cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
צללים אפלים
עלילה
בנשף, בעוד שאליס קופר שר, ברנבס פוגש את ויקטוריה שמספרת לו, שהיא מסוגלת לדבר עם רוחה של ז'וז'ט דו פרה, אך בגלל שהוריה לא ראו את ז'וז'ט, הם שלחו אותה לאשפוז נצחי בבית משוגעים. לאחר מספר שנים, היא הצליחה להימלט, ונעזרה ברוחה של ז'וז'ט למצוא משרה, ואילו ז'וז'ט שלחה אותה להיות אומנת באחוזת קולינווד. ברנבס מנשק את ויקטוריה באותו מרפסת שבה נישק את ז'וז'ט, ואנג'ליק רואה הכול ונשבעת להרוג את ויקטוריה.
לאחר שהנשף נגמר, אנג'ליק מעלה באש את עסק הדייג המשפחתי של משפחת קולינס. אנג'ליק, בתור אישה מכובדת ובעלת מעמד רב בחברה, מנסה פעם נוספת למשוך את כל העיר נגד משפחת קולינס על כך שהערפד שהם מסתירים בביתם הוא שאחראי לכל הרציחות לאחרונה בעיר. לאחר שהמשטרה וכל העיר מגיעים לאחוזת קולינס, מתחיל מאבק בין ברנבס לבין אנג'ליק.
תוך כדי המאבק, אנג'ליק מגלה בפני הציבור שהיא מכשפה מרושעת, ולברנבס היא מגלה שהיא הטביעה את אימו של דייוויד ושילחה אדם זאב בקרוליין. השניים נאבקים כאשר כל בני משפחתו של ברנבס של מנסים לעזור לו. האחוזה עולה באש, המכשפה משתמשת במאגיה שחורה כדי להחיות את הפסלים בבית והמדרגות כדי שיעזרו לה בלחימה מול ברנבס. לבסוף, קולינס הערפד מנצח והמכשפה מתה כאשר היא לבסוף מכניסה את היד ותולשת את הלב שלה ונותנת לו היא אומרת לו שכל מה שהיא אי פעם רצתה זה שהוא יאהב אותה ולכן קיללה אותו ולא הסכימה שיאהב אף אחת אחרת אם לא אותה.
באותו הזמן שהיא מתה המכשפה שלחה פעם נוספת את ויקטוריה אל התהום ממנו קפצה גם ז'וז'ט וקולינס רץ אחריה. היא קופצת והוא קופץ גם בדיוק כמו שקרה לפני 200 שנה. הוא נושך אותה בצווארה כדי לנסות להצילה, כשהם מגיעים אל הסלעים המתנפצים על החוף נראה כי זה אבוד- אך, ויקטוריה מתעוררת ושניהם חיים באושר ועושר.
הסרט נגמר כאשר דוקטור הופמן קשורה במעמקי המים אך פוקחת את עיניה- כלומר היא חיה. על כן, ניתן להסיק להמשך הסיפור והנקמה בעתיד.
פאביו ארו
פאביו ארו (באיטלקית: Fabio Aru; נולד ב-3 ביולי 1990 בסאן גאבינו מונריאלה שבסרדיניה, איטליה) הוא רוכב אופני כביש איטלקי לשעבר. רוב הישגיו של ארו בקריירה הגיעו בגרנד טורס, הוא ניצח את הוואלטה אספנייה ב-2015, סיים שני בג'ירו ד'איטליה 2015, שלישי בג'ירו ד'איטליה 2014 וחמישי בטור דה פראנס 2017. בנוסף לכך הוא אלוף איטליה לשנת 2017.
קריירה מוקדמת (2008-2011)
ארו החל להתחרות ב-2008 במרוצים איטלקיים מקומיים, ובשנת 2011 רשם את ההישג הגדול שלו בשנים אלו, כשניצח את הג'ירו סיקליסטיקו דלה ואלה ד'אאוסטה - מון בלאן, בפער של 1:22 מג'ו דומברווסקי האמריקאי שהגיע במקום השני.
2012
ארו חתם על חוזה בקבוצה קבוצת אסטנה הקזחית, שנחשבה לאחת הקבוצות הבכירות בעולם ורכבו בה בעבר רוכבים כמו אלברטו קונטאדור ולאנס ארמסטרונג. כבר במירוץ הקטעים הראשון שארו השתתף בו (טוסקנה-טרה די סיקליסמו) במדי קבוצת אסטנה, הוא ניצח. כאשר הגיע הקדים את טים וולנס בפער של 9 שניות בדירוג הכללי. ארו השתתף גם בבייבי ג'ירו (הג'ירו ד'איטליה לצעירים) והגיע במקום השני הכללי, בפער של 25 שניות מהמנצח, ג'ו דומברווסקי האמריקאי. ארו השתתף לראשונה גם במונומנט, ג'ירו די לומברדיה, אך לא סיים את המירוץ.
2013
ארו נבחר לסגל קבוצתו קבוצת אסטנה בג'ירו ד'איטליה, וזה היה הגראנד טור הראשון בקריירה שלו. ארו שימש כפועל של מוביל קבוצתו וינצ'נזו ניבאלי וסייע לו לנצח במרוץ.
2014
ארו השתתף בג'ירו דל טרנטינו וסיים במקום ה-7 הכללי וה-2 מתוך הרוכבים הצעירים, מה שהווה עבורו הכנה לג'ירו ד'איטליה, שבו ארו התחרה בשנית, והפעם בתור מוביל קבוצתו, קבוצת אסטנה. הוא פתח את התחרות עם המקום ה-6 של קבוצתו בנגד השעון הקבוצתי, בקטע 8 הגיע במקום ה-9, 17 שניות לאחר המנצח של הקטע דייגו אוליסי, והוא התייצב במקום ה5 הכללי. בקטע 15 ארו התקיף והתנתק מדבוקת המובילים בקילומטרים האחרונים של הקטע, ולא עצר עד הניצחון הראשון שלו בקטע בג'ירו ד'איטליה. הניצחון הזה הקפיץ את ארו למקום ה-4 הרביעי הכללי. יום למחרת, בקטע 16, ארו סיים 6 לאחר מופע דומיננטי של נאירו קינטנה הקולומביאני שניצח בקטע ועלה גם למקום הראשון הכללי. בקטע 18 ארו סיים 9, אך הדיח את רפא מייקה הפולני מהמקום השני בקטגוריית הרוכב הצעיר. בקטע 19 ארו קבע זמן מעולה בנגד השעון, 1:05:54, אך נעקף על ידי נאירו קינטנה שקבע זמן של 1:05:37. בעקבות התוצאה של ארו הוא התמקם שני בקטגוריית הרוכב הצעיר אחרי נאירו קינטנה, שהמשיך עד לזכייה כללית במירוץ. ארו סיים שלישי בדירוג הכללי (אחרי ריגוברטו אוראן ונאירו קינטנה). ושני בדירוג הצעירים (אחרי נאירו קינטנה). ארו השתתף לראשונה גם בוואלטה אספנייה 2014, וזכה בקטע ה11, לאחר שהתקיף את חבורת המובילים קילומטר וחצי לסוף, שמנתה בתוכה את אלחנדרו ולוורדה, אלברטו קונטאדור, ז'ואקים רודריגז, וכריסטופר פרום. בקטע 15, ניצח ארו את כריסטופר פרום בספרינט על פסגת המונטה קאסטרוב וזכה בקטע. ארו סיים את הוואלטה עם המקום ה5 הכללי, בפער של 4:48 דקות מהמנצח אלברטו קונטאדור. ארו סיים 9 בקלאסיקה האיטלקית ג'ירו די לומברדיה, לאחר ניצחון של דן מרטין האירי. וסיים 4 במילאנו טורינו, 13 שניות אחרי המנצח ג'יאמפולו קארוזו.
2015
ארו התחרה בפריז-ניס, אך לא הצליח להיות פקטור משמעותי במירוץ וסיים במקום ה-39 הכללי. ארו השתתף בפעם השלישית ברצף בג'ירו ד'איטליה, קבוצתו (קבוצת אסטנה) הגיעה במקום השלישי בנגש הקבוצתי שפתח את המירוץ. בקטע הרביעי, הגיע במקום ה-6, 22 שניות אחרי מנצח הקטע דוידה פורמולו והתייצב במקום ה5 הכללי. בקטע ה-5, סיים 3, לאחר ניצחון סולו של יאן פולאנץ הסלובני מהבריחה, ארו ניצב במקום ה2 הכללי, שתי שניות אחרי אלברטו קונטאדור. ובמקום הראשון בדירוג הצעירים, 35 שניות פער על אסטבן צ'אבס הקולומביאני. קונטאדור המשיך לשמור על פער קטן מארו שבמקום השני בקטעים הבאים, ובקטע 14 הגיעה הנסיגה של ארו. הוא סיים 3:01 אחרי המנצח בקטע נגד השעון, ואסיל קיריינקה וסיים בסופו של דבר במקום ה29. בעוד קונטאדור סיים במקום השלישי, 14 שניות לאחר קיריינקה. מה שהגדיל את הפער בין קונטאדור שבמקום הראשון לארו שבמקום השני ל-2:28 דקות. ארו לא הצליח לסגור את הפער, אך הוסיף עוד שני ניצחונות בג'ירו, שניצח את קטע 19 וקטע 20, וניצח בדירוג הצעירים וסיים שני כללי. ארו השתתף שנית בוואלטה אספנייה, הוא לא ניצח אף קטע אך סיים שני בקטע ה11, שלישי בקטע ה7, ובקטע ה20 הגיע 3:38 אחרי מנצח הקטע, רובן פלאזה. אך טום דימולן ההולנדי סיים 7:30 דקות אחרי פלאזה, מה שהוריד את דימולן למקום השישי, ומה שהעלה את ארו למקום הראשון, והקנה לו זכייה ראשונה בגראנד טור. ארו התחרה גם בטור אבו דאבי והוא סיים שני בקטע השלישי ושני בדירוג הכללי, וגם שלישי במילאנו טורינו ושני בטור אלמאטי.
2016
ארו התנסה באחת מקלאסיקות האביב, אמסטל גולד רייס, אך לא הצליח לסיים את המירוץ. הוא ויתר על הג'ירו ד'איטליה לטובת הטור דה פראנס והשאיר לחברו לקבוצה וינצ'נזו ניבאלי לנצח את הג'ירו. בטור דה פראנס, ארו סיים 13 כללי בפער של 19:20 דקות מהמנצח כריסטופר פרום. אך לא היה פקטור משמעותי בקרבות המובילים, ולמעט המקום השלישי בנגד השעון בקטע 18 לא הצליח להתברג גבוה מבין המובילים. ארו השתתף גם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), וסיים במקום ה-6, 22 שניות לאחר המנצח גרג ואן אוורמאט.
2017
ארו זכה באליפות איטליה לראשונה בחייו לאחר שהקדים את דייגו אוליסי ב-40 שניות. ארו שוב בחר להשתתף בטור דה פראנס וויתר על הג'ירו ד'איטליה. הקטע הראשון היה פחות מוצלח עבורו אחרי שסיים במקום ה-66 ו-52 שניות אחרי המנצח, גריינט תומאס. אך בקטע החמישי ארו תקף על פסגת הפלנצ'ה דה בל פיל, שהקודמים שעשו זאת היו כריסטופר פרום ב-2012 ווינצ'נזו ניבאלי ב-2014. ארו המשיך עד לניצחון יוקרתי שהעלה אותו למקום השלישי הכללי, ארו המשיך לסיים עם שאר המובילים בקטעים הבאים ולא איבד זמן, אך איבד את המקום הראשון בדירוג מלך ההר בקטע 8, אחרי שליליאן קאלמז'אן הצרפתי זכה בה אחרי שצבר יותר נקודות מארו והמשיך עד לניצחון בקטע 8. גראן תומאס פרש בקטע 9 בשל תאונה מה שהעלה את ארו למקום השני הכללי. בקטע 12, בעלייה של פייארגודס, כריסטופר פרום שהיה המוביל במירוץ, התפרק. ואיבד 20 שניות לארו שסיים 2 שניות אחרי המנצח, רומן בארדה. מה שקבע שארו הוא המוביל החדש של המירוץ, 6 שניות פער מכריסטופר פרום ו-25 שניות פער מהמקום השלישי רומן בארדה. ארו הצליח לשמור על ההובלה בקטע 13, אך בקטע 14 איבד אותה לאחר שהסתבך במיקום לקראת הסיום וסיים 25 שניות לאחר המנצח, מייקל מת'יוס. בעוד שכריסטופר פרום, סיים רק שנייה אחריו. בקטע 17, ארו סיים 31 שניות אחרי דבוקת מובילי המירוץ הכללי (אוראן, פרום, בארדה) מה שהוריד אותו למקום הרביעי הכללי, בקטע 18 ארו סיים כבר 1:02 אחרי אוראן, בארדה, ופרום. והדרדר למקום החמישי הכללי, בו נשאר עד סוף הטור. ארו השתתף גם במילאנו טורינו וסיים שלישי, ובג'ירו די לומברדיה סיים שביעי.
2018
אחרי 6 שנים בקבוצת אסטנה שכללה זכייה בגראנד טור ולא מעט ניצחונות אחרים, ארו הצטרף ליו. איי.אי אמירטס, הוא השתתף בג'ירו ד'איטליה 2018 שהחל בירושלים אך התקשה, בקטעים הראשונים נשאר וסיים עם המובילים, אך כבר בקטע 11 החזיק בפער של 3:11 דקות מהמוביל סיימון ייטס, בקטע 14 בעליית המונטה זונקולן הידועה הפער כבר גדל ל-5:33 ובקטע 18 ארו התפרק לגמרי וסיים 15 דקות לאחר הפייבוריטים בדירוג הכללי, קטע לאחר מכן, פרש מהמירוץ. בוואלטה אספנייה ארו לא הצליח להתברג גבוה באף שלב, וסיים במקום ה-23 בדירוג הכללי, שעה ושלוש דקות אחרי המנצח, סיימון ייטס.
2019
ארו תוכנן להתחרות שוב בג'ירו ד'איטליה, אך נפצע והחמיץ את המירוץ וגם את וולטה אה קטלוניה, בה גם אמור היה להשתתף. בטור דה פראנס, סיים במקום ה14 הכללי אך איכזב והיה רחוק מהמובילים, וסיים בפער של 27:36 מאיגן ברנל, שניצח. הוא נבחר לוואלטה אספנייה ביחד טאדיי פוגאצ'אר בן קבוצתו, אך ארו התקשה להתמודד בדירוג הכללי ופוגאצ'אר הפך למוביל הקבוצה. ובסופו של דבר ארו פרש לפני קטע 13 ובכך עזב את המרוץ. בעוד פוגאצ'אר מסיים שלישי.
קובקה-אסוס (2021-)
לאחר שהתקשה למצוא קבוצה אחרי עוד עונה בלי הישגים מרשימים, הוא חתם בסופו של דבר ב-קבוצת קובקה-אסוס לעונה אחת. הוא פתח את העונה בצרפת, כשסיים במקום ה-18 בטור דה לה פרובאנס. בהמשך נבחר לסגל קבוצתו לטור דה פראנס אך הוחלף בידי קרלוס בארבו הספרדי לאחר שלא היה בשיא כושרו לקראת המרוץ. הוא חזר להתחרות בטור סיביו, כשסיים שני לג'ובאני אלאוטי, בפער של 19 שניות. ארו התכונן לוואלטה אספניה וערך את הכנתו למרוץ בוואלטה אה בורגוס, וסיים שני למיקל לנדה במרוץ, כש-36 שניות מפרידות בין שני הרוכבים.
לפני תחילת הוואלטה אספניה, הודיע ארו על שיפרוש מהענף אחרי הוואלטה, וישים סוף לקריירה המקצוענית שלו שארכה כ-10 עונות לאחר סיום המרוץ. לפי דברי ארו, ההחלטה נבעה מרצון להתמקד ולבלות יותר זמן עם משפחתו, בלי השגרה התובענית של רוכב אופניים מקצוען, פציעות שונות שארו נאלץ להתמקד איתן בשנים האחרונות, וקושי לחזור לכושר שהיה בו בשנים 2014-2017, דאז נחשב לאחד מהמטפסים הטובים בעולם. אחרי 10 קטעים בוואלטה, דורג ארו במקום ה-16, אלא שאז סבל מבעיות בבטנו ואיבד במהלך קטע ה-11 יותר מ-11 דקות, בקטעים הבאים ניסה להתמודד על ניצחון באחד הקטעים מתוך כניסה לקבוצת הבריחה, אך בסופו של דבר זה לא צלח והתוצאה הכי טובה של ארו בוואלטה הייתה מקום 13 בקטע ה-3. הוא סיים את הגרנד טור האחרון בקריירה שלו במקום ה-51.
קנדרי פאאס
ריי קנדרי פאאס אנדרדה (בספרדית: Ray Kendry Páez Andrade; נולד ב-4 במאי 2007 בגואיאקיל שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת אינדפנדיינטה דל ואיה מליגת העל האקוודורית.
קריירת מועדונים
פאאס גדל במחלקות הנוער של אקדמיית אלפרו מורנו, ברצלונה ספורטינג קלוב, אמלק, פאטריה ואינדפנדיינטה דל ואיה. ב-25 בפברואר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אינדפנדיינטה דל ואיה, בניצחון 3-1 על מושוק רונה במסגרת המחזור הראשון בליגת העל האקוודורית לעונת. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת אקוודור עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
ג'יידון סאנצ'ו
קריירה מוקדמת
סאנצ'ו נולד בשכונת קמברוול שבלונדון, למהגרים מטרינידד וטובגו. הוא גדל בשכונה הלונדונית קנזינגטון. הוא הצטרף למחלקת הנוער של ווטפורד בגיל שבע. בגיל 14 עבר למנצ'סטר סיטי, ששילמה עבורו כחצי מיליון פאונד, במסגרת תוכנית לקידום כישרונות צעירים בכדורגל. הוא הרשים באקדמיית הנוער של סיטי, ובמאי 2017 החל להתאמן עם הקבוצה הבוגרת. ביולי הושמט סאנצ'ו מסגל הקבוצה למשחקי קדם עונת 2017/2018, עקב ויכוח על דקות משחק, אשר לפי השחקן הובטחו לו בחוזה.
בורוסיה דורטמונד
סאנצ'ו חתם בבורוסיה דורטמונד ב-31 באוגוסט 2017, תמורת סכום העברה של כשמונה מיליון לירות שטרלינג, נכלל באופן מיידי בקבוצה הבוגרת של דורטמונד וקיבל את חולצה מספר 7. סאנצ'ו ביקש לעבור לדורטמונד, למרות התעניינות בו מצד קבוצות פאר באירופה, ולמרות ניסיונותיה של קבוצתו הקודמת, ושל מאמנה, פפ גווארדיאולה, להשאירו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-21 באוקטובר, כאשר נכנס כמחליף בדקות הסיום, בתיקו 2-2 עם איינטרכט פרנקפורט. בכך הפך סאנצ'ו לאנגלי הראשון שמשחק בבונדסליגה במדי דורטמונד. בנוסף, ערך שלוש הופעות במדי קבוצת המילואים של דורטמונד בשנת 2017. ב-14 בינואר 2018 פתח לראשונה בהרכב דורטמונד בשוויון המאופס מול וולפסבורג. ב-21 באפריל כבש את שער הבכורה שלו ככדורגלן מקצועני בניצחון 0–4 על באייר לברקוזן, והוסיף שני בישולים.
את עונת 2018/2019 פתח סאנצ'ו עם שישה בישולים וארבעה שערים בתשעה משחקי הליגה הראשונים. ב-24 באוקטובר 2018 כבש את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 0–4 על אתלטיקו מדריד. סאנצ'ו זכה בתואר הראשון שלו בבורוסיה דורטמונד כאשר זכה בסופר קאפ הגרמני ב-2019 לאחר ניצחון 0–2 על באיירן מינכן כשהוא מבקיע את השער השני.
מנצ'סטר יונייטד
ב-23 ביולי 2021 חתם סאנצ'ו לחמש שנים במנצ'סטר יונייטד, ששילמה עבורו לבורוסיה דורטמונד 85 מיליון יורו (73 מיליון ליש"ט). ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה כמחליף, בניצחון 1–5 על לידס יונייטד. ב-23 בנובמבר כבש את שער הבכורה שלו במדי מנצ'סטר יונייטד בליגת האלופות, בניצחון 2–0 על ויאריאל. ב-28 בנובמבר כבש סאנצ'ו את שער הבכורה שלו בליגה מול צ'לסי, שהסתיים בתוצאה 1-1.
נבחרת אנגליה
סאנצ'ו שיחק בנבחרות אנגליה הצעירות - עד גיל 16, עד גיל 17 ועד גיל 19. במאי 2017 היה סאנצ'ו חלק אינטגרלי בהרכב נבחרת אנגליה עד גיל 17, באליפות אירופה עד גיל 17. הוא כבש חמישה שערים, הגיע עם נבחרתו לגמר ונבחר לשחקן הטורניר. באוקטובר שיחק בגביע העולם עד גיל 17, כבש שלושה שערים וסייע לאנגליה לזכות בטורניר. הוא שיחק רק בשלב הבתים, על פי הסכם בין דורטמונד להתאחדות הכדורגל האנגלית, לפיו חזר סאנצ'ו לקבוצתו על מנת לשחק בליגה.
עקב יכולות יוצאות דופן בתחילת עונת 2018/2019, זכה סאנצ'ו לזימון לסגל נבחרת אנגליה הבוגרת באוקטובר 2018, על ידי המאמן גארת' סאות'גייט. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ב-12 באוקטובר 2018 כאשר נכנס כמחליף במקום ראהים סטרלינג בדקה ה-78, בתיקו 0-0 מול, במסגרת ליגת האומות.
בספטמבר 2019 הבקיע סאנצ'ו את שער הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה כשהבקיע צמד נגד קוסובו בניצחון 3–5 במסגרת מוקדמות יורו 2020.
Crazy Party Night (Pumpkin no Gyakushū)
(בעברית: ערב מסיבות משוגע; ביפנית: ～ぱんぷきんの逆襲～) הוא הסינגל ה-11 של זמרת הפופ היפנית קיארי פאמיו פאמיו. הסינגל פורסם ב-2 בספטמבר 2015, לכבוד ליל כל הקדושים. השיר הופץ בפורמטים דיגיטליים ובפורמטים פיזיים כמו על גבי תקליטורים.
הילסונג
כנסיית הילסונג (Hillsong) היא כנסייה פנטקוסטלית שבסיסה בסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה.
היסטוריה
הכנסייה נוסדה בשנת 1983 על ידי הכומר בריאן יוסטון ואשתו בובי. בתחילה התמקמה קבוצה קטנה של כ-45 מאמינים באולם בבית ספר בבולקהאם הילס (שכונה "המחסן") והקימה את מרכז החיים הנוצרי הילס. כתוצאה מהאישיות הכריזמטית של הכומר בריאן יוסטון מספר המאמינים גדל בהתמדה. ב-1990 הכנסייה עברה למרכז מסחרי בקאסל היל ששירת את הכנסייה עד המעבר למרכז חדש יותר בבולקהאם הילס בשנת 1997. בתחילת שנות התשעים התחילה להופיע להקת הבית של הכנסייה שנקראה הילסונג שהתפרסמה בעולם כמוזיקה רוחנית-דתית עכשווית. ב-1999 שם הכנסייה שונה להילסונג באופן רשמי. ב-19 באוקטובר 2002 בנוכחות ראש הממשלה האוסטרלי דאז ג'ון הווארד, נחנך מרכז הכנסים החדש בבולקהאם הילס שכולל אודיטוריום, חניית ענק ומתקנים לפעילויות לילדים. באודיטוריום ישנם כ 3500 מקומות ישיבה, שמהווה נכון להיום את המגה-כנסייה הגדולה ביותר באוסטרליה. לשם השוואה, הכנסייה הבאה בגודלה באוסטרליה היא קתדרלת מרי הקדושה (סידני) עם מספר מקומות ישיבה של כפחות מ-2000. תפילות כנסיית הילסונג מתאפיינות בקהל גדול ואווירה רוחנית וכוללות שירי תפילה ולימוד מכתבי הקודש שמוקרנים על מסכי ענק עם דגש על מערכת יחסים אישית עם ישו. החוויה הרוחנית והמסרים החיוביים מדברים על אהבה, חמלה, תרומה ועזרה הדדית, בנוסף להתחזקות אישית וברכות בריאות, שגשוג והצלחה בחיים. שירי התפילה מלווים במולטימדיה מודרנית ומוזיקת הילסונג הייחודית שזכתה להצלחה רבה באוסטרליה ובעולם. באוגוסט 2019 הודיע מרטי סמפסון, הסולן ומנחה התפילה הפופולרי של הכנסייה, כי הוא מצוי במשבר אמונה אישי קשה.
כנסיית הילסונג פועלת במודל רב-אתרי, כלומר מספר קמפוסים באוסטרליה שמחוברים ביניהם - בסידני, בריסביין, מלבורן, ניוקאסל, גולד קוסט, נוסה, ובדרווין. בנוסף, שלוחות של כנסיית הילסונג הבינלאומית כוללות כנסיות ברחבי העולם- בבריטניה, באוקראינה, בדרום אפריקה, בשוודיה, ארצות הברית, צרפת, גרמניה הולנד, רוסיה, ספרד, ארגנטינה וברזיל. בפברואר 2017 הודיע הילסונג על הוספת כנסיות בפורטוגל, סן פרנסיסקו, פרת' ווולונגונג באוסטרליה ובבאלי באינדונזיה.
הילסונג וישראל
בפברואר 2017 הודיעה כנסיית הילסונג על כוונה להקים כנסייה בישראל. באפריל 2017 הכומר בריאן יוסטון הגיע, עם קבוצת צליינים נוצרים, לביקור בישראל באתרים המקודשים לנוצרים, וכן להופעות של להקת הילסונג בחוף צמח וקיסריה.
אמונות
כנסיית הילסונג מזוהה עם Australian Christian Churches, השלוחה האוסטרלית של אשר משתייכת לזרם הפנטקוסטליזם ובעלת נטיות לאוונגליסטיות חזקות. הפנטקוסטליזם הוא אחד הזרמים המתפתחים ביותר בנצרות עם מספר מאמינים שנאמד במאות מיליונים.
הכנסייה מתנגדת למחקר בתאי גזע והפלות. בנוסף, כנסיית הילסונג הכריזה על תמיכה בבריאתנות ובתכנון תבוני. כנסיית הילסונג מכירה שהומוסקסואליות מנוגדת למלומד בכתבי הקודש אך מדגישה שהיא לא מגנה הומוסקסואלים.
הכנסייה פתוחה לקהל הרחב, שוללת אפליה על בסיס מין וגזע, וקהל המאמינים מגיע מרקעים אתניים מגוונים. בנוסף, נשים יכולות להגיע לרמת כמורה שווה לגברים.
ביקורת
בניגוד לכנסיות קתוליות ואנגליקניות באוסטרליה בהן מספר המאמינים שמגיעים להתפלל נמצא בירידה מתמדת, כנסיית הילסונג מדווחת על שיעור נוכחות גבוה במיוחד. נכון לשנת 2018 מעל 40,000 מאמינים מגיעים לכנסייה בכל שבוע באוסטרליה, ועל פי הכנסייה, למעלה מ-100,000  מאמינים מגיעים בכל שבוע לאחת מ-80 הכנסיות שמזוהות עם הילסונג ושממוקמות ברחבי העולם. ייתכן שמתוך העלייה המטאורית במספר המאמינים וכן מתוך הבדלים תאולוגים מסוימים בעולם הנצרות, נשמעת ביקורת כנגד כנסיית הילסונג. למשל, מספר טענות נשמעו כנגד דוקטרינת השגשוג אותה מלמדת הכנסייה, ובנוסף הושמעו טענות כי לא ניתן לדעת בדיוק כיצד מושקע הכסף שנתרם על ידי המאמינים. בתגובה לטענות אלו מיתנה הכנסייה את הטפת דוקטרינת השגשוג. הכניסה לכנסייה אינה כרוכה בתשלום או דמי חברות. הכנסייה מעודדות מתן תרומות לשם תחזוק הכנסיות הקיימות, הקמת כנסיות נוספות, ותרומה לקהילה כגון התנדבות ועזרה לנזקקים.
מרצדס-בנץ EQE
מרצדס-בנץ EQE (באנגלית: Mercedes-Benz EQE) היא מכונית מנהלים חשמלית במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מרצדס-בנץ משנת 2021. היא נחשפה ב-5 בספטמבר 2021 והוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של מינכן ב-6 בספטמבר 2021, היא הגיעה לישראל ב-31 במאי 2022.
עיצוב
העיצוב החיצוני מעוצב בעיצוב קופה אך המרכב סדאן, היא מבוססת על המרצדס-בנץ E-קלאס אך יותר מרווחת ממנה, בנוסף תא הנוסעים נלקח ללא שינוי ממרצדס-בנץ EQS. דגמי ה-AMG של ה-EQE כוללים מראה ספורטיבי יותר מתלים בכיול ספורטיבי, ומערכת מיוחד המציעה סאונד של מכונית ספורט בעת מצב הספורט.
מפרט טכני
ה-EQE משווקת עם שלושה יחידות הנעה (2 מהם של מרצדס AMG). את הסוללה אפשר להטעין ממטען פנימי בקיבולת של 11 קילוואט או 22 קילוואט, או ממטען מהיר בקיבולת 170 קילוואט, ישנה אפשרות להוסיף עם המטען המהיר 250 ק"מ ב-15 דקות (EQE 350) או 180 ק"מ ב-15 דקות (AMG EQE 43 ו-AMG EQE 53).
גוליילמו נאסי
גנרל גוליילמו נאסי (באיטלקית: Guglielmo Nasi; 21 בפברואר 1879 – 21 בספטמבר 1971) היה איש צבא איטלקי שלחם במערכה במזרח אפריקה במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחריה שימש נציב מטעם האו"ם בסומליה.
ביוגרפיה
נאסי נולד בצ'יוויטווקיה שבמחוז לאציו באיטליה. בין 1924 ל-1928 שימש כנספח צבאי בפריז. ב-1928 מונה לראש המטה של הצבא האיטלקי במושבות, ובין 1934 ל-1935 שימש כסגן מושל קירנאיקה. במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה שימש נאסי כמפקד אחד הטורים שתחת פיקודו של המרשל רודולפו גרציאני בחזית הדרום. לאחר המלחמה שימש כמושל חבל הראר שבאתיופיה בין 1936 ל-1939, ולאחר מכן כסגן מושל מזרח אפריקה האיטלקית מ-1939.
לאחר הכרזת המלחמה האיטלקית על בריטניה וצרפת במלחמת העולם השנייה, ביוני 1940 פרצה לחימה פעילה בין הצדדים בחזית מזרח אפריקה.
נאסי עמד בראש הכוח שמונה לכבוש את סומלילנד הבריטית. הכוח שבפיקודו מנה 110,000 חיילים שכללו 17 גדודי רגלים, מהם שלושה גדודי רגלים איטלקים, ו-14 גדודי רגלים מקומיים, יחידות של ארטילריה מתנייעת ויחידות שריון.
בסומלילנד הבריטית אליה כוונה הפלישה האיטלקית העיקרית בשלב הראשון של הלחימה פיקד לויטננט קולונל (עם תחילת הלחימה הועלה בדרגה לדרגת בריגדיר) ארתור רג'ינלד צ'אטר על חמישה גדודים, ובסך הכל, כ-5,000 איש.
הפלישה החלה ב-4 באוגוסט 1940. כוחותיו של נאסי פרצו מכמה כיוונים אל סומלילנד הבריטית. מטרתם הייתה העיר ברברה שעל חוף הים האדום, ששימשה כנמל העיקרי של סומלילנד הבריטית. בדרך לברברה נתקל הכוח התוקף בהתנגדות במעבר הררי המכונה טור ארגן, ובסופו של דבר הצליחו האיטלקים לפרוץ את המעבר ולהגיע לברברה. הבריטים, בפיקודו של מייג'ר ג'נרל אלפרד ריד גודווין אוסטן, שהגיע לזירה וקיבל את הפיקוד מבריגדיר צ'אטר, הצליחו בינתיים לפנות את רוב חייליהם בדרך הים אל עדן. בין ה-16 ל-18 באוגוסט פונה כל הכוח הבריטי דרך הים לנמל עדן. ב-19 בחודש נפלה ברברה לידי האיטלקים, ובכך, למעשה, הסתיים כיבוש סומלילנד הבריטית.
אבדות הבריטים היו 38 הרוגים, 102 פצועים ו-120 נעדרים. ה-RAF איבד שבעה מטוסים, וכן 12 הרוגים ו-3 פצועים. האיטלקים העריכו את אבדותיהם במספר דומה. יש לציין כי בשטח לחמו גם כוחות בלתי סדירים של סומלים ואתיופים, לצד שני הצבאות. אבדותיהם היו קשות יותר, והוערכו במספר אלפים.
בתחילת 1941 פלשו הבריטים למזרח אפריקה האיטלקית, בתנועת מלקחיים מסודאן ומקניה. נאסי נאלץ לסגת עם כוחותיו ולהתבצר בגונדר. גונדר הייתה המעוז האחרון של האיטלקים בכל מזרח אפריקה. ב-6 ביולי 1941 לאחר כניעתם של הדוכס מאאוסטה וגנרל פייטרו גאזרה שהיו המפקדים הבכירים במזרח אפריקה, מונה נאסי למפקד הכוחות האיטלקים ולמשנה למלך ומושל כללי של מזרח אפריקה האיטלקית. בשלב זה שלטו הבריטים ברוב הטריטוריה, ושלטונו של נאסי נותר בגבולות מחוז גונדר. כוחותיו של נאסי התבצרו בגונדר כשבעה חודשים. הכוח הסדיר הבריטי המתין עם כיבוש גונדר עד לסוף עונת הגשמים, אך לאחריה חודשה המתקפה, וב-27 בנובמבר נכנע נאסי לכוח משולב של בריטים ואתיופים. עמו נכנעו 11,500 חיילים איטלקים, 12,000 חיילים מקומיים וארבעים ושמונה תותחים.
נאסי נשלח לקניה כשבוי מלחמה. לאחר מותו של הדוכס מאאוסטה בשבי, הוא היה הקצין האיטלקי הבכיר, והיה אחראי ליתר 60,000 השבויים האיטלקים בקניה.
על אף שהוכרז על ידי שלטונות אתיופיה כפושע מלחמה הותר לנאסי לשוב לאיטליה לאחר המלחמה. ב-1949 מונה נאסי לנציב מטעם האו"ם בסומליה, לאחר שזו נמסרה למנדט איטלקי מטעם האו"ם לתקופה של 10 שנים. עד לקבלת עצמאותה.
נאסי מת במודנה שבאיטליה ב-21 בספטמבר 1971.
ראש ההגנה (בלגיה)
ראש ההגנה (בצרפתית: Chef de la Défense בהולנדית: Chef Defensie) הוא מפקד הכוחות המזוינים של בלגיה. הוא ממונה בידי שר ההגנה והוא היועץ הצבאי הבכיר של ממשלת בלגיה.
התפקיד נוסד ב-28 בפברואר 1958, ובתחילה כיהן בו קצין בדרגת לוטננט גנרל. החל משנת 2002 המכהן בתפקיד הוא הקצין היחיד בצבא בדרגת גנרל או אדמירל. ומאז 10 ביולי 2020 מכהן בו האדמירל מישל הופמן.
פול קוק
פול תומאס קוק (אנגלית: Paul Thomas Cook; ) הוא מתופף אנגלי וחבר בלהקת הפאנק רוק סקס פיסטולס.
נעוריו ותחילת דרכו
קוק יליד האמרסמית לונדון, למד בבית הספר כריסטופר רן שם פגש את סטיב ג'ונס. בשנים 1972-1973, קוק וג'ונס, יחד עם חברם מבית הספר, וואלי נייטינגייל, הקימו את הלהקה, The Strand. קוק היה החבר הראשון בקבוצה שהשקיע בפועל בהבאת ציוד (מערכת תופים), ולא לגנוב אותו. ובמהלך שלוש השנים הקרובות The Strand הפכה לסקס פיסטולס.
קריירה לאחרונה
לאחר שהסקס פיסטולס התפרקה לאחר הופעתם האחרונה בסן פרנסיסקו ב-14 בינואר 1978, קוק וג'ונס החלו לעבוד על פסקול לסרטו של מלקולם מקלארן, The Great Rock 'n' Roll Swindle (תרמית הרוק 'נ' רול הגדולה). השניים הקליטו גם כמה שירים תחת השם "Sham Pistols" יחד עם ג'ימי פרסי מלהקת שאם 69. לאחר מכן הקימו להקה חדשה, "המומחים", עם אנדי אלן. אלן גרם לכמה בעיות משפטיות; הוא ניגן בגיטרת בס בשיר "דבר טיפשי" ובכמה מן ההקלטות הראשונות של "המומחים", אך לא היה אף חוזה הקלטות ולכן לא קיבל קרדיט על הבס וגם לא קיבל תשלום. לכן, האלבום שפרסמה חברת וירג'ין רקורדס, Cash Cows, שכלל את השיר של "המקצוענים" "Kick Down The Doors", לא פורסם. קוק וג'ונס ניגנו יחד באלבום הסולו של ג'וני ת'נדרס, So Alone.
"המקצוענים" שחררו ארבעה סינגלים ואלבום אחד (אלבום של דמואים פורסם לאחר מכן), אך מעולם לא דמה להצלחה המסחרית של הפיסטולס.
בשנות השמונים המוקדמות קוק, יחד עם ג'ונס, גילה את להקת הבנות בננָרַמה. קוק עזר לשלישייה להקליט את סינגל הבכורה שלהן, "איי אה מואנה", והיה המפיק של אלבום הבכורה שלהן ב-1982, Deep Sea Skiving.
בשנות ה-80 המאוחרות, קוק הופיע עם הלהקה Chiefs Of Relief ועם הגיטריסט לשעבר של הלהקה Bow Wow Wow, מתיו אשמן ולאחר תקופה מחוץ לתעשיית המוזיקה, ניגן עם פיל קולן בשנות ה-90. הוא התאחד מחדש עם חברי להקת הסקס פיסטולס שנותרו בחיים בשנת 1996 עבור Filthy Lucre בסיבוב הופעות עולמי.
הסקס פיסטולס, כולל פול קוק, הופיעו לרגל יום השנה ה-30 של Never Mind The Bollocks באקדמיית בריקסטון ב-8 בנובמבר 2007. עקב דרישת הקהל, שתי הופעות נוספות הוכרזו ב-9 וב-10 בנובמבר וארבעה תאריכים נוספים נוספו.
בשנת 2011 הצטרף ל-Vic Godard & Subway Sect, וחידש את שיתוף הפעולה שלו עם פול מאיירס מסקס פיסטולס להפוך את הלהקה ל-The Professionals & Vic Godard.
מרד האיכרים בארץ ישראל
מרד האיכרים בארץ ישראל (בערבית: ثورة الفلاحين في فلسطين) היה מרד איכרים ערבים אשר התרחש בשנת 1834 במהלך מרד הפלאחים נגד שלטון מוחמד עלי שליט מצרים ושושלתו בארץ ישראל, אשר נכבשה מידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1833 לאחר המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה. המרד דוכא לאחר שלושה חודשי לחימה.
רקע
מהצד של ערביי ארץ ישראל, כיבוש ארץ ישראל בידי מוחמד עלי עורר מאבק על העליונות המדינית ב. הפאדישאה הע'ותמאני היה הח'ליפה ומכאן ראש הדת העליון ושליחו של מוחמד, מכאן שפועלו של עלי נגד הח'ליפה היה בגידה בסדר האסלאם, דבר שעורר את חמתו של הפלג השמרני. בשנת 1834 מרדו תושבי ירושלים והאיכרים שבסביבתה נגד אבראהים פאשא, בנו של עלי, שפיקד על צבא הכיבוש. למרידה היו מספר גורמים אפשריים:
פקודת הגיוס
ב-25 באפריל 1834 כינס אבראהים פאשא את כל מנהיגי ירושלים ושכם, והורה על גיוסו של אחד מכל חמישה מוסלמים, פעולה זו החלה בעיר ירושלים עם קריאתם של 200 איש. עוד 3,500 איש מהפריפריה ו-500 מחברון נדרשו באותה תקופה גם כן להתגייס במיידית. שנאתם של מנהיגי האזור לממשלת הח'דיו המצרי איחדה אותם כנגד ניסיונותיו של אבראהים פאשה ליצור צבא 'מודרני' מגיוסי חובה.
אבראהים פאשא שאל את מנהיגי האזור, על זאת הם ענו;  ואז שאל הפאשא,  עליהם הם ענו,  אז דווח כי אבראהים אמר,  הם השיבו בחיוב, אך ענו לפאשא:  אבל אבראהים שאל,  והם השיבו,  אבראהים אמר להם אז,
השיחה הסתיימה בנקודה זאת ואז, לדברי המתעד, כאשר הגיעה הידיעה אל מנהיגי המחוזות, רבים לא ידעו מה לעשות. באחד המחוזות החליטו להתקומם באומרם:
מרד
כעבור שלושה ימים, ב-28 באפריל, אבראהים פאשה נסע ליפו. ויליאם תומסון, מיסיונר אמריקני שהוצב בירושלים באותה תקופה, כתב ב-19 במאי 1834 כי הוא: "פגש פילים רבים, חמושים ומצוידים למלחמה." הוא שאל את אחד החיילים שירדו אליו, אם הוא יורה בציפורים? בחיוך מר, ענה החיל, "הציפורים שלי ביפו, וההובלה שלי היא לפאשא." הוא הסביר כי ההפרעות נובעות מ"הוראה מהפאשא לקחת כל אדם חמישי להיות לחייל, שעל כן ההורים זועמים מאוד." לדבריו, הם "נשבעו על ידי נביאם שלעולם לא ייכנעו להפוך לנאזים (נאזים היה כינויים החיילים המצרים).
ירושלים
ב-8 במאי 1834 דווח כי איכרים מקיפים את העיר ירושלים וחוסמים את כל שערי העיר. עשרת אלפים איש משכם, חברון, הפריפריה של ירושלים ועזה החלו לתקוף את חומות ירושלים, אך נהדפו על ידי חיילים מצרים המוצבים בעיר. ואז, חמישה ימים לאחר מכן, התרחשה רעידת אדמה, שהמוסלמים בירושלים האמינו כי "נגרמה על ידי ניסיונו של אבראהים פאשא לקחת חיילים מהעיר הקדושה – דבר שלא ניסה עוד לעשות לפני כן." מה-10 לחודש במשך תקופה של חמישה ימים, הלחימה נפסקה ונפתחה מחדש לאחר מכן. ואז, ב-19 במאי, הבחינו האיכרים בפרצה, ביום שלמחרת הם נכנסו לפנים העיר דרך נתיבי הביוב.
כמה מהמוסלמים בירושלים, שטענו בפני אבראהים פאשא כי הם הורידו את נשקיהם, התגלו חמושים לגמרי והצטרפו למורדים לבזוז את בתי הקצינים המופקדים על הגנת שערי העיר וחומותיה; הבוזזים מיהרו בחזרה לבתיהם עם כל אשר יכלו לשאת. חמש מאות חיילים עזבו את המצודה וההגנה על חומות העיר ותקפו את הבוזזים בתככי העיר. לאחר מכן הם החלו לבזוז את העיר בעצמם כנקמה על השמדת רכושם, עד שמפקדם הורה להם לעצור. ההרוגים שדווחו באותו יום כללו 50 איכרים, 16 תושבי העיר וחמישה חיילים. למחרת האיכרים חידשו את התקפותיהם. לאחר מתקפת נגד קצרה, ראשיד ביי (מפקד המוצב המצרי בעיר) נסוג שוב למצודה. נסיגה זאת אפשרה לירושלמים לפתוח את שער שכם, ואפשרו את כניסתם של 2,000 מורדים אל תוך העיר.
בספרות נבדל זמן זה בתור "הפעם בה האיכרים שלטו בירושלים". צעירים ומבוגרים נפלו לביזה, החל מביתם של מיר-עליי (קצינים האחראים על ביצורי העיר), משם הסירו את החפצים הכבדים והותירו מאחור כריות, שמיכות ושולחנות עץ. לאחר מכן הם בזזו את הבתים היהודיים באותו אופן. בלילה שלאחר מכן החלו הרדיקלים, עם כמה שודדים מהמעמד הנמוך בירושלים, לבזוז את חנויות היהודים, הנוצרים, הסוחרים האירופאים ואז גם המוסלמים. המכולת, הסנדלרים וכל הסוחרים סבלו כאחד מהאירוע. בתוך יומיים-שלושה לא הייתה חנות אחת שלמה בשוק, משום שניפצו את המנעולים ואת הדלתות ותפסו את כל אשר היה בעל ערך.
רבים מהמוסלמים הירושלמים הספיקו להסיר מחנויותיהם את כל הרכוש בעל הערך, והשאירו אחריהם רק דברים חסרי תועלת. עכשיו הם הצהירו כי החיילים לקחו את הדברים החשובים, ובכך הם הראו שהם בעלי סיבה טובה לשנאת הצבא. השוק היה במראה מצער. היה זה נראה כאילו היה נטוש במשך שנים. אביזרים ומצרכים כגון שקי ירקות ומזרנים ושמיכות, נמצאו קרועים בחיפוש אחר כסף שעלול להימצא בתוכם. במקומות רבים הבוזזים חפרו את כל החנויות בחשד שהבעלים אולי הסתירו את הכסף או כל דבר אחר. האזרחים מחו על כך שוב, אך לא נשמע קולם מכיוון שהם היו מעטים בהשוואה לרדיקלים המורדים. כולם באו לקחת מן השוק הנבזז ואיש לא חזר בידיים ריקות.
בימים שלאחר מכן החלו לפשוט ולבזוז את בתיהם של האורתודוקסים, הצרפתים והארמנים, אך מנהיגי המורדים והשייח'ים מנעו מהם בכך שאמרו להם שאם הם יפגעו ב'רייה' (הנוצרים ויהודים), ישנו חשש שהם יגרמו למורת רוחם של המעצמות האירופאיות. למרות זאת, הם המשיכו לבזוז את הבתים הלא מיושבים שתושביהם ברחו מדי לילה.
פעולות נגד
ב-24 במאי לאחר שהגיעו חדשות על המתרחש בירושלים אל אבראהים פאשא במחנהו ביפו, האחרון יצא לעבר ירושלים בראש 9,000 חיילים. ב-27 במאי שב אבראהים פאשא לירושלים אך סירב להיכנס לעיר וחנה במפקדתו בהר צִיוֹן. למחרת הציע חנינות למי שהשתתף במרד, אך אף אחד לא נכנע. לאחר מכן יצאו כוחותיו של הפאשא במרדף עם 3,000 פרשים, ואלו הרגו 300 והכניעו והביאו לשבי 500 מורדים. 17 מנהיגי מורדים נכלאו והשאר מאלו אשר נתפסו שוחררו.
ב-30 במאי שב אבראהים פאשא לירושלים עם 7,500 שבויים, כמו גם בעלי חיים חמושים, בהם פילי מלחמה. למחרת הותקף הכפר בית ג'אלא על ידי חיילים ו-33 גברים ונשים נוצרים נהרגו בחשד כי ביצעו ביזה. הפאשא עצר את הטבח, אך החרים את בעלי החיים של איכרי הכפר. ב-1 ביוני החלו כוחות סדירים ומאחוריהם אלפי תותחים לצאת בהוראת פאשא להגנה על בית לחם.
במסע ההתקוממות המתמשך נגד הפאשא, ב-4 ביוני, הותקף הוא וכוחו המונה 4,000 איש ליד בריכות שלמה. 1,500 איש בפיקודו של ראשיד ביי, אחד הסגנים של אבראהים פאשה ומפקד מצודת ירושלים, עמדו נגד התקיפה. ראשיד ביי עצמו נהרג ו-800 מחייליו נהרגו או נפלו בשבי. האסירים תומכי אבראהים הובלו לחברון. האיכרים המנצחים נצרו אז על אבראהים פאשא בהר ציון, לשם ברח למפלט. בין ה-4 ל-8 ביוני, עצים להסקה וקמח לאפיית לחם היו חסרים בעיר ירושלים; בינתיים המרד התפשט לשכם, רמלה, לוד, יפו ועכו. מורדים כבשו את טבריה וצפת ובזו על הערים בפרעות. בדואים תקפו את כרכ והרגו את 200 החיילים ששמרו עליה.
אבראהים לבסוף חמק מהמצור אשר הטילו עליו המורדים בעזרת כוחות הצלה, הוא המשיך פועלו בניסיון להתמודד נגד המרד בהרי יהודה. ב-30 ביוני מוחמד עלי עצמו הגיע ליפו. המיסיונר ויליאם תומסון דיווח על המחזה:
יומיים אחר כך פגש מוחמד עלי בבנו הפאשא בעודו ברמלה והשניים שבו ליפו.
מודאגים מהגעתו הממשמשת ובאה של מוחמד עלי פאשה עם צבא של 15,000 חיילים חדשים, ניסו נכבדי ירושלים להסדיר הפוגה בין הפאשא למורדים באמצעות המופתי טהיר אפנדי אל-חוסייני. היה זה דרך המופתי שעיסא עמר, מנהיג המורדים ממחוז חברון, קבע את התנאים הבאים אשר למענם יקרא לנאמניו להפסיק את המרד ויביא להפסקת אש והעבירם אל אבראהים:
אבראהים פאשא דחה את הדרישות הללו, אך המשיך לדבר עם המופתי באמצעות תומכו, השייח' חוסיין עבד אל-האדי. אבראהים פאשא קיבל אז מכתב מקאסם אל-אחמד, כעת היה האחרון מוכר כמנהיג המורדים בעיר שכם, וביקש חנינה כדי שיוכל לנהל משא ומתן על הפוגה. אבראהים פאשא, בעזרתו של המופתי וחוסיין עבד אל-האדי, כתב מכתב שמבטיח האת ביטחונו של קאסם. כאשר המופתי וחוסיין עבד אל-האדי הבטיחו כי הם ערבים לנושא, פגש קאסם את הפאשא. אבראהים נזף בקאסם על בגידתו. קאסם טען כי נאלץ להשתתף במרד והתנצל. הפאשא קיבל את דברו, ומינה אותו מחדש כמושל שכם וירושלים, כמו גם דובר המורדים.
שכם
מוחמד עלי הורה על הוצאתם להורג של מספר מנהיגים אזוריים ברחבי ירושלים ומרכז הארץ מחשש כי אלו תמכו במרידה, נוסף על כך הייתה חשיבות מבחינתו להביא אנשי מנהל חדשים אשר יהיו נאמנים לקהיר ולא קונסטנטינופול. נכבדים אחרים ברחבי האזור, כולל שייח' עבדאללה אל-פאהום מנצרת ועובדיו הוגלו. ב-23 ביוני, קאסם אל-אחמד דחה את ההפוגה שלו עם אבראהים פאשה, וקרא לאנשי שכם לקחת נשק. קאסם אל-אחמד כתב למנהיגים בירושלים:
אסטרטגיית המורדים הייתה לחלק את כוחותיהם כדי להגן על עצמם בשלוש חזיתות. שלושים אלף איש חולקו לשלושה גדודים, אחד בפיקודו של שייח' יוסף אל-קאסם שהוצב בראס אל-עין, השני נע צפון לשמירה על הגישות לגליל, והשלישי נותר בשכם. ב-24 ביוני תקפו בדואים, שלא נקשרו עם קאסם, את מחנהו של אבראהים פאשא. בארבעת הימים הבאים קרב התחולל מחוץ לשכם.
ב-28 ביוני, כוחותיו של אבראהים פאשא כבשו את ראס אל-עין והמורדים שם נכנעו. איכרים שנפלו בשבי נשלחו למצרים "כדי ללמוד את אמנות המלחמה באופן מלכותי." שכם נכבשה בידי אבראהים עוד באותו היום.
טבח חברון
בשלב זה המרד הסדיר התפרק. שייח' קאסם אל-אחמד ובניו יוסוף ומחמוד נסו אל העיר חברון. פאשא הגיע אל שערי חברון עם 4,000 אנשי חיל רגלים ו-2,000 פרשים אשר הפגיזו את העיר עד אשר נכנעה. על אף הבטחותיו של אבראהים החיילים המצרים שלו התחילו לרצוח ולאנוס בעת שהעיר נפלה. העיר נהרסה כמעט לגמרי, והמאבק עליה נגמר במותם של 500 מורדים כמו גם 12 יהודים. אירועי טבח חברון היו טרגיים לחברה היהודים יותר מאירועי פרעות צפת שהתרחשו באותה העת. רוב יהודי חברון (כמו גם יהודי טבריה וצפת) הצליחו לברוח לירושלים.
קאסם ובניו הצליחו לברוח מהעיר אל מעבר לנהר הירדן לעיירה כרכ. ב-1 ביולי רדף אחריהם אבראהים פאשא עם 1,500 איש והרס את כרכ לכדי אפר. היה זה בנקודה זאת שקאסם נתפס ונלקח בשבי אל דמשק, שם לאחר משפט קצר נגזר עליו דין מוות. עם מותו התמוסס המרד, שלטון מוחמד עלי על ארץ ישראל וסוריה לא יאותגר שוב עד למלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה.
1791 בארצות הברית
1791 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 15 שנה מיום היווסדה.
מיצובישי פאג'רו אבולושן
מיצובישי פאג'רו אבולושן (באנגלית: Mitsubishi Pajero Evolution) הוא SUV תחרותי, בתצורת 3 דלתות מתוצרת התאגיד הרב-לאומי מיצובישי מוטורס היפני, אשר יוצר בין השנים 1984–2007 ביפן.
יוצרו כ-2,500 יחידות לשוק הפרטי.
מלבד לדגמים של "מיצובישי פאג'רו אבולושן" שנמכרו בשוק הפרטי, דגמי "מיצובישי פאג'רו אבולושן" השתתפו במרוצי ראלי (קבוצה T2 - רכבי שטח מייצור סדרתי) מסוג "Rally raid" כגון ראלי דקר ו"Rallye des Pharaons".
בין השנים 1985–2007 זכו דגמי "מיצובישי פאג'רו אבולושן" ב-12 ניצחונות בראלי דקר.
Ring Off
Ring Off הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה ממהדורת הפלטיניום של אלבומה החמישי, Beyonce. השיר יצא כסינגל השלישי מן המהדורה בתאריך ה-28 בנובמבר 2014. השיר נכתב על ידי ביונסה, מייק קארן, ויליאם לובן-בין ורבים אחרים. השיר הופר על ידי ביונסה נואלס, מייק קארן, קוק קלאסיקס ועוד. זהו שיר מסוג רגאיי ובלדה עם קצב דאנסהול קל. השיר מדבר על סוף הנישואין בין הוריה של ביונסה.
עם שחוררו של השיר, עוד לפני שיצא כסינגל, השיר קיבל שבחים חיוביים בעיקר ממבקרי מוזיקה, שטענו כי זהו אחד מהשירים הכי אישיים שהוציאה ביונסה אי פעם. זהו השיר היחיד באלבום שלא הפיקו לו וידאו קליפ. השיר לא נחל הצלחה רבה כסינגל אך הצליח להיכנס לכמה מצעדים ברחבי העולם. השיר לא הצליח להגיע למצעד הבילבורד הוט 100, אך הגיע למקום החמישי במצעד ה-Bubbling Under Hot 100 של הבילבורד.
West End Girls
West End Girls הוא שיר של הצמד הבריטי פט שופ בויז. הוא יצא במקור כסינגל הבכורה של הצמד בשנת 1984 ולאחר מכן, בגרסה מחודשת, בשנת 1985.
הגרסה הראשונה של "West End Girls" הוקלטה עם המפיק בובי אורלנדו בניו יורק ויצאה כסינגל ב-9 באפריל 1984. הסינגל לא זכה להצלחה. הוא הגיע רק למקום ה-121 בבריטניה, אבל הפך ללהיט מועדונים בלוס אנג'לס, סן פרנסיסקו ובלגיה.
בשנת 1993 השיר כוסה על ידי איסט 17. השיר "Jump" של מדונה משנת 2006, מתבסס על השיר "West End Girls".
וולן
וֶולֶן חברת הנדסה (באנגלית: Whelen Engineering Company) היא תאגיד אמריקאי, המתכנן ומייצר ציוד אזהרה אודיו וויזואלי לתעשיות רכב, תעופה ולתעשיית ההודעות ההמוניות ברחבי העולם. וולן, שנוסדה בשנת 1952, הפכה לספקית של נורות אזהרה, תאורה לבנה, סירנות ובקרים. מוצרי וולן מתוכננים, מיוצרים ומורכבים בשני מתקנים מרכזיים, בצ'סטר ובצ'ארלסטאון ניו המפשייר.
וולן הורנט
Whelen Hornet היא מערכת אזעקה אלקטרונית. היא הוצגה בשנת 1995. המערכת מכילה רמקול יחיד של 400 וואט. היא מערכת האזעקה הקטנה ביותר של וולן המיועדת לשטח פתוח. הצפירה יכולה להשמיע שישה אותות, בדיוק כמו רוב הצפירות האחרות המיוצרות על ידי וולן, אולם יכולותיה אינן מגיעות לרמת סדרת הסירנות WPS-2900 ו-WPS-4000. וולן ייצרה גם את ה-WPS-3016.
ראג' צ'טי
ראג' צ'טי (בהינדית: राज चेट्टी, באנגלית: Raj Chetty; נולד ב-4 באוגוסט 1979) הוא כלכלן הודי-אמריקאי הבולט במחקריו האמפיריים בתחום השפעות מדיניות כלכלית ציבורית. מכהן כפרופסור באוניברסיטת הרווארד.
ביוגרפיה
צ'טי נולד בניו דלהי שבהודו ולמד בבית ספר יסודי קתולי בעיר. בגיל 9 היגר עם הוריו ושתי אחיותיו הבוגרות לארצות הברית. הוא למד בבית ספר יסודי במרילנד ובתיכון במילווקי. ב-2000 סיים בהצטיינות יתרה תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת הרווארד. במהלך לימודיו שימש כעוזר המחקר של פרופסור מרטין פלדסטיין. הוא הציג בפני פלדסטיין תאוריה כלכלית מקורית, לפיה בהתקיים תנאים מסוימים, סביבת ריבית גבוהה תעודד השקעות במקום להפחיתן. פלדסטיין הנפעם הנחה את צ'טי להמשיך ולעבוד על רעיונותיו במקום לשמש כעוזרו. ב-2003 סיים את הדוקטורט שלו בהרווארד. עבודת המחקר שלו, תחת הכותרת Consumption Commitments and Risk Preferences, עסקה בשיעור דמי האבטלה וההטבות שעל המדינה להעניק לעובד שפוטר ממשרתו.
באותה שנה החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-2007 מונה לפרופסור חבר בברקלי ולעמית במכון הובר, וב-2008 מונה לפרופסור מן המניין. באפריל 2009 החל לכהן כפרופסור מן המניין במחלקה לכלכלה של אוניברסיטת הרווארד, ובכך היה לאחד מחברי הסגל הבכיר הצעירים ביותר בתולדות המחלקה. ב-2015 עבר לאוניברסיטת סטנפורד, ב-2018 עבר לאוניברסיטת הרווארד.
בשנת 2012 זכה במלגת מקארתור, ובשנת 2013 זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק, המוענקת לכלכלן המשפיע ביותר מתחת לגיל 40. ב-2015 זכה בפרס פאדמה שרי מממשלת הודו. ב-2018 נבחר לחבר באקדמיה הלאומית למדעים, ב-2020 זכה בפרס אינפוסיס למדעי החברה.
משפחתו וחיים אישיים
אביו של צ'טי הוא כלכלן המכהן כפרופסור באוניברסיטת בוסטון, ואמו רופאה העובדת כחוקרת באוניברסיטת טאפטס. רעייתו היא חוקרת בתחום תאי גזע.
בית הספר לאמנויות יפות
בית הספר לאמנויות יפות (בצרפתית: École des Beaux-Arts) הוא שם כולל שמתייחס למספר בתי ספר לאמנות המשפיעים בצרפת. המונח קשור לסגנון אדריכלות האמנויות היפות באדריכלות ובתכנון ערים ששגשג בצרפת ובמדינות אחרות במהלך סוף המאה ה-19 והרבע הראשון של המאה ה-20.
בית הספר לאמנויות יפות המפורסם והעתיק ביותר הוא בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז, הממוקם כעת על הגדה השמאלית של העיר מול מוזיאון הלובר, ברחוב בונפרט 14 (הרובע הששי של פריז). לבית הספר בכלל ולזו של פריז בפרט היסטוריה המשתרעת על פני יותר מ-350 שנה והוא הכשיר רבים מהאמנים הגדולים באירופה. סגנון האמנות יפה עוצב על פי התקופה הקלאסית (יוון ורומא) תוך שימור הצורות האידיאליות הללו והעביר את הסגנון לדורות הבאים.
היסטוריה
מקורותיה של אסכולת פריז חוזרים לשנת 1648, כאשר האקדמיה לאמנויות יפות נוסדה על ידי הקרדינל מאזארן כדי לחנך את התלמידים המוכשרים ביותר ברישום, בציור, בפיסול, בתחריט, באדריכלות ובאמצעים אמנותיים אחרים. לואי הארבעה עשר, מלך צרפת נודע כמי שבחר בוגרים מבית הספר לקשט את הדירות המלכותיות בארמון ורסאי ובשנת 1863, העניק נפוליאון השלישי לבית הספר עצמאות מהממשלה ושינה את השם ל-"L'École des Beaux-Arts". נשים התקבלו לבית הספר החל משנת 1897.
תוכנית הלימודים חולקה ל"אקדמיה לציור ולפיסול" ול"אקדמיה לאדריכלות". שתי התוכניות התמקדו באמנויות קלאסיות ובאדריכלות מהתרבות היוונית והרומית העתיקה. כל התלמידים נדרשו להוכיח את כישוריהם עם משימות ציור בסיסיות לפני שהתקדמו לרישום ולציור דמויות. זה הגיע לשיאו בתחרות על ה"פרס הגדול של רומא" (Grand Prix de Rome), שהעניק לזוכה מלגה מלאה ללימודים ברומא. שלושת הניסיונות להשגת הפרס נמשכו כמעט שלושה חודשים. רבים מהאמנים המפורסמים ביותר באירופה הוכשרו במקום, כולל תאודור ז'ריקו, אדגר דגה, אז'ן דלקרואה, ז'אן-אונורה פרגונאר, ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, גוסטב מורו, פייר-אוגוסט רנואר, ז'ורז' סרה, קסנדר (Adolphe Jean-Marie Mouron) ואלפרד סיסלי. עם זאת, אוגוסט רודן הגיש מועמדות בשלוש הזדמנויות, אך מועמדותו נדחתה. פול סזאן הגיש בקשה פעמיים, אך גם הוא נדחה. אמיל ברנאר הושעה בשל "טעויות" סגנוניות. בנייני בית הספר בפריז הם ברובם יצירתו של האדריכל הצרפתי פליקס דובן, שהוזמן עבור הבניין הראשי ב-1830. עבודתו הסדירה מחדש את הקמפוס, ונמשכה עד 1861, והשלימה תוכנית אדריכלית לכיוון Quai Malaquais.
בית הספר בפריז הוא נותן השם והמייסד של תנועת אדריכלות האמנויות היפות בתחילת המאה ה-20. בית הספר שהיה ידוע בדרישה לשיעורי הכיתה ובקביעת הסטנדרטים הגבוהים ביותר לחינוך, משך אליו סטודנטים מרחבי העולם - כולל מארצות הברית, ומשם חזרו התלמידים לעצב מבנים שהשפיעו על ההיסטוריה של האדריכלות באמריקה, כולל הספרייה הציבורית של בוסטון, 1888–1895 (McKim, Mead & White), בית המשפט העליון של ארצות הברית, (Cass Gilbert, Cass Gilbert Jr., and John R. Rockart), וספריית העיר ניו יורק, 1897–1911 (Carrère and Hastings). בוגרי האדריכלות, במיוחד בצרפת, מקבלים את התואר "élève".
המחלקה לאדריכלות הופרדה מבית הספר לאחר שביתות הסטודנטים בסורבון במאי 1968. שם בית הספר שונה אז לבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות. כיום, מעל 500 סטודנטים לומדים ומשתמשים באוסף נרחב של האמנות הקלאסיתשל בית הספר יחד עם תוספות מודרניות לתוכנית הלימודים, כולל צילום והיפרמדיה.
פייר בוקל
פייר בוקל (בצרפתית: Pierre Bockel; 1914, סנט-אמרין שבצפון-מזרח צרפת – 1995, שטרסבורג) היה כומר קתולי, סופר ועיתונאי, פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית וחסיד אומות העולם מצרפת.
קורות חיים
בוקל למד בבית ספר ביישובו ולאחר מכן הצטרף לקהילה דתית בפריבור. הוא עבר לפריז, החל ללמוד ספרות והתרועע עם אישי תרבות, בהם מקס ז'אקוב ושארל דולן. בשנת 1937 החל ללמוד במכון הקתולי של פריז. לאחר מכן התגייס לצבא צרפת וב-22 ביוני 1940, עם חתימת הסכם כניעת צרפת לגרמניה הנאצית, נפל בשבי אך שוחרר לאחר מספר שבועות.
פעילותו בתקופת השואה
בקיץ 1940 החל בוקל לארגן רשת מחתרת בשם Réseau Martial, במטרה לשחרר את חבל אלזס-לורן. בדצמבר 1940 גורשה משפחתו לאלג'יריה ובוקל עצמו החל ללמוד תאולוגיה בליון. במקביל המשיך בפעילותו המחתרתית והיה אחראי על פעילות קבוצת המחתרת באזור קלרמון פראן בפרט ובאזור משטר וישי בכלל. באפריל 1942 סייעה הרשת לבריחתו של אנרי ז'ירו מהשבי הגרמני.
בוקל סייע להפצתו של עיתון מחתרתי שיצא לאור ביוזמתו של פייר שאייה בין השנים 1941–1943, עיתון בשם "מחברותיו של עד ראייה נוצרי" (Les Cahiers du Témoignage Chrétien). הגיליון הראשון יצא ב-5,000 עותקים. באחת מכותרותיו הראשונות נכתב: "צרפת, היזהרי, פן תאבדי את נשמתך." הגליונות שיצאו ב-1942 יצאו ב-30,000 עותקים, ומהדורה חדשה של הגיליון הראשון יצאה שוב. העיתון דחה את האנטישמיות ואת מדיניותו האנטישמית של משטר וישי. כשלושים חוברות של עיתון זה יצאו במהלך מלחמת העולם השנייה.
בוקל הוסמך לכמורה ביוני 1943 בבזיליקה של גברתנו הקדושה מפורווייר (Basilique Notre-Dame de Fourvière) בליון. הוא היה לוחם בקבוצת מאקי, באזור בו לחם גם אנדרה מאלרו. ביוני 1944 הצטרף לקבוצת מחתרת שביצעה מספר פעולות אנטי-נאציות במחוזות גארון עילית וגר. בין הפעולות היו תקיפת משלוחים צבאיים, חבלה ומארבים. ביולי 1943 הכיר את מאלרו ומאז היו השניים בקשר למשך כל יתר חייהם והתכתבו בשאלות של דת, אמונה ורוחניות. כששני בניו של מאלרו נהרגו בתאונת דרכים ב-1961, ערך בוקל מיסה לזכרם. בוקל כתב כעשרה ספרים, שלושה מהם - על מאלרו ועל קשריהם.
בוקל השתתף בהצלת יהודים. החל בספטמבר 1942, מספר חודשים אחרי המצוד אחר יהודי פריז, ועד שחרור צרפת בסוף 1944, ארגן בוקל מסמכים מזויפים עבור מספר יהודים וכן מקומות מחבוא, ביניהם ביתו. כמו כן הביא לשחרורו של יהודי שנכלא, בעזרת קשריו עם פקידים במשטר וישי.
אחרי המלחמה
בשנות החמישים והשישים היה בוקל כומר באוניברסיטת שטרסבורג. הוא ייסד את כתב העת "התנ"ך וארץ הקודש" (Bible et Terre sainte). עד שנות השמונים היה בישוף בקתדרלת שטרסבורג.
פייר בוקל נקבר בתן שבמזרח צרפת.
הנצחה
בשנת 1977 קיבל בוקל אות כבוד קתולי מהאפיפיור פאולוס השישי.
בשנת 1988 הוכר בוקל על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.
בריח פתיל
בריח פתיל (באנגלית: Matchlock) הוא המנגנון המכני הראשון להצתת מטען אבק השרפה (התחמיש) של רובים ואקדחים נטעני־לוע, שהומצא באירופה בתחילת המאה ה-15. עד אז אחזו ביד אחת ברובה וביד השנייה קרבו פתיל הצתה בוער אל אגן ההצתה שלו. המנגנון הותיר את שתי הידיים חופשיות לאחוז בכלי הירי, והיורה יכול היה לרכז את מבטו במטרה. מצת הפתיל היה בנוי מזרוע מעוקלת על ציר שנקראה "סרפנטינה". הזרוע אחזה בקצהַ הקדמי פתיל הצתה בעל בעירה איטית. "לחיצה על ההדק" סובבה את הסרפנטינה וקרבה את הקצה הבוער של הפתיל אל אגן ההצתה; אבק השריפה באגן התלקח, והאש התפשטה דרך קדח פנימי אל מטען אבק השריפה הראשי בתוך הקנה והציתה אותו.
העדות מוקדמת ביותר לשימוש ברובה עם הדק, מוצגת במוזיאון הלאומי בווינה. בתמונה משנת 1411 נראה חייל יורה ברובה, באמצעות לחיצה על ציר בצורת האות Z, אשר שימש כהדק.
מנגנון בריח-פתיל שימש ברובי הארקבוז ורובי המוסקט. הוא נותר בשימוש עד המצאת מצת החלמיש במאה ה-17. בריח פתיל נותר בשימוש לצד בריח החלמיש, אך נעלם בהדרגה עד המחצית הראשונה של המאה ה-18.
פייבאק (2015)
פייבאק (2015) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע נערך ב-17 במאי 2015, באולם רויאל פארמס ארנה שבבולטימור, מרילנד. האירוע היה האירוע השלישי בסדרת אירועי פייבאק והראשון שהתקיים מחוץ לפרוורי שיקגו של רוזמונט, אילינוי.
תשעה קרבות התנהלו באירוע, כולל שניים שהתקיימו במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, סת' רולינס ניצח את רנדי אורטון, דין אמברוז ורומן ריינס בקרב מרובע ושמר על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד. עוד ברשימת הקרבות, ג'ון סינה ניצח את רוסב בקרב "אני נכנע" ושמר על אליפות ארצות הברית, והניו דיי (ביג אי וקופי קינגסטון) ניצחו את סזארו וטייסון קיד בקרב 2 מתוך 3 הכרעות ושמרו על אליפות הזוגות של ה-WWE.
שיעור הקנייה של האירוע בטלוויזיה היה 54,000 (לא כולל צפיות דרך ערוץ ה-WWE Network), נתון נמוך משיעור הקנייה של אירוע פייבאק של השנה הקודמת אשר עמד על 67,000.
רקע
פייבאק הוא אירוע שלם וצפה שנתי, המופק על ידי ה-WWE מאז שנת 2013.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
באירוע חוקי אקסטרים, ג'ון סינה הגן בהצלחה על אליפות ארצות הברית נגד רוסב בקרב שרשרת רוסית. מאוחר יותר באותו האירוע, לאחר שהתייעצה עם האות'וריטי, לאנה הצהירה שסינה יגן פעם נוספת על תוארו מול רוסב באירוע פייבאק, הפעם במסגרת קרב "אני נכנע".
באירוע חוקי אקסטרים, סת' רולינס הגן בהצלחה על אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד נגד רנדי אורטון בקרב כלוב לאחר הפרעות מצידם של קיין, ג'יימי נובל וג'ואי מרקורי. ב-27 באפריל בפרק של התוכנית Raw, בעקבות סקר שנערך באפליקציה של ה-WWE, נקבע שרולינס יגן על תוארו נגד אורטון ורומן ריינס בקרב משולש באירוע פייבאק. שבוע לאחר מכן בתוכנית, דין אמברוז ניצח את רולינס בקרב שאינו היה על התואר וכפוף להתניה שנקבע לפני הקרב, הוא נוסף לקרב האליפות באירוע, שעתה נהפך לקרב מרובע. ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, טריפל H החליט שבמידה שרולינס יפסיד את התואר, קיין יפוטר מתפקידו כמנהל התפעול של ה-WWE.
באירוע חוקי אקסטרים, זיגלר ניצח את שיימוס בקרב נשק את ישבני. ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, נקבע שזיגלר יתמודד בקרב יחידים מול שיימוס באירוע פייבאק.
ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, האסנשן (קונור וויקטור) הפריעו בקרב שהתנהל בין קורטיס אקסל לדמיאן סנדאו (שהיה בתחפושת של מאצ'ו מנדאו), ותקפו את שניהם, מה שהוביל לציוות בין אקסל למנדאו בתקיפתם על האסנשן. מאוחר יותר, קרב בין הצמדים נקבע למופע המקדים של האירוע פייבאק.
במהלך חודש אפריל, בריי וויאט החל לשלוח מסרים לרייבאק. ב-27 באפריל וב-30 באפריל, וויאט תקף את רייבאק לאחר ניצחונותיו על בו דאלאס ולוק הארפר, בהתאמה. ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, רייבאק השיב ותקף את וויאט. ב-13 במאי, קרב בין השניים נקבע לאירוע פייבאק.
באירוע חוקי אקסטרים, ניקי בלה הגנה בהצלחה על אליפות הדיוות נגד נעמי. ב-27 באפריל בפרק של התוכנית Raw, נעמי הפסידה פעם נוספת, הפעם לאחותה התאומה של ניקי, ברי בלה. שבוע לאחר מכן בתוכנית, טמינה, שביצעה את חזרתה לארגון, הצטרפה לנעמי בתקיפתה על התאומות בלה. ב-11 במאי בפרק של התוכנית Raw, טמינה גברה על ברי. ב-14 במאי בפרק של התוכנית סמאקדאון, קרב זוגות בין התאומות בלה לנעמי וטמינה נקבע לאירוע פייבאק.
מופע מקדים
בקרב השני, המטא פאוורס (קורטיס אקסל ומאצ'ו מנדאו) התמודדו בקרב זוגות מול האסנשן (קונור וויקטור). האחרונים ניצחו בקרב לאחר שביצעו על מנדאו את מהלך ה-Fall of Man.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב בין דולף זיגלר לשיימוס. בסיום, שיימוס ביצע על זיגלר את מהלך הסיום שלו, הברוג קיק, שהספיק לו כדי להשיג את הניצחון בקרב.
אז, הניו דיי (ביג אי וקופי קינגסטון) (שלוו לקרב על ידי אקסבייר וודס) הגנו על אליפות הזוגות של ה-WWE נגד סזארו וטייסון קיד בקרב 2 מתוך 3 הכרעות. סזארו וקיד השיגו את ההכרעה הראשונה בקרב לאחר שקיד ביצע על קינגסטון את מהלך הדרופקיק ואז סזארו ביצע עליו את מהלך הסזארו סווינג. מנגד, הניו דיי השיגו את ההכרעה השנייה לאחר שביצעו על קיד את מהלך הסיום המשותף שלהם, ה-Midnight Hour. הניו דיי השיגו גם את ההכרעה השלישית והמכרעת לאחר שאקסבייר וודס התגנב פנימה והצמיד את סזארו, מה שהקנה לניו דיי הגנה מוצלחת על התואר.
בקרב שבא לאחר מכן, רייבאק התמודד מול בריי וויאט. לאחר שרייבאק התנגש בפינת הזירה החשופה, וויאט ניצל זאת לטובתו וביצע עליו את מהלך הסיום שלו, "האחות אביגיל", אשר הספיק לו כדי לנצח בקרב.
בקרב הרביעי, ג'ון סינה הגן על אליפות ארצות הברית נגד רוסב (שלווה לקרב על ידי לאנה) בקרב "אני נכנע". במהלך הקרב, רוסב הצליח לבצע על סינה את מהלך ההכנעה שלו, The Accolade, אך סינה סירב לומר את המילים "אני נכנע". בסיום, סינה השתמש בחבלי הזירה כדי להדק את האחיזה מאחורי מהלך ההכנעה שלו, ה-STF. לאנה הודיעה שרוסב אכן אמר את המילים "אני נכנע", אך בשפה הבולגרית. כתוצאה מכך, סינה הגן על התואר בהצלחה.
אז, התאומות בלה (ברי בלה וניקי בלה) התמודדו בקרב זוגות מול נעמי וטמינה. הקרב הסתיים בניצחון לטובת האחרונות לאחר שנעמי ביצעה על ניקי את מהלך ה-Rear View.