cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קרחון דייוויס (אנטארקטיקה)
הקרחון מנקז את מידרונותיו הצפון-מערביים של הר ג'ורג' מארי.
האורוגנזה החיג'אזית
תהליכים
אורוגנזה זו מורכבת משני אירועי מעוות מקומיים של התכנסות שברי רודיניה. התכנסות זו היוותה חלק מתהליכי היווצרות יבשת העל פנוטיה כשלב במחזור היבשות.
סלעי אורוגנזה זו נוצרו מהשקעה שחלה בשלב הביקוע, וכן מהתמרה בדרגות שונות ומגעשיות שחלו כתוצאה מאירועי המעוות, והם מציגים את שלבי האורוגנזה:
חלק מסלעי האורוגנזה חסרים מאחר שלקראת סוף הקמבריון התפתח פֶּנֶפּליין בראש השילד הערבו-נובי, עליו הורבדו במהלך הזמן סלעי משקע שנוצרו כנראה על ידי קרחון יבשתי נרחב.
קרחון דייוויס (אנטארקטיקה)
הקרחון זורם על פני הים הקפוא לכיוון צפון, לאורך חופו המערבי של האי לאמפלו, ומשתלב לתוך לשון הקרח צ'יטהאם.
האורוגנזה החיג'אזית
מסלע
האירועים שחלו במהלך האורוגנזה החיג'אזית מתבטאים בסלעי חבורות כיד, סעל-זע'ארה וחבורת פיראני, הכוללות סלעים מותמרים לצד סלעים געשיים.
קרחון דייוויס (אנטארקטיקה)
גילוי ומיפוי הקרחון
הקרחון מופה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909, בפיקודו של ארנסט שקלטון.
האורוגנזה החיג'אזית
חבורת כיד
חבורת כיד – שעוביה עולה על 20 ק"מ – נחשפת ככיפה רחבה במזרח דרום סיני, ונמשכת מזרחה לחוף מפרץ אילת דרומית לדהב ומערבה. סלעי החבורה מוקפים בסלעי גרניט צעירים ממנה, שנוצרו באירוע הפאן-אפריקאי. מרבית סלעי החבורה הם סלעים מותמרים, שמקורם סלעי משקע וסלעים געשיים שונים.
קרחון דייוויס (אנטארקטיקה)
מקור השם
הקרחון נקרא על שמו של ג'ון קינג דייוויס (John King Davis), שהיה הקצין הראשון ולאחר מכן רב החובל של הספינה נמרוד, אשר שימשה את המשלחת.
האורוגנזה החיג'אזית
חבורת כיד
החבורה כוללת 5 תצורות:
קרחון דייוויס (אנטארקטיקה)
לקריאה נוספת
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 399
• Matthias Bernet, Reinhard Gaupp, Diagenetic history of Triassic sandstone from the Beacon Supergroup in central Victoria Land, Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 2005, 48, pp.447-458. ffhal-00097126f
האורוגנזה החיג'אזית
חבורת סעל-זע'ארה
חבורת סעל-זע'ארה נחשפת מזרחית למישור עגרמיה במרכז דרום סיני ובדרכים המובילות אליו מחוף מפרץ אילת. סלעי החבורה מוקפים בצפון בסלעי משקע מאוחרים לפרקמבריון, במזרח בסלעי גרניט, בדרום בשבר ובמערב במישור עגרמיה. הסלעים המטא-געשיים והמטא-משקעיים מהתמרה בדרגה נמוכה מתאפיינים בגווני ורוד ואפור.
החבורה כוללת שתי תצורות:
קרחון דייוויס (אנטארקטיקה)
לקריאה נוספת
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 148
האורוגנזה החיג'אזית
חבורת פיראני
חבורת פיראני נחשפת מצפון לחבורת כיד, סמוך לדהב. סלעי החבורה תחומים בסלעים פלוטוניים מאוחרים כמעט מכל עבריה. הסלעים הגעשיים של החבורה נוצרו בגעשיות בעוצמה רבה שהניבה תוצרים פירוקלסטיים ומעט זרמי לבה. סלעים אלה – טוף, איגנימבריט (טוף "מולחם") וקונגלומרט געשי – נוצרו באירוע געשי נרחב והותמרו קלות.
חבורות מקבילות לחבורת פיראני נמצאו גם במצרים ובערב הסעודית.
קרחון דייוויס (אנטארקטיקה)
לקריאה נוספת
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°, P 195
קורמורן מקווארי
מאפיינים
הקורמורן מגיע לאורך 75 ס"מ בממוצע, בעל מוטת כנפיים של 110 ס"מ ומגיע למשקל 2.5 עד 3.5 ק"ג בממוצע. המין בעל רגליים ורודות בעלות קרומי שחייה, נוצות שחורות-לבנות משני פלגי הגוף כשל פינגווין ובעל ראש גדול בעל כיפה שחורה, לחיים לבנות ועיניים כחולות. המקור צהוב ומחודד עם גידול צהוב בולט בקדמתו ועור פנים חשוף סביב המקור התחתון.
המין חי בקבוצות גדולות החיות לרוב באוקיינוס ונחות על החופים. הקורמורן מתרבה על צוקים וסטאקים או איים מבודדים סוערים וניזון בים מדגים שוכני קרקעית.
עונת הרבייה חלה בין ספטמבר לינואר, בעיקר בין תחילת ספטמבר לסוף אוקטובר אז זוג קורמורנים בונה קן מאצות וענפים מכוסי גואנו או בוץ. הנקבה מטילה לרוב שתיים או שלוש ביצים. כעבור חודשיים מהבקיעה האפרוחים מגיעים לבגרות, ועד אז הוריהם שומרים עליהם מטורפים.
בשנים האחרונות חלה ירידה במספר הקורמורנים עקב פגיעה בזמינות המזון, מזג האוויר הקשה והאוכלוסייה המבודדת. בנוסף ביצים ואפרוחים רבים נטרפים בידי חמסנים חומים וחולדות שחורות. המין נחשב למוגן לפי "חוק הגנת הסביבה של אוסטרליה".
ויליאם פרסונס, רוזן רוס השלישי
ויליאם פרסונס, רוזן רוס השלישי (אנגלית: William Parsons, 3rd Earl of Rosse, 17 ביוני 1800 – 31 באוקטובר 1867) היה אסטרונום אנגלי - אירי שנודע בעיקר בשל הטלסקופים הגדולים שנבנו עבורו ובפרט טלסקופ עם מראה בקוטר 1.80, מטר שהיה הגדול ביותר בעולם עד לתחילת המאה ה-20, ובתצפיותיו בערפיליות שבמהלכן גילה את המבנה הספירלי של חלק מהגלקסיות.
עבודתו המדעית
כחובב אסטרונומיה בעל אמצעים, פרסונס בנה מספר טלסקופים מחזירי אור כשהוא בכל פעם מגדיל את קוטר המראה הראשית. הטלסקופ הראשון היה עם מראה בקוטר של 38 סנטימטר, השני בקוטר של 61 סנטימטר, השלישי בקוטר של 91 סנטימטר והרביעי, שהושלם בשנת 1845, היה עם מראה בקוטר של 180 סנטימטר וכונה "הלווייתן של פרסונס". יציקה וליטוש של מראות בקוטר כה גדול הצריכה פיתוח של טכניקות חדשות והמשקל של הטלסקופ הצריך בניית מערכת תמיכה חזקה שפותחה על ידי פרסונס ואשתו. באמצעות טלסקופים אלה היה פרסונס הראשון לגלות שלחלק מהערפיליות יש מבנה ספירלי, שאותו שרטט, ושמאוחר יותר התברר שאלו הן גלקסיות. פרסונס היה זה שטבע את השמות ערפילית הסרטן וערפילית המערבולת. ג'ון דרייר ייחס לפרסונס גילוי של 225 ערפיליות שנכנסו לקטלוג הכללי החדש, אבל כנראה שרק 2 מהן היו תגליות שלו והשאר נצפו על ידי עוזריו.
חורפן אמריקאי
מאפיינים
אורכו הממוצע 13-18 ס"מ בזכרים כשהנקבות 12-15 ס"מ ומשקלו המשתנה ע"פ העונות הוא 500-1,580 גרם בממוצע. הנקבות קטנות יותר ושוקלות 400-780 גרם בממוצע.
החורפן חי במגוון בתי גידול שקשורים למקווי מים כלשהם כמו נהרות, אגמים ושפכי נהרות ואפילו בחופי ימים. הם טריטוריאליים מאוד ויתקפו כל חורפן שייכנס לנחלתם. מאורתם נמצאת בחורי עצים או בנקיקי סלע.
שמואל יפה אשכנזי
רבי שמואל יפה אשכנזי (ה'רפ"ה, 1525 – ה'שנ"ה, 1595) היה מחכמי ישראל באימפריה העות'מאנית במאה ה-16, מחבר פירוש יפה תואר על מדרש רבה.
קורות חייו
נולד בבורסה לאביו רבי יצחק יפה אשכנזי. יש הסבורים שהיה קרובם של רבי מרדכי יפה (בעל הלבושים) ורבי שמואל יפה אביו של רבי יואל סירקיש (הב"ח). בשנת ש"ט נסע לקושטא, כדי "ללמוד תורה ולישא אשה" על פי עדותו. תקופה מסוימת שהה באדריאנופול. היה תלמידם של רבי יצחק בן לב ורבי שלמה אלקבץ. מ-1564 כיהן כרב הקהילה האשכנזית בקושטא והרבה לדרוש בבתי הכנסת בעיר.
כתביו
חיבורו גדול הממדים הוא אחד הפירושים החשובים ביותר על המדרש רבה. הוא כולל ביאור רחב ומקיף על כל חלקי המדרש רבה. פירושיו על החומשים נקראים "יפה תואר" ועל המגילות "יפה קול" ו"יפה ענף". בנוסף כתב פירוש לאגדות התלמוד הירושלמי בשם "יפה מראה". חיבור זה הוא היחיד שהודפס עוד בחייו.
הדפסת שאר ספריו על המדרש נמשכה שנים רבות לאחר מותו. לאחרונה נדפס ספרו יפה ענף על קהלת מכתב יד, ובתחלתו מבוא ארוך על קורות חייו והשתלשלות הדפסת ספריו. בשל גודלו של החיבור והרצון להדפיסו עם פירושים נוספים נעשו מספר קיצורים לביאורו על ידי הבאים אחריו. הפירוש המוכר והמצוי כיום במדרש רבה בהוצאת וילנא נלקט על ידי מרדכי פלונגיאן. על פי יונה פרנקל אף ש"הקיצור אינו שווה ערך למקור" "הוא משקף די יפה את המגמות הכלליות של המחבר".
ידוע גם על ספר שו"ת שחיבר בשם "בית דין יפה", אך הוא לא הודפס.
שנות ה-60 של המאה ה-19
שנות ה-60 של המאה ה-19 היו העשור השביעי של המאה ה-19, החלו ב-1 בינואר 1860 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1869.
בזירה הבינלאומית, בתקופה זו המעצמות המשמעותיות והגדולות ביותר היו האימפריה הבריטית והאימפריה הרוסית. עשור זה עומד בשיא תקופה המכונה "המשחק הגדול", בה נאבקו שתי המעצמות על השליטה וההשפעה באסיה.
שנות ה-60 של המאה ה-19 היו שנים סוערות, עם מהפכות רבות באירופה ובאמריקה, מבחינה חברתית ופוליטית. מהפכות רווחו בגרמניה ובאימפריה העות'מאנית. ביטול העבדות באמריקה הוביל להתמוטטות סחר העבדים האטלנטי, שסבל מביטול העבדות ברוב אירופה בשנות ה-20 וה-30 ברוב אירופה ואמריקה. מלחמת האזרחים בארצות הברית הובילה לחורבן ערים שונות בארצות הברית כמו ריצ'מונד ואטלנטה. זו הייתה הפעם הראשונה בה חוותה אמריקה מלחמה כוללת, יחד עם התקדמות בתחום הטכנולוגיה הצבאית (לדוגמה ספינות המלחמה מברזל ומפלדה). לאחר המלחמה החל שיקום ארצות הברית, ועלו ארגונים גזעניים כמו הקו קלוקס קלאן וסוגיית מתן האזרחות לאפרו-אמריקאים משוחררים.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות
ההתנקשויות, החיסולים, וניסיונות ההתנקשות הבולטים ביותר במהלך העשור (לא בהכרח רק רציחות פוליטיות):
ביאטריש מפורטוגל, דוכסית סבויה
ביאטריש מפורטוגל, דוכסית סבויה (פורטוגזית: Beatriz de Portugal, Duquesa de Saboia; 31 בדצמבר 1504 - 8 בינואר 1538), הייתה בתו של מנואל הראשון, מלך פורטוגל ואשתו של קרלו השלישי, דוכס סבויה.
ביוגרפיה
ביאטריש נולדה ב-31 בדצמבר 1504 בליסבון, למנואל הראשון, מלך פורטוגל ולמריה מאראגון, מלכת פורטוגל, בתם של פרננדו השני, מלך אראגון ואיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה.
ב-8 באפריל 1521 התחתנה ביאטריש בוילפראנש-סור-מר עם קרלו השלישי, דוכס סבויה, ובשנת 1531 קיבלה מבן דודה קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את השליטה בעיר אסטי. בשנת 1534 קיבלה ביאטריש את פני כריסטינה מדנמרק בדרכה למילאנו, לחתונתה עם פרנצ'סקו ספורצה השני, דוכס מילאנו, ובשנת 1535 אף הציעה לחתן את בנה עם בתה של כריסטינה, במטרה להגן על מילאנו מפני ריבונות קיסרית.
בשנת 1536 פלש הצבא הצרפתי לדוכסות סבויה, כחלק מהמאבק עם בית הבסבורג, וביאטריש ברחה מפניו למילאנו. בשנת 1537 עברה ביאטריש לג'נובה ומשם לניצה, שם התאחדה עם בעלה. ב-8 בינואר 1538 מתה ביאטריש בניצה, והיא בת 33 שנים.
משפחתה
ב-8 באפריל 1521 התחתנה ביאטריש עם קרלו השלישי, דוכס סבויה, ממנו נולדו לה 9 ילדים:
סנטה קרוס דה לה סיירה
סנטה קרוס דה לה סיירה, ידועה בכינויה סנטה קרוס (בספרדית: Santa Cruz de la Sierra) היא העיר הגדולה במדינת בוליביה, ובירת מחוז סנטה קרוס שבמזרח המדינה, שוכנת לגדת נהר הריו פיארי.
סנטה קרוס מדורגת במקום הארבע עשרה ברשימת הערים בעלות אחוזי הצמיחה הגדולים בעולם, אחוז הצמיחה בעיר עומד על 3.98% בשנה. בעיר ובמטרופולין שלה מתגוררים למעלה מ-70% מאוכלוסיית המחוז.
העיר נוסדה בשנת 1561 על ידי הקונקיסטאדור הספרדי ניופלו דה צ'אבס, כ-200 קילומטרים מזרחית למיקומה הנוכחי. מיקומה של העיר הועתק מספר פעמים, עד לשלהי המאה ה-16, אז הגיעה למיקומה על גדת הפיארי.
במרבית ימיה, הייתה סנטה קרוס עיירה קטנה. גם לאחר שקיבלה בוליביה את עצמאותה בשנת 1825, לא עמלו הרשויות ליישבה. רק לאחר מלחמת העולם השנייה, הופשרו קרקעות רבות סביב לעיירה, והיא החלה לצמוח בקצב מהיר.
כיום סנטה קרוס אחראית לכ-35% מהתמ"ג של בוליביה, יותר מ-40% מההשקעות הזרות במדינה הן בעיר. נתונים אלו מציבים את סנטה קרוס כמרכז המסחרי הגדול במדינה, וכיעד המועדף למהגרי עבודה בה.
האקלים בעיר הוא סוואנה טרופית, הטמפרטורה השנתית הממוצעת עומדת על 23 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 912 מילימטר.
נמל התעופה הבין-לאומי וירו וירו הממוקם סמוך לעיר, הוא נמל התעופה הגדול בבוליביה ומשמש כשער האווירי הגדול אליה. מנמל התעופה יוצאות טיסות סדירות ליעדים באירופה, צפון ודרום אמריקה.
והאגן חאצ'טוריאן
ביוגרפיה
והאגן חאצ'טוריאן נולד בשנת 1959 בסיסיאן. בשנת 1976 סיים את לימודיו בתיכון מס.118 בירבאן עם מדליית זהב להצטיינות. בשנת 1980 סיים את לימודיו האקדמיים במכון לכלכלה לאומית בירבאן עם דיפלומת כלכלן. בשנים 1982–1989 הוא עבר בחברת "חרגזדן מאש" בשנים 1989–1992 היה סמנכ"ל של המפעל "מארס". בשנים 1990–1996 כיהן כחבר במועצת העיר ירבאן ובשנים 1992–1996 כראש העיר הזאת. בשנים 1995–1999 היה חבר באספה הלאומית של ארמניה ובשנים 1996–1998 כיועץ של נשיא ארמניה, לבון טר-פטרוסיאן. בשנת 2002 התמנה לסגן יושב ראש המרכז למדעי המדינה, משפטים ומחקר כלכלי. באוגוסט 2021–2022 כיהן כשר תעשיית ההייטק בממשלת סרקיסיאן.
נשיאות
אחרי התפטרות הנשיא ארמן סרקיסיאן, מפלגת החוזה האזרחי מינתה את חאצטוריאן כמועמדה לתפקיד הנשיא. ב-3 במרץ 2022 בחר בו הפרלמנט הארמני לתפקיד ראש המדינה בסיבוב ההצבעות השני. ב-13 במרץ 2022 הושבע חאצ'טוריאן כנשיא ארמניה.
חיים אישיים
חאצ'טוריאן נשוי, אב לבת ולבן וסב לשני נכדים.
אברהם אבא הורוביץ
רבי אברהם הורוביץ (אדר ה'תקפ"ג – ל' בשבט ה'תרס"ה) היה אדמו"ר חסידי, הראשון בשושלת שנדישוב.
ביוגרפיה
רבי אברהם נולד באדר תקפ"ג כבנו השלישי של רבי יעקב הורוביץ ממעליץ, נישא לבתו של רבי שמואל מפשעווארסק (נכדתו של הרב אברהם זאב פרנקל בעל ה"משיב כהלכה") ובזיווג שני לרייזא בתו של רבי מנחם מנדל וינברגר מדוקלה ממנה נולדו לו ילדיו. כיהן ברבנות שנדישוב כ-50 שנה. בסוף ימיו היה לזקן הצדיקים בדורו.
נפטר בל' בשבט התרס"ה ואת מקומו מילא בנו השלישי רבי טוביה הורוביץ.
הדיוויזיה השישית (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה השישית (בגרמנית: 6. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-3 בפיקוד אוואלד פון לוכו, אשר היה חלק מהארמייה הראשונה. הדיוויזיה נטלה חלק בקרבות מונס, לה קאטו ובקרב על המארן. לאחר מכן השתתף בהדיפת המתקפות הצרפתיות בסואסון יומיים קודם לכן. לאחר מכן השתתף בבלימת המתקפות הצרפתיות באראס ובלה באסה. באוקטובר 1915 הועברה הדיוויזיה לסרביה, שם השתתפה במערכה המוצלחת לכיבוש הארץ, ולאחר מכן היא הועברה בחזרה לחזית המערבית והשתתפה בקרב ורדן וב. בשנת 1917 היא לחמה במהלך הקרב השני על האן, ולאחר מכן הועברה לתקופה קצרה לחזית המזרחית. בשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב, ובכלל זה הקרב השלישי על האן, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-20 ביוני 1919 פורקה הדיוויזיה.
מארקגראף
המארקגְראף (בגרמנית: Markgraf) היה תואר אצולה מימי הביניים של אצילים בעלי תפקיד צבאי באחד ממחוזות גבולות הממלכה. כמושל צבאי, המארקגראף היה לעיתים קרובות אחראי על שטח גדול מאוד במחוז מסוים בשל הרחבת הגבול המלכותי לאחר המלחמה. בימי הביניים, המארקגראף היה אחראי בדרך כלל על מימוש האוטונומיה הגדולה על ידי פעולה מאסיבית (טקטית, אסטרטגית, ופוליטית), בשונה מזו שניתן על ידי המלך לשאר האדונים האחרים של הממלכה. עם זאת, עקב גבולות הטריטוריה היציבים וההתקדמות פוליטית שהושגה בימי הביניים המאוחרים (1300–1500 לספירה) והתקופה המודרנית המוקדמת (1500 לספירה), פחתו בהדרגה העיסוקים הצבאיים ואיתם תוארי הדרגות העליונות הצבאיות בקרב שליטי הטריטוריות בממלכות אירופה.
Taylor Swift and Def Leppard
CMT Crossroads: Taylor Swift & Def Leppard הוא פרק ששודר במסגרת של תוכנית הטלוויזיה Crossroads CMT. הפרק עסק בזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט ובלהקת הרוק דף לפרד, והוא יצא בהמשך כאלבום וידאו על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס.
ההופעה הוקלטה ב-6 באוקטובר 2008, שודרה לראשונה בטלוויזיה ב-7 בנובמבר 2008, והופצה ב-16 ביוני 2009, בפורמט של DVD, באופן בלעדי לחנויות וולמארט בארצות הברית.
הופעות
במסגרת ההופעה בוצעו שירים של סוויפט ושל דף לפרד, תוך שהיא כוללת בתוכה גם כמה קטעים מתוך ראיונות שקוימו שם.
הוצאת DVD
כאשר הופצה התוכנית בפורמט של DVD, היא כללה בתוכה ראיונות נוספים שהתקיימו במסגרת הפרק, תוך שהיא כללה בתוכה שלושה שירי בונוס שלא בוצעו בתוכנית עצמה.
שלוש רצועות הבונוס הן:
La Di Da
La Di Da הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת בנות הקיי-פופ הקוריאנית אוורגלו, מתוך המיני-אלבום השני שלה, . השיר יצא לאור ב-21 בספטמבר 2020, על ידי חברת התקליטים יואואה אנטרטיינמנט כסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד שירי העולם הדיגיטליים.
רקע וכתיבה
ב-7 בספטמבר 2020, חברת התקליטים יואואה אנטרטיינמנט חשפה כי להקת הבנות אוורגלו תוציא את המיני-אלבום השני שלה , ב-21 בספטמבר. תמונות קונספט והצצות פורסמו בין 8 בספטמבר עד 10 בספטמבר. רשימת הרצועות הופצה ב-11 בספטמבר ואז נודע כי השיר הזה יהיה הסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-6 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 בספטמבר 2020, ביום צאתו של השיר כסינגל. בתחילת הקליפ, ניתן לראות בניינים שמקיפים את המצלמה, תוך שהכול מסביב חשוך וישנה סערת ברקים ורעמים מלווה בגשם. בהמשך, ניתן לראות את חברות הלהקה בהדרגה ומיד לאחר מכן, הן מתחילות לשיר את השיר.
נכון לדצמבר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-75 מיליון צפיות.
קבוצת תמיכה בכוחות מיוחדים SFSG
קבוצת תמיכה בכוחות מיוחדים (באנגלית: Special Forces Support Group, בקיצור: SFSG) היא כוח מיוחד בכוחות המזוינים של בריטניה תחת פיקוד מנהלת הכוחות המיוחדים (UKSF), מרכיב בפיקוד האסטרטגי UKStratCom של משרד ההגנה הבריטי (MOD). היא חלק ממערך הכוחות המיוחדים של בריטניה, הכולל גם את ה-SRR, SBS, SAS ורגימנט הקשר 18 (UKSF). תפקידה לספק תמיכה קרבית למבצעים מיוחדים.
הקמת היחידה נבעה מהצורך לספק תמיכה בכוחות חי"ר לכוחות המיוחדים של בריטניה, שהתבררה לאחר קרב טורא בורה במהלכו תקפו שתי פלגות שירות הסירות המיוחד (SBS) את מתחם המערות של אל-קאעידה.
אצטדיון אקספלוריה
האצטדיון הושלם בזמן עבור משחק הבית הראשון בעונת 2017 של אורלנדו סיטי נגד ניו יורק סיטי ב-5 במרץ, בו ניצחה אורלנדו סיטי 1–0 משער של קאייל לארין שכבש את השער הראשון תולדות האצטדיון. האצטדיון הפך לאצטדיון היחיד שאירח קבוצות MLS, NWSL, ו-USL באותה השנה. במקור נקרא אצטדיון אורלנדו סיטי (באנגלית: Orlando City Stadium), אך ב-4 ביוני 2019 הוכרז כי "Exploria Resorts" רכשה את הזכויות לשם האצטדיון.
קבוצת תמיכה בכוחות מיוחדים SFSG
הקמת ה־SFSG הוכרזה רשמית על ידי שר ההגנה, ג'ון ריד, בפרלמנט ב־20 באפריל 2006. היא הוקמה "כדי לתמוך ביחידות הכוחות המיוחדים הבריטיים בקרב מעבר לים ובפעולות נגד טרור מקומי.
היחידה מקבילה ליחידת הריינג'רס האמריקאית.
אצטדיון אקספלוריה
בנוסף למשחקי הבית של אורלנדו סיטי ואורלנדו פרייד, האצטדיון שימש גם לאירוח משחקי בית הן של נבחרת ארצות הברית בכדורגל והן של נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים, משחק האליפות של ה-NWSL, גמר גביע המכללות בכדורגל נשים, מספר משחקים בגביע פלורידה, ה-MLS Combine בשנים 2018 ו-2019, ומשחק האולסטאר של ה-MLS בשנת 2019. חוץ מכדורגל, האצטדיון אירח גם את משחק הפוטבול Cure Bowl לשנת 2019.
קבוצת תמיכה בכוחות מיוחדים SFSG
גיוס והכשרה
מרבית אנשי היחידה הם חיילי הגדוד ה־1 (PARA1) של הרגימנט המוצנח. מהקומנדו הימי הגיעה פלגה ומרגימנט חיל האוויר, מחלקה. את הכשרתם הם מקבלים ביחידות האם ושומרים כשירות במסגרת אימוני ב-SFSG.
משימות
פלגות הפשיטה מבצעות סבבי משימות בני שישה חודשים הכוללים: תפקידים
אצטדיון אקספלוריה
האצטדיון ממוקם לצד רחוב "ווסט צ'רץ'" בשכונת "פאראמור" ממערב למרכז אורלנדו.
קבוצת תמיכה בכוחות מיוחדים SFSG
משימות
בנוסף, אנשי ה־SFSG משמשים כוח ביום אויב באימוני הישרדות והכנה לשבי (SERE) של הכוחות המיוחדים.
מבצעים
מבצעי ה־SFSG הם מבצעים חשאיים וממשלת בריטניה או משרד ההגנה אינם מוסרים מידע בשל רגישות פעולותיהם.
מבצעים שהתפרסמו
טירת הזכוכית (סרט)
טירת הזכוכית (באנגלית: The Glass Castle) הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-2017 בבימויו של דסטין דניאל קרטון. הסרט מבוסס על רב-המכר מאת ג'אנט וולס באותו השם, המספר על התבגרותה במשפחה לא מתפקדת ומוכת עוני. בסרט מככבים ברי לארסון, וודי הרלסון ונעמי ווטס.
עלילה
גיבורת הסרט היא ג'אנט וולס, עיתונאית מצליחה. העלילה עוקבת אחר ילדותה במשפחה ענייה ולא מתפקדת, שבה האם תמהונית, והאב מלמד את הילדים שיעורים חשובים לחיים, אך הוא אלכוהוליסט והמשפחה נודדת ממקום למקום ברחבי ארצות הברית בעקבות פיטוריו.
הפקה
צילומי הסרט החלו במהלך 2016 במונטריאול שבקנדה ומשם עברו לניו מקסיקו ולוירג'יניה המערבית. הקרנת הבכורה של הסרט נקבעה ל-11 באוגוסט 2017.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
צ'ארלי מאנגר
צ'ארלס תומאס מאנגר (אנגלית: Charles Thomas Munger; נולד ב-1 בינואר 1924, באומהה, נברסקה). הוא עורך דין, משקיע, מנהל השקעות, מיליארדר ונדבן אמריקאי. הוא בעל מניות, וסגן יו"ר של הקונצרן האמריקאי, ברקשייר האת'וויי.
הונו האישי של מאנגר מוערך, בכ-1.6 מיליארד דולר, ע"פ פורבס. מאנגר מכהן גם כיו"ר Wesco Financial Corporation, חברת בת של ברקשייר אשר מושבה בפסדינה, קליפורניה.
ביוגרפיה
כמו באפט עצמו, מאנגר הוא יליד אומהה, נברסקה. אחרי שנשר מלימודי מתמטיקה באוניברסיטת מישיגן, ושירת בצבא ארצות הברית בחיל האוויר בתור חזאי מזג אוויר, כפי שאומן באוניברסיטת קלטק, הוא החל לימודי משפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד ללא תואר ראשון והתקבל הודות להכרות משפחתו עם הדקאן. הוא סיים את לימודי המשפטים (J.D) בשנת 1948 בהצטיינות יתרה, ייסד ועבד כעורך דין לנדל"ן בשותפות מאנגר, טולס & אולסון LLP עד 1965.
לאחר מכן הוא ויתר על תחום עריכת הדין כדי להתרכז בניהול השקעות. הוא חלק שותפות עם אוטיס בות בתחום יזמות נדל"ן.
כמו כן הוא חבר לג'ק וילר על מנת להקים את "וילר, מאנגר ושות'", חברת השקעות שהייתה חברה בבורסת ניירות הערך הפאסיפית. מאנגר סיים את השותפות בשנת 1976 לאחר הפסדים של 31% בשנים 1973 ו-1974.
למרות פרסומו של מאנגר עקב קשריו עם וורן באפט, הוא הריץ שותפות השקעה מוצלחת מאוד משלו בין השנים 1962–1975. על פי מאמרו המפורסם של באפט, "משקיעי-העל מהכפר גראהם-דודסוויל", שותפות ההשקעה של מאנגר הניבה בממוצע תשואה שנתית של 19.8% בתקופה 1962–1975 לעומת שיעור 5% עליה שנתית ממוצעת של מדד הדאו ג'ונס.
פילנתרופיה
מאנגר תרם 500 מניות של ברקשייר האת'וויי מסוג A, בשווי 43,500,000$, לאוניברסיטת סטנפורד על מנת לבנות מתחם דיור בבית הספר למשפטים בסטנפורד.
הוא תרם גם כספים כדי לסייע בשיקום ספריית גרין לאחר הנזק הרב שנגרם על ידי רעידת אדמה.
בעוד שלא למד בסטנפורד, אשתו השנייה, ננסי מאנגר, היא בוגרת המוסד ואף שירתה כחברה בחבר הנאמנים. בתם, ונדי מאנגר למדה גם היא במוסד וכיום חברה בוועד המנהל.
בשנת 2007 תרם גם כספים לשיפוצים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן.
ליגת הכדורעף העולמית
ליגת הכדורעף העולמית הייתה ליגה עולמית שאיגדה נבחרות לאומיות של כדורעף לגברים. הליגה נוצרה בשנת 1990, ומשחקיה היו האירועים המרכזיים של הפדרציה הבינלאומית לכדורעף (FIVB) והטורניר בה היה שנתי. בשנת 2017 הוחלפה בליגת האומות בכדורעף.
יש להפריד בין הליגה, לבין אליפות העולם בכדורעף וגביע FIVB העולמי, המאורגנים אף הם על ידי הפדרציה.
הנרי פוסלי
הנרי פוסלי (באנגלית: Henry Fuseli; בגרמנית: Johann Heinrich Füssli; 7 בפברואר 1741 – 17 באפריל 1825) היה צייר בריטי, אמן רישום, וחוקר אמנות, ממוצא שווייצרי.
תולדות חייו
פוסלי נולד בציריך בשווייץ, הילד השני מבין 18 ילדים. אביו היה יוהאן כספר פוסלי, צייר פורטרטים ונוף ומחבר הספר "חיי הציירים השווייצרים". כוונת אביו הייתה כי הנרי ילך לכמורה והוא נשלח ללמוד תאולוגיה בקולג' קרולין בציריך, שם התחנך במקצועות הקלאסיים. אחד מחבריו הקרובים, עוד מתקופת לימודיו, היה יוהאן קספר לווטר, כומר ופילוסוף שווייצרי בולט.
בשנת 1761, לאחר סיום לימודיו, נאלץ לעזוב את שווייץ לאחר שעזר לחברו לווטר לחשוף שופט מושחת, אשר משפחתו התנקמה בפוסלי. תחילה נסע לגרמניה ובשנת 1765 ביקר באנגליה, שם התקיים מכתיבה. לבסוף הכיר את הצייר האנגלי הנודע ג'ושוע ריינולדס והראה לו מרישומיו. בעצתו של ריינולדס החליט פוסלי להקדיש את כל עיתותיו לאמנות. בשנת 1770 הוא נסע לאיטליה לצייר, ונשאר שם עד לשנת 1778, אז גם שינה את שם משפחתו הגרמני (Füssli) לשם משפחה בעל צליל איטלקי יותר (Fuseli).
בתחילת שנת 1779 הוא שב לבריטניה, תוך שהוא עורך בדרכו ביקור בציריך. בשובו מצא הזמנה לציור מחבר מועצת עיריית לונדון, ג'ון בוידל (John Boydell), כחלק מיוזמתו ליצירת גלריית שייקספיר, תצוגה וסדרת תדפיסים למהדורה מאוירת של כתבי שייקספיר. פוסלי צייר מספר ציורים עבור בוידל ואף הוציא לאור מהדורה אנגלית לספרו של חברו לווטר על פיזיונומיה. פוסלי אף יעץ למשורר האנגלי ויליאם קופר בעת שזה הכין תרגום לכתבי הומרוס. בשנת 1788 התחתן פוסלי עם סופיה רולינס וזמן קצר אחר כך הפך חבר נילווה באקדמיה המלכותית לאמנויות. שנתיים אחר כך הפך לחבר מן המניין באקדמיה.
בשנת 1799 הציג פוסלי סדרת ציורים על נושאים מתוך עבודותיו של ג'ון מילטון, מתוך שאיפה ליצור "גלריית מילטון" בדומה לגלריית שייקספיר של בוידל. הוא הציג 47 ציורים על נושאים מתוך כתבי מילטון, חלקם ציורים גדולים מאוד, אשר הושלמו בעבודה שנמשכה תשע שנים. התערוכה נסגרה בשנת 1800 והייתה כישלון מסחרי. בשנת 1799 מונה פוסלי לפרופסור לציור באקדמיה. ארבע שנים אחר כך מונה כאוצֵר והתפטר ממשרתו כמרצה. הוא שב ללמד בשנת 1810 והחזיק בשתי המשרות עד ליום מותו. בשנת 1805 הוא הוציא לאור מהדורה מחודשת של ספר היסטוריה של האמנות "חיי הציירים מאת פילינגטון" (Pilkington's Lives of the Painters), ספר שלא תרם לקידום תדמיתו.
הפסל האיטלקי אנטוניו קנובה התרשם מאוד מעבודותיו של פוסלי בעת ביקור באנגליה, ועם שובו לרומא בשנת 1817 דאג כי יצורף לאקדמיית סן לוקה (Accademia di San Luca), חברה של אמנים ברומא. פוסלי נהנה מבריאות טובה לאורך חייו ומת בשנת 1825, בגיל 84. הוא נקבר בקתדרלת סנט פול בלונדון.
יצירתו
כצייר, פוסלי אהב את העל-טבעי. נושאי עבודתו מוצגים בממדים אידיאלים, מתוך אמונתו כי מידה מסוימת של הגזמה דרושה להצגת נושאים היסטוריים רבי חשיבות. מן ההיבט התאורטי עבודתיו תחומות במחקריו של מיכלאנג'לו ופסלי השיש של מונטה קוולו, בהם אהב להתבונן בעת ששהה ברומא על רקע שמיים מעוננים, או כשהם מוארים באור ברקים. הפעילות האלימה והקיצונית המוצגת לעיתים קרובות ביצירותיו, הרסה, על פי הדעה הנפוצה, את הרושם המפואר שהתכוון ליצור. דוגמה בולטת לגישתו ניתן למצוא ביצירתו "המלט נמלט משומריו כדי לעקוב אחר הרוח". פרשני אמנות טענו כי המלט, כפי שהוא מופיע בציור, נראה כאילו בעוד רגע יקרעו מעליו בגדיו מן הלחץ של שריריו התפוחים.
מצד שני, ציוריו של פוסלי לעולם אינם רפים או קרים. דמויות מלאות חיות ונחישות ונראה שיש מטרה לעיניהן אחריה הן עוקבות במלוא המרץ. בדומה לרובנס, אף פוסלי הצטיין בציור דמויות בתנועה. אף שהרקע לציוריו הוא נעלה ואיום, לפוסלי הייתה תפיסה טובה של המגוחך. ההומור הגרוטסקי בציורי הפיות, במיוחד אלה שנוצרו על פי חלום ליל קיץ, מרשימות לא פחות מן הכוח הפיוטי של יצירותיו השאפתניות יותר.
אופן שימושו בצבעים אינו חריג, או יוצא דופן. הוא סלד מציירים המקפידים על סידור צבעיהם על פלטת הצבעים, וערבב את גווניו באי סדר. לעיתים עשה שימוש באבקות צבע, שאותן ערבב במכחולו עם שמן, או טרפנטין, או עלי זהב, ללא הקפדה על כמויות, כשהוא סומך על יצירת תערובת מקרית. ייתכן ונטייתו זו לחוסר הקפדה ביצירת הצבעים עשויה להסביר את העובדה שלא צייר בצבעי שמן עד שהיה בן 25. למרות חסרונותיו אלה היו לו את הכישורים של צייר גדול.
פוסלי צייר למעלה מ-200 ציורים, אולם הציג בתערוכות רק מספר קטן מהן. ציורו המוקדם ביותר מתאר את "יוסף מפרש את החלומות של האופה והקצב". ציורו הראשון אשר משך תשומת לב היה "הסיוט", אשר הוצג בשנת 1782. לנושא זה יצר שתי גרסאות. נושאים המופיעים בציור "הסיוט" חזרו והופיעו בציורו משנת 1796 "שד מבקר את המכשפות מלפלנד" (Night-Hag visiting the Lapland Witches).
פוסלי יצר כ-800 רישומים שלהם איכויות מעוררות הערכה ליצירתיות ועיצוב, ולעיתים הם עולים באיכותם על ציוריו. ברישומיו, בדומה לציוריו, שיטתו כוללת הגזמה מכוונת ביחסים שבין חלקי גוף, והעמדת הדמויות בתנוחות מעוותות. אחת מטכניקות הרישום שלו כללה פיזור אקראי של נקודות על דף הרישום, אשר הפכו אחר כך לקווי המתאר של איברי גוף שונים - בדומה ליצירת קבוצת כוכבים, מכוכבים שאין ביניהם למעשה כל קשר פיזי.
לעיתים נדירות צייר כשיושב לפניו מודל, וביסס את ציוריו על לימוד יצירותיו של מיכלאנג'לו. הוא לא צייר ציורי נוף, ונהג לומר: "שילך הטבע לעזאזל! הוא תמיד מכבה (את המוזה שלי)". הוא צייר רק שני פורטרטים.
פוסלי הוערך כאמן חושב, בעל השכלה כללית רחבה. הוא ידע על בוריין צרפתית, איטלקית, אנגלית וגרמנית, כשהוא שולט בשפות אלה באותה מידה של מיומנות, אף שהעדיף לבטא את הגותו בגרמנית. בין כתביו כמה מן החיבורים הטובים ביותר באנגלית בתחום ביקורת האמנות. חיבורו העיקרי הוא סדרה של שנים-עשר הרצאות שנתן באקדמיה המלכותית, החל משנת 1801.
ציונה פטריוט
ציונה פטריוט היא דמות דראג קווין המגולמת על ידי הבדרן הישראלי יובל אדלמן (נולד ב-28 באפריל 1973).
ביוגרפיה
לאחר שירותו הצבאי עבד אדלמן בצוות בידור באילת. לאחר מכן המשיך ללימודי תואר ראשון בתקשורת וניהול במסלול האקדמי המכללה למינהל. כמו כן אדלמן למד משחק בצוותא אצל הבמאי שמחה ספקטור והוא בוגר בית הספר לקופירייטינג של תרצה גרנות. הוא לימד שנתיים דרמה במחנות קיץ בארצות הברית.
מאז שנת 1998, אדלמן מגלם דמות דראג קווין בשם ציונה פטריוט.
ב-2016 השתתף בתוכנית הריאליטי "בייק אוף ישראל" והודח בחצי הגמר.
ציונה פטריוט
דמותה של ציונה פטריוט עלתה לראשונה לבמה ב-1998. השם נוצר בעקבות האיום המחודש במלחמה, אז דובר רבות על טילי פטריוט. אותה שנה היא החלה להופיע ביחד עם רמה רימינג בצמד הדראג "הדראגולות" אשר התפרק שש שנים מאוחר יותר.
מסקר שערך אתר GayTLVGuide ובחן את חיי הלילה של קהילת הלהט"ב בישראל בראי סיכום העשור האחרון, עלה כי פטריוט היא הדראג קווין המוכרת ביותר בקרב המשתתפים.
בנובמבר 2011 השתתפה פטריוט בקמפיין "אחרי כל לילה מגיע יום", שנולד בעקבות ארבעה מקרי התאבדויות בקהילה הגאה, מספר חודשים לפני כן. לצד פטריוט השתתפו בקמפיין גם עברי לידר, שורטי, ג'ייסון דנינו הולט, אביעד קיסוס, עומרי חיון, גל אוחובסקי, אוריאל יקותיאל, קיי לונג, אבנר דפני, שי דויטש, יניב ויצמן ואחרים.
Highway Don't Care
Highway Don't Care (בעברית: לַכְּבִישׁ הַמָּהִיר לֹא אִכְפַּת) הוא סינגל שהוקלט על ידי זמר הקאנטרי האמריקאי טים מקגרו, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, בהשתתפות הזמר האוסטרלי קית' אורבן, מתוך אלבום האולפן ה-12 של מקגרו, Two Lanes of Freedom. השיר יצא לאור ב-25 במרץ 2013, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, כסינגל השלישי מתוך האלבום. את השיר כתבו מארק ארווין, ג'וש קיר ובראד וברט וורן. מקגרו וסוויפט הקליטו את חלקיהם בנפרד.
"Highway Don't Care" זכה להצלחה מסחרית רבה וזאת, בנוסף לכך שהוא הגיע למקום הראשון במצעד הקאנטרי איירפליי. בשאר מצעדי הבילבורד, זכה להצלחה כאשר דורג במקום הרביעי במצעד שירי הקאנטרי, ה-22 במצעד הבילבורד הוט 100, השני במצעד שירי הקאנטרי וה-21 בקנדה הוט 100. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) העניק לו את תואר הפלטינה המשולשת, על מכירות של למעלה משלושה מיליון עותקים, מה שהופך אותו לאחד משירי הקאנטרי הנמכרים ביותר בעשור הראשון של המאה ה-21.
הווידאו קליפ של "Highway Don't Care" בוים על ידי שיין דרייק. הוא נחשב לאחד משירי הקאנטרי המעוטרים ביותר בכל הזמנים, עם 16 מועמדויות ו-9 זכיות בטקסי פרסים שונים; הוא זכה בשלושה פרסי הקאנטרי האמריקאי (בקטגוריות – "שיתוף הפעולה של השנה (סינגל)", "שיתוף הפעולה של השנה (וידאו)" ו"שיר השנה (פרס כותבי השירים)"), שני פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי (בקטגוריות – "האירוע המוזיקלי של השנה" ו"הווידאו קליפ של השנה"), שני פרסי BMI (בקטגוריות – "ההוצאה לאור של השנה" ו"פרסי קאנטרי: 50 השירים המובילים"), פרס האקדמיה למוזיקת קאנטרי (בקטגוריית – "הווידאו קליפ של השנה"), ופרס מוזיקת ה-CMC (בקטגוריית "הקליפ הבינלאומי של השנה").
רקע וכתיבה
השיר הוא בלדת קאנטרי בעל קצב בינוני, בה המספר (הגבר) מופרד מאהובתו, שעסוקה בנהיגה (האישה). לאורך הבתים, הוא מספר לה מה הוא "מהמר" שהיא מרגישה, בעת שברדיו שלה מתנגן שיר שחלקו מבוצע על ידי סוויפט ומכיל את השורות "אני לא יכול/ה לחיות בלעדיך, מותק". המספר אומר שלכביש המהיר שבו היא נוסעת לא אכפת אם היא לבד או אם היא הולכת הביתה, אבל לו כן. השיר נכתב בסולם רה מז'ור, לצלילי אקורד של D-Bm7-Gsus2-A. לאורכו של השיר, ניתן לשמוע את קית' אורבן מנגן בגיטרה.
טים מקגרו סיפר בריאיון שערך עם Taste of Country, איך הרגיש כאשר עבד עם סוויפט ואורבן, והצהיר:
וידאו קליפ
לאחר מכן, היא מועברת על ידי מסוק מסוג Vanderbilt LifeFlight, למרכז הרפואי של אוניברסיטת ונדרבילט, שם היא מטופלת במחלקת חירום למבוגרים. בקליפ מרומז שהיא שרדה, כשהרופא יוצא לראות את הוריה של האישה (ואת המספר), ולאחר מכן הם נראים מחייכים בשמחה ומחבקים אחד את השני. המבנה ההתחלתי של הקליפ מרמז שטים מקגרו (כזמר/מספר ודמות בקליפ) הוא החבר שממשיך לשלוח הודעות טקסט לבת זוגו. עם הגעת מסוק ה-LifeFlight לבית החולים, ניתן לראות שדמותו של טים מקגרו היא למעשה הרופא המציל את חייה של הנהגת, והטקסטים שקיבלה מוקדם יותר בקליפ היו כחלק מהחיפושים של בית החולים. טיילור סוויפט מופיעה בכמה סצנות בקליפ, כולל הסצנה בה המראות של הרכב מתנפצות על הכביש והדבר מוביל לכך שניתן לראות את סוויפט על גבי שברי הזכוכיות.
ביקורת
כלפי "Highway Don't Care" הופנו שבחים ביקורתיים מטעם מבקרי המוזיקה. תום יורק מ-AllMusic, שסקר את Two Lanes of Freedom, כתב ש"קולו של מקגרו הוא כזה שאי אפשר לעמוד בפניו. וזה, בשילוב עם הזמרת הצעירה – היא התאמה מושלמת". צ'אק דאופין מ-Roughstock סקר את השיר בחיוב ואמר כי "השיר הזה זורם היטב, עם ביצועים מנצחים של שניים מהזמרים הבכירים בסוגה". בילי דוקס מ-Taste of Country נתן לשיר חמישה כוכבים באומרו, כי הוא ללא ספק "אחד משיתופי הפעולה הטובים ביותר של העשור – ואולי אפילו אי פעם. כל מי שמשתתף בשיר מציג את המאמץ הטוב ביותר שלו. 'Highway Don't Care" מרגיש כמו רגע מיוחד כבר מההאזנה הראשונה, ורק הופך לטהור יותר עם הזמן". ג'ף בנג'מין מ-Fuse אמר שלשיר יש "פוטנציאל גדול".
השיר דורג במקום ה-30 ברשימת "שירי הקאנטרי הטובים ביותר בעשור השני של המאה ה-21", שפורסמה על ידי Taste of Country. ברולינג סטון הוא דורג במקום ה-205 ברשימת "כל 229 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג". ברשימת "167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג" שפורסמה ב-BuzzFeed דורג במקום ה-125, בעוד שברשימת "158 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג" שפורסמה ב-Paste, דורג במקום ה-131. ברשימה דומה של Vulture דורג "Highway Don't Care" במקום ה-161.
הצלחה מסחרית
השיר זכה גם להצלחה מסחרית מיידית. "Highway Don't Care" הופיע לראשונה במקום ה-13 במצעד שירי הקאנטרי של בילבורד האמריקאי ובמקום ה-43 במצעד הקאנטרי איירפליי של בילבורד, בשבוע שאירע ב-23 בפברואר 2013, עקב ניגון ברדיו שנעשה ללא אישור, שבעה שבועות לפני שליחתו הרשמית לרדיו להיטים עכשוויים. הוא הופיע לראשונה במקום ה-59 במצעד הבילבורד הוט 100 ובמקום ה-23 בקנדה הוט 100, בשבוע שאירע ב-23 בפברואר 2013. השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים הדיגיטליים של בילבורד בארצות הברית, עם למעלה מ-86,000 הורדות דיגיטליות, בשבוע שאירע ב-13 בפברואר 2013. ב-17 באוקטובר 2017, קיבל את תואר הפלטינה המשולשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), על מכירות של למעלה משלושה מיליון עותקים במדינה; דבר ההופך אותו לאחד משירי הקאנטרי הנמכרים ביותר בעשור בו יצא.
החל מנובמבר 2017, השיר נמכר בלמעלה מ-2.3 מיליון עותקים בארצות הברית בלבד. במרץ 2020, נודע שמכירותיו בכל העולם עומדות על למעלה מ-3.3 מיליון עותקים.
עונת 1965/1966 בסרייה א'
עונת 1965/1966 בסרייה א' הייתה העונה ה-64 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית נוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-5 בספטמבר 1965 והסתיימו ב-22 במאי 1966.
בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
ברשה, נאפולי וספא"ל היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
אינטר זכתה באליפות בפעם העשירית בתולדות המועדון וזאת העונה השנייה ברציפות.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו סמפדוריה, קטניה ווארזה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו ונציה, מנטובה ולקו.
כדורגלנים מצטיינים
לואיס ויניצ'יו מויצ'נצה כבש 25 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
NXP סמיקונדקטורס
NXP סמיקונדקטורס (באנגלית: NXP Semiconductors N.V) היא חברה הולנדית העוסקת בפיתוח ובייצור של רכיבים אלקטרוניים. החברה מעסיקה כ-31,000 עובדים ביותר מ-35 מדינות, כולל 11,200 מהנדסים ב-33 מדינות. NXP דיווחה על הכנסות של 9.4 מיליארד דולר בשנת 2018, והיא החמישית בגודלה בתעשיית המוליכים למחצה.
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1953 כחטיבה של קונצרן האלקטרוניקה "פיליפס", בשם "פיליפס סמיקונדקטורס", בעיר ניימכן שם הוקם מפעל ומרכז פיתוח הראשון שלה.
בשנת 1975 רכשה את חברת סיגנטיקס מעמק הסיליקון, החברה הראשונה בעולם שהוקמה במפורש לייצר ולמכור מעגלים משולבים ופיתחה את "555 Timer IC", כנראה המעגל המשולב הפופולרי ביותר שיוצר אי פעם. באותה עת, עם רכישת סיגנטיקס, פיליפס הייתה מספר שתיים בין יצרני המוליכים למחצה בעולם. בשנת 1987 דורגה פיליפס-סיגנטיקס, כיצרנית המוליכים למחצה הגדולה באירופה, עם מכירות של 1.36 מיליארד דולר.
בסוף שנות ה-90 החברה פיתחה בשיתוף עם חברת סוני את טכנולוגית תקשורת טווח אפס.
ביוני 1999, רכשה פיליפס את חברת VLSI תמורת 1.35 מיליארד דולר, באותה תקופה פיליפס הייתה חברת המוליכים למחצה השישית בגודלה בעולם.
בספטמבר 2006, השלימה פיליפס את מכירת 80.1% ממניות "פיליפס סמיקונדקטורס" לקונסורציום של קרנות השקעה פרטיות שכלל את "קולברג קרויס רוברטס" (KKR), "ביין קפיטל", "סילבר לייק פרטנרס", אייפקס פרטנרס ו-AlpInvest.לאחר הרכישה שינתה את שמה לשם הנוכחי, "NXP סמיקונדקטורס".
החברה השלימה הנפקה ראשונה באמצע 2010 ומניותיה נסחרת מאז בנאסד"ק. ב-2013 מנייתה התווספה למדד נאסד"ק 100.
בדצמבר 2013, מכרה את חטיבת הרכב שלה לחברת טליט תקשורת תמורת 9 מיליון דולר. הטכנולוגיה שנמכרה הייתה פתרון המאפשר ליצרני רכב להטמיע שירותי טלמטיקה ברכבים.
בסוף 2015, החברה התמזגה עם פריסקייל סמיקונדקטור בעסקה של 40 מיליארד דולר.
פעילות בישראל
במשך שנים רבות חברת "רפק אלקטרוניקה", שימשה כסוכן של פיליפס סמיקונדקטורס בישראל. בשנת 1998 פתח קונצרן "פיליפס" נציגות מקומית בישראל, וחטיבת פיליפס סמיקונדקטור החלה בשיתופי פעלוה עם חברת הזנק ישראליות. ביוני 1999, חתמה על הסכם רישוי עם חברת פיתוח השבבים הישראלית מיסטיקום.
בשנת 2002, הפכה הנציגות לחברה רשומה בישראל. באותה שנה גם החלה פיליפס סמיקונדקטורס בשיתוף פעולה עם חברת מובילאיי הישראלית מובילאיי, במסגרתו ייצרו במשותף מערכת מבוססת שבבים לבטיחות אקטיבית בעת הנהיגה. המערכת, הייתה שלב ראשון לקראת ייצור מערכות נהיגה אוטונומיות.
בספטמבר 2007, רכש החברה הישראלית די.אס.פי. גרופ את חטיבת הטלפוניה של NXP תמורת 270 מיליון דולר.
באוקטובר 2007, חתמה NXP על הסכם עם חברת סיוה הישראלית, שמספקת טכנולוגיות מתקדמות לתכנון שבבים, לאספקת טכנולוגיה לתכנון שבבי סלולר המיועדים לשווקים באסיה. באוגוסט 2015, חתמה על ההסכם נוסף עם NXP, שבמסגרתו תשולב טכנולוגיית הבלוטות' של סיוה בסדרת שבבים של NXP המיועדת עבור מכשירים לבישים.
בעקבות רכישת חברת פריסקייל, היה ל-NXP מרכז פיתוח בישראל, אך היא סגרה אותו מספר חודשים לאחר הרכישה.
ק.סי.וו
השכלה
ק. וו נולד במרכז סין וגדל בבייג'ינג, שם שירת אביו בצבא. הוא למד בבית הספר התיכון ננקאי, יחד עם ג'ואו אנלאי שהיה חברו לכיתה. המשיך ללמוד באוניברסיטת צינג-הואה. בשנת 1923, הוא קיבל תואר שני בכלכלה מ Grinnell College ובשנת 1926, תואר דוקטור במדע המדינה מאוניברסיטת פרינסטון.
קריירה מוקדמת
עם נפילתה של הנקוב לידי הכוחות היפניים באוקטובר 1938, במהלך מלחמת סין–יפן השנייה, ברחו וו ומשפחתו לצ'ונגקינג. ב -1939 מינה אותו צ'יאנג קאי-שק לראש עיריית צ'ונגקינג, תפקיד שמילא עד 1942. הוא כיהן כסגן שר החוץ בשנים 1943–1945, תוך אינטראקציה עם ג'ואו אנלאי כחלק מהחזית המאוחדת נגד היפנים.
לאחר עזיבת סין
בעקבות העברת הממשלה הלאומנית לטייפה, כיהן וו כמושל טאיוואן בין השנים 1949 ל -1953. וו ניסה להנהיג מידה רבה יותר של ממשל עצמי לעם הטייוואני, שיאפשר בחירה של פקידים מקומיים מסוימים בהצבעה דמוקרטית. וו ניסה לקצץ באכזריות המשטרה. וו התנגד לחוגים שמרנים רבים שהיו בממשלה הלאומנית, כולל צ'יאנג צ'ינג-קואו וצ'ן צ'נג. רעיונותיו הדמוקרטיים הליברליים והרגע הקריטי של איום לפלישה קומוניסטית, לא הלכו יד ביד.
הסכסוך של וו עם צ'יאנג החמיר. וו הגיש את התפטרותו לצ'יאנג, אך הוא נדחה. באפריל 1952 היה חשד לניסיון התנקשות בוו. באפריל 1953 וו התפטר (בהצלחה) מתפקידו כמושל וב־24 במאי 1953 הוא עזב את טייוואן בחופזה ל"סיור הרצאות ".
משפחתו של וו עזבה לארצות הברית, למעט בן אחד שלא הורשה לצאת מטיוואן. בשנת 1954, הופיע בטייוואן גל של האשמות על השחיתות של וו. באותו הזמן, צ'יאנג קאי שק דחה את מקורביו של וו מהממשלה. הם גם גירשו רשמית את וו מהקואומינטאנג. בעקבות יציאתו של בנו מטייוואן, וו החל לדבר על הבעיות הרציניות שישנן בממשלת טייאוון. באותה שנה כתב וו מאמר במגזין "לוק", שכותרתו הייתה: "הכסף שלך בונה מדינת משטרה בטייוואן". מלחמת המילים בין וו למשטרו של צ'יאנג החריפה עוד יותר, כולל החלטה נגדו של האספה הלאומית. מאוחר יותר בשנת 1954, פרצה גם מלחמת מילים בין וו והו שי, שגם הוא היה באותה העת בארצות הברית.
ק. וו חי בארצות הברית, שם שימש פרופסור להיסטוריה סינית באוניברסיטת ארמסטרונג אטלנטיק סטייט בסוואנה, ג'ורג'יה. בתקופתו בארצות הברית, הוא כתב עבודות שונות, כולל ניתוח מפורט על התרבות הסינית בהקשר של המיתולוגיה וההיסטוריה המוקדמת בספרו המורשת הסינית.
וו נזכר בעיקר בתפקידו החיוני בהיווצרותה של טייוואן המודרנית הליברלית ואמונותיו האנטי-קומוניסטיות האופייניות לחבר בקואומינטאנג. אך הוא נזכר גם ברטוריקה האנטי-קואומינטאנג האמיצה שלו.
יעל שרז
יעל ברגהיים-ישי-שֶׁרֶז-פולקובסקי (1931 - 23 בינואר 2017) הייתה שחיינית ארץ ישראלית, אלופת ארץ ישראל (1945) במשחה ל-100 מטר חופשי, פלמ"חניקית, שחקנית, זמרת, אמרגנית ויזמת ישראלית.
ביוגרפיה
יעל שרז נולדה בשם יעל ברגהיים וגדלה בחיפה בתם של אריה וצפורה. אמה, צפורה ברגהיים, אשת ציבור חיפאית וקריינית, ששיחקה בהצגה אחת בתפקיד ראשי אחד בהצגה "פאני" של מרסל פניול. היא התאמנה בקבוצת השחייה של מכבי חיפה בהדרכתו של איזיה פייגנבוים והייתה חברה בתנועת הנוער מכבי הצעיר.
אלופת ארץ ישראל בשחייה
באליפות הנוער בשחייה של ארץ ישראל, שנערכה ברחובות בסוף ספטמבר 1945, היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:37.2 דקות, לפני אהובה דוד ממכבי טבריה ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב, אחרי אהובה דוד. שבועיים לאחר מכן, באליפות ארץ ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה בתחילת אוקטובר היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:35.2 דקות, לפני אהובה דוד (1:41.1 דקות).
לוחמת בפלמ"ח
בשנת 1947 בגיל שש עשרה וחצי, היא התגייסה לגדוד השני של הפלמ"ח בגברעם. עם פרוץ מלחמת העצמאות, סופחה לליווי השיירות לירושלים, השתתפה בהתקפה על האוניה אלטלנה והשתייכה לגדוד הפורצים של חטיבת הראל.
זמרת ושחקנית
בשנות ה-50, היא הופיעה כזמרת וכשחקנית בתיאטראות: הסמבטיון, הזירה, האוהל והייתה חלק מצוות האמנים שהופיעו במועדון התיאטרון.
ז'יז'י
ז'יז'י (בצרפתית: Gigi) הוא סרט קולנוע מסוגת מיוזיקל/קומדיה רומנטית בבימויו של וינסנט מינלי משנת 1958. תסריט הסרט נכתב על ידי אלן ג'יי לרנר והוא מבוסס על נובלה בעלת אותו שם של קולט משנת 1944. פסקול הסרט נכתב על ידי ג'יי לרנר, הולחן על ידי פרדריק לאו ונוצח של ידי אנדרה פרווין.
יעל שרז
זמרת ושחקנית
עם נישואיה, עברו בני הזוג להתגורר בצפת והקימו בשנת 1958 את "מועדון השעות הקטנות" בבית מרחץ טורקי ישן בעיר העתיקה של צפת. שרז הייתה לזמרת הבית של המועדון שבו הופיעו אמנים רבים מרחבי הארץ. המועדון היה מוקד עלייה לרגל תרבותי בצפת לאמנים ולאנשי בוהמה באותה העת. בין היתר היא ביצעה שירים שנכתבו במיוחד עבורה. בשנת 1959 ביצעה לראשונה את השיר "צפת" שכתב דן אלמגור והלחין גיל אלדמע, שנה לאחר מכן היא ביצעה שיר נוסף "האגדה על הרבי מצפת" שכתב דן אלמגור והלחין גיל אלדמע. השיר נכלל במחזה "איש חסיד היה", 1968.
המכלול הארכאולוגי במרידה
המכלול הארכאולוגי במרידה (בספרדית: Conjunto arqueológico de Mérida) בספרד הוא אסופה של מבנים היסטוריים, כולל האתר הארכאולוגי הרומי החשוב ביותר בחצי האי האיברי. העיר אמריטה אוגוסטה (Emerita Augusta) הוקמה על ידי אוגוסטוס קיסר בשנת 25 לפנה"ס בסוף המערכה הצבאית בספרד. העיר, שהייתה בירת הפרובינקיה הרומית לוסיטניה, נועדה לשכן יוצאי צבא משני לגיונות רומיים שלחמו עבור האימפריה הרומית במהלך המלחמות הקנטבריות: הלגיון החמישי אלאודה והלגיון העשירי גמינה.
יעל שרז
זמרת ושחקנית
שרז הייתה למבצעת הראשונה של השיר "שיר הליצן" ("שמש עולה, יורד גם הליל, אך הליצן עוד ממשיך וצוהל") שכתב מרדכי לבנון והלחין בני ברמן.
המכלול הארכאולוגי במרידה
עד נפילת האימפריה הרומית המערבית הייתה אמריטה אוגוסטה, כיום מרידה, מרכז כלכלי, משפטי, צבאי ותרבותי של האימפריה. השפעתה הייתה כזו שאוסוניוס הגדיר אותה כעיר התשיעית החשובה ביותר בעולם הרומי.
ז'יז'י
בשנת 2001, ארכיב הסרטים הלאומי של ארצות הברית בחר בסרט לשימור בידי ספריית הקונגרס בשל היותו "חשוב תרבותית, היסטורית או אסתטית". מכון הסרטים האמריקאי דירג את הסרט במקום ה-35 ברשימת "מאה שנים... מאה תשוקות". הסרט נחשב לסרט המוזיקלי המצליח האחרון של חברת ההפצה מטרו גולדווין מאייר בתקופתו של המפיק ארתור פריד. בשנת 1973 נעשה לסרט עיבוד כושל למחזה מוזיקלי בברודוויי.
יעל שרז
זמרת ושחקנית
בשנת 1960 כתבה והלחינה נעמי שמר עבורה, את התכנית הראשונה של להקת השעות הקטנות. חברי הלהקה היו: שייקה לוי, גבי אקשטיין, מרים גבריאלי ושרז שיצאה לאור על גבי תקליטון. התכנית כללה מספר שירים, בין היתר הביצוע המקורי של הלהקה ל"שיר השוק", שהפך כשנה לאחר מכן לאחד מלהיטיה הגדולים של להקת התרנגולים, השירים "ליל אמש" ("במשעול בלב שדות, זוג פוסע לבדו וידה בתוך ידו כברכת שלום"), "עשרת הצדיקים" ו"אוכל האדם".
המכלול הארכאולוגי במרידה
התיאטרון
תוכנית התיאטרון היא קלאסית: אורכסטרה, הבמה, קיר הבמה וחצי מעגל של מדרגות אבן. בין האורכסטרה למושבים, ישנם שלושה ספסלים, מרווחים יותר משאר המושבים, ספסלים השמורים מראש לאנשים במעמד גבוה, כגון שופטים. המושבים מחולקים לשלושה חלקים: נמוך, בינוני וגבוה. גם כאן, נראה שמדובר בחלוקה של מעמדות חברתיים. ניתן גם להבחין בין המעברים הנמצאים בין החלק התחתון לאמצעי.
ז'יז'י
עלילה
עלילת הסרט מתרחשת בראשית המאה העשרים בפריז. אונורה לאשייל (מוריס שבלייה) מספר את סיפורו של אחיינו, גסטון (לואי ז'ורדאן), המשועמם מחיי הבילויים בפריז. למרות זאת גסטון נהנה מחברתה של מאדאם אלווארז (הרמיוני ג'ינגולד) ונכדתה המתגוררת עימה, ז'יז'י (לסלי קארון). ז'יז'י נשלחת לדודתה אליסיה (איזבל ג'יינס) כדי ללמוד את הלכות הנימוסים הצרפתיות ולהכשירה כקורטיזנה. ז'יז'י כמעט לא מצליחה לעמוד ברף דודתה, והיא נהנית לבלות ביחד עם גסטון.
יעל שרז
זמרת ושחקנית
תוכניתה השנייה של להקת השעות הקטנות בהרכב חדש, כללה את הלהיט של ג'ורג' ברסנס, "הספסל הציבורי" ("Les amoureux des bancs publics"), שתורגם לעברית על ידי דן אלמגור.
המכלול הארכאולוגי במרידה
התיאטרון
המבנה המרכזי הרבה יותר מפואר. קיר הבמה מהודר, כמו רוב המונומנטים הרומאים. הוא בנוי משני מפלסים (מהבמה), שניהם כוללים אכסדרת עמודים. ההבדל הבולט ביחס למונומנטים רומאים אחרים כמו הקולוסיאום, הם לא יוצרים ארקדה אלא מקורים בארכיטרב. המפלס הראשון כולל פסלים המייצגים גברים בשריון או בגלימות. אולי לוחמים נודעים או קיסרים שהפכו לאלים. שלושה פתחים מאפשרים גישה לבמה עבור השחקנים, שניים צדדיים קטנים, ופתח מרכזי שנפתח אל פריסטיל גדול. מעל כניסה מרכזית זו נמצא פסל של אישה, ככל הנראה אלה, ונוס או קרס.
ז'יז'י
עלילה
אחרי שגסטון נבגד על ידי חברתו ליאן (אווה גאבור) הוא מנסה להשתקם על יד עריכת מסיבות לילה מרובות. לאחר שנמאס לגסטון מהמסיבות הוא יוצא לבלות בעיר חוף ביחד עם מאדאם אלווארז וז'יז'י. ז'יז'י וגסטון מגלים שאונורה ומאדאם אלווארז היו במערכת יחסים בעבר. בתום הטיול אליסיה מתעקשת שז'יז'י תמשיך את לימודיה כדי שהיא תוכל לכבוש את ליבו של גסטון. כשגסטון פוגש את ז'יז'י הלבושה בשמלה מגונדרת הוא מעליב אותה והיא תוקפת אותו בחזרה. גסטון עוזב את הדירה בכעס אך הוא חוזר לשם כדי להתנצל ולקחת את ז'יז'י לשתות תה. מאדאם אלווארז מתנגדת להצעה זו כיוון שהיא לא רוצה שלז'יז'י יהיה אות קלון בגלל התרועעות עם גסטון הידוע לשמצה. גסטון עוזב שנית את הדירה בזעם.
יעל שרז
חיים אישיים
יעל שרז נישאה לפרסומאי יצחק שרז. מאמצע שנות ה-60 היא המעיטה להופיע. לאחר גירושיה היא נישאה לאילן פולקובסקי. הזוג התגורר מספר שנים בארצות הברית ולאחר חזרתם הם התגוררו ברמת השרון והיא עבדה כדוברת של בית החולים תל השומר.
המכלול הארכאולוגי במרידה
התיאטרון
מבנה העמודים מעיד על השראה רבה מהסדר הקורינתי, בעיקר הכותרות, כמו גם הטורוס והבסיס. בקיר הגמלון (מעוגל) במפלס השני יש אפריז. נראה שהעמודים עשויים משיש, כמו הסטילובטה של המפלס השני, אך ניתן גם להבחין בשימוש בלבנים ורודות, כמו גם אבנים פשוטות בחלק האחורי של הקיר. ההבדל בצבע במקומות, כמו בחלק השמאלי ביותר, חושף שחזורים גלויים לעין.
האמפיתיאטרון
האמפיתיאטרון נפתח בשנת 8 לפני הספירה לאחר שנחנך בתקופת הקיסר אוגוסטוס. הוא היה ממוקם ממש ליד התיאטרון של מרידה. תוכנית המפלסים דומה למדי לזו של התיאטרון, אך מידותיו שונות למדי. אורכו של האמפיתיאטרון הוא 126 מטר, רוחבו 65 מטרים והוא יכול היה להכיל כמעט 15,000 איש דרך 26 המעברים שלו, יחסית יותר מהקולוסיאום ברומא.
ז'יז'י
עלילה
לאחר זמן מה גסטון מבין שהוא התאהב בז'יז'י. הוא פונה למאדאם אלווארז במטרה לבקש את ידה של ז'יז'י אך ז'יז'י מסרבת להפוך להיות פילגשו. לאחר מכן ז'יז'י מתרצה והם הולכים לסעוד יחדיו במסעדת מקסים. במסעדה הם נתונים לעיניהם החטטניות של הסועדים האחרים. גסטון שחש לא בנוח בורח ביחד עם ז'יז'י בחזרה לביתה ומשאיר אותה שם לבדה. לאחר שיטוט ברחובות גסטון חוזר לדירתן של מאדאם אלווארז וז'יז'י ומבקש רשות ממאדאם אלווארז להינשא לז'יז'י.
המכלול הארכאולוגי במרידה
קירקוס
באורך של 400 מטרים ורוחב של 100 מטרים, הקירקוס היה מבנה המופעים הגדול ביותר בעיר. הוא נהנה, עם האמפיתיאטרון, מאהדת הציבור שהעדיף יותר ריגושים עזים מאשר יצירות תיאטרליות. בשל מידותיו הוא היה מחוץ למתחם החומה, סמוך לדרך שחיברה בין אמריטה אוגוסטה לקורדובה וטולטום.
ז'יז'י
פסקול
פסקול הסרט הופיע בהופעת קמע על גבי עטיפת האלבום "Ummagumma" של להקת פינק פלויד.
המכלול הארכאולוגי במרידה
קירקוס
קירקוס מרידה הוא כיום אחד מהשמורים הטובים ביותר מהעולם הרומי. במקום הוקם מרכז הסברים שיאפשר לנו להבין את תפקודו ומבנהו.
מקדש דיאנה
דיאנה היה שייך לפורום העירוני. כיום בלא הגג, מדובר בבניין במצב טוב לשימור. זהו אחד המבנים הדתיים הנדירים שלא סבלו קשה מפגעי הזמן. ניתן להסביר את המאפיין הזה במיוחד על ידי שילובו בארמון בסגנון הרנסאנס של הרוזן של לוס קורבוס, שחלקים ממנו נותרו כשרידים בתוך המקדש עצמו. הוא ידוע כיום בזכות הקדשתו לדיאנה, אלת הציד במיתולוגיה הרומית. עם זאת, זו לא הייתה מטרתו המקורית. מקום זה הוקדש למעשה לפולחן הקיסר.
קשת טראיאנוס
המונומנט המכונה באופן מסורתי "קשת טראיאנוס" (Arco de Trajano) אינו כנראה קשת ניצחון, אלא כניסה מונומנטלית לפורום הרומי. כתובת ההנצחה אבדה, אך היסטוריונים מודרניים מסכימים לתארכו לתקופת טיבריוס (המאה הראשונה).
השער, שנמצא על הקארדו מקסימוס, הפרידה בין הפורום של הפרובינקיה לפורום העירוני.
גשרים רומאיים
הגשר הרומי מעל הגוודיאנה היה בתוואי של הדקומנוס מקסימוס, אחד העורקים העיקריים של העיר. בכך סימן את הכניסה לעיר מדרום-מערב, והוא קבע בחלקו את התצורה. זהו המונומנט הרומי העתיק ביותר ששרד במרידה. בנייתו החלה מיום הקמת העיר, במטרה אסטרטגית, לאפשר את הגנת העיר והסביבה.
הגשר מורכב ממבנה בטון, מעוטר בגושי גרניט, והוא בנוי משישים קשתות, הפרוסות לאורך 792 מטרים. גודל זה מציב את גשר המרידה בין הארוכים ביותר באותה תקופה. מיקום הגשר נבחר בקפידה, על מעברה שבמרכזה איון, המחלק את מסלול הנהר לשתי זרועות. הגשר המקורי לא היה מבנה רציף: הוא הורכב אז משני מקטעי קשתות, שהצטרפו באי עליו הוקם מבנה בסיס גדול. זה האחרון הוחלף במאה ה-17 על ידי כמה קשתות, לאחר ששיטפון הרס חלק מהמבנה בשנת 1603. בעבר, בתקופה הרומית, הוארך הגשר מספר פעמים. לפחות חמש קשתות נוספו כך שהשביל לא נחתך על ידי שיטפונות הגוודיאנה. התוצאה של תוספות שונות אלה היא אורך כולל של 792 מטרים, מה שהופך אותו לאחד הגשרים הרומאים הארוכים ביותר שנמצאים עדיין בשימוש.