cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מלבורן (1956)
ברית המועצות הייתה הדומיננטית גם בענף ההיאבקות, והמתאבקים הסובייטים זכו ב-13 מדליות (מתוך 16 אפשריות), מהן 6 מדליות זהב. ניקולאי סולוביוב, קונסטנטין וירופייב, גיבי קרטוזיה, ולנטין ניקולייב, אנטולי פרפיונוב ומיריאן צלקלמנידזה זכו במדליות זהב, ולדימיר מנייב ובוריס קולייב זכו במדליות כסף, ובמדליות ארד זכו רומן דזלאדזה, מיכאיל שחוב, אלימבג בסטייב, וחטאנג בלוודזה וגאורגי סחירטלדזה.
האתלטים הסובייטים זכו ב-22 מדליות, מהן 5 מדליות זהב. ולדימיר קוץ זכה במדליית זהב הן בריצת 5000 מטר והן בריצת 10000 מטר, ובשניהם קבע שיאים אולימפיים (13:39.6 דקות ו-28:45.6 דקות, בהתאמה. בהליכה ל-20 ק"מ היו שלושת זוכי המדליות סובייטים: לאוניד ספירין זכה בזהב, אנטנאס מיקנאס בכסף וברונו יונק בארד. הלך נוסף, יבגני מסקינסקוב, זכה במדליית כסף בהליכה ל-50 ק"מ. ביידוי פטיש עמדו שני סובייטים על הפודיום: מיכאיל קריבונוסוב זכה במדליית הכסף ואנטולי סמוצבטוב זכה במדליית הארד. נבחרת השליחים ל-100X4 מטר זכתה במדליית כסף, ושלושה אתלטים נוספים זכו במדליות ארד: ארדליון איגנטייב בריצת 400 מטר, ויקטור ציבולנקו בהטלת כידון ווסילי קוזנצוב בקרב עשר. תמרה טישקביץ' קבעה שיא אולימפי בהדיפת כדור ברזל (16.59 מטר), וסגניתה הייתה גלינה זיבינה, שאיבדה את תוארה. אינסה יאונזמה קבעה שיא אולימפי בהטלת כידון (53.86 מטר), והזוכה במדליית הארד בתחרות זו הייתה אף היא סובייטית, נדז'דה קוניאייבה. בזריקת דיסקוס זכתה אירינה בגליאקובה במדליית כסף, ונינה פונומריובה שאיבדה את תוארה זכתה במדליית ארד. מריה פיסרבה זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה ונדז'דה דוולישווילי זכתה במדליית ארד בקפיצה לרוחק.
הקלע וסילי בוריסוב שיפר את הישגיו מהלסינקי, וזכה במדליית זהב בירי מ-300 מטר בשלושה מצבים ובמדליית כסף בירי מ-50 מטר בשכיבה. סגנו בירי מ-300 מטר היה אלן ארדמן. ויטלי רומננקו זכה במדליית זהב בירי במטרה דמוית אייל נע, וולדימיר סרוויוגין זכה במדליית הארד בתחרות זו. במדליית זהב שלישית זכה אנטולי בוגדנוב, בירי מ-50 מטר בשלושה מצבים. יבגני צ'רקסוב זכה במדליית כסף בירי באקדח אש מהירה ומחמוד אומרוב רשם הישג דומה בירי באקדח מ-50 מטר.
שלושה מרימי משקולות זכו במדליות זהב: איגור ריבק, פדור בוגדנובסקי וארקדי וורובייב, ששיפר את הישגו מהלסינקי. ארבעה מרימי משקולות נוספים זכו במדליות כסף: ולדימיר סטוגוב, יבגני מינייב, ראוויל חבוטדינוב ווסיליס סטפנובס. באיגרוף זכו הסובייטים בשש מדליות: ולדימיר ספרונוב, ולדימיר ינגיבריאן וגנאדי שטקוב זכו במדליות זהב, לב מוחין זכה במדליית כסף, ואנטולי לגטקו ורומלדאס מוראוסקאס זכו במדליות ארד. חותרי הקאנו פבל חארין וגרציאן בוטב זכו במדליית זהב במקצה הזוגות ל-10,000 מטר ובמדליית כסף במקצה הזוגות ל-1,000 מטר. גנאדי בוחארין זכה במדליות ארד בשני המקצים המקבילים ליחידים. הקיאקיסט איגור פיסרוב זכה במדליית כסף במקצה היחידים ל-1,000 מטר, והצמד אנטולי דמיטקוב ומיכאיל קאלסטה זכה במדליית כסף במקצה המקביל לזוגות. בתחרות הקיאקים היחידה לנשים, ל-500 מטר, ניצחה יליזבטה דמנטייבה. בחתירה, זכה ויאצ'סלב איוואנוב בן ה-18 במדליית זהב, כמו גם צמד החותרים אלכסנדר ברקוטוב ויורי טיוקלוב. צמד נוסף, ויקטור איוואנוב ואיגור בולדקוב, זכה במדליית כסף, וצוות החותרים במקצה לזוגות עם הגאי זכה במדליית ארד. בקרב חמש מודרני זכתה הנבחרת הסובייטית במדליית הזהב, לאחר שהמתחרים מטעמה דורגו במקומות הרביעי, השמיני והתשיעי. הסייף לב קוזנצוב זכה בשתי מדליות ארד, בתחרות האישית והקבוצתית בחרב, ובשתי מדליות ארד נוספות זכו שחיינים סובייטים: חאריס יוניצ'ב במשחה ל-200 מטר חזה ונבחרת השליחים ל-200X4 חופשי.
נבחרת הכדורגל, בשורותיה שיחקו לב יאשין וולנטין איבנוב, זכתה במדליית הזהב, לאחר שגברה בחצי הגמר על בולגריה 1-2 לאחר הארכה, ובמשחק הגמר ניצחה את נבחרת יוגוסלביה 0-1. נבחרת הכדורסל שוב זכתה במדליית כסף, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת צרפת 49-56 והובסה במשחק הגמר בידי נבחרת ארצות הברית 55–89. נבחרת הכדורמים הספיקה, לפני משחק "הדם במים", לגבור על נבחרותיהן של איטליה וארצות הברית ולהפסיד לנבחרת יוגוסלביה, ואחריו גם גברה על המשלחת הכלל-גרמנית, מה שהקנה לה את המקום השלישי בבית הגמר ואת מדליית הארד.
אולימפיאדת רומא (1960)
283 הספורטאים הסובייטים שנטלו חלק באולימפיאדת רומא שיפרו עוד יותר את הישגיה של ברית המועצות, לאחר שצברו 103 מדליות, מהן 43 מדליות זהב.
המתעמלות הסובייטיות, ובראשן לאריסה לטינינה, פולינה אסטחובה וסופיה מורטובה שלטו ללא עוררין בענף, וזכו ב-14 מתוך 15 המדליות האפשריות בתחרויות האישיות, וכן במדליית הזהב בתחרות הקבוצתית. לטינינה זכתה במדליות בכל התחרויות - מדליית זהב בקרב רב, בתרגיל הקרקע ובתרגיל הקבוצתי, מדליית כסף בקורה ובמקבילים המדורגים ומדליית ארד בסוס הקפיצות. אסטחובה זכתה במדליית זהב במקבילים המדורגים, במדליית כסף בקרקע ובמדליית ארד בקרב-רב, ומורטובה זכתה במדליות כסף בקרב-רב ובקפיצות ובמדליית ארד בקורה. מרגריטה ניקולייבה זכתה במדליית הזהב בקפיצות ותמרה ליוחינה זכתה במדליות ארד בקרקע ובמקבילים המדורגים. בין הגברים בלט בוריס שאחלין, שזכה ב-4 מדליות זהב - בקרב-רב, סוס הסמוכות, סוס הקפיצות והמקבילים, במדליית כסף בטבעות ובמדליית ארד במתח, וכן היה שותף לזכיית הנבחרת הסובייטית במדליית הכסף בתחרות הקבוצתית. אלברט אזריאן זכה במדליית זהב שנייה בתרגיל הטבעות, יורי טיטוב זכה במדליית כסף בקרקע ובמדליית ארד ברב-רב, וולדימיר פורטנוי זכה במדליית ארד בקפיצות. ביחד, צברו המתעמלים והמתעמלות הסובייטים 26 מדליות, מהן 10 מדליות זהב (מתוך 16 אפשריות).
האתלטים הסובייטים זכו ב-21 מדליות, מהן 11 מדליות זהב. האתלטיות זכו ב-6 מתוך 10 מדליות הזהב האפשריות: נינה פונומריובה השיבה לעצמה את התואר האולימפי בזריקת דיסקוס, עם שיא אולימפי חדש (55.10 מטר). סגניתה בתחרות זו, טמרה פרס, זכתה גם במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל, אף היא עם שיא אולימפי חדש - 17.32 מטר. אחותה הצעירה, אירינה פרס, זכתה אף היא במדליית זהב, בריצת 80 מטר משוכות. ליודמילה שווסטובה קבעה שיא עולם חדש בריצת 800 מטר (2:04.3 דקות), ושתי אתלטיות נוספות קבעו שיאים אולימפיים: ורה קרפקינה (6.37 מטר בקפיצה לרוחק) ואלווירה אוזולינה (55.98 מטר בהטלת כידון). מטילת כידון נוספת, בירוטה קלדיינה, זכתה במדליית ארד. כמה מהאתלטים הגברים קבעו אף הם שיאים אולימפיים: פיוטר בולוטניקוב (28:32.2 דקות בריצת 10000 מטר), וסילי רודנקוב (67.10 מטר ביידוי פטיש) ורוברט שוולקדזה (2.16 מטר בקפיצה לגובה). סגנו של שוולקדזה, ולרי ברומל, קפץ אף הוא לאותו הגובה, אך דורג שני בשל מספר פסילות גבוה יותר. פרט לאלה, הוכתרו ברומא שני אלופים אולימפיים סובייטים נוספים, ולדימיר גולובינצ'י בהליכה ל-20 ק"מ וויקטור ציבולנקו בהטלת כידון. בקפיצה משולשת זכה ולדימיר גוריאייב במדליית כסף וויקטור קרייר במדליית ארד שנייה ברציפות. גם בריצת 3000 מטר מכשולים דורגו אתלטים סובייטים במקום השני והשלישי, ניקולאי סוקולוב וסמין רז'ישצ'ין. נבחרת השליחים ב-100X4 מטר זכתה במדליית כסף, ובמדליות ארד נוספות זכו איגור טר-אובניסיאן בקפיצה לרוחק ווסילי קוזנצוב בקרב עשר (בפעם השנייה ברציפות).
מרימי המשקולות הסובייטים זכו בחמש מתוך שבע מדליות הזהב האפשריות. ארקדי וורוביוב זכה במדליית זהב אולימפית שנייה ברציפות, ובמדליה אולימפית שלישית. סגנו היה טרופים לומאקין, ששמונה שנים קודם לכן זכה במדליית זהב. יבגני מינייב שיפר את הישגו ממלבורן, וזכה אף הוא במדליית זהב. שלושת הזוכים הנותרים היו ויקטור בושוייב, אלכסנדר קורינוב ויורי ולאסוב.
המתאבקים זכו ב-10 מדליות, בהן 3 מדליות זהב. אולג קרוואייב, אווטנדיל קורידזה ואיוואן בוגדן זכו במדליות זהב, וולדימיר סיניאבסקי וגאורגי סחירטלדזה זכו במדליות כסף. קונסטנטין וירופייב וגיבי קרטוזיה איבדו את תואריהם וזכו במדליות ארד, ושלושה מתאבקים נוספים זכו אף הם במדליות ארד: ולדימיר רובשווילי, אנטולי אלבול וסווקוז דזרסוב.
הסייף ויקטור ז'דנוביץ' זכה בשתי מדליות זהב ברומח, בתחרות האישית והקבוצתית. סייפת הרומח ולנטינה ראסטוורובה זכתה במדליית כסף בתחרות האישית ובמדליית זהב בתחרות הקבוצית, וסייף הדקר ברונו חברוב זכה בשתי מדליות ארד, בתחרות האישית והקבוצתית. הקלעים זכו בשבע מדליות. בירי מ-50 מטר בשלושה מצבים זכה ויקטור שמבורקין במדליית הזהב ומאראט נייזוב במדליית הכסף. בירי מ-50 מטר באקדח זכה אלכסיי גושצ'ין במדליית הזהב ומוחמד אומרוב זכה במדליית כסף שנייה ברציפות. שלושה קלעים נוספים זכו במדליות ארד: וסילי בוריסוב, שאיבד את תוארו בירי מ-300 מטר בשלושה מצבים, אלכסנדר זבלין באקדח אש מהירה וסרגיי קלינין בטראפ (ענף של ירי בצלחות חרס).
הקיאקיסטית אנטונינה סרדינה זכתה בשתי מדליות זהב, במקצה היחידות ל-500 מטר ובמקצה הזוגות ל-500 מטר, יחד עם מריה שובינה. חותרי הקאנו לאוניד גיישטור וסרגיי מקרנקו זכו במדליית זהב במקצה הזוגות ל-1,000 מטר, ובמקצה היחידים לאותו המרחק זכה אלכסנדר סילאייב במדליית כסף. בחתירה, שמר ויאצ'יסלב איוואנוב על תוארו, וצמד החותרים ולנטין בורייקו ואולג גולובנוב זכה אף הוא במדליית זהב. ברקוטוב וטיוקלוב איבדו את תוארם ממלבורן, אך זכו במדליית כסף, וגם צמד החותרים עם הגאי זכה במדליית כסף. רביעיית החותרים ללא הגאי זכתה במדליית ארד.
באיגרוף, זכה אולג גריגורייב במדליית זהב, סרגיי סיבקו ויורי רדוניאק זכו במדליות כסף ובוריס לגוטין ויבגני פאופנוב זכו במדליות ארד. צמד שייטי הסטאר טימיר פינגין ופיודור שוטקוב זכה במדליית זהב, ושייט הפין אלכסנדר צ'וצ'לוב זכה במדליית כסף. רוכב האופניים ויקטור קפיטונוב זכה במדליית זהב במרוץ אופני כביש ובמדליית ארד במרוץ הקבוצתי נגד השעון. רוסטיסלב ורגשקין זכה במדליית ארד במרוץ אופני מסלול נגד השעון, וכך גם צמד הרוכבים באופני טנדם ולדימיר לאונוב ובוריס וסילייב, וכן הנבחרת הסובייטית במרוץ המרדף. הרוכב סרגיי פילטוב זכה במדליית זהב בדרסאז', הנבחרת בקרב חמש מודרני איבדה את תוארה וזכתה במדליית כסף ונינל קרוטובה זכתה במדליה ראשונה בקפיצה למים, מדליית ארד בקפיצה מ-10 מטרים.
טורניר הכדורסל נערך הפעם בשיטה שונה, כאשר ארבע נבחרות העפילו לבית הגמר. בפעם השלישית ברציפות זכתה ברית המועצות במדליית הכסף, לאחר שגברה על נבחרות ברזיל ואיטליה, אך הפסידה, שוב, לנבחרת ארצות הברית. נבחרת הכדורמים זכתה אף היא במדליית כסף, כסגניתה של איטליה, ואילו נבחרת הכדורגל, שזכתה במקום הראשון במלבורן, כלל לא העפילה למשחקים.
אולימפיאדת טוקיו (1964)
לאולימפיאדת טוקיו שלחה ברית המועצות מספר שיא של 319 ספורטאים. אף על פי כן, פחתו הישגיה - הספורטאים הסובייטים צברו 96 מדליות, מהן 30 מדליות זהב, שהספיקו רק למקום השני בטבלת המדליות, אחרי ארצות הברית.
פסטיבל הסרטים קרתגו
פסטיבל הסרטים קרתגו הוא פסטיבל קולנוע דו-שנתי הנערך בחסות ממשלת תוניסיה.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת טוקיו (1964)
הסיבה העיקרית לירידה בהישגים נעוצה בהישגיה של המארחת יפן בענף ההתעמלות, שהגיעו על חשבונה. אף על פי כן, הגיעו המתעמלים הסובייטים להישגים גבוהים גם במשחקים אלה. הם צברו 19 מדליות, אך רק 4 מהן מזהב. לטינינה השיגה גם הפעם מדליות בכל התחרויות האפשריות: מדליית זהב שלישית ברציפות בתרגיל הקרקע, במדליות כסף בקרב-רב ובקפיצות ובמדליות ארד בקורה ובמקבילים המדורגים, וכן מדליית זהב בתחרות הקבוצתית. בכך, הגיעה לטינינה למאזן אולימפי כולל של 18 מדליות (מהן 9 מדליות זהב), מאזן שאף מתעמלת אחרת לא הצליחה להשיג עד היום. פולינה אסטחובה זכתה במדליית כסף בקרקע ובמדליית ארד בקרב-רב, וטמרה מנינה זכתה במדליית כסף בקורה, ושתיהן היו שותפות גם לזכייה הקבוצתית במדליית הזהב. שחאלין זכה בארבע מדליות, אך הפעם ניצח רק בתרגיל המתח. בקרב-רב חלק את מדליית הכסף עם ויקטור ליסיצקי ועם היפני שוג'י צורומי, וכן זכה במדליית כסף בתחרות הקבוצתית ובמדליית ארד בטבעות. ליסיצקי עצמו זכה במדליות כסף נוספות בקרקע ובקפיצות. יורי טיטוב זכה במדליית כסף במתח ויורי צפנקו זכה במדליית ארד בסוס הסמוכות.
פסטיבל הסרטים קרתגו
נוסד בשנת 1966 על ידי משרד התרבות התוניסאי ביוזמה של הבמאי טאהר צ'ריה. בפסטיבל משתתפים סרטים שמקורם במזרח התיכון ובאפריקה.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת טוקיו (1964)
ארבעה מרימי משקולות סובייטים זכו במדליות זהב בטוקיו: אלכסיי וחונין, רודולף פליוקפלדר, ולדימיר גולובנוב ולאוניד ז'בוטינסקי. סגנו של ז'בוטינסקי היה יורי ולאסוב, שאיבד את תוארו מרומא. ולדימיר קפלונוב וויקטור קורנצוב זכו אף הם במדליות כסף. בהיאבקות, זכו הסובייטים ב-10 מדליות: אנטולי קולסוב, אלכסנדר מדבד ואלכסנדר איוואניצקי זכו במדליות זהב, ולאדלן טרוסטיאנסקי, רומן רורואה, אנטולי רושצ'ין וגוראם סגרדזה זכו במדליות כסף, ודוד גוואנצלדזה, איידין איברהימוב ונודאר חוחאשווילי זכו במדליות ארד. המתאגרפים זכו בתשע מדליות. בוריס לגוטין שיפר את הישגו מרומא וזכה במדליית זהב, ובמדליות זהב נוספות זכו ולרי פופנצ'נקו וסטניסלב סטפשקין. וליקטון ברניקוב, יבגני פרולוב, ריצ'רדס טמוליס ואלכסיי קיסליוב זכו במדליות כסף, ובמדליות ארד זכו סטניסלב סורוקין וואדים ימליאנוב, שהפסיד בחצי הגמר לג'ו פרייז'ר.
בסיף, זכו נבחרות הגברים ברומח ובחרב במדליות זהב, ונבחרת הנשים ברומח זכתה במדליית כסף. בתחרויות היחידים זכה גריגורי קריס במדליית זהב בדקר, גוראם קוסטבה זכה במדליית ארד באותה תחרות, ואומיאר מאווליחנוב זכה במדליית ארד בחרב. הקיאקיסטית לודמילה פינאיבה זכתה במדליית זהב במקצה היחידות, כמו גם רביעיית הקיאקיסטים וצמד חותרי הקאנו אנדריי חימיץ' וסטפן אושצ'פקוב. במקצה הקאנו ליחידים זכה יבגני פניאייב במדליית ארד. בחתירה, זכה ויאצ'יסלב איוואנוב במדליית זהב שלישית ברציפות, ובתחרות הזוגות זכו בוריס דוברובסקי ואולג טיורין במדליית זהב.
פסטיבל הסרטים קרתגו
הסרט המנצח זוכה בפרס תנית הזהב, על שמה של אלת העיר קרתגו.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת טוקיו (1964)
גלינה פרוזומנשיקובה הייתה לשחיינית הראשונה מברית המועצות שזכתה במדליית זהב במשחקים האולימפיים לאחר שניצחה במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אולימפי חדש (2:46.4 דקות). הזוכה במדליית הארד במשחה זה הייתה אף היא סובייטית, סווטלנה בבנינה, והיא זכתה במדליית ארד נוספת עם נבחרת השליחות ל-100X4 מטר מעורב. גאורגי פרוקופנקו זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה לגברים.
בקרב חמש מודרני זכתה הנבחרת הסובייטית במדליית זהב, ושניים מחבריה זכו במדליות אישיות: איגור נוביקוב זכה במדליית כסף ואלברט מוקייב זכה במדליית ארד. החבר השלישי בנבחרת, ויקטור מינייב, סיים במקום החמישי. שני קלעים זכו במדליות כסף, שוטה קווליאשווילי בירי מ-300 מטר בשלושה מצבים ופבלס סניצ'בס בטראפ. במדליית כסף נוספת זכו רוכבי אופני הטנדם ויקטור לוגונוב ואימאנץ בודנייקס. הרוכב סרגיי פילטוב איבד את תוארו בדרסאז', אך זכה בשתי מדליות ארד, בתחרות האישית והקבוצתית. ארבעה ג'ודאים זכו במדליות ארד, היהודי אהרון בוגוליובוב, אולג סטפנוב, פרנאוז צ'יקווילאדזה ואנזור קיקנדזה. במדליית ארד נוספת זכתה הקופצת למים גלינה אלכסייבה, בקפיצה מ-10 מטר.
במשחקים אלה נערכו לראשונה תחרויות כדורעף. נבחרת הגברים זכתה במדליית זהב, לאחר ניצחון על נבחרת צ'כוסלובקיה, ואילו נבחרת הנשים זכתה במדליית כסף, לאחר הפסד למארחת יפן. נבחרת הכדורסל זכתה במדליית כסף רביעית ברציפות, לאחר ניצחון על נבחרת ברזיל בחצי הגמר והפסד רביעי ברציפות לנבחרת ארצות הברית בשלב הגמר, ואילו נבחרת הכדורמים הסתפקה במדליית ארד, לאחר שדורגה בבית הגמר אחרי נבחרות הונגריה ויוגוסלביה.
אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
גם באולימפיאדת מקסיקו סיטי דורגה ברית המועצות במקום השני בטבלת המדליות, לאחר ש-313 הספורטאים ששלחה חזרו עם 91 מדליות, מהן 29 מדליות זהב. המשחקים נערכו לאחר פלישתן של ברית המועצות ומדינות נוספות בברית ורשה לצ'כוסלובקיה, לשם דיכוי "האביב של פראג", אך בניגוד לפלישה להונגריה, שאירעה 12 שנים קודם לכן, אף מדינה לא החרימה בשל כך את המשחקים. המחאה זכתה לביטוי באופן מינורי, בידי המתעמלת הצ'כוסלובקית ורה צ'סלבסקה, שעוד קודם למשחקים הביעה תמיכה פומבית בדמוקרטיזציה של מדינתה. צ'סלבסקה, שזכתה במדליות כסף בתרגילי הקרקע והקורה, הרכינה ראשה על דוכן המדליות בעת שנשמע ההמנון הסובייטי. לאחר ששבה למולדתה הושעתה מפעילות ספורטיבית.
ההתעמלות הייתה גם הפעם הענף הבולט ביותר, והמתעמלים הסובייטים זכו ב-18 מדליות, מהן חמש מדליות זהב. הצטיינו במיוחד בני הזוג וורונין. מיכאיל וורונין זכה ב-2 מדליות זהב, בקפיצות ובמתח, במדליות כסף בקרב-רב, במקבילים, בטבעות ובתחרות הקבוצתית, ובמדליית ארד בסוס הסמוכות). רעייתו, זינאידה וורונינה, זכתה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית, במדליית כסף בקרב-רב ובמדליות ארד במקבילים המדורגים ובקפיצות. חברתה לנבחרת, נטליה קוצ'ינסקיה, זכתה אף היא בארבע מדליות, מדליות זהב בתחרות הקבוצתית ובקורה, ובמדליות ארד בקרב-רב ובקרקע. לריסה פטריק זכתה במדליית זהב בקרקע ובמדליית ארד בקורה, ואצל הגברים, פרט לוורונין זכו במדליות גם ויקטור קלימנקו (מדליית ארד במקבילים) וסרגיי דיומידוב (מדליית ארד בקפיצות).
האתלטים הסובייטים זכו ב-13 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. ויקטור סנייב קבע שיא עולם בקפיצה משולשת (17.39 מטר), יאניס לוסיס קבע שיא אולימפי בהטלת כידון (90.10 מטר) ובמדליית הזהב השלישית זכה ולדימיר גולובניצ'ני בהליכה ל-20 ק"מ, שהשיב לעצמו את התואר בו זכה ברומא. הלך נוסף, ניקולאי סמאגה, זכה במדליית ארד בתחרות זו. רומואלד קלים איבד את תוארו ביידוי פטיש וזכה במדליית כסף, ושני אתלטים נוספים זכו במדליות ארד, ולנטין גברילוב בקפיצה לגובה ואדוארד גושצ'ין בהדיפת כדור ברזל. בין האתלטיות, המצליחה ביותר הייתה אנטונינה לזרבה, שזכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה. במדליית הארד בתחרות זו זכתה ולנטינה קוזיר. במדליות ארד נוספות זכו טטיאנה טלישבה (בקפיצה לרוחק), נטליה פצ'ונקינה (בריצת 400 מטר), נדז'דה צ'יז'ובה (בהדיפת כדור ברזל) ונבחרת השליחות ל-100X4 מטר.
המתאבקים זכו בתשע מדליות. אלכסנדר מדבד שמר על תוארו, רומן רורואה שיפר את הישגו מטוקיו, וזכה אף הוא במדליית זהב, ובמדליית זהב שלישית זכה בוריס גורביץ'. אנטולי רושצ'ין זכה במדליית כסף שנייה ברציפות, ובמדליות כסף נוספות זכו שוטה לומידזה, ולדימיר בקולין, ולנטין אולניק וניקולאי יקובנקו. איוואן קוצ'רגין זכה במדליית ארד. מרימי המשקולות זכו בשש מדליות: לאוניד ז'בוטינסקי זכה במדליית זהב שנייה ברציפות, ויקטור קורנצוב שיפר את הישגו מטוקיו וזכה במדליית זהב, ובמדליית זהב שלישית זכה בוריס סליצקי. דיטו שנידזה, ולדימיר בליאייב ויאן טאלץ זכו במדליות כסף. גם המתאגרפים הסובייטים זכו בשש מדליות. בוריס לגוטין זכה במדליית זהב שנייה ברציפות, שהייתה המדליה האולימפית השלישית שלו, וולריאן סוקולוב ודניאל פוזניאק זכו אף הם במדליות זהב. אלכסיי קיסליוב זכה במדליית כסף שנייה ברציפות, ויונאס צ'פוליס זכה אף הוא במדליית כסף. ולדימיר מוסלימוב זכה במדליית ארד.
הסייפת ילנה בלובה זכתה בשתי מדליות זהב ברומח, בתחרויות היחידות והנבחרות. מארק רקיטה, שהתחרה בחרב, זכה במדליית כסף ליחידים ובמדליית זהב קבוצתית. גריגורי קריס זכה בשתי מדליות כסף בדקר, ובמדליית כסף נוספת זכתה נבחרת הגברים ברומח. הקיאקיסטית ליודמילה פיניאייבה זכתה במדליית זהב שנייה ברציפות, וכן זכתה במדליית ארד במקצה הזוגות, יחד עם אנטונינה סרדינה. במקצה הזוגות לגברים ניצחו ולדימיר מורוזוב ואלכסנדר שפרנקו. שפרנקו זכה גם במדליית כסף במקצה היחידים. חותרי הקאנו נאום פרוקופץ ומיכאיל זמוטין במדליית ארד, וכך גם ויטלי גלקוב, במקצה היחידים. הקלע גרגורי קוסיך זכה במדליית זהב בירי באקדח, ויבגני פטרוב עשה זאת בסקיט. ולנטין קורנב זכה במדליית כסף בירי מ-300 מטר, ויטלי פרחימוביץ' זכה במדליית ארד בירי מ-50 מטר בשלושה מצבים ורנארט סולימנוב זכה במדליית ארד בירי באקדח אש מהירה. הרוכב איוואן קיזימוב זכה במדליית זהב בדרסאז' ובמדליית כסף בדרסאז' הקבוצתי. החותר אלכסנדר טימושינין זכה במדליית זהב, ושמיניית החותרים זכתה במדליית ארד. במדליית זהב נוספת זכה השייט ולנטין מנקין, בדגם פין. בקפיצה למים זכו שתי סובייטיות במדליות כסף, טמרה פוגוז'בה בקפיצה מ-3 מטר ונטליה לובנובה בקפיצה מ-10 מטר. הנבחרת בקרב חמש מודרני זכתה במדליית כסף, ואחד מחבריה, פבל לדנב, זכה במדליית ארד.
בשחייה זכו הסובייטים ב-8 מדליות, אך אף אחת מהן לא הייתה מדליית זהב. ולדימיר קוסינסקי זכה במדליות כסף במשחים ל-100 ול-200 מטר חזה, והיה שותף לזכייתה של הנבחרת הסובייטית במדליית הארד במשחה ל-100X4 מטר מעורב. שחיין חזה נוסף, ניקולאי פנקין, זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר. נבחרת השליחים ב-100X4 מטר חופשי זכתה במדליית כסף, ונבחרת השליחים למרחק הכפול זכתה במדליית ארד. גלינה פרוזומנשיקובה איבדה את תוארה ב-100 מטר חזה וזכתה במדליית ארד, וכן זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה.
שתי נבחרות הכדורעף זכו במדליות זהב, לאחר שדורגו ראשונות בטורנירים שנערכו בשיטה שבה כל הנבחרות משחקות נגד כולן. נבחרת הכדורמים זכתה במדליית כסף, לאחר שהפסידה במשחק הגמר לנבחרת יוגוסלביה, לאחר הארכה. נבחרת הכדורסל, לאחר 4 מדליות כסף ברציפות, הסתפקה הפעם במדליית הארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת יוגוסלביה 63-62, וגברה על ברזיל 53–70 במשחק על המקום השלישי.
אולימפיאדת מינכן (1972)
המשלחת הסובייטית באולימפיאדת מינכן הייתה הגדולה ביותר עד אז - 373 ספורטאים. לאחר שתי אולימפיאדות בהם דורגה במקום השני, שבה ברית המועצות אל המקום הראשון, לאחר שספורטאיה זכו ב-99 מדליות, מהן 50 מדליות זהב - המספר הגדול ביותר עד אז.
בניגוד לעבר, הייתה האתלטיקה לענף המצליח ביותר. האתלטים הסובייטים זכו ב-18 מדליות, מהן 9 מדליות זהב. ולרי בורזוב ניצח הן בריצת 100 מטר והן בריצת 200 מטר. ויקטור סנייב שמר על תוארו בקפיצה משולשת, ויורי טרמאק זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה. מיקולה אבילוב קבע שיא עולם בקרב עשר (8,454 נקודות), וסגנו היה לאוניד ליטביננקו. אנטולי בונדרצ'וק קבע שיא אולימפי ביידוי פטיש (75.50 מטר), ובמדליית הארד בתחרות זו זכה וסילי חמלבסקי. יאניס לוסיס איבד את תוארו בהטלת כידון על חודם של שני סנטימטרים וזכה במדליית כסף, וההלך ולדימיר גולובניצ'ני איבד אף הוא את תוארו וזכה במדליית כסף, שהייתה המדליה האולימפית הרביעית שלו. הלך נוסף, וניאמין סולדטנקו, זכה במדליית כסף בהליכה ל-50 ק"מ, יבגן ארז'נוב זכה במדליית כסף בריצת 800 מטר, והישג דומה רשמה נבחרת השליחים ל-100X4 מטר. שתי אתלטיות סובייטיות קבעו שיאי עולם - נדז'דה צ'יז'ובה בהדיפת כדור ברזל (21.03 מטר) וליודמילה בראגינה בריצת 1500 מטר (4:01.48 דקות). אתלטית נוספת, פאינה מלניק, קבעה שיא אולימפי בזריקת דיסקוס (66.62 מטר), וניולה סבאיטה זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר.
המתאבקים זכו ב-14 מדליות, וב-9 מתוך 20 מדליות הזהב האפשריות. אלכסנדר מדבד הוכתר כאלוף אולימפי בפעם השלישית ברציפות, אנטולי רושצ'ין זכה במדליית זהב ראשונה לאחר שתי זכיות רצופות במדליות כסף, ובמדליות זהב נוספות זכו רומן דמיטרייב, זגלב עבדולבקוב, לוואן טדיאשווילי, איוואן יריגין, רוסטם קזקוב, שאמיל חיסמוטדינוב וולרי רזנצב. ניקולאי יקובנקו זכה במדליית כסף שנייה ברציפות, ובמדליות כסף נוספות זכו ארסן אלאחורדייב, גנאדי סטרחוב ואנטולי נזרנקו. רוסלן אשורלייב זכה במדליית ארד.
מגדל עתידים
מגדל עתידים, מגדל החזון או מגדל 8 הוא מגדל משרדים בפארק עתידים בתל אביב, שנחנך בפברואר 2013. הוא מתנשא לגובה של 143.45 מטרים. שטח קומה טיפוסית במגדל הוא כ-1,900 מ"ר. המגדל נמצא בבעלות עיריית תל אביב ואוניברסיטת תל אביב.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מינכן (1972)
המתעמלים הסובייטים זכו הפעם ב-16 מדליות, מהן 6 מדליות זהב. אולגה קורבוט זכתה ב-3 מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית, בקורה ובקרקע, ובמדליית כסף המקבילים המדורגים. ואולם, דווקא תחרות הקרב-רב, בה לא הגיעה להישגים, היא זו שבשלה היא זכורה ביותר. קורבוט הובילה בבטחה לאחר שלושה מכשירים, אך נפלה מהמקבילים, ואיבדה בשל כך כל סיכוי לזכות בתחרות. בכיה מול מצלמות הטלוויזיה שבה את ליבו של הקהל המערבי, שראה אותה במלוא אנושיותה, בניגוד לסטריאוטיפ של הספורטאי הסובייטי הקר והנוקשה. לאחר המשחקים אף ביקרה בארצות הברית ונפגשה עם הנשיא ריצ'רד ניקסון, שאמר לה כי תרמה להפחתת המתיחות הפוליטית יותר משתרמו המאמצים הדיפלומטיים. שתיים מחברותיה של קורבוט לנבחרת זכו אף הן במדליות גם בתחרויות האישיות - לודמילה טורישצ'בה זכתה במדליית זהב בקרב-רב, במדליית כסף בקרקע ובמדליית ארד בקפיצות, וטמרה לזקוביץ' זכתה במדליית כסף בקורה ובמדליות ארד בקרב-רב ובקרקע. המתעמלים הגברים גילו, ברוב התחרויות, נחיתות לעומת יריביהם היפנים, אך כמה מהם זכו במדליות. ויקטור קלימנקו זכה במדליית זהב בסוס הסמוכות ובמדליית כסף בקפיצות, ניקולאי אנדריאנוב זכה במדליית זהב בקרקע ובמדליית ארד בקפיצות, ומיכאיל וורונין זכה במדליית כסף בטבעות. שלושתם זכו גם במדליית כסף בתחרות הקבוצתית.
מגדל עתידים
היסטוריה
אישור להקמת המגדל התקבל כבר בשנת 2001, אך הקמת המגדל הוקפאה בעקבות התפוצצות בועת ההיי-טק, וחודשה בסוף 2006. ביוני 2007 פורסם מכרז סגור להקמת המגדל, בו זכתה חברת "א. ארנסון", בספטמבר 2007, תוך הכרזה על סיום הבנייה תוך 27 חודשים (סוף 2009).
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מינכן (1972)
חותרי הקאנו והקיאק ניצחו בשישה מתוך שבעה מקצים במים שטוחים. הקיאקיסטית לודמילה פינאיבה עברה להתחרות במקצה הזוגות, יחד עם קטרינה קורישקו, וזכתה במדליית זהב אולימפית שלישית ברציפות. מחליפתה במקצה היחידות, יוליה ריאבצ'ינסקאיה, זכתה אף היא במדליית זהב. אלכסנדר שפרנקו שמר על תוארו במקצה היחידים, וזכה במדליית זהב שנייה ברציפות. ויקטור קרטסיוק וניקולאי גורבצ'ב זכו במדליית זהב במקצה הזוגות, וגם במקצה הרביעיות זכו הסובייטים במדליית זהב. צמד חותרי הקאנו, ולאדאס צ'סיונאס ויורי לובנוב, זכו במדליית הזהב השישית בענף זה. ולדימיר מורוזוב השתתף באולימפיאדה בפעם השלישית וזכה במדליית זהב שלישית.
בהרמת משקולות זכו הסובייטים בחמש מדליות. יאן טאלץ שיפר את הישגו ממקסיקו סיטי וזכה במדליית זהב, וגם וסילי אלכסייב ומוחרבי קירז'ינוב זכו במדליות זהב. דיטו שנידזה זכה במדליית כסף שנייה ברציפות, וגנאדי צ'טין זכה במדליית ארד. סייפי החרב ויקטור סידיאק וולדימיר נזלימוב זכו במדליות הזהב והארד, בהתאמה, בטורניר היחידים, והוסיפו גם מדליית כסף בתחרות הקבוצתית. נבחרת הרומח זכתה במדליית כסף ונבחרת הדקר במדליית ארד. אצל הסייפות, זכתה נבחרת הרומח במדליית הזהב, ואחת מחברותיה, גלינה גורוחובה, זכתה במדליית ארד בתחרות היחידות. רוכבי האופניים ולדימיר סמנץ ואיגור צלובלניקוב זכו במדליית זהב במרוץ אופני טנדם, וגם הנבחרת הסובייטית במרוץ נגד השעון. אומאר פחאקאדזה זכה במדליית ארד במרוץ הספרינט. שני מתאגרפים סובייטים זכו במדליות זהב, בוריס קוזנצוב וויאצ'סלב למשב. גם בחתירה זכו הסובייטים בשתי מדליות זהב: יורי מלישב ניצח במקצה היחידים ואלכסנדר טימושינין וגנאדי קורשיקוב ניצחו במקצה הזוגות. עבור טימושינין הייתה זו מדליית זהב שנייה ברציפות.
מגדל עתידים
היסטוריה
עם זאת, בעקבות קשיים בשיווק המשרדים במגדל השלמת בנייתו התעכבה.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מינכן (1972)
הקלע יאקיב ז'לזניאק זכה במדליית זהב בירי במטרה נעה. יבגני פטרוב איבד את תוארו בסקיט וזכה במדליית כסף, בוריס מלניק זכה במדליית כסף בירי מ-300 מטר וויקטור טורשין זכה במדליית ארד באקדח אש מהירה. הג'ודוקא שוטה צ'וצ'ישווילי זכה במדליית זהב, ויטלי קוזנצוב זכה במדליית כסף, ואנטולי נוביקוב וגיבי אונאשווילי זכו במדליות ארד. הנבחרת הסובייטית בקרב חמש מודרני זכתה במדליית זהב, בעקבות הישגיהם של המתחרים בתחרויות היחידים - בוריס אונישצ'נקו זכה במדליית כסף, פבל לדניוב זכה במדליית ארד שנייה ברציפות וולדימיר שמליוב דורג חמישי. הרוכבת ילנה פטושקובה זכתה במדליית כסף בדרסאז', ובמדליית זהב בתחרות הקבוצתית. שייטי הטמפסט ויטלי דירדירה וולנטין מנקין זכו במדליית זהב. עבור מנקין, שהתחרה קודם לכן בפין, הייתה זו מדליית זהב אולימפית שנייה ברציפות. בפין התחרה הפעם ויקטור פוטפוב, שזכה במדליית ארד. ולדימיר ואסין זכה במדליית זהב בקפיצה למים מ-3 מטרים, ובשחייה הצטמצמו ההישגים לחמש מדליות, שאף אחת מהן לא הייתה מדליית זהב: גלינה פרוזומנשיקובה שחזרה את הישגיה ממקסיקו סיטי, כשזכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה ובמדליית ארד במשחה למרחק הכפול. ולדימיר בורה זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי, והיה שותף לזכייתן של נבחרות השליחים הסובייטיות במדליית כסף במשחה ל-100X4 מטר חופשי ובמדליית ארד במשחה למרחק הכפול. בקשתות זכתה אמה גפצ'נקו במדליית ארד, הראשונה לזכות ברית המועצות בענף זה.
נבחרת הכדורסל, בכיכובו של סרגיי בלוב, זכתה לראשונה במדליית זהב, לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת ארצות הברית בתוצאה 50–51. הסל המכריע לטובת הסובייטים נקלע במהלכן של 3 שניות שנויות במחלוקת שהוסיפו השופטים לזמן המשחק. ארצות הברית ערערה על התוצאה בפני ועדה של פיב"א, שהכריעה לטובת הסובייטים, ברוב לא מקרי: שלושת הנציגים שתמכו בסובייטים היו ממדינות הגוש המזרחי, הונגריה, פולין וקובה, ואילו שני הנציגים שתמכו בקבלת הערעור האמריקני היו מערביים מאיטליה ופוארטו ריקו. שחקני הנבחרת האמריקאית סירבו לקבל את מדליות הכסף שלהם, ולא הופיעו לטקס חלוקת המדליות.
מגדל עתידים
היסטוריה
ב-2013 שכרה חברת הביטוח כלל 22 קומות בבניין ל-24 שנים בסכום שהוערך בלמעלה מ-725 מיליון שקל.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מינכן (1972)
נבחרת הכדורמים זכתה אף היא במדליית זהב, לאחר שסיימה את בית הגמר במאזן של 3 ניצחונות ו-2 תוצאות תיקו. מאזן זה היה זהה למאזנה של נבחרת הונגריה, ומדליית הזהב הוענקה לה בשל הפרש שערים עדיף בשער אחד. גם נבחרת הנשים בכדורעף זכתה במדליית זהב, לאחר ניצחון על נבחרת יפן, ואילו הגברים הסתפקו במדליית ארד (בין היתר לאחר סירובו של יפים צ'ולק היהודי להמשיך לשחק לאחר הטבח בספורטאים היהודים). נבחרת הכדורגל זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר שהמשחק בינה לבין נבחרת גרמניה המזרחית על המקום השלישי הסתיים בתיקו 2-2, והמדליות חולקו לשחקני שתי הנבחרות. בכדוריד דורגה נבחרת ברית המועצות במקום החמישי.
אולימפיאדת מונטריאול (1976)
לאולימפיאדת מונטריאול שלחה ברית המועצות משלחת גדולה עוד יותר, שכללה 412 ספורטאים. בסיום המשחקים שוב דורגה ברית המועצות במקום הראשון, לאחר שהספורטאים הסובייטים צברו מספר שיא של 125 מדליות, מהן 49 מדליות זהב.
מגדל עתידים
מבנה
המגדל תוכנן על ידי משרד האדריכלים זרחי, שמייסדו משה זרחי תכנן את קריית עתידים בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. העיצוב של המגדל תוכנן להתאים לדרישות תעשיית ההיי-טק עם שטח קומה נרחב. במטרה למקסם ככל שניתן את שטחי החלונות, כדי להגדיל את מספר המשרדים הפינתיים ולהקטין ככל שניתן את מספר החללים שאינם צמודים לחלונות, נבחרה הכלאה בין שני נפחים, ריבוע וצלב, בעלי עיצוב חיצוני שונה. שילוב זה ייצר שטח מעטפת אופטימלי ביחס לשטח הרצפה. כלפי חוץ מאופיין הריבוע בפסי חלונות וחיפוי גרניט אופקיים ואילו הצלב בפסים אנכיים. הצלב צומח עד לצמרת ו"מחביא" את המערכות הטכניות באמצעות ארבעה משולשים
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מונטריאול (1976)
הענף הבולט ביותר הפעם היה ההיאבקות. המתאבקים הסובייטים זכו ב-18 מדליות, מהן 12 מדליות זהב (מתוך 20 אפשריות). שלושה מהזוכים במדליות הזהב היו אלופים אולימפיים גם במינכן ושמרו על תואריהם - לבאן טדיאשווילי, איוואן יריגין וולרי רזנצב. המתאבקים הסובייטים האחרים שזכו במדליות זהב היו ולדימיר יומין, פבל פיניגין, סוסלאן אנדייב, אלכסיי שומקוב, ויטלי קונסטנטינוב, סורן נלבנדיאן, אנטולי ביקוב, ניקולאי בלבושין ואלכסנדר קולצ'ינסקי. לעומתם, רומן דמיטרייב איבד את תוארו ממינכן וזכה במדליית כסף. חמישה מתאבקים נוספים זכו במדליות כסף: אלכסנדר איוואנוב, ויקטור נובוז'ילוב, נלסון דוידיאן וולדימיר צ'בוקסרוב. פרחט מוסטפין זכה במדליית ארד.
המתעמלים הסובייטים זכו ב-17 מדליות, מהן 7 מדליות זהב. ניקולאי אנדריאנוב היה הבולט מביניהם, לאחר שזכה ב-7 מדליות, מהן 4 מדליות זהב: בקרב-רב, בקרקע, בטבעות ובקפיצות זכה במדליות זהב, בתחרות הקבוצתית ובמקבילים זכה במדליות כסף, ובסוס הסמוכות זכה במדליית ארד. חברו לנבחרת, אלכסנדר דיטיאטין, זכה במדליית כסף בטבעות, וולדימיר מרצ'נקו זכה במדליית כסף בקרקע. אצל הנשים בלטה נלי קים, שזכתה ב-3 מדליות זהב, בקרקע, בקפיצות ובתחרות הקבוצתית. חברתה לנבחרת, לודמילה טורישצ'בה, זכתה במדליות כסף בקרקע ובקפיצות ובמדליית ארד בקרב-רב. אולגה קורבוט הסתפקה במדליית כסף בקורה.
מגדל עתידים
מבנה
המגדל נישא לגובה של 35 קומות (143 מטרים) וכולל 110,000 מ"ר. יש בו 17 מעליות, חניון רכבים ומתחם חניה ומקלחות עבור רוכבי אופניים. מערכת המעליות של המגדל מאפשרת לחלק כל קומה לארבעה רבעים מופרדים. לחברות שעשויות לשכור כמה קומות תוכננה כניסה נפרדת.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מונטריאול (1976)
מרימי המשקולות זכו ב-8 מדליות, בהן 7 מדליות זהב (מתוך 9 אפשריות). וסילי אלכסייב שמר על תוארו ממינכן, ואליו הצטרפו אלכסנדר וורונין, ניקולאי קולסניקוב, פטרו קורול, ולרי שארי, דוד ריגרט ויורי זייצב. ורדאן מיליטוסיאן זכה במדליית כסף. חותרי הקאנו והקיאק זכו ב-9 מדליות, מהן 6 מדליות זהב. בקאנו, זכו סרגיי פטרנקו ואלכסנדר וינוגרדוב בשתי מדליות זהב, במקצים ל-500 ול-1,000 מטר. במקצי היחידים, זכה אלכסנדר רוגוב במדליית זהב ב-500 מטר ווסיל יורצ'נקו זכה במדליית כסף ב-1,000 מטר. הקיאקיסטים ולדימיר רומנובסקי וסרגיי נגורני זכו במדליית זהב במקצה ל-1,000 מטר ובמדליית כסף במקצה ל-500 מטר. במקצה הרביעיות ל-1,000 מטר זכו הסובייטים במדליית הזהב. בתחרויות הקיאקים לנשים זכו נינה גופובה וגלינה קרפט במדליית הזהב במקצה הזוגות, וטטיאנה קורשונובה זכתה במדליית כסף במקצה היחידות.
אנדר (מחוז)
אֶנְדְר (בצרפתית: Indre) הוא מחוז בחבל סאנטר-עמק הלואר שבמרכז צרפת. המחוז נקרא על שם נהר אנדר. אנדר הוא אחד מ-83 המחוזות שנוסדו ב-4 במרץ 1790 במהלך המהפכה הצרפתית. המחוז נוצר מחלק של פרובינציית ברי לשעבר.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מונטריאול (1976)
סייפי החרב שלטו ללא עוררין: ויקטור קרובופוסקוב זכה במדליית הזהב, ולדימיר נזלימוב במדליית הכסף, וויקטור סידיאק במדליית הארד, ושלושתם ביחד זכו גם במדליית זהב קבוצתית. סייף נוסף, אלכסנדר רומנקוב, זכה במדליית כסף ברומח. אצל הנשים, ילנה בלובה זכתה במדליית ארד בטורניר היחידות, ובמדליית זהב עם הנבחרת בטורניר הרומח הקבוצתי. הג'ודאים ולדימיר ניבזורוב וסרגיי נוביקוב זכו במדליות זהב, ולרי דבויניקוב ורמז חרשילדזה זכו במדליות כסף, ושוטה צ'וצ'ישווילי איבד את תוארו וזכה בארד. בחתירה זכו הסובייטים בתשע מדליות, אך רק רביעיית החותרים עם הגאי זכתה במדליית זהב.
השחיינים הסובייטים צברו 9 מדליות, וגם הפעם מרבית ההישגים היו בסגנון חזה. במשחה ל-200 מטר חזה לנשים, קבעה מרינה קושבאיה שיא עולם חדש (2:33.35 דקות) וזכתה במדליית הזהב, מרינה יורצ'ניה זכתה במדליית הכסף וליובוב רוסנובה במדליית הארד. במשחה לחצי המרחק, זכתה רוסנובה במדליית הכסף וקושבאיה במדליית הארד. במשחי החזה לגברים, רק שחיין סובייטי אחד זכה במדליה, ארווידס יואוזאיטיס, שזכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר. ולדימיר רסקטוב זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי ובמדליית כסף במשחה השליחים ל-200X4 מטר חופשי, ואנדריי סמירנוב זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
הקלעים אלכסנדר גזוב ואלכסנדר קדיארוב זכו בשני המקומות הראשונים בירי במטרה נעה, וקלע שלישי, גנאדי לושיקוב, זכה במדליית ארד בירי מ-50 מטר בשכיבה. ברכיבת אופניים, זכו הנבחרות הסובייטיות במדליית זהב במרוץ נגד השעון ובמדליית כסף במרוץ מרדף. ילנה וייצחובסקאיה זכתה במדליית זהב בקפיצה למים מ-10 מטר, ובתחרויות הגברים זכו אלכסנדר קוסנקוב וולדימיר אלייניק במדליות ארד בקפיצות מ-3 ו-10 מטר, בהתאמה. אחרי שתי זכיות רצופות בתואר אולימפי, זכה ולנטין מנקין במדליית כסף בדגם טמפסט, יחד עם ולדיסלב אקימנקו. שייט נוסף, אנדריי בלשוב, זכה במדליית כסף בדגם פין. המתאגרף רופאט ריסקייב זכה במדליית כסף, ויקטור ריבקוב זכה במדליית ארד שנייה ברציפות, ושלושה מתאגרפים נוספים זכו אף הם במדליות ארד, דוד טורוסיאן, וסילי סולומין וויקטור סבצ'נקו. הקשתית ולנטינה קובפאן זכתה במדליית כסף, וזביניסו רוסטמובה זכתה במדליית ארד.
בקרב חמש מודרני, זכה פבל לדניוב במדליית כסף, שהייתה המדליה האולימפית החמישית שלו, והשלישית בתחרויות האישיות. על השתתפותם של המתחרים הסובייטים בקרב חמש העיבה תקרית בה התברר כי הסיף בו השתמש בוריס אונישצ'נקו כלל מגעים חשמליים שאפשרו לו לזכות בנקודות מבלי לגעת ביריב בקצה הסיף, כפי שנדרש. לאחר שהדבר התגלה בקרב מול יריב בריטי, נפסלה הנבחרת כולה.
בענפי הספורט הקבוצתי, הגיעו מרבית הנבחרות הסובייטיות להישגים גבוהים. מפגש חוזר של נבחרת הכדורסל עם נבחרת ארצות הברית נמנע, לאחר שהנבחרת הפסידה לנבחרת יוגוסלביה בשלב חצי הגמר. היא גברה על נבחרת קנדה המארחת במשחק על המקום השלישי וזכתה בארד. בפעם הראשונה נערך גם טורניר לנשים בענף זה, ונבחרתה של ברית המועצות זכתה במדליית הזהב, לאחר שדורגה ראשונה בבית שכלל שש נבחרות. שתי נבחרות הכדוריד זכו במדליית זהב, הגברים לאחר ניצחון על נבחרת רומניה, והנשים לאחר שדורגו ראשונות וללא הפסד בבית שכלל שש נבחרות. גם בענף זה היו אלה המשחקים הראשונים שכללו טורניר לנשים. שתי נבחרות הכדורעף זכו במדליית כסף, הגברים לאחר הפסד לנבחרת פולין, והנשים לאחר הפסד לנבחרת יפן. נבחרת הכדורגל זכתה במדליית ארד לאחר שהפסידה בחצי הגמר לגרמניה המזרחית, וגברה על נבחרת ברזיל במשחק על המקום השלישי.
מגדל עתידים
מבנה
בסמוך למגדל מתוכננת הקמת שני מגדלים נוספים, האחד בגובה של 25 קומות והשני של 17 קומות.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מוסקבה (1980)
המשחקים האולימפיים היחידים שהתקיימו על אדמת ברית המועצות נערכו במוסקבה, שהועדפה על פני לוס אנג'לס. ב-25 בדצמבר 1979 פלשה ברית המועצות לאפגניסטן. נשיא ארצות הברית, ג'ימי קרטר, הציב לסובייטים אולטימטום לפיו אם לא יסיגו את כוחותיהם מאפגניסטן עד ה-20 בפברואר 1980, תחרים ארצות הברית את המשחקים. משנמשכה המלחמה, הודיעה ארצות הברית ב-21 במרץ באופן רשמי כי תחרים את המשחקים. לחרם האמריקני הצטרפו 60 מדינות נוספות, ובהן גרמניה המערבית, קוריאה הדרומית, יפן, נורווגיה, קנדה, סין העממית (שהייתה אמורה לשוב ולהשתתף במשחקים לראשונה מאז 1952) וישראל. 16 מדינות נוספות, ובהן אוסטרליה, איטליה, בריטניה, הולנד, צרפת ושווייץ השתתפו במשחקים, אך התחרו תחת הדגל האולימפי, וכאשר זכו במדליות זהב נוגן ההמנון האולימפי, ולא ההמנונים של מדינותיהם. בטקס הסיום של המשחקים, לא הונף דגל ארצות הברית, המארחת הבאה, כי אם דגלהּ של העיר לוס אנג'לס, בה עתידים היו להיערך המשחקים הבאים.
הישגיה של ברית המועצות במשחקים אלה היו הגבוהים בתולדותיה. היא שלחה 506 ספורטאים, שזכו ב-195 מדליות, מהן 80 מדליות זהב. המדליות הושגו בכל אחד ואחד מהענפים שבהם נערכו תחרויות במשחקים.
אנדר (מחוז)
גאוגרפיה
שטחו של מחוז אנדר הוא 6,791 קמ"ר ונמצא בתוך חבל הארץ סאנטר-עמק הלואר, בירת המחוז היא הקומונה שאטורו. המחוז מוקף בשישה מחוזות אחרים: אנדר ולואר, לואר ושר, שר, קרז, ויין והוט-וויין. נכון לשנת 1999, מתגוררים במחוז זה 231,139 תושבים.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מוסקבה (1980)
בהיעדרה של ארצות הברית, זכתה ברית המועצות להישגים רבים באתלטיקה, והאתלטים הסובייטים צברו 41 מדליות בענף זה בלבד, מהן 15 מדליות זהב. האתלטיות הסובייטיות זכו ב-7 מדליות זהב מתוך 14 אפשריות. בריצת 800 מטר, כל זוכות המדליות היו מברית המועצות: נדיה אוליזרנקו זכתה במדליית זהב עם שיא עולם חדש (1:53.43 דקות), אולגה מינייבה זכתה במדליית כסף וטטיאנה פרובידוחינה זכתה במדליית ארד. אוליזרנקו זכתה גם במדליית ארד בריצת 1500 מטר, בה ניצחה, בפעם השנייה ברציפות, טטיאנה קזנקינה, עם שיא אולימפי חדש (3:56.56 דקות). גם בקרב חמש היו כל זוכות המדליות מברית המועצות: נדז'דה טרצ'נקו זכתה במדליית זהב עם שיא עולם חדש (5,083 נקודות), אולגה רוקבישניקובה זכתה במדליית כסף ואולגה קורגינה זכתה במדליית ארד. בקפיצה לרוחק זכתה טטיאנה קולפקובה במדליית זהב וטטיאנה סקצ'קו זכתה במדליית ארד. ליודמילה קודרטייבה זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר, וורה קומיסובה זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות, עם שיא אולימפי חדש (12.56 שניות). קומיסובה גם הייתה שותפה לזכייתה של נבחרת השליחות ל-100X4 מטר במדליית כסף. חברה נוספת בנבחרת השליחות, נטליה בוצ'ינה, זכתה במדליית כסף בריצת 200 מטר. נבחרת השליחות ל-400X4 מטר זכתה במדליית זהב. סבטלנה קרצ'בסקאיה זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל, סאידה גונבה זכתה במדליית כסף בהטלת כידון וטטיאנה לסובאיה זכתה במדליית ארד בזריקת דיסקוס.
אנדר (מחוז)
תיירות
באנדר יש שני כפרים המסווגים בין הכפרים היפים ביותר בצרפת: סן-בנואה-דו-סו וגארגילס דמפייר. כנסייה בעיירה נווי-סן-ספולקר זכתה לקבל הכרה כאתר מורשת עולמית בהיותה חלק של דרך סנטיאגו.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת מוסקבה (1980)
בהתעמלות שלטה הנבחרת הסובייטית ללא עוררין, וזכתה ב-22 מדליות, מהן 9 מתוך 15 מדליות הזהב האפשריות. אלכסנדר דיטיאטין היה לספורטאי הראשון בהיסטוריה שזוכה ב-8 מדליות באולימפיאדה אחת. 3 מהמדליות בהן זכה היו מדליות זהב - בתחרות הקבוצתית, בקרב-רב ובתרגיל הטבעות. במתח, במקבילים, בסוס הסמוכות ובקפיצות זכה במדליות כסף, ובתרגיל הקרקע זכה במדליית ארד. דיטיאטין היה גם לגבר הראשון שזוכה בציון 10. הוא קיבל את הציון על התרגיל בסוס הקפיצות במהלך תחרות הקרב-רב. ניקולאי אנדריאנוב זכה במדליית זהב בקפיצות, במדליות כסף בקרב-רב ובקרקע, ובמדליית ארד במתח. בכך, הגיע למאזן כולל של 15 מדליות ב-3 אולימפיאדות. מתעמל נוסף, אלכסנדר טקאצ'ב, זכה במדליית זהב במקבילים ובמדליית כסף בטבעות. הנשים זכו בפעם השמינית ברציפות בתואר הקבוצתי. ילנה דווידובה זכתה במדליית זהב בקרב-רב ובמדליית כסף בקורה, נטליה שפושניקובה זכתה במדליית זהב בקפיצות ובמדליות ארד בקורה ובקרקע, נלי קים חלקה את מדליית הזהב שלה בתרגיל הקרקע עם נדיה קומנץ', ומריה פילטובה זכתה במדליית ארד במקבילים המדורגים.
גם המתאבקים הסובייטים שלטו בענף, עם 17 מדליות, מהן 12 מתוך 20 מדליות הזהב האפשריות. סוסלאן אנדייב ואלכסנדר קולצ'ינסקי היו היחידים ששמרו על תואריהם ממונטריאול, ואליהם הצטרפו התאומים אנטולי וסרגיי בלוגלזוב, מגומדגסאן אבושב, סאיפולה אבסאידוב, סנסאר אוגניסיאן, איליה מאטה, ז'אקסיליק אושקמפירוב, וחטאנג בלגידזה, שאמיל סריקוב וגנאדי קורבן. אנטולי ביקוב, שאיבד את תוארו ממונטריאול, זכה במדליית כסף, ובמדליות כסף נוספות זכו מגומדחאן אראצילוב ואיגור קניגין. סרגיי קורנילייב ובוריס קרמרנקו זכו במדליות ארד.
השחיינים הסובייטים זכו ב-22 מדליות, מהן 8 מדליות זהב. ולדימיר סלניקוב קבע שיא שיא אולימפי במשחה ל-400 מטר חופשי (3:51.31) ושיא עולם במשחה ל-1500 מטר חופשי (14:58.27 דקות). סרגיי קופליאקוב קבע שיא אולימפי במשחה ל-200 מטר חופשי (1:49.81 דקות). שניהם זכו גם במדליית זהב במשחה השליחים ל-200X4 מטר חופשי, יחד עם אנדריי קרילוב, שזכה גם במדליות כסף במשחים ל-200 ול-400 מטר חופשי, ועם איוואר סטוקולקין, שזכה גם במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי. רוברטאס ז'ולפה זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה. ארסנס מיסקרובס זכה במדליית ארד באותו המשחה, וכן במדליית כסף במשחה לחצי המרחק. אלכסנדר סידורנקו קבע שיא אולימפי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי (4:22.89 דקות). סגנו במשחה זה, סרגיי פסנקו ניצח במשחה ל-200 מטר מעורב אישי. במשחה ל-100 מטר גב, זכה ויקטור קוזנצוב במדליית הכסף, וולדימיר דולגוב זכה במדליית הארד. שחיין נוסף, אלכסנדר צ'אייב, זכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי. נבחרת השליחים ל-100X4 מטר מעורב, בה היו חברים קופליאקוב, מיסקרובס, קוזנצוב ויבגני סרדין, זכתה במדליית כסף. הישגי השחייניות היו פחותי משל הגברים. במשחה ל-200 מטר חזה ניצחה לינה קצ'יושטה, עם שיא אולימפי חדש (2:29.54 דקות). סבטלנה ורגנובה זכתה במדליית הכסף ויוליה בוגדנובה זכתה במדליית הארד. אלווירה וסילקובה זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה ובמדליית ארד עם נבחרת השליחות ל-100X4 מטר מעורב.
בהרמת משקולות, זכו הסובייטים ב-8 מדליות. קניבק אוסמונלייב, ויקטור מזין, יוריק ורדניאן, לאוניד טרננקו וסולטן רחמנוב זכו במדליות זהב, ויוריק סרקיסיאן, אלכסנדר פרווי ואיגור ניקיטין זכו במדליות כסף. הקיאקיסט ולדימיר פרפנוביץ' זכה בשלוש מדליות זהב: במקצה היחידים ל-500 מטר ובמקצי הזוגות ל-500 ול-1,000 מטר, יחד עם סרגיי צ'וכראי. חותר הקאנו סרגיי פוסטרחין זכה במדליית זהב במקצה ל-500 מטר ובמדליית כסף במקצה ל-1,000 מטר. במרצה הזוגות ל-1,000 מטר זכו וסיל יורצ'נקו ויורי לובנוב במדליית ארד. אצל הנשים, גלינה קרפט ונינה גופובה איבדו את תוארן במקצה הזוגות, וזכו במדליית כסף, ואנטונינה מלניקובה זכתה במדליית ארד.
שלוש נבחרות הרכיבה הסובייטיות, בדרסאז', איוונטינג וקפיצות, זכו במדליות זהב. בתחרויות היחידים, זכו יורי קובשוב וויקטור אוגריומוב, במדליות כסף וארד, בהתאמה, בדרסאז', אלכסנדר בלינוב ויורי סלניקוב עשו זאת באיוונטינג, וניקולאי קורולקוב זכה במדליית כסף בקפיצות. הסייף ויקטור קרובופוסקוב זכה בפעם השנייה ברציפות בשתי מדליות זהב בתחרויות היחידים והקבוצות בחרב. חברו לנבחרת, מיכאיל בורצב, זכה במדליית כסף בטורניר היחידים. ברומח, זכה ולדימיר סמירנוב במדליית זהב ואלכסנדר רומנקוב במדליית ארד. שניהם זכו גם במדליית כסף עם הנבחרת. נבחרת הנשים ברומח זכתה במדליית כסף ונבחרת הגברים בדקר זכתה במדליית ארד. במרוץ אופני כביש, זכה סרגיי סוחורוצ'נקוב במדליית זהב ויורי ברינוב זכה במדליית הארד. הנבחרת הסובייטית זכתה אף היא במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. גם במרוץ המסלול זכתה הנבחרת הסובייטית במדליית הזהב, אלכסנדר פנפילוב זכה במדליית כסף במרוץ נגד השעון וסרגיי קופילוב זכה במדליית ארד בספרינט.
בחתירה, זכו הסובייטים ב-11 מדליות, אך רק אחת מהן הייתה מדליית זהב, של צמד החותרות ילנה חלופצבה ולריסה פופובה. החותר וסיל יקושה, צמד החותרים התאומים יורי וניקולאי פימנוב, החותרת אנטונינה זליקוביץ', צמד החותרים עם הגאי, שלוש רביעיות החותרים, רביעיית חותרות ושמיניית חותרות זכו כולם במדליות כסף, ושמיניית החותרים זכתה במדליית ארד. גם באיגרוף מספר המדליות היה רב, שמונה, אך רק מתאגרף אחד, שאמיל סבירוב, זכה במדליית זהב. ויקטור סבצ'נקו שיפר את הישגו ממונטריאול וזכה במדליית כסף. ויקטור מירושניצ'נקו, ויקטור דמיאננקו, סריק קונאקבאייב, אלכסנדר קושקין ופיוטר זאייב זכו אף הם במדליות כסף, וויקטור ריבקוב זכה במדליית ארד שנייה ברציפות. הקשתיות קטו לוסברידזה ונטליה בוטוזובה זכו בשני המקומות הראשונים, ובתחרויות הגברים זכה בוריס איסאצ'נקו במדליית כסף. שייטי הסטאר ולנטין מנקין ואלכסנדר מוזיצ'נקו זכו במדליית זהב. עבור מנקין, הייתה זו מדליית זהב אולימפית שלישית, ומדליה אולימפית רביעית ברציפות. צוות שייטי הסולינג זכו במדליית כסף ואנדריי בלשוב זכה במדליית ארד בדגם פין.
שתי נבחרות הכדורעף של ברית המועצות סיימו את משחקיהן ללא הפסד, וזכו במדליות הזהב. נבחרת הגברים גברה במשחק הגמר על נבחרת בולגריה, ונבחרת הנשים גברה על גרמניה המזרחית. בכדוריד, שמרה נבחרת הנשים על תוארה, לאחר ניצחון על נבחרת גרמניה המזרחית במשחק הגמר, ואילו נבחרת הגברים, שהתמודדה אף היא מול מקבילתה מגרמניה המזרחית, הסתפקה במדליית כסף. גם נבחרת הנשים בכדורסל זכתה בתואר אולימפי נוסף, לאחר שהביסה במשחק הגמר 73–104 את נבחרת בולגריה. נבחרת הגברים, בכיכובם של סרגיי בלוב וולדימיר טקצ'נקו, לא הצליחה לנצל את היעדרה של ארצות הברית, ולאחר הפסדים לנבחרות יוגוסלביה ואיטליה בבית הגמר, הסתפקה במדליית הארד. נבחרת הכדורמים סיימה את משחקיה ללא הפסד, וזכתה במדליית זהב נוספת. נבחרת הכדורגל זכתה במדליית ארד, לאחר שהפסידה לגרמניה המזרחית בחצי הגמר, וגברה על נבחרת יוגוסלביה במשחק על מדליית הארד. שתי נבחרות ההוקי שדה זכו אף הן במדליות ארד.
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
במקביל למשחקים האולימפיים, ארגנה ברית המועצות את "משחקי הידידות", בהם נטלו חלק ספורטאים מהמדינות שנעדרו מהאולימפיאדה.
אולימפיאדת סיאול (1988)
האולימפיאדה האחרונה בה נטלה חלק ברית המועצות, אולימפיאדת סיאול, הייתה המוצלחת ביותר מבחינתה, פרט לזו שהתקיימה על אדמתה. 514 ספורטאים סובייטים השתתפו במשחקים, והם זכו ב-132 מדליות, מהן 55 מדליות זהב.
גם במשחקים אלה שלטה ברית המועצות בענף ההתעמלות, והמתעמלים הסובייטים זכו ב-21 מדליות, מהן 11 מדליות זהב. ולדימיר ארטיומוב זכה במדליות זהב עם הנבחרת, בקרב-רב ובמקבילים, חלק מדליית זהב נוספת עם ולרי ליוקין במתח, וזכה במדליית כסף בקרקע. ליוקין, בנוסף לזהב במתח, זכה גם במדליית כסף בקרב-רב. מתעמל בולט נוסף, דמיטרי בילוזרצ'ב, חלק מדליית זהב בטבעות עם המזרח גרמני הולגר ברנדט, חלק מדליית זהב נוספת בסוס הסמוכות עם הבולגרי לובומיר גרסקוב ועם ההונגרי זול'ט בורקאי, וזכה במדליית ארד בקרב-רב. חבר נוסף בנבחרת, סרגיי חרקוב, זכה במדליית זהב בקרקע. נבחרת הנשים זכתה אף היא במדליית זהב, התשיעית שלה, ושתיים מחברותיה זכו גם במדליות אישיות. ילנה שושונובה זכתה במדליית זהב בקרב-רב, במדליית כסף בקורה ובמדליית ארד במקבילים המדורגים, וסווטלנה בוגינסקאיה זכתה במדליית זהב בקפיצות, במדליית כסף בקרקע ובמדליית ארד בקרב-רב.
האתלטים הסובייטים זכו ב-26 מדליות, מהן 10 מדליות זהב. בקפיצה במוט, כל זוכי המדליות היו סובייטים: סרגיי בובקה זכה בזהב, רדיון גטאולין בכסף וגריגורי יגורוב בארד. גם ביידוי פטיש היו שלושת זוכי המדליות מברית המועצות. זוכה מדליית הכסף מאולימפיאדת מוסקבה, סרגיי ליטווינוב, זכה במדליית הזהב עם שיא אולימפי חדש, 84.80 מטר, שנכון לשנת 2015 טרם נשבר. במדליית הכסף זכה האלוף האולימפי ממונטריאול וממוסקבה, יורי סדיך, ובמדליית הארד זה יורי טאם, שזכה בארד גם במוסקבה. בקפיצה לגובה, זכה גנאדי אבדיינקו במדליית הזהב, ורודולף פוברניצין חלק עם השוודי פטריק שברג את מדליית הארד. ויאצ'סלב איוואננקו קבע שיא אולימפי בהליכה ל-50 ק"מ (3:38.29 שעות). נבחרת השליחים ל-100X4 מטר זכתה אף היא במדליית זהב. בקפיצה משולשת, זכה איגור לפשין במדליית כסף ואלכסנדר קובלנקו זכה במדליית ארד. אתלט נוסף, רומאס אוברטאס, זכה במדליית כסף בזריקת דיסקוס.
בהיאבקות זכו הסובייטים ב-15 מדליות, מהן 7 מדליות זהב. סרגיי בלוגלזוב השיב לעצמו את התואר האולימפי ממוסקבה, ובמדליות זהב נוספות זכו ארסן פדזאייב, מחרבק חדרצב, דוד גובג'ישווילי, קמנדאר מדז'ידוב, לבון ג'ולפלקיאן, מיכאיל ממיאשווילי ואלכסנדר קרלין. סטפן סרקיסיאן, אדלן ורייב, לרי חבלוב ודאולט טורליחנוב זכו במדליות כסף, ואילו סרגיי קרמצ'קוב, ולדימיר טוגוזוב וולדימיר פופוב זכו במדליות ארד. בהרמת משקולות, זכו שמונה ספורטאים מברית המועצות במדליות, בהן שש מדליות זהב. אוקסן מירזויאן, איסראיל ארסמקוב, אנטולי חראפאטי, פבל קוזנצוב, יורי זחרביץ' ואלכסנדר קורלוביץ' זכו במדליות זהב, וישראל מיליטוסיאן ונאיל מוחמדיארוב זכו במדליות כסף.
מתאגרפים סובייטים שמלחתם כללה גם קונסטנטין טזיו (בהמשך זכה בתואר אלוף העולם הבלתי מעורער) זכו במספר מדליות.
הקלעים הסובייטים זכו ב-11 מדליות, מהן 4 מדליות זהב. נינו סאלוקוואדזה זכתה במדליית זהב בירי באקדח ובמדליית כסף בירי באקדח אוויר. קלעית נוספת שהתחרתה באקדח אוויר, מרינה דוברנצ'בה, זכתה במדליית ארד. ברובה אוויר, זכתה אירינה שילובה במדליית זהב, ואנה מלוחינה זכתה במדליית ארד. במדליית ארד נוספת זכתה ולנטינה צ'רקסובה, בירי בשלושה מצבים. אצל הגברים, זכה דמיטרי מונקוב במדליית זהב בטראפ ואפנאסיס קוזמינס עשה זאת באקדח אש מהירה. קיריל איוואנוב זכה במדליית ארד בירי משלושה מצבים, איגור בסיסנקי רשם הישג דומה בירי באקדח, וגנאדי אברמנקו זכה אף הוא במדליית ארד, בירי במטרה נעה.
במרוץ אופני מסלול, זכתה הנבחרת הסובייטית במדליית זהב, ואחד מחבריה, גינטאוטאס אומאראס, זכה גם במדליית זהב במרוץ המרדף. אלכסנדר קיריצ'נקו זכה במדליית זהב במרוץ נגד השעון, ניקולאי קובש זכה במדליית כסף בספרינט ומראט גנייב זכה במדליית ארד במרוץ הנקודות. בתחרות הספרינט הראשונה אי פעם לנשים, ניצחה אריקה סולומאה. במרוץ אופני כביש, זכתה לאימה זילפוריטה במדליית ארד. צמד חותרי הקאנו ויקטור רנייסקי וניקולאי ז'ורבסקי זכו במדליות זהב במקצי הזוגות ל-500 ול-1,000 מטר. איוואנס קלמנטייבס זכה במדליית זהב במקצה היחידים ל-1,000 מטר, ומיכל סליווינסקי זכה במדליית כסף במקצה היחידים ל-500 מטר. הקיאקיסטים ויקטור דניסוב ואיגור נגייב זכו במדליית כסף במקצה הזוגות ל-500 מטר, וגם היו שותפים לזכייתה של רביעיית הקיאקיסטים הסובייטית במדליית הכסף, במקצה ל-1,000 מטר.
השחיינים הסובייטים זכו ב-9 מדליות, מהן שתי מדליות זהב. ולדימיר סלניקוב החזיר לעצמו את התואר האולימפי ממוסקבה ב-1500 מטר חופשי. איגור פוליאנסקי זכה במדליית זהב ב-200 מטר גב, במדליית ארד ב-100 מטר גב, וכן היה שותף למדליית הארד בה זכתה נבחרת ברית המועצות ב-100X4 מטר מעורב. שחיין נוסף בנבחרת זו, דמיטרי וולקוב, זכה במדליית ארד ב-100 מטר חזה, שחיין שלישי, ואדים ירושצ'וק, זכה במדליית ארד ב-200 מטר מעורב אישי, ושחיין רביעי, גנאדי פריגודה, זכה במדליית ארד ב-50 מטר חופשי ובמדליית כסף עם נבחרת השליחים ב-100X4 מטר חופשי. אצל השנים, רק שחיינית אחת זכתה במדליה, ילנה דנדרובה, מדליית כסף ב-200 מטר מעורב אישי.