cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הבחירות לכנסת העשרים ואחת
מרצ
בראש רשימת מרצ עומדת חברת הכנסת תמר זנדברג, שניצחה בבחירות המקדימות הפתוחות הראשונות בתולדות המפלגה ברוב של 71% את אבי בוסקילה ושניים נוספים.
הבחירות המקדימות לרשימה נערכו ב-14 בפברואר 2019, ובהן לקחו חלק לראשונה כל מתפקדי המפלגה בקלפיות בכל רחבי הארץ. 24 מתמודדים הגישו את מועמדותם לרשימה.
ישראל ביתנו
בראש רשימת ישראל ביתנו, עומד חבר הכנסת אביגדור ליברמן, שכיהן בתפקיד שר הביטחון. לאחר התפטרותו קרא להקדמת הבחירות לכנסת ה-21. ועדה מסדרת קובעת את הרשימה לכנסת. ב-20 בינואר 2019 השיק את קמפיין הבחירות שלו, עם הסיסמה: "ליברמן. לא דופק חשבון!" למפלגה הצטרף הפרשן ואיש העסקים, מנכ"ל הבורסה ליהלומים לשעבר אלי אבידר. את המפלגה עזבו הח"כים המכהנים רוברט אילטוב וסופה לנדבר.
הימין החדש
ברשימה שובצו אישים נוספים שפרשו מהבית היהודי ומהאיחוד הלאומי, כגון אלישיב רייכנר שהיה משובץ ברשימת הבית היהודי לכנסת ה-18, ונחי אייל שהיה ממקימי מפלגת תקומה, כיהן בה כמזכ"ל בשנים 1999–2014 והיה משובץ ברשימתה לכנסות ה-19 וה-20.
גשר
אורלי לוי-אבקסיס כיהנה מטעם ישראל ביתנו במהלך הכנסת העשרים אך פרשה לאחר הצטרפות המפלגה לממשלה ה-34, נותרה רשמית בסיעה אך הודחה בהמשך מהסיעה והפכה לחברת כנסת יחידה וחברה באופוזיציה. במרץ 2017 הודיעה אבקסיס על כוונתה להקים מפלגה חדשה לבחירות. במרץ 2018, הכריזה לוי-אבקסיס כי אכן תתמודד בראשות מפלגה עצמאית בבחירות, וכי היא מתכוונת לשריין 50% מהמקומות ברשימתה לנשים. עוד ציינה, כי המפלגה תתמקד בנושאי רווחה וכלכלה.
ב-25 בדצמבר 2018, פורסם כי שם מפלגתה החדשה יהיה "גשר" כשם מפלגת גשר שבראשה עמד אביה דוד לוי בכנסות ה-13, ה-14 וה-15.
זהות
מפלגת זהות הוקמה זמן קצר אחרי הבחירות לכנסת העשרים על ידי קבוצת מנהיגות יהודית בראשות חבר הכנסת לשעבר משה פייגלין שפרשה מהליכוד. המפלגה בחרה פה אחד בפייגלין לעמוד בראשה והיא קיימה גם בחירות מקדימות לבחירת רשימתה לכנסת. השלב הראשון של הבחירות התקיים ב-12 בספטמבר 2017, בו הגיע המועמד גלעד אלפר למקום הראשון ואחריו עוד 14 חברים, ביניהם ד"ר ניצה כהנא, הרב דוד שפיץ, ישי פליישר ואסיה אנטוב. ב-29 בינואר 2019, התקיימו הפריימריז הפתוחים בהם ניצח גלעד אלפר. ב-28 בינואר 2019 הודיע חבר הכנסת לשעבר ממפלגת ש"ס חיים אמסלם, שהתמודד בבחירות לכנסת ה-19 כיו"ר עם שלם, על הצטרפותו לרשימת זהות והוא שוריין במקום השני. ב-30 בינואר 2019 השיקה המפלגה את קמפיין הבחירות שלה. הקמפיין של מפלגת זהות בלט בעיקר ברשתות החברתיות, והמפלגה השתמשה באושיות רשת ומובילי דעה כגון גדי וילצ'רסקי, סניה ולדברג ויואב אליאסי (הצל).
מערכת הבחירות
בנוסף לאמצעי התעמולה הוותיקים, מקום רב הוקדש במערכת בחירות זו לתעמולה באינטרנט - באתרי החדשות, ברשתות החברתיות ובאתרי המפלגות.
ההתייחסות לקואלציה עתידית בזמן הבחירות
נושא חוצה מפלגות שעלה במסגרת מערכת הבחירות הוא התייחסות לקואליציה עתידית. בהתאם לסקרים, את הממשלה העתידית ירכיב נתניהו או גנץ, ובהתאם לכך ראשי מפלגות הימין – נפתלי בנט ואביגדור ליברמן – הודיעו שלא יצטרפו לקואליציה בראשות גנץ, וכך הודיעו ראשי המפלגות החרדיות – אריה דרעי, יעקב ליצמן ומשה גפני – מחמת התנגדותם לשבת בממשלה עם יאיר לפיד. מנגד הודיע ראש מפלגת העבודה, אבי גבאי, שלא יצטרף לקואליציה בראשות נתניהו. יפעת שאשא-ביטון ממפלגת כולנו אמרה שמפלגתה תצטרף לקואליציה בראשות נתניהו עד שייערך לו שימוע.
קמפיין הליכוד
בעקבות הקמתה של רשימת "כחול לבן" פרסמה מפלגת הליכוד כי "הבחירה ברורה: זו או ממשלת שמאל של לפיד-גנץ בתמיכת גוש חוסם של המפלגות הערביות, או ממשלת ימין בראשות נתניהו". בתגובה אמר יאיר לפיד: "לא נקים ממשלה עם המפלגות הערביות, אך כן נפנה לליכוד. זה יהיה הליכוד של אחרי נתניהו." שרי הליכוד המשיכו בקו זה ויצאו במסר שהבחירות הן "ביבי או טיבי". גנץ הגיב לכך: "מי שצולל בסקרים ממציא חבירות עם טיבי". בהמשך העיסוק בסוגיה זו הבהיר נתניהו: "מדינת ישראל היא לא מדינת כלל אזרחיה. לפי חוק יסוד: הלאום שהעברנו, ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי – ושלו בלבד. כמו שכתבת, אין שום בעיה עם אזרחי ישראל הערבים - הם שווי זכויות כולנו וממשל הליכוד השקיעה במגזר הערבי יותר מכל ממשלה אחרת" דבריו אלה פורסמו באמצעי התקשורת בעולם, ונשיא המדינה, ראובן ריבלין, אמר בעקבותיהם כי "במדינת ישראל יש שוויון זכויות מוחלט לכל אזרחיה. אין ולא יהיו אזרחים סוג ב', אין מצביעים סוג ב'".
כחלק מקמפיין הבחירות הקים הליכוד במצודת זאב אולפן בשם "הליכוד TV" ממנו מועלים לחשבונות הדיגיטל ברשתות החברתיות של נתניהו שידורים חיים בקריינות אלירז שדה. בין השידורים הבולטים שהעלה האולפן היה "סרטון הקברים" שבסיומו הציג אבישי עברי את בני גנץ, יושב ראש רשימת כחול לבן כ"שמאל מסוכן" על רקע קברים של חללי מערכות ישראל בהר הרצל. השימוש בתמונת הקברים עורר סערה ציבורית.
לקראת פרסום החלטת היועץ המשפטי לממשלה בעניין החשדות נגד בנימין נתניהו, יצאה מפלגת הליכוד במסע פרסום נרחב עם המסר "חקירות נתניהו = ניסיון חיסול פוליטי", ומסע פרסום זה נמשך גם לאחר פרסום החלטת היועמ"ש.
הקמפיין של מפלגת העבודה
מפלגת העבודה הציגה את תוכניתה המדינית, "נתיבים להיפרדות", שבמרכזה שלושה צעדים להיפרדות ישראל מהפלסטינים: הפסקת הבנייה מחוץ לגושי ההתיישבות ביהודה ושומרון, חקיקת חוק פינוי-פיצוי להתנחלויות שמחוץ לגושי ההתיישבות לשם עידוד פינוי מרצון שלהן, ומשאל עם בנושא מחנות הפליטים והכפרים הפלסטיניים שמסביב לירושלים.
הקמפיין של מפלגת הימין החדש
ב-17 במרץ יצאה מפלגת "הימין החדש" בקמפיין שסיסמתו: "שקד תנצח על בג"ץ, בנט ינצח את החמאס", גם איחוד מפלגות הימין יצא בקמפיין שבו הבטיח לפעול נגד בג"ץ. בהמשך עורר עניין רב, גם בעיתונות העולם, סרטון שבו הופיעה איילת שקד כפרזנטורית לבושֶׂם בשם "פשיזם", כשעל רקע אמירות על שאיפותיה בתחום המשפטי היא אומרת: "לי זה מריח כמו דמוקרטיה".
נושא הלגליזציה בקמפיינים בבחירות אלו
הצלחתה בסקרים של מפלגת "זהות", שיוחסה לתמיכתה בלגליזציה של סמים קלים, הביאה להתייחסות של מפלגות נוספות לסוגיה זו, שנחשבה לשולית ביותר במערכות בחירות קודמות. התייחסות חיובית נכללה בדבריהם של ראש הממשלה נתניהו והשרים נפתלי בנט ומשה כחלון (תמר זנדברג ואבי גבאי תמכו בלגליזציה עוד לפני תחילתה של מערכת הבחירות). לעומתם הביע בצלאל סמוטריץ' התנגדות נחרצת ללגליזציה.
פסילות מועמדים על ידי ועדת הבחירות המרכזית
לוועדת הבחירות המרכזית הוגשו בקשות אחדות לפסילה של אישים ורשימות מהשתתפות בבחירות. הוועדה דחתה את הבקשות לפסילת מועמדותם של מיכאל בן-ארי ואיתמר בן-גביר, ולפסילת הרשימות איחוד מפלגות הימין וחד"ש-תע"ל. הוועדה פסלה את מועמדותו של עופר כסיף ואת רשימת רע"ם-בל"ד. בערעורים שהוגשו לבית המשפט העליון נפסל מיכאל בן-ארי ואושרו רשימת רע"ם-בל"ד ועופר כסיף.
לקראת הבחירות נבחר פנחס עידן למקום ה-19 ברשימת הליכוד. על מנת להתמודד בלי שיצטרך להתפטר מעבודתו ברשות שדות התעופה הורד לבקשתו מדרגה 30 לדרגה 26. לאחר שהיועץ המשפטי לממשלה וועדת הבחירות המרכזית הביעו אי נוחות מן ההליך, הסיר עידן את מועמדותו מרשימת המועמדים.
המרוץ לקראת יום הבוחר
כיוון שרשימת "כחול לבן" נתפשה כאיום גם על ידי "הליכוד" שבימין וגם על ידי "העבודה" שבשמאל, יצאו שתי המפלגות בטענה ש"כחול לבן" משתייכת למחנה היריב: "הליכוד" שטענה ש"כחול לבן" היא שמאל, ואילו "העבודה" טענה ש"כחול לבן" היא ימין. סרטון התעמולה של "העבודה", בו מוצגת רשימת "כחול לבן" כימין, אומץ על ידי הרשימה לשימוש שלה עצמה לקהל דוברי הרוסית, במטרה למתג את המפלגה כימנית בעיני הקהל הזה.
מועמדים אחדים, ובהם משה כחלון, אבי גבאי ומירי רגב, העלו את הנושא העדתי.
ב-14 במרץ, בעיצומה של מערכת הבחירות, נורו שתי רקטות פאג'ר מרצועת עזה לגוש דן על ידי ארגון החמאס, ולא גרמו נזק. בלילה שאחרי כן תקף צה"ל מטרות רבות ברצועת עזה. בעקבות עוצמת התגובה נמתחה ביקורת על נתניהו מכל צידי המפה הפוליטית, מצד אחד ממפלגות ימין כדוגמת איחוד מפלגות הימין, הימין החדש וישראל ביתנו ומצד שני ממפלגות מהגוש היריב כמפלגות כחול לבן והעבודה.
ב-19 במרץ שודרו ראיונות עם יו"ר כחול לבן, בני גנץ, במהדורות החדשות המרכזיות בערוצים כאן 11, קשת 12 ורשת 13, בריאיון ענה גנץ על שאלות בנושאים רבים, בין היתר אמר שלא יֵשב עם נתניהו בממשלה בסיטואציה שנוצרה, שיֵשבו בקואליציה עם כל מפלגה ציונית שתסכים לקווי היסוד שלהם, שאינו דואג בקשר לפריצת האיראנים למכשיר הטלפון הנייד שברשותו ושאין עליו מידע ביטחוני חשוב ושהוא מקווה שנתניהו אינו מושחת אך קרא להקים ועדת חקירה ממלכתית בעניין פרשת הצוללות. ב-23 במרץ ראש הממשלה נתניהו הגיע במפתיע לריאיון בחדשות סוף השבוע של קשת 12 באולפן חברת החדשות. בריאיון נשאל על ידי המגישה קרן מרציאנו והפרשן הפוליטי עמית סגל שאלות בנושאים שונים, לטענת נתניהו הוא הגיע כי "השקרים הביאו אותי לכאן", זאת בהתייחסות לאמירותיהם של מנהיגי מפלגת כחול לבן נגדו בעניין פרשת הצוללות, הוא קרא לגנץ לחשוף מה היה לו בטלפון שנפרץ, ובקשר לטענות נגדו בקשר לפרשת הצוללות טען נתניהו שראשי כחול לבן מנסים לגרום לו לחשוף סודות מדינה שהוא אינו יכול לחשוף. בתגובה לריאיון של נתניהו, ענה גנץ במסיבת עיתונאים בוושינגטון: "לא מכיר סוד מדינה שרמטכ"ל ושר ביטחון לא שותפים בו".
ב-25 במרץ, 15 ימים לפני הבחירות, נורתה רקטה מרצועת עזה ופגעה בבית במושב משמרת שבמועצה האזורית לב השרון, בפגיעה נהרס הבית, נפצעו 7 אנשים. בעקבות הירי החליט נתניהו לקצר את ביקורו בארצות הברית ולחזור לישראל לאחר פגישתו עם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, ובכך ביטל את נאומו בוועידת ארגון איפא"ק. בתגובה לירי צה"ל תקף מטרות רבות ברצועת עזה, ובמקביל הורו בצה"ל על גיוס חלקי של מילואים והורדת שתי חטיבות חי"ר ושריון לגבול רצועת עזה. במקביל נפתחו מקלטים בעוטף עזה, ערי השרון (הרצליה, כפר סבא, רעננה והוד השרון), אשקלון, באר שבע, ראשון לציון ותל אביב, והוחלט לסגור כבישים באזור הגבול ולהפסיק את תנועת הרכבות בין אשקלון לשדרות. כאמור באותו יום נפגש נתניהו עם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בבית הלבן, ובמסגרת הפגישה חתם טראמפ על צו נשיאותי על הכרה אמריקאית בריבונות הישראלית ברמת הגולן. באותו הזמן, נאם בני גנץ בוועידת איפא"ק, שם גם נתניהו היה אמור לנאום.
ב-31 במרץ הודיע אריה דרעי כי מפלגת ש"ס לא תשב בממשלה בראשות כחול לבן, בשל התבססות הרשימה על האידאולוגיה של יש עתיד בנושאי דת ומדינה.
לקראת סיום מערכת הבחירות הבטיח נתניהו שיקדם "החלת ריבונות ישראלית בהדרגה בשטחי יהודה ושומרון". דבר שלא קרה לאחר הבחירות.
יום הבחירות
ביום הבחירות, כ-1,300 חברי ועדות קלפי ומשקיפים מטעם הליכוד שפעלו בקלפיות במגזר הערבי, צוידו במצלמות שנשאו בחשאי על גופם או הניחו באזור הקלפי. בצהרי יום הבחירות, בעקבות תלונות רבות על הצילומים, הנחה יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, השופט חנן מלצר, כי תיעוד חזותי (וידאו) אסור בשעות ההצבעה ומותר רק כשיש חשש לפגיעה מהותית בטוהר הבחירות או בסדרן התקין. עם זאת התיר הקלטות שמע, ובמהלך ספירת הקולות גם צילום בידיעת הנוכחים, ולמטרות אלו הנחה את השוטרים המוצבים בקלפיות להחזיר את המצלמות שהוחרמו. טענות 97 חברי ועדות קלפי לזיופים רוכזו בקובץ שהועבר לוועדת הבחירות המרכזית ארבעה ימים לאחר הבחירות, שבהמשך העבירה אותו למשטרה, ונכון לספטמבר 2019 לא נבדקו.
המבצע כונה "טוהר הבחירות" ומטרתו המוצהרת הייתה מניעת זיופים כגון התחזות למצביעים אחרים. ביום המחרת התגאה משרד הפרסום בפרויקט, וטען ש"בזכות זה שהוצבו משקיפים מטעמנו בכל קלפי, אחוז ההצבעה ירד מ-50%, הנמוך ביותר שנראה שנים האחרונות". חברי כנסת מהרשימה המשותפת טענו כי הייתה מטרה להוריד את אחוזי ההצבעה במגזר הערבי באמצעות הרתעת מצביעים לגיטימיים.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, בעקבות עתירה שהוגשה לוועדת הבחירות המרכזית, החליט מלצר כי אסור לסיעות ולרשימות המועמדים להציב מצלמות בקלפיות והצבת מצלמות באופן שיטתי בקלפיות טעונה חקיקה ראשית, וזאת בדומה לעמדת היועץ המשפטי לממשלה. בעקבות כך, היה ניסיון לחקיקת בזק של הצעת חוק המצלמות בקלפיות, שלא צלח. בכל הקלפיות נתלו שלטים לפיהם צילום הוא עבירה פלילית. עוד לפני הצעת החוק, ועדת הבחירות גייסה 3,000 מפקחים שצוידו במצלמות העומדות בתקן המשטרתי לסיור בקלפיות במהלך יום הבחירות. יו"ר הוועדה הגדיר את התנאים בהם ניתן יהיה לעשות בהן שימוש מבלי לפגוע בחשאיות הבחירות.
תוצאות הבחירות
נתונים עיקריים:
שבועיים לאחר פרסום התוצאות הרשמיות ערער עליהן מספר 36 ברשימת הליכוד, עמית הלוי. הערעור התנהל בפני בית המשפט המחוזי בירושלים והתבסס על טעויות בהקלדת הנתונים, טעויות שאושרו בידי ועדת הבחירות המרכזית, והיה בהן לכאורה כדי להעביר מנדט מיהדות התורה לליכוד, וגם בהמשך להקדמת הבחירות לכנסת ה-22, כמיליון וחצי שקלים של תקציב מימון מפלגות. ועדת הבחירות התנגדה לפתיחת התוצאות. בית המשפט הורה על ספירה חוזרת של 50 קלפיות שיבחרו בידי כל אחת משתי הסיעות וגם ספירה זו העלתה שהמנדט שבמחלוקת היה צריך להיות של הליכוד. בסופו של דבר החליט בית המשפט באפריל 2021 לדחות את הערעור.
מענק שימור
מענק שימור (באנגלית: Retention Bonus) הוא מענק הניתן לעובדים בארגונים אשר מטרתו היא לשמר את העובד לפרק זמן מסוים.
ארגונים רבים מכירים בחשיבותם של עובדים מסוימים ומעוניינים לשמר את ההון האנושי שלהם. מענק שימור הוא אחת מהדרכים בהן נוקטים ארגונים על מנת למנוע זליגת כח אדם איכותי אל מחוץ לארגון.
כללי
מענק שימור הוא דרך ארגונית לפתות את העובד להישאר בארגון ולא לחפש מקום עבודה אחר על ידי הבטחת תגמול עתידי לאחר שיעבור פרק זמן מוגדר מראש. שימור עובדים חיוניים בארגון הוא מטרה חשובה של כל חברה המכירה בערך עובדיה ואחד מכלי השימור הקיימים בידי מחלקות הגיוס ומשאבי האנוש הוא מענק השימור. עובד בארגון מקבל תוכנית של שכר והטבות בהתאם לתפקידו וערכו לחברה, מענק שימור נקבע בעת חתימת חוזה בין המעסיק לעובד ונכלל בתוך תוכנית ההטבות.
מאפיינים
מענק שימור מוסכם על ידי שני הצדדים, כאשר יש אינטרס מובהק של המעסיק להשאיר את העובד בארגון אם בכל המקרים לעיל העובד הוא חיוני להצלחת הארגון והארגון מוכן לשלם יותר כדי לשמר את העובד.
שימוש במענק שימור שכיח יותר ככל שעולה דרגתו של עובד בארגון או שמיומנותו היא קריטית לארגון או נדירה בתחום עבודתו. פחות שכיח שעובדים זוטרים מקבלים מענק שימור.
מענק שימור מותנה בהשארות של העובד בארגון למשך תקופה מסוימת.
דינמו מוסקבה (רוגבי)
דינמו מוסקבה (ברוסית: Регбийный клуб «Динамо» Москва) הוא אחד ממועדוני הרוגבי הראשונים ברוסיה. נוסד בשנת 1936, התקיים עד שנת 1949. לאחר תחיית הרוגבי בברית המועצות, הוא היה קיים בשנים 1962–1973. בשנת 2004 הוקם מחדש שוב.
המועדון מתמודד בליגת המשנה הרוסית ברוגבי וב.
מענק שימור
רכישה/מיזוג בין ארגונים (M&A)
שימוש במענק שימור נפוץ בעת תהליכי רכישה או מיזוג בין ארגונים.
בעת רכישת ארגון על ידי ארגון אחר, או בעת מיזוג של שני ארגונים, מועבר מוצר בין ארגון אחד לשני. עובדי הארגון הנרכש/ממוזג הם העובדים המכירים את המוצר באופן הטוב ביותר, כיוון שיוצר על ידם. במקרים אלו חשוב ואף חיוני לחברה הרוכשת שעובדים אלו יישארו לפרק זמן מסוים בחברה כדי לתמוך בהעברת המוצר לחברה החדשה וברב המקרים גם לבצע הטמעה מלאה של המוצר בחברה החדשה.
במקרה כזה על החברה הרוכשת מוטלת האחריות לדאוג להשאיר את העובדים החדשים אצלה ולמנוע ״בריחתם״ למקומות עבודה אחרים. מקרה זה הוא דוגמה מייצגת לשימוש בכלי מענק השימור - על ידי התחייבות הארגון להעניק לעובדים המצטרפים מענק בסוף תקופה מסוימת, הם מקווים להבטיח את הישארותם לפחות עד תום תקופת ההטמעה או זמן מספיק להעברת הידע על המוצר החדש לעובדים הקיימים של החברה.
במקביל, החברה הנרכשת/ממוזגת, אחראית לדאוג שעובדיה יישארו אצלה בתקופת המשא ומתן על הרכישה - תקופה המאופיינת באי ודאות וחוסר ביטחון תעסוקתי. החברה הנרכשת יכולה להשתמש גם היא להשתמש בכלי הזה כדי להבטיח שלפחות קבוצת העובדים המחזיקים את תפקידי הליבה בחברה, אוצרים את מרבית הידע ומהווים בעצם את ״ערכה״ האמיתי של החברה יישארו עד תום תהליך המכירה.
במקרים כאלו, אין זה נדיר שעובדים יקבלו מענקי שימור גם מהחברה הנמכרת וגם מהחברה הרוכשת.
ג'וזף שילדקראוט
ג'וזף שילדקראוט (באנגלית: Joseph Schildkraut; 22 במרץ 1896 – 21 בינואר 1964) היה שחקן קולנוע אוסטרי-אמריקאי-יהודי זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1937 על תפקידו בתור אלפרד דרייפוס בסרט "חייו של אמיל זולא".
ביוגרפיה
נולד בעיר וינה, בירת אוסטרו-הונגריה. בנם של ארנה וויינשטיין והשחקן האוסטרי המוערך רודולף שילדקראוט שהופיע במופעי תיאטרון יידיש ובהוליווד. משפחתו של שילדקראוט הייתה יהודית אוסטרית. שילדקראוט בילה את ילדותו ונעוריו בגרמניה, הוא למד מוזיקה וניגן על פסנתר וכינור. שילדקראוט, בוגר "האקדמיה המלכותית של ברלין למוזיקה" הושפע רבות ממקצועו של אביו ורצה גם כן לפתח קריירת משחק.
הוא היגר עם משפחתו בגיל צעיר לארצות הברית והחל להשתתף בתור שחקן במחזות בברודוויי, הוא נודע בעיקר בזכות הופעה מרשימה במחזה "פר גינט". הוא חזר לאירופה כדי להופיע על במות ולשפר את יכולותיו, את אימוני המשחק שלו העביר בין היתר גם עם כוכב הקולנוע הגרמני אלברט בסרמן.
קריירת משחק
בשנות ה-20 של המאה ה-20 החל שילדקראוט להופיע בסרטי ראינוע הוליוודיים, "יתומות הסערה" של ד. וו. גריפית'. לצידה של הכוכבת ליליאן גיש בתפקיד שבליי, "מלך המלכים" בתפקיד יהודה איש קריות ו"המסע לאתמול" של ססיל ב. דה-מיל. בתחילת שנות ה-30 ביסס שילדקראוט את מעמדו ככוכב עולה בהוליווד בזכות תפקידי משנה בסרטיו של דה- מיל "קלאופטרה" בתור המלך הורדוס, "מסעות הצלב" בתור האציל האיטלקי קונרד ממונפראטו ובזכות משחקו במערבון הביוגרפי "ויוה וייה!" ובדרמה "הגן של אללה".
בשנת 1937 זכה שילדקראוט בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד הקצין היהודי צרפתי המפורסם אלפרד דרייפוס המואשם בבגידה בדרמה הביוגרפית של ויליאם דייטרל "חייו של אמיל זולא". שילדקראוט היה לשחקן האוסטרי הראשון שזוכה בפרס האוסקר והשחקן הלא אמריקאי הראשון שזכה בפרס האוסקר לתפקיד המשנה.
שילדקראוט המשיך להחזיק במעמד של שחקן מן השורה הראשונה בקולנוע העולמי והוא השתתף בסרטים המצליחים "מרי אנטואנט" של וו.ס. ואן דייק בתפקיד הדוכס מאורלנס, "סואץ" בתפקיד הפוליטיקאי הצרפתי ויקומט רנה דה לאטור, "יומנה של אנה פרנק" של ג'ורג' סטיבנס בתפקיד אוטו פרנק ו"החנות מעבר לפינה" בתפקיד פרנץ ודאש.
חיים אישיים
שילדקראוט היה נשוי 3 פעמים, בין היתר גם לשחקנית אליס ברלט ולא נולדו לו ילדים. הוא נפטר בניו יורק בגיל 67 ונקבר ב"בית הקברות הוליווד לנצח" שבלוס אנג'לס. על פועלו כשחקן קולנוע זכה שילדקראוט לכוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.
חדוה
{{פירושונים|*חדוה ודוד – שמו של צמד מוזיקלי ישראלי. חברי הצמד היו חדוה עמרני ודוד טל (זמר)
ראו גם
}}
פיזשאבון
פיזשאבון (בהונגרית: Füzesabony) היא עיר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בפיזשאבון מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 7,907 תושבים ובשנת 2021 רק 7,265 תושבים.
על פי עדויות ארכאולוגיות המוצגות במוזיאון הלאומי ההונגרי האזור מיושב מהתקופה הפרהיסטורית. פיזשאבון עצמו מוזכר לראשונה בתעודות משנת 1261 ומאז הוא מיושב לסירוגין. הכפר הפך לעיר רשמית ב-1 במרץ 1989.
יהודי פיזשאבון
הכנסייה הקתולית, שעל רכושה עומד הכפר, מנעה התיישבות יהודית עד למחצית השנייה של המאה ה-19. היהודים שהתיישבו בה לאחר מכן היו ברובם סוחרים ופקידים. היחסים בין הנוצרים ליהודים היו בדרך כלל טובים גם בתקופת "הטרור הלבן" לא נפגעו היהודים באזור.
הקהילה עצמה התארגנה בסוף המאה ה-19 והצטרפה לזרם האורתודוקסי. בשנת 1910 נבנה בכפר בית כנסת, בנוסף לבית ספר, חדר, אגודת נשים ומקווה שהיו לקהילה.
לא הייתה בכפר פעילות של התנועה הציונית ושליחי המפלגות הציוניות לא הורשו להופיע בפומבי בקהילה.
במלחמת העולם הראשונה נהרגו שלושה יהודים בקרבות.
בשנת 1942 הוטלו מגבלות על חנוונים יהודים, נאסר עליהם למכור סחורות שונות, בעלי מלאכה לא הצליחו להשיג חומרי גלם והציבור נצטווה לא לתת להם עבודה. לבסוף, איבדו יהודים רבים את רישיונותיהם ושליש מהקהילה היה תלוי במוסדות רווחה. באותה שנה נלקחו 15 גברים לעבודות כפייה.
בשנת 1944, בעקבות הכיבוש הגרמני, נעצרו עשרה יהודים ונשלחו למחנה מעצר, כולם נהרגו. בפסח 1944 נצטוו היהודים להגיע לשוק עם כלים לבניית כביש תוך 30 יום. ובמאי הועברו היהודים לגטו שם הוחזקו יותר מ-2,000 יהודים. חוץ מהחולים והקשישים, כולם ישנו בשטח הפתוח. לאחר ימים אחדים הופרדו אותם יהודים כשירים לעבודה מהאחרים, ונשלחו לקישגומבאש. מאוחר יותר הם הועברו למחנה ההשמדה הנאצי אושוויץ. מספר שבועות לאחר מכן, השאר נשלחו ל-קרצ'נד שם עברו חקירה אכזרית כדי לגרום להם לחשוף את מקום הימצאם של תכשיטיהם וחפצי ערך אחרים. לבסוף, ב-15 ביוני, הם גורשו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו 25 ניצולים לכפר, הקימו אנדרטה לנספים וניסו לחדש את חיי הקהילה. בשנת 1964 חיו בכפר שלושה יהודים.
זאק קינג
זאקרי "זאק" מייקל קינג (באנגלית: Zachary Michael King; נולד ב-4 בפברואר 1990) הידוע בשם זאק קינג, הוא קוסם, אמן חושים, יוטיובר ואושיית רשת אמריקאי.
קינג ידוע בקטעי הווידאו הקצרים שלו, בעזרתם הוא ניראה כאילו הוא עושה קסמים. קינג מכנה קטעי וידאו אלה כ"אחיזת עיניים דיגיטלית".
קינג החל לפרסם קטעי וידאו ב-YouTube ב-2008, ב-2013 החל לפרסם קטעי וידאו ב-Vine, וב-2016 החל לפרסם ב- TikTok.
נכון לפברואר 2023, צבר קינג ב-TikTok יותר מ-72.8 מיליון עוקבים, מה שהופך אותו לאדם השביעי במספר העוקבים שלו באפליקציה.
קורות חיים
קינג נולד וגדל בעיר פורטלנד במדינת אורגון, שבארצות הברית. קינג הוא ממוצא סיני מצד אביו, וממוצא אוסטרי וניקרגואי מצד אמו.
קינג עשה את סרטו הראשון כשהיה בן שבע באמצעות מצלמת וידאו ביתית. כשהיה בן ארבע עשרה רכש ציוד וידאו כולל מחשב מקינטוש, מצלמות וכן חצובה והחל ליצור ולערוך סרטונים.
קינג סיים את לימודיו באוניברסיטת ביולה שבעיר לה מיראדה, במדינת קליפורניה, במגמת קולנוע ואומנויות המדיה בדצמבר 2012.
קריירה
קינג הקים את אתר האינטרנט שלו, FinalCutKing.com בשנת 2008, בו נתן הדרכות וטיפים לגבי השימוש בתוכנת העריכה Final Cut Pro, מאחר שלא מצא הדרכות עבור התוכנה באינטרנט. במקביל, הוא החל להשתמש בערוץ היוטיוב שלו כדי לתת הדרכות לביצוע אפקטים חזותיים באמצעות התוכנה. לאחר שצבר קהל לאתרו, החל למכור סמינרי הדרכה והשתמש בכסף כדי לשלם עבור לימודיו. בדצמבר 2019 העלה קינג לאינטרנט סרטון שלו בו הוא נראה עף על מטאטא (בדומה לסרטי הארי פוטר) - הסרטון נצפה יותר מ -2.1 מיליארד פעמים ב- TikTok בתוך 4 ימים.
יוטיוב
בשנת 2011 הוא פרסם סרטון שכותרתו "חתולי הג'דיי" ביוטיוב - בסרטון שני חתולים נלחם עם חרבות. הסרטון צבר מעל מיליון צפיות בתוך שלושה ימים. סרטון המשך שכותרתו "חתולי הג'דיי מכים שנית" צבר יותר מ-27 מיליון צפיות. הסרטון השלישי בסדרה "חתולי הג'די - הכוח המתעורר" פורסם ב-2013, וצבר מעל 28 מיליון צפיות.
במאי 2013 YouTube הכיר בזאק קינג כאחד מ-25 יוצרי הסרטים המבטיחים באמריקה. נכון למרץ 2022, לערוץ של קינג יש 13.3 מיליון מנויים ו- 1.7 מיליארד צפיות ב-388 קטעי וידאו.
הסרטון הכי נצפה שלו ביוטיוב נכון להיום (13.7.23) הוא:
Best of Zach King Magic Compilation 2020 - Part 1, עם לא פחות מ100,949,191 צפיות.
קינג ידוע גם עם סרטוני הMagic of the month בהם הוא מראה סרטונים שהצופים הכינו על פי נושא שהוא בחר, סרטוני Stranded בהם הוא בהרפתקאות ברחבי העולם ביבשה, באוויר וגם בים. וסרטוני הBest of בהם הוא מראה את הסרטונים הטובים ביותר מִשַנַה כל שהיא או מרשת חברתית מסויימת.
Vines
קינג פתח את החשבון ה-vine שלו ב-9 בספטמבר 2013,, ויצר סרטונים בחשבון כל יום במשך שלושים הימים לאחר מכן. בעקבות הצלחת המיזם המשיך לפרסם בחשבון זה.
קינג הוזמן להופיע בהמופע של אלן דג'נרס ב-29 בינואר 2014. מאז שנת 2014, קינג יצר סרטונים למחייתו.
TikTok
קינג פרסם את סרטון ה-TikTok, (שבאותה עת הערוץ נקרא מוזיקלי.ly) ב-28 בפברואר 2016. בסרטון הוא מגלם את עצמו בורח מבית כלא - שמו של הסרטון: "צריך שחרור בערבות? אה, רגע, לא משנה." הסרטון צבר 44.7 מיליון צפיות. וקינג הפך לערוץ השלישי הכי נעקב ב-TikTok.
זאק קינג פרסם ב-TikTok ב-9 בדצמבר 2019. את הווידאו שלו רוכב על מטאטא, לדבריו מסוג "נימבוס 2000" (ובהמשך ניתן לראות כי עשה זאת לכאורה באמצעות מראה). שמו של הסרטון: "הם דחו את הבקשה שלי להתקבל להוגוורטס אבל אני עדיין מצאתי את הדרך להיות קוסם." הסרטון צבר כ-2.1 מיליארד צפיות.
משפחתו
קינג נשא לאישה את רייצ'ל הולם (Rachel Holm) בשנת 2014. ב-2016, הם התחרו יחד בתוכנית "המרוץ למיליון 28" והגיעו למקום ה-6. לקינג ולרעייתו שני בנים ובת - ליאם (בן ביולוגי), מייסון (בן מאומץ) ואמרסון (בת ביולוגית).
פרסים
קינג זכה במספר סרטים בפסטיבלי ותחרויות הפקת סרטוני פרסום ויוטיוב בינלאומיות.
דומיניק פומוסה
דומיניק פומוסה ( /f ə ˈ m uː s ə / ; באנגלית: Dominic Fumusa, נולד ב-13 בספטמבר 1969) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע יהודי-אמריקאי הידוע בכיכובו בסדרת הדרמה הקומית של שואוטיים, האחות ג'קי.
ביוגרפיה
פומוסה נולד וגדל במחוז דיין, ויסקונסין, ארצות הברית, למשפחה גדולה כאחד מ-10 אחים. פומוסה הוא בנם של קלרה ופיטר פומוסה. הוא סיים את בית הספר התיכון מקפרלנד ב-1987. הוא קיבל תואר ראשון באמנויות במדעי המדינה מאוניברסיטת לורנס ותואר שני באמנויות יפות מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנת 1994.
קריירה
פומוסה החל את קריירת המשחק שלו בסצנת התיאטרון בשיקגו, לפני שעבר לניו יורק וערך את הופעת הבכורה שלו בברודוויי ב-1998 בשחזור של Wait Until Dark יחד עם מריסה טומיי וקוונטין טרנטינו. הוא שיחק על במת ברודוויי במחזות כמו "Take Me Out" זוכת פרס הטוני.
בטלוויזיה שיחק בסדרות רבות ביניהן חוק וסדר: מדור מיוחד, והסופרנוס, הוא שיחק בתור החבר לשעבר של קארי בראדשו, ג'ים, בפרק של הסדרה סקס והעיר הגדולה. בין 2009 ל-2015 שיחק בסדרה האחות ג'קי בתפקיד קווין פייטון, בן הזוג של אידי פאלקו. הוא גילם סוכן מיוחד של ה-FBI ריי קונלין בעונה השישית של סדרת הדרמה הומלנד. ב-2019 החל לשחק בסדרה הסנדק של הארלם בתור לואי ג'יגנטה, והחל מ-2021 משחק בסדרה נקודת שוויון בתור הבלש קן מלורי.
בקולנוע הוא כיכב בסרט מ-2016, 13 שעות: החיילים הסודיים של בנגאזי, בבימויו של מייקל ביי.
חיים אישיים
הוא נשוי לשחקנית אילנה לוין ויש להם שני ילדים. פומוסה התגייר בעקבות נישואיו ללוין היהודייה.
אייזק האל
קורות חייו
אייזק האל נולד בדרבי, קונטיקט (על פי מקורות אחרים בהנטינגטון, כיום שֶׁלְטוֹן, קונטיקט). בנעוריו הצטרף לאביו הימאי בהפלגות קצרות לאורך החוף ואף בהפלגות אל איי הודו המערבית. אביו מת בעודו נער, והוא אומץ על ידי דודו ויליאם האל, קצין במלחמת העצמאות האמריקנית ולימים גנרל ופוליטיקאי.
ב־1802 עם התגברות ההתקפות של הקורסארים הברברים על אוניות סוחר אמריקניות, יצא אל הים התיכון כלוטננט ראשון בפריגטה "אדמס". מאוחר יותר פיקד על הסקונר "אנטרפרייז" ועל הבריג "ארגוס". ב־1804 הועלה לדרגת מאסטר-קומנדנט וב־1806 לדרגת קפטן. שנים ספורות לאחר מכן פיקח על בנייתן של ספינות תותחים, ובין 1809 ל־1810 פיקד על הפריגטות "צ'סאפיק", "פרזידנט" ו"קונסטיטושן".
תקופת פיקודו על הפריגטה "קונסטיטושן" הייתה רבת־אירועים. בשנים 1811-1812 הפליגה האונייה בפיקודו אל אירופה, ושבה הבייתה זמן קצר לפני פרוץ מלחמת 1812 בין ארצות הברית לבריטניה. שייטת אויב רדפה אחר אונייתו בחוף המזרחי ביולי 1812, אך האל הצליח בכישרון רב להתחמק ממנה. ב־19 באוגוסט אותה שנה נתקלה "קונסטיטושן" בפריגטה הבריטית אה"מ "גרייר", ובקרב שנתלקח ביניהן הלמה בה בתותחיה ללא רחם ואילצה אותה להיכנע. הניצחון עורר גל של שמחה וגאווה בקרב הציבור, והוכיח כי הצי האמריקני הוא יריב ראוי ואף מסוכן לאוניותיה של המעצמה הימית הבריטית. בפרק הזמן עד סיומה של המלחמה פיקד האל על מספנת הצי בפורטסמות', שירת תקופה קצרה כקצין מינהלת הצי בוושינגטון ואחר כך פיקד על מספנת הצי בבוסטון. בין 1823 ל־1827 פיקד על שייטת האוקיינוס השקט שפעלה במימי דרום אמריקה. את תפקידו הבא, בשנים 1829-1835, עשה האל כמפקד מספנת הצי בוושינגטון. בשנים 1839-1841 פיקד על שייטת הים התיכון.
ב־1843 פרש האל מן הצי בשל בריאותו הרופפת וגילו המתקדם. הוא מת בפילדלפיה, פנסילבניה, ונקבר בבית הקברות לוּרְל הִיל.
אוניות שנקראו על שמו
חמש מאוניותיו של הצי האמריקני נקראו על שמו: ספינת התותחים "קומודור האל" (1862), והמשחתות "האל" (1902), "האל" (1921), "האל" (1934) ו"האל" (1957).
ביילו פולה
ביילו פולה (באותיות קיריליות: Бијело Поље) היא העיר הרביעית בגודלה במונטנגרו, ובירת מחוז ביילו פולה שבצפון-מזרח המדינה. שוכנת על גדת נהר לים (Lim).
העיר משמשת כמרכז המנהלי, הכלכלי, החינוכי והתרבותי של צפון המדינה. על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2011, התגוררו בעיר 15,883 תושבים.
תחבורה
ביילו פולה מקושרת לשאר מונטנגרו ולסרביה השכנה, על ידי הכבישים המהירים E80 ו-E65, שהם חלק מרשת הכבישים האירופית E.
בעיר נמצאת תחנת רכבת, בה עוצרות רכבות הנוסעות בקו בלגרד-בר. נמל התעופה של פודגוריצה מרוחק כ-130 קילומטרים מביילו פולה.
ז'אריסון אינוסנט
ז'אריסון אינוסנט (בצרפתית: Garissone Innocent; נולד ב-16 באפריל 2000 באיברי-סיר-סן שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-האיטי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אויפן מליגת העל הבלגית ובנבחרת האיטי.
קריירת מועדונים
ב-1 בספטמבר 2022 חתם אינוסנט על חוזה לשלוש שנים באויפן מליגת העל הבלגית.
קריירה בינלאומית
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע הזהב 2023.
חוה המיטוכונדרית
במדע הגנטיקה, חוה המיטוכונדרית או חוה המיטוכונדריאלית (באנגלית: Mitochondrial Eve) הוא כינוי פופולרי לאישה שהייתה האם הקדמונית המשותפת המאוחרת ביותר של כל בני האדם החיים כיום, דרך שושלות אמהיות בלבד. מחקר השושלות של רצפי הגנום המיטוכונדרי, אשר עובר בתורשה רק מצד האם, בשלמותו וללא שחלוף למעט מוטציות, מעלה שחוה המיטוכונדרית חייתה לפני כ-100,000 עד 200,000 שנה, ככל הנראה בדרום או במזרח אפריקה.
גילוי וחשיבות
תגלית חוה המיטוכונדרית איששה את השערת "המוצא האפריקני" ("Out of Africa" או Recent African Origin), לפיה האנושות המודרנית הופיעה באפריקה, ומשם התפשטה אל שאר היבשות במשך תקופה קצרה יחסית, כמאה אלף השנים האחרונות, תוך החלפת האוכלוסיות העתיקות יותר של בני-אדם קדומים באותן יבשות. השערת המוצא האפריקני הועלתה עוד לפני תגלית חוה המיטוכונדרית, על ידי מספר פלאואנתרופולוגים כמו כריס סטרינגר, שסברו כי מאובני האדם העתיקים ביותר הזהים אנטומית לבני-אדם בני-ימינו הם אלו שנמצאו באפריקה. עם זאת, תגלית חוה המיטוכונדרית היא זו שסיפקה להשערת המוצא האפריקני את התמיכה העיקרית, והפכה אותה למקובלת יותר מן ההשערה היריבה של "המשכיות אזורית" (Regional Continuity), לפיה מוצא בני אדם בכל אזור גאוגרפי הוא בעיקר מבני-אדם קדומים יותר מאותו אזור.
על השערת המוצא האפריקני יש כיום קונצנזוס מדעי נרחב, המסתמך גם על ראיות גנטיות רבות נוספות. עם זאת, נמצא לאחרונה כי אחוז קטן מתוך השונות הגנטית בבני-אדם, מקורו בהכלאות פוריות של המהגרים מאפריקה עם בני-אדם מקומיים קדומים, האדם הניאנדרטלי והאדם הדניסובי. מכאן שבני-אדם אלו אף הם במידה מסוימת אבות קדמונים של חלק מן האנושות בת-ימינו, והשערת ההמשכיות האזורית אינה מוטעית לחלוטין.
פיענוח שושלות גנום מיטוכונדרי
הגנום המיטוכונדרי (באנגלית: Mitochondrial genome) הוא חלק זעיר מתוך הגנום של אורגניזמים איקריוטיים (כמו בני-אדם), אשר איננו נמצא בגרעין התא, אלא באברוני המיטוכונדריה. המיטוכונדריות משתכפלות באופן עצמאי, בנפרד מן הגרעין, ויוצרות אוכלוסייה בתא, אשר מתפצלת בין תאי הבת שלו כאשר הוא מתחלק. במצב של הפריה, תא הביצית הוא תא גדול מאוד המכיל מספר רב של מיטוכונדריות, בעוד שתא הזרע הוא תא קטן מאוד, המכיל מספר קטן שלהן, ולכן הזיגוטה הנוצרת מהתמזגותם מכילה בעיקר מיטוכונדריות מן הביצית. כתוצאה מכך הגנום המיטוכונדרי עובר בתורשה אך ורק מצד האם, ואיננו עובר שחלוף כלשהו. תכונה זו מקלה מאוד על שחזור שושלות באמצעות רצפי גנום מיטוכונדרי, משום שניתן להביא בחשבון רק שושלות אמהיות, ולהתאים להן עצים פילוגנטיים שענפיהם מתפצלים בלבד, ולעולם אינם מתמזגים. הגנום המיטוכונדרי של כל יצור זהה למעשה לזה של אמו, למעט מוטציות נדירות.
הגנום המיטוכונדרי האנושי מורכב מ-16,569 זוגות נוקלאוטידים, וכיום כל אחד מהם ידוע במספרו הסידורי. רצף זה כולל 13 גנים של אנזימים, 22 גנים של tRNA, שני מרכיבי rRNA, וכמה אזורי בקרה קטנים שיש להם תפקיד בחלוקת המיטוכונדריות. בנוסף כ-7% מן הגנום המיטוכונדרי כולל דנ"א שאינו מקודד לתפקוד כלשהו (Control Regions או Hypervariable Regions). מוטציות המתרחשות באזורים הבלתי-מקודדים אינן מנופות בברירה טבעית, כיוון שאינן יכולות להזיק לנושא אותן, ומשום כך יש להן סיכוי טוב יותר להשתלט על האוכלוסייה בסחף גנטי. לכן מרבית השונות הגנטית בין גנומים מיטוכנדרים באוכלוסייה האנושית כיום מרוכזת באזורים אלו.
מוטציות המשתלטות על חלק משמעותי מן האוכלוסייה הן נדירות ביותר, וכיום מוכרות כ-50 מהן בגנומים המיטוכונדרים של בני-אדם מכל רחבי העולם. לכן כל מוטציה כזו מייסדת שושלת (Haplogroup) מיטוכונדרית חדשה. את ההשתלשלות של השושלות זו מזו מקובל לשחזר על ידי חישוב העץ הפילוגנטי הפשוט ביותר, כלומר זה המסביר את התוצאות באמצעות המספר הקטן ביותר של מאורעות מוטציה. ה"שורש" של עץ זה מוגדר כרצף של חוה המיטוכונדרית.
תאורטית, העץ הפילוגנטי המגדיר את חוה המיטוכונדרית עשוי להשתנות מאוד כתוצאה מנתונים חדשים, ובכל רגע עשוי להתגלות רצף גנום מיטוכונדרי של אדם כלשהו מרחבי העולם אשר שונה מאוד מאלו המוכרים, ואינו ניתן להתאמה לעץ הקיים. ואולם בפועל, לא חלו שינויים משמעותיים בעץ הקיים מאז פרסום המאמר המקורי מ-1987, על אף שהרצפים של אלפי גנומים מיטוכונדריים מרחבי העולם כבר מופו במדויק, ומספר גדול בהרבה נבדקו חלקית. אפילו גנומים מיטוכונדריים ששוחזרו משרידי בני-אדם שמתו לפני אלפי שנים, כמו אצי איש הקרח, שייכים לשושלות המוכרות כיום והם ללא ספק צאצאיה של חוה המיטוכונדרית. רק משרידי האדם הניאנדרטלי והאדם הדניסובי, מלפני כ-40 אלף שנה, מוצה גנום מיטוכונדרי שונה מאוד ברצף שלו, ובני-אדם אלו משתייכים ללא ספק לשושלת מיטוכונדרית שלא השתלשלה מחוה המיטוכונדרית.
מוצאה האפריקאי של חוה המיטוכונדרית
גם לאחר שפוענח העץ הפילוגנטי הפשוט ביותר אשר מחבר את כל השושלות המיטוכונדריות הקיימות כיום באנושות, אין דרך יחידה וחסינה מטעויות לקבוע מהו ה"שורש" של עץ זה, כלומר מיהי השושלת המקורית אשר ממנה הסתעפו כל שאר השושלות. ואולם כבר במחקר המקורי בשנת 1987 הבחינו החוקרים כי השושלות שנמצאו בבני-אדם מאפריקה שמדרום לסהרה הן השונות ביותר מן השושלות של שאר האנושות. חלקו האפריקאי של העץ הוא בצורת ענפים ארוכים, בעוד שהעץ של כל שאר היבשות יחד מסועף בדמות שיח. בנוסף, המגוון הגנטי (nucleotide diversity, היינו מספר הגרסאות השונות בכל אתר גנטי) באוכלוסיות האפריקאיות גדול כמעט פי שניים מן המגוון הגנטי באוכלוסיות של כל שאר האנושות. מכאן מסיקים שלשושלות האפריקניות היה זמן רב בהרבה להתפתח, והן העתיקות ביותר. המחקרים המעודכנים כיום מעריכים כי השושלות העתיקות ביותר הן אלו המסומנות L0, אשר נפוצות בעיקר בדרום-אפריקה, בשבטי הסאן, והשושלת המסומנת L1 ונפוצה בעיקר במזרח-אפריקה. מכאן ניתן להסיק כי שושלות אלו הסתעפו ישירות משורש העץ, השושלת המוגדרת כחוה המיטוכונדרית ומסומנת באות L. שושלת L אינה קיימת כיום ולכן הרצף שלה אינו ידוע בביטחון מלא אלא רק בקירוב, כרצף הנמצא בין הרצפים של L0 ו-L1.
מסקנת השורש האפריקני מאוששת במחקר בלתי-תלוי של רצפי כרומוזום Y (אשר עובר בתורשה רק מאב לבן), ברצפי שאר הגנום (העובר בתורשה גם מן האם וגם מן האב), ובממצאי המאובנים. ממחקר שושלות הגנום המיטוכונדרי ושאר סוגי הגנום ניתן אף להסיק את מסלול הגירת האנושות מאפריקה לשאר יבשות כדור הארץ.
תיארוך חוה המיטוכונדרית
לאחר קביעת השורש של העץ הפילוגנטי, ניתן להעריך את הזמן בו חייתה חוה המיטוכונדרית בהסתמך על המודלים המקובלים של שעון מולקולרי, כלומר על ידי ספירת המוטציות שחלו ברצף המיטוכונדרי וחלוקתן בקצב המוטציות הידוע כיום. הערכת המחקר המקורי הייתה כ-200 אלף שנה לפני זמננו. הערכה זו לא השתנתה בהרבה מאז, למרות שיפור גדול שחל בשיטות המיפוי והחישוב, ולמרות התווספותם של רצפי גנום מיטוכונדרי רבים מרחבי העולם. מחקר משנת 2010 נקב בתיארוך של 174 אלף שנה לפני זמננו.
מיפוי הגנום המיטוכונדרי של הניאנדרטלים, שהושלם בשנת 2008, מספק תמיכה נוספת לתיארוך המקובל של חוה המיטוכונדרית. זאת משום שהוא מראה בבירור שהאם הקדמונית המשותפת האחרונה לגנומים המיטוכונדרים של ניאנדרטלים ושל בני-אדם בני-ימינו היא אם קדמונית של חוה המיטוכונדרית, ולכן קדומה ממנה משמעותית. תיארוך שעון מולקולרי של האם המיטוכונדרית האנושית-ניאנדרטלית אשר חושב בשנת 2009 הוא 511 אלף שנה לפני זמננו, ובשנת 2013 עודכן ל-482 אלף עד 326 אלף שנה לפני זמננו.
כשלים נפוצים
השם "חוה" ניתן לאם הקדמונית של הרצפים המיטוכונדרים על שמה של חוה המקראית, שעל פי הדתות המונותאיסטיות הייתה אם כל האנושות. אך שלא כמו בסיפור המקראי, חוה המיטוכונדרית לא הייתה האם היחידה של האנושות. מוערך כיום שהאוכלוסייה האנושית בתקופת חוה המיטוכונדרית מנתה אלפי עד עשרות אלפי נפשות בכל דור, כמחציתן נשים, ורבות מנשים אלו עשויות להחשב כאמהות קדמוניות משותפות של כל האנושות המודרנית דרך שושלות מעורבות של גברים ונשים. מודלים גנאלוגיים אף מראים כי רבות מן האמהות הקדמוניות הללו מאוחרות בהרבה מחוה המיטוכונדרית. המייחד את חוה המיטוכונדרית הוא רק שהשושלת שלה הולידה במהלך הדורות יותר בנות מכל שושלת אחרת, וכתוצאה מכך השתלטה בסחף גנטי על רצפי הגנום המיטוכונדרי (אך לא על כל שאר סוגי הגנום) של כלל האנושות, כך שכל אדם בן-ימינו הוא צאצא שלה דרך שושלת של אמהות בלבד.
ניתן להסיק כי לחוה המיטוכונדרית היו שתי בנות לפחות, שכן אילו הייתה לה בת אחת בלבד, בת זו הייתה נחשבת בעצמה לחוה המיטוכונדרית.
אדם של כרומוזום Y
מונח מקביל לגברים הוא אדם כרומוזום Y, האב הקדמון המשותף המאוחר ביותר של כל רצפי כרומוזום Y הנמצאים בגברים החיים בעולם כיום. כרומוזום Y עובר בתורשה מאב לבן, אם כי באמצעות מנגנון שונה מן המנגנון שבו גנום מיטוכונדרי עובר בתורשה מאם לבת, כך שניתן להשתמש בו למעקב אחר שושלות זכריות באופן שקול לאופן שבו גנום מיטוכונדרי משמש למעקב אחר שושלות נקביות.
אין שום סיבה שאדם כרומוזום Y יהיה בן-זוגה של חוה המיטוכונדרית, ולמעשה על פי הערכות שונות הוא חי בתקופה אחרת. עד לאחרונה הוא תוארך ל-140 אלף עד 70 אלף שנה לפני זמננו, כלומר דורות רבים אחרי חוה המיטוכונדרית. ואולם בשנת 2013 התגלתה שושלת כרומוזום Y שונה מאוד המקדימה את אדם כרומוזום Y לתאריך של 338 אלף שנה לפני זמננו (עם רווח בר-סמך של 95% בין 581 אלף ל-237 אלף שנים), כלומר קרוב לוודאי קדום מחוה המיטוכונדרית.
בתרבות הפופולרית
המונח "חוה המיטוכונדרית" נטבע ופורסם על ידי העיתונות, ולא על ידי הגנטיקאים, אם כי לא ברור מי היה הראשון שהשתמש בו. בינואר 1988 פרסם השבועון האמריקאי ניוזוויק כתבת שער על התגלית, מלווה בציור שער של אדם וחוה המקראיים בדמות ילידי אפריקה שחורי-עור. גיליון זה נמכר במספר שיא של עותקים.
המחקר לעיתים קרובות לא הובן כראוי, וכן התקבל בהתנגדות בציבורים שונים, לעיתים מסיבות גזעניות כאשר אנשים ממוצא אירופי בעיקר חשו לא בנוח עם מוצאם המקורי האפריקאי. הועלתה אף טענה שהתגלית היא קונספירציה של מדענים תומכי תקינות פוליטית בארצות הברית. הגנטיקאית רבקה קאן, המחברת הראשונה של המאמר המדעי המקורי, סיפרה בראיון כי התרגלה במהלך חייה לפניות מטרידות רבות בדואר ובטלפון בנושא זה. השערת המוצא האפריקאי של האנושות מזוהה בתקשורת ובציבור עם תגלית חוה המיטוכונדרית (אף שלמעשה היא הועלתה עוד קודם לתגלית, על פי ממצאי מאובנים, והיא נתמכת גם בממצאים גנטיים אחרים), ולעיתים קרובות היא מכונה "תאוריית חוה האפריקאית".
הגנטיקאי מאוניברסיטת אוקספורד בריאן סייקס חקר שושלות מיטוכונדריות ופרסם אותם בספרו הפופולרי "שבע בנות חוה". הוא הציע שמות כגון "הלנה" ו"אורסולה" לאמהות של השושלות העיקריות מצאצאי חוה המיטוכונדרית. השמות מתחילים באותיות האנגליות שנבחרו כסימון המדעי של שושלות אלו.
חוה המיטוכונדרית ממלאת תפקיד מפתח בעלילת סדרת המדע הבדיוני הטלוויזיונית "בטלסטאר גלקטיקה".
מנו קוני
ביוגרפיה
מנו קוני נולד במשפחה יהודית כבנם של ברנאט קוהן (הגרסה ההונגרית-גרמנית לכהן), סוחר בדים ושל של יוזפין זוהְר (Sohr). הוא למד בבית הספר בגימנסיה גרמנית בפשט (למדו בה בשפה הגרמנית) ואחר כך בווינה, שם למד את הקצרנות בסגנון סטולזה, שהוא הפך לאחד מחלוציו באימפריה האוסטרו-הונגרית יחד עם אדולף פניבשי (מקודם: גרינבאום). הוא עבד כקצרן באסיפות הלאומיות (כינוסי פרלמנט) של פשט בשנת 1861, בסיביו בשנים 1863–1964 ובקלוז'-נאפוקה בשנת 1865 והשיג הצלחה רבה בכתיבה הקצרנית הרב-לשונית שלו. בין השנים 1865 עד 1885 היה ראש לשכת הקצרנות של הפרלמנט. לאחר פרישתו כתב מספר מאמרים וזכרונות, בעיקר עבור כתבי העת ה"לאום" (Nemzet) ו"הסקירה של בודפשט" (Budapesti Szemle). הוא ערך את נאומיו של הפוליטיקאי הדגול פרנץ דיאק, צירף אליהם הסברים ופרסם אותם ב 6 כרכים (בודפשט, 1882-1898). במשך תקופה מסוימת היה העורך של כתב העת "הקצרן ההונגרי" (Magyar Gyorsíró) שהקים.
חייו הפרטיים
אשתו הייתה יוליה רכניץ, אותה נשא בפשט ב-2 בפברואר 1870. ילדייו:
הכהן הגדול (קלף טארוט)
הכהן הגדול הוא קלף מספר 5 בסדרת קלפי הארקנה הגדולה של הטארוט. במקור, בסדרות הקלפים הקדומות ביותר, נקרא הקלף "האפיפיור", והשם הוחלף בחבילת הקלפים של ריידר.
משמעות הקלף
הכהן הגדול מייצג את האב הרוחני, המטפל, היועץ, המורה שאליו מגיעים על מנת לקבל עזרה, יכול גם לייצג את ה"יועץ הפנימי" של האדם. בהיבט נוסף יכול לייצג מוסדות מדיניים גדולים וברי סמכא כגון בתי ספר, בתי משפט, מוסדות דת, מוסדות ציבוריים וכדומה. הקלף מסמל גם צורך באיזון והרמוניה, ואת הצורך בייעוץ ועזרה על מנת להשיב את האיזון.
כמו כן, קלף הכהן הגדול מייצג את העיקרון של לימוד, ביטחון עצמי, ומוסריות מתוך הכרה בערכים. ארתור אדוארד וייט גרס כי בין היתר, מסמל הקלף השראה, רחמים ונישואים.
גלוסותריום
מאפיינים
הגלוסותריום היה הולך על ארבע שהיה קרוב לעצלנאים המודרניים אך לא חי על העצים והיה כבד מכדי לטפס. הוא היה בעל כפות רחבות וחזקות ובהם זוג טפרים. לסתותיו היו חלשות ובעלות שיניים קטנות והוא היה קרובו של המילודון ושל הפרמילודון מצפון אמריקה. גובהו הגיע לארבעה מטרים ומשקלו ל-1.5 טון.
העצלן התגלה בחפירות שונות באמריקה הדרומית במדינות: ברזיל, ארגנטינה, ונצואלה, אקוודור, פרו, בוליביה, צ'ילה, אורוגוואי ופרגוואי. ככל הנראה התקיים הגלוסותריום עד לפני 10,000 שנה ונכחד מסיבות לא ברורות. ככל הנראה הוא היה יצור איטי שחי במישורי עשב לחים וניזון מאכילת עלי עצים שהוא כיפף בעזרת כפותיו הגדולות. היו לו מעט אויבים, שהעיקרי מביניהם היה הסמילודון.
גן הפסלים (אילת)
גן הפסלים הוא גן פסלים תת-מימי ליד אילת. הגן משמש אתר צלילה לנופש לצוללנים.
היסטוריה
גן הפסלים בנוי מארבעה פסלי מתכת גדולים, המרוחקים מעט זה מזה, דמויי כדור המחוברים בשרשרת, ושמכל כדור יוצאות זרועות מתכת מפותלות, המשוות לו מראה של יצור מהחלל. הפסלים הושקעו בים על מנת לשמש כשונית מלאכותית וכמוקד משיכה לצוללים.
הפסלים הורכבו מכדורים חלולים, מהם יצאו זרועות מפותלות. הפסלים היו בעלי ציפה חיובית בזכות האוויר הכלוא בתוכם, וחוברו לקרקע הים בשרשראות.
עם חלוף הזמן, נשאר רק פסל אחד עומד, השלושה הנוספים נפלו עם השנים ושוכבים על צדם.
כאתר צלילה
האתר נמצא בלב ים, בעומק של כ־15-30 מטרים, כ־300 מטר מזרחית למסעדה התת-מימית כוכב הים האדום. אף על פי שמדובר באתר רשמי שעבר בזמנו את כל האישורים והוועדות הנדרשות, אין כל סימון על פני המים שמעיד על קיומו. האתר אמנם נמצא מחוץ לקו הסירות, אך הוא הומה פעילות והגישה המומלצת אליו היא עם כלי שיט, על מנת להימנע משחייה מסוכנת ליד סירות מהירות.
סיור בין פסלי הענק המרשימים הוא חוויה בפני עצמה, בייחוד שלעיתים הם מוקפים בלהקות דגים החולפות באזור. מבט למטה יחשוף את דיירי הקרקע החולית. מדרום לפסלים, הקרקעית החולית הופכת למשטח אלמוגים רחב, ביניהם בלטים יפים. שכיחים באזור אלמוגים מסוג סיכניתית, היוצרים מרבדים בגווני כחול - סגול, וכן אלמוגי הפטרה (פונגיה), שאינם מקובעים למקומם כשאר האלמוגים.
עוד באתר, ממערבו, ניתן למצוא רכבי שטח אמפיביים ישנים ששוקעו בעבר במקום כדי ליצור תשתית לריף מלאכותי. מבנה נוסף הוא "שונית הדובקורל" - פירמידה ממתכת בגובה 15 מטרים שנועדה לצורכי מחקר העוסק בקשר בין שוניות טבעיות למלאכותיות.
הקרקעית שעליה מונחות גרוטאות הברזל היא חולית מעיקרה, ומשתפלת במתינות לכיוון דרום. חלקה המרשים של הצלילה הוא גן הפסלים שעטורים בלהקות של פזיות ומשתלבים היטב בנוף. המסלול הוא מעגלי ומשך הצלילה כ – 30 דקות.
ביקורת
עקב מיקום גן הפסלים נוצרו מספר בעיות. גן הפסלים מוקם באזור שהראות בו אינה טובה, ועל פני המים מתקיימת תנועת סירות ערה, העלולה לסכן צוללים. תנאים אלו גרמו למיעוט צלילות במקום. בעיה נוספת הייתה ששום גורם לא היה אחראי על תחזוקת האתר, ועם השנים התמלאו חלק מהפסלים מים ושקעו לקרקעית, ואילו האחרים התנתקו מהקרקע, צפו אל פני המים ונסחפו הלאה משם.
יש הטוענים, שלו היה גן הפסלים ממוקם בקרבת מועדון צלילה, או מהווה יעד פופולרי לצלילות, היו הצוללים במקום דואגים לתחזקו.
מיקולינצה
מיקולינצה (באוקראינית: Микулинці; בפולנית: Mikulińce; ביידיש: מיקולינץ, מיקולינצי, מיקלניץ, מיקוליניץ) הוא כפר בראיון טרבובליה שבמחוז טרנופול במערב אוקראינה. העיירה שוכנת על גדות הנהר סרט, יובל של הדניסטר, ובמרחק של כ-18.4 ק"מ מטרנופול. עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה היה בכפר ריכוז יהודי בולט, שהיה מעל מחצית מתושביו.
היסטוריה
יישוב בשם מיקולין (אוקראינית: Микулин) מוזכר לראשונה בסוף המאה ה-11 ב"הנחיות" של ולדימיר השני, נסיך קייב בתקופת רוס של קייב, במיקום הזהה למיקום הנוכחי של העיירה. בשנת 1387 נקרא אז היישוב בשמו הנוכחי, והיה בשטחי גליציה. בשנת 1595 קיבלה מיקולינצה מעמד עיר כחלק מזכויות מגדבורג; אלו בוטלו לאחר מכן במהלך מלחמת פולין-טורקיה, וחודשו על ידי אוגוסט השלישי, מלך פולין ב-16 בדצמבר 1758. בשנת 1840 הקים בה הרוזן מיצ'יסלב ריי מבשלה. בסוף המאה ה-19 התגוררו במיקולינצה כ-4,000 תושבים, שחציים היו יהודים, והשאר פולנים ואוקראינים. בחלוקה לפי דת: 946 קתולים-יוונים, 626 קתולים-רומיים, ו-1,770 יהודים. בשנת 1939 קיבל היישוב מעמד של יישוב עירוני. זכויותיה העירוניות נשללו ממנה שוב עם כיבושה על ידי רוסיה הסובייטית בסוף מלחמת העולם השנייה.
מבנים
בעיירה יש חורבות של טירה ישנה, המתוארכת לשנת 1610. הטירה נבנתה מחדש במאה ה-18, אך בראשית המאה ה-20 היא עמדה בלא כל שימוש, ועל כן לא השתמרה. במיקולינצה יש גם את כנסיית השילוש הבנויה בסגנון הבארוק, שתוכננה על ידי האדריכל הפולני אוגוסט מוסז'ינסקי. הכנסייה נבנתה בין השנים 1761–1779. בעיירה נמצא גם מיקולינצקי ברובר, אחת המבשלות הוותיקות במדינה.
יהודי מיקולינצה
בסוף המאה ה-19, ובחצי הראשון של המאה ה-20 היו יהודי העיר כחצי מאוכלוסייתה. הרב מרדכי שרגא פרידמן, האדמו"ר מהוסיאטין החל את אדמו"רותו במיקולינצה, במשך כשלוש שנים, עד שעבר לסטז'יז'וב. בעיר היה בית כנסת מפואר, שהיה מעוטר בציורי קיר (שצוירו על ידי שבתאי זך, מהאומנים הבולטים שבגליציה), בית מדרש, וכן קלויז של חסידי הוסיאטין. בעיר היו גם עוד חסידים נוספים, כמו סטרטין, רוז'ין ועוד. כמה מבני משפחת כיהנו בעיר כאב"ד: הרב אברהם אריה באב"ד, שהיה דודו של הרב יוסף באב"ד (בעל ה"מנחת חינוך"), הרב יהושע השיל (אחיו של הרב יוסף באב"ד), ובנו הרב יוסף בן-ציון.
בין ילידי העיר, נמנה הבמאי יאנוש מורגנשטרן.
ב-1942 גורשו יהודי המקום למחנות השמדה.
ג'ון קולבר
ג'ון צ'סטר קולבר (באנגלית: John Chester Culver; 8 באוגוסט 1932 – 27 בדצמבר 2018) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שהיה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת איווה במשך שש שנים, בשנים 1975–1981. טרם כהונתו בסנאט, קולבר ייצג את מחוז הקונגרס השני של מדינה זו בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית.
ביוגרפיה
קולבר נולד ברוצ'סטר שבמדינת מינסוטה, בנם של ויליאם קולבר ומרי מילר. בילדותו עבר עם משפחתו לסידר רפידס שבאיווה. את לימודיו הגבוהים השלים גם באוניברסיטת הרווארד וגם בבית הספר הרווארד למשפטים. בהיותו סטודנט ללימודי תואר ראשון, שיחק קולבר בעמדת "פול בק" בקבוצת הפוטבול של אוניברסיטת הרווארד לצד מי שלימים יהיה גם הוא סנאטור, טד קנדי. בשנת 1954 גויס לטורניר ה-27 של ליגת הפוטבול הלאומית כשחקן בקבוצת שיקגו קרדינלס. במקום להמשיך את עיסוקו בפוטבול מקצועי, בחר קולבר ללמוד במכללת עמנואל של אוניברסיטת קיימברידג' באמצעות המלגה "ליונל דה ג'רזי" של אוניברסיטת הרווארד. לאחר שובו מאנגליה שירת בצי ארצות הברית בשנים 1955–1958. ב-1978 נכנס קולבר אל היכל התהילה של הרווארד.
ב-1962 החל לעבוד כעוזרו הפרלמנטרי של טד קנדי, ושנה אחר כך התחיל את התמחותו בעריכת דין באיווה. בשנת 1964 התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס החמישי של איווה מול חבר הקונגרס המכהן ג'יימס ברומוול. ניצחונו המוחץ של הנשיא לינדון ג'ונסון בבחירות לנשיאות באותה השנה תרם לניצחונו של קולבר בבחירות לבית הנבחרים. ב-1974 התמודד לסנאט של ארצות הברית, וגבר על יריבו, מועמד המפלגה הרפובליקנית דייוויס סטנלי, ובכך נבחר למושבו הפתוח של הסנאטור הפורש הרולד יוז עם רוב דחוק בן 50.02% מקולות הבוחרים. כהונתו הבודדה של קולבר בסנאט נמשכה בשנים 1975–1981. בצל ניצחונו של מושל קליפורניה לשעבר רונלד רייגן בבחירות לנשיאות, הפסיד קולבר בבחירות מחדש לתקופת כהונה שנייה לצ'אק גראסלי. הפעם קולבר סחף כ-45% מקולות הבוחרים בלבד.
מתנגדיו מהצד הימני של המפה הפוליטית בבחירות 1980 האשימו אותו כ"בלתי מוסרי" בשל תמיכתו בזכות להפיל. אחרים אמרו שהם לא "מאשימים אותו בדבר מלבד היותו ליברל". בסנאט קולבר גיבה תוכניות רווחה חברתיות, יוזמות להגבלת הזכות לשאת נשק ולקידום הגנת הטבע והסביבה כמו גם תמיכה במתן סיוע בינלאומי אמריקאי. קולבר היה חבר בוועדת המשפט, בוועדת הכוחות המזוינים ובוועדת הסביבה והעבודות הציבוריות.
בשנת 2000 חיבר קולבר את הספר "חולם אמריקאי", הביוגרפיה המונוגרפית הראשונה של הנרי וולאס. בערוב ימיו עבד במשרד עורכי הדין "ארנט פוקס" בוושינגטון הבירה, שם הקים המחלקה לעניינים ממשלתיים. הוא התגורר בוושינגטון הבירה בצוותא עם רעייתו מרי ג'יין צ'סי. ב-28 באוגוסט 2009 קולבר הספיד את ידידו משכבר הימים טד קנדי בטקס האשכבה שלו.
עד 31 בינואר 2011, קולבר היה מנהל המכון לפוליטיקה (IOP) בבית הספר לממשל ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי באוניברסיטת הרווארד, עת הוחלף במזכיר המדינה לשעבר של קנטקי, טריי גרייסון, אם כי נותר חבר בדירקטוריון המכון. ב-27 בדצמבר 2018 קולבר הלך לעולמו בוושינגטון הבירה, בן 86 במותו. לאחר מותו הספיד אותו נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון ברשת החברתית "טוויטר". בנו, צ'סטר, נבחר ב-2007 למושל איווה.
גיורא וולפרט
גיורא וולפרט (1 באוגוסט 1927 – 23 באוגוסט 1994) היה פרופסור במינהל המחקר החקלאי של משרד החקלאות ומנהל תחנת הניסיונות החקלאית בדור. התמחה בגידול וטיפוח זני דגים (איכתיולוגיה).
ביוגרפיה
וולפרט נולד בשם וורנר וולפרט בגלייביץ (שהייתה אז חלק מרפובליקת ויימר) לפול וולפרט ולרוז לבית שייפר. אח לפיטר ואירווינג. האב, שהיה שופט במקצועו, קיבל לאחר מספר שנים מינוי כשופט בברסלאו (שגם היא הייתה אז חלק מרפובליקת ויימר) והמשפחה עברה לעיר זו ווולפרט נשלח ללמוד בבית ספר יסודי שם.
בתחילת 1939, עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, נאסר האב עקב יהדותו ונשלח למחנה בוכנוואלד. עם שחרורו משם החליטו ההורים לצאת מגרמניה. וורנר ואחיו הגדול פיטר נשלחו לאנגליה במסגרת הקינדר-טרנספורט כשביולי אותה שנה הגיעו גם ההורים לאנגליה. תחילה ישבה המשפחה בקרבת לונדון אולם האב, שהיה בעל אזרחות גרמנית, נחשד כסוכן אויב ונשלח למחנה מעצר. ב-1940 איפשרו הרשויות למשפחה להתאחד בתנאי שיתרחקו מלונדון. על פי תנאי זה שוחרר האב והמשפחה עברה לעיירה בינגליי שבמערב יורקשייר.
ב-1940 החל וולפרט ללמוד בבית ספר תיכון בבינגליי אותו סיים ב-1946. לאחר סיום לימודיו זכה במלגה שאיפשרה לו להתחיל ללמוד ב-1947 באוניברסיטת ברמינגהאם. וולפרט למד באוניברסיטה ביולוגיה וגנטיקה והוסמך כבוגר אוניברסיטה ב-1951.
ב-1956 עזבה המשפחה את נחל עוז והתיישבה ברחובות שם החל וולפרט לעבוד כעוזר מחקר במחלקה לגידולי שדה שבמינהל המחקר החקלאי (מכון וולקני) ובמקביל השלים לימודי תואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך ב-1959.
לאחר סיום לימודי התואר השני החל וולפרט לעבוד במחקר בתחום הדגה ולשם כך עבר לגור בפרדס חנה והחל לעבוד בתחנת הניסיונות החקלאית בדור. במקביל המשיך את לימודיו וב-1971 הוסמך כדוקטור מטעם האוניברסיטה העברית.
הנצחה
מנהל המחקר קבע פינת הנצחה לוולפרט בספריה של תחנת הניסיונות בדור.
חיים דעואל לוסקי
חיים דְעוּאֵל לוּסְקי (נולד ב-1951) הוא דוקטור לפילוסופיה ואמן חזותי ישראלי.
ביוגרפיה
חיים לוסקי נולד בתל אביב-יפו בשנת 1951. בשנות ה-70, לאחר לימודיו התיכוניים, למד שנה אחת ב"בצלאל" ועבר לפריז, שם המשיך בלימודי אמנות ופילוסופיה. למד בין היתר אצל מישל פוקו וז'יל דלז, באוניברסיטת פריז - סורבון 8 בסן דניז.