cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מלחמת האזרחים של גאורגיה
ההתנגדות הזוויאדיסטית
על אף היעדרו, המשיך גמסחורדיה ליהנות מתמיכה משמעותית בגאורגיה, במיוחד באזורים הכפריים ובמחוז הולדתו של סמגרלו במערב גאורגיה. תומכי הנשיא המודח, שכונו זוויאדיסטים, הגיבו להפיכה במהומות ובהפגנות ספונטניות שדוכאו על ידי כוחות הממשלה ועל ידי המיליציות הנאמנות לה. במהלך 1992 ו-1993 המשיכה ממשלת גאורגיה להתעמת עם הזוויאדיסטים, וערכה פשיטות פתע על ריכוזיהם, ואלו, מצידם הגיבו בפעולות חטיפה של פקידים ואנשי ממשלה בכירים. תקרית חמורה מסוג זה אירעה בטביליסי ב-24 ביוני 1992 כאשר זוויאדיסטים חמושים השתלטו על בניין הטלוויזיה הממלכתית. על אף הצלחתם ההתחלתית, לא שימש האירוע כנקודת מפנה, והם גורשו מהבניין על ידי המשמר הלאומי הגאורגי בתוך שעות ספורות.
הזוויאדיסטים החמושים התרכזו במחוז סמגרלו, שהפך למעוז למתנגדי הממשלה המהפכנית. בתקופה זו בוצעו באזור זה מעשי אלימות וזוועה על ידי מיליציות המחדריוני וכוחות הממשלה, שתרמו מצידם לעימות בין האוכלוסייה המקומית ובין תומכי משטר שוורדנדזה.
בעקבות ההפיכה והמאבק במערב גאורגיה, החליט מנהיג המחוז האוטונומי אג'ריה הנמצא בדרום מזרח גאורגיה, אסלאן אבשידזה, כי הוא סוגר את גבולות המחוז בפני שני הצדדים, כדי למנוע מן המאבק לגלוש למחוזו. התוצאה בפועל הייתה כי המחוז הפך למדינה דה פקטו שלא הייתה בה דריסת רגל לממשל הגאורגי המרכזי, ונוהלה בה ממשלה בדלנית למחצה, שאבשידזה הנהיג ביד רמה. לכך היו תוצאות מרחיקות לכת באשר ליחסים בין הממשל המרכזי ובין מחוזותיה של גאורגיה.
המלחמות באבחזיה ובדרום אוסטיה
בפברואר 1992 חלה החרפה בלחימה בדרום אוסטיה. לעיתים היה צבא רוסיה מתערב בלחימה. אל מול אי היציבות הפנימית בגאורגיה, והסיכונים מבחוץ, הסכים שוורדנדזה לנהל משא ומתן על מנת להימנע מעימות עם רוסיה. הוסכם על הפסקת אש, וב-14 ביולי 1992 החל לפעול הסדר משותף לרוסיה, לגאורגיה ולדרום אוסטיה, לשמירה על השלום באמצעות סיורים משותפים.
בקיץ 1992 החלו המתחים לגאות באבחזיה, והידרדרו למלחמה בקנה מידה מלא. ב-14 באוגוסט 1992 נכנסו כוחות גאורגים לאבחזיה, כדי לפרוק מנשקן את המיליציות הבדלניות. עד לסוף ספטמבר 1993 הצליחו הבדלנים האבחזים, בתמיכה רוסית, להדוף את הגאורגים, לכבוש את הבירה סוחומי ולבצע טיהור אתני של הגאורגים, שהיוו כ-46% מתושבי אבחזיה (האבחזים היוו קרוב ל-18%). המלחמה האבחזית הביאה למותם של 20,000 איש, ולעקירתם של כ-300,000 גאורגים מבתיהם, והפיכתם לפליטים.
הלחימה בשנת 1993
במהלך הלחימה באבחזיה נמשך העימות הפנימי בגאורגיה. על אף שמיליציות מקומיות של זוויאדיסטים כדוגמת מיליציית כובליה לותי לחמו לצד הגאורגים באבחזיה, בצעד שכונה על ידי שוורדנדזה "תחילתו של פיוס לאומי", הגבירו המיליציות הזוויאדיסטיות את פעולותיהן בציפייה לנפילת סוחומי ולירידת קרנו של משטר שוורדנדזה בעקבותיה. ב-9 ביולי 1993 הכריזו מנהיגים מקומיים בזוגדידי שבמערב גאורגיה, כי בעיר "הושב לתקנו המשטר הלגיטימי". בה בעת חיזקה מיליציית כובליה את אחיזתם של הזוויאדיסטים במחוז סמגרלו.
בספטמבר 1993 ניצל גמסחורדיה את המאבק באבחזיה, ושב לעיר זוגדידי, כדי להתחיל שם בלחימה כנגד משטרו של שוורדנדזה. גמסחורדיה הציג את שובו כניסיון להציל את העם הגאורגי לאחר האסון האבחזי. בפועל החליש את המאבק באבחזים, בכך שפרק מנשקן יחידות צבא גאורגיות שנסוגו מאבחזיה, וצייד בנשק את המיליציות שלו. הוא החל לנוע לעבר הבירה טביליסי. שוורדנדזה, שחפץ בעזרה מבחוץ, הצטרף לחבר המדינות העצמאיות, ארגון מדינות שהיו בעבר חלק מברית המועצות, שעד למשבר זה נמנעה גאורגיה מלהצטרף אליו. הוא ביקש בגלוי עזרה צבאית מרוסיה. באמצע אוקטובר הגיע סיוע רוסי לשוורדנדזה בכלי נשק ובעזרה טכנית, באמצעותו הצליח שוורדנדזה להכריע את הלחימה לטובתו. ב-20 באוקטובר נכנסו לגאורגיה 2,000 חיילים רוסים על מנת להגן על רשת מסילות הברזל.
ב-22 באוקטובר 1993 התקיפו כוחות הממשלה את הזוויאדיסטים, והצליחו, בסיוע רוסי, להשתלט על מחוז סמגרלו. הלחימה נמשכה גם לאחר מתקפה זו. בנובמבר נחתו יחידות רוסיות מן הים בנמל פותי על מנת להשליט את ממשלת גאורגיה על נמל חשוב זה. ב-6 בנובמבר 1993 כבשו כוחות הממשלה את זוגדידי. גמסחורדיה ושומרי ראשו נמלטו ליערות, ונערך אחריהם מצוד. בסוף דצמבר התגלתה גופתו של גמסחורדיה, שמת בנסיבות לא ברורות. לא ברור אם מדובר בהתאבדות, במוות בלחימה, או ברצח על ידי שומרי ראשו. היה זה סופו של המרד.
תוצאות המלחמה
המלחמה בת שלוש השנים הביאה בעקבותיה עשור של חוסר יציבות, ובעיות כלכליות וחברתיות כרוניות בגאורגיה. המצב החל להתייצב ב-1995, אך הטרור ולוחמת הגרילה מצד ה"זוויאדיסטים" לא פסקו גם בשנים שלאחר מכן. בין היתר ניסו אלו להתנקש בחיי שוורדנדזה ב-9 בפברואר 1998, מספר ימים לאחר מכן חטפו כנופיות זוויאדיסטים משקיפים מהאומות המאוחדות בזוגדידי. חלק מהחוטפים נכנעו, והיתר נהרגו בקרב יריות.
ב-18 באוקטובר 1998 ערכו יחידות בצבא גאורגיה בראשות הקולונל אקקי אליאבה, ניסיון הפיכה זוויאדיסטי בכותאיסי, העיר השנייה בגודלה בגאורגיה. לאחר כישלון המרד התחבאו אליאבה ותומכיו ביערות במחוז סמגרלו. עד שנת 2000 בה נתפס ונורה היה אליאבה גורם מתסיס שלא חדל מפעולות כנגד המשטר בטביליסי.
ב-2003 הודח שוורדנדזה במהפכת הוורדים, שהייתה הפיכה שקטה וללא אלימות. ב-26 בינואר 2004 הודיע הנשיא החדש, מיכאיל סאקשווילי על טיהור שמו של גמסחורדיה על מנת לנסות ולהשכין במדינה שלום בית. הוא שחרר 32 מתומכי גמסחורדיה שעדיין שהו במעצר מתקופת מלחמת האזרחים. לאחר סיום מלחמת צ'צ'ניה השנייה אותרה גופתו של גמסחורדיה, שנטמן בקבר בגרוזני שמקומו אבד במהלך מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, וחורבן גרוזני, ובאפריל 2007 נטמן גמסחורדיה בפנתאון מתאצמינדה בטביליסי, בטקס ממלכתי.
על אף ניסיונות להשכין שלום, המשבר באבחזיה ובדרום אוסטיה רחוק מפתרונו. בשני המחוזות שולטת ממשלה בדלנית בניגוד לעמדת הממשל המרכזי בטביליסי, והחשש להתפרצות מחודשת של הלחימה עודו קיים.
בועית מתכווצת
בועית מתכווצת (באנגלית: Contractile vacuole) היא אברון המצוי בחד-תאיים מסוג פרוטיסטה (Protista) החיים בסביבה שריכוז המומסים בה נמוך מריכוז המומסים בתוכם, כדוגמת הסנדלית (Paramecium) ואמבות. הבועית המתכווצת מאפשרת לתא להיפטר מעודפי המים החודרים אליו באוסמוזה, על ידי כך שהיא קולטת את המים העודפים, ובהגיעה לגודלה המרבי היא נצמדת לקרום התא ומתכווצת תוך הפרשת תכולתה אל מחוץ לתא.
הזמן בין התכווצות אחת לשנייה הוא מספר שניות. קצב התכווצות הבועית המתכווצת משתנה בהתאם לקצב כניסת המים לתא. ככל שריכוז המומסים גדול יותר מסביב לבועית, כך גדל משך הזמן העובר בין ההתכווצויות, מעל ריכוז מסוים הבועית תחדל לפעול. קצב ההתכווצויות תלוי גם במין האורגניזם. בשלב הראשון נכנסים מים באוסמוזה מהסביבה החיצונית לציטופלזמה, בשלב השני נכנסים המים מהציטופלזמה לבועית המתכווצת.
חלום (קומיקס)
חלום (מאנגלית: Dream. ידוע גם כמורפיאוס על שם אל החלומות במיתולוגיה היוונית וכאיש החול) הוא דמות בדיונית והפרוטגוניסט בסדרת הקומיקס סנדמן אשר יצאה תחת חותם ורטיגו של חברת DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Sandman vol. 2, #1 מינואר 1989 ונוצרה על ידי הכותב ניל גיימן והמאיירים מייק דרינג'נברג וסם קית'. חלום מדורג במקום ה-15 ברשימת 100 גיבורי הקומיקס הגדולים ביותר של אתר IGN.
חלום הוא השלישי מתוך שבעה אחים המכונים הנצחיים.
טום סטארידג' מגלם את חלום בסדרה סנדמן בהפקת נטפליקס המבוססת על סדרת הרומנים הגרפיים.
ביוגרפיה בדיונית
חלום הוא השלישי מבין שבעה אחים (לפי גילם: גורל, מוות, חלום, התאומים תשוקה ויאוש, חורבן והזיה) הנקראים הנצחיים ומהווים האנשה של המושגים אשר על שמם הם נקראים. דמותו של חלום עצמו, מבוססת על מורפיאוס, אל החלומות במיתולוגיה היוונית, כמו גם על דמות הפולקלור איש החול, המביא חלומות טובים ורעים לכל בני האדם, על ידי פיזור חול על עיני הישנים, מכאן גם שמה של הסדרה: סאנדמן - איש החול. חלום הוא התגלמות של רעיון מופשט וככזה הוא מוגדר כ"נצחי", הוא החל להתקיים כשהיישות הראשונה ביקום שהייתה מסוגלת לכך חלמה ויחדל מלהתקיים כאשר הישות החולמת האחרונה תסיים לחלום. חלום נוטה לקחת לעצמו בנות זוג אנושיות, אך אלה לבסוף עוזבות אותו בגלל דפוסי ההתנהגות הרעילים שלו, הכוללים חוסר התחשבות וריכוז עצמי, והמלנכוליה שרודפת אותו. בתחילת הסדרה נתפס חלום בידי בני אדם בטקס שנועד לכלוא את אחותו מוות, הוא מוחזק בשבי במשך 70 שנה ולאחר שמצליח להשתחרר הוא נוקם בשוביו ומתחיל בשיקום ממלכתו מהמשבר שאליו נקלעה בהיעדרו. השינויים וההסתגלות אשר נכפים על חלום מחייבים אותו לרכך ולהתאים להווה את אופיו היהיר והאכזר אשר התגבש לאורך אינספור שנים ובכך למעשה, גם את ממלכת החלום כולה. עלילותיו של חלום מתרחשות ברובן בהווה בממלכת החלום או בעולם הערות, אך ביניהן משולבים סיפורים ועלילות משנה אשר מתקיימים בעבר. בכרך התשיעי בסדרה, "נוטות החסד" (Volume 9: The Kindly Ones), המאגד את חוברות מספר 57–69, מורפיאוס מת ואת מקומו כאדון החלומות תופס דניאל הול, בנו של הקטור הול.
מראה
לרוב מופיע חלום כגבר צנום וגבוה עם עור לבן, שיער שחור פרוע ועיניים נוצצות ככוכבים, כשהוא לבוש בחולצה או ברדס שחור. בגלל היותו האנשת רעיון החלום, הוא מופיע באופנים שונים בפני אנשים מתרבויות שונות ומזמנים שונים, ולעיתים אף מופיע בצורת "חתול החלומות". בכל צורותיו המאפיינים שנשמרים הם שיערו השחור והפרוע ועיניו הנוצצות. עיצוב הדמות הושפע מדמותו של ניל גיימן עצמו בצעירותו, כמו גם מדמותם של סולן להקת הקיור, רוברט סמית' ורקדן הבלט פארוק רוזימטוב. בעת עימות, נוהג חלום לחבוש קסדה הדומה למסכת גז העשויה מגולגולת ועמוד השדרה של אויב מובס.
יכולות
חלום מתואר כיישות כמעט כל-יכולה, הן בממלכת החלום והן בעולם הערות. הוא מסוגל להרוג ולהעניק חיי נצח, לשנות את צורתו כרצונו ובכוחו לעבור בין עולם הערות ועולם החלום ובין ממלכות אחיו הנצחיים. הוא לא מתואר בתור אחת הישויות החזקות ביותר ביקום DC, למעשה דמויות אחרות (למשל לוציפר) מוצגות כחזקות ממנו עשרות מונים. גבול כוחותיו והשימוש בהם נותר מעורפל במכוון, ומגבלותיו מוצגות לרוב כמגבלות הנובעות מהאופי הפגום שלו, וספציפית מחוסר ההתחשבות שלו, הריכוז העצמי, והמלנכוליה שדפוסי התנהגות אלו גורמות לה. כך לדוגמה כשבת זוג עוברת להתגורר איתו בממלכת החלימה הוא מיצר עבורה אגף שלם בטירתו בהינף יד, אך כאשר היא עוזבת אותו הוא דורש מצוות הבניה של הממלכה לפרק אבן אבן את אותו אגף.
החלימה
ממלכת החלום (או החלימה, The Dreaming) היא ממלכתו של חלום וגם חלק ממנו ופרי יצירתו. היא משתנה תדיר כראות עיניו ומאכלסת יצורים שונים המשרתים את חלום ואף מתמרדים נגדו לעיתים ופועלים נגד רצונו. חלום עצמו וחלק משוכני ממלכתו מסוגלים לעבור לעולם הערות ובחזרה. חלק מיצורי החלימה מתוארים כגלגול של אנשים שחיו בעבר ואשר ניתנה להם האפשרות להמשיך להתקיים כחלומות.
אליפות רוסיה בהוקי קרח נשים
אליפות רוסיה בהוקי קרח נשים (ברוסית: Чемпионат России по хоккею с шайбой среди женщин) היא האליפות הלאומית לנשים  בתחום הוקי קרח ברוסיה. הליגה הוקמה בשנת 1995. בשנת 2015 הפכה לליגת ההוקי הנשית (Женская хоккейная лига).
גרים פנדנגו
גרים פנדנגו (באנגלית: Grim Fandango) הוא משחק וידאו מסוגת הרפתקאות-גרפי, אשר פותח והופץ על ידי לוקאס ארטס ב-30 באוקטובר 1998 למערכת ההפעלה Microsoft Windows. בשנת 2015 יצאה גרסה מחודשת של המשחק, בעלת גרפיקה טובה יותר בשם Grim Fandango Remastered אשר פותחה בידי חברת Double Fine ומעצב המשחקים טים שייפר. הגרסה המחודשת יצאה לאור ב-27 בינואר 2015 למערכות ההפעלה Microsoft Windows, macOS ולינוקס ולקונסולת המשחקים פלייסטיישן 4 ו-PlayStation Vita, ב-25 במאי 2015 למערכות ההפעלה לטלפונים החכמים אנדרואיד ו-iOS, ב-1 בנובמבר 2018 לקונסולת המשחקים נינטנדו סוויץ' וב-29 באוקטובר 2020 לקונסולת המשחקים Xbox One. זהו אחד הקווסטים התלת־ממדיים הראשונים שיוצרו על ידי לוקאס ארטס ועושה שימוש במנוע GrimE, יורשו של מנוע SCUMM בו השתמשה החברה ליצירת משחקיה הקודמים.
גרים פנדנגו נחשב לאחד ממשחקי ההרפתקה הטובים ביותר בכל הזמנים, אך למרות חוות דעתם של המבקרים - לא זכה המשחק להצלחה כלכלית ולפיכך סימן, לדעת רבים, את נפילתה הסופית של סוגת משחקי ההרפתקה.
המשחק מתבלט באופי הומוריסטי ובעלילה דרמטית ומרגשת. חברת לוקאס ארטס ידועה ביצירת משחקי הרפתקה מוצלחים רבים (כדוגמת אי הקופים), ואף על פי שלא היה זה משחק ההרפתקה האחרון של החברה - עבור רבים גרים פנדנגו היה שיא יכולתה של לוקאס ארטס ביצירת עלילה ודמויות.
רקע עלילתי
המשחק מתפרס על פני ארבעה פרקים שונים, כל אחד בהפרש של שנה ביום המתים. העלילה מתרחשת בעולם מתים אצטקי אליו מגיעות נשמות המתים לאחר פטירתן, ואותו הן חוצות על מנת להגיע לגן עדן. השחקן שולט בדמותו של מני קלוורה - קוצר נשמות וסוכן נסיעות שתפקידו הוא למכור למתים חבילות נופש בעולם הבא, כאשר טיב החבילות תלוי באופי חייהם הקודמים של המתים.
קלוורה - כסוכן המכבד את עצמו - מנסה למצוא לקוח "איכותי" - כזה המגיעה לו חבילה טובה. הוא מצליח להשיג את תיקה של מרסדס קולמאר - אישה צעירה וטובת לב - אך למרבה הפתעתו מגלה קלוורה שאין היא ראויה לדבר מלבד החבילה הגרועה ביותר ובלית ברירה נאלצת מרסדס ללכת את דרכה לעולם הבא במשך 4 שנים. קלוורה לא מוותר ובפגישה עם מנהל החברה חושף את השחיתות העמוקה שפשתה בסוכנות המכירות שלו והוא נאלץ לברוח.
עם התקדמות העלילה הולכת ונחשפת בפנינו רשת עכביש נרחבת של שחיתות, מרמה ורצח החובקת עולם מתים זה וזהותו של העכביש המושך בחוטים הולכת ומתבהרת.
רבקה בנסון
רבקה בנסון (באנגלית: Rebecca Benson; נולדה ב-24 באפריל 1990) היא שחקנית סקוטית.
ביוגרפיה
בנסון נולדה באדינבורו. ב-2011 סיימה את לימודיה באקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה. ב--2013 הופיעה בסדרות הפשע "ורה" ו"שטלנד". ב-2015 שיחקה לצדו של מייקל פסבנדר בסרט "מקבת'".
ב-2016 השתתפה בנסון בעונה השישית של סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" של רשת HBO ושיחקה בתפקיד טאלה טארלי, אחותו של סאמוול טארלי.
בתיאטרון הופיעה בנסון בתפקיד "אלי" בהפקה של התיאטרון הלאומי של סקוטלנד של המחזה "Let the Right One In", שהוצג בינואר 2015 בארצות הברית בתיאטרון סנט אנ'ס ורהאוס שבברוקלין.
ב-2017 כיכבה בנסון בתפקיד מרגרט פול במיני-סדרה ההיסטורית "נסיכה לבנה".
המערכת האנדוקרינית
תפקידים ואופן פעולה
המערכת האנדוקרינית אחראית לפעולות כימיות שונות בגוף, השומרות על הבריאות ועל הכושר הגופני. הן פועלות באמצעות הפרשת הורמונים, החודרים לזרם הדם ומפעילים פיקוח על פעולות חיוניות רבות. להבדיל מהבלוטות האקסוקריניות, בלוטות המערכת האנדוקרינית אינן מחדירות את ההורמון באמצעות צינור, אלא מפרישות אותם ישירות לזרם הדם.
המערכת האנדוקרינית היא איטית ביחס לשאר מערכות הגוף (דוגמת מערכת העצבים), ופעולותיה יכולות להימשך דקות עד ימים (בניגוד למערכת העצבים למשל שפועלת בחלקיקי שנייה). יחד עם זאת, פעולותיה יעילות לטווח ארוך יותר. פעולתם הארוכה של הורמונים בהשוואה למוליכים עצביים, למשל, מאפשרת ויסות של תהליכים מתמשכים בגוף האדם והשפעה מתוכננת על אזורים גדולים. בלוטות מערכת האנדוקרינית מפוזרות במקומות שונים בגוף. ההורמונים המופרשים לזרם הדם נעים בגוף לעבר האיברים עליהם הם אמורים להשפיע, ולכן חלק מהבלוטות כלל אינן קרובות לאזור ההשפעה שלהן.
כל תא בגוף זקוק להורמונים מסוימים. הזיהוי של התאים על ידי ההורמונים מתבצע באמצעות קולטנים מיוחדים. הורמונים אחדים חודרים לתוך התא כדי לגרות בו שינויים מטבוליים.
רוב הבלוטות האנדוקריניות מייצרות רק הורמון אחד, אך אחדות מהן מייצרות מספר הורמונים. דוגמה לכך הן בלוטות יותרת הכליה שכל אחת מהן נמצאת מעל כליה אחת, והן מכילות אזורים שונים שכל אחד מהם מייצר הורמונים אחרים. מרכזי בלוטות אלו, הנקראים "הליבה", מייצרים אפינפרין ונוראפינפרין, השכבה שמעל הליבה מייצרת הורמוני מין, השכבה שמעליה מייצרת את הסטרואיד קורטיזול, והשכבה החיצונית שלהן מייצרת אלדוסטרון. ההורמונים המופרשים לתוך מערכת העיכול, כדוגמת ההורמון גסטרין, אינם חלק מן המערכת האנדוקרינית מכיוון שאיברי העיכול פתוחים אל מחוץ לגוף.
פיקוח
ההורמונים פועלים בכמויות זעירות ביותר. מאחר שהשפעתם היא חזקה ועוצמתית, כל תוספת קטנה לכמות עלולה להזיק ולעיתים באופן הרסני, ומאידך, כל חסר קטן בכמות אינו מאפשר להורמון להשפיע כנדרש. כמו כן הפרשת כמות הורמון שלא בזמן או במקום הנכון עלולה להיות הרסנית. לשם כך יש כמה מנגנוני בטיחות המפקחים על הפרשות ההורמונים וכמויותיהם.
קיימות שתי מערכות היזון-חוזר הפועלות במערכת האנדוקרינית. מערכות אלה דואגות שתופרש לדם כמות מדויקת של ההורמון. מערכת אחת היא "היזון-חוזר שלילי" ומרב הפיקוח של הגוף נעשה באמצעות מערכת זו. כשכמות ההורמון גדולה מדי, מודיע העודף של הכמות בדם לבלוטה האחראית להפרשתו שתאט את קצב תפוקתה, או להפסיקה לגמרי. לדוגמה: הורמון מצד התריס מווסת את כמות הסידן הנכנסת לעצמות, וכשהכמות בעצמות גבוהה מדי בלוטת מצד התריס מפסיקה לייצר את ההפרשה לזמן-מה. בלוטות אנדוקריניות אחדות, מסתמכות על המערכת המנוגדת מערכת "היזון-חוזר חיובי". כשכמות ההורמון הנדרשת מעטה מדי, מקבלת הבלוטה האחראית הודעה על כך ומגבירה את הפרשת ההורמון. לדוגמה: בתהליך הלידה, מוגברת התפוקה של ההורמון אוקסיטוצין המופרש מבלוטת יותרת המוח, כדי להגביר את ההתכווצויות של הרחם, עליהן אחראי הורמון זה. בכך מזורז תהליך הלידה.
כמנגנון בטיחות נוסף לוויסות ופיקוח כמויות ההורמונים קיימים אנזימים בדם ובכבד המזהים כמויות עודפות של הורמונים, ומפרקים את העודפים במהירות.
מערכת העצבים מווסתת פעולתן של בלוטות אחדות מהמערכת האנדוקרינית, על ידי שיגור אותות עצביים המורים לבלוטה כיצד לתפקד. לדוגמה: במצב של סכנה מערכת העצבים מורה לבלוטת יותרת הכליה לייצר את ההורמונים אפינפרין ונוראפינפרין המגבירים את אספקת הדם ומזרזים את פעימות הלב.
גזימורו-זאבודסקי (נפה)
נפת גָּזִימוּרוֹ-זָאבוֹדְסְקִי (רוסית Газимуро-Заводский район) היא אחת מ-28 נפות מחוז עבר הבאיקל. הנפה ממוקמת במזרח המחוז וגובלת בסין. אוכלוסייתה היא 10,600 תושבים נכון ל-1999. הכפר גזימורובסקי זאבוד הוא היישוב האדמיניסטרטיבי של הנפה.
הנפה איננה מפותחת יחסית. ישנם בנפה בסך הכל 14 בתי ספר, 16 ספריות ו27 מועדוני עם. תקוות תושבי הנפה לפריחה קשורות ברובן לפתיחת מכרות זהב בה. הרוב עוסקים בדיג וציד. אין כבישים בנפה ובשנת 2001 נסגר שדה התעופה שקישר את הנפה עם צ'יטה.
מריו ג'אקומלי
מריו ג'אקומלי (באיטלקית: Mario Giacomelli; 1 באוגוסט 1925 – 25 בנובמבר 2000) היה צלם איטלקי.
ביוגרפיה
ג'אקומלי נולד בסניגליה, עיר-נמל קטנה הממוקמת לחופי הים אדריאטי באיטליה, בה העביר כל חייו. משפחתו הייתה ענייה, ואביו נפטר כשמריו היה בן 9. בגיל 13 הוא התחיל להתלמד בבית דפוס מקומי, אותו רכש בשנת 1944 ושהיה מקור ראשי לפרנסתו כל חייו.
ג'אקומלי התחיל לצלם יחסית מאוחר בחייו, לאחר שקנה לעצמו לחג המולד של 1953 מצלמה קומט בנצ'יני (Comet Bencini). כבר ב-1954 החל לצלם בבית האבות המקומי בו עבדה אמו, והתחיל ליצור גוף עבודות שהתפרש לאורך כשלושים שנה: "המוות יבוא ויהיו לו עינך". ב-1954 ג'אקומלי הצטרף לקבוצת הצלמים "מיזה" (Misa”), אותה ייסד ג'וזפה קוולי (Giuseppe Cavalli) בסניגליה, ובה היו חברים עוד שמונה צלמים.
צילומי נוף
נוף חקלאי מקומי תפס חלק משמעותי בצילומים מראשית דרכו כצלם. בשנת 1955 ג'אקומלי התחיל "לשפר" את הנוף שצילם. לאחר תקופת הבציר, הוא היה מבקש מחקלאים לחרוש, תחת הדרכתו, צורות על שדותיהם כאילו היה מפסל באדמה. אז היה מצלם את השדות ממטוס קל של חברו. למרות שג'אקומלי לא ביסס את פעולותיו בהתאם למושג כלשהו שניסח, עבודתו למעשה הקדימה כמעט בעשור את אמנות אדמה.
שיטות העבודה
לפי מושגי עולם הצילום "המקצועי", ג'אקומלי היה חובבן שעסק באמנות בזמנו הפנוי מעבודתו העיקרית, לרוב ללא שום תמורה כספית. הוא התקשר עם עולם הצילום ה"חיצוני" על ידי הגשות לתחרויות ולירחוני הצילום. למרות הפרסום היחסי והסטטוס (לעיתים היה לצלם היחיד המייצג את איטליה מחוץ לגבולותיה), ג'אקומלי התייחס בזלזול למוסכמות הצילום, ולרוב היה מנותק מהסצנה צילומית עכשווית. ג'אקומלי התעלם מגישות הצילומיות מקובלות לטכניקה ולאיכות. בעבודותיו האותנטיות ניתן למצוא לרוב נגטיבים שרוטים, חוסר מיקוד, וריטוש שנעשה בעט כדורי כחול. צורת עבודתו הבלתי קונבנציונלית כללה אי-הזזה של ראש מגדל הגדלה (משום שהחליט על גודל תצלומים קבוע), אי-שימוש במד חום בהכנת הכימיקלים, זלזול בזמני החשיפה והפיתוח (בעיקר לכוון חשיפת יתר ופיתוח יתר), שימוש מכוון בסרטי צילום שתוקפם פג (“זה עוזר להדגיש את מושג הגסיסה", טען), שטיפה של הצילומים בכיור כביסה, ניקוי הנגטיבים באצבעות (“כדי להעביר חלק ממני") ואחסון שלהם בקערות.
קריירה האמנותית
ג'אקומלי התפרסם לראשונה מחוץ לאיטליה עם הסדרה "סקנו" ("Scanno"), אותה צילם בין השנים 1957 ו-1959 בכפר קטן הקרוי בשם סקנו. בשנת 1963 האוצר פיירו רקניצ'י (Pierro Racanicchi) הראה חלק מהסדרה לג'ון זרקובסקי, אוצר המחלקה לצילום של המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. זרקובסקי קנה כמה עבודות וכלל אותם בתצוגת המוזיאון. בין העבודות שנרכשו היה "ילד מסקנו", שנכללה מאוחר יותר בספרו של זרקובסקי "מסתכלים על תצלומים"
ג'אקומלי התפרסם באנגליה לאחר שעבודותיו נבחרו על ידי ביל ברנט לתערוכה "האדמה" במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון, 1975. בין השנים 1983–1986 רטרוספקטיבה ניידת של כ-90 עבודות הוצגה באנגליה ובצפון אירלנד - שם אף עוררה מחלוקת וקריאות להורידה עקב הבוטות של התמונות מבית האבות (הסדרה "המוות יבוא ויהיו לו עינך"). העיתונות המקומית פרסמה כתבות הקוראות להורדה של התמונות ה"מטרידות" מן התצוגה לאור מה שהם הגדירו "חדירה לפרטיותם של הזקנים". נציג הגלריה של המועצה הבריטית לאמנות, בה הוצגה התערוכה, הגיב: "...אני מוצא את התמונות מטרידות פחות בהרבה מאלא שאתם בעיתון שמים כל יום".
ג'אקומלי היה סיוטו של כל אוצר וסוחר אמנות. הוא לא ניהל רישום של הדפסים, ואף פעם לא ידע כמה נעשו ומה מיקומם. לסדרות לא היה מספר קבוע של הדפסים, והתאריכים התייחסו ליום ההדפסה ולא ליום הצילום – אם היו רשומים כלל, לעיתים יכול היה גם לרשום תאריך ושם אחר על אותו ההדפס. ג'אקומלי לא הבין את הצורך בסדרה מוגבלת, ואם משהו רצה עותק נוסף מאותו הנגטיב הוא לא ראה סיבה לסרב. הוא ראה את עצמו אמן ולא יצרן פרטי אספנות, ולכן לתאריך הצילום או ההדפסה לא היו השלכות על המסר הטמון בהם. כל זה גרם לכך שג'אקומלי, למרות הרשימה הולכת וגדלה של תערוכות בינלאומיות, עד שנות ה-1990 לא הצליח להתפרנס מאמנותו, ולעיתים קרובות בקושי כיסה את ההוצאות. ב-1994 הוא התקשר עם הגלריה פוטולוגי במילאנו, שהייתה הגלריה הראשונה שתפקדה כסוכנו הבינלאומי.
ג'אקומלי נפטר ממחלת הסרטן ב-25 בנובמבר 2000.
בפברואר 2001, חודשיים לאחר מותו של ג'אקומלי, נפתחה רטרוספקטיבה גדולה של כ-250 תמונות במוזיאון פלאצו דלה אספוזיציוני ברומא.
צ'זנה
צֶ'זֶנָה (באיטלקית: Cesena) היא עיר וקומונה (מועצה מקומית) במחוז אמיליה-רומאניה בצפון איטליה, מדרום לרוונה וממערב לרימיני, על נהר סאביו. זו אחת משתי הערים בראשיות בנפת פורלי-צ'זנה. היא שוכנת לרגלי האפנינים, כ-15 קילומטרים מן הים האדריאטי.
היסטוריה
צ'זנה הייתה בראשיתה עיר אומברית או אטרוסקית, ונקראה קַייסֶנָה (Caesena). אחרי תקופה קצרה תחת שלטון גאלי, היא נכבשה בידי הרומאים במאה השלישית לפני הספירה. היא שימשה כמושבו של חיל מצב רומי בגלל מיקומה האסטרטגי, ונחרבה בקרבות בין גאיוס מריוס ללוקיוס קורנליוס סולה. פליניוס הזקן מזכיר את היינות המקומיים כטובים ביותר.
צ'זנה הייתה על הגבול בין אקסארכיית רוונה ובין הלומברדים. היא ניתנה על ידי כובשיה הפרנקים במתנה למדינת האפיפיור בשנת 754, ועברה פעם אחר פעם מרשותם של האפיפיורים לרשות בישופות רוונה. לתקופה קצרה (1183–1198) הייתה צ'זנה עיר מדינה עצמאית. לאחר מכן הייתה במשך תקופה ארוכה מושא לסכסוך בין האפיפיורים לבין קיסרי האימפריה הרומית הקדושה. אחרי תקופה קצרה שבה נשלטה על ידי בית אוֹרְדֶלָאפִי מפורלי, נכבשה שנית באכזריות על ידי חילות האפיפיור, לאחר מצור ארוך. ב-1377 התקוממה העיר שנית במסגרת מלחמת שמונת הקדושים. הפעם נכבשה העיר על ידי כוחותיו של רובר, קרדינל ז'נבה (מאוחר יותר האנטי-אפיפיור קלמנס השביעי), שפעל עדיין כשליחו של האפיפיור גרגוריוס האחד עשר. רובר היה אחראי לרציחתם של בין 2500 ל-5000 אזרחים, מעשה שקיבל את השם "מרחץ-הדמים של צ'זנה". כעבור שנה ניתנה העיר לגאלֵאוֹטוֹ הראשון מאלאטסטה.
בין השנים 1379 ל-1465 התאוששה העיר ושגשגה בשלטון בית מאלאטסטה, שבנו מחדש את המבצר (Rocca Malatestiana) המשקיף על העיר. ספריית מלאטסטיאנה, שנבנתה ליד המבצר על ידי מלאטסטה נובלו (1429), נחשבת לדוגמה משובחת של ספרייה רנסאנסית, ויש בה כתבי-יד יקרי ערך. אחרי מותו של נובלו (1465) חזרה צ'זנה לשלטון מדינת האפיפיור, אבל נכבשה שנית על ידי שליט מקומי, צ'זרה בורג'ה, בשנת 1500, ונעשתה לבירת הדוכסות שלו, שהייתה חזקה מאוד אך לא החזיקה מעמד זמן רב. בשנת 1535 יצא ממנה דוד די רוסי, סוחר וחבר הקהילה היהודית, אל ארץ ישראל.
שלישייה מספר 1 לפסנתר (ברהמס)
השלישייה לפסנתר מספר 1 בסי מז'ור, אופ. 8 מאת יוהאנס ברהמס להרכב של צ'לו, כינור ופסנתר הושלמה בינואר 1854, כאשר המלחין היה בן 26, ופורסמה בנובמבר של אותה השנה. הופעת הבכורה של היצירה הייתה ב-13 באוקטובר בעיר דנציג. ברהמס שכתב את היצירה בקיץ 1889, תוך כדי הוספת שינויים רבים, ואף התייחס ליצירה כשלישייה הרביעית שלו לפסנתר. גרסה חדשה זו הופיעה לראשונה ב-10 בינואר 1890 בבודפשט ופורסמה בינואר 1891. היצירה כתובה לפסנתר, כינור וצ'לו, והיא היצירה היחידה של ברהמס שקיימת היום בשתי גרסאות שונות, אם כי על פי רוב, כיום היא מנוגנת בגרסה המחודשת.
צ'זנה
היסטוריה
לאחר מכן הפכה צ'זנה לעיר משנית בחשיבותה במדינת האפיפיור. האפיפיורים פיוס השישי ופיוס השביעי נולדו בעיר, וכמו כן שימש פיוס השמיני כבישוף העיר, מה שהעניק לה את הכינוי "עיר שלושת האפיפיורים". במהלך מלחמות נפוליאון איבדה העיר רבים ממנזריה וכנסיותיה. כמה מאזרחיה מילאו תפקידים חשובים בעת איחוד איטליה במחצית השנייה של המאה התשע-עשרה.
שלישייה מספר 1 לפסנתר (ברהמס)
גרסאות היצירה
ליצירה שתי גרסאות שונות, בכל אחת ארבעה פרקים:
צ'זנה
היסטוריה
במלחמת העולם השנייה הייתה צ'זנה ליד הקו הגותי (חזית קרבות מרכזית באיטליה) וספגה הפצצות רבות.
שלישייה מספר 1 לפסנתר (ברהמס)
גרסאות היצירה
גרסה מקורית (1854):
צ'זנה
היסטוריה
ב-1992 הפכה העיר לבירה-במשותף של הנפה, נוסף לעיר פורלי. כיום, עיקר פרנסתה של העיר על התיירות.
שלישייה מספר 1 לפסנתר (ברהמס)
גרסאות היצירה
גרסה מחודשת (1889):
צ'זנה
היסטוריה
במהלך 2015 עלתה העיר למודעות בינלאומית בזכות וידאוקליפ שצולם בפאתי העיר, ובו השתתפו 1000 איש (כנגנים וזמרים) בביצוע משותף של השיר Learn to fly של להקת ה-Foo fighters, בניסיון לשכנע את חברי הלהקה לבוא ולהופיע בצ'זנה. הווידאו צבר עשרות מיליוני צפיות באתר YouTube, ובעקבותיו הלהקה אכן הגיעה והופיעה בצ'זנה בסיום סיבוב ההופעות שבא לאחר מכן.
שלישייה מספר 1 לפסנתר (ברהמס)
פרק ראשון
סי מז'ור ב-4/4, אלה ברווה בגרסה המחודשת הפרק הראשון בנוי בצורת סונטה. הוא מתחיל עם נושא המנוגן על ידי הצ'לו מהפסנתר. בגרסה המחודשת, ברהמס ביצע שינויים קטנים מאוד ב-80 התיבות הראשונות, חוץ מהשמטת חלק מקטעי הכינור.
פרק שני
סי מינור ב-3/4, טריו וסיום הסקרצו בסי מינור משלב פסאז'ים עדינים עם התפרצויות בפורטיסימו. האווירה החיונית של הפרק הראשון חוזרת בחלק הטריו בפרק זה בסולם סי מז'ור. השינויים היחידים שברהמס ביצע בגרסה המחודשת הם הכפלה של המנגינה בחלק הטריו עבור הצ'לו, ועבודה מחדש על הקודה.
האויב שבפנים
הסרט לוקח אלמנטים מהמשחק הראשון והשני, ועוקב אחרי אליס הסובלת מאמנזיה וקבוצת חיילי קומנדו מתאגיד אמברלה כשהם מנסים לבלום את התפשטותו של נגיף הטי במתקן מחקר תת-קרקעי. הסרט קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים וזכה להצלחה בקופות עם הכנסות של למעלה ממאה מיליון דולרים.
שלישייה מספר 1 לפסנתר (ברהמס)
פרק רביעי
סי מינור ב-3/4 בחזרה לסי מינור, הנושא של פרק זה כרומטי ועם טונאליות מעורפלת. זהו ככל הנראה הפרק שברהמס שינה בצורה המשמעותית ביותר בגרסה המחודשת, עם החלפה של נושא עיקרי לצ'לו בפה דיאז מז'ור בעלת דמיון ליצירה של בטהובן, בנושא נמרץ של הפסנתר ברה מז'ור (בתיבה 64). לבסוף, הפרק מסתיים באופן נסער בסי מינור.
האויב שבפנים
עלילת הסרט
תאגיד אמברלה מחזיק ברשותו מתקן למחקר גנטי הנקרא "הכוורת" בתחתית העיר הבדיונית ראקון סיטי. עם תחילת הסרט, אדם מסתורי גונב מתוך המתקן את נגיף הטי המהונדס גנטית והנוגדן שלו, בעוד הוא משחרר קפסולה לתוך המתקן וגורם להתפרצות הנגיף. כתגובה לכך, מערכת הבינה המלאכותית "המלכה האדומה" אוטמת את המתקן והורגת את האנשים שבתוכו.
אליס מתעוררת בשירותים של אחוזה נטושה עם אמנזיה זמנית. היא נתקלת באדם לא ידוע שתוקף אותה בזמן שקבוצת חיילי קומנדו בהנהגת ג'יימס שייד פורצת לאחוזה. התוקף מוחזק באזיקים אך משחררים אותו כשהוא מתגלה כמאט אדיסון, שוטר ממשטרת ראקון סיטי. אליס ומאט מאולצים לרדת לתוככי מתקן אמברלה יחד עם הקבוצה. הקבוצה מוצאת אדם נוסף שסובל מאמנזיה העונה לשם ספנס ומסבירה שכל חבריה מועסקים בידי תאגיד אמברלה ושאליס וספנס נשכרו לשמור על הכניסה למתקן מתחת לאחוזה.
בחדרה של המלכה האדומה, מערכת הגנה הורגת את מפקד היחידה ושלושה מחבריה. למרות בקשותיה של המלכה האדומה מהם לעזוב, קפלן מנטרל את מערכותיה - מה שגורם לפתיחת דלתות הכוורת. הדבר גורם לשחרורם של הזומבים הכלואים בחדרים ושל היצורים המפלצתיים שנוצרו מניסויים עם נגיף הטי ממתקני הכליאה. כשחברי הקבוצה הנותרים מתקבצים שוב, הם נקלעים למארב של עדר זומבים ובקרב המתחולל הקבוצה מאבדת חבר נוסף, ג'יי.די. ריין המרירה נסוגה עם קפלן וספנס, בעוד מאט ואליס נפרדים והזכרונות מתחילים לחזור אליה. מאט מחפש אחר מידע על אחותו ליסה ומוצא שהיא נהפכה לזומבי. אליס מצילה אותו, והוא מסביר לה שהוא ואחותו הם אקטיביסטים בנושא סביבתנות ושליסה הסתננה לתוך הכוורת כדי להבריח הוכחות לניסויים בלתי חוקיים. אליס נזכרת שהיא הייתה אשת הקשר של ליסה בתוך הכוורת אך לא אומרת זאת למאט.
הניצולים מתאחדים בחדרה של המלכה האדומה, וחברי הקומנדו מסבירים שיש להם שעה אחת לפני שהכוורת אוטמת אותם בפנים באופן אוטומטי. אליס וקפלן מפעילים מחדש את המלכה האדומה כדי למצוא דרך יציאה. כדי לאלץ אותה לשתף פעולה, הם מפעילים השבתה אוטומטית מרחוק. כשהם נמלטים ממנהרות התחזוקה, הזומבים אורבים להם וג'יי.די. שהפך לזומבי נושך את ריין. כולם מגיעים לחוף מבטחים חוץ מקפלן, שמופרד מהקבוצה לאחר שננשך. אליס נזכרת שנותר נגיף טי במעבדה, אך מוצאת שהוא נעלם. ספנס נזכר שהוא גנב את הנגיף ושיחרר אותו במכוון אחרי ששמע את שיחתן של ליסה ואליס ומחק את זכרונה בטרם החביא את נגיף הטי על רכבת המילוט מהכוורת. הוא מפנה עורף לשאר חברי הקבוצה אך ננשך בידי זומבי וכולא אותם במעבדה. הוא משיג חזרה את נגיף הטי אך נהרג בידי מפלצת אימתנית ששוחררה בידי המלכה האדומה. המלכה האדומה מציעה לחוס על חייהם של אליס ומאט אם יהרגו את ריין הנגועה. כשהמפלצת עושה את דרכה אליהם מתרחשת נפילת מתח נוספת ודלת המעבדה נפתחת בידי קפלן, שהשבית את המלכה האדומה כדי לפתחה. הקבוצה עושה את דרכה לרכבת, היכן שאליס משיגה את הנגיף והורגת את ספנס שהפך לזומבי, לפני שנמלטת עם האחרים.
על הרכבת, הם מזריקים לריין ולקפלן את הנוגדן. אולם, המפלצת מתחבאת על הרכבת ומתקיפה אותם - שורטת את מאט והורגת את קפלן. אליס מביסה את המפלצת ומאט מותקף בידי ריין הזומבית. הוא הורג אותה, וראשה פוגע במתג שפותח את הדלת ומפיל את המפלצת מתחת לרכבת, מה שהורג אותה. באחוזה, פצעיו של מאט מחמירים ואט אט הוא עובר מוטציה. לפני שאליס מצליחה לתת לו את הנוגדן, דלתות האחוזה נפרצות וקבוצת מדענים תופסת אותם. הם לוכדים אליס ולוקחים את מאט לצורך הפעלת "תוכנית נמסיס". הם מגלים שהכוורת נפתחת מחדש לצורך חקירת התקרית.
זמן מה לאחר מכן, אליס מתעוררת בבית חולים בראקון סיטי כשהיא אזוקה למיטת חולים. לאחר שהיא נמלטת, היא יוצאת החוצה ומגלה שהעיר נטושה לגמרי ונמצאת בחורבות. הסרט מסתיים כשאליס לוקחת רובה ציד מרכב משטרתי נטוש כשהמצלמה מתרחקת כדי להראות את מצב העיר.
טרום הפקה
בשנת 1999, סרטי סוני וקאפקום אישרו סרט המבוסס על סדרת המשחקים כאשר ג'ורג' רומרו חתום כבמאי ותסריטאי. התסריט של רומרו נסב סביב העלילה של תקרית ארקלאי וכלל דמויות ממשחקי הווידאו, ביניהם כריס רדפילד, ג'יל ולנטיין, בארי ברטון, רבקה צ'יימברס, אדה וונג ואלברט וסקר. סוף הסרט היה דומה לזה של משחק הווידאו המקורי. אולם, התסריט של רומרו לא אושר וההפקה הופסקה. מפיק קאפקום יושיקי אוקמוטו הסביר לעורכי Electronic Gaming Monthly ש"התסריט של רומרו לא היה טוב, אז רומרו פוטר". בפברואר 2000, חשף רומרו בריאיון למגזין "DGA" כי "אני לא חושב שהם היו ברוח של משחק הווידאו, ורצו להפוך את זה לסרט מלחמה, משהו כבד יותר ממה שחשבתי שצריך להיות. אז אני חושב שהם פשוט אף פעם לא אהבו את התסריט שלי". כשהתסריט של רומרו היה קרוב לעיבוד של המשחק, אך לא במלואו, חברת קאפקום האמינה שמעריצים ירגישו כי הסרט השתנה יותר מדי מהמשחק ושמצטרפים חדשים לא יאהבו את הסרט.
פול וו.ס. אנדרסון נשכר על ידי סוני לכתוב את התסריט, שהועדף בסופו של דבר על זה של רומרו. בסוף 2000, אנדרסון הוכרז כבמאי וכותב, והסרט נכנס לשלבי הפקה מחודשים. אנדרסון אמר שהסרט לא יכלול כל קשר עם סדרת משחקי הווידאו.
ליהוק
בתחילת 2001, מישל רודריגז, ג'יימס פיורפוי ומילה יובוביץ' היו הראשונים שנשכרו לפרויקט. דייוויד בוריאנז נועד לגלם את השוטר מאט אדיסון, עם זאת, הוא דחה את התפקיד כדי להמשיך לעבוד בסדרה אנג'ל. התפקיד של מאט אדיסון עבר לאריק מביוס שלוהק במרץ 2001 יחד עם הייקי מקטש, אשר קיבלה את תפקיד אחותו של מאט שעובדת במתקן הכוורת.
הפקה ופיתוח
בתחילת מרץ 2001, נמסר כי מחצית מהסרט יצולם באולפני אדלרסהוף בברלין וסביבותיה. ב-5 במרץ 2001 החלו הצילומים במקומות רבים, ביניהם תחנה בלתי גמורה של הרכבת התחתית של ברלין וארמון לינדשטדט. אתרי הצילומים כללו את אחוזת ספנסר והכוורת. סוף הסרט בראקון סיטי צולם בטורונטו, קנדה.
כאשר הסרט נחשב פריקוול למשחקים, הסרט במקור נקרא "האויב שבפנים: גראונד זירו", אולם השם הוסר בגלל פיגועי 11 בספטמבר. התסריט הראשוני לסרט ממרץ 2001 גילה כי אליס וריין היו ראשי צוות קומנדו שנשלחו כדי למנוע התפרצות נגיף מלהתפשט לשאר העולם. דמותה של המלכה האדומה נוספה לעלילת הסרט כמחווה ל"מבעד למראה ומה אליס מצאה שם" של לואיס קרול.
במהלך ההפקה, רקדנים מקצועיים נשכרו כדי לשחק זומבים מפני שהייתה להם שליטה טובה יותר על תנועות הגוף שלהם. בשעה שנעשה שימוש באפקטים ממוחשבים על חלק מהזומבים, כמה מהופעותם של האלמתים בוצעו באמצעות עבודת איפור, כשתנועות הגוף שלהם נקטו בשיטת לסה פר, בהתאם למצב הריקבון של הגופה. בזמן הצילומים, היה מחסור בכוח אדם שבו הרקדנים לא היו זמינים מספיק כדי לייצג את המספרים הדרושים של המתים, עם זאת חלק מהמנהלים של מקאפקום וכמה מהמפיקים של הסרט כולל ג'רמי בולט הסכימו לעשות הופעת קמע.
ביקורת
הסרט התקבל היטב על ידי קהל המעריצים של משחקי הווידאו, אבל התקבל בצורה שלילית על ידי מבקרי הקולנוע עם דירוג של 34% באתר Rotten Tomatoes בהתבסס על 121 חוות דעת, בציינו ש"כמו שאר העיבודים הקולנועיים למשחקי מחשב, גם האויב שבפנים הוא צעקני, אלים, נוסחתי מדי ונדוש".
רוברט אלדר משיקגו טריביון ציין שהסרט "מעדכן את ז'אנר סרטי הזומבים עם מסר אנטי-ממסדי, בזמן שעדיין הוא מפחיד את קהל הצופים ומספק סצינות פעולה מותחות".
לוטוס סימן 2
לוטוס סימן 2 (באנגלית: Lotus Mark II) היא מכונית ספורט 2 מושבים בתצורת קבריולה, מתוצרת יצרנית מכוניות המרוץ והספורט "לוטוס מכוניות" הבריטית אשר יוצרה בשנת 1949. את הדגם תכנן, בנה ועיצב קולין צ'פמן, בעל חברת לוטוס מכוניות, בזמן שירותו בחיל האוויר המלכותי.
המנוע והגיר נלקחו מדגם "פורד 8" ומאוחר יותר מדגם "פורד 10". הגוף נלקח מדגם "אוסטין 7".
Tonight, Tonight, Tonight
Tonight, Tonight, Tonight הוא השיר השני באלבום של ג'נסיס משנת 1986, Invisible Touch. במצעדים השיר נבחר למקום ה-3 בארצות הברית אולם בבריטניה נבחר למקום ה-18. השיר הוא הסינגל הרביעי מ-Invisible Touch. השם המקורי של השיר היה "Monkey, Zulu".
הסינגל כלל את השיר עצמו בעריכה (4:32) והחלק הראשון של היצירה Domino. ("In The Glow of the Night") ה"בי-סייד" של הסינגל היה Tonight, Tonight, Tonight כשהוא היה ערוך בגרסה של אלבום האוסף של הלהקה, Turn It On Again: The Hits. כמה עותקים של הסינגל כללו בבי-סייד את החלק האחרון של Domino ("The Last Domino"). עותקים אחרים של הסינגל כללו את הסינגל Paperlate אשר נכלל במיני אלבום של ג'נסיס, 3X3. והגרסה של Tonight, Tonight, Tonight בגרסת הסינגל 12 אינץ' אשר נמשכת 11 דקות. גרסת ההופעה של השיר מה-DVD Live at Wembley Stadium כללה בבי-סייד את הסינגל Tell Me Why.
השיר בוצע בהופעות אשר היו לקידום האלבום Invisible Touch בין 1986 ל-1988. בהופעות היה השיר בגרסה קצרה לאחר שהוטא מנוגן ברצף לאחר Invisible Touch. זה נוגן גם בהופעות לקידום האלבום הבא של הלהקה, We Can't Dance וסיבוב ההופעות בשם Turn It On Again: The Tour. במשך השנים, בביצוע השיר המתופף פיל קולינס, העמיק את קולו.
נבחרת איי מריאנה הצפוניים בכדורגל
מדי שנה מתמודדת הנבחרת מול נבחרת גואם בהתמודדות המכונה "גביע המריאנות".
יאיר דורי (קצין)
יאיר דורי (1957 - 14 בספטמבר 2012) היה קצין בדרגת תת-אלוף בצה"ל, פיקד על כוחות הנ"מ בחיל האוויר. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
ביוגרפיה
דורי נולד ביפו ושירת במערך הנ"מ. בין תפקידיו: מפקד בית הספר לנ"מ בשנים 1995 - 1997, וראש מחלקת הגנה קרקעית ונ"מ בחיל האוויר. ביולי 2000 מונה למפקד כוחות הנ"מ ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2003. במהלך כהונתו נקלטה בחיל האוויר והפכה למבצעית סוללת טילי החץ הראשונה.
לאחר שחרורו שימש יועץ לאסטרטגיה ארגונית וכיהן כסמנכ"ל למינהל, משאבי אנוש, ארגון ושירות לקוחות במוסד לביטוח לאומי. באוקטובר 2007 מונה על ידי שר התחבורה שאול מופז למנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, הוא נאלץ להתפטר ביולי 2009 לאחר סכסוכים עם הנהלת הרשות. בפברואר 2011 מונה למנכ"ל תאגיד המים "מניב" בראשון לציון.
דורי היה בעל תואר שני במינהל ומדיניות ציבורית מאוניברסיטת אובורן באלבמה, בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וקורס מתקדם למנהיגות בפורט בליס שבטקסס. עמד בראש עמותת "עיניים בדרכים", שפועלת לפיתוח מנהיגות לבטיחות בדרכים בקרב צעירים, ובראש עמותת "מנטור לחיים", שעוסקת בשילוב חיילים בודדים בחברה.
נפטר ב-2012 ממחלת הסרטן. היה נשוי ואב לשלושה.
מנייה
מְנִיָּה היא הפעילות של מציאת מספר העצמים הנכללים בקבוצה סופית נתונה, או הפרדת מספר נתון של עצמים מתוך קבוצה נתונה. פעולת המנייה נעשית בדרך כלל באמצעות יצירת התאמה חד-חד-ערכית בין הקבוצה הנספרת ובין קבוצת המספרים הטבעיים לפי סדרה, החל מ-1 (ובמילים פשוטות יותר, ספירה היא הפעולה של אמירת או כתיבת שמות המספרים 1, 2, 3, וכו', ללא קשר עם קבוצה). תוצאתה של פעולת המנייה היא קבלת מספר מונה, המשקף את מספר העצמים בקבוצה.
ישנן עדויות ארכאולוגיות לפיהן עסקו בני אדם במנייה כבר לפני 50,000 שנה. ספירה שימשה בתרבויות קדומות בעיקר למעקב אחר מידע כלכלי. התפתחות הספירה והמנייה הובילו להתפתחותם של סימון מתמטי ושיטות ספירה.
בתורת הקבוצות, מנייה היא יצירת התאמה חד-חד ערכית בין קבוצה נתונה, גם כאשר זו קבוצה אינסופית, ובין קבוצת המספרים הטבעיים הסדורים לפי גודלים. כאשר מתאפשרת יצירת התאמה כזו עם קבוצה אינסופית, הקבוצה קרויה קבוצה בת מנייה.
מכונות מנייה
מנייה נעשית בדרך כלל על ידי בני אדם, בשיטות המתוארות לעיל. לעיתים מנייה בשיטות אלה איטית מדי או שאינה נוחה, ולכן נוצרו אמצעים מכניים המשמשים למטרה זו. מכונה נפוצה היא זו המשמשת בבנקים למניית שטרות כסף. ניתן לשים במכונה צרור שטרות, ומכונה מעבירה את כל השטרות דרכה ומציגה את מספר השטרות שנמנו.
מניית המצביעים בעת הצבעה במליאת הכנסת נערכה שנים רבות בידי אדם: חברי הכנסת הניפו ידיהם, ויו"ר הישיבה מנה את הידיים המונפות. כאשר במליאה נוכחים חברי כנסת רבים, זו שיטת מנייה איטית ומועדת לטעויות, ולכן הוחלפה במערכת הצבעה אלקטרונית: חברי הכנסת לוחצים במשך זמן מה על כפתור הצבעה, וההצבעות נמנות באמצעות מחשב.
קישורים חיצוניים
Comptar
חיחון
חיחון (בספרדית: Gijón; באסטורית: Xixón) היא עיר נמל בקהילה האוטונומית אסטוריאס בצפון ספרד. אוכלוסייתה מונה כ-275 אלף נפש, יותר מכל עיר אחרת בנסיכות אסטוריאס.
היסטוריה
סימנים ראשונים להתיישבות בני אדם באזור חיחון, עוד מהתקופה הפרה-היסטורית, התגלו באזור מונטה דבה שם קיימת מערכת של תילים ובאזור מונטה ארו שם התגלו בשנת 1990 דולמנים מן התקופה הנאוליתית. בתקופת האימפריה הרומית שימשה כעיר מחוז חשובה, והנמל שלה שימש ספינות שעברו בים הקנטברי.
ספורט
קבוצת הכדורסל של חיחון משחקת בליגה השלישית.
חורחה בלנקו
חורחה בלנקו (בספרדית: Jorge Blanco; 19 בדצמבר 1991) הוא שחקן, זמר, רקדן ומוזיקאי מקסיקני.
ביוגרפיה
בלנקו נולד ב-19 בדצמבר 1991 בגוודלחרה, מקסיקו.
קריירה
ב-2007 השתתף בתוכנית המציאות המקסיקנית "High School Musical: La Selección", שאפשרה לו לשחק בסרט "High School Musical: el desafío" (2008) שזכה להצלחה. הסרט הוא גרסת ספין אוף לסרט האמריקאי "היי סקול מיוזיקל". למרות שלא זכה בתוכנית, בלנקו נתן את קולו לאלבום הפסקול של התוכנית, והשתתף בסיבוב ההופעות לקידום הסרט והתוכנית בין השנים 2007 ל-2008. בסרט גילם בלנקו את חורחה, חברו הטוב ביותר של גיבור הסרט כריסטובל רודריגז, שיצא לאור בשנת 2008 במקסיקו ובשנה שלאחר מכן באיטליה.
בשנת 2012 החל להשתתף בטלנובלה הארגנטינאית "ויולטה" שזכתה להצלחה בין לאומית, שם גילם את לאון ורגאס. בין השנים 2013–2015 יצא לסיבוב הופעות עולמי יחד עם שאר צוות השחקנים מוויולטה. בשנת 2016 השתתף בסרט "טיני: השינוי הגדול של ויולטה" שהוקרן באירופה, אסיה, ואמריקה וזכה להצלחה רבה.
ב-12 במרץ 2021, בלנקו הופיע בשיר "Say O" מתוך אלבום הבכורה Original של התקליטן והמפיק הברזילאי ברונו מרטיני. ב-19 במרץ 2021, בלנקו הוציא את הסינגל "Polvo De Estrellas", שיתוף פעולה עם הצמד המוזיקלי AtellaGali. ב-26 במרץ 2021, שיתף פעולה עם זמרת אנה צ'ייס בשיר "Antídoto" אשר שוחרר כסינגל. ב-24 בספטמבר 2021, בלנקו הוציא שיר בשם "Hot Damn" כסינגל. ב-29 באוקטובר 2021, בלנקו הוציא שיר בשם "Bad Karma" כסינגל ההמשך.
בלנקו דיבב את נוח בגרסה הלטינית-אמריקאית של סרט האנימציה "הבאג של רון" שיצא לאקרנים באוקטובר 2021.
ב-5 בנובמבר 2021, בלנקו הופיע ברמיקס של השיר "La Culpa" של לאלו בריטו.
ב-11 במרץ 2022, שחרר את השיר "Dime Que Regresarás", בו שיתף הפעולה עם ההרכב המוזיקלי Grupo Canaveral De Humberto Pabón.
בשנת 2022 שיחק בסדרת הטלוויזיה המקסיקנית "Papás por encargo" שעלתה לשידור בשירות דיסני+. בלנקו גילם את מיגל, אחד משלושת האבות המאמצים של הדמות הראשית. העונה הראשונה של הסדרה שוחררה ב-13 ביולי 2022. בלנקו שר לצד שותפיו לסדרה מייקל רונדה, לאלו בריטו ופארה יוסטיניאני את שיר הנושא של הסדרה, "Vivo", שיצא ב-24 ביוני 2022 כדי לקדם את התוכנית.
חיים אישיים
מאז 2007, בלנקו נמצא במערכת יחסים עם השחקנית והזמרת סטפי קאירה, אותה הכיר באותה שנה על סט הצילומים של תוכנית המציאות "High School Musical: La Selección". באוגוסט 2016, בלנקו וקאירה התארסו. בינואר 2021, בלנקו חשף באמצעות המדיה החברתית שלו שהוא נישא לקאירה לפני מספר שנים.
ארכיטקטורה רב-שכבתית
בהנדסת תוכנה, ארכיטקטורה רב-שכבתית או ארכיטקטורת n-שכבות (באנגלית: multi-tier architecture או n-tier architecture) היא ארכיטקטורת שרת–לקוח שבה הפרזנטציה (הצגה), עיבוד היישום, וניהול הנתונים (data) הם תהליכים נפרדים מבחינה לוגית. לדוגמה, יישום המשתמש בתווכה לצורך טיפול בהעברת נתונים בין משתמש לבסיס נתונים, יעבוד בארכיטקטורה רב-שכבתית. השימוש הנפוץ ביותר בארכיטקטורה רב-שכבתית הוא בצורה של ארכיטקטורת שלוש שכבות (three-tier architecture).
ארכיטקטורת n-שכבות מספקת למפתחים מודל ליצירת יישומים גמישים וניתנים לשימוש חוזר. על ידי פירוק היישום לשכבות, כאשר רוצים להכניס שינוי כלשהו בתוכנה, על המפתחים לשנות או להוסיף רק שכבה מסוימת, במקום לשכתב את כל התוכנה מחדש. במודל כזה צריכה להיות שכבת פרזנטציה (ממשק משתמש), שכבה עסקית או שכבת גישה לנתונים, ושכבת נתונים.
באנגלית, כאשר עוסקים בנושא זה משתמשים לסירוגין במושגים layer (שכבה) ו-tier (נדבך). עם זאת, יש הטוענים כי אכן קיים הבדל בין המושגים בהקשר הנ"ל: "שכבה" היא מכניזם ליצירת מבנה לוגי עבור האלמנטים שמרכיבים את התוכנה, ואילו "נדבך" הוא מכניזם ליצירת המבנה הפיזי עבור תשתית המערכת.
ארכיטקטורת שלוש שכבות
מודל שלוש השכבות היא ארכיטקטורת שרת–לקוח שבה ממשק המשתמש, הלוגיקה העסקית של היישום והגישה אל הנתונים מפותחים ומתוחזקים כמודולים נפרדים, בדרך כלל על גבי פלטפורמות שונות. מודל שלוש השכבות היא ארכיטקטורת תוכנה ותבנית עיצוב.
מלבד היתרונות הרגילים של תוכנה מודולרית בעלת ממשקים מוגדרים היטב, ארכיטקטורת שלוש השכבות מאפשרת גם החלפה או שדרוג של כל אחת מהשכבות באופן בלתי תלוי בשכבות האחרות, בהתאם לדרישות או לשינויים בטכנולוגיה. לדוגמה, החלפת מערכת ההפעלה בשכבת התצוגה תשפיע רק על הקוד של ממשק המשתמש.
בדרך כלל ממשק המשתמש רץ על גבי מחשב אישי או תחנת עבודה, ועושה שימוש בממשק משתמש גרפי סטנדרטי. עיבוד הלוגיקה העסקית של היישום יכול להתבצע על גבי מודול אחד או יותר שרצים על גבי תחנת עבודה או שרת יישומים. מערכת לניהול בסיס נתונים טבלאי (RDBMS) על גבי שרת בסיס נתונים (database server) או מחשב מרכזי, מכילה את הנתונים ואת הלוגיקה לאחסון הנתונים. השכבה האמצעית (שכבת עיבוד הנתונים) יכולה להיות מורכבת ממספר שכבות בעצמה, ובמקרה כזה הארכיטקטורה הכוללת נקראת "ארכיטקטורת n-שכבות").
ארכיטקטורת שלוש שכבות מורכבת מהשכבות הבאות:
שכבת תצוגה (presentation tier)
שכבת היישום (application tier)
נקראת גם "שכבת הלוגיקה העסקית", "שכבת הגישה לנתונים" או "השכבה האמצעית". שכבה זו שולטת בפונקציונליות של היישום על ידי ביצוע עיבוד הנתונים הפרטני.
שכבת הנתונים (data tier)
השוואה עם מודל ה-MVC
ממבט ראשון, מודל שלוש השכבות נראה דומה לתבנית העיצוב Model-View-Controller. עם זאת, מבחינה טופולוגית הם שונים. כלל יסוד בארכיטקטורת שלוש השכבות הוא שהלקוח לעולם אינו מתקשר ישירות עם שכבת הנתונים; במודל שלוש השכבות כל התקשורת חייבת לעבור דרך השכבה האמצעית, ולכן מבחינה רעיונית, ארכיטקטורת שלוש השכבות היא ליניארית. לעומת זאת, ארכיטקטורת MVC היא משולשת: המבט (view) שולח עדכונים לבקר (controller), הבקר מעדכן את המודל (model), והמבט מתעדכן ישירות מהמודל.
מנקודת מבט היסטורית, ארכיטקטורת שלוש השכבות התפתחה בשנות ה-90 של המאה ה-20 מתצפיות על מערכות מבוזרות (כגון יישומי ווב), שבהן שכבות הלקוח, התווכה והנתונים רצו על גבי פלטפורמות נפרדות פיזית. לעומת זאת, מודל ה-MVC פותח עשור קודם לכן (עבודה ב-Xerox PARC בשנות ה-70 המאוחרות ותחילת שנות ה-80 של המאה ה-20), והפיתוח התבסס על תצפיות על יישומים שרצו על גבי תחנת עבודה גרפית יחידה. תבנית ה-MVC יושמה ליישומים מבוזרים בשלב מאוחר יותר בהיסטוריה שלה.
שימוש בפיתוח ווב
בתחום פיתוח הווב (web development), ארכיטקטורת שלוש השכבות משמשת באתרי אינטרנט, בדרך כלל באתרי מסחר אלקטרוני הנבנים בשלוש שכבות:
שיקולים נוספים
העברת הנתונים בין השכבות היא חלק מהארכיטקטורה. לצורך כך יכול להיות שיהיה שימוש באחד או יותר מהפרוטוקולים הבאים: SNMP, CORBA, Java RMI, .NET Remoting, Windows Communication Foundation, sockets, UDP, Web services או פרוטוקול סטנדרטי או קנייני אחר. לעיתים קרובות משתמשים בתווכה כדי לחבר בין השכבות הנפרדות. השכבות הנפרדות לעיתים קרובות רצות על גבי שרתים פיזיים נפרדים, וכל שכבה יכולה בעצמה לרוץ על גבי אשכול מחשבים.
אוליביה סמוליגה
ביוגרפיה
סמוליגה מתאמנת בהדרכת סטיב לידה בגלנוויו, אילינוי.
2012
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2012 לא נכללה סמוליגה במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים לאחר שסיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.46 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 59.82 שניות וירדה לראשונה מגבול הדקה במשחה זה ובמקום 23 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.66 שניות.
באליפות בית הספר התיכון שלה באילינוי, שנערכה בנובמבר אותה שנה קבעה סמוליגה שיא ארצות הברית לבתי ספר תיכונים, במשחה ל-100 יארד גב בתוצאה של 51.43 שניות ובמשחה ל-50 יארד חופשי בתוצאה של 21.99 שניות.
אלופת עולם (בריכת 25 מטר)
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר 2012 זכתה סמוליגה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.64 שניות, לפני מיה נילסן מדנמרק (57.07 שניות) וסימונה באומרטובה מצ'כיה (57.18 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות, מדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה טובה משיא האליפות הקודם ובשיא ארצות הברית חדש של 26.13 שניות, אחרי ז'ינג זאו מסין שקבעה שיא אליפות חדש של 25.95 שניות ולפני אלכסנדרה אורבנצ'יק מפולין (26.50 שניות) ומדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:51.43 דקות, אחרי דנמרק (3:49.87 דקות) ואוסטרליה (3:50.88 דקות), את סגנון הגב היא שחתה בתוצאה של 57.25 שניות.
2016
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו באומהה, נברסקה בסוף יוני 2016 זכתה סמוליגה במקום הראשון במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.02 שניות. במשחקים עצמם היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 58.95 שניות וזכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות את סגנון הגב בתוצאה של 59.57 שניות.
2017
באליפות העולם שנערכה בבודפשט בסוף יולי, זכתה סמוליגה בשתי מדליות זהב לאחר ששחתה במשחי השליחות 4x100 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב בשלב המוקדמות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 58.77 שניות.
2018
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר 2018 היא זכתה ב-8 מדליות זהב, מהן 2 אישיות, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.88 שניות, לפני קרולינה פילאץ' מאוסטריה (25.99 שניות) והולי באראט מאוסטרליה (26.04 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.19 שניות, לפני קטינקה הוסו מהונגריה (56.26 שניות), ג'ורג'יה דייוויס מבריטניה ומינה אתרטון מאוסטרליה (56.74 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אמריקה חדש של 55.47 שניות. בשני משחי שליחים היא הייתה שותפה לקביעת שיא עולם, במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב ביחד עם קייטי מיילי, קלסי דליה ומלורי קומרפורד בתוצאה של 1:42.38 דקות ובמשחה שליחים 4x50 מטר משולב ביחד עם מייקל אנדרו, קלסי דליה וקיילב דרסל בתוצאה של 1:36.40 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה ב-50 מטר גב תוצאה של 25.85 שניות.
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה סמוליגה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 27.33 שניות, לפני אטיין מדריוס מברזיל (27.44 שניות) ודריה וסקינה מרוסיה (27.51 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.91 שניות, אחרי קיילי מאס מקנדה (58.60 שניות) ומינה אתרטון (58.85 שניות).
25 בפברואר
25 בפברואר הוא היום ה-56 בשנה, בשבוע ה-8 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 309 ימים (310 בשנה מעוברת).
החזית לשחרור לאומי של אלג'יריה
החזית לשחרור לאומי של אלג'יריה (בערבית: جبهة التحرير الوطني, ג'בהת א-תחריר אל-ווטני; בצרפתית: Front de Libération Nationale או בקיצור FLN) היא מפלגה לאומנית בעלת זיקה מוצהרת ל"סוציאליזם הערבי" והמכהנת כיום כמפלגת השלטון באלג'יריה, וב-2007 אחזה ב-136 מקומות מתוך 389 באספה הלאומית האלג'יראית. החזית לשחרור לאומי הנהגיה את אלג'יריה בשנים  1992-1962 והחל מ-1999. העומד בראשה החל מ-2020 הוא המזכיר הכללי אבו אל-פדל אל-בעג'י. המפלגה נוצרה כתנועה בשנת 1954, על ידי איחוד של מספר קבוצות מרידה קטנות, למטרת השגת עצמאות מצרפת, שאלג'יריה הייתה חלק ממנה. המאבק נגד הצרפתים היה הבסיס להצלחתה והפיכתה למפלגה מובילה בפוליטיקה של אלג'יריה. החזית לשחרור לאומי של אלג'יריה הייתה משקיפה, והחל מ-2013 "חברה מיעצת" באינטרנציונל הסוציאליסטי ממנו סולקה בעקבות ההפגנות ההמוניות מ-2019.
אידאולוגיה
האידאולוגיה של FLN הורכבה בתחילה משלושה עקרונות:
על עקרונות אלו הייתה הסכמה רחבה עם הקמתה של אלג'יריה, אך בהמשך תמכה FLN גם באידאולוגיה הפאן-ערבית, מה שהדיר את בעלי הזהות הברברית, וגרם לסדקים באחדות של FLN. בנוסף, גורמים מסוימים ניסו לקחת את המפלגה לכיוון מרקסיסטי, על ידי הדגשת הבעייתיות בפערים המעמדיים הקיימים באלג'יריה שלאחר העצמאות, ובתפיסה כי האלג'יראים כולם הם בני המעמד הנמוך, שהתאחד נגד המעמד המנצל, השלטון הצרפתי. FLN הדגישה את הקו הסוציאליסטי, אך מנעה מכוחות מרקסיסטים בתוכה להתחזק. האסלאם שאימצה FLN היה אסלאם מתון, שאינו שולל את ההשפעה המערבית, דבר המתבטא לדוגמה בהקניית זכויות רבות לנשים. עוצמת הזהות האסלאמית של המפלגה השתנתה לעיתים על פי המנהיג שהיה בשלטון ועל פי ההתרחשויות הפוליטיות-דתיות במדינה. עם השנים שינתה מעט FLN את הקווים המנחים של האידאולוגיה שלה. המפלגה הפכה לפחות סוציאליסטית ודגלה יותר בשוק חופשי. המפלגה החלה לתמוך להלכה בשלטון דמוקרטי, פלורליזם וחופש ביטוי, אף אם למעשה, לאחר העצמאות, היא הייתה המפלגה החוקית היחידה ונאסרו מפלגות אחרות. למרות כל התמורות שחלו באידאולוגיה של FLN, עדיין מפלגה זו מזוהה בציבור כמפלגה ששחררה את אלג'יריה מהקולוניאליזם הצרפתי, וכך גם נתפסת האידאולוגיה שלה, אנטי-קולוניאלית ואנטי-אימפריאליסטית.