cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משאית מנוף
משאית מנוף היא תוצר של התפתחות הטכנולוגיה אשר איפשרה לשלב בין מכונות עבודה שתפקידיהן שונים לידי מכונה יחידה אחת שמסוגלת לבצע מספר פעולות ולהתאים עצמה למשימה שעליה לבצע. משאית מנוף הופיעה כמענה לצורך בשינוע של מכלולים כבדים וגדולים מנקודה אחת לנקודה אחרת הרחוקה ממנה כולל העמסה ופריקה שלהם בנקודות הקצה.
קיימים פתרונות רבים לאפשרות של העמסה ופריקה ממשאית בעזרת מלגזות, מנופים קבועים באתר היצור ומנופי עגורן באתרי בנייה. במשך הזמן השתכללה הטכנולוגיה המשולבת במנופים המורכבים על המשאיות, נמצאו יותר ויותר תפקודים ספציפיים ששולבו בפעילות החברות המפעילות את משאיות המנוף. במערכות הנישאות שולבו מתקנים ייעודיים, נלווים, המולבשים על המנוף והמאפשרים ביצוען של עבודות שונות בעזרת משאית מנוף שקודם לכן היה קושי רב בביצוען.
היתרון הבולט ביותר של משאית מנוף, הוא בכך, שמכונה המופעלת על ידי אדם בודד, יכולה להגיע לאתר ייצור או אחסון ולהעמיס משא גדול וכבד במהירות גבוהה יחסית, ולאחר ההעמסה להגיע אל אתר היעד. נהג משאית המנוף יכול לפרוק את המשא ללא צורך בהמתנה למנוף מקומי או כלי אחר.
כיום קיימים סוגים רבים של משאיות מנוף חלקן למטרות ייעודיות אך מרביתן של משאיות המנוף מאפשרות ביצוע של מגוון רחב של משימות העברת מטענים והנפת מטענים שונים. משאיות המנוף מוגבלות בגודלן לתקינה הרגילה של המשאיות כפי שהוא מופיע בתקנות התעבורה. בנוסף לכך קיימות הגבלות על משקל המנוף וגודלו בהתאם לגודל המשאית. ככלל, כאשר מנוף המשאית מקופל ואינו מתופעל גודלו לא יחרוג מגודלה הסטנדרטי של המשאית.
יש להבדיל בין משאית מנוף לבין עגורן נייד, מנוף המותקן על גבי משאית ומשמש רק להנפת מטען וחסר יכולת הובלה ושינוע. במשאית מנוף, לעומת זאת, המנוף קטן יותר והיא יכולה לשאת ולשנע מטען רב.
מוזיקת דאנס
מוזיקת דאנס היא שם כללי למספר סגנונות מוזיקליים שתכליתם העיקרית ללוות ריקוד (באנגלית: Dance, ומכאן השם). ההגדרה העממית של המוזיקה התפתחה עם השנים, ובעבר היה ניתן לכלול תחתיה גם יצירות תקופת הבארוק, ובעבר הקרוב רוק אנד רול, סווינג ועוד. כיום הכוונה היא בעיקר למוזיקה אלקטרונית, כגון דיסקו, טראנס והיפ הופ.
התפתחות מוזיקת הדאנס
סוגות מוזיקה אשר נועדו לשמש כליווי לריקודים נוצרו במקביל להתפתחות המוזיקה והמחול הפופולריים. כך, לדוגמה, ניתן לראות על גבי כדי חרס מהעת העתיקה דמויות מחוללים בצמוד לדמויות נגנים. עם זאת, סגנונות מוזיקת הריקודים שהשתמרו במידה זו או אחרת בעת המודרנית הם מתקופות מאוחרות יותר, כגון המוזיקת הרנסאנס.
עם חילופי הדורות והתפתחות הטעם המוזיקלי בקרב ההמון, עלו וירדו סגנונות שונים. אם בעבר היה ניתן לכלול יצירות שהולחנו ליצירות בלט תחת הכותרת הזו, הרי שבתקופתנו אנו הדבר אין עוד מקובל. במחצית הראשונה של המאה ה-20 נפוצו סגנונות שונים, בהם ג'אז, פוקס טרוט, ביג בנד, סווינג, רוק אנד רול ועוד.
בעוד שסגנונות אלו הלכו והתפתחו לכיווניהם שלהם, סגנונות אחרים תפסו את מרכז הבמה והתקרבו להגדרה הנוכחית למוזיקת דאנס, בהם סגנונות הפאנק (Funk), רית'ם אנד בלוז ובשנות ה-70 של המאה ה-20 - הדיסקו, אשר אף מקור שמו מכינוים של מועדוני ריקודים בצרפת באותה תקופה.
דאנס בישראל
בישראל פופולרי במיוחד ז'אנר המשלב דאנס עם מוזיקה מזרחית ויכול להיות מסווג כדאנס מזרחי או עם מוזיקת רוק ישראלי ויכול להיות מסווג כרוק דאנס.
בין האומנים הישראלים היוצרים בסגנון זה נמנים עפרה חזה ששילבה אלמנטים של דאנס בקריירה המאוחרת שלה ואף חדרה לשוק המוזיקה העולמי עם גרסת דאנס של 'אם ננעלו', מיכל אמדורסקי הנחשבת לאחת מ"חלוצות" הסוגה בארץ, נוב, חן אהרוני, עופר ניסים, אחד ממפיקי ותקליטאי הדאנס הידועים בישראל, שעבד עם מדונה בעבר, דנה אינטרנשיונל ועברי לידר. שילובים של דאנס ניתן למצוא בחלק ניכר משירי אתניקס המכילים אלמנטים של דאנס. ניתן לראות שגם הזמרת והשחקנית רוני (סופרסטאר) דואני משלבת דאנס עם פופ, מאיה בוסקילה משלבת פופ, רוק ומוזיקה מזרחית, אוף שימחעס משלבים דאנס עם מוזיקה חסידית, איציק קלה שילב דאנס עם מוזיקה מזרחית באלבום "מנטה דאנס", שלמה ברונר היוצר מוזיקה חסידית מעורבת עם דאנס, אברהם פריד שילב דאנס עם פופ, רוק ומוזיקה חסידית, רן דנקר שילב דאנס עם רוק ופופ (במיוחד בשנים האחרונות), השחקן והזמר שחר טבוך שילב דאנס עם פופ, סאבלימינל והצל שילבו דאנס עם היפ הופ, פופ ורוק, להקת צ'ייסר המוכרת מהתכנית ישנן בנות ששילבו דאנס עם פופ, להקת BFF ששילבו דאנס עם טין פופ, להקת פורמולה ששילבו דאנס עם פופ, להקת היי פיב שילבו דאנס עם פופ, להקת פור יו שילבו דאנס עם פופ והדורבנים שילבו דאנס עם רוק, פופ, פ'אנק ודיסקו.
שכחו אותי בבית 2
שכחו אותי בבית 2 (באנגלית: Home Alone 2: Lost in New York; בתרגום חופשי לעברית: לבד בבית 2: אבוד בניו יורק) הוא סרט המשך ל"שכחו אותי בבית". את הסרט כתב והפיק ג'ון יוז וביים כריס קולומבוס.
תקציר העלילה
משפחת מקאליסטר יוצאת לחופשת חג המולד בפלורידה, למורת רוחו של קווין. קווין (מגולם על ידי מקולי קלקין) הולך לאיבוד בדרך למטוס, ועולה בטעות על מטוס לניו יורק. רק אחרי הנחיתה בפלורידה מגלה המשפחה שהילד חסר, ואמו של קווין מנסה ליצור איתו קשר. בינתיים בניו יורק, קווין מצליח לשכור סוויטה במלון פלאזה על ידי הטעיית צוות המלון, באמצעות כרטיס האשראי של אביו. הוא אינו יודע שמארב והארי, צמד הגנבים שלכד בסרט הקודם, ברחו מהכלא והם מסתובבים כעת חופשי בניו יורק, ומתכננים לשדוד חנות צעצועים גדולה.
קווין נוסע בלימוזינה בניו יורק לאותה חנות צעצועים שמארב והארי מתכננים לשדוד. לאחר שיחה עם מנהל החנות, מר דנקן, מבין קווין שכל הכסף שהחנות תרוויח בערב חג המולד יועבר לבית חולים לילדים בניו יורק. קווין מחליט לתרום 20 דולר לבית החולים ובתמורה מר דנקן מעניק לו שתי יונים מפלסטיק ומסביר לו כי עליו לשמור את אחת היונים ולתת את השנייה לאדם אחר כסמל לחברות נצחית.
קווין יוצא מהחנות, וצמד הפושעים מבחינים בו ומנסים לתפוס אותו, אך ללא הצלחה. הוא חוזר למלון כדי לגלות שמנהל המלון גילה שהכרטיס שהשתמש בו גנוב. קווין בורח מהמלון, אך נתפס על ידי הארי ומארב, אשר מספרים לו על תוכניתם לשדוד את חנות הצעצועים. קווין מצליח לברוח גם מהם אל הפארק, בו הוא פוגש אישה חסרת בית מכוסה ביונים שפגש קודם לכן. בתחילה האישה נראית לקווין מפחידה אך עד מהרה הם מתיידדים והיא מספרת לו שאהובה עזב אותה בצעירותה, ומאז היא איבדה אמון באנשים וחיה בודדה. בהמשך הסרט קווין מגלה שדודו גר באזור ומחליט לבקר אותו, אך בהמשך מגלה כי ביתו של דודו נמצא בשיפוץ ולכן עומד ריק. הוריו של קווין מגלים בהמשך כי הוא בניו יורק בעקבות גילוי כרטיס האשראי של אביו, ובעקבות כך הם מנסים לאתר אותו בבית המלון בו שהה אך מגלים שהוא ברח. קייט, אמו של קווין, יוצאת לחפש אותו ברחבי העיר ללא הועיל. קווין מסתובב על יד בית החולים שהכסף מהחנות אמור לעבור אליו. קווין מרחם על הילדים, בידיעה שהכסף ייגנב על ידי מארב והארי, ומחליט להסגיר אותם למשטרה, ומטמין מלכודות מבעוד מועד בביתו הריק של דודו.
בינתיים מארב והארי מסתתרים בחנות הצעצועים, ובעת הסגירה, יוצאים לשדוד את הקופות. קווין מפעיל את האזעקה, מצלם אותם ובורח, וכך מאלץ את הגנבים לרדוף אחריו עד לבית דודו. הגנבים נופלים במלכודות השונות ולבסוף קווין עוזב את הבית, והגנבים עוקבים אחריו. קווין מחייג למשטרה מטלפון ציבורי ומדווח כי הגנבים נמצאים בסנטרל פארק. תוך כדי בריחה קווין מחליק ונופל. מארב והארי תופסים את קווין, גוררים אותו אל תוך הפארק ועומדים לירות בו, אך האישה שפגש קווין בפארק מופיעה לפתע ושופכת מזון ליונים על צמד הגנבים שנדבק לגופם בעקבות הלכלוך והשמן מהמלכודות. היונים עפות ומכסות אותם על מנת לאכול את המזון בזמן שקווין בורח. השוטרים מגיעים ומוצאים את הארי ומארב והם נעצרים.
בסוף הסרט קווין חוזר למלון, ובבוקר ויוצא אל האישה שבפארק, ומביא לה את היונים שקיבל מדנקן, מנהל החנות.
דמויות ראשיות
פרט לאלו, בסרט מופיעה הופעת אורח בת מספר שניות של דונלד טראמפ בתפקיד עצמו, שהיה באותו הזמן הבעלים של מלון פלאזה בניו-יורק, בו צולם הסרט.
מהלך זה עורר תגובות רבות לאחר שטראמפ נבחר לנשיאות ארצות הברית בבחירות לנשיאות ב-2016, ביוני 2021 קלקין צייץ בטווויטר ציוץ הקורא להסיר את טראמפ מהסרט.
ביקורות
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ובאתר IMDb קיבל דירוג של 6.9. בעקבות הצלחת הסרט, הופק סרט נוסף לטרילוגיית הסרטים, "שכחו אותי בבית 3", אשר ספג ביקורות שליליות מצד המבקרים, בסרט זה רוב השחקנים משני הסרטים הראשונים הוחלפו, וכן השחקן הראשי מקולי קאלקין שהוחלף בילד אלכס ד. לינז.
כריסטופר נורדפלט
בו כריסטופר נורדפלט (בשוודית: Bo Kristoffer Nordfeldt; נולדו ב-23 ביוני 1989) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת השוער בא.י.ק סולנה.
קריירת מועדונים
נורדפלט התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ברומאפויקארנה. בשנת הצטרף לקבוצה הבוגרת, עת שיחקה בליגה השוודית השנייה. בשנת הפך לשוער ראשון של הקבוצה, לאחר עזיבתם של שני השוערים הראשונים. בסיום העונה, נורדפלט חזרה לליגת העל השוודית. בשנת חתם על חוזה חדש בקבוצה עד.
ב-6 במרץ 2012, נורדפלט חתם לשלוש שנים וחצי בהירנפיין מליגת העל ההולנדית.
ב-23 ביוני 2015 נורדפלטט חתם בסוונסי סיטי מהפרמייר ליג לשלוש שנים. ב-25 באוגוסט, נורדפלט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד יורק סיטי. נורדפלדט ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק האחרון לעונה נגד מנצ'סטר סיטי.
ב-9 באוגוסט 2021 נורדפלט חתם בא.י.ק סולנה מליגת העל השוודית.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, נורדפלט שיחק בנבחרות הצעירות של שוודיה. ב-22 בינואר 2011, נורדפלט ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה במשחק ידידות נגד.
נורדפלט נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.
זיאפלטה
זיאפלטה (שם מדעי: Ziapelta) הוא סוג של דינוזאור במשפחת אנקילוזאוריים - הדינוזאורים המשוריינים. זיאפלטה חי כ-72 מיליון שנה לפני זמננו, בשלהי תקופת הקרטיקון. הוא חי בדרום אמריקה הצפונית והיה אוכל צמחים. בסוג זה יש מין טקסונומי יחיד: Ziapelta sanjuanensis. פירוש שמו הוא "מגן הזיא", pelta = מגן ביוונית עתיקה ואילו ה-Zia הם שבט עתיק שחי באזור ושידוע בסמל השמש שלו (חוליות הצוואר של זיאפלטה מזכירות את סמל השמש הזה).
הזיאפלטה היה כנראה אנקילוזאור טיפוסי. הוא היה מכוסה במעטפת שריון עצם וקשקשים גרמים בתוספת דוקרנים קרניים שהגנו על גבו. זנבו הכיל שתי בליטות עצם כבדות ואף דוקרנים שהפכו אותו לאלה אפקטיבית וכלי נשק כנגד טורפים. הזיאפלטה היה הרביבור ואכל צמחייה נמוכה על פני הקרקע.
מאובנים שלו נמצאו בתצורת קירטלנד באגן סן חואן שבניו מקסיקו, ארצות הברית וכללו גולגולת כמעט שלמה, מספר אוסטאודרמים ו-3 טבעות שמקיפות את הצוואר. הוא נתגלה ב-2011 ותואר ב-2014.
אורגנואיד
אורגנואיד הוא גרסה ממוזערת של איבר חי, בשלושה ממדים ועם מיקרו-אנטומיה דומה לזו של האיבר המקורי. ניתן ליצור "אורגנואידים" על ידי תאים מהרקמה המקורית, תאי גזע עובריים או תאי גזע ממקור אחר, כאלו שיש להם יכולת להתחדשות עצמית והתפתחות לתאי יעד מוגדרים. היכולת לייצר "אורגנואידים" נחשבת לאחת מפריצות הדרך המדעיות החשובות מאז 2013.
"אורגנואידים" משמשים את המדענים למחקרים בתחום הביולוגיה ההתפתחותית, למחקר מחלות ולפיתוח טיפולים במחלות. ב-2019 התפרסמה עבודת מחקר של קבוצת חוקרים בהרווארד ולפיה, הם מצליחים לגדל "אורגנואידים" של מוח אדם.
תהליך
בדרך כלל, יצירת ה"אורגנואיד" מבוססת על "שלד תלת־ממדי" שעליו "זורעים" את תאי הגזע (או, במקרים מסוימים, תאים בוגרים של איבר היעד). כדי לאפשר ל"אורגנואיד" להתפתח, "טובלים" את הקומפלקס כולו בתמיסה עם חומרי מזון וחומרים כימיים מתאימים שמאפשרים ל"אורגנואיד" להתפתח. בין השאר, הצליחו כך לגדל גם תאים סרטניים לטובת מחקר של המחלה.
אורגנואיד של מוח אדם
אורגנואידים אלה מהונדסים בעזרת ביוריאקטורים והם משמשים למחקר של מגוון פתולוגיות וביניהם אוטיזם קלאסי, מחלת אלצהיימר ומחלות נוספות.
אורגנואיד של המעי
יצירת המעי, במהלך התפתחותו של העובר האנושי, כרוכה ביצירת צינור שמתפצל-מתמיין לאזור הלוע ועד לקיבה, לאזור המעי הדק ולאזור המעי הגס. בהתאם, קבוצות שונות בעולם פועלות ליצירת "אורגנואידים" של שלושת אזורים אלה.
אורגנואיד של הלשון
מספר קבוצות מחקר מנסות לגדל אורגנואידים עם תכונות של הלשון. בתחילת הדרך, אורגנואידים אלו לא כללו "חיישני טעם" ואולם כיום, יודעים לייצר אורגנואידים הכוללים גם את המרכיב הזה.
מחקר בסיסי
אורגנואידים משמשים כמודלים לבחינת מחלות ואמצעי ריפוי אפשריים שלהן, בין היתר על ידי עריכת DNA באמצעות טכנולוגיית קריספר.
רפואה מותאמת אישית
אורנואידים מאפשרים לגדל "מודל" של אדם ספציפי ו"לתפור" עבורו טיפול המותאם לו אישית ורק אחרי שיעילות הטיפול הוכחה על ה"אורגנואיד", לבצע את הטיפול על האדם.
שנונית האז
שְׁנוּנִית הָאז (שם מדעי: Acanthodactylus opheodurus) היא מין של שנונית ממשפחת הלטאיים. מזכירה במראה את שנונית הנחלים, אולם קטנה יותר.
מאפיינים
אורכה מגיע עד 13 ס"מ וצבעה נע בין צהוב לחום. על הגב ישנם חמישה פסים כהים לאורך גופה של השנונית. בהיוולדותם, הפסים נראים ברורים ומסויגים, אך עם ההתבגרות, הפסים מיטשטשים.
קשה מאוד להבחין בין שנונית נחלים צעירה לבין שנונית האז. עם זאת, לשנונית האז יש עיניים בולטות יותר לצדדים והמצח תלול יותר. הבדל נוסף שקיים, אך קשה מאוד להבחין בו הוא השוני בין איברי המין הזכריים.
הר יהואחז
הר יהואחז הוא הר בגובה 769 מטרים מעל פני הים בהרי אילת, בדרום הנגב.
ההר ממוקם כ־650 מטרים גבול ישראל–מצרים וכ־7.5 קילומטרים מצפון־מערב לאילת. כביש 12 חולף במורדות המערביים של הר.
כמו הרים נוספים באזור, גם הר יהואחז קרוי על שמו של אחד ממלכי יהודה, יהואחז.
מוזיאון הרכבת הלאומי (אנגליה)
מוזיאון הרכבת הלאומי (באנגלית: National Railway Museum, בראשי תיבות: NRM) הוא מוזיאון תחבורה בעיר יורק, אנגליה, המהווה חלק מ"קבוצת מוזיאוני המדע" (איגוד של שישה מוזיאוני תחבורה ב). בשנת 2001 הוכתר בתור מוזיאון השנה באירופה ומאז אותה שנה הכניסה אליו חופשית. במוזיאון אוסף לאומי של כלי תחבורה מסילתיים בעלי חשיבות היסטורית.
במוזיאון יותר ממאה קטרים וכשלוש מאות יחידות של ציוד מסילתי מכל התקופות ששימש את מסילות הברזל בבריטניה לאורך ההיסטוריה. כמו גם מאות אלפי מוצגים שונים כמו מסמכים, רכיבים וחפצים שונים בעלי עניין היסטורי. המוזיאון ממוקם בשלושה מתקנים ששימשו בעבר כמתקני אחסון ושיפוץ קרונות סמוך לקו East Coast Main Line, לא הרחק מתחנת הרכבת של העיר יורק. זהו המוזיאון הגדול מסוגו בכל הממלכה המאוחדת.
בשנים 2014–2015 ביקרו בו 727,000 איש. והוא השני בגודלו אחרי מוזיאון הרכבות בצרפת (La Cité du Train), אף שבמוזיאון הבריטי מגיעים יותר מבקרים).
בשנת 2004 נפתח מוזיאון הקטרים בעיר שילדון, שבתחילה נקרא מוזיאון הרכבת הלאומי בשילדון, כאגף של מוזיאון זה. בו נמצאים חלק מאוספי הקטרים.
במוזיאון 280 רכבות, מהן 100 ביורק והאחרות בשילדון ובמוזיאונים היסטוריים נוספים. המוצגים הוותיקים ביותר מתוארכים לשנת 1815. האוסף הקבוע כולל ארמונות על גלגלים, אוסף של קרונות מלכותיים מימי המלכה ויקטוריה ועד לרכבת של אליזבת השנייה משנות ה-70 של המאה ה-20.
מוצגים ייחודיים כוללים גם רכבות שהובאו מחוץ למדינה, כמו הרכבת הסינית Class KF7, עם קטר מדגם 2-4-2, שנבנה בבריטניה והוחזר בשנת 1981; קרון השינה Compagnie Internationale des Wagons-Lits, ששימש בקו פריז–לונדון ברכבת Night Ferry. אחת הרכבות הייחודיות באוסף היא הרכבת היפנית שינקנסן, שהוענק כמתנה למוזיאון על ידי West Japan Railway Company בשנת 2001. התערוכות של אוספי המוזיאון מתחלפות כל העת. במוזיאון נמצא גם גשר רכבות בגודל מלא.
המוזיאון מחזיק במאגר מידע ענק הכולל ספרייה וארכיון הקשור לעולם התחבורה המסילתית. באוסף זה ישנם שרטוטים ראשוניים של קטרים ורכבות. המוזיאון גם מוכר דגמי רכבות שונים. בספריית המוזיאון מוחזקים למעלה מעשרים אלף ספרים ו-800 גזירי עיתון. בארכיון אוסף גדול של רישומים ותיעודים כמו גם תצלומים רבים.
בשנת 2007 נחנך מנוע חיפוש. באמצעות אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון ניתן לבקש לשקיין חומרים מסוימים, אך יש לעשות זאת עד 24 שעות טרם ההגעה למוזיאון. חלק גדול מהחומרים הועלו לאתר המוזיאון, עבור מי שאינו יכול להגיע למוזיאון פיזית.
אינדיאנה ג'ונס
ד"ר הנרי וולטון "אינדיאנה" ג'ונס הבן (או אינדיאנה ג'ונס) הוא דמות בדיונית של ארכאולוג והרפתקאן אמריקאי. אינדיאנה ג'ונס הוא הגיבור הראשי בזיכיון הנושא את שמו. הדמות נוצרה על ידי ג'ורג' לוקאס כמחווה לגיבורי האקשן של שנות ה-30 של המאה ה-20, ולג'יימס בונד בפרט. דמותו של ג'ונס, המגולמת בעיקר על ידי האריסון פורד, הופיעה לראשונה בסרט "שודדי התיבה האבודה" משנת 1981 בכיכובו של האריסון פורד, ולאחר מכן בשורה של סרטים נוספים: "אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור" ב-1984, "אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון" ב-1989, "אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח" ב-2008, ו"אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל" מ-2023. דמותו של אינדיאנה ג'ונס מופיעה גם בספרים, חוברות קומיקס, משחקי וידאו ואמצעי מדיה אחרים. ג'ונס גם מהווה את דמות הנושא למספר מתקנים בפארקי השעשועים של תאגיד דיסני.
ג'ונס מאופיין על ידי מספר אביזרים ופריטי לבוש אייקוניים: כובע פדורה חום, שוט, תיק צד ומעיל עור. הוא גם ידוע בחוש ההומור השנון והסרקסטי שלו, בידיעותיו הנרחבות בתרבויות ושפות קדומות, ובפחדו הקיצוני מנחשים (אופידיופוביה).
דמותו של ג'ונס מבוססת על והשופעה מהגיבורים הטיפוסיים שהופיעו בהצגות היומיות ובכתבי העת מסוג הספרות זולה אותם אהבו ג'ורג' לוקאס ובמאי הסדרה סטיבן שפילברג בילדותם. ייתכן כי את ההשראה לדמות הארכאולוג ההרפתקן שאבו יוצרי הסרט מדמותו של היירם בינגהאם - ארכאולוג רומנטי אשר גילה בין היתר את העיר האבודה של ממלכת האינקה - מאצ'ו פיצ'ו, אפשרות נוספת שהדמות מבוססת על הארכאולוג הלא-קונבנציונלי ונדל ג'ונס (Dr. Vendyl Jones), אם כי יוצרי הסדרה מכחישים טענה זו.
ביוגרפיה בדיונית
אינדיאנה ג'ונס נולד כהנרי וולטון ג'ונס הבן, לארכאולוג האמריקאי ממוצא סקוטי הנרי ג'ונס האב, ולאשתו אנה ב-1 ביולי 1899 בפרינסטון ניו ג'רזי. ג'ונס הצעיר התלווה לאביו במחקריו המדעיים ברחבי אירופה שבמהלכם הוא למד לדבר, לקרוא ולכתוב ב-27 שפות שונות, לא כולל שפת האם שלו, אנגלית. במסעותיו של אביו, פגש ג'ונס והתיידד עם תומאס אדוארד לורנס. במהלך ילדותו אימץ לעצמו ג'ונס את הכינוי "אינדיאנה" (או אינדי בקיצור), על שמה של כלבתו האהובה.
על פי הפתיחה של הסרט אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון, ב-1912 כשהיה ביוטה עם הצופים בסיור כנער, אינדיאנה גנב את הצלב של קורונדו, שהיה שייך לפרנסיסקו וסקס דה קורונדו, משודדי קברים שגילו אותו. הוא התכוון לשים את הצלב במוזיאון. בזמן שברח מהשודדים, נפל לתוך קרון של רכבת קרקס, לבור של נחשים (מכאן נובע הפחד שלו מנחשים). במעמד זה גם קיבל את השוט שלו ואת הצלקת על סנטרו כאשר ניסה להצליף בשוט. על אף שכמעט הביא לאביו את הצלב, השודדים הצליחו לקחת ממנו את הצלב ולהביאו לאוסף של הבוס שלהם. אחד השודדים נתן לאינדיאנה את הכובע שלו, הפדורה החום, אשר משמש אותו מאז כאחד מסימני ההיכר שלו. באפילוג של הסרט נחשף גם מקור השם אינדיאנה.
רמי וג'ונס התגייסו לצבא הבלגי וג'ונס שיקר לגבי גילו ושמו והציג עצמו כאנרי דפאנס. הוא עבר הכשרה כלוחם ושירת בגדוד חיל רגלים. בהמשך מונה למפקד כיתה ולחם בקרב על הסום. בהמשך זכה ג'ונס למינוי שדה לקצונה. אי יכולתו של ג'ונס לקרוא מפות גרמה לו לאבד את יחידתו, והוא סופח לצוות של חיילים ותיקים של הצבא הבריטי בפיקוד פרדריק סלוס. בין המשימות שתוארו בסדרת הטלוויזיה, מתוארים הרס של תותח רכבת גדול ולכידתו של פאול פון לטו-פורבק, אחד ממפקדי הצבא הגרמני. בסופו של דבר התאחד ג'ונס עם הצבא הבלגי ועם רמי באירופה בשנת 1916, ונטל חלק בחזית המערבית של המלחמה. במהלך הקרבות נלכד ג'ונס על ידי הגרמנים, נמלט, נפגש עם מאטה הארי, ועבד כקצין מודיעין צבאי. לאחר מכן חלה, טופל על ידי אלברט שווייצר, ונאבק עם ארנסט המינגוויי על חיבתה של אחות צעירה. עם סיום המלחמה עבד ג'ונס כמתרגם בצוות שעבד על ניסוחו של חוזה ורסאי, והיה עד ליסודות שהונחו למלחמת העולם השנייה.
זמן מה לאחר סיומה של המלחמה, חזר ג'ונס לארצות הברית והחל ללמוד ארכאולוגיה באוניברסיטת שיקגו תחת שרביטו של הארכאולוג וחוקר מצרים העתיקה פרופסור אבנר רייבנווד. במהלך תקופה זו יצר ג'ונס קשרים רומנטיים עם בתו של מורו, מריון. ג'ונס חתך באופן פתאומי את קשריו עם משפחת רייבנווד בשנת 1926 למשך עשור. בשנים אלה חילק ג'ונס את זמנו בין הוראה באוניברסיטה ובין מסעות מחקר ארכאולוגים. אחד ממסעות אלה הובילו אותו בשנת 1935 לסין, ומשם הוא נקלע להרפתקה במקדשה של האלה קאלי בהודו. (בו התרחשה עלילת "אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור"). לאחר חזרתו מהודו, בשנת 1936, ג'ונס עבד כפרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטת מארשל (אוניברסיטה בדיונית על שמו של המפיק פרנק מארשל), אז פנו אליו סוכני ממשלת ארצות הברית, וגייסו אותו כדי למצוא ולהעביר לידיהם את ארון הברית, על מנת שלא ייתפס על ידי הנאצים. (מאורעות אלה מתוארים בסרט "שודדי התיבה האבודה").
לאחר חזרתו לארצות הברית המשיך ג'ונס לחלק את זמנו בין לימוד באוניברסיטה, מסעות מחקר ארכאולוגים, וביצוע משימות מזדמנות עבור ממשלת ארצות הברית. בשנת 1938, אחרי שהשיג את הצלב של קורונדו למוזיאון, יצא ג'ונס לחלץ את אביו מידי הנאצים, ונעשה מעורב בחיפושים אחרי הגביע הקדוש (חיפושים אלו מהווים את עלילת "אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון"). במלחמת העולם השנייה שימש ג'ונס כאיש המשרד לשירותים אסטרטגיים, וביצע משימות מודיעין ומבצעים מיוחדים רבים. ג'ונס סיים את המלחמה בדרגת לויטננט קולונל בצבא ארצות הברית. לאחר המלחמה הוענקו לו עיטורים רבים על אומץ ליבו.
בשנת 1969, לאחר עשור כמרצה בניו יורק, פרש ג'ונס לגימלאות, לאחר שבנו נהרג במלחמה ומריון התגרשה ממנו. הוא נאלץ לצאת להרפתקאה חדשה בעקבות בת הסנדקות שלו, בחיפוש אחרי מכשיר שהמציא ארכימדס המאפשר איתור סדקים בזמן דרכם ניתן לנסוע בזמן, כפי שמתואר בסרט "אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל".
אינדיאנה ג'ונס הצעיר
סדרת הטלוויזיה אינדיאנה ג'ונס הצעיר, שודרה בארצות הברית בין 1992 לבין 1993. דמותו של ג'ונס שוחקה על ידי שון פטריק פלנרי כאינדי הנער ועל ידי קורי קרייר כאינדי הילד. סדרה זו נערכה מחדש במספר סרטי טלוויזיה המציגים את דמותו של ג'ונס הצעיר. באחד מסרטי הטלוויזיה הופיע פורד כשחקן אורח. הסדרה שודרה בישראל בערוץ הראשון.
אחר
עלילותיו של ג'ונס הופיעו גם במספר ספרי הרפתקאות בעלי עלילה נפרדת מהסרטים. בנוסף הופיע בתחילת שנות ה-80 ספר קומיקס של חברת מארוול קומיקס המציג את ג'ונס כגיבורו.
בשנת 1995 נפתח באתר השעשועים דיסנילנד מתקן בשם "הרפתקאות אינדיאנה ג'ונס", שמבוסס על המותג של ג'ונס, וממוקם בתפאורה של "מקדש העין האסורה". מתקנים דומים נוספים קיימים באתרי השעשועים של חברת וולט דיסני בצרפת ובטוקיו.
באולפני הוליווד של דיסני שנמצאים בדיסניוורלד, מתקיים מופע חי בהשתתפות כפילים שמבוסס על סצנות מפורסמות מהסרט שודדי התיבה האבודה.
במרץ 2016, דיסני הודיעה על סרט חמישי בסדרה שימשיך את עלילותיו של ג'ונס, בהשתתפות פורד ושפילברג. הסרט תוכנן במקור להקרנה ביולי 2020. התאריך נדחה ליולי 2021 עקב בעיות בהפקה, ולאחר מכן ליולי 2022 עקב ארגון מחדש של לוחות הזמנים של דיסני בעקבות התפרצות מגפת הקורונה.
מסכה רפואית
מסכה רפואית (נקראת גם מסכה כירורגית או מסכת מנתחים או מַסֵּכִית או נשמית כירורגית או מסכת פה-אף ) היא מסכה המשמשת מנתחים ואנשי רפואה אחרים בעת טיפול בחולים, ומיועדת ללכוד חיידקים ונגיפים הנפלטים מהפה ומהאף של הצוות הרפואי.
שימוש במסכות רפואיות היה נפוץ בסין, בהונג קונג, בווייטנאם ובטורונטו, קנדה בעת התפרצויות של מחלת הסארס, ביפן בעת מגפת שפעת העופות ב-2007, בארצות הברית ובמקסיקו סיטי בעת מגפת שפעת החזירים ב-2009, ובהדרגה בכל העולם בעת מגפת הקורונה החל מ-2019.
מסכות רפואיות מודרניות עשויות מנייר או מבד לא ארוג, ומיועדות לשימוש חד-פעמי.
יעילות
מסכות רפואיות פשוטות מגנות על החובשים אותן מהתזות של נוזלי גוף על הפה והאף. הן גם מזכירות לעוטים אותן שלא לגעת בפה או באף עם ידיים שנגעו במשטח מזוהם, כדי לא להעביר נגיפים או חיידקים. הן יכולות גם להפחית את הפיזור של טיפות מידבקות (אשר מכילות נגיפים או חיידקים) שנוצרות בעת שיעול או עיטוש (ואף בעת דיבור ונשימה). המסכות הרפואיות לא מיועדות להגן על החובשים אותן משאיפה של חלקיקים כאלה. המסכה הרפואית תלכוד חלק מהחלקיקים, אבל היא הרבה פחות יעילה מאשר מסכת סינון אוויר, שמיועדת למטרה זו.
בפרסום בנוגע להתפרצות שפעת החזירים ב-2009, כתב המרכז לבקרת מחלות ומניעתן האמריקאי: בתהליכי אישור נמצאות מסכות רב פעמיות מבד המכיל נחושת מחומצנת, שהורגת נגיפים ביעילות רבה יותר, כך לטענת המייצרים.
מסכה כירורגית
מסכה זו עשויה מכמה שכבות בד, המתחברות מאחור באמצעות חוטים לקשירה, או גומיות המוצמדות לאוזניים.
מסכה N95
מסכה בתקן N95, תקן המגדיר אותה כחוסמת 95% לפחות מהנגיפים.
מסכה N95 היא מסכת סינון אוויר שחובשים על הפנים, העומדת בתקן N95 לסינון אוויר של המנהל האמריקאי לבטיחות ולבריאות תעסוקתית (NIOSH). עמידה בתקן זה מעידה כי המסכה מסננת לפחות 95% מהחומר החלקיקי אשר באוויר, אך היא אינה עמידה לשמנים כמו מסכות העומדות בתקן P95. מסכה זו היא מסנן חלקיקים נפוץ, ומנגנון פעולת הסינון שלה מבוסס על מסנן אוויר מכני, מנגנון המגן מפני חומר חלקיקי אך לא מגז או אדים.
שימוש במסכה רפואית במגפת הקורונה
עם התפרצות נגיף הקורונה בעולם (SARS-CoV-2) בשנת 2020, החל שימוש נרחב במסכות מסוגים שונים לצמצום החשיפה לנגיף ומניעת ההדבקה והורגש מחסור עולמי במסכות וציוד מיגון לצוותים רפואיים.
ארגון הבריאות העולמי הנחה תחילה להשתמש במסיכות רק למי שנדבק בנגיף, במטרה לצמצם את ההפצה שלו, או לאנשים שמטפלים ובאים במגע הדוק עם אנשים שנדבקו. אך עם גילוי האפשרות להדבקה אסימפטומטית הארגון חזר בו והנחה לעטות מסכות גם למי שאין תסמינים של המחלה. בעקבות זאת בחלק מהמדינות הנחו את כל תושביהן להשתמש במסכות במרחב הציבורי. בישראל, משרד הבריאות חייב את התושבים, החל מ-12 באפריל 2020, להשתמש במסכות במרחב הציבורי.
מגפה זו העלתה את המודעות הציבורית לשימוש בכלי רפואי זה, ואת החשיבות שלו.
ההנחיות לעטות מסכה ובאילו מקומות, הוקשחו או הוקלו, בהתאם לרמת התחלואה המשתנה בעקבות גליה החוזרים של המגפה.
השפעה סביבתית
השימוש העולמי הנרחב במסכות החד פעמיות במהלך המגפה יצר רמת זיהום סביבתי חסרת תקדים, עם למעלה ממיליארד מסכות שהגיעו לאוקיינוס.
מלקולם לאורי
מלקולם לאורי (באנגלית: Malcolm Lowry; 28 ביולי 1909 – 26 ביוני 1957) הוא סופר ומשורר אנגלי, נודע בעיקר בזכות ספרו "מתחת להר הגעש", שנחשב לאחת מפסגות הספרות של המאה העשרים.
ביוגרפיה
לאורי נולד במחוז צ'שייר שבאנגליה, הצעיר מבין ארבעה אחים, בן לסוחר כותנה מצליח. בגיל שבע כמעט והתעוור מהפרעה בקרניות, אך נרפא לאחר ניתוח כעבור ארבע שנים. בגיל שבע עשרה הפסיק את לימודיו, ובהסכמת אביו עלה על ספינה ששטה למזרח הרחוק. התמונה הרומנטית בראשו של חיי המלחים התחלפה במהלך שבעת חודשי המסע, ובסופם חזר עם זכרונות אותם שילב בכתיבתו, והתמכרות חמורה לאלכוהול.
ב-1927 לא יכול היה לחזור ללימודיו, ולכן הוא החליט לבלות מספר חודשים בגרמניה, שם העריץ את הקולנוע האקספרסיוניסטי הגרמני וגילה את התיאטרון. כשחזר לאנגליה מצא מגורים בלונדון, שם התערבב בחוג הספרותי הסוער של שנות השלושים, ביניהם פגש את דילן תומאס, והחל את לימודיו.
ב- 1934 עבר לצרפת, שם נישא לסופרת אמריקאית בשם יאן גבריאל. מאוחר יותר הלך אחריה לארצות הברית, שם ניסה לראשונה את כוחו בכתיבת תסריטים למסך הגדול, והתמוטט שנתיים מאוחר יותר מהתמכרותו לאלכוהול. נישואי השניים היו סוערים, ובניסיון כושל להצילם הם עברו ב- 1936 לספרד. שנה מאוחר יותר התגרש לאורי מאשתו, ולאחר תקופה נוספת של התמכרות כבדה גורש מספרד.
ב-1939 עבר להתגורר בקנדה, שם נישא לאשתו השנייה, מרגרי בונר, שחקנית וכותבת. על אף נדודיהם ברחבי העולם ושתייתו הלא נגמרת, הייתה זו תקופה שקטה בחיי לאורי, שנמשכה עד ל-1954. ב-1957 מת כתוצאה מצריכה אלכוהול מוגזמת, שככל הנראה שולבה עם מנת יתר של כדורי שינה.
יצירות מאוחרות
בהשוואה לכמות שכתב, לאורי פרסם רק כמות קטנה מכתביו. משני הרומנים שפרסם בולט "מתחת להר הגעש" כיצירת המופת שלו וכאחת מפסגות היצירה הספרותית של המאה העשרים. בספר זה הצליח לאורי להציג מערכות יחסים מורכבות על הרקע המסוגנן של מקסיקו, תוך שימוש ברור בסגנונו האישי, המשלב יסודות אוטוביוגרפיים עם רבדים סימבוליים חמקמקים. הסרט זכה לגרסה קולנועית מרשימה בבימויו של ג'ון יוסטון ועם אלברט פיני בתפקיד הראשי.
Ultramarine הוא רומן שפרסם עוד בזמן שהיה סטודנט לתואר ראשון, ומציג את מסעו הימי הראשון של נער וניסיונותיו להתקבל לחברת הימאים.
אסופת הסיפורים Hear Us, O Lord from Heaven Thy Dwelling Place פורסמה לאחר מותו של לאורי בעריכתו של אירל בירני, שאף ערך את האסופה Selected Poems of Malcolm Lowry. אירל גם עבד יחד עם אלמנתו של לאורי על עריכת הנובלה Lunar Caustic, לקראת פרסום מחודש, שנבנה משילוב של קטעים שונים שכתב בעודו בחיים. אלמנתו עבדה גם יחד עם הביוגרף הראשון שלו, ויחד הם פרסמו את Dark as the Grave Wherein my Friend is Laid ואת October Ferry to Gabriola מכתביו הנותרים.
The Selected Letters of Malcolm Lowry, פורסם ב-1965, ואחריו ב-1995-6 פורסמו שני הכרכים של Sursam Corda! The Collected Letters of Malcolm Lowry. מהדורות ספרותיות של עבודות אותן לא השלים פורסמו לספרו La Mordida, ולעיבודו הקולנועי לספרו של פיצג'רלד "ענוג הוא הלילה".
הסרט דוקומנטרי אודותיו Volcano: An Inquiry Into the Life and Death of Malcolm Lowry היה מועמד לפרס האוסקר לשנת 1976.
קשר (כתב עת)
קשר הוא כתב עת אקדמי לחקר תולדות העיתונות והתקשורת היהודית בעולם היהודי ובישראל. כתב העת מתפרסם על ידי המכון לחקר העיתונות והתקשורת היהודית ע"ש אנדראה וצ'ארלס ברונפמן, הפועל במסגרת הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב. כתב העת יוצא לאור פעמיים בשנה בעברית, עם תקצירי מאמרים באנגלית. בחורף 2021 יצא לאור גיליון מס' 57, שעסק בין השאר בהיבט המגדרי בתקשורת.
היסטוריה
כתב העת נוסד בשנת 1987, על ידי המכון לחקר העיתונות והתקשורת היהודית ע"ש אנדראה וצ'ארלס ברונפמן באוניברסיטת תל אביב. העורך הראשון של "קשר" היה ד"ר מרדכי נאור.
בשנת 2003 הופסק פרסום כתב העת, לאחר פרסום 33 גליונות. בשנת 2006 חודש פרסומו של כתב העת תחת עורך חדש, פרופ' גדעון קוץ, המכהן כראש המגמה לתקשורת והיסטוריה יהודית באוניברסיטת פריז 8.
תוכני כתב העת
מטרת כתב העת, מתוך אתר המכון:
דגל סנגל
דגל סנגל (בצרפתית: Drapeau du Sénégal) הוא דגלה הלאומי של סנגל. הוא אומץ רשמית ב-20 באוגוסט 1960. הדגל מבוסס על דגל פדרציית מאלי הזהה לו, כאשר לדגל סנגל נוסף כוכב ירוק המופיע במרכז הדגל. הדגל הוא טריקולור (דגל תלת צבעי) בצבעים הכלל-אפריקאיים: ירוק, צהוב ואדום.
עיצוב הסמל
דגל סנגל הוא דגל תלת-פסי אנכי (טריקולור) בצבעי ירוק, צהוב ואדום שמוטען בכוכב בעל חמישה קודקודים בצבע ירוק.
משפט קרתיאודורי (פונקציות קונפורמיות)
תוצאה זו, המהווה תוצאת המשך למשפט ההעתקה של רימן, היא משפט חשוב באנליזה מרוכבת, המהווה בסיס למחקר של התנהגות פונקציות קונפורמיות ואוניוולנטיות באזור השפה של תחום הגדרתן. טענה זו הוכחה על ידי קונסטנטין קרתיאודורי בשנת 1913. מהות המשפט היא, שתחום פשוט קשר החסום על ידי עקומת ז'ורדן לא יכול להיות "מסובך מדי", שכן הוא שקול במובן חזק לעיגול, תחום דיי פשוט.
דרישת המשפט להיותה של השפה עקומת ז'ורדן אינה הכרחית לקיומה של העתקה קונפורמיות המשרה הומיאומורפיזם על השפה. למשל, ההעתקה מחצי המישור המרוכב העליון אל  היא קונפורמית ואכן מורחבת להעתקה הומיאומורפית (ואפילו אנליטית) בין השפות, אך אלו אינן עקומות ז'ורדן (אינן סגורות וחסומות).
ספר הגזרות
ספר הגזרות נקרא גם ספר גזירתא היה ככל הנראה ספר חוקים של כת הצדוקים בתקופת בית המקדש השני. במגילת תענית נכתב כי בארבעה בתמוז (בנוסחים אחרים: בעשרה בתמוז) עשו ישראל יום טוב שבו נגנז ספר גזרות.
הספר עסק בעונשי מוות ודינים שונים שאינם על בסיס התורה שבכתב ולכן עורר את התנגדות הפרושים.
בסכוליון נלמד מתוך המעשה בספר הגזרות שאסור לכתוב את התורה שבעל פה:
מאיר וייסגל
מאיר וולף וייסגל (Meyer Wolfe Weisgal, על פי רוב Meyer W. Weisgal; 10 בנובמבר 1894 – 29 בספטמבר 1977) נחשב לאחד מן האבות המייסדים של מכון ויצמן למדע, כיהן כנשיאו ויו"ר הוועד הפועל שלו. הוא נודע בכישוריו בתחום גיוס הכספים והאדמיניסטרציה וכן כיד ימינו של ד"ר חיים ויצמן. וייסגל היה תועמלן של התנועה הציונית ושל מוסדות היישוב בקרב יהודי ארצות הברית.
קורות חיים
מאיר וייסגל נולד בשנת 1894 בעיירה קיקול שבפולין, בן לשלמה חיים ולאה לבית פרידמן. קיבל חינוך יהודי מסורתי. בשנת 1905 היגר לארצות הברית עם הוריו.
בשנים 1916–1914 למד באוניברסיטת קולומביה וסיים את לימודיו בעיתונאות בהצטיינות.
בארצות הברית עבד וייסגל כפעיל התנועה הציונית, הוא תמך בחיים ויצמן ולואי ליפסקי מול לואיס ברנדייס במאבק על השליטה בציונות העולמית ב-1921. בין היתר ערך את ביטאון ארגון ציוני אמריקה New Palestine ("ניו פלסטַיין") ועסק באמרגנות תערוכות ואירועים המוניים. על רקע עליית היטלר לשלטון הפיק את האירוע "רומאנסה של עם", הפקת ענק שהופיעה בחוף המזרחי של ארצות הברית ואת ההצגה "הדרך הניצחית" של מקס ריינהרדט עם טקסט של פרנץ וורפל ומוזיקה מאת קורט וייל. לאחר מכן היה מנהל ביתן היישוב היהודי בארץ ישראל בתערוכה העולמית של ניו יורק (1939).
בשנת 1941 וייסגל מונה לנציגו הרשמי של חיים ויצמן בארצות-הברית ופעל רבות בשיתוף עם ויצמן להשגת התמיכה של ארצות הברית בהקמת מדינת ישראל.
בשנת 1949 עלה וייסגל לישראל עם רעייתו. כמקורבו, עוזרו ואיש אמונו של חיים ויצמן, התגייס ויסגל לסיוע בהקמתו של מכון ויצמן ובפיתוחו. בין השנים 1954–1967 כיהן כיו"ר הוועד הפועל של המכון ובין השנים 1967–1970 כיהן כנשיאו.
במקביל לפעולתו במכון ויצמן, ולאורך כל חייו, עסק מאיר וייסגל בפעילות ציבורית ענפה בין היתר בהקמת הבונדס לישראל יחד עם הארי מונטור, בפעילות ביטחונית ופוליטית ואף בסיוע בהפקת הסרט "אקסודוס", אשר נעשתה בישראל. וייסגל אף הופיע למספר שניות בסרט בדמותו של בן-גוריון, בסצנת הכרזת העצמאות של מדינת ישראל.
בשנת 1958 שימש בתפקיד מרכזי בוועדת העשור שהייתה אחראית לארגון חגיגות העשור למדינת ישראל. מאיר וייסגל נפטר בשנת 1977. עד ליומו האחרון היה הדמות הדומיננטית במכון ויצמן.
חיים אישיים
היה נשוי לשירלי הרשפלד משנת 1923, ואב לארבעה. בנו הבכור עמנואל היה לשחקן קולנוע וטלוויזיה המוכר בשם מייקל וייג'ר ששיחק בסרט גבעה 24 אינה עונה.
המפיקים עמי אמיר ואסף אמיר והמוזיקאי דני אמיר הם נכדיו.
פעילות במכון ויצמן
מיד עם הגעתו ארצה פעל וייסגל להסבת שם המכון, אשר נקרא עד אז "מכון דניאל זיו", על שמו של הנשיא הראשון (הסבת שם זו נעשתה על דעתו של ד"ר חיים ויצמן ובהסכמתה של משפחת זיו).
וייסגל עצמו לא היה מדען ולא התיימר להבין בעניינים מדעיים; בשל כך עסק וייסגל על תקן "משמש החכמים", כך כהגדרתו. וייסגל, אשר זכה לכינוי "הצ'יף" על ידי ד"ר ויצמן, פעל ללא ליאות להבטחת המימון הדרוש למכון ויצמן, ונודע בשיטות יצירתיות ומיוחדות לגיוס תרומות למען המכון.
הוקרה והנצחה
בסוף שנת 1964, עם יום הולדתו השבעים, קיבל וייסגל תואר דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן – התואר הראשון מסוג זה שהוענק במוסד. באותה שנה קיבל וייסגל אזרחות-כבוד של רחובות. כמו כן הוקמה לכבודו קרן סיוע לישראלים וזרים ללמוד ולחקור במכון ויצמן; הסכום הראשוני שהושקע בקרן – 7 מיליון דולר.
לאחר פטירתו, נקרא פארק המים הגדול ברחובות על שמו. וכן רחוב ראשי בקריית המדע. וייסגל ורעייתו טמונים בחלקה מיוחדת במכון ויצמן לרגלי הגבעה שבה שוכן בית הנשיא הראשון.
קישורים חיצוניים
מזיכרונותיו:
תקי א-דין א-סובקי
תקי א-דין א-סובקי (שם מלא בערבית: أبو الحسن تقي الدين علي بن عبد الكافي السبكي, בתעתיק לעברית: אבו אלחסן תקי א-דין עלי בן עבד אלכאפי א-סבכי). היה פוסק הלכה מפורסם מהאסכולה השאפעית, מומחה לחדית', קאדי, פרשן הקוראן, והשופט הראשי של דמשק. נולד בשנת 1284 לספירה, ונפטר בשנת 1355.
חייו
תקי א-דין -אסובקי, נולד בכפר סובק שבמצרים. רכש את חינוכו והשכלתו האסלאמית בקהיר, שם הוא למד אצל מומחים כגון אבן ריפע, שהתמחה בשריעה, אל-עיראקי, שהתמחה בפרשנות הקוראן, וא-דימיאטי, שהתמחה בחדית'. כמו כן, במהלך שנות לימודיו הרבות, תָּר תקי א-דין אחר ידע בתחום החדית' בחוגי המומחים של סוריה, אלכסנדריה והחג'אז. לבסוף, הוא לימד בבית הספר "מנצוריה" אשר ממוקם ב"מסגד אבן טולון".
לאחר שעזב את מצרים בנעוריו, התיישב תקי א-דין בסוריה, שם הוא צמח והתפתח עד שמונה לשופט הראשי העליון של סוריה, ונואם בכיר במסגדי דמשק, וגם פרופסור של כמה מוסדות אקדמאי.
נותר בתפקידו כשופט הראשי כ-17 שנים, עד שהוחל על ידי בנו, תאג' א-דין א-סובקי. לאחר שהוחלף בתפקיד על ידי בנו, שב תקי א-דין לקהיר, שם הוא העביר את שארית חייו עד פטירתו בשנת 1355.
השקפותיו
מהפן ההלכתי, מזוהה תקי א-דין עם האסכולה השאפעית.
מדד נאסד"ק 100
מדד נאסד"ק 100 הוא מדד בורסה המורכב מ-100 מהחברות (הלא פיננסיות) הגדולות ביותר הרשומות למסחר בנאסד"ק, בורסה לניירות ערך המנוהלת על ידי האגודה הלאומית לסוחרי ניירות ערך, הפועלת מארצות הברית. במדד נכללים בעיקר חברות צמיחה מתחום הטכנולוגיה. זהו מדד משוקלל היוון מותאם (modified capitalization-weighted index) ומשקל החברות במדד מבוסס על שווי השוק שלהן, אך ישנן הגבלות מסוימות כדי למתן את השפעותיהן של החברות הגדולות יותר. על החברות במדד נמנות אפל, מיקרוסופט, אדובי מערכות, אמזון, סיסקו מערכות, דל, קוסטקו, Electronic Arts, אקטיוויז'ן בליזארד, NVIDIA מאטל, eBay, סטארבקס, סיגייט טכנולוגיות, נטפליקס, אינטל, אינפוסיס, גוגל, סימנטק, אורקל, ניוז קורפ, טבע תעשיות פרמצבטיות,NXP סמיקונדקטורס.
ייחודו של המדד
בנוסף להיעדרן של חברות פיננסיות, הנאסד"ק 100 כולל 15 חברות שהתאגדו מחוץ לארצות הברית. אומנם גם מדד הS&P 500 כולל 5 חברות מחוץ לארצות הברית, אך מדד הדאו ג'ונס מעולם לא כלל חברות זרות.
בנק ההשקעות האירופי
בנק ההשקעות האירופי (אנגלית: The European Investment Bank, בראשי תיבות: EIB, בצרפתית: La Banque européenne d'investissement, בראשי תיבות: BEI) הוא המוסד הפיננסי של האיחוד האירופי שהוקם ב-1958 לפי הסכם רומא. בכך, היווה את הבנק המולטילטרלי האזורי הראשון לפיתוח. הבנק הוא ארגון ללא מטרות רווח שבאפשרותו לספק הלוואות, ערבויות, ומספק ייעוץ כלכלי לפרויקטים אשר יקדמו את מטרות האיחוד האירופי, גם במידה ופרויקטים אלו מתרחשים מחוץ למדינות האיחוד. המטה הראשי של הבנק שוכן בשדרות קונראד אדנאואר ברובע קירשברג שבעיר לוקסמבורג. האדריכל הראשון של המבנה היה הבריטי סר דניס לסדון, וזוהי אחת מעבודותיו המעטות שנעשו מחוץ לממלכה המאוחדת. תקציבים אאשר גויסו מועברים בתנאים מיטיבים לפרויקטים אשר יקדמו את מטרות האיחוד.. הבנק אינו ממומן באמצעות תקציב האיחוד האירופי, אלא על ידי גיוס כספים בשוק ההון באמצעות איגרות חוב. כל אחת מחברות האיחוד האירופי מעבירה ממון לבנק ההשקעות האירופי, סכום אשר מתכתב עם הרווחים של אותן חברות כתוצאה מתוצרן המקומי-גולמי. הבנק פעיל בכ-140 מדינות ברחבי העולם, וכ-10% מרווחיו מושקעים במדינות אשר אינן חברות באיחוד האירופי, כדי לתמוך ולקדם את מדיניות הפיתוח תמיכה ושיתוף הפעולה בה האיחוד האירופי דוגל.
מטרת הבנק היא לסייע במימון השקעות המקדמות את מטרותיו של האיחוד האירופי, ובייחוד פיתוח אזורי, רשתות תחבורה טרנס-אירופיות, טלקומוניקציה ואנרגיה, מחקר, מחקר ויוזמה, הגנה ושיפור הסביבה הטבעית, בריאות וחינוך. בניגוד למשתמע משמו של הבנק הוא לא בנק השקעות. הבנק מספק מימון לשיתוף פעולה של האיחוד האירופי כפי שנקבע בהסכמים עם מדינות ברחבי אירופה, המזרח התיכון, אפריקה, אסיה, אמריקה הלטינית, הקריביים והאוקיינוס השקט ופועל כבנק לפיתוח אזורי. עיקר הפרויקטים אשר הבנק האירופי להשקעות מממן אינם יכולים להתקיים באמצעות אפשרויות המימון בהישג יד לאינדיבידואל. על אף שמו, הבנק אינו עוסק בהשקעות. מרבית ההלוואות אשר ניתנות על ידי הבנק ניתנות לחברות האיחוד האירופי, כאשר יתר ההלוואות ניתנות לדרום מזרח אירופה ואיסלנד . הבנק האירופי להשקעות מהווה חלק מקבוצת מוסדות כלכליים מטעם האיחוד האירופי, יחד עם הקרן האירופית להשקעות. נוסף לכך, הוא מחזיק ברוב המניות בה. הבנק האירופי להשקעות הוא אחד המלווים העל-לאומיים הגדולים בעולם. פועלו של הבנק מתמקד בתחומי האקלים והסביבה, פיתוח תשתיות ותמיכה בחברות קטנות עד בינוניות. בעת משבר כלכלי, כגון המשבר הכלכלי בשנת 2008, והמשבר הכלכלי בעקבות מגפת הקורונה, בנק ההשקעות האירופי מהווה מקור ממון משמעותי. החל מהקמתו מוערך כי הבנק השקיע מעל לטריליון אירו.
הבנק האירופי להשקעות הוא אחד המממנים העיקריים של כלכלה ירוקה בעולם. בשנת 2007, הפך למוסד הראשון אשר נתן איגרות חוב ירוקות. בשנת 2019, התחייב הבנק להפסקת מימונם של פרויקטים לגילוי דלק מאובנים עד שנת 2021. הבנק ישקיע טריליון אירו בפרויקטים בנושא אקלים עד שנת 2030, כולל ביסוס העברה צודקת.
הבנק האירופי להשקעות נוסד בכדי לסייע בפיתוח צודק בקרב האיחוד האירופי, על ידי מתן הלוואות לאזורים מתקשים ולטובת השוק הפנימי באיחוד האירופי.
מוצרים ושירותים כלכליים
הבנק האירופי להשקעות מלווה הן במגזר הפרטי והן במגזר הציבורי באמצעות מספר אמצעים פיננסיים. מימון מהווה את פעולתו העיקרית של הבנק, אך הוא מספק גם הכוונה והצעות למקורות נוספים להשקעה.
הון עצמי
הבנק האירופי להשקעות משקיע או מהווה אחד מהמשקיעים בחברות וקרנות המתמקדות בתשתיות, סביבה או במיזמים ותאגידים קטנים עד בינוניים, לטובת הון המאפשר לחברות להגדיל את רווחיהן באמצעות מכירת מניות קצרות טווח או לטובת השגת מטרות פיננסיות ארוכות טווח. לעיתים, הבנק האירופי להשקעות מספק מימון חצי ישיר כדי לתמוך בחברות המכוונות אל צמיחה כלכלית. תמיכה זו כוללת הלוואות בסיכון לחברות אירופאיות בתחומי ביוטכנולוגיה, הנדסת תוכנה, טכנולוגיות מידע ותקשורת, טכנולוגיה נקייה, אנרגיה מתחדשת, אוטומציה, הנדסה, ומדעי החיים. השקעות מסוג זה הן תוספת יחסית חדשה למדיניות הבנק, נוטות להיות קטנות מהמגבלות אשר קדמו להן בעסקאות קודמות, מאחר שקהל היעד שלהן הוא חברות מתחילות (סטארט אפ) וחברות צמיחה. הקרן האירופית להשקעות תומכת בעבודתו של הבנק על ידי עבודה עם שותפיו: מחזיקי איגרות חוב, בנקים וכיוצא בזה.
השקעותיו של הבנק בממון ובהון בסיכון מכסים בדרך כלל בין 10% ל-20% מסכום המימון, עם תשואה של כ-25% במקסימום, תוך התייחסות לשינויי אקלים, תשתיות, או התפתחויות במגזר הפרטי אשר להן השפעה על מטרות הפיתוח או בעלות השפעה חברתית.
ערבונות
הבנק מספק שיפור של דירוג האשראי עבור לקוחות המחזיקים בחוב בכיר, באמצעות חדלות פירעון, ערבויות להלוואות ומכסות אשראי. שיפור דירוג האשראי הוא תהליך שיפור הזכאות לאשראי על ידי נקיטת אמצעים פנימיים וחיצוניים. הבנק מגן על החובות הבכירים, משפר את דירוג האשראי ומסגרות האשראי לטובת מימון פרויקטים, ומטרתו לסייע לפרויקטים למשוך מימון פרטי נוסף ממשקיעים ממסדיים. בעקבות מתן ערבויות למיזמים קטנים או בינוניים, הבנק מכסה חלק מההפסדים האפשריים מההלוואות, ומכין את השטח למימון נוסף. ערבות היא מסמך משפטי בה צד שלישי מבטיח לכסות את חובו של המלווה או לטפל בחוב במקרה של אי פרעון החוב או ריבית הפרה.
שירותי ייעוץ ותמיכה טכנית
הבנק האירופי להשקעות מספק שירותי ייעוץ הניתנים על ידי המרכז האירופי לייעוץ. שירותים אלו זמינים עבור יוזמות פרטיות או ציבוריות, בתוך האיחוד האירופי ומחוץ לו. מלבד ייעוץ במנגנוני השקעות ספציפיים או פיתוח השוק, השירותים המוצעים כוללים בתוכם הנחיה אסטרטגית ויישומית לטובת סיום הפרויקט. עוד לפני הסכם מימון עם הבנק האירופי להשקעות או משקיעים אחרים, לקוחות מנצלים את מומחיותו של הבנק בתחומי בניית תשתית פיננסית, רכש ורגולציה, או הערכת השפעה. לדוגמה: בנוגע להשלכות הפרויקט בנושא שינוי האקלים. הבנק אינו מספק ייעוץ בנושאי רכש או מכירה של מערכות ביטחון, או שירותי ייעוץ הנוגעים בהערכה או ביקורת ספרים של פרויקטים.
מנדטים ושותפויות
מלבד שימוש במשאביו למימון פרויקטים, הבנק האירופי להשקעות מבסס מנדטים ושותפויות המסייעות במימון פרויקטים מסוכנים יותר, ומיזוג של חובות עם מענקים כספיים. מענקים אלו הם כספים או מוצרים אשר הוקצו מחדש ולא מחייבים תשלום בחזרה. מנדטים יכולים לכלול בתוכם השקעות פיננסיות, ושימוש לטובת ייעוץ פיננסי וטכני.
לבנק ההשקעות האירופי שותפויות עם ארגונים בכל העולם, הכוללים את הנציבות האירופית, השירות האירופאי ליחסי חוץ, האיחוד האירופי, והקרן הבין לאומית לפיתוח חקלאי.
מקורות מימון
הבנק האירופי להשקעות הוא מוסד ללא מטרות רווח. על אף היותו גוף מטעם האיחוד האירופי, משאביו וממונו אינם נובעים מהתקציב של האיחוד האירופי. הבנק עצמאי כלכלית, ובעל משאבים וכסף אשר גויסו דרך שוקי הון בינלאומיים. הבנק מנפיק איגרות חוב להלוואת כסף משוק ההון, אשר אותו הוא מלווה ללקוחותיו. שיטה זו שכיחה בקרב ממשלות ותאגידים כדי לקבל הלוואות. שני הצדדים מסכימים על תאריך בו על ההלוואה להיות משולמת, פעמים רבות עם ריבית. איגרות החוב של הבנק נקנות על ידי משקיעים מוסדיים ומשקיעים קנייניים ברחבי העולם. בנק ההשקעות האירופי מתמקד בהשקעות ארוכות טווח ומדורג בדירוג הגבוה האפשרי על ידי חברות ביקורת האשראי. דירוג זה מאפשר לבנק להלוות כספים בריבית פחותה, כדי להלוות אותו בריבית פחותה אף יותר לפרויקטים בתוך ומחוץ למטרות האיחוד האירופי.
בנוסף לאיגרות חוב המהוות תו-תקן ואיגרות חוב ציבוריות ופרטיות, והשקעות פרטיות המשתנות מבחינת גודלן, המטבע שנמצא בשימוש, תשואות ומבנים, הבנק מציע איגרות חוב ירוקות. אגרת החוב הירוקה הראשונה בשנת 2007, והיא נקראה "אגרת מודעות אקלים". הבנק הוא המנהיג העולמי מבחינת איגרות חוב ירוקות עם מעל ל-30.8 מיליארד אירו אשר גויסו בשנת 2020 על פני 16 סוגי מטבעות. באמצעות הכספים אשר גויסו דרך איגרות חוב ירוקות, הבנק תומך באופן אקסקלוסיבי בפרויקטים התורמים לפעולה סביבתית במגזר קיימות ושימור אנרגיה (ובתוכה אנרגיית רוח, אנרגיה הידרואלקטרית,אנרגיה סולארית ואנרגיה גאותרמית).
מחזיקי מניות
ממונו של בנק ההשקעות האירופי נובע ממחזיקי המניות בו, המדינות החברות באיחוד האירופי. כל מדינה תורמת באופן עקבי סכום המבוסס על תוצר מקומי גולמי המייצג את משקל כלכלתה בתוך האיחוד האירופי בזמן הצטרפותה אליו. לאחר יציאת בריטניה מהאיחוד האירופי, חבר הנאמנים של בנק ההשקעות האירופי החליט כי על החברות אשר נשארו באיחוד יגדילו באופן פרופורציונלי את תרומתם לממון הבנק, כדי להשאיר את הסכום הסופי של תרומות לבנק יציב - כ־243.3 מיליארד אירו.
נכון למרץ 2020, ממונו של הבנק גדל בכ-5.5 מיליארד אירו, לאחר ששתי מדינות חברות החליטו להגדיל את סכום תרומת הממון לבנק (פולין ורומניה)
בנק ההשקעות האירופי בעת משבר COVID-19
הבנק האירופי להשקעות סיפק משאבים פיננסיים לטובת ההשלכות הכלכליות של המגפה, מקרי חירום הקשורים לבריאות, מאמצי מציאת חיסון למגפה ואמצעים היכולים למנוע את התפשטות הווירוס.
ב-26 במאי 2020, חבר הנאמנים של הבנק אישר את הקרן הפאן-אירופית לערבונות (Pan-European Guarantee Fund (EGF)). קרן שבה 25 מיליארד אירו, הנתמכת על ידי מועצת אירופה והיא מהווה חלק מחבילת תגובה מטעם האיחוד האירופי במאבק בנגיף Covid-19. כל 27 המדינות החברות באיחוד האירופי הוזמנו לתרום לקרן באמצעות ערבונות, המתאימות באופן פרופורציונלי לכמות המניות של אותה המדינה בבנק. בכך, בנק ההשקעות האירופי שם למטרתו להניע עד ל-200 מיליארד אירו למימון נוסף של עסקים אירופים קטנים עד בינוניים מהמגזר הפרטי. חברות של האיחוד האירופי זכאיות לבקש מימון מהקרן הפאן-אירופית לערבונות, במידה והן נתקלות בבעיות פיננסיות בעקבות ההשלכות הכלכליות של המגפה, אשר היו מסוגלות להבטיח הלוואות תחת הנסיבות אשר היו לפני המגפה.
בדצמבר 2019, הבנק האירופי להשקעות חתם על הלוואה של כ-50 מיליון אירו כדי לסייע לחברת BioNTech למצוא טיפולים לסרטן. הלוואה חדשה על סך 100 מיליון אירו אושרה ביוני 2020, כדי לסייע בבחינת וייצור החיסון. חיסון זה אושר על ידי הממלכה המאוחדת.
פרויקטים של הבנק בישראל
הבנק האירופי להשקעות עובד עם מדינת ישראל מאז 1981. הבנק פועל בגבולות ישראל לפי הנחיות האו"ם והסכמים בילטרליים אחרים.
הבנק האיורפי להשקעות תרם לפיתוח פרויקט התפלת מים באמצעות מימון של ארבעה שיתופי פעולה בין המגזר הפרטי לציבורי. בו, הוקמו מספר מפעלים להתפלת מי ים, וב-2020 נפתח מפעל ההתפלות הגדול באיחוד האירופי. ביחד, כלל המפעלים מיצרים כ-577 מיליון קוב מים בשנה. באפריל 2020, הבנק האירופי להשקעות חתם על שיתוף פעולה עם ישראל לפיתוח שיטות טיפול לנגיף הקורונה וצרכים רפואיים אחרים.
חוק עליון
חוק עליון הוא גישה לפיה אין לאכוף חוק אלא אם כן הוא תואם עקרונות אוניברסליים מסוימים של הגינות, מוסר וצדק. חוק עליון עשוי לשמש קריטריון משפטי מעשי לשלילת החלטות פוליטית או כלכלית של ממשלה, למרות שפועלת בהתאם לדין, כאשר היא מבצעת חוקים לא הוגנים או לא צודקים.
דוקטרינה
הרעיון של חוק עליון מעבר לחוק הרגעי של המדינה הוכנס לראשונה לאירופה הפוסט-רומית על ידי משפטני המשפט הקנוני הקתולי. "משפט עליון" יכול להתפרש בהקשר זה כחוק האלוהי או הטבעי או ערכי משפט בסיסיים שנקבעו במשפט הבינלאומי. בתפקיד זה יש לו את הערך המשפטי השווה עבור תחומי השיפוט של המשפט המקובל והקונטיננטלי, בניגוד למשפט הטבעי המזוהה במידה רבה עם המשפט המקובל.
דוגמאות
לפני מלחמת האזרחים האמריקאית, נשללו מאפרו-אמריקאים באופן חוקי שוויון זכויות וחירויות בהתאם לקודים תקפים רשמית הקובעים את היחסים בין אדון לעבד. למרות שקודים אלה היו מתאימים באופן מלא ליישום בפרקטיקה המשפטית, אכיפתם על ידי ממשלת ארצות הברית הפרה דה פקטו את זכויות האדם הבסיסיות של חלק ניכר מהאוכלוסייה. ויליאם סיוארד הכריז שעבדות אסורה על פי "חוק עליון".
יישום חוק עליון תלוי בעמדתה של ההנהגה הפוליטית במדינה כלפי עקרון שלטון החוק.
במדינות מסוימות טוענים מנהיגים פוליטיים ששלטון החוק הוא מושג פרוצדורלי בלבד. לפיכך, הם טוענים שכל ממשלה יכולה לשלול מנתיניה את חירויותיהם הבסיסיות או לפגוע באינטרסים החיוניים שלהם כל עוד הדבר נעשה בדרך של מנגנון משפטי המיושם כהלכה. לדוגמה, במשפטי נירנברג, בניסיון להצדיק את הפשעים שלהם נגד האוכלוסייה היהודית והצוענית באירופה במהלך מלחמת העולם השנייה, כמה ממנהיגי גרמניה הנאצית לשעבר טענו שהם לא הפרו אף אחד מהחוקים הגרמניים כאשר היטלר היה בשלטון. רק על ידי הפעלת הכלל של "חוק עליון" התגברו התובעים של בעלות הברית על הגנות כאלה.
דוקטרינת Rechtsstaat (מדינה משפטית, מדינת זכות, מדינה חוקתית, ממשל חוקתי) הוצגה לראשונה על ידי הפילוסוף הגרמני עמנואל קאנט לאחר אימוץ החוקות של ארצות הברית וצרפת בסוף המאה ה-18. גישתו של קאנט מבוססת על עליונות החוקה הכתובה של המדינה שנוצרה תוך שימוש בעקרונות של "חוק העליון". עליונות זו פירושה יצירת ערבויות ליישום הרעיון המרכזי שלו: חיים שלווים לצמיתות כתנאי בסיסי לאושרם ולשגשוגם של האזרחים. קאנט ביסס את משנתו באופן בלעדי על הרעיון של חוקתיות וממשל חוקתי.
מערכת המשפט הרוסית, שנולדה במאה ה-19 כתוצאה מהשינויים של הרפורמה המשפטית של הקיסר אלכסנדר השני, התבססה בעיקר על מסורת המשפט הגרמנית. רוסיה אימצה את דוקטרינת Rechtsstaat, "מדינה משפטית". תפיסת המדינה המשפטית הרוסית מאמצת את החוקה הכתובה כחוק העליון של המדינה. זהו עיקרון בסיסי אך לא מוגדר המופיע בהוראה הדיספוזיטיבית הראשונה של החוקה הפוסט-קומוניסטית של רוסיה: "הפדרציה הרוסית מהווה מדינה משפטית פדרטיבית דמוקרטית עם צורת ממשל רפובליקנית".
וו יי
וו יי (במנדרינית תקנית: 吳儀, בפין-יין: Wú Yí; נולדה ב-17 בנובמבר 1938) הייתה אחת מארבעת סגני ראש ממשלת סין, עד לחודש מרץ 2008, האחראית על כלכלת המדינה. וו יי הייתה האישה בעלת ההשפעה הגדולה ביותר בממשלת סין, ודורגה על ידי המגזין "פורבס" כאישה השנייה בעוצמה בעולם לשנים 2004, 2005 ו-2007, בשנת 2006 דורגה במקום השלישי.
תולדות חייה
וו יי הצטרפה למפלגה הקומוניסטית של סין בחודש אפריל 1962. בחודש אוגוסט 1962 סיימה לימודיה בהנדסת דלק, במחלקה לזיקוק דלק של מכון הנפט של בייג'ינג. שנים רבות עבדה בתעשיית הדלק של סין והגיעה לדרגת סגן מנהל בתי הזיקוק דונגפנג הונג בבייג'ינג וכן עוזרת מנהל ומזכירת המפלגה בחברת הדלק יאנשאן פטרוכמיקל בייג'ינג.
בשנת 1988 מונתה לממלאת מקום ראש עיריית בייג'ינג, תפקיד אותו מילאה עד לשנת 1991. לאחר המחאות בכיכר טיין-אן-מן בשנת 1989 הצליחה לשכנע עובדי מכרות פחם להמשיך בעבודתם, לאחר שאיימו לפתוח בשביתה משחלק מחבריהם נהרגו במהומות. בין השנים 1991–1998 שימשה כסגן השר ליחסי-חוץ כלכליים ומסחר, השרה למסחר בינלאומי ושיתוף פעולה כלכלי וחברה בוועד המרכזי ה-14 וה-15 של המפלגה הקומוניסטית של סין.
בשנת 1998 התמנתה כחברה במועצת המדינה, היא ממשלת סין, ובחודש מרץ 2003 מונתה לסגן ראש מועצת המדינה. היא הייתה האישה הראשונה בתפקיד סגן ראש הממשלה מאז שנת 1978, ונחשבת לאישה בעלת העוצמה הפוליטית הגדולה ביותר בסין. וו יי נטלה חלק פעיל במגעים לצירופה של סין לארגון הסחר העולמי ויזמה את ארגונו מחדש של שרות המכס הסיני, לאחר שארצות הברית התלוננה על הפרת זכויות קניין רוחני בהיקף נרחב בתחומי סין.
בעת משבר תסמונת הסארס בסין, החליפה בתפקיד שר הבריאות את זאנג וונקאנג, שפוטר לאחר שהואשם בהסתרת ממדי המשבר, והקימה ועדה מקצועית לפתרון המשבר. בזכות פעולותיה ומנהיגותה בפתרון המשבר היא כונתה "אלת השקיפות" על ידי השבועון "טיים" ונכללה ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם בשנת 2004 של השבועון.