cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בת' ואן דוין
אליזבת' אן ואן דוין (באנגלית: Elizabeth Ann Van Duyne; נולדה ב-16 בנובמבר 1970) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-24 של מדינת טקסס. טרם היבחרה לקונגרס הייתה ראש העיר אירווינג בין השנים 2011–2017. כמו כן, במהלך נשיאותו של דונלד טראמפ הייתה פקידה בכירה במחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית.
ביוגרפיה
ואן דוין נולדה באית'קה שבאפסטייט ניו יורק, ועד גיל שבע התגוורה בעיר אמסטרדם שבניו יורק. מאוחר יותר עברה עם משפחתה לעיר קופרסטאון. בשנת 1986 עברה משפחתה לאירווינג שבטקסס, ואת לימודיה התיכוניים השלימה בתיכון גרינהיל שבאדיסון, פרוור של דאלאס. לוואן דוין תואר ראשון מאוניברסיטת קורנל בתכנון ערים ואזורים ובמשפטים.
בשנת 2004 נעשתה ואן דוין לא מרוצה מתפקודו של מהרברט גירס הדמוקרטי, חבר המועצה העירונית באירווינג אשר ייצג אותה, בשל האופן בו טיפל במקרה אזור בשכונתה. לכן באותה השנה התמודדה מולו בבחירות המקומיות, וגברה עליו. עם זאת, גירס נבחר לראשות העיר בשנת 2005. היריבות בין השניים נמשכה גם לאחר הבחירות ובשנת 2010 התמודדו זה מול זו על ראשות העיר בבחירות המוניציפליות באירווינג. בבחירות אלה שוב גברה על גירס, ובבחירות 2014 נבחרה מחדש לתפקיד.
בשנת 2015, בעקבות מאמר דעה של "חדשות ברייטברט" בו הועלו טענות כוזבות לפיהן בית משפט במטרופולין דאלאס-פורט וורת' פסק לפי חוקי השריעה, דחפה ואן דואין להצביע על החלטה בעיריית אירווינג שהביעה תמיכה בהצעת חוק בבית המחוקקים המדינתי בטקסס שקראה לאסור על חוקי השריעה במדינה. באותה השנה נעצר אחמד מוחמד, נער מוסלמי בן 14, לאחר שהביא אל בית הספר בו למד שעון שנחשד על ידי צוות ההוראה כפצצה. ואן דוין צידדה בהנהלת בית הספר ועל משטרת אירווינג על המעצר. בהמשך נתבעה בידי אביו של מוחמד בתביעת דיבה נגד הרשויות. לבסוף התביעה נדחתה בידי שופט.
בפברואר 2017 הודיעה ואן דוין כי לא תתמודד לתקופת כהונה שלישית כראשת העיר. במאי 2017 מינה אותה נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ למנהלת אזורית במחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית. במסגרת תפקיד זה פיקחה על המדינות טקסס, ניו מקסיקו, אוקלהומה, ארקנסו ולואיזיאנה.
באוגוסט 2019 הכריז קני מרצ'אנט על כוונתו לפרוש מהחיים הפוליטיים בבחירות 2020. בעקבות זאת, ואן דוין התפטרה ממחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית והכריזה על התמודדותה לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-24 של טקסס. בבחירות מקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית ניצחה ואן דוין עם כ-65% מהקולות, ועלתה לבחירות הכלליות מול קנדייס ולנזואלה. היא גברה עליה ברוב של 48.8% מקולות הבוחרים, ונבחרה אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
בקי לינץ'
רבקה קווין (באנגלית: Rebecca Quin; נולדה ב-30 בינואר 1987 בדבלין, אירלנד), ידועה יותר בשם הבמה שלה, בקי לינץ' (באנגלית: Becky Lynch), היא מתאבקת אירית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw, שבו היא אלופת זוגות הנשים של ה-WWE. לינץ' היא המתאבקת הראשונה שזכתה באליפות הנשים של סמאקדאון.נחשבת לאחת המתאבקות הגדולות בכל הזמנים.
מהפכת הנשים (2015–2016)
ב-13 ביולי 2015, לינץ' ערכה את הופעה הבכורה שלה ב-Raw כ"פייסית", הדמות הטובה, יחד עם שארלוט וסשה בנקס, לאחר שסטפני מקמהן הכריזה על "מהפכה" במחלקת הדיוות. בעוד שלינץ' ושארלוט חברו אל פייג', שהייתה בפיוד מול צוות בלה (אלישה פוקס, ברי בלה וניקי בלה) בנקס התחברה אל נעמי וטמינה, מה שהוביל לקטטה בין שלוש הקבוצות. לינץ', פייג' ושארלוט קראו לקבוצה שלהן "PCB" לפי האותיות הראשונות שלהן באנגלית. לינץ' השתתפה בקרב הראשון שלה ב-Raw ב-20 ביולי 2015, בקרב זוגות יחד עם פייג', אך שתיהן הפסידו לנעמי וסשה בנקס. לינץ' השיגה את הניצחון הראשון שלה בקרב נגד ברי בלה, אשר שודר ב-29 ביולי 2015, בפרק של Main Event. שלוש הקבוצות התמודדו זו נגד זו בסאמרסלאם, בקרב הדחות של שלוש קבוצות. לינץ' הצמידה את ברי בלה בשביל להעניק את הניצחון לקבוצתה.
אלופת הנשים של סמאקדאון (2016–2018)
ב-19 ביולי 2016, הוכרז כי לינץ' תשתתף באופן רשמי בתוכנית של סמאקדאון, לאחר פיצול הרוסטרים. ב-26 ביולי 2016, לינץ' הביסה את יריבתה נטליה. ב-18 באוגוסט 2016, לינץ' ביחד עם כרמלה ניצחו את אלכסה בליס ונטליה, לאחר הסחת דעת של איווה מארי ונעמי. בסאמרסלאם, אשר נערך בתאריך 21 באוגוסט 2016, לינץ' ביחד עם כרמלה ונעמי הפסידו לצוות של אלכסה בליס, נטליה וניקי בלה. באירוע באקלאש, אשר נערך בתאריך 11 בספטמבר 2016, לינץ' זכתה באליפות הנשים של סמאקדאון, לאחר שהביסה בקרב הדחות את אלכסה בליס, כרמלה, נטליה, ניקי בלה ונעמי.
ב-8 בנובמבר 2016, לינץ' חזרה לתוכנית לאחר פציעה. היא הגנה בהצלחה בפעם הראשונה על אליפות הנשים, לאחר שהכניעה את אלכסה בליס. אף על פי שרגלה של אלכסה בליס הייתה על החבלים בעת שבקי לינץ' ביצעה עליה את מהלך ההכנעה שלה, השופט לא שם לב ואי לכך אלכסה בליס נכנעה. באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, שנערך ב-4 בדצמבר בקי הפסידה את האליפות לאלכסה בליס בקרב שולחנות.
בנובמבר 2017 בפרק מיוחד שנערך במנצ'סטר, לינץ' ניצחה את המתאבק ג'יימס אלסוורת' בקרב בן מול בת. בסאמרסלאם 2018, לינץ' תקפה את שארלוט פלייר לאחר שהפסידה בקרב משולש, שכלל את כרמלה. יומיים לאחר מכן, בפרק של סמאקדאון, תקפה אותה פלייר בחזרה. באירוע גיהנום בכלוב, שנערך ב-16 בספטמבר, לינץ' גברה על פלייר וזכתה באליפות הנשים של סמאקדאון בפעם השנייה בקריירה שלה. באירוע אבולושן, שנערך ב-28 באוקטובר, לינץ' ניצחה את פלייר ושמרה בהצלחה על תואר אליפות הנשים של סמאקדאון בקרב שהיה קרב מי שעומדת אחרונה. באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, שנערך ב-16 בדצמבר, לינץ' הפסידה את התואר לאסקה במסגרת קרב ה-TLC המשולש אשר כלל את שארלוט פלייר ושימש כקרב המרכזי של האירוע.
חיים אישיים
ב-13 במאי 2019, היא פרסמה ברשתות החברתיות כי היא בזוגיות עם מתאבק ה-WWE, סת' רולינס. ב-23 באוגוסט 2019, לינץ' פרסמה שהשניים התארסו. ב-11 במאי 2020, קווין הודיעה על כך שהיא נמצאת בהיריון ראשון. ב-4 בדצמבר לינץ' ורולינס הכריזו על הולדת בת ששמה רו.
מגפת הקורונה בסוריה
מגפת הקורונה הגורמת לתחלואה ולמותם של רבים, התפרצה לראשונה בסוריה ב-22 במרץ 2020.
סוריה נחשבה לפגיעה במיוחד למגפה בשל מלחמת האזרחים במדינה והמצב ההומניטרי הקשה בה. היה מחסור בבדיקות והייתה גישה נמוכה לאזורים מסוימים מצד חלק מגורמי החוץ.
מרץ 2020
2 במרץ: ממשלת אזור כורדיסטן בעיראק הורתה על סגירתו של מעבר הגבול סמלקה המחבר בין האזור לכורדיסטן הסורית עד להודעה חדשה כ"אמצעי זהירות למניעת העברת הנגיף למחוזות הממשל האוטונומי של צפון ומזרח סוריה, למעט מקרי חירום".
10 במרץ: המרכז הסורי לזכויות אדם דווח כי היו התפרצויות של הנגיף במחוזות טרטוס, דמשק, חומס ולטקיה. על פי מקור בבריטניה, הוצא צו שאסר על אנשי רפואה לדון בנושא.
11 במרץ: גורם הבריאות מאזור ג'זירה במינהל האוטונומי של צפון ומזרח סוריה (או כורדיסטן הסורית) אמר כי לא נמצאו מקרים מתועדים של הנגיף במחוז. טלוויזיה בכורדיסטן דיווחה מקמישלי, העיר הכורדית הגדולה ביותר בסוריה, וקבעה כי 1% מהאוכלוסייה בעיר לבשה מסכות מגן, בשל מחסור. יתרה מזאת, עד 11 במרץ דווחו ארבעה מקרים החשודים של קורונה לרשות הבריאות הסורית, שפנו לארגון הבריאות העולמי. הבדיקות חזרו כשליליות.
13 במרץ: 14 במרץ:
19 במרץ:
23 במרץ: משרד העיתונות הסורי החליט להשעות את פרסום העיתונים המודפסים עד להודעה חדשה.
24 במרץ: הוכרז עוצר משעה 6 בערב עד 6 בבוקר, החל מיום למחרת (רביעי, 25 במרץ). After that, Curfew in all week-days was reduced to be from 7:30 p.m. to 6 a.m. during The holy Islamic month of Ramadan, which started 24 April 2020, and Eid, which started 24 May 2020. 27 במרץ: הממשלה הצהירה כי נסיעתם של אזרחים בין מרכזי מחוז לכל שאר האזורים העירוניים והכפריים אינה מורשית בכל עת, למעט אלה עם אישור, החל מ-29 במרץ.
29 במרץ: דווח כי אישה נפטרה רגע לאחר שהגיעה לבית החולים, ובהמשך התגלה שהיא נשאה את הנגיף.
אפריל-מאי
17 באפריל: כורדיסטן הסורית הודיעה על החולה הראשון אבל הממשלה הסורית לא דיווחה על כך.
14 במאי: צוות הממשלה הסורית שהוטל על נקיטת צעדים להתמודדות עם הנגיף הצביע על כך שניתן להטיל עוצר שלם 24 שעות ביממה, תלוי בשינויים הקשורים לנגיף. Later, the government decided to extend the curfew during Fridays and Saturdays to be from 12 p.m. to 6 a.m starting 3 April 2020. After that, Curfew in all week-days was reduced to be from 7:30 p.m. to 6 a.m. during The holy Islamic month of Ramadan, which started 24 April 2020, and Eid, which started 24 May 2020. 20 במאי: משרד הבריאות טען כי בסוריה במשך 20 יום (מאז תחילת מאי) לא נרשמו מקרים מקומיים של תחלואה וכי המקרים הרשומים בתקופה הגיעו מחוץ לסוריה. המשרד גם ציין מחסור בערכות בדיקה.
25 במאי:
31 במאי: במהלך מלחמת האזרחים, בששת החודשים הראשונים של 2020, החריבו כוחותיו של אסד לא פחות מ-84 בתי חולים ומרפאות במחוז אדליב הנצור, שבו 3 מיליון איש, שליש מהם פליטים. באזור כורדיסטן הסורית שבחסות ארצות הברית נשארו רק 26 מרכזים רפואיים מתוך 279 שהיו שם. 70 אחוזים מהרופאים ואנשי הסגל הטיפולי ברחו מן המדינה. אסד לא איפשר לארגון הבריאות העולמי ולעמותות סיוע זרות להעביר לשטחי המורדים ציוד רפואי ובראש ובראשונה ערכות לבדיקות. שיירות סיוע הותקפו מן האוויר והצליחו להכניס מטורקיה רק 55 טונות ציוד - מעט מאוד בהשוואה לצרכים. במעט שהיה להם ערכו הכורדים קצת בדיקות מדגמיות. בהיעדר מעבדות פעילות אילץ אותם אסד לשלוח את הדגימות למעבדה בדמשק. כאשר אותר אדם נגוע בקורונה נמנעו מלהודיע על כך לכורדים. כך אסד עודד תחלואת קורונה באזורי המורדים.
עונת 1998/1999 בליגת העל ההולנדית
עונת 1998/1999 הייתה העונה ה-43 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה פיינורד באליפות הליגה. נאק ברדה ירדה לליגת המשנה.
מבנה
עקב ביטול גביע אירופה למחזיקות גביע החל מעונה זו הקבוצה שזכתה בגביע העפילה לגביע אופ"א.
בליטת תת-כף היד
בליטת תת-כף היד (TA: Hypothenar; Eminentia hypothenaris) היא בליטה שרירית בצד הגומדי (של עצם הגומד) או בצד התיכון של כף היד. שלושת שרירי בליטת תת-כף היד הנמצאים מעל לעצם המסרק החמישית בבסיס הזרת, מניעים את הזרת ואת עצם המסרק החמישית.
שרירים
שרירי בליטת תת-כף היד מסודרים מהשטחי ביותר לעמוק ביותר הם:
עצבוב
שרירי בליטת תת-כף היד מעוצבבים כולם על ידי הענף העמוק של עצב הגומד, המוביל אליהם סיבי עצב משורש העצב הצווארי השמיני ומשורש העצב החזי הראשון (C8, T1).
הצי הרביעי של ארצות הברית
הצי הרביעי של ארצות הברית (באנגלית: United States Fourth Fleet) הוא יחידה מבצעית של צי ארצות הברית האחראית על הפעלת הכוחות הימיים במרחב פיקוד דרום של ארצות הברית ושיתוף פעולה עם כוחות ימיים אזוריים. מפקד הצי הרביעי הוא גם מפקד כוחות הצי בפיקוד דרום והמפקדה המשותפת ממוקמת בבסיס מייפורט שבג'קסונוויל.
הצי הרביעי הוקם ב-15 במרץ 1943, בתקופת מלחמת העולם השנייה, במטרה לפעול באזור דרום האוקיינוס האטלנטי ולהגן על ארצות הברית מפני פשיטות, סגר ימי, וצוללות אויב. הצי פורק בפברואר 1950 ותחומי אחריותו הועברו להצי השני.
ב-5 במאי 2008 הוקם הצי מחדש במטרה להוות את הכוח הימי של פיקוד דרום. ג'וזף קירנן מונה למפקדו. הצי אחראי לכלי שיט, טיס וצוללות של צי ארצות הברית הפועלים בגזרת הקריביים, מרכז אמריקה ודרום אמריקה. הוא לא מחזיק ביחידות קבועות משלו, ונעזר בכוחות הימיים של פיקוד כוחות הצי (הצי האטלנטי) ובכוחות הצי השלישי.
אליזבת' גרייס היי
אליזבת גרייס היי (באנגלית:, נולדה ב-22 באוקטובר 1951) היא סופרת קנדית, המחברת רומנים וסיפורים קצרים. בשנת 2002 היי קיבלה את פרס מריאן אנגל אשר הוענק לה על ידי ארגון הסופרים בקנדה, על עבודותיה ויצירותיה כאישה – בין יצירותיה, רומנים, סיפורים קצרים וספרי עיון יצירתיים.
ביוגרפיה
היי נולדה באוון סאונד, אונטריו. אביה היה מנהל בית-ספר ואמהּ הייתה ציירת. היי היא אחת מארבעה אחים. כשהייתה בת 14 עברה עם משפחתה לגור בלונדון, ושם למעשה היא החלה לכתוב. לאחר כשנה חזרו.
בהמשך למדה באוניברסיטת טורונטו. בספטמבר 1972 היי עזבה את האוניברסיטה לטיול למערב קנדה. בשנה שלאחר מכן חזרה לטורונטו וסיימה את לימודי התואר הראשון שלה באנגלית ופילוסופיה.
בשנת 1974 עברה היי לילונייף (הטריטוריות הצפון-מערביות). היא עבדה עשר שנים כשדרנית ברדיו CBC בילונייף, ויניפג וטורונטו, ולאחר מכן עברה למקסיקו ועבדה שם כפרילנסר ית. שם גם פגשה את מארק פרייד, מתרגם ספרותי, ולאחר מכן השניים נישאו. לזוג נולדו בן ובת: בן וסוצ'י.
בשנת 1986 היא עברה להתגורר בעיר ניו יורק, ולאחר הוצאת ספריה הראשונים, בשנת 1992, חזרה לקנדה עם משפחתה. כיום המשפחה מתגוררת באוטווה.
סגנון יצירתה
בראיון שנערך בשיתוף עם ה-CBC בשנת 2007, היי התייחסה לסגנון כתיבתה וקשרו לעבודתה ברדיו:
(אליזבת' גרייס היי, 2007).
פרסים ומועמדויות
רומנה "לילות מאוחרים באוויר" ("Late Nights on Air") משנת 2007 זכה בפרס גילר. היא הגיעה פעמיים לרשימת המועמדים הסופית לפרס המושל הכללי. הפעם הראשונה הייתה בזכות אוסף הסיפורים הקצרים "שינוי קטן" (""Small Change), בשנת 1997. הפעם השנייה הייתה בזכות הרומן שלה, "גרבו צוחק" ("Garbo Laughs"), בשנת 2003. האוטוביוגרפיה על זיכרונותיה של היי בשנים האחרונות לחייהם של הוריה, "כל הנחמות" ("All Things Consoled"), זכתה בפרס Hilary Weston Writers' Trust Prize for Nonfiction בשנת 2018.
מושל (רוסיה)
ממוזער|400px|מושלים לפי שיוך מפלגתי (נכון לספטמבר [[2018) המושל ברוסיה הוא ראש הרשות המבצעת של מחוז בפדרציה הרוסית, אף שתפקיד ראש הרשות המבצעת של הרפובליקות השונות מכונה בשם ראש הרפובליקה.
ערך זה סוקר את התפקיד הגבוה ביותר בסובייקטים הפדרליים של רוסיה (Высшее должностное лицо субъекта Российской Федерации) או ראש הרשות המבצעת ברפובליקה או מחוז ברוסיה ולרוב ראש הרשות המבצעת מכונה "מושל" (губернатор) או ראש האזור (глава региона).
תפקיד ראש הרשות המבצעת של השלטון המקומי מוגדר בחוקת רוסיה ובסעיפים 1, 3 ו-4 בחוק הפדרלי "אודות העקרונות העיקריים לארגון הרשות המחוקקת וגופי הרשות המבצעת של הסובייקטים הפדרליים של רוסיה" שאומץ בשנת 1999.
כיום ברוסיה ישנם 85 מושלים או ראשי רפובליקות ומחוזות. בעבר ראש הרפובליקה כונה נשיא (президент) או ראש האדמיניסטרציה (глава администрации), אך בחקיקה שעברה במחצית השנייה של העשור הראשון של המאה ה-21 הוחלט כי תפקיד ראש הרפובליקה ייקרא ראש הרפובליקה (глава республики). הרפובליקה היחידה שבה ראש הרפובליקה נקרא נשיא הייתה טטרסטן עד 2021. מושלים ברוסיה עומדים בראשות מחוזות רוסיה (בעיקר אובלסטים) או ערים פדרליות של רוסיה (כדוגמת סנקט פטרבורג וסבסטופול). בשאר המחוזות, דהיינו רפובליקות או מחוזות אוטונומיים עומד מושל או ראש אדמיניסטרציה.
תיאור התפקיד
למושל השפעה רבה במחוז או בסובייקט אותו הוא מנהל. את כוחו של המושל מאזנת הרשות המחוקקת העצמאית באותה מדינה. מאז שנת 2012 בכל המחוזות המושל נבחר בבחירות ישירות ותקופת כהונה של המושל משתנה בין מחוז למחוז, אך מאז יולי 2012 לא עולה על 5 שנות כהונה, אך אין מגבלה על מספר הקדנציות.
נשים במשרת המושל
נכון לשנת 2022 אישה אחת בלבד מכהנת כמושלת: נטליה קומארובה מטעם רוסיה המאוחדת המכהנת כראש המחוז האוטונומי חנטי מנסי.
ראשי סובייקטים פדרליים של רוסיה
נכון ל-9 בנובמבר 2022, מכהנים ברוסיה 68 מושלים מטעם רוסיה המאוחדת, 14 עצמאים, 3 מהמפלגה הקומוניסטית, 2 מהמפלגה הליברל־דמוקרטית ו-2 מרוסיה הוגנת-פטריוטים-למען האמת.
אשור-רבי השני
אשור-רבי השני (באשורית: aš-šur-GAL-bi, אשור הגדול) היה מלך אשור בשנים 1012-972 לפנה"ס. אורך שלטונו, מהארוכים שבמלכי אשור, נמשך 41 שנים.
חייו
הוא היה בנו הצעיר של שליט אשור, אשורנצירפל הראשון והוא החליף את אחינו אשור-נירארי הרביעי ששלט למשך 6 שנים.
לירן דנינו (אלבום)
לירן דנינו הוא אלבום הבכורה של הזמר והמוזיקאי לירן דנינו, שיצא לאור ב-16 בפברואר 2012, במהלך שרותו בצה"ל.
האלבום הוקלט בסוף שנת 2011 וראה אור כמספר חודשים לאחר מכן. סינגלים שיצאו מתוך אותו אלבום טרם צאתו והצליחו רבות בראש מצעדי הפזמונים הם: "ללכת" (שזכה ל-6 מיליון צפיות ב-יוטיוב), "עדיין ריק" (שזכה לכ-2 מיליון צפיות ב-יוטיוב), "כל המילים", "אין לי כח" ו"חוזר אלייך" - שירים שנשמעים רבות גם בקרב גולשים רבים באתר יוטיוב. להיטי האלבום נחלו הצלחה רבה במצעדי הסיכום השנתיים בארץ.
Tolerate It
Tolerate It (בעברית: לסבול את זה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Evermore. השיר יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר נכתב על ידי סוויפט וארון דסנר והופק על ידי דסנר גם כן. השיר זכה להצלחה בינלאומית מבלי שיצא כסינגל, תוך שנבחר גם לא לצאת כסינגל ולא נשלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים.
עם יציאתו, "Tolerate It" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. גם במצעדי הפזמונים זכה להצלחה רבה, כאשר דורג במקום ה-45 במצעד הבילבורד הוט 100, תוך שדורג במקום השמיני במצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים, ובמקום השמיני במצעד השירים האלטרנטיביים.
רקע וכתיבה
לאחר יציאתו של Folklore כתבה סוויפט את שני השירים "Closure" ו-"Dorothea", עבור ביג רד משין; להקתם של דסנר וג'סטין ורנון. בסופו של דבר הם נכללו ב-Evermore. כדי לחגוג את יציאתו של Folklore, יצר דסנר קטע כלי בשם "Westerly" שנקרא על שם מיקום ביתה של סוויפט ברוד איילנד. כעבור שעה, כתבה את "Willow" ושלחה לו אותו בחזרה.
היא כתבה את שיר הנושא "Evermore" עם ג'ו אלווין (התווסף בקרדיטים בשם העט: ויליאם באורי) ולאחר מכן ביקשה מג'סטין ורנון (סולן להקת בון איבר) לכתוב את הגשר שלו. דסנר הבין שהם יוצרים "אלבום אחות" ל-Folklore רק לאחר שכתב עמה יותר משבעה שירים. בהמשך, הלחין את "Tolerate It" בשילוב פסנתר ושלח אותו לסוויפט. היא האזינה לו, כתבה את המילים שלו ושלחה לו את התוצר הסופי על מנת שישמע אותו גם כן.
סוגה
"Tolerate It" היא רצועה העוסקת במישהי שנקלעה למערכת יחסים לא מאוזנת, עם פערי גילאים. בנוסף, הרצועה מדברת על הייסורים הפנימיים של דורותיאה מלאת הטינה, המעוניינת לסיים את מערכת היחסים הזו. השיר תואר כ"שיר שנבנה לאט", תוך שהוא מורכב מסינת' בס ופסנתר. השראתן החלקית של מילותיו, היא מהדמויות הראשיות של דפנה דה מוריאה ברומן "רבקה" משנת 1938.
ביקורת
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שבמגזין Nylon הוא דורג במקום השישי ברשימת "רצועות מספר 5 הטובות ביותר של סוויפט, מדורגות".
קרדיטים וצוות
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל, ופיצ'פורק.
These Days (שיר של רודימנטאל)
This Days הוא סינגל של הלהקה האנגלית רודימנטאל, בהשתתפות הזמרת הבריטית ג'ס גלין, הראפר האמריקאי מאקלמור והזמר הבריטי דן קפלן, שיצא על ידי אסיילום רקורדס ב-19 בינואר 2018, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי של רודימנטאל, Toast to Our Differences. השיר נמצא גם במהדורת הדלוקס של אלבום האולפן השני של ג'ס גלין, Always In Between.
נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-877 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ, שצולם ברחבי לונדון ובוים על ידי ג'וני ולנסיה, הועלה לערוץ היוטיוב של רודימנטאל ב-25 בינואר 2018. הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-451 מיליון פעמים.
ספורט באיראן
כדורגל
ענף הספורט הפופולרי באיראן, כמו ברוב מדינות העולם, הוא הכדורגל. הוא הובא למדינה בתחילת שני העשורים הראשונים של המאה ה-20 על ידי מיסיונרים אמריקאים ותושבים ממוצא בריטי. באותה תקופה, בטהראן היו עובדי השגרירות הבריטית בעיר, האימפריאל בנק וחברת הטלגרף האינדו-פרסית עורכים משחקי כדורגל ביניהם. התושבים הפרסים המקומיים ראו את המשחק והתלהבו ובעקבות כך, הם החלו לשחק בו גם. בהתחלה, שחקני הכדורגל הפרסים זכו ללעג בקרב חלק מהתושבים בעקבות היותם משחקים משחק של "משחק של כופרים". נבחרת איראן בכדורגל זכתה בגביע אסיה בכדורגל בשנים 1968, 1972 ו-1976. בשנת 1978, העפילה לראשונה איראן לגביע העולם בכדורגל. אצטדיון הבית של נבחרת איראן בכדורגל הוא אצטדיון אזאדי שבטהראן הבירה.
ולדיסלאב סטויאנוב
ולדיסלאב סטויאנוב (נולד ב-8 ביוני 1987) הוא שוער כדורגל עבר בולגרי.
קריירת מועדונים
ביוני חתם בצ'רנומורץ' בורגס ששיחק אז בליגה השנייה בבולגריה. ב-19 באוגוסט 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד נסבר, אך ברוב העונה שימש כשוער מחליף. בסיום העונה המועדון עלה לליגת העל וסטויאנוב הפך לשוער הראשון של המועדון. ב-28 משחקים בהם שותף במהלך עונת הוא שמר על רשת נקייה ב-10 מתוכם. בעונת איבד את מקומו בהרכב.
בינואר סטויאנוב חתם בשריף טירספול המולדבית. ב-7 במרץ 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0–2 נגד טירספול. בתשעת המשחקים הראשונים בהם שותף במדי שריף, הוא שמר על שער נקי. ב-4 באוגוסט 2010 הוא הציל שלושה פנדלים בדו-קרב בעיטות הכרעה בסופן ניצחה שריף את דינמו זאגרב 5-6 ועלתה לשלב הפלייאוף של מוקדמות ליגת האלופות. ב-18 בדצמבר 2010 נבחר לשוער השנה במולדובה.
ב-11 בינואר 2013 חזר לבולגריה כאשר חתם בלודוגורץ ראזגרד. בחמשת משחקיו הראשונים במועדון הוא רשם ספג רק במשחק אחד, והוא גם היה שותף לעלייה ההיסטורית של המועדון לשמינית גמר הליגה האירופית. ב-27 באוגוסט 2014 הורחק במסגרת פלייאוף ליגת האלופות דקה לפני סיום הארכה, אך בסופו של דבר לודוגורץ עלתה לשלב הבתים לאחר שניצחה בדו-קרב בעיטות הכרעה. ב-1 באוקטובר 2014 הדף פנדל מרגליו של כריסטיאנו רונאלדו בשלב הבתים של ליגת האלופות, אך לודוגורץ הפסידה בסיום 1–2.
קריירה בינלאומית
ב-12 באוקטובר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בולגריה במשחק ידידות נגד.
התנועה למשילות ודמוקרטיה
התנועה למשילות ודמוקרטיה היא עמותה העוסקת, כאמור באתר העמותה "בשמירת האיזונים בין מרכיבי הדמוקרטיה השונים במדינת ישראל: הכרעת הרוב, זכויות הפרט, הגינות שלטונית ושקיפות." .
התנועה הוקמה בשנת 2013. בין מייסדיה היו שמחה רוטמן, יהודה עמרני, יאיר קרטמן, יעקב יקיר וישראל פוקס.
כיום מנהל פעילות התנועה הוא שלומי פרץ, ושותפים לו היועץ המשפטי עו"ד זאב לב וראש תחום המחקר עו"ד יסכה בינה.
מטרות ואמונות
אנשי התנועה מאמינים כי בשנים שקדמו להקמתה הגבירה המערכת המשפטית את עיסוקה בהכרעות ערכיות, מוסריות ופוליטיות, ובכך היטשטשו הגבולות בין המערכת המשפטית על שלוחותיה לבין סמכות נבחרי הציבור. במקרים שבהם נושאי התפקידים במערכת המשפט חלוקים על דעת הממשלה והכנסת גובר כוחם של המשפטנים. כך נבחרי הציבור מוצאים את עצמם מנועים מלקדם ולבצע את המדיניות שלשמה נבחרו מחד, ומאידך הנושאים שאמורים להיות בליבת פעילותה של המערכת המשפטית מוזנחים. מטרת התנועה להביא לשינוי מצב זה.
מערכת בתי המשפט
התנועה הגישה עתירה שבה נדרשו שופטי בית המשפט העליון לפרסם את רישומי יומני הפגישות שלהם, כפי שהשופטים קבעו כי שרי הממשלה צריכים לעשות. מהיומנים עלה ששופטי בית המשפט העליון מקיימים ביניהם התייעצויות לפני ישיבות הוועדה לבחירת שופטים, ולטענת התנועה זאת בניגוד לחוק המחייב את החברים בוועדה לבחירת שופטים "לפעול שלא בשם הגוף ממנו הם מונו אלא בהתאם לשיקול דעתם הבלעדי". זו אחת הסיבות לעמדת התנועה שיש להוציא את השופטים מהליך המינוי, ובכך להצטרף לרוב המדינות הדמוקרטיות, שבהן מינוי שופטים נעשה על ידי נבחרי הציבור בהליך פומבי ושקוף.
בשנת 2015, בעקבות חשיפת קיומה של "ועדת השתיים" פנתה התנועה בבקשת חופש מידע להנהלת בתי המשפט, אשר החזיקה בחומרים שנאספו על ידי ועדת השתיים, על מנת לעיין במידע שנאסף על ידי חברות הוועדה ובהמלצות שניתנו על ידן. הנהלת בתי המשפט סירבה למסור את המידע בנימוק שחוק חופש המידע אינו חל על ועדת השתיים משום שמדובר למעשה במתנדבות שאין להן כל תפקיד רשמי, וכן בנימוק שחוק חופש המידע אינו חל על הוועדה לבחירת שופטים, ולכן אינו חל גם על המידע שנאסף על ידי נשיאת בית המשפט העליון שהיא חברת הוועדה. עתירה שהגישה התנועה לבית המשפט המחוזי בירושלים נדחתה. בשנת 2019, בעקבות הביקורת הציבורית, הודיעה נשיאת העליון השופטת אסתר חיות כי סיכומי "ועדת השתיים" יוצגו הן לחברי הוועדה והן לשופטים שלא קודמו.
בהמשך למאבק שניהלה התנועה סביב ועדת השתיים, ובמאמץ להסדיר את רישום כלל המאגרים החסויים של מערכת בתי המשפט, חשפה התנועה בשנת 2018 את דבר קיומו של "מאגר יהלום" הכולל 322 רשומות העוסקות בעורכי דין שהיו מועמדים לשיפוט בשני העשורים האחרונים. המאגר כולל גם מידע על הציון שקיבלו המועמדים בקורס השפיטה שמקיימת הנהלת בתי המשפט, חוות דעת מילולית של בוחני הקורס, חוות דעת של ועדת המשנה של הוועדה לבחירת שופטים ואת ההחלטה הסופית - להמליץ לדיון בוועדה, או לא. לאחר כשנה של הליך משפטי וציבורי הצליחה התנועה להביא לרישומו כחוק של המאגר. עם זאת, מאגר נוסף בשם "שרביט" המכיל גם הוא פרטים אישיים של מאות מועמדים לשפיטה לרבות רישומים פליליים, מידע לגבי חובות פרטיים ועוד ונחשף גם הוא על ידי התנועה - טרם נרשם כדין.
בשנת 2019, בעקבות פנייתה של התנועה, הורה היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, להנהלת בתי המשפט להפסיק את המעקב אחר אזרחים המתבטאים נגד שופטים ברשתות חברתיות.
בעקבות ביקורת של התנועה על אופן השיבוץ של שופטי בג"ץ בתיקים בעלי רגישות פוליטית או מדינית וטענה להטיה בבחירת ההרכב הדן בעתירה, הוציאה נשיאת בית המשפט העליון, אסתר חיות, נוהל שלפיו שופטי בג"ץ לא יוכלו לבחור עוד מי יישבו עמם בהרכב שדן בדחיית עתירות.
מינוי משפטנים בשירות המדינה
טרם הדיון על מינויו של שי ניצן לפרקליט המדינה עתרה התנועה לבג"ץ בדרישה לעכב דיון זה, אך העתירה נדחתה.
בינואר 2017 הגיש ח"כ אמיר אוחנה, ביוזמת התנועה, הצעת חוק המבקשת לאפשר לשרים למנות יועצים משפטיים למשרדם במינוי אישי. היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, התנגד להצעת החוק, אך היא עברה בקריאה טרומית.
בשלהי 2019 עם סיום תפקידו של שי ניצן כפרקליט המדינה, נתגלעה מחלוקת בין שר המשפטים אמיר אוחנה, ליועץ מנדלבליט, בדבר סמכותו של אוחנה למנות ממלא מקום לפרקליט המדינה. בחוות דעת שהוציאה התנועה לשר המשפטים היא תמכה בעמדתו, תוך הסתמכות על פסיקת בג"ץ קודמת בעתירה שהגישה התנועה ובה נקבע כי: "במקרים בהם קיים צורך ממשי באיוש משרה שלא ניתן להותירה מיותמת, העובדה שמדובר בתקופת בחירות אינה צריכה להביא למצב בו הרשות הנוגעת בדבר לא תתפקד".
תקציב
הוצאות התנועה בשנת 2019 היו 814,249 ש"ח, מתוכם 509,992 ש"ח הגיעו מתרומות מישראל, ו-386,817 ש"ח - ממתן שירותים ומשיתופי פעולה.
בין מי שתרמו לעמותה היו קרן של קנט אברמוביץ ואזרחים פרטיים.
ביקורת
בעקבות תלונות אלו פנה משרד היועץ המשפטי לממשלה אל התנועה בבקשה לחדול מ"הניסיונות המתמידים והמקוממים" לפגיעה בזילבר. גם משרד המשפטים כתב כי אנשי התנועה בחרו לתקוף באופן פרסונלי את זילבר, "ולהציג את עבודתה באופן שקרי ונלעג, רצוף בשגיאות, שקרים וסילופים. מדובר בהתקפה אישית מכוערת על בסיס סילוף מוחלט של נסיבות ושל שיקולים שנגעו לאירועים שונים המוצגים בסרטון".
התנועה למשילות ודמוקרטיה פרסמה בתגובה נימוק נרחב של טענותיה במטרה להמחיש שהביקורת העקבית שלהם כלפי זילבר ואחרים עניינית.
לפי תחקיר שפורסם ב-2018 ב"ידיעות אחרונות" התנועה למשילות ודמוקרטיה נוסדה על ידי אישים הקשורים לתנועת קוממיות, הקשורה לרבני מפלגת תקומה, ולטענת התחקיר התנועה למשילות ודמוקרטיה משמשת זרוע לענייני חקיקה של תנועת קוממיות. התחקיר הצביע על יהודה עמרני, שהיה, בשנתיים הראשונות, גם בעל תפקיד בקוממיות, והרבנים יאיר קרטמן ויעקב יקיר שהיו ממייסדי התנועה למשילות וחברי הנהלת קוממיות. שני הארגונים הכחישו שקיימת זיקה ביניהם.
התקרית בשגרירות ישראל בעמאן 2017
התקרית בשגרירות ישראל בעמאן אירעה ב-23 ביולי 2017 בדירת מאבטח ישראלי במתחם שגרירות ישראל שברבת עמון, ירדן, כשמקומי בן 17 דקר במברג את זיו מויאל, קצין ביטחון ישראלי. המאבטח נפצע באורח קל והשיב בירי שכתוצאה ממנו נהרגו הדוקר ובעל הדירה. התקרית גרמה למשבר דיפלומטי ביחסי ירדן–ישראל.
רקע
ב-14 ביולי 2017 ביצעו שלושה מוסלמים ערבים-ישראלים את הפיגוע בהר הבית: פיגוע ירי בו נהרגו שני שוטרים ישראליים. בתגובה סגרה ישראל את הר הבית ליומיים, ביצעה בו סריקות ולאחר מכן פתחה אותו מחדש, כאשר בכניסות אליו הוצבו גלאי מתכות. הערבים סירבו לקבל את הצבת גלאי המתכות והמופתי של ירושלים הוציא פתווה שאסרה על המוסלמים לעבור דרך גלאי מתכות כדי להתפלל בהר הבית. שבוע לאחר מכן, ב-21 ביולי, פרצו מהומות בירושלים, ושלושה פלסטינים נהרגו במהלכן.
ב-21 ביולי קיימו ארגוני ימין וארגונים אסלאמיסטיים הפגנה גדולה בעמאן נגד גלאי המתכות בהר הבית.
הפיגוע
בשעות הערב הגיע מוחמד זכריא אל-ג'וואודה, בן 17, כדי להתקין רהיטים בדירתו של קצין הביטחון הסמוכה למתחם השגרירות, שם דקר אותו במברג. המאבטח, שנפצע באורח קל, ירה והרג את הדוקר ופצע את בעל הבית הירדני, ד"ר בשאר חמארנה, שמת מאוחר יותר מפצעיו.
לאחר הפיגוע
הרשויות הירדניות דרשו את המאבטח לחקירה, על-אף אמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים שאוסרת על קיום חקירה נגד עובד נציגות דיפלומטית, ולא הסכימה לתת לו לחזור לשטח ישראל. כתוצאה מהמתיחות הונחו עובדי השגרירות לא לצאת מהשגרירות. קצין הביטחון והסגל הדיפלומטי הפכו לנצורים בבניין השגרירות.
למחרת נשלח לירדן ראש השב"כ נדב ארגמן לדון בשחרור המאבטח ואנשי השגרירות הישראלים הנצורים בה. באמצעי התקשורת דווח שהירדנים התנו את שחרור סגל השגרירות בהסרת גלאי המתכות בהר הבית, אך לשכת ראש ממשלת ישראל הכחישה זאת. ב-24 ביולי החליט הקבינט המדיני-ביטחוני על הסרת גלאי המתכות וירדן אפשרה לסגל הדיפלומטי הישראלי והמאבטח לחזור לישראל. לאחר שובם, נפגש ראש הממשלה בנימין נתניהו עם המאבטח בלשכתו שבירושלים. סרטוני וידאו מהפגישה הופצו על ידי לשכת ראש הממשלה, ועוררו כעס בקרב בכירים בממשלת ירדן שמתחו ביקורת על יחס נתניהו למאבטח.
בהתאם לאמנת וינה תחקור משטרת ישראל את המאבטח, ותוצאות החקירה יועברו לידיעת ירדן.
תחקיר של השב"כ קבע שהמאבטח הותקף ממניע לאומני ופעל מתוך הגנה עצמית.
ירדן סרבה לאפשר את חזרת שגרירת ישראל לעמאן, כל עוד המאבטח לא יועמד לדין.
ב-18 בינואר 2018 התנצלה ישראל בפני ירדן על התקרית והבטיחה לשלם פיצוי לממשלת ירדן. נקבע ששגרירות ישראל בעמאן תחזור לפעול, תוך החלפת השגרירה.
אהרן שוויכה
הרב אהרון שוויכה (תק"צ, 1830 - ט"ו בתמוז תרמ"א, 1881) היה רבה הראשי וחכם באשי של חלב שבסוריה.
ביוגרפיה
נולד בארם צובא לרב אברהם שוויכה. בי"ד בניסן תר"ט נישא לצלחה, בת הרב יעקב סתהון.
נמנה עם רבניה הגדולים של חלב ונתמנה לרבה הראשי. העמיד תלמידים רבים, חיבר ספר שאלות ותשובות בשם שו"ת הלכה למעשה (כת"י), וכמה מפסקיו הוזכרו אצל מחברים אחרים. מלבד גדלותו בתורה היה משורר גדול וחיבר מספר פיוטים.
בתקופת כהונתו (שנת 1869) הגיעה לחלב רשת אליאנס של חברת כי"ח. הרב שוויכה הביע תמיכה גלויה ברשת ובפעלותיה לצד חבריו החכמים הרב שלמה צפדיה, הרב עזרא טוויל, הרב משה כהן וחכמים נוספים מקרב השכבה הרבנית. הרב שוויכה שכנע את הציבור כי לימודי החול אינם מנוגדים לדת היהודית ואף העביר בהפגנתיות את בנו מתלמוד התורה לבית הספר של כי"ח.
נפטר בשנת תרמ"א. לאחר פטירתו פורסמו חלק מחידושיו בקובץ "המאסף" גיליון מ"ה שיצא לאור בירושלים שנת תרנ"ז.
משפחתו
בניו היו הרב יעקב, הרב אליהו (חתנו של רבי עזרא בנו של הרב הראשי רבי משה סוויד וחתנו של רבי חיים מרדכי לבטון רבה הראשי הקודם של ארם צובא) והרב מנחם שוויכה, שהיה מרבני ארם צובא ומרבני קהיר שבמצרים. בנו של הרב מנחם הוא הרב אהרן שויקה מרבני קהיר ותל אביב ואביהם של פרופסור יעקב שויקה ופרופסור יצחק שווה.
נינו של הרב אליהו הוא הרב יעקב שוויכה מרבני קריית מלאכי ומראשי ישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד.
ניניו של רבי מנחם הם הרב חיים סבתו, הרב שבתי סבתו והזמרים יעקב שוואקי ויוסף חיים שוואקי.
קורוקו מצויץ
מאפיינים
אורכו של קורוקו בוגר הוא כ-33 עד 34 ס"מ. ראשו וגבו של הזכר ירוקים-מתכתיים, בעוד חזהו ובטנו אדומים. מעל מקורו הכתום יש לקורוקו המצויץ ציצה. הוא המין היחיד בעל ציצה כזו במשפחתו. הביב שלו לבן. בשונה מהזכר, ראשה וחזה של הנקבה חומים, ומעל מקורה אין ציצה.
בתי הגידול המועדפים עליו הם יערות טרופיים או סובטרופיים הרריים עם רמת לחות גבוהה. הרום בו הוא מצוי הוא בין 1,200 ל-3,000 מטרים מעל גובה פני הים.
דונלד דייווידסון
דונלד הרברט דוידסון (באנגלית: Donald Herbert Davidson; ) היה פילוסוף אמריקאי. הוא שימש פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי משנת 1981 עד 2003 לאחר שהחזיק משרת מרצה באוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת רוקפלר, אוניברסיטת פרינסטון ואוניברסיטת שיקגו. דוידסון היה ידוע באישיותו הכריזמטית ובעומק מחשבתו. עבודתו השפיעה רבות בתחומים רבים של פילוסופיה מ-1960 ואילך, בעיקר בתחומי הפילוסופיה של הנפש, הפילוסופיה של השפה ותאוריית הפעולה . דוידסון היה פילוסוף אנליטי, ורוב השפעתו קשורה במסורת זו. עבודתו משכה תשומת לב אל פילוסופיה קונטיננטלית, במיוחד לתורת הספרות ולתחומים קשורים.
עיקר פרסומיו היו מאמרים קצרים ותמציתיים שלא הסתמכו במפורש על תאוריה כוללת. עם זאת, לעבודתו אופי אחיד, ובמחקריו בתחומים שונים הסתמך על אותן שיטות ורעיונות, באופן שקשר שורה של בעיות שאינן קשורות לכאורה, ובשילוב עבודתם של פילוסופים רבים אחרים. הוא פיתח את שיטת הסמנטיקה המותנית באמת (truth-conditional semantics), תקף את הרעיון של אירועים מנטליים והציגם כנשלטים על ידי חוקים פסיכולוגיים קפדניים. הוא דחה את התפיסה של הבנה לינגוויסטית כקשורה למוסכמות או חוקים, וטבע את המימרה המפורסמת ש"אין דבר כזה 'שפה', לא אם שפה היא מה שהרבה פילוסופים ובלשנים משערים. לכן השפה אינה דבר שניתן ללמוד, להתמחות בו או להיוולד עמו." עבודתו הפילוסופית בכללותה עוסקת באופני התקשורת של בני האדם זה עם זה.
פעולות, סיבות, גורמים
עבודתו של דוידסון החלה ב-1963, בחיבור, "פעולות, סיבות, גורמים" ("Actions, Reasons and Causes"), שניסה להפריך את הגישה הרווחת, המיוחסת ללודוויג ויטגנשטיין אך הנוכחת ביצירתו של לב טולסטוי מלחמה ושלום, שסיבותיו של סוכן להתנהג בצורה מסוימת אינן יכול להיות גורמי התנהגותו (Malpas, 2005). במקום זאת טען דוידסון כי "רציונליזציה (מתן סיבות כדי להסביר את פעולתו של סוכן) היא מקרה פרטי של הסבר סיבתי רגיל" (1963, עמ' 685). פעולה א' מוסברת על ידי מה שדוידסון כינה סיבה ראשונית (primary reason), שכרוכה בגישה מוקדמת (שהיא, בקירוב, שאיפה) למען השגתה של איזושהי מטרה ב' ובאמונה אינסטרומנטלית כי ביצוע פעולה א' היא אמצעי להשגת מטרה ב'. לדוגמה, סיבתו העיקרית של אדם לקחת מטרייה בצאתו ביום גשום היא רצונו להישאר יבש ואמונתו שלקיחת מטרייה, משמעה שיישאר יבש באותו יום.
השקפה זו, אשר במידה רבה תואמת את ההגיון העממי, מבוססת בחלקה על ההנחה שבעוד שחוק סיבתי חייב להיות מוקפד ודטרמיניסטי, הרי שהסבר במונחים של הגיון ומניע אינו צריך להיות כזה. דוידסון טען כי גם אם ביטוי ההגיון אינו בהכרח מדויק, חד ערכי וחד משמעי, עדיין יכול קיומו של הגיון לאפשר התנהגות שיוצרת סיבתיות. דייווידסון פיתח במאמרים נוספים את השלכותיה של השקפה זו על תאוריית הפעולות.
טירת שוורין
טירת שוורין (ידועה גם כארמון שוורין, בגרמנית: Schweriner Schloss) היא מבנה מסוג שלוס בעיר שוורין, בירת מדינת מקלנבורג-מערב פומרניה בגרמניה. הטירה נמצאת על אי באגם שוורין, האגם המרכזי של העיר. במשך שנים הטירה הייתה מקום משכנם של הדוכסים והדוכסים הגדולים של מקלנבורג ולאחר מכן של מקלנבורג-שוורין.
כיום חלקה של הטירה משמש כמשכן הפרלמנט (לנדטאג) של מדינת מקלנבורג-מערב פומרניה וחלקה האחר פתוח לתיירים. הטירה נחשבת לאחד המבנים החשובים בסגנון ההיסטוריציזם הרומנטי באירופה ועתידה להיכנס לרשימת אתרי המורשת העולמית. כינויה של הטירה הוא נוישוונשטיין של הצפון.
שנים מוקדמות
הטירה מוזכרת לראשונה במסמכים היסטוריים משנת 973. לפי המסמכים שבט פולאבי מקונפדרצית האובוטריטיים בנה מבצר על אי באגם שוורין. ב-1160 שבטים גרמאניים בהנהגתו של הינרייך הארי תקפו את המבצר. בתגובה האובוטריטיים בהנהגתו של ניקלוט החריבו את המבצר ונסוגו. השבטים הגרמאניים שהשתלטו על המבצר הבינו את חשיבותו האסטרטגית של האי ומיקומו המרשים והחלו בבניית מבצר חדש באי. באותה שנה נוסדה גם העיר שוורין.
מאות 16 עד-17
בזמן שלטונו של ג'ון אלברט הראשון, דוכס מקלנבורג (1525-1576) המבצר הוסב לארמון. בניית הארמון כללה שימוש בטרקוטה (שהובאה מליבק), חומר בנייה נפוץ בצפון גרמניה בתקופת הרנסאנס. קפלת המבצר שופצה בהשראת כנסיות בטורגאו ודרזדן והפכה לכנסייה הפרוטסטנטית הראשונה במדינה. שער הטירה בנוי בסגנון ונציאני מוקדם ובו תיאור ישו נושא את הצלב. בחלונות הצפוניים של הכנסייה מתוארים סיפורים מהביבליה שצוירו על ידי האמן וילם ואן דן ברוק. במהלך המאה ה-16 נבנו באסטיונים להגנת הטירה וניתן לראותם עד היום. ב-1617 החלו עבודות לשיפוץ הטירה בסגנון הרנסאנס של ארצות השפלה. העבודות נקטעו עקב מלחמת שלושים השנים.
המאה ה-19 ואילך
ב-1837, עם חזרת מושב הדוכס לטירה, פאול פרידריך, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין הורה לארכיטקט גיאורג אדולף דמלר לשפץ את הטירה. העבודה נפסקה לאחר זמן קצר בהוראת יורשו של הדוכס, פרידריך פרנץ השני שרצה לתכנן מחדש את הטירה באופן מוחלט. רק חלקים בודדים של הטירה מהמאות ה-16 וה-17 נשמרו. גיאורג אדולף דמלר אימץ כמה רעיונות מהארכיטקטים גוטפריד זמפר ופרידריך אוגוסט שטילר ושאב השראה מטירות בסגנון הרנסאנס הצרפתי ומשאטו צרפתיים מתקופת הרנסאנס בעמק הלואר (למשל טירת שאמבור). הטירה הפכה ליצירתו הגדולה ביותר. שטילר, יורשו של דמלר בתפקיד, הוסיף כמה שינויים, ביניהם את הפסל הרכוב של ניקלוט ואת הכיפה. הארכיטקט הברלינאי היינריך סטראק נבחר לעבודת עיצוב הפנים של הטירה. העבודה נעשתה ברובה על ידי בעלי מלאכה מברלין ושוורין.
ב-1913 שרפה כילתה חלקים נרחבים מהטירה. שיקום הקירות החיצוניים הושלם אך המשך העבודות נקטע ב-1918 עם פרוץ המהפכה הגרמנית, הדחתו של הדוכס הגדול והקמת המדינה החופשית מקלנבורג-שוורין. בהמשך הטירה הפכה למוזיאון וב-1948 למקום מושב הפרלמנט של המדינה (לנדטאג). בתקופת גרמניה המזרחית, בשנים 1981 – 1952, הטירה שימשה כמכללה לגננות ולאחר מכן כמוזיאון עד 1993 (האורנג'רי שימש כמוזיאון מ-1961 ומ-1974 כמה חדרים מחודשים הפכו אף הם למוזיאון). החל משנות ה-90 המאוחרות של המאה שעברה הטירה שבה לשמש כמקום מושבו של הפרלמנט. פעולות שימור וחידוש רבות נעשו באתר, רובן נשלמו עד 2019.
הצי העשירי של ארצות הברית
הצי העשירי של ארצות הברית (באנגלית: United States Tenth Fleet) הוא יחידה בצי ארצות הברית המשמשת ככוח המודיעין ופיקוד הסייבר של הצי ומשרתת את פיקוד הסייבר של ארצות הברית.
היסטוריה
הצי הוקם במאי 1943 במטרה להתמודד עם צוללות הצי הגרמני במערכה באוקיינוס האטלנטי. הי היה תחת פיקודו הישיר של אדמירל הצי ארנסט קינג. הצי פורק בתום המערכה.
בתחילת 2010 הוקם הצי מחדש כפיקוד הסייבר של צי ארצות הברית.
ארגון ויחידות
לוחמה והגנת רשת: מבצעי מודיעין: מחקר ופיתוח: הצפנה: מבצעי הצי ופעולות זירתיות:
לחיים טיש תורה (אלבום)
לחיים טיש תורה הוא האלבום ה-18 בסדרת האלבומים לחיים טיש. האלבום כולל שירים וניגונים חסידיים הקשורים לקדושתה של התורה ולחג השבועות והוא מכיל 30 רצועות. את האלבום הפיק יוסף משה כהנא וחברת לחיים הפקות, כשעל העיבוד המוזיקלי חיים מנחם הרטמן. הפצת האלבום נעשתה בידי 'גרינטק' ו'ניגון מיוזיק.
באלבום משתתפים בעלי הנגנים והזמרים החסידיים יוסף משה כהנא, משולם גרינברגר, יעקב יהודה דסקל, משה שטעקל וברוך ויזל. מקהלת הילדים פרחי לחיים וילד הפלא בערי קרוס. כשעל המקהלות אחראיים פנחס ביכלר והרש'ל בריסק.
את עטיפת האלבום עיצבו מלכות וקסברגר.
השתתפו בהקלטות
מקהלה: יעקב רוטבלט, סיני ברמץ, מיכאל ויינברגר, ברוך ויזל, אלי שפריי, מוטי רוטלר
מקהלת הילדים פרחי לחיים: אלייעזר מינקאף, מענדל וואלף פישער, שלום מייזעלס, מרדכי פנחס ברקוביץ, משה וייס, אברהם יצחק לייבוביץ, עזריאל ברגר, שלוימי רייזמן, אביעזר מרדכי גוטמן
ניליה האנטר
ניליה האנטר ביידן (באנגלית: ; 28 ביולי 1942 – 18 בדצמבר 1972) הייתה מחנכת אמריקאית ואשתו הראשונה של ג'ו ביידן, לימים נשיא ארצות הברית. האנטר מתה בתאונת דרכים ב-1972 בעת שנסעה יחד עם בתה התינוקת נעמי, אשר גם נהרגה וגם עם שני בניה, בו והאנטר שנפצעו אנושות אך נשארו בחיים.
ביוגרפיה
ניליה האנטר נולדה ב־28 ביולי 1942 בסקניאטלס, ניו יורק ללואיז (לבית בזל) ורוברט האנטר. היא למדה בפן הול, פנימייה שמכילה בית ספר תיכון ושוכנת בפנסילבניה. הייתה פעילה במועדון הצרפתית של בית הספר, שיחקה בהוקי ונהגה לשחות באופן תדיר. לאחר הלימודים התיכוניים למדה באוניברסיטת סירקיוז והייתה מורה בבית באותה העיר.
מותה
ב־18 בדצמבר 1972, זמן קצר לאחר שבעלה הפך לסנאטור, נסעה ניליה עם שלושת ילדיה לקנות עץ חג המולד. אך במהלך הנסיעה המכונית נפגעה על ידי משאית ניליה ונעמי נהרגו, ושני בניה שרדו את התאונה עם פציעות קשות, ביידן סבר כי נהג המשאית, קרטיס דאן היה שיכור בזמן התאונה אך סברות אלו התגלו כשגויות במהרה.
טיפול ממוקד-פתרון
טיפול ממוקד-פתרון (באנגלית: SFBT - Solution-focused Brief Therapy) הוא טיפול נפשי המכוון לעזור למטופלים למצוא פיתרונות לבעיותיהם, תוך התבססות על משאביהם. אמצעים מרכזיים להשגת התוצאות המועדפות על המטופלים הם על ידי עירור (evoking) ובנייה משותפת (co-constructing) של פתרונות לבעיותיהם.
במקום התמקדות בניתוחים עמוקים ומסורבלים של הבעיות של המטופל ובדברים שהוא לא מבצע באופן נכון, הגישה מתמקדת בפיתרונות ובדברים שהמטופל כבר עושה באופן נכון, מה יעיל בשבילו, מה הוא למד מהעבר שלו, ומהם המשאבים הייחודיים לו.
המטפל והמטופל נחשבים כשותפים בטיפול. אין היררכיה של המטפל "המומחה", "המתקן" ו"הכל-יודע" הנמצא מעל המטופל כ"חסר ידע" ו"חסר אונים". בגישת טיפול ממוקד פתרון, המטפל מכבד את המטופל כידען הטוב ביותר על החיים שלו. יש תחושה של שותפות והמטפל מנסה בכל הזדמנות להעביר את המסר שיש למטופל יכולת, משאבים, וחוכמה לפתור את בעיותיו. הפוקוס הוא על העצמת המטופל ובניית ביטחונו העצמי, ולא לגרום לו לתלות במטפל.
הגישה מעריכה ומכבדת מאוד את המטופלים. באמונה שהמטופלים הם המומחים בחייהם הפרטיים, המטפל מתייחס למסגרת ההסתכלות (frame of reference), להיבטים הייחודיים למטופלים, בכל ניסיון לעזור להם ולשרת אותם. המטפלים בגישה זו משתמשים בלשונו, במושגיו, ובהגדרותיו של המטופל כתיאור נכון של הבעיה. הם שואלים בזהירות ומקשיבים בכבוד למחשבותיהם של המטופלים על האופן בו חייהם יהיו שונים וטובים יותר אחרי פתירת בעיותיהם. מטרות הטיפול נבנות תוך שיתוף פעולה בין המטפל למטופל. מתוך סקרנות וידיעה שהמטופלים הם המומחים בחייהם, המטפלים מחפשים איתם, למשל, זמנים יוצאי דופן בהם לא סבל המטופל מהבעיה הספציפית שהוא רוצה לפתור.
כחלק מהגישה הרגישה לכבוד המטופל, המטפלים נזהרים מלהשתמש בשפה הטיפולית ואוצר המילים שלהם ככלי לשעבד ולדכא את מטופליהם. הם לא משתמשים בתוויות האבחוניות של מקצועות הפסיכותרפיה, שעשויות להגדיר את המטופל כחולה או כסובל מפתלוגיה.
היסטוריה
במשך שנים רבות התמקדה הפסיכותרפיה לרוב בעבר, בחיפוש מתמשך בילדותו של המטופל כדי להגיע לתובנות על שורשי הבעיות בהווה. בשנות ה-60 של המאה העשרים החלו מתפתחות מגוון גישות חדשות לפסיכותרפיה, בהן ההווה לצד ה"כאן ועכשיו" התחילו להוות המוקד המרכזי בטיפול. משנות ה-80 של המאה העשרים הביאה ההתפתחות המתמשכת של הפסיכותרפיה להתמקדות בעתיד. הדגש החדש היה פחות על אופן התפתחות הבעיות והתסמינים, ואף הדרך בה מתחזקות הבעיה נעשתה פחות חשובה. במקום זאת, הפסיכותרפיסטים החלו להתעניין באופן פתירת בעיות.
שלושת האבות הראשונים של הטיפול הממוקד-פתרון פיתחו את רעיונות הטיפול בשלוש תקופות שונות, זו אחר זו:
מילטון אריקסון
מילטון אריקסון היה בעל השפעה רבה על מספר גישות חדשניות שפרצו דרך בעולם הפסיכותרפי החל משנות ה-60 עד שנות ה-90. אריקסון טיפל בארצות הברית כחמישים שנה, מסוף שנות ה-20 עד סוף שנות ה-70. הוא לא העריך את הפסיכותרפיה הקלאסית, שמוביליה בתקופה זו היו הפסיכואנליטיקאים, שהתמקדו בתאוריות של זיגמונד פרויד וממשיכיו. אריקסון פיתח מתודולוגיה משלו, בה הצליח לעזור לאנשים להשתנות, אבל כמעט ולא התעניין במקור הבעיה ושורשיה. הוא חיפש ומצא את הדרכים להשיג את השינויים הדרושים ולא התעכב בדברים שגרמו להם להיות תקועים.
אריקסון חשב וטיפל "מחוץ לקופסה", באופן יצירתי. הוא הִרבה להמציא דרכים חדשות להגיע למטרתו – לפתור בעיות של אנשים. הוא השתמש בהיפנוזה, אמנזיה, אשליות, מטלות לשיעורי בית, פרדוקסים (בקשות שהן לכאורה הפוכות מהמטרות הטיפוליות) ועוד. הוא האמין שהמטפל הטוב צריך להשתמש בכל דבר שהמטופל מביא לטיפול מחייו, אין דבר רע או לא נכון; אפילו באמונות נוקשות ובהתנהגויות כפייתיות הציע אריקסון להתחשב ולהשתמש בהן בדרכו לפיתרונות.
אריקסון האמין ביכולת של מטופליו, האמין שיש להם משאבים לפתור את בעיותיהם, כך שהם רק זקוקים לעזרה בארגון המתאים והאפקטיבי ביותר עבורם לשימוש במשאבים אלו. הוא לא הסתכל במטופלים כחולים הזקוקים לתיקון. הוא האמין במטופלים וברצונם להסתגל ולהשתפר. לעומת הגישה הקלאסית, אריקסון כיבד את המטופלים ולא תפס את המקום של המומחה. בכל הזדמנות הוא שידר למטופלים מסר של כוח, יכולת, ביטחון והעצמה עצמיים.
אריקסון האמין, בשונה מהגישה הקלאסית ששלטה בזמנו, שאפשר לפתור בעיות ולהשיג מטרות טיפוליות בזמנים קצרים. כתוצאה מכך, הדגיש את התפקיד הטיפולי של ציפיות חיוניות - על ידי שינוי הציפיות של המטופל לגרום לשיפור במצבו, מצבו אכן השתפר.
עבודתו וכתביו של אריקסון השפיעו והיוו השראה לגישות שונות של פסיכותרפיה, ובין השאר על התפתחות הטיפול ממוקד-הפתרון.
המרפאה לטיפול קצר מועד של המכון למחקר הנפשי בפאלו אלטו
ב-1966 החל פרויקט בטיפול קצר מועד במכון למחקר הנפשי (Mental Research Institute's Brief Therapy Clinic – MRI) בפאלו אלטו, קליפורניה. אנשי הפרויקט הקציבו לעצמם עשרה מפגשים טיפוליים כדי להשיג את מטרתם. לעומת מה שהיה נהוג ברוב העולם הטיפולי, היעד לא היה השגת תובנות חדשות, אלא השינוי המבוקש היה לפתור את הבעיה המוצגת – הבעיה שבגללה היחיד, הזוג או המשפחה הגיעו למרפאה. קבוצת המטפלים במכון פרצה דרך ופיתחה מתודולוגיות חדשניות כדי להבין ולפתור בעיות אלו. הגישה החדשה שנוצרה במרפאה נקראה "טיפול ממוקד-בעיות" (problem-focused therapy).
לפי הבנתם של חברי הפרויקט, בעיות הן בין-אישיות ולא תוך-אישיות. המטופל לא נחשב כלוקה בנפשו או בעל בעיות באישיותו, אלא אדם נורמטיבי, שקיימת אצלו בעיה המחייבת טיפול. בעיות נוצרות כשלא מתייחסים אליהן או לא מטפלים בהן, בשילוב עם הקשיים היומיומיים של הפרט. אחרי שנוצרת הבעיה, היחסים הבין-אישיים מחזקים אותה ואף מגבירים אותה, למשל בני המשפחה ממשיכים לחזק את התופעה, ויש לשנות את הגישה שלהם. הדפוסים נבנים, מחוזקים וממשיכים עד שמגיעים לטיפול, אז הניסיונות הכושלים לפתור את הבעיה הופכים להיות הבעיה המרכזית.
תפקיד המטפל על פי גישה זו הוא למצוא דרכים שהמטופלים יכולים לקבל על עצמם כדי לעצור את המעגל האין-סופי ולשנות את הדפוסים הלא-מוצלחים שלהם. הדבר נעשה על ידי המלצות והנחיות שהמטפל נותן למטופלים כדי לנסות ולפתור את הבעיה בדרך אחרת. גישה זו משתמשת לעיתים קרובות בהנחיות פרדוקסליות, שמטרתן האמיתית סמויה מהמטופלים. כן נעשה שימוש רב במסגור (reframing) של הבעיה בהיבטים אחרים, שיגרמו למטופלים להתייחס אליה אחרת. למשל, אחת הטכניקות הפקרדוקסליות העיקריות שמגבירה את רצון המטופלים להשתנות ולהוכיח את עצמם, היא לומר למטופלים להאט את קצב השינוי שלהם ולא לצפות לשינויים גדולים, ואף להזהיר ולצפות לנסיגות. לעיתים קרובות הנחיות כאלו גורמות למטופלים לרצות להוכיח למטפל שלהם שהם כן יכולים להצליח.
גישת המרפאה בפאלו אלטו נקראת ונחשבת כשמה – טיפול ממוקד-בעיות, ולא נחשבת כטיפול ממוקד-פתרון, אך היא אחד מהמקורות החשובים מהם נבעה הגישה של טיפול ממוקד-פתרון.
המרכז לטיפול משפחתי קצר מועד במילווקי
אנשי צוות המרכז לטיפול משפחתי קצר מועד במילווקי, ויסקונסין, היו הראשונים שבנו את גישת הטיפול ממוקד-הפתרון. בתחילה היה המרכז מבוסס על מודל של המרפאה בפאלו אלטו, קליפורניה – "טיפול ממוקד-בעיות", אך לאורך השנים וכתוצאה מהתנסויות שונות, פותחה דרך חדשה – טיפול ממוקד-פתרון.
המפתחים והדוברים הראשונים של הגישה היו סטיבן דה שייזר (Steven de Shazer) ואינסו קים ברג (Insoo Kim Berg). דה שייזר השתמש במטפורה של "מפתח" בספריו, והסביר שלעיתים קרובות החזקת מפתח רב שימושי (skeleton key) בידיים, יעילה יותר מידיעה מפותחת של מאפייני המנעול. כלומר, חשוב יותר ללמוד דפוסי פתרונות וכללים, מאשר לדעת איך לנתח את הבעיות. הוא ושותפיו הקדישו שנים לחקור את סוגי הפתרונות וכלליהם. הם אספו ופירטו כללים של פיתרונות שלרוב עוזרים לפתור את רוב הבעיות שמלוות את המטופלים ומובילות אותם להיכנס לתהליך פסיכותרפי.
החוקרים התייחסו למושג ה"התנגדות" כתופעה טיפולית באופן אחר לחלוטין. מתוך אמונה ברצון ובטבע של בני אדם להשתנות ולהשתפר במצבם, הם השתמשו בכל תופעה של התנגדות בטיפול כמראה-דרך הגיוני מצד המטופל ללמד את המטפל שלו אילו דברים יצליחו ויעבדו בשבילו בטיפול ואילו לא. כל תגובה, חיובית ושלילית, להנחיות המטפל, נחשבה ככלי עזר למטפל להראות לו הדרך לשרת את מטופלו ולעזור לו לפתור את בעיותיו.
בית העלמין הצבאי הפדרלי להנצחה (רוסיה)
בית העלמין הצבאי הפדרלי להנצחה (ברוסית: Федеральное военное мемориальное кладбище) הוא בית קברות צפונית לעיר מוסקבה שברוסיה, המיועד לקבורתם של ראשי השלטון הרוסי ונכבדיו – נשיאים, חלק משרי הממשלה, ומנהיגים צבאיים בעלי חשיבות, וכן אנשי כוחות הביטחון והחירום וחיילים. בית העלמין צפוי להכיל, לפי הפרסומים, עד כ-40 אלף יחידות קבורה. במקור בית הקברות היה אמור להיחנך בשנת 2011, אך נחנך לבסוף ב-21 ביוני 2013 משבוצעה הקבורה הראשונה. בית הקברות ממוקם לא הרחק מהכפר סגוניקי, צפונית לעיר מיטישצ'י במחוז מוסקבה, סמוך לבית הקברות וולקובסקי.
תכנונו של האתר, ששטחו המיועד הוא כ-530 דונם, החל בתחילת שנות התשעים על ידי גוף התכנון הממשלתי מוספרויקט-4. לדברי המתכנן הראשי שם לשעבר, אלכסנדר טרנין, הוא התכוון ליצור לאתר עיצוב מינימליסטי. ממשלו של נשיא רוסיה הראשון בוריס ילצין הקפיא את הפרויקט, אך הוא קם לתחייה לאחר כניסתו של ולדימיר פוטין לתפקיד הנשיא בשנת 2000. אז הועבר תכנון האתר לידי גוף תכנון אחר וקיבל סגנון מונומנטלי בהרבה. על פי התוכנית יהיו בבית העלמין בנוסף לחלקות קבורה גם אובליסקים ופסלים גדולי ממדים של דמויות מן ההיסטוריה של רוסיה. לדברי המתכנן הראשי הנוכחי של האתר, סרגיי גוראייב, ייעודו העיקרי של האתר יהיה לקבורה, אך הוא מיועד גם לשמש כפנתאון לגדולתה של רוסיה, והוא יהיה בעל אותה מידת חשיבות כשל בית הקברות הלאומי ארלינגטון שבארצות הברית.
סילביה מתיוס ברוול
סילביה מרי מתיוס בורוול (באנגלית: Sylvia Mary Mathews Burwell; נולדה ב-23 ביוני 1965) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כמזכירת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ברק אובמה, מיוני 2014 עד ינואר 2017. היא החליפה בתפקידה את קתלין סבליוס. לפני כן עמדה בראש משרד הניהול והתקצוב מאפריל 2013 ועד למינויה למזכירת הבריאות.
בית העלמין הצבאי הפדרלי להנצחה (רוסיה)
לדברי המתכנן גוראייב, אפשר שקבריהם של הנשיא ילצין ושל מנהיגים מן העידן הסובייטי – וביניהם גופת לנין ואפרו של סטלין - יועברו אל בית העלמין ממקומות מנוחתם הנוכחיים בבית הקברות של חומת הקרמלין ומבית העלמין נובודוויצ'יה. עיצובו המיועד של האתר שנוי במחלוקת ברוסיה ויש הטוענים כי הוא גרנדיוזי מדי.
בית העלמין נפתח בטקס ממלכתי ב-22 ביוני 2013 ביום הזיכרון הלאומי של רוסיה ובו ביום בוצעה הקבורה הראשונה, משנקברו שרידי חייל אלמוני, שנמצאו בחפירה ארכאולוגית במחוז סמולנסק. באוגוסט 2013 נחנכה במתחם כנסיית הנזיר סרגיוס מראדונז'.
סילביה מתיוס ברוול
ביוגרפיה
היא עבדה בתאגיד מקינזי בשנים 1990–1992. לאחר הפיכתו של ביל קלינטון לנשיא ארצות הברית בינואר 1993, שירתה מאז ועד 1995 כחברה במועצה הכלכלית הלאומית של הבית הלבן (NEC). לאחר מכן כיהנה כראשת הסגל של מזכיר האוצר רוברט רובין עד שנת 1997, וכן כסגנית ראש סגל הבית הלבן, עד שנת 1998, יחד עם ג'ון פודסטה. עם עזיבתה קודם פודסטה ונהיה לראש סגל הבית הלבן. מתיוס עברה למשרד הניהול והתקצוב כסגנית תחת ג'ק לו (מי שעתיד לכהן כמזכיר האוצר) עד שנת 2001.
היא חברה בוועד המנהל לרפואה שבאוניברסיטת וושינגטון, בוועד הפסיפי למדיניות בינלאומית, ובקבוצת הייעוץ של קרן נייקי. לפני חזרתה לממשל בוושינגטון הבירה, שירתה מתיוס בתפקידי ניהול בכירים בקרן ביל ומלינדה גייטס, המנוהלת על ידי המיליארדר ומייסד מיקרוסופט ביל גייטס ואשתו מלינדה. היא החלה לעבוד בקרן מאז 2001 ולבסוף כיהנה כנשיאת תוכנית הפיתוח הגלובלי. בינואר 2012 עזבה את הקרן לטובת כהונה כנשיאת קרן וולמרט.
במרץ 2013 מינה הנשיא ברק אובמה את ברוול לעמוד בראש משרד הניהול והתקצוב. היא נכנסה לתפקיד ב-24 באפריל באותה שנה.
באפריל 2014 מינה הנשיא אובמה את ברוול להיות מזכירת הבריאות ושירותי האנוש הבאה, שתירש את המזכירה היוצאת קתלין סבליוס, אשר הכריזה על התפטרותה יום קודם. היא הושבעה לתפקיד ב-9 ביוני באותה שנה.