cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פעמון (שיר)
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי פורסם בשבוע הראשון לצאת "פעמון" בפלטפורמת הטיקטוק בלבד. לטענתה של קירל היא חיפשה פלטפורמה חדשנית בה ניתן יהיה לפרסם את הקליפ כדי להלהיב את קהל היעד שלה. היא הסבירה על המהלך הפרסומי בריאיון ואמרה:. בשבוע השני לצאת השיר פורסם הקליפ גם בפלטפורמת היוטיוב. נכון לדצמבר 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-17 מיליון צפיות.
עמותת צימאון
עמותת צימאון, שנוסדה ב-2002, פועלת לצמצום פערים חברתיים ולחיזוק אוכלוסיות מוחלשות, בדגש על ילדים ונוער בסיכון ומבקשי מקלט מהפריפריה הגאוגרפית והחברתית. צימאון הוקמה בידי האמן שלמה ארצי ובת זוגו מיכל חלד. חלד התמנתה לאחרונה ליו"ר העמותה, לאחר שניהלה אותה מהקמתה. כל חברות העמותה והוועד המנהל פועלות בהתנדבות, במקביל לפעילות המתנדבות.
צימאון לצמיחה
תוכנית רב שנתית המלווה צעירים בגילאי 18–26. התוכנית מתחילה במכינה הקדם צבאית באור יהודה, ונמשכת לאורך השירות הצבאי ולאחר השחרור מצה"ל.
צוות התוכנית כולל את סגל המכינה, מנטורים לתקופת הצבא ולאחריה, ומגוון יועצים המסייעים למשתתפים להגשים את שאיפותיהם המקצועיות ובמקביל להיות מעורבים ופעילים בקהילה.
צימאון להצלחה
תוכנית הפועלת משנת 2006 ומציעה לצעירים בסיכון גבוה ליווי אישי ותמיכה כוללת שיסייעו להם לרכוש השכלה, מקצוע וכישורי חיים לטובת עתיד מוצלח ובטוח.
בבסיס התוכנית קשר הדוק עם מתנדב מבוגר ומנוסה, המלווה את המשתתף ומסייע במימון לימודים לתואר אקדמי, רכישת מקצוע, ליווי למציאת תעסוקה, טיפול בגוף ובנפש, ושיפור והעצמה של כישורי חיים.
צימאון לחיבוק
תוכנית המיועדת לילדי מבקשי המקלט בארץ וכוללת העשרה לילדי אבו גידה, בית ספר של הקהילה האריתראית הקניית מקצוע לצעירים והעצמת נשים.
אירוויזיון 2022
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2022 הייתה המהדורה ה-66 של האירוע בהפקת איגוד השידור האירופי ורשות השידור האיטלקית RAI. איטליה, שזכתה באירוויזיון 2021 עם השיר "Zitti e buoni" בביצועה של להקת מונסקין, אירחה את האירוויזיון בעיר טורינו בין 10–14 במאי 2022 בהנחיית אלסנדרו קטלן, לאורה פאוזיני ומיקה.
עמותת צימאון
צימאון לחיבוק
בנוסף, תומכת התוכנית בקבוצת רצים מקצועיים, המתאמנים לאולימפיאדה. בקבוצה חברים ישראלים ומבקשי מקלט, המקדמים ילדים ונוער באמצעות הספורט.
שבט איתן בשכונת שפירא בתל אביב
צימאון פעלה מספר שנים בשבט הצופים הממוקם בשכונת שפירא בתל אביב. בעקבות השינויים הדמוגרפיים בשכונה, הפך איתן לשבט הצופים היחיד בארץ הפונה לילדי פליטים ומהגרים. חניכי השבט היו מבין מובילי המחאה נגד גירוש ילדי העובדים הזרים ומשפחותיהם ב-2019.
משפט הצפיפות הכללי
באלגברה, משפט הצפיפות הכללי (General density theorem) הוא משפט על מודולים פשוטים למחצה וההצגה הרגולרית מעליהם. ממשפט זה נובע משפט הצפיפות של ג'ייקובסון, אשר בעזרתו מוכיחים את משפט ודרברן-ארטין.
עמותת צימאון
שבט איתן בשכונת שפירא בתל אביב
בנוסף למימון פעילות השבט, עמותת צימאון סייעה בהפעלת מועדונית לחניכים. בשנת 2013 עברה הפעילות בשבט מצימאון להנהגה המקומית.
אירוויזיון 2022
ב-20 באוקטובר 2021 פרסם האיגוד את רשימת 41 המדינות המשתתפות, הכוללת את ארמניה ומונטנגרו ששבו לתחרות לאחר פרישה. ב-25 בפברואר 2022 מספר המדינות המשתתפות ירד ל-40 כתוצאה מפסילתה של רוסיה בעקבות פלישתה לאוקראינה.
עמותת צימאון
גבעת אולגה בחדרה
אימוץ המרכז הקהילתי בשכונת גבעת אולגה בחדרה היה הפרויקט הראשון של העמותה והתקיים בשנים 2002–2014. העמותה תמכה בספריה, במרכז מוזיקה ובסטודנטים שמתנדבים בשכונה במסגרת מלגה. מ-2014 פועל הפרויקט תחת ההנהגה המקומית.
משפט הצפיפות הכללי
הקדמה
תת חוג נקרא n-צפוף ב-\hat{R} אם לכל  ולכל  קיים  כך ש-. מונח זה באמת מתאר צפיפות במובן הטופולוגי - ניתן להגדיר טופולוגיה על \hat{R}, בעלת תת-בסיס המורכב מהקבוצות. נובע ש- הוא n-צפוף לכל n אם ורק אם הוא צפוף במובן הטופולוגי.
אירוויזיון 2022
השיר הזוכה היה "Stefania" של להקת קאלוש האוקראינית. זו הפעם השלישית בה אוקראינה זכתה באירוויזיון. השיר קיבל מהקהל 439 נקודות - שיא הנקודות מהקהל של כל הזמנים, ובכך עקף ב-61 נקודות את השיא הקודם, שהיה שמור לנורווגיה, שקיבלה 378 נקודות מהקהל בעת זכייתה באירוויזיון 2009. "Stefania" הוא שיר ההיפ הופ היחידי שזכה באירוויזיון אי פעם. הממלכה המאוחדת וספרד רשמו את התוצאות הטובות ביותר שלהן בתחרות מאז 1998 ו-1995 בהתאמה.
עמותת צימאון
גבעת אולגה בחדרה
בעבר הפעילה העמותה גם את פרויקט "ילקוט לכל ילד" שתרם ילקוטים וציוד לבתי ספר לילדים משכבות מוחלשות.
אירוויזיון 2022
איגוד השידור האירופי דיווח כי נתוני הרייטינג של המהדורה הזו עמדו על 161 מיליון צופים בשלושים וארבע ממדינות אירופה – ירידה של 22 מיליון צופים מאירוויזיון 2021. עם זאת, ייתכן כי הדבר נבע מהיעדרותה של רוסיה וצופיה.
מיקום
המהדורה ה-66 של תחרות הזמר של האירוויזיון התקיימה בטורינו שבאיטליה, לאחר ניצחון המדינה בתחרות הקודמת ברוטרדם, הולנד. זו התחרות השלישית שנערכה באיטליה, כאשר בפעמיים הקודמות (ב-1965 וב-1991), היא התקיימה בנאפולי וברומא בהתאמה. אולם התחרות, פאלה אלפיטור, בעל קיבולת מרבית של 13,300 מושבים וממוקם ברובע סנטה ריטה. אולם זה שימש בעבר לאירוח קונצרטים, תערוכות, ירידים, כנסים ומשחקי ספורט (בעיקר הוקי). פאלה אלפיטור אף אירח את אירועי ההוקי קרח באולימפיאדת החורף ב-2006 ואת אירועי הפתיחה של האוניברסיאדה ב-2007.
לאחר אירוויזיון 2021 בו צומצם באופן משמעותי קיבלות הקהל ל-3,500 איש כאמצעי זהירות נגד מגפת הקורונה, אושר שימוש מלא ברחבי האצטדיון בטורינו. עם זאת, הקהל חויב לעטות מסכה רפואית בכל עת בתוך האולם. כמעט כל אמצעי מניעת ההתפשטות של המגפה בוטל עד ל-11 במאי 2022, כאשר בדיקות נעשו רק כשהופיע תסמינים מוכרים של המחלה.
בנוסף לאירוע המרכזי, העיר המארחת, טורינו, ערכה מספר הפקות נוספות הקשורות לתחרות. כפר האירוויזיון, אזור התגודדות עבור מעריצי התחרות בו ניתן היה לצפות בהופעות של אמנים מקומיים, התקיים בפארק ולנטינו. אירוע "שטיח הטורקיז" וטקס הפתיחה, שבו הנציגים והמשלחות המלוות אותם מתראיינים בפני עיתונאים שונים, נערך ברג'ה די ונריה ריאלה ב-8 במאי.
בחירת העיר המארחת
על פי חוקי התחרות, המדינה הזוכה בשנה העוקבת מקבלת את הזכות לארח את התחרות. בין התאריכים 23–28 במאי, כשבוע לאחר זכייתה של להקת מונסקין באירוויזיון 2021, ערים רבות הביעו עניין באירוח התחרות. נציגי הערים בולוניה, מילאנו, פזארו, נאפולי וטורינו הצהירו בפני איגוד השידור האירופי כי הם החלו בהכנות להגשת מועמדותן. ראש עיריית רג'ו אמיליה, לוקה וקצ'י, אף הציעו את זירת ה-RCF החדשה, הזירה הפתוחה הגדולה ביותר באירופה, עם קיבולת של 100,000 מושבים. זמן קצר לאחר מכן הצהירו דוברי העירייה של רומא, רימיני ופירנצה על התעניינותם בהגשת מועמדות למכרז העתידי, ואליהם הצטרפו בהתאמה ורונה, בארי וסן רמו, שמארחת בקביעות את הקדם האיטלקי לאירוויזיון, פסטיבל סן רמו.
ב-7 ביולי 2021 פתחו רשות השידור האיטלקית ואיגוד השידור האירופי את המכרז לאירוח התחרות, ופרסמו את רשימת הקריטריונים לזכייה באירוח התחרות:
ב-9 ביולי הודיעה העיר טורינו באופן רשמי על התמודדותה לאירוח התחרות. באותו היום הכריזה גם העיר פזארו על מועמדותה, והציעה את האולם אדריאטיק ארנה, הממוקם במערב העיר. אליהן הצטרפו הערים ג'סולו, בולוניה הצטרפה לרשימת הערים שהגישו את תוכניותיהן לאירוח אירוויזיון 2022 ב-12 ביולי, וב-13 ביולי הוגשה הצעה משותפת של ברטינורו, פורלי וצ'זנה. באותו היום הגישה רשות השידור האיטלקית ל-17 הערים שהגישו את הצעתן ספרון ובו כל התקנות והחוקים הדרושים לאירוח התחרות. עד התאריך 4 באוגוסט הן היו צריכות להגיש את התוכניות המפורטות שלהן. רק 11 ערים עשו זאת. ב-24 באוגוסט צומצמה רשימת הערים שמתמודדות על האירוח למילאנו, פזארו, רימיני, בולוניה וטורינו.
העיר המארחת הייתה אמורה להיחשף עד סוף חודש אוגוסט. אולם זה לא קרה, ובאמצע חודש ספטמבר הודיע סטפנו קולטה, מנהל Rai 1, כי חשיפת העיר צפויה להידחות לאוקטובר. ב-8 באוקטובר 2021 הכריז איגוד השידור האירופי על טורינו כעיר המארחת עם פאלה אלפיטור.
הפקה
אירוויזיון 2022 הופק על ידי רשות השידור האיטלקית Radiotelevisione italiana (RAI). מפיקי התחרות הם קלאודיו פאסולו וסימונה מרטורלי, ואילו הבמאים עבור שלושת ערביה יהיו כריסטיאן ביונדאני ודוקיו פוצאנו. ממשלת איטליה הקצתה עבור הפקת התחרות כ-1.5 מיליון אירו, ועיריית טורינו והמועצה האזורית של פיימונטה הוסיפו יחדיו לתקציב כ-10 מיליון אירו.
ב-21 בינואר 2022 נחשף סלוגן התחרות, "The Sound of Beauty" ("צלילי היופי"), לצד הלוגו המלווה את האירוע. הוא נוצר סביב המבנה הסימטרי והדוגמאות של הסימטיקה כדי להציג את מאפייניו החזותיים של הסאונד. עיצוב זה מזכיר את הגן האיטלקי ואת אמנות הכרזות האיטלקיות בתחילת המאה ה-20. הצבעים נשאבו מדגלה הלאומי של איטליה.
סוכנות הידיעות האיטלקית Adnkronos ומגזין הטלוויזיה TV Sorrisi e Canzoni דיווחו כי מנחי האירוע צפויים להיות אלסנדרו קטלן, לאורה פאוזיני ומיקה. ב-2 בפברואר 2022 הדבר אושר על ידי רשות השידור האיטלקית, לאחר שהשלושה הופיעו בלילה השני של פסטיבל סן רמו 2022. בנוסף, גבריאלה קורסי, כריסטיאנו מאלג'וג'ליו, מריו אקמפה ולאורה קרוזינו הנחו את טקס הפתיחה ואת אירוע "שטיח הטורקיז". רשות השידור האיטלקית ואיגוד השידור האירופי חשפו את עיצוב הבמה של אירוויזיון 2022 ב-18 בפברואר 2022. הוא עוצב על ידי פרנצ'סקה מונטינרו, שמכונה "השמש שבפנים". זו הפעם הראשונה מאז אירוויזיון 2016 שעיצוב הבמה לא נעשה על ידי פלוריאן וידר. הבמה כללה שמש בעלת יכולת לנוע ומפל מים פועל. מונטינארו עיצבה את בימת פסטיבל סן רמו בשנים 2013 ו-2019.
פורמט
זו השנה השנייה ברציפות בה אושר שימוש בקולות רקע שהוקלטו מראש. אולם למדינות המשתתפות נשארה האפשרות להשתמש בזמרי ליווי על הבמה או מאחורי הקלעים. ניתן היה גם לשלב בין קולות ליווי בשידור חי לבין הקלטות קוליות. עם זאת, הזמר הראשי היה חייב להופיע בשידור חי על הבמה, ללא פלייבק. איגוד השידור האירופי דרש מרשויות השידור הממלכתיות להפיק הקלטת גיבוי לפני התחרות, שבה יהיה ניתן להשתמש אם הנציג אינו יכול להופיע בטורינו בשל מגפת הקורונה.
הגרלת חצאי הגמר
ההגרלה לקביעת חצי הגמר של המדינות המשתתפות התקיימה ב-25 בינואר 2022, בארמון מדאמה שבטורינו. שלושים ושש המדינות שהתמודדו בחצאי הגמר הוקצו לשישה סלים, על סמך דפוסי הצבעות דומים. הרישום של הסלים השונים עזר להפחית את הסיכוי להצבעות ממניעים גאופוליטיים. בנוסף, ההגרלה קבעה איזה חצי גמר תשדר ותצביע בו כל אחת מחמש המדינות העולות היישר לגמר - מדינות ה-"Big Five". להלן רשימת המדינות בכל סל: חלוקת המדינות לחצאי הגמר התקיימה במסגרת הגרלה ב-25 בינואר 2022.
גלויות
כל המבצעים מהמדינות המשתתפות בתחרות האירוויזיון הגיעו לאיטליה החל מראשית חודש פברואר, כדי להצטלם לקטעים הקצרים המוקרנים במהלך המופע לפני כל ביצוע כל אחד מהשירים, ומכונים "הגלויות". אורכו של כל קליפ הוא 40–60 שניות. הפקת הגלויות נעשתה בהתאם לנושא האירוע. את הגלויות ביים מתאו לאנצי, והן מבוססות על נושא התחרות, "צלילי היופי". בעזרת צילום אווירי כל גלויה הציגה מקום אחר באיטליה המעוטר בתמונות ואלמנטים אמנותיים שונים הקשורים לשירי התחרות. להלן רשימת המדינות והמקומות בהן צולמה הגלויה שלהן:
המדינות המשתתפות
ב-20 באוקטובר 2021 הודיע איגוד השידור האירופי כי 41 מדינות עתידות להשתתף באירוויזיון 2022. הרשימה כללה את המדינות שהשתתפו באירוויזיון 2021, ואת ארמניה ומונטנגרו ששתיהן השתתפו באירוויזיון 2019 ומאז פרשו. ב-25 בפברואר הודיע האיגוד על השעייתה של רוסיה מהתחרות בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
משפט הצפיפות הכללי
ניסוח
יהי _R M מודול פשוט למחצה. אז תמונת R ב-\hat{R} צפופה.
כלומר: לכל ולכל  קיים a \in R כך ש-.
הוכחה
ניעזר בלמה:
למה: נניח ש-, אז לכל מתקיים.
הוכחת הלמה: ידוע כי כאשר קיים אידמפוטנט e \in T כך ש-. לכן, מתקיים.
לכל n אחר, נפעיל את המקרה הקודם עבור M^n, עבורו, חוג מטריצות מעל T. לפי המקרה n=1, תמונת R היא 1-צפופה ב-. כעת נגדיר ; מתקיים, ולכן לפי החלק n=1 יש a \in R כך ש-, כלומר , כדרוש.
משפט הצפיפות של ג'ייקובסון
מקרה פרטי וחשוב של משפט הצפיפות הכללי הוא משפט הצפיפות של ג'ייקובסון (Jacobson density theorem), על שם המתמטיקאי נתן ג'ייקובסון.
מסקנות
משפט הצפיפות של ג'ייקובסון הוא משפט חשוב בתורת המבנה של חוגים לא קומוטטיביים.
כמסקנה מידית, נקבל כי אם, אז. האיזומורפיזם נתון, בעזרת משפט הצפיפות, כך: נקבע בסיס עבור D. לכל a \in R מתאימים את ההעתקה ; מיפוי זה מוגדר היטב, חד-חד ערכי (כי M נאמן), ועל בגלל משפט הצפיפות - לכל מטריצה (או בשקילות אנדומורפיזם מעל D) הפעולה על הבסיס (הסופי) נקבעת על ידי כפל משמאל באיבר כלשהו a.
משפט ודרברן-ארטין, הקובע את המבנה של חוגים ארטיניים פשוטים, נובע מהמסקנה לעיל כמעט ישירות.
אירוויזיון 2022
המדינות המשתתפות
באירוויזיון 2022 השתתפו ארבעה אמנים שהופיעו בעבר באירוויזיון. סטויאן ינקולוב, חבר הלהקה הבולגרית אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, ייצג את בולגריה בשנים 2007 ו-2013, יחד עם אליטה טודורובה. זדוב שי זדוב ייצגו את מולדובה פעמיים גם כן, בשנים 2005 ו-2011. מחמוד ייצג את איטליה, המדינה המארחת, באירוויזיון 2019, שנערך בתל אביב-יפו, עם השיר "Soldi", והגיע למקום השני. איגור דידנצ'וק, חבר בלהקת קאלוש ייצג את אוקראינה באירוויזיון 2021, כחלק מההרכב גו איי. איהאן היידר, חברה בלהקה הדנית REDDI, הייתה זמרת הליווי של הנציגה הדנית לאירוויזיון 2012, סולונה סאמיי.
חצי הגמר הראשון
חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022 התקיים ב-10 במאי 2022 בשעה 21:00 (CEST). 18 מדינות השתתפו בו, ומתוכן העפילו לגמר עשר מדינות. צרפת ואיטליה הצביעו בחצי גמר, מתוקף היותם חברת ב"חמש המדינות הגדולות".
גמר
הגמר התקיים ב-14 במאי 2022 בשעה 21:00. השתתפו בו 25 מדינות, ולכל 40 המדינות שהשתתפו בערבי התחרות ניתנה זכות הצבעה.
מגישי הנקודות
מגישי "שתים עשרה הנקודות" של חברי השיפוט הלאומיים הוכרזו על ידי דוברי רשויות השידור הממלכתיות במדינות המשתתפות. להלן הרשימה:
המחלוקת סביב השיר האוקראיני
בשנת 2019 ניצחה הזמרת מארוב עם השיר "Siren Song" בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2019. לאחר ניצחונה נודע כי היא מחויבת לבטל את סיבוב ההופעות המתוכנן שלה ברוסיה ואף להעביר מסרים פרו-אוקראיניים בכלי התקשורת שיראיינו אותה בתחרות (זאת בשל היחסים המתוחים בין המדינות). היא מאנה, ורשות השידור האוקראינית נאלצה, לאחר מספר הזדמנויות למצוא לה נציג אחר, לפרוש מן התחרות. בשנת 2020 הונהג כלל חדש בקדם האוקראיני: מעתה לא יורשה אמן לייצג את האומה האוקראינית באירוויזיון אם הופיע בשטחי רוסיה או נכנס לחצי האי קרים בניגוד לחוקת המדינה משנת 2014 ואילך. בשנת 2022 זכתה אלינה פאש בקדם האוקראיני לאירוויזיון, עם השיר "Shadows of Forgotten Ancestors". ב-14 בפברואר 2022, כיומיים לאחר ניצחונה, טען הבלוגר האוקראיני סרגיי סטרננקו כי פאש נכנסה לחצי האי קרים דרך רוסיה בשנת 2015, וזייפה את התיעודים של משמר הגבול כדי להשתתף בקדם. רשות השידור האוקראינית UA:PBC הצהירה כי תבקש משירות משמר הגבול האוקראיני לאמת את הטענות, וכי פאש לא תייצג באופן רשמי את המדינה עד לתום הבירור. אנדריי דמצ'נקו, דובר משמר הגבול, הצהיר כי לא הונפקה על ידם אף תעודה המאשרת זאת. הוא ציין כי הזמרת אכן הגישה בקשה לחצות את הגבול. מפיקיה של הזמרת טענו שהתעודה מיועדת לעמית בצוות המוזיקלי של פאש שנאלץ להיכנס לחצי האי קרים דרך הגבול הרוסי. ב-16 בפברואר פרסמה פאש פוסט בעמוד האינסטגרם שלה בו היא טוענת כי שירות משמר הגבול לא הצליח לספק עבורה תעודה כי היא חצתה את הגבול האוקראיני לחצי האי קרים. זמן קצר אחר כך הצהירה כי היא פורשת מתפקידה כנציגת אוקראינה לאירוויזיון. ב-17 בפברואר נודע כי להקת קאלוש אורקסטרה, שהגיעה למקום השני בקדם האירוויזיון באותה השנה, קיבלה הצעה לייצג את המדינה בתחרות הקרובה. ב-22 בפברואר אותה השנה נענתה הלהקה להצעה לייצג את אוקראינה באירוויזיון 2022 במקום אלינה פאש.
הדחתה של רוסיה
מספר רשויות שידור החברות ב-EBU הצטרפו למקבילתן האוקראינית ודרשו מהנהלת האיגוד להרחיק את רוסיה מהתחרות. בין תאגידי השידור ששלחו זאת לראש האיגוד ניתן למנות את DR הדנית, ERR האסטונית, Yle הפינית, RUV האיסלנדית, LRT הליטאית, AVROTROS ההולנדית, NRK הנורווגית, TVP הפולנית ו-SVT השוודית. Yle אף הצהירה כי היא תפרוש מן התחרות אם רשות השידור הרוסית לא תושעה ממנה. אליה הצטרפה להקת ציטי זני, נציגת לטביה, ורשות השידור האסטונית ERR. ב-25 בפברואר 2022 פורסם כי רוסיה לא תשתתף בתחרות הקרובה בשל המשבר ביחסיה עם שכנתה האוקראינית. למחרת הודיעו כל איגודי השידור הרוסיים שחברים ב-EBU על פרישתם. רוסיה לא בחרה אמן או שיר לפני שהושעתה.
כשלים טכניים בתפאורת הבמה
במהלך היום הראשון של החזרות בטורינו, שנערכו ב-30 באפריל 2022, דיווחו העיתונים האיטלקיים "לה רפובליקה" ו"לה סטמפה" על קשיים טכניים עם השמש הקינטית של הבמה: הקשתות שלה לא היו יכולות לנוע בחופשיות כמתוכנן. הם אף דיווחו כי לא יהיה ניתן לתקן את התקלה לפני המשדרים החיים. מספר משלחות, בהן אלו מדנמרק, אסטוניה וליטא, נאלצו לשנות את תוכניות הבימוי וההפקה שלהן כשבועיים לפני התחרות. איגוד השידור האירופי הצהיר כי השמש תישאר סטטית במהלך 40 השירים, אולם בעת ההופעות האורחות היא תנוע.
השלכת דגל מקדוניה הצפונית בטקס שטיח הטורקיז
במהלך טקס "שטיח הטורקיז", שנערך ב-8 במאי 2022, הנציגה של מקדוניה הצפונית, אנדראה, השליכה את דגל מדינתה על הקרקע לפני שעמדה על הפודיום המיועד לצלמי פפראצי. מאוחר יותר פרסמה רשות השידור הלאומית של המדינה (MRT) גינוי רשמי על פעולתה של אנדראה. היא אף תיארה את המעשה כחילול סמל לאומי שמנוגד לחוקתה של מקדוניה הצפונית. היא הצהירה כי גורמים בכירים במשלחת המקדונית שוקלים להדיח את אנדראה מהשתתפות באירוויזיון. אנדראה התנצלה על המקרה באופן פומבי מאוחר יותר באותו היום.
אי-סדרים בהצבעת השופטים
בהצהרה שפורסמה במהלך שידור הגמר חשף ה-EBU כי נמצאו במהלך חצי הגמר השני בשש ועדות שיפוט (אזרבייג'ן, גאורגיה, מונטנגרו, פולין, רומניה וסן מרינו) דפוסי הצבעות לא סדירים. ניתנו לשש המדינות הללו תוצאות, שחושבו בהתאם למדינות שחולקת איתן את אותו "סל" – קביעה שהוגרלה בינואר. רשות השידור הפלמית VRT דיווחה מאוחר יותר כי שש הוועדות ערכו הסכמים סודיים, על-פיהם יחולקו הנקודות באופן שווה ביניהן.
יומנו של חנון - קליעה גורלית
יומנו של חנון: קליעה גרלית (באנגלית: Diary of a wimpy kid: big shot) הוא ספר מאויר שנכתב על ידי הסופר ג'ף קיני. הספר יצא לאור באנגלית בתאריך 26 באוקטובר 2021, וראה אור בעברית בתאריך 21 בנובמבר 2021, בתרגומו של ארז אשרוב, בהוצאת כנרת-זמורה-ביתן. הספר הוא הספר השישה עשר בסדרת הספרים יומנו של חנון, ועוסק בכך שגרג וספורט לא מסתדרים ביחד.
תקציר העלילה
בתחילת הסיפור גרג רואה עלון שמפרסם יום ספורט בבית ספרם. עלון זה אומר שהכיתה המנצחת מקבלת יום חופש מהלימודים. גרג חשק בפרס זה מאוד, ולכן עבד ברצינות עבור הכיתה. בהתחלה, הוא מתייעץ עם אמו ומנסה לפתח שרירים, אך מתייאש מהר מאוד. בימים האחרונים שלפני היום ספורט, המורים מגבשים אסטרטגיות ומהר מאוד המשחק נהיה מלוכלך. מחליפים תלמידים, מרגלים ואפילו מהמרים. לבסוף הכיתה של גרג מפסידה, אך אמו נזכרת בקבוצת הכדורסל מילדותה, ועושה עסקה עם גרג: גרג ינסה עוד פעם אחת ספורט קבוצתי. אם הוא יהנה; אז הוא ימשיך ויהנה, אך אם הוא לא יהנה, היא תפסיק לדבר איתו על הנושא הזה. בלית ברירה גרג מנסה להתקבל לקבוצת הכדורסל, בידיעה שלא יתקבל, וכך קרה. אך אביו של אחד מהתלמידים שלא יכלו לבוא למבחן פתח קבוצה משל עצמו, והחליט להזמין את כל התלמידים שלא התקבלו.
באימונים הראשונים חברי הקבוצה לא טובים וכמעט לא קלעו לסל, חוץ מפעם אחת, כאשר גרג זרק לאחור וקלע לסל. אך עדיין הייתה תקווה, מפני שהמאמן ידע שהבן שלו, פריט, אשר מוכשר מאוד בכדורסל, יוכל להוביל אותם לניצחון. במשחק הראשון שלהם, פריט שובר את הקרסול שלו, ולכן הוא חייב לוותר על הכדורסל ובלעדיו נשארה רק הקבוצה ה"גרועה" של גרג. גרג מאבד תקווה, ולמשך כל שאר העונה הם מפסידים, ולא ניצחו פעם אחת. המאמן ויתר עליהם, ולא היה מה לעשות. אמו של גרג, סוזן, מצאה טורניר אשר קוראים לו "טורניר ההזדמנות השנייה", לשם מזמינים את הקבוצות שלא ניצחו אפילו פעם אחת בכל העונה, ולא עוזבים עד שמנצחים. אמו של גרג החליטה לאמן את הקבוצה, נתנה להם מדים חדשים, ותקווה חדשה. כל יום הם הפסידו, עד שהגיעו למשחק האחרון. במשחק זה אמא של גרג הייתה צריכה להעביר שחקנים לקבוצה השנייה, והעבירה בין היתר את גרג, בתור "הנשק הסודי שלה". גרג לאחר מכן מבין שהוא הנשק הסודי שלה מפני שהוא רע במשחק והוא אמור להפריע לקבוצה השנייה והוא מאוד התעצבן. בשניות האחרונות הכדור הגיע אליו, והוא זרק את הכדור לאחור, כמו באימון הראשון. הוא קלע את הכדור לסל של הקבוצה של אמא שלו, וכך הקבוצה היריבה ניצחה.
קידום הספר
בשל מגפת הקורונה, מסע הפרסום היה דומה לקודמו, כדי לאפשר ריחוק חברתי ונוהלי בטיחות. ג'ף עשה את מסע הפרסום על ידי פעילות דרייב ת'רו, פעילות בסגנון פעילויות ספורטיביות. בתחילת האירוע המכוניות הנכנסות קיבלו ספר חתום ותמונה עם ג'ף, ובהמשך הייתה תחנה בה היה ניתן לקנות ספרים חתומים אשר מתקיימים ביקומו של "יומנו של חנון".
חלק מן הפעילויות הקשורות לספורט היו הבקעת כדור כדורגל ענק לשער בעזרת המכוניות, לקלוע כדורסל גדול לתוך הסל מתוך המכוניות, ומסלול מכשולים עם קונוסים. הרצאה, פגישה עם דמויות אשר לקוחות מן הסיפור, ואפילו משחק כדורסל עם המחבר מתקיימות במתחם הקרוב לאירוע. לכבוד הספר החדש ג'ף החליט ליצור גם תחפושת חדשה של גרג המצויר, אשר ניתן לקנות כבר עכשיו.
מפצח האגוזים (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
Motive
Motive הוא שיר שהקליטו הזמרות-יוצרות האמריקאיות אריאנה גרנדה ודוג'ה קאט, מתוך אלבום האולפן השישי של גרנדה, Positions. השיר יצא לאור ב-30 באוקטובר 2020, ביחד עם שאר שירי האלבום, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
רקע וכתיבה
ב-13 במאי 2020 התראיינה גרנדה לאפל מיוזיק והכריזה כי עתיד לצאת שיר משותף שלה ושל דוג'ה קאט, עליו עבדו יחד בסוף שנת 2019. ב-20 בספטמבר, דוג'ה קאט אישרה את הידיעה בעמוד הטוויטר שלה.
השיר נכתב על ידי גרנדה ודוג'ה קאט, יחד עם ניג'ה צ'ארלס, ויקטוריה מונה, ג'יימס מקינטייר, מורדה ביטס, טומי בראון ומיסטר פרנקס, והופק על ידי מורדה ביטס, בראון, פרנקס וג'וזף ל'אטרנגר. השיר מכיל בתוכו את סגנונות ה-R&B עכשווי והפופ, בדומה לשאר שירי האלבום, ומכיל בתוכו גם אלמנטים של היפ הופ, האוס ודיסקו.
וידאו קליפ
טרם פורסם וידאו קליפ נלווה לשיר. ב-30 באוקטובר 2020, בסמוך לשאר שירי האלבום, פורסם האודיו הרשמי של השיר בערוץ היוטיוב של גרנדה. תוך שעות ספורות, צבר האודיו למעלה ממיליון צפיות.
ביקורת
יחד עם צאת האלבום, זכה השיר לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. מגזין הרפרס בזאר נתן לשיר ביקורת חיובית, וטען כי הוא "קליט ממש". ברנטון בלנצ'ט מקלאש ציין לשבח את השיר לצד שאר הופעות האורח של האלבום, באומרו כי גרנדה "אינה לבדה", ושהקטע של קאט בשיר מתחיל "בטוב טעם". מגזין The Fader תיאר את השיר כ"רגע הדינמי ביותר באלבום". מגזין הבילבורד דירג את השיר כשיר הרביעי הטוב ביותר באלבום, באומרו: "ברצועה בה גרנדה והאורחת המיוחדת דוג'ה קאט, מוטל ספק בכוונות הטהורות של בני זוגם הרומנטיים, פוזיציות מרימות את הקצב, וההפקה מנחה את השיר קדימה".
הצלחה
יחד עם שאר שירי האלבום Positions, זכה השיר להצלחה רבה בסטרימינג, כשהגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד שירי הספוטיפיי העולמי, ולמקום השמיני במצעד שירי האפל מיוזיק העולמי. נכון לנובמבר 2020, השיר עומד על למעלה מ-10 מיליון השמעות בספוטיפיי. ב-16 ביוני 2022, השיר עבר את 300 מיליון השמעות בסופוטיפיי, והפך לשירה ה-27 של גרנדה ששובר שיא זה וה-12 של דוצ'ה קאט.
מרטין קרפלוס
מרטין קרפלוס (באנגלית: Martin Karplus; נולד ב-15 במרץ 1930) הוא פרופסור יהודי-אמריקאי יליד אוסטריה לכימיה תאורטית מאוניברסיטת הרווארד, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2013 (במשותף עם אריה ורשל ומיכאל לויט), "על פיתוח מודלים מרובי-סקאלות להבנת מערכות כימיות מורכבות".
קורות חיים
קרפלוס נולד בווינה שבאוסטריה. לאחר האנשלוס בשנת 1938 עזב עם אמו ואחיו הבכור, רוברט קרפלוס (היה פיזיקאי בעל שם עולמי ומומחה מוביל בתחום הוראת המדעים) את ארצו. לאחר שהות של שישה חודשים בשווייץ הם היגרו לארצות הברית והתגוררו באזור בוסטון.
קרפלוס הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1950 ודוקטורט בשנת 1953 מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה, תוך כדי עבודה עם לינוס פאולינג. בשנים 1953–1955 עבד על הפוסטדוקטורט שלו באוניברסיטת אוקספורד מטעם הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית ביחד עם המדען הבריטי צ'ארלס קלסון. הוא עסק בשנת שבתון במחקר במחלקה לכימיה של מכון ויצמן למדע.
ב-9 באוקטובר 2013 הוכרז קרפלוס כזוכה בפרס נובל לכימיה, יחד עם אריה ורשל ומיכאל לויט, על "פיתוח מודלים מרובי-סקאלות להבנת מערכות כימיות מורכבות". . הפרס הוענק לשלושת הזוכים בדצמבר 2013.
מחקרו
בתחילת שנות ה-70 קרפלוס פיתח תוכנות מחשב שהצליחו לדמות תגובות כימיות בסיוע של עקרונות מהכימיה הקוונטית. נוסף לכך, הוא פיתח את "משוואת קרפלוס", המשמשת בתהודה מגנטית גרעינית (NMR); שיטה ידועה בקרב כימאים הנסמכת על התכונות הכימיות קוונטיות של מולקולות.
משפחתו
לקרפלוס שתי בנות ובן. בתו, רבקה קרפלוס, עלתה לישראל ועובדת כרופאה מומחית למחלות זיהומיות בקופות החולים מכבי ולאומית. בתו השנייה אף היא רופאה ומתגוררת בפורטלנד ובנו עורך דין מתגורר במסצ'וסטס.
דודו, פרופ' היינריך קרפלוס, ייסד את המכון לרפואה משפטית באבו כביר.
אורות ישראל (ספר)
אורות ישראל הוא ספר מכתבי הראי"ה קוק בן תשעה פרקים אודות כנסת ישראל ועם ישראל, בהיבטים שונים. החיבור נערך בידי הרצי"ה קוק, בנו של הרב קוק, והחל מן המהדורה השנייה נדפס בתוך ספר אורות. בספר נבחנות סוגיות מרכזיות הנוגעות לעם ישראל ושאר העמים, דוגמת הלאומיות, המדינה, תרבות וחברה, סגולת ישראל ואהבת ישראל, תיקון העולם, גאולה, משיחיות ועוד.
הוצאה לאור
המהדורה הראשונה של הספר יצאה לאור בקיץ ה'תש"ב (1942), לקראת יום השנה השביעי לפטירתו של הראי"ה בג' באלול ה'תש"ב, בהוצאת תנועת דגל ירושלים שעל יד ישיבת מרכז הרב, ונדפסה בדפוס סלומון הירושלמי. בהקדמתו למהדורה זו התייחס העורך הרצי"ה קוק למאורעות השואה, שדיווחים אודותם החלו אט אט להתפשט. מהדורה זו כללה תשעים עמודים.
בשנת ה'תש"י (1950) הוציא לאור הרצי"ה מהדורה חדשה ומורחבת של הספר אורות (שנדפס לראשונה בשנת תר"פ, 1920), וצירף אליו בעצת גיסו הרב יהושע הוטנר – לצד "קריאה גדולה" (פורסמה לראשונה ב"לוח ארץ הצבי", יפו תרס"ח), מאמר למהלך האידיאות בישראל (פורסם לראשונה בהמשכים בכתב העת "העברי", יפו תרע"ב) וקובץ המאמרים זרעונים (פורסם לראשונה בקובץ "התרבות הישראלית", יפו תרע"ג) – את "אורות ישראל". מאז ועד היום, כוללות מהדורות ספר אורות את אורות ישראל, אשר חותם את החיבור.
תוכן הספר
לחתימת החיבור צורף עמוד בו מראי מקומות לכתבים נוספים מאת הראי"ה, שנדפסו בעבר, העוסקים בעניינים מקבילים לפרקי הספר.
מקורות הספר
מקורן של 39 פסקאות הוא שמונה קבצים (קבצים א-ג), מקורן של 13 פסקאות הוא "קובץ מתקופת יפו־שווייץ", מקורן של 5 פסקאות הוא פנקס "אחרון בבויסק", מקורן של 4 פסקאות הוא פנקס "פ"א פסקאות" (שלושת האחרונים נדפסו בסדרת פנקסי הראי"ה), ומקורן של שאר פסקאות הן מחברות שכתב הראי"ה וטרם נדפסו.
הרב ד"ר מאיר מוניץ העיר כי יחסית לשאר חלקי ספר אורות, למעט חמש הפסקאות שנכתבו בבויסק ואותן ערך הרצי"ה באופן מסיבי, "אורות ישראל הוא החלק שבו הרצ"י התערב בצורה המעטה ביותר יחסית לשאר חלקי הספר".
פיטר סרנק
פיטר קלייב סרנק (באנגלית: Peter Clive Sarnak; נולד ב-18 בדצמבר 1953) הוא מתמטיקאי אמריקאי-דרום אפריקני. היה פרופסור בקתדרה על שם יוג'ין היגינס בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון משנת 2002 והעורך של Annals of Mathematics. סרנק הוא חבר סגל קבוע במכון למחקר מתקדם ובוועדה המעניקה את פרס שאו.
לימודים
סרנק בעל תואר ראשון מאוניברסיטת ויטווטרסראנד משנת 1975, ובעל דוקטורט מאוניברסיטת סטנפורד משנת 1980 תחת הנחייתו של פול כהן. בין הישגיו הידועים מאותה תקופה - הבנייה (יחד עם R. Phillips ואלכסנדר לובוצקי) של גרפי רמנוג'אן, הנעזרת בכלים מתקדמים מתורת ההצגות ותורת המספרים, כדי לתאר גרפים סופיים בעלי תכונות הרחבה אופטימליות.
אישי
סרנק נחשב למתנגד קולני של התנועה להחרמה אקדמית של ישראל, ותומך רבות באקדמיה הישראלית, בין היתר הוא מכהן בדירקטור המנהל של המדרשה למתמטיקה במכון הישראלי למחקר מתקדם הנמצא באוניברסיטה העברית.
נוסף על כך, סרנק מבקר בקביעות באוניברסיטה העברית.
פרסים
סרנק זכה בפרס וולף למתמטיקה ב-2014, בפרס פוליה ב-1998, בפרס אוסטרובסקי ב-2001, בפרס לוי ל. קונאט ב-2003 ובפרס קול ב-2005. הוא גם נבחר להיות חבר באקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית וחבר בחברה המלכותית באנגליה מ-2002. סרנק זכה לתואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 2010.
יחסי אינדונזיה–לאוס
יחסי אינדונזיה–לאוס הם היחסים הדו-צדדיים בין אינדונזיה ללאוס. יחסים דיפלומטיים כוננו בשנת 1957. אינדונזיה תמכה וקיבלה בברכה את חברות לאוס באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (ASEAN) ב-23 ביולי 1997. לאוס ואינדונזיה הסכימו לשפר את היחסים כדי להתמקד בבחינת הפוטנציאל של שתי המדינות לשיתוף פעולה בסחר ובהשקעות. שתי המדינות הביעו רצון להגיע להסכמים נוספים הנוגעים לביטחון, תיירות, ספורט, הובלה אווירית וחינוך.
היסטוריה
היחסים בין אינדונזיה ללאוס גדלו משמעותית מאז שהפך לאוס לחברה ב-ASEAN בשנת 1997. אינדונזיה הייתה אחת המדינות החברות ב-ASEAN שתמכו בהכללת לאוס בארגון.
יחסי סחר
המסחר בין אינדונזיה ללאוס עלה בשנתיים בשיעור של 300 אחוזים; מ-9.9 מיליון דולר בשנת 2011 ל-27 מיליון דולר בשנת 2012.
Microsoft Small Basic
Microsoft Small Basic היא שפת תכנות מבוססת אובייקטים מבית מיקרוסופט. השפה הותאמה במיוחד לילדים ולמתחילים בתחום תכנות המחשבים.
סביבת הפיתוח המתאימה לשפת התכנות היא Small Basic, הניתנת להורדה באתר הרשמי של שפת התכנות. פורמט הקובץ המתאים הוא "SB.*".
מבנה השפה (Syntax)
לשפה יש תחביר (Syntax) בעל חוקיות קבועה: בהתחלה, אובייקט, נקודה, מאפיין ומשתנה. כללים אילו מתבטאים בתבנית הזו: לשפה יש, מלבד האובייקטים, גם:
בשפה קיים דגש גדול מאוד על אותיות רישיות ואותיות קטנות, למרות שאין זה הכרחי.
יצירת משתנה תתבצע באמצעות הכרזה על שמו והשמת הערך. בשפה לא קיימים סוגי משתנים, כך שמחרוזת (String) תוכל להכיל מספר, ומספר יוכל להיות מאוחד עם מחרוזת וכו'.
בשפה קיימים מערכים, וזיהוי אינדקסים מתבצע באמצעות סוגריים מרובעים.
דוגמה למבנה הקוד: אובייקט.מאפיין(משתנה)
דן שולמן
דניאל "דן" שולמן (באנגלית: Daniel H. Schulman, נולד-19 בינואר 1958) הוא מנהל עסקים יהודי-אמריקאי. הוא נשיא ומנכ"ל PayPal ויו"ר של סימנטק, לשעבר נשיא קבוצת צמיחה תאגידית (Enterprise Growth) באמריקן אקספרס. הנשיא לשעבר של Sprint Nextel ומנכ"ל בעת הייסוד של וירג'ין מובייל.
קורות חיים
שולמן נולד בניוארק, ניו ג'רזי, אבל גדל בפרינסטון. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ממידלברי קולג', ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ניו-יורק.
אמו, רות שולמן, הייתה משנה לדיקן של בית הספר של ראטגרס למוסמכים בפסיכולוגיה יישומית ומקצועית (GSAPP) מ-1974 ל-1999. אביו, מל שולמן, היה מהנדס כימי.
שולמן ואשתו יהודים.
סאם קר
סמנתה מיי "סאם" קר (באנגלית: Samantha May "Sam" Kerr; נולדה ב־10 בספטמבר 1993), בעלת מדליית מסדר אוסטרליה, היא כדורגלנית אוסטרלית, המשחקת בעמדת החלוצה בצ'לסי שבסופר ליג האנגלית. כיום היא גם קפטנית נבחרת אוסטרליה ("המטילדות"). זכתה בתארים קבוצתיים ואישיים רבים, כולל שבע פעמים מלכת השערים בארבע קבוצות שונות ובשלוש ליגות ביבשות שונות, ונחשבת לאחת השחקניות הטובות בעולם.
קריירת מועדונים
קר החלה את קריירת הבוגרות שלה ב-2008 בגיל 15 באוסטרליה. משנת 2013 ועד 2019 שיחקה בליגה האמריקאית הבכירה בארצות הברית ובליגה האוסטרלית במקביל. ליגות אלו משוחקות בתקופה אחרת בשנה כך שהתאפשר לה לשחק לאורך כל השנה (כשליגה אחת משוחקת השנייה נמצאת בפגרה). בתקופה זו זכתה 5 פעמים ב"נעל הזהב" בשתי הליגות כמי שהבקיעה הכי הרבה שערים בעונה. בנוסף זכתה בתארים אישיים רבים אחרים ככדורגלנית מצטיינת.
ב-13 בנובמבר 2019 חתמה על חוזה לשתיים וחצי עונות בצ'לסי מליגת העל האנגלית תמורת שכר של כשני מיליון דולרים. בעונת 2020/2021 הייתה אחת משחקניות המפתח של הקבוצה ושותפה בזכייה בטרבל וסגנות בליגת האלופות. בנוסף זכתה בתואר "נעל הזהב" כמי שהבקיעה הכי הרבה שערים בעונה זו באנגליה. גם בעונת 2021/2022 זכתה עם צ'לסי בדאבל והייתה מלכת השערים בליגה האנגלית. בעונת 2022/2023 השלימה עם צ'לסי דאבל שלישי ברציפות.
בנבחרת ובגביע העולם
הופעת הבכורה של קר בנבחרת הייתה בגיל 15 במסגרת משחק ידידות מול נבחרת איטליה בפברואר 2009 ואת שער הבכורה שלה בנבחרת כבשה בגיל 16 במשחק הגמר של אליפות אסיה בכדורגל נשים מול צפון קוריאה.
קר שיחקה במונדיאל 2011 כשהייתה בת 17 בלבד ולקחה חלק גם בטורנירי גביע העולם בשנים 2015 ו-2019 כשבאחרון אף הבקיעה 5 שערים ובכך הפכה לשחקנית שהבקיעה הכי הרבה שערים בכל הזמנים בנבחרת האוסטרלית.
בנוסף השתתפה עם הנבחרת במשחקים האולימפיים בריו דה ז'ניירו 2016 ובמשחקים האולימפיים בטוקיו 2020 בהם הגיעה עם הנבחרת למקום הרביעי.
בתרבות הפופולרית
במהלך השנים הופיעה בסרטים תיעודיים על שחקניות הנבחרת האוסטרלית ועל שחקניות כדורגל אוסטרליות בינלאומיות שמשחקות מחוץ לאוסטרליה.
ב-2016 הוכנסה דמותה עם שחקניות נבחרת אוסטרליה למשחק פיפ"א 16.
ב-2022, נבחרה קר להופיע על עטיפת המשחק פיפ"א 23 והייתה לשחקנית הראשונה שמופיעה על הגרסה הבינלאומית של המשחק.
תארים והישגים אישיים
במהלך השנים זכתה בתארים אישיים רבים בליגה האוסטרלית, בליגה האמריקאית ובליגה האנגלית. בין הבולטים שבהם:
משה קלמן
משה ("הזאב") קֶלמן (2 בספטמבר 1923 – 19 בדצמבר 1980) היה מג"ד בפלמ"ח, כובש העיר צפת במלחמת העצמאות.
ביוגרפיה
משה קלמן נולד במושבה מזכרת בתיה. אביו יוסף קלמן היה שם מורה ומנהל בית ספר. אחר כך עברה המשפחה לנס ציונה ורחובות וב-1932 התיישבו ברמת השרון שם יסד יוסף קלמן את בית הספר הראשון ושימש מנהלו במשך שנים רבות.
למד בבית הספר מקס פיין וגימנסיה גאולה. בגיל 15 הצטרף כנער לארגון ההגנה בתפקידי קשר, שמירה ואיתות. בשנת 1940 עבר לקיבוץ עין חרוד. ב-אוקטובר 1941 התגייס לפלמ"ח ושירת בפלוגה א' בקיבוץ דפנה. עם התקרב ארוין רומל לשערי הארץ נשלח עם פלוגתו לקיבוץ דורות. ב־1943 עבר קורס מפקדי כיתות בג'וערה וב-1944 עבר קורס מפקדי מחלקות באותו מקום. בסיום הקורס שובץ כמפקד מחלקת פלמ"ח בקיבוץ יגור. ב-1947 מונה כמפקד פלוגה ט' בגליל המזרחי שעסקה גם בהברחות יהודים מסוריה לארץ ישראל.
בפרוץ מלחמת העצמאות הורע מאוד מצב הביטחון בגליל המזרחי. בדצמבר 1947 מונה לסמג"ד הגדוד השלישי (גדוד הגליל) של הפלמ"ח תחת פיקודו של מולה כהן. הדרכים ליישובים היהודים לא היו בטוחות ומדי פעם הותקפו כלי רכב יהודיים ונגרמו אבדות בהרוגים ופצועים. לאחר רצח מקיבוץ מעיין ברוך, פיקד על פעולת עונשין בכפר ח'סאס.
הערבים שלטו בדרכים והמורל במחנה היהודי היה נמוך, בייחוד לאחר נפילת מחלקת הל"ה. במלאת חודש לנפילתם תוכננו מספר פעולות ובראשן פעולת עונשין נגד הכפר סעסע שבו התמקמה יחידה של צבא ההצלה. הכפר היה מרוחק כ-10 ק"מ מבסיס הגדוד השלישי בהר כנען והערבים חשו לכן ביטחון ולא הציבו כל שמירה על המקום. יגאל אלון הטיל את הפעולה הזאת על משה קלמן. הכוח יצא בליל ה-15 בפברואר 1948 במסע רגלי ארוך, הגיע לסעסע, פוצץ בתים רבים וחזר לבסיסו, כולל שניים מן הלוחמים שנפצעו בקרב. בפעולה נהרגו כ-60 ערבים. הערבים הופתעו מתעוזת הפעולה ונאלצו להקצות כוחות לשמירה על כפריהם.
בעקבות הטמנת מוקש ליד יסוד המעלה פיקד קלמן על פעולת עונשין נגד הכפר אחסיניה.
ב-20 באפריל פיקד על ניסיון שלא צלח לכבוש את מצודת נבי יושע. בסוף אפריל 1948 מונה למג"ד הגדוד השלישי.
ב-17 וב-18 באפריל 1948 השתתפה פלוגה מהגדוד השלישי (שהגיעה כתגבור) בקרב על טבריה במאמץ לכיבוש העיר.
ב-1 במאי 1948 כבש את עין זיתים, נכנס לצפת וקיבל את הפיקוד על העיר. הרובע היהודי היה נצור ונחות מבחינה טופוגרפית. ההתקפה ב-6 במאי 1948 נכשלה אבל ב-10 במאי 1948 הצליח קלמן בראש גדודו בקרב על צפת לכבוש את צפת, ולהניס ממנה את כל הכוחות הערביים.
ב-1985 פרסמה נתיבה בן-יהודה ששירתה בגדוד השלישי, כי לאחר כיבוש עין זיתים נתן קלמן פקודה לשני חיילים להוציא להורג שבויים כפותים. לאחר הטבח היא קבלה פקודה מקלמן להתיר את ידיהם הכבולות של ההרוגים לקראת ביקור צפוי של משלחת מטעם הצלב האדום. על פי עדותה של רנה קלמן, אשתו לעתיד של משה קלמן ומזכירתו בגדוד השלישי, מעולם לא ניתנה פקודה זו.
לאחר שני הניסיונות הכושלים באפריל, ב-17 במאי 1948 הצליחה פלוגה ג' של הגדוד השלישי בפיקוד ראובן נצר לכבוש את משטרת נבי יושע ללא נפגעים בקרב, אחרי מצור ופעולות ריכוך, שהביאו לבריחת הכוח שבה בחסות הלילה. הגדוד נטל חלק גם בקרב עמק הירדן ובפשיטות על בית המכס העליון וכפר חארב ברמת הגולן.
לאחר מכן ירד קלמן עם גדודו לאזור המרכז ונטל חלק בניסיון לכבוש את משטרת לטרון ב-9 ביוני 1948 (מבצע יורם).
במבצע דני כבש עם גדודו את לוד ודיכא את המרד שאירע לאחר שמשוריינים של הלגיון פרצו לעיר. הועלו האשמות נגד קלמן כאילו הוא נתן הוראה לבצע טבח בערבים אבל מחקרים חדשים קובעים כי לוחמי הפלמ"ח פעלו בלוד כאשר נשקפה סכנה לחייהם ולא היה שם טבח מתוכנן.
לאחר מכן התמקם בקו ביר מעין-אל בורג' והדף התקפות קשות של הלגיון בקרב אל בורג'.
באוגוסט 1948 עברה חטיבת יפתח לנגב ובספטמבר 1948 הוא מונה לסמח"ט וקצין המבצעים של החטיבה. הוא נטל חלק בקרב חרבת מחאז ובמבצע יואב לפריצת הדרך לנגב.
בתום הקרבות עבר למחלקת מבצעים במטה הכללי תחת פיקודו של שמעון אבידן, אחר כך עבר להדרכה בקורס מג"דים בצריפין.
ביוני 1950 הועלה לדרגת אלוף-משנה ונתמנה לתפקיד מפקד מחוז הנגב בפיקוד הדרום תחת פיקודו של משה דיין.
בתחילת 1951 השתחרר מצה"ל ונסע לאוניברסיטת קולומביה בארצות הברית שם עשה תואר ראשון, שני ושלישי בכלכלה והנדסה תעשייתית. כעבור שבע שנים חזר ארצה, השתקע ברמת השרון ועסק כיועץ השקעות ובתכנון והקמה של מפעלים ואזורי תעשייה.
ב-19 בדצמבר 1980 נפטר ממחלת הסרטן ברמת השרון.
אובר
אוּבֶּר (באנגלית: Uber) היא חברה אמריקאית המספקת שירות קריאת הסעה (Ride hailing service) דרך האינטרנט ברחבי העולם. החברה, שמקום מושבה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, מפתחת, משווקת ומפעילה את היישומון Uber המאפשר יצירת קשר בין נהגים לנוסעים, תיאום נסיעות ותשלום עליהן, ובתמורה גובה עמלה יחסית. חברת אובר פעילה במאות ערים בעשרות מדינות ברחבי העולם. על פי אובר, בערים בהן אובר פעילה היא הצליחה להוריד את מחירי הנסיעה ב-25–50 אחוזים.
המודל העסקי
המודל העסקי של חברת אובר מתבסס על עקרונות כלכלה משתפת. החברה מפיצה יישום סלולרי המאפשר יצירת קשר בין נהגים לבין נוסעים פוטנציאליים. הטכנולוגיה מאפשרת את החיבור בין הנהגים לנוסעים ומספקת גם את אמצעי התשלום, ובתמורה לכך גובה עמלה יחסית מתוכו.
החברה מציעה שירותים שונים בהם UberX בו הנהגים משתמשים ברכבם הפרטי, UberXL לרכבים פרטיים גדולים, UberBlack למכוניות מהודרות ("לימוזינות"), ו-UberSUV למכוניות שטח גדולות. בשנת 2014 הפעילה אובר לראשונה שירות נסיעות משותפות (Carpooling) תחת השם UberPool, המאפשר לנוסעים בעלי מסלול נסיעה דומה לחלוק רכב ולשלם מחיר מוזל. שירות UberTaxi, הזמין במספר מצומצם של ערים, ובהן תל אביב, מפעיל מוניות מסורתיות.
התשלום, בדומה לזה של מוניות, מבוסס על מרחק וזמן הנסיעה. אובר מעלה בצורה משמעותית, עד פי שבעה, את המחיר בשעות עומס (surge pricing) כדי למשוך נהגים ולהוריד את הביקוש בשעות כאלה, במטרה להגיע לשיווי משקל כלכלי בין ביקוש והיצע.
בנובמבר 2019 קבע משרד העבודה של ניו ג'רזי כי אובר עברה על חוקי ההעסקה של הנהגים והטיל עליה תשלום פיצויים בגובה של 650 מיליון דולר בעבור 4 שנים של היעדר תשלום זכויות עובד וביטוח לעובדים.
פעילות עסקית
אובר נוסדה על ידי היזם הקנדי-יהודי גארט קמפ (מייסד StumbleUpon) ושותפו האמריקאי-יהודי טראוויס קלניק, בשנת 2009, והשירות ניתן בגרסת בטא החל מקיץ 2010. ב-2011 שינתה את שמה מ-UberCab ל-Uber. עד סוף 2011 גייסה החברה כ-44 מיליון דולר.
בשנת 2014 הוקמה Uber Eats לאספקת משלוחים של מוצרי מזון. בשנת 2021 היא החלה לספק משלוחים שנרכשו דרך GoPuff.
ב-2015 צירפה החברה לשורותיה חוקרים ממחלקת הרובוטיקה של אוניברסיטת קרנגי מלון במטרה לעבוד על פיתוח רכב אוטונומי. ב-14 בספטמבר 2016 השיקה החברה שירות כלי רכב אוטונומיים בפיטסבורג.
במאי 2016 אובר פעלה ב-66 מדינות וב-449 ערים ברחבי העולם. פעילותה של אובר כרוכה בחיכוך רב עם הרשויות במקומות בהן היא פועלת, ובעיקר עם חברות המוניות המסורתיות. הסוגיות העיקריות עליהן קיים דיון הן האם הנהגים המתחברים לאפליקציה של החברה הם שכירים או עצמאיים והאם התחרות שהיא מציבה לנהגי המוניות הוגנת. מדינות רבות, בהן ארצות הברית, אוסטרליה ומקסיקו, ערכו התאמות רגולטוריות כדי לאפשר הפעלת תחבורה שיתופית בתחומן באופן חוקי. במקומות אחרים, כמו יוון, ספרד וישראל, ארגוני המוניות ממשיכים להתנגד לשירותי תחבורה שיתופית ולפתיחת השוק לתחרות.
באוקטובר 2016 קבע בית דין לעבודה בבריטניה בעקבות עתירה של שני נהגים, כי בין אובר לנהגיה מתקיימים יחסי עבודה, ולפיכך תחויב החברה בתשלום שכר מינימום, שכר בחופשות וזכויות סוציאליות. תביעות דומות מתנהלות כנגד החברה גם במדינות נוספות.
לאובר מספר מתחרים בעולם, בהם Didi Chuxing, המתחרה הגדולה של אובר בסין, ו-Lyft בארצות הברית.
ביוני 2017, אחרי שנה קשה שעברה על החברה, שכללה ביקורת על המודל העסקי יחד עם שערוריות הנוגעות לתמחור, טיוח הטרדות מיניות ובעיות נוספות הרלוונטיות למדיניות הפנים והחוץ של החברה, כולל כלכליות - התפטר המנכ"ל טראוויס קלניק. דארה קוסרשאהי, מנכ"ל אקספדיה לשעבר, החליף אותו.
במאי 2019 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק לפי שווי של 75.5 מיליארד דולר.
בשנת 2019 נשלל רישיונה של אובר לפעול בעיר לונדון לאחר כשלים נשנים בבטיחות ובהתנהלות עסקית, בהם עשרות אלפי מקרי מרמה וסיכון של נוסעים.
פגיעה כלכלית בנהגי המוניות
החברה סופגת ביקורת מהמגזר הפוליטי והעסקי, שתוקפים אותה על כך שהיא גוזלת את פרנסתם של נהגי המוניות, שמשתייכים מסורתית למעמד הנמוך במדינות בהן פועלת אובר. כך למשל, התקיימו מספר הפגנות אלימות של נהגי מוניות כנגד החברה ביוני 2016 בערים סאן פאולו, לונדון, פריז, מדריד, ברלין וברצלונה, וממשלת צרפת הטילה על אובר קנסות שונים עקב פעילותה.
פגיעות מיניות
במהלך השנים הוגשו אלפי תלונות ותביעות כנגד החברה, על ידי נוסעות שדיווחו כי נהגים של החברה ניסו לאנוס אותן, נוסעים שדיווחו שהותקפו מינית על ידי הנהגים או להפך. מטענות התביעה עולה כי אובר הורידה במתכוון את רמת בדיקות הרקע שהיא עורכת לנהגים, על מנת להגדיל את רווחי החברה, וכתוצאה מכך הועסקו עברייני מין כנהגים, בהעלמת עין מצד החברה או שלא ביודעין. עם זאת, לחברה יש מנגנון תלונות הבודק לפי רמת חומרה את חומרת התלונות כנגד הנהג, במקרים מסוימים החברה אף חוסמת משירות את הנהגים העבריניים.
השפעה על גודש בכבישים
דו"ח של האנסליט ברוס שאלר ודו"ח של רשות התחבורה של לונדון מצאו ששירותי הסעה כמו אובר וליפט תורמים לגודש בכבישים. מחקר שמומן על ידי אובר מצא שבין חצי לשני שלישים מזמן הנסיעה של נהגי אובר הוא ללא נוסעים, והשירות מוריד את הכנסות הנהגים ומגביר את הגודש בכבישים. מחקר של הכלכלן ג'וד קרמר מצא שבערים לוס אנג'לס וסיאטל מקדם המילוי של אובר גבוה מזה של שירותי המוניות, והסיק שמכך שאובר מצמצמת גודש, בהנחה שנסיעות אובר מחליפות נסיעות של מוניות; המחקרים האחרים מצאו שנסיעות אובר לא מחליפות נסיעות של מוניות אלא מתווספות על חשבון הליכה ברגל, נסיעה באופניים, ונסיעה באוטובוסים, וכן שרכבי אובר נעים ללא נוסע 40% מהזמן.
הצטברות המחקרים המצביעים על כך שפעילות אובר ויריבתה ליפט מחמירה את הגודש בכבישים הניעה מספר ערים בארצות הברית, בהן ניו-יורק, שיקגו וסן-פרנסיסקו, להטיל עליהן הגבלות והיטלים.
בישראל
חברת אובר החלה את פעילותה בארץ בחודש אוגוסט 2014 במטרה להפעיל בישראל לראשונה תחבורה שיתופית, אך טרם יושבה המחלוקת בנוגע להפעלת שירות שיתוף הנסיעות UberX. את ההתנגדות לשירות מוביל ועד נהגי המוניות אשר מתנגד לפתיחת השוק לתחרות.
בנובמבר 2014 הוגשה לכנסת הצעת החוק "חוק תחבורה שיתופית" שיזמו חברי הכנסת בועז טופורובסקי (יש עתיד) ומשה פייגלין (ליכוד). חברי כנסת נוספים שהצטרפו להצעת החוק הם יעקב אשר (יהדות התורה), זבולון כלפה (הבית היהודי), דוד צור (התנועה), אלעזר שטרן (התנועה) ורוברט אילטוב (ישראל ביתנו). הצעת החוק קבעה כי התחבורה השיתופית תאפשר הוזלה מיידית של יוקר מחירי התחבורה בישראל, תפחית את זיהום האוויר, תמנע עומסי תנועה, תאונות ונהיגה בשכרות.
בחודש ינואר 2016 עלתה אובר לכותרות בישראל בעקבות ויכוח חריף בין ראש הממשלה, בנימין נתניהו, לבין שר התחבורה, ישראל כץ, על פתיחת שוק המוניות לתחרות, לאחר שראש הממשלה רמז כי כץ מתנגד לתחרות בשל שיקולים פוליטיים ובעקבות לחץ שמפעילים עליו נהגי מוניות החברים במרכז הליכוד. בנובמבר 2017 הוציא בית המשפט המחוזי בתל אביב צו מניעה קבוע נגד פעילות החברה בישראל. במאי 2018 הגיעו מנהלי החברה להסכם עם משרד התחבורה, לפיו החברה תפסיק את פעילותה בישראל בנסיעות שיתופיות ותשלם כ-112 אלף שקלים למשרד התחבורה, בתמורה לכך שלא יוגשו כתבי אישום נגד מנהליה על הפעלה לא חוקית של השירות. החברה פועלת בישראל כיום עם נהגי מוניות ברישיון בלבד, בדומה לאפליקציות אחרות להזמנת מוניות בישראל.
אובר היא התורמת הגדולה ביותר של חברת פיוצ'ר מוביליטי, אשר מקדמת דה-רגולציה למען אובר בישראל.
ביוני 2023 הודיעה החברה על הפסקת פעילותה בישראל.
תקיפת הסייבר בספטמבר 2022
ב-15 בספטמבר החברה פרסמה שהיא נפלה קורבן למתקפת סייבר. ההאקר הציג את עצמו כנער בן 18, והשתמש בהנדסה חברתית בכדי להשיג סיסמאת התחברות של אחד מעובדי החברה. לאחר השגת הנגישות הראשונית, התוקף איתר פרטי התחברות לשרתי ענן של החברה. ההאקר פרסם את הצלחת הפירצה בחשבון Slack של החברה, ורבים מעובדי החברה חשבו שמדובר בבדיחה עד שהתברר כי מדובר בפריצה אמיתית. ב-16 בספטמבר החברה פרסמה כי לא נמצאו ראיות לכך שהייתה פגיעה במידע של משתמשי האפליקציה, וכי היא ערבה גורמי אכיפת חוק. ב-19 בספטמבר החברה האשימה את קבוצת הסייבר Lapsus$ כאחראית לתקיפה.
איתי מושקוביץ
איתי מושקוביץ (נולד ב-31 במרץ 2000) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז בהפועל חיפה מליגת העל בכדורסל.
קריירה
לאחר חתימתו של מושקוביץ בשחקן אמיתי, הוא הושאל מגלבוע גליל למכבי עירוני רמת גן מהליגה הארצית. בתום העונה נבחר מושקוביץ לתגלית העונה במחוז דרום. עונה לאחר מכן הושאל לאליצור עירוני נתניה מהליגה הלאומית. בנתניה העמיד מושקוביץ ממוצעים של 8.3 נקודות ו-1.9 אסיסטים למשחק וחתם לעונה נוספת. בעונת, הציג מושקוביץ שיפור משמעותי ביכולתו ונבחר לשחקן המצטיין של הסיבוב הראשון לאחר שהעמיד ממוצעים של 18.6 נקודות, 5.1 אסיסטים, 4.9 ריבאונדים ומדד ממוצע של 18.8.
בשנת 2021 התחייב מושקוביץ למכללת מרימאק מליגת המכללות לעונת, אך לאחר עלייתה של נתניה לליגת העל הוא הפר את התחייבותו וחתם בהפועל גליל עליון.
ביולי 2023 חתם על חוזה לשנתיים בהפועל חיפה.
רדיפת עדי יהוה בגרמניה הנאצית
עדי יהוה נרדפו בגרמניה הנאצית לאורך כל שנות קיום המדינה (1933-1945), לאחר שסירבו להתגייס לוורמאכט, להצטרף לארגונים נאציים או להביע נאמנות למשטר. כ-10,000 מבני הקהילה (כמחצית מכלל חברי התנועה בגרמניה מאותן השנים) נכלאו, כ-2,000 נשלחו למחנות ריכוז, וכ-1,200 מתו במחנות או בדרכים אחרות (כולל 250 מאמינים שהוצאו להורג). זוהי הייתה הקהילה הנוצרית הראשונה שנרדפה על ידי השלטון הנאצי.
בניגוד ליהודים ולבני רומה שנרדפו בשל מוצאם האתני, יכלו עדי יהוה להימלט מהרדיפה על ידי חתימה על מסמך המבהיר מצידם את הוויתור על אמונתם הדתית, הכרזת נאמנות למדינה ותמיכה בצבא הגרמני.
החל משנת 1933, עדי יהוה החלו לסבול מאפליה חברתית- הם גורשו מעבודותיהם וממערכת החינוך. ההיסטוריונים חלוקים בשאלה האם השלטון הנאצי רצה בהשמדתם באופן טוטלי.
לאחר עליית הנאצים לשלטון
אדולף היטלר מונה לקנצלר גרמניה ב-30 בינואר 1933. מאותו רגע החלה הרדיפה אחרי עדי יהוה להתגבר. עדי יהוה עצמם הביעו סירוב להביע כל נאמנות שהיא למדינה הנאצית- החל מסירוב לבצע מועל יד ועד לסירוב להשתתף בצעדות נאציות ולהצטרף לארגונים נאציים. בתמורה, המאמינים החלו להירדף ולהיות מוצגים כבוגדים. פעילותם של תאי סטודנטים מטעם הארגון הוצאו אל מחוץ לחוק, ומאמינים עצמם החלו מחאה נגדית. ב-24 ביוני של אותה השנה, פרוסיה הוציאה אל מחוץ לחוק את התנועה, ואף קשרה אותה לחתרנות מרקסיסטית. באותה השנה החלו לפטר מאמינים מעבודתם בשירות הציבורי.
בשנת 1935 החל מודל גיוס חובה לצבא הגרמני, ועדי יהוה סירבו להתגייס, ובשל כך נעצרו. ילדים של פעילי הארגון הושפלו בבתי הספר על ידי המורים, הוכו ואף סולקו ממנו. באותה השנה הפיץ הגסטפו את טופס המאפשר לעדי יהוה לוותר על אמונתם הדתית, להתנתק מהארגון ולהכריז על נאמנות למדינה ובכך להינצל מרדיפות. באותה השנה החלו להישלח עדי יהוה למחנות ריכוז. עונשים ברוטליים אחרים כללו עיקור, עינויים וטיפול פסיכיאטרי כפוי.
במאי 1938 היוו עדי יהוה 12% מכלל השבויים במחנה הריכוז בוכנוולד. עד מאי 1939 הם ייצגו 40% מכלל האסירים במחנה ליכטנבורג. בזמן שהותם במחנות, אנשי הארגון סומנו במשולשים סגולים. מרבית מהאסירים סירבו להביע כל משמעת או נאמנות, דבר שהביא עליהם עינויים רבים.
בשנת 1939 פרצה מלחמת העולם השנייה, דבר שהגדיל את הצורך בחיילים בצבא גרמניה. עדי יהוה המשיכו לסרב לגיוס, ואף חלקם הוצאו להורג בשל כך בתחילת המלחמה. בשנת 1942 החלו תנאי האסירים להשתפר והם אט אט קיבלו יותר ויותר חופש.
רוברט גארט
רוברט גארט (באנגלית: Robert S. Garrett; 24 במאי 1875 – 25 באפריל 1961) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי בהדיפת כדור ברזל וזריקת דיסקוס וסגן אלוף אולימפי בקפיצה לגובה וקפיצה לרוחק (אתונה 1896) ושיאן עולם בזריקת דיסקוס.
ביוגרפיה
רוברט גארט נולד ב-1875 בפרברי בלטימור, מרילנד, ארצות הברית, לתומס האריסון גארט ואליס דיקנסון לבית וויטרידג'. רוברט היה הילד הרביעי מתוך חמישה ילדים שנולדו במשפחה אולם שני אחים נפטרו בגיל צעיר. המשפחה הייתה מהמשפחות העמידות של מרילנד וזאת בזכות בעלותם על חברה משפחתית מצליחה בשם "רוברט גארט ובניו" שעסקה במשלוחים ופיננסים והוקמה על ידי סבא רבא של רוברט שעלה מאירלנד.
בנעוריו למד גארט באוניברסיטת פרינסטון שם הצטיין באתלטיקה ואף הוביל את נבחרת האוניברסיטה באתלטיקה.
לאחר פרישתו מפעילות ספורטיבית פנה גארט לעסוק בתחום הפיננסי בחברה המשפחתית "רוברט גארט ובניו" וקבע את מושבו בבלטימור.
במקביל היה גארט פעיל במועצת בלטימור והיה יושב ראש הוועדה לגנים ושיפור פני העיר. גארט השמרן התנגד לכל פעולה שנועדה להשוואת זכויות האפרו-אמריקאים דבר שהביא, בשנות ה-40, לקריאה להדיחו מתפקידו.
גארט היה היסטוריון וארכאולוג חובב שתמך במשלחות מחקר ארכאולוגיות באירופה, מדינות הים התיכון ואפריקה והיה שותף בחלק מהמשלחות. כמו כן היה גארט אספן חפצי אומנות ובמיוחד התמחה בכתבי יד עתיקים ופעל כנאמן אומנות ודירקטור באוניברסיטת פרינסטון ובמוזיאון בלטימור לאמנות. ב-1942 תרם גארט את רוב אוסף כתבי היד שלו, שכלל כ-11,000 פריטים, לאוניברסיטת פרינסטון וחלק מהם לספריית הקונגרס.
1900
באולימפיאדת פריז זכה בשתי מדליות ארד, בקפיצה משולשת מהמקום בתוצאה של 9.50 מטר אחרי ריי יורי (10.58 מטר) ואירווינג בקסטר (9.95 מטר) ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.37 מטר, אחרי ריצ'רד שלדון (14.10 מטר) וג'וסאיה מקראקן  (12.85 מטר), כל הארבעה חבריו לנבחרת ארצות הברית. באותה אולימפיאדה התחרה גארט בזריקת דיסקוס אולם פסל בכל נסיונותיו. וכן היה חבר בנבחרת משיכת החבל של ארצות הברית שנאלצה לפרוש מאחר ששלושה מחבריה השתתפו בתחרות יידוי פטיש.
משפחתו
גארט נישא ב-1907 לקתרין ברקר לבית ג'ונסון (ילידת 1885). נולדו לזוג 10 ילדים, 3 מהם נפטרו בגיל צעיר. בנם הצעיר, ג'ון וורק גארט (יליד 1924) שירת כטייס בחיל האוויר האמריקאי ונהרג במלחמת העולם השנייה ב-1944. גארט נפטר באפריל 1961 בבלטימור ונקבר בחלקת משפחת גארט בבית הקברות ההיסטורי של בלטימור. אשתו קתרין נפטרה מספר חודשים אחריו ונקברה לידו.
קרל קריטק
קרל קריטק (בהונגרית: Karl Křitek; 24 באוקטובר 1861 – 3 בספטמבר 1928) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה.
תחילת דרכו
קרל קריטק נולד ב-24 באוקטובר 1861 בעיר ספליט שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. כיום נמצאת העיר בתחומי קרואטיה המודרנית. קריטק למד באקדמיות צבאיות, ובשנת 1879 התגייס לצבא בדרגת לוטננט. משנת 1882 עד 1884 למד בקורס מלחמה מיוחד בווינה, ולאחר מכן הועלה לדרגת אובר-לויטננט. לאחר קידומו לדרגת האופטמן הוא שימש כקצין מטה בקורפוס ה-12 בסיביו. בשנת 1891 הועבר למחלקה מיוחדת במטכ"ל שעסקה במיפוי של מדינות זרות. עוד באותה שנה הועלה לדרגת מיור, ושימש כראש המטה של הדיוויזיה השמינית באינסברוק. בשנת 1900 הועלה לדרגת אוברסט ומונה לראש מחלקת המיפוי הנזכרת לעיל. תחת הנהגתו, עסקה המחלקה במיפוי של מדינות עוינות, ותכננה זירות מלחמה אפשריות.
הוא הועלה לדרגת מיור-גנרל, וב-1 בנובמבר 1906 קיבל פיקוד על בריגדת החי"ר ה-20 בסדווה, ולאחר מכן על הדיוויזיה ה-49 בווינה. ב-1 בנובמבר 1910 הועלה לדרגת לוטננט-פילדמרשל.