cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Infinite (אלבום של אמינם)
רקע
פירוש המילה Infinite הוא "אינסופי".בבחירת שמו של האלבום, אמינם הסביר: "מטבע הדברים, אני הייתי צעיר והושפעתי על ידי אמנים אחרים, קיבלתי הרבה משובים מאנשים שאמרו לי שאני נשמע כמו ראפרים אחרים כמו נאז ו-AZ. 'אינסופי' היה הניסיון שלי להבין איך אני רוצה שסגנון המוזיקה יהיה ייחודי רק לי, ואיך להישמע על המיקרופון ולהציג את עצמי. אמינם עבד לזמן מה בעבודת שכר מינימום, בה בישל ושטף כלים במסעדה, ובשנת 1992 חתם אמינם בחברת ההפקות FBT, בבעלות האחים ג'ף ומארק בס. הקליט את האלבום (הראשון Infinite) במרתף ביתו עם ציוד האולפן של האחים בס ב-1996. אמינם בתחילת הקריירה שלו שיתף פעולה עם ראפר אחר מדטריוט בשם רויס דה "9'5, תחת שם הבמה Bad Meets Evil.
באר פטריציו הקדוש
באר פטריציו הקדוש (באיטלקית: Pozzo di San Patrizio) היא באר היסטורית על שם פטריק הקדוש שנבנתה בעיר אורבייטו שבמחוז אומבריה באיטליה במאה ה-16. הבאר מוגדרת כאתר מורשת ופתוחה לביקורי תיירים.
ההיסטוריה של הבאר
הבאר תוכננה על ידי האדריכל אנטוניו דה סנגלה הצעיר מפירנצה ונבנתה על ידי ג'יובני בטיסטה דה קורטונה (Giovanni Battista da Cortona) כשהדקורציה נעשתה על ידי סימונה מוסקה (Simone Mosca). לכבוד תחילת העבודות הזמין האפיפיור מהאמן בנוונוטו צ'ליני להטביע מדליית ברונזה בה מופיעה דמותו של משה מכה בסלע ותחתיו הכתובת "כדי שהעם ישתה" (UT BIBAT POPULUS).
הבנייה החלה ב-1527, נמשכה כ-10 שנים והסתיימה ב-1537. קלמנס השביעי נפטר ב-1534 ומחליפו פאולוס השלישי היה זה שחנך את הבאר.
הבאר העמוקה נקראה תחילה "הסלע" (Rocca) בגלל קרבתה למבצר אלברונוז (The Albornoz fortress או Rocca Albornoz) ובמאה ה-18 שונה השם ל"באר פטריציו הקדוש" (באר פטריק הקדוש) בגלל הדמיון למערה (כור המצרף) בה התבודד והתפלל פטריק הקדוש מתחת בזיליקת פטריק הקדוש באירלנד.
מבנה הבאר
הבאר העגולה, שקוטרה 13 מטר, נחצבה לעומק של 53 מטר. במרחק של כ-2 מטר מהקירות החצובים נבנה קיר לבנים עגול העוטף את פיר הבאר. בחלל שנוצר בין קיר הלבנים הפנימי והקיר החצוב המקורי נבנו, גם בלבנים, 2 גרמי מדרגות ספירליים במודל הסליל הכפול כשכל גרם כולל 248 מדרגות. פי הבאר היה פתוח לשמיים וכדי להאיר את חלל המדרגות עצמן נפערו בקיר הלבנים הפנימי 70 חלונות מקושתים. צורת בנייה זו של מדרגות הועתקה ממבנה הקורטיל דה בלוודיר בקריית הוותיקן שנבנה מספר שנים מוקדם יותר.
בכניסה לבאר הוטבע לוח ובו נחצבה הכתובת "מה שקצב הטבע במשורה, תספק ההמצאה" (ובלטינית: QUOD NATURA MUNIMENTO INVIDERAT INDUSTRIA ADIECIT)
מבנה המדרגות איפשר לבהמות נושאות כדי מים לרדת לתחתית הבאר ואז לעלות במסלול אחר מבלי לגרום להתנגשות בין השיירות.
הבאר הוזנה ממי מעיין אליו ניתן להגיע מפתח נסתר בתחתית הבאר המוביל למנהרה המוליכה למעיין.
אתר מורשת
האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת בתחום המים
נעירה
תיאור
החמור נוער כבר בקטנותו נעירות קצרות וחלושות ועם גדילתו גובר קולו ואורך נעירותיו. החמור מרים קלות את ראשו כלפי מעלה, פותח את פיו, חושף את שיניו ונוֹעֵר ברצף במשך כעשר שניות, לפעמים עד עשרות שניות. נעירת החמור נשמעת למרחקים של שלושה קילומטרים ואף יותר.
חוקרים הציעו כי הנעירה משמשת כאמצעי קשר בין חמורים. עוצמתה הגבוהה נועדה לשמירת הקשר למרחקים, ואוזניו הגדולות של החמור עשויות לקלוט מסרים מחמורים אחרים הנמצאים במרחקים. השערה נוספת היא שנעירת החמור נועדה לסמל את הטריטוריה ואת שליטת הזכר באתונות שבשטח זה, ולהדוף משם יריבים זכרים פוטנציאלים המתחרים על שליטה בגופן של האתונות.
פרד משמיע קול משולב בנעירה וצהלה, המבטא את הרכב הכלאיים שבו. בדרך כלל יתחיל בצהלה ויעבור לנעירה.
אמונות טפלות שיוחסו לנעירת החמור
בימי הביניים, בעת העתיקה, נהגו ליחס לנעירת החמור דברים שונים, והאמינו למשל שנעירת בלתי צפויה של חמור זה סימן לביקור פתע והיכרות לא נעימה (עמ' 573). בנוסף לכך האמינו, שנעירת החמור באופנים מסוימים היא סימן לירידת גשמים קרובה.
IntelliJ IDEA
ל-IntelliJ ישנן 3 מהדורות:
היסטוריה
הגרסה הראשונה של IntelliJ IDEA שוחררה בינואר, 2001, והייתה לאחת מסביבות הפיתוח הראשונות של Java בעלות פיצ׳רים מתקדמים כגון ניווט בקוד ושיפור קטעי קוד תוך כדי שמירה על משמעותם (באנ׳: Code Refactoring).
בשנת 2010, מגזין טכנולוגית המידע InfoWorld דירג את IntelliJ במקום הראשון מתוך ארבע סביבות הפיתוח של Java:
בדצמבר 2014, הכריזה Google על שחרור גרסה 1.0 של Android Studio - הגרסה היציבה ראשונה של סביבת הפיתוח המשולבת שלה לפיתוח תוכנות במערכת ההפעלה אנדרואיד שנפוצה בטלפונים חכמים. סביבה זו התבססה על קוד המקור של גרסת הקהילה של IntelliJ IDEA. סביבות נוספות אשר מתבססות על IntelliJ הן AppCode, CLion, DataGrip, GoLand, PhpStorm, Pycharm, Rider, RubyMine, WebStorm ו-MPS.
פיצ׳רים
בנוסף, IntelliJ מספק שילוב בין כלי עזר כגון grunt, bower, gradle ו- SBT.
ניתן לגשת ישירות למסדי נתונים (Databases) כגון Microsoft SQL Server, Oracle, PostgreSQL, SQLite ו- MySQL בגרסת המלאה (Ultimate Edition) של IntelliJ באמצעות הכלי DataGrip, שגם הוא מבית JetBrains.
שפות תכנות נתמכות:
שפות הנתמכות רק בגרסה המלאה ("Ultimate Edition").
קישורים חיצוניים
"IntelliJ IDEA :: Java refactoring plus sophisticated code refactoring for JSP, XML, CSS, HTML, JavaScript". JetBrains.
מוריץ פון שווינד
חיים וקריירה
הוריו היו פרנץ אדלר פון שווינד (1752–1818) ואשתו פרנציסקה פון הולצמייסטר (1771–1842), שהייתה מהאצולה האוסטרית מאז 1799. אביו הגיע מבוהמיה, היה מזכיר בחצר המלוכה והוכתר לאבירות בשנת 1792. למוריץ פון שווינד היו חמישה אחים.
מוריץ פון שווינד חי כנער מאושר וחסר דאגות בווינה. בין חבריו היה המלחין שוברט, שחלק משיריו הוא אייר.
קרלסרוהה ופרנקפורט
בשנים 1840–1844 מוריץ פון שווינד התגורר ועבד בקרלסרוהה. כאן פגש את אשתו לואיזה זאקס, בתו של רב-סרן. בתמונה הידועה שלו "ירח הדבש", מזהים אותה. בקרלסרוהה הוא יצר שמונה מדליונים עגולים לחדר הישיבות של בית המלוכה ושם עיטר גם בציורי קיר את גרמי המדרגות ואת אולמות קומת הקרקע.
בשנת 1844 הוא גר בפרנקפורט, שם יצר כמה מתמונות הציור הטובות ביותר שלו, בעיקר "תחרות הזמרים" בורטבורג (1846), וכן עיצובים לחגיגת גתה. היו לו גם איורי ספרים רבים.
בשנת 1847 חזר שווינד למינכן לאחר שהתמנה לפרופסור באקדמיה. שמונה שנים מאוחר יותר התהילה שלו הייתה בשיאה עם השלמת הציורים בטירת ורטבורג עם תמונות קיר הממחישות את "תחרות הזמרים" ואת ההיסטוריה של הנסיכה אליזבת מהונגריה.
הקומפוזיציות זכו לשבחים רבים, ונערך פסטיבל מוזיקלי מפואר לכבודם, שווינד עצמו היה אחד הכנרים. במינכן עבד גם בכמה כנסיות, במיוחד על המזבח והחלונות של כנסיית גבירתנו.
המחזור הבוגר במיוחד שלו, מסיפורי האגדות של האחים גרים הופק בשנת 1857.
באותה שנה ביקר באנגליה כדי לדווח רשמית למלך לודוויג על אוצרות האמנות במנצ'סטר. הוא עיצב חלק מחלונות הכנסייה והצטרף לחברו הוותיק שנור בעיצוב הזכוכית הצבועה בקתדרלת גלאזגו.
בשנת 1866/67 הוא עבד על ציורים באופרה הממלכתית החדשה בווינה. כאן צייר ציורי קיר המתארים סצנות מ"חליל הקסם "של מוצרט, ובמבואה יש ציורי קיר מיצירות של מלחינים אחרים.
מזברן
מזברן (בהונגרית: Mezőberény) היא עיר בנפת בקש שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם במזברן מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 11,592 תושבים ובשנת 2021 רק 9,672 תושבים.
מזברן הפכה לעיר רשמית ב-1 במרץ 1989.
יהודי מזברן
יהודים התיישבו במזברן באמצע המאה ה-19 לבקשת בעל האחוזה המקומי שביקש להחיות את העיר. רוב היהודים שהגיעו היו סוחרים ומיעוטם עסקו בחקלאות ובפקידות. הקהילה התארגנה רשמית בשנת 1854 והקימה במקום חברה קדישא ואגודת נשים לפעולות צדקה. בית ספר יהודי נוסד בשנת 1879 ובית כנסת נבנה בשנת 1884. במקום קיים בית קברות יהודי.
במלחמת העולם הראשונה התגייסו 54 מבני הכפר ו-5 נפלו בקרבות.
באפריל 1944, כמה שבועות אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נעצרו 18 יהודים מהכפר ונכלאו בבודפשט. אחדים מהם צורפו בפקודת אייכמן למשלוחים שיצאו לאושוויץ.
במאי 1944 רוכזו יהודי מזברן בבית הכנסת ורכושם הוחרם. הם גורשו לבקשצ'בה, ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ ואחדים לאוסטריה לעבודות כפייה.
אחרי המלחמה חזרו לעיר כמה יהודים, חיי הקהילה לא נתחדשו.
בדף הקהילה של מזברן נכתב כי בשנת 1944 יש בקהילה 139 חברים ורב הקהילה הוא רז'ה רוזנצוויג (רבה של בקש).
הוועדה לביטחון לאומי
הוועדה לביטחון לאומי (בעבר: ועדת ביטחון הפנים) היא אחת מוועדות הכנסת הקבועות אשר פוצלה מוועדת הפנים והגנת הסביבה לאחר הקמת הכנסת ה-24. תחומי האחריות של הוועדה בהתאם לתקנון הכנסת הם ביטחון הפנים במדינה, שמירת הסדר הציבורי, ביטחון הציבור והקהילה, ביטחון אישי, מלחמה בפשיעה ובפשיעה המאורגנת ובנזקיה, מוכנות לאירועי חירום אזרחיים, משטרה, בתי סוהר ואסירים, כבאות והצלה וכלי ירייה.
אבו עוביידה אל-בנשירי
אבו עוביידה אל-בנשירי (בערבית: أبو عبيدة البنشيري; מאי 1950 – 21 במאי 1996) הוא כינויו המוכר של עלי אמין אל-ראשידי (علي أمين الرشيدي) שהיה המפקד הצבאי הראשון של ארגון הטרור אל-קאעדה. בעת מותו בטביעת מעבורת שבה הפליג באגם ויקטוריה לטנזניה עמד אבו עוביידה אל-בנשירי בראש החזית האפריקאית של אל-קאעדה והיה השני בדרג הפיקוד של הארגון כולו, תחת אוסאמה בן לאדן.
החליף אותו כמפקד הצבאי של אל-קאעדה, אבו חאפז אל-מסרי, הוא מוחמד עאטף, ששימש בתפקיד עד מותו בהפצצה אמריקאית מן האוויר בנובמבר 2001.
ביוגרפיה
אל-בנשירי נולד בקהיר ושירת במשטרה המצרית לפני שהצטרף לכוחות הלא-סדירים המוסלמים שלחמו נגד הסובייטים באפגניסטן. באפגניסטן נלחם לצדו של אחמד שאה מסעוד שלימים היה ממתנגדיו הרעיוניים הבולטים של אל-קאעדה בעולם המוסלמי.
אחיו של אל-בנשירי היה שותף לקשר שהוביל להתנקשות בחיי נשיא מצרים אנואר סאדאת. איימן א-זוואהירי שעמד אז בראש הג'יהאד האסלאמי המצרי והכיר את האחים, הציג את אבו עוביידה לפני אוסאמה בן לאדן, שהתרשם ממנו לטובה והפקיד אותו על הכוחות הערבים-אפגנים (השם הקיבוצי לכוחות המוסלמים ממדינות ערב שפעלו כמתנדבים במלחמת אפגניסטן). בעודו באפגניסטן, ב-1988 השתתף אבו עוביידה בישיבה המכוננת של אל-קאעדה, עם בן לאדן ואחרים.
במאי 1996 היה אבו עוביידה בדרכו לטנזניה על סיפון המעבורת MV Bukoba שהתהפכה וטבעה. גיסו, עשיף מוחמד ג'ומעה, שהיה עמו במחלקה השנייה של המעבורת ניסה לחלץ אותו, אך באנדרלמוסיה שנוצרה, נמשך אבו עוביידה בחזרה פנימה בידי אחרים שניסו לחלץ את עצמם וטבעו עמו למוות. עם היוודע דבר מותו, שלח אל-קאעדה את פאזול עבדאללה מוחמד ואת ודיע אל-חאג' לוודא שאכן מדובר בתאונה ולא בחיסול מכוון.
בנפיקה ליסבון (כדורסל)
בנפיקה ליסבון (בפורטוגזית: Sport Lisboa e Benfica, ידוע גם בקיצור כבנפיקה), הוא מועדון כדורסל מקצועני מליסבון, פורטוגל, המשחק בליגת העל הפורטוגלית ובליגת האלופות בכדורסל. המועדון הוקם בשנת 1927, והוא משמש כמחלקת הכדורסל של בנפיקה ליסבון.
חוק שימור המטען החשמלי
חוק שימור המטען החשמלי הוא העיקרון הגורס שלא ניתן ליצור או להשמיד מטען חשמלי.
בנפיקה ליסבון (כדורסל)
בנפיקה היא המועדון הפורטוגלי המצליח ביותר, עם שיא של מרבית האליפויות, הגביעים, גביעי הליגה, הסופר קאפ ותחרויות לאומיות אחרות, עם 80 תארים מקומיים בסך הכל. היא גם הקבוצה הפורטוגלית שהגיעה הכי רחוק באליפות אירופה למועדונים, הידועה כיום בשם יורוליג.
חוק שימור המטען החשמלי
המטען החשמלי הכולל של מערכת מבודדת נותר קבוע, ללא תלות בשינויים המתרחשים בתוך המערכת. חוק שימור זה מתקיים בכל התהליכים הידועים בפיזיקה או כימיה, וניתן לגזור אותו (בצורתו המקומית) משדה כיול של פונקציית הגל. שימור המטען מביא למשוואת הרצף למטען-זרם. באופן כללי, השינוי נטו בצפיפות המטען \ \rho בתוך נפח האינטגרציה \ V שווה לאינטגרל המשטחי של צפיפות הזרם \ J על המשטח \ S, הוא הזרם החשמלי \ I:
בנפיקה ליסבון (כדורסל)
כמה מהרגעים הזכורים ביותר שלהם היו ניצחונות אירופיים מול מועדונים שזכו ביורוליג, כמו וירטוס בולוניה, ריאל מדריד, פלקנסטרו קאנטו, ציבונה זאגרב, חובנטוד בדאלונה, פנאתינאיקוס, פרטיזן בלגרד וצסק"א מוסקבה. אף על פי שכדורסל אינו פופולרי כמו כדורגל בקרב האוכלוסייה הפורטוגלית, לבנפיקה יש יריבות גדולה עם פורטו בספורט זה, יריבות שנקטעה מ-2012 עד 2015 כשפורטו שיחקה בליגת המשנה.
חוק שימור המטען החשמלי
על כן, שימור המטען החשמלי, כפי שמבוטא על ידי משוואת הרצף, נותן את התוצאה:
בנפיקה ליסבון (כדורסל)
לצד מספר הקבוצות הצעירות שלה שמשחקות באליפויות הליגה הבכירה שלהן, יש לבנפיקה גם קבוצת מילואים, בנפיקה ב', שמשחקת בליגה השנייה.
חוק שימור המטען החשמלי
כאן \ I הוא הזרם היוצא נטו דרך משטח סגור, ו-\ Q הוא המטען החשמלי הכלוא בנפח המוגדר על ידי המשטח.
בנפיקה ליסבון (כדורסל)
שנים מוקדמות
המועדון הוקם ב-20 במרץ 1927, וכמו כל קבוצות המועדון זכתה להצלחה מהר מאוד. הקבוצה ביססה את עצמה כמועמדת ראשית לאליפויות בשנות ה-40 ובמהלך כל שנות ה-60 זכתה במעמד של חביבת הקהל וכבר הייתה המועדון עם הכי הרבה תארים. בשלב זה זכה המועדון בשמונה אליפויות ושמונה גביעים. הצלחת המועדון ירדה בעשור הבא עד לתחילת שנות ה-80. בטווח הזמן הזה בנפיקה זכתה רק בשתי אליפויות, בעונת 1969/70 ובעונת 1974/75, אך זכתה בארבעה גביעי מדינה. לאחר שנות השפל האלו, בנפיקה שוב שלטה בזירה המקומית.
חוק שימור המטען החשמלי
חוק שימור המטען החשמלי נובע מסימטריית כיול.
בנפיקה ליסבון (כדורסל)
ירידה בסוף שנות ה-90
לאחר שנות הזהב הגיעה תקופה שבה בנפיקה הייתה בצל של פורטוגל טלקום, אוברנסה ופורטו. אף על פי שהתקופה הזו נחשבת לאפלה, בנפיקה אכן הצליחה להגיע פעם אחת לגמר הליגה וכן לזכות בסופר קאפ ולסיים כסגנית בגביע המדינה ובגביע הליגה. ראוי לציין גם ניצחון חוץ מול ריאל מדריד, בעונת 1996/1997 ביורוקאפ, באותה עונה שהספרדים זכו בתחרות. הקבוצה החליטה לבסוף לפרוש מהליגה הבכירה והגישה בקשה לליגה השנייה, הפרוליגה, שהייתה הליגה הגבוהה ביותר שניהלה על ידי פדרציית הכדורסל הפורטוגלית. עם זאת, הליגה נסגרה וליגת העל שוב הייתה חלק מהפדרציה הלאומית. זה אפשר לקבוצה לעשות קאמבק לליגת העל.
התעוררות בסוף שנות ה-2000
לאחר יותר מעשור ללא תארים ובאותה עונה בה חזרה בנפיקה לליגה הראשונה, עונת 2008/09, הקבוצה זכתה בליגה הפורטוגלית, עם מאזן מושלם של 100% ניצחונות במהלך העונה הסדירה, והפכה הקבוצה השנייה בעולם שעשתה זאת, אחרי מכבי תל אביב בשנות ה-70, וניצחה את אוברנסה 4–0 בגמר בשיטת הטוב מ-4. בנפיקה זכתה שוב באליפות בעונה שלאחר מכן עם מאזן ניצחונות של 91% בעונה הסדירה ובגמר ניצחה 4–1 את פורטו. ההצלחה האחרונה הביאה את הקבוצה להשתתף ביורוצ'לנג', ובכך סימנה את סופה של הפסקה ארוכה של מועדונים פורטוגזיים בתחרויות כדורסל אירופיות. בשנה שלאחר מכן, בנפיקה זכתה בגביע הליגה ובסופרקאפ אך לא הגנה על האליפות כשהפסידה 4–3 בגמר לפורטו.
השנים האחרונות
בעונת 2014/15 חזרה בנפיקה חזרה לתחרויות האירופיות, ושיחקה ביורוצ'לנג', שם סיימה במקום השלישי של בית E. ברמה המקומית זכתה בנפיקה בכל חמש התחרויות. בעונת 2015/16 זכתה הקבוצה בגביע אנטוניו פראטס החמישי של המועדון והרביעי ברציפות, וקבעה שיא מועדון של עשרה גביעי פורטוגל רצופים. בנפיקה זכתה בטרבל המקומי של גביע הליגה, הגביע הפורטוגלי ואליפות הליגה בעונה הבאה.
ויטולד זכרביץ'
ויטולד זכרביץ' (בפולנית: Witold Zacharewicz; 26 באוגוסט 1914 – 16 בפברואר 1943) היה שחקן קולנוע פולני שהיה ידוע בשנות ה-30 של המאה ה-20. במהלך הכיבוש הגרמני של פולין הוא נעצר ונרצח במחנה ההשמדה אושוויץ בגיל 28.
ביוגרפיה
בשנת 1938 קיבל ויטולד זכרביץ' הצעה לחתום על עסקה עם אולפני יונייטד ארטיסטס. זכרביץ' שלט בכמה שפות כולל אנגלית, צרפתית וגרמנית. באותה תקופה הוא כיכב בסרטו האחרון "Gehenna" וניסה לדחות את שירותו הצבאי כדי שיוכל להגיע להוליווד. אף אחת מתוכניותיו לפתוח בקריירה קולנועית בארצות הברית לא התרחשה וב-1 בספטמבר 1938 הוא התגייס לצבא הפולני.
ב־1 באוקטובר 1942 נעצר זכרביץ' על ידי הגסטפו, בגין סיוע ליהודים. עם 10 אנשים נוספים, כולל אמו, היה השחקן מעורב בהפקת מסמכים מזויפים ליהודים המסתתרים בוורשה. בנובמבר 1942 גורש השחקן למחנה אושוויץ-בירקנאו, שם נרצח ב־16 בפברואר 1943. ישנם שני דיווחים על מותו, האחד קובע כי הוא נרצח בזריקת פנול ללב (על פי שני עדי ראייה) או שאולי הוצא להורג (כטענת שאר האסירים).
פאט בארקר
ביוגרפיה
בארקר נולדה למשפחה ממעמד הפועלים ביורקשייר. אמהּ, מוירה, הלכה לעולמה בשנת 2000. זהותו של אביה אינה ידועה. לפי הטיימס, מוירה הרתה "לאחר ליל שיכרות בעת שירותה בחיל הנשים של הצי המלכותי הבריטי", ומכיוון שחיה בתרבות שבה ילדים מחוץ לנישואים גרמו חרפה, הציגה את בתהּ כאחותהּ. השתיים חיו עם סבתהּ של בארקר (אמהּ של מוירה) אליס, ועם סבהּ החורג ויליאם, עד שמוירה נישאה ועזבה את הבית, כשבארקר הייתה בת שבע. לבארקר ניתנה האפשרות להצטרף לאמהּ, אך היא בחרה להמשיך לגור עם סבתהּ "משום שאהבתי אותה, ומשום שאבי החורג לא גילה חיבה כלפי, ואני לא כלפיו." סבתה וסבה החורג ניהלו חנות פיש אנד צ'יפס, אך נקלעו לקשיים, והמשפחה הייתה "ענייה מרודה; חיינו על תוכנית הסעד הלאומית".
בארקר הצטיינה בלימודי בית הספר, ולימים למדה היסטוריה כללית בלונדון סקול אוף אקונומיקס. לאחר השלמת לימודיה, בשנת 1965, שבה לביתה כדי לסעוד את סבתה, שהלכה לעולמה בשנת 1971. בשנת 1969, הכירה בפאב את דייוויד בארקר, פרופסור לזואולוגיה ונוירולוג, שהיה מבוגר ממנה ב-20 בשנה. בארקר עזב את אשתו ועבר לגור עם בארקר. לזוג נולדו שני ילדים, והם נישאו בשנת 1978, לאחר שהשלים את הליך הגירושים שלו. בתם אנה ראלף אף היא סופרת. דייוויד בארקר מת בשנת 2009.
קריירה
בארקר החלה לכתוב סיפורת באמצע שנות העשרים שלה. שלושת הרומנים הראשונים שלה לא ראו אור, ולדבריה בריאיון לגרדיאן "לא הגיע להם לראות אור: בכתיבתם הייתי סופרת ענוגה ונעימת הליכות, ואין זו אני. בקול שלי יש זימה וחספוס."
הרומן הראשון שפרסמה הוא Union Street (1982), ובו שבעה סיפורים מקושרים על בני מעמד הפועלים האנגלי, שחייהם כבולים לעוני ולאלימות. במשך עשר שנים נדחה כתב היד שוב ושוב על ידי מוציאים לאור בטענה שהוא "קודר ומדכא מדי". בסופו של דבר פגשה בארקר את הסופרת אנג'לה קארטר בסדנת כתיבה. קארטר אהבה את כתב היד של בארקר, ואמרה לה "אם הם לא מצליחים להזדהות עם הנשים שאת יוצרת, זו הבעיה המחורבנת שלהם", והציעה לבארקר לשלוח את כתב היד להוצאת ויראגו הפמיניסטי, שאכן הסכימה להוציא את הספר. לימים הופק סרט הוליוודי על בסיס הספר, תחת השם Stanley and Iris, בכיכּוּב רוברט דה נירו וג'יין פונדה, אך לדעת בארקר הסרט כמעט שאינו קשור לספרהּ. כתב העת ניו סטייטסמן כינה את הספר "יצירת מופת, סוף סוף, על מעמד הפועלים" ומדור ביקורות הספרים של הניו יורק טיימס כינה אותו "מעולה, נשכני ומלוכלך" נכון לשנת 2003, הספר עדיין אחד הנמכרים ביותר של הוצאת ויראגו.
גם שני הרומנים הבאים של בארקר -- Blow Your House Down (1984) ו-Liza's England (1986) -- תיארו את חיי נשות מעמד הפועלים ביורקשייר. אתר BookForum תיאר אותם כ"מלאי רגש, אלימות, ושפל מוסרי, אבל לעולם לא נצלניים או סנסציוניים, וכמעט אף פעם לא סנטימנטליים." Blow Your House Down מתאר זונות בעיר בצפון אנגליה, שנרדפות על ידי רוצח סדרתי. Liza's England, שכונה "יצירת מופת של זמננו" על ידי ה-Sunday Times, מתאר את חייה של אשה בת מעמד הפועלים שנולדה בראשית המאה ה-20.
טרילוגיית "התחדשות" (Regeneration)
לאחר פרסום Liza's England חשה בארקר ש"הכנסתי את עצמי למשבצת שבה אני מתויגת כסופרת צפונית, מקומית, מעמד הפועלים, פמיניסטית [...] וזה לא שאני כל כך מתנגדת לתגיות, אבל בנקודה מסוימת אנשים קוראים את התגיות ולא את הספר. והרגשתי שהגעתי לנקודה הזו.", כפי שתיארה זאת בשנת 1992. בהזדמנות אחרת אמרה שנמאס לה ממבקרים ששאלו "'אה, אבל האם היא יכולה לכתוב גם על גברים?' -- כאילו זה איזה אוורסט."
לכן הפנתה את תשומת לבה למלחמת העולם הראשונה, שעליה רצתה לכתוב מאז ומעולם, בשל התנסותו של סבה החורג באותה מלחמה. הייתה לו צלקת מפציעת כידון רובה, והוא סירב לדבר על המלחמה. בארקר חיברה טרילוגיית רומנים שנקראת בדיעבד טרילוגיית התחדשות (Regeneration), כשם הרומן הראשון בסדרה (1991, יצא בעברית בשנת 2006 בהוצאת הקיבוץ המאוחד, בתרגום אלינוער ברגר). אחריו באו The Eye in the Door (1993) ו-The Ghost Road (1995, תורגם לעברית בשם דרך הרפאים בידי דניאל סנדרס, ויצא בהוצאת משכל, 1999). הרומנים מתארים את מלחמת העולם הראשונה באמצעות התמקדות בהשלכות של חוויות טראומטיות. הספרים ממזגים היסטוריה ובדיון, ובארקר שואבת רבות ממשוררי מלחמת העולם הראשונה ומוויליאם ריברס, רופא צבאי שעבד עם נפגעי הלם קרב. הדמויות הראשיות מבוססות על דמויות היסטוריות, חוץ מן הדמות בילי פריור, שאותו המציאה בארקר כבן דמותם של המשוררים-החיילים הבריטיים וילפרד אוון וזיגפריד ששון.
"אני חושבת שנפשם של כל הבריטים סובלת מן הסתירה שרואים אצל ששון ואצל אוון, היינו שהמלחמה היא מצד אחד איומה ואסור לחזור עליה לעולם, ומצד שני החוויות ממנה זוכות לחשיבות עצומה." אמרה בארקר לגרדיאן. "אף אומה לא צופה בסרטי מלחמה בדיוק באופן שבו הבריטים עושים זאת."
בארקר אמרה לעיתונאית העצמאית ורה רויש:
הטרילוגיה התקבלה בהערכה רבה מאוד בקרב הביקורת האנגלית. הניו יורק טיימס תיאר את הטרילוגיה כ"הגות עזה על אימי המלחמה ועל השלכותיה הפסיכולוגיות" הסופר ג'ונתן קו תיאר אותה כ"אחת מיצירות המופת האמיתיות היחידות בסיפורת הבריטית של שלהי המאה ה-20". בשנת 1995 זכה הספר השלישי בטרילוגיה בפרס מאן בוקר.
כיבודים ופרסים
בשנת 1983 זכתה בארקר בפרס אגודת פוסט (Fawcett Society) עבור הרומן Union Street. בשנת 1993 זכתה בפרס הסיפורת של הגרדיאן עבור הספר The Eye in the Door. בשנת 1995 זכתה בפרס מאן בוקר עבור דרך הרפאים. בשנת 1997 הוענק לבארקר דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה הפתוחה הבריטית. בשנת 2000 צורפה למסדר האימפריה הבריטית בדרגת "מפקדת" (Commander). בשנת 2001 זכתה בפרס די ולט לספרות.
מכון כרם
מכון כרם הוא מכון להכשרת מורים במרכז ירושלים. המכון מכשיר מורים בתחומי הרוח, היהדות והאמנויות ברוח הומניסטית יהודית. המכון הוקם במטרה להוות אלטרנטיבה להכשרות המורים הקיימות במכללות להכשרת מורים ובאוניברסיטאות. החל משנת 2005, המכון פועל במסגרת המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין.
אודות
מכון כרם נוסד בשנת 1974 בידי ארגון כל ישראל חברים, ביוזמתם של ז'ול בראונשווייג (Jules Braunschweig), מרדכי כהן ואליעזר שביד. בראונשווייג וכהן שהיו קציני צבא צרפת לשעבר שנפגשו במחנה גרמני במלחמת העולם השנייה.
במכון ספרייה הכוללת כ-18,000 ספרים וכתבי עת העוסקים בנושאים כמו יודאיקה, פילוסופיה, חינוך, היסטוריה ואמנויות, ובה נמצאים חפציה של המשוררת זלדה וספרייתו של מרדכי שלו.
משנת 2005 פועלת הכשרת המורים במכון במסגרת המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין. שאר התוכניות פועלות במסגרת ארגון כל ישראל חברים.
מנהלת המכון היא ד"ר רחל וולפיש. המכון חבר באיגוד ההתחדשות היהודית “פנים״.
יחסי איטליה–תוניסיה
יחסי איטליה-תוניסיה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האיטלקית לרפובליקה של תוניסיה.
סקירה כללית
שתי המדינות חברות מלאות באיחוד מדינות הים התיכון. הייתה קהילה איטלקית חשובה שהתגוררה בתוניסיה לפני עצמאותה. יש קהילה תוניסאית המתגוררת באיטליה.
במגפת הקורונה באיטליה, תוניסיה הייתה אחת המדינות הבודדות ששלחו רופאים צבאיים לאיטליה.
רונלד מונרו פרגוסון, ויקונט נובאר הראשון
רונלד קראופורד מונרו פרגוסון, ויקונט נובאר הראשון (באנגלית:  Ronald Craufurd Munro Ferguson, 1st Viscount Novar; 6 במרץ 1860 – 30 במרץ 1934) היה מדינאי ומושל קולוניאלי סקוטי. הוא כיהן כמושל הכללי השישי של אוסטרליה בין השנים 1914 – 1920 והוא נחשב ככל הנראה כבעל ההשפעה הפוליטית החזקה ביותר מבין כל האישים שכיהנו בתפקיד זה. לאחר שובו לבריטניה הוא כיהן כשר המדינה לענייני סקוטלנד בין השנים 1922 – 1924.
ראשית חייו
מונרו פרגוסון נולד בשם רונלד קראופורד פרגוסון בבית משפחתו שליד העיר קירקדי שבמחוז פייפ שבסקוטלנד. הוא היה בנו הבכור של לוטננט-קולונל רוברט פרגסון, אדם עשיר בעל שורשים סקוטים עתיקים שהיה חבר בבית הנבחרים הבריטי. אמו, אמה אלייזה, הייתה בתו של ג'יימס הנרי מנדלוויל ממחוז סארי. הוא היה נכדו של גנרל ריצ'רד פרגוסון. ב-1864 ירש אביו את האחוזות של נובאר במחוז מוראישייר, וכך נוסף לו השם האמצעי, מונרו. הוא התחנך במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, הצטרף למיליציית הפרשים הקלה הראשונה של פייפ ב-1875 והמשיך בקריירה צבאית עד ל-1884, לאחר ששב משירות בהודו.
קריירה פוליטית
ב-1884 נבחר פרגוסון לבית הנבחרים, אך בבחירות של נובמבר 1885 הוא הובס בבחירות והשיג תוצאה דומה בבחירות שהתקיימו שנה לאחר מכן. בבחירות ביניים שהתקיימו ביולי 1886 הוא הצליח להיבחר שנית.
הוא מונה להיות מזכירו האישי של הלורד רוזברי, ממנהיגי המפלגה הליברלית. כמו רוזברי, נעשה פרגוסון אימפריאליסט ליברלי, וידיד אישי שלו. הוא ליווה את רוזברי ואת אשתו האנה, בסיורם בהודו ב-1886 – 1887 ושוב ב-1892 – 1894. כאשר נבחר רוזברי לתפקיד ראש ממשלת בריטניה, קודם פרגסון לתפקיד במשרד האוצר עם אחריות על סקוטלנד. הוא המשיך לדגול בגישה הרדיקלית למתן שלטון בית לסקוטלנד כמו ידידו רוזברי.
במהלך מלחמת הבורים הוא תמך במדינות האימפריאליסטית של הממשלה השמרנית, ועורר עליו את זעמם של חברי האגף הרדיקלי, האנטי-מלחמתי של המפלגה הליברלית. לפיכך, הוא לא ציפה לקבל תפקיד בממשלותיהם של הנרי קמפבל-באנרמן והרברט הנרי אסקווית', למרות כישרונותיו הבולטים. בדצמבר 1905 הוא ביקש מממשלת הליברלים להתמנות כמושל בומביי, אך בקשתו נדחתה.
המושל הכללי של אוסטרליה
בפברואר 1914 שמח פרגוסון לקבל את המינוי לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה (בקשותיו להתמנות כמושל אוסטרליה הדרומית ב-1895 וכמושל ויקטוריה ב-1910, נדחו). לפני מינויו ב-18 במאי 1914, הוא קיבל את התואר אביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. הרקע הפוליטי שלו, קשריו עם ממשלת הליברלים בלונדון, והשקפותיו האימפריאליסטיות, הקנו לו מיומנויות גבוהות ויכולת לקחת חלק פעיל בפוליטיקה האוסטרלית בצורה משמעותית יותר בהשוואה לקודמיו בתפקיד. באותה מידה הוא השכיל להגביל את פעילותו הפוליטית אל מאחורי הקלעים. הוא תואר כ"מפקח אימפריאלי פעיל" על ידי העיתונאי קית מרדוק והוא הצליח לדווח ללונדון באופן דיסקרטי.
במהלך מלחמת העולם הראשונה התגלעו חיכוכים בין הממשלה הפדרלית לבין מושל ניו סאות' ויילס, סר ג'רלד סטריקלנד, שהגיעו לשנאה הדדית בינו לבין פרגוסון, בעיקר על רקע המימון שהזרימה הממשלה הבריטית לממשלה הפדרלית של אוסטרליה, תוך התעלמות מהוצאותיהן של ממשלות המדינות.
פרגוסון יצר קשרי ידידות קרובים עם שניים משופטי בית המשפט העליון של אוסטרליה, סר, נשיא בית המשפט העליון וראש ממשלת קווינסלנד לשעבר, וסר אדמונד ברטון, לשעבר ראש ממשלת אוסטרליה. בהזדמנויות לא מעטות הוא נועץ בשניים, בעיקר בנוגע ליישום סמכויותיו כנציג הכתר.
בחירות 1914
ניסיונו הפוליטי של פרגוסון היה לעזר כאשר הוא הגיע למלבורן ומצא עצמו בעיצומו של משבר פוליטי. לממשלתו הליברלית של ג'וזף קוק היה רוב של מושב אחד בבית הנבחרים ולעומת זאת למפלגת הלייבור היה רוב בסנאט בו היא השתמשה באופן שיטתי לגרום לתסכול לממשלה. קוק היה נחוש בדעתו לפזר את שני בתי הפרלמנט על פי סעיף 57 לחוקה.
ב-2 ביוני 1914, שלושה שבועות לאחר כניסתו של פרגסון לתפקיד, הגיש קוק באופן רשמי בקשה לפיזור שני בתי הפרלמנט. לפרגסון היו כמה שיקולים שהיה עליו לקחת בחשבון. הפרלמנט נבחר שנה קודם לכן ועדיין נותרו שנתיים לסיום הקדנציה שלו. קוק לא נחל תבוסה בבית הנבחרים. הסיבה היחידה שבגללה הוא ביקש את הפיזור הכפול הייתה אי יכולתו לשלוט בסנאט. למצב כזה לא היה תקדים בבריטניה, שם הבית העליון לא נבחר על ידי ציבור הבוחרים.
כאשר פרגסון נעתר לבקשה, הוא זכה לגינוי נזעם מצד מפלגת הלייבור, שטענה שקוק עשה שימוש בעורמה בחוקה כדי להשיג רוב בסנאט. פרגסון, שהיה מושפע מהמשבר שאירע בבית הלורדים בבריטניה ב-1910, סבר שעל בית הנבחרים להיות הדומיננטי. באופן פרדוקסלי, הייתה זו המפלגה הליברלית בהנהגת קוק שטענה שהמושל הכללי חייב להישמע לעצות ראש הממשלה שלו, בעוד שמפלגת הלייבור טענה שעליו להפעיל שיקול דעת משל עצמו.
בעיצומה של מערכת הבחירות הגיעה לאוסטרליה הידיעה על פרוץ מלחמת העולם הראשונה. אירוע זה גרם למשבר חריף בממשלת אוסטרליה. הפרלמנט כבר פוזר והממשלה הייתה כבר ממשלת מעבר. יותר מכך, ב-1914 לא הייתה לאוסטרליה עדיין את הזכות לקחת חלק באירועים בינלאומיים, וכן הפוליטיקאים האוסטרלים לא היו מנוסים באירועים כאלה. בנסיבות אלה, פרגסון היה האדם היחידי עם הסמכות ועם הביטחון לנקוט פעולה. הוא היה זה שכינס את הממשלה, יישם את תוכנית הגיוס ותיקשר עם הממשלה בלונדון. התמרונים של קוק השיגו את התוצאה הפוכה ובספטמבר ניצחה הלייבור בבחירות ואנדרו פישר נבחר שוב כראש הממשלה.
אוסטרליה במלחמה
המשימה לגייס חיל משלוח של 20,000 איש הוטלה על מייג'ור גנרל ויליאם ברידג'ס. ברידג'ס והגנרל ווייט היו מרוצים מהעובדה ששר ההגנה, ג'ורג' פירס, השתתף בוועידת הביטחון האימפריאלית ב-1911 ותמך בעמדותיה הבינלאומיות של בריטניה. בתחילה היה אמור לקום גיס אחד, אך עד מהרה הוקם גיס נוסף ודובר גם על האפשרות של הקמת ארמייה שלמה שכוח האדם שלה יהיה אוסטרלי כולו. ב-1914 הוחלף ברידג'ס על ידי הגנרל ויליאם בירדווד שהגיע מצבא הודו. פרגוסון היה תומך נלהב של החיילים האוסטרלים. הוא ציין בפני שר המושבות, אנדרו בונאר לואו, שהגנרל המילטון השמיע הערות חסרות טקט על רמתם של הקצינים האוסטרלים במהלך מערכת גליפולי. אך קודם לכן שיגר המילטון מכתב לבונר לואו שדווקא שיבחר את האוסטרלים.
באוקטובר 1915 החליף בילי יוז את פישר בתפקיד ראש הממשלה. יוז היה הכוח המניע מאחורי מאמצי המלחמה והמדיניות למען גיוס חובה. לראש הממשלה החדש היו יחסים קרובים עם פרגסון שהכיר ביכולותיו. פרגסון גרס שתפקידו בתקופת המלחמה הוא להיות שליח שיישם את מאמצי המלחמה הבריטיים, לא רק נציג הכתר. הוא תמך בפומבי באלה שראו עצמם מחויבים למלחמה והתנגד לאלה שהיו נגדה. הוא סייר ברחבי אוסטרליה, נפגש עם חיילים ואישי ציבור וביקר במפעלי תחמושת. הוא היה גם מעורב במינויים של קציני צבא בכירים. כאמור, הוביל יוז את המאבק למען גיוס חובה והוא היה משוכנע שרק באמצעי זה תוכל אוסטרליה לעמוד במחויבותה למאמץ המלחמתי. פרגוסון העניק לו את כל הגיבוי במאבקו זה. הוא ראה בכישלון משאלי העם על שאלת גיוס החובה, שנערכו באוקטובר 1916 ובדצמבר 1917, כאסון למאמץ המלחמתי. הוא האמין בשילובם של הכוחות האוסטרלים בכוחותיהם של שאר מדינות האימפריה הבריטית.
לאחר שיוז הורחק משורות מפלגת הלייבור בעקבות כישלונו במשאל העם, אפשר לו פרגוסון להמשיך לכהן כראש ממשלת מיעוט בתמיכת מפלגתו של קוק. הוא עודד את יוז ואת קוק להקים מפלגה חדשה, המפלגה הלאומית שתרוץ על מצע של ניצחון במלחמה. במהלך המערכה לקראת משאל העם השני, התחייב יוז שהוא יתפטר עם משאל העם לא יעבור. לאחר שהמשאל נכשל ויוז ביקש לעמוד בהתחייבותו ולהתפטר, לא נראה מועמד רציני שיוכל להחליפו ופרגסון הטיל עליו להמשיך ולכהן כראש הממשלה.
כאשר נבחר דייוויד לויד ג'ורג' לתפקיד ראש ממשלת בריטניה, נפתח ערוץ תקשורת ישיר בינו לבין יוז. השניים התכתבו ישירות (לעיתים בשפה הולשית) ופרגסון חש שתפקידו כמתווך בין ממשלת אוסטרליה לממשלת בריטניה איבד מחשיבותו.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה שבה תנועת הסחר בין אוסטרליה לבריטניה לסדרה, אך המדינות הפרוטקציוניסטית והבדלנית השמרנית איימה על חזון האחדות הליברלית. במאי 1919 הביע פרגוסון את רצונו להתפטר מתפקידו. במהלך ביקורו של הנסיך מוויילס ב-1920 הופעל עליו לחץ לחזור בו. פרגוסון היה המושל הכללי המוצלח ביותר של אוסטרליה עד אותה עת. אוסטרליה לקחה חלק חשוב במאמץ המלחמתי, אך יוז הוביל מהלכים של ניתוק הדרגתי של הקשר עם האימפריה, העם האוסטרלי דרש תהליך של דמוקרטיזציה. באוקטובר 1920 עזב פרגוסון את אוסטרליה לאחר יותר משש שנים בתפקיד.
בשובו לבריטניה הוענק לו תואר האצולה, ויקונט נובאר. לויד ג'ורג' מינה אותו להיות סגן נשיא מועצת החינוך. הוא היה שותף פוליטי קרוב של סר אדוארד גריי.
עם עלייתה לשלטון של ממשלת בונר לואו, מונה פרגסון כשר המדינה לענייני סקוטלנד. הוא קיבל אזרחות כבוד של העיר אדינבורו וגילה עניין רב בהיסטוריה ובמסורות של מולדתו. לאחר הפוגה קצרה בשלטון הלייבור הוא סיים את תפקידו ומונה להיות יושב ראש ועדת הכיבודים. עוד בהיותו השר לענייני סקוטלנד הוא נהיה חבר הוועדה לאתרים היסטוריים. הוא כיהן כדירקטור של חברת ביטוח ושל הבנק של סקוטלנד. ב-1926 הוענק לו תואר אביר מסדר הדרדר. הוא מת ב-30 במרץ 1934 בגיל 74.
יהדות דרום אוסטיה
יהדות דרום אוסטיה קשורה להיסטוריה של היהודים בגאורגיה. חלק ניכר מההיסטוריה היהודית המוקדמת בדרום אוסטיה דומה לזו של קהילות יהודיות אחרות באזור גאורגיה. במקביל, בירת דרום אוסטיה, צחינוואלי הייתה ידועה באוכלוסייתה היהודית הגאורגית הגדולה, שבה היה לקהילה רובע משלה.
קשר עם יהודי גאורגיה
ההיסטוריה של היהודים בגאורגיה היא בת למעלה מ-2,500 שנה. היהודים הן אחת הקהילות העתיקות ביותר בגאורגיה, והמידע לגבי הגירתם למדינה מגיע עד לתקופת גלות בבל במאה ה-6 לפנה"ס. בטרם סיפוחה של גאורגיה לרוסיה, ההיסטוריה הארוכה של יהודי גאורגיה התאפיינה בהיעדר כמעט מוחלט של אנטישמיות וחיבור עם השפה והתרבות הגאורגים. יהודי גאורגיה נחשבו נבדלים מבחינה אתנית ותרבותית מיהודי ההרים השכנים. הם היו גם באופן מסורתי קבוצה נפרדת מאוד מהיהודים האשכנזים שהגיעו בעקבות סיפוחה הרוסי של גאורגיה.
היסטוריה מודרנית
בשנת 1891 נשלח הרב האשכנזי אברהם חוולס מליטא לצחינוואלי. שם ייסד חוולס בית ספר ובית כנסת, ולימד הגות של רבני אירופה. עם הזמן בית הכנסת ננטש ובימי ראשון מתקיימים בו תפילות של נוצרים בפטיסטים.
לפי מפקד האוכלוסין הסובייטי של 1926 ו-1939 היו בדרום אוסטיה כ-2000 יהודים, כולם, פרט למעטים, בצחינוואלי. כבר ב-1926 כמעט שליש מתושבי העיירה היו יהודים. מספרם ירד מאוחר יותר כאשר עברו לערים גדולות יותר בברית המועצות או היגרו לישראל או למדינות אחרות.
ב-1991 רוב האוכלוסייה היהודית ברחה מדרום אוסטיה לישראל וגאורגיה במהלך המלחמה האוסטית הראשונה. השאר ברחו לפני 2008 במלחמת גאורגיה–רוסיה. נכון לספטמבר 2018, נותרה רק יהודיה אחת בדרום אוסטיה, קשישה המתגוררת בצחינוואלי בשם רבקה ג'ינג'יחאשווילי, המוכרת למקומיים בשם 'ריבקה'.
ועדת הבריאות
ועדת הבריאות היא אחת מוועדות הכנסת הקבועות אשר פוצלה מועדת העבודה, הרווחה והבריאות למשך תקופת הכנסת ה-24, ולאחר מכן הוקמה כוועדה קבועה של הכנסת. תחומי האחריות של הוועדה בהתאם לתקנון הכנסת הם שירותי הבריאות והרפואה, ביטוח בריאות ממלכתי, הגנה על בריאות הציבור, היערכות להתפרצות מגפות והתמודדות עמן, מקצועות הרפואה והבריאות, אתיקה רפואית ושימוש בטכנולוגיות רפואיות.
רגב ברוך
רגב ברוך (נולד ב-4 ביולי 1988) הוא מלחין ומתופף ישראלי.
ביוגרפיה
בשנת 2012, במהלך הלימודים, הקים עם שירן קרני ועם נגנים נוספים מהאקדמיה את להקת בינת אל פאנק. באוקטובר 2013 יצא לאור סינגל ראשון בשם 'מן זאמאן'. השיר שנכתב (בשלוב של עברית וערבית) והולחן על ידי רגב ברוך, זכה להצלחה רבה. בין השאר נבחר להיות שיר הליווי של פסטיבל הסרטים חיפה 2014, והושמע כחלק מהפתיח בכל הסרטים שהוצגו בפסטיבל. רגב ברוך כתב והלחין חלק מהשירים באלבום הבכורה “בינת אל פאנק", שיצא לאור במרץ 2016, וגם חלק משירי האלבום השני The Great & Glorious Yemenite Funky Thing, שיצא לאור ביוני 2019. מאז 2017 משמש כמנהל הלהקה.
בשנים 2017–2018 התמחה במקצבים הודים אצל מארק מושייב. בהמשך הקים ביחד עם נבחרת נגנים משובחת, את ההרכב האינסטרומנטלי באבא גנאש. ב-2020 ההרכב הוציא לאור אי.פי. מבוסס על מקצבים הודיים בשלוב גרוב ערבי, שהולחן על ידי רגב ברוך. במרץ 2021 יצא לאור אי.פי. נוסף בשם "החמסה האבודה של סידהרתא", שהוא מסע פילוסופי, רוחני של חיפוש משמעות. גם אי.פי. זה הולחן על ידי ברוך.
כתב (ביחד עם שירן קרני) מוזיקה מקורית לסרטים של יעל קיפר ורונן זרצקי: ב-2019 לסרט "מאה אחוז" שזכה בפרס הסרט התעודי בפסטיבל הקולנוע ירושלים. ב-2021 לסרט "דיוקן" שזכה בפרס הסרט התעודי בפסטיבל הסרטים חיפה ולסרט "היערות האלו" שזכה בפרס הסרט הטוב בפסטיבל סולידריות 2021.
במשך השנים השתתף כמתופף במגוון הרכבים. בין השאר ליווה עם פירקת אלנור את עמיר בניון. היה המתופף של ההרכב "גרשון לייזרסון ונוודי היידיש בלוז" וניגן גם עם "תזמורת הכליזמר הישראלית"- תזמורת קאמרית המבצעת מוזיקת כליזמר ושירי יידיש עתיקים וחדשים. ניגן באלבום שירי ילדים "ריח של חלומות" שיצא לאור בנובמבר 2016. מילות השירים חוברו על ידי דנה דובדבן והולחנו על ידי נירוס [ניר ברוך, אחיו של רגב] במגוון סגנונות, בלחנים ובעיבודים, שמצטיינים במורכבות מוזיקלית,. השירים באלבום בוצעו על ידי דנה עדיני ואלון עדר.
הופיע גם כנגן, וכשחקן מנגן, בהצגות שהעלתה הבמאית מאיה בואנוס: בשנת 2018 – בהצגה הדוקומנטרית "המקום ינחם אתכם" שעלתה במסגרת פסטיבל עכו הבינלאומי לתיאטרון אחר. בשנת 2019 – בהצגה "חוף מבטחים", שבה ניגן ביחד עם תזמורת סימפונט רעננה.
מאז 2022 משתף פעולה גם עם אחיו, המוזיקאי תומר ברוך ומתופף בהופעות חיות של הפרויקט חיות וסינטיסייזרים.
ביולי 2022 הקים עם שירן קרני צמד בשם שירג', שמנגן ושר פופ אלקטרוני. הצמד פרסם עד כה שלושה סינגלים מתוך האלבום הראשון: Pop, שזכה לתמיכת מפעל הפיס, Bit ו"כל מרה" שבוים על ידי נגה חביון.
מימי קנדי
מימי קנדי (באנגלית: Mimi Kennedy; נולדה ב-25 בספטמבר 1948) היא שחקנית וסופרת אמריקאית. קנדי מוכרת בזכות תפקידה בסדרה "דארמה וגרג" ובזכות הופעותיה בסרטים "רדיו חזק", "בסוד העניינים" ו"חצות בפריס".
יחסי טורקיה–רומניה
יחסי טורקיה–רומניה הם יחסי החוץ בין רומניה לטורקיה.
מימי קנדי
ביוגרפיה
קנדי נולדה בעיר רוצ'סטר שבניו יורק לננסי הלן ולדניאל ג'רלאד קנדי.
יחסי טורקיה–רומניה
סקירה כללית
שתי המדינות מקיימות יחסים היסטוריים, גאוגרפיים ותרבותיים ארוכי שנים. בשנת 1541 נכבשו הנסיכויות מולדביה וואלכיה וכן טרנסילבניה בידי האימפריה העות'מאנית. בעוד שטרנסילבניה נכבשה בידי בית הבסבורג בסוף המאה ה-17, מולדביה וולאכיה נותרו מדינות חסות עות'מאניות עד לקונגרס ברלין בשנת 1878. שתי המדינות לחמו זו לצד זו במהלך מלחמת הבלקן השנייה נגד ממלכת בולגריה, אולם במהלך מלחמת העולם הראשונה הן לחמו זו בזו. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו, BLACKSEAFOR ו-BSEC.
מימי קנדי
ביוגרפיה
החלה ללמוד משחק בתיאטרון השחקנים הקהילתי שברוצ'סטר והופיעה כילדה בהצגה של אגאתה כריסטי.
תיאטרון
בשנת 1971 השתתפה במחזמר "גריז".
אליפות גרמניה בכדורגל 1926
אליפות גרמניה בכדורגל 1926 הייתה העונה ה-19 של התחרות.
טוניק
{{פירושונים| אישים ששם משפחתם טוניק:
אליפות גרמניה בכדורגל 1926
בתחרות השתתפו מנצחות תחרויות אזוריות, קבוצות שהגיעו למקום השני ונציגות נוספות מאליפות מערב גרמניה ודרום גרמניה.
אלופת העונה הקודמת נירנברג לא העפילה לתחרות. למשחק הגמר הגיעו אגודת ספורט פירט והרטה ברלין. לאגודת ספורט פירט זה היה הניצחון שני בתולדות המועדון (הקודם היה בשנת 1914).
מימי קנדי
טלוויזיה
החלה את דרכה כשחקנית בשנת 1979 לצידה של השחקנית המצליחה סטוקרד צ'אנינג בסיטקום "סטוקרד צ'אנינג ברק חברים". לאחר מכן הובילה לצידו של הקומיקאי האנגלי פיטר קוק את צוות השחקנים של הסדרה הקומית "שנינו". בתחילת שנות ה-90 הופיעה בסדרת הדרמה "חזית הבית" בתפקיד רות' סלואן. קנדי התפרסמה בסוף שנות ה-90 בסדרה הקומית "דארמה וגרג"' בתפקיד אבי אוניל, אמהּ ההיפית של הדמות הראשית, דארמה (ג'נה אלפמן). משנת 2013 משחקת בקומדיית המצבים "ממי" ברשת CBS, את דמותה של מרג'ורי ארמסטרונג.
אליפות גרמניה בכדורגל 1926
ארגון האליפות
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות: המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
מימי קנדי
קולנוע
ב-1989 השתתפה בדרמה המשפחתית "פתאום הורים". ב-1990 התפרסמה קנדי לראשונה בקולנוע בדרמה הקומית "רדיו חזק" בתפקיד מרלה אמו של שדרן הרדיו הפיראטי הצעיר מארק האנטר (כריסטיאן סלייטר).
בשנת 2009 שיחקה קנדי בקומדיה הפוליטית "בסוד העניינים" בתור סגנית מזכיר המדינה קארן קלארק. ב-2010 השתתפה בקומדיה "אל תלחצי אני בדרך" בתפקיד אמה של סוזן הייגמן (מישל מונאהן).
אליפות גרמניה בכדורגל 1926
כדורגלנים מצטיינים
אוטו הרדר מהמבורג כבש 6 שערים ובכך זכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השלישית בקריירה.
מימי קנדי
קולנוע
בשנת 2011 הופיעה בסרטו המצליח של וודי אלן "חצות בפריס" בתפקיד הלן אמה השמרנית של אינז (רייצ'ל מקאדמס). בשנת 2012 שיחק בקומדיה הרומנטית "עד החתונה זה יעבור" לצד ג'ייסון סיגל ואמילי בלאנט.
יחסי גאנה–יפן
יחסי גאנה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גאנה לבין יפן.
כך היה כך יהיה
"כך היה כך יהיה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1975 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה הראשונה באלבומה ה-11 של הזמרת, סולו? הופעה פומבית.
יחסי גאנה–יפן
סקירה כללית
רפובליקת גאנה ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין גאנה ליפן כוננו ב-6 במרץ 1957, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של גאנה.
כך היה כך יהיה
על השיר
"כך היה כך יהיה" נכתב והולחן על ידי אהוד מנור ומשה וילנסקי, והופק על ידי אלדד שרים. השיר מתפרש על שלושה בתים, כשלאחר כל בית מושר פזמון אחד וקבוע. הוא מדמה את מסלול חייו של ילד לתור ארוך ומלא בבני אדם אחרים. בסופו אין חוזר לסוף התור, דימוי למוות ולסיום החיים. השיר זכה להצלחה גבוה במצעד הפזמונים השבועי של הגל הקל, ואף דורג במשך שבוע אחד במקום הראשון. במצעד הפזמונים השנתי דורג במקום ה-18.
Power (שיר של ליטל מיקס)
Power (בעברית: כוח) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ הבריטית ליטל מיקס, בשיתוף עם הראפר סטורמזי. השיר יצא לאור ב-26 במאי 2017, כסינגל מתוך אלבומה החמישי של הלהקה Glory Days, על ידי חברת התקליטים סייקו מיוזיק. השיר הוא הסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי רובופופ, קמיל פרסל, ג'יימס אברהארט וסטורמזי והופק על ידי אלקטריק, ג'ו קירנס, מאט ראד וסטיב ג'יימס. איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לשיר את תואר הפלטינה הכפולה, על מכירות של למעלה מ-1,200,000 עותקים במדינה, מה שהופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר של הלהקה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-65 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר הופץ ב-9 ביוני 2017 ובוים על ידי במאית הווידאו קליפים האנה לוקס דייוויס. הוא צולם בלוס אנג'לס, ארצות הברית באפריל 2017, ומציג את חברת הלהקה ג'ייד ת'ירוול רוקדת עם מלכות הדראג המפורסמות קורטני אקט, וילאם בלי ואלסקה ת'אנדרפאק. בסוף הקליפ, מופיעות האמהות של כל אחת מחברות הלהקה.
הקליפ הרשמי של השיר פורסם בתחילת יוני 2017, תוך שצבר למעלה מ-305 מיליון צפיות.
הזרע סידס
הזרע סידס בע"מ (אנגלית: Hazera Seeds Ltd.; בעבר: הזרע ג'נטיקס בע"מ) היא חברה העוסקת בהכלאה, טיפוח, פיתוח, ייצור ושיווק מגוון רחב של זרעי ירקות לחקלאות ברחבי העולם, הנחשבת כחלוצה עולמית בתעשיית הזרעים לירקות.
היסטוריה
חברת "הזרע" נוסדה בשנת 1939 על ידי צדוק (צשק) רוזנטל מקיבוץ גן שמואל ועמו חברי מזכירות ארגון מגדלי הירקות: אריה פרצי, מנחם פרוכטר ויהודה גרינקר, במטרה לפתח חוות ניסיוניות וזרעים לחקלאים בארץ והתאגדה כחברה בשנת 1955. בשנת 1998 פוצלה החברה לחברת "הזרע ג'נטיקס", שהמשיכה לעסוק בטיפוח זרעים ולחברת "הזרע 1939", אשר מחזיקה בחוות ובשאר הנדל"ן של החברה.
בשנות ה-50 הוקם המפעל המרכזי בחיפה, באזור הצ'ק פוסט בשם "המשביר זרעים". לאחר מכן שונה שמו אל "הזרע" עד שנהרס בשנת 2010 לצורך הקמת רובע מת"מ 2.
בשנת 1992 אורי לויט הוביל השקעה של בנק הפועלים בחברת "הזרע 1939" בעקבות כך היא הצליחה להגדיל את היקף המכירות והפכה לחברה רווחית.
בשנת 2003 רכש הקונצרן הצרפתי 'לימגרין' (Limagrain), תאגיד חקלאי בינלאומי שבסיסו בצרפת, את השליטה בחברת הזרע ג'נטיקס. ב-2008 מוזגה הזרע עם חברת ניקרסון זוואן ההולנדית. בספטמבר 2014 שונה שם החברה ל"הזרע סידס" (שמה המשפטי) ולמעשה שם החברה ושם המותג מאז הם "הזרע"[1].
החברה ממוקדת בטיפוח ופיתוח של זני ירקות רבים, הבולטים בהם: עגבניות, בצל, פלפל, כרוב, אבטיח, מלפפון, מלון, צנונית וכרובית. החברה משקיעה מעל כ-17% ממחזור המכירות שלה במחקר ופיתוח ו-30% מעובדיה עובדים מועסקים באגף המו"פ.
קבוצת "לימגרין" היא קואופרטיב חקלאי שהוקם על ידי 2,000 חקלאים במרכז צרפת המתמחה בזרעי ירקות, זרעי גידולי שדה ובמוצרי דגנים ומאפה. "לימגרין" היא חברת הזרעים הרביעית בגודלה בעולם והשנייה בגודלה בתחום זרעי הירקות. בלימגרין מועסקים 10,000 עובדים ומחזור המכירות נאמד בכ- 2.5 מיליארד יורו. חברת הזרע סידס מעסיקה כ-900 עובדים בעולם מהם כ-450 עובדים בישראל, 250 בהולנד והשאר בחברות הבנות שלה (נכון לינואר 2018). ל"הזרע" משרד ראשי בישראל (חוות ברורים) ובהולנד (MADE) וחברות בנות ב-12 מדינות, לצד רשת הפצה נרחבת במעל מאה שווקים נוספים.
בג'אג' קיוט
בג'אג' קיוט (באנגלית: Bajaj Qute, קרויה גם: Bajaj RE60) היא מכונית מיני מתוצרת יצרנית הרכב ההודית בג'אג' אוטו אשר מיוצרת משנת 2013 בהודו.
הנרי פורסטר, ברון פורסטר הראשון
הנרי ויליאם פורסטר, ברון פורסטר הראשון (באנגלית: Henry William Forster, 1st Baron Forster; 31 בינואר 1866 – 15 בינואר 1936) היה מדינאי שמרן בריטי שכיהן כמושל הכללי השביעי של אוסטרליה.
ראשית חייו
הנרי פורסטר נולד בנפת קטפורד, אז במחוז קנט (היום חלק מרובע לואישהאם של לונדון), אנגליה. הוא היה בנו של קצין צבא. הוא התחנך באיטון קולג' ובאוניברסיטת אוקספורד. הוא שיחק קריקט בנבחרות של אוניברסיטת אוקספורד ושל מחוז המפשייר ובקבוצות קריקט נוספות. הוא כיהן כנשיא מועדון הקריקט של מארילבון ועסק גם בשיט יאכטות ובמרוצי סוסים.
קריירה פוליטית
בבחירות הכלליות של 1892 נבחר פורסטר כחבר בית הנבחרים הבריטי. ב-1901 הוא מונה להיות סגן הלורד לוטננט של קנט (תפקיד טקסי). בין השנים 1902 – 1905 הוא שימש כלורד האוצר (Lord of the Treasury) בממשלת המפלגה השמרנית בראשותו של ארתור ג'יימס בלפור ובין השנים 1915 – 1919, בתקופת מלחמת העולם הראשונה כמזכיר הפיננסי של משרד המלחמה. ב-1919 הוענק לו תואר ברון פורסטר.
המושל הכללי של אוסטרליה
ביוני 1920 קיבל פורסטר את ההצעה לכהן כמושל הכללי של אוסטרליה. זמן קצר לאחר מכן, ב-28 ביוני הוענק לו תואר אביר מפואר של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. פורסטר היה המושל הכללי הראשון שמונה לאחר התייעצות עם ממשלת אוסטרליה. לפני אישורו של המינוי על ידי ראש ממשלת אוסטרליה, בילי יוז, הציע שר המושבות, אלפרד מילנר, שתי הצעות שנדחו על ידי יוז. הסיבה שיוז העדיף את פורסטר נבעה ככל הנראה מצניעותו ומהמחשבה שהוא יוכל לשלוט עליו. עברו כספורטאי היה גם שיקול שנלקח בחשבון.
פורסטר הגיע לאוסטרליה באוקטובר 1920. הוא נוכח שהאווירה הנעימה, שהייתה מנת חלקה של הפוליטיקה האוסטרלית לפני המלחמה, פינתה את מקומה למאבקים מרים שהתחוללו בתקופת המלחמה. מפלגתו של יוז, המפלגה הלאומית, הייתה המפלגה השלטת ומפלגת הלייבור, שישבה באופוזיציה, הייתה אנטי-אימפריאליסטית.
במהלך חמש שנות כהונתו כמושל הכללי לא לקח פורסטר חלק ישיר במהלכים הפוליטיים באוסטרליה. בתקופה זו היה רק חילוף ממשלות אחד, כאשר בפברואר 1923 הוחלף יוז על ידי סטנלי ברוס ופורסטר לא לקח כל חלק במהלכים שהובילו לחילוף זה. ככל שאוסטרליה נעשתה יותר ויותר עצמאית ויותר בטוחה בעצמה ביחסיה הבינלאומיים, דעך תפקידו של המושל הכללי כמשגיח וכמתווך. קודמו של פורסטר בתפקיד, רונלד מונרו פרגוסון, התנגד לתהליך זה, אך לפורסטר לא הייתה אישיות חזקה דיה כדי להמשיך בגישה זו.
תחת זאת הפך אופי תפקידו של פורסטר דומה יותר לזה של המושל הכללי של ימינו: עריכת נשפים, ביקור בביתי חולים ונוכחות באירועי ספורט. כתוצאה מכך הוא נעשה לאישיות אהודה יותר בהשוואה לקודמיו, אך הייתה לו השפעה פחותה בהשוואה אליהם. פורסטר ואשתו, רייצ'ל, הקדישו את זמנם לענייני צדקה והוא בילה זמן רב בביקורים במדינות אוסטרליה, השתתף בחנוכת אנדרטאות זיכרון למלחמה ונשא נאומים פטריוטיים. פורסטר היה המושל הכללי הראשון של אוסטרליה שתפקידו היה ייצוגי בלבד. פורסטר סיים את תפקידו ועזב את אוסטרליה באוקטובר 1925. לאחר שובו לבריטניה הוא התיישב ליד סאות'המפטון, שם חי עד מותו ב-1936. להנרי ורייצ'ל פורסטר נולדו שני בנים, שנהרגו במלחמת העולם הראשונה, ושתי בנות.
1994 בארצות הברית
1994 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 218 שנה מיום היווסדה.
הכרתי פעם איש
"הכרתי פעם איש" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1975 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השביעית באלבומה ה-11 של הזמרת, סולו? הופעה פומבית.
על השיר
"הכרתי פעם איש" נכתב והולחן על ידי רחל שפירא וקובי אשרת, והופק על ידי אלדד שרים. הוא הקולט פעם נוספת בשנת 1978 על ידי חוה אלברשטיין. הקלטתה של אילנית זכתה להצלחה רבה יותר, אולי כיוון שיצאה כסינגל מסחרי.
ב-27 במאי 1976 נכנס "הכרתי פעם איש" למצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל במקום ה-18. ב-15 ביולי עלה לשיאו במקום הרביעי, ובסך הכל צעד במצעד עשרה שבועות רצופים.
יחסי זימבבואה–יפן
יחסי זימבבואה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת זימבבואה לבין יפן.
סקירה כללית
רפובליקת זימבבואה ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין זימבבואה ליפן כוננו ב-18 באפריל 1980, ביום הכרתה של יפן בעצמאותה של זימבבואה.
Surfing with the Alien
Surfing with the Alien ("לגלוש עם החייזר") הוא אלבום האולפן השני של גיטריסט הרוק האינסטרומנטלי ג'ו סטריאני, שיצא לאור ב-10 בדצמבר 1987.
האלבום הוא מהמוצלחים ביותר של הגיטריסט, והניב סינגלים פופולריים כ-Surfing with the Alien (שנכלל ברשימת מאה הסולואים הגדולים של מגזין "Guitar World"), Satch Boogie ו-Always with Me, Always with You, שזכה במועמדות כפולה לגראמי - אחת בשנת 2002, והשנייה על הביצוע החי בהופעה באנהיים בשנת 2008.
אף על פי שהאלבום יצא בסוף 1987, רק באפריל 1988 הוא נכנס לרשימת בילבורד 200 (מקום 29). בנוסף, הוא היה לאלבום האינסטרומנטלי הראשון שזכה להופיע ברשימת "40 הגדולים" של מצעד הלהיטים בארצות הברית. נכון ל-2010, האלבום הוא היחיד של סטריאני שהגיע למעמד אלבום זהב באמריקה.
סקירה
האלבום כולל קטעים אינסטרומנטליים מהירים ומורכבים כמו "Surfing with the Alien" ו-"Satch Boogie", לצד קטעים בעלי סאונד מוזר כ-"Crushing Day" ו-"Lords of Karma", לעומת קטעים איטיים ומלודיים כ-"Always With Me, Always With You" ו-"Echo", שמהווים שינוי במקצב. בנוסף ראוי לציון הקטע "Midnight", שבו סטריאני מיישם טכניקת טאפינג מהירה בעזרת אצבעות שתי הידיים על המיתרים ליצירת אפקט סאונד בסגנון לטיני.
הקטע "Ice 9" מתייחס לקרח-תשע, חומר אפוקליפטי בדיוני מתוך ספרו של קורט וונגוט, "עריסת חתול".
עטיפת האלבום משרטטת את דמותו של הגולש הכסוף, דמות בדיונית של חברת מארוול קומיקס, בעוד העטיפה האחורית משרטטת את ידו של נבל-העל גלקטוס. האיור לקוח מתוך החוברת The Silver Surfer Vol.2 #1 מיוני 1982. המאייר ג'ון ביירן ציין כי נעשה בתמונה שימוש ללא רשותו, וכי הוא לא קיבל על כך תמלוגים.
האלבום יצא מחדש פעמיים - בפעם הראשונה בשנת 1997 וכעשור לאחר מכן בעיבוד מחודש ב-2007 לרגל חגיגות 20 שנים לצאת האלבום.
רשימת שירים
כל השירים נכתבו והולחנו בידי ג'ו סטריאני.
Starring Role
Starring Role (בעברית: תפקיד ראשי) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הוולשית מרינה. השיר יצא לאור ב-27 באפריל 2012, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס ו-, לצד שאר הרצועות מאלבום האולפן השני שלה, Electra Heart.
רקע והוצאה
"Starring Role" הוא הרצועה החמישית ב-Electra Heart. השיר נכתב על ידי דיאמנדיס וגרג קורסטין, והופק על ידי האחרון. דיאמנדיס הקליטה את השיר באולפן Echo שבלוס אנג'לס. ב-5 באפריל, העלתה מרינה לטוויטר שלה סרטון שלה, המסביר את חשיבות השיר באלבום. דיאמנדיס כתבה את השיר על מאהב לשעבר שסירב להיות עצמו בשבילה. בשיר, שרה מרינה על כך שהיא רוצה להיות "מספר אחת" בלבו. השיר נכתב על ידי דיאמנדיס וגרג קורסטין, והופק על ידי האחרון. דיאמנדיס הקליטה את השיר באולפן Echo שבלוס אנג'לס.
בראיון "Track By Track", במהלך שבוע ההוצאה של Electra Heart, הסבירה דיאמנדיס על השיר:
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שצבר למעלה מ-35 מיליון השמעות.
גרסה אקוסטית
ב-23 באפריל, ארבעה ימים לפני צאת האלבום, העלתה דיאמנדיס גרסה אקוסטית של השיר לחשבון היוטיוב שלה.
גרסאות כיסוי
ב-24 ביוני 2013 העלתה הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז גרסת כיסוי של השיר לחשבון היוטיוב שלה. מרטינז אף ביצעה את השיר מספר פעמים בהופעות חיות.
פטרה דה סוטר
פטרה דה סוטר (בלועזית: Petra De Sutter; נולדה ב-10 ביוני 1963) היא גינקולוגית ופוליטיקאית בלגית מטעם המפלגה הירוקה המשמשת גם כסגנית ראש ממשלת בלגיה, אלכסנדר דה-קרו מ-1 באוקטובר 2020. בתפקיד זה היא מפקחת על הממשל הציבורי בבלגיה. ומפעלים ציבוריים. בעבר הייתה גם חברה בפרלמנט האירופי.
דה סוטר היא השרה הטרנסג'נדרית הראשונה באירופה.