cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נלו בילדרמן
ביוגרפיה
בשנת 1967 אימן בילדרמן ברמות השבים ובית יצחק (במקביל) ובאותו זמן את קבוצת הכדורמים של גבעת ברנר. משנת 1967–1975 אימן שחייה בקבוצת הפועל חולון בת ים בשנים 1976–1979 אימן שחייה בקבוצת ברית מכבים עתיד ואת נווה מונוסון בכדורמים בשנים 1978–1980. משנת 1980 ועד שנת 2000 אימן בקבוצת מרכז וייסגל.
רבים משחייניו זכו באליפויות ישראל בשחייה ביניהם: ניצה בלזר ליז בוכשטבר, אסנת ארליך, תמר שמיר, ציפי שמיר, איריס קרפ, שוש עזרתי, יואל קנדה, ורד ליברמן, יורם כוכבי, אבי כרמל, אמיר גניאל, ערן קרקו, נוגה ויזל, מארי שנטל טראו, מירב גת ועוד שחיינים רבים שחייני נבחרת ישראל. שחקני כדורמים רבים שאותם אימן היו חברי נבחרת ישראל בכדורמים ביניהם: בוקי צ'יש, חגי צ'יש, רפאל לדנר, גבי וינקלר, ולדימיר דדו מרקיציו, אחד השחקנים הטובים באירופה (אימן אותו מגיל 13 בשחייה), יוסי פלד, יוסי גליקמן.
חייו האיישים
בילדרמן נישא בשנת 1954 שנה לניקול. השניים היו נשואים עד פטירתה ב-2015. לבני הזוג נולדה הבת, שוש בילדרמן, מאמנת שחייה, שעבדה לצד אביה במרכז וייסגל.
נפטר ב-20 בינואר 2019.
בלייקלי
{{פירושונים|
ראו גם
}}
קבוצת נובו נורדיסק
קבוצת נובו נורדיסק (באנגלית: Team Novo Nordisk) היא קבוצת אופני כביש אמריקאית בדרג ה-UCI ProTeam, השני בחשיבותו לקבוצות. הקבוצה נתמכת על ידי חברת התרופות הדנית נובו נורדיסק, וידועה בשל מדיניות הרכש שלה, כשכל אנשי הרוכבים מאובחנים עם סוכרת מסוג 1, וגם מספר אנשי הצוות של הקבוצה, שביניהם הדירקטורים, מאובחנים עם מחלה זו.
היסטוריה
ב-2013 הפכה קבוצת נובו–נורדיסק לקבוצה המקצוענית היחידה בעולם שכל רוכביה מאובחנים עם סוכרת. ב-2015 קיבלה הקבוצה הזמנה למונומנט מילאנו - סן רמו, ומאז היא בקביעות למרוץ וזה המרוץ הבכיר ביותר בה היא משתתפת.
וילאייט טרבזון
בתחילת המאה ה-20 היה שטח המחוז על פי הדיווחים, בעוד שהתוצאות הראשוניות של המפקד העות'מאני הראשון של 1885 (פורסם בשנת 1908) נתנו לאוכלוסייה 1,047,700 תושבים. דיוק נתוני האוכלוסייה נע בין "משוער" ל"סתם השערה" בהתאם לאזור שממנו נאספו.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), הוקם סנג'ק לאזיסטן. ריזה הפכה למרכז המחוז בשל מסירת בתומי, מרכז הסנג'ק לשעבר, לרוסיה. הווילאייט גם כלל אוכלוסייה יוונית ניכרת.
חטיבות מנהליות
הווילאייט כלל שלושה סנג'קים (ארבעה אחרי 1889) ו-22 קאזות. הסנג'קים של הווילאייט:
המלחמה האנגלו-בורמזית השנייה
המלחמה האנגלו-בורמזית השניה פרצה ב-5 באפריל 1852 והסתיימה ב-20 בינואר 1853. המלחמה התחוללה בדרום בורמה ובסיומה סיפחו הבריטים שטחים נרחבים באזור זה.
רקע
במהלך המאה ה-19 חיזקה בריטניה את שליטתה באזורים שונים ברחבי הגלובוס כשאחד האזורים החשובים ביותר היה הודו שם שימשה חברת הודו המזרחית הבריטית כזרוע השלטונית של בריטניה. במהלך הרחבת גבולות האימפריה החל סכסוך על שליטה על שטחים בין בריטניה לבורמה.
ב-5 במרץ 1824 פרצה המלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה שעילתה היה מאבק על שטחים בצפון מזרח הודו. היתרון המהותי של בריטניה בים איפשר לה לנצח במערכה זו שהסתיימה ב-24 בפברואר 1826 בחתימת "אמנת יאנדבו".
ב-1852 נשלח קצין צי בריטי בשם ג'ורג' למברט לבורמה, בהזמנתו של המושל הכללי של הודו הלורד דלהאוזי. מטרתה של השליחות הייתה לבחון צדדים מסוימים ב"אמנת יאנדבו".
מהלך זה של הבריטים גרם להתנגדות בורמזית ולסילוקו של המושל הבריטי מבורמה דבר שהיווה עילה להכרזת מלחמה מצד הבריטים.
מהלך המלחמה
בהמשך להכרזת המלחמה יצא למברט בראש צי בריטי לכוון חופי בורמה וב-5 באפריל 1852 תקף וכבש את נמל מארטאבאן (כ-200 ק"מ ממזרח ליאנגון). משם המשיך הצי במעלה נהר יאנגון וב-12 באפריל כבש את יאנגון כשיומיים אחר כך נכבשה פגודת השמש . במהלך הימים הבאים המשיכו הבריטים להרחיב את שליטתם בחלקה התחתון של בורמה כשהם כובשים ערים מרכזיות כמו באסאין  (שממערב ליאנגון) ובאגו  (שמצפון מזרח ליאנגון).
עם תחילת עונת הגשמים נעצרה ההתקדמות הצבאית. בדיונים שנערכו הן על ידי הדירקטוריון של חברת הודו המזרחית הבריטית והן על ידי ממשלת בריטניה הוחלט לספח את האזורים שנכבשו ונדונו החלופות להמשך המערכה.
ביולי-אוגוסט 1852 ביקר במקום המושל הכללי של הודו הלורד דלהאוזי שהגיע למסקנה שהחלופה של כיבוש בירת בורמה אווה  משמעותו סיפוח כולל של בורמה דבר שאינו מעשי מבחינה צבאית וכלכלית. דלהאוזי אימץ, למעשה, את החלטת ממשלת בריטניה והורה למפקד חיל המשלוח הבריטי בבורמה, מייג'ור גנרל הנרי גודווין, להשלים את כיבוש דרום בורמה. תהליך זה הושלם בינואר 1853.
תוצאות המלחמה
ב-20 בינואר 1853 פורסמה הצהרת הסיפוח של דרום בורמה שנחתמה גם על ידי הבורמזים.
בעקבות כניעה זו החל בבורמה מרד כנגד המלך בעיר אמרפורה שבקרבת מנדליי. בעקבות מרד זה הוחלף המלך פאגאן מין באחיו החורג מינדון מין. מלך זה שלח שליחים דרומה כדי לדון עם הבריטים על הסכם שלום אך אלו גילו שהבריטים התקדמו צפונה עד למרחק כ-80 ק"מ מהבירה, השתלטו על אזורים עשירים בעצי טיק ו"קבעו עובדות בשטח".
השתלטות זו מעולם לא נחתמה בהסכם ועל אף חידוש המסחר בין בריטניה ובורמה הבורמזים לא קיבלו את המצב.
הביקורת על המלחמה
פתיחת המלחמה לוותה בביקורת מצד חבר הפרלמנט הבריטי ריצ'רד קובדן. קובדן תקף את המושל דלהאוזי ואת העילות לפרוץ המלחמה וכינה את שליחותו של למברט כ"דיפלומטיית ספינת תותחים" דהיינו שמינוי קצין הצי כשליח דיפלומטי היה רק מסווה לתוכנית לתקוף מדינה החלשה בהרבה מבריטניה.
גרגוריאן
1991-1997: ההתחלה
במקור, גרגוריאן הוקמה בהשראת אניגמה. בהמשך, הלהקה הקליטה את האלבום Sadisfaction והוציאה אותו בשנת 1991. את רוב שירי האלבום ביצעו סוזנה אספלטה (אשתו של פיטרסון באותה התקופה) ובירגית פרויד. האלבום הוא היחיד שהוקלט באותה הצורה בה הקולט.
1998-2009: המשך הקריירה
בשנת 1998 פיטרסון, ג'אן-אריק קוהרס, מייקל סולטאו וקרסטן הוסמן החליטו להמשיך את פועלה של הלהקה, תוך שנקבע שהיא תקליט מזמורים גרגוריאניים. הקריטריונים לבחירת השירים שהוקלטו היו קפדניים מאוד. בנוסף למזמורים שהוקלטו מחדש, נכללו באלבומיה של הלהקה שירים מקוריים שנכתבו על ידי ג'אן-אריק קוהרס, אמיליה ברייטמן וקרסטן הוסמן. לאחר שהתקבלה החלטה, הקליטו חברי הלהקה את האלבומים והשירים. כל אלבום שמכיל בתוכו מזמורים גרגוריאניים, מוקלט בצורה דיגיטלית באולפני נמו; אולפני ההקלטות של פיטרסון, שנמצאים בהמבורג, גרמניה. לאחר מכן, חברי הלהקה (שמבצעים את קולות הרקע) מקליטים את חלקיהם בסגנון כנסייתי וזאת, במטרה ליצור אווירה "קרה וטכנית" כפי שפיטרסון רצה. בנוסף, הווידאו קליפים של הלהקה מצולמים לרוב באווירה קרה ואפלה, תוך שניתן לראות בהם אורות מעומעמים ונרות.
הקונספט של פיטרסון הוכיח את עצמו כמוצלח, היות שהלהקה המשיכה להקליט כמה אלבומים בסגנון Masters of Chant. (אותו הסגנון שצוין לעיל) בשנת 2001 יצא האלבום Masters of Chant Chapter II, בו נכלל הלהיט "Moment of Peace", בו השתתפה שרה ברייטמן. השיר נכתב על ידי אמיליה ברייטמן וקרסטן הוסמן והופק על ידי ג'אן-אריק קוהרס, קרסטן הוסמן ומייקל סולטאו. בהתחלה, יצא לאור השיר ללא שרה ברייטמן, ובהמשך יצא מחדש בגרסה בה היא משתתפת. ב-21 באוקטובר 2001, יצאה לאור הגרסה הסופית של השיר, בה משתתפת ברייטמן גם כן. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה ליוטיוב ב-12 ביוני 2012. בקליפ ניתן לראות את חברי המקהלה גרגוריאן, כשהם עטופים בגלימות בתוף השלג, תוך שהם שרים את השיר. כאשר אמיליה ברייטמן שרה את הבתים שלה, ניתן לראותה כשהיא לבד, תוך שהיא לובשת שמלה שחורה. הקליפ צבר קרוב ל-4.5 מיליון צפיות. ב-27 בינואר 2013, הועלה ליוטיוב קליפ נוסף של השיר, בו ניתן לראות כלבים האסקים סיביריים משחקים בשלג, ואת השיר מתנגן ברקע. הקליפ זכה להצלחה רבה, כאשר הצליח לצבור למעלה מ-54 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לאחד מהקליפים הנצפים ביותר של גרגוריאן.
בשנת 2004, הוציאה הלהקה אלבום בשם The Dark Side, אשר הציג צד יותר אפל שלה, בדיוק כמו השם שלו. (בעברית: הצד האפל) בשנת 2005, יצא אלבום האוסף The Masterpieces, אשר כלל בתוכו גם DVD, בו הוקלטה אחת מההופעות של הלהקה. Masters of Chant Chapter V יצא לאור ב-31 במרץ 2006. בהמשך, הוציאה הלקה אלבום חגיגי בשם Christmas Chants, לכבוד חג המולד. Masters of Chant Chapter VI יצא לאור ב-28 בספטמבר 2007. שנתיים לאחר מכן, הוציאה הלקה את, Masters of Chant Chapter VII.
2010-הווה: The Dark Side of Chant ואלבומים נוספים
ב-8 בספטמבר 2010, הכריזה הלהקה על אלבום חדש, The Dark Side of Chant. האלבום יצא לאור ב-15 באוקטובר 2010. ב-14 בספטמבר 2012, הוציאה הלהקה אלבום משותף עם הזמרת הרוסייה אווה מלי, Epic Chants. ב-12 בנובמבר 2015, יצא האלבום העשירי מסדרת "Masters of Chant" שנקרא, Masters of Chant X: The Final Chapter.
בשנת 2017, יצאה שרה ברייטמן לסיבוב ההופעות "Royal Christmas Gala", בו השתתפה הלהקה.
סיבובי הופעות
גרגוריאן מופיעה בעיקר באזורים הבאים: אירופה, הרפובליקה העממית של סין, רוסיה ויפן. חלק מההופעות שלה צולמו על גבי DVD והופצו ברחבי העולם.
חברי הלהקה
הגברים שהיו ועודם חברים בלהקה הם: אלן ברנרד, אנדרו בוש, אנדרו קילן, אדריאן קוברדייל-היל, אלכסנדר מק, אשלי טרנל, בנג'מין סלי, ברנדן מתיו, ברווין פירס, בנואה ריו, כריס גאטר, כריס טיקנר, דניאל הודלי, דניאל ויליאמס, דייוויד שברט, דייוויד פורטר-תומאס, דייוויד טילי, אדוארד האנדס, פרדריק ברנרד, גוטייר פנוי, גרגורי מור, ג'רי או'ביירן, ג'רמי בירשל, ג'וני קלוקאס, ג'ון קבר, ג'ון לנגלי, קארים בוזרה, לויס בויסייר, לורנס ווייט, מארק אנדרסון, מארק ברדבורי, מייקל דור, מתיו לונג, מתיו מינטר, מתיו ויין, ניקולאס קרן, פול באדלי, פיל קונווי, פייר קוזור, רייס באודן, ריצ'רד קולייר, ריצ'רד נקסטון, רוב פרדל, רוברט ג'ונסטון, רוג'ר לנפורד, סיימון בייקר, סיימון גרנט, סיון לויד, סטיבן מיילס, סטיבן ולר, סטפן ורצ'ובסקי, תומאס ברנארד, תומאס פיליפס, טימותי הולמס, טימותי לייסי, ויליאם קינג, ויליאם פורפוי ואיב בלנארד.
דיסקוגרפיה
גרגוריאן הוציאה עשרה אלבומים מסדרת "Masters of Chant" ומספר אלבומים נוספים, ביניהם אלבום חג מולד. בנוסף, הוציאה הלהקה שני סוגים של אלבומי וידאו; הופעות חיות והופעות בהן התארחו זמרים מיוחדים.
Paris (אלבום של מלקולם מקלארן)
פריז הוא אלבום קונספט מאת המפיק והמוזיקאי הבריטי מלקולם מקלארן שיצא ב-1994. מקלארן יצר את האלבום כ"מכתב אהבה" לעיר פריז. הוא מציג בכל שיר תמונות פריזאיות המשלבות סיפורים המוקראים/מדוקלמים בקולו, אשר ברבים מהם משולבות דמויות בעלות זיקה לעיר כג'יימס בונד, ז'אק פרוור, סרז' גינסבורג, סיד וישס, מיילס דייוויס וז'ולייט גרקו, ג'וזפין בייקר, סימון דה בובואר, אדית פיאף, קתרין דנב, אריק סאטי וסוניה ריקייל. הליווי המוזיקלי מורכב משילוב סגנונות בהם ג'אז, מוזיקת קברט, פופ, רוק, אמביינט, מוזיקה מזרחית, מוזיקה אפריקאית ועוד, רובם בתיזמור עשיר. כן יש באלבום מחוות לשירים צרפתיים מוכרים כמו למשל השיר הפרובוקטיבי והמצליח "Je T'Aime ... Moi Non Plus" (בעברית: אני אוהבת אותך ... אני כבר לא) של סרז' גינסבורג עם גניחותיה של ג'יין בירקין.
התקליט התקבל בפליאה כיוון שמקלארן היה מוכר כ"אבי הפאנק (Punk)" וליצירה הסנטימנטלית והרכה אין כל קשר עם סגנון זה. הביקורות נעו בין תיעוב של "היצירה היומרנית" שבה מוזיקאים בינוניים אינם מצליחים לחפות על כישרונו הפחות מבינוני של מקלארן לבין התלהבות ציבורית והגדרת האלבום כיצירת מופת. בעיקר מוערכים השיר "פריז, פריז" בהשתתפותה של קתרין דנב והשיר "ג'אז הוא פריז" (Jazz is Paris). השיר "ג'אז הוא פריז" הוא אחד משלושה שירים באלבום, מגוללים את סיפור אהבתם של ג'ולייט גרקו ומיילס דייוויס. שני השירים הנוספים הם Miles And Miles Of Miles Davis ו-Rue Dauphine. שלושת השירים משלבים ראפ רך עם נגינת חצוצרת ג'אז נוקבת והמילים של שלושתם מדגישות את העובדה שמיילס דייוויס היה שחור עור.
לאלבום צורף תקליט עם עיבוד אינסטרומנטלי (כלי) של השירים לתשעה קטעים ממוספרים.
שרה בלייקלי
שרה בלייקלי (באנגלית: Sara Blakely; נולדה ב-28 בפברואר 1971) היא אשת עסקים אמריקאית, מייסדת חברת ההלבשה התחתונה "Spanx".
ביוגרפיה
בלייקלי גדלה בעיר קלירווטר שבפלורידה. בגיל 19 הקימה את המיזם העסקי הראשון שלה, קייטנה בתקופת הקיץ. סיימה תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת המדינה של פלורידה, היא ניסתה להתקבל ללימודי משפטים אך נכשלה במבחני הכניסה. עבדה מספר חודשים בדיסניוורלד ולאחר מכן כסוכנת מכירות של חברת קוניקה מינולטה דנקה בתחום של מכירת מכשירי פקס.
ההתרוצצויות שלה מדלת לדלת בחום של פלורידה הביאו אותה לחשוב על פתרון נוח לגרביונים, היא עברה לג'ורג'יה ובמשך שנתיים ובהשקעה של 5,000 דולר פיתחה מכנסונים מחטבים להם נתנה את הכינוי ספנקס. בלייקלי שיווקה את המוצר בעצמה, כשאת הדחיפה להצלחת החברה העניקה אופרה וינפרי ששיבחה את המוצר בתוכנית הטלוויזיה שלה בנובמבר 2000. הפרסום הביא לגל הזמנות ולצמיחה מהירה של החברה החדשה. ב-2002 מינתה בלייקלי למנכ"לית החברה את לורי אן גולדמן שהייתה בחופשת לידה מעבודתה בחברת קוקה-קולה, גולדמן פיתחה את המודל העסקי של החברה המתמקד באיכות המוצרים והזניקה את פעילות ספנקס. מכירות החברה ב-2015 הוערכו על ידי פורבס בכ-400 מיליון דולר והונה של בלייקלי הוערך בכמיליארד דולר.
ב-2005 השתתפה בלייקלי בתוכנית המציאות של ריצ'רד ברנסון "The Rebel Billionaire", היא סיימה במקום השני וברנסון העניק לה סכום של 750,000 דולר להקמת קרן פילנתרופית. היא השתתפה כמשקיעה בעונה התשיעית של התוכנית "הכרישים" ברשת ABC ששודרה במהלך 2017 ו-2018. בלייקלי השיקה מיזם סיוע לחינוך ילדות בארצות הברית ובעולם והצטרפה לתוכנית "התחייבות הנתינה" שיזמו וורן באפט וביל גייטס. ב-2012 נבחרה לרשימת טיים 100 כאחת מהאנשים המשפיעים ביותר בעולם.
יחד עם בעלה היא הייתה שותפה בקבוצת הניהול שרכשה את הבעלות על קבוצת הכדורסל אטלנטה הוקס מליגת ה-NBA ב-2015.
בלייקלי נשואה לג'סי איצלר, איש עסקים יהודי-אמריקאי שייסד את חברת "מרקיז ג'ט" וראפר לשעבר. לזוג ארבעה ילדים.
דלק US
דלק US או דלק יו אס (בשמה המלא Delek US Holdings, Inc) היא חברת אנרגיה, העוסקת בזיקוק, שיווק והפצת מוצרי דלק ושמנים. בנוסף, עוסקת החברה בהקמה והפעלה של תחנות תדלוק וחנויות נוחות. מטה החברה שוכן בעיר ברנטווד, במדינת טנסי שבארצות הברית.
היסטוריה
מאז שנת הקמתה ב-2001 פעלה החברה לשלוט בכל שרשרת אספקת הדלקים באמצעות גיוון השקעות: בתחילה פעלה לרכישה והגדלת פריסת תחנות דלק וחנויות נוחות שברשותה והפצת מוצרי דלק לתחנות אחרות, ולאחר מכן הפנתה את מאמציה לייצור והפקת דלק ותוצריו בעצמה על ידי רכישת בתי זיקוק ותשתיות להובלה, אחסון ושינוע דלקים וייצור אספלט.
החברה החלה את פעילותה בשנת 2001, כאשר עוזי ימין, מייסד ומנכ"ל החברה, רכש 198 תחנות דלק וחנויות נוחות מחברת MAPCO Express תמורת שווי של 162 מיליון דולר (147 מיליון דולר במזומן והשאר בדלק, סחורות ומוצרים בשווי כ-15 מיליון דולר). בחודש מרץ של אותה שנה רכשה החברה עוד 36 תחנות דלק וחנויות נוחות בוירג'יניה תמורת 40.1 מיליון דולר.
באפריל 2004 הגדילה החברה את מספר תחנות הדלק וחנויות הנוחות בבעלותה, כאשר רכשה את חברת Williamson Oil Co, וירשה את עסקיה. עסקים אלו כללו 89 חנויות נוחות ותחנות דלק, ועוד 11 תחנת דלק שהופעלו על ידי זכיינים. בנוסף, ירשה דלק US את מערך הפצת הדלקים של החברה שכלל 77 סוכנויות וסוכנים אשר הפיצו מוצרי דלק שונים. בכך הפכה לא רק לבעלים של תחנות דלק וחנויות נוחות רבות, אלא למפיצת מוצרי דלק גם לתחנות של חברות אחרות.
בשנת 2005 המשיכה החברה להתרחב כאשר רכשה 25 תחנות דלק מתאגיד הגז והנפט BP תמורת 33.5 מיליון דולר. באותה שנה רכשה החברה את בית הזיקוק הנמצא בסמוך לעיירה טיילר. בעסקת בית הזיקוק השיגה החברה אחיזה גם במיכלי אחסנה ואיסוף דלק. דבר זה הפך את דלק US לא רק למשווקת מוצרי דלק ובעלת תחנות דלק וחנויות נוחות, אלא גם ליצרנית דלקים ומוצרי נפט שונים.
שנת 2006 היוותה שנת מפנה של החברה כאשר בחודש מאי הונפקה החברה לציבור בבורסה לניירות ערך בניו יורק והצליחה לגייס 160 מיליון דולר. באותה שנה המשיכה החברה להתרחב ורכשה 43 תחנות תדלוק וחנויות נוחות מחברת Fast Petroleum תמורת 43$ מיליון דולר.
ביוני 2006 רכשה דלק US את פעילות מוצרי הדלק של קבוצת PRIDE - L.P הכוללים שני מסופים לשיווק דלק, 7 צינורות להולכת דלק המקשרים בין המסופים לבסיס חיל האוויר האמריקאי Dyess, ומיכלים לאחסון דלק בקיבולת של מיליון חביות. בנוסף רכשה החברה את פעילויות השיווק של הקבוצה שכללו שיווק של כ-21,000 חביות נפט ביום באמצעות מסופי הדלק של הקבוצה ברחבי טקסס.
בשנת 2007 רכשה החברה 107 תחנות דלק וחנויות נוחות נוספות הממוקמות בצפון מדינת ג'ורג'יה ובדרום מזרח טנסי תמורת 71.8 מיליון דולר. לאחר רכישה זו דלק US החזיקה ברשותה יותר מ-500 תחנות דלק וחנויות נוחות בארצות הברית.
באותה שנה רכשה 6.24% מחברת Lion Oil תמורת 23 מיליון דולר, והגדילה את החזקתה בחברה ל 34.6%.
במהלך השנים 2011–2012 ביצעה החברה רכישות אסטרטגיות של נכסים לוגיסטיים באזור פעילותה:
בשנת 2011 הגדילה החברה את יכולת זיקוק הנפט והובלת מוצרי הדלק, כאשר רכשה 53.7% מניות נוספות של חברת Lion Oil תמורת 145$ מיליון דולר. רכישה זו הגדילה את החזקות דלק US בחברה ל-88.3%, ובכך הפכה לבעלים של חברת Lion Oil ופעילותה.
פעילות Lion Oil כללה בית זיקוק המפיק 80,000 חביות נפט ליום, מסופים לייצור נפט ודלק, מערכת צינורות להובלת דלק ונפט באורך 800 מייל ומסוף לייצור אספלט בארקנסו, ממפיס ונאשוויל.
בדצמבר 2011 שילמה החברה 50$ מיליון דולר עבור רכישת "Pa-Line" - צינור להובלת נפט גולמי שאורכו כ-300 ק"מ המחבר בין מזרח טקסס למפרץ מקסיקו, אשר נועד לסייע להפצת הדלק מבתי הזיקוק של החברה אל תחנות הדלק הפזורות ברחבי מדינת טקסס.
בינואר 2012 ביצעה החברה רכישה אסטרטגית נוספת כאשר רכשה את קו הצינור Nettleton באורך 55 ק"מ תמורת כ-12 מיליון דולר. הקו מחבר בין בית הזיקוק בטיילר, טקסס למקורות אחסון הנפט של החברה באזור Nettleton. בפברואר אותה שנה רכשה החברה צינור נוסף באורך 32 ק"מ ומסוף Big Sandy לשיווק דלקים הסמוך לטיילר תמורת 11 מיליון דולר.
בנובמבר 2012, חברת דלק ארצות הברית הפרידה את פעילות התפעול של מוצרי נפט גולמי. לצורך כך הקימה את חברת הבת דלק לוגיסטיקה (Delek Logistics Partners LP) והנפיקה אותה בבורסה לניירות ערך בניו יורק לפי שווי של כ-513 מיליון דולר.
בינואר 2013 רכשה החברה מתקן להפקת ביו-דיזל הממוקם בעיר קלבורן, טקסס, בעל כושר הפקה של כ-12 מיליון גלונים בשנה.
בשנת 2014 רכשה החברה באמצעות חברת הבת דלק לוגיסטיקה מתקן לאחסנת דלק השוכן במדינת טקסס, המכיל 325,000 חביות. המתקן נועד לתמוך בפעילות בתי הזיקוק של החברה ולסייע באכסון ושינוע תוצרתם.
בשנת 2016, כחלק ממהלך החברה לזנוח את עסקי הקמעונאות, מכרה החברה את חברת הבת שלה, Mapco Express תמורת 535 מיליון דולר. יחד עם החברה נמכרה גם פעילותה הכוללת 350 חנויות נוחות ו-142 תחנות דלק.
בשנת 2017 בוצעה עסקת החלפת מניות במסגרת המיזוג בין Alon US לדלק US. בעסקה זו Alon US מוזגה לתוך דלק US, ובכך נוצרה חברת אנרגיה אחת בעלת שווי של יותר מ־2 מיליארד דולר. נכסי החברה החדשה כוללים ארבעה בתי זיקוק בעלי כושר ייצור של יותר מ-300 אלף חביות ביום; פעילות לוגיסטית הכוללת צינורות הולכת נפט ודלקים, מיכלי אחסון ומפעלי אספלט; רשת של 307 תחנות תדלוק וחנויות נוחות בטקסס ובניו מקסיקו. בנוסף, העסקה הפכה את דלק לזכיינית תחנות הנוחות סבן אילבן הגדולה ביותר בארצות הברית.
בשנת 2018 השלימה דלק US את המיזוג בין שתי החברות באופן סופי, כאשר רכשה את שארית המניות והפכה להיות הבעלים המלאים של Alon US וגם של בית זיקוק נוסף בעל כושר ייצור של 73 אלף חביות ליום ליד העיירה ביג ספרינגס.
קרולה מוואסה
קרולה מוואסה (בגרמנית: Carola von Wasa-Holstein-Gottorp; 5 באוגוסט 1833 - 15 בדצמבר 1907) הייתה נסיכת שוודיה, ומלכה רעיה של סקסוניה. היא הייתה המלכה האחרונה של סקסוניה.
ראשית חייה
בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-19 היא נחשבה לאחת הנסיכות היפות של אירופה. מחזרים לא חסרו לה, והיו תוכניות לחתנה עם נפוליאון השלישי, קיסר הצרפתים. היא הייתה בת דודה של הקיסר דרך סבתה מצד אמה סטפני דה בוארנה, בתו המאומצת של נפוליאון הראשון ונסיכת האימפריה הצרפתית הראשונה. אביה היה נגד הנישואים בשל המצב הפוליטי ההפכפך בצרפת והמחלוקת ההיסטורית של שושלת שלו עם שושלת בונפרטה. 20 שנה לאחר מכן, כשנפוליאון השלישי הודח מהשלטון, צוטט אביה כאומר, "חזיתי את זה נכון!" בשנת 1852, בניגוד לרצונו של אביה, קרולה המירה את דתה לקתולית. ב-18 ביוני 1853, נישאה קרולה בדרזדן לאלברט, נסיך הכתר של סקסוניה. נישואיהם היו ללא ילדים, אף על פי שהיא סבלה מהפלות רבות. יורשיה הקרובים ביותר היו: מצד האב, פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן (1857–1928), בנו של בן דודה הראשון; ובן דודה הראשון, מלך רומניה קרול הראשון (1839–1914) מצד האם.
הייתה לה מערכת יחסים טובה עם חמיה ותוארה כתמיכתה בם בזמנים קשים. כבר בתור נסיכת כתר, החלה קרולה את הפעילות בנושאים חברתיים אותה המשיכה כמלכה. בשנת 1866, היא ביקרה בבתי החולים השדה של סקסוניה בווינה, שם התפרסמה כאחות טובה. ב-1867 היא ייסדה את ועדת אלברט, שתרמה לטיפול הרפואי של הצבא הגרמני במהלך מלחמת 1870–1871. על עבודתה היא עוטרה בעיטור מסדר לואיזה הפרוסי ובמסדר הסקסוני של זידוניה. ב-1871, היא ליוותה את אלברט לקומפיין לאחר תבוסת צרפת, שם אירחה את קציני הצבאות המנצחים כמארחת פופולרית.
מלכה רעיה
בשנת 1873, בן זוגה מת חמיה, ובעלה הוכתר כמלך אלברט הראשון. בשנת 1884, הסניף השוודי המודח של בית אולדנבורג עשה שלום עם שושלת ברנדוט השוודית החדשה באמצעותה ובתו של בן דודה הראשון אשר הפכה לנסיכת הכתר ויקטוריה משוודיה, כאשר שרידי סבה של קרולה, מלך שוודיה גוסטב הרביעי אדולף, אביה ואחיה לודוויג נלקחו לסטוקהולם ונקברו בקריפטה המלכותית. בשנת 1888, קרולה ובן זוגה ערכו ביקור רשמי בשוודיה.
המלכה קרולה תרמה תרומה חשובה לארגון הבריאות בסקסוניה. בשנת 1867, כנסיכת הכתר, היא ומארי סימון הקימו את אלברט-וריין. היא הקימה בית ספר לאחות רטובה בלייפציגר טור (1869), את בית החולים "קרולה-האוס" (1878), את סוכנות התעסוקה לנשים יוהנס-וריין (1876), בית ספר לנשים בשוורצנברג (1884), את בית "גוסטבהיים" עבור הזקנים, החולים והחלשים בנידרפוירץ (1887), בית הספר Lehrertöchterheim Carola-Stift Klotzsche (1892) ובית הנכים Amalie hus Löbtau, Friedrichstadt (1896). קרולה הייתה מלכה פופולרית. בשנת 1902 מת בעלה וגיסה גאורג, מלך סקסוניה עלה לשלטון במקומו.
היא הייתה הגבירה ה-499 של המסדר המלכותי של המלכה מריה לואיסה.
קרולה מתה ב-15 בדצמבר 1907 בדרזדן, ובזמן מותה, היא הייתה הנכד האחרון שנותר בחיים של גוסטב הרביעי אדולף.
בל תשקצו
ביהדות, בל תשקצו הוא איסור הלכתי לעשות מעשים דוחים המעוררים גועל.
מקור האיסור
על פי התלמוד, איסור זה נלמד מן הפסוק בספר ויקרא: הפסוק עוסק באופן ישיר באיסור אכילת שרצים, ומהמילים "אל תשקצו את נפשותיכם" נלמד עיקרון רחב יותר: איסור על מעשים נתעבים ומעוררים סלידה.
דוגמאות לאיסורים
בתלמוד הובאו מספר דוגמאות למעשים האסורים משום 'בל תשקצו' הם:
בראשונים יש דוגמאות נוספות לאיסור מדין זה:
דאורייתא או דרבנן
יש ראשונים שהבינו על פי פשטות דברי התלמוד שזהו איסור דאורייתא. ראשונים אחרים כתבו שזוהי רק גזירה דרבנן, והדרשה שבתלמוד היא אסמכתא בעלמא. הרמב"ם כתב שהאיסור אמנם מדאורייתא, אך אינו נכלל עם שאר האיסורים בתורה שנקבע עליהם עונש מלקות, משום שאינו מתאים לפשט הכתוב.
אודונטובטרכיים
אודונטובטרכיים (שם מדעי: Odontobatrachidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב, בתוכה סוג אחד אודונטובטרכוס (Odontobatrachus). בני הסוג הם קרוביהם הרחוקים של משפחת פטרופדיים ובעבר היו שייכים לה ולסוג Petropedetes.
המין Odontobatrachus natator התגלה ב-1905 בחוף השנהב, ושויך בתחילה לסוג Petropedetes ושאר המינים התגלו רק ב-2015. ע"פ בדיקות מולקולריות הם הפכו למשפחה עצמאית עתיקה שהתפתחה כבר בתקופת הקרטיקון.
צפרדעים אלה חיות ביערות אפריקה, באזור חוף השנהב וגיאנה והן שוכנות נחלים. אורכם עד 65 מ"מ והם בעלי קרומי שחייה, עור בעל בלוטות דמויות גרגירים ולסתות גדולות היכולות להיפער ולבלוע במהירות טרף קטן וכן שיניים קטנות. הראשנים שטוחים ובעלי פה יונק העוזר להם להיאחז בסלעים.
קורמורן קטן שחור
תיאור
מין קורמורן זה מגיע לאורך 60 עד 65 ס"מ בממוצע, כשהזכרים מעט גדולים מהנקבות אך בעלי מראה דומה. צבע הנוצות שחורות כשהגב בעל גוון ירקרק והראש שחור עם עיניים ירוקות או חומות ללא עיטורי פנים. המקור דק ואפור בעל שק קטן תחתיו. הרגליים שחורות. פרטים צעירים בעלי גוונים חומים כהים עד שחורים.
תפוצת הקורמורן היא מחצי האי המלאי ואינדונזיה, דרך גינאה החדשה כולל איי ד'אנטרקסטו וברחבי כל אוסטרליה והאי הצפוני בניו זילנד. הקורמורן מצוי בסביבות ביצות, נהרות ואגמים קטנים ולעיתים נדירות גם בחופים מוגנים. הקורמורן צולל באמצעות דחיפות של רגליו וכנפיו מתחת למים בחיפוש אחרי טרף. הוא אוכל דגים כמעט מובהק, אשר לעיתים ניזון מקרפיונים מבויתים ופוגע בדגה. במספר אזורים הקורמורנים דגים יחדיו בצלילה מתואמת. קורמורן יכול לצלול עד 10 או 20 מטרים לזמן קצר. בנוסף הוא מעופף בלהקות בדומה לשקנאים היוצרות תנועת V בשמיים.
למה זה נגמר
למה זה נגמר הוא סינגל של הזמרים הישראלים דודו אהרון ועדן מאירי, אשר יצא לאור ב-2 בפברואר 2021.
רקע וכתיבה
השיר הוא הדואט השני של אהרון ומאירי, לאחר הלהיט "בחלומות שלנו", שיצא שנה לפני וזכה להצלחה. את השיר כתבו דודו אהרון, נועם חורב ותמיר צור ללחן פרסי של הזמר האירני מוחסן יגנה.
על החיבור בינו לבין אהרון אמר מאירי: "אני מרגיש שדודו הוא האח הגדול שלי, אין אגו ויותר מדי דיבורים וויכוחים כאלה ואחרים על הפרטים הקטנים, יש זרימה מטורפת", ומצד אהרון נאמר כי "אני פה יותר מעשור בקריירה המוזיקלית שלי ועשיתי דואטים, אבל החיבור הזה הוא משהו אחר, יש פה סינרגיה מדהימה".
ביקורות
דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לשיר ביקורת חיובית ותיאר אותו כ"בלדה רומנטית קליטה, קלילה וקיטשית שתופסת את האוזן למן השמיעה הראשונה, לא מעט הודות לשילוב הקולות בין השניים והכימיה הבוקעת משניהם, כשסביר להניח שהשיר יתעלה על להיטם הראשון כי לפחות לטעמי הוא הרבה יותר טוב".
הצלחה
השיר הגיע לראשונה למקום העשירי במצעד השבועי של מדיה פורסט, וצבר כ-75 השמעות בתחנות הרדיו בישראל באותו השבוע. שבועיים לאחר מכן, הגיע למקום הראשון, עם 151 השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר הועלה לערוצו של אהרון ביוטיוב בסמוך לצאתו של הסינגל ובוים על ידי עמית ימין. תוך כשבוע, הצליח השיר לצבור למעלה ממיליון צפיות.
דוקרן הכף
דוקרן הכף (שם מדעי: Raphicerus melanotis; מכונה גם גרייסבוק דרומי), הוא מין אנטילופה קטנה בסוג דוקרן ובשבט אנטילופות סבך האנדמי לדרום אפריקה. הוא התגלה על ידי האירופאים בעת הגעתם לכף התקווה הטובה, אך למרות זאת תואר מדעית לראשונה רק בשנת 1811 על ידי קרל פטר טונברג. מבחינה חיצונית וגנטית הוא קרוב יותר לדוקרן שארפי שנחשב בעבר כתת-מין שלו, וניתן להתבלבל ביניהם בנקל. דוקרן הכף חופף עם דוקרן הסטינבוק כמעט בכל חלקי תפוצתו, ולמרות שהוא קטן יותר מהסטינבוק בגובה הכתפיים, במשקל הוא לעיתים עולה עליו. דוקרן זה כקרוביו נמצא במצב טוב יחסית באפריקה ללא איומים חמורים ובאזורים שאין צדים אותו הוא מסתגל מאוד לפעילות אנושית.
קרניים
דוקרן הכף מתאפיין בזוג קרניים קצרות ודקיקות האופייניות לסוג דוקרן, לאוריבי ולביירה, והן קצרות במקצת משל דוקרן הסטינבוק וארוכות יותר משל דוקרן שארפי. המבנה של הקרן פשוט: הקרן זקופה וצומחת כלפי מעלה באלכסון או ישר לעיתים עם זווית מקושתת קטנה. מיקום הקרניים הוא בצידי המצח מעל העיניים, ומרחק קטן מהם ומהאוזניים. המרחק בין הקרניים זהה לרוב בין הבסיס לקצוות, אך בניגוד לקרוביו קרניו מתעקמות לעיתים כלפי פנימה או החוצה כך שזה עשוי להשתנות. הרווח בבסיס בין הקרניים גדול יחסית כפי שאופייני לאנטילופות הסבך. גם קרניו של דוקרן זה דקיקות כמחט, ויש הבדל מועט בעובי בין הבסיס לקצוות למרות שאין זה נראה מרחוק. השפיץ של הקרניים חד ביותר. צבע הקרניים בהיר יחסית לקרוביו – בדרך כלל אפרפר כחלחל, והקצוות נוטות להיות שחרחרות מבריקות. הזכרים הם היחידים שמצמיחים קרניים, וזהו ההבדל העיקרי בינם לבין הנקבות.
כסות
הפרווה של דוקרן הכף גסה ועבה במיוחד בחלק האחורי, ודלילה יותר בצוואר, בראש וברגליים; באזור האחורי היא ארוכה במעט, והשערות שבה סומרות בעיקר במפגש עם זכרים אחרים. צבע הפרווה דומה אמנם לדוקרן שארפי אך נטה להיות כהה וברור יותר: השוקיים וצדדי החזה נעים בין אדמדם כהה לערמוני-בורדו, צדדי הבטן והמותניים לאדמדם בהיר, והרגליים, הגחון, הצוואר והגרון בצבע כתמתם-בז' כהה\בהיר; די נפוץ שהצבע אחיד לגמרי. העכוז, החזה והצדדים הפנימיים העליונים של הרגליים – לבנים. בכל הגוף מפוזרות שערות כסופות הגורמות לפרווה להבריק בשמש, והשילוב של צבעים אלה מספק לו הסוואה מצוינת בבית גידולו. צבעו של הזנב לבנבן בצד הפנימי ואדמדם בצד החיצוני, אך הוא כמעט ואינו נראה בשל הפרווה העבה והגסה שסביבו. לדוקרן הכף יש בחלק העליון של הגרון "סינר" לבן בולט שאינו מצוי אצל דוקרן שארפי, אם כי זה שכיח שהוא נעדר.
צבע ראשו של דוקרן הכף כתמתם או זהבהב כהה, ובכך ניתן לזהותו מדוקרן שארפי בעל הראש האפרפר. סימוני הפנים דלילים למדי: המצח משתנה בין אדמדם כהה לכתמתם כהה כשאר הראש, והוא נוטה להשחיר מעט באזור הקרניים. הצד העליון של האף מוקף בכתם שחרחר - אפרפר דהוי, והצד התחתון הכולל גם את השפתיים לבנבן. העור שסביב העיניים חסר שיער וכהה, וכתוצאה מכך נוצר עיגול דהוי מסביבם; משני צידי העין יש רצועות שיער לבנות הנראות כ"גבות", והן קטנות יותר משל הסטינבוק. החריצים השחורים שמעבירים נוזל לבלוטות הריח גדולים ביותר אצל מין זה, ולפעמים הם נראים כמשולש שחור גדול בצידי העיניים המגיע עד ללוע. הריסים קצרצרים ושחורים. צבע האוזניים משתנה בין אפרפר ובז' בצד החיצוני, ללבנבן ושחרחר בצד הפנימי עם סימון "E".
תפוצה ובית גידול
דוקרן הכף אנדמי כאמור לדרום אפריקה. הוא מצוי בפרובינציות הבאות: מרבית הכף המערבי (שעל שמה הוא קרוי), דרום ומרכז הכף המזרחי, מערב הכף הצפוני, ובמידה פחותה בדרום מערב קוואזולו-נטאל; התפוצה הגאוגרפית משתרעת לאורך שולי רמות אפריקה הדרומית – מול קו החופים.
בית גידולו של דוקרן זה הוא בעיקר סבכי שיחים וחורשים דלילים האופייניים לאקלים ים תיכוני אך גם סוואנה-מישורית ("הקארו הגדול") או בשולי רכסים הררים כדוגמת דראקנסברג בתנאי שיש בקרבת מקום כיסוי טוב של צמחייה או חורש דליל. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 10–30 מעלות צלזיוס, וכמות המשקעים הממוצעת היא 100–1,000 מילימטר לשנה.
התנהגות ופעילות
דוקרן הכף הוא בעל חיים לילי בדרך כלל, המסתמך בעיקר על חוש ריח ושמיעה חזק כדי לנווט את דרכו בבטחה וביעילות מהסבך הצפוף למישורים פתוחים בחושך. במהלך היום הוא נח בסבך הצמחייה תחת צל של סלעים או שיחים, ובמקומות רבים הוא פעיל גם בשעתי הבוקר המוקדמות ושעות הערב. כאנטילופות קטנות נוספות, דוקרן הכף הוא בעל חיים חששן וזהיר מן הרגיל, והוא מומחה באיתור ובהתחמקות מסכנות. כאשר הדוקרן חש אפילו בהפרעה הכי קטנה הוא נדרך מיד ומנסה לאתר את מקור ההפרעה ברדיוס שסביבו. במקרה ויבחין בטורף במרחק גדול הוא יעלם במהירות מהאזור עוד לפני שהלה יקלוט אותו; במקרה והטורף נמצא במרחק בינוני ויש חשש לגילויו, הוא נשכב בצמחייה העבותה ללא תזוזה בהרכנת צוואר ואוזניים שלא יבלטו. לרוב הטורף יחלוף בלי לשים לב אליו כלל, אך אם בכל זאת הוא קלט אותו או שהתקרב למקום המסתור יתר על המידה, דוקרן הכף יחכה לדקה האחרונה ואז יזנק במהירות בריצת זיג-זג לצדדים המקשה מאוד על טורף רגיל לעמוד בקצב מסובך שכזה. בדומה לקרוביו, גם דוקרן הכף עשוי להימלט לתוך מחילות של שנבובים עד שתחלוף הסכנה כליל.
מערכת חברתית
דוקרני הכף הם בעלי חיים סוליטרים החיים ברוב בזמן בבדידות; הזכרים טריטוריאליים ביותר ומסמנים את שטחם המוגדר היטב על ידי מספר דרכים כמו: הטלת צואה ושתן במקומות מסוימים היוצרים ערימת גללים, גירוד הגללים עם פרסותיהם, סימון שיחים ודשא על ידי הפרשת נוזל דביק מבלוטות הריח, או לעיסת גבעולים ועשבים; גם הנקבות תופסות לעצמם שטח, אך הם פחות טריטוריאליות מהזכרים. יתר על כן הזכרים מאוד לוחמניים, ותמיד תרים אחר צילו של פולש בטריטוריה כדי להסתער עליו ולגרשו; בגני חיות למשל אין אפשרות להחזיק שני זכרים בכלוב אחד בגלל זה. הלחימה ביניהם פשוטה למדי וכוללת נגיחות ראש בראש ודקירה עם הקרניים בצדדי הבטן. זוג זכר ונקבה עשויים לשמור במשותף על טריטוריה, אך לא יהיה מגע ביניהם עד עונת היחום. דוקרנים אלה שקטים למדי והם משמיעים קולות רק כאשר הם נתפסים (פעייה-צרחנית). התקשורת העיקרית בין הדוקרנים מתבצעת על ידי הפרשות ריח, אך סביר להניח שגם על ידי מגע ותנוחות גוף.
תזונה
דוקרן הכף ניזון בעיקר משיחים, עשבי תיבול, עלים שורשים, פקעות, ניצנים, ודשא ירוק הצומח לאחר השריפות העונתיות, ובמידה פחותה גם מעשבים. הדוקרנים ידועים ככאלו הנכנסים למטעי תה, כרמים ושדות חקלאיים על מנת לאכול גפנים, דגניים וכדומה, ולמרות שהנזק שהם גורמים מזערי יחסית לעומת מזיקים אחרים, הם אינם אהודים כל כך על החקלאיים. דוקרן הכף לא יהסס לשתות כאשר הוא מוצא מקור מים זמין, הוא מתקיים חודשים ארוכים ללא מים ואת הלחות הנדרשת הוא מקבל ממזונו.
רבייה ומחזור חיים
תוחלת החיים של דוקרן הכף לא ידועה בבירור, אך כנראה היא 8–12 שנים כדוקרן הסטינבוק.
איומים ושימור
דוקרן הכף מצוי באופן רשמי ברוב אזורי השימור הקיימים בפרובינציית הכף המערבי, כמו גם בפארקים רבים בכף המזרחי. בין הפארקים הבולטים שבהם הוא מצוי ניתן למנות את: הפארק הלאומי הר השולחן, הגן הלאומי החוף המערבי, הפארק הלאומי אגולאנס', והפארק הלאומי וילדראסט. בנוסף הוא מצוי באופן נרחב גם בשמורות של רשות הייעור הדרום אפריקנית ומשקים פרטיים רבים. דוקרן זה מסתגל היטב לפעילות אנושית כאשר אין מפריעים לו, וברחבי הכף המערבי הוא נצפה תדיר בגינות ובחצרות.
אומדן האוכלוסייה העולמי של דוקרני הכף אינו ידוע בשל הקושי לאתרו בבית גידולו הסבוך.
טום וארי
טום וארי (באנגלית: Tom Varey; נולד ב־1991/1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי.
ביוגרפיה
וארי גדל במוסלי, מנצ'סטר רבתי. הוא למד באקדמיה המלכותית לאמנויות הדרמה במשך שלוש שנים מ-2011 עד 2014.
קריירה
לאחר שסיים את לימודיו, לוהק וארי לתפקיד בעונה השנייה של הסדרה הכפר.
בשנת 2015, החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "בלי לפגוע" של ערוץ 4. הוא שיחק בכל שלוש הסדרות עד שהסדרה הסתיימה ב-2018.
בשנת 2016, הוא הופיע בפרק של העונה השישית של משחקי הכס בתור לורד קליי קרבין ובפרק הראשון של סדרת הטלוויזיה "מלאך שחור" בתור בילי מובריי.
וארי גילם את המורה לספורט ויל סימפסון בשתי העונות הראשונות של סדרת הטלוויזיה "Ackley Bridge" מ-2017 עד 2018. באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט העלילתי "Pond Life ".
הוא גם הופיע בפרק 5 של Death in Paradise ב-2020. באוקטובר 2021, הוא גילם את ג'ק מוריס בסדרת הטלוויזיה "דרך רידלי".
אודונטופריניים
אודונטופריניים (שם מדעי: Odontophrynidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב.
בני משפחה זו חיים ביערות אמריקה הדרומית והמרכזית. הם סווגו לראשונה בשנת 1969, כחלק ממשפחת הלפטודקטיליים (Leptodactylidae) הגדולה. ב-2006 עברו על פי בדיקות מולקולריות למשפחת הקיקלורמפידיים (Cycloramphidae), וב-2011 סווגו כמשפחה עצמאית.
משפחת קרפדות אלו חיים ביערות הלחים, הם בעלי גוף מגושם ורגליים קצרות מאוד, לסת גדולה ולחלקם ישנם "קרניים" מעל עיניהם.
מיון
המשפחה כוללת 52 מינים ב-3 סוגים:
הנעלמים (מיני-סדרה)
הנעלמים (בצרפתית: Disparu à jamais) היא מיני-סדרת מתח צרפתית שנוצרה על ידי דייוויד אלקיים ווינסנט פוימירו, המבוססת על ספרו של הרלן קובן באותו השם.
מיני-הסדרה עלתה לשידור ב-13 באוגוסט 2021 בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס".
תקציר העלילה
לפני עשור, גיום לוצ'סי איבד שני אנשים שהיו קרובים אליו. בהווה, לאחר שבת זוגו נעלמת, גיום נשאב לתעלומה שמערערת את כל מה שידע על הסובבים אותו.
דימיטריוס גונאריס
ראשית דרכו
למד משפטים באוניברסיטת אתונה והמשיך את לימודיו בגרמניה, צרפת ואנגליה ולאחר תום לימודיו חזר לעיר הולדתו פטרס. ב-1902 נבחר כנציג לפרלמנט היווני כנציג מחוז אכאיה (מחוז הולדתו) מטעם מפלגת העם ובמהרה התבלט כנואם מוכשר וכחבר ב"קבוצה היפנית" שהתנגדה לממשלתו של גיאורגיוס ת'אוטוקיס בשנים 1908-1906. אף על פי כן הצטרף ב-1908 כשר אוצר בממשלה זו כשהוא מבטיח ליישם תוכנית רפורמות מה שהוביל להתפרקותה של הקבוצה היפנית האופוזיציונרית. על אף עמדותיו הפרוגרסיביות בתחומים מסוימים (העריץ את החוקים הסוציאליים המתקדמים שהונהגו על ידי ביסמרק בגרמניה) נחשב לשמרן פוליטי ובמהרה הפך ליריבו הפוליטי הבולט של ראש הממשלה אלפתריוס וניזלוס.
הקדנציה הראשונה
ב-1915 בעקבות התפטרותו הראשונה של וניזלוס מונה לראש ממשלה על ידי קונסטנטין ה-I מלך יוון. גונאריס בדומה לקונסטנטין דגל בנייטרליות של יוון בזמן מלחמת העולם הראשונה בניגוד לווניזלוס שתמך בהצטרפות למדינות ההסכמה אך נאלץ להתפטר כחצי שנה בלבד לאחר מכן לאחר זכייתו בבחירות של וניזלוס ב-1915, וב-1917 הוגלה יחד עם מתנגדי משטר אחרים לקורסיקה בשל תמיכתם בנייטרליות במלחמה. ב-1918 הצליח לברוח לסרדיניה האיטלקית אך חזרתו ליוון התאפשרה רק ב-1920 כשהוא נוטל חלק בבחירות הגורליות של נובמבר כמנהיגה של "האופוזיציה המאוחדת" כנגד מלחמת טורקיה יוון מאחר שהתנגד לפלישה היוונית לטורקיה ב-1919.
הקדנציה השנייה ומעורבותו במלחמה
לאחר תבוסתו של וניזלוס בבחירות בעקבות הסתבכותה של יוון במלחמה הצליח גונאריס להשיג שליטה בפרלמנט והיה הכוח המניע מאחורי הממשלות המלוכניות שקמו אולם הוא עצמו הפך לראש ממשלה רק במרץ 1921. על אף הבטחות הבחירות לנסיגה כוללת של יוון משטחי אסיה הקטנה, נכשל גונאריס בניסיונו להבטיח מוצא "מכובד" מהמלחמה והוא המשיך במלחמה. על אף שהפגין לכאורה נכונות להגיע לפשרה עם הטורקים בשיחות השלום שהתקיימו בלונדון בראשית 1921, החליט במרץ 1921 לשגר התקפה יוונית כנגד הטורקים על מנת להפעיל לחץ על אתאתורק ותומכיו הכמאליסטים. הצבא היווני לא היה מוכן כיאות למתקפה וההתקפה נהדפה בקרב השני של אינונו שהפך לתבוסה הראשונה של היוונים במלחמה. לאחר התקדמותם המוצלחת של היוונים לעבר אסקישהיר ואפיון ביולי, דרבן את הכוחות להתקדם לאנקרה אולם התקדמותם נהדפה והם נחלו תבוסה קשה נוספת ואבידות כבדות בקרב סקריה. לאחר שהיוונים נסוגו לייצב חזית חדשה הוא פנה לבעלות הברית במיוחד בריטניה לעזרה בתיווך בין הצדדים במטרה לסיים את המלחמה. על אף שהוא הזהיר את הבריטים שהוא ייסוג חד צדדית המשיך להחזיק בעמדות הצבא כשאינו מסוגל לשלם את המחיר הפוליטי של נטישת אסיה הקטנה והפקרת היוונים החיים בה מדורי דורות לפעולות תגמול אפשריות מצד הטורקים. המשבר הפוליטי המעמיק הוביל לנפילת ממשלת גונאריס במאי 1922 לאחר ששרדה בקושי הצבעת אי אמון אבל הכוח של תומכיו בפרלמנט הוביל לכך שהוא החליף את מעמדו כראש ממשלה לתפקיד שר המשפטים בממשלתו של פטרוס פרוטופפדקיס.
קורטני אלכסנדר
קורטני ג'ייסון אלכסנדר (באנגלית: Courtney Jason Alexander; נולד ב-22 באפריל 1977) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2000–2003. לאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 9.0 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות
אלכסנדר נולד וגדל בעיר ברידג'פורט שבקונטיקט, ובשנת 1995 החל ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה. בשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 14.3 נקודות בממוצע למשחק. בשנת 1997 עבר לאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפרזנו, ולאחר "שנת קירור" (Redshirt) הצטרף לקבוצת הכדורסל שלה – פרזנו סטייט בולדוגס – אותה אימן חבר היכל התהילה של הכדורסל ג'רי טרקניאן. את עונת 1999/2000 סיים אלכסנדר כמלך הסלים של ליגת המכללות, עם ממוצע של 24.8 נקודות למשחק, ובסיומה הוביל את קבוצתו להשתתפות בטורניר אליפות המכללות, לראשונה מזה 16 שנים. לאחר העונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).
קריירת משחק מקצועית
בדראפט ה-NBA 2000 נבחר אלכסנדר בבחירה ה-13 על ידי אורלנדו מג'יק, ומיד הועבר בטרייד לדאלאס מאבריקס. ב-38 משחקיו עם המאבריקס מיעט לשחק, וקלע 4.2 נקודות בממוצע למשחק.
באמצע עונת הרוקי שלו הועבר יחד עם כריסטיאן לייטנר, לוי ואט, יוברט דייוויס ואית'ן תומאס בטרייד לוושינגטון ויזארדס, תמורת ג'וואן הווארד, קלווין בות' ואובינה אקזי. עד לסיום אותה עונה הצטיין במדי הוויזארדס, עם ממוצע של 17.0 נקודות למשחק, כולל 22.1 נקודות למשחק ב-12 המשחקים האחרונים. במשחק האחרון של העונה, מול טורונטו ראפטורס, קלע שיא קריירה של 33 נקודות. בעונת פתח במחצית המשחקים בהם שותף, לצדו של מייקל ג'ורדן, וקלע 9.8 נקודות למשחק.
קצנלנבוגן
קצנלנבוגן הוא שם משפחה אשכנזי שהיה בשימוש לראשונה על ידי רבי מאיר קצנלנבוגן, לאחר שעזב את העיר קצנלנבוגן במדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה ועבר לפדובה, ולאחר מכן לפראג.
קורטני אלכסנדר
קריירת משחק מקצועית
ביוני 2002 הועבר בטרייד לניו אורלינס הורנטס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 7.9 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפם מהספסל של בארון דייוויס ודייוויד וסלי. באוקטובר 2003 סבל אלכסנדר מקרע בגיד האכילס אשר אילץ אותו להחמיץ את כל עונת, ולמעשה הביא לסיום הקריירה שלו, בגיל 26 בלבד.
ולנטינו גאראווני
ולנטינו קלמנטה לודביקו גאראווני (באיטלקית: Valentino Clemente Ludovico Garavani; נולד ב-11 במאי 1932) הוא מעצב אופנה איטלקי ומייסדה של בית האופנה "Valentino".
תקופת פריז (1949 - 1959)
ולנטינו החל להתעניין באופנה בתקופת לימודיו בבית הספר בו למד במחוז לומברדיה. לאחר מכן עבר ולנטינו לפריז בעידוד אמו כדי להגשים את חלומו. ולנטינו החל ללמוד אצל ז'אק פאת' ומאוחר יותר אצל בלנסיאגה. לאחר מכן חתם על שותפות עם המעצבת ג'ין דסיס והחל לעצב עבורה שמלות. לאחר חמש שנים נקלע לריב עם ג'ן וחבר למעצב גי לרוש במשך שנתיים. לאחר התייעצות עם הוריו החליט ולנטינו לשוב לאיטליה בשנת 1959.
תקופת רומא (1962-1959)
ב-31 ביולי 1961 פגש ולנטינו את ג'נקרלו ג'יאמטי בבית קפה בוויה ונטו. ג'יאמטי היה סטודנט באותה תקופה אך עזב את לימודיו כדי להשיג קריירה באופנה בעקבותיו של ולנטינו. מצב עסקו של ולנטינו באותה תקופה היה גרוע ואביו הפסיק לעזור לו והוא עמד בפני פשיטת רגל כאשר נכנס ג'יאמטי כשותף עסקי לעסקו של ולנטינו.
פריצת דרך בפירנצה (1962 - 1967)
הופעת הכורה של ולנטינו התרחשה בפירנצה בשנת 1962. תצוגת האופנה הראשונה בפאלאצו פיטי התקבלה בקולות חיוביים ונחשבה לפריצת הדרך של ולנטינו שהוצף בהזמנות של עיצוביו. לאחר התצוגה ולנטינו החל להלביש נשים שהשתייכו לקהל המתלבשות הטוב ביותר כמו ג'קלין דה ריבס, בבה פאלי וג'יין רייטסמאן.
באמצע שנות השישים ולנטינו כבר נחשב למאסטרו של אופנת העילית האיטלקית. בשנת 1964 הציג ולנטינו את עיצוביו במלון וולדורף אסטוריה ומשך את תשומת לבה של הגברת ג'קלין קנדי-אונאסיס שלא יכלה להגיע לתצוגה אז ולנטינו שלח לה דוגמנית עם עיצוביו והיא הזמינה שישה מעיצוביו. מאוחר יותר עיצב ולנטינו את שמלת החתונה שלה לאיש העסקים אריסטוטלס אונאסיס. בין לקוחותיו המפורסמות נמנו פארה דיבה, אליזבת טיילור, לי רדזיוויל, פאולה, מלכת הבלגים, אודרי הפבורן והנסיכה מרגרט. בשנת 1966 הרגיש ולנטינו בטוח עם קהל הלקוחות שצבר לו והעביר את התצוגה שלו לרומא שם עיצב את הקולקצייה הלבנה שלו שנחשבת פורצת דרך עד היום. בשנת 1967 קיבל את פרס האופנה של ניימן מרקוס.
שנות השבעים
לאורך כל שנות השבעים בילה ולנטינו זמן רב בניו יורק שם חבר לאישים מפורסמים כמו אנדי וורהול ודיאנה פרילנד העורכת הראשית של מגזין ווג. בשנים 1983–1985 הציגה חברת הרכבים פורד תצוגת רכבים בעיצובו של ולנטינו.
שנות התשעים
בשנת 1990 נפתחה האקדמיה על שם ולנטינו, מרכז אופנה ותרבות שהציג תערוכות אומנותיות. שנה לאחר מכן בעידודם של אליזבת טיילור וג'נקרלו ג'יאמטי הקים ולנטינו את עמותת L.I.F.E כדי לעזור לנפגעי מחלת האיידס.
ב-1998 מכרו ולנטינו וג'יאמטי את החברה במחיר של 300 מיליון דולר לתאגיד בבעלותו של ג'אני אניילי.
פרישתו
ב-4 בספטמבר 2007 הודיע ולנטינו כי בינואר 2008 יפרוש לגמרי מעולם האופנה. תצוגת האופנה האחרונה שלו הוצגה ב-23 בינואר 2008 במוזיאון רודן. דוגמניות על רבות כדוגמת אווה הרציגובה, נעמי קמפבל, קלאודיה שיפר וקרולינה קורקובה חזרו לדגמן בתצוגה האחרונה של ולנטינו.
מוזיאון ולנטינו הווירטואלי
מוזיאון ולנטינו הווירטואלי היא אפליקציית מחשב להורדה המציגה עיצובי ארכיון של ולנטינו לאורך 50 השנים האחרונות. המוזיאון הווירטואלי נוצר על ידי שותפו של ולנטינו, ג'יאמטי.
ולנטינו: תערוכה של מאסטר אופנת העילית
תערוכה על חייו ועיצוביו של ולנטינו המוצגת בבית סומרסט ומציגה מעל 130 עיצובי אופנת עילית שנלבשו על ידי ג'קלין קנדי-אונאסיס, גרייס קלי, סופיה לורן וגווינת' פאלטרו.
סרטים
בשנת 2006 הופיע ולנטינו בהופעת קמע בסרט השטן לובשת פראדה. בשנת 2008 הוצג לראשונה הסרט ולנטינו: הקיסר האחרון בפסטיבל הסרטים של ונציה ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. הסרט יצא לאקרנים ב-18 במרץ 2009.
חיים אישיים
ולנטינו נפגש עם איש העסקים האיטלקי ג'נקרלו ג'יאמטי בשנת 1960. השניים נעשו לזוג מבחינה עסקית ומבחינה רומנטית ונשארו יחד במשך 50 שנה.
גדעון עבאס
גדעון (ג'דעאן) עבאס (נולד ב-21 בפברואר 1938) הוא קצין צה"ל דרוזי-ישראלי במילואים בדרגת אלוף-משנה. פיקד על חטיבה 406.
ביוגרפיה
עבאס נולד וגדל בפקיעין, בנם של נג'יב ותמימה. הוא היה מראשוני הצופים הדרוזים והדריך בתנועה. סיים את לימודי התיכון בראמה ואחר כך למד בסמינר למורים ביפו.
במאי 1960 התגייס לצה"ל, לאחר טירונות בבה"ד 4 שובץ ביחידה 299 בגוש באר שבע. יצא לקורס מ"כים ושירת בגדוד 17 (גדוד אריות הגולן) של חטיבת גולני, לאחר מכן עבר קורס סיירים וקורס קציני חי"ר. לאחר קורס קצינים שירת כמפקד יחידת הסיורים של יחידה 299. שימש מדריך, קצין הדרכה וסגן מפקד בסיס האימונים גבעת אולגה. ב-1967 מונה למפקד קורס מ"כים בבה"ד 4, ב-1968 מונה למפקד פלוגת סיור בערבה. ב-1969 מונה לקצין הדרכה בחטיבה 300 וב-1971 למפקד הסיירת הדרוזית בחצי האי סיני. ב-1973 מונה לקצין אג"ם של חטיבה 300. לאחר מכן פיקד על גדוד המילואים של החטיבה. פיקד על בא"פ אליקים של פיקוד הצפון. ב-1978 מונה לסגן מפקד עוצבת חירם. ב-1979 מונה לסגן מפקד חטיבה 422. בשנים 1982 עד 1985 פיקד על חטיבה 406. עבאס היה הדרוזי הראשון שסיים לימודים בהמכללה לפיקוד ולמטה ובקורס מח"טים.
עבאס למד מינהל ושיווק בטכניון. לאחר שחרורו מונה ב-1986 ליועצו לענייני המגזר הדרוזי והערבי של שר העבודה והרווחה משה קצב, הוא המשיך כיועץ במשרד במשך 18 שנים. לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה ב-1988 התמודד בבחירות המקדימות של מרכז הליכוד, אך לא נבחר לרשימה. כמו כן שימש דובר עמותת הקצינים הדרוזים.
הרמן מיכל
הרמן מיכל (1909 – 1984), היה נאצי וסמל באס אס. במהלך מלחמת העולם השנייה לקח חלק בהשמדת יהודים במחנה ההשמדה סוביבור במהלך מבצע ריינהרד. לפי מוזיאון מיידנק, אדם אחר בשם הרמן מיכל, יליד 23.04.1912 בפסאו, שירת בבוכנוולד, מיידנק וסקסנהאוזן. אדם זה נהרג בשנת 1944. מיכל נהג לנאום בפני הקורבנות המגיעים למחנה ועל ידי הונאה ושקרים להרגיעם. בעקבות כך כונה על ידי האסירים "בעל דרשן".
ביוגרפיה
הרמן מיכל נולד בשנת 1906 או 1909. מיקום המוצא המדויק שלו אינו ברור. באמצע שנות השלושים החל לעבוד כאח במרכז רפואי בברלין. בסוף שנות השלושים של המאה העשרים, יחד עם פרנץ שטנגל וכריסטיאן וירט, הוא עבד כאח ראשי במחנה ההשמדה בהרטים, שם הושמדו נכים ובעלי פיגור שכלי על ידי גז וזריקות קטלניות כחלק מתוכנית אותנסיה T-4.
באפריל 1942 מונה אס- אוברסטורמפורר (סגן ראשון) פרנץ שטנגל למפקד סוביבור. שטנגל מינה את ס.ס.-אוברשארפהרר הרמן מיכל לסגנו עקב יחסי העבודה הקודמים שלהם וניסיונו הרב בתוכניות "המתת חסד" בתוכנית אותנסיה.
הרמן מיכל מתואר כאיש גבוה וחינני בעל תווי פנים עדינים וקול נעים. נאומו המנומס והמעודן זיכה אותו בכינוי "בעל דרשן".
עדה ליכטמן, ניצולת סוביבור, תיארה כיצד מיכל הונה את המגיעים החדשים למחנה לפני רציחתם: "שמענו מילה במילה כיצד אוברשארפהרר מיכל, עומד על שולחן קטן, ומשכנע את האנשים להירגע. הוא הבטיח להם שאחרי המרחצאות יוחזרו אליהם כל חפציהם ושהגיע הזמן שיהודים יהפכו ליסוד יצרני. נכון לעכשיו כולם ייסעו לאוקראינה לחיות ולעבוד. יעד זו עורר אמון והתלהבות בקרב האנשים. הם מחאו כפיים בספונטניות ולעיתים אפילו רקדו ושרו." לאחר נאום משכנע זה, האסירים הבריאים הופנו למסור את חפצי הערך שלהם, להתפשט ולגלח את שערן לפני שהובלו לתאי הגזים.
קצין האס אס קורט בולנדר, מפקד מחנה סוביבור 3, העיד במשפטו כיצד פעל תהליך ההשמדה:
"לפני שהיהודים התפשטו, נשא אוברשרארפהרר הרמן מיכל נאום בפניהם. במעמד זה הוא נהג ללבוש מעיל לבן כדי ליצור רושם שהוא רופא. מיכל הודיע ​​ליהודים שיישלחו לעבודה. אך לפני כן הם יצטרכו לעשות אמבטיות ולעבור חיטוי, כדי למנוע התפשטות של מחלות .... לאחר התפשטות, נלקחו היהודים דרך מה שמכונה Schlauch ('צינור'). הם הובלו לתאי הגזים לא על ידי הגרמנים אלא על ידי אוקראינים .... לאחר כניסת היהודים לתאי הגזים, האוקראינים סגרו את הדלתות .... המנוע שסיפק את הגז הופעל על ידי אוקראיני בשם אמיל ועל ידי נהג גרמני בשם אריך באואר מברלין. לאחר סיום פעולת הגזים נפתחו הדלתות והגוויות הוסרו על ידי קבוצת עובדים יהודים .... [2]"
כמה מקורות מציעים שמיכל נפטר ב־8 באוגוסט 1984, אך גורלו מעולם לא הוכח באופן סופי.
ליטא במשחקים האולימפיים לנוער
ליטא משתתפת בכל המשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הליטאים 14 מדליות, מהן שבע מדליות זהב. ליטא משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער. אולם, עד כה לא זכה ספורטאי נוער אולימפי ליטאי במדליה במשחקי החורף.
אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)
המשלחת הראשונה של ליטא למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 24 ספורטאים שהתחרו בעשרה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בארבעה מדליות, מהן שלוש מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים איגרוף עם זכייה בשתי מדליות זהב בקטגוריות משקל קל וקל-חצי-כבד לנערים, חתירה עם זכייה במדליית זהב בטורניר היחידים לנערים, וג'ודו בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג לנערות. בענף האתלטיקה המשלחת העפילה לארבעה גמרים בהם הם סיימו במקום הרביעי בהדיפת כדור ברזל לנערות, מקום חמישי ביידוי פטיש לנערים, מקום שישי בהטלת כידון לנערים ומקום אחת עשרה בהליכה תחרותית לנערות למרחק של 5 ק"מ. נבחרת הנערים בכדורסל דורגה במקום החמישי. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים התעמלות עם דירוג במקום השביעי בתרגיל המתח לנערים בהתעמלות מכשירים, וקרב חמש מודרני עם דירוג במקום השישי בטורניר הנערות ומקום תשיעי בטורניר הנערים. בענף השחייה המשלחת דורגה במקום השמיני במשחים 50 מטר לנערים ו-50, 100, ו-200 מטר לנערות בסגנון שחיית חזה. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים קאנו/קיאק ושיט.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 21 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשבעה מדליות, מהן שלוש מדליות זהב. המשלחת רשמה שיפור בהישגים מאולימפיאדת הנוער סינגפור והגיעה להישגים משמעותיים בשחייה עם זכייה בשתי מדליות זהב במשחים 50 ו-100 מטר לנערות בסגנון שחיית חזה, מדליית כסף במשחה 200 מטר לנערים בסגנון שחייה מעורב אישי ומקום חמישי במשחה 100 מטר לנערות בסגנון שחייה חופשית, כדורסל עם זכייה במדליית זהב בטורניר הנערים, קאנו/קיאק עם זכייה במדליית כסף בתחרות ספרינט לנערים וקרב חמש מודרני עם זכייה במדליית ארד בטורניר הנערים ודירוג במקום הרביעי בטורניר הנערות. בענף הטניס זכתה במדליית ארד בטורניר היחידים לנערות. ספורטאי המשלחת דורגו במקום הרביעי בענפים חתירה בטורניר היחידים לנערות, ואתלטיקה ביידוי פטיש לנערות. נבחרת הנערות בענף האופניים דורגה במקום התשיעי. המשלחת לא הגיעה להישגים וסיימה בין המקומות האחרונים בכדורעף חופים.
משחקי החורף
ליטא השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער אינסברוק ושלחה משלחת המונה שישה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. ספורטאי המשלחת לא הגיעו למקומות גבוהים בענפים ביאתלון, סקי אלפיני, סקי למרחקים. אולם, גם לא סיימו בין המקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר כללה עשרה ספורטאים שהתחרו בשישה ענפים. המשלחת רשמה הישגים נאים בענפים החלקה אמנותית עם דירוג במקום התשיעי בטורניר ריקוד אמנותי, ובתחרות הכישורים לנערים בהוקי קרח עם דירוג במקום השישי. ספורטאי המשלחת לא הגיעו למקומות גבוהים בענפים ביאתלון, גלישת שלג, סקי אלפיני וסקי למרחקים.
מדליות לפי משחקים
width="20px"|
שמואל יהודה קצנלנבוגן
הרב שמואל יהודה קצנלנבוגן (מהרשי"ק; רפ"א, 1521 - ו' בניסן שנ"ז, 1597) היה מחכמי איטליה במאה ה-16, רבה של ונציה, דרשן ופוסק.
חייו ופועלו
נולד בפדובה לרבי מאיר קצנלנבוגן ("מהר"ם מפדובה") ולחנה נכדתו של רבי יהודה מינץ, רבה של פדובה וראש הישיבה בעיר. כבר בצעירותו בלט בכשרונותיו והתמנה לחבר בית הדין בוונציה. משנת שכ"ה שימש כרב ראשי וראש ישיבה בוונציה.
המהרשי"ק עמד בקשרי מכתבים עם גדולי יהדות פולין המהרש"ל והרמ"א. חלק מחילופי המכתבים הודפס בתוך ספרי השו"ת שלהם ובספרים נוספים. כן עמד בקשר עם רבי יוסף קארו שאף שלח אליו מחיבוריו. התפרסם גם כדרשן. שתים עשרה מדרשותיו ובהם גם הספדו על קרובו הרמ"א נדפסו על ידי תלמידו בחייו. חיבורים נוספים שלו הוזכרו על ידו או על ידי תלמידיו אך נשארו בכתב יד ולא הודפסו.
נפטר בו' בניסן שנ"ז (1597) ונקבר בפדובה, מקום קבורתם של רבים מרבני יהדות ונציה ומנהיגיה. תלמידו, רבי יהודה אריה די מודינה תיאר את דמותו המיוחדת בהספד שנשא עליו: "כל יודעו ומכיר יודע כי היה תוארו ומראהו כמראה איש האלהים נורא מאוד, וכל מי שלא ראהו מימיו היה אומר בפוגעו בו כי הוא זה". אברהם כהנא בהערותיו לספר "חיי יהודה" (קיוב תרע"ח) כתב שעד זמנו עוד היו נוהגים לערוך תפילות מיוחדות ליד קברו של המהרשי"ק.
בנו, רבי שאול וואהל נשלח ללמוד בישיבות בפולין והשתקע שם. על פי האגדה שימש כמלך פולין ליום אחד.