cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טניס באולימפיאדת אתונה (2004)
ישראל באולימפיאדה
אנה סמשנובה דורגה במקום ה-13 בתחרות הנשים. היא הודחה בסיבוב הראשון לאחר הפסד לטטיאנה גרבין מאיטליה בשתי מערכות.
אנדי רם ויוני ארליך דורגו במקום ה-8 בתחרות זוגות גברים. בסיבוב הראשון והשני הם ניצחו בשתי מערכות. בסיבוב השלישי הם הודחו מהתחרות על ידי הזוג הגרמני שזכה במדליית כסף.
IC 342
IC 342 היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים ג'ירף, הנמצאת במרחק של כ-9.9 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת מאפיי.
היסטוריה
לגלקסיה בהירות מדרגה 8.31 והיא הגלקסיה עם הבהירות הנראית הגדולה ביותר בקבוצה. היא התגלתה ב-19 באוגוסט 1892 על ידי האסטרונום ויליאם דנינג, בזמן שחיפש אחר שביט והוא תיאר אותה כעמומה למדי, קטנה מאוד ועם גרעין בהיר יותר במרכזה. בשנת 1895 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג האינדקס הראשון תחת הציון IC 342 כשהיא מתוארת כבהירה למדי וקטנה מאוד. הגלקסיה נמצאת רק כ-10 מעלות מעל למישור הדיסקה של שביל החלב, כך שכוכבי שביל החלב והחומר הבין כוכבי שבה בולעים ומפזרים את האור שנפלט מהגלקסיה ומעמעמים את עוצמת ההארה שלה בכ-2.8 דרגות בהירות, ששקולות להפחתת עוצמת ההארה הנראית שלה ביותר מ-90%. אלמלא ההסתרה על ידי שביל החלב, הייתה IC 342 בין הגלקסיות הבהירות ביותר בשמי הלילה עם דרגת בהירות סביב 5.5, כך שניתן היה לראותה אף ללא ציוד עזר, וסביר שהייתה מתגלה יותר מוקדם. הגלקסיה נמצאת כ-3.25 מעלות מדרום לכוכב γ בג'ירף וכ-6.75 מעלות ממערב לכוכב α בג'ירף, שני הכוכבים עמומים וקשים לזיהוי. כ-5.5 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאת NGC 1560 שגם כן שייכת לקבוצת מאפיי. ניתן לראות את IC 342 באמצעות משקפת איכותית או טלסקופ חובבים, אבל בשל מיקומה ברקע של שביל החלב, קשה לזהות אותה.
תכונות
גודלה הזוויתי של IC 342 הוא כ-30 דקות קשת, בערך כמו קוטרו של הירח המלא, שממרחקה שקול לקוטר של יותר מ-85,000 שנות אור, קרוב לקוטר של שביל החלב. באור נראה היא נראית קטנה בשליש, כ-21 דקות קשת בלבד, זאת כי החומר של שביל החלב בולע ומפזר את האור הנראה יותר מאשר אור תת-אדום. מישור הגלקסיה כמעט ניצב לקו הראייה אליה מכדור הארץ, אך למרות זה קשה לזהות את הזרועות הספירליות שלה באור נראה בשל הכוכבים הרבים של שביל החלב וענני האבק והגז שמסתירים אותה, ורק באור תת-אדום ניתן להבחין במבנה הזרועות המורכב שלה במלואו. מסתה של IC 342 מוערכת בכ- מסות שמש, כחמישית ממסת שביל החלב, כאשר כ-2.5% ממסתה או כ- מסות שמש מורכבת מגז מימן חופשי. במרכז הגלקסיה מתרחשת יצירה אינטנסיבית של כוכבים חדשים כאשר ליבת הגלקסיה מהווה אזור H II גדול המכיל כוכבים צעירים מסיביים וחמים רבים, שאורם יוצר את הגרעין הבהיר של הגלקסיה.
IC 342 היא אחת מתוך 12 גלקסיות גדולות אשר מקיפות את הקבוצה המקומית ומכונות "מועצת הענקים", האחרות הן מאפיי 1, מאפיי 2, גלקסיית הפסל, גלקסיית המחוגה, M64, M81, M82, M83, M94, NGC 4945 וקנטאור A.
בית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים של ארצות הברית
בית המשפט הפדרלי החמישי של ארצות הברית (באנגלית: United States Court of Appeals for the Fifth Circuit, מילולית: בית המשפט לערעורים של ארצות הברית של הסיבוב החמישי) הוא בית משפט פדרלי לערעורים בארצות הברית, המשמש כערכאת ערעורים על בתי המשפט המחוזיים במחוזות השיפוט הפדרליים שבלואיזיאנה, טקסס ומיסיסיפי.
בבית המשפט מכהנים 17 שופטים, והוא יושב בניו אורלינס, לואיזיאנה.
במקור, בית המשפט החמישי החזיק בסמכות שיפוט על בתי המשפט המחוזיים הפדרליים באלבמה, ג'ורג'יה ופלורידה. בשנת 1981, בתי המשפט המחוזיים של אותן מדינות הועברו לבית המשפט הפדרלי האחד עשרה לערעורים.
היסטוריה של בית המשפט
בית המשפט הוקם על ידי חוק אוורטס ב-16 ביוני 1891, אשר יסד את בתי המשפט הפדרליים לערעורים של ארצות הברית. בזמן הקמתו, המעגל החמישי כלל את פלורידה, ג'ורג'יה, אלבמה, מיסיסיפי, לואיזיאנה וטקסס.
ב-1 באוקטובר 1981, קיבל הסאנט החלטה לפצל את שטח המעגל החמישי: אלבמה, ג'ורג'יה ופלורידה הועברו לבית המשפט הפדרלי האחד-עשר החדש. בעקבות כך פוצל התקן של בית המשפט: מתוך 29 שופטים שהיו בבית המשפט החמישי, נותרו 17 בבית המשפט החמישי, בעוד בית המשפט הפדרלי האחד עשר מקבל 12 שופטים.
ב-31 במרץ 1982, בית המשפט איבד את סמכות השיפוט על אזור תעלת פנמה, בעקבות החזרתו לשליטת פנמה.
פסיקות מפורסמות
בית המשפט הפדרלי החמישי היה מעורב בכמה פסיקות מפורסמות.
The Rose That Grew from Concrete
The Rose That Grew from Concrete הוא אלבום שמבוסס על השירה של הראפר האמריקאי טופאק שאקור, ושוחרר בשנת 2000. האלבום כולל צוות משתתפים גדול של ידוענים שקראו את הכתיבה של שאקור וסוג השירה שלו, הרבה ברוח המילים המסורתיות המדוברות של האלבום שלו. בין משתתפי הצוות והעורכים נמצאים מוס דף, QD3, דני גלובר, מלקולם-ג'מאל וורנר ועוד. האלבום מכר 200,000 עותקים על פי Nielsen Soundscan.
שפמנוני כריש
שפמנוני כריש (שם מדעי: Pangasiidae), היא משפחה של דגים מסדרת השפמנונאים.
שפמנוני כריש הם שפמנונים גדולים החיים בנהרות בדרום אסיה מפקיסטן עד בורנאו. הם נחשבים לגדולים יחסית, אוכלי צמחייה והמין הגדול בהם הוא המין שפמנון המקונג שמגיע למשקל 293 ק"ג. מין זה נמצא בסכנת הכחדה.
שם המשפחה נובע מהסנפיר הגבי העליון, שהוא בצורת משולש, המזכיר צורת כריש. הסנפירים והזנב גדולים, וכן הפה גדול, אך השפמות קטנים.
פנדליס
פנדליס (בליטאית:, ביידיש: פונידל או פאָנעדעל) היא עיירה בצפון ליטא, אשר ממוקמת כ–26 קילומטרים מערבה מהעיירה רוקישקיס, בכביש לבירז' שבמחוז פוניבז'. העיירה נמצאת בקרבת נחל האפשצ'יה (Apaščia). בסוף המאה ה-19, מנתה העיירה 5,000 תושבים מתוכם 2,500 יהודים. במהלך מלחמת העולם הראשונה חלה ירידה במספר התושבים היהודים כך שבשנות ה-20 של המאה העשרים חיו בעיירה 800 יהודים אשר נספו בשואה. כיום העיירה מונה בין 900 ל-1,000 תושבים. אתר מעניין בעיירה הוא בית הקברות היהודי. החינוך בעיירה נחשב לגבוה, ורבים מתושבי העיירה היו משכילים.
מקור שם העיירה
למקור שם העיירה שני הסברים הקשורים במסחר, שכן סוחרים מווילנה ומריגה היו נפגשים ומחליפים סחורות באזור. לפי הסבר האחד, מקור השם במילה שמשמעותה "מחסן". מקומות האחסון בליטא נקראו "פודליס" (podėlis) ובלטביה הם נקראים "פונדליס" (pondėlis). לפי ההסבר השני מקור שם העיירה בשם שנתנו ליום שבו השוק היה פתוח (יום שני, שנקרא בעבר בליטאית panedėlis).
היסטוריה
אזכור ראשון לעיירה מופיע בשנת 1591 לא ידוע מקורו. ייתכן, כי העיירה הוקמה סביב אחוזה פאודלית שהייתה שייכת למשפחת רג'קי, שמכרה אותה למשפחת קושיאלקובסקי בשנת 1767. אחד מבעלי העיירה החדשים, סטומברי קושיאלקובסקי, הרס את האחוזה, מה שככל הנראה העיד על סיום הפיאודליזם בעיירה. מקום האחוזה הפך לפארק מיוער שנשתל בשנת 1801, ובו בנה איגנסי קושיאלקבוסקי כנסיית אבן קתולית. עד מלחמת העולם הראשונה ידוע על כ-150 משפחות יהודיות ועוד כ-60 משפחות נוצריות שישבו במקום.
בית כנסת
בעיירה פנדליס הוקמו מספר מוסדות יהודיים ברחוב synagogue (בית כנסת) כגון: בית כנסת, בית לימוד, היכל תפילה, בית מחסה ומקווה ששירתו את תושבי הקהילה היהודית בעיירה.
תולדות הקהילה היהודית
רב הקהילה, משה אוגינס, שהנהיג את יהודי העיירה לפני מלחמת העולם הראשונה היה אדם מלומד. לאחר שנפטר תפס את מקומו הרב איציק דובובי. במלחמת העולם השנייה בוצעו פוגרומים באוכלוסייה היהודית בעיירה. עיקר הפגיעה הייתה בחנויות ובבתים, נופצו חלונות ורכוש היהודים נשדד. היהודים ניסו להתנגד אך ללא הצלחה. בשנת 1941 נרצחה כל הקהילה היהודית ובתים רבים בעיירה נשרפו עד היסוד בפנדליס. השריד שנותר מהקהילה היהודית הוא בית הקברות של קרבנות השואה.
בשואה
כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה נכבשה פנדליס על ידי הצבא האדום. על פי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב שנחתם בינה לבין גרמניה הנאצית. בשנת 1941 במסגרת מבצע ברברוסה, בו החלה גרמניה הנאצית לכבוש שטחים מברית המועצות, כבשה גרמניה את ליטא. גרמניה הנהיגה במדינה שלטון עוד יותר אכזרי מקודמו. יהודי פנדליס קיוו שתהליך הכיבוש יארך זמן קצר ותינתן להם הזדמנות לברוח. אך בתחילת 1940 נכבשה ליטא ועמה גם העיירה. בעיירה פנדליס, נחסמו כל הכבישים ורק יהודים מעטים הצליחו לברוח. לאחר כמה שבועות הונחו היהודים להתכנס בשוק. רב העיירה נרצח לעיני בני הקהילה ושאר היהודים נלקחו אל בית אבן ונכלאו שם למשך כמה ימים. לאחר מכן הוצעדו בכפייה אל רוקישוק כ-28 קילומטרים מפנדליס ושם קיבצו את כל יהודי האזור, בניהם יהודי פנדליס. לאחר מכן הובלו 13,000 היהודים למלומל, כשלושה קילומטרים מרוקישוק, שם נאלצו הצעירים לחפור בור באדמה מבלי לדעת למה. לאחר שסיימו נורו כל היהודים וכוסו באדמה. יהודי אחד בלבד, ג'נקל שרייבר, הצליח לשרוד. הוא נורה בכתפו, חפר מתוך האדמה פתח כדי לצאת מהבור, ואז ברח לכיוון ברית המועצות. בשנת 1944 שוחררה ליטא על ידי ברית המועצות שנחלה הצלחה במבצע ברברוסה והחלה לכבוש שטחים מגרמניה הנאצית. עד אז 94 אחוזים מיהודי ליטא הושמדו.
חינוך
בקהילת פנדליס היה בית ספר יהודי קטן שהכיל בין חמש לשש כיתות. שפת ההוראה הייתה ביידיש. הורים אשר רצו שילדיהם ילמדו עברית נאלצו לשלוח אותם לרקישוק שם היה בית ספר עברי גדול. בעיירה היה גם בית ספר גדול עבור התושבים הנוצרים.
תיעוד, מחקר והנצחה
בספר יזכור על רוקישוק וסביבתה מצוין פרק על פנדליס, שתורגם כחלק מהפרויקט שארגן הארגון JewishGen. הנצחת שואת פנדליס ואיסוף המידע עליה נעשו בעזרת הניצולים שחיו בקייפטאון בשנת 1995.
השיטפונות בסין (2020)
השיטפונות בסין ב-2020 נגרמו על ידי היו גשמים עזים בעונת הגשמים האזורית בתחילת יוני 2020, והובילו לשיטפונות שהשפיעו קשות על אזורים נרחבים בדרום סין, כולל אגן היאנגצה ויובליו. גשמים ושיטפונות התרחבו למרכז ומזרח סין במהלך יולי ותוארו כגרועים ביותר מאז 1998 לפחות.
לפי נתוני המשרד לניהול חירום, עד סוף יוני השיטפונות עקרו 744,000 בני אדם ברחבי 26 מחוזות עם 81 בני אדם נעדרים או מתים, נכון ל-13 באוגוסט, השיטפונות השפיעו על 63.46 מיליון בני אדם וגרמו להפסד כלכלי ישיר של 178.96 מיליארד יואן שהם גבוהים ב-12.7% וב-15.5% מהממוצע של 2015-2019, בהתאמה. 219 בני אדם נמצאו מתים או נעדרים, ו-54,000 בתים קרסו, שזה 54.8% ו-65.3% נמוך מהממוצע של 2015–2019, בהתאמה, ממשרד משאבי המים נמסר כי בסך הכל הוצפו 443 נהרות ברחבי הארץ, כאשר 33 מהם התנפחו לרמות הגבוהות ביותר שתועדו אי פעם , על פי נתונים סטטיסטיים של המינהל הלאומי למורשת התרבות (NCHA), 76 שרידי תרבות לאומיים מרכזיים ו-187 אתרי מורשת תרבותית פרובינציאלית סבלו מנזק בדרגות שונות.
קורט הנזל
קורט הנזל (באנגלית: Kurt Wilhelm Sebastian Hensel; 29 בדצמבר 1861, קניגסברג–1 ביוני 1941, מרבורג) היה מתמטיקאי גרמני ממוצא יהודי.
ביוגרפיה
קורט הנזל נולד בקניגסברג, אז חלק של ממלכת פרוסיה למשפחה יהודית. הוא היה צאצא של וילהלם הנזל ופאני מנדלסון. סבות של הנזל היו ממשפחות שהתנצרו.
הנזל למד באוניברסיטת הומבולדט של ברלין ובאוניברסיטת בון אצל לאופולד קרונקר וקארל ויירשטראס. לאחר קבלת התואר הוא התחיל ללמד באוניברסיטת מרבורג וקיבל שם דרגת פרופסור. בשנת 1930 הוא קודם לפרופסור אמריטוס. בשנת 1935 הוא נאלץ לעזוב את האוניברסיטה בגלל מוצאו. הנזל נתן הדרכה לדוקטורנטים רבים. בין תלמידיו היה אברהם הלוי פרנקל.
הנזל נבחר לאקדמיה לאופולדינה בשנת 1908. בשנת 1917 הוא היה נשיא האגודה המתמטית של גרמניה.
עד לפטירתו הנזל נתן מקלט בביתו ליהודים הנרדפים. הוא נפטר ב-1941 מהתקף לב. לאחר מותו הספרייה המתמטית של הנזל שכללה המעל ל-100 ספרים נתרמה לאוניברסיטת שטרסבורג.
הנזל התחתן בשנת 1897 והיה לו בן ו-3 בנות, אחת מהן התחתנה עם הסופר ורנר ברגנגרין.
פונינקה
פונינקה (באוקראינית: Понінка) היא עיירה השוכנת במחוז משנה פולונה שנמצאת בתוך מחוז חמלניצקי במערב אוקראינה. העיירה הוקמה בשנת 1787 וקיבלה את מעמדה כעיירה בשנת 1938. מספר התושבים נכון ל-2011 הוא 7,440 איש. הענף העיקרי ממנו מתפרנס היישוב הוא ענף הנייר.
ב-5 ביולי 1941 בזמן מלחמת העולם השנייה כבשו הגרמנים את העיירה.
הדבר המייחד את העיירה הוא מפעל הנייר שעדיין פעיל ומייצר מחברות, ספרים, יומנים לבתי ספר ומוצרי נייר נוספים.
היסטוריה
במהלך מלחמת העולם השנייה בסתיו 1941 השמידו הנאצים את האוכלוסייה היהודית של העיירה. היהודים לא הצליחו לברוח מחוץ לעיירה, ונהרגו באכזריות כאלף פשיסטים בעיקר נשים, ילדים וזקנים.
לאחר השחרור של עובדי מפעל הנייר פונינקוב, העובדים יצרו אנדרטה של מקומות המוות הקדושים של היהודים. בשנת 1953 המועצה המקומית החליטה לבנות גדר ברזל סביב האנדרטה במקום גדר העץ שהייתה שם כדי לשמר את האנדרטה.
באתר ההיסטורי נעשה ונדליזם כאשר קבוצה של גונבי מתכת פירקו את גדר הברזל שנבנתה סביב האנדרטה.
בתקופה הסובייטית נפתח בפונינקה בית ספר יסודי יהודי, שהכיל ארבע שכבות גיל.
יהודי פונינקה
הקהילה היהודית בפונינקה גדלה עם פתיחתו של מפעל לייצור נייר בשנת 1870. בשנת 1897, חיו בעיירה 206 יהודים מתוך 1,025 תושבים שחיו בה. בשנת 1939 חיו בעיירה 675 יהודים. פונינקה נכבשה על ידי הנאצים ב-5 ביולי 1941. בסתיו של אותה שנה 485 יהודים נורו ביער הסמוך לפונינקה. ב-2 בספטמבר, נרצחו כ-2,000 יהודים מפונינקה ביער הסמוך לעיירה. במהלך כיבוש הנאצים נרצחו 4,000 יהודים מפונינקה ומיישובים הסמוכים לה.
Victoria 3
Victoria 3 (בתרגום לעברית: ויקטוריה 3) הוא משחק וידאו אסטרטגי רבתי אשר פותח על ידי המפתחת השוודית Paradox Development Studio ופורסם על ידי החברה Paradox Interactive. המשחק הוא משחק המשך Victoria II שיצא בשנת 2010. Victoria 3 יצא לאור ב-25 באוקטובר 2022.
המשחק
ויקטוריה 3 משתרע על פני השנים 1836 עד 1936 ומאפשר לשחקן לשלוט על אחד מ-100 מדינות עצמאיות שהיו קיימות באותה תקופת זמן.
המשחק מתמקד ב-2 היבטים עיקריים: פוליטיקה ודמוגרפיה. מטרת השחקן היא למשוך ולרצות כמה שיותר קבוצות באוכלוסייה (שבמשחק נקראות "Pops") באמצעות אינטרסים משותפים, מסחר וחקיקה. לאוכלוסיות אינטרסים שונים והם גם נמצאים במעמדות כלכליים שונים, ולרובם יש גם אידאולוגיות שונות המשתרעות על הספקטרום שבין ימין ושמאל כלכלי, חברתי וביטחוני.
עוד מערכת שקיימת במשחק היא מערכת הדיפלומטיה, שבמסגרתה אפשר לשפר ולהחמיר יחסים עם מדינות, לכבוש מדינות, לשתף איתם פעולה ביטחונית, לבצע קולוניאליזם ועוד. בדרך כלל כל פעולה דיפלומטית תגרור אחריה תגובה בינלאומית כך שלמשל, אם מדינה כובשת מדינה אחרת הנמצאת בהסכם אמנה המערב מדינות אחרות, הן עלולות לשתף פעולה לתקוף את השחקן. במצב של מלחמה, על השחקן להחיל גיוס גנרלים ולהשיג בני ברית אשר יהיו שותפים לאותה המלחמה, לעיתים אף בתמורה לאינטרס כלכלי או מדיני.
פיתוח
במשך זמן רב, ויקטוריה 3 היה נראה כמו רעיון בלתי אפשרי. רבים מהשחקנים של Victoria 2 ראו ברעיון של משחק המשך כמם או כבדיחה חסרת פוטנציאל, וזאת מכיוון שרבים מהשחקנים שאלו אם יצא משחק המשך ולא קיבלו תשובה מהחברה על פיתוח של משחק כזה.
באפריל 2022, הודלפה גרסת בטא של המשחק לאינטרנט. אך רק ב-25 באוקטובר 2022, יצא המשחק בגרסה מלאה.
יחסי אירלנד–ספרד
יחסי אירלנד–ספרד הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אירלנד לספרד. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי.
יחסים מוקדמים
הקשר הראשון בין שתי המדינות היה הגירה קלטית מחצי האי האיברי לאירלנד. הקשר הדיפלומטי הראשון בין האצולה האירית לספרדית התרחש באפריל 1529 כאשר שגריר ספרד, דון גונזלס פרננדס, ביקר באירלנד ונפגש עם הרוזן העשירי מדזמונד. ההסכם, המכונה "אמנת דינגל", נתן תשתית חוקית וחוקתית רשמית לזכויות האזרחות ופריבילגיות אחרות מהן נהנו גולים ומהגרים אירים בספרד ההבסבורגית, אוסטריה ההבסבורגית וארצות השפלה ההבסבורגיות החל מהמאה ה-16 ועד ראשית המאה ה-20. שתי המדינות היו מאוחדות באמונותיהן המשותפות לקתוליות, אך זה לא היה נושא בשנת 1529. בשנים 1554–1558 פליפה, נסיך אסטוריאס היה נשוי למרי הראשונה, מלכת אנגליה, והוא קיבל את התואר מלך אירלנד בבולה אפיפיורית Ilius ad quem. כתוצאה מכך, במהלך יישוב אירלנד נקרא מחוז אופאלי כ"מחוז קינג", ופיליפסטאון (כיום דיינגן) נקראה לכבודו, המקום האירי הראשון שנקרא על שם מישהו מספרד.
בשנת 1601, ספרד תמכה במורדים איריים שנלחמו נגד אנגליה במלחמת תשע השנים, ובמיוחד במהלך המצור על קינסייל. באותה תקופה, הקתולים באירלנד ראו את ספרד כמשחררת פוטנציאלית של ארצם מאנגליה הפרוטסטנטית ובשנת 1595 הציע יו אוניל את הכתר של אירלנד לפליפה השני, מלך ספרד. פליפה סירב להצעה, לאחר שכבר היה בתואר מלך אירלנד.
אירים רבים שמרדו כנגד השלטון האנגלי חיפשו אחר כך מקלט בספרד בעקבות נדודי הרוזנים (1607), ובמשך שתי המאות הבאות תרמו חיילים אירים לצבא פלנדריה הספרדית ונלחמו זה לצד זה במהלך המרד ההולנדי ובמהלך מלחמת שלושים השנים. במהלך המלחמה האנגלו-ספרדית (1625–1630) הועלו בשנת 1627 הצעות לפתיחת פלישה לאירלנד תחת שיין אוניל ויו או'דונל, אך הן לא הרחיקו את דרכם משלב התכנון.
חיילים אירים בשירות ספרד השתתפו גם הם בקולוניזציה של אמריקה כמה פקידים ספרדים בולטים ממוצא אירי שלטו וניהלו מושבות ספרדיות כמשנה למלך כמו אמברוסיו או'היגינס בפרו וחואן אודונו במקסיקו, או שהפכו לשרים בממשלת ספרד, ובמיוחד לאופולדו אודונל וקרובי משפחתו קרלוס או דונל וחואן אודונל. במקביל, במהלך מלחמות העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה, כמה אלפי חיילים אירים נלחמו למען דרום אמריקה נגד ספרד והרכיבו חלקים מהלגיון הבריטי.
עצמאות לרפובליקת אירלנד ומלחמת האזרחים בספרד
בינואר 1801 הפכה אירלנד לחלק מהממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, וכל היחסים בין אירלנד לספרד התקיימו מעתה באמצעות חצר סנט ג'יימס. הלגיון האירי של נפוליאון השתתף בדיכוי מרד דו דה מאיו. לאחר המלחמות הנפוליאוניות פורק רגימנט איבריה לפי דרישת בעלת בריתם הבריטית.
בדצמבר 1922, מרבית אירלנד השיגה צורה של עצמאות בתוך האימפריה הבריטית כמדינת אירלנד החופשית, ובשנת 1924 כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים בין המדינה החופשית האירית החדשה לממלכת ספרד. באותה שנה, ספרד פתחה את הקונסוליה הראשונה שלה בדבלין. בשנת 1935 מונה השגריר האירי הראשון לספרד במדריד.
בשנת 1936 נקלעה ספרד למלחמת אזרחים בין הפלג הרפובליקני בראשות הנשיא מנואל אסאניה והפלג הלאומני בראשות הגנרל פרנסיסקו פרנקו. המדינה החופשית הייתה חברה בוועדת אי-ההתערבות. עם זאת, אירלנד (צפון ודרום) היו חלוקות בדעות על המלחמה. הרבה קתולים אירים צדדו בפרנסיסקו פרנקו. מספר קטן יותר צדד עם הפלג הרפובליקני הספרדי. בשנת 1936 הוקמה החזית הנוצרית האירית כדי לתמוך כלכלית בפרנסיסקו פרנסיסקו והבריגדה האירית הוקמה כדי להילחם למען הצד הלאומני ותרמה לפרנקו 700 חיילים מתנדבים אירים. הפוליטיקאי האירי-אמריקני ג'וזף קנדי עצר את הקונגרס האמריקני לספק נשק לרפובליקה. במקביל, 250 מתנדבים איריים סוציאליסטים הצטרפו לגדודים הבינלאומיים ולחמו למען הסיעה הרפובליקנית הספרדית. שני הפלגים האירים השתתפו בקרב חרמה בפברואר 1937. בקיץ 1937, הבריגדה האירית "פורקה מנשקה וגורשה על ידי פרנקו מספרד" (פירגל מקגארי); מרבית הסוציאליסטים שהו שם עד סוף 1938, אף על פי שלעיתים קרובות התייחסו אליהם כאל pariahs כשחזרו לביתם, ורבים היגרו לבריטניה. לאחר תום המלחמה בשנת 1939, הציג השגריר האירי את תעודותיו בבורגוס והכיר רשמית בממשלת ספרד החדשה תחת הגנרל פרנקו.
יחסים לאחר המלחמה
בשנת 1973, גם צפון אירלנד (כחלק מבריטניה) וגם הרפובליקה של אירלנד הצטרפו לקהילה הכלכלית האירופית (EEG), וספרד הצטרפה אחריה ב-1986. ביולי 1986 ערך חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד את ביקורו הרשמי הראשון ברפובליקה של אירלנד. בשנת 1993, מרי רובינסון הפכה לנשיאה האירית הראשונה שערכה ביקור רשמי בספרד. מאז התקיימו ביקורים רבים בין מנהיגי שתי המדינות. לאחרונה, בינואר 2017, ביקר הטישך אנדה קני בספרד.
ספרד הפכה יותר ויותר ליעד תיירותי חשוב למטיילים איריים. בשנת 2016, 1.4 מיליון אזרחים אירים ביקרו בספרד לתיירות. במקביל, 263,000 תיירים ספרדים ביקרו באירלנד. בשנת 2016 למדו 35,000 אזרחים ספרדים אנגלית באירלנד. מספר חברות תעופה איריות וספרדיות מספקות שירותים ישירים בין שתי המדינות.
הסכמים דו צדדיים
גם הרפובליקה של אירלנד וגם ספרד חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים (בעיקר לפני ששתי המדינות הצטרפו לאיחוד האירופי), כמו הסכם על חילופי שקיות דיפלומטיות (1935); הסכם על חילופי מידע בנוגע למטאורולוגיה (1950); אמנת ההסגרה (1957); הסכם לשיתוף פעולה תרבותי (1980); הסכם ספרדי בדבר ויתור על זכויות היסטוריות של דייג במים איריים (1980) והסכם בדבר הימנעות ממיסוי כפול (1994).
יחסי סחר
בשנת 2015 הסתכם המסחר בין הרפובליקה של אירלנד לספרד בכ-4.5 מיליארד אירו. הייצוא של אירלנד לספרד כולל: מוצרים פרמצבטיים, ציוד חשמלי, בושם ומוצרים כימיים. יצוא ספרד לאירלנד כולל: מכוניות, ביגוד ומוצרים כימיים אורגניים. באותה שנה ההשקעות האיריות בספרד הסתכמו ב-200 מיליון אירו, ובמקביל ההשקעות הספרדיות ברפובליקה של אירלנד הסתכמו ב-4 מיליארד אירו.
נקודת בוו
נקודת בוו או נקודת בוב (באנגלית: Bov Point; בבולגרית: нос Бов) היא לשון יבשה המכוסה קרח בחוף המזרחי של האי ברבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
נקודת בוב מהווה את הקצה הדרומי של הכניסה למפרץ קיאק.
הנקודה ממוקמת 9.36 קילומטרים דרומית מערבית לנקודת מיטשל; 2.7 קילומטרים מערבית לנקודת חווארצ'יל שבאי לקוואנט; 3.35 קילומטרים צפונית - צפונית-מזרחית מנקודת מומינו; ו-2.7 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית לפסגת פודם.
מקור השם
הנקודה נקראת על שם העיירה בוו במערב בולגריה.
דומניקו טדסקו
דומניקו טדסקו (באיטלקית: Domenico Tedesco; נולד ב-12 בספטמבר 1985 ברוסאנו, קלבריה, איטליה) הוא מאמן כדורגל גרמני ממוצא איטלקי, המאמן את נבחרת בלגיה.
שנים מוקדמות
כאשר טדסקו היה בן שנתיים, משפחתו עברה מנפת קוזנצה באיטליה לחבל אסלינגן שבמדינת באדן-וירטמברג בגרמניה. לאביו היה מערכת עיתון משלו, בו טדסקו ארז עיתונים כדי להרוויח כסף. כנער ניסה את מזלו כעיתונאי ספורט.
לאחר שסיים הכשרה מקצועית כסוחר בסחר סיטוני וחוץ, טדסקו קיבל גם תואר ראשון בהנדסת תעשייה ותואר שני בניהול חדשנות. הוא התחתן והולדה לו בת.
קבוצות נוער
בשנת 2013 טדסקו הפך למאמן קבוצת הנוער של שטוטגרט עד גיל 17, שם עבד שנתיים. בשנת 2015 הוא הדריך את קבוצת הנוער הופנהיים עד גיל 17. שנה לאחר מכן, טדסקו הועלה למאמן קבוצת הופנהיים עד גיל 19. בשנת 2016 עבר טדסקו את קורסי האימון של איחוד הכדורגל הגרמני באקדמיה של הנס ויסווילר וקיבל ציון גבוה ביותר של 1.0.
ארצגבירגה
ב-8 במרץ 2017, מונה טדסקו למאמן הראשי של ארצבירגה, שבאותה עת הייתה במקום האחרון בבונדסליגה השנייה. החוזה נחתם עד קיץ 2018 ונשאר בתוקף גם כאשר המועדון ירד לליגה השלישית. בהדרכת טדסקו המועדון צבר 13 נקודות בחמשת המשחקים הראשונים וניצל מירידה. ב-5 במאי נקנס דומניקו ב -1,500 אירו בגין התנהלות בלתי ספורטיבית נגד שופט במשחק נגד סנט פאולי (1-0). ב-11 משחקים עם טדסקו, המועדון רשם שישה ניצחונות, פעמיים סיים בשוויון, תפס את המקום ה-14 ונחלץ סופית מירידת ליגה.
שאלקה 04
ביוני 2017, טדסקו הפך למאמן הראשי של שאלקה 04 והחליף את מרקוס ויינצירל וחתם על חוזה עד 2019. בעונת 2017/18 שאלקה סיימה במקום השני ועברה ישירות לשלב הבתים של ליגת האלופות. בבונדסליגה הקבוצה רשמה 63 נקודות ב-34 משחקים (18 ניצחונות, 9 תיקו ו-7 הפסדים). אחד המשחקים המתוחים ביותר של העונה בגרמניה היה משחק החוץ של שאלקה מול בורוסיה דורטמונד ב-25 בנובמבר 2017, אז הקבוצה מגלזנקירכן הייתה בדרך להפסד 0–4 בדקה ה-25, אך כבשו 4 שערים במחצית השנייה. והשוו את התוצאה. שאלקה לא זכתה בניצחון אחד גדול במשך כל העונה. במקביל, השוער הראשי של שאלקה 04 ראלף פאהרמן הפך לאחד מארבעת השוערים הטובים של העונה עם 12 משחקים ללא ספיגות שער.
באוגוסט 2018 האריכה שאלקה את החוזה עם טדסקו עד 2022.
בליגת האלופות 2018/19, סיימה שאלקה 04 במקום השני בקבוצה ד' (אחרי פורטו, אך לפני גלאטסראיי ולוקומוטיב) ורשמה שלושה ניצחונות עם שני תיקו ותבוסה אחת (יחס שערים 6:4) והעפילה לפלייאוף. ב-14 במרץ 2019 פוטר טדסקו לאחר שהפסיד שהקבוצה הפסידה בשמינית גמר ליגת האלופות כאשר מנצ'סטר סיטי מנצחת בתוצאה 0:7, אך בעיקר פוטר בגלל תוצאות לא מספקות בבונדסליגה, שם הקבוצה באותה עת ניצבה במקום 14.
ספרטק מוסקבה
ב-14 באוקטובר 2019, בתיווכו של תומאס צורן, מונה למאמן הראשי של ספרטק מליגת העל הרוסית בכדורגל והפך למאמן הגרמני הראשון שעומד בראש מועדון זה. החוזה עמו נחתם עד קיץ 2021. יחד עם טדסקו נכנסו אנדראס הינקל ומקס אורוואנצ'קי למטה האימון שלו בקבוצה המוסקבאית. בפתח עונת 2020/2021 בליגת העל הרוסית בכדורגל הצליח להוביל את קבוצתו לצמרת הטבלה עם מאזן של 4 ניצחונות ושתי תוצאות תיקו ובספטמבר 2020 הוכתר בשל כך למאמן החודש בליגת העל הרוסית בכדורגל. במאי 2021 הסתיים חוזהו והוא חזר לגרמניה.
ר.ב. לייפציג
ב-9 בדצמבר 2021 מונה למאמנה של ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה.
לאחר שעזר לקבוצה להשתפר בליגה וסיימה במקום הרביעי המעניק כרטיס לליגת האלופות, זכתה הקבוצה בגביע הגרמני בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שגברה על פרייבורג בדו-קרב פנדלים. ב-7 בספטמבר 2022 פוטר מתפקידו.
הוקאן מאלמרוט
הוקאן מאלמרוט (בשוודית: Håkan Malmrot; 29 בנובמבר 1900 – 10 בינואר 1987) היה שחיין שוודי, אלוף אולימפי בעל 2 מדליות זהב.
דומניקו טדסקו
ר.ב. לייפציג
ב-8 בפברואר 2023 מונה למאמנה של נבחרת בלגיה.
הוקאן מאלמרוט
ביוגרפיה
מאלמרוט נולד בארברו.
דומניקו טדסקו
תארים
'''ר.ב. לייפציג'''
הוקאן מאלמרוט
ביוגרפיה
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה מאלמרוט בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:04.4 דקות, לפני חברו לנבחרת תור הנינג (3:09.2 דקות) וארבו אלטונן מפינלנד (3:12.2 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חזה בתוצאה של 6:31.8 דקות, לפני הנינג (6:45.2 דקות) ואלטונן (6:48.0 דקות).
שובו של העדר
שובו של העדר הוא ציור שמן על לוח עץ מאת פיטר ברויגל האב, שצויר בשנת 1565 ונמצא במוזיאון לתולדות האמנות שבווינה. זוהי יצירה גדולה, 117 × 159 ס"מ, המהווה חלק מהסדרה המתארת את חודשי השנה. מסדרה זו נותרו כיום חמש תמונות בלבד, המתארות תקופות שונות במהלך השנה. הציור מתאר את חודש נובמבר, בו מכנסים את העדר.
ציור זה הוא חלק מסדרת חודשי השנה:
בציור מתוארים בוקרים העולים מן המרעה שבעמק, בידיהם מוטות והם מכנסים את העדר לכיוון משכן החורף שלו בכפר.
כמו ביצירות אחרות של ברויגל בסדרת עונות השנה, נמצאים ברקע צוקים שאינם נמצאים בנוף הטבעי בארצות השפלה. ייתכן כי חלק מתיאורי ההרים מבוסס על רישומים שעשה ברויגל בעת ששהה באיטליה בשנת 1553, אך סביר להניח כי מקורם של נופים אלה הוא בדמיון היוצר של האמן.
כמו בציור קציר התבואה של ברויגל, גם כאן מוליכה הקומפוזיציה של הציור את עין המתבונן אל צידו הימני של הציור, ובכך מועצמת תחושת העומק של הציור. עם זאת, בציור זה יש גם הולכה מעגלית של עין המתבונן, בכיוון השעון: הנהר זורם מלמעלה משמאל למטה מימין, והעדר עולה מימין למטה למעלה משמאל. הסופה המאיימת בפינה הימנית העליונה מתכתבת עם הצוקים בפינה השמאלית העליונה. כמו כן, הצבעים הקרים שבחלק העליון מתכתבים עם הצבעים החמים שבחלק התחתון.
אליפות אירופה בכדורגל נשים 1997
אליפות אירופה בכדורגל נשים 1997, הידועה גם בשם יורו הנשים 1997, היא אליפות אירופה בכדורגל נשים השביעית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך בנורווגיה ובשוודיה מ-29 ביוני עד ה-12 ביולי 1997. אף על פי שנבחרו כמארחות, לא העפילו נורווגיה ושוודיה באופן אוטומטי לטורניר, אלא נאלצו להשתתף עם יתר הנבחרות במשחקי המוקדמות שהחלו בספטמבר 1995.
במשחק הגמר נפגשו גרמניה (בפעם הרביעית בתולדותיה) ואיטליה - בהופעה שנייה בגמר. בסיום המשחק, ניצחה גרמניה 0-2 משערים של סנדרה מינרט ובירגיט פרינץ, וזכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות והרביעית בסך הכל. קרולינה מוראצ'ה, שהובילה את האיטלקיות עד לגמר הטורניר, סיימה כמלכת השערים (5 כיבושים) וכשחקנית המצטיינת של הטורניר.
אצטדיונים
חמישה אצטדיונים, בחמש ערים שונות (שלוש בנורווגיה ושתיים בשוודיה), נבחרו לארח את משחקי אליפות אירופה. משחק הפתיחה של הטורניר נערך באצטדיון טינגוואלה שבשוודיה, ומשך כ-3,829 צופים בלבד. אצטדיונים אלו ארחו בסך הכל 15 משחקים במסגרת הטורניר, כשהמשחק בין גרמניה לנורווגיה במהלך שלב הבתים מושך מספר שיא של צופים - 7,666. שני חצאי הגמר נערכו באצטדיונים של לילסטרום וקרלסטאד ומשחק הגמר נערך באצטדיון אולבאל שבאוסלו, אל מול קהל של 2,221 איש.
כובשות השערים
4 שערים 3 שערים
G.R.L.
היא להקת בנות שהוקמה על ידי רובין אנטין. חברות הלהקה הן: לורן בנט, נטשה סלייטון וג'זי מג'ייה, וחברות הלהקה לשעבר הן: סימון באטל, אמילין אסטרדה, ופאולה ואן אופן.
היסטוריה
ב-9 בספטמבר 2013 הוציאו את הקליפ "vacation" ששימש כחלק מהפסקול לסרט "הדרדרסים 2". ב-25 בפברואר 2014 אירח אותן הזמר פיטבול בשיר "Wild Wild Love". ב-29 ביולי 2014 יצא ה-EP הראשון של הלהקה. מהאלבום יצא הסינגל "Ugly Heart" שהגיע למעמד פלטינה, הגיע למקום 10 במצעד סוף השנה של אוסטרליה, למקום ה3 במצעד הרשמי של ניו זילנד והפך לשיר המצליח ביותר של הלהקה עד כה.
ב-4 בספטמבר 2014 נמצאה באטל ללא רוח חיים בדירתה שבהוליווד. חוקרי מקרה המוות של מחוז לוס אנג'לס קבעו שהיא שמה קץ לחייה, והתברר שהיא התאבדה בעקבות דיכאון אשר נגרם מבעיות כלכליות. הקבוצה שחררה הודעה רשמית יום לאחר מכן ברשתות החברתיות, ולקחה הפסקה קצרה בעקבות מותה.
הקבוצה חזרה באופן רשמי ב-5 באוגוסט 2016, עם חברה חדשה ללהקה בשם ג'זי מג'ייה, לצד החברות המקוריות מהלהקה לורן בנט ונטשה סלייטון, מה שהפך את הקבוצה לטריו. הופעתם הראשונה לאחר הקאמבק הייתה בפסטיבל המוזיקה של ניקלודיאון "סליים-פסט" שבאוסטרליה, בספטמבר 2016. מאז, הספיקה הלהקה להוציא שני סינגלים: "Kiss Myself" ו-"?Are We Good".
הפרח לפרפר
הפרח לפרפר הוא שיר ילדים של המשורר חיים נחמן ביאליק. פורסם לראשונה בשנת תרפ"ב 1922.
השיר הולחן על ידי פואה גרינשפון, ועל ידי נחום נרדי, שלחנו הנפוץ זכה לביצועים רבים.
קוואזר אפוף אבק
קוואזר אפוף אבק הוא גלקסיה צעירה בעלת גרעין שקורן באופן יוצא דופן ושאינו ניתן לצפייה באופן ישיר אלא רק על ידי קרינת החום העצומה שפולט ענן האבק המקיף אותו בתחום התת-אדום. קוואזרים אפופי אבק בהירים, במונחי עוצמת הארה כוללת, פי 1,000 משביל החלב, וזוהרים פי 300 טריליון מהשמש.
בגלקסיה מסוג זה יש אבק רב וסמיך כל כך אשר מסתיר את האור הנראה של כוכביהן ומקשה על זיהויין. אסטרונומים חושבים שזהו למעשה שלב מוקדם בהתפתחות גלקסיות נדירות, אשר בהן קיים חור שחור על-מסיבי גדול יותר לעומת החורים השחורים שקיימים ברוב הגלקסיות, ושכיחותן היא 1 ל-3,000 גלקסיות. כח המשיכה החזק של החור השחור צפוי בסופו של דבר לנקות את הגלקסיה מהאבק הרב כך שהאור הנראה יוכל לחלוף דרכה וניתן יהי לצפות בה ישירות כמו בגלקסיות רגילות.
הגלקסיה הראשונה מסוג זה התגלתה באמצעות טלסקופ החלל WISE של נאס"א בשנת 2010. הטלסקופ סורק את השמים בתחומי התת-אדום המתאימים לחום, וכך מאתר את הגרעין החם של הגלקסיה דרך עננת האבק המסתירה את האור הנראה.
בי. ג'יי ג'ונסון
ברנרד הנרי (בי. ג'יי) ג'ונסון (באנגלית: Bernard Henry (B.J.) Johnson; נולד ב-27 באפריל 1987), הוא שחיין יהודי-אמריקאי. הוא אלוף המכביה העשרים (2017) ושיאן המכביה. זוכה 4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. סגן אלוף ארצות הברית (213) במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה
ג'ונסון נולד בסיאטל, וושינגטון. הוא החל לשחות בגיל 8. הוא בוגר אוניברסיטת סטנפורד בהנדסת מכונות משנת 2009.
במבחינים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) סיים ג'ונסון במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.47 דקות ובמקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.41 דקות, ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכה ג'ונסון במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.09 דקות (דורג במקום תשיעי בעולם) וסיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.68 דקות. באליפות עצמה הוא סיים במקום 12 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.79 דקות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה ביולי 2015 הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.19 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.77 דקות.
בתחרויות השחייה של המכביה העשרים שנערכו בבריכת טוטו וינגייט ביולי 2017 זכתה ג'ונסון ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא מכביה חדש של 1:01.27 דקות, אחרי חבריו לנבחרת ג'רמי באבינט (1:01.61 דקות) וג'אד הווארד (1:02.20 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בשיא מכביה חדש של 2:11.60 דקות, לפני ג'רמי באבינט (2:12.97 דקות) וג'אד הווארד (2:15.34 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא מכביה חדש של 3:41.82 דקות, לפני ישראל (3:43.19 דקות) ואוסטרליה (3:58.78 דקות). מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:23.83 דקות, אחרי ישראל שקבעה שיא מכביה חדש של 3:21.03 דקות ולפני אוסטרליה (3:34.01 דקות).
יהושע סירקין
יהושע סירקין (1838 – 1922) היה סופר עברי ופעיל ציוני, מראשוני חובבי ציון, יו"ר אגודת "דורשי ציון" במינסק, יוזם הספרייה הלאומית בירושלים, ממקימי ההתיישבות עין זיתים בארץ ישראל.
קורות חיים
נולד ברוסיה הלבנה, בנו של יעקב סירקין. בשנת 1869 הוציא את ספרו "מערכת הדומם" על מינרלוגיה - "לתועלת סוחרים באבנים יקרות ומחצבים אחרים, צורפים, חרשי אבן ומתכות, ומבקשי בינה להשכיל". היה מראשי הקהילה היהודית של מינסק, בעל עמדה בכירה בהנהלת מסילת הברזל ליבוי-רומני.
עם התעוררות התנועה הלאומית היהודית נרתם סירקין לפעילות ציונית אינטנסיבית. הוא עמד בראש אגודת "דורשי ציון" ("אגודת האלף") במינסק, כמו כן היה ממייסדי ומראשי האגודה "קיבוץ נדחי ישראל" במינסק.
במאי 1890 השתתף באספה הראשונה של הוועד האודסאי בווילנה, שבחר מחליף ליהודה לייב פינסקר שהתפטר מראשות תנועת חיבת ציון.
בקונגרס הציוני השני, שהתקיים בבזל, בשנת 1898, נבחר סירקין כחבר הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית, לצד מנהיגים ציוניים בולטים ובהם מנחם אוסישקין, יחיאל צ'לנוב ויעקב ברנשטיין-כהן.
סירקין היה ממקימי ההתיישבות עין זיתים בארץ ישראל. בראשית 1891 הגיע לארץ ישראל יחד עם שני חבריו מראשי אגודת "דורשי ציון" (המכונה גם "אגודת האלף") ממינסק לצורך הקמת התיישבות חקלאית בארץ ישראל. הם פנו לפקידי הברון רוטשילד ובהם אל יהושע אוסוביצקי. אוסוביצקי הציע את אדמות ביריה ועין זיתים. אנשי אגודת "דורשי ציון" רכשו מידיו של אוסוביצקי 5,600 דונם קרקע בעין זיתון ובביריה. האוכלוסייה הערבית השכנה החלה מעלה תביעות על פיהן אוסוביצקי לא רכש את כל האדמות שהוא מכר לאגודה אלא רק מקצתן והגישו תביעה לבית הדין העות'מאני שאף הוציא צו האוסר על המשך העבודות במקום. אוסוביצקי פעל בביירות לביטול הגזירה וסירקין יצא בטענות קשות מאוד כנגדו. סירקין נסע לפריז וקיבל את תמיכת הברון באגודה.
הריחוק של אנשי "אגודת האלף" שנשארו במינסק לא אִפשר ניהול של המקום. סירקין, יושב ראש האגודה, היה עסוק בפעילות ציבורית מקיפה ובעסקיו הפרטיים ולא היווה מנהיגות מקומית ראויה בפיתוח המושבה. באוגוסט 1894 פוטרו כל הפועלים השכירים וחמישה עשר הפקידים שניהלו את המקום חזרו לרוסיה.
בשנת 1894 יזם את הקמת הספרייה הלאומית בירושלים, על בסיס מדרש אברבנאל שהייתה רק ספרייה ירושלמית. הוא ביקר בירושלים וכינס את חברי "ועד בית הספרים" וכן את בן יהודה ומשכילים אחדים מתושבי העיר. הוא ישב בראש הישיבה, שהתקיימה בח' בסיוון תרנ"ד. סירקין רכש ספריות שלמות בחו"ל כדי להעבירן לארץ ישראל.
במחצית השנייה של המאה ה–19 נעשו ניסיונות לחדש מילה עברית ל-Kultur. תחילה השתמשו בתעתיק המילה לעברית — "קולטור". בשנת 1894 הציע סירקין את המונח ״פקח־קח״, אולם ההצעה לא נקלטה, ובתחילת המאה ה-20 התקבעה המילה "תרבות".
יוהאן גדולין
יוהאן גדולין (בשוודית ופינית: Johan Gadolin; 5 ביוני 1760 - 15 באוגוסט 1852) היה כימאי ומינרולוג פיני שוודי, "אבי המחקר הכימי בפינלנד". גדולין גילה את המתכת הנדירה איטריום במינרל גדוליניט (שנקרא על שמו, כמו גם היסוד גדוליניום) במחצבה ליד הכפר איטרבי בשוודיה ותיאר לראשונה תגובה כימית של דיספרופורציונציה. כיהן כמופקד הקתדרה לכימיה באקדמיה המלכותית בטורקו.
תולדות חייו והישגיו
נולד בטורקו (בשוודית: אוֹבּוּ) באיחוד פינלנד-שוודיה, בנו של פרופסור לפיזיקה ותאולוגיה. בגיל חמש-עשרה החל ללמוד מתמטיקה באקדמיה המלכותית (שלימים התפתחה לאוניברסיטת הלסינקי) ולאחר מכן שינה את תחום לימודיו למינרולוגיה וכימיה. ב-1779 עבר לאוניברסיטת אופסלה. ב-1781 סיים את עבודת הדוקטורט שלו בנושא אנליזה של ברזל. עם חבריו לספסל הלימודים נמנו יוהאן גוטליב גאהן וקרל וילהלם שלה, מחשובי הכימאים המודרניים.
ב-1785 התמנה למרצה באקדמיה המלכותית בטורקו. ב-1786 יצא למסע מחקר גדול באירופה, במסגרתו ביקר באוניברסיטאות ובמכרות. ב-1790 נבחר לחבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים. ב-1797 התמנה למופקד הקתדרה לכימיה באקדמיה המלכותית בטורקו. במסגרת זו הדגיש את חשיבות החקר המעשי ובראשו תרגילי מעבדה לסטודנטים. ב-1798 פרסם את ספרו Inledning till Chemien על תפקיד החמצן בתהליכי בעירה, תוצאת התכתבותו המדעית עם אנטואן לבואזיה, ספר הלימוד הראשון בכימיה שראה אור במדינות סקנדינביה.
במאמר מ-1788 הראה שתגובת חמצון-חיזור עם אותו יסוד כימי יכולה להתבטא בשתי תצורות שונות ותיאר לראשונה תגובה כימית של דיספרופורציונציה.
בין מחקריו, מחקרים על קיבול חום סגולי וחום כמוס, בכללם מאמר על החום הכמוס של מים (1791) ומדידות מדויקות שעמדו בבסיס טבלאות קיבול חום סגולי של חומרים שונים אותן פרסם.
גדולין תרם לכימיה אנליטית תהליכים להפקת כחול פרוסי ואלפקה (תחליף זו לכסף).
גילוי הגדוליניט והאיטריום
ב-1792 קיבל לידי גוש מינרל כהה ממחצבה ליד הכפר איטרבי שליד סטוקהולם. לאחר שבחן את החומר, קבע גדולין ש-38% ממנו הם "עפר" מסוג בלתי-נודע - תחמוצת שנקראה לאחר מכן אייטריה (Y2O3). היסוד איטריום בודד על ידי פרידריך ולר ב-1828. המינרל אותו בחן גדולין, ושאודותיו פרסם ב-1794, נקרא על שמו, גדוליניט.
ב-1880 גילה הכימאי השווייצרי ז'אן שארל גאליסר (Jean Charles Galissard) לנתניד (מתכת מעבר) שזוהה כיסוד כימי חדש ונקרא על שמו של גדולין לכבודו - גדוליניום, כיוון שהוא מוצה מתוך גדוליניט.
חייו האישיים
בגיל 35 נשא לאשה את הדוויג טילמן. לזוג נולדו תשעה ילדים. בגיל 59, לאחר מות אשתו, נשא לאשה את אבה פלנדר. בגל 62 פרש ממשרתו באוניברסיטה לכפר Mynämäki, שם חי עד מותו כ-30 שנים מאוחר יותר.
פאטי בויד
פטרישה אן "פאטי" בויד (באנגלית: Patricia Anne "Pattie" Boyd; נולדה ב-17 במרץ 1944) היא דוגמנית לשעבר וצלמת אנגלייה, שהייתה אשתו הראשונה של חבר הביטלס, ג'ורג' האריסון, ולאחר מכן אשתו הראשונה של חברו הטוב, אריק קלפטון, והייתה ההשראה לכמה משיריהם הידועים ביותר. בשנת 2007 פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה, "Wonderful Tonight", שנקראת בשם השיר המפורסם שכתב לה קלפטון. תערוכת צילומיה של האריסון וקלפטון הוצגה בערים שונות ברחבי העולם.
נעורים
פאטי בויד נולדה בטונטון , סאמרסט, בתם הבכורה של קולין איאן לאנגדון בויד (Colin Ian Langdon Boyd) ודיאנה פרנסס דרייזדייל (Diana Frances Drysdale). משפחת בויד עברה להתגורר בווסט לות'יאן, סקוטלנד, שם נולד ב-1946 אחיה קולין. המשפחה עברה לגילדפורד, סארי, שם נולדה ב-1947 אחותה ג'ני. אחותה הצעירה ביותר של פאטי, פולה, נולדה ב-1951 בקניה. משפחת בויד התגוררה בניירובי, קניה, בין 1948 ל-1953, לאחר שחרורו של אביה של בויד מחיל האוויר המלכותי של בריטניה. הוריה התגרשו ב-1952 ואמה התחתנה בפברואר 1953 בטנגנאיקה (כיום טנזניה) עם רוברט גיימר-ג'ונס. המשפחה שבה לאנגליה, שם נולדו לבויד שני אחים למחצה, דייוויד (יליד 1954) ורוברט (יליד 1955). מאוחר יותר נישאה ג'ני למיק פליטווד, המתופף של להקת פליטווד מק.
ב-1962 עברה פאטי בויד ללונדון, ועבדה כחופפת במספרה של אליזבת' ארדן, עד שלקוח שעבד עבור מגזין אופנה המריץ אותה להתחיל לעבוד כדוגמנית.
דוגמנות
בויד החלה את הקריירה שלה ב-1962, כאשר דגמנה בלונדון, ניו יורק ופריז. היא צולמה על ידי דייוויד ביילי וטרנס דונובן, והופיעה על השער של מגזין ווג. ב-1969 הופיעה על שער המגזין במהדורה הבריטית והאיטלקית, לצדן של דוגמניות ידועות אחרות מהתקופה, כמו טוויגי, שביססה את המראה המוקדם שלה כדוגמנית על בויד. בויד הוזמנה על ידי גלוריה סטייברז לכתוב טור עבור מגזין 16, והיא הופיעה בפרסומת טלוויזיה ל"חטיפי סמית'".
נישואיה לג'ורג' האריסון
ב-1964, תקופת עבודתה כדוגמנית, לוהקה בויד לסרט "לילה של יום מפרך" של להקת הביטלס, שם הכירה את חבר הלהקה, ג'ורג' האריסון. בויד לוהקה לתפקיד תלמידת בית ספר. המשפט היחיד שאמרה בסרט הייתה השאלה: "?Prisoners" ("אסירים?"), אולם היא הופיעה שוב בקטע מאוחר יותר, בשיר "I Should Have Known Better". בויד הייתה באותו הזמן "מאורסת-למחצה" לצלם אריק סוויין (Eric Swayne), ולכן דחתה הצעה לדייט מצדו של האריסון. מספר ימים לאחר מכן, לאחר שסיימה את מערכת היחסים שלה עם סוויין, היא חזרה לעבודתה בסרט והאריסון הציע לה לצאת לדייט בפעם השנייה. הזוג יצא למועדון חברים סגור בשם "Garrick Club", בליוויו והשגחתו של מנהל להקת הביטלס, בריאן אפשטיין. לדברי בויד, אחד הדברים הראשונים שהאריסון אמר לה על סט הצילומים של הסרט היה: "התנשאי לי? ואם לא תנשאי לי, האם תאכלי איתי ארוחת ערב הלילה?".
מאוחר יותר באותה שנה, בויד והאריסון עברו להתגורר בקינפאונז. הזוג התארס ב-25 בדצמבר 1965, והתחתן ב-21 בינואר 1966, בטקס במשרד הרישום באפסום, עם פול מקרטני כשושבין. לאחר מכן יצא הזוג לירח דבש בברבדוס. בספטמבר, בויד טסה עם האריסון לבומביי, לבקר את נגן הסיטאר ראווי שנקר. הם שבו ללונדון ב-23 באוקטובר 1966. ב-1967 בויד נכחה בשידור "Our World" של השיר "All You Need Is Love". דרך התעניינותה במיסטיקה מזרחית וחברותה בתנועה למדיטציה טרנסצנדנטלית, היא השפיעה על כל ארבעת חברי הביטלס לפגוש את המיסטיקן ההודי מהרישי מהש יוגי בלונדון ב-24 באוגוסט 1967, מפגש שתוצאתו הייתה ביקור בסמינר של המהרישי בבנגור (ויילס) למחרת. בפברואר 1968 בויד התלוותה אל האריסון בביקור הביטלס, באשראם של המהרישי ברישיקש, הודו.
בויד עשתה קולות ליווי בשיר "Birthday", מהאלבום הלבן של הביטלס. לדברי בויד, האריסון כתב עליה את שירו המפורסם "Something", שנכתב ב-1968 ויצא בתקליט Abbey Road. במרץ 1970, עברו בויד והאריסון לפריאר פארק, טירה נאו-גותית ויקטוריאנית בהנלי על התמזה.
נישואיה לאריק קלפטון
בסוף שנות ה-60, קלפטון והאריסון הפכו לחברים קרובים והחלו לכתוב ולהקליט מוזיקה ביחד. בתקופה זו התאהב קלפטון בבויד. אלבומו משנת 1970 עם דרק והדומינוס, "Layla and Other Assorted Love Songs", נכתב כדי להצהיר את אהבתו אליה, ובמיוחד הלהיט "Layla". כאשר בויד דחתה את חיזוריו בסוף אותה שנה, קלפטון הידרדר להתמכרות להרואין ונעלם מחייה למשך 3 שנים. בויד עברה לגור עם קלפטון ונישאה לו ב-1979. בספטמבר 1984 עזבה בויד את קלפטון וב-1989 התגרשה ממנו. הסיבה לדבריה הייתה שנותיו של קלפטון כאלכוהוליסט, כמו גם הרומנים הרבים שניהל, ובכלל זה הרומן עם הדוגמנית האיטלקייה לורי דל סאנטו. בקשתה לגירושין נענתה מטעמי "אי-נאמנות והתנהגות בלתי-סבירה". מלבד השיר "ליילה", בויד הייתה גם ההשראה לשירים של קלפטון, "Bell Bottom Blues" ו-"Wonderful Tonight".
תערוכת צילומים וספר
בויד הציגה את תצלומיה של האריסון וקלפטון בגלריה בסן פרנסיסקו ביום ולנטיין 2005, בתערוכה ששמה "Through the Eye of a Muse" ("דרך עינה של מוזה"). התערוכה הוצגה בסן פרנסיסקו ולונדון במהלך 2006, ובלה-הויה, קליפורניה ב-2008. התמונות שצילמה הוצגו בדבלין וטורונטו ב-2008, ובסידני ואלמטי ב-2009 ו-2010. התערוכה שלה, "Yesterday and Today: The Beatles and Eric Clapton" ("אתמול והיום: הביטלס ואריק קלפטון") הוצגה בסנטה קטלינה, קליפורניה, במטה הנשיונל ג'יאוגרפיק בוושינגטון די. סי. ובמוסקבה ב-2011.
באוגוסט 2007 פרסמה בויד את האוטוביוגרפיה שלה, הכוללת כמה מתצלומיה. הספר יצא בבריטניה בשם "Wonderful Today", ובארצות הברית בשם "Wonderful Tonight: George Harrison, Eric Clapton, and Me". שמו של הספר מתייחס לשיר המפורסם שכתב לה קלפטון, "Wonderful Tonight". הספר הגיע לראש רשימת רבי המכר בארצות הברית של הניו יורק טיימס.
נישואיה לרוד ווסטון
ב-30 באפריל 2015, נישאה בויד בפעם השלישית במשרד הרישום בצ'לסי, לונדון, לרוד ווסטון (Rod Weston), יזם נדל"ן.
גיל כדור הארץ
גיל כדור הארץ הוא משך הזמן שעבר מהיווצרות כדור הארץ עד ימינו, והוא מוערך בכ-4.54 ± 0.05 מיליארד שנים. ההערכה מבוססת על תיארוך רדיומטרי של סלעים שנוצרו על כדור הארץ מתחילת ההיסטוריה שלו ושל מטאוריטים.
תיארוך רדיומטרי
תיארוך רדיומטרי היא שיטה לתיארוך חומרים. השיטה מבוססת על ידיעת קצב הדעיכה הרדיואקטיבית של איזוטופים טבעיים, ושיעורו של קצב זה בעת המדידה. השיטה היא הבסיס העיקרי לקביעת גיל של סלעים, וכן ומהווה מקור מידע משמעותי ביותר לגבי קצב השינוי האבולוציוני.
סלעים, מטבעם, מכילים יסודות כימיים מגוונים. בסלעים המכילים איזוטופים רדיואקטיביים, תהליך הדעיכה הרדיואקטיבית יוצר יסודות שונים שאינם חלק מההרכב המקורי של הסלע. באמצעות מדידת ריכוז התוצרים היציבים של תהליכי הפירוק הרדיואקטיביים, ובידיעת זמן מחצית החיים, ניתן לחשב את משך הזמן שעבר מהיווצרות הסלע. שיטה טיפוסית לחישוב גיל סלעים מבוססת על התפרקות אשלגן-ארגון. בהנחה שהסלעים על פני כדור הארץ נוצרו לאחר היווצרות הכדור עצמו, חישוב גיל של סלעים מאפשר לחשב חסם תחתון לגיל כדור הארץ.
תיארוך דגימות גאולוגיות מכדור הארץ
תיארוך פשוט של דגימות גאולוגיות מכדור הארץ לא יכול לספק תיארוך מדויק כיוון שכדור הארץ עבר תהליכים ארוכים של ערבוב והיפרדות חומרים, שהשפיעו על ריכוזי האיזוטופים השונים לאחר ההיווצרות. על מנת לצמצם שגיאות אלה, ניתן להשתמש באיזוכרון - תיארוך המבוסס על כמה מינרלים שונים מאותה הדגימה. דגימות של המינרל גלנה שימשו לתיארוך איזוכרון של היווצרות כדור הארץ, כיוון שהן ככל הנראה המינרלים המוקדמים ביותר שנוצרו על פני כדור הארץ המאפשרים תיארוך מדויק. תיארוכים אלה קובעים את גיל כדור הארץ ל 4.55 מיליארד שנים.
תיארוך מטאוריטים
מטאוריטים שמקורם בדיסקה הקדם-פלנטרית של מערכת השמש נוצרו במקביל או מעט אחרי היווצרות כוכבי הלכת, ולכן תיארוך שלהם מאפשר חישוב מדויק יחסית של גיל כדור הארץ. תיארוך של מטאוריט שנמצא בקניון דיאבלו (Canyon Diablo meteorite) באריזונה המכיל סולפידים, סגסוגות ניקל-ברזל וסיליקטים, הניב גיל משוער של 4.55 מיליארד שנים.
קאבול (מחוז)
קאבול (בפרסית/דארי/פשטו: کابل) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. זהו המחוז המאוכלס מיותר באפגניסטן אשר מונה לערך 5,029,850 איש (הערכה נכון לתחילת שנת 2020) ובירתו, העיר קאבול, משמשת בתור בירת המדינה. זהו המחוז המתועש והמפותח ביותר מבחינת מודרניזציה בכל אפגניסטן. המחוז ממוקם בתוך רכס הרי הינדו-כוש ושטחו 4,523 קילומטרים רבועים. מחוז קאבול גובל במחוזות פרוואן, כאפיסא, לגמאן, ננגרהאר, לוגר ומיידאן ורדכ.
היסטוריה
יישוב באזור של קאבול המודרנית מוזכר בריג ודה לראשונה ומאוחר יותר בכתביו של תלמי. המיקום האסטרטגי איפשר שליטה בנתיבי סחר חשובים: מצפון דרך הרי הינדו קוש, מדרום דרך העיירות ע'זני וגרדיז וממזרח דרך מעבר ח'ייבר המוביל לתת-היבשת ההודית. קאבול נותרה זמן רב תחת השפעה הינדית ובודהיסטית עד לכיבוש האזור בידי הח'ליפות האומיית והסדרת דת האסלאם במקום.
קאבול ניזוקה קשות במסגרת הפלישה המונגולית לאזור הים הכספי אך בתקופת טימור לנג ועליית האימפריה הטימורית החלה בנייה מחודשת של ההתיישבות האזורית. בתקופת האימפריה הדוראנית, בנו של אחמד שאה דוראני, טימור שאה דוראני הפך את קאבול לבירת האימפריה במקום העיר קנדהאר. מנקודה זאת והאלה נותרה העיר בירת האימפריה והאזור הסובב אותה התפתח למרכז מדיני. האזור הסובב את קאבול נפגע עקב שהחלו בשנות ה-70 של המאה ה-20 ונמשכו במהלך המאה ה-21 אך תשתיות לפיתוח מחודש הוצאו לפועל.
אקלים
האקלים בפריפריה של קאבול נחשב צחיח וצחיח למחצה. הטמפרטורה בחורף יורדת למינוס 15 עד מינוס 20 מעלות צלזיוס, ואילו בקיץ היא עולה ל-15 עד 36 מעלות צלזיוס. ינואר ידוע כחודש הקר ביותר בשנה בו הטמפרטורה הממוצעת מגיעה למינוס 12 מעלות צלזיוס, והחודש החם ביותר הוא יולי עם הטמפרטורה הממוצעת המתנשאת ל-25 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה המרבית נרשמה כ-36.9 מעלות צלזיוס בחודש יולי והמינימום כ-21.7 מעלות צלזיוס בפברואר. נהר קאבול מתחיל מהאזור ההררי של הפריפריה בהינדו-כוש ומתמשך למטה לעבר דרום-מערב.
חקלאות
קאבול ידוע כמחוז הנשען על חקלאות עם 90% מהכנסות אוכלוסיית המחוז קשורות לחקלאות ובעלי חיים בדרך ישירה או עקיפה. תוצרת החקלאות של המחוז כולל חיטה, שעורה, תירס, בצל, תפוחי אדמה ופירות כמו ענבים, תפוח עץ, משמש ודובדבן. פירותיו הגדלים בקאבול מיוצאים גם למחוזות אחרים ברחבי אפגניסטן. העיר קאבול היא מרכז תעשייתי ומכאן שרוב הפעולות החקלאיות מתרחשות בפריפריה המחוזית העשויה מעמקים מישוריים רבויים במי גשמים היורדים לאורך השנה מפסגות ההרים ברכס הינדו-כוש. המשק החי בקאבול נאמד בכמיליון בעלי חיים. יש בקאבול 125,000 דונם אדמה חקלאית ומספר החקלאים מונה כ-60,000. תוצרת החקלאות של קאבול נאמדת בכ-72% פרי, 17% דגנים, 10% ירקות ואחוז של יבולים אחרים.
אוכלוסייה
הקבוצות האתניות-עדתיות הגדולות ביותר במחוז הן טג'יקים, הזארים, פשטונים, גיזלים, קוצ'ים, קיזילבאשים, שינווארי ווורדכ. שפות האם במחוז מחולקות ברובן בין פשטו לדארי. במחוז ישנם 3,025 מסגדים, רוב האוכלוסייה סונית אך מיעוט, בעיקר הזארים, הם שיעים. במחוז 696 מוסדות חינוך ובהם 9 אוניברסיטאות: אוניברסיטת בקתאר, אוניברסיטת החינוך של קאבול, אוניברסיטת הרפואה של קאבול, האוניברסיטה הפוליטכנית בקאבול, אוניברסיטת קאבול, אוניברסיטת קרדן, אוניברסיטת קטיב, אוניברסיטת סלאם, האוניברסיטה האמריקאית באפגניסטן. 47% מכלל אוכלוסיית מחוז קאבול יודעים אוריינות, האחוז הגבוהה ביותר במדינה. כמו כן, בבירה קאבול נמצא נמל התעופה הבינלאומי הגדול ביותר באפגניסטן; נמל התעופה הבינלאומי חאמיד כרזאי.
ביטחון
במחוז קאבול, מחוץ לעיר קאבול עצמה, ישנה פעילות ממושכת של הטליבאן, ואילו ארגוני מורדים ובדלנים שונים פעילים בעיקר בבירת המחוז. כל המחוזות בקאבול נמצאים תחת שליטה ממשלתית אפגנית סדירה וכוחות הטליבאן פעילים רק מתחת לפני השטח. 324 אירועים הקשורים למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 במחוז; 36 מהם מחוץ לעיר הבירה (ממוצע של 0.9 אירועים בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות תקיפות אוויריות של כוחות הביטחון האפגניים בנפת סורובי, הריגה ופציעת מורדי הטליבאן. היו דיווחים של הרוגים מצד כוחות הביטחון כמו גם על אזרחים שנהרגו בהתקפות של הטליבאן, ודיווחים על פיצוצים, למשל התקפות על מאחזי כוחות הביטחון האפגניים בנפת סורובי, הנמצאת בפריפריה של המחוז.
תועדו 1,866 נפגעים אזרחיים (596 הרוגים ו-270 פצועים) במחוז בשנת 2018, המייצגים 38 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 2% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו פיגועי התאבדו, ואחריהם הטלת מטעני חבלה והרג ממוקד. רוב הקורבנות היו בעיר קאבול. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, 35 אנשים נעקרו מנפת סורובי, הרוב הועברו למיקומים אחרים בתוך הנפה עצמה. באותה תקופה נעקרו 598 נפשות אל מחוז קאבול ממחוזות אחרים, רובם לעיר הבירה עקב הביטחון היחסי באזור.
חלוקה מנהלית
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז קאבול ואוכלוסייתן.
אבן הירח (מיני-סדרה, 1972)
אבן הירח (באנגלית: The Moonstone) היא סדרת טלוויזיה בריטית משנת 1972, עיבוד לרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס שיצא לאור ב-1868. הסדרה בת חמישה פרקים שודרה לראשונה בערוץ BBC 1 בין 16 בינואר ו-13 בפברואר 1972.
מפל הטמפרטורה באטמוספירה
במדעי האטמוספירה, מפל טמפרטורה הוא מונח המתאר את רמת ירידת הטמפרטורה עם עלייה בגובה. בדרך כלל הכוונה היא לאטמוספירת כדור הארץ, אך ניתן לעשות שימוש במונח דומה בכל כדור גז גרביטציוני. באנגלית, נפוץ המונח "שיעור דעיכה" (lapse rate), שמוגדר כרמת הדעיכה של משתנה אטמוספירי (לחץ אטמוספירי, למשל) מסוים עם העלייה בגובה. אם כי לרוב, וכשלא מצוין אחרת, המשתנה הוא טמפרטורה.
האטמוספירה מתחממת ממגע עם קרקע כדור הארץ באמצעות הולכה, ולכן, בחלקה התחתון של האטמוספירה, עד גובה של כ-12 ק"מ, הטמפרטורה יורדת עם הגובה, באורח אחיד פחות או יותר - עם ההתרחקות ממקור הולכה. מפל הטמפרטורה באטמוספירה משתנה ממקום למקום, אולם בתנאים אטמוספיריים נורמליים, מפל הטמפרטורה הממוצע מתבטא בירידה של 6.4°C לק"מ. מפל הטמפרטורה המדיד מושפע מלחות האוויר. מפל טמפרטורה יבש עומד על ירידה של 10°C לק"מ, ומשתמשים בו לחישוב השינוי בטמפרטורת האוויר עם לחות יחסית של פחות מ-100%. מפל טמפרטורה לח מתבטא בירידה של 5.5°C לק"מ, משתמשים בו לחישוב השינוי בטמפרטורה של אוויר רווי, כלומר בלחות יחסית של 100%. על פי רוב, מפל הטמפרטורה בפועל אינו בדיוק על פי שני מדדים אלה, אך הם מהווים מדד שחוזה באופן מדויק מספיק את שינויי הטמפרטורה הכרוכים בתנועת האוויר האנכית. מפל הטמפרטורה האטמוספירי, יחד עם עיקרון ההתקררות וההתחממות האדיאבטית של האוויר, הקשור בדחיסת האוויר והתרחבותו, מהווה מודל אחיד המסביר את התקררות האוויר הנע מעלה, והתחממות האוויר היורד מטה.
הגדרה מתמטית
כאמור, מפל הטמפרטורה מתאר את השתנותה עם הגובה, ולכן:
כאשר \gamma הוא מפל הטמפרטורה - ביחידות של טמפרטורה למרחק, T - טמפרטורה ו-z - גובה.
במקרים מסוימים, יכולים \Gamma או \alpha לייצג את המפל האדיאבטי, כדי למנוע בלבול עם מונחים המיוצגים תכופות על ידי \gamma, כמו קיבול חום סגולי או הקבוע הפסיכרומטרי.
הקשר ליציבות האוויר
אי יציבות מוחלטת תהא כאשר המפל האדיאבטי היבש קטן יותר ממפל הסביבה, וחבילת האוויר ממשיכה לעלות עד שמגיעה לאזור שווה טמפרטורה. במצב של יציבות מוחלטת, המפל האדיאבטי הלח גדול ממפל הסביבה, אוויר מתקרר מהר יותר מהסביבה, וחוזר למקומו המקורי.
סוגי מפלי טמפרטורה
קיימים שני סוגים של מפל טמפרטורה: