cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פטמירה אלושי
נבחרת גרמניה
ב-2009, זכתה אלושי בתואר האירופי הראשון שלה, כשהייתה חלק מהסגל שזכה באליפות אירופה שנערכה בפינלנד. היא הייתה אחת משחקניות המפתח של הנבחרת במהלך הטורניר, ואף כבשה שלושה שערים. זו הייתה הזכייה החמישית ברציפות של גרמניה באליפות אירופה, והשביעית בסך הכל. שנתיים לאחר מכן, הוזמנה אלושי לסגל הנבחרת לקראת גביע העולם 2011, אך גרמניה לא עמדה בציפיות והודחה כבר ברבע הגמר על ידי יפן. אלושי לא צורפה לסגל הנבחרת למשחקי גביע העולם 2015 כיוון שנכנסה להריון.
ב-28 בפברואר 2017 הודיעה אלושי על פרישה.
חיים אישיים
הוריה של אלושי איסמט ו-Ganimete שהם אלבנים מקוסובו היגרו מאיסטוק (Istog) קוסובו לגרמניה ב-1993. באוקטובר 2009 היא פרסמה אוטוביוגרפיה בגרמנית "השער שלי לחיים - מפליטות לאליפות העולם" ("Mein Tor ins Leben – Vom Flüchtling zur Weltmeisterin"). ב-2011 היא החלה קשר עם שחקן הכדורגל הקוסובי אניס אלושי ובדצמבר 2013 הם התחתנו. המשפחות הכירו מקוסבו. במשחקי גביע העולם 2015 היא הודיעה שהיא בהריון ולא צורפה לנבחרת.
רובן גונזלס גלייגו
רובן גונזלס גלייגו (שם מלא: רובן דויד גונזלס גלייגו, Rubén David González Gallego; נולד ב-20 בספטמבר 1968) הוא סופר רוסי ממוצא ספרדי, חתן פרס "בוקר" הרוסי לשנת 2003, מתגורר בישראל.
ביוגרפיה
גלייגו נולד בבית החולים של הקרמלין במוסקבה לאורורה גלייגו, כשהוא סובל משיתוק מוחין. אחיו התאום נפטר עשרה ימים אחרי הלידה.
גלייגו נחטף מאמו אורורה, נדד בין בתי ילדים (משולבים עם בתי זקנים) לנכים ברחבי ברית המועצות, הגיע לבית זקנים בעיר נובוצ'רקסק
גלייגו נחלץ מבית הזקנים בחסות הפרסטרויקה. בשנת 2001 פגש לראשונה את אמו, והתגורר איתה ועם בתה הצעירה אניה במשך כ-8 שנים, במדריד שבספרד ובפרייבורג שבגרמניה.
גלייגו נישא לאשתו הראשונה, נולדה בתו הראשונה.
גלייגו הפך למתכנת מחשבים (באצבע אחת), התגרש והתחתן בשנית, נולדה בתו השנייה, ובהמשך התגרש בשנית.
עם אשתו השלישית רינה ובתם סופיה, עלה למדינת ישראל. משפחת גלייגו מתגוררת באשקלון.
סיפרו "לבן על גבי שחור" הוא סיפורו האוטוביוגרפי הוא סיפור אמיתי מזעזע על רובן, ילד רוסי נכה, שננטש בידי משפחתו כתינוק וגדל בבתי יתומים אכזריים.
משפחה
סבו, אב אמו איגנסיו גלייגו היה בכיר במפלגה הקומוניסטית של ספרד שהיה בגלות בפריז לאחר נפילת משטר פרנקו ולימים שימש כסגן יו"ר הבית התחתון של הפרלמנט, ומזכיר המפלגה הקומוניסטית של עמי ספרד.
אמו, אורורה (Aurora Gallego Rodríguez) עיתונאית ומתרגמת נפטרה בשנת 2009.
אביו, היה סטודנט מוונצואלה, בן למשפחה מעורבת של אינדיאנים וצ'ינוס - סינים ממוצא לטינו-אמריקנו.
אשתו רינה, לשעבר עורכת דין במשרד המשפטים ובמשרד לביטחון המולדת של ארצות הברית, כולל שירות ביטחוני בעיראק. עוסקת בישראל ברתכות.
חיים אישיים
ביתו, סופיה אוטיסטית בתפקוד נמוך, תלמידת בית ספר.
פרסים
לגלייגו הוענק פרס "בוקר" הרוסי (שנת 2003) שעוצב במתכונתו של פרס הבוקר האנגלי, והוא פרס ספרותי נחשב ברוסיה, שפירושו 15 אלף דולר וקידום הספר
אליהו שומרוני
אליהו (אליק) שומרוני (שינדרמן) (חנוכה תרס"ט, 1908, סידרובטיץ, פלך קייב, האימפריה הרוסית – 5 באוגוסט 1954, אפיקים) היה ממקימי הנח"ל, נוער חלוצי לוחם, חבר מפלגת מפא"י, חבר תנועת השומר הצעיר, ואיש משרד הביטחון.
ביוגרפיה
שומרוני נולד בחנוכה שנת תרס"ט בפלך קייב של האימפריה הרוסית (בתחום המושב היהודי; כיום באוקראינה). שומרוני הוא בנו של ר' אהרון שינדרמן. שנות ילדותו הראשונות עברו עליו בעיירה הסמוכה מלין, שם התחנך חינוך מסורתי מפי מלמדים, שכלל לימודי תנ"ך, תלמוד ועברית. ובשנת 1912 עברה המשפחה לעיר הפלך קייב. בשנת 1922 החל ללמוד בגימנסיה העברית בקייב. בקייב הצטרף שומרוני, שגדל בבית ציוני דתי, לתנועת "השומר הצעיר ס.ס.ס.ר" (שמאוחר יותר נפרדה מהשומר הצעיר ונקראה "נצ"ח"), בתחילה כחניך ולאחר מכן כמדריך.
בשנת 1925, בגיל 16, עלה שומרוני לארץ עם דודו יצחק שינדרמן (ב-1934 עלו גם הוריו עם אחת מאחיותיו). בשל גילו הצעיר, לא הצטרף מיד לקיבוץ, אלא נשאר עם משפחתו. בשנותיו הראשונות בארץ היה פעיל בתנועת "הנוער העובד", ובהקמת תנועת הנוער "הצופים העובדים".
בשנת 1927 הצטרף לחבריו מ"השומר הצעיר ס.ס.ס.ר", שהקימו בעמק הירדן את קיבוץ אפיקים. בין השנים 1929 ל-1939 יצא ארבע פעמים לשליחות מטעם התנועה לחוץ-לארץ.
בין השנים 1945 ל-1947 ריכז במזכירות מפלגת פועלי ארץ-ישראל (מפא"י) את פעילות תנועות הנוער שהיו קשורות למפלגה ואת הפעילות של המשמרת הצעירה של המפלגה.
במהלך מלחמת העצמאות פנה ראש הממשלה ושר הביטחון, דוד בן-גוריון, לשומרוני בבקשה להקים במשרד הביטחון את אגף הנוער והנח"ל. שומרוני היה זה שהקים למעשה את הנח"ל (נוער חלוצי לוחם) כחיל המשלב אימונים צבאיים עם עבודה חקלאית וחינוך לחלוציות לפי מסורת הפלמ"ח, ותהליך ההקמה הרעיונית אף קדם לבקשה הרשמית של בן-גוריון משומרוני. את תפקידו כראש אגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון סיים שומרוני בשנת 1951. תשעה חודשים לאחר מכן התמנה להיות מזכיר קיבוצו, אפיקים.
שומרוני נפטר בשנת 1954, לאחר שנפצע קשה באסון מעגן. נקבר באפיקים. הותיר אישה, וירה, ושלוש בנות. חודשיים לפני אסון מעגן נישאה בתו הבכורה נורית לצבי (צביקה) כסה, בנו של ידידו יונה כסה (ששכל את אשתו צפורה באסון).
לאחר מותו חילק אגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון את "פרס אליהו שומרוני", לעידוד כתיבת סיפורים ורשימות עיוניות בנושאי התיישבות וביטחון.
עוגת נשמה
עוגת נשמה, המכונה גם Soulmass-cake, היא עוגה עגולה וקטנה המיוצרת באופן מסורתי לרגל ליל כל הקדושים, יום כל הקדושים ויום כל הנשמות כדי להנציח את המתים על פי המסורת הנוצרית. העוגות, המכונות לעיתים קרובות פשוט כ"נשמות", ניתנות לנשמות (בעיקר ילדים ועניים) העוברות מדלת לדלת בימי אולהלוטייד. המנהג נראה לראשונה באנגליה או באירלנד ומתוארך לתקופת ימי הביניים, ונמשך שם עד שנות השלושים, על ידי נוצרים פרוטסטנטים וקתולים כאחד. בשפילד ובצ'שייר המנהג התקיים לראשונה בעיקר בעידן המודרני. בלנקשייר ובצפון-מזרח אנגליה הן היו ידועות כ"הארקייקס".
הנוהג של מתן ואכילת עוגות נשמה נמשך בכמה מדינות כיום, כמו פורטוגל (שם מוכר כפאו-פור-דאוס ומתרחש ביום כל הקדושים וביום כל הנשמות), כמו גם בפיליפינים (שם הדבר מוכר כפנגנגאלווה ומתרחש בערב כל הקדושים). במדינות אחרות, הדבר נחשב למקביל של תעלול או ממתק. בארצות הברית, כמה כנסיות במהלך אולהלוטייד, מזמינות אנשים לבוא לקבל מהן עוגות נשמה ומציעות להם "להתפלל על נפשם של חבריהם, קרובי משפחתם או אפילו חיות המחמד שלהם".
היסטוריה
המסורת של מתן ואכילת עוגות נשמה התקיימה באנגליה או באירלנד כבר בימי הביניים, אם כי מנהגים דומים התקיימו גם בדרום איטליה.
העוגות מכילות בדרך כלל פלפל אנגלי, אגוז מוסקט, קינמון, זנגביל (או תבלינים מתוקים אחרים) צימוקים או דומדמניות ולפני האפייה שלהן שמים עליהן סימון של צלב שמסמל את הצדקה. באופן מסורתי הן מוגשות עם כוס יין.
אלנטייד
אלנטייד (בקורנית: Kalan Gwav, שמשמעותו היום הראשון של החורף, או Nos Kalan Gwav), המכונה גם יום אלן הקדוש או חג סנט אלן, הוא פסטיבל שמתקיים בקורנוול ונחגג באופן מסורתי בלילה של ה-31 באוקטובר, כמו גם בשעות היום שאחריו, וידוע במקומות אחרים בשם אולהלוטייד. הפסטיבל נחשב כחלק מחגי קדושים נוצרים. אלנטייד ידוע גם בשם "Allan Night" ו-"Allan Day".
מקור השם אלנטייד נובע ככל הנראה מאותו המקור של הולנטייד (ויילס והאי מאן) וליל כל הקדושים עצמו, שידוע בשמו האלווין.
רקע
להלן תיאור הפסטיבל כפי שנחגג בפנזנס בתחילת המאה ה-19:
מצרפלס
מֶצֶרפְּלָס היא תאגיד ישראלי העוסק בייצור צינורות ומערכות השקיה. היא מאוגדת כאגודה שיתופית. מפעלי מצרפלס ממוקמים בקיבוץ מצר.
היסטוריה
המפעל החל את דרכו כמפעל כריות בשם "כרמץ", שהיה מחלקה של מפעל בבעלות קיבוץ שער הגולן. בהמשך, הוסב המפעל למפעל לייצור צינורות השקיה, כמחלקה של חברת "פלסים" שבבעלות קיבוץ מרחביה. ב-1970 יצא המפעל במצר לדרך עצמאית, והוקמה האגודה השיתופית מצרפלס (הלחם של "מצר" ו"פלס") המנהלת אותו.
בשנת 1979, הוקם מבנה נוסף למפעל והחברה החלה לפעול לראשונה מחוץ לישראל. לאחר הסכם השלום בין ישראל למצרים השתתף המפעל בפרויקט חקלאי-תעשייתי במצרים, והוקמה בקהיר סוכנות בבעלות מצרית, שהייתה סוכנות בלעדית של מצרפלס. בשנת 1984, רכשה ידע לייצור צינורות ביתיים מחברה צרפתית שפשטה את הרגל. בשנת 1991, זכתה בפרויקט רחה היקף בדרום אמריקה כקבלו משנה של חברה בריטית.
בשנת 1992, הקימה החברה מיזם משותף עם חברת "דוראליין" מארצות הברית בתחום של ייצור צנרת לכבלים. בשנת 2004 רכשה את חלקה של "דוראליין" במיזם. באותן השנים החלה גם שותפות עסקית עם איש העסקים שאול אייזנברג, שהקים פרויקטים חקלאיים ברפובליקות הסובייטיות לשעבר, בעיקר בקזאחסטאן. מצרפלס סיפקה את כל הטפטפות לפרויקטים שלו. בהמשך הקימה מצרפלס חברת בת בארגנטינה, ששיווקה פרויקטים של השקיה לכרמים וליקבים באזור מנדוסה, בו מגדלות חברות מובילות באירופה את ענבי היין שלהן.
בשנת 1997 הקימה מצרפלס מפעל בספרד בשותפות שווה עם גורם מקומי בשם אגרו-מצר. באוקטובר 2005 בוצע שינוי בהסכם, מצרפלס מכרה את חלקה במיזם לשותף הספרדי תמורת מזומנים והתחייבות לרכוש ממצרפלס את כל צריכת הטפטפות שלו לטווח ארוך.
בשנת 2006 רכשה קבוצת גאון 25% מהבעלות ב"מצרפלס", תמורת 33.5 מיליון שקלים חדשים. בשנת 2018 רכש חזרה קיבוץ מצר את החלק שהיה בבעלות קבוצת גאון תמורת 45 מיליון ש"ח לפי שווי של 180 מיליון ש"ח לחברה כולה.
בשנת 2018 הקימה מצרפלס מיזם משותף עם חברת סקיפר ההודית, המייצרת צינורות פלסטיק לתעשיית המים, בהשקעה משותפת כוללת של 8 מיליון דולר. המיזם עסוק בייצור מערכות השקיה כטפטפות לשוק ההודי.
פעילות
המפעל מייצר מערכות השקיה מסוגים שונים (צינורות וטפטפות), צנרת מים ביתית, צינורות גז וצינורות לתקשורת. החברה מעסיקה כ-130 עובדים, מהם 55 בני קיבוץ מצר. בבעלות החברה שלוש חברות בנות: "דורה-ליין" העוסקת בייצור ושיווק שפופרות ומוליכי טלקומוניקציה, "מצרפלס השקיה" העוסקת בשיווק מוצרי החברה בארגנטינה ו"מצרפלס אוסטרליה" העוסקת בשיווק מוצרי החברה באוסטרליה. כ-80% מתוצרת החברה מיוצאים למדינות אחרות, בהן אוסטרליה, ארגנטינה, הודו, ספרד, צ'ילה וקניה.
מאז 2011 מאמצת מצרפלס את מועדון הכדורסל הפועל תל אביב, בהסכם ששוויו מוערך במאות אלפי שקלים בשנה.
קובאן הולדינג
היסטוריה
נקודת המוצא להקמת קבוצת הכדורגל בפבלובסקאיה היא 1947, אז הופיעה קבוצת ספרטק פבלובסקאיה, שהוחלפה בתחילת שנות החמישים על ידי מועדון בורוטסטניק, ששמו שונה ל"אורוז'אי" באביב 1958 והפך לימים למועדון "קולוס". המועדון השתתף באליפות רוסיה הסובייטית בשנת 1959.
לאחר פירוקה של "קולוס", בפתיחת עונת 1969, לא היה בכפר מועדון אף ברמה האזורית, עד 1985, אז הוקמה קבוצת קריסטל, שהספונסר שלה היה מפעל מקומי לסוכר , שהתקיים עד 1986.
בשנת 1987, הוקם מועדון חדש בשם "קואופראטור", שבעונת הבכורה סיים במקום השלישי באליפות מחוז קרסנודאר מאז 1991 הקבוצה החלה לשאת את השם "קולוס", שתחתיו בשנות התשעים היא הגיעה למקום השלישי באליפות המחוז שלוש פעמים נוספות והפכה פעמיים למחזיקת גביע מחוז קרסנודאר.
בשנת 2003 הקבוצה סיימה כסגנית אלופת המחוז ובשנת 2009 הקבוצה קיבלה חסות על ידי מפעל הפירות והירקות המקומי "טאחדה" והמועדון בהתאם שינה את שמו ואז בשנת 2012 ובשנת 2013 הוא הופיע בשם הכפול "קולוס-טאחדה". במשך שתי עונות נוספות הקבוצה שוב הפכה ל"קולוס". עונת 2013 הייתה האומללה ביותר בתולדות הקבוצה, שסיימה במקום האחרון בליגה. ב-29 ביוני 2014, הקבוצה ספגה את התבוסה הגדולה ביותר בתולדותיה: במשחק החוץ בליגה השנייה של גביע המושל הקבוצה הפסידה בתוצאה 3:16 לקבוצה "סמנה PU-52", המייצגת את מחוז המשנה נובוקובאנסק.
בשנת 2016 הפך חברת קובאן הולדינג לבעלים של המועדון, אשר לכבודו שונה שם הקבוצה. באותה שנה, הקבוצה זכתה בגביע מושל מחוז קרסנודאר ובשנה שלאחר מכן, בשנת 2017, זכתה באליפות המחוז והעפילה לגמר הגביע המחוזי והעפילה עד לשלב חצי גמר ליגת האלופות של מחוז הפדרלי הדרומי / מחוז צפון הקווקז והתבססה כאחת הקבוצות החזקות במחוז.
בשנת 2018 קובאן הולדינג סיימה כסגנית אלופת המחוז, העפילה שוב לגמר הגביע המחוזי ולראשונה בהיסטוריה התמודדה בגביע הרוסי, כאשר בשלב 1/256 גברה על אורוז'אי מהעיר קרסנודאר בתוצאה 2:0, אך כבר בשלב הבא (1/128) הפסידה בתוצאה 0:2 לצ'רנומורץ מהעיר נובורוסייסק. בנוסף, באותה השנה הקבוצה רשמה לזכותה את הניצחון הגדול ביותר בתולדותיה באליפות מחוז קרסנודאר, כשב-15 בספטמבר, במשחק הבייתי ניצחה בתוצאה 10:0, את האקדמיה לכדורגל של קרסנודאר.
בשנת 2019, הקבוצה השתתפה בגביע המדינה בפעם השנייה ברציפות: ב-20 ביולי, בשלב 1/256, ניצחו את סק"א מהעיר רוסטוב בתוצאה 2:0, אך לבסוף נבלמה שוב בשלב 1/128, אחרי שב-28 ביולי הפסידה למועדון "ביולוג-נובוקובאנסק" בתוצאה 1:3. ב-31 באוגוסט 2019, קובאן הולדינג זכתה בגביע מחוז קרסנודאר, כאשר במשחק הגמר הביסה בתוצאה 2:1, את ספרטק גלנדז'יק וב-28 בספטמבר, זכתה באליפות המחוז ובכך השלימה דאבל מחוזי. את עונת 2019, השלימה בזכייה בסופרקאפ המחוזי. בחודש נובמבר של אותה שנה, הקבוצה העפילה לגמר ליגת האלופות של המחוז הפדרלי צפון הקווקז / המחוז הפדרלי הדרומי (טורניר אזורי בחסות הליגה השלישית). בגמר היא הפסידה בדו-קרב פנדלים בתוצאה 4:5 (אחרי שהמשחק הסתיים בתיקו 1:1) לקבוצת "שאלי ואינאך".
בסוף יולי 2020 נודע כי החל מעונת 2020/21 הקבוצה מתמודדת בבית 1 של אליפות ליגת הכדורגל המקצוענית, ב-5 באוגוסט באותה שנה, הקבוצה השתתפה בפעם השלישית ברציפות בטורניר הגביע הלאומי, היא הצליחה לגבור בשלב 1/256 של הגביע, על מועדון פורטה בתוצאה 1:0 ; וב-9 באוגוסט היא ערכה לראשונה את משחק הבכורה כמועדון מקצועני, במסגרת אליפות הליגה, כשניצחה את מועדון יסנטוקי במשחק הבייתי באצטדיון קובאן בקרסנודאר בתוצאה 2:0. ב-19 באוגוסט, קובאן הולדינג הצליחה לראשונה להעפיל לשלב 64 האחרונות של הגביע הרוסי, לאחר שניצחה שוב את סק"א רוסטוב, הפעם בתוצאה 4:2 . ברם, בשלב 64 האחרונות הפסידה לדינמו סטברופול, בספטמבר 2020 ולא העפילה לשלב הבתים של הטורניר. עם זאת, בליגה, הקבוצה התמקמה בצמרת טבלת 1 של הליגה המקצוענית. בתום עונת 2020/2021 העפילה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה.
אצטדיון הקבוצה
מגרש הבית הוא אצטדיון אורוז'אי שנבנה בשנת 1956 בכפר פבלובסקאיה, אשר מכיל 2,700 מושבים. בנייתו החלה בתקופה שלאחר המלחמה באתר של בית קברות ישן במרכז הכפר. בתחילת 1967 שופץ האצטדיון: הותקן היציע המערבי, הותקנה שורה נוספת ביציע המזרחי, כתוצאה מכך קיבולת האצטדיון עלתה ל-4,000 איש והותקנה מערכת תאורה מלאכותית. בשנת 2016 החל שיפוץ גדול של האצטדיון, שהגיע לשיאו בפתיחה חגיגית של האצטדיון המחודש ב-26 במאי 2018 , כאשר במהלך שיפוץ המתקן שופצו היציע המערבי והמזרחי, הותקנו כיסאות פלסטיק חדשים, הוצב לוח מידע חשמלי ומערכת תאורה מלאכותית חדשה, כמו גם דשא חדש לאצטדיון.
חלק ממשחקי הבית הקבוצה מארחת ביישוב אפיפסקי באנדריי-ארנה, אשר יכול להכיל 3,000 איש. מאז עונת 2020/21 הקבוצה משתמשת באצטדיון קובאן קרסנודר כמגרש בייתי רזרבי. אצטדיון קובאן שהוקם ב-1960 מכיל 35,200 מקומות ובו ארבעה יציעים. האצטדיון ממוקם ברחוב מסילות הברזל 49 בעיר קרסנודאר.
Lights (שיר)
Lights (בעברית: אורות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה אלי גולדינג, מתוך האלבום, Bright Lights. השיר יצא לאור ב-16 בפברואר 2011, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אלי גולדינג, ריצ'רד סטנארד והופק על ידי ריצ'רד "ביף" סטנארד ואש האוס. השיר זכה להצלחה רבה, בעיקר בארצות הברית, תוך שאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) העניק לו את תואר הפלטינה המחומשת, על מכירות של למעלה מחמישה מיליון עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-200 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-20 בינואר 2011, כמה שבועות לפני שיצא כסינגל. בקליפ, ניתן לראות את גולדינג רוקדת בחושך, תוך שבהמשך שלו מתחילים להאיר עליה שלל אורות בצבעים שונים. בנוסף לכך, ניתן לראותה כשהיא מחזיקה בידה תוף מרים.
דיאנה סילברס
דיאנה מרגרט סילברס (באנגלית: Diana Margaret Silvers; נולדה ב-3 בנובמבר 1997) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה כהופ בקומדיית ההתבגרות "חורשות את הלילה", מגי בסרט המותחן-אימה "מסיבה סוף" וכארין ניירד בסדרה של נטפליקס, "חיל החלל".
ביוגרפיה
סילברס נולדה בלוס אנג'לס, והיא החמישית מתוך שישה ילדים שנולדו לאם ממוצא שווייצרי ולאב יהודי. סילברס נרשמה לראשונה למחנה תיאטרון בגיל 12 אחרי שצפתה בסרט "מה עובר על גילברט", מה ששכנע אותה להתחיל קריירה במשחק. סילברס נרשמה לתיכון פליסיידס, בו התמידה לשחק טניס. היא הלכה לאוניברסיטת ניו יורק בה למדה משחק, אבל בהמשך עברה ללמוד היסטוריה כמקצוע עיקרי והמקצוע המשני שלה היה סרטים. היא פרשה מהאוניברסיטה בשנה השלישית בסוף 2017.
משחק
סילברס עשתה את הופעת הבכורה שלה בסדרת האימה של הולו, "Into The Dark". לאחר מכן השתתפה בסרט "מיסטר גלאס" של מ. נייט שאמלאן. היא זכתה בתפקיד בסרט מסיבה סוף למרות שחשבה שעשתה טעות באודישן. בסרט היא שיחקה את מגי תומפסון, שהחברים שלה מתיידדים עם הדמות שבהמשך תהלך עליהם אימים. במהלך הצילומים של הסרט, היא קיבלה את התסריט של הסרט חורשות את הלילה והתבקשה להשתתף באודישן לדמות הראשית קראש, אבל החליטה להתמודד על הדמות הופ. באוקטובר 2018 דווח שסילברס לוהקה לסרט "Ava". בספטמבר 2019 היא לוהקה כארין ניירד לסדרה "חיל החלל" המשודרת בנטפליקס. היא הופיעה גם בסרט "Birds of Paradise".
דוגמנות
סילברס הצטרפה לסוכנות הדוגמנות IMG דרך חשבון האינסטגרם שלהם "We Love Your Genes" בשנה האחרונה של התיכון ואחרי שהתקבלה לאוניברסיטת ניו יורק. היא המשיכה לדגמן כדי לשלם על שכר הלימוד שלה. היא חתמה את תצוגת הסתיו של סטלה מקרטני.
פלייאוף ה-NBA
מבנה
כל עונה בליגת ה-NBA מחולקת לשני שלבים: העונה הסדירה וטורניר הפלייאוף. במהלך העונה הסדירה משחקת כל קבוצה ב-82 משחקים, ובסיומה מעפילות 8 הקבוצות בעלות המאזן הטוב ביותר בכל אחד מהאזורים – המזרחי והמערבי – אל שלב הפלייאוף. באם שתי קבוצות מחזיקות במאזן זהה בסיום העונה הסדירה, הדירוג ביניהן נקבע לפי שוברי השוויון הבאים:
הקבוצה בעלת המאזן הטוב ביותר בכל אחד מהאזורים מתמודדת בשלב הפלייאוף הראשון מול המדורגת שמינית באותו האזור, בעוד המדורגת שנייה מתמודדת מול השביעית, השלישית מתמודדת מול השישית, והרביעית מתמודדת מול החמישית. בשלב הפלייאוף השני (חצי הגמר האזורי) משחקת המנצחת בין המדורגת ראשונה לשמינית מול המנצחת בין המדורגת רביעית לחמישית, בעוד המנצחת בין המדורגת שנייה לשביעית משחקת מול המנצחת בין המדורגת שלישית לשישית. בגמר האזורי מתמודדות שתי הקבוצות מכל אזור אשר ניצחו בשתי סדרות הפלייאוף הראשונות, והזוכה בסדרה ביניהן מוכתרת כ"אלופת האזור המזרחי/המערבי". בגמר הליגה משחקות ביניהן שתי האלופות האזוריות, והמנצחת מוכתרת כאלופת ה-NBA.
יתרון הביתיות בכל אחת מסדרות הפלייאוף שייך לקבוצה בעלת המאזן הטוב יותר בעונה הסדירה. כל סדרות הפלייאוף משוחקות במבנה של "הטוב משבעה משחקים", כלומר שתי הקבוצות משחקות ביניהן עד שאחת מהן מנצחת ארבעה משחקים, ובכך מעפילה לסיבוב הבא (אם אחת הקבוצות הגיעה לארבעה ניצחונות לפני המשחק השביעי, לא מתקיימים יתר משחקי הסדרה). סדר המשחקים בכל סדרה מתקיים במבנה של 2–2–1–1–1, כלומר הקבוצה בעלת יתרון הביתיות מארחת את משחקים 1, 2, 5 ו-7 והיריבה מארחת את משחקים 3, 4 ו-6.
אלכסנדר אבדולוב
אלכסנדר אבדולוב (ברוסית: Александр Абдулов; 29 במאי 1953 - 3 בינואר 2008) היה שחקן תיאטרון וקולנוע סובייטי, זוכה תואר אמן העם. לאלכסנדר אבדולוב הוענקו מספר עיטורים רוסים ופרסים בתחום התיאטרון.
חייו
אלכסנדר אבדולוב נולד בעיר טובולסק שבמחוז טיומן. אביו היה במאי בתיאטרון המקומי. בשנת 1956 המשפחה עברה לפרגנה (באוזבקיסטן של היום) ובעיר זו עברה ילדות של אבדולוב. בגיל חמש הוא לראשונה השתתף בהצגת תיאטרון. לאחר סיום בית הספר הוא נסע למוסקבה במטרה להתקבל לבית הספר למשחק אך נכשל במבחני קבלה. אבדולוב חזר לעירו ושנה למד במכון לספורט ובמקביל עבד כפועל במה בתיאטרון. כעבור שנה הוא נסע בפעם השנייה והפעם התקבל ללימודי משחק באקדמיה רוסית לאמנויות התיאטרון.
בשנת 1975 מארק זכארוב הזמין את השחקן הצעיר לתיאטרון לנקום. מייד עם הגעתו לאבדולוב ניתן תפקיד ראשי באחד ההצגות והוא קיבל פרס על גילום תפקיד זה. מאז כל הקריירה שלו הייתה קשורה לתיאטרון של זכארוב. במהלך הקריירה אבדולוב השתתף במספר רב של הצגות וקיבל מספר פרסים.
החל ממחצית שנות ה-70 אבדולוב הצטלם בסרטי קולנוע. ההצלחה הגדולה הגיע לשחקן הצעיר לאחר השתתפות בסרט "הנס הגדול" לפי בימוי של מארק זכארוב על פי המחזה של יבגני שוורץ. בשנת 1979 הוא הצטלם בסרט חדש לצד אשתו באותה תקופה אירינה אלפיורובה. בהמשך הוא הצטלם בסרטים רבים, כ"צוערי הצי, קדימה!" ועוד. בשנת 1994 השתתף בתפקיד ראשי בסרט ישראלי דובר רוסית "קפה עם לימון". בשנת 1997 אבדולוב אף כתב תסריט של אחד הסרטים. בשנת 2000 אבדולוב ביים סרט וגם שיחק בו באחד התפקידים.
אבדולוב פעל לחידוש פעילות של פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה ומספר שנים היה מנהלו.
בפברואר 2007 אבדולוב סיים להצטלם בסרט "אנה קרנינה", הסרט יצא להקרנה כבר לאחר פטירת השחקן. באוגוסט 2007 אבדולוב נותח במהלך צילומי סרט חדש לאור בעיה חריפה של כיב פפטי. מספר שעות לאחר הניתוח החלו בעיות לב ולאחר שישה ימים בטיפול נמרץ הוא הוטס מסבסטופול למוסקבה. בתחילת ספטמבר אבדולוב הגיע למרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי ותוך זמן קצר הובחן אצלו סרטן הריאה. בינואר 2008 אבדולוב נפטר בהיותו בבית חולים במוסקבה.
וורן ויינשטיין
וורן ויינשטיין (באנגלית: Warren Weinstein; 3 ביולי 1941 – 14 בינואר 2015) היה קבלן יהודי-אמריקא י ודירקטור בחברת "Pakistan for J.E. Austin Associates" אשר מטרתה להגביר תחרותיות עסקית וצמיחה במדינות מתפתחות. ויינשטיין נחטף על ידי פעילי אל-קאעידה באוגוסט 2011 בלאהור שבפקיסטן. הוא נהרג בינואר 2015 בתקיפה אווירית של ארצות הברית בגבול פקיסטן-אפגניסטן, כפי שדיווח הבית הלבן באפריל 2015.
קורות חייו
ויינשטיין סיים תואר שני ביחסים בינלאומיים, וכן דוקטורט במשפטים וכלכלה באוניברסיטת קולומביה. בשנות ה-70 שימש פרופסור למדעי המדינה ב (SUNY Oswego), בשנת 1979 עזב כדי להשתתף בפעילות הסוכנות האמריקנית לפיתוח בין-לאומי (USAID).
ויינשטיין נחטף על ידי פעילי אל-קאעידה באוגוסט 2011 בלאהור שבפקיסטן. ב-14 בינואר 2015 נהרג בשוגג על ידי כטב"מ אמריקאי בעת פעילות נגד טרור, יחד עם החטוף האיטלקי ג'ובאני לו-פורטו ועם אחמד פארוק, מנהיג אל-קאעידה אמריקאי. דבר מותו התפרסם על ידי הבית הלבן רק ב-23 באפריל 2015. על פי ההודעה, הכוחות האמריקאים לא היו מודעים לנוכחות החטופים במקום התקיפה. הם נהרגו על ידי "התקפת חתימה" המופעלת על פי שיקולי עדות על פעילות המצביעה על סבירות גבוהה למטרות במקום, ללא ידע מי מבצע את הפעילות.
אשתו של ויינשטיין, אליין, קראה לפעילות הממשלתית האמריקאית בנושא בעלה "לא רציפה ומאכזבת" בעקבות ההודעה, בדומה לקריאות שנשמעו מהורי הרוגים אחרים, כולל ג'יימס פולי ו. "אנו מקווים שמות בעלי ואחרים אשר התמודדו עם טרגדיות דומות בחודשים האחרונים יגרמו סוף סוף לממשלה לקחת ברצינות את האחריות שלה ותכונן שיתוף פעולה ברור ורציף בתמיכה בחטופים ומשפחותיהם", הודיעה בקריאה לתקשורת.
פנקס הקטן
פנקס הקטן היא בלדה משנת 1970 שכתב דן אלמגור כחלק מהמחזמר "עיר הגברים", המבוסס על סיפורי דיימון ראניון בתרגומו של אליעזר כרמי (בתרגום משנת 1954 של יצחק אברהמי לסיפורו של ראניון נקראה הדמות בשם "פינקס קטינא"). השיר, שהיה הלהיט הגדול של המחזמר, הולחן ועובד על ידי מתי כספי ובוצע על ידי ששי קשת. את הקול הנשי (הוד מעלתה) ביצעה אבירמה גולן ואת תפקיד פנקס הקטן שיחק ראובן שנער. על הפסנתר מנגן שלמה גרוניך ושיתוף הפעולה בשיר הוביל לתחילתו של הפרויקט המשותף בין גרוניך וכספי "מאחורי הצלילים".
השיר הגיע למקום ה-15 במצעד הפזמונים השנתי של קול ישראל (1971) ולמקום ה-25 במצעד השנתי של גלי צה"ל, הפך למזוהה ביותר עם קשת והופיע בתקליטו הראשון.
במרכזו של השיר הקברטי נמצא פנקס, נער מעלית נמוך קומה, המתאהב ברקדנית יפת תואר, ואהבתו אליה נמשכת גם לאחר שהרקדנית הופכת לנכה המרותקת לכיסא גלגלים בעקבות התקפה אלימה שחוותה מספסר הימורים בשם ג'ק. לאחר ההתקפה, פנקס דואג לכל מחסורה, מטפל בה במסירות וממלא אחר בקשותיה. כאשר הוא דוחף אותה על גבי כסאה על פני  וכשהם מגיעים לים היא מגלה לו את לבה, מתוודה לגבי אהבתה אליו ומבקשת שיישק לה. לאחר שהם מתנשקים היא נופחת את נשמתה. פנקס שב אל העיר ונוקם בספסר שהוביל לפגיעה ב"הוד מעלתה" – הוא שובר את גבו במוט ברזל. על כך הוא נשפט ומושת עליו גזר דין מוות בכיסא חשמלי. לכל אורך משפטו וגם במהלך ביצוע גזר דינו, פנקס אינו מספר מדוע הכה את ג׳ק. ברגעיו האחרונים הוא נזכר בנשיקתה של "הוד מעלתה".
סיפורו המקורי של ראניון נקרא "Little Pinks". בסיפור, "הוד מעלתה" הוא כינויה של זמרת אדומת שיער במועדון לילה בברודוויי. פינקס הקטן (Little Pinks) עובד במועדון כמנקה שולחנות ומאוהב בה בחשאי. שמו של הספסר המכה אותה הוא קייל אייבלס. לבקשתה של "הוד מעלתה", דוחף אותה פינקס הקטן בכיסא הגלגלים את כל הדרך עד למיאמי.
בשנת 1942 עובד הסיפור לסרט בשם The Big Street, בכיכובם של הנרי פונדה ולוסיל בול.
בשנת 2010 הופיע השיר בפסקול הסדרה "פלפלים צהובים" בביצוע של קשת.
ב-2022 העלה תיאטרון תמונע הצגה על פי הסיפור. נוסח ההצגה נכתב על ידי דניאל בוצר. דליה שימקו ביימה את ההצגה.
שבלולים בגשם
שבלולים בגשם הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בכיכובם של יואב ראובני ומורן רוזנבלט. את התסריט כתב יריב מרדכי מוזר על פי "גן העצים המתים", סיפור קצר משנת 1995 מאת יוסי אבני-לוי. זהו סרטו העלילתי הראשון באורך מלא של מוזר, שעד כה ביים סרטים תיעודיים.
תקציר העלילה
עלילת הסרט מתרחשת בתל אביב, שנת 1989. בועז רפאלי (יואב ראובני) הוא סטודנט צעיר לבלשנות באוניברסיטת תל אביב, הממתין למכתב אודות בקשתו למלגת לימודים ללימודי תואר שני באוניברסיטה בירושלים. מדי יום הוא מגיע אל סניף הדואר, ובודק את תא הדואר שלו. להפתעתו, הוא מתחיל לקבל מכתבי אהבה ממעריץ אלמוני, העוקב אחריו. המכתבים מערערים את מערכת היחסים שלו עם חברתו נועה (מורן רוזנבלט), מציפים בו זיכרונות הומו-אירוטיים משירותו הצבאי, וגורמים לו לתהות בנוגע לזהותו המינית.
מרי רוס
מרי רוס (בגרמנית: Mary Roos; נולדה ב-9 בינואר 1949) היא זמרת גרמנייה.
ביוגרפיה
רוס נולדה בריינלנד-פפאלץ, בגיל תשע הקליטה את שירה הראשון "Ja die Dicken sind ja so gemütlich".
בשנת 1970 השתתפה בגמר הלאומי של גרמניה לאירוויזיון אך שם הפסידה לקטיה אבשטיין.
היא ייצגה את גרמניה פעמיים באירוויזיון, ב-1972 עם השיר "Nur die Liebe läßt uns leben" הגיעה מקום השלישי, ב-1984 עם השיר "Aufrecht geh'n" הגיעה למקום ה-13.
בשנת 1973 הוציאה את אלבום הבכורה שלה.
היא ביצעה גרסאות כיסוי למספר שירים מודרן טוקינג.
בנוסף, היא הופיעה במספר סרטים וסדרות טלוויזיה.
ג'יגמה נאמגייל ואנגצ'וק
ג'יגמה נאמגייל ואנגצ'וק (בדזונגקה: འཇིགས་མེད་རྣམ་རྒྱལ་དབང་ཕྱུག; נולד ב-5 בפברואר 2016) הוא נסיך הכתר של בהוטן. בנם של ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק, מלך בהוטן וג'טסון פמה.
ביוגרפיה
ג'יגמה נולד בטהימפהו ב-5 בפברואר 2016. הוא בנם של ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק, מלך בהוטן והמלכה ג'טסון פמה. לכבוד לידתו נטעו אלפי אזרחים בהוטנים 108,000 עצים ברחבי הממלכה. עם לידתו הוכר כ"גיאלסה דרוק" ("נסיך הדרקון"). רק ב-16 באפריל של אותה שנה נערך טקס רשמי בו הוענק לו השם. לפני לידתו שימש דודו ג'יגייל אוגיין כנסיך הכתר של בהוטן, אולם עם לידתו הפך ג'יגמה לנסיך הכתר במקומו. ב-19 במרץ 2020 נולד לו אח צעיר בשם ג'יגמה אוגיין ואנגצ'וק.
שלושים שניות מעל טוקיו
שלושים שניות מעל טוקיו (באנגלית: Thirty Seconds Over Tokyo) הוא סרט מלחמה אמריקאי משנת 1944 בבימויו של מרווין לרוי עם ואן ג'ונסון וספנסר טרייסי בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי דלטון טרמבו והוא מבוסס על ספר בשם זה שנכתב על ידי טד לוסון, ממשתתפי הפשיטה של דוליטל, ביחד עם בוב קונסידין.
הסרט הופק רק שנתיים אחרי הפשיטה כשהמלחמה הייתה עדיין בעיצומה והוא כולל קטעים אמיתיים שצולמו על ידי צבא ארצות הברית. זה סרט פטריוטי שמטרתו הייתה להעלות את המורל האמריקאי בשעות הקשות של מלחמת העולם השנייה.
הפשיטה הזאת מתוארת גם בחלקו הסופי של הסרט פרל הארבור (2001).
העלילה מתרכזת בלוטננט טד לוסון ואנשי צוותו וביחסים עם אשתו אלן. חלקים מהסרט צולמו מהפשיטה עצמה כמו המראת המטוסים מנושאת המטוסים.
הסרט זכה בפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר.
תקציר העלילה
בתחילת הסרט מופיעה כתובת: "מאה שלושים ואחד ימים לאחר 7 בדצמבר 1941, קומץ אנשים צעירים שלא חלמו על תהילה, הלמו לראשונה בלב יפן. זהו סיפורם האמיתי אותו נספר כאן".
לויטננט קולונל ג'יימס דוליטל (ספנסר טרייסי) מתמנה לפקד על פשיטת הפצצה על ארבע ערים ביפן כפעולת תגמול להתקפה על פרל הארבור. הוא מזמן טייסים ואנשי צוות המטיסים 16 מפציצי B-25 מיטשל שהסכימו להתנדב למשימה סודית ומסוכנת.
בין הטייסים נמצא לוטננט טד לוסון (ואן ג'ונסון) המטיס מטוס בשם "הברווז הקרוע" ("The Ruptured Duck"). בין אנשי צוותו נמצא גם המקלען טאצ'ר (רוברט ווקר). לוסון הוא נשוי טרי לאלן (פיליס טקסטר) והצבא מאפשר להם להיפגש למרות הסודיות.
דוליטל אוסף את כל המתנדבים ואומר להם שמשימתם עדיין סודית ומסוכנת ומי שמפחד רשאי לעזוב. הם מתחילים אימונים בהמראה ממסלולים קצרים ובהפצצות.
לבסוף נמסרת להם המשימה. הם עולים לנושאת המטוסים הורנט (CV-8) והמטוסים מועמסים עליה בעזרת מנופים. לוסון מנהל שיחה ידידותית עם לוטננט בוב גריי (רוברט מיצ'ם), טייס של אחד המטוסים.
נושאת המטוסים מלווית בספינות קרב. הם נתקלים בספינה יפנית ומשמידים אותה אבל יש חשד שהספינה הזאת הודיעה בקשר על המצאם ולכן הוחלט להקדים את ההתקפה בעשר שעות, דבר שמביא את המטוסים לקצה גבול יכולתם מבחינת דלק.
ראשון ממריא ג'יימס דוליטל. לוסון הוא במטוס השביעי. המטוס מגיע מעל טוקיו ומפציץ מטרות צבאיות במהירות ואחר כך פונה לכיוון סין.
בטיפות הדלק האחרונות ובתוך גשם וערפל, הוא נוחת נחיתת אונס בחוף סין. בנחיתה נפצעים רוב אנשי הצוות והוא נפצע קשה ברגלו. הם מתגלים על ידי סינים השייכים לכוחותיו של צ'יאנג קאי שק ומועברים למקומות שונים כשהיפנים בעקבותיהם. לבסוף הם מובלים לבית חולים שם נקטעת רגלו של לוסון בגלל גנגרנה. לאחר מכן הם מוטסים לארצות הברית. לוסון מסרב לראות את אשתו עד שתותקן לו פרוטזה, אך היא מקדימה לפגוש אותו בבית החולים והם מתחבקים.
גוליילמו
גוליילמו (Guglielmo) הוא הגרסה האיטלקית לשם ויליאם. {{פירושונים|
ראו גם
}}
מחוז טלז
מחוז טלז (בליטאית: Telšių apskritis) הוא אחד מעשרת מחוזות ליטא. בירת המחוז היא העיר טלז.
גאוגרפיה
המחוז ממוקם בצפון ליטא, הוא משתרע על פני 4,350 קמ"ר המכסים 6.7% משטח ליטא כולה. ב-1 ביולי 2010 בוטל הממשל המחוזי במחוזות ליטא ובכללם זה של מחוז טלז, והוא נשאר הלכה למעשה כיחידה טריטוריאלית וסטטיסטית בלבד.
נכון לשנת 2012 התגוררו בשטחי המחוז כ-148,800 בני אדם, מעט יותר מ-5% מכלל תושבי ליטא.
מחוזות משנה
מחוז טלז מחולק ל-4 מחוזות משנה:
תמי גינגולד
תמי גינגולד היא שחקנית, מנחה וקומיקאית ישראלית.
קריירה בישראל
גינגולד שיחקה ב-1980 בסרט "כוכב השחר" של הבמאי עקיבא ברקין. בשנת 1982 שיחקה תפקיד ראשי בסרט הקצר "המכונה אוטיסטי" של ישי גבריאלי שזכה בפרס הסרט העלילתי הקצר לשנת 1983.
גינגולד הופיעה בשנת 1982 בפינת "על הברזלים" בתוכנית הקומדיה הידועה "זהו זה!" ובאופן קבוע בשנים 1983 ו-1984 כמנחה האישה הראשונה בתוכנית וכשחקנית מובילה במספר תפקידים.
בתחילת שנות ה-80 היא הופיעה במסגרת להקת הבובונים בתוכנית "מועדון החתול שמיל".
ב-1984 הופיעה בסרט "ספר נשים", בשנה זו גם שיחקה בתפקיד אורח כסמלת קשר בסדרת הטלוויזיה "אנשים במיל".
ב-1986 שיחקה את תפקיד ירדנה בסרט "הקרב על הוועד", לצד שלישיית הגשש החיוור.
חיים אישיים
גינגולד נולדה להורים שעלו לישראל מגרמניה ומפולין. היגרה לניו יורק שבארצות הברית, ונישאה לתומאס גארנר, מורה לאמנות ממשפחה נוצרית ובמקור מאוהיו. לזוג שתי בנות, אחת מהן היא השחקנית ג'וליה גארנר.
הכפר (תוכנית טלוויזיה)
הכפר היא תוכנית מציאות ישראלית אשר שודרה בערוץ 10 מ-2 באוקטובר 2013 עד ה-18 בדצמבר 2013.
רקע
התוכנית מבוססת על חמש משפחות ישראליות שגרות בכפר באווירה של לפני קום המדינה, המשפחות מבצעות משימות וחיות בתנאים בסיסיים. כל משפחה גרה באוהל נפרד ועל כל משפחה להסתדר אחת עם האחרות: לאכול, ללון, ולשרוד ביחד.
המשפחה השורדת תזכה בפרס - מיליון שקלים, מנחה התוכנית הוא בוקי נאה.
תוכנית "הכפר" הוגדרה כתוכנית הדגל של ערוץ 10 והיה צפי לאחוזי צפייה גבוהים, אך אחוזי הצפייה בה היו נמוכים במיוחד. על פי נתוני הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו תוכנית הבכורה זכתה ל-10.4% צפייה בלבד והוגדרה ככישלון, ובפרקי ההמשך עמדו על כ-5% אחוזים בלבד.
קישורים חיצוניים
מידע וכתבות: ביקורות:
INaturalist
תצפיות
הפלטפורמה של iNaturalist מבוססת על חיפוש מיקור המונים של תצפיות וזיהויים. כל אדם יכול, בעזרת הטלפון שלו, לתעד אורגניזם שפגש ולהעלות את התצפית לאתר. עדויות התצפית יכולות לכלול הקלטת שמע ותמונות של האורגניזם, התצפית עשויה לכלול עדויות כגון מסלולי בעלי חיים, קנים, עקבות וגללים. משתמשים יכולים לשתף מיקומי תצפית בפומבי, "לטשטש" אותם כדי להציג מיקום פחות מדויק, או להפוך את המיקומים לפרטיים.
לאחר העלאת התצפית לאתר היא חשופה לכלל הקהילה שיכולה לשפר את הזיהויים בתצפית. תצפיות מסווגות כ-"casual" (ללא ערך מחקרי), "needs ID" תפצית שדורשת זיהוי או "research grade" תצפית בעלת זיהוי איכותי שיכולה לספק נתונים למחקר. תצפיות ב"רמת מחקר" משולבות במאגרי מידע מקוונים אחרים כמו מתקן המידע העולמי למגוון ביולוגי. למשתמשים יש אפשרות להעניק רישיון לתצפיות, תמונות והקלטות שמע בכמה דרכים, כולל לרשות הציבור, Creative Commons או עם כל הזכויות שמורות.
פלטפורמות
משתמשים יכולים לקיים אינטראקציה עם iNaturalist בכמה דרכים:
באתר iNaturalist.org, המבקרים יכולים לחפש בנתונים הציבורית ולקיים אינטראקציה עם האנשים ולהוסיף תצפיות וזיהויים. האתר מספק כלים למשתמשים רשומים לדון בזיהוי אורגניזם ואישורם. משתמשים יכולים גם ליצור דפי פרויקט לגיוס השתתפות ותיאום עבודה בנושאי העניין שלהם.
זיהוי מינים אוטומטי
בנוסף לתצפיות שזוהו על ידי אחרים בקהילה, iNaturalist כולל כלי ראיית מחשב לזיהוי אוטומטי. ניתן לזהות תמונות באמצעות מודל בינה מלאכותית אשר הוכשר במאגר הגדול של תצפיות "ברמת מחקר". בדרך כלל גם אם מערכת הבינה לא הצליחה לזהות את המין המדויק היא יכולה להציע רמות טקסונומיות גבוהות יותר כגון סוג או משפחה. איכות הזיהוי האוטומטי עלול לשגות אם התמונה באיכות נמוכה כגון תאורה גרועה, מטושטשת או מכילה מספר רב של נושאים. בדרך כלל ניתנות הצעות למינים מרובים; ההצעה שהתוכנה מאמינה כי היא הסבירה ביותר נמצאת בראש הרשימה.
צ'והוייב
צ'והוייב (באוקראינית: Чугуїв) היא עיר במחוז חרקוב אוקראינה.
היסטוריה
היישוב הוקם על ידי קוזאקים אוקראינים וחיילים רוסים ב-1638 במטרה לשמור על גבולותיה של רוסיה מפני פלישות של שבטים נוודים. ב-1639 במקום הוקמה טירה.
ב-1780 צ'והוייב קיבלה מעמד של עיר. ב-1897 התגוררו בעיר 12,500 תושבים, מתוכם 86 אחוזים אוקראינים ו-9 אחוזים רוסים.
העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-30 באוקטובר 1941 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-10 בפברואר 1943.
Keysight
שם החברה הוא הלחם בסיסים של המילים key ו insight, ונבחר להעביר מסר כי מוצרי הבדיקה של החברה נותנים מפתח לתובנות קריטיות.
מוצרים
מוצרי Keysight כוללים חומרה ותוכנה למכשירים שולחניים, מודולים ומכשירי שטח. המכשירים כוללים אוסצילוסקופים, מולטימטרים, מנתחים לוגיים, מחוללי אותות, מנתחי ספקטרום, מנתחי רשת וקטוריים, מיקרוסקופי כוח אטומי (AFM), בדיקת רנטגן אוטומטית (5DX), בודקי מעגל, ספקי כוח ועוד. בנוסף, היא מייצרת תוכנת אוטומציה לתכנון אלקטרוני (EDA). מוצרי החברה מיועדים בעיקר לתעשיות הטלקומוניקציה, החלל/ביטחון, המחשבים והמוליכים למחצה.
אסון הרכבת בלק-מגנטיק
מחקירת התאונה עלה כי נהג הקטר הלך לישון במלון בעיירה ננטס והשאיר את הקטר עובד כדי שיספק אוויר דחוס לבלמים. בקטר פרצה שרפה וכבאים מקומיים כיבו אותה ואת הקטר. צוות תיקון ששלחה חברת הרכבות התניע את הקטר מחדש והשאיר אותו עובד. עקב תקלה, לחץ האוויר בבלמים הלך וירד עד שהרכבת ניתקה ממקומה והחלה מתדרדרת במידרון לכיוון לק-מגנטיק, עד שנשמטה מהמסילה בעיירה. תאונה זו הייתה תאונת הרכבת החמורה ביותר בקנדה מאז 1864.
אחרי המקרה
כל התושבים שפונו מלבד 800 הורשו לחזור לבתיהם אחר הצהריים של היום השלישי;
פרד-רנה בוליו
פרד-רנה אוורגור בוליו (בנורווגית: Fred-René Øvergård Buljo; נולד ב-6 בפברואר 1988) מוכר בשם פרד בוליו, הוא ראפר, זמר יוייק ומפיק סאמי-נורווגי.
קריירה
בוליו הוא חבר בלהקת הראפ הסאמית דואולווה דואוטאר שנוצרה ב-2007. ב-2019, הוא חבר ללהקת קיינו הנורווגית במלודי גרנד פרי 2019 (תחרות לייצוג נורווגיה באירוויזיון 2019) עם השיר "Spirit in the Sky". השיר זכה במקום הראשון ונבחר לייצג את נורווגיה באירוויזיון 2019. לבסוף הגיע השיר למקום השישי בגמר האירוויזיון.
ג'וליה לטלו
ג'וליה ג'אנל לטלו (באנגלית: Julia Janelle Letlow; נולדה ב-16 במרץ 1981) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת לואיזיאנה. לטלו נבחרה לבית הנבחרים האמריקאי במרץ 2021 לאחר בחירות מיוחדות שהתקיימו עקב מות בעלה, חבר הקונגרס הנבחר לוק לטלו שנבחר בנובמבר 2020 אך נפטר בטרם הושבע לתפקידו. היא האישה הרפובליקנית הראשונה המייצגת את לואיזיאנה בבית הנבחרים.
ביוגרפיה
לטלו נולדה בשם ג'וליה ג'אנל בארנהיל במרץ 1981 במונרו שבלואיזיאנה, והשלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון וושיטו כריסטיאן. ללטלו תואר ראשון ותואר שני בדיבור מאת אוניברסיטת לואיזיאנה במונרו, ולאחר מכן השלימה באוניברסיטת דרום פלורידה לימודי דוקטורט בתקשורת ב-2012. עבודת הדוקטורט של בארנהיל בשנת 2011 נקראה "ההענקת משמעות ליגון: תפקיד הריטואלים והסיפורים בהתמודדות עם אובדן משפחתי פתאומי". במהלך לימודיה בתיכון הכירה את לוק לטלו, וב-2013 הם נישאו זה לזה.
היא עבדה כמנהלת חינוך ובטיחות מטופלים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טוליין. בשנת 2018 היא מונתה למנהלת עניינים חיצוניים ותקשורת אסטרטגית באוניברסיטת לואיזיאנה במונרו. בשנת 2020 נמנתה בין המועמדים הסופיים לנשיאות האוניברסיטה.
במהלך בחירות 2020 נבחר בעלה, לוק לטלו, לייצג בבית הנבחרים של ארצות הברית את מחוז הקונגרס החמישי של לואיזיאנה. עם זאת, בטרם התכנס הקונגרס ה-117 של ארצות הברית ונערכה השבעתו לתפקיד, נפטר לטלו מסיבוכי מחלת נגיף קורונה 2019. אלמנתו, ג'וליה, החליטה להתמודד בבחירות המיוחדות למילוי מקומו בינואר 2021. במהלך מסע הבחירות שלה, זכתה לטלו לתמיכות בולטות, בהן אחת מנשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ. בשלהי פברואר גייסה לטלו כ-683 אלף דולר אמריקני, סכום הכסף הגבוה ביותר שגייס מועמד כלשהו בבחירות המיוחדות.
ב-21 במרץ 2021 נבחרה לטלו אל בית הנבחרים של ארצות הברית עם 64.86% מקולות הבוחרים. שבועות אחדים אחר כך, ב-14 באפריל, לטלו הושבעה לתפקידה כחברת הקונגרס בידי יושבת ראש בית הנבחרים ננסי פלוסי.
Uptown Funk
Uptown Funk הוא סינגל של המפיק הבריטי מארק רונסון, בשיתוף הזמר האמריקאי ברונו מארס, מתוך אלבומו הרביעי של רונסון, Uptown Special. השיר יצא ב-10 בנובמבר 2014, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
במהרה זכה השיר להצלחה עולמית, שהה במשך 14 שבועות ברצף בראשות מצעד הבילבורד הוט 100, וכמעט שבר את שיאה של הזמרת האמריקאית מריה קארי עם שירה "One Sweet Day", שעמד בראש המצעד 16 שבועות ברצף.
בנוסף, הצליח השיר להגיע לצמרות מצעדים רבות, בהם המצעדים של בריטניה, לבנון, ישראל, קנדה, ולוניה, פלנדריה והולנד. השיר הצליח להיכנס למצעדי סוף שנה רבים ואף זכה בתואר "שיר השנה", מטעם בילבורד. בארצות הברית מכר השיר למעלה מ-11 מיליון עותקים, וכך הפך לאחד מן השירים הנמכרים ביותר במדינה זו וברחבי העולם בכל הזמנים.
וידאו קליפ
לשיר יצא וידאו קליפ מצליח אשר צולם בשנת 2014, ובו ניתן לראות בין השאר את רונסון ומארס כשהם מהלכים בעיירה, הולכים למספרה ונוסעים בלימוזינה. עוד דבר שניתן לראות בקליפ הוא מועדון ריקודים שניתן לראות בו לקראת הסוף את רונסון בבירור, לאחר שהוא לא נראה כמעט לאורך כל הקליפ.
במהרה הפך הקליפ לוויראלי, וצבר למעלה מ-3.1 מיליארד צפיות, הפך לסרטון החמישי הנצפה ביותר ביוטיוב, ולסרטון הנצפה ביותר ביוטיוב לשנת 2014.
הקליפ הועמד לפרסים רבים, ובאותה שנה זכה בטקס פרסי ה-VMA בקטגוריית "הווידאו קליפ הגברי הטוב ביותר של השנה". בנוסף הועמד לפרס הווידאו קליפ של השנה, אך הפסיד ל-"Bad Blood" של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט.
מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה רבה במצעדים, כאשר כבש את ראש מצעד הבילבורד הוט 100, הבריטי וכולי.
רביעיית האגן
רביעיית האגן (בגרמנית: Hagen Quartet) נוסדה בשנת 1981 על ידי ארבעה אחים, לוקאס, אנג'ליקה (שאותה החליפה תחילה אנט ביק, שהוחלפה בתורה על ידי ריינר שמידט בשנת 1987), ורוניקה וקלמנס, בזלצבורג, אוסטריה. חברי הרביעייה מנגנים בארבעת כלי הסטרדיוואריוס המפורסמים, שבהם ניגנו בעבר רביעיית פגניני, רביעיית קליבלנד ורביעיית טוקיו, בסדר זה.
Grave Halloween
Grave Halloween (בעברית: קבר ליל כל הקדושים) הוא סרט אימה קנדי, שבוים על ידי סטיבן ר. מונרו, הופק על ידי ג'ון פרינס והופק בפועל על ידי טום ברי, פול הרצברג וליסה מ. הנסן. הסרט הוא סרט טלוויזיה שהופץ לראשונה ב-19 באוקטובר 2013, בארצות הברית.
הסרט מתרחש ביפן, אך הוא צולם בקנדה.
עלילה
ב-31 באוקטובר, סטודנטית אמריקאית ילידת יפן הלומדת באוניברסיטה יפנית, מאיקו (קייטלין ליב), מסכנת את חייה כדי להציל את רוח אמה המתה. היא נוסעת ליער אוקיגהארה כדי למצוא את אמה שהתאבדה. חבריה קייל, טרי ואמבר נוסעים איתה, בתקווה להפיק סרט תיעודי לפרויקט כיתתי.
ביקורת
דייב ויין, ממגזין האימה הבריטי Scream, העניק לסרט 1.5 כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול וקרא לו "נפילה אמיתית". גיא אדמס, מ-British Fantasy Society, אמר כי "הסרט אינו דבר מיוחד אך עם זאת, יש בו מספיק חיים שיהיו שווים את זמן הצפייה של הצופה בו".
אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 2018
אליפות אירופה של פיב"א עד גיל 20 2018 הייתה המהדורה ה-21 של אליפות אירופה לנבחרות עתודה. התחרות התקיימה בקמניץ, גרמניה בין ה-14 ל-22 ביולי 2018. הזוכה בטורניר הייתה, לה זאת הייתה זכייה ראשונה בטורניר.
הקבוצות המשתתפות
בתחרות השתתפו 16 נבחרות:
סיבוב ראשון
בסיבוב זה, 16 הקבוצות מחולקות לארבעה בתים של ארבע קבוצות. כל הקבוצות יעלו לשמינית הגמר.
מקומות 13–16
שלוש הנבחרות שמסיימות במקומות האחרונים יורדות לדרג ב' (כלומר רק הנבחרת במקום השלושה עשר נשארת בדרג א').
דירוג סופי
ארבעת המקומות הראשונים נקבעו על בסיס משחק הגמר ומשחק על המקום השלישי. שאר המיקומים נקבעו ראשית לפי משחקי הדירוג.
מחברת התיג'אן
מחברת התיג׳אן הוא שמם של שני חיבורים בענייני דקדוק המקרא: מחברת התיג׳אן העברית ומחברת התיג׳אן הערבית.
מחברת התיג'אן העברית (הגדולה) היא חיבור כללי הדקדוק, הטעמים, הנקודות, וחוכמת לשון הקודש על כל חלקיו, אשר חיברו חכם יהודי תימני קדום בלשון הקודש בעילום שמו ופרטיו. מחברת התיג׳אן הערבית (הקטנה) עוסקת גם כן בדקדוק המקרא וכתובה בערבית יהודית.
בעבר, היו מי שייחסו את חיבור מחברת התיג'אן לרס"ג או לר' בניה הסופר אך כיום סבורים החוקרים שהם אינם המחברים. מחקירת מקורות יצירה זו עולה כי המחבר חי בתקופה משוערת בין סוף המאה ה-11 למאה ה-12, תקופת חיים מקבילה (לפחות בחלקה) לתקופת חייו של רד"ק, דקדקן ופרשן המקרא הידוע.
חיבור דקדוקי זה היה נמצא בראשו של כל תאג' (כתר תורה) אשר נכתב בתימן, כחלק בלתי נפרד ממנו, למטרת לימוד חוכמת הדקדוק וכהוראות הקריאה המדויקת בתורה. מנהג זה נמשך עד להגעת ספרי הדפוס אשר מיעטו את הצורך בכתבי היד וכך נעלם בהדרגה ספר יסוד זה מעיני הציבור הרחב.
חיבור דקדוקי זה היה נפוץ מאוד בתימן ולא יצא מגבולותיה במשך כ-700 שנים. המחברת העברית נדפסה לראשונה במלואה בשנת 1870 בצרפת על ידי המזרחן יוסף דרנבורג בתוספת מעט הערות ומראי מקום. על בסיס מהדורה זו נדפסה המחברת בישראל בשנת תשכ"א.
המחברת הערבית נדפסה בלייפציג על ידי אדולף נויבאואר בשנת 1891.
Money (שיר של ליסה)
השיר הגיע למקום ה-24 במצעד הסינגלים הניו זילנדי.
השיר 'LISA - 'MONEY מספר 28 בסרטוני המוזיקה המובילים בעולם.
רקע וכתיבה
לאחר יציאתו של אלבום הסינגל הראשון של חברת הלהקה רוזה במרץ 2021, הופנתה תשומת לב רבה כלפי ליסה, כחברה הפוטנציאלית הבאה שתוציא אלבום סינגל. במאמר שפורסם על ידי The Korea Herald ב-19 באפריל, נציג מ-YG אנטרטיינמנט חשף כי ליסה תוציא את אלבום הסינגל הראשון שלה "בקרוב מאוד". עם זאת, תאריך יציאתו של אלבום הסינגל לא נחשף באותה העת.
בהמשך, הוציאה ליסה את "Lalisa" כסינגל המוביל מתוך אלבום הסינגל, אך בשונה מרוזה, הוחלט כי את "Money" לא יוציאו כסינגל נוסף; את "Gone" של רוזה הוציאו כסינגל בנוסף ל-"On the Ground", דבר שלא אירע במקרה של ליסה. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-138 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
קליפ מילים של השיר שהועלה ליוטיוב ב-10 בספטמבר 2021, זכה להצלחה כאשר הצליח לצבור למעלה מ-4.3 מיליון צפיות.
האודיו הרשמי של "Money" שפורסם ביוטיוב בסמוך לצאתו של השיר, הצליח לצבור למעלה מ-2.3 מיליון צפיות.
אמנות מחשבים
אמנות מחשבים (באנגלית: Computer art) היא כל אמנות שבה מחשבים ממלאים תפקיד בייצור או הצגת יצירה אמנותית. יצירת אמנות שכזו יכולה להיות תמונה, קול, אנימציה, ווידאו, השמורים ב- CD-ROM, DVD-ROM, משחקי וידאו, אתרי אינטרנט, אלגוריתם, מיצגים או גלריה דיגיטלית. דיסציפלינות מסורתיות רבות משלבות טכנולוגיות דיגיטליות, וכתוצאה מכך טושטשו הגבול בין יצירת האמנות המסורתית ליצירות ניו מדיה שנוצרו באמצעות מחשבים. לדוגמה, אמן יכול לשלב ציור מסורתי עם אמנות אלגוריתמית וטכניקות דיגיטליות אחרות. כתוצאה מכך, הגדרת אמנות המחשבים תעשה על פי המוצרים הסופיים שלה. אמנות המחשבים משתנה לאורך זמן כתוצאה מהשינויים בטכנולוגיה ובתוכנה המשפיעים ישירות על היצירה.
מקור המונח
בעמוד השער של כתב העת Computers and Automation, שפורסם בינואר 1963, פרסם אדמונד ברקלי תמונה של אפרים ארזי משנת 1962. לתמונה הוא טבע את המונח "אמנות מחשבים". תמונה זו נתנה לאדמונד השראה ליזום את תחרות אמנות המחשבים הראשונה ב-1963. התחרות השנתית הייתה נקודת מפתח בהתפתחות אמנות המחשבים עד שנת 1973.
היסטוריה
ראשית העיסוק ב"אמנות המחשבים" מתוארך לשנים 1956–1958, על רקע היצירה הראשונה שנוצרה על גבי מסך מחשב, על ידי ג'ורג' פטי שנקראה נערה. בשנת 1960 דזמונד פול הנרי המציא את מכונת הציור הראשונה; עבודותיו הוצגו בגלריה ריד Reid Gallery, בלונדון, בשנת 1962, אף על פי שיצירתו נוצרה על ידי מכונה הוא קבל את הזכות, להשתתף בתערוכת יחיד בגלריה.
עד אמצע שנות ה-60, רוב האמנים שעסקו ביצירת אמנות מחשב, היו למעשה מהנדסים ומדענים. מכיוון שהייתה להם גישה למחשבים היחידים שהיו זמינים במעבדות המחקר המדעיות של האוניברסיטאות. אמנים רבים החלו לחקור בהיסוס את טכנולוגיית המחשוב המתפתחת לשימוש ככלי יצירתי. בקיץ 1962, א. מייקל נול תכנת מחשב דיגיטלי במעבדות הטלפון של אלכסנדר גרהם בל, במוריי היל, ניו ג'רזי כדי ליצור תבניות חזותיים למטרות אמנותיות בלבד. דפוסי המחשב המאוחרים שלו, דימו ציורים של פייט מונדריאן ושל הצייר בריג'ט ריילי והפכו לקלאסיקה. נול גם השתמש בתבניות כדי לחקור העדפות אסתטיות באמצע שנות ה-60.
התערוכות המוקדמות של אמנות המחשבים נערכו ב-1965: Generative Computergrafik, בפברואר 1965, ב-Technische Hochschule בשטוטגרט, גרמניה, ו-Computer Generated Pictures, אפריל 1965, בגלריה Howard Wise בניו יורק. בתערוכה בשטוטגרט הוצגו עבודות של גיאורג ניס ; בתערוכה בניו יורק הוצגו יצירות של בלה ג'ולש וא. מייקל נול. נציגי העיתון הניו יורק טיימס סקרו ודווחו על התערוכה, כתערוכת אמנות. תערוכה שלישית הוצגה בנובמבר 1965 בגלריה וונדלין נידליך בשטוטגרט, גרמניה. התערוכה הציגה עבודות של פרידר נייק וגיאורג ניס. תערוכות אמנות מחשבים אנלוגיים מאת Maughan Mason ואמנות מחשב דיגיטלית מאת Noll הוצגו בכנס AFIPS Joint Computer Joint בלאס וגאס לקראת סוף 1965.
בשנת 1968, המכון לאמנויות עכשוויות (ICA) בלונדון אירח את אחת התערוכות המוקדמות והמשפיעות ביותר של אמנות מחשבים בשם הסרנדיפיטי הקיברנטי  Cybernetic Serendipity. התערוכה, שאצרה ג'סיה רייכרדט, כללה יצירות של אמנים רבים שנחשבו לעיתים קרובות כאמנים הדיגיטליים הראשונים, כמו נאם ג'ון פאיק, פרידר נייק, לזלי מזיי, גאורג ניס, א. מייקל נול, ג'ון וויטני וצ'ארלס צ'ורי. שנה לאחר מכן בשנת 1969 נוסדה האגודה לאמנויות המחשבים, בלונדון.
בזמן פתיחת התערוכה הסרנדיפיטי הקיברנטי, באוגוסט 1968, נערך בזאגרב, יוגוסלביה, סימפוזיון בשם "מחשבים ומחקר חזותי". הסימפוזיון הוביל להקמת תנועת האמנים האירופים בעלי הנטיות לחדשנות לשלוש תערוכות (בשנים 1961, 63 ו-65) בזאגרב, שעסקו באמנות קונקרטית, קינטית ובונה, כמו גם אמנות אופנתית ואמנות מושגית. התערוכה New Tendencies לאחר ששינתה את שמה ל"Tendencies" המשיכה להוביל סימפוזיונים נוספים, תערוכות, תחרות וכתב עת בינלאומי עד 1973. קתרין נאש וריצ'רד ויליאמס פרסמו את תוכנית המחשב לאמנים שנקראה: ART 1 בשנת 1970.
מרכז המחקר Palo Alto (PARC) של Xerox Corporation עיצב את ממשק המשתמש הגרפי הראשון (GUI) בשנות ה-70. מחשב המקינטוש הראשון שעשה שימוש ב-GUI שווק ב-1984; מאז הפך ממשק ה-GUI לפופולרי. מעצבים גרפיים רבים הטמיעו במהירות את הממשק ככלי יצירתי.
אנדי וורהול יצר יצירות אמנות דיגיטלית באמצעות מחשב קומודור אמיגה, כבר בתקופה הראשונה, כשהמחשב הוצג בפומבי במרכז לינקולן, בניו יורק ביולי 1985. תמונה של דבי הארי שהוקרנה בווידאו נלכדה ונרכשה כקובץ תמונה לכונן הקשיח של המחשב ישירות מהמסך, במונוכרום, מתוך הסרטון ועברה דיגיטציה באמצעות תכנה גרפית בשם ProPaint. וורהול עשה מניפולציות על התמונה והוסיף צבע באמצעות תכנת מילוי צבע.
התקני פלט
בעבר, הטכנולוגיה היא שהגבילה את תוצאות הפלט וההדפסה. המדפסות המוקדמות השתמשו בפלטרים בעט ודיו כדי לייצר עותק מודפס בסיסי. בתחילת שנות ה-60, מדפסת המיקרופילם Stromberg Carlson SC-4020 שימשה במעבדות בל, כסורק להפקת יצירות אמנות מחשב דיגיטלית ואנימציה, על גבי מיקרופילם ברוחב 35 מ"מ.
בשנת 1976 הומצאה מדפסת הזרקת דיו תוך כדי העלייה בשימוש במחשבים אישיים. מדפסת הזרקת דיו היא האפשרות הזולה והרב-תכליתית ביותר עבור פלט צבע דיגיטלי בשימוש יומיומי.
תוכנה גרפית
אדובי סיסטמס, שנוסדה בשנת 1982, פיתחה את שפת PostScript ואת הגופנים הדיגיטליים, מה שהפך את תוכנות הציור, לפופולריות. Adobe Illustrator, תוכנת ציור וקטור המבוססת על עקומת Bézier שהוצגה ב-1987 ו- Adobe Photoshop, שנכתבו על ידי האחים תומאס וג'ון קנול ב-1990 פותחו לשימוש במחשבי MacIntosh, הוסבו גם לפלטפורמות DOS/Windows עד 1993.
עיצוב, שינוי אמנותי
עיבוד ועיצוב צילום ריאליסטי לבלתי ריאליסטי (שימוש במחשבים כדי להפוך תמונות אוטומטיות לאמנות מסוגננת) היה נושא למחקר מאז שנות ה-90. בסביבות 2015, שינוי הסגנון והעיצוב נעשה כדי לשנות את הסגנון של יצירת אמנות על גבי תצלום או תמונת. אחת השיטות לשינוי סגנון כוללת שימוש בפורמטים כגון VGG או ResNet. יישומים בולטים הכוללים פורמטים אלה הם: Prisma, העברה בסגנון Facebook Caffe2Go, MIT's Nightmare Machine, פוטושופ ו- DeepArt.
ללא כותרת (513)
תיאור
ההדפס נוצר בטכניקה של הדפס רשת בסדנת ההדפס ירושלים במהדורה של 150 עותקים והודפס על ידי איתן הורוביץ. הוא הוכן עבור אלבום של הדפסים שהפיק בנק דיסקונט. המספר '513' מציין את מספר העבודה בקטלוג יצירותיה של האמנית.
הוא שייך לתקופתה המאוחרת של האמנית, שהחל בשנות ה-80 של המאה ה-20. אז, החלה אלימה לשלב בעבודותיה דימויים פיגורטיביים יותר, המוקפים במסגרת כחולה. ההדפס הוא תיאור נוף בעל שני מישורים, שבמרכזו עץ המטיל צל כבד על האדמה. בראיון (1990) העידה אלימה כי תיאורי הנוף ביצירתה אינם הפשטה של מקום ספציפי, כי אם תמצות של כמה תיאורי נוף. "ייתכן שאני עדיין מחפשת את השדה האחד, שהוא תמצות כל השדות", העידה..
המסגרת הכחולה שבעבודה זו ובאחרות איננה, על כן, "חלון" למציאות, כי אם מרחב שבו ממוקמת הקומפוזיצה, שבו האמנית הניחה "דברים בסדר בתוך מסגרת". למרות שהבחירה בצבע הכחול הייתה קשורה לתכונות הפיזית של הצבע, האמנית הודתה כי הוא בעל מטענים סמנטיים הקשורים לילדותה ונעוריה.
תצלום העבודה מופיע בקטלוג התערוכה "אלימה: בין מסגרת לחלון" (2009), שהוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות.
קוראים לי בטהובן
קוראים לי בטהובן (באנגלית: Beethoven) הוא סרט משפחה קומי אמריקאי משנת 1992, בבימויו של בריאן לבנט ובכיכובם של צ'ארלס גרודין ובוני האנט. הסרט הוא הראשון בסדרת הסרטים "בטהובן" ובזיכיון.
הסרט נכתב על ידי ג'ון יוז (תחת שם העט "אדמונד דנטס") ואיימי הולדן ג'ונס. עלילת הסרט עוסקת בכלב סן ברנרד בשם בטהובן, כשמו של המלחין לודוויג ואן בטהובן, וקורותיו בבית משפחת ניוטון.