cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אדוארדו אלשטיין
בישראל
בשנת 2013, לאחר מאבק משפטי עם נוחי דנקנר (שתחילה היה שותפו), הצליחו אלשטיין ושותפו מוטי בן משה לרכוש את קונצרן אי די בי חברה לפיתוח שנקלע לקשיים. התאגיד מחזיק בפירמידת שליטה הכוללת מספר חברות מרכזיות במשק הישראלי, כגון סלקום, כלל ביטוח, השקעות דיסקונט (דסק"ש), נכסים ובניין, מהדרין, אלרון תעשייה אלקטרונית.
פרד המפטון
חקירת ה-FBI
ב-1969, סוכן FBI בסן פרנסיקו אשר היה מופקד על הפנתרים השחורים באזורו, כתב מזכר לג׳יי אדגר הובר, לפיו עיקר פעילותם של הפנתרים השחורים היא האכלת ילדים ארוחת בוקר. הובר השיב למכתב, ורמז שהתקדמותו של הסוכן בתוך הארגון, תלויה בכך שיספק ראיות אשר תומכות בתזה של הובר, לפיה הפנתרים השחורים הם ארגון אלים ומסוכן, אשר זומם להפיל את הממשלה בכל האמצעים. ה-FBI שלח מכתבים אנונימיים אשר זרעו חוסר אמון ואף בסופו של דבר הביאו לפיצול בין ארגון הפנתרים השחורים לבין ארגון ה-BPSN (ר״ת של Almighty Black P. Stone Nation, אנ׳). אונ׳יל אישית יזם קטטה בין הקבוצות באפריל 1969. לאחר מכן, הפנתרים הפכו למנותקים ממוקד הכוח שלהם בשכונות הפשע בשיקגו, וה-FBI המשיך לפעול לניתוק הפנתרים השחורים מארגון נוספים. אוני׳ל הונחה ליצור קרע בין הפנתרים לבין ארגון סטודנטים למען חברה דמוקרטית. ה-FBI אף הפיץ קריקטורות גזעניות בשם הפנתרים השחורים, אשר נועדו לייצר ניכור בין הפנתרים לבין פעילים לבנים. ג׳יי אדגר הובר דרש כי COINTELPRO יחקרו אישית את קואליציית הקשת, ״יהרסו את מה שהפנתרים השחורים מייצגים״, ו״יפסיקו את התוכניות שלהם למען הציבור״.
אדוארדו אלשטיין
בישראל
בשנת 2014 לאחר חוסר הסכמה על דרך ניהול החברה, רכש אלשטיין את חלקו של מוטי בן משה בחברה, מאז, הפך אלשטיין לבעל השליטה היחיד בחברה. סך הזרמת ההון הכוללת של אלשטיין לחברה הגיע בסופו של דבר לכמעט שלושה מיליארד שקלים. מיד לאחר רכישת חלקו של בן משה, נערכו שינויים רבים בחברה על מנת להבריאה מבחינה פיננסית, מאמצים שהחלו לשאת פרי בשנים 2015 ו-2016, בין היתר הדבר בא לידי ביטוי בהעלאות דירוגי האשראי לחברת איי די בי כמו גם לחברת השקעות דיסקונט על ידי חברות דירוג האשראי השונות.
פרד המפטון
מותו של המפטון
המפטון המשיך לעלות לגדולה בתוך הפנתרים השחורים: המפטון מונה להיות חבר בוועדה העליונה של הפנתרים, ועמד להתמנות לדובר הארגון ולראש מטה הארגון. ב-1968, המפטון היה על הסף של מיזוג בין הפנתרים השחורים, לבין כנופיה גדולה עם אלפי חברים, מה שהיה מכפיל את גודלם של הפנתרים השחורים. בזמן שהמפטון היה בקליפורניה ונפגש עם ראשי הפנתרים השחורים שם, שני שוטרים נורו ונפגעו קשות בעימות עם הפנתרים השחורים, אחד מהם מת כתוצאה מכך. תשעה שוטרים נפגעו בסה״כ. חבר הפנתרים, צעיר בן 19 נהרג על ידי המשטרה, וחבר נוסף בשם לורנס בל הואשם ברצח. לאחר מכן, במאמר ללא חתימת שם שפורסם בעיתון השיקגו טריביון, אשר כותרו No Quarter for Wild Beasts, נטען כי יש לנהוג ביד קשה עם הפנתרים, ועל ״המשטרה להיות מוכנה לירות״.
אדוארדו אלשטיין
בישראל
אלשטיין חבר בפורום הכלכלי העולמי. משמש כסגן נשיא הקונגרס היהודי העולמי. אלשטיין כיהן כנשיא מוסדות חב"ד בארגנטינה, ונחשב לאחד מחסידי התנועה הבולטים בדרום אמריקה. איש העסקים מייקל שטיינהרדט, אחד מעשירי יהודי אמריקה, השקיע ביחד עם אלשטיין באמריקה הלטינית. לשניים יש מערכת יחסים הדוקה רבת שנים בהן שתפו פעולה גם במאמצים פילנתרופיים כמו הלל ופרויקט תגלית.
פרד המפטון
מותו של המפטון
ה-FBI, שהיה נחוש למנוע מהמשך התעצמותו של פרד המפטון בפנתרים השחורים, החליט לבצע פלישה חמושה על דירתו של המפטון בשיקגו. אונ׳יל סיפק עבורם פרטים על הדירה, לרבות מפה, מיקום הרהיטים, והיכן המפטון וזוגתו ישנו. הוכן צוות לפשיטה, והיה להם צו חיפוש לכלי נשק לא חוקיים. בערב ה-3 בדצמבר 1969, המפטון יצא לבלות עם חברי הפנתרים השחורים. במהלך הבילוי, הגניב אונ׳יל כדור ברביטורט למשקה של המפטון, על מנת שיהיה מטושטש בזמן הפשיטה.
ב-4 בדצמבר, בשעה 04:00 לפנות בוקר, הגיע כוח משטרה חמוש לדירתו של המפטון. צעיר מטעם הפנתרים השחורים בשם מארק קלארק ישב בכניסה לדירה עם רובה שוטגאן על מנת לשמור על המפטון. הכוח ירה לו בחזה והרג אותו במקום. מרובהו של קלארק נפלט כדור שפגע בתקרה. כוח המשטרה פרץ לדירה, ובפלישה נורה כדור לכיוון החדר בו שהה המפטון. המפטון נפגע מכדור בכתף. חברים נוספים מארגון הפנתרים שהיו גם הם בדירה, סיפרו כי שמעו את השוטרים משוחחים ביניהם, ואמרו שהמפטון עדיין חי ואמור לשרוד את הירי. לאחר מכן, סיפרו כי שמעו שתי יריות נוספות. המפטון נורה בראשו מטווח אפס. דבורה ג׳ונסון, ארוסתו של המפטון, ששהתה בדירה, אמרה כי שמעה את אחד השוטרים אומר ״זה בסדר. הוא מת עכשיו״.
אדוארדו אלשטיין
בישראל
איש העסקים אדגר ברונפמן (האב) השקיע יחד עם אלשטיין באמריקה הלטינית, והשניים שיתפו פעולה בארגוני צדקה שונים ופעילות משותפת בקונגרס היהודי העולמי.
פרד המפטון
מותו של המפטון
השוטרים בפשיטה ירו לכיוונם של הפנתרים הנוספים שהיו בדירה, אף על פי שהוכח כי לא נורתה אש בכלל מכיוונם (הכדור היחיד אשר נורה על ידי הפנתרים בכל האירוע, היה כדור שנפלט מרובה השוטגאן של מארק קאלרק). חלקם נפגעו קשות מן הירי. לאחר מכן, הנוכחים הנוספים מן הפנתרים הוכו ונעצרו על ידי המשטרה. הוגשו נגדם כתבי אישום באשמת ניסיון רצח ואישומים נוספים הכרוכים בשימוש בנשק. האישומים בוטלו לאחר מכן.
אדוארדו אלשטיין
פעילות פילנתרופית
אדוארדו אלשטיין ייסד מספר פרויקטים ותוכניות חברתיות בינלאומיות. אלשטיין משמש כיו"ר של הקרן הפילנתרופית Foundation IRSA אשר פועלת לקידום חינוך בקרב ילדים ומשפחות. התוכנית מספקת ללא עלות מחשוב וטכנולוגיה לצעירים מיעוטי יכולת, במטרה לסייע להם לפתח כישורים מדעיים, אמנותיים וחברתיים. בנוסף, הקימה הקרן את מוזיאון הילדים בבואנוס איירס Abasto.
פרד המפטון
מותו של המפטון
בהלווייתו של המפטון השתתפו למעלה מחמשת אלפים איש, ואישים רמי דרג בקהילה השחורה בארה״ב נשאו דברים, בין היתר ג׳סי ג׳קסון וראלף אברנתי (אנ׳), יורשו של מרטין לות׳ר קינג.
אדוארדו אלשטיין
פעילות פילנתרופית
אלשטיין סייע להקמת ארגון Endeavor הפועל בארצות הברית ובאמריקה הלטינית ומסייע ליזמים צעירים בקידום ופיתוח צמיחה כלכלית.
פרד המפטון
בתרבות הפופולרית
בפברואר 2021 יצא סרט על פרד המפטון בשם ״יהודה והמשיח השחור״ (Judas and the Black Messiah; אנ׳). המפטון מגולם על ידי השחקן דניאל קלויה, שזכה בפרס האוסקר לשחקן משנה על הופעתו בסרט. וויליאם אונ׳יל מגולם על ידי לקית' סטנפילד.
אדוארדו אלשטיין
פעילות פילנתרופית
דרכו הפילנתרופית של אלשטיין הושפעה לדבריו מפגישתו עם הרבי מלובביץ' אשר העניק לו שני דולרים, במקום אחד: 'דולר אחד בשביל ההצלחה שלך, ודולר אחד שתיתן למישהו שצריך יותר ממך'. כדברי הרב.
אלשטיין תומך בפרויקט תגלית, מיזם שמטרתו לחזק את הקשר בין צעירי התפוצות לישראל. בנוסף אלשטיין ידוע כתומך של ארגון הִלֵל - המרכז לחיים יהודיים בקמפוס.
פרמייר ליג
הפרמייר ליג (באנגלית: Premier League), ומחוץ לאנגליה נודעת בשם הפרמייר ליג האנגלית (English Premier League, ובראשי תיבות EPL), היא ליגה אנגלית מקצוענית בכירה למועדוני כדורגל. היא הליגה העליונה במבנה ליגות הכדורגל באנגליה, ותחרות הכדורגל המרכזית במדינה. בליגה משחקים 20 מועדונים, והיא מבוססת על שיטת עלייה וירידה עם הפוטבול ליג. הליגה היא אגודה שבה 20 המועדונים החברים פועלים כבעלי מניות. העונה נמשכת מאוגוסט עד מאי, כאשר כל הקבוצות משחקות 38 משחקים. משנת 2001 ועד שנת 2016 היא מומנה על ידי בנק ברקליס, ולכן הייתה נקראת רשמית בשם הממותג ברקליס פרמייר ליג.
הליגה נוסדה ב-20 בפברואר 1992 בשם "FA פרמייר ליג", לאחר החלטה של מועדוני הליגה הראשונה של הפוטבול ליג לצאת מהפוטבול ליג, שנוסדה במקור ב-1888, וניצלו את עסקי שידורי הטלוויזיה הרווחיים. הפרמייר ליג הפכה מאז לליגת הספורט הנצפית ביותר בכל העולם. היא ליגת הכדורגל הרווחית ביותר, עם הכנסה משותפת של המועדונים של כ-1.4 מיליארד ליש"ט בעונת, עם ציפיות להרוויח כ-1.8 מיליארד בעונת בעקבות שיתוף התקשורת. היא אף מדורגת ראשונה בדירוג הליגות של אופ"א המבוסס על ההופעות במסגרות האירופיות במשך חמש השנים האחרונות. מהליגה האנגלית יצאו הקבוצות הטובות באירופה. חלק גדול מהקבוצות בליגה מגיעות באופן קבוע לשלבים גבוהים במפעלים אירופאים. הליגה גם נחשבת לתחרותית ביותר כאשר ברוב המקרים יש יותר מ-2 קבוצות המתחרות על האליפות, ומאזן הזכיות בליגה מתפרש באופן שווה יחסית.
מוצא
למרות הצלחה משמעותית באירופה במהלך שנות ה-70, שנות ה-80 סומנו כנקודת שפל עבור הכדורגל האנגלי: אצטדיונים נהרסו, האוהדים סבלו ממבנים קלוקלים, האלימות גברה, והמועדונים האנגלים נאסרו מלשחק בתחרויות האירופיות, בשל אירועי אסון הייזל בשנת 1985. הליגה הראשונה של הפוטבול ליג, שהייתה הליגה העליונה בכדורגל האנגלי מאז 1988, הייתה מאחורי ליגות כמו הסרייה א' האיטלקית ולה ליגה הספרדית מבחינת כמות הצופים וההכנסות, ומספר שחקני צמרת אנגלים עברו לשחק במדינות אחרות. עם זאת, בתחילת שנות ה-90 מגמת הירידה החלה להיפסק; ונבחרת אנגליה הצליחה בגביע העולם 1990, כאשר הגיעה לחצי הגמר. אופ"א, הגוף המנהל את הכדורגל האירופי, הסירה את השעיית המועדונים האנגלים, שנמשכה חמש שנים, מהמפעלים האירופיים ב-1990 ודו"ח טיילור על תקנות הבטיחות באצטדיונים, שהציע שיפורים יקרים לבניית אצטדיונים מלאי-מושבים כתוצאה מאסון הילסבורו, פורסם בחודש ינואר של אותה שנה.
הכסף משידורי הטלוויזיה הפך גם הוא לחשוב הרבה יותר; הפוטבול ליג קיבלה 6.3 מיליון ליש"ט עבור הסכם לשנתיים ב-1986, אך כאשר העסקה חודשה ב-1988, המחיר עלה ל-44 מיליון ליש"ט על פני ארבע שנים. המשאות ומתנים של 1988 היו הסימנים הראשונים לצמיחת ליגה; עשרה מועדונים רצו לעזוב והקימו את ה"סופר ליג", אבל לבסוף שוכנעו להישאר. כאשר האצטדיונים שופרו וכמות הצופים במשחקים וההכנסות עלו, קבוצות הצמרת במדינה שקלו שנית לעזוב את הפוטבול ליג על מנת ליהנות מהכסף הרב שהחל לזרום לספורט.
הקמה
בסיומה של עונת 1991, בהצעה להקמת ליגה חדשה נרשם כי היא תביא כסף רב יותר למשחק. הסכם חברי המייסדים, נחתם ב-17 ביולי 1991 על ידי המועדונים מהליגה הראשונה, קבע את העקרונות הבסיסיים להקמת הליגה החדשה בשם "FA פרמייר ליג". האישור למועדונים האנגליים לשחק שוב באירופה נחשב להכרחי, בשל הכישרון הרב של הקבוצות האנגליות.
עונה ראשונה ושינויים
הפרמייר ליג שוחקה לראשונה בעונת 1992/93, והורכבה במקור מ-22 מועדונים. השער הראשון בהיסטוריה של הפרמייר ליג הובקע על ידי בריאן דין משפילד יונייטד, במשחק בו ניצחה שפילד 1–2 את מנצ'סטר יונייטד. באליפות הראשונה בתולדות הליגה זכתה מנצ'סטר יונייטד. בעקבות דרישה של פיפ"א, הגוף המנהל את הכדורגל הבינלאומי, הליגות המקומיות הפחיתו את מספר המשחקים שכל קבוצה משחקת, ומספר המועדונים ירד ל-20 בשנת 1995, כאשר ארבע קבוצות ירדו מהליגה ושתי קבוצות בלבד עלו מליגת המשנה. ב-8 ביוני 2006, פיפ"א ביקשה שכל הליגות האירופיות המובילות, בהן הסרייה א' האיטלקית ולה ליגה הספרדית, ירדו ל-18 קבוצות בפתיחתה של עונת 2007/08, אך הפרמייר ליג התנגדה לשינוי. בסופו של דבר פתחו את עונת 2007/08 פעם נוספת 20 קבוצות. הליגה שינתה את שמה מ-"FA פרמייר ליג" לשם הפשוט "פרמייר ליג" בשנת 2007.
מבנה ניהולי
הפרמייר ליג פועלת כאגודה ויש בה 20 מועדונים חברים. כל מועדון הוא בעל מניות, עם קול אחד לכל אחד בסוגיות כדוגמת שינויי חוקים וחוזים. המועדונים בוחרים יושב ראש, מנהל כללי, ודירקטוריון על מנת לפקח על הפעולות היום-יומיות של הליגה. התאחדות הכדורגל האנגלית לא מעורבת באופן ישיר בפעולות אלה של הפרמייר ליג, אך בעלת כוח שלילה כבעלת מניות מיוחדת במהלך בחירת הנשיא והמנכ"ל וכאשר החוקים החדשים מאומצים על ידי הליגה.
הפרמייר ליג שולחת נציגים לפורום המועדונים האירופיים (European Club Forum) של אופ"א, מספר המועדונים והמועדונים עצמם הנשלחים נקבעים בהתאם לדירוגי אופ"א. פורום המועדונים האירופיים אחראי על בחירת שלושה חברים לוועד תחרויות המועדונים של אופ"א, שמעורב בפעולות של תחרויות אופ"א כדוגמת ליגת האלופות והליגה האירופית.
אליפות וירידה
ישנם 20 מועדונים בפרמייר ליג. במהלך העונה בליגה, שנמשכת מאוגוסט עד מאי, כל מועדון משחק פעמיים נגד כל אחד מהמועדונים האחרים, פעם אחת באצטדיון הביתי שלו ופעם אחת באצטדיון של היריב, ובסך הכל 38 משחקים. הקבוצות מקבלות שלוש נקודות עבור ניצחון ונקודה אחת עבור תיקו. לא מושגות נקודות במקרה של הפסד. הקבוצות מדורגות תחילה לפי מספר הנקודות הכולל שהשיגו, לאחר מכן לפי הפרש השערים, ולאחר מכן לפי מספר השערים שהבקיעו. בסוף אותה עונה, המועדון עם מספר הנקודות הגבוה ביותר מוכתר כאלוף. אם מספר הנקודות שווה בין שני מועדונים או יותר, הפרש השערים ולאחר מכן מספר השערים שהובקעו קובעים את הקבוצה הזוכה. אם עדיין יש שוויון, הקבוצות שוקלות לחלוק את אותה עמדה. במקרה של שוויון על האליפות, על הירידה או על ההעפלה לתחרויות האחרות, משחק פליי-אוף במגרש נייטרלי (שאינו שייך לאף אחת מהקבוצות המשתוות) קובע את הדירוג. הקבוצות המדורגות בשלושת המקומות הנמוכים ביותר יורדות לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ושתי הקבוצות המדורגות ראשונות בפוטבול ליג, יחד עם מנצחת הפלייאוף המפגיש בין הקבוצות במקומות 3–6 בפוטבול ליג, עולות לפרמייר ליג במקומן.
העפלה לתחרויות האירופיות
בעונת השתנתה שיטת ההעפלה לליגת האלופות. ארבע הקבוצות העליונות בפרמייר ליג מעפילות לליגת האלופות, כאשר כל הקבוצות נכנסות ישירות לשלב הבתים של טורניר זה. בעבר שתי הקבוצות הראשונות בלבד העפילו אוטומטית. בעבר הייתה הקבוצה המדורגת רביעית נכנסת לליגת האלופות בסיבוב פליי-אוף בתור קבוצה שאינה אלופה, וחייבת ניצחון במפגש כפול על מנת להיכנס לשלב הבתים. הקבוצה המדורגת חמישית מעפילה אוטומטית לליגה האירופית, שהחליפה את גביע אופ"א, והקבוצות המדורגות במקומות השישי והשביעי יכולות להעפיל גם הן, תלוי בזהות הזוכות בשני הגביעים המקומיים (גביע ה-FA וגביע הפוטבול ליג). אם אחת מזוכות הגביעים מעפילה לאירופה דרכו למרות מיקומה בליגה, הקבוצה המדורגת שישית בפרמייר ליג תעפיל לליגה האירופית. אם זוכות שני הגביעים יעפילו לאירופה למרות מיקומן בליגה, הקבוצות המדורגות במקומות השישי והשביעי יעפילו לליגה האירופית. סגניות הגביעים לא יעפילו לאירופה אם לא יעשו זאת באמצעות המיקום הסופי בליגה. מקום נוסף בליגה האירופית ניתן להשגה דרך זכייה בדירוג המשחק ההוגן של אופ"א, כמו קודם לכן. אם לפרמייר ליג יש את אחד משלושת דירוגי המשחק ההוגן הגבוהים באירופה, המדורגת הגבוהה ביותר בדירוג המשחק ההוגן של הפרמייר ליג שלא העפילה לאירופה תעפיל בכל זאת אוטומטית לסיבוב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית.
חריגה ממערכת ההעפלה הרגילה לאירופה אירעה בשנת 2005, כאשר ליברפול זכתה בליגת האלופות, אך לא סיימה במקום המוביל למוקדמות ליגת האלופות בפרמייר ליג אותה עונה. אופ"א נתנה לליברפול היתר מיוחד להיכנס לליגת האלופות, מה שנתן לאנגליה חמש נציגות. לאחר מכן, אופ"א קבעה שהאלופה הכהנת תעפיל לתחרות ליגת האלופות בעונה שלאחר מכן ללא קשר למיקומה בליגה המקומית.
הפרמייר ליג העפילה לאחרונה למקום הראשון בדירוג הליגות האירופיות של אופ"א בהתאם להופעות קבוצותיה במפעלים האירופיים בחמש השנים הקודמות. העפלה זו שברה את השליטה בת שמונה השנים של הליגה הספרדית, לה ליגה. שלוש הליגות המובילות באירופה מורשות להכניס ארבע קבוצות לליגת האלופות. נשיא אופ"א מישל פלאטיני, הציע לקחת מקום אחד משלוש הליגות המובילות ולתת אותו לזוכת הגביע הלאומי. הצעה זו נדחתה לאחר הצבעה בכינוס הוועדה של אופ"א. באותו מפגש, לעומת זאת, הוסכם כי הקבוצה המדורגת שלישית בארבע הליגות המובילות תזכה בהעפלה אוטומטית לשלב הבתים, טוב יותר מסיבוב המוקדמות השלישי, בעוד הקבוצה המדורגת רביעית תפגוש במשחק פליי-אוף קבוצה מאחת מ-15 הליגות המובילות באירופה.
מועדונים
בסך הכול 50 מועדונים שיחקו בפרמייר ליג מאז הקמתה ב-1992 ועד לסוף עונת 2022/2023. מועדון נוסף, (נוטס קאונטי) חתם על ההסכם המקורי שיצר את הפרמייר ליג, אך ירד לפני חניכת עונת הפרמייר ליג הראשונה ולא חזר לאחר מכן לליגה העליונה.
שישה מועדונים היו חברים בפרמייר ליג בכל עונה מאז פתיחתה. ארסנל, צ'לסי, אברטון, ליברפול, מנצ'סטר יונייטד וטוטנהאם הוטספר. שבעה מועדונים זכו באליפות הפרמייר ליג: מנצ'סטר יונייטד (13), מנצ'סטר סיטי (7), צ'לסי (5), ארסנל (3), בלקברן רוברס (1), לסטר סיטי (1), וליברפול (1). לאורך ההיסטוריה, ארבע קבוצות מהפרמייר ליג זכו בליגת האלופות (מנצ'סטר יונייטד, ליברפול, צ'לסי ומנצ'סטר סיטי), קבוצה אחת (ליברפול) זכתה בגביע אופ"א, שתי קבוצות (צ'לסי ומנצ'סטר יונייטד) זכו בליגה האירופית, שני מועדונים זכו בגביע אירופה למחזיקות גביע (צ'לסי וארסנל) וקבוצה אחת זכתה בקונפרנס ליג (וסטהאם יונייטד).
קבוצות לעונת 2023/2024
20 הקבוצות הבאות מתחרות בפרמייר ליג במהלך עונת 2023/2024
סיכום עונות הפרמייר ליג
טבלה זו מציגה את האלופה והסגנית בכל עונה של הפרמייר ליג, כמו גם את היורדות; וכמו כן את השחקן שזכה בתואר מלך השערים ומספר השערים שכבש. קבוצות המסומנות בכתב מודגש זכו בדאבל באותה עונה, וקבוצות המסומנות בכתב נטוי זכו בטרבל באותה עונה. בסוגריים מצוין מספר הנקודות שהשיגה הקבוצה.
שחקנים
מאז העונה הראשונה של הפרמייר ליג ב-1992/1993, 13 שחקנים שונים השיגו את תואר מלך השערים של הליגה. תיירי הנרי זכה בתואר השלישי ברציפות והרביעי בסך הכול שלו עם 27 שערים בעונת 2005/2006. זה עלה על הישגו של שירר של שלושה תארים, שבהם זכה ברציפות בין עונת 1994/95 לעונת 1996/1997. שחקנים נוספים הם מייקל אואן וג'ימי פלויד האסלביינק שזכו פעמיים בתואר כל אחד. אנדי קול ואלן שירר מחזיקים בשיא השערים לעונה אחת (34) – עבור ניוקאסל יונייטד ובלקברן רוברס בהתאמה. הישגו של קול הגיע בעונת 1993/94, בעוד ששירר השיג זאת בעונת 1994/1995, שתיהן היו עונות בנות 42 משחקים. הישגו של שירר של 31 שערים מעונת 38 המשחקים ב-1995/1996 הושווה בעונת 2007/2008 על ידי כריסטיאנו רונאלדו, הישג ששבר את שיא השערים עבור קשר לעונה אחת.
שיא ההעברה של שחקן הוא רכישתו של ג'ק גריליש על ידי מנצ'סטר סיטי מאסטון וילה באוגוסט 2021 תמורת 100 מיליון ליש"ט, זהו גם השיא הנוכחי בכדורגל הבריטי כולו.
שיאני ההופעות
להלן טבלת השחקנים שהופיעו במירב משחקי הפרמייר ליג בתולדות הליגה.
שיאני השערים
להלן טבלת המבקיעים המובילים במשחקי הפרמייר ליג בתולדות הליגה.
זוכי פרס כדור הזהב
להלן רשימה של שחקנים אשר שיחקו בקבוצה מן הפרמיירליג אשר זכו בפרס כדור הזהב. בסך הכל זכו 6 שחקנים ב-6 שנים שונות ומ-3 מועדונים שונים.
ליגת הנשים
החטיבה הלאומית של פרמייר ליג הנשים היא מקבילת כדורגל הנשים של הפרמייר ליג. רוב קבוצות אלו מסונפות לפרמייר ליג ולפוטבול ליג; אף על פי כן, הקבוצות הן חצי-מקצועניות; אין קבוצה מקצוענית בליגה מאז שפולהאם ליידיס חזרה למעמד של חצי-מקצוענית בשנת 2003. בליגת הנשים משחקות 12 קבוצות, והיא מקיימת מערכת עלייה וירידה עם החטיבה הצפונית והחטיבה הדרומית. האלופות של חטיבות אלה עולות לחטיבה הלאומית, ושתי הקבוצות התחתונות בחטיבה הלאומית יורדות.
מאז הקמת הליגה ב-1993 הקבוצה החזקה ביותר בפרמייר ליג הנשים היא ארסנל ליידיס, שזכתה ב-10 מתוך 15 תוארי אליפות הליגה. למשחק הנשי ישנו עניין קטן יותר מאשר בפרמייר ליג הגברים, כאשר קבוצות פרמייר ליג הנשים משחקות באופן אופייני במגרשים השייכים למועדוני גברים שאינם משחקים בפרמייר ליג.
מריה גאטנה אנייזי
מריה גָאֶטנה אַנְיֶיזי (באיטלקית: Maria Gaetana Agnesi; 16 במאי 1718 – 9 בינואר 1799) הייתה מתמטיקאית ופילוסופית איטלקייה בעידן הנאורות.
אנייזי הייתה הראשונה שחיברה ספר לימוד שעסק בחשבון אינטגרלי ודיפרנציאלי. חברה של כבוד באוניברסיטת בולוניה. את ארבעת העשורים האחרונים לחייה הקדישה ללימודי תאולוגיה (בעיקר פאטרולוגיה) וכן לצדקה וסיוע לעניים ובהמשך סיוע לחולים, לאחר שהפכה את ביתה לבית חולים.
ראשית חייה
אנייזי נולדה במילאנו למשפחה עשירה ומשכילה שעשתה את הונה ממסחר במשי. אביה, פייטרו אנייזי, התחתן ב-1717 עם אנה פורטונטה בריוויו, כדי להשתלב באצולה המילאנזית.
בגיל צעיר זוהתה מריה כילדת פלא. היא דיברה איטלקית וצרפתית בגיל חמש; עד גיל אחת עשרה למדה גם יוונית, עברית, ספרדית, גרמנית ולטינית, וכונתה "הנואמת בשבע השפות". בגיל תשע נשאה בפני כמה אינטלקטואלים בולטים נאום בן שעה. הנאום, שחובר על ידי אחד ממוריה ותורגם על ידיה ללטינית, עסק בזכותן של הנשים להשכלה גבוהה.
בגיל שתים עשרה התגלתה אצל אנייזי מחלה לא ברורה, שיוחסה ללימודיה המרובים, והטיפול שהוצע לה היה ריקודים נמרצים ורכיבה על סוסים. הטיפול לא הועיל, והיא החלה לסבול מפרכוסים עזים, שלאחריהם עברה לחיים מתונים יותר. בגיל ארבע עשרה החלה ללמוד גאומטריה ובליסטיקה. שנה לאחר מכן החל אביה לכנס בביתו בקביעות חוג משכילים בולונזים בולטים, והיא הציגה לפניהם סדרה של תזות שעסקו בנושאים פילוסופיים עמוקים. הספר Propositiones philosophicae, שהוא תיעוד הפגישות, שבהן הגנה אנייזי על 191 תזות, פורסם על ידי אביה ב-1738 לאחר הרצאתה האחרונה.
אביה נישא פעמיים נוספות לאחר מות אמהּ, ולמריה היו 20 אחים ואחים למחצה, כולם צעירים ממנה, והיא נשאה באחריות להשכלתם. הדבר מנע ממנה לממש את רצונה להצטרף למנזר. הגם שאביה סירב לרצונה זה, הוא הסכים שמפעם לפעם תחיה כמעט בפרישות, מנותקת מכל אינטראקציה חברתית ומסורה לחלוטין ללימודי מתמטיקה. בזמן זה עסקה בחשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי. אחותה הצעירה, מריה תרזה אנייזי פינוטיני (Pinottini), הייתה מלחינה ונגנית צ'מבלו.
תרומתה למתמטיקה
לפי היסטוריון המתמטיקה דירק יאן סטרייק (Struik), אנייזי היא המתמטיקאית החשובה הראשונה מאז היפטיה. עבודתה החשובה ביותר היא הספר "Instituzioni Analitiche Ad Uso Della Gioventù Italiana", שפורסם ב-1748 ותורגם לשפות אחדות. ספר זה הוא העבודה המתמטית הראשונה בידי אישה, שנמצאת בידינו. בעבודה זו שילבה אנליזה מתמטית ואלגברה. עבודתה, שתורגמה בהמשך לאנגלית ולצרפתית, הוקדשה לקיסרית מריה תרזה, שהודתה לאנייזי במכתב אישי ובמתנות.
סוף חייה
ב-1750, עם מחלתו של אביה, מונתה על ידי האפיפיור בנדיקטוס הארבעה עשר לראשות המחלקה למתמטיקה, פילוסופיה של הטבע ופיזיקה בבולוניה, אך לא כיהנה בתפקיד זה. אנייזי היא האישה השנייה אי פעם שזכתה למשרת פרופסור באוניברסיטה. קדמה לה רק לאורה באסי. ב-1751 חלתה שוב, ורופאיה הורו לה לחדול ממחקריה. עם מותו של אביה שנה אחר כך, הקדישה עצמה ללימודי תאולוגיה ובפרט התמקדה באבות הנצרות. כן החלה לתמוך בעניים, בחסרי הבית ובחולים, חילקה להם את המתנות שקיבלה וגייסה תרומות כדי שתוכל להמשיך לסייע להם. ב-1783 ייסדה וניהלה את "אופרה פיה טריולזיו", בית אבות לקשישי מילאנו, שם חייתה לצד הנזירות שעבדו בו.
הנצחה
על שמה של אנייזי נקראים מכתש על נוגה, אסטרואיד, ועקומה בשם "עקומת אנייזי" או "המכשפה של אנייזי". בערים מילאנו, מונצה ומשאגו (Masciago) שבאיטליה נקראו רחובות על שמה במלאת מאה שנים לפטירתה. ליום הולדתה ה-296 הוקדש לה דודל, שהציג את תמונתה ואנימציה של יצירת "המכשפה של אנייזי".
זיפו
זיפו (באנגלית: Zippo) הוא מצית מתכתי, ניתן למילוי, מתוצרת חברת "Zippo Manufacturing Company" מארצות הברית. אלפי עיצובים של המצית הופצו מאז הומצא. מצית זה מהווה מקור לחיקוי בכל המדינות בהן הוא נמכר וזיופים שלו נפוצים בחנויות ברחבי העולם. רבים רואים בו מוצר אספנות.
מציתי זיפו ידועים בהיותם "חסיני רוח" בזכות העיצוב המיוחד של מגן הרוח והיכולת להפיק להבה חזקה בהתאם. מגן הרוח הוא גדול (יחסית לגודל הלהבה) ומתכתי עם חורים קטנים. הדרך הנכונה לכבותו היא בעזרת סגירת המכסה הקוטע את אספקת החמצן. הסגירה אינה קוטעת את אספקת הדלק. בניגוד למצתים אחרים, ייחודו בכך שהוא פועל בעזרת פתיל. הפתיחה המהירה של המצית, יחד עם הקליק שנשמע מפעילה את הפתיל המשחרר את הדלק וגלגל השיניים יוצר ניצוץ כמו במצתים אחרים. נהוג להחזיק את מצית הזיפו עם מכסה סגור כשהוא לא בשימוש.
המחיר למצתים מתחיל בדולרים בודדים ועשוי להגיע לאלפי דולרים. הפערים הגדולים במחיר תלויים בחומרים ממנו עשוי המצית ובשאלה כמה נדיר הוא. לפי הכתוב במהדורת 2003 של המגזין האמריקאי IUP Magazine, בשנת 2001 נמכר בטוקיו בעסקה של אספנים מצית אחד, ששנת הייצור שלו היא 1933, ב-$18,000. בשנת 2002 קנתה החברה המייצרת מצית אחד ב-$12,000 לאוסף הפרטי שלה. בשנת 2007, בחגיגות יום השנה ה-75 להקמת החברה נמכר מצית משנת 1933 במחיר $37,000. בחברה המודרנית מהווה המצית סמל סטטוס בזכות מחירו היקר ואיכותו.
היסטוריה
ג'ורג' ג. בלייסדל המציא את מצית הזיפו הראשון בתחילת שנת 1933 בבראדפורד, פנסילבניה. הוא קיבל את ההשראה ממצית סיגריות אוסטרי בעל עיצוב דומה. מצית הזיפו נקרא בשמו עקב המצאה אחרת בת זמנו - הרוכסן (באנגלית Zipper). בלייסדל אהב את צליל השם של הפטנט שהומצא לא רחוק משם (מידוויל, פנסילבניה), ואהב את הצליל המודרני שהיה לו, וקרא להמצאתו "זיפו". הפטנט על המצית נרשם לראשונה ב-3 במרץ 1936, תחת המספר 2032695.
הזיפו הפך לנפוץ במיוחד בקרב חיילי צבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה, אז, לדברי אתר החברה, היא: "חדלה את הייצור המסחרי של המציתים והקדישה את כל מאמץ הייצור לצבא ארצות הברית".
מאז 1933 נמכרו יותר מ-400 מיליון מציתי זיפו. לאחר מלחמת העולם השנייה השתלב המצית בפרסומות של חברות גדולות וקטנות והגיע לשיא בשנות ה-60. הפרסומת הראשונה הארצית בארצות הברית לזיפו פורסמה במגזין אסקווייר (Esquire) בדצמבר 1937. מימיו המוקדמים של המצית רבות מהפרסומות הן ציורים בעבודת יד. עם הזמן והשיפור בטכנולוגיה זה השתנה. גם העיצוב והגימור על המצתים השתנה עם הטכנולוגיה. המנגנון של מצית הזיפו לא השתנה מאז המצאתו.
מחירו המקורי של הזיפו היה דולר ו-95 סנט. מצתי זיפו נמכרו ללא שום ציור או חריטה עד שנת 1935, וצורתם הבסיסית, מלבן, לא שונתה כ-75 שנה. בשנת 1936 הוצעו למכירה 500 מצתי זיפו עם לוגו חברה שכנה, Kendall Refining Company. בין השנים 1934 ל-1940 נמכרו כ-300,000 מצתי זיפו. משנת 1949 עד שנת 2002 יוצרו מצתי זיפו גם במפעל במפלי ניאגרה, אונטריו, קנדה.
בשנת 2002 יצא לאור לראשונה מצית רב שימושי מבית חברת זיפו. בהתאם לכך שמו באנגלית היה (Zippo MPL - Multi Purpose). בשנת 2005 המוצר הבא שיוצר היה מצית זיפו לשימוש בתנאי חוץ (Zippo OUL - Outdoor Utility Lighter). מצתים אלה משתמשים בדלק העשוי מהחומר בוטאן. המוצר האחרון על בסיס בוטאן שיצא לאור היה בשנת 2007 ונקרא Zippo BLU.
בילוהירסק
בילוהירסק (באוקראינית: Білогірськ), בלוגורסק (רוסית:Белогорск) או קרסו-בזאר (טטרית של קרים: Qarasuvbazar) - עיר בחצי האי קרים, ששימשה כבירת חאנות קרים לאחר הרס בחצ'יסראי במאה ה-18. עד תחילת המאה ה-20 שימשה כעירם המרכזית של קהילת הקרימצ'קים-יהודי קרים המקוריים. אוכלוסיית העיר: 18,400(2006).
היסטוריה
נוסדה בשם קרסו-בזאר, שפירושו בטטרית "השוק על הנהר השחור". לראשונה נזכרת במאה ה-13. שימשה כמרכז סחר חשוב בין גזלב (יבפטוריה) לקפה (פאודוסיה). בתקופת ח'אנות קרים שימשה כנחלתם של משפחת שירין. הקוזקים של זפורוז'יה ערכו מתקפות על העיר בשנים 1624, 1628, 1630 ו־1675.
לאחר שבחצ'יסראי, בירת ח'אנות קרים נהרסה בידי הצבא הרוסי ב־1736 החאן פטיך גיריי עבר לקרוסו-בזאר, אך גם זו לא עמדה בפני הרוסים ונהרסה שנה לאחר מכן. לאחר צירוף קרים לרוסיה ב-1783 העיר אבדה מחשיבותה, אך נשארה מרכזם של הטטרים ושל הקרימצ'קים. הרב חיים חזקיהו מדיני קבע בה את מושבו כרב קהילת הקרימצ'קים ב-1866 בעיר, למרות שמבחינה אדמיניסטרטיבית חשיבותה של סימפרופול באותה תקופה הייתה גדולה יותר מאשר של קרסו.
ב־1941 נכבשה על ידי הגרמנים, שלא נגעו בקראים, אך כילו את רובה של קהילת הקרימצ'קים. האקציה התרחשה ב־18 בינואר 1942, בה הגרמנים חיסלו 2000 איש מהקהילה. עד ל־18 במאי 1944 כשהטטרים של קרים גורשו על ידי סטלין לקזחסטן הייתה אחת משלושת המרכזים לקהילתם במקביל לבחצ'יסראי ואלושטה. לאחר פירוק ברית המועצות הטטרים התחילו לחזור למולדתם ולדרוש את השבת הרכוש הגזול.
חיים הלחמי
חיים דב הלחמי (1 במאי 1902 – 13 באפריל 1979) היה מראשוני במאי הסרטים בארץ ישראל. ייסד את סטודיו פא"י, הפיק וביים את הסרט העלילתי הקצר "ויהי בימי" ואת "עודד הנודד". שיחק בהצגות "הדיבוק", "במקום הדוד", "הצרצר מאחורי התנור" (לורד טייקלטון) ועוד, ותרגם מחזות לתיאטרון.
ביוגרפיה
הלחמי נולד בשם חיים חלמר בכ"ד בניסן תרס"ב בעיירה ליובר שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), בנם של יעקב-יוסף ומרים-שפרינצה (הלמן) חלמר, במשפחה מיוחסת. לאחר מות אמו בשנת 1904, עבר לגור בבית זקניו (מצד אמו) בעיר פרוסקורוב (כיום חמלניצקי), בגיל 10 התייתם גם מאביו, ובשנות העשרה שלו חווה את אימי מלחמת העולם הראשונה והפוגרומים שבאו בעקבותיהם. התחנך חינוך יהודי וכללי רחב. גדל באווירה ציונית נלהבת. שם החל להתעניין בתיאטרון ושיחק בלהקת חובבים.
בשנת 1925 עלה לארץ ישראל, ובה הצטרף לסטודיו של מנחם גנסין (התיאטרון הארץ-ישראלי – התא"י), התקדם להיות מדריך למשחק ודרמה וכלל בלימודים פרק על משחק בסרטים. משחק בהצגות שונות: המשולח ב"הדיבוק", "במקום הדוד", "הצרצר מאחורי התנור" (לורד טייקלטון) ועוד. בנוסף תרגם מחזות לתיאטרון. חבר התיאטרון הסאטירי "המטאטא" משנת 1928.
משנת 1926 היה חבר "ההגנה". בשנת 1929 נישא לדבורה לבית ספיבק (תלמידתו בסטודיו של התא"י), וב-1933 היו השניים הורים לבן, יעקב יוסף הלחמי.
בשנת 1929 השתתף בהקמת חברת הסרטים "זהר פילם" (ביוזמת שלמה בן-ישראל) ושימש כבמאי שלה. ייסד את "קינו-סטודיה" – בית ספר מקצועי למשחק בסרטים בארץ ישראל. כתב תסריטים לפי הסיפורים: "ליד הקיר" (אהרון ראובני), "עץ השדה" (אביגדור המאירי), "העיניים המצוות" (חיים הלחמי) וניסה לרכוש את תסריטו של זאב ז'בוטינסקי "גן צרי". כמו כן ניסה לרכוש ציוד הסרטה ל"זהר פילם" וביים צילומי ניסיון, המשיך במאמצים להפקת סרט עם הצייר והתפאורן צבי גולדין. בשנת 1932 ייסד את סטודיו פא"י (פילם ארץ-ישראלי) הלחמי ושות'. הפיק וביים את הסרט העלילתי הקצר "ויהי בימי". מתסרט את "עודד הנודד" – לפי סיפור של צבי ליברמן (ליבנה), הפיק וביים את הסרט, הנחשב לסרט העברי העלילתי הארוך הראשון בארץ-ישראל, שנעשה בכוחות ובמימון מקומי בלבד, לקהל של קוני כרטיסים. שנה לאחר מכן יצר את "יומן פא"י מס' 1".
ניסיונותיו להמשיך את תנופת היצירה הקולנועית של החברה, על ידי מאמץ להשיג משקיעים ושותפים, נכשלו בגלל התנאים הכלכליים. הוזמן כשחקן לחברת הסרטים "אופק".
בגלל מחלה נאלץ לנטוש את בימת התיאטרון בשנת 1934, אך כל ימיו המשיך בעבודה אמנותית, בהדרכת חוגי דרמה ונוער והרצאות. לפרנסתו עבד ב"קרן היסוד".
ביים צילומים של אימוני חברי ארגון "ההגנה" (צלם: ברוך אגדתי), כדי לאשש את הטענה שקבוצת מתאמנים בנשק שנתפשו בידי המשטרה הבריטית לא היו אלא קבוצת שחקנים שעבדו אצלו. יוזם סרט עלילה על רקע "המכביה" ומביים צילומי ניסיון שלו (צלם הונגרי). שותף עם בן-ישראל בכתיבת התסריטים "סוד הכותל המערבי" ו"פרשת אבו לֶבֶּן".
בסוף שנות החמישים שיחזר את הסרטים "ויהי בימי" ו"עודד הנודד" עם בנו יוסף ולאחר מכן עסק בתרגום ספרי "בלש" להוצאת "מאיר מזרחי".
חיים דב הלחמי נפטר בט"ז בניסן תשל"ט, בגיל 77. ונטמן בבית העלמין מורשה ברמת השרון. הותיר את אשתו ואת בנו יעקב יוסף הלחמי (שהיה במאי, מפיק ועורך בטלוויזיה החינוכית הישראלית) ומשפחתו.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
נארוץ'
נַארוֹץ' (בבלארוסית: На́рач, נאראץ'; ברוסית: Нарочь; בפולנית: Narocz) הוא כפר במחוז מינסק שבבלארוס, בסמוך לאגם נארוץ', בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
תולדות היישוב
במהלך מלחמת העולם השנייה היישוב נכבש על ידי גרמניה הנאצית. מאות צעירים יהודים שברחו מגטו וילנה הגיעו ליער נארוץ' הסמוך והקימו שם בסיסי פרטיזנים. לקראת סיום המלחמה שוחרר היישוב על ידי ברית המועצות. ב-1964 השלטונות שינו את השם לשם הנוכחי.
יהודי נארוץ'
בתחילת המאה ה-20 נמנו ביישוב 591 יהודים. בין מלחמות העולם נותרו בו כ-300 יהודים, כשליש מתושביו. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש האזור בידי הסובייטים, הגיעו לכפר פליטים יהודים רבים.
ב-27 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו גייסו את יהודיו לעבודות כפייה, וב-3 ביולי 1941 רצחו כמה מהם מחוץ ליישוב. ב-12 ביולי 1941 כינסו הגרמנים את יהודי הכפר לצפייה בשרפת ספרי הקודש וארון הקודש מבית הכנסת המקומי. ניסיון של איכרים מכפרי הסביבה לערוך פוגרום ביהודי היישוב נמנע באמצעות שוחד של איש ועד הקהילה למפקד הגרמני במקום. בהמשך רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו.
ב-28 באוקטובר 1941 הוצאו להורג 48 יהודים מהיישוב שהואשמו בקומוניזם, ועל יהודי היישוב הוטלו דרישות לתשלומי כופר, שהועברו באמצעות היודנרט המקומי. בד בבד, יהודים מהכפר שנלקחו לעבודות כפייה נרצחו לרוב כעבור מספר ימים, תוך הוצאות להורג שרירותיות של יהודים מהיישוב. בתחילת 1942 הגיעו לכפר ניצולים יהודים ממעשי טבח ביישובי הסביבה. ב-21 בספטמבר 1942, יום כיפור תש"ג, רצחו הגרמנים בבית הקברות בכפר את כ-150 היהודים שנותרו בגטו המקומי. כ-50 יהודים נוספים, בעלי מקצועות נדרשים ובני משפחותיהם, הועברו לגטו מיאדז'יול, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.
חסידות במרחב הרומני
במרחב הרומני, הכולל מחוזות שהיו חלק מרומניה בתקופות מסוימות בהיסטוריה, פעלו כל זרמי היהדות של התקופה, החסידות, האשכנזים הישנים, רפורמיזם שכונה גם מודרניזם, הנאו-אורתודוקסיה, הספרדיות והיהדות הלאומית. הרבה חצרות חסידיות פעלו במרחב זה במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20 והשפיעו על דמותה של יהדות רומניה ועל חיי הדת והתרבות שלה.
בנסיכות מולדובה (מאוחר יותר חבל מולדובה ברומניה) חדרו והתבססו בהדרגה בשטפנשט, בבוחוש, בפשקאן ובאדז'וד, החצרות החסידיות המונהגות על ידי בני משפחת פרידמן. בני המשפחה הזאת ייסדו, בתקופה שבין מלחמות העולם, חצרות חסידיות גם בפלוישט ובבוקרשט במונטניה. במקביל לחצרות של בני משפחת פרידמן התקיימו חצרות של אדמו"רים מהמשפחות לנדמן (Landman), דרברמדיגר (Derbaremdiger), הלפרין (Halperin) ופרנקל. בבוקובינה בלטה גם משפחת האדמו"רים האגר (Hager) ובבסרביה המשפחות פרידמן וטברסקי (Twerski) ותנועת חב"ד. בטרנסילבניה היו ענפים של משפחת האגר וחסידות סטמר (בחלק שהיה פעם חבל מרמורש שהיום כלול בטרנסילבניה).
ראשית החסידות במרחב הרומני
על פי מסורת יהודי רומניה אבי החסידות, הבעל שם טוב, נולד במרחב הרומני, כנראה באזור בוקובינה או בגליציה, בקרבת הגבול עם בוקובינה. יעקב נימירובר, הרב הראשי של יהדות רומניה בתקופה שבין מלחמות העולם, טוען שרבי ישראל בעל שם נולד ברומניה או לפחות חי בה בצעירותו, במולדובה, ליד ישוב בשם פיאטרה. הרב, שבתחילת דרכו היה חסיד חב"ד, שניאור זלמן שכטר, טוען, במאמרו על הבעל שם טוב, שצמיחת תנועת החסידות במרחב הרומני התאפשרה משום ששכבת האינטלקטואלים ברומניה לא הייתה מפותחת והפלפול הרבני לא שלט בעולם היהודי של רומניה, כפי ששלט בפולין. לדעתו תנועת החסידות הרגיעה וקלטה לתוכה את הפרנקיזם.
ההיסטוריון היהודי שמעון דובנוב מצטט היסטוריון יהודי אחר, את נחמן קרוכמל, איש תנועת ההשכלה, שבמכתב מ-1816, המופנה לחסידי גליציה, התלונן על היחס שקיבל מהחסידים באזורים השוממים ובעיקר "בקן השודדים של ולאכיה" ומכאן לומדים שבאותה תקופה כבר היו חסידים בוולאכיה. יאשי, בירת נסיכות מולדובה ומושב החכם באשי, הייתה למרכז חסידות חשוב. הצדיק הראשון המוזכר ביאשי היה רבי אריה לייביש וולצ'יסקר (Arie Leibish Volcisker) שהוריש את מעמדו לבנו, רבי יוסף ישקה (Iosef Ishke). בתחילת המאה ה-19 הגיע ליאשי רבי אברהם יהושע השיל מאפטא, שכונה "הרבי מאפטא", שהוזמן על ידי הבנקאי היהודי העשיר יחיאל מיקל דניאל שהבטיח להעמיד לרשותו בית בו יוכל לארח את הבאים לשמוע את פרשנותו לתורה. לרבי מאפטא, הידוע בכינוי ה"אוהב ישראל" על שם חיבורו המפורסם, הייתה השפעה גדולה על יהדות מולדובה, אולם בעקבות סכסוכים שונים עזב את יאשי לאחר שמונה שנים, אך שמר על קשר עם הקהילה וזומן לעיתים קרובות כדי לפתור בעיות הלכתיות במולדובה ובבסרביה. ביאשי נבנה בית כנסת על שמו. אותו חסיד עשיר, יחיאל מיקל דניאל, הגיע להסכם עם השלטונות, שעל פיו היהודים יוכלו לבחור בין ערכאות המדינה ובין שיפוט פנים-קהילתי. לרוב היהודים בחרו בשיפוט פנים קהילתי ולשם כך נבחר רב חסיד, הרב יוסף לנדאו, שהובא ליאשי מליטין שבגליציה, על ידי יחיאל מיקל בן דוד, לפי המלצתו של הצדיק מסדגורה, רבי ישראל פרידמן מרוז'ין (שסירב למלא את התפקיד בעצמו). רב חסיד נוסף הובא ליאשי, הרב אהרון טאובס ובין השניים נוצרו חיכוכים בנושאי הלכה, אך אלה שככו במהרה, לאחר שבן הרב לנדאו נשא את בתו של הרב טאובס ויצרו בכך שושלת חסידית חדשה.
ב-1813, לרגל חתונה חסידית, נפגשו ביאשי כמה מהצדיקים החשובים ביותר של התקופה וביניהם: רבי לוי יצחק מברדיצ'ב, בנו, רבי ישראל מפיקוב, רבי חיים תירר ממוהליב, המוכר גם בשם "הרבי מצ'רנוביץ" ועוד. את הצדיקים קיבל בבית הכנסת הגדול (שנחנך ב-1670) קהל של כאלפיים חסידים, אירוע בגודל נדיר בתקופה ההיא.
הסכסוך על השחיטה בנוסח החסידי
הגירה יהודית מגליציה, פולין ואוקראינה אל מולדובה הגדילה בהדרגה את אחוז החסידים בין יהודי מולדובה ועם גידול מספרם, תבעו החסידים מינוי שוחטים ורבנים שיפעלו לפי מנהגיהם. על פי המקובל אצל החסידים, לשחיטה כשרה דרושה סכין שחיטה מושחזת ומלוטשת, אך לפי מנהג היהודים האחרים, הסתפקו בסכין מושחזת. השוחטים, שמונו על ידי מוסד החכם באשי, לא נהגו לפי מנהג החסידים והחסידים הפסיקו להביא להם בעלי חיים לשחיטה, אלא שחטו אותו אצל שוחטים משלהם, שלא מונו על ידי החכם באשי. עבור שחיטה כשרה נגבה מס שנועד להחזקת מוסדות הקהילה והימנעות החסידים משחיטה אצל שוחטי החכם באשי, גרע את המס מהכנסות הקהילה. הסכסוך בין הקהילה היהודית החסידית, שהפכה לרוב בין יהודי מולדובה ובין מוסד החכם באשי, שהונהג על ידי בני משפחת נפתולוביץ, הלך והתעצם והובא בפני השלטונות. בשנות השלושים של המאה ה-19 נציגי שלטונות הכיבוש הרוסים קבעו לנסיכויות הרומניות את התקנון האורגני והחסידים ביקשו, על סמך החקיקה החדשה, ביטול מוסד החכם באשי ומתן חופש התארגנות קהילתי. לאחר תהליך בירור ממושך התקבלה תביעת החסידים ומוסד החכם באשי ההיסטורי בוטל.
יחס האדמו"רים לציונות
הרבנים החסידים במרחב הרומני הציגו מגוון עמדות כלפי הציונות, מדחייה מוחלטת, מסיבות של תפיסה דתית, כמו חסידות סאטמר, דרך דחייה מסיבות פרקטיות, כמו חסידות וסלוי.
דוד שו"ב, פורץ הדרך של העלייה הראשונה ומוביל ההתיישבות בראש פינה היה מחסידי בוהוש ועשה את צעדיו בעידוד רבו. התנגדותם של רבים מהאדמו"רים לציונות, בתקופה בה הופיעה והתפשטה תנועת חובבי ציון, הביאה לסכסוכים בין שני המחנות.
הריטואל החסידי
מראשית החסידות הצדיקים מתחברים לאגדות על מעשי נסים שעשו או שהיו המתווכים אליהם - כך הם נקלטו בתודעת ההמון היהודי וזו הייתה מעלה גדולה עבור המון שחי בדלות ובדיכוי קשים, רק נסים יכלו להושיעו והחסידות סיפקה, לצד שמחת הזמר, את הנסים. הסופר הישראלי ויקטור רוסו, פותח ספרו בשפה הרומנית, בלדה לעיירה היהודית (הוצאת HASEFER, 2009) בסיפור החסידי הבא:
חסידות ויז'ניץ
חסידות ויז'ניץ היא שלוחה של חסידות קוסוב, שהתבססה בבוקובינה, בעיירה המולדובית ויז'ניץ (כעת באוקראינה), באמצע המאה ה-19 ומשם הגיעו בני משפחת האדמו"ר של ויז'ניץ אל עיירות בוקובינה הסמוכות והנהיגו חצרות חסידיות. שושלת האדמו"רים של ויז'ניץ מבוססת על משפחת האגר.
חסידות סערט ויז'ניץ (סירט)
חסידות סערט ויז'ניץ היא שלוחה של חסידות ויז'ניץ שהתבססה בעיר הרומנית סירט. החסידות הוקמה במחצית הראשונה של המאה ה-20 ובראשה עמדו בני משפחת האגר.
חסידות סדיגורה
חסידות סדיגורה נוסדה בסדיגורה שבבוקובינה באמצע המאה ה-19 על ידי רבי ישראל פרידמן מרוז'ין, נינו של המגיד ממזריטש שהיה יורשו של הבעש"ט בהנהגת תנועת החסידות.
חסידות שוֹץ-ויז'ניץ
סעיף של חסידות ויז'ניץ שמייסדו היה ר' משה הגר, נכד ר' מנחם מנדל מוויז'ניץ, הרבי מוויז'ניץ הראשון שהיה בנו של ר' חיים הגר מקוסוב ונכדו של ר' מנחם מנדל מקוסוב, מייסד השושלת.
חסידות בוהוש (בוחוש)
חסידות בוהוש נוסדה בבוהוש, רומניה. החסידות נוסדה על ידי האדמו"ר רבי יצחק פרידמן, נכדו של רבי ישראל מרוז'ין, אבי האדמו"רים לבית רוז'ין. כיום מרכז החסידות נמצא ברחוב חגי 6 בבני ברק, כאשר האדמו"ר רבי יעקב דוד מענדיל לייב פרידמן משמש גם כאדמו"ר מפאשקאן.
חסידות פאשקאן
חסידות פאשקאן נוסדה בפאשקאן, רומניה. החסידות נוסדה על ידי האדמו"ר רבי משה יהודה לייב פרידמן, בנו של רבי יצחק פרידמן, מייסד חסידות בוהוש. כיום מרכז החסידות נמצא ברחוב חגי 6 בבני ברק, כאשר האדמו"ר רבי יעקב דוד מענדיל לייב פרידמן משמש גם כאדמו"ר מבוהוש.
חסידות שטפנשט
חסידות שטפנשט נוסדה בשטפנשט, רומניה. החסידות נוסדה על ידי האדמו"ר רבי מנחם נחום פרידמן משטפנשט, בנו של רבי ישראל מרוז'ין אבי האדמו"רים לבית רוז'ין. לאחר פטירת בנו האדמו"ר רבי אברהם מתתיהו פרידמן בשנת 1933 חדלה החסידות להתקיים.
חסידות וסלוי
חסידות וסלוי נוסדה בווסלוי, רומניה, על ידי הרב שלום הלפרין, נכדו של רבי ישראל מרוז'ין, וחתנו של רבי יצחק פרידמן, מייסד חסידות בוהוש. במהלך הזמן היא עברה לערים אחרות ברומניה ובהמשך בישראל.
חסידות סאטמר (סאטו מארה)
חסידות סאטמר היא החצר החסידית הגדולה ביותר ומקורה בעיר סאטו מארה (פירוש השם הוא "הכפר הגדול") שברומניה.
החסידות של המרחב הרומני בראי הספרות והמחקר
ב-1896 פרסם יוסף ברוצ'ינר ברומנית את הספר "Chasidismul în România" (חסידות ברומניה).
ש"י עגנון כתב סיפורים על העולם החסידי של רומניה וביניהם "העיצה", סיפור על עיצה שנתן צדיק לאחד החסידים, עיצה שהצילה אותו מצרה גדולה.
יעל שושנה כהן
יעל שושנה כהן (נולדה ב-3 בינואר 1985) היא זמרת ישראלית, סולנית להקת האינדי-פופ "לולה מארש".
ביוגרפיה
בילדותה גרה עם משפחתה במדינות שונות, ביניהן סינגפור ואפריקה. כשחזרה לארץ התאקלמה בכוכב יאיר, ילדה שלישית מבין ארבעה אחים. למדה במגמת המוזיקה של תיכון כצנלסון בכפר סבא. את השירות הצבאי עשתה בלהקת פיקוד מרכז. למדה סטיילינג ועיצוב אופנה במכללת שנקר, ומוזיקה בבית הספר "רימון".
ב-2011 התחילה לעבוד עם גיל לנדאו על מוזיקה עבור מה שמאוחר יותר יהפוך ללהקה בשם "לולה מארש".
ב-2012 השתתפה בעונה השנייה של תוכנית הריאליטי "The Voice", בנבחרת של אביב גפן. היא הודחה מהתוכנית לאחר ארבעה שלבים, כשהשיר האחרון שביצעה היה "תחרות כלבים".
ב-2013 הקימה יחד עם גיל לנדאו את להקת "לולה מארש" ואליהם הצטרפו זמן לא רב לאחר מכן מתי גלעד (גיטרה בס, חבר להקת ג'יין בורדו), רמי אוסרווסר (גיטרה) ודקל דביר (תופים).
בינואר 2016 יצא ה-EP הראשון של הלהקה בשם "You're Mine". כאשר הסינגל הראשי מתוכו כיום עומד על 17 מיליון השמעות. באפריל באותה השנה, כתבה הלהקה שיר מקורי: "Drift and Fall Again" (ביחד עם Madsonik ו-Keith Power) עבור פסקול הסרט ההוליוודי "Criminal".
פרסים ומועמדויות של נועה קירל
הזמרת והשחקנית הישראלית נועה קירל צברה מגוון פרסים ומועמדויות במהלך שנות הקריירה המקצועית שלה.
יעל שושנה כהן
ביוגרפיה
כשנה לאחר מכן (2017) יצא האלבום הראשון של הלהקה באורך מלא - "Remember Roses". כאשר השיר הראשי מתוכו “Wishing Girl”, נבחר לככב בפרסומת של הבושם הצרפתי guerlain, ובפרסומת לeBay, וצבר מעל ל-33 מיליון האזנות והפך את לולה מארש ללהקה המואזנת ביותר בישראל בקנה מידה בינלאומי.
פרסים ומועמדויות של נועה קירל
קירל מחזיקה בשיא הזכיות בפרס המוזיקה של MTV אירופה למופע הישראלי הטוב ביותר כשזכתה בפרס חמש פעמים ברציפות בין השנים 2017–2022. בנוסף, קירל היא שיאנית הזכיות בפרסי נבחרי השנה של פרוגי כשבין 2015 ל-2022 זכתה בעשרה פרסים מתוך 28 מועמדויות בקטגוריות שונות.
יעל שושנה כהן
ביוגרפיה
בינואר 2020 שחררה הלהקה את אלבומם השני "Someday Tomorrow Maybe", הסינגל הראשון Echoes, שזכה לביקורת בניו יורק טיימס, היה מועמד במצעדי השנה השונים בישראל בקטגוריית "שיר השנה". הסינגל השני "Only For a Moment" שיצא בבכורה במגזין Variety, הגיע ל-38 מיליון האזנות בספוטיפיי. בנוסף, השתתף השיר בפסקול הסרט "Purple Hearts" ובסדרה Atypical בנטפליקס.
פרסים ומועמדויות של נועה קירל
ב-2016 זכתה בטקס נבחרי הילדים בקטגוריית זמרת השנה וב-2019, מצעד המוזיקה השנתי של מעריב הכתיר את השיר שלה פאוץ' כשיר השנה ואותה כזמרת השנה.
יעל שושנה כהן
ביוגרפיה
לקראת הוצאת האלבום המלא, שחררה הלהקה וידאו לסינגל השלישי,"What am I" הווידאו הורכב מרגעים אישיים שתועדו במהלך סיבובי ההופעות של הלהקה בעולם בשנים האחרונות והוא נערך על ידי יעל. בעקבות האלבום יצאה הלהקה לסיבובי הופעות רבים באירופה וארצות הברית והופיעה בפסטיבלים רבים, ביניהם פסטיבל זיגט בבודפשט, פרימוורה בברצלונה, פלאו בשווייץ ועוד.
פרסים ומועמדויות של נועה קירל
ב-2021 זכתה בפרס שינוי אידיאל היופי של שבוע האופנה בתל אביב. והוכתרה כזמרת השנה על ידי המצעד השנתי הרשמי של כאן גימל, המצעד הישראלי השנתי של רדיו תל אביב ו-ynet, בטקס פרסי הפשוטע וגלצ ובטקס נבחרי השנה של פרוגי ה'תשפ"ב . המצעד הישראלי השנתי של וואלה! וגלגלצ הכתיר אותה כאשת השנה.
ב-2022 זכתה במצעד השנתי של גלגלצ ומאקו בתואר אשת השנה ומופע השנה, ובמצעד השנתי של ynet ורדיו תל אביב כאמנית השנה.
ב-2023 העונק לה "אות אבירות לנשים פורצות דרך" של מרכז פרס לשלום ולחדשנות.
קירל ייצגה את מדינת ישראל בשלב הגמר של אירוויזיון 2023 שנערך ב-13 במאי, עם שירה "Unicorn", לאחר שהעפילה מחצי-הגמר הראשון. בתום מופע הגמר, לאחר סיום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג שירה של ישראל במקום השני, עם 177 נקודות. אחר כך נמסרה הצבעת הקהל, שם דורג במקום החמישי, עם 185 נקודות. בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים "Unicorn" במקום השלישי, כשבסך הכל זכה ל-362 נקודות.
יעל שושנה כהן
ביוגרפיה
בשנת 2020 נמנה ההרכב "לולה מארש" בין האמנים הישראלים שחלה עלייה בהשמעות שלהם בספוטיפיי ברחבי העולם, עם השירים Wishing Girl ו-Only For A Moment.
ביחד עם גיל לנדאו כתבה וביצעה שירים עבור פסקולים של סרטים וסדרות בעולם, ביניהם חידוש לשיר של ננסי סינטרה “Something Stupid” בסדרה "Better Call Saul" בנטפליקס, שזכה בפרס ל-"שיר הכי טוב שהוקלט לטלוויזיה" בטקס פרסי "guild of music supervisors" בלוס אנג'לס.
בשנת 2021 השיר "Summer Night", שיצרו לולה מארש ביחד עם ההרכב "גארדן סיטי מובמנט", נבחר להיות כחלק מפסקול המשחק פיפ"א 22 מסדרת משחקי פיפ"א.
כמו בריו
כמו בריו הוא סינגל של הזמרת הישראלית אגם בוחבוט, אשר יצא לאור ב-10 בנובמבר 2015.
הצלחה
השיר זכה להצלחה רבה והיה לשיר הפריצה של בוחבוט, לאחר זכייתה בתוכנית בית ספר למוסיקה. הוא הגיע למקום התשיעי במצעד ההשמעות ברדיו השבועי של מדיה פורסט, וכן למקום ה-18 במצעד הפזמונים השנתי של תחנת הרדיו גלגלצ. נכון לאוגוסט 2022, צבר הקליפ לשיר באתר יוטיוב כ-42 מיליון צפיות.
נבחרת בנגלדש בכדורסל
נבחרת בנגלדש בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של בנגלדש.
נבחרת בנגלדש היא מנבחרות הכדורסל החלשות ביותר באסיה. היא העפילה 4 פעמים לאליפות אסיה בכדורסל ובכולן הפסידה בכל משחקיה וסיימה במקום האחרון.
נבחרת בנגלדש מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
אמינם
האלבום The Marshall Mathers LP ואלבומו הרביעי The Eminem Show זכו גם הם בפרסי גראמי, מה שהפך את אמינם לאמן הראשון שזכה בפרס אלבום הראפ הטוב ביותר עבור שלושה אלבומי סולו ברציפות. ב-2010 זכה שוב בפרס גראמי עבור אלבומו Relapse, בכך צבר 11 פרסי גראמי בכל הקריירה שלו. ב-2003, הוא זכה בפרס השיר המקורי הטוב ביותר של האוסקר עבור השיר "Lose Yourself" מהסרט "8 מייל", שבו שיחק את הדמות הראשית. "Lose Yourself" כיכב במקום הראשון של מצעד ההיפ הופ במשך התקופה הארוכה ביותר. ב-2004 הוציא את אלבומו החמישי Encore, איתו קיים סיבוב הופעות כלל עולמי בשנת 2005. בזמן סיבוב ההופעות, התמכר אמינם לתרופות שינה, והודיע באופן פתאומי על הפסקת מסע ההופעות ויציאה לגמילה, ובכך, למעשה, יצא להפסקה מהקריירה המוזיקלית. ב-15 במאי 2009, הוציא את אלבומו השישי, הראשון מאז 2004, Relapse. באותה התקופה, עם תום העשור הראשון של המאה ה-21, הוכרז אמינם בתור האמן הנמכר ביותר של העשור בארצות הברית. אמינם מכר מעל ל-80 מיליון אלבומים בכל העולם, מה שהופך אותו לאמן ההיפ הופ הנמכר ביותר בעולם כולו. בשנת 2010, הוציא אמינם את אלבומו השביעי Recovery. ב-2013 הוציא אמינם את אלבומו השמיני The Marshall Mathers LP 2, אשר זכה לביקורות חיוביות רבות.
אמינם דורג במקום ה-79 ברשימת "100 האמנים הגדולים בכל הזמנים" של ערוץ VH1. בנוסף, הוא דורג במקום ה-82 ברשימת "100 האמנים הגדולים בכל הזמנים" של מגזין המוזיקה רולינג סטון. אם כוללים את עבודתו המשותפת עם להקת D12, לאמינם היו 7 אלבומים אשר כיכבו במקום הראשון במצעד הבילבורד 200. ב-2010, דירג הערוץ MTV את אמינם במקום ה-7 ברשימת "עשרת אמני הפופ הגדולים ביותר בהיסטוריה". אמינם גם זכה ב-10 פרסי בילבורד, ו-10 פרסי VMA.הצלחתו לא פסחה על ישראל, ובשנת 2010, במצעד השנה של גלגלצ, שירו "Love The Way You Lie" בו הוא מארח את ריהאנה, נבחר להיות שיר השנה, בדומה לשירו "Stan" בשנת 2000. כמו כן, הוא נבחר גם לזמר השנה של גלגלצ. ב-2013 זכה בפרס אמן ההיפ הופ של השנה בטקס ה-EMA ובנוסף זכה בפרס האייקון על עבודתו. ב-2017 זכה בפרס אמן ההיפ הופ של השנה בטקס ה-EMA.
ביוגרפיה
מאת'רס נולד בסנט ג'וזף, מיזורי ב-17 באוקטובר 1972 בשם מארשל ברוס מאת'רס השלישי, בנם של דבורה נלסון ושל מארשל ברוס מאת'רס השני. הוריו הכירו כאשר אמו הייתה בת 14 ואביו בן 18. אמו ילדה אותו בגיל 17 לאחר 73 שעות. הוריו היו חברים בלהקת "דדי וורבאקס". אביו עזב את הבית זמן קצר לאחר שנולד ועבר לקליפורניה, ואמינם גודל על ידי אמו. יש לו שני אחים למחצה מצד אביו ואח למחצה מצד אמו. רוב ילדותו עברה עליו במעברים תכופים בין סנט ג'וזף לבין קנזס סיטי, עד שלבסוף בגיל 12 התיישבה משפחתו בפרבר של דטרויט שבמישיגן. במהלך נעוריו היה כותב מכתבים לאביו אך כולם הוחזרו בחזרה. בהיותו תלמיד בחטיבת הביניים, אמינם נקלע למריבה עם אחד מתלמידי בית הספר בו למד, הוא נפגע בראשו ואושפז בטענה שראה פיראטים חייזרים, ונזקק לשיקום ממושך. בעקבות הקטטה, נפגעה ראייתו של אמינם ומאז הוא נזקק למשקפיים. את מריבה זו, הוא מתאר בשיר "Brain Damage" באלבום The Slim Shady LP. הוא ואימו היו בין המשפחות היחידות הלבנות בשכונה ומספר פעמים הוא הוכה על ידי צעירים שחורים.
בילדותו, הקשיב לאלבום "Licensed to Ill" של להקת ביסטי בויז. דודו רוני לקח אותו למועדוני ראפ, שעוררו את התעניינותו במוזיקת היפ הופ. הוא כינה את עצמו "מניקס" ו"M&M" שמאוחר יותר התגלגל לכינויו אמינם. אמינם נהג להסתובב עם מילונים והשווה מילים דומות באנגלית כדי ליצור חרוזים. פעולות אלו מינפו את הבנתו בראפ, ובעקבות כך אמינם סיגל לעצמו יכולות Freestyle גבוהות ביותר, אותן ניצל ל"קרבות היפ הופ". בעקבות כך, אמינם נקרא "גאון" בסביבתו. בינתיים, נכשל אמינם בלימודיו, ובגיל 17 נשר מלימודיו בהיותו בכיתה יא'.
בשנת 1991 התאבד דודו רוני בירייה מרובה ציידים בראשו בעקבות אהבה נכזבת. אמינם, שהיה מאוד קרוב לדודו רוני, לקח את המקרה בצורה קשה מאוד והסתגר בביתו ופיתח שנאה תהומית לאמו, והשמיץ אותה במשך שנים בשיריו, כאשר השיא היה בשיר "Cleanin' Out My Closet", בו הוא מאשים אותה שהרסה לו את הילדות עקב היותה מכורה לסמים. בבית השלישי של הקליפ באותו שיר, אמינם קובר את אימו.
אוטוביוגרפיות
בשנת 2001 פרסם אוטוביוגרפיה חלקית בשם "Angry Blonde". ב-21 באוקטובר 2008 הוציא אמינם ספר אוטוביוגרפי מלא בשם "The Way I Am", שבו הוא מספר על מאבקיו עם עוני, סמים, תהילה, שברון-לב ודיכאון, ביחד עם גרסאותיו על מחלוקות העבר שהתפרסמו בתקשורת. הספר גם כולל חלק מהדפים המקוריים עליהם אמינם כתב את מילות השירים כמו "Stan" ו-"The Real Slim Shady".
משפחתו
מאת'רס עורר עניין רב בציבור הן בגלל היותו ראפר מצליח והן בגלל משפחתו וחייו האישיים. הוא נישא פעמיים לקימברלי אן סקוט (בקיצור: קים), אותה הכיר בתיכון. הם החלו את מערכת היחסים ההפכפכה שלהם בשנת 1989, והתחתנו בשנת 1999. בשנת 2000, קים ניסתה להתאבד ולתבוע את אמינם על השמצה אחרי שהוא תיאר את המוות האלים שלה בשירו "קים". הזוג התגרש לראשונה בשנת 2001 אבל נישאו שוב בינואר 2006. לאחר מכן הם התגרשו שנית בדצמבר אותה שנה, כשהם הסכימו ביניהם על משמורת על ביתם היילי ג'ייד סקוט (נולדה ב-25 בדצמבר 1995). היילי ג'ייד הופיעה פעמים רבות בשיריו של אמינם, ביניהם "Hailie's Song" ,"97' Bonnie and Clyde","Mockingbird" ,"Cleanin' Out My Closet" ו-"When I'm Gone". בתחילת 2010, אמינם הגיב לדיווחים בצהובונים שהוא וקים הולכים להתאחד בהכחשה גורפת.
הסתבכויות עם רשויות החוק
בשנת 1999 נתבע מאת'רס על ידי אימו בגין השמצה בסכום של 10 מיליון דולר. בכתב התביעה היא טענה שאמינם משמיץ אותה במילות שירי האלבום "The Slim Shady LP". בפסק הדין שניתן בשנת 2001, היא זכתה בפיצויים בסכום של 1,600 דולר.
ב-3 ביוני 2000 נעצר מאת'רס במהלך ויכוח בחנות למוצרי שמע לרכב ברויאל אוק, מישיגן. יחד איתו נעצר גם חברו דאגלס דייל (Douglas Dail), כששלף אקדח לא טעון והחזיק אותו כאשר הוא מכוון לקרקע. למחרת, בעיר וורן שבמישיגן, הוא נראה על ידי עוברי אורח כשהוא תוקף את הסדרן במגרש החנייה של "Hot Rock Café" לאחר שזה התנשק עם קים, שהייתה באותה תקופה אשתו. הוא נשפט לשנתיים על תנאי על שני המקרים.
בקיץ 2001 נשפט מאת'רס למאסר על תנאי על דריכת כלי נשק כשהוא מנהל וויכוח עם עובד בחברת התקליטים "Psychopathic Records". אמינם שילם קנס בסך 2,000 דולר וגם ביצע כמה שעות של עבודות שירות לתועלת הציבור.
בשנת 2007 נכשלה תביעתן של חברת פרסום המוזיקה שלו "Eight Mile Style LLC", ביחד עם חברת "Martin Affiliated LLC", כנגד החברות אפל ו-אפטרמת' אנטרטיינמנט. בתביעה נטען שלאפטרמת' לא הייתה את הזכות לנהל משא ומתן ללא רשות כדי לסגור עסקה עם אפל, שבה תאפשר הורדת 93 שירים של אמינם בשירות תוכנת ה-iTunes שלה. התיק נגד אפל יושב זמן קצר לאחר התחלת המשפט בסוף ספטמבר 2009.
ההתמכרות לתרופות מרשם
בשנת 2009 התראיין בתוכנית האירוח הבריטית של ג'ונתן רוס והודה בחומרת ההתמכרות שלו, על כך ששקל להתאבד, ואמר: "אני פשוט לא טיפלתי בעצמי, ולפעמים פשוט רציתי להרים ידיים." הוא גם אישר שהוא לא פיכח, באומרו "הראפ היה התרופה שלי... אבל אז התחלתי להשתמש בדברים אחרים כדי שאוכל להרגיש טוב עם עצמי. עכשיו הראפ שוב פעם גורם לי להרגיש טוב."
העימות עם מריה קארי
אמינם כתב מספר שירים בהם הוא מזכיר את מערכת יחסיו עם זמרת הפופ מריה קארי, אף על פי שהיא מכחישה את כל טענותיו. היא אמרה שהם בילו ביחד אבל לא היה להם קשר עמוק או פעילות מינית. אמינם שלל את הכחשותיה בשיריו "Superman" 'when the music stop","Bidusa" ,"Jimmy Crack Corn" ,"Bagpipes From Baghdad" ו-"The Warning". בזמן שהשיר "Superman" הופץ בשנת 2003, קארי הוציאה שיר תגובה בשם "Clown" מהאלבום Charmbracelet.