cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
האצטדיון האוניברסיטאי האולימפי
בשנת 1968 שימש האצטדיון כאצטדיון העיקרי של אולימפיאדת מקסיקו סיטי ובו נערכו תחרויות האתלטיקה, תחרויות הריצה וחלק ממשחקי הכדורגל.
בשנת 1986 התקיימו באצטדיון כמה ממשחקי גביע העולם בכדורגל (המונדיאל).
כיום משמש האצטדיון את קבוצת הכדורגל אוניברסידד נסיונל ("פומאס דה לה UNAM") ואת קבוצת הפוטבול פומאס CU.
כיסטים
מקור
מוצאם של הכיסטים הוא מאזור צ'צ'ניה תחתית, שם שכנו אבותיהם. בשנות השלושים של המאה התשע עשרה ובשנות השבעים של אותה מאה הם היגרו לערוץ פנקיסי שבצפון-מזרח גאורגיה, ולאזורים הגובלים לתושתי וקאחתי. שמם ניתן להם על ידי הגאורגים, והם קשורים תרבותית, לשונית ואתנית לדוברי הנאח האחרים, כמו האינגושים והצ'צ'נים. אולם מנהגיהם ומסורותיהם חולקים דמיון רב לתושביה ההרריים של מזרח גאורגיה.
קרבה נוספת של הכיסטים קיימת לבאצבים שמוצאם אף הוא מצפון הקווקז. למרות המוצא הקרוב ואזור ההגירה הקרוב מדובר בשתי קבוצות אתניות נפרדות.
תפוצה גאוגרפית
כיום קיימים שישה כפרים כיסטים בפנקיסי: דואיסי, דזיבּאחֶווי, ג'וקולו, שוּא, חאלאצאני, אומלו ובירקיאני. קהילת הכיסטים נותרה די קטנה ומפוזרת לאורך צפון-מזרח גאורגיה, אולם, בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה מספרם לפחות כפול, וזאת בהשפעת זרם הפליטים מצ'צ'ניה.
מערכת היחסים בין האוסטים המקומיים לבין הגאורגים והכיסטים אמנם מתוחה למדי כיום, יחד עם זאת נותרה שלווה בעיקרה. התושבים האוסטים מגלים אהדה לפליטים מצ'צ'ניה, שרואים בהם כמגיניהם מפני עושק של הכיסטים. התושבים האוסטים בפנקיסי, שחששו מפני הכיסטים, עזבו את בתיהם בפנקיסי והתיישבו מחדש בצפון אוסטיה. כיוון שבדרך כלל לא יכלו למכור את רכושם, הותירו אחריהם אדמות מעובדות ובתים שנבנו במהלך מאות בשנים. התושבים הכיסטים והפליטים הצ'צ'נים התיישבו בבתים שננטשו. כך, בדרך זו, הכפרים האוסטיים דוּמאסטוּרי, חאחלאצאני תחתית וצינוּבּאני התרוקנו מאוסטים במהלך 1998–2002.
היסטוריה
ההיסטוריה המוקדמת של הכיסטים איננה ברורה לגמרי, וישנם רק מעט מקורות המתארים את מסורתם, תרבותם וההיסטוריה שלהם. המקור ההיסטורי היחיד המצוי בידינו לגבי הקבוצה האתנית של הכיסטים באזור פנקיסי נמצא בעיתונות הגאורגית משנות השמונים של המאה התשע עשרה.
אחד ממשורריה הגדולים של גאורגיה, וז'ה פשבלה, הקדיש את האפוס "אלודה קטלאורי" ו"המארח והאורח" לסיפור הסכסוך הכיסטי-חבסורי, שהתפרץ במאות השמונה עשרה והתשע עשרה. יצירותיו מתארות את ההבדלים התרבותיים והדתיים בין שני העמים. שני העמים מגיעים לקרב פנים מול פנים זה מול זה. פשבלה מהלל את ההירואיות של שני העמים ומערער על ההגיון של הסכסוך ביניהם.
דת
רוב הכיסטים הם מוסלמים סונים, יחד עם זאת, עדיין נותר כיס קטן של נוצרים כיסטים בפנקיסי, תושתי וקאחתי. כיום מתפללים הכיסטים במקומות הקדושים של חבסורים ("ג'ווארי" - צלב) ומקריבים קורבנות לצלב אנאטורי, ליד הכפר החבסורי, שאטילי, הממוקם בגבול הגאורגי-צ'צ'ני. הצלב האנאטורי נחשב לקדוש גם בידי הצ'צ'נים במאיסטי ומלחיסטי. תושבי ההריים הגבוהים משני צדי צפון הקווקז חוגגים יחדיו חגיגות דתיות. אף על פי שהכיסטים מתפללים במסגד בכפר דואיסי, הם מתפללים גם במקומות נוצריים קדושים שכיום הרוסים. הכיסטים מתפללים גם בכנסיית גיאורגי הקדוש בכפר ג'וקולו וחוגגים חגיגות דתיות: אלאוורדובה במנזר אלוורדי שבקאחתי. הכיסטים חוגגים גם את התתרי גיאורגובה, גרסה מקומית ליום גיאורגי הקדוש.
מסורת
הכיסטים נשארו נאמנים למסורת ולמנהגים המשפחתיים שלהם, הם סירבו להיטמע בעמים הצפון קווקזיים האחרים כמו הצ'צ'נים והאינגושים. הם מגדירים את עצמם ככיסטים ורשמית הם מצהירים כי לאומיותם גאורגית. שפתם היא דו-לשונית צ'צ'נית וגאורגית.
הכיסטים מהווים את הרוב בכל הכפרים הכיסטיים בערוץ פנקיסי, עם יוצא מן הכלל של מספר משפחות גאורגיות שהגיעו לאזור זה מאוחר יותר. בצפון הקווקז, הצ'צ'נים ובמידה מסוימת האינגושים רושמים רשמית את שם האב בשמות המשפחה שלהם. הכיסטים אינם מיישרים קו עם מנהג זה. במקום זה, לאחר הגירתם לגאורגיה, החלו הכיסטים להוסיף את הסיומות הגאורגיות לשמות משפחתם, במיחוד הסיומת "-שווילי" (שמשמעותה "בן" או "ילד" בגאורגית), או לעיתים "-דזה" (שמשמעותו בגאורגית "בן") או "-אוּלי" (שמשמעותו: "צאצא של" או "שייך ל..."). בדרך זו נוצרו שמות המשפחה של הכיסטים.
אורח המתארח בחיק המשפחה זוכה לכבוד גדול. הגבר, בעיקר המבוגר במשפחה, יקבל את האורח. והוא ישוכן על ידו במקום מכובד בבית. האורח במשפחה אחת נחשב לאורחם של כל בני הכפר וזוכה לכבוד מכולם. מסורות אלו מקוימות בקפדנות גם כיום.
נורטה דה סנטנדר
נורטה דה סנטנדר (בספרדית: Norte de Santander) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא בצפון-מזרח קולומביה והוא גובל בוונצואלה בצפון ובמזרח, ובמחוז בויאקה וסנטנדר בדרום וססאר במערב.
המחוז משתרע על שטח של 21,658 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-1.4 מיליון תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא קוקוטה.
היסטוריה
בתקופה הפרה-קולומביאנית ישבו במקום מספר שבטי ילידים כמו בני הצ'יטררו והמוטילון. היישוב הספרדי של האזור החל באמצע המאה ה-16 עם הקמת העיר פמפלונה, לאחר מספר ניסיונות התיישבות שנכשלו בעקבות היתקלויות אלימות עם הילידים.
באזור בכלל ובעיר קוקוטה בפרט הייתה פעילות רבה במהלך המאבק לעצמאות מהאימפריה הספרדית והשנים הראשונות לאחר מכן. ב-1821 התרחש בקוקוטה קונגרס קוקוטה שבו הוכרז על הקמתה של רפובליקת קולומביה הגדולה (שכללה את שטחי קולומביה, ונצואלה, אקוודור ופנמה המודרניות) ותוקנה חוקת קוקוטה ששירתה את המדינה החדשה. ב-1828 התכנסה בעיר אקוניה, אף היא בשטחי המחוז העתידי, ועידת אוקניה, שמטרתה הייתה לבצע שינויים בחוקה, אך הוועידה פוצצה על ידי נשיא הרפובליקה סימון בוליבר ותומכיו, במה שהוביל בסופו של דבר לפיצול הרפובליקה ב-1830
לאחר פיצול הרפובליקה האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לפרובינציות אל פמפלונה ואוקניה, שבירותיהן היו הערים פמפלונה ואוקניה בהתאמה. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והוקמה מדינת סנטנדר, שכללה את שטחי מחוזות סנטנדר ונורטה דה סנטנדר העתידיים ונקראה על שמו של פרנסיסקו דה פאולה סנטנדר, מגיבורי העצמאות של קולומביה. תחילה בירת המדינה הייתה פמפלונה, כעבור זמן קצר היא הועברה לבוקרמנגה וב-1861 היא הועברה לאל סוקורו, שתיהן בשטחי מחוז סנטנדר העתידי. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים.
ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית, המדינה הפכה למחוז סנטנדר והבירה הועברה לבוקרמנגה. ב-1910 פוצלו מהמחוז שטחים שהפכו למחוז נורטה דה סנטנדר (שמשמעותו המילולית היא "צפון סנטנדר").
כלכלה
כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על מסחר ותעשייה, בעיקר בזכות הגבול עם ונצואלה, ובמידה פחותה יותר על כרייה, הפקת נפט (בעיקר באזור הרשות המקומית של טיבו) וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול של כותנה, אורז, טבק, קקאו, קנה סוכר, קפה וחיטה. כמו כן חבל קאטאטומבו שבצפון המחוז הוא מוקד מרכזי בקולומביה לגידול צמח הקוקה שממנו מופק הסם קוקאין.
חלוקה מנהלית
בדומה לחלק גדול ממחוזות קולומביה, יש למחוז חלוקה מנהלית נוספת מלבד החלוקה לרשויות מקומיות והוא מחולק לשישה אזורי משנה (Subregiones) כדלהלן:
ניקולאי דווידנקו
ניקולאי ולדימירוביץ' דווידנקו (ברוסית: Николай Владимирович Давыденкo; נולד ב-2 ביוני 1981) הוא טניסאי עבר רוסי. בשיאו דורג במקום ה-3 בעולם (ב-6 בנובמבר 2006) בדירוג הסבב ה-ATP. זכה ב-21 תארים יחידים ו-2 תוארי זוגות.
הישגיו הבולטים ביותר הם זכייה באליפות סבב המאסטרס העולמי בשנת 2009 והגעה לשלבי חצי הגמר בתחרויות הגראנד סלאם אליפות ארצות הברית הפתוחה (2006, 2007) וברולאן גארוס (2005, 2007). יש המכנים אותו "איש הברזל" משום שהשתתף ביותר טורנירים שנתיים מאשר כל טניסאי אחר, בדומה לטניסאי העבר הרוסי יבגני קפלניקוב. דווידנקו פרש ממשחק פעיל בשנת 2014.
חייו האישיים וילדותו
ניקולאי דווידנקו נולד ב-2 ביוני 1981 בעיר סוורודונצק שבאוקראינה (באותה עת חלק מברית המועצות) לזוג ולדימיר וטטיאנה דווידנקו.
בגיל 11 עזב את הוריו באוקראינה כדי לגור עם אחיו אדוארד בוולגוגרד שברוסיה שם נוצרו תנאים טובים יותר להפיכתו לשחקן טניס. בריאיון קצר סיפר דווידנקו את חוויותיו שם
בשנת 1999, כאשר היה בן 18, קיבל דווידנקו אזרחות רוסית ומאז הוא מייצג את רוסיה. קצת לפני גביע דייוויס של שנת 2006 התחתן עם חברתו אירנה שליוותה אותו בנסיעותיו במשך שלוש שנים וכיום חזרה לגור בוולגוגרד.
קריירת הטניס
דווידנקו החל לשחק לקראת גיל 7 עם אחיו אדוארד שהיה אז שחקן מקצוען סביר. במהלך תקופת נעוריו בטניס עבר יחד עם אחיו לסאלמט שבגרמניה על מנת לפתח את כישרונו בטניס ולשחק ביותר טורנירים. דווידנקו הפך למקצוען לקראת סוף שנת 1999.
2000
בשנת 2000 שיחק בעיקר בטורנירי פיוצ'ר ואף זכה בתואר אחד והגיע לשלושה גמרים. את הופעת הבכורה שלו בטורניר ATP עשה באמסטרדם שם הגיע לחצי הגמר, לאחר מכן באוגוסט זכה בתואר הצ'אלנג'ר הראשון שלו במנשנגלדבך, גרמניה.
2001
בשנת 2001 הצליח דווידנקו להתברג להגרלה הראשית של אליפות אוסטרליה הפתוחה ולרשום את הופעת הבכורה שלו בטורניר גראנד סלאם ואף הגיע לסיבוב השני לפני שנכנע למדורג ראשון, פטריק רפטר, בארבע מערכות. הופעה זו ליכדה את אורות הזרקורים בפעם הראשונה סביב דווידנקו והראתה לקהל הרחב את כישרונו הרב. כמה שבועות אחרי, בחודש פברואר, נפגע דווידנקו בגב התחתון במהלך טורניר בדאלאס ונעדר מהסבב במשך שישה שבועות. למרות זאת, לאחר הפציעה הוא חזר לזכות בשני תוארי צ'אלנג'ר באולם ואיסטנבול וסיים את העונה עם רבע הגמר בטורניר ה-ATP בבזל.
2002
ב-2002 המשיך דווידנקו להשתתף בטורנירי ATP וצ'אלנג'ר לסירוגין, ובלטו בהישגיו שני רבעי הגמר בבאסטאד ובווינה, כמו כן במשך שנה זאת קטף דווידנקו גם ארבעה תוארי צ'אלנג'ר.
2003
בשנת 2003 עשה דווידנקו את הצעד המשמעותי הראשון שלו בסבב, הוא פתח את העונה עם תואר ATP ראשון באדלייד כאשר בגמר הוא מביס את כריסטוף וליגן. כמה חודשים לאחר מכן קטף דווידנקו את תואר ה-ATP השני שלו באסטוריל (הראשון שלו על משטח החימר) כאשר הוא מנצח בגמר את אגוסטין קלרי, עונה זאת צברה עוד יותר תאוצה בהמשך בטורנירי החימר החשובים בברצלונה ובסנט פלטן בהם הגיע לרבע הגמר ולגמר בהתאמה. בסוף עונה מוצלחת זו נכנס דווידנקו לראשונה בקריירה שלו ל-50 המובילים בדירוג.
2004
מגמת ההתקדמות נמשכה בשנת 2004, בה זכה בשני תארים שנה שנייה ברציפות. רבע הגמר בטורניר המונטה קרלו מאסטרס סיים רצף מוצלח של 2–10 לדווידנקו, שבוע אחר כך זכה דווידנקו בתוארו השלישי בטורניר מינכן. באוקטובר זכה דווידנקו לראשונה בטורניר על אדמת מדינתו בטורניר מוסקבה (גם יחידים וגם זוגות יחד עם איגור אנדרייב). שנה זו הובילה בסופה את כניסתו לראשונה ל-30 המובילים.
2005
את 2005 התחיל דווידנקו עם הגעה לראשונה לרבע גמר טורניר גראנד סלאם באליפות אוסטרליה הפתוחה. במהלך עונת החימר זכה דווידנקו בתוארו החמישי בסנט פלטן עם ניצחון על השחקן הביתי הבכיר ממנו, יורגן מלצר. בהמשך העונה הוא המשיך ביציבותו החיובית והגיע לחצי הגמר בטורניר המבורג מאסטרס ובזכות זה נכנס לראשונה לטורניר הגראנד סלאם בצרפת הרולאן גארוס שם הפסיד למאריאנו פוארטה בחמישה סטים 3–6 7-5 6-2 4-6 4-6 כאשר בסופו של הטורניר התעוררה פרשה גדולה בה נחשד פוארטה בשימוש בחומרים אסורים. לאחר הרולאן גארוס דווידנקו דורג לראשונה ברשימת עשרת הטניסאים הבכירים. לקראת סוף השנה דווידנקו הגיע לרבעי הגמר בטורנירי המאסטרס בסינסינטי ופריס ובסופה של העונה המוצלחת ביותר שלו עד אז הצליח להיכנס לטורניר גביע המאסטרס בשאנגחאי בפעם הראשונה ואף להגיע לחצי הגמר, שם הוא נכנע לדוד נאלבאנדיאן. את השנה סיים כרוסי מס' 1 בסבב וכמחבט מס' 5 בעולם.
2006
לאחר ההתקדמות המהירה אל החמישייה הבכירה ב-2005, דווידנקו התייצב בה ב-2006 והמשיך להיות חלק ממנה. עם תחילתה של השנה חזר על ההישג משנה שעברה עם רבע גמר באליפות אוסטרליה הפתוחה שבו הפסיד רק לרוג'ר פדרר בארבעה סטים 4–6 6-3 6-7 6-7. כמו כן דווידנקו נתן עוד עונת חימר טובה עם גמר בטורניר אסטוריל ורבע גמר במאסטרס המבורג. ברולאן גארוס חזר על ההישג של רבע הגמר שנה שנייה ברציפות אך בווימבלדון הופתע והודח בשלב מוקדם. בהמשך העונה זכה בטורניר סופוט ולקח בפעם הראשונה טורניר אמריקני בניו הייבן. לאחר ניצחון זה בעונת המגרשים הקשים הגיע דווידנקו בפעם השנייה לחצי גמר טורניר גראנד סלאם באליפות ארצות הברית הפתוחה שם הפסיד לרוג'ר פדרר. את השנה סיים עם תואר שני במוסקבה ותואר ראשון בטורניר מסדרת המאסטרס בפריס. זמן קצר לאחר נישואיו באותה שנה, עזר דווידנקו לנבחרת הדייוויס הרוסית לזכות בגביע נגד נבחרת ארגנטינה. בשנה זו, שנת השיא בקריירה שלו, הוא סיים כמחבט מס' 3 בעולם.
2007
שנת 2007 התחילה עם עוד רבע גמר באליפות אוסטרליה הפתוחה עבור דווידנקו, השלישי ברצף, אך בעונת החימר לקח לדווידנקו הרבה זמן יחסית להיכנס לכושר ואליו הוא נכנס במיטבו בטורניר רומא מאסטרס שם נכנע בחצי הגמר רק ל"מלך החימר" רפאל נדאל במשחק מרתק שנגמר ב 6–7 7-6 4-6 לחובתו. לאחר מכן המשיך את העונה בצורה טובה עם חצי גמר נוסף ברולאן גארוס שם הפסיד שוב לרוג'ר פדרר 5–7 6-7 6-7. בווימבלדון הפתיע דווידנקו כאשר הגיע לשמינית הגמר על המשטח הפחות חזק שלו. בהמשך השנה, לקראת עונת המשטחים הקשים, נתן דווידנקו הופעות טובות בטורנירים בצפון אמריקה קנדה מאסטרס וסינסינטי מאסטרס בהם הגיע לרבע הגמר ולחצי הגמר בהתאמה. לקראת סופה של עונת המגרשים הקשים הגיע דווידנקו בפעם השנייה ברציפות לחצי גמר אליפות ארצות הברית הפתוחה] שם הפסיד בפעם ה-11 ברציפות לרוג'ר פדרר 5–7 1-6 5-7. את התואר היחידי שלו השנה קטף דווידנקו בטורניר הביתי במוסקבה (השביעי שלו בסה"כ).
לאור ההישגים ב-2007 נכנס דווידנקו לטורניר גביע המאסטרס בשאנגחאי בפעם השלישית, שם הפסיד לאנדי רודיק ולרוג'ר פדרר וניצח את פרננדו גונזאלס, מה שלא הספיק להעפלה לחצי הגמר. את השנה סיים כמחבט מס' 4 בעולם.
לאחר סוף עונת הטניס הרגילה (בין 30 בנובמבר ל-2 בדצמבר) היה דווידנקו שותף להפסד נבחרת רוסיה בגמר גביע דייוויס לארצות הברית בתוצאה 1–4 עם יכולת לא משכנעת מספיק במשחק הזוגות בו שותף.
2008
את 2008 פתח דווידנקו עם הפסד בחצי גמר טורניר דוחא לאנדי מארי הבריטי, אבל בהמשך נחלש והגיע להישגו הראשון רק בחודש מרץ, כשניצח את רפאל נאדאל וזכה בטורניר מיאמי מסדרת המאסטרס. בהמשך השנה זכה דווידנקו בטורנירים באוסטריה ובפולין, אבל כישלונות יחסיים בטורנירי המאסטרס הרחיקו אותו מצמרת הדירוג, ובספטמבר הוא ירד למקום השישי בעולם.
סגנון משחק
דווידנקו מאופיין בהפעלת לחץ מהקו האחורי אף על פי שהוא מוכשר גם בשאר טכניקות המשחק. התכונות המרכזיות אצלו (העולות בדרך כלל על יריביו) הן חבטות נמוכות, מהירות רגליים, יציבות משחק וחבטות החזרה מצוינות. המשחק מהקו האחורי של דווידנקו (כף יד וגב יד) מאופיין מבחינה טכנית בחבטות מוקדמות מאוד ממש עם פגיעת הכדור במשטח בדומה לאנדרה אגאסי. החבטה הטובה ביותר של דווידנקו היא גב היד כאשר יש ביכולתו לחבוט אותה על הישר, כמו כן חבטה קטלנית נוספת שלו היא חבטת האנגל (אשר דוחפת את היריב מחוץ למגרש). בעולם הטניס הוא ידוע כחובט הטוב ביותר בכדורים מהירים אשר אותם הוא פוגש מוקדם במיוחד וחובט לעיתים קרובות "ווינרים" (חבטות ללא מענה).
החסרונות הבולטים של דווידנקו הם הקושי שלו לסיים משחקים בהם הוא מוביל, חבטות ההגשה, חבטות וולי (יעף) ושינויים ביכולתו במהלך משחקים, חסרונות אלו בלטו בעיקר במשחקים חשובים אותם הוא הפסיד כמו בטורניר גביע המאסטרס ב-2006 בו הפסיד לג'יימס בלייק לאחר שהוביל במערכה.
ציוד משחק
נותנות החסות הרשמיות לדווידנקו היא חברת הטניס פרינס וחברת הביגוד איירנס. למשחקים הוא עולה עם תיק שישה תאים של פרינס, מחבט מדגם O3 של פרינס, נעלי פרינס וביגוד של איירנס.
פרשות ומחלוקות
בשנת 2008 פתח ה-ATP בחקירה בקשר למשחק בין דווידנקו למרטין ארגלו בטורניר סופוט בפולין באוגוסט השנה לאחר שכמות גדולה של מהמרים הימרו על ניצחון של ארגואלו השחקן הפחות בכיר בהרבה מבין השניים באתר ההימורים "בטפייר" הבריטי. באותו משחק, לאחר ניצחון מוחץ בסט הראשון 2–6, פרש דווידנקו מהמשחק בסט השלישי בטענה לכאבים ברגלו. החשדות התחילו בכך שעד לפני משחק זה דווידנקו הציג טניס מצוין והביס יריבים בכל שלושת הטורנירים עד אז (כולל בזה) וגם בתחילת משחק זה. החשדות להטיית משחק גברו עוד יותר כאשר אתר ההימורים נתן ל-ATP פרטים על תשעה מהמרים רוסים מבוססים כלכלית אשר היה בכוונתם להמר על הפסד של דווידנקו על סך 1.6 מיליון דולר ואף על שני אלמוניים שרצו להגדיל את ההימור על הפסד של דווידנקו לשבעה מיליון דולר. עקב הפרות חריגות מחוקי האתר הימורים אלו בוטלו ודווידנקו הפך לחשוד מרכזי בפרשה. בצל הפרשה שריחפה מסביבו הופיע דווידנקו באוקטובר לטורניר סנקט פטרבורג ברוסיה ובמשחקו נגד מארין צ'ליץ' במצב של 1–6 לזכותו במערכה הראשונה ו 5–7 לחובתו בשנייה, התחיל דווידנקו בצורה רעה את השלישית ולאחר שביצע טעות כפולה קרא לו השופט אליו שם הוא הזהיר אותו לאחר שטען שנראה כאילו הוא מנסה להפסיד בכוונה. באותה מערכה שלישית דווידנקו הובס 1–6 ונקנס על ידי ה-ATP ב-2,000 דולר בטענה "שלא התאמץ מספיק" בצעד נדיר וכמעט תקדימי מצידם. שבוע לאחר מכן בטורניר מאסטרס פריס טורניר בו זכה בשנת 2006 הובס דווידנקו 2–6 2-6 על ידי מרכוס באגדטיס וגם במשחק זה קרא השופט לדווידנקו ואמר "מה קרה עם ההגשה שלך ?, תגיש כמוני ואז הכדור ינחת במלבן הלבן. תיתן את כל מה שיש לך, ניקולאי", דבר שגרם לטניסאי מבוכה רבה. בתום ארבעה חודשי חקירה לא נמצאו ממצאים ודאיים וה-ATP טוען ש"המטרה שלנו היא לחבר את הנקודות בפרשה, זו לא חקירה נגד דווידנקו". באוגוסט 2008 הודיע ה-ATP כי החקירה הסתיימה ודווידנקו זוכה מכל אשמה.
מכון משפטי ארץ
מכון משפטי ארץ הוא כולל דיינות ומכון העוסק במחקר יישומי של המשפט העברי והלכות מדינה. הוא פועל בצמוד ליישוב עפרה מאז ה'תש"ס, ומטרתו מתן מענה תורני לשאלות העולות במשפט המודרני. המכון זכה בפרס כץ לשנת 2017.
הקמה וחזון
המכון הוקם על ידי הרב אבי גיסר (רב היישוב עפרה) ועל ידי הרב מיכאל בריס באלול תש"ס. שניהם עמדו בראש המכון, עד לעזיבתו של הרב בריס. בראש צוות המחקר של המכון עומד הרב ד"ר איתמר ורהפטיג. במסגרת המכון פועל כולל דיינות אשר מכשיר אברכים לקראת מבחני הדיינות של הרבנות הראשית לישראל. בראשות הכולל עומד הרב חיים בלוך.
מכון המחקר
צוות המחקר של המכון חוקר נושאים תורניים במטרה להפוך את המשפט העברי למערכת חיה ומתפתחת במדינת ישראל. המכון עוסק בשני תחומים עיקריים: דיני ממונות ותורה ומדינה.
דיני ממונות
המכון מפרסם דוגמאות חוזים באתר האינטרנט שלו, וכן מציע ייעוץ הלכתי לעריכת חוזים. החוזים באים לפתור בעיות רבות שקיימות בין החוק להלכה במסחר. חלקם הם בעיות של קניין שההלכה מצריכה מעשים מסוימים והחוק מסתפק בדיבור והסכמה. דוגמה לכך אפשר למצוא בקניית דירה, כאשר לפי ההלכה צריך לקנות בכסף, ובמציאות הקונה לא נותן למוכר אף מטבע, והחוזה אמור לפתור את הבעיה.
חוקרי המכון עונים לשאלות בנושא דיני ממונות שמתקבלות דרך אתר המכון ואתר מורשת. חלק מהתשובות שנכתבו פורסם במסגרת שני כרכי הספר שו"ת משפטי ארץ.
כמו כן, המכון מפרסם סקר המשפט העברי הבוחן את עמדות הציבור היהודי בישראל בנוגע למשפט העברי.
כנס הדיינים השנתי
המכון מקיים כנס דיינים שנתי בשיתוף עמותת הליכות עם ישראל. במרכז הכנס דיון סביב נייר עמדה שנכתב על ידי אחד מחוקרי המכון. בעקבות הכנס מתקבלת החלטת מדיניות שבדרך כלל מאומצת על ידי רשת בתי הדין ארץ חמדה גזית. עד לשנת תש"פ נידונו הנושאים הבאים:
ייעוץ חקיקה יהודי
נציגי המכון השתתפו בדיונים על החוקה בוועדות הכנסת תוך הצגת עמדת המשפט העברי, וכן הגישו חוות דעת לוועדת שרים לחקיקה שפורסמו באתר המכון.
אנשי המכון כותבים ניירות עמדה ומאמרים בנושאים אלה.
מחשבה מדינית יהודית
חוקרי המכון עוסקים בחקר המחשבה המדינית היהודית. במסגרת זו יצא לאור הספר "מדינה כהלכה" מאת הרב עדו רכניץ. הספר עוסק במבנה המשטר, ביחסים בין מוסדותיו השונים ובערכיו. הספר זכה בפרס הרב ישראלי לשנת 2016.
אתיקה צבאית יהודית
חוקרי המכון הרב ד"ר עדו רכניץ והרב אלעזר גולדשטיין הוציאו לאור ספר ובו ניתוח מסמך רוח צה"ל לאור המקורות היהודיים, אשר זכה בפרס הרב ישראלי לשנת 2013. בנוסף, פרסמו סדרת מאמרים בנושאי אתיקה צבאית בכתב העת מערכות.
מיקומו של המכון
המכון ממוקם במבנה בקצה היישוב עפרה, ונטען כי המבנה נרכש מבעליו הפלסטיניים באמצעות חברת 'אל וואטן', חברה בבעלות אמנה ומועצה אזורית מטה בנימין. הפלסטינים שהיו בעלי המקום טענו כי מעולם לא מכרו את המבנה, וכי מסמכי הרכישה זויפו. בקשת 'אל וואטן' לרשום את הבעלות במבנה בטאבו על שמה, נדחתה במנהל האזרחי בשל בעיות שהתגלו במסמכי הרכישה. תביעה שהוגשה בבית המשפט על ידי אל וואטן כנגד המנהל האזרחי, נדחתה ב-2013 על ידי בית המשפט.
הבדלה
הבדלה היא מצווה הנעשית במוצאי שבת ויום טוב. ההבדלה נעשית באמירת ברכה מיוחדת הנאמרת על גביע יין (או מיץ ענבים). תוכן הברכה הוא ההבדלה בין השבת לששת ימי המעשה, ימי החול, יחד עם הברכה על היין עצמו. במוצאי שבת כוללת ההבדלה אף ברכה על הבשמים ועל האש.
מהות ההבדלה
שני אופנים אפשריים למהות ההבדלה:
מהפוסקים עולה כאופן השני, שעניין ההבדלה הוא להבדיל את יום השבת מימות החול.
דיני ההבדלה
על פי ההלכה, מי שאמר הבדלה בתפילת ערבית, או לחלופין אמר "ברוך המבדיל בין קודש לחול", רשאי לעשות מלאכה לפני ההבדלה. אולם אסרו חכמים לאכול לפני ההבדלה.
על מה מבדילים?
הרמב"ם כותב שיש לומר את ההבדלה על יין ולא על לחם. עם זאת, הרמב"ם כותב: "יין שריחו ריח חומץ, וטעמו טעם יין-מקדשין עליו; וכן יין מזוג. ויין צימוקים, מקדשין עליו והוא שיהיו צימוקים שיש בהן לחלוחית, שאם ידרוך אותן ייצא מהן דבש. וכן יין חדש מגיתו, מקדשין עליו; וסוחט אדם אשכול של ענבים, ומקדש עליו בשעתו. מדינה שרוב יינה שיכר, אף על פי שהוא פסול לקידוש, מותר להבדיל עליו, הואיל והוא חמר המדינה."
בשולחן ערוך נכתב:
בשולחן ערוך הרב כתוב:
בעקבות זאת, כתבו חלק מהפוסקים, כמו ערוך השולחן, האדרת והציץ אליעזר, שניתן להבדיל על קפה ותה. פוסקים אחרים, כמו הרב עובדיה יוסף כתבו שניתן להבדיל רק על משקאות משכרים.
לגבי חלב, היו שהתירו ואחרים אסרו.
פיוטים
בחלק גדול מקהילות ישראל נהוג לשורר פיוט קודם ההבדלה. למשל, הפיוט "אֶעֱנֶה חֶלְקִי גַּם אָנִי" מאת גדול משוררי מרוקו רבי דוד בן חסין, שאילו מילות הבית הראשון שלו:
פיוט נוסף שנפוץ יותר והתקבל יותר אצל יהדות מרוקו הוא הפיוט אֲבָרֵךְ אֶת שֵׁם הָאֵל שחיברו רב בשם יוסף וחתם שמו בראשי החרוזים. ומיד לאחר הפיוט הזה, בעל־הבית מוזג את כוס ההבדלה ופותח בפיוט: ״אברך את שם האל״ שסימנו: יוסף.
ומנהג יהודי תימן לשורר את הפיוט הפותח בבית, שחיברו סעדיה וחתם שמו בראשי החרוזים. פיוט זה זכה לכמה סוגי לחנים אחד מהם התחבר על ידי הפייטן המפורסם לתהילה אביהו מדינה בן עדת יהדות תימן.
לפני ההבדלה נהוג לומר פסוקים שונים ותפילות להצלחת המעשים בשבוע הבא. פסוקים אלו משתנים בקרב הקהילות השונות.
לאחר פסוקים אלו נאמרות הברכות לפי סדר זה:
ברכת בורא פרי הגפן
היא הברכה הראשונה אשר לאחריה מסודרים שאר הברכות.
יש נוהגים (בעיקר בקרב קהילות ספרד) שכל הקהל פורץ בצחוק רם לאחר ברכה זו, בתור סגולה לשבוע משמח.
דיני הבשמים
לאחר ברכת הגפן, מברכים ברכת בורא מיני בשמים, ומריחים בעצים ושיחים שנותנים ריח טוב.
טעם הרחת הבשמים הוא מאחר שבשבת יש לאדם נשמה יתירה, ובמוצאי שבת היא מסתלקת, וכדי להשיב את נפשו תיקנו להריח ריח טוב.
אם אין לו בשמים, אינו חייב לחפש אחריהם, ומבדיל בלי ברכה זו.
דיני הנר
אם אין לו נר, אינו חייב לחפש אחריו, ומבדיל בלי ברכה זו.
ברכת הבדלה
לאחר ברכת ההבדלה שותה האדם שאמר את ההבדלה מהיין. יש נוהגים שאף אחרים טועמים מיין כמו בקידוש ויש הנמנעים מכך. יש גם הנוהגים לכבות את נר ההבדלה בשאריות היין, וכן טובלים את האצבע ומעבירים על העיניים, ויש הנמנעים מנוהג זה בשל הטענה שאין זה מכובד לעשות כך.
ראשי התיבות של הברכות הם יבנה (יין, בשמים, נר, הבדלה). הסדר של הברכות הוא במעלה הראש, מהיין שנכנס לפה, הבשמים אותם מריחים באף, האש שרואים בעין וההבדלה שנעשית במוח. בגמר ההבדלה, יש נוהגים לשיר את הפיוט המבדיל בין קודש לחול, וזמירות נוספות.
בתקופות קדומות היה נהוג לערוך השבעות למלאכים, לאחר ההבדלה. אולם הרב יעקב עמדין ביטל לגמרי נוהג זה.
הבדלה במוצאי חג
במוצאי חג שאינו מוצאי שבת אומרים רק את הברכה על היין וברכת ההבדלה, ומדלגים על ברכת הבשמים, משום שביום טוב אין "נשמה יתרה" כבשבת, וכן מדלגים על ברכת האש (שנבראה במוצאי השבת ואינה אסורה ביום טוב). יש שנוהגים לדלג על הפסוקים הנאמרים לפני ההבדלה. במוצאי חג שהוא גם מוצאי שבת מבדילים כמו בכל מוצאי שבת.
הבדלה במוצאי יום הכיפורים
במוצאי יום הכיפורים (שאיננו מוצאי שבת) יש להשמיט רק את הברכה על הבשמים אך את הברכות על היין, האש וההבדלה אומרים. בנוסף, בניגוד למוצאי שבת, ניתן לברך דווקא על אש שדלקה קודם יום הכיפורים, ולא על אש שהודלקה במוצאי יום הכיפורים. אם אין נר כזה בנמצא מדלגים גם על ברכת האש.
לדעת השולחן ערוך, אין לברך על הבשמים במוצאי יום כיפור אפילו כשחל יום כיפור בשבת. לדעת המשנה ברורה, יותר נכון לברך על הבשמים במוצאי יום כיפור שחל בשבת. יש נוהגים פשרה, שמברכים על הבשמים, אבל לפני או אחרי ההבדלה, כדי שלא ייחשב להפסק באמצע ההבדלה אם אינו חייב לברך על הבשמים בהבדלה זו.
הבדלה במוצאי שבת שחל בתשעה באב
כאשר תשעה באב חל במוצאי שבת (או שחל בשבת ונדחה למוצאי שבת) אין מבדילים במוצאי שבת שכן לא ניתן לשתות את היין בשל הצום אך מברכים את ברכת מאורי האש בלבד. במוצאי תשעה באב, לאחר צאת הצום מבדילים על הכוס ומברכים את ברכת היין וברכת המבדיל בלבד.
דין יקנה"ז
דין מיוחד הוא כאשר חל חג במוצאי שבת. מצד אחד, כיוון שמדובר בחג יש לומר קידוש של חג, אך מצד שני כיוון שמדובר במוצאי שבת יש גם לומר הבדלה. ישנו סדר מיוחד הנהוג במצב כזה והוא שילוב של קידוש עם הבדלה ביחד. סדר זה נעשה אך ורק כאשר החג הוא במוצאי שבת. אם לעומת זאת החג חל ביום שישי והשבת היא במוצאי החג אין עושים הבדלה בקידוש של ליל שבת, כיוון שהשבת קדושה יותר מן החג. סדר הברכות: ברכת היין, ברכת הקידוש, ברכת האש, ברכת הבדלה (בנוסח מיוחד, ראו להלן) וברכת שהחיינו. ראשי התיבות יקנה"ז מייצגים סדר זה: יין, קידוש, נר, הבדלה, זמן (ברכת שהחיינו וקימנו והגיענו לזמן הזה). בגמרא מוסבר שאין בכך בעיה של אין עושין מצוות חבילות חבילות משום שההבדלה והקידוש נחשבים לדבר אחד.
נוסח ברכת ההבדלה בסדר יקנה"ז:
הבדלה בתפילה
במוצאי שבת וחג נהוג גם לאמר הבדלה בתפילה. במשנה במסכת ברכות יש מחלוקת היכן לאמר את ההבדלה בתפילה. תנא קמא אומר, וכך נפסק להלכה, שיש לאומרו בברכת "חונן הדעת" כי החכמה היא זאת שמאפשרת לבן האדם להבדיל בין דברים. רבי עקיבא לעומת זאת אומר שההבדלה מספיק חשובה כדי לאומרה בברכה מיוחדת בפני עצמה מיד אחרי שלוש הברכות הראשונות. רבי אליעזר אומר שיש לומר את ההבדלה בברכת "מודים" שהיא בסוף תפילת שמונה עשרה.
נוסח ההבדלה בתפילה
במוצאי שבת רגילה אומרים נוסח המתחיל ב"אתה חוננתנו". כאשר מוצאי שבת חל ביום טוב, אומרים נוסח מיוחד המתחיל ב"ותודעינו". נוסח זה תוקן על ידי רב ושמואל בבבל ונוסחו המקורי הוא: "ותודיענו ה' אלהינו את משפטי צדקך ותלמדנו לעשות חקי רצונך ותנחילנו זמני ששון וחגי נדבה ותורישנו קדושת שבת וכבוד מועד וחגיגת הרגל בין קדושת שבת לקדושת יום טוב הבדלת ואת יום השביעי מששת ימי המעשה קדשת". במהלך הדורות נעשו שינויים בנוסח. יש משערים שאחד השינויים, התוספת "הבדלת וקדשת את עמך ישראל בקדושתך", הצליח להשתרבב לגמרא מתוך הסידור, שכן התוספות (פסחים ק"ד) ציינו שנוסח זה לא נמצא בגמרא שלהם.
בנוסח אשכנז ונוסח ספרד נוסף לנוסח ותודיענו גם: "ותבדל ה' אלוקינו בין קדש לחול בין אור לחושך בין ישראל לעמים בין יום השביעי לששת ימי המעשה". מדובר בתוספת מאוחרת שכן נוסח זה לא נמצא בגמרא, במשנה תורה, בסדר רב עמרם גאון, בסידורים כתבי יד ובנוסחי התפילה של שאר עדות ישראל. התוספת נעשתה על מנת שנוסח "ותודיענו" יכיל את כל ה"הבדלות" המצויות בנוסח הרגיל למוצאי שבת (בין קודש לחול, בין אור לחושך וכו').
תהילים כ"ב
למנצח על אילת השחר הוא מזמור בתהילים (מזמור כ"א בנוסח תרגום השבעים ובוולגטה), הקרוי על שם הפסוק הפותח אותו.
תוכן המזמור
המשורר מקונן על צרותיו בפני האל, ומבקש את עזרתו. בפרט, מוטיב חוזר במזמור הוא הקריאה להשגחה פרטית שתציל את המחבר, ואז הוא יוכל לחזור ולהלל את האל.
ביהדות
חז"ל מייחסים את התפילה לדוד המלך (המופיע כמחבר המזמור במפורש), ואולי גם לאסתר המלכה:
בליטורגיה היהודית
כמה פסוקים מתוכו שובצו בתפילת שחרית של כל יום.
בנצרות
בברית החדשה הרמזים רבים למזמור, בעיקר במהלך צליבת ישו, שם דורש הכתוב את הנאמר במזמור כמוסב על הצלוב:
פסוק כ"ג מצוטט מפיו של ישו באיגרת אל העברים:.
מצב מטסטבילי
בתרמודינמיקה, מצב מטסטבילי או מצב יציב למחצה הוא מצב במערכת תרמודינמית בעל זמן מחצית חיים קצר מאוד ביחס למצבים אחרים, יציבים, במערכת. האנרגיה של מצב מטסטבילי היא מינימום מקומי אך לא מינימום מוחלט של המערכת.
בדוגמה יומיומית, מצב מטאסטבילי דומה לערמה לא יציבה של חפצים: הערמה עלולה ליפול עקב כל מגע קל, או סתם ליפול מעצמה. כאשר החפצים בערימה האנרגיה גבוהה מאוד אך היא במינימום מקומי, כי אפשר לנדנד אותה בעדינות רבה והיא תישאר עומדת. כאשר כל החפצים נפלו לרצפה הם במצב יציב, כי האנרגיה שלהם במצב הנמוך ביותר במערכת.
דוגמה קלאסית למצב תרמודינמי מטאסטבילי היא קירור-על: כאשר מקררים מים מזוקקים במקפיא הם יכולים להתקרר הרבה מעבר לטמפרטורת הקיפאון, אך כל מגע קל מקפיא את המים באופן מיידי.
בתורת הקוונטים
בתורת הקוונטים מצבי האנרגיה הם בדידים, כלומר אנרגיה של חלקיק יכולה להיות אחת מסדרה של ערכים. המצב בעל האנרגיה הנמוכה ביותר נקרא מצב היסוד של המערכת, שאליו היא תגיע לאחר זמן מספיק ארוך. לשאר המצבים יש זמני חיים שונים.
פליטה רדיואקטיבית
גרעין של אטום רדיואקטיבי נמצא במצב מטאסטבילי: זמן מחצית החיים שלו ארוך מספיק כדי להתקיים כחומר בפני עצמו, אך בהדרגה הגרעינים מתפרקים למצבים יציבים יותר. בפליטה רדיואקטיבית סך האנרגיה של התוצרים נמוכה יותר מהאנרגיה של הגרעין המקורי. לעיתים המצב החדש הוא גם מטסטבילי והגרעין מתפרק בשרשרת תגובות, שבסופה מתקבל המצב היציב בעל האנרגיה הנמוכה ביותר.
היפוך אוכלוסייה
היפוך אוכלוסייה הוא מצב תרמודינמי שבו מרבית האטומים במערכת הם במצב קוונטי מטסטבילי בעל אנרגיה גבוהה. מצב זה הכרחי למשל כדי ליצור לייזר. כדי להגיע למצב היפוך משתמשים ברמה מטסטבילית עם זמן חיים קצר בהרבה מהרמה המבוקשת, ועם אנרגיה גבוהה יותר מהרמה הגבוהה המבוקשת (פעולה הנקראת שאיבה קוונטית). האלקטרונים נופלים מהר מאוד מהרמה היותר גבוהה לרמה המבוקשת, ונשארים בה מספיק זמן ליצירת פליטה מאולצת.
יהלומים לנצח (סרט)
יהלומים לנצח (אנגלית: Diamonds Are Forever) הוא סרט שיצא ב-1971, השביעי בסדרת סרטי הריגול ג'יימס בונד, השישי שבו מכבב שון קונרי בתור מרגל ה-MI6 הבדיוני ג'יימס בונד והסרט הרשמי האחרון בו גילם קונרי תפקיד זה. הסרט מבוסס על ספר בעל אותו שם מאת איאן פלמינג, והוא השני מבין ארבעת סרטי ג'יימס בונד שבוים על ידי גאי המילטון. בסיפור בונד מתחזה למבריח יהלומים במטרה לחדור לטבעת המבריחים, ומגלה במהרה תחבולה של אויבו הוותיק והמושבע בלופלד, המתכנן לדרוש כופר מהעולם בעזרת לוויין לייזר גדול שיבנה בעזרת היהלומים.
הסרט נחל הצלחה מסחרית, אבל טון הקאמפ ההומוריסטי התקבל בדעות מעורבות מהמבקרים.
עלילה
בחשד שהיהלומים הדרום האפריקאים כנראה נצברים כדי להוריד מחירים בעזרת הצפת השוק, ומשוכנע שבלופלד מת, M (ברנארד לי) פוקד על בונד להתחזות למבריח פיטר פרנקס ולחשוף את טבעת המבריחים. בינתיים, משרתי בלופלד מר ויינט (ברוס גלובר) ומר קיד (פוטר סמית') הורגים באופן שיטתי כמה מבריחי יהלומים שמעורבים בטבעת. מתחזה לפרנק, בונד מטייל לאמסטרדם בשביל לפגוש את אשת הקשר של פרנק, טיפאני קייס (ג'יל סנט ג'ון), בדירתה שם הוא צריך לאסוף את היהלומים. עם זאת, פרנק האמיתי מגיע גם הוא לטיפאני. בונד הורג אותו ומחליף תעודות זהות כדי לגרום לכך להראות כאילו פרנק הוא בעצם ג'יימס בונד. אחרי כן השניים מבריחים את היהלומים ללוס אנג'לס, ומחביאים אותם בתוך גופתו של פרנק.
בשדה התעופה בונד פוגש את חברו מה-CIA פליקס לייטר (נורמן בורטון) ומעביר את הגופה לסלומבר בע"מ, בית הלוויות שם הגופה נשרפת והיהלומים מועברים למבריח הבא, שאדי טרי. בונד (כשהוא עדיין מתחזה לפרנק) אוסף את עמלת חמישים האלף דולר בתמורה להברחת היהלומים אבל מסיק שהכסף מזויף לאחר שווינט וקיד מנסים לרצוח אותו (ולהרוס את הכסף המזויף) במשרפה של סלומבר. כאשר טרי וסלומבר מוצאים שהיהלומים בגופת פרנק היו מזויפים (נשתלו על ידי בונד וה-CIA), הם מצילים את בונד מהשרפה ודורשים שבונד ישלח את היהלומים האמיתיים למען חמישים אלף דולר אמיתיים.
בונד אומר ללייטר לשלוח את היהלומים האמיתיים באונייה בזמן שהוא נרגע בלאס וגאס בבית וויט (Whyte House), מלון-קזינו בבעלות הבליונר ווילארד וויט (ג'ימי דין), שם טרי עובד כקומיקאי. שם, בונד מגלה שטרי נרצח על ידי ווינט וקיד, שלא ידעו שהיהלומים היו מזויפים.
בונד הולך לשולחן הקראפס בקזינו. הוא מראה בכוונה לברט סקאסבי (עוזרו של ווילארד וויט ומנהל ההימורים של הקזינו) את המעטפה של סלומבר שמכילה את חמישים האלף דולר המזויפים בשביל להשתמש בה כערבות להימורים. בונד במהרה פוגש אישה סטגנלית בשם פלנטי או'טול (לאנה ווד). היא מעודדת אותו כשהוא מהמר ו"זוכה" בחמישים אלף דולר בשולחן הסקראפס - הדרך המושלמת להלבין את התשלום האמיתי להברחת היהלומים, ואז (בסצנה מחוקה) הם סועדים ביחד. או'טול מזמינה את עצמה לחדרו, אבל אחרי שהיא לא לבושה, היא נזרקת במהרה מהחלון לבריכת המלון מאחד עובדי סלומבר בע"מ. המבריחים שבאו בשביל היהלומים האמיתיים נמצאים כבר בחדר. הם עוזבים את בונד בשביל לבלות את שאר הלילה עם טיפאני קייס. (בסצנה מחוקה אחרת, אוטול חוזרת לחדרו של בונד ואוספת את בגדיה. היא רואה את בונד וטיפאני במיטה ביחד, ולוקחת כרטיס מארנקה של טיפאני, שאחרי זה מופיע בביתה של טיפאני.) טיפאני מנסה לגרום לבונד לגלות את מיקומם של היהלומים האמיתיים בעזרת הצעתה לעזור לו לגנוב את היהלומים האמיתיים לעצמם. בונד מעמיד פנים שהוא נכנע ומסדר לה את החזרת היהלומים בקזינו 'Circus Circus Las Vegas'.
בקרקס, טיפאני אוספת את היהלומים בבובת חיה, לא מודעת שהיא תחת מעקב של פליקס לייטר ואנשיו, אבל היא בוגדת בעסקתה עם בונד ובורחת, ומעבירה את היהלומים למבריח הבא. כשטיפאני חוזרת למקום מגוריה המבצעיים, היא מגלה שבונד ממתין לה שם ומוצאת את גופתה של או'טול בבריכת השחייה (שנהרגה כנראה על ידי מר ווינט ומר קיד כשהיא זוהתה בטעות כטיפאני). כאשר צלחה את ניסיון ההתנקשות בחייה, טיפאני המאופקת בתחילה מספרת לבונד איפה היהלומים. בונד וטיפאני עוקבים אחר בובת החיה, אשר נלקחת מלוקר בשדה התעופה בידי סבל הנותן אותה לסקסבי, שנוסע איתה בטנדר. בתחנת הדלק המקוימת, סקסבי מחליף מכוניות עם איש אחר שלוקח את הטנדר עם היהלומים. טיפאני גורמת להסחה שמאפשרת לבונד להתגנב לתוך הטנדר שנוסע לעבר מתקן מרוחק מחוץ לעיר.
מתחזה לעובד מעבדה, בונד נכנס ליעד הנראה של היהלומים - מעבדת מחקר בבעלות ווילארד וויט, שם הוא מוצא איש אחר, המומחה להשתברות הלייזר פרופסור ד"ר מטס (ג'וסף פורסט), בונה לוויין. כאשר כיסויו נחשף על ידי עובדת המעבדה האמיתי שאליו הוא התחזה, בונד בורח בעזרת גנבת רכב ירח, ואחרי כן אופנוע הונדה ATC90, ומתאחד עם טיפאני במרדף מכוניות עם האבטחה והמשטרה המקומית. הם מגיעים לביתו של וויט שם בונד מטפס לקומות העליונות בשביל להתעמת עם וויט. בפנים, 007 מתעמת עם שני כפילי בלופלד במקום שמשתמשים בטלפון משוכלל כדי להסוות את קולם בשביל להתחזות לוויט. באי ידיעה איזה כפיל להרוג, בונד בועט בחתולו של בלופלד, אשר רץ לידיו של אחד הכפילים - אותו בונד הורג. עם זאת, בונד בוחר באיש הלא נכון, והורג כפיל.
בונד נהייה מחוסר הכרה ולאחרי כן מושאר למות בתוך קו צינורות בידי ווינט וקיד. הוא בורח ומתקשר לבלופלד, מתחזה לאחד מעובדי וויט (ויד ימינו של בלופלד), ברט סקסבי. הוא מגלה את מיקומו של וויט ומציל אותו, אבל בו בזמן בלופלד חוטף את קייס כשהוא ברוח ממלון בית וויט. בעזרתו של וויט, בונד נוסע למעבדה וחושף את תוכניתו של בלופלד ליצור לוויין לייזר בעזרת היהלומים, שכרגע נמצא בחלל. בלופלד הורס כלי נשק גרעיניים בארצות הברית, ברית המועצות ובסין, ואז מציע מכירה פומבית בינלאומית לעליונות גרעינית.
וויט מזהה אסדת קידוח מעבר לחופי באחה קליפורניה כמקום פעולתו של בלופלד. כשמגיע לאסדה, בונד מחליף את הקלטת המכילה את הקודים ששולטים בלוויין בקלטת מוזיקה, ונותן את הקודים לטיפאני שחייה שם כבת ערובה. עם זאת, כשהיא מנסה להיות לעזרה, היא מחליפה שוב את הקלטות, ונתפסת כשהיא מנסה לתקן את טעותה ונשלחת להצטרף לבונד בגשר. בנקודה זו, פליקס וה-CIA כבר החלו מתקפת הליקופטרים מול אסדת הקידוח. טיפאני מצליחה לברוח בין הכאוס ומתאחדת עם בונד. בלופלד מנסה לברוח במיני-צוללת, אבל בונד משיג שליטה עליה, ומרסק את הצוללת לתוך חדר הבקרה, מביס את בלופלד והורס את מתקן השליטה בלוויין ביחד עם שאר הבסיס.
בסצנה האחרונה, בונד וטיפאני פונים הביתה בספינה, שם ווינט וקיד עולים לסיפון - מתחזים כמלצרים. בונד רואה את תכסיסם, שורף את קיד ומפוצץ את ווינט כאשר הם מנסים לרצוח אותו. הסרט נגמר כאשר טיפאני שואלת את בונד איך הם יכולים להשיג את היהלומים מלוויין הלייזר, כאשר הם רואים ניצוץ בשמי הלילה כשהלוויין ממשיך בתנועתו בחלל.
הפקה
המפיקים, שרצו לשחזר את הצלחת הסרט השלישי בסדרה גולדפינגר, החתימו את במאי הסרט גאי המילטון. במאי אחר בסדרה, פיטר האנט, הוזמן גם הוא להיות שותף. האנט ביקש לדחות את ההפקה בשל אילוצים, אך המפיקים סירבו והמילטון ביים לבדו. תסריט הסרט החל להיכתב על ידי ריצ'רד מייבאום עוד בזמן צילומי הסרט הקודם, "בשרות הוד מלכותה". השחקן ג'ורג' לייזנבי היה אמור לשחק את בונד בסרט, לאחר שהוחתם לשבעה סרטים, אך הוא עזב בתום הפקת סרטו הראשון בסדרה, על פי עצת הסוכן שלו. לאחר שנבחנו מספר אלטרנטיבות, הסכים השחקן שון קונרי לשוב ולשחק בסרט, על אף שהכריז על פרישה. בתמורה, קיבל תשלום של כ-1.25 מיליון לירות שטרלינג ויכולת לבחור באילו הפקות של יונייטד ארטיסטס לשחק.
הצילומים החלו ב- 5 באפריל 1971 והסתיימו ב-13 באוגוסט. רוב הסרט צולם בארצות הברית – בעיקר בלאס וגאס ובלוס אנג'לס, וסצינות אחדות צולמו באמסטרדם, בפרנקפורט ובצרפת. הצילומים ב"דרום אפריקה" נעשו למעשה במדבר בנבדה. צילומי האולפן נעשו בלונדון. הצילומים בלאס וגאס נערכו במלונות שונים, רובם בבעלותו של הווארד יוז. התאורה הרבה במלונות ביטלה את הצורך בתאורה מלאכותית. בזמן הצילומים בעיר קונרי הרבה להמר, ואף עיכב צילומי סצנה, כי אסף את זכיותיו.
שחרור הסרט וקבלתו בציבור
הסרט שוחרר ב-14 בדצמבר 1971. הוא הצליח להשיג רווחים של כ-116 מיליון דולרים בכל העולם, מתוכם 43 מיליון בארצות הברית. האתר Rotten Tomatoes נתן דירוג של 67% לסרט.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר על הסאונד הטוב ביותר, אך הפסיד לכנר על הגג.
בית החלוצות (תל אביב)
בית החלוצות, הידוע גם בשם בית ליגת נשים, הוא מבנה ברחוב המלך ג'ורג' בתל אביב שהוקם כבית חלוצות. המבנה והמתחם שבו הוא שוכן תוכנן בידי אלזה גדעוני והוקם בשנים 1935–1936.
היסטוריה
גדעוני הוזמה להשתתף ואף זכתה בתחרות לתכנון "בית החלוצות" ברחוב המלך ג'ורג' בתל אביב, מוסד של ליגת נשים למען ישראל, שנועד לספק מגורים בעיר לנשים רווקות - עולות חדשות ופועלות, אותו תכננה עם שותפה אליעזר צייזלר. מתחם בית החלוצות הכיל חמישה מבנים מלבניים, שלושה מהם מחוברים ביניהם. בקומת הקרקע מוקמו אולם הרצאות, מחסנים, חדרי לימוד, ספרייה, חדר אוכל ומטבח. בקומה העליונה היו 25 חדרי מגורים, מכולם הייתה גישה למרפסת פתוחה מקורה בגגון, ההולמת את מזג האוויר המקומי.
האתר הוקם בשנים 1935–1936 ונחנך ב-30 באוגוסט 1936.
תוכניות הבניין פורסמו כחלק מפרסומי הביתן הארץ-ישראלי בתערוכה העולמית של פריז (1937).
לנשים שהתגוררו בבית החלוצות ניתנה בו הכשרה מקצועית. פרי עבודתן נמכר בשוק שנתי שנערך במקום.
בשנת 1947 נבנתה לבניין קומה נוספת, ודווח שעוברות בו כאלף עולות חדשות בשנה.
קפטן קראנץ'
קפטן קראנץ' (אנגלית: Cap'n Crunch) הם דגני בוקר המורכבים מגרעיני תירס ושיבולת-שועל ממותקים אשר הוצגו לראשונה בשנת 1963.
הדמות של החברה הוא דמות של רב חובל בשם קפטן קראנץ' (שמו המלא: הוריציו מגלן קראנץ').
יש גם קפטן קראנץ׳ עם חמאת בוטנים ושוקולד.
עיצורים מחוככים
עיצורים מחוּכָּכים הם עיצורים המופקים באמצעות חסימת זרם האוויר בחלל הפה, ושחרורו האיטי תוך הפקת צליל חיכוך, אלו הם למעשה שני עיצורים הנהגים כעיצור אחד כאשר הראשון סותם והשני חוכך.
ישנה הבחנה בין רצף של עיצור סותם וחוכך לבין עיצור מחוכך בכך שברצף העיצורים סותם-חוכך ישנו שחרור אוויר עם הגיית הסותם ואילו בעיצור מחוכך החלק הסותם חסר שחרור אוויר בפני עצמו, לדוגמה: תשואה, צואה. כאשר מופיעים בטבלה שני עיצורים באותה משבצת, הימני קולי והשמאלי אטום.
עיצורים מחוככים בעברית
בעברית קיימים שלושה מתוך ארבעת העיצורים המחוככים הנפוצים ביותר.
מטקות
מטקות הוא משחק כדור ישראלי מטיפוס המסירות, המיועד לשני משתתפים או יותר.
מטרת המשחק
מטרת המשחק להתמסר בכדור גומי חלול באמצעות מחבטים עגולים בלבד במשך זמן רב ככל האפשר, בעוצמת חבטה גבוהה ומבלי שהכדור ייפול לקרקע. לשם כך, במשחק מתקדם נהוג כי שחקן אחד תפקידו תוקף ושחקן שני מגן. לרוב אין במשחק מנצח או מפסיד.
כלי המשחק
במשחק משתמשים במטקה ובכדור גומי.
המטקה
ישנן מטקות אשר מתמחות בהגנה/התקפה.
המחבטים עשויים מעץ, פלסטיק או סיבי פחמן. במטקות מקצועיות פנים המטקה הוא חלול וזה כדי שהמטקה תהיה מעט גמישה. ידית המחבט עטופה על פי רוב בשתי חתיכות פלסטיק המעבות אותה והופכות אותה נוחה להחזקה. הן המשחק והן המחבטים מכונים "מטקות".
הכדור
הכדורים נבדלים במקדם האלסטיות שלהם וככל שהכדור אלסטי יותר הוא מאבד פחות אנרגיה בהתנגשות עם המטקה. האלסטיות מדורגת לעיתים על פי נקודות צבעוניות על הכדור- צהובה, ירוקה או אדומה, בסדר עולה של מקדם אלסטיות.
היסטוריה
מקור המשחק הוא בישראל ואף יש המכנים אותו הספורט הלאומי של ישראל, אך משחקים אותו גם בברזיל, איטליה ויוון. בשנים האחרונות משחקים מטקות חוף מקצועי.
מקור השם
מקור השם הוא מהמילה מַדַקָּה בערבית, שפירושה הוא עלי. צורת המטקה, המורכבת מידית שבסופה חלק מעוגל, היא בעלת דמיון לעלי. בנוסף הפעולה של נקישה קצובה קיימת בערבית בשורש ד-ק-ק, והנקישה הקצובה המאפיינת את המשחק מביאה אף היא לשם "מדקה".
מוזיאון המטקות
"אמנון הנשיא", מוותיקי שחקני המטקות, הפך את ביתו בתל אביב ל"מוזיאון המטקות" היחיד בעולם. בין המוצגים המיוחדים נמצאות מטקות משיש, מקרמיקה, מפסיפס ומצדפים, מטקות מאלופי יוון, מאורי גלר, מטקות בצורת שעון ומטקות מצוירות.
יחזקאל אטלס
ביוגרפיה
נולד בעיירה רווה מזובייצקה במערב האימפריה הרוסית (כיום נמצאת העיירה בתחומי פרובינציית לודז' בפולין). למד רפואה בצרפת ובאיטליה ובסיום הלימודים חזר לפולין. בשנת 1939, עם פלישת הצבא הגרמני לפולין, נמלט עם הוריו ואחותו למזרח פולין, לשטח שנכבש על ידי הצבא האדום. בקיץ 1941 פלש הצבא הנאצי לברית המועצות והעיירה בה שהה יחזקאל אטלס עם משפחתו נכבשה. הם הוחזקו בגטו במשך כחמישה חודשים ולאחר מכן נרצחו על ידי הגרמנים. יחזקאל, כרופא, הושאר בחיים ונשלח לטפל באיכרי הסביבה. הוא התגורר בגטו דרצ'ין.
בקיץ 1942, ערכו הגרמנים ומשתפי הפעולה המקומיים מבצע לחיסול הגטו. אטלס עם קבוצה של יהודים צעירים הצליח להימלט מהגטו ליערות הסביבה. שם הוא ארגן מהם יחידת פרטיזנים.
יחד עם הד"ר יוסף רקובר הקים אטלס בית חולים שדה. בית החולים שירת יהודים ופרטיזנים רוסים גם יחד
יחידתו של אטלס, שמנתה כ-120 יהודים, חברה אל גדוד פרטיזנים סובייטי. כדי להוכיח את יכולת יחידתו למפקדים הסובייטים, הוא הוביל את לוחמיו להתקפה על בסיס משטרה בלארוסית (משטרת משתפי הפעולה עם הנאצים) בדרצ'ין. למרות חימושם הדל הצליחו אטלס ולוחמיו להשתלט על הבסיס ולחסל 44 משתפי הפעולה. בהתקפה תפסו שלל רב - רובים ותחמושת, מה שאפשר להם להמשיך במאבק. בתחילת ספטמבר 1942 ערכה פלוגתו של אטלס מספר התקפות על קו רכבת לידא - הורדנה. הפרטיזנים פגעו בקווי הרכב ואף פוצצו רכבת, שהובילה הספקה לכוחות הגרמנים. באוקטובר 1942 ערכו התקפה על הגרמנים בעיירה ז'טל והרגו 30 גרמנים. מבצעיו הקרביים של יחזקאל אטלס, מעשי הנקם שלו ודמותו, עשו רושם רב על הפרטיזנים היהודים והלא-יהודים באזור כלו. ב-5 בדצמבר 1942 נפצע אנושות בקרב עם הגרמנים ונפטר כעבור כמה שעות. חבריו קברו אותו מהר באחת הביצות.
ביוני 2008 הועברו עצמותיו של יחזקאל אטלס ממקום קבורתו בביצות אל בית העלמין היהודי בז'טל. יחזקאל אטלס נקבר בטקס צבאי מלא עם משמר כבוד של חיילים בלארוסים. הוא נקבר בסמוך לקבר אחים, בו קבורים יהודי ז'טל שנספו בשואה.
נטע ברזילי
ביוגרפיה
ברזילי נולדה, גדלה והתחנכה בהוד השרון כבת אמצעית, ולה שני אחים. אחיה הגדול הוא המתופף זוהר ברזילי.
בגיל שלושה חודשים עברה עם משפחתה לניגריה, עקב עבודתו של אביה בחברת "סולל בונה", ולאחר כ-6 שנים, שבה עמם לישראל. בנעוריה למדה בתיכון הדרים שבעיר הולדתה, והייתה חניכה ומדריכה בקן רמתיים של תנועת "הנוער העובד והלומד".
בשנת 2011, כשהייתה בת 18, חברה למוזיקאים סער יפה, גיל פוקס ומתן ולנר והקימה איתם את להקת הרוק "קואליציה", שבה שימשה סולנית (כאשר אלו שימשו, בהתאמה, גיטריסט, באסיסט ומתופף). הלהקה התמודדה בתחרות הכישרונות הצעירים "צ'אנס 16" בהוד השרון וניצחה בה, ובמימון העירייה הקליטה והוציאה לאור שנה לאחר מכן את אלבומה היחיד, שהופץ באופן עצמאי.
לפני גיוסה לצה"ל התנדבה לשנת שירות ב"תנועת תרבות" בגרעין נח"ל בעיר טבריה, ולאחריה שירתה בלהקת חיל הים.
למדה קורס במוזיקה אלקטרונית בבית הספר למוזיקה "רימון" ובשנת 2016 ביצעה יחד עם תומר כץ ב"אלקטרימון" את השיר "Selfie Destruction Blues".
הכוכב הבא לאירוויזיון
בספטמבר 2017 ניגשה לאודישנים לתוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון". ב"שלב המסך" שרה את השיר "Rude Boy" של הזמרת ריהאנה, בעיבוד מיוחד שזכה לדירוג של 82% הצבעות. בפברואר 2018 עלתה לשלב הגמר בתוכנית, בו התחרתה נגד חן אהרוני, יהונתן מרגי וריקי בן ארי. בשלב הגמר, ב-13 בפברואר 2018, הפסידה בדו-קרב לזמרת ריקי בן ארי והועמדה להדחה, אך נשארה בתוכנית בשל החלטתם של שלושה מהשופטים שהעדיפו אותה על פני חן אהרוני (שהגיע למקום הרביעי). הביצוע האחרון של ברזילי בגמר התחרות היה שילוב של שיר הפופ הדרום-קוריאני "גנגנם סטייל" ולהיטה של קשה משנת 2009, "Tik Tok". 210 נקודות מהשופטים ומהצבעות הקהל, הביאו את ברזילי למקום הראשון, שהקנה לה את הזכות לייצג את ישראל באירוויזיון 2018.
אירוויזיון 2018
ב-25 בפברואר 2018 פורסם כי השיר שתבצע ברזילי באירוויזיון יקרא "Toy" וכי השיר יבוצע באנגלית מלבד המשפט בעברית "אני לא בובה", שמופיע פעמיים בשיר. השיר נכתב והולחן על ידי דורון מדלי וסתיו בגר. עם פרסום הקליפ לשיר מטעם תאגיד השידור הישראלי, הוא זכה בפחות מחודשיים למעל 20 מיליון צפיות ומעל ל-232 אלף לייקים ביוטיוב ולפני ההופעה באירוויזיון. ב-26 במאי שבר הקליפ את שיא הצפיות בערוץ הרשמי של האירוויזיון ביוטיוב, עם מעל ל-57 מיליון צפיות.
אחד המאפיינים הבולטים בשיריה של ברזילי הוא שימוש בלופר, אך חוקי תחרות האירוויזיון אוסרים על שימוש בכלי עזר שבו מוקלטים קולות מראש. לאחר פניית תאגיד השידור הישראלי לאיגוד השידור האירופי, סוכם שנטע ברזילי אכן תוכל להשתמש בלופר בעת ההופעה בליסבון, אך השימוש יתבצע אך ורק בהופעה חיה, ואסור יהיה להביא קולות מוקלטים מראש (פלייבק). במהלך החזרות לקראת ההופעה באירוויזיון הוחלט שהלופר יהווה אלמנט ויזואלי בלבד, ולא יבוצע בו שימוש במהלך ההופעה.
ב-14 באפריל הופיעה ברזילי באמסטרדם במסגרת "Eurovision in concert", המופע הגדול ביותר שלפני האירוויזיון. בהופעה לבשה שמלה בעיצוב ינקי גולן וכתר עשוי עקבי סטילטו. ארבעה ימים אחר כך הופיעה בטקס הדלקת המשואות שפתח את חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל וביצעה את השיר "הורה היאחזות" בעיבוד חדשני, יחד עם הלופר.
ב-8 במאי הופיעה בחצי הגמר הראשון של האירוויזיון, והעפילה עם שירה לשלב הגמר, לאחר שקיבלה את מספר הנקודות הגבוה ביותר בשני חצאי הגמר, 283 נקודות. ב-12 במאי התמודדה בשלב הגמר של התחרות, ובסיומו זכתה במקום הראשון, לאחר שקיבלה 529 נקודות.
ב-11 בדצמבר שבר הקליפ של "Toy", שיא ישראלי חדש, כשקיבל את מספר הצפיות הגבוה ביותר לקליפ ישראלי ועבר את ה-100 מיליון צפיות.
אחרי האירוויזיון
ב-30 במאי 2018, זכתה ברזילי בפרס אקו"ם להישג יוצא דופן בזירה הבינלאומית.
באירוויזיון 2019 שנערך בתל אביב, פתחה ברזילי את חצי הגמר הראשון עם השיר "Toy". במהלך הגמר שרה את שירה החדש "Nana Banana".
ברזילי החלה להופיע ברחבי העולם בין מצעדי הגאווה ברחבי אירופה ועד לתוכניות אירוח בארצות הברית. השיא נקבע כאשר ב-19 באוקטובר נטע הופיעה בסין מול מאות מיליוני צופים בטלוויזיה ועשרות אלפים בקהל.
באוקטובר 2019 כיכבה בפרסומת למיזם בנייה בתל אביב של חברת "גינדי החזקות".
בחנוכה 2019 החלה להופיע ברזילי במופע "פופ אפ מיוזיק 2" לצד עומר אדם, קרן פלס, משה פרץ ועוד. בנובמבר הוציאו את שיר הנושא של המופע "יש לנו את הכוח" ביחד עם עומר אדם, משה פרץ ורותם כהן שישתתפו לצידה במופע. בהמשך הוציאה דואט עם עומר אדם "Beg".
ב-17 במאי 2020 הוציאה את השיר "Cuckoo". השיר הוצג בבכורה באירוויזיון: Europe Shine a Light, המשדר החלופי לאירוויזיון 2020. ב-25 ביוני 2020 הופיע עם השיר בטקס פרסי הנוער הגאה "איגי LOVE", שם נבחרה לאמנית מעוררת השראה של שנת 2020. עוד באותו החודש, הופיעה בהופעת קמאו בסרט הקומי "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" בכיכובו של ויל פרל.
בספטמבר 2020, יצאה גרסת כיסוי לשיר "בלב אחד", שהקליטה יחד עם שרית חדד, במסגרת הפרויקט "צו השעה", לתמיכה בתעשיית המוזיקה הישראלית, שנפגעה ממשבר הקורונה בישראל. לגרסתן של חדד וברזילי בשיר נוספו מילים, אשר נכתבו על ידי ברזילי, אורן עמנואל ואבשלום אריאל.
ביוני 2021 יצא שירם המשותף של ברזילי וסטטיק ובן-אל תבורי, "אפס מאמץ", מתוך אלבום הבכורה של הצמד, "שבעה ירחים".
ב-6 באוגוסט 2021, הוציאה הלהקה הרוסית ליטל ביג את הסינגל "Moustache", בהשתתפותה של ברזילי.
ב-13 באוקטובר 2021 הוציאה את הסינגל "CEO". זהו השיר הראשון שלה שפורסם תחת חברת התקליטים האמריקאית "דיסני מיוזיק גרופ".
בין יולי 2021 לפברואר 2022, שימשה שופטת בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "אקס פקטור ישראל", בה נבחר נציג ישראל לאירוויזיון 2022. במסגרת זאת, שימשה ברזילי כ"מנטורית" של "נבחרת הבנים" בתוכנית.
במאי 2023 הופיעה במופע הביניים האומנותי של גמר אירוויזיון 2023, בו חשפה לראשונה את שירה החדש "You Spin Me Round", קאבר ללהיט של להקת "דד אור אלייב" באותו השם.
ב-17 במאי 2023 פתחה סיור הופעות בינלאומי שיכלול 12 הופעות ויעבור בבריטניה, גרמניה, הולנד וארה"ב.
ב-28 ביוני 2023 הוציאה את הסינגל "Everything", שהגיע למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט.
חיים אישיים
ברזילי רווקה ומתגוררת ביפו.
וסילי סוריקוב
וסילי איוואנוביץ' סוריקוב (ברוסית: Васи́лий Ива́нович Су́риков; 24 בינואר (על פי הלוח היוליאני: 12 בינואר) 1848 – 19 במרץ (על פי הלוח היוליאני: 6 במרץ 1916) היה צייר רוסי שנודע בציוריו שתיארו אירועים היסטוריים.
קורות חיים
סוריקוב נולד בקראסנוירסק שבסיביר. בין השנים 1869–1871 למד תחת פאבל צ'יסטיאקוב באקדמיה הקיסרית לאמנות שבסנקט פטרבורג.
בשנת 1877 עבר סוריקוב למוסקבה, והשתתף בציור הפרסקאות של קתדרלת ישו המושיע.
בשנת 1878 נשא לאישה את אליזבת צ'אראיס, נכדתו של הדצמבריסטי סוויסטונוב.
בשנת 1881 הצטרף לתנועת "הנודדים" (הפרדויז'ניקי).
בשנת 1893 התקבל כחבר באקדמיה לאמנויות של סנט פטרבורג.
סוריקוב נפטר ב-19 במרץ 1916 ונקבר בבית הקברות ואגאנקובסקויה שבמוסקבה.
סגנונו ויצירותיו
סוריקוב התמקד בציור אירועים היסטוריים מעברה של רוסיה, וניסה להציג אירועים אלה מתוך נקודת המבט של פשוטי העם אשר צפו באירועים. הציורים נחשבו מקוריים בסגנונם, בהצגת רגשות האנשים במהלך האירוע.
בין יצירותיו הידועות נמנים "בוקר הוצאתם להורג של חיילי הסטרלצי" (1881), "אלכסנדר מנשיקוב בברזוב" (1883), "פאודוסיה מורוזובה" (1887) המוצגות בגלריית טרטיאקוב שבמוסקבה, ו"מסע סובורוב דרך האלפים" (1889) וציור הפלגתו של "סטפאן ראזין" (1910) המוצגות במוזיאון הרוסי שבסנקט פטרבורג.
שבתי שביט
שבתי שביט (נולד ב-17 ביולי 1939) הוא איש ביטחון ישראלי, ראש "המוסד" בשנים 1989–1996, ולאחר מכן מנכ"ל קופת חולים מכבי ודירקטור.
ביוגרפיה
שבתי שביט נולד בנשר בשנת 1939 לאב מנהל בית-ספר בנשר ולאם שהייתה גננת. למד ב"בית הספר לילדי עובדים ליד מפעל המלט נשר" בשכונת הפועלים נשר. סיים את לימודי התיכון בבית הספר הריאלי בחיפה במגמת מזרחנות. ב-1958 התגייס לצה"ל ושירת בממשל הצבאי בבאר שבע. התנדב לסיירת מטכ"ל עם הקמתה, והיה מראשוני הלוחמים ביחידה. לאחר שחרורו בדרגת סמל סיים תואר ראשון במזרחנות ושפה ולשון ערבית באוניברסיטה העברית בירושלים.
שירותו במוסד
ב-1964, עם סיום לימודיו באוניברסיטה, התגייס למוסד. הוא שירת כקצין איסוף באגף צומת. לאחר מכן שימש כקצין המבצעים של הארגון. פעל בין היתר באיראן בתקופת שלטונו של השאה האחרון, מוחמד רזא שאה פהלווי, כקצין איסוף מודיעיני, ולקח חלק בסיוע למורדים הכורדים בעיראק. בשנים 1980 עד 1985 עמד בראש אגף קיסריה וריכז את מבצע חטיפת מרדכי ואנונו (הפרויקטור והמבצע בפועל היה בני זאבי). שימש ראש אגף המטה וב-1986 מונה לסגן ראש המוסד וכיהן בתפקיד עד 1989. בהיותו סגן ראש המוסד היה מעורב בין היתר בתכנון מבצע הצגת תכלית.