cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שרלוט פורטן גרימקה
חיי משפחה
כשאחיהן של פרנסיס, ארצ'יבלד גרימקה, מונה לתפקיד קונסול ארצות הברית ברפובליקה הדומיניקנית (1894-1898), פרנסיס ושרלוט טיפלו בבתו אנג'לינה וולד גרימקה, שחייתה איתם בבירה. אנגלינה גרימקה הפכה בבגרותה לסופרת מוערכת.
כתיבה מאוחרת
עבודתה האחרונה של פורטן גרימקה הייתה מאסה שכתבה בתגובה למאמר מערכת בכתב העת The Evangelist ששאל בכותרתו "Relations of Blacks and Whites: Is There a Color Line in New England?" ובה נטען כי אין אפליה נגד שחורים בניו אינגלנד. פורטן גרימקה השיבה כי ישנם שחורים אמריקאים שמצליחים אף על פי שהם עומדים בפני מכשולים יוצאי דופן, ושהם פשוט מבקשים יחס הוגן ומכובד.
במהלך המלחמה כתבה שרלוט תכופות ביומניה, אך הרגל זה דעך לאיטו אחרי סיום המלחמה, אף על פי שעדיין הייתה מתעדת דברים משמעותיים בחייה, כמו מות בתה ועבודתה יחד עם בעלה.
פיליפ הרביעי, מלך צרפת
פיליפ הרביעי, מלך צרפת, המכונה "היפה" או "המלך של ברזל"  (בצרפתית: Philippe Quatre Le Bel; 1268 – 29 בנובמבר 1314), בן לשושלת הקאפטינגים, מלך על צרפת משנת 1285 ועד מותו. בני דורו של פיליפ ראו בו אדם יפה ומכאן כינויו - "היפה".
ילדותו
פיליפ היה בנם של פיליפ השלישי, מלך צרפת ושל איזבלה מאראגון. הוא נולד בשנת 1268 כבן שני להוריו. אמו מתה כשהיה בן שלוש. אביו התחתן בשנית בשנת 1274 עם מארי מברבנט. בשנת 1276 מת לואי, אחיו הבכור של פיליפ, והוא עצמו הפך ליורש העצר. הסיפורים על כך שאמם החורגת היא זו שרצחה את לואי, כדי שצאצאיה הם שיזכו במלכות, הם, ככל הנראה, לא נכונים, אך נראה שבני התקופה אכן האמינו שעשתה זאת. יחסו של פיליפ הרביעי לאמו החורגת היה מינימלי, על אף שהיא חייתה עוד שנים רבות לאחר מות בעלה, פיליפ השלישי, היא לא זכתה ליחס מיוחד מבנה החורג כשהיה מלך. פיליפ השלישי העניק לבנו חינוך הראוי ליורש העצר, הוא שכנע את אייגידיוס רומאנוס להיות המורה של בנו, אך מאחר שהיה אדם עסוק, הוא לימד את פיליפ הרביעי מעט. משימת ההוראה עברה, ברובה, לנזיר צעיר בשם גיום ד'ארקווי, הלימוד אצל האחרון היה ארוך ועקבי, והוא נשאר מקורב לפיליפ הרביעי עד מותו של המלך.
נישואים
באוגוסט 1284 התחתן פיליפ הרביעי עם ז'אן הראשונה, יורשת ממלכת נווארה. באמצעות נישואין אלה הפכו ממלכת נווארה וחבל הארץ שמפאן-ארדן לנחלותיו של מלך צרפת. ז'אן הייתה אישה טובה לפיליפ, הוא אהב אותה והיה מסור אליה. לאחר מותה בשנת 1305, הוא בחר שלא להינשא שנית, למרות היתרונות הכלכליים והפוליטיים שהיה יכול להרוויח מכך. ז'אן ילדה לבעלה שבעה ילדים ששלושה מהם הפכו למלכי צרפת, אך מתו ב-14 השנים שבאו לאחר מותו של אביהם בשנת 1314.
ביסוס הריבונות שלו
בשנת מלכותו האחרונה ניסה פיליפ השלישי לכבוש את ממלכת אראגון. הוא כשל במלחמה זו, ובשל ניתוק קווי האספקה שלו החל בנסיגה חזרה לממלכתו, במהלכה נעשה חולה. פיליפ השלישי הצליח להגיע חי לצרפת, אך מת ב-5 באוקטובר 1285 בעיר פרפיניאן שבדרום צרפת. בנו פיליפ ירש את כתרו בשם פיליפ הרביעי. פעולתו הראשונה של פיליפ הרביעי כמלך, הייתה לבסס את סמכותו וממלכתו. הוא זנח את הפעולות שאביו החל בהן מחוץ לתחומי הממלכה, כמו גם את העזרה לנסיכים הצרפתיים בספרד ובאיטליה.
מלחמות
אדוארד הראשון מלך אנגליה היה וסאל של מלך צרפת כדוכס אקוויטניה, אך בשל חילוקי דעות ביניהם שררה בין המדינות מלחמה בין השנים 1294–1297. בשנת 1294 ניסה לכבוש מידי האנגלים את אזור גסקוניה שבדרום מערב צרפת, אך ללא הצלחה. בשנת 1302 שלח 2,500 אבירים ו-4,000 חיילי רגלים לפלנדריה שבצפון צרפת על מנת לדכא את המרד שפרץ שם. ב-11 ביולי של אותה שנה נחל צבא האבירים של צרפת מפלה ניצחת מידי הפלמים בקרב דורבנות הזהב שנערך ליד העיר קורטרייק (כיום בבלגיה). לאחר קרב מונס-אן-פוול, שנערך ב-18 באוגוסט 1304, נחתם ב-23 ביוני 1305, הסכם אתיס-סור-אורז', לפיו זכו הפלמים באוטונומיה תמורת תשלום פיצויים גבוהים לפיליפ הרביעי, ותמורת הערים ליל, בתון ודואה, שעברו לשליטת צרפת.
הצורך בהכנסה
בשל ההוצאות הרבות, שגרמו המלחמות התכופות ובזבזנות פקידות המדינה, נוצר גירעון משמעותי באוצר המדינה. גיוס הכסף לכיסוי הגירעון נעשה, בין השאר, על ידי לקיחת הלוואות מערי צרפת, גירוש היהודים והחרמת רכושם, החרמת רכוש ומיסוי של בנקאים וסוחרים עשירים, הטלת מיסים על הכנסייה ופיחות המטבע.
קשריו עם הכנסייה הקתולית
בניגוד לאביו, לא נשען פיליפ הרביעי על הנהגת הכנסייה, וקיבל את עצותיו של האפיפיור בנושאים פוליטיים רק לעיתים רחוקות. המיסים שהטיל פיליפ על הכנסייה עוררו עליו את האפיפיור בוניפקיוס השמיני, שניסה למנוע ממלך צרפת להטיל מיסים על הכנסייה ואף תבע אותו לדין. בעקבות דברי האפיפיור, כינס פיליפ את אספת המעמדות, שפט את האפיפיור שלא בפניו ואף שלח שליחים לאיטליה על מנת לאסור אותו. האפיפיור הצליח להימלט מכלאו, אך נפטר זמן קצר לאחר מכן. בשנת 1304 מת גם יורשו של בוניפקיוס השמיני, בנדיקטוס האחד עשר, ותחת השפעתו של פיליפ, נבחר לאפיפיור ברטראנד דה גו, הארכיבישוף של בורדו, תחת השם קלמנס החמישי. קלמנס העביר את מושב האפיפיור מרומא לאביניון שבפרובאנס, שם נשאר הכס הקדוש עד 1379, במה שתואר לאחר מכן כאפיפיורות אביניון.
דיכוי מסדר הטמפלרים
בשנים שלאחר מסעי הצלב הפך מסדר הטמפלרים, שנועד בראשית דרכו להיות זרועה של הכנסייה בהגנה על ארץ ישראל, למסדר אבירות היושב בפריז. המסדר עסק, בין השאר, בהלוואה בריבית וצבר עושר רב.
המסדר פורק באופן רשמי בשנת 1312, רבים מאביריו הועלו למוקד ונכסיו הופקעו.
גירוש היהודים
מסיבות דומות, גירש פיליפ בשנת 1306 את היהודים מצרפת ושדד את ממונם לטובת קופת האוצר. על אף שניתן היה לחשוב כי גירוש היהודים יעשה כאקט דתי, הן לשם חיזוק מעמדו הדתי של המלך והן בשל הלכי הרוח האנטי יהודיים בקרב ההמונים, נראה כי במקרה הזה לכל הדעות היה כאן אך ורק עניין כלכלי. היהודים הורשו לשוב לצרפת רק לאחר מותו, בימי שלטונו של בנו, לואי העשירי, אך גם כאן חזרתם הייתה בתנאים מגבילים.
מותו
פיליפ הרביעי מת ב-29 בנובמבר 1314, ובנו לואי העשירי, מלך צרפת עלה לשלטון במקומו.
True Colors (שיר של זד)
True Colors (בעברית: צבעים אמיתיים) הוא שיר של הדי ג'יי והמפיק הרוסי-גרמני זד. הגרסה המקורית של השיר כללה את שירתו של טים ג'יימס ונכללה באלבום האולפן השני של זד, True Colors.
ב-8 במרץ 2016, יצאה גרסת רמיקס לשיר של הצמד גריי.
הגרסה המחודשת של זד וקשה
הסינגל הרשמי הוא גרסה מחודשת של הרצועה כאשר משתתפת בה הזמרת האמריקאית קשה, ופורסם כסינגל הרביעי של האלבום ב-29 באפריל 2016. הם ביצעו את השיר בשידור חי בפסטיבל קואצ'לה 2016. כמו כן, השיר הופיע בפיפ"א 17.
רקע
"True Colors" היה השיר הראשון שפרסמה קשה שחרור במשך שלוש שנים, היא אף שהתה תקופה בבית המשפט עם המפיק שלה ד"ר לוק, אחרי עשר שנים של ההתעללות לכאורה. בהתחלה היא ביצעה את השיר בתור אורחת במהלך השיר של זד בקואצ'לה 2016. בסוף אפריל, השניים פרסמו תמונות שלהם בחשבונות המדיה החברתית המאשרים שהם מקליטים שיר יחד.
בספוטיפיי צבר השיר למעלה מ-20 מיליון השמעות.
פראונים
פראונים (שם מדעי: Dendrobranchiata) היא תת-סדרה של מעשירי רגל ימיים. הם דומים בחזותם לחסילונים, כשההבדל העיקרי הוא בצורת הזימים. תת-הסדרה מכילה עשרות מינים השונים בצבעם ובתפוצתם.
חרבתא אל-מצבאח
היסטוריה
הכפר שוכן על שלוש גבעות. הגבעה המערבית היא הכפר הישן שקיים מהתקופה הרומית והביזנטית. שתי הגבעות המזרחיות נבנו מאוחר יותר, החל מהמאה ה-18.
התקופה העותמאנית
בשלטון העות'מאנים בארץ ישראל שמו של הכפר היה "ח'רבתא אל בני סבא".
החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר ב-1863 וכתב כי מתגוררים בו 400 תושבים. אחד מתושבי הכפר הראה לו אתר מכוסה אבני גזית בשם 'אל-כניסה', בו, על פי המסורת המקומית, עמדה בעבר כנסייה. בנוסף, גרין דיווח כי במקום בארות, בורות וקברים עתיקים, המעידים לדעתו כי
בתקופת המנדט הבריטי
במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בח'רבת'א בני חרית אוכלוסייה של 369 תושבים, כולם מוסלמים,במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-488 תושבים ששכנו ב-121 בתים.
בשנת 1945, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל, אוכלוסיית הכפר מנתה 600 תושבים, שהיו בבעלותם 4,438 דונם, על פי סקר קרקעות ואוכלוסין רשמי. מתוך מספר זה 1,026 דונם, היו של מטעים וחקלאות שלחין השקיה, 2,133 של גידולי דגנים, ו-25 דונם היו קרקע בנויה.
בעקבות מלחמת העצמאות ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר הכפר לשלטון ירדני.
המסגד הראשי בכפר נבנה בשנת 1965 על חורבות כנסייה עתיקה שנחרבה.
לאחר 1967
בשנות ה-80, חלק מאדמות הכפר הופקעו לצורך בניית כביש 443. התושבים עתרו לבג"ץ נגד המפקד הצבאי שהפקיע את האדמות, ובתשובה לעתירה, טענו המשיבים מטעם המדינה כי מטרתה של תוכנית הדרכים היא לשרת את צורכי האזור, והיא תשרת את אוכלוסיית הכפרים המקומיים לאורך התוואי. המשיבים הדגישו, כי מערכת הדרכים ביהודה ובשומרון היא מיושנת, ואין היא יכולה לשאת עוד את הכמות הרבה של מכוניות הנעות עליה. בג"ץ קיבל את עמדת המדינה וכתב:
לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B.
בעקבות האינתיפאדה השנייה נחסמו דרכי הגישה מכפר לכביש 443, ונאסר על התושבים הפלסטינים השימוש בכביש. תושבי האזור הגישו עתירה לבג"ץ, ובה נטען שהחסימה וההגבלות אינן חוקיות, בין השאר, כיוון שהכביש נסלל חלקית על אדמות שהופקעו בהבטחה שישמשו את תושבי האזור
ג'ייניזם
הג'ייניזם היא דת הודית שהתפתחה במאה השישית לפנה"ס, באותה מאה בה נוסד הבודהיזם. והיא נחשבת אחת מדתות הדהרמה, לצד הבודהיזם וההינדואיזם. מאמיני הג'ייניזם מכונים ג'יינים.
חשיבות הדת
ג'ייניזם היא דת קטנה יחסית: יש לה בין 4 ל-12 מיליון מאמינים, והם אינם מהווים רוב דמוגרפי בשום ארץ, אולם השפעתה של הדת גדולה מהיקפה המספרי, בשל העובדה שהמאמינים בה נמנים בדרך כלל עם שכבות אמידות יותר בחברה ההודית, ובשל העובדה שרבים מעקרונותיה המוסריים השפיעו על הוגים וכותבים הודים שאינם ג'יינים. מהאטמה גנדי הושפע מאוד מהדגש של הג'ייניזם על דרך חיים של שלום וחוסר אלימות, והיא הפכה לחלק חשוב מתפיסת עולמו ומדרכו הפוליטית.
לפי מפקד האוכלוסין ההודי בשנת 2011, בהודו מתגוררים 4,451,753 ג'יינים, והמדינות עם הנוכחות הג'יינית הגדולה ביותר הן מהאראשטרה (1,400,349 ג'יינים), ראג'סטאן (622,023), גוג'ראט (579,654) ומאדהיה פרדש (567,028). לפני חלוקת הודו ג'יינים רבים התגוררו בפקיסטן של ימינו, בעיקר באזור פנג'אב, אך בעקבות החלוקה רובם ככולם עקרו להודו, והיום אין ג'יינים בפקיסטן. מחוץ להודו ישנן קהילות גדולות בארצות הברית, הממלכה המאוחדת, קנדה ואפריקה.
מקורות
מקורות הדת הג'יינית במאה השישית לפני הספירה, כאשר הודו עברה תהליך של מעבר ממבנה שבטי-חמולתי למבנה חברתי ושלטוני ריכוזי. כמו בתקופות מעבר אחרות, הייתה זו תקופה בה הסדר החברתי והמדיני המוכר התערער, ולכן היא היוותה כר פורה להיווצרות דתות ותורות חיים חדשות, ביניהן תורות שדחו את חכמת הודות, כמו הג'ייניזם והבודהיזם.
מסיבה זו, יש דמיון מסוים בין הג'ייניזם לבין הבודהיזם, אך יש גם שוני מובהק בין דרך האמצע הבודהיסטית, הטוענת שהימנעות לשם ההימנעות גם היא צורה של השתוקקות, ודרך ההתנזרות הקיצונית של הג'יינים. שתי הדתות נוסדו כאלטרנטיבה ל"אדְוַאיְטַה וֵדַנְטַה" שהייתה התורה הוודית המרכזית בהודו בתקופת היווסדן, ומשתמשות במושגים דומים השאולים מתורה זו (לדוגמה קארמה, דהרמה ונירוואנה). הבודהיזם נקט בגישה לפיה כל בני האדם מסוגלים להגיע להארה, בניגוד לאדואיטה לפיה רק הברהמינים, בני הווארנה העליונה מסוגלים לכך, בעוד הג'ייניזם נקט בגישה מחמירה אף יותר מהאדואיטה לפיה רק נזירים ג'יינים הנמנעים באופן מוחלט מצבירת קארמה שלילית מסוגלים להגיע להארה. בנוסף הבודהיזם, בעודו מקבל את קיומה של הקארמה, דוחה אותה כאמצעי להארה (השאיפה הבודהיסטית היא הימנעות מצבירת קארמה כלל, שכן צבירת קארמה, גם חיובית, נחשבת לצורה של היאחזות) בעוד הג'ייניזם מחייב הימנעות מקארמה שלילית וצבירה של קארמה חיובית.
על פי היסטוריונים הג'ייניזם נוסד על ידי הנסיך מאהאווירה (מילולית: גיבור גדול) הידוע גם בשם ורדהמנה ג'נטיפוטה או ורדהמנה מאהאווירה, שחי בין השנים 599 לפנה"ס ל-527 לפנה"ס. לאחר הגעתו להארה כונה בשם ג'יינה, תואר הדומה למושג בודהה אצל הג'יינים. אך לפי אמונת הג'יינים הדת הג'ייניסטית התקיימה מאז ומעולם, ומאהאווירה הוא האחרון בשושלת של 24 מורים-נביאים שלימדו את הדהרמה הג'יינית המכונה טירְטְהַאנְקארא. מבחינה היסטורית מאהאווירה חי בתקופה בה קמו תנועות דתיות רבות המתנגדות לשיטה הברהמינית, תופעה המכונה שְראמַנַה. הג'ייניזם התפתח תחת כותרת זו כמו גם התורה הבודהיסטית. למעשה מאהאווירה וגאוטמה הבודהה חיו באותה תקופה באותו אזור, צפון מזרח הודו, אך מאהאווירה ככל הנראה מבוגר מגאוטמה.
תלמידיו הקימו קהילה, אולם פריצתה של הדת החדשה חלה רק כאשר מייסד האימפריה המאורית, הקיסר צ'נדרגופטה מאוריה (340 לפנה"ס-297 לפנה"ס) קיבל על עצמו את הג'ייניזם.
בדומה למאמינים באדוואיטה ודנטה, מקיימים הג'יינים הפרדה לקאסטות. הג'יינים מקיימים 16 טקסים בסיסיים ומכירים בקדושתם של חלק מהאלים המינוריים בפנתאון ההינדואי, אך בדומה לבודהיזם אין הם מאמינים באל בורא. הג'יינים מאמינים כי העולם הוא נצחי, לא נברא מעולם ולא יושמד לעולם, וכי הוא מתקיים במחזוריות בה כל מחזור נמשך מיליארד שנה, ובו מופיעים 24 מורים-נביאים כמו מאהאווירה. האמונה בקארמה ובקשר שלה למעגל הלידה מחדש נוכחת מאוד בדהרמה הג'יינית.
הדהרמה הג'ייניסטית מלמדת כי לכל דבר חי יש נשמה אינדיבידואלית ונצחית, שאחראית למעשיו. הג'יינים רואים את אמונתם כמלמדת את היחיד לחיות, לחשוב ולפעול בדרכים שמכבדות את הרוחניות הגלומה בכל דבר חי ככל יכולתו של האדם. הג'יין רואים את האלוהות כתכונות הבלתי משתנות של הנשמה הטהורה, כשהעיקריות הן ידע אינסופי, הבנה, הכרה ואושר ('אננטה גננה, דרשן, צ'אייטניה', ו'סוך'). היקום עצמו הוא נצחי, ואין לו סוף או התחלה (לפיכך, אומרים כי הג'ייניזם היא גישה דתית שאינה כוללת את המושג של האל הבורא).
היסטוריה אוניברסלית וקוסמוגניית הג'יין
לפי אמונת הג'יין, היקום מעולם לא נוצר, והוא לעולם לא יפסיק להתקיים. הוא נצחי אך לא בלתי משתנה, מכיוון שהוא עובר סדרה אינסופית של שינויים או עליות וירידות. כל אחת מהעליות או הירידות הללו מחולקות לשש תקופות עולם (יוּגה). התקופה הנוכחית היא התקופה החמישית של אחת מהתנועות המחזוריות האלה, והפעם בירידה. תקופות או תנועות אלה ידועות כ"אארו". התקופה האחרונה היא "צ'אתו אארו" או התקופה השישית. לכל אחת מן התקופות יש אורך קבוע של כמה אלפי שנים.
כשהירידה תושלם, אפילו הג'ייניזם עצמו יאבד. אז, במהלך העלייה הבאה, דת הג'ייניזם תתגלה מחדש על ידי מנהיגים חדשים הקרויים טירתנקרות (מילולית, "מוצאי המעברים"), אך תיעלם שוב בירידה הבאה, וכן הלאה.
בכל שש תקופות יש תמיד 24 טירתנקרות. בתקופה שאנו נמצאים בה עכשיו, הטירתנקרא העשרים ושלוש היה פרשבה, נזיר ומורה, שהמסורת מתארכת ל-877–777 לפנה"ס, 250 שנה לפני שמת הטירתנקר האחרון, מאהאווירה ב-527 לפנה"ס, גם הוא נזיר ומורה. הג'יינים מחשיבים אותו ואת כל הטירתנקרא כמהפכן שקרא לשיבה לאמונות ולמנהגים המתאימים לפילוסופיה האוניברסלית עליה מבוססת האמונה.
עקרונות האמונה
האמונה של הג'ייניזם היא שישנם שישה מרכיבים אשר מהם מורכב היקום:
הפוד-גל הוא עצם-העניין הכולל את כל מרכיבי היקום.
הגופים העדינים
על פי הג'ייניזם, עקב החיבור של הקארמה אל הנשמה, היא משתלבת ורוכשת את כיסויה דרך הגופים-העדינים אשר דרכם היא ממשיכה את פעילותה, משחררת קארמה ישנה ומגיעה לדרגה גבוה יותר בדרך התהליך הזה.
בפרק על קארמה, מדובר על הגופים העדינים המקשרים גוף וקארמה – Sharir Naam Karma.
גופי קרמה אלו הם מחמישה סוגים וכתוצאה מכך הנפש רוכשת חמישה סוגים של גופים:
הגופים העדינים הם חשובים ורלוונטיים בג'יין מטאפיזיקה כמו גם בחוויה היום יומית.
יש לציין שהגופים נמצאים רק עם נשמות בלתי-קשורות או ארציות, נשמות המשוחררות או המוקטה נקיות מגופים מכל סוג והן מכונות גם "אשרירי" או ללא גוף.
הג'יבה והאג'יבה
הג'ייניזם היא דת דואליסטית המבדילה בין שני סוגים של "חומר" בעולם. הראשון נקרא ג'יבה (בעל התודעה, החי, נשמה, סובייקט) והשני נקרא אג'יבה (חסר התודעה, הדומם, אובייקט). בדומה לדתות הדהרמה האחרות, מטרת הג'ייניזם היא להגיע להארה (המכונה מוקשה בהינדואיזם ובג'ייניזם, ונירוואנה בבודהיזם). במסגרת הדואליזם הג'ייני המוקשה נתפסת כשחרור הג'יבה מהאג'יבה, שחרור החומר הרוחני מהחומר הפיזי.
הג'יבה והאג'יבה הם שניהם נצחיים; הם מעולם לא נבראו ואף פעם לא נפסקו. העולם כולו מורכב מג'יבה הכלואה באג'יבה. הג'יבה מתקיימת גם בעצמים דוממים, בחי, בצומח, ובתופעות טבע.
כל מגע של הג'יבה עם האג'יבה גורם סבל לג'יבה. לפיכך, הג'יינים מאמינים כי הקיום בעולם זה מביא תמיד לסבל. אי אפשר למנוע את הסבל על ידי רפורמות חברתיות או אינבידואליות. בכל בן אדם כלוא ג'יבה, והג'יבה סובל מכיוון שהוא במגע עם האג'יבה. הדרך היחידה להימלט מהסבל עבור הג'יבה היא להימלט מהמצב האנושי, מהקיום האנושי, באמצעות מוקשה.
קארמה וגלגול נשמות הם ששומרים את הג'יבה בכלא האג'יבה. הג'יינים מאמינים כי כל פעולה שאדם מבצע, טובה או רעה, פותחת נתיב לחושים (ראייה, שמיעה, טעם, מגע וריח), דרכם עובר חומר לא-נראה, קארמה, שנכנס ומתווסף לג'יבה הפנימי, מכביד אותו וקובע את התנאים של הגלגול הבא.
התוצאה של מעשים רעים היא קארמה כבדה, הכובלת את הג'יבה, ומכריחה אותו להתגלגל חזרה לאחר המוות לרמה נמוכה של קיום. התוצאה של מעשים טובים, מצד שני, היא קארמה קלה, שמאפשרת לג'יבה לעלות לחיים הבאים ברמה גבוהה יותר של קיום. אבל המעשים הטובים לבדם לעולם לא יביאו לשחרור.
הדרך למוקשה (שחרור) היא פרישה מהעולם. קארמה היא המנגנון הסיבתי שעל ידו לכל מעשה יש תוצאה. קארמה פועלת לשמור על הג'יבה כלואה בסדרה אינסופית של תקופות חיים, בהם הג'יבה סובל פחות או יותר. כך הדרך לשחרור חייבת להיות בשחרור מהקארמה, ההשמדה של כל הקארמה וההימנעות מקארמה חדשה.
אם האדם הצליח בכך אז כאשר הוא מת, הג'יבה ישתחרר מכל האג'יבה מכיוון שאין קארמה שתכביד עליו, וכך היא תשוחרר מהמצב האנושי ומכל כלא עתידי. הוא יעלה מעל ליקום למקום או מצב הקרוי סידהאשילה, שם הג'יבה, זהה לג'יבות הטהורות האחרות, יחווה את טבעו האמיתי בבידוד ובחוסר מעורבות נצחיים. הוא יהיה חופשי לחלוטין. הדרך להשמיד את הקארמה הישנה היא על ידי פרישה מהעולם ככל שאפשר, וסגירת הנתיב לחושים ולשכל על מנת למנוע מהקארמה להיכנס ולהתווסף לג'יבה.
מק'קסלנד, קיירנס ויו תיארו את הקוסמוגניה של הג'ייניזם באופן הבא: "לפי המסורת של הג'יין, המורה ראשון של הדת, רישאבהא, חי בתקופה השלישית של אבאסארפיני, שהייתה תקופה של ירידה. מכיוון שהרוע החל להתגלות, היה צורך במורה הקרוי טירתנקרה על מנת לאפשר לאנשים להתמודד עם בעיות החיים. בתקופה הרביעית, הרוע התרבה כך שהיה צורך ב-23 טירתנקרות נוספים על מנת ללמד אנשים איך לנצח את הרוע ולהגיע למוקשה. התקופה שאנו נמצאים בה היום, שהיא החמישית, היא "כולה רוע". כיום, אנשים לא חיים יותר מ-125 שנה, אך התקופה השישית תהיה גרועה עוד יותר. אורך חייו של אדם יהיה רק שש עשרה עד עשרים שנה, והוא יהיה נמוך כמו גמד... אך אז תתחיל התנועה האיטית כלפי מעלה כאשר החצי השני של המחזור, אוטסרפיני, יתחיל. תהיה השתפרות הדרגתית, עד שבתקופה השישית, הצרכים של האדם ימולאו על ידי עצמי משאלות, וגובהו של האדם יהיה שישה מייל, ולא יהיה רוע בעולם".
עקרונות אלה משותפים לכל המאמינים. ישנו הבדל בין החובות המוטלות על ציבור המאמינים הפשוט, המחויב רק בשמירת עקרונות הדת ובהערצת מפלסי הדרך הקדומים והנזירים, לבין החובות המוטלות על מסדרי הנזירים והנזירות המכונים יאטי.
נדרי הנזירים
דת הג'ייניזם ידועה במנהגי ההתנזרות הקיצוניים של נזיריה. הדת מורכבת משני זרמים עיקריים הנבדלים בעיקר ביחסם לנזירות. הסְוֵוטאמְבַּרה הוא הזרם הגדול מבין השניים ובו כ-80% מהמאמינים, והדיגַמְבַּארה הוא הזרם הקטן יותר. מנהגי הנזירות בשני הזרמים נחשבים קיצוניים גם בתרבות ההודית וכוללים הימנעות מוחלטת מפגיעה בחי עד רמת כיסוי הפה כדי להימנע מבליעת חרקים, אך מנהגי הדיגמבארה קיצוניים אפילו יותר בכך שנזיריהם נדרשים להימנע מלבוש באופן מוחלט.
הנזירים מצווים בחמישה נדרים גדולים (פנקה-מהוורטה): נדרים:
הזרמים בג'ייניזם
ההבדלים ביו הזרמים נובעים בעיקר מקיצוניות ההסתגפות אולם מתייחסים גם ללבוש, ליחס אל המקורות הכתובים ולמעמדה של האשה.
אך ההיסטוריונים מציינים כי לא הייתה חלוקה ברורה עד למאה ה-5. תוצאת מועצת ואלאבי ב-453 הייתה הניסוח והעריכה של הכתבים על פי המסורת של סווטמבר.
חפירות במאטורה גילו פסלי ג'יין מתקופת קושאנה. בכולם הטירת'נקרות הוצגו כעירומים, ולכן יש המזהים אותם עם הגימנוסופיסטים, החכמים ההודים הערומים בהם נתקל אלכסנדר הגדול. בחלק מהם נראים נזירים עם חתיכת בד אחת העטופה סביב היד השמאלית שלהם. אלה מזוהים כמשתייכים לכת הארדה-פלקה המוזכרים בכמה מהטקסטים. מקורה של כת היפנייה (Yapaniya) כנראה מכת זו. חלק מאמונותיהם מזכירות את הדיגמברה, לדוגמה הדחייה של בגדים, אבל בנקודות אחרות הם מזכירים את הסווטאמברה.
במאה ה-18 הוקם זרם נוסף הידוע בשם סתאנקאוואסי (Sthanakavasi), שאימץ מן האסלאם את דחיית הצלמים והפסלים כחלק מהאמונה הדתית.
תזונה לקטו-צמחונית בג'ייניזם
עבור כל הג'יינים, תזונה לקטו-צמחונית היא חובה המתחייבת מתוך נדר האהימסה שעל כל ג'יין לנדור. תזונה לקטו-צמחונית מאפשרת למזער את הידבקותם של אותם חלקיקי קארמה רעה שעל פי האמונה נמצאים בכל מקום ונדבקים לנשמה, בין היתר, בעקבות אלימות ובכך משפיעים על גורל הנשמה (נקראת "ג'יבה" בג'ייניזם) בחיים הנוכחיים ובגלגולים הבאים שלה. ביחס לתזונה בשרית ולפי האמונה הג'יינית, התזונה הלקטו צמחונית גם מאפשרת את הפחתת חלקיקי הקארמה הדבוקים לג'יבה, ובכך היא מקדמת אל עבר מוקשה.
לפי הג'ייניזם, ג'יבות נמצאות בכל דבר. בג'ייניזם, מסווגים כל הדברים לפי כמות החושים שמייחסים להם מחמישה חושים (שהם חוש המגע, הטעם, הריח, הראייה והשמיעה) המיוחסים לאדם, לחיות מסוימות ועוד, ועד חוש אחד (שהוא חוש המגע) המיוחס לצמחים, אבנים ועוד. ככל שישנם יותר חושים לדבר, כך מאמינים הג'יינים שמידת היכולת שלו לקלוט סבל גוברת. לכן, לפי הג'ייניזם, פגיעה מסוימת מושכת יותר חלקיקי קארמה רעה לג'יבה ככל שיש לדבר הנפגע יותר חושים.
בג'ייניזם, הכללים הלקטו-צמחוניים הם מחמירים. צמצום הפגיעה עבור כלל הג'יינים הוא ככל הניתן לצמחים (ויש נזירים שאף פגיעה זו מנסים לצמצם על ידי צומות, לדוגמה) משום שלפי הג'ייניזם הם בעלי הכי מעט חושים (אחד), ולכן הם מאמינים שפגיעה בהם מובילה לפחות סבל ופחות קארמה רעה מאשר פגיעה בחיות, למשל. לכן, מתבצעת גם הימנעות מפגיעה בחרקים וחיידקים (שהם בעלי שני חושים). משמעות צמצום זה עבור נזירים ונזירות היא, בין היתר, לבישת פיסת בד על הפה כדי לצמצם שאיפת אורגניזמים וטיטוא הרצפה שעליה הם דורכים מפני חרקים. משמעות נוספת, עבור כלל הג'יינים, היא הימנעות מצריכת ירקות שורש, משום שתלישתם מהאדמה מלווה בפגיעה באורגניזמים שחיים בקרבת השורש באדמה ומובילה ל"הרג" של הצמח.
הג'ייניזם לא אימץ את הפילוסופיה של הטבעונות במלואה, וג'יינים רבים צורכים חלב ומשתמשים בצמר ומשי. הארגון PETA וג'יינים טבעונים פועלים כדי לקדם ג'יינים לעבר לקטו-צמחונות מלאה (שהיא לא רק בגדר תזונה) ולעבר טבעונות באמצעות סיפוק מידע על התעשיות, ובכך הם, למעשה, מקדמים ג'יינים גם לעבר יישום נכון יותר של עקרון האהימסה.
ספרות ואמנות
הנזירים הג'יינים חיברו כמות גדולה של כתבים קדושים בסנסקריט ובשפות אחרות. הג'יינים בנו מקדשים רבים, חלקם במערות, המקושטים בצורה אמנותית מרהיבת עיניים, ומהווים את אחד השיאים של האמנות ההודית. בעיני מאמינים רבים, ה"טטוורת'ה סוטרה", או "ספר המציאויות", אשר נכתב לפני כ-1,800 שנה על ידי הנזיר-מלומד אוסמבטי, נחשב לספר החשוב ביותר.
מנהגים וסמלים
כחלק מעמדתו נגד אלימות, הג'ייניזם הולך מעבר לצמחונות בכך שהג'יין אינם אוכלים גם את רוב ירקות השורש ומאכלים אחרים שהם רואים כמזיקים. ג'יינים מסורתיים אינם אוכלים, שותים או נוסעים לאחר שקיעת השמש ותמיד קמים לפני זריחת השמש.
הטקסים של הג'יין לנישואין ולטקסי המשפחה האחרים ייחודיים לג'ייניזם. הג'יין בנו מקדשים ובהם הדמויות של הטירתנקרות. טקסי הג'יין מורכבים וכוללים הקרבה של חפצים סימבוליים ושבח לטירתנקרות בשירים. לג'יין יש כמה סמלים חשובים. סמל אחד הוא הגלגל על כף היד. הסמל הקדוש ביותר הוא הסווסטיקה.
הג'ייניזם מעולם לא התחרה עם ההינדואיזם על הבכורה ביניהם, ובדומה להינדואיזם אינו מקבל מומרים גברים. נשים יכולות להתקבל לדת עם נישואיהן לג'יין. אשה שהיא ג'יין שנישאת להינדי, ממשיכה להיות ג'יין. האתיקה והדת של הג'ייניזם מעורבים מאוד זה בזה, וכך גם האתיקה של ההינדואיזם והג'ייניזם.
מאמיני הג'ייניזם חוגגים במקביל ליום האחרון של פסטיבל הדיוואלי ההינדואי את החג המרכזי שלהם, המציין את יום הגעתו להארה של מאהאווירה.
האגודה למען החייל
בשנת 2016 הוחלט לאחד את האגודה עם קרן לב"י, ולקרוא לגוף החדש "יחד למען החייל". בנובמבר 2022 הוחלט על שינוי שם וסמליל הארגון בחזרה ל-"האגודה למען החייל".
רקע
"האגודה למען החייל" הוקמה על ידי הסוכנות היהודית והוועד הלאומי בשנת 1942 כ"וועד הארצי למען החייל היהודי", לצורך מילוי צורכי הרווחה של חיילים אלה הן בארץ ישראל של טרום מדינה והן בחזיתות מלחמת העולם השנייה. הוועד הקים מעון מיוחד שבו שהו ילדי החיילים, שיגר לחזית באירופה שמיכות וביגוד חם, סידורים, תשמישי קדושה, ספרים ועלונים ובהם חדשות מארץ ישראל, ואף חילק לחיילים כתבי עת תרבותיים. בין מקימי הוועד נמנה יוסף ברץ. לאחר קום המדינה כבר מנה "הוועד למען החייל היהודי" עשרות סניפים ברחבי הארץ. עם פרוץ מלחמת העצמאות והקמת צה"ל, הוסבה התשתית הארגונית הארצית והמקומית לסייע לחיילי צה"ל. מאז שונה שמו של "הוועד הארצי למען החייל היהודי" והפך לה"וועד למען החייל", ובשנת 1982 שונה שמו באופן רשמי ל"האגודה למען החייל".
פעילויות
בשנים האחרונות העניקה האגודה למען החייל כ-200 מיליון ש"ח, מדי שנה, לחיילי צה"ל, באמצעות תחומי פעילות רבים. הארגון מקיים פרויקטים רבים לרווחת חיילים בודדים וחיילים נזקקים, מנהלת רשת "בתי חייל" ודירות ברחבי הארץ להלנת חיילים. כמו כן מתכננת ומקימה מבנים ואולמות בבסיסי צה"ל, מקיימת פעילות לחיילי המילואים, מארחת מדי שבוע גדודי לוחמים ותומכי לחימה, מאמצת גדודים לוחמים, מפעילה ברחבי הארץ מזנוני דרכים לרווחת החיילים, מקיימת ימי כיף לחיילים בודדים, מקיימת פעילות רווחה למשפחות אלמנות ויתומי צה"ל, בעלת רשת שק"ליות של חברת "ש.י.ר.ן" החל מ-2002, ומפעילה את "מועדון יותר" מועדון ההטבות לחיילי החובה בצה"ל.
הפעילויות מתקיימות ומתופעלות באמצעות מתנדבי ועובדי האגודה למען החייל הפועלים בשלושה מרחבים: מרחב צפון המשתרע מקריית שמונה ועד חדרה, ובו כ-28 סניפים. מרחב מרכז, המונה כ-40 סניפים, ומרחב דרום בין יבנה לאילת. המרחבים נמצאים בקשר עם יחידות צה"ל ומסייעים להן ככל שניתן. כמו כן מתנדבים רבים, המכונים "הדודות", פועלים למען החיילים במסגרת הסניפים הפרוסים ברחבי הארץ.
אחד מיעדיה המרכזיים של האגודה למען החייל הוא טיפול בחיילים בודדים, חיילים ממשפחות מצוקה ועולים חדשים. האגודה עושה זאת תוך מתן תשומת לב מיוחדת לצרכיהם המשתנים של החיילים. בשנים האחרונות נרשמה עליה משמעותית בבקשות לסיוע מטעם האגודה למען החייל לאוכלוסיות אלו בתחומים שונים.
האגודה מקיימת פעילות מיוחדת בעתות חירום. במהלך מבצע "צוק איתן" גייסה האגודה למען החייל תרומות בהיקף כ-16 מיליון ש"ח והעבירה לחיילים למעלה מ-140,000 חבילות וערכות היגיינה, הלבשה תחתונה ודברי מתיקה. התרומות הגיעו מהארגונים הפועלים בשיתוף פעולה עם האגודה בעולם (ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית ובפנמה FIDF, ידידי האגודה למען החייל באנגליה - AWIS UK, האגודה למען החייל מקסיקו - HLH) וכן מחברות, ארגונים ואנשים פרטיים.
חיילים בודדים
האגודה למען החייל מממנת מדי שנה כ-1000 טיסות לחיילים בודדים (שמשפחותיהם מתגוררות בחו"ל) במסגרת פרויקט 'מתגעגעים הביתה', לביקור הוריהם בחו"ל. כל חייל בודד זכאי למימון טיסה מלא לארץ מוצאו, פעם אחת במהלך שרותו הצבאי.
Ibis Editions
Ibis Editions (הוצאת איביס) היא הוצאה לאור שבסיסה בירושלים המתמחה בתרגומים לאנגלית של ספרות העוסקת במזרח התיכון, תרגומים מעברית, ערבית, יוונית, צרפתית, גרמנית ולאדינו.
האגודה למען החייל
חיילים בודדים
האגודה מארחת מדי שנה בחג הפסח את ליל הסדר המרכזי לחיילים בודדים ועולים חדשים בהשתתפות מאות חיילים. החיילים שוהים במתקני האגודה למען החייל למשך כל החג ונהנים מפעילות מגוונת.
חיילים נזקקים ובני משפחותיהם
בשנה האחרונה טיפלה האגודה למען החייל באלפי פניות חיילים לתוכנית הסיוע. הסיוע ניתן במספר דרכים: קרן הסיוע, אשר מספקת ציוד חשמלי, ריהוט, ביגוד ותווי קניה הנדרשים לחיילים שידם אינה משגת לרכישת מוצרים אלה.
תווי מג"ד – תווי קניה למפקדי יחידות לוחמות לפתרון מיידי למצוקות חיילים, ותווי שי לחיילים בודדים ולחיילים ממשפחות מצוקה המוענקים סמוך לראש השנה ופסח.
האגודה למען החייל מאבזרת ומפעילה מחסני "תנאי שירות" (ת"ש) בבסיסי הכשרה של חיל החינוך בצה"ל. מחסני הת"ש מכילים פריטי לבוש, ציוד בסיסי, כלי מיטה ופריטי מזון, המחולקים לחיילים נזקקים המשרתים ביחידות.
טיפול בחיילים מאושפזים
האגודה למען החייל מסייעת לחיילים אשר במהלך שרותם הצבאי מאושפזים בבתי חולים. הם זוכים לביקור של מתנדבי האגודה למען החייל והענקת סיוע ככל שניתן, שי מיוחד וחיבור לטלוויזיה למשך כל ימי האשפוז, ללא תשלום.
דירות לחיילים בודדים
האגודה למען החייל שוכרת עבור חיילים בודדים כ-150 דירות בכל רחבי הארץ, בהן מתגוררים מאות חיילים. הדירות מאובזרות בריהוט הנדרש, ציוד חשמלי, טלוויזיה מחוברת ללווין וכבלים, במטרה להעניק לחיילים אורח חיים הולם ולספק להם תחושת בית אמיתי ככל הניתן. החיילים המתגוררים בדירות זוכים לביקורי אנשי האגודה למען החייל, סניפיה ומתנדביה לאורך כל ימות השנה.
פעילויות רווחה נוספות
בכל שבוע, כל השנה, מארחת האגודה למען החייל גדוד לוחם לנופש מיוחד. הנופש המבצעי הוא שבוע נופש שבו זוכות היחידות הלוחמות בהפוגה מהפעילות השוטפת בכפר הנופש של האגודה למען החייל באשקלון. במהלך השבוע נהנים החיילים מפעילות בידור ותרבות, הופעות של אמנים מובילים בארץ, בריכת שחיה, סאונות, חדר קולנוע, חדר גלישה באינטרנט, מגרשי ספורט, משחקים, טיולים והפתעות נוספות.
האגודה למען החייל מקיימת מדי שנה, במשך מספר חודשים, מחזורי נופש למשפחות השכול. הנופש מתקיים בכפר הנופש של האגודה בגבעת אולגה. לנופשים מתוכננות פעילויות רבות ומגוונות, הופעות של האמנים המובילים בארץ, סדנאות העשרה ופנאי, טיולים משותפים ואירוח.
פעילות עסקית
בבעלות האגודה חברת בת פרטית "נכסי חייל נח בע"מ". החברה משכירה את נכסי האגודה לגורמים עסקיים. למשל היא משכירה את אולם בית החייל בתל אביב כאולם מופעים, את חדר האוכל וחדרים לשבת חתן בבית החייל בבאר שבע, מסעדות, בריכות שחייה וגגות להצבת אנטנות סלולריות במתקנים. בשנת 2019 נאמדו הכנסות החברה 127 מיליון שקל מתוכם 8 מיליון שקל הכנסות מלינת חיילים. החברה אינה חושפת את דוחותיה לציבור הרחב.
פעילות למען חיילי המילואים
בשנים האחרונות פועלת האגודה למען החייל אינטנסיבית לקידום הטבות הרווחה הניתנות למערך המילואים. האגודה מקימה תשתיות רווחה בבסיסי האימונים של מערך המילואים בעשרות מיליוני שקלים (כדוגמת מל"י צאלים, בא"פ לכיש, בא"פ אליקים), מאבזרת מועדונים המיועדים לחיילי המילואים, מסייעת לחיילי מילואים מאושפזים, ומקיימת פעילות מתנדבים בבסיסי ההכשרה של המילואים וחלוקת ציוד לבוש ואוכל.
מתקני האגודה למען החייל
לאגודה למען החייל 16 מתקנים ברחבי הארץ, לרווחת חיילי צה"ל: 2 כפרי נופש, באשקלון ובגבעת אולגה. 6 קריות חינוך: הר לבנים, חוות השומר, בית גולדמינץ, בית פלדמן, שערי אברהם והר גילה. וכן בתי חייל בפריסה ארצית: בית החייל בחיפה, בית החייל בטבריה, בית החייל בקרית שמונה, בית החייל בבאר שבע, בית החייל בירושלים, בית החייל רמת גן, בית החייל קלימיאן הממוקם גם הוא בעיר ברמת גן, בית החייל בית השריון, בתל אביב ובית החייל ברחוב ויצמן 60 תל אביב-יפו (ללא לינה) המשמש כמטה הארגון ובו אולם המופעים של הארגון.
חיילי צה"ל מכל החילות זכאים ללינה בבית החייל בשלושה מצבים: לינת קבע - חיילים בודדים, חיילים המשרתים בבסיסים בהם אין מקומות לינה, או חיילים הגרים במרחק הגדול מ-60 ק"מ ממקום שירותם, זכאים למגורים קבועים בבית החייל על-חשבון הצבא. לינת בודד - חייל הנשלח לביצוע משימה שלא באזור של יחידה צבאית כלשהו ולא באזור מגוריו, יכול לפנות לקצין העיר ויקבל הפניה להתארח בבית החייל ללילה אחד (לדוגמה: מש"קית ת"ש או מפקד שעשו ביקורי בית באזור רחוק). נופש - חייל שמעוניין להתארח בבית החייל (או במתקנים אזרחיים שבהסדר עם צה"ל) בזמן חופשתו, יכול לפנות באופן פרטי ולשלם על האירוח מכספו (במחירים מסובסדים של האגודה למען החייל). לעיתים כמות מקומות הלינה בבית החייל איננה מספיקה על מנת להלין את כל החיילים, במקרים כאלו, החיילים מקבלים שוברים ללינה במקומות לינה באזור אשר יש להם הסדר עם צה"ל.
מבנים
בניה בבסיסי צה"ל - האגודה למען החייל מתכננת ובונה בבסיסי צה"ל מבני רווחה, מועדונים, אולמות מופעים וספורט, חדרי כושר, בריכות שחיה, חדרי אינטרנט, כיתות לימוד, בתי כנסת ועוד. מדי שנה מקימה האגודה עשרות מבנים, בהיקף של עשרות מיליוני שקלים בשנה.
מבנים ניידים - האגודה מספקת ליחידות לוחמות מבנים ניידים שישמשו את החיילים במעברם ממקום למקום, במסגרת הלחימה. מבנים אלה משמשים כחדרי כושר, בתי כנסת ומועדוני פנאי ורווחה. מכולות הכושר מצוידות ב-10 מכשירים לשיפור הכושר הגופני. המועדון הנייד מצויד בטלוויזיה, וידאו, פינת ישיבה, ספרים ומשחקי חברה.
מועדון "יותר"
האגודה למען החייל הקימה את "מועדון יותר", מועדון ההנחות וההטבות לחיילי החובה. חבר במועדון הוא חייל בשירות חובה המחזיק כרטיס אשראי עם סמל המועדון המקנה לו הנחות והטבות בעשרות בתי עסק בתחומים השונים: צרכנות, תרבות הפנאי, רווחה, לימודים וסלולר. החברות במועדון אינה כרוכה בתשלום. מועדון יותר אף מפיק את כנסי המשתחררים בשיתוף צה"ל והיחידה להכוונת חיילים משוחררים שלוש פעמים בשנה ומקיים את פסטיבל 'יותר' - מסיבת הגיוס הגדולה בישראל המעודדת גיוס בקרב בני נוער.
כל המתגייסים לצה"ל זוכים לקבל שי מיוחד מהמועדון במהלך שרשרת החיול בבקו"מ. השי מכיל דברי מתיקה, מוצרי טיפוח מוצרי היגיינה ועוד, אשר יסייעו בידי המתגייסים במהלך הטירונות והשירות.
פרויקט "אמץ לוחם"
פרויקט אמץ לוחם של האגודה למען החייל מקשר בין חברות עסקיות ותורמים מהארץ ומחו"ל לגדודי לוחמים. הפרויקט הוא פרויקט משותף לאגודה למען החייל ול"קרן לידידות". מדובר באימוץ ערכי, תומך ומסייע שמטרתו לעזור למערך הלוחם הסדיר בצה"ל. סכום התרומה השנתי הוא כ-100,000 ש"ח, תוך התחייבות לשלוש שנים. הסכום מיועד לרווחת החיילים ולפעילויות מגוונות. כיום, מאומצות במסגרת הפרויקט כ-200 יחידות.
ביקורת על האגודה
בשנים האחרונות הושמעה ביקורת רבה על כך שתקציב המנהלה של האגודה גבוה מאוד ושאחוז משמעותי מהתרומות אינו מגיע לחיילים. דו"ח מבקר המדינה משנת 2007 העלה אי סדרים רבים בתפקוד האגודה. כך למשל העסיקה האגודה בין השנים 1995 ל-2004 חברה פרטית שהפעילה את מוקד ההתרמות הטלפוני תמורת עמלה של 50% מהתרומות הנכנסות. נכתבה ביקורת על אי קיום מכרזים כנדרש, אי העברת תרומות ליעדן ועוד. ביקורת ציבורית רבה הושמעה על משכורות הבכירים באגודה.
מתוך דוח מבקר המדינה לשנת 2009: במאי 2006 התקשרה האגודה למען החייל עם מר יעקב ברדוגו, מנכ"ל מפעל הפיס בעברו, בהסכם למתן "ייעוץ וסיוע בקבלת תמיכה והגרלות", שעל פיו יקבל מר ברדוגו עמלה מכל סכום שאותו תקבל האגודה מכל גורם שהוא "כתוצאה ישירה משירותיו". לאחר חתימת הסכם חדש בין מפעל הפיס לבין האגודה, שילמה האגודה לחברה שבבעלות מר ברדוגו 1,200,000 ש"ח. נמצא כי נושא ההתקשרות עם מר ברדוגו לא הובא לדיון בוועד המנהל של האגודה. בנוסף, בביקורת לא נמצאה כל עדות לשירותים שהעניק ברדוגו בפועל לאגודה, ולכן לכאורה לא הייתה הצדקה להתקשרות מולו, בפרט כאשר לא שררו חילוקי דעות מהותיים בין האגודה לבין מפעל הפיס שהצריכו את שירותיו של ברדוגו.
אגריסי
ממלכת אגריסי (בגאורגית: ეგრისის სამეფო) הידועה כלַזיכּה בפי היוונים והביזנטים, ולַזיסטַן בפי הפרסים על שם שבט הלאזים שבחלק מהתקופה שלטו בממלכה, הייתה ממלכה בחלק המערבי של גאורגיה של היום.
היסטוריה
בשנת 302 לפנה"ס סופח חלק נכבד מממלכת קולכיס לממלכת איבריה, שנוסדה זה לא מכבר. אבל רק לזמן קצר. היא נפרדה ממנה והתפרקה למספר נסיכויות קטנות, ששמרו על עצמאותן עד לכיבושה על ידי פונטוס, בשנת 101 לפנה"ס. בשנת 83 לפנה"ס דיכאה פונטוס מרד בקולכיס, והעניק אותה במתנה לבנו מיתרידטס כרסטוס, שזמן קצר לאחר מכן ערך הוצאות להורג של הוגי המזימה כנגד אביו. במהלך מלחמת מיתרידטס השלישית (74 לפנה"ס-65 לפנה"ס), פונטוס מינה נסיך אחר, מכריס, להיות שליט קולכיס. בשנים 65 לפנה"ס - 63 לפנה"ס מינה הגנרל הרומאי פומפיוס, מנהיג בובה שישב על כס המלכות בקולכיס. בשנת 63 לפנה"ס נכבשה קולכיס שוב על ידי פונטוס, והם נשארו שליטיה עד לשנת 63. משנת 63 ועד למאה ה-4 היא הייתה חלק מהפרובינקיה הרומית, גלטיה. בסביבות שנת 130, ממלכות קטנות (מצ'לונס, הניוצ'י, לאזיכּא, אפסיליה, אבסגיה וסניגיה), כבשו מחוז בממלכה. ובמהלך המאה השלישית ועד למאה הרביעית, רוב השטח היה תחת השליטה של המלך הלאזכי, ומכאן גם השם היווני. במהלך המאה הרביעית הכריזה אגריסי על עצמאותה.
בתחילת המאה הראשונה החלה הנצרות להופיע באזור. בנקודה מסוימת, בתחילת המאה הרביעית, נוסדה הבישופות האפרכית או בישופות ביצ'וינתה, בממלכת אגריסי. בשנת 325 השתתף בוועידת ניקיאה הבישוף של ביצ'וינתה, סטאטופילוס. קתדרלת ביצ'וינתה, מהמאה החמישית, היא אחת מהמונומנטים העתיקים של האדריכלות הנוצרית הגאורגית. המלך הנוצרי הראשון של אגריסי היה גובזה הראשון, ובשנת 523 הוכרזה הנצרות כדת הרשמית בממלכת אגריסי.
בשנים 542-562 התחוללה המלחמה הלזית, בין האימפריה הביזנטית לבין האימפריה הפרסית-הסאסאנית, על השליטה באגריסי. הפסקת האש בשנת 557 סיימה את העוינות ביניהן.
בשנים 541-555, מלך, גובזה השני, שצידד בביזנטים ואף נרצח על ידם. בשנים 555-561, מלך, צתס אחיו של גובזה השני, צידד אף הוא בביזנטים, ואף עזר להם לגרש את הפרסים. בשנת 562 הוכרז שלום בין אגריסי לביזנטים, שביטלו את עצמאות הממלכה ממנה נהנתה קודם.
עם נפילת האימפריה הסאסאנית, בשנת 651, פלשה האימפריה המוסלמית לאגריסי, אולם לא הצליחה להאחז בה עקב עוצמתה של האימפריה הביזנטית באותה תקופה. במאה השמינית אגריסי פעלה רבות להשגת עצמאות מאימפריה הביזנטית, מה שמאוד החליש אותה. יחד עם זאת נחלשו גם פטרוניהם הביזנטים. בת-חסות אחרת של האימפריה הביזנטית, נסיכות אבחזיה, ניצלה את ההזדמנות והכריזה על עצמאותה. בשנת 786 נעזרה נסיכות אבחזיה העצמאית בכוזרים וכבשה את אגריסי מידי הביזנטים. האבחזים הפכו את בירתה של אגריסי, כותאיסי, לבירתם וקראו לממלכה המערב-הגאורגית שלהם ממלכת האבחזים. ב-975 ממלכה זו הצטרפה לממלכה הגאורגית המאוחדת.
מלחז אקישבאיה
מלחז אקישבּאיָה (באבחזית: Малхас Акышьбаиа; בגאורגית: მალხაზ აკიშბაია; נולד ב-6 במאי 1972) הוא פוליטיקאי אבחזי וראש הממשל דה יורה של אבחזיה בשנים 2006–2009.
אקישבאיה נולד ב-1972, ב"גודאווי" שבמחוז גאלי אבחזיה אסס"ר. הוא סיים את לימודיו בשנת 1994 באוניברסיטת קייב, ואת המסטר הוא סיים באוניברסיטת אוקספורד. במהלך פעילותו הפוליטית הוא מילא שורה של תפקידים, ביניהם שר הכלכלה של גאורגיה (1999–2001), ובשנת 2004 שר ההגנה ולאחר מכן, ראש המועצה לביטחון לאומי של גאורגיה.
מדצמבר 2004 ועד למרץ 2006 הוא כיהן כשר האוצר בממשלת הרפובליקה האוטונומית של אבחזיה והפך לאחר מכן, במרץ 2006, לראש ממשלת הרפובליקה האוטונומית של אבחזיה.
ויקיפדיה בסנסקריט
ויקיפדיה בסנסקריט (בסנסקריט: संस्कृतविकिपीडिया) היא הגרסה בשפה הסנסקריט של אנציקלופדיית האינטרנט החופשית ויקיפדיה, המנוהלת ומתופעלת בידי קרן ויקימדיה. ויקיפדיה הסנסקריט נוסדה בדצמבר 2003, ונכון ל- ב ישנם בו  ערכים ו- משתמשים פעילים.
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2019
השפעות הפיגועים
כתוצאה מפיגועי הטרור, בשנה זו נרצחו 7 ונפצעו 50, רובם בעימותים בין ישראל לרצועת עזה ובמבצע חגורה שחורה
ויקיפדיה בסנסקריט
הערכים שנכתבו על ידי מתנדבים מרחבי העולם, עם ריכוז גדול של תורמים בהודו ונפאל.
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2019
השפעות הפיגועים
להלן רשימת פיגועי טרור נגד ישראלים שהתרחשו במדינת ישראל וביהודה ושומרון בשנת 2019. פיגועי הטרור שהתרחשו בישראל בשנת 2019 גבו את חייהם של שבעה ישראלים, מתוכם שני חיילים וחמישה אזרחים, ולפציעתם של 25 בני אדם. להלן, נזכרים האירועים הבולטים יותר; לצידם, התרחשו מקרים רבים נוספים של ניסיונות פיגוע או פיגועים מתוכננים שבהם לא הצליחו המחבלים להוציא לפועל את רצונם או שלא משכו תשומת לב. בשנה זו סיכלו כוחות הביטחון כ-560 פיגועים משמעותיים, בהם 10 פיגועי התאבדות, 4 פיגועי חטיפה וכ-300 פיגועי ירי.
ויקיפדיה בסנסקריט
באוגוסט 2011, חצתה את רף 5,000 הערכים.
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2019
השפעות הפיגועים
בנוסף לכך, העימותים בגבול ישראל-רצועת עזה גבו את חייהם של חמישה ישראלים נוספים, בשנה זו, ופצעו מעל 201 ישראלים.
ויקיפדיה בסנסקריט
קהילת ויקיפדיה בסנסקריט השתתפה בפרויקט ששמו "ספר לנו על ויקיפדיה שלך" וחדשות קהילתיות מוויקיפדיה הסנסקריט התפרסמו גם בויקיפטריקה (WikiPatrika), עיתון מקוון הנערך על ידי מתנדבים שמדווח על סיפורים ואירועים הקשורים לוויקיפדיה ומיזמי קרן ויקימדיה בהודו.
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2019
מאי
31 במאי - פיגוע דקירה בשער שכם: מחבל פלסטיני פוצע גבר בן 50 באורח אנוש ונער בן 16 באורח בינוני.
ויקיפדיה בסנסקריט
בעיתון טיימס אוף אינדיה נכתב "סנסקריט עושה קאמבק, הודות לקהילת ויקיפדיה". במגזין מאדר אינדיה כונתה ויקיפדיה הסנסקריט כ-"כלי למידה נפלא".
היסטוריה מוקדמת
אחת התמונות המוקדמות ביותר של דף הבית, מ-1 ביוני 2004, ניתן לראות בארכיונים המוקדמים של ויקיפדיה הסנסקריט. הערך המוקדם ביותר שעדיין זמין לקריאה באתר ויקיפדיה הסנסקריט הוא דמאנה דיווה, הנכתב ב-9 ביולי 2004, אולם הערך הראשון נכתב ב -21 במרץ 2004.
מספר הערכים בוויקיפדיה צנח מ-1,000 ערכים ל-600 באוגוסט 2005 לאחר שכמעט מחצית מהערכים נמחקו; מרבית המחיקות נבעו מכך שהערכים היו באנגלית.
שיתופי פעולה
קיים שיתוף פעולה פעיל בין ויקיפדיה הסנסקריט לסנסקריטה בהארטי, ארגון ללא כוונת רווח הפועל להחיות את שפת הסנסקריט. מאמצי שיתוף הפעולה החלו במפגש "אקדמיית ויקיפדיה", מפגש שבו מומחים ואקדמאים מדריכים כותבים בוויקיפדיה לתרום בנושאים בו הם מתמחים. המפגש אורגן בבנגלור ב-23 בינואר 2010. מפגש זה היה גם הראשון מסוגו שהתקיים בהודו.
במפגש השתתפו 11 פעילי פרויקט סנסקריטה בהראתי. במהלך המפגש הם למדו על מיזם ויקיפדיה ותרמו לתכני ויקיפדיה בעזרת סיועם של כ-3 ויקיפדים.
בהמשך נערכה סדנת ויקיפדיה הסנסקריט הראשונה במשרדי סנסקריטה בהראטי בבנגלור שבה נכחו כ-20 משתתפים. הסדנה נועדה להעניק כלי עבודה בסיסיים בוויקיפדיה ובממשק שלה.
סדנה שנייה התקיימה באותו מקום ב-26 במרץ 2011. בסדנה זו נכחו 15 משתתפים מחברות תוכנה ומבית שנטיהאם גורוקולם, עמותה הפועלת כמוסד השכלה אקדמי.
שיתופי פעולה אקדמיים
באמצעות יוזמה של המחלקה לסנסקריט באוניברסיטת גוג'ראט, כ-150 מורים לסנסקריט ממכללות ברחבי גוג'ראט התאספו ביולי 2012 כדי להרחיב ולתרום למיזם יקיפדיה הסנסקריט באמצעות סדנה בת יומיים שנערך תחת הכותרת "ויקיפדיה הסנסקריט - היכרות וציפיות".
משמורת (סדרת טלוויזיה)
משמורת היא סדרת דרמה ישראלית שכתבה הסופרת והעיתונאית עירית לינור. הסדרה שודרה בשידורי קשת בין נובמבר 2007 לינואר 2008.
עלילה ודמויות
סדרת הטלוויזיה עוסקת במשפחת ברג: האב (נתן דטנר) ושלושת ילדיו (הילה פלדמן, יונתן ברק ודניאלה קרטס).
קישורים חיצוניים
ביקורות
סופיה קופולה
סופיה קופולה (באנגלית: Sofia Coppola; נולדה ב-14 במאי 1971) היא במאית, תסריטאית ושחקנית אמריקאית, בתו של במאי הקולנוע פרנסיס פורד קופולה, זוכת פרס אוסקר ופרס גלובוס הזהב.
קריירה ויצירה
לקופולה הייתה קריירת משחק מצומצמת. בילדותה הופיעה בסרטים שונים של אביה ואחרים, בתור ניצבת-ילדה או תינוקת, הודות לייחוסה המשפחתי. בין היתר השתתפה בסרטים: "הסנדק 3" (1990) ו"מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום".
סרט הבכורה של קופולה כבמאית נקרא "חמש ילדות יפות" (1999), אשר בוסס על רומן מאת הסופר היווני-אמריקאי ג'פרי יוג'יניידס, עם תסריט אשר כתבה קופולה בעצמה. סרטה הבא, "אבודים בטוקיו" (2003), זכה להצלחה גדולה, כאשר זיכה את קופולה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, והיה מועמד לשלושה פרסים נוספים נוספים: השחקן הטוב ביותר (ביל מארי), הבימוי הטוב ביותר והסרט הטוב ביותר.
מעט לפני עשיית הסרט נפרדה קופולה מבעלה, הבמאי ספייק ג'ונז. קופולה העידה שהסרט, המתאר סוף שבוע של בדידות וחיפוש עצמי בטוקיו, הוא אוטוביוגרפי בחלקו, ומתאר אירועים שחוותה הבמאית בסוף שבוע דומה עם בעלה לשעבר.
סרטה השלישי, "מארי אנטואנט", יצא בשנת 2006. כתחקיר עבור הסרט, ביקרה קופולה בארמון בוורסאי, ליד פריז. את תפקידה של מארי אנטואנט גילמה קירסטן דנסט, ואת תפקיד לואי ה-16, בעלה של מארי אנטואנט, גילם בן דודה של קופולה, ג'ייסון שוורצמן. בסרט השתתפה גם השחקנית הישראלית שרה אדלר.
ב-2010 יצא סרטה הרביעי "אי שם" שזיכה אותה בפרס אריה הזהב, הפרס המשמעותי ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה. בכך היא הפכה להיות האישה האמריקאית הראשונה שזכתה בפרס זה.
ב-2013 יצא סרטה "בלינג רינג". ב-2015 ביימה וכתבה סרט לנטפליקס "מאריי כריסמס" בכיכובו של ביל מארי. ב-2017 יצא לאקרנים סרט הדרמה שכתבה וביימה "הפיתוי".
בשנת 2023 לקחה חלק בהפקת סרט הדרמה "Fairyland" שהקרנת הבכורה שלו התקיימה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-20 בינואר 2023.
חיים אישיים
באוגוסט 2011 התחתנה באיטליה עם בן זוגה ואבי שתי בנותיה תומאס מארס. קופולה מתגוררת בפריז.
פסגת פאוול
פסגת פאוול (באנגלית: Powell Peak) היא הר במחוז גראנד במדינת קולורדו שבארצות הברית.
גובהה של הפסגה 4,016 מטרים מעל פני הים. ההר מתנשא לגובה של 112 מטרים מעל סביבתו. הפסגה היא ההר ה-512 בגובהו בקולורדו.
מקור השם
הפסגה נקראת על שם ג'ון וסלי פאוול.
לקריאה נוספת
• James Dziezynski, Best Summit Hikes in Colorado, P 140
מריכוידון
על אף קרבתו היחסית לגמלים הוא היה שונה מהם מאוד ודמה מעט לחזיר בצורתו. היצור הגיע לאורך 1.4 מטרים ולמשקל של 94–139 ק"ג. למריכוידון היו רגליים קצרות, בהם ארבע אצבעות מאחור וחמש מקדימה, ולסת קצרה שהכילה שיניים מורכבות, בדומה לאוכלי כל, אך גם שיניים טוחנות המותאמות לצמחייה קשה. בעצמות הגולגולת נמצאו סימנים לבלוטות שדמו לבלוטות צבאים המשמשים לתקשורת. מאובניו נמצאו בצברים גדולים כך שייתכן שחי בלהקות אשר נדדו בדומה לעדרי הגנואים והזברות באפריקה, אשר משכו טורפים רבים.
ככל הנראה היה המריכוידון בעל חיים נפוץ במשך האאוקן האמריקני, אך הוא החל להיעלם כאשר תנאי הסביבה בה חי השתנו לאזורים קשים ויבשים יותר.
דוב מינימוס
דוב מינימוס (שם מדעי: Ursus minimus) הוא מין נכחד של טורף ממשפחת הדוביים, שחי באירופה של הפליוקן והפליסטוקן שלפני 5.3 עד 1.8 מיליון שנה מהיום. המין נחשב לקדום ביותר מבני הסוג דוב, והוא הוגדר לראשונה ב-1827 משמעות שמו הוא: "קטן".
דוב זה התגלה ברחבי אירופה מחופי הים השחור של רוסיה ואוקראינה, מערבה עד צרפת ודרומה עד איטליה. הוא היה אביו הקדום של המין דוב אטרוסכוס שחפף עימו בתחומי מחייתו והיה מעט גדול יותר. כפי ששמו מרמז דוב זה היה קטן יחסית לדובים החיים והיה דומה במראהו לדוב שחור אסייתי. קשה מאוד להבדיל בין העצמות של שני המינים למעט גילם הקדום יותר. הוא הזכיר מעט גם דוב מלאי בגודלו הקטן.
הדוב הקדום היה בעל גולגולת קטנה באורך 25 סנטימטרים ומערכת שיניים שכללה מלתעות גדולות בעלות כתרים רחבים וניבים וטוחנות קטנים יחסית אך מחודדים יותר. הטפרים שלו היו גדולים מאוד ובמבנה שלהם נראה שטיפס על עצים. הוא התפתח ממינים קדומים יותר כמו האורסאווס.
איתי גורביץ'
איתי גורביץ' (נולד ב-14 באוגוסט 1995) הוא אלוף ישראל ואלוף המכביה בשחייה. הוא בעל 5 מדליות זהב מהמכביה.
באסטר ואפון הפלא
באסטר ואפון הפלא (באנגלית: Buster and the Beanstalk) הוא משחק מחשב המבוסס על סדרת הטלוויזיה המצוירת "עלילות טייני טון".
איתי גורביץ'
ביוגרפיה
גורביץ' נולד וגדל בבאר שבע. הוא עבר עם משפחתו למיתר. הוא התאמן בפנימיית המחוננים בשחייה במכון וינגייט בהדרכתו של לאוניד קאופמן ושחה עבור קבוצת הפועל ירושלים. הוא לומד באוניברסיטת אריזונה בארצות הברית.
2011
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט 2011, סיים גורביץ', במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:38.87 דקות, במקום שישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.37 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:06.69 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.71 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:11.25 דקות.
באסטר ואפון הפלא
המשחק פותח והופץ על ידי "טראגליף אינטראקטיב" ויצא למחשב האישי בשנת 1997. למשחק יצאה גם גרסת פלייסטיישן בשם "עלילות טייני טון: אפון הפלא הגדול" (Tiny Toon Adventures: The Great Beanstalk) שהגיעה עם תוספות למשחק. בישראל הופץ המשחק בגרסה מדובבת לעברית בהשתתפות המדבבים מהסדרה.
איתי גורביץ'
2012
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבית איל, אשדות יעקב מאוחד, בפברואר 2012, סיים גורביץ' במקום רביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:22.70 דקות, פעמיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.89 שניות ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:02.00 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:09.10 דקות.
אויגן, דוכס וירטמברג (1758–1822)
אויגן, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Eugen von Württemberg; 21 בנובמבר 1758 – 20 ביוני 1822), היה דוכס וירטמברג, ואחיו של פרידריך הראשון, מלך וירטמברג.
באסטר ואפון הפלא
עלילה
המשחק מבוסס על הסיפור "ג'ק ואפון הפלא". מטרת המשחק היא לעזור לשני הטייני טון הנוכחים: באסטר באני ופלאקי דאק להיכנס אל הטירה של הענק. לשם כך דרושים 9 חלקי מפתח שעליהם למצוא על ידי רמזים שניתנים בקולה של באבי באני. השחקן צריך להצביע וללחוץ בעכבר על אובייקטים אשר נמצאים בכל סצנה במשחק, כדי למצוא את החתיכות מהמפתח לפי הרמז שניתן. אם מוצאים את האובייקט הנכון לפי הרמז שניתן, חתיכה מהמפתח תצוץ.
אויגן, דוכס וירטמברג (1758–1822)
ביוגרפיה
אויגן נולד ב-21 בנובמבר 1758 בשוודט על האודר, לפרידריך אויגן, שהיה מאוחר יותר דוכס וירטמברג, ולפרדריקה דורותיאה מברנדנבורג-שוודט, בתם של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה.
אויגן התחנך על ידי יוהאן גאורג שלוסר, גיסו של יוהאן וולפגנג פון גתה. אויגן הצטרף לצבא הפרוסי והוצב ברגימנט ההוסארים ה-4 בשלזיה. בשנת 1795 מונה אויגן למושל המבצר גלוגאו. בקרב ינה-אאורשטדט פיקד אויגן על עתודת הפרשים של הצבא הפרוסי, וב-18 באוקטובר 1806 הוכה על ידי ז'אן ברנדוט.
איתי גורביץ'
2012
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה באנטוורפן שבבלגיה ביולי אותה שנה סיים גורביץ' במקום 12 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:03.46 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 2:01.62 דקות, במקום 18 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 55.64 שניות, במקום 29 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:38.13 דקות ובמקום 37 במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 25.90 שניות. באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט ביולי אותה שנה, זכה גורביץ' בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:02.77 דקות, אחרי אבי כהן מהפועל בת ים (2:02.68 דקות) ולפני נמרוד חייט (2:05.37 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:32.14 דקות, אחרי גל נבו (4:26.20 דקות) וטל חנני (4:28.69 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:08.77 דקות.
באסטר ואפון הפלא
עלילה
ישנם 3 מפתחות בסך הכל כדי לבנות ברמה קלה, אך כשמשנים לרמה קשה, זאת תהיה הרפתקה ארוכה. למקרה שהשחקן נתקע, הנסיכה הקסומה והיפהפייה (באבי באני) נותנת לשני הגיבורים בתחילת המשחק טלפון סלולרי קסום שבעזרתו הם ישתמשו כדי להשתחרר. אולם, מירה המכשפה אשר יכולה לתפוס את באסטר ופלאקי, מעט מעכבת אותם בחיפושיהם.
איתי גורביץ'
אלוף ישראל (בריכת 25 מטר)
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2013, זכה גורביץ' ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 1:58.64 דקות, לפני אבי כהן (1:59.01 דקות) ופבל פסין ממכבי קריית ביאליק (2:00.18 דקות), מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:17.86 דקות, אחרי נמרוד חייט (4:15.42 דקות) ולפני גל נבו (4:24.02 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:02.97 דקות, אחרי יעקב טומרקין (1:56.14 דקות) וחייט (2:00.08 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיאי אישי חדש של 54.96 שניות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בפוזנן שבפולין ביולי אותה שנה סיים גורביץ' במקום 11 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:01.90 דקות, במקום 16 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:30.39 דקות במקום 25 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.75 שניות ובמקום 41 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.85 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ארתור פוליאק, איתי גולדפיין וגלב יוניצ'ב בתוצאה של 3:48.23 דקות.