cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ספירת קולות חבר האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020
ספירת הקולות
ב-6 בינואר בשעה 19:00, בטרם התחדשה הספירה, קיבל הסנאטור מייק לי (רפובליקני, יוטה) הודעה טלפונית מוקלטת מאת רודולף ג'וליאני, עורך דינו של הנשיא טראמפ. היא נועדה לסנאטור טומי טוברוויל (רפובליקני, אלבמה) וג'וליאני מסר אותה בטעות ללי, אשר פרסם אותה ברבים. בהודעה אמר ג'וליאני כי האסטרטגיה היחידה שנותרה היא להתנגד לקבלת קולות של מספר רב ככל האפשר של מדינות ולהעלות סוגיות אחרות, במטרה להביא להתמשכות הספירה ליום המחרת ובשאיפה עד לסופו. מטרת המהלך שהציע ג'וליאני לא הייתה ברורה. לטוברוויל לא נודע על ההודעה אלא כאשר לי פרסם אותה.
חבר בית הנבחרים ג'ייק לה-טרנר (רפובליקני, קנזס) קיבל לאחר ההצבעה על ההתנגדות לקבלת קולות אריזונה הודעה כי נמצא חיובי לוירוס הקורונה. הוא נכנס לבידוד ונעדר מהמשך הליך הספירה. בכך הוא הצטרף לשני חברים רפובליקנים של בית הנבחרים שאובחנו כחיוביים לקורונה בטרם החל המושב המשותף לספירת קולות האלקטורים.
אנגיאלפלד
אנגיאלפלד (בהונגרית: Angyalföld, בגרמנית: Engelsfeld - בתרגום: "שדה המלאך") היא שכונה בבודפשט, בירת הונגריה השוכנת בצפונה של פשט ומבחינה מנהלית מהווה את מרבית שטחו (הצפוני) של הרובע ה-13. שמה אומץ על ידי הרובע כולו. במקור - שכונת פועלים, החל משנות ה-1990 עוברת תהליך של גנטריפיקציה. אנגיאלפלד משתרעת בין הדנובה לפסי הרכבת. גבולותיה הם: מהדנובה - מסילת הברזל בודפשט - אסטרגום - דרך אוי פאלוטאי (Új Palotai út) - רחוב דוגנויץ' - רחוב מדריד, דרך סנט לאסלו - רחוב קמפור - רחוב טאטאי - דרך סגד - רחוב דֵוֵוני (Dévényi) - רחוב ואגאן (Vágány) - מסילת הברזל אל ואץ וסוב - מנהרת הרכבת של רחוב בּוּלצ'וּ - רחוב בולצ'ו - רחוב להל - ככר להל (הצד המערבי והמזרחי) - דרך ואצי - רחוב מדר - הדנובה עד למסילת הברזל בודפשט-אסטרגום.
ספירת קולות חבר האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020
התנגדויות שנדונו
2. פנסילבניה - 20 קולות לביידן והאריס
התנגדויות שלא נדונו
1. ג'ורג'יה - 16 קולות לביידן והאריס
אנגיאלפלד
שכונת אנגיאלפלד רבתי, כלומר הרובע ה-13, כולל בימינו גם את האי מרגיט, ואת אויליפוטווארוש.
ספירת קולות חבר האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020
התנגדויות שלא נדונו
2. מישיגן - 16 קולות לביידן והאריס
אנגיאלפלד
השם
השם המקורי של השכונה הוא גרמני: Engelsfeld - והוא תועד לראשונה בשנות ה-1830. אין הסבר ודאי לשם זה. ייתכן כי הוא נובע משמה של משפחת אנגל (Engl) האוסטרית שהגיעה לכאן מדרום טירול. בפנקס האוכלוסין של הפרבר טרזווארוש נמצא שם משפחה זה במפקד האוכלוסין שנערך בשנות ה-70 של המאה ה-18. לכורם בשם שטפאן אנגל היו אדמות שנקראו "אנגלספלד". השם "אנגיאלפלד" הוא תרגומו להונגרית. לפי השערה אחרת סיפור שמה של השכונה הוא אחר: על יד הנחל ראקוש היה קיים בעבר מקום שנקרא "טחנת הקמח של השטן" - "ארדגמאלום". השטח הסמוך נקרא משום כך "ארדגפלד" Ördögföld או בגרמנית Teufelsfeld, כלומר "שדה השטן". תושבי פשט העדיפו להחליף את שמו ל"אנגיאלפלד" כלומר - "שדה המלאך". לפי הסופר לאיוש קאשאק, בשורש שם השכונה עמד מנהגן של הזונות של פשט לבוא למקום הזה בשולי העיר, כדי להפיל את תינוקותיהן, בעזרת נשים זקנות שזו הייתה מלאכתן. תינוקות אלה היו המלאכים שנתנו את שמם לשכונה, סבר קאשאק.
ספירת קולות חבר האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020
התנגדויות שלא נדונו
3. נבדה - שישה קולות לביידן והאריס
4. ויסקונסין - 10 קולות לביידן והאריס
אנגיאלפלד
היסטוריה
במהלך המאה ה-19 אתרים ומוסדות בלתי רצויים נדחקו לפרברי העיר. כך הפכה גם אנגיאלפלד לאכסניה לבית קברות, בית מחסה, בית משוגעים, בית חרושת לחומרי נפץ, קסרקטין ומוסדות צבאיים אחרים אחרי 1910 חל תהליך מודרניזציה ונבנו במקום בתים פרטיים עם קומה אחת. בתום מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918–1919 היה הרובע מרכז לתסיסה מהפכנית וקומוניסטית. בתי החרושת הולאמו על ידי ועדי פועלים. אחרי נפילתה של רפובליקת המועצות ההונגרית הייתה השכונה מדוכאת וענייה במיוחד. העוני הכה במיוחד את אזור הרחוב גיינג'שי שכונה "טריפוליס" בשכונה שנקראת פלשה-ביקארט. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הפך האזור לרובע תעשייתי חשוב שהשתייך לרובע ה-8 של בודפשט. באו להתיישב בו מהגרים גרמנים, פולנים וסלובקים שחיפשו תעסוקה. בבית חרושת למטריות ואחר כך בבית חרושת לטקסטיל בשכונה החל את פעילותו הפוליטית הבלתי חוקית המנהיג הקומוניסטי יאנוש קאדאר. בשנת 1938 הפכה השכונה חלק מן הרובע ה-13, אז קרוי מאדולנאווארוש לפי אשתו של הורטי, מאדולנה. אחרי מלחמת העולם השנייה פונו משכנות העוני של השכונה. בימי המשטר הקומוניסטי קאדאר הפך למנהיג סניף המפלגה באזור. כשהגיע לשלטון שינה קאדאר את אופייה של השכונה. הוא הרס את הסלאמס של "טריפוליס" ואת חלק מהתושבים העביר לבקאשמגייר. לשכונה הגיעו דיירים חדשים מחלקים אחרים של בודפשט. הפועלים החדשים שהגיעו מן הכפר שהו באכסניות ברחוב פאי. בזמנו שטחה של שכונת אנגיאלפלד היה קטן יותר. אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי וחזרת כלכלת השוק החל משנות ה-1990 נספחו לאנגיאלפלד שלוש שכונות קטנות סמוכות: ארדה-טלקק (Erdőtelkek), פלשה-ביקארֵט (Felsőbikarét) ולֶה-פוֹרטארדילֶה (Lőportárdűlő) קמה בשכונה קהילה סינית עם שוק וחנויות סיטונאיות. בתי החרושת הישנים נסגרו.
ארדה-טלקק - Erdőtelkek
שכונה זו, שמשמעות שמה היא "חלקות היער" הייתה עד שנות ה-1900 בשימוש הצבא, וחלקה היה מכוסה בחורשות. שרדו מאז שני מגרשי ספורט. פעל כאן בעבר בית מחסה לחולי נפש שהפך בימינו לבית החולים הפסיכיאטרי "גיולה נירו". בעשור הראשון של המאה ה-20 נבנו כאן בתי דירות קטנות בעלי 4–5 קומות בשביל הפועלים. בימי המשטר הקומוניסטי נבנו בה גם שיכונים מבטון בני 11 קומות.
פלשה-ביקארט - Felsőbikarét
התאפיינה בעבר במשכנות עוני ונקראה בעבר "טריפוליס". כונתה לשמצה גם "שיקגו ההונגרית" בגלל בעיות קשות בביטחון תושביה ומבקריה. כאן גדל הפסנתרן הנודע ג'רג' ציפרה בבית של מוזיקאים צוענים. משכנות העוני נהרסו על ידי המשטר קאדאר בשנות ה-70 של המאה ה-20 והוחלפו רובם בבניינים מפאנלים. ברחוב באבר שוכנת הכנסייה הרומית-קתולית מיכאל הקדוש.
לה-פורטארדילה Lőportárdűlő
באזור זה שכן בעבר מפעל לייצור חומרי נפץ ומחסן שבו אוחסנו.
דמוגרפיה
בשנת 1926 95% מתושבי אנגיאלפלד רבתי (רובע 13 של ימינו) דיברו הונגרית, 2.7% דיברו גרמנית ו-1.3% - סלובקית. בדומה לשאר השכונות של בודפשט, הדת הנוצרית הרומית-קתולית היוותה הרוב עם 71.3% מהתושבים, 13.8% היו רפורמים (קלוויניסטים), 8% - יהודים ו-4.9% - לותרנים. ל-82.7% מן התושבים היו דירות חדר, ל-14.7% היו דירות שני חדרים ורק ל-2.6% היו 3 חדרים ויותר.
אישים
מתחת לככר להל נקברה לפי אגדה מאהבת של המשורר הלאומי ההונגרי, שנדור פטפי. בשכונה באזור העוני "טריפוליס" בילה את ילדותו הפסנתרן ההונגרי-צועני ג'רג' ציפרה (1994-1921). במפעלים בשכונה זו עבדו בצעירותם הסופר לאיוש קאשאק והפעיל הקומוניסטי יאנוש קאדאר, לימים מנהיג הונגריה הקומוניסטית של השנים 1956-1988.לאסלו פאפ (2003-1926), שזכה שלוש פעמים רצופות באליפות אולימפית באיגרוף (1948,1952,1956) בילה גם הוא את ילדותו בשכונה ובשנת 2015 ככר בה כונתה לפי שמו.
כלכלה
השכונה עברה תיעוש מואץ במהלך המאה ה-19.
מפעלים לאורך דרך ואצי Váci út
בית חרושת נוספים היו: További híres Váci úti gyárak voltak (a keresztutcák zárójelben): עם חזרת כלכלת השוק בשנות ה-1990 רוב המפעלים נסגרו. על המגרשים שהתפנו נבנו מרכזי עסקים, משרדים ומגורים.
מרכזי מסחר
לפני 1890 היה בית קברות, אחר כך החל משנות ה-1900 המוקדמות - שוק פתוח. נבנה בסגנון פוסט-מודרניסטי בשנים 2000–2002 מראהו מזכיר אונייה.
רינכניה
רינכניה (שם מדעי: Rinchenia) הוא סוג של דינוזאור תרופוד ממשפחת האובירפטוריים שהתגלה בתצורת נמגט במדבר גובי שבמונגוליה, וחי במשך הקרטיקון העליון, כ-70 מיליון שנה לפני זמננו. סוג זה תואר למדע בשנת 2004 והכיל מין יחיד - Rinchenia mongoliensis. הסוג נקרא לכבוד החוקר רינחן ברסבולד - אשר סיווג אותו לראשונה, תחילה כמין של קרוב משפחתו המוכר - האובירפטור, אך מספר הבדלים במבנה השלד הפרידו אותו לסוג שונה. כמה חוקרים ראו בו טקסון בטל, אך מחקר מ-2004 ראה בו סוג תקף.
הרינכניה נחשב לאחד מהגדולים שבבני משפחתו, באורך של 1.5 עד 2.5 מטרים, והיה בעל גולגולת גבוהה וקצרה בעלת כיפה קמורה בקצותיה ומקור קרני נוקשה, ובתוכו שיניים קטנות. הוא היה בעל שלד קל משקל, עם רגליים אחוריות חזקות כשל יען, אגן ירכיים רחב וגפיים קדמיות קטנות יחסית. ייתכן שהיה מכוסה בנוצות, בדומה לתרופודים אחרים.
דינוזאור זה התאים לתנועה מהירה לאורך מדבר גובי הקדום והיה אוכל צמחים או אוכל כל, שחי בדומה לאובירפטור.
Love + Fear Tour
Love + Fear Tour הוא סיבוב ההופעות הרביעי של הזמרת-יוצרת הוולשית מרינה דיאמנדיס, לקידום אלבום האולפן הרביעי שלה, Love + Fear. סיבוב ההופעות החל ב-29 באפריל 2019, והגיע לסיומו ב-18 בנובמבר באותה השנה, ובמהלכו, הופיעה מרינה ברחבי בריטניה, צפון אמריקה ואירופה. ההופעות נערכו במהלך חודשי האביב והסתיו, וחלקם התקיימו במסגרת פסטיבלים במדינות שונות במהלך הקיץ. מבין מופיעי הופעות החימום נמנים דאייה, עלי X וברודס.
ב-28 במאי 2019, הכריזה דיאמנדיס על חמישה תאריכים נוספים בבריטניה, שיכללו בחלק השני של סיבוב ההופעות. ב-17 ביוני 2019, הכריזה דיאמנדיס על תאריכים נוספים באירופה המשולבים בחלק השני של סיבוב ההופעות בבריטניה. ב-16 בספטמבר 2019, הכריזה על שתי הופעות נוספות במדריד ובאמסטרדם.
"Love + Fear Tour" שונה מסיבובי ההופעות הקודמים, כיוון שלא הייתה לדיאמנדיס להקה. במקום זאת, היא הופיעה עם ארבעה רקדנים/זמרי רקע. כשנשאלה על כך, היא הסבירה, "סיבוב ההופעות הוא עכשווי... הפורמט הוא כמו מופע ריקוד מודרני או תיאטרון". התלבושות נבחרו בהשראת ההופעות הבימתיות הישנות של ביונסה. דיאמנדיס הסבירה כי רצתה שהתלבושות ישקפו חוזק ונשיות.
רשימת השירים
בחלק מההופעות, נכללו ברשימה "Teen Idle", "Bubblegum Bitch" ו-"Blue".
גורילת השפלה המזרחית
גורילות השפלה המזרחית (שם מדעי: Gorilla beringei geruari) המכונה גם הגורילה של גרואר, היא אחת משני תת-מינים של הגורילה המזרחית. גורילת השפלה המזרחית היא מין אנדמי ליערות ההרריים של מזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו והגדולה מבין תת-המינים של הגורילות.
מספרן של הגורילות הידלדל משמעותית כנראה בעקבות מלחמת האזרחים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו (DRC). כיום מעוזן האחרון של גורילות השפלה המזרחית הוא הפארק הלאומי קהוזי-בייגה (Kahuzi-Biega) שבקונגו.
מעט ידוע על המבנה החברתי של גורילות השפלה המזרחית בהשוואה לגורילות ההר. ידוע שהגורילות יוצרות הרמון של מספר נקבות וזכר כסוף גב אחד (Silverback).
תיאור פיזי
גורילת השפלה המזרחית היא הגדולה שבמיני הגורילות. ישנם הבדלים מעטים במראה בין שני תת-המינים של הגורילה המזרחית. בכל זאת, פרוותה של גורילת השפלה קצר יותר וגבולות ה"אוכף" הכסוף המופיע על גבם של הזכרים הבוגרים ברורים יותר, זאת אומרת שה"אוכף" משורטט יותר.
הגולגולת של גורילת ההר גדולה ורחבה יותר מזו של גורילת השפלה ולסתותיה מסיביות יותר. לפי בדיקת הדנ"א המיטוכונדרי עולה כי שני תת-המינים התפצלו לפני כ-400,000 שנים.
תזונה
גורילת השפלה המזרחית כמו כל שאר הגורילות, היא צמחונית וניזונה מעלווה (עלים), פירות, זרעים, גבעולים ואפילו נמלים, טרמיטים וחרקים אחרים, המהווים חלק קטן בתזונה של גורילת השפלה המזרחית. עם זאת, אחוז הפירות בתזונתן של גורילות המזרח הוא נמוך יותר מזה של גורילות המערב.
מצב שימור
לרוע מזלן, היערות בהן חיות הגורילות עשירים במינרלים ובמתכות כגון זהב, כסף, יהלומים ובדיל, אותם כורים המורדים באופן לא חוקי ובמהלך הכרייה היערות בהן חיות הגורילות נכרתים והתושבים מעמיקים את החקלאות לתוך היער.
עזה הביזנטית
תקופת השלטון הביזנטי בעזה החל מפיצול הקיסרות הרומית בסוף המאה הרביעית ועד הכיבוש הערבי של העיר בשנת 635.
בתקופה זו הפכה עזה מעיר פגנית לעיר נוצרית (בדומה לכל האימפריה הביזנטית) והייתה למרכז בולט של תרבות, השכלה ומסחר.
אוכלוסיית העיר
בתקופה הביזנטית היו שלושת המרכיבים העיקריים באוכלוסיית ארץ ישראל היהודים, השומרונים והנוצרים, כאשר ביישובים העירוניים היו לרוב תערובת משתיים או כל שלוש הדתות. פרט לאזרחי העיר עזה, שהו בערים גם זרים רבים וחלקם אף ישבו בה בדרך קבע, כגון אנשי חוץ, בעלי מקצועות חופשיים, אנשים המבקשים להיות קרובים למוקדי הכוח השלטוניים, סוחרים וכדומה. אומנם זרים אלה נתנו לעיר גוון קוסמופוליטי עשיר אך רבים מהם נמנו עם המעמדות הנמוכים והיו למעשה עובדי יום. המעמדות הגבוהים של העיר כללו את בני המשפחות החשובות בקיסרות אשר נשלחו אליה או אשר בה הם בחרו את מקום מושבם. לרוב, התגוררו עשירי העיר בתוך תחומיה ולעיתים רחוקות גם החזיקו וילה באזורים הכפריים הסמוכים אליה.
תהליך ניצור העיר
התפשטות הדת הנוצרית הייתה איטית בארץ ישראל ומשוער שרק בשלהי המאה החמישית, או בראשית המאה השישית, היו הנוצרים ליסוד האוכלוסייה הגדול ביותר בארץ וגם זה רק בממוצע הארצי, שכן לא היה כך המצב בגליל או בהרי השומרון (בגליל היה רוב יהודי ובהרי שומרון רוב שומרוני). האוכלוסייה הפגאנית, אשר בה בעיקר התפשטה הנצרות וצברה את מספריה, לא תמיד קיבלה את הנצרות בקלות והעיר עזה בלטה כמעוז עיקש בהתנגדותו לאימוץ הדת, כאשר רק בכוח השלטון זכתה בה לניצחון.
עזה והנמל שלה הפכו למוקד עיקרי לסכסוך בין הפגאניות לבין הנצרות העולה כאשר העיר עזה עצמה הפכה למעוז הלני ששמר בקנאות על האופי הפגאני של העיר מפני חדירה של רעיונות נוצריים.
החל מראשית המאה הרביעית הגיעה התנועה הנזירית המזרחית לסביבת העיר, כאשר הוקם הילריון מנזר בקרבת נמל עזה. היה זה המנזר הראשון שהוקם בארץ ישראל, ועד לתחילת המאה החמישית צברו הנוצרים מספיק כוח בעיר כך שהמקדשים הפאגאנים נהרסו ובמקומם, ובסיוע קיסרי, נבנו כנסיות מפוארות.
עצם הריסת המקדשים הפגנים בעיר לא בהכרח מעידה על תחילת המאה החמישית כמאה בה העיר הפכה לנוצרית כולה וקשה להניח שבעיר שבה התרחש מאבק כה עז על שימור הפגאניות, נעלמה כהרף עין גם התרבות ההלניסטית שהייתה מושרשת בה. תהליך היכחדות הפגאניות היה תהליך מתמשך ולא שורה של אירועים שונים שהתרחשו בפרק זמן קצר. כעדות לכך ניתן לראות את הפריחה התרבותית/השכלתית של עזה בדורות שלאחר הריסת המקדשים כסממן לתרבות הלניסטית משגשגת. גם במאה השישית, גם אם הייתה עזה לעיר נוצרית ברובה, הרי שברחובותיה, במוסדות החינוך ובמתקני השעשועים שלה עדיין ניכרו מסורות פגאניות רבות.
האוכלוסייה היהודית
אף על פי שהאוכלוסייה היהודית בארץ-ישראל סבלה מהתמעטות מתמשכת במשך התקופה הביזנטית, ישנן עדויות על פעילות יהודית ובניית בתי כנסת בעזה ובמעון שליד נירים של ימינו (כעשרים ק"מ דרום דרומית מערבית לעזה). אך הרבה על היישוב היהודי בעזה לא ידוע לנו פרט למספר עדויות על השתתפותם של כפריים יהודים מאזור עזה לצד הביזנטיים בקרב נגד המוסלמים במאה השביעית ומספר ממצאים ארכאולוגיים.
האוכלוסייה השומרונית
גם תפוצתם של השומרונים בארץ ישראל התמעטה בשנים של האימפריה הביזנטית אך בכל זאת ישנן עדויות מעטות על נוכחות שומרונית בעזה במאה השישית כאשר האוכלוסייה השומרונית המקומית כנראה ולקחה חלק במרד השומרונים הגדול שפרץ בשנת 529. ניתן לשער שאכן הייתה קהילה שומרונית מסוימת בעזה, אם כי כנראה קטנה, וייתכן אף שנעלמה כליל כתוצאה מהמרידות במאה השישית.
מעמדה של העיר והשלטון המקומי
בעוד השורשים של העיר הם פלשתים, השפיעה התרבות ההלניסטית על עזה בצורה משמעותית ובתקופה הביזנטית היא הייתה למטרופולין שבו השפה הדוברת הייתה בעיקר יוונית עם כמה תוספות לטיניות וממגוון שפות הסוחרים והימאים. אפילו אם עוד היו בעיר צאצאים לפלשתים, בשלב זה הם כבר דיברו ביוונית או אולי בארמית. אך בשונה מהתפיסה ההלניסטית והרומית אשר ראתה בעיר כישות עצמאית, עם כל המשמעויות החברתיות, כלכליות, תרבותיות, דתיות ואפילו פוליטיות שבכך; השלטון הריכוזי הקיסרי, קיפח לא מעט את האוטונומיה העירונית.
בתקופה הביזנטית הקדומה הלכה ונתהוותה מציאות שונה מהקודמת בכל הנוגע למיקום מרכז הכוח האזרחי של העיר. הבולי (Boule) והמעמד הקואירלי אשר בתקופת הקיסרות הרומית שימש כמרכז השלטון העירוני, הגוף שייצג את בעלי הכוח וההשפעה בין האזרחים, איבד מכוחו בתהליך ארוך שהגיע למיצוי במאה השישית. הפוליטיקה העירונית הוכפפה לרצון הקיסר אשר שלט ברחבי האימפריה באמצעות מנגנון בירוקרטי ענק אשר היו לו נציגים בכל חלק מהאימפריה.
חזות העיר
מבחינה חזותית, לא השתנתה העיר רבות בתקופה הביזנטית. ממפת מידבא ועל פי מקורות ספרותיים אחרים ניתן להסיק כי עזה הייתה מוקפת חומה לאורך כל התקופה הביזנטית. יותר מכך, ממפת מידבא, שהתיארוך המשוער שלה הוא או סוף התקופה הביזנטית או אפילו תחילת התקופה המוסלמית, רואים שבעיר עזה נשמר המבנה הרומי של העיר, בעלי רחובות הקארדו והדקומאנוס. בעוד היכלי האלים הפגאנים נעלמו, ניתן היה לראות במקומם את הכנסייה ובסמוך לה עשויות להימצא רחבות לצורך כינוס וחגיגות. גם שאר המאפיינים של עיר הלניסטית-רומית נשארו על תילם: השוק, האגורה או הפורום, התיאטרון, ההיפודרום, בתי מרחץ וכדומה.
עזה כמרכז מסחרי
עזה הפיקה רבות ממיקומה כתחנת ביניים קריטית בסחר בין המזרח למערב ומיקומה בקצה דרך הבשמים עשה אותה לאחת מתחנות המסחר החשובות ביותר בקיסרות. נמל עזה היה נקודת סיום מסען של שיירות הסחר שהגיעו מכיוון באר שבע והביאו עימן תבלינים, שטיחים, משי, מוצרי כותנה, אבנים יקרות, עבודות מתכת, פרוות, עורות ובשמים מאיראן, הודו ומזרח אפריקה. בנקודה זו היו הסחורות מועמסות על ספינות הסוחר הענקיות שבאו לעזה במיוחד למטרה זו והפיצו את הסחורה בכל רחבי הים התיכון. בספרות הלטינית של המאות החמישית והשביעית אנו מוצאים עדויות ברורות ליינות מעזה ואשקלון שהגיעו למערב אירופה, לגאליה ועוד, ועלו על שולחנם של שרים, רוזנים ואנשים עשירים.
בתקופה הביזנטית הקדומה, עסקו ערביי החג'אז, ובראשם אנשי מכה, בסחר עם ארץ ישראל המערבית ובעיקר עם עזה. נראה כי ביקורי סוחרים ערביים ממכה והחג'אז היו במשך התקופה לביקורים סדירים והמפורסם בהם הוא האשם, אבי-סבו של מחמד ומי שדחף את הקורישים להתעצמות רבה עד שהיו לשליטי מכה. האשם מצא את מותו בעזה, כנראה באחד ממסעותיו לרגל מסחר במחצית השנייה של המאה השישית וגם על אבי הנביא מחמד עצמו מסופר שנהג לסחור בעזה במסגרת השיירות של בני קריש.
עזה כמרכז השכלה ותרבות פגנית
על אף שהחל מהמאה החמישית הייתה עזה לעיר נוצרית ברובה, נשמר בה אורך החיים ההלני מבחינות רבות. העיר הייתה בית למרכז מכובד לרטוריקה ועזה אף הייתה ידועה כאחד ממרכזי ההשכלה הנודעים ביותר ברחבי הקיסרות הביזנטית.
בסוף המאה החמישית ותחילת השישית פרחו חיי התרבות בעיר והעיר הולידה מספר רב של משוררים, אמני רטוריקה ופילוסופים.
החגיגות המפוארות של עזה היו ידועות בכל רחבי העולם היווני-רומי, ורבים היו עושים את דרכם לעיר על מנת להשתתף בהן והאוצר הקיסרי אף היה לוקח חלק במימון שלהן.
אך בנוגע לכמה מסורות, לכנסייה כן הייתה שאיפה לגרום לשינויים או לביטולם המוחלט. כך למשל הגימנסיון, המוסד עתור התהילה שהיה חלק בלתי נפרד מעולם הפוליס היוונית, עבר מן העולם. אך הכנסייה לא תמיד הצליחה לגרום לשינוי המיוחל ומנהגים שונים עוד המשיכו להתקיים אם כי אין ביטחון עד מתי בדיוק. ישנן כמה דוגמאות למסורות פגאניות שהצליחו לשמר את עצמן בעזה, בדרך זו או אחרת, בתרבות הביזנטית-נוצרית, כמו חגיגית "חג הוורדים", האלילי במקורו, הופעות תיאטרליות, תחרויות ספורט וצייד והופעות קרקס. כל מסורות אלה היו חלק מעולם התרבות וההווי של העולם ההלני-רומי ושמרו בצורה זו או אחרת על הנוכחות שלהם בעיר הביזנטית.
תוניס (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
TechSmith
טקסמית' (באנגלית: TechSmith) היא חברה אמריקאית, העוסקת בפיתוח תוכנה לצילום מסך ועריכת וידאו.
החברה מעסיקה כ-334 עובדים ומספקת שירותים לכ-65 מיליון לקוחות בכל רחבי העולם.
משרדיה הראשיים נמצאים במישיגן, ארצות הברית.
היסטוריה
בשנת 1990, שחררה החברה את המוצר הראשון שלה אל השוק.
אליפות העולם בכדורסל נשים 1959
אליפות העולם בכדורסל נשים 1959 היא אליפות העולם בכדורסל נשים השלישית שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה במוסקבה, ברית המועצות בין ה-10 באוקטובר ל-18 באוקטובר 1959.
המשחקים נערכו בלוז'ניקי. ברית המועצות זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת.
הנבחרות המשתתפות
עקב אירועי המלחמה הקרה בתחרות השתתפו רק מדינות של הגוש הסובייטי ונבחרת דרום קוריאה.
שיטת המשחקים
המשחקים נערכו בשיטת ליגה עם מפגש בודד בין הקבוצות.
כונן רשת
כונן רשת או מיפוי כונן רשת (באנגלית: Drive mapping) היא שיטה בה משתמשות מערכות הפעלה כגון Microsoft Windows ו-OS/2 לצורך קישור אות כונן מקומי (A עד Z) לתיקייה משותפת ברשת מחשבים.
המשתמש יכול לקרוא את הקבצים ואף לבצע בהם שינויים בהתאם להרשאות שהוקצו עבורו (כל גישה לכונן הרשת תגרום לגישה לכונן הפיזי המרוחק).
אם המחשב שמשתף את התיקייה כבוי או שהתיקייה ששותפה איננה קיימת עוד, כונן הרשת לא יהיה זמין.
ניקולס פינוק
ניקולס אנדרה פינוק (באנגלית: Nicholas Andre Pinnock; נולד ב-2 בספטמבר 1973) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה
ניקולס פינוק נולד בבלהם, לונדון, והתגורר בילדותו בערב הסעודית. עם שובו לאנגליה בגיל 12, הוא נרשם ללימודי משחק בהמרסמית'. עבודתיו הראשונות הייתה כשדיגמן ושיחק בפרסומות, קליפים, סרטים וטלוויזיה. בהמשך הכשרתו המקצועית, השתתף פינוק בקורס תיאטרון מוזיקלי בן שלוש שנים בסטודיו סנטר בלונדון. לאחר השנה הראשונה, הוא החליט שמשחק הוא אהבתו הראשונה ובשנים הבאות התרכז בדרמה ובמחול מודרני. לאחר שסיים את לימודיו, הצטרף פינוק ללהקת המחול המודרני של לאה אנדרסון, ה-"Featherstonehaughs", למשך מספר שנים.
קריירה
בשנת 1986, כשחקן ילדים, כיכב פינוק בסרט סדרת הטלוויזיה "מר מגוס ממתין לך", המבוסס על הרומן מאת ג'ין קמפ. שנה לאחר מכן הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה לילדים "בעולם של אמו". לאחר מכן המשיך בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה כמו "גריינג 'היל", "איסטאנדרס", "נשות הכדורגלנים", ו"נפגעים". בתיאטרון הוא שיחק בין היתר במחזה "כטוב בעיניכם" שהוצג בפסטיבל שייקספיר בסטאפורדשייר, ואחריה עבד עם במאים כמו קתי ברק בהפקות של תיאטרון המפסטד ובפסטיבל אדינבורו.
סרטו העלילתי ההוליוודי הראשון, היה שובר הקופות של קיץ 2011 "קפטן אמריקה". באותה שנה המשיך לשחק בתפקיד ליאון בדרמה "טופ בוי" עטורת פרסים בת ארבעה חלקים, ששודרה בערוץ 4 במשך ארבעה לילות רצופים מ-31 באוקטובר 2011. לאחר ההתפרעויות באנגליה בלונדון ב-2011, הופיע פינוק בדוקו-דרמה של ה-BBC "The Riots: In Their Owe Words, The Rioters". בשנה שלאחר מכן גילם פינוק את אוואן בדרמת הטלוויזיה "The Ice Cream Girls". הדרמה בת שלושה חלקים שודרה באפריל 2013.
פינוק גילם את נלסון מנדלה הצעיר בדוקו-דרמה של ערוץ ITV, "מנדלה: שנות הכלא", ששודרה ב-15 בדצמבר 2013. את הדרמה ביים טום רוברטס זוכה פרסי באפטא ואמי. הדרמה מתרכזת במשפטו וגזר דינו של מנדלה בשנת 1963, הגעתו לאי רובן עד לשחרורו ב-11 בפברואר 1990.
בשנת 2015 גילם פינוק את פרנק סאטר בסדרה "רצח בדם קר". בשנת 2015 שיחק בשני סרטים, "מפלצות: יבשת אפלה", סרט המשך למפלצות ו-"The Keeping Room".
התפקיד הבא של פינוק היה כג'ייסון באקלנד בדרמת הפשע של ITV "מרצ'לה" בעונה הראשונה והשנייה, לצד אנה פריל. הסדרה שודרה ב-ITV ב-4 באפריל 2016. בהמשך השנה שיחק בדוקו-דרמה בת ארבעה חלקים מבית ערוץ ההיסטוריה "עליית הברברים", בה גילם את המדינאי חניבעל.
בשנת 2020, גילם את אהרון וואלאס בסדרה "צדק לכל החיים", סדרת דרמה משפטית אמריקאית שיצרו האנק שטיינברג והפיק הראפר 50 סנט שגם משתתף בסדרה. הסדרה בהשראת חייו של אייזיק רייט ג'וניור, מתרכזת באסיר כלא המרצה מאסר עולם בגין פשע שלא ביצע, והפך לעורך דין כשהוא כלוא ומשמש כסנגור של אחרים. בנובמבר 2020 עלתה העונה השנייה של הסדרה, ובחודש מאי 2021, רשת ABC ביטלה את הסדרה.
חיים אישיים
פינוק הוא שגריר של ארגון הצדקה לבריאות הנפש, Mind UK.
בוס בהסוואה
בוס בהסוואה היא תוכנית דוקו-ריאליטי ישראלית המבוססת על התוכנית הבריטית Undercover Boss, אשר שודרה מטעם זכיינית ערוץ 2 רשת, בימי שבת ב21:00. התוכנית שודרה לראשונה ב-31 בינואר 2013.
פורמט
בכל פרק בתוכנית בוס של חברה גדולה יתחזה לעובד חדש בחברה, יתחיל הכול מהתחלה ויצא למסע של ארבעה-חמישה ימים. בכל יום הבוס מגיע לעמדת עבודה אחרת בחברה, ויעבוד בעבודות שונות. בדרך כלל ישולב סיפור מרגש על העובד אשר מלמד אותו את העבודה. בסוף המסע הבוס פוגש את העובדים שפגש במהלך המסע, ויגלה להם את זהותו כבוס, ולעיתים יעניק להם תגמולים אישיים עבור עבודתם.
הסוואה
הסוואת מעמדו של העובד החדש (הבוס) שונה מעונה לעונה: בעונה 1 סיפור הכיסוי היה שצוות ההפקה בא לצלם סרט דוקומנטרי על הבוס המוסווה. בעונה 2 הבוס כביכול מתמודד בתוכנית ריאליטי בדיונית בשם "המיליון הראשון" בהנחיית גיא זו-ארץ.
מסגד א-זע'יר
מסגד א-זע'יר (ערבית: المسجد الصغير, "אלמסג'ד אלצע'יר") שמשמעו המסגד הקטן שוכן בעיר התחתית  בחיפה, בקצהו הדרום-מזרחי של רחוב נתנזון. המסגד נבנה כנראה בימיו של דאהר אל-עומר שהקים את "חיפה החדשה" (חיפה שבין החומות) במחצית  השנייה של המאה ה-18.
המסגד שכן בצידה הדרום-מזרחי של חיפה החדשה, ברובע המוסלמי קרוב לחומות העיר. מצפון-מערב למסגד שכן השוק של העיר, המסגד שימש כמקום תפילה לקונים בשוק ועוברי אורח. ממערב למסגד זה נבנה בסוף המאה ה-18 מסגד אל-ג'רינה שהיה במשך שנים רבות המסגד הראשי של העיר.
מהמסגד המקורי נשארו שרידי מבנה בצורת האות ר' הכולל שני חדרים מחוברים ביניהם. בחזיתו הצפונית שלוש קשתות, מתוכם שתי קשתות המשמשות כניסה למבנה. כניסות אלה חסומות בשער מתכת. בחלקו המערבי מתנשא המינרט העגול כשקצהו העליון מסתיים בחרוט מוכסף. מתחתיו נמצאת מרפסת שממנה קרא המואזין למאמינים לבוא לתפילה. מצידו הדרום-מזרחי של המבנה נמצא פתח כניסה נוסף בצורת קשת, וכן שרידיו של סביל הנראה כמו חלון אטום. מהסביל זרמו המים ששימשו להרוות את צימאונם של עוברי האורח והמתפללים.
בשנת 1948 אחרי הקרב על חיפה, עזבו תושביה המוסלמים של העיר את אזור המסגד. לאחר מלחמת העצמאות נהרסו מרבית בתיה של "העיר החדשה", תוך הקפדה על שמירת המסגדים והכנסיות ביניהם מסגד א-זע'יר.
איתות עשן
איתות עשן היא אחת מצורות התקשורת לטווח ארוך העתיקות ביותר. זוהי צורה של תקשורת חזותית המשמשת להעברת מסרים למרחקים גדולים.
היסטוריון יווני בשם פוליביוס המציא שיטה מורכבת להעברת אותות עשן אלפביתיים סביב 150 לפנה"ס, לפי שיטה זו, האותיות האלפביתיות הומרו למספרים ובעזרת אותם מספרים אותתו את המסר המבוקש (השתמשו בקבוצות של זוגות לפידים לצורך הצגת הקידוד).
בונגלו
מקור המונח "בונגלו" מגיע מהודו, הנובע מגוג'ראטית બંગલો baṅgalo, אשר נובע מהינדי बंगला "באנגלה", כדי לתאר "בית בסגנון בנגלי". בתים אלה היו קטנים באופן מסורתי, בני קומה אחת עם מרפסת רחבה. המונח קיים באנגלית מ-1696, הוא שימש כדרך לתאר לימאים אנגלים מחברת הודו המזרחית הבריטית את תנאי המגורים הלא מפוארים בהודו. מאוחר יותר הוא הפך לשם של בתים מרווחים או מקום הלינה הרשמי של פקידים של הראג' הבריטי, וכן היה ידוע בבריטניה ולאחר מכן באמריקה, שבו בתחילה היה לו מעמד גבוה וקונוטציות אקזוטיות, והחל לשמש בסוף המאה ה-19 כסגנון מבני לבתים גדולים בפרברים שנבנו בסגנון תנועת האמנויות והאומנויות. בתים בסגנון זה היו בעלי גג נמוך וקורות חשופים.
הבונגלו הקליפורני בסגנון תנועת האמנויות והאומנויות היה פופולרי באוסטרליה לאחר מלחמת העולם הראשונה, הוא יובא תחילה לסידני, ולאחר מכן התפשט ברחבי אוסטרליה וניו זילנד. בבריטניה ובצפון אמריקה הוא משמש בעיקר כמבנה מגורים בעל קומה או שתיים, עם גג משופע וחלונות.
באזורים הכפריים של בנגלדש, מהם מקור שמו של הסגנון, בתי הבונגלו פופולריים מאוד. חומר הבנייה העיקרי המשמש אותם בזמן המודרני הוא יריעות פלדה גליים. בעבר הם היו בנויים מעץ, במבוק, קש, ורעפים מחרס.
בענף התיירות משתמשים בבונגלו כחלופה למוטלים או בתי מלון, בונגלו אלה הם בדומה לבונגלו בדרום אפריקה, מרביתם בתי עץ קטנים או בתי חוף, ולרוב כחלק מ"ריזורטים" לנופש.
See You Again (שיר של מיילי סיירוס)
See You Again (בעברית: לראות אותך שוב) הוא סינגל הבכורה של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס. הוא יצא לאור ב-29 בדצמבר 2007 כסינגל המוביל מהאלבום Meet Miley Cyrus, אלבום הפסקול השני של הסדרה המקורית של ערוץ דיסני, האנה מונטנה, ואלבום האולפן הראשון של סיירוס. הוא נכתב על ידי סיירוס (תחת השם דסטיני הופ סיירוס) עם מפיקי השיר אנטונינה ארמאטו וטים ג'יימס. מאוחר יותר הוא חודש בגרסת רמיקס על ידי רוק מאפיה כסינגל השני מאלבום האולפן השני של סיירוס, Breakout. מבחינה מוזיקלית השיר הוא מסוגת דאנס-רוק ומכיל השפעות מז'אנרים מוזיקליים שונים, כולל מוזיקה אלקטרונית. מבחינה לירית, השיר מדבר על רומנטיקה של גיל העשרה.
"See You Again" זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה, עם רבים שהחמיאו להרכב השיר ולקולה של סיירוס. זה היה השיר הראשון שלה שהצליח מסחרית; השיר גרם לפריצתה בפני קהלים חדשים ומדינות חדשות, וסלל את הדרך ללהיטים עתידיים. השיר הפך לסינגל המצליח ביותר של סיירוס באותה תקופה בכך שהגיע למקום ה-10 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. מיקום השיא הגבוה ביותר שלה בעולם היה במקום הרביעי בהוט 100 הקנדי. אף על פי שקליפ רשמי לשיר מעולם לא צולם, השיר קיבל קליפ שיווקי לגרסת הרמיקס, שנלקח מהופעתה של סיירוס במשחקי ערוץ דיסני לשנת 2008. השיר קודם באמצעות שפע של הופעות חיות ששודרו בטלוויזיה. השיר נכלל ברשימת השירים שבוצעו בסיבובי ההופעות של סיירוס, "Best of Both Worlds Tour", "Wonder World Tour" ו"Gypsy Heart Tour".
בית גרייג'וי
בית גרייג'וי הוא אחד ממשפחות האצולה בסדרת הפנטזיה שיר של אש ושל קרח מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין.
פרטים
בני גרייג'וי שולטים באיי הברזל, מקום קר וקשה והים מלחך תמידית את האיים. מעוז כוחם הוא טירת פייק, סמלם הוא קראקן מוזהב על רקע שחור ומימרתם היא "לא לנו הזריעה". פתגם שגור באיי הברזל הוא "מה שמת לא ימות עוד", ומבוסס על פולחן הכניסה לאמונת האל הטבוע, שבו הכהנים מטביעים את המאמינים, ולאחר ההטבעה מבצעים בהם החייאה ומשיבים אותם לחיים. האל של איי הברזל הוא האל הטבוע.
ברוח מימרתם, הם עוסקים בביזה ובשוד ימי כדי להתפרנס. תרבותם מבוססת על רצח, אונס וחמס. מקור כוחם של בני גרייג'וי הוא ספינותיהם ולמרות שאין להם צבא מסודר, הם מיומנים מאוד בפשיטות פתע.
באלון גרייג'וי
באלון הוא הלורד השליט של איי הברזל. בניו הם רודריק, מארון ותיאון, ובתו היא אשה. באלון הוא אדם קר וקשה אשר ניסה בעבר למרוד במלך רוברט באראתיאון והמליך את עצמו למלך איי הברזל. המרד דוכא בקלות על ידי אדארד סטארק ובמהלכו נהרגו רודריק ומארון, בעוד תיאון נלקח בשבי והפך לבן חסותו של נד, כדי להבטיח שהמרד לא יתחדש. לאחר שתיאון חוזר לאיי הברזל כדי לבקש את עזרתו של באלון במלחמתו של רוב נגד ג'ופרי, אומר לו באלון לבחור צד. תיאון מסכים להישאר לצידו. באלון מכריז בשנית על עצמו כמלך ויוצא לפשיטות כדי לכבוש את הצפון. מת לאחר שנפל מאחד הגשרים שמחברים בין מגדלי טירת ביתו, פייק.
באחד מהפרקים ששוחררו מהספר העתידי "רוחות החורף" מתגלה כי לאחיו יורון "עין-העורב" גרייג'וי, שלימים יתפוס את מקומו כמלך איי הברזל, הייתה יד במותו של באלון.
ארטם קראבץ
ארטם אנטוליוביץ' קראבץ (באוקראינית: Артем Анатолійович Кравець; נולד ב-3 ביוני 1989) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת החלוץ.
בית גרייג'וי
אשה (יארה) גרייג'וי
אחותו הגדולה של תיאון. לאחר מות אחיה ושוביו של תיאון, נותרה אשה אחרונה מילדיו של באלון. היא הופכת ללוחמת מיומנת וקשוחה ועם השנים למפקדת כוחות איי הברזל. בסדרת הטלוויזיה המבוססת על סדרת הספרים, שונה שמה של הדמות ליארה, כדי שהצופים לא יבלבלו אותה עם הפראית אושה, החוברת לנערי בית סטארק. כבשה את טירת עומק יער. סטאניס שחרר את עומק יער ולקח את אשה בשבי.
ארטם קראבץ
קריירה
קראבץ התחיל את הקריירה שלו במחלקות נוער מקומיות עד שבגיל 15 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של דינמו קייב. בעונת הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון בה זיהה מאמנו את הפוטנציאל הטמון בקראבץ ובאותה עונה גם ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בליגת העל האוקראינית ועונה לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. למרות שמיעט לשחק בליגה קראבץ רשם 10 הופעות במסגרת גביע אופ"א בעונת וכבש שני שערים בתיקו 2-2 נגד ולנסיה שעזרו לקבוצתו להעפיל לשמינית גמר המפעל. בעונת  החל קראבץ לסבול מסדרת פציעות אשר מנעו ממנו להשתלב בהרכב הקבוצה. בקיץ  הושאל לארסנל קייב על מנת לצבור דקות משחק וכבר בתחילת העונה כבש 3 שערים ב-10 משחקים, אך הוא סיים את העונה מוקדם בגלל פציעה. בעונת  חזר קראבץ לדינמו קייב כאשר בעונה זו הוא הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה והיה מלך השערים של קבוצתו עם 15 שערים ב-24 משחקים ובסיום העונה אף זכה עם קבוצתו בדאבל. ב-4 בינואר 2016 הושאל לשטוטגרט מהבונדסליגה עד לסיום העונה. ב-30 באוגוסט 2016 הצטרף לגרנדה בהשאלה עד לסיום העונה. בינואר 2018 חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים עם הקבוצה הטורקית קייסריספור.
בית גרייג'וי
יורון "עין-העורב" גרייג'וי
המבוגר מבין אחיו הצעירים של באלון גרייג'וי. מתואר כשתום-עין, והוא הקברניט של ספינת מלחמה בשם "השתיקה" בה כל חברי הצוות הם אילמים. לאחר שהוגלה על ידי באלון בעוון אונס אשת אחיו הצעיר ויקטאריון, יצא יורון עם ספינתו לנדוד ברחבי העולם כשודד-ים. לטענתו, ביקר יורון עם ספינתו במקומות שכוחי אל כמו ארצות הצל ואף בחורבותיה העשנות של ואליריה, שהכניסה אליהן נחשבת טאבו. אחיו הצעיר אאירון, שמשמש ככוהן האל הטבוע, סולד מיורון ודרכיו ומכנה אותו "כופר" ו"אדם חסר אל".
ארטם קראבץ
קריירה
ב-26 במרץ 2008 זומן לראשונה לסגל נבחרת אוקראינה לקראת משחק ידידות נגד סרביה, אך הוא שוחרר מהסגל עקב פציעה. ב-8 בפברואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד רומניה. ב-9 ביוני 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד גאורגיה.
בית גרייג'וי
יורון "עין-העורב" גרייג'וי
לאחר מותו של באלון, חוזר יורון אל איי הברזל כטוען לכתר, ובידיו קרן אותה מצא לטענתו בחורבות ואליריה ולדבריו יש בה את הכוח לאלף דרקונים. יורון מצליח לשכנע את שומעיו כי באמצעות הדרקונים יוכל לאחד את כל שבע הממלכות תחת שלטונו, כפי שעשה אאיגון טארגאריין הכובש מאתיים שנה לפני כן. בכך מצליח יורון לגבור על מתחריו במשאל המלך שנערך לאחר מות באלון, ולעלות לכס כיורון השלישי לשמו.
לאחר מכן, שולח יורון את אחיו ויקטאריון, מפקד צי הברזל, ודורש ממנו לצאת אל מירין שמעבר לים ולהשתמש בקרן על מנת להביא את דאינריז טארגאריין ודרקוניה. ויקטאריון אכן יוצא לדרך, אך מתכוון לקחת את דאינריז לעצמו ולהשתמש בדרקוניה על מנת להדיח את אחיו מכס המלכות.
ויקטאריון גרייג'וי
אחיהם הצעיר של באלון ויורון. מפקד צי הברזל ובדומה לאחיו גם הוא קברניט ספינה בשם "ניצחון הברזל".
לאחר מות אחיו, המלך באלון, מתמודד ויקטאריון מול אשה גרייג'וי ומספר מועמדים נוספים במשאל המלך שבסופו ייבחר מביניהם מלך חדש לאיי הברזל. עם זאת, שניהם מובסים לאחר חזרתו הפתאומית של יורון, אחיהם הגולה, שנחשב לאובד, ומוכתר למלך לאחר שטען כי בבעלותו קרן המסוגלת לאלף דרקונים ובאמצעותה יכבוש את העולם.
ויקטאריון מקבל מידי יורון את הקרן ונשלח בהוראתו להפליג אל מירין, שם מולכת דאינריז טארגאריין יחד עם דרקוניה. ויקטאריון, שמטיל ספק בנדיבות זו של המלך ("מתנותיו של המלך יורון מורעלות") מגלה כי התוקע בקרן ימות זמן קצר לאחר מכן. ויקטאריון יוצא לדרך אך מתכנן לשאת את דאינריז לאשה בעצמו ולהשתמש בדרקוניה על מנת להדיח את אחיו מכס המלכות.
אאירון "לח-השיער" גרייג'וי
אחיהם הצעיר של באלון, ויקטאריון ויורון. היה בעברו איש פרוע והולל, והדוד האהוב יותר על תיאון. לאחר שכמעט ונהרג במהלך המרד של באלון, הופך אאירון לכוהן האל הטבוע, וכתוצאה מכך הופך לעגום ורציני יותר. לאחר שתיאון חוזר לאיי הברזל, היה זה אאירון שביצע בו את טקס הטבילה המסורתי הנהוג בקרב מאמיני האל הטבוע.
קשר פארא-חברתי
התפתחות המושג
קשר פארא-חברתי (כמו-חברתי) הוא מושג בחקר הטלוויזיה ובפסיכולוגיה התקשורתית, אשר פותח ופורסם על ידי דונלד הורטון וריצ'רד וול בכתב עת לפסיכיאטריה ב-1956. הם תיארו אותו כקשר שהצופים מפתחים כלפי דמויות ואנשים בטלוויזיה. הצופה חש כי הוא מכיר אותם, חש תחושות שמרגישים כלפי אנשים שהוא פוגש בחיי היום יום, ויכול לשפוט את מאפייני האופי שלהם מבלי להכיר אותם אישית.
יחסים פארא-חברתיים ממלאים את הצורך באינטראקציה לאנשים אשר זקוקים לכך (אך לא בשל בדידות). בתחילה התפיסה הייתה כי הקשר נבנה כלפי דמויות בעלות מאפיינים דומים לשל אנשים אליהם מתחבר הצופה במציאות; אך בפועל, הצופים דרגו את הקשר ביניהם לבין דמות אליה פתחו יחסים פארא-חברתיים, כטובים יותר מכאלו עם מכר אך טובים פחות מאשר עם חבר, כלומר ידידות.
קשר זה עשוי להיות חלק ממעין ביטחון שהטלוויזיה נותנת לאדם כצופה ומההשתלבות שלו בחיים. היא מכניסה לחייו הרבה אנשים שיש לו קשר כזה כלפיהם. אופיים של קשרים אלו נתמך על ידי שני מאפיינים הייחודיים לטלוויזיה: תכנים שהם סדרתיים לעיתים קרובות - באופן קבוע "נפגש" הצופה עם דמויות, למשל בסדרת טלוויזיה המשודרת אחת לשבוע (זאת בניגוד לקולנוע, בו הקשר חד פעמי ולכן נוצרת היקשרות רגשית פחותה); ומאפייני האישיות של כוכבי טלוויזיה, המגלמים לרוב אנשים רגילים שחייהם דומים לרוב האנשים (בניגוד לדמויות בקולנוע, שלעיתים הן מוקצנות). כך עשויה להיווצר התחושה הדמות קרובה ודומה לצופה, ויש ביניהם יחסים חברתיים. עם ההתקדמות הטכנולוגית, למשל היכולת שיש כיום לצופים לצפות בדמויות הטלוויזיוניות והקולנועיות באינטרנט בכל רגע, עשויים היחסים להשתנות ולהיחוות כהדוקים יותר.
קשר פארא-חברתי עשוי למלא צרכים חברתיים מסוימים עבור צופים העוסקים בו לעיתים קרובות, אך עשוי להוות גם אשליה של קשר שבא על חשבון קשרים עם אנשים במציאות היומיומית.
קשר פארא-חברתי לעומת הזדהות
קיימים שני ממדי הזדהות המיוחסים לקשר פארא-חברתי:
צופים עשויים לאמץ התנהגות או גישה של דמות טלוויזיונית בעקבות פיתוח קשר פארא-חברתי עמה.
תחושת הזדהות עם דמות מתבצעת תוך כדי צפייה בה, ואינה נשארת זמן רב לאחר מכן, זאת בניגוד לקשירת קשר פארא-חברתי, אשר נשמר גם לאחר הצפייה.
Barbie Girl
Barbie Girl (תעתיק: ברבי גירל) הוא שיר של להקת הדאנס-פופ הדנית-נורווגית אקווה. השיר יצא כסינגל ב-1 ביוני 1997 מתוך אלבום הבכורה של הלהקה "Aquarium". השיר נכתב בידי קלאוס נורין וסורן ראסטד, לאחר שהלהקה ראתה תערוכה של תרבות הקיטש, והוא מצטרף לשלל התייחסויות אחרות לבובה ברבי.
הסינגל זכה להצלחה רבה ברחבי אירופה ונמכר שם בלמעלה מ-2.8 מיליון עותקים. במצעדי פזמונים הגיע השיר למקום הראשון במדינות רבות ברחבי אירופה, בתוכם מצעד הסינגלים הבריטי. בארצות הברית נמכר השיר בלמעלה מ-1.4 מיליון עותקים, והגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100.
תוכן השיר
מילות השיר מספרות על הבובות ברבי וקן, ופזמון השיר פותח במילים: "אני ילדת ברבי בעולם הברבי, חיים בפלסטיק זה פנטסטי." בשיר ובווידאו קליפ מבצעת את תפקיד ברבי לינה ניסטרום ואת תפקיד קן מבצע רנה דיף.
מילים אלה עשויות להתאים לבובה, אך כשהן מכוונות כלפי אשה הן עלולות להישמע פוגעניות. בהמשך השיר יש מילים הנשמעות בוטות אף יותר, שהיו שטענו לגביהן כי הן יכולות לכאורה לעודד אלימות נגד נשים, כדוגמת:
פוקי (מאכל שמקורו בהוואי)
פוֹקֵי (בשפת הוואי: Poke, תרגום: לפרוס לרוחב), היא מנה שמקורה בהוואי, ומהווה את אחת מהמנות העיקרית במטבח של ילידי הוואי.
Barbie Girl
תוכן השיר
ניתן לפרש את השיר הן כשיר קיטשי ושטחי שאינו בעל מסרים; והן כשיר השם דגש על אלימות כנגד נשים. בכל מקרה, המילים הקיצוניות, הבאות על רקע צבעוניות עליזה ופלאסטית של הקליפ המפורסם, עשויות לעורר אצל הצופה חוסר נוחות.
רפרנסים
בשנת 2019 הוציאה הזמרת אווה מקס שיר בשם "Not Your Barbie Girl" המהווה דגימה לשיר, בו היא מצטטת מהפזמון של השיר ומוסיפה בתים משלה בהם מקס מותחת ביקורת בעקיפין על המסר המשתמע מהשיר.
פוקי (מאכל שמקורו בהוואי)
מנת הפוקי לרוב מבוססת על דג נא חתוך לקוביות, ויכולה להיות מוגשת כמנה ראשונה (מתאבן) או כמנה עיקרית.
קערת הפוקי היא מנת אוכל רחוב מסורתית בהוואי, שהפכה ללהיט גם מחוצה לה, בעיקר בלוס אנג'לס, אבל גם בניו יורק, אוסטרליה ולונדון המנה נפוצה בשנים האחרונות.
Barbie Girl
תביעת מאטל
חברת מאטל, המייצרת את בובת הברבי תבעה את הלהקה בטענה שהם הפרו הסימן המסחרי של ברבי, והפכו אותה לאובייקט מיני. החברה טענה שהשיר מפר את זכויות היוצרים שלהם על "ברבי", ושמילותיו מכתימות את המוניטין של המותג. בסופו של דבר התביעה נדחתה.
פוקי (מאכל שמקורו בהוואי)
היסטוריה
ראשיתה של מנת הפוקי הוא בדייגים שהחלו לתבל נתחים משלל הדגה שלהם, כדי שישמשו להם בתור חטיף.
לדברי היסטוריונית המזון רייצ'ל לנדאו, הגרסה הנוכחית של מנת הפוקי הפכה לפופולרית בשנות ה-70. המנה אז הייתה מבוססת גם כן על דגים נאים מפולטים ומנוקים, מוגשים עם מלח אדום שמקורו בהוואי, אצות ותוכן של אגוזי שמן קלויים וטחונים. גרסה זו של מנת הפוקי עדיין נפוצה באיי הוואי.
בערך בתחילת שנת 2012, מנת הפוקי צברה פופולריות גוברת ברחבי ארצות הברית כאשר מסעדות פוקי (רובן אך לא כולן מסעדות מזון מהיר המבוססות על קהל יעד של לקוחות מזדמנים) נהפכו לנפוצות.
"אני אוהב פוקי" הוא פסטיבל באורך שלושה ימים, שמהותו לחגוג את ההצלחה והפופולריות של המנה, על גרסותיה הרבות.
מרכיבים
הפוקי לרוב מוגש בקערה, והמראה של המנה הוא קערה גדולה צבעונית הכוללת אורז פושר בבסיס, דג נא ושלל ירקות ורטבים בסגנונות שונים, למשל מקסיקני - עם נופאלס (קקטוס כבוש) וחלפיניו, ואסייתי - עם אצות, ג'ינג'ר כבוש וביצי דגים.
פוקי הוואיני מסורתי מבוסס על דג מנוקה מעצמות ומעור. הדג במנה מפולט ופרוס ולאחר מכן מוסיפים למנה מרכיבים מסורתיים כגון: מלח, אגוז השמן, אצות מסוגים שונים, בצלי-מאווי, רוטב סויה, בצל ירוק ושמן שומשום.
גרסאות מסורתיות למנה:
פוקי אקו (aku) מבוסס על דג טונה שמן.
פוקי הֵאֶה (heʻe) מבוסס על בשר תמנון. מכונה ברוב מדינות העולם בשמו היפני: "טאקו פוקי", מלבד במקומות כמו האי ניאיהאו, שם השפה המדוברת היא הוואית.
התיבול המסורתי של מנת הפוקי הושפע משמעותית מחומרי גלם ותבלינים מהמטבח היפני וממטבחים אסייתיים נוספים. תיבול מסורתי זה כולל בין היתר: רוטב סויה, בצל ירוק ושמן שומשום.
מרכיבים נוספים הם פוריקאקה (תערובת של דגים מיובשים, שומשום, אצות מיובשות), פלפל צ'ילי מיובש וטחון או טרי, לימו (סוג אחר של אצות), מלח, אגוזי שמן קלויים ומרוסקים, ביצי דגים, ווסאבי, ובצלי-מאווי.
גרסאות מודרניות למנה:
גרסאות מודרניות של מנת הפוקי עשויות להכיל תמנון, סוגים אחרים של דג טונה נא, סלמון נא וסוגים שונים של צדפות.
פוקי המבוסס על סלמון נא או ואריאציות שונות של צדפות נאות כמרכיב העיקרי של המנה, בתוספת מרכיבים אחרים הנפוצים במנה.
במקומות מסוימים מגישים פוקי המבוסס על דגים או פירות ים אחרים, אבל בסיס המנה הפופולרי ביותר הוא דג הטונה כאשר לאחרונה הולכת וגוברת הפופולריות של מנת הפוקי המבוססת על טונה זהובה.
בנוסף גרסאות מודרניות למנה יכולות להכיל אבוקדו, רוטב פונזו (רוטב המבוסס מיץ פרי הדר שמקורו במטבח היפני), רוטב טריאקי, פטריות, בצל, פלפל חלפיניו כבוש, פלפל, רוטב סיראקה (רוטב המבוסס צ'ילי שמקורו במטבח התאילנדי), כוסברה, אננס או מלפפונים.
במדינות יבשתיות סגנון מנת הפוקי לרוב שונה מסגנון הוואי המסורתי של המנה. בסגנון זה הדגים לא מושרים מראש במרינדה אלא מוכנים במקום עם רוטב לפי דרישת הלקוח.
יעקב ברוך
הרב יעקב ברוך (1890– 22 באוגוסט 1956) היה דיין, מורה ואיש ציבור, רב הקהילות היהודיות בנפת טוקט שבטורקיה, סגן יו"ר ועד העדה הספרדית בירושלים, ממייסדי "הליגה הבינלאומית להצלת יהודי ערב" ופעיל למען גאולת קרקעות בירושלים.
פוקי (מאכל שמקורו בהוואי)
פוקי בישראל
את הפוקי בישראל, כמו במקומות אחרים בעולם, לרוב אפשר להרכיב לבד או להזמין מרשימה של מנות קבועות בתפריט. ברוב מסעדות הפוקי בוחרים לבסיס המנה את סוג האורז הרצוי (אורז לבן / אורז מלא), קייל או חסות ולאחר מכן בוחרים בין דג נא, פטריות פורטובלו בתחמיץ או טופו, שלל ירקות ורטבים כמו ווסאבי ואבוקדו, טרטר או מיונז חריף.
יעקב ברוך
ביוגרפיה
נולד בעיר העתיקה בירושלים ב-1 ביוני 1890 (י"ג בסיוון ה'תר"ן), לרחל בת יעקב מטלון וליצחק ברוך, שעלה בילדותו מאדירנה שבטורקיה, והיה אחיו של הרב נסים ברוך, שכיהן כרב בירושלים. בצעירותו למד בתלמוד תורה של העדה הספרדית בעיר, בישיבת תפארת ירושלים, ב"ישיבת הרב חזן" ובבית המדרש למורים של חברת עזרה.
פוקי (מאכל שמקורו בהוואי)
פוקי בישראל
בערך בשנת 2016 הצטרפה מנת הפוקי לסצנת אוכל הרחוב התל אביבית. אף על פי שבגרסאות המקוריות מרכיבי המנה היו יחסית קבועים והרטבים קבועים מראש, בגרסה הישראלית אפשר לבחור מתוך מגוון של רטבים.
יעקב ברוך
ביוגרפיה
בשנת 1906 (ה'תרס"ו) נישא לוידה בת הרב אהרון אלנקווה, ובשנת 1909 (ה'תרס"ט) עבר להתגורר בטורקיה, שם למד בבית המדרש לרבנים באיסטנבול, ובסיום לימודיו נבחר לשמש כרב הקהילות היהודיות בנפת טוקט. בהמשך שימש כחבר בית הדין הרבני באיסטנבול, ולאחר מכן שימש כמורה הראשי לעברית במדרשת "יבנה" שבאיסטנבול. בעיר האחרונה אף נמנה עם מייסדי חברת "התחיה" והסתדרות המורים העברים, כיהן כיושב ראש אגודת "שיבת ציון" וארגון הנוער "צעירי ציון", ושימש כחבר הנשיאות של הפדרציה הציונית למזרח בשנת 1921 (ה'תרפ"א).
פוקי (מאכל שמקורו בהוואי)
מנות דומות
מנות נוספות הדומות במהותן לפוקי ומבוססות על דגים נאים מוגשות לרוב באירופה ומוכרות בקרפצ'יו וטרטר דגים. גם המנה הקוריאנית hoedeopbap דומה במהותה לפוקי: דג טונה נא מושרה במרינדה ומוגש על מצע של אורז וסביצ'ה פרואנית. גם המנה היפנית, סשימי, מבוססת על דגים ופירות ים נאים; מנות יפניות אחרות דומות הן donburi מנה ועליה דגים נאים (בדרך כלל טונה או סלמון) בתוספת של אבוקדו בציפוי של תיבול יפני מסורתי, וגרסה משוכללת יותר המוגשת עם תוספות שאינן דגים.
יעקב ברוך
ביוגרפיה
בתקופת שהותו בטורקיה חיבר והוציא לאור ספרי לימוד לתלמידים, במספר מהדורות, וכתב בעיתונים היהודיים איל טיימפו, "איל ג'ודיאו" ו"המבשר".
בשנת 1924 (ה'תרפ"ד) חזר לארץ ישראל והחל לשמש כמורה בתלמוד תורה של העדה הספרדית בירושלים, וכמזכיר בית הדין של העדה בעיר. בהמשך שימש כמזכיר הכללי של הרבנות הראשית, וכמנהל משרד הרבנות בירושלים.
נמנה עם מייסדי ההסתדרות הדתית-לאומית "על המשמר" של היהודים הספרדים בירושלים, ונבחר לכהן כיושב ראש הוועד שלה. כן שימש כסגן יושב ראש ועד העדה הספרדית בירושלים וכחבר מועצת סניף הציונים הכלליים בעיר. עבור מוסדות העדה הספרדית אף נסע למצרים כשד"ר.
בחג החנוכה נהג לארגן עלייה המונית לרגל לעיר העתיקה בירושלים.
לקח חלק בפעילות לגאולת קרקעות, וכיהן כיושב ראש וועד "נחלת דוד", שמטרתו הייתה הקמת כפר לבעלי מלאכה על שטח בגודל 700 דונם ליד נווה יעקב, וכיושב ראש וועד "נחלת יעקב", שמטרתו הייתה ייסוד שכונה בסמוך לשכונת קטמון.
נמנה עם מייסדי "הליגה הבינלאומית להצלת יהודי ערב", ונבחר לשמש כיושב ראש הסניף הירושלמי וכחבר מרכזה.
נפטר בירושלים ב-22 באוגוסט 1956 (ט"ו באלול ה'תשט"ז) ונקבר בהר המנוחות. על שמו כיכר בירושלים.
א-שבאב
חַרַכַּת א-שַּׁבַּאבּ אלְ-מֻגַ'אהִדִין (בערבית: حركة الشباب المجاهدين – תנועת הנוער הלוחם מלחמת קודש), ובקיצור אַ-שַּׁבַּאבּ, הוא ארגון טרור סומלי המסונף לאל-קאעידה. מנהיג הארגון הוא אחמד עומר אבו עוביידה (הוא מונה למנהיג לאחר שקודמו, אחמד גודאן, חוסל בספטמבר 2014 בתקיפה אווירית של ארצות הברית). מרכז הארגון בעיר קיסמאיו.
הארגון הוקם בשנת 2006 כמיליציה מקומית שנלחמה בכוחות סומליה הרשמית, וב-2013 מנה על פי הערכות 4,000–8,000 פעילים. הארגון מתאפיין בפונדמנטליזם אסלאמי ונוטל חלק פעיל במלחמת האזרחים בסומליה, וכן באוגנדה ובקניה. הארגון הוציא לפועל פעולות טרור רבות, בהן הפיגוע בקניון וסטגייט בניירובי בשנת 2013 שעורר תהודה עולמית.
בשנת 2015 קיבל הארגון אחריות על פיגוע במוגדישו, שבו נרצחו למעלה מ-20 איש, ובין הפצועים היו סגן ראש הממשלה, שר התחבורה וחבר פרלמנט. בהמשך אותה שנה קיבל אחריות על מתקפת הטרור באוניברסיטת גאריסה בקניה, שבה מחבלי הארגון טבחו בכ-150 בני אדם.
הפרת זכויות אדם על ידי ארגון א-שבאב
פעילי הארגון אחראים להרג של מאות אזרחים תמימים שנקלעו לסכסוך שבין הארגון למדינות הנלחמות נגדו. כחלק מהלחימה מפר הארגון זכויות אדם בסיסיות של אוכלוסייה אזרחית תמימה.
גיוס קטינים
ישנם דוחות המעידים על כך שארגון א-שבאב מגייס לשורותיו קטינים שיילחמו בחזית אל מול הממשל בתור מחבלים מתאבדים, נושאי כלים ומרגלים. גיוס הקטינים פוגע בזכותם לחינוך הולם, שכן אלו מורחקים מהוריהם וממסגרת חינוכית והופכים להיות לוחמים ונושאי נשק. דרישת הארגון מהקטינים לעמוד בקו האש, יכולה להגיע לכדי פגיעה בבריאותם וכפייתם לעבדות, שכן, גופם הלא מפותח אינו מסוגל לשאת ציוד לחימה כבד או להילחם בשדה הקרב.
פגיעה בחופש הביטוי ובזכות למידע
זכותו של כל אדם לבטא את רצונותיו או חשקיו, גם אם מנוגדים לדעות האחרים, לכן קביעת קוד לבוש לנשים ודרישה ללבוש צנוע פוגעת בחופש הביטוי שלהן. בהקשר זה, חופש הביטוי נפגע גם כלפי אלו שנטבחו על ידי הארגון, או נכלאו בגין אי הסכמתם לאידאולוגיית הארגון, או פעולותיו. יש האומרים שהארגון אף הגביל ואסר את פרסומם של דברים הנוגדים את האסלאם או את טובת הארגון, הגבלה המפרה גם היא את חופש הביטוי ומגבילה את זכותם הטבעית של אזרחי המדינה.
הרג אזרחים ולחימה קינטית
ישנם מקרים בהם בוצעו פיגועי תופת שהופנו אל מטרות צבאיות ואנשי ממשל, אך בפועל גרמו להרג אגבי של אוכלוסיות אזרחיות תמימות, כגון: הטבח ביולי 2011. במהלכו מספר לוחמי א-שבאב הטמינו פצצות וחומרי נפץ במטרה לפגוע בקציני משטרה וגורמים צבאיים, אך בפועל היו נרצחים תמימים. מקרים אלו מהווים גם הם הפרה של הזכות הטבעית והבסיסית לחיים וביטחון.
למרות התחייבותה של סומליה להפסיק להשתמש בדרכי ענישה ברוטליות ולמנוע התעללות, ארגון אל-שבאב עד היום משתמש בדרכי ענישה כגון: ירי באזרחים, הלקאה ציבורית, שריפת כפרים, ביצוע פיגועי תופת ועוד שלל צעדים המגיעים לכדי התעללות קשה ופגיעה בזכויות בסיסיות.
ככלל למרות שראשיתו ועיקר פועלו של הארגון נעשה בגבולות "הרפובליקה הפדרלית של סומליה", מתקיימת זיקה בין לאומית לארגון. לאורך השנים א-שבאב ביצעו פעולות טרור מורכבות ומתוכננות כנגד אזרחים מחוץ לגבולות סומליה, כגון מתקפת הטרור בקניון "ווסטגייט" שבניירובי, קניה. שם נפצעו למעלה מ-200 בני אדם, הוחזקו כ-50 בני ערובה ונרצחו 67 בני אדם. קיים תיעוד של אירועים נוספים בקניה ומתקפות שונות גם באוגנדה וג'יבוטי.
פגיעות נוספות
לאור הלחימה הקשה בין א-שבאב לממשל הפדרלי בסומליה, מצבם של האזרחים הקלועים בלב הסכסוך עגום. מדו"ח שניתן ב-4 בספטמבר 2015 מטעם מומחה עצמאי ממועצת זכויות האדם של האו"ם, ניכר כי הממשל הפדרלי חסר גישה לשטחי א-שבאב ואין ביכולתו להגיע לאזרחיו ולהגיש להם סיוע הומניטרי נדרש. היעדר סיוע הומניטרי אינו מאפשר חיים בכבוד, פוגע בזכות האזרחים לביטוח לאומי, סיוע תרופתי או כל תמיכה אחרת שנדרשת וזכותם לקבל. זו לא הייתה פגיעה בזכות לביטוח לאומי, אילו הארגון היה מספק את הצרכים הנדרשים, אך מדו"ח זה, זו לא המציאות.
ישנם דיווחים רבים על מקרי אונס נשים וכפייה של קטינות להינשא ללוחמי הארגון, מעשים המעידים על פגיעה בזכותן של הנשים לחירות וחופש בחירה למי להינשא. כמו כן, דווחו מקרי טבח, הרג, הלקאה ציבורית והתעללות של אזרחים שנחשדו כבוגדים או שאינם תומכים בארגון. כל אלו הם עדות נוספת לפגיעה בזכויות האדם, ובזכותם של אזרחים אלו להליך הוגן ומשפט. בשנת 2011 ממשלת קניה חדרה לשטחיה הכבושים של סומליה, כתגובה לחטיפות אזרחים על ידי ארגון א-שבאב בקניה. חטיפת אזרחים תמימים באזורי תיירות מעידה על פגיעה בחופש התנועה והביטחון של האזרחים. אילו היו אלה חטיפות של גורמי ממשל או גורמים צבאיים, ניתן היה להצדיק את צעדיו של הארגון, כחלק ממלחמתו האידאולוגית ורצונו לקבל עצמאות. עם זאת מאחר שמדובר בפעולה שכוונה לאזרחים ופגעה בזכותם לחירות וחופש התנועה מדובר בהפרת זכויותיהם.
לאחר כניסתו של צבא קניה לשטחים הנשלטים על ידי הארגון, החל גל תקיפות כלפי אזרחים קנייתים, זאת במטרה ללחוץ על הממשל הקנייתי לסגת משטחיו. בספטמבר 2013 בוצע פיגוע במרכז קניות מרכזי בניירובי, שם נהרגו 67 בני אדם. תקיפה נוספת שהתבצעה על ידי הארגון הייתה התקיפה באוניברסיטת גריסה, שבקניה, שם נטבחו 148 אזרחים (לא כולל ארבעת המחבלים). ב-14 באוקטובר 2017, התפוצצה משאית תופת בבירת סומליה שכתוצאה מכך נרצחו 231 אזרחים. הממשל הסומלי הטיל אשמה על ארגון "א-שבאב" והאירוע נחשב לפיגוע הגדול ביותר בתולדות מוגודישו. כמו כן, ישנן עדויות לכך שארגון הטרור עושה שימוש בבתי ספר כמחסני נשק וזירות לחימה חיות, דבר המעמיד בסכנה את חייהם של התלמידים והמורים והופך את בתי הספר למטרה צבאית חיה שגורמת לצבאות שנלחמים מול א-שבאב לפגוע באוכלוסיות אזרחים תמימות. שימוש במוסדות החינוכיים גורם לכך שהאוכלוסייה האזרחית איננה יכולה לחיות בבטחה בשטחה, נשקפת סכנה מתמדת לחייהם של התלמידים והמורים וכתוצר לוואי גם נפגעת זכותם לחינוך והשכלה.
קישורים חיצוניים
The mail online news. Retrieved from: http://www.dailymail.co.uk/news/article-3027295/Kenya-bombs-Al-Shabaab-positions-neighbouring-Somalia-revenge-university-massacre-left-148-dead.html
שולמית גורנגוט-גולדשטיין
שולמית גוֹרנגוּט–גולדשטיין (1914, יאמפול, אוקראינה – 2011, בנימינה, ישראל) הייתה פרח הטיִס הארץ ישראלית הראשונה.
מקדם אריזה אטומית
מקדם אריזה אטומית (APF) או שבר האריזה (PACKING FRACTION) בקריסטלוגרפיה, הוא החלק בנפח של מבנה גבישי, הממולא באטומים. הוא חסר-ממדים פיזיקליים וערכו בהכרח קטן מ-1.
שולמית גורנגוט-גולדשטיין
התחלות
נולדה למשפחה ציונית של דוברי עברית. עלתה ארצה בשנת 1923, בהיותה בת תשע, עם הוריה עזריאל ופנינה ועם אחיה יעקב. המשפחה התיישבה תחילה בחיפה. שולמית למדה בבית הספר הריאלי וסיימה את לימודיה בבית-הספר התיכון של הטכניקום (לימים – בסמ"ת). הצטרפה לתנועת הנוער של בית"ר ואחרי כן – לאצ"ל. בוגרת המחזור הראשון של בית-הספר לסגני מדריכים של בית"ר, שנערך בירושלים במחצית השנייה של 1933 ובו השתתפה כבת יחידה.