cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יואל ואביה בני שמואל
קבלה
הרב מנחם עזריה מפאנו כתב בספרו "גלגולי נשמות", שיואל הנביא הוא גלגול של יואל בן שמואל, ופתואל שמצוין כאביו, הוא אביה. על פי הנחה זו, ולפי פתיחת ספר יואל:, יש ראיה לכך שיואל ואביה חזרו בתשובה, שכן נאמר במדרש שבכל מקום שמוזכר בתנ"ך שם נביא ושם אביו ידוע שגם אביו נביא, אלא שלא נחשב מספיק כדי שנבואותיו תיכתבנה.
תראו מי מדבר עכשיו
תראו מי מדבר עכשיו (במקור: Look Who's Talking Now) הוא קומדיה רומנטית משנת 1993, שהיא סרט המשך שני לסרט משנת 1989 "תראו מי מדבר". בסרט זה מככבים ג'ון טרבולטה וקירסטי אלי. עוד מככבים בסרט: ליזל אנתוני ואולימפיה דוקאקיס. ג'ורג' סיגל וצ'ארלס בארקלי מופיעים הופעת קמאו בסרט.
שלא כמו בסרטים הקודמים, סרט זה לא כולל קריינות של המונולוגים הפנימיים של הילדים על ידי ברוס ויליס, רוזאן בר, או ג'ואן ריברס, אלא הפעם דני דה ויטו ודיאן קיטון מספקים קריינות בעבור זוג כלבים - המצטרפים החדשים למשפחה. בהתאמה, עלילת הסרט מתמקדת יותר על אירועים המתרחשים בחיי חיות המחמד, יותר מאשר יתר בני המשפחה.
תקציר העלילה
בסרט המשך זה הילדים כבר גדלו וכעת מדברים. ג'יימס (ג'ון טרבולטה) מוצא עבודה בתור טייס פרטי של נשיאת חברת קוסמטיקה בעוד שאשתו מולי (קריסטי אלי) מפוטרת מעבודתה ומתבקשת להשגיח על כלבת הפודל המפונקת של נשיאת החברה. בנוסף בנם מייקי אשר מעוניין בכלב משלו מזה זמן רב, מביא הביתה כלב רחוב קשוח.
בניגוד לשני הסרטים הראשונים בהם הילדים מדברים, בסרט זה הכלבים הם המספרים (קולותיהם של דני דה ויטו ודיאן קיטון).
ביקורות ותגובות
הסרט קיבל ביקורות שליליות בלבד, ולפיכך לציון 0% (אפס אחוזים) באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 23 ביקורות.
התקפת ריכטר-ורסוב
התקפת ריכטר-ורסוב או פתיחת ורסוב היא פתיחת שחמט המתחילה במהלכים הבאים:
לעיתים קרובות, מגיעים לפתיחה זו דרך טרנספוזיציה כגון: 1. ד4 פ-ו6 2. פ-ג3 ד5 3. ר-ז5, 1. ד4 פ-ו6 2. ר-ז5 ד5 3. פ-ג3 או 1. פ-ג3 פ-ו6 2. ד4 ד5 3. ר-ז5
הפתיחה נקראה על שם האמן הבינלאומי הגרמני, קורט ריכטר ויותר מאוחר על שם האמן הבינלאומי הסובייטי, גבריאל ורסוב, ששיחק אותה תדיר לאורך רבע מאה.
קוד ECO עבור התקפת ריכטר-ורסוב הוא D01.
היסטוריה
קורט ריכטר היה השחקן הבא שפיתח רעיונות חדשים בפתיחה, במהלך שנות השלושים. פתיחה זו הקלה על סגנון המשחק הפרוע שלו, והביאה לכמה ניצחונות מסחררים שמילאו פרק שלם בספר המשחקים הטובים ביותר שלו. ישנם תאורטיקנים המתייחסים לפתיחה כאל התקפת ריכטר.
עם זאת, היה זה גבריאל ורסוב, שחיזק מאוד את התיאוריה והפרקטיקה של הפתיחה מאז מלחמת העולם השנייה עד לימי הזוהר שלו בשנות החמישים והשישים. הוא הראה כי הפתיחה מכילה עדינות ועומק יותר ממה שנחשב בעבר, ומסתיימת לעיתים קרובות בהתקדמות מרכזית או בתקיפה ישירה על מלך האויב. כשיטה לפיתוח כלים מהיר, היא דומה לפתיחת חייל המלך הבודד, ודורשת פחות תזוזות חיילים מאשר פתיחת חייל המלכה הבודד הסטנדרטית.
הפתיחה מעולם לא הייתה פופולרית מאוד ברמה הגבוהה, אם כי שחקנים בולטים שונים שיחקו אותה מדי פעם. לדוגמה, בשנת 1959, דוד ברונשטיין שיחק את התקפת ריכטר-ורסוב נגד ורסוב עצמו.
פתיחת ורסוב המודרנית
נכון לשנת 2020, השיטה נותרה פופולרית. רב האמן, ג'וני הקטור, נחשב לחסיד של ורסוב והתעניינות מסוימת הוכח גם על ידי הרב-אמן המוביל, אלכסנדר מורוזביץ'.
אחרי 3. ר-ז5, האפשרויות הפופולריות של השחור הן:
תוכניות הלבן כוללות בדרך כלל הצרחה בצד המלכה ושימוש מוקדם ב-ו3 ו-ה4.
לאחר שהשחור שיחק '''3. ... ר-ו5, ריכטר המשיך בדרך כלל עם 4. ו3''', כדי לבנות מבנה רגלים גדול במרכז. לעומת זאת, ורסוב היה משחק '''4. ר:ו6''', הורס את מבנה הרגלים השחור. 2 השיטות נודעו כווריאציות ריכטר וורסוב בהתאמה.
מישה קולינס
דמיטרי "מישה" קולינס (באנגלית: Dmitri "Misha" Collins; נולד ב-20 באוגוסט 1974) הוא שחקן אמריקאי. עיקר פרסומו מגילום התפקיד קסטיאל בסדרת הטלוויזיה "על טבעי" המשודרת בארצות הברית ב-CW.
ביוגרפיה
נולד בשם דמיטרי טיפנס קרושניק (Dmitri Tippens Krushnic) בבוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי בעיקרה אם כי גם מרקע יהודי. הוריו הם רבקה טיפנס וריצ'רד קרושניק.
עם סיום לימודי "תאוריה חברתית" באוניברסיטת שיקגו, בשנת 1995, הוא עבד כמתמחה בבית הלבן במשרד כוח אדם בזמן נשיאותו של ביל קלינטון. כחלק מעבודתו בוושינגטון, עבד קולינס עבור "רדיו המטה ציבורי הלאומי" (NPR) במשך 6 חודשים. בתקופה זו הוא הבין שהוא לא רוצה להיות פוליטיקאי.
מאוחר יותר, ייסד חברת תוכנה חינוכית יחד עם אשתו, ובהמשך נרשם לשיעורי משחק. עד מהרה הבין שהוא לא אהב את ניהול חברת התוכנה, אבל נהנה מהמשחק, והחליט להמשיך זאת במשרה מלאה.
בשנת 2006 שיחק במותחן הפסיכולוגי "קרלה" בבימויו של ג'ואל בנדר, ובכיכובה של לורה פריפון.
ב-2008 השתתף קולינס בסרט "שלל", אשר זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב בפסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס בשנת 2008. הסרט שודר ב-HBO בשנת 2009.
בשנת 2022 החל לשחק ב"אבירי גות'אם".
הוא גם שותף בארגון צדקה הנקרא Random Acts, ויסד וריאציה בינלאומית של משחק "חפש את המטמון" הנקראת GISHWHES. "משימות רבות". המשחק מעודד עזרה הדדית ו"מעשים רנדומליים של טוב לב", ו-GISHWHES אף שבר 5 שיאי גינס.
קריירה
היו לו תפקידים חוזרים ונשנים בסדרות ER ו-24, והופעות אורח ב-NCIS, ניפ / טאק, NYPD Blue, CSI: New York, מונק ומכושפות. על המסך הגדול, קולינס מוכר בעיקר בשל תפקידו בסרט שנקרא "קרלה" על רוצח סדרתי אמיתי בשם פול ברנרדו, סרט עליו הוא אמר בגלוי שהוא מתחרט על השתתפותו בו, בשל אופיים של האירועים בחיים האמיתיים בסרט הוא המבוסס עליו. היה לו גם תפקיד קטן ב"נערה בהפרעה".
קולינס אופיע בסדרת הטלוויזיה המצליחה "על טבעי" בתור קאסטיאל, ומככב לצד ג'נסן אקלס וג'ארד פדלקי.
חיים אישיים
מאז 2001 הוא נשוי לוויקטוריה ונטוץ', ולהם שני ילדים.
השכלה נתמכת
השכלה נתמכת היא מונח המתייחס לתוכניות המסייעות לאנשים עם מוגבלות פסיכיאטרית להשתלב במסגרות לימודיות בקהילה (בית ספר תיכון, בית ספר לחינוך מבוגרים, מוסד להשכלה גבוהה ועוד), בתנאי למידה ייחודיים, לשם רכישת השכלה, ותוך ליווי מקצועי.
הגדרה
השכלה נתמכת היא התערבות המספקת תמיכה וסיוע לאנשים עם מוגבלות פסיכיאטרית בתחומים של גישה, הרשמה, התמדה והצלחה במסגרות לימודיות. התוכניות כוללות זיהוי צרכים לימודיים ספציפיים ומסגרות חינוך המתאימות להם; במקביל, בחלק גדול מן המקרים נערך אימון לצוות המורים.
היסטוריה
השכלה נתמכת החלה להתפתח בשנות ה-80 של המאה ה-20 בארצות הברית, קנדה, אירופה ובהמשך בישראל. הפרעה נפשית מאובחנת לעיתים קרובות בגילאים 17–25, תקופה בה אנשים מסיימים את לימודי התיכון ורוכשים השכלה אקדמית. אנשים המתמודדים עם מוגבלות פסיכיאטרית עלולים לחוות קשיים שונים בהשתלבותם בקהילה בה הם חיים, או בהשתלבותם המחודשת בה לאחר אשפוז. קשיים אלו עשויים להיות תולדה של ההפרעה עצמה, בגלל פגיעתה ביכולת התפקוד הנורמטיבית, והקשיים שהיא עלולה לעורר בשמירה על קשר רציף עם החברה (בעקבות מצבים נפשיים קשים או בעקבות אשפוזים). במקביל קשיים אלה בהשתלבות בקהילה עלולים לנבוע גם מסטיגמה הקיימת בציבור כלפי מחלות פסיכיאטריות. 4.7% מהסטודנטים הנושרים במהלך הלימודים הם בעלי נכות נפשית.
תוכניות השכלה נתמכת עבור המתמודדים עם מחלות פסיכיאטריות התבססו על הכרה בקשיי השתלבותם ועל הנחה שאחת הדרכים לסייע להם היא באמצעות הגברת השתלבותם בתחום התעסוקה בעבודות בעלות מעמד ושכר גבוה יחסית. לכן פותח השירות כחלק אינטגראלי במערך השיקום הפסיכיאטרי.
ז'אן פולן
ז'אן פולן (בצרפתית: Jean Follain, 29 באוגוסט 1903 קאניזי – 10 במרץ 1971 בתאונה, בפריז) היה סופר ומשורר צרפתי. פולן נמנה עם היוצרים שתרמו להופעת שירה צרפתית חדשה, משוחררת מחותם הסוריאליזם.
השכלה נתמכת
היסטוריה
אנשים עם מוגבלות פסיכיאטרית המשתתפים בתוכנית הם צעירים יותר, בעלי השכלה גבוהה יותר ותפקודם פגוע פחות בהשוואה לממוצע של חולים פסיכיאטרים אחרים.
תוכניות להשכלה נתמכת
תוכניות השכלה נתמכת הן שיתוף פעולה קהילתי המורכב מצרכני בריאות הנפש, בני משפחה, ספקי סוכנויות ומוסדות לימודים, מתוך כוונה לאחד משאבים לשם מיקסום הזדמנויות בתחומי ההשכלה והתעסוקה עבור אנשים עם מגבלות פסיכיאטריות.
סוגי הסיוע
תוכניות להשכלה נתמכת עשויות לשנות סביבות לימודיות קיימות על ידי הפיכתן ליותר פתוחות, תומכות ומעודדות עבור סטודנטים עם מוגבלות פסיכיאטרית. שינויים אלו משפרים באופן משמעותי את התמיכה והשירותים הקיימים עבור סטודנטים עם מוגבלויות, והם עשויים לכלול: גיוס, ייעוץ אישי ואקדמי של יועצים ומדריכים בעלי היכרות עם מוגבלות פסיכיאטרית, כיתות מעבר מיוחדות, חונכות, אימון חינוכי, קבוצות תמיכה, מועדונים ופעילויות חברתיות, שירותי קישור ותיאום בין מוסד הלימודים וספקי בריאות הנפש והשיקום, נוהלי התערבות מיוחדים בשעת משבר, מלגות, טקסי הוקרה, עלונים, מחקר והערכה.
ז'אן פולן
אחרי המלחמה
בשנת 1951 ויתר על עבודתו כעורך דין ובחר להיות בתפקיד שופט בבית המשפט הגבוה שבשארלוויל, במחוז ארדן. גם בתקופה זו המשיך להתגורר בפריז. כחבר מועדון PEN שבו התקבל ב-1949, ערך פולן טיולים בתאילנד וביפן. טייל בהמשך גם בברזיל, פרו ובוליביה (1960), אחר כך בארצות הברית (1966) בחוף השנהב ובסנגל (1967). ב-1961 עזב את עבודתו המשפטית והתחיל להשתתף באופן פעיל ב"עשורי התרבות" (Décades culturelles) שאוגנו בסריזי-לה-באל, לא רחוק מיישוב הולדתו. ב-1970 זכה בפרס הגדול של האקדמיה הצרפתית.
השכלה נתמכת
סוגי הסיוע
תוכניות ההשכלה הנתמכת מגוונות מבחינת המבנה שלהן, וזאת בהתאם לצרכים ולנכסים הייחודיים של כל קהילה, ארגון ומוסד לימודים.
מודלים
במהלך השנים פעלו מגוון תוכניות השכלה נתמכת שנועדו לסייע לסטודנטים להתגבר על החסמים השונים העומדים בדרכם. ניתן לסווג את התוכניות השונות לשלושה סוגים עיקריים באמצעות שני משתנים: מידת האינטגרציה במוסד הלימודים; והמקום שבו ניתנת התמיכה.
ז'אן פולן
אחרי המלחמה
זקאן פולן נהרג ב-10 במרץ 1971,כשבשובו מעט אחרי חצות, ממסיבה על אוניית טורינג קלאב, נפגע על ידי מכונית, ביציאה מהמנהרה שבקה דה טוילרי. המשורר הובא לקבורה בקאניזי ב-16 במרץ 1971.
השכלה נתמכת
מודלים
תוכניות ההשכלה הנתמכת מיושמות בדרכים שונות:
ז'אן פולן
ספרים
ליטוגרפיות בצבעים מאת פייר-אז'ן קארלן lithographies en couleurs, Bibliophiles de France et de Normandie על חשבון "הביבליופילים של צרפת ושל נורמנדי" 1974
השכלה נתמכת
תרומתן של התוכניות
תוכניות להשכלה נתמכת נמצאו כמגבירות את הסיכויים שהסטודנטים ימשיכו בלימודיהם, מסייעות בהגברת המוטיבציה של הסטודנטים ללמוד, משפרות את הערכתם העצמית ותורמות לפיתוח יכולות התמודדות שונות במצבי לחץ בלימודים. השכלה נתמכת תורמת לשינוי בזהות העצמית של המשתתף, שהופך ממטופל עם הפרעה פסיכיאטרית המעוררת סטיגמות, לסטודנט, תפקיד שמוערך ומקובל מבחינה תרבותית. עם זאת, אין הוכחה ברורה שהשכלה נתמכת מובילה לאחוזי העסקה גבוהים בקרב המשתתפים.
התוכניות להשכלה נתמכת עשויות לתרום למשתתפים באופנים נוספים: האפשרות לפגוש באנשים המתמודדים עם מגבלה פסיכיאטרית במקום נורמטיבי שמוערך מבחינה חברתית, דוגמת האקדמיה, עשויה להקטין את הסטיגמה החברתית כלפיהם; בנוסף לכך, אפשרותם של המתמודדים לזכות בהערכת הסביבה עשויה לתרום לדימויים העצמי. תוכניות ההשכלה הנתמכת תורמות לשילובם בסביבה נורמטיווית, לפיתוח ותרגול הכשרים האקדמיים, מקנות גישה למשאבים בקמפוס והזדמנויות לזהות ולחקור אינטרסים מקצועיים.
השכלה נתמכת בישראל
בישראל, על פי חוק שיקום נכי נפש בקהילה התש"ס-2000, אנשים עם מוגבלות נפשית זכאים להשלמת השכלת יסוד, להשלמת 12 שנות לימוד ולהשגת תעודת בגרות. התוכנית הראשונה להשכלה נתמכת עבור אנשים עם מוגבלות פסיכיאטרית בישראל החלה לפעול ב-1999. מעבר למוגדר בחוק, החלה לפעול ב-2003 תוכנית "השכלה אקדמית נתמכת" שנועדה לסייע לאנשים עם מוגבלות פסיכיאטרית הזכאים לשירותי סל שיקום ממשרד הבריאות לרכוש השכלה גבוהה.
תוכנית השכלה תיכונית נתמכת
בישראל פותחו שירותים של השלמת השכלה במסגרת שירותי סל שיקום. השכלה נתמכת מבוססת על האמונה ביכולתם של מתמודדים להשתלב במסגרות לימוד נורמטיביות (תיכוניות, בית ספר לחינוך מבוגרים וכו') ולהגיע להישגים אישיים, בעזרת מערכת לימודים מותאמת מבחינת הקצב והתמיכות הנדרשות לשם כך. קיימת אפשרות להצטרף לכיתה רגילה או במידת הצורך להצטרף לקבוצה הומוגנית של משתקמים הלומדים במסגרת נורמטיבית. התלמיד מלווה בליווי מקצועי, הן בשיתופו בהכנת תוכנית הלימודים והן במהלך הלימודים.
המרכיבים בתוכנית השכלה נתמכת בישראל:
תוכנית השכלה אקדמאית נתמכת
תוכנית השכלה אקדמאית נתמכת החלה לפעול בשנת 2004 באוניברסיטת חיפה ובמוסדות אקדמיים בירושלים, ובשנת 2009 היא נפתחה גם באוניברסיטת תל אביב. מטרתה לסייע לסטודנטים המתמודדים עם מגבלה פסיכיאטרית להתמיד בלימודיהם ולהשלים את התואר האקדמי. בתוכנית זו זכאים להשתתף אנשים עם נכות נפשית של 40% לפחות, הזכאים לסל שיקום ואשר לומדים במוסד להשכלה גבוהה המוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה. תוכנית ההשכלה האקדמית הנתמכת הופעלה על ידי עמותת רעות, במימון משרד הבריאות והקרן למפעלים מיוחדים של המוסד לביטוח לאומי.
הסיוע הניתן בתוכניות להשכלה נתמכת הוא מגוון. הסיוע העיקרי שניתן לסטודנטים המשתתפים בתוכנית זו הוא ליווי על ידי חונכים אישיים. הליווי והסיוע שלהם סובב סביב שלושה תחומים: התחום הלימודי-קוגניטיבי, התחום החברתי והרגשי, והתחום המערכתי-ארגוני. הסיוע יכול לכלול עזרה בתכנון מסגרת הלימודים ובחירתה, בהגדרת מטרות תעסוקתיות ובבחירת מסלול הלימודים המתאים ביותר להשגתם, בליווי הסטודנט בתהליך ההרשמה, בסיוע במימון הלימודים או בהגשת בקשות לסיוע כלכלי, בתמיכה קבוצתית, בעידוד המוטיבציה ובהגברתה ואף בהתמצאות פיזית במוסד הלימודים, למידת טרמינולוגיה הקשורה לאקדמיה, למידה על זכויות ועוד.
גיחות צילום אמריקאיות בסיני 1970
שמאל|ממוזער|250px|מטוס הריגול האמריקאי ה-U-2 לקראת חתימה על הסכם הפסקת האש בין ישראל למצרים שסיימה את מלחמת ההתשה הודיעה ארצות הברית לישראל כי בכוונתה לבצע גיחות צילום מעל אזורי הקרבות משני צידי תעלת סואץ. ישראל סרבה לאפשר את טיסות הצילום ואף הזהירה שתיירט מטוסים אמריקאים שיטוסו מעל שטחה. על אף ההתנגדות הישראלית ביצעו האמריקאים ללא תאום גיחות צילום מעל סיני אך ישראל נמנעה מהפלתם על אף שיכלה לעשות כן.
רקע
בתקופת מלחמת ההתשה הייתה ארצות הברית ספקית הנשק העיקרית והפכה בהדרגה לבת ברית לישראל. לאחר ההסלמה בקרבות וריבוי ההתנגשויות בין צה"ל לחיל המשלוח הסובייטי שהוצב על אדמת מצרים יזמה וסייעה ארצות הברית לחתימה על הסכם הפסקת אש לסיום המלחמה. במהלך המגעים וניסיונות הגישור עלה החשש בישראל שהמצרים יפרו את ההסכם ויקדמו אמצעי לחימה אל תוך רצועת 50 הקילומטרים מהתעלה שאותם התחייבו שלא לעבות בכוחות צבא. לנוכח החשש מהפרות ההסכם הודיעה ארצות הברית כי בכוונתה לבצע גיחות צילום משני צידי התעלה בשטח ישראל ומצרים לאחר הפסקת האש. ישראל סרבה בתוקף לגיחות של מטוסים אמריקאיים מעל שטחה והעבירה באמצעות הנספח הצבאי אלי זעירא אזהרה לארצות הברית כי ישראל תיירט מטוסים אלה.
הגיחות
ארצות הברית החליטה לבצע גיחות צילום על אף התנגדות ישראל וללא תאום עמה. ב-9 באוגוסט 1970 יומיים לאחר חתימת הסכם הפסקת האש בין ישראל למצרים בוצעה גיחת הצילום הראשונה של מטוס הריגול U-2 אמריקאי מעל מערב סיני. המטוס יצא מבסיס חיל האוויר הבריטי בקפריסין לעבר מפרץ סואץ בגובה רב של 70,000 רגל והמשיך לכוון נחל ים. המטוס זוהה על ידי מערך הבקרה הישראלי. בתגובה הזניק חיל האוויר זוג מטוס פנטום מטייסת 201. מטוסי הפנטום נסקו במהירות והתמקמו מאחורי המטוס האמריקני והצליחו להגיע לעמדת שיגור טיל עליו. אולם לא ניתנה לטייס פקודת ירי.
ב-29 באוגוסט בוצעה גיחת הצילום השלישית והאחרונה. הפעם המריא המטוס מבסיס נאט"ו בטורקיה וטס בגובה רב מעל תעלת סואץ.
צימוד תרמי
צימוד תרמי (באנגלית: Thermal contact) הוא מושג בתרמודינמיקה ופיזיקה תרמית המתאר אינטראקציה בין שתי מערכות תרמודינמיות (או יותר), בה מתאפשר חילוף אנרגיה תרמית בין המערכות על ידי הולכת חום.
כאשר שתי מערכות תרמודינמיות נמצאות בצימוד תרמי, חום יזרום מהמערכת בעלת הטמפרטורה הגבוהה יותר (המערכת החמה) למערכת בעלת הטמפרטורה הנמוכה יותר (המערכת הקרה). כתוצאה מכך תרד טמפרטורת המערכת החמה, המאבדת אנרגיה תרמית בתהליך, ותעלה טמפרטורת המערכת הקרה בהתאם. זרימת החום תיפסק בהגעה לשיווי משקל תרמודינמי, שיתקיים כאשר תגענה המערכות לשוויון טמפרטורות.
התנאי לשיווי משקל תרמודינמי
מערכת A נמצאת בצימוד תרמי עם מערכת B. שתי המערכות יחד מהוות מערכת סגורה, כלומר אינן מחליפות אנרגיה עם הסביבה או עם מערכת אחרת. הנפח ומספר החלקיקים של כל מערכת נשארים קבועים. משימור אנרגיה כוללת של שתי המערכות יחד מתקיים:.
=== שיווי משקל משיקולי פונקציות תרמודינמיות === נסתכל על האנטרופיה הכוללת של שתי המערכות:. התנאי לשיווי משקל הוא מקסימום של האנטרופיה הכוללת: dS=0.
מהחוק הראשון של התרמודינמיקה, תוך שמירת הנפח ומספר החלקיקים של כל מערכת קבועים, נקבל:
מכאן ניתן לראות שהדרישה dS=0 שקולה לדרישה: שיווי משקל תרמודינמי יתקיים עבור T_A=T_B.
=== שיווי משקל משיקולי פיזיקה סטטיסטית === נסתכל על פונקציית הריבוי g(U,V,N) של המערכת הסגורה, המתארת את מספר המצבים המיקרוסקופיים הזמינים המתאימים למצב מקרוסקופי מסוים;
המערכות בלתי תלויות (מלבד האילוץ של שימור אנרגיה כוללת), לכן משיקולי קומבינטוריקה ניתן לכתוב את פונקציית הריבוי הכוללת כמכפלת פונקציות הריבוי של כל אחת מהמערכות, תוך סכימה על אנרגיות U_A,U_B אפשריות שונות:
מצב שיווי המשקל הוא המצב המקרוסקופי עבורו קיים מספר מקסימלי של מצבים מיקרוסקופיים זמינים: dg_{tot}=0. מקסימום זה מאופיין בשיא צר, כך שניתן להזניח את תרומת המצבים המקרוסקופיים האחרים לפונקציית הריבוי הכוללת. הנפח ומספר החלקיקים של כל מערכת נותרים קבועים, לכן (תוך שימוש בנגזרת מכפלה) נקבל:
משימור אנרגיה כוללת מתקיים:, לכן:
מכאן ניתן לראות שהדרישה dg_{tot}=0 שקולה לדרישה:
\Leftarrow מתכונות נגזרת לוגריתם, שיווי משקל תרמודינמי יתקיים עבור:
נגדיר את האנטרופיה חסרת הממדים:, המקיימת S=k_B\sigma כאשר k_B הוא קבוע בולצמן,
ונקבל כי בשיווי משקל:
בנוסף, נגדיר את הטמפרטורה:  ונקבל:  שיווי משקל תרמודינמי יתקיים עבור T_A=T_B.
כיוון זרימת החום
נראה כי חום יזרום מהמערכת החמה למערכת הקרה עד ההגעה לשיווי משקל:
נניח שרירותית כי חום זרם ממערכת A למערכת B. נסתכל על השינוי באנטרופיה הכוללת:
בשיווי משקל תרמודינמי האנטרופיה מקסימלית (וכן אינה יכולה לקטון בתהליך ספונטני), בפרט כיוון שההנחה היא שזרם חום בין המערכות אזי dS>0,
אבל הנחנו כי dU_A<0, לכן בהכרח מתקיים.
קיבלנו כי חום אכן זורם מהמערכת החמה למערכת הקרה, עד אשר מתקיים שוויון טמפרטורות.
מועדון ספורט גונש
מועדון ספורט גונש (בטורקית: Güneş SK) היה מועדון ספורט טורקי שבסיסו באיסטנבול, טורקיה. נוסד באוקטובר 1933 מתוך גלאטסראיי והיו להם אותם צבעים: צהובים ואדומים. שמו של המועדון היה אטס-גונש (מטורקית: "להבת שמש") בתחילה, שהפכה במהרה לגונש. הם היו אחת הקבוצות החזקות בשנות השלושים, לאחר שזכו את ליגת הכדורגל של איסטנבול בעונת 1937–1938 ובליגה הלאומית בעונת 1938.
היסטוריה
סכסוכים בתוך המועדון של גלאטסראיי, שהחלו תחילה בשנים 1929–1930, הגיעו לשיאם בשנת 1933. לאחר שנאסר על גורם רשמי אחד מהמועדון, הוחמר מצב הדברים וכמה פקידים ואנשי מועדון נוספים התפטרו כתוצאה מכך. בסופו של דבר התפטר יוסוף זייה אוניש, שכיהן כיו"ר המועדון, גם הוא באותה שנה מאותן סיבות. 25 החברים שעזבו את המועדון תכננו להקים מועדון חדש. התוכנית יצאה לפועל באוקטובר 1935 עם מינוי סבת עבאס כנשיא הראשון. השם גונש ("שמש") הוצע על ידי מוסטפא כמאל אטאטורק.
לאחר תקופה קצרה בלבד, מועדון גונש זכה להצלחה ניכרת והפך ליריב של המועדונים הגדולים באיסטנבול. מכיוון שגונש כלל כמה מחברי גלאטסראיי לשעבר, התפתחה יריבות מיוחדת בין שתי הקבוצות. הם חוו את תור הזהב שלהם בעונת 1937–1938, כשזכו גם באליפות איסטנבול ובאליפות הליגה הלאומית. באותה שנה, רק חמש שנים לאחר הקמתו, המועדון התפרק באופן בלתי צפוי.
ב-20 במרץ 1938 השיגה גונש את הניצחון הגבוה ביותר של המועדון נגד גלאטסראיי כשהביסה אותם 7–0 באצטדיון טקסים. זהו הפרש השערים הגבוה ביותר במשחק כדורגל בין שני המועדונים והתבוסה הגבוהה ביותר בתולדות גלאטסראיי בתחרויות ביתיות.
מקלטי הסלע בבהימבטקה
מקלטי הסלע בבהימבטקה (בהינדית: भीमबेटका शैलाश्रय) הן מקבץ מערות המהוות אתרים ארכאולוגים במרכז הודו. האתר מציג עדויות לקיומם של חיי אדם בהודו בתקופת האבן החל מהתקופה האשלית. רוב העדויות לחיי אדם באתר הם מהתקופה הפלאוליתית ומהתקופה המזוליתית. המערות נמצאות במחוז רייזן, מאדהיה פרדש, הודו (כ-45 קילומטרים דרום-מזרחית לבופאל). על פי אנציקלופדיית בריטניקה, המערות מספקות "הצצה נדירה" להתיישבות אנושית ולהתפתחות תרבותית של בני האדם בתקופת האבן מציידים לחקלאים. האתר, הכולל למעלה מ-750 מערות, הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 2003.
בחלק ממערות בהימבטקה מופיעים ציורי מערות פרהיסטוריים. העתיקים שבציורים הם בני 10,000 שנה ונוצרו בתקופה המזוליתית. מערות בהימבטקה מכילות את ציורי המערות העתיקים ביותר בהודו, והן אחד המתחמים הפרהיסטוריים הגדולים והעתיקים ביותר.
מיקום
מערות בהימבטקה נמצאות כ-45 ק"מ דרומית-מזרחית מבופאל ו-9 ק"מ דרומית-מזרחית מ"Obedullaganj", אחת הערים המרכזיות במאדהיה פרדש. מדרום למערות נמצא רצף גבעות.
היסטוריה
פקיד בריטי הזכיר לראשונה את מערות בהימבטקה במאמר שכתב בשנת 1888. הוא הסתמך על המידע שאסף משבט האדיוואסי, אחד השבטים המקומיים באזור. הארכאולוג הראשון שביקר במערות באתר וגילה את החשיבות הפרהיסטורית שלהן היה ו.ס. וואקנקר, אשר ביקר באזור עם צוות ארכאולוגים ודיווח על כמה מערות סלעים פרהיסטוריות בשנת 1957.
רק בשנות ה-70 של המאה ה-20 התגלה הגודל האמיתי של המערות. מאז אותרו יותר מ-750 מערות סלעים באתר. על פי חפירות ארכאולוגיות שנעשו במקום עולה כי ההתיישבות האנושית במערות רצופה מתקופת האבן ועד המאה ה-2 לפנה"ס.
מערות בהימבטקה הוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 2003.
ציורי המערות
במערות יש מספר גדול של ציורים. הציורים העתיקים ביותר הם בני 10,000 שנה, ואילו הסרטוטים הגאומטריים שבמערות שורטטו רק בימי הביניים. הצבעים שבהם השתמשו ליצירת הציורים הוכנו מירקות. ניתן לסווג את הציורים לפי שבע תקופות זמן שונות, ובכל תקופה סוג שונה של ציורים.
תקופה I - (התקופה הפלאוליתית העליונה): ייצוגים ליניאריים בצבעי ירוק ואדום כהה של בעלי חיים כמו ביזונים, נמרים וקרנפים. תקופה II - (התקופה המזוליתית): ציורים קטנים יותר של בעלי חיים וכן דמויות אנושיות. הדמויות האנושיות ציורו גם בתור ציידים וסיפקו בכך מידע על כלי הנשק שבהם השתמשו באותה התקופה (חניתות, מקלות חדים וקשתות וחצים. ציורים מסוימים פורשו כמלחמות בין שבטים שחיו באזור.
תקופה III - (התקופה הכלקוליתית): מזכירים מאוד את הציורים שצוירו בתקופה המזוליתית. ניתן להבחין כי בתקופה זו היו יותר ציורים של בני אדם שעוסקים בחקלאות ופחות בציורי ציד.
תקופות IV ו-V - (היסטוריה מוקדמת): הציורים שורטטו בסגנון סכמטי וקישוטי, ונצבעו בעיקר באדום, לבן וצהוב. בתקופה זו צוירו גם סמלים דתיים וכן שמלות דמויות טוניקה. תקופה VI ו-VII - (ימי הביניים): בתקופה זו שורטטו בעיקר שרטוטים גאומטריים. לצורך שרטוט שרטוטים אלה השתמשו אנשי המערות בפחם.
רשויות אזוריות בניו זילנד
ניו זילנד מחלוקת לשש עשרה רשויות אזוריות (באנגלית: Territorial authorities) המהווים את החלוקה המנהלית השנייה של המדינה מבחינת שלטון מקומי ואזורי. הרשויות מרכיבות את שישה עשר החבלים של ניו זילנד. 67 הרשויות כוללות 53 מחוזות ו-13 ערים. המחוזות משתרעים על פני המרחבים שמחוץ לערים הגדולות, וכוללים את הכפרים הרבים הפזורים ברחבי המדינה, ואילו 13 הערים הגדולות בניו זילנד אינן משויכות למחוז זה או אחר אלא בעלות מעמד עצמאי מקביל לזה של מחוז. על אף שישנה חפיפה בדרך כלל בין הרשויות לחבלים, אין היא מלאה אלא מדובר שתי חלוקות מקבילות. חלק מהמחוזות משתרעים על פני כמה חבלים, לעיתים אף יותר משניים. בעוד החבלים מחולקים לפי מאפיינים גאוגרפיים כגון אגן ניקוז משותף, הרשויות האזוריות מחולקות לפי גורמים קהילתיים ומגבלות תחבורה כמו כבישים משותפים.
דייוויד ג'סטיס
קריירה מקצועית
החל לשחק בליגות הגבוהות של בייסבול בארצות הברית במאי 1989, בקבוצת אטלנטה ברייבס שהייתה באותה עת אחרונה בליגה. הוא זכה למקום בקבוצה בזכות עזיבתו של דייל מרפי לקבוצת פילדלפיה פיליז.
בעונה השנייה של 1990 שיחק בעמדה התקפית, והצליח לבצע הום ראן 28 פעמים - דבר שסייע לו לזכות בפרס רוקי השנה של הנשיונל ליג באותה שנה.
במאי 1996 נגרמה לג'סטיס פריקת כתף במהלך משחק נגד פיטסבורג פיירטס, וכתוצאה לא יכל להמשיך לשחק בעמדת החובט באותה עונה.
בסוף 1996 נמכר לקליבלנד אינדיאנס, שם שיחק בין השנים 1997 - 2000.
מרב סמן טוב
מרב סמן טוב שחק (נולדה ב-16 במרץ 1980) היא זמרת-יוצרת, שחקנית, מפיקה מוזיקלית, עורכת דין ושדרנית רדיו ישראלית.
דייוויד ג'סטיס
קריירה מקצועית
ב-28 ביוני 2000 ביצעה ניו יורק יאנקיז עסקת החלפה עם קליבלנד אינדיאנס, במסגרתה קיבלה ניו יורק יאנקיז את דייוויד ג'סטיס בתמורה לג'ייק ווסטברוק, זאק דיי וריקי לדי. ג'סטיס שיחק ביאנקיז עד דצמבר 2001.
מרב סמן טוב
נעוריה
סמן טוב נולדה בירושלים. בגיל 10 החלה להשתתף בתוכניות בערוץ הראשון. סמן טוב הופיעה בתוכנית "סמוך עלי" במשך כשנה וחצי, הופיעה ב"חיות וחיוכים" ובסדרה "המסעדה הגדולה".
ז'יל בארבייה
הלבריות שלו לאופרות שנשמרו עד היום (אלה שנכתבו בישתוף עם קארה מסומנות בכוכבית) הן:
מרב סמן טוב
קריירה
עם השחרור מצה"ל, שבמסגרתו שירתה בחיל המודיעין ומאוחר יותר בצוות הווי פיקוד מרכז, הצטרפה סמן טוב ללהקת "אנדר קאבר", שביצעה גרסאות כיסוי לשירי רוק משנות ה-80. בהמשך שונה שם הלהקה ל"אוגוסט" והיא החלה לבצע חומר מקורי. לאחר שהלהקה התפרקה, כעבור כשנה, החלה לעבוד עם מנהל מועדון "הצוללת הצהובה", אצ'ה בר על הפקת אלבום.
דייוויד ג'סטיס
קריירה מקצועית
ב-7 בדצמבר 2001 עבר לשחק בניו יורק מטס במסגרת החלפה בין שתי הקבוצות. הניו יורק יאנקיז קיבלה בתמורה את רובין ונטורה. כשבוע לאחר מכן הוחלף שוב תמורת מארק גותרי וטיילר ייטס, וכך הגיע לקבוצת אוקלנד אתלטיקס. הוא שיחק באוקלנד עונה אחת אחרונה בטרם פרש מעיסוקו כשחקן בייסבול.
ז'יל בארבייה
בארבייה כתב את העלילה לבלט סילביה של ליאו דליב. שארל גונו כתב מוזיקה נלווית למחזה של בארבייה "ז'אן ד'ארק", והלברית לאופרה של צ'ייקובסקי העלמה מאורליאן מבוססת בחלקה על המחזה הזה.
מרב סמן טוב
קריירה
במקביל לעבודה על האלבום, התקבלה סמן טוב ללימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והחלה ללמוד בשלהי 2001. בשנתה הראשונה באוניברסיטה פרסמה ספר שירה פרי עטה בשם "בכורה" בהוצאת "סער".
דייוויד ג'סטיס
חיים אישיים
דייוויד ג'סטיס נולד בסינסינטי לרוברט ונטי ג'סטיס. בגיל 16 סיים לימודים בקובינגטון לאטין סקול בקנטקי. לאחר מכן למד בתומאס מור קולג' תוך התמחות בצדק פלילי (Criminal Justice).
מרב סמן טוב
קריירה
ב-2003 יצא סינגל ראשון בשם "החורף הזה" מתוך האלבום שבדרך. שני הסינגלים הבאים, "אם תבוא" ו"איסתנא" (שבו שר גם סבה שמואל סמן טוב), הפכו ללהיטים. סמן טוב הופיעה ברחבי ישראל, הופיעה בתוכניות אירוח בטלוויזיה והוציאה את אלבום הבכורה שלה, "מאמינה במלאכים", דרך חברת "הצוללת הצהובה" ובהפצת חברת "NMC יונייטד".
דייוויד ג'סטיס
נישואים
ב-31 בדצמבר 1992 נישא לשחקנית האלי ברי. לאחר הנישואים הם גרו בעיר סנדי ספרינגס בג'ורג'יה. הם נפרדו ב-22 בפברואר 1996 והתגרשו ב-24 ביוני 1997. הגירושין לא היו חלקים, דבר שהתבטא בכך שהאלי ברי הגישה בקשה לצו הרחקה נגד ג'סטיס. דייוויד נישא בשנית לרבקה וילאלובוס ב-8 בפברואר 2001.
מרב סמן טוב
קריירה
לאחר לימודיה החלה להגיש תוכנית קיץ אישית ברשת ג' והגישה את התוכנית "רוק בישראל" בימי ראשון. ב-2005 השתתפה בקדם אירוויזיון עם השיר "המון" שכתבה והלחינה.
דייוויד ג'סטיס
ילדים
לג'סטיס בן שנולד ב-1999 מארוסתו לשעבר ניקול פוסטר. בנוסף יש לו שני ילדים מרבקה וילאלובוס - בן שנולד ב-2002, ובת שנולדה ב-2004.
מרב סמן טוב
קריירה
בהמשך אותה שנה עברה מרשת ג' לרדיו ירושלים, שם שידרה את התוכניות "אמבטיית קצב", "עיר הבירה", "סימן שטוב", "אמן אורח" ו"הבוקר השישי", ושימשה כשדרנית מחליפה בתוכניות האקטואליה היומית.
בקיץ 2008 חתמה סמן טוב על חוזה אמן ארוך טווח בחברת "NMC יונייטד". גדי גידור, מנהל הרפרטואר העברי של החברה, התמנה למנהלה האישי יחד עם נעמה קרן. באותה שנה עזבה סמן טוב את רדיו ירושלים והחלה לשדר ב"מהות החיים", רדיו אינטרנטי השייך לקבוצת אריסון. במהלך 2009 נערכו הקלטות האלבום תחת שרביטו של המנהל המוזיקלי עמוס בן-דוד ובמחצית השנייה של 2010 יצאו לאור הסינגלים "מה שחיכית בגללו", "גבר" ו"ככה אני".
באלבומה של מירי מסיקה "מלך", שיצא בשנת 2012, נכללו שלושה שירים שסמן טוב כתבה והלחינה. עליהם נמנה השיר "מלך", שיצא כסינגל וזכה להצלחה במצעדי הפזמונים. השיר "תנועה בזמן", שכתבה והלחינה, התקבל לפסטיבל הזמר והפזמון 2013 בביצוע של הזמרת קרן אור. סמן טוב כתבה והלחינה את השיר "איפה כתוב", שבוצע על ידי להקת "סטארט אפ", נבחרת העונה הראשונה של התוכנית "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים. שירה "תרצה אותי קצת" בוצע בסיום העונה השנייה של התוכנית על ידי להקת "לוליפופ". גם אלבומה הבא של מירי מסיקה, "סימנים על החול", שיצא לאור ב-2014, נקרא על שם שיר הנושא אותו כתבה והלחינה מרב סמן טוב.
ביולי 2011 החלה סמן טוב להופיע כזמרת במסגרת המופע של יהודה פוליקר, הפקה שיצאה לדרך לרגל 25 שנה ליציאת האלבום "עיניים שלי". במהלך 2016 כתבה עבור חדוה עמרני את הלהיט "פשוט להיות" וכן לקחה חלק בהפקה המוזיקלית של הפרויקט. במרץ 2017 הוציאה סמן טוב את השיר "זה יבוא לאט" בתור הסינגל הראשון מתוך האלבום שבדרך. באוגוסט אותה שנה פורסם הסינגל השני, "מהחלון". בינואר 2018 שחררה את הסינגל "תדברי עכשיו" וכעבור חמישה חודשים יצא לאור שירה "להתכוון". באוגוסט 2019 פרסמה את הסינגל "עוד" יחד עם גדי אלטמן, סולן להקת "בוטן מתוק בקרקס". באותה שנה אירחה את ריקי גל, שביצעה איתה יחד את השיר "היי שקטה" בהופעה ב"זאפה הרצליה". סמן טוב ואלטמן הציגו גרסת כיסוי לשירו של שלום חנוך "הדרכים הידועות" בהופעה ב"זאפה ירושלים". בפברואר 2020 אירחה את דניאל סולומון בהופעתה בקריית אונו. סמן טוב נמנית עם הצוות המופע המשותף של יהודה פוליקר וגידי גוב ואף מופיעה עם ג'קי לוי במופע בידור תחת השם "חובר'לה" העוסק בירושלים.
באפריל 2021 הוחתמה מרב סמן טוב על חוזה משולש ארוך טווח עם חברת "MUSIC 972" (עננה). במקביל להופעות המציגות חומר מקורי שלה, יצרה סמן טוב מופע המבוסס על שירי רחל המשוררת, המציג שירים מוכרים לצד טקסטים שהלחינה בעצמה.
חיים אישיים
סמן טוב נשואה לדניאל שחק, עיתונאי ספורט לשעבר, דובר ומנהל הדיגיטל של מועדון הכדורסל מכבי תל אביב ומבעלי אתר ספורטור.
צ'וטפוטי
צ'וטפוטי (בנגלי: চটপটি; באנגלית: Chotpoti) הוא תבשיל בנגלי חריף העשוי מתפוח אדמה ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
התבשיל מורכב בעיקר מתפוחי אדמה, חומוס, בצל, צ'ילי וביצים, אך קיימות גרסאות נוספות עם עלי כוסברה, כמון, צ'אטני, תמרהינדי ופורי פריך.
התבשיל נחשב למאכל רחוב נפוץ, טעמו חריף וחמצמץ ונהוג להגישו חם.
בית הדרקון
עם עלייתה לשידור, זכתה הסדרה לביקורות חיוביות, ובטקס פרסי גלובוס הזהב 2022, ניצחה הסדרה בקטגוריית סדרת הדרמה הטובה ביותר.
רקע
עלילת הסדרה מתרחשת 129 שנה לאחר כיבוש שבע הממלכות בווסטרוז על ידי אאיגון טארגאריין הראשון; ומגוללת את סיפור נפילתו של בית טארגאריין.
לאחר עלייתו של וייסריז הראשון על כס הברזל, וללא יורשים זכרים, מחליט המלך להכריז על בתו, רהאינירה, כמלכת וסטרוז העתידית; אולם לאחר נישואיו לליידי אליסנט הייטאוור, חברתה הטובה לשעבר של רהאינירה, שיולדת לו יורש זכר; מתחילה מלחמת אחים והמאבק האכזרי על כס הברזל בין רהאינירה לאליסנט ואחיה-למחצה, אאיגון השני – מאבק שכונה "מחול הדרקונים" – שהביא להכחדתם הכמעט-מוחלטת של הבית ושל הדרקונים.
עונה 1
לאחר מות שני בניו, המלך ג'איהאיריז טארגאריין הראשון מכנס את המועצה הגדולה על מנת לנקוב ביורשו. המועצה בוחרת בנכדו הבכור של ג'איהאיריז, הנסיך וייסריז, על פני נכדתו הבכורה, הנסיכה רייניס. תשע שנים לאחר תחילת שלטונו, המלך וייסריז מארגן טורניר על מנת לחגוג את היריונה של המלכה אמה ארין, בתקווה כי מדובר בבן זכר. במקביל, מתעלמת המועצה הקטנה מאזהרתו של לורד קורליס ולריון כי הטריארכיה של הערים החופשיות באֵסוֹס מאיימת לשתק את נתיבי השיט של וסטרוז, ומנגד, מבקר ימין המלך, סר אוטו הייטאוור, את אחיו ויורשו של וייסריז, הנסיך דיימון, על האכזריות אותה הוא מפגין כמפקד משמר העיר. בעוד אמה מתה בלידה, בנה שזה עתה נולד, ביילון, מת זמן קצר לאחר מכן. וייסריז מסרב להפצרות המועצה למנות יורש חדש עד שמגלה מפי אוטו כי דיימון כינה בלעג את ביילון "היורש ליום אחד". בזעם, וייסריז מגרש את דימון ממעלה המלך ונוקב בשם בתו החיה היחידה, הנסיכה רהאינירה, כיורשת כס הברזל. שישה חודשים לאחר מכן, דיימון כובש את דרגונסטון באופן לא חוקי, בתמיכת חיילים נאמנים ממשמר העיר. כאשר הנסיך-אדמירל קראגהס דרהאר, הידוע כ"מאכיל הסרטנים", מאיים על ספטסטונס בהוראת טריארכיית אסוס, רהאינירה מציעה להפגין את כוחם. המועצה הקטנה פוסלת זאת ובמקום זאת מדיחה אותה למינוי אביר חדש עבור משמר המלך. תוך התעלמות מעצותיהם של אחרים, היא בוחרת בסר קריסטון, האביר היחיד בעל ניסיון קרב אמיתי. במקביל, שולח אוטו את בתו המתבגרת וחברתה הטובה של רהאינירה, ליידי אליסנט, לנחם באופן פרטי את המלך האבל. לורד קורליס ואשתו, הנסיכה רייניס, מציעים לווייסריז לאחד את בתיהם הוואליריוניים על ידי נישואיו לבתם, ליינה. מנגד, מחליט וייסריז לשאת לאישה את אליסנט, למורת רוחם של הנסיכה ולורד קורליס, שמחליט לכרות ברית עם דיימון.
לאחר שלוש שנים, מתגלה כי הסכסוך עם הסטפסטונס הסלים; במהלכן לחמו לורד קורליס ודיימון בקרגאס דרהאר וחייליו ללא תמיכת כס הברזל. בינתיים, המלך וייסריז מתכנן מצוד גדול לרגל חגיגות יום הולדתו השני של בנה של המלכה אליסנט ההריונית, אאיגון השני. בנוסף, המלך החולה מתעקש שעל רהאינירה, כיום בת שבע עשרה, להינשא כדי לכרות ברית חזקה ולהגן על השושלת שלהם. בין המחזרים נמצא לורד ג'ייסון לאניסטר מצוק קאסטרלי, שידוך לו רהאינירה מתנגדת. במטרה לאחות את הקרע עם בית ואלריון, לורד ליונל סטרונג ממליץ לשדך אותה לליינור, בנו של לורד קורליס. וייסריז מבטיח שנית לרהאינירה שהיא תישאר יורשתו ותוכל לבחור את בן-זוגה. בינתיים, האחים הוברט ואוטו הייטאואר מתכננים בחשאי להפוך את הנסיך אאיגון ליורש הכס, תוך קידום הכוח והיוקרה של משפחתם. לאחר שסר ויימונד ואלריון מתחנן לעזרתו של המלך, וייסריז מסכים לשלוח סיוע לשדה הקרב. כשהוא רואה את תמיכת אחיו כניסיון לסיים את הזדמנותו להוכיח את עצמו, דיימון פועל כפיתיון ללוחמי הטריארכיה והורג את מאכיל הסרטנים. לאחר שרהאינירה חוזרת בטרם עת למעלה המלך לאחר סיור לא מוצלח לבחירת בן-זוג, חוזר גם דיימון לאחר שכבש את רוב הסטפסטונס וזכה לשם "מלך הים הצר", ונשבע אמונים לווייסריז. לאחר רדת החשכה, דיימון ורהאינירה מתגנבים החוצה אל רחובות מעלה המלך, שם דיימון מפתה אותה אך לאחר מכן נוטש אותה. בשובה למבצר האדום, רהאינירה מפתה את סר קריסטון ושוכבת עמו. באמצעות מרגליו, מודיע אוטו לווייסריז על מעלליהם של דיימון ורהאינירה. אליסנט מצותתת לשניים וחוקרת באופן פרטי את רהאינירה, שמכחישה ששכבה עם דיימון. בעקבות האשמות אלו, וייסריז מגלה את דיימון לעמק ומצווה על רהאינירה להינשא לליינור על מנת להימנע משערורייה ולחזק את כס הברזל; רהאינירה מתנה את נישואיה לליינור בפיטוריו של אוטו מתפקיד ימין המלך, בטענה על ניצול התפקיד לרווחתו האישית. במטרה להחזיר את כבודו, סר קריסטון מציע לרהאינירה לברוח ולהתחתן בסתר, אך זו דוחה את הצעתו. לפני עזיבתו את מעלה המלך, אוטו מזהיר את אליסנט שהפיכתה של רהאינירה למלכה הופכת את ילדיה לאיום על הכתר. אליסנט מתחקרת את קריסטון על רהאינירה ודיימון, שמתוודה על היותו מאהבה של רהאינירה. במהלך חגיגות אירוסיהם של רהאינירה וליינור, אליסנט מגיעה באיחור כשהיא לבושה בשמלה ירוקה, צבע הקריאה למלחמה של בית הייטאוור. מאהבו של ליינור, סר ג'ופרי לונמות', משער שקריסטון הוא מאהבה של רהאינירה, וכשהוא מציע לו לשמור על סודותיהם של הזוג הטרי, קריסטון תופס זאת כסחיטה והורג אותו באכזריות. רהאינירה וליינור נישאים בטקס פרטי בשעת לילה מאוחרת, שבתומו וייסריז מתמוטט; ובמקביל, אליסנט מונעת מקריסטון ההרוס והנואש להתאבד.
עשור לאחר מכן, רהאינירה ילדה שלושה בנים - ג'ייסריז, לוסריז וג'ופרי שזה עתה נולד – שלושתם ללא השיער הכסוף המסמל את הבתים הוולאריונים, אך מנגד, וייסריז דוחה את טענותיה של אליסנט כי הילדים ממזרים. סר קריסטון, הנאמן כעת לאליסנט, מעודד את סר הארווין סטרונג לתקוף אותו באמצעות רמיזות על זכות אבהותו על ילדיה של רהאינירה, מה שמאשש את השמועות על בגידתה של רהאינירה עם הארווין. על מנת להרגיע את המתח המשפחתי, רהאינירה מציעה להשיא את ג'ייסריז עם הלנה, בתה של אליסנט, הצעה אותה אליסנט דוחה. עקב השמועות, סר ליונל סטרונג מציע את התפטרותו כימין המלך, לה וייסריז מסרב, אך מאפשר לו ללוות את הארווין המושפל לביתם שבהרנהל. במקביל, מחליטה רהאינירה להעביר את משק ביתה לדרגונסטון, כולל אהובו של ליינור, סר קארל קורי. לאחר שאליסנט מביעה בפני לאריס סטרונג, בנו של ליונל ואחיו הצעיר של הארווין, את רצונה לשובו של אביה לשמש כימין המלך, מגייס לאריס שלושה פושעים שנידונו לגרדום על מנת להצית שרפה בהרנהל ולהביא למותם של אביו ואחיו. דיימון ואשתו, ליינה ואלריון, מבקרים בפנטוס עם בנותיהם, ביילה וריינה. שליט פנטוס מציע להם הגנה בתמורה לברית נגד הטריארכיה המתחדשת. לאחר שהיא לא מצליחה ללדת חרף צירי לידה מייסרים, מצווה ליינה על דרקוניתה, וייאגר, לשרוף אותה. בהלווייתה של ליינה בדריפטמרק, דיימון ורנאינירה מתאחדים מחדש ושוכבים. הנסיך אאימונד טוען כי וייאגר תהיה דרקוניתו מעתה, מה שמוביל למריבה עם בני דודיו ואחייניו, בה לוסריז עוקר את עינו של אאימונד בסכין. כאשר וייסריז מסרב לדרישתה של אליסנט לעקור את עינו של לוסירס כגמול, אליסנט מנסה לתקוף אותו, אך נהדפת על ידי רהאינירה. לאחר שמועלות שוב הטענות כי ילדיה של רהאינירה הם ממזרים, גוזר וייסריז שתיכרת לשונו של כל מי שיפקפק באבהותו של ליינור על הילדים. לאחר שהוחזר לתפקיד ימין המלך, מעודד אוטו את אליסנט כי ניצחונם קרב. מנגד, מחליטים רהאינירה ודיימון להתאחד נגד אליסנט ותומכיה, ורוקמים תוכנית במסגרתה ליינור יימלט מדריפטמארק יחד עם מאהבו לאחר מותו לכאורה, ובמקביל, נישאים בטקס פרטי על מנת לחזק את טוהר הדם הוואליריוני ואת תביעתם לכס הברזל. מנישואים אלו רהאינירה הרה ויולדת את אאיגון ואת וייסריז.
לאחר שש שנים נוספות, עומד בית ואלריון בפני משבר ירושה כאשר קורליס נפצע אנושות. חרף רצונו של קורליס שאת מקומו יירש לוסריז; אחיו של קורליס, ויימונד, מתנגד נוכח השמועות כי הוא ממזר, ויוצא לקרוא תיגר על ירושתו במעלה המלך, ולשם רהאינירה ודיימון יוצאים אף הם על מנת להבטיח את ירושתו של לוסריז. עם הגעתם למעלה המלך, השניים מגלים כי וייסיריז נמצא על ערש דווי, ושאת מקומו תפסו אלינסט ואוטו, ששולטים ביד רמה בממלכה ומסממים את המלך על מנת שלא יהיה צלול בעת מותו, מתוך מטרה למנות את אאיגון ליורש במקום רהאינירה. אאיגון השני, שבחלוף הזמן נאלץ לשאת לאישה את הלנה בעל כורחו; הפך לגבר אלים ומתעלל הנוהג לאנוס ולהתעמר במשרתותיו. במהלך העתירה על הירושה, עומד אוטו לפסוק את הדין, אך אל האולם מתפרץ במפתיע וייסריז, שנעתר לבקשת בתו ומכריז על לוסריז כיורש דריפטמארק. בזעמו, מטיח שוב ויימונד כי ילדיה של רהאינירה ממזרים, מה שמוביל לעריפת ראשו על ידי דיימון. וייסריז מצווה לערוך סעודה, בה הוא מפציר בשני הפלגים של המשפחה להשלים. וייסריז חש ברע ומפונה, ולאחר מכן הנסיך אאימונד מתגרה פעם נוספת בבניה של רהאינירה ומכנה אותם "בני סטרונג". בעקבות כך הסעודה מופסקת, ורהאינירה מחליטה לחזור עם ילדיה לדרגונסטון. טרם פטירתו באותו הלילה, וייסריז, שטועה לחשוב כי רהאינירה נמצאת לצדו, ממלמל חלקים מחלומו של אאיגון הכובש בפני אליסנט, שמסיקה כי היורש האמיתי הוא בנה. לאחר מותו של המלך וייסריז, המועצה הקטנה זוממת להכתיר את הנסיך אאיגון. על מנת לחזק את עמדתם ולדרוש מהאצילים להישבע אמונים, אוטו מחליט לעכב את ההכרזה על מותו של המלך. אאיגון, שחושש מאי-כשירותו למלוך על שבע הממלכות, נמלט ומתחבא בספט, שם הוא נתפס ומוחזר למבצר על ידי קריסטון ואאימונד; ולאחר מכן, מוכתר למלך לעיני פשוטי העם בבור הדרקונים. המומה מדבר מותו של המלך וייסריז והכתרתו של אאיגון השני, רהאינירה מקבלת צירים מוקדמים ותינוקהּ מת. בלווייתו של התינוק המת, מוכתרת רהאינירה למלכה. אוטו מגיע לדרגונסטון כשבפיו תנאי שלום מאליסנט עבור כניעתה ונאמנותה של רהאינירה לאאיגון. עם זאת, רהאינירה מחליטה לעכב את תשובתה. רייניס משכנעת את לורד קורליס להישבע אמונים לרהאינירה ולתומכיה, ה"שחורים"; והוא מציע להטיל מצור ימי על מעלה המלך. במטרה להשיג בעלי ברית, רהאינירה שולחת את בניה, ג'ייסריז, לעמק ולצפון, ואת לוסריז לקצה סופה, שם הוא נתקל באאימונד, והלורד בורוס באראתיאון מסרב לתמוך ברהאינירה, בשל הגעתו של לוסריז בידיים ריקות ובשל אי-יכולתו להינשא לאחת מבנותיו, בניגוד לאאימונד. אאימונד, שמעוניין לנקום בלוסריז, רודף אחריו ואחרי דרקונו, אראקס, בסערה המשתוללת; אך בניגוד לרצונות השני הרוכבים, אראקס יורק אש על וייגאר, שבתגובה משסעת אותו ואת לוסריז לגזרים, לאימתו של אאימונד. בדרגונסטון, מודיע דיימון לרהאינירה ההרוסה על מותו של לוסריז.
פיתוח
בנובמבר 2018, הצהיר ג'ורג' ר.ר. מרטין, יוצר סדרת "שיר של אש ושל קרח", כי סדרת הספין אוף הפוטנציאלית לסדרת הטלוויזיה הפופולרית "משחקי הכס", שעל פיתוחה שוקדים ברשת "HBO", תתבסס על חלקים גדולים מהרומן "אש ודם". בספטמבר 2019, נמסר רשמית על פיתוחה של סדרת פריקוול מאת מרטין וראיין קונדל, שעלילתה תפרוש את סיפור תחילת נפילתו של בית טארגאריין. באוקטובר 2019, נמסר כי לסדרת הפריקוול, שזכתה לשם "בית הדרקון" והתעתדה להתבסס על הרומן "אש ודם", הוזמנה עונה ראשונה בת 10 פרקים וכי על הפקתה בפועל יופקדו קונדל והבמאי מיגל ספוצ'ניק, שזכה על עבודתו בבימוי הפרק "קרב הממזרים" בפרס אמי. עוד נמסר כי ספוצ'ניק יופקד על בימוי פרק הבכורה של הסדרה ועל בימוי פרקים נוספים בעונתה הראשונה. בהודעה שנמסרה לעיתונות, נכתב כי עלילת הסדרה תתרחש כ-200 שנה לפני אירועי "משחקי הכס", בתקופת שלטונו של המלך וייסריז טארגאריין הראשון, ותגולל את האירועים שהובילו בסופו של דבר למלחמת האחים הידועה בשם "מחול הדרקונים". סדרת הפריקוול היא עיבוד מחודש של קונספט שאותו הגיש במקור אחד מתסריטאי "משחקי הכס", בריאן קוגמן.
כתיבה
בינואר 2020, הצהיר נשיא התוכן של HBO, קייסי בלויס, כי תהליך כתיבתה של העונה הראשונה החלה.
ליהוק
תהליך הליהוק החל ביולי 2020. באוקטובר 2020, נמסר על ליהוקו של פאדי קונסידיין לדמותו של המלך וייסריז טארגאריין הראשון. בדצמבר 2020, נמסר על ליהוקם של אוליביה קוק, מאט סמית' ואמה ד'ארסי לוהקו לצוות השחקנים הראשי, בעוד שנמסר על ניהול משא ומתן מצד דני ספאני על תפקיד שטרם פורסם. בפברואר 2021 נמסר על ליהוקם של ריס איוואנס, סטיב טוסיינט, איב בסט וסונויה מיזונו לצוות השחקנים הראשי. באפריל 2021, נמסר על ליהוקו של פביאן פרנקל לצוות השחקנים הראשי; ובמאי 2021, נחשף דבר ליהוקו של גרהם מקטביש. ביולי 2021, נמסר כי את דמויותיהן של אליסנט הייטאוור וראיניה טארגאריין בצעירותן יגלמו השחקניות אמילי קארי ומילי אלקוק, בהתאמה.
צילומים
צילומי העונה הראשונה החלו באפריל 2021, והתקיימו בעיקר בבריטניה. במהלך השבוע האחרון של אפריל 2021, הצילומים התקיימו בקורנוול. בנוסף, על פי "Production List", חלקים מהעונה הראשונה צולמו גם בספרד ובקליפורניה. הסדרה הייתה גם סדרת המקור הראשונה שצולמה בבמת ההפקה הווירטואלית החדשה של אולפני האחים וורנר. ב-18 ביולי 2021, נמסר על הפסקת הצילומים למשך יומיים לאחר שאחד מחבר צוות ההפקה נמצא חיובי לנגיף הקורונה.
מהאתר הספרדי "Hoy" נמסר על צילומי העונה הראשונה במחוז קאסרס שבמערב ספרד בין ה-11 ל-21 באוקטובר 2021. בין ה-26 ל-31 באוקטובר, נמסר על צילומי הסדרה צולמה בטירת מונסנטו שבפורטוגל. בפברואר 2022, נמסר מטעם "HBO" על סיום צילומי העונה הראשונה.
שפות
במרץ 2022, הודיע הבלשן הרשמי של "משחקי הכס", דייוויד ג'יי פיטרסון, על שובו לפיתוח והרחבת השפה ואליריאנית גבוהה עבור הפקת הסדרה.
תקציב
על פי "וראייטי", כל פרק בעונתה הראשונה של הסדרה עלה כ-20 מיליון דולר עבור הפקתו, זאת בעוד שסדרת האם שלה, "משחקי הכס", עלתה בסביבות 100 מיליון דולר לעונה, החל בכ-6 מיליון דולר לפרק בעונתה הראשונה וכלה ב-15 מיליון דולר לפרק בעונתה השמינית והאחרונה, מול רווח של 285 מיליון דולר לפרק לאורך שמונת עונותיה.
אמבר דון
אמבר דון (באנגלית: Amber Dawn) היא סופרת משוררת, אמנית מיצג ויוצרת סרטים קנדית ועובדת מין לשעבר המגדירה את עצמה כפמיניסטית קווירית ופעילה למען עובדות מין.
ביוגרפיה
אמבר דון (זהו שמה הפרטי, היא אינה משתמשת בשם משפחה) נולדה להורים אמריקאים שעזבו את באפלו, ניו יורק כדי להתחמק מצו הגיוס שקיבל אביה ב-1969. הם עברו לקנדה וגידלו את בתם בקומונה הקטנה קריסטל ביץ' באונטריו. זוהי קומונה שמונה כ-8000 תושבים אשר שימשה השראה לדון בכתיבת ספרה האחרון "יציאת כביש סדום" (באנגלית: Sodom Road Exit) על שם הכביש המקומי.
ב-1992, בגיל 17, עזבה את הקומונה ועברה לוונקובר ופרנסה את עצמה כעובדת מין בדאונטאון איסטסייד. עבודתה כללה זנות ברחוב, אירוח בדירתה הפרטית וצילומי פורנוגרפיה. היא כתבה על התקופה הזו בספרה השני, "איך שירה הצילה את חיי: זיכרונותיה של עובדת מין" שהוא ספר זכרונות ושירה. בסוף שנות ה-90 נרשמה לסדנת שירה באוניברסיטת קולומביה הבריטית ולאחר מכן לתוכנית לתואר ראשון ותואר שני בכתיבה יוצרת של האוניברסיטה, שם היא גם מרצה בעצמה.
כתיבה
רומן ביכוריה Sub Rosa, שיצא לאור ב-2010, זכה באותה שנה בפרס למדא לספרות בקטגוריה ספרות ביכורים, ב-2012 בפרס דיין אוגילבי של קרן הסופרים של קנדה  לסופרים להט"בים חדשים. הרומן מספר על קבוצה של עובדות מין קטינות אשר יש להן כוחות קסומים שמעניקים להן ביטחון וחופש מסטיגמה.
הרומן השני שלה, "יציאת כביש סדום (באנגלית: Sodom Road Exit) שיצא לאור בשנת 2018. היה מועמד ב-2019 לפרס למדא ה-31 עבור פרוזה לסבית. הרומן הוא מסוג ריאליזם קסום ועוסק ביחסי אם ובת, רומנטיקה לסבית, סיפור התבגרות, התגברות על טראומה ומסע על-טבעי.
היא מלמדת כתיבה יצירתית באוניברסיטת קולומביה הבריטית, וכמו כן מדריכה אורחת בפעילויות קהילתיות שונות בשכונת דאונטאון איסטסייד, אזור המושפע מבעיות הקשורות בעוני. פרוזה, שירה ומאמרים פרי עטה מופיעים בכתבי עת ספרותיים ואנתולוגיות שונות, למשל רום.
סרטים
ב-2004 יצא סרטה התיעודי Girl on Girl בבכורה בפסטיבל הסרטים הקווירי של ונקובר בו זכה בפרס בחירת הקהל לסרט קצר, ולאחר מכן הוקרן בפסטיבלים בינלאומיים ושולב בתוכנית הלימודים המגדרית באוניברסיטת קונקורדיה.
אמנות מיצג
דון יצאה עם המופע “I Fell in Love with Black” ב-2013 בפסטיבל אומנות וספרות בוונקובר' שהוא עיבוד לסיפור קצר המספר את סיפור המשיכה הרומנטית בין ביילי, ילדה מתבודדת בת 7 לפסל שנקרא "קתדרלת השמים" המוצג בגלריית אולברייט-נוקס בבאפלו, ניו יורק. המופע מכיל הקראה והצגת שקופיות.
פעילויות אחרות
דון ניהלה את התוכניה של פסטיבל הסרטים הקווירי של ונקובר במשך ארבע שנים, עד 2012. בשנת 2017, היא הצטרפה בשנית לפסטיבל הסרטים הקווירי של וונקובר כמנהלת אומנותית.
היא שירתה לצד ויוק שרעיה ואן פלמינג  כשופטות בפרס דיין אוגילבי בשנת 2013, והן בחרו במחזאי כריס גטצ'ליאן  כזוכה של השנה.
גיא שרעבי
גיא שרעבי (נולד ב-20 במרץ 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה
שרעבי גדל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב ובשנת 1986 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, עמה זכה באליפות הראשונה בתולדותיה בשנת 1990, ובגביע הטוטו בשנת 1992. בסך הכל רשם 202 הופעות בכל המסגרות במדי בני יהודה, בהן כבש שמונה שערים.
בשנת 1994 הוחתם שרעבי בקבוצת הפועל תל אביב, ולאחר שנה מונה לקפטן הקבוצה. שרעבי שיחק שלוש שנים בהפועל תל אביב, בהם שותף ב-76 משחקי ליגה. בשנת 1997 עבר למכבי עירוני אשדוד, ולאחר עונה אחת עבר למכבי נתניה מליגת המשנה, עמה עלה בחזרה לליגת העל, ובסך הכל שיחק שנתיים במדיה. עונתו האחרונה של שרעבי כשחקן הייתה בקבוצת הפועל ירושלים, ובשנת 2001 פרש ממשחק פעיל.
בשנת 1992 רשם שרעבי שתי הופעות במדי נבחרת ישראל, הראשונה במשחק ידידות מול נבחרת קפריסין, והשנייה במשחק ידידות מול נבחרת איסלנד.
שתיקת הארכיון
שתיקת הארכיון הוא סרט תיעודי של הבמאית יעל חרסונסקי משנת 2010, שבוחן מחדש את יצירתו של סרט תעמולה נאצי לא מוגמר, שצולם בגטו ורשה כחודשיים לפני חיסול הגטו. הסרט מביא ראיונות עם ניצולי הגטו וכן קטעי עדויות של וילי ויסט, אחד מצלמי הסרט Das Ghetto.
הסרט יצא בארצות הברית ב-18 באוגוסט 2010, ושודר בערוץ יס דוקו בינואר 2011. הסרט הופק בתמיכת יס דוקו, SWR, Arte, MDR, ובסיוע הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה ופרויקט קולנוע יד ושם.
הסרט
"שתיקת הארכיון" עוסק בסרט תעמולה נאצי שצולם בגטו ורשה, במאי 1942, זמן קצר לפני שליחת רוב תושבי הגטו להשמדה בטרבלינקה. סרטים דוקומנטריים רבים השתמשו בקטעים קצרים מהסרט (לרוב באותם קטעים) ובעקבות השימוש בקטעים אלה, דימויים רבים הפכו בתודעה הציבורית למייצגים את החיים בגטו, וזאת מבלי להבין שמדובר בסרט תעמולה.
זהותם של יוצרי הסרט לא נודעה, כמו גם הסיבה להפסקת הפקתו בטרם הושלמה עבודת עריכתו.
הסרט התיעודי מתאר את הפקת הסרט, ומעמת את המציאות המתוארת בו עם עדויותיהם של ניצולים שהיו עדים לצילומים ברחובות הגטו, עם קטעי יומני תושבי הגטו היהודים, וכן עם עדות של אחד מהצלמים הנאצים.
פסקול הסרט הולחן על ידי ישי אדר.
הסרט היה מועמד לפרס אמי.
פרסים
הסרט זכה בפרסים רבים, בהם:
ליהודים הייתה אורה ושמחה וששון ויקר
ליהודים הייתה אורה ושמחה וששון ויקר הוא פסוק במגילת אסתר. הפסוק הולחן בלחנים רבים, ועל שלל לחניו הוא אחד משירי פורים המוכרים. הפסוק נאמר גם בסדר הבדלה למוצאי שבת, כפסוק ברכה.
הפסוק מספר, שלאחר ביטול גזירת המן ושילוח האגרות השניות, יצא מרדכי מבית אחשוורוש בלבוש מלכות, וליהודים היו אורה, שמחה, ששון ויקר.
חז"ל מבארים את הפסוק בדרך מדרש: על פי פרשנותו של רש"י, גזירות המן היו גם על המצוות המנויות בחז"ל - לימוד תורה, ברית מילה, חגי ישראל ותפילין.
לחנים בולטים
לפסוק לחנים רבים, להלן הבולטים שבהם:
פיודור אלכסייב
פיודור אלכסייב (ברוסית:Фёдор Алексеев; 23 בנובמבר 1753–1824) היה צייר רוסי.
ביוגרפיה
הוא היה בנו של עובד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות, שם התקבל בשנת 1764 בעקבות בקשה של אביו. בשנת 1767, הוא למד פיסול ולאחר מכן ציור נופי אצל אנטוניו פרסינוטי. מ-1773 עד 1777, הוא חי בוונציה במלגה, שם למד אמנות תיאטרון. עם זאת, הנושא לא משך אותו, והוא בילה רוב זמנו בציור נופים והעתקת המאסטרים הישנים.
לאחר שננזף על ידי רשויות האקדמיה האימפריאלית, כשחזר לרוסיה הוצב בעבודה כתפאורן בתיאטרונים הקיסריים עד 1786 ולא הורשה להמשיך בלימודיו האקדמיים. למרות זאת הוא המשיך לצייר את מה שמצא חן בעיניו ולאט לאט זכה להכרה. בשנת 1794, הציור "נוף סוללת הארמון מהמבצר" זיכה אותו בתואר אקדמאי.
בשנת 1800, הצאר פאבל הראשון הטיל עליו ליצור ציור של רחובות והארכיטקטורה של מוסקבה. משנת 1803, הוא לימד באקדמיה, אך גם נסע רבות, וביקר בחרסון, מיקולאיב, ובמקומות אחרים בדרום שבהם ביקרה יקתרינה הגדולה, שם הפיק סקיצות נופיות בצבעי מים של אזורים מסביב. בשנת 1810, הוא הפיק סדרה של יצירות המתארות את סנקט פטרסבורג.
בשנותיו המאוחרות, תהילתו ירדה בהתמדה והוא מת בעוני, והותיר מאחוריו משפחה גדולה. האקדמיה שילמה את הוצאות הלוויה שלו.
ראש ממשלת תאילנד
ראש ממשלת תאילנד (בתאילנדית: นายกรัฐมนตรี9) הוא ראש הממשלה של תאילנד. ראש הממשלה הוא גם יושב ראש הקבינט של תאילנד. התפקיד קיים מאז המהפכה הסיאמית של 1932, אז הפכה המדינה למונרכיה חוקתית.
לפני ההפיכה, ראש הממשלה מונה בהצבעה בבית הנבחרים התאילנדי ברוב רגיל, ולאחר מכן מונה והושבע על ידי מלך תאילנד. בחירת הבית מתבססת לרוב על כך שראש הממשלה הוא מנהיג המפלגה הפוליטית הגדולה בבית התחתון או מנהיג קואליציית המפלגה הגדולה ביותר. בהתאם לחוקה, ניתן למנות את ראש הממשלה רק פעמיים ולכן מוגבל לשתי כהונות רצופות לכל היותר. את תפקיד ראש הממשלה ממלא כיום הגנרל בדימוס פריות צ'אן-אוצ'ה, מאז ההפיכה במדינה ב-22 במאי 2014.
היסטוריה
לפני 1932 תאילנד נשלטה על ידי המלכים, שכיהן הן כראש המדינה והן כראש הממשלה. עם זאת, במהלך השלטון האמצעי והאחרון של שושלת צ'אקרי, מספר אנשים נתפסו כבעלי תפקיד שווה ערך לראש ממשלה. בתקופת שלטונו של ראמה החמישי, מלך תאילנד, הנסיך דמרונג ראג'אנובהאב לקח על עצמו את התפקיד הזה.
ראש הממשלה הראשון של סיאם היה פאראיה מאנופרקון ניטיטדה. תואר המשרד שונה מ"ראש ממשלת סיאם" ל"ראש ממשלת תאילנד" ב-1945 ולאחר מכן לצמיתות עם שינוי שמה של סיאם לתאילנד ב-1949. במשך רוב שנות קיומו המשרד נשלט על ידי מנהיגי הצבא. שישה עשר מתוך עשרים ותשעה ראשי ממשלה, כולל הגנרל המכהן פריות צ'אן-אוצ'ה. הדומיננטיות הצבאית במשרה החלה עם ראש הממשלה השני של המדינה, Phot Phahonyothin, שהדיח את קודמו האזרחי בהפיכה ב-1933. ראש הממשלה שכיהן הכי הרבה זמן היה פלק פיבונסונגרם, כ-14 שנים ב-2 קדנציות. הכהונה הקצרה ביותר הייתה של טוואי בוניקאט, שכיהן 18 ימים בלבד. תשעה ראשי ממשלה הודחו בהפיכות, שלושה בצו בית משפט, ואחד עשר התפטרו מתפקידם. הצעיר ביותר שהיה בתפקיד היה סני פראמוג', בגיל 40.