cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
החי באוסטרליה
דו-חיים וזוחלים
לאוסטרליה ארבע משפחות של צפרדעים מקומיות וקרפדה אחת שהובאה לאוסטרליה מהמין קרפדת קנים. קרפדה זו הובאה לאוסטרליה ב-1935 בניסיון כושל לחיסול מזיקים ביבול קני סוכר. מאז הפכה הקרפדה למזיק הרסני והתפשטה ברחבי צפון אוסטרליה. נוסף להתחרותה באוכלי חרקים מקומיים על מזון, קרפדה זו מייצרת ארס שרעיל לפאונה המקומית ולבני אדם. משפחת המיובטרכיים היא קבוצת הצפרדעים הגדולה ביותר של אוסטרליה, עם כ-120 מינים מ-21 סוגים. מין מפורסם ממשפחה זו הוא הצפרדע הצבעונית מהסוג Pseudophryne שנמצאת בסכנת הכחדה. הצפרדעים המשתייכות למשפחת האילניתיים, נפוצות באזורים גשומים בחופים הצפוניים והמזרחיים; יש 77 מינים אוסטרליים משלושה סוגים. 18 מינים משני סוגים של משפחת מיקרוהיליים מוגבלים ליערות הגשם. מין אחד ממשפחת הצפרדעים הדומיננטית בעולם, משפחת הצפרדעים - Rana daemeli - נפוץ רק ביערות הגשם בקווינסלנד. כמו במקומות אחרים בעולם, בשנים האחרונות חלה באוסטרליה ירידה תלולה באוכלוסיות הצפרדעים. על אף שהסיבות המלאות לירידה בגודל האוכלוסייה אינן ברורות, הירידה מיוחסת לפחות באופן חלקי למחלת הכיטרידיומיקוסיס שפוגעת בדו-חיים ונגרמת מפטרייה.
באוסטרליה חיים גם תניני ים וגם תניני מים מתוקים. תניני הים הם הגדולים שבתנינים ובזוחלים בכלל; הם מגיעים לאורך של עד 7 מטרים ולמשקל של עד 2 טון, הם יכולים להרוג בני אדם ולעיתים הם אכן עושים זאת. הם חיים בחוף, בנהרות מים מתוקים ובביצות של אוסטרליה הצפונית, ומגודלים עבור עורם ובשרם. תניניי המים המתוקים מצויים רק באוסטרליה הצפונית ואינם נחשבים למסוכנים לבני אדם.
בחוף האוסטרלי מבקרים 6 מינים של צבי ים: צב ים חום, צב ים זיתני, צב ים ירוק, צב ים גלדי, צב ים קרני וצב ים שטוח גב; כולם מינים מוגנים במים האוסטרליים. ישנם 29 מינים של צבי מים מתוקים אוסטרליים מ-8 סוגים של המשפחה נטויי-צוואר. המין צב אף-חזיר הוא המין היחידי במשפחתו. אוסטרליה ואנטארקטיקה הן היבשות היחידות ללא מינים חיים של צבים יבשתיים.
אוסטרליה היא היבשת היחידה שבה נחשים ארסיים עולים במספרם על הנחשים הלא ארסיים. נחשי אוסטרליה משתייכים ל-7 משפחות. בין הנחשים הארסיים ביותר נמנים טאיפן פנים-יבשתי, טאיפן חופים ונחש טיגריסי, המשתייכים למשפחת הפתניים. במשפחה זו שבה כ-200 מינים, 86 מינים מצויים באוסטרליה בלבד. 33 נחשי ים מתת-משפחת פתני הים חיים במים הצפוניים של אוסטרליה; רבים מהם ארסיים מאוד. שני מיני נחשי מים ממשפחת נחשי הנהרות גם כן מצויים במי אוסטרליה. באוסטרליה רק 11 מינים ממשפחת הנחשים החשובה בעולם, הזעמניים; אף אחד מהם אינו אנדמי לאוסטרליה והם נחשבים לבאים חדשים יחסית מאסיה. ישנם 15 מינים ממשפחת הפיתוניים ו-31 מינים של נחשיליים.
באוסטרליה יש יותר לטאות מבכל מקום אחר בעולם, עם נציגים מ-5 משפחות. בכל היבשת האוסטרלית יש 114 מינים ב-18 סוגים של שממיות. הפיגופודיים היא משפחה של לטאות אנדמיות לאזור האוסטרלי; מתוך 34 מינים מ-8 סוגים, רק מין אחד אינו מצוי באוסטרליה. משפחת החרדוניים מיוצגת על ידי 66 מינים ב-13 סוגים, כולל המינים חרדון מזוקן, דרקון מים, מולך קוצני וחרדון הצווארון. באוסטרליה 26 מינים ממשפחת הכוחיים, שם הם ידועים בדרך כלל כגואנות. המין כוח אוסטרלי הוא הגדול ביותר, ויכול להגיע לאורך של עד 2 מטרים. ישנם 389 מינים של חומטיים מ-38 סוגים, אשר מרכיבים כ-50% מכלל חברת הלטאות האוסטרליות.
דגים
למעלה מ-4,400 מינים של דגים חיים בנתיבי המים של אוסטרליה; מתוכם 90% אנדמיים. עקב חוסר יחסי בערוצי מים מתוקים, לאוסטרליה רק 170 מינים של דגי מים מתוקים. שתי משפחות של דגי מים מתוקים הן בעלות מקורות עתיקים: משפחת הגרום-לשוניים (Osteoglossidae) ומשפחת הבעלי ריאה אחת (Ceratodontidae). דג ריאות אוסטרלי הוא המין הפרימיטיבי ביותר בין דגי הריאות והוא התפתח עוד בטרם היפרדותה של אוסטרליה מגונדוונה. אחד מדגי המים המתוקים הקטנים ביותר, שייחודי לדרום-מערב אוסטרליה המערבית, הוא המין דג סלמנדרה (Lepidogalaxias salamandroides) שיכול לשרוד את התייבשות המזון בעונה היבשה על ידי חפירה בבוץ. משפחות אחרות שייתכן שמקורן הוא מגונדוונה כוללות: Retropinnidae ,Galaxiidae ,Aplochitonidae ופרקות ממוזגות. חוץ ממיני דגי המים המתוקים העתיקים, ל-70% מדגי המים המתוקים של אוסטרליה קרבה למינים ימיים טרופיים מהאוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט שהסתגלו למים מתוקים. למרות זאת, ממצאי מאובנים מצביעים על כך שרבים ממינים אלו של דגי מים מתוקים הם עדיין עתיקים במקורם. בין מינים אלו נמנים צמדאים (Petromyzontiformes), סרדיניים (Clupeidae), שפמיתיים (Plotosidae), דגי קשת (Melanotaeniidae) וכ-50 מינים ממשפחת האלאוטריים. שני מיני כרישים מהסוג Glyphis שנמצאים בסכנת הכחדה מצויים בטריטוריה הצפונית.
מרבית דגי אוסטרליה הם ימיים. בין הקבוצות מעוררות העניין נמנים המורניים (Muraenidae) והברקניים (Holocentridae), כמו גם תת-משפחת האבוביים (Syngnathinae) וסוסוני הים (Hippocampus), שבהם הזכרים מדגירים את הביצים בכיס מיוחד. ישנם 80 מינים של דקרים במי אוסטרליה, בהם אחד מדגי הגרם הגדולים בעולם, הדקר הענקי, אשר גדל לאורך של 2.7 מטר ומשקלו עשוי להגיע עד ל-400 ק"ג. הצניניתיים (Carangidae), קבוצה של 50 מיני דגים, והלוטיניים (Lutjanidae) הם מינים פופולריים לדיג מסחרי. שונית המחסום הגדולה תומכת במגוון רב של דגי שונית קטנים ובינוניים, בהם פרפרוניים (Chaetodontidae), קיסריים (Pomacanthidae), קברנוניים (Gobiidae), אפוגוניים (Apogonidae), שפתניים (Labridae), נצרניים (Balistidae) ובתרניים (Acanthuridae). ישנם גם מספר דגים ארסיים, ביניהם אבנון מגושם (Synanceia verrucosa), דגים ממשפחת הנפוחיתיים (Tetraodontidae), וזהרון אדום (Pterois volitans), לכל אלו ארס שיכול להרוג בני אדם. ישנם 11 מינים ארסיים של טריגוניים (Dasyatidae). מיני הברקודה (Sphyraena) הם מהגדולים שבמיני השונית.
כרישים חיים בכל סביבת החופים ובבתי גידול קשורים של חופי אוסטרליה. ישנם 166 מינים, כולל 30 מינים ממשפחת הכרישיים (Carcharhinidae), שלושים מינים ממשפחת הגלדניים (Scyliorhinidae), שישה ממשפחת הכרישטיחיים (Orectolobidae), ו-40 ממשפחת הקוצניים (Squalidae). יש שלושה מינים ממשפחת ההטרודונטיים (Heterodontidae).
ב-2004 היו 12 תקיפות כרישים ללא התגרות באוסטרליה, שמהן שתיים היו קטלניות. רק שלושה מיני כרישים מהווים איום משמעותי לבני אדם: הכריש השורי (Carcharhinus leucas), הכריש הטיגריסי (Galeocerdo cuvier) והעמלץ הלבן (Carcharodon carcharias). כמה חופים פופולריים בקווינסלנד וניו סאות' ויילס מוגנים על ידי רשתות כרישים, שיטה שהצליחה להוריד את אוכלוסיית הכרישים המסוכנים, אך פגעה גם באוכלוסיות הכרישים שאינם מזיקים. הדיג המופרז של כרישים גם הוריד במידה ניכרת את מספר הכרישים במים האוסטרליים ונכון לשנת 2004 מספר מינים נמצאים בסכנת הכחדה. ב-1988 נמצא בחוף פרת' כריש גדול-פה. מעט מאוד ידוע אודות מין זה, אך גילוי זה עשוי להצביע על קיומו של המין במים של חופי אוסטרליה.
חסרי חוליות
מתוך כ-200 אלף מיני בעלי חיים באוסטרליה; בסביבות 96% הם חסרי חוליות. בעוד שההיקף המלא של מגוון חסרי החוליות אינו ברור, 90% מהחרקים ומהרכיכות מוערכים כאנדמיים. חסרי החוליות חולשים על נישות אקולוגיות רבות וחשובים בכל המערכות האקולוגיות כמפרקים, כמאביקים וכמקורות מזון. הקבוצה הגדולה ביותר של חסרי חוליות הם החרקים שכוללים 75% ממיני בעלי החיים הידועים של אוסטרליה. הסדרות המגוונות ביותר של חרקים הן סדרת החיפושיות, עם 28,200 מינים, סדרת הפרפראים עם 20,816 מינים ו-12,781 מינים של דבוראים. סדרת הזבובאים, שכוללת זבובים ויתושים, כוללת 7,786 מינים, סדרת הפשפשאים, שכוללת פשפשים וכנימות, כוללת 5,650 מינים; וישנם 2,827 מינים בסדרת החגבאים. מינים שהובאו לאוסטרליה ומהווים איום משמעותי למינים המקומיים כוללים את הצרעה, הנמלה Solenopsis invicta, הנמלה Anoplolepis gracilipes ודבורות דבש פראיות שמתחרות עם הדבורים המקומיות.
לאוסטליה מגוון רחב של עכבישנים, שכולל 135 מיני עכבישים שמוכרים דיים כדי להיות בעלי שמות מוכרים. יש מספר מינים ארסיים מאוד, ביניהם המינים הידועים לשמצה עכביש המשפך Atrax robustus והאלמנה האוסטרלית, שנשיכותיהם עשויות להיות קטלניות. ישנם אלפי מינים של אקריות וקרציות מתת-הסדרה Acari. באוסטרליה נמצאים גם 8 מינים של דמויי עקרבים (Pseudoscorpionida) ותשעה מיני עקרבאים (Scorpiones).
בתת המחלקה דל זיפיות (Oligochaeta) משפחות רבות של תולעים מימיות אך רק שתי משפחות של תולעים יבשתיות מקומיות: Enchytraeidae ו-Megascolecidae. האחרונה מביניהן, כוללת את התולעת הגדולה בעולם, Megascolides australis שנמצאת רק בגיפסלנד שבוויקטוריה. תולעים אלו מגיעות באורכן ל-80 ס"מ בממוצע, אף שנמצאו פרטים באורך של עד 3.7 מטר.
המשפחה Parastacidae כוללת 124 מיני סרטני נהרות מים מתוקים אוסטרליים. במשפחה זו נכלל סרטן הנהרות הקטן בעולם, Tenuibranchiurus glypticus, שאורכו לא עולה על 30 מ"מ, וסרטן הנהרות הגדול בעולם, Astacopsis gouldi, שאורכו נאמד בעד 76 ס"מ ומשקלו ב-4.5 ק"ג. סרטן הנהרות מהסוג Cherax כולל את המין C. destructor ובנוסף את מיני המשק C. tenuimanus ו-C. quadricarinatus. מינים מהסוג Engaeus גם כן מצויים באוסטרליה, אלו לא חיים לגמרי במים שכן הם מבלים את מרבית חייהם בשוחות. באוסטרליה 7 מיני סרטני מים מתוקים מהסוג Austrothelphusa. מינים אלו חיים בשוחות על יד גדות נתיבי מים, ויכולים לסתום אותן ולשרוד מספר שנים של בצורת.
מגוון רב של חסרי חוליות ימיים מצויים במיי אוסטרליה, יחד עם שונית המחסום הגדולה שהיא מקור חשוב למגוון זה. במימי אוסטרליה חיים מגוון מינים הנמנים ממערכות שונות כגון ממערכת הספוגיים, ממערכת הצורבים (שכוללת מדוזות סוכך, אלמוגים ושושנות ים), מהמערכה קווצי עור (שכוללת קיפודי ים, כוכבי ים, נחשוני ים ומלפפוני ים) וממערכת הרכיכות. באזור אוסטרליה חיים גם חסרי חוליות ארסיים כגון מדוזה קטלנית אוסטרלית, מיני תמנון מהסוג תמנון כחול-טבעת (Hapalochlaena) ועשרה מינים השייכים למשפחת החרוטיים (Conidae), שיכולים לגרום לכשל בנשימה ולהיות קטלניים לבני אדם. הכוכבן הקוצני (Acanthaster planci) מאכלס לרוב את השונית בצפיפויות נמוכות. עם זאת, תחת תנאים שעדיין אינם ברורים, הם עשויים להתרבות כדי להגיע לצפיפות אוכלוסייה שלא ניתנת לקיום כאשר אלמוגים נאכלים בקצב מהיר יותר מהקצב שהם יכולים להתרבות. תופעה זו מציבה בעיה חמורה בטיפול בשונית. קיימים מספר מינים בעייתיים נוספים של חסרי חוליות, אשר יכולים להפוך בתי גידול ימיים לאזורי קרקע חולית וצחיחה בעקבות איסוף יתר של הטורפים שלהם. מינים מזיקים של חסרי חוליות שהובאו לאוסטרליה כוללים את המינים Musculista senhousia, Perna canaliculus, Mytilopsis sallei ו-Asterias amurensis, כל אלו דוחקים מינים מקומיים.
במים האוסטרליים סרטנים רבים שייחודיים במינם. המחלקה הידועה ביותר, שאליה שייכים כל מיני הסרטנים האכילים היא סרטנים עילאיים. המים החמימים של אוסטרליה הצפונית מהווים בית גידול למינים רבים של סרטנים מעשירי רגליים (Decapoda). הסרטנוניים, שכוללים את הקפזרגלאים ושווי הרגל, מגוונים יותר במים הקרירים של אוסטרליה הדרומית. קבוצות ימיות פחות ידועות כוללות את המחלקות Remipedia, Cephalocarida, סרטנים מסננים, רגלסתיים וצדפונאים. אחד המינים המפורסמים הוא הסרטן Pseudocarcinus gigas, הסרטן השני בגודלו בעולם, המצוי במים עמוקים ושוקל עד 13 ק"ג, והלובסטרים הקוצניים האוסטרלים, כגון Panulirus cygnus, ששונים מלובסטרים אחרים בכך שהם חסרי צבתות.
חסידות אפטא
חסידות אפטא הייתה חסידות פולנית. מקים החסידות היה רבי מאיר הלוי מאפטא תלמידו של החוזה מלובלין. מאחיו של רבי מאיר, רבי מרדכי, יצאה שושלת סטשוב.
תולדות החסידות
רבי מאיר היה אדמו"ר בסטבניץ ובאפטא. חיבר את הספר "אור לשמים". נפטר בכ"ה בתמוז תקפ"ז.
את מקומו מילא בנו, רבי פנחס. חתנו של הרב חיים יעקב מדוקלא. נפטר בשנת תקצ"ז. אחיו רבי ישראל כיהן בסטאשוב בחיי אביהם. נפטר בה' בתמוז תר"ב.
את מקומו של רבי פנחס באפטא מילא בנו, רבי מאיר (השני). חתנו היה רבי אליעזר מסוסנוביץ. אחיו, רבי יצחק מנחם (תקפ"ב - כ' באדר תרל"ד), היה חתנו של רבי משה בידרמן מלעלוב וממלא מקומו בפולין. לאחר מכן עבר לוואלברום. לא היו לו חסידים רבים.
ולנטין טלגדי
ולנטין טלגדי, (בהונגרית: Telegdi Bálint; בודפשט, 11 בינואר 1922 - פסדינה, 8 באפריל 2006) היה פיזיקאי חלקיקים ניסיוני יהודי-הונגרי-אמריקאי, זוכה פרס וולף, פרופסור, חבר במספר אקדמיות למדעים. אחד מאנשי-המאדים (מדענים) על פי ג'רג' מרקס.
חסידות אפטא
תולדות החסידות
בנו של רבי יצחק מנחם, רבי אלתר מאיר דוד, מילא את מקומו. נולד בשנת ת"ר. נקרא על שם סביו רבי מאיר מאפטא ורבי דוד מלעלוב. בצעירותו חלה והוסיפו לו את השם אלתר כסגולה לאריכות ימים. היה חתנו של רבי משה מקארוב. היה נוסע גם כאדמו"ר לצדיקים, בהם רבי חיים מצאנז שהיה רבו המובהק, רבי אברהם מטריסק, היהודי הטוב מניישטאט, רבי יהושע מבעלז ורבי נתן דוד משידלובצא. נפטר בכ"ז באדר תרע"א. שלושת בניו וחתנו היו אדמו"רים. חתניו היו רבי אהרן מביאלה ביליץ, רבי בנימין מרדושיץ, רבי יצחק גליקמן-רובין אדמו"ר ואב"ד בסוסנוביץ (צאצא לשושלת רופשיץ).
ולנטין טלגדי
ביוגרפיה
הוא ואביו (יזם ספנות) התגוררו במדינות דרום מזרח אירופה מגיל חודש. בשנים 1928–1929 חזרו לבודפשט לשנתיים, שם למד בבית הספר ולמד הונגרית. טלגדי למד בתיכון בווינה ועבר לאיטליה בשנת 1938 לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת לוזאן בשווייץ, תואר ראשון בהנדסה כימית (עבודת הדוקטורט שלו הייתה מחקר על "הזמן המת" של שפופרת מונה גייגר של גייגר-מולר) וקיבל את הדוקטורט בפיזיקה במכון הטכנולוגי של ציריך. בין השנים 1951 לבין 1976 לימד באוניברסיטת שיקגו לצדו של אנריקו פרמי. אשתו הייתה מזכירתו של לאו סילארד. בשיקגו הוא הוכיח עם מיואונים כי סימטריית ההשתקפות הימנית-שמאלית (P-symmetry) נפגעת (זה הוכח גם על ידי אחרים), אך הוא הוכיח בנוסף שאם משקפים את המערכת ומשנים את המטען לנגדי זהו סוג של "תמונת מראה" שמופיעה בטבע, הסימטריה של שיקוף מטען + שיקוף חלל (סימטריית CP) נכונה בקירוב טוב. בשני הניסויים הוא חקר את התפוררותם של המיואונים. מיואון פשוט (שלילי) תמיד פולט אלקטרונים בכיוון קוטב אחד ביחס לכיוון הסיבוב שלו, ואנטימון ( אנטי-חלקיק טעון חיובי של המיואון) פולט אלקטרונים לכיוון הקוטב השני. בין השנים 1978–1992 הוא היה פרופסור במכון הטכנולוגי של קליפורניה (Caltech). הוא קיבל את פרס וולף בשנת 1991. בשנים 1976 עד 1989, עד לפרישתו, היה פרופסור במכון הטכנולוגי של ציריך (Eidgenössische Technische Hochschule). לאחר פרישתו עבד ב-CERN.
חסידות אפטא
החסידות לאחר המלחמה
ילדיו הם רבי משה (חתן רבי נחמן מספינקא) - ממלא מקומו - נפטר יום כיפור תשע"ח, רבי יעקב (חתן רבי צבי הירש מייזליש), חתנו הרב משה סופר רב קהילת פאפא בירושלים וחתנו רבי אברהם מנחם מנדל ווגשל, האדמו"ר משינאווא מונסי.
רבי מנחם בן ציון רוטנברג-הלברשטאם (תרמ"א - כ"ג בניסן תשי"ז), בנו של רבי אהרן מביאלה-ביליץ, גדל אצל סבו והוסמך על ידו לאדמו"רות. כיהן בוודז'יסלאב (שם היה חתן של רבי אברהם חיים רוטנברג רב העיר) ולאחר מכן בארצות הברית שם כיהן כ"ראש אגודת האדמו"רים בארצות הברית".
סטשוב
רבי שמואל אהרן, אחיינו של רבי מאיר, היה ראש ישיבה בסטאשוב וסירב לנהוג באדמו"רות. בנו רבי מרדכי התנהג באדמו"רות בסטאשוב. בנו של רבי מרדכי, רבי דוד (תר"ב - ח' באייר תרפ"ב) מילא את מקום אביו בסטאשוב וסוסנוביץ. בנו רבי ישראל יעקב מילא את מקום אביו כאדמו"ר מסטאשוב בסוסנוביץ. היה חסידו של רבי חיים שמואל מחנטשין. נרצח בשואה.
אסילום
אסילום (מיוונית: άσυλα, בלטינית: asylum) היה מקום בעולם העתיק, אליו יכלו להימלט אנשים שחשו נרדפים או הזדקקו למקלט. מקומות אלו זכו לחסות ומיסוד דתי והתקיימו בעיקר במקדשים ומקומות פולחן. לעיתים היה צורך במגע פיזי עם המזבח או עם הפסל שבמקדש על מנת לזכות בהגנת האסילום.
בהיסטוריה
ה"אסילום" שימש כמקום מפלט עבור המבקשים לקבל סיוע והגנה מפני רדיפות ואפילו עבור פושעים: רדיפת אדם אל תוך האסילום והוצאתו משם נחשבו לפשע, גם אם אדם זה נדון למוות לפני כן והצליח להימלט.
מסופר על קילון ותומכיו שנמלטו למקדש באקרופוליס וכל עוד שהו בתוכו או היו קשורים לחבל שקצהו השני היה קשור לפסל היו מוגנים; כאשר הקשר של החבל נפרם, ראו בכך הוכחה שאינם בחסות האסילום ואישור להורגם. פלייסטואנאקס התגורר כ-19 שנים על הר ליקייאון בארקאדיה, בבית שחציו היה בתוך מקדש זאוס, וכך זכה לחסות האסילום. בנו, פאוסניאס, שנידון למוות על התחמקות מקרב עם תבאי, נמלט לטגאה ומצא מקלט במקדשה של אתנה, שם מת מוות טבעי.
במובן הרחב יותר, אסילום היה מקום שבשם קדושת הדת וקדושת המקדש היה אפשר לשמור בו רכוש וגם בתקופת מלחמה היה אסור להיכנס ולבזוז את הרכוש שבמקדש, הן את כלי הפולחן והן רכוש השמור בו. היו חריגים לכלל זה, וידועים מקרים שבהם כן נבזזו מקדשים (למשל ביזת בית המקדש על יד שישק הראשון, יואש, חזקיהו ונבוכדנצר השני).
מקדש הפייסטוס באתונה הרחיב את ההגנה גם לעבדים שסבלו מהתעללות מצד בעליהם: בעלים של עבד שהצליח למצוא מקלט במקדש היה חייב למכור את העבד לאדם אחר. חוק דומה חוקק ברומא על ידי אנטונינוס פיוס.
ברומא היה אסילום על גבעת הקפיטולין ובמקומות רבים נוספים. על פי טקיטוס (בספר 3 של האנלים), טיבריוס החליט לצמצם את מספר המקדשים שיכולים להיות אסילום כי הוא חשב שמספר גדול מדי יפריע לעשיית צדק וייתן מחסה גם לאלו שאינם ראויים למחסה.
הלמולד מבוזאו, בספר השני של הכרוניקה הסלאבית, פרק 61, מתאר אסילום במרחב הסלאבי, למשל במקדש האל פרובו שבחצי האי וגרלנד.
ביהדות
גם היהדות קידשה אסילום, הן ערי המקלט והן, במקרה של רוצח בשגגה אחיזה בקרנות המזבח.
תלמי השלישי העניק לבתי הכנסת שבמצרים מעמד אסילום.
אסילום באוניברסיטאות
אוניברסיטאות באירופה התאפיינו בחופש אקדמי במחקר ובהוראה, כמו גם חופש ביטוי ותנועה של רעיונות דרך הקמפוס. בנוסף, טענו האויברסיטאות להיותן אסילום ושטח אקס-טריטוריאלי ולפיכך כוחות שמירת הסדר הציבורי (משטרה) מנועים מלהיכנס לאוניברסיטאות אם לא קיבלו אישור מתאים מהנהלת האוניברסיטה. עיקרון זה נשבר בשנות ה-60 של המאה ה-20 בהפגנות הסטודנטים בצרפת כאשר שוטרים נכנסו לקמפוסים כמו ננטר והסורבון (בפעם הראשונה רק אחרי הזמנת הרקטור של אוניברסיטת פריז, ז'ן רוש, ובפעמים הבאות על דעת עצמם), בשנות ה-70 בארצות הברית כאשר שוטרים נכנסו לקמפוסים במהלך ההפגנות נגד מלחמת וייטנאם וטנק שפרץ לאוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה ב-17 בנובמבר 1973.
קוליברי כיפה
קוליברי כיפה (שם מדעי: Calypte costae) הוא מין של עוף ממשפחת הקוליבריים. זהו אחד ממיני העופות הקטנים ביותר בעולם- אורכו הממוצע הוא רק 7.62 סנטימטרים. הזכר מאופיין בכיפתו השחורה, ראשו וגרונו השחורים, כיפתו הסגולה, והכתמים הסגולים והצהובים על בטנו. הנקבה פחות בולטת לעין ובצבעים אפור, חום בהיר וירוק. פלומת הצעירים תתחלף בנוצות הבוגר בערך בגיל שנה.
הקוליברי שכיח למדי בארצות הברית, קליפורניה ומקסיקו. סביבת החיים המועדפת עליו היא מדבר, אך בעת מחסור בצוף הקוליברי ינדוד למקום אחר.
עונת הרבייה היא בין החודשים ינואר למאי. מפגני החיזור של הקוליברי הם טיסה לפני הנקבות. הקוליברי בונה קן בצורת כוס מצמחים וחזזיות. אורכו הממוצע של הקן הוא 2-4 ס"מ, קוטרו כ-3-4 ס"מ ובדרך כלל ממוקם כמטר-שני מטרים מעל הקרקע. אורך בניית הקן הממוצע הוא 4-5 ימים. הקן ממוקם בדרך כלל על ענפים. הנקבה מטילה כ-2 ביצים בממוצע ודוגרת עליהם במשך כ-15-18 ימים. הביצה הראשונה מוטלת בדרך כלל כיום-יומיים לאחר השלמת הקן, הביצה השנייה מוטלת יומיים לאחר הראשונה. עזיבת הקן על ידי הגוזלים מתבצעת אחרי כ-20 יום מאז בקיעתם. הבוגרים ממשיכים להאכילם גם אחרי שהם יוצאים מן הקן, עד שהיו בוגרים מספיק כדי לתפוס אוכל בעצמם. הגוזלים מגיעים לבגרות מינית בגיל שנה.
כוס אולד פאשנד
כוס אולד פאשנד, ידועה גם בשם לואו בול (Lowball), היא כוס המשמשת בעיקר להגשת משקאות חריפים נקיים ואת הקוקטייל הנקרא גם הוא אולד פאשנד. כוס אולד פאשנד היא כוס שקופה ורחבה המכילה בין 200–300 מיליליטר נוזל. נהוג להגיש בה משקאות איכותיים שרוצים ליהנות מהטעם, מהארומה ומהצבע שלהם.
ארמון הבדולח
ארמון הבדולח (באנגלית: The Crystal Palace) היה מבנה שהוקם ב-1851 לכבוד "התערוכה הגדולה" - התערוכה העולמית הראשונה למוצרי תעשייה (The Great Exhibition of the Works of Industry of All Nations), שנערכה בלונדון. מטרת התערוכה הייתה לשלב בין התעשייה לאמנות.
פער אסור
בפיזיקה של מצב מוצק, פער אסור, המכונה גם פער אנרגיה הוא טווח של אנרגיות במוצק בו לא יכולים להימצא אלקטרונים. כאשר מתארים את המבנה האלקטרוני של מוצקים, פער האנרגיה מתייחס למרחק האנרגטי בין ראש פס הערכיות לתחתית פס ההולכה.
ארמון הבדולח
המבנה תוכנן תוך 8 ימים על ידי ג'וזף פקסטון, אדריכל וגנן במקצועו - עובדה שהשפיעה מאוד על אופי המבנה המזכיר חממה. המבנה היה עשוי ברזל יצוק וזכוכית – מיטב הטכנולוגיה של התקופה הוויקטוריאנית וסמל התעשייה של התקופה, והוקם בתוך 9 חודשים, זמן שיא לתקופתו. השם "ארמון הבדולח" נטבע על ידי המגזין הסאטירי "פאנץ'". לאחר תום התערוכה פורק המבנה והורכב מחדש בפרבר של לונדון, אשר נקרא על שמו עד היום - קריסטל פאלאס. המבנה חרב בשריפה בשנת 1936.
יש שסימנו את ארמון הבדולח כתחילתה של האדריכלות המודרנית.
פער אסור
בתיאור פשטני, פער האנרגיה הוא האנרגיה המינימלית הדרושה לשחרר אלקטרון מהקליפה החיצונית של אטום במוצק, שם הוא קשור אל הגרעין (ונמצא בפס הערכיות), ולהפוך אותו לנושא מטען חופשי ונייד בסריג (פס ההולכה).
ארמון הבדולח
רקע
השינויים שהביא עמו המודרניזם במאה ה-19 התבטאו בעיקר בתחומי התעשייה והמדע. האדריכלות, לעומת זאת, נותרה שמרנית יחסית מבחינה סגנונית ושלטו בה הנאו קלסיציזם ודומיו עד שלב מאוחר יחסית; רק לקראת סוף המאה החלה האדריכלות המודרנית לתפוס תאוצה. מבחינה זו ניתן לראות בארמון הבדולח מבשרן של חלק מהמגמות העתידות לתפוס מקום חשוב באדריכלות זו, הן בתאוריה והן באופני הביצוע. ניתן לתלות זאת בעובדה שהבניין נועד לאכלס תצוגה תעשייתית - ולפיכך התמקם בקרבת השדה הטכנולוגי, שכבר השתחרר מכבלי המסורת והטעם ונמצא אז בעיצומו של שינוי משמעותי, ושבשלב מאוחר יותר היה בעל השפעה חשובה על האדריכלות.
אופי וסגנון
ארמון הבדולח שילב בתוכו צורות מסורתיות כמו קשתות, מדליונים ואף חיקוי של אבני ראשה בחזית הארמון. כפי שהיה מקובל בבניה המסורתית, לעמודי הבניין היו בסיס וכותרת. עם זאת, בעיצוב הארמון נכללו מספר אלמנטים מודרניים חדשים:
פער אסור
לפער האנרגיה חשיבות מכרעת בקביעת התכונות החשמליות והאופטיות של החומר. נהוג להפריד בין מתכת לבין מבודד או מוליך למחצה באופן הבא: אם רמת פרמי של החומר נמצאת בתור פער אסור, אז הוא מוליך למחצה או מבודד. ניתן לומר כי מוליך למחצה הוא למעשה מבודד עם פער אנרגיה קטן יחסית, אם כי אין גודל פער אסור המבדיל חד משמעית בין מוליך למחצה למבודד. מקרה ביניים נוסף הוא מוליך למחצה מנוון (degenerate semiconductor), שהוא מוליך למחצה עם רמת פרמי שנמצאת בתוך פס ההולכה או פס הערכיות בגלל סימום כבד.
ארמון הבדולח
מבנה
הארמון נבנה בצורת בזיליקה, אולם מרכזי אחד גבוה במרכז ולצידו שני אולמות משניים נמוכים יותר.<BR> האולם המרכזי נחצה במרכזו במבנה מקומר גבוה יוצר שיצר חלל מרכזי פתוח (בדומה לקפלה).<BR> הארמון הורכב מ־3000 עמודים שהיוו את השלד של הבניין. החלק העליון של הבניין והגג היו בנויים מלוחות זכוכית באורך 1.2 מטר ורוחב 25 ס"מ. בגלל החומר שממנו הארמון נבנה, הארמון נראה שקוף וקליל, ולכן השרה תחושה של חלל ענק שמתמזג במרחב. תחושה זו התחזקה מאוד בגלל העובדה שהיו עצים בתוך המבנה ומחוצה לו. בנין זה ערער את המסורת של בנייה כבדה באבן, לא עוד קורות עץ וקירות נושאים התומכים במבנה, אלא שלד ברזל מצופה זכוכית.
פער אסור
ערכים נפוצים
להלן כמה דוגמאות של פערים אסורים במספר מוליכים למחצה ומבודדים
ארמון הבדולח
מבנה
החדשנות של המבנה והזמן הקצר בו תוכנן גרמו לליקויים רבים שלא נצפו מראש במבנה, מחוסר ניסיון או מחוסר תשומת לב לעניין. דמיונו המבני לחממה ומסכי הזכוכית הגדולים גרמו לכך שהמבנה התחמם מאוד בשעות היום. בתכנון לא נלקח בחשבון נושא האוורור הטבעי של המבנה - מה שגרם לשהות בו להיות בלתי נסבלת למדי אפילו באקלים האנגלי.
שמואל פלקוביץ
שמואל פלקוביץ (5 בספטמבר 1915 – 31 בינואר 2005) היה יזם ותעשיין ישראלי. ממקימי תעשיית הטקסטיל בישראל.
קורות חייו
שמואל פלקוביץ נולד ב-5 בספטמבר 1915 בעיירה בלכטוב (Bełchatów) שבמחוז לודז' בפולין. בגיל 16 יצא ללמוד בבית ספר גבוה למסחר וכלכלה בווילנה. לאחר מכן למד הנדסת טקסטיל באנגליה.
בשנת 1939 היה בסיור בארץ ישראל ומצרים, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה חזר לפולין להיות לצד משפחתו.
בקיץ 1940 הצליח להימלט לחלק של פולין שהיה תחת כיבוש ברית המועצות משם המשיך לרוסיה. ודרך רומניה, טורקיה, סוריה ולבנון הגיע, בקיץ 1941, חסר כל, לארץ ישראל. הוריו; יעקב ורוזה רבקה, אחיו יצחק (איטשה) ואחותו יסכה, לא שרדו את השואה.
ב-29 בפברואר 1944 נישא לאסתר חנה לבית ונדרובניק ובשנים 1945, 1946 ו 1950 נולדו להם; יהודה, יעקב ורבקה.
פעילותו התעשייתית והציבורית
את דרכו בתעשיית הטקסטיל התחיל בשנת 1937 כשהצטרף כשותף פעיל למפעל לאריגת תחרה של דודו בלודג'.
לאחר עלותו ארצה, בשנים 1944–1941, עבד כשכיר בתעשיית הטקסטיל (אריגה) שהחלה את דרכה בתל אביב.
בשנת 1944 הקים בגבעת הרצל (ב"פסג' אקו") שעל גבול תל אביב יפו של אז, מפעל לאריגת מגבות רחצה "פניקס" (כעוף החול, באופן אישי ולאומי). עם פרוץ הקרבות, לאחר החלטת החלוקה, העביר את המפעל לתל אביב, ושם הוסיף לו אגף לאריגת וילונות תחרה שעיקר תוצרתו הייתה ליצוא.
ב 1954 נענה לקריאתו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון ויזם הקמת מטוויה לחוטי כותנה בחבל לכיש, לימים קריית גת. בינואר 1956,במעמד הנחת אבן הפינה למפעל אמר בן-גוריון:
"המפעל, שאנו יורים היום אבן פינתו, הוא בעצם מפעל צנוע שלא מעטים כמותו בישראל אבל יש לו משמעות גדולה מאוד, אני חושש להגיד משמעות היסטורית. עד עכשיו, היצירה שלנו התרכזה בחלק הקטן של הארץ, בחלק הצפוני. הגאולה של צבא ההגנה לישראל לא תיכון בידינו אם אנחנו לא ניישב השטחים הרחבים והריקים. זו היא החשיבות הגדולה של המפעל הזה. בשנה האחרונה החלו לתכנן ישוב חבל לכיש; אבל זה הוא אחד המפעלים החלוציים הראשונים שהעיזו להעביר החרושת למרחב של הדרום. מפעל זה ישמש דוגמה ליוזמים וליוצרים בארץ שיצאו מהרצועה הצרה והמסובכת של חיפה ותל אביב ויתפשטו לדרום. אבל לאחר שיתבסס החבל הזה ויקומו עוד יישובים חקלאיים מסביב ותבנה העיר הזאת שתהיה של מלאכה וחרושת ודעת – תתחיל ההתפשטות דרומה. ותבוא ברכה על היוזמים אשר העיזו להיות הראשונים, להקים בית חרושת בקצה הדרום-הצפוני ממנו נתפשט ונגיע ביישובים רבים עד אילת."
פלקוביץ הקים וניהל את "המטוויה הישראלית לחוטי כותנה דקים בע"מ". המטוויה הייתה למעשה אבן הפינה לעיר קריית-גת, שתושביה הראשונים היו פועלי הבניין שהקימו את בנייני המפעל ואשר בהמשך עברו הסבה מקצועית למחלקות היצור במטוויה.
בשנת 1960 פרש מניהול המטוויה והקים על יסודות מפעל אשפרה ישן את "זיקית – מפעלי צביעה, דפוס ואשפרה בע"מ", שהפכה לאחד מעמודי התווך לתעשיית הטקסטיל הישראלית והייתה, ברבע האחרון של המאה ה-20, דומיננטית ביותר בתעשיית הטקסטיל בישראל בכלל ובמוצרי הטקסטיל וההלבשה שיועדו ליצוא בפרט. פלקוביץ עמד בראש "זיקית" עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1998.
פלקוביץ היה פעיל ב"התאחדות בעלי התעשייה בארץ-ישראל", (לימים התאחדות התעשיינים בישראל), חבר הנהלת סקציית הטקסטיל וחבר הוועד הפועל בשנות ה-40. ונציג ישראל בקרן הכותנה הבינלאומית בשנות ה-70 וה-80.
שמואל פלקוביץ הלך לעולמו ב-31 בינואר 2005.
Hogwarts Legacy
Hogwarts Legacy (בתרגום חופשי לעברית: מורשת הוגוורטס) הוא משחק תפקידים מסוגת פנטזיה שפותח על ידי אולפני "Portkey Games" ו-"Avalanche Software" והופץ על ידי "Warner Bros. Interactive Entertainment". המשחק מתרחש בעולם הקוּסמוּת, המבוסס על סדרת ספרי "הארי פוטר", והוא יצא לשוק בשנת 2023 – ב-10 בפברואר 2023 עבור Microsoft Windows, פלייסטיישן 5 ו-Xbox Series X; ב-5 במאי 2023 עבור פלייסטיישן 4 ו-Xbox One; ועתיד לצאת בנובמבר 2023 עבור נינטנדו סוויץ'.
שחקנים שרכשו את מהדורות הדלוקס עבור קונסולות הדור הנוכחי, זכו לשחק במשחק 72 שעות מוקדם יותר טרם תאריך הפצתו הרשמי, וכמו כן קיבלו מספר בונוסים נוספים הייחודיים למהדורות אלו.
משחקיות
Hogwarts Legacy הוא משחק תפקידים ממוחשב המשוחק מגוף שלישי, בו יכולים השחקנים להשתתף בשיעורים בבית הספר "הוגוורטס" לכישוף ולקוסמות ולחקור מיקומים שונים מרחבי עולם הקוּסמוּת, בהם היער האסור, סמטת דיאגון והוגסמיד; כולל אזורים בהוגוורטס שטרם נראו בסדרת סרטי "הארי פוטר", בהם המעונות המשותפים של הפלפאף ורייבנקלו. בנוסף, לאורך התקדמותם במשחק, יוכלו השחקנים לראות את מאפייניה הפנימיים והחיצוניים של הטירה משתנים ויזואלית על מנת לציין את מעבר עונות השנה.
במהלך תהליך יצירת הדמות, יכולים השחקנים להתאים ולעצב את מראם הפיזי וכן את מגדרם, ולבחור את הבית אליו ישתייכו. ביכולת השחקנים להתאים אישית את קול הדמות המועדף עליהם, את מבנה גופה של דמותם ולהוסיף אביזרים, כמו משקפיים, במהלך התהליך. התקדמותם של השחקנים תאפשר להם לגשת ללחשים, כישרונות ויכולות חדשים ולשדרג אותם. באמצעות אתגרים במשחק; המיוצגים באמצעות התקדמות בלחימה נגד אויבים, השלמת משימות, חקר הטירה וסביבותיה, מציאת דפים השייכים למדריך השטח של הדמות ושדרוג חדר הנחיצות, יזכו השחקנים בנקודות ניסיון הנדרשות לצורך ההתקדמות. בעוד שנקודות בית עבור ארבעת בתי "הוגוורטס" ממלאות חלק בעלילת המשחק, אלו לא מושפעת מפעולות השחקנים. המשחק יכלול אלמנטים של התאמה אישית סביבתית; כשהבולט מתוכם הוא עיצוב והתאמת חדר הנחיצות לפי צורכיהם האישיים של השחקנים.
במהלך המשחק, יוכלו השחקנים ללמוד להטיל לחשים שונים, לחלוט שיקויים ולשלוט ביכולות לחימה; ככל שיתקדמו, כך יוכלו לפתח סגנון לחימה מיוחד משלהם. בעוד שההשתתפות בשיעורים תקדם את עלילת המשחק ותייעל את יכולותיה של הדמות, הם אינם מתוזמנים וביכולתם של השחקנים לבחור מתי ירצו להשתתף בהם. בנוסף, ביכולת שחקנים להשיג פריטי לחימה, או באמצעות מסחר או יצירה, אשר עשויים לשמש לצורך פגיעה באויבים או להציג את סגנונם האישי. ביכולת השחקנים גם לאלף, לטפל ולרכב על חיות קסומות שונות כולל היפוגריפים ות'סטראלים. בין החיות והיצורים הקסומים הנוספים איתם ניתן ליצור אינטראקציות שונות נמנים גובלינים, גמדוני בית, דרקונים, טרולים, אקרומנטולות, גרפהורנים, עגלי-ירח וניפלרים. ניתן להשתמש בחלק מיצורי הפלא במהלך קרב, כגון שימוש בדודאים על מנת להמם את היריב.
לאורך המשחק, יוכלו השחקנים ליצור חברויות ואינטראקציות עם תלמידים וחבריהם לספסל הלימודים. ככל שיחסיהם של השחקנים עם דמויות אלו יגדלו ויתפתחו, יהפכו תלמידים אלו לבני לוויה שילוו את השחקנים במסעם, ירחיבו את מנעד יכולותיהם ויפתחו אפשרויות דיאלוג ייחודיות בהתאם לסיפורי הרקע שלהם.
רקע עלילתי
עלילת המשחק מתרחשת בשנות ה-90 של המאה ה-19 ועוקבת אחר דמותו של השחקן המתחיל את חוק לימודיו בהוגוורטס בשנתו החמישית. מכיוון שהשחקן מתחיל את חוק לימודיו בבית הספר בשלב מאוחר יותר מתלמידים אחרים, ניתן לו מדריך שטח מיוחד על ידי משרד הקסמים. השלמת חלקיו החסרים של מדריך שטח זה באמצעות חקירת הטירה וסביבותיה תספק לדמותו של השחקן מידע נוסף ונקודות ניסיון. בנוסף, דמותו של השחקן מחזיקה במפתח ל"סוד עתיק שמאיים לקרוע את עולם הקוסמים", וביכולתו לשלוט בקסם עתיק ומסתורי, ועל השחקן לעזור לחשוף את הגורמים שהביאו להתעוררותו של כוח זה ולחשוף את אלו המנסים לרתום אותו למטרותיהם האפלות.
עלילת המשחק
לאחר שקיבל מכתב מפרופסור ויזלי, בו הוא מקבל אישור ללמוד בבית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות, מלווה השחקן מלונדון להוגוורטס על ידי פרופסור אלעזר פיג, שמונה לשמש כמנטור עבורו, וג'ורג' אוסריק, פקיד ממשרד הקסמים. בעודם דנים על טיבו של חפץ אותו קיבל אוסריק מאשתו המנוחה של פיג, מותקפים השלושה על ידי דרקון; הקורע לגזרים את הכרכרה המעופפת. השחקן ופיג מספיקים להימלט באמצעות מפתח שהיה טמון בתוך החפץ, המתגלה כמפתח מעבר המעביר אותם לבנק גרינגוטס. בבנק, משתמשים השניים במפתח על מנת להיכנס לכספת ישנה, שם השחקן מגלה כי ביכולתו לראות את עקבותיו של "הקסם העתיק", כוח קסם קדום ומסתורי אותו חקרה אשתו המנוחה של פיג, ומתעמת עם מול גובלין אכזרי בשם ראנרוק. לאחר שהשניים נחלצים בעור שיניהם מציפורניו של ראנרוק, מתחיל השחקן את חוק לימודיו בהוגוורטס.
לאורך שנת הלימודים, לומד השחקן לחשים שונים במהלך השיעורים, תוך כדי חקר הוגוורטס, הוגסמיד וסביבותיהם בסיועם של שניים מחבריו לספסל הלימודים, סבסטיאן סאלו ונטסאי אונאי. במקביל, חוקר פרופסור פיג את סודותיו של "הקסם העתיק", בסיועו של השחקן. בסופו של דבר, השניים מגלים חדר סודי ועתיק מתחת להוגוורטס, "חדר המפה", מערה תת-קרקעית החבויה מתחת לטירת הוגוורטס, שבו ארבעה שומרים – דיוקנאות מדברים של ארבעה פרופסורים לשעבר השומרים על סודות "הקסם העתיק" מהעולם הרחב. בהדרגה, חושף השחקן כי פרופסור נוספת שלימדה לצדם, איזידורה מורגנאך, חלקה על עמיתיה בעניין הסתרת הקסם העתיק, ובנתה מתחת ל"חדר המפה" מערה נוספת בו כלוא הקסם, אותו מנסה ראנרוק למצוא על מנת להביא להתקוממות הגובלינים נגד עולם הקוסמות. במקביל, קבוצה של קוסמים אפלים, בראשותו של ויקטור רוקווד, משתפת פעולה עם ראנרוק על מנת להוציא את המרד לפועל.
על מנת לחשוף את סודות "הקסם העתיק", נאלץ השחקן להשלים ארבעה מבחנים, עליהם מופקדים שומרי "חדר המפה", וזאת באמצעות פתירת משימות וחידות מסוכנות. בסיומו של כל מבחן מובל השחקן להגיגית, מכשיר קסום המשמש לאחסון ולסקירת זיכרונות. באמצעות זיכרונותיהם של ארבעת השומרים, לומד השחקן על עברם המשותף עם איזידורה מורגנאך ועל הקשר אותו חלקו ל"קסם העתיק" – איזידורה השתמשה בקסם עתיק בניסיון למגר רגשות שליליים, במיוחד מאביה הסובל. עם זאת, השומרים שמו לב שאביה של איזידורה לא רק איבד רגשות שליליים, אלא את כולם, ולאחר שגילו שאיזידורה התנסתה על תלמידה במטרה לחקור את "הקסם העתיק", ניסו הארבעה לעצור אותה, אך ללא הועיל. בהיעדר ברירה אחרת, נאלץ אחד השומרים לחסל את איזידורה באמצעות הקללה ההורגת. לאחר מכן, החליטו השומרים לשמור את קיומו של המערה בסוד. לאחר שהשחקן משלים את כל המבחנים, מוטלת עליו משימה אחת אחרונה: ליצור סוג מיוחד של שרביט המורכב מחפצי האמנות שנמצאו בהגיגיות.
פיג שולח את השחקן לחנות "אוליבנדר" על מנת ליצור את שרביט השומרים. עם זאת, רוקווד אורב לשחקן ומציע לו לכרות ברית נגד הגובלינים, אך כאשר השחקן מסרב, השניים נלחמים בקרב במהלכו גובר השחקן על רוקווד. זמן קצר לאחר מכן, מצליח ראנרוק לאתר את המערה של מורגנאך ו"לשחרר" את הקסם העתיק, לאחר מכן סופג אותו על מנת להפוך את עצמו לדרקון. לאחר קרב בין השחקן לראנרוק, מסיים השחקן את מרד הגובלינים על ידי ניצחון על ראנרוק, ועליו להחליט אם לשמור על סוד השומרים או לחשוף את קיומו של "הקסם העתיק" על ידי נטילת הכוח לעצמו. ללא קשר לבחירה שנעשתה, פיג נפצע אנושות במהלך הקרב ומת זמן קצר לאחר הניצחון בקרב. לאחר מכן, שב השחקן לסיים את השנה ואת בחינות הבגרות שלו. המשחק מסתיים בכך שפרופסור ויזלי מעניקה לשחקן נקודות נוספות עבור מסעו יוצא-הדופן, ובכך זוכה הבית אליו בחר להשתייך בגביע הבתים.
פיתוח והפצה
המשחק פותח על ידי "Avalanche Software", אשר נרכשה על ידי "Warner Bros. Interactive Entertainment" מחברת וולט דיסני בינואר 2017. באותה שנה, הקימו "האחים וורנר" חברה חדשה בשם "Portkey Games", שהוקדשה לניהול משחקים ותכנים הקשורים לעולם הקוסמות. עוד נמסר כי יוצרת הזיכיון, ג'יי. קיי. רולינג, לא הייתה מעורבת ישירות בפיתוח המשחק.
דבר פיתוחו של המשחק הודלף לראשונה באתר "Reddit" באוקטובר 2018, לצד סרטון משחקיות לא רשמי. לאחר ההדלפה, לא התקבלה תגובה רשמית מטעמם של "האחים וורנר" או ג'יי קיי רולינג, אם כי מקורות רשמיים רבים ב-"WB Avalanche", כולל עובדים בכירים, רמזו שהמשחק קיים.
פיתוחו של המשחק הוכרז רשמית באירוע ה-"Playstation 5 Showcase" שנערכה על ידי סוני ב-17 בספטמבר 2020, במהלכו נמסר שהמשחק עתיד לצאת לשוק במהלך שנת 2021 עבור Microsoft Windows, פלייסטיישן 4, פלייסטיישן 5, Xbox One ו-Xbox Series X. עם זאת, תאריך הפצתו של המשחק נדחה פעמיים, תחילה לשלהי שנת 2022, ומאוחר יותר ל-10 בפברואר 2023. בדצמבר 2022, נמסר כי הפצת המשחק עבור קונסולות הדור הקודם תידחה מפברואר 2023 לאפריל 2023; ובמרץ 2023, נמסר על דחיית יציאתם לשוק פעם נוספת ל-5 במאי 2023. עוד נמסר כי המשחק יופץ עבור קונסולת נינטנדו סוויץ' ב-25 ביולי 2023.
למשחק הולחנה מוזיקה המשתנה על בסיס מיקום דמותם של השחקנים בעולם הפתוח; בנוסף, ישנם הבדלים בולטים בנעימות הנושא במהלך כניסת השחקנים אל המעונות המשותפים של הבית אליו בחרו להשתייך.
שטפן צ'מבאל
שטפן צ'מבאל (בצ'כית: Štefan Čambal; 16 בדצמבר 1908 – 18 ביולי 1990) היה כדורגלן ומאמן צ'כוסלובקי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.
ביוגרפיה
שטפן צ'מבאל נולד ב-16 בדצמבר 1908 בברטיסלאבה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא החל לשחק כדורגל בגיל 13 במועדון הספורט דונאושטד מעיר הולדתו. ב-1927 החל את הקריירה המקצועית בסלובן ברטיסלאבה ושיחק בעמדת החלוץ. אחד ממשחקיו הגדולים של צ'מבאל במדיה היה בניצחון 1–8 על ניוקאסל יונייטד ב-26 במאי 1929, כאשר הוא כבש שלושער. לאחר מכן באותה שנה עבר לטפליצר שמצפון בוהמיה לעונה אחת בה התחיל לשחק במרכז המגרש כקשר אחורי. משם עבר צ'מבאל לסלביה פראג בה כבש שישה שערים בכל 5 השנים בה שיחק עד 1936, וזכה ב-4 תוארי ליגה. ב-1937 עבר לשחק בליגה השנייה במדי באטה זלין איתה עלה ליגה שנה אחר כך. ב-1938 עבר לזברויובקה ברנו לשנה אחת ואחר כך סיים את קריירת המשחק שלו.
Hogwarts Legacy
פיתוח והפצה
ב-17 במרץ 2022, אירחה חברת סוני מצגת "State of Play" שהוקדש למשחק, ובה הוצג סרטון משחקיות מלא לצד מספר ריאיונות עם מפתחי המשחק.
ביקורות
המשחק הופיע במספר רשימות של "המשחקים הצפויים ביותר לשנת 2023" של גופי התקשורת הבולטים בתחום: "CNET", "CNN", "ComingSoon", "Den of Geek", "Game Rant","GameSpot", "IGN", "PC Games", "NPR", "Polygon", "Time", "VentureBeat", "VG247", ו-"GamesHub".
שטפן צ'מבאל
ביוגרפיה
במדי נבחרת צ'כוסלובקיה היה לבין השחקנים הסלובקים היחידים וערך את הופעת בכורתו ב-22 במאי 1932 נגד אוסטריה בתיקו 1–1 בפראג. מאז עד לפרישתו ממנה ב-1935 תפס מקום קבוע בנבחרת ועשה משחק אחד בה בתור קפטן ב-6 באוגוסט 1933 נגד יוגוסלביה. צ'מבאל היה שותף להגעתה לגמר מונדיאל 1934 כשהוא משחק בכל משחקי הטורניר. בגמר עצמו בישל לאנטונין פוץ' בדקה ה-71' אך איטליה ניצחה בסוף 1–2 בהארכה.
Hogwarts Legacy
טרום הפצה
בפברואר 2021, סדרת פוסטים ברשתות חברתיות שפורסמו על ידי מעצב ראשי בחברת "Avalanche Software" שהיה אמון על פיקוח העיצוב הראשי של המשחק, טרוי ליוויט, זכו לביקורת נרחבת. כלי תקשורת מקוונים דיווחו על תוכן סרטוני היוטיוב של ליוויט, שעסקו בנושאים כגון הגנה על מעשיו של ג'ון לאסיטר ודיבור בשבח הניכוס התרבותי, כמו גם על סרטוניו שהראו תמיכה במסע ההטרדות שאירע במהלך פרשת "גיימרגייט". בעקבות הביקורות על פעילותו במדיה החברתית, עזב ליוויט את "Avalanche Software" ואת העבודה על המשחק; מצדו, הכחיש ליוויט כי לעזיבתו הייתה קשר לביקורות. בנוסף, סירבו "האחים וורנר" להגיב בנושא זה.
שטפן צ'מבאל
ביוגרפיה
לאחר פרישתו היה צ'מבאל למאמן ברוב של קבוצות מצ'כוסלובקיה. אף אחת הוא לא אימן במשך יותר משנתיים חוץ מנבחרת סלובקיה במהלך מלחמת העולם השנייה. בסוף קריירת האימון היה למאמנה של ספרטה פראג איתו היא ירדה לליגה השנייה בפעם הראשונה בהיסטוריה שלה ב-1975. עונה אחר כך היא חזרה למקומה הקבוע וזכתה גם בגביע הצ'כוסלובקי. צ'מבאל נפטר ב-18 ביולי 1990 בפראג שבצ'כוסלובקיה בגיל 81.
Hogwarts Legacy
טרום הפצה
במרץ 2022, לאחר הפצת קדימון המשחקיות הראשון, זכה המשחק לביקורת על ביסוס עלילתו בתקופה בה התרחש מרד הגובלינים בעולם הקוסמות, ועל התמקדות קשת העלילה במאמציהם של השחקנים לדכא את המרד. כבר קודם לכן הואשמה רולינג בהתבססות על סטריאוטיפים אנטישמיים ידועים במהלך כתיבת דמויותיהם של הגובלינים המופיעים בזיכיון. לטענתן של ביקורות אלו, המסר אותו ביקש המשחק להעביר היה כי יש לראות בקבוצת הגובלינים ושאר בני המיעוטים בעולם הקוסמות כאויבים בעוון ארגון מרד נגד מדכאיהם ורצונם להילחם למען החופש ושוויון זכויותיהם. בדצמבר 2022, קרא האתר "The Mary Sue" להחרים את המשחק, על רקע מחלוקות מתמשכות בנוגע לדעותיה הפוליטיות של רולינג והאשמתה בהנצחת סטריאוטיפים אנטישמיים.
לאחר הפצה
על פי אתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכה המשחק לביקורות חיוביות. גם בישראל זכה המשחק בעיקר לביקורות חיוביות.
בביקורתו, שיבח "IGN" את דמויותיהם של הסטודנטים והפרופסורים השונים ותיאר אותם כחברותיות מאוד, וציין בנוסף כי עובדה מסייעת למשחק להשיג את "פנטזיית הוגוורטס" האולטימטיבית. בביקורתו, ציין "PCGamesN" לחיוב את החידות והמסתורין של הוגוורטס, אך העיר שהמשחק נכשל בכל הנוגע למשימות הצדדיות, אותם הוא תיאר כ"סתם משימות פשוטות, עם מספר אויבים להרוג בדרך". בביקורת מאת "PC Gamer", צוין לחיוב השימוש במכניקת הדו-קרב, אך מנגד צוין כי לא היה מזיק למשחק ליטוש טכני נוסף, וכי "הבולטים ביותר הם ההפסקות הקצרות אך התכופות במעבר בין דלתות הוגוורטס בזמן שהמשחק טוען כל מה שנמצא בצד השני". בביקורתה למשחק עבור "Vgames", ציינה שיר כהן כי המשחק מספק את "החוויה הכי אינטראקטיבית שניתן לקבל על העולם הקסום", וכי יש בו "משימות מגוונות, כמעט ולא חזרתיות, שמועילות גם לשחקן וגם לחבריו לעולם הקוסמים", אך בדומה לביקורות אחרות, טענה כי נדרש למשחק עוד זמן עבור ליטושים טכניים וכי המפתחת לא התאמצה עבור הנגשת המשחק עבור בעלי לקויות שונות, אם כי סיכמה כי מדובר בבעיות מינוריות.
פרסים ומועמדויות
המשחק היה מועמד לפרס "המשחק המצופה ביותר" בטקס פרסי המשחקים 2022 ועבור "המשחק הכי מבוקש" בטקס פרסי "ג'ויסטיק הזהב" 2022, אך בשתי הפעמים הפסיד למשחק "The Legend of Zelda: Tears of the Kingdom".
F7 DKW
F7 DKW היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי חברת DKW וחברת Auto Union, בין השנים 1937–1938. יוצרו כ-80,000 יחידות.
חברת המכוניות והאופנועים DKW
דה-קה-וו: DKW (Dampf-Kraft-Wagen) נוסדה ב-1916 כחברה לאביזרי קיטור ולמכוניות קיטור. ב-1920 הייתה DKW יצרנית האופנועים הגדולה בעולם.
בשנת 1932 אוחדו אאודי, DKW, הורך ונדראר (Wanderer) לחברה אחת - אוטו אוניון AG (Auto Union). סמל החברה - ארבע טבעות שלובות נועד לסמן את איחוד בין ארבע החברות.
חברת פולקסווגן רכשה את החברה בשנת 1964.
שדרות סובורוב (סנקט פטרבורג)
שדרת סובורוב (סובורובסקי פרוספקט - Суво́ровский проспе́кт) היא אחת השדרות הגדולות בסנקט פטרבורג, העוברת מפרוספקט נבסקי לכיכר הדיקטטורה הפרולטרית.
מספרי הבתים מתחילים מכיוון פרוספקט נבסקי. נמצאת ברובע המרכזי בעיר ואחד המבנים הבולטים בו הוא בניין האקדמיה לתעשייה קלה, המשמש כמושב בית הדין העירוני לבוררות וכמטה משטרת העיר.
היסטוריה
השדרה נבנתה באמצע המאה ה-18 והחל מחצר הפילים, הממוקם באתר של מלון אוקטיברסקאיה המודרני. הקטע שבין רחובות סובייטסקאיה השנייה והתשיעית נקרא רחוב סלונובאיה (רחוב הפילים), וחלק מהשדרה מרחוב סובייטסקאיה התשיעי ועד מכון סמולני נקראה רחוב קונוגווארדיסקאיה - ובמשך זמן מה הוא נקרא רחוב פשצ'אני. בשנת 1880 שולבו רחובות אלה לרחוב אחד, רחוב הפילים. מריו פראץ היה אירוני לגבי השם הזה : "אחד הרחובות בלנינגרד נקרא שדרת הפילים או משהו כזה, מכיוון שפעם התגוררו שם פילים, ששוכנו שם על ידי יקטרינה השנייה באותם ימים בהם היה פארק ואז הפילים נכחדו, אך בבירור הותירו עקבות מהגזע שלהם, מכיוון שלרוב הנשים יש טפרים ועגלים חסרי פרופורציה."
בשנת 1900, הכביש המהיר התחבר לפרוספקט נבסקי ושמה של השדרה שונה לסובורובסקי פרוספקט. במאה שנה למותו של אלכסנדר סובורוב בבניין האקדמיה של המטה הכללי (בניין 32, שנבנה בשנים 1900–1901, על ידי האדריכל א. א. פון גוגן והמהנדס א. א. ודינאפין), נוצר מוזיאון זמני, שהועבר בשנת 1904 לבניין מיוחד שנבנה עבורו ברחוב קירוכניה, 43. משנת 1923 עד 1944 נקרא בשם שדרת המועצה, מכיוון שהוביל למכון סמולני, שם שכנה מועצת פטרוגרד (לנינגרד); רחובות חג המולד, שחצו את השדרה נקראו רחובות סובייטים.
Falling into You
Falling into You (בעברית: נופלת לרגליך) הוא אלבום האולפן הארבעה עשר של הזמרת הקנדית סלין דיון. האלבום יצא לאור ב-8 במרץ 1996, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. בעבודה על האלבום שיתפה פעולה עם ג'ים סטיינמן, אשר כתב והפיק את רוב שיריו. בנוסף לכך, גם דייוויד פוסטר ודיאן וורן היו שותפים בהפקת האלבום. בסך הכל עבדה דיון עם ארבעה עשר מפיקים על האלבום ומגוון רחב של כותבים.
האלבום הפך לאלבום ה-15 הנמכר ביותר בהיסטוריה ולאלבום הנשי השלישי הנמכר ביותר בהיסטוריה, עם מכירות של למעלה מ-32 מיליון עותקים. הוא אף הגיע למקום הראשון במדינות רבות בעולם ובין היתר בארצות הברית, קנדה, בריטניה, צרפת ואוסטרליה. הוא הוכתר לאלבום הנמכר ביותר בשנים 1996 ו-1997, במדינות רבות בעולם והפך לאלבום הרביעי הנמכר ביותר בשנות ה-90. הוא הגיע למעד יהלום, מולטי-פלטינה, פלטינה וזהב במדינות רבות בעולם.
סינגלים
מתוך האלבום יצאו 5 סינגלים בסך הכל, כאשר כולם יצאו באירופה, רק 4 מהם גם באוסטרליה ורק 3 מהם גם בצפון אמריקה כאשר הבולט מבניהם הוא השיר "Because You Loved Me", שיר הנושא של הסרט "צמודים אישית". השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון בין היתר בארצות הברית, קנדה ואוסטרליה. יום לפניו יצא הסינגל הראשון של האלבום ושיר הנושא שלו "Falling into You", אשר הגיע למקום ה-11 במצעד האירופאי הכללי של אירופה ולמקום ה-12 באוסטרליה, שתי היבשות בהם שוחרר השיר.
לאחר יציאתם של "Falling into You" ו-"Because You Loved Me" יצא הסינגל השלישי מהאלבום "It's All Coming Back to Me Now" אשר שיחזר את ההצלחה של השיר הקודם והגיע למקום הראשון בין היתר בקנדה ובלגיה ולמקום השני בארצות הברית. הסינגל הרביעי מהאלבום היה גרסת כיסוי לשירו של אריק כרמן, "All by Myself" אשר הגיע לעשירייה הפותחת במדינות רבות ולמקום ה-4 בארצות הברית. הסינגל האחרון מהאלבום היה השיר "Call the Man" אך הוא לא הצליח לשחזר את הצלחת הסינגלים הקודמים.
הצלחה מסחרית
בארצות הברית בלבד נמכר האלבום בכ-11.8 מיליון עותקים ובכך זיכה אותה במעמד יהלום ולימים, גם הפך לאלבום הנשי השישי הנמכר ביותר בהיסטוריית המדינה. בבריטניה הוא נמכר בכ-2.1 מיליון עותקים ובכך זיכה אותה ב-7 מעמדות פלטינה. בגרמניה האלבום נמכר בכמיליון ורבע עותקים ועל כך זכה ל-5 מעמדות זהב, דבר אשר הפך לאלבום הנשי ה-8 הנמכר ביותר בהיסטוריית המדינה.
בקנדה האלבום הגיע למעמד יהלום עם מכירות של 1.6 מיליון עותקים ובכך הפך לאלבום הנשי ה-6 הנמכר ביותר בהיסטוריית המדינה ולאלבום ה-13 הנמכר ביותר במדינה בכללי. בצרפת האלבום הגיע למעמד יהלום גם כן עם מכירות של 1.1 מיליון עותקים ובכך הפך לאלבום ה-4 הנשי הנמכר ביותר בהיסטוריית המדינה ולאלבום ה-16 בכללי הנמכר ביותר במדינה. באוסטרליה האלבום הגיע למעמד של 13 פלטינות עם מכירות של מיליון עותקים ובכך הפך לאלבום ה-16 הנמכר ביותר במדינה באופן כללי ולאלבום הנשי ה-5 הנמכר ביותר במדינה. בך הכל באירופה בכללי האלבום מכר 9 מיליון עותקים.
חוסיין עליזאדה
חוסיין עליזאדה (בפרסית: حسین علیزاده; נולד ב-23 באוגוסט 1951) הוא מלחין ומוזיקאי איראני שמנגן בכלי נגינה עממיים.
ביוגרפיה
חוסיין עליזאדה נולד בטהראן ובשנת 1975 סיים לימודי מוזיקה בקונסרבטוריון העירוני. בהמשך הוא למד באוניברסיטת טהראן תוך התמקדות בהלחנה ולמד מוזיקולוגיה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין.
חוסיין עליזאדה מנגן בטאר וסטאר. הוא הופיע בקונצרטים של התזמורת הלאומית והרכבים מוזיקליים נוספים. בשנת 1977 הוא הקים את ההרכב "Aref Ensemble", שבהופעותיו הוא שילב בין השאר את עלירזא אפתח'ארי ואת מוחמד רזא שג'ריאן. ההופעה הראשונה של ההרכב באירופה הייתה בבלט של מוריס בז'אר.
בנוסף להופעות הוא כתב מוזיקה למספר סרטים איראניים.
בשנת 2007 חוסיין עליזאדה היה מועמד לפרס גראמי ביחד עם נגן הדודוק הארמני ג'יבאן גספאריאן על אלבומם המשותף "The Endless Vision". הוא היה מועמד גם בשנים 2002 ו-2005. בשנת 2008 הוא זכה לתואר "מוזיקאי השנה של איראן". בשנת 2014 הוא סירב לקבל את עיטור לגיון הכבוד של צרפת, מתוך כבוד למורשת האיראנית.
הגיון המדינה
הגיון המדינה (צרפתית raison d’État) הוא מושג אשר מתאר את מטרות המדינה וטובתה, בין אם בתחום הכלכלה, הכוח הפוליטי או הכוח הצבאי. המטרה המרכזית היא ביטחון המדינה והישרדותה, כמו גם החתירה לעושר והרחבת כוחה של המדינה. המושג הוא מרכזי בתחום מדע המדינה, ועומד במרכז אסכולת הריאליזם.
היסטוריה של המושג
רבים מהכוחות הפוליטיים בהיסטוריה נאבקו למען מטרה כלשהי שאיננה היגיון המדינה - אמונה דתית או אמת מוסרית כלשהי. ניקולו מקיאוולי הוא דמות מרכזית בפיתוח החשיבה של היגיון המדינה, כאשר הוא ייעץ וכתב תוך הסתמכות מוחלטת על חשיבה על סמך אינטרסים, ללא הישענות על אמונה דתית או על אמונה בבני אדם. המושג היגיון המדינה נטבע על ידי הקרדינל רישלייה, אשר במהלך מלחמת שלושים השנים (1618-1648) החליט להוביל את צרפת כנגד האימפריה הרומית הקדושה הקתולית ולצד הפרוטסטנטים חרף הקתוליות שלו ושל צרפת. זאת, מכיוון שראה כי האימפריה הרומית הקדושה מצליחה להקיף את צרפת מכל כיוון: ספרד בדרום, הולנד בצפון ואוסטריה במזרח, כולן תחת האימפריה הרומית הקדושה. בשל האיום אשר מצב זה הציב בפני ביטחון צרפת, ראה רישלייה לנכון לתמוך בנסיכויות הגרמניות ובשוודיה (הכוחות הפרוטסטנטיים) - והוא הגן על מדיניות זה בהגדרתה טובת המדינה, או היגיון המדינה. גישה זו איפשרה את עליית צרפת ככוח המרכזי באירופה במאתיים שנים הבאות.
היגיון המדינה התפתח למושג מרכזי בפוליטיקה האירופאית עד ימינו, כאשר הוא הצדיק מהלכים פוליטיים - קיום בריתות חרף חוסר התאמה ערכי, כיבוש ועוד - וכן גם גישות כלכליות, כגון מרקנטיליזם וקולוניאליזם. היגיון המדינה הוביל לצמיחת תפיסת עולם של לאומיות, אשר מקנה ערך מוסרי למדינה ועל כן מצדיקה מהלכים הנעשים בשל היותם לטובת המדינה.
עקב סוואנה
תיאור
אורך העקב מגיע ל-46 עד 61 ס"מ, מוטת הכנפיים מגיעה ל-121 עד 140 ס"מ ומשקלו מגיע ל-845 גרם בקירוב, כשהנקבות גדולות יותר מהזכרים. העקב בעל נוצות אדומות עד חומות והנוצות חומות ובעלות קצוות שחורים. הפנים והצוואר בהירים יותר משאר הגוף אך המצח אדמוני. המקור מעוקל וצהוב והרגליים צהובות. לעקב זה רגליים ארוכות יחסית לדורס והוא יושב בתנוחה זקופה יחסית.
עקב זה דואה מעל הסוואנות והערבות המוצפות או הביצות הטרופיות בשטחי חיותו בחיפוש טרף של יונקים קטנים, עופות, זוחלים שונים, דו-חיים, דגים כמו צלופחים, סרטנים, עכבישאים, חרקים גדולים ואף שורשים. הוא מתצפת על הטרף ממקום גבוה וצולל אליו בהדרגה עד שהוא מאיץ לעברו והורג אותו עם טפריו. לעיתים מספר עקבים מתאספים סביב שריפות כדי לחטוף טרף המנסה להימלט מהאש. העקב גם מתנהל בחומסנות כלפי עופות אחרים, לרוב אנפתיים, חסידות ואף דורסים אחרים.
העקב מקנן על קן על עץ, בדרך כלל דקל ובו הוא מטיל ביצה אחת ולעיתים נדירות שניים.
מכרז הולנדי
מכרז הולנדי הוא אחד מכמה סוגים דומים של מכירות פומביות. במכרז זה, הכרוז מתחיל עם מחיר גבוה מהמחיר המבוקש, ומוריד אותו עד שאחד מהמשתתפים מכריז על קניה במחיר המבוקש, או שהוא מגיע למחיר מינימלי ידוע מראש. סוג זה של מכרז טוב על מנת למכור סחורה במהירות, משום שהמכירה לא דורשת יותר מאשר הצעת מחיר אחת. אסטרטגית, זה דומה למכרז סגור מחיר ראשון.
המכרז ההולנדי נכנס לשימוש לראשונה במאה ה-17 בשוק הפרחים בהולנד, ומכאן שמו.
תהליך המכירה
מכרז הולנדי מתחיל בהצעה של הפריט במחיר העולה על הסכום שהמוכר מצפה לקבל. המחיר יורד בשלבים עד שאחד מהמציעים מקבל את המחיר המוכרז. מציע זה יזכה במכרז, וישלם את המחיר האחרון המוכרז עבור הפריט. לדוגמה, בית עסק מבצע מכרז הולנדי על רכב משומש במחיר התחלתי של 15,000 דולר. אם אף אחד לא מקבל את הצעת המחיר הראשונית, המוכרים מכריזים על ירידה של המחיר ב-1,000 דולר במרווחים קבועים. כאשר המחיר מגיע ל-10,000 דולר, מציע מסוים שמרגיש שזהו מחיר הוגן ושמישהו אחר עשוי להציע אם המחיר ירד ל-9000 דולר, מקבל את ההצעה במהירות ומשלם 10,000 דולר עבור הרכב.
מכרזים הולנדיים הם חלופה למכירה הפומבית המסורתית, שבה לקוחות מעלים את הצעות המחיר שלהם עד שאף אחד לא מוכן להכריז גבוה יותר.
הנפקות לציבור
מחלקת האוצר של ארצות הברית, באמצעות הבנק הפדרלי של ניו יורק (FRBNY), מגייסת כספים עבור ממשלת ארצות הברית באמצעות מכרז הולנדי. ה-FRBNY יוצר אינטראקציה עם ראשי הסוחרים, כולל בנקים גדולים וברוקרים המגישים הצעות בשמם ובשם לקוחותיהם בעזרת מערכת חדר מסחר אוטומטי (TRAPS). בדרך כלל המציעים מתעדכנים על ההצעות המנצחות תוך חמש - עשרה דקות.
לדוגמה, נניח כי מבצע הנפקה מבקש לגייס 10 מיליארד דולר בתוך עשר שנים עם 5.125% קופון וההצעות המצטברות הן כדלקמן: בדוגמה זו האחוז הגבוה הוא 66.66%, כלומר, רק 3 מיליארד דולר מתוך 4.5 מיליארד דולר ב-5.130% מקבלים אג"ח. ההצעות מתמלאות מן התשואה הנמוכה ביותר (המחיר הגבוה ביותר) עד שהתהליך משיג את כל 10 מיליארד דולר המבוקשים. במכרז זה תהיה תשואה של 5.130%, ועל כל המציעים לשלם את אותו הסכום. בתאוריה, תכונה זו של מכרז הולנדי מובילה להצעות מחיר אגרסיביות יותר, כמו מי שבדוגמה זו הגיש הצעת מחיר 5.115% ומקבל את האג"ח בתשואה גבוהה יותר (מחיר נמוך יותר) של 5.130%.
וריאציה של מכרז הולנדי, OpenIPO, פותחה על ידי WR Hambrecht, ושימשה במשך 19 הנפקות בארצות הברית. מכרזים הולנדים אלו היו בשימוש במשך מאות הנפקות ביותר משני תריסר מדינות, אבל לא היו פופולריים למנפיקים ולכן הוחלפו על ידי שיטות אחרות. אחד מהמכרזים ההולנדים הגדולים ביותר היה מכרז הנפקה לסינגפור טלקום ב-1994. מכרז ה-IPO של חברת טבק יפן היה גדול יותר באופן משמעותי (עם תמורה יותר מכפולה מזו של סינגפור טלקום ומשולשת מזו של גוגל), אבל המכרז הזה היה מפלה במובן זה שהמציע שילם את מה שהציע ולא היה "הולנדי".