריקי גל. השיר יצא לאור בשנת 1987.
רקע
השיר נכלל באלבום "ריקי גל" שהיה לאלבום הבכורה שלה.
כשגל וכספי עבדו על אלבומה, הבחין כספי במילות השיר בעודו מעלעל בעיתון. כשיצא השיר הוא בתחילה נאסר לשידור ברדיו בגלל מילותיו הפרבוקטיביות ועיסוקו בסקס ושימוש בסמים. כך, אחד הבתים בשיר כלל את המילים:
היא מזדיינת בקלות (או כמעט לא זזה כמעט כל הדפיקה או מסייעת בתנועה קלה של הישבן שלה לאקט החדירה וקופאת או משתוללת) היא לא אוכלת או היא כן אוכלת או היא לא גומרת או היא כן גומרת או היא לא מדברת היא לא נותנת לא מזדיינת לא או כן מאוננת אולי רק מבשלת להם אולי רק מתבוננת בהם בשקט בשקט בסוד הם מעשנים מריחואנה ושותקים
השיר עוסק בנערה המחפשת להתחבר עם להקת רוק לא מצליחה במיוחד, ולגעת בעולם הזוהר של הרוק. הדרך לשם מבחינתה עוברת דרך מיטתם של חברי הלהקה. כשנחשפה ריקי גל למילים היא התלהבה מהן כי ראתה בנערת הרוק את דמותה, של גרופית ההולכת אחר מוזיקאים. גם השימוש בסמים היה נקודת דמיון ביניהן.
האנה פן
האנה קלוהיל פן (11 בפברואר 1671 - 20 בדצמבר 1726) הייתה מושלת אנגלו-אמריקאית, הייתה אשתו השנייה של מייסד המושבה האמריקנית פנסילבניה ויליאם פן. היא ניהלה בפועל את מחוז פנסיבליה לאחר שבעלה סבל משבץ מוחי במשך 6 שנים. ועוד 8 שנים לאחר מותו ב-1718.
ב-28 בנובמבר 1984 העניק לה נשיא ארצות הברית רונלד רייגן את התואר אזרח כבוד של ארצות הברית והיא האישה הראשונה בהיסטוריה שקיבלה את התואר הזה.
ביוגרפיה
נולדה ב-11 בפברואר 1671 לתומאס קאלואהיל בעיר בריסטול שבאנגליה.
כשהייתה בת 25, ב-5 במרץ 1696 התחתנה עם ויליאם פן, בן ה-52. היא ילדה את בנם הראשון (מתוך שמונה) במהלך המסע שלהם לאמריקה.
כשוויליאם פן מת בגיל 73 ב-30 ביולי 1718, צוואתו העניקה להאנה פן שליטה מלאה במושבה והונו. אך בנו הבכור של ויליאם פן מנישואיו הראשונים, וויליאם פן הבן, ביקש לפסול את צוואתו של אביו על מנת להשיג שליטה במושבה. תביעתו לא צלחה, והאנה פן נשארה אחראית על המושבה עד שמתה משבץ מוחי בבית בנה בלונדון ב-20 בדצמבר 1726 בגיל 55.
ג'רי האוסמן
ג'רי האוסמן (באנגלית: Jerry Allen Hausman; נולד ב-5 במאי 1945) הוא כלכלן אמריקאי, מכהן כפרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. הוא ידוע כמפתח מבחן האוסמן וקיבל מספר פרסים מדעיים.
ביוגרפיה
ג'רי האוסמן נולד בעיירה בוירג'יניה המערבית. בשנת 1968 הוא סיים בהצטיינות אוניברסיטת בראון ובהמשך עבר לאוניברסיטת אוקספורד בה סיים את הדוקטורט בשנת 1973. מאז הוא עובד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. במהלך עבודתו במכון הוא היה מנחה של עבודות דוקטורט רבות.
אילמרי יוטיליינן
הישגיו
יוטיליינן הוא אלוף ההפלות של כל הזמנים בחיל האוויר הפיני. הוא הטיס מטוסי קרב מדגם פוקר, ברוסטר באפלו ומסרשמיט Bf 109. הוא אחד מבין ארבעה אישים שזכו פעמיים בעיטור הצבאי הגבוה ביותר בצבא הפיני, צלב מאנרהיים, והיה אלוף ההפלות במלחמת העולם השנייה מבין האישים שאינם מגרמניה (לגרמניה הנאצית היו מעל 50 אלופי הפלות שזקפו לזכותם מעל 100 הפלות של מטוסי האויב). הוא סיים את המלחמה מבלי שמטוסיו נפגעו כלל ממטוסי אויב (פעם אחת אולץ לנחות לאחר שאש נ"מ ידידותית פגעה במטוס המסרשמיט שלו). כמו אלוף ההפלות היפני, סוברו סאקי, הוא מעולם לא איבד את סגנו בקרב. בנוסף לאלו, ביצע את ההפלה הראשונה בחיל האוויר הפיני בסיוע מכ"ם ב-24 במרץ 1943. מפעיל מכ"ם גרמני שבדק את מערכת המכ"ם החדשה שלו הנחה אותו לעבר מטוס קרב סובייטי מדגם Pe-2. המכ"ם הפך למבצעי 3 ימים לאחר מכן.
ג'רי האוסמן
ביוגרפיה
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא היה בין מובילי לפיתוח מבחן האוסמן שבודק את המובהקות של אומדן מול אומדן אלטרנטיבי. בהמשך הוא עבר בתחום התקשורת בו הוא עסק בתחום המונופולים, מיסוי ורגולציה. בין היתר הוא מונה למנהל מרכז לחקר כלכלת התקשות במכון בו הוא עובד.
אילמרי יוטיליינן
חייו
החל את תקופת שירות החובה שלו בצבא הפיני ב-9 בספטמבר 1932 והחל לשרת כטייס בשנת 1935. ב-1 במאי 1935 קודם לדרגת סמל.
במהלך מלחמת החורף (שפרצה ב-30 בנובמבר 1939) יוטיליינן הטיס מטוס קרב מדגם פוקר D.XXI. את ניצחונו האווירי הראשון רשם ב-19 בדצמבר 1939, לאחר שיירט מפציץ מדגם איליושין DB-3 ופגע בשניים נוספים. עד לסיום מלחמת החורף, השיג 2 הפלות לבדו והפלה נוספת בשיתוף עם טייסי קרב אחרים.
במלחמת ההמשך החל להטיס מטוס מדגם ברוסטר באפלו. ב-21 ביולי 1941 הוא ו-5 טייסי קרב נוספים הוזנקו לאוויר על מנת ליירט מטוסי קרב סובייטים שהתקרבו לבסיסם. בהזנקה זו הפיל מטוס קרב מדגם פוליקרפוב I-153. מספר ימים לאחר מכן, ב-1 באוגוסט, שבעה מטוסי קרב של חיל האוויר הפיני הוזעקו לקרב אווירי בו הפילו 6 מטוסי I-16. יוטיליינן (שהועלה לדרגת רב-נגד משנה באותו זמן) ביצע 2 מההפלות.
ב-6 בפברואר 1942, בעת טיסת סיור יחד עם טייסי קרב נוספים, נתקל ב-7 מפציצים מדגם טופולוב SB מלווים ב-12 מטוסי מיג-3 ויירט 2 מהמפציצים.
לאחר מכן סיפר:
ב-26 באפריל 1942 היה לראשון מיחידתו שקיבל את עיטור מאנרהיים. בסך הכל, רשם 34 הפלות במטוסו מדגם ברוסטר באפלו B-239, כאשר 28 מהם (כולל 3 הפלות משולשות) ביצע בין 9 ביולי 1941 ל-22 בנובמבר 1942.
ב-1943 הועבר ללהק אחר בחיל האוויר הפיני שהטיס מטוסי מסרשמיט. עם מטוס מדגם זה הצליח ליירט כ-58 מטוסי אויב. הוא סירב לקבל דרגות של קצונה מחשש שהדבר ימנע ממנו לטוס.
את ההפלה ה-94 והאחרונה שלו ביצע ב-3 בספטמבר 1944 ובה יירט מטוס מדגם Li-2, הגרסה הרוסית למטוס האמריקאי דאגלס C-47.