cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יוסף דה פיצ'וטו ביי
קורות חיים
באותה תקופה, לא היה נדמה שקיימת סתירה בין תמיכה בלאומיות מצרית לבין תמיכה בלאומיות יהודית. דה פיצ'וטו תמך בציונות ובשנת 1918 היה ממקימי הארגון הציוני "המועצה פרו-פלשתינה" באלכסנדריה, ושימש בתור סגן הנשיא של הארגון תחת הברון פליקס דה מנשה.
הוא היה בין המנהיגים הבולטים בקהילת יהודי אלכסנדריה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. הוא היה מעורב במוסדות החינוך של הקהילה, ושימש כגבאי של "בית הכנסת אליהו הנביא" באלכסנדריה (1914-1932).
פאזל אהמט פאשא קפרולו
פאזל אהמט פאשא קפרולו (בטורקית עות'מאנית: كپرولى زاده فاضل احمد پاشا; בטורקית: Köprülü Fazıl Ahmet Paşa; 1635 – 3 בנובמבר 1676) היה הווזיר הגדול של האימפריה העות'מאנית בימי הסולטאן מהמט הרביעי. תפקיד שאותו ירש מאביו מהמט פאשא קפרולו, אבי שושלת הווזירים הגדולים קפרולו שפעלה לאורך המאה ה-17.
לפני כניסתו לתפקיד הווזיר הגדול, שימש פאזל אהמט בתפקיד המושל העות'מאני של איילט דמשק (1660–1661) ושל איילט ארזורום (1659–1660).
פירוש כינויו 'פאזל' - 'החכם'. הכינוי דבק בו בשל מהלכיו לפיתוח וקידום החינוך, ובתחום הכלכלה - הפחתת מיסים. פאזל אהמט פאשא נחשב גם אכזר בשדה הקרב, הוא הנהיג את הצבא העות'מאני ב, השמיד את מבצר נובי זרין  ולמרות שנחל מפלה מוחצת בקרב סנט גוטהרד  הצליח להשיג לאימפריה שטחים בשלום ואשוואר.
חתימת ההסכם איפשרה לו להתמקד במלחמת כרתים ולכבוש את קנדיה, כיום הרקליון, מידי הרפובליקה של ונציה. בתום המלחמה העות'מאנית-פולנית (1672–1676) שהוביל מול האיחוד הפולני-ליטאי, חתם קפורולו על חוזה בוצ'אץ'  (1672) ועל חוזה ז'וראבנו  (1676).
Circle the Drain
Circle the Drain הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קייטי פרי, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Teenage Dream. השיר יצא לאור ב-10 באוגוסט 2010, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס, כסינגל שיווקי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-58 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קייטי פרי, כריסטופר סטיוארט ומונט נובל, הולחן על ידי פרי והופק על ידי סטיוארט גם כן. בסך הכל 17 מהנדסי מוזיקה ומפיקים מוזיקליים היו מעורבים ביצירת השיר. מבקרי המוזיקה טענו שהשיר עוסק במערכת היחסים הקודמת של פרי עם הסולן הראשי של ג'ים קלאס הירוז, טרווי מקוי.
בשנת 2012, הוציאה פרי את האלבום Teenage Dream מחדש, תוך שהשיר נכלל בו ושם האלבום שונה ל-Teenage Dream: The Complete Confection.
הצלחה
כבר בשנת 2010, הצליח השיר להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100, תוך שהגיע למקום ה-58 בשיאו. במצעד השירים של ניו זילנד, הצליח להגיע למקום ה-36 בשיאו. ב-24 באוגוסט 2011, הגיע השיר למקום ה-30 במצעד של קנדה הוט 100.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-22 מיליון השמעות.
ויויאן מידמה
ויויאן מידמה (בהולנדית: Vivianne Miedema; נולדה ב-15 ביולי 1996 בהולנד) היא כדורגלנית הולנדית, המשחקת בעמדת החלוצה בקבוצת ארסנל בסופר ליג. מידמה נחשבת לאחת השחקניות הטובות בעולם, היא מלכת השערים בכל הזמנים של נבחרת הולנד ומובילה את טבלת מבקיעות השערים בכל הזמנים בסופר ליג.
ביוגרפיה
מידמה נולדה ב-15 ביולי 1996 בהוחפיין שבהולנד, וכיום היא מתגוררת כמרחק חצי שעה צפונית ללונדון. אחיה הצעיר, לארס, הוא גם כן כדורגלן שנכון ל-2020 משחק בדן בוס. מידמה יצאה מהארון בתור לסבית ונמצאת בזוגיות עם חברתה לקבוצת ארסנל, בת׳ מיד האנגלייה.
קריירה
מידמה החלה את הקריירה בגיל 15 בהירנביין, ולפי הדיווחים היא הפכה לכדורגלנית הצעירה ביותר ששיחקה בליגה ההולנדית לנשים. עם 39 שערי ליגה בעונת 2013/14 היא זכתה בתואר מלכת השערים.
ביוני 2014 חתמה בבאיירן מינכן ובעונת 2014/15 היא זכתה עימה בתואר ליגה ראשון מאז 1976 של הקבוצה, והיא עשתה זאת גם ללא הפסד. שנה אחר כך מידמה עזרה להם להגן על התואר.
היא עברה למועדון האנגלי ארנסל במאי 2017 וב-29 באוקטובר אותה שנה היא כבשה את שערה הראשון בה נגד אברטון. במשחק הראשון לעונת 2018/19 מידמה כבשה שלושער בניצחון 0–5 על ליברפול. ב-1 בדצמבר במשחק נגד בריסטול סיטי מידמה הייתה שותפה לניצחון הגדול ביותר בהיסטוריית הפרמייר ליג כאשר ארסנל ניצחה אותה 0–11, והיא כבשה 6 שערים ובישלה עוד ארבעה. בסיום אותה עונה היא הייתה לכובשת המצטיינת עם 22 שערים ונבחרה לשחקנית הטובה ביותר.
גם בליגת האלופות לנשים מידמה הראתה את יכולת הכיבוש הטובה שלה כאשר כבשה רביעייה לרשתה של סלביה פראחה ב-16 באוקטובר 2019. חמישה ימים אחר כך לאותו משחק היא נכללה ברשימת כדור הזהב לנשים.
נבחרת הולנד
מידמה עשתה את הופעת הבכורה שלה ב-26 בספטמבר 2013 בניצחון 0–4 על אלבניה. באליפות אירופה עד גיל 19 של 2014 היא הייתה חיונית לזכייתה של הולנד בטורניר, כשכבשה שישה שערים כולל את השער המנצח במשחק הגמר נגד ספרד. היא זכתה בתואר מלכת השערים ונבחרה לשחקנית המצטיינת.
במשחקי המוקדמות של מונדיאל 2015 העפילה הולנד בפעם הראשונה בתולדותיה, ומידמה סיימה כמלכת השערים של סיבוב המוקדמות עם 16 שערים כולל שלושער מנצח במשחק האחרון נגד איטליה שנגמר בתוצאה 2–3. למרות היותה עדיין לשחקנית שרק בתחילת שנות העשרים בחייה היא הוזכרה באופן נרחב כ"חלוצה המחוננת ביותר באירופה". במונדיאל עצמו הולנד סיימה את דרכה בשמינית הגמר נגד יפן.
מידמה הייתה שותפה לזכייתה של הולנד ביורו 2017 שנערך על אדמתה, עם ארבעה שערים. במשחק חצי הגמר נגד אנגליה כבשה בניצחון 0–3 ובגמר היא כבשה ובישלה צמד שערים נגד דנמרק במשחק שנגמר בתוצאה 2–4. היא סיימה במקום השני במלכות השערים אחרי ג'ולי טיילור האנגלית.
טורניר גדול אחר כך, מונדיאל 2019, מידמה הפכה למלכת השערים בכל הזמנים של הנבחרת עם 60 שערים במשחק נגד קמרון בשלב הבתים. ברבע הגמר כבשה צמד נגד איטליה ועזרה להולנד להגיע עד לגמר, בו הפסידה לארצות הברית 2–0.
אורית פוקס רותם
אורית פוקס רותם (נולדה ב-12 בספטמבר 1983) היא במאית ישראלית, ביימה את הסרט סינמה סבאיא, זוכה פרס אופיר לשנת 2022, אשר היה המועמד הישראלי לפרס האוסקר בטקס פרסי אוסקר ה-95.
ביוגרפיה
פוקס גדלה בחדרה, ולמדה בתיכון במגמת תקשורת. אמה רויטל פוקס היא יועצת ראש העיר לענייני נשים, ואביה בעל מכולת בפרדס חנה. אחרי הצבא התקבלה לבית הספר סם שפיגל ועברה לגור בירושלים.
קריירה
סרטה הראשון נעשה במהלך לימודיה כסטודנטית ונקרא ״ביקור קצר״, על מציל מזדקן ובתו אשר מרגישה שהוא צריך לעבור לדיור מוגן. הסרט מתאר את הביקור בבית האבות לקראת מעבר האב למקום.
סרט הגמר של פוקס בסם שפיגל "קרב עיניים" מ-2011 הוקרן בפסטיבלים רבים ביניהם פסטיבל הסרטים הבין-לאומי סן סבסטיאן, פסטיבל הסרטים הבין לאומי לסרטי סטודנטים במינכן, ופסטיבל הסרטים העולמי במונטראול. הסרט זכה במספר פרסים: ציון לשבח - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בירושלים, ישראל 2012, פרס הסרט הקצר הטוב ביותר - פסטיבל הסרטים הקצרים בגליל, ישראל 2012, פרס יוצרת מבטיחה - פסטיבל הסרטים הבינלאומי לסרטי נשים, רחובות 2012, פרס התסריט - פסטיבל הסטודנטים הבינלאומי ת"א, ישראל 2012.
ב-2012 יצרה את הסרט "משמאלו", סרט דוקומנטרי קצר אשר הוקרן בפסטיבל סרטים בנושא מוגבלויות של הקרן החדשה לקולנוע.
ב-2015 הייתה במאית שותפה בסדרה "ביקור בית" יחד עם דוד אופק ונטע שושני, שהוקרנה ביס דוקו.
ב-2017 יצא סרטה "ואתה שותק", סרט עלילתי קצר המספר על אביה בעל המכולת. הסרט יצא כחלק מסרט מחווה של מספר בוגרים בשם Voice over. הסרט הוא הפרק השני ב"טרילוגיה הירושלמית של בוגרי סם שפיגל" שיזם רנן שור, מייסד ומנהל בית הספר, המוקדשת ליצירות המופת הקצרות של הקולנוע הישראלי בשנות השישים.
ב-2019 יצא סרט עלילתי קצר נוסף בשם "הינומה". הסרט מספר על מסיבת הרווקות של אישה בשם דנה, יומיים לפני חתונתה. במהלך המסיבה מתגלים שקרים וסודות, כאשר שיאו של הסרט הוא במפגש אקראי עם חמיס, פליט אפריקאי העובד במקום.
סינמה סבאיא
הסרט, שיצא ב-2021, הוא הסרט באורך מלא הראשון של הבמאית. הסרט מתאר סדנת צילום וידאו בהשתתפות נשים יהודיות וערביות מאזור חדרה והמשולש. הסרט מבוסס על סדנת צילום לנשים יהודיות וערביות, אשר בה השתתפה אמה של פוקס. כחלק מהתחקיר לסרט, הנחתה רותם, בעצמה, סדנאות צילום לנשים.
בסרט מככבות דאנה איבגי, אמל מורקוס, מרלן בג'אלי, רותי לנדאו, חאולה חאג'־דיבסי, ג'ואנה סעיד, יוליה טגיל, אסיל פרחאת, אורית סמואל וליאורה לוי.
סינימה סבאיא זכה בפרס סרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל ירושלים וחמישה פרסי אופיר: פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר, פרס אופיר לבמאית הטובה ביותר לאורית רותם פוקס, פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר שהוענק לג'ואנה סעיד, פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר שהוענק לרייצ'ל בן דהן, פרס אופיר לליהוק הטוב ביותר שהוענק לעמנואל מאייר. הסרט זכה בפרס וייל בלוך לשנת 2021. הסרט היה מועמד לייצג את ישראל בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר, אך לא נכלל בין המועמדים הסופיים.
חיים אישיים
כיום גרה בתל אביב, נשואה ואם לשני ילדים.
דודו מנצור
דוד (דודו) מנצור (נולד ב-1957) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, עמד בראש יחידה להב 433 בשנים 2009–2012.
קורות חייו
מנצור שירת כמפקד מרחב יפתח במחוז תל אביב וכמפקד המכללה לקצינים בכירים של המשטרה. עם איחוד אגפי החקירות והמודיעין של המשטרה מונה ב-2005 לראש חטיבת מודיעין באגף החקירות והמודיעין החדש. ב-2007 מונה לראש היחידה למאבק בפשיעה הכלכלית, במסגרתה עסק בחקירת אברהם הירשזון ובסוף אותה שנה מונה לראש מטה אגף החקירות והמודיעין. עם הקדמת מינויו של יוחנן דנינו למפקד המחוז הדרומי, מונה מנצור לממלא מקום ראש האגף.
בפברואר 2013 מונה למנכ"ל "רימונים", החברה הכלכלית לפיתוח רמת השרון.
אוניברסיטת סיינה
אוניברסיטת סיינה (באיטלקית: Università degli studi di Siena; בראשי תיבות: UNISI) היא אחת האוניברסיטאות הציבוריות העתיקות באיטליה ובעולם, הפועלת בעיר סיינה בחבל טוסקנה.
קרויה במקור "סטודיום סנזה" (Studium Senese), היא נוסדה בשנת 1240. לומדים בה כמעט 20,000 סטודנטים, המהווים כמעט מחצית מאוכלוסיית העיר, המונה 54,000 תושבים. בימינו אוניברסיטת סיינה ידועה בעיקר בגלל הפקולטה למשפטים והפקולטה לרפואה שלה. יש לה שלוחות בערים ארצו וגורסטו. "האוניברסיטה לזרים" של סיינה, בהתחלה חלק מאוניברסיטת סיינה, מהווה בימינו מוסד אוניברסיטאי נפרד. החל משנת 1985, אוניברסיטת סיינה נמנית עם האוניברסיטאות מקבוצת קוימברה.
היסטוריה
התעודה הראשונה שבה מוזכר המוסד הייתה מסמך משנת 1240 שבו דובר על קיומו בסיינה של "סטודיו פרובינצ'אלה" (אולפן אזורי) במימון מועצת העיר, ומורכב מבתי ספר למשפטים, לדקדוק ולרפואה. התיעוד הוודאי הבא המעיד על קיומה בעיר של אוניברסיטה במימון העיר מגיע משנת 1260. מדובר בצו של ראש העיר (פודסטה) אילדברנדו קאצ'אקונטי שבו נכפה על כל המשכירים מגורים לפרופסורים ולסטודנטים בעיר תשלום מס לעירייה, שנועד לממן את הסגל של ה"סטודיו סֶנֶזֶה"..בבית הספר לרפואה לימד באותן השנים גם פדרו ז'וליאו או "פדרו הספרדי" (Pietro Ispano), שבשנת 1276 נבחר לאפיפיור תחת השם יוחנן העשרים ואחד. בשנת 1252 החליט האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי פטור ממסים למורים ולסטודנטים.
מן המאה ה-14 ועד המאה ה-21
בשנת 1321 בעקבות ריב קשה בין הסטודנטים באוניברסיטת בולוניה ובראשם אחד מהמורים למשפטים, גוליילמו טולומאי, ובין ראש העיר, סיינה אירחה רבים מקרב התלמידים שנאלצו לנטוש את האוניברסיטה הבולונזית. בשנת 1357 הקיסר קארל הרביעי הכיר ב"אולפן של סיינה" כ-Studio Generale ("אולפן כללי") והעמיד אותו תחת חסותו. אחרי שנת 1392 דובר על ה"Casa della sapienza" ("בית החכמה"), מעון סטודנטים שנועד לתלמידים מחוץ לעיר. בית הארחה זה קיבל את דייריו הראשונים בשנת 1416 תמורת דמי שכירות של חמישים פלורינים.
בעתות שפל של העיר, ה"סטודיו סנזה" היה אחד המרכזים המעטים לפיתוח ולחדשנות שהיו פעילים ביישוב והוא הצליח לייבא לסיינה את ההמצאות ואת הרעיונות בני התקופה. גם אחרי שהעיר נפלה לידי פירנצה, שמרה סיינה את הזכות לאוניברסיטה משלה.
בשנת 1808 הפלישה הצרפתית הביא לסגירת המוסד, שנפתח רק עם "הרסטורציה". באביב העמים של 1848 הסטודנטים והמורים מסיינה, מכונסים ב"פלוגה של המשמר האוניברסיטאי", הוכיחו את רגשם הפטריוטי והשתתפו במספרים גדולים בקרבות בקורטטונה ובמונטנארה. אהדתם ל"ריסורג'ימנטו" אילץ את הדוכס הגדול של טוסקנה לסגור את הפקולטה לרפואה, בעוד השאיר פתוחות את הפקולטות למשפטים ולתאולוגיה.
רק בשנת 1859 חזרה האוניברסיטה לתנופה. התפרסמו במיוחד הפקולטות לרוקחות, למיילדות, וגם בית הספר לרפואה החזיר עטרה ליושנה, כשהפך בניין האכסניה "סנטה מריה דלה סקאלה" לקליניקה אוניברסיטאית. בשנת 1880 בית הספר למשפטים הקים את ספריית המשפטים Circolo Giuridico ("החוג המשפטי"). למרות התרעננות הפעילות האקדמית בשנת 1892 הציע שר החינוך של איטליה לסגור את האוניברסיטה. מרד עממי מלווה בשביתה כללית והתערבות ראשי העיר הכריחו את השר לוותר על תוכניתו.
במאה ה-20 גדל היקף האוניברסיטה מ-400 סטודנטים בין שתי מלחמות העולם לכמעט 20,000. הפקולטות גדלו: בנוסף לפקולטות ההיסטוריות לרפואה וכירורגיה, ולמשפטים, התווספו פקולטות לרוקחות (1933), מדעי מתמטיקה, פיזיקה וטבע (1962), כלכלה (1966), ספרות ופילוסופיה בשלוחה בארצו (1969), ספרות ופילוסופיה (1970), הנדסה (1992), ומדעי המדינה (1997). בנובמבר 2012 הפקולטות הפכו ל-15 "מחלקות".
ארגון אקדמי
החל משנת 2012, לאחר הרפורמה הכללית באוניברסיטאות האיטלקיות, האוניברסיטה מורכבת מחמש עשרה מחלקות, המקובצות בארבעה תחומים. מחלקות אלו הן המרכזים העיקריים למחקר, הוראה והדרכה מדעיים. במקום 9 הפקולטות הקודמות, לאוניברסיטת סיינה יש כעת 15 מחלקות:
פונקציה אליפטית
קבוצת הפונקציות האליפטיות מהווה שדה, שהוא בעצמו הרחבה לשדה המרוכבים (הוא מכיל אותם כפונקציות הקבועות). מכיוון שטורוס הוא מרחב קומפקטי ומכיוון שכל פונקציה אנליטית היא בפרט רציפה, לפי משפט ויירשטרס היא מקבלת מקסימום על הטורוס, ואז בגלל משפט ליוביל היא בהכרח קבועה. בעזרת משפט השארית ניתן להראות בקלות גם כי אין פונקציה בעלת קוטב יחיד פשוט שהיא אליפטית.
משפט אבל-יעקובי נותן דרך פשוטה לבדוק האם יכולה להיות פונקציה אליפטית בעלת קטבים ואפסים מסוימים: ראשית - מספר הקטבים (כולל ריבוי) צריכה להיות שווה למספר האפסים (כולל ריבוי). שנית - שסכום הנקודות (כנקודות במישור המרוכב) יהיה הראשית, כאשר קטבים נלקחים עם סימן מינוס ואפסים עם סימן פלוס (שניהם - עם ריבוי).
אנליזה וקטורית
אָנָלִיזָה וֶקְטוֹרִית היא תחום של המתמטיקה העוסק באנליזה של פונקציות המוגדרות מעל מרחב וקטורי. בדרך כלל, מתמקדת האנליזה הווקטורית ב-, הוא המרחב האוקלידי התלת-ממדי, שמתאים לתיאור המציאות הפיזיקלית שלנו ולכן שימושי ביותר בפיזיקה. האנליזה הווקטורית פותחה על ידי ג'וסיה וילארד גיבס ואוליבר הביסייד בסוף המאה ה-19.
פעולות בין וקטורים
כדי להבין את מושגי היסוד באנליזה וקטורית, יש להכיר את הווקטורים ואת הפעולות האפשריות בין הווקטורים עצמם ובין סקלרים. פעולות אלה הן הרחבה של פעולות החיבור והכפל המוגדרות על איברי שדה.
בפרט, יש לדעת את הנושאים מאלגברה ליניארית של מרחב וקטורי ומרחב מכפלה פנימית. המרחב האוקלידי (ובפרט ) הוא מרחב וקטורי עם מכפלה פנימית שמוגדר מעל שדה המספרים הממשיים.
וקטורים
וקטור במרחב וקטורי מממד סופי אפשר לכתוב בצורה, כאשר המספרים הם הרכיבים או הקואורדינטות של \ \vec{v}.
במרחב התלת-ממדי הווקטורים מייצגים את וקטורי הבסיס הסטנדרטי, המתאימים למערכת הצירים הקרטזית. בכתיבה לפי רכיבים, הם שווים לווקטורים בהתאמה.
למבוא יותר אינטואיטיבי על וקטורים במרחב התלת-ממדי, ראו וקטור (פיזיקה).
חיבור
חיבור וקטורים: מחברים וקטורים לפי רכיבים:.
כפל
בניגוד לחיבור, יש מספר סוגים של פעולות כפל המערבים וקטורים: את כללי החישוב של המכפלה הווקטורית קל לזכור באמצעות סימון הדטרמיננטה: כאשר הן וקטורי היחידה של הצירים X ,Y ,Z בהתאמה.
בעוד ששתי הפעולות הראשונות מוגדרות בכל ממד, ובפרט בממד-1 מתכנסות לכפל הרגיל, המכפלה הווקטורית מוגדרת רק במרחב האוקלידי מממד 3.
הטופולוגיה של המרחב האוקלידי
כדי שנוכל לדבר על אנליזה מתמטית במרחב האוקלידי עלינו להיות מצוידים במושגים של "פונקציות רציפות" ו"נקודות קרובות (באותה סביבה)". לשם כך, עלינו להגדיר על המרחב טופולוגיה.
הטופולוגיה שבדרך כלל מוגדרת על היא הטופולוגיה המטרית המושרית מהמטריקה הבאה שאנו מגדירים על המרחב: ניתן לראות שמטריקה זו היא בעצם ההכללה של משפט פיתגורס ולכן מהווה הכללה לפונקציית המרחק האוקלידית במישור.
את המטריקה הזאת ניתן להציג באמצעות המכפלה הסקלרית שהגדרנו קודם: ובכך המרחב שהגדרנו הוא למעשה מרחב מכפלה פנימית המהווה גם מרחב נורמי. יתרה מכך, המרחב מהווה מרחב הילברט (מממד סופי).
מסתבר, שבהרבה יישומים של האנליזה הפונקציונלית *V יותר שימושי מ-V. באמצעותו אפשר להגדיר טופולוגיה חלשה על V (פשוט קובעים שכל הפונקציונלים הליניאריים עליו נחשבים כרציפים) ונוח יותר לבצע אינטגרציה לפונקציונל מ-*V מאשר לווקטור מ-V. כאשר לא עוסקים במרחבים וקטוריים מטריים, יש חשיבות גדולה להבחנות בין *V ל-V ולאינטראקציה בין השניים אך עבור מרחב מטרי שני המרחבים איזומטריים וניתן להתאים לכל וקטור ב-V פונקציונל ב-*V ולהפך (באופן חח"ע ועל) באמצעות המטריקה. במקרה של מרחב הילברט תכונה זו ידועה כמשפט ההצגה של ריס.
פונקציות ואופרטורים
האנליזה הווקטורית עוסקת, כאמור, בווקטורים שהרכיבים שלהם הם מספרים ממשיים או פונקציות. כדי לפשט את הסימונים והחישובים, מוסיפים למערכת את אופרטורי הגזירה, המסמנים את הנגזרת החלקית לפי המשתנים \ x,y,z, בהתאמה.
כעת אפשר לבנות וקטורים מכמה סוגים: וקטורים קבועים (כמו \ (2,3,-2)), וקטורים של פונקציות (כמו \ (x,x^2,6) או ) וגם וקטורים של אופרטורים, כמו. אפשר לבצע פעולות (כמו כפל סקלרי או וקטורי) בין וקטורים מכל הסוגים, כל עוד מפרשים את התוצאות נכון.
באופן כללי יותר, אפשר לחשוב גם על הפונקציות הסקלריות כעל אופרטורים: הפונקציה מתאימה לפעולה של כפל ב- \ x+y. כעת אפשר להתייחס לסקלרים מכל הסוגים (פונקציות ואופרטורים דיפרנציאליים) באותו אופן: לכפל (משמאל) בפונקציה יש הפירוש הרגיל של כפל, וכפל משמאל באופרטור יש לחשב על-פי כללי הגזירה. נעיר שבהכפלת סקלרים הסדר אינו חשוב, אבל כאשר מערבים אופרטורים דיפרנציאליים ופונקציות, הסדר חשוב. לדוגמה, הכפלת הפונקציה \ f במשתנה \ x ואחר-כך בנגזרת מחזירה, בעוד שהכפלה בסדר הפוך מחזירה : ההפרש שווה לפונקציה המקורית. אפשר לסכם הבחנה זו בזהות.
היתרון בגישה זו הוא שהיא מאפשרת טיפול אחיד בפונקציות ובאופרטורים, כפי שנראה בהמשך.
שדה וקטורי
פונקציה המתאימה לכל נקודה במרחב וקטור (ליתר דיוק, וקטור מהמרחב המשיק באותה נקודה) נקראת שדה וקטורי.
דוגמאות במרחב תלת־ממדי:
השדות בדרך כלל אינם ליניאריים, ואפילו לא בהכרח רציפים. למרות זאת, באנליזה וקטורית מתעניינים בעיקר בפונקציות חלקות (שיש להן נגזרות מכל סדר), או בעלות מספר סופי בלבד של נקודות סינגולריות.
נגזרות וקטוריות
פרק זה דן במרחב הווקטורי (הפיזיקלי), שיתואר בקואורדינטות קרטזיות, אלא אם כן מצוין במפורש אחרת.
מבוא
האופרטור הבסיסי במרחב זה הוא אופרטור הגזירה (נקרא גם דֶל), המוגדר: <blockquote style="padding: 0.5em; align: center; border: 2px dotted purple;">
אפשר לקבל את האופרטורים הדיפרנציאליים היסודיים על ידי פעולות הכפל השונות בהן משתתף אופרטור הגזירה:
המכפלה הסקלרית של \ \nabla עם עצמו היא אופרטור חשוב אחר, הנקרא לפלסיאן.
לעיתים נקרא הסימון המשולש של האופרטור בשם "נבלא" או "נבלה", על שום דמיונו לנבל (בתחביר LaTex הוא מוצג על ידי הפקודה ). בספרים רבים נהוג לכתוב את המשולש ההפוך של הדל בגופן (פונט) מודגש, במקום לרשום חץ קטן למעלה. מטרת שני הסימונים היא להדגיש שמדובר בווקטור.
גרדיאנט
גרדיאנט הוא אופרטור המקבל פונקציה סקלרית (פונקציית פוטנציאל) ומחזיר פונקציה וקטורית שרכיביה הם הנגזרות החלקיות של הפונקציה המקורית.
המשמעות הגאומטרית של הגרדיאנט היא שהוא מחזיר את השינוי בפוטנציאל (השדה הסקלרי) כתוצאה מ"תזוזה" במרחב. מאחר שמדובר במרחב תלת-ממדי, הכיוון משפיע על השינוי של הפונקציה בנוסף לגודל התזוזה. הכיוון של הווקטור שמחזיר הגרדיאנט הוא הכיוון בו השינוי בפונקציה מקסימלי.
הגרדיאנט מוגדר באופן הבא: באמצעות אופרטור הדל, אפשר פשוט לרשום ש כלומר הפעלה של האופרטור הווקטורי דל על הפונקציה הסקלרית בצורה של כפל בסקלר, וקבלה של פונקציה וקטורית.
עבור כל שדה סקלרי, אופרטור הגרדיאנט מחזיר שדה וקטורי שנקרא "Gradient Field" ובו החצים מכוונים לכיוון בו הפונקציה עולה וגודלם של החצים מייצג את השיפוע של השדה הסקלרי. הכיוון של הגרדיאנט הוא הכיוון שבו יש שינוי מקסימלי בערך של הפונקציה.
דוגמה פיזיקלית: הפוטנציאל האלקטרוסטטי מסומן ב \!\, \phi, מחוקי האלקטרוסטטיקה ידוע לנו ש כאשר E הוא השדה החשמלי.
נגזרת כיוונית
נגזרת כיוונית או נגזרת מכוונת של שדה סקלרי היא מספר המתאר כמה השתנתה הפונקציה כאשר הערך שהיא מקבלת השתנה בגודל אינפיניטסימלי בכיוון מסוים \hat{n}.
אם השדה או הפונקציה דיפרנציאביליים בתחום, אפשר לחשב את הנגזרת הכיוונית בקלות באמצעות הגרדיאנט, על ידי הנוסחה כאשר ה \cdot הוא סימון למכפלה סקלרית.
דוגמה: נניח. אזי
ואילו הנגזרת הכיוונית שלה כאשר נעים לאורך האלכסון הראשי של קובייה, כלומר, היא
דיברגנץ
הדיברגנץ הוא מעין מדד לכמות השטף של שדה וקטורי שיוצא מנקודה כלשהי במרחב.
שטף
יהי שדה וקטורי. אזי השטף של השדה F דרך שטח A מוגדר על ידי. אם השדה F קבוע אזי השטף שווה פשוט ל כאשר \vec{A} הוא וקטור שגודלו הוא גודל השטח A ובכיוונו הוא ניצב לשטח A (נורמל).
כדי להבין אינטואיטיבית את מושג השטף כדאי להשתמש באנלוגיה מתחום הנוזלים והזרימה ולהסתכל על מרחב בו זורמים מים, ובו יש "ברזים" ו"חורי ניקוז" שיכולים להוסיף או לגרוע מים מהמרחב.
אם מסתכלים על קובייה דמיונית, ומודדים כמה מים זורמים דרך כל פאה ובאיזה כיוון (מים שיוצאים החוצה נספרים באופן חיובי ואילו מים שנכנסים פנימה באופן שלילי), ומחשבים את מאזן המים הכולל דרך הקוביה, אפשר לדעת מה סה"כ הספיקה של הברזים או חורי הניקוז. אם למשל יש רק ברזים שווים שמפוזרים, הרי מכל קובייה כזו יהיה שטף חיובי, ויהיה אפשר לדעת בעזרת מדידת השטף דרך דפנות הקובייה מה כמות הברזים הכלואה בה. אפשר לחשב גם את צפיפות ה"ברזים" (או "חורי ניקוז", אם השטף שלילי), על ידי חלוקה בנפח הקובייה.
הגדרת הדיברגנץ
הדיברגנץ מודד בדיוק את אותו דבר - את צפיפות ה"ברזים"/"חורי ניקוז" - בנקודה במרחב. כדי לחשב את הגודל הזה, "בונים" סביב הנקודה קובייה אינפינטסימלית בעלת נפח V, ואז לוקחים את הגבול כאשר הנפח שלה שואף ל 0, כלומר: כאשר האינטגרל הוא על המשטח (הסגור) העוטף את הנפח V.
בקואורדינטות קרטזיות, אפשר להראות שאת הדיברגנץ אפשר לחשב על ידי מכפלה סקלרית של אופרטור הדל בשדה: כלומר על ידי מכפלה סקלרית סימבולית של האופרטור הווקטורי דל (משמאל) בפונקציה וקטורית (מימין) שנותן פונקציה סקלרית.
רוטור (Curl)
הרוטור (או Curl), הוא גודל דיפרנציאלי המודד את נטייתו של שדה וקטורי להסתובב סביב נקודה מסוימת.
הרוטור מוגדר כך:
כאשר a_i מסמל גודל של משטחונים המחלקים שטח פנים של נפח מסוים, c_i מסמל את העקומים התוחמים כל אחד ממשטחונים אלו ו \hat{n}_i מסמל את וקטורי היחידה המאונכים למשטחונים אלו.
צורת רישום קלה יותר לזכירה של הנוסחה לעיל היא באמצעות הדטרמיננטה של המטריצה הבאה: כלומר, בתנאי שמפתחים לפי השורה הראשונה. יש להדגיש כי זהו סימון שגוי מבחינה מתמטית (שהרי אופרטור גזירה אינו יכול להיות איבר במטריצה).
צורה אחרת היא באמצעות טנזור לוי-צ'יויטה: כאשר ושומר סימן לכל תמורה ציקלית של האינדקסים, הופך סימן עבור תמורה אי-זוגית של האינדקסים ומקבל את הערך אפס אם יש שני אינדקסים זהים. כמו כן, הוא סימון מקוצר לנגזרת החלקית (למשל: היא גזירה לפי x כאשר y ו-z מוחזקים כקבועים).
לפלסיאן
הלפלסיאן הכללי מוגדר בקואורדינטות קרטזיות: כיוון שזהו אופרטור סקלרי הוא יכול לפעול הן על פונקציה סקלרית (על ידי כפל סימבולי רגיל משמאל), והן על פונקציה וקטורית (על ידי כפל בסקלר סימבולי משמאל).
לפלסיאן על פונקציה סקלרית
כאשר הלפלסיאן מופעל על פונקציה סקלרית ניתן להביע אותו גם כ
בקואורדינטות כדוריות (ספריות),
ביטוי זה נכון רק כשהוא פועל על פונקציה סקלרית.
פונקציה שהלפלסיאן שלה שווה לאפס בקבוצה פתוחה כלשהי נקראת פונקציה הרמונית על קבוצה זו.
אינטגרלים
האינטגרל של שדה סקלרי או שדה וקטורי.
אינטגרל משטחי
באנליזה וקטורית ישנם שני סוגי אינטגרל משטחי: כאשר הוא וקטור משטח אינפיניטסימלי שגודלו כגודל השטח האיפיניטסימלי וכיווני ניצב למשטח (הווקטור \hat{n} הוא וקטור יחידה נורמל הניצב למשטח).
גלובליזציה מוגבלת
גלובליזציה מוגבלת הוא מושג אשר נטבע על ידי פרופסור דפנה הקר, משפטנית וחוקרת מגדר באוניברסיטת תל אביב. המושג מורכב משני מונחים: גלובליזציה וגבולות והוצג בספרה "משפחות ממושפטות בעידן של גלובליזציה מוגבלת" אשר זכה בפרס מטעם האגודה למשפט וחברה האמריקאית.
הטענה של הקר היא שכיום אנו חיים בתקופה שבה הגלובליזציה וגבולות גאו-פוליטיים וחברתיים הם שני כוחות חשובים הקשורים זה לזה ומשפיעים על היבטים שונים בחיינו, כולל המימד המשפחתי. הטיפולוגיה שהקר מציעה מתארת שיתוף פעולה מורכב, בעל עושר של דינמיקות שונות היוצר מתח בין הגלובליזציה לבין הגבולות אשר מושפע מתפקידיו השונים של החוק ומשפיע באופן ישיר ועקיף על משפחות.
התפתחות המושג
הקר יוצאת נגד הטענות כי העולם הוא כפר גלובלי בו אנשים, הון ורעיונות נעים עם הפרעות קלות בגבולות גאו-פוליטיים וגבולות חברתיים; ונגד הטענות כי גבולות הם כה חזקים כך שהגלובליזציה משפיעה על חלק קטן באוכלוסייה, דוגמת האליטה הניידת, או תחומי פעילות ספציפיים, דוגמת התקשרות ומסחר.
מושג הגבולות פותח בשנים האחרונות באקדמיה תחת תארים ללימודי גבולות (Border Studies) במטרה לתפוס כיצד גבולות מובנים על ידי כוחות פוליטיים, חברתיים ותרבותיים; והם, בתורם, בונים את תחומי חיינו. הגבולות, כיום, מתחמים כ-200 מדינות, לערך, אך ישנן תת-תרבויות ומיעוטים אשר רבים מהם שואפים לקיום עצמאי לאומי בגבולות גאו-פוליטיים מוכרים בינלאומיים. הגבול: חומרי, מושגי, רשמי, בלתי פורמלי או תפיסת עולם; הפך למטפורה להבנת קבוצת – כיצד הן נוצרות ומי נכלל או לא נכלל בתוכן. אחת השאלות הנשאלות בלימודי גבולות היא מי קובע מה הם הגבולות ומיקומם, וכנגזרת, את מי הם מגבילים ומה הן יחסי הכוחות. דייוויד נוימן טוען כי גבולות נוצרים על ידי בעלי הכח על מנת להפריד בין הקולקטיב שלהם לבין מי שהם תופסים כאיום על הקולקטיב ולחסום את היציאה מן הקולקטיב.
הגלובליזציה נתפסת בעיני רבים כליבה של תהליכים התופסים את מהותו של העידן שלאחר המודרנה. אף על פי שישנם חילוקי דעות מתמשכים לגבי מהי הגלובליזציה, כיצד היא מחדשת, האם היא טובה או רעה, עדיין ישנו קונצנזוס לכך שאנו חיים בעידן ובחברה גלובלית. מרכיבי הגלובליזציה לרוב הם תנועה של הון, אנשים ורעיונות בין מדינות. הקר טוענת כי כיום אנו לא נמצאים בתקופה של גלובליזציה אלא בתקופה של גלובליזציה מוגבלת. עצימות התנועה לאורך הגבולות לאומיים היא שמבדילה את הגלובליזציה מתקופות היסטוריות קודמות. עם זאת, מעולם בהיסטוריה האנושית לא הייתה תנועה כה מאסיבית של הון, אנשים ורעיונות אשר לוקחות חלק מחיי כולם כמו בעידן שלנו.
תהליך הגלובליזציה עצמו, שהגירה וטרור הם חלק ממנו, הוא שמעלה את עניין השמירה על הגבולות כאינטרס של מדינות בהשוואה לעשרות השנים הקודמות. כך, לאחר אירועי הטרור של ה11/9 וגלי ההגירה של העשור השני של המאה ה-21, המדינות המפותחות העלו את הצורך להגן על גבולותיהם וצמחה תעשייה של אבטחת גבולות. אחת התופעות לוואי של אי השוויון העולמי בכל מה שקשור לפרנסה ושוויון הזדמנויות וביטחון היא ההגירה מהדרום הגלובלי למדינות המפותחות. המהגרים, אשר עוזבים את מדינת הלאום מעוניינים לשפר את חייהם אך נחסמים על ידי גבולות פיזיים וחוקיים. דוגמה למשבר זה היא בההערכה כי למעלה מ-2500 אנשים איבדו את חייהם בראשית 2016, בניסיונם הבלתי חוקי לחצות את הים התיכון מאפריקה לאירופה.
החוק יכול, במקרים רבים, להוות גבול, בדומה למכניזם מוסדיים אשר הופכים גבולות סימבוליים לקטגוריות מבדלות דוגמת: נשים-גברים, שחורים-לבנים, אנחנו-הם. על כן, אזרחות היא הנכס הכי חשוב שיש בידי מדינות מפותחות בעידן הגלובליות המוגבלת, כשהזכות לאזרחות מעצבת את היכולת להקים או לשמר משפחות ואף משפיעה על החופש להימלט מאלימות במשפחה.
מבנים משפחתיים אשר מושפעים על ידי גלובליזציה מוגבלת
אנשים שמתחתנים מחוץ לקבוצת המוצא שלהם: נישואים חוצי גבולות, נישואין רב לאומיים, נישואי תערובת, נישואים חוצה תרבויות, נישואים בין דתות ונישואים בין גזעים. את התופעה ניתן להסביר באמצעות החשיפה הפיזית והווירטואלית לתרבויות, גזעים, דתות ואמונות שונות שהיא תוצאה של הגלובליזציה. כמו כן, ניתן להסבירם על ידי סבלנות גוברת לאקסיומות העולות מהתפישה המערבית העולמית של הגשמה עצמית של האדם באמצעות המשפחה.
כלות בהזמנה היא דוגמה לנישואים חוצי גבולות בעל אופי מגדרי מובהק מאחר שלרוב אלו הנשים שעוזבות את מדינתן ועוברות לגור עם הגבר במדינה שלו. בחלק מן המקרים, במדינות בהן נשים קיבלו דרגות עצמאות מסוימת, גברים מחפשים נשים ממדינות פחות מפותחות מתוך תפיסה שלהן אופי יותר מסורתי. דוגמה לכך ניתן לראות בסינגפור, כאשר 35 אחוזים מנישואי הגברים המקומיים הם לנשים ממדינות אסייתיות פחות מפותחות, מה שמשאיר נשים מקומיות רבות לא נשואות. תגובת נגד לכך ניתן לראות במדיניות של טיוואן אשר בשנת 2004 עמד שיעור הנישואים של גברים מקומיים לנשים זרות על 22 אחוזים ולאחר מדיניות הגירה מחוזקת של הממשלה שמטרתה הייתה להרתיע יבוא כלות, ירד המספר ל-10 אחוז.
תיירות פוריות היא דוגמה למונח חדש במיליון המונחים המשפחתי אשר מתייחסת לדרכים חוצות גבולות להבאת ילד לעולם. תיירות זו כוללת: תיירות הולדתית, גלות פוריות, הגירת רבייה וטיפולי רבייה חוצי גבולות. כולם מתייחסים לתופעה בה אנשים במדינה אחת נוסעים למדינה אחרת לקנות שירותים הקשורים להיריון (ביציות, זרע, פונדקאות) או מייבאים בין מדינות. הפלות היא דוגמה נוספת של שירותי פוריות חוצי גבולות אשר עלתה לכותרות בשנים האחרונות בעקבות מחאת הנשים האיריות בעקבות הצורך שלהן לנסוע לבריטניה על מנת לעבור הפלה. על היכולת לרכוש שירותי רבייה בחו"ל והמחלוקת בדבר קבילותם המוסרית של הפלות ופונדקאות, מכנה דפנה הקר צביעות גלובלית משפחתית. מצב בו מדינה אחת מחוקקת חקיקה מגבילה על המשפחה תוך הנחה כי הדבר לא יעורר אופוזיציה או פעילות אזרחית מאחר שהאזרחים יכולים לספק את הצרכים המשפחתיים שלהם במדינה אחרת בעלת חקיקה מאפשרת. במקרה זה הגלובליזציה והגבולות בין המדינות הם סימביוטיים: מדינות הלאום יכולות לשמר את הנורמות שלה בזכות ההיצע הגלובלי של שירותי הרבייה ואילו תעשיית ההתרבות הגלובלית מרוויחה ממדיניות ההגבלה של מדינות הלאום.
היקום המשפטי המקיף משפחות בעידן הגלובליזציה המוגבלת
משפט מדינתי: המערכת המשפטית המרכזית מכולן עבור משפחות אך כיום אנשים מושפעים לעיתים יותר ממערכת משפט מדינתית אחת – מדינות מוצא, מדינת הגירה, מדינה שממנה אימצו, מדינה של הפונדקאית, מדינה בה נקנה רכוש וכו'. בין החוקים המדינתיים עלולות להיווצר התנגשויות וישנם מנגנונים שונים להתמודדות עמם כגון עקרון כיבוד הערכאות או הנימוס המשותף.
משפט בינלאומי: אחד הביטויים החשובים ביותר של הגלובליזציה היא הספירה המשפטית הבינלאומית. מקורותיה של הספירה הם האו"ם ומשפט זכויות האדם הבינלאומי שהוא מפתח, אומות אזוריות כגון האיחוד האירופי ומעצמות על כמו ארצות הברית אשר משתמשות במשפט הבינלאומי כדי להשפיע על מדינות אחרות. המשפט הבינלאומי רלוונטי למשפחות מאחר שהוא מאפשר, לדוגמה, לקורבנות אלימות במשפחה לעזוב את בן הזוג המכה באמצעות הגירה או משפיע על השיח התוך מדינתי לגבי נושאים כמו הזמנת כלות ואימוץ בינלאומי.
הקר טוענת בספרה כי אין מענה מאחר שהמציאות מורכבת ודינמית, שהמשפט לא יכול לייצר וודאות חברתית דרך המשפט; על כן צריך לעבור מדיני המשפחה הקלאסיים ולהבין שהמשפחתיות מעוצבת גם לפי דינים אחרים: כדי להבין משפחתיות היום צריך להבין את הגלובליזציה. ישראל היא כר מחקרי טוב מאחר שתמיד הייתה מדינת הגירה. ניתן לראות את גלי ההגירה שחווה אירופה ואיך היחס למשפחתיות ולכן עולים דיונים על איך מתגרשים ומתחתנים, מה מעמד הילדים, האם לתת אוטונומיה לקבוצות דתיות בדיני נישואין וגירושין? העיסוק בשאלות אלו הן לאור המתח בין רב תרבותיות לזכויות נשים.
בפסק הדין מ"נ 16-12-4789 יעל איזנברג וגויה נימר גלטן ווין נ' רשות האוכלוסין וההגירה דן בית המשפט המחוזי בתל אביב ערעור שהגישה האגודה לזכויות האזרח בשם יעל, אזרחית ישראל, וגויה, מבקש מקלט מסודאן, והורה לרשות האוכלוסין וההגירה להמשיך בהליך להסדרת מעמדו של גויה לקבלת מעמד של קבע בישראל, גם ללא שיציג מסמכים משלטונות סודאן. בפסק הדין, שניתן בספטמבר 2019, מתייחסת השופטת מיכל אגמון-גונן ל"צומת זו בין גלובליזציה הגירה ומשפחה" כתחום חדש בדיני הגירה ומפנה אל המושג גלובליזציה מוגבלת ולספרה של הקר בדיון על הדילמות בין זכויות מהגרים לפיקוח מדיני על הגירה.
נקודת מבט מגדרית
היבט מגדרי נוסף לפרקטיקות המושפעות מן הגלובליזציה המוגבלת היא הטענה כי פונדקאות ותיירות רבייה הן למעשה ניצול נשים עניות וישנו חשש מסחר בביציות והחפצת הפונדקאית. ישראל לדוגמה, איננה מסדירה בחוק את נושא הפונדקאות בחו"ל אך דה פקטו מבוצעת פונדקאות. מדובר בשיתוף פעולה חד כיווני מאחר שישראל איננה מאפשרת פונדקאות לזרים אך נוצרה רגולציה שלא פורסמה: בדיקות גנטיות, אימוץ, הסכמה מדעת של הפונדקאית. הקר טוענת כי מדובר במקרה של צביעות גלובלית, ישראל מאפשרת לאזרחיה לעשות בחו"ל את מה שהם לא יכולים בארץ.
מקרה הבוחן של מקדולנד'ס
מקדונלד'ס נחשבת לדוגמה הבולטת לגלובליזציה כרשת בעלת סניפים הפרושים באפון גלובלי ברוב מדינות העולם. כאשר נבחן את התופעה הגלובלית של המקדונליזציה בקונטקסט הלאומי בו היא פועלת ניתן לעמוד על המתח שבין הגלובליות לבין הגבולות הגאו פוליטיים.
גלובליזציה מוגבלת אל מול גלוקליזציה
הגלוקליזציה, או כפי שתרגם אותה אורי רם ל"עולמקומיות", מתארת כיצד הגלובליזציה היא הכוח השוחק את מדינת הלאום מ"למעלה", כאשר הלוקליזציה, כתגובת נגד, שוחקת מ"למטה". הטיפולוגיה של גלובליות מוגבלת נבדלת מן השימוש הראשון בגלוקליזציה בכך שהיא רלוונטית לכל הספירות הציבוריות, לא רק בשדה המסחרי, וההתייחסות למערכת היחסים בין הגלובלי לתת-גלובלי כדו צדדית ולא חד צדדית. שוני נוסף בין המושגים היא שגלובליזציה מוגבלת איננה מניחה על שחיקת מדינת הלאום; להפך, היא נשענת על החשיבות של גבולות לאומיים. הבנה זו בעלת מתאם לטענה של רולנד רוברטסון כי גלוקליזציה מסמלת סימולטנית והדדיות והיא שואפת לפתח ניסוח סכמטי נוסף של יחסי הגומלין בין הגלובליות לתת-גלובליות.
הקר טוענת כי גלובליזציה וגבולות הם מושגים נפרדים משמעותיים אשר להיות מולחמים יחדיו globorderization (globe- borderiztion) רק במקרים של הכלאה וסינתזה:
Knock, Knock Who's There?
(בעברית: טוק טוק, מי שם?) הוא שיר שנכתב והולחן על ידי ג'ון קרטר וג'ף סטיבנס. הזמרת הוולשית מרי הופקין הקליטה אותו והשיר ייצג את הממלכה המאוחדת בתחרות האירוויזיון של שנת 1970, בו הגיע למקום השני. סינגל של השיר הופק על ידי מיקי מוסט והגיע למקום השני במצעדי הפזמונים בבריטניה.
רקע
ב-7 במרץ 1970 שרה מרי הופקין שישה שירים בתחרות "שיר למען אירופה" (A Song For Europe) שנערכה בתוכנית הטלוויזיה של קליף ריצ'רד. הופקין נבחרה על ידי ה-BBC לייצג את הממלכה המאוחדת באותה שנה בתחרות האירוויזיון, והקהל בחר באמצעות גלויות דואר את השיר שנשלח לתחרות שנערכה באמסטרדם. השיר "" היה השישי והאחרון שבוצע באותו ערב ונבחר בקולותיהם של 120,000 תומכים.
באמסטרדם היה השיר השביעי בסדר השירים, אחרי "מארי-בלאנש" של גי בונה מצרפת ולפני "Je suis tombé du ciel" של דוד אלכסנדר וינטר שייצג את לוקסמבורג. השיר סיים במקום השני עם 26 נקודות, אחרי "All Kinds of Everything" של הזמרת דנה מאירלנד.
במרץ 1970 יצא הסינגל יחד עם השיר "I'm Going to Fall in Love Again" (שהגיע שני בתחרות בחירת השיר לאירוויזיון). ב-28 במרץ 1970 נכנס השיר "Knock, Knock Who's There" למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי, המקום הגבוה ביותר לשיר חדש באותו שבוע. הוא הגיע למקום השני ושהה במצעד במשך 14 שבועות. בארצות הברית יצא הסינגל בנובמבר 1972, ונכנס לבילבורד הוט 100, אבל הגיע רק למקום ה-92. בהולנד הגיע השיר למקום השלישי במצעד Dutch Top 40 ובמצעד Single Top 100.
בהיותו שונה מהחומר הרגיל שלה, הופקין כמעט ולא ביצעה את השיר אחרי האירוויזיון בשל הסלידה שלה ממנו. היא העירה ש"הייתה כל כך נבוכה מזה. לעמוד על במה ולשיר שיר שאת שונאת, זה נורא".
גרסת כיסוי של ליב מייסן
באוסטרליה יצאה גרסת כיסוי של ליב מייסן שהגיעה לעשרת הגדולים במצעד. הגרסה של מייסן הגיעה למקום שני במצעדים האוסטרליים, אחרי שסינגל הבכורה שלה "The Love Moth" הגיע רק למקום הארבעים.
ויליאם פטס דאגלס
ויליאם פטס דאגלס (באנגלית: William Fettes Douglas; 1822 – 1891) היה צייר סקוטי שהיה הנשיא של האקדמיה המלכותית הסקוטית.
ביוגרפיה
הוא נולד ב-12 במרץ 1822 באדינבורו, בנם הבכור של ג'יימס דאגלס, בנקאי ואשתו, מרתה ברוק, אחייניתו של סר ויליאם פטס, בארט מייסד מכללת פטס.
עם סיום לימודיו בבית הספר באדינבורו, בשנת 1836 הוא נכנס לבנק המסחרי של סקוטלנד, בו היה אביו היה רואה חשבון. אביו היה אמן חובב ועודד את בנו להקדיש את זמנו הפנוי לציור ורישום.
בשנת 1847, הוא החליט להיות אמן. פרט לכמה חודשים באקדמיה לאמנות באדינבורו, אצל סר ויליאם אלן, הוא לא קיבל שום הכשרה שיטתית. הוא השתתף בשעורי בוטניקה ושיעורי אנטומיה של האוניברסיטה. מאוחר יותר הוא צייר עם צייר הנוף אלכסנדר פרייזר.
ב-1845 הוא הציג לראשונה באקדמיה הסקוטית המלכותית, ועד מהרה זכו תמונותיו לתשומת לב רבה. ב-1851 הוא נבחר למקורב לאקדמיה, ושלוש שנים לאחר מכן היה חבר מן המניין. כמה מהתמונות הטובות ביותר שלו שייכות לתקופה זו, היה לו עניין בנושאים מיסטיים ולארכאולוגיה הנראים בבירור ביצירותיו. רבים מהם מראים קירבה לסגנון הפרה-רפאלית, והם יוצאי דופן בטיפול המושלם והמפורט בצבעים עשירים. "הזימון לבית הדין החשאי" (1860); "תמונת דיוקן של עורך דין" (1862); ו"הכישוף" (1864), הם בין יצירות החשובות ברוח זו.
בשנת 1859, הוא ערך את הראשון מבין מספר ביקורים באיטליה, שם הקדיש זמן לאיסוף ולציור חפצים ואביזרים נדירים כמו מטבעות, שנהבים, אמייל, וכריכות ספרים ועוד. כאספן אומרים שהוא שילב את הידע הספציפי של חושו האמנותי עם כושר ההבחנה המעשית. התרומות היחידות שהוא תרם לספרות המקצועית בנושאים אלה - היו ההערות בספרו גיבסון קרייג 'פקסימיליות של כריכות ספרים ישנים' (1882).
לאחר 1870 הוא פנה יותר לציורי נוף, ובשנים 5–1874 יצר את הציור של "נמל סטונהייבן" ו"כפר דייגים", שהם אולי התמונות הטובות ביותר שצייר. הוא הפסיק לצייר לאחר 1879,עקב מחלה קשה שפגעה ביכולותיו. מאוחר יותר חזר לצייר רק בצבעי מים. מ-1877 עד 1882 שימש כאוצר ראשי של הגלריה הלאומית של סקוטלנד.
עבודותיו מוצגות במוזיאונים בולטים כמו הגלריות הלאומיות של סקוטלנד, מוזיאוני האמנות של אוניברסיטת הרווארד, הגלריה הלאומית לפורטרטים, גלריית טייט ומוזיאון ויקטוריה ואלברט.
הוא נפטר בניובורג, פייף, ב-20 ביולי 1891.
משפחה
אחיו הצעיר ביותר היה צ'רלי דאגלס, אשר לאחר שעבד בבנק במשך כמה שנים נסע לניו זילנד והפך לחוקר בולט.
בנובמבר 1880, הוא נישא למריון, בתו השנייה של הברון גרהאם ממורפי.
שי אפרתי
שי יצחק אפרתי (יליד 1971) הוא רופא ישראלי ופרופסור חבר בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר ובבית הספר סגול למדעי המוח באוניברסיטת תל אביב וכן מנהל מרכז סגול לרפואה היפרברית ומחקר במרכז הרפואי שמיר (אסף הרופא). החל משנת 2008 מכהן אפרתי כיו"ר החברה הישראלית לרפואה ופיזיולוגיה היפרברית וצלילה. אפרתי הוא גם מייסד שותף ויו"ר המועצה המייעצת הרפואית של חברת אביב סיינטיפיק.
השכלה וקריירה
אפרתי למד רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בין השנים 1994–2000. לאחר מכן התמחה ברפואה פנימית ובנפרולוגיה בין השנים 2001–2004 במרכז הרפואי שמיר. בשנת 2003 המשיך את הכשרתו בצלילה וברפואה היפרברית במכון לרפואה ימית של חיל הים בחיפה. החל משנת 2005 שימש אפרתי כמנהל יחידת המחקר והפיתוח במרכז הרפואי שמיר ומאז שנת 2014 הוא משמש כמנהל המכון הנפרולוגי שם.
אפרתי הוא מייסד שותף ומנהל מדעי של חברת Hospitech Respiration Ltd שנוסדה בשנת 2006 וממוקמת בישראל. החברה עוסקת בפיתוח פתרונות עבור חולים המונשמים בהנשמה מלאכותית מכנית שנועדו למנוע סיבוכים.
אפרתי הוא מייסד שותף ויו"ר הוועדה הרפואית המייעצת של אביב סיינטיפיק, הממנפת את המחקר של אפרתי בתחום הרפואה ההיפרברית לשיפור התפקודים המוחיים והפיזיים אצל מבוגרים מזדקנים בריאים.
מחקרים
בשנת 2008 הקים אפרתי את מרכז סגול לרפואה ומחקר היפרברי באוניברסיטת תל אביב ומשמש גם כמנהלו. הוא מנהל גם את מרכז סגול לרפואה היפרברית ומחקר במרכז הרפואי שמיר (אסף הרופא). זהו המרכז הגדול ביותר מסוגו בישראל ואחד הגדולים בעולם. ניתן לטפל בו ב-450 מטופלים ביום.
אפרתי יזם תוכנית מחקר המתמקדת בנוירופלסטיות ובשיקום קוגניטיבי על ידי שימוש בטיפול בחמצן היפרברי (HBOT). במחקרים הקליניים הראשונים הוכח כי טיפול בחמצן היפרברי עשוי לגרום לנוירופלסטיות ולשפר תפקודים נוירוקוגניטיביים לאחר אירוע מוחי ופגיעה מוחית טראומטית (TBI) שנים לאחר ההתרחשות. התוצאות הקליניות שהושגו מתוכנית המחקר הובילו לשיתוף פעולה מתמשך של צוות רב-תחומי המתמקד באפקטים של ההתחדשות הנובעת מהטיפול ההיפרברי בחמצן במקרים שונים של נזק מוחי כגון שבץ מוחי, תסמונת פוסט-זעזוע מוח (PCS), פגיעה מוחית טראומטית ומחלת אלצהיימר, תוך התמקדות מיוחדת בירידה תפקודית הקשורה לגיל.
במחקר מאותה שנה נצפה בטיפול היפרברי, בפעם הראשונה בבני אדם, היפוך של שני תסמינים מרכזיים של הזדקנות: קיצור אורך הטלומרים והצטברות של תאים מזדקנים.
במחקריו של אפרתי הוכח שטיפול בחמצן היפרברי עשוי לגרום לנוירופלסטיות ולשיפור קליני משמעותי בחולים הסובלים מפיברומיאלגיה עם היסטוריה של התעללות מינית בתקופת הילדות.
סערון שחפי
סַעֲרוֹן שחפי (שם מדעי: Fulmaris glacialis), הוא מין של עוף ימי ממשפחת היסעוריים. בעבר הוא נחשב למין ממשפחת השחפיים.
הסעורנים השחפיים מעופפים בחבורות קטנות באזורים הארקטיים של צפון האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי. הם אינם מרחיקים מעוף מהחופים וגם לא מצויים הרבה ביבשה. הם מעופפים בחבורות ודואים מעל הים.
הם ניזונים מדגים קטנים ומסרטנים אותם הם חוטפים מפני המים או צוללים לשם כך. לעיתים הם ניזונים עם עופות ים אחרות או אף עם כלבי ים ולווייתנים. הם מסוגלים גם לשתות מי ים ולפלוט את המלחים בצורת רסס.
מבארכ בוסופא
מבארכ בוסופא (בערבית: مُبارك بوصوفا, בתעתיק מדויק: מבארכ בוצופא; נולד ב-15 באוגוסט 1984) הוא כדורגלן הולנדי-מרוקאי המשחק בעמדת הקשר התוקף.
קריירת מועדונים
בוסופא התחיל את הקריירה שלו בקבוצות נוער מקומיות ובגיל 8 הצטרף לאקדמיה של אייאקס אמסטרדם. בעונת חתם בגנט מליגת העל הבלגית. בשנת זכה בוסופא במספר תארים ביניהם: נעל הזהב הבלגית, כדורגלן העונה בבלגיה והכדורגלן הצעיר של העונה בבלגיה.
ביוני חתם ל-4 שנים באנדרלכט תמורת 3.5 מיליון אירו. בעונת נבחר בפעם השנייה לכדורגלן העונה בליגה הבלגית. בעונת הבקיע 14 שערים ו-24 אסיסטים ובאותה עונה זכה באליפות עם אנדרלכט וזכה בתואר כדורגלן העונה פעם שנייה ברציפות. בסיום העונה חידש את חוזהו והפך לכדורגלן עם המשכורת הגבוהה בבלגיה.
ב-7 במרץ 2011 הודיע המועדון הרוסי טרק גרוזני כי בוסופא חתם בשורותיו, אך כעבור שלושה ימים הודיע המועדון כי העסקה נפלה עקב הערמת קשיים מצידו של בוסופא. לאחר כמה שעות פורסם כי בוסופה חתם באנז'י מחצ'קלה.
ב-16 באוגוסט 2013 חתם ל-3 שנים בלוקומוטיב מוסקבה תמורת 15 מיליון אירו.
ב-1 בפברואר 2016 חזר לקדנציה שנייה בגנט כאשר הושאל עד לסיום העונה.
ב-28 ביולי 2016 עזב לראשונה את אירופה וחתם לשנתיים באל-ג'זירה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
ב-3 בינואר 2019 בוסופא חתם בא-שבאב מליגת העל הסעודית עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית
בוסופא אמנם נולד בהולנד אך הוא החליט לייצג את נבחרת מרוקו. ב-23 במאי 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו במשחק ידידות נגד. ב-9 בפברואר 2011 הבקיע את שני שערי הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד. בוסופא שיחק עם נבחרת מרוקו בגביע אפריקה לאומות 2012 וגביע אפריקה לאומות 2017.
קרוליין אמילי גריי היל
קרוליין אמילי גריי היל (באנגלית: Caroline Emily Gray Hill; 14 באוגוסט 1843 – 1924) הייתה ציירת וצלמת. בין השאר, גריי היל ציירה וצילמה בארץ ישראל בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
קורות חייה
אמילי גריי היל נולדה בטוטנהאם. בשנת 1864 נישאה לג'ון אדוארד גריי היל, פרקליט מליברפול. הזוג נהג לבלות את חופשותיו במסעות לארצות הים התיכון. בשנת 1887 יצא הזוג לטיול ממושך של חודש ימים בארץ ישראל, ולאחריו המשיכו לבקר בארץ ישראל מדי שנה. בני הזוג הקימו בית בירושלים על הר הצופים. ביקורם האחרון של בני הזוג בירושלים היה במרץ 1914. במהלך הביקורים בארץ ישראל הרבתה אמילי גריי היל לצייר ולצלם את נופי הארץ, ובעלה פרסם ספר זכרונות בשם 'עם הבדואים' אשר הכיל את רישומי מסעותיהם בישראל.
עבודתה האומנותית
גריי היל נמנתה על זרם הציור האוריינטליסטי, אשר חבריו התמחו בציור התושבים, בעלי החיים והנופים של המזרח התיכון. להבדיל מרבים מהאמנים חברי התנועה, התבלטה גריי היל משום שהיא שהתה במזרח התיכון במשך תקופות ממושכות וציוריה שיקפו מראות להם הייתה עדה ממקור ראשון. גריי היל ציירה בעיקר להנאתה, וציוריה הוצגו בבתיה בירושלים ובליברפול, אך גם הוצגו בין השנים 1885 ל-1923 בתערוכת בגלריה 'ווקר' בליברפול. מעטים מהציורים נמכרו לחובבי אומנות, או נתרמו לצדקה. ציוריה גם עיטרו את ספרו של בעלה, 'עם הבדואים'. לאחר מותה של גריי היל עברו רוב תמונותיה לרשותו של נורמן היל, אחיינו של בעלה, אשר העביר חלק גדול מהם כמתנה לאוניברסיטה של ליברפול.
תערוכה מציוריה התקיימה בבית טיכו בירושלים בקיץ 2002.
מאט בונר
מת'יו רוברט "מאט" בונר (באנגלית: Matthew Robert "Matt" Bonner; נולד ב-5 באפריל 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 12 עונות בליגת ה-NBA. זכה עם סן אנטוניו ספרס בשתי אליפויות NBA, בעונות ו-. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 5.8 נקודות ו-3.0 ריבאונדים למשחק. מכונה "הרקטה האדומה" ו"הממבה האדומה" בשל שערו הג'ינג'י וכהשוואה סרקסטית לכינויו של קובי בראיינט - "הממבה השחורה".
נעורים וקריירת מכללות
בונר נולד וגדל בעיר קונקורד שבניו המפשייר, וזכה עם קבוצת התיכון המקומית בשלוש אליפויות מדיניות. בסיום לימודיו התיכוניים עבר לאוניברסיטת פלורידה, בה שיחק תחת מאמן קבוצת הכדורסל בילי דונובן בשנים 1999-2003. בעונתו האחרונה במכללה העמיד ממוצעים של 15.2 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק ונבחר בסיומה ל"חמישיית העונה של המחוז הדרום-מזרחי" (First-team All-SEC). כמו כן זכה בונר ב-2002 ו-2003 בפרס ה-"Academic All-America", המחולק לספורטאים מליגת המכללות המצטיינים בלימודיהם האקדמיים.
טורונטו ראפטורס
לקראת עונת חתם בונר על חוזה בטורונטו ראפטורס, ושיחק במדיה במשך שנתיים. במהלך תקופתו בטורונטו החמיץ ארבעה משחקים בלבד, והציג ממוצעים של 7.3 נקודות ו-3.6 ריבאונדים למשחק כשחקן ספסל.
סן אנטוניו ספרס
ב-21 ביוני 2006 נשלח בונר בטרייד לסן אנטוניו ספרס, יחד עם אריק ויליאמס, בתמורה לסנטר ראשו נסטרוביץ'. בעונתו הראשונה בסן אנטוניו ירדה תפוקתו הממוצעת ל-4.9 נקודות למשחק, ובסיומה זכה עם הספרס באליפות ה-NBA לאחר שגברה על קליבלנד קאבלירס בתוצאה 4-0.
ב-7 בדצמבר 2009 קלע שיא קריירה של 28 נקודות, כשחקן ספסל, בהפסד קבוצתו ליוטה ג'אז בתוצאה 104-101. בעונת הוביל את הליגה באחוזי קליעה מהשלוש, עם 45.7%. בעונת השתתף בתחרות השלשות של ה-NBA במסגרת סוף שבוע האולסטאר, והפסיד בסיבוב הגמר לקיירי אירווינג בתוצאה 20-23.
בעונת זכה באליפות ה-NBA בפעם השנייה בקריירה, לאחר שהספרס ניצחו את מיאמי היט בסדרת הגמר בתוצאה 4-1.
ב-6 בינואר 2017 הודיע בונר על פרישה ממשחק, בגיל 36.
בני ברוכים
בני ברוכים (נולד ב-15 במאי 1972) הוא קומיקאי ושחקן ישראלי.
קריירה
נולד בישראל, למשפחה ממוצא פרסי. החל את קריירת המשחק בשנת 1982 בעודו בן 10, כששיחק בהצגה "המלך מתיא הראשון" לצד שייקה אופיר. בקולנוע החל להופיע בגיל 15 כאשר שיחק בסרט The Beast. ב-1988 שנה לאחר מכן שיחק בסרט "רמבו 3" שצולם בישראל. ב-1989 שיחק בסרט Riding the Edge ובהמשך של אותה שנה שיחק בסרט "לא בלי בתי".
ב-2004 גילם את פנחס עובד בהמבורגריה של גרי בסדרת הנוער "הפיג'מות" ששודרה ערוץ הילדים. ב-2005 השתתף בסדרה "אהבה זה כואב" ששודרה בערוץ 10.
ב-2012 התארח בתוכנית המערכונים "ארץ נהדרת".
ב-2013 השתתף בסדרת הדרמה "נויורק" של yes.
ב-2015 גילם את עקיבא בסדרה "גן חיות" בערוץ ניקלודיאון. באותה שנה השתתף בסדרת הדרמה "חשודה" ששודרה בערוץ 10. ב-2016 גילם את בני בסדרת הנוער "אלישע" ששודרה בערוץ הילדים.
ב-2019 השתתף בסרט הקומי "בזמק".
בפברואר 2020 החל לשחק בסדרה "אבא מטפלת" בערוץ TeenNick.
ב-2020 השתתף בתוכנית המציאות "הישרדות VIP עונה 3" ברשת 13, בה היה למודח ה-16 ולמושבע השישי.
חיים אישיים
ברוכים מתגורר בכפר סבא, הוא נשוי ואב לשני ילדים. הוא כבד שמיעה.
2002 בטלוויזיה
זוהי רשימה של אירועים הקשורים לטלוויזיה ואירעו בשנת 2002:
החממה - דמויות
החממה היא סדרת נוער ישראלית, אשר שודרה בשנים 2012–2016 בערוץ ניקלודיאון למנויי Yes ונמשכה על פני 3 עונות (175 פרקים). את הסדרה יצר וכתב גיורא חמיצר. הסדרה מתארת את עלילותיהם של בני נוער הלומדים בבית-ספר למנהיגים הנקרא "החממה" שהוא גם פנימייה שעל שפת הכנרת. בינואר 2014 עלתה הסדרה לשידור בערוץ ניקלודיאון בבריטניה, בדיבוב לאנגלית. הסדרה זכתה לפופולריות רבה בקרב בני נוער, וזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית "סדרת הילדים והנוער הטובה ביותר" בשנים 2013, 2014 ו-2015. בעקבות הצלחתה של הסדרה, הודיעה הפקת הסדרה על מכירת הזכויות לנטפליקס.
הפועל רחובות (כדוריד)
הפועל רחובות היה מועדון כדוריד מהעיר רחובות, שהשתתף בעבר בליגת העל שנוסדה ב-1955, והייתה הקבוצה הבולטת והחזקה ביותר בישראל בשנות ה-60 וה-70 בכדוריד. הקבוצה שיחקה בצבעים אדום ולבן. הקבוצה נחלשה בשנות ה-90, והתפרקה סופית בשנת 2002, ביחד עם יריבתה העירונית מכבי רחובות.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1955 והייתה פעילה שנים רבות. מייסד הקבוצה, מרדכי (מוטי) מוקסיי, שימש כשחקן ומאמן. בעונת 1957/1958 זכתה הקבוצה באליפות היסטורית וראשונה כאשר בין שורותיה בולטים: שעיה ירימי, משה הלפרין, עותמי ויעקב סנדלר.
בעונת המשחקים 1963/1964, עבר משחק הכדוריד למתכונת של שבעה שחקנים בקבוצה והאלופה הראשונה במתכונת מודרנית זו הייתה הפועל רחובות, שהחזיקה לאחר מכן בהגמוניה של הכדוריד בישראל ב-20 שנה הבאות. בשנות ה-60 וה-70, זכתה הפועל רחובות ב-9 אליפויות ובשני גביעי מדינה, כאשר מתוכם השלימה הקבוצה דאבל ראשון בהיסטוריה בעונת 1978/1979, כשהשחקנים הבולטים שלה הם: דרור ואיתן מדמוני, גיורא ואיתן בן ארי והשוער רמי שטייגר ובהמשך: מישה יוסיפוביץ', אודי דורון, חיים רון, בני גוז ונתן פרי. ברוב אותן שנים, ההרכב הפותח של נבחרת ישראל כלל לפחות שישה שחקנים מרחובות, ששלטה בליגה.
בתחילת שנות ה-80 זכתה הקבוצה בשלוש אליפויות רצופות, ב-4 גביעי מדינה, כאשר מתוכם ב-2 עונות השלימה הקבוצה דאבל, כשהשחקנים הבולטים הם: אלון גמליאל, יורם כהן, אבישי פרי, שלמה אדלר והשוער מנחם פולק.
במהלך שנות ה-90 ירדה קרנה של הקבוצה שהדרדרה מבחינה כלכלית ומקצועית, והיא פורקה סופית בשנת 2002 במקביל ליריבתה עירונית, מכבי (יותר מאוחר הוקמה מכבי מחדש בשם עירוני רחובות ומשחקת כיום בליגת העל בכדוריד).
בסך הכל לזכותה של הפועל רחובות 13 אליפויות (בין השנים 1957–1984) ושישה גביעי מדינה (בין השנים 1962–1985), כאשר ב-3 עונות משלימה הקבוצה דאבל עונתי.
למועדון הייתה קיימת גם קבוצת נשים שהחזיקה ב-3 אליפויות ו-5 גביעי מדינה.
בסוף עונת 2013/2014 פורסם כי ישנה כוונה להשיב את הפועל רחובות. שחקנים ודמויות כמו: איתן מדמוני, יעקב סנדלר, אלון גמליאל, נתן פרי, יהודה סנדלר, ליאור פישמן פרסמו כי בעונת 2014/2015 יפתחו מחדש את הפועל רחובות שתשחק בליגה הארצית ותתמודד על העלייה.
פסגת ניו ייר (אנטארקטיקה)
פסגת ניו ייר (באנגלית: New Year Peak - מילולית: פסגה ראש השנה או פסגת השנה החדשה) היא פסגה גבוהה בהרי ויקטורי, באזור חוף בורכגרווינק, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת בצידו הצפון-מערבי של אוכף טובוגאן, שברכס מילן.