cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משפחת אבאזה
היסטוריה
ישנה אמונה בקרב בני משפחת אבאזה כי המשפחה נקראת על שם אחת מהאמהות המייסדות של המשפחה או על שם מקום הולדתה. אותה אם מייסדת נישאה לצאצא השמיני באילן היוחסין של שבט אל-עאאד (العائد) עוד טרם עלייתו לשלטון של מוחמד עלי. שבט אל-עאאד היה שבט בדואי מבוסס באזור מחוז א-שרקיה. לאחר איחוד זה חל למעשה פיצול של המשפחה לשתי ענפים: בני אל-עאאד ובני אבאזה.
כמה מבני המשפחה בדורות הראשונים התברגו בממשל העות'מאני במצרים במאות ה-18 וה-19, ובתקופת ח'דיוות מצרים כבר היו פעילים פוליטית ברמה הארצית. חלקם ישבו במג'לס (המועצה המייעצת) שכונן אבראהים פאשא. שושלת מוחמד עלי גם העניקה למשפחה כפרים ואדמות שאפשרו למשפחה לשגשג.
חסן פאשה אבאזה, נחשב לרוב לאב המייסד של המשפחה. הוא היה מפקח המחלקה (ناظر قسم) של ההיא (ههيا), וקיבל את התואר שייח' הערבים (شيخ العرب), תואר שניתן לראשי משפחות בעלות השפעה באותה תקופה.
פוליטיקה וממשל
עוד מימי שלטונו של מוחמד עלי בני המשפחה נשאו תפקידים ברמה המקומית והלאומית, ואף כיהנו כחברי פרלמנט, לעיתים עד כדי שלושה במקביל, וכשרים.
בתחום הכלכלה היה פואד אבאזה איש עסקים, מנהל האגודה החקלאית המלכותית.
ספרות ועיתונות
עם בני המשפחה שתרמו תרומה משמעותית למילה הכתובה במצרים ניתן למנות את עזיז אבאזה, ששירתו עסקה בפאן-ערביות, ופיכרי אבאזה, עיתונאי שכתב רבות נגד הכיבוש הבריטי במצרים ותמך בקידום נשים. ת'רוות אבאזה היה עיתונאי וסופר שהתנגד להלאמתה של תעלת סואץ.
תרבות
השחקן רושדי אבאזה שיחק במעל 150 סרטים.
במטבח המצרי ישנה על שם המשפחה מנת עדשים – עדשים אבאזיות.
רפי נלסון
רפי נלסון אילון (30 באוקטובר 1930 – 6 בפברואר 1988) היה מפיק ודמות ידועה בבוהמה הישראלית, בעליו של הכפר של רפי נלסון בטאבה, שהיה מוקד חיי בוהמה מסוף שנות ה-60 עד סוף שנות ה-80. המקום היה סמל של מין חופשי, מריחואנה ושיזוף בעירום.
קורות חייו
נולד בשם רפאל רוזנצוויג. מאוחר יותר עברת את שמו לאֵילון. השתתף במלחמת העצמאות, ואיבד עין בקרב לטרון. הוא התייחס לכך בהומור, באומרו כי "כאשר איבדתי עין אחת, אז התחלתי לחיות. עם שתי עיניים לא ידעתי איך חיים". הוא נקרא נלסון על שם האדמירל הבריטי הוריישו נלסון, שאיבד את עינו בקרב בשנת 1794. אחרי מלחמת השחרור יצא נלסון לאמריקה, וכשחזר הגיע להתיישב באילת הצעירה. הוא עבד במכרות תמנע כנהגו של מנהל המכרה מאיר בית אש והיה גם כתב נודד שפרסם טורים בעיתונים ארציים מסיפורי אילת והדרום. ב-22 ביולי 1957 נעצר נלסון, כשיצא בשליחות עיתונאית של מגזין "העולם הזה" לחצות את תעלת סואץ במסווה של מלח על אוניית מטען. הוא עלה על סיפון האונייה הדנית "בריגיטה טופט" שעברה בתעלת סואץ, ובעת שעברה בתעלה עצרו אותו שלטונות מצרים. נלסון נכלא באשמת ריגול לטובת ישראל, ושוחרר לאחר התערבות האו"ם. כשחזר לישראל סיפר כי עבר עינויים בעת מעצרו. הוא נחשד כי מסר סודות למצרים והועמד לדין, וב-11 בפברואר 1960 נדון למאסר על־תנאי של שנתיים ולתשלום קנס של 1,000 לירות. אורי אבנרי, עורך השבועון שבשליחותו יצא נלסון לחצות את תעלת סואץ, טען כי השלטונות בישראל נטפלו לנלסון כחלק מדה־לגיטימציה לעיתון "העולם הזה", שנתפס חתרני.
לאחר שובו מן השבי ניסה מזלו את מזלו כמדריך תיירים באילת. ב־1959 הוא פתח שם את הבר "סוף העולם" בבניין דירות תת־קרקעי. המועדון היה ידוע במגוון האומנים שהחלו שם את הקריירה שלהם כזמרים, כמו חוה אלברשטיין, שמוליק קראוס, ג'וזי כץ, לוליק ודוד כהן, שהופיעו בו. בהמשך נסגר המקום ונפתח שוב כמועדון לילה באותו שם, במבנה ייעודי תלת־מפלסי. ב-1959 נשא נלסון לאישה את לאה לוין, רקדנית צעירה מלהקת בת־שבע. לשניים יש ילד ושמו גיא, המתגורר כיום ארצות הברית. בני הזוג נפרדו בתחילת 1961.
בשנת 1964 ניהל לזמן מה את מועדון "מינוס 206" בטבריה ומכר אותו לצלם מקסים סולומון. אחר כך ניסה מזלו כאמרגן אך ללא הצלחה מרובה. רק לאחר כיבוש סיני נכנס לתודעה הישראלית כאשר הקים את כפר הנופש שלו בטאבה בשנת 1970.
תדמיתו הציבורית כנהנתן וכמאצ'ו, עם שרשרת שיני כריש, כובע בוקרים, בקבוק בירה והזקן התמידי, הפכה אותו לדמות ידועה בישראל. הוא פרסם את הבירה האמריקנית "באדוויזר", וגילח את זקנו המפורסם בפרסומת לסכיני גילוח של חברת "בונד".
באפריל 1985 הקליט נלסון את שירם של דוד קריבושי ואלון אבידר "טאבה סבבה" והופיע איתו בתוכנית הטלוויזיה "סיבה למסיבה", שהנחה מני פאר.
בפב' 1987 הוא נישא למריאן ויצמן ביתו של הסופר הצרפתי הידוע ז'אק דרוז'י-ויצמן.
ב-1988 נפטר נלסון מהתקף לב ונקבר באילת בלוויה המונית. נאמרו עליו הספדים על ידי אישים רבים: ראש העיר רפי הוכמן, שולמית אלוני, מיכאל בר זוהר, דידי מנוסי ועוד. על המצבה שלו נכתבה בלדה שכתב חברו עמוס אטינגר.
הכפר של נלסון
הכפר של רפי נלסון בטאבה היה למרכז לפעילויות מוזיקליות ותרבותיות רבות. אורחיו היו אנשי שלטון, גנרלים ואנשי בוהמה רבים.
הכפר הפך ללוקיישן אהוב על במאי קולנוע ובין השאר צולמו בו הסרט "כץ וקרסו" (1971), שבו שיחק נלסון בתפקיד אורח, וסרטו של אסי דיין "עם ישראל חי" (1981) נלסון שיחק בתפקיד משנה גם בסרט "שלושה ואחת" (1975) והופיע בתוכניות טלוויזיה רבות.
ב-1982 כאשר ישראל נסוגה מחצי האי סיני הכפר של נלסון שהיה סמוך לגבול נשאר במחלוקת וגרם לקרע בין המדינות. נלסון עשה כל שביכולתו להשאיר את הכפר שלו בשליטה ישראלית מה שגרם לקרע בין המדינות. בשנת 1986 החליטה ממשלת ישראל לצאת לבוררות על טאבה כדי לשקם את היחסים עם מצרים. פסק הבוררות שניתן ב-29 בספטמבר 1988 קבע שטאבה היא שטח מצרי.
ב-1989 הוחזרה טאבה למצרים – החלק האחרון מחצי האי סיני שהעבירה אליה ישראל – במסגרת הסכם השלום עם מצרים.
חואן מנואל אסנסי
חואן מנואל אסנסי ריפול (בספרדית-קטלאנית: Juan Manuel Asensi Ripoll; נולד ב-23 בספטמבר 1949 באליקנטה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי שהיה פעיל בשנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה ה-20. אסנסי ידוע בשל תקופתו במדי ברצלונה, במדיה שיחק מעל לעשור.
אסנסי החל את קריירת הכדורגל שלו באלצ'ה, שם שיחק במשך ארבע עונות. הוא חתם בברצלונה ב-1970, תמורת סכום העברה של 80 מיליון פסו, שהיה שיא בזמנו. אסנסי היה שותף לכל משחקי הקבוצה בעונת 1973/74, בין היתר בסופר קלאסיקו נגד ריאל מדריד בו ברצלונה ניצחה 5-0 בביתה של מדריד, כששניים מהשערים הבקיע אסנסי. בסוף העונה זכתה ברצלונה באליפות, כשלצידו של אסנסי שיחקו שחקנים כגון יוהאן קרויף וקרלס רשאק. לאחר פרישתו של קרויף תפס את תפקידו כקפטן הקבוצה. ב-1979 הניף את גביע המחזיקות, לאחר שברצלונה גברה על פורטונה דיסלדורף בתוצאה 4-3 בגמר שנערך בבזל. הוא השחקן עם מספר ההופעות העשירי בגודלו במועדון - 484 הופעות, בהן הבקיע 130 שערים.
בנובמבר 1980 ערך את המשחק הרשמי האחרון במדי הקבוצה, מול אתלטיקו מדריד. הוא עזב באמצע העונה את הקבוצה כדי לשחק בפואבלה שמליגת העל המקסיקנית. ב-24 במאי 1981 נערך לכבודו משחק פרידה. הוא שיחק בפואבלה במשך עונה בודדת, לפני שעבר לאואקסטפק המקסיקנית. הייתה זו הקבוצה האחרונה שלו כשחקן.
אסנסי השתתף עם הנבחרת האולימפית של ספרד באולימפיאדת 1968, בו הגיעה לרבע הגמר. כעבור שנה ערך אסנסי את הופעת בכורתו במדי נבחרת ספרד הבוגרת ב-23 בפברואר 1969, במשחק בו הפסידה נבחרת ספרד לנבחרת בלגיה בתוצאה 2-1. אסנסי ייצג את ספרד במונדיאל 1978 ומאוחר יותר גם ביורו 1980 שנערך באיטליה. בסך הכול הופיע 41 פעמים במדי הנבחרת והבקיע שבעה שערים. מאזנו בנבחרת עומד על 20 ניצחונות, 12 תוצאות תיקו ותשעה הפסדים.
לאחר פרישתו, עבד כמאמן במערכת הנוער של ברצלונה. ב-1984 ייסד בית ספר לכדורגל לילדים, שנקרא "TARR", כראשי תיבות של שמות המייסדים: טורס, אסנסי, רשאק וריפה.
נשואים פלוס
נשואים פלוס (באנגלית: Married... With Children) הייתה סדרת קומדיית מצבים סאטירית אמריקאית פופולרית, שבמרכזה משפחה וולגרית וכושלת. משפחת באנדי היא משפחה אמריקנית לא מתפקדת, ענייה אך בזבזנית, קלת דעת, קסנופובית, מניפולטיבית, אלימה ובעלת מזל ביש, המתגוררת בעיר שיקגו שבמדינת אילינוי. זוהי התוכנית הראשונה ששודרה בפריים טיים ברשת FOX האמריקנית. הסדרה שודרה במשך 11 עונות, מ-5 באפריל 1987 ועד ל-9 ביוני 1997 ונחשבת כקומדיית המצבים (הלא מצוירת) הארוכה ביותר של רשת FOX. הסדרה שודרה בכ-37 מדינות ברחבי העולם ולה גרסאות בשפות שונות.
בישראל, הסדרה האמריקאית שודרה החל משנת 1992 בערוץ 3, אשר שידר גם את עונותיה האחרונות. בהמשך שודרה הסדרה במלואה גם בערוץ הילדים ברצועת "6+". מאוחר יותר שודרה הסדרה במלואה בערוץ ביפ, ומשנת 2011 היא שודרה בשידורים חוזרים בערוץ yes Comedy.
התוכנית
"נשואים פלוס" עסקה בחייה של משפחת באנדי, משפחה שהציגה אנטי טייפ למשפחות האמריקניות הטיפוסיות והנחמדות שהוצגו עד אז בתוכניות הטלוויזיה: אל באנדי, מוכר נעליים כושל ומדוכא המתרפק על סיפורי ההצלחה שלו כשחקן פוטבול מצליח מימיו בתיכון על שם פולק; אשתו פגי באנדי, עקרת בית עצלנית, מפונקת וחסרת השכלה; בתם קלי באנדי, בחורה יפה, מופקרת וטיפשה ובנם באד באנדי, רודף שמלות, חכם ולא פופולרי.
שיר הפתיחה של הסדרה הוא "Love and Marriage" ("אהבה ונישואים") של פרנק סינטרה. לרוב בכותרות הסיום מתנגנת גרסה אינסטרומנטלית לשיר זה (שהיא בעצם חלק מביצועו המקורי של סינטרה).
בתחילת דרכה זכתה "נשואים פלוס" לביקורות שליליות. היא נחשבה כקומדיה ברמה נמוכה שהתבססה רק על "הומור שירותים" ועל הערות מיניות. כמו כן טענו מבקרים שהתוכנית היא בעלת דמויות חד-ממדיות שאינן אלא פרודיה על דמויות מוכרות.
חרף זאת, הצופים חיבבו את התוכנית במהרה, אולי משום שלמרות הביקורות, היא עסקה בנושא שלא יוצג בטלוויזיה האמריקנית. הרעיון של זוג נשוי לא באושר ולא בעושר, שחיי שני השותפים לו הם כישלון גמור, טרם נראה עד אז, והסדרה ביססה עצמה על לעג לייצוג המשפחה האמריקנית הטיפוסית הנחמדה. מרכיב חשוב נוסף בתוכנית, ומה שייתכן שגם עזר להישרדותה, היה שבסופו של דבר כל בני משפחת באנדי היו באים זה לעזרת זה ונשארו ביחד למרות כל הקשיים.
בסופו של דבר ההומור בתוכנית והמשחק בה השתכללו בעיני המבקרים, שאף שיבחו אותה על כך שהציגה ביקורת חברתית בנושאים שנויים במחלוקת כמו גזענות, זכויות נשים ומתירנות מינית בצורה שהייתה נגישה לכל צופה. באופן כללי, התוכנית ידועה בהומור שנון, קיצוני, ציני, ואף גס. כל אלו הופכים אותה לתוכנית הנגישה לכל צופה בעוד היא מערבת נושאים יומיומיים בצורה קומית. הסדרה זכתה למעריצים רבים וידועה כאחת סדרות הקאלט המצליחות בעולם.
התוכנית אף הייתה מועמדת לפרסים רבים, כולל פרסי אמי וגלובוס הזהב, אולם לא זכתה בהם.
בישראל הסדרה זכתה לפופולריות רבה, כאשר שודרה בשנים הראשונות של הטלוויזיה בכבלים. בעקבות ההצלחה, בפברואר 1996 ביקרו בישראל דייוויד פאוסטינו (באד) וכריסטינה אפלגייט (קלי), והתארחו במספר תוכניות טלוויזיה.
הסדרה הסתיימה לאחר 11 שנים ללא סוף דרמטי מפני שפוקס וסוני חשבו שייתכן והסדרה תחודש; מאחורי הקלעים היו ריבים בלתי פוסקים בין אד אוניל לאמנדה בירס שהחלו לאחר השנה השלישית, במהלך אחד מהם איים עליה אוניל שידבר עם ההפקה וידרוש את פיטוריה מכיוון שאינו מסוגל לעבוד לצדה.
בעקבות ההצלחה האדירה של הסדרה, הופקו לה גרסאות מקומיות גם בארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, קולומביה, קרואטיה, הונגריה, פולין, רוסיה, ספרד, אנגליה וישראל.
הגרסה הישראלית
"שידורי קשת" במסגרת ערוץ 2 רכשה את זכויות הפורמט עבור הפקת גרסה ישראלית של הסדרה.
18 פרקי העונה הראשונה של הגרסה הישראלית שודרו בשנת 2012, בין החודשים מאי ואוגוסט. הסדרה קיבלה ביקורות שליליות.
ב-22 בפברואר 2015 חזרה הסדרה לעונה שנייה שכללה 32 פרקים, כשהאחרון שבהם שודר ב-25 באפריל 2017 לאחר חורים גדולים בזמני השידור. הפרק הראשון של העונה השנייה זכה למדרוג של 15.5% אחוז. גם העונה השנייה קיבלה ביקורות שליליות. סך הכול הופקו ושודרו 2 עונות ו-50 פרקים.
נעימת נושא
נעימת נושא או נעימת פתיחה של תוכנית רדיו, תוכנית טלוויזיה או סרט קולנוע היא מנגינה המקושרת באופן הדוק לתוכנית, ובדרך כלל מנוגנת בעת פתיחת התוכנית או בעת סיומה (בטלוויזיה ובקולנוע בעת הקרנת כתוביות הסיום של התוכנית או הסרט). אם המנגינה מלווה במילים, אזי מדובר בשיר נושא.
מטרת הנעימה היא ליצור הלך רוח מסוים לקראת שידור התוכנית. במקרים מסוימים, למשל בסדרות הטלוויזיה "משפחת בריידי" ו"הנסיך המדליק מבל אייר", מילות השיר מהוות אקספוזיציה לאנשים שאינם מכירים את הסדרה – הן מציגות את העלילה בקצרה, וגם את הדמויות הראשיות.
נעימות פתיחה הן חלק מתוכניות טלוויזיה מאז תחילת המדיום, כמו שהיו בתוכניות רדיו לפני כן. תוכניות השתמשו במהלך השנים במבחר גדול של סגנונות לנעימת הפתיחה: חלקן לקחו מנגינות קיימות ושינו אותן לצורכיהן, וישנן כאלה שהולחנו ונכתבו לסדרה. ישנם שירי נושא שיצאו כסינגלים ונהיו להיטים. שיר הנושא של הסדרה "חברים", "I'll Be There for You" של להקת הרמברנדטס, הפך ללהיט בעצמו. דוגמה נוספת היא שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "האו.סי", California, בביצוע להקת "הפנטום פלאנט", אשר הופיע גם כשיר הנושא של סרט קולנוע בשם "מחוז אורנג'" (שנקרא באנגלית "The Orange County" - משמעות ראשי התיבות בשמה של הסדרה). דוגמה נוספת לנעימת פתיחה אשר הפכה מאוחר יותר ללהיט מוכר היא נעימת הפתיחה של הסדרה "חופשי על הבר", Where Everybody Knows Your Name, אשר גרסת כיסוי שלה הוקלטה שנים מאוחר יותר על ידי להקת Phish. סדרת ההנפשה "היה היה - האדם" משתמשת בגרסה מקוצרת של הטוקטה ופוגה ברה מינור של באך כנעימת הפתיחה שלה, שנהפכה למזוהה איתה ביותר ובלטה מול שאר תוכניות הילדים של התקופה.
עם עלייה של וידאו לפי דרישה, ועליית שירותי סטרימינג כמו נטפליקס והולו החל מהעשור השני של המאה ה-21, חל פיחות בחשיבות של נעימות הנושא בסדרות טלוויזיה מפני שרבים מדלגים עליהם.
נעימות אחרות, כגון נעימות הפתיחה של אופרות הסבון "צעירים חסרי מנוח", "בברלי הילס 90210" ו"ימי חיינו", הפכו לסמלן המוכר של הסדרות עצמן ואופרות סבון בכלל. זאת כיוון שסדרות אלה משודרות כבר שנים רבות מבלי ששינו הרבה, אם בכלל, את נעימת הפתיחה שלהן ומספר דורות של צופים כבר מכירים אותן.
פאון ארכימדי
בגאומטריית המרחב, פאון ארכימדי הוא פאון קמור משוכלל למחצה, שאינו מנסרה או אנטי-מנסרה, ושלא כמו בפאונים האפלטוניים, לא כל פאותיו חופפות. בפרט, כל הפאות של פאון ארכימדי חופפות לאחד משני מצולעים משוכללים או יותר, אשר כולם בעלי אותו אורך צלע. כמו כן, כל הקודקודים זהים, כלומר, כל הפאות הנפגשות בקודקוד אחד חופפות לפאות הנפגשות בכל קודקוד אחר. את הפאונים הארכימדיים אפשר לבנות מן הפאונים האפלטוניים באמצעות בניות ויטהוף.
מקור השם
הפאונים הארכימדיים נקראים על שם ארכימדס, שעסק בהם בספר שכל עותקיו אבדו. בתקופת הרנסאנס, אמנים ומתמטיקאים העריכו "צורות טהורות", וגילו מחדש את הפאונים הללו. החיפוש הושלם בסביבות 1619, כאשר יוהאנס קפלר הגדיר את המנסרות, אנטי-מנסרות והגופים הבלתי-קמורים הידועים בשם פאוני קפלר-פוינסוט.
מיון
יש שלושה-עשר פאונים ארכימדיים, מהם שניים בעלי כיווניות ימנית או שמאלית, וביחד 15 פאונים שונים (עד כדי דמיון במרחב). פאון ארכימדי מאופיין על ידי תבנית הקודקודים, המכתיבה אלו מצולעים נפגשים בכל קודקוד. לדוגמה, בפאון שתבניתו 4.6.8 נפגשים בכל קודקוד ריבוע, משושה משוכלל, ומתומן משוכלל.
הקוביה המסותתת והדודקהדרון המסותת הם כיווניים, משום שיש להם גרסה ימנית (בלטינית - levomorph) וגרסה שמאלית (dectromorph). צורות אלה הן תמונות מראה זו של זו. זוגות בעלי תכונה זו נקראים (למשל בכימיה) אננטימורפיים.
הפאונים הדואליים לפאונים הארכימדיים נקראים פאוני קטלן. יחד עם הדו-פירמידות והטרפזוהדרונים, אלו הם הפאונים שכל הפאות שלהם חופפות (גם אם אינן משוכללות).
וינקה ורודה
וינקה ורודה (שם מדעי: Catharanthus roseus, שם נרדף Vinca rosea) הוא מין בסוג וינקה ממשפחת ההרדופיים. הצמח הוא אנדמי (ייחודי) למדגסקר.
מין זה מגודל באופן תעשייתי, גם מחוץ למדגסקר, לשם הפקת התרופות וינקריסטין (Vincristine) ווינבלאסטין (Vinblastine) המשמשות לריפוי מחלות לוקימיה ומחלות סרטן אחרות.
צומת מחניים
צומת מחניים הוא צומת מרכזי בגליל העליון המחבר בין כביש 90 לכביש 91.
הצומת הוא נקודת עלייה מרכזית לרמת הגולן, ממנה ניתן להגיע לגשר בנות יעקב ולקצרין.
רוברט הרטינג
רוברט הרטינג (בגרמנית: Robert Harting; נולד ב-18 באוקטובר 1984) הוא אתלט גרמני. הוא אלוף אולימפי (לונדון 2012), 3 פעמים ברציפות אלוף עולם (ברלין 2009, טגו 2011 ומוסקבה 2013) ופעמיים ברציפות אלוף אירופה (הלסינקי 2012 וציריך 2014) בזריקת דיסקוס.
אחיו הצעיר כריסטוף הרטינג, אף האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), בזריקת דיסקוס.
ביוגרפיה
הרטינג נולד וגדל בקוטבוס.
באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיים הרטינג במקום ה-13 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 59.87 מטר, מקום אחד אחרי המקום הדרוש לעלייה לשלב הגמר.
באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכה הרטינג במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.68 מטר, אחרי גרד קנטר מאסטוניה (68.94 מטר) ולפני רוטגר סמית מהולנד (66.42 מטר).
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכה הרטינג במדליית הזהב בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 69.43 מטר, לפני פיוטר מלכובסקי מפולין (69.15 מטר) וקנטר (66.88 מטר).
באליפות אירופה, שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכה הרטינג במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.47 מטר אחרי מלכובסקי שקבע שיא תחרות חדש של 68.87 מטר ולפני רוברט פזקאש מהונגריה (66.43 מטר).
באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכה הרטינג פעם שנייה ברציפות במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.97 מטר, לפני קנטר (66.95 מטר) ואחסן חדדי מאיראן (66.08 מטר).
אלוף אירופה
באליפות אירופה, שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2012 זכה הרטינג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.30 מטר, לפני קנטר (66.53 מטר) וזולטאן קובגו מהונגריה (66.42 מטר).
אלוף אולימפי
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה הרטינג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.27 מטר, לפני אחסן חדדי (68.18 מטר) וגרד קנטר (68.03 מטר).
באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה בשנת 2013 זכה הרטינג בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 69.11 מטר, לפני פיוטר מלכובסקי (68.36 מטר) וגרד קנטר (65.19 מטר).
קניה
קֶניה (רשמית רפובליקת קניה, באנגלית: Republic of Kenya, בסוואהילי: Jamhuri ya Kenya) היא מדינה במזרח אפריקה, הגובלת באתיופיה, בסומליה, בדרום סודאן, בטנזניה, באוגנדה ובאוקיינוס ההודי. המדינה מחולקת ל-47 נפות הנשלטות על ידי מושלים נבחרים. עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר בקניה היא ניירובי. המדינה קרויה על שם הר קניה המצוי בשטחה. אוכלוסיית קניה מנתה באמצע 2020 כ-53.7 מיליון אנשים, האוכלוסייה ה-27 בגודלה בעולם.
פרהיסטוריה
בקניה התגלו רבים מן המאובנים החשובים ביותר באבולוציה של האדם, בעיקר על ידי פלאואנתרופולוגים ממשפחת ליקי הבריטית-קנייתית. מאובנים אלו כוללים את אחד המועמדים לאב הקדמון המשותף של האדם והשימפנזה - אורורין טוגננסיס מתקופת המיוקן, לפני כששה מיליון שנה, אוסטרלופיתקנים ממינים שונים שחיו בסוף הפליוקן ותחילת הפלייסטוקן, לפני כארבעה מיליון עד מיליון שנה, ובני הסוג אדם - הומו הביליס, הומו רודולפנסיס והומו ארגסטר (או הומו ארקטוס), לפני כשני מיליון עד מיליון שנה, אשר התגלו בעיקר במספר אתרים ליד אגם טורקאנה. מאובנים של המין האנושי המודרני מתגלים בקניה החל מגיל של כ-150 אלף שנים לפני זמננו.
היסטוריה קדם-קולוניאלית
אנשים דוברי כושית מצפון אפריקה עברו לאזור שהוא כיום קניה החל משנת 2000 לפנה"ס לערך. סוחרים ערבים החלו להגיע לחוף הקנייתי סביב המאה הראשונה לספירה. בשל קרבת קניה לחצי האי ערב היא הייתה מקום נוח לקולוניזציה, ויישובים ערביים ופרסיים נוסדו באזור החוף. במשך האלף הראשון לספירה, עמים דוברי בנטו ונילוטית נדדו לאזור, והראשונים מהווים כיום כשלושה רבעים מאוכלוסייתה של קניה.
במאות שלפני הקולוניזציה האירופאית, החוף הסוואהילי של קניה היה חלק מהאזור המזרח-אפריקאי שסחר עם העולם הערבי ועם הודו, בייחוד בשנהב ובעבדים. סוחרים אלה הגיעו בתחילה מארצות ערביות, אך לאחר מכן רבים הגיעו מזנזיבר. סוואהילי, שהיא שפת בנטו עם מילים רבות ששאולות מהערבית, התפתחה כלינגואה פרנקה לסחר בין עמים שונים באזור.
היסטוריה קולוניאלית
הפורטוגזים היו האירופים הראשונים שהגיעו לאזור שהוא כיום קניה. מגלה הארצות הפורטוגלי, ואסקו דה גאמה, ביקר במומבסה שעל החוף ב-1498. גאמה הצליח להגיע להודו, דבר שאיפשר לפורטוגזים לסחור עם המזרח הרחוק דרך הים באופן ישיר, ללא מעבר בדרכי המסחר העתיקות, כמו דרך הבשמים, שעברה דרך המפרץ הפרסי, הים האדום והנגב. רבים מנתיבי הסחר באזור מזרח הים התיכון נשלטו בידי הרפובליקה הוונציאנית, ופורטוגל קיוותה לשבור את המונופול הוונציאני בעזרת מציאת דרך חדשה למסחר עם המזרח הרחוק. השלטון הפורטוגזי במזרח אפריקה התמקד בעיקר ברצועת חוף באזור מומבסה. אזור זה נכבש בעשור בתחילת המאה ה-16, דבר שאפשר לפורטוגזים להשתלט ביתר קלות על האוקיינוס ההודי המערבי, וכך להשתלט על הסחר באזור שהיה בידיים ערביות.
אך ההגמוניה הפורטוגזית לא נמשכה לזמן רב, והתנגדו לה גורמים אירופים - אנגלים והולנדים, וכן מקומיים - בעיקר ערבים מעומאן. עד 1730, הערבים גירשו את הפורטוגזים מהחוף הקנייתי והטנזני. גם לאימפריה הפורטוגזית עצמה כבר היה פחות עניין בסחר הבשמים, שנעשה פחות רווחי.
הקולוניזציה הערבית הייתה משמעותית יותר מזו הפורטוגזית. אף שגם הערבים השתלטו רק על אזור החוף, הם הקימו מטעים והגבירו את סחר העבדים, דבר שהביא לחדירה משמעותית יותר לאזור, וכן העבירו את בירת עומאן לזנזיבר ב-1839. השלטון הערבי על כל הנמלים העיקריים בחוף המזרח-אפריקאי נמשך עד שהבריטים החלו להגביר את השפעתם באזור, תוך ניסיון להפסיק את סחר העבדים. עד שנות ה-80 של המאה ה-19, הגרמנים והבריטים כבר השתלטו על הנמלים ויצרו קשרי סחר עם מנהיגים מקומיים. אולם הנוכחות העומאנית המשיכה להתקיים באזור עד למהפכת 1964. עד היום, קנייתיים ממוצא עומאני הם עשירים יחסית ובעלי השפעה פוליטית באזור החוף של קניה.
גבולותיה של קניה נקבעו בשנת 1885 בהסכמי ועידת ברלין שנחתמו בין המעצמות האימפריאליסטיות, והחל משנת 1895 היא הייתה לקולוניה בריטית, כחלק מ"הפרוטקטורט המזרח אפריקאי". בריטניה החלה לבצע בקניה תהליך מודרניזציה מואץ והעבירה אליה אלפי מתיישבים לבנים שהשתלטו על מרבית האדמות הפוריות. המקומיים נדחקו לשטח מצומצם ונחות, שנתחם על פי החלוקה האתנית והחברתית של האוכלוסייה. הדומיננטיות הלבנה עוגנה בחוקי המדינה ובהגנת הכוחות המזוינים. בחיפוש אחר עבודה, עברו רבבות קנייתים לערים הצפופות ומוכות האבטלה, ובראשן ניירובי. משנת 1945 החלו בני שבט הקיקויו להביע את מורת רוחם מהדיכוי בסדרה של שביתות ומעשי אלימות. שנה לאחר מכן קמה תנועת "האיחוד האפריקני הלאומי של קניה" (KANU) בראשות ג'ומו קניאטה, שדרשה זכויות אזרחיות וביטול האפליה.
לאחר שהדרישות לא נענו, פרץ ב-1952 מרד המאו מאו, שכלל פעולות טרור כנגד הלבנים ומשתפי פעולה שחורים. לדיכוי ההתקוממות שחוללו 1,500 לוחמי המאו-מאו נדרשו לצבא הבריטי 50,000 חיילים וארבע שנים. ב-1955 דוכא המרד, לאחר שעשרות אלפי מורדים נאסרו ומעל 13,500 אפריקנים נהרגו, זאת לעומת 32 לבנים בלבד. למרות דיכוי המרד, החלה בריטניה לגבש חוקה חדשה שכללה רפורמות כלכליות וחברתיות, תוך ניסיון לאתר מנהיגות מתונה, שתוביל את קניה לאחר מתן העצמאות.
היסטוריה פוסט-קולוניאלית
הבחירות הישירות הראשונות לאפריקאים ל"מועצה המחוקקת" נערכו ב-1957, במסגרת ניסיונות הבריטים להעברה מסודרת של השלטון לידיים מתונות. למרות ציפיותיהם לעליית מועמד מתון, גבר לבסוף הלאומן בן שבט הקיקויו - ג'ומו קניאטה (שנעצר במרד המאו מאו ושוחרר מכלאו ב-1959), והוא גיבש ממשלה זמן קצר לפני שקניה הייתה למדינה עצמאית ב-12 בדצמבר 1963. שנה לאחר מכן, בוטל מעמד ממלכת חבר העמים שניתן לקניה והוקמה רפובליקה, וקניאטה הפך לנשיא, ותוך זמן קצר כונן מערכת שלטונית ריכוזית וחד-מפלגתית. עם זאת תחת שלטונו שמרה קניה על זיקתה למערב והייתה לאחת המדינות היציבות באפריקה.
אחרי מותו ב-1978 הפך דניאל אראפ מוי לנשיא. האיסור על פעילות מפלגות אופוזיציה נותר על כנו, ובמספר מערכות בחירות היה מוי המועמד היחיד. תקופת שלטונו של מוי התאפיינה בהתגברות השחיתות במדינה, בפגיעה בזכויות האזרח, ובלחץ גובר והולך של גורמי חוץ לעריכת רפורמות פוליטיות וכלכליות. למן 1997 הפסיקו הבנק העולמי וקרן המטבע העולמית את הסיוע הכלכלי לקניה, והתנו את חידושו בהסתלקותו של אראפ מוי מן השלטון ובהנהגת דמוקרטיה רב-מפלגתית. בבחירות ב-1992 וב-1997 הותרה פעולתן של מפלגות אחרות, אך מוי ניצח שוב. בבחירות 2002 נאסר על מוי על-פי חוק להשתתף, ומוואי קיבאקי, שרץ מטעם מפלגות האופוזיציה, נבחר לנשיאות. ב-2010 אושרה במשאל עם חוקה חדשה, שנכנסה באופן מלא לתוקף ב-2013, עם בחירתו לנשיאות של סגן ראש הממשלה לשעבר אוהורו קניאטה.
בשנת 2009 התרחשה התפוצצות מכלית הדלק במולו בה נהרגו אזרחים רבים.
פוליטיקה
קניה היא רפובליקה דמוקרטית מייצגת נשיאותית עם מערכת רב-מפלגתית. הנשיא הוא גם ראש המדינה וגם ראש הממשלה. הסמכות המבצעת מופעלת על ידי הממשלה. הסמכות המחוקקת נתונה הן לממשלה והן לאסיפה הלאומית והסנאט. הרשות השופטת אינה תלויה ברשות המבצעת וברשות המחוקקת
כוחות מזוינים
כוחות ההגנה של קניה הם הכוחות המזוינים של קניה. צבא קניה, חיל הים של קניה וחיל האוויר של קניה מרכיבים את כוחות ההגנה הלאומיים. כוחות ההגנה הנוכחיים של קניה הוקמו, והרכבו נקבע, בסעיף 241 של חוקת קניה משנת 2010 ; הם נשלטים על ידי חוק כוחות ההגנה של קניה משנת 2012. נשיא קניה הוא המפקד העליון של כל הכוחות המזוינים.
הכוחות המזוינים פרוסים באופן קבוע במשימות שמירת שלום ברחבי העולם.
יחסי חוץ
לקניה יש קשרים הדוקים עם שכנותיה דוברי סוואהילית באזור האגמים הגדולים באפריקה. היחסים עם אוגנדה וטנזניה חזקים בדרך כלל, שכן שלוש המדינות פועלות לאינטגרציה כלכלית וחברתית באמצעות חברות משותפת בקהילה המזרח אפריקאית.
היחסים עם סומליה היו מתוחים היסטורית, אם כי היה תיאום צבאי מסוים נגד מורדים איסלאמיסטים. לקניה יש יחסים טובים עם בריטניה. קניה היא אחת המדינות הפרו-אמריקאיות ביותר באפריקה ובעולם הרחב.
חלוקה מנהלית
להלן חלוקת המדינה לשמונה המחוזות עד 2013:
יחסי ישראל–קניה
במהלך מבצע אנטבה, תדלקו מטוסי חיל האוויר הישראלי בשדה התעופה של ניירובי בדרכם חזרה לישראל.
בספטמבר 2015 נפתח לראשונה בית חב"ד בעיר הבירה ניירובי, אותו מנהלים הרב שמואל נוטיק ורעייתו חיה.
בסוף נובמבר 2017 ביצע נתניהו ביקור נוסף בניירובי. לאחר טקס השבעת הנשיא ביקר אותו נתניהו וביצע מספר שיחות עם גורמים פוליטיים נוספים באזור.
כלכלה
כלכלתה של קניה, הענייה במשאבי טבע, מבוססת בעיקר על חקלאות, המהווה את פרנסתם של כ-75% מאוכלוסייתה, אף שהיא מהווה רק 24% מהתמ"ג. הגידולים העיקריים הם תה, קפה, קנה סוכר, חיטה, תירס, ואורז. מגזר השירותים גם הוא חזק יחסית, וכך גם ענף התיירות המושך רבים לביקורי ספארי.
לאחר עצמאותה ב-1963 חלה בקניה צמיחה כלכלית מרשימה, אך החל מ-1974 ועד שנת 1990 היא פחתה משמעותית. בשנות ה-90 החלה בקניה רפורמה כלכלית ותהליך ליברליזציה. כיום, כלכלתה היא החזקה ביותר מבחינת התמ"ג לנפש במזרח ובמרכז אפריקה.
רוב מפעלי התעשייה קשורים בעיבוד מזון. בנוסף קיימים מפעלים לייצור מלט וזיקוק נפט. בסוף שנות ה-80 בהובלת נשיא קניה היה ניסיון להתחיל בייצור מכוניות ונבנה אב-טיפוס של Nyayo Car. חברה ממשלתית שהוקמה לקידום הנושא לא הצליחה להגיע לייצור סדרתי.
שותפות הסחר של קניה
מניתוח נתוני סחר החוץ של קניה, על פי היחידה הכלכלית של מכון היצוא עולה כי, שותפות הסחר המרכזיות של קניה הן אוגנדה (10.5%), טנזניה (10.2%), הולנד (7.1%) ובריטניה (6.7%), אשר יחד מהוות יעד ל-34.5% מכלל היצוא הקנייתי. שאר היצוא מתחלק בין ארצות הברית, איחוד האמירויות, סודאן, מצרים, פקיסטן וסומליה.
מניתוח נתוני היבוא נראה כי קניה עוברת תהליכי תיעוש ומיכון, בעוד שניתוח היצוא מצביע על מרכזיותו של ענף החקלאות. ניתן גם ללמוד על המעמד של קניה במזרח אפריקה ביחס לשותפות הסחר הגדולות שלה - טנזניה ואוגנדה, אליהן היא מייצאת 21% מסך היצוא שלה.
גאוגרפיה
מחוף האוקיינוס ההודי במזרח מתמשכים מישורים עד לרמה המרכזית. הרמה המרכזית חצויה על ידי השבר הסורי אפריקני. הרמה הקנייתית היא מהאזורים החקלאיים המצליחים ביותר באפריקה. ההר הגבוה ביותר בקניה (והשני בגובהו באפריקה) מצוי ברמות אלו: הר קניה, שגובהו 5,199 מטר, ועליו קרחונים. האקלים לאורך החוף הוא טרופי, ואילו בפנים הארץ האקלים הוא יבש.
בעלי חיים וסביבה
בקניה יש שטח משמעותי שמהווה בית גידול לחיות בר. חמשת מיני החיות הגדולות של אפריקה מצויים גם בקניה: האריה, הנמר, התאו האפריקני, הקרנף והפיל. ניתן למצוא גם אוכלוסיות גדולות של חיות בר אחרות בגנים הלאומיים ובשמורות הציד במדינה. במרכז מזרח המדינה, יש את שמורת הטבע הפארק הלאומי אברדרה המכיל פילים, אריות, זברות וג'ירפות. חדף פיל זהוב גב הוא בעל חיים אנדמי לקניה, ומצוי בסכנת הכחדה כמו יתר בעלי החיים בקניה, בשל שיעור גבוה של גידול אוכלוסיית בני האדם.
דמוגרפיה
אוכלוסיית קניה מונה כ-53 מיליון בני אדם. תוחלת החיים עומדת על כ-67.47 שנים בממוצע. שיעור הפריון עומד על 3.25 ילדים לאישה.
האוכלוסייה מגוונת ביותר מבחינה דתית, אתנית ולשונית, וכוללת תושבים כמעט מכל קבוצה אתנית ולשונית גדולה באפריקה. בני קיקויו, הקבוצה האתנית הגדולה ביותר, מונים כ-22% מן האוכלוסייה. שבטים עיקריים נוספים הם הלוהיה (14%), לואו (13%), קלנג'ין (12%) והקמבה (11%). בנוסף יש מיעוט קטן של אירופאים, הודים וערבים, המהווים שריד לתקופה הקולוניאלית.
85.5% מהתושבים הם נוצרים, מתוכם כ-53.9% משתייכים לנצרות הפרוטסטנטית, ו-20.6% לנצרות הקתולית. בין 10.9% אחוז מהאוכלוסייה הם מוסלמים. ארגונים אסלאמיים חולקים על הנתון הזה, והם מגיעים להערכות של עד 35-45% מהאוכלוסייה. רוב המוסלמים סונים (רובם מהאסכולה השאפעית), 7% מהמוסלמים הם שיעים, ו-4% הם אחמדים. 1.6% מהאוכלוסייה חסרת דת, 1.8% מאמינים בדתות אפריקניות מסורתיות, ועוד מעל אחוז אחד של דתות אחרות, ביניהם כמה מאות יהודים.
יהודים ראשונים הגיעו לקניה בשנת 1899 ובשנת 1913 נפתח בית כנסת ראשון. בין היהודים הבולטים היה ישראל סומן שהיה ראש העיר ניירובי בשנים 1955–1957. כיום מתגוררים במדינה כמה מאות יהודים, רובם ישראלים.
מילת נשים בקניה היא תופעה נפוצה במיוחד בין הסומלים.
אייסלנדאייר
אייסלנדאייר (Icelandair) היא חברת התעופה הלאומית של איסלנד שבסיסה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי קפלאוויק.
פעילות החברה בישראל
בחודש אפריל 2017 הביעה החברה התעניינות לפתוח קו תעופה ישיר בין רייקיאוויק לנמל התעופה בן-גוריון.
צי המטוסים
צי המטוסים של החברה, נכון למאי 2022:
פיאט 634
פיאט 634 (באיטלקית: Fiat 634) היא סדרת משאיות, מתוצרת Fiat Veicoli Industriali, חברת בת של קונצרן הרכב האיטלקי פיאט שיוצרה בין השנים 1931–1939 באיטליה.
מאפיינים
דגמי ה"פיאט 634", הם הגרסה הצבאית לדגמי "פיאט 622" שיוצרו עבור הצבא המלכותי האיטלקי לשינוע חיילים ו / או אספקה. הדגמים שירתו בתקופת המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ובמלחמת האזרחים בספרד. דגמי "פיאט 634" סופקו להצי המלכותי האיטלקי ולחיל האוויר המלכותי האיטלקי במלחמת העולם השנייה עסקו דגמי "פיאט 634" בהובלת חיילים וציוד, וכמובילי טנקים מסוג "CV33" ו-"M14/41". שימשו גם בגרסאות ייעודיות, כמו משאיות-מכליות, וגרירת תותחים (בדרך כלל בקוטר קטן או בינוני) מסוג "102/35 su Fiat 634N" וסוג "76/40 Mod. 1916 R.M." שהיו באחריות הצי המלכותי האיטלקי. "פיאט 634" הייתה גם בשימוש אנשי מיליציית חולצות שחורות (אנשי החולצות השחורות היו ידועים רשמית כ"מיליצית המתנדבים לביטחון לאומי" (Milizia Volontaria per la Sicurezza Nazionale או בראשי תיבות MVSN).
Best Day of My Life
Best Day of My Life (בעברית: היום הטוב ביותר בחיי) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ-רוק American Authors. את השיר כתבו חברי הלהקה זאק ברנט, דייב רובין, מאט סאנצ'ס וג'יימס אדם שלי, יחד עם המפיקים אהרון אקטה ושפ גודמן. השיר הוקלט במקור על ידי מרקורי רקורדס ואיילנד רקורדס ב-19 במרץ 2013, ובהמשך הופיע כרוצעה השנייה במיני-אלבום השלישי של הלהקה, American Authors, וכרצועה השלישית באלבום האולפן הראשון שלהם, Oh, What a Life.
מוזיקה ומילים
זאק ברנט אמר למראיין ל־Blueprint Magazine, "לאחרונה אנו עושים ניסויים עם הרבה כלים שונים כולל בנג'ו, מנדולינה וכלי הקשה. המקצבים המושפעים מאפריקה קיבלו תפקיד בולט יותר בשירים שלנו שפתחו את הרעיונות שלנו למנגינות. אנו תמיד פתוחים לנסות דברים חדשים ואנחנו מתרגשים מאוד ללמוד כלים חדשים ולהתנסות בצלילים חדשים.... "Best Day of My Life" היה רעיון שג'יימס ואני התעסקנו בו. היה לנו את הטרום-פזמון ואת הפזמון, אבל ברגע שהראנו את הרעיון לשאר החבר'ה הם נכנסו ובנו מחדש את הבתים והוסיפו את פזמון ה-"life" המגומגם. במבט לאחור, השיר השתנה הרבה מהרעיון הראשוני אבל זה מה שאני כל כך אוהב בו. אני תמיד אזכור את השיר הזה שהופעל בגיטרות אקוסטיות בחדר השינה הקטנטן שלי בבושוויק, אבל כולנו יחד כלהקה באמת לקחנו את השיר למקום אחר לגמרי."
(ברנט מזכיר את "פזמון ה־life" המגומגמם", כמו בשורה "the best day of my li-i-i-i-ife"; ה"גמגום" מתרחש גם ב"whoa-oh-oh-oh-oh-oh-oh"), ובאמצעותו הוא מתייחס למסורת לירית של גמגום במוזיקת רוק, שנעשתה פופולרית על ידי באדי הולי, דייוויד בואי ("Ch-Ch-Changes"), אלטון ג'ון, ואחרים.
עטיפה
העטיפה עבור הסינגל "Best Day of My Life" כוללת תצלום של קו הרקיע של מידטאון מנהטן, עם בניין האמפייר סטייט במרכז התצלום, מברוקלין מכיוון צפון. על התצלום נכתב הלוגו של המחברים האמריקאים ברוב הצילום והמילים "American Authors", עם הכיתוב "Best Day of My Life" מתחת.
הצלחה מסחרית
השיר זכה להשמעה משמעותית ברדיו עד כדי שעלה לראשונה למקום 49 במצעד Hot Rock Songs ומס' 40 ב"מצעד 40 השירים למבוגרים" עבור המצעדים מיום 5 באוקטובר 2013. הוא החל לטפס במצעדי הרוק השונים והפך ללהיט קרוסאובר הן ברוק האלטרנטיבי והן במעמד הטופ 40, והפך ללהיטים גדולים בפורמטים הללו והגיע לשיא מספר 2, מס' 18 ומס' 4 במצעדי Hot Rock Songs, Alternative Songs, ו־Mainstream Top 40. הוא הופיע לראשונה ב־בילבורד הוט 100 במקום 93 (המצעד מיום 30 בנובמבר 2013), ובסופו של דבר הגיע לשיא במקום 11 במצעדים שנערכו ב־19 באפריל ו־10 במאי 2014. עד מרץ 2014 הגיע למקום הראשון ב"מצעד 40 השירים למבוגרים". השיר הגיע למיליון המכירות הראשון שלו בארצות הברית במרץ 2014, ולמיליון השני שלו באוגוסט 2014. השיר דורג כ־2× פלטינה ב־16 ביולי 2014 על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). השיר דורג במקום הראשון במצעד בילבורד של שירי פופ למבוגרים 2014. נכון להיום זה עדיין הסינגל היחיד של American Authors שהגיע ל-40 המובילים בארצות הברית.
סרטים
השיר מופיע בטריילר הסרטים לסרטי איש המסירה, חייו הסודיים של וולטר מיטי בנוסף גם בשעות השידור של סנט וינסנט. חלק מ"Best Day of My Life" ניתן לשמוע גם בסרט האנימציה אלפא ואומגה, ובסרט 2015, פול בלרט: שוטר קניון 2. השיר שימש בסרט 2015 Top Cat Begins, ומנוגן גם במהלך הקרדיטים בסופו. הוא שימש גם בגרסה האמריקאית לסרט האנימציה למבוגרים חתול רע.
טלוויזיה
השיר שימש גם בפרק יומני הערפד "Total Eclipse of the Heart" ("ליקוי מלא של הלב"). לשיר בוצעה גרסת כיסוי על ידי בליין אנדרסון (דארן קריס) וסאם אוונס (קורד אוברסטריט) בפרק משנת 2014 של סדרת הטלוויזיה Glee "New New York" ("ניו יורק החדשה"). American Authors ביצעו את השיר כשהם בתפקיד התולעת האנושית בבכורת העונה הרביעית של אריק אנדרה שואו. ה־BBC השתמש ברצועה במהלך מונטאז' הסגירה שלהם עבור סיקור הבחירות שלהם לנשיאות ארצות הברית 2016. השיר גם משמש כמוזיקת רקע לתוכנית "No Transmission" של SmartZone TV.
ספורט
השיר הושמע בכותרות הפתיחה של סיקור של ESPN על אליפות העולם בפוקר בשנים 2013 ו־2014 כמו גם במהלך סיקורם בסדרת המשחקים העולמית של ליגת הילדים 2013. NHL on NBC השתמשה בשיר זה כשיר נושא לפלייאוף גביע סטנלי 2014. קבוצת הכדורסל אוקלהומה סיטי ת'אנדר (NBA) השתמשה בשיר בפעילויות טרום המשחק 15–2014.
משחקי וידאו
"Best Day of My Life" היה חלק מפסקול ה־FIFA 14 לפני שנמחק זמן קצר לאחר יציאת המשחק. "Best Day of My Life" הופיע גם כרצועה הניתנת לניגון במשחק הווידאו Guitar Hero Live. "Best Day of My Life" הופיע גם כפסקול במשחק הווידאו Pro Evolution Soccer 2015 של חברת Konami, בתור רצועת הפתיחה (שנשמעת בעת הפעלתו).
מוזיקה
אלווין והצ'יפמאנקס והצ'יפטים ביצעו גרסת כיסוי לשיר במהלך סיבוב ההופעות החיות שלהם בשנת 2015 Alvin and the Chipmunks: The Musical. לשיר בוצעה גרסת כיסוי גם על ידי סטיב איוקי, ג'ניפר הדסון, לואן סנטנה, פיקסי לוט, טאן וייויי וימי אלאד לקמפיין של חברת של, "Make the Future". השיר מהווה עמוד תווך ברוב תחנות מוזיקת מעליות, המוצג במיקומי קמעונאות אמריקאיים מכל הסוגים.
שידורים חיים
"Best Day of My Life", היה השיר הרשמי של קמפיין הבחירות הכללי של מפלגת הלייבור לשנת 2017, תחת הכותרת "L-aqwa żmien ta 'pajjiżna." (הזמן הטוב ביותר למדינה שלנו). "Best Day of My Life" הושמע בסיום תחרות מיס אמריקה 2015, במהלך רגע ההכתרה של קירה קזנצב.
קליפ
הווידאו קליפ יצא לאור ב־18 באוקטובר 2013, דרך יוטיוב. הסרטון צולם בברוקלין שבניו יורק. הוא מתאר אדם העוסק בפעילויות שונות עם מפלצת פרוותית גדולה, לדוגמה, שותים בבר בשם Sweet & Vicious בנוליטה, משחקים כדורסל, מסתכלים על גשר ברוקלין, מקבלים קעקועים תואמים, מבקרים במועדון חשפנות, והולכים לגן שעשועים. בסוף הסרטון, משתמע כי המפלצת היא חברו המדומיין, אך אז הברמן המבולבל מוצא תמונה של השניים.
זאק ברנט, בריאיון לתוכנית ג'ים וקים מורני (Fresh 102.7 FM, בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק), הסביר כי הסרטון מתחיל בנוליטה ומסתיים בברוקלין, והמסע של האיש והמפלצת הידידה שלו הוא המוקד של הסרטון. המסע הזה שזור בתמונות של הלהקה המנגנת והשירה כשהם מטיילים בניו יורק. "התחלנו במנהטן ועברנו את הגשר למסיבה שהייתה למטה בדמבו. מה שהיה, ניסינו לעשות היפוך של דבר מסוג ארץ יצורי הפרא. אתה יודע, במקום שאדם ייכנס לעולם חלומות על מפלצות, איך זה היה אם מפלצת תיכנס לעולמנו ותחווה את ניו יורק ואת ברוקלין ואת כל הדברים האלה. ולשחק את זה, היה דומה לאני האחר של אחי והשניים האלה, יחד, רק הראו זה לזה את הימים הטובים ביותר בחייהם ("best days of their lives"; רמיזה לשם השיר)."
Common Sense Media סקר את הווידאו עבור ההורים: "אין שום דבר מוטל בספק שיש לדאוג לגביו בקצב האופטימי של השיר, מילות שיר נקיות על השקפת חיים חיובית ועל שאף פעם לא לוותר. אבל בסרטון המוזיקה הרשמי נראה אדם וחברו המפלצת הפרוותי שותה בבר, הולך למועדון חשפנות ועושה קעקועים. ילדים ישתעשעו יותר בסרטון המוזיקה המקסים של גרסת הכלבים לסרט "Best Day of My Life", המציג את יום האימוץ של בולדוג בר-מזל אחד במאמץ לקדם אימוץ חיות מחמד."
קרדיטים וצוות
הקרדיטים לקוחים מתוך הערות האלבום Oh, What a Lifeliner.
חדשות 0404
חדשות 0404 הוא אתר חדשות ישראלי בעל קו ימני שנוסד על ידי העיתונאי בועז גולן. האתר מפיץ חדשות במספר ערוצים: אתר אינטרנט, פייסבוק, טוויטר ואפליקציות לסלולר.
האתר מפרסם חדשות בתחומים שונים, ומגדיר את נקודת מבטו "ציונית-פטריוטית", בעיקר בתחום הביטחון. האתר מדווח על אירועים כגון פעולות לוחמה בטרור של צה"ל, התראות צבע אדום, פיגועי טרור ופשעי שנאה גזעניים, אך גם על אירועי אסון ותאונות, פלילים, ספורט, מחשבים ונושאים אחרים.
בנוסף מפרסם האתר דיווחים תחת הכותרת "ישראל היפה" ובהם הוא משבח ישראלים ובעלי עסקים שהפגינו נדיבות ורוחב יד כלפי חיילי צה"ל או ישראלים אחרים. כמו כן הוא מפרסם דיווחים המלווים בתמונות תחת הכותרת "הלב הענק של לוחמי צה"ל" ובהם הוא משבח חיילים בצה"ל שגילו הומניות וביצעו מעשי חסד כלפי בני אדם ובעלי חיים (כגון טיפול בבעלי חיים פצועים), דיווחים שלא מפורסמים כמעט בכלי תקשורת אחרים. כמו כן משתף האתר פעולה עם ארגונים שונים למען חיילי צה״ל ובהם "קפה הכי אחי".
היסטוריה
האתר התרכז תחילה באזור חיפה והקריות (מכאן שמו על שם אזור החיוג – 04), ועם הזמן הוסיף תכנים ארציים.
באפריל 2014 יצר האתר מחאה והיווה כלי ביטוי מרכזי במחאה שהתפשטה ברחבי ישראל הזכורה כמחאת דוד הנחלאווי, כאשר למערכת 0404 נשלחו אלפי תמונות עם שלטים שעליהם כתוב "גם אני עם דוד הנחלאווי".
במהלך מבצע צוק איתן, האפליקציה של האתר הגיעה לעשירייה הראשונה בחנויות הישראליות של App Store וגוגל פליי. נכון לינואר 2021 יש לאפליקציה כ-830,000 הורדות.
לדף הפייסבוק של חדשות 0404, שמשמש אחד מערוצי הפצת המידע, יש מעל 500,000 מסמני "like". ב-20 בפברואר 2015 הוסר דף הפייסבוק של 0404 על ידי חברת פייסבוק. לא נמסרה סיבה להסרה. כמה שעות מאוחר יותר חזר הדף.
מאז מבצע שובו אחים וגל המהומות האלימות והפיגועים של ערבים בירושלים מרבה האתר בדיווחים על תקריות בעיר, ואף העביר תיעוד וחומרים מצולמים – כולל סרטוני וידאו בלעדיים המתעדים פיגועי טרור – לכלי תקשורת אחרים.
האתר מדווח באופן שוטף על פיגועי יידוי אבנים נגד כלי רכב ישראליים המתרחשים מדי יום ובפרט נגד הרכבת הקלה בירושלים, ואף הקים מוקד דיווח על פיגועים לשם כך. עקב לחץ ציבורי ב-29 ביוני 2015 נערך בוועדת הפנים של הכנסת דיון בנושא טרור האבנים, בו בועז גולן, מייסד האתר, מסר עדות בעל פה והקרין סרט בנוגע לטרור היומיומי המתבסס על דיווחי האתר.
ב-2016 רכשו בעלי ערוץ 20 50% מהבעלות על חדשות 0404.
ביולי 2017 דירג העיתון גלובס ברשימת המותגים לשנה זו את חדשות 0404 במקום הרביעי בישראל בקטגוריית אתרי חדשות.
דירוג חברת דיירקט פולס בשנת 2020 מיקם את חדשות 0404 במקום השישי בין אתרי החדשות שהציבור מעדיף להתעדכן מהם.
ב-2021 הסיר האתר את פרסומות חברת yes, לאחר שלטענת בועז גולן ב-yes מסרבים לשדר את עכשיו 14 באיכות HD, לעומת הערוצים המסחריים האחרים.
ויליאם רוברט פיל
ויליאם רוברט ולסלי פיל (באנגלית: William Robert Wellesley Peel; 7 בינואר 1867 – 28 בספטמבר 1937) היה אציל ומדינאי בריטי. פיל עמד בראש וועדה שנקראה על שמו, והעלתה לראשונה את רעיון חלוקת ארץ ישראל בין שני העמים השוכנים בה כפתרון לבעיית הסכסוך היהודי-ערבי.
ראשית דרכו
הלורד ויליאם רוברט ולסלי פיל, הרוזן הראשון לבית פיל (1st Earl Peel) נולד בלונדון בשנת 1867. בנו של ארתור ולסלי פיל שהיה היושב ראש של הפרלמנט הבריטי בשנים 1884 עד 1896 ונכדו של רוברט פיל המייסד של משטרת המטרופולין של לונדון רבתי.
צעדיו הראשונים בפעילות ציבורית
פיל הוסמך כעורך דין בגיל 26 ושימש לראשונה כחבר ועדת החקירה (אחת מני רבות שתבואנה בעתיד) המלכותית שחקרה את המצב בנמל לונדון. בשנת 1900 נבחר פיל כחבר מועצת העיר לונדון ובמקביל נבחר לבית הנבחרים הבריטי.
באוקטובר 1912 ירש את תואר האצולה מאביו והועלה לבית הלורדים.
בתקופת מלחמת יוון–טורקיה היה פיל כתב העיתון דיילי טלגרף.
שר
בשנת 1921 נתמנה פיל למשרת שר התחבורה. בחודש מרץ 1922 נתמנה פיל כשר לענייני הודו והחזיק במשרה זו עד לשנת 1924. במשך ארבע השנים שלאחר מכן שימש פיל כנציב לענייני עבודה בממשלתו הראשונה של סטנלי בולדווין ובשנת 1928 נתמנה שנית לתפקיד השר לענייני הודו והחזיק במשרה זאת עד לשנת 1929. בשנת 1931 נתמנה לתפקיד הלורד שומר החותם, תפקיד יצוגי בלבד אך מקנה לנושא אותו מקום ליד שולחן הממשלה, כמעין "שר בלי תיק". בתפקיד זה החזיק זמן קצר בלבד.
חבר בוועדות חקירה
משנת 1931 ואילך השתתף בוועדות ממשלתיות ובועדות חקירה רבות, בנושאי הודו, בורמה וכן בעניינים בריטיים פנימיים, מסחריים וחוקתיים. את מקומו בהיסטוריה של היישוב קנה הלורד פיל בעומדו בראש ועדת פיל לענייני ארץ ישראל בשנים 1936–1937.
ועדת פיל
בעת מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט החליטה הממשלה הבריטית, באוגוסט 1936 על מינוי ועדת חקירה ממשלתית, שתבוא לארץ ישראל, תשמע את דברי נציגי שני הצדדים היהודי והערבי, ותמליץ על הצעות לפתרון הסכסוך. הלורד פיל נתמנה כיושב ראש הוועדה ועל כן נהוג לכנותה "ועדת פיל". ששת חברי הוועדה הגיעו לארץ ישראל ב-11 בנובמבר 1936. חברי הוועדה הושבעו ב-12 בנובמבר בארמון הנציב בירושלים. הלורד פיל הרשים את כל הנוכחים במעמד כאישיות תקיפה ונמרצת.
במשך כל תקופת הופעת העדים וחקירתם, ניהל הלורד פיל את הדיונים בתקיפות וכל הנוכחים חשו כי הוא האיש המוביל ואינו רק יושב ראש בתואר. פיל לא היסס לשסע דבריו של כל עד שסטה מן העיקר וכך נהג גם כלפי יתר חבריו לוועדה אם נראה לו שסטו מן המסלול שקבעה הוועדה לדיוניה.
סדר יומו של פיל בימי הדיונים היה קבוע. הוא קם משנתו מדי יום בשעה 6.30 בבוקר ועד לתחילת הדיונים בשעה 10.00 נועד עם חברי הוועדה ודן עמם בנושאים שהיו אמורים להיות נדונים בישיבת אותו יום. יחד עם זאת גילה הלורד פיל תבונה וחוש הומור. השאלות שהפנה לעדים היו נוקבות ולשאלותיו, שנוסחו באדיבות, לא נתן לאיש מהעדים להתחמק ממתן תשובה ברורה ולעניין. לאחר עדותו של דוד בן-גוריון שאל אותו הלורד פיל מהיכן הגיע לארץ ובן-גוריון השיב כי בא מפלונסק. הלורד המשיך ושאל היכן היא פלונסק זו ובן-גוריון ענה כי זו עיר בפולין. כאן באה השאלה הנוקבת; הלורד שאל את בן-גוריון האם יש בידו מסמך או שטר מכר הנותן לו, כמי שבא מארץ רחוקה, זכות לתפוס את מקומם של בני הארץ הערבים הגרים בה מזה דורות. על דוכן העדים היו מונחים ספר התנ"ך והקוראן עליהם הושבעו העדים. בן-גוריון נטל את ספר התנ"ך בידו וענה : "זה הקושאן שלנו !".
כלפי הד"ר חיים ויצמן גילה הלורד פיל כבוד והערכה, בזה זכה להוקרת אנשי היישוב. מאידך התייחס בביקורת לדרישתו של דוד ילין כי כל מסמכי הוועדה יתורגמו לעברית. ככלל התייחס הלורד בביקורת כלפי הנוהג של שלטונות המנדט להשתמש בשלוש שפות רשמיות, אנגלית, ערבית ועברית וראה בכך את אחד המכשולים העומדים בפני המינהל של שלטונות המנדט.
ב-13 בינואר 1937 עזבה הוועדה את ארץ ישראל ושבה ללונדון בה אמורה הייתה לפרסם את מסקנותיה. מסקנות הוועדה פורסמו בלונדון ב-7 ביולי 1937. מסקנות הוועדה היו בגדר חידוש נועז. זו הפעם הראשונה מאז כינון המנדט הבריטי בארץ ישראל שגוף שלטוני בריטי העלה את רעיון חלוקתה של ארץ ישראל לשתי מדינות לשני העמים השוכנים בה. הלורד פיל נהג בפרסום המסקנות במרץ רב, הוא נשא דבריו על מסקנות הוועדה בשידור רדיו של הבי בי סי, נאם אודותן במכון המלכותי לעניינים בינלאומיים ובבית הלורדים, אך ההתייחסויות השליליות כלפי מסקנות הוועדה מצד חבר הלאומים וכן מצד היהודים והערבים בארץ ישראל דיכאו את רוחו.
דאלאס מאבריקס
דאלאס מאבריקס (באנגלית: Dallas Mavericks, מוכרת גם בכינוי מאבס (Mavs)), היא קבוצת כדורסל מהעיר דאלאס שבטקסס, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NBA. הקבוצה משובצת בבית הדרום-מערבי שבאזור המערב, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם אמריקן איירליינס סנטר.
מאז עונת הבכורה שלה בליגה,, זכתה הקבוצה פעמיים באליפות המערב ( ו-), ופעם אחת באליפות ה-NBA (2011).
1978–1981: הקמת הקבוצה
בשנת 1978 התעניין איש העסקים גרן אקרדט באפשרות לגייס הון על מנת להעביר קבוצת כדורסל לדאלאס. במסגרת הניסיונות הוא נפגש עם דון קרטר, איש עסקים מקומי, שהתעניין ברעיון כמחווה לאשתו, לינדה, ששיחקה כדורסל בהיותה בתיכון. בסופו של דבר אקרדט ויתר על הרעיון, אך קרטר החליט להמשיך ולנסות. במקביל, נורם סונג'ו, נשיא קבוצת באפלו ברייבס החל להתעניין, גם הוא באפשרות להעביר קבוצת כדורסל לעיר. קרטר וסונג'ו ניסו לרכוש את קבוצת מילווקי באקס ואת קנזס סיטי קינגס, אך ללא הצלחה. בעקבות כך החליטו השניים לשנות אסטרטגיה ולנסות לשכנע את הנהלת הליגה להרחיב את הליגה ולהוסיף קבוצה נוספת. העובדה שלטקסס היו כבר שתי נציגות בליגה (סן אנטוניו ויוסטון) והעובדה שעונת 1978/79 הסתיימה בחוסר רווחיות (18 מתוך 22 הקבוצות הפסדיו כסף ואחוזי הצפייה ירדו משמעותית) הובילו את הנהלת הליגה לסרב בתחילה לבקשה. למרות הסירוב הראשוני, במהלך משחק האולסטאר של 1979 הודיע הקומישינר, לארי אובראיין, על הצטרפותן הצפויה של שתי קבוצות לליגה בעונת 1980/81.
דיק מוטה, שאימן את הוושינגטון בולטס בעונת 1977/78 וזכה עמה באליפות, מונה להיות מהמאמן הראשי של הקבוצה החדשה. בדראפט של שנת 1980 בחרה הקבוצה בקיקי ואנדוויי, אך השחקן סירב לשחק בקבוצה הצעירה ולאחר חודש נשלח בטרייד לדנוור נאגטס יחד עם בחירת סיבוב ראשון תמורת שתי בחירות דראפט עתידיות. בחירות אלו הביאו לקבוצה מאוחר יותר את רולנדו בלאקמן (1981) וסם פרקינס (1984). במשחק הבכורה ניצחו המאבריקס את סן אנטוניו ספרס בתוצאה 103:92, אך עד לסיום העונה הצליחה הקבוצה לנצח רק עוד 14 משחקים וסיימה במאזן 67:15.
הדראפט של שנת 1981 הביא לקבוצה שלושה שחקנים שלהם חלק משמעותי בהצלחת הקבוצה בשנים הבאות: הפורוורדים מארק אגוויר וג'יי וינסנט, והקלע רולנדו בלאקמן. בעונתה השנייה בליגה שיפרה הקבוצה את מאזנה ב-13 ניצחונות וסיימה במאזן 54:28.
1982–1990: מאבקי הפלייאוף
מגמת השיפור של הקבוצה נמשכה גם בשנים הבאות. את פגרת האולסטאר של עונת 1982/83 הגיעה הקבוצה במאזן 24:25, אך לא הצליחה לשמור על המומנטום עד סיום העונה אותה סיימה במאזן 44:38. שיפור של עשרה ניצחונות לעומת העונה הקודמת. הדראפט של שנת 1983 הביא לקבוצה את דרק הרפר, ששיחק במדי המאבריקס במשך עשר עונות. את עונת 1983/84 סיימה הקבוצה, לראשונה, במאזן חיובי, 39:43. במהלך העונה הפך אגווייר לשחקן הראשון במועדון שמשתתף במשחק האולסטאר ואת העונה סיים עם ממוצע של 29.5 נקודות למשחק (מקום שני בליגה). בסיום העונה מוקמה הקבוצה במקום הרביעי במערב וערכה הופעת בכורה בפלייאוף, בו הצליחה לנצח את סיאטל סופרסוניקס בארבעה משחקים בסיבוב הראשון, אך נכנעה ללוס אנג'לס לייקרס בסיבוב השני. סם פרקינס, שהצטרף לקבוצה בדראפט של שנת 1984, נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ובלאקמן ייצג את הקבוצה במשחק האולסטאר. בסיום העונה הקבוצה שיפרה את מאזנה בניצחון נוסף והעפילה בשנית לפלייאוף. המאבריקס ניצחו במשחק הראשון בסדרה מול פורטלנד טרייל בלייזרס לאחר הארכה כפולה, אך הפסידו בשלושת המשחקים הבאים והודחו בסיבוב הראשון.
דאלאס אירחה את אירועי האולסטאר של 1986 ובלאקמן שוב ייצג את הקבוצה. בהופעתה השלישית ברציפות בפלייאוף ניצחה הקבוצה את יוטה ג'אז בסיבוב הראשון ועלתה להתמודד מול הלייקרס. הלייקרס ניצחו בסדרה בשישה משחקים, אך ארבעה מתוכם הוכרעו בפער של ארבע נקודות או פחות. בעונה הבאה השיגה הקבוצה את המאזן הטוב ביותר שלה, עד כה, כשסיימה במאזן 27:55 וסיימה לראשונה בראשות הבית המרכז-מערבי. במשחק הפלייאוף הראשון ניצחה הקבוצה את סיאטל סופרסוניקס בפער של 22 נקודות, אך הפסידה בשלושת המשחקים הבאים והודחה כבר בסיבוב הראשון. בעקבות ההדחה המפתיעה התפטר דיק מוטה מאימון הקבוצה ובמקומו מונה ג'ון מקלאוד, שאימן את פיניקס סאנס במשך 11 עונות.
המאבריקס איבדו את ראשות הבית לדנוור נאגטס, אך במהלך עונת 1987/88 רשמה הקבוצה מספר רב של הישגים – אגווייר וג'יימס דונלדסון שיחקו במשחק האולסטאר, בלאקמן קלע את הנקודה ה-10,000 בקריירה ורוי טארפלי זכה בסיום העונה בתואר השחקן השישי. בפלייאוף הדיחו את הרוקטס בארבעה משחקים ואת דנוור בשישה ולראשונה העפילו לגמר המערב. בגמר פגשו את הלייקרס, הסדרה נמשכה לאורך שבעה משחקים, אך לבסוף הוכרעה לטובת הצהובים-סגולים.
רצף ההצלחות של הקבוצה נקטע בעונת 1988/89 אותה סיימה הקבוצה במאזן שלילי (44:38) ולראשונה מאז 1982/83 לא נכנסה לפלייאוף. עונה לאחר מכן סבלה הקבוצה מאי שקט – לאחר שישה משחקים בלבד נעצר טארפלי בעקבות נהיגה בשכרות והתנגדות למעצר. ב-11 משחקיה הראשונים הצליחה לנצח רק חמישה ובעקבות כך פוטר מקאוד ובמקומו מונה ריצ'י אדובאטו שהיה עוזרו. הקבוצה הגיעה לפלייאוף אך הודחה בסוויפ על ידי פורטלנד. הייתה זאת הופעת הפלייאוף האחרונה של הקבוצה עד לשנת 2001.
1990–1998: בנייה מחדש
תחילת שנות התשעים הביאה עימה שינויים לקבוצה – פרקינס עזב את הקבוצה ועבר לשחק בלייקרס. פאט ליבר, שהגיע לקבוצה בתחילת העונה, נמצא לאחר פחות משבועיים בברכו, פציעה שסיימה עבורו את העונה. מאוחר יותר נפצע גם טארפלי בברכו וגם הוא סים את העונה מוקדם. נוסף על הפציעה, במהלך חודש מרץ נעצר שוב בעקבות נהיגה בשכרות והושעה מהליגה. את עונת 1990/91 סיימה הקבוצה במקום האחרון בליגה. לאחר סיום העונה נעצר טארפלי שוב על נהיגה בשכרות והושעה מהליגה לצמיתות. ברד דייוויס נאלץ לפרוש ממשחק בשל פציעה בגב במהלך חודש ינואר. באותו חודש עבר ליבר ניתוח נוסף בברכו שסיים עבורו את העונה ובסיום העונה עמד מאזן הניצחונות על 22 בלבד.
לקראת עונת 1992/93 החלה הקבוצה בתהליך של בנייה מחדש. רולנדו בלאקמן, קלע הנקודות המוביל בתולדות המועדון, נשלח בטרייד לניו יורק ניקס תמורת בחירת סיבוב ראשון ויחד עמו עזב גם הרב ויליאמס. הפציעה של ליבר השביתה אותו לאורך כל העונה ונקודת האור היחידה של הקבוצה היה דרק הארפר, שקלע 18.3 נקודות בממוצע. במהלך הדראפט של 1992 בחרה הקבוצה את ג'ים ג'קסון, אך יכלה להציע לו חוזה לחצי עונה בלבד והוא שיחק רק 28 משחקים בעונת הבכורה. באמצע חודש ינואר עמד מאזן הקבוצה על 27:2, דבר שהוביל לפיטוריו של המאמן אדובאטו. המאבריקס התקרבו לקביעת המאזן הגרוע ביותר בתולדות הליגה, שנקבע על ידי פילדלפיה 76' בעונת 1972/73 (73:9). החתמתו של ג'קסון בתחילת מרץ סייעה לקבוצה לנצח 7 מ-21 המשחקים האחרונים ולסיים במאזן 71:11. לאחר העונה הכושלת מינתה הקבוצה את קווין באקנר למאמן וצירפה את הרוקי ג'מאל משבורן שנבחר בדראפט ה-NBA 1993. הקבוצה ניצחה רק משחק אחד מ-24 המשחקים הראשונים בעונה ובסיום חודש ינואר עמד מאזנה על 40:3. שיפור קטן ביכולות הקבוצה בחודשיים הבאים סייע לה לסייע במאזן 69:13. בעקבות זאת פוטר באקנר בסיום העונה. בדראפט ה-NBA 1994 הצטרף לקבוצה ג'ייסון קיד, שהפך יחד עם ג'קסון ומשבורן לשלישיית ה-ג'יי (על שם האות הראשונה בשמם הפרטי), שלישייה שהובילה את הקבוצה בעונות הבאות. בעונתו הראשונה הוביל קיד את הליגה בטריפל דאבלים, משבורן קלע 24.1 נקודות בממוצע וג'קסון הוסיף 25.7 נקודות, אך פציעה השביתה אותו מחודש פברואר ועד לסיום העונה. בסיום העונה רשמו המאבריקס שיפור דרמטי במאזנם, כשסיימו את העונה עם 36 ניצחונות, השיפור הגדול ביותר בתולדות הקבוצה.