cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dragostea Din Tei
רקע וכתיבה
השיר אף הוביל לפרסומם של מספר קטעי וידאו פרודיים שהופצו באינטרנט, ובראשם הסרטון הפופולרי של גארי ברולסמה, "Numa Numa Dance", בו רקד לצלילי השיר שהתנגן. הסרטון, אשר הופיע לראשונה באתר הפלאש Newgrounds, הפך להיות בולט במיוחד, עד שעורר אינספור פרודיות של הווידאו עצמו בארצות הברית במהלך השנים מאז 2004.
בסך הכל, הסינגל הגיע למקום הראשון יותר מ-27 מדינות, ונמכרו למעלה מ-8 מיליון עותקים ברחבי העולם, מה שהופך אותו לאחד מהסינגלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
הגרסה האנגלית
הגרסה האמריקנית של האלבום DiscO-Zone כוללת גרסה אנגלית של השיר שבוצע על ידי דן בלן ולוקאס פראטה. גרסה זו מתמקדת בשורה "It's me, Picasso" מהשיר המקורי על מנת לספק נושא עבור אמן שאיבד את המוזה שלו. בלן ופראטה ביצעו את הגרסה האנגלית לשיר, ששמה "Ma Ya Hi" בתוכנית החדשות האמריקאית "The Today Show" ב-22 בפברואר 2005. שלא כמו ההקלטה המקורית, גרסה זו לא זכתה להצלחה רבה מדי, ומוקמה במקום ה-72 במצעד הבילבורד פופ 100.
הגרסה של היידוסי
גרסת הכיסוי של הזמרת האיטלקייה-רומנייה היידוסי זכתה להצלחה גדולה במספר מדינות, כגון שוודיה, אוסטריה, פורטוגל, איטליה, היכן שהגיע לראש המצעדים. עם זאת, הסינגל זכה לפחות הצלחה משל להקת O-Zone.
מיקומי שיא של גרסאות אחרות
"Ma cé ki? Massimo" על ידי מאסימו גארגיה "Le Poulailler" על ידי Le 6/9 "Wenn der Hafer sticht" על ידי אנטוניה אאוס טירול "Argent Argent" על ידי קאווט בהשתתפות מורפל
גרסתה של אלינה פושקאו
(בעברית: כשאתה עוזב (נומה נומה)) הוא סינגל של הדוגמנית והזמרת הרומנייה אלינה פושקאו. השיר יצא לאור ב-17 בנובמבר 2008, על ידי חברת התקליטים אולטרה מיוזיק, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של פושקאו, Everybody Wants Me.
רקע וכתיבה
את השיר כתבו פזמונאים וזמרים רבים. גרסה זו ספציפית הופקה על ידי המפיק, הזמר-יוצר והדי ג'יי השוודי בסהאנטר. השיר נכלל באלבום האוסף של ג'ייסון נווינס, Ultra Dance 10. אלבום האוסף איגד להיטים ושירים מוכרים רבים שיצאו באותה שנה.
השיר הוא גרסה בשפה האנגלית לשיר "Dragostea Din Tei" של הלהקה המולדובית O-Zone. לשיר המקורי יצאו גרסאות כיסוי ורמיקסים רבים סביב כל רחבי העולם, וביניהם גם הגרסה של פושקאו.
וידאו קליפ
בנוסף לצאתו כסינגל, החליטה פושקאו לצלם לו וידאו קליפ נלווה שיקדם אותו. הקליפ הועלה לערוץ היוטיוב של אולטרה מיוזיק באותה שנה.
תחילה, נראית פושקאו שוכבת על מיטה כשהיא מורדמת בעוד שלוש אחיות רוקדות מסביבה. לאחר מכן, אחת האחיות מזריקה לפושקאו חומר שמעיר אותה, ואז ניתן לראותה ועוד כמה רקדניות רקע בתוך חלונות ראווה, כשהן רוקדות ומכוסות בצבעים זוהרים בחושך.
נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-12 מיליון צפיות.
לוי ליפהיימר
לוי ליפהיימר (באנגלית: Levi Leipheimer, נהגה ליוואי. נולד ב-24 באוקטובר 1973 במונטנה, ארצות הברית) הוא רוכב אופניים מקצועי אמריקאי לשעבר. בעברו רכב בקבוצת האופניים אומגה פרמה קוויק סטפ, אסטנה, דיסקברי צ'אנל, בקבוצה הגרמנית גרולשטיינר, בקבוצה ההולנדית ראבובאנק, ובקבוצת רדיושק. באוקטובר 2012 הושעה ליפהיימר על ידי ה-USADA (הסוכנות האמריקאית למלחמה בסמים בספורט) למשך 6 חודשים בשל מעורבותו בפרשת השימוש בחומרי אמרוץ בקבוצת הדואר האמריקאי. כמו כן, שללה ממנו ה-USADA את כל הישגיו התחרותיים שהושגו בין יוני 1999 ויולי 2006 ובמהלך יולי 2007.
הישגיו העיקריים הם ניצחון ב (בשנים 2007, 2008, 2009), ניצחון בטור דה סוויס (2011), מקום שני כללי וניצחון בשני קטעים בוואלטה אספניה (2008). בשנת 2006 ניצח במרוץ דופינה ליברה ובשנת 2005 ניצח בטור של גרמניה. ליפהיימר סיים פעמים רבות בעשירייה הראשונה של הרוכבים בטור דה פראנס. ליפהיימר הוא אלוף ארצות הברית לשנת 2007, לאחר שהקדים את האלוף הקודם, ג'ורג' הינקאפי. ליפהיימר נשוי, ומתגורר עם אשתו בקליפורניה, כיוון שמרבית המרוצים מתרחשים באירופה, נהג ליפהיימר להתגורר בז'ירונה במהלך עונת המרוצים, עיר בספרד בה מתגוררים רוכבים רבים.
בתחילת דרכו עסק ליפהיימר בסקי, והחל לרכוב על אופניים כחלק מאימוניו. ליפהיימר הפך למקצוען בשנת 1998, ובשנת 1999 ניצח באליפות ארצות הברית במרוץ נגד השעון ובאותה שנה הצטרף לקבוצת רשות הדואר האמריקאית (שהפכה לימים לדיסקברי צ'אנל).
לקראת עונת 2010 עבר יחד עם לאנס ארמסטרונג ורוכבים בכירים נוספים מקבוצת אסטנה לקבוצת רדיושק. ב-2010 הצטיין במיוחד במרוצים שנערכו בארצות הברית; הוא ניצח בשני מרוצי קטעים: הטור של גילה והטור של יוטה וסיים במקום השלישי בטור של קליפורניה. הישג גדול שלו בשנה זו היה ניצחונו במרוץ החשוב לאופני הרים, לידוויל טרייל 100 בזמן שיא. ב-2011 ניצח שוב בטור של יוטה וניצח גם בטור של קליפורניה ובטור פרו צ'לנג'. ב-2012, לאחר שעבר לקבוצה הבלגית אומגה פרמה קוויקסטפ, ניצח במרוץ הארגנטינאי טור דה סן לואיס וסיים שלישי בדרוג הכללי בטור דה סוויס.
ב-20 במאי 2013, בן 39, הודיע ליפהיימר על פרישה מרכיבה תחרותית.
רצח ירון ואפי אונגר
רצח ירון ואפי (אפרת) אונגר, הוא פיגוע ירי שבוצע על ידי מחבלים פלסטיניים בכ"ג בסיוון תשנ"ו, 9 ביוני 1996, ובו נרצחו בני הזוג ירון ואפרת אונגר מקריית ארבע. ברכב בו נסעו בעת הפיגוע היה גם תינוקם ישי שניצל ללא פגע.
הרצח
ביום ראשון בערב, כ"ג בסיוון תשנ"ו, (9 ביוני 1996), נסעו ירון, אפי ותינוקם ישי בכביש 383 המוביל מקריית מלאכי לבית שמש. הם חזרו מחתונה של חברתם מתוכנית פר"ח, בו שימש ירון כרכז אזורי. ליד מושב גפן, ירו מחבלים מהכפר צוריף שבנפת חברון מתוך רכב ונמלטו. אפי וירון נרצחו במקום. תינוקם ישי, בן עשרה חודשים, נותר במכונית ללא פגע.
בני הזוג אונגר נקברו בבית העלמין בכפר עציון.
לאחר הרצח
שלושה מהמרצחים ב"חוליית צוריף" נהרגו בעת פיגועים נוספים שביצעו. שניים נוספים, רחמן איסמעאיל גנימאת (שנתפס בשנת 2005 וגמל פתח צביח אל-הור, שוחררו בעסקת שליט תוך מחאת משפחת דסברג. הוריה של אפי אונגר מחו גם נגד הזמנתו של שמעון פרס לטקס הראשון להנצחת חללי פעולות האיבה, לאחר שהוחלט שיום הזיכרון לחללי צה"ל יכלול גם את חללי התקפות המחבלים, מפני שפרס היה שותף להחלטה על העברת רובים אל הרשות הפלסטינית.
הנצחה
לשם הנצחת בני הזוג אונגר הוקם אולם לימוד של הישיבה התיכונית במקום בו עמד ביתם הראשון בקרית ארבע. בית המדרש נקרא "אפיריון", על שם אפי וירון. מזוזת הכניסה לבית המדרש היא מזוזת ביתם הראשון.
היישוב שערי תקוה, בו מתגוררים הוריו של ירון, הנציח את שמם של בני הזוג בגן השעשועים "גן-אור". אביה, הרב אורי דסברג, אשר תפקד מאז מותה כאבי שני ילדיה, נהרג בתאונת דרכים בגוש עציון בכ' באייר התשע"א 24 במאי 2011.
זלטה רזדולינה
זְלָטָה רַזְדוֹלִינָה (רוזנפלד) (ברוסית: Злата Раздолина; נולדה ב-10 בדצמבר 1959) היא מלחינה, פסנתרנית וזמרת ישראלית ממוצא יהודי-רוסי.
חייה
זלטה רזדולינה (במקור: רוזנפלד) נולדה בלנינגרד (כיום סנקט פטרבורג). בשנת 1978 החלה בקריירה כמלחינה שמבצעת את יצירותיה בארגון האמנים "לֶנקונצרט" (Ленконцерт) בלנינגרד, בעצמה וכן עם תזמורות וזמרים מפורסמים מברית המועצות לשעבר. היא הופיעה ברחבי ברית המועצות בקונצרטים יוקרתיים והתפרסמה גם מחוץ לגבולות ארצה. בהופעותיה בשוודיה, פינלנד, גרמניה, צ'כיה ועוד, זכתה לביקורות נלהבות ושפע של פרסים בתחרויות מוזיקה. את עולמה קנתה כאשר חיברה את המוזיקה למחזור השירים של אנה אחמטובה - "רקוויאם", שהוקדש לקורבנות המשטר הסטליניסטי וזכתה במקום הראשון בשתי תחרויות ארציות. רזדולינה הוזמנה לבצע את היצירה הזו, הכתובה לתזמורת סימפונית, מקהלה וסולנים, בהצלחה גדולה בקרמלין במוסקבה במלאת 100 שנה להולדתה של אחמטובה ב-1989. ה"רקוויאם" הושמע גם בפינלנד, בשוודיה, בנורווגיה, בצ'כיה, בארצות הברית ובישראל.
רזדולינה נמלטה מאימת האנטישמיות הגואה בברית המועצות של 1990, לאחר שחברי הארגון האנטישמי "פַּמְיאָט" (Память) איימו על חייה בתום השמעת יצירתה בקרמלין, ועלתה לישראל כשהיא עוזבת מאחוריה קריירה מזהירה של מלחינה, פסנתרנית וזמרת. כיום היא "מודה" לאנטישמים ש"הבריחו" ו"העלו" אותה לישראל. הגם ששמעה וידעה על מקורותיה היהודיים עוד בבית הוריה, שם חגגו את חגי ישראל ואף הלכו לבית הכנסת, לא עלה בדעתה שתאלץ לעצור קריירה בשיאה ולהתחיל הכול מחדש.
הטלוויזיה הפינית הכינה עליה סרט עוד בהיותה בברית המועצות והמשיכה אותו כאן בישראל. בעקבותיהם באה הטלוויזיה הגרמנית ואף הישראלית. הזמר דודו פישר נתן לה את הבמה הראשונה בישראל בתוכניתו בטלוויזיה. יצירותיה אף הושמעו מאוחר יותר בסדרת הטלוויזיה של אורי ברבש ולרנר, "משפט קסטנר". כמו כן הלחינה את פסקול תוכנית הטלוויזיה התיעודית "חבצלת שמיר" ששודרה בערוץ הראשון. תוכניות נוספות רבות עליה ועל יצירתה שודרו בטלוויזיה, בכבלים וברדיו - קול המוסיקה ואחרים.
רזדולינה חיברה יותר מ-600 רומנסות ושירים למילים של גדולי המשוררים הקלסיקונים של המאה העשרים ברוסיה, אנה אחמטובה, ניקולאי גומילוב, אוסיפ מנדלשטאם, מרינה צווטייבה, אלכסנדר בלוק, איגור סבריאנין סרגיי יסנין ואחרים וכן מחזורי שירים של טובי המשוררים הישראליים, רחל, יונה וולך, נתן יהונתן, לאה גולדברג ואחרים.
יצירתה הסימפונית "רקוויאם", על פי הפואמה של משורר השואה יצחק קצנלסון "השיר על העם היהודי שנהרג" בגרסתה האינסטרומנטלית באורך של כשעה, הוקלטה בצ'כיה בביצוע התזמורת הפילהרמונית של בירתה ההיסטורית של מוראביה, אולומוץ, בניצוחו של מאסטרו ויקטור פלדבריל מקנדה, והופקה על גבי תקליטור. יצירה זו שודרה פעמים רבות בקול המוסיקה ובעוד כ-20 תחנות רדיו ברחבי העולם.
בשנת 2002 הזמין ארגון ICOR מניו יורק, העורך קונצרטים לזכר השואה, את רזדולינה לביצוע בכורה עולמי של הרקוויאם "השיר על העם היהודי שנהרג". הקונצרט בביצוע התזמורת הפילהרמונית של ברוקלין עם רזדולינה בשירה בעברית והשחקן ההוליוודי פריץ ויבר בקריינות באנגלית התקיים בקתדרלת סנט ג'ון בפני קהל של 6,000 מאזינים והתקבל בהתלהבות על ידי הקהל.
בשנת 2003, לרגל מלאות 300 שנים להיווסדה של סנקט פטרבורג, הופיעה רזדולינה בכמה אולמות יוקרתיים בסנקט פטרבורג ובמוסקבה, בהם במרכזים היהודיים בפטרבורג ומוסקבה, במוזיאון אנה אחמטובה ובאולם של מועדון העולמי של הפטרבורגיים. לרגל האירוע אף יצא דיסק עם שירים של משוררים פטרבורגים.
מתגוררת בנהריה.
לואיז היי
לואיז לין היי (באנגלית: Louise Hay; 8 באוקטובר 1926 - 30 באוגוסט 2017) הייתה סופרת אמריקאית שכתבה ספרים העוסקים בתחום של גוף ונפש.
המפורסם מבין ספריה נכתב בשנת 1984, בגיל 62, והוא נקרא You Can Heal Your Life. היי יסדה הוצאת ספרים על שמה, שנקראת "Hay House".
קורות חייה
לואיז היי נולדה בשם הלן ורה לוני בלוס אנג'לס למשפחה ממעמד נמוך. בהיותה ילדה קטנה אמה נישאה לגבר אחר, נישואין שכללו אלימות במשפחה מצד האב החורג כלפי אשתו ובתה הקטנה. בהיותה בת 5, נאנסה היי על ידי שכן. בגיל 15 היא פרשה מהלימודים בבית הספר התיכון מאחר שהרתה. ביום הולדתה ה-16 ילדה בת, אותה מסרה לאימוץ.
מיד אחרי זה, עברה היי לשיקגו, שם עבדה בעבודות מזדמנות. לאחר מכן, ב-1950 עברה לניו יורק, שם החלה לדגמן, ועבדה עבור מעצבי אופנה בעלי שם, כגון ביל גלס, אולג קאסיני ופאולין טריג'ר. בשנת 1954 היא נישאה לאיש עסקים אנגלי בשם אנדרו היי, אך לאחר 14 שנים של נישואים הוא עזב אותה לטובת אישה אחרת.
בתחילת שנות ה-70 היא הצטרפה לכנסיית First Church of Religious Science, שם נחשפה לעולם הרוחניות והניו-אייג'. עיקרון בסיסי באמונת הכנסייה היה הכוח הטרנספורמטיבי של חשיבה חיובית, ובזה החלה היי להתמקד. היא התחילה לעבוד כמתרגלת שיטת המחשבה של הכנסייה, והובילה סדנאות כדי לעזור לאנשים לשנות את נסיבות חייהם ואף לרפא את עצמם ממחלות באמצעות חשיבה חיובית.
בשנת 1977 היא אובחנה כסובלת מסרטן צוואר הרחם. היא הסיקה שהדברים שעברה בילדותה, כגון אלימות במשפחה ואונס, גרמו להופעת הסרטן. היא סירבה לקבלת טיפול רפואי ודיווחה כי החלה בעבודה של סליחה, שינוי תזונה, רפלקסולוגיה ושימוש בחוקנים לניקוי המעי הגס. היא טענה שריפאה את עצמה מהסרטן באמצעות פעולות אלו. עם זאת, היי גם אמרה שכל רופא שיכול לאמת את סיפורה נפטר עוד לפני כן.
ב-1976 היא כתבה את ספרה הראשון, Heal Your Body ("רפא את הגוף שלך"), שהחל כחוברת המכילה סוגים שונים של חולי וסיבות מטאפיזיות אפשריות להם.
ב-1984 כתבה את ספרה השני, You Can Heal Your Life ("אתה יכול לרפא את חייך"), שהיה לרב-מכר עולמי, תורגם ליותר מ-30 שפות ונמכר ביותר מ-50 מיליון עותקים.
ב-30 באוגוסט 2017 נפטרה היי בשנתה, כשהיא בת 90.
אלסנדרו סלביו
אלסנדרו סלביו (באיטלקית: Alessandro Salvio; סביבות 1570 – סביבות 1640) היה שחמטאי איטלקי. אלסנדרו סלביו נחשב לשחקן בין הטובים בעולם בסביבות שנת 1600. הוא הקים אקדמיית השחמט בנאפולי שבאיטליה וכתב ספר שהתפרסם סביב 1604. הוא כתב בנוסף, עוד ספר שיצא לאור ב־1634.
בספרים שלו הוא ניתח את שיטות הפתיחה הפופולריות באותה תקופה: גמביט המלך ופתיחה איטלקית
גדעון סטולברג
גדעון סטוֹלברג (בשוודית: Gideon Ståhlberg; 26 בינואר 1908 – 26 במאי 1967) היה שחמטאי שוודי בדרגת רב-אמן.
ביוגרפיה
סטולברג התפרסם כאשר ניצח בדו-קרבות נגד כוכבים כמו רודולף שפילמן ואהרון נימצוביץ' בשנת 1935. סטולברג ניצח באליפות שוודיה בשחמט לשנת 1927, וזכה באליפות ארצות הצפון בשנת 1929. בשנת 1939, לאחר האולימפיאדה השמינית שהתקיימה בבואנוס איירס נשאר סטולברג בדרום אמריקה עד לשנת 1948, שם ניצח בתחרויות רבות, חלקן בהתמודדות עם מיגל ניידורף. בשנים 1950 ו-1953 התמודד סטולברג בתחרויות המועמדים לאליפות העולם ולאחר מכן שפט בתחרויות המועמדים בשנים 1957 ו-1963, בדו-קרב בין מיכאל בוטביניק לטיגראן פטרוסיאן. ב-1956 הוא זכה בקורוס (ויק אן-זהה). בשנת 1967 נסע ללנינגרד להשתתף בתחרות בינלאומית, אך נפטר לפני משחקו הראשון.
השתתפותו באולימפיאדות השחמט
סטולברג שיחק בנבחרתה האולימפית של שוודיה בשלוש עשרה אולימפיאדות רשמיות, ובאחת בלתי רשמית, בשנת 1936.
ספריו
סטולברג פרסם מספר ספרים, חלקם כתב במקור בספרדית.
לוטננט קולונל
לוטננט קולונל (Lieutenant Colonel) היא דרגת קצונה צבאית במרבית צבאות העולם. זו דרגה בכירה, מעל דרגת מייג'ור ומתחת לקולונל. היא מקבילה לדרגת הסגן-אלוף הצה"לית.
סימון הדרגה על פי תקנות נאט"ו הוא OF-4.
היסטוריה
השימוש המודרני בדרגת קולונל התחיל בסוף המאה ה-16, שעה שיחידות צבא התחילו להתארגן כרגימנטים. קולונל הייתה דרגה שניתנה לאציל שרכש את הפיקוד על רגימנט מהמפקד הקודם, והוא בתורו ימכור את המינוי לסגנו, אציל אחר, המחזיק בדרגת לוטננט-קולונל (סגן קולונל) (Lieutenant Colonel).
אנטרופיית פון נוימן
אנטרופיית פון ניומן היא הכללה קוונטית של אנטרופיית שאנון הקלאסית. אנטרופיה זו הוצעה בשנת 1932 על ידי ג'ון פון נוימן, במפתיע, לפני ששאנון הגה את האנטרופיה שלו (1948). אנטרופיה זו מכמתת את כמות האינפורמציה במערכת, ואת הקורלציה בין מערכות קוונטיות.
אנטרופיית וון ניומן מתקשרת ל- התהליך של קידוד ופענוח מידע. המטרה של אנטרופיה זו היא לכווץ מידע כדי להפחית את העלות של אחסונו או העברתו. תאוריה זו נקראת תאוריית קידוד המקור של שאנון.
ביטוי מתמטי
במערכות קוונטיות, המתוארות על ידי מטריצת הצפיפות, אנטרופיית וון ניומן מתוארת בצורה הבאה :
ערך זה, בפיזיקה, נותן את הקשר בין מכניקה סטטיסטית-קוונטית ותרמודינמיקה: כאשר מטריצת הצפיפויות תוגדר כך- (Z היא פונקציית החלוקה) נקבל את מצב גיבס המתאר סידור מצבים בשיווי משקל תרמודינמי.
נתמקד במרחב הילברט בעל מימד סופי. בהנחה כי המערכת הקוונטית מיוצגת על ידי סידור של מצבים עצמיים, מטריצת הצפיפות, \rho תהא:
עבור המקרה הספציפי בו המצבים המעורבים מהווים בסיס אורתונורמלי למרחב הילברט, נקבל כי מטריצת הצפיפות היא אלכסונית, כך שהערכים העצמיים של הם  ואנטרופיית פון נוימן תכתב כך:
כאשר X הוא משתנה מקרי עם התפלגות p_{x}. במקרה זה אנטרופיית פון ניומן זהה לאנטרופיית שאנון. במקרה בו המצבים המעורבים אינם אורתונורמליים נקבל כי S \neq H(X). ניתן גם להראות כי באופן כללי מתקיים S \leq H(X).
תכונות
==אנטרופיית פון נוימן היחסית == באנלוגיה ישירה לאנטרופיית שאנון היחסית, נגדיר את אנטרופיית פון נוימן היחסית:
אנטרופיית פון נוימן היחסית נותנת אינדיקציה לכמה קשה להבחין בין המצבים \sigma ו- \rho. אנטרופיה זו נודעת גם כאנטרופיה הקוונטית היחסית.
שרפת וינדסקייל
שרפת וינדסקייל (באנגלית: Windscale fire) התרחשה מ-10 באוקטובר 1957 ולמשך 3 ימים במפעל וינדסקייל במחוז קאמברלנד בצפון אנגליה. השרפה מהווה את התאונה הגרעינית החמורה ביותר בהיסטוריה של בריטניה, בדרגה 5 (מתוך 7) בהסולם הבינלאומי לאירוע אטומי ורדיולוגי של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית.
השרפה התרחשה בכור מספר 1 (מתוך סה"כ שני כורים) במפעל. שני הכורים נבנו כחלק מפרויקט ההתחמשות הגרעינית הבריטית. השרפה בערה במשך 3 ימים ובתוך כך שחררה קרינה רדיואקטיבית. אחת ההשפעות הידועות של השרפה הוא שחרור האיזוטופ הרדיואקטיבי יוד-131 אשר עשוי לגרום לנחשפים אליו ללקות בסרטן בלוטת התריס. סך הכל מוכרים כ-240 מקרים של נפגעים שלקו בסרטן זה כתוצאה מהשרפה. למרות זאת, במהלך התרחשות השרפה, לא פונתה אוכלוסייה מהאזור החשוף לקרינה.
השפעה נוספת נראתה בחלב, אשר עד מרחק של 190 קמ"ר מאירוע השרפה - נראה דליל ולא ניתן לשימוש. מחקר שנערך בשנת 2010, בדק את השפעת השרפה על עובדים שהיו מעורבים בניקוי המפעל לאחר סיומה, ומצא שלא נגרם להם נזק כלשהו.
תותח מתנייע M-107
תותח מתנייע M-107 הוא תותח מתנייע תוצרת ארצות הברית בקליבר 175 מ"מ שהיה בשימוש צבאות נאט"ו וצבא ההגנה לישראל תחת השם "רומח".
ה-M-107 הוא תותח כבד בעל טווח גדול - עד 32.8 ק"מ. את התותח מפעילים 5 אנשי צוות בתוך התותח ועוד 3 אנשי צוות בזחלילית אלפא M.548 המתלווה לתותח, סה"כ 8 אנשי צוות. (בעיתון דבר ב-1972 כשניקלט בצה"ל פורסם ש-8 אנשי צוות נמצאים בזחלילית וכך מגיע גודל הצוות ל-13). יש אפשרות להתקין מקלע בראונינג 0.3 או מא"ג על התותח להגנה עצמית. קיימת תצורה נוספת של התותח, M-110 ("קרדום") ובה מותקן קנה בקליבר 203 מ"מ.
בשירות צה"ל
תותחים מדגם זה נרכשו על ידי ישראל ב-1971. חיל התותחנים הישראלי הפעיל אותם במלחמת יום כיפור (בה הפגיזו בין השאר את פאתי דמשק), מלחמת שלום הגליל, ובמבצעי צה"ל בלבנון בשנות ה-90 שכוללים מבצע דין וחשבון ומבצע ענבי זעם. בזמן מבצע ענבי זעם קרו מספר תקלות בתפעול תותחים אלו בשל השימוש בתחמושת 175 מ"מ ישנה משנות השמונים ובעקבות כך לאחר המבצע הוצאו תותחים אלו משימוש בצה"ל.
ה-M-110 כונה בצה"ל "קרדום". תותחי "רומח" הוסבו במהלך מלחמת יום הכיפורים לתצורת קרדום כשאזלה תחמושת 175 מ"מ.
להקת חיל התותחנים
להקת חיל התותחנים הייתה להקה צבאית של חיל התותחנים. נוסדה ב-1969, הקים את הלהקה וביים את שתי התוכניות הראשונות עזרא דגן. הלהקה הפיקה בשנתיים שתי תוכניות מצליחות, בכללן שירים שהפכו לנכסי צאן ברזל וממנה יצאו זמרים ושחקנים מצליחים. לאחר פרוק הלהקה הוקם במקומה צוות הווי תותחנים שפעל במשך זמן קצר בלבד.
התוכנית הראשונה
התוכנית הראשונה שנקראה "פגז ראשון" הופקה ב-1969. חברי הלהקה היו רומן שרון, יובל דור, עמי מנדלמן, קיקי רוטשטיין, תמר (תמי) גל, אמירה פולן ואחרים. התוכנית הוצגה בתחילה במסגרת החיל ועם ההצלחה הוצגה גם מחוצה לו.
שירי התוכנית הופצו על גבי תקליט אריך נגן שכלל 12 שירים. דניאל שליט היה האחראי על רוב העיבודים. אילן מוכיח ומשה קופרבוים עיבדו אף הם חלק מהשירים. השירים שזכו להצלחה היו שירי סולו של רומן שרון בשם "נעימת בוקר" ו"סינדרלה", שירים אחרים מתוכנית זו היו "על החיילים", "את ואני" ו"הפרפרים".
התוכנית השנייה
תוכניתה השנייה של הלהקה "לה בומבה", מ-1970 זכתה להצלחה רבה. הרכב הלהקה היה זהה כמעט לזה שבתוכנית הראשונה. סולני הלהקה היו רומן שרון, יובל דור ויהודית שוורץ. חברי הלהקה הנוספים: תמר גל, אמירה פולן, עמי מנדלמן, דורון תבורי, קיקי רוטשטיין, עמירם שבח (שבלט במערכונים ומשחקי התנועה), אבי קמינקובסקי - גיטרה בס, יוסי פיאמנטה - גיטרה, יוני רכטר - קלידים, ושלמה חממי ודן אלמוג- מתופפים. המעבד והמפיק המוזיקלי היה בני נגרי, והבמאי היה אברהם דוד.
הלהיט מאותה תוכנית, "פרחים בקנה" (דודו ברק/אפי נצר) שהושר בסולו של יהודית שוורץ, הפך לנכס צאן ברזל בתחום שירי הלהקות הצבאיות. השיר צולם לטלוויזיה הישראלית בעת הופעת הלהקה בפני חיילים.
צוות הווי תותחנים
צוות הווי תותחנים הוקם ב-1973. הצוות הקליט מספר שירים לתקליט משותף עם צוות הווי הנח"ל, כשכל צוות ממלא צד אחד של התקליט. הלהיט הגדול של הצוות היה השיר "בלילות הקיץ החמים" (דן מינסטר/מתי כספי) ששרה סולו מלי ברונשטיין.
הצוות פורק באותה שנה, והוקם מחדש עם חברי הרכב שונים מהצוות הראשון. הצוות החדש הקליט ארבעה שירים נוספים לתקליט משותף לחמישה צוותי הווי שונים. שירי הצוות היו "צל ירח", "טיפת הדבש", "בלוז לרופא שיניים" ו"את יפה", אותם עיבדו מוזיקלית בני נגרי ויוריק בן-דוד. זו הייתה הפעילות האחרונה של הצוות ושל להקה או צוות כלשהו בחיל התותחנים.
מקהלת הרבנות הצבאית
מקהלת הרבנות הצבאית היא להקה צבאית בצה"ל.
היסטוריה
המקהלה הוקמה בשנת 1964 על מנת לחזק את הקשר של החיילים להווי הדתי. הם הופיעו על הבמות ביחידות צה"ל בימי חול. בשבתות ובחגים היו מופיעים בבתי כנסת יחידתיים. המקהלה פורקה זמנית בשנת 1973, ובכל שנות פעילותה הפיקה ארבע תוכניות. המקהלה מופיעה היום באירועים רבים, חלקם טקסים ממלכתיים כמו הטקס המרכזי של "יד לבנים" בערב יום הזיכרון בגבעת התחמושת, באירועי חידון התנ"ך לתפוצות וחידון התנ"ך הבינלאומי. וכן בטקסים ואירועים צבאיים רבים. מכוון שהמקהלה היא הלהקה הצבאית היחידה ללא זמרות, היא מופיעה בטקסים צבאיים שונים כגון השבעות, טקסי סיום מסלול וכדומה בעיקר ביחידות הלוחמות עקב נוכחות רבה של חיילים ומפקדים דתיים, וכן בני משפחותיהם.
בהקמת המקהלה, היה לרב הראשי לצה"ל, הרב שלמה גורן, חלק נכבד. הוא מינה את מנשה לב רן (לימים: מנצח תזמורת משטרת ישראל) למנצח המקהלה. בנוסף לעיבודים קוליים וניצוח – הצטיין מנשה בכושר ארגוני וביחסי-ציבור, אשר קידמו את הצלחת המקהלה. בראשית דרכה, הופיעה המקהלה בשירה ב-3–5 קולות, ללא כל ליווי אינסטרומנטלי. הפסנתרן הראשון, אשר ייסד את הליווי האינסטרומנטלי של המקהלה, היה שלום פליסר, שליווה את המקהלה באורגן חשמלי – מה שנחשב לחידוש באותם הימים. עם הזמן נוספו לו אקורדיון, באס וגיטרות. פליסר עיבד את הליווי האינסטרומנטלי למקהלה ונחשב לעוזרו של מנשה לברן ברפרטואר המקהלה.
תוכניתה הראשונה של הלהקה הייתה "שהחיינו". בין חברי הלהקה היו בנימין רוזנבאום וישראל גוטסדינר, שהמשיכו את שיתוף פעולתם כ"צמד רעים". גוטסדינר שר בתוכנית זו כסולן בקטעים מתוך השירים "שיר המעלות", "אלי אלי", "מי שעשה ניסים" וגם "קול דודי" ביחד עם מנחם נאמן. סולנים אחרים באותו הרכב היו יצחק שאול, ששר את "ישמח משה", וגם נאמן בשירים "שהחיינו" ו"כי לקח טוב". התקליט הראשון הופק על ידי CBS חולון.
מן המחזור הראשון התפרסמו צמד רעים (ישראל גוטסדינר ובנימין רוזנבאום), פרדי פאר (זמר באס שהפך לחזן קונסרבטיבי) ומנחם נאמן (חזן).
תוכניתה השלישית של הלהקה הופקה ב-1969 ו-1970, ונקראה "שלום על ישראל", כשם השיר הבולט בה, ששרו חברי המקהלה יחד עם ישראל לנצ'נר.
תוכניתה הרביעית והאחרונה של הלהקה בשנת 1973 נקראה "שמחה לארצך", בה שר דודו פישר את השיר "וכשחסיד מרים כוסית". פישר באותה תוכנית שר ביחד עם אברהם אלברכט את השיר "כי לו נאה", ועם אברהם ברק את "הנה אל ישועתי". סולנים נוספים בתוכנית היו בין היתר יעקב (יקי) מור בשיר "שמחה לארצך", שמואל נוימן עם השיר "נער הייתי" ואהרון לוי עם השיר "הרחמן" של חיים קירש. זמרים מפורסמים נוספים שהחלו את דרכם במקהלת הרבנות הצבאית הראשית הם משה גיאת, ציון גולן, יקיר ונה והחזן גבריאל נחום אורן, סולן הלהקה, שעבד קרוב ל-30 שנים עם הרב שמואל אבידור הכהן. המקהלה לוותה על ידי תזמורת נגנים: הקלידנים אריה אברון ויוסי קירש, הגיטריסט מונה רוזנבלום, והמתופף אריה לוי. המקהלה מופיעה בטקסי שכול של כלל חיילות הלוחמים, טקסים בכנסת, בגבעת התחמושת ומבצעת שירי שכול של כל הזמנים כגון: "שיר הרעות", "היה לי חבר", "לאורך הים", ו"הנסיך הקטן".
משנת 1976 ובמשך 23 שנה ליוותה הלהקה את החזן הראשי לצה"ל סא"ל אריה בראון בהופעות מרכזיות רבות כגון בחידון התנ"ך לנוער יהודי ביום העצמאות, בהקפות השניות המרכזיות בבסיסי צה"ל, בקבלות פנים לאורחי המדינה מהמגבית היהודית, הבונדס וכו. כמו כן בפתיחת בתי כנסת והכנסת ספר תורה בבסיסי צה"ל ברחבי הארץ ובעוד אירועים ממלכתיים וצהליים רבים.
משנת 2011 נכנסה המקהלה לתוכנית "לכל איש יש שם" במשכן הכנסת ומאז מבצעת את שיר הנושא המרכזי, שירים נוספים ותפילת "אל מלא רחמים" כליווי לחזן הצבאי הראשי סא"ל שי אברמסון.
חברי מקהלת הרבנות הצבאית הידועים
בין חברי המקהלה הידועים לאורך השנים נמנים: החזן גבריאל נחום אורן, מוטי זינגבוים, יעקב זינגבוים, משה מונה רוזנבלום, צמד רעים, דודו פישר, מרדכי סובול, דניאל אורן, ישראל לנצ'נר (היה מנהל בית ספר "עציון", כפר סבא), אורי בוסקילה (שכיהן כמ"מ ראש עיריית בת ים), שלומי גולדברג, משה סובל, ציון גולן, יקיר ונה (מנהלו האישי של הזמר עוזיה צדוק), משה גיאת, משה ליאון, ישראל פרנס, משה קפטן, גיל קפטן, אסף נגל, אריק וולהיים, אושי גרוס, ליאור אלמליח, ליפא גלנץ, יובל סטופל, עמית ליסטוונד, איציק דדיה, ישי ריבו, חומי בראון ועוד.
חידוני התנ"ך
ב-1975, בחידון התנ"ך הבינלאומי לנוער שנערך בבנייני האומה בירושלים ביום העצמאות שרה הלהקה את "כי לקח טוב" עם הסולן גבריאל נחום אורן בניצוחו של מר מנשה לב-רן.
ב-1988, בחידון התנ"ך הבינלאומי לנוער שנערך בבנייני האומה בירושלים ביום העצמאות, שרה הלהקה שיר חדש "דרך וחזון" מילים יוסי ויליאן, לחן יאיר מילר, שהוזמן במיוחד לאירוע.
ב-2008 בחידון התנ"ך העולמי לנוער ביצעה המקהלה לראשונה את שיר "נגינת השישים" שחובר על ידי יעל הרמתי והולחן על ידי רס"ר משה מונה רוזנבלום, במיוחד בשבילה לכבוד שנת השישים. בכך הייתה המקהלה הלהקה הצבאית הראשונה שיוצאת עם שיר חדש לכבוד שנת השישים.
ב-2009 בחידון התנ"ך העולמי לנוער ביצעה המקהלה את השיר "תפילה אשא" שכתב יורם טהרלב והלחין חנן יובל, בנוסף ביצעה את השיר "שומר ישראל" עם החזן הצבאי הראשי לצהל סא"ל שי אברמסון.
ב-2010 בחידון התנ"ך העולמי לנוער ביצעה המקהלה את השיר "שיר השיירה" שכתב עלי מוהר על פי לחן עממי יווני השיר בוצע במקור על ידי אריק איינשטיין.
ב-2011 בחידון התנ"ך העולמי לנוער ביצעה המקהלה את השיר "עומד בשער" שכתב והלחין עמיר בניון.
ב-2012 בחידון התנ"ך העולמי לנוער ביצעה המקהלה את השיר "מנגינה" שכתבה מורן כרמל והלחין רביב רם בן מנחם, השיר בוצע במקור על ידי הזמר אייל גולן.
ב-2013 בחידון התנ"ך העולמי לנוער ביצעה המקהלה את השיר "ארץ ארץ" שכתב והלחין שייקה פייקוב. השיר בוצע במקור על יד הזמרת אילנית ועובד במיוחד להרכב המקהלה על ידי המוזיקאי אופיר סובול.
ב-2015 בחידון התנ"ך העולמי לנוער ביצעה המקהלה את השיר "ראו בנים" מתוך תפילת הערבית שהלחין יונתן רזאל ועובד במיוחד להרכב המקהלה על ידי המוזיקאי אופיר סובול.
בתרבות
מקהלת הרבנות הצבאית מוזכרת בשיר "יידישע פיראטן" שכתבו דני ליטאי ויורם טהרלב עבור להקת חיל הים. בשיר מתוארת ספינת פיראטים יהודיים המפליגים ממזרח אירופה ומגיעים לישראל, בה גויסו והפכו למקהלת הרבנות.
ב-2022 עלתה לשידור בכאן 11 הסדרה הקומית "שישו ושמחו", בה מוצג ההווי-לכאורה של מקהלת הרבנות הצבאית.
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל מאגד חלק ניכר מן המהנדסים, האדריכלים ומנהלי הפרויקטים העצמאיים בישראל.
הארגון מאגד עצמאיים בתחומי ההנדסה, האדריכלות והטכנולוגיה ופועל לקידום זכויותיהם וענייניהם העסקיים, בהיבטים משפטיים, כלכליים וציבוריים.
היסטוריה
הארגון קבע את משכנו בבית המהנדס, ברחוב דיזנגוף בתל אביב וזאת עד ליום 15.11.2019. החל ממועד זה, עבר הארגון למשכן הקבע שלו בבניין H-Tower, ברחוב דרך מנחם בגין 156, בתל אביב.
בתחילת שנות השמונים התקיימה אספה כללית של אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים, במהלכה מונה מהנדס אלדד בוקשפן לטפל בבעיות הייחודיות של העוסקים העצמאיים במקצועות ההנדסה והאדריכלות.
עד לאותה תקופה הופקד הטיפול בנושא בידי פקיד, שהועסק באגודה במשרה חלקית. עם מינויו של בוקשפן חלה התפתחות משמעותית בנושא ובהמשך אף הוקמה עמותה מקבילה לאגודה, אשר הטיפול בעצמאיים במקצועות ההנדסה והאדריכלות היה ייעודה העיקרי.
בוקשפן כיהן במשך שתי קדנציות כיו"ר ארגון העצמאיים הראשון ונחשב למייסד הארגון.
ארבע שנים מאוחר יותר, בשנת 1986, נרשם הארגון כעמותה אחת, אשר בראשה עמד אלדד בוקשפן.
הארגון הוכיח את עצמו לראשונה בשנות האינפלציה הגדולה: מזמיני העבודה (ביניהם גם משרדי הממשלה) שילמו את שכר העבודה באיחור רב - וכשהכסף הגיע הוא כבר היה שחוק וחסר כל ערך. מאבק הארגון בנושא הצליח, התשלומים החלו להגיע בזמן – והארגון קיבל הכרה כארגון בעל עמדה, נוכחות ומשקל רב.
מנקודה זו ואילך החל הארגון לקבץ לתוכו נציגים מאיגודים שונים, להציב יעדים לשיפור האינטרסים העסקיים והכלכליים של חבריו ולקיים דיאלוגים עם נציגי המערכת הכלכלית והפוליטית בישראל. בהמשך אף פעל הארגון להקמת גוף רחב יותר - אשר כלל את מרבית ארגוני העצמאיים בארץ - וסלל את הדרך להקמת לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל.
בשנת 2004 נרשם הארגון כחבר ב-"Fidic", ארגון מהנדסים ויועצים בינלאומי המאגד אנשי מקצוע מכ-62 מדינות ברחבי העולם. בנוסף לכך, הארגון משתף פעולה עם "להב - לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל" - שיתוף פעולה שהניב הישגים רבים, כגון הקמת קרן השתלמות לעצמאיים, עדכון תעריף ש"ע, יצירת הסדר פנסיוני חדש לעצמאיים וניהול מאבק מול האוצר להחלת מס הכנסה שלילי גם על עצמאיים.
מבנה הארגון
בארגון חברים מעל ל - 3500 חברים בעלי משרדי תכנון, ייעוץ ופיקוח, המעסיקים יחדיו מעל 50 אלף אנשי מקצוע מתחומי ההנדסה, האדריכלות והניהול. הנהלתו מורכבת מנציגי האיגודים החברים בארגון, המקדמים באמצעותו ובכפוף לייעוץ משפטי וכן בהתאם להוראות חוק התחרות, את האינטרסים הייחודיים של חברי הארגון. לארגון ועד מנהל פעיל, ועדת ביקורת, ועדת בוררים ומומחים, ועדת משרדים צעירים וכן ועדות הפועלות אד-הוק. מהנדס שמואל אנגל מכהן כיושב-ראש הארגון זו קדנציה רביעית, עו"ד ליאור בר-און מכהן כמנכ"ל הנוכחי ומהנדס אלדד בוקשפן ז"ל, מייסד הארגון, כיהן בו כנשיא מייסד.
איגודים החברים בארגון
ברשימת 17 האיגודים הרשומים בארגון ניתן למצוא את האיגודים הבאים: מהנדסי מים, מהנדסים גאוטכניים, מהנדסים יועצים לניהול, מהנדסי תנועה ותחבורה, מהנדסי כבישים, מהנדסי תברואה ומתקנים תרמיים, מהנדסי מיזוג אוויר, אדריכלים ומתכנני ערים, אדריכלי נוף, מהנדסי מבנים וגשרים, מהנדסי ניהול ופיקוח, מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה, מהנדסי בטיחות אש, מהנדסים יועצים ומומחים מיוחדים, מהנדסי מכונות ויועצים לחומרי בניה, מהנדסים גיאודטיים ומהנדסי איטום.
מטרות הארגון
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל פועל להרחבת השפעתו ולביסוס מעמדו בקרב ציבור המהנדסים והאדריכלים העצמאיים. במסגרת פעילותו הגיש הארגון מספר הצעות חוק, ובין היתר אף קיים פעילות פרלמנטרית ענפה, אשר הביאה לשינויין של תקנות העוסקות בהתקשרות מול מתכננים ומנה"פ עצמאיים (תקנה 5 א' לתקנות חובת המכרזים). הארגון מנהל בחינת תהליכים ותמורות מול משרד האוצר לצורך חקיקה ועדכוני שכר, מקדם נושאים כלכליים (בכפוף להוראות חוק התחרות), עסקיים ומשפטיים, מגן על זכויות חבריו מול מעסיקים פוטנציאליים מהמגזר הפרטי והציבורי ומטפל בבעיות ייחודיות האופייניות לכל איגוד ואיגוד. שירותיו כוללים גם ייצוג בפני הגורמים הרלוונטיים וקביעת אמות מידה בכל הנוגע לתקנות וחוזי התקשרות בהתאם לאפשרויות על פי דין.
פתיחת דאנסט
פתיחת דאנסט היא פתיחת שחמט שבה לבן פותח במסע: פתיחת דאנסט שחמט זו היא פתיחה נדירה ועקב כך מוגדרת A00 באנציקלופדיית פתיחות השחמט (ECO). פתיחה נדירה זו היא כנראה בעלת המספר הרב ביותר של השמות מבין הפתיחות. היא נקראת גם: פתיחת היינרישן, פתיחה באלטית, פתיחת ואן ג'יט, פתיחת קוטרס, פתיחת סלייפניר, פתיחת מסטרוביק, פתיחה רומנית, התקפת פרש המלכה, פתיחת פרש המלכה, פתיחת מילארד ופתיחת פרש משמאל (לעיתים משתמשים בשם הגרמני Der Linksspringer).
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל
העדפת תכנון כחול-לבן
בשנת 1997 נרשמה עליה תלולה בשיעור האבטלה במשק, לרבות בתחום ההנדסה והבניה. מכיוון שאחת הסיבות למשבר הייתה העסקת אנשי מקצוע זרים, פעל הארגון לנסח הצעת חוק תחת הכותרת "העדפת תוצרת הארץ", המציעה להכניס תיקון לחוק חובת המכרזים. בשנת 1998 החלה הפעילות האינטנסיבית לתת אותותיה. מנכ"ל משרד התשתיות ומנכ"ל משרד התחבורה דאז הוציאו למספר גופים - מינהל מקרקעי ישראל, מע"צ, רכבת ישראל וכביש חוצה ישראל - הנחיה, התומכת בהעדפת מתכננים ישראליים בפרויקטים ציבוריים. בסופו של יום, תיקון לחוק חובת המכרזים בנושא העדפת תוצרת הארץ עבר בכנסת - וקבע כי החובה להעדפת התוצרת חלה גם על רכישת שירותים ולא רק על טובין ישראליים.
פתיחת דאנסט
מקור השמות
השמות היינרישן ופתיחה באלטית מגיעים משחקן השחמט הליטאי ארבד היינרישן (1876–1900). הפתיחה נותחה ושוחקה על ידי האמן טד א. דאנסט (11 באפריל 1907 – 18 בדצמבר 1985) מניו יורק, שבעקבותיו ניתן לפתיחה זו שמה המוכר ביותר בארצות הברית. האמן הבינלאומי ורב-אמן בשחמט בהתכתבות דירק דניאל ("דיק ד.") ואן ג'יט (1 במרץ 1932 – 29 באפריל 2012) שיחק את הפתיחה 1.פג3 לעיתים תקופות, בעקבות כך השם פתיחת ואן ג'יט נהפך לפופולרי בהולנד. הכינוי סלייפניר ניתן לה ככל הנראה בגרמניה. סלייפניר, סוסו של אודין, הוא סוס בעל שמונה רגליים ולפרשים בשחמט ישנן שמונה אפשרויות שונות למסע בכל תור. עורך ומפרסם במגזין צ'כי, אמר שפתיחה זו נותחה על ידי שחקני שחמט אנגליים. זבונימיר מסטרוביק הוא אמן בינלאומי סלובני שמשחק בפתיחה זו לעיתים קרובות. שחקן השחמט האנגלי-אירי טים הרדינג מכנה פתיחה זו "התקפת פרש המלכה". אמן השחמט יו מאיירס קרא לפתיחה זו "פתיחת מילארד" על שם הנרי מילארד (1824–1891), שחקן שחמט בהתכתבות עיוור שפתח רבות בפתיחה זו במשחק סימולטני נגד ג'וזף הנרי בלקברן. בלקברן לאחר מכן, שיחק גם הוא פתיחה זו נגד ג'וזף נועה בטורניר לונדון הבינלאומי בשנת 1883. שחק השחמט הגרמני הראלד קיילהאק כתב ספר על פתיחה זו בשנת 2005 ובספרו כתב שרבים מכנים פתיחה זו גם בשם "הגנה רומנית" והוא אישית מעדיף את הכינוי הנייטרלי הגרמני "Der Linksspringer" שפירושו "הפרש משמאל".
הערות כלליות
מסע הפתיחה 1.פג3 מפתח את הפרש למשבצת טובה עם השפעה נרחבת על מרכז הלוח בכך שהיא תוקפת את משבצות המרכז ה4 וד5. למרות שמסע זה ניתן למשחק ולא נורא מדי בהשוואה לפתיחות נדירות אחרות, פתיחה זו עדיין נחשבת לנדירה יחסית ועל פי מאגרי מידע שונים המסע 1.פג3 נמצא במקום השמיני בפופולריות שלו מתוך 20 מהלכים ראשונים חוקיים ללבן, אחרי 1.ה4, 1.ד4, 1.פו3, 1.ג4, 1.ז3, 1.ו4 ו-1.ב-3. נכון ל-6 בפברואר 2016, מתוך מעל ל-500,000 משחקים במאגר המידע של האתר ChessGames.com, רק 644 מהם, שהם כ-1 ל-780 משחקים, מתחילים במסע 1.פג3. המסע השלישי בפופולריות שלו, 1.פו3, שגם הוא פיתוח של פרש, נפוץ יותר ממנו פי 66. חלק משחקני השחמט בהתכתבות החזקים, מתחילים במסע 1.פג3 לעיתים תקופות.
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל
יוזמות מכוונות ארגון
טרקלין הישיבות הארגוני
פתיחת דאנסט
הערות כלליות
הסיבה להיות המסע 1.פג3 לא פופולרי כל כך היא בגלל שהפרש לא באמת עוצר או מונע את השחור מלכבוש את המרכז, השחור יוכל בכל זאת לקדם את הרגלי שלו למשבצת ד5 למרות שהפרש תוקף את משבצת זו בגלל היותו מוגן על ידי המלכה (בזמן שפיתוח הפרש האחר במסע 1.פו3 תמנע מהלבן לכבוש את המרכז על ידי קידום הרגלי לה5) וגם בגלל שמסע זה חוסם את הרגלי במשבצת ג2 מלהתקדם, מה שהופך את המסעות ג3 או ג4 בלתי אפשריים (שבמספר רב של פעמים יהיו מסעים נחוצים) בלי להזיז שוב פעם את הפרש. בנוסף, לאחר 1...ד5, מצב הפרש הוא לא יציב בגלל שלבן יכול לתקוף את הפרש על במסע ד4. למרות שהמסע 1.פג3 מפתח את הכלי למשבצת טובה (בשונה מ-1.פא3 או 1.פח3), ולא מחליש את מצב הלבן (בשונה מ-1.ג4 או 1.ו3) ולא מסע סתמי שלא תורם כלל ללבן (בשונה מ-1.א3 או 1.ח3), החסרונות לעיל הופכים פתיחה זו לניסיון נחות של הלבן לנצל את יתרון המהלך ראשון. מתוך 644 המשחקים שנפתחו במסע 1.פג3 במאגר המידע של האתר ChessGames.com, לבן ניצח ב-34.8% מהמשחקים, 23.9% הסתיימו בתיקו ו-41.3% הסתיימו בניצחון של שחור, עם סך הכול 46.75% אחוזי זכייה ללבן. אחוזי זכייה שנמוכים בהרבה מאחוזי הזכייה בפתיחות הפופולריות יותר 1.ה4 (54.25%), 1.ד4 (55.95%), 1.פו3 (55.8%), 1.ג4 (56.3%) ו-1.ז3 (55.8%).
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל
יוזמות מכוונות ארגון
טרקלין הישיבות הארגוני, אשר הוקם והחל את פעילותו במהלך שנת 2022, נותן מענה לחברי הארגון שמשרדיהם ופעילותם מתקיימת, בין היתר, גם מחוץ לגוש דן וברצונם, מעת לעת, להגיע ולקיים פגישות מקצועיות במיקום נאות. חברי הארגון זכאים לשעות שהייה בטרקלין (קיום ישיבות או מפגשים עסקיים), בהתאם לזכאותם על פי סטטוס כרטיס החבר שברשותם. הטרקלין משמש גם כאולם הרצאות ואירועים מקצועיים.
פתיחת דאנסט
1...ד5
זו אחת מהתגובות הטובות ביותר של השחור שכובשת את משבצות המרכז ומהווה איום בתקיפת הפרש. לבן יכול למנוע את המסע 2...ד4 על ידי כך שישחק ד4 בעצמו, אבל בכך יתקבל מצב כמו בפתיחת רגלי המלכה אך פחות גמיש עבור הלבן שבו הפרש חוסם את הרגיל במשבצת ג2. המשך אפשרי נוסף הוא 2.פו3 (ואם 2...ד4, 3.פה4), סוג של טנגו הפרשים השחורים עם מסע נוסף. גם המסע 2.ה3 אפשרי, שקיילהאק מכנה אותו "משחק מולר", כאשר לבן מקווה ששחור יגיב במסע 2...ה5 (מסעות נוספים אפשריים גם הם, כמובן) 3.מהח5!?, לדוגמה: 3...פג6 4.רב5 מהד6 5.ד4 ה:ד4 6.ה:ד4 פו6 7.מהה5+! רה6?! (קיילהאק ממליץ על התגובה 7...מד8!! 8.ר:ג6 ב:ג6 9:פו3 רז4) 8.רו4 0-0-0 9.ר:ג6 מה:ג6? 10.פב5!, כאשר לבן מוביל לפחות ברגלי אחד.
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל
יוזמות מכוונות ארגון
הקמת "שפי" - סוכנות ביטוח לענפי ההנדסה והאדריכלות בע"מ
פתיחת דאנסט
1...ד5
תגובת הלבן הנפוצה ביותר למסע 1...ד5 היא 2.ה4. זה אותו המצב כמו במשחק המתחיל ב-1.ה4 ד5 2.פג3, ענף מעורפל של הפתיחה הסקנדינבית. לשחור יש חמש תגובות מתקבלות על הדעת למסע 2.ה4: 2...ה6, שהופך את המצב להגנה צרפתית, 2...ג6 שהופך את המצב לפתיחת להגנת קארו קאן, והמסע 2...פו6 שהופך את המצב לווריאציה של הגנת אלכין. המסע 2...ד4 נותן לשחור יתרון מרחבי, שלבן יכול לנסות ולהרוס בדרכים שונות לפי עקרונות ההיפרמודרניות. קיילהאק כתב בספרו, "2...ד4 נבחרת רק על ידי שחקנים תמימים שנמשכים לעובדה ששחור ישלוט במרחב ובזמן... או על ידי שחקנים חזקים שמודעים לסכנות האסטרטגיות אך מעוניינים בקרב מסובך." הוא מחשיב את התקפת ואן ג'יט, 2...ד4 3.פגה2 ולאחר מכן פז3, ל-"בסיס של פתיחת 1.פג3," "ישות עצמאית אשר שואפת לפעילות מקדימה של הפרש בצד המלך," בדרך כלל לאחר מכן עם פז3, פו3, רג4 או רב-5, 0-0, ואז ד3. וריאציה אלטרנטיבית ללבן כוללות גם את המסע 3.פב1!?, שבו הגיע פעם ואן ג'יט לתיקו עם בוריס ספאסקי. בנוסף יש המשחקים לאחר 3.פגה2 וריאציה של התקפת המלך ההודי עם ד3, ז3, רז2, ו4, פו3, ואז 0-0, קיילהאק מכנה משחק כזה כ-"התקפת הלטאה".
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל
פנקס בוררים, מגשרים ומומחים
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל מעמיד לרשות הציבור הרחב מאגר בוררים, מגשרים ומומחים, מהנדסים ואדריכלים עצמאיים בעלי ניסיון וידע מצטבר, המספקים חוות-דעת מקצועיות, שירותי גישור ובוררות. השירותים ניתנים במגוון תחומים, לרבות סכסוכים הקשורים לבניה ותשתיות, ניהול פרויקטים ועוד. כל בורר, מומחה או מגשר נבחר ומאושר על ידי ועדה מקצועית פנים ארגונית, במטרה להביא לסיום מקצועי ומהיר של הסכסוך.
פתיחת דאנסט
1...ד5
האמן הבינלאומי ריצ'רד פאליסר, בספרו שכתב בשנת 2006 Beating Unusual Chess Openings, ממליץ לשחור לשחק 1...ד5 2.ה4 ד:ה4 3.פ:ה4 פד7. הוא מסביר, "שחור לא מנסה להפריך את פתיחתו של הלבן או לצבור מרחב (על ידי 2...ד4), אלא פשוט מתפשר על פיתוח הגיוני. המצב צריך להיות דומה גם להגנת קארו קאן וגם להגנה צרפתית-רובינשטיין. שחור יקווה להדגים שהוא הרוויח מהימנעותו לשחק מוקדם ...ג6 או ...ה6, בזמן שלבן ימנע מהמסע ד4, ויעדיף מבנה עם רג4 ו-ד3". לאחר 4.רג4, המסע הטבעי 4...פזו6!? מוביל למצב מאוד לא ברור אם לבן יגיב ב-5.ר:ו7+!? מ:ו7 6.פז5+ מז8 7.פה6 מהה8 8.פ:ג7. מסע סולידי יותר הוא 4...ה6 (קיילהאק טען שמסע זה טוב).
ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל
פרויקט חונכות
בשנת 2007 השיק הארגון פרויקט חונכות, המאפשר לחברי ארגון צעירים (בעלי ותק של עד 7 שנים כעצמאיים), בכפוף להוראות חוק התחרות הכלכלית, להסתייע בחברי ארגון ותיקים ומנוסים, אשר תורמים מזמנם, ניסיונם וידיעותיהם ומעניקים סיוע במגוון נושאים רחב, ובדגש בכל הקשור לאופן ניהול המשרד. פרויקט זה עודד תקשורת ישירה ובלתי אמצעית בין החברים הוותיקים והצעירים, יצר אווירת סיוע הדדי וחיזק את הקשר בין החברים, ומתוך כך, גם את כוחו ומעמדו של הארגון.
פתיחת דאנסט
1...ג5
אם לבן בוחר לעבור למצבים שונים של הגנה סיציליאנית סטנדרטית, הפרש שלו שמחויב למשבצת ג3 עשוי להוות לו חיסרון במספר וריאציות. הסיציליאנית הסגורה, מתקבלת לרוב על ידי 1.ה4 ג5 2.פג3, ללא מסע של ד4 על ידי לבן, מה שעשוי להוות מספר בעיות תיאורית לשחור. אם לבן בוחר במקום לשחק סיציליאנית פתוחה עם 2.ה4 ו-3.פו3 או פזה2, ואחר כך ד4, מיקום הפרש על משבצת ג3 מונע מלבן לשחק את קשירת מרקוזי עם ג4. מה שמוביל לסיציליאנית נוסח דרקון מואץ עם 2...פג6 ו-3...ז6. שחור עשוי לעצור את המסע המתוכנן של הלבן ד4 גם על ידי משחק מוקדם של ...ה5, משחק לדוגמה: 1.פג3 ג5 2.ה4 פג6 3.פו3 ה5 או 3.פזה2 ה5.
1...פו6
רב האמן לארי קאופמן ממליץ על המסע 1...פו6, בהתכוון לענות על המסעות 2.ה4 ב-2...ה5 או 2.ד4 ב-2...ד5. קיילהאק כתב בספרו "1...פו6 היא אחת מהתגובות הלא נעימות לשחקנים הפותחים ב-1.פג3. השחור משאיר את כל האפשרויות פתוחות, הוא יכול לבחור בין משחק מרכזי (...ד5 ואז ...ג5) או מערכת הודית (...ז6, רז7). ... מבין כל המסעות [השניים] האפשריים [ללבן], אין ממש מסע בולט." המסעות הכי נפוצים ופשוטים ללבן הם 2.ד4 ו-2.ה4, אך הם לא מבטיחים יתרון משמעותי ללבן. לאחר 2.ד4, 2...ד5 יוביל למתקפת ריכטר-ורסוב (3.רז5) או שלסוג אחר של משחק רגלי המלכה שבו לבן חסם לעצמו את הרגלי במשבצת ג2, במקרה כזה ללבן סיכוי קטן להגיע ליתרון. לאחר 2.ה4, שחור יכול לשחק עדיין 2...ד5 שמביא את המצב לסוג של הגנת אלכין; או 2...ד6 3.ד4 ז6 שהופך פתיחת פירץ או 3...ה5 שהופך להגנת פילידור. התגובה המבוססת ביותר ל-2.ה4 היא 2...ה5, המובילה למשחק וינאי או, לאחר 3.פו3 פג6, לפתיחת ארבעת הפרשים, אף אחת מאלה לא מעניקה ללבן יתרון הראוי להערכה. קיילהאק מנתח גם כמה מספר אפשרויות פחות סבירות למסע השני של הלבן, כמו 2.ב-3, 2.פו3, 2.ו4 (צורה בלתי שגרתית לפתיחת בירד שקיילהאק מכנה "מערכת האסום"), 2.ז3, ואפילו הגמביט 2.ז4?!. ריצ'רד פאליסר כותב שאף אחת מהאלטרנטיבות האלו ל-2.ה4 "משכנעות באמת או אמורות לסבך את השחור בלוח".
1...ה5
מסע טבעי זה אפשרי למשחק, אבל מסוכן אם לשחור אין אסטרטגיה ואינו יודע מה הוא עושה. משחקים רבים מתחילים ב-1...ה5 2.פו3 פג6 3.ד4, עם הזדמנויות מועטות עבור השחור, המשך המשחק ב-3...ה:ד4 4.פ:ד4 פו6 5.רז5. קיילהאק כותב שווריאציה זו "מתרחשת לעיתים קרובות ומציעה הזדמנויות מעולות בשביל ניצחון מוקדם" על ידי לבן ומוסיף גם "רק שני מסעות (5...רב4 ו-5...רג5) לא הורסים לגמרי את משחקו של השחור".
טרנספוזיציות לפתיחות אחרות
המסע 1.פג3 נחשב לפתיחה נדירה, אז הוא מוגדר A00 על ידי אנציקלופדיית פתיחות השחמט. אמנם, טרנספוזיציות לפתיחות מוכרות יותר הן אפשריות, לגבי רבות מהן מפורט ונידון לעיל. בנוסף, 1.פג3 ד5 2.ה4 מוביל להגנה סקנדינבית; 1.פג3 ה5 2.פו3 פג6 3.ד4 ה:ד4 4.פ:ד4 פו6 5.ה4 מוביל למשחק ארבעת הפרשים; 1.פג3 ה5 2.פו3 פג6 3.ה4 רב5 או 3...ז6 מוביל למשחק שלושת הפרשים; 1.פג3 פג6 2.ד4 ד5 3.ה4 או 2...ה5 3.ד5 פגה7 4.ה4 או 3.ד:ה5 פ:ה5 4.ה4, מובילים כולם להגנת נימצוביץ'; 1.פג3 ב6 2.ה4 רב7 3.ד4 מוביל להגנת אוון. טרנספוזיציה להגנה הולנדית אפשר גם כן 1.פג3 ו5 2.ד4, אבל קיילהאק מחשיב את 2.ה4! מסוכן יותר, מתכוון ל-2...ו:ה4 3.ד3, גמביט פרום מהופך. האלטרנטיבות של השחור למסע 2...ו:ה4 הן 2...ד6, כאשר 3.ד4 מובילה להגנת בלוג; והמסע 2...ה5?!, כאשר 3.פו3 יוצרת גמביט לטבי, אבל 3.ה:ו5!, כמו במשחק של וילהלם שטייניץ נגד סם לויד, עשוי להיות חזק יותר.
נשק יום הדין
באסטרטגיית לוחמה גרעינית, נשק יום הדין הוא יישום של עקרון מכה שנייה וכשל קטלני. באסטרטגיה זו מדינה בונה נשק יום הדין אשר יופעל אוטומטית וישמיד את כלל האנושות (את כל האנשים בכדור הארץ), כאשר מדינה אחרת תתקוף אותה בהתקפה גרעינית.
למרות שקיימת היתכנות טכנולוגית לייצור נשק שכזה, באמצעות פצצות מומלחות, עד כמה שידוע, אף מדינה לא ניסתה לפתח נשק שכזה.
מקור השם
יום הדין הוא זמן שיחול על פי מספר דתות באחרית הימים ובו יעמדו כל בני האדם לדורותיהם למשפט בפני אלוהים. הרשעים ידעו את זעמו של האל, ואילו הצדיקים יזכו למחילתו ולקרבתו.
באסטרטגיית לוחמה גרעינית
האמריקאי-יהודי בספרו על מלחמה תרמו-גרעינית מפרט את אסטרטגיית הלוחמה הגרעינית לגבי נשק יום הדין. קהאן פיתח את האסטרטגיה במסגרת עבודתו במכון ראנד. קהאן מראה בספר כיצד נשק יום הדין מגביל את עקרון השמדה הדדית מובטחת באסטרטגיה הגרעינית שפיתח המדען האמריקאי-אוסטרי-יהודי ג'ון פון נוימן.
באסטרטגייה גרעינית נשק יום הדין, מדינה בונה נשק יום הדין אשר יופעל אוטומטית וישמיד את כלל האנושות (את כל האנשים בכדור הארץ), כאשר מדינת אויב תתקוף אותה בהתקפה גרעינית. מכיוון שאף אדם שפוי לא יפעיל את נשק יום הדין גם אם מדינת האויב תתקוף, אין ברירה אלא שנשק יום הדין יופעל אוטומטית במצב של מתקפה מצד האויב. יותר מכך, אין ברירה אלא ליצור מנגנון אוטומטי נוסף אשר יפוצץ את נשק יום הדין אם המדינה שמחזיקה בנשק תנסה היא עצמה לנטרל את נשק יום הדין שלה עצמה. זאת על מנת להבטיח שנשק יום הדין אכן יופעל במתקפת האויב ולא ינוטרל ברגע האחרון לפני מתקפת האויב על ידי אותו אדם שפוי במדינה המחזיקה בנשק יום הדין ואשר יש לו את היכולת הידנית לנטרל את נשק יום הדין של מדינתו. בהיעדר מנגנונים אוטומטיים אלה לא נוצרת הרתעה אמיתית כלפי האויב, מכיוון שללא המנגנונים האוטמטיים, האויב עלול להעריך שיש סיכון נמוך מכך שנשק יום הדין אכן יופעל אם האויב יתקיף את המדינה שמחזיקה בנשק יום הדין.
לפיכך, נשק יום הדין הופך כל מתקפת אויב למתקפה שתוצאתה תהיה השמדת האנושות. דהיינו, נשק יום הדין הופך אפקטיבית את כל אחת מהפצצות הגרעיניות של האויב לפצצה שתשמיד את כל האנושות. כאמור אף אדם שפוי לא יפעיל פצצה שתשמיד את האנושות, ולכן נשק יום הדין למעשה אפקטיבית מנטרל את כל הפצצות הגרעיניות של האויב.
במצב זה שנשק יום הדין של מדינה מסוימת מנטרל אפקטיבית את כל הפצצות הגרעיניות של האויב שלה, אין שום תועלת לאויב מבניית פצצות גרעיניות נוספות. לפיכך, המרוץ הגרעיני להשגת עוד פצצות גרעיניות נפסק.
בתאוריה, נשק יום הדין הופך את המדינה המחזיקה בו לחסינה מפני מתקפה גרעינית של האויב. אולם, היא גם מותירה את האויב חשוף וללא אמצעי הרתעה נגד מתקפה גרעינית של המדינה המחזיקה בנשק יום הדין. יותר מכך, המצב הנוצר מהכנסה חד צדדית של נשק יום הדין על ידי מדינה מסוימת גם מנטרל את קיומו של עקרון השמדה הדדית מובטחת.
אחד הפתרונות לבעיה היא שמדינת האויב תפתח נשק יום הדין עבור עצמה. פתרון שכזה ישיב על כנו את עקרון השמדה הדדית מובטחת. יחד עם זאת, התקופה שבין ההכנסה החד צדדית של נשק יום הדין על ידי מדינה מסוימת ועד אשר מדינת האויב של המדינה המסוימת תשיג נשק יום הדין משלה (תקופת פער נשק יום הדין), יוצרת עבור מדינת האויב חשיפה למתקפה גרעינית מצד המדינה המחזיקה בנשק יום הדין, עקב חוסר יוכלת תגובה של מדינת האויב ולכן ללא יכולת הרתעה של מדינת האויב. לפיכך, הסיכון הגלום באי אחזקת נשק יום הדין על ידי מדינה מסוימת הוא גבוה מאוד. כלומר כל מדינה אשר תשיג נשק יום דין תייצר 'פער נשק יום הדין' מסוכן מאוד עבור אויביה.
יותר מזה, נשק יום הדין יכול להיות מופעל טקטית. אם מדינה מחליטה שהיא מעוניינת להשמיד מדינת אויב שלה במתקפה גרעינית היא יכולה להפעיל נשק יום הדין ראשונה עם מנגנון שינטרל את נשק יום הדין לאחר תקופה מסוימת ומייד לאחר מכן להשמיד את מדינת האויב בתחילת 'תקופת פער נשק יום הדין'.
תאורטית, לאור האמור לעיל, בעולם רציונלי, צריך היה להיות היום 'מרוץ נשק יום הדין' בין המעצמות הגרעיניות לצורך השגת נשק יום הדין מוקדם ככל הניתן.
אף מדינה לא תפעיל את המנגנונים האוטומטיים של נשק יום דין מבלי להודיע לאויב על הפעלתם. אולם מדינה יכולה לשמור בסוד את פיתוח נשק יום הדין ואת קיום נשק יום הדין עד לרגע ההודעה לאויב על הפעלת המנגנונים האוטומטיים. תאורטית קיים סיכוי שיש מדינות שפיתחו את הנשק אך לא הפעילו עדיין את המנגנונים האוטומטיים שלהם.
נשק יום הדין מפצצה מומלחת
פצצה מומלחת היא סוג של נשק גרעיני שיכול לשמש לבניית נשק יום הדין שיכול לשים קץ לחיי האדם על פני כדור הארץ.
פצצה מומלחת היא נשק גרעיני שנועד לתפקד כנשק רדיולוגי, המייצר כמויות מוגברות של נשורת גרעינית, שלא מאפשרת חיים באזור נרחב במשך זמן רב. את הרעיון הגה הפיזיקאי היהודי-הונגרי-אמריקאי לאו סילארד, בפברואר 1950.
במאמר 'חומרי נפץ כימיים ותרמו-גרעיניים' הפיזיקאי ו.ה. קלארק טען שניתן ליצור נשק יום הדין באמצעות פיצוץ מספר פצצות גרעיניות ממולחות מסוג קובלט המפוזרות על פני כדור הארץ עם עוצמה כוללת של 50,000 מגה טון TNT. לפיצוץ יש פוטנציאל לייצר מספיק קרינה ארוכת טווח כדי להוות נשק יום הדין, בתיאוריה, אבל היה בדעה שגם אז, "מספיק אנשים עלולים למצוא מקלט כדי להמתין לרדיואקטיביות לפחות ולהתחיל מחדש".
טון TNT הוא כמות האנרגיה הנפלטת בעת פיצוץ TNT במשקל של טון אחד (אלף קילוגרם). לשם המחשה, הפצצה הגרעינית בעלת העוצמה הגדולה ביותר שנוסת הייתה פצצת הצאר שעוצמתה 50 מגה טון TNT. עוצמת הפצצה שהוטלה על הירושימה הייתה 0.016 מגה טון TNT. סך כל הנשק הגרעיני הן של ארצות הברית והן של רוסיה כולל כ-800 מגה טון TNT כל אחת. עוצמת פגיעת המטאוריט שהביא להכחדת הדינוזאורים מוערכת כשוות ערך לכ - 100,000 מגה טון TNT.
בתרבות הפופולרית
בסרט ד"ר סטריינג'לאב משנת 1964 רוסיה (ברית המועצות) בנתה מכשיר אוטומטי שאינו ניתן לנטרול והמבוסס על עיקרון כשל קטלני שנקרא "מכונת יום הדין". מכונת יום הדין בסרט מורכבת מפצצות גרעין מומלחות מסוג קובלט.
למרות שמדובר בסרט קומדיה, הסרט מטיב להסביר את עקרון מנגנון יום הדין. חלק מהדיאלוגים בסרט מצוטטים מספרו של, "על מלחמה תרמו-גרעינית". בספר זה מפרט קהאן את אסטרטגיית הלוחמה גרעינית לגבי נשק יום הדין.
להלן דיאלוג מהסרט (בטקסט נעשו כאן תיקונים מינימליים על מנת להקל על הבנתו):
שגריר רוסיה (ברית המועצות): מכונת יום הדין היא מכשיר שישמיד את כל חיי האדם והחיות על פני כדור הארץ.
הנשיא האמריקני: אני חושש שאני לא מבין משהו... האם רוסיה מאיימת לפוצץ את מכונת יום הדין אם המטוסים שלנו יתקפו את רוסיה?
שגריר רוסיה: לאיים לפוצץ את מכונת יום הדין, זה לא דבר שאדם שפוי היה עושה. מכונת יום הדין נועדה להפעיל את עצמה אוטומטית אם המטוסים שלכם יתקפו את רוסיה. מכונת יום הדין גם נועדה להפעיל את עצמה אוטומטית אם אי פעם נעשה ניסיון לנטרל אותה.
הנשיא האמריקני: ד"ר סטריינג'לאב, איך ייתכן שהדבר הזה יופעל אוטומטית, ובו בזמן יהיה בלתי ניתן לנטרול?
ד"ר סטריינג'לאב (מדען אמריקאי): אדוני הנשיא, זה לא רק אפשרי, זה חיוני. זה כל הרעיון של המכונה הזו. הרתעה היא אומנות לייצר במוחו של האויב את הפחד לתקוף. ולכן, בגלל תהליך קבלת ההחלטות האוטומטי והבלתי הפיך של המכונה ששולל התערבות אנושית, מכונת יום הדין מפחידה. זה פשוט להבנה. ואמין לחלוטין, ומשכנע... אך גם כל מטרת מכונת יום הדין אבודה אם יישמרו את קיומה בסוד.
M1 תומפסון
M1 תומפסון (באנגלית: Thompson submachine gun) הוא תת מקלע תוצרת ארצות הברית. הנשק, שהיה ידוע גם כטומי גאן או מכונת הכתיבה משיקגו היה אחד מכלי הנשק המפורסמים ביותר במחצית הראשונה של המאה העשרים. הוא שימש פושעים, שוטרים, חיילים, טרוריסטים ואנשי חוק ברחבי העולם משנות העשרים ועד שנות השישים.
רקע
לקראת סיום מלחמת העולם הראשונה, ועם הגעת טכנולוגיית הנשק האוטומטי לבגרות, נוצר סוג חדש של נשק קל. הנשק היה קטן יחסית, ירה תחמושת של אקדח, אך היה לו קצב אש של מקלע. על בסיס מאפיינים אלה נקרא הנשק החדש תת-מקלע (Sub Machine Gun). אחד מתתי המקלעים המוצלחים הראשונים שנוצרו היה התומפסון או "טומי גאן". פיתוחו של התומפסון החל ב-1916, כשגרסתו הראשונה פותחה כבר ב-1921. מתכנן הנשק היה גנרל ג'ון תומפסון, ומכוון שהנשק פותח אחרי מלחמת העולם הראשונה, הוחמצה הזדמנות לשווקו במלחמה זו והוא שווק לשוק האזרחי בארצות הברית (בתקופה בה לא היו תקנות נגד נשיאת נשק אוטומטי על ידי אזרחים).
הנשק
התומפסון עצמו היה תת-מקלע כבד ומוצק, מבוסס על פעולת גז, שירה תחמושת אקדח מסוג בקוטר 0.45 אינץ'. תחמושת זו, ששימשה באקדח הקולט M1911 המפורסם, הייתה חזקה מאוד וקטלנית בטווח קצר. הנשק היה מסוגל לקצב אש אדיר של עד 700 כדורים לדקה, והוזן ממחסניות ותופי תחמושת של עד 100 כדורים. התומפסון היה אמין מאוד, והצטיין בממדים קטנים שאיפשרו הסתרה קלה של הנשק. החסרון האמיתי היחיד של הנשק, פרט למשקלו הכבד, היה הטווח המעשי הקצר מאוד שלו.