cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רובוטריקים (סרט)
עלילה
מחנה צבאי של ארצות הברית בקטר מותקף על ידי כוחות השקרניקים, כאשר השקרניק "בלאק-אאוט", פוגע בקווי ההגנה של ארצות הברית ומשבש מכשירים טכנולוגיים. צוות לוחמי כוח ריינג'רס ששרדו את המתקפה בבסיס הצבאי, בפיקוד קפטן ויליאם לנוקס, מצליחים להימלט למדבר, שם הם נתקלים בשקרניק האימתני סקורפונוק. הפנטגון מקבל רמז יחיד לפלישה בצורת צלילים שנשמעו מהרובוטים העוינים. מנתחת אותות מאוסטרליה מצליחה לעלות על התדר ומפרשת אותו כמתקפה חוצנית על כדור הארץ.
תלמיד התיכון סאם וויטוויקי מקבל רישיון נהיגה וקונה את המכונית הראשונה שלו: שברולט קמארו משנת 1967. השברולט היא למעשה הרובוטריק "באמבלבי" ששינה את צורתו למכונית. באמבלבי מגן על סאם ועל חברתו מיקאלה מהשקרניק "בריקייד", לפני ששאר הרובוטריקים מגיעים לכדור הארץ (אופטימוס פריים, איירון הייד, ג'אז ורטצ'ט) כמטאורים ולובשים צורה של כלי רכב. הרובוטים מחפשים אחר ה"אול-ספארק", קוביית אנרגיה שיכולה לתת חיים לכל דבר מכני והיא זו שיצרה את כוכב הבית של הרובוטים, "סייברטרון".
השקרניקים מחפשים אחר המשקפיים של סבו של סאם, ככל הנראה הוטבעו על משקפיים אלו קואורדינטות המובילות לעבר ה"אול-ספארק" על ידי מגה-טרון, מנהיג השקרניקים. ארגון סודי שמצא את מגה-טרון יוצא לתפוס את סאם, שבינתיים התחבר עם הרובוטריקים ומגלה שעתיד העולם מונח על כתפיו.
המלחמה בין הרובוטריקים, השקרניקים ובני האדם מתחילה כשמגה-טרון מתעורר ומנהיג את כוחותיו הרבים נגד בני האדם והרובוטריקים יחד, אף על פי שבני האדם עצמם לא סומכים על הרובוטריקים ולהפך.
אחרי קרב בין שני הצדדים, שני הצדדים של הרובוטים סופגים פגיעות קשות ואבדות. הסרט נגמר כשאופטימוס פריים שולח הודעה לרובוטים שבכוכבים האחרים, שאומר להם שכעת כדור הארץ הוא ביתם והם יישארו שם כדי להגן עליו מפני רשע חוצני.
צילום
צילום הסרט עצמו החל ב-22 באפריל 2006 בבסיס חיל האוויר של ארצות הברית "הולומן", ונמשך כ-83 ימים. רוב הסצינות אשר צולמו באתר זה, צולמו בחולות הלבנים ליד הבסיס, כאשר הסצנה הזו כללה סצנת אקשן גדולה. צבא ארצות הברית באותו אזור שיתף פעולה עם ביי וסיפק לו כלי רכב וכלי טיס צבאיים.
בנוסף, שיתוף פעולה שכזה הוביל את "רובוטריקים" להיות הסרט הראשון שצולם בפנטגון ובסכר הובר מאז פיגועי 11 בספטמבר. שני מסוקי קרב סודיים מדגם CV-22 Osprey tiltrotor צולמו בסרט, בעוד לצבא ארצות הברית יש רק שלושה מאותו דגם סודי. לאחר מכן הצוות צילם את הסרט ב"שדה התעופה הוגס" בפלייה ויסטה, כולל שישה שבועות של סצנת אקשן גדולה בלוס אנג'לס. צילום הסרט נגמר ב-24 בספטמבר 2006, אף על פי שצילומים נוספים התקיימו באנטארקטיקה ובדטרויט, צילומים אלה נגמרו לבסוף ב-5 באוקטובר.
ביי לא רצה שההבטים של האנימציות בסרט יתגברו על האלמנטים של סרט אקשן, והוא הוציא את כל 151 מיליון הדולרים של התקציב על יותר מ-14 קטעי אקשן, כדוגמת ההתנגשות החזיתית בין בונקראשר לאוטובוס. אפקטי KNB סיפקו בובה של פרנזי, ודגם של באמבלבי בגובה של 6 מטר סופק ונבנה על ידי FXPerts. בנוסף נבנתה גרסה כחולה עם נקודות "כליאת תנועה" של ראשו של אופטימוס פריים ורגליו של מגה-טרון. אנשי הפעלולים שישבו במכוניות של הרובוטריקים והשקרניקים נאלצו ללבוש בגדים ומסכות בצבע שחור כדי שלא ייראו בזמן צילומי הסרט, משום שהרובוטים לא צריכים נהג בכלי הרכב שאליהם הם הופכים.
עיצוב ואפקטים
עבודת עיצוב הסרט החלה ביוני 2005, כאשר "האסברו" השתלבה בתהליך והחלה לעזור באופן רציני בעיצוב הרובוטים של הסרט - זאת משום שהאסברו היא האחראית על ייצור אלפי דגמי הרובוטריקים והשקרניקים לאורך השנים. אופטימוס פריים היה הדמות שעליה יוצרי הסרט הסכימו שהמראה שלה יישאר "קלאסי" ולא ישתנה באופן קיצוני. במקור, גובהה של המשאית אליה אופטימוס פריים הופך הוא בין 6–7 מטר, לכן הבמאי ביי בחר במשאית מדגם פיטרבילט 379, שהפכה את גובהו של אופטימוס ל-8.5 מטר. ביי גם הוסיף ציורי אש על גופו של אופטימוס כדי להעניק לו מראה בוגר ו"מגניב" יותר, לפי דברי הבמאי. ביי גם שינה מעט את עיצוב פניו של אופטימוס, נותן לו מראה הרבה יותר טוב והרבה יותר מתאים לסרט באורך מלא והרבה יותר אנושי. למרות זאת, מגה-טרון קיבל מראה לא אנושי בכלל (אף על פי שבסדרות האנימציה ובצעצועים יש לו מראה של נבל אנושי). המראה החדש של מגה-טרון נותן לו מראה מפחיד הרבה יותר, מראה שמתאים לרובוט המתכוון להשמיד את כדור הארץ. בנוסף ביי שינה את שינוי הצורה של מגה-טרון - במקור מגה-טרון אמור להפוך לאקדח מדגם "וולטר P38", אך כעת מגה-טרון הופך למטוס קרב חייזרי. הכותבים אמרו ש"להפוך את מגה-טרון לאקדח זה כמו להפוך את דארת' ויידר לחרב האור שלו". שינוי גדול נוסף היה ברובוט החביב באמבלבי, מורפי רצה שבאמבלבי יהפוך למכונית מדגם חיפושית, אך ביי החליט שבאמבלבי יהפוך לשברולט קמארו, כדי להעניק לבאמבלבי מראה טוב יותר וכדי שלא תהיה התנגשות עם מכונית הפלא "הרבי" שהיא חיפושית מדברת. גם שאר הרובוטריקים קיבלו מראה מבוגר יותר וכולם נוצרו לפי דגמי המכוניות של ג'נרל מוטורס, מטעמי חיסכון בתקציב. כל שינויי הצורה של הרובוטריקים כאשר הם הופכים למכוניות ולהפך נלקח מסדרות האנימציה (הקול לעולם לא שונה, וביי הרגיש שהוא חב לאוהדים של הרובוטריקים את הקול הזה). בביצוע הרובוטים על המסך הגדול, מייקל ביי השתמש בחקר תנועות מתקדם ובריאליסטיות כדי להמחיש את תנועות הרובוטים. במטרה להראות שהשקרניקים פלשו לכדור הארץ, הם קיבלו מראה לא אנושי (שלא כמו בסדרות), דבר זהה היה גם לרובוטריקים. בסדרות עיצוב הרובוטריקים היה מרובע יותר וחסר עומק, ביי רצה לשנות זאת ולכן עיצב כל דמות עם אלפי חלקיקים נראים לעין, מה שנתן להם מראה ריאליסטי והראה עד כמה הרובוטים האלה באמת גדולים וחזקים. נושא הסרט נותן לרובוטים אספקט אנושי מבחינת המעשים והרגשות שיש להם. עיני הרובוטים נראים כמו עדשות מצלמה, ולא כמו עיניים מזכוכית. ביי הורה ליוצרי האנימציה לראות כמה סרטי אמנויות לחימה כדי להבליט את תנועות הרובוטים.
חברת "Industrial Light & Magic" עבדה על האפקטים הממוחשבים, כאשר לצורך הענקת הפרטים העשירים לדמויות נדרשו 38 שעות רינדור לכל פריים ופריים מהסרט, ולכל דמות מודל דיגיטלי מכל צד ומכל בחינה.
סרטי המשך
ב-30 במאי 2007, דרימוורקס הסכימה לעוד שני סרטי המשך לסרט הנוכחי. שיה לה באף, מייגן פוקס, ג'וש דוהאמל, טייריס גיבסון ופיטר קאלן חתמו על חוזה להשתתפות בסרט המשך אחד, בעוד הבמאי מייקל ביי הוחתם לשמש כבמאי הסרט. שם הסרט השני הוא רובוטריקים 2: הנקמה (Transformers: Revenge of the Fallen). הסרט יצא לאקרנים ב-19 ביוני 2009. הסרט השלישי בסדרת הסרטים הוא רובוטריקים 3: אפלת הירח (Transformers: Dark of the Moon) שיצא לאקרנים ב-29 ביוני 2011.
בנוסף שוחררו לאקרנים הסרטים רובוטריקים 4: עידן ההכחדה, רובוטריקים: האביר האחרון ובאמבלבי ללא שיה לה באף. ב-2021 אף פורסם שם סרט נוסף בסדרה שייקרא רובוטריקים: עליית החיות (Transformers: Rise of the Beats) בכיכובם של אנתוני ראמוס ודומיניק פישבק בבימויו של סטיבן קאפל ג'וניור.
PHP-Nuke
PHP-Nuke היא מערכת ניהול תוכן (באנגלית Content Management System או בקיצור CMS) המאפשרת ליצור פורטלי אינטרנט. המערכת מופצת על-פי הרישיון הציבורי הכללי של גנו ונחשבת פשוטה לשימוש והתקנה.
מבנה המערכת
PHP-Nuke מורכבת מארבעה חלקים עיקריים:
המערכת מאפשרת בין השאר הגבלת תוכן לצורך סינון ועריכה של תכנים.
בישראל קיימות מספר קהילות המספקות תמיכה למערכת.
גלים מילימטריים
גלים מילימטריים או גמ"מ הם קרינה אלקטרומגנטית בעלת אורך גל של 1 מ"מ ועד 10 מ"מ, או לחלופין בתדר של 30 גיגה-הרץ ועד 300 גה"צ. לגמ"מ תכונות ייחודיות אשר משמשות במגוון טכנולוגיות, בהן סורק גלים מילימטריים לגילוי נשק חבוי בשדות תעופה, חיישן תאונה לרכב פרטי להתרעות התנגשות בערפל כבד, מיפוי קרינת הרקע הקוסמית החיונית להבנת היקום, ורשתות תקשורת Wi-Fi. התכונות הראשיות המאפשרות את הטכנולוגיות הללו הן עבירות אטמוספירית גבוהה, עבירות גבוהה בחומרים פלסטיים ועבירות נמוכה במים, כל זאת בדומה לגלי מיקרו, אך אורך גל קצר בהרבה מגלי מיקרו המאפשר להקטין את ממדי המכשירים.
ספקטרום הגמ"מ
כמו מרבית תחומי הספקטרום האלקטרומגנטי, יש כמה הגדרות שונות לתחום המדויק של אורכי הגל של הגמ"מ. אחת הנפוצות היא אורך גל של 1 מ"מ ועד 10 מ"מ, או לחלופין בתדר של 30 גיגה-הרץ ועד 300 גה"צ. התחום נקרא גם תדרים גבוהים באופן קיצוני (extremely high frequency) כאשר הוא מסווג לפי מפתח גלי רדיו.
תכונות עבירות
שבהם הקרינה עוברת תוך הנחתה נמוכה יחסית, שהם סביב תדרי 35, 94, 140 ו-220 גה"צ. למעשה רוב התחום עביר לקרינה מלבד מספר תחומי בליעה צרים, הנובעים ממים וחמצן באוויר. קרינת גמ"מ חודרת בהנחתה נמוכה גם חלקיקים קטנים המצויים באוויר, כמו אובך, ערפל, אבק וחול. במצבי גשם או שלג, לגמ"מ עבירות דומה לאור נראה, כאשר למכ"ם (גלי מיקרו) יש עבירות גבוהה. העבירות האטמוספירית בתחום הגמ"מ נעה בין עשרות מטרים ל-10 קילומטר ("עבירות" בהקשר הזה היא המרחק שבו הקרינה עוברת ניחות פי 10 מעוצמתה המקורית).
בדומה לגלי מיקרו, הקרינה חודרת חומרים רבים, בהם פלסטיקים שונים, חומרים קרמיים ובגדים, אך נבלעת ומוחזרת ממים (ולכן גם מבני אדם, בעלי חיים וצמחים) וממתכות.
קרינת גוף שחור
כל גוף פולט קרינה הנקראת קרינת גוף שחור, כאשר העוצמה תלויה באורך הגל ובטמפרטורת הגוף, על פי חוק פלאנק, וכן באמיסיביות של הגוף. לפי חוק ההסחה של וין, תדר הגל שבו שיא הקרינה, מתכונתי לטמפרטורה. שיא הקרינה מתקבל בגמ"מ כאשר הטמפרטורה היא מספר מעלות קלווין בודדות מעל האפס המוחלט. זוהי הטמפרטורה של קרינת הרקע הקוסמית ולכן תצפיות שלה נעשות בתדרי גמ"מ. על פני כדור-הארץ הטמפרטורה היא 300 קלווין ולכן מרבית הקרינה היא באורכי גל תת-אדום רחוק, סביב 10 מיקרון. למרות זאת קיימת קרינה חלשה גם בגמ"מ, שהיא חזקה מספיק כדי להיקלט בגלאים, כפי שנפרט בהמשך. עוצמת הקרינה הזו בקירוב טוב מתכונתית לטמפרטורה בתחום רחב מאוד של טמפרטורות הגוף ותדרי גמ"מ.
מקורות מלאכותיים
מקורות מלאכותיים מהווים את אחד האתגרים הגדולים של תחום הגמ"מ. כיום קיימים מקורות מסוגים רבים ליצירת קרינת גמ"מ, אך הם בעוצמה נמוכה.
גלאים פאסיביים לקרינת גוף שחור
קרינה עצמית של עצמים בטמפרטורת החדר חלשה מאוד בתדר גמ"מ, ונדרשים גלאים רגישים מאוד לקליטתה. הגלאים המתאימים ביותר לחישה פאסיבית והרגישים ביותר הם מוליכי-על מקוררים לטמפרטורה של מספר מעלות קלווין. גלאים אלו בנויים על עיקרון התרמיסטור - רכיב בעל התנגדות חשמלית שתלויה בטמפרטורה. במקרה זה הגלאי בנוי על בסיס מוליך על מקורר לטמפרטורות נמוכות של מספר מעלות קלווין מעל האפס המוחלט, שבהן כל שינוי קל בטמפרטורה גורם לשינוי גדול במוליכות החשמלית. הקרינה מהטלסקופ פוגעת בגלאי ומחממת אותו במידה מזערית, הגורמת לשינוי גדול במוליכות, שנמדד היטב.
קיימים גם גלאים בטמפרטורת החדר שהם רגישים מספיק כדי לקלוט את הקרינה. הגלאים הלא-מקוררים הם התקנים של מעגלים משולבים לגמ"מ (MMIC). גלאי MMIC מורכב ממגבר דל-רעש (LNA) שהוא הרכיב הקשה ביותר לתכנון וייצור, ואחריו במעגל מצויה פוטודיודה הממירה את הפוטונים בתדר גבוה למתח חשמלי בתדר נמוך יותר, המועבר למעגל קריאה דיגיטלי. טכנולוגיות מוליכים למחצה המשמשות לייצור MMIC גמ"מ מפורטות בפרק המקורות המלאכותיים - אותן הטכנולוגיות מתאימות למקלטים ולמשדרים כאחד.
גלאים אקטיביים
גלאי אקטיבי הוא גלאי שמיועד לקלוט קרינה הבאה ממקור ידוע. לעיתים הקרינה המשודרת והנקלטת מסונכרנות (כמו במכ"ם), ולעיתים לא (כמו בתקשורת גמ"מ) אך התדר ידוע. גלאים אקטיביים נדרשים לרגישות נמוכה בהרבה, כי מקורות קרינה אקטיביים הם חזקים בהרבה מקרינת גוף שחור. במכ"ם הגלאי ישתמש בשיטת הטרודיין (heterodyne) שבה חלק מקרינת הגל המשודר נשלחת למיקסר שו היא מתאבכת עם הקרינה החוזרת, ומתקבל אות בתדר נמוך ברגישות גבוהה (רעש נמוך).
שימושים
השימושים בגלים מילימטריים רבים, ושימושים נוספים מתווספים ככל שעלות הטכנולוגיה - משדרים ומקלטים - יורדת. בתחילה תחום הגמ"מ שימש רק למחקר מדעי מתקדם ביותר, ובהמשך התפתחות הטכנולוגיה יחד עם הוזלת המחיר ומציאת שימושים חדשים, הפכו את הגמ"מ לטכנולוגיה נפוצה במערכות צבאיות (מכ"מ), אזרחיות (סורק לגילוי נשק חבוי) ואפילו בשוק הפרטי (תקשורת Wi-Fi).
מיפוי קרינת הרקע הקוסמית
קרינת הרקע הקוסמית היא קרינה בתדרי גמ"מ שמגיעה מכל מקום ביקום. תמונה של הקרינה מכילה מידע על השלבים הראשונים של היווצרות היקום. המיפוי מתבצע באמצעות מצלמת גמ"מ פאסיבית, המורכבת מטלסקופ סורק בעל רזולוציה אופטית (יכולת הבחנה) גבוהה מאוד, וגלאים פאסיביים רגישים מאוד, שתוארו למעלה. סריקת השמיים ואיסוף כל המדידות לתמונה גדולה מספקת תמונה המכילה מידע עשיר על תחילת היקום, ומאפשרת בניית מודלים קוסמולוגיים מדויקים יותר, ככל שהתמונה מפורטת ומדויקת יותר.
תקשורת אלחוטית
השימוש הנפוץ ביותר של גלים מילימטריים הוא לתקשורת אלחוטית. קיימים מספר יתרונות לתקשורת בגמ"מ: באזורים בנויים וצפופים, רשתות אלחוטיות מפריעות זו לזו. הגבלה של טווח השידור האפקטיבי היא תכונה רצויה במקרים אלו, וניתן לבחור תדר שבו בליעה שמתאימה לטווח הרצוי, בעיקר תדרים גבוהים סביב 300 גיגה-הרץ, שבהם הטווח הוא עשרות עד מאות מטרים. לעומת זאת, לתקשורת לטווחים גדולים יותר ניתן לבחור תדרים נמוכים, למשל סביב 100 או 30 גיגה-הרץ, שבהם הטווח נמדד בקילומטרים. הטכנולוגיות הזולות יותר למשדרים הן בתדרים נמוכים, וניתן לבחור תדר סביב ה-70 גיגה-הרץ שבו אין חלון אטמוספירי והשידור מוגבל למאות מטרים.
סריקה למציאת חפצים חשודים
מערכת כזאת נפוצה בעיקר בשדות תעופה גדולים ובכניסה לבניינים חשובים, עקב המחיר הגבוה של המכשירים. קיים מגוון רב של טכנולוגיות ומכשירים המשמשים לסריקה וסינון של אנשים. בתדרי גמ"מ בגדים הם שקופים כמעט לחלוטין, בעוד מים אינם ולכן גוף האדם נראה היטב. תכונות אלו מאפשרות לסרוק אדם מבעד לבגדים ולצלם אותו בתדר גמ"מ, כאשר כל פרט בגוף וכל חפץ זר ניתן לבחינה.
סוגיית הפרטיות
טכנולוגית גמ"מ מאפשרת לצפות באנשים מבעד לבגדים, כך שבאופן עקרוני הטכנולוגיה פוגעת קשות בפרטיות האנשים המצולמים. בארצות הברית, רשות הבטיחות בתעבורה (TSA) קבעה, בהתייחסות לכך וללחץ ציבורי שהופעל בנושא, שהמכשירים לא יציגו את התמונה הנסרקת. במקום התמונה מכשירים מסוימים מציגים רק תוצאת "סריקה נקייה" או "סריקה עם בעיה אפשרית", ולעיתים מוצגת דמות קו מתאר אנושי כללי שעליה מודגשים אזורים חשודים שנמצאו בסריקה.
סוגיית בטיחות קרינה
נושא נוסף שמעורר התנגדות ציבורית הוא נושא הקרינה. קיימים מכשירים סורקים שמקרינים כדי לשפר את איכות התמונה. קרינת גמ"מ היא קרינה בלתי מייננת, וכמו קרינה סלולרית, טרם נקבע אם במינון נמוך היא פוגעת בבריאות האדם או לאו. קיימים תקנים לעוצמת חשיפה מרבית, אך אין עדות רפואית לנזק הנגרם מחשיפה העומדת בתקן או גבוהה ממנו. החשש העיקרי הוא מכך שהקרינה אולי גורמת לסרטן, אך לא נמצאה לכך הוכחה מעבדתית או סטטיסטית.
לילי פהר
לילי פהר (במקור ליוויה קליין, בהונגרית: Fehér Lili; בודפשט, 8 באפריל 1899 – בודפשט, 9 בינואר 1948) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע וסופרת יהודייה-הונגרייה.
ביוגרפיה
לילי קליין נולדה במשפחה יהודית כבתם של דיולה קליין (1869–1930) ושל יוהנה באלוג. אביה היה אזרח מאוד מכובד של בודפשט, סוחר רהיטים עשיר. בעלה הראשון היה הסוחר אימרה פהר, לו נישאה ב-2 באוגוסט 1917, וממנו התגרשה ב-1921. בעלה השני היה השחקן שאנדור פטי (במקור קניצר), אבל גם נישואים אלה הסתיימו בגירושים. כשחקנית, היא סיימה את בית הספר המפורסם למשחק של קלמן רוז'אהאדי. פהר נחשבה לשחקנית המכוערת ביותר בחיי התיאטרון של אותה תקופה. היא אמרה על כך:
פהר התחילה את הקריירה שלה
בשל בעיותיה האישיות והכלכליות, כמו גם חוסר התקווה המקצועי, היא ניסתה להתאבד ב-1937, אך ניצלה. כתביה האוטוביוגרפיים פורסמו במהדורה פרטית. בספרה "השחקנית הכי מכוערת בבודפשט" (A legcsúnyább pesti színésznő), שפורסם ב-1943, קיבלו מקום גם חלקים מיצירותיהם של לילי ברודי, מיקלוש קירטי, ארנה ספ, אישטוואן לוקאץ' ואנדור פינקשטי. ספרה השני "שמי לא שווה . . . – יומנה של יהודייה נמלטת" (Nem ér a nevem... – Egy szökött zsidó naplója) יצא לאור בסתיו 1945 ובו כתבה על הטלאות והמרירות של שנת המלחמה האחרונה תחת הכיבוש הגרמני. משנת 1946, היא קיבלה אמנם חוזה אצל טמאש מאיור ובכך הפכה לחברה בתיאטרון הלאומי, אך היא לא קיבלה ממנו תפקיד. ככל הנראה בגלל השמטתה וההתעלמות ממנה, היא התאבדה בינואר 1948.
פהר הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
1958 בברית המועצות
1958 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-41 למהפכת אוקטובר.
אירועים בולטים
בהתאם להחלטת הממשלה בשנת 1954 החלה מערכה רחבה של הכנה לעיבוד חקלאי של אדמות בקזחסטן, סיביר, ודרום אורל בשטח של אלפי קילומטרים ריבועים. המערכה הסתיימה רק בשנת 1961. במהלכה כ-6 מיליון רוסים ואוקראינים עברו להתגורר בקזחסטן. במבצע זו הושקעו כ-20% מכלל ההשקעות של ברית המועצות בחקלאות באותן שנים. התוצאות תחילה היו מעודדות ותפוקת הדגנים גדלה בהיקף משמעותי, אך ההשפעה האקולוגית של הנעשה הייתה כבדה מאוד. במרוצת השנים הופסק עיבוד חקלאי של חלק גדול מהאדמות.
רולף פלטשר
רולף פלטשר מרטינס (בספרדית: Rolf Günther Feltscher Martínez; נולד ב-6 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן ונצואלי-שווייצרי המשחק בדיסבורג בעמדת המגן השמאלי.
קריירת מועדונים
פלטשר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של גראסהופרס ציריך. בעונת, פלטשר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–2 נגד סנט גאלן.
בנובמבר סיכם את תנאיו בפארמה מהסרייה א' והוא חתם בה בתום העונה. בקיץ הושאל לפדובה עד לסיום העונה, אך בינואר  שוחרר מהקבוצה והצטרף לגרוסטו.
ב-30 באוגוסט 2013 פלטשר חזר לשווייץ וחתם בלוזאן.
ב-19 באוגוסט 2014 פלטשר חתם בדיסבורג מהליגה השלישית. פלטשר היה שותף לחזרה של דיסבורג לבונדסליגה השנייה בתום העונה. ב-29 באוגוסט 2015 פלטשר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד גרויטר פירט.
ב-11 ביולי 2016 פלטשר חתם בחטאפה מהליגה השנייה בספרד. ב-31 בינואר 2017 הושאל לריאל סרגוסה.
את עונת התחיל כשחקן חופשי. ב-16 בנובמבר חתם בקארדיף סיטי.
ב-19 בדצמבר חתם בלוס אנג'לס גלאקסי מה-MLS, קבוצתו הראשונה מחוץ לאירופה. באפריל נפצע בכתפו ונעדר כארבעה חודשים מהמגרשים. ב-23 בדצמבר 2020 חתם בוירצבורג קיקרס המבונדסליגה השנייה.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, פלטשר שיחק בעל הנבחרות הצעירות של שווייץ ובשנת החליט ביחד עם אחיו פרנק לייצג את.
ב-15 בנובמבר 2011 פלטשר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. פלטשר נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2016.
שירה גפן
שירה אביבה גפן (נולדה ב-23 באפריל 1971) היא שחקנית, מחזאית, סופרת ילדים, תסריטאית ובמאית ישראלית.
ביוגרפיה
גפן נולדה וגדלה ברמת גן. היא בתם של העורכת והמפיקה נורית גפן והסופר, המתרגם והמשורר יהונתן גפן (שכתב עליה את השיר "שיר לשירה") ואחותו הגדולה של הזמר והמוזיקאי אביב גפן. למרות ההשראה היצירתית ששאבה ממשפחתה, טענה בראיונות בהם השתתפה כי בפועל, היא סבלה מהחשיפה הרבה של משפחתה ומחוסר היציבות שלה, וסיפרה על הפרובוקציות השונות במסגרתה ועל קשיי הוריה. לגפן אחות צעירה, נטאשה גפן שנולדה ב-1995 מנישואיו של אביה לאווה חדד שלימים גם הופיעה בסרטה, "מדוזות".
לאחר שירותה הצבאי כמש"קית חינוך, סיימה לימודי משחק בבית הספר למשחק ניסן נתיב. היא זכתה לחשיפה ראשונה כששיחקה את דמותה של מיה באום בסרטו של קרוב משפחתה אסי דיין, "מר באום" מ-1997 לצד דיין עצמו, עידן אלתרמן וקארין אופיר. על משחקה ב"מר באום" הייתה מועמדת ל"פרס אופיר". באותה שנה השתתפה גפן בסרטו של יורם זק, "לאור היום", לצד שולי רנד. ב-1998 גילמה בסדרת הטלוויזיה של הטלוויזיה החינוכית "20 פלוס" ששודרה בערוץ 2, את דמותה של מיקי הופמן, צעירה רגישה העוברת לגור בדירה תל אביבית עם שני שותפים צעירים. בשנת 2000, שיחקה בסרטו של גור בנטביץ' "משהו טוטאלי" לצד טינקרבל ומאור כהן. בשנת 2003 השתתפה בסרט התיעודי "אביב" העוקב אחר חיי אחיה, לצד שאר חברי משפחתה. ב-2008 הופיעה כאורחת בפרק האחרון של העונה השנייה של "בטיפול" כפסיכולוגית ששוכרת את הקליניקה של ראובן דגן בעקבות נסיעתו לארצות הברית.
לאורך השנים עסקה גפן בכתיבה וביצירה. בשנת 1993 כתבה את ספרה הראשון, ספר הילדים "פעם הים היה מרק", שמהווה אסופת קטעים כתובים שיצרה לערוץ הילדים. ספרה יצר מחלוקות בקרב מורים רבים, עקב הסיפור בו מתואר כי ניתן למצוא את אלוהים במכולת. בשנת 2001 כתבה לשידורי קשת את הסדרה לגיל הרך - "הנימנומים" וכתבה שירים לרצועת השידור "הקונצונים" וחומרים נוספים עבור ערוץ הפעוטות ערוץ הופ!. ב-2002 כתבה את הספר "על עלה ועל אלונה", שנחל הצלחה. בשנת 2003 כתבה בשם הבדוי "גאולה יופה", את הטלנובלה המצליחה "משחק החיים". ב-2005 כתבה את הסיפור "דיסנילנד" לקובץ הסיפורים "צלליות". באותה שנה כתבה וביימה ביחד עם בן-זוגה אתגר קרת את הסרט "מדוזות" בכיכובה של שרה אדלר. ביחד עם קרת כתבה ב-2006 את ספר הילדים "לילה בלי ירח" שאויר על ידי דוד פולונסקי. בשנת 2012 יצא לאור ספרה "לילה טוב מפלצת" שאיירה נטלי וקסמן שנקר ובשנת 2014 יצא ספרה "אגם הדמעות" שאויר על ידי ענת צרפתי. לגפן קריירה תיאטרונית, הן במשחק והן בכתיבה (ובבימוי באופן חלקי). בשנת 1998 כתבה וביימה את ההצגה "הלב שנעלב", שזכתה להצלחה ואף זכתה בפרס בפסטיבל חיפה להצגות ילדים. בשנת 2000 כתבה וביימה את ההצגה "החתונה האחרונה" שירדה במהרה מהבמות עקב בעיות פנימיות של תיאטרון חיפה בו הוצגה. בשנת 2003 השתתפה במופע המחול "אנגז'ה", במהלכו שילבה ריקוד ודקלום טקסטים. לאורך השנים השתתפה בהצגות "התאומים מוונציה" ו"המובן מאליו" בתיאטרון בית ליסין, "לס מואה טמה" בתיאטרון החאן, ו"הכלה וצייד הפרפרים" בתיאטרון הבימה.
סרט הביכורים של גפן ובעלה אתגר קרת (הזוג ביים את הסרט), "מדוזות", הוצג במסגרת פסטיבל קאן 2007 וזכה בפרס מצלמת הזהב, הנחשב לפרס היוקרתי ביותר המוענק ליוצרים בתחילת דרכם, ובשני פרסים במסגרת "שבוע הביקורת" – אחת התחרויות הנלוות לתחרות המרכזית: פרס הבימוי מטעם איגוד היוצרים הצרפתי ו"פרס המבקרים הצעירים". בשנת 2014 יצא סרטה "בורג" העוקב אחרי שתי נשים משני צדי הקו הירוק - האחת ישראלית (בגילומה של שרה אדלר) והשנייה פלסטינית (סאמירה סרייה), הסרט הוקרן במסגרת שבוע הביקורת של פסטיבל קאן. לפני הקרנת הסרט בפסטיבל הקולנוע ירושלים עוררה גפן מהומה כאשר ביקשה מהקהל לעמוד לזכרם של ילדים פלסטינים שנהרגו במבצע צוק איתן. בנובמבר 2014 זכה הסרט בפרס מכון הסרטים האמריקאי.
חיים אישיים
גפן נשואה לסופר אתגר קרת ולהם בן.
פרד פגנם
פרדריק "פרד" פגנם (אנגלית: Frederick "Fred" Pagnam; 4 בספטמבר 1891 - 7 במרץ 1962) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי.
ביוגרפיה
פגנם נולד בעיירה פולטון-לה-פילד שבלנקשייר למנהל בנק מבלקפול, והחל את הקריירה שלו בבלקפול ונסדיי, האדרספילד טאון (נרשם אך לא שיחק) וסאות'פרוט סנטרל. הוא הצטרף לבלקפול ב-1913, ולאחר עונה אחת עבר לליברפול. הוא שיחק בעמדת החלוץ, והבקיע במשחק הבכורה שלו מול צ'לסי ב-10 באוקטובר 1914. שבועיים לאחר מכן הבקיע ארבעה שערים במשחק מול טוטנהאם הוטספר, ובעונה כולה הבקיע 26 שערים והיה למלך השערים של המועדון.
בתקופתו של פגנם בליברפול התארגנו מספר שחקנים בליברפול והחליטו למכור את המשחק מול מנצ'סטר יונייטד, על מנת להרוויח מהימורים על תוצאותו, במה שנודע כשערוריית הימורי הכדורגל הבריטית של 1915. פגנם סירב לקחת חלק בקשר ואף איים להבקיע שער על מנת לקלקל את התוצאה המוסכמת; יונייטד ניצחה 2 - 0 כפי שהוסכם, אך ארבעה שחקנים מליברפול ושלושה מיונייטד נמצאו אשמים בהטיית משחקים על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית, לאחר שפגנם העיד נגד עמיתיו לקבוצה.
ז'אקטה מלוקסמבורג
ביוגרפיה
ז'אקטה הייתה בת לאצולה הגבוהה. אביה, פייר מלוקסמבורג, רוזן סיינט־פול ויורש רוזנות בריאן, היה בנו של ג'ון מלוקסמבורג. סבתה הגדולה מצד אביה, מאוה משטיון, הייתה צאצאית של ביאטריס, בתו של הנרי השלישי, מלך אנגליה, ואלינור מפרובנס. אימה של ז'אקטה, מרגרט מבו (=באלצו), הייתה בתם של פרנסיס מבו (פרנצ'סקו מבאלצו), הדוכס אנדריה הראשון וסואבה אורסיני וצאצאית של סימון החמישי דה מונפור ואלינור, בתו הצעירה של ג'ון, מלך אנגליה.
פרד פגנם
ביוגרפיה
בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה הושעו משחקי הכדורגל בסיום עונת 1914/1915; פגנם המשיך לשחק בליברפול בזמן המלחמה, אך שיחק גם עבור פורטסמות' וארסנל. המשחקים הללו לא היו רשמיים ואינם נכללים בסטטיסטיקות הקריירה הרשמיות של פגנם. לאחר חידוש המשחקים בסיום המלחמה הוא השתתף בשמונה משחקים בליברפול, ובאוקטובר 1919 חתם בארסנל באופן רשמי תמורת 1,500 לירות שטרלינג. פגנם ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל במשחק מול ברדפורד סיטי ב-25 באוקטובר 1919. בעונתו הראשונה במועדון הלונדוני הבקיע 13 שערים, ודורג במקום השני בטבלת המבקיעים של ארסנל לאחר הנרי וייט. את העונה שלאחר מכן הוא סיים כמלך השערים של ארסנל עם 14 שערים, למרות שבמרץ 1921 הועבר לקארדיף סיטי תמורת 3,000 לירות שטרלינג בגלל בעיות כספיות של המועדון. בסך הכל הוא הבקיע 27 שערים ב-53 הופעות במדי ארסנל.
ז'אקטה מלוקסמבורג
ביוגרפיה
ז'אקטה גם הייתה בת־דודה בדרגה רביעית (בהבדל של שני דורות) של זיגיסמונד מלוקסמבורג, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומלך בוהמיה והונגריה.
פרד פגנם
ביוגרפיה
פגנם שיחק בניניאן פארק במשך תשעה חודשים לפני שעבר לווטפורד מהליגה השלישית הדרומית בדצמבר 1921, תמורת 1,000 לירות שטרלינג. בחמש עונות ו-144 משחקי ליגה הוא הבקיע 72 שערים עבור ווטפורד, ובעונת 1922/1923 סיים כמלך השערים של הליגה. ב-1926 מונה פגנם למאמן המועדון, אך בשלוש שנותיו בתפקיד זה לא הגיע להישגים משמעותיים. מאזן הקבוצה בתקופת פגנם היה 49 ניצחונות, 56 הפסדים ו-28 תוצאות תיקו. ווטפורד סיימה במקום ה-21 מתוך 22 בעונתו הראשונה, ובמקום השמיני בעונת 1928/1929. לאחר שעזב את ווטפורד הוא עבד בהולנד ובטורקיה, שם אימן את גלאטסראיי ונבחרת טורקיה. בשלהי שנות ה-30 חזר לממלכה המאוחדת, וניהל פאב עד מותו ב-1962.
ז'אקטה מלוקסמבורג
נישואים ראשונים
בעשרים ושניים באפריל 1433, בעת שהייתה ז'אקטה בת 17, היא נישאה לג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד הראשון. הדוכס היה בנם השלישי של הנרי הרביעי, מלך אנגליה, ומארי בוהון, ונינו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה. הנישואים היו עריריים והדוכס נפטר בחמישה עשר בספטמבר 1435. ז'אקטה שמרה על תארה מבעלה הראשון והייתה ידועה לאורך כל ימי חייה כדוכסית בדפורד. ז'אקטה ירשה כשליש מרכושו של בעלה הראשון, כהיותה אלמנתו.
נישואים שניים
נישואיה השניים היו עם סר ריצ'רד וודוויל, הצ'מברלין של הדוכס ג'ון מלנקסטר. הנרי השישי, מלך אנגליה הטיל עליו להשיב את האלמנה, ז'אקטה, לאנגליה. במהלך המסע, השניים התאהבו ונישאו אחד לשני בסתר ללא היתר המלך. לאחר שהנרי החמישי גילה אודות הנישואים, סירב לראות את בני הזוג והטיל עליהם קנס של 1000£. לז'אקטה ולריצ'רד היו ארבעה עשר ילדים, אך הם איבדו את בנם הבכור, לואיס, אשר נפטר מקדחת כאשר היה בן 12.
באמצע שנות הארבעים של המאה החמש עשרה, הוודווילים היו בעמדה חשובה וחזקה. ז'אקטה הייתה קרובה למלך הנרי ולאשתו, מרגרט מאנז'ו. היא נשאה בתואר הגבוה ביותר מגבירות חצר המלכות, למעט המלכה, מרגרט מאנז'ו וזכתה להרשאות והשפעות ייחודיות. מרגרט שכנעה את המלך הנרי להפוך את בעלה של ז'אקטה לברון ריברס ב־1448, והוא נהיה תומך אדוק של בית לנקסטר בתחילת מלחמות השושנים.
מלחמות השושנים
בית יורק ניצח את בית לנקסטר בקרב טואוטון ב-29 במרץ 1461, ואדוארד הרביעי, המלך הראשון מבית יורק, תפס את השלטון.
הנישואים הביאו לעליה נוספת במעמדם של הוודווילים. בעלה של ז'אקטה, ריצ'רד, זכה בתואר רוזן ריברס ומונה כגזבר אנגליה. ז'אקטה חיתנה את ילדיה עם אנשים משפיעים ועשירים. את בנה ג'ון, בן ה־19, חיתנה עם אלמנה עשירה מאוד, קתרין נוויל, דוכסית נורפוק, שהייתה בת 65. עליית מעמדם של הוודווילים יצרה עוינות בקרב בית יורק, לרבות וורוויק ואחיו של המלך, ג'ורג' וריצ'רד, שהוחלפו עם קודמיהם, בני לנקסטר. עוינות זו באה לידי ביטוי ב־1469, כאשר וורוויק הדיח את אדוארד הרביעי וכלא אותו באופן זמני. הרוזן ריברס ובנו ג'ון נתפסו והוצאו להורג על ידו ב-12 באוגוסט. ז'אקטה נפטרה כשלוש שנים לאחר מותו, ב־1472, בגיל 56.
כישוף
לאחר הוצאתם להורג של בעלה ובנה הואשמה ז'אקטה בכישוף על ידי אדם בשם תומאס ווייק, שהיה מאנשיו של וורוויק. ווייק הביא פסלון עופרת וטען שז'אקטה השתמשה בפסלון למטרות כישוף, בין השאר כדי להביא לנישואי בתה עם המלך, אדוארד. ז'אקטה זוכתה בהחלטת מועצת המלך הגדולה, שהתקיימה לאחר שחרורו של אדוארד ממעצר. ב־1484, ריצ'רד השלישי, כחלק מ"הטיטלוס רגיוס" חידש את הטענה שכישופיה של ז'אקטה המנוחה, הביאו לנישואים בין המלך אדוארד הרביעי לבין בתה, אליזבת וודוויל.
צאצאים
אליזבת מיורק, בתה הבכורה של אליזבת וודוויל ונכדתה של ז'אקטה, הפכה ליורשת בית יורק עם מותם של שני אחיה ("הנסיכים שבמצודה"). נישואיה הפוליטיים להנרי השביעי לאחר קרב בוסוורת׳, שירש את תביעת בית לנקסטר לכתר (עקב מותם של כל בית לנקסטר), הכריעו את קץ מלחמת השושנים, והובילו לאיחוד הבתים המלכותיים באנגליה ולעלייתו של בית טיודור למלוכה.
טמפרטורה שלילית
טמפרטורה שלילית היא טמפרטורה, שעל פי יחידת מידה קלווין, קטנה מנקודת האפס - האפס המוחלט - ועל פי יחידת מידה של מעלות צלזיוס קטנה ממינוס 273.15. מצב זה אפשרי במערכות פיזיקליות אשר קיים להן מצב אנרגיה מרבי.
מרבית המערכות לא יכולות להגיע לטמפרטורה שלילית מכיוון שהוספת האנרגיה תגדיל את האנטרופיה שלהן. טמפרטורה שלילית יכולה להתקיים רק במערכות בהן יש מספר מוגבל של מצבים אנרגטיים. כאשר הטמפרטורה עולה במערכות אלו, החלקיקים נעים מהר יותר ויותר עד שמספר החלקיקים במצבי האנרגיה הנמוכים ובמצבי האנרגיה הגבוהים הוא שווה. זוהי תוצאה של הגדרת הטמפרטורה במכניקה סטטיסטית. על ידי הכנסת אנרגיה למערכות אלו ישנה אפשרות ליצור מערכת שבה יש יותר חלקיקים במצבי אנרגיה גבוהים במאשר במצבי אנרגיה נמוכים. חומר בעל טמפרטורה שלילית אינו קר יותר מאשר חומר עם טמפרטורה אפס אלא הוא חם יותר מאשר בטמפרטורה אינסופית חיובית.
בינואר 2013 פורסם כי צוות מחקר בראשות וולפנג קטרלה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ואולריך שניידר (Ulrich Schneider) מאוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן, הדגימו יצירת חומר המצוי בטמפרטורה שמתחת לאפס המוחלט. החוקרים יצרו גז קוונטי באמצעות אלומות לייזר ומגנטים ובעזרת שינויים קיצוניים בשדות המגנטים הביאו להעברת אטומים מרמת האנרגיה הנמוכה ביותר האפשרית לרמת האנרגיה הגבוהה ביותר האפשרית. המחקר פורסם בכתבי העת המדעיים Science, Nature ו-Physical Review.
מרטין מארס
מרטין JRM מארס (באנגלית: Martin JRM Mars) היה מטוס מטען ימי בעל ארבעה מנועי כוכב מתוצרת חברת גלן ל. מרטין (כיום לוקהיד מרטין) המטוס תוכנן בתקופת מלחמת העולם השנייה כמטוס מטען עבור הצי האמריקאי, לאחר המלחמה הוסבו המטוסים למטוסי כיבוי.
המטוס היה המטוס הימי הגדול ביותר שהיה לבעלות הברית, נבנו 7 מטוסים בלבד מדגם זה.
פיתוח
פיתוח המטוס החל באוגוסט 1938 ע"פ דרישת הצי האמריקאי שביקש מטוס תובלה ימי גדול, אב-הטיפוס טס לראשונה ב-3 ביולי 1942, לאחר הטיסה הראשונה הזמינו בצי האמריקאי 20 מטוסים דומים, אולם עם סיום המלחמה בוטלו ההזמנות.
ב-5 באפריל 1950 נשרף אחד המטוסים בהוואי, המטוסים היו בשירות הצי עד שנת 1956, לאחר מכן נרכשו ארבעה מטוסים על ידי חברה קנדית פרטית לכיבוי שריפות בשם "Flying Tankers" שם הומרו למטוסי כיבוי, המטוסים מסוגלים לנחות במים ולשאוב תוך 25 שניות 27,250 ליטר. ביוני 1961 התרסק מטוס אחד באגם ספרואט (Sproat Lake) שבקולומביה הבריטית, מספר חודשים לאחר מכן נהרס עוד מטוס במהלך החורף. כיום לא ניתן להשיג מנועים חדשים למטוסים, והם צפויים לצאת משירות.
נסיכות סרביה
נסיכות סרביה (בסרבית קירילית: Кнежевина Србија) היה שמה של סרביה בין השנים 1815–1882. הנסיכות קמה בעקבות המרד הסרבי השני, והוכרה על ידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1830. בשנת 1867 פינו העות'מאנים את כוחותיהם מהנסיכות, ובשנת 1882 בעקבות קונגרס ברלין הוכרזה הנסיכות כממלכת סרביה.
רקע
בדצמבר 1371, עם מותו של סטפן אורוש החמישי, מלך סרביה אשר היה ערירי, קרסה ממלכת סרביה והתפרקה למספר ישויות. קרבות קשים ומתמשכים עם מניין נפגעים גבוה מול צבאו של מוראט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית, בלווי חולשת הממשל המרכזי הסרבי הובילו לשחיקה ביציבותה של הממלכה עד לקריסתה. עד 1459 השלימו העות'מאנים בהדרגה את השתלטותם על כל שטחי סרביה. לאורך השנים השתלטה לפרקים ממלכת הבסבורג שהייתה חלק מהאימפריה הרומית הקדושה על חלקים מסרביה וזאת במהלך מלחמות אזוריות מול העות'מאנים.
המרד הסרבי
תהליך נסיגתה של האימפריה העות'מאנית לווה בהחלשות מנגנון הממשל המרכזי על האיילטים השונים ונקיטת מדיניות עצמאית על ידי הוואלים. בשנת 1804 טבחו כוחות יניצ'רים מקומיים במאות בני אצולה סרבית במטרה לחזק את אחיזתם באיילט, ובעקבות אירוע זה פרץ המרד הסרבי הראשון בהובלתו של קאראג'ורג'ה פטרוביץ'. בשנת 1813 עלה בידי העות'מאנים לדכא את המרידה, אך תוצאותיה של המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) אילצו אותם להסכים להעניק אוטונומיה לסרבים. ב-1815 התחדשה המרידה בהובלתו של מילוש אוברנוביץ' והעות'מאנים נאלצו לסגת מאזור בלגרד. לאחר משא ומתן הסכימו העות'מאנים להכיר בנסיכות סרבית אוטונומית במסגרת האימפריה. דה פקטו מדובר היה במתן עצמאות לסרבים. בנובמבר 1817 מינה אוברנוביץ' את עצמו לנסיך סרביה וארגן את רציחתו של מנהיג המרד הראשון קאראג'ורג'ה פטרוביץ' אשר שב לסרביה מהגלות.
נסיכות סרביה
מילוש אוברנוביץ' כיהן כנסיך סרביה הראשון עד 1839 ובמרבית שנותיו אופיין שלטונו כאוטוקרטי. אופי משטרו הוביל לאי שקט פוליטי ולניסיונות התקוממות, עניין שאילץ אותו לפעול לכינון חוקה בסרביה, והיא כוננה ב-1835. כמו כן הוכר הוכר מעמדה העצמאי של הכנסייה האורתודוקסית של סרביה תחת פטריארך קונסטנטינופול. עד 1830 שלטו הסרבים באזור סנג'ק בלגרד. חולשתם הצבאית של העות'מאנים כפי שהופגנה במהלך מסע הכיבושים של אבראהים פאשא וחששם לאובדן שטחים נרחב באירופה לאחר מלחמת העצמאות היוונית, הובילו את הסולטאן העות'מאני מהמוט השני להסכים להרחבת ניכרת של האוטונומיה הסרבית. מילוש אוברנוביץ' ויתר על כסאו לטובת בנו מילאן אשר נפטר תוך זמן קצר ולכס הנסיכות עלה בנו השני מיכאילו שהיה בן 16 שנים בעת עלייתו לשלטון. לאחר שלוש שנות שלטון הודח מיכיאלו בהפיכה ולשלטון עלה אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ'. אביב העמים לא פסח על אזור הבלקן ובתקופת שלטונו, פרץ המרד ההונגרי וקאראג'ורג'ביץ' שלח כוחות של "מתנדבים" סרבים כדי לסייע במרידה באזור וויבודינה. עם זאת, סירב הנסיך לצרף את כוחות צבא הנסיכות למלחמת קרים לצד הבריטים, הצרפתים והעות'מאנים בשל חששו מתגובת הרוסים, והעניין הוביל להפיכה ולהדחתו בידי בית אוברנוביץ' בשל רצונם למצב את סרביה כגורם דומיננטי אזורי בבלקן וכמשתנה בו יש להתחשב ב"שאלה המזרחית".
אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ' גלה מארצו עם משפחתו ונפטר בטימישוארה שבממלכת רומניה. לשלטון בנסיכות חזר מילוש אוברנוביץ' ולאחר מותו ב-1860 שב לשלטון מיכיאלו אוברנוביץ'. בסיוען של האימפריה הרוסית והאימפריה האוסטרית עלה בידי הסרבים לסיים בהסכם את הנוכחות הצבאית העות'מאנית על אדמתם. ב-1868 נרצח מיכיאלו אוברנוביץ' בידי מתנקש ולשלטון עלה בן דודו בן ה-14 מילאן אוברנוביץ' הרביעי. שנותיו הראשונות בשלטון היו תחת פיקוחה של מועצת עוצרים ומ-1872 עת מלאו לו 18 שנים, שלט באופן עצמאי. הנסיך הצעיר תומרן על ידי הרוסים והאוסטרו-הונגרים וב-1876 הכריז מלחמה על האימפריה העות'מאנית. העות'מאנים הביסו את הסרבים ורק אולטימטום רוסי מנע את הכרעתם הסופית. תוצאותיה של המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הטיבו עם נסיכות סרביה ובמסגרת סיכומי קונגרס ברלין הכירו המעצמות האירופיות בעצמאות סרביה.
לאחר מכן
ב-6 במרץ 1882 הכריז הנסיך מילאן הרביעי על סרביה כממלכה ועל עצמו כמלך מילאן הראשון. הממלכה עברה כמה מלחמות והפיכות צבאיות, ואף נכבשה על ידי מעצמות המרכז במלחמת העולם הראשונה, אולם בשנת 1918 הוקמה על בסיסה ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, שמאוחר יותר הפכה לממלכת יוגוסלביה.
איגנץ פלייל
איגנץ יוזף פלייל (בצרפתית: Ignaz Pleyel; 18 ביוני 1757 – 14 בנובמבר 1831) הוא מלחין צרפתי יליד אוסטריה, המשתייך לתקופה הקלאסית.
קורות חייו
פלייל נולד בעיירה רופרסטאל שעל יד וינה למנהל בית ספר בשם מרטין פלייל. קרוב לוודאי שלמד מוזיקה בצעירותו בפרסבורג (כיום ברטיסלאבה) אצל המלחין יוהאן בפטיסט ונהאל. ב 1772, בהיותו בן 15, החל ללמוד אצל המלחין המפורסם יוזף היידן באייזנשטט. פלייל זכה לחסותה של האצולה, במקרה שלו הרוזן לאדיסלאוס ארדי. לפלייל היו ללא ספק יחסים קרובים מאוד עם היידן, שהחשיבו לתלמיד מחונן.
עיסוק אחר של פלייל מלבד השוליה של היידן היה תיאטרון מריונטות (שנקרא "די פה אורגלה") אשר הוצג בטירת אסטרהאזי שבאייזנשטט ובווינה. באותה תקופה בערך כתב פלייל ככל הנראה לפחות קטע מן הפתיחה של האופרה "הבית הבוער" (Das abgebrannte Haus) של היידן.
עבודתו המקצועית הראשונה של פלייל הייתה כנראה קאפלמייסטר (אחראי המוזיקה) של הרוזן ארדי, אך גם את זאת אין אנו יודעים בוודאות. בין פרסומיו הראשונים נמנות שש רביעיות כלי קשת, אופוס 1.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-18 ביקר פלייל באיטליה, שם כתב אופרה אחת (איפיגניה באוליס), ועבד אצל מלך נאפולי.
בשנת 1783 עבר פלייל לעיר שטרסבורג שבצרפת, ומאז נודע בצורה הצרפתית של שמו, "איגנס" (Ignace). בתחילה עבד שם כעוזר הקפלמייסטר פרנץ קסאוייר ריכטר של קתדרלת שטרסבורג, וב 1789 הפך להיות הקפלמייסטר בעצמו, לאחר מותו של ריכטר. ב 1788 נישא פלייל לביתו של אורג שטיחים שטרסבורגאי, ולזוג נולדו ארבעה ילדים.
ב-1795 שב פלייל לצרפת, הפעם לפריז. בתקופה זו הגיעה פעולתו לשיאה, ובה הוא כתב את רוב יצירותיו. פלייל עבד בפריז גם כאיש עסקים: הוא הקים חברה של הוצאת מוזיקה לאור בשם "מייסון פלייל", וב 1807 החל לייצר פסנתרים, הנודעים עד היום בכל אירופה. ב 1805 ביקר פלייל בווינה מטעם עסקיו, שם פגש בפעם האחרונה את יוזף היידן, ונחשף למוזיקה של לודוויג ואן בטהובן.
בשנת 1824 פרש פלייל מחיי המוזיקה ועבר אל מחוץ לפריז. לאחר 7 שנים הוא נפטר, ונקבר בבית הקברות פר לשז בפריז.
כיום קיים מוזיאון על שמו בעיירת הולדתו, רופרסטאל.
טרול פטנטים
טרול פטנטים הוא כינוי גנאי לאדם או חברה התובעים אחרים, לרוב חברות גדולות, על שימוש בפטנט שלהם, בצורה אגרסיבית ואופורטוניסטית. בדרך כלל, מדובר בגוף שאינו מפתח מוצר על פי הפטנט, אלא רק משתמש בו כמקור לתביעות כספיות נגד אחרים המעוניינים לפתח מוצרים כאלה.
מקור השם
טרול הוא יצור מהמיתולוגיה הנורדית והסקנדינבית. אחד הסיפורים על טרולים הוא שהם גרים מתחת לגשר (שמישהו אחר בנה) ודורשים כסף כדי לעבור בגשר. בהשאלה השם משמש ככינוי גנאי לחברות בתחום הטכנולוגיה שלא יוצרות טכנולוגיה בעצמן ומתפרנסות אך ורק מגביית כסף על פטנטים של אחרים. השם הפך לפופולרי בעקבות השימוש של פיטר דטקין, אז היועץ המשפטי של אינטל במושג בשנת 2001: הוא התרעם על הכסף הרב שאינטל נדרשת לשלם על רישיונות פטנטים לחברות שלא מפתחות טכנולוגיה. הוא כינה אותן "סחטניות פטנטים". בעקבות תביעת דיבה הוא נאלץ לבחור במושג חלופי ובחר בשם "טרולי פטנטים".
שיטות של טרולי פטנטים
טרולי פטנטים פועלים באופן די דומה לכל חברה אחרת המגנה בתקיפות על הפטנטים שלה ומנצלת אותם לרווח כספי. אולם, הדגש העיקרי של טרולי פטנטים הוא על ניצול שימושים קיימים של הפטנט ולא על פיתוח שימושים חדשים. הם משקיעים את רוב זמנם בסריקה של השוק במטרה למצוא אחרים שעושים שימוש לא חוקי בפטנט שלהם. הם יעדיפו לתבוע חברה במצב נחות שיש לה הרבה להפסיד או מעט משאבים כדי להגן על עצמה, ובדרך כלל יעדיפו פתרון של פשרה כספית מהירה מאשר היגררות ארוכה בבתי המשפט, כדי ליצור תקדים עבור חברות אחרות שיאלצו לקנות רישיון עבור הפטנט. לחלופין, הם יכולים להתקיף תעשייה שלמה בתביעות משפטיות, כדי ליצור אפקט של זעזוע והד ציבורי.
הצלחתם של טרולי הפטנטים הראשונים, הביאו ליצירתן של חברות המתמחות בקניה של פטנטים, ותביעת הפרות פטנטים. חברות אלו אינן מייצרות דבר, והכנסתן מתקבלת אך ורק מהליכים משפטיים. מחקר שנערך בשנת 2012, מראה שהתופעה אינה זניחה כלל. על פי המחקר, בשנה זו כ-61% מהתביעות בנושא פטנטים בארצות הברית הוגשו על ידי טרולי פטנטים.
שמעון אגסי
הרב שמעון בן אהרון אבא בר אבא אגסי (ידוע גם בכינוי "הרשב"א") (1852 – 1914, ח' באב ה'תרע"ד) היה ראש ישיבה, מקובל, דרשן ופייטן, מגדולי רבני בגדאד.
ביוגרפיה
נולד בבגדאד למשפחת סוחרים שהיגרה מפרס והתפרנסה מיבוא צבע הניל (איסטיס) מהודו ומתן שירותי תיווך לסוחרים בכפרים. כמקובל בזמנו, היה עליו לפרוש בגיל 13 מלימודיו ולעזור בעסקי המשפחה, ואפשרות נוספת הייתה ללמוד הנהלת חשבונות, ומשנת 1864 - להמשיך ללמוד בבית הספר "אליאנס" של חברת "כל ישראל חברים". למרות זאת, בתמיכת הוריו בחר להמשיך וללמוד תורה, למורת רוחם של אחיו הבוגרים, שציפו ממנו שיעזור בפרנסת המשפחה. בתקופה זו נכנס ללמוד במדרש בית זלכה אצל הרב שמואל מג'לד והרב נסים הלוי.
משפחתו וילדיו
בשנת 1879 נישא לרחל (צ'חלה), בת הרב עבדאללה בן אליה בחר, ובשנת 1882 נולד בנו בכורו אהרון.
חיי משפחתו בתקופה זו לא היו סוגים בשושנים: אחרי שנולד בנו בכורו אהרון, נולדו לו שני בנים (מנשה ומאיר-ששון-חי) ושתי בנות (פרחה ואסתר), אך הוא שיכל את שני בניו. הוא רצה לעזוב את בגדאד שבה ידע צער ולהגר להודו, לשם היגרה אחותו, ובאותה ההזדמנות גם לארס את בתה לאהרון בנו. תוכנית זאת לא יצאה לפועל משום שאשתו סירבה להגר.
הוא ציפה ללידת בן נוסף, אח לאהרון, על מנת להתנחם על מות שני בניו, אך ציפייתו לא מיהרה להתגשם. המשפחה עלתה לקברו של עזרא הסופר ואחרי אירוע זה נולד לשמעון ולאשתו הבן עזרא-ציון.
"וכדי להרבות שמחה ולהשכיח תוגה מלב, ארס הרב שמעון לבנו הבכור (אהרון) בתולה ממשפחה נכבדה, וקבעו את מועד החתונה באדר תרנ"ח (1898)" והוא היה אז בן 16. ומספר הרב שמעון בהקדמתו לספרו "בְּנֵי אהרון":
באדר תרנ"ח (ערב חתונתו) נפטר אהרון במגפת הדבר והוא בן 16 שנים.
האסון שנפל על המשפחה ומתואר בשפה כה מרגשת על ידי האב החריד את יהודי בגדאד. עדות לזעזוע שעבר על הקהילה נמצאת במחברות שכתב חברו של הרב שמעון, חכם יהודה פתייה, ובה תיאור של פגישות מזעזעות בינו לבין ידידו חברו ללימוד חכם שמעון בעקבות האסון הזה. מסופר כיצד עשו 12 חכמים מאמצים עילאיים לקרוע את רוע הגזירה, וכיצד סייע חכם יהודה לחברו לעמוד במצוקת נפשו האיומה אחרי האסון. עוד מסופר שם איך בדרך ההארה וחלום נעשה הגילוי להבנת שורשי האסון. חלקם של חלומות ומראות אלה נמצאו רשומים בכתב ידו של הרב שמעון עצמו שהשאירם למזכרת.
במהלך השנים הבאות נתנחם הרב שמעון, ונולדו לו שלוש בנות נוספות (דינה, כתון ומזל), ובשנים 1908/9 מלאה כוס נחמתו, עם סיום כתיבת ספרו "בני אהרון", חגיגת בר המצווה של בנו עזרא-ציון, והולדת בנו בן הזקונים, אליהו-חיים.
פועלו בתורה ובקהילה
כבר עוד בהיותו תלמיד ישיבה צעיר כבן 17 החל לעיין בתורת הקבלה, והמשיך לעיין ולהעמיק בה יחד עם ידידו הרב יהודה פתייה. האסון של מות בנו אהרון, והדרך שבה מצא הבנה לסיבת אסון זה, הובילה אותו להעמקת יתר בתורת הקבלה, משנמצא הפתרון לשאלת אסון השכול על ידי חכם יוסף חיים בתורת הגלגול. הרב שמעון החל לקרוא בספר "שער הגלגולים" שכתב הרב חיים ויטל תלמידו של האר"י וכתב עליו פירוש נרחב. הוא כתב מספר גרסאות, האחת רחבה ומעמיקה יותר מחברתה. אחרי כ–10 שנים, התפרסמה הגרסה האחרונה תחת השם "בְּנֵי אהרון" ונדפסה בבגדאד בבית הדפוס של ידידו הטוב חכם עזרא ראובן דנגור בשנת 1908. הספר לא היה לשם מכירה והופץ חינם בין חכמי בגדאד וירושלים ויתר התפוצות ביניהן תימן ורוסיה רבתי וצפון אפריקה ועוד.
במקביל, המשיך בלימודו ובעיסוקו (המצומצם) במסחר, וזאת על מנת לא לעשות מהתורה "קרדום לחפור בו". הוא כתב דרושים, קונטרסים של הלכות ודינים, הערות בתורת הקבלה ושאלות שהופנו אל הרב יוסף חיים.
דרשותיו נשמעו בישיבת "ישיבת חכם יצחק" - בה למד לאחר מדרש בית זלכה, ובראשה עמד הרב חכם יצחק מרדכי ששון, שהיה ידוע כרב, מקובל ופייטן. בין תלמידי ישיבה זו היו גם מי שנודעו מאוחר יותר כחכם ניסים כדורי חזן רב לעדת הבבלים בירושלים והראשון לציון הרב יצחק נסים.
במקביל לכתיבת הפירושים ל"שער הגלגולים" המשיך הרב שמעון ללמוד תלמוד וקבלה, לכתוב דברי פרשנות לספר "עץ החיים" ולחבר דרשות ופרושים למסכתות שונות. ביחד עם החכם יחזקאל עזרא אליה הוא ערך מחדש, הוסיף הערות ופירושים בסוגריים, והוציא לאור את ספרו של הרב עבדאללה סומך "זבחי צדק".
קשריו המסחריים והחברתיים התרחבו גם מחוץ לבבל ואנשים רבים ביקשו עזרה ועצה מפיו.
בשנת ה'תרנ"ט הוא הפך את הבית שירש מאביו לבית כנסת ויותר מאוחר נתרם הבית לאגודה הציבורית על מנת שישמש בית ספר מקצועי.
בין מכריו היה גם נדיב ועשיר ידוע בשם מאיר אליהו ובין הנדיב הזה לבין הרב שמעון שררו יחסי הערכה והשפעה רבים. מכספי תרומתו נבנה בבגדאד בית חולים וכן פעילויות נוספות. אחד מהמפעלים שהולידה ההכרות הזאת היה הקמת ישיבה מיוחדת לרבנים.
ביזמתו של הרב שמעון הוקמה אגודת "תומכי תורה" בשנת תרע"ב. בראש האגודה עמדה הנהלה בת שבעה חברים ותקנונה אושר על ידי הממשל הטורקי. היא הצליחה לאסוף סכומים נכבדים מכספי תרומות שמהם פירנסה את התלמידים, ושילמה משכורות למורים.
בנוסף לעבודתו באגודת "תומכי תורה" קיים הרב שמעון במשך שנים רבות לימוד גמרא לקבוצה גדולה של אנשי עסקים. קבוצה זו גם הייתה מוזמנת ל"לימוד" ביום השנה לבנו אהרון. מעדותו של חכם יהושע משה אנו לומדים שישיבות לימוד אלה נעשו ברוח עליזה והיו מלוות בזמירות "שכן היה ידוע בקולו הערב ובשליטתו בחכמת הלחנים".
ביום י"ג באלול תרס"ט (1909) נפטר הרב יוסף חיים, מורו וידידו של הרב שמעון. ביום השישי לשבעת ימי האבל - נשא הרב שמעון דברי הספד. הייתה זאת הפעם הראשונה שבה נשא דרשה בפני ציבור גדול. "ודרושו לא היה דרוש של שיגרה אלא הפליא את השומעים בעמקותו. מאז אותו ההספד נודע כוחו של הרב שמעון ברבים וחבריו הפצירו בו ללבוש את אדרת החכמים ולשים על ראשו מצנפת חכמים", אך הרב שמעון סירב.
כאמור, התפשטה השפעתה של התרבות האירופית גם על הקהילה היהודית. בית הספר לבנות "אליאנס" ובתי הספר הטורקיים היו לצנינים בעיני הציבור היהודי הדתי. ב-1909 שנת פטירתו של הרב יוסף חיים, הנהיג השלטון הטורקי גיוס חובה וגייס לשורותיו גם חיילים יהודיים. חיילים אלה נאלצו לשאת בעונשים על שסירבו לאכול מהאוכל הלא כשר שהוגש להם ועל כך שסירבו לעבוד בשבת. בגילוי דעת שמפרסם הרב שמעון הוא "מהלל את עמידתם הגאה של חיילים אלה ומגנה את כניעתם של תלמידים לבתי הספר או של פקידים ממשלתיים שעבדו בשבת".
אותה השנה הייתה שנה נוספת של בצורת שגרמה להאטה גדולה בעסקי המסחר. "הרב שמעון נקרא לקרוע את רוע הגזרה. וביום ג' ט' באדר תרע"ג דרש בבית הכנסת הגדול דרוש שנמשך כארבע שעות. הייתה זאת דרשה מרשימה שזעזעה רבים מבין מאזיניה ובעקבותיה רבים חזרו בתשובה. "לא עברו ימים רבים וארובות השמים נפתחו וגשמי ברכה ירדו בשפע." בעקבות מאורע זה שוב פנו ראשי העדה לרב שמעון וביקשו ממנו לשאת את דרשותיו ברבים אך גם אז הוא סירב.
בשנת תרע"ד – 1914 דרש הרב שמעון דרשה נוספת ברבים לכבוד גמר השתלמות התלמידים של ישיבת תומכי תורה. בקהל הרב שהצטופף בחצר בית הכנסת מאיר אליהו נכחו גם מנהל בית הספר אליאנס וחבר המורים. נושא הדרשה היה ערכה של יראת שמים כיסוד מוסד לביטחונו של האדם ולקיומה של החברה. יש לשער שדרשה זו היא בעצם סיכום התלבטויותיו של הרב שמעון ודרך הכרעתו לעניין קיום מצוות הייבום שקיים הרב שמעון בבנו עזרא-ציון מספר חודשים קודם לכן.
פטירתו
הלך לעולמו בבגדאד ב-31 ביולי 1914 (ח' באב ה'תרע"ד), ערב פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בשל מגפת דבר שבה חלה.
בתוך כתביו של הרב שמעון נמצא רישום על התגלות שהייתה לו שנתיים לפני פטירתו בה נודע לו מן השמים "כי השלים כל מה שצריך להשלים והגיע זמנו להסתלק מן העולם. בקש שהות כדי להשיא את בנו (עזרא-ציון ) עם יבמתו וניתנה לו". ונמצא בידי המשפחה פתק בכתב ידו בו ניתן לו רמז ליום פטירתו.
חברו הרב המקובל יהודה פתייה כתב בהקדמה לספרו "בית לחם יהודה":
וסבולוד הראשון, נסיך קייב
וסבולוד (ברוסית: Всеволод; 1030- 13 באפריל 1093) היה נסיך קייב בשנים 1076–1077, ו-1078–1093.
ביוגרפיה
רוב תקופת שלטונו של איזיאסלאב הראשון הוא היה שותף עם שני אחיו (סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב ווסבולוד) בשלטון, לכן מקובל לקרוא לתקופה זו כטריאומווירט בני יארוסלאב. ביחד הם עשו רוויזיה של חוקי המדינה וקיבלו החלטות על מינוי לתפקידים חשובים בשלטון ובכנסייה. בשנת 1055 הכוחות המשולבים ניצחו במלחמה נגד הטורקים. בשנת 1058 הרוסים השתתפו במערכה של האימפריה הביזנטית בארמניה.
בשנת 1073 ברית האחים התפרקה והחלה מלחמה פנימית. כבר באותה שנה סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב כבש את קייב, איזיאסלאב נמלט לפולין והשטחים בשליטת וסבולוד הורחבו. בשנת 1076 האח סוויאטוסלאב נפטר ונסיכות קייב עברה לווסבולוד. הוא שלט בקייב רק חצי שנה ולאחר מכך, איזיאסלאב חזר לקייב ווסבולוד עבר לצ'ניגוב בתור נסיך. בשנת 1079 איזיאסלאב נהרג בקרב וכתוצאה מכך וסבולוד חזר לקייב.
רוב תקופת שלטונו הוא היה עסוק במלחמות פנימיות עם הנסיכים השונים - נכדים ובני דודים של אביו.
בהתאם לעדויות הכרוניקה, הוא היה איש משכיל ושלט ב-5 שפות.
ילדים
מאשתו ממוצא ביזנטי (לפי המסורת, בתו של קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית) :
מאשתו ממוצא קומני
דולדנהורן
דולדנהורן (Doldenhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,638 מטר, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.
ההר ממוקם באזור רמת ברן מערבית להר הבלימליזאלפהורן וצופה על העיירה קנדסטג (Kandersteg).
היסטוריית טיפוס
הראשונים לטפס על ההר ב-30 ביוני 1862 היו יוהאן בישוף (Johann Bischoff), קספר בלטר (Kaspar Blatter), כריסטיאן לאונר (Christian Lauener), גילגיאן רייכן (Gilgian Reichen), אברהם רוט (Abraham Roth), ואדמונד פון פלנברג (Edmund von Fellenberg).
אזור יופי טבעי יוצא דופן
אזורי היופי הטבעי מוגדרים על ידי הארגונים אנגליה הטבעית (באנגליה), משאבי טבע ויילס (בוויילס) והסוכנות לאיכות הסביבה של צפון אירלנד (בצפון אירלנד). בסקוטלנד קיימת הגדרה מקבילה לאזורי שימור ברמה זו אשר נקראים אזור נוף לאומי (National Scenic Area). הגדרת האזורים החלה עם חקיקת חוק הפארקים הלאומיים בשנת 1949 בתור אזורי שימור משלימים לפארקים הלאומיים, כאשר אזור היופי הטבעי הראשון שהוגדר היה חצי האי גובר בשנת 1956. כיום ברחבי אנגליה, ויילס וצפון אירלנד מצויים סך הכל 46 אזורי יופי טבעי יוצא דופן (ראו רשימה בהמשך).
אדובי פוטושופ אלמנטס
אדובי פוטושופ אלמנטס (Adobe Photoshop Elements) היא תוכנה לעריכת תמונות שפותחה על ידי אדובי מערכות, אשר מאפשרת ארגון, עריכה, ושיתוף של תמונות בפשטות ללא צורך בידע קודם בתוכנות גרפיות. הגרסה האחרונה היא גרסה מספר 15 אשר שוחררה באוקטובר 2016. הגרסה הראשונה הוכרזה רשמית בשנת 2001.
אסמאעילה סאר
אסמאעילה סאר (בצרפתית: Ismaïla Sarr; נולד ב-25 בפברואר 1998 בסן-לואי שבסנגל) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מרסיי מהליג 1 ובנבחרת סנגל.
קריירת מועדונים
סאר החל את הקריירה המקצוענית שלו במץ מליגת העל הצרפתית, במדיה ערך 31 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.
ב-26 ביולי 2017 חתם סאר בסטאד רן, גם היא מליגת העל הצרפתית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 59 הופעות ליגה והבקיע 13 שערים.
ב-24 ביולי 2023 חזר לצרפת וחתם באולימפיק מרסיי.
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת סנגל לטורניר מונדיאל 2022.
המנהל לענייני נשיא רוסיה
הארגון עוסק בניהול עסקי, תמיכה כספית בפעילותם של נשיא הפדרציה הרוסית, ממשלת הפדרציה הרוסית, הסגל הנשיאותי של רוסיה ומשרד מזכירות הממשלה. לארגון אין סמכות להשתמש בכספים, אלא בהוראת הנשיא והליך השימוש בכספים אלה נקבע בתיאום עם משרד האוצר של הפדרציה הרוסית.
היסטוריה
הסוכנות יונקת את שורשה מהמנהל לענייני הוועד המרכזי של המפלגה, שעסק בתמיכה לוגיסטית עבור בכירי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, שבעצמה יונקת את שורשיה מהמשרד הקיסרי לענייני החצר, שעסק בתחזוקת המשק וארמונות הצאר בזמן שלטון שושלת רומנוב בתקופת האימפריה הרוסית.
המנהל נוצר ב-15 בנובמבר 1993 על פי צו נשיאותי מספר 735 כדי להחליף את המינהל החברתי והתעשייתי הראשי של לשכת נשיא הפדרציה הרוסית (GSPU). מאז ה-2 באוגוסט 1995 הוא בעל מעמד של גוף ביצוע פדרלי ונכון לשנת 2013 הוא העסיק 500 עובדים.
ריאד מנסור
ריאד' מנצור (בערבית: رياض منصور, נולד ב-21 במאי 1947) הוא הנציג של הרשות הפלסטינית באומות המאוחדות. מעמדו, הנגזר ממעמד המשלחת הפלסטינית, הוא כשל משקיף קבוע.
חייו
מנסור הוא בוגר של אוניברסיטת יאנגסטון שבאוהיו לתואר ראשון בפילוסופיה ותואר שני בייעוץ חינוכי ובעל תואר דוקטורט מאוניברסיטת אקרון שבאוהיו. משנת 2002 משמש כפרופסור נלווה למדעי המדינה באוניברסיטת מרכז פלורידה.
הוא שימש כסגן הנציג הפלסטיני לאו"ם בין השנים 1983 ל-2004. במהלך אותה תקופה שימש במספר תפקידים בעולם העסקים. בשנת 2005 מינה אותו נשיא הרשות מחמוד עבאס לתפקיד במקום נאסר אל-קודווה. מנסור היה אחד מהגורמים הפעילים במאמצים של הרשות הפלסטינית לקבל הכרה כמדינה בעצרת הכללית של האו"ם לקראת ספטמבר 2011.
נשוי ואב לשניים.
מגדלי Beyond
מגדלי Beyond (בִּיוֹנְד) הם צמד מגדלים עתידיים אשר יהוו חלק מפרויקט גדול הנבנה במתחם הסיטי של גבעתיים. הפרויקט יכלול מגדל דרומי אשר ישמש למשרדים, מגדל צפוני למגורים, מרכז מסחרי ושטחים ציבוריים נוספים.
במסגרת השלב השני, יוקם המגדל הצפוני, בו יבנו 64 קומות שיכללו בסך הכל כ-500 דירות קטנות אשר יועמדו להשכרה ארוכת טווח ויהיו מיועדות למשקי בית קטנים כמו זוגות צעירים, דיירים יחידים ואוכלוסיית הגיל השלישי. כמו כן, יוקמו מרכזי קניות ופנאי, קליניקות רפואיות, מרכז ספורט, פארק עילי וחניון גדול שיכלול מקומות חניה לאופניים ועמדות הטענה לרכבים חשמליים.
עבודות הבנייה צפויות להסתיים בשנת 2026 עם השלמת השלב השני ואכלוסם של צמד המגדלים.
המגדלים תוכננו ועוצבו על ידי משרד ברעלי לויצקי כסיף אדריכלים ויזמיות הפרויקט הן חברת תדהר, חברת יוניון, חברת הבת של קק״ל הימנותא ועו״ד דורון כוכבי.