cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שבלול השדה
אורח חיים
שבלול השדה מתקדם באמצעות כיווץ והרפיה של שרירי הרגל, כאשר הוא מחליק על גבי ריר אותו הוא מפריש מהסולייה. הריר נועד להגן על רגל השבלול מחפצים חדים, להקל עליו את ה"החלקה" בעת תנועתו ואף להידבק למשטחים חלקים או אנכיים.
שבלול השדה משמש מזון למספר מינים של מכרסמים, עופות, זוחלים, דו-חיים ופרוקי-רגליים.
לשבלול השדה מספר מנגנוני הגנה מפני טורפים:
בארץ ישראל נפוץ שבלול השדה בצפון ובמרכז: בגליל, בבקעת הירדן, בעמקים, במישור החוף, בשומרון, השפלה והרי ירושלים ועד הנגב הצפוני בדרום. מעבר לבאר שבע האקלים יבש מידי בשביל שבלול השדה.
פסגת קלסוס
פסגת קלסוס (באנגלית: Celsus Peak) היא פסגה, בחלקו הדרומי של האי בראבנט בהרי סולוואי שבארכיפלג פאלמר, שלמול החוף הצפון מערבי של חצי האי אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 4 קילומרים ממערב לנקודת ד'אורסל.
גובהה של הפסגה 1,350 מטרים מעל פני הים.
גילוי ומיפוי הפסגה
הפסגה מופתה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897– 1899, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
הפסגה צולמה מהאוויר על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
אזור הפסגה מופה בהתבסס על צילומים אלה בשנת 1959.
מקור השם
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הפסגה נקראת על שם קורנליוס קלסוס, רומאי שחי במאה ה-1 לספירה, והיה אנציקלופדיסט רומאי, הידוע בשל חיבורו ששרד, "על הרפואה" (De Medicina).
.ye
.ye היא הסיומת הלאומית (ccTLDs – Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (Domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בתימן. הסיומת נפתחה בשנת 1996, היא סיומת פעילה ונפוצה ביותר בעיקר בקרב תושבי תימן.
סיומת זו מנוהלת על ידי YemenNet.
תתי סיומות
ישנן שמונה תתי סיומות:
ניהול כישרונות
ניהול כישרונות (באנגלית: Talent Management) הוא תהליך מנהיגותי המאפשר לארגון לזהות את הכישורים והיכולות שלו כדי להבטיח את הצלחתו העסקית. למונח זה היסטוריה, שהתחילה עוד בשנות ה-50, אז הוא נקרא "פיתוח כישרונות" ולא היה מבוסס דיו בארגונים. לקראת סוף שנות ה-90, נטבע המונח "ניהול כישרונות" והתפתח מאוד.
קיימים ארבעה עקרונות להנחיית ניהול כישרונות בארגונים: חישוב עלויות נכון, הסתגלות לחוסר הוודאות בדרישה לכישרונות, רצון לקבל החזר על ההשקעה בפיתוח הכישרונות ורצון לשמרם. בנוסף, על כל ארגון, לבצע שישה מהלכים כדי לתמוך בתהליך ניהול הכישרונות: עליו לקיים כנסים הנוגעים לפיתוח מנהיגות, לייצר תוכניות מנהיגות, לתת ליחידת משאבי האנוש מספיק כלים לפיתוח המנהיגות בארגון, לבצע בקרה מתמדת ולזהות את העובדים המתאימים לתוכניות אלו ולטפחם.
כמה מהאתגרים העכשוויים בניהול הכישרונות הם: יצירת תרבות של מחויבות כלפי הארגון, שימור ופיתוח מספר מספק של כישרונות בעלי יכולות מנהיגות גלובליות שיעזרו לצמיחת הארגון. אם אתגרים אלו נפתרים, ישנן תוצאות חיוביות רבות מהן הארגון יוכל ליהנות. לדוגמה, צמיחה כלכלית, תרבות ארגונית חזקה ואף תוצאות הקשורות ברווחת המשאב האנושי.
הגדרות
הגדרה בסיסית עליה מתבססים כיום היא: "תהליך מנהיגותי המאפשר לארגון לזהות את סך הכישורים והיכולות שלו שיבטיחו את הצלחתו העסקית". בנוסף, ישנה הסכמה בקרב אנשי המקצוע בתחום כי טיפוח שיטתי של ניהול כישרונות מהווה אתגר אסטרטגי מרכזי עבור כל ארגון, אך לא תמיד ישנה הסכמה על הגישה שכדאי לנקוט. הגדרות ברורות עשויות לעזור לבחירת השיטה המתאימה.
א. ניהול הכישורים – דגש על מאגר הכישורים שיש לעובדים והתאמתם בצורה הטובה ביותר לכישורים הנדרשים לתפקידים שונים בארגון.
ב. ניהול הכישרונות – דגש על טיפול ופיתוח העובדים בעלי פוטנציאל התרומה הגבוה ביותר לארגון.
התפתחות המונח
המונח פיתוח כישרונות החל בשנת 1950, אך לקראת שנות ה-70, בעקבות משבר כלכלי עולמי שהוביל לחוסר וודאות בכלכלה, אנשים נאלצו להפסיק את תהליך פיתוח הכישרונות בארגונם ואף לפטר עובדים רבים. בשנות ה-90, כאשר הכלכלה החלה להתייצב מחדש, ארגונים חזרו להשקיע כספים רבים כדי לגייס מחדש מועמדים טובים, אשר יוכלו לעמוד בדרישות הארגון.
לקראת סוף שנות ה-90, כאשר בחנו את התהליך לעומק, התברר כי הארגונים משקיעים משאבים רבים בגיוס עובדים, בעוד העובדים המנוסים שלהם עוזבים למתחרים. מתוך הבנה זו, נוצר עבור הארגונים אתגר חדש, אשר עלה מיד לראש הרשימה – פיתוח הכישרונות שבארגון, ניהול כישרונות העובדים הקיימים. שינוי תפיסת התהליך מתבטא בשינוי הגדרת המונח: מפיתוח כישרונות לניהול כישרונות, כפי שהוא מוגדר כיום.
אתגר זה הפך למהותי עבור הארגון כאשר התבססה ההבנה כי מטרת ניהול הכישרונות היא לתמוך בתפקודו של הארגון, אשר מבחינה עסקית מתורגם לרווחיות כלכלית. רווחיות זו מתאפשרת כאשר לוקחים בחשבון את ההוצאות הנדרשות כדי לקיים את פיתוח הכישרונות אל מול הצורך בגיוס עובדים חדשים והכשרתם.
יש לקחת בחשבון, שכיום, בניגוד לעבר, השוק משתנה במהירות ועל-כן נדרש לשנות את התכנים ואת האופן בו מפתחים את הכישרונות בארגון, כך שהכישרונות בארגון יוכלו להיות בעלי חשיבה זמישה (זריזה וגמישה), כפי שנדרש מהארגון.
ארבעת העקרונות להנחיית ניהול כישרונות באופן נכון
ניהול כישרונות צריך להיות מונחה על ידי העקרונות הבאים:
מהלכים התומכים בתהליך ניהול כישרונות
המהלכים הבאים מוכרים כפעולות שארגונים צריכים לעשות על מנת לתמוך בתהליך ניהול כישרונות:
תוצאות כלכליות
לפי המחקרים שנעשו, נמצא כי ארגונים המשקיעים בניהול כישרונות, הם בעלי יתרון כלכלי על פני ארגונים אחרים. כלומר, חברות החורטות על דגלן את תחום ניהול הכישרונות משיגות תוצאות עסקיות טובות יותר; שיעורי צמיחה הגבוהים ב 44% מהממוצע, שיעור רווחיות לעובד גבוה ב 26% מהממוצע, יכולת להגיב לשינויי שוק גבוהה ב 92%, גידול של 109% ביכולת הארגון לשמר את אנשיו.
תוצאות ארגוניות
נמצא במחקרים כי ארגונים המשקיעים בניהול כישרונות הם בעלי תרבות ארגונית חזקה, המעודדת מצוינות ביצועית. למעשה, ניהול כישרונות מביא לתרבות ארגונית ערכית וברורה המביאה לגידול משמעותי במצוינות התפעולית, וגישה טובה יותר לשוק.
תוצאות הקשורות ברווחה של המשאב האנושי
נמצא שיפור במחויבות העובדים ובביצועיהם בארגונים בהם דואגים לניהול הכישרונות. ניהול כישרונות בארגונים ממצה את עבודת המשאב האנושי בארגון ואת מחויבות העובדים לארגון תוך כך שהארגון עצמו משיג את מטרותיו. עובדים איכותיים מוגדרים כמי שהם קריטיים לארגון, אם בשל כישרונותיהם וניסיונם המקצועי ואם בשל פוטנציאל הקידום שלהם במסלול הניהולי או המקצועי. הרחבה של מושג זה מאפשרת את הגדלת המחויבות והנכונות להשקעה של העובדים והקטנת אחוזי העזיבה למען הצלחת הארגון. חברות המשקיעות באנשים; באיתור, פיתוח ושימור הכישרון שלהם מפגינות ביצועים עסקיים גבוהים יותר, המתבטאים ברווחיות גבוהה ובצמיחה מוגברת.
אתגרים עכשוויים בניהול כישרונות
ניהול כישרונות צריך להתמודד עם האתגרים הבאים:
יבהן קונופליאנקה
יֶבְהֶן אולהוביץ' קונופליאנקה (באוקראינית: Євген Олегович Коноплянка; נולד ב-29 בספטמבר 1989 בקירובוגרד) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדות הקשר בקבוצת קרקוביה קרקוב מליגת העל הפולנית ובנבחרת אוקראינה.
קריירה
קונופליאנקה החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל אולימפיק קירובוגרד. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2006 עבר למחלקת הנוער של קבוצת דניפרו דניפרופטרובסק. כבר בסוף אותה שנה הוא קודם לקבוצה הבוגרת. קונופליאנקה שיחק תחילה במסגרת קבוצת המילואים של דניפרו. באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של דניפרו דניפרופטרובסק במשחק ליגת העל האוקראינית. אך מקום קבוע בהרכב הקבוצה הוא קיבל רק בעונת. הוא היה שותף להעפלת קבוצתו לגמר הליגה האירופית 2015, ופתח בהרכב בהפסד לסביליה, 3-2.
בקיץ 2016 הושאל קונופליאנקה לשנה אחת לשאלקה 04 מהבונדסליגה. ביוני 2017 הודיעה הנהלת שאלקה על רכישת כרטיס השחקן של קונופליאנקה תמורת 15 מיליון אירו.
ב-2 בספטמבר 2019, קונופליאנקה חתם לשלוש שנים בשחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית.
ב-11 בפברואר 2022 קונופליאנקה חתם בקרקוביה קרקוב מליגת העל הפולנית.
ב-25 ביולי 2023 הצטרף לצ'.פ.ר. קלוז' מליגת העל הרומנית.
נבחרת
בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק קונופליאנקה מאז מאי 2010. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול. קונופליאנקה היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2012, הוא לקח חלק בכל שלושת המשחקים של נבחרתו בתחרות.
ברברה בארט
ברברה מקונל בארט (באנגלית: Barbara McConnell Barrett; נולדה ב-26 בדצמבר 1950) היא אשת עסקים, פוליטיקאית ודיפלומטית אמריקאית, שכיהנה כמזכירתה ה-25 של מחלקת חיל האוויר של ארצות הברית. טרם מינויה לתפקיד בידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בשלהי 2019, הייתה בארט חברה בדירקטוריונים אחדים של ארגונים וחברות ושגרירת ארצות הברית בפינלנד במשך כחצי שנה.
ביוגרפיה
בארט נולדה במחוז אינדיאנה שבפנסילבניה בימים האחרונים של שנת 1950. היא גדלה במערב פנסילבניה ועברה לאריזונה לשם לימודיה האקדמיים. בקמפוס של אוניברסיטת המדינה של אריזונה בטמפה השלימה בארט לימודי תואר ראשון במדעי הרוח, תואר שני במנהל עסקים בינלאומי ותואר JD במשפטים. כמו כן, היא זכתה לתואר דוקטור לשם כבוד ממספר אוניברסיטאות ומוסדות להשכלה גבוהה כגון אוניברסיטת קרוליינה הדרומית ואוניברסיטת פינלנדיה. בארט הייתה יושבת הראש המייסדת של חברת "ואלי בנק אוף אריזונה" ושותפה במשרד עורכי דין גדול בפיניקס. בטרם מלאו לה שלושים אביבים, הפסיקה לנהל שתי חברות גלובליות מסוג Fortune 500.
בעבר הייתה יושבת ראש "תאגיד אירוספייס", וחבר במועצות המנהלים של המכון הטכנולוגי של קליפורניה, מכון ראנד, המעבדה להנעה סילונית, סמית'סוניאן, ריית'און, מאיו קליניק, והאגודה לאמריקאים מצטיינים ע"ש הוריאטו אלג'ר. ב-1994 התמודדה למועמדות המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל מדינת אריזונה. בבחירות המקדימות ניצבה בפני המושל המכהן פייף סימינגטון, ולא הצליחה לזכות במועמדות המפלגה. אז הייתה האישה הראשונה להתמודד לתפקיד זה.
בשנת 2003 הודיע הנשיא ג'ורג' ווקר בוש כי בכוונתו למנות את בארט לתפקיד מזכירת חיל האוויר במקומו של ג'יימס רוש, שהועמד לתפקיד מזכיר הצבא של ארצות הברית. עם זאת, כאשר הסנאט דחה את מינויו, שב רוש לתפקידו במחלקת האוויר, ולכן מינויה של בארט לא קרם עור וגידים. בארט כיהנה גם כסגנית מנהל רשות התעופה הפדרלית.
מחודש מאי 2008 עד ינואר 2009 שירתה בארט תחת הנשיא בוש כשגרירת ארצות הברית בהלסינקי. בנוסף, בארט הייתה יועצת בכירה למשלחת ארצות הברית באומות המאוחדות. היא חברה במועצה ליחסי חוץ ועמיתה בקרן המנהיגות הגלובלית, במועדון מדריד ובפורום הכלכלי העולמי. היא כיהנה כיו"ר הקבוצה להעצמת נשים כלכלית במחלקת המדינה של ארצות הברית, בוועד לסחר חוץ של מזכיר מחלקת המסחר האמריקאית.
ב-16 באוקטובר 2019 אושר מינויה של בארט למזכירת חיל האוויר של ארצות הברית בסנאט. אל התפקיד הושבעה כעבור יומיים. בארט כיהנה בתפקידה עד לתום נשיאותו של טראמפ ב-20 בינואר 2021.
מרק נשפיץ
מרק נשפיץ (27 במרץ 1948 - 11 באפריל 2015) היה אסיר ציון ומסורב עלייה במשך 15 שנה. נשפיץ נולד בברית המועצות בשנת 1948, לחיים ואיטה נשפיץ. בשנת 1956 נסע אביו, שהיה גיבור ברית המועצות, במשלחת סובייטית לדנמרק. נשפיץ, שתכנן מראש לעזוב את ברית המועצות, מבלי לספר לאשתו ובנו, צעד לארמון המלוכה בקופנהגן, קיבל מקלט מדיני ועלה לישראל. האב היה בין מדליקי המשואות בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות תשי"ז. בעקבות עלית האב נעצרה אמו של נשפיץ לשמונה חודשים.
נשפיץ למד להיות רופא שיניים. בתחילת שנות ה-70 הצטרף להפגנות של פעילי עלייה ולקראת ביקור ניקסון בברית המועצות זומן עם עוד פעילים לשירות מילואים כדי למנוע ממנו להפגין בפסגה. נשפיץ, שהסתתר כדי לא לקבל את הצו לא התייצב ונעצר. במשפט שנערך ב-2 באוגוסט 1972 קרא נשפיץ את סיסמת העלייה "שלח את עמי" וטען שכאזרח ישראלי הוא אינו חייב בשירות בצבא האדום. הוא נדון לשנת מאסר אחת. בזמן מאסרו הומתק עונשו לעבודות פרך במפעל לצינורות ברזל. מאבקו זכה להדים רבים בישראל והוא רואיין עם אמו בשידור ישיר ברדיו של קול ישראל לאחר המשפט. לאחר המשפט נעצר נשפיץ בעת פגישה עם עיתונאי מארצות הברית.
בעקבות מאבקיו נמנע ממנו לעבוד כרופא שיניים והוא עבד כקברן. נשפיץ לא חדל ממאבקיו ובתחילת 1974 הודיע שבכוונתו להפגין מול הסובייט העליון על כך שמונעים ממנו לעלות לישראל ומתנכלים לו בגלל עריקת אביו. כדי למנוע את ההפגנות היו השלטונות עוצרים את נשפיץ בכל בוקר ומשחררים אותו בערב. בפברואר 1975 נעצר יחד עם נתן שרנסקי ועוד ארבעה פעילים יהודים בעת הפגנה מול ספריית לנין. ארבעה מהיהודים שוחררו אולם נשפיץ ובוריס ציטליונק הובאו למשפט במרץ 1975, ונשפיץ נדון לחמש שנות גלות בסיביר, למרות מחאות ברחבי העולם. ערעוריו על גזר הדין נדחו. נשפיץ שוחרר באמצע 1979 במסגרת שחרור של מספר אסירי ציון. בתחילת 1980 הוצא נגד נשפיץ צו הרחקה של מאה קילומטרים מערים גדולות בברית המועצות. הוא גורש מביתו במוסקבה והתיישב בבקתת עץ בעיירה סטרונינו. נשפיץ המשיך להגיע למוסקבה בסתר, על אף צו ההרחקה, והמשיך בפעילות ציונית חשאית.
נשפיץ הורשה לצאת מברית המועצות באוקטובר 1985 והוא עלה לישראל עם אשתו ליאורה ובנו בנימין. בישראל הופיע נשפיץ בפני בני נוער וקרא לסייע לעליית היהודים מברית המועצות. נשפיץ עבד כרופא שיניים ומאוחר יותר היה ראש ענף השלטון המקומי במשרד העלייה והקליטה.
בחודשיו האחרונים נאבק נשפיץ במחלת הסרטן ונפטר ב-11 באפריל 2015.
Balantidium coli
מורפולוגיה
B. coli נחשב לפרוטוזואון הגדול ביותר שמסוגל להדביק בני אדם ולו מורפולוגיה פשוטה יחסית בהשוואה לטפילים חד-תאיים אחרים. המורפולוגיה כוללת 2 שלבים: שלב הטרופוזואיט (Trophozoite) ושלב הציסטה (Cyst).
פרט לכך מכיל הטרופוזואיט מספר אברונים בולטים נוספים:
פרט לכך מכילה הציסטה מספר אברונים בולטים נוספים:
הן הציסטות והן הטרופוזואיטים בעלי גוון חום-צהבהב-ירקרק.
הדבקה ומחזור חיים
טפיל ה-B. coli מועבר לבני האדם בצורה פקו-אוראלית לרוב על ידי חזירים המהווים חיית מאגר (Reservoir) לחד-תאים אלה (בחיות מאגר אין הטפילים גורמים לתחלואה האופיינית להדבקת המאכסן).
B. coli שוכן ומשגשג בקרב בני האדם, חזירים, מכרסמים ופרימטים בקצה המעי הדק, הקרוי המעי העקום (Ileum) ובחלק הקרוב ביותר לתוספתן במעי הגס, הקרוי המעי העיוור (Cecum). הטפיל אינו מועבר ישירות בין המינים (לדוגמה מחזיר לבן אדם) היות שהוא חייב לעבור תקופת הסתגלות למיקרופלורה הטבעית (הרכב אוכלוסיית חיידקי המעיים) של המאכסן החדש. אולם לכשעובר את תקופת ההסתגלות, גורם למחלת מעיים חריפה מאוד.
השלב הראשון במחזור חיי הטפיל מתאפיין בהטלת צואה (לרוב של חזירים) המכילה את הטרופוזואיטים והציסטות של הטפיל לתוך מקורות מים ו/או מזון צמחיים (גידולי שדה). לאחר שהצואה מתייבשת או מתמוססת במים עוברים הטרופוזואיטים שינוי מורפולוגי ונהפכים לציסטות, העמידות לתנאי הסביבה. ההדבקה עצמה מתרחשת על ידי בליעת הציסטות בעקבות שתיית מים וצריכת מזון מזוהמים. הציסטות, העמידות לתנאי הסביבה, עוברות במערכת העיכול של המאכסן, שורדות את החומציות הגבוהה בקיבה ומגיעות למעי העקום שם עוברות שינוי מורפולוגי נוסף ונהפכות לטרופוזואיטים בוגרים. בשלב הבא נודדים הטרופוזואיטים, באמצעות הריסונים, אל עבר המעי הגס. במעי הגס הטפילים מתחילים להתרבות בתהליכי מיטוזה ואיזוגמיה (תהליך המתרחש במיקרואורגניזמים איקריוטיים הדומה במהותו לקוניוגציה שמתרחשת בחיידקים).
בחלק מן המקרים מפרישים הטרופוזואיטים אנזימים פרוטאוליטיים אשר באמצעותם הם קודחים ונוברים ברירית המעי הגס. דבר זה עלול לגרום פציעה, דימום וזיהום משני כתוצאה מחדירת חיידקי מעיים לכיבים. על מנת להשלים את מעגל ההדבקה חלק מהטרופוזואיטים עוברים שינוי מורפולוגי ונהפכים לציסטות המופרשות מתוך מערכת העיכול של המאכסן כצואה לסביבה.
פתוגנזה ואפידמיולוגיה
בדומה לאמביאזיס, גם בלנטידיאזיס יכולה להוביל להיווצרות כיבים בדופן המעי הגס, דבר אשר עלול להוביל לזיהוי מוטעה של מחולל המחלה. אולם בשונה מאמביאזיס, פלישה של B. coli לאיברים פנימיים בגוף המאכסן (כבד, ריאות, מוח) היא נדירה ביותר.
בלנטידיאזיס היא מחלה כלל עולמית עם אחוזי היארעות יחסית גבוהים בפיליפינים, בוליביה ופפואה גינאה החדשה. אולם למרות כל מה שנאמר נחשבת המחלה ליחסית נדירה. חוקרים מעריכים כי הדבקה מתרחשת בכ-1% מכלל אוכלוסיית העולם וזאת תודות למאמצי שמירת ההיגיינה המקובלים. עם זאת המחלה מהווה גורם סיכון במדינות מתפתחות, בהן רמות ההיגיינה אינן כה גבוהות ומחמירות דיין בהשוואה למדינות המפותחות.
אבחנה
את הטרופוזואיטים שפלשו אל דופן המעי הגס ניתן לזהות, על ידי מיקרוסקופיה ישירה לאחר צביעה, גם בפיסת רקמה הנלקחת מנבדקים במהלך בדיקה סיגמואידוסקופית.
מניעה
תפוצת הטפילים היא כלל עולמית ולפיכך שמירה על רמת היגיינה טובה הכוללת: ניטור וטיהור מי השתייה, שטיפה נאותה של פירות וירקות, הרתחת מים שלא עברו טיהור ראוי, שטיפת ידיים עם סבון (בדגש לאחר הטלת צואה), הרחקת צואה ממקורות מזון ומים (בדגש על צואת חזירים), בידוד וטיפול בחולי בלנטידיאזיס מאובחנים (בדגש גם על חולים אסימפטומטיים), אמורה להקנות רמת הגנה גבוהה בפני הדבקות.
טיפול
הטיפול המקובל כיום כנגד הטפיל כולל את השימוש באנטיביוטיקות וחומרים הבאים:
שימוש באנטיביוטיקות הנ"ל, במהלך מחלת הבלנטידיאזיס, עוזר למנוע הדבקה משנית של המאכסן בחיידקים כתוצאה מפציעת המעי הגס על ידי הטפילים.
No Voy a Llorar
No Voy a Llorar (באנגלית: I Won't Cry, ובעברית: אני לא אבכה) הוא סינגל שהוקלט על ידי זמרת הרגאטון הדומיניקנית נאטי נטשה. השיר יצא לאור ב-30 במאי 2019, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין ופינה רקורדס, כסינגל התשיעי מתוך אלבום הבכורה שלה, IlumiNATTI.
השיר זכה להצלחה בארצות הברית, כאשר נמכר שם בלמעלה מ-30,000 עותקים.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי נאטי נטשה, גבי מיוזיק וחוסה "יונל" טורס והופק על ידי גבי מיוזיק, שהפיק שירים נוספים מ-IlumiNATTI. יצאתו המקורית של השיר אירעה ב-15 בפברואר 2019, אך יציאתי כסינגל אירעה במאי באותה השנה. מילותיו עוסקות בפרידה במערכת יחסים, בו נטשה אומרת כי היא תוכל להתמודד עמה.
ב- סקרו את השיר והקליפ שלו בחיוב, תוך שצוין שם כי "בקליפ, ניתן לראות את נטישה כשהיא משדרת חושניות רבה".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של נאטי נטשה ב-31 במאי 2019. בתחילתו, ניתן לראות את נטשה מנסה לחייג לבן הזוג שלה. הוא לא עונה לה והיא מגלה שהוא ככל הנראה עוזב אותה. לאחר מכן, היא זורקת את הטלפון שלה לתוך אגרטל מלא במים, תוך שהיא עוזבת את הבית שלהם.
לפני צאתו של הקליפ, פרסמה נטשה ברשתות החברתיות הצצות וטיזרים מתוכו. נכון לספטמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-110 מיליון צפיות.
אנטל מולנאר
אנטל מולנאר (במקור מילר, בהונגרית: Molnár Antal; בודפשט, 7 בינואר 1890 – בודפשט, 7 בדצמבר 1983) היסטוריון למוזיקה, מלחין וכנר הונגרי-יהודי זוכה פרס קושוט.
חייו
אנטל נולד במשפחה יהודית כבנם של ד"ר מור מולנאר (מילר) (1859–1934) עורך דין, קונסול כללי ושל מלווין פרנקל (1869–1944). הוא סיים את לימודיו בשנת 1890 באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט אצל הכנר, מלחין ומנצח ההונגרי-יהודי ויקטור הרצפלד. בין השנים 1912–1919 היה מורה בבית הספר הגבוה למוזיקה סקשפווארוש (Székesfőváros). בין השנים 1910–1913 היה נגן ויולה של רביעיית המיתרים וולדבאואר - קרפאי (רביעיית המיתרים וולדבאואר-קרפאי הייתה הרביעייה ההונגרית המשפיעה ביותר של ראשית המאה העשרים עם קידום יצירות בנות התקופה. הם ניגנו, בין היתר, את ארבע הרביעיות הראשונות של בלה ברטוק ושל זולטאן קודאי בהונגריה). לאחר מכן בין השנים 1915–1917 היה חבר כנגן ויולה ברביעיית הפסנתר הובאי - דונאני - קרפאי. משנת 1919 היה מורה לתורת המוזיקה במכללה למוזיקה.
אנטל מולנאר היה אחד החלוצים המשכילים ביותר של תרבות המוזיקה ההונגרית. הוא ביצע עבודות קונסטרוקטיביות חשובות במוזיקה הפרקטית, מעשית וגם התאורטית. עבודתו מכסה כמעט את כל תחומי ספרות המוזיקה. הוא האיר באור חדש את החלק האתי והסוציולוגי של היסטוריית המוזיקה כמו גם את המתודולוגיה. הוא כתב עבור כתבי עת זרים והלחין עיבודים של שירי עם למקהלות גברים. בשנת 1930 העביר הרצאה בנושא מוזיקה הונגרית חדשה בקונגרס של Weltmusik- und Sangesbund בווינה. הוא השתתף כעמית מערכת בכתיבת הלקסיקון המוזיקלי, שיצא לאור בשנת 1930 על ידי אנדור ג'זה, בעריכת בנצה סאבולצ'י ואלדאר טוט.
בשנת 1957 הוכרה עבודתו על ידי זכייה בפרס קושוט.
הפראיות
הפראיות (באנגלית: The wilds) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שנוצרה על ידי שרה שטרייכר עבור פריים וידאו.
הסדרה החלה בשידור בפריים וידאו ב-11 בדצמבר 2020, וזכתה לביקורות חיוביות מהמבקרים, עם שבחים על הביצועים, הכתיבה והעלילה.
בדצמבר 2020, הסדרה חודשה לעונה שנייה שעלתה לראשונה ב-6 במאי 2022.
עלילה
קבוצה של נערות מתבגרות מרקעים שונים - פאטין ג'דמני, דוט קמפבל, מרתה בלקבורן, רייצ'ל ריד, שלבי גודקינד, נורה ריד, טוני שליפו ולאה רילקה - נמצאות על מטוס שמתרסק באוקיינוס בזמן שהיה בדרך להוואי.
הרפתקאותיהן של הבנות על האי משולבות בסצנות פלאשבק על חייהן לפני ההתרסקות, ובסצנות פלאש-פורוורד שבהן שני גברים הטוענים שהם סוכני FBI מראיינים את הניצולים כביכול לאחר החילוץ.
מאיה ליבוביץ
הרבה מאיה ליבוביץ (נולדה ב-7 באוגוסט 1947) היא רבה רפורמית, ומחנכת. במשך עשרות שנים עמדה בראש הקהילה הרפורמית "קמץ" שבמבשרת ציון. עמדה גם בראש מועצת הרבנים המתקדמים בישראל (מר"ם).
קורות חיים
ליבוביץ נולדה ברמת גן ולמדה בתיכון בליך. היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב בספרות כללית ומוסמכת מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים במחשבת ישראל. עסקה בהוראה בבתי ספר בישראל ומחוצה לה, עמדה בראש מחלקת החינוך של התנועה ליהדות מתקדמת בישראל והייתה מתאמת הפעילויות החינוכיות של האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת בחבר המדינות.
בשנת 1993 הייתה לאישה הראשונה ילידת ישראל שהוסמכה לרבנות על ידי ההיברו יוניון קולג' בירושלים. באותה שנה הקימה את קהילת מבשרת ציון (קמץ), שצמחה מגרעין של שש משפחות ראשונות לקהילה מבוססת בת מאתיים משפחות. היא ניצחה על בניין משכנה של קהילה, בית כנסת הניצב בשכונת רכס חלילים ביישוב. "קמץ" זכתה למקום מרכזי בחיי מבשרת ציון בזכות פעולתה הנרחבת בתחום התפילות וטקסי מעגל החיים, החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי (מערכת גנים, תנועת נוער וקורסי הוראת טעמי המקרא לנוער), החברה (בנק הזמן, בשותפות עם המועצה המקומית של מבשרת), והתרבות.
בשנים 2011–2014 הנהיגה את מר"ם – מועצת הרבנים המתקדמים בישראל.
נשואה למנחם, אם לארבעה ילדים.
תיאטרון דן נשיונל סצ'ין
תיאטרון דן נשיונל סצ'ין (בנורווגית: Den Nationale Scene) הוא תיאטרון בברגן.
היסטוריה
דן נשיונל סצ'ין' נפתח תחת השם תיאטרון דט נורסק בשנת 1850 ביוזמתו של הכנר אולה בול.
הנריק איבסן  בשנים (1851 - 1857) וביירנסטרנה ביירנסון בשנים (1857 - 1859) שמשו כמחזאי הבית  והמנהלים האמנותיים של התיאטרון.
ב-30 בנובמבר 1877 הוצג בו הצגת הבכורה המקומית של עמודי החברה.
ב-9 בינואר 1885 הוצגה בתיאטרון הצגת הבכורה של ברווז הפרא מאת הנריק איבסן.
המבנה הנוכחי עוצב בסגנון אר נובו על ידי האדריכל הנורווגי  איינר אוסקר שאו ונחנך ב-19 בפברואר  1909 במחזה סאטירי "ארסמוס מונטנוס" של לודוויג הולברג בנוכחות הוקון השביעי, מלך נורווגיה והנסיכה מוד מוויילס.
התיאטרון חווה תקופה מיליטריסית בין השנים 1934 - 1939, בשנת 1935 הוצג בו המחזה  Vår ære og vår makt (כבודנו ועוצמתנו) של נורדאל גריג.
המבנה עבר שינויים רבים וניזוק במהלך מלחמת העולם השנייה.
מבנה התיאטרון שוחזר לצורתו הכמעט מקורית בשנת 2001.
מאז שנת 1993 התיאטרון שייך למדינה.
ברבי (סדרת סרטים)
סרטי ברבי הם סרטים המבוססים על בובת האופנה ברבי המיוצרת על ידי "מאטל", חברת צעצועים אמריקאית. ברבי מופיעה בסדרות ובסרטים קצרים החל משנת 1987, אך סדרת הסרטים החלה באופן רשמי בשנת 2001 עם יציאת הסרט "ברבי במפצח האגוזים". חוקרים מצאו שסרטי ברבי שונים מסרטי נסיכות דיסני בכך שברבי מככבת שם כגיבורה, יש שטענו שאחת המטרות של מאטל בסרטים אלו היא תיקון תדמיתם עקב ביקורות פמיניסטיות רבות שהופנו כלפי מותג הברבי.
רקע
הפופולריות של בובת הברבי החלה לדעוך בשנות התשעים, ולכן בתחילת שנות ה-2000 חברת MGA החלה לייצר ולשווק את בובת הבראץ שנתפסה כמתחרה ברבי, בניגוד לברבי הבוגרת והנשית לבובת הבראץ מראה יותר נערי. בהתחלה חברת "מאטל" העלתה רעיון של להקטין את שדיה של בובת ברבי, על מנת לשפר את תדמיתה. הרעיון לשינוי הבובה ירד לבסוף, בטענה שעקביות היא אחת הסיבות להצלחת הבובה. דבר זה הוביל ליצירת סרטי ברבי, שהרעיון המקורי שעמד מאחוריהם הוא להציג את ברבי כדמות נסיכה מהאגדות, ומאוחר יותר התרחבו לעולמות שונים של פנטזיה ואופנה.
יתרונותיהם של הסרטים הוא שיווק מחדש של ברבי והוצאת בובה נפרדת לכל סרט.
הופעות נוספות
בנוסף לסדרת הסרטים, דמותה של ברבי הופיעה במספר סרטים נוספים.
רדיפה
רדיפה היא התייחסות מפלה באופן שיטתי כלפי אדם או קבוצה על ידי אדם או קבוצה אחרת. הצורות הנפוצות ביותר הן רדיפות דתיות, גזענות ורדיפות פוליטיות, אם כי באופן טבעי יש חפיפה מסוימת בין מונחים אלה. הטלת סבל, הטרדה, מאסר, פחד או כאב הם כולם גורמים הנכללים בהגדרת הרדיפה, אך לא כל סבל מוגדר בהכרח כרדיפה. הסבל שחווה הקורבן חייב להיות חמור במידה מסוימת. קיימת מחלוקת לגבי מידת חומרתו של הסבל, חומרה שמגדירה רדיפה.
חוק בינלאומי
כחלק מעקרונות נירנברג, פשעים נגד האנושות הם חלק מהמשפט הבינלאומי. עקרון VI של עקרונות נירנברג קובע כי
טלפורד טיילור, שהיה יועץ התביעה במשפטי נירנברג כתב "במשפט פשעי המלחמה נירנברג, שללו בתי המשפט את ההגדרה שביקשה התביעה לאמץ עבור מעשי זוועה "פנים-מדינתיים" כ"פשעים נגד האנושות" במסגרת המשפט הבינלאומי. בכמה אמנות בינלאומיות מאוחרות יותר משולב עיקרון זה, אך בחלקן מושמטת ההגדרה "בקשר לפשע כלשהו נגד השלום או פשע מלחמה כלשהו", הגדרה שנמצאת בעקרונות נירנברג.
אמנת רומא של בית הדין הפלילי הבינלאומי, המחייבת 111 מדינות, מגדירה פשעים נגד האנושות בסעיף 7.1. הסעיף מגדיר כמעשי פשע מעשים מסוימים "שנעשו במסגרת מתקפה רחבה או שיטתית המופנית נגד כל אוכלוסייה אזרחית, מתוך מודעות לפגיעה". אלו כוללים:
רדיפה על רקע דתי
רדיפה דתית היא התייחסות שלילית שיטתית לאדם או קבוצה עקב השתייכותם הדתית. תאורטיקני החילון (המניחים ירידת דתיות באופן כללי) סברו בתקופות שונות שראשיתן בעידן הנאורות, שהרדיפה הדתית היא נחלת העבר. עם זאת, עם עליית הפונדמנטליזם והטרור הקשור באדיקות הדתית, הנחה זו הפכה לשנויה יותר במחלוקת במדינות רבות בעולם כיום רדיפה דתית היא בעיה של זכויות אדם.
אתאיסטים
אתאיסטים חוו רדיפות לאורך ההיסטוריה: מעצר, כליאה, הכאה, עינויים או הוצאה להורג שלא כדין, וכן החרמת רכוש או השמדתו.
בהאים
רדיפת הבהאים מתייחסת לרדיפה דתית של בהאים במדינות שונות, במיוחד באיראן, בה אחת האוכלוסיות הבהאיות הגדולות בעולם. האמונה הבהאית מקורה באיראן והמיעוט הדתי הגדול ביותר במדינה זו הוא בהאי.
נוצרים
רדיפת הנוצרים היא רדיפה דתית שנוצרים עשויים לעבור כתוצאה מהצהרת אמונתם, הן מבחינה היסטורית והן בעידן הנוכחי. נוצרים מוקדמים נרדפו בגלל אמונתם בידי יהודים-נוצרים וגם בידי האימפריה הרומית ששלטה בחלק ניכר מאזורי תפוצתה של הנצרות הקדומה. בתחילת המאה הרביעית אושרה זכות קיומה של הנצרות באימפריה הרומית על ידי צו מילאנו, והיא הפכה לדת המדינה של האימפריה הרומית.
מיסיונרים נוצרים, כמו גם האנשים שהמיסיונרים המירו את דתם לנצרות, היו מטרה לרדיפה, פעמים רבות עד כדי עינוי ורצח על מזבח אמונתם.
היו עדות נוצריות בודדות שסבלו מרדיפה בידי נוצרים אחרים המופקדים על טיפול בכופרים, במיוחד במהלך הרפורמציה הפרוטסטנטית של המאה ה-16 וכן לאורך ימי הביניים כאשר קבוצות נוצריות שונות שנחשבו כופרות נרדפו על ידי האפיפיור.
במאה ה-20 נרדפו נוצרים על ידי קבוצות שונות ועל ידי מדינות אתאיסטיות וטוטליטריות כמו ברית המועצות וצפון קוריאה. במהלך מלחמת העולם השנייה נרדפו חברי כנסיות נוצריות רבות בגרמניה עקב התנגדותם לאידאולוגיה הנאצית, בהם קתולים גרמנים.
כנסיית ישוע המשיח של אחרית הימים (מורמוניזם)
עם צו ההשמדה במיזורי ב-1838 הפכו המורמונים לקבוצה הדתית היחידה שארצות הברית הכשירה את השמדת דתם. זה היה לאחר נאום שנשא סידני ריגדון ב-4 ביולי (יום העצמאות בארצות הברית), שבו קבע כי המורמונים יגנו על חייהם ורכושם. נאום זה נחשב למתסיס וממריד. גירושם של המורמונים בכוח מהמדינה גרם למותם של למעלה ממאה עקב חשיפה, רעב ומחלות כתוצאה מכך. המורמונים סבלו מזיפות ונוצות, אדמותיהם ורכושם נלקחו מהם שוב ושוב, התקפות אספסוף, מאסרי שווא, וארצות הברית שלחה צבא ליוטה כדי לטפל ב"בעיית המורמונים " במלחמת יוטה שהביאה לקבוצה של מורמונים בהנהגת ג'ון ד 'לי טבחים במתנחלים בטבח בהר מדוז. מיליציה ממשלתית שחטה במורמונים במה שמכונה כיום טבח טחנת האון. מייסד הכנסייה, ג'וזף סמית ', נהרג בקרתגו, אילינוי על ידי אספסוף של כ־200 איש, שכמעט כולם היו חברים במיליציית מדינת אילינוי כולל כמה מחברי המיליציה שהוטלו לשמור עליו.
עדי יהוה
עדי יהוה, אמונותיהם, תורתם והפרקטיקות שלהם הולידו מחלוקת והתנגדות מצד ממשלות מקומיות, קהילות וקבוצות נוצריות מהזרמים המרכזיים. עדי יהוה נרדפו בעיקר בגרמניה הנאצית.
פאלון גונג
פאלון גונג הוצג בפומבי לי הונגז'י בצ'אנגצ'ון, סין, בשנת 1992. בשנים שלאחר מכן היה הפאלון גונג התרגול הצומח ביותר בצ'י קונג" בהיסטוריה הסינית, ובשנת 1999 היו מיליוני מתרגלים בשיטה זו. בעקבות שנות הפופולריות הנרחבת, ב-20 ביולי 1999, החלה ממשלת סין במסע רדיפה ארצי נגד מתרגלי פאלון גונג, למעט באזורים המינהליים המיוחדים של הונג קונג ומקאו. בסוף 1999 נחקקה חקיקה שנועדה להוציא אל מחוץ לחוק "דתות הטרודוקסיות" וחקיקה זו הוחלה רטרואקטיבית על הפאלון גונג. ארגון אמנסטי אינטרנשיונל הצהיר כי הרדיפה "מונעת ממניעים פוליטיים" באמצעות "חקיקה שמשמשת רטרואקטיבית לאנשים בהאשמות המונעות ממניעים פוליטיים, ובאמצעות תקנות חדשות שהותקנו לשם הגבלת החירויות הבסיסיות".
הינדים
רדיפת הינדים מתייחסת לרדיפה הדתית שעלולים הינדים לעבור עקב אמונתם, הן מבחינה היסטורית והן בעידן הנוכחי. הינדים נרדפו באכזריות בתקופת השלטון האסלאמי של תת היבשת ההודית ובמהלך השלטון הפורטוגלי בגואה.
גם בימינו, הינדים בפקיסטן ובבנגלדש סובלים מרדיפות. אלפי הינדים ממחוז סינדה בפקיסטן נמלטו להודו והביעו חשש לשלומם. לאחר חלוקת הודו בשנת 1947, היו בפקיסטן 8.8 מיליון הינדים (למעט בנגלדש) בשנת 1951 - 22% מאוכלוסיית פקיסטן (כולל בנגלדש של ימינו שהייתה חלק מפקיסטן). כיום המיעוט ההינדי מסתכם בכ-1.7 אחוזים מאוכלוסיית פקיסטן.
מלחמת השחרור בבנגלדש (1971) הביאה לאחד מרציחות העם הגדולות במאה ה-20. מספר הנפגעים נאמד ב-3,000,000, אך סביר להניח שההינדים נפגעו באופן בלתי פרופורציונלי בהתקפה של צבא פקיסטן נגד האוכלוסייה הבנגלית של מזרח פקיסטן. במאמר במגזין "טיים" מיום 2 באוגוסט 1971 נאמר "ההינדים, המהווים שלושה רבעים מהפליטים ורוב ההרוגים, היו עיקר הנפגעים על ידי השנאה הצבאית המוסלמית." הסנאטור אדוארד קנדי כתב בדו"ח מ-1 בנובמבר 1971, מטעם ועדת הסנאט של ארצות הברית ליחסי חוץ, "את המכות הקשות ביותר ספגו חברי הקהילה ההינדית שנשדדו מהם אדמותיהם וחנויותיהם, נשחטו באופן שיטתי, עברו אונס המוני במקומות מסוימים, וסומנו בטלאים צהובים המסומנים באות "H". כל אלה אושרו באופן רשמי, הוזמנו מאסלאמאבאד והופעלו על פי חוק צבאי. קנדי דיווח כי 80% מהפליטים בהודו היו הינדים ולפי סוכנויות סיוע בינלאומיות כמו אונסק"ו וארגון הבריאות העולמי מספר הפליטים ממזרח פקיסטן בשיא מספרם בהודו היה קרוב ל-10 מיליון. בטור "השחיטה הפקיסטנית שניקסון התעלם ממנה", כתב העיתונאי זוכה פרס פוליצר, סידני שנברג, על חזרתו לבנגלדש המשוחררת בשנת 1972. "תזכורות אחרות היו האותיות "H" הצהובות שציירו הפקיסטנים על בתיהם של ההינדים, יעדים מסוימים של הצבא המוסלמי (כלומר צבא פקיסטן, שפעל גם נגד מוסלמים בנגאליים), (ניוזדיי, 29 באפריל 1994).
ב-28 בפברואר 2013 דן בית הדין לפשעי מלחמה את סגן הנשיא דלוואר חוסיין סעידי למוות על פשעי מלחמה שבוצעו במהלך 1971 במלחמת העצמאות של בנגלדש. לאחר גזר הדין, פעילי תנועת ג'מעת-אי-איסלאמי ואגף הסטודנטים שלה תקפו הינדים באזורים שונים במדינה. נכסים הינדים נבזזו, בתים הינדים נשרפו לאפר ומקדשים הינדים חוללו והוצתו. האלימות כללה ביזת נכסים ועסקים הינדים, שריפת בתים הינדים, אונס נשים הינדיות, חילול מבני קודש והרס. לדברי מנהיגי הקהילה יותר מ-50 מקדשים הינדים ו-1,500 בתים הינדים נהרסו ב-20 מחוזות. הממשלה טענה שהאחריות על התקפות על המיעוטים היא של ג'מעת-אי-איסלאמי, אך הנהגת ג'מעת-אי-אסלאמי הכחישה כל מעורבות. ראשי המיעוטים מחו על ההתקפות. בית המשפט העליון של בנגלדש הורה לרשויות החוק להתחיל בחקירת הפיגועים. שגריר ארצות הברית בבנגלדש הביע דאגה מהתקפת ג'מעת על הקהילה ההינדית הבנגלית.
יהודים
רדיפת יהודים היא תופעה חוזרת לאורך ההיסטוריה היהודית. היא התרחשה בהזדמנויות רבות ובמיקומים גאוגרפיים שונים בתכלית. היא כללה פוגרומים, ביזה והריסת רכוש יהודי פרטי וציבורי (למשל ליל הבדולח), גירושים (כמו גירוש אנגליה, גירוש ספרד, הצו לגירוש היהודים ממחוז טנסי ועוד) מעצר לא מוצדק, מאסר, עינויים, הריגה, או אפילו הוצאה להורג המונית (רק במלחמת העולם השנייה נרצחו כ-6 מיליון איש רק בגלל היותם יהודים). הם גורשו מעיירותיהם וממדינותיהם בתקווה למצוא מקלט במדינות אחרות. במאה ה-20 ואילך אנטישמיות באה לידי ביטוי לעיתים קרובות כאנטי-ציונות,  למרות העובדה שישנן קבוצות יהודיות שונות שחבריהן מתנגדים לרעיון הציונות.
מוסלמים
לעיתים התרחבה הרדיפה מעבר לאלה שתפסו את עצמם כמוסלמים וכללה את מי שנתפס בעיני אחרים כמוסלמים, או מוסלמים שנחשבו לא מוסלמים בעיני המוסלמים האחרים. אחמדים הם מוסלמים ביעני עצמם, אך בעיני מוסלמים רבים אחרים הם לא מוסלמים אלא "כופרים". בשנת 1984, ממשלת פקיסטן, בפיקודו של הגנרל זיא-אל-חאק, העבירה את פקודה XX, אשר אסרה על אחמדים להמיר דתם של אחרים לדתם-שלהם וכן אסרה על אחמדים להתייחס לעצמם כמוסלמים. על פי פקודה זו, כל אחמדי המתייחס לעצמו כמוסלמי בכתב או על ידי ביטוי גלוי, במישרין או בעקיפין, או עושה את הקריאה לתפילה כפי שעושים מוסלמים אחרים, דינו מאסר של עד 3 שנים. בגלל הקשיים הללו, מירזה טהיר אחמד נדד ללונדון.
סיקים
הפרעות האנטי-סיקיות ב-1984 (טבח הסיקים) היו סדרת פוגרומים  נגד סיקים בהודו, על ידי אספסוף אנטי-סיקי, בתגובה להתנקשות בחייה של אינדירה גנדי, ב-31 באוקטובר 1984, על ידי שניים משומרי ראשה הסיקים בתגובה למעשיה המאשרים את המבצע הצבאי מבצע הכוכב הכחול. יותר מ-8,000 סיקים נהרגו, כולל 3,000 בדלהי. ביוני 1984, במהלך מבצע הכוכב הכחול, הורתה אינדירה גנדי לצבא הודו לתקוף את מקדש הזהב ולחסל את המתקוממים, סיקים בדלנים שאגרו נשק. מאוחר יותר הופעלו כוחות צבאיים הודים לפינוי הבדלנים מהאזור הכפרי של מדינת פנג'אב.
ממשלת הודו דיווחה על 2,700 הרוגים בתוהו ובוהו שלאחר מכן. בעקבות המהומות דיווחה ממשלת הודו כי 20,000 ברחו מהעיר. האיחוד העממי לחירויות אזרחיות דיווח על לפחות 1000 עקורים. האזורים המושפעים ביותר היו שכונות הסיקים בדלהי. הלשכה המרכזית לחקירה, סוכנות החקירות ההודית הראשית, סברה כי מעשי האלימות התקיימו בתמיכתם של אנשי משטרת דלהי דאז והממשלה המרכזית בראשות בנה של אינדירה גנדי, רג'יב גנדי. רג'יב גנדי הושבע לכהן כראש ממשלה לאחר מות אמו, וכשנשאל על הפרות סדר, אמר "כאשר עץ גדול נופל האדמה רועדת" ובכך ניסה להצדיק את הסכסוך הקהילתי.
יש טענות שהממשלה השמידה ראיות והגנה על האשמים ברדיפה. עיתון מרכזי כינה את פעולות הממשלה "אם כל הטיוחים". נטען שהאלימות הובלה ולעיתים קרובות בוצעה על ידי פעילי הקונגרס הלאומי ההודי ואוהדים במהלך ההתפרעויות. הנשק הראשי ששימש את ההמונים, נפט, סופק על ידי קבוצה של מנהיגי מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי, שהיו בבעלות תחנות דלק.
גרמנים
רדיפת גרמנים אתניים מתייחסת לפעילות שיטתית נגד קבוצות של גרמנים אתניים על סמך מוצאם האתני.
מבחינה היסטורית, רדיפה זו נבעה משתי סיבות: האוכלוסייה הגרמנית נחשבה, בין אם בצדק או לא, קשורה למשטרים לאומניים גרמנים כמו הנאצים או הקיסר וילהלם. בתקופת מלחמת העולם הראשונה נרדפו גרמנים בארצות הברית, כך קרה גם במזרח ומרכז אירופה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה. לרוב הקורבנות של רדיפות אלה לא היה קשר לאותם משטרים, אך היה שיתוף פעולה בין ארגוני המיעוטים הגרמנים והמשטר הנאצי, כפי שמראה הדוגמה של זלבסטשוץ, המשמש עדיין כתירוץ לפעולות איבה גם נגד אלה שלא השתתפו בארגונים אלה. לאחר מלחמת העולם השנייה, רבים מפולקסדויטשה אלה נהרגו או גורשו מבתיהם במעשי נקם, ואחרים - בטיהור אתני של שטחים לפני אכלוסם באזרחי המדינה המספחת. במקרים אחרים (למשל במקרה של האוכלוסיות הגדולות לשעבר שהיו דוברות גרמנית ברוסיה או אסטוניה, או המיעוט הגרמני הטרנסילווני (זיבנבורגן) ברומניה ובבלקן), הייתה רדיפה של קהילות חפות מפשע שלא היו חלק מהרייך השלישי.
אנשי הזארה
אנשי הזארה במרכז אפגניסטן נרדפו על ידי שליטי אפגניסטן בתקופות שונות בהיסטוריה. מאז פיגועי 11 בספטמבר 2001, מחבלים מוסלמים סונים תוקפים את קהילת הזארה בדרום מערב העיר כוויתה בפקיסטן, ביתם של כ-500,000 בני הזארה שנמלטו מרדיפות באפגניסטן השכנה. כ-2,400 גברים, נשים וילדים נהרגו או נפצעו כאשר לשקר-אה-ג'נגווי לקח אחריות על מרבית ההתקפות נגד הקהילה. כתוצאה מכך, אלפים רבים ברחו מהמדינה וביקשו מקלט באוסטרליה.
רומה (צוענים)
אנטי-צועניות היא עוינות, דעות קדומות, אפליה או גזענות המופנית כלפי הצוענים כקבוצה אתנית, או אנשים הנתפסים כבני המורשת הצוענית.
במהלך מלחמת העולם השנייה ניסו ממשלת גרמניה הנאצית ובעלות בריתה להשמיד את העם הצועני באירופה, במאמץ מתוכנן ובניסיון, שתואר לעיתים קרובות כג'נוסייד. תחת שלטונו של אדולף היטלר, הוצא צו משלים לחוקי נירנברג ב־26 בנובמבר 1935, והגדיר את הצוענים כ"אויבי מדינת הגזע", אותה קטגוריה כמו היהודים. לפיכך, גורלם של הצוענים באירופה אמור היה להקביל במובן מסוים לזה של היהודים. היסטוריונים מעריכים כי 220,000 עד 500,000 צוענים נרצחו על ידי הנאצים ומשתפי הפעולה עמם, או יותר מ-25% מכלל פחות ממיליון צוענים שחיו באירופה באותה תקופה. איאן הנקוק טוען שמספר ההרוגים מקרבם היה 1.5 מיליון.
רוהינגיה
ראש המחלקה לזכויות האדם של האו"ם גינה את "המתקפה השיטתית" לכאורה של מיאנמר על מיעוט הרוהינגיה, והזהיר כי נראה כי "טיהור אתני" מתנהל. מוסלמים בני הרוהינגיה שנמלטו מכוחות הביטחון במדינת ראחין של מיאנמר תיארו הריגות, הפגזות והצתה בכפריהם, הכוללים את כל הסממנים של מסע "טיהור אתני", אמר ארגון Human Rights Watch. "לפליטי רוהינגיה יש תיאורים מחרידים של בריחה מהתקפות צבא בורמזי וצפייה בכפריהם נהרסים", אמר מינאקשי גאנגולי, מנהל דרום אסיה של הארגון. "פעולות חוקיות נגד קבוצות חמושות אינן כרוכות בהברחת האוכלוסייה המקומית מבתיה."
רדיפת אוטיסטים
אנשים על הספקטרום האוטיסטי היו בדרך כלל קורבנות לרדיפה, לאורך ההיסטוריה וגם בעידן הנוכחי. בקמרון מאשימים ילדים עם אוטיזם בכישוף ועונשים אותם בעינויים ואף במוות.
להט"ב
הומוסקסואלים נרדפו בגרמניה הנאצית. בתחילת המאה ה-21 נרדפו ועדיין נרדפים הומוסקסואלים בצ'צ'ניה ובמדינה האסלאמית. מספר מדינות, במיוחד מדינות בעולם המערבי, נקטו אמצעים נגד אפליה של מיעוטים מיניים, כולל חוקים נגד פשעי שנאה כלפי הומוסקסואלים ואפליה במקום העבודה. חלקם אישרו נישואין חד-מיניים או איחודים אזרחיים במטרה להעניק לזוגות חד מיניים את אותן הגנות והטבות כמו לזוגות דו מיניים. בשנת 2011 קיבלו האומות המאוחדות את החלטתן הראשונה להכרה בזכויות להט"ב, ובשנת 2015 הפכו נישואים חד מיניים לחוקיים בכל מדינות ארצות הברית.
קינוטאבר
פסטיבל הקולנוע קינוטאבר (ברוסית: Кинотавр) הוא פסטיבל קולנוע שנערך בעיר הנופש סוצ'י שבדרום רוסיה. הפסטיבל נערך לראשונה בקיץ 1990, ומאז הוא נערך מדי שנה בחודש יולי, מלבד במספר מקרים יוצאי דופן.
הפסטיבל, הסגור לקהל הרחב, זוכה לתשומת לב רבה מהתקשורת הרוסית, ועקב כך פוקדים אותו כוכבי קולנוע רבים. מפיקים רבים משיקים בו את סרטיהם החדשים ומנסים למכור אותם למפיצים. פרס בקטגוריית פסקול הסרטים מוענק על שמו של המלחין מיכאל טריברדייב.
זהו אחד מפסטיבלי הקולנוע החשובים בקולנוע הרוסי. עד 2011 הוענקו פרסים רק לסרטים מתוצרת הפדרציה הרוסית, אך באותה שנה הוסרה המגבלה הגאוגרפית ולמעשה כל סרט בשפה הרוסית יכול לקבל פרס ולהיות מוצג בפני באי הפסטיבל. בנוסף, הותר להציג בפסטיבל גם סרטים בשפות זרות, אך בתנאי שרוסיה היא אחת המדינות המפיקות של הסרט. כך קרה שבשנת 2017 הוצג סרטו של רזו גיגיניישווילי מגאורגיה "בני ערובה", שרוסיה, יחד עם פולין וגאורגיה, הייתה אחת המדינות המפיקות, אך הסרט דובר גאורגית. הסרט זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר.
הפסטיבל הראשון לסרטים עצמאיים בברית המועצות התקיים לראשונה באפריל 1990 בפודולסק שבמחוז מוסקבה. ב-1991 נערך הפסטיבל בעיר הנופש סוצ'י, ומאז הוא מתקיים בה מדי שנה.
תחת שמי האש
תחת שמי האש הוא ספר מדע בדיוני לנוער שנכתב על ידי ורוניקה רוסי, והוא החלק הראשון בטרילוגיה. הספר יצא לאור באנגלית בינואר 2012.
הספר עוקב אחר שני נערים המנסים לשרוד - נערה שגרה בעיר מוגנת, ונער בעל כוחות של חוזה. זכויות ההסרטה נמכרו ל"האחים וורנר", לאחר שהספר נמכר ביותר מ-25 שווקים בינלאומיים. הספר השני בטרילוגיה, שיצא בארצות הברית ב-8 בינואר 2013 ונקרא "under the ever night", נהפך לרב-מכר. בנובמבר 2013 יצא ספר ההמשך בעברית "דרך לילות האינסוף".
עלילה
הסיפור עוקב אחר אריה, נערה בת 17 שמגורשת מחלום, עיר מולדתה, בגלל שרפה שלקחה את חייהם של חברתה הטובה ביותר ושני נערים אחרים. העונש הזה הוא כמעט מוות בטוח, מחוץ לעיר המגודרת והסגורה, השממה מכונה "בית המוות" והיא מלאה בקניבלים ובה סופות קטלניות. לכן כשהיא פוגשת בפרי, נער הגר בסביבה, היא יודעת שהוא סיכוייה היחיד לשרוד. על אף שהוא לא רוצה לקחת נערה מחלום תחת חסותו, פרי יודע שלאריה יש פוטנציאל לגאול אותו. כדי לשרוד, השניים חייבים ללמוד לעבוד יחד, ומגלים דברים שמעולם לא חשבו שאפשריים.
בספר השני מתוארת פגשתם של אריה ופרי לאחר שנתיים. השנים נפגשים ביער לאחר שחברם רור מספר לפרי כי אריה יצאה חזרה בעקבות "הכחול הדומם".
כאשר הם נפגשים אריה ופרי מאושרים מהאיחוד אך כאשר מגיע ריף, ראש המשמר של פרי בשבט "טייד" (אותו הוא מנהל במקום אחיו ויל שנרצח לאחר ששכר ומכר את אחותם, ליב, ואת בנו, טאלון) הוא מזהיר את פרי כי הבאת אריה לשבט רק תחמיר את המצב ותסכן אותה ואת ההנהגה שלו בשבט בשל היותה "דרה" (כינוי לאנשים שבאו מהעיר חלום) בעיקר כאשר הם זוג. למרות הכל מחליטים אריה ופרי לקחת סיכון ולהגיע יחד אל השבט אך במקום להתנהג כזוג הם התנהגו כבעלי ברית ונפגשו בסתר.
לבסוף לאחר מבטים קרים ולאחר שחצי מהשבט הולך בגללה, מחליטה אריה בלב כבד לעזוב את "טייד" מבלי לספר זאת לפרי. לפני שהיא עוזבת היא מגלה כי גם רור מתכוון ללכת כי בת זוגו, ליב, נמצאת באותו כיוון. לאריה יש מניע נוסף: אחיינו של פרי, טאלון, אשר נמכר בידי ויל, נמצא בידי היס והוא מוכן לשחרר אותו רק אם ידע את מקומו של "הכחול הדומם".
לאחר התפתחויות רבות שבה אריה לזרועותיו של פרי והם משלבים ידיים ורצים על החוף.
יתרות המט"ח של ישראל
מדיניות בנק ישראל להתערבות בשוק המט"ח בישראל השתנתה במהלך השנים, בהתאם למציאות הכלכלית ששררה במשק. בסוף דצמבר 2000 עמדו יתרות המט"ח של ישראל על כ-23 מיליארד דולר, בסוף דצמבר 2010 על כ-71 מיליארד, ובסוף דצמבר 2020 כ-173 מיליארד דולר.
היסטוריה
בשנים הראשונות לקיום המדינה, יתרות המט"ח היו מצומצמות מאוד. כאשר הוחלפה הלירה הארץ ישראלית (לא"י) בלירה הישראלית עם קום המדינה, הוחלט ששוויו של המטבע החדש יהיה שווה ערך לשוויה של לירה שטרלינג אחת. עד מהרה התברר שהשערים שנקבעו לא מציאותיים - לירה ישראלית אחת הייתה שווה פחות מלירה שטרלינג. במציאות נוצרו כמה וכמה שערי חליפין. ריבוי שערי החליפין גרם לבלבול רב, ופגע קשות ביכולת התכנון של המשק. תופעה זו גרמה למשבר חמור במשק. החל מאמצע שנות החמישים ועד אמצע שנות השישים שררה במשק גאות יחסית. הסכם השילומים עם גרמניה ופיחות חד שבוצע ב-1962 (מ-1.8 ל-3 לירות לדולר) סייעו למדינה להתגבר על המחסור במטבע חוץ. למעט פיחות זה, שער החליפין מול הדולר היה מקובע במשך התקופה.
משנות התשעים
בתקופה שלאחר מכן, ועד אמצע שנות התשעים החזיק בנק ישראל ביתרות בגובה של מספר מיליארדי דולרים ונמנע מהתערבות בשוק מטבע החוץ. היתרה הדרושה הוגדרה כרמה של מט"ח הדרושה למספר חודשי יבוא.
בסוף 1992 עמדה רמת היתרות על 5.2 מיליארד דולר, והשינוי משנה לשנה היה מקרי. החל מ-1996 החל בנק ישראל ברכישה מסיבית של מט"ח והיתרות, שהסתכמו בסוף 1995 ב-8.3 מיליארד דולרים, הגיעו בסוף 1999 ל-22.5 מיליארד. רכישות אלו לא נבעו ממדיניות הבנק לרכוש מט"ח, אלא נבעו מהיצע גדול של מט"ח על רקע הריבית השקלית הגבוהה, ששררה במשק בשנים האחרונות של שנות התשעים. בנק ישראל, נאמן למדיניות האלכסון, נאלץ למעשה לרכוש את עודפי המט"ח שנוצרו.
למרות קיומן של היתרות, השימוש בהן ככלי להשפעה על שער החליפין היה נדיר ביותר, אם בכלל. לא נעשה בהן שימוש גם בתקופות בהן הסתמן משבר בשוק המט"ח. כך למשל בשנת 2002, בה האמיר שער הדולר לשיא של כל הזמנים, העדיף בנק ישראל להשתמש בנשק הריבית ולא למכור מט"ח מהיתרות.
השינוי של 2008
המדיניות השתנתה בתקופת כהונתו של סטנלי פישר כנגיד. החל ממרץ 2008, משהגיע שער הדולר לשפל של כ-3.4 שקלים, הודיע בנק ישראל כי בכוונתו להגדיל את יתרות המט"ח שלו לכ-40 מיליארד דולר תוך שנתיים, על ידי רכישה יומית של כ-25 מיליון דולר בשוק המט"ח. המהלך, שיוחס בראש ובראשונה לניסיון להחלשת השקל, לא צלח בידו, שער הדולר הידרדר שוב, וביולי 2008 הודיע בנק ישראל כי יגביר את קצב רכישות המט"ח לכ-100 מיליון דולר ביום.
בעקבות הרכישות עלו מאוד יתרות המט"ח של ישראל. בסוף 2008 עמדו יתרות המט"ח על 42.5 מיליארד דולר. מדיניות שער החליפין של הבנק נחלה הצלחה זמנית, ושער הדולר זינק אל מעל 4.20 שקלים. במאי 2009, לאחר שיתרות המט"ח התקרבו לכ-50 מיליארד דולר. נרמז כי בנק ישראל מחפש דרך להפסקת רכישות המט"ח. בעקבות זאת, חזרו החל מיולי 2009 סימני התחזקות של השקל אל מול המטבעות הזרים, והדולר חזר שוב לרמות של 3.75 שקל לדולר. בנק ישראל הגיב ברכישת מאות מיליוני דולרים תוך ימים ספורים, והשקל נחלש שוב.
באוגוסט 2009 הודיע הבנק על הפסקת רכישה סדירה של מט"ח, לאחר שיתרות המט"ח הגיעו לרמתן הרצויה מבחינתו. הבנק הודיע עם זאת כי ימשיך לרכוש מט"ח מעת לעת בהתאם לנסיבות. בפועל מדיניות זו לא הייתה יציבה ומסעות רכש אגרסיביים נמשכו ואף הוגברו.
בעקבות גילוי שדות גז טבעי בשטחי המים הכלכליים של ישראל בים התיכון החל בנק ישראל ברכישת מט"ח בכמויות המותאמות להשפעה של הפקת הגז על מאזן התשלומים, כדי להימנע מהמחלה ההולנדית. בינואר 2017 עברו לראשונה יתרות המט"ח את רף 100 מיליארד דולר.
ביולי 2020 הגיעו יתרות מטבע החוץ של ישראל למעל 157.5 מיליארד דולר, מקום 18 בעולם, ומקום רביעי בעולם ביתרות מט"ח לנפש (18,150$ לנפש), עם קפיצה של 15 מיליארד דולר תוך חודשיים בלבד, יתרות אלו עמדו על כ-40% מה GDP.
גובה יתרות המט"ח של ישראל, עמדו בסוף אוגוסט 2021 על סך 205,912 מיליון דולר (מקום 15 בעולם), גידול של 4,217 מיליון מהחודש הקודם, והיוו 46.8 אחוזים מהתוצר המקומי הגולמי.
יקב שאטו גולן
יקב שאטו גולן הוא יקב בוטיק ישראלי, הנמצא במושב אליעד ברמת הגולן. בשנת 2016 שיווק היקב 90,000 בקבוקים. כרמי היקב שוכנים במפגש נחלי הירמוך ורוקד והם בבעלות היקב.
היסטוריה
סיפורו של יקב שאטו גולן החל בשנת 1996 עת נטעה משפחת ריבק ממושב אליעד 131 דונם של ענבי קברנה סוביניון ומרלו בשטחים החקלאיים של המושב בדרום רמת הגולן.
בשנת 1999 הקימה המשפחה יקב קטן בחצר המשק בשותפות עם שוקי שי וייצרו את 7,000 בקבוקי הקברנה סוביניון הראשונים.
בבציר 2000, בנוסף ליועץ שכבר היה ליקב, הוחלט להביא יינן מחו"ל שיעזור בתקופת הבציר שכבר גדל לכעשרים טון של קברנה סוביניון ומרלו.
שנה לאחר מכן, כאשר ייצור הבקבוקים עבר למבנה החדש וכבר עלה ל-30,000, הגיע אל היקב יינן צעיר ונמרץ בשם אורי חץ אשר חזר מלימודי תואר ראשון ושני באוניברסיטת מדינת אורגון והתמחה ביקב ג'וזף פלפס בקליפורניה וביקב צרעה בישראל. אורי חץ הגיע יום לפני בציר 2001 ומאז לא הפסיק לעבוד ביקב. אורי עזר רבות לקדם את היקב בחשיבתו המקורית וגישתו חסרת הפשרות ולאחר שנים ספורות של עבודה הצטרף ליקב כשותף.
בשנת 2002 ניטעו עוד כ- 110 דונם, נוספו זני ענבים חדשים וכמות הייצור המשיכה לעלות. נטיעות חדשות מתווספות כל הזמן במטרה להגדיל את הייצור, להחליף חלקות ישנות ולנסות עוד זנים חדשים.
בשנת 2014 נפרד מהיקב שוקי שי והעביר את החזקותיו לחברת ש.א. יין.
At My Best
At My Best (בעברית: במיטבי) הוא סינגל של הראפר האמריקאי, משין גאן קלי, בהשתתפות הזמרת האמריקאית, היילי סטיינפלד. השיר יצא, על ידי באד בוי רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, ב-17 במרץ 2017.
נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-129 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר יצא בערוץ היוטיוב של משין גאן קלי ב-21 באפריל 2017. בווידאו קליפ ניתן לראות את המוזיקאים "נאבקים למצוא את מקומם בעולם, מנסים להרגיש בנוח עם מי שהם". נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-66 מיליון פעמים.
ביקורת
לורן טום, מהמגזין בילבורד, אמרה שלשיר יש "מחרוזת שירה חזקה, שפע של ריפים לגיטרה וצליל חשמלי מרגש שמשין גאן קלי השתמש בו בעבר עם שירים אחרים שלו". בנוסף, היא אמרה כי משין גאן קלי "מעביר מסר חזק דרך המילים שלו, ואומר למאזינים 'תמשיך' ולהילחם על החלום שלך, תמיד תישאר נאמן לעצמך." בביקורת על הווידאו קליפ, היא אמרה שהווידאו קליפ "מגשר יחדיו בין הטקסטים המרתקים והמעוררים של השיר, שדוחפים אותך להאמין בעצמך. הסיום הרגשי מתמקד במאבקים הפנימיים שיש לנו עם עצמנו."
בריאן שמידט
בריאן שמידט (באנגלית: Brian Schmidt; נולד ב-24 בפברואר 1967, מיזולה, מונטנה, ארצות הברית) הוא אסטרופיזיקאי אמריקאי ממוצא אוסטרלי וחתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2011 ביחד עם אדם ריס וסול פרלמוטר.
ב-1985 סיים שמידט את לימודיו התיכוניים, ב-1989 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת אריזונה וב-1993 סיים תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד. הוא פרופסור באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה.
ידוע בשל עבודתו בחקר סופרנובה, כאשר הצליח להוכיח יחד עם אדם ריס וסול פרלמוטר את התפשטות היקום. זכה יחד עם ריס ופרלמוטר בפרס שאו לאסטרונומיה ב-2006. ביחד עם שניהם חלק פרס נובל לפיזיקה ב-2011. בשנת 2015 זכה במדליית הכבוד של מכון נילס בוהר ובפרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית.
צ'ירסאווה גואל
צ'ירסאווה גואל (בצרפתית: Tchiressoua Guel; נולד ב-27 בדצמבר 1975) הוא כדורגלן עבר איווארי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים
בקיץ הצטרף לסנט אטיין. ב-11 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בצרפת בתיקי 3-3 נגד לה הבר. באותו משחק בישל שער נוסף.
בקיץ הצטרף ללוריאן. בעונתו הראשונה, שיחקה הקבוצה בליגה הראשונה אך ירדה לליגה השנייה. גואל שיחק עם הקבוצה גם בשנתיים שלאחר מכן, גם אז בליגה השנייה.
בקיץ חתם באנקרגוג'ו מליגת העל הטורקית, במדיה רשם 15 הופעות. ב-13 בינואר 2005 חתם בנאנסי, עמה רשם עליית ליגה בסיום העונה. בקיץ חזר לקדנציה שנייה בלוריאן.
בקיץ הצטרף לעירוני קריית שמונה מליגת העל שרשמה את עונתה הראשונה בליגה הבכירה בישראל. גואל שיחק בכל המשחקים של קבוצתו במהלך העונה.
קריירה בינלאומית
ב-29 במאי 1993 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב בהפסד 4-1 ל. ב-27 במרץ 1994 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-4 נגד.
גואל השתתף עם הנבחרת 5 פעמים בגביע אפריקה לאומות.
הפרלמנט הוולשי
הפרלמנט הוולשי (בוולשית: Senedd Cymru; באנגלית: Welsh Parliament) או הסנד' (The Senedd) הוא מוסד הקיים מאז 1999, כפרלמנט בעל סמכויות מוגבלות בנושא ויילס בתוך הממלכה המאוחדת. הפרלמנט בנוי מבית אחד ובו חברים 60 נציגים אשר נבחרים מדי 4 שנים בבחירות. עד למאי 2020 נקרא הפרלמנט האספה הלאומית של ויילס.
תפקידי הסנד' כוללים ייצוג ויילס ותושבייה, הסכמה על מיסוי לתושבי ויילס, חקיקת חוקים במספר תחומים בהם לפרלמנט סמכויות על פני הפרלמנט הבריטי, ובחינת התנהלות ממשלת ויילס. בסנד' חברים 60 חברי פרלמנט (בראשי תיבות MS או בוולשית AS) הנבחרים לתקופה של חמש שנים, 20 מהם מייצגים כל אחד מחמשת האזורים הגאוגרפיים של ויילס (צפון, מרכז ומערב, דרום-מערב, דרום-מרכז, ודרום-מזרח ויילס), בעוד שה-40 הנוספים מייצגים כל אחד אזור בחירה מבין 40 אזורי בחירה ברחבי ויילס.
היסטוריה
בשנת 1949 הקימה ממשלת בריטניה את "מועצת ויילס ומונמת'שייר" שתפקידה היה לייעץ לשלטונות על ענייני העם הוולשי, גוף זה כלל 27 חברים שנבחרו על ידי גופים שונים בוויילס. בשנת 1951 נוסף תפקיד ממשלתי של "שר לענייני ויילס" ובשנת 1964 הוקם משרד ויילס ובראשו מזכיר המדינה לענייני ויילס אשר החליף את מועצת ויילס. במהלך שנות ה-60 וה-70 החל בבריטניה תהליך בחינה של האצלת סמכויות לאומות הבית ובהן ויילס, כתוצאה מכך נבחנה האפשרות להקים אספה לאומית בווילס, אך במשאל עם שנערך בשנת 1979 בחרו תושבי ויילס שלא להקים אספה לאומית.
בשנת 1997 נערך משאל עם נוסף באותה סוגיה והפעם ברוב קטן (50.3%) נבחר להקים אספה לאומית, כתוצאה מכך נחקק חוק ממשלת ויילס (1998) בו הוחלט על הקמת האספה הלאומית הוולשית בעלת סמכויות חקיקה מוגבלות שתהיה כפופה לפרלמנט הבריטי. ב-2006 נחקק חוק ממשלת ויילס נוסף שהעניק סמכויות רבות יותר לאספה הלאומית וקבע את הקמת גוף מבצע נפרד מהאסיפה אך כפוף לה, והיא ממשלת ויילס, או בשמו הראשוני 'ממשלת האספה הלאומית'. החל מ-2006 לאספה נקבעו תחומי אחריות לחקיקה עצמאית שלא דרשו אשרור של הפרלמנט הבריטי, אלו כללו 20 סעיפים בתחומי תרבות, תיירות, פיתוח כלכלי ועירוני, חקלאות, בריאות, שירותי הצלה, כיבוי אש, תחבורה, דיור, ספורט ושלטון מקומי (ראו למטה רשימת סמכויות).