cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קווה קווה דה לה אומה
בשנות התשעים והאלפיים
גרסה זו מהווה התפתחות של הגרסה הוותיקה ממנה בכארבעים שנה, על ידי הלחם של הגרסה הישנה עם סירוס של פזמון השיר משנות השבעים "היפו היפי" ששר מייק בורשטיין למילותיה של לאה לופנפלד. לפי הגרסה המסורסת "היפו היפו, אבש'ך קופיקו, אמאש'ך היפופוטם ואתה חמור קטן".
משפט הרופאים
כן הוכפש בהודעה הסובייטית זכרו של שלמה מיכאלס, שהיה מנהל התיאטרון היהודי ונרצח בפקודת סטלין, כמי שיצר את הקשר בין ארגון הג'וינט לנאשמים. בה בעת הגיעו שמועות על גירוש המוני הצפוי ליהודי ברית המועצות.
דבר המשפט גרם לזעזוע בישראל. מחד יצא דוד בן-גוריון למסע שנועד להוציא את המפלגה הקומוניסטית הישראלית (מק"י) מחוץ לחוק ולשלוח את ראשיה לכלא. מאידך גרם המשפט להתפלגותה ממפ"ם של סיעת שמאל בראשות משה סנה, שהצהירה על אמונתה באשמתם של נאשמי פראג ושל הרופאים.
קווה קווה דה לה אומה
הדתיים
הספירה בגרסה המקורית מוחלפת בגרסה הדתית במילות הפסוק "הושיעה את עמך וברך את נחלתך ורעם ונשאם עד העולם" כיוון שבחוגים מסוימים בציבור האורתודוקסי לא מונים את עם ישראל במספרים מפני חשש לעין הרע. בפסוק זה עשר מילים, כמספר גברים הדרושים לקיום תפילה במניין, וכך אפשר למנות את המגיעים להתפלל. השימוש בפסוק זה בסוף שירת ה"קווה קווה דה לה אומה", נובע מהסתכלות משועשעת על המנהג ולא ממחויבות דתית.
משפט הרופאים
ב-5 במרץ 1953 מת יוסיף סטלין, וכחודש בלבד לאחר מכן, ב-4 באפריל, פורסמה הודעה רשמית במוסקבה כי הרופאים שוחררו מאחר שנמצא כי הם חפים מפשע והודאותיהם נתקבלו באמצעי לחץ. בהמשך נאמר כי האחראים לעלילה נאסרו ונענשו.
קווה קווה דה לה אומה
הדתיים
גרסה נוספת היא גרסת התבלבלות: הרבה שחקנים מתבלבלים במילים "בשמלת טריקו" ואומרים במקומן "דסי מטריקו" או "אסתי מדריגו".
משפט הרופאים
שחרור הרופאים היה הסנונית הראשונה של תקופת "ההפשרה" שלאחר מות סטלין וזמן לא רב לאחר מכן, ב-20 ביולי 1953, נמסרה הודעה על חידוש היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות למדינת ישראל, שנותקו על ידי הסובייטים ב-11 בפברואר 1953, לאחר שאנשי מחתרת צריפין הטמינו פצצה בשטח הצירות הסובייטית בתל אביב.
קווה קווה דה לה אומה
עוד גרסה מגויירת
גרסת הבל"חים
התפתחה בתחילת המאה ה-21.
בל"ח פירושו בחור לחוץ חתונה (בנקבה בל"חית).
גרסה קרובה לעברית
הגרסה הקרובה ביותר לעברית היא: Quack Dalai oh my quack, quack, quack
Says cinco cinco, cinco cinco seis
Follow follow, follow follow follow
One, two, three, four, five
ובתרגום חופשי: הרופא האליל ששמו Dalai הוי הרופא הרופא הרופא (באנגלית) אמר חמש פעמים (חמש חמש חמש חמש) שש (בספרדית) תעקבו תעקבו תעקבו תעקבו תעקבו אחת שתיים שלוש ארבע חמש (באנגלית)
סטלה אלה אולה
כמה גרסאות אחרות של שיר המשחק באנגלית, המכונות סטלה אלה אולה, הן:
צ'ילה
בצ'ילה כנראה קיים שיר משחק דומה:
ארגנטינה
בארגנטינה היה משחק לוח פופולרי שנקרא משחק האווז, El Juego de la Oca, ששימש השראה לשיר ילדים אותו היו שרים תוך כדי משחק ידיים.
ג'יי. אר. רותם
ג'ונתן ראובן רותם (באנגלית: Jonathan Reuven Rotem; נולד ב-1 בספטמבר 1975), ידוע בשם הבמה '''ג'יי. אר. רותם (J. R. Rotem'''), הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי קנדי-אמריקאי ממוצא יהודי ישראלי.
קורות חייו
רותם נולד בדרום אפריקה להורים יהודים שעלו לישראל בשנת 1975. הוא עבר לטורונטו שבקנדה בגיל שנתיים ולבסוף לקליפורניה בגיל שתים עשרה.
בשנת 2001, נכלל באלבום Survivor של להקת הבנות דסטיניז צ'יילד השיר "Fancy", שהשתתף רותם בכתיבתו והפקתו. בשנת 2006 יצא לאור השיר "SOS" בהפקתו של רותם, בביצוע הזמרת הברבדית ריהאנה, שזכה להצלחה רבה, תוך שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. עוד באותה השנה, הפיק את להיטו של שון קינגסטון, "Beautiful Girls"', שהגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 אף הוא.
בשנת 2019 הפיק את שירו של כריס בראון בשיתוף ג'י איזי וניקי מינאז', "Wobble Up". שנה לאחר מכן, ב-2020, הפיק את שירה של הזמרת הישראלית נטע ברזילי, "Cuckoo", שהגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט.
פנטזיה מינית
פנטזיה מינית או פנטזיה ארוטית היא דימוי מנטלי או דפוס מחשבה המעורר את מיניותו של האדם  ויכולים ליצור או להגביר עוררות מינית. פנטזיה מינית יכולה להיווצר על ידי הדמיון או הזיכרון של האדם, והיא עשויה להיגרם באופן עצמאי או כתוצאה מגירויים חיצוניים, כגון ספרות ארוטית, פורנוגרפיה ארוטית, אובייקטים פיזיים, או משיכה מינית לאדם אחר. כל דבר שעשוי לגרום לעוררות מינית עשוי גם לגרום לפנטזיה מינית, ומקרים בהם אדם חווה עוררות מינית עשוויים לתרום להיווצרות של פנטזיות מסוימות עבור אנשים מסוימים.
פנטזיות מיניות קיימות במרבית החברות ברחבי העולם. עם זאת, פנטזיות מסוימות עשויות להיות פחות נפוצות באזורים מסוימים של העולם בשל אילוצים תרבותיים, חברתיים, מוסריים ודתיים. במקרים מסוימים, אפילו דיון על פנטזיות מיניות מסוימות עלול להיות תחום עליו יש איסור חברתי. עבור אנשים רבים נוח יותר להגשים פנטזיות מיניות בחייהם באמצעות משחק תפקידים מיני. עבור אחרים, צפייה בסרט או קריאה של טקסט העוסק בפנטזיה, ואשר בדרך כלל בעל אופי פורנוגרפי, יהיה מספקים. פנטזיה מינית יכולה להיות חוויה חיובית או שלילית, או אפילו גם וגם. פנטזיה מינית יכולה להיווצר בתגובה לחוויה שאדם חווה בעבר, אשר עשויה אף להשפיע על ההתנהגות המינית העתידית של אותו האדם. לעיתים רבות אנשים עשויים להעדיף שלא לרצות להגשים פנטזיות מיניות בחיים האמיתיים, ועל כן הפנטזיות המיניות שלהם עשויות להיות מוקצנות מעט מעבר למה שמקובל או מעשי לבצע.
מתודולוגיה
פנטזיות מיניות הן סמויות ונסתרות מעיניי המתבונן מהצד, מה שמקשה על ביצוע מדידה דרך גורם חיצוני. על כן, דרך המדידה המקובלת נעשית בצורת דיווח עצמי. ישנן מספר דרכים מרכזיות למדידת פנטזיות מיניות בשיטת הדיווח העצמי. הדרך הראשונה היא שימוש ברשימה מוכנה בה הנבדקים מקבלים רשימה של פנטזיות מיניות וממלאים באופן אנונימי את הפנטזיות שחוו מתוכה. כמו כן, ניתן לבקש מהנבדקים למלא את ההקשר בו הפנטזיה המינית הופיעה (לדוגמה, האם הופיעה בזמן אוננות או בזמן מגע מיני עם פרטנר) ובאיזו תדירות היא מופיעה. הדרך השנייה היא שימוש בשאלונים פתוחים בהם הנבדקים מתבקשים לתאר באופן נרטיבי את הפנטזיות המיניות שלהם. לאחר שממלאים את השאלונים בצורה אנונימית, סיפורי הנבדקים מנותחים ומסווגים לקטגוריות שונות. דרך נוספת היא תיעוד מסודר של הפנטזיות המיניות שנבדקים חווים בתקופת זמן מוגדרת. התיעוד יכול להיעשות באמצעות רשימה מוכנה או בעזרת שאלון פתוח.
בנוסף לבעיות הידועות של שיטת הדיווח העצמי, לשיטות המוזכרות לעיל ישנם חסרונות נוספים. שיטת הסימון מתוך הרשימה וכן שיטת השימוש בשאלונים פתוחים, מבוססות שתיהן על הזכרות רטרוספקטיבית אשר עלולה להיות לא מדויקת ולא אמינה. בנוסף, שימוש ברשימה מוכנה עלול להחסיר פריטים רלוונטיים ולא להיות מקיף מספיק. כתוצאה מכך, רשימות אלו עלולות להיות מוטות כלפי תכנים או תחומים ספציפיים. כמו כן, המחקרים המשתמשים ברשימות מוכנות מראש נוטים להיות לא עקביים עקב השימוש ברשימות שונות האחד מהשני. מכאן, נוצר קושי ליצור השוואה בין המחקרים הקיימים. מחקרים המשתמשים בשאלונים פתוחים עלולים גם הם לגרום להשמטה של פנטזיות מיניות ולהטיה. ההטיה עלולה לנבוע עקב הבקשה למלא מספר מצומצם של פנטזיות מיניות, עקב אי-מילוי הפנטזיות הפחות תדירות, בשל החשש מהסטיגמה החברתית שעשויה לנבוע מכתיבת מספר רב של פנטזיות מיניות או מהתכנים של פנטזיות אלו. מחקרים המשתמשים בניטור מתמשך של הפנטזיות המיניות אמורים להיות אמינים יותר. עם זאת, מחקרים אלו נוטים להיות לא מייצגים. ניטור עצמי מתמשך דורש תיעוד לאורך זמן רב על מנת שיהיה אמין ומקיף. אך תיעוד זה אינו מעשי, ועל כן שיטה זו עלולה להיות לא מייצגת.
בעיות נוספות שעולות במחקרים הבודקים את מיניות האדם, ביניהן מחקרים על פנטזיות מיניות, הן שרוב המחקר נעשה בחברה המערבית, דבר המקשה על ביצוע הכללה. כמו כן, ישנן בעיות נוספות בייצוג האוכלוסייה. נבדקים במחקרים אלו לרוב אינם נבחרים באופן אקראי או באופן המייצג את האוכלוסייה (לדוגמה, המחקרים הנעשים על סטודנטים). כמו כן, מחקרים רבים בתחומים אלו מבוססי אוכלוסיות מתנדבים אשר נרשמים ביודעין למחקרים העוסקים במיניות האדם. מחקרים המבוססים על מתנדבים עלולים להיות מוטים בשל המאפיינים האישיותיים השונים של מתנדבים אלו. אוכלוסיית המתנדבים למחקרים על מיניות האדם נוטים להיות בעלי ניסיון מיני עשיר יותר, הם נוטים להתעניין במגוון רחב יותר של התנסויות מיניות, הם מיניים יותר , בעלי גישה חיובית יותר כלפי מין וחווים פחות אשמה מינית. בשל מאפיינים אלו, מחקרים המבוססים על מדגם מתנדבים עלולים להיות מוטים כלפי השקפות חיוביות וליברליות יותר כלפי מין.
רוב המחקר מתחלק לשלושה נושאים מרכזיים: תדירות ושכיחות, תוכן, ותפקידים בהתנהגות מינית פלילית.
התוכן והשימושים של פנטזיות מיניות
התוכן והמטרה של הפנטזיה המינית משתנים מאוד בין יחידים וכפופים לרצונות אישיים. הפנטזיות המיניות יכולות להיות רגילות לחלוטין או יוצאות דופן במיוחד, ואדם בעל הפנטזיה עשוי שלא לרצות להגשים את הפנטזיה אף פעם, או להיות בעל רצון עז לנסות ולהגשים את הפנטזיה. אנשים משתמשים לעיתים רבות בפנטזיות המיניות שלהם על מנת לתכנן מפגשים מיניים עתידיים. פנטזיות מיניות יכולות להתרחש אצל כל אדם ובכל שעה במהלך היממה. הפנטזיות מסייעות לאנשים לעיתים רבות דרך מילוט מהאיפוק המיני המאפיין אותן בחייהם האמיתיים ומאפשרות לאנשים לדמיין את עצמם בתפקידים שלא אופייניים להם בדרך כלל, כמו להיות בעמדת כוח, להיות תמים או לחוש אשמה. לפנטזיות המיניות השפעה עצומה על ההתנהגות מינית ובמקרים מסוימים יכולות אף להיות הגורם העיקרי לאורגזמה. אמנם ישנם מספר נושאים נפוצים בפנטזיות מיניות, באופן תאורטי כל אובייקט או פעילות ניתן להפוך לארוטיים.
שימוש בפנטזיות מינית נפוצה במהלך אוננות, אם כי לרוב הדבר נכון יותר לגברים מאשר לנשים.
במהלך פעילות מינית אנשים מסוימים עשויים להשתמש בפנטזיות מיניות מסוימות על מנת למקד את תשומת הלב במקום הנכון על מנת לשפר את ביצועיהם או להסיח את דעתם מאספקט מסוים של יחסי המין, למשל אדם המקבל מין אוראלי ומשתמש בדמיון והפנטזיה המינית על מנת להסיח מעט את דעתו כדי להאריך את משך ההנאה.
פנטזיות מיניות נפוצות
שכיחותן של הפנטזיות המיניות משתנה בהתאם למין, גיל, נטייה המינית והחברה בה חי האדם. בשל ההסתמכות על זיכרון רטרוספקטיבי, הטיית דיווח והטאבו שקיים בחברות שונות, הקושי בהשוואה בין המחקרים השונים (כתוצאה מההבדלים המתודולוגיים ביניהם) והקושי להכלילם על כלל האוכלוסיות, ישנו קושי אינהרנטי במדידת תדירות הסוגים השונים של הפנטזיות המיניות בחברות השונות.
עם זאת, ניתן למנות מספר פנטזיות מיניות כנפוצות ביותר בקרב גברים ונשים : פנטזיה המשחזרת מחדש חוויה מינית מרגשת שהתרחשה, פנטזיה על קיום יחסי מין עם בן/בת הזוג הנוכחי/ת , ופנטזיה על קיום יחסי מין עם בן/בת זוג אחר/ת. אין הבדלים עקביים בפופולריות של שלושת סוגי פנטזיות אלו. פנטזיות נפוצות נוספות הן מין אוראלי   ,מין במיקום רומנטי או מיקומים אחרים שאינם חדר השינה, פנטזיות הכוללות אינדיקציה לכוח מיני רב עד שלא ניתן לעמוד בפניך , פנטזיות הכוללות מין כפוי   , פרנטרים מרובים מהמין השני באותו הזמן  וסצנה מסרט אירוטי.
ישנן מספר דרכים לקטלג את תוכני הפנטזיות המיניות לנושאים. אחת הדרכים להפרדה בין הפנטזיות, כך שלא תיכללנה אחת בתוך השנייה, היא בעזרת חלוקתן לפנטזיות אשר הן זיכרון של מפגשים מיניים שהתרחשו בעבר לעומת מפגשים מיניים מומצאים. עם זאת, חלוקה זו אינה מפורטת, ולכן לא מוסיפה מספיק תוכן לניתוחים המחקריים. דרך נוספת לחלוקה לקטגוריות היא בעזרת 'ניתוח גורמים' החושף כי רוב הפנטזיות המיניות מתקבצות למספר קטגוריות תוכן הנפרדות זו מזו. ישנן ארבע קטגוריות תוכן אשר נמצאו כנפוצות ביותר הן עבור נשים והן עבור גברים. הקטגוריה הנפוצה ביותר היא דימויים הטרוסקסואליים אינטימיים אשר כוללים דמויות שהאדם המציא בראשו או דמויות אמיתיות מהעבר או מההווה. בתרחיש המדומיין, הדמות המדומיינת, בין אם היא אמיתית או ממוצאת, מהווה מאהב שהאדם כבר הכיר. קטגוריה נוספת היא דימויים המרמזים על כוח מיני רב עד שלא ניתן לעמוד בפניו. דימויים אלו כוללים בין היתר סצנות פיתוי, אקטים של משתתפים מרובים ועוד. הקטגוריה השלישית היא של תכנים הכוללים דימויים מיניים "אסורים". דימויים אלו כוללים בתוכם מקומות שונים בהם מתרחש האקט המיני, תנוחות ופרקטיקות מיניות שונות, פרטנרים "מפוקפקים" ועוד. הקטגוריה האחרונה מערבת תכנים הכוללים מין כפוי, הכולל כניעה או שליטה. פנטזיות אלו יכולות לכלול כוח פיזי או דימויים סדו-מזוכיסטיים.
הפנטזיות המיניות מדומיינות במצבים שונים: בזמן אוננות, במהלך אקט מיני עם פרטנר נוסף ובמהלך פעולה שאינה מינית וכמעט אין הבדלים בתכני הפנטזיה בין המצבים השונים. עם זאת קיימים הבדלים מינוריים ביניהם. בעת חלימה בהקיץ, כלומר כאשר האדם לא מבצע פעולה מינית, הפנטזיה המינית נוטה לרוב לכלול קיום יחסי מין עם הפרטנר הנוכחי. מנגד, בעת קיום יחסי מין, הפנטזיה המינית נוטה לרוב לכלול יחסי מין עם פרטנר חדש.
תיאוריות על מקורות העדפות הפנטזיה המינית
לא קל להסביר מדוע דימוי מסוים מלהיב מינית יותר לאדם אחד מאשר לאחר. לכן, ישנן מסגרות תאורטיות שונות המנסות להסביר כיצד נוצרות ומשתמרות פנטזיות מיניות. ככל הנראה תהליך היווצרותן והשתמרותן של פנטזיות מיניות משלב מוכנות ביולוגית ותהליכי סוציאליזציה. המוכנות הביולוגית ותהליכי הסוציאליזציה יחדיו מעצבים ומשפיעים על היווצרותן, תוכנן והשתמרותן של הפנטזיות המיניות והן מנחות יחדיו אנשים לראות ייצוגים מסוימים כמיניים ואחרים כלא מיניים.
סוציאליזציה מתייחסת לתהליכים בהם האדם לומד ומסגל לאישיותו את האמונות והערכים, הנורמות וקודי ההתנהגות של התרבות אליה הוא משתייך. כחלק מתהליך הסוציאליזציה, מתקיים גם תהליך של סוציאליזציה מינית. תהליך הסוציאליזציה המינית מתרחש באמצעות שילוב של שלוש מקורות השפעה: תוך-אישי, בין-אישי וחברתי-תרבותי. תהליך הסוציאליזציה המינית, וההשקפות החברתיות על הפנטזיה המינית ועל מין בכלל, משפיעות על היווצרותן, אופיין ותוכנן של הפנטזיות המיניות ומחזקות אותן.
על פי התיאוריה האבולוציונית, המכונה גם פסיכולוגיה אבולוציונית או התיאוריה הסוציוביולוגית, ישנה מוכנות ביולוגית אשר מאפשרת יצירת התניות המקשרות בין גירויים או ייצוגים מסוימים לבין עוררות מינית. לפי תיאוריה זו, להתניות אלו היה יתרון של ברירה טבעית מפני שהתניה זו עזרה להישרדות ולשימור הגנים באוכלוסייה. בהתאם, מוכנות ביולוגית זו קשורה להיווצרותן ולאופיין של הפנטזיות המיניות. תיאוריות ישנות, הציעו כי המוכנות הביולוגית קשורה רק לתהליכים של למידה קלאסית ואינסטרומנטלית שבעזרתם כל הגירויים שקושרו בעבר לעוררות מינית ולאורגזמה יכולים להפוך לארוטיים. עם זאת, תיאוריות אבולוציוניות מתקדמות יותר מציגות כי תהליכים אלו תלויים גם בגורמים ביולוגיים ראשוניים. באופן מולד, ישנם גירויים הנקשרים לעוררות מינית. גירויים אלו הופכים למעוררים יותר מפני שהם מדומיינים במהלך פעילות מינית המובילה לאורגזמה, לדוגמה בזמן אוננות. עם הזמן, הפנטזיה המינית משתנה ורכיבי הפנטזיה המעוררים ביותר נשמרים, והפחות מעוררים מושלכים. בנוסף, חוויות חדשות יכולות להוביל לפנטזיות חדשות או לחזק פנטזיות ישנות, ואלמנטים חדשים יכולים להשתלב בפנטזיות כאשר הן מתגלות כמעוררות. נראה אפוא שפנטזיות מסוימות משתמרות כתוצאה מחיזוקים חוזרים ונשנים דרך תחושות של עוררות מינית ואורגזמה, במהלך אוננות או פעילות מינית.
בנוסף, נראה כי חוויות מיניות משפיעות על תוכן הפנטזיות המיניות. אנשים עם מגוון רב של חוויות מיניות, יטו לחוות פנטזיות מיניות מגוונות יותר , בעלות אופי מיני מפורש ועשיר יותר. במילים אחרות, אנשים נוטים לפנטז יותר על נושאים שהם מכירים, וככל שהם חווים חוויות מיניות מגוונות יותר מגוון הפנטזיות המיניות שלהם גדל. לכן, אנשים בעלי חיי מין עשירים ופעילים יותר, חווים מגוון רחב יותר של פנטזיות מיניות. כמו כן, ככל שתדירות האוננות, קיום יחסי המין, תאוות המין ומספר הפרטנרים המיניים עולה, כך תדירות הפנטזיות המיניות עולה. בנוסף, חשיפה לתמונות או לסרטים ארוטיים יכולה לעורר פנטזיות מיניות המכילות את האלמנטים שנצפו בתכנים אלו.
בנוסף לתיאוריות אלו, לפי תיאורית השערת שינוי הביוץ, העדפות של נשים משתנות לאורך המחזור החודשי כדי לשרת פונקציות ספציפיות. בשלב הפוריות, נשים נוקטות באסטרטגיית זיווג קצרת טווח ומחפשות בני זוג עם גנים טובים (לדוגמה, הן מדווחות על משיכה מינית לגברים דומיננטיים או גבריים יותר מבן זוגם העיקרי). בשלבים הלא פוריים של המחזור החודשי, נשים נוקטות באסטרטגיית זיווג ארוכת טווח ומחפשות מחויבות (למשל, מעדיפות גברים פחות גבריים אבל בעלי פוטנציאל השקעה גבוה). חוקרים מציעים כי היבטים רבים של המיניות הנשית משתנים בביוץ או בסמוך אליו. כך למשל האופן שבו מופרשים הורמוני המין במהלך המחזור מווסתים את החשק המיני, העוררות המינית והעדפותיהן של נשים, ומסבירים את השינויים בפנטזיות המיניות שנשים חוות.
הבדלים מגדריים בתכני הפנטזיות המיניות
קיימות קטגוריות תוכן רבות של פנטזיות מיניות המשותפות לנשים ולגברים. יתר על כן, מחקרים מסוימים מראים כי אין הבדלים מגדריים בתכני הפנטזיות המיניות. עם זאת, רוב הספרות מצביעה על הבדלים בתכנים אלו. ככל הנראה, הבדלים אלו נובעים מתוך מניעים שאינם מיניים הקשורים לתפקידים המגדריים הנלמדים אצל נשים וגברים, וכי הפנטזיות המיניות מתעצבות באופן התואם את הסטראוטיפ החברתי והתסריט המיני. הוצע כי מכיוון שפנטזיות מיניות הן פרטיות ואינן תלויות בהשתתפות בן/בת הזוג, הן חושפות את ההבדלים המגדריים במיניות. בפנטזיה אפשר לדמיין כל דבר שאוהבים, ללא תלות בממד המציאות, מבלי לחוות מבוכה, דחייה ומגבלות חברתיות וחוקיות. לכן, הפנטזיות המיניות עשויות לספק תובנה ייחודית לתסריטים השונים העשויים להיות בבסיס ההתנהגות המינית בקרב גברים ונשים.
ההבדלים המגדריים בתכני הפנטזיה המינית מתבטאים במספר תחומים. ראשית, סוג התפקיד בפעילות המינית שלוקח עליו האדם במהלך הפנטזיה, עשוי להיות אקטיבי או פאסיבי יותר. בפנטזיות המיניות, גברים נוטים לדמיין עצמם כיותר פעילים, מספקים ופועלים עבור האובייקט המדומיין. לעומת זאת, נשים נוטות לדמיין עצמן כיותר פאסיביות וכמושא "המקבל" בפעילות המינית.
שנית, קיימים הבדלים באופן בו מוצגים הדימויים המיניים. פנטזיות מיניות בקרב גברים הן מפורשות יותר, ומכילות יותר דימויים ויזואליים של אקטים מיניים ודימויים של חלקי גוף מפורשים בדגש על אברי מין. בקרב נשים, הפנטזיות המיניות עוסקות יותר בתמות רומנטיות של מחויבות וחיבה. הן מכילות יותר דימויים של משיכה, רגשות וקו עלילתי, ומודגש בהן המגע , התגובות הרגשיות של הפרטנר והמצב הרגשי הכללי (למשל מצב הרוח והאווירה בסיטואציה). כמו כן, ישנה התמקדות במאפיינים האישיים והרגשיים של הפרטנר המדומיין.
יתר על כן, קיימים הבדלים מגדריים בשכיחות הפנטזיות המיניות המערבות ממד כניעה אל מול ממד שליטה. פנטזיית כניעה היא פנטזיה בה האדם מדמיין את עצמו כנשלט, כנוע מינית או שהמין נכפה עליו. שם נוסף לסוג זה של פנטזיה הוא פנטזיית אונס. אף על פי שפנטזיה זו קיימת גם אצל גברים, ואף שכיחה עבורם , נשים נוטות לחוות אותה יותר והיא נפוצה מאוד בקרבן. פנטזיות שליטה, בהן האדם מדמיין עצמו כופה על אדם אחר פעולה מינית, נפוצה יותר אצל גברים מאשר אצל נשים. למרות ההבדלים המגדריים בשכיחותן של פנטזיות כניעה ושליטה, פנטזיות אלו נמצאו קשורות זו לזו, דבר המרמז כי תמות אלה אינן מופרדות או הפוכות. אחת ההשערות היא ששתי התמות משרתות באופן בלתי ישיר את אותה המטרה שהיא חיזוק הכוח המיני של האדם והאטרקטיביות שלו.
למרות שמה של הפנטזיה, נשים אשר מדמיינות פנטזיית אונס ונהנות ממנה אינן מעוניינות להיאנס ואינן מחזיקות משאלת אונס ואף יגיבו באופן שלילי יותר לסצנות אונס אמיתיות מאשר לסצנות כפייה ארוטיות. ההנאה שנשים מקבלות מפנטזיות אלו מזינה סטיגמות ומיתוסים שגויים שבהם נשים רוצות להיאנס או נהנות מכך. היכולת להנות מפנטזיית כניעה נובעת מתוך ממד השליטה אשר מבדיל באופן מהותי בין פנטזיית כניעה לבין אונס אמיתי. האדם המחזיק בפנטזיית הכניעה שולט בעולמו הפנימי ובמשמעויות של הפנטזיה אותה הוא חווה, ופנטזיות אלו יכולות לספק תחושת שליטה על האירוע המפחיד. בפנטזיות אלו, הנשים שולטות בבחירת הפרטנר, בכמות הכוח המשומש, בכמות הזמן שהאקט לוקח, ברמת הגירוי שלהן ובתוצאות האקט.
תיאוריות המסבירות את ההבדלים המגדריים בתכני הפנטזיות המיניות
ישנן תיאוריות שונות המסבירות את ההבדלים המגדרים בתכני הפנטזיות המיניות. תהליכי סוציאליזציה מינית משפיעים על היווצרותם של הבדלים מגדריים אלו. ההשקפות החברתיות על הפנטזיה המינית ועל מין בכלל, הנוצרות מתהליכי החיברות, משפיעות על היווצרותן, אופיין ותוכנן של הפנטזיות המיניות. על כן, באופן זה גם מתחזקים ונשמרים ההבדלים המגדריים בתכני הפנטזיות.
אחת ההשערות היא כי גורמים סוציו-תרבותיים משפיעים יותר על המיניות הנשית מאשר על זו הגברית. כלומר, ההשקפות והציפיות התרבותיות בנוגע לאופן בו נשים צריכות לחשוב ולהתנהג, מעצבות ומשנות יותר את המיניות הנשית.
תהליך הסוציאליזציה המינית מאורגן באמצעות יצירת תסריטים מיניים. התסריט המיני הוא מבנה של סכמות קוגניטיביות ספציפיות ומותאמות אישית, המגדירות את המציאות המינית ומנחות את קבלת ההחלטות בפן המיני. לפי תאוריית התסריט המיני, ההבדלים המגדריים בתכני הפנטזיות נובעים מלמידה והפנמה של התפקידים המגדריים. למידת 'התסריט' (התפקיד המגדרי) נעשית דרך חשיפה קבועה של הפרט לתרבות (לנורמות ולערכים המקובלים) ובאמצעות אינטראקציות חברתיות שונות עם סביבתו (לדוגמה, משפחה, חברים). בעקבות ההפנמה של התסריט המיני מתעצב האופן בו האדם נותן פירושים ומשמעויות למצבים פנימיים (רגשות, תחושות) ולחוויות מיניות. בהתאם לתסריט המיני מתעצב הרצף המקובל של הפעילות המינית, הדרך בה ניתן לפענח מצבים חדשים ומוצבים גבולות לתכנים שיעוררו תגובות מיניות. למעשה, התסריט המיני 'מספק' קווים מנחים להתנהגויות מיניות מקובלות (הולמות ומוסריות) ולא מקובלות (לא הולמות ולא מוסריות), ככאלה הנמצאות בהלימה או בניגוד לנורמות החברתיות והתרבותיות. באופן זה, התסריט המיני מעצב את הפנטזיות המיניות ומסביר את השוני בין תוכני הפנטזיות המיניות של המינים.
תיאוריה נוספת המסבירה את ההבדלים המגדריים בתכני הפנטזיות, היא התיאוריה האבולוציונית. לפי תיאוריה זו, ההבדלים המגדריים בתדירותן ובתוכנן של הפנטזיות המיניות, נובעים מההבדלים בלחצים האבולוציוניים השונים שעיצבו גברים ונשים לאורך ההיסטוריה. לפי תיאוריה זו, מהגברים נדרשה השקעה הורית נמוכה יותר על מנת להעביר את הגנים שלהם ולכן עבורם קיים יתרון בקיום יחסי מין עם מספר רב של נשים פוריות. מנגד, לנשים אין יתרון אבולוציוני בקיום יחסי מין עם מספר רב של גברים, ועבורן היתרון בהעברת הגנים נמצא בהשקעה הורית רבה. אם כן, תאוריה זו יכולה להסביר מדוע גברים נוהגים לפנטז על מין קבוצתי ועל מספר פרטנריות בפנטזיה מינית אחת בעוד שנשים נוהגות לפנטז על מכרים ועל מערכות יחסים, מחויבות ומונוגמיה.
הסברים לשכיחות הגבוהה של פנטזיות כניעה בקרב נשים
קיימים הסברים רבים לשכיחות הגבוהה יותר של פנטזיות כניעה בקרב נשים. ההסבר הראשון הוא שפנטזיות כניעה מתקפות את הכוח המיני והנחשקות של האישה. לפי תיאוריה זו, כוחן המיני של הנשים בפנטזיות הכניעה הוא כל כך חזק עד שלא ניתן לעמוד בפניו וגברים לא יכולים להתנגד ולעמוד בפני הפיתוי ולכן "חייבים" לכפות את עצמם על האישה. בפנטזיה זו, הכניעה נעשית למען עינוגה של האישה ועל כן היא נהנית מכניעה זו, ומתקפת את נחשקותה דרכה.
ההסבר השני הוא שפנטזיות הכניעה נובעות מתוך תהליך הסוציאליזציה בו נשים לומדות כי תפקידן בחברה הוא להיות כנועות. חלק מהנורמות המגדריות המסורתיות מגדירות כי נשים צריכות להיות פאסיביות, חמות ולשמש כמטפלות עבור אחרים, בעוד שהגבריות היא עצמאית, חזקה ולא תלויה באיש. תפקידים מגדריים אלה מוטמעים בתהליך הסוציאליזציה ומלמדים גברים כי עליהם להיות דומיננטיים, אסרטיביים ובשליטה, בעוד שנשים לומדות כי עליהן לשתף פעולה, להיות פאסיביות ולהעניק תשומת לב לצורכי האחר. לכן, נטייתן של נשים לחוות יותר פנטזיות כניעה יכולה להיות הרחבה של התפקיד החברתי שלהן בחברה. תהליך הסוציאליזציה מארגן את מיניות האדם בעזרת התסריט המיני לפיו גברים הם "הרודפים" והנשים הן "הנרדפות". יחסים אלה של "רודף-נרדף" שמים את האישה כפאסיבית, הן במערכת היחסים והן בפעילות המינית ההטרוסקסואלית, ואת הגבר כאקטיבי, הגוף שיוזם את המגע המיני ועל הנשים לקבל את יוזמתם או להתנגד לה. התסריט המיני מצוי באדם באופן סמוי ולכן האדם מתנהג ומונע לפיו באופן בלתי מודע. הליך סוציאליזציה מחזק את הכניעה הנשית באמצעות המדיה למשל דרך חשיפה מוקדמת לפורנוגרפיה מחוזק הרעיון כי אגרסיביות מינית גברית היא נחשקת. חשיפה מוקדמת לפורנוגרפיה קשורה להופעת פנטזיות כניעה בקרב נשים בשלב מאוחר יותר בחייהן. על כן, תיאוריה זו מניחה כי פנטזיות כניעה בקרב נשים משקפות את יחסי הכוחות בין המינים, את מעמדן של הנשים בחברה ואת תהליך הסוציאליזציה שהן עוברות.
הסבר נוסף הוא שנשים גדלות לתוך תרבות שמלמדת אותן שעליהן להתנגד למין מכיוון שזו פעולה נצלנית ו"מלוכלכת" שיש להימנע מלבצע אותה. הן לומדות כי מין הוא סחורה שאינה מתחדשת ושאם הן "יעניקו סקס" בצורה חופשית, ערכו ירד. השיח הסובב סביב מונחים כגון "שמרי על עצמך" או "לתת מין", לא מאפשר לנשים להחזיק בחשקים משלהן ו"לרצות סקס בשביל לרצות סקס". עקב כך, העיסוק במין הופך ללא מקובל מוסרית ו"אי נתינת המין" אף מעלה את ערכן. מנגד, נשים לומדות שערכן מוערך על ידי המידה בה הן נתפסות כנחשקות ו"סקסיות". לכן, אחת הדרכים שאישה יכולה להסתיר את חשקיה "הלא מוסריים" (רצונה לעסוק במין), היא דרך פנטזיות בהן היא לא מחפשת מין בצורה פעילה. בפנטזיית הכניעה האישה זכאית למין אך במקביל אינה צריכה לקחת חלק פעיל בהנאה המינית ממנה עקב היותה אובייקט תשוקה של אדם אחר. בנוסף, עקב תפיסה זו נשים נמנעו מלחקור ולהבין מהם החשקים שלהן אך למדו כיצד לדכא אותם ולכן הגיוני כי הן יעדיפו להיות מושא סביל של תשוקה בפנטזיות שלהן. כמו כן, בפנטזיית הכניעה, עקב הנחשקות הרבה של האישה המין נלקח בכוח, דבר המסיר ממנה את ה"אחריות" "שנתנה מין" לאדם אחר. באופן זה, נשים מספקות את צרכיהן המיניים מבלי להפעיל את הסוכנות שלהן, והאשמה על החזקת החשקים המיניים וקיום יחסי המין יורדת מהן. כלומר, בפנטזיית כפייה, האחריות על השתתפות בפעולה המינית מוסרת מן האישה מכיוון שהיא מאולצת בכפייה לקיימה. עצם הסרת האחריות מאפשרת ליהנות יותר מהמין ומהפנטזיה.
הסבר נוסף לשכיחות זו קשור לשכיחות ההתעללות המינית בקרב נשים. נשים שעברו התעללות מינית נמצאו כבעלות נטייה גבוהה יותר לחוות פנטזיות מיניות בהן הן נכפות לקיים יחסי מין. ההסבר שהוצע לכך הוא שהפגיעה המינית מובילה ליצירת קשר מותנה בין כוחניות ואגרסיביות לגירוי מיני. התעללות שכללה מרכיב מיני ואגרסיבי, עשויה לייצר קישור בין השניים ועקב כך לכלול תמות של אלימות או כפייה בתכני הפנטזיה המינית. קשר מותנה זה אינו נובע מתוך רצון פנימי לחיפוש אחר מין אלים, אלא נוצר באופן מתודי בשל האסוציאציה הנלמדת המתבטאת בפנטזיה המינית. כמו כן, נראה כי קשר זה הוא חזק יותר כאשר ההתעללות המינית מתרחשת בגיל צעיר. עם זאת, לא ברור אם פנטזיות הכפייה בקרב נשים שעברו התעללות מינית משרתות את אותה המטרה כמו בקרב נשים ללא היסטוריה זו. עבור נשים עם היסטוריה של התעללות מינית, פנטזיות הכניעה עלולות להוות ייצוגים של חוויות חוזרות של האירועים הכואבים מעברן. לכן, עולה השאלה האם פנטזיות הכפייה מהוות עבור נשים אלה גורם נעים ומגרה או זיכרון פולשני, לא רצוני המשחזר את החוויה הטראומטית.
הסברים לשכיחות הגבוה של פנטזיות שליטה בקרב גברים
קיימים הסברים שונים לשכיחות הגבוהה יותר של פנטזיות שליטה בקרב גברים. ההסבר הראשון הוא שבתרבות המערבית בה נפוצים תיאורים של שליטה גברית וכניעה נשית, פנטזיות השליטה תואמות את התפקיד המגדרי הגברי. המסרים התרבותיים שמחוזקים על ידי המדיה מקבעים הלך חשיבה לפיו כאשר הגבר יוזם אינטראקציה מינית באופן פיזי וכוחני, האישה עשויה להיענות לו בחיוב. דוגמה נפוצה לכך מוצגת בסרטים שמראים דמות גברית מנשקת אישה אף על פי שהביעה לכך התנגדות, אך לאחר מכן היא נכנעת לפעולותיו באופן נלהב וממשיכה לפעילות מינית עימו.
הסבר נוסף הוא שפנטזיות שליטה ודומיננטיות הן דרך לחיזוק ותיקוף הכוח המיני של האדם והנחשקות שלו. דבר זה מתבטא בכך שבפנטזיות אלו, בדרך כלל האישה לא יכולה לעמוד בפיתוי בפני הגבר בשל כוחו המיני הרב, והיא מרוגשת ונמשכת אליו מינית, למרות התנגדותה הראשונית.
הסבר אחר יוצא מתוך השוואה עם מינים של חיות אחרות, בהם לא רק שזכרים נלחמים ביניהם לא רק על מנת להשיג את הנקבה, אלא שהם גם רודפים אחריה ומשתמשים בכוחם להכניעה לפני זיווג. תיאוריות סוציו-ביולוגיות מציעות כי לבני אדם יש היסטוריה ביולוגית דומה ושהיסטוריה זו אחראית לעוררות המינית הנגרמת מרעיון שליטה זה.
השקפות חברתיות על פנטזיות מיניות
ההשקפות החברתיות על פנטזיות מיניות (ועל מין בכלל) משתנות ממקום למקום ברחבי העולם. משום שיש טאבו על פנטזיות מיניות מסוימות במקומות רבים בעולם, באותם המקומות חל לרוב גם איסור לדבר באופן פתוח על אותן הפנטזיות - או אפילו להכיר בכך שלאדם יש את אותן הפנטזיות, ובמקרים הללו אנשים נאלצים לשמור זאת בסוד. באזורים היותר ליברליים בעולם אדם עשוי לבחור לחלוק את הפנטזיות המיניות שלהם עם חברים קרובים, בני זוג או לעיתים אפילו עם קבוצה של אנשים עימם האדם מרגיש נוח.
מבחינה היסטורית, הקבלה והמחר של פנטזיות מיניות בתרבות המערבית הם חדשים יחסית. בעבר פנטזיות מיניות נתפסו ל"דבר רע" או כ"חטא", ולעיתים אף נחשבו כמחשבות טורדניות שנשתלו במוחם של אנשים על ידי "סוכני השטן". אפילו בשלב בו פסיכולוגים היו מוכנים לקבל את העובדה שלאנשים יש פנטזיות מיניות ולהתחיל ללמוד יותר על הפנטזיות המיניות, הם הראו הבנה מועטה ובמקרים מסוימים אף הרחיקו לכת כאשר אבחנו פנטזיות מיניות אצל נשים כסימן להיסטריה נשית. לפני תחילת המאה העשרים, מומחים רבים סברו כי קיומן של פנטזיות מיניות (במיוחד אצל נשים) הם דבר לא תקין. בשנת 1962 הציעו שאנשים אשר חוו פנטזיות מיניות היו מקופחים, מתוסכלים מינית או שהם לא חוו גירוי מיני וסיפוק מיני בחייהם. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 הפנטזיות המיניות הפכו מקובלות יותר בתרבות המערב, במיוחד עם פרסומם של ספרים בולטים כמו דוחות קינסי של אלפרד קינסי, והספר "My Secret Garden" מאת ננסי פריידיי. בתרבות המערבית פנטזיות מיניות נחשבות לרוב לדבר טבעי וחיובי במיניותם של אנשים, ולעיתים קרובות אפילו נעשה שימוש בפנטזיות מיניות לשיפור פרקטיקות מיניות, הן במסגרות רגילה והן במסגרת טיפולית.
בברית החדשה נאסר במפורש לדמיין פנטזיות מיניות עם אנשים אשר אינם בני/בנות הזוג (Matthew 5:28 ). עם זאת, הפרשנות של אותו הפרק והפסוק נתונה לוויכוח. לפי פרשנות אחרת המילה "תאווה" מתארת חשק במשהו ששייך למישהו אחר. בתקופה בה נכתבה הברית החדשה נשים נשואות נחשבו לרכוש של בעליהן.
אשמה
אשמת מין היא ציפייה כללית לעונש בתיווך עצמי (שאדם גורם לעצמו) עקב הפרת או ציפייה להפרת סטנדרטים של התנהגות מינית ראויה. מספר מחקרים בחנו את הקשר בין תדירות הפנטזיה המינית ל"אשמת מין" כדי להעריך את הנטייה לחוש אשמה בעקבות נושאים מיניים. נמצא כי סטודנטיות עם אשמת מין גבוהה יותר דיווחו על פחות פנטזיות מיניות. במדגם אחר נמצא כי אשמת מין גדולה יותר בקרב נשים קשורה גם לפנטזיות מיניות פחות תכופות ופחות מגוונות. באופן דומה נמצא כי גם גברים וגם נשים שקיבלו ציון גבוה באשמת מין הצביעו על כך שהם חוו פחות עוררות מינית בהשוואה למשתתפים עם אשמת מין נמוכה כשהתבקשו לכתוב או לחשוב על הפנטזיות המיניות שלהם. עמדות שליליות כלפי מיניות (איברי מין, אוננות, יחסי מין) נמצאו כקשורות לפנטזיות מיניות בתדירות נמוכה יותר.
אחמד אבן רוסתה
אחמד אבן רוסתה אספהאני (בפרסית: احمد ابن رسته اصفهانی) היה גאוגרף ומגלה ארצות פרסי בן המאה ה-10. הוא נולד ברוסתה שליד אספהאן, עיר עליה הרבה לכתוב. הוא תיאר את עשרים הרבעים סביב אספהאן בהרחבה, ואודות העיר עצמה ציין כי הייתה עגולה בצורתה, ובחומתה קבועים מאה מגדלים וארבעה שערים.
בנוסף כתב אבן רוסתה אודות העמים הטורקים ועמים לא-מוסלמים באסיה ובאירופה, ואף על האיים הבריטים. במסעותיו פקד את נובגורוד ואת הקווקז, ודיווח מכלי שני על המדיארים, הסלאבים, הבולגרים, והכוזרים. עוד הירבה אבן-רוסתה לנסוע לחצי האי ערב והגיע עד לעיר צנעא בדרומו.
עורקי האצבעות הכפיים המשותפים
עוֹרְקֵי הָאֶצְבָּעוֹת הַכַּפִּיִּים הַמְּשֻׁתָּפִים (TA: arteriae digitales palmares communes) הם קבוצה של שלושה עורקים בכף היד המסתעפים מקשת כף היד השטחית ומספקים דם לאצבעות.
עורקי האצבעות הכפיים המשותפים יוצאים מקשת כף היד השטחית ויורדים על פני השרירים התולעיים השני, השלישי והרביעי. אל כל עורק מתמזג אחד מעורקי מתוך היד הכפיים המגיעים מקשת כף היד העמוקה, ולאחר מכן הם מתפצלים כל אחד לזוג עורקי אצבעות כפיים מיוחדים הנעים בצדה של כל אצבע, למעט האגודל.
השרפה הגדולה השנייה של לונדון
השרפה הגדולה השנייה של לונדון הוא שמה של התקפת האוויר שערך הלופטוואפה על לונדון בליל 29–30 בדצמבר 1940, במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. בהתקפה נהרגו מעל 160 איש, נפצעו למעלה מ-500 ומאות בניינים נהרסו. הפצצה זו, שהייתה המסיבית ביותר שנערכה במהלך הבליץ, השתרעה על שטחים מחלקה הדרומי של איזלינגטון ועד לאזור המקיף את קתדרלת סנט פול. סך כל שטח האזור שנהרס גדול מזה שחרב בשרפה הגדולה של לונדון ב-1666.
בהתקפה, שהחלה בשעה שש אחרי הצהריים של 29 בדצמבר ונמשכה עד לשעות הבוקר המוקדמות שלמחרת, הוטלו על לונדון מעל 24,000 פצצות חנ"מ ומעל 100,000 פצצות תבערה. כתוצאה מההפצצה הוצתו מעל 1500 שרפות שהתלכדו לשלוש שריפות ענק, אשר בתורן הובילו לסופת אש שהתפשטה על פני העיר. על הלחימה בשריפות הקשתה מאוד העובדה שמזג האוויר במהלך ההפצצה היה יבש, ובנוסף נהר התמזה היה בשפל, דבר שגרם ללחץ מים נמוך בצנרת העירונית.
נזקי ההפצצה
בין המבנים שנהרסו בהפצצה והשריפות שהתחוללו בעקבותיה 31 בתי גילדה, 19 כנסיות ובהן כנסיית סימטת פטרנוסטר וכנסיית סנט לורנס ג'וורי, הגג המפורסם של בית גילדהול, משרד הטלגרף הראשי. רחוב פטרנוסטר, שהיה המרכז של בתי ההוצאה לאור בלונדון, חרב כליל ומעל 5 מיליון ספרים הושמדו בשרפה.
כמעט כל בניין שסביב קתדרלת סנט פול, ברובע הסיטי של לונדון, חרב או ניזוק בהתקפה. הקתדרלה עצמה לא חרבה בזכות מאמצים עילאיים: מכבי האש של לונדון לחמו להרחיק את הלהבות ממנה, וקבוצה מסורה של כבאים וצופי אש, שגויסו למטרה זו בהמרצתו של ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל, פעלו בחירוף נפש לכבות כל פצצת תבערה שנחתה על גג המבנה או בסביבתו. בסך הכול נפלו על הקתדרלה או בסביבתה 29 פצצות תבערה, שאחת מהן כמעט והציתה את גג המבנה.
אבדות
מעל 160 אזרחים נספו במהלך ההתקפה והשריפות שאחריה, ורבים נוספים מתו מפציעותיהם בימים שלאחר מכן. 14 כבאים נהרגו ו-250 נפצעו.
פוסום ננסי
פוסום ננסי (שם מדעי: Cercartetus), הוא סוג של יונק כיס קטן במשפחת הפוסומים הננסיים, הכולל 4 מינים החיים ביבשת אוסטרליה ובגינאה החדשה. הסוג תואר מדעית לראשונה בשנת 1841 על ידי הזואולוג הגרמני קונסטנטין וילהלם למברט גלוגר (Constantin Wilhelm Lambert Gloger), אך חלק מהמינים התגלו עוד קודם לכן. הפוסום הננסי הוא הסוג הקטן ביותר בתת-סדרת הפוסומים ובסדרת הקנגוראים. הכיסאים הקרובים אליו ביותר מבחינה חיצונית ואקולוגית הם הפוסום הננסי ההררי, הדאון מנוצה הזנב והצופון הייחודי.
מיון
בשנת 2007, משלחת של חוקרים משימור בינלאומי (CI) והמכון האינדונזי למדע שביקרה בהרי פוג'ה המבודדים בגינאה החדשה, גילתה אוכלוסייה לא ידועה של פוסום ננסי זנבתן, שעשויה לייצג מין חדש בסבירות גבוהה. מעמד זה טרם נקבע.
אנטומיה ומראה
הפוסום הננסי הוא כיסאי קטן וחינני שדומה מבחינה חיצונית לנמנמן או לעכבר. גופו אלגנטי ועגלגל, צווארו קצר וראש חרוטי. העיניים גדולות ותפוחות ומותאמות לראיית לילה, והאוזניים גם הן גדולות ורחבות עם חוש שמיעה חד. אפו של הפוסום הננסי קטנטן, וסביבו שפם ארוך. הידיים והרגליים דקיקות וקטנות, ובכפות יש רפידות וכריות דביקות שמאפשרות לפוסום להיצמד לעצמים. זנבו של הפוסום דקיק וגלילי והוא יכול ללפות באמצעותו ענפים.
הפרווה של הפוסום הננסי צפופה ורכה. צבעה נע בין אפור כהה לחום בהיר או חלודה ומשתנה בין המינים; הצד התחתון בצבע לבנבן, וסביב העיניים יש כתמים כהים. החוטם, הזנב, הכפות והאוזניים קירחים וורודים. אורך הגוף של המינים בסוג נע בין 5 ל-12 סנטימטרים וטווח המשקל 7–42 גרם.
אורח חיים
הפוסום הננסי הוא יונק פעיל לילה שחי בשטח ביתי קבוע; הוא בונה לעצמו קן כדורי בתוך חללי עץ או תחת שיחים, ומבלה בו את שעות היום. מרבית המינים חברותיים וחולקים את הקן שלהם עם מספר פוסומים. בית הגידול של הפוסום כולל יער גשם טרופי, יער אקליפטוס פתוח או בתה צפופה, וההעדפות משתנות בין המינים. הפוסום הוא יונק זריז שנע במהירות על ענפים דקיקים הודות למשקלו הקטן, ומשתמש בזנבו כרגל חמישית. הוא ניזון בעיקר מצוף, אבקה וחרקים, ומלקק ומסרק את גופו בתום האכילה. לשונו של הפוסום דקיקה וארוכה ומותאמת מורפולוגית ליניקת צוף. אף על פי שהאבקה נאכלת גם ישירות, לרוב הפוסום מתרכז בצוף, והאבקה שנדבקת לגופו במהלך הטיפוס על התפרחות נאספת לאחר מכן במהלך טיפוח הגוף.
בשל גודלו הקטן, הפוסום הננסי מתקשה לשמור על טמפרטורת גוף יציבה במזג אוויר קר; כדי להתמודד עם זה, הוא נופל מדי פעם לתרדמת זמנית (קהיון) שנמשכת עד כשבוע ימים, ובמהלכה קצב חילוף החומרים וקצב פעימות הלב צונחים, וטמפרטורת הגוף יורדת. בדרך זו, הוא מסוגל לשרוד תקופות ארוכות שבהם יש מחסור במזון, ובהתאם לכך, תוחלת החיים שלו ארוכה בהשוואה ליונקים קטנים. זנבו של הפוסום משמש כמאגר שומן לעתות מחסור. בהתחשב בגודלו הקטן, טורפיו של הפוסום הננסי רבים ומגוונים; קצב הרבייה הגבוה שלו מחפה במידה רבה על כך.
הרבייה מתרחשת לאורך השנה, והפוסומית ממליטה פעמיים עד שלוש מדי שנה. גודל השגר תלוי במספר הפטמות שבכיס (6-4). הגורים מבלים בכיס כחודש ימים, ולאחר מכן עוברים לקן של האם. הם יוצאים לעצמאות בגיל 3 חודשים. הדיאפאוזה האופיינית לקנגוראים אינה מתרחשת אצל הפוסומית, אך היא מסוגלת להאט את התפתחות העובר בהתאם לתנאים הסביבתיים או מצב התפוסה בכיס.
מצב השימור של המינים בסוג נחשב לשפיר דיו, אך רובם מאוימים במידה מסוימת מאובדן בית גידול ומטריפה על ידי טורפים פולשים דוגמת חתול הבית.
מרוקו (אפקוט)
הביתן המרוקאי נועד להציג את תרבותה, מטבחה ואופייה של מרוקו. ביתן זה היה הביתן הראשון שנוסף לתצוגת העולם לאחר פתיחת הפארק בשנת 1982. הביתן נבנה בשנת 1984 במימון ובשיתוף פעולה עם משרד החוץ המרוקאי. בביתן פועל סניף של משרד התיירות המרוקאי.
הביתן נבנה בסגנון הדומה לעיר מרוקאית מסורתית. במבנה מינרט ובית מרוקאי הבנוי בסגנון מסורתית, סביב חצר פנימית. בביתן מסעדה המגישה אוכל מרוקאי, ושוק המוכר מוצרים מסורתיים ובהם שטיחים, מוצרי עור וביגוד מרוקאי אופייני.
מתקן מגדל האימה של אזור הדמדומים במצוי בפארק השעשועים אולפני הוליווד של דיסני נמצא ישירות מאחורי הביתן המרוקאי. המתקן תוכנן להיראות מצד אחד (צידו של פארק אולפני הוליווד של דיסני) כמבנה הבנוי בסגנון קליפורני, ואילו מהצד של הביתן המרוקאי באפקוט, הוא נראה כחלק ממבנה מרוקאי אופייני (צריחי חומה).
האיש שבקיר (סרט)
האיש שבקיר הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2015 שיצא לאקרנים בשנת 2018 בבימויו של יבגני רומן, עם תמר אלקן וגלעד כהנא בתפקידים הראשיים.
הסרט צולם במשך שישה ימים בדירה אחת בתל אביב והוא מתאר מה שקורה שם במשך 12 שעות לאישה שבעלה נעלם לפתע ובמהלך הלילה מגיעים אנשים שונים לביקור במפתיע ונחשפות סיבות אפשריות להיעלמותו.
במרכז הסרט - השיר "האיש שבקיר" של יהודה פרדיס ומאיר הרניק, בעיבוד נועם ענבר ובביצועו עם ההרכב GREEDYADAM.
תמר אלקן הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר וזכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע באודסה.
יבגני רומן היה מועמד לפרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר, היה מועמד לפרס חג'אג' על הסרט העלילתי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים וזכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוטרדם.
תקציר העלילה
שיר (תמר אלקן) מתעוררת ביום שישי בערב מדפיקות בדלת. שכן דתי (זאב שמשוני) מביא את הכלב "ברונו" ומתלונן כי הכלב עשה את צרכיו בכניסה לבית. שיר תוהה היכן נמצא בעלה רמי (גלעד כהנא) שיצא לטיול עם הכלב וטרם חזר. היא מתנצלת בפני השכן.
שיר מגלה שרמי השאיר את הטלפון הנייד ואת חפציו האישיים ומתקשרת למשטרה בתואנת שקר על כך שבעלה נעלם לאחר שהכה אותה. היא גם מתקשרת לחברו הקרוב דודי (יואב דונט) אך הוא אינו יודע היכן רמי.
בינתיים מגיעים לדירה נדב (רוי מילר) וחברתו עדי (רות רסיוק) שהייתה חברתו הקודמת של רמי. הם שותים יין ושיר מספרת להם על רמי שנעלם. כשהם יוצאים מגיעים שני שוטרים (אמיתי יעיש בן אוזיליו ושלומי אברהם) שהוזעקו למקום. הם נוזפים בה על ההודעה השקרית שלה ומגלים לה כי לרמי נפתח בעבר תיק על תקיפת חברתו עדי.
למקום מגיע גם המאהב שלה טומי (רודיה קוזלובסקי) והם מתנים אהבה. הם מופרעים על ידי דודי הנסער, הדורש משיר שתצא אתו מיד לחפש את רמי. טומי מסתתר בחדר ודודי מבחין בבגדי גבר זר, מבין ועוזב.
שיר מתקשרת לאישה בשם אלה שמופיעה הרבה בטלפון של רמי. אלה (תום אנטופולסקי) מגיעה ומסתבר שהיא ספקית הסמים של רמי.
לבסוף מגיע רמי בהפתעה ומסתבר שעשה לה תרגיל היעלמות ורישת את הדירה במיקרופונים ומצלמות. היא מתנפלת עליו בכעס והוא כמעט חונק אותה. היא מודיעה לו שהיא עוזבת והוא בולע קופסה שלמה של כדורי שינה.
שיר מרחמת עליו, עוזרת לו להקיא ולקראת הבוקר הוא מתאושש ויוצא החוצה עם הכלב כששיר שקועה בשינה בסלון כמו בהתחלת הסרט.
מערכת תה
מערכת תה (או סט תה, או סרוויס תה) מאגדת פריטים תואמים המשמשים להכנת ולשתיית תה. מערכת התה עשויה לכלול מספר פריטים שונים, בהתאם להחלטת היצרן או למחירה, והדבר אף עשוי להיות תלוי-תרבות.
היסטוריה
תקופת שושלת האן בסין (220–206 לפני הספירה) מקובלת כראשיתן של מערכות התה. מערכות התה אז היו עשויות חרסינה, וכללו קערות שבהן תבלינים ועלי תה, עליהן שפכו מים חמים להכנת התה. קערות אלו שימשו גם לצרכים נוספים, כמו בישול. בתקופה זו שימש התה בעיקר למטרות רפואיות ולא לצריכה יומיומית.
במאה ה-17 החל התה להיות נפוץ ברחבי אירופה, וחברת הודו המזרחית ההולנדית החלה לייבא מסין מערכות תה מחרסינה. ניתן היה להזמין אז מערכות תה מיצרנים בסין וביפן, ולקשטן בסמל המשפחתי עם הגעתן לאנגליה, תהליך שהיה עשוי להימשך עד שנתיים. באותה תקופה המרקיזה מאדאם דה סבינייה מצרפת הכניסה לתודעה את השימוש בקנקני חלב, ועד המאה ה-18 נכנסו לשימוש גם קעריות סוכר (נקראו באנגלית גם "סלי סוכר" - sugar baskets). רק בשלהי המאה, עם הירידה במחירי התה והעלייה בפופולריות שלו בציבור הרחב, הפכו נפוצות מערכות תה הכוללות קנקן, קעריות סוכר וקנקן חלב. בתקופה זו חלק ממערכות התה הכילו אף 40 פריטים ויותר (לרבות ספלים, תחתיות, קנקן עם כיסוי ומעמד, קופסת תה, קנקן חלב ומגש).
כלי תה
להלן מספר כלי תה העשויים לשמש במערכת התה:
טקס פרסי אוסקר ה-84
טקס פרסי אוסקר ה-84 (באנגלית: 84th Academy Awards) נערך ב-26 בפברואר 2012, ובמסגרתו הוענק פרס אוסקר למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של השנה החולפת. הטקס נערך בתיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה ושודר על ידי ערוץ ABC האמריקאי. מנחה הטקס היה בילי קריסטל שכבר הנחה את הטקס שמונה פעמים.
ב-14 ביוני 2011 נשיא האקדמיה טום שארק הודיע שמטקס אוסקר ה-84 מספר המועמדים לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ינוע בין חמישה לעשרה בהתאם לתוצאות הצבעות חברי האקדמיה. המועמדים לפרס הוכרזו כבר ב-24 בינואר 2012, על ידי טום שארק והשחקנית ג'ניפר לורנס. בטקס נכחו מיטב שחקני הקולנוע של ארצות הברית.
הסרט "הארטיסט" זכה בחמישה פרסים כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר עבור מישל הזנוויציוס והשחקן הטוב ביותר עבור ז'אן דוז'רדן. הסרט הפך להיות הסרט האילם הראשון שזכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר מאז זכייתו של הסרט "כנפיים" בטקס פרסי אוסקר ה-1. הסרט "הוגו" גם זכה בחמישה פרסים והסרט "אשת הברזל" זכה בשני פרסים.
זוכים ומועמדים
הסרטים עם מירב המועמדויות היו "הוגו" עם 11 מועמדויות ואחריו הסרט "הארטיסט" עם 10 מועמדויות. הזוכים הוכרזו בטקס מיוחד שנערך ב-26 בפברואר 2012.
זוכים
הזוכים מודגשים ונמצאים בראש הרשימה.
פרסים מיוחדים
הטקס שבו הוצגו הפרסים המיוחדים נערך ב-12 בנובמבר 2011.
מחלוקות הקשורות לטקס
מבקרים רבים ביקרו את החלטת האקדמיה לתת מועמדות לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר לסרט "קרוב להפליא ורועש להחריד" וכינו אותו כאחד מהסרטים הגרועים ביותר שהיה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר. חלק מהמבקרים טענו ש"קרוב להפליא ורועש להחריד" קיבל מועמדות עקב הרחבת הקטגוריה של הסרט הטוב ביותר מחמישה לעשרה מועמדים. בנוסף, הם טענו שסרטים כמו "הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 2", "מסיבת רווקות" ו"הנערה עם קעקוע הדרקון" קופחו בקטגוריה זו בעוד הסרטים הבינוניים "קרוב להפליא ורועש להחריד" ו"עץ החיים" זכו במועמדויות.
קבוצת תעבורה
חברת תעבורה אחזקות בע"מ (באנגלית: Taavura Holdings Ltd) היא חברת ההובלה והלוגיסטיקה הגדולה בישראל ומרכזה ברמלה.
היסטוריה
קבוצת תעבורה נוסדה בשנת 1955 על ידי אברהם (בונדי) לבנת, יחד עם צבי קדצקי. בשנת 1957 הצטרף אחיו של אברהם לבנת, יצחק לבנת, כשותף בחברה. בראשית שנות ה־60 נכנסה החברה לתחום הובלת המלט בתפזורת. החברה גם נכנסה לתחום הובלת מכוניות (עד אז נהוג היה להוביל את המכוניות מהנמל בנהיגה בהן). בנוסף, החברה החלה להתמחות בהובלה מיוחדת של מטענים חריגים בגודלם, בעיקר בעבור חברת החשמל. בשנת 1996 פורקה השותפות בין אברהם לבנת לבין אחיו יצחק וקדצקי. באותה שנה נכנסה תעבורה לתחום המטענים האוויריים, כאשר רכשה 31% מקבוצת ממן - מסופי מטען וניטול, שהופרטה מספר שנים קודם לכן.
בשנת 2005, החברה נכנסה כשותפה עם אגד בחברת היסעים "אגד פלוס תעבורה" המונה כ־200 אוטובוסים, ב-2006, חברת "אגד פלוס תעבורה" אוחדה עם "אגד אישי" (חברת בת של אגד) והפכה לחברת אגד תעבורה.
בשנת 2002 נכנסה לשותפות עם אי די בי חברה לפיתוח של נוחי דנקנר. באותה שנה הוכרזה תעבורה תפזורת מונופול בתחום הובלת מלט בתפזורת.
בשנת 1998 רכשה קבוצת תעבורה, בשותפות עם בני גאון, את חברת "המשביר השקעות" מידי האגודה השיתופית המשביר המרכזי. באותה עת הייתה ל"משביר השקעות", מחזור מכירות שנתי של כ-850 מיליון שקל, באמצעות החזקה במספר חברות בת, ביניהן המשביר סוכנויות, המשביר לחקלאי, המשביר מזון, המשביר מחסני אופנה, וחברת ממסר, יבואנית משאיות איווקו וטרקטורים מתוצרת ג'ון דיר.
בשנת 2010 מינה לבנת את ראש הממשלה לשעבר, אהוד אולמרט, ליושב ראש הקבוצה. לבנת הסביר את המינוי: "הקשר בין אהוד אולמרט למשפחתי החל עוד לפני קום המדינה, עת שימשתי כמדריך בשורות האצ"ל והוצבתי בשוני ליד בנימינה ובהיותי פליט שואה, ללא משפחה גרעינית בארץ, הוזמנתי לא מעט פעמים לסעודות שבת בבית משפחת אביו של אהוד אולמרט בנחלת ז'בוטינסקי.
בשנת 2009 הקימה קבוצת תעבורה את מוזיאון המשאיות והתובלה ברמלה.
מתחם תעבורה ברמלה
מאז שנות ה-50 מפעילה קבוצת תעבורה את המרכז הלוגיסטי שלה ברמלה, שבמקור היה ממוקם במתחם המשתרע על כחמישים דונמים צמוד לכביש 44 ולרחוב תל חי ברמלה. בשנת 2008 עברה קבוצת תעבורה למתחם חדש צמוד למחלף נשרים והצטלבות הכבישים 40 ו-44. הצורך במעבר היה עקב שדרוג והכפלת קו הרכבת לוד-נען-באר שבע, שבמקור עוקף בקשת גדולה את מתחם תעבורה הישן מצד דרום, וחייב את הרכבת להאטה משמעותית. כדי ליישר את התוואי נדרשה העברת המסילה בתוך מתחם תעבורה.
בעלי עניין
בעבר החזיקה משפחת לבנת ב-63% מהחברה, מכיוון שהייתה לה בעלות חלקית גם בנשר מפעלי מלט ישראליים דרך אחזקתה באי די בי חברה לאחזקות (בשותפות עם נוחי דנקנר) ששלטה ב"משאב" דרך כלל תעשיות.
במאי 2019 מכרה כלל תעשיית את אחזקתה בקבוצת תעבורה: 20% ללאומי פרטנרס, 20% לחברת הפניקס, ו-10% למשפחת לבנת, שאחזקתה מגיעה עקב כך ל-60%.
פלאיונה
פלאיונה (ביוונית: Πληιόνη) במיתולוגיה היוונית הייתה נימפת ים ואחת מן האוקיינידות אשר בהר קילנה (Kyllene) שבארקאדיה, דרום יוון. היא הייתה בתם של אוקיינוס וטתיס ורעייתו של הטיטאן אטלס, ולשניים נולדו שבע הפליאדות. פלאיונה הייתה ככל הנראה אפימליס (epimelis, נימפת הכבשים), האלה האחראית לפריון עדרי הכבשים והבקר. הפירוש המילולי של שמה הוא "להרבות, להגדיל את המספר". נכדה, הרמס, היה אל משק החי.
Novo
Novo / Nuevo (בעברית: חדש) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האיטלקייה לאורה פאוזיני, ביחד עם הצמד הברזילאי סימונה & סימריה, מתוך האלבום, Fatti sentire. השיר יצא לאור ב-30 במרץ 2018, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר ואטלנטיק רקורדס, כסינגל מתוך האלבום.
במקור, הוקלט השיר בגרסה הנקראת "Novo", בה משתתף הצמד סימונה & סימריה, תוך שבהמשך הוקלטה גרסה שנקראה "Nuevo", בה לא משתתף הצמד.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי לאורה פאוזיני, דניאל וולטיק ויואל הנרקס והופק על ידי פאוזיני ואטורה גרנשי. השיר משלב בתוכו את סגנון הפופ הלטיני, תוך שהוא מכיל בתוכו אלמנטים של דאנסהול ורגאטון, בדומה לשירים נוספים מתוך האלבום, Fatti sentire.
עם יציאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. כמו כן, צבר שם השיר למעלה מ-10 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של לאורה פאוזיני ב-30 במרץ 2018, יום צאתו של השיר כסינגל. לאורכו של הקליפ ניתן לראות את פאוזיני כשהוא לובשת מעיל עור עליו כתוב "איטליה & ברזיל", תוך שניתן לראות את סימונה & סימריה שרות את השיר ורוקדות לצליליו.
נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-4 מיליון צפיות. הקליפ של "Nuevo", צבר למעלה מ-10 מיליון צפיות.
טבח התלמידים בפשאוור
טבח התלמידים בפשאוור היה אירוע בו פרצו שבעה טרוריסטים מארגון הטליבאן ב-15 בדצמבר 2014 לבית ספר בעיר פשאוור שבצפון מערב פקיסטן. 145 אנשים נרצחו, ביניהם 132 תלמידים בגילאים 6–16. עשרות תלמידים נוספים נפצעו ופונו לבית החולים המקומי. כלי התקשורת במדינה דיווחו על חילופי אש בין המחבלים לכוחות הצבא. הטבח היה לאירוע הטרור החמור ביותר מאז הפיגוע בקראצ'י ב-2007.
שבעה חמושים נכנסו למבנה בית הספר המכיל בדרך כלל כ-1,000 אנשים מורים ותלמידים. בית הספר מנוהל על ידי הצבא ולומדים בו ילדיהם של אנשי צבא פקיסטן. התוקפים החלו לירות על כל הנקרה בדרכם, על פי אופי ההתקפה נראה שלא הייתה לתוקפים מטרת מיקוח ולא נעשה ניסיון של השארת חטופים, אלא להרוג ככל שניתן, כולל ילדים, נערים וצוות המורים.
ראש ממשלת פקיסטן, נוואז שריף, הבטיח כי האחראים למתקפה המחרידה "לא יזכו לרחמים". דובר הטליבאן אמר כי ארגונו לוקח אחריות למתקפה. , אמר דובר הארגון בהתייחסו לפעולות של צבא פקיסטן בצפון המדינה הנמשכות מאז חודש יוני האחרון.
על פי סוכנויות הידיעות ופרשנים רבים, אופי ההכנות לאירוע והפיגוע עצמו היו דומים מאוד למשבר בני הערובה בבסלאן (2004).
כתגובה לפיגוע, פקיסטן חידשה את עונש המוות, הגבירה את המלחמה בצפון-מערב פקיסטן, והסמיכה בתי דין צבאיים לשפוט אזרחים שביצעו פיגועי טרור. 16 מחבלים שהשתתפו בפיגוע נתפסו ונשפטו. ב-2 בדצמבר 2015 נגזר על ארבעה מחבלים עונש מוות בתלייה. הנאשמים האחרים ערערו לבית המשפט העליון של פקיסטן, אך ערעורם נדחה.
מתכנן הפיגוע, עומר ח'אליד, לא נתפס. באוקטובר 2017 דווח כי הוא נהרג בתקיפת כלי טיס בלתי מאויש של צבא ארצות הברית באפגניסטן, אך מאוחר יותר הדיווח התגלה כשגוי, והוא נוסף לרשימת המבוקשים.
יוסף בוכריץ
ביוגרפיה
נולד בחארה צגירה, הרובע הקטן של ג'רבה בשנת 1885 (ה'תרמ"ה) לרב אברהם בוכריץ, אביו היה מנכבדי הקהילה, וחבר בחברה קדישא המקומית, שעסק לפרנסתו במכירת סדקית.
בצעירותו למד אצל הרב דוד הכהן גדישא, לצד הרב חיים חורי.
לאחר שאביו ביקש כי יסייע לו בפרנסת המשפחה, נאלץ להיעדר מלימודיו ברוב ימי השבוע מלבד ימי חמישי ושישי, ולצאת לעבוד כדי לסייע בפרנסת משפחתו. הרב מעתוק עתוגי הכהן, שחפץ כי יחזור ללמוד תורה, עשה עם אביו הסכם, לפיו בנו יחזור ללמוד תורה, ופרנסת המשפחה תסופק על ידי עשרה מפרנסי העיר, מדי שבוע. לבסוף התברר כי הרב עתוגי היה זה שסייע בפרנסת המשפחה, ולא פרנסי העיר.
בהמשך למד אצל הרב משה זקן מאזוז, רבה של ג'רבה, ולימים שימש כעוזרו. בסיום לימודיו אצל הרב מאזוז, נסע לתוניס הבירה, כדי ללמוד אצל הרב שלמה דאנה.
בשנת 1915 (ה'תרע"ה) החל לשמש כדיין וכמורה צדק ברובע היהודי חארה צגירה שבג'רבה. בשנת 1921 (ה'תרפ"א) עבר לכהן כאב בית דין, כמורה צדק וכרב העיר זרזיס שבדרום תוניסיה, לאחר שקודמו בתפקיד, הרב שלום הכהן, עלה לארץ ישראל. בתפקידו כרב שימש במשך כ-30 שנים, עד לפטירתו.
הלך לעולמו ב-6 במרץ 1949 (ה' באדר ה'תש"ט). ב-25 באוגוסט 1979 (ראש חודש אלול ה'תשל"ט) הועלו עצמותיו לקבורה בישראל, בהר הזיתים.
נכדו, הרב חיים בוכריץ הוא יו"ר מוסדות "יוסף לקח" באשדוד, הקרויים על שמו. על שמו גם רחוב בראשון לציון. בית כנסת "זיכרון יוסף" באשדוד, ובית כנסת ורחוב על שמו בעיר יבנה.
תלמידיו: הרב משה דריהם, הרב בנימין מקיקץ דידי, מחבר הספר "תולדות יצחק", הרב סאסי הכהן מחבר הספרים "פרוכת המסך" ו"מדרשו של שם ועבר" והרב כמוס סופר, רב המושב עלמה.
צאצאיו
ניסים כלפון מנהל בית הספר פלא יועץ באשקלון וחבר בעיריית אשקלון ואשתו רבקה היא נינתו.
ושמר קשר משפחתי עם רבי כלפון משה הכהן הכהן רבה של תוניס בתקופת מלחמת העולם השנייה.
דייגו ביססוואר
דייגו ביססוואר (בהולנדית: Diego Biseswar; נולד ב-8 במרץ 1988) הוא כדורגלן סורינאמי-הולנדי, המשחק בעמדת הקשר.