cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קברים וקבורות בתקופת הברונזה הביניימית
קברי כלי חרס (Pottery Tomb)
בקברים אלה נקברו בעיקר נשים, אבל נמצאו גם שלדי גברים. כ-15% מהקברים שנחקרו. בכל חדר קבורה היו מספר נקברים בקבורה משנית. קברים אלה היו גדולים יותר מאשר קברי הפגיון, גודל פיר כשלושה מטר עומק, קוטר חדר 3 - 5 מטר. בחדרי הקבורה נמצא ריכוז גדול של כדים, רהיטים – מעין מיטות (השתמרו המסמרים ולעיתים גם העץ). הקברים היו של נשים וגברים ממעמד נמוך יותר. נשות הלוחמים לא נקברו איתם יחדיו אלא בקברים נפרדים.
קברי חרוזים
בעיקר קברי נשים כ-70% - 80% מהנקברים, השאר גברים. פחות מ-10% מכלל הקברים שנחקרו. קברים אלה היו בעלי פירים בעומק מטר אחד, לא הושקע מאמץ רב בחציבתם. השלדים נמצאו מפורקים בקבורה משנית. מנחות הקבורה דלות מאוד, בעיקר חרוזים מעצם או אבן חצי יקרה. מסקנתה של קניון הייתה שהקברים שימשו נשים במעמד נמוך או שפחות.
קברים מורכבים
בקברים אלה נקברו בעיקר גברים, נמצאו גם ילדים ונשים. הקברים שימשו לקבורה משנית. כ-10% מהקברים שנחקרו. עומק הפיר כ-2 מטר, קוטר חדר הקבורה כ-2 מטר, לרוב חדר קבורה עגול. מנחות הקבורה כללו כמות גדולה של כלי חרס, וכמות קטנה של פגיונות. בקברים אלה נקברו גברים ממעמד לוחמים נמוך יותר (אולי משרתים).
ענבל פיזרו
הישגים ותארים
בזכות פעילותה והישגיה היא נמנתה בשנת 2002 בין מדליקי המשואות בטקס יום העצמאות הממלכתי. בשנים 2007 ו-2012 העניקה לה ההתאחדות הישראלית לספורט נכים את תואר "ספורטאית השנה". קהל קוראי העיתון "ג'רוזלם פוסט" העניק לפיזרו את תואר ספורטאית השנה לשנת 2008, ובשנת 2009 נמנתה בין רצי הלפיד של המכביה ה-18.
קברים וקבורות בתקופת הברונזה הביניימית
קברי ענק
קברים ענקים, עומק פיר כ-7 מטר, חדרי קבורה בקוטר עד 6 מטר. בקברים אלה נקברו בעיקר גברים (72% מהנקברים) ללא מעמד מוגדר: חקלאים, רועי צאן, עוסקי ברונזה. הקבורה הייתה קבורה משנית. בכל קבר נקברו עד 10 נקברים. מנחות הקבורה כללו קרמיקה, בעיקר קומקומים, קצת ברונזה, נמצאו מסמרי ברונזה המעידים על חפצי עץ. לא נמצאו כלי נשק.
קברי פיר מרובע
בקברים אלה הקבורה הייתה של גברים בקבורה ראשונית, שלדים שלמים בתנוחה עוברית. בכל קבר שלד אחד. גיל הנקברים בין 20 ל-45 שנים. כ-8% מהקברים שנחקרו. הפיר תמיד מרובע. עומק פיר כ-2.5 מטר, גודל חדר קבורה כ-2.5 מטר. מנחות הקבורה כללו קרמיקה ונשק, נמצאה גם חנית שלא נמצאה בקברי הפגיון. מסקנת קניון הייתה שמדובר במעמד מסוים של לוחמים.
מסקנות המחקר
מסקנתה של קניון הייתה שמדובר בחברה מעמדית. צורת הקבורה מסמלת את המבנה החברתי ואת ההיררכיה בו. בראש החברה עמדו הגברים. בקברים נמצאו כ-60% שלדי גברים, 30% שלדי נשים, 10% ילדים. המסקנה הייתה שנשים ממעמד נמוך לא נקברו בצורה זו.
לבאן צכיטישווילי
קריירה
צכיטישווילי החל את הקריירה שלו, כמו מרבית הכדורגלנים הגאורגים המובילים, במדי דינמו טביליסי בשנת 1994, ובשנת 1998 הוא נקנה בידי המועדון הגרמני פרייבורג, שם שיחק עם מספר שחקנים גאורגים נוספים. במהלך תקופתו בפרייבורג, צבר צכיטישווילי שמשחק כקשר, 111 הופעות בבונדסליגה. אחרי שפרייבורג ירדה ליגה בשנת 2005, צכיטישווילי היה על סף חתימה בשורות מטאלורג דונייצק האוקראינית, אבל במקום זאת הוא החליט להישאר בגרמניה, והוא חתם על חוזה בשורות וולפסבורג. ב-31 בינואר 2009, חתם צכיטישווילי בקבוצת הליגה השנייה בגרמניה ווהן וייסבאדן.
צכיטישווילי צבר 55 הופעות בינלאומיות במדי נבחרת גאורגיה, בהן כבש שער אחד.
תארים
'''דינמו טביליסי '''
סטנלי ויליאמס
לידה סטנלי וויליאמס ה-3 29 בדצמבר 1953
ניו אורלינס, לואיזיאנה, ארצות                         הברית.
נפטר 13 בדצמבר 2005 (בן 51)
כלא סן קוונטין, קליפורניה, ארצות הברית.
סיבת המוות הוצאה להורג בזריקה קטלנית
בת זוג בוני וויליאמס-טיילור
ילדים 3
הרשאות רצח מדרגה ראשונה עם נסיבות                          מיוחדות (4 סעיפים)גניבה (2 סעיפים)
פרטים
קורבנות 4
משך זמן הפשעים 28 בפברואר-7 במרץ 1979
ארץ ארצות הברית
מדינה קליפורניה
]] סטנלי "טוקי" ויליאמס (29 בדצמבר 1953 - 13 בדצמבר 2005), מנהיג כנופיית "הקריפס". סטנלי ויליאמס, שנולד במונרו, לואיזיאנה, ארצות הברית, היה ממייסדי כנופיית הרחוב "הקריפס", יחד עם ריימונד וושינגטון ב־1971, אשר הטילה את אימתה על רחובותיה של לוס אנג'לס. קודם לכן, עסק ויליאמס בפיתוח גוף, כשארנולד שוורצנגר היה מודל לחיקוי עבורו.
ב־1981 הוא הורשע בבית המשפט בביצוע סדרה של ארבעה מקרי רצח, שנתיים קודם לכן, כשעל כל אחד מהם נידון לעונש מוות. הוא הואשם ברצח צעיר בן 26 שעבד בחנות מכולת וברצח שלושה בני משפחה סינים שהחזיקו בבעלותם מלון דרכים בלוס אנג'לס. גם לאחר שנכנס לכלא, המשיך ויליאמס לעסוק בפעילות קרימינלית, ובשל כך נשלח להיות בבידוד במשך שש וחצי שנים. בתקופה זו הבין את חומרת מעשיו, והחל לשנות את דרכיו. עם השנים הפך למטיף בולט נגד תרבות הכנופיות והיה דמות נערצת על בני נוער רבים, בזכות תשעה ספרים אותם פרסם, במטרה להרחיק את הצעירים מחיי הכנופיות והפשע. בנוסף כתב ספר זכרונות על חייו בכלא ואוטוביוגרפיה. ויליאמס אף קיבל את אות השירות מהנשיא בוש, בזכות עבודתו עם הנוער. ויליאמס הומלץ למועמדות לפרס נובל לשלום על ידי מריו פהר, חבר פרלמנט שווייצרי.
במשך 24 השנים מאז הרשעתו הגיש ויליאמס אין ספור עתירות וערעורים על פסק דינו והמשיך להתעקש כי הוא חף מפשע. באוקטובר 2005 דחה בית המשפט העליון את ערעורו מבלי לערוך לו שימוע ובכך תמו כל אפשרויות הערעור על פסק הדין. לאחר דחיית הערעור רק מושל קליפורניה, ארנולד שוורצנגר, יכול היה לחון אותו ולמנוע את ביצוע עונש המוות. על אף גל המחאה הרחב נגד הוצאתו להורג, שוורצנגר החליט לדחות את הערעור. ויליאמס הוצא להורג בזריקת רעל בכלא סן-קוונטין שבקליפורניה, בגיל 51.
שנים מוקדמות
וויליאמס נולד ב-29 בדצמבר בשנת 1953 בניו אורלינס לואיזיאנה ארצות הברית. אביו נטש את המשפחה כאשר וויליאמס היה רק בן שנה. ב-1959, וויליאמס עבר ביחד עם אימו, לואיזיאנה וויליאמס, ללוס אנג'לס קליפורניה והתיישבו באזור דרום העיר.
כשאמו של וויליאמס עבדה במספר עבודות כדי לפרנס את המשפחה, סטנלי וויליאמס היה ילד בעייתי ואף היה מסתבך לעיתים קרובות בתגרות רחוב. הוא זוכר כי כשהיה ילד, הוא היה מסתובב בבתים עזובים בדרום העיר והיה מסתכל על מבוגרים משתכרים, משתמשים בסמים קשים, מהמרים ומארגנים קרבות כלבים. וויליאמס אמר שאחרי שהמבוגרים סיימו את קרבות הכלבים, הם גרמו לילדים להילחם אחד נגד השני כולל סטנלי וויליאמס. וויליאמס התחיל להשתתף בקרבות הרחוב האלו באופן קבוע, והמבוגרים היו מהמרים עליו ונותנים לו חלק מהרווחים כתוצאה מהניצחון שלו בקרב. לעיתים קרובות, וויליאמס היה מטרה בעיני הילדים הגדולים יותר בשכונה, כאשר הגיע לגיל 12, התחיל להסתובב עם סכין על מנת שיוכל להגן על עצמו. כאשר וויליאמס הגיע לגיל ההתבגרות, הוא כבר בנה לעצמו מוניטין בדרום לוס אנג'לס של לוחם רחוב אכזרי. וויליאמס הועף לצמיתות מתיכון ג'ורג' וושינגטון ואף מספר תיכונים שונים לא היו מוכנים לקבל אותו בגלל שהוא היה מוכר מקרבות הרחוב הרבים שבהם השתתף.
מנהיג ה"קריפס"
בשנת 1976, וויליאמס נפצע כתוצאה מירי ממכונית בזמן שישב על מרפסת ביתו בקומפטון. הירי בוצע על ידי חברים מכנופיית הבלאדס, שירו על וויליאמס מהמכונית שלהם בזמן שיצא לטיול עם כלבו בשעות הערב. בניסיון לא להיפגע מהכדורים, וויליאמס נשכב על הרצפה מהמרפסת, אך הוא נורה בשתי רגליו. נאמר לוויליאמס על ידי רופאיו שהוא לעולם לא יוכל ללכת שוב פעם, אך אחרי תהליך שיקום ארוך של שנה ותוכנית אימונים קשים, הוא לבסוף הצליח ללכת. אחרי הירי, וויליאמס חזר להתמכרות הסמים שלו והחל לעשן PCP. וויליאמס התחיל להתנסות בסמים שונים מהרחוב כבר מגיל 12, והתחבר לסרסור מקומי, שבתמורה לשליחויות שוויליאמס ביצע עבורו הוא נתן לו סמים וכסף. חייו האישיים של וויליאמס החלו להתפרק כאשר סבתו, שהוא היה מאוד קרוב אליה נפטרה בשנת 1976, הוא איבד את עבודתו כיועץ כשנה לאחר מכן כאשר שניים מהתלמידים שלהם הוא עזר נעצרו כאשר ביצעו שוד. לבסוף, חייו בכנופיה החלו להשפיע עליו מבחינה מנטלית, והוא שהה לתקופה קצרה במחלקה פסיכיאטרית. עם כל ההתקלות הללו, וויליאמס מצא את עצמו משתמש בתדירות גבוהה יותר בPCP וכדי להמשיך להשתמש, הוא היה שודד סוחרי סמים מקומיים.
חוסר משקל
חוסר משקל (באנגלית: Weightlessness או Zero gravity) הוא מצב שבו משקלו של גוף הוא אפס או קרוב מאוד לאפס. מצב כזה יכול להיווצר באחד מהתנאים הבאים:
שלושת המצבים האחרונים אינם נובעים מכבידה חלשה שפועלת על העצם, אלא מכך שהוא נמצא במצב של נפילה חופשית. לפי עקרון השקילות, עצם שנמצא בנפילה חופשית יהיה במצב של חוסר משקל. כך למשל, עוצמת הכבידה שפועלת על לוויין שנע במסלול מעגלי במרחק של 400 ק"מ מכדור הארץ, בערך מרחקה של תחנת החלל הבינלאומית, קטנה רק ב-10% מעוצמת הכבידה על פני כדור הארץ. מה שמונע מתחנת החלל ליפול ארצה הוא המהירות המשיקית שהוקנתה לה בעת ששוגרה, אלמלא הכבידה היא הייתה נעה בקו ישר וממשיכה להתרחק מכדור הארץ, הכבידה מעקמת את מסלולה וכתוצאה מכך היא חגה סביב כדור הארץ.
לקריאה נוספת
לטוס לירח ולמקומות אחרים / מייקל קולינס ; תרגום: שושנה שוורץ, תל אביב : ספרית פועלים (תשל"ט 1979)
דאג סאוואנט
דאגלס פיטר "דאג" סאוואנט (באנגלית: Doug Savant ; נולד ב-21 ביוני 1963) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידיו בתור מאט פילדינג במלרוז פלייס וטום סקאבו בדרמה הקומית של רשת ABC, עקרות בית נואשות.
קריירה
הופעתו הראשונה של סאוואנט בעולם הטלוויזיה והקולנוע הייתה כאשר ביצע את תפקיד מק מקנזי הצעיר בסדרה של ה-CBS "נוטס לנדינג", בה שיחק לצד מי שעתידה לשחק לצידו בעקרות בית נואשות, ניקולט שרידן, ששיחקה בסדרה את אן מת'רסון הצעירה.
בשנות השמונים, סאוואנט הופיע בסרטים שונים, בין היתר ב"Masquerade" לצד רוב לאו, "זאב צעיר" (1985) לצד מייקל ג'יי פוקס ו"תעלול או ממתק" לצד מארק פרייס ואוזי אוסבורן. בנוסף, הוא שיחק את הדמות הראשית באחד מפרקי הסדרה "בגבולות המסתורין". תפקידו היה רובוט דמוי אדם (אנדרואיד).
בין השנים 1992–1997, סאוואנט כיכב בתור מאט פילדינג, הומוסקסואל מחוץ לארון, בסדרת הדרמה מלרוז פלייס. זו הפעם הראשונה שהייתה דמות הומוסקסואלית מחוץ לארון בסדרת טלוויזיה. עם זאת, יחסיו עם גברים בסדרה צונזרו. סבנט עזב את הסדרה לאחר חמש עונות, ושנה לאחר שעזב, דמותו (בתסריט) נהרגה בתאונת דרכים.
לאחר מלרוז פלייס, סאוואנט ביצע מספר הופעות אורח בסדרות כגון פיירפליי, ג'אג, NCIS, ניפ/טאק, NYPD Blue ,CSI ובארבעה פרקים בסדרה 24.
ב-2008 כיכב סאוואנט בסרט הטלוויזיה "באיזה צבע האהבה?", בה שיחק עורך-דין בשם פיטר מרקסטון אשר עוזר לבחורה לקבל בחזרה את בנה.
סאוואנט שיחק את טום סקאבו בסדרה של ה-ABC, עקרות בית נואשות. בעונה הראשונה (2004–2005), טום היה דמות משנית, אשר הקרדיט שלה היה בתור הופעת אורח. דמותו נשואה ללינט סקאבו (פליסיטי האפמן). מהעונה השנייה הוא החל להופיע בסדרה בתור דמות קבועה.
חיים אישיים
סאוואנט נולד בברבנק, קליפורניה, ומגיע ממוצא צרפתי. הוא נשוי ללורה לייטון, שכיכבה לצדו בעבר במלרוז פלייס. לשניים יש שני ילדים, לוסי וג'ק. בנוסף יש לו עוד שתי בנות, אריאנה ומדלן, מאשתו הקודמת, דאוון סאוואנט.
ברק מדינה
ברק מדינה (נולד ב-6 במרץ 1966) הוא רקטור לשעבר של האוניברסיטה העברית בירושלים, פרופסור מן המניין למשפטים ומופקד הקתדרה לדיני זכויות האדם ע"ש השופט חיים כהן. חבר הנהלת האגודה לזכויות האזרח. תחומי מחקרו כוללים משפט ציבורי, משפט חוקתי ומשפט מנהלי וניתוח כלכלי של המשפט. בעבר שימש דיקן הפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה
מדינה סיים לימודי תואר ראשון במשפטים ובכלכלה (כחוג לאחר תואר), בהצטיינות, באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1991. בסוף אותה שנה השלים תואר מוסמך בכלכלה עם התמחות במנהל עסקים, גם כן בהצטיינות, באוניברסיטת תל אביב. את התמחותו עשה במשרד עו"ד יעקב וינרוט ושות'. לאחר מכן הוסמך כעורך דין ועבד במשרדו של וינרוט עד 1994. בשנה זו המשיך לתואר שני במשפטים באוניברסיטת הרווארד, אותו סיים ב-1996. השלים תואר דוקטור בכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים ב-1999, תחת הנחייתם של פרופ' אוריאל פרוקצ'יה ויורם מישר.
בין השנים 1996 ל-2003 לימד במסלול האקדמי המכללה למינהל כמרצה ולאחר מכן כמרצה בכיר. במקביל לימד באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית כמורה מן החוץ. בשנת 2003 הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית כמרצה בכיר. בשנת 2007 התמנה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2009 החליף את יואב דותן כדיקן הפקולטה למשפטים. בתום כהונתו כדיקן, ב-2012, מונה לכהן כפרופסור מן המניין בפקולטה. ב-25 באוקטובר 2017 נבחר מדינה לרקטור האוניברסיטה העברית, וכיהן בתפקיד זה עד 2022.
כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת ברקלי, כחוקר במכון ון ליר בנושא חקיקה להסדרת הפרטה וכחבר ממלא מקום בוועדת ונציה של מועצת אירופה.
בשנת 2004 הוענק לו פרס "Ellis and Alma Birk" למצוינות אקדמית. בשנת 2014 קיבל את פרס פתאל מטעם אוניברסיטת חיפה, לחוקר המצטיין בתחום המשפט הציבורי. ב-2015 קיבל מענק מחקר מטעם הקרן הלאומית למדע על מחקרו בתחום דיני זכויות האדם בישראל. באותה שנה קיבל את אות "אביר איכות השלטון" מטעם התנועה לאיכות השלטון. ב-2017 קיבל את פרס חשין למצוינות אקדמית במשפט. ב-2018 קיבל את פרס גורני למשפט ציבורי. מדינה הוא חבר בפורום המרצות והמרצים למשפטים למען הדמוקרטיה, הפועל נגד השינויים שהוצעו במערכת המשפט הישראלית בשנת 2023.
חיים אישיים
מדינה מתגורר בניר בנים. הוא נשוי ואב לשניים.
תחומי מחקריו ופרסומיו
בין מאמריו:
מתקדמת (מפלגה)
מתקדמת (שמה הרשמי: המפלגה המתקדמת ליברלית-דמוקרטית של ישראל) היא מפלגה ישראלית, המתמודדת בבחירות לכנסת מאז הבחירות לכנסת השש עשרה. באתר אינטרנט של ועדת הבחירות המרכזית לכנסת 16 - 18, המפלגה מופיעה בשם "לידר".
היסטוריה
המפלגה הוקמה בדצמבר 2002 על ידי אלכסנדר רדקו, סוחר דגים תושב אשדוד, שבאותה עת היה עולה חדש מאוקראינה. המפלגה לא עברה מעולם את אחוז החסימה. בשתי מערכות הבחירות הראשונות בהן התמודדה דורגה במקום האחרון, עם מאות בודדות של קולות: בבחירות לכנסת השש עשרה קיבלה 833 קולות, ובבחירות לכנסת השבע עשרה ירד מספר התומכים בה ל-580. בבחירות לכנסת השמונה עשרה עלתה התמיכה במפלגה ל-1,887 קולות. כשליש מהקולות (658) הושגו בכסרא-סמיע בזכות הצבתו של ראש המועצה לשעבר והיב נסר אל דין במקום השלישי ברשימה. בבחירות לכנסת התשע עשרה התמודדה המפלגה בכינויה המלא "מתקדמת ליברלית-דמוקרטית".
תשדירי הבחירות של המפלגה הם בדרך כלל בשפה הרוסית. במסגרת מסע הבחירות של המפלגה לקראת הבחירות לכנסת ה-16, הוזמן לישראל הפוליטיקאי הרוסי הלאומני ולדימיר ז'ירינובסקי, שגם השתתף בתשדירי הבחירות שלה.
The Red Tour
The Red Tour הוא סיבוב ההופעות השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. סיבוב ההופעות נועד לעזור בקידום אלבום האולפן הרביעי שלה Red, משנת 2012. הוא החל ב-13 במרץ 2013, באומהה והסתיים ב-12 ביוני 2014 בסינגפור, בהיקף של 86 הופעות. במהלך סיבוב ההופעות ביקרה סוויפט במקומות כמו אמריקה הצפונית (ארצות הברית וקנדה), אירופה (בריטניה וגרמניה), אוקיאניה (אוסטרליה וניו זילנד) ואסיה (סין, יפן, אינדונזיה, הפיליפינים, סינגפור ומלזיה). את התאריכים לסיבוב ההופעות פרסמה בשנת 2013.
סיבוב ההופעות תוכנן במשך כמה חודשים והוא ספג ביקורות חיוביות רבות מטעם מבקרי המוזיקה. רשימת השירים כללה ברובה שירים מ-Red אך הכילה גם שירים מאלבומיה הקודמים של סוויפט, אם כי שירים אלו עברו עיבודים כך שיתאימו יותר לצליל המוזיקלי של Red. בחלק מההופעות היא גם הופיעה עם שירים אקראיים שלה משנים קודמות, עימם לא הופיעה בשאר ההופעות. בהרבה מההופעות סוויפט הזמינה אורחים כמו נגנים, שחקנים, ספורטאים וזמרות כמו ג'ניפר לופז, אמילי סאנדיי, ושר לויד.
רקע ופיתח
ב-25 באוקטובר 2012 אישרה סוויפט בתוכנית All Access Nashville with Katie Couric – A Special Edition of 20/20 את היציאה לסיבוב ההופעות "The Red Tour" וחשפה כי הוא יתקיים באמריקה הצפונית, אוקיאניה, אירופה ואסיה. בהמשך, טענה שהוא יחל בתחילת 2013. בנוסף לכך, אמרה כי הוא לא יהיה כמו סיבובי ההופעות הקודמים שלה.
בריאיון לבילבורד סוופיט דיברה על רשימת השירים שתבצע בסיבוב ההופעות. היא אמרה כי רובה תורכב משירים מ-Red אך הוסיפה שהרשימה תשתנה בהתאם לתגובות של הקהל לשירים השונים שתבצע. לבסוף, הוחלט כי שירים כמו "You Belong with Me" ו-"Love Story" (מ-Fearless) ו-"Sparks Fly" (מ-Speak Now) יבוצעו גם כן.
בנוסף לשירים מקוריים שלה, ביצעה סוויפט גם גרסת כיסוי לשיר "American Woman" של הזמר-יוצר והמפיק מוזיקלי האמריקאי לני קרביץ. בהמשך לכך, היא ביצעה גרסת כיסוי לשיר "Ho Hey" של להקת הלומינירז אותו שילבה עם השיר "Stay Stay Stay" הלקוח מ-Red, האלבום עליו התבסס סיבוב ההופעות עצמו.
הישגים
בנוסף לכך, "The Red Tour" הפך לסיבוב ההופעות הרווחי ביותר בהיסטוריה עבור אמן קאנטרי, כאשר גרף רווח של למעלה מ-150 מיליון דולרים בניגוד לסיבוב ההופעות של פיית' היל וטים מקגרו "Soul2Soul II Tour", שגרף 141 מיליון דולרים. בשנת 2015 יצאה סוויפט ל-"The 1989 World Tour" במסגרתו הרוויחה למעלה מ-250 מיליון דולרים.
רשימת השירים
להלן רשימת השירים של סיבוב ההופעות ב-27 במרץ 2013. ייתכן שבמהלך סיבוב ההופעות התרחשו שינויים אחדים.
החל מ-30 במאי 2014, "You Belong With Me" בוצע במקום "Begin Again". בנוסף לכך, "Everything Has Changed", "Stay Stay Stay" ו-"Treacherous" הוסרו מהרשימה.
סוויפט הפתיעה את המעריצים לאורך כל סיבוב ההופעות עם אורחים מיוחדים, שביצעו עימה דואטים שונים.
יצחק אלגאזי
רבי יצחק אלגאזי (ה'שפ"ה, 1625 - ה'תמ"ג, 1683) היה רב ופוסק מחכמי האימפריה העות'מאנית, רבה הראשי של איזמיר, מורה צדק בכיוס ומתלמידיו של הרב חיים בנבנישתי.
תולדותיו
נולד לרב אברהם אלגאזי.
בגיל 17 שימש כמורה צדק באי כיוס. לאחר תקופה נשבע שלא ימשיך לכהן שם בכהונת רב, אך הרב אהרן בן חיים (עמו התכתב רבות) קבע שלא יהיה קיום לתורה בעיר זו בלעדי רבי יצחק אלגאזי, ועל כן התירו לו את שבועתו.
למד אצל הרב חיים בנבנישתי בעל ספר כנסת הגדולה.
בשנת ה'תל"ג, לאחר פטירת רבו, רבני איזמיר מינו אותו לשמש כרבה הראשי של העיר, וכיהן בתפקיד זה במשך כעשור עד לפטירתו.
הלך לעולמו בשנת ה'תמ"ג בגיל 58.
נכדו היה הרב חיים יהושע אלעזר הכהן חמצי.
קישורים חיצוניים
חכם יצחק אלגאזי, באתר החכם היומי
ג'ון לית'גו
ראשית דרכו
לית'גו נולד ברוצ'סטר, ניו יורק. אמו, שרה ג'יין פרייס, הייתה שחקנית ואביו, ארת'ור לית'גו, היה מפיק ובמאי תיאטרון שניהל את תיאטרון מקקרטר בפרינסטון, ניו ג'רזי. בילדותו עברה משפחתו של לית'גו דירות לעיתים קרובות בשל עבודתו של אביו.
לית'גו קיבל מלגת לימודים לאוניברסיטת הרווארד, שם קיבל תואר שני ב-1967. מאוחר יותר הצטרף לוועד המפקח של האוניברסיטה. בזמן לימודיו השתתף בהצגה "Utopia, Limited" מאת גילברט וסאליבן. בהמשך הקריירה שלו, ציין לית'גו כי המשחק בהצגה זו עזר לו להחליט להיות שחקן. לאחר לימודיו בהרווארד קיבל מלגת פולברייט ללימודים באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
קריירת במה
בשנת 1973 שיחק לית'גו בהצגה "The Changing Room" מאת דייוויד סטורי, עליה קיבל פרס טוני ופרס Drama Desk עבור השחקן הטוב ביותר. בשנה שלאחר מכן שיחק במחזה "My Fat Friend" וב-1976 שיחק במחזה של ארתור מילר, "A Memory of Two Mondays". הוא היה מועמד לפרס טוני עבור השחקן הטוב ביותר בשנת 1985 על המחזה "Requiem for a Heavyweight" ושוב בשנת 1988 על המחזה "מ. באטרפליי".
ב-2002 זכה לית'גו בפרס טוני עבור השחקן הטוב ביותר במחזמר על גילום הדמות J.J. Hunsecker בעיבוד הבימתי לסרט "Sweet Smell of Success". ב-2005 נבחר לית'גו להיכנס להיכל התהילה של התיאטרון האמריקאי על עבודתו בברודוויי. באותה שנה היה מועמד פעם נוספת לפרס טוני עבור השחקן הטוב ביותר במחזמר על תפקידו ב-"Dirty Rotten Scoundrels".
קריירת קולנוע
בשנים 1983 ו-1984 היה לית'גו מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על גילום רוברטה מלדון בסרט "העולם על פי גארפ" וסם ברנז בסרט "תנאים של חיבה". ב-1983 שיחק בסרט "אזור הדמדומים: הסרט", בו גילם את הדמות ג'ון ולנטיין, אותה גילם לפני כן ויליאם שטנר בפרק בסדרת הטלוויזיה עליו התבסס הסרט. מאוחר יותר הייתה התייחסות לסרט זה בפרק של הסדרה "מפגשים מהסוג האישי" שבו התארח ויליאם שטנר. ב-1984 גילם את דמות הפיזיקאי האיטלקי הפסיכוטי שחייזר השתלט על גופו בסרט הפולחן "הרפתקאות בוקארו באנזאי". באותה שנה שיחק גם את מהנדס החלל וולטר קרנו בסרט "2010", סרט ההמשך של "2001: אודיסאה בחלל".
ב-1987 שיחק לית'גו את אב המשפחה בסרט "הארי וההנדרסונים". ב-1992 כיכב בסרט "שבע פנים לקיין" שביים בריאן דה פלמה וב-1993 כיכב בסרט "סחרור מסוכן". ב-2001 דיבב את הדמות לורד פארקוואד בסרט ההנפשה שרק. ב-2002 ביצע קריינות לסרט החינוך המיני "Life's Greatest Miracle". ב-2006 גילם דמות משנית בסרט "נערות החלומות". ב-2011 שיחק בתפקיד משני בסרט כוכב הקופים: המרד.
בשנת 2016 שיחק בסרט המתח "רואה החשבון" לצידם של בן אפלק, אנה קנדריק, ג'יי. קיי. סימונס וג'פרי טמבור. באותה שנה שיחק לצד ג'סיקה צ'סטיין, גוגו אמבתה-רו ומארק סטרונג במותחן "מיס סלואן" בבימויו של ג'ון מאדן.
בשנת 2019 גילם את דמותו של רוג'ר איילס, שניהל את חברת החדשות בפוקס ניוז והטריד מינית את הנשים שעבדו תחת מרותו.
קריירת טלוויזיה
בשנת 1986 זכה לית'גו בפרס אמי עבור שחקן האורח הטוב ביותר בסדרת דרמה על השתתפותו בפרק של הסדרה "Amazing Stories" שיצר סטיבן ספילברג. בנוסף לכך היה מועמד לפרסי אמי עבור שחקן משני בסדרה קצרה או תוכנית מיוחדת על תפקידיו בסרטי הטלוויזיה "The Day After" מ-1983, "Resting Place" מ-1986 ו"שומר אחי" מ-1995. ללית'גו הוצע התפקיד של ד"ר פרייז'ר קריין בסדרה "חופשי על הבר", אך הוא דחה את ההצעה.
לית'גו כנראה ידוע ביותר בזכות גילום הדמות דיק סולומון בקומדיית המצבים "מפגשים מהסוג האישי" ששודרה בשנים 1996 עד 2001 ברשת NBC. על כל אחת משש עונות הסדרה היה מועמד לפרס אמי עבור השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית, מתוכן הוא זכה בפרס שלוש פעמים, ב-1996, 1997 ו-1999.
ב-2006 שיחק לית'גו בסדרה "Twenty Good Years", ששודרה ברשת NBC ובוטלה לאחר 4 פרקים.
בעונה הרביעית של הסדרה "דקסטר" (2009) גילם לית'גו את דמות הרוצח הסדרתי טריניטי, תפקיד עליו זכה בפרס גלובוס הזהב השני שלו ובפרס אמי.
בשנת 2016 גילם את דמותו של וינסטון צ'רצ'יל בסדרת הטלוויזיה "הכתר" של נטפליקס. על תפקידו בסדרה זכה לית'גו בפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה, בפרס איגוד מבקרי הטלוויזיה האמריקאי ובפרס גילדת שחקני המסך, והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב.
החל מ-2006 משמש לית'גו כפרזנטור בפרסומות חברת מרקי קמפבל.
קריירה מוזיקלית וספרותית
לית'גו פתח בקריירה מוזיקלית ב-1999, אז הוציא את אלבום הילדים "Singin' in the Bathtub". ביוני 2002 הוציא את אלבום הילדים השני שלו, "Farkle and Friends", המשך לספרו "The Remarkable Farkle McBride" שמספר על ילד גאון מוזיקלי. באלבום משתתפת גם השחקנית בבה נווירת' ומלווה אותם תזמורת הסווינג של ביל אליוט.
לית'גו מופיע מפעם לפעם על הבמה ובטלוויזיה, שר שירי ילדים ומלווה את עצמו בנגינה על גיטרה.
בנוסף לכך, כתב מאז שנת 2000 למעלה מעשרה ספרי ילדים, חלקם בסדרת "Lithgow Palooza".
עבודות נוספות
לית'גו שיחק את הדמות יודה בגרסאות רדיו של הסרטים האימפריה מכה שנית ומלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי. הוא ביצע קריינות לסרט ה-IMAX Special Effects. כמו כן הוא מנחה את תוכנית הילדים "Paloozaville" בערוץ הווידאו על פי דרישה לייפסקול.
בשנת 2018 העניק את קולו להקלטת ספר הילדים "יום בחייו של מרלון באנדו".
חיים אישיים
לית'גו חי בלוס אנג'לס. הוא היה נשוי פעמיים, לג'ין טיינטון מ-1966 עד 1980 ולמרי ייגר החל מ-1981. הוא אב ל-3 ילדים: אחד מנישואיו לטיינטון ושניים מנישואיו לייגר. בנו איאן גילם את ליאון, דמות אורחת קבועה של תלמיד גרוע בכיתתו של דיק סולומון בסדרה "מפגשים מהסוג האישי".
לית'גו הוא כומר מוסמך וניהל את טקס חתונתה של בת הסנדקאות שלו.
האקטיביזם
האקטיביזם (מאנגלית: Hacktivism, הלחם של המילים "האקינג" ו-"אקטיביזם") הוא השימוש בחדירה בלתי מורשית למערכות מחשבים (קראקינג) על רקע פוליטי או לטובת קידום אג'נדה חברתית. דוגמאות להאקטיביזם כוללות פריצה לאתר שמזוהה עם צד בסכסוך פוליטי, שינוי תכנים באתר של יריב פוליטי, הצפת אתר עד כדי השבתתו, מחיקת מידע מאתר. פעולות ההאקטיביזם הבולטות ביותר בעידן שלאחר שנת 2000 נעשו תחת כותרת קולקטיב "אנונימוס," שהחל לפעול כבר משנת 2003 דרך פורום 4chan.
היסטוריה
כשם שהתפתחות רשת האינטרנט העבירה פעילויות רבות מהזירה המוחשית אל הזירה הווירטואלית, כך הגיעו אליה במהרה גם המאבקים הפוליטיים, ומלחמות אידאולוגיות רבות מתנהלות היום ברשת. מקרה מובהק ראשון של פעילות האקינג אקטיביסטית ניתן למצוא כבר בשנת 1989, כאשר פעילים פוליטיים המתנגדים לשימוש בנשק גרעיני פרצו למערכות המחשוב של משרד האנרגיה האמריקאי ושל נאס"א והשתילו בה תולעת, שנודעה בשם W.A.N.K.- Worms Against Nuclear Killers. התולעת עצמה לא גרמה נזק רב, אלא שהחשש מפני נזק אפשרי כתוצאה מהחדירה למערכות המחשוב של נאס"א הביא לביטול שיגור מתוכנן של מעבורת לחלל. מקרים מוקדמים נוספים ניתן למצוא בתקיפת מחשבי הממשלה בצרפת (1995), אינדונזיה (1998) ועוד רבות.
אנונימוס (Anonymous)
אנונימוס היא קבוצת האקטיביסטים מרחבי העולם שהחלה בשנת 2003 דרך פורום התמונות המקוון 4chan, והיא נחשבת כקבוצת ההאקטיביסטים המוכרת ביותר לציבור הרחב. על אף היותה הקבוצה הגדולה והמוכרת ביותר בתחום, היא מנוהלת באופן אנרכיסטי, ללא הנהגה, כאשר כמעט כל הפועלים בה לא חושפים את זהותם האמיתית ועם אפשרות לכל אדם באינטרנט לייחס פעולות האקטיביסטיות שלו לשאר הקבוצה, מבלי שניתנה לו הרשות לכך.
חברי אנונימוס מקדמים בעיקר חופש ברשת האינטרנט וחופש דיבור, והיו שותפים בפועל לפריצות מחשבים משמעותיות במהלך העשור האחרון. מבין התקפותיהם, תקיפת מניעת שירות מבוזרת (מאנגלית: DDOS).
ויקיליקס (Wikileaks)
ויקיליקס הוא אתר אינטרנט המציג הדלפות שנשלחו אליו בעילום שם. האתר נוצר בשנת 2006 ופעל מאז באופן כמעט רציף כאשר הוא סבל מעת לעת מבעיות מימון שגרמו מספר פעמים לסגירתו הזמנית. ויקילקס מעלים את ההדלפות שלהם למרות הגבלות צנזורה, סיווג ביטחוני או הגנת הפרטיות המגבילים את המידע שיכול להיות מופץ במדיה הרגילה. על פי כותבי האתר, מטרתו העיקרית היא לפעול נגד משטרי דיכוי באסיה, בגוש המזרחי לשעבר, באפריקה שמדרום לסהרה ובמזרח התיכון.
לולזסק (LulzSec)
במאי 2011 חמישה חברי אנונימוס יצרו את קבוצת ההאקטיביסטים Lulz Security המכונה בקיצור LulzSec. חברי הארגון לא הכירו באופן אישי את שאר החברים ולא שיתפו מידע אישי על עצמם.
הפעולה הידועה הראשונה של הקבוצה, הייתה כשאלו תקפו בין השאר את האתרים של: פוקס ניוז, PBS, סוני, נינטנדו ואתר הסנאט של ארצות הברית. התקיפות כללו לרוב קבלת גישה לשרתי האתר והורדת מידע רגיש או מסווג.
התקיפה הגדולה והידועה ביותר של הקבוצה, התרחשה כאשר חברי לולזסק הצליחו לגרום לקריסה ולאי זמינות של אתר הFBI. בעקבות התקיפה הFBI הצליחו לזהות את מנהיג הקבוצה - Hector Xavier Monsegur, ולעצור אותו. מיד לאחר המעצר הוא הודה בפעילות פלילית. לאחר מכן הוא החל לעזור בשיתוף פעולה עם ממשלת ארצות הברית וגרם למעצרם של 8 משותפיו, מנע 300 התקפות סייבר אפשריות ועזר למצוא פרצות אבטחה במערכות של המדינה. לאחר העמדתו למשפט הוא נמצא אשם בעבירות מחשב חמורות רבות, אך ריצה אונש מאסר של שנה ושבעה חודשים בלבד, בתוספת קנס כספי.
ההקשר הישראלי
כמדינה במאבק מדיני מתמשך, לישראל יש היסטוריה ארוכה של מאבקים וירטואליים. הפעילויות, מן הצד הישראלי, כוללות בעיקר התארגנויות של גולשים להצפת אתרים של ארגוני טרור והפלתם ותגובה מאסיבית נגד ביטוי עמדות אנטי-ישראליות ברשתות חברתיות ואתרים שונים. מן הצד השני, ניתן למצוא מקרים של פריצה לאתרים ישראליים על ידי האקרים פרו-פלסטיניים מן ארצות ערב והעולם, חלקם מזהים עצמם עם ארגון אנונימוס, והחלפת תוכנם בתעמולה אנטי-ציונית ופרו-פלסטינית.
מנזר פוטנה
מנזר פוטנה (ברומנית: Mănăstirea Putna) הוא מנזר רומני אורתודוקסי ואחד החשובים ברומניה מבחינה תרבותית, דתית ואמנותית. המנזר הוקם במהלך ימי הביניים בנסיכות מולדובה, והוא נבנה והוקדש בידי הנסיך שטפן הגדול. פוטנה נוסד על אדמות עליהן זרם הנחל פוטנה (אשר מקורו בהרי אובצ'ינה של בוקובינה). שטפן הגדול התפרסם בזכות בנייתו והשפעתו, כאשר בנה עשרות מנזרים וכנסיות ברחבי מולדובה (הוא נהג לבנות מבנני דת אחרי כל ניצחון צבאי חשוב שצלח). מנזר פוטנה מכיל את קברו של שטפן ושל חלק מבני משפחתו. בימינו הוא מוקד לצליינים. הסמלים שמעטרים את קברו הם עדויות לצביון האמנות המולדבית בעת שלטונו של שטפן הגדול.
יחסי מונקו–קמבודיה
יחסי מונקו–קמבודיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות מונקו לבין ממלכת קמבודיה.
מנזר פוטנה
היסטוריה
אחרי ששטפן הגדול ניצח את ההונגרים בקרב באיה והשתלט על מצודת קיליה, הוא החל בעבודות הבנייה של המנזר כאות תודה לאלוהים, ב-10 ביולי 1466. הכנסייה נועדה להיות מוקדשת למרים הבתולה. האמונה הייתה שבשטח שעליו המנזר נבנה פעם היה מבצר. ישנן עדויות ששטפן קנה באותו הזמן את הכפר ויקובו דה סוס תמורת 200 זלוטים (המטבע המקומי באותה התקופה), ונתן את תשואת האדמה לאוצר המנזר.
יחסי מונקו–קמבודיה
סקירה כללית
בין שתי המדינות שרר נתק מוחלט עד שנת 2019 בה החלו גישושים ומגעים בין מנהיגי שתי המדינות. המגעים נשאו פרי ובסופו של דבר כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-11 ביולי 2019 בטקס חגיגי שנערך בשגרירות מונקו בפריז, בירת צרפת. בטקס נכחו השגרירים של שתי המדינות בצרפת.
מנזר פוטנה
היסטוריה
בניית פוטנה הושלמה כעבור 3 שנים, אבל הוא הוקדש רק אחרי 4 שנים נוספות, מכיוון שהמולדובנים היו שקועים עדיין במאבקים מזוינים. ב-3 בספטמבר 1470, נחנך המנזר בנוכחות השליט על ידי המיטרופוליט טאוקטיסט והפך בהמשך אחד מחשובי האתרים הדתיים באזור. המראה הנוכחי של המנזר נוצר בעקבות בנייתו מחדש בין השנים 1653 ל-1662 בידי השליט וסילה לופו ויורשיו. אף על פי שיסודו של המבנה בנוי בסגנון מולדובני מן המאות ה-15 וה-16, ניכרים בו הרבה מאפיינים אדריכליים ואמנותיים מההמאה ה-17.
יחסי מונקו–קמבודיה
סקירה כללית
מיד לאחר הטקס נחתמו בין שתי המדינות שורה של הסכמים שמפתחים את היחסים. ההסכם המפורט ביותר היה הסכם שיתוף הפעולה של שתי המדינות בשמירה על איכות האוקיינוסים בכדור הארץ.
טורי ליינז
דייסטאר פטרסון (בשמו המקורי באנגלית: Daystar Peterson; נולד ב-27 ביולי 1992), ידוע בשם הבמה טורי ליינז (Tory Lanez), הוא ראפר, זמר ומפיק מוזיקלי קנדי.
קריירה
טורי ליינז זכה להכרה ראשונית ב-2013, כאשר הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, Conflicts of My Soul: The 416 Story.
ב-19 באוגוסט 2016 הוציא את אלבום הבכורה שלו, I Told You, שכלל את הסינגלים, "Say It" ו- "Luv", שהגיעו בשיאם למקומות ה-23 וה-19 בבילבורד הוט 100 בהתאמה.
Tu Canción
Tu Canción (בעברית: השיר שלך) הוא השיר שייצג את ספרד באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון, פורטוגל. השיר שבוצע על ידי הצמד אלפרד גרסיה ואמייה רומרו, הולחן ונכתב על ידי ראול גומז וסילביה סנטורו.
השיר נבחר ב-29 בינואר 2018 בתחרות "Operación Triunfo" ששודרה בערוץ La 1 והיוותה את תחרות קדם האירוויזיון הספרדי.
בגמר האירוויזיון הופיעו הזמרים כשיר מספר 2, וקיבל 61 בניקוד הסופי, מה שהעניק לו את המקום ה-23.
טורי ליינז
קריירה
ב-2 במרץ 2018 הוציא את אלבומו השני, Memories Don't Die. האלבום הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדים של בילבורד.
ב-26 באוקטובר 2018, הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו,.
ב-15 בנובמבר 2019 הוציא את אלבום האולפן הרביעי שלו, Chixtape 5 אשר מהווה המשך לסדרת המיקסטייפים שלו "Chixtape". האלבום הוא הראשון בסדרה שיצא כאלבום אולפן. האלבום הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B/היפ הופ של בילבורד.
בשנת 2020, על רקע תקרית הירי של טורי ליינז במייגן די סטליון, יצא אלבומו, Daystar, הכולל שירים העוסקים במקרה. זה אלבומו האחרון בחברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, לפני שיצא לדרך עצמאית. האלבום הגיע לעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד 200. ב-2021 יצא אלבומו, Alone At Prom, אשר מאופיין במוזיקת פופ משנות ה-80. מתוך האלבום הצליח השיר "The Color Violet", אשר היה ללהיט רדום ונכנס למצעד הבילבורד הוט 100 בשנת 2023.
הירי במייגן די סטליון
ב-12 ביולי 2020, לאחר שעזב מסיבת בית בה היה ויכוח שהביא לאלימות, ליינז נעצר בהוליווד הילס והואשם בנשיאת נשק נסתר ברכבו. הראפרית מייגן די סטליון שהתה אף היא במכונית, ובתחילה דווח כי סבלה מפצע ברגל שנגרם מזכוכית. עם זאת, מאוחר יותר הצהירה די סטליון כי עברה ניתוח לאחר שנורתה, אך לא ציינה מי ירה בה.
ב-23 בדצמבר 2022, ליינז הורשע במשפט חבר מושבעים בשלושה אישומים פליליים ביחס לירי: תקיפה באקדח חצי-אוטומטי, החזקת נשק טעון ולא רשום ברכב ורשלנות חמורה בפריקת נשקו. ליינז, שנשפט בלוס אנג'לס, נלקח לכלא מיד לאחר ההרשעה. דיון בגזר דינו נקבע ל-27 בינואר 2023. ב־9 לאוגוסט 2023 התפרסם כי נשפט למאסר של כ־10 שנים.
זיוה שמרת
זיוה שמרת היא דוגמנית עבר ישראלית. נבחרה לסגנית שנייה, בתחרות מיס עולם 1959.
ביוגרפיה
לאחר מכן נהייתה לדוגמנית מובילה ובין התצוגות שהופיעה בהן נמנות תצוגת שמלות כלה של מעצבים מובילים בתל אביב, תצוגת אופנה ישראלית ביריד ניו יורק, תצוגה של חברת אקרילן, ושל בית האופנה "גליה מודל" ותצוגה של הקונגרס הבינלאומי לפרוונים שנערכה בתל אביב,
ב-1972 לקחה חלק במשלחת ישראלית לארצות הברית במסגרת שבוע ישראל,
קרב סאסירתי
קרב סאסירתי (בגאורגית: სასირეთის ბრძოლა, סאסירֶתיס בּרדזוֹלַה) היה קרב שהתרחש בשנת 1042 בקרבת הכפר סאסירתי, לא הרחק מקאספי, במהלך המרד של ליפריט הרביעי דוכס קלדקארי, בממלכת גאורגיה. הקרב הסתיים במפלה מוחלטת של הצבא המלכותי בפיקודו של בגרט הרביעי ובניצחון המורדים הגאורגים.
רקע
הסכסוך בין בגרט הרביעי למצביאו לשעבר, ליפריט הרביעי, הדוכס רב העוצמה של דוכסות קלדקארי, התגלע עוד במהלך המערכה על טביליסי (1037–1040), שנשלטה בידי אמירות טביליסי. בשנת 1041 חתם המלך, בעצת יריביו של ליפריט, על הסכם שלום עם האמיר ג'עפר השלישי (1032–1046), יריב מושבע של הדוכס. בתגובה מרד ליפריט, ועזר לטוען לכתר, אחיו למחצה של בגרט, דמטרה, לנסות ולתפוס את כס המלוכה. מאמציו של ליפריט עלו בתוהו, והוא סיים את פעולות האיבה כנגד בגרט כשהוא מקבל את התואר "הדוכס גדול של כארתלי" והותיר את בנו כבן ערובה למלך.
זמן קצר לאחר מכן חידש ליפריט את המרידה, כשהוא מבקש את עזרת האימפריה הביזנטית. בעזרת התמיכה של הביזנטים וצבא ממלכת קאחתי-הרתי, שחרר ליפריט את בנו, והזמין את הטוען לכתר, הנסיך דמטרה, לרשת את כס המלוכה. הנסיך דמטרה נהרג בתחילת המלחמה, אך למרות זאת המשיך ליפריט להילחם בצבא המלך.
הקרב
הצבא המלכותי הונהג על ידי המלך בגרט עצמו וכלל גם גדוד ורנגים שמנה כ-700 חיילים, שהיו ככל הנראה חלק מהמשלחת של הוויקינג ממוצא שוודי, אינגבר המרחיק נדוד. על פי כרוניקה גאורגית עתיקה, התמקמו הוויקינגים בבאשי, שליד מקור נהר הריוני במערב גאורגיה. מטרת המשלחת הייתה, כפי הנראה, מציאת דרכי מסחר, אולם ייתכן כי למשלחת הייתה מטרה הקשורה למלחמה בין רוס של קייב לקונסטנטינופול שהתקיימה באותו זמן. מאחר שבגרט הרביעי היה אויב הביזנטים, חברו אליו הוויקינגים (הידועים לגאורגים כוורנגים) במטרה ללחום לצידו.
ההערכה כי שנת הקרב הייתה ב-1042 תואמת את זמן ההגעה המשוער לגאורגיה של משלחת הוויקינגים, הנזכרים בכתובים הגאורגיים כמי שעזרו לבגרט בקרב זה.
הקרב התקיים ליד הכפר סאסירתי והכוחות המלכותיים נחלו תבוסה ונסוגו מערבה. ליפריט השתלט על מצודה אסטרטגית, מצודת ארטנוג'י (כיום בטורקיה), והפך לשליט בפועל של המחוזות הדרומיים והמזרחיים של גאורגיה.
רק בשנת 1059 הצליח בגרט להחזיר את שליטתו בממלכה ולהחיל בה את ריבונותו, כשהוא מכריח את הדוכס המורד לצאת לגלות בקונסטנטינופול.
אמרי קלמן
אימרי קלמן (נולד ב-17 ביוני 1986) הוא פעיל חברתי ישראלי, יו"ר משותף של אגודת הלהט"ב לשעבר. הוא יזם ואיש חיי הלילה בתל אביב שהקים מספר מועדונים בעיר.
קלמן נבחר על ידי המגזין דה-מרקר לנבחרת 40 הצעירים המבטיחים לשנת 2015, על פעילותו בתחום הפוליטיקה וחיי הלילה ובשנת 2016 נבחר על ידי האתר mako לאחד מ-40 האנשים המשפיעים על הקהילה הגאה בישראל.
קורות חייו
קלמן נולד בחיפה והוא בנם הצעיר של דב קלמן וסילביה כהן, עולים מהולנד. בגיל מוקדם עבר עם משפחתו לכפר סבא. כשהיה בן 8, הוריו התגרשו ומאוחר יותר יצא אביו מהארון, וקודם לכן יצא סבו מהארון.
קלמן סיים את לימודיו במגמת תקשורת בתיכון ע"ש יצחק רבין. בצה"ל שירת כחמש שנים, במהלכן כיהן כקצין שלישות בגדוד שריון, מפקד צוות בהשלמה חיילית וקצין פיתוח כח אדם של פרויקט הצוללות בחיל הים.
בשנת 2017, התחתן עם בן זוגו מוחמד. . לאחר מספר שנים התגרשו. כיום נמצא בזוגיות עם מנכ"ל סוכנות הטיקטוק והמשפיענים toks, איתמר אביב.
קריירה עסקית
בשנת 2009 היה קלמן שותף להקמה של חמישה עסקים בתחום חיי הלילה והמסעדנות בתל אביב והפך לאחת הדמויות הבולטות בזירת חיי הלילה של הקהילה הגאה. קלמן חבר לאמן הדראג אושר סבג ויחד הם יצרו את מותג המסיבות "דרעק", שהפך לאחד המותגים המוכרים בחיי הלילה של הקהילה הגאה, המארח מדי שבוע אלפי בליינים.
ה"דרעק" זכה לאזכורים תקשורתיים בשל פרסומים שמשכו תשומת לב של גופי תקשורת בארץ ובעולם. בין הפרסומים המוכרים ניתן למצוא דימוי של ערבי ויהודי מתנשקים, אותה פרסמה הזמרת מדונה ברשתות החברתיות שלה. השיווק הבולט של הדרעק זיכה אותו בפרס "חביב השופטים" בתחרות העיצוב של המגזין Time Out תל אביב.
בשנת 2011 יזם קלמן את הקמתו של הבר "שפגאט", ביחד עם רן לבל ויעל גל.
בשנת 2014 הצטרף קלמן לשבעה יזמים בולטים בחיי הלילה של תל אביב וביחד הם פתחו את המועדון "כולי עלמא", שזכה לתארים הבר הטוב בתל אביב, ומוסד תל אביבי.
קהילה גאה
באוגוסט 2009 הצטרף קלמן לשורות ארגון הנוער הגאה, שם התנדב במשך כ-5 שנים. הוא הדריך קבוצות נוער וכיהן כרכז חינוכי של מדריכי מחוז שרון.
בשנים 2012 ו-2013 נבחר קלמן להוביל את הקמפיין של מצעד הגאווה בתל אביב. כמעצב הקמפיין הוא יצר את הדימוי "שווה להיות גאה" שבו השתתפו מובילי הקהילה הגאה בישראל.
בשנת 2015 נבחר קלמן לכהן כיו"ר משותף של אגודת הלהט"ב, בשותפות עם חן אריאלי, המכהנת כיו"ר העמותה כיום. באותה העת, הובילה האגודה שינויים במבנה הארגוני של העמותה ובשיתופי הפעולה עם שאר הארגונים הגאים בישראל. העמותה הכפילה את מספר חבריה פי 10 והגדילה את תקציב ארגוני הקהילה מ-1.5 מיליון ש"ח בשנה, ל-11 מיליון ש"ח. הוא החליט שלא לאפשר לשר החינוך נפתלי בנט לנאום בעצרת הזיכרון לשירה בנקי ז"ל ולהרוגי הרצח בברנוער, זאת בשל סירובו של השר לחתום על הצהרת מחויבות לזכויות הקהילה.
קלמן ואריאלי יזמו יום מיוחד בכנסת המוקדש לזכויות הקהילה הגאה, הובילו מספר מחאות, כנגד השיר "מושיקו צא מהארון" שפורסם בתוכנית הכוכב הבא, הביאה להתנצלותה של הפקת התוכנית, כנגד דבריו ההומופוביים של הרב יגאל לוינשטיין, מה שהוביל להחלטת משרד הביטחון לאסור את כניסתו לבסיסי צה"ל, הגשת בג"ץ נישואים גאים, בג"ץ שוויון ברישום ילדים לזוגות נשים, והמאבק שהוביל להחלטת משרד הבריאות ומגן דוד אדום לאפשר להומואים וביסקסואלים לתרום דם.
הרצאות
קלמן ייצג את הקהילה הגאה אל מול קהלים רבים ביניהם, משטרת ישראל, מכינות קדם צבאיות והמכון הישראלי לדמוקרטיה. נוסף לכך, קלמן נבחר על ידי ארגון הלל לייצג את הקהילה הגאה בישראל בשלושה מסעות הסברה בקמפוסים ברחבי ארצות הברית.
מרצ
לקראת הבחירות לכנסת העשרים, נבחר קלמן על ידי מרצ למקום ה-17, ברשימת המפלגה לכנסת. בשנת 2017 הכריז על כניסתו לפוליטיקה והשתלבותו בהנהגת מפלגת מרצ. בהמשך נבחר לתפקיד יו"ר סניף מרצ בתל אביב יפו. הוא הכריז על מועמדותו לתפקיד יו"ר המפלגה אך הסיר את מועמדותו כשבוע לפני הבחירות ליו"ר מרצ. ב-11 ביוני 2018 הכריז אמרי על עזיבתו את מפלגת מרצ בטענה ש"ההנהגה הארצית והמקומית אינן משקפות את הערכים שלי".
ספר שירה
בשנת 2021 פרסם ספר שירה ראשון "המניפסט הגאה": גילוי דעת אמיץ על ההומוסקסואליות בישראל
בספר השירה שלו הוא עשה חשבון נפש בעקבות התפקיד המרכזי שמילא בחיי הקהילה הגאה בתל אביב. בשפה מחורזת הוא יוצא נגד כל מה שייצג כדמות מפתח בפוליטיקה הלהט"בית.
יאסוטומי נישיזוקה
יאסוטומי נישיזוקה חקר מגוון רחב של נושאים הכוללים את המטבוליזם של טריפטופן, סינתזה של חלבונים, ריבוזילציה (ADP-ribosylation) וזרחון חלבונים.
נישיזוקה זכה בפרסים רבים, ביניהם פרס לסקר (1989) ופרס וולף ברפואה (1995).
ילדות ונעורים
יאסוטומי נישיזוקה נולד ביפן, בכפר סאידו, מוקו גן, כיום העיר אשייה (Ashiya), בנם של יאסונובו ונובוקו נישיזוקה, למשפחה בת 7 נפשות. אמו בת למשפחה עשירה ובעלת אדמות, ואביו פרופסור למיילדות ואיש אקדמיה. בילדותו ובנערותו היה נישיזוקה חלש מאוד ואף חלה בחסימת מעיים, וסבל ממחלות הקשורות לכאבי בטן. בילדותו, עברה המשפחה דירה פעמים רבות, עד להשתקעותם ב-1937 בעיר נאגויה. ילדותו עברה עליו בצל המלחמה. בהיעדר משחקים, יאסוטומי היה משחק הרבה עם חרקים וחיות. מפאת המלחמה, המזון היה בקיצוב, ונישיזוקה, שהיה ילד חכם ובעל כושר המצאה, פתר פעמים רבות את מצוקת הרעב שהייתה בביתו.
קריירה מחקרית
נישיזוקה השלים דוקטורט ברפואה באוניברסיטת קיוטו ב-1957, ופוסט דוקטורט ב-1962. במשך שנה שהה באוניברסיטת רוקפלר בניו-יורק, בה עבד עם פריץ ליפמן, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה.
ב־1969 היה לפרופסור וראש המחלקה לביוכימיה באוניברסיטת קובה (יפן).
בקובה החל לחקור כיצד חלבונים שעברו זירחון תיווכו פעולות הורמונליות. קודם לכן, קבוצת המחקר שלו פתרה שני מבנים אזימטיים של חלבוני PKA- פרוטאין קינאז A, ואת אופן פעולתם, בד בבד עם 3 מעבדות נוספות שפעלו כל אחת בנפרד.
ב-1977 גילו נישיזוקה ועמיתיו את פרוטאין קינאז C, ובעקבות הגילוי, נישיזוקה קיבל פרסים רבים ונבחר כחבר כבוד וחבר זר באוניברסיטאות רבות בעולם.
ב־1995, לאחר רעידת אדמה שהסבה נזק רב לאוניברסיטת קובה, התמנה נישיזוקה לנשיא האוניברסיטה. תחת ניהולו שוקמה האוניברסיטה, והוקם מרכז לחקר העברת אותות ביולוגיים. כנשיא, נישיזוקה הנחה חוקרים צעירים והקדיש את עצמו לפיתוח המרכז שהקים.
ב-2001 פרש מהנשיאות, אך המשיך להוביל מחקרים במרכז לחקר העברת אותות ביולוגיים באוניברסיטה עד יומו האחרון.
נישיזוקה היה נשוי למיס סאצ'ינו מאנו.
נישיזוקה נפטר בפתאומיות בגיל 72, בשנת 2004.
פרוטאין קינאז C
פרוטאין קינאז C, היא משפחת חלבוני פרוטאין קינאז המפעילים מעבר אותות על ידי זירחון חומצות האמינו סרין או תראונין. בעת פעולתם, אנזימי הפרוטאין קינאז C עוברים לקרום התא (שליח שניוני).
גילוי זה היווה התקדמות משמעותית בהבנתנו את העברת האותות התאית.
פרסים והוקרות
ורבים אחרים. בנוסף הוא היה חבר כבוד ועמית זר במגוון אוניברסיטאות שונות באמריקה, בריטניה, צרפת, גרמניה, ספרד, הודו ויפן.
מאיר מייקין
מאיר מייקין (1919 – אוקטובר 2005) היה רופא ישראלי, מראשוני האורתופדים בישראל והמנהל הראשון של המחלקה האורתופדית בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים.
קורות חיים
מייקין נולד בבריטניה, והחל בלימודי רפואה בגיל 16. בגיל 22 הוסמך כרופא, ושירת כרופא בצבא בריטניה במלחמת העולם השנייה. הוא השתתף במערכה בנורמנדי ובשחרור מחנה ברגן-בלזן. עוטר באותות הצטיינות של ארצו ושל צרפת. בשלהי שירותו הצבאי נישא מייקין ללילי אהובה פריד, ונולדו להם שלושה ילדים.
מייקין עלה לארץ ישראל ב-1946. הוא עבד במחלקה הכירורגית בבית החולים הדסה הר הצופים, ושהה בו גם בעת המצור על ההר במלחמת העצמאות. הוא יצא להשתלמות באורתופדיה באוניברסיטת קולומביה שבארצות הברית וב-1955 שב לישראל והקים את המחלקה לאורתופדיה בבית החולים הדסה (לימים בית החולים הדסה עין כרם). הוא ניהל את המחלקה עד ליציאתו לפנסיה בשנת 1984.
מייקין גילה עניין בשיקום ילדים עם מוגבלויות, ובשנת 1959 מונה במקביל לתפקידו כמנהל מחלקה גם כמנהל הרפואי של בית החולים אלי"ן.
מייקין היה מהמובילים בטיפול בנפגעי מחלת הפוליו, שהכתה בישראל בשנות החמישים. היה מחלוצי הטיפול בעיוותים בעמוד השדרה, במיוחד בילדים. פרסם כמאה מאמרים מדעיים, העמיד תלמידים רבים (שכמה מהם ניהלו לימים בעצמם מחלקות אורתופדיות) וכיהן כיושב ראש איגוד הכירורגים בישראל. הישגיו זכו להכרה בינלאומית. בין השאר הוזמן לאיראן בימי שלטון השאה כדי לנתח שם אישים רמי מעלה.
מיסנום
מיסנום (באיטלקית: Misenum) היא עיר נמל עתיקה במחוז קמפניה שבדרום איטליה. היא ממוקמת בכֵּף בחלקו המערבי של מפרץ פוצואולי שבים הטירני. כיום המקום נקרא כֵּף מִיזֶנו (Miseno).
מקור השם
על-פי המיתולוגיה, מיסנום נקראת על שמו של מיסנוס, חברו של הקטור והחצוצרן של איניאס. כמסופר באיניאדה של ורגיליוס, מיסנום טבע בסמוך למקום זה לאחר שהזמין את אל ים טריטון לתחרות נשיפה בחצוצרה. בתגובה, טריטון הטיל אותו אל תוך הים כעונש על גאוותו.
היסטוריה
חשיבותה של מיסנום פחתה עם הירידה בכוחו של הצי הרומי במהלך המאה ה-4, והעיר הוחרבה סופית בסוף המאה ה-8 על ידי הסרצנים.
גן לאומי אשקלון
גן לאומי אשקלון הוא גן לאומי השוכן על רכס הכורכר שלחופו של הים התיכון בדרום-מערבה של העיר אשקלון. על העיר שלטו בזה אחר זה שמונה עמים - כנענים, פלשתים, פיניקים, הממלכות ההלניסטיות, רומאים, ביזנטים, ערבים וצלבנים - וכולם הותירו את חותמם באתר.
היסטוריה
אשקלון נמנית עם הערים הקדומות ביותר בארץ ישראל, ושמה הקדום היה "שקל". היא שכנה על דרך הים באזור פורה ושופע במקורות מים (בשטח הגן כשישים בארות). ראשית היישוב במקום לפני כ-10,000 שנה, אך עיר של ממש קמה בו בתקופה הכנענית התיכונה (2200 עד 1550 לפנה"ס). העיר ששימשה כעיר הנמל הגדולה ביותר בתקופה הכנענית, מנתה כ-15,000 תושבים ונחשבה לאחת הערים הגדולות בארץ ישראל. בתקופת הברזל התיכונה גדל שטח העיר לכ-600 דונם. חומת העיר עובתה אך היא לא הקיפה את כל העיר, אלא יצרה חצי מעגל שהגן עליה מצפון, ממזרח ומדרום, ואילו בצידה המערבי, הסתמכו תושביה על המצוק הטבעי שלאורך הים. בתקופה הכנענית המאוחרת, הייתה אשקלון עיר מבוצרת תחת שלטון מצרים.
בשנת 1150 לפנה"ס לערך נכבשה העיר על ידי הפלשתים, ושטחה הצטמצם. תחת שליטת הפלשתים הפך מלך העיר לאחד מחמשת סרני פלשתים, שביניהן ובין הישראלים שרר מתח צבאי ומדיני מתמיד. עם זאת, העיר הצטרפה למרד חזקיהו באשור בשנת 701 לפנה"ס, ובתגובה עלה עליה סנחריב והחליף את מלכה. בשנת 604 לפנה"ס בא עידן הפלשתים לסיומו, ואשקלון נכבשה על ידי הבבלים אשר החריבו והעלו אותה באש והגלו את תושביה. במהלך התקופה הפרסית עמדה אשקלון בחסותה של העיר צור וישבו בה גם פיניקים.
אשקלון שגשגה בתקופה ההלניסטית והייתה לנמל ימי חשוב. בשנת 104 לפנה"ס זכתה באוטונומיה, ובימי המלך החשמונאי אלכסנדר ינאי, כאשר כל אזור החוף עבר לשליטת הממלכה החשמונאית, שמרה על עצמאותה והייתה מובלעת הלניסטית בשל קשריה ובריתה עם מצרים התלמיית. הורדוס, שליט יהודה, שיש הסבורים שנולד בעיר, האדיר את העיר וחיזק אותה. העיר המשיכה לשגשג לאחר מכן תחת שלטון האימפריה הרומית והגיעה לשיא פריחתה. שטחה השתרע שוב על-פני 600 דונם, חומותיה חוזקו לפי התוואי הכנעני הקדום, והיא הייתה למרכז עירוני שלו עורף חקלאי. העיר המשיכה ושגשגה בתקופה הביזנטית, וחלק ממנה אף נראה במפת מידבא.
בשנת 640 נכבשה העיר בידי הערבים, אשר ייחסו לה מעמד מיוחד החל בסוף המאה ה-11, בשל מסורת לפיה ראשו של חוסין בן עלי שמור במבנה זיכרון בשטחה. בשנת 1099, עם הגעת הצלבנים לארץ ישראל, הייתה אשקלון מבצר חשוב לפאטמים, ולמרות ניצחון הצלבנים בקרב אשקלון שנערך בסמוך לה, העיר לא נפלה בידיהם. בשנת 1150 בוצרה העיר על ידי שליטה הפאטמי בחמישים ושלושה מגדלי שמירה, אך למרות זאת נכבשה על ידי בלדווין השלישי מלך ירושלים בשנת 1153, לאחר מצור שנמשך חודש. העיר נכללה ברוזנות יפו ואשקלון הצלבנית, והייתה לחשובות שבעריה הפאודליות. בשנת 1187 גירש צלאח א-דין את הצלבנים מהעיר לאחר מצור בן שבועיים. הוא הרס והעלה אותה באש וסתם את נמלה.
העיר זכתה לתחייה קצרה בשנת 1192, כאשר הצלבנים חזרו אליה בראשות מנהיגם ריצ'רד לב הארי. הם שיקמו את העיר וביצרו אותה בחפיר, חומה, מגדל ושערים, אך נטשוה שוב בשל האיום המוסלמי. הצלבנים שבו לאשקלון ב-1241 ושוב ביצרו אותה, אך סופה המוחלט של אשקלון העתיקה הגיע בשנת 1270 כאשר הסולטאן הממלוכי ביברס, הרס אותה וסתם את נמלה. האתר ננטש ולא יושב עוד.
האתר
חומת העיר הנוכחית היא מהתקופה המוסלמית והיא הוקמה באמצע המאה ה-12 על ידי הפאטימים. מהחומה שהוקמה על סוללה גדולה באורך של 2,200 מטר, ברוחב של כ-50 מטר ובגובה של 15 מטר, שרד הקטע שבצידו המזרחי והדרומי של הגן הלאומי. החומה המוסלמית נבנתה על התוואי הכנעני הקדום, ובתוואי זה עברה גם החומה בתקופה הרומית והביזנטית. גם מקורם של ארבעת שעריה של העיר הוא בתקופה הביזנטית, והם כונו על פי כיווניהם - שער הים, שער עזה, שער ירושלים ושער יפו. בצידו הצפוני של האתר התגלה שער שנבנה על ידי הכנענים בסביבות שנת 1850 לפנה"ס, והוא נחשב לשער הקשת הקדום ביותר בעולם. ליד השער, מחוץ לחומה, נחשפו שרידיו של מקדש כנעני שהוקדש ככל הנראה לבעל אל הסערה ובו נמצא פסלון שור מברונזה ומצופה כסף בגובה 10 ס"מ ולצידו כלי חרס שככל הנראה שימש לו לבית. הכנענים לא הקימו חומה בצד הפונה אל הים, אך המוסלמים והצלבנים עשו כן, וחלקים מחומה זו באורך של 1,200 מטר השתמרו. למרות היותה עיר נמל חשובה בחלק מתולדותיה, לאשקלון לא היה נמל בנוי, והספינות עגנו בים הפתוח. הסחורות ובני האדם הגיעו אל החוף בסירות קטנות.
בשטח הגן מתקני שעשועים ושולחנות פיקניק והוא גובל בשפת הים התיכון, הפתוחה לרחצה בעונה. בסופי שבוע ובחגים פועל בגן חניון לילה.
המחקר באתר
בשנת 1815 נערכה באשקלון מעין "חפירה ארכאולוגית" ראשונה על ידי משלחת חופרים בראשות ליידי הסטר לוסי סטנהופ, שחיפשה אחר אוצר קדום. משלא מצאה את מבוקשה הפסיקה את החפירות לאחר שבועיים בלבד. פסל רומי שמצאה נופץ לרסיסים על ידי איכרי הסביבה בתקווה (שנכזבה) למצוא את האוצר.
חפירות של ממש נערכו במקום לראשונה בשנים 1921– 1922, וחשפו את הבזיליקה הרומית. המחקר במקום התחדש בשנת 1985 בחפירות משלחת המוזיאון השמי של אוניברסיטת הרווארד בראשות הארכאולוג לורנס סטייגר ובתמיכת הנדבן האמריקאי ליאון לוי.
יונקים
בין מיני היונקים בגן הלאומי נמצאים: צבי ארץ ישראלי, נמייה מצויה שועל מצוי ועוד.
זוחלים
בגן הלאומי מתקיים מגוון רב של זוחלים. בין אותם זוחלים נמצאים: שנונית השפלה, זיקית ים-תיכונית, צב יבשה מצוי, שנונית חולות, שממית עצים, נחושית עינונית וקמטן החורש.
עופות
בין מיני העופות בגן הלאומי נמצאים: כרוון מצוי, מיינה מצויה ועורב אפור.
אולג אטקוב
אולג יורייביץ' אטקוב (ברוסית: Олег Юрьевич Атьков; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל סאליוט 7.
קורות חיים
אולג אטקוב נולד בכפר חבורוסטיאנקה במחוז קויבישב. בשנת 1966 הוא סיים בית הספר בעיר חרסון, והחל ללמוד רפואה בסימפרופול. במהלך הלימודים הוא התחתן, עבר למוסקבה וסיים בה לימודי רפואה בשנת 1973. במקביל לעבודה כרופא הוא עסק במחקרים שונים וסיים פוסט דוקטורט.
ב-1975 החל אטקוב לעבוד במרכז הכנת הקוסמונאוטים, ואף הוצע לו להתחיל בהכנות לטיסה, אך הוא סירב. בשנת 1982 הוחלט לשלוח לחלל את קונסטנטין פאוקטיסטוב, שכבר היה בן 56 ובצמוד אליו לשלוח רופא. בעקבות כך החל אטקוב בהכנות לטיסה. לבסוף בוטלה טיסתו של פאוקטיסטוב עקב הרעה במצב בריאותו.
ב-1983 שוגר אטקוב לחלל בחללית סויוז T-10 לצד לאוניד קיזים וולדימיר סולוביוב. הם התחברו לתחנת החלל סאליוט 7. אטקוב שהה בתחנת החלל מעל ל-263 ימים וחזר בחללית סויוז T-11. במהלך תקופה זו הוא ביצע מספר רב של מחקרים.
לאחר חזרה מחלל, חזר אטקוב לעסוק במחקרים בתחום הרפואה ובמקביל החל ללמד.
ב-2002 החל לכהן בתפקידי ניהול במערכת מסילות הברזל הרוסית. הוא סיים עבודה בתחום זה בשנת 2015.
1949 בצרפת
1949 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 962 שנות לאום.
נפת עכו
נפת עכו היא נפה במחוז הצפון במדינת ישראל. קרויה על שם העיר עכו. לנפה שישה אזורים טבעיים: אזור אילון, אזור יחיעם, אזור נהריה, אזור עכו, אזור כרמיאל ואזור שפרעם.
שטח הנפה הוא 928 קמ"ר.
הנפה חופפת פחות או יותר את אזור הגליל המערבי.
נתונים סטטיסטיים
על-פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נכון לשנת 2015 אוכלוסיית הנפה מונה כ-615,600 נפש. מתוך אוכלוסיית הנפה 177,000 הם יהודים, 235,800 הם מוסלמים, 39,700 נוצרים ערבים ו-63,300 בני הדת הדרוזית.
ויקטוריה דה לאס טונאס
ויקטוריה דה לאס טונאס (בספרדית: Victoria de las Tunas) היא עיר הבירה של מחוז לאס טונאס בקובה.
ויקטוריה דה לאס טונאס הוקמה בשנת 1759, אך בשנת 1895, במלחמת העצמאות הקובנית נשרפה לחלוטין ונשארה עיירה קטנה עד שנת 1975.
בעיר ישנה תחנה רכבת בקו המרכזי הוואנה - סנטיגאו דה קובה.
הנרי ווד
סר הנרי ווד (באנגלית: Sir Henry Joseph Wood, הוטבל ב-3 במרץ 1869, נפטר ב-19 באוגוסט 1944) היה מנצח אנגלי, ששמו נקשר לעד ב"קונצרטי הטיילת" (Promenade Concerts), שעליהם ניצח במשך חמישים שנה. הקונצרטים שנוסדו בשנת 1895 נודעו אחרי מותו בשם "קונצרטי הטיילת של הנרי ווד" (כיום “הפרומס”) השפעתו על חיי המוזיקה בבריטניה הייתה עצומה: הוא שיפר לאין ערוך את הנגישות למוזיקה ואף העלה את רמת הנגינה התזמורתית וטיפח את טעם הקהל בהציגו לפניו רפרטואר רחב-יריעה. תוך עידוד מיוחד ליצירות של מלחינים בריטיים.
ילדות ולימודים
ווד נולד בלונדון. הוריו היו שניהם מוזיקאים חובבים נלהבים: אביו שר במקהלות כנסייה וניגן בצ'לו ואמו שרה משירי מחוז הולדתה, ויילס.
ווד היה משנה לנגן העוגב בכנסיית סנט מרי אלדרמנברי בגיל עשר.