cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ספינופס
גילוי
ספינופס ידוע ממאובן הולוטייפ NHMUK R16390 שכלל את עצמות ה-parietal והקורה האמצעית של העטרה, וכן ממאובנים NHMUK R16308 הכוללים עצם parietal, עצם לסת תחתונה (dentary) ושברי גפה בלתי מזוהים; מ-NHMUK R16306 הכולל גולגולת לא שלמה המשמרת רק את חלקה העליון; ו-NHMUK 16309 הכולל עצם squamosal חלקית. אף אחד מהמאובנים לא נמצא כחלק משלד שנשמר בצורה השומרת על מבנה הגוף, אך הם נמצאו כולם באותו מצע עצמות, באזור הצפוני ("Steveville Badlands") של הפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה, קנדה. שתי גולגולות לא שלמות ומאובנים של הספינופס נתגלו לראשונה ב-1916 על ידי צייד המאובנים המסחרי צ'ארלס הזליוס שטרנברג ובנו לוי שטרנברג ליד נהר רד דיר (Red Deer River) בדרום אלברטה. ונשלחו למוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון, שמימן את משלחת המחקר. האוצר שבחן את המאובנים פטר אותם כחלקיים מידי לתצוגה ושלח אותם לאחסנה במחסני המוזיאון, שם נותרו זנוחים במשך למעלה מ-90 שנה. במכתב ששלח הפלאונטולוג הבריטי ארתור סמית' וודווארד מהמוזיאון הבריטי לשטרנברג הוא קרא להם "שום דבר מלבד זבל". המאובנים תוארו לראשונה רק ב-2011 על ידי צוות פלאונטולוגים בראשות אנדרו פארקה, שהכריז עליהם כמין חדש בשם Spinops sternbergorum.
תיאור
על פי מבנה גולגולתו הספינופס היה שייך לתת-משפחת הצנטרוזאורים המאופיינים בקרן אף ארוכה ומפותחת ובקרני גבה מנוונות. העטרה הקצרה שלו כללה שני זיזים מעוקלים שהתעקלו כלפי מטה ושני זיזים או קרניים בחלקה העליון שהזדקרו כלפי מעלה. הוא היה קרוב במראהו לצנטרוזאורוס ולסטירקוזאורוס.
הוא חי כ-76 מיליון שנה לפני זמננו.
חוק המתנה
חוק המתנה, תשכ"ח–1968 הוא החוק העיקרי המסדיר את דיני המתנה בישראל. חוק המתנה נחקק בשנת ה'תשכ"ח (1968). בשנת ה'תשל"ג (1973) נחקק חוק החוזים, שהסדיר את דיני החוזים בישראל.
החוק תופס את המתנה כעסקה דו-צדדית, חוזה, בין נותן המתנה לבין מקבל המתנה – עסקה ללא תמורה. נקבע בחוק כי מתנה נגמרת בהקניית דבר המתנה מן הנותן למקבל תוך כדי הסכמתם.
הענקת המתנה תבוצע לפי דיני הקניין הנהוגים בישראל. הרציונל העומד מאחרי התחייבות בכתב למתנה עתידית הוא מניעת פיזור הבטחות סרק מתוך קלות דעת.
בהתאם להוראות החוק, אין הנותן יכול לחזור בו מן המתנה לאחר שנגמרה הקניית דבר המתנה, כלומר לאחר שניתנה המתנה לא ניתן לבטל את הענקתה.
היסטוריה חקיקתית
חוק המתנה הוא פרק נוסף בסדרת החוקים, שנועדו להחליף את המג'לה, שעליה התבססה מערכת המשפט בישראל, והוא מסדיר את עניין יצירת המתנה, ביטולה של המתנה והחיובים הקשורים בה.
טרם חקיקת החוק התקיים דיון בוועדה ציבורית בראשותו של שופט בית המשפט העליון ד"ר יואל זוסמן, ובו נשקלה האפשרות לשקף את המשפט העברי ואת המשפט המקובל האנגלי, לפיהם אדם יכול לזכות את חברו במתנה אף ללא ידיעתו של המקבל. גישה זו נדחתה, אולם נקבע כי ניתן לבצע קיבול בשתיקה, בניגוד לדיני החוזים.
החוק אושר בכנסת ב-19 ביוני 1968, ונקבע בו שתחולתו מ-1 באוקטובר 1968. על התחייבות להענקת מתנה, שבוצעה לפני מועד זה, חל הדין הקודם.
מאז חקיקתו לא נעשה בחוק זה תיקון כלשהו.
הוראות החוק
מתנה על פי הגדרתה בחוק המתנה היא הקניית נכס שלא בתמורה, החוק גם קובע כי מתנה יכולה להיות מחילת חיוב או ויתור על זכות. החוק קובע כי מתנה יכולה להיות כל נכס לרבות מיטלטלין, מקרקעין או זכויות.
הליך העברת המתנה מתבצע בעת שנותן המתנה מעניקה למקבל. כדי שהענקת המתנה תהיה חלוטה, נדרשים שני תנאים בסעיף: בעת סיום הקניית המתנה, הבעלות עוברת אל מקבל המתנה ובכך מסתיימת "עסקת המתנה".
חזקת ההסכמה קובעת כי מקבל המתנה מסכים לקבלת המתנה, זולת אם הודיע לנותן המתנה תוך זמן סביר מהרגע שנודע לו על קבלת המתנה. כלומר על מקבל המתנה להודיע על דחייתה בתוך זמן סביר. השאלה האם חלף הזמן הסביר נבחנת על-פי הנסיבות הקונקרטיות של המקרה ובהתאם לתוכן החוזה, לכוונת הצדדים כפי שהיא משתמעת מן האמור בו, וכן מהתנהגות הצדדים לאחר חתימתו.
סעיף 4 לחוק קובע כי ישנן מספר אפשרויות של מתנה בתנאי ומתנה בחיוב:
סעיף 5 לחוק: "התחייבות לתת מתנה" קובע מספר קביעות:
סעיף 6 לחוק קובע מתי מסתיימת העברת המתנה:
סעיף 7 לחוק מבטל את הספר השביעי של המג'לה.
הפגמים בהקניית המתנה
נושא הפגמים בהענקת מתנה: לצורך המחשה של נושא זה אעזר בפסק הדין פילובסקי. במקרה דנן, נפל פגם בהקניית המתנה, בשל הוראות חוק סותר, חוק הירושה.
פסק דין זה עוסק במקרה בו הבן קיבל מאמו כספים ובאמצעות כספים אלו רכש דירה. הבן רכש את הדירה עם אחייניו, וחתם על מסמך בו בעלי הנכס יאפשרו לאמו לגור בדירה כל חייה, ואם היא תרצה למכור את הדירה, הם יחתמו על כל מסמך.
הפגם בהענקת המתנה: מדובר במתנה הניתנת ליורשים, דבר המנוגד להוראות סעיף 8 (ב') לחוק הירושה הקובע "מתנה שאדם נותן על מנת שתקנה למקבל רק לאחר מותו של הנותן, אינה בת תוקף אלא אם נעשתה בצוואה לפי חוראות חוק זה" (חוק הירושה תשכ"ה-1967).
חלוקה מנהלית
חלוקה מנהלית היא חלוקה של יחידה פוליטית לתת-יחידות. כל יחידה מנהלית זוכה למידה מסוימת של אוטונומיה, ומנהלת את ענייניה הפנימיים באמצעות השלטון המקומי. חלוקת המדינה ליחידות קטנות נועדה להקל ולייעל את ניהול העניינים המקומיים, ונעשית באופן מדורג. לדוגמה, ניתן לחלק מדינה לפרובינציות, המחולקות למחוזות, אשר עשויים בתורם להתחלק לרשויות מקומיות.
בישראל ישנם שישה מחוזות אשר מחולקים לחמש עשרה נפות, המחולקות לחמישים אזורים טבעיים.
יחידות מנהליות
ישנם סוגים רבים של יחידות מנהליות, וחלקם מובאים לפניכם ברשימה הבאה, שמסודרת לפי הא'-ב':
מפרק הירך
מפרק הירך (TA: Articulatio coxae; Articulatio coxofemoralis) מחבר בין האגן לגפה התחתונה. המפרק מסווג כמפרק סינוביאלי מסוג מפרק כדורי ומכאן יכולתו לנוע במישורי תנועה רבים: כפיפה ופשיטה, קירוב והרחקה וסיבוב חיצוני ופנימי. עם זאת, התנועה במפרק זה מוגבלת כי 55% מראש עצם הירך נמצאים בתוך המפרק וזה מקשה על התנועה החופשית.
מפרק
מפרק הירך (איור 1) מסווג כמפרק כדורי כלומר מפרק דמוי מכתש ועלי. המרחשת, הבנויה כשקע כדורי למחצה, מהווה את ה"מכתש" של המפרק והראש המעוגל של עצם הירך הוא ה"עלי".
מסביב לשפת המרחשת ישנה רצועה היקפית (Labrum acetabuli) המעמיקה את המרחשת והעוטפת את ראש עצם הירך עד מעבר לשיא היקפו וכך משפרת ומחזקת את החיבור. חלקה העליון של המרחשת נושא במרבית המאמצים המופעלים על המפרק ולכן הוא חזק יותר במיוחד בהשוואה לחלקה המרכזי החלש (גומץ המרחשת).
מרבית ראש עצם הירך מכוסה בסחוס מפרקי. אזור יוצא דופן מהבחינה הזו היא גומת ראש הירך אליה מחוברת הרצועה העגולה.
קופסית המפרק
קופסית מפרק הירך (איורים 4,5) בנויה מרקמה פיברוטית חזקה אך רפויה המאפשרת יכולת תנועה רבה למפרק (שנייה רק למפרק הכתף) ועדיין מקנה יציבות רבה למפרק הנושא במשקל הגו, הראש והגפיים העליונות (והגפה התחתונה הנגדית בעת הליכה למשל).
הקופסית נאחזת בצידה המקורב מסביב למרחשת וברצועת המרחשת הרוחבית (Ligamentum transversum acetabuli). צידה המרוחק של הקופסית נאחז בעצם הירך בקו שבין שני התלים, בבסיס תל הירך הגדול ומעט תיכון לרכס שבין שני התלים.
מרבית סיבי הקופסית מקיפים את צוואר הירך בצורה ספירלית כך שתנועה במפרק לכיוון פשיטה תהדק במהרה את הקופסית ואת המפרק ותעצור את התנועה. מאידך, הסיבים הספירלים של הקופסית מאפשרים חופש תנועה יחסי לכיוונים אחרים. המבנה המסוים של הקופסית תומך ביציבה בזמן עמידה שכן האנך היורד ממרכז הכובד של הגוף חולף אחורית למפרק הירך, לכן משקל הגוף שואף לפשוט את מפרק הירך, אך המפרק נתמך כאמור על ידי הקופסית לכיוון פשיטה.
מספר חלקים בקופסית המפרק מעובים וחזקים במיוחד ומכונים רצועות מפרק הירך.
שרירים
שרירים רבים מניעים את מפרק הירך. המניעים העיקריים הם:
חלוקה נוספת של שרירי הירך על פי מיקום השרירים מסביב למפרק הירך: החלוקה לקבוצות אלו מתעלמת משרירים נוספים המניעים את מפרק הירך כמו שריר הירך הישר בטענה שאין הם מניעים עיקריים של הירך אלא של הברך.
בוניפאס אלכסנדר
בוניפאס אלכסנדר (בצרפתית: Boniface Alexandre; 31 ביולי 1936 – 4 באוגוסט 2023) היה פוליטיקאי ושופט מהאיטי, שכיהן כנשיא בית המשפט העליון וכנשיאה הזמני של המדינה בין השנים 2004–2006, עקב המשרה שהתפנתה.
ביוגרפיה
אלכסנדר נולד בשנת 1936 בגאנטייה, למשפחה בת 11 ילדים, בה היה הבכור. למד משפטים ולאחר לימודיו, עבד במשך עשרים וחמש שנים כעורך דין לחוזים עסקיים וגירושין.
בשנות התשעים הוא מונה לשופט בבית המשפט העליון של האיטי וב-2002 מונה לנשיאו במקום קלוזל דברוס, על ידי ז'אן-ברטראן אריסטיד. בד בבד לימד באוניברסיטת האיטי.
ב-29 בפברואר 2004 לאחר הפלת משטרו של אריסטיד, מונה אלכסנדר לנשיאה הזמני של האיטי, על פי סעיף 149 בחוקה. הוא הושבע במהלך טקס קצר במעונו של ראש הממשלה איבון נפטון.
אחת הפעולות הראשונות שנקט כנשיא, הייתה לשלוח בקשה רשמית למועצת הביטחון של האו"ם בבקשה לכוח בינלאומי שיעזור להחזיר את הסדר בהאיטי. מועצת הביטחון אישרה את הבקשה במהירות.
ב-10 במרץ 2004 הוא מינה את ג'רארד לטורט לראש הממשלה, במקום נפטון.
הוא התפטר מהנשיאות ב-14 במאי 2006, לאחר שרנה פרבאל נבחר.
אלכסנדר נפטר ב-4 באוגוסט 2023. הותיר אחריו אישה, סלימה דורסלי, וארבעה ילדים. הוא היה אחיינו של מרסיאל סליסטין, ראש ממשלת האיטי הראשון.
סם סיימון
סמואל מייקל סיימון (באנגלית: Samuel Michael Simon; ידוע בעיקר בשם סם סיימון; 6 ביוני 1955 – 8 במרץ 2015) היה מפיק טלוויזיה ותסריטאי יהודי אמריקאי, אשר היה ידוע בעיקר בשל היותו אחד היזמים המקוריים של סדרת הטלוויזיה משפחת סימפסון, יחד עם מאט גריינינג וג'יימס ברוקס.
סיימון לקח גם חלק בפיתוח תוכניות הטלוויזיה "חופשי על הבר", "The Tracey Ullman Show" ו"המופע של דרו קארי".
מכון מורשת אשכנז
מכון מורשת אשכנז הוא מכון שנוסד בשנות ה-90 בבני ברק על ידי חוקר יהדות אשכנז הרב בנימין שלמה המבורגר. המכון שם לו למטרה לשמר ולחדש את מנהגי היהדות המסורתית שהיו נפוצים במחוזות גרמניה ונעזבו על ידי צאצאיהם בארץ ישראל.
המכון עוסק בחקר ההלכה שהייתה נהוגה בגרמניה, ובחקר נוסח התפילה המסורתי, לצד פולקלור מקומי וניגוני התפילה המקובלים.
המכון הוציא את סדרת הספרים שרשי מנהג אשכנז, העוסקת בחקר מנהגים הנהוגים אצל יוצאי גרמניה, מתוך השוואה לדעות הפוסקים, ומנהגי הקהילות השונות. עד כה יצאו חמישה כרכים בסדרה.
המכון גם מוציא ספר שנה, "ירושתנו", לנושאים הקשורים למטרות המכון. בסופו לוח מנהגי בית הכנסת לבני אשכנז.
בחסות המכון נפתחים בתי כנסיות ברחבי ישראל והעולם כדי לשמור על מנהגי אשכנז ומערב אירופה. קהילות כאלו קיימות היום בבני ברק, בירושלים, בביתר עילית, במודיעין עילית, בחיפה, ובמקומות נוספים בישראל ומחוצה לה.
סאבר א-דין הראשון
סאבר א-דין הראשון מבני שושלת וולאשמה, היה האמיר של יפאט, בנו של עומר וולאשמה ואחיו הצעיר של חאק א-דין הראשון.
סאבר א-דין יצא למלחמה נגד אתיופיה בשנת 1332, אך הפסיד לצבאו של הקיסר האתיופי עמדה ציון. לאחר מכן פלש סאבר א-דין למספר ממלכות מוסלמיות, ביניהן דאווארו ובלה, והביא לסיום העצמאות של הממלכות העצמאיות האדייה, פאטאגאר, ודאווארו.
סאבר א-דין נלכד, יחד עם המלך האידארה מלכה של דאווארו, על ידי עמדה ציון. הקיסר עמדה ציון מינה את אחיו של סאבר א-דין ג'מאל א-דין הראשון לשליטה של יפאט.
Aviation Week & Space Technology
Aviation Week & Space Technology (תעתיק: אוויאיישן ויק אנד ספייס טכנולוג'י; תרגום לא רשמי: שבוע התעופה וטכנולוגיות החלל) הוא כתב עת שבועי העוסק בנושאי תעופה וחלל, הנמצא בבעלות מקגרו-היל. המידע העובדתי עליו מדווח כתב העת נחשב למדויק באופן כללי. כתב העת כולל גם ניתוח רב שנעשה בידי מומחים בתחום, שהוא מטבעו ספקולטיבי. כתב העת מפרסם מדי שנה את "Aviation Sourcebook", המציג את הסטטוס של ציי המטוסים של חברות התעופה הגדולות, חילות אוויר/חילות ים, ומפעילי לוויינים. המתחרות העיקריות של אוויאיישן ויק הן ג'יינס דיפנס ויקלי ופלייט אינטרנשיונל.
בעבר רכש כתב העת לעצמו מוניטין בעבור קשריו בתוך הפנטגון, קשרים שהניבו פרסומים בלעדיים של מיזמים שחורים, אבות טיפוס עתידיים וכדומה, ובעטיים זכה לכינוי "Aviation Leak" (ליק, מאנגלית: הדלפה).
שער ציון (בית חולים)
שער ציון (נקרא לעיתים "שערי ציון") היה בית החולים היהודי הראשון ביפו ובית החולים הקהילתי הראשון בארץ.
פתח את שעריו בשכונה היהודית יפה נוף שברובע מנשייה בשנת 1891 כבית החולים "שער ציון" ונסגר ב-1921 כבית החולים הדסה (יפו) מיסודה של ההסתדרות הציונית הדסה.
שרת את קהילת יהודי יפו וחלוצי השכונות היהודיות החדשות שמחוץ לתוואי חומת העיר ללא הבדל זרם ועדה, את אנשי מושבות העלייה הראשונה, עולי העלייה השנייה וגם אוכלוסייה לא יהודית. ציביונו הציוני של בית החולים קם לו בזכות פעילותו הציונית הענפה של ד"ר מנחם שטיין מדמויות המפתח של המוסד.
מדרש השם
ציון היא מטונימיה לארץ ישראל, והמושג שער ציון הוא דימוי לעיר יפו ונמלה, ובעקבות מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט שהביאו לסגירתו בפני העלייה, לעיר תל אביב ונמלה, כשער הכניסה לעולים לארץ ישראל. מוסד נוסף של יהודי יפו שנחנך ב-1886 ונתכנה באותו השם הייתה ספריית שער ציון.
היסטוריה
ראשיתה והתפתחותה של העזרה הרפואית היהודית ביפו קשורים קשר הדוק לגלי העליות לארץ ישראל ובראשם שני גלי העלייה הראשונה 1881-2 ו-1890. עד אז, העזרה הרפואית היחידה שניתן היה לקבל ביפו של היישוב הישן הייתה אחת משתיים: או מידי רופא מושבות הברון שפקד את יפו פעמיים בשבוע או מידי המיסיון שפתח ב-1880 בית חולים עם 18 מיטות, נהג לסגור את שעריו בקיץ, עלות שירותיו הייתה מחוץ להישג ידם של מרבית יהודי יפו, וזאת מלבד הקושי של יהודי להיעזר בשירותי המיסיון.
הניסיון הראשון לפתרון דחוק של סוגיית העזרה הרפואית הכמעט נעדרת מחיי קהילת יפו וקהילת פועלי המושבות, שבניגוד לאכרים נאלצו לשלם עבור הטיפול של רופא המושבות, נעשה ב-1886 על ידי "אגודת עזרת ישראל" שנוסדה באותה השנה ביפו על ידי האחים רוקח, חיים שמרלינג מוותיקי יפו, ואיש ביל"ו, הרופא הממשלתי ורופא המושבות ד"ר מנחם שטיין. האגודה שכרה בית ששימש כאכסניה, ספרייה ומרפאה "לכל נצרך ולא רק לאנשי יפו". המיזם הרפואי של 'עזרת ישראל' פעל במשך 5 שנים והקל אך במעט על המצוקה הרפואית בעיר. אין זיהוי למקום.
משכנו הראשון
בקיץ 1891 נוספו לעולי הגל השני של העלייה הראשונה משנת 1890, חולי מגפת הקדחת שפשטה בארץ והחלופה היחידה למרפאה הקהילתית הייתה בית החולים של המיסיון. נוצר הצורך לשכור מבנה גדול יותר. ביוזמה ובהון משותף של שמעון רוקח, ועד העיר יפו, אגודת עזרת ישראל, הוועד הפועל של חובבי ציון, לשכת 'שער ציון' של בני ברית ביפו, ובני קהילות בחו"ל אליהן נשלחו שד"רים מיוחדים, נשכר בית אגא יוסוף על קו "חוף אירשיד" בדרומו של רובע מנשייה ובראשית 1891 נוסד בית החולים 'שער ציון'. הבית הדו-קומתי כלל מרפאה, בית מרקחת, "בית אסם ותבשיל" ואת משרד ועד העיר. במגילת הייסוד של בית החולים נאמר שהוא פתוח "לכל בני ישראל, אשכנזים או ספרדים מבני העיר או מבני המושבים או מבני שאר הערים, ואפילו לאורחים העוברים ושבים או באים לרחוץ בים". שש עשרה מיטות בשישה חדרים נועדו לאשפוז חולים. בבית החולים עבדו ד"ר שטיין ו"רופא המושבות" ד"ר אהרן מאיר מזי"א. מנהלי בית החולים היו שמעון רוקח עצמו, ראש הוועד של קהילת יהודי יפו, ויחיאל מיכל פינס בעוד מנהלו הרפואי היה ד"ר מנחם שטיין. מזכיר בית החולים היה יעקב גולדמן. התגלעו מחלוקות בגין העברת כספים שנגבו לצורכי בית החולים למימון פעילות הוועד. נחתם חוזה לקבלת חולים עם ד"ר מנחם שטיין. התשלום עבור השירות הרפואי היה מדורג ולמחוסרי יכולת בחינם. חולים קשים זכו לביקורי בית ואספקת מזון על חשבון הקהילה. מיסים ללשכה ולועד ותרומות לא הצליחו לאזן את תקציב המוסד שהיה יותר מרפאה קהילתית מבית חולים. פעם אחר פעם עמד המוסד בפני סגירה בשל קשיי מימון ורק השתדלות משותפת של הוועד היהודי ותמיכת הממשלה העות'מאנית הצילה אותו.
משכנו השני
בשנת 1898 רכש שמעון רוקח, בסיוע כספים שגייס מהברונית קלרה הירש, אלמנתו של מוריס הירש, חברת כי"ח, הברון רוטשילד וירושת וולף סגל איש העלייה הראשונה שצוותה לבית החולים, את בית הקונסול האוסטרו-הונגרי, יעקב פסקל, ש"חדריו מרווחים ואור ואוויר שוררים בהם", לימים, רחוב חסן בק, בשכונת יפה נוף שברובע מנשייה, כיום תחנת הדלק 'פז' מול בית התעשיינים. הבית בן 25 החדרים השתרע על נחלה של 13 דונם ונרשם בבית הדין השרעי ביפו כ'הקדש נייגו'. בשנת 1899 עבר בית החולים למיקומו החדש. ב-1912 חתמה קופת החולים לפועלים החקלאיים ביהודה על הסכם אשפוז ראשון עם בית החולים, שכלל תשלום דמי אשפוז לפועלים חולים ולנשותיהם שילדו בבית החולים.
מ'שער ציון' ל'הדסה (יפו)'
לימים החל ב-1918 היה משכנו של בית החולים 'שער ציון' למשכנה של הדסה (יפו) טרם עבר בשנת 1921 לתחום מה שלימים נודעה כעיר תל אביב ושינה שמו לבית החולים הדסה (תל אביב).
מבנה בית החולים שימש לאחר סגירתו כסנטוריום ומשכן ל'מרחצאות דרום'. המבנה נהרס כליל במלחמת העצמאות.
בבית החולים עבדו במהלך שנות קיומו ד"ר יהודה לייב פוחובסקי, ד"ר סוניה בלקינד, ד"ר הלל יפה, ד"ר חיים חיסין וד"ר קרל לורץ'.
אייטיז (להקה)
ATEEZ (בעברית: אייטיז, בהנגול: 에이티즈) היא להקת בנים דרום קוריאנית המונה שמונה חברים - הונגג׳ונג, סונגהווא, יונהו, יוסאנג, סאן, מינגי, וויונג, וג׳ונגהו. הקבוצה עובדת תחת חברת KQ Entertainment. אלבום הבכורה שלהם, Treasure EP.1: All to Zero שוחרר ב־24 באוקטובר 2018.
שם הלהקה
כלהקה לפני הופעת הבכורה, ATEEZ נקראו במקור "KQ Fellaz" על שם הסוכנות שלהם, KQ בידור, כדי לרמוז תחת איזו סוכנות הם אומנו. לפני הופעת הבכורה, קידומי הלהקה היו תחת שם זה.
ב־17 בנובמבר 2018, הלהקה חשפה בשידור חי באפליקציה VLIVE, כי השם עבור האוהדים שלהם יהיה "ATINY", שילוב של שם הלהקה והמילה ״destiny” (גורל). היו שמות רבים אחרים שנוצרו על ידי המעריצים, אבל ATINY נבחר ברוב קולות על ידי המעריצים. הקונספט של השם הוא, שאייטיז הם גורל המעריצים וגורל הלהקה הוא המעריצים, ATINY.
אוקטובר 2018: בכורת Treasure EP.1: All to Zero
ב־24 באוקטובר 2018, ATEEZ הוציאה את אלבום הבכורה שלהם, Treasure EP.1: All To Zero. לצד יציאתו לאור של האלבום, הוציאו וידאו קליפים לטייטלים "Pirate King" ו”Treasure". האלבום הגיע למקום השישי ב־Gaon Albums Chart. אייטיז הופיעו בהופעת הבכורה שלהם באותו יום עם כ־400 משתתפים בקהל. הופעת המוזיקה הראשונה שלהם היה ב־25 באוקטובר, ב־M Countdown של רשות השידור Mnet. כמה שבועות לאחר מכן, הלהקה הודיעה על תאריכי ההופעות שלה בארצות הברית לראשונה בתולדותיה, שיערכו בברוקלין, שיקגו, דאלאס, אטלנטה ולוס אנג'לס.
2019: Treasure EP.2: Zero to One
ב־2 בינואר, ATEEZ פרסמה תמונה דרך הרשתות החברתיות הרשמיות שלהם עם קוד מורס ככיתוב. מאוחר יותר הם אישרו על ידי טיזר את הקאמבק שלהם, עם המיני אלבום "Treasure EP.1: All to Zero", שיתרחש ב־3 בינואר. ב־15 בינואר הם הוציאו את המיני אלבום החדש שלהם, "Treasure EP.2: Zero to One", לצד הידאו קליפ עבור שיר הנושא, "Say My Name".
ב־21 באפריל 2019, ATEEZ נכנסו לראשונה למצעד ה־Social 50 של מגזין הבילבורד, כשהם במקום ה־49.
חברים
להלן כסדר שמותיהם ותפקידם המלא של החברים:
ז'ורז' מוסטקי
מוסטקי היה בין הראשונים שכתב והלחין בעצמו את מילות שיריו. הוא ידוע בשיריו הרומנטיים והפואטיים, וכתב שירים רבים עבור ותיקי הזמר הצרפתי במאה העשרים, בהם אדית פיאף, איב מונטאן, דלידה, ברברה ואחרים. מוסטקי כתב ושר בצרפתית, באיטלקית, באנגלית, ביוונית ובספרדית.
ביוגרפיה
מוסטקי נקרא בשם יוּסף מוסטקי בלידתו. הוא נולד באלכסנדריה שבמצרים, בן לנסים ולשרה, יהודים-יוונים רומניוטים שהיגרו מהאי קורפו וניהלו באלכסנדריה חנות ספרים. בביתו דיברו יוונית ואיטלקית, וברחוב ספג את הערבית המצרית. הוריו היו קשורים לתרבות הצרפתית, ומוסטקי ואחיותיו נשלחו ללמוד בבית ספר צרפתי. המלחין והזמר הישראלי יוסף מוסטקי הוא קרוב משפחתו.
בשנת 1951, בגיל 17, עבר מוסטקי יחד עם משפחתו לפריז. הוא הושפע מהזמר ומשורר השאנסון ז'ורז' ברסנס, ולכבודו הוא שינה את שמו הפרטי לז'ורז'. בהשראתו הוא החל לכתוב שירה ולהשתלב בחיי הבוהמה של העיר. בתקופה זו הוא כתב מספר שירים לזמר אנרי סלבדור (Henri Salvador).
בשנת 1958 פגש מוסטקי לראשונה את זמרת השנסון הנודעת אדית פיאף. בין פיאף, שהייתה אז בת 43, ובין מוסטקי בן ה-24 התפתח רומן. מוסטקי כתב לה את השיר "מילורד" (Milord), אותו שרה בשנה לאחר מכן, ושהפך לאחד משיריה הנודעים ביותר. השניים נפצעו בתאונת דרכים, דבר שהחמיר מאוד את מצבה הבריאותי של פיאף, שנפטרה חמש שנים מאוחר יותר.
מוסטקי הפך לזמר בשנת 1966, עם הוצאתו לאור של אלבומו הראשון, "Le Metèque", שזכה להצלחה מיידית. בשנים לאחר מכן פרסם מוסטקי עשרות אלבומים שרבים מהם זכו להצלחה. כמו כן הוא פרסם ספרים וכתב מוזיקה למספר סרטים.
קריירת ההלחנה וכתיבת השירים של מוסטקי הגיעה לשיא בשנות ה-60 וה-70 עם שירים כמו "שרה", בביצועו של סרז' רג'יאני, ו-"La Longue Dame brune", שנכתב עבור הזמרת ברברה.
בשנת 1969 הלחין מוסטקי את השיר "Le Métèque" - "מטק" היא מילה למהגר בעל מראה משתנה ממוצא ים תיכוני, בשיר תיאר את עצמו כ"יהודי נודד" ו"רועה צאן יווני". סרג' רג'יאני דחה אותו וחברות התקליטים סירבו להפיק אותו. לאחר מכן, מוסטקי שר את זה בעצמו, והוא יצא לאור כסינגל, הפך ללהיט ענק בצרפת ובילה שישה שבועות לא רצופים במקום הראשון במצעדים, שלאחריהם יצא לסיבוב הופעות.
בשנת 1971 עיבד מוסטקי את השיר "Here's to You" של אניו מוריקונה וג'ואן באאז תחת הכותרת החדשה "Marche de Sacco et Vanzetti" עבור אלבומו "Il y avait un jardin" ("היה גן").
בשנת 1972 פרסם מוסטקי תרגום של שני שירים מאת מיקיס תאודוראקיס, "l'Homme au cœur blessé" ו-"Nous sommes deux". באותה שנה כיכב בסרט "קבצנים ושמחים" (Mendiants et Orgueilleux) שצולם ברובו בתוניס. הפילוסופיה של מוסטקי באה לידי ביטוי בשירו "הצהרה" משנת 1973, בו כתב: "אני מכריז על מצב קבוע של אושר וזכותו של כולם לכל פריבילגיה. אני אומר שהסבל הוא חילול קודש כשיש ורדים ולחם לבן לכולם".
מוסטאקי הפך לאזרח צרפתי רק ב-1985.
בשנת 2008, לאחר קריירה של 50 שנה במהלכה הופיע בכל יבשת, הקליט מוסטקי את אלבומו האחרון, Solitaire. עליו הקליט שני שירים עם צ'יינה פורבס.
בשנת 2009, באולם קונצרטים עמוס בברצלונה, הוא אמר לקהל ההמום שהוא נותן את ההופעה הפומבית האחרונה שלו, מכיוון שהוא לא יהיה מסוגל יותר לשיר בגלל מחלת ריאות בלתי הפיכה.
חיים אישיים
מוסטאקי התחתן עם אנניק "יאניק" קוזנק כשהיה בן עשרים והיא בת עשרים וחמש. בתם, פיה, נולדה בשנה שלאחר מכן. הם התגוררו בדירה בפריז במשך שנים רבות, לפני שמחלת הריאות שלו אילצה אותו לעזוב את פריז, כדי לחפש אוויר חם ונקי יותר ב.
שיריו בעברית וביקורים בישראל
חלק משיריו של מוסטקי תורגמו לעברית וזכו לפרסום. בין שירים אלה: "אַת חירותי" (תרגם יורם טהרלב ושרה חוה אלברשטיין), "הגבירה בחוּם" (תרגם יעקב שבתאי ושרו אילנה רובינא ויוסי בנאי) ו"פרצוף של צועני" (תרגם נסים אלוני ושר יוסי בנאי).
באוגוסט 1993, השתתף מוסטקי בפסטיבל "לילות יפו" שיזמה עיריית תל אביב.
ביקורו האחרון בישראל היה במאי 2006, כאורח הכבוד של "פסטיבל תרבות של שלום", פסטיבל שמטרתו הייתה לשלב בין המסורות השונות באזור הים התיכון, במסגרתו ערך שלוש הופעות.
מוסד
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ג'וליה אורמונד
ג'וליה קארין אורמונד (באנגלית: Julia Karin Ormond; נולדה ב-4 בינואר 1965) היא שחקנית אנגלייה, זוכת פרס אמי על תפקידה בסרט הטלוויזיה "טמפל גרנדין" בשנת 2010.
ביוגרפיה
אורמונד נולדה באפסום שבמחוז סארי, אנגליה, לג'וזפין, טכנאית מעבדה, וג'ון אורמונד, מהנדס תוכנה מצליח שהפך למיליונר בגיל 31. אביה של ארמונד עזב את אמה ואת ילדיהם המשותפים כשהיא הייתה צעירה. למדה בבית הספר התיכון גילדפורד ולאחר מכן בבית הספר הפרטי קארנליי. בשנת 1988 השלימה לימודיה באקדמיה של וובר דאגלס למשחק דרמטי בלונדון.
תחילה הופיעה אורמונד בעיקר על במת התיאטרון. בין היתר, השתתפה בהצגות ציד המכשפות מאת ארתור מילר, אנקת גבהים מאת אמילי ברונטה, אמונה, תקווה וצדקה מאת כריסטופר האמפטון (על תפקידה זכתה בפרס מבקרי התיאטרון של לונדון לשחקנית המבטיחה לשנת 1989) ו-My Zinc Bed מאת דייוויד הייר (על תפקידה הייתה מועמדת לפרס לורנס אוליבייה).
אורמונד השתתפה גם בסרטי הטלוויזיה "סטלין" (1992, לצד רוברט דובאל), "חוות החיות" (1999, לצד קלסי גראמר), "מלחמתו של וריאן" (2001, לצד ויליאם הרט) ו-Iron Jawed Angels (2004), בסדרת הטלוויזיה "טראפיק" (1989) ובסרט הקולנוע הסיפור המופלא של בנג'מין באטן (2008). כמו כן דיבבה את דמותה של ג'סי בסרט הטלוויזיה חוות החיות (1996).
ב-2010 זכתה בפרס אמי בקטגוריית שחקנית המשנה בסרט טלוויזיה, על תפקידה בסרט המבוסס על חייה של טמפל גרנדין. באותה שנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "האיש הלא נכון" של ערוץ לייפטיים האמריקאי.
בשנים 2014-2013 היא שיחקה בשתי עונות בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה העל-טבעית "המכשפות מאיסט אנד", בתפקיד של ג'והאנה בושאמפ, מכשפה ומורה בבית ספר.
בשנת 2016 החלה לשחק בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה האמריקאית "הון שלטון", בגילום דמותה של אליזבת' קראוס. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בלבד.
בשנת 2017 שיחקה בדרמת המסתורין של הבמאי מארק פלנסקי, "זיכרון מחדש" לצד פיטר דינקלג'. בשנת 2018 שיחקה בסרט הדרמה האוסטרלי "בחורות בשחור", והתארחה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "פוראבר" כמריסול, ברשת פריים וידאו.
בשנת 2019 כיכבה במיני-סדרת הדרמה של BBC One "גולד דיגר" בתור ג'וליה די, אישה אמידה בשנות ה-60 לחייה שמתאהבת בגבר הצעיר ממנה.
בשנת 2020 החלה לשחק בתור אליזבת' קאבלק בסדרה "המתים המהלכים: העולם שמעבר"; הספין אוף השני לסדרה "המתים המהלכים" ברשת AMC.
חיים אישיים
בבעלותה של אורמונד חברת הפקות בשם Indican אשר הפיקה, בין היתר, את הסרט התעודי עטור הפרסים Calling the Ghosts: A Story of Rape, War and Women (1996).
אורמונד עצמה פעילה נגד סחר בבני אדם מאז אמצע שנות ה-90 ומסייעת לסוכנות האו"ם לפיקוח על סמים ולמניעת פשיעה (UNODC). בנוסף לכך היא מעורבת בפעילות להגברת המודעות למחלת האיידס ברוסיה ובאוקראינה. ב-2 בדצמבר 2005 מונתה על ידי האו"ם לשגרירה של רצון טוב, כאשר עיקר פעילותה מתמקד בסחר בבני אדם. בתפקידה זה ייעצה, בין היתר, לכמה ועדות של בית הנבחרים של ארצות הברית. אורמונד הקימה את הברית להפסקת העבדות ולסיום הסחר (ASSET). ברית ASSET סייעה להעברת חוק שקיפות בקליפורניה לגבי רשתות אספקה.
עמנואל דונאייבסקי
עמנואל (מוּנְיָה) דוּנָאיֶיבסקי (Dunayevsky; 1906 – 9 בנובמבר 1968) היה אדריכל במשלחות ארכאולוגיות רבות שחפרו באתרי ארץ ישראל.
קורות חיים
נולד באודסה, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). היה בעל השכלה של מהנדס בניין, ולאחר שעלה לארץ ישראל בשנת 1934 עבד במקצועו. לאחר שהשתתף בחפירותיו של בנימין מזר בבית שערים, בבית ירח ובתל קסילה עזב את העיסוק בהנדסת הבניין והתמסר לעבודה ארכאולוגית בחפירות של המשלחת של יגאל ידין בתל חצור (1955-1956).
לאחר חפירות חצור הצטרף כחבר צוות במכון הארכאולוגי של האוניברסיטה העברית בירושלים, ובה פעל עד למותו. שימש כאדריכל או כאדריכל יועץ לחפירות בעין גדי (תל גורן), בחמת טבריה, במצדה, במגידו ובחפירות באתרים רבים אחרים.
ייתכן כי בגלל שלא היה בעל השכלה ארכאולוגית הוא היה חופשי מן הנטל של תאוריות ארכאולוגיות והיסטוריות קודמות. הוא היה בבחינת "אמן" בקריאת הכרונולוגיה היחסית של האתר כפי שהשתמרה בהיסטוריה האדריכלית שלו. תרומתו לבירור סוגיות אלה בחפירות חצור היא אולי הדוגמה הטובה ביותר לעבודתו.
נפטר בבית החולים הדסה בירושלים, בתום מחלה קשה. בגיל 62 במותו. נקבר בהר המנוחות.
The Best So Far
The Best So Far (בעברית: הטוב ביותר עד כה) הוא אלבום הלהיטים השלישי של הזמרת האמריקאית טוני ברקסטון אשר הופץ באופן אקסקלוסיבי בברזיל. האלבום מכיל את 14 השירים המצליחים ביותר בקריירה שלה ברקסטון כמו השירים "Un-Break My Heart", "He Wasn't Man Enough" ו-"Breathe Again".
עם יציאתו נכנס אלבום הלהיטים אל המקום השני במצעד האלבומים שבברזיל.
רקע
אלבום הלהיטים יצא במקביל לאלבום האוסף The Essential Toni Braxton, אשר יצא בשאר העולם מלבד ברזיל. כל השירים אשר הופיעו ב-"The Essential" הופיעו גם באלבום הלהיטים הזה, מלבד השיר "Spanish Guitar", שהופיע באלבום הלהיטים הזה, אך באלבום השני הופיע במקומו רמיקס לשיר "Royal Garden".
בנוסף לכך, אלבום הלהיטים זכה להצלחה בברזיל כאשר הגיע למקום השני במצעד האלבומים הברזילאי ולמעמד פלטינה ברזילאית.
אנגלית
על־פי הערכות, יש בעולם בין 500 מיליון ל־1.8 מיליארד דוברי אנגלית ברמה כלשהי, בין כשפת אם או כשפה שנייה. מתוכם, בין 300 ל־450 מיליוני בני אדם מדברים אנגלית כשפת אם. אנגלית היא השפה השלטת במדע, באקדמיה, בתקשורת, בעסקים, בתעופה, בים, בדיפלומטיה, בתיירות, בבידור, במחשבים ובאינטרנט. התפשטות השפה והשפעתה גברו בימי הזוהר של האימפריה הבריטית, אך לא פסקו גם בעת שזו דעכה, בין היתר עקב התעצמותה של ארצות הברית מבחינה מדינית, צבאית, כלכלית, מדעית, טכנולוגית ותרבותית.
זוהי שפה רשמית בממלכה המאוחדת, אירלנד, קנדה, ניו זילנד, מלטה, הודו, פקיסטן, הפיליפינים, סינגפור, ובמספר מדינות באפריקה, באמריקה הלטינית ובאיי אוקיאניה.
בארצות הברית ובאוסטרליה לא מוגדרת שפה רשמית, אך השפה האנגלית משמשת את ממשלותיהן ואת תושביהן יותר מכל שפה אחרת.
התפתחות השפה
בניתוח התפתחות השפה לאורך השנים נוהגים להבחין בין ארבעה שלבי התפתחות עיקריים, המייצגים ארבע שפות שונות:
תנועות
מערך התנועות באנגלית מורכב, יחסית לזה שבעברית, וכולל מספר גבוה יחסית של תנועות שונות.
פעלים המתארים פעולות
באנגלית שלושה סוגי פעלים: חזקים, חלשים ושונים. הפעלים החזקים הם הפעלים אשר במעבר בין שלושת הזמנים (שיוסברו בפסקה הבאה) משתנה בהם אות/תנועה במרכז הפועל. הפעלים החלשים הם אלו שבמעבר בין הזמנים מוספת להם תוספת "ed-", או אחד מהעיצורים "t, d"; אלו הם רוב הפעלים. הפעלים השונים הם אלו שבמעבר בין שלושת הזמנים הפועל משתנה בלי התאמה לשום תבנית.
באנגלית ארבעה זמנים: הווה (present), עבר (past), עתיד (future), ועבר־עתיד (past-future); לכל אחד ארבע צורות: פשוט (simple), מתקדם (progressive), מושלם (perfect) ומושלם־מתקדם (perfect-progressive). לכל אחד מהצירופים האפשריים יש שני "קולות": אקטיבי ופסיבי.
להלן יודגמו הצירופים השונים במקרים השימושיים (לא כולל צירופים הכוללים את הזמן: "עתיד־עבר" או את הצורה "מושלם מתקדם"):
פועלי עזר
באנגלית 2 פועלי עזר עיקריים: be ו־have, אשר מוטים לכמה פעלים שונים, בהתאם לצורה ולזמן הפועל. פועלי העזר חיוניים לאנגלית, ובלעדיהם משפט הכולל פעולה לא יהיה תקני ואף לא ישמע הגיוני בכלל. Be: לפועל Be תפקוד עיקרי אחד שהוא לתפקד כמקשר בין שם עצם לפועל במשפט, והוא חלק בלתי נפרד מהפועל. משתמשים בו בצורה המתקדמת ובעתיד מתקדם ביחד עם Have. Have: לפועל Have שני תפקודים עיקריים: משתמשים בו בצורה המושלמת, בעתיד מושלם משתמשים בו ביחד עם Be.
בטבלות הבאות הסימנים V 1, V 2 , V 3 ממלאים את מקום הפועל אשר אמור להיות שם. כאשר V 1 זו צורת ההווה הבסיסית, V 2 זו צורת העבר הבסיסית, בפעלים חלשים בתוספת -ed ו־V 3 זו צורת הסביל אשר גם מתפקדת כצורת המושלם, בפעלים חלשים צורה זו זהה לצורת העבר הבסיסית. צורות אלו הן הצורות המשמשות כיום כַשיטה הבסיסית ללימוד פעלים באנגלית בישראל. מילים אשר מסומנות בהדגשה הן הטיה של הפועל Be, ומילים אשר מסומנות בנטייה הן הטיות של הפועל Have.
אוצר מילים
על פי הערכה כללית, בשפה האנגלית יש כ־170,000 מילים בשפה המדוברת, או כ־220,000 אם סופרים גם מילים שכבר אינן בשימוש. למעלה ממחצית המילים האלה הן שמות עצם, רבע מהן שמות תואר, ושביעית הן פעלים. על פי ספירה מורחבת, אוצר המילים באנגלית כולל כמיליון מילים – אך סביר להניח שמדובר במילים כגון שמות לטיניים, מינוחים מדעיים ומקצועיים, מיליות פתיחה וסיומות, מילים זרות שנמצאות בשימוש מוגבל באנגלית וראשי תיבות. רוב השפות הן בעלות מספר מילים מועט יותר (במילון אבן שושן למשל, מוערך מספר מילות השפה העברית בכ־70,000). היקף אוצר המילים של האנגלית אינו מעיד על מספר המילים בהן משתמשים רוב הדוברים בפועל, מספר שאינו שונה מהותית משפות אחרות, ומוערך בכ־5,000 מילות שיחה יומיומית מדוברת, ובעוד כ־15,000 שבהן נעשה שימוש בכתיבה או בקריאה של אדם ממוצע.
בצורה פשטנית ניתן לומר שמחציתו של אוצר המילים האנגלי שאוב משפות גרמאניות, ומחציתו שאוב משפות לטיניות (לטינית וצרפתית בעיקר). במחקר שנעשה ב־1973 סרקו החוקרים את כל המילים במילון אוקספורד והגיעו לחלוקה האטימולוגית הבאה: תקפותו של מחקר זה, ושל מחקרים אחרים בנושא, מוגבלת, בעיקר עקב הקושי בהגדרה של "מילה", על שלל הטיותיה ונגזרותיה. בהתפלגות מקורות המילים באנגלית שלעיל ניתן לראות כי למעלה ממחצית מהמילים מקורן בשפות לטיניות, לעומת רבע בלבד בעלות מקור גרמאני. אם נבחן את המילים הנמצאות בשימוש יומיומי בלבד, נגלה כי התמונה משתנה.
למושגים רבים מאוד באנגלית קיימת מילה שמקורה גרמאני ומילה שמקורה בצרפתית, לטינית או יוונית עתיקה (לרוב דרך הלטינית). כפילות זו, בין השאר, הפכה את האנגלית לשפה בעלת אוצר המילים הגדול ביותר. בדרך כלל קיימת דומיננטיות של המילים שמקורן גרמאני, כשהן משמשות לרוב בדיבור היומיומי. המילים שמקורן גרמאני נוטות להיות קצרות ובעלות מובן רחב ואוניברסלי. המילים שמקורן בצרפתית או לטינית לרוב ארוכות יותר (ומורכבות בצורה מודולרית מתחיליות וסופיות), ספציפיות יותר ונוגעות בתחומים מיוחדים ומצומצמים. להלן מספר דוגמאות:
תופעה נוספת היא השימוש במילים ממקור גרמאני לציון בעלי חיים שנהוג לאוכלם, ובמילים ממקור צרפתי לציון מאכלים שמקורם באותם בעלי חיים. המילה Cow, למשל, משמעותה "פרה", ולה מקבילות בשפות גרמאניות אחרות כגון Kuh הגרמנית; לעומתה, המילה Beef, שמשמעותה "בשר־פרה" (בשר־בקר), גזורה מהמילה הצרפתית Bœuf ("שור"). זאת משום שלאחר הכיבוש הנורמאני בשנת 1066 המשיכה אוכלוסיית האיכרים (לרבות מגדלי הבקר) לדבר באנגלית עתיקה ולאחר מכן באנגלית תיכונה, שעה שלשון האצולה אוכלת בשר־הבקר הייתה צרפתית. צמדים נוספים הם Chicken ("תרנגולות") ו־Poultry ("בשר עוף"); Sheep ("כבשה") ו־Mutton ("בשר כבש"); ו־Calf ("עגל") ו־Veal ("בשר עגל").
דיאלקטים
בניגוד לשפות אחרות השגורות בפי מאות מיליוני אנשים, כגון סינית, גרמנית ופורטוגזית, הרי שהדיאלקטים של האנגלית קרובים מאוד זה לזה והם אינם מכשול להבנה הדדית בין דוברי אנגלית מכל מקום שהוא בעולם. ההבדלים בין האנגלית הבריטית ובין האנגלית האמריקנית הם זניחים יחסית, אף על פי שזכו לפרסום רב באמצעי התקשורת ובאמנות, וכן לספרים עבי כרס שנכתבו אודותיהם.
ההבדלים בין הדיאלקטים של השפה האנגלית משתייכים לשלוש קטגוריות:
המונח אנגלית בריטית מתייחס אך ורק לעניין הכתיב ואוצר המילים, שהם אחידים בכל חלקי הממלכה המאוחדת ואירלנד. בתחום ההגייה, לעומת זאת, קיים באיים הבריטיים מגוון רחב ביותר של מבטאים, אף רחב יותר מהמגוון בארצות הברית, כך שהמונח "אנגלית בריטית" כמעט חסר משמעות. למרות זאת, רבים בציבור טועים ומתייחסים למבטא האנגלי הרשמי והתקני כאל "אנגלית בריטית", תוך התעלמות מהעובדה שמיליוני סקוטים, אירים וולשים מדברים במבטא שונה לחלוטין.
אלו הם הדיאלקטים הראשיים בשפה האנגלית:
דראפט ההרחבה של שנת 2009 בליגת הפיתוח של ה-NBA
דראפט ההרחבה של שנת 2009 בליגת הפיתוח של ה-NBA הוא דראפט ההרחבה הרביעי בתולדות ליגת הפיתוח של ה-NBA. הדראפט התקיים ב-2 בספטמבר 2009 בעקבות הצטרפותן הצפויה של קבוצות ספרינגפילד ארמור ומיין רד קלאוס לליגה בעונת 2009/10.
הדראפט התקיים בשיחת ועידה טלפונית שהתקיימה במשרדי ליגת הפיתוח בניו יורק ובמהלכו נערכו 10 סבבי בחירה, בכל סבב בחרה כל קבוצה שחקן אחד. בין השחקנים שנבחרו בדראפט היו ארבעה שחקנים שנבחרו בעבר בדראפט ה-NBA ושישה שחקנים שהופיעו במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח. כל השחקנים שנבחרו בדראפט היו ילידי ארצות הברית, למעט מאליק באדין שנולד בסנגל.
ויליאם פרידריך בראונינג
ויליאם פרידריך בראונינג (באנגלית: William Frederick Broening; ) היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת מרילנד, ששימש כראש עיריית בולטימור בשתי קדנציות (1919-1923, 1927-1931).
חיים מוקדמים
ויליאם פרידריך בראונינג נולד בבולטימור שבמרילנד להנרי ג'ייקוב וקתרין בראונינג. הוא סיים את בית הספר למשפטים של אוניברסיטת מרילנד בשנת 1897.
קריירה פוליטית
בראונינג היה חבר ב"אבירי פיתיאס", "המסדר העצמאי של העמיתים יוצאי הדופן" ועוד.
מוות וקבורה
בראונינג נפטר ב-12 באוקטובר 1953. הוא נקבר בבית הקברות וודלאון.
עקומת נייקוויסט
בתורת הבקרה, עקומת נייקוויסט היא שיטה להערכת היציבות של מערכות משוב, הנקראת על שמו של הארי נייקוויסט.
עקומת נייקוויסט מציג את תגובת התדר של המערכת בחוג פתוח (כלומר ללא המשוב) בקואורדינטות קוטביות במישור המרוכב: המרחק מראשית הצירים הוא גודל ההגבר, והפרש המופע שווה לזווית שיוצר הוקטור המחבר בין הנקודה לראשית הצירים עם הכיוון החיובי של ציר ה-x. שרטוט הנקודות השונות המתאימות להגברים והפרשי מופע עבור תדרים שונים יוצר עקומה. ההתקדמות לאורך העקומה מהאינסוף עד לראשית מתאימה לעלייה בתדרים מאפס לאינסוף. זאת, בניגוד לעקומת בודה המציגה את תגובת התדר בשתי עקומות - אחת לגודל ההגבר כתלות בתדר והאחרת להפרש המופע כתלות בתדר.
קריטריון היציבות
את העקומה ממשיכים באופן סימטרי לשיקוף מראשית הצירים חזרה לאינסוף. את מספר הפעמים שמקיפה העקומה, עם כיוון התקדמותה, את הנקודה 1- מסמנים N. קריטריון היציבות של נייקוויסט, המבוסס על עקרון הארגומנט באנליזה מרוכבת, קובע:
כאשר:
אם המערכת המקורית בחוג פתוח היא יציבה, על עקומת נייקוויסט לא להקיף את הנקודה 1- כלל (כמו באיור), או להקיף את הנקודה מספר שווה של פעמים עם כיוון השעון ונגד כיוון השעון. אם המערכת בחוג פתוח איננה יציבה, על עקומת נייקוויסט להקיף את הנקודה 1- נגד כיוון השעון פעם אחת לכל קוטב בלתי יציב של המערכת בחוג פתוח.
במקרה שבו קיימים קטבים על הציר המדומה, עקומת נייקוויסט תעבור דרך הנקודה 1- ולא ניתן להשתמש באותו הקריטריון על מנת לקבוע את יציבות המערכת בחוג סגור. במקרה כזה נדרש פתרון מורכב יותר באנליזה מרוכבת.
משה יחיאל אלימלך רבינוביץ מלברטוב
רבי משה יחיאל אלימלך רבינוביץ (תרנ"ה, 1895 - כ"ז בסיוון תש"א, 22 ביוני 1941) היה האדמו"ר מלברטוב מגזע ביאלא. נרצח בשואה.
תולדותיו
נולד בפרצובה לרבי נתן דוד מפרצובה וללאה בתו של רבי יחיאל יעקב מקוזניץ. בשנת תרע"ב התחתן עם חיה מרים בת דודו רבי ישראל מגרודז'יסק. נולדו להם שלושה ילדים: יצחק, חיים ורייזל (נרצחה בשואה בגיל 8).
בז' בשבט תר"צ נפטר אביו בעיר שדליץ. רבי משה יחיאל מונה תחתיו לאדמו"ר ועבר לגור בלברטוב.
למרות היותו בן אחר בן לאדמו"רי בית פשיסחא, מנהגיו היו בנוסח בית קוז'ניץ. בשנה הראשונה להנהגתו האריך בטישים ובתורות. לאחר כשנה שינה את הנהגתו ומאז לא היו לו זמנים קבועים לעריכת שולחנות, הוא לא ערך מדי שבת ולפעמים ערך גם באמצע השבוע. אפילו לסעודה שלישית היה מאחר מאוד לפעמים ולפעמים נכנס בחורף לטיש מספר שעות לאחר יציאת השבת.
על חסידיו נמנה רבי אברהם שמעון הלוי אנגל-הורוביץ ('רבי שימעלע זשעליחאווער') משגיח ישיבת חכמי לובלין שהיה מבוגר ממנו בעשרים שנה. הוא שלח בחורים מהישיבה לרבי מלברטוב ונסע אליו בעצמו.
כדור (תחמושת)
כדור הוא שמה של תצורת חימוש אחידה שבה הקליע אחוד עם תרמיל המכיל את חומר הנפץ ההודף. ישנם כדורים מסוגים רבים ושונים ובקטרים שונים המתאימים לסוגים שונים של כלי נשק. תחמושת בתצורת 'כדור' משמשת בכלי נשק קלים דוגמת רובים, אקדחים, מקלעים וכו', אך גם בתותחי טנק ותותחי נ"מ. יתרונה המרכזי של תצורת ה'כדור' הוא בכך שהקליע נטען לבית הבליעה של הנשק ביחד עם תרמיל המכיל את חומר הנפץ ההודף וכך תהליך הטעינה מהיר יותר וחומר הנפץ ההודף מותאם בסוגו ובכמותו במדויק לקליע.
במרבית הכדורים המודרניים המשמשים בנשק קל ובמקלעים נעשה שימוש בתרמיל פליז, בעל כרכוב שקוע, המכיל אבק שרפה. הקליעים בכלי נשק אלה עשויים לרוב מליבת עופרת המצופה מתכת רכה, אך ישנם גם קליעים מיוחדים המיועדים למטרות ספציפיות, כדוגמת קליעים 'נותבים', המכילים חומר הבוער בזמן מעוף הקליע ומסמן את נתיבו; קליעים 'חודרי שריון', המכילים ליבת מתכת קשה (למשל, טונגסטן) ומשמשים לירי נגד מטרות משוריינות; וקליעים 'מציתים', המכילים חומר בעירה המתלקח בזמן פגיעת הקליע במטרה ומשמש להצתת מכלי הדלק שלה.
בכדורים המשמשים כתחמושת לתותח טנק הקליע הוא פגז המותאם למטרה עליה יורים, לדוגמה: חודרן קינטי, פגז נפיץ פלסטי ופגז בעל מטען חלול. התרמיל עשוי לרוב מפליז או ממתכת דומה, בדומה לתרמיל כדורים בקוטר קטן יותר, אך בכדורי טנקים מודרניים גובר והולך השימוש בתרמילים העשויים מחומר המתכלה בתהליך הירי וכך נמנע הצורך בפינוי תרמיל מתכתי גדול ולוהט מחלל הטנק המצומצם. בשונה מתרמילי כדור המשמשים במקלעים, לכדורים המשמשים בתותח טנק יש כרכוב בולט ובנוסף, מאחר שהם מכילים כמות גדולה בהרבה של חומר נפץ הודף, יש בתוכם מנגנון שנועד להעביר את הצתת הפיקה (כתוצאה מהנקירה בה) לכל אורך התרמיל, כדי להשיג הצתה מהירה של כל חומר הנפץ ההודף.
המונח 'קוטר הכדור' מתייחס למעשה לקוטרו של הקליע. כך של'כדור בקוטר 5.56 מ"מ' יש קליע בקוטר של 5.56 מ"מ (או קרוב מאוד לכך) ותרמיל בקוטר מעט עבה יותר.
מבנה הכדור המודרני
כדור בנוי ממספר חלקים עיקריים:
שרשרת הפיצוץ בזמן נקירת הכדור
לחיצה על ההדק מטילה פטיש אשר מכה בנוקר שרוקע שקע בפיקה ומפוצץ כמות קטנה של חומר נפץ רגיש שבתוכה. פיצוץ החומר שבפיקה מצית את חומר הנפץ ההודף שבתרמיל. בעירת חומר הנפץ שבתרמיל יוצרת תגובת שרשרת כימית שגורמת לשחרור גזים בחלל התרמיל. לחץ הגזים עולה עד אשר הם הודפים את הקליע מקצה התרמיל ולתוך הקנה ומשם דרך הקנה עד שהקליע יוצא מקצה הקנה ובעקבותיו הגזים ושיירי בעירת חומר הנפץ ההודף. בכלי נשק מודרניים אוטומטיים וחצי-אוטומטיים חלק קטן מאנרגיית ההדף או חלק קטן מגזי הבעירה משמשים בתהליך הירי להחזרת המכלול לאחור כדי לפלוט מבית הבליעה את התרמיל הריק, לדרוך לאחור שוב את הפטיש ולגרוף לבית הבליעה כדור חדש ממחסנית או משרשרת כדורים.
הקליע
קליע הוא החלק בכדור אשר נורה מן הקנה, כתוצאה מהתלקחות אבק השריפה שבתרמיל. בכדורים המהווים תחמושת לנשק קל ומקלעים, משקל הקליע נמדד בגריין (Grain), כאשר 1 גריין = 0.065 גרם. קליעים בקוטר קטן עשויים בדרך כלל מליבת עופרת מצופה (coated) במתכת כגון נחושת. קליעים בקוטר גדול יותר ופגזים עשויים להכיל מנגנונים מורכבים וחומרי נפץ. ישנם סוגים רבים של קליעים השונים בחומרי הליבה, חומרי הציפוי, צורת הציפוי, משקל, מבנה ועוד.
מעוף הקליע
מרגע שהקליע נורה ועזב את קצה הקנה, הוא נע במסלול בליסטי המושפע מכח המשיכה ומגרר כתוצאה מהחיכוך באוויר.
אם הקנה מחורק הקליע טס כשהוא מסתחרר סביב ציר האורך שלו. סחרור זה נועד להקנות לקליע יציבות בציר העלרוד ובציר הסבסוב.
למהירות הלוע, שהיא המהירות שבה עוזב הקליע את הקנה, יש השפעה מכרעת על טווח המעוף והדיוק של הקליע. ככל שמהירות הלוע גבוהה יותר, כך גדל הטווח, עולה הדיוק והמעוף הבליסטי הופך 'שטוח' יותר. מנגד, ניסיון להגיע למהירות לוע גבוהה יותר מטילה עומס רב יותר על המערכת היורה ועל הקליע עצמו. מהירות הלוע מושפעת מאורכו של הקנה, ממאפייני הבעירה של חומר הנפץ ההודף וממשקל הקליע.
מהירות לוע אופיינית של קליע אקדח נעה סביב 400–700 מטר לשנייה, של קליע רובה סביב 900–1000 מטר לשנייה ושל קליע תותח (פגז) סביב 1000–1300 מטר לשנייה.
סוגי כדורים
מרבית סוגי הכדורים נועדו לפגוע פגיעה קטלנית, וקרויים אש חיה. סוגים מסוימים, כגון חסר קליע או כדור גומי, נועדו ליישומים שאינם מצריכים פגיעה, או לפגיעה קלה יחסית אשר אינה מסכנת את חייו של הנורה.
משפט נקודת השבת של בראואר
במתמטיקה, משפט נקודת השבת של בראואר (Brouwer) הוא משפט בטופולוגיה. זהו אחד ממשפטים רבים הקובעים כי לפונקציה רציפה \ fעם תכונות מסוימות קיימת נקודה \ x_0 כך ש- (כלומר, נקודת שבת). באופן מדויק, המשפט קובע כי אם היא פונקציה רציפה אז ל-\ f יש נקודת שבת. הקבוצה \ B^{n} היא כדור היחידה הסגור במרחב האוקלידי ה-\ n ממדי, כלומר קבוצת כל הנקודות שמרחקן מראשית הצירים אינו גדול מ־1.
הוכחתו של בראואר למשפט אינה קונסטרוקטיבית, כלומר היא מראה קיום של נקודת שבת, אך אינה מראה דרך למצוא אותה. ברבות השנים הפך בראואר למייסד האינטואיציוניזם, גישה בפילוסופיה של המתמטיקה שפסלה הוכחות לא בונות דוגמת זו שלו עצמו.
דוגמאות
למשפט יש כמה דוגמאות "בעולם האמיתי". דוגמה אחת ליישום פשוט של המשפט ניתנת בספר "מתמטיקה" מסדרת לייף: לוקחים שני גליונות נייר בגדלים זהים, מקמטים אחד (אך לא קורעים אותו) ומניחים מעל השני כך שאינו חורג מגבולותיו; לפי המשפט יש לפחות נקודה אחת בגיליון המקומט שנמצאת בדיוק מעל הנקודה המקבילה לה בגיליון השני. זו מסקנה ממשפט בראואר עבור \ n=2. דוגמה עבור \ n=3 היא דגם מוקטן של שדה תעופה, בתוך שדה התעופה עצמו (דגמים כאלו ישנם בשדות תעופה רבים בעולם). הפונקציה שמעבירה נקודות במרחב האמיתי של שדה התעופה למיקום שלהם בדגם היא רציפה ולכן יש לה נקודת שבת המיוצגת בדגם דרך כלל על ידי X ("אתה נמצא כאן").
הכללה
גרסה כללית יותר של המשפט קובעת שלכל קבוצה קומפקטית וקמורה (ולא ריקה), ולכל פונקציה רציפה , יש נקודת שבת.
כל התנאים במשפט הם הכרחיים: כדי להראות את הכרחיות הקמירות, ניקח את הקבוצה  (קבוצת כל הנקודות על שפת מעגל דו־ממדי שמרכזו בראשית ורדיוסו שווה ל-1), ואז לפונקציה הרציפה  אין נקודת שבת ב-\ S. באופן דומה, כדי להראות את הכרחיות הקומפקטיות, ניקח את הקבוצה \ C=(0,1)  ואז לפונקציה הרציפה \ f כך ש-  אין נקודת שבת ב-\ C.
המקרה החד-ממדי
בממד אחד, התוצאה אינטואיטיבית וקלה להוכחה. הפונקציה הרציפה \ f מוגדרת על הקטע הסגור \ [a,b], ולוקחת ערכים מקטע זה אל עצמו. לומר שלפונקציה \ f יש נקודת שבת בקטע זה, היא כמו לומר שיש לה נקודת חיתוך עם הגרף של הפונקציה \ g(x)=x המוגדרת באותו קטע.
אם למשל נסתכל על הקטע \ [0,1], נוכל להסתכל על הדוגמה של הגרף הנתון, כאשר f היא הפונקציה בשחור ו-g בירוק. באופן אינטואיטיבי, כל קו רציף מצדו השמאלי של הריבוע לצידו הימני חייב להחתך עם הגרף הירוק.
גם ההוכחה הפורמלית במקרה זה איננה מסובכת. תהא \ f פונקציה רציפה מהקטע הסגור \ [a,b] לעצמו. נגדיר. מתקיים \ g(a)\ge 0 ו-\ g(b)\le 0. לכן, ע"פ משפט ערך הביניים, קיימת נקודה \ x_0 כך ש- ולכן.
המקרה הדו־ממדי
את המקרה הדו־ממדי נוכיח על הקבוצה שהיא המשולש המלא. ניתן לראות בקלות כי קבוצה זו מקיימת את תנאי המשפט. מספיק להוכיח שמשפט תקף לקבוצה זו כיוון שבינה לבין כל קבוצה אחרת שמקיימת את תנאי המשפט, ניתן למצוא פונקציה רציפה שגם ההופכית שלה היא רציפה. לכן, מהרכבת פונקציות רציפות, נקבל שלכל פונקציה רציפה תהיה נקודת שבת גם על הקבוצה החדשה.
תהי \ f פונקציה רציפה. נחלק את המשולש למשולשים שגודלם ועבור כל קודקוד של כל משולש בחלוקה, נסמן בחץ את הכיוון בו נמצאת הנקודה שאליה הפונקציה \ f תעביר את אותו קודקוד. נשים לב שכיוון ש-\ f רציפה על קבוצה קומפקטית, היא רציפה במידה שווה ולכן המרחק שאליו ימופה הקודקוד, תלוי רק ב-  ולא במיקום של אותו קודקוד במשולש.
כעת, נחלק את הכיוונים אליהם פונים חצים אלה לשלושה (ע"פ המעגל המופיע בשרטוט השני) - במעגל, נסמן את הזווית של חץ הפונה מעלה ב-90. אם חץ פונה בזווית של בין 0 ל-120 מעלות, נסמנו בצבע כחול, אם הוא פונה בזווית של בין 120 ל-240 מעלות נסמנו באדום, וחצים שפונים בזווית של 240 עד 360 מעלות, נסמן בירוק.
מרציפות הפונקציה נובע שמשולש ששלושת קודקודיו צבועים בצבעים שונים חייב להכיל נקודה שהפונקציה מעבירה לתוך אותו משולש, ובפרט, נקודה שהפונקציה מעתיקה למרחק קטן או שווה ל-. אם נבחר סדרה השואפת ל-0 של ערכי, נקבל סדרה אינסופית של נקודות כאלו. מהקומפקטיות נובע שלסדרה זו יש נקודת הצטברות, ונקודה זו היא נקודת שבת של הפונקציה.
בעצם, עשינו פה רדוקציה של הבעיה ללמה של שפרנר. למה זו קובעת כי עבור טריאנגולציה של משולש למשולשים יותר קטנים, אם נתונה תלת צביעה של קודקודי הטריאנגולציה בשלושה צבעים כך ששלושת קודקודי המשולש הגדול צבועים בצבעים שונים וגם כל קודקוד פנימי צבוע באחד משני הצבעים בהם צבועים קודקודי המשולש הגדול שנמצאים בקצות הצלע עליה מונח הקודקוד הפנימי, אז עבור לפחות אחד מהמשולשים הקטנים – קודקודיו צבועים בשלושה צבעים שונים. לכן, בהינתן למה זו, הצלחנו למצוא נקודת שבת של \ f במשולש.
המקרה הכללי
נתון סימפלקס סגור \rangle\langle נסמנו \ \Delta ונתונה פונקציה רציפה. יש להראות שקיימת נקודה כך ש-\ f(p)=p.
נציג את \ f בקואורדינטות הבריצנטריות ; המקדמים כולם חיוביים, ומתקיים. כיוון ש-\ f רציפה וההתאמה בין נקודות הסימפלקס לבין הקואורדינטות הבריצנטריות גם היא רציפה, ההצגה הזו מגדירה את כפונקציות רציפות של המשתנים, שהן חיוביות וסכומן 1 בתחום שבו המשתנים חיוביים וסכומם 1.
כעת נגדיר עבור את הקבוצות, שהן קבוצות סגורות. תהי נקודה על אחת השפות, כלומר, ולכן. כיוון שמדובר בערכים אי שליליים, קיים לפחות מקום אחד שעבורו, ואז. לכן.
מכאן יוצא שהקבוצות מקיימות את תנאי הלמה של קנסטר-קורטובסקי-מזורקביץ', ולכן קיימת נקודה. פירוש הדבר ש-\ p' מקיימת לכל  ש-. אולם ולכן בהכרח לכל \ i מתקיים ש- כלומר \ p' היא נקודת שבת של \ f.
שימושים של המשפט
בין כל המשפטים הדנים בנקודות שבת, משפט זה ידוע במיוחד, שכן השתמשו בו בתחומים רבים במתמטיקה.
שימושי המשפט בטופולוגיה אלגברית
בתחומו, משפט זה מהווה את אחד ממשפטי המפתח המאפיינים מרחבים אוקלידיים, יחד עם משפט העקומה של ז'ורדן, משפט הכדור השעיר ומשפט בורסוק-אולם. דבר זה מקנה לו מקום במשפטים היסודיים בטופולוגיה.
שימושי המשפט בתורת המשחקים
למשפט אף שימושים בתורת המשחקים הקומבינטורית ויש לו קשר הדוק למשחק הקס: דייוויד גייל הראה כי משפט נקודת השבת של בראואר שקול לקיומה של אסטרטגיה מנצחת בהקס (כלומר שהמשחק אינו יכול להסתיים בתיקו).
מיסטר נגטיב
מיסטר נגטיב (באנגלית: Mister Negtive, על שם המושג נגטיב) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Free Comic Book Day Vol.2007 #Spider-Man מיוני 2007 ונוצרה על ידי הכותב דן סלוט והמאייר פיל חימנז.
שמו האמיתי של מיסטר נגטיב אינו ידוע, אך כינויו הבולט הוא "מרטין לי". מיסטר נגטיב, כמו הגובלין הירוק, בעל הפרעת זהות דיסוציאטיבית טובה ורעה. כשהוא "משתנה" למצבו הרע, פניו מאוירות בסגנון נגטיבי, ומכאן שמו.
מקור
לפי גרסה אחת, מיסטר נגטיב היה מהגר סיני לא חוקי ממחוז פוג'יין, שנסע לארצות הברית כדי להתאחד עם אשתו. המהגרים נחטפו, ובמהלך סופה, צוות הספינה נטש את החטופים. נגטיב היה הניצול היחיד, והשקיע את חייו בבניית הון ובעזרה לאנשים. לפי גרסה שנייה, נגטיב היה חלק מצוות ספינת העבדים, וכאשר הספינה התרסקה, הוא גנב את זהות אחד העבדים - מרטין לי - וברח. הוא נתפס על ידי סילברמיין והמאגיה, ועבר ניסויים. עם נגטיב היו עוד שני נערים, אשר עברו גם את אותם ניסויים. אישיותו נחצתה; בעוד הצד השלילי שבתוכו מנסה להשיג את תפקיד הקינגפין של צ'יינהטאון, הצד החיובי שלו מפעיל בית תמחוי בו מתנדבת מיי פארקר, דודתו של פיטר פארקר.
שלטון אפל
במהלך אירועי שלטון אפל, נגטיב מתנגד לכיבוש העולם התחתון על ידי הברדס. נגטיב משחית את אחד מחייליו של הברדס ושולח אותו לתקוף את אדונו, ובתגובה, הברדס שולח את סוכני H.A.M.M.E.R לצ'יינהטאון כדי לחסל אותו. ספיידרמן מנסה להציל את נגטיב, אך מושחת ותוקף את הברדס. אחרי שכנופיית הפושעים של הברדס מובסת, נגטיב שולח את ספיידרמן להרוג את בטי בראנט. הברדס עצמו מתעמת עם נגטיב, ומגלה כי הוא אינו מסוגל להשחית את הברדס. נורמן אוסבורן מורה על נסיגה מצ'יינהטאון, וראש פטיש מעביר לו מידע המפליל מהגרים בשימוש בסמים תוצרת אוסקורפ. הברדס בורח, ומתגלה כי לצד הגובלין של אוסבורן יש ברית עם נגטיב. עם זאת, ספוט גונב את הראיות על הסמים, והברדס מסביר לכנופייתו כי הם ינקמו במאגיה.
הכפפה, ארץ הצל, אי העכביש ואוונג'רס נגד אקס-מן
במהלך עלילת "ההתשה", נגטיב משחית את מיי פארקר ושולח אותה למצוא ולתקוף את ספיידרמן, אך היא משתחררת כאשר פיטר מבקש תמיכה מוראלית, לאחר שהיה עד לאכילתו של בילי קונורס על ידי אביו, הלטאה, אשר נהרג בעצמו. באירועי ארץ הצל, נגטיב מנצל את היתרון שבמלחמה נגד ארגון היד כדי להקים ארגון פלילי משלו, המובס על ידי ספיידרמן ושאנג-צ'י. נגטיב נפגש עם ג'קפוט ובומרנג, ובמהלך קשת הסיפור "מוצא המינים", הוא וראש פטיש הם חלק מצוות של דוקטור אוקטופוס המאבטח פריטים עבורו. נגטיב נעשה יעד חיסול של אנטי-ונום וווריית' השנייה. ווריית' חושפת את נגטיב כמרטין לי, וגורם למעצרו. במהלך עלילת אי העכביש, נגטיב נחשף לנבואה, בה נאמר שהוא יהרג על ידי פגיון מהצמד מסווה ופגיון.
במהלך אירוע הקרוסאובר אוונג'רס נגד אקס-מן, מיסטר נגטיב ואנשיו פולשים למתחם של S.H.I.E.L.D ומנצלים את העובדה שהגיבורים בקרב נגד חמשת הפניקסים. עם זאת, הם נעצרים על ידי הוקאיי וספיידרוומן. לאחר מכן, מתגלה כי וייפר שכרה את נגטיב כדי לסלק את מתחריה.