cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המחפשים (סרט)
עלילה
השנה היא 1868, איתן אדוארדס שב ממלחמת האזרחים האמריקנית, שם הוא לחם עבור הקונפדרציה, לבית אחיו בטקסס הכפרית. איש אינו יודע מה עבר עליו בשלוש השנים האחרונות (מאז סיום המלחמה), אולם למרות רמזים שאיתן עשה מעשים נלוזים, איש אינו שואל, על אף שהסרן המקומי של הריינג'רס, סרן קלייטון, (שהוא גם משמש כמטיף במקום) מציין בקדרות "אתה מתאים לתיאורים רבים" (על פוסטרים של אנשים מבוקשים). זמן קצר לאחר שובו, בפשיטה של שבט הקומאנצ'י הורגים את אחיו וגיסתו, אחיינו מת, ושתי אחייניותיו נחטפות, האחוזה המשפחתית עולה באש. איתן רודף אחרי הקומאנצ'י על מנת להציל את הנערות, זאת בסיוע של בנו המאומץ של אחיו מרטין פאולי (ג'פרי האנטר) שהוא אינדיאני בחלקו ולבן בחלקו.
מבקרים רבים טוענים שישנו גורם רב עוצמה בסרט, אף על פי שאינו מובע במילים בעלילה,. לפי דעה זו, מהרגע שאיתן אדוארדס מגיח בסצנת הפתיחה, הוא מאוהב בבירור באשת אחיו מרתה. האהבה הזו (הדדית, כפי שמבחין סרן קלייטון כשמרתה אוחזת במעילו של איתן) מניעה את איתן כבר מההתחלה הן לעבר הצלה והן לעבר נקמה. לפי מבקרים אלו זהו המניע המרכזי המתווה את התנהגות הדמות הראשית בסרט במונחים של פעולה דרמטית. מפתיע הדבר ששום מילה המרמזת על כך אינה מוחלפת בין השניים המרמזת על מערכת יחסים זו ומדובר בזרמים תת-קרקעיים המתווים את העלילה. כל התייחסות ליחסים אלו היא חזותית.
השראה מהחיים האמיתיים
רבים סוברים שהסיפור של גרסת הרומן המקורית של המחפשים קיבל השראה מחטיפתה של סינתיה אן פרקר בת התשע, בשנת 1863 על ידי לוחמי קומאנצ'י שפשטו על בית משפחתה במצודת פרקר. היא שהתה עשרים וחמש שנים עם הקומאנצ'ים, נישאת לצ'יף מלחמה ומולידה שלושה ילדים, ולבסוף "ניצלה", בניגוד לרצונה, על ידי דודה, הטקסס ריינג'ר ג'יימס וו. פרקר, שבילה חלק גדול מחייו ומהונו במה שנהפך לחיפוש אחוז אמוק אחריה. הדבר בהחלט תואם את האובססיה של איתן בסרט בחפשו אחר אחייניתו, כפי שג'ימס פרקר חיפש אחר סינתיה. בנוסף לכך, "הצלתה" של סינתיה אן על ידי הטקסס ריינג'ר במהלך ההתקפה על הכפר שבו היא חיה, משקפת בקירוב את הצלתה של דבי במהלך התקפת הטקסס ריינג'ר על הכפר של סקאר.
הסופר אלן לה מאי חקר לצורך עבודתו על הרומן שישים וארבעה מקרים משלהי המאה ה-19, בהם נחטפו ילדים בטקסס. מחקרו שנותר באוניברסיטת לוס אנג'לס, מראה שרק מודל אחד תואם לדמות המחפשת אחר קרובים אבודים. היה זה בריט ג'ונסון, עגלון אפריקני-אמריקני. בעוד שלמראית עין הספר הוא מקור הסרט, הרי שהעובדות על חטיפתה של סינתיה אן פרקר, חיפושה של דודה אחריה, והטבח ש"הציל" אותה, מתאימים הרבה יותר לסרט מאשר הכופר שדרש בריט ג'ונסון עבור משפחתו. הדבר צוין על ידי מבקרים רבים, בכללם דן שניידר. בהחלט, הסרט משקף את המקרה של סינתיה אן, בעוד שיש לו מעט מן המשותף עם מעשה הגבורה של בריט ג'ונסון, שהשיב לעצמו בכסף את אשתו ואת משפחתו.
הסרט סוטה בכל מרכיבי המפתח מהרומן של לה מאי ותואם כמעט בכל הנקודות העיקריות את הטרגדיה האמיתית של סינתיה אן פרקר. כאמור, רק אחת מן הדמויות של לה מאי, בריט ג'ונסון, התקרבה במידה מועטה לעלילת הסרט והוא השיב לעצמו את אשתו וילדיו מהקומאנצ'י תמורת כופר של שבעה פונים ולא הציל אותם בכוח. על אף שמעולם לא הודו בכך, הסגה של פרקר תואמת לעלילת הסרט בכל פרט, מלבד שניים: משך הזמן שהנערה שהתה בשבי והעובדה שבחיים האמיתיים היו לה ילדים מהצ'יף, בעוד שבסרט אין לה.
נושאים
פורד עשה מאמץ בסרט לבחון את סוגיות הגזענות ורצח העם של הילידים האמריקניים. סרטו של פורד לא היה הראשון לעשות זאת, גם לא המלוטש ביותר, אולם הוא היה יוצא דופן (במיוחד עבור דורות מאוחרים יותר) בבוטותה של גישה זו כלפי הגזענות. בחינתו של פורד את הגזענות פותחת בגזענותו של הגיבור (ה"גיבור" הזה כלל אינו שגרתי). איתן אדוארדס שונא למעשה כל אחד, אולם הוא חדור שנאה מיוחדת לאינדיאנים. עמנואל לוי אמר: "זהו ניסיון נדיר להתמודד בצורה ישירה בבעיה של שורשי הגזענות בחיים האמריקניים". הסרט התפתח בהתמדה לאורך השנים, או שראייתנו אותו התפתחה, ככל שאנשים רבים יותר נאותו כחברה לבחון את היחס הנוראי שזכו לו הילידים האמריקנים מצד התרבות הלבנה. רוג'ר איברט אמר בניתוח קודר של הסרט: "במחפשים אני סבור שפורד ניסה באופן לא מושלם, אפילו עצבני, לתאר את הגזענות שהצדיקה רצח עם".
ניתוחי הסרט השונים
מעט מאוד סרטים נסקרו ונותחו כמו המחפשים. הפרשנות הביקורתית של המחפשים משתרעת מלהחזיק בו כסרט פורץ דרך בניסיונו להתייחס לבעיית הגזענות באמריקה (רוג'ר איברט) לגינוי בוטה של הסרט כניסיון כושל ומתנשא לבחון מה באמת קרה לילידים אמריקנים, ומדוע (דן שניידר).
על אף שמבקרים וחוקרים אקדמיים השתמשו בסרט לבחינת התרבות והמנהגים החברתיים של ארצות הברית וחלוקים ביניהם בדברים רבים, הרי ישנה תמימות דעים שגיבור הסרט איתן אדוארדס הוא גזען ארסי, צ'יף ציקאטריש (סקאר), דמות המראה האינדיאני שלו הוא מלא זעם בדיוק כמו אדוארדס, ומתעב לבנים בדיוק כמו שאדוארדס מתעב אינדיאנים. גזענות ושנאה כתירוץ לאלימות ומוות הם נושאים מובהקים העוברים כחוט השני לכל אורך 'המחפשים'.
נושא נישואי התערובת אף הוא סוגיה יסודית המתגלגלת לאורך הסרט. איתן חוזר ואומר כי הוא יעדיף להרוג את אחייניתו מאשר לתת לה לחיות ביחד "עם שפן". הוא אומר "חיים עם הקומאנצ'י אינם חיים". אפילו אחת הדמויות העדינות ביותר בסרט, ורה מילס לורי, אומרת למרטין כשהוא מסביר מדוע עליו להגן על אחותו המאומצת "איתן ישים כדור בראש שלה. אני אומרת לך שמרתה הייתה רוצה שהוא יעשה זאת". ההתפרצות הזו מבהירה שאפילו הדמויות העדינות ביותר למראית עין, נגועות לחלוטין בגזענות מפחד נישואי התערובת.
מאלף הדבר לשים לב שפורד עשה בסרט זה ניסיון להתמודד עם נושאים ורעיונות שהיו די שנויים במחלוקת באותה תקופה באמריקה. מילותיו שלו מסבירות מה הוא ניסה לעשות, בראיון משנת 1964 בקוסמופוליטן הוא אומר: "יש נכונות בהאשמה שהאינדיאנים לא תוארו באופן מדויק או הוגן במערבונים, אולם שוב, האשמה זו נגועה בהכללה רחבה ולעיתים אינה הוגנת. האינדיאנים לא קיבלו בברכה את האדם הלבן... והוא לא היה דיפלומטי... אם הוא קיבל טיפול לא הוגן על ידי מערבים בסרטים, זהו לרוע המזל, אירע גם לעיתים תכופות בחיים האמיתיים. היו הרבה דעות קדומות במערב."
בסיפורה של סינתיה פרקר, שמבקרים כה רבים סוברים כי הוא העניק השראה מהחיים האמיתיים לסרט, הוא מאלף. "הצלתה" כביכול בהתקפה על קבוצת האינדיאנים זהה למעשה לזו שמוקרנת בסרט, היא מרעיבה עצמה למוות כשקרוביה הלבנים מסרבים לתת לה למצוא את בנה היחיד ששרד. עד לעצם היום הזה נחשבת "הצלתה" כ"ניצחון" במלחמות עם האינדיאנים. אכן, ניתן ללמוד הרבה מדיווחו של סול רוס על "הקרב" שבו הוא שבה מחדש את סינתיה פרקר, לאחר שהוא הרג ללא הבחנה את הנשים והילדים, הוא מדווח (בספר "הרס האינדיאנים" שכתב ג. ו. וילברגר): "ניצחון כה משמעותי מעולם לא הושג קודם לכן על הקומאנצ'ים אמיצי הלב, מאז אותו יום הרה גורל בדצמבר 1860 הם לא עשו כל ניסיון צבאי להשיב את תהילתם במסעי מלחמה מפוארים כמו בעבר. הקומאנצ'ים הגדולים נשברו לעד".
בסכמו את ההשפעה החברתית של הסרט אומר ארתור אקשטין: "'המחפשים' ניקר במוחם של הרבה במאים, מבקרים ומלומדים, באופן שלא היו שכיח אפילו עבור אוהבי הקולנוע הגדולים... המחפשים הוא אחד מאותם סרטים נדירים החושפים טפח חדש עם כל צפייה מחודשת בו... הסרט הוא כה עמוס במשמעויות, שהדרך היחידה להבינו היא להאט את זמן ההקרנה לתקופה בת חמש שנים בו התרחש".
צוות השחקנים ותיאור הדמויות
פורד רצה במקור ללהק את פס פרקר, שהופעתו כדיוי קרוקט בטלוויזיה הפכה אותו לכוכב גדול, עבור התפקיד של ג'פרי האנטר אולם וולט דיסני, שפרקר היה עימם בחוזה, סירבו להיתיר זאת, לפי הראיון המצולם עם פרקר בארכיב הטלוויזיה האמריקאי. פרקר ציין שזו הייתה ההחמצה הגדולה ביותר בקריירה שלו.
ההפקה
פורד התכוון כבר מההתחלה ליצור סרט שלא נעשה עד אז בהוליווד. ויין שיחק כבר קודם לכן דמויות מחוץ לחוק (כמו רינגו קיד ב-Stagecoach), אולם אף אחד מהם לא היה פסיכוטי גבולי כמו איתן אדוארדס. - אדוארדס נראה מרחף או על סף התמוטטות כללית. ג'ונתן לטם אומר על גילום דמותו של ויין את אדוארדס שהוא היה "מתייסר ומייסר... זעמו צודק ומכוער, בד בבד ממורמר ביותר". גזענותו ושנאתו הן כה גלויות שהן חורכות את הצופה, ולזה פורד התכוון. תגובותיו מבהירות שהוא התכוון לשרטט את דיוקנה של אמריקה הלבנה, שמובילה למעשה לרצח עם כנגד הילידים האמריקנים. לטם אף כותב אודות צפייתו הראשונה במחפשים: "האם אין מערבונים אמורים להיות פשוטים ? סרט זה הוא הכול פרט לכך, הוא עשיר ושופע סימנים לבאות."
על אף שהסרט אמור היה להיות ממוקם בעיקר בקומנצ'רה, מכורתם האגדית של הקומאנצ'ים, רובו נטוע בעמקים (לאנו אסטקדו) של צפון-מערב טקסס, הוא צולם למעשה במוניומנט ואלי שביוטה. ובקניון ברונסון בפארק גריפית, שבלוס אנג'לס.
יום שבתון (פיוט)
יוֹם שַׁבָּתוֹן הוא פיוט לשבת שחובר על ידי רבי יהודה הלוי והוא מושר בקהילות אשכנז בסעודה השנייה של שבת.
המחפשים (סרט)
ההפקה
הסרט היה אחד הראשונים שצולמו בטכניקות המסך הרחב של Vistavision.
הכרה והשפעה תרבותית
הסרט הוגדר כ"בעל חשיבות תרבותית" על ידי ספריית הקונגרס של ארצות הברית ונבחר לשימור בידי ארכיב הסרטים הלאומי האמריקני. במשאל הסרטים הטובים ביותר של Sight & Sound הוא נבחר פעמיים בעשיריה הראשונה (1992, 2012) ופעמיים בעשיריה השנייה (1972, 2002). בשנת 2007 נכלל הסרט במקום השנים עשר ברשימת מאה הסרטים האמריקאיים הטובים ביותר של מכון הסרטים האמריקאי. כתב העת אנטרטיינמנט ויקלי דירג את המחפשים במקום השלושה-עשר ברשימת הסרטים הטובים ביותר של כל הזמנים, כמו גם המערבונים הטובים ביותר של כל הזמנים.
יום שבתון (פיוט)
תוכן הפיוט
הפיוט מתייחס לסיפור יונתו של נח השבה כשהיא מבשרת על סוף המבול ובפיה בדמותו של עלה זית כאות לכך שמצאה מנוח לכף רגלה. רבי יהודה הלוי מקשר בפיוט את היונה לנמשל - כנסת ישראל הנמשלת ליונה במדרש שיר השירים, ומוצאת מנוחה ביום השבת.
- כפי שמבשר ישעיהו, מתקשרת שאיפת המנוחה הגדולה של ציון מזעפו של ההווה בחסד הגאולה העתידי.
המחפשים (סרט)
הכרה והשפעה תרבותית
המחפשים אהוב על מרטין סקורסזה, ג'ורג' לוקאס, סטיבן ספילברג, רמש סיפי, ג'יימס רוברט בייקר וג'ון מיליוס.
יום שבתון (פיוט)
נוסח הפיוט
הנוסח המצוי בסידור הוא נוסח מאוחר יותר, והנוסח הקדום לפיוט כולל תוכן שונה לבית השלישי. במקום להרחיב בתיאור מעמד הר סיני מתאר הטקסט את נקמת ה' באויבים ואת השמחה במפלתם בעת גאולת ישראל. מחרוזת זו הוחלפה בתקופה מאוחרת יותר מחשש לעימות עם הגויים ומפני "דרכי שלום" (הגרסה המאוחרת נמצאת כבר בכתבי יד אשכנזים). להלן נוסח המחרוזת הקדומה:
המחפשים (סרט)
הכרה והשפעה תרבותית
פרק הסיום של הסדרה שובר שורות שאב השראה מסיום "המחפשים", כך לפני יוצר הסדרה וינס גיליגן.
יום שבתון (פיוט)
נוסח הפיוט
"ומתוך ערפל האיר אופל / ועד עב הרים יושבי שפל /
ומגדל צרים ארצה נפל (י"ס אראה נופל) / אך אנוכי מלאתי כוח.
דרוך בנעל אויבים וצרים / וגם המעד קרסולי זרים /
ואז יענו לך עמי בשירים / אל המתהלך על כנפי רוח".
לחנים וביצועים
את הבית "ובאו כולם בברית יחד" שר מנדי וייס באלבומו אלע אלע בלחן של פינקי ובר.
פרס המוזיקה האמריקאית לתגלית השנה
פרס המוזיקה האמריקאית לתגלית השנה הוא פרס המוענק מאז שנת 2004. שמות שונים לפרס הם האמן הפורץ האהוב (2004) ופריצת השנה (2005–2010).
מצפה שלושת הימים
מצפה שלושת הימים היא הפסגה הגבוהה ביותר ברכס הגדעונים, הנמצא בשומרון, ממזרח לעיר שכם. גובה המצפה 866 מטרים מעל פני הים. ממצפה זה ניתן ביום בהיר לראות את ים המלח, הכנרת והים התיכון, ומכאן שמו. יש האומרים בבדיחות הדעת, כי רק בשלושה ימים בהירים מאוד בשנה אפשר לראות ממנו את שלושתם, ומכאן שמו. בנוסף ניתן לראות מהמצפה את הר הסרטבה שבבקעת הירדן. הגישה למצפה היא דרך היישוב איתמר, כביש הגישה נסלל במימון משרד התיירות. לאחרונה נסלל כביש מזרחה שיתחבר לבקעת הירדן דרך כביש אלון (508). גבעות קרובות למצפה הן: גבעת ארנון, גבעת ינוח וגבעות עולם. צה"ל הקים במקום מגדל תצפית גבוה. המקום מרובה באבני בזלת, ככל הנראה היה שם בעבר הר געש.
סקי אלפיני
סקי אלפיני הוא ענף ספורט חורף, בו המתחרים גולשים במורד הר במגוון של מסלולים, חלקם מהירים וחלקם טכניים. המטרה של הגולש היא לסיים את המסלול בזמן הקצר ביותר כאשר הוא מקפיד לעבור בין דגלים שנעוצים במסלול. מתחרה שלא הצליח לעבור בין זוג דגלים נפסל מאותה תחרות. אירועי גביע העולם בסקי אלפיני מאורגנים על ידי פדרציית הסקי הבינלאומית, ונערכים במגוון אתרי סקי באירופה, צפון אמריקה ומזרח אסיה. זהו סוג הסקי הלא עממי הפופולרי ביותר בעולם, והוא נפוץ בעיקר במדינות האלפים וסקנדינביה באירופה, ארצות הברית וקנדה.
סוגי סקי אלפיני
ישנם ארבעה סוגי מסלולים בסקי האלפיני, כולם מסלולי עקלתון הנבדלים זה מזה בצפיפות הדגלים ביניהם הגולש נדרש לזגזג:
סלאלום - זהו סוג המסלול האיטי ביותר, וגם הטכני ביותר. המתחרים צריכים לעבור בין זוגות דגלים קרובים אחד לשני ועם פריסה צפופה, מה שמחייב פניות חדות מאוד כדי לעבור בין הדגלים תוך כדי שליטה מבוקרת במהירות הגוברת באופן טבעי בזמן המקצה. בשל הצפיפות של הדגלים זהו ענף הסקי האלפיני עם אחוז הפסילות הגבוה ביותר, הקושי הרב לשמר את המהירות בד בבד עם שימור היכולת לזגזג בין השערים מאלצת את הגולש להפעיל את כל יכולתו הפיזית בצורה מתפרצת כל שער מחדש, ובפרץ אנרגיה כזה כל אי דיוק בתזמון עלול להוציא את הגולש מהמסלול ללא שליטה. בכל תחרות בדרך כלל נפסל אחוז גבוה מהגולשים בגלל אי מעבר בין זוג דגלים.
סלאלום ענק - זהו מסלול מהיר יותר מסלאלום, ונחשב למקצה אשר בו, החשיבות היא למתחרה בעל היכולת הגדולה ביותר לשלב בין הצד הטכני ושימור המהירות. רוב הגולשים שמתמחים בסלאלום מתחרים גם בסלאלום ענק. הפניות חדות מעט פחות מבסלאלום, מה שמאפשר צבירת מהירות רבה יותר, לעיתים גם באזור 60–80 קמ"ש. בסלאלום ענק יש על-פי רוב פחות פסילות מבסלאלום.
סופר G (קיצור של סופר ג'יאנט סלאלום) - זהו מסלול מהיר משמעותית מהקודמים שהוזכרו, עם דגלים צפופים פחות ולכן מאפשר לגולש לצבור מהירות רבה. מקצה זה מוגדר כמקצה ה"טכני" של מקצה ה"דאון היל" שיוזכר בהמשך. במסלולים מסוימים ישנם קטעים בהם המתחרה מגיע למהירות של 110 קמ"ש ויותר.
גלישה במורד ("דאון היל") - זהו המסלול המהיר ביותר בסקי האלפיני. הדגלים מרוחקים מאוד אחד מהשני ובצפיפות נמוכה מאוד, לרוב הפניות אינן חדות והמתחרה צובר מהירות אדירה, במסלולים מסוימים גולשים במהירות של למעלה מ-130 קמ"ש. בחלק ממסלולי הגלישה במורד, בונים את המסלול עם כמה תלוליות קטנות (Bumps) על מנת להקשות על המתחרים, אשר עקב תלוליות אלו משתדלים לא לקפוץ, אך במהירויות אלו גם ניתור לא מדויק יגרום למתחרה לזנק למרחק של עשרות מטרים. זהו מסלול פחות טכני ויותר פיזי. מספר הפסילות מועט, אולם בשל המהירות הרבה מתחרה שנופל נמצא בסכנת פציעה חמורה.
מבצע גשמי קיץ
מבצע גשמי קיץ הוא מבצע צבאי של צה"ל שהחל ב־28 ביוני 2006 והסתיים ב-26 בנובמבר 2006 בשטחי רצועת עזה. זוהי הכניסה הקרקעית הראשונה של צה"ל לרצועת עזה מאז ביצועה של תוכנית ההתנתקות כשנה קודם לכן. במבצע נהרגו 5 ישראלים ו-394 פלסטינים.
סקי אלפיני
תחרויות
תחרויות בסלאלום וסלאלום ענק כוללות 2 מקצים, המתקיימים באותו מדרון אך במסלולים שונים (כלומר סידור השערים שונה בכל מקצה). הדירוג נקבע על פי הזמן המצטבר ב-2 המקצים. במיקצה השני המתחרים מזנקים בסדר הפוך למיקומם במיקצה הראשון. תחרויות בגלישה במורד וסופר ג'י כוללות רק מקצה אחד. גלישה במורד הוא המקצוע היחיד שבו המתחרים רשאים (ולמעשה חייבים) לערוך גלישות אימון על המסלול לפני התחרות.
מבצע גשמי קיץ
המבצע בא כתגובה מצד מדינת ישראל על הריגת שני חיילים וחטיפתו של רב"ט גלעד שליט ב-25 ביוני 2006 סמוך למעבר כרם שלום, ועל ירי הקסאמים מצד ארגונים פלסטיניים לכיוון ישראל ובמידה מסוימת גם בעקבות חטיפתו ורציחתו של אליהו אשרי.
סקי אלפיני
תחרויות
בנוסף לתחרויות בכל מקצוע קיימת תחרות משולבת של גלישה במורד וסלאלום (שילוב אלפיני). בתחרות הזו מתקיימת קודם תחרות הגלישה במורד, ואחריה 2 מקצים של סלאלום. המסלולים יותר קצרים מבתחרויות הנפרדות. הדירוג נקבע על פי הזמן המצטבר בשלושת החלקים.
מבצע גשמי קיץ
רקע למבצע
לאחר תוכנית ההתנתקות גבר ירי הרקטות מרצועת עזה ליישובים ישראלים סמוכים. ישראל הגיבה בירי ארטילרי ובהפצצות מהאוויר והים.
ב־9 ביוני חיסל חיל האוויר הישראלי את ג'מאל אבו סמהדאנה, ראש ועדות ההתנגדות העממית ועוד שלושה מחבלים. למחרת, ב־10 ביוני, חלה הסלמה בירי משני הצדדים וכ-50 רקטות נחתו בשטח ישראל. באותו יום נהרגו שבעה פלסטינים, בני משפחת ראלייה, שנפשו על חוף הים, כתוצאה מפיצוץ שאירע בחוף סודנייה. הפלסטינים האשימו את צה"ל בירי מכוון לעבר אזרחים. בתגובה לאירוע, החמאס, לראשונה מזה 16 חודשים, הכריז על סיום הפסקת האש מצדו.
סקי אלפיני
תחרויות
בתחרויות לגברים המסלולים יותר ארוכים משל הנשים. פרט לכך כל יתר הפרטים זהים.
ציוד
לכל אחד מארבעת המסלולים של הסקי האלפיני יש ציוד אופייני לו. ההבדלים העיקריים הם באורך מגלשי הסקי: מגלשיים ארוכים מעניקים מהירות רבה יותר אבל ככל שהמגלשיים ארוכים יותר השליטה של הגולש בפניות פוחתת. לכן בסלאלום הגולשים משתמשים במגלשי סקי קצרים יחסית בעוד שבגלישה במורד המגלשיים האופייניים הם ארוכים. גם מקלות-הסקי אותם אוחז הגולש משתנים, בענפים הטכניים המקלות ישרים בעוד שבענפים המהירים המקלות מעוקלים. כל הגולשים מחויבים לחבוש קסדה, ובמסלולים הטכניים ישנם מיגונים שונים על הרגליים, הידיים והפנים כדי למנוע פגיעה בגולש מהדגלים הפזורים על המסלול.
דירוגים ואלופי הגביע העולמי
לכל אחד מהמקצועות בסקי האלפיני יש דירוג עולמי משלו. בנוסף ישנו דירוג כללי של סבב הגביע העולמי והוא התואר היוקרתי ביותר, שקלול של הישגי הגולש מכל הענפים של הסקי האלפיני. גולש יכול לזכות בתואר הכללי מבלי לזכות באף אחד מהענפים, ולחלופין גולש יכול לזכות בדירוג הכללי מבלי להשתתף כלל בחלק מהענפים.
מבצע גשמי קיץ
חטיפות גלעד שליט ואליהו אשרי
ב־25 ביוני 2006 חדרו מחבלים מהחמאס, ועדות ההתנגדות העממית וארגון בשם "צבא האסלאם" לשטח ישראל דרך מנהרה באורך של מעל 300 מטרים שנחפרה מתחת לגדר בין רצועת עזה לישראל. המחבלים תקפו מאחור בירי נ"ט מוצב צה"ל, נגמ"ש נטוש וטנק ליד מעבר סופה וקיבוץ כרם שלום. בהתקפה על הטנק נהרגו שני חיילי צה"ל, וחייל שלישי, רב"ט גלעד שליט, נחטף. שלושה מחבלים נהרגו בתקרית. במקביל, באותו יום נחטף ביהודה ושומרון האזרח אליהו אשרי על ידי מחבלים פלסטינים ונרצח אחרי החטיפהֻֻ. וועדות ההתנגדות העממית הודיע על חטיפתו ואף הציגו את תעודת הזהות שלו אך לא הודיעו על רציחתו. לבסוף נמצאה גופתו של אליהו בסמוך לרמאללה.
ראש הממשלה אהוד אולמרט סירב לדרישת החוטפים לשחרר את כל האסירות והאסירים שמתחת לגיל 18 וקבע כי הוא לא ינהל משא ומתן עם טרוריסטים. למרות זאת, המתין אולמרט מספר ימים על מנת לאפשר לפעילות דיפלומטית של גורמים בינלאומיים, בעיקר מצרים, לנסות לשחרר את החייל החטוף. החוטפים, שפעלו תחת פיקודו של חאלד משעל ואנשי ההנהגה הצבאית של החמאס, סירבו לשחררו וניתקו מגע עם המתווכים. משכשלו המאמצים הדיפלומטיים, נכנסו כוחות קרקעיים של צה"ל לרצועה והחלו בחיפוש אחר החטוף.
תחילת המבצע ומעצר ראשי החמאס ביהודה ושומרון
מספר גשרים שלגביהם היה חשד שישמשו למילוט החייל החטוף פוצצו. במקביל, נכנסו כוחות שריון, רגלים והנדסה אל דרום הרצועה וארטילריה נורתה לעבר שטחי שיגור בצפון הרצועה. צה"ל פעל גם באזור אל-בירה שליד רמאללה על מנת לאתר את החטוף אליהו אשרי.
בלילה שבין 28 ל-29 ביוני עצר צה"ל עשרות מראשי החמאס ביהודה ושומרון, כולל 20 חברי פרלמנט ו-8 שרים בממשלה הפלסטינית, בהם מוחמד אבו טיר ושר האוצר עבד אל-ראזק. הפעולה תוכננה מספר שבועות מראש יחד עם השב"כ ופרקליטות המדינה. בחמאס טענו שהמעצרים באו כדי לתת לישראל קלף מיקוח על החייל החטוף. בישראל טענו שהמטרה היא להילחם בממשלת הטרור של חמאס, ושכל העצורים יועמדו למשפט על חברות בארגון טרור. בעקבות המעצרים השתנה מאזן הכוחות בפרלמנט הפלסטיני ביהודה ושומרון והרוב עבר מידי החמאס לפת"ח.
28 - 30 ביוני
ב-29 ביוני אליהו אשרי נמצא ירוי ליד רמאללה. על פי חקירת השב"כ את אחד מחוטפיו, התברר שאשרי נורה מיד כאשר נחטף ושהחוטפים מוועדת ההתנגדות שיקרו כאשר טענו שהוא מוחזק בחיים.
בצהריים ביצע צה"ל ניסיון סיכול ממוקד ברכב של הג'יהאד האיסלאמי בשכונת זייתון שבעזה. מהירי נפצע קל בכיר בג'יהאד האיסלאמי. בערב, החליט הדרג המדיני לדחות מתקפה צבאית יבשתית של צה"ל אל תוך צפון רצועת עזה, על מנת למצות את הדיונים הדיפלומטיים ועקב בקשות גורמים בינלאומיים. עם זאת, ירי התותחים הכבד נמשך, יחד עם הפצצות חיל האוויר ברחבי הרצועה.
ב-30 ביוני שלל שר הפנים רוני בר-און את תושבותם של 4 פעילי חמאס, בהם מוחמד אבו טיר. בשכם נהרגו שני מחבלים חמושים מגדודי אל אקצא בעת פעילות צה"ל בעיר. בצהריים נפצעו 3 מחבלים מהג'יהאד האיסלאמי בעוד ניסיון סיכול ממוקד. בלילה תקף חיל האוויר מחנה אימונים של גדודי אבו ריש בחאן יוניס והפציץ את בניין משרד הפנים הפלסטיני בעזה שלפי צה"ל שימש כ"מקום מפגש לתכנון והכוונת פעילות טרוריסטית". מנגד, רקטת קסאם נחתה ליד שכונת מגורים באשקלון.
יולי
ב-1 ביולי דרשו חוטפיו של גלעד שליט לשחרר 1000 אסירים תמורת שחרורו. ישראל דחתה את הדרישה וחזרה על עמדתה שלא תנהל עסקאות עם טרוריסטים ודרשה את שחרור החייל. יחד עם ההתנהלות הצבאית, החלו להתגבר חילוקי הדעות בין הפלגים ברשות הפלסטינית כאשר שיאה הייתה עם הודעתו של אבו מאזן כי "מאמצי המצרים לשחרור החייל נתקלים בקשיים, בשל היעדר כתובת בצד של החמאס, ובשל חוסר יכולתם לקבל החלטות". כמו כן חשפו הפעילויות, חילוקי דעות בין ההנהגה המדינית של החמאס בהנהגת אסמאעיל הנייה, ראש הממשלה הפלסטינית, וההנהגה הצבאית של החמאס, בהנהגת חאלד משעל.
בליל המחרת תקפו מסוקי צה"ל את משרד ראש הממשלה הפלסטיני אסמאעיל הנייה ובתקיפה נהרג פלסטיני אחד. מטרת התקיפה הייתה להזהיר את הנייה שגורלו קשור בגורל החייל החטוף. בערב שלושה מחבלים חמושים, מהם שניים שנשאו חגורות נפץ, נהרגו מאש כוחות צה"ל באזור נמל התעופה הבינלאומי יאסר ערפאת.
בליל 3 ביולי תקף חיל האוויר מחסן שלטענתו נועד לייצור ולאחסון של אמצעי לחימה ורקטות ומקום מפגש של פעילי גדודי חללי אל אקצה. פלסטינים טענו כי במבנה גם משרד של חמאס ומשרד המשמש לצדקה. במהלך התקיפות נפצעו 4 פלסטינים. פעילות צה"ל בוצעה בערים בית לחם, שכם, חברון וטולכרם, בניסיון לעקוב אחר מקורות המימון של הארגון.
בבוקר 3 ביולי כלים משוריינים ודחפורים חיפשו כמה מאות מטרים בעומק בצפון רצועת עזה מנהרות ומטעני חבלה, והרגו חמוש פלסטיני. כמה שעות לאחר מכן חיל האוויר שיגר טיל לעבר מחבלים חמושים שניסו לשגר טיל נגד טנקים לעבר חיילים בצפון הרצועה והרג פעיל בזרוע הצבאית של החמאס ופצע חמוש נוסף.
בבוקר הציבו ארגוני הטרור שחטפו את החייל רב-טוראי גלעד שליט אולטימטום לישראל, לפיו היא נדרשת לשחרר עד 4 ביולי בשעה 6:00 בבוקר אסירים פלסטינים. לשכת ראש הממשלה דחתה באופן רשמי את האולטימטום.
בליל 4 ביולי חיל האוויר שיגר טיל לעבר האוניברסיטה האסלאמית בעזה. הייתה זו הפעם השנייה בשבוע בה תקף צה"ל את האוניברסיטה.
בלילה הסגירו את עצמם שלושה פעילי גדודי חללי אל אקצה של הפת"ח החשודים כי חטפו והרגו את אליהו אשרי אחרי מצור של 3 שעות שערכו כוחות צה"ל על תחנת המשטרה ברמאללה. כוחות דובדבן ודוכיפת כתרו את המבנה בשיתוף דחפורים וטנקים.
עם פקיעת האולטימטום שהציבו חוטפיו של גלעד שליט, הודיע בבוקר ארגון "צבא האסלאם", אחד משלושת הארגונים שחטפו את החייל, שלא ימסור עוד מידע על גורלו.
בבוקר כוח מיוחד של צה"ל בג'נין הרג את פידא קנדיל, אחד ממפקדי גדודי חללי אל-אקצא בעיר. פלסטיני נוסף נפצע בתקיפה. לפני הצהריים כוחות צה"ל מיחידת אגוז של חטיבת גולני שפעלו במחנה הפליטים ג'נין איתרו ופוצצו שתי מכוניות תופת שהיו אמורות לשמש לביצוע פיגוע בישראל. במקביל לפני הצהריים כוחות צה"ל החלו לסרוק את האזור שסמוך לאזור התעשייה ארז בצפון רצועת עזה בניסיון לאתר מנהרות ומטענים. בערב הנחה שר הביטחון, עמיר פרץ, את צה"ל להגביר את עוצמת הפעילות המבצעית במסגרת מבצע גשמי קיץ ברצועת עזה. זאת בעקבות רקטת קסאם שנחתה לראשונה בבית ספר במרכז אשקלון. שיא המרחק לירי רקטות פלסטיניות על ישראל.
בליל 5 ביולי חיל האוויר תקף בדרום הרצועה מחנה אימונים של החמאס ובצפון הרצועה בית ספר פלסטיני ששימש בלילה כמקום מפגש לפעילי חמאס ואת משרד הפנים הפלסטיני, תקיפה שבה נפצעו שלושה פלסטינים. בבוקר פעיל גדודי חללי אל אקצה של הפת"ח, מחמוד ג'אברי נהרג במהלך פעילות של כוח ימ"מ וגדוד נצח יהודה במחנה הפליטים עין סולטאן ביריחו. המבוקש פתח באש לעבר הכוח, שכיתר את ביתו, וזה השיב באש והרגו. בחיפוש בביתו נמצא תיק עם מטען חבלה. ג'אברי היה מעורב בפיגוע בו נהרג נהג מונית בשנת 2000. בצהריים נער פלסטיני נורה ונפצע אנושות על ידי חיילי צה"ל סמוך למעבר ארז. זאת במהלך חילופי אש בין כוחות צה"ל לאנשי הזרוע הצבאית של החמאס בבית חאנון.
במקביל בבוקר הקבינט המדיני-ביטחוני החליט להעמיק את הפעולה בעזה ולהקים "רצועת ביטחון" בצפון הרצועה.
6 ביולי
מבצע אלוני הבשן נגד הקסאמים אושר בקבינט המדיני-ביטחוני. כוחות צבא גדולים נכנסו בליל 6 ביולי לשטח רצועת עזה ותפסו אזורי חיץ, לקראת השתלטות על מרחבי השיגור ויצירת "רצועת ביטחון". הכוחות נכנסו לתוך ההתנחלויות ההרוסות ניסנית, דוגית ואלי סיני ולשכונה אל-עטטרה השייכת לבית לאהיא, משם נורו רקטות לעבר ישראל. במהלך הלילה הותקפו כמה מטרות מן האוויר, באחת מהן סמוך לחוף בצפון הרצועה נהרג פעיל חמאס. הותקף המוצב הראשי של המשטרה הימית הפלסטינית בסודנייה, שם נהרגו שוטר פלסטיני ופעיל חמאס. שמונה פלסטינים נפצעו בתקיפה, שאירעה ליד ביתו של נביל שעת'. בנוסף תקף חיל-האוויר חוליית מחבלים בצפון הרצועה, שביקשה להניח מטענים. בבוקר הכוחות התקדמו למרחק של 7 ק"מ בעומק הרצועה במטרה להשתלט על מרחבי השיגור.
בבוקר חיל האוויר שיגר טיל לעבר קבוצת מחבלים חמושים בשכונת פראחין שבח'אן יונס בדרום רצועת עזה. מהירי נהרגו שני פעילים צבאיים בג'יהאד האיסלאמי ו-12 נפצעו. בשכונת אל-עטטרה בבית לאהיא שבצפון רצועת עזה בחילופי אש נהרג אזרח פלסטיני. אחר הצהריים נהרגו לפחות 8 פלסטינים, כמעט כולם מחבלים חמושים, מפגיעה ישירה של פגז טנק ישראלי באזור בית לאהיא ומחנה הפליטים ג'באליה שבצפון רצועת עזה; 20 בני אדם נוספים נפצעו בתקיפה, חלקם כנראה במצב קשה. בנוסף שני פלסטינים נהרגו בחילופי אש עם חיילי צה"ל בחצר בית בבית לאהיא.
בצהריים חייל מחטיבת גולני, נורה בראשו, מירי בשוגג של חייל צה"ל, בבית לאהיא. החייל פונה במצב אנוש במסוק לבית החולים סורוקה בבאר שבע ולאחר זמן קצר מת מפצעיו.
כוח צה"ל פשט בערב על סוכת אבלים במחנה הפליטים בג'נין עקב מידע מודיעיני על הימצאות בכיר בזרוע הצבאית של הפת"ח זכריה זביידי. שמונה פעילים ואורחים בסוכה נפצעו בחילופי האש שהתפתחו במקום. זביידי עצמו הצליח לחמוק מהכוח.
בערב 15 פלסטינים נפצעו מפגיעת פגז צה"ל בבית משפחה בבית לאהיא. לאחר מכן חמישה מחבלים חמושים נהרגו בתקיפת חיל האוויר בצפון הרצועה. שלושה מחבלים חמושים נוספים נפצעו בתקיפה, בהם שניים במצב אנוש. מאוחר יותר נהרג חמוש פלסטיני בתקיפה בג'באליה ושני מחבלים חמושים נוספים נהרגו בבית לאהיא. פעיל חמאס נהרג לאחר שנפגע בחילופי אש עם חיילי צה"ל.
בקרבות 6 ביולי בצפון הרצועה נהרגו בין 20 ל-23 מחבלים פלסטינים, רובם חמושים.
7 - 11 ביולי
בבוקר 8 ביולי מספר טנקים וכוחות הנדסה נכנסו למרכז הרצועה, והתייצבו סמוך לשכונות סג'עיה וזייתון לחפש מטענים ומנהרות. במהלך הפעילות אותרה חוליית מחבלים חמושים ירו עליהם והרגו לפחות 2. כמה שעות אחר כך נורה ונהרג מחבל נוסף בערב נהרגו בפיצוץ בשכונת סג'עיה בעזה אם, בנה ובתה, צה"ל הכחיש מעורבות בתקרית. בנוסף נפצעו ארבעה פלסטינים, בהם שניים במצב אנוש. באותו יום הפציץ חיל האוויר מנהרה שנחפרה ליד מעבר קרני.
אסמאעיל הנייה, ראש ממשלת הרשות הפלסטינית ואיש תנועת החמאס, פנה לישראל כדי ליישם הפסקת אש דו-צדדית וכמו כן הציע לפעול להחזיר את גלעד שליט בדרכים דיפלומטיות ולא צבאיות. ממשלת ישראל סירבה להפסיק את האש ולהוציא את כוחותיה מרצועת עזה עד שגלעד שליט ישוחרר. גופי שמאל כמו מרצ ותנועת שלום עכשיו קראו לאולמרט לקבל את הפסקת האש שהציע הנייה, אך בממשלה היה קונצנזוס נגד הפסקת המבצע, שכלל גם שרים יוניים כמו יצחק הרצוג ויולי תמיר. גורמים בצה"ל הכריזו כי הם מעוניינים בפעולה יבשתית גדולה ברצועת עזה שתימשך חודשים: "החל מבעוד חודש או חודשיים הפלסטינים יספרו מאות מחבלים הרוגים ומשרדים שיושמדו".
ב-9 ביולי לפחות חמישה פלסטינים נפגעו, בהם ילדה וגבר שנפצע אנושות, סמוך למחנה הפליטים ג'באליה בצפון הרצועה. מוקדם יותר נהרג קופאי במכולת ועוד מספר פלסטינים נפצעו בתקיפה של חיל האוויר ברפיח. ניסיון לשיגור רקטה מהעיר טולכרם נכשל. צה"ל לא התייחס ברצינות לניסיון והגדיר אותו כדרך להשיג עוד תקציבים לארגון הטרור שיזם את הירי.
חיל האוויר תקף בליל 10 ביולי חוליית מחבלים בשכונת סג'עיה שבצפון רצועת עזה שעמדה לשגר רקטות לעבר ישראל. פעיל חמאס נהרג ושניים נפצעו בתקיפה. בבוקר חיל האוויר ירה אל עבר קבוצת חמושים שזוהתה סמוך לגדר המערכת בצפון הרצועה. שלושה חמושים נפגעו, אחד מהם כנראה במצב קשה. בצהריים שני פעילי הג'יהאד האיסלאמי נהרגו בתקיפת חיל האוויר בח'אן יונס. חיל האוויר תקף בערב חמושים בבית חנון ובאזור מעבר קרני והתוצאה - ארבעה פלסטינים נהרגו ועוד 7 נפצעו.
בבוקר 11 ביולי תקף חיל האוויר רכב שהכיל רקטות קסאם בבית חאנון. חמוש אחד נהרג בתקיפה ושניים נפצעו.
ידיעות בעיתוני העולם דיווחו על תחילתו משבר הומניטרי עקב הסגר שישראל הטילה על הרצועה. מתאם הפעולות בשטחים הודיע כי הידיעות מוגזמות וכי תושבי עזה יוכלו לשרוד ללא סוכר. במעברי הגבול שבין רצועת עזה למצרים ממתינים מאז תחילת המשבר מאות אזרחים שכניסתם ויציאתם נאסרו על ידי ישראל. הדבר גרם למוות של ארבעה.
12 ביולי
בליל 12 ביולי כוחות צה"ל מחטיבת גבעתי, שריון והנדסה קרבית בחיפוי מסוקים של חיל האוויר, נכנסו למרכז הרצועה. הכניסה קיבלה את השם "היזון חוזר" שהוא חלק ממבצע גשמי קיץ. במהלך פעילות צה"ל באזור דיר אל-בלח נהרג שוטר פלסטיני, בחילופי אש ואחר נפצע.
בלילה חיל האוויר הפציץ בניין בשכונת שיח' רדואן בעיר עזה. הבניין קרס על יושביו. תשע גופות, בהן שישה ילדים ושתי נשים, ו-36 פצועים חולצו מבין ההריסות. אחד הפצועים היה בכיר חמאס מוחמד דף. בתקיפה אחרת נפצעו שלושה פעילי חמאס, בהם נפצע קשה בכיר שהיה מעורב בחטיפת רב"ט גלעד שליט.
תקיפה אחרת אירעה סמוך לשעה 5:30 לפנות בוקר. חיל האוויר ירה טיל לעבר רכב באזור קרארה סמוך לח'אן יונס שבמרכז רצועת עזה. שלושה פעילי פלוגות סלאח א-דין, הזרוע הצבאית של ועדות ההתנגדות העממית, היו במקום ואחד מהם נהרג. מקורות פלסטינים אמרו אז כי נהרג הישאם אבו נוסיירי, פעיל בכיר בארגון, שאנשיו היו מעורבים בחטיפת שליט.
13 - 18 ביולי
בלילה שבין 13 ל-14 ביולי יצא כוח צה"ל מהמקומות אותם תפס במרכז הרצועה במסגרת מבצע הילוך חוזר. הפלסטינים המשיכו בשיגור רקטות לישראל. צה"ל הגיב באש ארטילרית למוקדי השיגור. גשר הופצץ במרכז הרצועה, והתמוטט.
ב-18 ביולי יצאו כוחות צה"ל מבית חנון והרגו כ-20 מחבלים בפעולה.
19 - 28 ביולי
חיל האוויר המשיך בתקיפות חוליות קסאם מהאוויר וארטילריה של צה"ל ירתה פגזים לעבר שטחי שיגור. מהירי נהרגו לפחות כ-8 פלסטינים, חלקם אזרחים. במקביל, המשיך ירי הקסאמים לעבר ישראל. ב-24 ביולי תקף חיל האוויר מחסן אחסון וייצור אמצעי לחימה של הג'יהאד האיסלאמי ובו רקטות גראד ארוכות טווח. במקום נשמעו פיצוצים נוספים בנוסף לטיל שירה כלי הטיס הישראלי.
ב-26 ביולי פתח צה"ל במבצע עמודי שמשון בשכונת סג'עיה אשר בעיר עזה. במהלך הפעולה נכנסו כוחות גבעתי, שריון והנדסה אל תוך השכונה והתעמתו עם חמושים. כוחות צה"ל פגעו ב-30 חמושים והרגו לפחות 15 מהם. לטענת הפלסטינים גם אזרחים נהרגו מהירי. ב-27 ביולי נמשכו הקרבות בסג'עיה וחיל האוויר פגע במספר חוליות חמושים. בסך הכול נהרגו למעלה מ-30 פלסטינים מאז תחילת המבצע, 24 שעות לפני כן. לקראת ערב הרג כוח שריון מגדוד 71 מחבל שהתכוון לבצע פיגוע התאבדות נגדו ברצועת עזה. כמו כן, נורו 3 רקטות קסאם אל עבר שדרות ללא נפגעים.
אוגוסט
ב-29 ביולי המשיך חיל האוויר בתקיפת מבנים של החמאס וועדות ההתנגדות העממית. בנוסף, פעלו כוחות חי"ר והנדסה קרבית ליד מעבר ארז לחשיפת וסיכול תשתיות טרור. ב-30 ביולי נורו 4 רקטות קסאם אל עבר יישוב בנגב המערבי ורקטת קסאם שנורתה אל עבר שדרות פצעה אישה בינוני.
ב-2 באוגוסט פתח צה"ל במבצע קו האופק בדרום רצועת עזה ופאתי רפיח. לפי צה"ל ביום הראשון למבצע נהרגו בין 7–10 מחבלים בפעולת צה"ל באזור רפיח, לטענת הפלסטינים אחד מההרוגים ילד ב-3 באוגוסט הרג צה"ל עוד 6 מחבלים ברפיח. בסיכול ממוקד הרג צה"ל 3 מחבלים.
ב-12 באוגוסט פוצץ צה"ל מנהרת הברחה שעברה באזור דהנייה. החל מחודש אוגוסט, מאז שראש ממשלת הרשות, אסמאעיל הנייה הורה להפסיק את ירי הקסאמים, ירדה כמות שיגורם מ-33–65 בשבוע ל-11 בלבד. לפי הפלסטינים, הלחץ הצבאי על החמאס, הלחץ ברחוב הפלסטיני מפחד של הריסת בתים ומיקוד תשומת הלב במלחמת לבנון השנייה גרם לחמאס להורות לפעיליו לחדול מהירי. ב-14 באוגוסט נורתה רקטת גראד לעבר אשקלון.
ב-26 באוגוסט פתח צה"ל במבצע גן נעול בשכונת סג'עיה בעזה. ב-30 באוגוסט חשפו כוחות צה"ל מנהרת תופת שיועדה למעבר קרני שנחפרה מסג'עיה. כוחות חיל ההנדסה פוצצו את המנהרה ובמהלך הקרבות נהרגו 7 מחבלים פלסטינים. ב-31 באוגוסט הסתיים המבצע ועל פי צה"ל נהרגו בו 20 מחבלים ועוד כ-20 נפגעו.
ספטמבר
בחודש ספטמבר דעך המבצע מפעילות מתמשכת לסדרה של פעולות נקודתיות הכוללת סיכולים ממוקדים, מעצרים וכניסה קרקעית לאיתור וחשיפת מנהרות. ב-5 בספטמבר ביצע חיל האוויר שני סיכולים ממוקדים והרג 4 מחבלי חמאס. כוחות צה"ל עצרו את מפקד כוח 17 מחמוד דמרה ברמאללה.
אוקטובר
במהלך חודש ספטמבר ביצע צה"ל מספר מבצעים בהן חושפו מנהרות ונהרגו מחבלים. ביניהם: מבצע איש הגשם בדרום הרצועה ומבצע ארבעת המינים בצפונה ומבצע פרי סחוט באזור ציר פילדלפי.
ב-4 באוקטובר נהרגו 3 פעילי הג'יהאד האסלאמי: 2 בסיכול ממוקד, ואחד שהניח פצצה ליד הגדר במעבר כיסופים. ב-11 באוקטובר הרג כוח צה"ל מחבל מתאבד שחדר לישראל ליד מעבר קרני. ב-12 באוקטובר פעל צה"ל בחסות החשיכה והרג 4 מחבלי חמאס מאותה משפחה. כמו כן נהרגו ילדה וחמוש נוסף. חמאס הכריז נקמה וירה 6 רקטות קסאם בתגובה. ב-13 באוקטובר נהרגו 3 מחבלי חמאס בסיכול ממוקד ורקטות קסאם שנשאו ברכבם הושמדו. ב-14 באוקטובר נהרגו 5 מחבלי חמאס מירי טילים מהאוויר, הם הסתתרו בבית אחרי שירו טיל נ"ט לעבר דחפור די-9. שלושה מחבלי חמאס נוספים נהרגו בקרב אחר. בסך הכול נהרגו 8 מחבלים באותו יום.
ב-20 באוקטובר נורו 6 רקטות קסאם אל עבר ישראל, 2 מהן פגעו בשדרות וגרמו לפצועים קל. בסוף השבוע נורו 12 רקטות אל עבר ישראל. ב-23 באוקטובר הרג צה"ל 7 פלסטינים בבית חאנון, בהם בכיר בוועדות ההתנגדות העממית. אבו מאזן גינה את הפעולה כ"טבח נתעב" בעיד אל פיטר אך בצה"ל טענו שכל ההרוגים היו חמושים. ב-27 באוקטובר נחטף אזרח ערבי ישראלי (ריאד אל-לוח) ואשתו נורתה ונפצעה בידי חמושים. לוח ואשתו ביקרו ברצועת עזה לרגל החג עיד אל פיטר.
ב-17 באוקטובר פתח צה"ל במבצע פרי סחוט, במסגרתו פעלו כוחות הנדסה, גבעתי, גדוד הסיור הבדואי ושריון, כ-4 ק"מ בעומק רצועת עזה, באזור ציר פילדלפי. מטרת המבצע היא לחשוף ולהרוס מנהרות הברחת נשק. המבצע הסתיים ב-24 באוקטובר.
ב-17 באוקטובר חשף כוח צה"ל 2 מנהרות להברחת נשק (מתוך 15 שנחשפו בחודשיים האחרונים, עד לתאריך זה). באותו יום נהרגו ביהודה ושומרון 3 מחבלים ו-2 מפרי סדר שיידו אבנים אל עבר כוח צה"ל. ב-18 באוקטובר הרג כוח של גדוד הסיור הבדואי 4 מחבלי חמאס ליד ציר פילדלפי, בהם בכיר שהיה מעורב בחטיפת גלעד שליט. ב-18 באוקטובר חשפו כוחות צה"ל עוד 5 מנהרות הברחת נשק. ב-19 באוקטובר חשפו כוחות צה"ל עוד 5 מנהרות. ב-24 באוקטובר יצאו כוחות צה"ל מציר פילדלפי אחרי שחשפו והשמידו 15 מנהרות.
נובמבר
ב-1 בנובמבר פתח צה"ל במבצע ענני סתיו בבית חאנון כדי למנוע ירי קסאמים. המבצע הסתיים ב-7 בנובמבר ונהרגו בו 68 פלסטינים, רובם מחבלים. במחנה הפליטים בלאטה שליד שכם סיכלו כוחות צה"ל פיגוע תופת כאשר הרגו 2 מחבלים מגדודי חללי אל-אקצא, בהם הבכיר אחמד סנאקרה, ופוצצו מכונית תופת. בבית לחם נהרג מחבל מהג'יהאד האסלאמי אחרי שמחפר של צה"ל הרס את הבית בו התבצר. בכפר יאמון הרג צה"ל 4 מחבלים.
ב-8 בנובמבר פתחה סוללת תותחים של צה"ל בירי ארטילרי לעבר השטחים מהם שוגרו קסאמים לעבר אשקלון ומהם תוכנן לירות רקטות גראד, סמוך לעיירה בית חאנון. מתוך 12 פגזים, אחד מהם סטה ופגע בבית פלסטיני. מההפגזה נהרגו 19 פלסטינים, בהם נשים וילדים. שר הביטחון עמיר פרץ הורה להפסיק את ירי התותחים ולתחקר את ההרג. בצה"ל הביעו צער אך אמרו שהאחריות היא על המחבלים הפועלים מתוך שטחים מאוכלסים. התחקיר מצא שהפגזה נבעה מתקלה במכ"ם "שילם" שהנחה את ירי הסוללה. בעולם גינו את התקרית ועצרת האו"ם החליטה על הקמת ועדה עצמאית לבדיקת העובדות בראשות דזמונד טוטו. במקביל, נורו 21 רקטות קסאם אל עבר שדרות, מהם נפצעו קל 5 אזרחים. בערב ביצע חיל האוויר סיכול ממוקד בו נהרגו שני בכירי חמאס, אחמד עווד ראש מערך ייצור הקסאם ורמזי שחייבר.
ב-15 בנובמבר 2006 נהרגה אשה מרקטת קסאם שפגעה בשדרות ומאבטח של שר הביטחון עמיר פרץ נפצע קשה. אחר הצהריים פגעו 4 רקטות באשקלון. צה"ל בתגובה הפציץ מהאוויר מבנים ששימשו לפעילות טרור. מטח הרקטות המשיך גם בסוף השבוע והביא לנטישה של אלפים מתושבי שדרות לחופשה באילת, במימונו של ארקדי גאידמק. ב-19 בנובמבר נורו מטח של 8 רקטות קסאם אל עבר הנגב המערבי, מהן 3 נחתו בשדרות. אחר הצהרים ביצע צה"ל סיכול ממוקד ברכב של פעילי חמאס, ואחד מהם נהרג. בלילה שבין 18 ל-19 בנובמבר ביטל צה"ל תקיפה אווירית בעקבות התגודדות של מאות פלסטינים סביב בית המטרה, תוך שהם משמשים לו מגן אנושי. בבוקר 20 בנובמבר נורו 6 קסאמים אל עבר ישראל. ב-21 בנובמבר נהרג עוד תושב שדרות מפגיעת קסאם.
בליל 21 בנובמבר ביצע הימ"מ פעולה מיוחדת בסג'עיה בה נהרגו בכיר בחמאס ואשה שנפצעה בחילופי האש. בסיכול ממוקד שביצע חיל האוויר נהרגו עוד 2 מחבלי חמאס. ב-22 בנובמבר פתח צה"ל במבצע שילוב ראוי בצפון הרצועה להפחתת ירי הקסאמים. ב-23 בנובמבר נפצעו 2 חיילים קל בפיגוע התאבדות בג'באליה אליו חמאס שלח אשה עם חגורת נפץ, ועוד 2 נפצעו מירי טילי נ"ט. בתקריות שונות נהרגו 7 מחבלים, מהם 3 בסיכול ממוקד, אחד מהם היה ראש מערך שיגור הרקטות בוועדות ההתנגדות העממית.
1 - 7 בנובמבר
ב-1 בנובמבר פתח צה"ל במבצע ענני סתיו בצפון הרצועה כדי למנוע ירי קסאמים. בחילופי האש נהרגו 9 מחבלים ונפצעו עשרות, וכן נהרג חייל צה"ל מיחידת עוקץ. בצהריים ובערב נורו 7 רקטות קסאם אל עבר שדרות ואשקלון, וביום למחרת נפצעה אשה קל מרסיסי קסאם. ב-2 בנובמבר נהרגו עוד 4 פלסטינים. ב-3 בנובמבר חיל האוויר הרג בסג'עיה 6 מחבלים, ובתקריות אש נוספות נהרגו עוד 10 מחבלים. כ-60 מחבלים התבצרו במסגד בבית חנון, דחפור די-9 של צה"ל מוטט את אחד מקירות המסגד וחיילים נשלחו לסרוק את המבנה, 6 מחבלים נהרגו מקריסת התקרה, אך רוב המחבלים שהתבצרו שם נמלטו בחסות ההמון וחלקם אף התחפשו לנשים. בתקרית נהרגו גם 2 נשים ששימשו כמגן אנושי למבוקשים. במהלך היום נורו מספר רקטות קסאם אל עבר שדרות וקיבוץ בארי. ב-4 בנובמבר נהרגו עוד 10 פלסטינים בשורה של סיכולים ממוקדים וירי צלפים, בהם בכיר במערך הרקטות של חמאס. נגד צה"ל נפצע קשה. ב-5 בנובמבר רצח הג'יהאד האסלאמי 4 פלסטינים שנחשדו בשיתוף פעולה עם ישראל. באותו יום טען צה"ל שבמבצע נהרגו 48 מחבלים. ב-6 בנובמבר אפשר צה"ל העברת סיוע הומניטרי לבית חאנון. במהלך היום נהרגו 7 פלסטינים ברצועה ונורה למעלה מ-9 רקטות קסאם אל עבר שדרות. ב-7 בנובמבר יצא צה"ל מבית חנון תוך הריגת 9 פלסטינים, מהם 8 מחבלים. במהלך היום פגעו מספר רקטות קסאם בלב אשקלון. לפי הארץ נהרגו במבצע 68 פלסטינים, מהם 18 אזרחים.
כיממה לאחר סיום המבצע גרם ירי פגזים של צה"ל למותם של 19 פלסטינים. להרחבה בנושא ראו תת-הנושא הקודם ('נובמבר').
הפסקת אש
ב-26 בנובמבר הגיעו אהוד אולמרט ואבו מאזן להסכמה על הפסקת אש, אחרי שארגוני הטרור הפלסטיניים הסכימו להפסיק את הירי על שדרות בתמורה להפסקת פעולות צה"ל ברצועה. הפסקת האש נכנסה לתוקפה ביום ראשון, 26 בנובמבר 2006, בשעה 6:00 בבוקר. למרות זאת, בשעתיים הראשונות של הפסקת האש נורו 4 רקטות קסאם על שדרות, ורק לאחר מכן הופסק הירי. לקראת הפסקת האש החל צה"ל להסיג את כוחותיו מרצועת עזה, ומנגד בהמשך היום כוחות הביטחון הפלסטיניים החלו להתפרס בצפון רצועת עזה למניעת ירי קסאם. ב-28 בנובמבר נורתה רקטת קסאם לעבר שדרות. ב-3 בדצמבר נורתה רקטת קסאם לעבר הנגב המערבי. ב-12 בדצמבר נורו 5 רקטות קסאם אל עבר שדרות. בחודשים שלאחר הפסקת אש נמשך ירי הקסאמים והתחזק במיוחד ב-15 במאי 2007 בו נורו 19 קסאמים אל עבר שדרות שגרמו לפצועים.
תוצאות המבצע
במבצע נהרגו 5 ישראלים (3 חיילים ו-2 אזרחים) ו-394 פלסטינים (270 מהם מחבלים), ונפצעו עוד כ-1000 פלסטינים. בתחילת המבצע נגרם נזק לתשתיות פלסטיניות, ובהן תשתית החשמל, אך ישראל פיצתה על כך בהעברת חשמל לרשות הפלסטינית.
המבצע הסתיים בהפסקת אש דו-צדדית שבה התחייבו ארגוני הטרור הפלסטינים להפסיק את ירי הרקטות לעבר ישראל, בתמורה לנסיגת כוחות צה"ל מהרצועה. ישראל כשלה בהשגת המטרה העיקרית של המבצע, שחרור החייל החטוף גלעד שליט. בעקבות לחץ משפחות החטוף והתקשורת, נכנס אולמרט למשא ומתן בתיווך אבו מאזן ומצרים על שחרור שליט תמורת שחרור אסירים. המשא ומתן המשיך לאחר חילופי השלטון גם תחת ממשלתו של בנימין נתניהו.
אחרי הפסקת האש נמשך ירי הרקטות לעבר ישראל, אם כי במינון קטן יותר מאשר טרם המבצע. ראש הממשלה אהוד אולמרט הורה לצה"ל להבליג על ירי הרקטות ולהמשיך לשמור על הפסקת האש.
בקרב הפלסטינים, המבצע רק החריף את הקרע בין חמאס לפת"ח, ואחרי יציאת צה"ל מהרצועה פרץ גל של עימותים אלימים בין הארגונים, שכלל גם חטיפות, התנקשויות, חילופי אש, הטמנת מטענים, הרוגים ופצועים. עימותים אלה החריפו בחודש יוני 2007 והסתיימו בכך שחמאס השתלט על הרצועה.
אחרי המבצע
אחרי עליית חמאס גבר שוב ירי הקסאמים, בהדרגה, כנגד שדרות, ויישובי עוטף עזה. בתגובה לכך שב צה"ל להגיב ולפעול ברצועה - בעיקר בפעולות קרקעיות נקודתיות ותקיפות מהאוויר נגד חוליות שיגור. בפעולות אלה נהרגו עשרות מחבלים.
לאחר התגברות ירי רקטות הקסאם על שדרות יישובי עוטף עזה ואשקלון, ולאחר שאדם אחד נהרג כתוצאה מפגיעת קסאם במכללת ספיר, פתח צה"ל בחודש פברואר 2008 במבצע חורף חם ובדצמבר 2008 במבצע עופרת יצוקה.
יעקב אור
יעקב (מנדי) אור (נולד ב-22 בנובמבר 1946 בתל אביב) הוא קצין צה"ל בדימוס, סיים את שירותו בצה"ל בדרגת אלוף לאחר שכיהן כמתאם פעולות הממשלה בשטחים. לאחר שחרורו כיהן כאחראי על ביקורת מערכת הביטחון במשרד מבקר המדינה וכמשנה למנכ"ל המשרד.
ילדותו
אור נולד בשם יעקב מנדלסון, בן בנימין ועדינה. הוא גדל בתל אביב ובחולון. בריאיון עמו סיפר שבנעוריו צבר "היכרות אינטימית עם בית הדין לנוער".
שירותו הצבאי
אור התגייס ב-1964 לחטיבת גולני. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר (בהצטיינות) וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס נשאר להדרכה בבה"ד 1 ושב אחר כך לחטיבת גולני, גדוד 13 כמפקד מחלקה וכסמ"פ. במלחמת ששת הימים שירת כסגן מפקד פלוגה בקרבות ההבקעה לרמת הגולן (אזור זעורה ועין פיט). בהמשך מונה כמ"פ הפלוגה המסייעת בגדוד 13 והשתתף בקרבות מלחמת ההתשה בבקעת הירדן (לרבות מבצעי צליחת הירדן ופשיטות בצד הירדני) ובחצי האי סיני (בין השנים 1967–1969). בשנת 1969 יצא מטעם הצבא ללימודי תואר ראשון ולאחר שסיים לימודי המזרח התיכון וגאוגרפיה באוניברסיטת תל אביב, מונה למפקד פלוגה בבית הספר לקצינים ולאחר מכן למפקד סיירת גולני, לרבות מבצעי פעילות ב"פתח'לנד" ומבצע קלחת 4ב' בלבנון (בשנים 1972–1973). בספטמבר 1973 יצא ללימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה (פו"מ) ועם פרוץ מלחמת יום הכיפורים הצטרף לחטיבת גולני, כעוזרו של המח"ט אמיר דרורי ובהמשך כממלא מקום מג"ד 17, ונלחם בקרבות הבלימה ברמת הגולן בקרב על החרמון, ובקרבות לאורך הקו, לאחר ההבקעה עם הסורים. בין היתר פיקד על פשיטה על חניון טנקים סורי בשטח שממזרח למובלעת הסורית.
לאחר המלחמה ירד לאגף המבצעים ובהמשך חזר לבית הספר לפיקוד ומטה, ובהמשך סיים את לימודי הממכלה. באוגוסט 1975 מונה למפקד גדוד 17 - גדוד המ"כים של חטיבת גולני, שהועבר לבית הספר למ"כים עם הקמתו. בשנים 1977–1978 שימש כמפקד גדוד בבה"ד 1, ובהמשך כראש ענף תורת הלחימה במפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי וסגן מפקד חטיבה (כוח ייה) במהלך מבצע ליטני. בתחילת 1979 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד בית הספר לחי"ר ולמח"ט חי"ר מילואים (833). ב-1981 יצא מטעם משרד הביטחון לסינגפור והקים מחדש את משלחת צה"ל לסינגפור. בשנת 1983 חזר ומונה למפקד חטיבת חי"ר מילואים 204, ולקח חלק בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון. בשנים 1984–1986 שימש כמפקד חטיבת יהודה ושומרון ולקח חלק בהקמת יחידת דובדבן, אותה יזם אלוף פיקוד מרכז דאז, אהוד ברק. ב-1986 מונה לעוזר ראש מחלקת מבצעים למבצעים באגף המבצעים במטה הכללי, וב-1987 מונה למפקד אוגדה 80 בפיקוד הדרום.
עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה נקרא על ידי הרמטכ"ל ושר הביטחון לפקד על הכוחות ברצועת עזה והקים ופיקד על אוגדת עזה במקביל לתפקודו כמפקד אוגדה 80. ב-1987 מונה לראש מטה פיקוד הדרום וב-1990 התמנה למפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון. ב-1992 הקים את חטיבת התורה וההדרכה במטכ"ל, בכפיפות לסגן הרמטכ"ל והיה חבר המטה הכללי. במסגרת זאת, הקים את הצוות לכתיבת תורת המערכה וביצוע הקורס המערכתי והוצאת מילון צה"ל. בשנת 1994 היה נציג צה"ל בשיחות במצרים לגיבוש הסכם אוסלו. מאוגוסט שנת 1996 היה מדריך במכללה לביטחון לאומי ובפברואר 1997 מונה למתאם פעולות הממשלה בשטחים וקודם לדרגת אלוף, תפקיד בו כיהן עד יולי 2001. במהלך תקופה זו היה שותף לשיחות והסכם ואי וועידת קמפ דייוויד ושארם א-שיח'. כמו כן הקים את אזור התעשייה המשותף ב"קרני" ומשנת 2000 התמודד עם פרוץ האינתיפאדה השנייה.
לאחר שחרורו
בספטמבר 2001 התמנה לממונה על ביקורת מערכת הביטחון וארגוני הביטחון במשרד מבקר המדינה. בין הדו"חות שחיבר היו: הדו"ח שעסק בתפקוד העורף במלחמת לבנון השנייה; הדו"ח על שיטת המינויים בצה"ל ומינוי אלופים; הדו"ח על המועצה לביטחון הלאומי שבהמשכו נחקק חוק המטה לביטחון לאומי; הדו"ח על המשט לעזה (2010) ("המרמרה"); הדו"ח על הביקורת בצה"ל שבהמשכו מונה מבקר לצה"ל; דו"ח על קליטת כיפת ברזל ו"שרביט קסמים"; דו"ח על התנהלות משלחת שר הביטחון אהוד ברק בסלון האווירי בפריז; ודו"ח על יחידת "קיסריה" של המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ודו"ח על מסמך הרפז. במאי 2012 ביקש לפרוש אך הסכים להמשיך לעבוד בהתנדבות כראש הצוות שבדק את פרשת מסמך הרפז, עד פרסומו הסופי של הדו"ח בינואר 2013.
על פועלו זכה באות אביר איכות השלטון לשנת 2012.
לאחר פרישתו עבד במסגרת תנועת אומ"ץ עם אריה אבנרי במאבק לשחיתות וטוהר מידות ובשנת 2014 מונה ליושב ראש המועצה המייעצת לתנועת אומ"ץ.
בין השנים 2014–2016 לימד את נושא ביקורת המדינה לתואר ראשון ושני במרכז הבין-תחומי הרצליה ובמקביל כיהן בשנים 2013–2015 כחבר הנהלת המועצה לשלום וביטחון.
בשנים 2018–2019 היה חבר בוועדת ההיגוי של מפקדים למען ביטחון ישראל. החל משנת 2018 משמש כחבר הנהלת התנועה לטוהר המידות.
אור נשוי ואב לשלושה, מתגורר בכפר סבא.
נרגל
נֵרְגַל (Nergal, Nirgal, Nirgali) הוא אל מהפנתיאון המסופוטמי, בנם של אנליל ונינליל. מרכזם של הסוגדים לו היה בעיר כותה, אזור תל אברהם של היום.
תפקידיו
בשירים ופיוטים, נרגל מוצג כאל המלחמה והמגפה. נראה כי היה מזוהה עם השמש של אחר הצהריים ועם שיאה של תקופת הקיץ, הזמן המת בלוח השנה המסופוטמי.
נרגל, גם כונה בשם "סודק", בדת הבבלית משמעותה חזק וגדול.
רוק 30
בישראל שודרה הסדרה בערוץ yes Comedy, והחל משנת 2016 בשידורים חוזרים בערוץ HOT קומדי סנטרל.
תקציר העלילה
עלילת הסדרה מתרחשת בניו יורק באולפני NBC ומתמקדת בליז למון, רווקה באמצע שנות ה-30 לחייה (מגולמת על ידי טינה פיי) אשר משמשת ככותבת הראשית בתוכנית מערכונים פופולרית בשם TGS. בתחילת הסדרה ממונה ג'ק דונגי (אלק בולדווין) למנהל NBC. ג'ק, אשר איננו מבין דבר בטלוויזיה, מאלץ את ליז לצרף לצוות השחקנים הקבוע של התוכנית כוכב קולנוע מעורער בנפשו ובלתי צפוי בשם טרייסי ג'ורדן (מגולם על ידי טרייסי מורגן) שדואג שיהיה מטורף גם בסדרה עצמה וגם במופע tgs. במהלך הסדרה אנו פוגשים עוד כמה דמויות בניהם קנת פרסל המתמחה הצעיר של tgs שאחראי להביא לשחקנים את מה שהם מבקשים. בעונה השישית קנת קיבל קידום לעבודה במשרד אך התפטר וחזר כמנקה. עוד דמות משנה היא השחקנית ג'נה מרוני שחקנית בtgs שמשתמשת בכל העזרים שהיא צריכה על מנת להתפרסם.
נרגל
תפקידיו
במילון אמורי–אכדי המתוארך לימי רים-סין הראשון או עמורפיא (חמורבי), מובא רשף בטור המלים האמוריות כמקביל לנרגל (dNERGAL) בטור המלים האכדיות; הקבלה זאת קיימת גם בטקסט מאבלה. ברשימת אלים אכדית אחרת הוקבל נרגל לאל Kammuš (כמוש).
רוק 30
תקציר העלילה
השם "30 רוק" מתייחס לכתובת האמיתית (רוקפלר פלזה 30) בה נמצא בניין ג'נרל אלקטריק, בו ממוקמים אולפני NBC.
נרגל
תפקידיו
בדרך כלל, נרגל מוצג יחד עם בת-לווייתו לז. בפסלים ותמונות יש לו חזות של אריה ומטה המקושט אף הוא בראש ארי.
רוק 30
TGS
הסדרה "TGS" היא הסדרה שבה הדמויות עובדות. כוכבי הסדרה טרייסי ג'ורדן וג'נה מרוני עושים הרבה דברים במהלך "TGS", וביניהם הם עושים חיקויים ומציגים מערכונים. כרגע לסדרה יש כ-6 עונות, כמו ל"רוק 30". הסדרה משודרת ברשת NBC אך בעונות האחרונות הסדרה נמכרה לחברת קייבלטאון.
נרגל
תפקידיו
על שמו קרוי נרגל שראצר, אחד ממלכי בבל.
רוק 30
הדמויות וצוות השחקנים
מספר רב של מפורסמים השתתפו בסדרה בתפקידי אורח, חלקם בתור עצמם. האורחים הבולטים: ג'ניפר אניסטון, דייוויד שווימר, אלן אלדה, סטיב בושמי, ג'ון בון ג'ובי, ג'ף דנהאם, סלמה הייק, ג'ון האם, איזבלה רוסליני, ריפ טורן, אל אל קול ג'יי, ג'ימי פאלון, קונאן אובריין, וופי גולדברג, אל גור, לארי קינג, אלביס קוסטלו, סינדי לאופר, אופרה וינפרי, ג'רי סיינפלד, מייגן מולאלי, מרי ג'יי בלייג', אידי פלקו, סטיב מרטין, ג'וליאן מור, אליזבת' בנקס, מייקל שין, ג'ק וולש, באז אלדרין, ג'יימס פרנקו, קונדוליזה רייס, מאט דיימון, ויל פרל, טום הנקס, רוברט דה נירו, ג'ים קארי ועוד.
נרגל
תפקידיו
האל נעבד ככל הנראה גם על ידי הפיניקים שמעבר לים באתונה, כפי שמעידה נוכחותו בכתובת אספת.
באסטרולוגיה
באסטרולוגיה הבבלית המאוחרת, נרגל מזוהה עם כוכב מאדים, מקבילו של האלים היוונים הרקלס וארס. באדריכלות בבלית שומרי השער בדמות אריות מייצגים את נרגל.
בתנ"ך
נֵרְגַל מוזכר בתנ"ך בספר מלכים כאחד האלילים המרכזיים אותם עבדו הכותים, אשר הוגלו מכותה לשטחי ממלכת ישראל החרבה לאחר שנכבשה על ידי סרגון השני ותושביה הוגלו לאשור:.
מאהר אל-אסד
מאהר אל-אסד (בערבית: ماهر الأسد; נולד ב-8 בדצמבר 1967) הוא בנו של נשיא סוריה לשעבר חאפז אל-אסד ואחיו של נשיא סוריה בשאר אל-אסד. מפקד בכיר במשמר הרפובליקה בצבא סוריה.
חייו
אל-אסד, יליד דמשק, הוא מוסלמי עלווי. למד הנדסת מכונות באוניברסיטת דמשק, אך בהמשך בחר בקריירה צבאית. בשנת 1994, לאחר מותו של אחיו באסל אל-אסד שהיה מועמד לנשיאות, הוזכר מאהר אל-אסד כאחד המועמדים להחליף את אביו בתפקיד נשיא סוריה. בסופו של דבר נבחר בשאר אל-אסד לתפקיד היורש, ואחת ההערכות היא כי המוניטין של מאהר אל-אסד כאדם לא יציב ובעל מזג חם הוא שהכריע את הכף לטובת אחיו בשאר.
מאהר אל-אסד הוא חבר בוועד המרכזי של מפלגת הבעת' הסורית, ונחשב ליועץ קרוב לנשיא בשאר אל-אסד. על פי השמועות, באוקטובר 1999 ירה מאהר אל-אסד בגיסו אסף שווכאת, בכיר בשלטון הסורי, במהלך ויכוח ביניהם. שווכאת שרד את הירי, ונטען כי מערכת היחסים בין השניים הייתה טובה.
מאהר אל-אסד הוזכר בטיוטת דו"ח מהליס מטעם האו"ם כאחד החשודים במעורבות ברצח רפיק אל-חרירי, ראש ממשלת לבנון לשעבר, בשנת 2005.
בחודש אפריל 2011 דווח כי מאהר אל-אסד לקח חלק פעיל בארגון התגובות האלימות של המשטר הסורי להפגנות בסוריה, וכי ארצות הברית הטילה עליו סנקציות כלכליות (הקפאת נכסים ואיסור על עשיית עסקים עם גורמים אמריקאים).
באוגוסט 2012 דווח כי אל-אסד נפצע ואיבד את רגלו במסגרת הפיצוץ שאירע במשרדי הלשכה לביטחון לאומי בדמשק.
גיא דויטשר
גיא דויטשר (נולד ב-1969 בתל אביב) הוא בלשן ישראלי המתגורר בבריטניה, מחברם של ספרי מדע פופולרי בבלשנות.
דויטשר הוא עמית מחקר באוניברסיטת מנצ'סטר, ובעבר לימד במחלקה לשפות ותרבויות מסופוטמיה העתיקה באוניברסיטת ליידן בהולנד. הוא קיבל תואר במתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג', ולאחר מכן קיבל תואר דוקטור בבלשנות באותה אוניברסיטה. השתתף במחקר בבלשנות היסטורית במכללת סיינט ג'ון, קיימברידג'.
נשוי לג'יין, חוקרת ספרות בריטית. בתו היא המוזיקאית עלמה דויטשר. התגורר בדורקינג, שבמחוז סארי בבריטניה. בשנת 2018 עבר עם משפחתו לווינה.
יחידת רפואה אווירית
יחידת רפואה אווירית (ירפ"א 112) היא יחידה רפואית בחיל האוויר הישראלי.
ירפ"א עוסקת בעיקר בבדיקות הכשירות הרפואית של אנשי צוות האוויר. במתקן היחידה מרפאה ובה רופאים מומחים מתחומים שונים המבצעים בדיקות שגרה לכל אנשי צוות האוויר בחיל האוויר. בנוסף מתבצעים ביחידה בחינות רפואיות למלש"בים המועמדים שקיבלו זימון לקורס טיס, או לסיירת מטכ"ל וכן לצוערים בקורס הטיס עצמו. אחד המתקנים הייחודיים ביחידה הוא מתקן התא-רום, המדמה את תנאי הלחץ וריכוז החמצן באוויר באירוע תקלה במערכת הדיחוס או במערכת החמצן. המאמן חושף ללחץ אטמוספירי נמוך ומאפשר אימוני היפוקסיה וראיית לילה תוך הסתכנות בבארוטראומה ובמחלת הדקומפרסיה. מאמן זה נמצא בגף פיזיולוגיה תעופתית בנוסף לסימולטור הורטיגון שמאמן תרחיש של התמצאות מרחבית שגויה, מאמן ROBD ומאמן אר״ל. המיון בירפ"א הוא בין המחמירים בעולם.
היחידה מארגנת קורסים והכשרות לאנשי רפואה בחיל האוויר. אחת ההכשרות הקבועות היא "קורס רפואה אווירית", הניתן לאחדים מרופאי חיל האוויר והמכשיר אותם לטפל בבעיות רפואיות ייחודיות הקשורות לטיסה.
תחום בריאות תעסוקתית היושב תחת ירפ"א עוסק בבטיחות בעבודה עם גורמי סיכון כימיים ופיזיקליים ומספק מענה לכלל יחידות חיל האוויר.
במחנה ירפ"א שוכנת מפקדת קצין רפואה חילי של חיל האוויר, בה משרתים קצין רפואה חילי (קרפ"ח), ראש ענף מבצעים, קצין רפואת שיניים חילי (קרש"ח), וראש ענף פסיכולוגיה.