cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אופנהיים (עיר)
ימי הביניים
בשנת 1225, תקופתו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הפכה אופנהיים לעיר קיסרית חופשית. בשנת 1254 הצטרפה העיר לאיגוד הערים שעל הריין, שהתחייב להבטיח שלום וצדק לאזרחים כולל ליהודים.
באופנהיים, פרט לתקופה שבין השנים 1315 ל-1353, התרחשו פחות פוגרומים נגד האוכלוסייה היהודית מאשר בערים השכנות מיינץ ווורמס. ליהודים הוענקה זכות המגורים בתמורה למסים מיוחדים. באופנהיים נהנו אדוני "טירת לנדסקרון" ממסי היהודים, זכות שניתנה להם על ידי רודולף הראשון, מלך גרמניה.
ארקדי לוקסמבורג
ביוגרפיה
ארקדי לוקסמבורג כתב מספר פמוזנים בשיתוף פעולה עם מספר משוררים, לרבות יפים קרימרמן.
אופנהיים (עיר)
ימי הביניים
בשנת 1315 הועברה העיר אופנהיים לשליטת נסיכות הבוחר ממיינץ והא נכללה שם עד שנת 1353. בתקופה זו התקיימו הפוגרומים היחידים באופנהיים נגד האוכלוסייה היהודית בימי הביניים לאחר שהתושבים האשימו את היהודים בהתפשטות המגפה השחורה. עם זאת, בית כנסת נחנך בעיירה בשנת 1325. הוא נהרס בפוגרום בשנת 1349. לאחר רדיפה זו, יהודים לא התיישבו באופנהיים מספר שנים. משנת 1375 השתייכה אופנהיים לטריטוריה של נסיכות הבוחר מפפאלץ לאחר קיום ההתחייבות של קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לרופרכט הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ. בשנת 1444 התגוררו באופנהיים 4 משפחות יהודיות. בהמשך גדלה הקהילה והעסיקה 4 רבנים.
בעת החדשה
אופנהיים נכבשה בספטמבר 1620 על ידי חיילים ספרדים במהלך מלחמת שלושים השנים (1618–1648). ביוני 1631 חצו גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה וצבאו את הריין לכיוון אופנהיים וכבשו את העיר.
אופנהיים נכבשה בשנת 1688 על ידי חיילים צרפתים במהלך מלחמת תשע השנים (1688–1697). ב-31 מאי 1689, כוחות צרפתים בפיקודו של הגנרל אז'יאל דה מלק הרסו את העיר.
גם במאות ה-17, ה-18 וה-19 חיו יהודים באופנהיים. בשנת 1765 היו בעיר 10 משפחות יהודיות.
עד 1797 שלטו באופנהיים הבוחרים של פפאלץ. לאחר המהפכה הצרפתית כבשו הכוחות הצרפתים את אופנהיים במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה בהנהגת נפוליאון בונפרטה. בין השנים 1798–1814 אופנהיים והאזורים בגדה המערבית של הריין שולבו ב. לאחר תום תקופת נפוליאון שלטה באופנהיים הדוכסות הגדולה של הסן 1816 יחד עם עוד כמה ערים ואזורים בגדה המערבית של הריין.
בשנת 1804 היו 74 יהודים באופנהיים, בשנת 1824 היו 162 ובשנת 1861 היו 184. ברבע האחרון של המאה ה-19 המספר ירד מעט. בשנת 1900 התגוררו באופנהיים 129 יהודים. הקהילה הדתית, אליה השתייכו גם יהודי העיירות השכנות, מנתה 219 חברים.
תחנת הרכבת באופנהיים נפתחה ב-22 במארס 1853, כאשר נפתח החלק הראשון של קו הרכבת "מיינץ - וורמס - אופנהיים".
בשנת 1864 הקהילה היהודית הקימה בית כנסת חדש. הוא נחנך באוגוסט 1864.
תחת השלטון הנאצי
מיד לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-30 בינואר 1933 החלה אפליה נגד יהודים. הם סבלו מחרם על אנשים ועסקים, אובדן מקומות עבודה ופרעות. בשנת 1934 חולל בית הקברות היהודי בעיר. ב-9 בנובמבר 1938 בוצעו פרעות נגד בתי כנסת יהודים ויהודים רבים כאשר 108 יהודים גורשו ו-25 מתו. חלק מאלו שהיגרו הצליחו להציל את עצמם בבריחה אל מחוץ לגרמניה.
באופנהיים חיו עדיין 40 יהודים בלילה שבין 9–10 בנובמבר 1938, ליל הבדולח. במהלך הלילה, התושבים היהודים בשלוש עשרה דירות באופנהיים עוררו משנתם על ידי חיילי אס אה המצוידים במוטות ברזל והותקפו, גם רוב דירותיהם נהרסו. על פי עדי ראייה בספרו של וולפגנג קמפ, אנשי אס אה ואנשי אס אס השתתפו גם בהריסה ובמקרים מסוימים בזיזת הדירות. כל הזכרים היהודים נעצרו לפנות בוקר. הם נאלצו לנעול את שרוכיהם סביב צווארם והוסעו יחפים. חמישה מגברים אלה הועברו לגסטפו בדרמשטאדט ונשלחו למחנה הריכוז בוכנוואלד.
אף על פי שכמעט כל הגשרים שעל נהר הריין פוצצו על ידי הגרמנים, הצליחו, ב-22 במרץ 1945, כוחות ארצות הברית בפיקודו של הגנרל ג'ורג' פטון להקים מעבר על הריין בין אופנהיים לנירשטיין. הם העבירו חיילים רבים לגדה המזרחית של הריין.
התפתחות אוכלוסייה
הנתונים משנת 1871 עד שנת 1987 מבוססים על מפקדים:
שיפוט מתאם
שיפוט מתאם או שיפוט קשר (באנגלית: Correlation Judgment או Covariation Judgment) הוא אמידה אינטואיטיבית אנושית, המבוססת על נתונים, של חוזק הקשר בין שני משתנים. הסוגייה נחקרה רבות בתחום הפסיכולוגיה הקוגניטיבית, במסגרת מחקר בסיסי, שכן קיום מתאם נחשב לקריטריון חשוב להיסק על קיום קשר סיבתי.
לנושא שיפוט מתאם יש גם משמעויות יישומיות כיוון שמדובר בידע המתקבל ממחקר בסיסי. לכן הידע המופק ממחקרים אלה מסייע להתוויית מדיניות בתחומים מעשיים כמו רפואה, ניהול, שיווק, התנהגות צרכנים, כלכלה התנהגותית, חינוך, משפטים מדיניות ציבורית ועוד. לדוגמה, בתקשורת השיווקית, הכוללת במקרים רבים פרסום בנוגע למוצרים רפואיים ותוספי מזון, שעשויים להשפיע על בריאותנו, בני אדם נחשפים לעיתים קרובות לטיעונים סיבתיים שלפיהם צריכת מוצר מסוים גורמת לתוצאה כלשהי. למשל, צרכנים עשויים להיחשף לפרסומת שלפיה צריכת תוסף מזון צמחי תוביל לריפוי אקנה. לעיתים הצרכן אף נחשף לנתונים באשר למתאם או לקשר בין צריכת המוצר לבין התוצאה. דיוק אומדן המתאם שאליו יגיע הצרכן עשוי להשפיע על החלטת הקניה שלו וכתוצאה אף על בריאותו.
הרוב המכריע של מחקרים בתחום התמקדו בשיפוטי קשר בין שני משתנים דיכוטומיים, למשל, קשר בין נטילה או אי נטילה של טבליה להפגת חרדה לבין הפגה או אי הפגה של החרדה בפועל. מקצת המחקרים עסקו גם בסוגיה הנוגעת לשיפוטי מתאם ביחס לקשרים בין משתנים רציפים, למשל נתונים באשר לקשר בין פרסום כמות הקלוריות שיש במוצר לבין כמות הקלוריות שנצרכו בפועל על ידי הצרכן, או נתונים באשר לקשר שבין מחירו של מוצר לבין הערכת איכותו.
לוחות קשר בין שני משתנים דיכוטומיים
נהוג להציג את הנתונים הנוגעים לקשר בין שני משתנים דיכוטומיים, בלוחות קשר של 2X2. לוחות אלה מציגים את הנתונים המסכמים הנוגעים לארבעת הצירופים של ערכי שני המשתנים. הבסיס לחישוב המתאם בין המשתנים הוא המידע המופיע בלוחות הללו.
דוגמה
משווק טוען כי שתיית משקה אנרגיה 'בום' (הסיבה) גורמת להצלחה במבחני אינטליגנציה (התוצאה או האפקט). על מנת לחזק את טענתו המשווק מציג נתונים לגבי מחקר שערך על 40 מתנדבים: "20 מהם שתו את משקה האנרגיה 'בום' ו-20 שתו מים. אחר-כך ביצעו כל המשתתפים מבחן אינטליגנציה. הנתונים העלו כי הצליחו במבחן 15 מבין שותי ה'בום' ו-10 מבין שותי המים". הנתונים המספריים הללו מסוכמים בטבלת 2X2. האותיות המופיעות בטבלה הם סימונים מקובלים לתאי הלוח: הסימון ca (קיצור של cause) פירושו שהסיבה נוכחת, ca- פירושו הסיבה נעדרת; ef (קיצור של effect) פירושו שהתוצאה התרחשה, ef- פירושו שהתוצאה לא התרחשה. תאים a ו-d הם תאים המאשרים את הטיעון הסיבתי: מספר האנשים שצרכו את ה'בום' והצליחו במבחן (תא a), ומספר האנשים שלא צרכו את ה'בום' ולא הצליחו במבחן (תא d).
תאים b ו-c הם תאים המפריכים את הטיעון הסיבתי: מספר האנשים שצרכו את ה'בום' ולא הצליחו במבחן (תא b), ומספר האנשים שלא צרכו את ה'בום' והצליחו במבחן (תא c).
מדד נורמטיבי
מדד ה-\Delta P הוא המדד האובייקטיבי או הנורמטיבי לחישוב ערך המתאם בין הסיבה (נוכחת או נעדרת) לאפקט (התרחש או לא התרחש), והוא מתקבל באמצעות חישוב הפער בין שתי הסתברויות מותנות:
ערך \Delta P הוא אפוא הפער בין רמת המספיקות לבין רמת ההכרחיות:.
כאשר, אין קשר בין שני המשתנים ולכן הסיבה לא גורמת לתוצאה, כאשר , הסיבה מקדמת או מקלה על יצירת האפקט וכאשר , הסיבה מונעת או מעכבת את יצירתו.
מדד \Delta P התקבל כהגדרה הפורמלית וכמדד הנורמטיבי לחשוב עוצמת הקשר בין שני משתנים דיכוטומיים.
בדוגמה שהובאה בלוח,. פירושו הוא שטענת המשווק נכונה, אכן שתיית ה'בום' בסמוך למבחן מעלה את הסיכוי להצליח במבחן האינטליגנציה.
מחקרים
מרבית המחקרים העוסקים בשיפוט מתאם בוצעו על נתונים הנוגעים לקשר בין משתנים דיכוטומיים. בדרך כלל, בשלב הראשון של הניסויים, הנחקר מקבל מידע על שכיחות ארבעת התאים, כאשר השכיחות מסוכמת בטבלת 2×2 או שהיא ניתנת על בסיס כל מקרה בנפרד. לאחר מכן, הנחקר מתבקש לדרג את חוזק הקשר ואת כיוונו. תהליך זה נעשה מספר פעמים, בכל פעם על נתונים שמבטאים עוצמות שונות וכיווני קשר שונים.
במחקרים נמצא שהמשקל הניתן לתאים השונים אינו זהה לזה שמתחייב מהמודל הנורמטיבי – מדד \Delta P. בני אדם נוטים לבצע "הטיית מספיקות" (סוג של הטיית אישוש). במילים אחרות, הם נוטים להתחשב יותר, או רק, במידע המופיע בתא a, כלומר מייחסים חשיבות בעיקר למידע הנוגע להתרחשות האפקט (הצלחה במבחן) בנוכחות הסיבה (שתיית 'בום'). הם נוטים פחות להתייחס למידע המפריך, כלומר להתרחשות האפקט (הצלחה במבחן) בהיעדר הסיבה (אי שתית ה'בום'). עם זאת, בני אדם כן רגישים לגודלו של המתאם (ערכו של \Delta P), כך שככל שערך זה גדל במידע הניתן להם, כך המתאם נשפט כחזק יותר. כלומר, באופן כללי בני אדם נוטים לקחת בחשבון גם את המידע הנוגע להכרחיות – מה קורה להתרחשות התוצאה בהיעדר הסיבה, גם אם לא במידה האופטימאלית. כמו כן, הטיית המספיקות קטנה כשהתנאים מקלים על עיבוד המידע הנוגע לקשר, כלומר הנתונים שבהם הסיבה נעדרת נלקחים יותר בחשבון כשהנתונים מסוכמים בטבלה או כשיש הסבר לאופן שבו הסיבה גורמת לתוצאה.
השפעת אמונות קודמות על שיפוטי מתאם
במחקרים נמצא כי לעיתים אמונות קודמות לגבי הקשר בין המשתנים משפיעות על שיפוט הקשר בין הנתונים שהנחקר קיבל. מרבית המחקרים מראים כי, אמונות קודמות יוצרות הטיה בעיבוד המידע, כך שעיבודו הוא סלקטיבי – ראיות המתיישבות עם אמונות קיימות מקבלות עדיפות בעיבוד, על חשבון התעלמות מראיות שאינן מתיישבות עמן.
בסדרת מחקרים שנעשו על פסיכולוגים קליניים, הקלינאים התבקשו לשפוט האם קיים מתאם בנתונים שהוצגו להם. הנתונים התייחסו למטופלים, וכללו צירופים שונים של מחלה שממנה סובל המטופל (למשל, יש/אין פרנויה) ושל תגובות המטופל למבחן כתמי הדיו של רורשאך (למשל, יש/אין תגובה של ראיית עיניים גדולות בכתמי הדיו). מן הממצאים עלה, כי כאשר לא היו אמונות קודמות על הקשר בין המחלה לבין תגובה מסוימת ברורשאך, אך בספרות המחקרית נמצא קשר כזה (למשל, ממחקרים ידוע כי קיים קשר בין פרנויה וראיית חיות במבחן הרורשך), גם כשהיה מתאם בנתונים שהוצגו, נטו המטפלים לדווח על אי-קיום קשר. הממצא הדרמטי יותר התייחס למצב שבו היו אמונות קודמות חזקות לגבי קיום קשר בין תגובה מסוימת במבחן הרורשך לבין קיום המחלה (למשל, עיניים גדולות ופרנויה). במצבים כאלה, גם כשהנתונים שסופקו היו של היעדר מתאם, המטפלים נטו לדווח על קיום מתאם. תופעה זו זכתה לכינוי "אשליית התוקף".
חוקרים אחרים מצאו שאמונה קודמת חלשה בקשר סיבתי ספציפי (למשל, בין חוסר ברזל וסרטן) צמצמה, אם כי לא ביטלה, את מידת השפעתו של נתון מתאמי המעיד על קשר חזק בין שני המשתנים הללו, על האמונה בטיעון הסיבתי (דוגמה לנתון כזה: "מבין 10 אנשים שסבלו מחוסר ברזל, 9 חלו בסרטן, ואילו מבין 10 אנשים שלא סבלו מחוסר ברזל, רק אחד חלה בסרטן").
מחקר נוסף בספרות השיווקית שעסק בנושא הראה אף הוא כי אמונה קודמת הנוצרת באמצעות טיעון פרסומי גורמת לעיבוד סלקטיבי של מידע חדש. במחקר נמצא כי קיימת אינטראקציה בין פרסום לבין נתונים בהשפעתם על דירוגי אמינות שנותנים נבדקים. במחקר נבחנו דירוגי האמינות של נבדקים לגבי חברה מוכרת עם חשיפה לפרסומת וללא חשיפה כזאת. לאחר מכן נחשפו מחצית מהנבדקים לנתונים על האמינות של פורד, ומחציתם לא נחשפו לנתונים אלה. הנבדקים דירגו בשנית את אמינותה של פורד. החוקר מצא כי החשיפה לפרסומת השפיעה על השינוי בדירוגי האמינות רק כאשר סופקו לנבדקים נתונים. במילים אחרות, הנתונים עובדו באופן סלקטיבי בהשפעתם על דירוגי האמינות כשעובדה זו הייתה תלויה בשאלה האם הם נחשפו לפרסום או לא. במחקר זה הנתונים שסופקו לנבדקים היו קשים לעיבוד, כלומר המידע המספרי שניתן היה רב, לא-מסודר וכלל משתנים רבים.
במחקרים אחדים נמצא כי צרכנים נוטים להערכת-יתר של הקשר בין איכות למחיר, כלומר מסתמכים מאוד על המחיר בהערכת האיכות. הערכת-יתר זו הייתה חזקה בהרבה כאשר המידע הוצג בתנאים שעודדו עיבוד סלקטיבי, למשל: עומס מידע רב, פורמט הצגה לא-נוח ותנאי עיבוד המעודדים סגירות, כגון לחץ זמן או דרישה לדייק. מחקר אחר הראה כי ההשפעה של אמונות קודמות היא חיובית דווקא. במחקר נמצא כי קיום תאוריה אינטואיטיבית המסבירה את הקשר בין מחיר לאיכות, למשל, במוצרים איכותיים המרכיבים טובים יותר ולכן הם עולים יותר, הועילה מאוד בשיפוטי המתאם, אפילו במקרים בהם הנתונים סתרו את התיאוריה. ההסבר שהוצע לממצא זה היה כי שהציפיות האפריוריות מעודדות גישה אקטיבית של בדיקת השערות, המקלה את שיפוט המתאם.
ביטוח חקלאי
ביטוח חקלאי אגודה שיתופית מרכזית היא אגודה שיתופית הפועלת בישראל כחברת ביטוח.
אגודת "ביטוח חקלאי" נוסדה ב-14 באפריל 1937, בשיאן של מאורעות 1936 ("המרד הערבי הגדול"). באותה תקופה הוצתו שדות קיבוצים ויישובים יהודיים בארץ ישראל על ידי פורעים ערבים. חברות הביטוח סירבו, בשל הסיכון הביטוחי הגבוה, לבטח קיבוצים אלה, והאגודה הוקמה ממניעים אידאולוגיים כדי לספק את הערבות ההדדית להגנה על היבולים. האגודה השיתופית התפתחה לחברת ביטוח הפעילה כיום בתחום הביטוח הכללי, הן במגזר הקיבוצי והן במגזר הפרטי.
נכון לשנת 2020 האגודה בבעלות 261 קיבוצים ואגודות שיתופיות. הנהלת האגודה נמצאת כיום ברחוב החשמונאים בתל אביב.
יסוד האגודה
במחצית הראשונה של שנות ה-30 גברו גלי העלייה לארץ ישראל והיישוב היהודי בארץ גדל בקצב מהיר. שביתה כללית ממושכת של ערביי סוריה נגד המנדט הצרפתי בארצם בתחילת שנת 1936, הביאה לשביתת תמיכה של ערבי ארץ ישראל, ובמהרה פרץ המרד הערבי הגדול בארץ ישראל באפריל 1936, ונמשך שלוש שנים עד לשנת 1939. המרד כלל תקיפות כנגד חיילים, מוסדות השלטון הבריטי ונציגיו, ופעולות איבה אלימות כנגד יישובים יהודים. יהודים נרצחו או נפצעו על ידי ערבים בזמן שעבדו, נסעו וטיילו, וגידולים חקלאיים רבים נשרפו.
הפורעים נהגו להשתלט על רכבת העמק, אשר יצאה מחיפה, עברה דרך עמק יזרעאל, והגיעה לצמח, והשליכו ממנה פחם בוער מכבשן הקטר לעבר השדות המעובדים של היישובים היהודיים שבעמק. הפחם הבוער גרם לשרפות חוזרות ונשנות של שדות עמק יזרעאל ולנזק כלכלי עצום ליישובים אלה.
חברות הביטוח שפעלו באותם ימים בארץ ישראל סירבו לבטח את התבואה החקלאית, ולכן אליעזר בן-עזרא, חבר קיבוץ עין חרוד החליט על הקמת קופת ערבות הדדית משותפת, שמטרתה להביא להקטנת הנזקים שנגרמו מדי שנה ליישובים שנפגעו בשל שריפות אלה.
קופה לביטוח חקלאי הדדי, אגודה שיתופית בע"מ
ב-14 באפריל 1937 נרשמה האגודה השיתופית החקלאית בפינקס האגודות השיתופיות, תחת השם "קופה לביטוח חקלאי הדדי, אגודה שיתופית בע"מ". על מנת לשמור על עיקרון הערבות ההדדית, נקבע על ידי חברי האגודה השיתופית סכום שנתי לגבייה מכל דונם מעובד. מנהלה הראשון של הקופה היה אליעזר בן-עזרא.
בראשית דרכה פעלה הקופה מחדרו של אליעזר בן-עזרא בקיבוץ עין חרוד, ובן-עזרא החל לעבור בין יישובי הארץ על מנת לשכנעם להצטרף לקופה. בנוסף פעל בן-עזרא לצייד את היישובים בציוד לכיבוי שריפות, ודאג להדרכת המתיישבים בשימוש בציוד זה ושיטות כיבוי אש.
בן עזרא ראה את הפוטנציאל הגלום בקופה ההדדית כמנוף לצמיחת ההתיישבות, ודאג לרכישת חברת "כים אוויר", חברה צעירה לכלי טיס - וזאת בזכות יכולותיה לכבות שריפות מהאוויר ולסייע בריסוס שדות כותנה.
בן-עזרא נקט בפעולות אליו מאחר שלדבריו:
בעקבות גדילת והתפתחות ההתיישבות היהודית בארץ ישראל, והמיכון הגובר של יישובים אלה - הפרדות הוחלפו בטרקטורים ובמכונות חקלאיות ניידות. בן-עזרא הטיל על ארבעה מרכזי מוסכים לחבר תקנון לביטוח שבר מכני, על מנת לבטח רכבים אלה. הארבעה היו לסיירת השמאים הראשונה של הקופה, שכללה את גדעון מנור מקיבוץ משמר העמק, אבנר אבלס מקיבוץ שריד, שמואל שגב מקיבוץ אילת השחר ויעקב בכור מקיבוץ מעוז חיים.
החל מתקופה זו סיפקה הקופה כיסוי ביטוחי לתבואות כנגד אש, וביטוח טרקטורים ומכונות חקלאיות ובכך סייעה להתפתחות ההתיישבות בארץ ישראל.
עם הגדלת היקף הפעילות של הקופה נקבעו משרדיה הראשונים של "ביטוח חקלאי" בתל אביב, בשני חדרים קטנים בבית ברחוב יהודה הלוי 20, ליד מלון צ'רנובסקי.
בשנת 1946 סבלו הקיבוצים ממשבר אשראי, ועל מנת לסייע ליישובים אלה גייסה הקופה אשראי מחברת הביטוח "הסנה, חברה ישראלית לביטוח", ובהמשך גם מחברת "ציון", והפכה את שתי חברות ביטוח למבטחות משותפות עם הקיפה.
שנות ה-50
בשנת 1949 עברה החברה לניהולו של אפרים רבינוב מקיבוץ שער הגולן. רבינוב המשיך בפעילות להגדלת האשראי ליישובים, וצירף, לאחר ויכוחים קשים בהנהלת הקופה, את חברת "המגדל" כמבטח משותף, על חשבון הקטנת גודלן היחסי של חברות "הסנה" ו"ציון". במקביל הציעה חברת "הסנה" להנהלת הקופה בשנת 1949 להקים במשותף "מחלקה לביטוח חקלאי", שבה ירוכז כל הטיפול בביטוח חברי האגודה, לרבות ביטוח רכוש המשקים.
כחודש לאחר אישור החלטת האספה הכללית של הקופה שהתקיימה ב-21 בספטמבר 1949, נפתחה "המחלקה לביטוח חקלאי" במשרדי "הסנה" שברחוב אלנבי 115 בתל אביב. הנהלתה כללה 3 חברי "הסנה" ו-3 חברי הנהלת הקופה. ניהולה בפועל הופקד בידי נציג מ"הסנה" ונציג מ"הקופה לביטוח חקלאי הדדי".
שנות ה-60: ביטוח חקלאי, אגודה שיתופית הדדית בע"מ
בשנות ה-60 התפתחו הקשרים העסקיים עם "הסנה" והועמקה הפעילות של "המחלקה לביטוח חקלאי" במגזר ההתיישבותי.
בשל היקף פעילותה של המחלקה ומורכבותה, העתיקה "המחלקה לביטוח חקלאי" את משכנה, תחילה לשדרות רוטשילד 19, ומשם לשדרות רוטשילד 97.
בשנת 1967 שונה שמה של הקופה ל-"ביטוח חקלאי, אגודה שיתופית הדדית בע"מ", וזאת על פי דרישות תקנות האגודות השיתופיות.
בשנת 1965 רכשה חברת הפניקס הישראלי, חברת לביטוח את חלקיהן חברות "מגדל" ו"ציון" בשותפות ב"מחלקה לביטוח חקלאי", בשיעור כולל של 30%. בתמורה להצטרפותה העניקה "הפניקס" לתנועות ההתיישבות אשראי בשיעור של מיליון לירות. פעולה זו נעשתה במסגרת מאמציה הרבים של האגודה להרחיב את היקף האשראי למשקים ולקיבוצים בהם, בעיקר לצורכי רכישת ציוד כיבוי אש, ולהקל על מצוקת האשראי של הקיבוצים.
בנוסף, במסגרת מאמציה להקלת מצוקת האשראי במשקים הקימה האגודה החל מאמצע שנות ה-50, וביתר שאת בשנות ה-60, קרנות משותפות עם גורמים פיננסיים שונים, כמו בנק מרכזי קנדה-ישראל, בנק הפועלים ובנק המזרחי, שמטרתן מתן אשראי לקיבוצים ולמושבים.
הקופה הייתה מעורבת בשנים אלה גם בקרן לביטוח שדות נגד פגעי טבע, שהוקמה בשנת 1959 ביוזמת הקופה ובשיתוף עם ממשלת ישראל. קרן זו נועדה לתת מענה לחקלאים בגין נזקי טבע בענף תבואות החורף (הפלחה). לאחר ששיתוף הפעולה בין הקרן לבין הקופה לא צלח, עזבה "ביטוח חקלאי" כעבור כעשור את הקרן.
שנות ה-70
בשנות ה-70 התמודדה אגודת "ביטוח חקלאי" עם הצרכים הגדלים והולכים של המשקים המתפתחים בקצב מהיר, לצד הכרח בניהול פיננסי אחראי בשותפות עם חברת "הסנה".
הגידול הרב בנזקים במכונות חקלאיות והגידול בתביעות צד ג' כנגד הקיבוצים והמושבים הביאו לסדקים בשיתוף הפעולה העסקי בין האגודה לבין "הסנה".
בשנת 1971 פרש רבינוב מהנהלת האגודה השיתופית, בעקבות הודעת "הסנה" על הפסקת שיתוף הפעולה, והחליף אותו בתפקיד אברהם ליבני מקיבוץ גשר.
בשנת 1972 התנהל בין הצדדים משא ומתן לחידוש ההסכם, אשר לא צלח, ושלושת הזרמים הקיבוציים - האיחוד, המאוחד והשומר הצעיר - הגיעו למסקנה כי על האגודה לפעול כחברת ביטוח עצמאית.
לאחר קבלת ההחלטה בהנהלת "הביטוח החקלאי" לצאת לדרך חדשה נבחנו הדרכים להקמת חברה עצמאית לביצוע הביטוחים, אולם בפני האגודה עמד קושי מרכזי - העדר הון עצמי, שכן על פי עקרון הביטוח ההדדי שהיה בתוקף כל השנים, כל רווחי האגודה הועברו בסוף כל שנת פעילות חזרה לחבריה של האגודה (שהם גם בעליה). בשל קשיים אלה פרשה תנועת המושבים בסוף שנות ה-70 מחברותה באגודה (באותה עת חבריה מנו 30% מחברי האגודה). מנכ"ל האגודה באותה עת היה מנחם לוין מקיבוץ מעגן מיכאל, ועל מנת להפוך את האגודה לאפשרית מבחינה כלכלית הוחלט לתת מענה ביטוחי מלא לחבריה (היינו ביטוח רכוש, מעבר לביטוח הטרקטורים והשדות).
שנות ה-80: משבר התנועה הקיבוצית
בהתאם להחלטת מוסדות האגודה השיתופית, בשנת 1982 החלה "הביטוח החקלאי" לבטח את מלוא הרכוש בקיבוצים ובתאגידים הקשורים בהם, לרבות רכוש המשק, בתי העסק בקיבוצים ועוד.
החלטה זו, שלוותה בלבטים רבים, שדרגה את מעמדה של "הביטוח החקלאי" ויכולותיה, חייבה את האגודה בקבלת רישיונות מתאימים מאת המדינה, וצבירה של הון עצמי הנדרש על פי הדין במדינת ישראל מחברת ביטוח. מקורות ההון העצמי היו רווחי המבוטחים (שהם בעלי האגודה) שהושקעו בהון העצמי של האגודה.
בשנת 1984 התקבל אישור המפקח על הביטוח לפעילות החברה ו-"ביטוח חקלאי", תחת ניהולו של משה גרוס מקיבוץ מענית, החלה לפעול במתכונת החדשה, כשהיא מבטחת את כל הרכוש היצרני והצרכני (פרט לתעשייה), וכל המכונות החקלאיות, השדות, התבואות, המטעים, בעלי החיים, חומרי הדברה וכדומה של הקיבוצים החברים באגודה. יתר הביטוחים, בכללם ביטוחי התעשייה וביטוחי חבויות, נעשו בחברת "הסנה".
תנועת הקיבוץ הדתי, שאיחדה לתוכה, עם השנים, את הקיבוצים והמושבים השיתופיים של תנועת "הפועל המזרחי", החליטה בתקופה זו שלא להצטרף להעברת הביטוח ל"ביטוח חקלאי" ולמעשה פרשה מן האגודה.
לאחר מלחמת לבנון הראשונה החלה תקופת היפר-אינפלציה, וקריסת הבורסה ומניות הבנקים סחפו את התנועה הקיבוצית למשבר כלכלי כבד. התנועה הקיבוצית, על שני זרמיה באותם ימים (התק"ם והקיבוץ הארצי), נזקקה לכל מקור כספי. על פי הרשאה חריגה של המפקח על הביטוח אושרה תקנה כללית המתירה לתאגיד ביטוח במבנה של אגודה שיתופית להעמיד את הונה העצמי כהלוואה לחבריה, ללא ביטחונות מוצקים.
כך הפכה אגודת "ביטוח חקלאי" למעשה אחת מהמערכות הכלכליות של התנועות הקיבוציות, ואגודת "ביטוח חקלאי", בניהולו של יעקב (ז'קו) רקח מקיבוץ מפלסים, נחלצה לעזרת הקיבוצים והעניקה הלוואות לארגוני הקניות התנועתיים.
סכומי ההלוואות עלו בהדרגה והגיעו בסוף שנות ה-80 למלוא היקף ההון העצמי של "ביטוח חקלאי", שנאמד בכ-30 מיליון ₪.
בסוף שנות ה-80 המשיכה האגודה בניהולו של המנהל החדש, איתן נדן מקיבוץ חפציבה, לפתח את האגודה כחברת ביטוח במטרה לתת מענה לכל שירותי הביטוח לתנועה הקיבוצית ולתאגידים הקשורים לה.
שנות ה-90: קריסת "הסנה"
בשנות ה-90 השפיעו על החברה השינויים שעברה התנועה הקיבוצית וגבר רצונם של הקיבוצים להתנתק מהמערכות הקיבוציות, תוך דרישת הקיבוצים להשוואת התנאים להם הם זוכים מחברות ביטוח אחרות, וזאת בשל הצורך של הקיבוצים בצמצום מקסימלי בהוצאות, מבלי לפגוע בכיסוי ביטוחי שייענה על צורכיהם.
קריסת חברת הסנה בשנת 1992 הציבה את הקיבוצים ותאגידיהם בפני הצורך בכיסוי ביטוחי מיידי בכל תחומי החבויות לצורך פעילות שוטפת. מתוך מחויבות לחבריה העמידה "ביטוח חקלאי" באופן מיידי ביטוח בכל ענפי החבויות, לפי הפוליסות שהיו קיימות ב"הסנה".
בשנת 1993 הוקמה על ידי "ביטוח חקלאי" קרן הפנסיה "עתודות". הקרן, שהוקמה בשיתוף פעולה עם "מבטח שמיר", אפשרה לקיבוצים לבנות חיסכון פנסיוני לחבריהם. בתחילת 1995, הוקמה קרן "עתודות חדשה", בשיתוף עם כלל חברה לביטוח. בהמשך מכרה "ביטוח חקלאי" את חלקה בקרן "עתודות החדשה" ומחזיקה כיום בשיתוף עם "כלל" (שרכשה את חלקה של "מבטח שמיר") בקרן הפנסיה "עתודות" הוותיקה, ובחברת הניהול של הקרן – "שבח".
שנות ה-2000
נכון לשנת 2009 הנפיקה ביטוח חקלאי כ-124,000 פוליסות ביטוח. מחזור הפרמיות של האגודה באותה שנה עמד על כחצי מיליארד שקל, ומאזנה השנתי הגיע ללמעלה ממיליארד שקל.
על מבוטחיה של "ביטוח חקלאי" נמנים מפעלי התעשייה המובילים במגזר הקיבוצי. סך הכל מבטחת כיום "ביטוח חקלאי" למעלה מ-300 מפעלים בלמעלה מ-5 מיליארד דולר.
עיקר הכנסותיה של "ביטוח חקלאי" נובעות מביטוח במגזר הקיבוצי (קיבוצים ומושבים שיתופיים, מפעלים ועסקים הקשורים להם). התפלגות הכנסותיה על פי המגזרים היא: כ-60% המגזר הקיבוצי, וכ-40% המגזר הפרטי. קודם לפתיחת שירותי הביטוח של "ביטוח חקלאי" למגזר הפרטי, עמד חלקו של מגזר זה ביחס לכלל הכנסות האגודה על כ-20% בלבד.
"ביטוח חקלאי" פועל במגזר הפרטי באמצעות 300 סוכנים מכל רחבי הארץ.
חברות בנות
"ביטוח חקלאי" מחזיקה בבעלות של החברות הבאות:
תחומי פעילות
"ביטוח חקלאי" פועלת כיום בתחום הביטוח האלמנטרי, ומציעה פוליסות ביטוח בענפי הביטוח:
היפנוזה (סרט)
היפנוזה (ברוסית: Гипноз) הוא סרט מותחן פסיכולוגי רוסי בבימויו של ואלרי טודורובסקי ובכיכובם של מקסים סוחאנוב, סרגיי גירו, סרגיי מדבדב, יקטרינה פדולובה ופולינה גלקינה. קו-פרודוקוציה פינית-רוסית הסרט הופק בשיתוף פעולה עם רשת Yle הפינית בהפצת סרטי סוני.
עלילה
מישה המתבגר משתתף בפגישות היפנוזה עם המהפנט וולקוב כדי להתאושש מבעיית הליכת שינה. כתוצאה מכך, מישה נופל להשפעתו של המהפנט עד כדי כך שהוא מפסיק להבין מהי המציאות ואיפה אשליה. לאחר מותה המסתורית של אחת המטופלות של וולקוב, מישה מחליט לערוך חקירה כדי לרדת לעומק האמת. אבל מה אם חלום ומציאות יתמזגו לאחד והוא בסופו של דבר יהפוך לחשוד העיקרי?
מיוקן
מיוקן (אנגלית: Miocene) היא התקופה הקדומה בנאוגן שבעידן הקנוזואיקון. משכה 18 מיליוני שנים, מ-23 מיליוני שנים לפני זמננו ועד לפני 5.3 מיליוני שנים. היא מחולקת לשישה גילים (תת יחידות זמן של תקופה):
בסוף תקופת המיוקן התרחש האירוע המסיני שבמהלכו התייבש הים התיכון כמעט לחלוטין כתוצאה מסגירת מצר גיברלטר לזרימת מים מהאוקיינוס.
באמצע תקופה זו הופיעו ההומינידיים הראשונים. גם הסוסים ורוב מכפילי הפרסה התפתחו וגדלו לאורך התקופה.
יחסי אלבניה–מקדוניה הצפונית
יחסי אלבניה–מקדוניה הצפונית מתייחסים ליחסים הדו-צדדיים של אלבניה ומקדוניה הצפונית.
היחסים בין המדינות
שר החוץ של מקדוניה בלגוג'ה הנדז'יסקי ערך ביקור רשמי באלבניה בשנת 1997, ביקור שהוסכם במהלך פסגת כרתים.
ראש ממשלת אלבניה, סאלי ברישה, ביקר בסקופיה בנובמבר 2008.
ראש ממשלת מקדוניה, ניקולה גרובסקי, ביקר בטירנה בנובמבר 2012. במהלך ביקורו הוטל על מכוניתו ביצים ובקבוקי פלסטיק ודגלי מקדוניה הוצאו והוצתו.
אלבניה היא חלק מנאט"ו מאז 2009, ומקדוניה הצפונית מנהלת משא ומתן לחברות בנאט"ו, כאשר ראש ממשלת אלבניה, אדי רמה, הודיע בשנת 2015 כי אלבניה תטיל וטו אם הסכם אוחריד משנת 2001 לא ייושם במלואו.
ג'סטין ביבר: Believe
ג'סטין ביבר: Believe הוא סרט הופעה תיעודי אמריקאי משנת 2013, בבימויו של ג'ון מ. צ'ו ובהפקת MTV. הסרט מתעד את הזמר הקנדי ג'סטין ביבר בהכנותיו לקראת סיבוב הופעות השני שלו, "Believe Tour".
הסרט הוא המשך לסרט התיעודי הקודם על ג'סטין "ג'סטין ביבר: הסרט", וצבר הכנסות של 32.2 ברחבי העולם.
רקע
הסרט מתעד את ביבר וצוות ההפקה שלו כשהם בסיבוב ההופעות השני שלו. הסיבוב נועד לעזור בקידום אלבום האולפן השלישי שלו, Believe, אשר יצא לאור ב-19 ביוני 2012. הסיבוב החל ב-29 בספטמבר 2012 בגלנדייל, והסתיים ב-8 בדצמבר 2013 בפרת'.
בסרט הוצגה היכרות של ביבר עם אוולינה, ילדה שחולה בסרטן וחולמת להתחתן עם ביבר. באחת מההופעות ביבר העלה את אוולינה לבמה והקדיש לה את השיר "One Less Lonely Girl". לאחר תקופה, ביבר קיבל בפתאומיות ידיעה שאוולינה נפטרה, ומיד צייץ על כך בחשבון הטוויטר שלו, וסחף אחריו אלפי תגובות תמיכה ממעריצים ותומכים בעולם.
הפקה
הקרנת הבכורה של הסרט אירעה ב-18 בדצמבר 2013 דרך Open Road Films בלוס אנג'לס קליפורניה, ולאחר מכן שודרה בכל רחבי ארצות הברית וקנדה. הסרט יצא רשמית לבתי הקולנוע ב-25 בדצמבר 2013. הסרט ספג ביקורות שליליות רבות, והכניס 32.2 מיליון דולר ברחבי העולם.
מבצר החולות הרועדים
מבצר החולות הרועדים (באנגלית: Shivering Sands Army Fort) נבנה עבור הצי המלכותי הבריטי בשפך התמזה בתקופת מלחמת העולם השנייה כחלק מקו ההגנה האנגלי שפנה מזרחה ונועד למנוע ממטוסים גרמניים, שהגיעו מהיבשת, לחדור לפנים הממלכה. המבצר כלל קבוצה של מגדלים ימיים עליהם הורכבו תותחי נ"מ.
רקע
ב-1940 התחולל הקרב על בריטניה במהלכו ערך חיל האוויר הגרמני מאות תקיפות מהאוויר על ערי בריטניה (במיוחד נמל לונדון) והמחנות הצבאיים שבה.
בעקבות מערכה זו החליט הצי המלכותי הבריטי לחזק את מערך ההגנה האווירית שלו שתפקידו היה מצד אחד למנוע הגעת מטוסי הפצצה גרמנים לפנים המדינה וכן למנוע ממטוסים מניחי מוקשים ימיים להטיל את המוקשים בכניסה לנהר התמזה. לשם כך הוקם מערך עמדות תותחי נ"מ ומקלעי נ"מ לארוך חופה הדרומי והמזרחי של בריטניה. רוב עמדות אלו היו יבשתיות אולם חלקן נבנה על הים ובשפכי נהרות על מנת לשמור על רציפות קוי ההגנה. העמדות הימיות שהוקמו נקראו "מבצרי מאונסל" על שם ממציאם "גאי מאונסל" . בסה"כ הוקמו 6 מבצרים ימיים (3 במפרץ ליברפול ו-3 בשפך התמזה ).
בתקופת מלחמת העולם השנייה
מגדלי מבצר החולות הרועדים נבנו ב-1943 במספנות גרייבסנד והושטו משם למקומם הסופי בשפך נהר התמזה כ-15 ק"מ מהחוף הקרוב ביותר והוצבו במקומם בין ספטמבר לדצמבר 1943. תפקיד המבצר היה להגן בעיקר על לונדון.
המבצר כלל 7 מגדלים שסודרו כדלקמן: גובה המגדלים היה כ-20 מטר מעל פני הים והם נבנו ממתכת. בראש כל מגדל נבנו חדרים ששימשו את החיילים ששירתו וכן חדרי פיקוד ושליטה, מחסנים ומאגרי תחמושת וחדרי שירות. כל שבעת המגדלים היו מחוברים ביניהם בגשרים עיליים שאיפשרט מעבר מהיר ביניהם. צוות של כ-260 חיילים ומספר קצינים שהו במבצר והוחלפו כל 6 שבועות.
במהלך מלחמת העולם השנייה הפילו תותחי הנ"מ במבצר החולות הרועדים 22 מטוסים גרמניים מסוגים שונים וכ-30 פצצות מעופפות (בעיקר מדגם V-1).
לאחר המלחמה
המגדלים שימשו את צי בריטניה ותוחזקו עד 1958 אז פורקו התותחים, סולק הציוד הצבאי והמגדלים ננטשו.
ב-1963 סטתה אוניית משא ממסלולה בגלל ערפל, התנגשה באחד משבעת המגדלים והפילה אותו למים.
ב-1964 הציבה רשות הנמלים של לונדון ציוד לניטור רוח וגאות על מגדל הזרקורים. באותה שנה נפתחה במקום תחנת רדיו פירטית שפעלה במקום למשך מספר שנים.
ב-1990 נוסר חלקו העליון של מגדל מגדל הזרקורים כדי לאפשר גישה קלה יותר של הליקופטרים לתחזוקת הציוד האלקטרוני שהותקן בו.
ב-1992 הפסיק מגדל הזרקורים לשמש כפלטפורמה לציוד מעקב לאחר שהוצב בקרבת מקום מצוף שתוכנן למטרה זו.
ב-2005 התיישב במקום, למספר שבועות, אמן כדי לחוות את חויית החיים המבודדים
נכון ל-2023 המגדלים נטושים אך ניתן לבקר בחלקם.
סאלי איסטול
סאלי איסטול (באנגלית: Sally Rose Eastall; 5 בינואר 1963, סאפוק, אנגליה) היא אתלטית עבר אולימפית בריטית שהתחרתה בריצה למרחקים ארוכים.
קריירה
בשנת 1990, השתתפה באליפות אירופה באתלטיקה בריצת מרתון, סיימה בתוצאת זמן של 2:41:37 ודורגה במקום ה-11. בשנת 1991, זכתה במקום הראשון במרתון קליפורניה עם תוצאת זמן של 2:29:29. באותה השנה, השתתפה באליפות העולם באתלטיקה, סיימה בתוצאת זמן של 2:36:16 ודורגה במקום ה-11. בשנת 1992, התחרתה בריצת המרתון באולימפיאדת ברצלונה, סיימה בתוצאת זמן של 2:41:20 ודורגה במקום ה-13.
בשנת 1984 אימצה אורח חיים טבעוני והצטרפה לאגודה הטבעונית.
בובי האצ'רסון
רוברט "בובי" האצ'רסון (באנגלית: Robert "Bobby" Hutcherson; 27 בינואר 1941 – 15 באוגוסט 2016) היה מוזיקאי ג'אז ונגן ויברפון ומרימבה אמריקאי. האצ'רסון היה לאחד מהוויברפוניסטים הראשונים והבולטים ביותר בסצנת הג'אז של שנות ה-60 וה-70 ונודע בעיקר בשל עבודותיו בתחום הפוסט-בופ והג'אז החופשי.
במרוצת השנים האצ'רסון ניגן ושיתף פעולה עם מוזיקאים שונים ונהג לשתף פעולה עם ג'ו צ'יימברס, מק'קוי טיינר והרולד לנד בין היתר. הוא נחשב לאחד מהוויברפוניסטים המשפיעים ביותר, והשפיע בין היתר על הוויברפוניסטים סטפון האריס, סטיב נלסון וג'ואל רוס.
שנים ראשונות ותחילת הקריירה
בובי האצ'רסון נולד וגדל בלוס אנג'לס. הוריו לא עסקו במוזיקה, אך אחיו היה חברו של דקסטר גורדון, והשניים היו מאזינים יחד לתקליטים בבית משפחת האצ'רסון. אחותו הגדולה של האצ'רסון הייתה זמרת ששרה בהרכבים בהובלת ריי צ'ארלס, סאני קלארק וג'רלד וילסון, והפגישה בין אחיה הקטן לבין הסקסופוניסטים בילי מיטשל ואריק דולפי, שהיה בן זוגה באותה התקופה. בגיל 12 התחיל האצ'רסון לנגן בוויברפון אחרי ששמע את מילט ג'קסון מנגן לצד מיילס דייוויס, ת'לוניוס מונק, פרסי הית' וקני קלארק באלבום Miles Davis All Stars, Volume 2. בצעירותו הרבה לנגן עם חברו הטוב, הבסיסט הרבי לואיס, והשניים אירחו ג'אם סשנים בהם השתתפו מוזיקאים כמו צ'ארלס לויד ופיניאס ניובורן ג'וניור.
בשנת 1960 האצ'רסון החל להקליט מעט עם מוזיקאים שונים, והצטרף שנתיים לאחר מכן להרכב המשותף של בילי מיטשל ואל גריי. אחרי התפרקות ההרכב, האצ'רסון עבד זמן מה כנהג מונית, והשתתף בג'אם סשנים שאירח לואיס בדירתו. באחד מהג'אם סשנים השתתף הטרומבוניסט גריישן מונקור השלישי, שהתרשם מנגינתו של האצ'רסון והמליץ לג'קי מקלין לצרף אותו ללהקתו החדשה. האצ'רסון הקליט לראשונה בחברת "בלו נוט" באלבום One Step Beyond של מקלין, וניגן לאחר מכן בסשנים נוספים של בלו נוט כמלווה באלבומיהם של מונקור, דולפי, גורדון, אנדרו היל וגרנט גרין ואחרים. את רוב האלבומים בהם ניגן בתקופה זו ניתן לשייך לסוגת הפוסט-בופ, הג'אז החופשי והג'אז האוונגרדי, אם כי הקלטותיו הראשונות של האצ'רסון הראו את בקיאותו בנגינת בלוז והארד בופ.
בתקופה זו חבר האצ'רסון למתופף ג'ו צ'יימברס, שייחס להאצ'רסון את המצאת טכניקת הנגינה בוויברפון בארבעה מקלות. אלבומו הראשון של האצ'רסון עם מק'קוי טיינר, !Stick-Up, הוא אלבומו היחיד מתוך עשרה אלבומים שהוקלטו בין 1965 ל-1969 בו לא מנגן צ'יימברס. האצ'רסון הקליט בבלו נוט בין השנים 1963-1977.
חזרה לחוף המערבי
בשנת 1967 איבד האצ'רסון את רישיון הנהיגה במונית וכרטיס הקברט שלו, שאיפשר לו לנגן במועדוני ניו יורק המוכרים אלכוהול, כאשר הוא וצ'יימברס נעצרו בגין שימוש במריחואנה. הוא חזר לגור בקליפורניה, והמשיך להקליט עבור בלו נוט עד להצטרפותו לקולומביה רקורדס ב-1977. בחוף המערבי פגש האצ'רסון בסקסופוניסט הרולד לנד, והשניים הקליטו יחד שבעה אלבומים והיו חברים בשישייה שכללה את קרטיס פולר, סידר ולטון, באסטר ויליאמס ובילי היגינס. בין שנות ה-80 וה-90 האצ'רסון עבר בין חברות תקליטים שונות, בהן ורב, אטלנטיק ולנדמארק רקורדס.
האצ'רסון היה חבר מייסד ב-SFJazz Collective - קולקטיב הג'אז של מרכז הג'אז בסן פרנסיסקו - בין השנים 2004-2008, וניגן בו לצד ג'ושוע רדמן, בריאן בלייד, מיגל זנון, אריק הרלנד ואחרים. ב-2010 זכה האצ'רסון בפרס מטעם הקרן הלאומית לאמנויות, ואלבומו האחרון, Enjoy the View, יצא בשנת 2014 תחת חברת בלו נוט.
חיים אישיים ומוות
האצ'רסון התחתן פעמיים: הוא הקדיש את הקטע Little B's Poem לבנו מנישואיו הראשונים, בארי. ב-1972 זכה אחד משיריו היחידים של האצ'רסון בסגנון הפיוז'ן להצלחה פתאומית, שאיפשרה לו לקנות חלקת אדמה עליה בנה את ביתו במונטארה, קליפורניה. באותה השנה התחתן האצ'רסון בפעם השנייה, ובנו טדי הוא מנהל הפקה במרכז הג'אז בסן פרנסיסקו. האצ'רסון היה חבר בכנסייה המתודיסטית האפריקנית בצעירותו, ועבר ל בהמשך חייו.
האצ'רסון, מעשן כבד, סבל ממחלת ריאות חסימתית כרונית מ-2007. הוא נפטר בביתו במונטארה ב-15 באוגוסט 2016.
עומר בוקסנבוים
עומר "בוקסה" בוקסנבוים (נולד ב-12 בנובמבר 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה
עומר בוקסנבוים, בנו של אבי בוקסנבוים, כדורגלן הפועל רמת גן בשנות השבעים והשמונים, החל גם הוא את הקריירה במחלקת הנוער של הפועל רמת גן, ובגיל 16 גם שיחק בקבוצת הנערים של הפועל תל אביב, אך עלה לבוגרים בגיל 17 דווקא במדי הכח רמת גן, בשעה שאביו ניהל את מחלקת הנוער של המועדון. כשהיה בן 18 חזר להפועל רמת גן. בשנה הראשונה שלו בבוגרים לא הרבה לשחק אך בעונתו השנייה כבר קיבל יותר דקות משחק ועונתו השלישית הייתה עונת הפריצה שלו, בה היה שותף לזכייה של הפועל רמת-גן בגביע המדינה בשנת 2003.
לאחר הזכייה בגביע הוחתם בוקסנבוים על חוזה במכבי חיפה. בוקסנבוים עבר לחיפה, שזכתה באותה עונה באליפות, אך כמעט ולא זכה לדקות משחק, ובסך הכל שיחק במדי הקבוצה 9 משחקים בכל המסגרות, וכבש שני שערים בגביע הטוטו. עונה לאחר מכן עזב להפועל פתח תקווה, ובעונתו הראשונה בפתח תקווה זכה עמה בגביע הטוטו. בסוף עונתו השנייה בקבוצה עזב למכבי הרצליה, העולה החדשה לליגת העל. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 12 שערי ליגה וזכה עם הקבוצה פעם נוספת בגביע הטוטו, ואף כבש את שער הניצחון של הקבוצה בדקה ה-116, לקראת סיום ההארכה. בתום עונתו השנייה של בוקסנבוים בהרצליה, ירד עמה לליגה הלאומית ועזב את הקבוצה. בקיץ 2008 חתם בוקסנבוים במכבי פתח תקווה, ובמדיה שיחק שנה וחצי.
בינואר 2010 שוחרר ממכבי פתח תקווה וחתם בקבוצת נעוריו הפועל רמת גן, אליה חזר אחרי שבע שנים. במרץ 2010 נפצע בוקסנבוים במשחק שמינית גמר גביע המדינה מול מכבי חיפה, וחזר לשחק באמצע העונה הבאה, שבסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בעונה שלאחר מכן היה שותף בוקסנבוים להעפלתה של הפועל רמת גן חזרה לליגת העל. בעונת זכה עם הקבוצה בשנית בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר, בו ניצחה הקבוצה את עירוני קריית שמונה, 4-2 בדו-קרב בעיטות עונשין, ואף כבש את השער שקבע שוויון 1-1 בתום תשעים דקות. עם זאת, בתום העונה ירד עמה בחזרה לליגה הלאומית.
בתחילת עונת נפצע ואובחן עם קרע במניסקוס וברצועה הצולבת, ובעקבות כך הודיע ב-29 באוקטובר 2014 על פרישה ממשחק פעיל. בעקבות פיטוריו של מאמן הקבוצה תמיר בן עמי באותה עת, מונה בוקסנבוים למאמן הזמני של הקבוצה. כעבור שבוע מונה לעוזרו של המאמן החדש דני גולן. בקיץ 2015 מונה בוקסנבוים למנהל המקצועי במחלקת הנוער של המועדון.
לקראת עונת מונה בוקסנבוים למנהל המקצועי במחלקת הנוער של הפועל תל אביב.
לקראת עונת 2022/2023 קודם בוקסנבוים למנהל המקצועי של מועדון הכדורגל הפועל תל אביב (בוגרים).ב-10 בינואר 2023 עזב את הקבוצה יחד עם המאמן סלובודן דראפיץ' בעקבות התבוסה 6-0 להפועל באר שבע.
חיים אישיים
בוקסנבוים לומד לתואר ראשון בחינוך וחברה עם התמקדות בהכשרות בספורט ב.
איתן רותם
איתן רותם (10 בפברואר 1961 – 17 באוגוסט 1982) היה שחיין ושחקן כדורמים ישראלי, אלוף ישראל בשחייה ושחקן נבחרת ישראל בכדורמים. נהרג בלבנון במבצע שלום הגליל.
ביוגרפיה
רותם נולד וגדל בקיבוץ גבעת חיים איחוד, בנם הבכור של רבקה ואריה רותם, אחיו האמצעי, יובל, אלוף ושיאן ישראל בשחייה ואחותו הצעירה מיכל. הוא למד בבית הספר היסודי ובחטיבת הביניים בקיבוץ, המשיך ללמוד בתיכון "חוף הכרמל", וסיים את בית הספר במגמה הומנית. רותם הצטיין בספורט. הוא התאמן בשחייה בקבוצת הפועל גבעת חיים בהדרכתו של גרשון שפע. הוא שיחק כדורמים בקבוצת הפועל גבעת חיים בהדרכתם של מיקי הדר ועודד רוזנפלד, איתה זכה בחמישה תוארי אליפות המדינה.
אלוף ישראל בשחייה
באליפות החורף הראשונה של ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבריכת גבעת חיים במרץ 1977 זכה רותם במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:09.4 דקות. באליפות ישראל שנערכה בסוף ספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל־200 מטר גב בתוצאה של 2:32.61 דקות, אחרי אבי כרמל (2:20.22 דקות) וערן קרקו (2:30.27 דקות), שניהם ממכבי תל אביב.
רותם היה חבר בנבחרת ישראל בכדורמים, והשתתף בתחרויות בינלאומיות ברחבי העולם.
בנובמבר 1979, התגייס רותם לצה"ל. כספורטאי מצטיין יכול היה לשרת בתפקיד עורפי, אולם העדיף לשרת ביחידה קרבית, ושירת בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים. באפריל 1981, הוא הועלה לדרגת סמל. בעת שירותו הצבאי המשיך להתאמן ולייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות באירופה ובאמריקה. אימוניו בנבחרת לא פגעו בשירותו הצבאי, ובפברואר 1981, הוא הועלה לדרגת סמ"ר.
ביולי 1982, בימי מלחמת שלום הגליל, אושרה יציאתו מן הארץ לטורניר "שמונה האומות" בכדורמים שנערך באוסלו נורווגיה ובטורניר קדם אליפות העולם שנערך בגואיאקיל, אקוודור. כששב לישראל, אף על פי שהיה אמור להיות בחופשה, חזר רותם לפקד על יחידתו בלבנון. ב-17 באוגוסט 1982 הוא התנדב להחליף את נהג הסיור שהתלונן על עייפות. בסיור ליד הכפר עבדיה בלבנון, מזרחית לביירות, נלכד במארב מחבלים, שפתחו עליהם באש ונהרג במהלכו.
רותם הובא למנוחות בחלקה הצבאית בבית הקברות בקיבוץ שבו נולד, גבעת-חיים איחוד.
שר הביטחון אריאל שרון כתב במכתב תנחומים למשפחתו:
הנצחה
נערך טורניר כדורמים לזכרו.
אריה ליב ברנשטיין
אריה לֶיְבּ (לֶייבּל) ברנשטיין (כ"ז בכסלו תרנ"א, 9 בדצמבר 1890 – 16 במאי 1965) היה עגלון ביפו ובתל אביב, מראשוני המתנדבים לגדוד נהגי הפרדות וחבר בניל"י.
קורות חיים
אריה ברנשטיין נולד בעיר העתיקה בירושלים, בנם של יוספה ויהושע הכהן ברנשטיין, יליד חברון. עוד בראשית ילדותו עברו הוריו ליפו ולאחר מכן לרמלה, שם החזיק אביו את ה"חאן", תחנת עגלות. למד בבית הספר למל בירושלים. לאחר מכן עבד ביקבי ראשון לציון ובחקלאות והיה מהעגלונים היהודים הראשונים ביפו ואחר כך בתל אביב. ב-1912 נישא לנחמה בת צבי גינצבורג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גורש עם אשתו ובנו מארץ ישראל למצרים בגלל אזרחותו הרוסית. באלכסנדריה היה מראשוני המתנדבים לגדוד נהגי הפרדות היהודי ונלחם במסגרתו בגליפולי. אבשלום פיינברג, שהגיע ב-1916 למצרים, גייס אותו למחתרת ניל"י, ובמסגרתה פעל ברנשטיין להעברת כסף וכלי נשק ליהודים בארץ ישראל ולקבלת מידע מהם, מידע שהועבר לבריטים. לאחר המלחמה היה מראשוני החוזרים לארץ עם הצבא הבריטי.
במאורעות תרפ"א נתפס על ידי כנופיה ערבית, אך ניצל הודות להיכרותו עם מפקדהּ. בשנת 1927 נקטעה רגלו עקב מחלה שהחלה בעת שירותו בניל"י, ומאז היה מרותק לביתו.
ברנשטיין נפטר בחודש מאי 1965, ונקבר בדברת.
ילדיו הם בן ציון ענבר ("בנץ", מפקד גדוד 22 של כרמלי במלחמת העצמאות), יהושע, בתיה כהן ויוספה שוורצמן.
אוליגוקן
אוליגוקן היא התקופה הגאולוגית האחרונה בפלאוגן שבעידן הקנוזואיקון. משך תקופתה 12 מיליוני שנים, מלפני 33.9 מיליוני שנים עד לפני 23.03 מיליוני שנים.
השם הוטבע על ידי היינריך ארנסט בייריך, ד"ר לפלאונטולוגיה באוניברסיטת ברלין, בשנת 1854. מקור השם מיוונית עתיקה: ὀλίγος - מעט, καινός - חדש.
האוליגוקן נחשבת תקופת זמן חשובה בקשר בין העולם הקדום והטרופי של תקופת אאוקן לבין המערכת האקולוגית המודרנית יותר של המיוקן. בתקופה זו גדל שטח העשב על חשבון היערות הטרופיים, שמעתה שטחם הצטמצם לאזור קו המשווה.
תחילת האוליגוקן מסומן באירוע הכחדה המונית, המכונה Grande Coupure (מצרפתית: "השבר הגדול"), אם כי הכחדה זו קטנה משמעותית מאירועי הכחדה גדולים בהרבה (כמו הכחדת פרם-טריאס ואחרות). בהכחדה זו נפגעו בעיקר בעלי-חיים ימיים (כמו משפחת הלווייתנים הקדומים). סיום האוליגוקן והמעבר למיוקן אינו מוגדר בצורה חד-משמעית, אך בכללות הוא מעבר מתקופת האוליגוקן החמה למיוקן הקרה יותר.
האוליגוקן עצמו מחולק לשני גילים: צ'אטיאן ורופליאן.
מריה לואיזה גרוס
מריה לואיזה "מאלה" גרוס (בגרמנית: Maria-Luisa Grohs; נולדה ב-13 ביוני 2001) היא כדורגלנית גרמנייה, המשחקת בעמדת השוערת בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים ובנבחרת גרמניה.
נוער
גרוס החלה את קריירת הכדורגל שלה במועדון גיוונבנק מעיר מגוריה מינסטר. ב-2016 עברה לקבוצת הנוער של המועדון בוכום, ובמדיה השתתפה ב-17 משחקים במסגרת הבונדסליגה לצעירים במחוז מזרח-מערב. בתום עונת 2016-17 ירדה הקבוצה ליגה, וכך גרוס שיחקה במסגרת הליגה האזורית לנוער במחוז מערב.
באיירן מינכן ב'
לקראת עונת 2019-20 עברה גרוס למועדון באיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים. בתחילה שיחקה במדי הקבוצה השנייה של המועדון ששיחקה בבונדסליגה השניה. את הופעת הבכורה שלה בקבוצה ערכה ב-11 באוגוסט 2019, בניצחון 4:1 על קבוצת המילואים של איינטרכט פרנקפורט.
באיירן מינכן
את הופעת הבכורה שלה בבונדסליגה ערכה ב-17 באפריל 2021, בהפסד 3:2 להופנהיים.
נבחרות צעירות
גרוס שיחקה תחת התאחדות הכדורגל של וסטפאליה בגילאי 14, 16 ו-18, בין השנים 2015-2018, במסגרת הגביע הלאומי.
ב-16 בפברואר 2017 ערכה גרוס את הופעת הבכורה שלה במדי נבחרת גרמניה עד גיל 16, בניצחון 2:1 על נבחרת פורטוגל עד גיל 16. 4 ימים לאחר מכן, שיחקה בהפסד 2:0 לנבחרת הולנד עד גיל 16.
ב-29 בנובמבר 2017 שותפה לראשונה במשחקי נבחרת גרמניה עד גיל 17, בניצחון 4:1 על נבחרת פינלנד באותו הגיל.
בין ה-30 באוגוסט 2019 ל-9 במרץ 2020, שותפה גרוס ב-6 משחקים במדי נבחרת גרמניה עד גיל 19.
נבחרות בוגרות
בספטמבר 2022 נקראה גרוס לראשונה להתאמן יחד עם סגל הנבחרת הבוגרת.
הישגים ותארים
באיירן מינכן
קונסטנטינוב לודזקי
קונסטנטינוב לודזקי (בפולנית: Konstantynów Łódzki) היא עיר קטנה במחוז פביאניצה שבפרובינציית לודז' בפולין, ממערב ללודז', בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
ראשיתה של קונסטנטינוב בשנות ה-20 של המאה ה-19. היישוב, שנועד להוות מרכז לתעשיית הטקסטיל, זכה בשנת 1924 במעמד עירוני.
יהודי קונסטנטינוב לודזקי
יהודים ישבו בעיר מראשיתה, ובשנת 1825 כבר התקיימו בה בית כנסת, בית מדרש ובית עלמין. עם זאת, בין השנים 1830 ו-1862 הוטלו מגבלות מגורים על ישיבת יהודים נוספים בעיר. לאחר ביטול מגבלות אלה, התיישבו בעיר יהודים רבים, שהתפרנסו מתעשיית הטקסטיל המקומית. משנת 1890 ניהל רב הקהילה, מנחם דוד גרינבוים, חצר אדמו"רים בעיר.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,300 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית ענפה ופעילות של אגודת ישראל, שניהלה ביישוב בית ספר מרשת בנות יעקב. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר ממעשי בריונות תכופים כלפיהם מצד חברי ההיטלריוגנד שפעלו ביישוב.
בשואה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיר יהודים רבים, בעיקר ללודז', בין היתר, עקב איומים כלפיהם מצד האוכלוסייה המקומית. לאחר כיבוש העיר בידי הגרמנים, החלו אלו בחטיפת יהודיה לעבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי התעללות ורצח בהם ושוד רכושם. בד בבד, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה וחובת גזיזת זקנים. לאחר ראש השנה ת"ש חיללו הגרמנים את בית הכנסת שבעיר, ואילצו יהודים לשרוף בעצמם את ספרי התורה שבו.
ב-22 בדצמבר 1939 הוציאו הגרמנים פקודת גירוש ליהודי העיר, ואלו הובלו בידי השוטרים הגרמנים לגלובנו, ממנה עברו חלקם ללודז' ולוורשה. ביישובים אליהם הגיעו היה גורל יהודי העיר כגורל יתר היהודים בהם.
אוגי והמקקים
אוגי והמקקים (בצרפתית: Oggy and the Cockroaches; באנגלית: Oggy and the Cockroaches) היא סדרת אנימציה צרפתית שהופקה על ידי חברת ההפקות גומון (Gaumont Film Company) בשנת 2001. לסדרה חמש עונות.
תקציר העלילה
גיבור הסדרה הוא אוגי, חתול עצלן שמן וכחול אשר חי בבית פרטי בפרבר טיפוסי של עיר מודרנית המבלה את רוב זמנו בצפייה בטלוויזיה ובבישול. לאוגי יש גם שותף (חתול בשם ג'ק), שכנים (בוב, כלב ענקי וקשוח) וגם חברה (חתולה בשם אוליביה). בבית של אוגי חיים שלושה מקקים: ג'ואי, דידי ומארקי (נקראים על שם חברי להקת הפאנק "ראמונס"). שלושתם בעלי אישיות מפותחת ומגוונת. השלישייה נהנית לאמלל את חייו של אוגי - הם מטרידים ומעצבנים את אוגי, נוהגים לרוקן את המקרר שלו, הורסים את הבית שלו ומשבשים את חייו השלווים, אבל לפעמים עוזרים לו בדברים.
התוכנית עצמה מסתמכת על הומור סלפסטיק, בדומה ל"טום וג'רי".
הפקה
סך הכול הופקו כ־80 פרקים בסדרה, כל פרק הוא בן 30 דקות ומכיל באופן טיפוסי שלושה קטעים, כל הקולות בוצעו על ידי מארק דו פונטאויס (Marc du Pontavice) אבל בסדרה אין דיבורים. בגרמניה דובבו שירים הקשורים למתרחש על המסך במקום הקולות המקוריים, ובוצעו על ידי השחקן דירק באך.
שידור בישראל
הסדרה שודרה בישראל בטלמאניה בערוץ הילדים בין השנים 2001–2008. ב-2014 יצא לבתי הקולנוע הסרט "אוגי והמקקים". מ-2017 עד ה-31 בדצמבר 2020 שודרה העונה הרביעית של הסדרה בערוץ KidZ.
כוכב חבר העמים
כוכב חבר העמים מצוי הן על דגל אוסטרליה והן על סמל אוסטרליה. הכוכב מופיע ברביע השמאלי התחתון של הדגל, תחת ה"יוניון ג'ק" ועל הסמל מופיע כציצה, מעל שלט האצולה, כאשר תחתיו עטרה בצבעי כחול וזהב.
תפיסת הבית
תפיסת הבית הוא מצב רכוש במשפט העברי. לאחר שאדם נפטר, רכושו עובר לבעלות היורשים. מצב הביניים, בין פטירתו לחלוקת הנכסים בין היורשים נקרא "תפיסת הבית". במצב זה, נחשבים הנכסים לנכסים בבעלות משותפת מיוחדת של האחים, דבר שיש לו השלכות הלכתיות מסוימות. בתלמוד נזכרת שותפות זו בשם האחין השותפין.
גם לאחר שהאחים חילקו ביניהם את הנכסים, ביכולתם להחזיר את המצב הקודם לקדמותו, לבטל את החלוקה, ולחזור למצב של "תפיסת הבית".
הגדרה הלכתית
לפי שיטת רבי חיים סולובייצ'יק, במצב כזה יש בעלות כללית של כל האחים, ואין הם נחשבים כשותפים בנכסים, אלא בעלות אחת היא השייכת לכולם. ולכן, אף על פי שההלכה אומרת, כי שותפים אינם צריכים להפריש מעשר בהמה, מכיוון שלשותפים יש שתי רשויות נפרדות ולכל אחד מהם יש חצי מהקרקע, למרות זאת ליורשים במצב של לפני החלוקה, יש בעלות משותפת של ירושה בנכסי המת, ולכן הם צריכים להפריש מעשר בהמה.
דינים
כל עוד לא חולקו הנכסים בין האחים, יש לאחים שותפות מיוחדת של תפיסת הבית, שלה דינים מיוחדים. כל האחד מהאחים מתפרנס מקופת תפוסת הבית לפי צרכיו הרגילים, אבל צרכים מיוחדים אין לו רשות לקחת מקופה זו. כך למשל, מותר לו לקחת הוצאות תרופות מקופה זו, דווקא אם הוא חלה באונס ולא באשמתו. אדם שהצטנן למשל, אינו רשאי לקחת את צורכי רפואתו מתפוסת הבית, שכן מקובל כי "צינים פחים" - הצטננות, אינה בידי שמים, ונגרמת רק ברשלנות האדם.
ההכנסות וההוצאות שנגרמות על ידי אחד מהאחים מתפוסת הבית, שייכות לכולם בשווה. אם אחד מהאחים השקיע בנכסים, יש להניח שהוא עושה זאת בשביל כלם, וההכנסות גם הם לכל האחים. אם הוא בכל זאת מעוניין להשקיע באופן עצמאי על חשבון חלקו בנכסים, מותר לו לעשות זאת, אבל הוא צריך להודיע על כך לאחים לפני כן, כדי שההכנסות וההוצאות יתחשבו על חלקו, ואין להאמין לו לאחר מכן שעשה זאת לעצמו. הגמרא מציינת מקרה מיוחד, בו רב ספרא השקיע בנכסי אביו, וכאשר תבע אותו אחיו לפני רבא, פסק רבא כי במקרה שאדם עסוק כרב ספרא תשקיע בנכסים, ברור הדבר שההשקעה היא רק לעצמו, שכן לאדם כזה, שאינו מבטל אף רגע מזמנו, אין זמן להשקיע בשביל אחרים.
גזל הגר
במסכת בבא קמא הגמרא מסופקת אם הכהנים נחשבים ליורשיו של הגר, בנוגע לגזל הגר שמוחזר על ידי הגזלן המבקש לקיים את המצוות "והשיב את הגזילה אשר גזל", או שמדובר באחת ממתנות כהונה. קיים ספק הלכתי האם זכות זו היא כירושה או כמתנה, שכן אם גזל הגר שייך כהנים בגדר ירושה, נחשב גזל הגר - כל עוד לא הגיע לידו של כל כהן כתפיסת הבית, המהווה רשות שותפית לאנשים רבים ולכן אם ישנם עשרה בהמות ברשות זו יש חובה להפריש מהם מעשר בהמה, לעומת זאת אם גזל הגדר נחשב כמתנה, נחשב כל אחד מהכהנים המקבל את חלקו כרשות פרטית ואינו מחויב להפריש מעשר בהמה. מסקנת הגמרא היא שקניין הכהנים הוא כשאר מתנות הכהונה.
טלמכוס קליי
טלמכוס קליי (באנגלית: Telemachus Clay) הוא מחזה ("קולאז' לקולות" לפי הגדרת כותרת המשנה שלו) מאת לואיס ג'ון קרלינו, שראה אור לראשונה ב-1963.
עלילה
המחזה הוא סיפור פיקרסקי המגולל את עליליתיו של טלמכוס מודרני (כשמו של טלמאכוס, בנו של אודיסאוס, גיבור האודיסיאה), "ממזר ושוגה בחלומות" היוצא במסע מעיירת הולדתו אל הוליווד במטרה לאתר את אביו ובדרכו עובר מספר רב של אתרים ונפגש עם מספר רב של דמויות. המחזה מיועד ל-11 שחקנים המשחקים 88 קולות שונים (ה"קולות" הם מכפלת מספר הדמויות במספר התמונות), כולל טלמכוס עצמו ודמות ה"נביא" שהוא גם המספר. אחד-עשר השחקנים נמצאים כל העת על הבמה. בשל התאמתו להצגת אנסמבל שחקנים, הוא מועלה פעמים רבות בבימות חובבים, בתי ספר למשחק וכדומה ואף חובר כתרגיל לכיתת משחק.
בישראל
המחזה תורגם על ידי תרצה אתר בשם "עלילות טלמכוס קליי" והועלה לראשונה בישראל באוגוסט 1967 על ידי במת השחקנים, בבימוי אמנון מסקין ובכיכובם של אסי דיין ולבנה פינקלשטיין, לשניהם היה זה תפקיד ראשון על הבמה. בנובמבר 1967 החליף השחקן מוטי ברכאן את אסי דיין בתפקיד הראשי.
המחזה על שוב ב-2003 ב"בית צבי" בבימוי אתי רזניק.
אליה אטקינסון
אליה שייני אטקינסון (באנגלית: Alia Shanee Atkinson; נולדה ב-11 בדצמבר 1988) היא שחיינית ג'מייקנית, המתמחה בסגנון חזה. השתתפה ב-4 אולימפיאדות (אתונה 2004, בייג'ינג 2008, לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016) סגנית אלופת העולם (קאזאן 2015) במשחה ל-50 מטר חזה, פעמיים ברציפות אלופת העולם בבריכת 25 מטר (דוחה 2014 ווינדזור 2016) במשחה ל-100 מטר חזה ושיאנית העולם הנוכחית (2022) בבריכת 25 מטר, במשחים ל-50 מטר חזה ול-100 מטר חזה. היא מחזיקה ב-18 שיאים ג'מייקנים בשחייה (8 בבריכה אולימפית ו-10 בבריכת 25 מטר).
ביוגרפיה
אטקינסון נולדה במחוז סנט אדרו. היא למדה והתאמנה בשחייה באוניברסיטת טקסס A&M.
2004
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה אטקינסון במקום 32 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:12.53 דקות ובמקום 44 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.21 שניות.
2008
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה אטקינסון במקום 25 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:29.53 דקות.