cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אורניה (יישוב)
המטרה
לדברי מייסדיה, מטרתה של הקמת אורניה היא לייסד יישוב שבו ניתן לשמר את המורשת התרבותית של האפריקאנרים, ושבו העסקה עצמית של אפריקאנרים היא פרקטיקה של ממש ולא רק רעיון. כל העבודה, מהניהול ועד עבודת כפיים, מבוצעת על ידי אפריקאנרים; עובדים שאינם אפריקאנרים אינם מורשים לעבוד בעיירה, אלא אם כן יש להם כישורים שאין לתושבים. תושבי אורניה אינם רוצים להיות מנוהלים על ידי אנשים שאינם אפריקאנרים. לדברי תושבי אורניה, התרבות שלהם בשאר חלקי דרום אפריקה מדוכאת וילדיהם נכפים לדבר אנגלית.
לטענת רבים שעברו לאורניה, הסיבה העיקרית למעברם היא הרצון לחיות חיים נורמליים, ללא הפשע האלים שרווח בשאר המדינה ; רבים מהם היו בעבר קורבנות לפשעים. תושבי אורניה טוענים כי העיר היא סביבה בטוחה ואין להם צורך אפילו לנעול את הדלתות.
הקדמה
הרעיון כי דרום אפריקאים לבנים צריכים להתרכז בחלק קטן מדרום אפריקה פותח כבר בשנת 1966 על ידי הלשכה לענייני גזע בדרום אפריקה (SABRA). בשנות השבעים החזיקה הלשכה לענייני גזע בסברה כי יש להפוך את דרום אפריקה לחבר עמים, שבו קבוצות אוכלוסייה יכולות להתפתח בו זמנית. באופן זה, הקבוצות האתניות השונות יוכלו לשלוט על עצמן באוטונומיה מרבית, מבלי לעשות זאת על חשבון קבוצות אתניות אחרות. לטענת הלשכה לענייני גזע, העובדה כי האוכלוסיות השחורות השונות התנגדו לחלוקה פדרלית אינה מובילה לביטול זכותם של האפריקאנרים לשלטון עצמי.
בשנים לאחר מכן פיתחה הלשכה לענייני גזע מודל שבו השבטים השחורים זוכים להגדרה עצמית מלאה, ללא תלות בדרום אפריקה. יו"ר הלשכה לענייני גזע, קרל בושוף, צפה כישלון לתוכניותיה של ממשלת המיעוט הלבנה לשמור על כוחם באמצעות רפורמות קטנות . בושוף האמין כי שלטון הרוב השחור הוא בלתי נמנע ולכן הוא תמך ביצירת מדינה חדשה וקטנה יותר עבור האומה האפריקאנרית.
בשנת 1988 הקים בושוף את הקרן האפריקאנרית החופשית (Afrikanervryheidstigting), המכונה גם אבסטיג (Avstig). העקרונות הבסיסיים של אבסטיג מבוססים על הרעיון שעלייתו של שלטון ממשלת רוב שחור היא בלתי נמנעת, ושממשלת המיעוט הלבנה אינה מוצדקת מוסרית. לכן על האפריקאנרים להקים אומה משלהם, או מדינת לאום, בחלק קטן יותר של דרום אפריקה.
כדי להפוך את האפריקאנרים לרוב באזור מסוים, הלשכה לענייני גזע המליצה על עקרון העסקה עצמית, המחייב שכל העבודה במדינת הלאום תיעשה על ידי אזרחיה, כולל חקלאות, פינוי אשפה וגינון, עבודות שבשאר דרום אפריקה בדרך כלל לא נעשו על ידי אפריקאנרים. על פי הלשכה לענייני גזע, האפריקאנרים יכולים להיות הרוב באזור רק אם הם יעשו את העבודה שלהם בעצמם, ובכך יסתיים הניצול של דרום אפריקאים שחורים כעובדים זולים. כך יהיה להם רוב, והאפריקאנרים יוכלו להיות בעלי שליטה דמוקרטית במוסדות שלהם, ולקבל בפועל מידה מסוימת של ממשל עצמי.
אורניה כנקודת צמיחה של מדינת לאום
תוכניתו של בושוף לא כללה את כל השטחים של הרפובליקות הבוריות המקוריות, הרפובליקה הדרום אפריקאנית ומדינת אורנג' החופשית. אזורים אלו הם ליבה הכלכלי הנוכחי של דרום אפריקה, שם נמצאים רוב משאבי טבע של דרום אפריקה. במקום זאת, בושוף התמקד באזור לא מפותח כלכלית בכף צפון מערב עם אקלים מדברי למחצה. מדינת מדבר זו, המכונה אורנדיי, לא הייתה רצויה או מעוררת חשש בממשלת דרום אפריקה בשל חוסר הכדאות הכלכלית שלה. אפילו תומכי הרעיון הכירו בכך שמודל זה ידרוש קורבנות כלכליים משמעותיים מהאפריקאנרים שירצו לעבור למדינת הלאום.
אורניה כעיר חופשית
החל משנת 2014 אורניה התמקדה פחות בפיתוח מדינת לאום. בעשרים השנים שלאחר הקמת העיירה לא הוקמו יישובים אפריקאנריים אחרים בסביבת אורניה או באזור מדינת הלאום המוצעת. כמו כן, אפריקאנרים עירוניים רבים אינם רוצים לחיות באזור כפרי עם פחות שירותים והזדמנויות. עם זאת, באמצעות המשך טרנספורמציה ושינוי דמוגרפי, אפריקנים בשאר דרום אפריקה מאבדים יותר ויותר שליטה במוסדות תרבותיים, חברתיים ואזרחיים. נסיבות אלה אילצו את אוראניה לזנוח את חלום מדינת לאום ולהתמקד בפיתוח אורניה עצמה.
המטרה כעת של ראשי אורניה, על פי כנס אורניה משנת 2016, היא להפוך את אורניה לעיר. אורניה תצטרך להיות עיר חופשית, שבמהלך צמיחתה בפועל ודה יורה קיבלה יותר ויותר שליטה בענייניה שלה.
היסטוריה
האזור של אורניה היה מיושב לפני כ־30,000 שנה על ידי ציידים-לקטים מתקופת האבן שהיו להם אורח חיים נוודי. מספר תחריטים מאוחרים מתקופת האבן מצביעים על נוכחותם של הסן, שנותרה הקבוצה התרבותית החשובה ביותר עד המחצית השנייה של המאה השמונה עשרה, עם הגעתם של חקלאים לבנים. הסימן המוקדם ביותר לנוכחותם של אנשים לבנים באוראניה היא משנת 1762. בתחילת המאה התשע עשרה חקלאים רבים עברו הלוך ושוב על פני נהר האורנג' בחיפוש אחר שטחי מרעה טובים יותר לבעלי החיים שלהם. מפת Rawstone משנת 1842 מציגה את החווה Vluytjeskraal, שעליה תוקם מאוחר יותר אוראניה. התושב הידוע הראשון במה שהיום אוראניה היה סטפנוס אוקרט ורמולן, שקנה את חוות Vluytjeskraal בשנת 1882.
העיירה הוקמה בשנת 1963 בשם Vluytjeskraal על ידי משרד ענייני המים כדי לאכלס את העובדים שחיברו בין תעלות השקיה של פרויקט נהר אורנג' לסכר וונדרקלוף. פרויקט נהר האורנג' היה תוכנית לאספקת מים לאזורים המדבריים בחלקים המרכזיים של דרום אפריקה. כמו כן הוקמו עיירות בנייה דומות אחרות כמו וונדרקלוף ואוויסטון. לאחר תחרות שונה שם העיירה לאוראניה, שהיא וריאציה של המילה האפריקאנרית "oranje" ומתייחס לנהר הסמוך. בשנת 1965 התגוררה באורניה 56 משפחות. עובדים צבעוניים שהשתתפו בפרויקט הבנייה התגוררו באזור נפרד בשם Grootgewaagd. השלב הראשון של הפרויקט הושלם בשנת 1976. לאחר השלמת הסכר עברו רוב העובדים והעיירה ננטשה. משרד ענייני המים עזב את אוראניה לחלוטין בשנת 1989. לאחר עזיבת העובדים הלבנים נותרה במקום רק קבוצת של צבעונים.
בדצמבר 1990 קנו כ־40 משפחות אפריקאנריות, בראשות קרל בושוף, חתנו של ראש ממשלת דרום אפריקה לשעבר, הנדריק פרוורד, את העיירה הרעועה תמורת 1,5 מיליון ראנד (שווי של 13,6 מיליון דולר בשנת 2017) מטעם שירותי הניהול של אורניה (OBD). 13 התושבים הראשונים עברו לאורניה באפריל 1991. באותו חודש קיבלו המחלקה לענייני מים את האנשים שעדיין התגוררו בגרוטגוואגד. לאחר מכן שונה שם גרוטגווארד לקליינגלוק. באותה תקופה כללה העיירה 90 בתים באוראניה ו-60 בקליינגלוק, כולם במצב של ריקבון מקומם. באוגוסט 1991 נקנתה החווה Vluytjeskraal על ידי אוראניה. בפברואר 1992 הוקמה חברת המניות והמועצה המבצעת של העיר, המכונה גם מועצת העיר. אורניה בחרה במועצת מעבר נציג משלה, צורה זמנית של שלטון מקומי לאחר תום האפרטהייד, בשנת 1995. בניית תוכנית השקיה של 400 דונם החלה בשנת 1995 והושלמה באוקטובר 1996.
במחווה מפויסת ביקר הנשיא נלסון מנדלה בעיירה בשנת 1995. הוא הלך לשתות תה עם בטי ורוורד, אלמנתו של ראש הממשלה לשעבר, הנדריק ורוורד. אורניה הגיעה לאבן דרך של 200 תושבי קבע בשנת 1996, במפקד האוכלוסין 2001 גדלה אוכלוסיית אורניה ל־519 תושבים. עד שנת 1998 הושקעו בעיר 15 מיליון ראנד, כולל שדרוג מים, חשמל, כבישים ועסקים.
ב־5 ביוני 1998, ואלי מוסה, אז שר הפיתוח החוקתי בממשלת הקונגרס הלאומי, הצהיר בדיון על התקציב הפרלמנטרי כי "האידיאל של חלק מהאפריקאנרים לפתח את הכף הצפוני-מערבי כבית לתרבות האפריקנית השפה במסגרת החוקה ואמנת זכויות האדם נתפסות על ידי הממשלה כאידיאל לגיטימי ".
בדצמבר 2000 הורתה ממשלת המחוז על פירוק מועצת המעבר של אורניה ועל שילוב העיירה בעיר ת'מבליה יחד עם העיירות השכנות הופטאון וסטרידנבורג. לאחר מכן תבעו תושבי אורניה את ממשלת המחוז בפני בית המשפט העליון בצפון הכף, שקבע כי צריך להתקיים משא ומתן בין תושבי אורניה לממשלה על מעמדה המוניציפלי של העיירה ; עד שניתן יהיה להגיע להסכם כזה, שמרה אורניה על מעמדה העצמאי. בשנת 2003 פותח אתר נופש על נהר האורנג', וכן אתר נופש לגמלאות, שני בתי ספר, מרפאה ומגזר חקלאי הולך וגדל. במאי 2005 התגלע סכסוך כאשר חלק מהתושבים טענו כי העיירה מנוהלת כ"מדינת מאפיה", כאשר מספר תיקים נפתחו בבית משפט במסגרת הסכסוך. סגירת תחנת הרדיו בעיירה על ידי הרשויות בדרום אפריקה בנובמבר 2005 נקשרה למאבקים הפנימיים הללו. לבסוף עזבו חלק מן התושבים את הקהילה. בנובמבר 2005, כ־60 משפחות צבעוניות, שהתגוררו בקליינגלוק לפני 1991, הגישו תביעה מקרקעי לממשלה בגין כ־483 דונם אדמה באורניה. תביעת המקרקעין הוסדרה בדצמבר 2006 כאשר ממשלת דרום אפריקה שילמה פיצויים של 2,9 מיליון ראנד לתובעים.
בשנת 2006 נחנך מרכז הקניות Saamstaan בסך 5 מיליון ראנד. בשנת 2011 החווה Vluytjeskraal-Noord נקנתה על ידי תושבי אורניה. החווה היא ישות משפטית נפרדת ומיועדת לפיתוח מגורים, ולא לחקלאות. אורניה הופרדה מחווה זו בשנות השישים. מספר פיתוחים מסחריים הושלמו מאז 2012 ובשנת 2014 נפתח פארק ההרפתקאות Stokkiesdraai ומרכז קניות. בשנת 2015, מרכז הקניות Die Ou Karooplaas נפתח בין היתר עם בית קולנוע. ב־14 בספטמבר 2010 ביקר נשיא דרום אפריקה, יעקוב זומה באורניה. לדבריו, הוא "התקבל בברכה" וציין כי לאורניה יש "רעיונות מעניינים", ו"האורנים היו מוכנים לחיות בדרום אפריקה, אך הם רוצים מקום לממש את תרבותם".
גאוגרפיה ואקלים
האזור סביב העיירה הוא אזור ערבות יבשות או אזור מדברי למחצה. אורניה היא חלק מהביומה של נאמה קארו ומקבלת 200–250 מ"מ גשם בשנה . מאז 1991 ננטעו יותר מ־30,000 עצים באורניה ובשדות הסובבים. תושבים פוטנציאליים מוזהרים מפני תנאי מזג אוויר לא יציבים ובלתי נסבלים עם הפרשי טמפרטורה קיצוניים בין קיץ לחורף.
דמוגרפיה
מפקד אוכלוסין מקומי שנערך בשנת 2014 מצא כי אורניה מונה 1,085 תושבים, המפוזרים על פני 386 משקי בית. המשמעות היא שהיו 2.8 אנשים בממוצע למשק בית. ילדים היוו רבע מהאוכלוסייה בשנת 2007. לטענת רשויות העיירה, האוכלוסייה גדלה ב-10% בשנה בין 2012 ל 2015. בשנת 2011 התגוררו בעיר יותר גברים מאשר נשים, עם יחס של 60% גברים ל-40% נשים.
דרום אפריקאים לבנים היו קבוצת האוכלוסייה הגדולה ביותר באורניה במהלך מפקד האוכלוסין הלאומי בשנת 2011: 97.2% מכלל האוכלוסייה. אפריקאנס היא השפה היחידה בה משתמשים בכל תחומי החיים המקומיים באורניה. על פי מפקד אוכלוסין רשמי שערכו רשויות העיירה בשנת 2014, אפריקאנס היא שפת האם של 95% מהתושבים, ואחריה אנגלית עם 2%. שלושה אחוזים מהתושבים דוברים אפריקאנס וגם אנגלית כשפות אם.
דת
אוראניה היא קהילה דתית, עם כמה כנסיות מקומיות, ביניהן הכנסייה הרפורמית ההולנדית, שליחות האמונה האפוסטולית, הכנסייה הפרוטסטנטית האפריקנית, הכנסייה הרפורמית האוונגליסטית, הכנסייה הרפורמית, Nederduitsch Hervormde Kerk, חזון ישראל וכנסיית Maranata. כל הכנסיות הן כנסיות פרוטסטנטיות, למעט כנסיית Maranata שהיא חלק מהתנועה הכריזמטית. מקורם של תושבי אורניה מאזורים שונים בדרום אפריקה, וכך נוצר מגוון גדול יחסית של עדות בעיירה. בימי החג החשובים ביותר כמו יום הנדרים מתקיימים שירותים בין-כנסיים. בימי ראשון בתי העסק סגורים ולא מתקיימת עבודה למעט שירותים הנחשבים נחוצים. על פי המפקד המקומי לשנת 2014, הכנסייה הפרוטסטנטית האפריקנית היא העדה הפופולרית ביותר עם 21.9% ממשקי הבית שביקרו בכנסייה. הכנסייה הרפורמית ההולנדית וכנסיית Maranata (שניהם 14.8%) והכנסייה הרפורמית (7.4%). בסך הכל 84.4% ממשקי הבית קשורים לכנסייה.
הכנסייה הפרוטסטנטית האפריקנית הוקמה ככנסייה הראשונה באורניה בשנת 1991. הכנסייה היא מבנה טרומי והכנסייה היחידה באורניה עם מגדל כנסייה.
הכנסייה ההולנדית הרפורמית באורניה הוקמה בשנת 1999, כאשר התנתקה מקהילת NG Hopetown. הכנסייה היא חלק מבית המדרש של הופטאון ומסינוד הכף הצפוני. במארס 2015 הצביעה הכנסייה ההולנדית הרפורמית באורניה נגד שינוי צו הכנסייה לקבל את וידוי בלהר, וכך גם רוב הכנסיות בסינוד הכף הצפוני.
שכונות וארכיטקטורה
באורניה שלוש שכונות מגורים: קליינגלוק, אורניה מזרח ואורניה מערב. קליינגלוק ממוקם כ-1.5 ק"מ דרומית למזרח אורניה והוא מעט עני יותר משאר העיירה, אם כי הפער הכלכלי מצמצם . בין אוראניה מזרח לקליינגלוק נמצא קמפוס בית הספר CVO ואזור התעשייה.
בשנת 2015 החלה בנייתה של שכונת קארוסיג, הממוקמת בין אורניה מזרח לקליינגלוק. [99] בשנת 2016 התחילה גם עם הרחבת קליינגלוק, שבה בעוד חמש שנים ייבנו כ-250 בתים חדשים, מתוכם כ-200 יחידות תת-כלכליות.
רבים מהבתים החדשים נבנו בסגנון קייפ הולנדי. רבים מהבתים המקוריים מתקופת המחלקה לענייני מים הם בתים טרומיים. אף על פי שחלק מהבתים הללו שופצו, אחרים מראים עקבות של ריקבון, שכן בתים טרומיים אלה נבנו לפני יותר מ־20 שנים.
המועצה הייצוגית של אורניה
המועצה הייצוגית של אוראניה (Orania Verteenwoordigende Raad) היא הגוף המנהל הנבחר של אורניה, קרל בושוף (הרביעי) הוא יו"ר ההמועצה. ה-OVR היא המועצה העירונית היחידה שלא פורקה במהלך הארגון מחדש של המערכת העירונית בשנת 2000.
התושבים בוחרים דירקטוריון מדי שנה המורכב מחמישה חברים ויו"ר, הדריקטוריון משמש כמועצת העיירה . תקציב מועצת העיר לשנת הכספים 2006/2007 היה R2,4 מיליון, אך צמח ל-15.3 מיליון בשנת 2017.
המועצה אינה מקבלת תקציב כספיות מהממשלה הארצית או של הפרובינציה. ה-Helpsaamfonds, מוסד ללא כוונת רווח, מגייס כסף לפרויקטים כמו דיור מסובסד, כדי שתושבים עניים יוכלו להשיג דיור בעיירה. המועצה עוזרת לצעירים רווקים שמגיעים לאורניה בחיפוש אחר עבודה, וגם למשפחות.
בעיירה אין תחנת משטרה של משטרת דרום אפריקה או בית כלא. באוקטובר 2014 הוקמה שירות הביטחון של אורניה (OVD) המורכבת משתי חטיבות: ביטחון וצדק. מחלקת הביטחון אחראית על שירותי חירום, כיבוי אש, תעבורה, חקירות תלונות ואירועים וניטור אזעקות. האגף אחראי גם על סיורי משמרות השכונה של AfriForum, המבוצעים על ידי מתנדבים. חשודים בפשעים מובלים לתחנת משטרת בעיירה הסמוכה הופטאון. מחלקת השיפוט אחראית על התיווך הפנימי של סכסוכים. התושבים מוזמנים להשתמש בהליכי גישור ובוררות אלה, במקום לפנות למערכת המשפט. לאורניה מרפאה קטנה ואחות מבקרת בעיירה פעמיים בשבוע. באורניה פועלים כ-30 ארגונים חברתיים וחצי-ציבוריים.
מסגרת משפטית
אף על פי שאורניה שוכנת בתחומי העירייה המקומית תמבליה, היא אינה חלק ממנה מבחינה מנהלתית. לאורניה יש מבנה מוניציפלי משלה בדמות המועצה הייצוגית של אוראניה, המבוססת על חוק המעבר לשלטון מקומי משנת 1993, בעוד שכל שאר העיריות בדרום אפריקה מבוססות על חוק המבנים העירוניים משנת 1998. בשל כך אורניה, אינה מקובלת שירותים (כגון ביוב, כבישים וסילוק אשפה) מעיריית תמבליה ומספקת אותם בעצמה. כמו כן, עיריית תמבליה לא גובה מיסים באורניה. מסגרת משפטית זו הונחה בשנת 2000 כאשר הושג הסכם בין הקבינט של דרום אפריקה, ממשלת כף צפון והוועד המייצג של אורניה בדבר המעמד הארעי של אורניה. הסכם זה אושר כפסק דין של בית המשפט העליון בצפון הכף.
היישוב עצמו נמצא בבעלות של חברה פרטית, בלוק המניות של Vluytjieskraal, אשר אחראית על ניהול השוטף של היישוב. הבעלות על מגרשים ובתים היא בצורת מניות בחברה, על פי מסגרת המכונה 'גוש מניות' על פי החוק הדרום אפריקאי. לא ניתנים כתבי בעלות, למעט שטחים חקלאיים. בעל המניות רוכש את הזכות להשתמש בנכס המקושר למניות שבידם.
בלוק המניות של Vluytjeskraal מתפקד כמינהל עירוני, הממומן על ידי היטלים לאספקת שירותים כגון מים, חשמל וסילוק אשפה. חברות כמו Eskom ו - Telkom מספקים שירותים לעיירה, אשר מחלקת את העלויות בין המשתמשים וגובה את הכסף.
מגורים
מכיוון שהעיירה בבעלות פרטית, חובה לקבל אישור לגור בעיירה (למגורים זמניים ולמגורים ארוכי טווח). תושבים פוטנציאליים מתקבלים רק לאחר ראיון עם ועדת קבלה, אשר יכולה לשלול את זכות המגורים למועמדים עם עבר פלילי, למשל. לאחר שהתקבלו התושבים החדשים הופכים לחברים בקהילה, כבעלי מניות ברכישת נכס או כשוכרים.
הקריטריון החשוב ביותר לקבלה הוא האם המועמד אפריקאנר. למרות העובדה שמרבית מקורות התקשורת מדווחים כי אסור לאנשים שחורים או צבעוניים לחיות באורניה, גזע אינו קריטריון אשר לפיו שופטים תושבים פוטנציאליים. בשנת 1990, מייסדי אורניה הגדירו את האפריקנריות במונחים תרבותיים ולא לפי גזע. [128] אין כללים שאוסרים על דוברי אפריקאנס חומים או שחורים לחיות באורניה.
יש אנשים אשר עזבו את אורניה בגלל תעסוקה מוגבלת או חוסר התאמה לנורמות החברתיות המקומיות. חיי הכפר והשוני באורח החיים בהשוואה לסביבה עירונית הם גם גורמים המקשים על ההסתגלות לחיים באורניה.
קיימות
המועצה שמה דגש רב על אוטרקיות, כולל מיחזור פסולת ושימור האזור. הפרדת אשפה ומיחזור הם חובה לכל משקי הבית והתושבים אוספים את האשפה שלהם בחמישה פחי אשפה שונים. דודי שמש הם דרישה לכל הבתים החדשים שניבנים באורניה. ניתן לראות דוגמאות לאדריכלות בת קיימא ברחבי העיר, כולל בתים שנבנו מחומרים כמו אבן, עץ וחציר.
בשנת 2014 הציגה אורניה את מערכת שיתוף האופניים שלה. פרויקט האופניים הציבוריים של אורניה הוא ככל הנראה הראשון מסוגו באפריקה.
יחסי חוץ
קיומה של אורניה כעיירה תרבותית הוענק על ידי החוקה של דרום אפריקה, המכירה בזכות להגדרה עצמית לפי סעיף 235. אורניה אימצה גישה לא לוחמנית כלפי ממשלת דרום אפריקה, אשר אימצה גם מדיניות של התרחקות כלפי אורניה. ממשלת הקונגרס הלאומי מתחמקת מדיון בנושא אורניה ומעמדה. הקונגרס הלאומי רואה את אורניה כנושא פחות חשוב מנושאים פוליטיים רבים אחרים במדינה.
ב-5 ביוני 1998, ואלי מוסה, אז השר לפיתוח חוקתי בממשלת הקונגרס הלאומי, הצהיר בדיון על תקציב הפרלמנט כי:
"השאיפה של חזית החירות ושל אפריקאנרים אחרים לפתח אזור מסוים במדינה (פרוזדור הכף הצפוני-מערבי) כבית לשפתו ותרבותו של האפריקאנר - במסגרת החוקה ומגילת הזכויות נראית על ידי הממשלה כדבר לגיטימי ."
ביולי 2004 ביקר בעיירה דיפו פיטרס, אז ראש הכף הצפוני. פיטרס אמרה שהיא התרשמה מהדרך בה הקהילה באורניה מתפתחת. ב־4 ביולי 2007, אורניה וממשלת הכף הצפוני הסכימו כי נושא השלטון העצמי של אורניה יידון בכל רמות השלטון.
ביוני 2007 נפגשו בפרטוריה נציגים מאורניה עם נציגים מן הקהילה הצבעונית מארסטרוסט. הנציגים נפגשו כבדי לדון בפיתוח קהילתי ובשיטות של ממשל עצמי. לדברי המבקרים, קבלת הפנים הייתה טובה והם בהחלט למדו דברים ולא חוו שום מתח גזעי במהלך הביקור.
ב־14 בספטמבר 2010 ערך הנשיא זומה את הביקור המובטח באורניה וקיים פגישה עם המייסד קרל בושוף, בנו, ראש עיריית אורניה, קרל בושוף הרביעי ומנהיגי קהילה אחרים. לאחר הפגישה ביקר זומה בפרויקטי דיור ופרויקטים חקלאיים שונים באורניה.
ב־11 בדצמבר 2012 חתמו אורניה וקהילת הקוזה של Mnyameni על הסכם שיתוף פעולה. מטרת ההסכם לסייע זה לזה בפיתוח מוסדות משלהם. שתי הקהילות מבקשות גם להעביר ידע בין הקהילות במטרה להפחית את תלותן ביוזמות ממשלתיות להתפתחותן.
בשנת 2013 נפגשו חברי תנועת אורניה, בהם הנשיא קרל בושוף הרביעי, בסיור באירופה עם חברי פרלמנט מהמפלגה למען החירות, האינטרס הפלמי בבלגיה ומפלגת העם הדרום טירולית במחוז דרום טירול באיטליה. במהלך ביקור נוסף באירופה ב־2014, חברי תנועת אורניה נפגשו גם עם חברי פרלמנט ממפלגת הרפורמה ומפלגת הפנייה הנוצרית-דמוקרטי בהולנד והנוצרית-דמוקרטית הפלמית בבלגיה.
בשנת 2017 ביקר המחלקה לאמנות ותרבות באורניה. האיגוד המקצועי COSATU פתח גם כן במערכה נגד קיומה של אורניה, לטענתו מפני שאורניה "מערערת את הסדר הדמוקרטי בדרום אפריקה". בהזמנת אורניה, מאוחר יותר ביקרו נציגים של COSATU בעיירה.
יחסים עם ארגונים אפריקאנרים אחרים
האופוזיציה מימין למפלגה הלאומית בתקופת האפרטהייד, המפלגה השמרנית, מעולם לא תמכה במושג מדינת הלאום עד 1993. רק כשהתחילו לשתף פעולה עם ארגוני ימין אחרים במסגרת חזית העם האפריקאנרי, המפלגה השמרנית תמכה במושג מדינת הלאום. עם זאת, תוכניתם לא כללה את אורניה, אלא נועדה להפריד בין חלקי טרנסוואל, כולל פרטוריה, ולהקים מדינת לאום שבה לתושבים השחורים הרבים תהיה זכות הצבעה מוגבלת בלבד. משא ומתן על תוכנית זו נוהל עם הקונגרס הלאומי האפריקני, אך המפלגה השמרנית סירבה לחתום על ההסכם. ממשלת המיעוט הלבנה האחרונה, בראשות דה קלרק התנגדה גם להקמת מדינה אפריקאנרית ולקיומה של אורניה, אך לא נקט כל פעולה נגד אורניה. ממשלת דה קלרק חשבה שהפרויקט של אורניה ייכשל בגלל ליקויים בתוכנית.
בינואר 2010 פרסם היומון האפריקני Beeld מאמר מאת פרנס דה קלרק, מנכ"ל מועצת הכפר אוראניה, ובו תיאר את הצלחותיה של אוראניה. דה קלרק התרחק גם מטעם הקהילה כולה מארגוני ימין אפריקאנרים שלטענתו "מנצלים את הצלחות של אורניה למטרותיהם ".הוויכוח על מדינת לאום חזר לתקשורת המרכזית באפריל 2010 לאחר ההתנקשות ביוג'ין טר'בלאנש, המנהיג של חזית ההתנגדות האפירקאנרית. קרל בושוף אמר כי הרצח הוא סמל להתקפות החווה שאין דרך לתאר אותו "מלבד כמצב מלחמה ". עם זאת, בושוף דחה את ההזמנה להשתתף בהלווייתו של טר'בלאנש: "אני לא אוהב אותו. הוא העדיף דרך של עימות וסכסוך. רצינו לעשות זאת אחרת." בושוף הרביעי ציין גם כי תפישת אורניה (של העבודה העצמית) היא בסתירה למערכת השליטה של עידן האפרטהייד . לטענתו אורניה אינה פופולרית במיוחד בקרב ארגוני הימין הקיצוני האפריקאנרים.
חברי ארגון זכויות האזרח AfriForum ביקרו באורניה בשנת 2015 והגישו דוח חיובי על העיר לתנועת הסולידריות. חברי תנועת הסולידריות החליטו אז במהלך פסגת המשבר לתמוך רשמית באורניה.
בחירות מקומיות
תושבי אורניה מצביעים למועצה המייצגת שלהם באותו יום עם הבחירות המקומיות הארציות. בשנת 1995 נערכו הבחירות הראשונות למועצה לנציגות המעבר של אורניה. בשנים 2000, 2006, 2011 ו-2016, תושבי אוראניה הצביעו למועצה הייצוגית של אורניה וכן למועצה של עיריית מחוז פיקסלי קא סמה, אך לא למועצת העירייה המקומית ת'מבליה.
כלכלה וחקלאות
בשנת 2014 הוקמו באורניה למעלה מ-120 עסקים. השירותים הכלכליים בעיר כוללים מוקד טלפוני, סוכני מניות ומשרד אדריכלים. בשנת 2011 עמד המחזור השנתי של הקהילה על כ־48 מיליון ראנד. מחירי הנכסים בשנת 2010 נעו בין לפחות 250,000 ל־900,000 ראנד עבור נכסים חדשים על שפת הנהר. מחירי הבתים באורניה צמחו בממוצע ב-13.9% בשנה בין השנים 1992–2006.
תעשיית התיירות של אורניה זכתה להתפתחות מהירה מאז שהושלמו בנייתם של ספא ומלון בוטיק יוקרתי בשנת 2009. אורניה טורס (Orania Toere), מפעילת התיירים הרשומה הראשונה של אורניה הושקה גם בשנת 2009. בשנת 2010 היו בעיר שלוש עשרה ספקים עצמאיים של לינה. אלה כוללים שני פארקי קרוואנים, דירות בשירות עצמי, חדרים, בית מלון ובתי הארחה. בין אוקטובר 2012 לפברואר 2013, יותר מ-2,000 נופשים ביקרו בעיירה. בשונה משאר דרום אפריקה כל כוח העבודה באורניה הוא מהאוכלוסייה הלבנה, גם עבודות לא מיומנות כמו גינון ופינוי אשפה מבוצעים על ידי כוח עבודה לבן. הצמיחה המהירה בין השנים 2010 ל 2014 הביאה להקמת פיתוחים מסחריים חדשים ולמספר הולך וגדל של תושבים חדשים בוגרים צעירים. עם זאת, זה גם גרם לגידול בפערי ההכנסה בין התושבים. השכר הממוצע באורניה בשנת 2007 היה כ־4,000 ראנד לחודש, וזה נמוך יחסית לשכר הממוצע של לבנים בדרום אפריקה. היעדר כוח עבודה שחור זול גורם לכך שיוקר המחיה באורניה גבוה כפליים משאר דרום אפריקה; ויש חוסר בכוח עבודה לא מיומן. בשנת 2009, 14% מהאוכלוסייה היו בעלי עסקים משלהם.
באפריל 2004 השיקה אורניה מערכת מוניטרית משלה, שנקראת אור (Ora). המערכת מבוססת על הרעיון של שוברי מתנה. הבנק המקומי של אוראניה, הבנק השיתופי אורניה חיסכון ואשראי (Orania Spaar en Krediet) אחראי על יוזמה זו. הבנק הקואופרטיבי של אורניה הוא הבנק הקהילתי הגדול ביותר בדרום אפריקה. השימוש באור כאמצעי תשלום נועד גם כדי להרתיע גניבה שכן ניתן להשתמש באור רק באורניה. בשנת 2011 היה אור במחזור בשוי של כ-580,000 דולר. בשנת 2017 הוא היה בשוי 3 מיליון ראנד. שטרות חדשות מודפסות אחת לשלוש שנים כדי להחליף את התווים הישנים בגלל בלאי. סדרת F הושקה באפריל 2017. בשנת 2017, יצאה גרסה הדיגיטלית של אור, ה-e-Ora, כמטבע מבוזר.
בין השנים 1998–2002, היה אורניה משק חלב גדול. אף על פי שהמחלבה נתפסה כאחת המחלבות המודרניות בדרום אפריקה, העלויות הגבוהות של מכונות מיובאות, שנגרמו כתוצאה מירידה בערך הראנד, בשילוב עם עליית מחיר החיטה ששימשה להאכלה בקר, הוביל לחיסולו. פרויקט שאפתני נוסף, טחנה לעיבוד מוצרי חיטה שונים, הסתיים בשנת 2005, אך לא הצליח ונסגר באותה מידה. רשויות אורניה נמנעו מאז מפרויקטים רחבי היקף ובמקום זאת מתמקדות בפיתוח ארגונים קטנים כדי להמשיך לפתח את הכלכלה המקומית.
סמל ודגל
סמל אורניה הוא הענק הקטן (Klein Reus), דמות ילד קטן שמפשיל שרוולים, אשר משמש גם כקמע של העיירה. הסמל מתאר את השאיפות של תושבי אורניה והנכונות שלהם לעבוד קשה כדי להשיג אותם. הענק הקטן מופיע גם על דגל העיירה, על מטבע האור, על תגים ועל סחורה שמיוצרת באורניה. דגל העיירה כולל את דמותו של הענק הקטן על רקע כחול וכתום שהם הצבעים הלאומיים של האפריקאנרים.
תרבות ופנאי
מוסדות תרבות באורניה כוללים את מועצת האמנות של אורניה (Orania Kunsteraad) והמוזיאון של אורניה להיסטוריה של התרבות (Orania Kultuurhistoriese museum). בתערוכות במוזיאון מוצגות, בין היתר, אוסף הרובים של פליקס לאטגן ודגל הוורקלור של יאפי פורי. אוסף של פסלי חזה של מנהיגי דרום אפריקה, ממוסדות שכבר לא רצו את פסליהם לאחר תום האפרטהייד, נמצא בגבעת המונומנט בעיר. כמו כן בעיירה נמצא גם מוזיאון ורוורד, בו מוצגים פריטים ותצלומים של הנדריק ורוורד ראש ממשלת דרום לשעבר. מוזיאון זה שוכן בביתה של בטסי ורוורד בה התגוררה משנת 1992 ועד מותה בגיל 98 בשנת 2000.
אנדרטת קוקסיסטר, שהוקמה בשנת 2003, מכבדת את הנשים שאפו ומכרו קוקיסיסטרים (מאפה אפריקאנרי מסורתי) לגיוס כסף למטרות צדקה. אנדרטת קוקסיסטר היא אחת האטרקציות התיירותיות בעיירה. באורניה שוכנת גם באנדרטת המתנדבים האירית. אנדרטת המתנדבים האירית מוקדשת לחיילים האירים שלחמו בצד הבורים במהלך מלחמת הבורים השנייה. אנדרטת המתנדבים האירית הועברה לאורניה מבריקסטון (יוהנסבורג) בשנת 2002 על ידי קבוצה של אפריקאנרים, לאחר שהיה חשש שהאנדרטה תהרס. פעילויות תרבות מסורתיות כמו ריקודי עם ומשחקים כמו Jukskei מקודמים בקהילה, אוכל אפריקאנרי מסורתי הוא חלק מהמורשת הקולינרית המקומית. בעיירה יש גם נבחרת רוגבי, המורדים של אורניה, שמשחקים באיחוד הרוגבי מערב גריווקלנד. קרנבל אורניה (Orania Karnaval), בעבר נקרא מופע מדינת הלאום (Volkstaatskou), הוא האירוע התרבותי החשוב ביותר בעיר. הוא נערך מדי שנה באפריל מאז שנת 2000 והקרנבל כולל תערוכות, תחרויות, דוכני אוכל וקונצרטים של אמני אפריקאנרים מקומיים ולאומיים.
תושבים צעירים באורניה מתלוננים לעיתים על היעדר פעילויות פנאי. אורניה מציעה בילויים מוגבלים לבני נוער ומבוגרים צעירים. מרוץ מרובע הוא בילוי פופולרי, אך מועצת העיר אסרה אותו מטעמי בטיחות. הביסטרו היה מקום מפגש פופולרי לבני הנוער של אורניה, אך נסגר לאחר שהבעלים נפטר בשנת 2009. שני עסקים בולטים הם חנות משקאות בשם בית היין (Die Wynhuis) ובר בשם Die Vaatjie. את בית היין מבקרים לא רק המקומיים אלא גם אנשים צבעוניים מחוות שכנות. הבר היה מקום שנוי במחלוקת בקרב חברי הקהילה, מכיוון שהוא נתפס כמקום של מוסר רופף, בו פרצו לעיתים קרבות בין לקוחות. המקום נשרף בשנת 2009 ונפתח מחדש בשנת 2011, אך כרגע סגור. הדברים השתפרו משמעותית בשנת 2014 עם פתיחתו של Die Ou Karooplaas Winkelsentrum, בו נמצאים גם בית קולנוע וחנויות פיצה ופתיחת פארק ההרפתקאות Stokkiesdraai, בו נמצאים גם בר ובית קפה.
חגים
החג החשוב ביותר בעיירה הוא יום הנדרים שנחגג מדי שנה ב-16 בדצמבר. בחג זוכרים את הניצחון של 470 חלוצים על צבא של 15,000 לוחמי זולו בשנת 1838.
חינוך
באורניה ישנם מספר מוסדות חינוך. ישנם שני בתי ספר משולבים לחינוך יסודי ותיכון. כל הפעילויות החינוכיות באוראניה מתקיימות בפיקוח מועצת החינוך המתאמת באורניה.
חינוך יסודי
ישנם שני בתי ספר באורניה, בית הספר אורניה חינוך נוצרי עממי (Christelik-Volkseie Onderwys) בית הספר העממי אורניה (Volkskool Orania). שני בתי הספר מלמדים באפריקאנס, כאשר אנגלית נלמדת רק כשפה שנייה. שני בתי הספר עוקבים אחר תוכנית הלימודים של IEB, המשמשת את רוב בתי הספר הפרטיים בדרום אפריקה. בתי הספר אינם מקבלים כל מימון ממלכתי ומדגישים את ההיסטוריה האפריקאנית ואת האתוס הנוצרי. עם זאת, בית הספר CVO וה-Volkskool משתמשים בשיטות לימוד שונות.
בית הספר CVO, שהוקם בינואר 1993, משתמש בשיטות לימוד קונבנציונליות. בשנת 2014 נרשמו 225 תלמידים, חלקם מעיירות שכנות. מאז שנת 2014 נבנה מרכז טכני משותף לבית הספר CVO ולמרכז ההדרכה החדש של קארו עליון. מרכז ההדרכה של קארו עליון עלה כ־8 מיליון ראנד ומומן על ידי סולידריות. המרכז הטכני נפתח בשנת 2016. בית הספר העממי משתמש בשיטות לימוד לא שגרתיות בצורת מערכת הוראה מונעת עצמית, בה התלמידים יכולים לקבוע את לוח הזמנים השבועי שלהם וגם מציע גם למידה מרחוק. הוא הוקם ביוני 1991, עם ג'וליאן ויסר כמנהל הראשון.
יש יריבות מסוימת בין שני בתי הספר, שהיא בדרך כלל ידידותית. לא כל הילדים המקומיים הולכים לביתי הספר ספר באורניה: יש הורים שבוחרים בחינוך ביתי או שולחים את ילדיהם לפנימיות בערים כמו בלומפונטיין. בתי הספר של אורניה השיגו באופן עקבי שיעור של 100% בבגרות מאז שנת 1991. [224]
חינוך על-תיכוני
מוסדות חינוך על-תיכוניים אחרים הם אקדמיה טכנית (Technik Akademie) ואקסלנסיה הארקדמיה (Exellencia Haarakademie).
בימים אלה מתנהל משא ומתן עם האוניברסיטה הפרטית האפריקאית Akademia בנוגע להקמת מרכז לימודים באורניה. באורניה נפתח גם קמפוס עם מגורים.
מדיה
תחנת הרדיו הקהילתית המקומית הראשונה, רדיו קלאב 100, הושבתה על ידי רשות התקשורת בדרום אפריקה בנובמבר 2005, מכיוון שהתחנה שידרה ללא רישיון ולטענת רשות התקשורת שידרה גם "תוכן גזעני". הנהלת תחנת הרדיו טענה כי הם הגישו בקשה שוב ושוב לקבל רישיון וכי הם רק עורכים שידורי מבחן. השידורים היו בעיקר חדשות מקומיות כמו ימי הולדת ואירועים חברתיים. בדצמבר 2007, ICASA העניק רישיון לרדיו אורניה החדש, והתחנה החלה לשדר ב-95.5 מגהרץ ב-13 באפריל 2008. תחנת הרדיו הקהילתית מנוהלת על ידי מתנדבים ויש לה יותר מ-50 תורמים.
כתב העת העירוני אוראניה (Orania Stadskoerant), לשעבר חדשות העיירה (Dorpsnuus) מפורסם על ידי מועצת העיר אורניה מאז נובמבר 2005 ומדווח על אירועים מקומיים וישיבות מועצת העיר. Foreground הוא מגזין דו-חודשי של תנועת אורניה, המיועד בעיקר לתושבים שאינם תומכים בתנועה. החדשות האלה (Ditsem Nuus) הוא עיתון מקומי וחודשי עצמאי המופץ ללא תשלום באזור אוראניה, כולל חלקים מקימברלי ובלומפונטיין. פנס (Flitslig) הוא דף פרסומת חודשי בו עסקים מציעים את שירותיהם או הנחותיהם.
קישורים חיצוניים
אתר העיירה
ירחון העיירה (באפריקאנס)
נסטהורן
נסטהורן (Nesthorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,822 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ואלה בשווייץ.
גאוגרפיה
ההר ממוקם בקנטון ואלה מצפון לעיר בריג, מדרום וממערב לקרחון אובראלטש ומצפון לעמק גרדטש (Gredetschtal)
העפלה ראשונה
בשנת 1865 העפילו לפסגת ההר ג'ורג' וה. מורטימר יחד עם המדריך כריסטיאן אלמר ובנו אולריך.
תחנת איירפורט ונוקובו
איירפורט ונוקובו (ברוסית: Аэропорт Внуково) היא תחנה סופית בקו סולנצבסקאיה של הרכבת התחתית של מוסקבה הנמצאת בבנייה.
התחנה ממוקמת ברובע ונוקובו, מתחת למגרשי החניה של נמל התעופה הבין-לאומי ונוקובו, שממנו קיבלה את שמה.
פתיחת התחנה צפויה ב-28 באוגוסט 2023, כחלק מהקטע "רסקזובקה" - "איירפורט ונוקובו".
המעין
הַמַּעְיָן הוא רבעון שיוצא לאור מאז שנת תשי"ג (1953) "המשלב מימד תורני עם מימד מדעי-תורני" ומכיל מאמרים מגוונים בנושאי הלכה, השקפה, היסטוריה יהודית ומחקר.
על מטרותיו וייעודו של 'המעין' כתב בגיליון הראשון, פרופ' מרדכי ברויאר, מייסדו ועורכו הראשון של כתב העת:. בשנת תשכ"ד (1964) התמנה יונה עמנואל כעורך כתב העת, תפקיד אותו מילא עד לפטירתו בשנת תשס"ב (2002), אז החליף אותו הרב יואל קטן.
כותבי המאמרים ונושאיהם מגוונים ועוסקים בתחומים רבים. בנוסף קיים בכתב העת גם מדור ביקורת ספרים. כתב העת היוצא לאור על ידי מוסד יצחק ברויאר של פועלי אגודת ישראל, מזוהה עם חוגי "תורה עם דרך ארץ" וניתן בו דגש מסוים להגות ולהיסטוריה של חוגים אלו. כך למשל, בתחילת שנות ה-90, התקיים בו פולמוס בין הרב שלמה וולבה ופרופ' זאב לב בנוגע ליישומה והצלחתה של שיטת "תורה עם דרך ארץ".
רוב מאמרי 'המעין' זמינים באינטרנט באתר HebrewBooks (בעיקר מהשנים הראשונות), באתר ישיבת שעלבים (משנת תשס"ז) ובאתרים נוספים.
כותבים
עם כותבי המאמרים במשך השנים נמנים רבנים, חוקרים תורניים ואנשי אקדמיה, בהם: הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב ד"ר קלמן כהנא, הרב אביגדר נבנצל, הרב יהושע מגנס, הרב יהושע נויבירט, הרב חיים סבתו, הרב יוסף אביב"י, הרב שלמה אבינר, פרופ' ישראל אומן, הרב יהושע בכרך, הרב ד"ר יצחק ברויאר, פרופ' מרדכי ברויאר, הרב מרדכי ברויאר, הרב שריה דבליצקי, פרופ' דוד הנשקה, שמואל הכהן וינגרטן, הרב יצחק לוי, פרופ' מרדכי כסלו, הרב פרופ' יהודה לוי,  פרופ' זהר עמר, הרב ד"ר רפאל בנימין פוזן, הרב אברהם אבא וינגורט, פרופ' יהודה פליקס, הרב משה צוריאל, הרב ד"ר יהודה קופרמן, פרופ' מאיר שוורץ, פרופ' יואל אליצור.
מרכז המחשוב הקוריאני
במרכז המחשוב הקוריאני קיימים 8 מרכזי פיתוח וייצור, וכן 11 מתחמי כריית מידע המחולקים לפי אזורים. המרכז גם מפעיל "מכללה לטכנולוגיית המידע" המסונפת למרכז.
המרכז מוביל פעילות מחקר על בסיס מערכת ההפעלה לינוקס, מה שהוביל בין היתר לפיתוח מערכת ההפעלה מבוססת לינוקס הכוכב האדום, המופצת בתחומי קוריאה הצפונית בלבד. המרכז גם מפעיל את פורטל האינטרנט הרשמי של קוריאה הצפונית, בשם Naenara.
בניגוד לחברות דומות ברחבי העולם, מרכז המחשוב הקוריאני מהווה חלק אינטגרלי מהממסד הפוליטי בקוריאה הצפונית. חרף זאת, ובהתאם לרסיסי המידע אודות פעילות המרכז שדלפו מחוץ לקוריאה הצפונית, רמת והיקף הפיתוח הטכנולוגי במרכז מפגרים באופן משמעותי לאחר יתר העולם המערבי.
מרכז המחשוב מחזיק סניפים בסין, גרמניה, סוריה ובאיחוד האמירויות הערביות. אף שפעילות המרכז מתמקדת ברובה המוחלט בפרויקטים מקומיים בקוריאה הצפונית בלבד, החל משנת 2001 המרכז מבצע פרויקטים שונים עבור לקוחות מאירופה, סין, דרום קוריאה, יפן, והמזרח התיכון על מנת להשיג מטבע זר, לרבות פעילויות פשע מקוון.
== מפיתוחי המרכז ==
הרמאפרודיטוס הישן
הרמאפרודיטוס הישן (ביוונית: Κοιμώμενος Ερμαφρόδιτος) הוא פסל שיש רומי עתיק, המבוסס על פסל יווני מן המאה השנייה לפני הספירה ומתאר את הרמאפרודיטוס. הוא מוצג במוזיאון הלובר בפריז.
המקור המיתולוגי
הרמאפרודיטוס הוא בנם של הרמס ואפרודיטה (שמו הוא הלחם של שמותיהם), המתואר במיתולוגיה היוונית ובספר השישי בשיר האפי מטמורפוזות של אובידיוס. בשיטוטיו נתקל הרמאפרודיטוס בבריכתה של נימפת הים סלמקיס שניסתה לפתות אותו. לאחר שסירב הערימה עליו סלמקיס וקפצה עליו בזמן שהתרחץ בבריכה, תוך שהיא נצמדת אליו בחוזקה ומתפללת לאלים כי גופיהם לא יפרדו לעולם והם יהפכו לאחד. משאלתה התגשמה, גופה הוטמע בתוך גופו והם הפכו לאדם אחד, גופו גוף נערה ואיבר מינו זכרי. בצערו, הטיל הרמאפרודיטוס קללה על מי הבריכה, כך שכל מי שירחץ בהם מעתה יעבור את השינוי שעבר עליו.
היסטוריה
"הרמאפרודיטוס הישן" הוא העתק מתקופת האימפריה הרומית של פסל ארד שנוצר על ידי פסל הלניסטי בשם פוליקלס בערך בשנת 155 לפני הספירה. פסל הארד המקורי מוזכר בספר תולדות הטבע שכתב פליניוס הזקן ויצא לאור החל משנת 77 לספירה. הנושא משקף את הטעם לעירום רפוי, אלמנט ההפתעה ותיאטרליות שכולם הוערכו בסוף התקופה ההלניסטית וברומא העתיקה.
הפסל התגלה ברומא ליד מרחצאות דיוקליטיאנוס בשנת 1608. הוא היה אחת מיצירות המופת הנערצות ביותר של אוסף בורגזה במאות ה-17 וה-18. בשנת 1619 הורה הקרדינל שיפיונה בורגזה לפסל ג'ובאני לורנצו ברניני לגלף את המזרן שעליו מונח השיש העתיק. היצירה הגיעה למוזיאון הלובר בשנת 1807 לאחר שנרכשה, יחד עם שאר אוסף בורגזה, על ידי נפוליאון בונפרטה מגיסו של שיפיונה, הנסיך קמילו בורגזה.
העתק נוסף מן המאה השנייה נמצא בשנת 1781 ותפס את מקומו של המקורי בגלריה בורגזה. העתק רומי שלישי התגלה בשנת 1880 ומוצג ב"מוזיאון הרומי הלאומי". עותקים עתיקים נוספים נמצאים בגלריית אופיצי בפירנצה, במוזיאוני הוותיקן ברומא ובארמיטאז' בסנקט פטרבורג.
תיאור היצירה
היצירה מיועדת לצפייה בשני שלבים: במבט מאחור, הרושם הראשון הוא של גוף חושני המביא אדם לחשוב שהדמות היא עירום נשי על פי מסורת ההלניסטית. רושם זה מוגבר על ידי התנוחה הפתלתלה. מבט מן הצד השני מביא אז הפתעה, וחושף את אופייה האנדרוגיני של הדמות באמצעות הריאליזם הגס ביותר. השילוב האוטופי הזה של שני המינים מתפרש לעיתים כיצירה שובבה למחצה, ארוטית למחצה, שנועדה להמחיש תובנות פילוסופיות וכלליות יותר על אהבה.
פריה (חתולה)
פריה (באנגלית: Freya) היא חתולה הנמצאת בבעלותם של שר האוצר של בריטניה לשעבר ג'ורג' אוסבורן ומשפחתו. פריה שימשה כרודפת העכברים הראשית של הקבינט בין השנים 2012–2014.
חייה המוקדמים
כשהייתה בת כמה חודשים נעלמה פריה מבית משפחת אוסבורן שבנוטינג היל. המשפחה חיפשה אחרי פריה, ולאחר שלא מצאו אותה, בני משפחת אוסבורן הניחו שהיא מתה. בשנת 2012 התבשרה פרנסס אוסבורן, בשיחת טלפון, שפריה נמצאה, ובני המשפחה החזירו אותה לביתם.
רודפת העכברים הראשית של הקבינט
ב-16 בספטמבר 2012, כמה חודשים לאחר שהוחזרה לבית משפחת אוסבורן החלה פריה לשמש כרודפת העכברים הראשית של הקבינט לאחר שראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון, ראה כי רודף העכברים לארי מתעלם מהעכברים במקום ללכוד אותם, ופיטר אותו. לאחר כשנתיים בתפקיד, בנובמבר 2014 פרשה פריה מתפקידה.
שמה
פריה הוא שמה של אלת האהבה במיתולוגיה הנורדית, שעל שמה גם קרוי יום שישי (אנגלית: Friday) בשפות רבות, כגון אנגלית וגרמנית.
השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בארצות הברית
רשימת השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בארצות הברית היא רשימה בה נכללים השירים והסינגלים הנמכרים ביותר בארצות הברית. רוב השירים שמופיעים להלן זכו לתארים מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). נכון לאוקטובר 2020, השיר הנמכר ביותר בארצות הברית הוא "White Christmas" של בינג קרוסבי.
שירים פיזיים
כל השירים לעיל מכרו למעלה מ-4 מיליון עותקים פיזיים, לפי נתוני איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
אודה קרוהג
ביוגרפיה
היא הייתה בתם השנייה של הפרקליט הציבורי כריסטיאן לסון ואלכסנדרה קתרין הנרייט פון מונטה אפ מורגנשטיינה. היא גדלה במשק בית ליברלי-שמרני, יחד עם שמונה אחיות ושני אחים. אחיה פר לסון הפך למלחין ידוע ואחותה קרוליין "באקן" לסון זמרת וסופרת.
בשנת 1881 התחתנה עם איש העסקים יורגן אנגלהרדט (1852–1921), עימו נולדו לה שני ילדים. היא נפרדה מאנגלהרדט בשנת 1883, והתגרשה ממנו בשנת 1888. בשנת 1885 היא הפכה לתלמידה של אריק ורנסקיולד וכריסטיאן קרוהג, אליו נישאה באוקטובר 1888. בשנת 1885 נולדה בתם ננה וב-1889 בנם. פר קרוהג שגם הפך לצייר.
פריז
בתקופה 1901–1909 התגוררה המשפחה בפריז. ב-kafeinteriør התחריט של אדוורד מונק (1893), מתואר את אודה מוקפת בוהמיינים ואנשים קרובים אליה: מונק, כריסטיאן קרוהג, יאפה נילסן, הנס יגר, גונאר הייברג ויורגן אנגלהרדט. בספרו Syk Kjærlihet ("אהבה חולה", 1893), מתאר הנס יגר משולש אהבה בו היה מאוהב מאוד באישה שעומדת להתחתן עם צייר. אומרים שאודה הייתה המודל של האישה, והספר מתאר את הקשר בין יגר, אודה וכריסטיאן במהלך הקיץ והסתיו 1888.
ברלין-פריז
בשנות ה-90 של המאה ה-19 משפחת קרוהג עברה לברלין.
בברלין התאהבה אודה קרוהג בבמאי גונר הייברג ובשנת 1897 לקחה את אחד מילדיה, בנה פר ועברה להתגורר בפריז עם הייברג. בעלה נכנס לתפקיד מדריך אמנות באקדמיה קולארוסי בפריז זמן לא רב לאחר מכן ואודה השיגה סטודיו אמן במונפרנס.
תוך זמן קצר התוודעה לכמה מהאמנים המובילים בעיר, כולל אנרי מאטיס. בשנת 1903 הציגה בסלון דה פריז, וכעבור שנה קיימה את התערוכה הראשונה שלה בסלון הסתיו, שם המשיכה להיות מעורבת בקביעות עד 1909. במהלך תקופה זו היא הייתה בקשר עם המשורר ומבקר האמנות יאפה נילסן. אודה נפרדה ממנו וחזרה לבעלה. כעבור זמן קצר הם חזרו לאוסלו.
יצירה
היא הייתה בעלת השכלה פורמלית מעטה באמנות, אבל קלטה במהירות את הידע של הסביבה האמנותית שהיא הייתה חלק ממנה. הופעת הבכורה שלה הייתה בשנת 1886 עם הציור העששית היפנית, הנמצאת כעת בגלריה הלאומית של נורווגיה. שנותיה הראשונות כאמנית נתפסות כדוגמה לציור רומנטי חדש. עבודות הדיוקן המאוחרות שלה יוצרות רושם חזק יותר. אודה קרוהג ידועה בנופיה, ועבודות אחרות. היא ציירה גם דיוקנאות של אסטה הנסטין, איוואר ארסניוס, גונאר הייברג, יוהנה דיבוואד וכריסטיאן קרוהג.
אודה הייתה גם דמות מרכזית בתנועה האנטי-תרבותית של הבוהמיינים בכריסטיאניה (הפכה לאוסלו משנת 1924) בשנות ה-80 וה-90.
הדימוי הציבורי שלה כנסיכה בוהמית טשטש במידה מסוימת את הרושם של ציירת מוכשרת.
אודה קרוהג הציגה את עבודותיה בארמון לאמנויות יפות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
היא נקברה בבית העלמין הלאומי באוסלו.
אוניברסיטת סנט גאלן
אוניברסיטת סנט גאלן (בגרמנית: Universität St. Gallen, נקראת גם:HSG) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר סנט גאלן המתמחה במנהל עסקים, כלכלה, משפטים ויחסים בינלאומיים.
תולדות האוניברסיטה
במאי 1898 מועצת הקנטון החליטה על הקמת אקדמיה למסחר ומינהל בעיר. ההרצאות הראשונות נערכו בשנת 1899. בשנת 1963 המוסד עבר לבניין החדש שתוכנן ל-900 סטודנטים, אך כבר בשנת 1963/64 נרשמו 1150 סטודנטים. בשנת 1978 נפתחה פקולטה למשפטים. בשנת 1994 מועצת הקנטון שינתה את שם המוסד לשם הנוכחי.
בשנת 2002 האוניברסיטה עברה ארגון מחדש תוך התאמת תוכניות הלימודים ותוארים שהיא מעניקה להסכם בולוניה. באוקטובר 2005 נפתח בית ספר לניהול, טכנולוגיה ומשפט. בשנת 2011 האוניברסיטה אורגנה מחדש וכיום היא כוללת פקולטה לניהול, פקולטה למשפטים, פקולטה למדעי הכלכלה ופוליטיקה, פקולטה למדעי החברה ופקולטה לניהול אוצר ותקצוב. בנוסף לכך במסגרת הפקולטה פועלים כ-40 מרכזי מחקר. כ-25% מהסטודנטים מגיעים מחוץ לשווייץ.
החל משנת 1970 האוניברסיטה מארגנת את סימפוזיון סנט-גאלן.
בשנת 2020 למדו באוניברסיטה 9,047 סטודנטים.
בשנת 2019 מועצת הקנטון החליטה על הרחבת האוניברסיטה כך שלקראת 2027 מספר הסטודנטים יגדל ב-3000.
מבנה אקדמי
אוניברסיטת סנט גאלן מורכבת משישה בתי ספר :
בוגרים ידועים
בין בוגריה הידועים של אוניברסיטת סנט גאלן נכללים:
חתני פרס נובל הבאים קיבלו דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סנט גאלן:
NordVPN
NordVPN היא ספקית שירותי רשת וירטואלית פרטית (VPN). יש לה יישומים עבור Windows, MacOS ולינוקס, אפליקציות לאנדרואיד ו-iOS, כמו כן, גם יישום ל-Android TV. התקנה ידנית זמינה עבור נתבים אלחוטיים, מכשירי NAS ופלטפורמות אחרות.
NordVPN ממוקמת בפנמה, מכיוון שלמדינה אין חוקי חובת שמירת נתונים, והיא אינה משתפת פעולה עם התאחדויות "חמש העיניים" או "ארבע עשרה העיניים".
NordVPN הוקמה בשנת 2012 על ידי "ארבעה חברי ילדות", כאמור באתר האינטרנט שלה. בסוף מאי 2016, היא הציגה אפליקציית אנדרואיד, ואחריה אפליקציית iOS ביוני באותה שנה. באוקטובר 2017, היא השיקה תוסף דפדפן עבור גוגל כרום. ביוני 2018 הושקה אפליקציה ל-Android TV. באוקטובר 2019 הפעילה NordVPN יותר מ-5,200 שרתים ב-62 מדינות.
ז'אן-פייר אבל-רמיזא
ז'אן-פייר אבל-רמיזא (או רמוזא) (בצרפתית: Jean-Pierre Abel-Rémusat; 5 בספטמבר 1788 פריז - 3 ביוני 1832 פריז) היה מזרחן וספרן צרפתי, מראשוני הסינולוגים והיפנולוגים במערב. אבל-רמיזא כיהן כפרופסור הראשון לסינית בקולז' דה פראנס. היה רופא בהכשרתו ובתחום הבלשנות והתרבות הסינית היה אוטודידקט.
ביוגרפיה
אבל-רמיזא נולד בפריז בשנת 1788. למד רפואה ובשנת 1813 סיים את הדוקטורט לרפואה. תוך כדי לימודי הרפואה גילה רמיזא באוסף אב המנזר טרסאן ספר לימוד סיני לצמחים ורותק על ידי הקריאה בו. החליט ללמוד לבד סינית מהמילון המסורתי הסיני "ג'נגדזיטונג" מן המאה ה-17 והקדיש לכך חמש שנים רצופות עד שנת 1811. באותה שנה היה כבר מסוגל לכתוב מסה על השפה והספרות הסינית - Essai sur la langue et la littérature chinoise. כמו כן חיבר מאמר על השפות הזרות בקרב הסינים שעורר את תשומת לבו של הבלשן והמזרחן סילבסטר דה סאסי שפרש עליו את חסותו. ב-1813 פרסם אבל-רמיזא מסה בלטינית על סימני הכתב הסיני ועל הסינית הקלאסית - Utrum Lingua Sinica sit vere monosyllabica? Disputatio philologica, in qua de Grammatica Sinica obiter agiture"
פרסומיו הראשונים של רמיזא זיכו אותו בהערכה רבה בקהילה האקדמית בפריז. ב-25 בנובמבר 1814 נוצרה עבורו קתדרה מיוחדת לסינית בקולז' דה פראנס. תאריך זה, או לחליפין יום הרצאתו הראשונה של אבל-רמיזא במסגרת הקורס לסינית נחשבים ליום הולדת מדע הסינולוגיה האקדמי. בשיעוריו התמקד רמיזא בדקדוק ובחקר טקסטים קלאסיים כמו הקלאסיקה של המסמכים, הדאו דה ג'ינג, האסטלה הנסטורית "שיאן" והמהדורות הסיניות והמנצ'וריות של הסיפורים על חיי קונפוציוס. שיעוריו פורסמו בשנת 1822 בספר לפי דגם ספר הדקדוק הוותיק של ז'וזף דה פרמאר, כשכותרתו הייתה "יסודות הדקדוק הסיני או העקרונות הכלליים של קו-וון או הסגנון העתיק, ושל גואן-הואה או השפה השגורה באימפריה הסינית". (Élémens de la grammaire chinoise, ou Principes généraux du Kou-wen ou style antique, et du Kouan-hou, c'est-à-dire, de la language commune généralement usitée dans l'empire chinois ). ספר זה היווה חיבור מדעי ראשון על השפה הסינית באירופה. מאוחר יותר העריך אותו אנרי מספרו בתור הספר הראשון שבו הוצג הדקדוק באופן מבודד על מנת לתת תמונה נאמנה לרוחה של השפה הסינית, ולא רק כתרגיל תרגום שבו היו מודגשים יתר על מידה הדפוסים הדקדוקיים של השפות האירופיות.
בשנת 1818 הפך אבל-רמיזא לעורך ה-Journal des savants ("עיתון המדענים") וב-1822 ייסד את החברה לחקר אסיה (Société asiatique) בפריז והיה למנהלה הראשון.
ב-1826 פרסם אבל-רמיזא את תרגומו את הרומן הסיני "שתי הדודניות" (יו ג'יאו לי) אחד הרומנים הסינים הראשונים שהגיעו לאירופה ושנקרא בסקרנות על ידי אנשי רוח רבים, כמו גתה שמאז שאף לקרוא כל יצירה סינית שתורגמה, תומאס קרלייל, סטנדל, ראלף וולדו אמרסון ואחרים.
בסביבות שנת 1830 נתבקש רמיזא לערוך רשימת כל אוסף הסיני שבספרייה המלכותית הצרפתית. באותה תקופה הגיע להחלטה לתרגם קטעים ביביליוגרפיים של ספר התיעוד הסיני "ונשיאן טונגקאו " מן המאה ה-14 על מנת לעזור למלומדים האירופים במחקר התרבות הסינית. ב-1832 השלים את הכרך הראשו אולם בימי מגפת הכולרה חלה במחלה זו ונפטר לפני הבאת הספר לדפוס. אבל-רמיזא הובא לקבורה על יד כנסיית סן פארז'ו ביישוב סן פארז'ו-פונטיירי במחוז סן-א-מארן. .
מחקרים בתחום הסינולוגיה
אבל-רמיזא סבר שבסינית היחסים הדקדוקיים מתרגמים למיקום המלים במשפט ולא היסס לטעון שקיימת הטיה סינית. בהתכבותו עם וילהלם פון הומבולדט הסביר אבל-רמיזא שהסינית אינה מביעה אלא את היחסים ההכרחיים באופן מוחלט להבנה. לדעתו השכל של הבן השיח הוא זה שמכניס את היחסים שהשפה לבדה אינה מבטאת. הומבולדט קיבל לבסוף את הדעה הזאת.
בתחום חקר יפן
אבל-רמיזא התעניין גם ביפן ובשפה היפנית. בשנת 1820 ערך אחרי מות המחבר את ספרו של היפנולוג ההולנדי איזאק טיצינג על היסטורייה של יפן "תזכירים וקוריוזים על השושלת השלטת של הג'וגון".
חייו הפרטיים
לאבל-רמיזא לא היו ילדים. אחרי מותו, אלמנתו ז'ני התחתנה עם פיליפ, ברון אלה (Hallez), גנרל במשמר הלאומי של פריז ונציג בפרלמנט. במותה נקברה על יד בעלה הראשון.
פרסומים
(תזה על הסמיולוגיה של הלשון או על סימני המחלות המתקבלים מהלשון, בייחוד לפי הסינים) (תיאור ממלכת קמבודיה על ידי נוסע סיני שביקר בארץ זו בסוף המאה ה-13, עם רשימה כרונולוגית על הארץ הזאת, שאובה משנתוני סין) (רשימה על שמות תואר תיאוריים של בודהה ) (ההיסטוריה של העיר חוטן, השאובה משנתוני סין ושתורגמה מסינית, ולאחריה מחקרים על החומר המינרלי הנקרא על ידי הסינים "בן יו" ועל הישפה של הקדומים) (מחקר על השפות הטטריות או תזכירים על נקודות שונות בדקדוק ובספרות של מנצ'ורים, המונגולים, האויגורים והטיבטים (יסודות הדקדוק הסיני) (תזכיר על חייו ודעותיו של לאו דזה, פילוסוף סיני מהמאה ה-7 לפנה"ס) (תצוגה מקדימה של תזכיר לגבי מקור ההייררכיה הלאמאית) (סוגיות אסיאתיות שונות או מבחר קטעי בקורת ותזכירים לגבי הדתות, המדעים, ההיסטוריה, והגאוגרפיה של אומות המזרח - כרך א ו-ב) תרגום של הרומן "יו ג'יאו לי" - שתי הדודניות, רומן סיני (עוד סוגיות אסיאתיות שונות ב"קובץ קטעים" כרכים א וב) (הערות על שלושה תזכירים של דה גין, הכלולות בכרך י"א של אוסף האקדמיה לכתבים ולספרות, והמתייחסים לדת השאמאנית) (הערות על "תולדות המונגולים המזרחיים"  מאת סאגאן סצן) ("פו גוו ג'י" או "דיווח על הממלכות הבודהיסטיות":מסע לטרטריה, לאפגניסטן ובהודו, שנערך בסוף המאה הרביעית על ידי שי פה ֹשֹיין, בתרגום מסינית והערות על ידי אבל רמיזא. עבודה שפורסמה אחרי מותו. ,רוויזיה, השלמה והרחבה בהארות חדשות על ידי האדונים יוליוס קלפרוט ודה לאנדרס) (תזכירים על מסע באסיה המרכזית, בארץ האפגנים והבלוצ'ים ובהודו, שנערך בסוף המאה הרביעית של הספירה על ידי כמה שאמאנים מסין) (סוגיות שונות בהיסטוריה והספרות המזרחית שפורסמו אחרי מות המחבר) התכתבות עם וילהלם פון הומבולדט) (מכתבים מאלפים ומסקרנים על השפה הסינית"  (1831-1821) - מהדורה חדשה מאת ז'אן רוסו ודני טואר. (תזכירים וקוריוזים על השושלת השולטת של הג'וגונים, השליטים של יפן, עם תיאור החגים והטקסים שנצפו בעונות שונות שלהשנה בחצרם של נסיכים אלה,  ונספח הכולל פרטים על שירת היפנים, שיטתם לחלק את השנה, וכו', הספר מלווה בלוחות  חרוטים וצבועים, שנלקחו מהמקורות היפנים על ידי מר איסאק טיצינג ושפורסמו עם הערות וביאורים מאת מר אבל רמיזא טבלה אלפביתית של האנציקלופדיה היפנית טבלה אלפביתית של צינג -ון-קיין
הערוץ הסלאבי הבין-לאומי
הערוץ הסלאבי הבין-לאומי (באנגלית: Slavonic Channel International; בראשי תיבות: SCI) הוא ערוץ טלוויזיה, אשר נועד ליידע את הסלאבים ברחבי העולם ואת הקהילה העולמית על היבטים שונים של פעילות החיים של הסלאבים, על ההיסטוריה הסלאבית הייחודית ועל מסורות עשירות, תרבות, הישגים ותרומה משמעותית של הסלאבים בהתפתחות הציוויליזציה העולמית.
שידור כיסוי
אוקראינה, רוסיה, בלארוס, חבר המדינות, גאורגיה, האיחוד האירופי, קובה, מקסיקו, קנדה, ארצות הברית, אסיה, המזרח הקרוב, אפריקה.
רקע היסטורי
פרויקט המחברים: ולדימיר אלכסנדרוביץ' איוואננקו ו ולריה וולודימירובנה איוואננקו.
טעות מוחלטת ממוצעת
בסטטיסטיקה, טעות מוחלטת ממוצעת או שגיאה מוחלטת ממוצעת (Mean Absolute Error או בקיצור MAE) של אומד מודדת את ממוצע גודל ה"טעויות", כלומר ההבדל בין האומד לבין מה שנאמד. ההבדל נובע בגלל האקראיות או בגלל שהאומד לא לוקח בחשבון מידע שיכול לייצר אומד מדויק יותר. מחשבים אותה על ידי סכימת כלל השגיאות המוחלטות חלקי גודל הדגימה:
שימושים והשוואות
משתמשים במטריקה זאת בשביל להעריך נכונות ניבויים של מודלי למידת מכונה (בתחום זה הן נקראות מטריקות הערכה). מטריקת הערכה נפוצה אחרת בה נהוג להשתמש בהקשר זה היא טעות ריבועית ממוצעת (שר"ב). ההבדל בינהם היא ש-שר"ב "מענישה" יותר (נותנת משקל רב יותר) עבור שגיאות גדולות יותר (זאת בשל ההעלאה בריבוע), ולכן יותר רגישה לחריגים חשודי טעות מאשר טעות מוחלטת ממוצעת. מטריקת ההערכה אחרת היא הפסד הובר, שהינה שילוב של שתי המטריקות.
ויליאם בארט סקסבי
ויליאם בארט "ביל" סקסבי (באנגלית: William Bart "Bill" Saxbe; ) היה פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסנאטור מטעם אוהיו, כתובע הכללי של ארצות הברית תחת הנשיאים ריצ'רד ניקסון וג'רלד פורד וכשגריר ארצות הברית בהודו.
ראשית חייו
ויליאם סקסבי נולד במקניקסברג, אוהיו לפיי הנרי "מגי" (לבית קריי) סקסבי ולבארט רוקוול סקסבי.
ב-1940 הוא סיים קיבל תואר בוגר אוניברסיטה מאוניברסיטת המדינה של אוהיו, שם הוא היה חבר באחוות כי-פי. במלחמת העולם השנייה הוא שירת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית בשנים 1940–1945.
עם שובו מהשירות במלחמת העולם השנייה הוא החל ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת המדינה של אוהיו. ב-1947 עוד במהלך לימודיו הוא התמודד על מושב בבית הנבחרים של אוהיו. ב-1948, כאשר היה בתקופת כהונתו השנייה בבית הנבחרים, הוא קיבל תואר במשפטים.
סקסבי המשיך לשרת במשמר הלאומי של אוהיו והיה בשירות פעיל במהלך מלחמת קוריאה בשנים 1951–1952. ב-1963 הוא שוחרר משירות המילואים בדרגת קולונל. סקסבי היה מנהיג הרוב בבית הנבחרים של אוהיו בשנים 1951 ו-1952 ובשנים 1953 ו-1954 הוא היה יושב ראש הבית.
ראשית הקריירה הפוליטית
בשנים 1967–1968 היה סקסבי חבר בוועדת הפשע של אוהיו. ב-1968 הוא נבחר לסנאט של ארצות הברית, לאחר שהביס את מועמד הדמוקרטים, לשעבר חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אוהיו, ג'ון ג'יי גיליגן. במהלך מסע הבחירות שלו, הוא היה לתומך בולט של מערכת הביטוח הבריאות הלאומית. כאשר חידש הנשיא ריצ'רד ניקסון את ההפצצות על צפון וייטנאם בסוף 1972, הצהיר סקסבי שהנשיא "איבד את חושיו".
התובע הכללי של ארצות הברית
סקסבי כיהן כסנאטור עד ינואר 1974, כאשר מינה אותו ניקסון כתובע הכללי של ארצות הברית. הוא מונה במקומו של אליוט ריצ'רדסון, שהודח ב-20 באוקטובר 1973 על ידי הנשיא במהלך "טבח מוצאי שבת" של פרשת ווטרגייט. סקסבי החליף בתפקיד את פרקליט המדינה רוברט בורק ששימש כתובע הכללי בפועל לאחר פיטוריו של ריצ'רדסון.
בנוגע למינויו של סקסבי ובנוגע לסעיף חוסר הכשירות שבחוקה התגלעו מחלוקת שוליות. סעיף זה קובע שמחוקק לא יכול להתמנות למשרה ברשות המבצעת במהלך אותה תקופה שבה הרשות המחוקקת הצביעה בעד הגדלת השכר המשולם לנושא המשרה המדוברת. ניקסון טיפל בבעיה באמצעות פניה לקונגרס כדי שיצביע בעד הפחתת שכרו של סקסבי כתובע הכללי לרמת השכר שהייתה בעת תחילת כהונתו של הסנאט. תמרון כזה התרחש רק פעם אחת קודם לכן, כאשר פילאנדר נוקס מונה כמזכיר המדינה ב-1909. לאחר שבוצע תמרון זה לטובת מינויו של סקסבי, הוא נודע כ"תיקון סקסבי". בשל העובדה שלא הייתה שום תחושה לביצוע צעדים מכוונים לתועלתו של סקסבי, התקבל העניין בחיוב.