cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אי-פוריות נשית
גיל
הפוריות של האישה מושפעת מהגיל שלה. הגיל הממוצע שבו בחורה חווה את המחזור הראשון שלה הוא 12–13 (12.5 שנים בארה " ב, 12.72 בקנדה, 12.9 בבריטניה), אך למרות התחלת המחזור כ-80% מהפעמים התהליך הוא ללא ביוץ בשנה הראשונה, 50% בשנה השלישית ו 10% בשנה השישית. הפוריות של האישה מגיעה לשיאה באמצע שנות ה-20 לחיה, לאחר מכן זה מתחיל לרדת, כאשר בגיל 35 ירידה זו מואצת. עם זאת, הסיכויים של זוג להרות בהצלחה בגיל מתקדם תלוי בגורמים רבים, כגון הבריאות הכללית של אישה, או הפוריות של בן הזוג.
עישון טבק
עישון טבק מזיק לשחלות. מידת הנזק תלויה בכמות ובמשך הזמן שהאישה מעשנת, או הזמן שהיא חשופה לסביבה מלאת עשן. הגורמים המשפיעים על השלחות הם הניקוטין וכימיקלים אחרים הנמצאים בסיגריות. חומרים אלו משבשים את היכולת של הגוף ליצור אסטרוגן, שאחראי בין היתר על וויסות תהליך הבשלת הביציות ועל הביוץ עצמו. כמו כן, עישון סיגריות מפריע לתנועת הביצית המופרת בשחלה, ליכולת של רירית הרחם לקלוט את העובר ולהתפתחות כלי הדם ברחם. חלק מהנזקים הם בלתי הפיכים, אבל הפסקה בעישון יכולה למנוע הידרדרות נזק נוסף. נתונים נוספים מראים על כך שלמעשנים סיכוי גבוה ב-60% להיות עקרים מאשר לא מעשנים, בנוסף עישון מפחית את הסיכויי ללידה מוצלחת בהפריה חוץ גופית ב-34% ומעלה את הסיכון של הפלה ב-30%, מה גם, שנשים המעשנות צפויות לחוות את תסמיני גיל המעבר מוקדם יותר בקירוב של 1–4 שנים.
מחלות מין
מחלות מין הן אחד מהגורמים המובילים של בעיות פוריות. אצל נשים, מחלות המועברות דרך מגע מיני עלולות לפגוע בנרתיק, בצוואר הרחם בחצוצרות ואף בשחלות, ובכך מורידות את הסיכויים להיכנס להריון ולעבור תהליך לידה תקין ומלא. לעיתים המחלות לא מציגות תסמינים נראים לעין, מה שמונע מאחוז מסוים של נשים לחפש טיפול מתאים בזמן כדי למנוע ירידה בפוריות.
משקל גוף והפרעות אכילה
שתים עשרה אחוז של כל מקרי העקרות בנשים הם תוצאה של אישה או בתת משקל או בעודף משקל. תאי שומן מייצרים אסטרוגן ביחד עם האיברים הראשיים שעושים זאת, איברי המין. כאשר יש יותר מדי שומן בגוף נוצר ייצור של יותר מדי אסטרוגן, הגוף מתחיל להגיב בדומה ללקיחת גלולות נגד הריון, ובכך מגביל את הסיכויים להיכנס להריון. מהצד השני, גם קצת שומן גוף גורם לבעיות בפוריות בכך שהגוף לא מייצר מספיק אסטרוגן, וזה בתורו מפריע לתהליך של המחזור החודשי. תזונה נכונה בתחילת החיים היא גם גורם מרכזי עבור פוריות בגיל מאוחר יותר.
כימותרפיה
כדי למנוע מצב שבו טיפול כימותרפי מוביל לעקרות בהמשך חיי האישה, ישנן נשים שבוחרות בין מספר שיטות של שימור פוריות לפני כימותרפיה, ביניהן הקפאה קירוגנית של רקמת השחלה, של ביציות או תאים מופרים.
גורמים גנטיים
יש הרבה גנים שבהם המוטציה גורמת לאי-פוריות בקרב נשים. כמו כן, ישנם תנאים נוספים המערבים פוריות נשית אשר מאמינים שמקורם הוא בגורם גנטי אבל לא נמצא הגן הספציפי הבודד האחרי על כך, לדוגמה מאייר-רוקיטנסקי-קוסטנר. לבסוף, מספר לא ידוע של מוטציות גנטיות גורמות למצב של תת-פוריות, אשר בנוסף לגורמים אחרים כגון גורמים סביבתיים עשויים להתבטא כמו אי-פוריות.
הרחם
בעבר רחם דו-קרני נחשב כגורם לאי-פוריות, אך מחקרים עדכניים לא מראים על קשר כזה.
אבחון
אבחון של חוסר פוריות מתחיל עם בדיקה על היסטוריה הרפואית של המטופלת ביחד עם בדיקה גופנית. רופא המטפל יכול לבקש בדיקות נוספות כגון: אבחון ראשוני של חוסר פוריות בדר"כ מבוצע על ידי אחות נשים או גניקולוג או מומחה לענייני פוריות. אם טיפולים ראשוניים אינם עוזרים לרוב מתבצעת העברה למרפאת פוריות שם נמצאים בדרך כלל רופאים אשר עברו התמחות באנדוקינולוגיה הקשורה בפוריות האישה והגבר.
מניעה
אי-פוריות באישה ניתן למנוע על ידי מספר התערבויות ממוקדות:
סטיגמה חברתית
סטיגמה חברתית סביב הנושא של אי-פוריות ניתנת לצפייה בתרבויות שונות סביב העולם ובצורות שונות. לעיתים קרובות, כשהאישה לא מצליחה להרות, האשמה מופנית כלפיה, אפילו אם בקירוב של 50% האשמה היא של הגבר. בנוסף, הרבה חברות נוהגות להעריך נשים רק על האם הן יכולות להוליד לפחות ילד אחד, ונישואים יכולים להיחשב כישלון אם הזוג לא מצליח להרות. מעשה הולדת ילד לעולם יכול להיות מקושר למימוש של הנישואים של הזוג, ולמימוש תפקידם בחברה. נושא זה בא לידי ביטוי כדוגמה ב"חגורת העקרות האפריקאית", איפה שחוסר פוריות הוא נושא שכיח באפריקה. מדינות הנכללות באזור זה הן טנזניה, גבון, אוגנדה וניגריה. במדינות אלו ישנו לחץ עצום על הולדת ילדים וזוג אשר לא מצליח לעשות זאת נחשב כמי שכשל בחובתיו החברתיות. סטיגמה סביב עקרות נצפית גם במדינות מוסלמיות כמו מצרים ופקסיטן.
ההשפעה של חוסר פוריות עלולה להוביל לבושה חברתית של האישה אשר יכולה להגיע לכל הנשים בכל העולם. כאשר הריון נחשב לנקודה כה חשובה בחיים, ועקרות נחשב למצב לא מקובל חברתית, זה עלול להוביל זוגות או נשים בודדות לחיפוש אחר מרפאים וטיפולים יקרים. הטיפול המועט שיש באזורים מסוימים יכול להוביל נשים לפעולות קיצוניות ואף לא חוקיות למען הולדת ילד.
תפקיד הנישואים
גברים במדינות מסוימות עשויים למצוא אישה אחרת כאשר הראשונה לא הצליחה להוליד ילד, בתקווה שבעובדה שהם שוכבים עם נשים אחרות הם יצליחו להביא ילד משלהם לעולם. פעולה שכזו יכולה להיות שכיחה בכמה חברות ביניהן, קמרון, ניגריה, מוזמביק, מצרים, בוטסואנה, בנגלדש, ביחד עם חלק מהחברות שפוליגמיה יותר נפוצה ומקובלת חברתית.
בתרבויות מסוימות, לדוגמה בניגריה ובבוטסואנה, נשים יכולות לבחור אישה אחרת שהיא מאשרת שתשכב עם בעלה בתקווה שזו תהרה ותוליד ילד. נשים אשר נואשות מאוד לילד אף עשויות להסכים שהגבר יבחר אישה איתה ישכב וגם לקבל אחריות על גידול הילד שיוולד למען הרגשת משויכות חברתית.
נשים אפילו יכולות לשכב עם גברים אחרים בתקווה שיכנסו להריון. פעולה שכזו יכולה להיות כתוצאה מהתייעצות עם מרפא מסורתי, או מסיבה שגבר אחר יהיה "יותר מתאים". בהרבה מקרים, הבעל לא מודע לפרנטר המקיים יחסים עם אשתו ולא יוודע לו האם האישה נכנסה להריון ממנו או לא. המצב הזה אינו מקובל תרבותית בחברה, למרות המקרים האחרים שהוצגו, ועלול לתרום לפער המגדרי שיש לנשים מול גברים ביכולת להוליד ילדים כאשר הניסיונות להיכנס להריון לא צלחו.
נשים וגברים גם יכולים לפנות לגירושים בניסיון למצוא פרטנר איתו הם יוכלו להוליד ילדים. חוסר פוריות בהרבה חברות הוא סיבה לגירושים, ופעולה שדרכה נשים או גברים יכולים להעלות את הסיכויים לתינוק. כאשר אישה היא גרושה, היא יכולה לאבד את הביטחון הכללי שלה שלרוב מגיע עם אדמה, עושר ומשפחה.
התעללות במשפחה
המתח והלחץ הרגשי שמגיע עם עקרות בתוך התא המשפחתי עלול לעיתים להוביל להזנחה והתעללות באישה. ההערכה המבזה של האישה עקב חוסר היכולת שלה להרות בעיני גברים מסוימים מוביל לעיתים לאלימות מילולית או פיזית. כתוצאה מכך, נשים עלולות לחוות טראומה רגשית ואפילו את תסמין האשמת הקורבן. לרוב נשים נתפסות כגורם הבעייתי לחוסר פוריות של הזוג המנסה להרות, גם בעיני הגבר וגם בעיני האישה, מה שמוביל למתח נוסף ואף בושה מול החברה, מה גם שלא תמיד האי-פוריות היא אצל האישה, אלא אצל הגבר.
במדינות מסוימות, ההתעללות הפיזית והרגשית המתלווים עם העקרות יכולים פוטנציאלית להוביל לתקיפה, רצח והתאבדות.
השפעות מנטליות ופסיכולוגיות
נשים רבות הסובלות מחוסר פריון מתמודדות עם לחץ נפשי כבד וסטיגמה חברתית מאחורי המצב שלהן, אשר עלול להוביל מצוקה נפשית. נשים הסובלות מאי-פיריון עלולות לחוות גורמי דחק פסיכולוגיים כמו הכחשה, כעס, אבל, אשמה ודיכאון. הרגשות האלה שאותן נשים צריכות להתמודד איתן מועצמות לעיתים מעיני החברה שמבישה אותן על מצבן, עד כדי כך שישנן נשים המגיעות עד התאבדות. ההשלכות מאחורי חוסר היכולת להוליד ילדים נושאות בעיות קשות עבור מצבה הנפשי של אישה עקרה בגלל הלחץ החברתי והאובדן האישי שיש עקב הרצון להיכנס להריון שלא צולח.
בית הכנסת מנחם ציון
בית הכנסת מנחם ציון הוא בית הכנסת הראשון בעת החדשה שנבנה על ידי העדה האשכנזית בירושלים. נמצא בשימוש עד ימינו.
היסטוריה
בשנת 1836 יצא ר' אברהם שלמה זלמן צורף למצרים ובעזרת הקונסולים של רוסיה ואוסטריה קיבל פירמאן (צו מלכותי) ממוחמד עלי באשא, שליט מצרים (ששלט באותה עת בארץ ישראל), אשר ציווה "כי הרשות בידי העדה האשכנזית להקים את "דיר שיכנז", דהיינו:"חצר האשכנזים", (לימים "החורבה" וסביבותיה), ולבנות בתוכה מעונות ואסר לתבוע מהם את חובות אבותיהם".
רבי יהוסף שווארץ בספרו "תבואות הארץ" כותב: "ביום י"ט אלול התחלנו לפנות האשפה והזבל ויחלו לבנות. עד פרשת וארא תקצ"ז נגמר בית המדרש וכבר יכולנו להתפלל בו ונחנכה ביום ההוא בשמחה גדולה: ברוך מציב גבולות אלמנה, ויקרא את שמו "מנחם ציון" או בפי העם "בית המדרש הישן". ויבנו עוד כל הבניינים והבתים הנחרבים והנהרסים אשר בכל החצר הגדול הזה".
ר' ישעיה ברדקי התנגד לבניית בית הכנסת וחשש שבנייתו תגרום לזעם אצל הערבים שעדיין חשו שהעדה האשכנזית חייבת להם כסף מחובות העבר. בעידוד חותנו ר' ישראל משקלוב בנה ר' ישעיה ברדקי בית כנסת אחר בשם "סוכת שלום", והעדה התפלגה לשתי קבוצות.
בית הכנסת מנחם ציון נחנך בא' בשבט תקצ"ז ושימש כמרכז הקהילה עד בנייתו של בית הכנסת הגדול של חורבת יהודה החסיד בסמוך.
המקום לא נחרב במלחמת העצמאות ונותר בשממונו עד מלחמת ששת הימים. בשנת 1980 חזר בית הכנסת לשימוש מלא. הוכנס אליו ריהוט חדש, וארון קודש שהובא מקהילה יהודית באיטליה. בית הכנסת משמש כיום (2019) את הקהילה הדתית לאומית ברובע היהודי.
ג'ונתן ויטנברג
פרטים ביוגרפיים
מעורב בשיח בין הדתות בבריטניה, הציע הרב ויטנברג תוכנית להקמת בית ספר תיכון בין-דתי באנגליה. בשנת 2010 במלאת מאה שנה לבית הכנסת וסטנדה מפרנקפורט על נהר מיין בגרמניה, שבו שרת כרב סבו מצד אמו, ערך הרב ויטנברג (יחד עם כלבו מצפה) מסע ברגל מפרנקפורט ללונדון, ובאופן סמלי, הביא לקהילתו באנגליה להבה מתוך נר התמיד של בית הכנסת הגרמני.
הוא מתגורר בצפון לונדון והוא נשוי לניקולה סולומון ויש לו שלושה ילדים.
בית יעקב אלחנן ליטוינסקי
בית ליטוינסקי הוא בית בתל אביב שנבנה על ידי יעקב אלחנן ליטוינסקי.
היסטוריה
הבית, בשטח של כ-600 מ"ר, נבנה ברחוב אחד העם 22 בתל אביב בשנת 1909 על ידי סוחר הקרקעות והעסקן האמיד יעקב אלחנן ליטוינסקי ורעייתו שרה ביילה לבית פינקלשטיין, ממייסדי תל אביב. הוא אחד הבתים הראשונים בשכונת אחוזת בית, שממנה התפתחה העיר בשנות ה-20 של המאה הקודמת.
במקור הבית היה בן קומה אחת וניכר כי נבנה בהשראת אופיים של בתי הליוואן, בתי הערבים האמידים ביפו. חלל מרכזי גדול, מרוצף בשיש קררה בשחור-לבן. סביבו תוכננו החדרים, שעוטרו בציורי קיר, כותרות גרפיות, אריחי בטון צבעוניים ורצפת טרקוטה מסוגננת. הקירות נבנו מחול כורכר מטויח בסיד, וביחד הם תמכו בגג רעפים משופע. אור טבעי שוטף את החלל המרכזי המוארך דרך צוהרי הזכוכית שנפערו מעל דלתות העץ הדו-כנפיות שמובילות אל החדרים, וחלונות גדולים פונים צפונה אל רחוב אחד העם ודרומה לכיוון שדרות רוטשילד. בקדמת הבית, שהיה מוגבה ממפלס הרחוב, נשתלו עם הקמתו שיחי ורדים, ולמרגלותיהם הונח מצע צדפים – משאב זמין אז בחולות העיר.
לפני מלחמת העולם הראשונה נוספה לבית קומה שנייה, שתוכננה במודל זהה לקומת הקרקע, עם חלל מרכזי מוארך שחדרים סביבו. הכניסה אליה נעשתה דרך גרם מדרגות חיצוני, שנבנה מאחורי הבית. בשנת 1927 קיבלו בני הבית היתר להוסיף מרפסת דרומית, הפונה אל החצר האחורית. היא עשויה לבני סיליקט ומקורה בגגון שנתמך בעמודי עץ דקים. קצות המרפסת נתמכים בסדרת עמודים שמסתיימים חלקם בכותרת דורית מאופקת וחלקם בכותרת קורינתית מסולסלת. המרפסת העמוקה מוצפת באור, ומהווה מעין מבואה אל הקומה השנייה.
בזמן מלחמת העולם הראשונה עברו להתגורר בבית אחיות אנגליות ששירתו בבית החולים הצבאי שפעל בגימנסיה הרצליה הסמוכה. כעשור לאחר מכן קבע מהנדס העיר צביון אחיד לקומות הקרקע בעיר, וחייב את הסבתן לטובת חזית מסחרית שתחזק את העיר כלכלית ותעודד את התעשייה המקומית. החלל הפתוח שבקדמת הבית נסגר בחזית בטון בסגנון אקלקטי, אל חזית הקומה הראשונה נוספו שני אגפים מעוגלים, ששימרו את החלוקה הסימטרית המוקפדת. חלקן הנמוך של החזיתות עובד בטיח רוסטיקו בדוגמת חריצים אופקיים ובדוגמת לבני בנייה גדולים –טכניקה אופיינית בתקופת אחוזת בית.
בסוף שנות השלושים נוסף לבית אגף קדמי בעל חזית סימטרית בסגנון אקלקטי. ארקרים משני הצדדים ובמרכז מרפסת עם קשת גדולה בנויה, עמודי בטון טרומיים ומעקה מפורזל. חלל גג הרעפים הוגבה והוסב לקומה נוספת, שלישית, שכללה שני חדרים ומרפסת, העלייה לקומת הגג היא במדרגות עץ פנימיות מהקומה השנייה. בחזית האחורית נבנו שתי מרפסות שמש סגורות שהחדירו אור טבעי לתוך הבית. עמודי הבטון התומכים במרפסות האחוריות היו מסוגננים ובעלי כותרות בטון בסגנון מעורב. החלונות בתוספות הבניה המאוחרות היו עשויים עץ. התריסים היו תריסי גלילה מעץ. ריצוף הפנים היה באריחים מצוירים וצבעוניים ובשלב מאוחר יותר נוספו אריחי שיש לבן, וקירות הבית כוסו בציורי קיר עשירים.
ב-1974 הוריש אחד הבנים את מחצית הבית לעיריית תל אביב-יפו, ואת מחציתו השנייה לאגודת צער בעלי חיים. עסקים שונים אכלסו משך הזמן את המבנה, משנות החמישים ועד שנות השמונים פעלה באולם המרכזי של קומת הקרקע הפירמה פויכטוונגר ובניו ליבוא ושיווק מכונות חישוב וכתיבה (שפעלה גם בחנות בחזית בית גילוץ הסמוך שנהרס). לצידה, באגף המזרחי, פעלה בשנות השבעים והשמונים תחנת מוניות פלטין (הנקראת בשם מלון פלטין הסמוך).
נכון לשנת 2019 הבית נמצא הבית בבעלות משפחת גורן, שרכשה אותו מעיריית תל אביב בשנת 2012.
הבית כיום
השימור שהסתיים בחודש ספטמבר 2016 התבצע כשהבניין צף על קורות תומכות, שכן תחתיו נחפר חניון בן חמש קומות, המשמש את כל המתחם החדש - המגדל ובניין משרדים שפונה לשדרות רוטשילד. במסגרת עבודות השימור קולפו שכבות הצבע הרבות שכיסו את הקירות עד שנחשפו ציורי הקיר והצבעים המקוריים שעיטרו את הבית במקור. השופט בדימוס חיים ליטוינסקי, נכדו של המייסד יעקב אלחנן ליטוינסקי, הגיע לטקס לכבוד סיום עבודות השימור.
קאדילק אסקלייד
קאדילק Escalade הוא רכב מסוג SUV מפואר בגודל מלא, שמתוכנן ומיוצר על ידי חברת קאדילק. הוא היווה בזמנו הכניסה הראשונה המשמעותית של החברה לשוק ה-SUV. ה-Escalade הוצג לראשונה בשנת הדגם 1999, כדי להוות מענה לתחרות מצד דגמים כגון המרצדס ML-Class וה-לקסוס LX וכן הלינקולן Navigator מבית פורד שהושק בשנת 1998. פרויקט ה-Escalade הגיע לשלב הייצור עשרה חודשים בלבד מיום קבלת האור הירוק לייצורו, והוא מיוצר במפעל שבארלינגטון, טקסס. המשמעות של השם "Escalade" היא טקטיקת לחימה שמשמשת במקרה של מצור, והיא מתייחסת לטיפוס על חומות מגן או סוללות בעזרת סולמות או מגדלים שנבנו במיוחד.
ה-Escalade של שנת 1999 היה זהה כמעט בכול ל-GMC Yukon Denali 1999, אבל זכה לעיצוב חדש לקראת שנת הדגם 2002, שהיה מיועד להעניק לו מראה שמשתלב בצורה טובה יותר עם תפיסת העיצוב "מדע ואמנות" של קאדילק. בשנת הדגם 2001 ה-Escalade לא יוצר. דגמי ה-Escalade ESV (המבוסס על השברולט Suburban) וה-Escalade EXT (המבוסס על הפיק-אפ הספורטיבי Avalanche) יוצרו במפעל שבסילאו, מקסיקו, עד לשנת 2007 בה הם זכו לעיצוב חדש; ה-Escalade ESV החדש מיוצר במפעל שבארלינגטון, טקסס.
מאז שנת 2015, הקאדילק Escalade זמין בכל המדינות שבהן קאדילק משווקת. גרסת ESV של ה-Escalade משווקת בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, רוסיה והמזרח התיכון. זהו רכב המפואר והיוקרתי הגדול ביותר של קאדילק שמיועד להובלת נוסעים ומטען, תפקיד שאותו מילא בעבר ה-Cadillac Commercial Chassis.
הדור הראשון (1999–2000)
בעקבות השקת הלינקולן Navigator בשנת הדגם 1998, נאלצה גם חברת ג'נרל מוטורס להיערך לתחרות בשוק הפורח של רכב פנאי מפוארים בגודל מלא בארצות הברית. באותה עת היה מדובר בדגם SUV בעל 5 מושבים בלבד. בעקבות החשש של GM משליטה מוחלטת בשוק של הלינקולן Navigator, פותח ה-Escalade בתהליך מואץ כך שיגיע מהר ככל האפשר לסוכנויות המכירה. למעשה היה מדובר בדגם שהיה לא יותר מאשר GMC Yukon Denali שסמל אחר התנוסס בחרטומו; העיצוב של ה-SUV היה דומה לזה של ה-Denali, והדגם הסופי היה מעט קטן יותר מאשר ה-Navigator. למעשה, התבסס ה-Escalade על מערך הדגמים של ה-Yukon Denali, כשאת לוגו GMC על צלחות הגלגלים מחליף הכתר של קאדילק. ה-Escalade היה גם מצויד באותו מנוע, Vortec 5700 V8 בנפח 5.7 ליטר עם הספק של 255 כ"ס (190 קוו"ט), אשר היה נחות מבחינת ההספק לעומת מנוע V8 5.4 ליטר Intech של ה-Navigator, שהפיק 300 כ"ס (224 קוו"ט) ומומנט של -495 נ"מ. כל הדגמים בדור הראשון של ה-Escalade היו מצוידים במערכת Auto-Trac, מערכת 4X4 לפי בחירה. דגמי 1999 ו-2000 של ה-Escalade היו בעלי צריכת דלק של 21 ליטר ל-100 ק"מ בנסיעה עירונית ו-16 ליטר ל-100 ק"מ בנסיעה בינעירונית, בהתאם לתקן הבחינה של ה-EPA בארצות הברית.
תא הנוסעים התאפיין במושבי עור. ה-Escalade צויד, לראשונה ב-SUV, במערכת שמע היקפית של Bose. לוח המחוונים של ה-Escalade היה שונה במקצת מזה של דגמי Tahoe ו-Yukon. לוח המחוונים של ה-Escalade צויד במחוגים בצבע לבן, במקום בצבע כתום, והמהירות המרבית במד המהירות הגיעה ל-120 מייל לשעה (193 קמ"ש).
על פי הנתונים של Highway Loss Data Institute, הקאדילק Escalade הוא הרכב הנגנב ביותר בארצות הברית.
הדור השני (2002–2006)
שלא כמו הדגמים המקבילים אליו מבית שברולט ו-GMC, שהושקו בשנת הדגם 2000, קאדילק המתינה עם המעבר של ה-Escalade לשלדת GMT820 עד לפברואר 2001, והוא יצא כדגם 2002, כשהוא האחרון מבין דגמי הפיק-אפ ו-SUV הגדולים של ג'נרל מוטורס שעברו לשלדה החדשה; קאדילק חשפה לראשונה את ה-Escalade 2002 בחודש אוגוסט 2000, בתערוכת המכוניות ב-Pebble Beach, כשהיא ממשיכה במקביל למכור את דגמי 2000 של הרכב. הרכב מבוסס כסטנדרט על הנעה אחורית ומנוע V8 5.3 ליטר. מערכת הנעה לכל הגלגלים נכללה במפרט הסטנדרטי של דגמי ESV ו-EXT, והייתה זמינה כאופציה ב-Escalade בעל בסיס הגלגלים הקצר. המנוע היחיד שהיה זמין בדגמי 4X4 היה מנוע Vortec 6.0 V8 ליטר בעל הספק גבוה במיוחד, הן בגרסאות בעלות בסיס הגלגלים הקצר, ESV ו-EXT עד 2005, ובאותה שנה הופסק לחלוטין השימוש במנוע ה-5.3 ליטר לחלוטין. החל משנת 2005 צוידו כל דגמי ה-Escalade בעלי הנעה האחורית או הנעה לכל הגלגלים במנוע Vortec V8 6.0 ליטר. כל הדגמים (פרט ל-EXT) הציעו עד שמונה מקומות ישיבה.
למפרט הסטנדרטי נוספו בשנת 2003 מערכת בקרת יציבות אלקטרונית "StabiliTrak", אשר עברה שדרוג לגרסה המתאימה להנעה לכל ארבעת הגלגלים, פנסי מטל הליד עבור האלומה הנמוכה של הפנסים הראשיים, דוושות בעלות כוונון חשמלי ומהבהבי פנייה משולבים במראות הצד, וכן שעון ממותג Bulgari. בדגמי 2004 נוספו למפרט הסטנדרטי של כל דגמי ה-Escalade פרט ל-EXT רדיו לווייני XM, מושבי ספורט בשורת המושבים השנייה, ומערכת לניטור לחץ האוויר בצמיגים. כמו כן, הוצגה בשנת 2004 גרסת Platinum ל-Escalade ESV, שמחירה עמד על 71,025 דולר. גרסה זו כללה – לראשונה בפלח השוק של דגמי ה-SUV המפוארים - חישוקי 20 אינץ' שהותקנו במפעל, מערכת מתלים שהונמכה במקצת, מושבים מחוממים ומאווררים מלפנים ומאחור, מחזיקי ספלים מקוררים ומחוממים, חלון שמש בגג, וצגים בשורות המושבים השנייה והשלישית. תא הנוסעים התאפיין בלוח מכשירים בגווני שנהב וצפחה, ריפודי עור בגוון צפחה, קפלים בחיפויי הדלתות, שבכה קדמית מצופה כרום, ומנוע V8 6.0 ליטר עם הספק של 345 כ"ס (257 קוו"ט). בשנת הדגם 2005 שודרגה מערכת OnStar האנלוגית למערכת דיגיטלית.
הדור השלישי (2007–2014)
לקראת שנת הדגם 2007 עבר ה-Escalade לפלטפורמה החדשה של GM, GMT900. כל הדגמים שהיו מבוססים על פלטפורמה זו (Silverado / Sierra / Avalanche /Escalade EXT / Tahoe / Suburban / Yukon / Yukon XL / Yukon Denali / Escalade) הושקו באותה עת. בנוסף ל-Escalade הרגיל הצגה שוב גרסה מוארכת, ESV, וכן גרסה חדשה של הפיק-אפ הספורטיבי EXT. ה-Escalade 2006 היה הרכב הרשמי של ה-Super Bowl XL, ואחד מהדגמים החדשים הראשונים של ה-Escalade הוענק ל-MVP של המשחק, היינס וורד.
ייצור ה-Escalade החדש החל במפעל שבארלינגטון, טקסס בחודש ינואר 2006. המחיר הבסיסי היה 57,280 דולר, אף כי מחיר זה התייחס לגרסת ההנעה האחורית שייצורה החל רק בתחילת אוגוסט. תחילה יוצרה הגרסה היקרה יותר, עם הנעה לכל הגלגלים, שאליה הצטרפו בחודש יוני דגמי ESV והפיק-אפ EXT עם בסיס הגלגלים הארוך (ה-EXT יוצר במפעל שבסילאו, מקסיקו).
הדור השלישי של הEscalade השתמש במנוע Vortec V8 6.2 ליטר שיוצר כולו מאלומיניום. מנוע זה היה בעל תזמון שסתומים משתנה, שהופיע לראשונה במנוע מייצור סדרתי שלא היה מצויד בגל זיזים עילי. מערכת זו התאימה הן את תזמון היניקה והן את תזמון הפליטה, בין שני ערכים שנקבעו מראש. המנוע הפיק 403 כ"ס (301 קוו"ט) (23 כ"ס יותר מאשר הדגם המקביל אליו מבית GMC, Yukon Denali), ומומנט מרבי של 565 ניוטון-מטר. הוא היה מצויד גם בתיבת הילוכים אוטומטית - 6L80 - בעלת שישה הילוכים. המרכב החדש היה בעל מקדם גרר של 0.363. המחיר הבסיסי של הקאדילק Escalade 2010 עמד על 62,500 דולר לדגם בעל ההנעה האחורית, ו-65,200 דולר לדגם עם הנעה לכל הגלגלים. 60% מהמכירות של ה-Escalade היו באזור צפון-מזרח של ארצות הברית. דגם 2013 של הקאדילק Escalade (הנעה אחורית, 8 צילינדרים, 6.2 ליטר, תיבת הילוכים אוטומטית 6 הילוכים), היה בעל צריכת דלק רשמית של 17 ליטר ל-100 ק"מ בעיר, 13 ליטר ל-100 ק"מ בנסיעה בינעירונית, ו-15 ליטר ל-100 ק"מ בנסיעה משולבת.
היברידי
הגרסה ההיברידית של הרכב היוקרתי נחשפה לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית של דרום פלורידה, שנערכה במיאמי, והשיווק החלה בשנת 2008, כדגמי 2009. המחיר ההתחלתי עמד על 74,085 דולר עבור הדגם עם הנעה לשני גלגלים. בחודש אוגוסט, היוו המכירות של הגרסה ההיברידית 20% מהמכירות של הקאדילק Escalade.
ה-Escaladed ההיברידית האיצה מ-0 ל-97 קמ"ש תוך 8.2 שניות. הגרסה ההיברידית השתמשה במנוע 6.0 ליטר V8, שאליו הצטרפו שני מנועים חשמליים בעלי הספק של 60 קוו"ט, שניזונו מסוללת ניקל מתכת-הידריד שמוקמה מתחת לספסל המושב האחורי. מנוע ה-V8 עצמו היה בל הספק של 332 כ"ס (248 קוו"ט) ב-5,100 סל"ד ומומנט מרבי של 498 ניוטון-מטר ב-4,100 סל"ד. ההספק המשולב של מנוע הבעירה הפנימית ושני המנועים החשמליים עמד לדברי מהנדסי GM על 379 כ"ס. מערכת ההינע הייחודית כללה את המנועים החשמליים, יחד עם שלוש מערכות שונות של הילוכים פלנטריים וארבעה מצמדים מסורתיים.
לקוורטרבק של ניו יורק ג'איינטס, אילי מאנינג, שנבחר ל-MVP של ה-Super Bowl ב־2008, הוענקה Escalade היברידית. ייצור הדגמים ההיברידיים הופסק לאחר שנת הדגם 2013.
מאפיינים שנכללו במפרט הסטנדרטי
המאפיינים שנכללו במפרט הסטנדרטי של הקאדילק Escalade כללו מערכת בקרת אקלים מפוצלת לשלושה אזורים, מושבי עור Nuance, גלגל הגה מצופה עץ ועור שכלל מתגים למערכת השמע, מערכת בקרת שיוט, מושבים קדמיים ומושבים בשורה השנייה מחוממים, מושבים קדמיים עם כוונון חשמלי ל-14 כיוונים ומערכת זיכרון, התנעה בשלט-רחוק, מערכת שמע איכותית, מחליף ל-6 תקליטורים, בקרות למערכת השמע מאחור, מצפן, דלת עורפית חשמלית וצג טמפרטורה חיצונית. גרסת Platinum מוסיפה מערכת בידור עם DVD, מערכת ניווט, מחזיקי ספלים מחוממים ומקוררים, מצלמה אחורית, מושבים קדמיים מקוררים, עור משודרג (ריפוד עור Tehama במושבים הקדמיים ובשורת המושבים השנייה), מדרגות צד נשלפות באופן חשמלי.
בטיחות
לפי ה-IIHS (המכון לבטיחות בדרכים של חברות הביטוח בארצות הברית), דגמי Escalade מהשנים 2007–2008 היו בעלי שיעור ההרוגים הגבוה ביותר בקבוצתם, עם שיעור נהגים הרוגים של 33 בהשוואה לממוצע הקבוצה שעומד כל 15.
עדכונים
שנת דגם 2008: שנת דגם 2010: נוספו נעילת ידית הילוכים ונעילת גלגל ההגה
שנת דגם 2011: משענות הראש בשורת המושבים השנייה הוגדלו, ואינן מתכווננות.
שנת דגם 2012: ה-Escalade Premium עבר רענון ועדכון כדי לדמות יותר ל-Escalade Platinum, אבל הפנסים האחוריים של ה-Escalade Premium היו שקופים.
שנת דגם 2013: נוספו שני צבעי מרכב חדשים, Silver Coast Metallic ו-Sapphire Blue Metallic, וכן ביצועי בלימה משופרים.
שנת דגם 2014: נוסף צבע מרכב חדש, Midnight Plum Metallic. זו הפעם הראשונה שה-Escalade הייתה זמינה רק בגרסה הרגילה ובגרסת ESV, מכיוון שייצורם של גרסת EXT והדגמים ההיברידיים הופסק, וזו הייתה השנה האחרונה של הדור הזה של ה-Escalade.
הדור הרביעי (2015 עד היום)
ייצור ה-Escalade החל בינואר 2014 במפעל GM בארלינגטון, טקסס, והשיווק שלו התחיל באפריל 2014, כדגם 2015 (המחיר לצרכן עמד על כ-71,000$ לדגם ה-Full Size ו-74,000 $ עבור דגם ה-ESV). הוא היה זמין בשלוש רמות גימור בלבד: Base, Luxury ו-Premium. השיווק הבינלאומי התחיל בקיץ 2014. הוא היה שייך לפלטפורמת GMT K2XX, ונקרא K2XL. "חתימת התאורה החיצונית של ה-Escalade 2015 שואבת השראה ממגוון מקורות, החל במורשת של קאדילק של פנסים חיצוניים אנכיים ועד לארכיטקטורה", אמר מרטין דייוויס, מנהל עיצוב התאורה החיצונית.
פרטים ומאפיינים
ב 13 בפברואר 2010, כך דווח ב-Autoblog.com, החלה GM לתכנן מחדש את מערך דגמי ה-SUV Full size, כולל ה-Escalade, כשההשקה מיועדת לשנת 2014, זאת עקב הגידול במכירות של דגמי SUV. GM עבדה על דגמים שיחליפו את דגמי ה-Full size SUV שלה, דבר שהיה עשוי להביא לשינוי הפלטפורמה של ה-Escalade. עם זאת, בחודש יולי 2013 גילתה סדרה של תצלומי ריגול ש-GM תשאיר את ה-Escalade בתצורה של מרכב על שלדה. עם זאת, GM בחנה אפשרות של הרחבת המותג Escalade לפלח דגמי ה-CUV הגדולים, באמצעות רכב שיישא את השם Escalade ויחלוק את הפלטפורמה שלו עם השברולט Traverse ו-GMC Acadia, שנמצאו בשלבי התכנון. לדברי סגן הנשיא בוב פרגוסון, הצפי היה שה-Escalade CUV הראשון של קאדילק עם שלוש שורות מושבים יוצג בשנת 2016. הייתה קיימת גם אפשרות ש-GM תייצא את ה-Escalade לאוסטרליה כרכב עם הגה בצד ימין כחלק מההתרחבות הגלובלית של קאדילק, זאת מכיוון ש-GM החלה לייבא את כלי הרכב הצפון אמריקאיים שלה עבור חטיבת הולדן האוסטרלית שלה, בעקבות הפסקת הייצור של דגמים מקומיים על ידי הולדן בשנת 2017.
אורך מרחב המטען הוקטן מ-2,789 מ"מ ל-2,393 מ"מ בדגמים עם בסיס הגלגלים הרגיל ומ-3,492 מ"מ ל-3,061 מ"מ ב-ESV, וזאת על מנת לאפשר תוספת של 43 מ"מ למרווח הראש ו-1150 מ"מ למרווח הרגליים מלפנים, תוך הקטנת מרווח הרגליים בשורה השלישית מ-650 מ"מ ל-630 מ"מ. מנוע EcoTec3 V8 6.2 ליטר של GM, המפיק 420 כ"ס ומומנט של 624 ניוטון-מטר, המשודך לתיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים (דגמי 2015 והלאה מצוידים בתיבת הילוכים אוטומטית עם 8 הילוכים), הוא המנוע היחיד בהיצע, יחד עם מערכת מתלים קדמית חדשה עם קפיץ לולייני העוטף את בולם הזעזועים ומערכת מתלים אחורית בעלת 5 חיבורים, מפשק גלגלים רחב יותר, הגה כוח חשמלי בעל סיוע משתנה, מערכת Magnetic Ride Control של קאדילק עם מצבי Tour ו-Sport. החלל הפנימי נראה כאילו הוא מיוצר בעבודת יד, עם חומרים גזורים, תפורים ועוטפים, עם אופציה לחיפויי עץ. לוח המכשירים עודכן גם הוא, ולמפרט הסטנדרטי נוספו מערכת CUE של קאדילק ומערכת אבטחה מעודכנת.
ב-11 באוגוסט 2014 הודיעה קאדילק שדגמי ה-Escalade יצוידו בתיבת הילוכים בעלת 8 הילוכים, מצלמת מבט היקפי וקישוריות 4G LTE כחלק מרענון של אמצע השנה, שבו גם יעלמו הזרים שהתנוססו על השבכה הקדמית של ה-Escalade, זאת כחלק מתוכניתה של קאדילק לעדכן את הסמל שלה כדי להבליט את הכתר, בכל הדגמים שלה.
שנת דגם 2016
לקראת שנת הדגם 2016, ביצעה קאדילק מספר שדרוגים בדגמי Escalade ו-Escalade ESV:
שנת דגם 2017
לקראת שנת הדגם 2017, נעשו שינויים קלים בדגמי Escalade ו-Escalade ESV:
שנת דגם 2018
נעשו שינויים בדגמי 2018 של ה-Escalade וה-Escalade ESV:
שנת דגם 2019
בשנת הדגם 2019 נעשו השינויים הקלים הבאים בדגמי Escalade/ESV 2019:
שנת דגם 2020
GM הציעה מתיחת פנים לדגמי 2020 כדי שידמו לקאדילק XT6.
Hennessey HPE550
ב-23 באפריל 2014, הודיעה חברת הנדסת הביצועים Hennessey שהיא עומדת להציע גרסת HPE550 עם מגדש-על ללקוחות הדור הרביעי של ה-Escalade, הכוללת מגדש-על המופעל באמצעות רצועה, מצנן ביניים אוויר-מים, כיול חדש לתוכנת ניהול המנוע, אחריות ל-3 שנים / 60,000 קילומטר לחטיבת ההינע, גידוש של 6 PSI (0.4 באר) שמשפר את ביצועי מנוע ה-6.2 ליטר ל-557 כ"ס (415 קוו"ט) עם מומנט של 735 ניוטון-מטר, וחישוקי מונובלוק H10 מחושלים קלי משקל 20 אינץ', המשפרים עוד יותר את הביצועים. מחיר חבילת השדרוגים עומד על 15,950 $.
ב-8 בספטמבר 2015, דיווח המגזין Motor Trend באמצעות ציוץ של הכתב ג'וני ליברמן שמנוע V של קאדילק יהיה זמין בגרסת 6.2 ליטר LT4 V8 עם מגדש-על ויותר מ-600 כ"ס (447 קוו"ט), עם מומנט של 813 ניוטון-מטר. המהלך מיועד להעניק ללקוחות, שפונים בדרך כלל לחברות כמו Hennessey, אפשרות חדשה להתקנת מגדש העל.
גרסה בינלאומית
ב-10 ביולי 2015 הודיעה GM כי היא השלימה עסקה עם חברת Unison SP ZAO במינסק, בלארוס, לייצור והרכבה של דגמי ה-Escalade וה-Escalade ESV עבור השווקים ברוסיה ובמדינות חבר העמים. גרסה זו הייתה אמורה להיות דומה לשברולט Tahoe שיוצרה ברוסיה, ולהציע את מנוע V8 EcoTec3 6.2 ליטר ואת שיטת ההרכבה של ה-Tahoe; ה-ESV גם הייתה הדגם המוארך הבסיסי הראשון שהוצע אי פעם באזור זה. הוא יהיה זמין בדגמי 4x4 בלבד והמחיר שלו לצרכן יעמוד על 4.34 מיליון רובל (76,984 $) לדגם בגודל הרגיל ו-4.59 מיליון רובל (81,383 $) לדגם ה-ESV.
קבלת הפנים על ידי המבקרים
הביקורות שקיבל הדור הרביעי של ה-Escalade שעוצב מחדש היו חיוביות. ג'יימס ר. הילי ופרד מאייר מ-USA Today ציינו כי "ה-SUV הגדול של קאדילק, שבעבר לא נלקח כלל בחשבון, הפך למשהו שאי אפשר בלעדיו". אנטואן גודווין מ-CNET ציין כי "חובבי הEscalade יעריכו את העובדה שיצרנית הרכב שומרת על המסר המקורי ולא "הורסת" את ספינת הדגל הקודמת שלה, אבל אם אתם חושבים שה-SUV הענק והמפואר הזה הוא שריד של העבר, אין שום דבר ב-Escalade 2015 שישכנע אתכם שממש לא מדובר בכלב זקן שלמד כמה טריקים חדשים ומגניבים." אתר Carscoops ציין כי "ייתכן שהוא היה מרשים אותנו יותר אם א) ה-Escalade היה הדגם הראשון שהוצג, לא דגם שהופיע אחרי דגמי שברולט ו-GMC או ב) אם השברולט Tahoe ו-Suburban וה-GMC Yukon ו-Yukon XL פשוט לא היה קיימים". הוא הוסיף שקאדילק זכתה לתשומת לבו בשל העיצוב המחודש. סקוט ברג'ס מ-Motor Trend סיכם את העיצוב המחודש בכותרת שלו, שאמרה "הוא גדול יותר, נועז יותר ויפה יותר". ביל ויזניק מ-Edmunds סיכם בסקירתו ש"עם מרכב חדש ומעודן, חף בצורה מרעננת מכל גימיקים עיצוביים, קאדילק מצפה שהחלל הפנימי החדש לחלוטין והמשודרג של ה-Escalade 2015 יסייע לה לשמור על מעמדה כאמת המידה של דגמי SUV מפוארים". הרכב קיבל ביקורת חיובית מכתב Autoblog מייקל הארטלי, שלקח דגם 4x4 רגיל בגודל מלא לנסיעה מלוס אנג'לס למונטריי שבקליפורניה. אף על פי שהארטלי היה סקפטי בהתחלה, הוא סיים את הנסיעה עם התרשמות טובה: "נסיעה של 1000 קילומטר ב-Escalade שכנעה אותי שיש לו את המאפיינים, איכות הייצור ודינמיקת נהיגה שצריכות להפחיד את המתחרים בפלח השוק שלו" חדשות בלומברג, בסקירה שפורסמה ב-27 במרץ 2015, הגדיר את ה-Escalade כאחד מדגמי ה-SUV הטובים ביותר שיוצרו אי פעם בארצות הברית, והוסיף שכאשר משווים אותו למתחרים הזרים שלו, "הוא הטוב ביותר שאנו מייצרים".
לקראת שנת 2015, נפוצה שמועה שקאדילק תוסיף חבילת V6 טווין-טורבו, כמו ה-CTS וה-XTS (V-sport), ושה-Escalade עשוי לקבל את אותו מנוע, אבל ישמור גם על מנוע ה-V8 כאופציה, שלא כמו דגם ה-Navigator 2015 החדש של המותג לינקולן. GM צרפה לשורותיה לאחרונה את יוהאן דה נייסכן, שעבד באינפיניטי, לתפקיד נשיא קאדילק, כדי שיסייע להחיות מחדש את המותג. המסירות ביוני 2014 הראו שקאדילק ירדה במספר אחוזים לעומת השנה הקודמת, אולם ה-Escalade היה בין המנצחים הגדולים, עם זינוק של 74 אחוזים במכירות, והיה אחד הדגמים הנמכרים ביותר של קאדילק בחודש יולי. נכון למרץ 2015, הן הגרסה הסטנדרטית והן גרסת ESV של ה-Escalade תרמו להיקף המכירות העצום, כשה-Escalade Full size הראה גידול של 117% וה-ESV זינק ב-114%.
ב-20 באוגוסט 2014 החלו Automotive News ו-Autoblog לדווח שהסוכנים של קאדילק נאלצים להמתין פי שלושה מזמן ההמתנה הרגיל - חודש או יותר - מהרגע שבו ה-Escalade יורד מפס הייצור ועד למועד מסירה, ושהם גם מדווחים שאין להם תמיד מידע לגבי מיקומו של הרכב שנשלח אליהם, או לגבי מועד הגעתו, דבר שמדאיג את הלקוחות ששילמו פיקדון. דבר זה גרם לכך שהסוכנויות של קאדילק, כך דווח, הפסיקו לקבל הזמנות מראש. אפילו לקוחות שביצעו הזמנות עוד בפברואר 2014 ממתינים עדיין לכלי הרכב, אמרו בעלי הסוכנויות. קאדילק טענה שהעיכובים נגרמו בגלל שבועיים של "זמן המתנה", כשהיא מאשימה "תהליך אבטחת איכות ממושך של כמה חלקים פנימיים" שגרם לפיגור, וכן בעיות נוספות לגבי ההחלטה לגבי סדר האספקה של כלי הרכב. למרות העיכוב, קאדילק מתכננת לפתור את הבעיות על ידי הוספת עובדים נוספים והאצת תהליך הייצור במפעל בארלינגטון.
ב-16 במרץ 2016, הכתיר Consumer Reports את ה-Escalade 2016 בתור ה-SUV הגדול המפואר הגרוע ביותר בדירוג השנתי שלו, עם ציון כולל של 44. עיקר הביקורת נבעה מהמרחב הפנימי שלו, מהמושבים בשורה השנייה, ממערכת המדיה CUE, מהבלימה, מנוחות הנסיעה הקשיחה ומהעיצוב החדש, והוא הוכתר כגרוע ביותר בקבוצתו.
קריאות שירות (ריקול)
ב-20 במאי 2014, הודיעה GM על קריאת שירות (ריקול) ל-1,402 יחידות של ה-Escalade וה-Escalade ESV 2015 שיוצרו בין ינואר 2014 למאי 2014, בשל העובדה ש"אי חימום מספיק של ריתוך הפלסטיק המחבר את כרית האוויר הצדית של הנוסע הקדמי למכלל לוח המכשירים עלול לגרום לפתיחה חלקית של כרית האוויר במקרה של התנגשות". GM גם עצרה זמנית את המשך השיווק והודיעה לבעליהם של כלי הרכב המושפעים לא לאפשר לנוסע לשבת במושב הנוסע הקדמי עד להחלפת כרית האוויר.
Escalade EXT
הפיק-אפ הספורטיבי Escalade EXT (שהושק יחד עם אחיו התאום, שברולט Avalanche) הוצג בשנת 2001 (כדגם 2002) על ידי חטיבת קאדילק של GM. הוא כלל "Convert-a-Cab" (תא נהג ניתן להסבה) עם רצפת ארגז שניתן להמשיך אותה לתוך תא הנהג באמצעות דלת בעלת צירים תחתונים. כמו ל-Avalanche, גם ל-EXT היו ארבע דלתות בגודל מלא וחמישה מקומות ישיבה. פנסים ראשיים מטל הליד הוצעו לקראת שנת 2003. ה-Escalade EXT הופיע גם בסרט מטריקס Reloaded יחד עם ה-CTS, כפרסומת סמויה. כל דגמי ה-Escalade EXT יוצרו במקסיקו.
ה-Escalade EXT (שהיה מבוסס על הקאדילק Escalade) נוצר כמתחרה ישיר ללינקולן Blackwood שנכשל, פיק-אפ שהיה מבוסס על הפורד F-150. הוא התחרה בלינקולן Mark LT (ששיווקו הופסק בארצות הברית ובקנדה), פיק-אפ נוסף שהיה מבוסס על ה-F-150 ושערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 2005. הוא התחרה עם הפורד F-150 Platinum, שנמכר עדיין בשם לינקולן Mark LT במקסיקו.
Platinum
שנת הדגם 04: קאדילק השיקה את הגרסה הראשונה של ה-Escalade Platinum. היא הייתה זמינה רק בדגם ESV. היו לה מאפיינים כגון מושבים מחוממים ומאווררים (מלפנים ומאחור), מחזיקי ספלים מחוממים ומאווררים, חישוקי 20 אינץ' מיוחדים, חיפויי עור ועיצוב פנים מיוחדים, סמלים נוספים ופנסים ראשיים מטל הליד.
שנת הדגם 08: קאדילק הציעה את גרסת Platinum על דגמי ה-Escalade וה-Escalade ESV החדשים. היא כללה מאפיינים כגון חזית ושבכה קדמית ייחודיות, מחזיקי ספלים מחוממים ומקוררים, חישוקי מהדורה מוגבלת בגודל 22 אינץ', חלקי כרום ודגשי כרום נוספים, 2 צגי DVD נוספים - שמוקמו במשענות הראש של שני המושבים הקדמיים, ריפוד עור מיוחד תפור ידנית, דגשים פנימיים מאלומיניום אמיתי, מערכת Advanced Magnetic Ride Control, חיפויים פנימיים מעצי זית ואגוז אמיתיים, ופנסים ראשיים LED.
שנת הדגם 09: בשנה זו הוצעה לראשונה גרסה היברידית של ה-Escalade.
שנת הדגם 12:גרסת Platinum של ה-Escalade זכתה לרענון של אמצע החיים עם צינור פליטה כפול ואפשרות של צבעים נוספים, כולל White Diamond, גוון שהיה אופציונלי בגרסאות Base, Luxury ו-Premium, אבל הוצע ללא תוספת תשלום בגרסאות Platinum של ה-Escalade.
שנת הדגם 15: ה-Escalade Platinum החל להימכר בסתיו 2014 במחיר בסיסי לצרכן של 90,000 $, עליה של 9,000 $ לעומת המחיר של דגם 2014 של ה-Escalade Platinum. ה-Escalade Platinum החדש לחלוטין של שנת 2015 התאפיין בסמל החדש של קאדילק, וחידושים כגון מושבים קדמיים עם תפקוד עיסוי מצופים בעור Nappa semi-aniline, ואפשרות בחירה של עור בצבע Tuscan (בז') או שחור עבור המושבים, וה-Escalade Platinum הגיע עם כל מאפיין שהיה זמין בגרסת Premium, ובנוסף לכך ריפוד תקרה מיקרופייבר זמש, שבכה קדמית ייחודית משלו, חישוקי 22", מסכי LCD 7 אינץ' במשענות הראש ומסך 9 אינץ' במרכז, וארגז קירור בקונסולה המרכזית.
מכירות בארצות הברית
קאדילק הפסיקה לעקוב אחרי המכירות של ה-Escalade ESV בארצות הברית בשנת 2018, מכיוון ש-GM משלבת את המכירות של גרסאות ה-Full size וה-ESV החל משנת הדגם 2018.
תקופת אכשרה
בביטוח חיים ובביטוח בריאות
בביטוח חיים ובביטוח בריאות נועדה תקופת אכשרה למנוע הצטרפות לביטוח כאשר מקרה הביטוח כבר התרחש, גם אם אינו ידוע למבוטח, וגם למנוע הונאת ביטוח כאשר כבר ידוע למבוטח שמקרה הביטוח התרחש או עומד להתרחש בקרוב.
דוגמאות למצבים שבהם נדרשת תקופת אכשרה:
שופטת בית המשפט העליון, אילה פרוקצ'יה, עמדה על הצורך בתקופת אכשרה (הקרויה בלשונה "תקופת המתנה"):
בביטוח לאומי
באחדים מענפי הביטוח הלאומי בישראל נדרשת תקופת אכשרה, היוצרת זיקה בין תשלום דמי ביטוח לקבלת גמלה:
בארגונים
בארגונים שונים קבועה תקופת אכשרה - תקופה ממועד ההצטרפות לארגון ועד לקבלת זכויות מלאות בו. במפלגות המקיימות הצבעות פנימיות נהוגה תקופת אכשרה, שרק לאחריה מצטרף חדש למפלגה מקבל זכות הצבעה בה. תקופת אכשרה זו מגבילה גיוס חברים חדשים רבים על ידי קבלן קולות, שנועדה להביא להטיה של תוצאות ההצבעה.
קרחון צ'ומרנה
קרחון צ'ומרנה (באנגלית: Chumerna Glacier; בבולגרית: едник Чумерна) הוא קרחון בחצי האי אלבנה, באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 2.2 קילומטרים, ורוחבו 1.9 קילומטרים.
מיפוי הקרחון
הקרחון מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980.
הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית
הכוחות מאורגנים במסגרת "פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1" (1st Special Forces Command (Airborne, הכפוף לפיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית (USASOC).
פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1
פיקוד הכוחות המיוחדים הראשון (מוטס) 1st Special Forces Command (Airborne) הוקם ב-2014, וקיבץ תחתיו את "הכומתות הירוקות", יחידות ללוחמה פסיכולוגיות (PSYOP), כוחות קישור ליחסים אזרחיים, וכוחות תומכי לחימה. בראש הפיקוד עומד קצין בדרגת מייג'ור גנרל. מטה הפיקוד ממוקם בפורט בראג.
ייעוד
תפקידו העיקרי של הפיקוד להרכיב כוח משימה המותאם במיוחד לכל תרחיש תוך שימוש בתמהיל של יחידות לוחמה קונבנציונלית ולא קונבנציונלית. תפקידו לארגן, לצייד, לאמן, ולהציב כוחות לביצוע מבצעים מיוחדים במנעד רחב, לתמיכה במבצעי פיקוד המבצעים המיוחדים (USSOCOM), בפיקודים הקרביים המאוחדים, ובשגרירויות וסוכנויות ממשלתיות אחרות.
הכוחות המיוחדים (SF) "הכומתות הירוקות"
אנשי הכוחות המיוחדים משלבים מיומנות קרבית מתקדמת עם שפה ותרבות מקומית של אזורים שונים בעולם. הם ידועים בעיקר בזכות יכולות לוחמה לא קונבנציונלית, אך הם גם מבצעים משימות אחרות הכוללות פשיטות קומנדו, השתתפות בכוחות השלום, מלחמה בהפצת נשק להשמדה המונית, תפקידי ייעוץ במלחמה נגד קרטלי סמים ומשימות אסטרטגיות אחרות.
הכוחות המיוחדים (SF) "הכומתות הירוקות" מאורגנים בשבע "קבוצות". בכל קבוצה ארבעה גדודי SF ופלוגת תומכי לחימה. מפקד קבוצה הוא קצין בדרגת בריגדיר גנרל. לכל קבוצה התמחות אזורית והיא מספקת תמיכה לאחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של ארצות הברית.
היסטוריה
היחידה היא יחידה בעלת מסורת שנשענת על כמה יחידות שפעלו במלחמת העולם השנייה. הראשונה היא סוכנות ה-OSS (המשרד לשירותים אסטרטגיים), שבראשה עמד גנרל ויליאם ג'יי. דונובן, שהפעילה סוכני שטח, אשר צנחו לעורף האויב הנאצי ברחבי אירופה. הסוכנים, אשר פעלו במסגרת מבצע ג'דבורו, על שום העיר ג'דבורו שבסקוטלנד שבסמוך לה הוכשרו הסוכנים, שימשו כקציני קישור למחתרות כמו המחתרת הצרפתית וגייסו סוכנים ומרגלים. כמו כן פעלו כיחידות קומנדו וביצעו פשיטות על מטרות צבאיות של גרמניה הנאצית.
היחידה השלישית ממנה צמחו הכוחות המיוחדים היא כוח השירות המיוחד ה-1 (ה-FSSF), יחידת קומנדו בסדר גודל חטיבתי שהורכבה ממגויסים אמריקנים וקנדים. היחידה, בפיקוד בריגדיר גנרל רוברט פרדריק, יועדה במקור לפעילות בנורווגיה אולם לאחר שהסתיימו אימוני היחידה היא פעלה כחלק מן הארמייה ה-5 במערכה על איטליה. היחידה ביצעה מספר משימות מיוחדות ובהן תפיסת נקודות שליטה ומעברים חיוניים. בדצמבר 1943 כבשה היחידה את הר לה-דיפאנסה, משימה שנחשבה לבלתי אפשרית, אולם ספגו שיעור אבדות גבוה. לאחר מכן סופחו לדיוויזיית הרגלים ה-36 ולחמו בשורותיה כשהם סופגים שיעור אבדות חמור עוד יותר. פרדריק הצטיין בלחימה עד כדי כך שוינסטון צ'רצ'יל הכריז כי הוא הגנרל הלוחם הגדול בכל הזמנים והכוח בפיקודו זכה לכינוי "בריגדת השטן" (Devil's Brigade). לאחר מכן נחתה היחידה באנציו והייתה לכוח הראשון שהגיע לרומא. הכוח פורק בדצמבר 1944.
הקמה
על הקמת היחידה הוחלט בשנת 1952, בהתבסס על המלצותיו של קולונל אדסון ראף, איש צנחנים בעברו, אשר פיקד על המבצע המוצנח הראשון שביצע צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה נוסדה ביוני אותה שנה בפיקוד של קולונל אהרון בנק, איש צוותי הג'דבורו בעברו. בשנת 1961 הטיל נשיא ג'ון פ. קנדי, על הגנרל ויליאם יארבורו את המשימה להקים בית ספר ללוחמה מיוחדת בפורט בראג שיכשיר את אנשי הכוחות המיוחדים של הצבא באופן ממוסד ומאורגן. עוד קבע קנדי כי אנשי היחידה יחבשו לראשם את הכומתה הירוקה משום שבראשית דרכם הוכשרו הריינג'רס וצוותי ג'דבורו בסקוטלנד בידי מדריכי הקומנדו הבריטי אשר חבשו כומתה בצבע זה. לוחמי הכומתות התייחדו בהתמחותם ב"לוחמה לא קונבנציונלית" המונח המשמש בצבא האמריקאי לתיאור פעולות שמבוצעות בדרך כלל על ידי כוחות מיוחדים, בפרט הכומתות הירוקות – לוחמה נגד גרילה, לוחמה פסיכולוגית, אימון כוחות גרילה במדינת אויב וכיוצא בזה.
הכשרה
הכשרת הכוחות המיוחדים נערכת בבסיס צבא ארצות הברית פורט בראג, צפון קרוליינה במרכז ההכשרה ללוחמה מיוחדת על שם ג'ון קנדי. היא כוללת לוחמה בטרור, סיור, צניחה, חבלה, ולוחמה זעירה. הכוחות מיועדים ללחימה קונבנציונלית, כנגד כוחות סדירים, כמו גם בלחימה בעצימות נמוכה ומבצעים מיוחדים.
בין המפקדים הבולטים אשר שירתו בשורות הכוחות המיוחדים ועברו את קורס ההכשרה שלהם ניתן למנות את הגנרלים הנרי שלטון, דייוויד פרידוביץ', סטנלי מק'קריסטל וויליאם גריסון ואת הקולונלים ארתור סיימונס וצ'ארלס בקווית'. מספר קצינים בצה"ל השתלמו לאורך השנים בקורס ההכשרה של הכוחות המיוחדים בפורט בראג ובהם יחיאל סופר, שחר ארגמן, גדי שמני ובני גנץ.
מבצעים
קבוצות הכוחות המיוחדים פרושות ופועלות בזירות המבצעיות בהן פועל צבא ארצות הברית ברחבי העולם. אלמנטים מן הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית לקחו חלק בלחימה בזירות לחימה רבות מאז הקמתם ובהן:
אנדרו קריר
אנדרו קריר (באנגלית: Andrew Creer; נולד ב-30 בנובמבר 1993) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי.
ביוגרפיה
קריר גדל בחווה לגידול בקר מחוץ לטאמוורת', אוסטרליה. הוא סיים את לימודיו באקדמיה המערבית לאמנויות הבמה (WAAPA) בשנת 2015.
קריירה
בתיאטרון גילם בין היתר את כריס קלר במחזה כולם היו בניי וג'ורג' ויקהאם בהצגה המבוססת על ספרה של ג'יין אוסטין, "גאווה ודעה קדומה". בשנת 2016 שיחק במיני סדרה האוסטרלית "Tomorrow, When the War Began" המבוססת על ספרו של ג'יימס מרסדן. באותה שנה שיחק בסדרה "ברקודה" בשלושה פרקים. בשנת 2017 גילם את טום, מדריך גלישה במועדון הגלישה "בלו סרף", מושא אהבתה של קורה המילטון (דבי ראיין), בסרט זרמי סחף.
הוא שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "נשק קטלני" המבוססת על סדרת הסרטים המצליחה.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הסלאש האמריקאי "Hurt". בשנת 2019 שיחק בסרט האמריקאי "Take Me to Tarzana". בשנת 2021 שיחק בסרט "סווינג" לצד צ'ארלס מלטון, אלכסנדר מקניקול ואלכסנדר לודוויג.
פיליפ הוזינר
פיליפ הוזינר (בגרמנית: Philipp Hosiner, נולד ב-15 במאי 1989) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פ.צ. קמניצר מהליגה השלישית בגרמניה. שיחק בעבר בנבחרת אוסטריה.
קריירת מועדונים
הוזינר החל לשחק בקבוצת המילואים של מינכן 1860 בליגות הנמוכות בגרמניה. אחרי עונת בכורה מוצלחת, חתם בשורות ס.ו. סאנדהאוזן לעונת 2009–2010, ושיחק עימה בליגה השלישית בטיבה בגרמניה. אחרי עונה פושרת יחסית בסאנדהאוזן, בה כבש שער ליגה אחד בלבד ב-20 משחקים, עבר הוזינר לראשונה בקריירת הבוגרים שלו לשחק במולדתו, כאשר חתם בקבוצת פירסט וינה. כבר בעונתו הראשונה באוסטריה, הראה הוזינר כישורים של מבקיע מחונן, לאחר שכבש 13 שערי ליגה ב-33 משחקים, דבר שהוביל את קבוצת אדמירה וואקר לרכוש את כישוריו. הוזינר שיחק באדמירה בעונת 2011–2012, וגם בראשית העונה שלאחר מכן, כאשר הוא ממשיך לכבוש בממוצעים יפים.
ב-20 ביוני 2014, חתם הוזינר בשורות ראן הצרפתית, על חוזה למשך 3 שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בצרפת ב-10 באוגוסט 2014, כאשר נכנס כמחליף במהלך המשחק במקום עבדולאי דוקור. ב-30 באוגוסט של אותה השנה, הוזינר נכנס שוב כמחליף למשחק מול קון, והצליח לזכות בבעיטת עונשין מ-11 מטרים עבור קבוצתו, אותה בעט והבקיע החלוץ השוודי אולה טויבנן, במהלך שבעצם ניצח במשחק עבור ראן, כאשר תוצאת הסיום הייתה 1-0.
ב-22 ביוני 2015, הוזינר הושאל לקבוצת פ.צ. קלן מהבונדסליגה הגרמנית, עד לסיום עונת 2015/2016, וערך 15 הופעות, בהן הבקיע שער אחד.
בקיץ 2016 חתם הוזינר באוניון ברלין מהבונדסליגה השנייה.
קריירה בינלאומית
הוזינר ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת האוסטרית ב-7 באוקטובר 2011, כאשר נכנס כמחליף במקומו של מארק יאנקו, בדקה ה-88 של משחק מוקדמות יורו 2012 מול אזרבייג'ן. במשחקו השני במדי הנבחרת ב-22 במרץ 2013, פתח בהרכב הנבחרת ואף כבש צמד שערי בכורה במהלך ניצחון נבחרתו 6–0 על איי פארו.
מינוי
מינוי הוא תהליך שיבוצו של אדם לתפקיד מסוים או למשרה מסוימת. לעיתים נעשה המינוי בהחלטה של הממונה על תפקיד זה, ולעיתים משמש לכך מנגנון מורכב יותר, כגון מכרז או המלצה של ועדת איתור ואישור בשלבים אחדים. לעיתים מינוי נכנס לתוקף סמוך להחלטה עליו, אך פעמים רבות, ובפרט כשמדובר בתפקיד בכיר, ההחלטה על המינוי מתקבלת חודשים אחדים טרם מימושה. מינוי של אדם נעשה על פי כישוריו והתאמתו לתפקיד, אך במגזר הציבורי נהוגים גם, בגלוי או בסתר, מינויים פוליטיים, שבהם אדם ממונה לתפקיד בזכות שיוכו המפלגתי או הפוליטי.
ממלא מקום הוא אדם שקיבל מינוי למשרה מסוימת באופן זמני, אם משום שהאדם המאייש משרה זו באופן קבוע נעדר זמנית, ואם משום שלממלא המקום אין את הכישורים הדרושים לאיוש תקני של המשרה.
מכרז הוא שיטה לאיוש משרה פנויה. בשיטה זו מפורסם תחילה מכרז פנימי, המזמין את עובדיו של אותו מקום עבודה להציע עצמם למשרה הפנויה, ואם המכרז הפנימי אינו מעלה מועמד מתאים יוצא המעסיק במכרז חיצוני, כלומר בהודעה המופנית לציבור כולו להציע מועמדות למשרה הפנויה.
ועדת איתור היא ועדה ציבורית שתפקידה לאתר מועמדים לתפקיד בכיר. בשירות הציבורי משמשת ועדת האיתור כפשרה בין שימוש במכרז לבין מינוי חופשי על ידי הממנה, תוך ביקורת של ועדת מינויים, שכל תפקידה לוודא שהמינוי היה תקין.
מטיף
מטיף הוא אדם הנושא דרשות בנושאים דתיים בפני אספת אנשים. ישנם גם מטיפים לא־דתיים, שעושים נפשות לרעיונות פוליטיים, מוסריים, חברתיים, וכו'.
לאורך ההיסטוריה
מטיפים נפוצים ברוב התרבויות. למשל, כומר נוצרי בבוקר יום ראשון עשוי להטיף בכנסייה, ביהדות מטיפים נקראים מגידים או דרשנים, ואילו אימאם מוסלמי מטיף במסגד. באסלאם, תפקיד המטיף נקרא כללית דאעי, ומטיף שנושא דרשות ביום שישי אחר הצהריים נקרא ח'טיב.
בנצרות מימיה הקדומים הייתה הדרשה חלק חשוב מטקסי הדת. דרשות עודן מרכזיות גם בנצרות הקתולית וגם בפרוטסטנטית. בדרך כלל מטיפים נוצרים באים משורות הכמורה, אך במסורות מסוימות, כגון בזרם המתודיסטי, ישנם גם מטיפים עמאים. שמו הרשמי של המסדר הדומיניקני הוא "מסדר המטיפים" (בלטינית: "Ordo Praedicatorum"); נזירים ממסדר זה הוכשרו להטיף בפומבי בשפות המקומיות (להבדיל מלטינית), ודומיניק הקדוש ייסד את המסדר כדי להטיף לקתרים של דרום צרפת בתחילת המאה ה-13. אף הפרנציסקנים הם מסדר הטפה בולט; מטיפים נודדים, בדרך כלל נזירים, היו מאפיין חשוב של הקתוליות של סוף ימי הביניים.
ברוב זרמי הנצרות בראשית המאה ה-21, משך דרשות המטיף לא חורג מ־40 דקות, אבל היסטורית מטיפים דרשו גם שעתיים ושלוש, ועשו שימוש בטכניקות רטוריקה ותיאטרון לשמירה על קשב קהלם. טכניקות כאלה כבר אינן מקובלות בזרמים המרכזיים בנצרות. בשל חשיבות הדרשה בנצרות הפרוטסטנטית וההתנגדות למעמד כהונה נפרד, בכנסיות פרוטסטנטיות רבות התואר "מטיף" נרדף ל"כומר".
במסורת היהודית, מגיד המישרים או הדרשן מילא תפקיד זהה, ונשא בפני הקהל דברי שפר שונים.
זכויות להט"ב בלוקסמבורג
זכויות לסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנסג'נדרים (להט"ב) בלוקסמבורג הן מהמתקדמות ביותר בעולם. הכרה בשותפויות, המעניקות רבות מהטבות נישואים, החלו להיות מוכרות עבור זוגות חד-מיניים מאז שנת 2004. ביוני 2014, הפרלמנט של לוקסמבורג העביר חוק הכשרת אימוץ ונישואים בקרב זוגות חד מיניים, שנכנס לתוקף ב-1 בינואר 2015. בנוסף, אפליה על בסיס של נטייה מינית ו-"שינוי מין" בתעסוקה, בריאות ואספקת סחורות ושירותים אסורים בחוק, בעוד טרנסג'נדרים רשאים לשנות את מינם החוקי על בסיס הגדרה עצמית ללא התערבויות רפואיות כלל.
מעמד בחוק
פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית בשטחי לוקסמבורג בשנת 1794 (כשהמדינה הייתה עוד חלק מנחלת צרפת). סעיף 372 לחוק העונשין קובע כי גיל ההסכמה הוא 16 שנים עבור זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד. עם זאת, החוק שונה לגיל לא שוויוני עבור זוגות חד מינים לאחר שהוגדל ל-18 שנים ב-1971 על ידי הוספת סעיף 372 לחוק העונשין, שבוטל בשנת 1992.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות
הכרה בשותפויות רשומות עבור זוגות חד מיניים זמינות בלוקסמבורג מאז 2004 המבוססות על מודל "PACS" הצרפתי. החוק אשר מתיר איגודים אלה נחקק ב-1 בנובמבר 2004.
בשנת 2009 הודיעה ממשלת לוקסמבורג על כוונתה להכיר בנישואים חד מיניים. עם זאת, לאחר עיכוב רב, הצבעה סופית לא נערכה עד יוני 2014, אז עברה ברוב של 56 קולות מול 4 ונכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2015. ראש הממשלה, קסאבייה בטל, נישא לבן זוגו האדריכל הבלגי גוטייה דטנה, במאי 2015, כשנה לאחר הכשרתם בשטחי המדינה.
הורות ואימוץ
לאחר הצבעה בפרלמנט ביוני 2014, חוק המעניק זכויות אימוץ מלאות לזוגות חד מיניים (חורג ומשותף) נכנס לתוקף ב-1 בינואר 2015. זוגות לסביות רשאיות לגשת לטיפולי הפריה חוץ-גופית וטיפולי הזרעה מלאכותית בסיוע רפואי.
תיק הורות בקרב זוג חד-מיני במדינה נבדק בבתי המשפט לאחר שהזוג ביקשו מתן אזרחות לבניהם התאומים שנולדו בקליפורניה, ארצות הברית, באמצעות הליך פונדקאות. במאי 2017, שר המשפטים פליקס בראז העניק אזרחות לוקסמבורגית לאחד הבנים, אך בדצמבר סירב להעניק אזרחות לילד השני. בני הזוג הגישו תביעה בנושא לאחר מכן. בינואר 2019 ביטל בית המשפט לעניינים מנהליים של לוקסמבורג את החלטת שר המשפטים בעוד השופטים סברו כי התלונה מבוססת. מכיוון ששני ההורים מתועדים במסמכי לידה בקליפורניה, השופטים פסקו כי שר המשפטים שגה בהחלטתו בהענקת אזרחות לילד אחד ושלילת אזרחות מהשני - גם אם אחד המבקשים אינו האב הביולוגי.
הגנה מפני אפליה
החוק בלוקסמבורג אוסר על אפליה (ישירה ועקיפה) על בסיס נטייה מינית ו-"שינוי מין" (המתייחס לזהות מגדרית) בתעסוקה, חינוך, ביטוח לאומי, שירותי בריאות ואספקת סחורות ושירותים. בנוסף, חקיקת פשעי שנאה מתייחסת גם למאפיינים אלו בעודם מוכרים כגורמים מחמירים. סעיף 1 לחוק נגד אפליה, המכונה בדרך כלל החוק מ-28 בנובמבר 2006 בדבר יחס שווה מצהיר באומרו כי:"'כל אפליה ישירה או עקיפה המבוססת על דת או אמונות דתיות, מוגבלות, גיל, נטייה מינית, חברות או אי חברות, אמיתית או נתפסת, גזע או מוצא אתני אסורה'."כחלק מתוכנית הפעולה שלה לשנים 2018–2023, לוקסמבורג התחייבה להבטיח הזדמנויות חינוכיות כוללניות לתלמידי להט"ב, להילחם באלימות, הטרדה ואפליה, להבטיח יחס שווה בגישה לשירותי בריאות ותעסוקה והבטחת שוויון עבור תושבים טרנסג'נדרים ואינטרסקס (בעלי סימני מין זכריים ונקביים כאחד).
זהות מגדרית
בעבר, לוקסמבורג חייבה באופן חוקי טרנסג'נדרים לעבור ניתוח, עיקור וגירושין מבני או בנות זוגן לפני החלה בשינוי מגדר במסמכי זיהוי. עם זאת, ב-12 במאי 2017 אישרה מועצת הממשל הצעת חוק חדשה להסדרת ההליך בו נכללו הוראות אשר אדם מבוגר יצטרך להגיש בקשה למשרד המשפטים כדי לשנות את מינו החוקי בלבד על בסיס הגדרתו העצמית, בעוד לא יידרשו ניתוח, עיקור, גירושין או טיפול רפואי אחר לשם הכרה. קטינים יוכלו להגיש בקשה בהסכמת האפוטרופוסים החוקיים שלהם. ב-31 במאי הוגשה הצעת החוק לפרלמנט, ואושרה בהצבעת רוב של 57–3 ב-25 ביולי 2018. ב-27 ביולי 2018 נתנה מועצת המדינה את הסכמתה לדלג על ההצבעה השנייה, וההצעה הוכרזה על ידי הדוכס הגדול ב-10 באוגוסט, פורסמה בכתב העת הרשמי ב-12 בספטמבר ונכנסה לתוקף ב-16 בספטמבר 2018.
תרומת דם
מאז ינואר 2021, גברים המקיימים יחסי מין עם גברים (MSM) מורשים לתרום דם לאחר 12 חודשים (שנה) של תקופת דחייה.
תנאי מחיה
מתוך ארגוני זכויות הלהט"ב העיקריים של לוקסמבורג הוא לוקסמבורג הוורודה (לוקסמבורגית: Rosa Lëtzebuerg) אשר נוסד ב-26 ביוני 1996 בו היו כ-220 חברים עד 2004. מטרותיו הן לקדם זכויות האזרח של תושבי להט"ב, להיאבק באפליה, לפעול במונחים חברתיים, תרבותיים ומשפטיים למען שוויון ולארגן פעילויות חברתיות ותרבותיות. הארגון מקים הפגנת גאווה שנתיות, המכונה פסטיבל "Gaymat". אינטרסקס וטרנסג'נדר לוקסמבורג (ITGL) הוא ארגון הפועל למען זכויות טרנסג'נדרים ואינטרסקסים בפרט.