cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טוראקו לבן ציצית
טוראקו לבן ציצית (שם מדעי: Tauraco leucolophus) הוא עוף טרופי צבעוני ממשפחת הטוראקיים החי באפריקה. תפוצתו בטבע היא ממזרח ניגריה למערב קניה. בתי הגידול שלו הם יערות שפלה,יערות הררים וסוואנות מיוערות.
אורכו 40 ס"מ ומשקלו 200-225 גרם בזכרים ו-198-226 גרם בנקבות. לטוראקו נוצות כחולות בוהקות עם עורף ירוק, צוואר וראש לבנים והפנים שחורות עם עיניים אדומות. המקור צהוב וחרוטי.
הטוראקו נפוץ על העצים ביערות הגשם האפריקניים וניזון ממגוון פירות וזרעים. טוראקו זה תואר לראשונה בשנת 1855 על ידי החוקר והאוריתולוג הגרמני תיאודור פון הוגלין. מחקרים גנטיים מראים כי מין זה קרוב מאוד למינים טוראקו אדום ציצית וטוראקו בנרמן. האולוכסיה של טוראקו זה יציבה ומצב השימור שלו הוא ללא חשש.
פארידה בורקיה
פארידה בורקיה (בערבית: فريدة بورقية; בצרפתית: Farida Bourquia; נולדה בשנת 1948) היא במאית קולנוע מרוקאית, "אחת הנשים המרוקאיות הראשונות לעשות קריירה כיוצרת סרטים הן על המסך הגדול והן בטלוויזיה".
ביוגרפיה
לאחר שלמדה דרמה במוסקבה מ-1968 ל-1973, בורקיה לימדה אומניות הבמה בקונסרבטוריון של קזבלנקה. במשך רוב הקריירה שלה, היא עבדה עבור רשות השידור הציבורית, Radiodiffusion-Télévision Marocaine, שם עשתה, בין היתר, סרטים דוקומנטריים ותוכניות ילדים.
עבור שנת האישה הבינלאומית ב-1975, בורקיה יצרה מספר סרטים דוקומנטריים על נשים מרוקאיות - סרטי התעודה המרוקאים הראשונים שהופקו ובוימו על ידי אישה. סרטה משנת 1982 La braise סיפר את הסיפור של שלושה ילדי כפר יתומים. Deux femmes sur la route, (2007), היה "הגרסה המרוקאית לסרט מסע הנשים הקלאסי תלמה ולואיז".
כדור רום
כדורי רום הם כדורי שוקולד בסגנון טראפל של חמאת עוגיות בטעם שוקולד ורום. הם בערך בגודל של כדור גולף ולעיתים קרובות מצופים בזרזי שוקולד, בקוקוס מיובש או בקקאו. כשמם כן הם מכילים רום. מכיוון שאין צורך באפייה, טעם האלכוהול והשכרות אינם הולכים לאיבוד במהלך ההכנה. כדורי שוקולד אלו פופולריים בעיקר בתקופת החגים.
כדורי רום הם קינוח חג מולד פופולרי באנגליה, אוסטרליה, קנדה, גרמניה, ניו זילנד, ארצות הברית, אוסטריה, סלובניה, הונגריה, יוון וצ'כיה. בדנמרק נהנים מהם כל השנה ומכונים "רומקוגל", "טרופל" או "ספוטניק", תלוי באזור.
ישנן דרכים רבות ושונות להכין כדורי רום, מכיוון שמתכונים משתנים מאזור לאזור ומשפחה למשפחה. כל כדורי הרום חייבים לכלול שוקולד ורום, אך שאר המרכיבים משתנים בסוגם, בצורתם ובכמותם.
להכנת כדורי רום, כותשים את העוגה (או הביסקוויט) ומערבבים עם שומן, קקאו ומרכיב מחייב לח, כמו ריבה או חלב מרוכז. ניתן להוסיף גם מרכיבים אופציונליים אחרים, כמו אגוזים. כאשר התערובת מעורבבת היטב, היא מגולגלת לכדורים ואז מצופה.
כדור הרום הגדול בעולם נוצר במג'דל, דנמרק ב-11 ביוני 2017, במשקל 31 קילוגרם.
ג'רג' יוסטוס
ג'רג' יוסטוס, (בהונגרית: Justus György; בודפשט, 6 במאי 1898 – בודפשט, 16 בינואר 1945) היה מלחין, אסתטיקן מוזיקה, מנצח מקהלה. דודו, יעקב יוסטוס, היה רופא עור בולט ומפורסם.
ביוגרפיה
ג'רג' יוסטוס נולד במשפחה יהודית כבנם של דיולה יוסטוס (1868–1925) סוכן נוסע, ואחר כך פקיד ושל לאונה קליין. הוא החל ללמוד באופן פרטי קומפוזיציה וכינור. הוא למד את יסודות הקומפוזיציה אצל אלברט שיקלוש ולאחר מכן המשיך למוד בברלין בתחילת שנות ה-20. שם התוודע לתורת הסוציאליזם ב"ארגוני הפועלים הפרבריים" והצטרף לעבודתם של חברי הסתדרות העובדים. יוסטוס חזר הביתה לבודפשט ב-1927. באמצעות המנצחת פירושקה סלמאש (מקודם סטרו - Stroh ואחרי נישואיה פישר) בא בקשר עם תנועת הפועלים ההונגרית.
קריירה
בין השנים 1928 לבין 1934 ארגן את המקהלה של "חוג העבודה קשאק", שתיפקדה כמקהלת שירי עם של "הסטודיו לתרבות העבודה" (Munka Kultúrstúdió Népdalkórusa). ההופעות שלהם כללו בעיקר תמונות מוזיקליות, עיבודי שירי עם ושירי תנועה עם המוזיקה והניצוח של יוסטוס.
כתביו ופרסומיו
כשלושים מאמרים על תאוריית המוזיקה, ביקורות, אסתטיקה וכתבות דיווח של יוסטוס פורסמו בנושאי מוזיקה, אמנות יפה, מחול ואמנויות הבמה בכתבי העת:
מותו
בסתיו 1943 גורש לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) בטרנסילבניה. הוא ברח הביתה ב-1944 והסתתר בבודפשט. בנובמבר הוא נתפס על ידי אנשי מפלגת צלב החץ בדירתו ונרצח כחודשיים לאחר מכן, יומיים לפני שחרור בודפשט על ידי הצבא האדום. ערב מחברים לזכרו נערך ב-1946 בגן קארואי.
חייו הפרטיים
אשתו הייתה מרגיט פרייליך, איתה התחתן ב-7 במאי 1931, ולאחר מכן התגרש ב-1936.
זוג מנצח VIP עונה 3
זוג מנצח VIP עונה 3 היא העונה השלישית של תוכנית המציאות הישראלית "זוג מנצח VIP". העונה משודרת החל מ-29 במרץ 2021 בערוץ 13. את העונה מנחים איתי תורג'מן ואנה ארונוב.
על העונה
עונה זאת היא העונה השלישית של התוכנית "זוג מנצח VIP". בדצמבר 2019 פורסם שערוץ 13 ישדר עונה נוספת של התוכנית. לעומת עונות קודמות, צילומי התוכנית היו בווילה בברזיל עד להתפשטות נגיף הקורונה. הצילומים החלו ב-3 במרץ 2020. בעקבות נגיף הקורונה צילומי התוכנית בברזיל הופסקו, וכלל המשתתפים חזרו לארץ. במהלך יולי 2020, המשיכו אותם בווילה בישראל. לעומת העונה הקודמת בה השתתפו שישה זוגות, בעונה זאת השתתפו שמונה זוגות.
העונה השלישית היא הראשונה שמשודרת בערוץ 13 לאחר מיזוג רשת וערוץ עשר.
בעונה זאת הצטרפה אנה ארונוב להנחיית התוכנית לצד איתי תורג'מן, שמנחה את התוכנית מעונתה הראשונה.
יחסי אירלנד–הולנד
יחסי אירלנד–הולנד הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אירלנד להולנד. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1945 ושגרירות אירלנד בהאג נפתחה בשנת 1950. אירלנד והולנד מנהלות מערכת יחסים פוליטית טובה עם ביקורי שרים רבים שהתקיימו בין שתי המדינות. הולנד היא שותפת סחר מרכזית באירלנד, והיבואנית החמישית בגודלה של סחורות איריות.
אירלנד והולנד פועלות יחד באיחוד האירופי במספר נושאים החשובים לשניהם, כגון חקלאות, דיג ועניינים מוסדיים.
אירלנד היא גם יעד פופולרי עבור תיירים מהולנד. כמעט רבע מיליון מבקרים מנצלים טיסות ישירות מאמסטרדם, מאסטריכט ואיינדהובן לדבלין כיעד פופולרי.
בין אירלנד להולנד מתקיימים באופן קבוע חילופי תרבות בתחומי מוזיקה קלאסית, האמנות החזותית, הספרות, האדריכלות, העיצוב והבלט. בגלריה הלאומית של אירלנד אוסף קבוע של ציורים הולנדים מהמאות ה-17 וה-18, כולל עבודות של אמנים כמו ורמיר ורמברנדט.
4,313 הולנדים מתגוררים כיום באירלנד.
בנימין זאב יעקבזון
קורות חייו
נולד בהמבורג שבגרמניה לרב שלמה יעקבזון, בצעירותו למד אצל הרב שמואל בנימין שפיצר שהיה רבה של המבורג. נהג להגדיר את עצמו כתלמידו של הרב שמשון רפאל הירש והלך על פי דרכו אף על פי שלא הכירו.
נישא לבילא, בתו של הרב יצחק רוזנטל. לפני מלחמת העולם השנייה ברח לדנמרק שם התמנה לרב הקהילה החרדית בקופנהגן. משם ברח יחד עם שאר יהודי דנמרק במבצע הצלת יהודי דנמרק לשוודיה, בהיותו רבה של סטוקהולם הקים סניף של ועד ההצלה בשוודיה ופעל רבות להצלת יהודי אירופה בתקופת השואה. לאחר המלחמה פעל להביא ניצולים רבים ממחנות הריכוז לשוודיה שפתחה את שעריה בפניהם. במסגרת פעילותו הקים יחד עם אשתו בית ספר חרדי לבנות באי לידינגה הסמוך לסטוקהולם, בו למדו למעלה מ-1,000 בנות בתנאי פנימייה.
היה ממקימי שיכון פאג"י בירושלים וכיהן כרב השכונה שם התגורר עד לפטירתו. על שמו נקרא רחוב יעקבזון בירושלים.
משפחתו
בנו הבכור יצחק היה גר בבית וגן כחמישים שנה לאחר כחמש עשרה שנות מגורים בארצות הברית. היה משמש מפקח חינוכי ארצי למוסדות החינוך העצמאי תוך כדי שהיה מחנך ומוסר שיעורים לבנות ישראל בעצמו. למד כנער אצל רבי ברוך בער בעיירת קמניץ וספג ממנו דמות של יראת שמים. חתנו הראשון הרב אברהם מאיר הרשוביץ מבני ברק תלמיד חכם גדול חתנו השני הרב שמואל שולמן מבני ברק משמש משגיח בישיבת בית מדרש עליון בני יחידו הרב חיים יוסף גר בירושלים בתו מרת מרים בס (Bess). נולדה תרפ"ו בגרמניה ונפטרה תשפ"ב בבני ברק, ישראל. בעלה היה הרב אברהם יהודה הלוי בס ע"ה. בנה הוא מהרבנים והפוסקים החשובים בלוס אנג'לס.
אלכסיס קורנר
תולדות חייו
נולד בפריז לאב יהודי אוסטרי ולאם ממוצא יווני-טורקי וחי בילדותו בצרפת, שווייץ וצפון אפריקה. ב-1940, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, הגיע ללונדון. למד לנגן בגיטרה ופסנתר וב-1949 הצטרף לתזמורת הג'אז של כריס בארבר (Chris Barber), שם ניגן עם נגן המפוחית סיריל דייוויס (Cyril Davies), שיהיה שותפו לאורך שנים רבות. ב-1955 החלו השניים לנגן סקיפל ובלוז וב-1957 הוציאו את תקליטם הראשון ופתחו את מועדון London Blues and Barrelhouse Club. בשנת 1961 הקימו השניים את להקת Blues Incorporated, שהייתה חבורת מוזיקאים בעלת מבנה בלתי-קבוע, כאשר הסגנון הדומיננטי היה שיקגו בלוז עם נוכחות מובלטת של גיטרה חשמלית (מושפע מסגנונם של טי-בון ווקר, ג'ון לי הוקר ובפרט מאדי ווטרס). במאי 1962 הועברה פעילותו של קורנר למועדון מרקי. הופעותיהם של מוזיקאי בלוז מארצות הברית שהוזמנו על ידי קורנר להופיע במועדון, ובראשם מאדי ווטרס, הלהיבו דור של מוזיקאים בריטים צעירים, עליהם נמנו מייסדי להקות הרוק החשובות של התקופה, בראשם חברי האבנים המתגלגלות, קרים והיארדבירדס. בהמשך קידם קורנר להקות אלה כמו גם את להקת החיות, פליטווד מק, הפנים הקטנות, לד זפלין ועוד. אולם, בעוד להקות וסולנים אלה עשו חיל וזכו להערצה ופרסום עולמי נותר קורנר בצללים. לקראת סוף שנות ה-60 ביקש להחדיר ולקדם בבריטניה גם סוגים אחרים של מוזיקה, מלבד הבלוז של שיקגו, אך בהצלחה פחותה.
מ-1967 הנחה קורנר תוכניות מוזיקה ברדיו במסגרת התוכנית Top Gear של ה-BBC, במסגרת זו אירח את ג'ימי הנדריקס ואף ניגן לצידו בשיר Hoochie Coochie Man (הקלטות מתוכנית זו ראו אור בתקליט Jimi Hendrix Experience: BBC Sessions CD). בשנת 1973 שידר קורנר תוכנית בת שישה פרקים ב-BBC-1 בשם The Rolling Stones Story, אודות האבנים המתגלגלות. בין השנים 1977 ל-1981 הנחה תוכנית לילית בימי ראשון בשם Alexis Korner's Blues and Soul Show.
ב-5 ביולי 1969 הנהיג קורנר יחד עם הגיטריסט הדני פטר ת'ורפ (Peter Thorup) את להקת הליווי של האבנים המתגלגלות בהופעתם בהייד פארק בלונדון. באותה תקופה עבד קורנר עם זמר בשם רוברט פלאנט כמפיק מוזיקלי לקראת הפקת תקליט בכורה, ג'ימי פייג', שחיפש זמר חדש עבור היארדבירדס, נפגש עם פלאנט וכך נוסדה להקת לד זפלין. בשנים 1970-1973 הנהיג קורנר הרכב ביג בנד ששילב בין רוק, בלוז וג'אז בשם The Collective Consciousness Society (או CCS). להיטה הגדול ביותר של הלהקה היה גרסת כיסוי לWhole Lotta Love של לד זפלין, שהגיע למקום ה-13 במצעד הסינגלים הבריטי בשנת 1970 ושימש כאות הפתיחה של תוכנית הטלוויזיה Top of the Pops.
במהלך שנות השמונים ניגן, הקליט והופיע במסגרות שונות, רובן יחד עם בני-טיפוחיו לשעבר שהפכו לכוכבי ענק.
אשר וייל
אנתוני ג'יימס קמפבל וייל (נולד ב-30 במאי 1936) הוא עורך ומוציא לאור ישראלי-בריטי זוכה פרס ידיד ירושלים מטעם יריד הספרים הבינלאומי בירושלים ופרס "בוני-ציון" של אגודת נפש בנפש בשנת 2015. עמד בראש צוות ההוצאה של ביוגרפיות וכתבים של רבים מהפוליטיקאים המובילים במדינה. וייל היה ממקימי יריד הספרים הבינלאומי בירושלים ועמד בראש האגודה הישראלית לתרבות הדיון והסמינר האנגלו-ישראלי.
ביוגרפיה
וייל נולד בלונדון, בן בכור לברנרד מקס וייל ו־וויולט ססיל אפריאט (וייל). משפחתו של אביו היגרה לאנגליה מגרמניה בסוף המאה ה-19, ואמו היא בת למשפחה יהודית ממרוקו ומהגרים איריים וסקוטיים שהגיעו לאוסטרליה. לווייל חמישה ילדים משני נישואין והוא מתגורר בירושלים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל ההפצצות האוויריות על לונדון ופינוי העיר, וייל התגורר בקנט, קורנוול ולונדון. הוא למד בפנימיית ויסדבורו לודג' ובתיכון העיר לונדון, שם התגלה הכישרון שלו בתחום השחייה.
וייל היה אלוף בריטניה לשנת 1956 במקצה 100 יארד (כ-91.5 מטר) שחיית גב ובשנת 1957 ייצג את בריטניה בתחרות המכביה.
קריירה בבריטניה
בשנת 1955 החל וייל לעבוד בהוצאת הספרים של אוניברסיטת אוקספורד כעורך ספרים להוראת אנגלית. בהמשך מונה לאחראי לפרסום הבינלאומי של ספרי ההוראה של החברה.
הוצאה לאור
בשנת 1959 מונה וייל למנהל המכירות, ובהמשך למנהל ההוצאה לאור, של התוכנית הישראלית לתרגומים מדעיים, אז תחת משרד ראש הממשלה. התוכנית נעזרה בידע המדעי של המהגרים לישראל בתרגום פרסומים מדעיים שיצאו ממדינות הגוש הסובייטי, שהיו בלתי ידועים לעולם המדע המערבי. במהלך זמן זה הוא הקים והיה למוציא לאור של הוצאת הספרים האוניברסיטאית. וייל הציג לישראל סטנדרטים פרסומיים מערביים, ביניהם כריכות ספרים קשיחות-מעוצבות וכן תקן מחירים קמעונאיים.
וייל היה ממקימי יריד הספרים הבינלאומי בירושלים, ובמשך כ-50 שנה נמנה בוועד המנהל. אחת לשנתיים בין השנים 1967–2002, פרסם את מדריך הסחר של מפעלי הוצאות לאור בארץ, ובשנת 2001 הוא כתב ופרסם את הספר ההיסטורי של היריד. בין השנים 1962–1975 ישב וייל בראש המרכז הישראלי להדפסת וייצוא ספרים.
בשנת 1969 מונה וייל למנהל ודירקטור של חברת הוצאת ספרים בירושלים, Weidenfeld and Nicolson. כשזו נסגרה בשנת 1975, בשל המיתון הכלכלי הקשה שהכה בישראל לאחר מלחמת יום הכיפורים, נהיה למייסד של חברת הוצאה לאור בשם "עידנים", בשיתוף עם עיתון "ידיעות אחרונות". במהלך שנות פעילות החברות וייל הוציא לאור ספרים רבים של מנהיגי ישראל, ביניהם חיים הרצוג, עזר ויצמן, שמעון פרס, גולדה מאיר, יצחק שמיר, משה דיין, אבא אבן, יגאל ידין, איסר הראל, טדי קולק, עדין אבן ישראל, נתן שרנסקי ולאה רבין. כמו כן פרסם את ספרן של דמויות בולטות זרות ביניהן אנואר סאדאת, הנרי קיסינג'ר וננסי ורונלד רייגן. וייל נותר בשיתוף עם ידיעות אחרונות עד לשנת 1993.
הוראה
בין השנים 1993–2001 העביר וייל קורס באוניברסיטה הפתוחה בשם "הוצאה לאור- תאוריה ויישום".
אומנות ותרבות בישראל
בשנת 1981 מונה וייל עורך הראשי של המגזין הרבעוני של משרד החוץ, אריאל: רבעון לאמנויות ולמדע בישראל, שסקר את התרבות הישראלית ויצא לאור בשש שפות, אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, רוסית וערבית. במהדורות מיוחדות המגזין הודפס בשפות רבות נוספות, כגון יפנית וסינית. מגזין אריאל היה הערוץ העיקרי באמצעותו הציגה ישראל את חייה התרבותיים העשירים בפני העולם. בשל קיצוצי תקציב נסגר המגזין בשנת 2003.
תרומות לתחום
וייל כתב, ערך ותרם למגוון גדול של פרסומים נוספים, ביניהם האנציקלופדיה היהודית, המדריך לישראל ולירושלים, המילון הפוליטי של המזרח התיכון, האנציקלופדיה של הציונות, המדריך לתרבות היהודית, הביוגרפיה של ההיסטוריה היהודית והביוגרפיה העולמית של נשים יהודיות.
פעילות מקצועית נוספת
מאז 1995 וייל מכנס ומארגן את הסמינר האנגלו-ישראלי הדו שנתי. בסמינר זה מתכנסות דמויות מובילות ישראליות ובריטיות מתחומים נבחרים. וייל ממשיך להיות העורך ומוציא לאור של מידע אקדמי ולא אקדמי עבור הסמינר.
מאז שנת 2010 אחראי וייל למידע בשפה האנגלית של תוכנית "לימוד FSU", אדפטציה לשפה הרוסית של תוכנית לימוד עבור הקהילות היהודיות.
פעילות ציבורית
מאז שנת 1977 מתנדב וייל למילואים ביחידת מל"ח (משק לשעת חירום) האחראית על תפקוד החיים האזרחיים במצבי חירום. פעילות מל"ח החלה במבשרת ציון שם הקים וייל מערכת מידע לציבור לבקשת ראש המועצה דאז. החל משנת 1987 מונה וייל לאחראי על הקמת ותפעול מערכי מידע לציבור ביתר הרשויות המקומיות במחוז ירושלים. מתפקיד זה פרש וייל במאי 2016.
בשנת 1995 הקים וייל את "שיח ושיג", האגודה הישראלית לתרבות הדיון, שהביאה את אמנות הדיבייטינג והדיבור הציבורי לבתי ספר ואוניברסיטאות בישראל. בנוסף, האגודה שולחת משלחות לתחרויות דיבייטינג בינלאומיות.
וייל חבר בוועד המנהל של המרכז העולמי בני ברית, כמו כן הוא יושב בחבר השופטים של הפרס השנתי על שם מטסדורף למצוינות בתחום העיתונאות בתפוצה היהודית עולמית.
פרסים
בשנת 1985 הוענק לוייל פרס ידיד ירושלים מטעם יריד הספרים הבינלאומי בירושלים.
פולריטון
בפיזיקה, פולריטונים הם קוואזי-חלקיקים. באופן קלאסי ניתן לתארם כצימוד חזק בין גלים אלקטרומגנטיים לבין דיפול חשמלי או מגנטי. באופן קוונטי ניתן לתארם כצימוד חזק בין פוטונים לבין קוואזי-חלקיקים אחרים הנובעים מאקזיטציות בחומר. מחקר הפולריטונים הוא חלק חשוב בפיזיקה של חומר מעובה ובכימיה פיזיקלית. באופן כללי, הפולריטונים מסבירים היטב תופעות אופטיות וכימיות בחומרים שונים.
בדומה לאפקט זימן, הפולריטונים הם דוגמה טובה לפיצול רמות אנרגיה של אטומים או מולקולות כתוצאה מצימוד לשדה אלקטרומגנטי בעוד שבאפקט זימן הצימוד מתבצע לשדה מגנטי.
סוגים
כאמור, פולריטון הוא תוצאה של צימוד בין פוטון לבין אקזיטציות שונות בחומר. ישנם סוגים שונים של פולריטונים הנבדלים זה מזה בסוג האקזיטציה.
עקרונות
במערכת פיזיקלית שלא ניתן לתאר את התנהגותה באמצעות מודל של פוטונים חופשיים בחומר מודל הפולריטונים הוא הכרחי. תרומה חשובה של פולריטונים היא תיאור מדויק של תלות מהירות האור בחומר כתלות בתדירות.
רוני אוואט
רוני אוואט (נולד ב-12 באוגוסט 1968) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם ומאמן כדורגל.
קריירה
אוואט, בנו של ז'אן קלוד אוואט שהיה מאמן כדורגל בהפועל אשדוד ובעירוני אשדוד, גדל במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד והחל לשחק בבוגרים כאשר הקבוצה הייתה בליגה ב'. הוא היה שותף לעליית הקבוצה עד לליגה הבכירה. אוואט, ששיחק בתפקיד הבלם ולעיתים כקשר, היה ידוע כשחקן הגנה קשוח ואף ענד את סרט הקפטן של הקבוצה לאורך תקופות שונות. בתחילת עונת 1996–1997 נפצע אוואט בברכו ונאלץ לפרוש כאשר הוא בן 29.
פולריטון
עקרונות
הפולריטון הוא קוואזי-חלקיק בוזוני ויש להבדילו מהפולארון, קוואזי-חלקיק פרמיוני.
רוני אוואט
קריירה
לאחר פרישתו ממשחק פעיל החל אוואט לאמן במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד עד אשר הגיע לאמן את קבוצת הנוער. בהמשך, אימן את קבוצת הנוער של מועדון ספורט אשדוד, והנהיג את הקבוצה לזכייה ראשונה בגביע המדינה לנוער.
פולריטון
עקרונות
הפולריטונים נובאו תחילה באופן תאורטי על ידי הפיזיקאי האוקראיני קיריל בוריסוביץ׳ (באנגלית: Kirill Borisovich Tolpygo) ותוארו כחלקיקי אור שמצומדים לאקסיטונים.
רוני אוואט
קריירה
ב-2015 מונה אוואט לתפקיד עוזרו של אייל לחמן, מאמן הקבוצה הבוגרת של מועדון ספורט אשדוד, ובהמשך השנה אף החליף את לחמן כמאמן הראשי. בסיום אותה עונה עלתה הקבוצה בהדרכתו בחזרה לליגת העל.
ב-14 בפברואר 2017, בעקבות מינויו של רן בן שמעון למאמן הקבוצה, הוסט אוואט לתפקיד עוזר המאמן. אך פוטר באותה שנה ב-3 באוקטובר יחד עם ראובן עטר.
פולריטון
שימושים
אחד היישומים של פיזיקת פולריטונים הוא לייזר פולריטונים. לייזר פולריטונים הוא התקן המנצל את התכונות של עיבוי בוז-איינשטיין של אקסיטון-פולריטונים במוליכים למחצה על מנת ליצור לייזר בעל סף לזירה נמוך במיוחד.
רוני אוואט
קריירה
ב-13 ביוני 2018 מונה אוואט למאמנה של מכבי יפו. הקבוצה סיימה במקום השישי בליגה א' דרום, ובסיום העונה עזב את המועדון.
ב-27 במאי 2019 מונה אוואט לקדנציה שנייה במ.ס. אשדוד כמאמן ראשי, כאשר לצידו מונה משה אוחיון כמאמן שני. במהלך העונה לקה אוואט באירוע לבבי ובעקבות כך הוחלט למנות במקומו את רן בן שמעון למאמן הקבוצה.
פולריטון
שימושים
מבנים פלסמון-פולריטוניים מאפשרים לשלוט על אור בטווח נמוך בהרבה יותר מאורך הגל שלו. תכונות אלו מיושמות בפיתוח של מוליכי גלים, התקנים פוטוניים לאחסון מידע, תאים סולאריים וסוגים שונים של גלאים.
רוני אוואט
קריירה
במאי 2021 מונה למאמן הפועל אשדוד. ב-7 באוקטובר 2021 התפטר מאימון הקבוצה, אולם לאחר כשבוע חזר בו ושב לאמן את הקבוצה. ב-7 בדצמבר התפטר סופית מאימון הקבוצה. 4 ימים לאחר מכן, מונה למאמן הפועל רמת גן. ב-8 בספטמבר 2022 התפטר מתפקידו.
פולריטון
שימושים
שימוש במבנים פלסמון-פולריטונים לצורכי שליטה באור בטווח נמוך ביחס לאורך הגל שלו פותח דלתות גם בתחום מיקרוסקופיה וליתוגרפיה מעבר לגבול הדיפרקציה (עקיפה) והוא גם מאפשר למדוד את התנע של הפוטון בתווך דיאלקטרי.
רוני אוואט
חיים אישיים
בן דודו של שוער העבר דודו אוואט.
לוניה
לוניה (בהונגרית: Lónya) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי לוניה
יהודים חיו בלוניה בתקופות זמן שונות ובמקום קיים בית קברות יהודי ישן. הקהילה פעלה עד לגירושם והירצחם בשואה.
טוב לי
טוב לי הוא אלבום הסולו השני של הזמר החסידי-אמריקאי לוי פולקוביץ. את האלבום הפיק המפיק המוזיקלי אברהם מרדכי שוורץ. האלבום יצא בשנת 2017 והוא כולל 10 רצועות.
בשנת 2019 חבר לזמר והיוצר הדתי לאומי יצחק מאיר לדואט משותף. השניים הוציאו יחד קליפ על השיר ליבי מתוך האלבום, השיר בלחן של אנשי פרידמן ומילותיו של רבי אברהם אבן עזרא, הקליפ צולם בבית כנסת בשכונת נחלאות בירושלים. לשיר ליבי מספר גרסאות כיסוי בהם של אהרלה סמט ומוטי ויזל. קאבר נוסף לשיר של דובי מייזלעס ומקהלת נרננה.
גרסת כיסוי לשיר טוב לי בלחן של הרשי רוטנברג, הוציא יוסף משה כהנא באלבום לחיים טיש, קומזיץ 4.
השתתפו בהקלטות
מקהלה: אלי שפריי, אהרלה סמט, יוסי ארגל, יוסי רובין, ישראל מרדכי דרומער, לייבי פאסטן, יואלי גאנדל, יענקי אונגאר, ימי האס, שרולי ליפשיץ, משה שפריי, אברהם יודא עקשטיין, יעקב רוטבלט, סיני ברמץ
הנרי פיין
הנרי אלברט פיין הידוע גם בשם "הנרי ארתור פיין" (באנגלית: Henry Albert Payne; 1868 – 4 ביולי 1940) היה אמן ויטראז'ים אנגלי, צבעי מים וצייר ציורי קיר.
פיין היה אחד מקבוצת האמנים-אומנים של ברמינגהאם שהתגבשה סביב ג'וזף סאות'ול ובית הספר לאמנות בברמינגהאם בסוף המאה ה-19. הוא היה מעורב בכמה מהפרויקטים הקולקטיביים של הקבוצה, ובעיקר בעיטור הקפלה במדרספילד קורט.
שנים מוקדמות
יליד אזור קינגס הית' בברמינגהם. פיין למד בהדרכתו של אדוארד ר. טיילור בבית הספר לאמנות בברמינגהאם, שם היה אחד התלמידים שהוזמן לצייר סדרת ציורי קיר בהשגחת טיילור לצורך עיצוב מחדש של בית העירייה "סימן גלוי לעליה לתהילה ולחשיבות של בית הספר בברמינגהם".
מחנך
בשנת 1899 מונה פיין לצוות בית הספר, בתחילה כמורה לרישום וציור, אך התרכז יותר ויותר בשנות ה-90 של המאה ה-19 בעיצוב ויטראז'ים. בשנת 1900, הוא התקין תנור זכוכית בבית הספר ולמד ייצור ויטראז'ים בלונדון אצל כריסטופר וול, כך שבמסורת האומנות והאומנות ניתן ללמד עיצוב וייצור כתהליך משולב. בין תלמידיו המצטיינים הייתה מרגרט אנייס רופ.
ויטראז' וציור
החל משנת 1904 הקים עסק עצמאי שתכנן וייצר ויטראז'ים, וייצר עבודות גדולות לכנסיות כמו סנט אנדרו של אס פריור, רוקר, סנט מרטינס, קנסל רייז, סנט מרי, מדרספילד וסנט אלבנס.
בשיתוף עם מרבית קבוצת ברמינגהם עבד במגוון רחב של אמצעים, והפיק איורי ספרים עבור גילדת מלאכת היד של ברמינגהאם ועיצוב פנים עבור גילדת ברומסגרוב לאמנויות יישומיות. אף על פי שההישגים הבולטים ביותר של פיין היו פוריים ביותר בוויטראז'ים, היו לו ללא ספק השגים בתחום הציור הדקורטיבי. בין השנים 1902–1923 עבד על ציורי הקירות של הקפלה במדרספילד קורט ליד מאלברן בווסטרשייר. צייר פרסקו לצד עבודות של דמויות אחרות של תנועת האמנויות והמלאכה בברמינגהאם כמו ויליאם בידלייק, ג'ורג'י גסקין וצ'ארלס מארס גיר. מבנה מדרספילד קורט הוא "לא רק התוכנית החשובה ביותר של פיין לציור דקורטיבי, אלא ככל הנראה המפורסם ביותר מכל תוכניות האומנות והמלאכה של הקבוצה ".
בשנת 1908 הוזמן להפקת ציור קיר בשלבים המאוחרים של עיטור ארמון וסטמינסטר. עבודתו הייתה "בחירת הוורדים האדומים והלבנים בגני המקדש העתיקים" - אלגוריה על מלחמות השושנים - תלויה כעת במסדרון המזרחי של הארמון.
פיין צייר גם נופים בצבעי מים, והציג באקדמיה המלכותית בין השנים 1899 עד 1935 [5] ונבחר לחבר באגודת צבעי המים המלכותית בשנת 1920.
גילדת סנט לו
באמברלי המשיך פיין לייצר עבודות בפרסקו וזכוכית צבעונית, ובשנת 1912 הקים את גילדת סנט לו, שתוכננה בתחילה במסורת האמנות והאומנות של גילדת ברומסגרוב, אם כי בסופו של דבר הייתה מיועדת ליצירותיו שלו.
חיים אישיים
בשנת 1909 עברו פיין ומשפחתו לאמברלי בגלוסטרשייר, אחד מכמה דמויות אמנות ומלאכה משמעותיות שעברו להתגורר בקוטסוולדס.
ג'קי טאביק
פעילות כרבה
טאביק הוסמכה לרבנות ב-1975. עם הסמכתה הצטרפה לצוות רבני בית הכנסת של מערב לונדון. ב-1998 נתמנתה לרב בית הכנסת של וויברידג בסארי. כיום (2020) היא משמשת כרבת בית הכנסת הליברלי בבלומסברי.
טאביק שימשה בתפקידים מרכזיים בתנועה הרפורמית: הייתה סגנית נשיא התנועה ומאז 2012 היא משמשת כמזכירת בית הדין (convenor) של התנועה.
פעילות ציבורית
טאביק היא פעילה מובילה בהדברות הבין דתית. משמשת כפטרונית של המועצה היהודית לשוויון בין גזעי. חברת ההנהלה של "הרשת הבין דתית". נשיאה משותפת של "הקונגרס העולמי של דתות" (World Congress of Faiths).
עמותת תפוח
העמותה פועלת בפרישה ארצית ובשיתוף פעולה עם 85 רשויות ומגיעה לכ-80,000 מוטבים בשנת פעילות. החל מקום העמותה, נגעה העמותה במעל ל-1,100,000 אזרחיות ואזרחים בפעילויות שלה.
היסטוריה
העמותה החלה בהקמת מרכזים בפריפריה עם כ-50 רשויות, כשהמטרה הייתה ללמד אינטרנט והזדמנות שווה ל-400 אלף איש, ביוזמת בעיקר חברות מקבוצת אי די בי.
במשך השנים, נרתמה תפוח לפרויקטים חברתיים, הכשרת אימהות חד הוריות עם ויצו, קורסי תכנות, וכעת הכשרה מעמיקה בנושאי טכנולוגיה ויזמות והשמה תעסוקתית.
תעסוקה
תפוח מובילה מגוון הכשרות טכנולוגיות שמטרתן לשלב אנשים בעולם התעסוקה החדש ובכך לשנות את מציאות חייהם. ההכשרות כוללות קשת רחבה של תכנים, החל מקורסי בסיס להתנהלות בסביבה ממוחשבת ועד לבוטקאמפס מתקדמים להכשרת מתכנתים. דגש מיוחד ניתן להקניית סט כלים של מיומנויות רכות והכשרות להשתלבות מוצלחת בעולם העבודה.
מגוון התוכניות של העמותה מכשיר אלפי אנשים כל שנה. בין קהלי היעד הבולטים בתוכניות: נשים, חרדים, עולים חדשים, בני החברה הערבית העדה הדרוזית ואוכלוסיות הפריפריה.
בזירת התעסוקה מפעילה העמותה קהילת Alliance שהיא רשת של מתנדבים מובילים מהתעשייה המעבירים סדנאות מנטורינג למשתתפי התוכניות השונות.
שוק התעסוקה בעתיד הנראה לעין משתנה במהירות שלא הכרנו עד היום.
תפוח מפעילה מגוון הכשרות טכנולוגיות במטרה לשלב את דורשי העבודה בעולם התעסוקה. ההכשרות כוללות קשת רחבה של תכנים החל מקורסי בסיס להתנהלות בסביבה ממוחשבת ועד לבוטקמפים מתקדמים להכשרת מתכנתים. דגש מיוחד ניתן להקניית סט כלים להשתלבות בעולם העבודה, במטרה לשפר את עצמאותם הכלכלית של המשתתפים, בטווח המידי והארוך. תפוח מכשירה אלפי אנשים בכל שנה במגוון התוכניות שלה, ומקיימת שותפויות ארוכות שנים עם גורמים מובילים מהתעשייה.
ילדים ונוער
נטע@ הוא ארגון הנוער הטכנולוגי-חברתי מבית עמותת תפוח, הפועל לעידוד מצוינות טכנולוגית ומנהיגות חברתית של ילדים ובני נוער. לתוכנית נטע@ יש 1,500 חניכי נטע@ פעילים ב-20 יישובים וערים. החניכים רוכשים ידע עיוני ומעשי בתחום של תכנות, קוד, עיצוב גרפי, דיגיטל, טכנאות מחשבים, רשתות, בניית אתרי אינטרנט, פיתוח אפליקציות ועוד. תוכנית נטע נמשכת ארבע שנים, ובכל סוף שנה חניכי נטע@ מקבלים תעודת הכשרה מקצועית מחברת סיסקו מערכות. מסלול נטע@ ג'וניור מיועד לתלמידים בכיתות ה'-ח' ומסלול נטע@ בוגרים מיועד לתלמידי כיתות ט'-י"ב. עם כניסתם למסלול הבוגרים, משתלבים החניכים במסלולי התנסות והתנדבות שונים הכוללים מסלול מדצ"ים (הדרכה צעירה), מסלול FIXIT (הפעלת מעבדות מחשבים קהילתיות) או מסלול יזמות חברתית.
אורח חיים דיגיטלי
תפוח מפתחת תוכניות ופרויקטים לקהלים שונים העושים את צעדיהם הראשונים או הבסיסיים בעולמות טכנולוגיים. העמותה מסייעת לחסרי אוריינות דיגיטלית, ביניהם אזרחים ותיקים, קהלי רווחה ועוד, לשנות את מציאות חייהם באמצעות שימוש מושכל בכלים טכנולוגיים, ונעזרת ברשת מרכזי הידע הטכנולוגיים שלה ובשיתופי פעולה עם רשויות וגופים שונים.
בין התוכניות הבולטות בזירה:
ז'ורז' שרפק
ז'ורז' שרפק (Georges Charpak; ) היה פיזיקאי צרפתי יהודי, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1992.
השכלה ופעילות
ז'ורז' שרפק נולד בפולין למשפחה יהודית. עבר עם משפחתו לצרפת בגיל 7. במהלך מלחמת העולם השנייה היה חבר בתנועת ההתנגדות הצרפתית ונתפס ב-1943. ב-1944 הועבר למחנה הריכוז דכאו, שם נשאר עד לשיחרורו ב-1945.
בשנת 1949 למד אצל פרדריק ז'וליו-קירי בקולז' דה פראנס, שם קיבל תואר דוקטור ב־1954. ב-1959 הצטרף לצוות פיתוח גלאי החלקיקים CERN, אשר החליף את תא הבועות. על פיתוח זה קיבל פרס נובל לפיזיקה ב-1992.
ניקיטה מוטפן
קריירה
מוטפן נולד בבלץ, וגדל במחלקות הנוער של רובין קאזאן ובלץ. לקראת עונת 2020/2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת, כבש 13 שערי ליגה וסייע לה להעפיל בתום העונה לליגת העל המולדובית.
במרץ 2021 היה קרוב למעבר לבלחטוב הפולנית, אך המהלך לא יצא לפועל מפני שבלחטוב לא הסכימה לסכום ההעברה שביקשה בלץ, שעמד על 40,000 אירו. ב-1 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון קבוצתו 1–0 על שריף טירספול.
ב-23 ביוני 2022 חתם בהפועל חיפה.
קריירת נבחרות
מוטפן ייצג את הנבחרות הצעירות של מולדובה, וב-10 ביוני 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מולדובה ואף כבש שער בהפסד נבחרתו 2–4 ל במסגרת משחקי ליגת האומות 2022/2023.
הר מאסאראגה
הר מאסאראגה (באנגלית: Mount Masaraga) הוא הר געש הממוקם בפרובינציית ליגאו, במחוז אלביי, בקבוצת איי לוזון שבפיליפינים.
גובהו של ההר 1,328 מטרים מעל פני הים.
ההר ממוקם בסמוך להר הגעש מאיון.
מדרונותיו של ההר מיוערים.
גאולוגיה
ההר מורכב מסלעים מסוג אנדזיט ריוליט.
ההר הוא חלק משרשרת הרי הגעש הביקולית וחלק מטבעת האש.
שמורת טבע
ב-27 באוקטובר 1992 הוכרז אזור ההר, והיערות סביבו כשמורת טבע, על מנת להגן על איכות המים באגן הניקוז שלו, המשמשת את חקלאות הסביבה.
בית הכנסת חברת ש"ס
בית הכנסת חברת ש"ס הוא בית כנסת פעיל בשכונת נווה צדק, שבתל אביב. בית הכנסת נוסד נוסד בשנת ה'תר"ן (1890) והיה לבית הכנסת הראשון שקם בשכונה.
שם בית הכנסת נקרא על שם 'ששה סדרי משנה' (=ש'שה ס'דרים). מאוחר יותר נקרא אף שם הרחוב בו שוכן בית הכנסת על שמו 'חברת ש"ס'.
בית הכנסת ובית המדרש היו פעילים עד שנת 1975. בשנים לאחר מכן לאחר שהיה מוקד למחלוקות משפטיות באשר לזהות הבעלים ולניסיון השתלטות בכוח הזרוע של בעלי אינטרסים נדלניים בשכונה, החייאת ההקדש בשמו קם ופעל בית הכנסת ומינוי נאמני הקדש חדשים על ידי בית הדין הרבני אפשרו לשקם, מכל מתחם ההקדש המקורי שכלל חצר ובניינים נוספים, רק את בית הכנסת והפעלתו מחדש.
היסטוריה
בית הכנסת נוסד בשנת ה'תר"ן (1890) ביום ל"ג בעומר, על ידי הרב זאב וולף גרינוולד, שהיה יו"ר ועד הקהילה ביפו והמושבות. הוא אף היה זה שארגן את חבורת הלומדים בבית כנסת, ומפעם לפעם נשא שם דרשות, וכן מסר שם שיעורי תורה שונים.
בית הכנסת
בית הכנסת נבנה בבית שהיה בבעלות משפחת קראפט, שמסרו אותו כהקדש לניהולם של נאמני ההקדש 'עמותת חברת ש"ס' שבראשה עמד הרב זאב וולף, על מנת שהמקום ישמש כבית כנסת וכבית מדרש. בלוח הקבוע בבית הכנסת נכתב כך:
במקורו בית הכנסת כלל מבנה וחצר כפי שנזכר בלוח ההנצחה. חצר בית הכנסת הייתה צמודה לביתו של אחיו של הראי"ה קוק, שאול חנא קוק.
בית הכנסת שוכן ברחוב 'חברת ש"ס' בבית מספר 7. בבית הסמוך (חברת ש"ס 5) גרו עד שנת 1988 יוסף ופסיה צייגר, שמשי בית הכנסת. בית הכנסת הוא חלק מבלוק התחום בין הרחובות עין יעקב, מגדל, המרד וחברת ש"ס. בבלוק זה היו גם בית הרב גרינברג, בית משה גרינשטיין, בית הרב שאול חונא קוק ובתי אייזנר.
במשך השנים פלשו מפירי חוק לבית. מעמדו החוקי של המבנה נידון בערכאות שיפוטיות. האמן חוני המעגל נינו של הרב גרינוואלד, השקיע רבות על מנת לדאוג לכך שהמקום ימשיך לתפקד לתפקד כבית כנסת ובית מדרש, אך הפסיד אותו בבית המשפט לטובת באי כוח ההקדש. הבית זכה לשיפוץ בשנת 2013, בזכות מאמציו של חוני המעגל, ושל דניאל רוימי ששומר על בית הכנסת.
כיום בית הכנסת פועל כמקום תפילה ופתוח כל שעות היממה, אבל הזנחה ארוכת שנים הותירה אך מעט מן הפאר של המבנה וחצרו. האתר זקוק לשיקום ארון הקודש ושיחזור עבודות אלומיניום וציורי הקיר מיוחדים שעיטרו את קירותיו.
אלי אהרון
אלי (אליהו) אהרון (נולד ב-1942 בבגדאד, עיראק) הוא פסל, חבר באיגוד המקצועי של האמנים הפלסטיים בישראל.
ביוגרפיה
אלי אהרון עלה לארץ עם משפחתו ב-1951, במבצע עזרא ונחמיה, בן שלישי מתוך שבעה אחים ואחיות. את ילדותו העביר במעברת "שער העלייה" בחיפה, משם עברה המשפחה לקיבוץ גניגר, ובהמשך לשכונת ג'סי כהן בחולון, שם למד חריטה ומסגרות בתיכון מקצועי. בשנת 1963 החל לעבוד בחברת "מקורות" כחרט ובקר טיב עד ליציאתו לפנסיה מוקדמת בגיל 52. מאז הקדיש את חייו לפיסול באבן ולמסעות בעולם.
אלי אהרון הוא אביה של הסופרת אור ארנסט. מפסל בקיבוץ חצור, בסדנה של הפסל זאב קרישר, משנת 2008. נשוי ואב לשלושה. הוא ואשתו גרים לסירוגין ביבנה ובגואנגג'ואו, סין.
לין תורנדייק
לין תורנדייק (באנגלית: Lynn Thorndike; 24 ביולי 1882 - 28 בדצמבר 1965) היה היסטוריון של המדע של ימי הביניים ומומחה להיסטוריה של האלכימיה והמאגיה. יצירתו הגדולה היא החיבור בן שמונת הכרכים "היסטוריה של המאגיה והמדע הניסויי" (History of Magic and Experimental Science) שראה אור בין 1923 ל-1958. היה אחיו הצעיר של הפסיכולוג אדוארד תורנדייק.
תולדות חייו
נולד בעיר לין שבמסצ'וסטס, אביו היה כומר מתודיסטי. ב-1905 השלים תואר דוקטור בהיסטוריה של ימי הביניים באוניברסיטת קולומביה. תזת הדוקטורט שלו עסקה במיקומו של הקסם בהיסטוריה האיטלקטואלית של אירופה וראתה אור כספר (The Place of Magic in the Intellectual History of Europe). ביצירתו זו החל תורנדייק לבסס את צמיחת המדע הניסויי המעשי מתוך העיסוק במאגיה ובקסם, תזה שתפותח ותודגם בהמשך יצירתו, ממשיכת דרכו בתחום זה היא ההיסטוריונית פרנסיס ייטס. בין השנים 1907–1909 לימד באוניברסיטת נורת'ווסטרן, בשנים 1909 עד 1924 לימד באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב (Case Western Reserve University) ומאז ועד פרישתו ב-1950 כיהן כפרופסור באוניברסיטת קולומביה. גם לאחר פרישתו המשיך בפעילות מחקרית.
ב-1955 כיהן כנשיא האגודה ההיסטורית האמריקאית. בשנת 1957 זכה במדליית סרטון, הפרס הגבוה ביותר של החברה ההיסטורית האמריקאית.
אוריטורקו
סרו אוריטוקו (בספרדית: Uritorco) הוא הר בצפון־מערב פרובינציית קורדובה, בארגנטינה. הוא ממוקם בסמוך לנהר קלבלומבה (Calabalumba), שלושה ק"מ ממרכז העיר קפיז'ה דל מונטה (Capilla del Monte), ופסגתו נמצאת בגובה 1,949 מטרים מעל גובה פני הים.
ההר נמצא בניהול פרטי, וניתן לגשת אליו באופן ציבורי תמורת תשלום. העלייה להר נחשבת לעלייה בדרגת קושי בינוני, ולוקח כשלוש שעות להגיע לפסגה, אם הולכים במסלול המתאים.
ב־21 בדצמבר 2012 ההר נסגר לאחר שבפייסבוק הציעו לבצע שם התאבדות המונית עקב תופעת 2012.
גבעת אוצה
גבעת אוצה (באנגלית: Otse Hill) היא ככל הנראה הנקודה הגבוהה ביותר בבוטסואנה, עם גובה מדווח של 1,491 מטר. היא ממוקמת בכפר אוטסה, מחוז דרום-מזרח. המקום הגבוה ביותר בו לפי נתוני SRTM הוא 1,486 מטר. מחלקת הסקרים והמיפוי משנת 1999 (גאבורונה) בנתה מפה טופוגרפית בה מוצגת "תחנה טריגונומטרית" בגבעה בגובה 1,491 מטר.
גם גבעת מונאלאונג (בגובה של 1,494 מטר) או גבעת טסודילו (בגובה של כ-1,400 מטר) נחשבות לעיתים קרובות כנקודה הגבוהה ביותר בבוטסואנה.
הארכיון לתולדות פתח תקווה
הארכיון לתולדות פתח תקווה על שם עודד ירקוני הוא ארכיון הכולל ארכיון מנהלי של עיריית פתח תקווה, ארכיונים פרטיים של מוסדות וארגונים הקשורים לעיר, ארכיונים אישיים של בני פתח תקווה, ואוספים.
היסטוריה
התשתית לארכיון פתח תקווה נוצרה באמצעות איסוף חומרים מתושבי המושבה, לקראת יובל ה-50 ליסודה, בשנת 1920, שמונה שנים לפני התאריך, נרשמה בפרוטוקול של ועד המושבה ההחלטה, לפנות באמצעות העיתונים לכל מי שבידו "דוקומנטים מהשתלשלות המושבה", בבקשה להעבירם לוועדת היובל, העוסקת בחיבור ספר היובל ובהוצאתו לאור. הספר ראה אור בשנת 1929 ובו כתוב: כאמור, הספר יצא לאור בשנת 1929, מופיעות בו תעודות מעניינות מאוד, שחלקן שמורות בארכיון עד היום וחלקן- גורלן לא ידוע. הספר נגנז בשל חלוקי דעות בנוגע לתוכנו. הוועדה קבעה כי יש להוציא כרך ב' עם תוספות ותיקונים. אך הכרך נישאר בטיוטות בלבד, שחלקן שמורות בארכיון כיום.
בשנת 1943 דנה מועצת העיר בסוגיית שמירת החומר הרשמי של העירייה. חבר מועצת העיר, עקיבא ליברכט, קיבל עליו ניהולו של הארכיון ההיסטורי. כיום שמור בארכיון אוסף אישי שלו, שכולל בין היתר את המסמכים המנהליים הנוגעים לייסוד וניהול הארכיון. בשנת 1944, אחרי התדיינות ממושכת, נמסרו לארכיון גם תעודות שנאספו לספר יובל ה-50 והוחזקו על ידי עורכיו.
ההיסטוריוגרפים של פתח תקווה- אליעזר טרופה וגצל קרסל התייחסו בכתביהם לבעיית התיעוד מראשית המושבה. העירייה התגייסה לחיפושים אחרי החומר הארכיוני האבוד ואף נעשו חפירות במקומות שונים, אך ללא תוצאות. בשנת 1958, השנה ה-85 לייסוד פתח תקווה, נתקבלה ההחלטה לרכז את החומר בבית יד לבנים באגף "זכר הראשונים", שנחנך בחגיגות היובל. באותה תקופה נאסף גם חומר רב מהמשפחות על ידי ברוך אורן מנהל המקום. הארכיון שימש בעיקר לכתיבת תוכניות חינוכיות למוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה.
תפקידיו העיקריים
הארכיון משרת את עיריית פתח תקווה, חוקרי אקדמיה, סטודנטים, חוקרי גנאלוגיה, אדריכלים, תלמידי בתי ספר, עיתונאים, סופרים ואחרים. הארכיון מתפקד כ"ארכיון כולל", שהוא בבחינת "בית פתוח" לקהילה, המוזמנת לתרום ולהתבטא בכל תחום הקשור לחיי העיר והחברה.
אוספים ומדיה
בארכיון שמורים: מסמכי הקמת המושבה משנת תרל"ח, 1878, המתעדים את רכישת הקרקעות ומאמץ הראשונים לעבדן ולגייס משאבים להמשך ההתיישבות החקלאית בהן; מסמכי ועד המושבה והמועצה המקומית משנת 1903 ועד 1937; מסמכי העירייה משנת 1937 ועד היום.
נוסף לכך קיימים אספי תצלומים ותשלילים, מפות, שרטוטים ותוכניות אדריכליות והנדסיות, מודעות, כרזות, חפצים מוזיאליים, חומר אור-קולי, כמו סרטים, תוכניות רדיו וטלוויזיה, תיעוד בעל פה, עיתונים וספרים. [קישור לקטלוג הארכיון או הערה]
מגדל השמיים (אבו דאבי)
מגדל השמיים הוא גורד שחקים המתנשא לגובה של 292 מטר וכולל 74 קומות, השוכן על האי אל רים הממוקם לחופי אבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות. מגדל השמיים כולל בין היתר חדרי משרדים וקומות מגורים. כאשר בניית המגדל הושלמה בשנת 2010 מגדל השמיים הפך למגדל הגבוה ביותר בעיר אך נעקף בשנת 2012 על ידי מגדל לנדמארק.
בניית המגדל החלה בשנת 2006. והוא המגדל הוא ה-119 בגובהו בעולם, ה-31 במזרח התיכון, ה-25 באיחוד האמירויות הערביות, וה-5 בגובהו באבו דאבי.
פרנסיס בודט
'''פרנסיס מ. בודט (באנגלית: Francis M. Beaudette''') הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. כיהן כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה
בודט הוא בוגר המכללה הצבאית של קרוליינה הדרומית ("סיטאדל"). לאחר לימודיו התגייס לצבא ארצות הברית ב-1989 ושירת כקצין מודיעין. בהמשך שירותו עבר לכוחות המיוחדים ושירת כמפקד צוות, מפקד פלוגת מפקדה ועוזר קצין אג"ם של קבוצת הכוחות המיוחדים השלישית. שימש עוזר למפקד בית הספר ומרכז ג'ון פ. קנדי ללוחמה מיוחדת של צבא ארצות הברית.
שירת כמפקד פלוגת כוחות מיוחדים וקצין אג"ם של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית ופיקד על הגדוד הראשון בקבוצת הכוחות המיוחדים העשירית. בשנים 2010–2012 פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה, בתקופת פיקודו נוסף לקבוצה גדוד נוסף, והקבוצה נשלחה לפיליפינים והובילה כוח משימה ללחימה נגד ארגוני טרור אסלאמים כגון "אבו סיאף" ו"אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה". לאחר לימודים מונה לסגן מפקד דיוויזיית השריון הראשונה וביוני 2015 מונה לעוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.
ביולי 2017 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד פיקוד הכוחות המיוחדים הראשון במסגרת פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.
ביוני 2018 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית במקום קנת טובו. שירת בתפקיד עד אוגוסט 2021.
במהלך שירותו השתתף במלחמת המפרץ, הוצב בקוסובו במסגרת כוח הייצוב, השתתף במלחמת עיראק, מלחמת אפגניסטן, במבצעים מיוחדים באפריקה ובמבצעים מיוחדים בפיליפינים.
בודט נשוי לאליזבת. הוא בוגר תואר שני מהמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית.
גיא אדלר (קומיקאי)
גיא אדלר (נולד ב־1987) הוא סטנדאפיסט, קומיקאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה
גיא אדלר נולד בשכונת רמת אביב. לאחר סיום הלימודים בתיכון יצא לשנת שירות. למד ספרות באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2013 החל להופיע כסטנדאפיסט על במות ובנוסף היה חבר בקבוצת סטנדאפיסטים שכללה בין היתר את תם אהרון.
שימש ככותב לתוכניות "לילה טוב עם אסף הראל", "עד כאן!", ו"מדינת הגמדים".
משנת 2018 הופיע אדלר בתוכנית הסאטירה "פעם בשבוע עם תם אהרון" בהגשת תם אהרון המשודרת בערוץ כאן 11 בה הוא שימש גם ככותב.
בשנת 2021 החל אדלר להגיש פעם בשבוע הסכת אישי בשם "צעקות".
מתגורר בשכונת קריית שלום שבתל אביב עם בת זוגו.
גבריאל סילבה
גבריאל מויסס אנטונס דה סילבה (בפורטוגזית: Gabriel Moisés Antunes da Silva; נולד ב-13 במאי 1991 בפיריסיקבה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת סנט אטיין מליגת המשנה הצרפתית.
קריירת מועדונים
סילבה שיחק בקבוצות פלמיירס, אודינזה, נוברה, גרנדה, קארפי וגנואה.
ב-9 באוגוסט 2017 חתם בסנט אטיין מליגת העל הצרפתית.
קבוע אפרי
הקבוע נקרא על שם רוז'ה אפרי (1916-1994) אשר בשנת 1978 הוכיח כי הוא אי-רציונלי.
רקע
ב-1735 פתר לאונרד אוילר את בעיית בזל והוכיח ש-. אוילר אף הגדיל לעשות והראה ש-, כאשר B_k הוא מספר ברנולי ה-k. מכיוון שפאי הוא מספר טרנסצנדנטי, תוצאתו של אוילר מראה שכל ערכי פונקציית זטא במספרים טבעיים זוגיים הם מספרים טרנסצנדנטיים (ובפרט אי-רציונליים).
לעומת זאת, לא נמצאה דרך דומה לחשב את ערכי פונקציית זטא בנקודות אי-זוגיות, והשאלה האם ערכים אלו אי-רציונליים נותרה פתוחה ב-200 השנים הבאות.
ב-1978 הציג רוז'ה אפרי, מתמטיקאי מבוגר ואלמוני למדי דאז, הוכחה מפתיעה לכך ש-\zeta(3) הוא אי-רציונלי. מאז הקבוע נקרא על שמו. משערים שקבוע אפרי הוא מספר טרנסנצנדטי, אך טענה זו טרם זכתה להוכחה.
ההוכחה של אפרי
ההוכחה של אפרי לאי-רציונליות של \zeta(3) נחשבת לטכנית ו"אד הוקית" למדי.
ערכי פונקציית זטא בנקודות אי-זוגיות נוספות
ניסיון להשתמש בשיטה של אפרי במטרה להוכיח שערכים נוספים של פונקציית זטא בנקודות אי-זוגיות גם הם אי-רציונליים נחל כישלון. זאת על אף שמשערים שכל הערכים הם אי-רציונליים.
Wadim Zudilin הוכיח בתחילת שנות ה-2000 שקיימים אינסוף ערכים אי-רציונליים של פונקציית זטא בנקודות אי-זוגיות, ושלפחות אחד מבין ערכי הפונקציה בנקודות 5, 7, 9, 11 הוא אי-רציונלי.
קייט פארמה
קייט פארמה (באנגלית: Kite Pharma) היא חברת ביומד המפתחת טכנולוגיה רפואית לטיפול בסרטן ומתמקדת בטיפול חדשני ללוקמיה לימפוציטית חריפה. מטה החברה נמצא בסנטה מוניקה, קליפורניה.
החברה נוסדה ב-2009 על ידי ד"ר אריה בלדגרין, אונקולוג ישראלי-אמריקאי, המכהן כיו"ר, נשיא ומנכ"ל החברה. הטכנולוגיה של החברה מתבססת על מחקריהם של פרופ' זליג אשחר ממכון ויצמן למדע ופרופ' סטיבן רוזנברג מארצות הברית.
החברה הונפקה בנאסד"ק ב-2014, וב-28 באוגוסט 2017 הודיעה גיליאד סיאנסז על רכישתה תמורת 11.9 מיליארד דולר אמריקאי במזומן.
באוקטובר 2017 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) שיווק של YESCARTA, תרופה אימונותרפית שפיתחה קייט פארמה לטיפול בסוג של סרטן הדם - לימפומה.
ים ריסר-לארסן
ים ריסר-לארסן (באנגלית: Riiser-Larsen Sea) הוא ים שולי הסמוך לאוקיינוס הדרומי. ים זה גובל בחופי מזרח אנטארקטיקה ומצוי דרומית לאוקיינוס ההודי.
גבולות ים זההם רכס אסטריד (רכס תת-מימי) שמהווה את הגבול המערבי של הים, ורכס גאנרוס ממזרח - היינו בין קו אורך 14 מזרח, וקו אורך 30 מזרח, ומדרום לקו רוחב 65 דרום.
הים גובל בים לאזארב שממערב לו, ובים הקוסמונאוטים שממזרח לו.
שמו של הים הוצע על ידי ברית המועצות, השם לא אושר רשמית על ידי הארגון ההידרוגרפי הבינלאומי.
מדרום לים הוא גובל בחוף אסטריד הנסיכה ובחוף הנסיכה ראגנהילד שבארץ המלכה מוד, וכן, בקצהו המערבי של הים הוא גובל במדף הקרח לאזארב.
מחלוקת על שמו של הים
שמו של ים ריסר-לארסן ניתן לו בשנת 1962 על ידי המשלחת הסובייטית לאנטארקטיקה.
הים נקרא על שמו של חלוץ התעופה הנורווגי, וחוקר הקטבים היימר ריסר-לארסן (Hjalmar Riiser-Larsen). טיוטת השמות IHO 2002 לא אושרה על ידי הארגון ההידרוגרפי הבינלאומי, ולכן מסמך הארגון משנת 1953 (שאינו מכיל את השם) נותר בתוקף. בשל כך, רשויות מיפוי מובילות אין משתמשות בשמו של הים (ובהם האטלס העולמי משנת 2014 של נשיונל ג'יאוגרפיק, וכן השם אינו מופיע באטלסים בריטיים, אולם כן מופיע באטלסים ומפות סובייטיות ורוסיות.
גאוגרפיה
עומקו של ים ריסר-לארסן עולה על 3,000 מטר ברוב שטחו - קרקעיתו של הים מישורית.
הים מכוסה בקרח צף במרבית ימות השנה.
שטחו של ים ריסר-לארסן 1,138,000 קילומטרים רבועים.
לקריאה נוספת
• Hass, H. C., Climate reconstructions from the Riiser Larsen Sea (Antarctica) and the Yermak Plateau (Arctic Ocean): A comparison of high-latitude sedimentary environments, Sediment 2003, 10-14 June, Wilhelmshafen, Germany
• Ron Kwok, Shirley S. Pang, Sahra Kacimi, Sea ice drift in the Southern Ocean: Regional patterns, variability, and trends, Elementa: Science of the Anthropocene
• Brekken, Rita, Climate controlled sedimentary processes in the Riiser Larsen Sea offshore Queen Maud Land, Antarctica
• Klimke, Jennifer; Franke, Dieter; Estevão, Stefane Mahanjane; Leitchenkov, German., Tie points for Gondwana reconstructions from a structural interpretation of the Mozambique Basin, East Africa and the Riiser-Larsen Sea, Antarctica, Solid Earth; Gottingen Vol. 9, Iss. 1, (2018): 25-37. DOI:10.5194/se-9-25-2018
• Leitchenkov, G.; Guseva, J.; Gandyukhin, V.; Grikurov, G.; Kristoffersen, Y.; Sand, M.; Golynsky, A.; Aleshkova, N., Crustal structure and tectonic provinces of the Riiser-Larsen Sea area (East Antarctica): results of geophysical studies, Marine Geophysical Researches, Volume 29, Issue 2, pp.135-158, DOI: 10.1007/s11001-008-9051-z
Take the World by Storm
Take the World by Storm (בעברית: לוקח את העולם בסערה) הוא שיר של הלהקה הדנית לוקאס גרהאם, מתוך אלבום האולפן השני שלהם, Lukas Graham. השיר יצא לאור כהורדה דיגיטלית ב-16 בספטמבר 2016 על ידי חברת התקליטים קופנהגן רקורדס, והוא הסינגל החמישי באלבום בסקנדינביה.
יחסי גרמניה המזרחית–ישראל
מגעים דיפלומטיים ברמות שונות התקיימו בין מדינת ישראל לבין נציגים של גרמניה המזרחית בכל שנות קיומה של האחרונה, אף שזו מעולם לא הכירה בישראל. עם זאת, במשך כל שנות קיומה שמרה על קשרים הדוקים עם המפלגה הקומוניסטית הישראלית.
היסטוריה
מגעים ראשונים בין נציגים של ברלין המזרחית לנציגי היישוב העברי בארץ ישראל התקיימו כבר באפריל 1948, כאשר גרמניה המזרחית עדיין לא הייתה קיימת כיישות מדינית, אלא כאזור כיבוש סובייטי. ביוזמתו ובדירתו של יוליוס מאייר, ראש הקהילה היהודית באזור הכיבוש, נפגש אוטו גרוטווהל, ממנהיגי מפלגת האיחוד הסוציאליסטי, עם חיים יחיל, שליח הסוכנות היהודית לגרמניה. אף על פי שגרוטווהל הביע בפגישה תמיכה בהקמת מדינה יהודית, בסוף אפריל החליטה ההנהגה הפוליטית באזור הכיבוש שלא לתמוך בהקמתה. עם זאת, כלי התקשורת המזרח-גרמניים התייחסו באהדה למאבק הצבאי של היהודים בארץ ישראל למדינה משלהם ולאחר הכרזת העצמאות של מדינת ישראל והפלישה הצבאית של מדינות ערב, גברה התעניינותם, תוך הבעת תמיכה ביהודים.
שנות ה-50
בסוף אוקטובר 1949, וילהלם פיק, הנשיא הראשון של גרמניה המזרחית, פנה אל המפלגה הקומוניסטית הישראלית והכיר באשמת הגרמנים בפשעים נגד העם היהודי. ב-1950 התקיימו מגעים רשמיים ראשונים בין ישראל וגרמניה המזרחית לגבי כינון יחסים בין שתי המדינות. אולם ישראל סירבה להמשיך במשא ומתן על יחסים דיפלומטיים לפני שגרמניה המזרחית תכיר בפניה רשמית באחריות לשואה, ואילו גרמניה המזרחית דרשה קודם כל שישראל תכיר בקיומה. ב-1951 ניסתה ישראל להפעיל לחץ בינלאומי לחייב את גרמניה המזרחית להסכים לשלם פיצויים. ב-1952 נחתם הסכם לוקסמבורג, בו התחייבה גרמניה המערבית לשלם לישראל שילומים, כאשר ההסכם מהווה רק שני שלישים מסך כל הפיצויים - את השליש השלישי, מיליארד ו-150 מיליון מארק, אמורה הייתה לשלם גרמניה המזרחית, אולם הוא מעולם לא שולם על ידה. לטענת המשטר, פשעי הנאצים בוצעו לפני הקמת המדינה המזרח-גרמנית ובמדינה זו אין נאצים. השלטונות טענו כי לא העם הגרמני היה אחראי למלחמת העולם ולפשעים שבוצעו בה, אלא נציגי הקפיטליזם, ואלה נותרו בגרמניה המערבית. גרמניה המזרחית סירבה לשלם פיצויים לקורבנות השואה.
ב-30 בנובמבר 1952, ארבעה ימים לפני ביצוע גזרי הדין במשפטי פראג, עצר השטאזי את פאול מרקר, שתמך בהקמת המדינה היהודית ובתשלום פיצויים לקורבנות הנאצים. הוא הואשם בהיותו ראש תא "ציוני" ונידון במשפט חשאי לשמונה שנות מאסר. מפלגת המשטר של גרמניה המזרחית נקטה בעמדה סטליניסטית רשמית, שכללה ערבוב של אנטישמיות ואנטי-ציונות. ב-1953 אימצה הנהגת המפלגה מסמך שקבע כי "לתנועה הציונית אין דבר משותף עם המטרות ההומניות והאנושיות האמתיות. היא נשלטת, מוטה ומקבלת פקודות מהאימפריאליזם האמריקאי ומשרתת לחלוטין את מטרותיו ואת מטרות הקפיטליזם היהודי". ברחבי המדינה החל גל טיהורים נגד יהודים ומשפט ראווה נגד בכירי המפלגה היהודים נמנע רק בשל מותו של סטלין ב-1953. מרקר שוחרר לאחר עשרה חודשי מאסר והוחזר למפלגה, אולם שינה את עמדתו בנושא תשלום הפיצויים לישראל. ב-1954 התקיימו במוסקבה שיחות ישירות בין דיפלומטים מזרח גרמנים וישראלים. ב-1955 שלחה גרמניה המזרחית לממשלת ישראל מזכר שבו נכתב כי המדינה עקרה את שורשי הפשיזם הגרמני ובכך גם "חוסל" בשטחה הבסיס לאנטישמיות.
בתחילת שנות ה-50 קיימה גרמניה המזרחית קשרי מסחר ותרבות רופפים מאוד עם ישראל. יחסים אלו התקררו לאורך העשור, כחלק מהתקררות יחסי הגוש הקומוניסטי עם ישראל, עד שנפסקו לגמרי עקב חוסר נכונותה של גרמניה המזרחית להכיר באחריות לשואה. מדיניותה הרשמית גרסה כי השואה אמנם התקיימה בשטחה של גרמניה אך טענה כי לעם הגרמני אין כל חלק בה וכי את השואה ביצעו קפיטליסטים ופשיסטים. ב-1956 דרש שר החוץ המזרח-גרמני לותאר בולץ, כי ממשלת גרמניה המערבית תפסיק להעביר לישראל משאבים, במסגרת של מה שמכונה "פיצויים ליהודים" ותפנה את המשאבים הללו, "שמשמשים לחימוש התוקפנות הישראלית", לתשלומים לממשלת מצרים כדי לפצות אותה, על מה שכינה בולץ, התוקפנות הישראלית של "מלחמת סיני".
במרץ 1959, במהלך ישיבת ממשלה, הודיע ראש הממשלה בן-גוריון על חתימת חוזה ביטחוני עם גרמניה המערבית. השר ישראל ברזילי (מפ"ם) הביע התנגדות למכירת נשק למדינה זו ובן-גוריון תקף אותו בתגובה על נסיעת חברי מפלגתו לגרמניה המזרחית וערך הבחנה: "לגרמניה המערבית מותר לנסוע. לגרמניה המזרחית – לא: הם רוצחים ושודדים ולא החזירו את השוד. גרמניה המערבית לכל הפחות רוצה לפצות. יש הבדל בין גרמניה המערבית והמזרחית: אלה רצחו וגם ירשו".
שנות ה-60
במשפט אייכמן ב-1961 ביקשה גרמניה המזרחית לנצל את ההזדמנות כדי להתנגח בגרמניה המערבית. מדינת ישראל סירבה לאפשר לה להופיע כתובעת-משנה במשפט. התקשורת המזרח-גרמנית שלחה שלושה עיתונאים יהודים ניצולי שואה כדי לסקר את המשפט ואלה ניצלו את ההזדמנות כדי לדווח למפלגה על המתרחש בישראל. כאשר התברר למשטר המזרח-גרמני שממשלת ישראל לא תפליל את ממשלת גרמניה המערבית ככוללת בתוכה פושע מלחמה, איבדה התקשורת המזרח-גרמנית עניין במשפט לקראת סופו.
בפברואר 1965 ביקר ולטר אולבריכט בקהיר, שם פרסם הצהרה משותפת עם נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר, בה גינו "את התוכניות התוקפניות של האימפריאליזם, שלפיהן ישראל נוצרה כראש חץ לשרת את מטרותיו נגד זכויות העמים הערביים ומאבקם לשחרור לאומי ולקדמה". ב-12 במאי 1965 כוננו יחסים דיפלומטיים בין ישראל וגרמניה המערבית. למחרת פרסמה ממשלת מזרח גרמניה הודעת גינוי לשיתוף הפעולה "בין החוגים השולטים בישראל והכוחות האימפריאליסטיים והנאו-קולוניאליסטיים במערב גרמניה".