cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יהדות איטליה
המאה ה-20
החל משנת 1900 הרגשות היהודיים באו לידי ביטוי בהקמת בתי הכנסת המפוארים של פירנצה, טורינו, ורונה ועוד, אבל החשוב ביותר עבורם היה בית הכנסת הגדול של רומא שנחנך בשנת 1904. המעבר מחיי המצוקה של מגורים כפויים בגטו (עד 1870 תחת שלטון האפיפיורים) לחיי חרות מלאים היה מרגש ביותר. חלק מיהודי איטליה, שהיגרו לארצות אגן הים התיכון, כמו טורקיה, מצרים ותוניס, כדי למצוא פרנסה בכבוד, חזרו לרומא, שקבלה אותם כאזרחים שווי זכויות. יהודי איטליה הפנימו את ערכי המולדת החדשה וחינכו את ילדיהם, לרוב בבתי הספר הממלכתיים של המדינה לאהבת המולדת ולכיבוד חוקי המדינה. זאת הייתה הסיבה של הדיכאון הגדול של יהודי איטליה בכלל ואלה שהיו במשרות ממשלתיות, כולל בתחום ההוראה, כאשר נחקקו חוקי הגזע בשנת 1938. במרוצת השנים אישים יהודים באיטליה הצליחו לאייש עמדות רמות, והיו בהם אף ראשי ממשלה: אלסנדרו פורטיס, סידני סונינו, לואיג'י לוצאטי; וראש עיריית רומא: ארנסטו נתן. בין היהודים היו מפקדי צבא ואדמירלי צי. משקל בולט היה להם גם באוניברסיטאות.
בתחילת המאה ה-20 הוקמה תנועת ההתעוררות הלאומית סביב הרב שמואל צבי מרגליות שעד מהרה נטתה לציונות. הציונות התפשטה בקרב איטליה לאט מאוד ואיש לא השתתף בקונגרס הציוני ה-1. בשנות ה-30 התארגנה התנועה באיטליה בדפוסים רשמיים ופעלה בקליטת הפליטים מגרמניה ובעידוד נוער לעליה ארצה.
בשנים הראשונות לשלטונו הפשיסטי של מוסוליני זכו היהודים לחופש מלא ולשוויון זכויות, ואף הגיעו למעמד גבוה. איטליה אף ראתה בעין יפה את הציונות. מעטים היו היהודים שהצטרפו למפלגה הפשיסטית בימיה הראשונים. היו גם כאלה שהשתתפו במצעד על רומא, בעיקר חיילים וקצינים שהשתתפו במלחמת העולם הראשונה ועוד קבוצות יהודים מיוחסות. ליוזמה הפשיסטית לצירוף היהודים לתנועתם היו שתי מטרות: האחת הייתה לנטרל את הביקורת של אלה שטענו שלא ייתכן להאשים בחוסר נאמנות יהודים נאמנים לאיטליה ולפשיזם בצורה כל כך ברורה; והשנייה הייתה לפצל את הכוחות של היהדות האיטלקית - מאותו יום כל יהודי "רציני" היה עסוק יותר בשתדלנות לקבל את סיווג המיוחס הזה, "חבר המפלגה" מאשר במאבק על ביטול הגזרות, דבר שהיה בלתי אפשרי על כל פנים.
בשנת 1924 התקיים בליבורנו כנס הקמה של ארגון ציוני איטליה. הייתה פעילות ענפה של התנועות הציוניות. בין השאר, תנועת בית"ר הקימה את בית הספר הימי בצ'יוויטווקיה (Civitavecchia), לחוף ימה של רומא. אחדים מקברניטי הצי הישראלי קיבלו את הכשרתם באקדמיה זו.
בשנת 1938, כאשר חוקקו חוקי הגזע באיטליה נגד יהודים פוטרו אלפי יהודים ממשרות מפתח בממשלה, בצבא ובצי האיטלקי ובמוסדות להשכלה גבוהה. עבורם הייתה זו טרגדיה. הם לא האמינו כי כך תפעל נגדם המדינה שהיו שותפים להקמתה.
מצבם של היהודים, שהיה קשה וחסר ודאות בשל חוקי הגזע באיטליה החמיר עם הקמת הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית. ב-1 בדצמבר 1943 פרסמה הממשלה צו לפיו נדרשו היהודים להגיע לתחנות המשטרה עם ציוד כנדרש. משם הם הוסעו לבתי כלא מרכזיים, ובסופו של דבר הגיעו למחנות ריכוז. המחנה העיקרי היה מחנה הריכוז פוסולי, ליד צומת הרכבות החשוב של העיר מודנה (Modena).
מתוך כ-45,000 יהודים ששהו באיטליה וברודוס עם הכרזת הרפובליקה של סאלו, בסוף שנת 1943, גורשו למעלה מ-8,500, ומספר הנספים המשוער היה כ-8,000. על אף שנודעו מקרים רבים של סיוע ליהודים, הרי שלהשתתפותה הפעילה של הרפובליקה של סאלו, שוטריה ופקידיה, באיתור היהודים, ריכוזם ומשלוחם למזרח, חלק משמעותי בגורלם של היהודים שנרצחו.
כשני-שלישים מיהודי איטליה ניצלו מהשואה ולאחר קום המדינה בשנת 1948 עלו כ-3,000 יהודים למדינת ישראל.
זיכרון השואה חרוט היטב בקרב יהודי איטליה. גם רשויות המדינה נוטלות חלק בפעולות הזיכרון. הנצחת השואה נעשית בדרכים הבאות:
ארגון יהודי איטליה
בינואר 2002 נבחר שמואל די-סיני לרבה של קהילת רומא - Rabbino Capo della Comunità di Roma,, במקום הרב אליה טואף שמילא תפקיד זה מאז תום מלחמת העולם השנייה. הוא נולד בשנת 1949, דור שלישי לרבנים, לימד בבית הספר לרבנים ברומא ובמקצועו הוא רופא רדיולוג. הוא משמש בתפקיד סגן מנהל של החברה הלאומית לביואתיקה באיטליה (Comitato Nazionale di Bioetica).
בכנס האחרון של הקונגרס, בשנת 2006, הוחלט על הקמת משרד מיוחד לענייני צעירים מתוך דאגה לירידה במספרם בקהילות.
באיטליה מתקיים מדי שנה "יום התרבות העברית". שותפים לאירוע הקהילות היהודיות הנמצאות באיחוד האירופי. כל קהילה מכינה אירוע חברתי. אירוע מרכזי מתקיים באחת הקהילות. בשנת 2006, האירוע התקיים במוזיאון היהודי במודנה ובטקס חנוכת בית כנסת ברג'ו אמיליה.
שיקום אתרי מורשת יהודיים
מצבם של אתרי מורשת יהודיים ובעיקר בתי הכנסת העתיקים, הזקוקים לשיפוצים יקרים, מחייב את הקהילות לפנות למקורות ציבוריים וממלכתיים. בתי הכנסת ברומא, בפירנצה ובוונציה שופצו במימון נדיב של הממשלה ולדוגמה, שיפוץ בית הכנסת בפיזה, בוצע במימון בנק מסחרי. הממשל לזרועותיו - מרכזי, מחוזי ומקומי, וכן רשויות התיירות, מתכננים לפתוח לקהל התיירים בתי כנסת ברחבי איטליה. על הפרק עכשיו פתיחת 16 בתי הכנסת בצפון המדינה. חלקם זקוקים לשיפוץ, ובהיעדר קהילות במקומות אלה יהיה המימון ציבורי.
באיטליה בוצעו בשנים האחרונות פעולות רבות לשיחזור אתרי מורשת יהודיים, באמצעות יחידה ממשלתית הממונה על טיפוח התרבות האיטלקית. הממשל רואה חשיבות מיוחדת לטיפוח אתרי המורשת היהודית. כך שופצו אתרים יהודיים - בתי כנסת, תצוגות מוזיאוניות, בתי קברות, ויצירות ארכיטקטוניות ואמנותיות מהאלף השני - בערי איטליה הראשיות: רומא, פירנצה ומילנו. כן שוקם בית הכנסת ובית הקברות בקזאלה מונפראטו (Casale Monferrato) ובית הקברות היהודי בהר קרדטו (Cardeto) אנקונה מהמאה ה-15. זאת, מלבד פעולות התחזוקה השוטפות בשאר האתרים היהודיים.
נוסח התפילה בקהילות איטליה
יהודי איטליה נוהגים להתפלל בנוסחים אחדים. כיוון שלאיטליה הגיעו יהודים רבים ממקומות שונים ובתקופות שונות, ישנם לא מעט מנהגים המקובלים באיטליה. נוסח התפילה של יהודי איטליה הוותיקים הוא הנוסח האיטליאני, המקובל בבתי הכנסת העיקריים באיטליה.
לאיטליה הגיעו בין המאות ה-14–15 יהודים אשכנזים שהביאו עמם את נוסח אשכנז. נוסח אשכנז של איטליה שונה במידת מה מנוסח אשכנז הנפוץ, בעיקר בפיוטים, המשתייכים לענף המערבי של נוסח אשכנז, עם שינויים והשפעות מקומיות. יהודים שהגיעו מצרפת הביאו את נוסח צרפת שהשתמר עד לדור האחרון בשלוש ערים באיטליה: אסטי, פוסאנו ומונקלבו המכונה "מחזור אפ"ם" (ראשי תיבות של שלוש הערים) בו התפללו בימים הנוראים (בשאר השנה התפללו בנוסח אשכנז). בתי כנסיות אשכנזיים קיימים בערי איטליה השונות (למשל ברומא, מילאנו וורונה). נוסף על כך ישנם בתי חב"ד הפזורים ברחבי איטליה בהם מתפללים בנוסח ספרד.
קהילת יהודי איטליה בישראל
יוצאי איטליה בישראל מונים כ-3,000 חברים ואוכלוסייה משוערת של 10,000 נפש. החברים מאורגנים בארגון יוצאי איטליה ומוציאים לאור ביטאון בשפה האיטלקית בשם Kol Ha Italkim (מילולית: קול האיטלקים). יוצאי איטליה השתלבו בנוף האנושי של החברה הישראלית. חלקם ממשיכים להיות קשורים לתרבות האיטלקית וחברים באגודות דנטה אליגיירי בירושלים.
בישראל קיימים שני בתי כנסת של יוצאי איטליה, ועוד כמה מניינים: .
בכל שנה מתקיים מפגש שנתי ביד ושם ב-18 באוקטובר, התאריך המציין את היום בשנת 1943 שבו החלו הגרמנים ועוזריהם הפשיסטים להוציא לפועל את הגזרות על יהודי רומא, שהסתיימו בגירושם. המפגש מכונה 16 ottobre Anniversario della deportazione degli ebrei dall'Italia
במפגש מתקיים טקס אזכרה באהל יזכור. לאחריו נערך סיור בתערוכות מתחלפות של ממצאים מימי השואה באיטליה, ויוצאי איטליה מעלים זכרונות מאותה תקופה. בטקס משתתף שגריר איטליה בישראל, ארגון יהודי איטליה חברת יהודי איטליה לפעולה רוחנית.
שגרירות איטליה בתל אביב שומרת על קשרים עם יוצאי איטליה. בשנים האחרונות, יוצאי איטליה שהם אזרחיה התבקשו לבחור מביניהם נציגות מקומית. הם גם משתתפים בבחירת נציג לבית הנבחרים ברומא - נציג אחד מהיבשות אסיה, אפריקה ואוסטרליה. הם גם משתתפים במשאלי עם הנערכים באיטליה באמצעות השגרירות האיטלקית. בעת מלחמה השגרירות נוהגת ליצור קשר עם אזרחיה. השגרירות פועלת לסייע גם ליוצאי איטליה נפגעי רדיפות הפשיזם לקבל קיצבה חודשית במסגרת החוק האיטלקי.
קישורים חיצוניים
ויקינתונים
מודל מרקוב חבוי
מודל מרקוב חבוי (Hidden Markov model; ובקיצור HMM) הוא מודל סטוכסטי המאפשר למדל מערכת כתהליך מרקובי עם מצבים חבויים (כאלו שאינם ידועים לצופה).
הבסיס המתמטי והאלגוריתמים הבסיסיים המשמשים לניתוח מודל זה פותחו על ידי לאונרד באום, לויד וולש ואנדרו ויטרבי, כשפיתוחים דומים נעשו עוד קודם לכן על ידי המדען הרוסי רוסלן סטרטונוביץ'.
במודל מרקובי פשוט (כמו שרשרת מרקוב) המצב ידוע לצופה ולפיכך הפרמטרים היחידים הם הסתברויות המעבר בין מצבים. במודל מרקוב חבוי לעומת זאת המצב אינו גלוי לצופה בצורה ישירה, אך הפלט, אשר תלוי במצב, ידוע לצופה. לכל מצב יש התפלגות של הסתברויות המגדירה את האותיות שאותן הוא יכול לפלוט. רצף אותיות הפלט שאותו מייצר המודל המרקובי החבוי מספק מידע מסוים על רצף המצבים הנסתר.
למודל מרקוב חבוי שימושים בתחומים רבים, בהם למשל זיהוי תבניות בדיבור, כתב יד, חלקי דיבר וביואינפורמטיקה.
הגדרה פורמלית
ניתן להגדיר מודל מרקוב חבוי באופן הבא:
בהינתן מודל עם כל הפרמטרים לעיל, ניתן להשתמש בו כדי ליצור רצף תצפיות:
בעיות
באמצעות מודל מרקוב חבוי ניתן לענות על מספר שאלות בנוגע לרצף תצפיות, וכאשר נעשה שימוש בתכנון דינמי ניתן לחשב ביעילות פתרון להן.
הסתברות לרצף תצפיות
בהינתן רצף תצפיות ובהינתן מודל עם כל פרמטרים לעיל ניתן לחשב את ההסתברות לרצף התצפיות: כאשר הסכימה נעשית על כל המצבים החבויים האפשריים: אלגוריתם מבוסס תכנון דינמי הפותר בעיה זו הוא אלגוריתם Forward.
הסתברויות למצבים חבויים
בהינתן רצף תצפיות ובהינתן מודל עם כל פרמטרים לעיל ניתן לחשב את הסתברויות למצבים החבויים ולענות על מספר שאלות.
למידה
המטרה בבעיה זו היא בהינתן תצפית או אוסף תצפיות לבחור פרמטרים למודל שיתאימו בצורה מיטבית לתיאור התצפיות, כאשר לרוב מחפשים נראות מקסימלית. לא קיים פתרון מדויק לבעיה זו, אך קיים פתרון המאפשר מציאת מקסימום לוקלי של נראות, הידוע כאלגוריתם באום-וולש (Baum–Welch), שהוא מקרה פרטי של אלגוריתם ציפייה - מקסום (Expectation–maximization).
דוגמה
נתאר שני חברים, אליס ובוב, החיים רחוק זה מזה ומדברים בטלפון מדי יום על מה עשו באותו היום. תחומי העניין של בוב הם הליכה בפארק, קניות וניקיון הדירה. בוב בוחר את תעסוקתו היומית אך ורק על פי מזג האוויר באותו היום. לאליס אין מידע על מזג האוויר במקום מגוריו של בוב, אך יש לה מושג כללי, ובהסתמך על המידע שבוב משתף אותה בטלפון היא מנסה לנחש מה מזג האוויר.
אליס מאמינה שמזג האוויר פועל כשרשרת מרקוב, שבה יש שני מצבים "גשום" ו"בהיר". היא לא יודעת במדויק את המצב מדי יום ולכן מידע זה הוא "חבוי", אך היא יודעת איזו משלוש הפעילויות עשה בוב ("התצפיות").
לאליס יש מושג כללי על מזג האוויר והיא יודעת פחות או יותר מה בוב נוהג לעשות, ועל פי המידע הנ"ל ניתן להגדיר את הפרמטרים של מודל מרקוב חבוי כדלקמן (מתואר בתחביר Python): בדוגמה לעיל  (או \Pi) מייצגים את אמונה של אליס באשר למצב מזג האוויר ביום הראשון שבוב מתקשר אליה (מזג האוויר נוטה יותר לגשום).
מגדירות את הסתברויות לשינוי מזג האוויר בשרשרת מרקוב. בדוגמה זו, יש סיכוי של 30% בלבד שיום למחרת יום גשום יהיה בהיר. מגדירות את נטייתו של בוב להעדיף פעילות מסוימת בהתאם למצב מזג האוויר. כאשר גשום יש סיכוי של 50% שיעסוק בניקיון; כאשר בהיר, יש סיכוי של 60% שיעשה הליכה בפארק.
אשכולית
האשכולית (שם מדעי: Citrus × paradisi) היא אחת מפירות ההדר.
עץ האשכולית הוא סובטרופי, ירוק עד ומגיע לרוב לגובה של 5–6 מטרים, למרות שהוא יכול להגיע לגובה של 13–15 מטרים. עץ זה הוא בעל נוף מעוגל ממשפחת הפיגמיים. גדל בארץ בפרדסים ובגינות. העלים דמויי אזמל, ובחיקם קוצים קטנים וחדים. הפרחים לבנים, ערוכים רוב הפעמים באשכולות. הפרי גדול, כדורי או פחוס, וקליפתו צהובה. האשכולית פורחת בקיץ, בחודשים יולי-ספטמבר, והפרי מבשיל בחורף, בחודשים פברואר-מאי.
מקור הפרי
עץ האשכולית הוא הכלאה של תפוז מג'מייקה ופומלה אינדונזי. ההכלאה נעשתה לראשונה במאה ה-18 באי ברבדוס. התיעוד הראשון של הפרי הוא מ-1750. האגדה מספרת כי מלח אנגלי בשם "קפטן שדוק" הביא לג'מייקה זרעי פומלה וגידל את העץ לראשונה (הפומלה נקרא באנגלית שדוק על שם מלח זה). ב-1823 הביאו מהפרי לפלורידה.
תגובות עם תרופות
בבשר האשכולית ובקליפתה נמצא חומר המשפיע מאוד על פעולתן של תרופות רבות וכן על תופעות הלוואי שלהן. הוא מעכב אנזים הקשור לפירוק תרופות. כתוצאה מכך, רמותיהן בדם עלולות להיות גבוהות מדי. ישנן גם תרופות שעליהן להתפרק חלקית על מנת שייהפכו פעילות. במקרים אלו, אשכולית תעכב את הפירוק, כלומר רמת התרופה הפעילה בגוף תהיה נמוכה מהמתוכנן. אכילת אשכולית ושתיית מיץ אשכוליות יכולים גם לעכב ספיגת תרופות במעי.
אפילו אשכולית אחת בלבד או כוס מיץ אשכוליות יכולים לגרום להרעלת תרופות.
גתות ברקן
גתות ברקן (בערבית: ח'רבת אל-בֻרַכּ - "חורבות הבריכות", כפי הנראה מן הנטייה לזהות את המחצבות כבריכות) הוא יישוב עתיק ולצידו אזור תעשייה קדום, בלב השומרון, בסמוך ליישוב ברקן. האתר כולל שרידי כפר או עיירה מהתקופה הרומית-ביזנטית. בכפר זוהו כ-25 בתי חצר המופרדים במערכת רחובות וסימטאות וכנסייה גדולה. הכנסייה מהתקופה הביזנטית (המאות הה'-ו' לספירה) בנויה בתוכנית בזיליקה, כוללת פסיפס צבעוני בו מתוארת סצנת צייד וכתובת הכוללת את המילים: "רחם על עבדך מרקיאנוס, תפילה לקיריקוס הקדוש". נראה כי היישוב בתקופה זאת מייצג כפר שומרוני שהתנצר.
אזור התעשייה הקדום ("גתות ברקן") נמצא חצוב בסלע צפונית ליישוב, וממוקם על אזור שטוח ובעל משטר רוחות המתאים לבידוד אזור התעשייה מהישוב (למניעת עשן וריחות). גודלו בערך כגודל היישוב, ומסביבו היו שטחי הכרמים. אזור התעשייה כולל מחצבות אבן, מספר קברים, בריכות חצובות, בורות מים, כבשן סיד, שני בתי בד, מתקנים חצובים שונים ומספר גתות בגדלים שונים החצובות בסלע.
מידע היסטורי
אזור זה של השומרון נכבש לקראת סוף המאה השנייה לפסה"נ על ידי יוחנן הורקנוס במסגרת הרחבת תחומיה של הממלכה החשמונאית. נראה שבשל כך נבחר האזור על ידי שליטי בית חשמונאי ובייחוד על ידי הורדוס לשמש מרחב להתיישבות של מקורבי השלטון. האתר בברקן והאזור התעשייתי שלו בימי בית שני, ובעיקר תעשיית היין, הייתה אולי חלק מתעשיית ה"אלפא ליין" או היין המובחר שבו השתמשו בבית המקדש ובירושלים והמוזכר במשנה. קיומן של אחוזות חקלאיות השייכות לפקידים בכירים במנהל היהודי באזור זה יכולה לסייע בפתרון שאלה גאוגרפית ־ היסטורית הקשורה בזיהוי המקומות שמהם היו מביאים את היין לבית המקדש בימי הבית השני . "קיומן של אחוזות ממלכתיות שהיו קשורות לשלטון בירושלים באזור יכול להסביר מדוע נבחר דווקא אזור זה לגידול הגפנים שמהן הביאו את היין לבית המקדש, בשעה שישנם אזורים בארץ ישראל מתאימים הרבה יותר מבחינת התנאים הגאוגרפיים ־ אקלימיים שלהם לגידול גפנים לצורכי יין (כמו הר חברון ועוד)". עם זאת ייתכן שהיישוב ותעשיית היין בו (ח'רבת אל-בֻרַכּ) לא היו שייכים לפקידים במנהל אלא נוהלו על ידי האוכלוסייה המקומית, שהייתה כנראה שומרונית בתקופה זאת. נראה כי ייצור היין נמשך גם בתקופה הביזנטית, לאחר חורבן הבית, ביתר שאת. בתקופה האסלאמית פסק ייצור היין באזור עקב האיסור הדתי באסלאם.
גת
באתר ח'רבת אל-בֻרַכּ נמצאת גת גדולה במיוחד הכוללת משטח בגודל 6X9.5 מטר ובה בור איגום מרכזי. זוהי גת ציבורית גדולה ומרשימה הכוללת משטח דריכה ושני בורות איסוף. במרכז משטח דריכה חצובה גומחה מרובעת אשר שימשה, כפי הנראה, בסיס למכבש עץ שבעזרתו הצליחו למצות את כל היין מן הענבים. לצד משטח הדריכה חצובות שלוש גומות סגלגלות אשר עליהן הניחו כנראה את הענבים, טרם הכנסתם לגת. שני בורות האיסוף יכולים להעיד על יכולת ייצור של שני סוגי יין במקביל. מגודלם של הבורות ניתן לשער שהופקו בגת כארבעים אלף ליטר יין בשנה.
מעבר לכך נחצבו בסביבות האתר משטחי דריכה ענקיים (זוהו עד כה שישה בממדים של עד 20X20 מטרים). אלו היו כנראה משטחי דריכה "ציבוריים" או משותפים. גתות היין השונות מצביעות הן על טכניקות שונות להפקת יין והן על עלייה במורכבות וכמות היצור כנראה מהתקופה ההלניסטית ועד התקופה הביזנטית (יכולת תפוקה בנפח של מ-600 ליטר ועד 50,000 ליטר). מנין היו מביאין את היין? "קרותים והטולים אלפא ליין. שנייה להם בית רמה ובית לבן בהר וכפר סגנא בבקעה. כל הארצות היו כשרות אלא מכאן היו מביאים."
המקום המתואר במשנה כ"אלפא ליין" הוא קרותים. יש המפרשים שקרותים אלו שתי קריות סמוכות זו לזו. ואכן ממש בלב האזור שבו נתגלו הגתות, שוכנים שני כפרים שמשמרים את השם "קירייה"- קרוות בני חסן וקרוות בני זיד. האזור השני הנזכר במשנה שממנו הביאו יין, השתרע ממש מדרום לנו, באזור הכפרים בית רימא (בית רימה) וא-לובן (בית לבן). אם כן, אזור זה היה בימי בית שני "אלפא ליין". כלומר, המקום שסיפק את היין לבית המקדש. הגת שלפנינו החלה לפעול, ככל הנראה, בימי בית שני ונוכל להניח שייצרו בה אותו יין משובח ששימש לנסכים בבית המקדש. בשדות מסביב לאתר זוהו כ־65 מגדלי שדה המבטאים את תפרוסת, מיקום וגודל הכרמים והשטחים החקלאיים של האתר. כן נמצאו חמש גתות חצובות נוספות (המתוארכות כנראה לתקופה ההלניסטית על פי צורתן). מספריהם של המגדלים והחלקות מתאים באופן כללי למספר הבתים שזוהו באתר, וייתכן שלכל בית אב שויך שדה.
גורן
הגורן היא מקום ששימש בעבר לריכוז החיטה על מנת לבצע בה דישה.
מדרום - מזרח לגת הגדולה נבחין בגורן עגולה, חצובה בסלע ובמרכזה פתח בור מים.
גורן זו מעידה על גידול דגן בסביבת האתר בימי קדם.
בגורן ריכזו את החיטה על מנת לבצע בה דישה (הפרדת הגרעינים מן השיבולים) וזרייה ברוח (הפרדת הגרגרים מן המוץ והתבן).
מחצבה
מצפון מזרח לח'רבת אל-בֻרַכּ בקיר המצוקי, מימין לגת הגדולה ומשמאל לגורן נמצאת אחת מן המחצבות המצויות באתר.
מחצבה היא סוג של מכרה פתוח שבו מוציאים סלעים ומינרלים מן האדמה לכמה מטרות:
שטחי המחצבות משתרעים על פני דונמים אחדים. ניכר כי הסתתים חיפשו וגם מצאו את סוג האבן הנכונה. הארכאולוגים שסקרו את האתר משערים שמחצבות אלו שימשו כמקור לאבן הבנייה של אל בוראךּ. צורת החציבה מעידה על מקצועיות החוצבים ועל סדר ושיטה מוקפדים בעבודה החציבה. המחצבות בגתות ברקן מתמלאות במי גשמים מדי חורף, ומתכסות בפריחה מרהיבה של נורית המים שפרחיה לבנים-צהובים. צמח זה גדל בבריכות רדודות ושורשיו נאחזים בקרקע בוצית. המחצבות מנוקזות בכל אביב למניעת התרבות היתושים.
בורות מים
פתח הבור שבגתות ברקן מצוי בסמוך לגורן. בור מים נחצב לאיסוף מי גשמים. זוהי המצאה שאיפשרה את הקיום האנושי במקומות נטולי מעיינות. לשם איסוף המים נחצבו תעלות שמובילות את המים לבור. על פני השטח הונחה אבן עגולה שכונתה "חוליה". בקצה התעלות היה מקובל להכניס ענף משיח סירה קוצנית אשר ישמש כמסננת למים. את הבור טייחו בסיד על מנת למנוע את חלחול המים מבעד הסדקים. מבנה צורת הבור כפעמון.
כבשן
כבשן סיד הוא תנור המשמש ליצור סיד באמצעות שריפת אבן גיר. לצורך ייצור הסיד יש לשרוף את הגיר ולהגיע לטמפרטורה של 900 מעלות צלזיוס. אם בזמן השריפה התנור מגיע לטמפרטורה גבוהה מ-1000 מעלות החומר הופך להיות בלתי שמיש.
שימוש בייצור סיד ידוע עוד בימי קדם לצורכי בנייה, ייצור פצצות ושימושים חקלאים.
באתר גתות ברקן ניתן לראות כבשני סיד מהתקופה הביזנטית. הכבשן בנוי מבור שקוע מדופן אבן ואילו החלק הבולט מעל פני הקרקע בנוי סוללה עבה של עפר ואבן, המקיפה את הכבשן סביבה. בבניית הכבשנים הושקעה עבודה רבה, כי בשל החום הרב שנדרש ליצירת הסיד, דופנו הבורות בשתי שכבות עבות של אבן.
נראה שלכבשני הסיד הייתה חשיבות כללית בלתי מבוטלת משום שללא סיד אי אפשר לייצר טייח לבניה, ובעיקר נדרש הסיד לטיוח בורות המים החיוניים.
ייתכן שלסיד היו גם שימושים חקלאים, כגון – בסיס ומדלל של חומרי הדברה נגד מזיקים. את הגופרית ששימשה להדברה במזיקי הכרמים דיללו בסיד.
קברים
לפי הימצאות הקברים בסמוך לגת לייצור יין ולגורן לתבואת הדגן, יש להניח שאין אלו קברים של יהודים מכיוון שההלכה היהודית מצווה על הרחקת הקברים מהעיר למרחק של לפחות חמישים אמה.
צמחייה
בכניסה לאתר ניתן לראות בימין השביל עץ חרוב מרשים. בנוסף, ניתן לצפות במגוון סוגי עצים כגון: אלת המסטיק, עצי זית, שקד, תאנה, רימון.
לאורך השבילים והמדרונות יימצאו פרחים עונתיים מגוונים: בעת הסתיו נוכל להבחין בעמודי פריחה של החצב, ומיד לאחר הגשם הראשון יתמלאו השבילים בסיתווניות.
עם בוא החורף האתר נמלא ברקפות ובפרחים אדומים על פי מחזורי הפריחה: ראשית הכלניות האדומות, אחריהן הנוריות ובבוא האביב יופיעו הפרגים ודם המכבים.
האתר מצויה בבתה הכוללת בין היתר הצמחים האופייניים סירה קוצנית, קידה שעירה, בלוטה גלונית, מרווה ריחנית, קורנית מקרקפת, לשון - הפר הסמורה, נואית קוצנית, געדה מצויה, עוקץ- העקרב עגול העלים, עירית גדולה, אזוב מצוי וזקנן השעיר.
בעלי חיים
עולם החי באזור מורכב מאוכלוסיות שפלשו לאזור בתקופות שונות והסתגלו לתנאים השוררים בו. במאה ה-20 נפגעה אוכלוסיית בעלי החיים לא מעט מפעילות האדם. היישוב הערבי המתפתח פגע קשות בעולם החי בשתי צורות עיקריות: ציד, שתוצאותיו היו הרסניות במיוחד עם הכנסת הנשק החם לאזור. בשל הציד נכחדו לגמרי הזאב והצבוע. בנוסף, הרס מקומות המחיה הטבעיים בידי האדם לשם העיבוד החקלאי, בירוא חורשים ויערות, ורעיית עדרי עיזים שחורות, צמצמו את מקומות המחיה של חיות הבר, בעיקר הגדולות שבהן.
בעלי החיים השולטים כאן, במוצאם מן האזור הים-תיכוני ומאירופה. כגון הגירית, חזיר הבר, צבי ארצישראלי, השועל המצוי, הקיפוד המצוי, היערון, החולד, ושפן הסלע.
מצויים אף נציגים של עולם החי הטרופי כגון הדורבן, גדול המכרסמים בארץ.
ניתן למצוא גם בעלי חיים שמוצאם מסודאן כגון: נמייה, תן, ועטלף הפרי המצוי. ומן העופות ניתן למצוא פשוש, בולבול, צוצלת וצופית. בז מצוי, נץ מצוי וחוואי הנחשים הם הבולטים שבעופות הדורסים שבאזור. גם העופות הדורסים מאוימים על ידי ציידים שמנסים לביית גוזלים למטרות צייד.
מחקר ארכאולוגי
משנת 2017 נערכות באתר חפירות ארכאולוגיות חינוכיות המשולבות בתוכנית הלימודים של בית הספר היסודי בנציון נתניהו שבישוב ברקן. החפירות מתבצעות תחת חסות המחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטת אריאל, ומנהלי החפירה הם פרופ' דוד בן שלמה ואחיה כהן-תבור ("דגש ארכאולוגיה תיירותית") אשר מספקים את התמיכה המדעית לפרויקט. רישיון החפירה ניתן על ידי קמ"ט ארכאולוגיה, מימון וסיוע ניתן גם על ידי מחלקת החינוך במועצה אזורית שומרון ומזכירות היישוב ברקן. מדי שנה מתקיימים כ־15 ימי חפירה באתר. בחודשים הקודמים לחפירה התלמידים מקבלים רקע לימודי על הארכאולוגיה, האזור והאתר: התקופה אותה הם חופרים, אורחות החיים, הכלים ועוד. כמו כן ניתנת הדרכת בטיחות בעבודה באתר ושימוש נכון בכלים. במהלך החפירה, עת מתגלים ממצאים, הצוות החינוכי משתמש בממצאים כאמצעי לפעילות חקר: ילד המוצא פריט מעניין, מקבל משימת חקר והמלצות לאיתור מידע עליו. לחפירות מוזמנים גם בוגרי בית הספר היכולים לעזור בעבודה הקשה יותר, ואף ילדי גני החובה..
דביאן
דֶּבְּיאָן גְנוּ/לִינוֹקְס (באנגלית: Debian GNU/Linux) היא הפצת לינוקס קהילתית המפותחת על ידי קבוצה גדולה של מתנדבים מרחבי העולם. בנוסף לגרעין מערכת ההפעלה, כוללת המערכת אלפי חבילות תוכנה חופשיות נוספות, מיעוט התוכנות משולבות בבסיס המערכת ורובן ניתנות להתקנה לפי בחירת וצורך המשתמש מאתרי מקורות של דביאן. דביאן מתאפיינת בהיצמדותה לעקרונות יוּנִיקְס והתוכנה החופשית, בשיתוף הפעולה בפיתוח התוכנות, בתהליך בקרת האיכות שלה, ובאמנה החברתית העומדת במרכזה ומתווה את מטרותיה.
דביאן נוסדה על ידי אִיאָן מָרְדוּק בשנת 1993, והיא אחת מהפצות הלינוקס הפעילות הוותיקות ביותר. דביאן היא הפצה פופולרית ומשפיעה מאוד, הפצות לינוקס רבות מתבססות על המבנה היסודי של דביאן, ובהן: אוּבּוּנְטוּ, מִינְט ו־Tails. דביאן יכולה לשמש הן כמערכת הפעלה לשרת והן כמערכת הפעלה למחשב אישי סטנדרטי. היא תומכת במגוון ארכיטקטורות חומרה. מקור השם „דֶּבְּיאָן״ הוא בשילוב בין השם של יוצר ההפצה אִיאָן (lan), ובת זוגו דאז ולימים אשתו ואחר כך גרושתו דֶּבְּרָה (Debra Lynn).
היסטוריה
פרויקט דביאן הוכרז לראשונה ב־16 באוגוסט 1993 בידי איאן מרדוק. המניע לתחילת הפרויקט היה חוסר שביעות רצון מצורת התפתחותה של Softlanding Linux System (SLS) שהייתה באותה תקופה הפצת לינוקס פופולרית, אך סבלה מתחזוקה לקויה וריבוי באגים. באותו זמן פרסם מרדוק את המניפסט של דביאן, בה כלולה השקפתו על פיתוחה של מערכת הפעלה חדשה ברוח הלינוקס וה־GNU. פיתוח המערכת החל באיטיות, והגרסה הראשונה (0.9) יצאה ב־1995. באותה שנה החל תהליך ההתאמה לארכיטקטורות שונות מ־i386, וב־1996 יצאה גרסה 1.0 של דביאן. באותה שנה החליף ברוּס פֶּרֶנס (Bruce Perens) את מרדוק כמוביל הפרויקט. באותו זמן הציע אחד המפתחים שביסודה של ההפצה תוצב אמנה חברתית בין מפתחי ההפצה והמשתמשים. דיונים על תוכן האמנה התנהל ברשימות תפוצת הדוא"ל של דביאן, עד שהובשלה האמנה החברתית של דביאן (Debian Social Contract), קווי המדיניות של דביאן בנוגע להגדרתה של תוכנה חופשית (Debian Free Software Guidelines) וההתחיבות להמשך פיתוחה של דביאן.
ביולי 2002 יצאה גרסה 3.0 של דביאן (Woody), גרסה יציבה שתוכננה לקבל עדכונים בודדים עד ליציאתה של הגרסה היציבה שלאחריה. מחזור היציאה הארוך של דביאן גרר ביקורת רבה בקהילת התוכנה החופשית, והובילה להקמת הפצות גנו/לינוקס נוספות, בהן אובונטו, הפצת לינוקס הדומה בעקרונותיה לדביאן, ועושה שימוש ברבים מהכלים שפותחו במסגרתה, למשל מערכת הפצת תכנה ועדכונים APT.
ההפצות הפעילות
כל שמות הקוד של ההפצות נלקחו משמות הדמויות מסרטי "צעצוע של סיפור" של חברת פיקסאר, כגון "באז", "וודי", "רקס" ו"סלינק", וההפצה הלא יציבה מכונה "סיד", על שם דמותו של הילד השכן הורס הצעצועים. מסורת זו החלה מכיוון שברוס פרנס היה מעורב בשלבי הפיתוח הראשוניים של דביאן בעת עבודתו בפיקסאר.
חבילות התוכנה בהפצה זו מתעדכנות באופן סדיר ובתדירות גבוהה. לכל חבילה יש מתחזק, אשר אחראי על הכנת חבילות deb מקוד המקור באתרי הפיתוח של התוכנות השונות. באחריות המפתח לוודא את תקינות קוד המקור, לדווח על בעיות למאגר באגים מרכזי, לתעד המידע בחבילה עבור מערכת ניהול החבילות, לוודא פתרון של תלויות בין החבילה ותוכנות אחרות ועוד.
דרישות חומרה
על פי אתר ההפצה, דרישות החומרה עבור הגרסה הנוכחית (Debian Bullseye):
מאגרים
בעיקרון דביאן לא כוללת תוכנה לא חופשית, הן מסיבות אידאולוגיות והן מסיבות של פשטות תחזוקה. בפועל נוצר לעיתים הצורך להשתמש בכמה תוכנות לא חופשיות. מאגר החבילות הראשי, שנקרא main, כולל רק תוכנה חופשית שלא תלויה לצורך בנייתה או תפעולה בתוכנה לא חופשית כלשהי.
בנוסף לmain, קיימים המאגרים non-free ו־contrib. ב־non-free יש חבילות לא חופשיות שונות. ב־contrib יש חבילות שכשלעצמן חופשיות, אולם תלויות בתוכנה לא חופשית אחרת (תוכנה מ־non-free או הורדה של תוכן ממקום אחר באינטרנט).
ארכיטקטורות
הארכיטקטורות הנתמכות בגרסה היציבה הנוכחית הן:
ליבות
כמעט כל הגרסאות מבוססות על ליבת לינוקס. דביאן משמרת בשמה הרשמי את ההפרדה בין הליבה למערכת ההפעלה: Debian GNU/LINUX. קיימות הפצות דביאן עבור ליבות מערכת חופשיות אחרות, אם כי אף אחת מהפצות אלו עדיין לא הגיעה למעמד "רשמי" כלומר לא זכתה להפצה ברמת Stable. בכל שלושת המקרים ההבדל הוא רק באותה ליבה וכל שאר המערכת, כולל libc משותף לשאר דביאן.
מדד העוצמה היחסית
מדד העוצמה היחסית ובאנגלית (Relative Strength Index (RSI הוא מתנד (אוסצילטור) בו נעשה שימוש בשיטת הניתוח הטכני. המתנד מראה את עוצמת המחיר על ידי השוואה בין תנודות מעלה ומטה של מחירי הסגירה של נייר הערך.
המונח עוצמה יחסית עשוי להתייחס גם לעוצמת נייר הערך ביחס לשוק הכולל או לענף אליו משתייך הנייר. לדוגמה מניה שעולה ב-2% כאשר יתר השוק עולה ב-1%. ערך זה איננו מתייחס לאבחנה זו ביחס לשוק או לענף.
דרך החישוב: עבור כל יום יחושב שינוי כלפי מעלה U או שינוי כלפי מטה D. בכל יום שהשינוי יהיה כלפי מעלה פירוש הדבר ששער הסגירה גבוה מזה של היום הקודם.
או במצב ההפוך בו נרשמת ירידה ביחס ליום הקודם:
אם שער הסגירה היום זהה לזה של אתמול, הן U והן D שווים לאפס. את הממוצע U מחשבים בעזרת ממוצע נע מעריכי ומשתמשים במספר ימים N  כגורם החלקה, וכך גם לגבי D. היחס בין שני הממוצעים נקרא העוצמה היחסית.
את התוצאה הזו אנו ממירים למדד העוצמה היחסית בין הערכים 0-100.
ניתן לכתוב מחדש את הביטוי כדי להדגיש את הדרך בה RSI מבטא את העלייה כיחס של העלייה הכוללת:
EMA הוא ממוצע נע אקספוננציאלי (הגדרתו ר' במונח "ממוצע נע"). EMA בדומה ל"ממוצע נע משוקלל" מתחשב גם הוא יותר בנתונים האחרונים ופחות בנתונים ה"ישנים".
ה-EMA משתמש בעיקרון בכל נתוני העבר של המחיר. חשוב ללכת מספיק זמן אחורנית, או במקום זאת להתחיל את הנתונים ב"ממוצע נע" פשוט - ממוצע מחיר של N ימים.
ואז להמשיך עם הנוסחה הרגילה של EMA
ויילדר התייחס לנייר ערך כקנוי ביתר אם RSI הגיע ל-70, זאת אומרת שהסוחר צריך לשקול למכור את הנייר. במקביל, אם RSI ירד ל-30 הנייר נחשב כמכור ביתר. העיקרון הוא שאם ישנה פרופורציה גבוהה של תנודות יומיות לאותו כוון זה אירוע קיצוני והמגמה עשויה להתהפך. לעיתים משתמשים ברמות של 80 ו-20 וניתן לגוון בהתאם לתנאי השוק (בשוק פרי ייתכן שנעלה את הערכים כלפי מעלה).
עליות או ירידות גדולות בניירות ערך ישפיעו על RSI, אבל באותה מידה זה יכול להיות איתות קניה או מכירה שגוי. לכן הדרך הנכונה להשתמש ב-RSI היא כמתנד משלים לאינדיקטורים טכניים אחרים.
Daughtry
Daughtry הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק האמריקנית "דוטרי", שבראשה עומד מתמודד "אמריקן איידול" לשעבר כריס דוטרי.
האלבום יצא לאור ב-21 בנובמבר 2006. הסינגל הראשון מהאלבום, It's Not Over, יצא לאור גם הוא ב-21 בנובמבר 2006.
נכון לסוף דצמבר 2006, האלבום מכר ברחבי העולם יותר מ-1,045,000 עותקים, כשכבר בשבוע הראשון הגיע למקום השני במצעד האלבומים הנמכרים ביותר בבילבורד האמריקני, כשמכר 303,677 עותקים.
על שירי האלבום
הז'אנר של האלבום הוא פוסט-גראנג'. רוב שירי האלבום רועשים, אולם יש מספר בלדות רוק, ביניהן השיר "What About Now" אותו הלחין הגיטריסט בן מודי, חבר להקת אוונסנס. שני הסינגלים הראשונים מהאלבום "It's Not Over" ו"Home" היו ללהיטים גדולים בארצות הברית. הסינגל השלישי מהאלבום, "What I Want" הוא שיתוף פעולה בין דוטרי לגיטריסט סלאש, לשעבר מלהקת הרוק המצליחה "Guns N' Roses".
משמעות השירים
לדברי סולן הלהקה, כריס דוטרי השיר "All These Lives" עוסק במקרה של חטיפת ילדים, נושא הקרוב ללבו עקב היותו אב לשני ילדים. כמו כן השיר מדבר על דברים שונים שמשפיעים לרעה על ילדים. השיר "Crashed" מדבר על שינוי גדול בחיים עקב פגישה של אדם לא צפוי, והתאהבות בו ממבט ראשון. ב-"Breakdown" ישנים רמזים דתיים על התנ"ך, והקשר בין אמונות למערכות יחסים. השיר "What I Want" מדבר על קושי של גבר במערכת יחסים מחויבת והשיר "There And Back Again" הוא על מימושו של חלום.
אלטון אקולטסה
אלטון-אופוי אקולטסה (בהולנדית: Elton-Ofoi Acolatse; נולד ב-25 ביולי 1995) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקיצוני במ.ס. אשדוד.
קריירה
אקולטסה נולד בהולנד להורים ממוצא גאנאי. הוא שיחק במחלקות הנוער של אייאקס אמסטרדם, וב-27 באפריל 2012 חתם על חוזהו המקצועני הראשון, עד ל-30 ביוני 2015. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באייאקס ב' ב-17 בינואר 2014.
ב-21 ביולי 2016 חתם לשלוש עונות בווסטרלו הבלגית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-31 ביולי, ואף כבש שער בכורה.
ב-5 באפריל 2017 חתם על חוזה לארבע שנים בקלאב ברוז'. הוא הושאל לסנט טרוידן עד לתום העונה, ובתום העונה עבר רשמית לסנט טרוידן.
ב-6 בפברואר 2020 הושאל להפועל באר שבע עד לתום העונה עם אופציה לרכישה. במהלך עונת 2020/2021 היה שותף למשחקי קבוצתו במסגרת הליגה האירופית, בהם כבש חמישה שערים.
קדם
קַדָּם או מקדם (באנגלית: Promoter; בתעתיק לעברית לעיתים, במיוחד בעגה המדעית: פרוֹמוֹטר) הוא אזור המצוי ב-DNA של כל היצורים החיים, אליו מתקשר ה-RNA פולימראז ובכך מאפשר את תחילתו של תהליך השעתוק - בניית גדיל RNA המבוסס על תבנית ה-DNA.
רוב הקדמים מחולקים למספר אזורים מוגדרים. רצף הנוקלאוטידים באזורים אלו השתמר היטב במשך ההתפתחות האבולוציונית, ואזורים מקבילים בקדמים של יצורים שונים מראים תאימות רבה. במקרים רבים נעזרים החוקרים בקדמים לשם זיהוי מיקומם של גנים. זיהוי זה מתאפשר בשל קיומם של רצפים דומים בפרומוטורים של כל האורגניזמים, למשל קופסאות 'TATA' ו'CAT', שהן חזרות של רצף נוקליאוטידים אילו. רצף הנוקלאוטידים בעשרות אלפי הגנים השונים (כ-25,000 גנים בגנום האדם, למשל) שונה מאוד מגן לגן, ובהתחשב בעובדה שרק מיעוט זעום מהגנום מוקדש לגנים המקודדים לחלבונים, הרי שקיים קושי ניכר במציאתם. באמצעות זיהוי רצפים המתאימים לאזורים המוגדרים של הקדם ניתן לחזות שברוב המקרים מדובר בתחילתו של גן.
קדמים בשימוש הביולוגיה המולקולרית
בביולוגיה מולקולרית נעשה שימוש נרחב במספר קדמים. הקדם 35S, שמקורו בנגיף מוזאיקת הכרובית (בראשי תיבות באנגלית: CaMV) הוא קדם חזק מאוד המעודד שעתוק של כל גן שהוא הנמצא בסמוך אליו. כיום מאפשרת הטכנולוגיה הביולוגית למקם את הקדם בתחילתו של גן מסוים שאותו רוצים לבטא בצורה חזקה ותמידית. כך, למשל, ניתן לצרף את הקדם 35S לגן המייצר חלבון ממברנה מסוים בתאי צמח; את הגן בתוספת הקדם מחדירים לתאי הצמח ובודקים את ההשפעה של סינתזה תמידית של חלבון זה על הפנוטיפ של הצמח.
קדמים מסוימים מסוגלים לעודד שעתוק רק בסוג מסוים של רקמת תאים. בקדמים אלו נעשה שימוש כשמעוניינים לבטא גן מסוים ברקמה מסוימת בלבד ולבדוק את השפעת תוצר הגן על הרקמה.
אדווין ואן דר סאר
אדווין ואן דר סאר (בהולנדית: Edwin van der Sar; נולד ב-29 באוקטובר 1970 בוורהוט שבהולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת השוער. ואן דר סאר הוא השחקן בעל מספר ההופעות השני הרב ביותר בהיסטוריה של נבחרת הולנד במדיה שיחק 130 פעמים, ונחשב לאחד מגדולי השוערים בתולדות המשחק.
לאורך הקריירה שיחק באייאקס אמסטרדם, יובנטוס, פולהאם ובמנצ'סטר יונייטד. הוא זכה פעמיים בליגת האלופות, פעם אחת בגביע אופ"א, ארבע פעמים באליפות ליגת העל ההולנדית וארבע פעמים באליפות הפרמייר ליג.
ראשית חייו ותחילת הקריירה
ואן דר סאר נולד בעיר וורהוט, החל לשחק בקבוצת הילדים של המועדון פורהולטה המקומי ולאחר מכן עבר לשחק בשורותיה של נורדוויק. בשנת 1990 הביא אותו עוזר המאמן של אייאקס אמסטרדם, לואי ואן חאל, לשחק בשורות מועדון הפאר.
ואן דר סאר הגיע לקבוצה כמחליפו של השוער הראשון סטנלי מנזו. בעונתו הראשונה בליגה, שותף בתשעה משחקים, ובעונה השנייה לא שותף כלל וצפה מהצד בחבריו זוכים בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במשחקי הגמר על טורינו. בעונת, לאחר שער עצמי אותו כבש מנזה, קיבל ואן דר סאר מואן חאל, שבינתיים מונה למאמן הקבוצה, את אפודת השוער הראשון וכבר בעונתו הראשונה בהרכב סייע לקבוצתו לזכות בגביע ההולנדי.
בעונה שלאחר מכן, עונת, היה ואן דר סאר בהרכב הקבוצה במשך עונה שלמה, לראשונה בקריירה. הוא סייע לחבריו לזכות באליפות הליגה ההולנדית ובסיום העונה נבחר לשוער המצטיין בליגה. לקראת העונה הבאה, עם עלייתו של פטריק קלויברט מקבוצת הנוער, הושלם הרכב "דור הזהב" של אייאקס עם אדגר דווידס, קלרנס סידורף, מארק אוברמארס והאחים פרנק ורונאלד דה בור, בהרכב הנחשב לאחד הטובים בהיסטוריה.
בעונת זכתה הקבוצה באליפות נוספת עם מאזן של 106 שערי זכות מול ספיגת 28 שערים בלבד, ללא הפסד, ועם בחירתו של ואן דר סאר לשוער העונה בליגה ההולנדית בפעם השנייה ברציפות. הקבוצה זכתה גם בליגת האלופות לראשונה מאז ראשית שנות ה-70 עם ניצחון 0-1 על מילאן בגמר הטורניר. בסיום העונה נבחר ואן דר סאר על ידי אופ"א לשוער השנה באירופה.
בעונת המשיך דור הזהב את שליטתו בליגה ההולנדית עם אליפות נוספת, בחירתו של דר סאר לשוער העונה בהולנד בפעם השלישית ברציפות, זכייה שלישית ברציפות בסופרקאפ ההולנדי וזכייה בסופר קאפ האירופי. הקבוצה העפילה פעם נוספת עד לגמר טורניר ליגת האלופות בו פגשה את יובנטוס, אך נכנעה ליריבה האיטלקית 4-2 בבעיטות הכרעה, לאחר 1-1 בסיום המשחק. העונה הבאה הייתה העונה הראשונה מאז עונת הבכורה שלו בה לא זכה ואן דר סאר בתואר קבוצתי. הקבוצה סיימה במקום הרביעי בליגה, והודחה עוד לפני שמינית גמר הגביע ההולנדי כשהפסידה בתוצאה 1-0 להראקלס אלמלו ששיחקה אז בליגת המשנה. בליגת האלופות הצליחה הקבוצה להעפיל עד לשלב חצי הגמר בו הודחה על ידי יובנטוס כשהפסידה 2-1 במשחק הביתי, והובסה בתוצאה 4-1 במשחק הגומלין בחוץ. גם בטורניר הסופרקאפ המקומי, אליו העפילה כאלופת השנה הקודמת הובסה הקבוצה 3-0 מול פ.ס.וו. איינדהובן.
ואן דר סאר המשיך ושיחק באייאקס במשך שתי עונות נוספות, בהן זכה באליפות הליגה ההולנדית פעם נוספת, ובשני גביעים, בטרם עזב את המועדון, ואת הולנד.
המעבר ליובנטוס ולפולהאם
לקראת עונת כבר נחשב ואן דר סאר לאחד השוערים הטובים באירופה, ובשירותיו התעניינו יובנטוס, שחיפשה מחליף לאנג'לו פרוצי שעבר לאינטר מילאנו, ומנצ'סטר יונייטד שחיפשה יורש לפטר שמייכל שעזב לספורטינג ליסבון. ואן דר סאר בחר לחתום במדיה של יובנטוס האיטלקית והפך לשוער הלא-איטלקי הראשון בתולדות המועדון.
ואן דר סאר ערך את הופעת הבכורה שלו תחת המאמן קרלו אנצ'לוטי בתיקו 1-1 הביתי מול רג'ינה קלצ'ו. בעונתו הראשונה במועדון הייתה יובנטוס לקבוצת ההגנה הטובה בליגה כשספגה 20 שערים בלבד ב-34 משחקים. ואן דר סאר ספג ביקורת על השער ה"רך" שספג במחזור האחרון אשר הוביל להפסד תואר האליפות. יובנטוס סיימה את העונה במקום השני, נקודה אחת בלבד אחרי לאציו. גם בעונה הבאה, עונת, למרות שיובנטוס המשיכה להציג את ההגנה החזקה ביותר בסרייה א', כשספגה 27 שערי ליגה, ואן דר סאר המשיך לספוג ביקורת על טעויות שהובילו לאובדן נקודות חשובות. זכורה במיוחד הדיפת הבעיטה של הידטושי נקטה מרומא הישר לרגליו של וינצ'נצו מונטלה אשר כבש והשווה את המשחק. הטעות הובילה לאובדן 2 נקודות קריטיות במאבק צמוד על תואר האליפות. יובנטוס סיימה במקום השני פעם נוספת, עם שתי נקודות פחות מרומא.
ביולי 2001 החתימה יובנטוס את ג'אנלואיג'י בופון כשוער ראשון, ללא ידיעתו של ואן דר סאר, שחש פגוע מהמהלך ואף כינה אותו "בגידה". ואן דר סאר החליט לעזוב את המועדון וחתם באופן מפתיע לארבע שנים בפולהאם, העולה החדשה אל הפרמייר ליג, ששילמה תמורתו סכום המוערך בכ-7 מיליון ליש"ט.
בעונת הבכורה שלה בליגה, ספגה הקבוצה 44 שערים ב-38 משחקים, וסיימה במקום ה-13. ואן דר סאר המשיך ושיחק בקבוצה במשך ארבע עונות, בטרם עזב את המועדון בסיום עונת.
מנצ'סטר יונייטד
ביולי 2005, בגיל 34, חתם ואן דר סאר על חוזה לשנתיים במנצ'סטר יונייטד. בעונת הבכורה שלו במדים החדשים, ספגה הקבוצה 34 שערים ב-38 משחקים, וסיימה במקום השני בליגה, עם שמונה נקודות מתחת לצ'לסי. ואן דר סאר אף סייע לקבוצה לזכות בגביע הפוטבול ליג לאחר ניצחון 0-4 על ויגאן אתלטיק בגמר הטורניר.
בעונת המשיך ואן דר סאר לשמור על יכולתו. על אף שבחודש פברואר נעדר משישה משחקים לאחר ששבר את אפו כתוצאה מהתנגשות עם רובי קין במשחק הליגה מול טוטנהאם הוטספר, הוא המשיך וסייע לקבוצתו לזכות באליפות הליגה האנגלית לראשונה מזה ארבע שנים, ואף עצר בעיטת פנדל במשחק שהכריע את האליפות בניצחון 0-1 בדרבי מול מנצ'סטר סיטי ובסיום העונה נבחר לנבחרת העונה בפרמייר ליג. ואן דר סאר גם העפיל עם הקבוצה עד לגמר גביע ה-FA בו הפסידה לצ'לסי בתוצאה 1-0.
עם פתיחת עונת נפגשו צ'לסי ומנצ'סטר למשחק במסגרת מגן הקהילה. המשחק נסתיים בתוצאה של 1-1 בתום ההארכה, אך מנצ'סטר זכתה בגביע בזכות עצירת שלושה פנדלים של ואן דר סאר בבעיטות ההכרעה. הוא סייע לקבוצתו לזכות באליפות שנייה ברציפות, ולהעפיל לגמר ליגת האלופות. במשחק גמר ליגת האלופות 2008 פגשה מנצ'סטר את צ'לסי, בהדרכתו של אברהם גרנט, לה הייתה זו העפלה ראשונה אי-פעם לגמר הטורניר. לאחר 1-1 בתום ההארכה, ניצחה יונייטד בבעיטות ההכרעה 5-6. ואן דר סאר, שעצר את הפנדל המכריע של ניקולא אנלקה, נבחר לשחקן המצטיין של המשחק.
בעונת שבר ואן דר סאר את שיא הדקות ללא ספיגה במשחקי הליגה, כששמר על רשת נקייה במשך 1,311 דקות רצופות. הוא סיים את העונה עם 21 משחקים בהם לא ספג שער, וזכה בתואר כפפת הזהב בפרמייר ליג ובאליפות שלישית ברציפות. בליגת האלופות הצליחה הקבוצה להעפיל פעם נוספת עד משחק הגמר, בו פגשה את ברצלונה לה נכנעה בתוצאה 2-0. על אף ההפסד במשחק הגמר נבחר ואן דר סאר בפעם השנייה בקריירה לשוער השנה באירופה מטעם אופ"א, ולנבחרת העונה בפרמייר ליג.
בטורניר הכנה לעונת נפגע ואן דר סאר בידו ונאלץ להחמיץ 12 משחקים מפתיחת העונה. לאחר שהחלים מפציעתו, חזר ואן דר סאר לשורות הקבוצה, אולם החמיץ משחקים נוספים במהלך העונה בעקבות שבץ בו לקתה אשתו. הוא לקח במהלך העונה חלק ב-21 משחקי ליגה בלבד, והקבוצה סיימה את העונה במקום השני, עם נקודה אחת פחות מצ'לסי שזכתה באליפות. בעונת, שהייתה עונתו האחרונה בקריירה, המשיך ואן דר סאר להציג יכולת גבוהה. הוא זכה עם הקבוצה באליפות נוספת, ונבחר בפעם השלישית בקריירה לנבחרת העונה בפרמייר ליג, ובמשחקו האחרון באולד טראפורד הוא קיבל לאות כבוד את סרט הקפטן.
משחקו האחרון בקריירה היה משחק גמר ליגת האלופות 2011 בו פגשה מנצ'סטר יונייטד את ברצלונה. מנצ'סטר הפסידה במשחק בתוצאה 3-1, ובסיומו פרש ואן דר סאר ממשחק פעיל.
במרץ 2016 ערך הופעה אחת במדי נורדוויק מהליגה הרביעית בהולנד.
הנבחרת הלאומית
ואן דר סאר זומן לראשונה לסגל נבחרת הולנד לקראת מונדיאל 1994, אולם לא שותף במשחקים. את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים הוא רשם ב-7 ביולי 1995 במשחק מול נבחרת בלארוס.
בטורניר יורו 1996 כבר היה ואן דר סאר לשוער הראשון בנבחרת. הוא ספג בטורניר במשחק אחד בלבד, בתבוסה 4-1 מול נבחרת אנגליה. הולנד סיימה במקום השני בבית והעפילה לשלב רבע הגמר של הטורניר, בו הפסידה בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים לאחר תוצאת 0-0 בתום 120 דקות.
בטורניר יורו 2000 שהתקיים בהולנד, במשותף עם בלגיה, המשיך ואן דר סאר לעמוד בשערה של נבחרתו הלאומית. הוא סייע לנבחרת להעפיל עד לשלב חצי הגמר של הטורניר בו פגשה את נבחרת איטליה. לאחר תוצאת 0-0 בתום 120 דקות, ועל אף שעצר בעיטת עונשין של פאולו מלדיני, הודחה הולנד לאחר שהפסידה 3-1 בבעיטות ההכרעה.
לאחר שכשלה בניסיונה להעפיל לטורניר מונדיאל 2002, חזרה הולנד והשתתפה במונדיאל 2006. בשלב הבתים ספג ואן דר סאר שער בודד, וסייע לקבוצתו להעפיל אל שלב שמינית הגמר, בו הפסידה 1-0 ל.
ביורו 2008 הוגרלה הנבחרת ל"בית המוות" יחד עם איטליה, צרפת ו. הולנד סיימה את הבית במקום הראשון עם מלוא 9 הנקודות ועם מאזן שערים של 1-8, אולם הודחה בשלב רבע הגמר כשהפסידה ל בתוצאה 3-1. ואן דר סאר, שהציג יכולת טובה, נבחר לנבחרת הטורניר במשותף עם בופון ואיקר קסיאס. בסיום הטורניר הודיע ואן דר סאר על פרישתו מנבחרת הולנד. למרות פרישתו מהנבחרת נעתר ואן דר סאר לבקשתו של בארט ואן מרוויק, מאמן הנבחרת, לשוב לשני משחקים נוספים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010 בעקבות פציעתם של מארטן סטקלנבורג והנק טימר, ושמר על רשת נקייה בשניהם.
אגף התקציבים
אגף התקציבים הוא אגף בכיר במשרד האוצר. ראש האגף, הממונה על התקציבים, נמצא בדירוג של מנכ"ל משרד ממשלתי.
האגף עוסק בהכנת תקציב המדינה וחוק ההסדרים, ביצוע שינויים בתקציב המדינה לאורך השנה, קידום רפורמות כלכליות ושינויים מבניים בממשלה ובמשק הישראלי. עם השנים האגף צבר כוח רב הנובע מיכולתו להשפיע על פעילות משרדי הממשלה וסדרי העדיפויות שלהם ולהשפיע על הכלכלה הישראלית.
בראש אגף התקציבים עומד יוגב גרדוס, שמונה לתפקידו ב-2021.
תפקידי האגף
תפקידי האגף המרכזיים הם:
תקציב המדינה
תפקידו העיקרי של האגף הוא הכנת תקציב המדינה. האגף מכין את טיוטת התקציב ומלווה את דיוני התקציב – הליך אישור חוק תקציב המדינה בממשלה ובכנסת. ההוראות להכנת חוק תקציב המדינה נגזרות מתוקף חוק יסוד: משק המדינה וחוק יסודות התקציב הקובע שהממשלה תגיש לאישור הכנסת חוק תקציב שנתי מדי שנה טרם תחילת שנת הכספים. חוק יסוד: הכנסת אף קובע שאם לא אישרה הכנסת תקציב תוך שלושה חודשים מיום תחילת שנת הכספים הכנסת תפוזר ויערכו בחירות.
האגף מקיים משא ומתן עם משרדי הממשלה על גודל תקציבם, בוחן את ההשלכות המאקרו כלכליות לגבי המשק והמיקרו-כלכלה לגבי היחידות העסקיות. כן הוא עורך או מקבל לבדיקה את תחשיבי בדיקת כדאיות של הפרויקטים שהמדינה נדרשת להשתתף במימונם או שמשרדי הממשלה מעוניינים לקדם. את סיכומיו הם מגיש לאישור הממשלה. לאחר קבלת האישור, מכינים את ספרי התקציב המהווים את חוק התקציב: לכל משרד ולכל יחידה תקציב והם מונחים לדיון בפני הכנסת. לאחר אישור תוכן, כפוף לשינויים, הם הבסיס לתקציב המדינה בפועל.
ביצוע שינויים בתקציב המשרדים לאורך השנה והסטת תקציבים בין סעיפים תקציביים טעונים אישור של אגף התקציבים המגיש את בקשות השינוי לוועדת הכספים של הכנסת. היעדר עצמאות המשרדים ביכולת לנהל את תקציבם השוטף והשארת השליטה גם לאורך השנה בידי אגף התקציבים עוררה לאורך השנים ביקורת רבה ומתח בין המשרדים לאגף התקציבים.
ניהול ובקרה על הוצאת התקציב בפועל היא בידי משרדי הממשלה וחשבויות המשרדים ותחת פיקוח אגף החשב הכללי.
חוק ההסדרים
אגף התקציבים אחראי לגיבוש חוק ההסדרים והרפורמות המבניות הנערכות במסגרתו. חוק ההסדרים הוא שם מקוצר לאיגוד של תיקוני חקיקה שממשלת ישראל מגישה לחקיקה בכנסת, כמעט מדי שנה מאז 1985, העוסק במגוון רחב של נושאים שהממשלה מעוניינת לקדם. חלק מהסעיפים הכלולים בו נועדו להקטין את ההוצאה התקציבית לשנה אליה הוא מתייחס, אך חלקם נועדו לקדם רפורמות במשק, כגון הפרטות וצעדים אחרים התואמים את עקרונות הליברליזם הכלכלי, להם משמעויות ארוכות טווח, ולעיתים תוך ביטול חוקים שונים שהכנסת חוקקה. על השימוש בחוק ההסדרים למטרות ארוכות טווח נמתחה ביקורת לאורך השנים.
הדיונים בחוק ההסדרים נערכים בדרך כלל במקביל לדיונים בחוק התקציב, וזאת משני טעמים עיקריים: ברמה ההצהרתית, הממשלה טוענת כי החוק נועד לאפשר את יישום מדיניותה הכלכלית כפי שהיא מתבטאת בתקציב. באופן מעשי, מאחר שלפי סעיף 36א לחוק-יסוד: הכנסת, אי אישורו של תקציב המדינה מוביל לפיזור הכנסת והקדמת הבחירות, הבאתו של חוק ההסדרים לאישור הכנסת ביחד עם חוק התקציב מבטיחה את אכיפתה של המשמעת הקואליציונית גם לגבי חוק זה.
שליטתו של האגף בהליך גיבוש חוק ההסדרים הוא שהעניק לאגף כוח רב במרוצת השנים מאז תוכנית הייצוב ב-1985. לאורך השנים זכה החוק לביקורת לאור הליך החקיקה המהיר בה נדרשת הכנסת לאשר שינויים ורפורמות משמעותיות וכריכתו יחד עם תקציב המדינה שעלול להוביל לפיזור הכנסת.
רפורמות כלכליות
במרוצת השנה האגף עוסק בגיבוש המדיניות המאקרו כלכלית של הממשלה ובוחן אפשרות לקידום רפורמות כלכליות ושינויים מבניים בענפי המשק השונים.
היסטוריה
ראשיתו של אגף התקציבים ב"מחלקה לתקציב" במשרד האוצר עם הממשלה הראשונה ב-1948 אשר קיבלתה את תקציבי המשרדים ועיבדה אותם לתקציב ממשלתי אחד לאישור הכנסת.ב-1953, תחת לוי אשכול כשר האוצר ופנחס ספיר כמנכ"ל המשרד הפכה המחלקה לאגף בניהולו של ד"ר יעקב ארנון. תפקידו של הממונה על התקציבים הופרד מכפיפות לחשב הכללי וביסס את האגף כמוסד הכלכלי המתכנן הראשי של משק המדינה. מטרת הקמת האגף הייתה למסד את תהליכי תכנון התקציב.
נעמי יודקובסקי
נעמי יוּדקוׁבסקי (29 במרץ 1920 – 5 בדצמבר 1996) הייתה אדריכלית ישראלית, ממייסדי קיבוץ לוחמי הגטאות.
אגף התקציבים
היסטוריה
עובדיו הראשונים של האגף נבחרו מקרב סטודנטים בוגרי החוג לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים, בראשותו של פרופ' דן פטנקין. לפי-כך נקראו עובדי אגף התקציבים "נערי פטנקין" או "נערי ארנון" על שם מנהל האגף הראשון. פטנקין, אשר היה יועץ כלכלי לשר האוצר סייע לפיתוח מגמה. גיוס כלכלנים צעירים לאגף יצר תדמית ייחודית שניסו לשוות לה מקצועיות וניתוק משיקולים פוליטיים. במקביל, משרדי הממשלה האחרים, ובראשם המשרדים הכלכליים כמו משרד המסחר והתעשייה החלו לגייס סטודנטים בוגרי כלכלה למשרדיהם במטרה להידמות לאגף ולקיים שפה משותפת עם עובדיו.
נעמי יודקובסקי
ביוגרפיה
יודקובסקי, בשמה המקורי זוֹפיה רוזנשטראוך, נולדה בשנת 1920 בוורשה בירת פולין למשפחה מהמעמד הבינוני-גבוה שעסקה במסחר בטקסטיל. ב-1926 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב, אך לאחר שנתקלה בקשיים כספיים, חזרה לפולין. ב-1939 החלה ללמוד אדריכלות בפוליטכניקום של ורשה, אך לימודיה הופסקו בעקבות הגזרות על היהודים. בתקופת מלחמת העולם השנייה התגוררה עם משפחתה בגטו ורשה ועסקה בגרפיקה. עם חיסול הגטו נאסרה והועברה למיידנק ולאחר מכן לאושוויץ, שם עבדה במתפרה וניצלה ממוות. בשהותה במחנות ההשמדה יצרה איורים המתארים את החיים שם. לאחר המלחמה נתנה את האיורים לאמיל זומרשטיין, שהיגר לארצות הברית. בשנת 1961 הוצגו איוריה כעדות במשפט אייכמן.
אגף התקציבים
היסטוריה
תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 סימנה נקודת מפתח בחיי אגף התקציבים שבמסגרתה נחקקו חוק יסודות התקציב ולראשונה נחקק חוק ההסדרים. חוק יסודות התקציב מהווה את הבסיס החוקי להעברת חוק התקציב השנתי וחוק ההסדרים הוא מסגרת להעברת רפורמות כלכליות משקיות משמעותיות. שני אלה מהווים הכלים המשמעותיים העומדים בידי אגף התקציבים ומקור כוחו הפוליטי-כלכלי. באמצעותם האגף שולט, הלכה למעשה, על תקציב המדינה, כולל זה שבניהול המשרדים המקצועיים השונים ומאפשר לו להעביר רפורמות הנוגעות לכלל המשק. האגף קיבל שליטה על תקציבי המשרדים ויכולת לנהל את סעיפי התקציבים וצומצמה הגמישות של משרדי הממשלה והשרים הממונים בניהול תקציב המשרדים.
נעמי יודקובסקי
ביוגרפיה
בתום המלחמה שבה להתגורר בוורשה, ולאחר שהכירה את בעלה ברוך (בוריה) יודקובסקי, עלתה לישראל ב-1948. תחילה התיישבה בקיבוץ יגור, ולאחר מכן הקימה יחד עם ניצולי שואה נוספים את קיבוץ לוחמי הגטאות, שם התגוררה עד לפטירתה. את לימודי האדריכלות השלימה בטכניון בחיפה ב-1956, ולאחר מכן הצטרפה למחלקה לתכנון של הקיבוץ המאוחד, שהפכה בהמשך למחלקה לתכנון של איחוד הקבוצות והקיבוצים. תכננה 12 חדרי אוכל בקיבוצים, שלושה בתי ספר, שלוש ספריות, מרכזי תרבות, מגורים ומבנים אחרים בקיבוצים.
אגף התקציבים
היסטוריה
בתקופת כהונתו של אהוד ברק כראש הממשלה הוא ניסה להעביר את אגף התקציבים תחת משרד ראש הממשלה אך נכשל בכך.
נעמי יודקובסקי
ביוגרפיה
ב-1990 פרסמה ספר זיכרונות על קורותיה בשואה בשם "רקוויאם לשתי משפחות". הספר תורגם לאנגלית באותה שנה.
אגף התקציבים
מבנה האגף
בראשות אגף התקציבים במשרד האוצר עומד הממונה על התקציבים הכפוף לשר האוצר. החל מסוף שנות ה-70 נוצר נוהג במסגרתו הממונה על התקציבים הוא עובד ותיק של האגף אשר יצא לעבוד מחוץ לאגף (במגזר הפרטי או במגזר הציבורי) וחוזר לצורך כהונה כממונה על התקציבים.
נעמי יודקובסקי
ביוגרפיה
יודקובסקי הייתה אם לשני בנים. בשנת 1969 התאלמנה. נפטרה בשנת 1996, בגיל 76.
אגף התקציבים
מבנה האגף
תחת הממונה על התקציבים שישה צוותים המחולקים לתחומים מקצועיים שבראשות כל אחד מהם עומד סגן הממונה על התקציבים:
תחת סגני הממונה על התקציבים עובדים רכזים ולהם כפופים רפרנטים. באגף מועסקים כ-70 כלכלנים בין הגילאים 25-40. עובדי האגף הם בוגרי תואר בכלכלה שלרוב מגויסים לאגף בסמוך לסיום לימודיהם, ללא רקע מקצועי או קריירה משמעותית טרם לכן. האגף בולט בכך שסגני הממונה על התקציבים צמחו באגף והתקדמו מתפקידי רפרנטים ורכזים ומעולם לא כיהן סגן ממונה על התקציבים שלא צמח באגף.
לאורך השנים עלתה ביקורת כנגד האגף על היעדר הגיוון בקרב עובדיו, ייצוג היתר של בוגרי המחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית ("נערי פטנקין") והעדר ייצוג לאוכלוסיות כמו מיעוטים וחרדים.
האגף מקיים יום עיון שנתי שנערך לזכרם של ארבע מעובדי האגף שנפלו במלחמת יום הכיפורים, במסגרת יום העיון, שנערך בהשתתפות בוגרי האגף, נערכות הרצאות בנושאי כלכלה.
ביקורת על האגף
לאורך שנים זכה אגף התקציבים לביקורת רבה על הכוח הרב שהוא צבר, בעיקר אל מול הדרג הפוליטי ואל מול יתר משרדי הממשלה. כוח רב זה החל להתרכז בידי האגף לאחר תוכנית הייצוב ב-1985 ולדעת מבקרי האגף הכוח שהיה אמור לרסן ולבקר את ההוצאה הממשלתית גדל יתר על המידה.
ביחס לדרג הפוליטי האגף קיבל ביקורת על כך שהוא מגיש לממשלה תקציב מוכן לאישור ותהליך אישור התקציב אינו מתחיל בקבלת הנחיות ומדיניות מדינית-חברתית מהדרג הנבחר. עיקר ראייתו של האגף היא במטרה לשמור על הקופה הציבורית ולחסום הוצאות ציבוריות. בנוסף, בניגוד לדרג הנבחר, אגף התקציבים נושא בסמכות אך לא באחריות לתקצב וזו נשללת מהדרג הנבחר. הליך בניית התקציב, הכרוך במשא ומתן מול שרים וחברי כנסת הוביל לביקורת על האגף על כניסתו לזירה הפוליטית וניתוק של מהלכיו משיקולים מקצועיים גרידא או השארת הליך המשא ומתן הפוליטי לשר האוצר עצמו.
ביחס למשרדי הממשלה האגף יכול לקבוע את תקציבי משרדי הממשלה גם ללא התייעצות עמם ונותן לו כוח רב בהשפעה על פעילות הממשלה, המשרדים ורפורמות כלכליות שונות. ועדת קוברסקי קבעה ב-1989 שאגף התקציבים (והממונה על השכר במשרד האוצר) ריכוזי יתר על המידה ומחזיק בכוח רב מדי אל מול משרדי הממשלה ומקבלים החלטות גם בנושאים מקצועיים ולא רק תקציביים, פוגע ביכולת התכנון והמוטיבציה של משרדי הממשלה השונים – "ה"רפרנטים" של האגף רואים עצמם מוסמכים להתערב בהחלטות של המשרדים בתחומים ייעודיים-מקצועיים טהורים, כיוון שלהחלטות אלו השלכות תקציביות". הוועדה המליצה להעביר סמכויות מאגף התקציבים למשרדי הממשלה.
במסגרת הליך בניית תקציב המדינה אין גוף שתפקידו לבקר ולבדוק את ההנחות העומדות בבסיס תקציב המדינה ולהציע חלופות ותקציב אלטרנטיבי. עם זאת, לאורך השנים המועצה הלאומית לכלכלה במשרד ראש הממשלה, בנק ישראל ומרכז המחקר והמידע של הכנסת קיבלו על עצמם סמכויות לבחון את הצעות אגף התקציבים.