cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ניתוח כלכלי של המשפט
בישראל
תחום הניתוח הכלכלי של המשפט הובא לישראל על ידי פרופסור אוריאל פרוקצ'יה מהפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים, בשנות השבעים של המאה ה-20, למרות התנגדות מצד גורמים בממסד המשפטי שראו בו דבר כפירה. פרוקצ'יה היה הראשון בישראל שהחל לפרסם מסות משפטיות במתודולוגיה הכלכלית, והעמיד דורות של תלמידים ותלמידי תלמידים. במאה ה-21 הניתוח הכלכלי הוא זרם מוביל בתאוריה המשפטית, כאשר רבים מטובי החוקרים מבססים את עיקר עבודתם על מתודולוגיה זו ומסקנותיו חלחלו לתוך פסקי דין בתחומים רבים. לפי הניתוח הכלכלי, שיקולים של יעילות כלכלית הם משמעותיים בקבלת החלטות משפטיות הקשורות לצדק.
טיסת ניסוי
טיסת ניסוי הוא תחום בהנדסת אווירונאוטיקה המתמקד באיסוף נתונים ומידע במהלך טיסה כחלק מתהליך הפיתוח וההסמכה של כלי טיס או מערכות מוטסות. התחום מתעסק בבניית מכשור, כלי טיס ניסיוניים, אפיון ניסויים וניתוח הנתונים המופקים מהם.
ניסויי הטיסה הם שלב בתכון אווירונאוטי המתבצע לרוב לאחר פיתוח ראשוני וייצור או התאמת כלי טיס לניסוי ובחינה מתאימים שיאפשרו למלא שתי מטרות עיקריות:
לעיתים מייצרים כלי טיס ניסיוני ייעודי למטרות מחקר ופיתוח וטיסותיו מיועדות לבחינת האלמנטים הניסיוניים בשביל לחקור את התכונות שלהם.
טיסות ניסוי יכולות לנוע מבחינה של רכיב ספציפי, מערכת או אף כלי טיס שלם. כלי הטיס המשמשים לניסוי כוללים רקטות, טילים, מטוסים וכלי טיס חלליים בעלי יכולת שימוש חוזר. לכן טיסות ניסוי יכולות לארוך החל מכמה שניות וכלה במספר שנים.
למרות התפתחות בדיקות קרקעיות של הציוד על ידי סימולציה, מנהרת רוח וכדומה, עדיין קיים צורך בטיסה מאוישת במתארי אמת על מנת להכניס כלי טיס, או מכלול בכלי, לשירות.
מרכז ניסויי טיסה
בחיל האוויר הישראלי פועל מרכז ניסויי טיסה, שמבצע את כל ניסויי הטיסה של החיל. המרכז, הפועל כטייסת מחזיק את רוב סוגי מטוסי הקרב הקיימים בחיל האוויר, וקולט מסוקים ומטוסי תובלה כשמתעורר צורך לניסוי. הטייסת שוכנת בבסיס תל נוף של חיל האוויר.
מטוסי הטייסת נושאים מכשירי מדידה וניסוי רבים ומכונים "מטוסים ממוכשרים". בין המכשירים נמצאים מדי זווית התקפה (זווית אלפא) וזווית החלקה (זווית בטא) רגישים במיוחד, מכשירי טלמטריה העוקבים, מתעדים ומשדרים לתחנת קרקע הממוקמת במבנה הטייסת את כל נתוני הטיסה בזמן אמת, ומצלמות ייחודיות המכוונות אל גוף המטוס לצורך תיעוד ניסויי הטלת חימוש. מכשור מוסף מותקן במטוסים על פי הצורך. כך, לדוגמה, בעת ניסויי סחרור, מותקן בזנב מטוס הניסוי מצנח מיוחד המיועד לייצב את המטוס במקרה של אובדן שליטה. על המטוסים יש סימוני ייחוס (ריבועים שחורים־לבנים בגודל אחיד) לצורך מדידת מרחקים והשוואה בעת פענוח הצילומים. סימונים אלה מוצמדים בעת הצורך גם על חימוש או מכשור חיצוני אחר.
יחידת ניסוי טילים
יחידת ניסוי טילים 151 היא יחידה בחיל האוויר הישראלי, שיעודה הוא ביצוע ניסויי טיסה בטילים ובאמצעי לחימה אחרים עבור חיל האוויר הישראלי וגופים נוספים כגון תעשיות הנשק הישראליות. היחידה שוכנת בבסיס פלמחים, שם ישנו שדה ניסויים המשמש אותה (מסומן במפות טיסה כ"מטווח 82"). לעיתים פורסת היחידה לאתרים אחרים, כאשר מתעורר צורך לבצע ניסויים מסוכנים במיוחד, או כשמתעורר הצורך בטווח גדול יותר של מרחק כדי למדוד נתונים מסוימים.
היחידה מצוידת במערכות מכ"ם ומערכות תצפית אלקטרואופטיות המאפשרות לבצע מעקב אחר שיגורם ומעופם של אמצעי הלחימה. על חלק מאמצעי הלחימה מותקנים משדרי טלמטריה, המשדרים נתונים שונים כמו מהירות וגובה הטיסה.
התעשייה האווירית
התעשייה האווירית לישראל עורכת טיסות ניסוי למטוסים שהיא מפתח או משביחה. בטיסת הניסוי ה-92 של המטוס "ערבה" שפיתחה התעשייה האווירית, שנערכה ב-19 בנובמבר 1970, התרסק המטוס, ושלושה מארבעת אנשי הצוות שבו נהרגו.
בינואר 2012 התרסק כטב"ם מדגם "איתן" מתוצרת התעשייה האווירית, במהלך טיסת ניסוי. יתר המטוסים מדגם זה הושבתו עד לפתרון הבעיה, וכעבור שמונה חודשים תוקנה התקלה והמטוסים חזרו לטוס.
ועדת החמישה
ועדת החמישה היא ועדת שרים שהוקמה ביולי 1948 מתוך הממשלה הזמנית, בעקבות טענות של ראש הממשלה דוד בן-גוריון על מרד פוליטי בשורות הצבא. בפועל הוועדה תפקדה גם כגוף מגשר על פערי תפיסות בין בן-גוריון, בתפקידו כשר הביטחון, לבין ראש המפקדה הארצית ישראל גלילי, המטכ"ל, יוצאי הצבא הבריטי, ההגנה והפלמ"ח. בראש הוועדה עמד יצחק גרינבוים, וחבריה היה אהרן ציזלינג.משה שרתוק, פנחס רוזן, ומשה שפירא. מסקנות הוועדה גיבו באופן כמעט מוחלט את טענות אלופי הצבא ומתחו ביקורת על ניהול הצבא בידי בן-גוריון. הוועדה המליצה על יצירת הפרדה בין הדרג המדיני והצבאי באמצעות "מנהל כללי לענייני הצבא" (תפקיד אשר "נתפר" עבור ישראל גלילי). בן-גוריון סירב לקבל את מסקנות הוועדה ואיים בהתפטרות מתפקידיו כראש ממשלה ושר ביטחון. איום זה של בן-גוריון גנז, למעשה, את מסקנות ועדת החמישה.
קבל-על
קבל־על (באנגלית: Supercapacitor) הוא קבל בעל יכולת קיבול גבוהה משמעותית מקבל רגיל, אך עם הגבלת מתח נמוכה יותר. לקבל־על יש יכולת לאגור עד פי 100 יותר אנרגיה חשמלית מאשר קבל רגיל. בנוסף, הוא בעל יכולת טעינה/פריקה מהירות יותר ומספר מחזורי טעינה גדול יותר. קבלי־על נמצאים בשימוש במכשירים הדורשים פריקה/טעינה מהירה, כגון: מכוניות, אוטובוסים, מעליות, מנופים ורכבות.
סוגים
קיימים מספר סוגים שונים של קבלי־על:
מאפיינים
קבל בהגדרתו בנוי משני לוחות מוליכים מקבילים עם מרחק קטן ביניהם, כאשר לוח אחד טעון במטען חיובי והאחר בשלילי כך שיש הפרש פוטנציאלים משמעותי ביניהם המאפשר מעבר של מטען ברגע שיש חיבור בין שני הלוחות. ההבדל בין קבל רגיל לקבל־על נעוץ בנוסחת הקיבול:
C – קיבולת, "capacitance"
A – שטח פנים
ε – מקדם דיאלקטרי
D – מרחק בין הלוחות
מכאן, שכדי להשיג קיבול מקסימלי יש צורך להגדיל את שטח הפנים (A) ולהקטין את המרחק בין האלקטרודות (D). אפסילון הוא קבוע.
בקבל־על לא משתמשים במשטחים חלקים, אלא במשטח הבנוי מחומר נקבובי המגדיל בצורה משמעותית את שטח הפנים של האלקטרודות. בדרך כלל משתמשים בפחם פעיל המוליך טוב וניתן לנקב אותו בקלות, עד להגעה לגבול התאורטי של שטח פנים למסה (2000 מטר/גרם).
מבחינת המרחק, הקושי בהקטנת המרחק הוא פריקה ספונטנית בין האלקטרודות במרחק קרוב מאוד. בקבל־על מתגברים על הבעיה בעזרת שימוש בתופעת השכבה הכפולה המאפשרת בידוד על ידי שכבה של יונים מהממס הנצמדים לאלקטרודה הנגדית, ויוצרים עוד שכבה המכונה שכבת סולבציה. שכבה זו מאפשרת בידוד וקירוב האלקטרודות למרחק מינימלי, ובכך הגדלת הקיבול. השכבה הכפולה הזו יכולה להגיע לממדים של מולקולות בודדות, בניגוד לקבל רגיל בו המרחק הוא ננומטרים עד מילימטרים ספורים.
עקרון הפעולה
עיקרון הפעולה של קבל־העל גורם בסופו של דבר לקבל בעל שטח פנים גדול מאוד ומרחק זעיר עד מינימלי בין הלוחות.
עיקרון הפעולה של קבל רגיל: קבלים רגילים מאחסנים חשמל סטטי על ידי בניית מטענים מנוגדים המופרדים על ידי חומר מבודד (דיאלקטרי). השדה החשמלי בין הלוחות מקטב את המולקולות הנמצאות בין הלוחות וגורם להן להסתדר בכיוונים מנוגדים. הדבר מוריד את הכוח של השדה ומאפשר לקבל להכיל מטען יותר גדול עבור מתח נתון. מתואר בתמונה 1. עיקרון הפעולה של קבל־על: קבלי־על מאחסנים יותר אנרגיה מקבל רגיל בעזר יצירת "שכבה כפולה" דקה מאוד של מטען בין הלוחות. לוחות אלו עשויים מחומר נקבובי, בדרך כלל על בסיס פחמן, הטבולים באלקטרוליט. על ידי כך יש להם שטח פנים גדול יותר המאפשר ללוחות להכיל הרבה יותר מטען עבור מתח נתון, ומכך יותר אנרגיה חשמלית. מתואר בתמונה 2.
שימושים
קבלי־העל תופסים מקום נרחב בשוק אחסון האנרגיה, ולפיכך נמצאים בשימוש במגוון תחומים.
שימוש נפוץ של קבלי־על הוא בטורבינות רוח, בהן נמצאים קבלי־על גדולים שעוזרים לווסת את זרימת החשמל הנוצרת מהרוח. בנוסף, ברכבים חשמליים או היברידיים משתמשים בקבל־על בתור מקור אנרגיה זמני המאפשר לאחסן אנרגיה שהייתה מתבזבזת בזמן עצירה ותחילת נסיעה.
דו"ח משנת 2020 העריך את שווי השוק של קבלי־על ב־3.27 מיליארד דולר ב־2019, והעריכו שיגיע עד 16.95 מיליארד דולר בשנת 2027.
קורפוס הצנחנים הראשון (ורמאכט)
קורפוס הצנחנים הראשון (בגרמנית: I. Fallschirm-Korps) היה קורפוס גרמני במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הקורפוס הוקם ב-1 בינואר 1944 על בסיס קורפוס השדה של הלופטוואפה ה-2, ולמפקדו מונה אלפרד שלם. הקורפוס לחם בקרבות באיטליה, ובכלל זה בקרב על מונטה קאסינו, וב-2 במאי 1945 נכנע לכוחות בעלות הברית יחד עם שאר קבוצת ארמיות C.
You+Me
You+Me (בתרגום חופשי: אתה+אני) הוא צמד מוזיקלי קנדי-אמריקאי, המורכב מהזמרים והפזמונאים פינק, דאלאס גרין. אלבום הבכורה שלו, .rose ave, יצא לאור ב-14 באוקטובר 2014. הסינגל המוביל מתוכו, "You and Me", יצא לאור ב-8 בספטמבר 2014.
היסטוריה
פינק וגרין נפגשו באמצעות חברים משותפים מספר שנים לפני שיתוף הפעולה שלהם בשנת 2014. בפעם הראשונה כשהם שרו יחד ביקש גרין מפינק לשיר איתו באחת מההופעות שלו. מאז הם נשארו חברים וגרין הופיע כמופע חימום בכמה הופעות עבור פינק בבריטניה. פינק שקלה לשיר בלדות אקוסטיות, וכחברים השניים שקלו לשתף פעולה במשך כמה שנים. במרץ 2014, לוחות הזמנים שלהם אפשרו להם להיפגש ולהלחין שירים מקוריים. הם החלו להעלות רעיונות לשירים ובהמשך כתבו אותם לאלבום הבכורה שלהם .rose ave, שנוצר בתוך שבוע. הצמד ייחס את התקדמותו המהירה לחופש מלחצי הפקה רגילים ולשמחה ביצירת מוזיקה ביחד. שם הצמד, You+Me, מבוסס על שני החברים שרוצים לשיר יחד.
גרין נזכר כיצד נוצר שיתוף הפעולה ואמר: "פינק ואני דיברנו על (עבודה משותפת) הרבה זמן - לא על יצירת תקליט, אלא על הרעיון לשיר יחד ולנסות לכתוב שיר. (...) כשאנחנו הספקנו לעשות את זה, מה שבאמת הדליק אש של יצירתיות כי זה היה משהו אחר. הרעיון לשתף פעולה עם קול נשי וכותבת אחרת היה מה שהייתי צריך, אני מניח, שבמטרה ליצור מקבץ של שירים חדשים."
התפלגות מולטינומית
התפלגות מולטינומית היא התפלגות בה "חברות" סדרות שונות, אשר אין משמעות לסדר בתוך כל אחת מהן.
כאשר x_k הם מספר הפריטים (ההצלחות) בקטגוריה k, וכאשר p_k היא ההסתברות להצלחה בקטגוריה k, וכאשר n הוא מספר הניסויים, פונקציית ההסתברות של התפלגות מולטינומית מוגדרת באופן הבא:
דוגמה
23! חלקי: {10! (הפרמוטציות של דגלי ארצות הברית) כפול 5! (הפרמוטציות של דגלי ישראל) כפול 4! (הפרמוטציות של דגלי גרמניה) כפול 4! (הפרמוטציות של דגלי פולין)}.
דרך נוספת להגיע אל אותו פתרון יהיה בדרך הבחירה: נבחר 10 דגלים מתוך 23, נכפיל ב־5 דגלים מתוך 13, נכפיל ב־4 דגלים מתוך 8, נכפיל ב־4 דגלים מתוך 4 (שזה 1 כמובן).
נינה קרביץ
נִינַה קרַבִיץ (ברוסית: Нина Кравиц; באנגלית: Nina Kraviz; נולדה ב-16 באוקטובר 1982) היא די ג'יי, מפיקה מוזיקלית, זמרת ומוזיקאית רוסייה. ידועה בייחוד בסצנת הטכנו ובשל כך מכונה "מלכת הטכנו".
קריירה
לאחר שעברה למוסקבה בשנת 2000 ללימודי רפואת שיניים בתחילת שנות ה-2000 עבדה קרביץ במספר מקומות, לפני שהקריירה המוזיקלית שלה יצאה לדרך, כולל תיקון "שיני קוסמונאוטים", אירוח תוכנית רדיו מקומית באירקוצק, וכתיבה בפנזין. בשנת 2005 היא התקבלה לאקדמיה למוזיקה של רד בול בסיאטל, אולם לא יכלה להתחיל את לימודיה כי לא הצליחה להשיג אשרה. לבסוף החלה ללמוד שנה לאחר מכן במלבורן, אוסטרליה. בשנת 2008 היא ניגנה בקביעות במועדון "Propaganda Club" במוסקבה המפורסם. באותה העת היא החלה להעלות לעמוד המייספייס שלה רצועות שהכינה, תחת השם הבדוי "דמלה אייר" (באנגלית: Damela Ayer).
קרביץ הוציאה את אלבום הבכורה שלה בפברואר 2012 באמצעות חברת התקליטים Rekids, והוא זכה לביקורות מעורבות. באותה שנה הקימה יחד עם הדיג'יי הישראלי דור לוי את הלייבל Demure. בשנת 2014 הקימה קרביץ חברת תקליטים משלה בשם "трип", קרי "טְרִיפּ", שהוא חוויה פסיכדלית.
בינואר 2015 יצא לאור אלבום המיקס של קרביץ בסדרת DJ-Kicks, מספר ארבעים ושמונה בסדרה, אשר נחשבת לסדרת אלבומי מיקס היוקרתית ביותר בעולם המוזיקה האלקטרונית. אלבום המיקס מונה של קרביץ 29 רצועות, מהן שלוש מקוריות של קרביץ עצמה.
ב-2018 יצרה לשיר הנושא מהאלבום החדש להקת פרנץ פרדיננד שלושה רמיקסים, שכל אחד באווירה שונה: האוס, טכנו, ו"לייט נייט".
קרביץ הופיעה מספר פעמים בישראל . אחת מהופעותיה אף התקיימה בזמן מבצע צוק איתן, ואף חוותה את משמע האזעקות.
קוקטייל "נינה קרביץ" נקרא על שמה והוא מכיל צ'ינאר (אפריטיף איטלקי המופק מארטישוק), ג'ין טנקרי 10 ,פסיפלורה ופירות הדר.
בשנת 2018 מותג המשקפיים ריי באן הוציא מהדורה מוגבלת בדגם הנשים החתולי שלו בשיתוף פעולה עם נינה קרביץ. המהדורה כוללת שישה גוונים שונים המציגים אינטרפרטציות אישיות של קרביץ.
קרביץ הייתה מעורבת בכמה סערות תקשורתיות וברשתות החברתיות. במאי 2019 מפיק ודי.ג'יי אוקראיני בשם ואקולה העלה לאינסטגרם עטיפת EP עליו מוצגות ללא ידיעתן, קרביץ, פגי גו, נסטיה , ודה בלאק מדונה. בתמונה הן מוצגות בתוך מעבורת חלל בצורת איבר מין זכרי, והקדיש להן בפוסט את "הזין הכי יפה שהן אי פעם יוכלו לפגוש". הפוסט ספג לביקורת רבה מצדן ומצד המעריצים, אשר האשימו אותו במיזוגניה. בנובמבר 2019 תקפו את קרביץ ברשתות החברתיות והאשימו אותה בגזענות ובכך שהיא מנסה לדמות את עצמה לאפרו-אמריקאים, לאחר שפרסמה תמונה שלה עם צמות.
חיים אישיים
קרביץ נולד וגדל באירקוטסק, סיביר, רוסיה. בגיל 19 היא עברה למוסקבה כדי ללמוד רפואת שיניים, שם מאוחר יותר עשתה את התמחותה.
קרביץ מתארת שהיא גדלה במשפחה שבה למוזיקה תמיד היה מקום חשוב מאוד. אביה הוא חובב מוזיקה עם אוסף גדול של רוק, פופ וג'אז. לפי הגרדיאן, קרביץ נתוודעה לז'אנר הטכנו בעיר הולדתה אירקוטסק, כשהאזינה לשידורי רדיו של מוזיקה אלקטרונית ברשת אירופה פלוס. בסוף שנות האלפיים היא התגוררה במוסקבה, עבדה כרופאת שיניים בבית חולים לוותיקי מלחמה ביום, וניגנה במועדון בערב.
Closer (שיר של הצ'יינסמוקרס)
Closer (בעברית: קרוב יותר) הוא שיר שהוקלט על ידי צמד התקליטנים האמריקאי הצ'יינסמוקרס, בהשתתפות הזמרת האמריקאית הלסי. אנדרו טאגרט (אחד מתוך הצמד) מספק גם את הקול שלו בשיר. השיר פורסם ב-29 ביולי 2016, דרך חברות התקליטים דיסרפטור רקורדס וקולומביה רקורדס. השיר נכתב על ידי אנדרו טאגרט, אשלי פרנג'יפאני ואחרים. האחראים להפקת השיר היו הצ'יינסמוקרס. מבחינה מוזיקלית, השיר הוא מסוג מוזיקת ריקודים אלקטרונית שיר עם מנגינות סינתיסייזר בסגנון רטרו במהלך הפזמון.
בארצות הברית, Closer הפך לשיר הראשון של הצמד ושל הלסי שהגיע לראש מצעדי הבילבורד הוט 100. השיר שהה במקום ראשון במשך 12 שבועות רצופים. השיר היה לשיר האלקטרוני דאנס הראשון אשר שהה במקום הראשון בנוסף במצעד סוף העשור של 2010 אשר נערך על ידי מגזין "בילבורד". הצמד נהפכו לאמן הראשון עם ארבעה שירים ("Closer" היה לרביעי) אשר שהה בראש המצעד שירי הדאנס/אלקטרוני, ושברו את שיאו של האמן קלווין האריס, אשר היו לו שלושה שירים.
מחוץ לארצות הברית, השיר כבש את המקום הראשון של המצעדים במעל עשר מדינות, ביניהן אוסטרליה, קנדה, ניו זילנד, אירלנד, בריטניה ועוד, מה שהופך אותו גם לשיר הראשון שזכה במקום הראשון של הלסי והצמד בכל שש המדינות הללו. בנוסף, היה השיר במשך 26 שבועות בחמישייה הפותחת של הבילבורד הוט 100,  וגם הפך לשיר השני בהיסטוריה של המצעד ששהה 32 שבועות בעשירייה הראשונה של המצעד.
השיר בוצע בשידור חי לראשונה בפסטיבל קוואצלה, באפריל 2016. הלסי והצ'יינסמוקרס אף ביצעו את השיר בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV לשנת 2016, כמו כן ביצעו גרסת רמיקס לשיר בפרסי המוזיקה האמריקאית לשנת 2016. הקליפ לשיר פורסם ב-24 באוקטובר 2016. הוא קיבל גם מועמדות לפרס ביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה בטקס פרסי הגראמי 2017.
נכון לשנת 2018, השיר קיבל את התואר יהלום על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) על מכירות המסתכמות על ידי 10 מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית.
קליפ עם מילות השיר
הקליפ המציג את מילות השיר נערך ובוים על ידי רורי קריימר. הקליפ הגיע למיליארד צפיות ב-10 בינואר 2017, ובזאת הפך לקליפ הראשון מסוג זה שהגיע להישג זה אי פעם, וכיום נמצא הקליפ ברשימת 20 הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב, עם יותר מ-2.2 מיליארד צפיות.
וידאו קליפ
הקליפ לשיר Closer, בבימויו של דנו קרני, פורסם ב-24 באוקטובר 2016. הסרטון מתחיל כאשר אנדרו טאגרט מסתכל על הלסי במסיבה, ונמנים מספר פלאשבקים לתקופה מוקדמת יותר, בהם הדמויות של אנדרו והלסי נפגשים פגשתי בפעם הראשונה במסיבה, כאשר הם בסופו של דבר מתנשקים במטבח. בסרטון, הם נראים גם בסצנות בהן הלסי בהלבשה תחתונה בלבד ואנדרו בלי חולצה כאשר שניהם במיטה. סצנות אלו מייצגות את הזמן שהם היו ביחד. הסרטון מסתיים כשהלסי עוזבת את המסיבה בזמן הווה, אנדרו עוקב אחריה החוצה ולפתע הלסי עוצרת, מסתובבת לראות את אנדרו, ומבטיהם אחד כלפי השני רומזים על חרטתם מההחלטה להתנתק זה מזה. נכון לנובמבר 2018, הסרטון הגיע ליותר מ-280 מיליון צפיות ביוטיוב, דבר המעיד על כך שהקליפ המכיל רק את מילות השיר זכה לאהדה רבה יותר.
הופעות חיות
הצ'יינסמוקרס הזמינו את הלסי לבמה במהלך הסט שלהם בפסטיבל בונארו למוזיקה לבצע את השיר בפעם הראשונה ביוני 2016. הלסי וטאגרט גם ביצעו את השיר בהופעה חיה בטקס פרסי המוזיקה של MTV, ואף בטקס פרסי המוזיקה האמריקאי ב-20 בנובמבר 2016.
האירוסין והנישואין בזמן המשנה והתלמוד
שינויים רבים ישנם בין האירוסין והנישואין בזמן המשנה והתלמוד לבין האירוסין והנישואין כיום. בעוד שטקס האירוסין שימש בזמן המשנה והתלמוד ככינוי לקידושין, הרי שבזמננו משמש האירוסין כינוי למעמד הצעת נישואין וגמר קשרי שידוכים. מעמד הנישואין התקיים בצורה שונה, וכך גם הזמן שבין האירוסין לנישואין ובין הקידושין לנישואין התארך לפעמים על פני כמה שנים.
למרות השינויים הרבים, הקשורים בעיקר לנורמות שונות, לבעיות טכניות שונות (כמו למשל גזירות מלך שרירותיות) ולירידת הדורות, בהלכות אין כל שינוי, וכשאר הסוגיות ההלכתיות, הלכות חופה וקידושין הנהוגות כיום נכתבו בשולחן ערוך על סמך המשנה והתלמוד.
שידוכים
בזמן התלמוד מקובל היה לקיים שידוכים בין שני הצדדים לפני הקידושין (כבזמננו), ולרוב העניין התנהל בין החתן לאבי הכלה. מי שלא קיים שידוכין נחשב לפורץ גדר, ולפי המקובל בישיבת סורא, רב ששימש כראש הישיבה אף היה מלקה את מי שהיה מקדש אישה ללא שידוכין.
לעומת זאת, לפי גרסת חכמי ישיבת נהרדעא, רב הלקה רק מי שקידש אישה על ידי הקניין השלישי מדרכי הקניינים - בביאה, ללא שידוכים (ולפי דעה אחרת - אפילו עם שידוכים), מכיוון שהדבר נחשב כפריצות.
בין האירוסין לנישואין
ברוב תפוצות ישראל היה נהוג שלא להתייחד בין האירוסין לנישואין, מכיוון שהחתן אסור לבוא על כלתו בזמן זה, לפני שנכנס לחופה ובירך את ברכות החופה, שכן "כלה בלא ברכה אסורה על בעלה כנדה". לעומת זאת, במחוז יהודה, נהוג היה לייחד את הכלה והחתן יחד, במטרה לגרום להם להתקרב זה אל זה, ואולי אף לגרום להם לקיים יחסי אישות לפני הנישואין הרשמיים, אם כי לפני כן קיימו את כל ההלכות הנדרשות להיתר יחסי אישות, ובירכו את ברכת הנישואין לפני המפגש הראשון. הסיבה לשוני במנהגים מובאת בתלמוד הירושלמי, בכך שבמחוז זה הייתה גזירת שמד מהמלכות, שכל בתולה הנשאת עליה להבעל קודם להגמון (איסטרטיוס). בכך שהם ייחדו את החתן ואת הכלה לפני הנישואין, הם גרמו לכך שהיחסים הראשונים המשפיעים על הכלה יהיו עם החתן, וכך היא תהיה אנוסה בבעילתה להגמון ותהיה מותרת לבעלה. הרב המאירי מוסיף, כי כאשר ההגמון ישמע שהכלה אינה בתולה, הוא יעזוב אותה לנפשה.
סעודת אירוסין וקידושין
לאחר השידוכין, כאשר החליטו בני הזוג סופית כי ברצונם להתחתן, היה הנוהג לערוך סעודת אירוסין. לאחר הסעודה או במהלכה, קידש החתן את הכלה. התלמוד הבבלי מספר על מקרה, בו הייתה מריבה בין אבי הכלה לאמה למי לקדש את הבת, אם לקרובה או לקרובו, אם הכלה ניצחה בדיון והוחלט להשיאה לקרובה, אך במהלך הסעודה, בא לפתע קרוב האב, קרא לכלה לעליית הגג, וקידשה. במקרה כזה, קבעו ראשי ישיבת פומבדיתא אביי ורבא, אין הכלה מקודשת, שכן אף על פי שהאב רצה לקדש את הכלה לקרובו, הרי כאשר הוא אמר שמסכים הוא לקדש אותה לקרובה - הוא לא יחזור בו שכן.
סעודת סבלונות
תקופה לאחר האירוסין, נהוג היה לעשות סעודת סבלונות. היו עורכים סעודה עשירה ומכובדת בבית הכלה. במהלך הסעודה היה החתן מגיע, ונותן לכלה מתנות וכלים יפים ויקרים, כשחלקם הם מתנות לכלה בזמן שהותה בבית הוריה, וחלקם מיועדים שתביא אותם לביתה לאחר הנישואין. במקרה והנישואין התבטלו והחתן גירש את אשתו, ההלכה היא שהיא חייבת להחזיר לו את כל המתנות, שכן הוא נתן לה אותם רק כדי שתביא אותם לביתו לאחר נישואיה, ולא במתנה גמורה. לעומת זאת, מתנות העשויות לשימוש חד פעמי או כאלו המתבלות לאחר שימוש בזמן מסוים ועשויות היו להתבלות עד זמן החתונה, אין היא חייבת להחזיר לו, שכן יודע היה שהמתנות יתבלו, ועל דעת כן נתן לה אותם.
עוד דנו החכמים אם הכלה צריכה להחזיר לחתן את הוצאות הסעודה, במקרה והנישואין התבטלו. ההלכה נפסקת שאם אכל או שתה שם בשווי דינר, נחשב הדבר שהוא השתתף בסעודה ונהנה ממנה, ואת השאר הוא מחל לכלה.
חכמי התלמוד רבי יהודה ורבי יוסי נחלקו האם סעודה זו היא סעודת מצווה או סעודת רשות. לפי רבי שמעון בר יוחאי, שהנישואין הם סעודת מצווה, במקרה שהכלה משתייכת לאחת ממשפחות הכהונה, והחתן אינו תלמיד חכם, הנישואין אינם נחשבים לסעודת מצווה, שכן במקרה כזה הנישואין יתפרקו על ידי פטירה מוקדמת של אחד מהצדדים, או על ידי גירושין מוקדמים.
זמן הנישואין
זמן הנישואין היה לעיתים שנים מספר לאחר האירוסין, כך למשל מסופר אודות רב יוסף בנו של רבא: כאשר התארס עם בת זוגו, סוכם בין הצדדים כי ילך ללמוד מיד אחר האירוסין בבית מדרשו של רב יוסף שש שנים. לאחר שלוש שנים הוא החליט לחזור לעירו בערב יום הכיפורים, כדי לראות את אשתו (האירוסין הוא כינוי לקידושין שנערכו בנפרד מהנישואין), אך אביו רבא, יצא מולו בכלי זין, כיוצא למלחמה, והביע את תרעומתו הרבה על מעשה זה, שמראה כי אינו שקוע דיו בלימוד התורה, עד שזכר מאשתו. המריבה נמשכה, עד ששניהם לא הספיקו לאכול את הסעודה המפסקת לפני יום הכיפורים. אודות חכמים אחרים מסופר כי הלכו ללמוד שתים עשרה שנים לפני הנישואין.
חז"ל תיקנו כי על החתן והכלה לתת זמן מספיק זה לזה, החל מהזמן בו הוחלט סופית לערוך את הנישואין עד החתונה, לפחות כחודש, וזאת אם היא התארסה בעודה בוגרת, כך שכבר לפני אירוסיה הכינה ככל הנראה את תכשיטיה, מכיוון שכבר הגיע זמנה להנשא, ועליה להכין רק את הצרכים הסמוכים לחתונה. לעומת זאת, אם היא התארסה בעודה קטנה, כך שלא הכינה את תכשיטיה לפני האירוסין מכיוון שעדיין לא בגרה, יש לחתן להותיר לכלה מרווח זמן של שנים עשר חודש. כאשר מדובר באלמנה, די בחודש כדי שתכין את תכשיטיה, שכן יש לה כבר תכשיטים מהנישואין הראשונים.
אם החליטו הצדדים להיפרד והאישה תבעה מהבעל גט או שמתה, נחלקו חכמים אם עליה להחזיר את טבעת הקידושין לחתן, כלומר את ההפרש שבין שווי פרוטה לשווי הטבעת, לבעל, שכן ייתכן שהוא נתן לה את הטבעת רק על מנת שתינשא עמו ותשתמש בה בעודה נשואה עמו. לפי רבי יהודה הנשיא ורבו רבי מאיר, "קידושין לטיבועין נתנו", כלומר אדם נותן את טבעת הקידושין לאשתו בלי חשבון שהיא תבוא עם הטבעת לבית בעלה לאחר הנישואין, ולכן גם אם נפרדו לפני הנישואין אין עליה להחזיר את הטבעת, לעומת זאת סבורים רבי נתן ורבי יהודה כי "קידושין לאו לטיבועין ניתנו" ועליה להחזיר את הטבעת, ורבי יוסי קובע כי הדבר ספק, ולכן עליהם לחלוק בכסף, ולקזז ממנו את דמי הכתובה שחייב להביא לה. במקרה שהבעל אשם אין בידו לתבוע את טבעת הקידושין מהאישה.
מעמד הנישואין
מעמד הנישואין התרחש לרוב בבית פרטי של אבי החתן, לפעמים הוא העניק אותו לחתן במתנה, ולכן שיערו חז"ל, כי אם מדובר בבנו הראשון של החתן, בנישואין ראשונים משני הצדדים, יש לשער שהאב העניק את הבית לבן החתן, והוא קונה את הבית, אם האב אינו רוצה להעניק את הדירה לחתן, עליו לעשות סימן לכך, מסופר על רב אשי, כאשר חיתן את בנו בדירה השייכת לו, ששם בבית כדי יין וכדי שמן, מר זוטרא במקרה דומה הניח בבית צלוחית דגים, כדי להורות שאין הם מעניקים את הבית לחתן.
החופה
כבר במקרא החופה מופיעה: "יצא חתן מחדרו וכלה מחופתה" (יואל ב, טז), "והוא כחתן יוצא מחופתו ישיש כגיבור לרוץ אורח" (תהילים, יט, ו).
מתוך משלים במדרשים אנו לומדים מעט על מראה החופה בזמנם. היו מסיידים ומציירים אותה, והיו שמים בה מחצלות ווילונות.
בעניין הריקוד שנהגו לרקוד לפני הכלה כשליוו אותה לחופה ישנה מחלוקת בתלמוד:
עטרות חתנים וכלות
החתן היה מניח על ראשו עטרה של הדס או של ורד. הכלה ענדה בראשה עטרה של זהב בה הייתה מצוירת ירושלים של זהב, עליה היה החתן מניח טלית צבעונית.
לאחר עליית אספסיאנוס על ירושלים, אסרו חז"ל את עטרות החתנים בכלל ואת עטרות הכלות כשהן עשויות מדברים יקרים, והביאו ראיה לכך מהכתובים "נפלה עטרת ראשנו" ו"הסיר מצנפת והרים העטרה", כיוון שהוסרה המצנפת מראשו של כהן גדול בחורבן - יש להרים את העטרה מראשיהם של החתנים.
החל מימי הביניים כינו את ה"יריעה על גבי כלונסאות" חופה, ונהגו לערוך את החופה בבית הכנסת. יש שהתנגדו לעריכת החופה בבית הכנסת. אחרים המליצו על קיום החופה בחצר בית הכנסת כדי להיות מתחת לכוכבים, לסימן שירבה זרעם של החתן והכלה ככוכבי השמים, וכך נוהגים היום האשכנזים.
שושבינות
בתקופת המשנה, השושבינים היו חברי החתן או הכלה, המלווים אותם לחופה והשמחים אתם בסעודתם. השושבינים היו שולחים מתנות לחתן ביום החופה, והוא בתורו היה שולח מתנות שוות ערך כשחבר אחר מן השושבינים מתחתן. דבר זה, הנקרא שושבינות, נחשב כהלוואה וכהתחייבות ממונית לכל דבר.
התוספתא מספרת על הבדלי המנהגים בין הגליל ליהודה בעניין השושבינים:
לפי פרשנות התלמוד הבבלי, תפקידם של השושבינים היה גם למטרות פיקוח הלכתי, כדי למנוע בעיות ב"טענת בתולין" של מוציא שם רע:
הנישואין
הנישואין עצמם התבטאו בחדר החופה, שנהוג היה לעשותו לאחר סעודת הנישואין. החתן והכלה היו נכנסים לחדר, כשהשושבינים בודקים את שניהם מחוץ לחדר ושושביני הכלה משגיחים על החתן שלא יכניס עמו מטלית ללא דם, כדי לטעון שלא הייתה בתולה בשעת הנישואין וסכום הכתובה הוא רק מאה זוז, ואילו שושביני החתן בדקו שאין הכלה מכנסת לחדר מטלית עם דם, כדי לטעון שהיא בתולה אף על פי שייתכן ואיננה כזו.
בעבר, נהוג היה כי על המיטה היה כיסוי, שנועד לצניעות מיוחדת. כיסוי זה נסמך על ארבעה מקלות משני קצות המיטה, כך שגג הכיסוי היה פרוש על המיטה בצורה ישרה. לעומת זאת, לכבוד החתן והכלה מכינים היו כילה מפוארת, שנסמכה על שני מקלות, עם גג משופע. פוסקי ההלכה דנו רבות אודות כילות אלו, ופסקו שבעוד שהראשונה נחשבת לאוהל על פי ההלכה, שכן גגה בצורה ישרה כגג אוהל, הרי שתקרת כילת חתנים אינה נחשבת לאוהל, ולכן אם ישנים תחת כילה זו מתחת לסוכה, נחשבת השינה כשינה רגילה בסוכה.
החתן והכלה היו שמחים בחדר החופה בכל שבעת ימי המשתה. חז"ל פטרו אותם ואת שושביניהם ממצוות שינה ואכילה בסוכה, אם שבעת ימי המשתה חלו בחג הסוכות, וזאת על פי הקביעה כי.
אלחנן משה קונשטט
הרב אלחנן משה קונשטט (ז' בתשרי ה'תרע"ח, 1917 – ג' בתשרי ה'תשנ"ה, 1994) היה ראש ישיבת קול תורה.
קורות חייו
נולד בז' בתשרי ה'תרע"ח (1917) בפולדה שבגרמניה לרב ברוך קונשטט ששימש כרב וראש ישיבה בעיר. ולימים ראש ישיבת קול תורה, ולצפורה בת הרב אלחנן משה עמנואל, בבחרותו למד בישיבת מיר בליטא. ובשנות השואה ברח עם הישיבה לשנחאי ומשם עלה לארץ ישראל, בשנת תש"ו נישא לרות, בת רבי אורי שרגא בייפוס. בשנת תשכ"ז לאחר פטירת אביו מונה לתפקיד ראש ישיבת קול תורה לצד הרב שלמה זלמן אוירבך.
נפטר בג' תשרי ה'תשנ"ה, ונקבר בהר המנוחות.
טקס פרסי אנני ה-20
<div align="center" style="float: left; font-size: smaller; background-color:#E6E6FA; padding: 12px; margin-bottom: 2em; width: 185px"> טקס פרסי אנני ה-20 14 בנובמבר 1992 הסרט הטוב ביותר: היפה והחיה תוכנית הטלוויזיה הטובה ביותר: משפחת סימפסון טקס פרסי אנני ה-20 (באנגלית: 20th Annie Awards) היה טקס פרסי אנני הראשון שהכיר בהישגי האנימציה בקולנוע ובטלוויזיה בכללותה, כאשר במשך שני עשורים, טקס הפרסים הכיר רק בהישגים אישיים.
הטקס נערך ב-14 בנובמבר 1992. בטקס הוענקו פרסים עבור ההישגים הבולטים בתעשיית האנימציה בשנת 1991.
זוכים ומועמדים
הזוכים בקטגוריה מודגשים, ומופיעים ראשונים.
פרס ווינזור מקיי
פרס המוענק ליחידים כהוקרה לתרומה משמעותית לאמנות ולתעשיית ההנפשה
תעודת הצטיינות
הכרה בתרומה לאמנות, למלאכה ולתעשייה של אנימציה
בארני איוול
הנרי נורווד "בארני" איוול (באנגלית: Henry Norwood "Barney" Ewell; 25 בפברואר 1918 – 4 באפריל 1996) היה אצן אמריקאי, אלוף אולימפי (לונדון 1948) בריצת שליחים 4x100 מטר ושיאן עולם בריצת 100 מטר. אלוף ארצות הברית בקפיצה לרוחק, בריצת 60 יארד (1942, 1945), בריצת 100 מטר (1941, 1945 ו-1948) ובריצת 200 מטר (1939, 1946 ו-1947).
ביוגרפיה
איוול נולד בהריסבורג, פנסילבניה. הוא למד באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה.
באליפות ארצות הברית שנערכה בבאפלו, ניו יורק בשנת 1938 סיים איוול במקום רביעי בריצת 200 מטר.
באליפות ארצות הברית שנערכה בלינקולן, נברסקה בשנת 1939 זכה איוול במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.0 שניות ובמדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.3 שניות.
באליפות המכללות שנערכה בשנת 1941 זכה איוול שוב בשתי מדליות זהב, בריצת 100 יארד ובריצת 200 יארד. באליפות ארצות הברית שנערכה בפילדלפיה, פנסילבניה, באותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.3 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 20.5 שניות.
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה ב-7 במרץ 1942 הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 7.68 מטר.
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה ב-26 בפברואר 1944 הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.46 מטר. באליפות ארצות הברית שנערכה בניו יורק, באותה שנה הוא זכה במדליית ארד בריצת 100 מטר וסיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.92 מטר.
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה ב-24 בפברואר 1945 הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.29 מטר ובכך הגן על תוארו. באליפות ארצות הברית שנערכה בניו יורק באותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.3 שניות וסיים במקום חמישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.96 מטר.
באליפות ארצות הברית שנערכה בלינקולן בשנת 1947 זכה איוול במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.0 שניות ובמדליית כסף בריצת 100 מטר.
באליפות ארצות הברית שנערכה במילווקי, ויסקונסין בשנת 1948 זכה איוול במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.6 שניות ובמדליית ארד בריצת 200 מטר.
שיאן עולם ואלוף אולימפי
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת לונדון (1948) שנערכו באוונסטון, אילינוי ב-9 ביולי 1948 קבע איוול בריצת 100 מטר שיא עולם חדש של 10.20 שניות (10.32 שניות). במשחקים עצמם הוא זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בריצת שליחים 4x100 מטר, ביחד עם מל פטון, לורנזו רייט והריסון דילארד בתוצאה של 40.6 שניות, לפני בריטניה (41.3 שניות) ואיטליה (41.5 שניות). מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.4 שניות, אחרי חברו לנבחרת הריסון דילארד שקבע שיא אולימפי חדש של 10.3 שניות ולפני לויד לה ביץ' מפנמה (10.6 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה זהה לזו של המנצח מל פטון 21.1 שניות ולפני לויד לה ביץ' (21.2 שניות).
תארים והישגים
בשנת 1986 זכה איוול להיכלל בהיכל התהילה של האתלטיקה בארצות הברית.
אזור לא מתורגם
בגנומיקה או בגנטיקה מולקולרית אזור לא מתורגם (באנגלית: Untranslated region, בראשי תיבות: UTR), מתייחס לשני הקצוות של מולקולת mRNA (רנ"א שליח) אשר אינם מתורגמים לחלבון, ותוחמים את הרצף המקודד (CDS) שמצוי במרכז המולקולה.
מולקולת ה-mRNA נוצרת על פני ה-DNA בתהליך השעתוק המתרחש בגרעין התא, ולאחריו היא מיוצאת לציטופלסמה ושם היא מתורגמת לחלבון על ידי ריבוזומים. רצף החלבון נקבע על פי האזור המקודד שמצוי במולקולת ה-mRNA המתורגמת, בעוד שרצפי ה-UTR אינם מתורגמים, שכן רצפם אינו מהווה חלק ממסגרת הקריאה הפתוחה.
ה-UTR המצוי במעלה הזרם (upstream, "לפני") לרצף המקודד מכונה UTR '5, בעוד שה-UTR שמצוי בקצה האחר של מולקולת ה-mRNA במורד הזרם (downstream, "אחרי") ביחס ל-CDS נקרא UTR '3. שמות האזורים מבוססים על הכיווניות של המולקולה.
על אף שלאזורים אלו אין תרומה ישירה לרצף החלבון, נודעים להם תפקידי בקרה חשובים והם ממלאים תפקיד מכריע בקביעת היציבות של מולקולת ה-mRNA.
ישנם מאגרי מידע המרכזים נתונים אודות אזורי UTR באורגניזמים שונים, לרבות רצף האזור בגנים שונים, חלבונים ו-miRNA הנקשרים אליו, מבנה מרחבי ועוד. בין מאגרי מידע אלו ניתן למנות את UTRdb ואת UTRome.
UTR '5
ה-UTR '5 מתחיל לאחר ה-5' Cap, המורכב לרוב מקבוצת 7-מתילגואנוזין (שמקורה במודיפקציה כימית על גואנוזין). סוף אזור זה הוא בסיס אחד לפני תחילת הרצף המקודד לחלבון, הנפתח לרוב בקודון AUG, המקודד באאוקריוטים לחומצת האמינו מתיונין.
רצף ה-UTR '5 עשוי לכלול בתוכו אלמנטים המבקרים את רמות הביטוי של הגן על ידי גיוס של גורמי בקרה (regulation factors), לרוב חלבונים המבקרים את התרגום באופן שלילי. בפרוקריוטים רצף זה מכיל בדרך כלל את רצף שיין דלגרנו המשמש כרצף קישור לריבוזום ומאפשר לזהות את קודון תחילת התרגום. גם באאוקריוטים מוכל חלק מרצף קוזאק המשמש לזיהוי תחילת התרגום ב-UTR '5.
אורכו הממוצע של ה-UTR '5 ב-mRNA בוגר, לאחר תהליך השחבור (Splicing) באדם הוא 210 נוקלאוטידים, אך ישנם מקרים בהם מגיע אורך ה-UTR '5 למעל 2000 נוקלאוטידים. בכ-35% מהגנים מוצאים כי ב-UTR '5 ישנו אינטרון אחד או יותר ברצף ה-pre-mRNA, בטרם תהלך השחבור.
שחבור חלופי (Alternative Splicing) של אינטרונים ב-UTR '5 או שינוי בנקודת תחילת השיעתוק (Transcription start site, TSS) עשויים ליצור רצפי UTR '5 שונים, הכוללים רצפי בקרה שונים ובכך עשויה להשתנות הבקרה על גן מסוים ועל רמות הביטוי שלו. מוטציות באזור זה או שינוי באורכו נמצאו כקשורים למספר מחלות באדם כדוגמת תרומבוציטמיה בעלת רקע גנטי.
UTR '3
ה-UTR '3 הוא החלק ברצף מולקולת ה-mRNA שנמצא מיד לאחר קודון הפסק (stop codon), שמאותת לריבוזום על הצורך בעצירת התרגום. בדומה ל-UTR '5 גם ה-UTR '3 אינו מקודד לחלבון והוא מכיל רצפי בקרה שונים אשר באמצעותם ניתן לבקר את רמות הביטוי של התעתיק ותהליכים נוספים, ובכלל זה: פוליאדנילציה, יעילות התרגום, יציבות מולקולת ה-mRNA ומיקומה התוך-תאי.
מאפיינים
אורכו הממוצע של ה-UTR '3 משתנה בין יצורים איקריוטים שונים ונע בין 200 נוקלאוטידים ועד לכ-1,000 נוקלאוטידים בממוצע. כך למשל, בתאי אדם אורכו הממוצע של האזור הוא 1,027.7 בסיסים, אך ישנם תעתיקים שבהם אורך ה-UTR '3 מגיע ליותר מ-8,000 בסיסים, ולרוב ככל שאורכו של ה-UTR '3 גדול יותר ביטויו של התעתיק נתון לבקרות רבות יותר. בתאי אדם אורך ה-UTR '3 גדול פי שניים מאורכו ביונקים אחרים, והדבר מיצג את רמת המורכבות הגדולה בבקרת גנים באדם. הבקרה אינה נעשית רק על בסיס הרצפים לבדם אלא לעיתים היא מבוצעת על ידי יצירת מבנים מרחביים שניוניים ב-UTR '3 המזוהים על ידי חלבוני בקרה שונים.
UTR '3 ומחלות
מוטציות ב-UTR '3 עשויות לפגום בביטוי גנים באופן ישיר או עקיף, ובהתאם לכך נמצא קשר ביניהן לבין מחלות שונות. מחקרים העלו כי מוטציות ברצפי AREs עשויות להביא לממאירות ויצירת גידולים סרטניים, כמו כן נמצא כי בתאי סרטן יש בממוצע UTR '3 קצר יותר, וכך תעתיקים רבים נתונים לבקרה פחותה.
כניסה של רצפים חוזרניים שמקורם בשגיאות בהכפלת ה-DNA או בפעילות של רטרוטרנספוזונים, לגנים שונים ב-UTR '3 נמצאה כקשורה למחלות שונות כגון: ניוון שרירים מסוג מיוטוניה דיסטרופית, מומי לב מולדים ועוד.
יחסי ארגנטינה–ארמניה
יחסי ארגנטינה–ארמניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין ארגנטינה וארמניה. הקהילה הארמנית בארגנטינה היא הגדולה ביותר באמריקה הלטינית המונה כ-120,000 חברים.
היסטוריה
גל המהגרים הארמני הראשון שהגיע לארגנטינה היה בשנת 1892, בעיקר ממצרים וסוריה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הגיעו כמה אלפי מהגרים ארמנים לארגנטינה. רבים היו ניצולי רצח העם הארמני שנגרם על ידי האימפריה העות'מאנית. במאי 1918 הכריזה ארמניה על עצמאותה מהאימפריה הרוסית והקימה את הרפובליקה הראשונה של ארמניה. בשנת 1920 הכירה ארגנטינה בעצמאות ארמניה ונוצרו יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. בדצמבר 1920 פלש הצבא האדום לארמניה והיא חזרה לברית הממועצות.
הכרה של ארגנטינה ברצח העם הארמני
בספטמבר 1987 נשא נשיא ארגנטינה ראול אלפונסין נאום בפני הקהילה הארמנית בארגנטינה וקבע כי הוא מכיר ברצח העם הארמני. בשנת 1995 הטיל הנשיא קרלוס מנם וטו על חוק שהיה מכיר ברצח העם הארמני. ב-11 בינואר 2007 חתם הנשיא נסטור קירשנר על חוק (26.199) לפיו ארגנטינה הכירה רשמית ברצח העם הארמני.
היחסים בין שתי המדינות
ארגנטינה וארמניה חתמו על הסכמים דו-צדדיים רבים מאז כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות בשנת 1992, כגון הסכם לשיתוף פעולה בין שתי המדינות (1992); הסכם לקידום והגנה הדדית על השקעות (1993); הסכם בנושא סחר ושיתוף פעולה כלכלי (1994); הסכם לשיתוף פעולה בין מדע וטכנולוגיה (1994); הסכם על שיתוף פעולה בשימושים שלווים באנרגיה גרעינית (1998); הסכם לשיתוף פעולה בתחום התרבות והחינוך (1998); הסכם לשיתוף פעולה בתחום התיירות (2002); הסכם ביטול דרישת הוויזה לבעלי דרכון רגיל (2011); הסכם על תוכנית חופשת עבודה (2014) והסכם על שיתוף פעולה כלכלי (2014).
סחר
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין ארגנטינה לארמניה ב-9.2 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של ארגנטינה לארמניה כולל: בשר, סוכר וטבק. הייצוא העיקרי של ארמניה לארגנטינה כולל: בד סרוג ובגדים. ארגנטינה היא המשקיעה הזרה החמישית בגודלה בארמניה.
בובי ראש
בובי לי ראש (באנגלית: Bobby Lee Rush; נולד ב-23 בנובמבר 1946) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת אילינוי, בשנים 2023-1993. ראש, שהיה פעיל התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח בשנות ה-60 של המאה ה-20, נמנה בין מייסדי סניף הפנתרים השחורים באילינוי. מאז שנבחר אל הקונגרס של ארצות הברית ב-1992, מייצג ראש את מרבית דרום שיקגו וחלקים אחרים במחוז קוק. ראש הוא הפוליטיקאי היחידי אי-פעם שגבר על ברק אובמה במערכת בחירות כלשהי – בבחירות המקדימות לייצוג מחוז הקונגרס הראשון של אילינוי בבית הנבחרים האמריקאי בשנת 2000. בינואר 2022 הכריז על פרישתו מהחיים הפוליטיים.
ביוגרפיה
ראש נולד ב-23 בנובמבר 1946 באולבני שבג'ורג'יה. לאחר שהוריו נפרדו כשהיה בן 7, לקחה אותו אמו ביחד עם אחיו אל שיקגו, והצטרפה להגירה הגדולה של אפרו-אמריקאים צפונה מדרום ארצות הברית בראשית המאה ה-20. בשנת 1963 ראש נשר מלימודיו התיכוניים והתגייס לצבא ארצות הברית. בעודו מוצב בשיקגו ב-1966 חבר לוועדה המארגנת הסטודנטיאלית הלא-אלימה (SNCC), שסייעה בחקיקת חוק זכויות האזרח ב-1964 וחוק זכויות ההצבע ב-1965. במהלך 1968 ערק מהצבא והיה שותף להקמת סניף הפנתרים השחורים באילינוי. מאוחר יותר שב לשירותו הצבאי והשתחרר בכבוד מהכוחות המזוינים של ארצות הברית.
לאורך שנות ה-60 היה ראש פעיל בתנועת זכויות האזרח ולקח חלק בקמפיינים ציבוריים למרי אזרחי בדרום ארצות הברית. משהיה שותף להקמת סניף הפנתרים השחורים באילינוי, שימש ראש כשר ההגנה שלו. לאחר שמשטרת שיקגו הרגה בפשיטה משטרתית את מנהיג הפנתרים השחורים במדינה פרד המפטון, נהפך ראש ליושב ראש דה פקטו של הפנתרים השחורים באילינוי. הוא עבד על מספר מיזמים לא-אלימים שביססו תמיכה לפנתרים השחורים בקהילות אפרו-אמריקאיות, כגון תיאום מרפאה שהציעה בדיקות מסובסדות לגילוי אנמיה חרמשית. בשנת 1972 ראש נאסר בעוון נשיאת נשק לא-חוקי לתוך תחנת משטרה. ב-1974 עזב את הפנתרים השחורים, שכבר היו במגמת דעיכה. ב-1973 השלים באוניברסיטת רוזוולט את לימודיו הגבוהים בהצטיינות, וקיבל תואר ראשון בלימודים כלליים. בשנה העוקבת קיבל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת אילינוי בשיקגו. כעבור 24 שנה, ב-1998, השלים לימודי תאולוגיה בסמינר התאולוגי מקורמיק.
בשנת 1975 התמודד ראש על מושב במועצת העיר שיקגו, אך הפסיד לחבר המועצה המכהן ויליאם בארנט, וגרף 23% בלבד מקולות הבוחרים. בעלי בריתו של ראש בתנועת הפנתרים השחורים נטשו את המפלגה הדמוקרטית בעקבות המהומה הפוליטית שהתחוללה ב-1987 בעקבות מותו הפתאומי ראש העיר השחור הראשון של שיקגו, הרולד וושינגטון, והקימו מפלגה פוליטית משלהם ע"ש וושינגטון המנוח. ראש עורר את זעמם של מנהיגי מפלגת הרולד וושינגטון בכך שבז למועמדיהם למשרות מקומיות ואף העדיף לתמוך במועמדים דמוקרטים לבנים ולא בהם. משום שבחר לשתף פעולה עם הממסד הדמוקרטי המדינתי ולא עם בני בריתו השחורים, זכה ראש לגמולו ומונה לתפקידו הפוליטי הציבורי הראשון – סגן יושב ראש המפלגה הדמוקרטית באילינוי.
לקראת בחירות 1992 בארצות הברית נערכה חלוקה מחדש של מחוזות הקונגרס באילינוי. ראש התמודד במחוז הקונגרס הראשון של אילינוי שגבולותיו שורטטו מחדש לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-1990, ושכלל חלק גדול מדרום שיקגו. במחוז היה שיעור גבוה של אוכלוסייה אפרו-אמריקאית, וברציפות מאז 1929 נציגי המחוז היו כולם אפרו-אמריקאים. בבחירות המקדימות גבר ראש על צ'ארלס הייז, נציג המחוז המכהן, ועל שישה מועמדים נוספים. הוא ניצח ביום הבחירות הכלליות עם 83% מהקולות. ראש הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 1993 ומאז ועד לתום כהונתו היה לחבר בשדולה השחורה בקונגרס. הוא נחשב לחבר קונגרס הנאמן למפלגתו, ולראיה בקונגרס ה-110 הצביע עם סיעתו ב-97.8% מהזמן.
בשנת 1999 התמודד ראש לראשות עיריית שיקגו אך הפסיד לריצ'רד דיילי ביחס של 28.11%–71.89%. ב-15 ביולי 2004 נהיה ראש לחבר הקונגרס המכהן השני, אחרי צ'ארלס רנגל ולפני ג'ו הופל, שנעצר בגין הסגת גבול במסגרת מחאה על רצח העם בדארפור והפרות אחרות של זכויות אדם בסודאן מול השגרירות הסודאנית בוושינגטון הבירה. במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020 הביע ראש את תמיכתו בסנאטורית קמלה האריס מקליפורניה. לאחר שפרשה מהבחירות המקדימות הסב ראש את תמיכתו לראש עיריית ניו יורק לשעבר מייקל בלומברג, ומונה למנהל מטה הבחירות הלאומי שלו.
ב-3 בינואר 2022 הכריז ראש כי לא יתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות אמצע הכהונה באותה השנה. כהונתו בת שלושים השנים תמה בראשית ינואר 2023.
אביאל בסין
אביאל בסין, ידוע גם בשמו לשעבר, SpicyCrap (בתרגום חופשי: חרא חריף) הוא יוטיובר ישראלי. בשנת 2017 הערוץ יוטיוב של אביאל בסין היה הגדול בישראל בתחום הגיימינג, עם כ-301 אלף רשומים, נכון לאוקטובר 2022.
שירות החילוץ הימי (רוסיה)
שירות החילוץ הימי (ברוסית: Морская спасательная служба) הוא גוף ממשלתי של הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות במשרד התחבורה של רוסיה, שאחראי לביצוע משימות חילוץ ימי והוא מהווה שירות חילוץ מקצועי העוסק במבצעי חילוץ, חיפוש והצלה בתחום הפעילות הימית בהתאם לדרישות החקיקה של הפדרציה הרוסית ונורמות החוק הבינלאומי לענייני גבולות ימיים. השירות כולל צוותי חירום המשתפים פעולה עם המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה.
אביאל בסין
היסטוריה
בסין החל לפעול ב-2010 ביוטיוב, עיקר התוכן של הערוץ היה אימה. הוא היה ידוע בין היתר בסיפור "קריפיפסטות" - אגדות אורבניות מז'אנר האימה. קהילת המנויים שלו כללה יותר מ-52,000 מנויים.
שירות החילוץ הימי (רוסיה)
היסטוריה
ההחלטה על הקמת שירות חילוץ ימי התקבלה על בסיס צו של מועצת השרים של ברית המועצות מ-23 באוגוסט 1956. על פי צו זה, העבודות להרמת ספינות טבועות וביצוע עבודה טכנית תת-מימית הועבר לשירות חדש במסגרת משרד הצי של ברית המועצות. במהלך השנים, עבר שירות החילוץ הימי מספר שינויים מבניים וארגוניים.
אביאל בסין
SpicyCrap666
ערוץ SpicyCrap666 הוא ערוץ אשר עסק בתכני אימה. באוגוסט 2016, הערוץ הפסיק את פעילותו, אך בספטמבר 2017 חזר בסין להעלות סרטונים הערוץ.
שירות החילוץ הימי (רוסיה)
היסטוריה
בשנת 2004, שירות החילוץ הימי הועבר לאחריות הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות של משרד התחבורה והוא מפעיל מרכז תיאום חילוץ ימי ראשי (GMSKT), הפותר בעיות בארגון ותיאום מבצעי חיפוש והצלה של אנשים במצוקה בים באזורי החיפוש וההצלה של הפדרציה הרוסית.
מבנה
השירות כולל 12 סניפים:
אביאל בסין
אביאל בסין
באוגוסט 2016 החליט בסין, לפתוח את הערוץ החדש שלו לצד הערוץ הישן שלו אך עם הזמן זנח את הערוץ הוותיק. נכון לאוגוסט 2019, היו מנויים אליו כ-321 אלף משתמשים.
באוקטובר 2017 הערוץ הפך לערוץ הפריסטייל הגדול ביותר בישראל, הערוץ שמר על התואר במשך שנתיים.
הערוץ החדש תוכנן לז'אנר הגיימינג בלבד. בהתחלה נקרא "SpicyCrapG", אולם בשלב מאוחר יותר האות "G" בשם שהייתה קיצור של "Gaming" הושמטה. החל מאותו הרגע, ערוצו של בסין הפך לערוץ "פריסטייל" שעסק בכל תחום: משחקים, טריקים, עובדות ועוד.
עם הזמן זנח בסין את העלאת הסרטונים ליוטיוב וסרטונו האחרון הועלה ב-24 בדצמבר 2019. ב-11 בינואר 2022 חזר להעלות תוכן.
הפורצים
ב-25 בנובמבר הודיע בסין כי הוא פותח ערוץ חדש בשם "נובה", שבו הוא מתכוון להעלות סרטונים קצרים בכל יום בנושאי מדע, היסטוריה, סקופים ונושאים אחרים. בשלושת הימים הראשונים צבר הערוץ מעל ל-14 אלף רשומים. הערוץ נסגר זמן קצר לאחר מכן ושינה את שמו ל-"הפורצים".
מחיקת הסרטונים
במאי 2022 הודיע בסין שמחק את כל סרטוני היוטיוב שלו בערוצו הראשי אך רק סימן אותם כפרטי, ומספר חודשים לאחר מכן סימן כפרטי את כל הסרטונים גם מהערוץ המשני שלו.
אראוס הראשון
אראוס הראשון (ביוונית: Αρεύς Α) היה אחד מהנמרצים והבולטים שבמלכי ספרטה. שלט בין 309 לפנה"ס ל-265 לפנה"ס.
משפחתו
אראוס היה בנו של אקרוטאטוס הראשון, בנו של קלאומנס השני מהשושלת האגידית. אקרוטאטוס נהרג עוד לפני קלאומנס. וקלאומנס עצמו מת בשנת 309 לפנה"ס. היורש המועדף היה קלאונימוס דודו של אראוס ובנו השני של קלאומנס. אולם הגרוסיה בחר באראוס, בתמיכת מצרים שקיוותה שתוכל לנצל את אראוס לצורך מלחמתה במוקדון.
המאבק נגד פירוס
בשנת 273 לפנה"ס היה שקוע פירוס מלך אפירוס במלחמה נגד מוקדון. אולם הוא החליט שיהיה קל יותר להביס את המוקדונים אם ישחרר את יוון מעולם. קלאונימוס לא השלים אם כך שלא בחרו אותו למלך, ופנה אל פירוס בבקשת עזרה. הוא הצליח להתחבב על פירוס, שהסכים לסייע לו לקבל את הכס בספרטה. פירוס פלש ליוון בראש צבא גדול, בתחילה קיבלו אותו הערים בשמחה ובחשש כי חשבו שבא לשחרר אותן אולם חששו מפניו. אולם בהדרגה התברר יעדו האמיתי, ספרטה. אותו זמן אראוס היה בכרתים וסייע שם לעיר גורטין נגד קנוסוס. בספרטה הרוחות סערו והיו שהציעו להבריח את הנשים מחוץ לעיר. תוכנית זו נתקלה בהתנגדות שכן לא ייתכן שהנשים יחיו בעוד ספרטה תיפול. הנשים והגברים יחד עמלו לחפור תעלה נגד פילי הקרב של פירוס. במשך יומיים הצליחו התושבים לעמוד נגדו, ולאחר מכן שלח אנטיגונוס גיס שכירים שלו תחת פיקודו של אמינאס איש פוקיס לעזרת העיר. ואראוס חזר מכרתים עם 2,000 חיילים.
מצבו של פירוס היה בכי רע. הוא בזז את שדותיה של ספרטה, ומשם פנה לארגוס בתקווה להשתלט עליה. הספרטנים והמוקדונים הטרידו אותו לאורך כל הדרך, ובהמשך אף הרגו את בנו פטולומיאוס. בארגוס נהרג פירוס עצמו.
הגדלת כוחה של ספרטה
אראוס היה המלך הספרטני הראשון שהפגין סממני שלטון הלניסטיים, כגון פאר חיצוני ובזבוז. אמו חילוניס הוכתרה כמלכה, מה שלא היה מקובל עד אז בספרטה. הוא טבע מטבעות כסף מהמודל של אלכסנדר הגדול, וציין עליהן את שמו בלבד בלי שם עמיתו למלוכה. הוא יזם מערכת ענפה של קשרי חוץ, המלך תלמי השני הקדיש לו פסל שהוצב בדלפי. בכתובת שעל הפסל נכתב: "המלך תלמי בן המלך תלמי, מכבד בפסל זה את אראוס בן אקרוטאטוס מלך הלקדמונים על שום הגותו טובות עליו ועל כלל ההלנים." תחת הנהגתו של אראוס הפכה ספרטה שוב למעצמה יוונית.
המלחמה הכרמונידית ומותו
בשנת 267 לפנה"ס פתח יווני בן העיר אתונה בשם כרמונידיס, במסע תעמולה נגד מוקדון. תעמולה זו נתמכה בידי תלמי מלך מצרים ואחותו ארסינואי הראשונה והובילה לברית בין אתונה ספרטה ומצרים נגד מוקדון. הקואליציה הכריזה מלחמה על מוקדון שזכתה לשם "המלחמה הכרמונידית". נראה שחלקו של אראוס בארגון הקואליציה היה רב, שכן מאזור מרכז יוון שם פעלה אתונה לא הצטרפה כמעט שום עיר לברית. בעוד שמאזור הפלופונס שם פעל אראוס הצטרפו ערים רבות. אולם המצרים לא הצליחו להנחית כוחות בחופי אטיקה ואראוס לא הצליח לפרוץ דרך קורינתוס. הוא נהרג בשנת 265 לפנה"ס. לאחר מותו הלכה ונחלשה העזרה שקיבלו האתונאים והמצרים מהפלופונס והמרד הלך ודעך. בנו אקרוטאטוס השני מלך אחריו.
אראוס והיהודים
בספר מקבים א מצויה איגרת שנשלחה מידי "אראוס מלך ספרטה" אל חוניו הכהן הגדול. באיגרת נאמר:
בספר מצויה גם האיגרת שהחזירו היהודים לאראוס שנים רבות לאחר מכן:
גם בספרו של יוסף בן מתתיהו קדמוניות היהודים מובאת האיגרת. אם כי חוקרים מודרניים מפקפקים בקיום תקשורת כזו. חוניו הנזכר הוא ככל הנראה חוניו הראשון, מכיוון שהוא היחיד שתקופת שלטונו חופפת פחות או יותר את תקופת מלכותו של אראוס. גם אראוס הנזכר הוא ככל הנראה אראוס הראשון, משום שלא ידוע על כהן גדול בשם חוניו שפעל בתקופת אראוס השני שהיה מלך שולי ולא חשוב.
מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה
מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה (בגרמנית: Maximilian I. Joseph von Bayern; 27 במאי 1756 - 13 באוקטובר 1825), היה הנסיך הבוחר מבוואריה בין השנים 1799–1806, ולאחר מכן מלך בוואריה בין השנים 1806–1825.
בצעירותו
מקסימיליאן הראשון יוזף נולד ב-27 במאי 1756 לפרידריך מיכאל, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד ומריה פרנצסקה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך, בתם של יוזף קרל עמנואל אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך ואליזבת אוגוסטה סופיה, רוזנת פפאלץ-נויבורג.
מקסימיליאן יוזף התחנך אצל דודו כריסטיאן הרביעי, רוזן פפאלץ-צווייבריקן. בשנת 1776 התגייס מקסימיליאן יוזף לצבא צרפת, עלה במהירות בסולם הדרגות, ובשנת 1777 קיבל דרגת גנרל. בין השנים 1782–1789 הוצב מקסימיליאן בשטרסבורג, שם התיידד עם קלמנס פון מטרניך, לימים קנצלר אוסטריה. בפרוץ המהפכה הצרפתית עזב מקסימיליאן את צרפת, והצטרף לצבא האוסטרי, עמו לחם במלחמות המהפכה הצרפתית.
הנסיך הבוחר מבוואריה
ב-1 באפריל 1795 מת אחיו קרל השני אוגוסט, דוכס פפאלץ-צווייבריקן, ומקסימיליאן יוזף עלה לשלטון במקומו. אולם, תוך זמן קצר נכבשה הדוכסות שלו על ידי הצרפתים. ב-16 בפברואר 1799 מקסימיליאן יוזף הפך לנסיך הבוחר מבוואריה ולדוכס ברג, לאחר מותו של בן משפחתו קרל תאודור, הנסיך הבוחר מבוואריה ללא ילדים.
מקסימיליאן יוזף שיפר את ניהול המדינה, והנהיג שלטון יותר ליברלי במדינה, בהשפעת הרעיונות שהגיעו מצרפת המהפכנית. ביחסי החוץ עמד מקסימיליאן לצד צרפת, וסייע לה במלחמותיה, ובתמורה לכך הוכתר מקסימיליאן יוזף ב-1 בינואר 1806 למלך בוואריה.
מלך בוואריה
מקסימיליאן יוזף היה החשוב ביותר מבין כל הנסיכים שהשתייכו לקונפדרציה של הריין, ונשאר בברית עם נפוליאון עד 1813. ערב קרב לייפציג, הבטיחו לו בעלות הברית הבטחה לשלמות ממלכתו, ובתמורה לכך הכריז מקסימיליאן יוזף מלחמה על צרפת.
בחוזה פריז הראשון (3 ביוני 1814), נאלץ מקסימיליאן יוזף לוותר על טירול לאוסטריה, תמורת הדוכסות הגדולה של וירצבורג. אולם, בקונגרס וינה, נאלץ מקסימיליאן יוזף לבצע ויתורים נוספים לאוסטריה, שכללו ויתור על זלצבורג ואזורים נוספים, תמורת החלק המערבי של פפאלץ. כמו כן, לא ניתנה לבוואריה רצף טריטוריאלי עם שטחיה בפפאלץ.
בקונגרס וינה ולאחר מכן התנגד מקסימיליאן יוזף במלוא כובד משקלו, לכל כינון מחדש של גרמניה אשר אמור לסכן את עצמאותו של בוואריה, ומשום התעקשותו (ועוד נסיכים) על העיקרון של ריבונות מלאה, הוקמה הקונפדרציה הגרמנית, שהייתה גוף חלש ובלתי מחייב, והותירה על כנה את עצמאות המדינות השונות. ב-26 במאי 1818 העניק מקסימיליאן יוזף חוקה ליברלית לעמו, וב-24 באוקטובר 1817 חתם על קונקורדט עם הוותיקן שהחזיר לכמורה חלק מסמכויותיה שקוצצו קודם לכן. הפרלמנט החדש הוכיח את עצמו יותר עצמאי ממה שציפה מקסימיליאן, ובשל כך בשנת 1819 התקין מקסימיליאן את תקנות קרלסבאד, שעסקו בפעילות נגד ארגוני הסטודנטים הליברליים, למען פיטורי פרופסורים ליברליים מהאוניברסיטאות ולמען הגברת הצנזורה על התקשורת. והיוו את אחד משיאי הרסטורציה האירופית.
ב-13 באוקטובר 1825 מת מקסימיליאן יוזף במינכן, ובנו לודוויג הראשון עלה לשלטון במקומו.
משפחתו
ב-30 בספטמבר 1785 התחתן מקסימיליאן עם אוגוסטה וילהלמינה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתם של גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטדט ומריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, ממנה היו לו 5 ילדים:
ב-9 במרץ 1797 התחתן מקסימיליאן עם קרולינה מבאדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ואמליה מהסן-דרמשטדט, ממנה היו לו 8 ילדים:
היסטוריה של טרינידד וטובגו
טרינידד וטובגו היא מדינה בדרום הים הקריבי, סמוך לחופי ונצואלה, המורכבת משני איים מרכזיים - טרינידד וטובגו.
איברהים בבנגידה
איברהים בדמאסי בבנגידה(בכתב לטיני:Ibrahim Badamasi Babangida, נולד ב-17 באוגוסט 1941 במינה, האזור הצפוני, ניג'ריה) הוא איש צבא - גנרל בדימוס - ופוליטיקאי ניג'רי, ממוצא גבארי, שכיהן בין אוגוסט 1985 לאוגוסט 1993 כנשיא ניג'ריה (ראש הוועדה המנהלת של הכוחות המזוינים), בראש משטר של דיקטטורה צבאית. הוא היה קודם לכן ראש המטה הכללי של הצבא הניג'רי בין ינואר 1984-אוגוסט 1985. הוא מילא תפקידי מפתח ברוב ההפיכות הצבאיות בארצו (יולי 1966, פברואר 1976, דצמבר 1983, אוגוסט 1985, דצמבר 1985 ואפריל 1990).