cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קטמרקה
היסטוריה
התיישבות הקבע הוקמה ב-1683 על ידי פרננדו דה מנדוסה אי מטה דה לונה. מקור השם "קטמרקה" הוא בשפת הקצ'ואה, ומשמעותו היא "מבצר על המדרון".
לעיר, שהיו בה 8,000 מתיישבים בלבד ב-1882, הגיע קו רכבת ב-1888. העיר צמחה באטיות רבה, והאזור נותר עני אפילו באמצע המאה ה-20.
כלכלה
חקלאות היא הענף הכלכלי המרכזי בקטמרקה, זאת למרות ירידת גשמים מועטה דורשת השקיה. ענף נוסף הוא ייצור פונצ'ואים בעבודת יד.
כותנה ובקר הם גם ענפים חשובים, ונוספים עליהם מכרות זהב, כסף, נחושת ובדיל.
תיירות
צליינים רבים באים לעיר כדי לבקר בכנסיית "בתולת העמק", שנבנתה ב-1694, וכוללת פסל של Nuestra Señora del Valle (נואסטרה סניורה דל וז'ה, משמעות: גבירתנו של העמק).
With a Little Help from My Friends
With a Little Help From My Friends (בעברית: עם קצת עזרה מחבריי) הוא שיר של להקת הביטלס מאת ג'ון לנון ופול מקרטני. השיר הופיע באלבום Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band שיצא ביוני 1967. השיר נכתב עבור מתופף הלהקה רינגו סטאר ששר אותו בתור דמות בשם "בילי שירס". השיר הופץ מחדש כסינגל בשנת 1978, יחד עם השיר Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band ועם A Day in the Life בתור הבי סייד.
קטמרקה
תחבורה
נמל התעופה הבינלאומי קורונל פליפה ורלה ממוקם כ-15 ק"מ מדרום למרכז העיר ומשרת אותה.
With a Little Help from My Friends
With a Little Help From My Friends דורג במקום ה-311 ברשימת 500 השירים הטובים ביותר של כל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
יצירת השיר
לנון ומקרטני סיימו לכתוב את השיר באמצע מרץ של שנת 1967. השיר נכתב במיוחד בתור השיר של רינגו סטאר באלבום. מקרטני אמר על כתיבת השיר: "השיר נכתב פחות או יותר במשותף, ג'ון ואני עושים עבודה קטנה בשביל רינגו". ב-1970, לנון אמר: "לפול הייתה את השורה על 'קצת עזרה מחבריי.' היה לו מעין מבנה עבור השיר, וכתבנו אותו פחות או יותר חצי-חצי מהרעיון המקורי שלו", אבל בשנת 1980 לנון סתר את הצהרתו הקודמת ואמר: "זה פול, עם קצת עזרה ממני. 'What do you see when you turn out the light / I can't tell you, but I know it's mine' זה שלי."
השיר נקרא לזמן קצר Bad Finger Boogie, ככל הנראה מפני שלנון הלחין את המנגינה על פסנתר באמצעות האמה שלו, אחרי שהוא נפצע באצבע המורה.
לנון ומקרטני כתבו במתכוון לחן עם מנעד מצומצם, מלבד התו האחרון, עליו מקרטני עבד בצמוד עם סטאר כדי שיצליח להגיע אליו. ב-The Beatles Anthology רינגו סטאר התעקש לשנות את השורה הראשונה של השיר, שבמקור הייתה "What would you do if I sang out of tune? Would you throw ripe tomatoes at me?" (מה תעשה אם אזייף? האם תזרוק עלי עגבניות בשלות?). הוא שינה את המילים מחשש שמעריצים יזרקו עליו עגבניות כשהוא ישיר את השיר בהופעה חיה (בימיה הראשונים של הלהקה, אחרי שג'ורג' האריסון העיר במקרה שהוא אוהב סוכריות גומי מסוג Jelly Babies, הלהקה סבלה ממטחי סוכריות שהורעפו עליה בכל הופעה חיה).
השיר נכתב בחלקו כשיחה שבה שלושת חברי הביטלס האחרים שרים את השאלה, כמו "Would you believe in a love at first sight?" וסטאר עונה "Yes, I'm certain that it happens all the time".
הקלטת השיר
הביטלס החלו להקליט את השיר ב-29 במרץ 1967, יום לפני שהצטלמו לעטיפת האלבום Sgt. Pepper. הם הקליטו עשרה טייקים של השיר, וסיימו את ההקלטות ב-5:45 בבוקר. סטאר ניגן על תופים, מקרטני על פסנתר, האריסון על הגיטרה ולנון על קאמפאנה. עם שחר סטאר החל לעלות במדרגות על מנת לשוב לביתו, אבל שאר הביטלס שידלו אותו לבצע את קטעי השירה שלו באותו הרגע, כשהם עומדים מסביב למיקרופון כדי לספק תמיכה. ביום המחרת הם הוסיפו תוף מרים, קולות רקע, בס ועוד גיטרה חשמלית.
גרסת הכיסוי של ג'ו קוקר
הזמר האנגלי ג'ו קוקר הקליט גרסה מעובדת לשיר - איטית, במשקל 6/8, עם אקורדים שונים ופתיחה אינסטרומנטלית ארוכה (עם בי ג'יי וילסון מפרוקול הארום על התופים, ג'ימי פייג' על הגיטרה, וטומי אייר על האורגן החשמלי. קוקר הופיע עם השיר בפסטיבל וודסטוק ב-1969, בביצוע שמופיע בסרט התיעודי "וודסטוק". הגרסה זכתה להצלחה רבה כשהייתה לשיר הפתיחה של סדרת הטלוויזיה "שנות הקסם", ונחשבת לאחת מגרסאות הכיסוי הטובות בכל הזמנים.
צבא לבנון (פירושונים)
המונח צבא לבנון יכול להתייחס לצבאות שונים ברפובליקה הלבנונית, בעבר ובהווה:
טובלאך
היסטוריה
ההתייחסות הראשונה ליישוב בכתובים, היא משנת 827 לספירה וקשורה לפיתוח דרך המסחר הישנה בין איטליה לגרמניה (Strada d'Alemagna), בין האזורים התעשייתיים של ונציה ואאוגסבורג.
הכנסייה המודרנית הראשונה בכפר נבנתה במאה ה-19 בידי הנזירים של סן קנדידו. מסילת רכבת אשר נסללה בקרבת טובלאך החל מ-1871 הביאה לפריחת התיירות באזור והפכה את העיירה למרכז תיירות. עד שנת 1963 שימשה טובלאך כנקודת המוצא של קו רכבת הדולומיטים.
קרבות מלחמת העולם הראשונה אשר התחוללו באזור העיירה וברכסי ההרים הסובבים אותה גרמו לנזקים כבדים לכנסייה ולמבנים רבים בכפר.
תיירות
טובלאך נחשבת ליעד תיירותי מבוקש הן עבור תיירות החורף והן עבור תיירות הקיץ. התיירים הרבים הפוקדים אותה הופכים את העיירה לבסיס יציאה עבור מגוון רחב של פעילויות נופש כגון סקי וגלישה, טיפוס, הליכה, רכיבה וכדומה.
Bermuda Bowl
Bermuda Bowl היא אליפות העולם בברידג' לנבחרות לאומיות. התחרות מאורגנת בכל שנה אי זוגית על ידי התאגדות הברידג' הבינלאומית, בראשי תיבות:WBF. התחרות הראשונה נערכה בשנת 1950 בעיר המילטון בברמודה.
היסטוריה
התחרות הראשונה אורגנה בשנת 1950 על ידי נורמן בך, רואה חשבון ושחקן ברידג' מברמודה ששיחק בנבחרת בריטניה. התחרות הראשונה הייתה תחרות בין שלוש נבחרות: ארצות הברית, אירופה ובריטניה. ב-Bermuda Bowl הראשון זכתה נבחרת ארצות הברית. התחרות התקיימה באותה תקופה אחת לשנה והייתה תחרות בין נבחרת ארצות הברית לבין נבחרות ממדינות אירופה. בשנים 1957 עד 1975 זכתה הקבוצה הכחולה שיצגה את איטליה שש עשרה פעמים באליפות.
להלן רשימת שינויים והרחבות בתחרות.
1961 - האלופה המכהנת השתתפה אוטומטית בתחרות.
1966 - השתתפו גם נבחרות מיבשת אסיה.
1971 - גם נבחרת אוסטרליה השתתפה.
1979 - האלופה המכהנת לא השתתפה אוטומטית בתחרות רק משום שהייתה אלופה בפעם הקודמת.
1983 - ארצות הברית והמדינה המארחת הורשו לשתף שתי נבחרות.
אגוסטין מדלה היה השחקן הצעיר ביותר שהשתתף בתחרות והוא היה בן 15 בלבד. בהמשך הוא זכה בתחרות כחלק של נבחרת איטליה.
זבולון בריט
הרב זבולון ליב בריט (בכתיב יידי: באריט; נפטר ב' בסיוון ה'תרס"ג, 28 במאי 1903) היה רב ופובליציסט ליטאי, רבן של עיירות וערים ליטאיות רבות, האחרונה שבהן פלונגיאן.
ביוגרפיה
הרב בריט היה תלמידו של מהרי"ל דיסקין, נודע כבקי גדול בהלכה ובספרות חז"ל. לצד בקיאותו בתורה היה ידען גדול בהוויות העולם וניצל את ידיעותיו לפולמוסיו עם כותבים לא-דתיים בעיתונות היהודית. לפי סקירה שהתפרסמה לאחר פטירתו בירחון החרדי "הפלס" הוא פרסם גם מאמר אנטי-ציוני חריף בעילום שם מחשש שיבולע לו. גם הרב חיים ברודי מצטט אותו בחייו כאנטי-ציוני אולם חוגים דתיים ציוניים ראו בו חובב ציון בשל ידידותו עם הרב צבי הירש קלישר, ואברהם יעקב סלוצקי אף פרסם בשמו דברים בשבח בנין ארץ ישראל.
כתביו הרבים לא נדפסו, הוא מצוטט בספרי בני דורו כמו שו"ת מגן שאול לרב שאול קצנלנבוגן משילעל. מלבד מאמרי הפובליציסטיקה שפרסם בעיתונים כמו "המגיד" והירחון "הפלס", כתב הרב בריט גם בכתבי עת תורניים כמו "יגדיל תורה" האודסאי. חלק מחידושיו התורניים משוקעים בספרו של חתנו, הרב דב משה בן יחיאל מיכל נאמיאט שכיהן אף הוא כרבן של קרוז' ופלונגיאן.
משפחתו
גיסו, בעל אחות אשתו, היה הרב שרגא פייבל פרנק מאלקסוט, תלמידו של רבי ישראל מסלנט. הגיס נפטר בגיל צעיר והרב בריט היה המוציא לפועל של צוואתו, בין היתר ביקש להשיא את כל בנותיו לתלמידי חכמים, הרב בריט דאג להשיאן למי שהיו לימים הרבנים: משה מרדכי אפשטיין, איסר זלמן מלצר, ברוך הורוביץ ושפטל קרמר.
Higher Power
Higher Power הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קולדפליי, מתוך אלבומה התשיעי Music of the Spheres. הוא יצא ב-7 במאי 2021 כסינגל מתוך האלבום, שנכתב על ידי ארבעת חברי הלהקה, וגם על ידי פדריקו וינדבר, דניס קאריט ומקס מרטין. השיר הופק על ידי מקס מרטין, אוסקר הולטר וביל רחקו.
BAE סיסטמס
BAE סיסטמס (באנגלית: BAE Systems plc, נסחרת: LSE: BA) היא חברה ביטחונית בריטית בינלאומית למוצרי ביטחון ואוויוניקה עם משרדים ראשיים בלונדון ומשרדים ומפעלים ברחבי העולם (כולל ישראל). מניות החברה רשומות למסחר בבורסת לונדון והיא חלק ממדד FTSE 100. בשנת 2017 דורגה כיצרנית הנשק הרביעית בעולם מבחינת היקף ההכנסות השנתי.
Higher Power
הפקה
השיר הופק על ידי מקס מרטין, שהלהקה כינתה "פלא אמיתי של היקום". בשלבים הראשונים שלו, השיר הוקלט באולפני Hansa בברלין, גרמניה. עקב מגפת הקורונה, מרטין שלח חומרים באופן קבוע לשאר חברי הלהקה, שעבדו יחד עם מקס מרטין, ומאוחר יותר הוא הצטרף לקבוצה, ורוב הרצועה הוקלטה במהלך תקופה זו, ולאחר מכן הוקלטה באולפני MixStar, בוירג'יניה ביץ', וירג'יניה.
BAE סיסטמס
היסטוריה
החברה נוסדה בנובמבר 1999 תוך מיזוג בשווי 7.7 מיליארד לירות שטרלינג בין "Marconi Electronic Systems" (MES) שהייתה חברת בת של "General Electric Company plc" (GEC), עם בריטיש אירוספייס.
טירן רוש צבעוני
טירן רוש צבעוני (שם מדעי: Tachuris rubrigastra) היא ציפור שיר קטנה מאמריקה הדרומית השייכת למשפחה עצמאית טירני רוש (Tachurisidae) וקרובה למשפחת הטירניים. בעבר סווגה כחלק ממשפחה גדולה זו וישנם חוקרים שעדיין משייכים אותה לשם, אך על פי כמה מאפיינים הופרד משאר הטירניים.
Higher Power
וידאו קליפ
הקליפ מציג את הלהקה מופיעה במגרש ריק בזמן שהולוגרמות חייזרים רוקדות לצלילי השיר. הלהקה, הממותגת כצורה של "שידור חוץ-ארצי", הציגה את הסרטון בפני האסטרונאוט של סוכנות החלל האירופית הצרפתית תומאס פסקה על סיפון תחנת החלל הבינלאומית לפני יציאתו לציבור. ב-19 במאי שוחרר סרטון שירים רשמי בבימויו של פילאר זיטה וויקטור סקוראנו.
BAE סיסטמס
היסטוריה
במרץ 2003 רכשה את חברת יונייטד דיפנס אינדסטריז האמריקאית בעבור 3.97 מיליארד דולר.
טירן רוש צבעוני
מאפיינים
טירן הרוש הוא עוף שאורכו 10.5 ס"מ והוא בעל זנב קצר, נוצות מעוגלות וראש עבה ונמוך עם מקור דקיק וכמו ששמו מרמז הוא בעל צבעים רבים: הוא בעל גב ירוק, בטן צהובה, חזה וראש שחורים וכנפיים וזנב מפוספסים בשחור-לבן. הגבות צהובות והשת אדום. הצעירים קצת יותר מוסווים מהבוגרים.
Higher Power
וידאו קליפ
בקליפ, כריס מרטין מוצא את עצמו בכוכב פוסט-אפוקליפטי בדיוני בשם "קאוטיקה" וחוקר את ערי הפלנטה, שם הוא מוצא רובוטים דמויי חיות וחרקים, הולוגרמות ענק ורוקד עם קבוצת הולוגרמות דמויות חייזרים. הראשים שלהם מכוסים מיד בלהבים והם מרחפים באוויר, נותנים לכריס אנרגיה עוצמתית, ושאר חברי קולדפליי מופיעים. זה מאפשר לו לרוץ במהירות גבוהה יותר ולטוס לחלל החיצון.
BAE סיסטמס
היסטוריה
בשנת 2006 מכרה את החזקתה ביצרנית המטוסים האירופית איירבוס ויצאה מתחום התעופה האזרחית. "British Aerospace" נכנסה לשותפות ב"איירבוס" בשנת 1978, כדי לשתף פעלה עם חברות מאירופה ביצירת חברה שיש לה יתרון לגודל בתחום התעופה האזרחית.
פעילות
ל-BAE סיסטמס מעורבות עמוקה במספר פרויקטים גדולי ממדים כגון F-35 לייטנינג II של לוקהיד מרטין, יורופייטר טייפון, נושאות מטוסים מסוג "Queen Elizabeth" וצוללות מסוג "Astute". שדה התעופה וורטון משמש שדה ניסוי עבור כלי טיס בפיתוח, בעיקר מטוסי קרב חדישים.
החברה בנתה שתי נושאות מטוסים לצי המלכותי הבריטי, בעלות של כ-6 מיליארד ליש"ט, נושאת מטוסים "המלכה אליזבת'" שהושקה ב-2014 ו"הנסיך מווילס" שהושקה ב-2017.
פעילות בישראל
בישראל פעלה חברת בת בבעלות מלאה בשם 'BAE Systems - Rokar' הממוקמת בהר חוצבים בירושלים ומתמחה בפיתוח וייצור מוצרי לוחמה אלקטרונית (מערכות אלקטרוניות המשולבות במערכות הגנה על כלי טיס מפני טילי אוויר-אוויר וטילי קרקע-אוויר), מערכות ניווט מתקדמות לחימושים שונים ומרעום Silver Bullet המיועד להנחיית חימושים מסתחררים. החברה הוקמה ב-1981 בשם "רוקר אינטרנשיונל" כחברת בת של חברה מארצות הברית בשם. חברה זו נרכשה על ידי "Marconi Electronic Systems" ב-1998 ובעקבות המיזוג הפכה לחלק מ-BAE.
לחברה היו מספר שיתופי פעולה עם חברת אלביט מערכות, בין השאר הן פיתחו במשותף את הדור הבא של נגמ"שים עבור הצבא האמריקאי. אלביט גם משמשת כקבלן משנה בארצות הברית ומספקת ל-BAE מערכות שונות.
באפריל 2021 רכשה אלביט מערכות את Rokar תמורת 31 מיליון דולר.
חברת תדיראן סוללות מספקת ל-BAE סוללות ליתיום ליישומים צבאיים.
ביקורת ושערוריות
בשנים 2003-2004 התפרסמה בעיתון הבריטי "הגרדיאן" סדרת מאמרים על שוחד ונהגים בלתי הולמים נוספים ב-BAE בין השאר בעסקאות נשק עם ערב הסעודית. המשרד להונאות חמורות בבריטניה פתח בחקירה רשמית; ואולם לאחר שממשלת סעודיה התנגדה לחקירה, טוני בלייר, ראש הממשלה דאז, הורה על הפסקת החקירה "מטעמים ביטחוניים". משרד המשפטים השווייצרי שיתף פעולה עם משרד המשפטים האמריקאי בפרשה וסיפק נתונים על עסקות וחשבונות בנק, מידע שיהיה חיוני במעקב אחר זרימת הכסף מ-BAE לסוכני החברה ולאנשי ציבור בכירים בסעודיה, דרום אפריקה, הונגריה וצ'כיה. במאי 2008 מייק טרנר, מנכ"ל החברה, עוכב על ידי הרשויות האמריקאיות שחוקרו חשד לשחיתות במכירות נשק לסעודיה. בפברואר 2010 הסכימה החברה לשלם כ-450 מיליון דולר כדי ליישב אישומי השוחד.
בשנת 2005, נחשף כי BAE סיסטמס העבירה תשלומים חשאיים בסך 2 מיליון דולר לרודן הצ'ילאני אוגוסטו פינושה, במטרה להבטיח באמצעות השוחד חוזים עם משטרו.
ב-2017 נושאת המטוסים שבנתה החברה, "המלכה אליזבת" שנבנתה בעלות של 3.1 מיליארד ליש"ט (4.2 מיליארד דולר), סבלה מחדירה של מים והייתה זקוקה לתיקונים. בעיית כניסת המים זוהתה לאחר שירדה לים להפלגת ניסיון. הספינה, שמשקלה 65 אלף טונות, הוכתרה בתור אוניית המלחמה המתקדמת ביותר של בריטניה, והחלה לפעול באופן רשמי באיחור של כ-10 שנים מהמועד המקורי של הפרויקט (שהחל כבר בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20). הספינה החלה לתפקד כנושאת המטוסים רק באוקטובר 2019 לאחר לראשונה נחתו עליה מטוסי F-35 (עד אז לא היה לצי המלכותי הבריטי מטוסים שמסגלים לנחות עליה).
Break It Off
Break It Off (בעברית: לשבור את זה) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה בהשתתפות הזמר שון פול מתוך אלבום האולפן השני שלה, A Girl like Me. השיר נכתב על ידי שון פול, דונובן בנט, ק. פורד וריהאנה והופק על ידי דון קורלאון. השיר יצא לאור ב-13 בנובמבר 2006 כסינגל הרביעי ואחרון מהאלבום. השיר הוא שיר דאנסהול ופופ עתידני אשר משלב אלקטרו-רגאיי.
השיר זכה לביקורות חיוביות ששיבחו את שיתוף הפעולה בין ריהאנה לשון פול ושיבחו את פול על החזרה לשורשיו. השיר הגיע למקום ה-9 בארצות הברית אף על פי שלא צולם לו קליפ, ולמקום ה-6 במצעד 40 שירי המיינסטרים של בילבורד. גם בפלנדריה השיר זכה להצלחה, והגיע למקום ה-10. על מנת לקדם את השיר ריהאנה ביצעה אותו בפסטיבל "השבוע הגדול של הרדיו" ובשני סיבובי ההופעות הראשונים שלה.
רקע ושחרור
השיר הוקלט בשני אולפנים בג'מייקה, נכתב על ידי שון פול, דונובן בנט, ק. פורד וריהאנה, הופק על ידי דון קורלאון והונדס על ידי ג'רמי הארדינג ובנט עצמו שגם סיפק את המכשור ליצירת השיר. ריהאנה ופול נפגשו לראשונה כאשר ריהאנה ביקרה בג'מייקה, שם פול ערך לה סיור באי ולקח אותה למסיבות ולמוזיאון של בוב מארלי ובכך בילה איתה מספר ימים ולאחר מכן נולד הרעיון שלהם לשתף פעולה ביחד אותו כינה כ"שיתוף הפעולה הכי בלתי נשכח שלו". השיר שוחרר כסינגל האחרון מהאלבום ב-13 בנובמבר 2006 ולאחר מכן בפברואר 2007 הוא היה זמין להורדה דיגיטלית במדינות שונות וביניהם אוסטרליה, ספרד ובלגיה.
פאבלו דוראדו
פאבלו דוראדו (בספרדית: Pablo Dorado; 22 ביוני 1908 – 18 בנובמבר 1978) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת החלוץ.
Break It Off
הופעות חיות
על מנת לקדם את השיר ריהאנה הופיעה עם השיר בפסטיבל "השבוע הגדול של הרדיו" ובנוסף גם הופיעה איתו בשני סיבובי ההופעות הראשונים שלה.
פאבלו דוראדו
את הקריירה שלו התחיל בקבוצה בז'ה ויסטה שבאורוגוואי, ולאחר מכן עבר לריבר פלייט שבארגנטינה, שם שיחק במשך 4 שנים וזכה בליגת העל הארגנטינאית בשנת 1932.
Break It Off
מיקומי שיא
השיר דורג לראשונה במקום ה-40 במצעד "שירי הפופ של ארצות הברית" ב-18 בנובמבר 2006. בשבוע שלאחר מכן, השיר עלה למקום 35 ולאחר שבוע נוסף למקום 32, בסופו של דבר הוא הגיע למקום ה-6 ובילה 22 שבועות במצעד. ב-9 בדצמבר, השיר דורג לראשונה במקום ה-95 במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100. השיר עלה למקום 52 ב-3 במרץ 2007, ולאחר שבוע עלה 42 מקומות נוספים היישר לעשירייה הפותחת למקום 10. בשבוע ה-14 של השיר במצעד, הוא דורג במקום ה-9 אף על פי שלא יצא לו קליפ וזכה בפרס ה-"Digital Gainer Honor". גם בפלנדריה השיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-10 אולם בשאר העולם השיר נחל כישלון בשל היעדר וידאו קליפ. נכון להיום מכירותיו של השיר עומדות על מיליון עותקים.
פאבלו דוראדו
דוראדו ערך בנבחרת אורוגוואי 7 הופעות, בהן כבש 3 שערים בין השנים 1929–1932. במונדיאל 1930 כבש דוראדו את השער הראשון בניצחון 0–4 על רומניה, וגם כבש את השער הראשון במשחק הגמר נגד ארגנטינה. אורוגוואי ניצחה בגמר 2–4 וזכתה בטורניר. את שערו האחרון בנבחרת כבש גם כן נגד ארגנטינה, רק שהפעם במשחק ידידות.
רינצ'וסיקליים
רינצ'וסיקליים (שם מדעי: Rhynchocyclidae) היא משפחת ציפורי שיר, מיערות דרום ומרכז אמריקה - ממקסיקו עד ארגנטינה. בעבר הם נחשבו לחלק ממשפחת הטירניים הגדולה, אך על פי מחקרים שונים הועברו למשפחה נפרדת. ואולם הרבה חוקרים ממשיכים לשייך אותם למשפחת הטירניים.
משפחה זו חיה ביערות הגשם של אמריקה הדרומית בין העלים ביער ומיניה בעלי גוף קטן, ראשים עם עיניים גדולות מאוד ומקור קצר ודק. הם צבעוניים, ברובם בגווני ירוק וצהוב והם מצייצים בקול חזק. הם טורפים חרקים קטנים שעפים לידם וחוטפים אותם בזריזות מהענפים.
חרדל דיז'ון
חרדל דיז'ון (בצרפתית: Moutarde de Dijon) הוא חרדל שמקורו בצרפת, נקרא על שם העיר דיז'ון שבמחוז בורגון. העיר הייתה מרכז ייצור של חרדל בימי הביניים וקיבלה זכויות בצרפת במאה ה-17. הממרח נוסה לראשונה על ידי פיליפ השישי, מלך צרפת, והוא צבר פופולריות ב-1856 לאחר שטבח שינה את מרכיביו והחליף חומץ בתחמיץ ענבים, נוזל חומצי העשוי מענבים לא בשלים.
כיום מרכיבי הממרח הם זרעי חרדל חום, יין לבן או תערובת של חומץ בן יין, מים ומלח המדמים את טעמו של תחמיץ הענבים. חרדל הדיז'ון משמש תוסף בארוחות רבות כממרח, וכן ניתן לשלבו עם חומרים אחרים ליצירת רוטב. בצרפת ישנו רוטב מסורתי המכונה "דיז'ונז" שהוא תערובת של חרדל דיז'ון ומיונז.
ייצור מסחרי
ב-2008, חברת יוניליוור ההולנדית, אשר בבעלותה מספר מפעלי חרדל באירופה, החליטה לסגור את המפעל "אמורה" שייצר חרדל דיז'ון. מ-15 ביולי 2009 "חרדל דיז'ון" אינו מיוצר ונארז בעיר דיז'ון, אלא בעיר דרומית לה. 80% מזרעי החרדל המשמשים ליצירת חרדל דיז'ון בעולם מקורם הוא מקנדה ולא מצרפת. מקורו של המותג "גריי פופון" שמייצר חרדל דיז'ון הוא מהעיר דיז'ון משנת 1866.
זכויות יוצרים
"חרדל דיז'ון" לא זכה לכינוי מקור מבוקר, תו התקן הצרפתי הניתן לאזורים גאוגרפיים מסוימים בצרפת המייצרים מאכלים. לעומת זאת ל"חרדל בורגונדי", הגנה מאז 2010.
עולם הדיסק
עולם הדיסק, עולם שטוח ועגול, משייט בחלל כשהוא נישא על גבם של ארבעה פילים העומדים על גב צב ענקי בשם א'טואין הגדול. בספרי הסדרה מציג פראצ'ט גרסאות משלו לעולמנו בנושאים רבים, החל מדתות וכלה בבעלי חיים. כך משתקפים בעולם זה הדים רבים לעולמנו אנו על תקופותיו השונות כפארודיה וסאטירה. באמצעות גרסאות מעוותות אלו של המציאות שלנו, היוצרות אלמנט הומוריסטי, מותח פראצ'ט ביקורת על העולם, דרכיו ומנהגיו.
עולם הדיסק רווי במעשי כשף, ולאמונות בני אדם יש בספר כוח יצירה: בספר "איש הקציר" כותב פראצ'ט: "אולי אמונה לא יכולה להזיז הרים, אבל היא יכולה לברוא מישהו שכן יכול". בעולם הדיסק מטפורה יכולה להיות דבר ממשי ביותר, ובזכות אמונתם ודמיונם של בני האדם, כוחות טבע מתגלמים כיישויות אנתרופומורפיות (יישויות דמויות אדם) וגם נדבקים בתכונות שלהם. אחת הדמויות הידועות והפופולריות של עולם הדיסק היא הישות האנתרופומורפית מוות (Death) - שלד נושא חרמש המהווה פרודיה אוהדת על האנשה של המוות בתרבות האנושית.
הספרים מכילים הרבה בדיחות המבוססות על "איגיון" (Nonsense, אי-היגיון) ותיאורים המלהטטים בכוחה של המלה הכתובה כדי לתאר דברים שלא ניתן לדמיין.
הפיזיקה של עולם הדיסק
עולם הדיסק הוא עולם שטוח, הנישא על גבם של ארבעה פילים (בעלי שם ייחודי לכל אחד) העומדים על הצב א'טואין הגדול, החותר בחלל הריק, לעבר נקודה שעל פי ההשערה היא נקודת הזיווג של כל צבי העולמות, באירוע שנקרא "The Big Bang" (משחק מילים על משמעותו של הביטוי המפץ הגדול). מהירות האור קטנה בו ממהירות הקול, בעיקר בשדות כשף כמו אלה שעוטפים את עולם הדיסק, מה שעשוי לגרום לאפקטים יחסותיים, וכן לכך שהשמש, המקיפה את א'טואין הגדול, נעה במהירות הגבוהה ממהירות האור.
הדיסק עצמו מסתובב לאט מאוד על גבם של הפילים על מנת לחלק את המשקל בצורה שווה בין כולם, מה שיוצר ארבעה כיוונים בסיסיים בעולם הדיסק: לכיוון הציר, לכיוון השפה, עם כיוון הסיבוב ונגד כיוון הסיבוב.
מוחם של טרולים עשוי מצורן (כמו מוליכים למחצה בשבבים), ופועל היטב רק בטמפרטורות נמוכות מאוד (בדומה לעל-מוליכים). טרולים העסוקים בחשיבה עמוקה וממושכת (מחלה הנקראת "פילוסופיה") נוטים להיהפך לאבן ונהיים חלק קבוע מהתכסית.
המומחים לפיזיקה בעולם הדיסק הם הפילוסופים, אך השימושים בה מעטים. במקום זאת, את הפיזיקה מחליף הכשף ככוח העיקרי.
בספר "צבע הכשף" מסופר על טרול מים שנפל מהשפה של עולם אחר כאשר ספינתו נטרפה, והגיע בסופו של דבר אל עולם הדיסק לאחר שבנפילתו הארוכה חזה בעולמות רבים.
הכשף בעולם הדיסק
בהתאם לרוח הפנטסטית של הספרים ולהשראות שנשאבות מעולם משחקי התפקידים וספרי הפנטזיה מז'אנר חרבות וכשפים (Sword & Sorcery), שילב פראצ'ט בעלילות הסדרה וכן בעולם עצמו לא אחת מכשפים, וחלקם אף הפכו לדמויות מפתח בספרים.
לאורך ספריו שותל טרי פראצ'ט רמיזות רבות לפיזיקה מודרנית כאשר הוא מדבר על "חלקיקי כשף", "חוק שימור הכשף", והערות על מכשפים צעירים ואמביציוניים, המבקשים, למשל, תקציב להקמת מתקן לטיפול באנרגיות כשף גבוהות (המבוסס על מאיצי החלקיקים הענקיים שתוכננו בעשורים האחרונים). בין היתר, קל ליצור אשליה של כוס באמצעות כשף, כי כל הנדרש הוא הסטה של מספר פוטונים (או מניפולציה על המוח של המתבונן). אך על מנת ליצור כוס ממשית, כמות הכשף הנדרשת היא כה עצומה - בשל שקילות המסה והאנרגיה - שרק קוסמים אמיתיים יכולים לבצע דבר כזה.
בהתאם, העוסקים בכשף הם המכשפים - אשר מקבילים בעולמו של פראצ'ט לממסד המדעי. ישנה הבחנה בין מכשפים (Wizards) לקוסמים (Sorcery), ובהתאם בין כשף לקסם: האחרון חזק בהרבה, וכשהוא משמש כנשק הוא עלול להרוס את העולם. המכשפים מרוכזים בעיקרם ב"אוניברסיטה הנעלמת" (באנגלית: Unseen University, ביטוי כפול-משמעות שפירושו הוא "האוניברסיטה הנסתרת" ו"אוניברסיטת הנסתר"), הממוקמת בזירת ההתרחשויות העיקרית בסדרה - העיר אנק-מורפורק (Ankh-Morpork). בתחילת הסדרה המכשפים מוצגים כגורמים תככניים המתחרים זה בזה ללא רחם, לעיתים עד כדי התנקשות, כדי להתקדם בסולם הדרגות. לאחר הופעתו של קוסם בספר החמישי והתוצאות הרות האסון שנגרמו מכך, המכשפים זונחים גישה זו והופכים ידידותיים יותר. המכשפים הוותיקים, שמבינים שמטרת השליטה בכישוף היא היכולת להימנע מהשימוש בו, עוסקים בכישוף רק לעיתים נדירות, ועיקר עיסוקם הוא השתתפות בסעודות.
מנגד למכשפים ניצבות המכשפות (Witches). אלו עוסקות אמנם בכשפים, אך אינן מייצגות גישות מדעיות, אלא מעין חוכמה עממית. הן משתמשות פעמים רבות בפסיכולוגיה, פוליטיקה ותעלולים רטוריים כדי להשיג את מבוקשן. המכשפות משמשות כמרפאות בכפרים וקהילות קטנות ברחבי עולם הדיסק, בעוד שהאוניברסיטה הנעלמת אסרה על כניסתן אל בין כתליה. למכשפות כוחות של ממש, אך רק לעיתים רחוקות הן צריכות לנצל אותם.
הכשף בעולם הדיסק נותן אותותיו גם בתרבות הבדיונית המתוארת בספר. כך, למשל, הספרה 8 משמשת כמוטיב חוזר המקושר לקסם ולכשף, לעיתים כאות של מזל רע. החומר הבדיוני "אוקטארין" (התחילית "אוקטא" נובעת מהשם הלטיני לספרה 8) הוא החומר הנוצר, או אולי המאפשר, כשף, ורק מכשפים יכולים לראותו, ומשמש לא אחת את גיבורי הספרים לדעת כי דבר מה, כגון סערה קסומה, כרוך בכשף.
פריבילגיה נוספת של המכשפים והמכשפות קשורה ל"מוות", מלאך המוות של עולם הדיסק, שדמותו מופיעה תדיר בספרי הסדרה. הוא מחויב לחוקים מסוימים כלפי המכשפים והמכשפות: הם מסוגלים לראות את מוות בכל עת ואף לזמן אותו (בפולחן האשקאנטה), הם אף יודעים את תאריך מותם המיועד ואז גם זוכים לטיפול אישי.
עלילות
ספרי עולם הדיסק מהווים סדרה אחת, אך בתוכה ניתן למצוא מספר "תת-סדרות" המחולקות לפי הדמויות המופיעות בהן. בספרי אותן "תת-סדרות" העלילה תתמקד באותה דמות או קבוצת דמויות ומטבע הדברים תעסוק במוטיבים מסוימים הקשורים בעיקר לאותן דמויות. כאמור, אין מדובר בחלוקה רשמית עם חוקים אלא חלוקה הגיונית לפי הדמויות הראשיות. על כן, דמויות רבות מופיעות בספרים שונים, כולל אלו אשר אינן מה"סדרה" שלהן.
עלילות מוות ומשפחתו המורחבת
הספרים אשר עוסקים במוות או במשפחתו ומציבים אותם כדמויות הראשיות נוטים להתעסק בשאלת תפקידו של המוות בחיים ובשאלת מקומו של הצדק בתחום זה. בנוסף עוסקים חלק מספרים אלה במלחמתם של המאזינים של המציאות נגד החיים של עולם הדיסק. המאזינים של המציאות (Auditors, משגיחי המציאות) הם יצורים אמורפיים וחסרי אישיות שמשגיחים על המציאות ומוודאים שהכל פועל לפי החוקים, הם שונאים את החיים ומתנכלים פעם אחר פעם למוות, המפתח אישיות ונכבש בקסמי האנושות. באופן אירוני, מגינם הגדול של החיים נגד המאזינים הוא מוות בעצמו, הנעזר בנכדתו סוזן כדי לעקוף את החוקים האוסרים על התערבות ישירה.
הספרים העוסקים בדמויות אלו הם:
מוות (Death)
מוות מתעניין מאוד בבני האדם, חוקר את מנהגיהם באובססיביות ומנסה לחקות כמה מהם, אך לעולם אינו מצליח לרדת לפשרם. למרות (ואולי בגלל) חיבתו הרבה לבני האדם, הוא מבצע את תפקידו ביעילות רבה, כפי שהוא רואה לנכון. בסופו של דבר, מוות מפתח מעין אישיות והוא פועל כבעל בריתם הגדול ביותר של החיים.
מוות חי בממלכה חוץ-ממדית שבה לזמן אין השפעה אמיתית. הממלכה היא שיא נסיונותיו של מוות להעתיק את מנהגיהם של בני האדם, שכן אין לו צורך אמיתי במגורים. הממלכה כולה היא בגוונים של שחור, החל משדות החיטה ועד פריטי הריהוט בביתו. הבית עצמו כולל חדר שינה, אמבטיה ומטבח, על אף שלמוות אין צורך פיזי בכל אלו.
החדרים השימושיים היחידים למוות בביתו הם חדר הספרייה, המכיל את ספרי קורות החיים של כל בני האדם בכל הזמנים, וחדר עבודתו, הכולל את שעוני החול המודדים את קצבת חייהם.
מעבר לביתו ולגן שלצידו ישנה גם אורווה בה מוות מאחסן את סוסו בינקי, עמו הוא מתנייד ממקום למקום.
בספרים דבריו של מוות מופיעים באותיות מודגשות או מוטות (ובאנגלית באותיות רישיות), שכן מוות לא באמת מדבר, אלא פשוט משמיע קול לאוזניו של המאזין בלבד.
בסרטים אשר הופקו על סדרת הספרים, השחקן אשר מגלם את מוות הוא כריסטופר לי.
מורט (Mort) ואיזבל (Ysabell)
איזבל היא בתו המאומצת של מוות אשר חיה בממלכתו זמן רב, במהלכו לא התבגרה כלל. בספר "תרועת המוות" היא פוגשת במורט, אותו לקח לעצמו מוות כשוליה. השניים מתאהבים, למורת רוחו של מוות, אשר מנסה להילחם במורט ולהרגו. לבסוף מוות מחליט לתת להם לחיות והם פורשים לעולם החיים. מאוחר יותר, בספר "Soul Music", מוות נאלץ לקחת את נשמותיהם ונכנס עקב כך לדיכאון.
סוזן (Susan)
סוזן היא נכדתו המאומצת של מוות, בתם של מורט ואיזבל. סוזן מופיעה לראשונה בספר "Soul Music". בספר מוות נאלץ לקחת את נשמותיהם של הוריה ובשל כך מחליט לפרוש מתפקידו. אט אט מגלה סוזן כי כוחותיו ואישיותו מועברים אליה והיא נושאת באחריות הכבדה שבאה עם תפקידה החדש.
בסוף הספר מוות חוזר ומסיר את נטל האחריות מסוזן, אך היא עתה מודעת לכוחותיה הרבים, הכוללים יכולת לחיות מחוץ לזמן ולהפוך עצמה לבלתי נראית עבור רוב בני האדם. לבסוף היא מוצאת לעצמה תפקיד כמורה בבית ספר שם היא מנסה ללמד את הילדים "חוכמת חיים". סוזן ממשיכה להופיע גם בספרים הבאים העוסקים במשפחתה.
עלילות המכשפות
המכשפות בעולם הדיסק מוצגות לא רק כבעלות כוחות על-טבעיים וקסומים כי אם גם כבעלות חוכמת חיים רבה. הן אלו השומרות על יציבותו של העולם ועל מסורותיו. המכשפות משמשות כמרפאות ויועצות באופן כללי ומציגות דרכים פשוטות להתמודד עם החיים. המכשפות מזכירות את שלוש המכשפות במקבת'.
ראש למכשפות היא סבתא רוח-שעווה (Granny Weatherwax, בתרגומים מאוחרים יותר "נוצת-שעווה"), המבוגרת מביניהן. סבתא איננה נוהגת להשתמש יתר על מידה בכוחותיה אלא מעדיפה לתת למוניטין שלה לפעול במקומה. כך, במקום לקלל אנשים היא פשוט אומרת שהיא קיללה אותם ואלו חושבים שכל דבר רע שקורה להם הוא כתוצאה מאותה קללה.
ספרי עלילות המכשפות הם:
עלילות טיפני אייקין
טיפני אייקין (Tiffany Aching) היא ילדה צעירה בעלת פוטנציאל להיות המכשפה הגדולה ביותר בעולם הדיסק. סבתא נוצת-שעווה מגלה זאת במהירות ולוקחת אותה תחת חסותה כדי ללמדה כיצד להפעיל את שיכלה ואת כוחותיה באופן שווה ומיטבי.
הספרים העוסקים בעלילותיה של טיפאני נבדלים במעט משאר ספרי "עולם הדיסק" ומיועדים לקוראים צעירים יותר. הספרים מציגים את טיפאני כילדה נבונה וחכמה שמוקפת במבוגרים אשר מזלזלים בה בשל גילה הצעיר. טיפני נאלצת פעם אחר פעם לגלות תושייה ואחריות רבה כדי לעזור לחבריה ולבני האדם בכלל.
ספרי עלילות טיפני הם: ספרי עלילות טיפני אייקין תורגמו לעברית על ידי יונתן בר ויצאו לאור בהוצאת סיאל.
עלילות סגל האוניברסיטה הנעלמת וסתמרוח
סגל האוניברסיטה הנעלמת הוא חבורת מכשפים רמי דרג באוניברסיטת המכשפים שבאנק מורפורק. המכשפים הם לרוב מפוזרים, מלאים בגאווה עצמית ונוטים להתנהגות שטותית וילדותית. הסגל המלא הוא רחב, אך הספרים מתמקדים בקבוצה קטנה של חברי סגל המתוארים באופן פרטני.
ראש הסגל הוא מוסטורם רידיקולי, היועץ הראשי (Archcancelor) ומנהל האוניברסיטה. הוא נוטה להיות בוטה ופעמים רבות נוטה לפתרון המהיר ביותר האפשרי עבור בעיות רבות, אך הוא מלא בינה ונטייה להבחין בפרטים שחבריו האחרים לסגל מפספסים לעיתים.
סתמרוח (Rincewind)
סתמרוח הוא סטודנט כושל באוניברסיטה, שתואר לעיתים קרובות על ידיו מוריו כ"שווה הערך הכישופי למספר אפס". סתמרוח מצטייר כאדם פחדן ביותר, חסר מזל ובעל גישה צינית לחיים. אולם במקרים רבים, למרות היותו לא-יוצלח, מצליח סתמרוח להתגבר על המכשולים ולהציל את העולם שוב ושוב.
עלילות המשמר
עלילות המשמר משלבות סיפור מתח עם פנטזיה ומספרות על חברי משמר הלילה (שבמהלך העלילה הופך למשמר העיר) באנק מורפורק. ספרים אלו מהווים כמעט תמיד פארודיה על סרטי פילם נואר וסרטי שוטרים, בד בבד שהם מציגים תעלומות שונות עמן נאלצים חברי המשמר להתמודד.
בתחילת דרכו משמר הלילה מורכב מקבוצה קטנה של שוטרים לא-יוצלחים שאף אחד לא לוקח ברצינות, כולל הם עצמם. בראש המשמר עומד סרן סמואל ויימס, שמופיע כאלכוהוליסט דיכאוני שנואש מאי הצדק שהוא מוצא בחיים. הוא נקרע בין רצונו לתקן עיוותי צדק לבין מעמדו הנחות של משמר הלילה בעיר, אליו אין אדם המתייחס ברצינות.
היוצרות משתנים כאשר קבוצת זוממים מנסה להפיל את שליט העיר ולשים במקומו מלך בו ישלטו כבובה. לשם כך הם מזמנים דרקון כדי להביא את השליט הנוכחי במבוכה לאור האיום עמו הוא לא יכול להתמודד. לפי תוכניתם, האיש בו יבחרו להיות שליט הבובה יתייצב מול הדרקון ובאבחת חרב אחת "ינצחו", כאשר בעצם הם פשוט יסלקו את הדרקון חזרה לעולם ממנו בא. העם היה אמור להכיר בזכותו של "הורג הדרקון" למלוכה עקב אגדות עם ידועות, לפיהן כאשר הממלכה נמצאת בסכנה יגיע יורש העצר האמיתי ויציל את תושביה.
תוכנית הקושרים משתבשת והדרקון חוזר לעיר, הורג את המלך המיועד ומשתלט על התושבים. בד בבד מגיע גזר, היורש האמיתי לכס המלוכה שאומץ על ידי גמדים. גזר נשלח לעיר כדי להצטרף למשמר הלילה, בעזרתו מצליח ויימס להציל את העיר מאימת הדרקון.
משמר הלילה זוכה לכבוד בעקבות הישג זה וממשיך להעלות קרנו במהלך הספרים הבאים, עד אשר הוא הופך למשמר העיר רב המעמד. הספרים מציגים עלילות קשירת קשר ומניעים פוליטיים לרוב וכן מתעסקים בשאלת גזענות.
השומרים
דמויות בולטות במשמר:
בספרי המשמר מופיעה תדיר דמותו של שליט אנק-מורפורק, האבלוק וטינרי. להבדיל מדמותו בספרי סתמרוח השונים, בספרי המשמר הוא מתואר כעריץ נאור, הגם שציני ונוטה למיזנתרופיות. כמו כן מופיע חורני לי-זה-עולה-יותר (Cut-Me-Own-Throat Dibbler), איש עסקים כושל וחמדן שעיקר פרנסתו ממכירת מזון מהיר באיכות ירודה, אך לעד מנסה לקפוץ על הזדמנויות עסקיות קורצות (בהן הוא כושל בהתמדה). שמו האמיתי הוא קלוד מקסימיליאן אוברטון טרנספייר דיבלר.
עלילות נוספות
מעבר לעלילות מתמשכות אלו, בסדרת הספרים מופיעים מדי פעם ספרים עם דמויות חדשות אשר לא מופיעות לאחר מכן בתפקידים ראשיים אחרים. ספרים אלו כוללים את:
מקומות
מקומות רבים בסדרת הספרים, כדרך הבטים רבים אחרים בה, הם השתקפות של עולמנו שלנו. עיקר העלילות מתרחשות באנק מורפורק ומיעוטן במקומות אחרים, כמו אברוולד וקלאטץ'.
אנק מורפורק (Ankh Morpork)
אנק מורפורק היא העיר הגדולה בעולם הדיסק. היא שוכנת קרוב לים המעגל באמצע מישורי סטו. מטרופולין הומה של מיליון אנשים, גמדים, טרולים ושאר יצורים בלתי מזוהים. העיר ידועה בסירחון שלה, ובנהר האנק המזוהם הזורם (יותר נכון, זולג באיטיות) דרכה.
מורפורק היא שילוב של בריטניה וארצות הברית של עולמנו. בעברה הייתה אימפריה קולוניאליסטית צבאית אדירה שחלשה על מקומות רבים. כיום היא אימפריה כלכלית בת עיר אחת בלבד שנחשבת למדינה המתקדמת והפתוחה ביותר בעולם. תושבי העיר ידועים בתאוות הבצע שלהם וביצירתיות שלהם בחיפוש אחר דרכים להרוויח כסף. דמות מייצגת של מגמה זו היא חורני לי-זה-עולה-יותר (Cut-Me-Own-Throat Dibbler), שמתואר כאיש עסקים כושל המתפרנס ממכירת דברי אוכל חסרי טעם אך תמיד הוגה תוכניות ומנצל כל הזדמנות לנסות ולהרוויח הרבה כסף.
הפשע באנק מורפורק הוא עתה מאורגן. בעבר הפשע היה חופשי להשתולל ולעיתים היה זה קשה במיוחד לכוחות השיטור לעצור אותו. תחת הנהגתו של שליט העיר הנוכחי עודדו גילדות הפשע השונות (הגנבים, המתנקשים והזונות) לצאת לאור ולהשליט סדר בעניין. ההגיון שעמד מאחורי צעד זה גרס כי כיוון שפשע תמיד יהיה קיים, אין סיבה אמיתית להילחם בו. על כן הגילדות הסכימו על מידה מסוימת של פשע עבור כל אדם ועבור כל שנה ממנה אל להם לחרוג. הגילדות משלמות מיסים ויכולות לאסוף דמי ביטוח כהגנה מפני פעולותיהם.
האוניברסיטה הנעלמת (Unseen University)
בית הספר הגבוה והיחיד לכישוף. המוטו של האוניברסיטה הנעלמת הוא "Nunc Id Vides, Nunc Ne Vides". בתרגום חופשי מלטינית - "עכשיו רואים אותה, עכשיו לא".
האוניברסיטה הנעלמת ממוקמת באנק מורפורק, אך איננה מתערבת באופן ישיר בעסקי העיר ובתמורה זוכה ליחס שווה מצד העירייה. בעבר האוניברסיטה הייתה מקום מסוכן שכן דרך ההתקדמות בה הייתה לרצוח את אלו שבמעמדות העליונים, אך כעת המצב שקט יותר. האוניברסיטה שקעה במיתון ברמת האלימות וכעת אנשי הסגל שלה עוסקים רק בעבודתם, בסעודות מדושנות ובחייהם האישים והאקסצנטריים.
מייסד האוניברסיטה הנעלמת הוא אלברטו מאליך, שמאוחר יותר נהפך למשרתו של מוות בתמורה להוצאתו מרצף הזמן, ובכך לאפשר לו מעין אלמוות.
האוניברסיטה הנעלמת היא פרודיה על אוניברסיטאות והאקדמיה.
אברוולד (Überwald)
(בגרמנית: מעל היער. בדומה לפירוש המילולי של טרנסילבניה בלטינית: מעבר ליער) מדינה שמזכירה באופיה את הסטיגמות על גרמניה או על טרנסילבניה. בעבר חלשה על אברוולד "האימפריה הטמאה" (בניגוד לאימפריה הרומית הקדושה), בה שלטו אנשי הזאב והערפדים. כיום האימפריה התמוטטה והתפזרה למדינות רבות, כדרכה של ברית המועצות של ימינו.
קלאטץ' (Klatch)
קלאטץ'  הוא שמה של יבשת מדברית ענקית וכן של המדינה הגדולה ביותר בה. הממלכה של קלאטץ' היא השתקפותה של האימפריה העות'מאנית והשבטים הערבים של עולמינו. על אף שאנשי אנק מורפורק חושבים אותם לפראים פרימיטיבים ללא כל חוזק צבאי, אנשי הממלכה מתגלים כבעלי תרבות עשירה וטכנולוגיה מתקדמת ביותר.
ממדי הצינוק
ממדי הצינוק (באנגלית: The Dungeon Dimensions) הוא עולם או ממד הקיים מחוץ למרחב ולזמן. בממדי הצינוק חיים שדים, מפלצות ויצורים נוראים אחרים - אך חסרי צורה - הרוצים לפלוש לעולם הדיסק במטרה להתחמם מאש המציאות. הם נמשכים למוחות מכשפים חריפים ובעלי ריכוז כשף רב וכן למספר 8 (במיוחד בל שמהרות' (פארודיה על קת'ולהו של לאבקראפט)). שימוש רב ובוטה בכשף וכן ריכוז גדול של כשף יכולים לפתוח צוהר בין ממדי הצינוק לעולם הדיסק, שדרכו השדים יכולים להיכנס ולגרום נזק לעולם הדיסק.
גזעים
בעולם הפנטזיה אשר התפתח בסדרה ישנם מספר גזעים (מעבר לבני האדם), חלקם בעלי מאפיינים "רגילים" לפנטזיה, חלקם מקוריים יותר.
גמדים
הגמדים של עולם הדיסק הם פארודיה על הגמדים של הארץ התיכונה וספרי פנטזיה שהושפעו משר הטבעות. הם מתוארים באופן הקלאסי כבני אדם נמוכים בעלי כישרון לכריית זהב ושאר משאבי טבע. מספר דברים נשאבו גם מהתרבות הפופולרית, כגון שיר ה"היי-הו" הזכור מהסרט שלגיה ושבעת הגמדים של וולט דיסני. במהלך הסדרה תרבות הגמדים התפתחה וגילתה רבדים מקוריים ביותר, כגון השנאה העזה לטרולים ובהיעדרה המוחלט של דו-צורתיות זוויגית והפרדה מגדרית: זכרים ונקבות כאחד נושאים שריון, גרזן ומגדלים זקן עבות. משום כך, רוב תהליך החיזור בין גמדים מוקדש לבירור מגדרו של בן/בת הזוג באופן שלא יגרום אי-נעימות לשני הצדדים.
טרולים
שיני הטרולים הן יהלומים ויחד עם התנהגותם ה"טיפשה" באזורי מחיית בני האדם הדבר גרם לניסיונות צייד חוזרים ונשנים שלהם, אך אלו שרדו עקב הכוח העצום שלהם.
הטרולים מדברים ביניהם בשפה המשלבת ביטויים גופניים כגון מכות אלה וצעקות כלליות. הם נושאים עמם אלה ולבושים באופן מסורתי בפיסת חלציים מעור ועליה חגורת גולגולות (בימים עברו היו אלה גולגולות אדם וגמדים, אך כיום הרוב מסתפקים בעזים ופרות). הטרולים נמצאים במלחמה מתמדת עם הגמדים.
ערפדים
בניגוד למיתוס המצוי לגבי הערפד בעולמנו, הערפדים בעולם הדיסק הם זן נפרד אשר ניתן רק להיוולד אליו (לא ניתן להפוך להיות ערפד בעקבות נשיכתו של אחד או שתיית דמו). מיתוסים מעולמנו שכן נדדו לערפדי עולם הדיסק הם השינה בארון קבורה, הפחד משום, כסף ומים קדושים, אלמוות, התמכרות לדם (על אף שאיננה הכרחית) והיכולת להפוך לעטלפים. הערפדים שלטו בעבר באברוולד ביד רמה בזכות תכנון ורשעות. כיום ישנה קריאה בין חוגי הערפדים להפסיק למצוץ דם ולהשתלב בחברה. רבים חותמים על עצומת ה"סרט השחור" ומחליפים את התמכרותם מדם לדברים אחרים כגון צילום או קפה.
אנשי זאב
היו כח חזק ביותר באימפריית הרשע באברוולד ותמיד בתחרות עם הערפדים. גם כאן מדובר במזיגה של מיתוסים מעולמנו (ההפיכה לדמות זאב בירח מלא והרגישות לכסף) ודברים מקוריים (גם כאן לא ניתן להפוך אדם לאיש זאב וזיווגים בינם לבין עצמם יוצרים מדי פעם אנשי זאב בדמות אדם או זאב שאינם יכולים לשנות את צורתם). הם מאופיינים בהיותם חזקים ביותר ובעלי חוש ריח מפותח גם בצורתם הטבעית. אנשי הזאב לא השתלבו היטב בחברה המודרנית ורבים פוחדים מהם.
גזעים נוספים
גזעים נוספים המופיעים תדיר בסדרה: גלמים (במסורת הגולם היהודי), זומבים, שדונים, אלפים, ננסים פיות ועוד - כולם בעלי שינויים קלים מהאגדות הרווחות אודותם.
הוצולים
הוצולים (באוקראינית: гуцули, ברוסית: гуцулы, ברומנית: ביחיד huțul, ברבים huțuli, בפולנית: ביחיד: Hucuł, בריבוי Huculi, Hucułowie בסלובקית: Huculi) הם בני קבוצה אתנו-תרבותית אוקראינית קטנה החיה בעיקר במערב אוקראינה בדרום-מזרח הרי הקרפטים האוקראינים ובחלקם באזורי הגבול הצפוני של רומניה, במרמורש ובוקובינה.
הם מתרכזים בעיקר במחוזות איוואנו-פרנקיבסק (עמק הפרוט והצ'רמוש השחור) שבגליציה ההיסטורית (הליץ'), בצ'רנוביץ שבצפון בוקובינה (לאורך הצ'רמוש הלבן) ובמחוז זקרפטיה של אוקראינה העכשווית, לאורך הטיסה השחורה וטיסה הלבנה. ביתר דיוק ההוצולים חיו בנפות ורחובינסק, יארמצ'אנסק, בדרום הנפות קוסוב ונדבורנה שבמחוז איוואנו-פרנקיבסק, בנפת פוטילה ובדרומה של נפת ויז'ניץ שבמחוז צ'רנוביץ ובנפת ראחיב שבמחוז זקרפטיה. בצפון רומניה חיים הוצולים במרמורש ובבוקובינה הדרומית. בהתאם למיקומם ניתן לדבר על הוצולים מזקרפטיה, הוצולים מבוקובינה ועל הוצולים גליציאנים.
סך כל שטח אזור "הוצוליה" (באוקראינית: הוצולשצ'ינה) הוא לערך 6,500 קמ"ר. ההוצולים נודעו בעבר בעיקר כרועי צאן.
השם
לגבי מקור השם "הוצולים" קיימות השערות שונות. לפי אחת מהן המילה באה לכאורה מ"קוצ'ול" - כלומר נווד באוקראינית ספרותית - קוצ'וביק, שהפכה ל"קוצול" ומשם ל"הוצול". כינוי זה, טוענים, דבק בהם מפני שהיו פליטים מרוס של קייב שנמלטו אל הרי הקרפטים מפני הפולשים המונגולים. כינוי זה יכול להיות קשור גם לסגנון חייהם החצי-נוודי בעבר על רקע עיסוקם כרועי צאן. היו שחשבו אותם לשרידים של שבטי נוודים שונים שעברו במקום.קבוצה של היסטוריונים, בלשנים ואתנוגרפים טענו שהמילה היא ממקור טורקי קדום, קומני או פצ'נגי.
יש שזיהו בהם את צאצאי האוליצ'ים, שבט סלאבי שהתיישב מחדש בהרי הקרפטים. אף אחת מההשערות המוזכרות אינן נחשבות בימינו כוודאיות. השם "הוצולים" נראה יותר כ"אקסונים", כלומר כינוי שהודבק להם על ידי קבוצות אתניות ועמים שכנים, אחד מהם בני בויקו, המקורבים להם. בתעודות כתובות המילה "גוצול" ו"גוצוליאק" מופיעה החל מאמצע המאה ה-18 וככינוי ברור לקבוצת תושבי הקרפטים המזרחיים - רק במאה ה-19, ביתר דיוק בהחל משנת 1816.
מוצאם ותולדותיהם
ההוצולים התיישבו בקרחות היער, בפסגות ההרים ליד מעיינות מים. בעיני חוקרים רומנים כגון ההיסטוריון ניקולאיה יורגה ההוצולים או ה"הוצאנים" אינם אלא רומנים שהתבוללו ושעברו סלאביזציה. עם זאת רוב הדעות אינו שולל מוצאם הסלאבי. קיימת השערה שהם צאצאי הקרואטים הלבנים, שבט סלאבי מזרחי שהיה חי מצפון לקרפטים במאות 4–12, או צאצאים של האוליצ'ים, שבט סלאבי אחר שנמלט אל הרי הקרפטים מפני הפצ'ניגים. לדעת הבלשן האוקראיני ברוניסלב קוביליאנסקי שביסס את דעתו על ניתוח הניב ההוצולי-פוקוטי, אבות תושבי "הוצוליה" ופוקוטיה היו בני שבטים סלאביים מזרחיים - אולוצ'ים - שבאו מדרום אזור הדנייפר, וטיברצים שבאו מן האזור שבין הדנייסטר לקרפטים, והתיישבו בהרי הקרפטים תוך התבוללות בתוך האוכלוסייה המקומית. אזור ההתיישבות של הוצולים היה בחלק העליון של הנהרות טיסה, טאראק (טרסווה) וטאלאבור (טרבליה). ההוצולים רואים את עצמם חלק, אמנם קטן, מהאומה האוקראינית ומתת-הקבוצה הרוטנית שלה. מצד שני להזדהות זו הייתה לעיתים הסתייגות בצד הרוטני.
תחת השלטון האוסטרי והרומני ראו ההוצולים את עצמם חלק מהקבוצה היותר רחבה של הרוטנים (רוּסין) או דוברי רוטנית ("רוסקי"). עם סיפוחה של בוקובינה לאימפריה ההבסבורגית, ערכו האוסטרים מפקד אוכלוסין שתוצאותיו לפיו האוקראינים - כולל רוסינים והוצולים - היוו 33.4% מתושבי בוקובינה. הם הגדירו את עצמם גם כ"רוטנים הרריים" או "רועי צאן אוקראינים הרריים".
עד שנת 1945 היו ההוצולים מפוצלים. עד למלחמת העולם הראשונה רוב רובם נמצאו בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית (שקמה רשמית ב-1867): חלק מאדמותיהם השתייכו לקיסרות אוסטריה, וחלק – לממלכת הונגריה. אחרי שנת 1920 התחלקו החבלים ההוצוליים בין פולין, רומניה וצ'כוסלובקיה. בשנת 1939 סופחה ה"הוצולשצ'ינה" לברית המועצות במסגרת אוקראינה הסובייטית. מאז שרוב האזור המאוכלס על ידיהם נכלל באוקראינה הם מזדהים לחלוטין עם האומה האוקראינית. במפקד האוכלוסין הכלל-אוקראיני משנת 2001 21,400 תושבים מאוקראינה זיהו עצמם כבני תת-הקבוצה האתנית ההוצולית. כולם פרט ל-8 רשמו את עצמם גם כאוקראינים אתנים.
ההוצולים במרחב הרומני
ההוצולים הגיעו לבוקובינה ולצפון הנסיכות מולדובה מכיוון הרי גליציה. סיבות הגירתם דרומה היו ככל הנראה עומס המיסים וגזרות כלכליות אחרות, צווי הגיוס לצבא האוסטרי, לחצים להמרת דת (קתוליזציה). גם במולדובה הם היו בעיקר רועי צאן או עבדו כפועלים יומיים על אדמות המנזרים. אחד הגורמים שהקלו על הגירתם לצפון מולדובה היה שלטונה הזמני של פולין באותם השטחים בשנים 1691–1699. במאה ה-18 הם נהנו מכמה פריבילגיות מטעם שליט מולדובה, קונסטנטין מברוקורדט.
השפה
לניבים ההוצוליים של האוקראינית יש אפיונים קרובים לשפה הסלובקית, למשל בסיומות של יחסות מסוימות ("אישה" ביחסת האמצעי היא жінков במקום жінкою בשפה האוקראינית הספרותית). בדומה לרוסית הקדומה, המילית «ся» המשמשת בבניין הרפלקסיבי של הפועל מופיעה לפני הפועל ולא בסופו, כפי שנהוג באוקראינית ספרותית וברוסית מודרנית (בהוצולית - Я так ся вчора напив, באוקראינית ספרותית - я так учора напився, ברוסית «я так вчера напился» – "כך השתכרתי אתמול"). יש להוצולים גם היגויים מיוחדים, כגון "вэно" במקום "вино", "йек" במקום "як", וכו'. בימינו, בין היתר בהשפעת מערכת החינוך, קיימת הן באוקראינה והן ברומניה מגמת דעיכה של הניב ההוצולי לטובת האוקראינית הספרותית.
מנהגים ותרבות
לתרבות ההוצולים היבטים דומים לתרבותן של קבוצות אתנו-תרבותיות אוקראיניות אחרות בסביבה - במערב ובדרום מערב אוקראינה, בעיקר לזו של הבויקים והלמקים. יש להם אפיונים משותפים גם עם עממים הרריים אחרים כמו גורלים בפולין וסלובקיה, עם הוולאכים של מורביה והרומנים החיים בבוקובינה ומרמורש.
הגברים ההוצולים נהגו בעבר להיות מצוידים להגנתם ב"ברטוק" - גרזן עם ראש קטן וידית ארוכה. לבושם של ההוצולים היה שונה מזה של הרותנים: הם חבשו כובע פרווה (קוצ'מה) גבוה. רבים מהם הוסיפו נוצה צבעונית לקישוט הכובע. בחורף לבשו מעיל צמר שחור ומכנסיים אדומים, אריגי-בית, ונעלו "אופינקים" (יריעת עור מקופלת סביב כף הרגל שנקשרת בשרוכים). המבוססים ביניהם נעלו מגפי עור. "רוב הגברים תוארו כתמירים וחזקים, גאים בייצוגם את הדמות של האדם ההררי, החסון, החי במעבה היער ונושם אוויר צח ובריא". ההוצולים הם ייצרו בדים מצמר הכבשים ומבד פשתן, תוצרת עצמית, או תמורת עסקת חליפין עם אחיהם הרותנים שגידלו פשתן. אלה נתנו להם בדים לבגדי קיץ, ואלה מן ההרים נתנו מתוצרתם בגדי חורף מצמר. אף הכפתורים היו מתוצרת עצמית עשויים מקרן אייל וחוזקו לבגד ברצועות עור קצרות.
מזונם הורכב מממליגה (דייסה סמיכה מקמח תירס), ברינזה או אורדה וחלב, תפוחי אדמה וכרוב. פעם בשנה שחטו כבש, לקראת חג המולד והשנה החדשה. חלק מהבשר אכלו בימי החג והנותר עישנו ושימרו לאירועים מיוחדים במשך השנה. בימי חג וימי ראשון שחטו תרנגולות ואכלו ביצים. בחצר כל בית הוצולי הסתובבו כשני תריסרים של תרנגולות ותרנגול אחד כלי אוכל שלהם כללו ספלים וצלחות, כפות ומזלגות – מעשה ידיהם מעץ מגולף. הסיר הנפוץ ביותר בכל בית, היה קדרת ברזל בעלת תחתית עגולה, שהונחה בתוך חור שבכיריים, ישר על האש, או על חצובה תלת רגלית להכנת הממליגה. ברוב הבתים הכיריים היו בנויים צמוד לקיר והוסקו בעצים. נוודים שלא הספיקו להתקין כיריים בישלו מחוץ לבית על חצובה תלת-רגלית ועל אש פתוחה. בבתים מבוססים יותר השתמשו בכלי חרס: קדרות, סירים, צלחות וספלים למיניהם. כלי חרס פשוטים יותר שמשו להחמצת חלב ולאחסנת מזון.
כלי התחבורה שלהם היה הסוס המוצק בגובה בינוני וכבד קמעה. על גבו העמיסו משא, אותו נשא לפסגות ההרים, ומשם הובילו את מרכולתם לשווקים שבעיירות למרגלות ההרים. משם חזרו עם קמח, סוכר, מלח בישול ונפט לתאורה. אלה היו המצרכים היחידים שהזדקקו להם מן העיר או העיירה.
בתחום נוסף ההוצולים היו תלויים בשוק העירוני: כלי העבודה, מן המעדר ועד המחרשה והמשדדה, וכן מכשירי-עבודה לבניית הבתים. בנוסף נזקקו לאביזרים כמו אבזם לחגורת מותניים, ששימשה גם ככיס, כקישוט לבגד הלאומי, רתמה לסוס ושרשרת לפרה. את כל אלה הם רכשו תמורת גבינה וחמאה. גם חצי דלי של דגי שמך (פורלים) היה לסחורה מבוקשת העוברת לסוחר במרכזי השיווק העירוניים.
אדריכלות
ההוצולים בנו כנסיות מעץ, בדומה לשכניהם, האוקראינים הגליציאנים והרוסינים (רוטנים), הבויקים והלמקים.
מוזיקה - כלי נגינה
כלי הנגינה הלאומי של ההוצולים הוא ה"טילינקה" - חליל פתוח ללא חורים, עשוי מעץ אגוז הלוז או הערבה. כן נפוצה בקרבם גם ה"טרמביטה" - כלי נשיפה עשוי צינורות עץ בעלי אורך עד 4 מטרים, בכיסוי עץ ליבנה, ללא שסתומים.
ההוצולים מנגנים גם במפוחית - "הרמושקה" (גרמושקה), צימבלי, חליל רעים ("סופילקה") וכן בחמת חלילים, בכינור ("סקריפקה") ודרימבה.
בספרות
ההוצולים שימשו השראה לסופרים רבים: מתארת סצנות מחיי ההוצולים
בפולין
קיומם ותרבותם משתקפת גם ביצירות ציור של האמן הפולני-ארמני יליד טרנסילבניה תאודור אקסנטוביץ' שצייר דיוקנאות ותמונות וסצנות מחיי ההוצולים
בקולנוע
1972 - Бі́лий птах з чо́рною озна́кою - ציפור לבנה עם סימן שחור - בבימוי יורי איליינקו, עם המלחין והתסריטאי איוואן מיקולאיצ'וק
במוזיקה
יסודות הוצולים נמצאו בהופעה "ריקודים פראים" של רוסלנה ליז'יצ'קו, הזוכה התחרות אירוויזיון בשנת 2004
תרבות הרכיבה
גזע סוסי הפוני הוצול קרוי על שם עם ה"הוצולים" אשר המתגוררים בקרפטים של אוקראינה ורומניה.
דת
ההוצולים משתייכים לדת הנוצרית אורתודוקסית, ולנצרות היוונית-קתולית אוקראינית, אך נשמרים אצלם שרידים של אמונות קדומות שאמאניסטיות.
על פי הטענות, רבי ישראל בן אליעזר, הבעל שם טוב, חיי באיזורים הקרובים להוצולים ששימרו מסורות שמאניות עתיקות ויתכן שאף הושפע מהם.
קישורים חיצוניים
World Academy of Carpatho-Rusyn Culture - Ivan Pop - "Hutsuls" in Paul Robert Magocsi and Ivan Pop Encyclopedia of Rusyn History and Culture, University of Toronto Press 2002 באתר kosiv art
זליג קלמנוביץ'
זליק קלמנוביץ' (ביידיש: זעליק קאַלמאַנאָװיטש; בליטאית: Zēligs Hiršs Kalmanovičs; 1881 או 1885, גולדינגן, פלך קורלנד, האימפריה הרוסית - 1944, ליד נרבה) היה פילולוג, חוקר שפת היידיש ומתרגם. היה ממייסדי מכון ייווא וממנהליו הראשונים.
ביוגרפיה
נולד באימפריה הרוסית למשפחה יהודית קשת יום. בילדותו למד בתלמוד תורה ובישיבה. בעצמו רכש השכלה כללית, בגיל 15 עבר בהצלחה מבחני חוץ והתקבל ללימודים בגימנסיה של לייפאיה. בין 1902 ל-1905 הוא למד באוניברסיטת ברלין ובין 1909–1910 למד בקניגסברג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר לפטרוגראד, שם קיבל דוקטורט ב-1919. ב-1921 עבר למינסק שם לימד יידיש. זמן מה הוא התגורר בקובנה, שם ערך את העיתון היידי "לעצטע נייעס".
הוא הושפע מהציונות הסוציאליסטית של נחמן סירקין. תקופה מסוימת הוא תמך בטריטוריאליזם, ב-1917 הצטרף אל שורות מפלגת פאלקספארטיי. יותר מאוחר, מבלי להצטרף לשום תנועה, תמך בתנועה הציונית.
קלמנוביץ' היה חברו הקרוב של המו"ל בוריס קלצקין ועבד בתור עורך בהוצאה לאור של קלצקין, קודם בווילנה ובתקופת מלחמת העולם הראשונה בפטרוגראד.
בין 1925 ל-1928 הוא התגורר בפוניבז' ולימד שם עברית ותנ"ך. ב-1929 חזר לווילנה, שם התמנה לאחד ממנהלי מכון ייווא ולעורך כתב העת של המכון, "ייווא בלעטער".
קלמנוביץ' כתב יומן בעברית על חייו. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נכלא בגטו וילנה. בתקופה זו המשיך לכתוב את היומן, והיה גם חבר ב"בריגדת הנייר" שהסתירה את אוצרות ארכיון "ייווא". החלק ביומנו העוסק בשואה תורגם ליידיש והוצא לאור על ידי ייווא ב-1951; הגרסה העברית של היומן פורסמה ב-1977. הוא נספה במחנה הריכוז ואיווארה ב-1944.
פועלו הספרותי
ב-1906 החל קלמנוביץ' לפרסם חיבורים ספרותיים. הוא פרסם בעיתונים "פאלקסשטימע", "יידישע צייטונג" ו"לעבן און וויסנשאפט". בין השנים 1915 ו 1919 ערך את השבועון די וואך שהופיע בווילנה, ביחד עם ישראל אפרויקין.
הוא תרגם ליידיש את "החייל האמיץ שווייק" של ירוסלב האשק (ריגה: 1921–1928).
פרנצ'סקו דה סנקטיס
פרנצ'סקו דה סנקטיס (28 במרץ 1817, אבלינו - 28 בדצמבר 1883, נאפולי) היה מבקר ספרות, מלומד, ושר חינוך איטלקי. נודע בעבור ספרו המופתי על תולדות הספרות האיטלקית.
דה סנקטיס למד ספרות במשך חמש שנים אצל דודו קרלו ופילוסופיה במשך שנתיים בבית הספר של לורנצו פאציני. בשנת 1833 התמסר ללימודי לשון שהעביר בארמונו המרקיז בזיליו פואוטי, בחסותו פרסם את כתביו הראשונים. במהירה היה למורה לספרות ודקדוק בנאפולי, ועל תלמידיו נמנו אושיות תרבות חשובות. עם השנים התרחק מההשקפה הטהרנית של פואוטי, ועסק בבעיות של ספרות, אסתטיקה, לשון, היסטוריה ופילוסופיה של ההיסטוריה.
את המוניטין שלו כמבקר ספרות צבר בהרצאותיו על דנטה, פטרארקה, ושירה אבירית. ב-1848 מונה על ידי הממשלה האיטלקית למזכ"ל המחלקה לחינוך ציבורי. עם תחילת הריאקציה באיטליה, הוא נמלט לקוסנזה, נעצר בשנת 1850 ונכלא לשלוש שנים בטירת דלובו בנאפולי. שם עסק בלימוד בעיון של הגל ושל השפה הגרמנית, ואף תרגם את "מדע ההיגיון" של הגל. עם שחרורו, הונחה לעקור לארצות הברית, אך עצר במלטה, ומצא מקלט בטורינו, שם לימד איטלקית והעביר הרצאות על הקומדיה האלוהית של דנטה. בהמשך לימד באוניברסיטת ציריך. בשנים 1861-2 שימש כשר החינוך בממשלות של קאבור וריקאסולי. בשנת 1871 נתמנה לפרופסור לספרות השוואתית באוניברסיטה נאפולי, ובשנת 1875 העביר הרצאות על ליאופרדי. לדה סנקטיס היו הרבה תלמידים נאמנים, ביניהם מבקרי הספרות בנדטו קרוצ'ה ופרנצ'סקו טוראקה, הסופרים אנטוניו פוגאצרו ולואיג'י לה ויסטה, הצייר ג'אקומו דה קיריקו, ואחרים.
אוד בול
אוֹד בּוּל (בנורווגית: Odd Bull, 28 ביוני 1907 - 8 בספטמבר 1991) היה לוטננט גנרל בחיל האוויר הנורווגי. תפקידו הבכיר ביותר היה ראש המטה הכללי של חיל האוויר. הוא נודע יותר בשל תפקידיו מחוץ לגבולות ארצו, כראש המטה הכללי של ארגון הפיקוח על הפסקת אש של האומות המאוחדות (UNTSO) בין 1963 ל-1970, תפקיד בו כיהן במהלך מלחמת ששת הימים. בול העלה על הכתב את זיכרונותיו מן התקופה בספרו "מלחמה ושלום במזרח התיכון: חוויותיו והשקפותיו של משקיף מן האו"ם".
רקע אישי
אוד בול נולד ב-28 ביוני 1907. שמו יוצא הדופן נוצר מסמיכות של השם אוֹד, שם פרטי הנפוץ בנורווגיה, לבין שם המשפחה בּוּל, שמקורו באבי המשפחה, ג'ייקוב בול, שהיה ממוצא אנגלו סקסי. ג'ייקוב בול היה רב חובל שהתיישב בנורווגיה במאה ה-18, ורוב צאצאיו הלכו בדרכיו והיו יורדי ים. אביו של בול, גיירט (Gjert), סטה מן המסורת המשפחתית והיה מנהל מפעל לטבק.