cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מיקי שביב
המשך הקריירה
בשנת 2002 עיבד והפיק את האלבום "מרגע לרגע" של מיקה קרני, והקליט את האלבום "התשובה". בקיץ 2003 העלה מופע בשם "התשובה", בו ניגן שירים חדשים וישנים שכתב. באותה תקופה גם ניגן בהקלטת האלבום האחרון של שמוליק קראוס "יום רודף יום" ובאלבום "מציאות אחרת של אייל גולן.
ב-2005 קיים הופעה אקוסטית בלתי שגרתית בחנות המוזיקה "האוזן השלישית" שתועדה באלבום "בעירום". אחר כך הפסיק כמעט להקליט ולהופיע למשך כמה שנים, למעט הפקה והלחנה עבור אשתו מיקה קרני.
ב-2011 זכה לחשיפה תקשורתית כאשר זוגתו מיקה קרני כיכבה בסדרת הדוקו היומית "מחוברות", בה גם השתתף.
ב-2012 הצטרף להרכב "נקודת מפגש" שהקים שלמה בר, יחד עם מאיר ישראל בתופים ועדי רנרט בקלידים. ההרכב ניגן בעיקר מוזיקת בלוז ופעל כשנה.
בקיץ 2013 השתתף במופע "בלוז אל המדבר" של יאיר דלאל, שעלה במסגרת פסטיבל העוד. המופע עלה שוב בפסטיבל הבלוז 2017 בתל אביב.
ב-2014 הוציא לאור את האלבום "הדרך לממפיס", אלבום שירי בלוז באנגלית, שהחל כפרויקט לגיוס המונים ב"הדסטארט" בסוף 2012 שמטרתו הייתה להשתתף בתחרות בלוז בממפיס. את האלבום הקליט בממפיס, באולפן של רולנד גיינס, מוזיקאי בן 80 שניגן בגיטרה חשמלית עם אליל ילדותו של שביב ג'רי לי לואיס. האלבום הוקלט בצורה מסורתית על טייפ בטייק אחד. כמה חודשים לאחר הקלטת האלבום גיינס נפטר.
בנובמבר 2022 הוציא לאור את הסינגל "עד בלי די".
הקלטות נוספות
שביב השתתף בהקלטות של כ-200 אלבומים ועשרות תקליטי שדרים של אמנים רבים כנגן, מפיק, מעבד, כותב ומלחין.
IMAX
IMAX (ראשי תיבות של Image Maximum, "תמונה מקסימלית") הוא פורמט סרטים אשר נוצר על ידי תאגיד IMAX ונכון לעכשיו, משתמש במסך הגדול ביותר בעולם. לתאגיד זה יש טכנולוגיה שמאפשרת לו להציג תמונות גדולות פי כמה מגודלן האמיתי. מסך IMAX סטנדרטי הוא בגובה של 16 מטר וברוחב של 22 מטר. מידותיו של מסך IMAX הגדול בעולם הן: גובה – 21.03 מטרים, רוחב – 38.16 מטרים, והוא נמצא בבית הקולנוע "טראומפאלאסט מולטיפלקס" בעיר לאונברג שבמדינת באדן-וירטמברג, גרמניה, באולם בן 574 מושבים שנפתח לקהל הרחב ב-30 בספטמבר 2021.
תופעה שקיימת באולמות ה-IMAX, היא שהמושבים הראשונים באולם נמצאים מתחת למסך הנמתח מעליהם.
לפני ה־IMAX
לרצון להגדיל את ההנאה מהסרט יש היסטוריה ארוכה. ב־1929 חברת פוקס הציגה את "הפוקס גראונדר" מקרן חדש של 70 מילימטר, שבמהירות הוצא משימוש. סינמסקופ ו־VistaVision הרחיבו את התמונה המוצעת ממקרן של 35 מילימטר, וכמו כן היו אולמות שהשתמשו במספר מקרני קולנוע כמו הסינרמה בשביל הצגה עוד יותר רחבה. על אף שהיא הייתה מרשימה, הסינרמה הייתה מגושמת, קשה להתקנה והרווחים שבין המסכים היו קשים להסתרה.
מאפיינים טכניים
הכוונה העיקרית של מקרן ה־IMAX היא להגדיל את הרזולוציה של התמונה בצורה משמעותית על ידי שימוש במקרן שמראה תמונה בגודל של 10000 על 7000 פיקסלים. כדי לעשות זאת, הסרט נע לצד דרך המקרן. בעוד שלמקרן מסורתי של 70 מילימטרים יש סרט צילום בגודל של 48.5 מילימטרים לרוחב ו־22.1 מילימטרים גובה, ל־IMAX יש סרט צילום בגודל של 69.6 מילימטרים לרוחב ו־48.5 מילימטרים לגובה. המקרן מעביר את הסרט במהירות של 24 תמונות בשנייה שזוהי הנורמה בהקרנות פילם, אך עקב כך שהפריימים בפילם של IMAX מצולמים לאורך הפילם כדי להשיג רזולוציה גבוהה הרבה יותר, ולא לרוחבו כמו בכל תהליך צילום אחר שאיננו IMAX, הפילם מועבר במקרן במהירות גדולה פי 3 כדי להספיק להעביר את כל 24 הפריימים הגדולים הללו בשנייה.
הקול בשיטת IMAX
בשנותיו הראשונות (תחילת שנות ה־70) של ה-IMAX הוא הכיל כשישה ערוצי קול מגנטיים שנמצאו על סרט הצילום. הקול ההיקפי כלל גם רמקול שמוקם על התקרה.
IMAX בישראל
כיום אולמות IMAX בישראל נמצאים במתחמי פלאנט ומציגים בקביעות סרטים הוליוודיים עדכניים בפורמט IMAX, נכון ל 2022 קיימים בישראל שלושה אולמות קולנוע אשר משתמשים בפורמט ה־IMAX:
בעבר אולמות IMAX בישראל היו בבעלות חברת גלובוס מקס, להם היו שלושה אולמות קולנוע שהשתמשו בפורמט ה־IMAX: חברת גלובוס מקס סיימה את החוזה עם חברת IMAX ב־2009 ובעקבות כך הפכה את אולמות ה־IMAX לאולמות רגילים.
ברוך סיימאן
הרב ברוך חיים סיימאן (באנגלית: Baruch Simon) הוא רב אורתודוקסי וראש ישיבה בישיבה אוניברסיטה בוושינגטון הייטס, מנהטן, שבניו יורק. תוארו הרשמי הוא Colonel Jehiel R. Elyachar Professor of Talmud.
ביוגרפיה
הרב סיימאן סיים את לימודיו בבית הספר התיכון לבנים בישיבה אוניברסיטה, וקבל תואר ראשון בהצטיינות בלימודי יהדות. הרב סיימון היה חבר בכולל העליון של ישיבה אוניברסיטה.
הרב סיימאן הוא תלמיד של הרב צבי שכטר. חיבר את הספר אמרי ברוך, הכולל דברי תורה על הפרשה, שפורסם בכמה כרכים. הוא פרסם גם ספרים בענייני הלכה: בהלכות עירובין וברשויות שבת (2009), ובענייני מנהגים (2015), ובענייני ראש השנה (2020). הוא פרסם גם מאמרים על הגדה של פסח (2021).
הוא מתגורר עם אשתו מלאני וארבעת ילדיהם בוושינגטון הייטס.
שיעוריו ידועים בשימושו בחוברות של דפי מראי מקומות נרחבים, כשכל חוברת יכולה להכיל יותר מארבעים מקורות.
הרב סיימאן העביר אלפי שיעורים במשך חייו, בעיקר בישיבה אוניברסיטה. למעלה מארבעת אלפים שיעורים שלו פורסמו באתר YUTorah.org. שיעורים אלה עוסקים בנושאים מגוונים, כולל גמרא, הלכה, שיחות מוסר, ודרשות על הפרשה.
עיור
עיור (בלעז: אורבניזציה) הוא תהליך המתאר מעבר אוכלוסייה מיישובים כפריים ליישובים עירוניים. התהליך מתאר את התפתחות הערים והתרחבותן מבחינת שטח ואוכלוסייה.
בעת העתיקה
עיר בעת העתיקה נחשבה ליישוב שגודלו 25 אלף תושבים ויותר. על אף שהאדם המודרני קיים כ-200 אלף שנה, החלו הערים להתפתח רק בעשרת אלפים השנים האחרונות. לגודל משמעותי הגיעו ערים לפני כ-6,000 שנים, באלף הרביעי לפני הספירה. באותה תקופה עלו הערים המסופוטמיות הראשונות, וביניהן ארך, הגדולה בערי שחר ההיסטוריה.
המאפיין החשוב ביותר של עיר בעת העתיקה הוא שהיישוב היה צפוף מספיק כדי לא לאפשר לתושבים לגדל את מזונם בעצמם. בגלל עובדה זו, לא היו קיימות ערים לפני המהפכה הנאוליתית. הנחה מקובלת היא כי התפקיד הראשון של העיר בתקופה החקלאית היה לספק ביטחון לספר החקלאי. העיר שימשה לאגירת מזון שיוצר בכפרים, אפשר היה לבצר אותה בקלות רבה, דבר שאיפשר לבצר שטחים חקלאיים וכן לרכז בה כוח צבאי, במקום לפצל ולפזר אותו.
לקראת סוף העת העתיקה, הייתה העיר תלויה עדיין ביכולת אגירת ושימור המזון, כמו גם בטכנולוגיות בנייה, לרבות טיפול בשפכים. רומא, העיר הגדולה ביותר בעת העתיקה, הייתה בת 450 אלף תושבים בסוף המאה הראשונה לספירה. היא שימשה כמרכז שלטוני לאימפריה הרומית (אם כי הכנסת צבא לעיר נאסרה בחוק). רומא סבלה באופן תמידי מבעיות עירוניות שכללו אספקת חיטה לתושבים (מסיציליה, דרך נמל אוסטיה), טיפול בשפכים, טיפול בשרפות ומניעת מהומות רחוב מצד הפלבאים.
בארץ ישראל
לעיתים קרובות חרבו ערים, ועל חורבותיהן קמו ערים חדשות באותו המיקום, וכך נוצר תל כדוגמת תל מגידו.
עיור נמרץ החל בארץ ישראל בראשית האלף השלישי לפני ספירת הנוצרים, בתקופת הברונזה הקדומה.
ערים תנ"כיות בישראל הן קטנות בשטחן והשתרעו על 200 דונם או פחות, למעט חריגים דוגמת תל חצור ששטחה מוערך ב-820 דונם. במהלך תקופת בית שני, ערים אחדות התרחבו מעבר לגבולות הקיימים, הן מבחינת שטחן והן מבחינת מספר התושבים.
בתקופה ההלניסטית והרומית נוסדו בארץ ישראל מספר ערים בסגנון ההלניסטי שכונו "פוליס" (עיר - מדינה). בערים אלו נעשה שימוש בסגנון הבנייה והאדריכלות הרומית והן נחשבו למודרניות יותר ביחס לערים התנ"כיות. אחת הערים המפורסמות בארץ ישראל היא קיסריה, שנבנתה על ידי המלך הורדוס.
הגמרא הכתיבה כללים לפיהם ישוב יכול להקרא בשם: "עיר".
בימי הביניים
רוב רובן של הערים הגדולות באירופה המרכזית והמערבית נוסדו בימי הביניים או שכבר היו קיימות בימי הביניים.
ערי ימי הביניים באירופה שונות מהערים בעת העתיקה בכך שלרוב לא היו כפופות לשלטון מרכזי (אם כי הסיבות להקמתן דומות). הערים עדיין היו תלויות ביכולת אגירת מזון שסופק להן מהכפר ובהגנה שסיפקו לו בתמורה. ברוב הערים היו גינות בהן גידלו מזון, אולם עיקר המזון הגיע מהמרחב הכפרי. בערים נעשה עיבוד התוצרת החקלאית וכן עסקו במסחר, דת, מלאכה, פקידות ופוליטיקה.
ערי אירופה היו ממספר סוגי ערים:
לונדון היא דוגמה לעיר שנבנתה ככפר גדול, המשמש כמשק חלקי אף כי גם היא נבנתה על בסיס מחנה רומי. במשק חלקי מגדלים בעלי חיים אך אספקת המזון של בעלי החיים מגיעה מהכפרים. יתרון המשק החלקי על פני המשק הכפרי הוא אי תלות בשדות תבואה צמודים ולכן ניתן להסתפק בשטח קטן יחסית.
בשנת אלף לספירה, הערים האירופאיות היו קטנות ביחס לערי העת העתיקה. קורדובה, תחת שלטון מוסלמי, הייתה העיר המערבית הגדולה ביותר עם 450 אלף תושבים.
בשנת 1500 לספירה, לא היו ערים אירופאיות בין הערים הגדולות בעולם, למעט פריז, עם 185 אלף תושבים.
בעת החדשה
אוכלוסיית הערים בעולם גדלה מ-3% ב-1800 ל-6.4% עד 1850, והגיעה לכדי 13.6% ב-1900. ב-1950 התגוררו בערים כ-743 מיליון איש (29% מכלל אוכלוסיית העולם). ב-1970 הגיע נתח זה לכדי 38.6% מאוכלוסיית העולם וב-1985 התגוררו בערים 1.98 מיליארד תושבים (41% מכלל אוכלוסיית העולם). אוכלוסיית הערים העולמית בשנת 2008 כללה כ-3.4 מיליארד בני-אדם, המהווים כחצי מאוכלוסיית העולם. עד שנת 2030 היחס יהיה 2/3.
עיור בעקבות המהפכה התעשייתית
בזמן המהפכה התעשייתית ולאחריה, עברו רבים מכפרי אירופה לחיות בערים. הסיבה לכך הייתה תוצאה עקיפה של המהפכה התעשייתית. לפי צו של הפרלמנט הבריטי משנת 1760 צורפו האדמות הציבוריות (שעד אז הורשה לאיכרים לרעות בהן את צאנם) לאדמותיהם של בעלי האחוזות. צו זה איפשר לבעלי אחוזות מעטים להחזיק שדות ענק, שעיבודם היה יעיל יותר מעיבוד שדות קטנים. תופעה זו חיזקה את בעלי האחוזות הגדולים שהפכו ליצרני המזון העיקריים. החקלאים, בעלי השדות הקטנים, לא היו יכולים להתחרות במחירים הנמוכים שקבעו בעלי האחוזות והם נאלצו לנטוש את עיסוקם ולעבור לעיר, שם הפכו לפועלים או לבעלי מפעלים.
Intel Core
Intel Core הוא קו מעבדים של חברת אינטל המיועד לצרכן ברובד בינוני עד הגבוה שהחליף את מעבדי הפנטיום של אותה תקופה כמעבדי רובד בינוני-גבוה. גרסאות של מעבדי Core לשווקים של תחנות עבודה ולשרתים נמכרות כמעבדי Xeon.
נכון ליוני 2017 קו מעבדי ה-Core מורכב מ-Intel Core i9, Intel Core i7, Intel Core i5, ו-Intel Core i3, לצד סדרת Y של מעבדי Core.
המעבדים הראשונים שסומנו כמעבדי Core היו מעבדי Core Solo ומעבדי Core Duo "יונה" למחשבים ניידים ממשפחת Pentium M שיוצרו ב-65 ננומטר ויצאו לשוק בינואר 2006. מעבדים אלו שונים באופן ניכר בתכנון מיתר המוצרים מקבוצת Intel Core והתבססו על Pentium Pro. מעבד ה-Intel Core הראשון לשולחן העבודה היה מעבד מ-Conroe, מעבד שיוצר בתהליך של 65 ננומטר ובתכנון של שתי ליבות שיצא לשוק ביולי 2006 ושהתבסס על מיקרוארכיטקטורה חדשה של Intel Core, שבה נעשו שיפורים ניכרים בביצועים בהשוואה לפנטיום 4, ושפעלו במהירות שעון נמוכה יותר.
קפיצת דרך משמעותית במיקרוארכיטקטורה נעשתה במעבד בלומפילד שיוצר בתהליך של 45 ננומטר בנובמבר 2008 והתבסס על מיקרוארכיטקטורה של Nehalem, ששילב את טכנולוגיית Intel QuickPath Interconnect ובקר זיכרון שתומך בעד שלושה ערוצי DDR3.
בארכיטקטורת סנדי ברידג' ששווקה לראשונה ב-2011 והתבססה על תהליך של 32 ננומטר שולבה הרחבה לפקודות הנתמכות של המעבד בשם Advanced Vector Extensions.
שרה מלכין
שרה מַלְכין (1885 – 22 בפברואר 1949) הייתה מחלוצות העלייה השנייה, ממייסדות תנועת הפועלות ואחת מראשיה.
עבדה בפתח תקווה וברחובות כפועלת חקלאית. התפרסמה במאבקה על זכותה לעבוד בעבודה חקלאית. הייתה בין הפועלות בחוות כנרת, ונמנתה על מייסדי קבוצת דגניה. הייתה ממייסדות תנועת הפועלות ומראשיה. הקימה וניהלה את משק הפועלות בעפולה.
ביוגרפיה
נולדה בדווינסק, אז חלק מן האימפריה הרוסית. הייתה פעילה בארגון הנוער הציוני "פרחי ציון" ונמנתה עם מארגני ועידת מינסק ב-1902.
בפתח תקווה
מלכין הגיעה ליפו במסגרת העלייה השנייה בשנת 1905, והצטרפה לחברותיה, בנות עירה, בפתח תקווה. כאשר נסעה בדיליז'נס למושבה הראו לה את עצי האקליפטוס בדרך. העגלון אמר שזה סימן שמדובר באדמת יהודים. כאשר ראתה את העצים היא החליטה כי במושבה פתח תקווה היא תממש בארץ את רעיונה: לעבוד את האדמה.
מלכין החלה לעבוד בפתח תקווה בעבודות המיועדות לנשים: גיהוץ, טיפול בילדים וכביסה. אשר לעבודת אדמה, כאן הייתה לה תחרות עם הפועלים הערבים, הפועלות הערביות והפועלים היהודים. אחת המשפחות עזרה לה, והיא החלה לעבוד בפרדס. יחד עם ערביות היא תלשה כרשינה. לאחר שילד במושבה נפטר, הוחלט לגרש את הפועלות מרוסיה מהמושבה - אלו האפיקורסיות. מלכין התקבלה לעבודה בפרדס אחר, סידרה ביעילות את התפוזים בארגזים, והֶספקָהּ לא נפל מזה של הפועלת הערבייה. היא הצליחה בעבודה ועברה לפרדס אחר, שם קיבלה תוספת שכר בשל עבודתה הטובה. בפרדס השלישי שאליו הגיעה, כבר עבדה בעבודה הקשה של הקטיף. מסירות הפועלות העבריות הפכה לשם דבר, והן נטלו חלק פעיל בכיבוש העבודה.
ברחובות
שנה לאחר מכן, גברה העלייה הרוסית ורוב הצעירים הלכו למושבה רחובות. במושבה החדשה הנוער חש קרבה לפועלים. השפעת המורים העבריים על האווירה במושבה הייתה רבה יותר. הפועלים קיבלו צריף, אשר שימש להם מטבח, חדר אוכל ומועדון. מאחר שהיא לא הצליחה להשיג עבודה בחקלאות, השתתפה מלכין בהכנה להוצאה לאור של עיתון הפועלים "הפועל הצעיר".
בגליל
מנהל חוות הפועלים בסג'רה, אליהו קראוזה, לימים מנהל מקוה ישראל, הזמין פועלות לעבודה בחווה: בגידול עופות וברפת הפרות. העבודה עם חברים קרובים נתנה תקוה לפועלות וכך עברו לגליל. בדרך לסג'רה הם חנו בקבוצת דגניה שזה עתה עלתה על הקרקע. את חג השבועות הפועלים והפועלות חגגו ביבנאל, אז "יֶמָה". הם החליטו להישאר ב"דליקה" היא כנרת. היה ברור לשרה מלכין כי בגליל נפתחה תקופה חדשה בחייה.
חוות כנרת
הבנות החליטו כי יישארו בחוות כנרת. החווה הוקמה על ידי חנה מייזל על אדמות דלייקה ואום-ג'וני, שנרכשו בשנת 1905, במטרה ללמד את הפועלים חקלאות. ב-1908 התיישבה במקום קבוצת פועלים מ'רומני' שברוסיה הלבנה. הבנות שהגיעו מהמושבות ביהודה, קיבלו חדר ב"חורבה", בלי חלונות, בלי תקרה ובלי רצפה. החדרים היו למגורים אך גם האוכל לפרדות, כלי העבודה וכלי הכביסה היו בו. הן ארגנו את עבודות הבית. בערבים שוחחו כמשפחה אחת גדולה. המנהל של חוות "כנרת", האגרונום משה ברמן, הביע תקווה כי יצליח להקים חווה למופת, והפועלים והפועלות יוכלו להקים יישוב בארץ ישראל.
במרוצת הזמן הוקמו חדר אוכל, מחלבה, רפת, אורווה, לול, אסם ושובך יונים. לאחר מכן נעשו גם ניסיונות של גידולים שונים. בשנת 1909 נתגלע סכסוך בין מנהל החווה מטעם המשרד הארצישראלי, האגרונום משה ברמן, לבין הפועלים, ובאוקטובר 1910, לאחר שחתמו על הסכם עם רופין, נמסר לקבוצת פועלים חלק מהאדמות כדי לנסות ליישב אדמה בלי ניהול חיצוני או היררכי - על אדמות הכפר שנקנו 'אום ג'וני', אום ג'וני תהפוך שנה לאחר מכן "לאם הקבוצות" - דגניה.
דגניה
בשנת 1910 עברה מלכין לאום ג'וני עם "הקומונה החדרתית" במטרה לכבוש את אדמות המקום, ועשתה יחד עם הקבוצה את הצעדים הראשונים להקמת הקבוצה הראשונה - דגניה.
על בואם לדגניה נכתב: "בכ"ה תשרי תרע"א, 28 באוקטובר 1910, באנו עשרה חברים ושתי חברות לאום-ג'וני... ניגשנו להקים יישוב עצמאי של פועלים עבריים, על אדמת הלאום. יישוב שיתופי ללא מנצלים ומנוצלים – קומונה!".
חברי הקומונה החדרתית היו: תנחום תנפילוב, ישראל בלוך, יוסף אלקין, שרה מלכין, יוסף ברץ, מרים אוסטרובסקי-ברץ, יוסף בוסל, צבי יהודה זלצמן, חיים צודיקוב, יהושע אקר, אהרון יוסילביץ וירוחם קליבנוב. אליהם הצטרפו בשלב מאוחר יותר יצחק בן-יעקב, שמואל דיין, אברם גרינשפון ויעקב ברקוביץ.
מלכין עזבה לבסוף את קבוצת דגניה על רקע דרישתה כי גם הפועלות יעסקו בחקלאות.
בעבודה ציבורית
שרה מלכין סייעה בהקמת בית החולים בזכרון יעקב בהנהלתו של ד"ר הלל יפה, ועבדה בו כאחות. בשנת 1917 היא חזרה עם "קבוצת הגליליות" לפתח תקווה, והדריכה קבוצות פועלות, בעיקר בעבודה חקלאית. היא הקלה על קליטת בנות העלייה השלישית. בשנת 1926 יצאה להשתלמות בחווה לגידול עופות בגרמניה. בשובה לארץ קיבלה את הנהלת חוות הפועלות בעפולה.
היא נפטרה ב-1949, ונקברה בדגניה לצדם של יוסף בוסל, אהרון דוד גורדון וארתור רופין, ידידה מתנועת העבודה.
אדוארד ברנרד
אדוארד אמרסון בָּרנרד (אנגלית: Edward Emerson Barnard; 16 בדצמבר 1857 – 6 בפברואר 1923) היה אסטרונום אמריקאי שהתמחה בתחום האסטרונומיה התצפיתית, המוכר בעיקר הודות לגילוי כוכב ברנרד ב-1916, אשר גם נקרא על שמו.
שנותיו הראשונות
ברנרד נולד בנאשוויל, טנסי, לראובן ברנרד ואשתו אליזבת' ג'יין, אחד משני ילדים. אביו נפטר לפני לידתו, וברנרד גדל במשפחה ענייה ולא קיבל השכלה יסודית בסיסית. תחום העניין הראשון שלו היה צילום, ובגיל 9 עבד כעוזר צלם. מאוחר יותר פיתח עניין גם באסטרונומיה. ב-1876 הוא קנה טלסקופ שובר-אור של 130 מ"מ, וב-1881 גילה את כוכב השביט הראשון שלו (אך לא הצליח להכריז על הגילוי). באותה שנה גילה גם את השביט השני שלו, ואת השלישי ב-1882.
בעודו עובד בסטודיו צילום, ב-1881 נשא לאשה את רודה קלברט, ילידת אנגליה. בשנות ה-80 של המאה ה-19, התעשיין הלברט וורנר הציע פרס של 200 דולר על כל גילוי של כוכב שביט חדש. ברנרד גילה 8 שביטים והשתמש בכסף לבניית בית לו ולאשתו.
כאשר שמו הובא לתשומת לבם של אסטרונומים חובבים בנאשוויל, הם אספו מספיק כסף כדי לתת לברנרד מלגה לאוניברסיטת ואנדרבילט. למרות שמעולם לא סיים תיכון, הוא סיים את הלימודים לתואר ראשון וקיבל את תואר הכבוד היחיד שהאוניברסיטה העניקה אי פעם. גם במהלך לימודיו לתואר ראשון המשיך לעסוק באסטרונומיה ומספרים כי היה עורך תצפיות בקמפוס, אליהן הגיעו סטודנטים רבים.
לאחר סיום התואר הראשון ב-1887 ברנרד הצטרף לצוות מצפה הכוכבים ליק.
בסה"כ, בין השנים 1881 ו-1892, גילה 14 שביטים שונים לבדו (אשר 3 מתוכם היו מחזוריים), ושניים נוספים יחד עם מגלים נוספים. כמו כן גילה ב-1884 את גלקסיית בָּרנרד (NGC 6822) הקרויה על שמו.
מחקר אסטרונומי
בשנת 1892 ברנרד ביצע תצפיות על נובה והיה הראשון לשים לב לפליטות גזיות במהלך האירוע, מהן הוא הסיק כי מדובר בהתפוצצות כוכבית. באותה שנה הוא גם גילה את אמלתאה, הירח החמישי של צדק. היה זה הגילוי הראשון של ירח חדש סביב צדק מאז גלילאו גליליי, שצפה על ארבעת הירחים הגדולים של כוכב הלכת, בשנת 1609. כמו כן, היה זה הירח האחרון שהתגלה בשיטה של תצפית ישירה (ולא לוחות צילום או סוג אחר של תמונות).
ב-1895 ברנרד הצטרף לאוניברסיטת שיקגו כפרופסור לאסטרונומיה, שם התאפשר לו להשתמש בטלסקופ בקוטר 1 מטר ב. חלק גדול מעבודתו באותה תקופה הייתה לצלם תמונות של שביל החלב. יחד עם מקס וולף הוא גילה שאזורים חשוכים יותר של הגלקסיה הם למעשה ענני גז ואבק אשר מסתירים את הכוכבים הרחוקים יותר. החל מ-1905, אחייניתו, מרי קלברט, עבדה איתו כעוזרת ומחשבת.
בשנת 1916 ברנרד גילה כוכב חיוור, שמאוחר יותר נקרא על שמו, וראה כי הכוכב הוא בעל תנועה עצמית גדולה מאוד, יחסית לכוכבים אחרים. כוכב ברנרד הוא מערכת הכוכבים השנייה הכי קרובה לשמש, אחרי מערכת אלפא קנטאורי.
בנוסף, ברנרד קטלג סדרה של ערפיליות אפלות ונתן להם סימון מספרי (בדומה לקטלוג מסיה), אשר החל בברנרד 1 והסתיים עם ברנרד 366. הוא פרסם את הרשימה הראשונית ב-1919, כחלק ממאמר בשם "אודות הסימנים הכהים בשמיים, כולל קטלוג של 182 עצמים אלה", בכתב העת לאסטרופיזיקה.
ברנרד נפטר ב-6 בינואר 1923, בוויליאמס ביי, ויסקונסין, ונקבר בנאשוויל. אוסף הצילומים יוצא הדופן שלו פורסם בשנת 1927 תחת הכותרת "האטלס המצולם של אזורים נבחרים בשביל החלב", לאחר שנאסף ונערך על ידי אדווין פרוסט, מנהל מצפה ירקס, ומרי קלברט.
שגיב שרביט
שגיב שרביט (נולד ב-23 במרץ 1974) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף. מכהן כיום כמפקד מרכז הספקה המטכ"לי מרה"ס בצה"ל. התגייס בשנת 1992 וביצע מגוון תפקידים בחיל הלוגיסטיקה וביניהם כיהן כרמ"ח תכנון ובקרה במרה"ס, מפקד מרכז ציוד באט"ל, ראש מנהלת המרה"ס, רע"ן ביצוע של מרכז הובלה ומג"ד גדוד 6930.
ביוגרפיה
נולד לשלמה ושמחה, אביו עלה לישראל ממרוקו בגיל שש והתיישב בעיר לוד, אימו נולדה במושב אליפלט במועצה האזורית מבואות החרמון ולאחר מכן עברה להתגורר בעיר לוד. שגיב הוא הבכור מבין אחיו צחי ויערית. גדל והתחנך בעיר וסיים את לימודיו בשנת 1992 בתיכון "אמית" במגמה ריאלית-ביולוגית.
מלחמות ומערכות
בשנת 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, בהיותו רמ"ד תכנון אופרטיבי והיסעים היה אמון על תכנון ריכוז הסד"כ לשטחי כינוס ושימש כקצין אג"ם במרכז התנועות הלאומי (מתנ"ל).
בשנת 2019 עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל שימש כמפקד מרכז הציוד, המרכז כלל בתוכו את מרכז ציוד רפואי שאוחד עם מרכז ציוד בשנת 2016, המרכז לקח חלק משמעותי במאבק של צה"ל בנגיף הקורונה ועבד מסביב לשעון על מנת לתת מענה לכל יחידות צה"ל. המרכז עבד לילות כימים על מנת לספק לצה"ל מענה מיטיבי במסגרתו נארזו אלפי ערכות בדיקת קורונה וערכות מטופל ומטפל, כמו כן המרכז קלט רכש מחוץ לישראל של מאות אלפי פריטי ציוד, מיגון וציוד רפואי בנוסף לרכש וניפוק של ציוד לוגיסטי ליחידות שרותקו לבסיסם.
השכלה
שגיב הוא בוגר במכללה לביטחון לאומי חניך מופת, בעל תואר ראשון בכלכלה ולוגיסטיקה מאוניברסיטת בר-אילן ובעל תואר שני במדעי המדינה מינהל ומדיניות ציבורית מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני נוסף במדעי המדינה לימוד אסטרטגיה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה.
ילד מחוץ לנישואים
ילד מחוץ לנישואים הוא ילד שאמו לא הייתה נשואה לאבי הילד בעת קיום יחסי המין שהובילו להיריון. במקרים רבים, נישואי ההורים במהלך ההיריון או זמן קצר לאחר הלידה מבטלים מעמד זה של הילד. ילד כזה סבל במדינות ובחברות שונות ממעמד נחות מזה שניתן לילד שנולד במסגרת הנישואים. ובמקרים מסוימים הבחנה זו מתקיימת עד היום, אם כי כיום מעמדו של ילד כזה אינו שונה, בדרך כלל, משל ילד שנולד במסגרת הנישואים.
קיום יחסי מין, ובפרט לידה הנובעת מיחסי מין כאלה, עלולה להביא לסנקציות שונות כלפי ההורים, שהקיצונית שבהן היא רצח על חילול כבוד המשפחה.
משמעויות משפטיות וחברתיות
מילד שמחוץ לנישואים נמנעות (או נמנעו) במדינות שונות זכויות הירושה של אביו, הניתנות רק לילדים מנישואים של אב זה. לעיתים נמנעו מילד שמחוץ לנישואים גם זכויות אזרחיות שונות. בארצות הברית ובבריטניה, עד לשלהי שנות השישים ילד מחוץ לנישואים סבל מסטיגמה חברתית. לאמהות לא נשואות ניתן עידוד למסור את ילדיהן לאימוץ, ולעיתים הדבר נכפה עליהן. במסגרת המשפט הקנוני ניתן היה לפעול לשינוי מעמדו של ילד מחוץ לנישואים. לעיתים היה ילד שנולד מחוץ לנישואים היה מפסיק להיחשב כזה כאשר הוריו נישאו זה לזה תוך פרק זמן מסוים (שנה, למשל) מיום הולדתו. לאבות לילדים מחוץ לנישואים הייתה מחויבות מופחתת כלפי ילדיהם, בין השאר עקב הקושי לקבוע בביטחון את זהות האב.
בתחילת שנות השבעים של המאה ה-20 ביטל בית המשפט העליון של ארצות הברית את מרבית החוקים המפלים לרעה ילדים מחוץ לנישואים, בנימוק שהם נוגדים את התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית. בנוסף, התיקון החל להשתמש במושג "נולד מחוץ למסגרת הנישואים" במקום "ילד בלתי חוקי".
בחברה הגבוהה בימי הביניים והרנסאנס
באירופה של ימי הביניים אדם נחשב ממזר (במשמעות שונה ממשמעות המילה ביהדות) אם נולד לאשה לא נשואה, כלומר נולד מחוץ לנישואין. ההיסטוריון מיכאל הרסגור טען שבימי הביניים והרנסאנס באירופה, כאשר בקרב המעמד הגבוה היו נהוגים נישואי-תועלת ללא אהבה ונישואי קרובים לשם שמירת הנחלות, הניבו דווקא היחסים מחוץ לנישואים החוקיים ילדים מוצלחים ואף יפים יותר מן הילדים שנולדו במסגרת הנישואין. ה"ממזרים" זכו להכרה מסוימת ולירושה, ניתן להם שלט אצולה (בהרלדיקה קיימים סימנים מוסכמים לשם ציון העובדה שהשלט הוא של ילד מחוץ לנישואין).
"ילד מחוץ לנישואים" כיום
גם בימינו, לילד מחוץ לנישואים זכויות מופחתות בחוקי האזרחות של מדינות שונות, כאשר מדובר בזכותו של אדם לאזרחות בזכות היותו צאצא של אזרח. בארצות הברית, למשל, זכות זו אינה ניתנת לילד מחוץ לנישואים, שכל טענתו לאזרחות נובעת מהיותו של אביו אזרח ארצות הברית (כלומר ילד שנולד מחוץ לארצות הברית, לאם שאיננה אזרחית ארצות הברית, מאב אזרח ארצות הברית שלא היה בעלה). הבחנה זו אושרה בשנת 2001 בפסק דין של בית המשפט העליון של ארצות הברית.
לשאלת היותו של ילד מחוץ לנישואים או לא עדיין יש השפעה בקשר לזכותו של הילד לרשת תואר אצולה של אביו. מדגימים זאת שלושת ילדיה של הנסיכה סטפני ממונקו, שנולדו מחוץ למסגרת הנישואים. כשנה ורבע לאחר הולדת בתה, נישאה הנסיכה לאביהם של שני ילדיה הראשונים, ובכך הפכה אותם לנכללים ברשימת הזכאים לכתר של מונקו. לאחר גירושיה ילדה בת שלישית מחוץ למסגרת הנישואים, וכיוון שלא נישאה לאביה של בת זו, הבת אינה נכללת ברשימת הזכאים לכתר של מונקו.
אב לילד מחוץ לנישואים חייב בתשלום מזונות לילד זה, בדומה לחובתו של אב כלפי ילד שנולד לו במסגרת הנישואים. למימוש חובה זו נדרשת לעיתים בדיקת אבהות, שתוכיח כי הגבר שלו מיוחסת האבהות הוא אכן האב. ילד שנולד מתרומת זרע אינו נחשב ילד מחוץ לנישואים, אך בדרך כלל אין לו כל זיקה משפטית לאביו הביולוגי (הוא אינו זכאי למזונות מאב זה, למשל).
ביהדות
היהדות רואה בכל בעילה מחוץ לנישואין בעילת זנות, ולכן היא נחשבת אסורה. עם זאת, הילד אינו נפסל מסיבה זו כשלעצמה לבוא בקהל ה', היינו לשאת יהודייה כשרה, ואם אביו כהן יחשב הבן במקרה זה לכהן כשר. אם היה פסול אחר - איסורי עריות או פסולי חיתון לכהונה או לישראל, יהיה הילד ממזר או חלל.
ילד שנולד לאשה לא נשואה וזהות אביו אינה ידועה קרוי שתוקי, משום שכששואל את אמו מיהו אביו, משתיקה היא אותו, שמא ישמע אחד השכנים שאביו היה אדם פסול (למשל ממזר). על שתוקי קיימות הגבלות נישואים. לעומת זאת, כאשר האם טוענת שהאב היה כשר, היא נאמנת בתנאים מסוימים.
על גורלו של ילד שנולד מחוץ לנישואים מסופר בספר שופטים:. מעמדו זה של יפתח הגלעדי לא מנע ממנו לכהן כשופט.
נישואים דתיים ונישואים אזרחיים
לעיתים, הרישום של ילד כמי שנולד מחוץ לנישואין נובע מכך שהוריו התחתנו בהתאם לחוק שאינו מוכר על ידי המדינה. יהודים רבים באירופה לא נרשמו כנשואים על פי חוקי המדינה בה התגוררו, לעיתים בגלל שלא ראו בכך חשיבות ולעיתים בגלל מגבלות שהמדינה הפעילה על נישואי יהודים, והסתפקו בחופה וקידושין על פי ההלכה. דוגמה למצב כזה מופיעה בספרו של ש"י עגנון, "אורח נטה ללון" (עמ' 386), שם מספר אחד הגיבורים "אבא לא היה נשוי לפי חוקי הממשלה וכתבו אותי על שם אמא".
ישנן חברות שבהן גבר ואשה אינם מתחתנים, אולם מנהלים ביחד משק בית משותף. הילדים שלהם נחשבים ככאלו שנולדו מחוץ לנישואין, אולם זה נובע מכך שהוריהם העדיפו שלא להתחתן, ולא בגלל שהאב והאם לא היו במסגרת זוגית. שוודיה נחשבת למדינה בה תופעה זאת רווחת.
שכיחות
בשנת 2009, 41% מהילדים שנולדו בארצות הברית נולדו לאמהות לא נשואות. השיעור גבוה במיוחד (73%) בקרב שחורים, עמד על 53% אצל היספנים והיה 29% בקרב לבנים 86% של לידות בנות העשרה הן מחוץ לנישואין, בגילאי 20–24 מדובר בכ-60% וכשליש בגילאי 25–29. אמהות בנות העשרה ילדו כ-23% מהילדים שנולדו מחוץ לנישואין.
באיחוד האירופי, בשנת 2011, 37.3% מהילדים נולדו לאמהות לא נשואות. ביוון רק 8.1% מהילדים נולדו מחוץ לנישואין, בקפריסין 15.2%, פולין 21.2%, איטליה 21.4%, גרמניה 33.5%, סלובקיה 34%, דנמרק 48.6%, בלגיה 49%, צרפת 55%, סלובניה 56.8%, בולגריה 56%, נורווגיה 55%, שוודיה 54.2%. באסטוניה השיעור היה 59.7% ובאיסלנד 64.3%
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2016, כ-6.9% (9,211) מהילודים נולדו לנשים לא נשואות.
השיעור הגבוה ביותר של ילדים הנולדים מחוץ לנישואין הוא בדרום אמריקה. בשנת 2007, 70% מהילדים בפראגוואי נולדו מחוץ לנישואין.
הגורמים הקשורים ללידות מחוץ לנישואין שנויים במחלוקת. ישנם הטוענים לשיעורים גבוהים יותר בגלל תשלומי רווחה למשפחות חד הוריות ואחרים שוללים את הקשר. טענה נוספת היא ששיעור הלידות מחוץ לנישואין תלוי ביחס של הקהילה לתופעה. בארצות הברית מתנהל דיון סביב השפעת העבדות על שיעור הלידות מחוץ לנישואין.
אלן אייברסון
אלן איזייל אייברסון (באנגלית: Allen Ezail Iverson; נולד ב-7 ביוני 1975 בהמפטון, וירג'יניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי המתנשא לגובה של 1.83 מטר, ששיחק בעמדות הרכז וקלע. נבחר במקום הראשון בדראפט 1996 על ידי פילדלפיה 76' לאחר שנתיים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. נחשב לאחד מגדולי הקלעים בהיסטורית המשחק. בספטמבר 2016 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל.
נעוריו
אלן אייברסון נולד בהמפטון, וירג'יניה. אימו, אן, ילדה אותו בגיל 15 בלבד, זמן קצר לאחר שהגיעה להמפטון מקונטיקט, מקור משפחתה. אן נישאה בווירג'יניה למייקל פרימן, ולזוג נולדו שתי בנות. פרימן, אביו החורג של אייברסון, הסתבך בפלילים וריצה מספר ענשי מאסר בכלא, בעיקר בשל סחר בסמים. המשפחה התגוררה בדירה קטנה בשכונת עוני בהמפטון, בתנאים קשים, והאם נאלצה לעבוד למחייתה בזנות. "בכל פעם שחזרתי הביתה – לא היו אורות, לא היה אוכל, לפעמים גם לא היו מים. הביוב פרץ מהצינורות מתחת לבלטות ונאלצתי לראות את אחותי מסתובבת בבית בגרביים שלה, כי הרצפה רטובה מהביוב. הריח גרם לה בחילה" (אלן אייברסון). בבית הספר היה אייברסון תלמיד גרוע שנהג להיעדר תכופות מהלימודים.
בהשפעת אימו החל לשחק כדורסל, אף על פי שהעדיף פוטבול. הוא הצטיין בשני הענפים ועם השנים כיכב בנבחרות הכדורסל והפוטבול של בית ספרו, אותה הוביל לזכיות באליפות מדינת וירג'יניה בשני הענפים.
ב-1993 הסתבך אייברסון, יחד עם כמה מחבריו, בקטטה עם חבורת נערים לבנים באולם באולינג בהמפטון. ארבעה שחומי עור נעצרו בעקבות האירוע כולל אייברסון עצמו, שהועמד למשפט ונידון למאסר. לאחר כ-5 חודשים בכלא זכה לשחרור בערבות, כשאחד מתנאי הערבות היה שלא ישחק כדורסל מקצועני עד שישלים את חובותיו הלימודיות.
אימו של אייברסון חיפשה מאמן מכללות קשוח שיהווה עבורו דמות אב וירחיק אותו מצרות. כך הגיע אייברסון לנבחרת הכדורסל של אוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון הבירה, תחת חסותו של המאמן ג'ון תומפסון.
שנותיו הראשונות ב-NBA (1996–2000)
לאחר שנתיים בלבד במכללה, נבחר אייברסון על ידי פילדלפיה 76' מה-NBA כבחירה ראשונה בסיבוב הראשון של דראפט 1996. כבר בשנותיו הראשונות בליגה הפגין יכולת גבוהה, שהתבטאה בשליטה מצוינת בכדור, מהירות, זריזות ויכולת קליעה טובה. בעונתו הראשונה ב-NBA שיחק 76 משחקים וקלע 23.5 נקודות למשחק, מסר 7.5 אסיסטים השיג 2.1 חטיפות למשחק ובסוף אותה העונה קיבל את תואר רוקי השנה.
בעונתו השלישית בליגה, קלע אייברסון 26.8 נקודות למשחק וזכה בתואר מלך הסלים הראשון שלו בקריירה. בנוסף רשם גם שיא קריירה בקליטת כדורים חוזרים עם 4.9 בממוצע למשחק וקינח במשחק הגנתי משובח עם 2.3 חטיפות למשחק. בסיום העונה הרגילה הגיעה הקבוצה לראשונה לשלב הפלייאוף, בו, לאחר ניצחון בשלב הראשון על אורלנדו מג'יק בארבעה משחקים, הפסידו ה-76' בסיבוב השני של הפלייאוף לאינדיאנה פייסרס בסדרה של 4 משחקים. במהלך משחקי הפלייאוף הציג אייברסון יכולת לא מבוטלת עם 28.5 נקודות למשחק, בעודו חוטף 2.5 כדורים ואוסף 4.1 כדורים חוזרים למשחק. בסוף עונת אייברסון חתם על חוזה לשש שנים נוספות במדי פילדלפיה בשווי 70 מיליון דולר.
בעונה הבאה, קלע אייברסון 28.4 נקודות, חטף 2.1 חטיפות, מסר 4.7 אסיסטים ואסף 3.8 כדורים חוזרים בממוצע למשחק. באותה השנה נבחר אייברסון בפעם הראשונה למשחק אולסטאר, בו הבריק עם 26 נקודות ו-9 אסיסטים. אייברסון היה שני באותה שנה ברשימת הקלעים של הליגה, אחרי שאקיל אוניל ופילדלפיה העפילה לפלייאוף שוב. לאחר התמודדות בסיבוב הראשון מול המועדון משארלוט, אותו ניצחו ה-76' בסדרה של 4 משחקים, פגשו שוב בסיבוב השני את הפייסרס להם הפסידו בסדרה של 6 משחקים.
שנת השחקן המצטיין (2000/2001)
לאחר ששני ניסיונות הטרייד להעביר את אייברסון לדטרויט פיסטונס נכשלו, היה שותף אייברסון לקבוצתו במאזן הטוב במזרח עם 56 ניצחונות ו-26 הפסדים ולמאזן השני בטיבו בליגה אחרי סן אנטוניו. באותה העונה אייברסון הוביל את רשימת קלעי הליגה ואת טבלת החטיפות. הוא זכה בתואר מלך הסלים השני בקריירה שלו עם 31.1 נקודות למשחק ומלך החטיפות של הליגה עם 2.51 חטיפות למשחק. על ביצועיו המרשימים באותה העונה אייברסון קיבל את תואר השחקן המצטיין של העונה הסדירה.
אספרנטו
אֶסְפֶּרַנְטוֹ (Esperanto,, במקור Lingvo Internacia, שפה בינלאומית ) היא שפה מתוכננת ושפת עזר בינלאומית שנוצרה ב-1887 על ידי אליעזר לודוויג זמנהוף, שייעד אותה להפוך לשפתו השנייה של כל אדם בעולם, לצד שפת האם שלו.
אלן אייברסון
שנת השחקן המצטיין (2000/2001)
באותה העונה הוא נבחר בפעם השנייה למשחק אולסטאר, וניצח עם נבחרת המזרח את המערב בעודו קולע 25 נקודות, מוסר 5 אסיסטים וחוטף 4 כדורים באותו המשחק, יכולת שגרמה לבחירתו לשחקן המצטיין של משחק האולסטאר.
אחרי שהגיע עם קבוצתו למקום הראשון במזרח, העפיל איתה גם לגמר הפלייאוף באותה השנה לראשונה מאז שנת 1983. פילדלפיה פגשה את אינדיאנה פייסרס בסיבוב הראשון של הפלייאוף, וניצחה אותם בסדרה של ארבעה משחקים. בסיבוב השני, פגשה את וינס קרטר ואת טורונטו ראפטורס, ניצחה בסדרה של שבעה משחקים והעפילה לגמר המזרח. בגמר המזרח פגשה הקבוצה את מילווקי באקס וניצחה בסדרה של שבעה משחקים לגמר הפלייאוף.
אספרנטו
אספרנטו היא כיום השפה המדוברת ביותר מבין השפות המתוכננות, ולה על פי ההערכות המקובלות כ-2 מיליון דוברים.
אלן אייברסון
שנת השחקן המצטיין (2000/2001)
בגמר הפלייאוף פגשו אייברסון ופילדלפיה את לוס אנג'לס לייקרס של שאקיל אוניל וקובי בראיינט. במשחק הראשון בסדרה אייברסון הוביל את קבוצתו לניצחון ראשון בעודו קולע 48 נק' באותו המשחק, אבל לא הצליח לחזור ליכולת זו ב-4 משחקים אחרים שבהם הפסידו בסדרת הגמר.
2002–2006
בעונה הבאה פילדלפיה התקשו לחזור על ההצלחה שלהם, אף על פי שאייברסון סיים בפעם השנייה ברציפות בצמרת רשימת הקלעים של הליגה עם 31.4 נקודות למשחק וזכה בתואר מלך הסלים בפעם השלישית בקריירה שלו. בנוסף, קבע אייברסון שיא קריירה בממוצע חטיפות למשחק, דורג ראשון ברשימת החוטפים עם 2.8 חטיפות למשחק וזכה בפעם השנייה ברציפות בתואר מלך החטיפות של הליגה.
אספרנטו
יצירת השפה ושנים ראשונות
שפת האספרנטו פותחה על ידי ד"ר אליעזר לודוויג זמנהוף, רופא עיניים יהודי מביאליסטוק, החל מסוף שנות ה-70 של המאה ה-19 ועד לתחילת שנות ה-80 שלה. במהלך תקופה זו הוא ניסח את מרבית כללי הדקדוק של השפה ויצר את אוצר המילים הראשוני שלה, וכן עסק בתרגום מספר יצירות משמעותיות לשפה על מנת להציגה לעולם. ב-1887 פרסם זמנהוף את ספרו הראשון, 'השפה הבינלאומית', ובו הציג את עקרונות השפה. על ספרו חתם בשם העט Doktoro Esperanto ("הדוקטור המקווה"), ושם זה דבק בשפה והפך לשמה.
אלן אייברסון
2002–2006
באותה העונה הגיעה הקבוצה למקום השישי במזרח ולסיבוב הראשון של הפלייאוף מול הבוסטון סלטיקס, בו נוצחה פילדלפיה בסדרה של חמישה משחקים. בתקופה זו מערכת היחסים של אייברסון עם מאמנו לארי בראון החלה להתדרדר. בראון מתח ביקורת על אייברסון בטענה שזה לא מופיע לאימונים, ובתגובה לכך אייברסון נשא את נאום "האימון" המפורסם בו חזר על המילה "practice" (אימון או להתאמן) 25 פעמים, בניסיון לבטא את מה שבעיניו נראה כהפרזה בחשיבות האימונים.
אספרנטו
יצירת השפה ושנים ראשונות
זמנהוף ביקש ליצור שפה בינלאומית נייטרלית (שאיננה מזוהה עִם עַם מסוים כלשהו); שלמידתה קלה, מהנה ואפילו משחקית; שתאפשר ללומדים אותה לעשות בה שימוש על מנת לתקשר עם אנשים מכל העולם ולגשר בין תרבויות, גם אם לא תתקבל באופן רשמי כשפה הבינלאומית; שתהיה שפה חיה ומתפתחת, המאפשרת ביטוי יצירתי.
אלן אייברסון
2002–2006
עונה לאחר מכן אייברסון הגיע עם פילדלפיה למקום הרביעי במזרח כשהוא קולע 27.6 נקודת וחוטף 2.7 חטיפות למשחק. בסיום אותה השנה, בפעם השלישית ברציפות, היה ראשון ברשימת החוטפים בליגה. באותה עונה אייברסון וקבוצתו התמודדו מול ניו-אורלינס ששיחקו במזרח באותה התקופה ובסדרה של שישה משחקים דילגו לסיבוב השני בפלייאוף. בסיבוב השני אייברסון ופילדלפיה הפסידו בסדרה של 6 משחקים לדטרויט פיסטונס. אחרי אותה העונה מאמנה של פילדלפיה לארי בראון עזב את הקבוצה עקב הכישלון בפלייאוף.
אספרנטו
יצירת השפה ושנים ראשונות
הרעיון זכה לקהילה הולכת וגדלה של תומכים, בתחילה בעיקר מהאימפריה הרוסית, ולאחר מכן גם ממרכז אירופה ובהמשך נפוץ רעיון השפה גם למקומות נוספים – מערב אירופה, אמריקה, סין ויפן. בימיה הראשונים של השפה, היא שימשה בעיקר כשפה כתובה באמצעות חליפת מכתבים, וזמנהוף ערך בה עוד מספר תיקונים. ב-1905 התכנס קונגרס האספרנטו הראשון בעיר בולון-סור-מר שבצרפת. בקונגרס זה התקבלה "הצהרת בולון", אשר קבעה את עקרונות ה"פונדמנטו דה אספרנטו" כבסיס המחייב הקבוע של השפה והגבילה את השינויים בכלליה הבסיסיים. לאחר הקונגרס הראשון החל להתכנס קונגרס האספרנטו העולמי מדי שנה במדינה אחרת, למעט בשנות מלחמות העולם. ב-1908 הוקמה אגודת האספרנטו העולמית.
אלן אייברסון
2002–2006
עונת הייתה קשה לאייברסון, כשבגלל פציעה החמיץ 34 משחקים. עם זאת, בעונה הזאת הצליח להשיג ממוצעים מרשימים של 26.4 נקודות, 6.8 אסיסטים ו-2.4 חטיפות אם כי הקבוצה לא הצליח להעפיל לפלייאוף.
בעונה הבאה,, אייברסון פרח מחדש. אייברסון סיים בראש רשימת הקלעים בפעם הרביעית בקריירה שלו עם 30.7 נקודות וזכה בתואר מלך הסלים הרביעי שלו לקריירה. עם זכייתו בתואר מלך הסלים הרביעי הוא השתווה לג'ורג' גרווין במקום השלישי בהיסטוריה למספר תוארי מלך הסלים. בנוסף לכך, מסר גם 7.9 אסיסטים למשחק, הישג שיא עבורו, השלים 2.4 חטיפות ואסף ארבעה ריבאונדים בממוצע למשחק. פילדלפיה הגיעה למקום החמישי במזרח ולמפגש בסיבוב הראשון של הפלייאוף עם דטרויט של לארי בראון, אך נוצחה בחמישה משחקים.
אספרנטו
יצירת השפה ושנים ראשונות
שנות ה-20 נחשבות לימי הזוהר של השפה, אשר משכה אליה מתעניינים רבים מטעמים אידאולוגיים - בין היתר אנשים בעלי השקפות אינטרנציונליסטיות, א־לאומיות או פציפיסטיות וכן אנשים שלא התנגדו לרעיונות לאומיים אך ביקשו לקדם את ההבנה והשלום בין העמים. על אף התנגדותה של המשלחת הצרפתית, שחששה מירידת קרנה של שפתם כשפה בינלאומית דיפלומטית, ב-1924 המליץ חבר הלאומים למדינות החברות בו לעודד את לימוד השפה.
אלן אייברסון
2002–2006
עונת תהיה השנה מלאה האחרונה שבה אייברסון שיחק במדי פילדלפיה '76. אף על פי שאייברסון קלע 33.0 נקודות למשחק והיה שני ברשימת קלעים (אחרי קובי בראיינט שקלע באותה עונה 35.4 נקודות למשחק), קבוצתו סיימה רק במקום התשיעי במזרח ולא העפילה לשלב הפלייאוף. בדומה למצב הקבוצה, יחסיהם של אייברסון והמאמן ג'ים אובריין התדרדרו גם כן. אובריין פוטר ובמקומו התמנה מוריס צ'יקס. בקיץ שאחרי אותה העונה נפוצו שמועות בליגה אודות מעבר אפשרי של אייברסון לבוסטון, דנבר או אטלנטה אבל אייברסון הודיע שהוא יישאר בפילדלפיה.
עונת נפתחה רע עבור אייברסון. יחסיו של אייברסון עם מאמנו ועם ההנהלה רק החמירו מרגע לרגע, וב-8 בדצמבר של 2006 אייברסון הודיע שהוא מעוניין לעבור מפילדלפיה.
אספרנטו
השפה במלחמת העולם השנייה
הנאצים ראו באספרנטו פרויקט שסתר את תפיסת העולם הלאומנית שלהם, ולכן החרימו את השפה וסגרו בהדרגה את כל אגודות האספרנטו בגרמניה, ולבסוף אסרו על כל פעילות לשונית או חברתית בתחום, בגרמניה ובכל טריטוריה אחרת שנפלה תחת כיבושם. ב"מיין קאמפף" הגדיר היטלר את השפה הבינלאומית כ"מזימה יהודית להשתלט על העולם".
אלן אייברסון
התחלה חדשה במדי דנוור נאגטס (2006–2008)
אייברסון עבר בטרייד לדנוור נאגטס ב-19 בדצמבר 2006 תמורת הרכז אנדרה מילר, הפורוורד ג'ו סמית' ושתי בחירות סיבוב ראשון בדראפט 2007. באותה העונה בדנוור אייברסון קלע 24.8 נקודות בעודו מוסר 7.2 אסיסטים למשחק. בנוסף לכך, בלטו אייברסון וכרמלו אנתוני בקבוצה בדרכם למקום השישי במערב ופגשו את סן אנטוניו בסיבוב הראשון. דנוור הפסידו בסדרה של 5 משחקים לסן אנטוניו.
אספרנטו
השפה במלחמת העולם השנייה
למרות התלהבות והתחלה חיובית לאספרנטו תחת המשטר הסובייטי, במסגרת "הטיהורים הגדולים" בברית המועצות של סטלין ב-37–1936 נאסרה גם כל פעילות אספרנטו, ורבים (מספרם מוערך באלפים) נאסרו, הוגלו ונרצחו באשמת ריגול לגרמניה.
אלן אייברסון
התחלה חדשה במדי דנוור נאגטס (2006–2008)
עונה לאחר מכן,, אייברסון קלע 26.4 נקודות ומסר 7.1 אסיסטים למשחק. דנוור הגיעה למקום השמיני במערב עם 50 ניצחונות בעונה. בפלייאוף של אותה העונה אייברסון פגש את קובי והלייקרס בסיבוב הראשון, והפסיד בסדרה של ארבעה משחקים.
אספרנטו
השפה במלחמת העולם השנייה
איטליה הפאשיסטית לעומת זאת לא הייתה עוינת לשפה ואף ניסתה לעודד תיירות באמצעות עלונים בשפה. בספרד תחת משטר פרנקו הייתה האספרנטו נפוצה בקרב הכוחות הרפובליקנים, ובייחוד בקרב הפעילים האנרכיסטים והתנועה הלאומית הקטלונית, לפיכך השלטון התנגד לשפה ורדף אותה.
אלן אייברסון
התחלה חדשה במדי דנוור נאגטס (2006–2008)
בקיץ לאחר עונת 2007/2008, היו שמועות בליגה שיש מגעים בין דטרויט לדנוור להעביר את אייברסון או את כרמלו אנתוני תמורת צ'אנסי בילאפס או ריצ'רד המילטון. בסופו של הקיץ, אייברסון הגיב על השמועות ואמר שיש אפשרות לטרייד אך כמה ימים לאחר מכן הודיע שהוא מתכוון להמשיך בדנוור, שהוא אוהב את הקבוצה והעיר, ושהוא ישחק שם עד פרישתו.
אספרנטו
לאחר מלחמות העולם
ב-1954 הפכה אגודת האספרנטו העולמית לארגון מייעץ רשמי ל-UNESCO. ב-1966 הוקם לראשונה Pasporta Servo - שירות במסגרתו אספרנטיסטים מציעים לארח אספרנטיסטים אחרים המטיילים בחו"ל.
המלחמה הקרה, בייחוד בשנות ה-50 וה-60 פיצלה את קהילת דוברי השפה משני צידי קיר הברזל, ודובריה זכו לחשדנות בשתי המעצמות כמי שעשויים לקיים מגעים ומשאים עם האויב ואף להפיץ את משנתו. בכל זאת, בשנות ה-70 חוותה השפה רנסאנס, והתפשטה למקומות שבהן לא הופיעה קודם לכן. באירן למשל נוצרה קהילה אספרנטיסטית משמעותית.
תקופת האינטרנט
מהפכת האינטרנט המרחיבה את אפשרויות התקשורת בין מרחבים רחוקים, מאפשרת יצירת קהילות וירטואליות שאינן תלויות במקום ומרחיבה את הגישה לחומרי לימוד, אפשרה את התרחבות והתחדשות תנועת האספרנטו. בעוד שעד שנות ה-90 חלה עלייה בגיל הממוצע של דוברי השפה, בשנים האחרונות מצטרפים צעירים רבים לקהילת הדוברים. תנופה זו ניתן לראות בין היתר באמצעות עיון במדריך האתרים של גוגל: במאי 2011 היו 5,196 אתרי אינטרנט ששפתם אספרנטו, בהשוואה ל-7,725 אתרים בשפה העברית ו-7,725 אתרים בשפה הערבית.
ב-2001 הוקמה ויקיפדיה האספרנטית המכילה נכון לנובמבר 2020 למעלה מ-287 אלף ערכים ומדורגת במקום ה-35 בעולם מבחינת גודלה. על פי הנתונים המוצגים בה, מעל 117 אלף מבקרים אינדיבידואלים ועוד כ-33 אלף שעיינו בו באמצעות מכשיר סלולרי בחודש.
ב-22 בפברואר 2012 הוסיפה גוגל את האספרנטו כשפה ה-64 שגוגל טרנסלייט מציעה לתרגם.
אחד האתרים הפופולריים ביותר ללימוד חינמי אספרנטו הוא האתר לרנו! (!Lernu - למדו!). נכון לשנת 2013 דיווח האתר כי הוא זוכה ל-150–300 אלף כניסות מדי חודש, וכיום יש בו למעלה מ-300 אלף משתמשים רשומים. האתר מציע קורס באספרנטו לדוברי 36 שפות, בהן, עברית.
פעילות ענפה באספרנטו אפשר למצוא גם ברשתות החברתיות, וישנן גם רשתות ייעודיות לשפה כמו האפליקציה Amikumu והרשת'Mia Vivo' (החיים שלי) שהוקמה בנובמבר 2020. כמו כן ישנה פעילות עשירה של בלוגים, וולוגים, פודקסטים, שידורי רדיו ברשת ומפגשי וידאו מקוונים.
עקרונות שפת אספרנטו
הדקדוק של שפת אספרנטו פשוט יחסית לשפות לאומיות: יש בה 16 כללי דקדוק בסיסיים (המופיעים בחיבור "פונדמנטו דה אספרנטו"). אוצר המילים הבסיסי מבוסס על מספר מצומצם יחסית של שורשים, ואין בה יוצאים מן הכלל. משום כך, שפת אספרנטו קלה יותר ללימוד משפה זרה אחרת, במיוחד לדוברי שפות אירופיות. בדרך כלל, כמה חודשים של לימוד אספרנטו שווים למספר שנות לימוד של שפה לאומית, לדוגמה אנגלית או צרפתית, ואפילו לדוברי שפות שאינן אירופאיות קל יותר ללמוד אספרנטו מאשר כל שפה אירופית אחרת.
האלפבית של אספרנטו מבוסס על האלפבית הלטיני; הוסרו ממנו האותיות q ,w ,x ,y, ונוספו לו שש אותיות עם תגים: ĉ ,ĝ ,ĥ ,ĵ ,ŝ ,ŭ. שמה של כל אות הוא הצליל שלה ואחריה o אלא אם כן זו תנועה, ואז צליל האות הוא שמה. לדוגמה, שם האות ĝ הוא ĝo ("ג'וֹ"), אבל שם האות e הוא e ("אֶה"), וכך הלאה לכל האותיות. האלפבית של אספרנטו הוא איפוא a, bo, co, ĉo (אָה, בּוֹ, צוֹ, צ'וֹ) וכן הלאה. להלן האלפבית של אספרנטו:
דקדוק
בדיבור, כבכתב, תפקידה התחבירי של כל מילה במשפט הוא חד-משמעי, מוחשי וברור במשפט עצמו. זאת באמצעות הצמדת הסיומת התחבירית למילה לפי תפקידה במשפט:
שאלת כן–לא
בבלשנות, שאלת כן–לא (באנגלית: yes–no question), הידועה גם בשם "שאלה קוטבית" (polar question) או "שאלה כללית" (general question) היא שאלה שהתשובה הצפויה לה היא "כן" או "לא". באופן רשמי, קיים יחס של או מוציא בין שתי תשובות אפשריות אלו, כלומר: רק אחת מהן היא תשובה מקובלת לשאלה. באנגלית ובשפות נוספות, שאלות כאלה יכולות להיות מוצגות הן בצורה חיובית והן בצורה שלילית (למשל: "האם תהיה כאן מחר?" ו-"האם לא תהיה כאן מחר?"). שאלות כן–לא מנוגדות לשאלות שאינן קוטביות, כגון חמש המ"מים, שאינן בהכרח מגבילות את התשובות לאחת מבין שתיים או יותר תשובות חלופיות (למשל: שאלות המתחילות במילת השאלה "איזה" מניחות, לעיתים קרובות, שיש סדרה של כמה חלופות, מהן ניתן לבחור את התשובה).
אספרנטו
תוספות בראש או בסוף מילה
באספרנטו ישנן תוספות שניתן להוסיף לפני השורש או לאחריו, המשנות את משמעותו. אופן זה מאפשר להרכיב בקלות מילים רבות ממספר קטן יחסית של שורשים. ניתן להרכיב על שורש אחד יותר מתוספת אחת, והתוספות מתפקדות גם כמילים בפני עצמן.
שאלת כן–לא
יצירת שאלות כן-לא
שאלות כן-לא נוצרות בדרכים שונות בשפות שונות. באנגלית, סדר מילים מיוחד (פועל-נושא-מושא) משמש לצורך יצירת שאלות כן-לא. בשפה הגרינלנדית, שאלות כן-לא נוצרות עם מורפולוגיה מיוחדת. בלטינית, שאלות כן-לא מצוינות על ידי תוספת של מילית או מוספית. בשפות מסוימות, כגון יוונית מודרנית ופורטוגזית, הדרך היחידה להבדיל בין שאלת כן-לא לבין משפט פשוט היא האינטונציה בה משתמשים.בטורקית משתמשים במילת עזר אחרי הפועל.
אספרנטו
מילות השאלה והרמז
מלבד המילה ĉu, המציינת שאלת כן או לא, מילות השאלה והיחס באספרנטו מכונות 'מילות טבלה' (tabelvortoj), שכן השאלה ותשובותיה האפשריות מתבססות על מבנה קבוע המקל לזכור אותן.
שאלת כן–לא
דו-משמעות
בשפה האנגלית (ובשפות אחרות), לעיתים ישנה דו-משמעות בהצגת שאלות מסוימות, וקיים ספק באם שאלות אלו הן אמנם שאלות כן-לא. שאלות אלו זהות מבחינה תחבירית לשאלות כן-לא, אך יכולות להיות שונות סמנטית מהן. ניתן לראות זאת על ידי הדוגמה הבאה:
אלן אייברסון
דטרויט פיסטונס (2008–2009)
ב-3 בנובמבר 2008 אייברסון עבר בטרייד שכלל 3 שחקנים נוספים, לדטרויט. אייברסון הוחלף תמורת הרכז צ'אנסי בילאפס, אנטוניו מקדייס וצ'ייק סאב. אייברסון ששיחק במשך כל הקריירה שלו תחת המספר 3 נאלץ להחליף את מספר הגופיית המשחק ל-1.
שאלת כן–לא
דו-משמעות
שאלה זו יכולה להיחשב הן כשאלת כן-לא והן כשאלה בסגנון רב-ברירה. ייתכן ושאלה זו נועדה לשאול באם ג'ון שיחק באחד משני המשחקים המצוינים, ואז התשובה לשאלה היא "כן" או "לא"; אך ייתכן גם שהשאלה היא שאלת רבת-ברירה (שהתשובה לה אינה "כן" או "לא") שנועדה לשאול באיזה משני המשחקים שיחק ג'ון (בהנחה שהוא בהכרח שיחק בבדיוק אחד משני המשחקים), ואז התשובה לשאלה היא שם של אחד המשחקים ("שחמט" או "דמקה").
LAR-160
LAR-160 (ראשי תיבות של Light Artillery Rocket) היא רקטה ארטילרית בקוטר 160 מ"מ לטווח בינוני-רחוק פרי פיתוחה של תע"ש הישראלית. במקור, ה-LAR-160 נועדה לירי ממשגר רקטות LYNX על גבי משאית, אך ניתן להתקינו גם על פלטפורמות אחרות לפי דרישות הלקוח.
שאלת כן–לא
דו-משמעות
על שאלה זו ניתן לענות באמצעות "תפוח", "תפוז", "כן" או "לא", וזה תלוי באם השאלה נתפסת כשאלת כן-לא או כשאלת רב-ברירה (ויש להבחין כי אף התשובה "כן" היא דו-משמעית בעצמה).
LAR-160
את משגר ה-LAR-160 ניתן להתקין על תובת טנק, רכב קרבי משוריין אחר או משאית, או לגרור אותו ולהשתמש בו באופן עצמאי. מורכב משני מארזים על גבי צריח. הצריח פותח במקור עבור מערכת הנשק "אשל הירדן" בעלת ארבעה זבילים קבועים לרקטות "חביב" בקוטר 290 מ"מ, אשר הוצע לצה"ל אך לא נרכש. כל מארז מכיל בין 13 ל־18 זבילים בהם מוחזקות הרקטות. עד לירי עצמו, כל זביל אטום ושומר על הרקטה מפני פגעי הסביבה. הרקטה עצמה היא רקטת 160 מ"מ בעל ראש קרב (רש"ק) רגיל או פצצת מצרר. לרקטה הבסיסית (סימן 2) טווח מזערי של 12 ק"מ ומרבי של 35 ק"מ, ולרקטה המתקדמת (סימן 4) טווח של עד 45 ק"מ.
שאלת כן–לא
דו-משמעות
ישנה דו-משמעות גם עם שאלות כן-לא שלא נועדו להיות כאלו מלכתחילה. לדוגמה:
LAR-160
מלבד לישראל, הרקטות משווקות למדינות זרות; בין היתר ארגנטינה, צ'ילה וונצואלה.
המערכת הייתה בשימוש מבצעי רחב במלחמת אוסטיה ב-2008 נגד טורי טנקים רוסיים.
שאלת כן–לא
דו-משמעות
זוהי שאלה שניתן לענות עליה גם עם "כן, אני יכול" וגם עם "לא, אני לא יכול". אבל למעשה, זוהי צורת דיבור עקיף, שכן ניתן לחלופין להסיק שכוונת השואל לא הייתה להציג שאלה על מנת לקבל תשובה, אלא כוונתו הייתה לומר: "העבר בבקשה את המלח". דיבור עקיף כזה מערער את עקרון שיתוף הפעולה שפיתח הפילוסוף פול גרייס. ההסקה של המאזין היא אופציונלית.
הפסיכו-בלשן הרברט ה' קלארק מספר על מחקר שבו חוקר טילפן לחמישים מסעדות ברחבי פאלו אלטו, קליפורניה, ושאל:
לשאלה זו ניתנו תשובות בשלוש הצורות הבאות:
חלק אחר של אותו מחקר היה השאלה "האם ידוע לך המחיר של ג'ים בים 750 מ"ל?" מתוך 100 משיבים, 40 ענו "כן". שאלה אחרת גררה חוסר תגובה, בעיקר, דבר שאילץ את החוקרים להתעלם ממנה במחקרם. כאשר שאלו "האם יש לך את הנסיך אלברט?", השואלים ציפו לתגובה מהסוג: "באריזת פח או נייר?", אך בפועל, המשיבים לרוב פשוט טרקו את הטלפון, משום שסברו שהם קורבנות של מתיחה טלפונית.
אלן אייברסון
דטרויט פיסטונס (2008–2009)
בעונה זאת אייברסון התדרדר מבחינה סטטיסטית, הוא קלע רק 17.3 נקודות ובכך לראשונה ירד מגבול ה-22 נקודות למשחק. אם לא די בכך, ב-3 באפריל 2009, הודיע הבעלים של דטרויט פיסטונס, שאייברסון לא ישחק עד סוף העונה מפני שסירב לעלות מהספסל כמו שקבע המאמן. אייברסון לא שיחק בסוף העונה הסדירה, או בפלייאוף.
שאלת כן–לא
תשובות
לדברי גריימס, התשובה "כן" היא תשובה חיובית והתשובה "לא" היא תשובה שלילית, ללא קשר לצורת השאלה. עם זאת, תשובה של "כן" בלבד או "לא" בלבד לשאלת כן-לא עלולה להיות דו-משמעית, בשפה האנגלית ובשפות נוספות. לדוגמה בתשובה לשאלה:
אלן אייברסון
החזרה לפילדלפיה (2009–2010)
לקראת עונת 09–10 אייברסון קיבל הצעה ממפיס גריזליס להצטרף לשורותיה והסכים אחרי שהיה מועמד גם למיאמי היט ושארלוט בובקאטס. אבל כמו במקרה עם הפיסטונס, אייברסון סירב להיות שחקן ספסל ותוך שלושה משחקים בלבד, הוא שוחרר מהקבוצה. כאשר שוחרר, היו לו כמה הצעות מקבוצות ב-NBA כמו ניו יורק ניקס, אך לבסוף לא הוחתם עקב הרקורד הבעייתי שלו. ב-25 בנובמבר, אייברסון הודיע כי הוא מתכנן לפרוש, ובמקביל גם אמר כי "עדיין יש בי את היכולת לשחק ולהגיע לרמה הגבוהה ביותר". תוך פחות משבוע אחרי ההודעה, ב-30 בנובמבר, אייברסון נפגש עם ראשי המועדון של פילדלפיה 76', במטרה לחזור למועדון בו התחיל את הקריירה, וכבר בתחילת דצמבר במסיבת עיתונאים, הודיע אייברסון בדמעות כי הוא חוזר לסיקסרס.
שאלת כן–לא
תשובות
ניתן להשיב "כן", אך לתשובה זו יש שתי משמעויות שונות וסותרות: "כן, אני לא מכה את אשתי" או "כן, אני כן מכה את אשתי". חוסר הבהירות הזה לא קיים בכל השפות. למשל, בשפה הולשית לתגובה "ydw" ("אני") אין דו משמעות כזו, כאשר זו משמשת כתגובה לשאלה.
אלן אייברסון
המעבר לבשיקטאש (2010)
באוקטובר 2010 חתם אייברסון על חוזה בקבוצת בשיקטאש מליגת העל הטורקית. לאחר השיחרור מבשיקטש, חזר לארצות הברית. עלה ב-2012 לכותרות בגלל חובות גדולים שצבר, והודעתו על פשיטת רגל. ב-30 באוקטובר 2013 הודיע על פרישה מכדורסל.
שאלת כן–לא
תשובות
ישנן שפות שאינן פועלות על פי תיאורו של גריימס לעיל, כגון טוק פיסין ופולנית.
אספרנטו
טקסט לדוגמה
קריאת שמע "שְׁמַע יִשְׂרָאֵל ה' אֱלֹהֵינוּ ה' אֶחָֽד" בתעתיק לאספרנטו יכתב כך: Ŝema Jisrael, Adonaj Elohejnu, Adonaj Eĥad
שאלת כן–לא
תשובות
דו משמעות זו אינה ייחודית לשפה האנגלית, והיא קיימת בשפות אחרות, למשל גרינלנדית.
שידול
שאלות כן-לא יכולות להיות מנוסחות בצורה חיובית או שלילית. יש הסבורים שאופן הצגת שאלות כן-לא, בצורה חיובית או בצורה שלילית, עשוי לשדל את המשיבים לענות תשובה מסוימת. בפרט, נמצא כי בקרב ילדים קיימת נטייה לתאימות, כלומר: בהתאם לאופן ניסוח השאלה, בצורה חיובית או בצורה שלילית, הן מגיבים בהתאם.
אספרנטו
טקסט לדוגמה
ובאספרנטו: "Aŭskultu, ho Izrael! la Eternulo, nia Dio, la Eternulo estas unu sola"
שאלת כן–לא
שידול
לדוגמה: כאשר ילדי גן נשאלים "האם ספר זה גדול?" הם נוטים להשיב "כן", אבל אם הם נשאלים "האם ספר זה לא גדול?" הם נוטים להשיב "לא".
אספרנטו
טקסט לדוגמה
הטקסט הבא נותן דוגמה קצרה וטובה לשימוש בשפה. בקובץ השמע משמאל נמצאת ההקראה שלו.
«''En multaj lokoj de Ĉinio estis temploj de la drako-reĝo. Dum trosekeco oni preĝis en la temploj, ke la drako-reĝo donu pluvon al la homa mondo. Tiam drako estis simbolo de la supernatura estaĵo. Kaj pli poste, ĝi fariĝis prapatro de la plej altaj regantoj kaj simbolis la absolutan aŭtoritaton de la feŭda imperiestro. La imperiestro pretendis, ke li estas la filo de la drako. Ĉiuj liaj vivbezonaĵoj portis la nomon drako kaj estis ornamitaj per diversaj drakofiguroj. Nun ĉie en Ĉinio videblas drako-ornamentaĵoj, kaj cirkulas legendoj pri drakoj.''»
בתעתיק של אספרנטו לאותיות עבריות:
"אֶנ מאֻלתאַי לאָכאָי דאֶ צּאִנאִאָ אֶסתאִס תאֶמפּלאָי דאֶ לאַ דראַכאָ-ראֶגּאָ. דאֻמ תראָסאֶכאֶצאָ אָנאִ פּראֶגּאִס אֶנ לאַ תאֶמפּלאָי, כאֶ לאַ דראַכאָ-ראֶגּאָ דאָנאֻ פּלאֻוֶאָנ אַל לאַ האָמאַ מאָנדאָ. תאִאַמ דראַכאָ אֶסתאִס סאִמבאָלאָ דאֶ לאַ סאֻפּאֶרנאַתאֻראַ אֶסתאַזּאָ. כאַי פּלאִ פּאָסתאֶ, גּאִ פאַראִגּאִס פּראַפּאַתראָ דאֶ לאַ פּלאֶי אַלתאַי ראֶגאַנתאָי כאַי סאִמבאָלאִס לאַ אַבסאָלאֻתאַנ אַוֹתאָראִתאַתאָנ דאֶ פאֶוֹדאַ אִמפּאֶראִאֶסתראָ. לאַ אִמפּאֶראִאֶסתראָ פּראֶתאֶנדאִס, כאֶ לאִ אֶסתאַס פאִלאָ דאֶ לאַ דראַכאָ. צּאִאֻי לאִאַי וֶאִוֶבאֶזּאָנאַזּאָי פּאָרתאִס לאַ נאָמאָנ דראַכאָ כאַי אֶסתאִס אָרנאַמאִתאַי פּאֶר דאִוֶאֶרסאַי דראַכאָפאִגאֻראָי. נאֻנ צּאִאֶ אֶנ צּאִנאִאָ וֶאִדאֶבלאַס דראַכאָ-אָרנאַמאֶנתאַזּאָי, כאַי צאִרכאֻלאַס לאֶגאֶנדאָי פּראִ דראַכאָי."