cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גידול תא נבט של השחלה
דיסג'רמינומה
דיסגרמינומה של השחלה היא המקבילה הנקבית לסמינומה אצל הזכר. גידול זה מופיע לרוב אצל נשים צעירות ומהווה 30-40% מגידולי תא הנבט. בכ-90% מהמקרים הגידול הוא חד צדדי. מבחינה היסטולוגית חדירה של לימפוציטים לתוך הגידול נחשב סמן פרוגנוסטי חיובי. לעיתים ניתן לקבל עליית HCG בדם. גידול זה נוטה לשלוח גרורות מבודדות לבלוטות לימפה אגניות ולכן חשוב לדגום אותם בעת הניתוח להסרת הגידול. דיסגרמינומה הוא הגידול הרגיש ביותר לרדיותרפיה אך בדרך כלל מעדיפים לטפל בו באמצעות כימותרפיה כדי לנסות לשמר את פוריות האישה.
גידול אנדודרמל סינוס
גידול מסוג אנדודרמל סינוס, בעבר נודע כגידול שק החלמון, הוא גידול תא הנבא השלישי בשכיחותו. כמעט בכל המקרים הוא מופיע באופן דו-צדדי והוא מתייחד בכך שהוא הגידול המהיר ביותר מכל הגידולים בגוף. החולות בדרך כלל מופיעות לראשונה עם תסמיני בטן חריפה. הממצא ההיסטולוגי המאפיין באופן חד משמעי את הגידולים מסוג זה הוא גופיף שילר-דובל, פפילה בודדה המצופה תאי גידול עם כלי דם מרכזי. גידול זה בדרך כלל כולל תאים המפרישים חלבון עוברי, מה שיכול לשמש כמרקר למעקב אחרי התגובה לטיפול.
לחולות עם גידול מסוג זה שרידות ל-5 שנים של 60-70%.
טרטומה לא בשלה
טרטומה לא בשלה של השחלות היא המקבילה הממאירה של הטרטומה הציסטית (דרמואיד ציסט). מדובר בגידול תא הנבט הממאיר השני בשכיחותו. מופיעות בדרך כלל אצל נשים מתחת לגיל 20 לרוב באופן חד צדדי, אך לעיתים יחד עם טרטומה ציסטיצ בשחלה השנייה. בדרך כלל מלווה בעלייה ברמות AFP בדם. תחת המיקרוסקופ הגידול נראה כערבוב של רקמות משלוש שכבות הנבט יחד עם מרכיבים אמבריונאליים לא בשלים מסוג נוירואקטודרם. סיווג הגידול נעשה על פי כמות תאי הנוירואקטודרם מאחד עד שלוש. סיווג זה קובע את הפרוגנוזה וכן את הצורך בטיפול כימותרפי. בניגוד לגידול הראשוני הגרורות יכולות להיות מתאים נוירואקטודרם בשלים, מה שלא מעלה את סיווג הגידול.
טרטומה בשלה
טרטומות בשלה או דרמואיד הוא גידול שחלה שכיח המופיע בדרך כלל אצל נשים בעשור השלישי לחיים. מדובר בגידול הנפוץ ביותר המתגלה בהריון. פחות מ-1% מהטרטומות מתגלות כממאירות.
קרצינומה אמבריונאלית
קרצינומה אמבריונאלית הוא גידול שחלה נדיר מאוד המופיע בממוצע בגיל 15. מדובר בגידול אלים ביותר המתפשט במהירות. אצל החולות בדרך כלל חלה עלייה ברמות HCG ו-AFP בדם ולעיתים גם ברמות אסטרוגן היכול לשמש כמרקר.
כוריאוקרצינומה
כוריאוקרצינומה של השחלה הוא גידול נדיר שאינו קשור להריון. בניגוד לכוריאוקרצינומה של ההריון, גידול זה מאופיין בעלייה מתונה יותר ברמת HCG בדם. גידול זה יכול להשפיע באופן אנדוקריני ולגרום להתבגרות מינית מוקדמת, דימום רחמי או אמנוריאה (חוסר דימום ווסתי). מבחינה מיקרוסקופית הגידול מורכב מתאים שלייתים.
גונדובלסטומה
גונדובלסטומה של השחלה הוא גידול הדיר המורכב מקינים של תאי נבט יחד עם תאי sex cord עטופים ברקמת חיבור. גידול שכיח יותר בשחלה הימנית ומופיע בדרך כלל בעשור השני לחיים אצל נשים בעלות התפתחות גונדות לא תקינה בנוכחות כרומוזום Y.
גידול תא נבט מעורב
גידולי תא נבט מעורב מהווים כ-10% מגידולי תא הנבט. מדובר בשילוב של שניים מרכיבי נבט או יותר. השילוב השכיח ביותר הוא של דיסגרמינומה עם גידול אנדודרמל סינוס. לעיתים כימותרפיה שונה נדרשת עבור כל מרכיב של הגידול.
פוליפיברומה
פוליפיברומה של השחלה הוא גידול נדיר מאוד המופיע בדרך כלל אצל נערות לפני הופעת הווסת בעלות סימני התבגרות מינית מדומה. הגידול מפריש AFP ו-HCG ודומה למבנה שלוש שכבות הנבט של ההתפתחות העוברית המוקדמת.
ולטר של
ולטר של (בגרמנית: Walter Scheel; 8 ביולי 1919 – 24 באוגוסט 2016) היה פוליטיקאי גרמני שכיהן כנשיא גרמניה הרביעי בין השנים 1974–1979. לפני כן שימש כשר פדרלי לשיתוף הפעולה הכלכלי ולפיתוח, שר חוץ, סגן קנצלר גרמניה וקנצלר מערב גרמניה בפועל לתקופה קצרה.
ביוגרפיה
ולטר של נולד בעיר זולינגן (כעת במדינת נורדריין-וסטפאליה) בגרמניה למשפחה פרוטסטנטית. לאחר סיום לימודיו למד ועבד כפקיד בנק. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 התגייס לצבא הגרמני, ובשנותיה האחרונות של המלחמה שירת בלופטוואפה, בתפקיד מפעיל רדאר בטיסות לילה במטוס הקרב מסרשמיט Bf 110 וקיבל את עיטור צלב הברזל. של הכחיש בעקביות טענות שפורסמו לראשונה בעיתונות הבריטית בשנת 1978, לפיהן כביכול הצטרף למפלגה הנאצית בזמן שירותו הצבאי בשנת 1942. בין השנים 1945-1953 כיהן כמנהל כללי בחברות תעשייה שונות.
בסוף שנות ה-40 הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית החופשית (FDP). בשנים 1954-1950 היה חבר בפרלמנט של מדינת נורדריין-וסטפאליה. בשנת 1953 נבחר לבונדסטאג ובשנת 1956 הצטרף להנהלת הארצית של מפלגתו. בשנים 1956-1961 היה חבר בפרלמנט האירופי.
לאחר הבחירות הכלליות בגרמניה בשנת 1961 הצטרפה מפלגתו לקואליציה בראשות הקנצלר קונראד אדנאואר, ושל מונה לשר פדרלי לשיתוף הפעולה הכלכלי ולפיתוח. הוא נותר בתפקיד גם לאחר מינוי לודוויג ארהארד כקנצלר גרמניה ועד לשינוי בממשלה באוקטובר 1966 בעקבות מחלוקות סביב התקציב. בשנים 1969-1967 כיהן כסגן נשיא הבונדסטאג. בשנת 1968 נבחר של לראש המפלגה הדמוקרטית החופשית.
בבחירות 1969 הוביל של ליצירת קואליציה בין מפלגתו למפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בממשלה שהוקמה כיהן של כשר החוץ של גרמניה וסגן הקנצלר וילי ברנדט. במהלך כהונתו היה מעורב בקידום תהליך של דטאנט מול הגוש המזרחי ובכינון מדיניות חדשה כלפי גרמניה המזרחית, במסגרתה הכירה גרמניה המערבית בגרמניה המזרחית. מדיניות זו עוררה דיון ציבורי נרחב, שבמהלכו עברו מספר חברי פרלמנט לאופוזיציה, דבר שערער את הרוב של הממשלה בבונדסטאג, ואולם תוצאות בחירות 1972 חיזקו את שתי מפלגות הקואליציה.
של היה שר החוץ הגרמני הראשון שביקר בישראל בשנת 1970. בשנת 2012 חשף השבועות הגרמני "דר שפיגל" כי במסגרת תפקידו כשר החוץ ניהל של, בשליחות ממשלת גרמניה, מגעים סודיים עם כמה מאנשי ארגון הטרור ספטמבר השחור, שביצע בשנת 1972 את טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, כמה חודשים אחרי הטבח. מטרת המגעים הייתה "לבנות יחסי אמון חדשים" עם הארגון, ובתמורה נדרש הארגון להימנע מקיום פעילות טרוריסטית על אדמת גרמניה.
של כיהן בתפקיד קנצלר בפועל החל מ-7 במאי 1974 עת התפטר וילי ברנדט מתפקיד הקנצלר, עד לבחירתו של הלמוט שמידט לקנצלר החדש ב-16 במאי 1974.
ב-15 במאי 1974 נבחר של לנשיא גרמניה המערבית. במאי 1979, קצת יותר משבוע לפני מועד הבחירות המיועד, הודיע של שלא יתמודד לכהונה שנייה, לאחר שנוכח שאין לו רוב להיבחר מחדש.
בשנים 1985-1980 כיהן כיושב ראש קבוצת בילדרברג ונשיא התנועה האירופית הבינלאומית (European Movement International) ובשנים 1989-1980 כיהן כנשיא "איחוד הפדרליים האירופאיים" (Union of European Federalists). בשנת 1991 החל לשמש כנשיא כבוד של קרן פרידריך נאומן (Friedrich Naumann Foundation).
פרסים ואותות כבוד (רשימה חלקית)
של קיבל מעל 60 פרסים ואותות כבוד בינלאומיים, ביניהם:
ברונו הוסאר
ביוגרפיה
הוסאר נולד ב-1911 למשפחה יהודית באלכסנדריה שבמצרים בשם אנדרי הוסאר. אביו היה יהודי ממוצא הונגרי ואמו יהודייה ממוצא צרפתי. הוריו היו שניהם חילוניים, בעלי אזרחות איטלקית. אביו ניהל בקהיר את סניף חברת הביטוח האיטלקית אסיקורציוני ג'נרלי.
בגיל 18 היגר עם משפחתו לצרפת שם סיים את לימודיו העל-תיכוניים כמהנדס ב-"École Centrale". ב-1945 הצטרף למסדר הדומיניקני, שם אימץ את השם ברונו, והוסמך ככומר ב-1950. בעקבות מלחמת השחרור נחצתה העיר ירושלים. החשמן, האב אבריל, הציע להוסאר, בשל מוצאו היהודי, להקים מרכז דומיניקני ללימודי יהדות במערב העיר, בדומה למרכז ללימודי אסלאם בקהיר. האב ברונו הסכים ונכנס לישראל 23 ביוני 1953 באשרת תייר (כיוון שהמיר את דתו לא חל עליו חוק השבות). תחילה שימש ככומר בבית ספר תיכון דומיניקני ובבית החולים הצרפתי של "האחיות של מסדר יוסף" ביפו. במקביל למד עברית באולפן וטייל בארץ. באותה עת נפגש גם לשיחה עם בן-גוריון, שסיכם אותה כך: "כל עבודה, שמקדמת הבנה בין בני האדם ומטרתה היא השגת שלום, היא מפעל חיובי. המשך בדרכך!" בשנת 1954 היה הוסאר מיוזמיה ומייסדיה של נציגות יעקב הצדיק, קהילה של קתולים דוברי עברית, בתמיכתו של הפטריארך הלטיני בירושלים. לאחר שנה שב לצרפת ובעקבות דיונים ומאבקי כוח בכנסייה הותר לו לשוב לתפקידו ביפו. הוא שימש בתפקידו במשך שש שנים. ב-1966 ברונו קיבל אזרחות ישראלית וב-1967, בעקבות מלחמת ששת הימים התלווה למשלחת ישראל לאספה הכללית של האו"ם, איש הדת הקתולי היחיד. ברונו וכמה מחבריו ייסדו ב-1970 את היישוב נווה שלום.
הוסאר הלך לעולמו ב-1996 והובא למנוחות בטקס שכלל מיסת אשכבה נוצרית לצד הקדיש היהודי. על מצבתו הצנועה נחקקו המלים "ואהבת לרעך כמוך", בעברית ובערבית, וכן צלב ומגן דוד.
נוה שלום
נווה שלום הוא כפר שיתופי בלטרון בו מתגוררים יהודים וערבים החיים חיים שוויוניים. היישוב הוקם במטרה לקדם את הדו-קיום בישראל בין יהודים לערבים. כדברי ברונו הוסאר: "אמונה בניצחון האהבה על האיבה, זו המטרה האמיתית והעמוקה ביותר של כפר שלום".
ביג בן
הביג בן (באנגלית: Big Ben) או מגדל אליזבת הוא שעון גדול המורה את השעות במגדל השעון של ארמון וסטמינסטר (בתי הפרלמנט הבריטיים) "סנט סטיבנס" בלונדון. לעיתים נקרא המגדל כולו בשם ביג בן, אך שם המגדל בו שוכן הביג בן נקרא "מגדל השעון", ומאז 2012 שונה שמו למגדל אליזבת, על שם אליזבת השנייה ולציון יובל היהלום למלכותה.
השעון קרוי על שם סר בנג'מין הול (1802–1867), שהיה הממונה על העבודות בעת התקנת השעון בשנת 1859.
היסטוריה
המגדל נבנה במאה ה-19, על מקומו של מגדל השעון של הארמון הישן, לאחר שריפתו ב-1834. גובהו 96 מטר ובראשו ארבעה לוחות שעל כל אחד מהם שעון. קוטר כל לוח שבעה מטרים והם מכוונים לארבע רוחות השמיים. השעון נבנה בסגנון הנאו גותי שאפיין מאוד את האדריכלות המונומנטלית באנגליה הוויקטוריאנית. הבניין מעוטר באלמנטים גותיים שונים, וקצהו העליון נראה כמו מגדל פעמונים של קתדרלות גותיות המעוטר בצריחונים קטנים ומחודדים. הפעמון במגדל שוקל 13 וחצי טון, ועוד ארבעה פעמונים בגדלים שונים המפיקים צלילים שונים. הפעמונים מצלצל רבע שעה אחרי שעה עגולה נעימה בת ארבעה צלילים ולאחר כל רבע אחר כך הוא מנגן את הקטע הקודם וארבעה צלילים נוספים. כל שעה עגולה הוא מנגן את הנעימה המלאה בת 16 צלילים ובסיומה הפעמון מצלצל עד 12 פעמים נוספות בהתאם לשעה.
ברחוב ויקטוריה בלונדון נמצא העתק קטן של הביג בן בשם "בן הקטן".
בשנת 2011 התגלה כי תוך מספר שנים זזה פסגתו של הביג בן ב־48 סנטימטר לכיוון צפון־מערב. הסיבה לכך היא הרכבת התחתית של לונדון אשר משפיעה במידה רבה על הקרקע עליה עומד המבנה.
ב-2 ביוני 2012 החליט פרלמנט בריטניה לשנות את שם המגדל ל"מגדל אליזבת'" ע"ש אליזבת' השנייה לכבוד שנת ה-60 להמלכתה. השינוי הוצע בפרלמנט הבריטי בו התקבל ברוב קולות.
באוגוסט 2015, התגלתה תקלה שגורמת לכך שהשעון מקדים את צלצוליו בכשש שניות. שענים שבדקו את התקלה אינם יכולים להצביע עליה במדויק, ואומרים שזה קשור, ככל הנראה, לגילו של השעון.
ב-21 באוגוסט 2017 החליט בית הנבחרים הבריטי להפסיק את פעילות השעון עד לשנת 2021 עקב עבודות שיפוץ במגדל. עלויות השיפוץ מסתכמות נכון ל-2020 ב-80 מיליון ליט"ש.
ב-29 בספטמבר 2020 החלו להסיר את הפיגומים שכיסו את השעון עקב העבודות.
באפריל 2022, לקראת חגיגות יובל הפלטינה למלכות אליזבת השנייה, הוסרו כל הפיגומים והמגדל נחשף מחדש.
מטבוליזם
מֶטָבּוֹלִיזְם (באנגלית: Metabolism; בעברית: חילוף חומרים) הוא מכלול התהליכים הכימיים-אנזימטיים המתרחשים ביצורים חיים, גם ברמת התא וגם ברמת היצור השלם. המושג מתייחס לקליטת חומרים מהסביבה, עיבודם, הפקת אנרגיה מהם ופליטת הפסולת. מטבוליזם הוא אחד המושגים הבסיסיים ביותר בביולוגיה, והוא מהווה את אחד התנאים להגדרת חיים (התנאים החשובים האחרים הם יכולת רבייה, גדילה, דנ"א, הומואסטזיס, אדפטציה, תגובה לגירויים מהסביבה, תנועה, ארגון והיסטוריה תאית). כשמתייחסים למטבוליזם של הגוף השלם הכוונה לסך התהליכים הכימיים המתרחשים ביצור חי, כולל מעבר חומרים אל תוך התאים וביניהם.
תיל ברסיפ
תיל ברסיפ (נקרא גם תל ברסיפ, בארמית: תרבשיב, בחתית: מסוארי; שם מודרני: תל אחמר, בערבית: تل أحمر) הוא אתר ארכאולוגי במחוז חלב בסוריה, על הגדה המזרחית של הפרת, כ-20 ק"מ דרומית לעיר העתיקה כרכמיש. העיר שימשה כעיר הבירה של הממלכה הארמית בית עדן (בית עדיני ).
מטבוליזם
סיווג תהליכים מטבוליים
כל חילוף החומרים המתרחש בתאי הגוף מחייב השתתפות אנזימים מסוגים שונים.
תיל ברסיפ
היסטוריה
האתר היה מיושב כבר בתקופה הנאוליתית מתקופת עובייד. הממצאים החשובים באתר הם מתקופת הברזל. שמו של היישוב במקום בפי החתים היה "מסוארי". העיר נותרה במידה רבה נאו-חתית ולווית עד לכיבושה על ידי הארמים במחצית השנייה של המאה ה-10 לפנה"ס, שהקימו בה את הממלכה בית עדן. העיר נכבשה בתקופת האימפריה הנאו-אשורית ב-856 לפנה"ס על ידי שלמנאסר השלישי מהמלך הארמי אָחֻנ̣י, לאחר מאמצי כיבוש שנמשכו שנים רבות. בעיר המשיכו לדבר בשפה הלווית גם לאחר הכיבוש האשורי. תיל ברסיפ שכנה בתחום ממלכת בית עדן, ממלכה ארמית. לאחר כיבוש העיר על ידי אשור שונה שמה לכר שלמנאסר (שמשמעותו היא נמל שלמנאסר), על שמו של המלך שלמנאסר השלישי, אבל שמה הקודם המשיך להיות בשימוש. מיקומה האסטרטגי של העיר על נקודת מעבר על גבי הפרת, הפך אותה למרכז ניהולי אשורי של האזור ולעיר שישב בו חיל מצב. מקומה של העיר היה בנקודה שבה קו המצוקים של גדתו המערבית של הפרת נשבר, וזה אפשר מעבר קל יותר מהעיר לגדה המערבית של הפרת. העיר וממלכת בית עדן מופיעים בכתובת על המונולית מכורח, שבה מספר שלמנאסר השלישי על מאמציו לכבוש את תיל ברסיפ, שמלכה היה אחוני.
מטבוליזם
סיווג תהליכים מטבוליים
אספקת חומרי גלם לתהליכים המטבוליים נעשית על ידי קליטת חומרים מהסביבה החיצונית. במקרים מסוימים נעשה שימוש במאגרי מזון הנמצאים בתא עצמו.
תיל ברסיפ
היסטוריה
בכתובת ארמית מהמאה ה-7 לפנה"ס, שנמצאה באתר ליד תיל ברסיפ בשם "תל שיוח' פאוקאני", מוזכר אדם בשם "פלטיאל מן תרבשיב" המשמש כעד, וייתכן ומדובר בצאצא לגולים מישראל שגרו שם.
מטבוליזם
סיווג תהליכים מטבוליים
קטבוליזם (Catabolism): מושג זה מתייחס למכלול בתהליכים אנזימטיים המפרקים את החומרים שנקלטו מהסביבה למולקולות קטנות יותר, תוך כדי שחרור האנרגיה האצורה בהם. ביצורים מפותחים, חלק מפרוק המולקולות הגדולות למולקולות קטנות יותר מתבצע במערכת העכול, ורק כך הן יכולות לעבור את קרום התא ולהיכנס לתוך התא עצמו. גם תהליכים אלה מחייבים השתתפות אנזימים.
תיל ברסיפ
היסטוריה
בשנת 611, העיר נכבשה על ידי המלך הכשדי נבופלאסר. לאחר מכן העיר איבדה מחשיבותה.
מטבוליזם
סיווג תהליכים מטבוליים
פירוק תוך תאי של תרכובות אורגניות רבות משמש להפקת אנרגיה. האנרגיה אצורה בקשרים הכימיים שבין אטומי המולקולות, וניתוק קשרים אלו מאפשר את הפקת האנרגיה הדרושה לתא על-מנת להתקיים. לרוב, האנרגיה המופקת נאגרת בתוך מולקולות ATP.
תיל ברסיפ
ארכאולוגיה
התל, שגודלו כ-500 דונם, נסקר לראשונה על ידי דייוויד ג'ורג' הוגארת, שהציע שהתל הוא מקומה של העיר העתיקה תיל ברסיפ. ב-1909 ביקרה באתר גרטרוד בל, שהעתיקה מספר כתובות מהאתר.
מטבוליזם
סיווג תהליכים מטבוליים
אנאבוליזם (Anabolism, או ביוסינתזה; בעברית: הַבְנָיָה): זהו מושג המתייחס לסינתזה של תרכובות בעלות מולקולות מורכבות. המולקולות הקטנות שהתקבלו בתהליך הקטבוליזם משמשות כחומר גלם לבנית המולקולות הגדולות, הדרושות לבניין התא ולתפקודו. תהליך זה דורש שימוש באנרגיה. תהליך ההבניה שונה בתאים של רקמות שונות, בהתאם לצורכי הרקמה.
תיל ברסיפ
ארכאולוגיה
האתר נחפר בין השנים 1929–1931 על ידי הארכאולוג הצרפתי פרנסואה תורו-דנז'ן . בחפירותיו הוא חשף את ההיפוגאום (מבנה תת-קרקעי) מתקופת הברונזה הקדומה, ששימש לקבורה. בהיפוגאום נמצאה כמות גדולה של כלי חרס. בנוסף, חשף את העיר מתקופת הברזל. ממצא חשוב באתר היו שלוש אסטלות. האסטלות מתעדות שליט ארמי מקומי מהמאה ה-8 לפנה"ס, ששמו בר גיאה (Bar Ga'yah), שיש המשערים שהוא המושל האשורי שמשי-אילו, כורת ברית עם העיר ארפד. אסטלות בשפה הלווית, העידו על האוכלוסייה שישבה במקום. הממצאים באתר כללו תבליטי אריות שכללו את השם תיל ברסיפ, ואפשרו את זיהוי האתר.
מטבוליזם
סיווג תהליכים מטבוליים
דוגמה לשילוב של תהליך קטבולי ותהליך אנאבולי ניתן למצוא בגלגול הסוכר. רוב הסוכר שאנו צורכים במזון מגיע בצורת סוכרוז, (סוכר לבן). בגוף הוא מפורק לאבני הבניין שלו - גלוקוז ופרוקטוז. הגלוקוז מגיע לתאי הכבד, שם הוא מהווה את חומר הגלם לבנית גליקוגן, המשמש כחומר תשמורת.
תיל ברסיפ
ארכאולוגיה
הממצאים של המשלחת כללו ארמון אשורי, שנבנה על האקרופוליס לאחר כיבוש העיר על ידי שלמנאסר השלישי, כדי שישמש לו מקום מגורים בפרובינציה. מתוך שטחו של הארמון נחפר שטח של 88X132 מ"ר. חלקו הדרומי של הארמון נשחק במהלך השנים בעיקר בגלל גלישת האדמה שעליה שכן לתוך מי נהר הפרת. השטח שנחפר כלל שלוש חצרות פתוחות, שביניהן הפרידו מערכות חדרים עצמאיות. לארמון הייתה רצפה תת-קרקעית ומערכת ניקוז. הארמון עוטר במאה ה-8 לפני הספירה בתקופתו של תגלת-פלאסר השלישי בפרסקאות באיכות גבוהה שבאו להחליף את תבליטי האבן שהיו נהוגים בארמונות אשור בבירה. השימוש בפרסקאות במקום בתבליטי אבן נעשה מסיבות של חיסכון כלכלי. הנרטיב של העיטורים היה לרומם ולהלל את המלך ואת האימפריה. הידע הטכנולוגי בשימור בתקופת החפירות, לא אפשר לשמר את הפרסקאות, ורק כמות מעטה שרדה. הם הוסרו מהקיר באתר, חלק הועברו אל המוזיאון הלאומי של חלב וחלק אל מוזיאון הלובר בפריז. בשנים 1987-1986 שוקמו מספר ציורים שהיו חלק מאוסף מוזיאון הלובר, ושלושה מוצגים לציבור. הפרסקאות ששוקמו כוללים מוטיבים חוזרים של יעלים בעימות. הצבע השולט בהם הוא "כחול מצרי", שנועד לחקות את הלאפיס לאזולי. צבע זה עשוי סיליקט של סידן ונחושת. קווי המתאר של הציור נצבעו בשחור פחמן מן החי או מן הצומח. הצבע האדום הוא אוכרה טבעית, המבוססת על תחמוצת ברזל. הצבעים הונחו ישירות על החומר החשוף, שהוכן עם מגע קל של סיד. העיטורים נמצאו באפריז של המסדרון, שהוביל לאולם קבלת הקהל של הארמון.
מטבוליזם
הפקת אנרגיה
ביצורים חיים מתקיים מעבר של אלקטרונים בין תרכובות שונות, ומעבר זה מאפשר הפקת אנרגיה. לכן, כל תא חי זקוק לתרכובות התורמות (מוסרות) אלקטרונים ולתרכובות המקבלות אלקטרונים. קיים מגוון רב של תרכובות המשמשות את היצורים השונים כתורמות וכמקבלות אלקטרונים. באדם למשל, המזון מספק את התרכובות מוסרות האלקטרונים (ובראשן - גלוקוז), ואילו החמצן אותו אנו נושמים הוא התרכובת שקולטת את האלקטרונים ותוך כדי כך נוצרים מים מטבוליים ופחמן דו-חמצני.
תיל ברסיפ
ארכאולוגיה
החפירות כללו גם את שערי העיר, שנקראו "שערי האריות". השערים נמצאו כ-620 מטר צפונית-מזרחית לכניסה לארמון. בקטע זה חלק מחומת העיר היה גלוי, והוא נוקה על ידי משלחת החפירות. קרוב למרכזו של חלק זה של הקיר, מצאו החופרים שער שהפתח הראשי שלו היה מוקף במקור באריות בזלת. האריה המערבי ביותר שרד כשהוא מוטל על צידו הלא מגולף. מהאריה המזרחי שרדו רק שברים. במקור האריות הונחו כנראה על בסיס אבן גיר. לשער היו כנראה שלושה פתחים מסיביים בדומה לשערים באתרים ארסלאן טאש וזינג'ירלי הויוק. משני צידי השער בחלק הפנימי והחיצוני הייתה מדרכת אבן. בחלל הראשון בתוך השער, כשנכנסים אליו מבחוץ, היה חדר זקיף שפנה לכיוון דרום-מזרח. היסודות של יתרת החומה היו עשויים מאבן ועליהם לבני בוץ. כל לבנת בוץ הייתה בגודל של 37 סמ"ר ועובי של 11 ס"מ. כ-90 ס"מ מעל היסוד היה מצע של חלוקי אבן קטנים. נראה שהם הונחו במרווחים קבועים של 90 ס"מ בחומה. אין כל מידע לגבי גובהה הכולל של החומה, או איך היא עוטרה בראשה.
מטבוליזם
הפקת אנרגיה
זרימת האלקטרונים בתא החי מאפשרת בנית תרכובת הנקראת ATP. תרכובת זו, בה משתמשים כל היצורים החיים, מכילה קשרים עתירי אנרגיה. כשהתא נזקק לאנרגיה לשם ביצוע תהליכים שונים, מתפרק ה-ATP באמצעות האנזים המתאים. שבירת הקשרים הכימיים שלו מביא לשחרור אנרגיה, שאותה מסוגל התא לנצל. לכן מולקולת ה-ATP מכונה "מטבע האנרגיה של התא". צורת האנרגיה המופקת או נאגרת בתאים של יצורים חיים, היא אנרגיה כימית.
מגוון מטבולי
היצורים השונים משתמשים במגוון גדול של תורמי אלקטרונים וקולטי אלקטרונים. קיימות שלוש שיטות כלליות להפקת אנרגיה בתא:
תיל ברסיפ
ארכאולוגיה
החפירות באתר כללו גם חלק מהעיר התחתית בשטח מתחת לאקרופוליס ומצפון-מערב לארמון. הממצאים כללו שרידים דלים של מקדש אשורי ופסלים שכנראה השתייכו למקדש.
ריצה (ספורט)
סוגי ריצות לפי מרחקים
מקובל לחלק את הריצות לסוגים לפי מרחקים. משמעותו של סוג ריצה הוא, למעשה, סוג המאמץ המופעל בעת הריצה.
ריצות קצרות
במהלך ריצה קצרה לא נוצר "חוב חמצן" בגוף ולכן באה לידי ביטוי בעיקר יכולת השרירים לכוח מתפרץ. ריצות אלה נמשכות בין 6 שניות לדקה. גודל הצעדים בריצה זו הוא קטן אך מהיר ורצים בה על קצה כף הרגל.
מטבוליזם
מגוון מטבולי
שמה של כל אחת משלוש קבוצות היצורים מסתיימות בסיומת -טרוף (troph-), כשלפניה שתי קידומות:
מטבוליזם בשירות הטקסונומיה
בשעה שבעלי חיים וצמחים קלים יחסית למיון טקסונומי על-פי מראם ותכונותיהם החיצוניות, הרי שמיונם של מיקרואורגניזמים דורש אמצעים אחרים. סוגים שונים של חיידקים מגלים תכונות חיצוניות זהות, ולכן נדרשים קריטריונים נוספים למיון. המטבוליזם מהווה את אחד הקריטריונים החשובים למיון מיקרואורגניזמים. החלוקה החשובה ביותר מבחינה מטבולית היא לארוביים ואנארוביים. היצורים נחלקים לחמש קבוצות, לפי התייחסותם לחמצן:
להסבר מפורט על חמש הקבוצות ראו: אורגניזם אל-אווירני.
בנוסף, חיידקים מתמיינים לעיתים לקבוצות שונות לפי יכולתם לפרק תרכובות (לקטוז, למשל). בדיקת יכולתם של חיידקים לפרק תרכובות מאפשרת לעיתים זיהויים ללא שימוש במיקרוסקופ; פירוק של חומרים רבים גורם לשינוי בצבעם, לשינוי בצבעו של אינדיקטור שאותו יש להוסיף (זאת עקב שינוי ברמת החומציות, בדרך כלל), או להופעת תוצרים שאותם ניתן לראות: בועות של גז, טיפות מים, וכדומה.
== מסלולים מטבוליים == בתא קיימים מסלולים מוגדרים המשמשים לפירוק או ייצור תרכובות. הגליקוליזה, למשל, היא מסלול מטבולי המצוי ברוב היצורים החיים. מסלולים אחרים, כגון זרחון חמצוני, ייחודיים ליצורים מסוימים. התהליכים מוגדרים כ"מסלולים" כיוון שכמעט תמיד לא מדובר בפירוק ובנייה פשוטים, אלא בשרשרת ארוכה של תגובות כימיות המביאה בסופו של דבר לתוצר. בגליקוליזה, למשל, עובר הגלוקוז, החומר הראשוני בתהליך, עשר תגובות כימיות עד שהוא מומר לתוצר הסופי: פירובט. על כל תגובה אחראי אנזים נפרד.
קיימים מסלולים מטבוליים מנוגדים: המסלול המנוגד לגליקוליזה, למשל, בה מיוצר פירובט מגלוקוז, הוא גלוקונאוגנזה, בה מיוצר גלוקוז מפירובט. במהלך האבולוציה התפתחו כמה מנגנונים המונעים מהמסלולים המנוגדים לעמוד האחד בדרכו של השני:
נשאי אלקטרונים בתא
בתא מועברים האלקטרונים באמצעות נשאי אלקטרונים, מולקולות ייעודיות המשמשות בדרך כלל כקואנזימים (מולקולות עצמאיות המקושרות לאנזימים ואשר מהוות את האתר הפעיל של האנזים). שני נשאי אלקטרונים אוניברסליים, המשתתפים ברבות מהתגובות בתאיהם של יצורים חיים, הם NAD ו-FAD. שני חומרים אלו הם נוקלאוטידים; הראשון הוא נגזרת של ויטמין B3 (ניאצין) והשני - של ויטמין B2 (ריבופלאווין). מחסור בוויטמינים אלו גורם לבעיות מטבוליות חמורות. לשני הנוקלאוטידים נטייה לקלוט יון הידריד (-H); זהו יון שלילי של מימן אשר מורכב מפרוטון ומשני אלקטרונים. כשגלוקוז, למשל, מתפרק בתהליך הגליקוליזה, משתחררים ממנו יוני הידריד, אותם קולט NAD (והופך ל-NADH); הנשא מעביר את האלקטרונים לחמצן בשלב הזרחון החמצוני, השלב האחרון של הנשימה התאית, והופך שוב ל-NAD, אשר מסוגל להשתתף שוב בגליקוליזה.
תופעה זו מתרחשת גם בתאי שריר של בעלי חיים אארוביים, ובהם האדם. כשהשריר מתאמץ ולא די בחמצן המגיע אליו דרך מחזור הדם לשם ביצוע נשימה אארובית, התאים מבצעים נשימה אנארובית (תסיסה), שתוצרה הסופי הוא חומצה לקטית. החומצה מצטברת וגורמת לכאבי שרירים. מחומצה לקטית עדיין ניתן להפיק אנרגיה רבה, וזה קורה כאשר השריר נח, חמצן מגיע דרך מחזור הדם והחומצה הלקטית תתפרק והאלקטרונים יעברו עד החמצן. בתהליך זה נעלמת החומצה הלקטית מהשריר ונעלמים גם הכאבים שהיא גרמה. מיקרואורגניזמים רבים הסתגלו לחיים ללא חמצן באמצעות פיתוח מסלולי תסיסה. ביצורים אנארוביים אובליגטוריים (ראו לעיל) לא קיים כלל מנגנון זרחון חמצוני, כך ש-NADH מוכרח למסור את האלקטרונים שלו לפירובט בתסיסה. ביצורים פקולטטיביים, בדומה לתאי השריר באדם, קיים מנגנון זרחון חמצוני; בתנאים של מחסור בחמצן מבצעים יצורים אלו תסיסה במקום נשימה תאית.
בתהליך הזרחון החמצוני עצמו משתתפים נשאי אלקטרונים רבים, המהווים שרשרת העברת אלקטרונים. נשאי האלקטרונים בתהליך זה הם חלבונים גדולים המכילים בדרך כלל אטומי מתכת ואשר קבועים בתוך ממברנת המיטוכונדריון, בו מתרחש הזרחון החמצוני.ביצורים פרוקריוטיים נשאי האלקטרונים נמצאים בממברנת התא. לכל נשא אלקטרונים נטייה שונה לקבל ולתרום אלקטרונים. ביצורים אארוביים, האלקטרונים עוברים דרך השרשרת עד להגיעם לקולט האלקטרונים הסופי - חמצן. החמצן קולט אלקטרונים ופרוטונים והופך למים מטבוליים.
מחלות מטבוליות
מחלות רבות נובעות מבעיה מטבולית. הללו מתחלקות לשני סוגים:
מגבת נייר
מגבת נייר היא מגבת סופגת העשויה מנייר במקום בד. להבדיל ממגבות בד, מגבות הנייר נועדו לשימוש חד-פעמי.
מטבוליזם
הגברת המטבוליזם
המושג חילוף חומרים בסיסי מתייחס לגוף השלם, בהיבט של צורכי האנרגיה הבסיסיים של כל רקמות הגוף ולפעילויות של הגוף במנוחה מוחלטת. הכוונה לפעילויות הבסיסיות כמו נשימה, פעילות לב, שמירת חום גוף קבוע (ביצורים הומיאוטרמיים), קיום מתח שרירים מינימלי ופעילויות נוספות.
לספורטאים בדרך כלל יש חילוף חומרים בסיסי גבוה. דרישות האנרגיה בגופם גבוהות, בשל הפעילות הפיזית האינטנסיבית אותה הם מבצעים. כתוצאה מהאימונים, הגוף מתאים את עצמו לדרישות. תאי רקמות השריר מקבלים אספקת חמצן מוגברת ומפיקים כמויות גבוהות יותר של אנרגיה.
ידוע על שימוש לא חוקי בחומרים מאיצי מטבוליזם (כגון T3, אפדרין, סטרואידים ועוד) בניסיון להגיע להשגים משופרים בתחרויות. מעבר להיות השימוש בהם בלתי חוקי, הוא גם עלול לפגוע בבריאות המשתמשים.
מגבת נייר
שימושים
למגבות הנייר שימושים מגוונים בתחום הניקיון וההיגיינה מגבות נייר משמשות לייבוש ידיים, ניקוי חלונות, ניקוי אבק וניקוי נוזלים שנשפכו.
היסטוריה
בשנת 1907 השיקה Scott Paper Company שבפילדלפיה טישו מנייר אשר יועד לסייע למנוע הידבקות בשפעת ממגבות בד בשירותים.
ריצה (ספורט)
ריצות קצרות
המרחקים השכיחים לריצות קצרות הם:
ריצות בינוניות
בריצות בינוניות השרירים עוברים את "סף האנרגיה המיידית" ומתחילים תהליך כימי של הפקת אנרגיה לצורך פעולתם. היעילות של תהליך זה תלויה באימונים, והיא באה לידי ביטוי ביכולתם של השרירים לשמור על עומס עבודה גבוה לאורך זמן. ריצות בינוניות נמשכות בדרך כלל בין 2 ל-6 דקות.
המרחקים השכיחים לריצות בינוניות הם:
ריצות ארוכות
בריצות ארוכות יש צורך להתחשב במגוון של תופעות פיזיולוגיות כסיבולת לב-ריאה - היכולת של הלב והריאות לעמוד במאמצים גבוהים לאורך זמן, מאזן אנרגיה ונוזלים בגוף, סף לקטט ועוד. הריצה נמשכת מ-10 דקות ומעלה, כפי שנקבע.
המרחקים השכיחים בתחרויות רשמיות לריצות ארוכות הם:
בנוסף, מתקיימות ריצות אתגריות למרחקים העולים על מרתון: ריצות אולטרה מרתון למרחקים שונים כמו 50 ק"מ, 100 ק"מ ועוד.
ריצות מיוחדות
הריצות המיוחדות כוללות אלמנטים שאינם רגילים בריצה.
אימוני ריצה
ניתן להבחין בין כמה סוגי ריצות אימון:
ריצות רצף-ריצות נפח (Volume)
ריצות ממושכות באזורי ריצה שונים - חוף הים, פארק וכדומה. לריצה על משטח לא אחיד יש יתרונות רבים והעיקרי שבהם הוא חלוקת מאמצים משתנה בגפיים התחתונות ועל כן הפחתת פציעות. ריצה על מדרון צדדי לאורך זמן רב מעמיסה את רצועות הברכיים. מדרון צדדי מתון, כמו במקומות מסוימים בחוף הים, אינו מומלץ לריצה. ריצה על חול עמוק טובה לזמן קצר בלבד מאחר שהיא פוגמת בסגנון הריצה ומלמדת צעדים קטנים ללא הרמת רגל מספקת. משך הריצה כ-30–45 דקות. ריצת הנפח היא ה"לחם וחמאה" של הריצות לכל המרחקים. ללא ריצת נפח יגרום אימון בפארטלקים או אינטרוולים (ראו להלן) לבעיות אורתופדיות. ריצת רצף מתאימה במיוחד לאלו הרוצים לשרוף שומנים.
ריצות איכות (Quality runs)
ריצה מהירה יותר לזמן קצר או למרחק מוגדר הנעשית תוך כדי ריצת רצף (ריצה ארוכה יותר). בדוגמה לפארטלק מסמן האצן מרחק של חמישים עד שישים מטר לפניו, מאיץ את קצב הריצה עד לסמן ומאיט לקצב רגיל מיד אחר כך. באימון פארטלקים רגיל נהוג להוריד דופק בין מאוץ (ספרינט) למאוץ ולכן נחשב אימון הפארטלקים כתחנת ביניים בין האימון ההכרחי בריצות נפח לבין אימון המהירות של האינטרוולים.
דוגמה לריצות אינטרוולים:
דוגמה לריצת טמפו: 10 דקות ריצה איטית - 20 דקות ריצה מהירה - 15 דקות ריצה איטית. מטרת האימון: לימוד טכניקת ריצה מהירה.
דוגמה לאימון שבועי: שלוש פעמים בשבוע ריצות נפח של לפחות ארבעים דקות ופעם בשבוע ריצת איכות (פרטלקים, טמפו או אינטרוולים).
תיל ברסיפ
אסטלת אחמר קובה
בין הממצאים מתחילת תקופת הברזל שנמצאו באתר, נכללה גם אסטלה ברמת שימור גבוהה, שנקראת "אסטלת אחמר קובה". הכתובת על האסטלה, בשפה הלווית הירוגליפית, מנציחה מסע צבאי של המלך המיאטאס (Hamiyatas) ממסוארי בשנת 900 לפנה"ס לערך. האסטלה משמשת גם כעדות להמשך פעילות הכת הדתית לאל תַרְחֻנְזַס, שהוא אל סער אנטולי שהמיאטאס קישר בינו לבין האל הדד, אל הסער של חלב. הכתובת גם מעידה ששמו של המלך הראשון של מסוארי היה הפהטילה, שאולי מייצג שם חורני עתיק, חפה-טילה, שני שמות של אלים חוריים.
ריצה (ספורט)
פציעות ריצה
ישנן מספר פציעות שכיחות הנגרמות מריצה:
יש אצנים העושים שימוש לרעה בחומרים, הנקראים "סטרואידים אנאבוליים". חומרים אלה הם בעצם נגזרות של ההורמון הגברי, טסטוסטרון, הידוע בפעילותו כ"בונה שריר" (אנאבולי) ותורם רבות לשיפור התוצאות בפעילויות האנאירוביות. סטרואידים אנאבוליים לא עוזרים לרוץ למרחקים ארוכים, אלא רק לריצות קצרות, וזאת מסיבה פשוטה: ריצות למרחקים קצרים בעצימות גדולה הם פעילות אנאירובית. היו מקרים בהם אצנים מתו כתוצאה משימוש יתר או שימוש לא נכון בסטרואידים אנאבוליים - זאת כיוון שהמשתמשים בסטרואידים אנאבוליים חייבים בפיקוח רפואי מתאים. לפיכך, נהוג לקחת מאצנים בדיקות שתן כדי לברר אם השתמשו בסטרואידים אנאבוליים. בדרך כלל, לא נמצאים חומרים אסורים, היות שהרופאים המייעצים של האצנים מוצאים דרכים להסתיר או להעלים את השימוש בסטרואידים בזמן הבדיקות. בכל זאת, מדי פעם אכן מוצאים שאצנים למיניהם משתמשים בסטרואידים אנאבוליים, והם נפסלים לפני או אחרי התחרות.
איגוד האתלטיקה הישראלי
איגוד האתלטיקה הישראלי הוא הגוף הרשמי אשר מוכר על ידי התאחדות האתלטיקה העולמי, בכל הקשור לענף אתלטיקה בישראל. האתלטיקה כוללת בתוכה את ספורט ריצה, מרתון, קפיצות, זריקות. המשמעות מכך היא, שרק תוצאות של מתחרים בתחרויות המאורגנות על ידי האיגוד או מוכרות על ידיו, תוכלנה להיות מוכרות ברמה בינלאומית.
מרוצים עממיים
מרוצים עממיים, בהשתתפות מאות רצים, מתקיימים בישראל בעיקר בעונת האביב. המרוץ עם המספר הגדול ביותר של משתתפים (לא כולל חיילים), הוא מרוץ עין-גדי, שהוא מרוץ של חצי מרתון (21.1 קילומטר). אחריו נמצאים מרוץ רעננה, והמרוץ הצעיר - מרוץ רשפון.
התוצאות במרוצים עממיים אינן רשמיות, ואינן יכולות להיחשב כ"שיא ישראלי" או בינלאומי.
מישל רוקה
מישל רוקה (באנגלית: Michelle Rocca; נולדה ב-1961) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה אירית.
ראשית חייה
רוקה נולדה בדבלין כאחת משישה ילדים. בבגרותה, היא למדה יוונית, היסטוריה וציוויליזציה של רומא העתיקה וארכאולוגיה איטלקית וצרפתית באוניברסיטת קולג דבלין, בנוסף היא בוגרת תואר מאוניברסיטת בריסטול ודוברת מספר שפות.
קריירה
ב-1980 רוקה נבחרה למיס אירלנד וזכתה במקום השלישי בתחרות "מיס אינטרנשיונל" וייצגה את אירלנד במיס עולם. לאחר השתתפותה בתחרויות יופי היא עבדה כדוגמנית. כמו כן, היא שימשה כמגישה ב-RTÉ, ערוץ הטלוויזיה הממלכתי של אירלנד הנמצא בבעלות המדינה.
רוקה הנחתה את אירוויזיון 1988 וב-1990 שימשה כפרשנית האירוויזיון בטלוויזיה האירית, באותה שנה היא גם הנחתה את תחרות מיס עולם.
ב-1995 היא הופיעה על עטיפת אלבומו של ואן מוריסון, איתו ניהלה מערכת יחסים.
חיים אישיים
לרוקה חמישה ילדים: שתי בנות מנישואיה הראשונים לכדורגלן ג'ון דיוויין, בת מקאתאל ראיין, איתו הייתה מאורסת ונפרדה כשהייה בהיריון עם בתם המשותפת, קאתאל הוא בנו של המיליונר טוני ראיין שנמנה בין מייסדי חברת התעופה ריינאייר ושני ילדים מוואן מוריסון.
SuicideBoys
SuicideBoys (מסוגנן כ$uicideBoy$) הם צמד היפ הופ אמריקאי מניו אורלינס, לואיזיאנה שהוקם בשנת 2014 על ידי בני הדודים רובי דה צ'רי (Ruby da Cherry) וסקרים (Scrim או crim$). דרך פלטפורמת שיתוף המוזיקה SoundCloud, הצמד קיבל פופולריות בשל הביטים הנקיים המיוצרים על ידם והתוכן הלירי האפל שמכיל נושאים של שימוש בחומרים ורעיונות אובדניים ודיכאוניים. הם מחזיקים ומתפעלים חברת תקליטים, G*59 Records, וכל המוזיקה שלהם מופצת על ידי Virgin Music Label & Artist Services.
הצמד נחשב לאחד מהכי פופולריים בסצנת ה-underground rap, ונחשב שיש להם קהל מעריצים חזק.
לאחר כמה שנים שהם רק הוציאו EPs ומיקסטייפים, אלבום הסטודיו הראשון שלהם I Want to Die in New Orleans, שוחרר בשבע בספטמבר, 2018. הוא הצליח פרסומית ונכנס לעשר האלבומים הראשונים ב-Billboard 200. במאי 2019 הם הוציאו את ה-EP המשותף שלהם עם המתופף של Blink-182, טראוויס בארקר שנקרא Live Fast, Die Whenever.
שנים מוקדמות והקמה
סקרים נולד בתור סקוט אנתוני ארסנו ג'וניור (Scott Anthony Arceneaux Jr.) ב-11 באפריל 1989 במאררו, לואיזיאנה. ארסנו קיבל השראה מטי פיין (T-Pain) וקניה ווסט (Kanye West) להפיק מוזיקה וקנה את הלפטופ הראשון שלו עם כסף שהשיג מלמכור סמים. התשוקה של ארסנו ל-DJing הוגברה כשנכנס ל-Delago Community College, ושכרו אותו לעשות DJing במסיבות. הוא גם עבד במכירת רהיטים אך פוטר עקב קעקועים חדשים על ידיו אחרי 3 שנים.
רובי דה צ'רי נולד כאריסטוס נורמן פטרו ב-22 באפריל 1990 לאמא אמריקאית ואבא יווני קפריסי. הוא נולד במטארי, לואיזיאנה. העניין של פטרו במוזיקה החל כשהוא היה בן 7, וניגן בכינור ותופים בגיל 10, ובסופו של דבר הצטרף ללהקות בחטיבה. הוא עבד במסעדה של אביו כמלצר, עבודה שהייתה לו עד 2015. הניסיון של עם פאנק רוק המשיכה כשהוא הצטרף ללהקה Vapo-Rats כמתופף אך פרש והמשיך את קריירת ההיפ הופ שלו ביחד עם ארסנו כאשר התאכזב מהאדישות של חברי הלהקה כלפי עתידה.
ארסנו ופטרו הם בני דודים וחלקו מערכת יחסים קרובה כשהם גדלו.
כאשר הבינו ששניהם התעניינו בלעשות קריירה מוזיקלית רצינית ושניהם לא אוהבים את הכיוון שחיהם הולכים אליו, השניים הקימו את SuicideBoys הסכם שאם הקריירה שלהם לא תצליח הם יבצעו התאבדות.
ארסנו הרחיב בראיון ש"זה היה כמו לחתוך את היד, לדמם ולעשות הסכם שאם זה לא קורה עד שאנחנו בני 30 אז אני מפוצץ את הראש שלי".
קריירה מוזיקלית
הפרויקט הראשון של הצמד ביחד היה EP של שלושה שירים הנקרא Kill Yourself Part I: The $uicide $aga, שיצא ביוני 2014 בסאונדקלאוד ובאנדקאמפ, ומשך את תשומת הלב של הראפר Bones ובכך הם שיתפו פעולה בהמשך הדרך. בחודשים לאחר מכן הצמד הוציא תשעה איטרציות של סדרת ה-Kill Yourself. לאחר כמה EPs שיתופיים עם אמן בשם Black Smurf, הפרויקט המלא הראשון שלהם הנקרא Gray/Grey יצא ב-3 במרץ 2015.
הפריצה של הצמד הגיעה עם ההוצאה של הEP השיתופי עם ראפר בשם פויה (Pouya) שנקרא outh $ide $uicide$.
נכון ליוני 2022, לEP יש 128 מיליון האזנות בפלטפורמת המוזיקה Spotify בלבד.
הפריצה הראשונה של הצמד למיינסטרים הגיעה עם היציאה של ה-EP שנקרא Radical $uicide שיצא בקיץ 2016 והגיע למקום 17 ב-Billboard Rap Charts.
ב-7 בספטמבר 2018, אלבום הסטודיו הראשון שלהם, I Want to Die in New Orleans יצא. אמירה שנכתבה בעמוד הרשמי של הצמד באינסטגרם היא ש"התחלנו להקליט את האלבום הזה בתחילתה של 2017. תחילה רצינו לכתוב על הניסיון שלנו ולהביע את איך שהחיים שלנו נהפכו לטיפה יותר בזבזניים."
הצמד השיג קהל מושבע בסצנת ההיפ הופ עקב החלק שלו בנושאים שכמעט ולא נראים בראפ כמו אובדנות, שטניזם, ודיכאון.
נכון לאוגוסט 2021, סרטון המוזיקה עם הכי הרבה צפיות שלהם ביוטיוב הוא לשיר Paris, שהשיג כמעט 150 מיליון צפיות והשיר עם הכי הרבה האזנות בספוטיפיי הוא Kill Yourself (Part III) עם 322 מיליון האזנות.
הצמד היה בבילבורד בשם "Billboard Dance's 15 Artists to Watch in 2017".
מאוחר בשנת 2018, הייתה שמועה שהצמד התפרק אחרי סדרה של טוויטים בטוויטר. אך במהרה הם הבהירו שהטוויטים היו בהקשר של בעיות אישיות של ארסנו (Scrim) ושהם לא נפרדו.
במאי 2019, הצמד הפסיק את השמועה כאשר הם הוציאו את ה-EP של 6 השירים שלהם הנקרא Live Fast, Die Whenever בשיתוף פעולה עם המתופף של Blink-182, טראוויס בארקר וגם עם ג'יימס שייפר מלהקת הנו-מטאל קורן.
ביולי 2019, הצמד התחיל את סיבוב ההופעות הראשון שלהם הנקרא Grey Day Tour עם האורחים Germ, City Morgue, Trash Talk, Denzel Curry, Shoreline Mafia, Night Lovell, Pouya ו-Turnstile. הסיבוב הופעות החל עם הופעה ב-24 ביולי 2019 ב-WaMu Theater בסיאטל, ווישנגטון ונגמר ב-23 באוגוסט ב-Shrine Expo Hall בלוס אנג'לס, קליפורניה.
באוגוסט 2021, לאחר הפסקה של יותר משנה, הצמד הוציא את אלבום האולפן השני שלהם Long Term Effects of Suffering. האלבום התקבל טוב על ידי המעריצים אבל היו חילוקי דעות במדיה הגנרלית. זמן קצר לאחר היציאה של האלבום, הצמד החל את סבב ההופעות "Grey Day Tour 2021" עם חברי חברת התקליטים הנוספים שלהם.
And To Those I Love, Thanks For Sticking Around...
פרויקטים צדדיים
ביחד עם עבודתם על SuicideBoys, פטרו וארסנו שניהם הוציאו סולויים ועשו שירים יחידניים עם אמנים אחרים.
לפני SuicideBoys, ארסנו שאף להיות אמן היפ הופ והוציא כמה מיקסטייפים תחת השם crim$.
זה מכיל את Narcotics Anonymous, #DrugFlow2 ו-Patron Saint of Everything Totally Fucked, שכולם הוציא לפניי הקמת הצמד ב-2014.
ארסנו גם עבד כמפיק בשביל Universal/Republic, והפיק כמה שירים בשביל זמרים ושיר אחד הצליח מאוד.
ב-2020 ארסנו הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו מאז הקמת $uicideBoy$. שם האלבום הוא A Man Rose From the Dead וקיבל ביקורות מעורבות.
פטרו הוציא שני מיקסטייפים לבד תחת השם Oddy Nuff da Snow Leopar, אחד בשם The Jefe Tape ב-2012, והשני בשם Pluto ב-2014. Pluto הכיל את שיתוף הפעולה הראשון של פטרו וארסנו בשיר בשם Smoke a Sack.
מחלוקות
SuicideBoys מקבלים הרבה קריטיסיזם מאמנים של מיינסטרים עקב התמונה הפוגענית שלהם כגון השם שלהם, התוכן בשירים שלהם והתנהגותם. הרבה משיריהם מכילים נושאים ורמיזות של הערצת השטן; למרות זאת, ארסנו מבהיר בראיון עם אדם גראנגמייסון, שהשימוש שלהם בתמונת השטן היא פשוט מטפורה לאפקט שלילי של כסף, סמים ודברים אחרים עם פוטנציאל של השפעה רעה על אנשים.
ארסנו הוא מכור לשעבר של אופיואיד, וטען בראיון של No Jumper שהוא היה גורם לאנשים לבוא אליו דרך Craiglist (אתר שמאפשר לפרסם מודעות למקומות עבודה, בתים ועוד) והיה שודד אותם כדי לספק את ההתמכרות שלו.
בספטמבר 2016, DJ ומפיק תקליטים קנדי בשם Deadmau5 האשים את השניים בהפרת זכויות יוצרים עקב הצלחת השיר Antarctica (חלק מאלבום המיקסטייפ שלהם Dark Side of the Clouds ב-2016). השיר מכיל חלקים מהשיר "I Remember" שלו ושל Kaskade; הדיג'יי טען שהצמד "מפרסמים רכוש אינטלקטואלי של אנשים אחרים".
השיר, שיצא בינואר והשיג מיליוני האזנות גם ביוטיוב וגם בסאונדקלאוד, הורד על ידי SuicideBoys משתי הפלטפורמות ושום פעולה נוספת נלקחה. אך לפני סיבוב ההופעות שלהם Grey Day Tour 2021 הם החזירו את השיר לפלטפורות בספטמבר 2021 כי השיר היה לא זמין במשך כמעט 4 שנים.
סגנון מוזיקלי
המוזיקה של SuicideBoys משתנה בין קטגוריות שונות של ראפ; בזמן שלחלק מהשירים יש טונים עצובים עם תוכן מילולי שמתמקד בדיכאון ורעיונות אובדניים (תכנים שלא מופצים באופן רחב בראפ), אחרים הם אגרסיביים עם נושאים של אלימות ותוכן סקסואלי. חלק מהמוזיקה שלהם מבוססת על החיים בלגדול בניו אורלינס; שירים כמו Aubudon, Tulane, Elysian ו St. Berndard מדברים על רחובות ושכונות שהשפיעו על חייהם.
יש השפעה ברורה של Three 6 Mafia על המוזיקה שלהם עם הרבה שירים שיש בהם משפטים מהשירים של הקבוצה. בזמן שהקבוצה Three 6 Mafia לא הייתה בטוחה אם היא רוצה להיות בשירים שלהם, במיוחד Gangsta Boo, זה הושלם על ידיי האחרים.
חיים אישיים
ארסנו ופטרו סודיים כשזה מגיע לחיים האישיים שלהם. אך, שניהם מדברים על נשים שהם יצאו איתם בשירים שלהם, כמו בשיר CLYDE (I Hope at Least One of My Ex-Girlfriends Hears This).
לארסנו (סקרים) יש היסטוריה של התמכרות לסמים, והכי שכיח אצלו, הרואין. אך הוא טוען להיות פיכח מפברואר 2019. ארסנו אמר שהוא ממשיך להיות פיכח על ידי תוכניות של 12 צעדים וטיפולים פסיכולוגיים.
פטרו גם התעסק עם התמכרות לסמים. הוא לא היה פתוח לגבי ההתמכרות כמו ארסנו, אך, הוא דיבר עליה יותר אחרי ההוצאה של האלבום Long Term Effects of Suffering. אחרי התערבות של ההנהלה שלהם, פטרו הלך לשיקום באוקטובר 2020. פטרו אמר שהוא לא לגמרי פיכח בגלל שהוא ממשיך לעשן מריחואנה.
אלטר אגויים
*נקרא על שם הפוליטיקאי ר' באד דווייר, שהתאבד בטלוויזיה בשידור חי.
כמה אהבה (אלבום של קובי פרץ)
כמה אהבה הוא אלבום האולפן השמיני של הזמר הישראלי קובי פרץ. את האלבום הוציאה בשנת 2008 לאור חברת התקליטים הליקון. שיר הנושא של האלבום, "כמה אהבה", זכה להצלחה גבוהה בישראל. ב-24 באפריל 2008 נכנס השיר למצעד הפזמונים של רשת ג' במקום ה-14. ב-5 ביוני עלה למקום הרביעי - המקום הגבוה ביותר בו דורג במצעד. ב-31 ביולי, לאחר 12 שבועות רצופים, יצא השיר מהמצעד. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשס"ח הגיע "כמה אהבה" למקום ה-23. האלבום אף קיבל מעמד פלטינה לאחר שנמכר בלמעלה מחמישים אלף עותקים ברחבי ישראל.
דשא מלאכותי
דשא מלאכותי או דשא סינתטי הוא משטח של סיבים סינתטיים העשוי באופן אשר מדמה את המראה של דשא טבעי.
אחד היתרונות הבולטים של הדשא המלאכותי על דשא טבעי, בא לידי ביטוי ברמת התחזוקה הנדרשת לשימורו. הדשא המלאכותי עומד בשימוש כבד כמו בספורט, הבלאי שלו נמוך יחסית והוא אינו מצריך השקיה או גיזום. אצטדיונים אשר מקורים באופן חלקי או מלא חוסמים את קרינת השמש הנדרשת לצמיחה של דשא טבעי, ודשא מלאכותי פותר בעיה זו.
חסרונותיו של הדשא המלאכותי כוללים אורך חיים מוגבל, דרישות ניקיון ותחזוקה תקופתיות, שימוש בנפט לייצור הסיבים הפולימרים, סיכון מוגבר לפציעות ספורט וסכנות בריאותיות וסביבתיות שנובעות בעיקר ממילוי בגומי ממוחזר שמקורו בצמיגים ועלול להכיל כימיקלים רעילים ומסרטנים.
הדשא המלאכותי זכה לתשומת לב משמעותית בשנות ה-60, כשנעשה בו שימוש באצטדיון ה-"אסטרדום" (Astrodome) ביוסטון, טקסס, שנחנך ב-1965.
כדור בסיס
השימוש בדשא מלאכותי נעשה לראשונה במייג'ור ליג בייסבול בשנת 1966, והחליף את הדשא הטבעי שהיה לפניו. למרות שהדשא המקורי הותאם במיוחד לשימוש פנימי, לא היה לו מספיק אור והשחקנים שיחקו על אדמה שנצבעה בירוק ועל דשא מת. הפתרון היה להתקין סוג חדש של דשא מלאכותי במגרש.
ההבדל המשמעותי ביותר במשחק על דשא מלאכותי הוא שהכדור קפץ גבוה יותר בהשוואה לדשא רגיל וגם נע מהר יותר. השחקנים נדרשו להתאים את האסטרטגיות שלהם כדי להסתגל לתנאים החדשים.
כדורגל
ברחבי העולם ישנם מגרשי כדורגל עם דשא מלאכותי, אך רובם הם על בסיס שכונתי. יוצא מן הכלל הוא אסטדי נסיונאל, אצטדיונה של נבחרת אנדורה בכדורגל, אשר ספג ביקורות מצד נבחרת ישראל בכדורגל לאחר ששיחקה שם במסגרת מוקדמות יורו 2016 וגם נבחרות אחרות התקשו שם בגלל איכות המגרש הירודה.
כל משחקי גביע העולם בכדורגל נשים 2015 התקיימו על דשא מלאכותי. הדבר ספג ביקורת מצד שחקניות ואוהדים עקב החשש להגברת כמות הפציעות.
סקי וגלשני שלג
חלק ממועדוני הסקי וגלישת השלג באירופה התקינו משטחים מלאכותיים בשנות השישים והשבעים, אשר כונו על פי רוב בשם pista del sol, על שום היכולת להשתמש בהם גם במזג אוויר חם ושמשי. השימוש בהם הולך וגובר.
טניס
במגרשי טניס באולמות סגורים נעשה שימוש בשטיחים, למרות שהם היו דומים יותר לשטיחים ביתיים מאשר לדשא מלאכותי. לאחר מכן החל השימוש בדשא המלאכותי עבור מספר מצומצם של מגרשי טניס סגורים ופתוחים.
גולף
דשא מלאכותי נמצא בשימושים מגוונים גם בגולף. עם זאת, השטח הגדול של מגרשי הגולף והנזק שנגרם מהמחבטים במהלך החבטות, הביאו לכך שהשימוש בו בהקשר זה פחות מעשי.
גינון ועיצוב נוף
מאז שנות ה-90 המוקדמות, השימוש בדשא מלאכותי עבר מצורכי ספורט לגינון ביתי ומסחרי במדינות הצחיחות יותר של ארצות הברית. שימוש דומה גבר גם באוסטרליה עקב הדמיון באקלים.
שדות תעופה
שדות תעופה עושים שימוש בדשא מלאכותי. חלק מהמערכות של המשטחים המלאכותיים מאפשרות אינטגרציה של סיבים אופטיים. כך ניתן לשלב תאורה או פרסום במסלולי הנחיתה של שדות התעופה.
שיקולים סביבתיים
הסיבים ומילוי הגומי של הדשא המלאכותי נשחקים, והכימיקלים שמרכיבים אותם מוצאים את דרכם לאדמה או למקורות מים, שם הם יכולים לזהם ולהזיק לחי ולצומח.
במאמר שפורסם בכתב העת Science ב-2020, הראו שאחד מהחומרים הנפוצים בצמיגים (6PPD-quinone) התגלה כרעיל ביותר לדגים בנחלי צפון-מערב ארה"ב, ושהוא מוצא את דרכו למקורות מים דרך מי נגר שסוחפים חלקיקים בעיקר ממגרשי דשא מלאכותי.
מחקרים מנורווגיה, שוודיה וארה"ב מצאו שהמקור השני בגודלו לזיהום מיקרופלסטיק באותן מדינות הוא ממילוי הגומי הממוחזר של משטחי דשא מלאכותי.
גורמים מסרטנים
ב-2020 האיחוד האירופי החיל פיקוח על מרכיבי הגומי שניתן לשים כמילוי במגרשי דשא מלאכותי ואף בגני שעשועים, לאחר שמחקרים הראו שמספר חומרים בו מסרטנים, בדגש על פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים (PAHs).
מחקר הולנדי מ-2020 מצא שקיים סיכון מוגבר לסרטן לספורטאים שמתאמנים ומשחקים על דשא סינתטי עם מילוי גומי, אבל שהסיכון נמצא בטווח הזניח.
פציעות ספורט
מחקר אמריקאי מ-2020 הראה שלשחקני פוטבול שמשחקים על דשא מלאכותי יש סיכון מוגבר להיפצע פציעות רגליים, בעיקר בקרסוליים ובברכיים, אך שאפשר להפחית את הסיכון אם משחקים עם נעליים מותאמות לדשא מלאכותי ואם המגרש עובר תחזוקה שוטפת.
מאמר אמריקאי שסקר 53 מאמרים בנושא פציעות על דשא מלאכותי גילה שיש סיכון מוגבר לפציעות ספורט על דשא מלאכותי, בעיקר פציעות בכף הרגל ובברכיים. לשחקני כדורגל באופן ספציפי היה סיכון מוגבר לפציעות ברך ואגן. המאמר מראה שהסיכון המוגבר לפציעות קיים גם במגרשי דשא מלאכותי "דור חדש" שנהוג לחשוב שהם פחות מסוכנים. יתרה על כך, המאמר מצא שהמחקרים היחידים שטענו שמגרשי דשא מלאכותי בטוחים יותר - קיבלו תמיכה כלכלית מתעשיית הדשא המלאכותי.
טיבי צייגר
טיבי צייגר למד בתיכון לאמנויות "תלמה ילין". הוא בוגר יחידת הנגנים הצעירים של המרכז למוזיקה ירושלים ושירת בצה"ל כמוזיקאי מצטיין. לאחר לימודים באוניברסיטת תל אביב יצא במלגה מיוחדת להמשיך את לימודיו בבית הספר ג'וליארד, ניו יורק והיה הקלרניתן הראשון שהתקבל מאז ומעולם למסלול היוקרתי של "תעודת אמן" בבית ספר זה. מוריו היו צ'ארלס ניידיק, יהודה גלעד, ריצ'רד לסר ויצחק קצפ.
כסולן הופיע צייגר עם תזמורות שונות בישראל ומחוצה לה, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית אורפיאוס בניו יורק, תזמורת דיוואן מזרח-מערב בניצוח דניאל בארנבוים, התזמורת הקאמרית הישראלית ואחרות. כמו כן הוא מרבה להופיע בשידורים חיים ובהקלטות לקול המוסיקה ולתחנות רדיו שונות בארצות הברית.
בתחום המוזיקה הקאמרית צייגר משתף פעולה עם הרכבים קאמריים רבים, נמנה עם מייסדי אנסמבל גרופיוס והוא מייסדו ומנהלו המוזיקלי של הפרויקט הקאמרי הישראלי.
ג'ונתן נייט
ג'ונתן ראשלי נייט (אנגלית: Jonathan Rashleigh Knight, נולד ב-29 בנובמבר 1968) הוא זמר אמריקני אשר היה חבר בלהקת הבנים ניו קידס און דה בלוק. הלהקה כללה גם את דוני וולברג, ג'ואי מקנטייר, דני ווד ואת אחיו הצעיר של ג'ונתן (ג'ון) - ג'ורדן נייט. ג'ון היה המבוגר בין חברי הלהקה, והראשון שהחליט לעזוב אותה בשנת 1994, בטרם הוכרז רשמית על התפרקותה.
השנים הראשונות לחייו
נייט נולד בווסטר (מסצ'וסטס) למרלין פוטנם ואלן נייט. הוא היה החמישי מבין שישה ילדים: אליסון, שרון, דייוויד, כריסטופר וג'ורדן. שני הוריו הם כמרים בכנסייה האפיסקופלית.
ניו קידס און דה בלוק
באביב 2008 נייט חזר להופיע כאשר התאחד עם שאר ארבעת חברי להקת הניו קידס און דה בלוק. ב-2 בספטמבר 2008 הם הוציאו את אלבומם השביעי (הראשון מזה שבע שנים) "דה בלוק". על מנת לאשר את האיחוד ולהכריז על הוצאת האלבום החדש הם הופיעו יחדיו ב-16 במאי 2008 בפעם הראשונה מזה חמש עשרה שנים בתוכנית טודיי (Today Show).
תוכנן מסע הופעות בעקבות ההכרזה על האלבום אשר החל בטורונטו ב-18 בספטמבר 2008. הסינגל הראשון מתוכו "Summertime" זכה להגיע למקום ה-9 במצעד בקנדה וכן נכנס להיות אחד מ-30 הסינגלים המצליחים בארצות הברית (מקום 24 בהורדות הדיגיטליות). הם הוציאו את הסינגל השני "Single" מהאלבום דה בלוק באוגוסט 2008.
חייו האישיים
נייט הוא אחיו הבוגר של ג'ורדן.
בשנים הראשונות לאחר ההתפרקות של הלהקה נייט עבד בנדל"ן, גר באסקס, מסצ'וסטס ולעיתים נדירות ביותר התראיין או הופיע בכלי התקשורת. בשנת 2000 הוא גילה כי הוא סבל מהתקפי פאניקה מתחילת הקריירה כחבר בניו קידס. הוא מאז קיבל טיפול תרופתי וחל שיפור במצבו. הוא הופיע בתוכנית הריאליטי של MTV True Life על מנת לסייע למעריץ שסבל מהתקפי חרדה.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, נייט היה בקשרים חבריים עם זמרת הפופ טיפאני, והיו שמועות על היותם במערת יחסים רומנטית. באותה תקופה שני הצדדים הכחישו זאת. בשנת 2009 במגזין נשיונל אינקווירר פורסמה כתבה ובה ריאיון עם גבר שטען כי הוא יצא עם ג'ונתן, וכך הכריז עליו שהוא הומוסקסואל. בינואר 2011 טיפאני אישרה את היותו הומוסקסואל, ונייט מאוחר יותר אמר: "אני חי בפתיחות ומעולם לא הסתרתי את העובדה שאני גיי" בהודעה בבלוג של הניו קידס הוא הוסיף "נראה כי תנאי מוקדם עבור כל דמות ציבור הומוסקסואלית הוא להופיע על גבי שער עיתון עם הכותרת 'אני הומו'. אני מתנצל שלא עשיתי זאת אם זה מה שהיה מצופה ממני".
נייט נמצא במערכת יחסים עם הארלי רודריגז החל מ-2008. השניים הופיעו בעונה ה-26 של "המרוץ המדהים" (The Amazing Race) ששודר ב-CBS בתחילת 2015, והגיעו למקום התשיעי.
הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד
הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד (בתאית: กองทัพไทย, תעתיק: קונג תארף תאי) הם הכוחות הצבאיים של ממלכת תאילנד. הם כוללים את הזרועות הבאות: הכוחות המזוינים הוקמו ב-1852 ככוח צבאי קבוע שהוקם בפקודתו של המלך מונגקוט ( Mongkut) (ראמה הרביעי, מלך סיאם) שהיה זקוק לכוח צבאי מאומן בסטנדרטים אירופאים כדי לסכל כל איום מערבי להשתלטות קולוניאלית על תאילנד. ב-1887 בזמנו של בנו צ'ולאלונגקורן (Chulalongkorn) (ראמה החמישי, מלך סיאם) הוקם פיקוד צבאי קבוע במשרד ההגנה. יחד עם זאת, משרד ההגנה והכוחות הצבאים של תאילנד היו קיימים כבר מימי ממלכת סוקותאי (Sukhothai) במאה ה-13. למעשה, ההיסטוריה של מלכי סיאם רצופה בסיפורים על כיבושים צבאיים ועל עוצמה צבאית. ועם כל זאת, מאז 1932, כאשר הצבא, בסיוע האזרחים, החליט להחליף את משטר המלוכה האבסולוטית במשטר של מלוכה חוקתית, הצבא שולט בחיי הפוליטיקה של תאילנד, מוציא משורותיו רבים מראשי הממשלות וביצע כמה הפיכות צבאיות, כולל האחרונה שאירעה ב־2014. כיום הכוחות המזוינים של תאילנד מונים כ-550,000 איש. המפקד העליון של הכוחות המזוינים הוא מלך תאילנד, אך תפקיד זה הוא טקסי בלבד. הכוחות המזוינים מנוהלים על ידי משרד ההגנה של תאילנד שבראשו עומד שר ההגנה שהוא חבר ממשלת תאילנד ובראש שרשרת הפיקוד של הכוחות המזוינים עומד מטה הכוחות המזוינים שעליהם מפקד ראש מטה הכוחות המזוינים של תאילנד.
על פי חוקת תאילנד, חובת השירות בכוחות המזוינים חלה על כל אזרחי תאילנד. יחד עם זאת, רק גברים מעל גיל 21 שלא עברו תקופת אימונים במילואים, נבחרים באופן אקראי. אלה שנבחרו באופן אקראי מחויבים לשירות מלא של 24 חודשים ומתנדבים מחויבים לתקופת שירות מלא של 18 חודשים, בהתאם לכישוריהם.
יום הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד נחגג ב-18 בינואר לזכר ניצחונו של המלך נרסואן הגדול (Naresuan ) בקרב כנגד המשנה למלך של בורמה בשנת 1593.
תפקיד
תפקידם העיקרי של הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד היא ההגנה על הריבונות ועל השלמות הטריטוריאלית של ממלכת תאילנד. הכוחות המזוינים גם אחראים על הגנת המלוכה התאילנדית כנגד איומים מבית ומחוץ.
מעבר לתפקידים אלה, הכוחות המזוינים אחראים על הבטחת הסדר הציבורי ועל השתתפות בתוכניות פיתוח חברתיות על ידי סיוע למשרדי הממשלה האזרחיים. הכוחות המזוינים גם מחויבים לסייע לאזרחים בעת התרחשותם של אסונות לאומיים ולוקחים חלק במלחמה בסמים.
בשנים האחרונות הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד החלו להגדיל את מעורבותם בכוחות שמירת השלום של האו"ם במזרח טימור בין השנים 1999 עד 2002 והשתתפו בכוח המשימה הרב לאומי בעיראק עם 423 איש בין השנים 2003-2004.
היסטוריה
הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד היו מעורבים בהרבה עימותים לכל אורך ההיסטוריה שלהם, כולל עימותים עולמיים, אזוריים ומקומיים. יחד עם זאת, רובם של העימותים התרחשו בדרום-מזרח אסיה. שתי הפלישות הזרות לתאילנד היו בדצמבר 1941 כאשר יפן כבשה את המדינה ובשנות השמונים כאשר פלישות וייטנאמיות לתאילנד הובילו לכמה קרבות. פעולות צבאיות בטריטוריות זרות היו מלחמות טריטוריאליות כמו מלחמת האזרחים בלאוס או עימותים במסגרת פעולות האו"ם.
מרטין איימיס
מרטין לואיס איימיס (באנגלית: Martin Louis Amis; 25 באוגוסט 1949 – 19 במאי 2023) היה סופר בריטי שנחשב לאחד מבכירי הספרות האנגלית של זמננו.
כמה אהבה (שיר)
הצלחה מסחרית
ב-24 באפריל 2008 נכנס השיר למצעד הפזמונים של רשת ג' במקום ה-14. ב-5 ביוני עלה למקום הרביעי - המקום הגבוה ביותר בו דורג במצעד. ב-31 ביולי, לאחר 12 שבועות רצופים, יצא השיר מהמצעד. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשס"ח הגיע "כמה אהבה" למקום ה-23.