cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חיל המשלוח ההודי (מלחמת העולם הראשונה)
המרד בסינגפור
באוקטובר 1914 נשלח רגימנט הרגלים החמישי, של חיל המשלוח ההודי, לסינגפור כדי לסייע במשימות שמירה על הצוות הגרמני של האונייה אמדן. רגימנט זה, שכחצי מחייליו היו מוסלמים מפנג'אב, סבל מבעיות משמעת ומורל. בפברואר 1915, בעקבות שמועות על משלוח הרגימנט להילחם בטורקים המוסלמים במערכה בארץ ישראל, פתחו החיילים המוסלמים במרד שנמשך 5 ימים ובמהלכו רצחו קצינים בריטים וערכו פרעות בעיר תוך פגיעה באזרחים זרים. בסופו של דבר דוכא המרד ווהמורדים נתפסו, הועמדו לדין ונענשו. בהמשך אותה שנה נשלח הרגימנט למערכה במערב אפריקה.
לאחר המלחמה
צבא הודו הבריטית המשיך להיות מעורב, לאחר המלחמה, במספר מערכות בקוי הגבול של הודו וביניהן:
אומאגה (מתאבק)
אדוארד סמית' פאטו (באנגלית: Edward Smith Fatu; 28 במרץ 1973 – 4 בדצמבר 2009) היה מתאבק סמואני אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment (WWE), שבו הופיע תחת שם הבמה אומאגה ובו כיהן פעמיים כאלוף הבין יבשתי.
הוא חלק ממשפחת ההיאבקות המפורסמת, משפחת אנואי. במהלך תקופתו הראשונה בארגון תחת שם הבמה ג'מאל, הוא היה חלק מהצמד Minute Warning-3, ביחד עם בן דודו, מאט אנואי, שנודע בשם רוזי. תקופה זו הגיעה לקיצה ביוני 2003 לאחר ששוחרר מהארגון. פאטו שב בחזרה באפריל 2006, הפעם תחת שם הבמה אומאגה, כשהוא יצא לרצף ניצחונות חסר תקדים במותג Raw לאורך כל שנת 2006, עד שספג את הפסדו הראשון בחזרה המחודשת שלו בינואר 2007 על ידי ג'ון סינה.
ביוגרפיה
פאטו נולד ב-28 במרץ 1973 להוריו ורה וסולופה פאטו סניור ממשפחת ההיאבקות, אנואי. אימו, ורה, הייתה אחותו של המתאבקים אפא וסיקה מהצמד הויילד סמואנס. שני אחיו הבוגרים ממנו, סאם (הידוע יותר בשם הבמה, טונגה קיד) וסולופה (הידוע יותר בשם הבמה, ריקישי) הם גם מתאבקים מקצועיים, והוא דוד של צמד האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) ובן דודם של יוקוזונה, הרוק, רוזי ורומן ריינס. ב-27 באפריל 2008, אימו נפטרה לאחר שבע שנות מאבק במחלת הסרטן.
קריירה מוקדמת (1995–2001)
פאטו התאמן ביחד עם בן דודו, מאט אנואי, בבית הספר להיאבקות של הויילד סמואנס, שנוהל על ידי משפחתם. בשנת 1995, כשהוא סיים את אימוניו, פאטו ערך את קרב הבכורה שלו ביחד עם דודו, אפא, בארגון ההיאבקות World Xtreme Wrestling (WXW).
World Wrestling Federation/Entertainment (2001–2003)
בשנת 2001, פאטו ביחד עם בן דודו, מאט, חתמו על חוזי פיתוח בארגון ההיאבקות ה-WWF ומיד נשלחו לארגון ההיאבקות Heartland Wrestling Association (HWA), שבו הופיעו תחת שם הצמד, האיילנד בויז, כשפאטו הופיע תחת שם הבמה אקמו. הם זכו באליפות הזוגות של HWA בנובמבר 2001 לאחר שניצחו את אוון קרייג'יאס ושאנון מור. בנוסף, הם הופיעו בארגון ההיאבקות Memphis Championship Wrestling (MCW), שבו החזיקו שלוש פעמים באליפות הזוגות הדרומית של MCW.
Total Nonstop Action Wrestling (2003–2004)
ב-24 בספטמבר 2003, פאטו ערך את הבכורה שלו בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (TNA) תחת שם הבמה אקמו פאטו, כשעזר לסוני סיאקי לנצח את דילו בראון בקרב ארון קבורה. לאחר מכן, הוא הקים צמד עם אותו סיאקי. השניים השיגו ניצחונות על צמדים כמו שארק בוי ומד מייקי, דני דורינג ורודקיל ו-America's Most Wanted (כריס האריס וג'יימס סטורם). עם זאת, הופעתו האחרונה של פאטו בארגון הייתה ב-11 באוגוסט 2004, כאשר הוא נחל הפסד לאלכס שלי.
All Japan Pro Wrestling (2004–2005)
פאטו הופיע לראשונה בארגון ההיאבקות היפני All Japan Pro Wrestling (AJPW) לקראת סוף שנת 2003 תחת שם הבמה הקודם שלו, ג'מאל, כשהצטוות מיידית עם קבוצת Roughly Obsess and Destroy (R.O.D.) של טאקה מיצ'ינוקו. הוא לעיתים קרובות הופיע לצד חבריו לקבוצה, טאיו קיה וביוקנון, אף על פי שקיבל דחיפה כמתאבק יחידים בתחילת שנת 2004. הוא השתתף בטורניר Champion Carnival של אותה השנה, ובו הוא כשל בהעפלתו משלב הבתים; מנגד, הוא השיג ניצחון מפתיע על אגדת ההיאבקות, קייג'י מוטה. בחודש מאי, הוא החל בפיוד עם טושיאקי קוואדה, כששם לעצמו למטרה לזכות באליפות הטריפל קראון במשקל כבד שלו. השניים נאבקו על חגורת אליפות זו ב-12 ביוני, בקרב שבו קוואדה ניצח. לאחר הפסדו בקרב זה, ג'מאל העביר את יתר שנת 2004 במחלקת הזוגות לצד שותפו, טאיו קיה. ביחד הם זכו בטורניר World's Strongest Tag Determination League לאחר שניצחו בגמר את קאז הייאשי וסאטושי קוג'ימה. חודש לאחר מכן ב-16 בינואר 2005, הם זכו באליפות הזוגות העולמית בפעם הראשונה, זאת לאחר שגברו על נציגי ארגון ההיאבקות New Japan Pro-Wrestling (NJPW), הירושי טנהאשי ויוטאקה יושי. לאחר ניצחון זה, הוא נטל חלק פעם נוספת בטורניר Champion Carnival של אותה השנה, כשהפעם הוא הגיע עד לגמר, ובו הוא הפסיד לקנסוקה ססאקי. לאחר מספר ניצחונות מרשימים נגד האלוף סאטושי קוג'ימה, ג'מאל החל פעם נוספת במסעו אל אליפות הטריפל קראון, כשהפעם הוא התמודד מול קוג'ימה על התואר ב-1 בספטמבר, אך גם בקרב זה הוא לא צלח במשימתו. לאחר מכן, הוא השתתף פעם נוספת ביחד עם טאיו קיה בטורניר World's Strongest Tag Determination League, לעומת זאת, הם כשלו בהעפלתם משלב הבתים. ג'מאל עזב את AJPW בדצמבר 2005.
רצף הניצחונות (2006–2007)
בדצמבר 2005, פאטו חתם פעם נוספת בארגון ההיאבקות WWE. הוא ביצע את חזרתו ב-3 באפריל 2006 במהלך פרק של התוכנית Raw בדמות חדשה בשם אומאגה. שם במה זה הגיע מהליך הקעקוע הסמואני האחרון והכואב ביותר, כשמשמעות השם היא "הסוף". הוא הוצג כדמות פראית והרסנית אשר נוהלה על ידי המנג'ר שלו, ארמנדו אלחנדרו אסטרדה. לפי הוראותיו של אסטרדה, הוא תקף את ריק פלייר כבר בבכורה המחודשת שלו. הוא גבר על אותו פלייר באירוע באקלאש, שנערך ב-30 באפריל.
באמצע שנת 2006, אומאגה יצא לרצף ניצחונות חסר תקדים נגד מרבית המתאבקים של המותג Raw, כשבין השמות שעליהן גבר נמצאו כוכבים כמו ג'ון סינה, שון מייקלס וטריפל H. הפיוד הבא שלו היה באירוע סאמרסלאם, שבו היה אמור לשמש כדמות השומרת על וינס מקמהן ושיין מקמהן במהלך הקרב שלהם נגד D-Generation X (שון מייקלס וטריפל H). לעומת זאת, הוא הותקף כבר במהלך הכניסה שלו על ידי קיין. אומגה נקלע לפיוד עימו במשך החודשיים הבאים, עד שהוא ניצח בקרב "המפסיד עוזב את Raw" ב-9 באוקטובר בתוכנית Raw. אף על פי שהם היו במותגים נפרדים, הקרב האחרון בין השניים נערך באירוע סייבר סאנדי, שבו אומאגה יצא עם ידו על העליונה פעם נוספת.
אומגה, שעדיין לא הוצמד במהלך הקדנציה השנייה שלו בארגון, הוכרז כטוען לכתר לאליפות ה-WWE ובעקבות זאת הוכנס לפיוד עם האלוף דאז, ג'ון סינה. סינה שמר על תוארו באירוע מהפכת השנה החדשה, לאחר שהוא הצמיד את אומגה, מה שקטע את רצף הניצחונות של אומגה שכלל 34 קרבות טלוויזיוניים ונמשך מאפריל 2006 ועד ינואר 2007. במהלך תקופה זו, הוא לעולם לא הפסיד כתוצאה מהצמדה או מהכנעה, אלא, הוא הפסיד פעמיים כתוצאה מפסילה ופעם אחת כתוצאה מספירת חוץ. המנג'ר של אומאגה, ארמנדו אלחנדרו אסטרדה, התעקש שניצחונו של סינה היה במקרה. כתוצאה מכך, קרב חוזר בין השניים נקבע לאירוע הרויאל ראמבל, כשהפעם התניית הקרב הייתה קרב מי שעומד אחרון.
האלוף הבין יבשתי ומגוון פיודים (2007–2009)
אומאגה נבחר להיות הנציג של וינס מקמהן ב"קרב המיליארדרים" עם דונלד טראמפ ברסלמניה 23. מידע לאחר שנבחר, מקמהן העניק לאומאגה קרב על האליפות הבין יבשתית נגד האלוף, ג'ף הארדי. בקרב ביניהם, אומאגה ניצח וזכה בתואר. לאחר שבובי לאשלי נבחר לנציג מטעמו של טראמפ, השניים פיתחו ביניהם פיוד שנמשך מעבר לרסלמניה. אומאגה הפסיד בקרב המיליארדרים שהיה שיער נגד שיער, וגרם למקמהן להיות מגולח בראשו. שבועיים לאחר רסלמניה, לאשלי הפריע בקרב ואף איפשר למעריץ שתול, סנטינו מארלה, לנצח את אומאגה ולזכות באליפות הבין יבשתית. באירוע באקלאש, שנערך ב-29 באפריל, אומאגה, וינס מקמהן ושיין מקמהן התמודדו מול לאשלי על אליפות העולם של ECW שלו בקרב האנדיקאפ 3 נגד 1. בקרב זה, קבוצתו של אומאגה יצאה עם ידה על העליונה, כאשר הוא העניק לוינס את התואר. אותו קרב בדיוק התקיים באירוע יום הדין, שנערך ב-20 במאי, ובו לאשלי ניצח; לעומת זאת, מאחר שלאשלי הצמיד את שיין לניצחון, הוא לא זכה בתואר. הפיוד הגיע לסיומו באירוע One Night Stand, כשאומאגה עזר לוינס נגד לאשלי בקרב רחוב על התואר. למרות זאת, עזרתו של אומאגה ושיין בקרב לא הספיקה ווינס הפסיד ואיבד את התואר.
בחודש יוני, אומאגה נקלע לפיוד מחודש עם מארלה, אותו אחד שגבר עליו וזכה באליפות הבין יבשתית שלו חודשיים קודם לכן. כשהשניים התמודדו אחד מול השני באירוע נקמה, אומאגה שלט ברוב הקרב, אך הפסיד כתוצאה מפסילה לאחר שהוא להסכים עם הנחיותיו של השופט, כשהוא המשיך להכות את מארלה. בקרב חוזר ב-2 ביולי, אומאגה גבר על מארלה וזכה בתואר בפעם השנייה. לאחר זמן מה, הוא ביצע את מעברו לדמות הטובה, כשהוא חבר לשורות ג'ון סינה נגד קרליטו ורנדי אורטון. לאחר שניצח את קרליטו ומר קנדי בקרב משולש באירוע סאמרסלאם ושמר על תוארו, הוא הפריע בקרב בין קנדי לג'ף הארדי, כשהוא תקף את הארדי, מה שהפך אותו בחזרה לדמות הרעב. שבוע לאחר מכן, ב-3 בספטמבר בתוכנית Raw, אומאגה איבד את התואר לאותו הארדי.
מאוחר יותר באותו הערב, הוא הצטוות לשורות קרליטו נגד טריפל H במסגרת קרב האנדיקאפ 2 נגד 1. במהלך הקרב, טריפל H תקף את אומאגה מספר פעמים עם הפטיש שלו. תקיפה זו הובילה לקיום קרב בין השניים באירוע ללא רחמים, כשקרב זה שונה והפך לקרב על אליפות ה-WWE, זאת משום שטריפל H זכה בתואר מוקדם יותר באותו הערב. אומאגה נוצח על ידי טריפל H בקרב ביניהם. באירוע סדרת ההישרדות, אומאגה השתתף בקרב ההדחות המסורתי כאשר קבוצתו הורכבה מביג דאדי וי, פינלי, מר קנדי ומונטל וונטביוס פורטר נגד ג'ף הארדי, קיין, ריי מיסטריו וטריפל H. בקרב זה שהיה קרב הדחות לא שגרתי של חמישה נגד ארבעה, קבוצתו של אומאגה נחלה הפסד. לקראת האירוע רסלמניה 24, אומאגה התעמת עם בטיסטה, כשבאירוע עצמו הוא הפסיד לבטיסטה.
ב-23 ביוני 2008, אומאגה הועבר למותג סמאקדאון, כחלק מהדראפט לשנת 2008. ב-2 באוגוסט, הוא סבל מקרע ברצועה הצולבת האחורית. לאחר מספר קטעי וידאו שיצרו ציפייה לקראת חזרתו לארגון, ב-30 בינואר 2009 בתוכנית סמאקדאון, הוא חזר לצלילי נעימת כניסה חדשה, כשהוא רשם ניצחון על ג'ימי וואנג יאנג. אומאגה נחל את הפסדו הראשון מאז חזרתו ב-6 במרץ בתוכנית סמאקדאון, כשהוא הפסיד לטריפל H בפסילה, זאת לאחר שקבוצת לגאסי תקפה את טריפל H. ב-1 במאי בתוכנית סמאקדאון, אומאגה חזר מהיעדרות בת חודשיים, כשתקף את CM פאנק במספר מקרים שונים, ואף הפריע לו בפדיית מזוודת כסף בבנק שלו. באירוע יום הדין, אומאגה ניצח את פאנק, אך הוא הפסיד לו בקרב חוזר ביניהם באירוע חוקי אקסטרים, קרב שהיה מסוג קרב רצועה סמואנית. קרב זה סימל את הופעתו האחרונה של אומאגה ב-WWE. ב-8 ביוני 2009, הארגון הודיע על שחרורו של פאטו מהחוזה. מאוחר יותר נודע שסיבת שחרורו הייתה כתוצאה מהפרת מדיניות הבריאות שלהם; אף על פי שזאת הייתה הפעם השנייה שהוא הפר את המדיניות, הסירוב שלו לעבור גמילה היא זו שהובילה לפיטוריו.
ארגונים עצמאיים (2009)
ב-11 ביולי 2009, אומאגה הופיע בארגון ההיאבקות World Wrestling Council (WWC) בפוארטו ריקו, כשבהופעתו בארגון זה הוא ניצח את מר אנדרסון. ארבעה חודשים לאחר מכן, הוא השתתף במסע ההופעות של האלק הוגאן באוסטרליה. ב-21 בנובמבר, אומאגה חבר לשורות אורלנדו ג'ורדן בהפסדם בקרב זוגות לאחיו, ריקישי, ובריאן כריסטופר. שלושה ימים לאחר מכן, הוא גבר על ברוטוס. ב-26 בנובמבר, אומאגה וג'ורדן הפסידו לביפקייק ומר אנדרסון. יומיים לאחר מכן, הוא התאבק בקרב האחרון בחייו, ובו הוא הפסיד למר אנדרסון, לפני מותו ב-4 בדצמבר.
חיים אישיים
פאטו גידל ארבעה ילדים ביחד עם אשתו, L.T.
במהלך סוף השבוע של ה-30 באוגוסט 2007, פורסמו ידיעות במגזינים כמו ספורטס אילוסטרייטד, ניו יורק דיילי ניוז ווושינגטון פוסט שנקבו בשמו של פאטו כאחד מהמתאבקים אשר רכשו תרופות דרך מרקחה באינטרנט, זאת בניגוד למדיניות הבריאות של ה-WWE. פאטו הוא אחד מאלו שהוזכרו שרכש הורמון גדילה. ביוני 2009, פאטו הפר את מדיניות הבריאות של ה-WWE פעם נוספת, ומשום שסירב לשתף פעולה עם נוכחות בסדנת גמילה מסמים, הוא שוחרר מחוזהו.
מוות
ב-4 בדצמבר 2009, פאטו נמצא על ידי אשתו בביתו, ביוסטון, טקסס, כשהוא מחוסר הכרה ודם ניגר מתוך אפו. שיחה למוקד החירום בוצעה ופאטו הובהל לבית החולים באמבולנס. הוא סבל מהתקף לב והוכרז מת בסביבות השעה 13:00 בצהריים. דוח הנתיחה לאחר המוות הראה שהמוות של פאטו נגרם בעקבות מספר תרופות שנמצאו בגופו כמו משכך הכאבים הידרוקודון, מרפה השרירים קריסופרודול ותרופה נגד חרדה מסוג דיאזפאם. חוקרי מקרי המוות של יוסטון מצאו שפאטו סבל ממחלות לב וכבד. מאוחר יותר, נקבע שהשילוב של השימוש בתרופות ביחד עם מצבו הרפואי הם אלו שהובילו למותו, ומותו נקבע כהתקף לב שנגרם לאחר כמות רעילה של חומרים מרובים.
מימן נוזלי
מימן נוזלי (LH2) הוא היסוד הכימי מימן במצב צבירה נוזל.
כאשר המימן בטמפרטורת החדר הוא נמצא במצב צבירה גז, כדי שמימן יתקיים במצב צבירה נוזל, הוא חייב להיות מקורר לנקודה קריטית של 240.15– מעלות צלזיוס. אך כדי שמימן יהפוך לנוזלי לחלוטין בלי לרתוח בלחץ אטמוספירי, הוא צריך להיות מקורר לטמפרטורה של 252.87– מעלות צלזיוס (20.28 מעלות קלווין ; 432.17– מעלות פרנהייט). כמו בכל גז, אחסון המימן במצב צבירה נוזל תופס פחות מקום מאחסונו במצב צבירה גז בלחץ ובטמפרטורה נורמליים. לעומת זאת, צפיפות המימן הנוזלי נמוכה מאוד בהשוואה לדלקים נפוצים. לאחר שעובה, יכול המימן להישאר נוזלי, אם הוא מאוחסן במיכלים מבודדים תרמית בלחץ.
היסטוריה
בשנת 1885, פרסם זיגמונט פלורנטי ורובלסקי את הטמפרטורה לעיבוי מימן: 240.15– מעלות צלזיוס; בלחץ של 13.3 אטמוספירות ; ואת נקודת הרתיחה: 250.15– מעלות צלזיוס.
המימן עובה לראשונה בשנת 1898 על ידי ג'יימס דיואר על ידי שימוש בקירור רגנרטיבי ועל ידי ההמצאה שלו - תרמוס. הצורה היציבה של המימן הנוזלי (פראהידרוגן) הושגה על ידי פל הארטק וקארל פרידריך בונהופר  ב-1929.
שימושים
מימן נוזלי הוא דלק נפוץ לטילים ורקטות. נאס"א וחיל האוויר של ארצות הברית מפעילים מספר רחב של מיכלי מימן נוזלי עם קיבולת של עד 3.8 מיליון ליטרים ליחידה. במרבית מנועי הרקטות המונעים על ידי מימן נוזלי, המימן הנוזלי מקרר תחילה את הזרבובית וחלקים אחרים במנוע ולאחר מכן מעורבב עם מחמצן - בדרך כלל חמצן נוזלי ונשרף כדי להפיק מים עם עקבות של אוזון ומימן על-חמצני. מימן נוזלי יכול לשמש דלק עבור מנוע בעירה פנימית או תא דלק. צוללות שונות וכלי רכב פרטיים המתודלקים במימן נבנו באמצעות שיטה זו של תדלוק במימן.
הפצצה התרמו-גרעינית הראשונה, אייבי מייק, השתמשה בדאוטריום נוזלי (מימן -2), לצורך מיזוג גרעיני.
החברה הכלכלית לארץ ישראל
החברה הכלכלית לארץ-ישראל (באנגלית: Palestine Economic Corporation; בקיצור: PEC) היא חברה שנוסדה בשנת 1925 במטרה לפתח את היישוב היהודי בארץ-ישראל על בסיס השקעות כלכליות. מייסדי החברה היו ביקורתיים כלפי המוסדות הציוניים שהיו מבוססים בעיקר על תרומות. לימים שונה שם החברה ל"החברה הכלכלית לישראל".
היסטוריה
החברה הכלכלית לארץ ישראל נוסדה על ידי סיעתו של לואי ברנדייס בשנת 1925, כמיזוג של פעולות קבוצת ברנדייס בישראל עם פעילות הג'וינט בארץ ישראל. עוד טרם נוסדה נודעה החברה כקבוצת מרשל, ורבורג ופלקסנר.
החברה ניהלה בארץ ישראל פעילות עסקית נרחבת שכללה הלוואות שניתנו על ידי הבנק המרכזי למוסדות שיתופיים, הבנק להלוואות, בנק משכנתאות, הלוואות לתעשייה והלוואות למשקי עזר, את חברת המים הארץ-ישראלית ושותפות בחברת אשלג ארץ-ישראלית. בשנת 1933 החברה הייתה שותפה בהקמת בית היציקה במפרץ חיפה. החברה השתתפה בהקמת כפר ברנדייס ליד חדרה ובסוף שנות ה-20 הקימה את גב-ים שהשתתפה ברכישת אדמות ג'ידרו במפרץ חיפה מידי קהילת ציון אמריקאית שנקלעה לקשיים כלכליים. בשנת 1946 תוארה פעילות החברה: "החברה נוסדה בשנת 1925 ופועלת באמצעות מספר חברות בנות וחברות עזר ארצישראליות בשדה הבנקאות והאשראי, הכשרת הקרקע, שיכון, בנין, השקאה ופיתוח מים, וגם משתתפת בחברות לכימיה, שירותים ציבוריים ומפעלי מלון.
בשנת 1951 הקימה החברה בשיתוף עם האגודה הארץ-ישראלית מלונדון את בנק איגוד אליו הועברה הפעילות הבנקאית של החברה. בשנת 1961 מכרה החברה את מניותיה בבנק איגוד לבנק לאומי. בשנת 1954 רכשה כ-30% ממניות מהדרין. בשנת 1960 רכשה החברה חלק מטמבור.
בנובמבר 1962 נחתם הסכם שיתוף פעולה בין בנק דיסקונט והחברה הכלכלית.
בשנת 1969 הוקמה אי די בי חברה לאחזקות כשותפות של בנק דיסקונט והחברה הכלכלית ובעקבות חילופי מניות עברה כ-80% מהבעלות החברה הכלכלית לידי אי די בי. בארגון מחדש של החברות של אי די בי, נמכרו חברות הבנייה של החברה הכלכלית, בהם נוה יקים שהקימה את נווה אביבים, וחברת גב ים, לדיסקונט השקעות.
הנהלה
נשיא החברה מהווסדה עד שנת 1931, היה ברנרד פלקסנר. בשנת 1931 עברה נשיאות החברה לידי יוליוס סימון ופלקסנר נותר יו"ר מועצת המנהלים של החברה עד מותו. נציגי החברה בארץ ישראל עד שנת 1934 היו עמנואל מול והארי ויטלס.
אדריאן פופה
אדריאן דומיטרו פופה (ברומנית: Adrian Dumitru Popa; נולד ב-24 ביולי 1988) הוא כדורגלן רומני, המשחק כקשרה בוולונטארי.
קריירת בינלאומית
פופה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת רומניה ב-16 באוקטובר 2012, במשחק ההפסד 4:1 מול הולנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. שער הבכורה של פופה במדי רומניה, היה ב-14 בפברואר 2015, במשחק ידידות מול מולדובה בו ניצחה רומניה 2:1. הוא נכלל על סגל הנבחרת לקראת טורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת.
תהילים ט'
תהילים ט' הוא המזמור התשיעי של ספר תהילים. המזמור חתום בידי דוד ובנוי על פי סדר א"ב (לא שלם). זהו מזמור תודה הנאמר על ידי מי שניצל מאויביו וכולל תפילה להצלה בעתיד.
מבנה המזמור ותוכנו
ישנם כמה פירושים על המילים עַל מוּת לַבֵּן שבכותרת המזמור. יש שפירשו שהמזמור נאמר על מותו של אחד מאויביו של דוד - בנו אבשלום, או אויב בשם "לַבֵּן". אחרים פירשו שזהו חילוף אותיות של כלי הנגינה נבל, או שהמילים צריכות להיקרא "עלמות [ל]לבן", כלומר שיר שילמדו (כמו "ליבון") את הנערות, שם השיר או אות מוזיקלי למנצח תזמורת.
הקשר בינו ובין מזמור י'
מרבית החוקרים רואים בפרק ט' ובפרק י' פרק אחד שנכתב יחד. הבסיס העיקרי לחיבור שני המזמורים הוא העובדה שבתחילת פרק י' אין כותרת חדשה. כמו כן, ניתן למצוא בשני המזמורים יחד שרידים של אקרוסטיכון אלפביתי. אמנם בפרקים שלפנינו סדר האלפבית מעט משובש, אך נראה שפרק ט' מכיל את ראשי הפסוקים באותיות א-י (ללא האות ד') ופרק י' מכיל את האותיות ק-ת. בין אלה לאלה ניסו החוקרים לשחזר את כל אותיות האלפבית החסרות.
גם במקורות הקדומים יש שראו בשני המזמורים מזמור אחד. בתרגום השבעים שני המזמורים מופיעים כפרק אחד, וניתן להסיק שזו גם הגרסה שעמדה לפני חלק מחכמי ימי הביניים, כדונש בן לברט ורש"י.
שארל השני, רוזן אלנסון
שארל השני, רוזן אלנסון, המכונה "הגדול" (בצרפתית: Charles II d'Alençon; 1297 – 26 באוגוסט 1346) היה רוזן אלנסון ורוזן פרשה (1325 – 1346), וכן רוזן שארטר ורוזן ז'ואיני (1335 – 1336) כבעלה של ז'ואן מז'ואיני.
ביוגרפיה
שארל היה בנם השני של שארל, רוזן ולואה ואשתו הראשונה מרגריט, רוזנת אנז'ו, ואחיו של פיליפ השישי, מלך צרפת. באפריל 1314 התחתן עם ז'ואן מז'ואיני שירשה את אביה ז'אן השני כרוזנת ז'ואיני בשנת 1335, אך היא מתה ב-2 בספטמבר 1336. לא היו להם ילדים. שארל ערך את הופעת הבכורה שלו בגיין בהוראת אביו והפגין אומץ רב במצור הראשון שלו.
עם מות אביו ב-16 בדצמבר 1325 קיבל שארל את רוזנות אלנסון, את אדמות שמפרון, שאטונאף-אן-תימרה וסנונש, וכן את יער פרשה, בהתאם להסכם שערך אביו.
שארל נכנס למלחמת הירושה הברטונית ב-1340, ולאחר מכן נהרג בקרב קרסי. כמו אביו, הוא נקבר בכנסייה שנהרסה כעת של קובנט דה ג'קובינים בפריז; הדמות שלו מוצגת כעת בבזיליקת סן-דני.
משפחתו
באפריל 1314, הוא התחתן תחילה עם הרוזנת ז'ואן מז'ואיני. לא היו להם ילדים.
מייק שולר
מייקל הרולד "מייק" שולר (באנגלית: Michael Harold "Mike" Schuler; נולד ב-22 בספטמבר 1940) היה בעברו מאמן כדורסל אמריקאי, אשר אימן בליגת המכללות האמריקאית ובליגת ה-NBA בין השנים 1965–2005. בעונת זכה בפרס מאמן השנה ב-NBA, כמאמנה הראשי של פורטלנד טרייל בלייזרס.
השנים הראשונות
שולר נולד וגדל בעיר פורטסמות' שבאוהיו, ובין השנים 1958–1962 למד באוניברסיטת אוהיו.
בשנת 1965 החל את קריירת האימון שלו כעוזרו של בוב נייט בקבוצת הכדורסל של האקדמיה הצבאית של ארצות הברית. שנה לאחר מכן חזר לאוניברסיטת אוהיו, בה שימש כעוזרו של המאמן ג'ים סניידר במשך 3 עונות. לקראת עונת 1969/1970 מונה למאמן הראשי של קבוצת המכון הצבאי של וירג'יניה. בשלוש עונותיו בתפקיד רשמה הקבוצה מאזן כולל של 13 ניצחונות ו-63 הפסדים (17.1%). בין השנים 1972–1977 שימש כעוזר מאמן בקבוצת אוניברסיטת וירג'יניה, וב-4 העונות העוקבות היה המאמן הראשי של אוניברסיטת רייס. על אף יכולת טובה של שחקן הקבוצה ריקי פירס, לאורך תקופתו של שולר העמידה רייס מאזן כולל של 30 ניצחונות לעומת 76 הפסדים (28.3%).
בשנת 1981 הצטרף לצוות האימון של לארי בראון, מאמן קבוצת ניו ג'רזי נטס מליגת ה-NBA. לאחר שנתיים עבר לשמש כעוזר מאמן במילווקי באקס, תחת דון נלסון. בעונות ו- העפילו הבאקס לגמר האזור המזרחי בפלייאוף, אך בשני המקרים הודחו על ידי האלופה שבדרך בוסטון סלטיקס.
פורטלנד טרייל בלייזרס
בעונה העוקבת רשמה הקבוצה את מאזנה הטוב ביותר מזה 10 שנים, 53–29, אולם שוב הודחה בסיבוב הראשון של הפלייאוף, מול יוטה ג'אז. בפברואר 1989, כאשר עמד מאזן הקבוצה בעונת על 25 ניצחונות ו-22 הפסדים, פוטר שולר מאימון הקבוצה, ובמקומו מונה עוזרו ריק אדלמן. לאורך תקופתו בפורטלנד העמידו הטרייל בלייזרס מאזן כולל של 127 ניצחונות ו-84 הפסדים (60.2%).
לוס אנג'לס קליפרס
במאי 1990, לאחר שנה אחת כעוזרו של דון נלסון בגולדן סטייט ווריורס, מונה שולר למאמן הראשי של לוס אנג'לס קליפרס. בעונתו הראשונה בתפקיד בלטו בקליפרס השחקנים הצעירים רון הרפר, צ'ארלס סמית' ודני מאנינג, אך הקבוצה ניצחה ב-31 משחקים בלבד. לאחר שפתח את עונת עם מאזן שלילי 21–24 פוטר שולר מאימון הקבוצה, והוחלף על ידי לארי בראון.
השנים האחרונות
בין השנים 1992–1994 שימש כעוזרו של מאמן סקרמנטו קינגס, גארי סנט ג'ין, ובשלוש העונות הבאות היה עוזרם של ביל בלייר ופליפ סונדרס במינסוטה טימברוולבס. בקיץ 2003, כ-6 שנים מאז תפקידו האחרון כמאמן, הצטרף לצוות האימון של טרי פורטר במילווקי באקס. בשנת 2005 עזב את הקבוצה ופרש מאימון, בגיל 64.
קרן שפילשר
קרן שפילשר (נולדה ב-5 במרץ 1977) היא אמנית וציירת ישראלית.
ביוגרפיה
שפילשר נולדה בקריית אונו וגדלה ברעננה. למדה אמנות בתיכון ויצו צרפת בתל אביב. את שירותה הצבאי עשתה כאנימטורית במרכז לפיתוח הדרכה. ב-2002 סיימה את לימודיה בהצטיינות במחלקת לתקשורת חזותית של ויטל - המרכז ללימודי עיצוב בתל אביב. באותה שנה זכתה ממפעל הפיס במלגה בסך 90,000 שקל כאומנית מבטיחה בתחום האומנות הפלסטית. ב-2004 הייתה שפילשר ממקימי קבוצת "סלונה" אשר דגלה בהצגת אמנות בחללים בלתי שגרתיים. הקבוצה פעלה כקולקטיב שהציג עשרות תערוכות במשך מספר שנים.
היא מתגוררת ברמת חן ונשואה לאוצֵר ד"ר גיא מורג צפלביץ', איתו היא מרבה לשתף פעולה ביצירת תערוכות ואירועי תרבות שונים. לשניים בן משותף.
על עבודתה
סגנונה לרוב עמוס וצבעוני מאד. היא שואבת השראה מקומיקס יפני וצבעוניות פסיכדלית של שנות ה-70 של המאה ה-20, כאשר בתוך הדימויים משולבות פעמים רבות סיטואציות אלימות ופרובוקטיביות. היא מרבה לשלב טקסטים אישיים בעבודותיה, שעוסקות בטראומות ילדות, כאבים, פחדים ורצון בהכרה ואהבה.
עיסוק בנושאים אלו הוצג כבר בתערוכת הגמר שלה בויטל - המרכז ללימודי עיצוב. עבודתה "I want to be celebrity" זיכתה אותה בציון לשבח מטעם אוניברסיטת מידלסקס בלונדון.
בתערוכה "מלכת הכיתה" שהציגה ב-2005 בגלריה העירונית לאמנות ברחובות, יצרה הצבה עמוסה וצבעונית של ציורים ששילבו רישומי בובות ברבי, קלפי משחק לילדות וטקסטים אישיים דרכם הציגה עולם ילדותי וכואב שבמרכזו יופי וכסף לצד פחד מנידוי. שפילשר העידה כי התערוכה עסקה בילדותה כילדה דחויה חברתית.
בתערוכה "שפילשרלנד 2010" במסגרת יריד צבע טרי 3 ב-2010, הציגה הצבה עמוסה של ציורים ואמנות רדי מייד, שעסקה בחיפוש אחר אהבה ורצון להתקבלות, לצד אמירה מרה ומודעת היטב לשטיפת מוח של צרכנות ואלימות.
בתערוכה "קרב מגע" שהציגה ב-2011 ב-"אורבן גלרי" עסקה בהלם והאבל על מות אביה.
לצד התעסקות בנושאים אישיים יוצרת שפילשר גם עבודות פוליטיות שמתכתבות עם נושאים אקטואליים.
ב-2003 הציגה את העבודה "אינתיפאדה של סוכריות", כחלק מהתערוכה "גדר הפרדה" בביתן הלנה רובינשטיין, קומפוזיציה דחוסה עם צבעוניות חזקה שמשלבת גריד של עיר, כלי נשק, יצורים מופשטים וטקסטים.
ב-2010 הציגה בבית קנר בראשון לציון תערוכה בשם "הסגת גבול" בה הוצבו עשרות פנקסים כחולים קטנים בהם ניתן היה לדפדף. הפנקסים הזכירו תעודת זהות או דרכון ישראלי ועסקו בתעודה הכחולה ככלי המאפשר מעבר חופשי וחירות. בתוך הפנקסים ציירה שפילשר קומפוזיציות צבעוניות ודחוסות, חלקן עם קווי מתאר שחורים וחלקן משולבות בנזילת צבעים. הציורים חיברו אסופה של דימויים דרמטים כגון ילדות מדממות, מחבלים מתאבדים, איברים קטועים צלבי קרס והפרשות גוף.
ב-2011 הציגה בגלריה אינדי בתל אביב תערוכה בשם "ביטחון עצמי", סדרת ציורים שנעשו על צילומים דוקומנטריים של הצלם זיו קורן. שפילשר בחרה מספר עבודות לעבוד עליהן מבין אלפי צילומים של קורן וקישרה התיעוד הדוקומנטרי לבין סגנון הציור שלה והעולם הפנימי שהיא מציגה ביצירותיה.
בנוסף ליצירות האמנות שלה ולעבודתה האוצרותית, מעורבת שפילשר בשיתופי פעולה מסחריים ויצירה בתחום העיצוב. היא ציירה קולקציית חולצות למעצבת שרה בראון, סדרת נעליים בשיתוף עם המעצב עודד ארמה, קולקציה בקום איל פו וסדרת בלוני קרמיקה עם האמנית סיון שטרנבך שהוצגה בחלונות הראווה של ברגדורף גודמן בניו יורק.
שפילשר גם עוסקת בהוראת אמנות בסדנאות פרטיות ומלמדת בגימנסיה הרצליה בתל אביב.
תערוכות קבוצתיות
2017 2016 2015 2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 2004 2003 2002
חלום בהקיץ
חלימה בהקיץ היא ניתוק של האדם לזמן קצר מסביבתו המיידית, שבמהלכו הקשר של האדם עם המציאות מטושטש ומוחלף באופן חלקי על ידי פנטזיה חזותית או דמיון הנחווים בזמן העירות. פנטזיה זו כוללת לרוב תחושות אושר, מחשבות נעימות, תקוות או שאיפות, שהאדם מדמיין שהן עומדות להתרחש.
ישנם סוגים רבים של חלומות בהקיץ, ואין הגדרה אחידה בקרב הפסיכולוגים, אך המאפיין המשותף לכל הצורות שלהם הוא ניתוק קל. זאת משום שבשעת חלימה בהקיץ, אירועים תפיסתיים אינם רלוונטיים לחוט המחשבה שבו עוסקת מודעות האדם באותו הרגע.
מחקרים פסיכולוגיים
הפסיכולוגיה הפרוידיאנית מפרשת חלומות בהקיץ כביטוי של הדחפים המודחקים, באופן דומה לאלה שנחשפים בחלומות הלילה. כמו חלומות הלילה, גם החלומות בהקיץ הם דוגמה למילוי משאלות, המבוססות על חוויות ילדות ויכולות לעלות על פני השטח בזכות צנזורה רגועה. הוא ציין כי בניגוד לחלומות הלילה, אשר לעיתים מבלבלים ואינם אחידים, נראה שיש תהליך של "תיקון משני" בפנטזיות שגורם להן להיות יותר צלולות. המצב של חלימה בהקיץ הוא סוג של מצב ביניים בין העירות (הכוללת את היכולת לחשוב באופן רציונלי והגיוני) והשינה. היחס בין החלומות בהקיץ לזיכרונות הילדות שמהם הם נובעים, דומה ליחס בין ארמונות הבארוק ברומא לחורבות העתיקות, למדרכות ולעמודים שסיפקו להם את החומר ממנו הם נבנו.
היבטים שליליים של חלומות בהקיץ באו לידי ביטוי במהלך ההיסטוריה, לאחר שהעבודה האנושית עברה מעבודת כפיים לפסי ייצור, שלא אפשרו מרחב ליצירתיות. חלימה בהקיץ החלה להיות מקושרת לא רק לעצלות, אלא גם לסכנה. בשנות ה-50 של המאה ה-20, חלק מהפסיכולוגים החינוכיים הזהירו את ההורים לא לתת לילדיהם לחלום בהקיץ, מחשש שהילדים עלולים להישאב לתוך "נוירוזה ואף פסיכוזה". בשנות השישים המאוחרות, הפסיכולוגים הקוגניטיביים ג'רום ל. זינגר מאוניברסיטת ייל וג'ון ס' אנטרובס מהסיטי קולג' של ניו יורק, יצרו שאלון חלום בהקיץ - "שאלון התהליכים הדמיוניים" (IPI), ששימש כדי לחקור חלומות בהקיץ. הפסיכולוגים לאונרד גיאמברה וג'ורג' הובה השתמשו ב-IPI וגילו כי התמונות הדמיוניות של החולמים בהקיץ נבדלות ביניהן בשלוש דרכים: עד כמה בהירים ומהנים היו החלומות בהקיץ, עד כמה הם מלאי רגשי אשמה או פחד, ועד כמה "עמוק" אנשים נכנסו לתוך החלום בהקיץ.
במקביל, חוקרי הפסיכולוגיה ההומניסטית מצאו דוגמאות רבות לאנשים בעלי קריירה יצירתית או אמנותית, כגון מלחינים, סופרים ומפיקי סרטים, שפיתחו רעיונות חדשים באמצעות חלומות בהקיץ.
מחקר עדכני
מחקרו של אריק קלינגר בשנות השמונים הראה כי רוב החלומות בהקיץ הם על אירועים רגילים ויומיומיים, והם עוזרים להזכיר לאדם את המשימות השגרתיות. מחקרו של קלינגר הראה גם כי מעל 75% מהעובדים ב"עבודה משעממת", כמו מצילים ונהגי משאיות, משתמשים בחלומות בהקיץ כדי "להקל על השעמום" של המשימות השגרתיות שלהם. קלינגר מצא כי פחות מ-5% מהחלומות בהקיץ של העובדים כוללים מחשבות מיניות מפורשות, וגם חלומות בהקיץ אלימים הם נדירים.
מחקר אחר שפורסם ב-2009 הראה גם שהחלומות בהקיץ, בדומה לחלומות הלילה, הם זמן שבו המוח מייצב למידה. חלומות בהקיץ יכולים גם לעזור לאנשים למיין את הבעיות שלהם ולהגיע להצלחה. מחקר שבוצע עם דימות תהודה מגנטית תפקודי הראה כי אזורים במוח הקשורים לפתרון בעיות מורכבות מופעלים במהלך חלימה בהקיץ.
ליוויה רב
ליוויה רֵב (במקור לילי ראוכוורגר, בהונגרית: Rév Lívia; בודפשט, 5 ביולי 1916 – פריז 28 במרץ 2018) הייתה פסנתרנית יהודייה-הונגרייה, שהיגרה לצרפת.
קריירה
ליוויה רב החלה את הקריירה שלו כילדת פלא. הופיעה כבר בגיל 9 וקיימה קונצרט תזמורתי עצמאי בגיל 12 (כאחד הסולנים בקונצ'רטו לשני פסנתרים של מוצרט במול מז'ור. היא זכתה בפרסים חשובים עוד בילדותה. ככישרון יוצא דופן, למדה אצל מרגיט וארו וקלרה מאטה, ואחר כך באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. היא הייתה תלמידתם של לאו ויינר וארנולד סקיי, וסיימה את לימודיה בשנת 1938 במבחן בנוכחותם של ברטוק, קודאי ודוהנאניי, אך סיימה גם מסלול של הכשרת מורים. לאחר מכן למדה אצל רוברט טייכמילר בלייפציג ואצל פאול ויינגרטן בווינה. בגלל מוצאה היהודי היא גרה עם אמה ואחותה בשנות מלחמת העולם השנייה באחד הבתים המוגנים עם שוצפס שוודי של ראול ולנברג וכך ניצלה. לאחר המלחמה נתנה סדרת קונצרטים של חצי שנה בבוקרשט.
צרפת
בשנת 1946 נסעה לפריז לתחרות מוזיקלית ואף על פי שלא דיברה צרפתית התיישבה בבירת צרפת. הקריירה העולמית שלה התחילה במהרה ובהונגריה היא נשכחה. היא הופיעה עם המנצחים המפורסמים ביותר (אדריאן בולט, אנדרה קלויטנס, ולטר זיסקינד, יאשה הורנשטיין, יוג'ן יוכום, יוזף קריפס, רפאל קובליק, הנס שמידט-איזרשטאט, קונסטנטין סילבסטרי ואחרים). לאחר הצלחה גדולה בבריטניה, הופיעה במדינות רבות באירופה, וכן ב- יפן, הונג קונג, אפריקה ובשנת 1963 בניו יורק בקונצרט סולו, בהצלחה רבה גם שם.
היא התחתנה עם פייר אובה בשנת 1949. רק בשנים שלאחר לידת ילדיהם (סילבי, ביאטריס) לקחה הפסקה בקריירה כפסנתרנית. היא לימדה באקדמיה הבינלאומית למוזיקה (Université Musicale Internationale de Paris) וגם ערכה כיתת אמן מצליחה ביותר מדי שנה. היא פירשה את יצירותיהם של שופן, קלוד דביסי, מנדלסון ואנדרה ז'וליבה באופן רגיש במיוחד. מספר ההקלטות המצומצם שלה יכול להציג רק חלקית את איכותה האמנותית.
היא נתנה לראשונה קונצרט בהונגריה בראשית שנות ה-60, אך לא ראתה בהופעתה הצלחה. היא נפטרה ב־28 במרץ 2018 בפריז.
תראו מי מדברת
תראו מי מדברת (במקור: Look Who's Talking Too) הוא סרט המשך משנת 1990 לסרטה של איימי הקרלינג משנת 1989 "תראו מי מדבר". בסרט מככבים ג'ון טרבולטה וקירסטי אלי כהוריו של הילד מייקי (קולו של ברוס ויליס). עלילת הסרט מתארת כיצד הפעוט מתמודד עם תוספת חדשה למשפחה - אחותו התינוקת ג'ולי (קולה של רוזאן בר).
תקציר העלילה
בסרט ההמשך, ג'יימס (ג'ון טרבולטה) ומולי (קירסטי אלי) נשואים ונולדת להם בת בשם ג'ולי. עם זאת, מייקי איננו שמח על כך משום שהוא מקנא בתשומת הלב הרבה שאחותו הקטנה מקבלת, ובעקבות כך הקנאה הופכת להיות המקור לסכסוך עם אחותו. מייקי צריך ללמוד גם כיצד להשתמש בשירותים בפעם הראשונה.
ביקורות ותגובות
הסרט קיבל ביקורות שליליות ולציון 17% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 12 ביקורות.
הסרט גרף $47,789,074 בקופות , מה שהופך אותו להצלחה מתונה, אך לא להצלחה כלכלית מוחלטת.
יהושע יצחק שפירא
הרב יהושע יצחק שפירא (ה'תקס"א, 1801 – ד' בטבת ה'תרל"ג, 3 בינואר 1873) הוא רב ליטאי-בלארוסי, נודע כאב בית דין סלונים וכמחבר ספרים תורניים. כונה ר' אייזל חריף על שכלו החריף ולשונו החדה. מעשים רבים מסופרים עליו בהקשר זה.
Elton John (אלבום)
Elton John הוא אלבומו השני של הזמר אלטון ג'ון, שיצא לאור ב־10 באפריל 1970 על ידי תקליטי DJM. האלבום הוא למעשה האלבום הראשון של ג'ון שיצא לאור בארצות הברית, מכיוון שאלבום הבכורה שלו "Empty Sky" לא יצא לאור במדינה זו עד 1975. האלבום כלל את סינגל הפריצה המצליח "Your Song", יחד עם הסינגלים "Border Song" ו־"Take Me to the Pilot". כל השירים באלבום הולחנו על ידי ג'ון ונכתבו על ידי ברני טופין.
יהושע יצחק שפירא
מראשית חייו עד הרבנות
נולד בגלובקה שבליטא לר' יחיאל שפירא, בנו של ר' מרדכי שפירא ממקורבי הגר"א. בגיל 9 כבר היה בקי בש"ס ומפרשיו והתקבל לישיבה הגבוהה במינסק ששכנה ב"בית המדרש של בלומקה". במינסק סיים את שני התלמודים, הבבלי והירושלמי, 69 פעמים, ונודע בכינוי "העילוי מגלובוקה".
Elton John (אלבום)
בשנת 2003, האלבום דורג במקום ה־468 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון. ב־27 בנובמבר 2012 האלבום נכנס להיכל התהילה של גראמי, בנימוק ש"האלבום מכיל חשיבות מבחינה היסטורית ואיכותית". האלבום אף הועמד לפרס גראמי לאלבום השנה לשנת 1970, וג'ון היה מועמד עבורו לפרס גראמי לתגלית השנה.
רקע
האלבום היה הראשון מבין שרשרת אלבומים שהופקו על ידי. את האלבום הקודם, אלבום הבכורה של ג'ון, "Empty Sky", הפיק סטיב בראון, שעבד ב"אולפני DJM" בתפקיד שיווקי והיה חסר ניסיון בהפקה. בראון הרגיש שאת האלבום הבא צריך להפיק מפיק מנוסה יותר. חברת התקליטים פנתה למעבד פול בקמסטר כדי לעשות עיבודים לכלי מיתר, ובקמסטר המליץ על גאס דאג'ן לתפקיד המפיק. אף על פי שאלבום הבכורה של ג'ון נכשל מסחרית, בראון סיפר שדיק ג'יימס האמין בג'ון (בשלב זה – ככותב שירים בלבד) ונתן לצוות יד חופשית מבחינה כספית:
יהושע יצחק שפירא
מראשית חייו עד הרבנות
התארס כבר בגיל 12 ונשא לאישה את חיה, בתו היחידה של ר' יצחק פיין ממינסק ידיד של אביו, ונכדת הגאון ר' יחיאל היילפרין בעל "סדר הדורות". בגלל ירידתו מנכסיו של חותנו, נאלץ להפסיק את שקידתו בלימוד התורה ושימש כמלמד עד שקיבל בתקצ"ב את משרת ראש ישיבת מינסק.
Elton John (אלבום)
רקע
לימים סיפר גאס דאג'ן שבעקבות הכישלון המסחרי של "Empty Sky", "Elton John" עדיין לא הוקלט במטרה לקדם את ג'ון כאמן מבצע, אלא כ"אסופת דמואים מלוטשים", במטרה להציג את יכולות הצוות ג'ון־טופין ככותבים למבצעים אחרים. גישה זו השתנתה לאחר סיבוב ההופעות הראשון והמצליח של ג'ון בארצות הברית, והצלחת הסינגל "Your Song".
יהושע יצחק שפירא
כרב קהילה
הוא נענה להפצרות יהודי קלווריה לכהן כרב הקהילה. בתחילת כהונתו הייתה בעיה שהוא עדיין לא היה בקיא בספרי ההלכה והפוסקים, אך בתוך כשנה למד בעל פה את השולחן ערוך ובמשך הזמן היה בקיא גם בספרות זו.
Elton John (אלבום)
ביקורת
עורך המוזיקה והשדרן בועז כהן כתב:
יהושע יצחק שפירא
כרב קהילה
כיהן מאוחר יותר כרבה של קוטנא, אך עזב בגלל מחלוקות עם החסידים שהוא היה ממתנגדיהם החריפים, ובתר"ט החל לכהן כרבה של טיקטין. לאחר שהרב דב בריש אשכנזי, מחבר "נודע בשערים", עבר לכהן כרבה של לובלין החליפו ר' אייזל חריף כרבה של סלונים.
Elton John (אלבום)
ביצועים חיים
ג'ון ביצע משירי האלבום פעמים רבות בהופעותיו החיות. שישה מעשרת שירי האלבום נכללו באלבום ההופעה "Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra".
יהושע יצחק שפירא
כרב קהילה
אף שהתנגד בחריפות לחסידות ונראה ממעשיות שפורסמו עליו שזלזל בר' אברהם וינברג הראשון, שהיה הרבי מסלונים במקביל לשנות רבנותו בעיר, שניהם היו בידידות רבה.
Elton John (אלבום)
משתתפים
מספרי הרצועות מתייחסים למהדורות הקומפקט דיסק והמהדורות הדיגיטליות של האלבום.
יחסי הונגריה–קרואטיה
יחסי הונגריה–קרואטיה הם יחסי החוץ בין הונגריה לבין קרואטיה. אורך גבול המדינה בין המדינות הוא 348 ק"מ.
היסטוריה
בראשית המאה ה-10 הוקמה ממלכת קרואטיה, אשר מאוחר יותר השתלטו עליה ההונגרים, ובתחילת המאה ה-12 היא הפכה לחלק מממלכת הונגריה. במשך מאות שנים שהייתה נתונה לשלטון הונגרי, שמרה הישות הקרואטית על אוטונומיה. במאה ה-16 כבשה האימפריה העות'מאנית את רוב שטחי קרואטיה, ועל החלק הנותר השתלט בית האבסבורג כממלכת קרואטיה ההבסבורגית. בסוף המאה ה-17 הצליחה האימפריה ההבסבורגית לכבוש את האזורים שהיו קודם לכן בשליטת העות'מאנים. בשנת 1918 הצטרפה קרואטיה לחבלים נוספים באזור מערב הבלקן, ואלו ייסדו יחד את ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר שמה שונה מאוחר יותר לממלכת יוגוסלביה. במהלך מלחמת העולם השנייה לחמו הקרואטים וההונגרים לצד גרמניה הנאצית כחלק ממדינות הציר.
יהושע יצחק שפירא
ר' אייזל חריף בספרות היהודית העממית
התפרסם רבות באמרות חריפות ושנונות שהופיעו במקורות רבים בעברית וביידיש כגון:
יחסי הונגריה–קרואטיה
היסטוריה
ב-18 בינואר 1992 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים, אחרי שקרואטיה זכתה בעצמאות מיוגוסלביה. בשנת 1992 הכירה הונגריה בעצמאות קרואטיה יחד עם שאר הקהילה הכלכלית האירופית, וצידדה גם בקרואטיה במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה. בשנת 2012 מחזור הסחר בין המדינות הסתכם בכמיליארד דולר, בעיקר מיצוא הונגריה לקרואטיה. תיירים הונגריים תורמים תרומה משמעותית למגזר התיירות הקרואטי: בשנת 2009 ביקרו בקרואטיה 323,000 אזרחים הונגרים, כולל ראש הממשלה ויקטור אורבן. קרואטיה והונגריה חתמו על 96 הסכמים בילטרליים, והן חברות נאט"ו והאיחוד האירופי.
ב-17 באוקטובר 2015 סגרה הונגריה את הגבול עם קרואטיה על מנת למנוע ממהגרים מסוריה, אפגניסטן וכדומה לעבור במדינה כדי להגיע למערב אירופה.
אמל אסעד
אמל אסעד (נולד ב-7 בספטמבר 1955) הוא תת-אלוף דרוזי-ישראלי. במהלך שירותו הצבאי לחם בקרב החווה הסינית, פיקד על גדוד 932 בחטיבת הנח"ל, היה מפקד חטיבת מנשה, סגן מפקד היק"ל ומפקד מנהלת תיאום וקישור.
שירותו הצבאי
במאי 1973 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. אסעד הוא בין הדרוזים הראשונים שהתגייסו לחטיבה. בצנחנים עבר אסעד מסלול הכשרה כלוחם וכן השתתף במלחמת יום הכיפורים, לחם בקרב החווה הסינית ואף נפצע בקרב מרסיס קרוב לעינו. בהמשך עבר קורס מ"כים חי"ר ושירת כמפקד כיתה. אסעד השלים קורס קציני חי"ר ועם סיומו שב לצנחנים כמפקד מחלקה בגדוד 890. לאחר מכן שימש כסגן מפקד פלוגת מאי 76' בגדוד, ועזב כחודש לפני אסון הנ"ד בו נספו 44 מבין החיילים וחברי הסגל בפלוגה בהתרסקות מסוק בבקעת הירדן. לאחר מכן שימש במספר תפקידי פיקוד בחטיבה ובהם: מפקד פלוגה של מחזור פברואר 1977, כולל במהלך מבצע ליטני ולאחר מכן סגן מפקד גדוד 890. בשנים 1978–1980 שימש כמפקד פלחה"ן צנחנים, בין היתר במבצע סיגל. אסעד לחם במלחמת לבנון הראשונה, בקרבות שניהלה החטיבה, בפיקוד יורם יאיר, מן הנחיתה מן הים בשפך אוואלי ועד מבואות ביירות.
בשנת 1983 מונה למפקד גדוד 932, בתפקידו כיהן עד שנת 1984. ב-1991 מונה למפקד חטיבת מנשה האחראית על מרחב ג'נין. בזמן פיקודו בג'נין קיבלה חוליית 'הפנתר השחור' מכה קשה כאשר מרבית חבריה נעצרו או חוסלו. מספר המבוקשים ירד מ-230 ל-30 בשנת 1993, בהמשך שימש מפקד חטיבה 5, לאחר מכן מונה לסגן מפקד יק"ל. ב-1998 הועלה לדרגת תת-אלוף, והיה לדרוזי השלישי המגיע לדרגה זו. תפקידו האחרון היה מפקד מנהלת תיאום וקישור. שנה לאחר מכן פרש מצה"ל, לאחר 26 שנות שירות.
חייו הפוליטיים
לאחר פרישתו מהצבא, הצטרף אסעד למפלגת המרכז בראשותו של יצחק מרדכי. סמוך למועד הבחירות שובץ ברשימה במיקום לא ריאלי (17), והחליט לעזוב את המפלגה החדשה. הוא הצהיר על תמיכתו בליכוד באותן בחירות, ואף מונה לסגן יו"ר מטה הבחירות בליכוד, אך החליט לא להצטרף ולסיים את הניסיון הפוליטי.
עסקים ופעילות חברתית
ב-2012 יזם את פרויקט בשביל הבנים הדרוזים במטרה להנציח את החיילים הדרוזים. הפרויקט כולל יצירת מסלול טיולים שיעבור בכל כפרי הדרוזים, מהכרמל, הגליל העליון והגליל התחתון. פתיחת המסלול צפויה בסוף אוקטובר 2015.
ב-15 במרץ 2017 נעצר בחשד לקשירת קשר לביצוע פשע, הלבנת הון, מרמה והפרת אמונים. הוא נחשד שניצל את מעמדו כדירקטור בתעשייה האווירית, כדי להשיג עבודות עבור חברת "דרוזנט", שבה יש לו אחזקות. החקירה הובילה לעסקת טיעון.
אסעד הוא מהפעילים בעדה הדרוזית בעד ביטול ושינוי חוק הלאום שעבר ביולי 2018.
בטלוויזיה
במאי 2023 השתתף בתוכנית הטלוויזיה התיעודית "מדורות השבטים" של כאן 11.
חיים אישיים
נישא לאשתו, סוהיר אסעד, בשנת 1983, בכפר עספיא. ב-1984 נולדה בתם הבכורה, ראיה, וב-1987 נולד בנם אמיר. ב-1989 עברו להתגורר בקיבוץ יד מרדכי במסגרת תפקידו הצבאי, וב-1991 עברו לקיבוץ בית אלפא במסגרת תפקידו כמח"ט ג'נין. ב-1992 נולד בנם השלישי רם, וכעבור שנתיים נולדה בתו הרביעית של אסעד, רים.
באותה שנה נהרג אביו של אמל, אסעיד, בהתהפכות טרקטור בכפרו. שנה לאחר מכן חזרה המשפחה להתגורר בכפר עוספיא.
ב-12 בספטמבר 1993 נהרג אחיו הצעיר, ממארב של חוליית מחבלים בפיקודו של עימאד עקל בזמן סיור ברצועת עזה.
כיום מתגוררת המשפחה בכפר עספיא.
ישנן
יַשְׁנָן המכונה גם ישנונן (שם מדעי: Somniosus) הוא סוג של דמוי כריש גדולים מסדרת הקוצנאים החי בעומק האוקיינוס ומכיל חמישה מינים. הם נפוצים גם בימים ארקטיים ויכולים להגיע לאורך של 7 מטר. הם טורפים ראשיים באזורי חיותם.
אורמה
{{פירושונים|
מרגריט, רוזנת אנז'ו
ביוגרפיה
מרגריט נולדה ב-1272, והייתה בתם של קרלו השני, מלך נאפולי ומריה מהונגריה, מלכת נאפולי, בתו של אישטוואן החמישי, מלך הונגריה. אביה מסר לבעלה, שארל, רוזן ולואה, את רוזנויות אנז'ו ומיין כנדוניה שלה, איתו היא התחתנה בקורביל באוגוסט 1290. מרגריט מתה ב-31 בדצמבר 1299.
משפחתה
למרגריט ושארל נולדו הילדים הבאים:
גנה (כפר)
גנה (בהונגרית: Ganna) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בגנה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 402 ובשנת 2020 רק 205 תושבים.
הכפר הוקם בשנת 1940 לאחר איחוד של שני כפרים, קישגנה (Kisganna) ונגיגנה (Nagyganna).
יהודי גנה
בגנה חיו 13 יהודים בשנת 1880.
המשטרה הפדרלית של אתיופיה
המשטרה הפדרלית סופגת ביקורת ציבורית רבה על אופן האכיפה הלקוי ושימוש בלתי חוקי בכוח בקרב שוטרים, כאשר רוב ארגוני זכויות האדם האשימו את הממשלה בהזנחת שיטות חקירה ואחריות של אותם שוטרים.
עזרא עבאדי-שעיו
הרב עזרא עבאדי שעיו (ה'תר"ל, 1870 - ד' בשבט ה'תרצ"ט, 24 בינואר 1939) היה רב, פוסק הלכה ואב בית הדין הגדול בארם צובא.
ביוגרפיה
נולד בחלב בשנת ה'תר"ל - 1870, לחכם יוסף שעיו ולאמו מזל.
למד אצל רבי יעקב אלפייה ואצל רבי אברהם ענתיבי, ובהמשך אצל הרב ישעיה דיין והרב ניסים לופס.
בשנת ה'תרנ"ה נישא לפרידה, בתו של מורו ורבו רבי ישעיה דיין, ומכך נבע כינוי 'שעיו', דהיינו 'חתנו של ישעיה'.
בחלוף השנים גאונותו התפרסמה ברחבי ארם צובא לצד בקיאותו בנגלה ובנסתר, ובשנת ה'תרנ"ח התמנה לאב בית הדין הגדול בחלב, לצד רבי משה עזרא מזרחי ורבי עזרא חמוי חבאז, שהיו מבוגרים ממנו.
זכה להעמיד תלמידים רבים שלמדו ממנו את שיטת "העיון החלבי" - שיטת לימוד תלמוד בעיון עמוק בפשט הסוגיה, ודיוק בטקסט התלמודי עם התמקדות ברש"י ובתוספות ופחות בפלפול.
הרב עזרא עבאדי-שעיו נקרא בארם-צובה "רב רבנן". זהו כינוי לרב של חכמים, היות שכמעט כל חכמי ארם-צובה באותו הדור למדו תורה מפיו.
בשנת ה'תרס"ט - 1908 נפטרה אשתו, והוא נישא בשנית ללאה חוסני.
בשנת ה'תרצ"ה - 1935 עלה לארץ ישראל עם כמה עשרות משפחות נוספות מחלב, וקבע את מקומו בשכונת הבוכרים בירושלים.
נפטר בד' בשבט ה'תרצ"ט - 24 בינואר 1939, ונטמן בהר הזיתים.
שנה לאחר מכן, בכ"ו באדר א' ת"ש - שנת 1940 נפטר בנו משה שעיו, ונטמן אף הוא בהר הזיתים בסמוך לאביו.
בנו האחר הוא רבי ניסים שעיו ממקובלי יישבת פורת יוסף, ונכדו הוא רבי עזרא שעיו - מראשי ישיבת פורת יוסף.
בשנת תשכ"ב 1972 יצאו לאור כתביו על ידי בנו הרב יוסף, בספר "שערי עזרא", ויצא לאור שוב בשנת תשס"ב על ידי נינו רחמים שעיו.
ישעיה דיין
הרב ישעיה דיין (8 באוגוסט 1833 - 11 בספטמבר 1903) היה דיין, רב, פוסק ומגדולי חכמי ארם צובא.
ביוגרפיה
נולד בארם צובא בכ"ג באב ה'תקצ"ג - 8 באוגוסט 1833 לרב מרדכי הדיין.
בשנת ה'תר"ז 1847 נפטר אביו, והוא עבר לגור אצל אחיו הבכור הרב ידידיה הדיין. למד תורה מפי חכם מרדכי עבאדי.
אחר שנפטר אחיו הגדול, התמנה לדיין במקומו, והשיב בכתב למאות שאלות בהלכה, ובגיל שלושים כבר הוציא את ספרו הראשון 'אמרי נועם' ובו תשובות לשאלות שנשאל בהלכה.
הרב דיין שימש כמוהל ברחבי ארם צובא, ונהג לרשום את כל הנימולים בפנקס שהתפרסם לימים כ'ספר המילות של ארם צובא' וסייע רבות בהבנת הייחוסים וענפי המשפחות בקהילה היהודית בעיר. הקים בית דפוס בעיר ליבורנו באיטליה, בו הדפיס חלק מספריו.
נפטר בי"ט באלול ה'תרס"ג - 11 בספטמבר 1903 ממגפת הכולרה, ונטמן ב'מערת הצדיקים' שליד בית הכנסת הגדול בחלב.
משפחתו
אחיו רבי משה דיין שימש כמוהל גם הוא, ורשם יחד איתו את פנקס הבריתות.
בנו הרב יצחק המשיך אחריו בתפקידו כמוהל, ובתיעוד הנימולים בפנקס הבריתות.
חתנו הוא הרב עזרא עבאדי-שעיו - ראש אב בית דין ארם צובא, אשר כונה 'שעיו' על שמו.
מזג אוויר קיצוני
מזג אוויר קיצוני היא כל תופעה מטאורולוגית מסוכנת שעלולה לגרום לנזק, ולשיבושים חמורים באזורים בהם חיים בני אדם, או לאובדן חיי אדם. ישנם סוגים שונים ומגוונים של מזג אוויר קיצוני, אשר משתנים בדרך כלל בהתאם לקו הרוחב, קו הגובה, הטופוגרפיה והתנאים האטמוספיריים. רוחות חזקות, ברד, כמות גדולה במיוחד של משקעים, ושריפות יער הן צורות של מזג אוויר קיצוני, וכמו גם סופות רעמים, התפרצויות רוח, סופות טורנדו, וסופות ציקלון טרופיות. תופעות אזוריות ועונתיות של מזג אוויר קיצוני כוללות בין היתר סופות שלג, סופות קרח וסופות חול. תופעות מזג אוויר קיצוני אשר גורמות לחום קיצוני, קור, רטיבות או בצורת לעיתים קרובות גורמות גם לאירועי מזג אוויר קיצוני. אחת ההשפעות העיקריות של ההתחממות הגלובלית הם השינויים בדפוסי מזג האוויר הקיצוניים.
טרמינולוגיה
המטאורולוגים נוטים לרוב להגדיר מזג אוויר קיצוני כל תופעת מזג האוויר המהווה סכנה לחיי אדם, לרכוש או דורשת התערבות מצד הרשויות. הגדרה מצומצמת יותר לתופעת מזג אוויר קיצוני היא כל תופעת מזג אוויר הקשורה לסופות רעמים קשות.
מרקם פויקוליטי
מרקם פויקוליטי הוא מרקם של סלעי יסוד המתאפיין בגבישים גדולים המכילים גבישים קטנים יותר של מינרלים אחרים המפוזרים בחוסר סדר בתוכם. בסלעים פויקוליטיים הגביש הקטן המוכל בגביש הגדול יותר קרוי "צ'אדאקריסט" (chadacryst) והפנוקריסט מכונה "אויקוקריסט" (oikocryst). הדרך הטובה ביותר לצפות במרקם פויקוליטי היא באמצעות שקף פטרוגרפי.
בחלק מהסלעים נראה כאילו יש למינרלים נטייה להימנע מלעטוף מינרלים אחרים. מצב זה מתרחש ברבים מסלעי הגברו, האפליט והגרניט. הגרגירים שוכנים זה בצד זה כאשר פאות הגבישים של המינרלים המאוחרים יותר מותכים או מותאמים למבנה הגבישי המושלם יותר של המינרלים המוקדמים יותר.
כאשר הגבישים הקטנים האידומורפים שנוצרו קודם מפוזרים בחוסר סדר בתוך הגבישים המאוחרים הגדולים יותר, המבנה מכונה "פויקוליטי". מקור המונח מיוונית עתיקה "פויקילוס" (ποικίλος – "מפוזר").
"פויקיובלסט" (poikioblast) הוא גביש גדול המכיל גבישים קטנים יותר של מינרלים אחרים בסלעים מותמרים.
אמיר אביבי
אמיר אביבי (נולד ב-16 באפריל 1969) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. שירת כסגן צבאי למבקר מערכת הביטחון, מפקד בית הספר להנדסה צבאית, מפקד חטיבת שגיא וראש לשכת הרמטכ"ל משה יעלון. בשנת 2020, יזם והקים את תנועת "הביטחוניסטים", ומאז הוא עומד בראשה. בשנת 2023 יצא לאור ספרו של אביבי "לא נשוב אחור: כיצד נבטיח את ביטחון ישראל לדורות".
ביוגרפיה
אביבי נולד בירושלים, בן לדיפלומט פיני אביבי, שלימים מונה להיות שגריר ישראל בקולומביה, צ'ילה וטורקיה. בגיל חודש עברה משפחתו לאיטליה, במסגרת שליחות של משרד החוץ. התגורר רוב חייו הצעירים מחוץ לישראל במסגרת השליחויות של אביו - גדל חמש שנים באיטליה, חמש שנים בדרום אמריקה (צ'ילה וארגנטינה) ושלוש שנים בחוף השנהב.
בשנת 1987 התגייס לחיל ההנדסה הקרבית, שם שירת כלוחם וכקצין בגדוד 601, כסגן מפקד וכמפקד גדוד 605 (2002–2004). לאחר מכן שימש ראש לשכת הרמטכ"ל משה יעלון (2004–2005) וראש מחלקת תורת הנדסה במפקדת החיל. באפריל 2008 מונה למפקד חטיבת שגיא, חטיבה מרחבית בפיקוד הדרום, ושירת בתפקיד זה עד אוגוסט 2010. לאחר מכן, שירת כסגן מפקד אוגדת עזה. במאי 2011, מונה למפקד בית הספר להנדסה צבאית. ב-2013 מונה לסגן מבקר מערכת הביטחון בדרגת תת-אלוף. במהלך שירותו סיים בה"ד 1 בהצטיינות, נבחר למצטיין רמטכ"ל כאשר שימש כמ"פ, ובתקופת פיקודו על בית הספר להנדסה צבאית, נבחר בית הספר לבית הספר המצטיין בזרוע היבשה בתחום ההדרכה.
השתחרר מצה"ל ב-2017.
בשנת 2020 ייסד את תנועת הביטחוניסטים, ומאז הוא עומד בראשה.
עמדות
אביבי מאמין שמדינת ישראל היא הנכס האסטרטגי החשוב ביותר לעם היהודי. ככזה, יש לפעול ולהציב בראש סדר העדיפויות המדיני את ביטחונה של מדינת ישראל, מאחר שזהו התנאי היסודי לקיומו של העם היהודי לטווח הארוך.
אביבי מאמין כי יהודה ושומרון הם נכס למדינת ישראל. אביבי מאמין שאין קיום למדינת ישראל בלי שליטה ביטחונית אבסולוטית על כל מרחב יהודה ושומרון, ואין שליטה ביטחונית ללא התיישבות אזרחית. בהקשר זה נוהג אביבי להזכיר את כישלונותיה של ארצות הברית בעיראק ובאפגניסטן, וכן של רוסיה ואף הכישלון הישראלי בלבנון כדוגמאות לניסיון לשלוט צבאית על מקומות, בהם לא הייתה נוכחות אזרחית.
לצד יהודה ושומרון, מדגיש אביבי את חשיבותה של בקעת הירדן כשטח אסטרטגי-ביטחוני, שבלעדיו קיומה של ישראל בסכנה.
בנוסף, אביבי הגה את תאוריית "שני הווקטורים": הווקטור הפנים-ישראלי והווקטור האיראני. הווקטור הפנים-ישראלי מורכב ממערכה מסונכרת ומתואמת בין הרשות הפלסטינית, ערביי ישראל וחמאס בעזה, שלה שתי מטרות: להשתלט על קרקעות ולקעקע את צדקת דרכו של העם היהודי. הווקטור האיראני מורכב ממאמציה הכוללים של איראן לפגוע במדינת ישראל, הן באיומים גרעיניים הקוראים להשמדתה והן בהפעלה ומימון כוחות עוינים במרחב הגאופוליטי סביב מדינת ישראל. על פי התיאוריה, שני הווקטורים ייפגשו בשנים הקרובות ועל מדינת ישראל להכיר במציאות הזו ולעשות כל שביכולתה כדי להתכונן למערכה הזו.
פעילות
ביוני 2020 נפגשו אביבי ובכירי תנועת הביטחוניסטים עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, על מנת לחזק את נתניהו על רקע המהלך המדיני של החלת הריבונות על בקעת הירדן במסגרת "תוכנית השלום של טראמפ". אביבי הדגיש כי ישנה חשיבות רבה בהכרה האמריקנית למימוש המהלך ושזוהי הזדמנות היסטורית.
לקראת הבחירות לכנסת ה-25, שהתקיימו בנובמבר 2022, נפגשו אביבי ובכירי תנועת הביטחוניסטים עם ראש המוסד במטרה להציג את עיקרי הערכת המצב האסטרטגית של התנועה ופעילותה. בפתח הפגישה הצהיר ראש המוסד כי לא מדובר בפגישה פוליטית וכי זו תעסוק בסוגיה האיראנית.
בנובמבר 2022, ערך "ארגון ציוני אמריקה" כנס בניו יורק, בו השתתפו אנשי ממשל אמריקאי, אשר הבולט שבהם הוא נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ. במעמד זה, קיבל אביבי את הפרס לביטחון ישראל ע"ש מיירון צימרמן.
במאי 2023 יצא לאור, בהוצאת סלע מאיר, ספרו של אביבי, "לא נשוב אחור: כיצד נבטיח את ביטחון ישראל לדורות". הספר כולל דברי פתיחה מאת אביגדור קהלני ואחרית דבר של גרשון הכהן.
השכלה וחיים פרטיים
הוא נשוי לענת ואב לארבעה ילדים. מתגורר עם משפחתו בקיסריה.
יואל ואביה בני שמואל
יוֹאֵל וַאֲבִיָּה (לפי ספר דברי הימים: וַשְׁנִי וַאֲבִיָּה) הם דמויות מקראיות, בני שמואל הנביא אשר שפטו את ישראל בבאר שבע בעת זקנת אביהם. בנו של יואל, הימן, היה משורר בימי דוד המלך.
רקע
בספר שמואל מתואר שעלי הכהן ביקש משמואל שיספר לו את נבואתו הראשונה, שעסקה בעונש בני עלי. עלי הוסיף וקילל ש אזי – גם בניך יהיו בלתי הגונים ולא ירשו את מקומך. ועל־אף ששמואל סיפר את הנבואה התקיימה הקללה בבניו, ומכאן למד רבי אבהו ש.
תקופת שפיטתם
כאשר הזדקן שמואל ולא יכול היה לשאת עוד בתפקיד השופט, הוא מינה את שני בניו לשופטים במקומו. על פי הרמב"ם, שמואל עשה מינוי זה בהתאם להלכה האומרת.
יואל ואביה חטאו בתפקידם, ובספר שמואל, המיוחס לאביהם, נכתב:. על פי התלמוד, בני שמואל לא לקחו שוחד ממש, אלא רק נטו אחר הבצע. הובאו מספר אפשרויות לחטאם: בעקבות התנהגות זו, טענו זקני העם, שיש צורך להחליף את יואל ואביה. גם על פי ההלכה, אם בני השופט אינם צדיקים כמותו, אין להם אפשרות למלא את מקומו:. זקני ישראל, לא הסתפקו בהדחת השופטים, אלא דרשו גם את שינוי שיטת הממשל לשיטה מלוכנית. התנהגות הנטייה אחר הבצע של בני שמואל הייתה כנראה רק אחד הגורמים לשינוי שיטת הממשל, שכן גורם נוסף ניתן למצוא בספר שמואל, בדברי ה' לאחר תפילה של שמואל לה', בהם מפרט ה' סיבה אחרת - מיאוס במלכותו של האל::
בהמשך הפרק, מתוארת גם שאיפה למנהיגות ביטחונית כנימוק לדרישה למלך:
בתקופת שאול
בנאום הפרידה של שמואל, לאחר ביסוס מלכות שאול, מזכיר שמואל את בניו ביחס אליו עצמו:
הרד"ק מפרש את הביטוי "ובניי הינם אתכם" לחיוב: אף אם אני קרוב להיפטר מן העולם, בניי יהיו עמכם, ותוכלו לשאול אותם על שקבלו ממני. הרב בעל המצודות פירש שהם "אתכם" – מוכנים לעבוד את המלך וחפצים בו, כשאר העם. לעומתם פרש הרב חיד"א, שהם "אתכם" – דומים לכם, ואינם צדיקים כאביהם.
זיהוי
על־פי מדרש רות רבה, יואל בן שמואל מזוהה עם יואל הנביא. לעומתו מדרש במדבר רבה (י', ה') קושר את יואל הנביא עם אביו – שמואל:.
קבלה
על פי רבי חיים ויטאל, נשמת אביה היא משורש נשמת קין.