cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מוזילה פיירפוקס
גרסה 1.5
בעקבות ביטול גרסה 1.1, הפכה גרסה 1.5 לנקודת ציון מרכזית. גרסאות בטא 1 ו־2 יצאו ב־9 בספטמבר וב־6 באוקטובר 2005 בהתאמה, על־מנת להכשיר את הקרקע ליציאת גרסת ה־RC (Release Candidate) לקראת סוף אוקטובר; הגרסה הסופית יצאה בנובמבר 2005.
גרסה 1.5 כוללת אפשרות בעלת דמיון למערכות מקינטוש, ש"מחטאת" את הדפדפן, ומוחקת מהזיכרון שלו כל סוג של מידע שעשוי לפגוע בפרטיותו של המשתמש (ססמאות, מידע שהוכנס לטפסים, עוגיות, דפי אינטרנט בהם ביקר המשתמש וכדומה). אפשרות נוספת בה ניתן לעשות שימוש באמצעות שינויי הגדרות הוא מחיקת כל המידע הנ"ל בעת סגירת חלון הדפדפן או לחיצה על מקש במקלדת. שיפורים מהותיים בוצעו במערכות העדכון וההרחבות. יציאתו של הדפדפן אופרה בגרסה 8.0 ב־19 באפריל 2005, ובה תמיכה ב־SVG Tiny, דרבנה את מפתחי פיירפוקס לאפשר תמיכה חלקית ב־SVG 1.1. גרסה זו גם זכתה לפופולריות רבה בקרב משתמשים עסקיים.
גרסה 2
גרסה 2 כוללת שיפורים רבים, העיקרי בהם הוא מערכת הגנה מפני "דיג מקוון". גרסה זו זמינה להורדה באנגלית החל מ־24 באוקטובר 2006, והגרסה העברית יצאה ב־20 בדצמבר 2006.
גרסה 3
גרסה 3 יצאה ב-17 ביוני 2008 ב-45 שפות (כולל עברית). קרן מוזילה הזמינה משתמשים להוריד את הדפדפן באותו יום (משעה 20:00 לפי שעון ישראל) כדי להכניסו לספר השיאים בתור הדפדפן המבוקש ביותר. בישראל הורידו את הדפדפן במשך היממה הראשונה בלבד מעל 30 אלף משתמשים, בארצות הברית מעל 2.5 מיליון איש, ובעולם כולו מעל 8 מיליון. בגרסה זו היו שיפורים ועדכונים רבים, כמו גם תיקוני אבטחה. בנוסף, נעשה מאמץ להקטין את כמות הזיכרון שהדפדפן צורך, ונוספו אפשרויות חדשות. העיתון "וול סטריט ג'ורנל אף הכתיר אותו כדפדפן הטוב ביותר בשוק.
גרסה 3.5
גרסה 3.5 שיצאה סופית ב-30 ביוני 2009 תוכננה במקור להיות גרסה 3.1. לאחר שלוש גרסאות בטא המפתחים של מוזילה החליטו לשנות את מספר הגרסה ל־3.5 כתוצאה מכמות גדולה יותר של שיפורים משתוכנן תחילה.
גרסה 3.5 מכילה תמיכה בתגי  ו־  כפי שנכתב במפרט של HTML5 המטרה של הדפדפן בהטמעת וידאו קוד פתוח בדפדפן היא להציע אפשרות לנגן קובצי מדיה מבלי להכביד בפטנטים הקשורים בטכנולוגיות וידאו רבות.
בקשות XMLHttpRequest חוצות אתרים (Cross-site XMLHttpRequest - XHR) שמאפשרים יישומי רשת חזקים יותר ודרך פשוטה יותר להטמיע שילוב בין יישומי רשת שונים (Mashup) נתמכים גם הם. חיבור JSON DOM טבעי, תכונה חשובה למפתחי אתרים, נכללת אף היא, ביחד עם תמיכה מלאה ב־CSS 3 selector. Firefox 3.5 משתמש במנוע Gecko 1.9.1, שכולל מספר תכונות חדשות שלא נכללו ב־Gecko 1.9.0 ששימשה את Firefox 3.0.
גרסת האלפא הראשונה יצאה בסוף יולי 2008. גרסה האלפא השנייה יצאה ב־6 בספטמבר 2008 והוסיפה את התמיכה החדשה בווידאו. TraceMonkey התווסף כדי לשפר את המהירות של חלק מהחישובים של JavaScript, בדומה ל־V8 Engine של Google Chrome גרסת בטא ראשונה יצאה ב־14 באוקטובר, ובטא שנייה ב־2 בדצמבר. גרסת הבטא השנייה כללה תמיכה בתכונת הגלישה הפרטית, שכאשר היא פעילה לא ישמרו בדיסק נתונים שעשויים לחשוף את האתרים בהם ביקר המשתמש. גרסת בטא שלישית יצאה ב־12 במרץ 2009, והבטא הרביעית (שהייתה למעשה הראשונה שמותגה בתור Firefox 3.5) יצאה ב־27 באפריל 2009.
3.6
גרסה 3.6 יצאה ב-21 בינואר 2010. שם הקוד לגרסה זו נקבע ל"נמורוקה" ופיתוחה החל בתחילת דצמבר 2008. גרסה זו משתמשת במנוע Gecko 1.9.2 על פלטפורמת Mozilla 2 וכוללת מספר שיפורים בממשקים, כגון התנהגות החלפת לשוניות (שהוסרה מ־3.1 בטא 2), תמיכה בפרסונות (personas) - כלי ערכות נושא לדפדפן, הודעות על תוספים חיצוניים לא-מעודכנים, שיפור של כ־20% בביצועים בהשוואה לגרסה 3.5 ועוד.
בגרסה 3.6.4 התווספה לדפדפן הפרדה בסיסית בין הדפדפן ותהליכים של תוספים חיצוניים על־מנת לשפר את יציבות הדפדפן שמתערערת לעיתים כתוצאה משימוש בתוספים חיצוניים. תכונה זו הייתה אמורה להיכנס בגרסה 3.7, אך במהלך הפיתוח הוחלט לאחד אותה לתוך ענף 3.6 ובמקביל לבטל את ענף 3.7 ולהתרכז בגרסה 4.0.
גרסה 4
יצאה ב-22 במרץ 2011. גרסה 4 של פיירפוקס דומה בממשקה ובעיצובה לדפדפנים גוגל כרום (של גוגל) ואופרה, והביאה עמה ממשק משתמש חדש, ממשק פיתוח הרחבות חדש (המבוסס על Mozilla Labs Jetpack), יכולות סינכרון והפרדה בין התהליך המריץ את הדפדפן והתהליך המציג את התוכן ויכולות נוספות. כמו כן, פיירפוקס 4 כולל מנוע JavaScript חדש ומהיר יותר, הורחבה התמיכה ב-HTML5, ב-CSS3 ועוד. הגרסה שברה שיא הורדות של הדפדפן ביום אחד, 8.75 מיליון, וגם עקפה את הדפדפן המתחרה מבית מיקרוסופט, האקספלורר 9, מבחינת מספר ההורדות ביום באותה עת.
גרסה 5
גרסה 5 יצאה ב־21 ביוני 2011. היא הראשונה שיוצאת במודל יציאה מהיר - שלושה חודשים אחרי גרסה 4. בשל כך לא נוספו בגרסה זו שיפורים רבים. בין השיפורים שנכללו: תמיכה בתקן של הנפשה ב־CSS.
גרסה 7
גרסה 7 יצאה ב-27 בספטמבר 2011 בדומה לגרסה 6 רוב השיפורים היו מתחת למכסה המנוע וכללו נפח זיכרון של הדפדפן במחשב קטן ב 50%, זמן טעינת דפים קצר יותר, ותיקון באגים
גרסה 8
גרסה 8 יצאה ב-7 בנובמבר 2011 וכוללת את השיפורים הבאים :
גרסה 9
גרסה 9 יצאה ב-21 בדצמבר 2011 השיפורים כוללים מהירות ותמיכה ב־html5 למכשירים מבוססים אנדרואיד.
גרסה 57 ("קוונטום")
גרסה 57 יצאה בתאריך 29 בנובמבר 2017 ובה הוצג מנוע הדפדפן החדש, המהיר משמעותית מהקודם ותומך בריבוי תהליכונים. הדפדפן לא תומך עוד בהרחבות מסוג XUL ו-XPCOM, אלא בהרחבות WebExtensions בלבד.
תכונות
מטרתם של מפתחי פיירפוקס היא ליצור דפדפן ש"פשוט עובד" עבור רוב המשתמשים הרגילים. המעוניינים יכולים להוסיף (באמצעות הרחבות) אפשרויות נוספות שאינן קבועות כברירת מחדל בפיירפוקס, או ליצור אפשרויות חדשות.
נוחות השימוש
מפתחי פיירפוקס משקיעים מאמצים רבים בכך שממשק המשתמש יהיה פשוט עד כמה שניתן. כתוצאה מכך, הממשק נראה צפוף פחות מאשר בדפדפנים אחרים, דוגמת אקספלורר או אופרה. עיצובם של תפריטי הבחירה של פיירפוקס משאירים את מרבית האפשרויות הבלתי נפוצות המופיעות במוזילה מחוץ לברירת המחדל.
פיירפוקס תומך בגלישת לשוניות, המאפשרת למשתמשים לפתוח מספר רב של דפי אינטרנט באותו חלון. מקורו של הרעיון ב־Mozilla Suite, ששאלה אותו בתורה מהתוספת הפופולרית בזמנה MultiZilla. פיירפוקס שייך גם לקבוצת הדפדפנים הראשונים שתמכו באופן מובנה בחסימת חלונות קופצים.
לדפדפן מספר מאפיינים המסייעים למשתמשים למצוא מידע. הראשון הוא שיטת החיפוש "Find As You Type" ("חפש תוך כדי הקלדה"). באמצעות שיטת חיפוש זו, המשתמש יכול להקליד מילת חיפוש, ופיירפוקס יחפש אותה בדף הנצפה באופן אוטומטי, ויסמן את התוצאה הראשונה. המשך הקלדת המילה תגרום לפיירפוקס לבצע חיפוש אוטומטי נוסף וכן הלאה. זאת בניגוד לדפדפנים אחרים, דוגמת IE, בהם הדפדפן מתחיל לבצע את החיפוש רק לאחר שהמשתמש מקליד את מילת החיפוש ולוחץ על לחצן אישור. מנגנון החיפוש של פיירפוקס כולל יכולות נוספות, כדוגמת "הדגש", המסמנת את כל המופעים התואמים למחרוזת המבוקשת במסמך.
פיירפוקס תומך גם בסרגל חיפוש מובנה המאפשר על פי ברירת המחדל לבצע חיפוש מיידי באמצעות מספר אתרים, בהם גוגל, יאהו!, אמזון, Dictionary.com וכן אפשרות להוספת אתרים נוספים לביצוע חיפוש.
בנוסף, תומך פיירפוקס בהתאמה אישית של מילות מפתח, תכונה שמקורה ב־Mozilla Suite: תכונה זו מאפשרת למשתמשים לגלוש לאתרים הנמצאים ברשימת הסימניות שלהם באמצעות הזנת מילת מפתח לתוך שורת הכתובת. לדוגמה, משתמש יכול להקיש בשורת הכתובת את המילים "google apple" ולהגיע לתוצאת החיפוש של המילה "apple" במנוע החיפוש גוגל. כאשר משתמש מזין לשורת ה־URL מילת חיפוש ללא ציון שמו של מנוע החיפוש המבוקש (או לחלופין עם המילה "goto" לפני מילת החיפוש), פיירפוקס מפנה אותו ישירות לתוצאה הראשונה של מילת החיפוש בגוגל.
גמישות
תכנונו של פיירפוקס מאפשר הרחבה של יכולותיו. באמצעות הרחבות (Extensions) יש באפשרותם של המשתמשים להפעיל אפשרויות שאינן קיימות בברירת המחדל של הדפדפן, כדוגמת "מחוות עכבר" (הפעלת אפשרויות שונות בדפדפן באמצעות לחיצות ותנועות קבועות מראש בעכבר), חסימת פרסומות, החלפת שרתי פרוקסי ועוד. הרחבות רבות, כדוגמת לקוח ה־IRC "ChatZilla", לוח שנה וכדומה הם למעשה אפשרויות שהיו קיימות בברירת המחדל של Mozilla Suite. הרחבות פופולריות ומוצלחות הופכות לעיתים לחלק מהגרסה הרשמית של המערכת (MultiZilla, למשל, הוא תוסף שמאפשר גלישה באמצעות לשוניות, והוכנס ברבות הימים לחלק ממערכת Mozilla).
פיירפוקס תומך במגוון רחב של ערכות נושא המשנות את מראהו הגרפי החיצוני. ערכות הנושא הן למעשה גיליונות CSS ותמונות המופעלים במקום ההגדרות הקבועות מראש. בנוסף להורדת ערכות נושא, יש באפשרותם של משתמשי פיירפוקס לשנות את מראהו ותפקודו של הדפדפן באמצעות הזזת לחצניו השונים ושינויים, עריכת שדות ותפריטים ואף מחיקת סרגלי כלים.
מערכת הדפדפן בודקת באופן תדיר את עדכניותם של ההרחבות וערכות הנושא, ומאפשרת עדכון מיידי שלהם ללא הורדתם מחדש מ־Mozilla Update.
בשל רצונם של מפתחי פיירפוקס למנוע ממנו להיות עמוס באפשרויות כקודמו Mozilla Suite, מוחבאות אפשרויות רבות מפני המשתמשים. כך, חלק מן ההרחבות למעשה אינן יוצרות תכונות חדשות, אלא רק מתפעלות אפשרויות כבויות. משתמשי פיירפוקס יכולים לגשת לאפשרויות מוחבאות אלה על ידי הקלדת "about:config" בשורת הכתובת ולהפעיל אפשרויות בעצמם. לעיתים, ניתן למצוא ב־"about:config" אפשרויות ניסיוניות, כדוגמת HTTP pipelining, היכולות להאיץ את מהירות הדפדפן.
תמיכה בתקנים
קרן מוזילה מתגאה בתאימותו של פיירפוקס לתקנים, ובייחוד אלו המוכתבים על ידי ה־W3C. פיירפוקס תומך באופן נרחב במרבית התקנים, ובהם: HTML, XML, XHTML, CSS, JavaScript, DOM, MathML, DTD, XSL ו־XPath.
מפתחי מוזילה משפרים את תמיכתו של פיירפוקס בתקנים הקיימים, ומאפשרים לו לתמוך במרבית תקני CSS רמה 2, ואף בחלק מ־CSS רמה 3, אף שתכנונו טרם הושלם (לשם השוואה, IE תומך רק ב־CSS רמה 1).
מערכות הפעלה
פיירפוקס מתפקד במרבית מערכות ההפעלה. באופן רשמי, פיירפוקס נתמך על ידי מערכות ההפעלה:
מכיוון שפיירפוקס נוצר בשיטת הקוד הפתוח, יכולים משתמשים להתאימו למערכות נוספות בכוחות עצמם. מערכות שבהן פיירפוקס לא תומך באופן רשמי אך עדיין מתפקד:
אחרים
"Live Bookmarks" מאפשרים למשתמשים לעקוב אחר שינויים באתרי החדשות המועדפים עליהם באמצעות RSS ו־Atom. כאשר אפשרות זו הוצגה לראשונה בגרסה 1.0 PR (גרסת הניסוי של 1.0), היו שחששו שפיירפוקס הולך ונעשה עמוס במאפיינים, ובכך חוזר למצב בו הייתה Mozilla Suite. עם זאת, חששות אלה התבדו.
פיירפוקס כולל מנהל הורדות, המאפשר למשתמשים לקבוע האם ברצונם לפתוח קבצים באופן אוטומטי או להוריד אותם לדיסק הקשיח. על פי ברירת המחדל, פיירפוקס מוריד כל קובץ לשולחן העבודה של המשתמש ב־Windows ולתיקייה האישית במערכות מבוססות לינוקס, אך ניתן לקבוע כיעד כל תיקייה באמצעות שינוי ההגדרות.
אבטחה
אחד מיתרונותיה של שיטת הקוד הפתוח בכל הנוגע לאבטחה הוא שקוד המקור חשוף לכל. שינויים בתוכנה נבדקים על ידי אדם נוסף אחד לפחות, אם לא יותר, ומרגע שהם נוספים לקוד, כל אחד יכול לשפוט, להתנגד או לשפר אותם. בנוסף, קרן מוזילה מציעה פרס בגובה 500 דולר וחולצת טי לכל מי שמאתר חור אבטחה חמור ומדווח עליו. מטרתו של הפרס, לפי קרן מוזילה, היא "לעודד אנשים רבים יותר לדווח על כשלי אבטחה במוצרינו, כך שנוכל להפוך אותם לבטוחים אף יותר משהינם". כל אדם בעולם רשאי לדווח על באג, וכל הקוד של פיירפוקס, התיעוד הפנימי, דיוני הפורומים וכל מידע אחר שעשוי לסייע באיתור באגים נגיש וזמין לכל אדם.
קרן מוזילה מנהיגה מדיניות מיוחדת בכל הנוגע לכשלי אבטחה שמטרתה לאפשר לתורמים להתמודד עם סכנות אבטחה. המדיניות מגבילה את הגישה לבאגים הנוגעים לאבטחה אך ורק לחברי צוות האבטחה עד שמוזילה תפרסם תיקון לבעיה. המטרה היא למנוע שימוש לרעה בבאגים הנחשפים, ולהעניק למפתחים די והותר זמן לספק תיקון.
אחוזי שימוש
משתמשי האינטרנט אימצו את פיירפוקס במהירות, על אף שליטתו של IE בשוק הדפדפנים. במהלך שנת 2005, עמד אחוז השימוש בפיירפוקס על 8–10 אחוזים (10% בצפון אמריקה). באירופה אחוזי השימוש בפיירפוקס גבוהים אף יותר – 15.5%. אחוזי השימוש באוסטרליה דומים, בעוד שאסיה, אפריקה ואמריקה הלטינית נותרות מאחור עם ממוצע של 5%. אחוזי השימוש הגבוהים ביותר נרשמו בפינלנד (כ־65% מכלל הגולשים) ובגרמניה (כ־60% מהגולשים).
נכון לדצמבר 2018 נתח השוק של הדפדפן עומד על 5.1% והוא מדורג במקום השלישי בעולם.
הורדות
על־פי רישומי השרתים של קרן מוזילה, בוצעו למעלה ממיליון הורדות של פיירפוקס 1.0 ב־24 השעות הראשונות מרגע השקתו ב־9 בנובמבר 2004. בתוך 99 ימים, עלה מספר ההורדות על 25 מיליון. ב־25 באפריל 2005 נרשמה ההורדה ה־50 מיליון, ב־14 באוגוסט ההורדה ה־80 מיליון, וב־20 בספטמבר ההורדה ה־90 מיליון.
מספר ההורדות אינו מספר המשתמשים: הורדה אחת יכולה לשמש להתקנה עבור מחשבים רבים, בעוד שמשתמש יחיד עשוי להוריד את התוכנה מספר פעמים.
"הפיצו את השועל"
האימוץ הזריז של פיירפוקס הואץ, במידה רבה, הודות לסדרת פעילויות פרסומיות שהחלו במהלך שנת 2004. ב־14 בספטמבר 2004, הופיע פורטל פרסום קהילתי בשם "Spread Firefox" (SFX; בעברית: "הפיצו את השועל"), שיצר מקום מרכזי לדיונים אודות שיטות פרסום שונות. הפורטל הפיץ את לחצני ה־"Get Firefox" שהופיעו באתרים רבים, וחילק נקודות לאתרים מהם בוצעו הכניסות לאתר SFX. האתר הציג את 250 האתרים המובילים בניקוד, ויצר מעין תחרות בין המשתתפים. מעת לעת משיקים חברי צוות SFX אירועי פרסום המאורגנים באתר.
ביקורת
ביקורת הופנתה כלפי פיירפוקס בשל היעדר תכונות ומאפיינים שניתן למצוא בדפדפנים אחרים. מרבית התכונות הללו קיימות כהרחבות, אך ישנם המשתמשים שלא מעוניינים בהורדת הרחבות, ומעדיפים שהתכונות הללו יהיו קיימות בדפדפן כברירת מחדל.
עם צבירת הפופולריות של הדפדפן גוגל כרום, עלתה ביקורת כי זמן התגובה של פיירפוקס איטי בהשוואה אליו. ייתכן כי השימוש בשפת XUL, שאינה תלויה במערכת ההפעלה, היא הגורם לאיטיות התגובה. דפדפנים מבוססי Gecko אחרים שעושים שימוש במשאבי מערכת ההפעלה המקומית, ואינם מבוססים על XUL (כדוגמת K-Meleon) מתפקדים במרבית המקרים באופן מהיר יותר. ביקורות אחרות כלפי הדפדפן נוגעות לשימוש הרב שהוא עושה בזיכרון המחשב.
עם זאת, זמן התגובה של הדפדפן והשימוש שלו בזיכרון המחשב השתפרו עם הגרסאות השונות, ובמיוחד במעבר מגרסה 2 לגרסה 3.
בכל שנה בסתיו גיורא
בכל שנה בסתיו גיורא הוא שיר אבל וזיכרון שכתבה והלחינה נעמי שמר.
השיר נכתב לזכרו של גיורא שוהם, בנם של רות ושלמה גיורא שוהם שהיו ידידים קרובים של שמר ובעלה מרדכי הורוביץ שהכירו אותו עוד מנעוריו, ועליו סיפרה שמר כי "הוא היה הבטחה, בשורה, תחילתם של דברים. כרבים אחרים ניגן בגיטרה ותכנן את עתידו". שוהם נמנה עם הכוח שחצה את תעלת סואץ במלחמת יום הכיפורים ונהרג במבואות פאיד ב-20 באוקטובר 1973, בהיותו בן 21. נפילתו הייתה מכה קשה לשמר ולמשפחתה, ובעקבותיה החליטה לכתוב עליו את השיר. היא מאזכרת בשיר זה עוד שני בחורים שנפלו על הגנת המדינה, אותם תיארה כשוכנים עמו בשמיים ("במקום שבו אתה שוכן שוכנים החסד והחן"): יחיעם ויץ  שהיה גם חובב מוזיקה ונפל בליל הגשרים ב-1946 ("ושם יחיעם עוד שר לו ומריע"),  והבוטנאי חוקר הצמחים טוביה קושניר, שנפל עם מחלקת הל"ה ב-1948 ("טוביה מגדל עדיין איריסים שחורים ונדירים").
שמר מצטטת בשיר פסוק משיר המעלות: "אֶשָּׂא עֵינַי אֶל הֶהָרִים, מֵאַיִן יָבֹא עֶזְרִי", שנחשב כמזמור של זעקה ותחינה, ואומרים אותו בעת צרה. המוזיקאי עודד זהבי רואה בשילוב הפסוק זעקה של שמר על מות חיילים ושאלת 'מה קרה פה?' שלא נשמעה עד אז בשיריה, ובאה בניגוד לאתוס הגבורה שביטאה עד מלחמת יום כיפור.
השורה "הרוח המטורפת בגני עורפת את מיטב השושנים" הוא דימוי שגם הטבע משתתף בצער המשוררת. כל הבנים שנפלו (ובהם שוהם, ויץ וקושניר) מדומים בשיר למיטב השושנים בגן, ובניגוד לפרחים המסמלים פריחה ולבלוב, מתוארות השושנים כנערפות בידי רוח מטורפת, במשמעות אכזרית של הוצאה להורג. אביו של טוביה, שמעון קושניר, כתב לשמר על כך:
"בצלילי מנגינתך שלבת בין היקרים שוכני החסד והחן... עליהם ועל מיטב השושנים הנערפים בכל שנה בגינתך, עלו וירדו דמעותיי".
השיר הופיע בספר השירים השני של שמר מ-1975, הולחן כבלדה שקטה ובוצע על ידי אסתר שמיר, רוחמה רז, יהודית רביץ, נחמה הנדל ונעמי שמר.
מרכז לענייני חינוך
מרכז לענייני חינוך או בראשי התיבות מל"ח (באותיות לטיניות: Merkos L'Inyonei Chinuch) הוא ארגון הזרוע החינוכית של חסידות חב"ד. הוא אחראי על כל הפעולות החינוכיות ובעיקר על פעילות השלוחים. המרכז הוא אחד משלושת הגופים המרכזיים של חסידות חב"ד, יחד עם מחנה ישראל והוצאת הספרים קה"ת. באופן פורמלי המרכז כפוף לארגון הגג אגודת חסידי חב"ד העולמית.
היסטוריה
המרכז נוסד על ידי האדמו"ר השישי של חב"ד, רבי יוסף יצחק שניאורסון (הריי"ץ), בשנת ה'תש"א 1941. הריי"ץ העמיד בראש המרכז את חתנו רבי מנחם מנדל שניאורסון, לימים הרבי השביעי של חב"ד. כמנכ"ל מונה הרב חיים מרדכי אייזיק חודקוב, שהיה מזכירו האישי של הריי"ץ. המוסד הוקם כדי לארגן את ענייני החינוך היהודי בארצות הברית בפרט ובעולם בכלל. במסגרת זו הדפיס המרכז עשרות חוברות העשרה ביהדות וארגן שיעורים מיוחדים לילדים יהודיים הלומדים בבתי הספר הממשלתיים. הוא הוציא עלון חודשי בארצות הברית בשפה היידיש בשם "שמועסן מיט קינדער און יוגנט" ועלון זהה בשפה האנגלית. כמה שנים אחר כך החלה הסדרה לצאת בישראל בשם "שיחות לנוער".
ג'ון בון ג'ובי
ג'ון פראנסיס בונג'יאובי, הבן (באנגלית: John Francis Bongiovi, Jr.; נולד ב-2 במרץ 1962), ידוע יותר בשם ג'ון בון ג'ובי (Jon Bon Jovi), הוא זמר, פזמונאי ושחקן אמריקאי. ג'ון בון ג'ובי מייסד וסולן להקת בון ג'ובי, הנקראת על שמו. בנוסף, היה הבעלים של קבוצת הפוטבול פילדלפיה סול. במשך תקופת פעילותו, הקליט שני אלבומי סולו וחמישה עשר אלבומים יחד עם להקתו, שנמכרו ביותר ממאה ועשרים מיליון עותקים ברחבי העולם.
מרכז לענייני חינוך
היסטוריה
כמו כן משגיח המוסד על רכושו הפרטי של רבי מנחם מנדל שניאורסון (כהוראתו בצוואתו). המוסד גם מנהל את הארכיון המרכזי של חב"ד – "ארכיון ליובאוויטש". למוסד בית הוצאה לאור הנקרא קה"ת, העוסק בהדפסת ספרי חסידות וספרים בנושאים יהודיים והפצתם ברחבי העולם.
בראש הסניף בישראל עמד מהשנה הראשונה לקיומו הרב אברהם פריז. לאחר פטירתו, בשנת תשכ"ח מילא את מקומו חתנו הרב אפרים וולף (מנהל ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בין השנים תש"ט - תשס"ג), לאחר פטירתו בשנת ה'תשס"ג ממלא את מקומו בנו הרב מנחם מענדל וולף, מנהל הוצאת הספרים קה"ת בישראל.
ג'ון בון ג'ובי
ג'ון בון ג'ובי זכה בפרסים רבים, ביניהם פרס גלובוס הזהב וגראמי. הוא נבחר לזמר הרוק הסקסי ביותר לשנת 2000 על ידי המגזין פיפל. הוא נשוי ואב לארבעה.
מרכז לענייני חינוך
היסטוריה
מתש"י עמד בראש המוסד רבי מנחם מנדל שניאורסון כנשיא, ומזכירו הרב חדקוב כמנהל, והרב אליהו קווינט כמזכיר, בהמשך מונה הרב יהודא קרינסקי למזכיר הארגון.
כיום משמש הרב יהודא קרינסקי כיושב ראש ומזכיר הארגון, והרב האחראי על מערך שליחי חב"ד בעולם, משמש כסגנו. הרב זלמן גרוסבאום, משלוחי חב"ד בקנדה, הוא חבר שלישי בהנהלה המצומצמת של הארגון ("ועד הפועל"). כמו כן ישנו ועד הנהלה מורחב של יותר מעשרה חברים נוספים המתכנס לעיתים רחוקות.
ג'ון בון ג'ובי
ביוגרפיה
בון ג'ובי נולד בפרת' אמבוי, ניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. אביו ממוצא סיצילאני-איטלקי וסלובקי ששירת בחיל הנחתים האמריקני ועבד כמעצב שיער. אימו ממוצא גרמני ורוסי, עבדה בחנות פרחים. יש לו שני אחים: אנתוני ומתיו.
הוא ניגן בלהקות מקומיות עם חבריו ועם בן דודו טוני בון ג'ובי אשר היה בעלים של סטודיו הקלטות ידוע בניו יורק. למעשה ג'ובי הקדיש את מירב זמנו להופעות במועדונים ולעבודה כמנקה באולפנו של טוני.
את ההקלטה הראשונה שלו ביצע בון ג'ובי בשנת 1980, בעקבות המלצתו של בן דודו. באותם הימים הוקלט באולפן אלבום שירים עבור חג המולד בגרסאות המבוססות על מוזיקת סרטי מלחמת הכוכבים.
בשנת 1982 הקליט ג'ובי סינגל עצמאי באולפן של בן דודו. הסינגל "Runaway", אשר בו שירתו של ג'ובי מלווה על ידי נגני האולפן זכה להצלחה בתחנות הרדיו האזוריות של ניו יורק.
השידורים התכופים של שירו בתחנות הרדיו דרבנו את ג'ון לחפש אחר נגנים על מנת להקים להקה קבועה.
פעילות פילנתרופית
לאורך השנים פעל בון ג'ובי למען פעילות שונות ומגוונות בתחום הפילנתרופי. ובהם למען נכים, חסרי דיור, חולי איידס, בתי אמנה, הצלב האדום, איכות הסביבה, הגנת הים.
אקטיביזם פוליטי
בתור דמוקרט, בשנת 2004 בון ג'ובי סייר והופיע רבות מטעם המועמד לנשיאות ג'ון קרי. ב-2008, בון ג'ובי תמך בבחירתו לנשיאות של ברק אובמה בארוחת ערב פרטית בלעדית בביתו, כמגייס התרמות לקמפיין שלו. ב-24 ביוני 2009.
ב-15 בדצמבר 2010, בון ג'ובי מונה על ידי ברק אובמה למועצת הבית הלבן החדש לפתרונות קהילתיים.
בבחירות לנשיאות בשנת 2016 תמך פומבית במועמדת לנשיאות הילרי קלינטון ואף הגיע לכנס שערכה בניו גרז'י.
להקת בון ג'ובי
בון ג'ובי פנה לדייוויד בריאן, אל הבסיסט אלק ג'ון סאץ' ובנוסף גם למתופף טיקו טורס. לאחר מכן, צירפה הלהקה את הגיטריסט ריצ'י סמבורה לאחר שהאחרון פנה לבון ג'ובי בסיומה של אחת ההופעות וביקש להצטרף ללהקה.
חברי הלהקה החליטו לאמץ את שם משפחתו של ג'ון ולהפכו לשמה הרשמי של להקתם- בון ג'ובי. באותה התקופה להקות רבות אימצו לעצמם שמות משפחה, דוגמה לכך היא להקת ואן היילן.
מרכז לענייני חינוך
היסטוריה
משרדי הארגון ממוקמים במרכז חב"ד העולמי.
נימפאה לבנה
הנימפאה הלבנה (שם מדעי: Nymphaea alba) הוא צמח מים רב-שנתי ממשפחת הנופריים.
מאפיינים
בהיקף הפרח ארבעה עלי-גביע ירוקים, צורתם אזמלית, והם נשירים. הפרח גדול מאוד (קוטרו עד 20 ס"מ), מרנין-עין, עם עשרות עלי-כותרת ערוכים בדורים אחדים, צבעם לבן צחור עם ברק כחלחל קל. במרכז הפרח אבקנים צהובים רבים וגדולים, המשווים לפרח מראה דו-גוני. המעבר מעלי כותרת לאבקנים הוא הדרגתי: בחוץ עלי כותרת רחבים, פנימה להם עלי כותרת צרים יותר ויותר, פנימה להם אבקנים רחבים, ובמרכז אבקנים צרים. ההאבקה מתבצעת על ידי חיפושיות.
ג'ון בון ג'ובי
להקת בון ג'ובי
הלהקה החלה להופיע במועדונים שונים ובמהרה הוחתמה על חוזה הקלטות בחברת "מרקורי רקורדס". אלבום הבכורה של הלהקה "Bon Jovi" יצא בשנת 1984 וזכה למעמד של אלבום זהב בארצות הברית.
מרכז לענייני חינוך
הוצאת ספרים קה"ת
ראשי תיבות: קרני הוד תורה, היא הוצאת הספרים הרשמית של חסידות חב"ד. נוסדה בשנת ה'תש"ב (1942) על ידי האדמו"ר הקודם, רבי יוסף יצחק שניאורסון.
מרכז שליחות
באמצע שנות הארבעים הוקם במרכז לענייני חינוך מחלקת "מרכז שליחות". מדי שנה בחודשי הקיץ, פסח ותשרי יוצאים על ידו מאות תלמידי הישיבות תומכי תמימים לערים שבהן שלוחים צרכים עזרה או למקומות לאין בהם עדיין שליח, שם הם מבצעים את כל פעילות השליחות אותם מבצע שליח רגיל בהתאם לתקופה בה נשלחו.
שיעורי לימוד הדת
כל יום רביעי, לאחר אספת הילדים מבתי הספר מתאספים המדריכים עם הילדים בבית הכנסת הסמוך וקוראים איתם מודה אני ותפילה קצרה, ולאחר מכן מלמדים את הילדים ללבוש ציצית ולומר ברכה על האוכל, ובעיקר מלמדים את הילדים מושגים בסיסים שונים ביהדות. כגון שבת וכשרות. במשך השנים נדפסו על ידי הארגון חוברות שונות של הסברים וסיפורים מצוירים שניתנו לילדים; וחוברות הדרכה למדריכים על מנת להכינם לפעולה.
קולות שונים של התנגדות לארגון נשמעו מצדדים שונים, מהם על ידי נציגי היהדות הרפורמית, שטענו ששעת לימוד זו נוגדת את החוקה האמריקאית המפרידה בין דת למדינה. קולות אחרים של התנגדות נשמעו מצד יהודים חרדים שטענו, על הלגיטימציה שניתנת ללימוד בבתי הספר העממים, כתחליף ללימוד בתלמוד תורה.
JLI
'המרכז ללימודי יהדות' המאגד בתוכו מערך שיעורי יהדות הנלמדים בכארבע מאות מרכזים ברחבי העולם, נחשב למרכז לימודי ברמה אקדמית המזכה את הלומדים בנקודות זכות אקדמיות. מבחינות מסוימות נחשב למוסד למודי יהדות למבוגרים הגדול בעולם. הארגון הוקם ב־1999.
Chabad.org
האתר 'חב"ד. אורג' הוא אתר אינטרנט להפצת יהדות, הוא האתר היהודי הראשון בעולם ברשת האינטרנט. האתר הוקם על ידי הרב יוסף יצחק קייזן כפורום אינטרנטי להפצת יהדות ב־1988, וב־1990 הפך לאתר עצמאי בשם Chabad.org. לאחר פטירתו של הרב קייזן בשנת 1998 פרס המרכז לענייני חינוך את חסותו על האתר והוא הפך לאתר הדגל הרשמי של חסידות חב"ד. נכון ל־2013 הוא אחד מאתרי המידע היהודי הגדולים בעולם. האתר פעיל ב־8 שפות: עברית (בשמו העברי 'בית חב"ד'), אנגלית, צרפתית, רוסית, ספרדית, גרמנית, פורטוגזית ואיטלקית. על פי נתוני האתר, בשנת 2012 נכנסו אליו למעלה מ־20 מיליון כתובות IP שונות.
JEM
ראשי תיבות של Jewish Educational Media (בעברית "המוסד לתקשורת חינוכית יהודית"). הוא ארגון המדיה החב"די. מפיק מדי שבוע את התוכנית תורת חיים. מפיק סרטים בחקר משנתו וחייו של הרבי מנחם מנדל שניאורסון. היה משדר את התוועדויותיו המרכזיות של האדמו"ר בטלוויזיה לרחבי העולם. הארגון הוקם ב־1980.
גן ישראל
רשת מחנות הקיץ "גן ישראל" לילדים נוסדה בשנת תשט"ז (1956) ביוזמת הרבי מנחם מנדל שניאורסון. שמו של המחנה הוא על שם מייסד תנועת החסידות רבי ישראל בעל שם טוב. החל משנת תשכ"ד (1964) המחנה המרכזי בניו־יורק מנוהל על ידי הרב אברהם שם טוב.
חב"ד בקמפוס
חב"ד בקמפוס הוא ארגון גג לפעילות בתי חב"ד המשתרעת על פני כ־250 אוניברסיטאות ברחבי העולם.
קישורים חיצוניים
למרכז לענייני חינוך ישנם שני אתרי אינטרנט, שהם מהווים האתרים הרשמיים של חב"ד העולמית
ג'ון בון ג'ובי
להקת בון ג'ובי
אלבומה השלישי של הלהקה "Slippery When Wet" זכה להצלחה עצומה וכלל מספר להיטים גדולים כדוגמת "Livin' on a Prayer" ו-"Wanted Dead or Alive". כך, הפכה בון ג'ובי לקראת סוף העשור לאחת הלהקות המצליחות בעולם.
סיבובי ההופעות הרבים והתכופים של הלהקה גרמו לג'ון לבעיות במיתרי הקול, הבעיות הללו נפתרו על ידי צריכת סטרואידים והקפדה על שיעורי פיתוח קול. בנוסף לכך, ההצלחה החלה לגרום למתח בין חברי הלהקה, אשר לבסוף הכריזו על פירוק בשנת 1990.
בשנת 1989 התחתן בון ג'ובי עם בת זוגו מימי התיכון, דורות'יה הארלי. לזוג נולדו ארבעה ילדים.
נוסף לעבודתו המוזיקלית, בון ג'ובי הוא אקטיביסט חברתי. בין היתר הוא הקים עמותה הנושאת את שמו ואשר שמה לעצמה למטרה לצמצם את מעגל העוני.
בנוסף לכך, בון ג'ובי משתייך למפלגה הדמוקרטית. מכאן שלעיתים דחופות מנדב בון ג'ובי את כישוריו ומופיע בערבי קמפיין עבור המועמדים הדמוקרטים בשעת הבחירות לנשיאות.
גלובוס
גלובוס (כדור בלטינית) הוא דגם כדורי של כדור הארץ, כוכבי לכת או ירחים שעליו מודפסת או מודבקת מפה או תצלום אוויר.
ג'ון בון ג'ובי
להקת בון ג'ובי
בשנת 2004 ייסד בון ג'ובי את קבוצת הפוטבול אולמות "פילדלפיה סול". הוא היה בעלי הקבוצה עד שנת 2008.
קריירת סולו
עם פירוקה הזמני של להקתו פנה בון ג'ובי לפיתוח קריירת סולו וקריירת משחק. הופעת הבכורה שלו כשחקן הייתה בסרט "Young Guns II". בנוסף לכך, הקליט בון ג'ובי שיר לפסקול של הסרט. שיר זה, אשר הופיע גם באלבום הסולו הראשון של בון ג'ובי, זכה בפרס גלובוס הזהב לקטגוריית השיר הטוב ביותר והיה גם מועמד לפרס גראמי. באלבום הביכורים שלו, "Blaze of Glory", שיצא באוגוסט 1990, שיתף פעולה בון ג'ובי עם מספר מוזיקאים מוערכים כדוגמת ג'ף בק ואלטון ג'ון. בון ג'ובי אף תרם לאלבום המחווה לאלטון ג'ון וברני טופין "Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin", עם גרסתו לשירו של ג'ון "Levon".
במהלך חייו שיחק בון ג'ובי במספר סרטים נוספים כגון "ולנטינו לאור ירח: (1995) לצד וופי גולדברג, בסרט "עיר קטנה" (1997), ובסרט "גידולי פרא" (1998), מלבד לכך, הוא השתתף כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה וביניהן "רוק 30", "סקס והעיר הגדולה" ו"הבית הלבן".
כשנתיים לאחר פירוקה החל ג'ון במאמצים לאיחוד להקתו. כחלק מהמאמצים למתג את עצמם מחדש זנחה הלהקה את סגנון הגלאם מטאל שאפיין אותה בשנות ה-80 והקליטה שירים מורכבים ובוגרים יותר. בין היתר, כחלק מאותה החלטה, קיצץ בון ג'ובי את שערו והחליף את התסרוקת אשר כה אפיינה את הופעתו בעשור הקודם.
נימפאה לבנה
מאפיינים
מקנה השורש הפיקו גם חומרי-צבע ותרופות. הוא מכיל טאנינים וחומצה גאלית. הנימפאה הלבנה נפוצה באירופה ובצפון אסיה. כן נצפו בעבר פריטים בישראל. סיבות מגוונות כייבוש אגם החולה, הביאו לירידה בתפוצתו בישראל, והצמח נדיר ביותר כיום.
הנימפאה הלבנה גדלה לצד הנופר הצהוב והנימפאה התכולה. כשאר צמחי המים בארץ, הפריחה באביב ובקיץ.
גלובוס
משתמשים בגלובוס כדי ללמוד גאוגרפיה, לתכנן נתיבי תחבורה בים, ביבשה ובאוויר ועוד. על הגלובוס מופיעים כל חלקי העולם בקנה מידה והוא מדגים את היבשות, האוקיינוסים וממצאים אחרים. בחלק מהגלובוסים קיים תבליט שמייצג טופוגרפיה של פני השטח.
היקפו של כדור הארץ הוא כ-40 מיליון מטרים ולכן קנה המידה השכיח בגלובוסים של כדור הארץ הוא 1:40,000,000 כך שהיקף הגלובוס הוא מטר אחד. ההדפסה על פני הגלובוס מייצגת מרחקים באופן מדויק יותר ממפות בקנה מידה דומה מאחר שאין בהם עיוות שקיים במפות שטוחות שמציגות פני שטח קמור.
הגלובוס הראשון נוצר, ככל הנראה, במאה השנייה לפני הספירה, בידי הגאוגרף היווני קְרָטֶס ממָלוּס.
אדולף שטרן
ד"ר אדולף (אבנר) שטרן (Adolphe Stern; 6 בנובמבר 1848–1931), סופר, מתרגם, עורך דין מוציא לאור, תעשיין ופוליטיקאי יהודי רומני, המנהיג החילוני של יהדות בוקרשט והחבר היהודי הראשון בפרלמנט הרומני.
קורות חיים
שטרן למד משפטים בלייפציג וקיבל תואר דוקטור. הוא תרגם מגרמנית ומאנגלית לרומנית את שילר ואת המלט מאת שייקספיר. בשנת 1871 ייסד את העיתון הגרמני-רומני "רומנישה פוסט" (Rumänische Post). הוא תרגם לעיתון הגרמני "בוקרשטר סלון" טקסטים מיצירתו של וסילה אלכסנדרי וגם מיוצרים אחרים. כשנתיים לאחר מכן בשנת 1873 נבחר לשמש כמזכיר בחברת אחוות ציון בבוקרשט.
במאי 1885 ביקש וקיבל רישיון להקמת בית חרושת לגפרורים בגאלאץ.
ב-1909 התמנה לנשיא התאחדות יהודי רומניה והנהיג אותה עד 1919.
בפסח 1910 ערך שטרן מסע לטרץ ישראל ובשובו לרומניה הירצה על רשמיו מהנסיעה וחלק מחמאות לציונות. להבדיל מהתנועה הציונית של יהדות רומניה, ובמעמדו זה הוביל ביהדות רומניה את הזרם שביקש נתיבות להשתלב, כמו שעשה יחד איתו וגם אחריו וילהלם פילדרמן.
טטרקורד
טטרקורד במובנו הקלאסי הוא "סולם מוזיקלי מקוצר", המורכב מרצף של ארבעה תווים בלבד, כך שבין הראשון לבין הרביעי יש מרווח של קוורטה זכה, דהיינו 2.5 טונים. בעת המודרנית הורחב שימושה של המלה, כך שהמונח עשוי לתאר כל מקטע של ארבעה תווים, המהווה חלק מסולם או מרצף כלשהו של תווים. מקורו של הטטרקורד, שהוא למעשה "חצי סולם", ביוון העתיקה: היוונים השתמשו בכלי נגינה בעל 4 מיתרים בלבד, הנקרא ליר, והטטרקורד שימש כיחידה מרכזית לסידור התווים (בדומה לתפקידה של האוקטבה כיום במוזיקה המערבית). המשמעות המילולית של המונח היא "ארבעה מיתרים".
הטטרקורד מופיע בשלוש צורות: דיאטונית, כרומטית ואנהרמונית. בחישוב כלפי מעלה, הצורה הדיאטונית מורכבת ממרווחים של חצי טון-טון-טון; הכרומטית מבוססת על רצף של חצי טון-חצי טון-טרצה קטנה; והאנהרמונית בנויה על רבע-טון-רבע-טון-טרצה גדולה. בתאוריה של ימי הביניים לדוגמה, ב"מוזיקה אנכיריאדיס", נפוצה התבנית טון-חצי טון-טון.
ויקטוריה, נסיכת שוודיה
ויקטוריה, נסיכת הכתר, דוכסית וסטריֶטלנד (שמותיה בשוודית: Kronprinsessan Victoria, Sveriges kronprinsessa, hertiginna av Västergötland, Victoria Ingrid Alice Désirée; נולדה ב-14 ביולי 1977 בסטוקהולם) היא יורשת העצר לכתר השוודי.
ביוגרפיה
ויקטוריה גם נכללת בסדר הירושה לכתר הבריטי, משום שהיא מצאצאיה של המלכה ויקטוריה, אולם מיקומה בסדר הירושה נמוך (בערך במקום 200, אחרי אחיה וצאצאיו).
לאחר הולדת אחיה הצעיר קרל פיליפ בשנת 1979, איבדה ויקטוריה את תואר יורשת העצר, בגלל כללי העדפת הבן הבכור שהיו נהוגים באותה העת. אך ב-1 בינואר 1980 שונה החוק למפרע, וויקטוריה חזרה להיות יורשת העצר. אחיה נמצא בסדר הירושה לכתר אחרי צאצאיה.
הנסיכה שיתפה את הציבור במחלת האנורקסיה ממנה סבלה בעבר.
לאחר סיום לימודיה עבדה בשגרירות השוודית בוושינגטון הבירה ובאומות המאוחדות.
ב-23 בפברואר 2012 ילדה ויקטוריה בת, אסטל, הצפויה להיות מלכת שוודיה אחריה. ב-2 במרץ 2016 ילדה בן, אוסקר.
לושיצה
לושיצה (בפולנית: ; ביידיש: לאָשיץ, לושיץ) היא עיירה בפרובינציית מזוביה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
לושיצה נזכרת לראשונה בשנת 1264 כיישוב שהתקיים עוד במאה ה-11. בשנת 1505 הוענקו ללושיצה זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 כמעט שהוחרבה העיירה לחלוטין בידי גייסות האימפריה השוודית.
בחלוקת פולין נכללה העיירה בתחום שליטת אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 ניטלו מלושיצה זכויותיה העירוניות, בעקבות מרד ינואר, אך אלה הושבו לה בהמשך.
יהודי לושיצה
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,900 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. בשנת 1920 נערך ביהודי העיירה פוגרום.
ב-12 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, אך כעבור זמן קצר עברה לשליטת הצבא האדום. בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב שבה העיירה לשליטה גרמנית, ואלו החלו במעשי שוד ורצח של יהודיה.
יודנרט שמונה בעיירה בתחילת שנת 1940, בראשות גרשון לוין, צווה לספק לגרמנים מאות עובדים יהודים לעבודות כפייה במחנות עבודה. בהמשך, הובאו לעיירה יהודים רבים מיישובי הסביבה. בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו יהודים נוספים מסרנאקי, ואשר מעת לעת הוצאו בו יהודים להורג, ונדרשו בו תשלומי כופר מהיהודים. במאי 1942 הגיע מספר יושבי גטו לושיצה לכ-6,000 איש.
ב-22 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים, והצעידו את יושביו לשדליץ, תוך רצח כ-1,000 איש בדרך. כ-5,500 היהודים הנותרים הועמסו על קרונות משא, ושולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה. כ-300 יהודים שהושארו בגטו לושיצה עבור איסוף רכוש המגורשים שולחו להשמדה ב-27 בנובמבר 1942.
רחף (אונייה)
"רחף" הייתה מפרשית־משא ממונעת, מהספינות הראשונות בצי המסחרי של היישוב היהודי בארץ ישראל. היא הייתה בבעלות חברת הספנות "נחשון", ופעלה בשנים 1937–1938. "רחף" טבעה בדצמבר 1938 מול חופי קפריסין ושלושה ממלחיה טבעו.
היסטוריה
"רחף" נרכשה על ידי חברת "נחשון" בסיוע הלוואה של הסוכנות היהודית. היא נכנסה לשרות ביוני 1937 והפליגה תחת הדגל הימי הארצישראלי בעיקר עם מטענים כלליים. ביוני 1937 היא הביאה בהפלגת בכורה מלט מבית החרושת "נשר" לנמל תל אביב. בהמשך 1937 היא פעלה בעיקר לאורך חופי ארץ ישראל וסוריה. בנובמבר 1937 כתב דוד רמז ש"רחף" ביצעה 19 הפלגות בין ארץ ישראל, סוריה, מצרים וקפריסין. במרץ 1938 הפליגה "רחף" באופן חד פעמי לכרתים ואבד עמה הקשר לזמן מה, בעת שהיא מצאה מחסה בין איים נדחים, עד ששבה בשלום בתחילת אפריל 1938. באמצע 1938 נחכרה "רחף" על ידי חברת "שירות חופי המזרח" להובלת מטענים מקפריסין למצרים וסוריה.
ב-28 בדצמבר 1938 טבעה "רחף" כשנקלעה לסערה חזקה שהטביעה מספר ספינות באזור האי קפריסין. שלושה מאנשי צוותה: גדעון רוזנטל, גיאורג (גרשון) ארליך ושריף ריזה (מכונאי מטורקיה) טבעו וגופותיהם נמשו למחרת על ידי דייגים. רוזנטל וארליך הובאו על ידי האונייה "עתיד" לחיפה ב-2 בינואר 1939 ולמחרת נקברו בבית הקברות חוף הכרמל בחיפה. על שמה של הספינה קרוי רחוב בחיפה.
מבנה וצוות
"רחף" הייתה מפרשית־משא שנרשמה בנמל חיפה, סימנה מ.ח. 19 (מפרשית חיפה). היא נבנתה בסוריה כספינה במבנה אופייני לספינות במזרח הים התיכון. ה"רחף" נבנתה מעץ אלון, והייתה ספינת מפרש דו־תרנית עם מנוע עזר דיזל של 120 כוחות סוס ומערך מפרשים אורכי. מהירות השיט שלה עם מנוע העזר הייתה עד 7 קשר, ונשאה מטען כללי במעמס מרבי של כ-160 טון. אורכה היה 19 מטר ורוחבה 8 מטר. לאחר רכישתה הוספו לה שני תאים לרב החובל ולמלחים.
מאצ'בלי
מאצַ'בֶּלי (בגאורגית: יחיד მაჩაბელი) או מאצַ'בּלֶבּי ( רבים მაჩაბლები) היה בית אצולה במעמד של תאוודי ("נסיך") שהחזיק אחוזה פיאודלית גדולה ("סָתאווַדוֹ") באזור מחוז כארתלי הפנימית (מרכז גאורגיה) של היום, ונקרא סמאצ'בלו עם שמם.
מוצא המשפחה אינו ברור לגמרי. הרשומות המסורתיות מזכירות את המשפחה כצאצאי משפחת האצולה האבחזית-גאורגית, אנצ'בדזה, שנמלטו מאבחזיה, בעקבות מרד האצילים שהחל במערב גאורגיה עם מותו של וחטנג הרביעי מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, בשנת 1446, ועליית אחיו גיאורגי השמיני לשלטון. המרד הוביל בסופו של דבר להיווסדה של ממלכת אימרתי. גרסה אחרת טוענת כי המאצ'בלים היו נצר למשפחת תאווחֶלידזֶה (თავხელიძე) שקראו לעצמם על שם הכפר בו חיו, אצָ'בֶּתי (აჩაბეთი) ליד מקור נהר הליאחווי הגדול. החל מהמאה החמש עשרה, גדלה חשיבותם והם החזיקו במספר תפקידים בולטים בחצר מלכי כארתלי. אחוזתם, סמאצ'בלו, השתרעה על חלק ניכר מאזור דרום אוסטיה של היום, ובין השנים 1470-1800 לערך, הם נהנו ממידת מה של עצמאות במסגרת ממלכת כארתלי, עד לכיבושה גאורגיה על ידי האימפריה הרוסית בתחילת המאה התשע עשרה. בשנת 1850, קיבלה משפחת מאצ'בלי מהצאר הרוסי את התואר הנסיכי, קניאז.
דוולט ברדי
דוולט ברדי (נפטר בסביבות שנת 1432) היה ח'אן של אורדת הזהב בשנים 1424-1420. בשנותיו האחרונות שלט בחצי האי קרים, תחת חסות אורדת הזהב והיה יריב של אחיינו, האג'י גיראי הראשון
דוולט ברדי היה בנו של טאש טימר או באש טמיר, מצאצאי טוקה טמיר ובן דוד רחוק של טוכטמיש. לפי מקורות אחרים, אך פחות סביר, היה בנו של ירמפרדן או ג'אבאר ברדי, הח'אן של אורדת הזהב וצאצא של ברקה ח'אן.
ביוגרפיה
אחרי מות ג'אבאר ברדי ח'אן בשנת 1419 אורדת הזהב חולקה זמנית בין דוולט ברדי ובין אולוג מוחמד, שהשתלט על הבירה סאראי. בשנת 1420 הטיל דוולט ברדי מצור על סאראי וכבש אותה. אולוג מוחמד הודח וגורש. בשנים 1424-1423 שניהם, אולוג מוחמד ודוולט ברדי הובסו על ידי ברק (או בורק) ח'אן, שהפך לשליט אורדת הזהב עד לשנת 1427.
אולוג מוחמד מצא מקלט לזמן מה בליטא ובתמיכת הדוכס הגדול ויטאוטאס הגדול חזר לשלטון באורדת הזהב בשנים 1432 -1428. באותו זמן, אחרי תבוסתו על ידי ברק ח'אן, דוולט ברדי ח'אן ואנשיו התיישבו בחצי האי קרים. . השנים 1430-1428 היו שנים קשות בשביל תושבי הערבות שמצפון לים השחור, הידועות גם כ"ערבות הטרנספונטיניות" בעקבות מגפת הדבר,וגם כן בגלל המלחמות על ההגמוניה באזור.
ככל הנראה, בתמיכתם של צאצאי האמיר אידיגיי ושל השבט שירין מחצי האי קרים, ניסה אולוג מוחמד לפלוש לשטח שבשליטת דוולט ברדי, אולם נסוג אחרי מות הדוכס ויטאוטאס. דוולט ברדי בעצמו, התערב זמן מה בסכסוך על שלטון שפרץ בליטא וצידד במחנה של הדוכס הגדול שוויטריגאילו, אחי המלך ולדיסלב השני יגיילו, נגד יריבו, זיגיסמונד קיישטוטאיטיס. למרות עזרת שוויטיגאילו, נכשל בעימות עם האג'י גיראי, על ההגמוניה בקרים ונרצח בשנת 1432.
חרף בריתו עם שוויטריגאילו וגם עם הדוכס (קניאז) הגדול של מוסקבה, ואסילי השני "העיוור", לא עמד אהמט, בנו של דוולט ברדי, מול המתקפה המשולבת של אולוג מוחמד ושל הטטרים מקרים ונוצח בשנת 1433. בנסיבות אלה התאפשרה הקמת הח'אנות העצמאית של קרים בהנהגתו של האג'י גיראי הראשון.
נתן סוויה
נתן סוויה (באנגלית: Nathan Sawaya; נולד ב-10 ביולי 1973) הוא אמן אמריקאי המתמחה בפיסול בלגו.
ביוגרפיה
סוויה נולד בקולוויל שבוושינגטון, ארצות הברית, וגדל בוונטה, אורגון. הוא למד משפטים באוניברסיטת ניו יורק והוסמך כעורך דין. הוא התמחה ועבד במשרד Winston & Strawn בהוליווד.
סוויה אהב לשחק ולבנות בלגו, וזה היה תחביבו העיקרי במשך שנים. כשהתבגר הוא התמקצע בתחביבו והחל לבנות פסלים אמנותיים מאלפי לבני לגו. ב-2004, אחרי שיצירתו זכתה להכרה, הוא עזב את עבודתו כעורך דין והפך לאמן במשרה מלאה. בהתחלה הוא עבד בעבור חברת לגו אך ב-2004 התפצל מהם ופתח סטודיו בעיר ניו יורק. כיום הוא עובד כאמן עצמאי, ולמרות זאת זוכה להכרה רשמית של לגו כאחד מבנאי הלגו הטובים בעולם וזכה לתעודת "מקצוען לגו" מהחברה.
יצירות האמנות של סוויה כוללות מיניאטורה באורך 7 מטר של גשר ברוקלין, דגם גדול של טירנוזאורוס רקס ודגם בגובה 6 מטר של האן סולו קפוא בפחמן. הפסלים האמנותיים המזוהים עמו נקראים בשמות צבעים: "צהוב" - פלג גוף עליון של אדם הקורע את חזהו ומתוך קרביו נשפכים לבני לגו, "אדום" ו"כחול". הפסל "כחול" נמכר בגלריית אגורה ב-2010.
תערוכת היחיד הראשונה שלו נפתחה באביב 2007 במוזיאון לנקסטר לאמנות ונקראה "The Art of the Brick" (בתרגום חופשי "אמנות לבנת הלגו") והייתה הפעם הראשונה שבה מוזיאון גדול מציג תערוכה שמוקדשת כולה לפיסול בלגו. ב-2011 הציג תערוכה באוסטרליה. ב-2012 החל עם תערוכה נודדת באסיה. ב-2013 הציג תערוכה בניו יורק.
סוויה הציג פעמיים תערוכת יחיד בישראל. בפעם הראשונה בגני התערוכה ב-2013 ובפעם השנייה בהיכל הספורט טוטו בחולון ב-2019.
היסטוריה של מונגוליה
מקור המונגולים
ממצאים ארכאולוגיים מלמדים על הימצאותם של בני אדם במדבר גובי הדרומי לפני כ-100 אלף עד 200 אלף שנים. בתקופת הברונזה באלף הראשון לפני הספירה, כבר נמצאו אנשים במונגוליה.
עם המצאתם של כלי הנשק העשויים ברזל באלף השלישי לפני הספירה, התאגדו השבטים המונגולים והחלו לאיים על סין. מקורות נוספים לעם המונגולי ניתן למצוא בשבטי ציידים נודדים במרכז אסיה.
עלייתה ושקיעתה של האימפריה המונגולית
בשנת 1259 החל תהליך פיצול האימפריה המונגולית שכלל מספר מלחמות אזרחים והיחלשות אחיזת המונגולים באזורים מסוימים. בשנת 1368 נפלה שושלת יואן הסינית-מונגולית, והח'אן הגדול האחרון של האימפריה המונגולית הודח. ב-1586 הפכה הבודהיזם לדת הרשמית באימפריה. המנצ'ורים, שכבשו את סין ב-1644 והקימו את שושלת צ'ינג, השתלטו על מונגוליה ב-1691 והפרידו אותה לשני מחוזות: מונגוליה החיצונית ומונגוליה הפנימית. עם זאת, שליטיה המקומיים של מונגוליה החיצונית נהנו מאוטונומיה יחסית תחת השלטון המנצ'ורי, ונשבעו אמונים לקיסר המנצ'ורי.
ב-1727 חתמו רוסיה וסין המנצ'ורית על ברית קייחטה, אשר תחמה את גבולות מונגוליה - אשר נותרו ברובם עד יום זה.
מונגוליה במאה ה-20
במהלך מלחמת העולם השנייה, ברית המועצות הגנה על מונגוליה מהאימפריה היפנית. אחרי המלחמה MPR הוכרה גם על ידי הרפובליקה העממית של סין וגם על ידי הרפובליקה הסינית אחרי שהופעל לחץ מצד ברית המועצות.
בתמורה לעזרתם של הרוסים במהלך מלחמת העולם השנייה, ועקב הפיצול הסיני-סובייטי ב-1958, התירו המונגולים לרוסים למקם בסיסים צבאיים בשטחם במלחמה הקרה. עקב כך הרפובליקה הסינית סרבה להכיר בעצמאות מונגוליה והצביע נגד כל ניסיון של מונגוליה להיכנס לאו"ם עד 1961, שנה בה התקבלה מונגוליה כחברה באו"ם.
עם נפילת מסך הברזל ב-1989, התארגנו לראשונה קבוצות מהפכניות במדינה, שדרשו דמוקרטיה. ההפגנות שנערכו נגד השלטון הקומוניסטי הצליחו לבסוף במשימתם, וב-1990 הכריזו הסובייטים כי כוחותיהם הצבאיים ייסוגו ממונגוליה עד 1992.
ב-1992 נקבעה חוקה למונגוליה, בה נקבעה שיטת בחירות דמוקרטית ורב מפלגתית. הבחירות הראשונות נערכו ב-29 ביולי 1992, וב-1996 נבחרה לראשונה לשלטון מפלגה לא-קומוניסטית.
חיילי סלמיס
חיילי סלמיס (בספרדית: Soldados de Salamina) הוא רומן מאת הסופר הספרדי חווייר סרקס. הגרסה הראשונה של הספר ראתה אור במרץ של שנת 2001, ועד שנת 2007 התפרסמו בספרד יותר מארבעים מהדורות שלו. הספר נמכר ביותר מחצי מיליון עותקים ותורגם ליותר מעשרים שפות. הוא היה לרב-מכר גם מחוץ לגבולות ספרד, למשל באיטליה, ארצות הברית, בריטניה, גרמניה, דנמרק, הולנד, יוון, נורווגיה, פולין, פינלנד, צ'כיה, צרפת, קנדה, רומניה ושוודיה. זהו ספרו הראשון של חווייר סרקס, שראה אור בעברית. התרגום העברי, מאת רמי סערי, התפרסם בהוצאת כרמל בשנת 2007. הספר גם עובד לסרט, שזכה אף הוא להצלחה רבה.
הרומן עוסק באסון הלאומי הקשה ביותר שפקד את ספרד במאה העשרים: מלחמת האזרחים. עלילת הספר וסגנונו אינם מבוססים על בדיון בלבד וגם לא על כתיבה אוטוביוגרפית בעיקרה, אלא על עירוב בין כתיבה ספרותית לבין דיווח עיתונאי ועל שילוב בין יסודות של ספר מתח לבין פירוט תוצאות מחקר היסטורי וספרותי. הספר מתמקד בניסיונו הכושל בתחילה והמוצלח בדיעבד של עיתונאי להיהפך לסופר, ובהשוואה שבחר הסופר לעשות בעבודתו העיתונאית בין שני אירועים היסטוריים שאכן התרחשו: מות המשורר אנטוניו מצ'אדו בגלות ימים ספורים אחרי תבוסת הרפובליקנים וההוצאה להורג שהסופר רפאל סנצ'ס מסס נמלט ממנה בעור שיניו. שני אירועים אלה יוצרים את התשתית העובדתית של היצירה, וממנה משתלשל חוט השני לאורך כל עלילת הספר.
בתחילת הספר, תעלומה מרתקת מתקופת מלחמת האזרחים אינה נותנת מנוח לחווייר סרקס, עיתונאי ספרדי מתוסכל החולם להיות סופר מצליח. הוא יוצא לדרך ארוכה של איסוף מידע וראיות ומתחקה אחרי קורות סופר ידוע, אחד האידאולוגים החשובים של הפשיזם בארצו, הנמלט מהוצאה להורג. במהלך המרדף אחריו ניצַל האיש הודות לחייל רפובליקני, המבחין בו אך בוחר לנצור את נשקו. הספר מתמקד בשאלה מיהו אותו חייל ומדוע פעל כפי שפעל. סרקס פותר, כבספר מתח, את החידה המסעירה את דמיונו, ותוך כדי כך הוא לומד חדשות ונצורות על הגבורה, על הרֵעוּת ועל טיבה החמקמק של האמת ההיסטורית.
סיפורו האישי של סרקס נשזר ברומן לפרקים בלשון ישירה, רהוטה ולפעמים יובשנית קמעה, והוא לא רק מעניק למסופר בגוף ראשון מִשנה תוקף ואמינות, אלא גם קושר בין העובדות ההיסטוריות של תקופת המלחמה לבין ההווה, אשר בו הסופר עורך את מחקרו ההיסטורי, מחקר החותר להבהיר את הפרשייה העלומה ולפתור אותה אחת ולתמיד. גישת הסופר לספרות ולהיסטוריה גם יחד, שאיפתו לאמת את העובדות וסלידתו מפני ראייה משוחדת או חד-צדדית, יכולות לשמש הסבר חלקי להצלחה הכבירה שהספר זכה לה לא רק בספרד, אלא גם ברבות מן הארצות שלשפותיהן תורגם.
ונום (סרט)
ונום (באנגלית: Venom) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי בלייב אקשן המבוסס על דמות באותו השם, המשמש כאנטיתזה עבור גיבור-העל ספיידרמן. הסרט מבית סוני, והוא מופק באמצעות חברת-הבת סרטי קולומביה. הוא מהווה את הסרט הראשון ביקום ספיידרמן של סוני, המהווה נספח צמוד אך נפרד ליקום הקולנועי של מארוול. הסרט מבוים על ידי רובן פליישר ונכתב על ידי סקוט רוזנברג, ג'ף פינקר וקלי מרסל ומככבים בו טום הארדי, מישל ויליאמס, ריז אחמד, ריד סקוט וסקוט הייז.
פיתוח סרט עבור דמותו של ונום, שנועד לשמש כספין-אוף עבור זיכיון סרטי ספיידרמן החל בשנת 2007, עם המפיק הישראלי-אמריקאי אבי ארד. אחרי מספר איטרציות, דווחה שמועה במרץ 2017 כי הסרט נמצא תחת סיווג הצפייה PG-13. אף על פי שכוונת המפיקים הייתה להתחיל בפיתוח של יקום משותף של דמויות מארוול תחת חסותה והפצתה הבלעדית של סרטי סוני, כתוצאה מהעסקה בין אולפני מארוול לסרטי סוני, סרטי סוני הודיעו שהם מעוניינים שהסרט הנוכחי והסרטים העתידיים שלהם יתרחשו בעולם של "ספיידרמן: השיבה הביתה", ולפיכך יהוו "נספח" עבור היקום הקולנועי של מארוול. צילומי הסרט החלו באוקטובר 2017 באטלנטה, ניו יורק סיטי וסן פרנסיסקו.
בארצות הברית יצא הסרט לאקרנים ב-5 באוקטובר 2018. בישראל יצא הסרט ב-4 באוקטובר.
בנוסף נכתב שיר במיוחד לסרט. השיר בוצע על ידי הראפר אמינם, ונקרא על שם הסרט.
עלילה
בשנת 2018, נוצר כשל מסתורי במערכות של חללית שחוזרת ממסע בחלל, והחללית מתרסקת בצפון מלזיה. הקרן של "תאגיד החיים" שולחת את עובדיה לאסוף את תוכן המיכלים שהיו בחללית. אחד המיכלים נמצא מנופץ ואחד האסטרונאוטים מהחללית נראה חי, אולם כשלוקחים אותו באמבולנס, יצור דמוי קורים יוצא ממנו, משתלט על הפרמדיקית באמבולנס והורג באמצעותה את נהג האמבולנס ומזהה שהיא שייכת לתאגיד החיים. לאחר מכן הפרמדיקית נראית בשוק מקומי, זוללת צלופחים והיצור שבתוכה הורג את כל האנשים שנחלצים לטובת מוכרת הצלופחים, והיצור נכנס לגוף של מוכרת זקנה בשוק.
הגאון המולטי-מיליארדר דרייק, מנהל התאגיד "קרן חיים" אוסף את שלושת המיכלים הנותרים למעבדותיו בסן פרנסיסקו, ומתחיל בניסויים עם היצורים שנקראים סימביוטים הנכנסים לגופם של יצורים אחרים. תחילה בבעלי חיים - שמתים תוך זמן קצר - ואחר כך הוא אוסף הומלסים שמתנדבים לניסוי בלי לדעת שהסימביוט ישתלט על גופם, ומרביתם מתים לאחר ימים ספורים בהם הסימביוט שוכן בגופם. מטרתו של דרייק לחזק את גופם של בני האדם באמצעות סימביוטים כך שיוכלו לשרוד בחלל, אולם מסתבר שנחוצה התאמה נדירה בין גוף המארח לסימביוט, אחרת שניהם ימותו.
אדי ברוק הוא עיתונאי חוקר שנזרק מניו-יורק בגלל שתחקיריו פגעו בבעלי הון. הוא מתבקש מהבוס שלו לבצע ראיון אוהד עם דרייק בנושא החלליות שלו. לאחר חיטוט במחשב של חברתו אן עורכת הדין, הוא מגלה שהיא עוסקת בתביעה משפטית נגד דרייק הקשורה לשלושת ההומלסים שנעלמו ושגופותיהם המרוטשות נמצאו במזבלה.
בראיון במשרדי "קרן החיים", אדי שואל את דרייק על שלושת ההומלסים, נזרק משם ומקבל הודעת פיטורין מהבוס שלו בעיתון. בחוזרו הביתה הוא מגלה שארוסתו פוטרה גם היא מעבודתה. ארוסתו מחזירה לו את טבעת הנישואין ונפרדת ממנו.
אדי לא מצליח לקבל שום עבודה אחרת, חי בדירה קטנה בשכונת עוני, ומקיים קשר דל עם הומלסית מוכרת עיתונים ועם בעלת חנות מכולת שנסחטת לעינו והוא לא מתערב.
אחת המדעניות של דרייק לא מצליחה לעמוד במותם של ההומלסים כתוצאה מהניסויים במעבדות "קרן החיים", ומגניבה את אדי למעבדות כדי שידווח על הפשעים שמתבצעים שם. אדי רואה שם את ההומלסית מוכרת העיתונים שמבקשת שישחרר אותה. הוא שובר את התא בו היא כלואה ויצור יוצא מגופה ומשתלט על גופו של אדי. היצור תוקף את השומרים של המעבדות, ואדי והיצור שבתוכו בורחים. לאחר מרדף ארוך ברחבי סן פרנסיסקו, אדי טרם התרגל לכוחותיו של היצור שקורא לעצמו ונום, ולצורך המתמיד שלו בבשר.
אדי מנסה לחדש את הקשר עם ארוסתו לשעבר, אך רואה שיש לה כבר בן זוג חדש - רופא. בעקבות התנהגותו המוזרה של אדי, הרופא מבצע לאדי בדיקות ומגלה שוונום רגיש לקולות מסוימים כמו אלו של מכשיר סי.טי, ומגלה כי הסימביוט שבתוך אדי לאט לאט הורג אותו בגלל מזון לא מתאים, ומזמין אותו לבדיקה רפואית חוזרת.
דרייק מגלה מי המדענית שהכניסה את אדי למעבדות שלו, וזו מגלה לו את זהותו של אדי, והוא מעניש אותה בהכנסת סימביוט לגופה שגורם למותם של שניהם. דרייק רואה באדי והסימביוט שלו דוגמה מוצלחת לסימביוזה ושולח את אנשי הביטחון שלו לתפוש אותם בביתו של אדי, אולם ונום הורג את כולם ואדי וונום נמלטים.
קארן גילאן
קארן שילה גילאן (באנגלית: Karen Sheila Gillan; נולדה ב-28 בנובמבר 1987) היא שחקנית, דוגמנית ובמאית קולנוע סקוטית. התפרסמה בעיקר בתפקידיה כאיימי פונד המלווה של הדוקטור האחד עשר בסדרה "דוקטור הו", בתור נביולה ביקום הקולנועי של מארוול ורובי ראונדהאוס בסרט "ג'ומנג'י: שורדים בג'ונגל" ובסרט ההמשך "ג׳ומנג׳י: השלב הבא".
ונום (סרט)
עלילה
בבדיקה הרפואית החוזרת בבית החולים, הקולות ממכשיר ה סי.טי. מפרידות את אדי מוונום. אדי נתפס בידי אנשי הביטחון של דרייק, ואילו וונום בורח ומתחבא בגוף של כלב ואחר כך בגוף של אן ונותן לה כוחות על, ואן מחלצת את אדי מאנשי הביטחון של דרייק וונום חוזר לגופו של אדי.
קארן גילאן
ביוגרפיה
קראן שילה גילאן נולדה ב-28 בנובמבר 1987 באינוורנס, סקוטלנד, בתם יחידה של מארי וריימונד ג'ון גילאן. אביה במקור מסנדרלנד, צפון-מזרח אנגליה. למרות שהיא באה מרקע קתולי, היא אינה דתייה ואף לא הוטבלה.
ונום (סרט)
עלילה
הסימביוט שברח ממלזיה ונקרא "ריוט", משתלט על גופה של ילדה ומגיע לנמל תעופה בסן פרנסיסקו. משם נוסע ריוט ופוגש את דרייק במעבדתו, והם מחליטים לעבוד יחדיו למען אכלוס כדור הארץ בסימביוטים, ולשם כך יש לטוס לחלל כדי להביא סימביוטים נוספים. דרייק שגופו מאוכלס בריוט מצווה על הכנת חללית לשיגור מידי.
קארן גילאן
ביוגרפיה
כשמלאו לה 16, היא עברה לאדינבורו וסיימה קורס משחק ואמנויות הבמה באדינבורו קולג' (אנ').
ונום (סרט)
עלילה
כאשר היחסים בין ונום לאדי מתחדשים, וונום מספר לאדי שהוא אוהב את השהות בכדור הארץ, אולם שמנהיג הסימביוטים "ריוט" עומד לאכלס את כדור הארץ בסימביוטים שיחסלו את האנושות. ונום ואדי מחליטים לעצור את דרייק וריוט, ולבסוף הורגים אותם בכך שהם מפוצצים את החללית עליה ריוט ודרייק נמצאים בהמראתה. הפיצוץ כמעט הורג את ונום.
קארן גילאן
ביוגרפיה
היא עברה ללונדון בגיל 18 כדי ללמוד באקדמיה לאמנויות התיאטרון של איטליה קונטי (אנ'). במהלך לימודיה, היא עבדה כדוגמנית, והשתתפה בשבוע האופנה בלונדון בשנת 2007. בראיון אמרה שלא תוותר על קריירת המשחק כדי לחזור לדוגמנות. שהיא נהנתה לדגמן, אבל המשחק היה תמיד מטרתה העיקרית.
ונום (סרט)
עלילה
לאחר שמתברר כי ונום עדיין חי, ונום ואדי הולכים לקנות מזון במכולת, ואדי משביע את ונום להרוג רק אנשים רעים. כשהפושע סוחט שנית את בעלת המכולת מול עיניו של אדי, ונום ואדי מתערבים ואוכלים את הפושע. אז ונום אומר לאדי שעם כוחות כאלה, הם יכולים לעשות מה שהם רוצים.
קארן גילאן
קריירה
ב-2007 לפני שגילאן החלה לשחק, היא עבדה כדוגמנית עבור "London Fashion Week" ועבור המעצבת אלגרה היקס בתצוגת הסתיו/חורף. בראיון אמרה שלא תוותר על קריירת המשחק כדי לחזור לדוגמנות. שהיא נהנתה לדגמן, אבל המשחק היה תמיד מטרתה העיקרית.
ונום (סרט)
עלילה
בסצנה שלאחר הכתוביות, ונום ואדי מגיעים לבית הסוהר של סן פרנסיסקו, שם הם מראיינים פושע רנדומלי שאומר להם שהוא ייצא מבית הסוהר "בצורה של קרנג'".
קארן גילאן
קריירה
בתחילת הקריירה שלה כשחקנית, הופיעה גילאן במספר סדרות דרמה בטלוויזיה. התפקיד הקבוע הראשון של היה בסדרת המערכונים "המופע של קווין בישופ" (The Kevin Bishop Show) בו הופיעה במשך שנתיים וגילמה דמויות שונות בהן דמויות של ידוענים כמו קייטי פרי ואנג'לינה ג'ולי. היא הופיעה בתפקיד ג'יני בסרט הטלוויזיה "Stacked" של צ'אנל 4. גילאן שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה "The Well" סדרה של סרטי אימה קצרים ששודרו ב-BBC. מאוחר יותר הם שודרו כסדרת רשת של BBC.co.uk.
ונום (סרט)
צוות השחקנים
בנוסף, וודי הרלסון מופיע בסצנה של אמצע הקרדיטים בתור קרנג'.
קארן גילאן
קריירה
במאי 2009 לוהקה גילאן לתפקיד איימי פונד, המלווה של הדוקטור האחד עשר (מאט סמית) בסדרת המדע בדיוני הבריטית "דוקטור הו". הפרק הראשון בו הופיעה כאיימי פונד היה "השעה האחת -עשר" ואת בת דמותה כילדה גילמה בת דודתה של גילאן, קייטלין בלקווד. גילאן השתתפה קודם לכן בסדרה, בפרק מהעונה הרביעית (2008) "השריפות בפומפיי" בו גילמה את הדמות סות'סייר. בתפקיד איימי פונד הופיעה בעונות החמישית, השישית והשביעית של "דוקטור הו" כשלצידה משחק ארתור דרוויל בתפקיד בן-זוגה רורי ויליאמס.