cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מדונה
2018–הווה: Madame X, הופעת גמר האירוויזיון והוצאה מחודשת של קטלוגים
בעודה גרה בליסבון, פגשה מדונה את דינו ד'סנטיאגו, שהכיר לה מוזיקאים מקומיים רבים המנגנים מוזיקת פאדו, מורנה וסמבה שהזמינו אותה באופן קבוע ל"מפגשים בסלון שלהם" ומשם קיבלה השראה להכנת אלבום האולפן הארבע-עשרה שלה, Madame X. היא הפיקה אותו עם מספר מפיקים כולל מירווה אחמדזאי ומייק דין. ביציאתו, זכה לביקורות חיוביות, כאשר ב-NME ראו אותו כ"נועז, מוזר, ובעל התייחסות עצמית, מה שלא דומה לשום דבר שמדונה עשתה אי-פעם בעבר". ביוני 2019, נכנס ישירות לראש מצעד הבילבורד 200, ובכך, הפך לאלבומה התשיעי בפסגה לצד המצעדים הרשמיים של פורטוגל וארגנטינה. ארבעת הסינגלים מתוכו "Medellín", "", "" ו-"I Don't Search I Find" הגיעו בשיאם לראש מצעד שירי הדאנס קלאב. במאי הופיעה מדונה כאורחת גמר האירוויזיון 2019 בישראל, תל אביב-יפו עם להיטה "Like a Prayer" ו-"Future" עם הראפר קוואבו. הופעתה זכתה לביקורות מעורבות בעיקר בשל הצגתה מסר פוליטי שכלל על גבה של רקדנית דגל פלסטין לצד דגל ישראל על גבו של רקדן אחר אשר שילבו ידיים, מה שהציג קריאה להסכם שלום בסכסוך הישראלי-פלסטיני. הדבר נגד את חוקי האירוויזיון הדורשים מהמשתתפים להימנע מהצהרות פוליטיות. ב-17 בספטמבר יצאה לסיבוב ההופעות, "Madame X Tour", באמריקה הצפונית ואירופה אשר במהלכו, יישמה מדיניות ללא שימוש בטלפון נייד במטרה "למקסם את אינטימיות המופע". בסיומו, גרף כ-51.4 מיליון דולרים ומדונה הוגדרה כאמן התשיעי עם סיבוב ההופעות המכניס ביותר ב-2020 וכאישה במקום השני ברשימה. במרץ 2020 הודיעה שאובחנה כחיובית למחלת הקורונה ותרמה כמיליון דולר לקרן ביל ומלינדה גייטס לסיוע במימון מחקר ליצירת חיסון חדש.
במשך אותה השנה סיפקו מדונה ומיסי אליוט שירת רקע ברמיקס, "", של הזמרת האנגלייה דואה ליפה, מתוך אלבום הרמיקס הראשון שלה, Club Future Nostalgia. באוגוסט 2020 פרסמה סרטון בחשבונה האינסטגרם שלה שבו היא דנה ברעיונות לתסריט עם הסופר דיאבלו קודי ובאותו חודש עזבה את חברת התקליטים שלה, אינטרסקופ רקורדס לאחר כעשור של שיתוף פעולה. בספטמבר באותה השנה אישרה בשידור חי שהיא וקודי כותבים סרט חדש על חייה שיופק על ידי איימי פסקל.
מדונה הוציאה את "מאדאם X", סרט תיעודי המתעד את סיבוב ההופעות באותו שם, בפרמאונט+ באוקטובר 2021. ביום הולדתה ה-63, היא הכריזה רשמית על שובה לחברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ בשותפות עולמית שמעניקה לחברת התקליטים את כל קטלוג המוזיקה המוקלט שלה, כולל שלושת האלבומים האחרונים שלה שיצאו בהוצאת חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס (חברת מדונה בוי, טוי, בע"מ היא הבעלים של המאסטרים עבור MDNA, Rebel Heart, ו-Madame X, והיו בעלי רישיון לאינטרסקופ רקורדס רק דרך לייב ניישן אנטרטיינמנט). במסגרת החוזה, מדונה השיקה סדרה של מהדורות מחודשות בקטלוג החל משנת 2022, לציון יום השנה ה-40 לקריירת ההקלטות שלה, החל עם יציאת אלבום הרמיקס, Finally Enough Love: 50 Number Ones, שיצא לאור ב-24 ביוני. האלבום הופץ בגרסה מקוצרת שכללה 16 רצועות בשם, Finally Enough Love. אלבום הרמיקס, עצמו מורכב מ-50 השירים שהגיעו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד, אשר הדגישו "עד כמה מוזיקת הריקוד תמיד הייתה משמעותית" לקריירה של מדונה, והפך לאלבומה ה-23 בעשירייה המובילה בבילבורד 200.
בספטמבר 2022, הוציאה מדונה את השיר "Hung Up on Tokischa", רמיקס של "Hung Up", בהשתתפות הראפרית טוקישה. ב-29 בדצמבר 2022, הוציאה מדונה את גרסת הדמו של "Back That Up to the Beat". השיר הוקלט במקור בסשנים של 2015, כאשר גרסה חלופית יצא לאור בגרסת 2 תקליטורים דלוקס של אלבומה Madame X מ-2019.
בינואר 2023, הכריזה מדונה על צאת סיבוב ההופעות שלה "Madonna: The Celebration Tour", אשר יתקיים מיולי עד ינואר 2024. ב-28 ביוני 2023, מדונה דחתה את תחילת הסיור ב-15 ביולי 2023 עקב "זיהום חיידק חמור", שהוביל אותה לשהות של מספר ימים בטיפול נמרץ.
השפעות
מדונה אמרה כי השיר הראשון שעשה עליה רושם עז אי פעם היה "These Boots Are Made for Walkin" של ננסי סינטרה אשר לדבריה, סיכם את "יחס האחריות" שלה. כצעירה, היא ניסתה להרחיב את טעמה בספרות, אמנות ומוזיקה, ובמהלך תקופה זו התעניינה במוזיקה קלאסית. היא ציינה שהסגנון האהוב עליה מתוכה הוא בארוק, וכי אהבה את המלחינים מוצרט ושופן בשל "האיכות הנשית" שלהם. ההשפעות העיקריות של מדונה כוללות את דבי הארי, כריסי היינד, קארן קרפנטר, הסופרימס ולד זפלין, כמו גם הרקדנים רודולף נורייב ומרתה גרהם. מדונה הצהירה גם כי גדלה בעודה מקשיבה ליצירותיו של דייוויד בואי, אשר היה למופע זמר הרוק הראשון בו השתתפה בקהל. במהלך ילדותה, מדונה קיבלה השראה משחקנים שונים בהם כללה מאוחר יותר באומרה, "אהבתי את קרול לומברד, ג'ודי הולידיי ומרילין מונרו. כולם היו מצחיקים להפליא... וראיתי את עצמי בדמותם... הנערה שלי, הידיעות שלי והתמימות שלי". קליפ שירה, "Material Girl" שיחזר את הלוק של מונרו מהקליפ "Diamonds Are a Girl's Best Friend", מתוך הסרט גברים מעדיפים בלונדיניות (1953). היא למדה את קומדיות הכדורסל של שנות השלושים, במיוחד אלה של לומברד, לקראת הסרט מי הנערה הזאת?. הקליפ של "Express Yourself" משנת 1989 צולם בהשראת סרטו האילם של פריץ לאנג מטרופוליס (1927). קליפ שירה "Vogue" משנת 1990 שיחזר את סגנון צילומי הזוהר ההוליוודי, במיוחד את אלה של צלם האופנה הורסט פ. הורסט, וחיקה את התנועות של מרלן דיטריך, קרול לומברד וריטה הייוורת', בעוד שהמילים התייחסו לרבים מסלבריטאיי ההשראה שלה, כולל בטי דייוויס, שתוארה על ידי מדונה כ-"אלילה".
השפעותיה של מדונה הגיעו גם מעולם האמנות, בהן מיצירותיה של האמנית המקסיקנית פרידה קאלו. הקליפ של שירה "Bedtime Story" הציג תמונות בהשראת ציוריה של קאלו ורמדיוס וארו. מדונה היא אספנית של ציורי אר דקו של תמרה דה למפיקה וכללה אותם בקליפים וסבבי ההופעות שלה. הקליפ שלה עבור "Hollywood" משנת 2003 הייתה מחווה לעבודתו של הצלם גיא בורדין אשר בנו אשר בנו הגיש לאחר מכן תביעה נגד מדונה בגין שימוש בלתי מורשה ביצירתיו. שימושיו של אמן הפופ אנדי וורהול בדימויים סדומזוכיסטיים בסרטיו המחתרתיים בא לידי ביטוי בקליפים של מדונה לשיריה "Erotica" ו-"Deeper and Deeper" משנת 1992.
הרקע הקתולי של מדונה בא לידי ביטוי לכל אורך הקריירה שלה, הכולל שימוש אופנתי במחרוזות וביצירותיה המוזיקליות, אשר הבולט שבהן היה בשנת 1989 עם אלבומה ה-4, Like a Prayer. אלבומה משנת 2012, MDNA, שאב גם הוא השפעות רבות מחינוכה הקתולי, ומאז 2011 החלה להשתתף בפגישות ושירותים במרכז אופוס דאי, מוסד קתולי המעודד רוחניות דרך חיי היומיום. בראיון במהלך 2016 הגיבה על שימושה בנצרות באומרה, "אני תמיד מרגישה קשר בלתי מוסבר עם הקתוליות. זה מופיע בכל עבודותיי, כפי שאולי שמתם לב". עיסוקה בקבלה נראה גם כן ביצירותיה של מדונה, בייחוד באלבומיה Ray of Light ו-Music. בעודה מדברת על דת בראיון בשנת 2019 עם הארי סמית' אמרה כי, "האל שאני מאמינה בו ברא את העולם... הוא/היא/הם לא אל אשר מפחדים ממנו, אלא אל שמודים לו". בהופעתה בראיון עם אנדרו דנטון הוסיפה כי, "הרעיון שבכל כנסייה שאתה הולך אתה רואה גבר על צלב וכולם מתחננים ומתפללים אליו... באופן שהוא עבודת אלילים, הוא כי אנשים סוגדים עבור דבר".
סגנון מוזיקלי והרכב
המוזיקה של מדונה זכתה לניתוחים ובדיקות רבות. רוברט מ. גראנט, מחבר הספר "ניתוח האסטרטגיה העכשווית" (2005), העיר כי הקריירה המוזיקלית של מדונה הייתה ניסוי מתמשך עם רעיונות מוזיקליים ודימויים חדשים ומסע חיפוש מתמיד אחר שיא תהילה ושבחים. תומאס האריסון בכתיבתו בספרו "פופ הולך העשור: שנות השמונים" ראה במדונה "אמנית שדחקה את הגבולות" של מה שזמרת יכולה לעשות, הן מבחינה ויזואלית והן מבחינה מילולית. פרופסור סנטיאגו פוז-הרננדס קבע כי "אף על פי שלא מחזיקה בקול חזק במיוחד או רחב היקף, מדונה עבדה על הרחבת לוח הצבעים האמנותי שלה כדי להקיף סגנונות מוזיקליים, טקסטואליים וויזואליים ומגוונים קולות שונים, כל זאת מתוך כוונה להציג את עצמה כמוזיקאית בוגרת".
מדונה נשאה אחריות בכל היבט בקריירה שלה, כולל כפזמונאית ומפיקה ברוב יצירת המוזיקה שלה. הרצון שלה לשלוט כבר היה נראה במהלך יצירת אלבום הבכורה שלה, שם נלחמה ברג'י לוקאס על יצירת ההפקה שלו. עם זאת, רק באלבומה השלישי איפשרה חברתה וורנר להפיק אלבום משלה. סטן הוקינס, מחבר הספר "תיקון הפופ", הסביר כי "כמוזיקאית ומפיקה מדונה היא אחת מהאמנות הבודדות שפרצו לתחום הגברי של אולפן ההקלטות. אין ספק שמדונה מודעת לחלוטין לכך שנשים הודרו. ממקום העבודה המוזיקלי ברוב הרמות, והיא יצאה בשביל לשנות זאת". המפיק סטיוארט פרייס הצהיר באומרה על מדונה כי, "אתה לא מייצר את מדונה, אתה משתף איתה פעולה... יש לה את החזון שלה והיא יודעת איך להשיג אותו". אף על פי שסומנה כ-"פריקת שליטה", מדונה אמרה שהיא מעריכה התערבות של משתפי הפעולה שלה באומרה,
הדיסקוגרפיה של מדונה מסווגת בדרך כלל בסוגות הפופ, אלקטרוניקה ודאנס. אף על פי כן, הכניסה הראשונה של מדונה לתעשיית המוזיקה אופיינה בהתעסקות במוזיקת רוק עם השתתפותה בלהקות מועדון ארוחת הבוקר ואמי והאמי. בתור הזמרת של אמי והאמי, מדונה הקליטה כ-12–14 שירים הדומים לפאנק רוק של אותה תקופה. עד מהרה נטשה מדונה את הרגלה לניגון שירי רוק עד שחתמה בחברת התקליטים "Gotham Records", מה שבסופו של דבר הזיק להצלחת הקריירה שלה מכיוון שהמאזינים לא היו מרוצים מהכיוון החדש שלה בפאנק. לדברי העיתונאי ארלוויין, מדונה החלה את דרכה כדיוות דיסקו, בעידן שלא היו לו דיוות כאלו לדבר עליהן. בתחילת שנות השמונים, דיסקו היה המעבר לפופ המיינסטרים, ולמדונה היה תפקיד עצום בפופולריות של מוזיקת המחול כמוזיקת המיינסטרים. הכותב אריה קפלן בספרו המתאר את תרבות הפופ האמריקאי, יוצרי להיטיו, כוכבי-על ומהפכני מחול כינה את מדונה כ-"חלוצה" של סוגת הדאנס-פופ. לדברי פוז-הרננדז, "השימוש התכוף של מדונה בניבים של דאנס והקשר שלו עם מאזינים הומואים או משוחררים מינית נתפס איכשהו כנחות מהרוק אנד רול ה-"אמיתי". אבל המוזיקה של מדונה ידועה בכך שהיא מסרבת להיות מוגדרת על ידי גבולות צרים של מגדר, מיניות או כל דבר אחר".
הבלדה האפלה "Live to Tell", כמו גם האלבום ממנו יצאה לאור, True Blue מ-1986 מצוינת כהמצאה המחודשת המוזיקלית הראשונה של מדונה. היא המשיכה להפיק בלדות וידוי בין שנות עבודתה המרוממת, אם כי אלבומיה כגון, Madona מ-1983 ו-Confessions on a Dance Floor מ-2005 מורכבים משירי דאנס במלואם. עם יציאתו בשנת 1998 של Ray of Light, המבקרים ציינו את מדונה כמי שהביאה את ז'אנר האלקטרוניקה ממעמדו המחתרתי לפופולריות עצומה בסצנת המוזיקה המיינסטרימית. מיזמים נוספים דרסטיים מבחינה קיצונית שלה כוללים את ג'אז הביג בנד של שנות השלושים בפסקולה, I'm Breathless מ-1990, השפעות הרית'ם אנד בלוז באלבומה ה-6, Bedtime Stories מ-1994, מנגינות מופעים אופרטיות בפסקול, Evita מ-1996, מוזיקת פולק מונעת בעת American Life מ-2003, ומוזיקת עולם במהלך Madame X משנת 2019.
קול וכלי נגינה
למדונה סיווג טווח קול מצו-סופרן, מארק ביגו, מחבר הספר על שמה, "Madonna: Blonde Ambition", כינה אותה "הזמרת המושלמת לשירים קלילים מהאוויר", למרות היותה לא "כישרון במשקל כבד". לדברי טוני סקלאפני מהערוץ "MSNBC", "השירה של מדונה היא המפתח לשורשי הרוק שלה. זמרות פופ שרות בדרך כלל שירים "ישרים", אבל מדונה משתמשת בסאבטקסט, אירוניה, תוקפנות וייחודיות קולית בדרכים שבהן ג'ון לנון ובוב דילן עשו זאת". מדונה השתמשה בפסקול קולי בהיר וילדותי באלבומיה המוקדמים שהפכו לפחות פופולארים ביצירותיה המאוחרות. שינויה היה מכוון מכיוון שנזכרה כל הזמן כיצד המבקרים תייגו אותה כ-"מיני מאוס על הליום". במהלך הצילומים של אוויטה (1996), מדונה נאלצה ללמוד שיעורי קול, מה שהגדיל את טווח העניינים שלה עוד יותר. על החוויה הזו היא הגיבה באומרה כי, "למדתי אצל מאמנת קולית אצל אוויטה והבנתי שיש קטע שלם של הקול שאני לא משתמשת בו. לפני כן, פשוט האמנתי שיש לי טווח מוגבל באמת והיום אני הולכת להפיק את המקסימום שלו".
מלבד שירה, למדונה ישנה יכולת לנגן במספר כלי נגינה. פסנתר היה הכלי הראשון שלימדה בילדותה. בסוף שנות השבעים, היא למדה לנגן על תוף וגיטרה מהחבר דן גילרוי, לפני שהצטרפה להרכב מועדון ארוחת הבוקר כמתופפת. מאוחר יותר החלה לנגן בגיטרה עם להקת אמי והאמי וכן בהקלטות הדמו שלה. לאחר פריצת הדרך הבין-לאומית בקריירה שלה, מדונה נעדרה להופיע עם גיטרה במשך שנים, אך היא נזקפת לזכותה כששיחקה קאמפאנה באלבום הבכורה שלה (1983) ובכלי הנגינה האלקטרוני סינתיסייזר באלבומה הרביעי (1989). בשנת 1999, מדונה למדה במשך שלושה חודשים לנגן בכינור לתפקיד כמורה לכינור בסרט Music of the Heart, אך בסופו של דבר עזבה את הפרויקט לפני תחילת הצילומים. מדונה החליטה להופיע עם גיטרה שוב במהלך קידום האלבום Music וגייסה את הגיטריסט מונטה פיטמן עבור סיוע בשיפור מיומנותה. מאז, מדונה ניגנה בגיטרה בכל סיבובי הופעותיה, כמו גם באלבומי האולפן שלה. בשנת 2002 קיבלה מועמדות לפרס האופק של לס פול בפרסי הגיטרה של חברת גיבסון.
וידאו קליפים והופעות חיות
בביוגרפיה של מדונה בכתיבתם של אלן מץ וקרול בנסון, The Madonna Companion ציינו כי השתמשה בערוץ MTV ובווידאו קליפים כדי לבסס את הפופולריות שלה ולשפר את יצירתה המוקלטת יותר מכל אמן פופ אחרון. לדבריהם, לרבים משיריה יש דימויים של הקליפ בהקשר חזק, תוך התייחסות למוזיקה. מבקר התרבות מארק סי טיילור בספרו Nots משנת 1993 חש שצורת האמנות הפוסט-מודרנית מצוינת בצילומי וידאו וכי "מלכת הווידאו המכהנת היא מדונה". עוד טען כי "היצירה המדהימה ביותר של MTV היא מדונה. התגובות לסרטוניה הפרובוקטיביים מדי היו סותרים באופן צפוי". מורטון הרגיש כי הצלחתם של שיריה, "Papa Don't Preach", "Like a Prayer", ו-"Justify My Love" קשורה בקליפים שנוצרו לקידומם והשפעתם, ולא בשירים עצמם. בשנת 2003 כינה אותה MTV בתור "כוכבת הקליפים הגדולה ביותר אי פעם" ואמר כי "החדשנות, היצירתיות והתרומה של מדונה לאמנות הקליפ היא זו שזיכתה אותה בפרס". בשנת 2020 דורגה על ידי בילבורד במקום הראשון ברשימת 100 אמני הקליפים הגדולים בכל הזמנים. סרטוני המוזיקה הראשונים של מדונה שיקפו את סגנון הרחוב המעורב האמריקאי וההיספני שלה בשילוב "זוהר משגע" בהם העבירה לקהל האמריקאי את חוש האופנה האוונגרדי במרכז העיר ניו יורק. הדימויים וההתאגדות של התרבות ההיספנית והסמליות הקתולית שלה נמשכו עם סרטוני המוזיקה בתקופת True Blue. הסופר דאגלס קלנר ציין כי "'רב-תרבותיות זו התגלתה כצעדים מוצלחים ביותר שעיצבו אות מדונה בקרב קהלי נוער גדולים ומגוונים". המראה הספרדי של מדונה בסרטונים הפך לטרנד האופנה של אותה תקופה כגון מראה בקליפ "La Isla Bonita". אקדמאים ציינו כי עם סרטוני הווידאו שלה מדונה הפכה בעדינות את תפקידו של הגבר כמין הדומיננטי, סמליות ותמונות אלה היו כנראה הנפוצות ביותר בקליפ של "Like a Prayer" אשר כלל סצנות של מקהלת כנסייה אפרו-אמריקאית, את מדונה נמשכת לפסל קדוש שחור ושרה מאחורי רקע של צלבים בוערים. הקליפ של "Frozen" הוכתר הקליפ לאחד מהקליפים החשובים ביותר בכל הזמנים ברשימות שפורסמו במגזינים וכתבי עת שונים כדוגמת אנטרטיינמנט ויקלי, בילבורד, רולינג סטון, ו-Parade, באתרים שונים נכתב ש"מדונה מעולם לא נראתה כאן בעבר כפי שהיא נראית בקליפ". בשנת 2014, נכלל ברשימת "הקליפים הטובים ביותר בכל הזמנים שצולמו במדבר" של VH1.
הופעות המשחק של מדונה בסרטים זכו לעיתים קרובות לביקורות שלילות ממבקרי קולנוע. סטפני ז'ארק הצהירה במגזין טיים כי "מדונה נראית מעץ ולא טבעי כשחקנית, וזה קשה לצפייה, כי היא בבירור מנסה את הכל". לדברי הביוגרף אנדרו מורטון, "מדונה מעמידה פנים אמיצות על הביקורת, אך באופן פרטי היא נפגעת עמוקות". לאחר כישלונו המסחרי של סחף חושים בשנת 2002, מדונה נשבעה כי "לעולם לא תשחק בסרט שוב". בזמן שסיקר את הרטרוספקטיבה של קריירה שלה בספרו,"Body of Work" בשנת 2016 באולם המטרוגרף בניו יורק, נייג'ל מסמית' מהגרדיאן כתב כי הקריירה הקולנועית של מדונה סבלה בעיקר בגלל מחסור בחומרים המתאימים עבורה, אחרת היא "יכולה לגנוב את הסצנה עבור כל הסיבות הנכונות".
כריס נלסון מהניו יורק טיימס העיר כי "אמנים כמו מדונה וג'נט ג'קסון הציבו סטנדרטים חדשים להופעה חיה, עם קונצרטים שכללו לא רק תלבושות משוכללות ופירוטכניקה מתוזמנת, אלא גם ריקודים אתלטיים במיוחד אשר אפקטים אלה באו על חשבון שירה חיה". ת'ור כריסטנסן מהעיתון דאלאס מורנינג ניוז העיר כי אף על פי שמדונה זכתה לשמצה למוניטין של ליפ סינק במהלך חלק ממופעי סיבוב ההופעות, "Blond Ambition World Tour" בשנת 1990, לאחר מכן ארגנה מחדש את הופעותיה על ידי "שירתה במהלך קטעי השירה הקשים ביותר שלה והתרת שגרת הריקודים ללהקת הגיבוי שלה... יותר מאשר לנסות לזרוח ולרקוד בו זמנית". כדי לאפשר תנועה רבה יותר בזמן ריקוד ושירה, מדונה הייתה אחת מהאמנים המוקדמים ביותר של מיקרופוני אוזניות בתדר רדיו ללא ידיים, כשהדיבורית שלו מהודקת מעל האוזניים או החלק העליון של הראש, וקפסולת המיקרופון נמשכת עד לפה. בגלל השימוש הבולט שלה, החל להיות נודע במשך השני לאחר מכן בשם "מיקרופון מדונה".
פרסים והישגים
ספר השיאים של גינס הגדיר את מדונה כאמנית המוזיקה הנשית הנמכרת בכול הזמנים בעודה מחזיקה במעל 300 מיליון תקליטים שמכרה ברחבי העולם. על פי נתוני איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) היא אמנית הרוק הנשית הנמכרת ביותר במאה ה-20 ואמנית האלבומים השלישית בעלת מספר המכירות הגבוה בארצות הברית, עם 64.5 מיליון מכירת יחידות אלבומים מוסמכות ומספר האלבומים בעלי תואר מעל לפלטינה הגבוה ביותר (12). מדונה מוגדרת גם כאמנית בעלי ההסמכות הרבות ביותר בכל הזמנים בממלכה המאוחדת עם 45 הסכמות מאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי (BPI) החל מאפריל 2013. נכון לשנת 2021, הונה האישי מוערך בכ-850 מיליון דולר. מדונה מוגדרת כאמנית בעלת סיבובי ההופעות עם הרווח הגבוה ביותר בכל הזמנים עם יותר מ-1.5 מיליארד דולר הכנסות במצטבר שהרוויחה מכול סבבי הופעות לאורך שנות הקריירה שלה. נכון לשנת 2016 דירג בילבורד את מדונה כאמן סיבוב ההופעות השלישי בגודלו בכל הזמנים, עם מעל 1.31 מיליארד דולר רווח ברוטו מאז 1990, מאחורי להקת הרולינג סטונז (1.84 מיליארד דולר) ו-U2 (1.67 מיליארד דולר). מדונה מוגדרת כאישה היחידה בהיסטוריה עם שני מופעי סולו אשר משכו קהל של מעל 100,000 איש: מופעה בפריז אשר משך מעל 130,000 איש במסגרת "Who's That Girl World Tour" בשנת 1987 ומופעה באצטדיון מראקנה בריו דה ז'ניירו בשנת 1993 שמשך מעל 120,000 איש כחלק מ-"The Girlie Show". במשך שנות הקריירה שלה, זכתה מדונה במעל ל-250 פרסים אשר מתוכם נכללים: 3 פרסי המוזיקה האמריקאית, 2 פרסי המוזיקה הבריטית, פרס גלובוס הזהב, 7 פרסי גראמי, 4 פרסי המוזיקה של MTV אירופה, 5 פרסי המוזיקה של בילבורד ו-20 פרסי הווידאו קליפים של MTV אשר עד לשנת 2016 החזיקה בשיא של 25 שנה בתואר שיאנית הזכיות עד להחזקתה בתואר של ביונסה עם כ-24 פרסים. בשנת 1986 זכתה מטעם הטקס בפרס מפעל חיים על שם מייקל ג'קסון ובכך הפכה לאישה הראשונה אשר זכתה בפרס.
על פי בילבורד, מדונה היא אמנית הסולו המצליחה ביותר בתולדות מצעד ההוט 100 (השנייה בסך הכל מאחורי הביטלס) ואמנית הדאנס קלאב המצליחה ביותר בכל הזמנים. עם סך של 50 שירים במצעד, הפכה לאמנית עם מספר השירים במקום הראשון הרב ביותר, כשהיא מקדימה את ג'ורג' סטרייט עם 44 שירים בפסגת מצעד שירי הקאנטרי. מדונה מחזיקה בכ-38 סינגלים בעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100, יותר מכל אמנית אחרת בהיסטוריה. היא החזיקה בשיא בקרב כלל האמנים במשך כמעט שני עשורים (בין 2002 ל-2020), עד לעקיפתה בידי דרייק. בעולם, מדונה מחזיקה בשיא הסינגלים של אמנית במקום הראשון במצעד הרשמי באוסטרליה (11), קנדה (25), איטליה (23), אירלנד ( 8), פינלנד (7), ספרד (21) והממלכה המאוחדת (13). במלאת 40 שנה לרשימות הבקרה במדיה של GfK, מדורגת מדונה כאמנית הסינגלים המצליחה ביותר בתולדות התרשימים הגרמניים. בשנת 1990 הייתה מועמדת לקבלת כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד אך עם זאת, לא גילתה עניין לקבלתו ומועמדותה פגה.
יחסה לישראל וליהדות
מדונה לומדת את תורת המיסטיקה היהודית, קבלה, מאז אמצע שנות התשעים ותרמה למרכז הקבלה, "Kabbalah Centre" של הרב פיליפ ברג בלוס אנג'לס כ-18 מיליון דולר. שניים מספריה מבוססים על הקבלה - "The English Roses" ו-"Yakov and the Seven Thieves". בווידאו קליפ שיצרה לאחד מסרטי ג'יימס בונד, "למות ביום אחר" (2002) הופיעו סימנים קבליים ברורים ובשיר משולבים תפילין והאותיות העבריות "לאו", המהוות על פי המסורת היהודית את החלק ה-11 וה-17 משם בן ע"ב. בשנת 2004 לקחה על עצמה שם עברי לא-רשמי, "אסתר". שירה משנת 2005, "יצחק" עוסק בגדול המקובלים, האר"י, דבר שעורר את זעמם של רבנים בישראל.
מדונה רכשה בית בישראל ואינה מופיעה בימי שישי או בשבת. אף על פי שאיננה יהודייה, היא חוגגת או מציינת לפחות חלק מחגי ומועדי ישראל, כמו ט"ו בשבט ותשעה באב. בשנת 2007, באחת הפעמים הרבות בהן ביקרה בישראל, היא נפגשה עם הנשיא שמעון פרס והשניים בירכו זה את זה והחליפו מתנות לרגל ראש השנה היהודי.
ב-5 באוקטובר 1993, הופיעה מדונה לראשונה בישראל, במסגרת סיבוב ההופעות "The Girlie Show". בין התאריכים ה-1 ל-2 בספטמבר 2009, סגרה מדונה את סבב הופעותיה "Sticky & Sweet Tour" במופע בפארק הירקון בתל אביב אשר במהלכו אמרה כי ישראל היא "מרכז האנרגיה של העולם" ובסיומו התעטפה בדגל ישראל, ובשנת 2012, לאחר יציאת אלבומה MDNA, פתחה את סיבוב הופעותיה הבא, "The MDNA Tour", באצטדיון רמת גן. ב-2013, היא ובעלה השני גאי ריצ'י חגגו לבנם המשותף רוקו, בר מצווה במרכז הקבלה בניו יורק.
הקרב על בריטניה (סרט)
הקרב על בריטניה (באנגלית: Battle of Britain) הוא סרט שהופק בשנת 1969 בשיטת הטכניקולור על ידי הארי סלטזמנן ובנימין פיזס, ובוים על ידי גאי המילטון. עלילת הסרט עוסקת באירועי הקרב על בריטניה. את התסריט כתבו ג'יימס קנאווי וויילדפרד גרייטורקס, שהתבססו על ספרם של דרק ווד ודרק דמפסטר, "השוליים הצרים".
מדונה
יחסה לישראל וליהדות
בשנת 2014, במהלך מבצע צוק איתן, פרסמה את תמונת שלושת הנערים הישראלים החטופים והנער הפלסטיני, מוחמד אבו חדיר אליהן צירפה מסר של שלום והתנגדות לאלימות לשני הצדדים.
הקרב על בריטניה (סרט)
הסרט נכתב בניסיון לתאר בצורה מדויקת את אירועי הקרב על בריטניה. הקרב על בריטניה היה מערכה אווירית שהתחוללה במהלך מלחמת העולם השנייה בין הלופטוואפה - חיל האוויר הגרמני, לבין חיל האוויר המלכותי הבריטי מיולי ועד ספטמבר של שנת 1940. במהלך הקרב, חיל האוויר הבריטי מנע מגרמניה להשיג עליונות אווירית, והצליח לסכל את מבצע ארי-הים, שמטרתו הייתה פלישה גרמנית לבריטניה.
מדונה
יחסה לישראל וליהדות
בשנת 2015, בריאיון לעיתון "Irish Independent" הזכירה מדונה את יחסה ליהדות בכך שאמרה כי:
הקרב על בריטניה (סרט)
הטיסות בסרט מוצגות בצורה מרהיבה מאוד, מה שהפך את הפקתו ליקרה במיוחד.
מדונה
יחסה לישראל וליהדות
בנובמבר 2021 מדונה קעקעה על ידה את המילה, באותיות עבריות, "וישקהו", הלקוחה מסיפור יעקב ועשו בספר בראשית.
מורשת
עיתונאי מוזיקה שונים, תאורטיקנים ביקורתיים ומחברים ציינו את מורשתה של מדונה וראו בה (ללא ספק) את אמנית מוזיקת הפופ המשפיעה ביותר בכל הזמנים. היא עמדה בראש רשימת "100 הנשים הגדולות ביותר במוזיקה" של VH1 וברשימת "20 האמניות הגדולות ביותר" של הדיילי טלגרף. לדברי העיתונאי רודריגו פרסן, "אמירה שמדונה היא רק כוכבת פופ היא לא מתאימה כמו לומר שקוקה קולה היא רק סודה. מדונה היא אחד הסמלים הקלאסיים של תוצרת ארצות הברית". מגזין רולינג סטון הספרדי כתב באומרו על מדונה כי היא, "הפכה לאדונית הראשונה של הפופ הוויראלי בהיסטוריה, שנים לפני שהשימוש באינטרנט נעשה מאסיבי. מדונה הייתה בכל מקום, בערוצי הטלוויזיה המוזיקלית, רדיו, שערים של מגזינים ואפילו בחנויות ספרים. דיאלקטיקת פופ, שלא נראתה מאז שלטונם של הביטלס, שאפשר לה להמשיך בקצה הטרנד וההצלחה המסחרית. ויליאם לנגלי מהדיילי טלגרף הרגיש כי "מדונה שינתה את ההיסטוריה החברתית בעולם. היא עשתה יותר דברים בהם אנשים שונים עוסקים יותר מכל אחד אחר אי פעם. סביר להניח". דיאן פקנולד תיעדה בספרה אייקונים אמריקאים (2006), כי "העובדה שלא רק עבודתה אלא האדם שהיא אשר היה פתוח לפרשנויות מרובות תרם לעליית לימודי מדונה בכתיבה אקדמית אשר פיתחה את לימודי התרבות האמריקאית. כותבת המגזין Spin ביאנקה גרייסי אמרה כי "התואר מלכת הפופ אינו מספיק כדי לתאר את מדונה - היא מוזיקת הפופ, היא גיבשה את התוכנית של מה שכוכב פופ צריך להיות". האוורד קרמר, מנהל האוצרות של היכל התהילה של הרוק אנד רול, קבע כי "מדונה והקריירה שיצרה לעצמה אפשרו כמעט עבור כל זמרת פופ אחרת לעקוב אחריה... היא בהחלט העלתה את הסטנדרטים של כולם... היא הגדירה מחדש מה הפרמטרים של שחקנית נשית. אנדי בנט וסטיב ווקסמן, מחברי הספר "SAGE Handbook of Music Popular" המדבר על פופולריות בקרב המוזיקה, ציינו כי "כמעט כל כוכבות הפופ הנשיות בעת האחרונה - ליידי גאגא, בריטני ספירס, ביונסה, ריהאנה, קייטי פרי ואחרות - הכירו בהשפעתה החשובה של מדונה על הקריירה שלהן". מדונה השפיעה בנוסף גם על אמנים גברים, בהם ליאם גלאגר, אואזיס וצ'סטר בנינגטון מלינקין פארק אשר ראו בה השראה להפוך למוזיקאים.
הקרב על בריטניה (סרט)
עלילה
במאי 1940, בזמן המערכה על צרפת, טייסי חיל האוויר המלכותי נמלטו ממתקפת הבזק הגרמנית. טייסים אלו, יחד עם חיילים בריטים וצרפתים, פונו במהירות ממטחי המטוסים הגרמנים. בסצנה הבאה, אזרחים צרפתים צופים בהשתאות על שיירה של חיילים גרמנים שנכנסת לתוך שטח צרפת ומשתלטת עליו.
מדונה
מורשת
השימוש של מדונה בדימויים מיניים הוא מאפיין בולט בקריירה שלה ומה שזרז את השיח הציבורי בנושא מיניות ופמיניזם בהווה. כפי שמתעד רוג'ר צ'פמן בספרו "מלחמות תרבות" (2010), היא ספגה גינויים תכופים מצד ארגונים דתיים, שמרנים חברתיים וקבוצות "כלבי שמירה" של הורים על השימוש שלה בדימויים מפורשים, מיניים, שפה, סמליים דתיים, והתנהגות אחרת "חסרת כבוד" בהופעותיה החיות. עיתון הטיימס כתבה באומרו על מדונה כי "החלה מהפכה בקרב נשים במוזיקה... עמדותיה ודעותיה על מין, עירום, סגנון ומיניות אילצו את הציבור לשבת ולשים לב". פרופסור ג'ון פיש ציין כי תחושת ההעצמה שמדונה מציעה קשורה קשר בל יינתק להנאה של הפעלת שליטה מסוימת על המשמעויות של עצמך, מיניות ויחסים חברתיים. בספרם "עשיית מגדר במדיה, אמנות ותרבות" (2009) ציינו המחברים כי מדונה, בתור מפורסמת, פרפורמרית ואייקון פופ, מסוגלת לערער על דיונים והרהורים פמיניסטיים תלויים ועומדים. לדברי הפמיניסטית הלסבית שילה ג'פריס, מדונה מייצגת את תפיסתה של האישה במה שמוניק ויטיג מכנה את קטגוריית המין כעוצמתית, ונראה שהיא מאמצת בשמחה את ביצועי הקורווה המינית שהוקצתה לנשים. פרופסור סוט ג'אלי כינה את מדונה כ-"אייקון פמיניסטי כמעט קדוש".
הקרב על בריטניה (סרט)
עלילה
לאחר מבזק חדשות ברדיו של ה-BBC, ולאחר מבט על החופים הנטושים של דנקרק, נראה אחד מבסיסי חיל האוויר הגרמנים הגדולים בצרפת.
מדונה
מורשת
מדונה זכתה לשבחים כמודל לחיקוי לנשות עסקים בענף שלה, "להשיג את סוג השליטה הכלכלית שנשים נלחמו עליה זמן רב בתעשייה", בעודה מניבה מכירות של מעל 1.2 מיליארד דולר בעשור הראשון לקריירה שלה. לדברי ג'יני גורלינסקי בספר "100 המוזיקאים המשפיעים בכל הזמנים" (2010), רמות העוצמה והשליטה של מדונה היו "חסרות תקדים" עבור אישה בתעשיית הבידור. פרופסור קולין בארו מבית הספר לניהול קראנפילד בבדפורדשייר תיאר אותה כ-"אשת העסקים החכמה ביותר באמריקה... שעברה לצמרת התעשייה שלה ונשארה שם על ידי כך שהמציאה את עצמה כל פעם מחדש". אקדמיים מבית הספר לעסקים של לונדון כינו אותה "יזמית דינאמית ששווה להעתיק" בעודם מזהים את חזון ההצלחה שלה, את הבנתה בתעשיית המוזיקה, את יכולתה לזהות את גבולות הביצוע שלה (וכך להביא עזרה), את נכונותה לעבוד קשה ואת יכולתה להסתגלות כמפתחות להצלחתה המסחרית. הסופר אנדרייו מורטון כתבה על מדונה בספרו על שמה משנת 2002 כי היא "אופורטוניסטית, מניפולטיבית וחסרת רחמים - מישהי שלא תעצור עד שתשיג את מבוקשה".
מדונה ידועה בנוסף בהיותה אחת מתוך הגיי אייקונים הבולטים בעולם. כתב ירחון הלהט"ב אדבוקט סטיב גדולה העיר כי "בשנות השמונים והתשעים שחרורו של קליפ או סינגל חדש של מדונה היה דומה לחג לאומי, לפחות בקרב מעריציה ההומואים". גדולה גם הצהיר כי במהלך תקופה זו, במקביל לעליית מגפת האיידס בעולם, "כאשר אמנים אחרים ניסו להרחיק את עצמם מהקהל שעזר לכוכבות שלהם לעלות, מדונה רק הפנתה את האור לאוהדיה ההומואים וגרמה לו לבעור עוד יותר". בנובמבר 2010 הופיעה בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס ודיברה נגד בריונות כלפי בני נוער להט"בים והתאבדויות שנעשו בעוד שהדגישה כיצד התקרבה לקהילה הגאה כשהייתה נערה, ואמרה כי היא חשה שונה בתיכון ומצאה קבלה ואהדה בקרב חבריה ההומוסקסואליים והצהירה כי "למעשה, לא הייתה לי קריירה אלמלא הקהילה הגאה". במרץ 2013 העניקה פרס במהלך טקס פרסי הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה לעיתונאי ההומוסקסואל המוצהר אנדרסון קופר בעודה קוראת למהפכה.
הקרב על בריטניה (סרט)
עלילה
מרשל אוויר ראשי סר יו דאודינג (מגולם על ידי לורנס אוליבייה), שצפה את הפלישה המתוכננת של גרמניה הנאצית לבריטניה (מבצע ארי-הים), דורש כל מטוס קרב ואיש צוות אוויר זמינים ועוצר את אספקת המטוסים לצרפת, כך שבעת ההתקפה יהיה לבריטניה הכוח הרב ביותר להגנתה.
בשווייץ, השגריר הגרמני (קורט יורגנס) מציע למקבילו הבריטי (רלף ריצ'רדסון) תנאים לשלום, בטענה שהמשך הלחימה ב"מאסטרים" האירופיים הוא אבוד. השגריר הבריטי משיב כי מדינתו תמשיך בלחימה. אולם בפרטיות אומר לאשתו כי השגריר הגרמני צודק.
מדונה
במצעדי הבילבורד
מדונה היא אמן הסולו האמריקאי המצליח ביותר במצעדי הבילבורד. 12 משיריה כבשו את ראש מצעד הפזמונים האמריקאי במצעד הרשמי, בילבורד הוט 100, וכ-38 משיריה הגיעו לעשרת המובילים והיא מוגדרת כאמן הסולו עם הכי הרבה שירים שנכנסו לעשירייה הפותחת בהיסטוריה. במצעד שירי הדאנס קלאב כבשה מדונה את פסגתו כ-50 פעמים והיא האמן עם מספר השירים הגבוה ביותר לעשות זאת. בשנת 2016 הוכתרה כאמן עם שירי הדאנס הטובים בכול הזמנים.
הקרב על בריטניה (סרט)
עלילה
ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל מצהיר כי הקרב על צרפת הסתיים, והקרב על בריטניה החל. הגרמנים מבינים שהם לא יוכלו לפלוש לבריטניה דרך הים עד שהיכולת האווירית של זו תנוטרל. מסיבה זו, הם פותחים במבצע של הלופטוואפה במהלכו הם תוקפים את בריטניה במטרה לנטרל את חיל האוויר המלכותי על הקרקע, לפני שיספיקו להזניק את מטוסי הספיטפייר וההוקר הוריקן.
מדונה
במצעדי הבילבורד
במצעד האלבומים הרשמי של בילבורד, בילבורד 200, כול 14 אלבומי האולפן של מדונה הגיעו לעשרת המובילים ו-9 מהם כבשו את המצעד. היא מוכתרת כזמרת השנייה עם מספר האלבומים הרב ביותר בפסגה בכול הזמנים מאחורי ברברה סטרייסנד עם 11. ב-2016 הוכתרה כ-"אשת השנה" על ידי המגזין והפכה לאישה ה-9 אשר זוכה בתואר.
הקרב על בריטניה (סרט)
עלילה
במהלך התקיפות, פוגע הלופטוואפה במערך המכ"מים של בריטניה, שהם מרכיב חיוני בהגנת שמי בריטניה. הטייסים הבריטים נלחמים חזרה, אך לרבים מהם חסר ניסיון טיסה. בין הכוחות מתפתחת מלחמת התשה, במהלכה אומר המרשל דאודינג כי הם מפסידים.
בעקבות האבדות הקשות, מתחילים הבריטים להעסיק טייסים זרים שברחו מהמדינות שכבשו הגרמנים. בזמן אימונם, מוצאת טייסת פולנית (כוחות פולין במערב) טיסה של מפציצים גרמנים ללא ליווי. הפולנים תוקפים אותם, תוך התעלמות מקצין האימון הבריטי. הטייסת מצליחה, ובעקבות הצלחתה, הופכת לטייסת מבצעית.
נקודת המפנה מתחילה כאשר טייסת של מפציצים גרמניים אובדת בעת הפצצת לילה במזג אוויר סוער ומטילה בשוגג את פצצותיה על לונדון. בתגובה, חיל האוויר המלכותי מתקיף את ברלין. אף על פי שהנזק מההתקפה היה קל, הוא משפיע בצורה פסיכולוגית על הגרמנים, כיוון שזו הפעם הראשונה בה מפציצים את ברלין מהאוויר.
בזעמו על ההפצצות, פוקד אדולף היטלר על הבליץ - הפצצות כבדות של בריטניה ובעיקר של לונדון. העיר סובלת מהפצצות חוזרות ונשנות שלה על ידי מפציצים גרמניים, שחלקם אף מטילים פצצות תבערה בלילה. בזמן הפוגה, מתקן חיל האוויר הבריטי את שדות התעופה שלו, וגם את הצ'יין הום - שמה של שרשרת מכ"מים שהוצבה בבריטניה כדי למנוע התקפה גרמנית. בפעם הראשונה, מצליחים מטוסים שמאבטחים את לונדון להעסיק את האויב, ובנוסף, לונדון נמצאת בקצה טווח הליווי של המפציצים הגרמניים.
המערכה האווירית המכריעה מגיע ב-15 בספטמבר 1940. בבונקר תת-קרקעי, כוח בקרה בריטי קרקעי משגיח בזהירות אחר האויב המתקרב באמצעות מכ"ם ומספק למטוסיהם מטרות. מתפתח קרב אווירי בשמי לונדון, ולשני הצדדים אבדות רבות. לבסוף, חיל האוויר המלכותי מוכיח עצמו כאויב מאתגר מדי; היטלר מבטל את מבצע ארי-הים (פלישה מתוכננת לאיים הבריטיים). שני מאבטחים גרמנים, ששמרו קודם לכן על נמל צרפתי הומה בשירות הקריגסמרינה ובנחתות, שומרים כעת על רציף נטוש.
המטוסים בסרט
צילום הסרט דרש מטוסים ישנים רבים, מאותה התקופה. בספטמבר 1965, יצרו המפיקים הארי זלצמן ובנג'מין פיז קשר עם המפקד לשעבר של מפקדת ההפצצה המלכותית (של בריטניה), האמיש מחדי, על מנת למצוא מטוסים מתאימים ולהכשירם לטיסה. בסופו של דבר, גויסו לסרט 100 מטוסים שנקראו "חיל האוויר ה-35 מבחינת גודלו בעולם". בעזרתו של מחדי, אותרו בבריטניה 109 ספיטפייטרים, מתוכם 27 היו זמינים לסרט, ורק 12 יכלו לטוס. בנוסף, הסכים מחדי לשימוש בשישה מטוסי הוקר הוריקן, מתוכם שלושה טסו באוויר. הסרט עזר לשמר את המטוסים הללו, ביניהם מטוס ספיטפייר נדיר שהיווה "שומר הסף" של בסיס קולרן של בריטניה.
במהלך הקרב על בריטניה, כל הספיטפיירים היו מדגם I ו-II. עם זאת, רק מטוס Mk I אחד ו-Mk II 1 היו כשירים לטיסה, ולכן, נאלצו המפיקים להשתמש בשבעה דגמים נוספים, שיוצרו לרוב לאחר הקרב. על מנת לשמור על אחידות, נאלצו לעשות שינויים קלים במטוסים, בין היתר בצורת הכנף, בחופה, ושינויים נוספים. זוג מטוסי ספיטפייר דו-מושביים צוידו במצלמות על מנת לקבל תמונה אווירית אמינה יותר בתוך סצנות המלחמה. מטוס הוריקן נוסף שוחזר על ידי בוב דימרט שהטיס את המטוס גם בסרט.
המטוסים הגרמניים בסרט היו מטוסי מפציצי קאסה 2.111 דו מנועיים שהיו גרסה ספרדית של המטוס הגרמני היינקל He 111. המפיקים מצאו גם 27 מטוסי HA-1112 שהייתה גרסה ספרדית של מטוס המסרשמיט Bf 109. מטוסי ה-HA-1112 שונו כך שייראו דומים יותר לדגם ה-BF 109E, בין היתר על ידי ציודו במקלעים ובתותח מדומים. רוב המטוסים בסרט הונעו על ידי מנוע רולס-רויס מרלין, ביניהם גם ה-HA-1112. לאחר הסרט, נתרם מטוס HA-1112 אחד למוזיאון הלופטוואפה והומר למטוס BF 109 G-2.
לצורך השימוש בסרט, ניתן למפיקים אישור להשתמש במטוס יונקרס Ju 87 של מוזיאון חיל האוויר המלכותי, שהיה אחד משניים יחידים ששרדו. המטוס, שהיה משנת 1943 נצבע מחדש ושונה מעט על מנת לדמות דגם של המטוס משנת 1940. המנוע נמצא במצב מצוין, והתנעתו לא הייתה כרוכה בבעיות רבות, אך הוחלט שבגלל העלות הגדולה שבהעלאת המטוס לאוויר, להסב זוג מטוסי "Percival Proctor" שהיו מטוסי אימונים במלחמת העולם הראשונה, למטוס בחצי גודלו של מטוס היונקרס. על מנת לשחזר את הצלילה התלולה של היונקרס, ובשל אי-התאמת הדגמים בהם השתמשו בסרט, הוטסו הדגמים הגדולים על ידי שליטת רדיו. מטוסים מדגם He-111 שנשלטו על ידי גלי רדיו גם כן ודימו מפציצים הושמדו מעל תעלת למאנש.
צילום הסרט
באנגליה, בוצעו צילומים בשדות התעופה Duxford, Debden, North Weald ו-Hawkinge, ושני מטוסי היינקל ו-17 מטוסי מסרשמיט הוטסו לשם על מנת להשלים את הצילומים לסרט. כמה מהסצנות צולמו ב-Bovingdon שהיה בסיס מפציצים שהיה בשימוש במלחמה.
במהלך הצילומים, נעשה ניסיון לשקף את מזג האוויר של קיץ 1940, אך משימה זו הייתה קשה בגלל מזג האוויר הקשה באנגליה. מסיבה זו, הסצנות שצולמו כלפי מעלה צולמו בספרד, בעוד הסצנות בהן מצלמים כלפי מטה צולמו מתחת לעננים, לאורך דרום אנגליה, מעל השדות האופייניים. עם זאת, השמים הבהירים הקשו על זיהוי המטוסים, ולכן, השתמשו ברקע עננים כשזה התאפשר.
נינה קוטלר
קורות חיים
קוטלר נולדה וגדלה בהרצליה, בתם של השחקנים עודד קוטלר ולאורה ריבלין. יש לה אח תאום, אמנון קוטלר, צלם קולנוע, ועוד שני אחים למחצה, שאול ודניאל, מנישואים אחרים של הוריה. קוטלר, היא אחייניתה של המשוררת הלית ישורון. הוריה התגרשו כשהייתה צעירה.
בגיל 18 סיימה את תיכון לאומנויות תלמה ילין במגמת תיאטרון.
לאחר שירותה הצבאי, בגיל 22 עזבה קוטלר ללונדון, שם סיימה תואר שני בארכיטקטורה בבית הספר לארכיטקטורה של אגודת הארכיטקטים Architectural Association School of Architecture, ולמדה משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. כמו כן, סיימה תואר ראשון ב"דרמה סנטר" בלונדון. חזרה לישראל בשנת 2003.
הייתה בזוגיות עם דני סילבר, נישאה לו ולאחר שנתיים התגרשו.
כיום מתגוררת בתל אביב ואם לשתי בנות.
בטלוויזיה
את תפקידה הראשון בטלוויזיה קיבלה בשנת 2003, כאשר גילמה את הפסיכולוגית בתיה ליפסקין בטלנובלה "משחק החיים" של HOT.
בשנת 2006 הצטרפה קוטלר יחד עם אימה (לאורה ריבלין) לצוות השחקנים הקבוע בטלנובלה "השיר שלנו" בעונה 3, בתור סרן קרין קורן, האנטגוניסטית הראשית של הסדרה. בשנת 2007 המשיכה גם לעונה הרביעית.
בשנת 2008 החלה לשחק בסדרת המדע הבדיוני של ערוץ הילדים למנויי yes, "דאוס" בתור המורה מירי. כמו כן, שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הדרמה של yes, "דני הוליווד" בכיכובו של רן דנקר. בשנת 2011 החלה להשתתף בסדרת הטלוויזיה הקומית מבית שידורי קשת בערוץ 2 "סברי מרנן" בתפקיד סמדר, גרושתו של איתמר (יניב פולישוק). נוסף על כך, גילמה את ירדנה בסדרת הדרמה "ילדי ראש הממשלה" שיצרה נעה רוטמן ושודרה ב-HOT3.
בשנת 2013 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "ישראל" ששודרה בערוץ 10, וגילמה את תמרה, חברתה של ורד (הילה סורג'ון פישר). בשנת 2015 גילמה את רב-פקד קונק, בסדרה הקומית של yes "השוטר הטוב", שיצר יובל סמו. באותה שנה גילמה את שירי לצד רון שחר וקובי מימון בסדרה הקומית "פרודים" ששודרה בערוץ 2, רשת.
החל משנת 2016 מגלמת את רונה גפן, אמהּ של עלמה (ניב סולטן) בסדרת הנוער "סוסי פרא" בערוץ זום (HOT), לצידם של יון תומרקין, דניאל גד, לירון לבו ואחרים. ביוני של אותה שנה שיחקה בתפקיד אורח בעונה השנייה של הסדרה הקומית "יום האם" במסגרת שידורי קשת בערוץ 2 לצידם של קרן מור ודרור קרן.
בשנת 2018 גילמה את דמותה של ורד באומהקר בסדרת הדרמה "פמת"א" ששודרה בערוץ כאן 11.שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "המנצח" אשר שודרה ב-yes. בשנת 2019 החלה להשתתף בסדרה "התחנה" בתפקיד אמא של יובל. בשנת 2020 גילמה את יעל בסדרה "לאבד את אליס". ב-2022 השתתפה כאורחת בעונתה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "צומת מילר", בתפקיד מנכלי"ת תאגיד השידור הציבורי. לאורך השנים השתתפה גם בפרסומות לחברות מסחריות כגון "ישראכרט" ו"פלאפון".
בקולנוע
שיחקה בסרטו של יקי יושע "עוד אני הולך" (2008) שם גילמה את אורה. באותה שנה גילמה את מירה בסרטו של איתן גרין "הכל מתחיל בים" לצד יובל סגל ודורית לב ארי.
כרום
תכונות
כרום הוא מתכת אפורה, מבריקה וחזקה הנמצאת במצב צבירה מוצק בטמפרטורת החדר. דרגות החימצון הנפוצות ביותר של כרום הן 2+, 3+ ו6+. כרום תלת ערכי (3+) הוא היציב ביותר. תרכובות כרום שש ערכי הם חומרים מחמצנים חזקים. כשכרום מתכתי נחשף לחמצן הוא מתחמצן במהירות ויוצר שכבת כרום חמצני, שכבה זו מגנה על המתכת שמתחתיה.
נינה קוטלר
בקולנוע
שיחקה בסרטים הקצרים "אליוקים" (2002), "ביאת המשיח" (2005), "נחמה" (2010).
כרום
שימושים
לכרום שימושים רבים, להלן חלק מהם:
נינה קוטלר
בתיאטרון
הופיעה בתיאטרון, בין השאר ב"וויצק" (המעבדה), "אנטיגונה" (תיאטרון הרצליה), "אונו מומנטו" (תמונע), "סינית אני מדברת אליך" (בית ליסין), "ים השיבולים" (צוותא), "מובטל נולד" (תיאטרון גבעתיים), "חברון" (התיאטרון הקאמרי), "הסוחר מוונציה" (הבימה), "מסיבת יום הולדת" (תיאטרון גשר) "דפוקים" (תיאטרון חיפה), "לילה טוב אמא" שזכה בפרס פוליצר (תיאטרון חיפה) שם שיחקה יחד עם אמהּ לאורה ריבלין.
כרום
היסטוריה
ב־1761 יוהאן גוטלוב להמן מצא מינרל כתום-אדום בהרי אורל שאותו הוא פרסם בשם "עופרת סיבירית אדומה". היו ששיערו שהוא טעה ומצא תרכובת עופרת, סלניום וברזל לבסוף התברר שהחומר היה עופרת כרומית (PbCrO4).
טיינגונג 1
טיינגונג 1 (בסינית: 天宫一号, פירוש השם: הארמון השמיימי) הוא שמה של תחנת חלל שייצרה סין במסגרת תוכנית החלל המאוישת שלה, ולהוכחת פעולות טכנולוגיות הנדרשות לתחנות חלל עתידיות של סין. תחנת החלל כללה מכלול של מרחבי מגורים ועבודה, שהיה מחובר ליחידת הנעה המשמשת בחלליות מסוג שנג'ואו. טיינגונג 1 שוגרה בהצלחה לחלל ב־29 בספטמבר 2011 בשעה 21:16 (לפי שעון סין) באמצעות המשגר CZ-2F/G, למסלול בעל פריגיאה של 200 קילומטר ואפוגיאה של 347 ק"מ. לאחר מכן היא השתמשה במערכות הנעה עצמיות כדי להגיע למסלול הסופי. מטרות תחנת החלל הן לבחון טכנולוגיות עגינה בחלל, כשמנגנון העגינה דומה למנגנון הרוסי. בנוסף, התחנה שימשה להדגמת  טכנולוגיות רלוונטיות לתחנות החלל העתידיות ולביצוע ניסויי סטודנטים. התחנה סיימה את פעילותה המבצעית במרץ 2016 והחלה בדעיכת מסלול לא מבוקרת. מסלולה דעך, היא נשרפה בכניסתה לאטמוספירה ושרידיה נפלו לאוקיינוס השקט ב-2 באפריל 2018.
כרום
היסטוריה
ב־1770 ביקר פטר סימון פלאס באותו מקום בו להמן מצא את העופרת המינרלית האדומה שהייתה נכס מאוד שימושי כפיגמנט בצביעה. השימוש של העופרת הסיבירית האדומה כפיגמנט בצביעה התפתח במהירות. הצהוב הבהיר אשר הופק מעופרת כרומית נהפך לצבע אופנתי מאוד.
טיינגונג 1
סיום פעילות ודעיכה
התחנה שוגרה בספטמבר 2011 עם אורך חיים מתוכנן של שנתיים. ביוני 2013 הוכנסה התחנה למצב שינה, שבו היא יכולה להישאר במסלול תוך אגירת מידע, ביצוע ניסויים מדעיים וחישה מרחוק בשלט רחוק. ב-21 במרץ 2016 הוכרז כי התחנה סיימה את פעילותה המבצעית, ואז הסתיימה בקרת המסלול של התחנה. חלק מהמדענים סברו שסיום הפעילות נבע מתקלה בתחנה ולכן היא דעכה בצורה לא מבוקרת. בשנת 2016, הודתה סין כי היא אינה שולטת יותר בתחנה וכי דעיכת המסלול אינה מבוקרת.
כרום
היסטוריה
ב-1797 קיבל לואי-ניקולה ווקלן דוגמאות של עופרת כרומית. הוא ערבב את הדוגמה עם חומצה כלורית והפיק כרום תלת חמצני (CrO3). ב-1798 ניקולה וולקן הצליח לבודד כרום מתכתי כשחימם כרום תלת חמצני בכבשן. מאוחר יותר הוא זיהה נוכחות כרום באבני חן כמו אודם וברקת.
טיינגונג 1
סיום פעילות ודעיכה
מאז 2016 דעך מסלול התחנה בהדרגה בצורה לא מבוקרת. עקב חוסר הוודאות בשיערוך המסלול, מיקום נפילת התחנה ואופי דעיכתה חושבו במדויק רק בימים האחרונים של חיי התחנה.
כרום
תפקיד ביולוגי
כרום תלת ערכי מסייע בכמויות זעירות לבני אדם ויצורים חיים אחרים, מכיוון שהוא משתתף בספיגת סוכרים. קיים קשר בין מחסור בכרום לפגיעה בוויסות איזון כמויות האינסולין בגוף. שלא כמו מתכות חיוניות אחרות, כרום לא נמצא בחלבונים והשפעתו על מנגנונים בגוף לא נחקרה.
צורה בטבע
כרום נכרה כמינרל כרומיט (FeCr2O4) במכרות. הוא מבודד כשמחממים אותו בנוכחות אלומיניום או צורן. מהמכרות בדרום אפריקה מפיקים חצי מכמות הכרום בעולם, יתרת כמות הכרום מקורה בקזחסטן, הודו וטורקיה. בשנת 2000 נכרו 15 מיליון טון FeCr2O4 שמהם הופק 4 מיליון טון כרום בשווי 2.5 מיליארד דולר.
טיינגונג 1
סיום פעילות ודעיכה
ב-2 באפריל 2018 בשעה 00:16 UTC נכנסה התחנה לאטמוספירה ונשרפה. שרידיה נפלו לאוקיינוס השקט צפונית מערבית לפיג'י, אך לא באזור בית הקברות לחלליות.
כרום
אמצעי זהירות
כרום מתכתי ותרכובות כרום תלת ערכי אינן נחשבות כמזיקות לבריאות. לעומת זאת, תרכובות כרום שש ערכי הן רעילות. חצי כפית של תרכובת כרום שש ערכי (הקסהוולנטי) יכולה לגרום למוות. רוב התרכובות של כרום שש ערכי מגרות את העיניים, העור והאף. חשיפה כרונית לכרום שש ערכי יכולה לגרום לנזק קבוע בעיניים ולסרטן. החומר הוגבל לשימוש על ידי האיחוד האירופי. בשנת 2000 יצא לאור הסרט "ארין ברוקוביץ'" המספר את סיפור התביעה המשפטית בעקבות זיהום מי השתייה בכרום שש ערכי בהינקלי, קליפורניה.
טיינגונג 1
תחנות חלל סיניות לאחר טיינגונג 1
טיינגונג 2 - תחנת חלל שסין שיגרה בשנת 2016.
תחנת החלל המבצעית - תחנת החלל המבצעית המתוכננת על ידי סין תורכב ממספר מכלולים שישוגרו בנפרד, והיא דומה בתכנונה לתחנת החלל מיר של ברית המועצות. לתחנת החלל העתידית שלושה מכלולים עיקריים - ליבה ושני מכלולים לניסויים שונים. בנוסף יהיו בתחנה ארבעה פתחי עגינה, שבהם צפויות להשתמש החללית המאוישת שנג'ואו וחללית המשא טיינגונג. מסת התחנה צפויה להיות כ־60 טון, ועל פי התכנון היא תושלם עד שנת 2020.
אינוקנטיוס השישי
אינוקנטיוס השישי (בלטינית: Innocentius VI; סביב 1282 - 12 בספטמבר 1362), אפיפיור מ-18 בדצמבר 1352 עד מותו.
אטיין אובר נולד בכפר לה מונט (כיום בייסק) שבחבל לימוזן בצרפת. שימש כפרופסור למשפטים בטולוז. ב-1338 נתמנה לבישוף העיר נויון שבצפון צרפת, וב-1340 לבישוף העיר קלרמון (כיום קלרמון פראן) שבדרום צרפת. ב-1342 נתמנה לקרדינל וב-1352 לראש "לשכת התשובה" בחצר האפיפיור, שעניינה היה בעיות של תשובה וחרטה. באותה שנה נפטר האפיפיור קלמנס השישי, וחבר הקרדינלים בחר באטיין אובר לאפיפיור בשם אינוקנטיוס השישי.
אינוקנטיוס השישי שם קץ לבזבוז בחצר האפיפיור באביניון, וכדי לכסות את הגרעון מכר את תכשיטיו ואת חפצי האמנות שלו. הוא פיטר את משרתיו של קודמו, קלמנט השישי, וציווה על כל הכמרים להתגורר במחוזות כהונתם. הוא עצמו היווה דוגמה לחיי צניעות ודרש מן הקרדינלים התנהגות דומה. אינוקנטיוס השישי שאף לשחרר את האפיפיורים מתלותם במלך צרפת, באמצעות החזרת מקום מושבו של האפיפיור מאביניון לרומא. אולם לשם כך הוא נזקק להכנסות מנחלות הכנסייה באיטליה, שבהן שלטו עריצים מקומיים. הוא שלח לאיטליה את הקרדינל הספרדי חיל דה אלבורנוס, שבאמצעים צבאיים ומדיניים הצליח להחזיר את נחלות הכנסייה באיטליה לרשות האפיפיור. בגלל מלחמת מאה השנים בין צרפת לאנגליה התערער ביטחונו של האפיפיור. אביניון הותקפה על ידי חיילים משוטטים ואינוקנטיוס השישי נאלץ להוציא סכומי כסף גדולים כדי לבנות ביצורים בארמון האפיפיורים.
ב-1355 הגיע האפיפיור לרומא והכתיר את קארל הרביעי לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. אך קארל הרביעי לא הסתפק בכך ופרסם צו שבו עמד על זכותו לאי תלות באפיפיור (1356). צו זה היה דומה לצו של קודמו, הקיסר לואי הרביעי מבוואריה, שטען כי בחירתו לקיסר איננה זקוקה לאישור האפיפיור. אינוקנטיוס השישי ניסה לפשר בין צרפת ואנגליה במלחמת מאה השנים. ב-1360 נחתם בתיווכו הסכם ברטיני בין ז'אן השני מלך צרפת לבין אדוארד השלישי מלך אנגליה.
במהלך תקופת כהונתו, פנה אליו גם יוחנן החמישי קיסר ביזנטיון, בהצעה שיכפיף את הכנסייה המזרחית לסמכותו של האפיפיור, אם הלה יתן לו מענקים להדיח את שותפו לשלטון, יוחנן השישי קנטקוזינוס. אינוקנטיוס דחה את ההצעה בשל משאבים מוגבלים של הכס הקדוש בתקופה זו.
אולפני הוליווד של דיסני
אולפני הוליווד של דיסני (באנגלית: Disney's Hollywood Studios) הוא אחד מפארקי השעשועים המצויים באתר הנופש דיסניוורלד, הממוקם באורלנדו, פלורידה שבארצות הברית.
הפארק נפתח ב-1 במאי 1989 בשם אולפני דיסני - אם ג'י אם (Disney-MGM Studios) ושטחו 546,000 מ"ר.
הפארק אמנם לא היה בבעלות חברת מטרו גולדווין מאייר - היא אם ג'י אם, אבל על פי הסכם עם חברת וולט דיסני לחברת דיסני הייתה הרשאה להשתמש בשם המסחרי של אם ג'י אם ובדמויות מהסרטים שלה בפארק.
ב-9 באוגוסט 2007 הודיעה נשיאת חברת וולט דיסני, מג קרופטון על שינוי שמו של הפארק (שינוי שחל מ-7 בינואר 2008) וזאת לאור גידולו של הפארק לתחומים אחרים ובהם תחום המוזיקה, הטלוויזיה והתיאטרון. מתקן הסרטים הגדול שפארק ימשיך להתבסס על דמויות מסרטי חברת אם ג'י אם.
מבנה הפארק
הפארק מורכב מחמישה אזורים שונים:
שדרות הוליווד
שדרות הוליווד הוא רחוב קניות הנמצא בפתחו של הפארק. בקצהו נמצאת אטרקציה המתארת את הסרטים השונים של אולפני אם ג'י אם. מקביל לרחוב הראשי של ארצות הברית בממלכת הקסם. באזור זה נמצאת האטרקציה רכבת הבריחה של מיקי ומיני.
רחוב ניו יורק
תפאורת סרטים קבועה המדמה רחוב בעיר ניו יורק. באזור זה נמצאות האטרקציות:
הפקות סרטים
בבסיס הרעיון של הקמת פארק זה, היה הקמתו של פארק שעשועים המשלב בתוכו אולפן סרטים וטלוויזיה פעיל. במסגרת האולפנים הופקו הסרטים מולאן, לילו וסטיץ', ואחי הדוב, וכן סדרות טלוויזיה רבות. בהמשך, בשל קיצוצים תקציביים הוחלט על העברת האולפנים לברבנק, קליפורניה, ועל העברת הפקות הרדיו לדאלאס, טקסס. בשנת 1992 הגישה חברת מטרו גולדן מאייר תביעה נגד חברת וולט דיסני בטענה שחברת דיסני הפרה את ההסכם משנת 1985 המחייב שבפארק יופקו סרטים וסדרות. דיסני הגישה תביעה שכנגד, ובה טענה שאם ג'י אם הפרה את ההסכם עם דיסני לבלעדיות על שם החברה בפארקי שעשועים בכך שהוקם מלון אם ג'י אם בלאס וגאס, נבדה. בית המשפט פסק לטובת דיסני ואסר על המלון בלאס וגאס להפעיל מתקני פארק שעשועים.
קישורים חיצוניים
Walt Disney World Resort
שושלת האן
שושלת האן (סינית: 漢; פיניין: Hàn), הייתה שושלת קיסרים ששלטה בסין במשך כ-400 שנה, לאחר נפילתה של שושלת צ'ין. למעשה, בני המשפחה הקיסרית של האן שלטו בסין בשתי תקופות נפרדות (ולכן השושלת "מחולקת" לשתיים): שושלת האן המערבית שלטה על סין בין השנים 206 לפנה"ס ל-9 לספירה, ושושלת האן המזרחית שלטה על סין בין 23 לספירה עד שנת 220 (בין השנים 23-9 לספירה שלטה שושלת שין). בתקופת האן התגבשה זהותם של הסינים כבני האן, הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בסין וכיום הגדולה בעולם, זהות הנשמרת עד ימינו אנו. בתקופת שלטונה של השושלת הפך הקונפוציוניזם לדת המדינה ולפילוסופיה המנחה אותה ואשר המשיכה להנחות את המשטר הסיני עד לקץ העידן הקיסרי בתחילת המאה ה-20. תחת שלטון ההאן עשתה התרבות הסינית התקדמות אדירה בתחומי ההיסטוריוגרפיה, האומנות והמדע.
שושלת האן הרחיבה משמעותית את שטחה של סין בסדרה של מסעות צבאיים שהגיעו לקוריאה, לווייטנאם, למונגוליה (הקיסר וו חיזק והרחיב את הממלכה בהודפו את שבטי השׂיוֹנג-נוּ אל תוך מונגוליה של ימינו, תוך שהוא מספח לממלכתו את השטחים בהם ישבו שבטים אלו). שטחים חדשים אלו אפשרו לסין לראשונה לפתח קשר מסחר עם המערב בדרך המשי ולמרכז אסיה.
גרמניה (חברת תעופה)
גרמניה (בגרמנית: Germania Fluggesellschaft mbH) הייתה חברת תעופה גרמנית שבסיסיה היו בברלין, המבורג, ברמן ודיסלדורף, והיא העניקה שירות טיסות לכ-140 יעדים באירופה, אפריקה, והמזרח התיכון. החברה הפעילה טיסות בשירות מלא כולל ארוחה ומזוודה.
שושלת האן
היסטוריה
ההיסטוריה של שושלת האן מתחלקת לשתי תקופות, "המערבית" וה"מזרחית", כאשר ב-14 השנים שבין שתיהן שלטה שושלת שין קצרת-היומין של ואנג מאנג.
גרמניה (חברת תעופה)
נכון לקיץ 2014 העסיקה החברה כ-850 עובדים ואף הפעילה מרכז שירות גדול נמל התעופה שנפלד בברלין.
שושלת האן
שושלת האן המערבית
תקופת האן המערבית אופיינה ביציבות פוליטית, בפריחת היצירה האמנותית והתרבות, בעליית קרנו של הקונפוציאניזם (שנרדף בתקופת צ'ין), בפיתוח יחסי החוץ של סין ובתחילת המסחר בדרך המשי.
שלטונה נמשך מ-206 לפנה"ס, בה עלה לשלטון הקיסר הראשון ליוּ באָנג, ועד 9 לספירה. חוסר יציבות שלטוני שנגרם עקב השתלטותן של משפחות אצולה על אדמות המדינה תוך ערעור בסיס המיסוי של הממלכה, נוצל על ידי וואנג מאנג, שהקים את שושלת שין (新), ששלטה עד שנת 23 לספירה.
שושלת האן המזרחית
החלה בשנת 25 לספירה, ושלטונה הסתיים בשנת 220 לספירה. עימותים עם בעלי הקרקעות, יחד עם פלישות מבחוץ ומאבקים פנימיים במיעוטים החלישו שוב את השלטון. מרד הטורבן הצהוב שפרץ בשנת 184, סימן את תחילתה של תקופה חדשה, שבה הובילו שליטים צבאיים מלחמות בתוך סין, וסין התפצלה לשלוש ממלכות (屬 - שׁוּ; 吳 - ווּ; 魏 - וֵיי), שלחמו זו בזו. תקופה זו נודעה בשם תקופת שלוש הממלכות (סינית: 三國; פיניין: Sān Guó).
גרמניה (חברת תעופה)
החברה הפעילה טיסות רבות מטעם סיטונאי תיירות מובילים. בנוסף, היא הציעה טיסות שכר אד-הוק, חכירת מטוסים "רטובה" (כולל צוותי האוויר), טיסות לאירועים ספציפיים, והסעות עובדים מטעם חברות אירופיות.
פעילות החברה בישראל
גרמניה איירליינס החלה את פעילותה בשוק התעופה בישראל במרץ 2015 עם פתיחת קו תעופה מנמל התעופה בן-גוריון לעיר המבורג. בנובמבר 2015 פתחה החברה קו תעופה נוסף מנמל התעופה בן-גוריון לעיר דיסלדורף. באוקטובר 2017, החברה החלה להפעיל ארבע טיסות שבועיות לדיסלדורף ושתי טיסות שבועיות להמבורג, ומנובמבר 2017 היא הפעילה גם שתי טיסות שבועיות לנירנברג ושש טיסות שבועיות לנמל התעופה ברלין טגל.
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה בעת פשיטת הרגל (פברואר 2019):
טוקוס אדום-מקור מערבי
טוקוס אדום-מקור מערבי (שם מדעי: Tockus kempi) הוא מין של טוקוס ממשפחת הקלאוניים ואחד מחמשת המינים של הקבוצה הלא-טקסונומית טוקוס אדום-מקור, אשר בעבר נחשבו למין אחד - טוקוס אדום-מקור צפוני וכמה מהחוקרים עדיין משייכים מין זה למין המקורי. תפוצת מין זה משתרעת בסוואנות ותחומי הסבכים והיערות של מערב אפריקה מסנגל וגמביה במזרח עד דרום מאוריטניה ומערב מאלי.
הטוקוס הוא עוף קטן ביחס למשפחתו והוא בעל נוצות לבנות עם כנפיים מנומרות בשחור וזנב ארוך. הוא בעל מקור ארוך שצבעו אדום עז ובעל פס אפור-בהיר על עיניו שצבעם אפור-כהה. מין זה בעל צבעים דהויים יחסית לקרוביו החיים באזורים פתוחים יותר.
עוף זה ניזון הן על הקרקע והן באוויר או על ענפים מחרקים מעופפים שונים, טרף דומה, חולייתנים קטנים ומפירות וזרעים. כמו מרבית העופות הוא חי עם בן זוג קבוע לחיים. הנקבה מקננת בחללי עצים אותם הזכר מקרה בבוץ קשה ואדמה כדי למנוע כניסת טורפים ופגיעה אפשרית בביצים. לאחר שהגוזלים בוקעים הזכר שובר את הקיר ומשחרר את הנקבה וצאצאיה לחופשי.
השושלת הבורג'ית
השושלת הבורג'ית (הממלוכים הבורג'ים או הממלוכים הצ'רקסים, בערבית: المماليك البرجية) הייתה שושלת של סולטאנים ממלוכים ממוצא צ'רקסי אשר שלטה במצרים ובחלקים נרחבים מהמזרח התיכון בין השנים 1382 עד 1517. במהלך שלטונם נלחמו הסולטאנים הבורג'ים במצביא המונגולי טימור לנג וכבשו את האי קפריסין. מקור שם השושלת הוא במגדל (בערבית: برج, "בורג'") ממנו שלטו הממלוכים הבורג'ים.
היסטוריה
הממלוכים השתלטו על מצרים בשנת 1250. תחילה שלטה השושלת הבחרית אשר כללה בעיקר סולטאנים ממוצא קיפצ'קי, אם כי הסולטאנים הראשונים היו ממוצא צ'רקסי. בשנת 1377 פרץ מרד אשר בסיומו השתלטו הצ'רקסים על עמדות המפתח באימפריה הממלוכית כשהם מובלים על ידי ברקוק ובראקה. ב-1382 מונה ברקוק לסולטאן ובכך תמה השושלת הבחרית והחלה השושלת הבורג'ית. יריבו המר של ברקוק היה המצביא המונגולי טימור לנג ושני הצדדים נלחמו שנים רבות. ב-1399 נפטר ברקוק ובמקומו מונה בנו פרג' כסולטאן. אחרי חמש שנים נוספות של לחימה ועם מותו של טימור לנג, הצליח הסולטאן פרג' לכבוש את סוריה. למרות הניצחון, סבל הסולטאן פרג' מהתנגדות של האמירים המקומיים ונאלץ לסגת בשנת 1412.
בשנת 1421 תקפה ממלכת קפריסין את מצרים אך המתקפה לא הצליחה ולבסוף הוכרחה לקבל את מרותו של הסולטאן ברסביי. במהלך שלטונו של ברסביי קטנה אוכלוסיית מצרים בצורה ניכרת. הוא הירבה בפשיטות באסיה הקטנה ומת בשנת 1438.
בשנת 1453 עלה הסולטאן אל-אשרף לשלטון, אל-אשרף כונן יחסים חמים עם האימפריה העות'מאנית שכבשה באותן שנים את קונסטנטינופול, כיבוש אשר גרם לעושר רב במצרים. עם זאת, עם מינויו של חשק'דם כסולטאן ב-1463 התגלעה מחלוקת בין מצרים לאימפריה העות'מאנית ושני הצדדים ניהלו קרבות מדי פעם.