cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Who
השנים המוקדמות
כל אחד מארבעת חברי הלהקה ניגן בלהקה שהיוותה את המי. פיט טאונסנד וג'ון אנטוויסל נגנו יחדיו בלהקה עד אשר דלטרי הזמין את אנטוויסל להצטרף ללהקתו, שם הופיע על הגיטרה. טאונסנד אמר בהזדמנות כי באותה תקופה, דלטרי היה הנגן הטוב ביותר, ממנו ומאנטוויסל. לאחר עזיבתו של אנטוויסל את להקתו עם טאונסנד, הוא הציע לדלטרי שטאונסנד יחליף את הגיטריסט השני בלהקה שלהם, רג בוואן, וזה הסכים. Detours כללו לבסוף את הסולן קולין דאווסון, דאג סאנדום על התופים, אנטוויסל על הבס, טאונסנד על גיטרת רית'ם ודלטרי בתור הגיטריסט המוביל.
הלהקה החלה לנגן תחת שם זה, אך גם תחת השמות הנוספים The High Numbers ולבסוף The Who.
התקופה הקלאסית
בתקופת אמצע שנות השישים לאחר שטאונסנד, דלטרי, אנטוויסל ומון היוו את ההרכב המלא, המי מצאו את סגנונם המוזיקלי. היא נגנה מוזיקת רוק רועשת, כאשר דלטרי שודרג לעמדת הסולן של הלהקה, אשר לא ניגן עוד על כלי נגינה מלבד על תוף מרים ומפוחית פה מדי פעם (בעיקר בהופעות ובעיקר בשיר "Baba O'riley" על מנת להחליף את הכינור). עוד בתחילת דרכם הלהקה משכה תשומת לב רבה כששלושת הנגנים - טאונסנד על הגיטרה, אנטוויסל על הבס ומון על התופים - היוו את התפקיד המוביל בשירים רבים. לפעמים הבס הוביל יותר מהגיטרה, ולפעמים התופים היוו כוח ועוצמה רבה יותר מאשר רק לספק את הקצב. התוצאה הייתה מוזיקה צורמנית ביותר ולעיתים מתוחכמת יותר מכל הופעות הרוק המקובלות של אותה תקופה. עד היום כל אחד מחברי הלהקה זכור על תרומתו לעולם הרוק: קית' מון זכור על התיפוף היצירתי ורב ההשפעה שלו, טאונסנד על כתיבת השירים הרגישה שלו לצד ריפי הגיטרה העוצמתיים שלוף בנוסף לשימוש הנרחב בקלידים ובסינתיסייזר, אנטוויסל על נגינת הבס הזריזה והלא רגילה, ודלטרי על שירתו העוצמתית והאמוציונלית.
מלבד לדלטרי, כל חברי הלהקה האחרים היו בעלי יכולות ווקאליות, והשתתפו בשירה במספר רב של שירים (גם מון שר בשירים מדי פעם). דלטרי היה הסולן הרשמי אשר קיבל את רוב תשומת הלב על הבמה, וביצע את רוב השירים. אנטוויסל שר את השירים שהוא כתב, וגם ביצע תפקידי דמויות בשירים שונים כמו "Summertime Blues". טאונסנד לפעמים לקח על עצמו את תפקיד הסולן, או שהוא ודלטרי החליפו בתורות במהלך שיר, כמו בשיר "Naked Eye" או "Pinball Wizard", או שלפעמים דלטרי היה אחראי על רוב השירה וטאונסנד הצטרף בקטעי מעבר, כמו ב-"Bargain" ו-"Baba O'Riley".
השירה של השלושה תרמה ללהקה כאשר השלושה שרו יחדיו בפורמט של מקהלה, בשירים כמו "Listening to You" ו-"Odorono". טכניקת השירים בשירים מוקדמים של הלהקה כמו "My Generation" נקראה "קריאה ותגובה", בה הסולן שר שורה וקולות הרקע החזירו לו בתשובה. כל אלו עזרו ללהקה כאשר לא יכללו לממן זמרי ליווי באולפני ההקלטות כאשר הקליטו את השיר "A Quick One, While He's Away".
שינויים מאוחרים
בשנת 1971 המי החלה להתנסות בסינתסייזר באלבום "Who's Next". השימוש המתמשך בקלידי סינתסייזר היו מה שקבע את הבסיס של השירים, וכל שאר הנגנים בלהקה, כולל מון על התופים, קבעו את הקצב לפיו. הטכניקה הזו נחשבה לחלוצה אשר הקדימה את זמנה והשימוש בה לא היה נפוץ עד שנות השמונים בלהקות כמו דפש מוד. בהופעות, הקלטות הסינתסייזר היו מוכנות מראש במטרה לבצע את השירים בלי לוותר על הסינתסייזר ומון חבש אוזניות כדי להבטיח תיאום מושלם עם הסינתסייזר כדי להכניס את שאר חברי הלהקה למקצב הנכון. בהופעות הראשונות בהן בוצעו השירים עם הסינתסייזר התיאום לא היה כראוי וכתוצאה מכך היו מתחים וזעם רב בין חברי הלהקה על הבמה, וזאת כי טכניקת השימוש בסינתסייזר בהופעות לא הייתה מפותחת דיה.
מאז ההופעות של שנת 1996, סטרקי, בנו של רינגו סטאר, הוא המתופף הפעיל של הלהקה. סטרקי זכה להוכרה על שהחזיר את המרץ ללהקה בזכותו האנרגיה הרבה שלו וסגנון הנגינה שלו שהזכיר רבות את מון, המתופף המקורי. מון היה המורה לתיפוף של סטרקי והעניק לו את ערכת התופים הראשונה שלו.
מותו של ג'ון אנטוויסל ערב סיבוב ההופעות של שנת 2002 הוביל לצירוף של נגן אולפן, פינו פלאדניו בתור נגן הבס בהופעות.
המי התחילו את הקריירה שלהם בכיסוי שירי רית'ם אנד בלוז, ומעולם לא נטשו את השורשים הללו. אפילו לאחר שעברו סגנונות מוזיקליים רבים הם המשיכו לבצע שירי R&B קלאסיים כמו "Young Man Blues" ו-"Summertime Blues" במהלך ההופעות שלהם, כל סיבובי הופעות האיחוד.
היבטים נוספים
חברי הלהקה היו חיות במה מטבעם: דלטרי, הסולן, היה מאוד דינמי בתפקידו, והיה ידוע בהשלכת המיקרופון שלו לכל עבר עם הכבל הנמתח שלו בצורת פלצור. טאונסנד התפרסם בסגנון הנגינה האגרסיבי שלו עם הנפות היד הפורטת כמו טחנת רוח (טאונסנד טען שהוא קיבל השראה לכך מהגיטריסט קית' ריצ'רדס, מלהקת הרולינג סטונז, כאשר צפה בו בהופעה מסובב את זרועותיו כדי להתמתח. ריצ'רדס עצמו טען כי מעולם לא זכר שעשה פעולה כזו). מון, שסיגל לעצמו דימוי של מטורף, נהג לחבוט בתופיו בעוצמה רבה. בין כל המהומה שיצרו השלושה, אנטוויסל נהג לעמוד בשקט, לעיתים לאורך כל הופעה, ונראה משועמם כביכול מכל הרעש בעוד ניגן על הבס באופן מורכב עוצמתי וחדשני. חברי הלהקה הוסיפו פן נוסף להופעותיהם עם בדיחות, תרגילים והקדמות מורחבות לשיריהם. טאונסנד אמר פעם שרק ההפוגה בין סיבובי ההופעות הייתה מה שמנע מהם להתנוון ולהפוך לסוג של הצגה. במהלך ההופעות הם נהגו גם לשוחח עם הקהל בין השירים. האינטראקציה בין הקהל ללהקה הייתה רבה במהלך ההופעות של "Tommy" ו-"Quadrophenia", כאשר טאונסנד חש בצורך להסביר את עלילות האופרות לקהל. במהלך ההסברים הללו, מון נהג להגיב בציניות והומור כדי לעורר את הקהל.
במהלך השנים המוקדמות, המי התפרסמו בעיקר בניפוץ כלי הנגינה שלהם בסוף ההופעות, ולרוב זרקו את השברים הנותרים לקהל, ומבחינתם הדבר סימל שהם נתנו את כל מה שהיו יכולים. טאונסנד שאב השראה לכך מהמורה שלו מבית הספר לאומנות, גוסטב מצגר, שפיתח שיטת אומנות אוטו- הרסנית, אך טאונסנד הוא הראשון שיוחס לו טקס ה"גיטאר-סמאשינג" (ניפוץ-הגיטרה). פולחן זה החל במקריות כאשר באחת מההופעות הראשונות של הלהקה, חווה טאונסנד התמוטטות עצבים וכתוצאה מכך החל להטיח את הגיטרה ברצפה ולדחוף אותה לתוך מגבר. תגובת הקהל לכך הייתה היסטרית מרוב התלהבות וטאונסנד שמר על פולחן זה בהמשך.
בתחילת דרכה הלהקה פעלה כלהקת חימום לאמנים כמו Herman's Hermits, והמשאבים הכספיים שלהם לא הרשו להם להחריב את כלי הנגינה שלהם. לרוב, דלטרי וטאונסנד ניסו להדביק את הגיטרה לאחר הופעה. על אף שהלהקה החלה לחדול ממנהג ההחרבה לקראת יציאת "Tommy", הם חזרו אליו בהמשך.
חברי הלהקה היו ידועים לשמצה על האופן בו התנהגו בבתי המלון וחדרי ההלבשה, ובמיוחד מון ששמו נקשר לאירועים הרסניים רבים. הלהקה נעצרה על פורענות לפחות פעם אחת, במונטריאול, והוחרמו מרשת המלונות של הולידיי אין.
ההופעות של המי היו רועשות במיוחד. ברוב בשנות השבעים עד השמונים היא הופיעה בספר השיאים של גינס בתור הלהקה הרועשת ביותר, כשרעש ההופעות שלהם הגיע לרמה של 130 דציבלים. במהלך השנים, אמנים אחרים כמו דיפ פרפל זכו בתואר. כתוצאה מכך דלטרי סבל מבעיות שמיעה, וטאונסד מטיניטוס וחירשות חלקית. הסיפורים טוענים כי חברי הלהקה סבלו מחירשות זמנית לאחר כל הופעה, ושהנזק לאוזנו הימנית של טאונסנד נגרם מכך שעמד קרוב מדי לערכת התופים של מון במהלך הפיצוץ בהופעה בתוכנית הטלוויזיה "Smothers Brothers". טאונסנד, לעומת זאת, טען שהסיבה האמיתית לחירשות היא הקשבה למוזיקה בעוצמה רבה במהלך ההקלטות באולפן.
הביגוד של חברי הלהקה במהלך ההופעות היה חלק חשוב בחזותם. בשנות השישים נהג טאונסנד ללבוש חליפה עשויה מדגל הממלכה המאוחדת (הצבא הרפובליקני באירלנד איים להפציץ את חברי הלהקה על הבמה אם הוא ילבש את הדגל במהלך ההופעות שם, אך טאונסנד היה מוכן מראש ולבש חליפה יותר תואמת לרוחם של האירים). לקראת סוף העשור הוא החליף לחליפת סרבל לבנה, אשר לבש בהופעה בפסטיבל וודסטוק. במשך תקופה מסוימת, ג'ון אנטוויסל לבש חליפת שלד בסגנון ליל כל הקדושים בהופעות. לבושו של דלטרי היה המפורסם ביותר בהופעות, כאשר מסוף שנות השישים עד אמצע שנות השבעים נהג להופיע בחליפה עשויה מעור צבי עם חוטי בד רבים מחוברים לשרוולים ולגב. בתקופת שנות השבעים המאוחרות ובהמשך, נהג דלטרי ללבוש חולצות פתוחות, צמודות או גופיות על מנת להבליט את שריריו. בנוסף לתלבושות, כל חברי הלהקה מלבד דלטרי היו עם תסרוקת זהה: שיער חלק שגדל ארוך עד העורף אך הפוני היה גזור קצר. לעיתים היה ניתן לראות בטאונסנד ובאנטוויסל "תאומים", שכן התלבשו אותו דבר, לשניהם היו זקנים ותסרוקת זהה, אך התנועה שלהם על הבמה הייתה קוטבית ושברה את המראה הזו.
סאונד
הפעילות של המי המי בתור להקה הייתה הרבה יותר משמעותית בהופעותיה, ובמהלך שנותיה חברי הלהקה טענו שמעולם לא היו יכולים ליצור את איכויות הקול של הופעה בהקלטות אולפן. עקב כך, הקלטות השירים ויצירת האלבומים נוצרו למען ההופעות, שם כל שיר הראה את היכולות של חברי הלהקה יותר טוב. על אף זאת הרבה מאמץ הושקע בהקלטות, וקטעים מורכבים (קלידים המשתלבים בגיטרה, כינור, סולואים מורכבים) נעשו באולפן בלבד, ובהופעות נעשו שימושים בקטעים מוכנים מראש, כלי ניגנה נגישים ובסולואים מאולתרים. עם התקדמות הלהקה בשנות השישים הסאונד של הלהקה באולפנים השתנה עם הקלטות מוכנות מראש, ללא שימוש במוזיקאים מלווים בשביל לקבל את הסאונד הרגיל שאפיין את ארבעתם בלבד וכן כדי לתפוס את קטעי סולואי הגיטרה והשירה בלי ששום דבר שיעפיל עליהם. הקטעים שהוספו כללו בדרך כלל נגינת גיטרה וקלידים של טאונסנד, אם כי גם הוספו קטעים של כלי נשיפה על ידי אנטוויסל באלבומים. כאשר יצא "Tommy" האלבום כלל בתוכו, מלבד כלי הנגינה המסורתיים ללהקה, גם גיטרות אקוסטיות, נגינת פסנתר, אורגן וכלי נשיפה. בעזרת ההקלטות המוכנות במקום השימוש בשישה נגנים שונים, הביצוע היה שייך לחברי הלהקה בלבד. בתוצאה מכך שיריהם הפכו להיות בעלי רבדים רבים וסאונד מסוגנן.
"Tommy" כלל בתוכו את השימוש הראשוני של טאונסנד בסאונד סינתטי, אשר התפתח בהמשך לשימוש מסיבי באלבום "Who's Next". על אף שהלהקה השתמשה בסוגי קלידים נוספים וגם כאשר חזרה למקורות הרוק הכבד מאוחר יותר באלבום "The Who By Numbers", השימוש של טאונסנד בסינתסייזר הוביל לסאונד מודרני שאפיין את הלהקה לאחר התקופה הקלאסית שלה.
סגנונות
האלבומים של הלהקה בשנות השישים היוו תיעוד של המעבר של הלהקה מהתנסויות של סגנונות מוזיקה עד לתקופה בה היא התגבשה על הסאונד שלה. אלבומה הראשון "My Generation" הציג גרסאות כיסוי לשירי רית'ם אנד בלוז שאופיין בצליל כבד שאפיין אותם. באלבום הבא "A Quick One" הלהקה נטשה את סגנון ה-R&B לטובת התנסויות במוזיקת פופ ובאלבומם השלישי, "The Who Sell Out", היא פנתה לרוק הפסיכדלי וסגנונות שונים שלא הוגדרו בתוך ז'אנר ספציפי, אך הייתה באלבום פנייה לכיוון הרוק הכבד שהתפתח מאוד בזכותם. בשנת 1969 עם יציאת האלבום "Tommy" זנחה הלהקה את החיפוש וניתוח ז'אנרים שונים והתפשרה על מוזיקת רוק שהתאימה לרוח התקופה, נוטה בעיקר לכיוון מתוחכם יותר כאשר הציגה באלבום תכונות של רוק מתקדם. מטרת האלבום הייתה לנקוט עמדה במוזיקת הרוק אשר היה מאורע יוצא דופן בזמנו. בשנות השמונים הלהקה ניסתה ליצור הישגים בתחום הגל החדש והוציאה סינגל שתאם לכך – "Eminence Front".
בנוסף למעבר בין סגנונות במוזיקה של המי היו ניסיונות שונים שלא זכו להתפתחות בקרבה. קית' מון רצה תמיד לנגן מוזיקת גולשים (הוא הצטרף ללהקת הביץ' בויז למשך שעה בודדה), ומספר מנגינות בודדות בסגנון הזה הופיעו בשירי B Side של הסינגלים או באלבומי אוסף. עם הזמן, טאונסנד שילב מוזיקת ג'אז וסווינג בהלחנות שלו, בשירה והנגינה. אמנם עד היום חברי הלהקה מעדיפים לשמר את סגנון הרוק הכבד במוזיקה שלהם. כמו רוב המוזיקאים הבריטים של שנות השישים, חברי הלהקה היו מושפעים ממוזיקת קאנטרי, על אך שהז'אנר הופיע לעיתים רחוקות מאוד בהקלטות, וזאת אחרי שעובד באופן בו אי אפשר לזהותו.
השפעה
המי נחשבת לאחת מלהקות הרוק המשפיעות ביותר בכל הזמנים. המוזיקה האגרסיבית שלה שנוצרה בזכות שילוב הנגינה של טאונסנד, מון ואנטוויסל, סללה את דרכן של להקות נוספות בתקופתה כמו קרים, ג'ימי הנדריקס, לד זפלין, ראש, הג'אם וכמעט כל להקות הפאנק והגראנג'.
המי סיפקה השראה לרוב, אם לא לכל להקות הבריט-פופ של שנות התשעים. להקות כמו בלר, אואזיס סטריאופוניק ואש קבלו השראה רבה מהלהקה, במיוחד מתקופת המוד שלה שסיפקה מודל בשבילם.
"My Generation" הוא ככל הנראה השיר של המי שזכה למספר הגדול ביותר של גרסאות כיסוי. איירון מיידן, גרין דיי ופאטי סמית הוציאו גרסאות כיסוי של השיר. בסיבוב ההופעות העולמי שלה, להקת אואזיס הוסיפה לתוכו את השיר באופן קבוע. דייוויד בואי ביצע גרסאות כיסוי לשירים "I Can't Explain", "Pictures of Lily" ו-"Anyway, Anyhow, Anywhere". הסקס פיסטולס ביצעו גרסת כיסוי ל-"Substitute" במהלך ההופעות המוקדמות שלהם. להקת פרל ג'אם ביצעה בסיבובי ההופעות שלה בשנות התשעים והעשור הנוכחי את השירים "Baba O'Riley" ו-"The Kids Are Alright" ושירים נוספים של המי לעיתים נדירות. להקת ואן היילן ביצעה גרסת כיסוי ל-"Won't Get Fooled Again" באלבום ההופעה שלה משנת-1993. להקת גרייטפול דד ביצעה גם היא את "Baba O'Riley" בשנות התשעים המוקדמות, וכן גם נירוונה. בשנת 2003 יצא הסינגל של להקת הנו מטאל לימפ ביזקיט "Behind blue eyes" שהוא בעצם גרסת כיסוי של המי, השינוי העיקרי שנעשה בשיר נמצא בסוף בו נוסף קטע טכנו במקום קטע רוק כבד, הגרסה נהפכה להיות מוכרת יותר מהגרסה הראשונית.
המוזיקה של המי עודנה מבוצעת בפומבי על ידי להקות כיסוי רבות.
נבחרת נורווגיה בכדורגל
נבחרת נורווגיה בכדורגל, היא נבחרת הכדורגל הלאומית של נורווגיה המנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הנורווגית.
נבחרת נורווגיה השתתפה שלוש פעמים במשחקי גביע העולם ב-1938, 1994 ו-1998 והשתתפה פעם אחת באליפות אירופה בשנת 2000. הנבחרת משחקת את משחקי הבית שלה באצטדיון אולבאל, המסוגל להכיל 25,000 צופים.
היסטוריה
במשך שנים נחשבה נורווגיה לנבחרת בינונית ברמה האירופאית והעולמית. הנבחרת העפילה רק פעם אחת לאליפות העולם, בשנת 1938 ומאז ואילך כשלה בניסיונותיה להעפיל לאליפות העולם או לאליפויות אירופה.
באליפות העולם עצמה שובצה בבית ה' ביחד עם הנבחרות איטליה, אירלנד ומקסיקו. נורווגיה ניצחה את מקסיקו 0–1, הפסידה לאיטליה באותה תוצאה וסיימה בתיקו מאופס מול אירלנד. בסופו של דבר סיימו כל הנבחרות בבית בשוויון נקודות כשלכל נבחרת היו ארבע נקודות. העובדה שנורווגיה הבקיעה רק שער אחד בלבד הותיר אותה במקום האחרון בבית ומחוץ לשלב שמינית הגמר. איטליה המשיכה עד למשחק הגמר בו נוצחה על ידי נבחרת ברזיל.
לאליפות אירופה 1996 לא הצליחה הנבחרת להעפיל כאשר דורגה במקום השלישי בבית המוקדמות לאחר הולנד וצ'כיה. למרות כישלון יחסי זה, בנורווגיה צמחו באותה תקופה דור חדש של שחקנים צעירים כמו אולה גונאר סולשיאר, טורה אנדרה פלו, אגיל אוסטנד ואלף אינגה הלנד. היו אלה שחקנים ששיחקו בקבוצות אנגליות והפכו לכוכבים באי הבריטי והחלו לסחוף את הנבחרת קדימה.
במוקדמות אליפות העולם 1998 הוגרלה הנבחרת לבית קל יחסית כאשר היריבות החזקות ביותר מולן שובצה היו ו. המאמן אגיל אולסן הוביל את חניכיו להעפלה לאליפות העולם בצרפת מן המקום הראשון.
הסגל שהתגבש במוקדמות, שהתבסס במידה רבה על שחקנים ששיחקו בליגה האנגלית, היה זה שהוביל את נורווגיה גם במונדיאל עצמו. נורווגיה שובצה לבית א' עם אלופת העולם, ו. במשחק הראשון סיימה נורווגיה בתיקו 2-2 מול מרוקו. היא סיימה בתיקו 1-1 מול סקוטלנד ובמשחק האחרון שהכריע את ההעפלה לשמינית הגמר ניצחו הנורווגים את אלופת העולם ברזיל 1–2 משער בבעיטת עונשין בדקות הסיום. נורווגיה המשיכה למשחק שמינית הגמר מול נבחרת איטליה שם הפסידה לאיטלקים משער בדקה ה-18 של כריסטיאן ויירי.
לאחר המונדיאל בברזיל המשיך אותו שלד שחקנים גם למוקדמות אליפות אירופה במטרה להעפיל לראשונה בתולדות הנבחרת לטורניר, אשר עתיד היה להיערך בלגיה והולנד. גם בטורניר מוקדמות זה סיימה נורווגיה במקום הראשון בבית המוקדמות בו כשהיא לאחר שהקדימה את במקום השני.
בטורניר אליפות אירופה עצמה שובצה נורווגיה בבית מספר 3 לצד נבחרות, ו. במשחק הראשון גברה נורווגיה על ספרד בתוצאה 0–1. במשחק השני הפסידה נורווגיה ליוגוסלביה שזכתה בניצחון משער של סאבו מילושביץ'. במשחק האחרון סיימה נורווגיה בתיקו 0-0 עם נבחרת סלובניה והודחה מן הטורניר בשל הפרש שערים נחות מזה של נבחרת יוגוסלביה.
סגל הנבחרת
סגל הנבחרת לקראת המשחקים נגד גיברלטר, טורקיה ומונטנגרו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הנתונים מעודכנים נכון ל-28 במרץ 2021.
שיאי שחקנים
נכון ל-17 ביוני 2023.
אפרת (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
ממוצע הרמוני
במתמטיקה ממוצע הרמוני הוא סוג של ממוצע. הוא בדרך כלל משמש ל של קצבי שינוי.
הממוצע ההרמוני \ H של \ n מספרים ממשיים חיוביים הוא:
כלומר, זהו ההופכי של הממוצע החשבוני של ההופכיים.
קשר לממוצעים אחרים
הממוצע ההרמוני הוא אחד משלושת הממוצעים הפיתגוריים. עבור קבוצות מספרים שמכילות לפחות שני איברים שונים, הממוצע ההרמוני הוא הקטן ביותר מבין השלושה (בעוד שהממוצע החשבוני הוא הגדול ביותר והממוצע ההנדסי נמצא ביניהם). אם הקבוצה מכילה רק איברים זהים (למשל {2,2,2}), אזי שלושת הממוצעים יהיו שווים (במקרה של הדוגמה לעיל, ל-2).
הממוצע ההרמוני הוא המקרה הפרטי M−1 של ממוצע חזקה.
מאחר שממוצע הרמוני של קבוצת מספרים נוטה לעבר המספר הקטן ביותר שבה, הוא נוטה למזער את ההשפעה של מספרים גדולים ולהגדיל את ההשפעה של מספרים קטנים.
לעיתים משתמשים בטעות בממוצע חשבוני במקום שבו צריך להשתמש בממוצע הרמוני. בדוגמת המהירויות המופיעה בהמשך, הממוצע החשבוני 50 הוא שגוי וגדול מדי.
ממוצע הרמוני של שני מספרים
עבור המקרה הפרטי של שני מספרים x_1 ו-x_2, הממוצע ההרמוני שווה ל-
במקרה זה, הממוצע ההרמוני קשור לממוצע החשבוני ולממוצע ההנדסי  על ידי הקשר מכאן נובע ש-. כלומר, הממוצע ההנדסי של שני מספרים שווה לממוצע ההנדסי של הממוצע ההרמוני והממוצע החשבוני שלהם.
ממוצע הרמוני משוקלל
בדומה לממוצע משוקלל ניתן להגדיר גם ממוצע הרמוני משוקלל: תהי סדרה של משקלים עבור סדרת המספרים, אזי הממוצע ההרמוני המשוקלל מוגדר להיות:
כאשר כל המשקלים שווים מקבלים את הממוצע ההרמוני הרגיל.
בפיזיקה
במספר מצבים, בייחוד במצבים בהם מעורבים תדירויות ויחסים, הממוצע ההרמוני מספק את המספר הממוצע המאפיין את המערכת בצורה הטובה ביותר.
לדוגמה, אם רכב נוסע במהירות v (נניח 60 קמ"ש) מרחק x ואז נוסע את אותו מרחק x במהירות u (נניח 40 קמ"ש), אזי המהירות הממוצעת בה נסע היא הממוצע ההרמוני של v ו-u (במקרה שלנו - 48 קמ"ש). נסביר זאת: נניח שהמרחק x הוא 20 ק"מ. אזי את הקטע הראשון הוא נסע ב-20 דקות (שליש שעה) ואת הקטע השני הוא נסע ב-30 דקות (חצי שעה). יוצא מכך שהוא נסע סך הכול 40 ק"מ ב-50 דקות (5/6 השעה) – כלומר, הוא נסע במהירות ממוצעת של . לכן, הממוצע ההרמוני במקרה זה הוא סך כל הדרך חלקי סך כל זמן הנסיעה, וזה הממוצע הנכון (בניגוד לממוצע החשבוני)."הטעות הנפוצה, שאם מדובר באותו הקטע, אזי המהירות הממוצעת היא פשוט ממוצע (חשבוני) של המהירויות נובעת מהטעות הלוגית שהנסיעה בשתי הפעמים הייתה באורך זהה (מבחינת מרחק). אך הנסיעה השנייה (במהירות 40 קמ'ש) הייתה איטית יותר, ולכן התבזבז והושקע בה יותר זמן של נסיעה במהירות איטית, והמשקל שלה בממוצע יהיה יותר גדול. מכאן, שאין זה מפתיע שהמהירות הממוצעת הכוללת היא רק 48 קמ'ש, וקטנה במעט מהאינטואיציה לומר שהמהירות הממוצעת היא 50 קמ'ש."אותו עקרון תקף גם ליותר משני מקטעים: בהינתן סדרה של תת-נסיעות במהירויות שונות בכל תת-נסיעה, אך אותו מרחק בכל תת-נסיעה, אזי המהירות הממוצעת היא הממוצע ההרמוני של כל המהירויות בכל תתי-הנסיעה (אם כל תת-נסיעה כיסתה מרחק שונה יש להשתמש בממוצע משוקלל).
ברם, אם הרכב נסע במהירות מסוימת במשך זמן מסוים t – פעם במהירות v ופעם במהירות u, אזי המהירות הממוצעת היא הממוצע החשבוני.
בתורת המספרים
מלבד הנכתב לעיל, משתמשים בממוצע ההרמוני על מנת להגדיר סוגי מספרים – למשל, מספר אור.
במדעים אחרים
נזקקים לממוצע הרמוני כאשר מחשבים זמן ממוצע של עבודה משותפת. נניח לדוגמה, שמשאבה המופעלת על ידי גז מסוגלת לרוקן בריכה ב-4 שעות, ומשאבה המופעלת על ידי חשמל מרוקנת את אותה בריכה ב-6 שעות. אזי זה ייקח לשתי המשאבות יחד לרוקן את הבריכה ב- שעות; כלומר, ב-2.4 שעות. זהו מחצית הממוצע ההרמוני בין 4 ל-6.
בהידרולוגיה, הממוצע ההרמוני משמש מוליכות הידראולית של זרימה הניצבת לשכבות (למשל, שכבות גאולוגיות או שכבות קרקע). מצד שני, עבור זרימה המקבילה לשכבות משתמשים בממוצע חשבוני.
בניתוח סטטיסטי של תוצאות משחקי כדור בסיס (בייסבול), גודל, הנקרא "Power-speed number", עבור שחקן מסוים הוא הממוצע ההרמוני של מספר הקפות ההום ראן שהוא עשה ושל מספר הבסיסים שהוא "גנב".
איימי ראיין
אמי ראיין (באנגלית: Amy Ryan; נולדה ב-3 במאי 1968) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית, הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב בשנת 2007 על תפקידה בסרט "נראתה לאחרונה".
ביוגרפיה
ראיין נולדה ברובע קווינס, ניו יורק ולמדה בתיכון אומנויות המשחק בעיר. בשנת 1988 במחזה "החרוזים של אולדריץ'", והמשיכה להופיע במופעים קטנים במסגרת אוף ברודוויי, בהם "טירונות".
ראיין הופיעה לראשונה בברודוויי בשנת 1992 במחזה "האחיות רוזנסוויג", לאחר מכן הופיעה בהצגות "שלוש האחיות" ו"האישה". במהלך קריירת התיאטרון המגוונת שלה הייתה ראיין מועמדת פעמיים לפרס טוני, על תפקידה במחזה "הדוד ואנייה" ועל הופעתה במחזה "חשמלית ושמה תשוקה".
ראיין הופיעה בסדרות הטלוויזיה "ER", "שפץ ביתך", "הסמויה" ו"שיקגו הופ". בתחום הקולנוע פרצה לתודעה בשנת 2000 עם תפקידה בדרמה מועמדת שני פרסי אוסקר "מישהו לסמוך עליו". ב-2005 השתתפה בדרמה הביוגרפית זוכת אוסקר "טרומן קפוטה".
שנת 2007 הייתה השנה המוצלחת ביותר בקריירה של ראיין עם ביקורות נלהבות ומועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב, על תפקידה בדרמת הפשע של בן אפלק "נראתה לאחרונה". בסרט גילמה ראיין את דמותה של הלן מק'רידי, אמה המסוממת של אמנדה מק'רידי, ילדה שנחטפה. בנוסף באותה שנה השתתפה ראיין גם בדרמת המתח של סידני לומט "לפני שהשטן ידע", ובקומדיה "החיים על פי דן".
בשנת 2010 גילמה את אדל בעונתה השלישית של סדרת הדרמה האמריקאית "בטיפול" ברשת HBO, אשר מבוססת על סדרת ישראלית באותו שם מאת חגי לוי.
בשנת 2013 שיחקה לצד קולין פירת' ריס וית'רספון בסרט הפשע "קשר שטני" של הבמאי אטום אגויאן.
בשנת 2016 שיחקה בדרמת הפשע "המסתנן" לצידם של בריאן קראנסטון, ג'ולייט אוברי, בנג'מין בראט, ג'ייסון אייזקס ודיאן קרוגר.
החל משנת 2021 משתתפת בסדרת הטלוויזיה של הולו, "רק רוצחים בבניין".
לראיין בת מהשחקן אריק סלובין.
שיחת היום
שיחת היום היא תוכנית אקטואליה יומית בערוץ רשת 13, לאחר ששודרה בעבר בערוץ 2 אצל הזכיינית רשת. את התוכנית מנחה לוסי אהריש. התוכנית שודרה בתחילה בימי חול משעה 17:15 עד 18:00, והחל מחזרתה לאוויר ב-2023 משודרת בימי חול מ-16:00 עד 16:55. התוכנית בוטלה ב-15 בינואר 2019, כחלק ממהלכי מיזוג רשת-עשר, וחזרה לשידור ב-13 באוגוסט 2023.
היסטוריה
ב-14 באוקטובר 2015, התבטאה אהריש בתוכניתה "שיחת היום" בדאגה בנוגע ליחסי ערבים ויהודים ובנוגע להשלכות של גל הטרור הפלסטיני והמהומות של ערביי ישראל באוקטובר 2015, ועל עתיד החברה הערבית ובמיוחד על צעיריה. בדבריה גינתה בחריפות את הטרור הערבי ואת ההנהגה הערבית שבמקום להרגיע את הרוחות מסיתה לאלימות. בנוסף לכך, שללה את הטענה הפלסטינית שעליית יהודים להר הבית מצדיקה טרור ומעשי רצח של חפים מפשע.
בדצמבר 2016 גילוי דעת של אהריש בנושא טבח אזרחים במלחמת האזרחים בסוריה הכה גלים והפך לסרטון ויראלי בעל תפוצה נרחבת בעולם.
ב-4 בספטמבר 2017 שודרה התוכנית האחרונה בערוץ 2, שלאחריה עברה אהריש להנחות יחד עם אודי סגל את התוכנית "לפני החדשות" ברשת 13. היא עזבה את התוכנית במטרה להתמקד בפרויקטים אחרים ב"רשת".
ב-29 באפריל 2018 חזרה התוכנית לשידור בערוץ רשת 13 במקום התוכנית "הערב" שהוצאה מלוח השידורים.
ב-16 בדצמבר 2018 הודיעה רשת שהתוכנית לא תמשיך לערוץ הממוזג ותוחלף בתוכנית אחרת של יעקב אילון, מה שהביא לזעם אצל אהריש וצוות התוכנית, וכן לעצומה שפועלת למנוע את ביטול התוכנית.
ביולי 2023 פורסם בעמוד האינסטגרם של אהריש כי התוכנית צפויה לחזור למרקע.
ב-13 באוגוסט 2023, התוכנית חזרה לשידור שתפסה את משבצתה של "הכל כלול" ששודרה בשעה 16:00.
אוניברסיטת זרקא
אוניברסיטת זרקא (בערבית: جامعة الزرقاء) היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת בעיר זרקא, שבצפון ירדן. האוניברסיטה הוקמה בשנת 1994, כאשר בשנתה הראשונה כללה 150 סטודנטים בלבד. במהלך השנה האקדמית 2010/11, גדל מספר זה למעל 6,000 סטודנטים, הלומדים בקמפוסים השונים של האוניברסיטה.
האוניברסיטה מדורגת מבחינה אקדמית במקום ה-16,506 מבין כלל האוניברסיטאות בעולם, ובמקום ה-30 מבין האוניברסיטאות בירדן גופה.
יחסי אנדורה–סרביה
יחסי אנדורה–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות אנדורה לבין הרפובליקה של סרביה.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אנדורה לסרביה כוננו בשנת 2005. שר החוץ של סרביה ביקר באנדורה באוקטובר 2010.
יחסי זמביה–רוסיה
יחבי זמביה–רוסיה היא מערכת היחסים הדו-צדדיים בין רוסיה וזמביה.
יחסים פוליטיים
היחסים הפוליטיים בין ברית המועצות וזמביה התערערו בשל הנוכחות הסינית בזמביה, והגישה הלבבית של ממשלת קנודה למדינות המערב, עם זאת, קנודה ביקר בברית המועצות בביקור רשמי ב-1974 וב-1987. היחסים בין שתי המדינות התערערו בשנת 1976, כאשר קנודה אמר על נוכחות ברית המועצות וקובה באנגולה, "הם הוציאו את הקולוניאליזם והפשיזם מהדלת הראשית, רק כדי לתת לנמר ולגורים שלו לגזול בדלת האחורית." התמיכה הסובייטית באיחוד העם האפריקני של זימבבואה, שפעלה בעיקר מזמביה, סייעה להפסיק את ההתנתקות של היחסים, והקשרים התחממו לאחרשאבל מוזורבה, ראש ממשלת זימבבואה רודזיה השיק את התקיפות האוויריות בתוך זמביה ב-1979. לאחר שביתות, זמביה ביקשה ללא הצלחה סיוע צבאי מערבי, ולכן פנתה לגרמניה המזרחית לבקשת סיוע צבאי.
בשנת 1981, כוננו קשרים ממוסדים בין המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות לבין מפלגת העצמאות הלאומית המאוחדת. מספר משלחות סובייטיות ביקרו בלוסקה עם חזון להפוך את UNIP למפלגה קומוניסטית, ופקידי UNIP הגיעו לביקורים הדדיים במוסקבה. הקונגרס הלאומי האפריקני העביר את מטהו ללוסקה ב-1984, ובעקבות כך הפכה לוסקה לאתר אסטרטגי עבור הסובייטים, עם סמכויות סיוע של הצבא הסובייטי ושל אנשי מודיעין. בעקבות כך, השגרירות הסובייטית בלוסקה הייתה הגדולה ביותר באפריקה הדרומית, והייתה מאוישת על ידי 129 בכירים, כולל כ-25 ק.ג.ב. והמינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי עם כיסוי דיפלומטי, ועוד 50 בלי כיסוי דיפלומטי.
יחסים ביטחוניים
בין 1979 ו-1983, ברית המועצות ייצאה לזמביה נשק בשווי 180 מיליון דולר, הכולל 70 אחוזים מהיבוא הצבאי של זמביה. ביבוא היו כלולים מטוסי קרב מיג-21, טנקים, כלי רכב משוריינים, טילי קרקע-אוויר S-125 וציוד מכ"ם. על מנת לאמן את צבא זמביה, להשתמש ולתחזק את הציוד, הסובייטים החזיקו כ-500 אנשי צבא שהיו מבוססים בזמביה.
יחסים דיפלומטיים
ב-31 בדצמבר 1991, זמביה הכירה ברוסיה כיורשת לברית המועצות, לאחר התפרקות ברית המועצות. לרוסיה יש שגרירות בלוסקה, ולזמביה יש שגרירות במוסקבה.
יחסים כלכליים
בשנת 2008, הסחר הבילטרלי בין רוסיה וזמביה עלתה מ-2007 מרמה של 11.4 מיליון דולר ל-17 מיליון דולר. רוסיה מייבאת מזמביה בעיקר טבק, בעוד היצוא הרוסי לזמביה כולל בעיקר מיכון חקלאי, אופנועים, מזון.
יחסי תרבות
ב-25 באוגוסט 1966, ממשלות ברית המועצות וזמביה חתמו על הסכם לשיתוף פעולה תרבותי, אשר הוכר על ידי הפדרציה הרוסית.
קארל ויירשטראס
קארל תאודור וילהלם וַיֶירְשְטְרַאס (בגרמנית: Karl Theodor Wilhelm Weierstraß; 31 באוקטובר 1815, אוסטנפלדה (Ostenfelde), מחוז וסטפאליה - 19 בפברואר 1897, ברלין) היה מתמטיקאי גרמני, המכונה "אבי האנליזה המודרנית".
ויירשטראס הוא האיש האחראי לניסוח הקפדני והיסודי של האנליזה המודרנית. פעל רבות כדי להבהיר את היסודות לנושאים הללו, ונודע בכך שהתעקש שכל הוכחה תהיה מבוססת על יסודות מוצקים. תוך שהוא מסתמך על עבודתו של אוגוסטין לואי קושי, הניח את התשתית המוצקה של החשבון האינפיניטסימלי, שעד תקופתו היו רעיונותיו בעייתיים בשל הבסיס הרעוע שלהם. ויירשטראס הנהיג את ההגדרות המודרניות של מושגים יסודיים כמו גבול ונגזרת, במונחי ו- \ \delta. כמה מהמשפטים החשובים באנליזה נקראים על שמו, דוגמת משפט בולצאנו-ויירשטראס ומבחן M של ויירשטראס להתכנסות טורי פונקציות.
ויירשטראס נחשב גם למרצה מצוין, ואחד מתלמידיו היה גאורג קנטור, שוויירשטראס היה תומך נלהב של רעיונותיו המהפכניים. תלמידים נוספים שלו היו פרדיננד גאורג פרובניוס, סופיה קובלבסקי, ארתור מוריץ שנפליס, הרמן שוורץ ומתמטיקאים מפורסמים נוספים.
יוג'יני בושאר
יוג'יני (ג'יני) בושאר (Eugenie Bouchard; נולדה ב-25 בפברואר 1994) היא שחקנית טניס מקצועית מקנדה. דורגה בשיאה (20 באוקטובר 2014) במקום חמישי בעולם. באוקטובר 2020 דורגה במקום 168 בעולם בדירוג ה-WTA.
ביולי 2014 עלתה לראשונה לגמר הנשים בווימבלדון, אך הפסידה לצ'כית פטרה קביטובה בשתי מערכות. באותה שנה הגיעה לחצי הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות צרפת הפתוחה. כן זכתה בתואר ה-WTA הראשון שלה בטורניר נירנברג.
ביוגרפיה
יוג'יני נולדה למישל וג'ולי בושאר במונטריאול שבקנדה, אחות תאומה זהה לביאטריס, ולאח ואחות צעירים ממנה. ג'יני ואחותה נקראו על שם בנותיו של הנסיך אנדרו: ביאטריס על שמה של הנסיכה ביאטריס, ויוג'יני על שמה של הנסיכה יוג'יני. היא החלה לשחק טניס בגיל 5 תוך כדי לימודיה בבית הספר. בהיותה בת 12 עברה לפלורידה כדי להתאמן אצל שחקן העבר ניק סאביאנו. סאביאנו מלווה אותה עד היום כמאמנה האישי.שחקן הטניס האהוב עליה הוא רוג'ר פדרר; היא הגדירה את הפגישה ביניהם בטורניר ווימבלדון 2012 כאחד האירועים המשמעותיים בחייה. בושאר מחבבת את הזמר הקנדי ג'סטין ביבר ואמרה פעמים אחדות, שהיא רוצה שיבוא לצפות בה משחקת.
תחילת הדרך
בושאר התפרסמה בעולם הטניס כשזכתה בשנת 2012 באליפות וימבלדון לנערות. באותה תחרות זכתה בצוותא עם השחקנית האמריקאית טיילור טאונסנד אף בתחרות הזוגות לנערות. באותה שנה הגיעה לחצי הגמר של אליפות אוסטרליה הפתוחה לנערות.
ב-2013 קיבלה כרטיס חופשי לטורניר מיאמי, ובו גברה על שחר פאר בסיבוב הראשון באחד מניצחונותיה הראשונים על שחקניות מהדרג הגבוה. היא נוצחה בסיבוב השני על ידי מריה שראפובה. במוקדמות ווימבלדון באותה שנה ניצחה בסיבוב השני את אנה איבנוביץ' במה שהיה לניצחונה הגדול ביותר עד אז. בסוף עונה זאת הוכתרה בתואר "השחקנית העולה של השנה".
הפריצה הגדולה
בשנת 2014 חלה פריצתה הגדולה של בושאר לצמרת הטניס העולמית. היא הגיעה לחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה, אחרי שגברה על אנה איבנוביץ' ברבע הגמר, אך הובסה על ידי נה לי. באליפות צרפת הפתוחה שוב הגיעה לחצי הגמר אחרי שגברה בדרך על שחקניות המדורגות במאיה הראשונה (ובהן שחר פאר, אנגליקה קרבר וקרלה סוארס נבארו) אך הפסידה בחצי הגמר לזוכת הטורניר מריה שראפובה. בטורניר וימבלדון הצליחה להגיע עד לגמר, אך הפסידה לפטרה קביטובה בשתי מערכות - 6-3, 6-0. בעקבות טורניר וימבלדון סבלה מפציעה וחזרה כעבור חודש לשחק בטורניר גביע רוג'רס במונטריאול, אבל הודחה בסיבוב השני, אחרי שהפסידה 2:1 לאמריקנית שלבי רוג'רס. באליפות דרום-מערב ארצות הברית הפתוחה (טורניר סינסינטי), באוגוסט 2014, שוב הפסידה בסיבוב השני - לסווטלנה קוזנייצובה - 2:1. באליפות ארצות הברית הפתוחה (בפלאשינג מדוז, ניו יורק) הגיעה (באחד בספטמבר) לשמינית הגמר ונוצחה על ידי יקטרינה מקארובה בשתי מערכות, 7:6, 6:4.
ב-2015 חלה נסיגה גדולה בהישגיה. בטורניר ווימבלדון, שבו הגיעה ב-2014 לגמר ולדירוג של מקום שביעי, הודחה בסיבוב השני והידרדרה עד למקום ה-26 בדירוג העולמי לנשים.
מאז שנת 2016 לא הצליחה לעבור מעבר לסיבוב השלשי בתחרות גראנד-סלאם ולכן הדרדרה עד למקום ה-168 בדירוג העולמי.
חסות ודוגמנות
לבושאר ישנם חוזי חסות עם קוקה-קולה ונייקי, והיא מפרסמת את מוצריהם. היא פרסמה בעבר מותגים נוספים וישנם המנבאים לה עתיד גדול כדוגמנית, בייחוד אחרי שהצטיירה בווימבלדון 2014 כחביבת הקהל.
ישראל פסח פיינהנדלר
הרב ישראל פסח פיינהנדלר (כ"ד בשבט ה'תש"ה, 7 בפברואר 1945 - י"ב בניסן ה'תשע"א, 16 באפריל 2011) היה פוסק ואיש חינוך, מחבר סדרת ספרי ההלכה אבני ישפה ורב קהילת אבני ישפה בירושלים.
קורות חייו
לאחר נישואיו כיהן כר"מ בישיבת הנגב. בשנת ה'תשכ"ח (1968) החל בלימודי רבנות. הוא למד אצל הרב יעקב אדלשטיין ברמת השרון, ואת ה"שימוש חכמים" עשה אצל הרב שמואל הלוי וואזנר, שגם הסמיכו לרבנות. כמו כן למד מילה והחל לשמש כמוהל. עשרות שנים שימש גם כבעל תוקע.
בשנת ה'תשל"ג (1973), נקרא על ידי רבו הרב יששכר מאיר לשוב לנתיבות, ולכהן כרב ומו"ץ של הקהילה החרדית המקומית. מתוקף תפקידו שימש הפוסק בבית הבאבא סאלי שהתגורר בנתיבות. בתקופת רבנותו בנתיבות היה נוסע בקביעות לירושלים לעשות "שימוש" אצל הרבנים שלמה זלמן אוירבך ויוסף שלום אלישיב.
בשנת ה'תשמ"ז (1987), לאחר ארבע עשרה שנות רבנות בנתיבות, עבר להתגורר בירושלים, ושימש כרב קהילת "אבני ישפה" בשכונת רוממה. בשנים אלו היה מקורב לרב אלישיב ודבק בדרכו ההלכתית.
מלבד עיסוקו הרבני וההלכתי עסק בייעוץ חינוכי וייעוץ זוגי ופרסם מאמרים וספרים בתחום, בעברית ובאנגלית.
נקבר בהר המנוחות בירושלים.
משפחתו
אחיו הוא הרב אהרן פיינהנדלר, ראש ישיבת "מחנה ישראל" בירושלים. גיסו הוא הרב גד ארלנגר, מרצה ומחבר סדרת ספרים בנושאי תורה ומדע.
בנו הרב יחזקאל פיינהנדלר מחבר ספרי ההלכה "השבת אבדה כהלכה", "באורח צדקה" על הלכות מעשר כספים ו"גנזי הקודש" על הלכות גניזה. אחד מבניו נשוי לנכדת הרב שמואל כהנא שפירא, דיין בית הדין הגדול (אחיו של הרב הראשי אברהם אלקנה כהנא שפירא), ובתו נשואה לבנו של הרב צבי פרידמן.
ספריו
בקרב ספריו בולטת הסדרה "אבני ישפה" על ארבעת חלקי השולחן ערוך. הספר הראשון בסדרה זו, שיצא בשנת ה'תשמ"ה, עסק בהלכות תפילה. ספרו האחרון יצא זמן קצר לפני פטירתו.
פסיביות (הנדסה)
פסיביות היא תכונה של מערכות הנדסיות.
המונח "פסיביות" משמש במגוון של תחומים הנדסיים, אך בעיקר באלקטרוניקה תקבילית ובמערכות בקרה.
רכיבים פסיביים
רכיב יתואר כפסיבי אם כניסותיו נחשבות ככניסות אות בלבד, ואין לרכיב כניסות ייעודיות המשמשות להזנת אנרגיה לרכיב לצורך פעולתו. בהקשר של מעגל חשמלי, הרכיבים הבאים נחשבים לפסיביים: נגד, קבל, ומטא-חומר. מעגל חשמלי המורכב מרכיבים פסיביים בלבד מכונה מעגל פסיבי ויש לו את אותם המאפיינים של רכיב פסיבי.
רכיב שאינו פסיבי מכונה רכיב אקטיבי (פעיל). בין הרכיבים הפעילים ניתן למנות מקורות זרם ומתח, ורכיבים כדוגמת מגברים, המקבלים הזנת אנרגיה ייעודית, בנוסף לכניסות האות המוגבר.
יחסי גרמניה–יפן
יחסי גרמניה–יפן הם היחסים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין יפן.
היחסים בין פרוסיה לבין יפן כוננו לראשונה ב-1860. במלחמת העולם הראשונה, יפן הייתה לצד בריטניה, ולכן שתי המדינות היו אויבות באותה המלחמה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, שתי המדינות חוו התאוששות כלכלית מהירה. כיום, גרמניה היא הכלכלה השלישית בגודלה בעולם, ואלו יפן היא הכלכלה הרביעית בגודלה בעולם, והן נהנות במידה רבה מסוגים שונים של שיתופי פעולה פוליטי, תרבותי, מדעי וכלכלי.
ראשית היחסים וכינונם
היחסים בין יפן לפרוסיה כוננו ב-1860. עם תחילת תקופת מייג'י ב-1868, גרמנים רבים באו ליפן על מנת לשמש כיועצים לממשלה היפנית החדשה. דבר זה תרם רבות למודרניזציה של יפן.
בשנת 1889, הוכרזה "האימפריה של יפן" אשר הושפעה רבות מחוקרי המשפט הגרמנים, רודולף פון ולורנץ פון שטיין.
בסוף המאה ה-19, עשרות סטודנטים יפנים וקציני צבא יפנים נסעו לגרמניה על מנת לקבל הכשרה צבאית מהצבא הגרמני.
התקררות היחסים ומלחמת העולם הראשונה
ב-23 באוגוסט 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הצטרפה יפן למלחמה לצד מדינות ההסכמה, ועד מהרה השתלטו היפנים על שטחי הקיסרות במזרח הרחוק. כוחות יפניים נחתו במחוז שאנדונג וכיתרו את המושבה הגרמנית בצ'ינגדאו ב-2 בספטמבר. בחודש אוקטובר השתלט הצי הקיסרי היפני, שפעל באופן עצמאי וללא התייעצות בממשלה האזרחית, על מספר מושבות גרמניות באוקיינוס השקט: איי מריאנה, איי קרוליין ואיי מרשל, ללא התנגדות. במהלך פעולות אלה שיגר הצי היפני את התקפות האוויר הראשונות מנושאות מטוסים אי פעם, כנגד מטרות גרמניות בשאנדונג, מסיפון נושאת המטוסים הימיים ואקאמייה (Wakamiya). המצור על צ'ינגדאו הסתיים בכניעת הכוחות הגרמניים באזור ב-7 בנובמבר.
בשנת 1919 ישב הנציג היפני סיונג'י קינמוצ'י לצדם של "ארבעת הגדולים" (לויד ג'ורג', אורלנדו, וילסון וקלמנסו) במהלך ועידת השלום בפריז. בוועידה זו זכתה יפן במושב קבוע בחבר הלאומים והעברת הזכויות הגרמניות בשאנדונג לידיה הוסדרה. כמו כן, קיבלה יפן מנדט חבר הלאומים על איי האוקיינוס השקט, שהיו בעבר תחת שליטת גרמניה. על אף תפקידה המשני יחסי במלחמה (ודחיית מעצמות המערב את ההצעה היפנית להוספת סעיף שוויון גזעי לחוזה ורסאי), הגיחה ממנה יפן כמעצמה בינלאומית.
בין מלחמות העולם
לאחר המלחמה, נשלח וילהלם סולף ליפן כשגריר ב-1920, והוחזרו היחסים הדיפלומטיים. בתקופה שבין שתי מלחמות העולם התמקדו היחסים בין גרמניה ליפן בעיקר במישור התרבותי, והגיעו לשיאם בהסכם תרבותי והקמת מוסדות תרבות שונים, כגון מכון יפן (ברלין, 1926), מכון התרבות היפני-גרמני (טוקיו, 1927), ומכון המחקר היפני-גרמני (קיוטו, 1934).
בשנות ה-30 של המאה ה-20, היחסים בין גרמניה ליפן שוב התחממו, ובעיקר התהדקו היחסים הצבאיים בין המדינות. בצד הגרמני, יואכים פון ריבנטרופ חתר במיוחד להתקרבות גרמנית-יפנית נגד בריטניה. בשנת 1936 נחתם הסכם אנטי-קומינטרן, אשר איטליה הצטרפה אליו כעבור שנה, ומאוחר יותר הצטרפו גם ספרד, הונגריה ומדינות אחרות.
מאז הסכם אנטי-קומינטרן בשנת 1936 הייתה ברית בין גרמניה ליפן. אך גרמניה ויפן לא תמיד היו תמימות דעים בכל הנוגע לפוליטיקה, ולברית הייתה עד סוף שנת 1945 השפעה מועטת בלבד, אך היא נותרה בעיקר כלי תעמולה. הברית קמה בנובמבר 1936 עם ברית האנטי-קומינטרן ובספטמבר 1940 התחזקה עם החתימה על ההסכם התלת-צדדי. אולם, לברית לא היו יסודות מוצקים, אלא היא התאפשרה בהיעדר ניגודי אינטרסים גדולים, ובשל קיום האויב המשותף, שכלל את אנגליה וארצות הברית. מעל לכל, שתי המדינות ניהלו מדיניות של אי-התערבות במדיניות השותפה בברית, אולם לא היה שום שיתוף פעולה אמיתי בפוליטיקה או במלחמה אחרי פרוץ המלחמה. הברית בין גרמניה ליפן בשנות ה-30 וה-40 נקראה לפיכך "ברית ללא עמוד שדרה".
מלחמת העולם השנייה
בשנת 1940 גרמניה, יפן ואיטליה חתמו על ההסכם התלת-צדדי, אשר בינואר 1942, בעקבות המתקפה היפנית על פרל הארבור והכרזת מלחמה הגרמנית נגד ארצות הברית (דצמבר 1941), הפכה לברית צבאית, אך נותרה ברובה ללא השלכות. שיתוף פעולה אמיתי בין גרמניה ויפן לא התקיים, מכיוון שלשתי המדינות היו מטרות שונות לחלוטין. יפן לא תקפה את ברית המועצות בשנת 1941, אולם מאידך התקיפה את ארצות הברית, שלא הייתה מעורבת במישרין במלחמה עד כה. כמו כן נותרו משני הצדדים הרבה חוסר אמון - בצד היפני, בגלל המדיניות הגזענית של היטלר, שלפיו היפנים נחשבו כנחותים לעומת הגזע הגרמני, למרות התעמולה הנאצית לחפות על העניין הזה; ובצד הגרמני בשל הטינה הזאת נגד היפנים ה"מרושעים".
עם זאת, הן הגרמנים והן היפנים דיכאו את המידע במדינותיהם על פשעי מלחמה שנעשו על ידי בעלת בריתם. ג'ון ראבה - איש עסקים גרמני ששהה בסין - ניסה לפרסם חומר רב על פשעי המלחמה של היפנים בסין, ובעיקר על טבח ננקינג, אולם זמן קצר לאחר מכן נעצר על ידי הגסטאפו וכל הראיות שהיו לו הוחרמו ונהרסו. מאידך, היפנים דיכאו ראיות רבות שהיו על הגרמנים כמבצעי השואה.
יוחנן הרביעי לסקריס, קיסר האימפריה הביזנטית
יוחנן הרביעי לסקריסוס (ביוונית: Ἰωάννης Δ΄ Δούκας Λάσκαρις) היה קיסר ניקאי (אחת ממדינות האימפריה הביזנטית המחולקת) הוא מלך משנת 1258 עד לשנת 1261.
יחסי גרמניה–יפן
מלחמת העולם השנייה
ביפן לא היו רדיפות כנגד היהודים במהלך המלחמה, אולם בהשפעת הגרמנים השתנה יחס היפנים כלפי היהודים, והם אף ריכזו את היהודים בגטו שנגחאי.
יוחנן הרביעי לסקריס, קיסר האימפריה הביזנטית
ביוגרפיה
הוא היה בנם הראשון של הקיסר תאודורוס השני שמלך לפניו ואשתו הנסיכה הלנה מבולגריה. עוד בהיותו בן שמונה הוכתר, עקב מותו של אביו תאודורוס השני. ג'ורג' מוזלון מונה לעוצר בשל היותו ידיד המקורב ביותר אל המלך, עד להתבגרותו של יוחנן אבל עד מהרה זה נרצה כי בכך שהיה סנו על העצולה. יוחנן היה האחרון מהשושלת הלסקרנית ועשה רבות לשיקום האימפריה הביזנטית "המפורקת". לאחר כיבוש קונסטנטינופול בידי הצלבנים במסע הצלב הרביעי.
יחסי גרמניה–יפן
מלחמת העולם השנייה
במשך זמן מה יכלו היפנים ליהנות בעקיפין מכניסתו של היטלר למלחמה, משום שבעלות הברית ריכזו את מרצם במאבק נגד גרמניה ואיטליה במשך זמן רב בשל אסטרטגיית "גרמניה תחילה". יפן וגרמניה נלחמו למעשה במלחמותיהן בנפרד וגם הובסו בנפרד; יפן נכנעה כשלושה חודשים לאחר גרמניה, באוגוסט 1945 בעקבות הטלת פצצת האטום על הירושימה ונגסאקי וכניסתה של ברית המועצות למלחמה נגד יפן.
יוחנן הרביעי לסקריס, קיסר האימפריה הביזנטית
ביוגרפיה
בשנת 1261 כבש מיכאל פלאולוגוס את קונסטנטינופול והכריז על עצמו כקיסר קונסטנטינופול וניקאה; הוא עיוור את יוחנן כדי ליצור בו מום שימנה ממנו את הרשות להמשיך להחזיק בטוהר קיסר ולאחר מכן כלא אותו בטירה ליד ים מרמרה.
יחסי גרמניה–יפן
לאחר המלחמה
בשנת 1955 כוננו יפן וגרמניה המערבית את היחסים הדיפלומטיים ביניהם מחדש, אך היחסים נותרו חסרי חשיבות עד שנות ה-70, ורק אז החלו חילופי תרבות משמעותיים והרחבת הסחר בין המדינות. בשנת 1973 כוננה יפן יחסים דיפלומטיים גם עם גרמניה המזרחית. בתחילת שנות ה-60 נוסדה הליגה למען ידידות האומות שנוסדה בתחילת שנות השישים, אשר כללה גם סניף של ידידות יפן-גרמניה.
יוחנן הרביעי לסקריס, קיסר האימפריה הביזנטית
ביוגרפיה
לימים יכיר יוחנן באנדרוניקוס השני בנו של מיכאל פלאולוגוס כקיסר.
יחסי גרמניה–יפן
לאחר המלחמה
בשנת 1969 נוסד מכון התרבות היפני בקלן. על רקע הצמיחה הכלכלית החזקה ביפן, חלה גם עליה גדולה במספר הסטודנטים היפנים שבאו ללמוד בגרמניה, ואף הוקמו המרכז היפני-גרמני בברלין (JDZB) והמכון הגרמני ללימודים יפניים (DIJ) בטוקיו. בצד הגרמני, שירות חילופי האקדמיה הגרמנית (DAAD) וקרן אלכסנדר פון הומבולדט מילאו תפקיד חשוב בחילופי סטודנטים, ובצד היפני ביצעה זאת החברה היפנית לקידום המדע (JSPS).
במאי 1981 ביקר ביפן אריך הונקר, המזכיר הכללי של הוועד המרכזי של ה-SED ויו"ר מועצת המדינה בגרמניה המזרחית.
בשנת 2011 נערכו בשתי המדינות חגיגות לרגל 150 שנות יחסים דיפלומטיים משותפים, ובעקבות כך הונפקו בולים והתקיימו תערוכות, המתארים את הידידות בין שני העמים.
יחסים דיפלומטיים
יפן מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-5 קונסוליות בדיסלדורף, פרנקפורט, המבורג, מינכן ושטוטגרט. מאידך, גרמניה מחזיקה ביפן שגרירות בטוקיו ו-6 קונסוליות בפוקואוקה, נאגויה, נהה, אוסקה, סאפורו וסנדאי.
I (אלבום)
I הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר הישראלי אֶריק ברמן, אשר יצא לאור ב-1 בינואר 2007.
השירים באלבום הם פרי-עטו של ברמן; על העיבודים אחראי אודי קראוס (המעבד והמתופף של ברמן); ההפקה היא בניצוחו של משה לוי. לאחר צאת האלבום יצאו הסינגלים "ג'וני" ו"בינונימי". שירים נוספים שהתפרסמו מהאלבום היו "אהבה באור ובצל", "אפשר לחשוב", "אם היה לזה סיכוי" ו"לא נורא".
ירדן בר-כוכבא
ירדן בר-כוכבא הלפרין (נולדה בתל אביב ב-9 במרץ 1970) היא במאית תיאטרון, שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, מתרגמת, קומיקאית, פזמונאית וזמרת ישראלית. זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה.
ביוגרפיה
ירדן בר-כוכבא נולדה בשם ירדנה בר-כוכבא. היא בתם של האלוף משה "בְּרִיל" בר-כוכבא, ושל נחמה בר-כוכבא שניהלה שנים רבות את בית הספר היסודי ברמת אביב ג'.
היא גדלה בשכונת מעוז אביב. הייתה חברה בנעוריה בלהקת צופי תל אביב ולמדה בבית הספר אליאנס. לטענתה, אלמלא הייתה שחקנית, הייתה עוסקת בחינוך. את שירותה הצבאי עשתה בלהקת חיל האוויר.
במאי 2016, התאלמנה בר-כוכבא מבעלה טל הלפרין, מחנך אנתרופוסופי לילדי גן, שנאבק במחלת הסרטן במשך שמונה שנים. לזוג שני ילדים.
קריירה
לאחר סיום שירותה הצבאי, הנחתה בר-כוכבא את מגזין הנוער "תוססס" בערוץ הראשון. היא הופיעה במועדוני סטנדאפ, ויחד עם חבריה למופעים, אבי גרייניק ועידן אלתרמן, המשיכה בתוכנית המערכונים "פלטפוס" בטלוויזיה החינוכית, שם גילמה מגוון דמויות וכתבה כמה מהמערכונים. באותה תקופה שיחקה בדרמות טלוויזיה כמו "מר מאני", "החיים שאחרי החיים" ו"בא לי בלון".
בשנת 2000 הגישה פינת סטנד-אפ בתוכנית "יאיר לפיד". בהמשך השתתפה בכמה סרטים ותוכניות טלוויזיה: ב-2002 שיחקה לצד אסי דיין וליאור אשכנזי במיני-סדרה שכתבה עירית לינור, "בנות בראון", אשר שודרה בערוץ 2. עבור תפקידה בסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה. בר-כוכבא גם שרה בסדרה את שיר הנושא, "אומרים ישנה ארץ". באותה שנה שיחקה בתפקיד משנה ב"כנפיים שבורות", סרטו של ניר ברגמן. לאחר מכן שיחקה בסרט הטלוויזיה "כל מה שיש לי" (2003), ובסדרות הטלוויזיה "משפחת קמיצ'לי" (2004) ו"ראש גדול" (2005, בתפקיד אורח).
ב-2007 גילמה בסדרה "מרחק נגיעה" את האם החרדית לאה ברמן.
בתיאטרון שיחקה ירדן בר-כוכבא בהצגות "הגר" בתיאטרונטו (1995) - הצגת יחיד על פי הספר "מר מאני" מאת א.ב. יהושע, שזכתה בפרס התיאטרונטו; וכן "תסתכלו עליי" מאת אלדד כהן, שזכה ביחד עם הלל נאמן בפרס המחזה בפסטיבל עכו 1999 - בהצגה זו ביימה ושיחקה ביחד עם עידן אלתרמן, לירית בלבן וחנן לדרמן, חבריה ל"פלטפוס".
היא שיחקה גם ב"פרפר בתוך אגרוף", ב"להגיד מותר הכל", וב"חיותה" על פי חנוך לוין, הצגה שהלחין רוני פורת וזכתה בפרס התיאטרון לשנת 2006 בקטגוריית הצגת הבידור של השנה.
בנוסף למשחק שימשה בר-כוכבא מנהלת אמנותית של קבוצת הבידור "בנות". כמו כן כתבה שירים ושרה בהרכב המוזיקלי "לולה" לצד אבי גרייניק, עידן אלתרמן, ויסמין קדר.
בשנת 2000 הוציא ההרכב את האלבום היחיד שלו "ימים של שקט", שעם יציאתו נמכר בכעשרת אלפים עותקים. חברי להקת "לולה" ששרים באלבום, גם כתבו בעצמם את כל המילים והלחנים. המילים לשבעה מתוך שנים-עשר השירים באלבום נכתבו בידי ירדן בר-כוכבא, כולל הלהיט "ימים של שקט" שהושמע ברדיו פעמים רבות.
בר-כוכבא תרגמה את הספר "המוות חשוב לחיים" מאת אליזבת קובלר-רוס (2002), וערכה את הספר "לפחות היית מת בצורה מסודרת" מאת אלדד כהן (2003).
בין השנים 2007–2010 השתתפה בסדרה "100 בתנ"ך" שבערוץ לוגי בתור ליאורה המורה לתנ"ך.
באפריל 2009 יצא "מה שבאור נעלם", אלבום משותף לבר-כוכבא ולמוזיקאי דידי שחר. בר-כוכבא כתבה כמעט את כל שירי האלבום, ואת כולם הלחין שחר. בהפקה המוזיקלית השתתפו מיטשל רוזן, ניר אוורבוך, אורי זך ונדב ביטון. הסינגל שקדם לצאת האלבום היה "יש מישהו שסולח", ואחריו יצאו גם הסינגלים "מה שבאור נעלם" ו"גלים גלים". באותה שנה השתתפה בסדרה "מה שנחוץ לרווק" בטלוויזיה הישראלית הוט 3. כתבה וביימה עירית לינור.
ב-2010 השתתפה בסרטו של אבי נשר "פעם הייתי", המבוסס על ספרו של אמיר גוטפרוינד, "בשבילה גיבורים עפים".
ב-2011 הקימה את "ניחותא" תיאטרון מוזיקלי לילדים, עם דידי שחר כותב ומלחין שירים לילדים. ההצגות שיצרו הן:
בשנת 2014 כתבה יחד עם אלדד כהן, ביימה והפיקה עם דידי שחר ובסיוע ארגון הג'וינט, את ההצגה "סוף התחלה וחתולה" שעוסקת במסע של חיות זקנות למצוא לעצמן מקום בעולם. ההצגה זכתה בפרס המוזיקה ובציון לשבח על המשחק בפסטיבל חיפה לילדים. משתתפים בה ישראל גוריון, אלברט כהן, נירה רבינוביץ, ורוברטו פולק.
בשנים 2014 עד 2017 גילמה דמות כפולה (האמא ו"ספינג'") בתוכנית הילדים "דן ומוזלי" בטלוויזיה החינוכית יחד עם עידן אלתרמן, טל בלכרוביץ' ודידי שחר. היא זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרה לילדים ונוער על תפקידה. באותה שנה היא ביימה את המופע המוזיקלי "סיפורים מארץ קולילי", בהפקה של שאול גרוס.
בשנת 2015 ביימה את מופע שירי הילדים "פלא" של הזמרת עלמה זהר.
בשנת 2019 ביימה את המופע המוזיקלי "תנינים על הראש".
בשנת 2023 שיחקה בסרטו של מתן יאיר "חדר משלו".
נסיכה אמריקאית יהודייה
נסיכה אמריקאית יהודייה (באנגלית: Jewish-American princess; בראשי תיבות: JAP, "ג'אפ") הוא מונח סלנג אמריקני המתאר סטריאוטיפ על נשים אמריקאיות-יהודיות. יהודי דרום אפריקה משתמשים במילה "קוגל" (Kugel) באופן דומה. זהו אחד מהסטריאוטיפים היהודיים המוכרים והנפוצים ביותר.
מקור הסטריאוטיפ הוא בהגירה היהודית הגדולה לארצות הברית בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20; המהגרים היהודים, שמבחינה מעמדית השתייכו למעמדות הנמוכים, שאפו להגשים את החלום האמריקאי ולהשתלב במעמד הבינוני-גבוה של אמריקה ובתרבות ה-WASP. המונח קנה אחיזה בשפה המדוברת הודות לספרים כגון "מרג'ורי מורנינגסטאר" של הרמן ווק משנת 1955 ו"היה שלום קולומבוס" של פיליפ רות, שהתפרסם בשנת 1959.
קלורימטר (פיזיקת חלקיקים)
קלורימטר בפיזיקת חלקיקים מיועד לזיהוי סוגים שונים של חלקיקים העוברים דרכו תוך מדידת האנרגיה שלהם, בעודם הם נספגים ועושים אינטראקציה עם החומרים בקלורימטר. הקלורימטר הוא כלי בו משתמשים בגלאי חלקיקים, אשר מורכב משכבות של מספר גלאים. קיימים שני סוגים של קלורימטרים, אשר כל סוג מודד את האנרגיה של חלקיקים שונים בהתאם לכוחות האינטראקציה שלהם עם החומר בקלורימטר. הסוג הראשון הוא קלורימטר אלקטרומגנטי, בו מתבצעות אינטראקציות בין החומר שבו, לבין חלקיקים המגיבים לכוח האלקטרומגנטי. הסוג השני הוא קלורימטר האדרוני, בו מתבצעות אינטראקציות בין החומר שבו, לבין חלקיקים שהם האדרונים (חלקיקים המורכבים מקוורקים). לרוב שני סוגי קלורימטרים אלו באים אחד אחרי השני במבנה הגלאי.
התהליך
חלקיק אשר נכנס לתוך הקלורימטר מבצע אינטראקציה עם שכבת חומר מתכתי הנמצא בקלורימטר, וכך האנרגיה שנוצרת מההתנגשות מתפזרת בין החלקיקים שבמכשיר, כך שכל חלקיק מקבל חלק קטן מהאנרגיה ההתחלתית של החלקיק. למשל קרינה (אור), זרם חשמלי. תהליך התפזרות האנרגיה של האינטראקציה בין החלקיקים השניוניים במכשיר נקראת מקלחת חלקיקים [2]. שכבה נוספת במכשיר היא שכבת פלסטיק מבריק (פלואורסצנטי) אשר קולטת את האנרגיה של מקלחת החלקיקים, והופכת אותה לאנרגיה שניתנת למדידה (אור, חשמל). החלקיקים שעוברים דרך שכבת הפלסטיק, יוצרים אות שמביע פיקסל בתמונה של מצלמה שנמצאת במכשיר. תמונת מקלחת החלקיקים שצולמה נשלחת לניתוח, ובאמצעות מאגר נתונים שנמצא ברשות החוקרים, מתאימים את האנרגיה שהתקבלה לאנרגיה שהתקבלה מאינטראקציות שאירעו במכשיר בעבר, ובכך ניתן לגלות ולמצוא חלקיקים חדשים.
יש לציין שבקלורימטר, שכבת הפלסטיק הפלואורסצנטי ושכבת המתכת באות אחת אחרי השנייה ברצף, להרכבת המכשיר כולו.
באמצעות השכבות השונות בקלורימטר אשר מתעדות את תנועת החלקיק, אנו יכולים לדעת את התנע ואת האנרגיה של החלקיק ובכך לזהות אותו. תנועת החלקיקים במכשיר היא אינה ישרה, אלא מעגלית. בגלאי עצמו, מכניסים בין הקלורימטרים חוטי נחושת בצורת סלילים, וכאשר מזרימים דרכם זרם חשמלי, הם יוצרים שדה אלקטרומגנטי שגורם לחלקיקים טעונים לנוע במסלול מעגלי.
מסלול החלקיק בגלאי יכול ללמד אותנו גם על הסוג של החלקיק- חלקיק קל שנעצר בקלורימטר האלקטרומגנטי כמו אלקטרונים פוזיטרונים ופוטונים, או חלקיק כבד יותר שמכיל קוורקים כגון פרוטונים, פאיונים ונייטרונים שנעצרים בקלורימטר האדרוני.
בהתחלה הומצא הקלורימטר על מנת לחקור קרניים קוסמיות. לאחר מכן, הקלורימטר שימש למדידת אנרגיה של חלקיקים כמו אלקטרונים, פוטונים והאדרונים. המכשיר עצמו עוזר רבות במחקר על פיזיקת חלקיקים.
== קלורימטר אלקטרומגנטי == קלורימטר אלקטרומגנטי מודד את האנרגיה של חלקיק בעל מטען חשמלי שעושה אינטראקציה עם השדה האלקטרומגנטי. כל חלקיק בעל מטען חשמלי (מלבד הפוטון שהוא חלקיק נייטרלי אבל הוא נושא הכוח האלקטרומגנטי) יבצע אינטראקציה עם הקלורימטר, אך רק חלק מהחלקיקים נבלמים ונעצרים על ידי הקלורימטר.
קלורימטר זה יכול להיות גם קלורימטר דוגמי (Sampling Calorimeter) וגם קלורימטר הומוגני (Homogeneous Calorimeter).
דוגמה לקלורימטר אלקטרומגנטי במחקר על פיזיקת חלקיקים הוא בניסוי הATLAS. בניסוי זה, מטרת הקלורימטר היא בעיקר למדוד את אנרגיית האלקטרונים והפוטונים. בניסוי זה, הקלורימטר מורכב משכבות רבות של פלדה- הן השכבות הסופגות, שביניהן יש ארגון נוזלי, שמצוי בטמפרטורה של 185 מעלות צלזיוס. בשכבת הארגון הנוזלי, מצויה גם רשת נחושת אשר משמשת כאלקטרודה שמטרתה למדוד את האלקטרונים שעוברים בסביבתה.
החלקיקים שנעצרים בקלורימטר האלקטרומגנטי הם אלקטרונים, פוזיטרונים ופוטונים.
כאשר אלקטרון או פוזיטרון נכנסים למכשיר הם מבצעים אינטראקציה עם החומר הסופג (החומר שבו החלקיק "מפקיד את האנרגיה שלו") ומפיקים פוטונים שמתקדמים בקלורימטר, והופכים לזוגות של אלקטרון ואנטי אלקטרון (פוזיטרון) ונוצרת מקלחת חלקיקים. האלקטרון/ פוזיטרון ההתחלתי שנכנס לקלורימטר, יכול להפיק עוד זוגות של אלקטרונים ופוזיטרונים ובכך נוצרת מקלחת חלקיקים, עד שהאנרגיה ההתחלתית של החלקיק התפזרה באופן שווה בין "המקלחות" והאנרגיה של החלקיק דועכת.
אם החלקיק שנכנס למכשיר הוא פוטון, מתרחש תהליך פיזיקלי שנקרא יצירת זוג (Pair production), בו פוטון מתפצל לזוג של אלקטרון ופוזיטרון, ואז המקלחת ממשיכה באופן שתואר קודם.