cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
היינץ אדולף לוונשטאם
קריירה מקצועית
לאור מצבו, פנה לוונשטאם אל הפקולטה לגאולוגיה באוניברסיטת שיקגו, והודות למכתב ההמלצה של מוריו ממינכן - ברולי ודקה, התקבל להשלים את עבודת הדוקטורט שלו. בשנת 1939 סיים את לימודיו והוענק לו תואר דוקטור. בזמן המלחמה הוא התנדב לצבא ארצות הברית אשר החליט לייעד את כישוריו המדעיים לטובת פיתוח עתודות פחם ונפט במסגרת המכון הגאולוגי באילינוי. מאוחר יותר עבד לוונשטאם בחברת נפט קטנה עד שהתמנה לתפקיד האוצר במחלקה לפליאונטולוגיה של חסרי חוליות במוזיאון של מדינת אילינוי. במסגרת עבודתו שם ביצע לוונשטאם מחקר שדה על הפליאו-אקולוגיה של שונית אלמוגים בקרבת שיקגו, באזור עשיר בשוניות אלמוגים מאובנות. עבודה זו הביאה את לוונשטאם לגילוי "מערכת מסיבית של שוניות סילוריות (מהתקופה הסילורית) שנמתחו מקצה הרי אוזארק בארצות הברית עד גרינלנד". לוונשטאם הבין שהמבנה הגאולוגי שגילה מהווה מלכודת אידיאלית להצטברות מרבצי נפט וגז, אך הוא לא ניצל את תגליתו זו לעשיית רווח כספי, ופרסם את ממצאיו בספרות המדעית הפתוחה לטובת הכלל.
במהלך תקופה זו החל להתפתח באוניברסיטת שיקגו תחום הגאוכימיה האיזוטופית. קבוצת המחקר של הרולד יורי התקדמה בצעדים משמעותיים בפיתוח שיטה לניצול השינויים באיזוטופים יציבים למדידת טמפרטורות האוקיינוס בתקופות עתיקות. בעת שלוונשטאם עבד כגאולוג במכון הגאולוגי של אילינוי הוא הוזמן להצטרף לקבוצת המחקר של הרולד יורי כדי לסייע בתכנון תוכנית המחקר ובאיסוף המאובנים הדרושים לשם כך. הוא התקבל כעמית מחקר בתחום הגיאוכימיה באוניברסיטת שיקגו, ובשנת 1950 התקדם ומונה לאיש סגל בפקולטה. מעמד זה איפשר ללוונשטאם "להמשיך במחקריו על שוניות סילוריות, וכן להרחיב את מאמצי החיפוש אחר מאובנים קדמונים אשר בהמשך סללו את הדרך למחקריו על ביו-מינרליזציה". בראשית שנות החמישים של המאה העשרים החלה פעילות מחקר בתחום הגיאוכימיה האיזוטופית גם באוניברסיטת קליפורניה ובמכון הטכנולוגי קלטק. המוסדות בקליפורניה גייסו לצורך כך מדענים צעירים מקבוצת המחקר של הרלוד יורי וגיאוכימאים נוספים משיקגו. בשנת 1954, כשהוצעה ללוואנשטם מישרה בקלטק, היו כבר רבים מעמיתיו, כולל הריסון בראון, סם אפשטיין, קליר פטרסון ואפילו הרולד יורי בקליפורניה. הוא בחר להגדיר את עיסוקו כ"פליאו-אקולוג" והמשיך בשיתוף הפעולה עם עמיתיו משיקגו שהתקבצו עכשו בקלטק, ואף הרחיב את עבודתו במחקר גיאוכימי מעמיק של היווצרות מאובנים.
לוונשטאם שקד על פיתוח שיטות גיאוכימיות לשם הבנת התהליכים הביולוגיים שבאמצעותם שולטים אורגניזמים על תהליך המינרליזציה, וכן על פיתוח מדידות מהן ניתן להפיק מידע סביבתי כגון מליחות וטמפרטורה במערכות אקולוגיות קדמוניות. במחקרים אלה התמקד לוונשטאם בשוניות אלמוגים צעירות בברמודה. בעבודתו באזור זה הוא גילה כי הארגוניט - CaCO3 - מינרל המופיע בתצורת מחטים, ומהווה את מרבית המסה המשקעית בלגונות שבברמודה - הוא תוצר של תהליך ביולוגי באצות מיקרוסקופיות. תגלית זו עמדה במוקד ויכוח סוער עם הפטרולוגים שטענו כי הארגוניט הוא תוצר של תהליכים אי-אורגנים. ממצאי מעבדה הוכיחו את נכונות תגליתו של לוונשטאם על מוצאו הביולוגי של הארגוניט. תגליתו החשובה של לוונשטאם התרחשה ב-1961 בעת שניסה להבין את תהליך הארוזיה של סלעי המשקע בחוף באיי פאלאו באוקיינוס השקט. הוא הבחין כי פני הסלע מכוסים בחריצים זעירים שנראו כאילו נחצבו בתהליך כרסום כלשהו. עד לאותה עת תהליך השחיקה תואר כתוצאה של פעולת גלי הים וגבישי מלח שהכו בסלעים בקרבת החוף. בעודו מתבונן בתצורת החריצים ראה לוונשטאם כיצד כיטון (רכיכה ימית) מותיר אחריו חריץ טרי על פני הסלע הקשה. מתצפית זו הסיק לוונשטאם כי הכיטון ניזון מאצות זעירות הנמצאות בסדקים קטנים בסלע, אך הוא תהה כיצד מסוגלת רכיכה לכרסם סלע קשה. בדיקות במעבדה הראו כי לכיטון שיניים המכוסות במינרל שחור קשה ביותר. בחקירה נוספת זיהה לוונשטאם את המינרל כמגנטיט (Fe3O4 ). מסקנת המחקר כי המינרל, המגנטי ביותר על פני כדור הארץ, אשר התגלה בכיטון, הוא תוצר של תהליך ביולוגי היוותה תרומה חשובה ביותר לתחום הביו-מינרליזציה. "לפני תגלית זו, חשבנו כי המגנטיט נוצר רק בסלע יסוד או בסלע מותמר בטמפרטורות ובלחצים גבוהים". מחקרים מאוחרים יותר אשר התבססו על עבודתו זו של לוונשטאם "אישרו את תפקידו המרכזי של המגנטיט כמתמר ביופיזי של השדה המגנטי באורגניזמים חיים, המתקיים לאורך כל הספקטרום האבולוציוני - מהחיידק המגנטוטקטי ועד ליונקים - וכל זאת מתועד במאובנים לאורך תקופה שנמשכת לפחות 2 מיליארד שנה על פני כדור הארץ ואולי 4 מיליארד שנים על מאדים ". לוונשטאם השאיר לאחרים לחקור את ההשלכות של ביומגנטיות והמשיך במאמץ המחקר לפענח את תהליך יצירת המינרלים על ידי אורגניזמים. במהלך שני העשורים הבאים הוסיף לוונשטאם לגלות ולקטלג מינרלים שהם תוצרי תהליכים ביולוגים וכן לנסות לעקוב אחר מוצאם האבולוציוני. בשנת 1980 התפרסם מאמרו החשוב "מינרלים הנוצרים על ידי אורגניזמים" המסכם את המחקר בתחום הביומינרלזיציה. המשיך לחקור את תהליכי הביומינרליזציה בכיטון בשיתוף עם תלמידו האחרון סטיב ויינר - לימים פרופסור במחלקה לביולוגיה מבנית במכון ויצמן. מחקרם חשף את השלבים בתהליך התהוות המינרלים אצל יצורים חולייתים. בשלב הראשון בתהליך הביולוגי נוצרים מינרלים אמורפיים אשר הופכים למינרלים בעלי סידור גבישי מובהק רק בשלב השני של התהליך. תיאור תהליך זה הפך לפרדיגמה במחקר הביולוגי של כל החולייתנים. בשנת 1989 התפרסם ספרם של לוונשטאם וויינר "על ביומינרליזציה" שסקר בהרחבה את התחום והחידושים בו. הספר קיבע גם את שמו של תחום מחקר זה -ביומינרלזיציה - שהחליף את השם "קלציפיקציה" שהיה נהוג עד שנות ה-80 של המאה העשרים. פרופסור לוונשטאם ביקר פעמים רבות בישראל. הוא התארח במכון ויצמן ברחובות וביצע עבודות מחקר משותפות עם פרופסור סטיב ויינר.
הוא נשאר בקלטק כפרופסור נערץ עד מותו בשנת 1993.
פרסים
פרופסור לוונשטאם נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים בשנת 1980 ונסע לגרמניה בשנת 1981 כדי לקבל תואר דוקטור לשם כבוד. מאוניברסיטת מינכן. הוא קיבל את מדליית החברה הפליאונטולוגית בשנת 1986.
חיים אישיים
היינץ לוונשטאם התחתן עם אילזה וייל (1912–2011) במינכן ב־10 בינואר 1937. הם התגרשו בשנות השישים. נולדו להם שלושה ילדים: רות, מייקל וסטיבן. סטיבן (1945–2003) היה פרופסור ללימודים קלאסיים באוניברסיטת אורגון. בתה של רות, ליסה גולדשטיין, היא רבה ומשמשת כמנכ"לית המכון לרוחניות יהודית (Institute for Jewish Spirituality - IJS) בניו יורק.
מורשת
ארכיונו של לוונשטאם נמצא במכון הטכנולוגי בקליפורניה. האגודה האירופית לגיאוכימיה מעניקה פעם בחמש שנים מדליית הוקרה על חדשנות מדעית בתחום הביוכימיה לזכרו של פרופסור לוונשטאם. מבין תלמידיו ניתן לציין את פרופסור סטיב ויינר מהפקולטה לכימיה, במחלקה לביולוגיה מבנית, במכון ויצמן.
ג'ים אלן
ג'יימס (ג'ים) אלן (באנגלית: James (Jim) Allen;7 באוקטובר 1926 – 24 ביוני 1999) היה תסריטאי ומחזאי בריטי, יליד מנצ'סטר, הידוע בזכות שיתופי הפעולה שלו עם הבמאי קן לואץ'.
ביוגרפיה
אלן נולד באזור מיילס פלאטינג במנצ'סטר, לנקשייר, ילדם השני של קיטי וג'ק אלן, קתולים ממוצא אירי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939, עזב את בית הספר בגיל 13 לעבוד בבית חרושת לתיל. הוא עבד בעבודות שונות במהלך המלחמה, לפני שגויס לצבא בשנת 1944 ושירת עם כוחות הכיבוש הבריטיים בגרמניה. לאחר שעזב את הצבא בשנת 1947, עבד במגוון עבודות, כולל פועל בניין, כבאי בצי הסוחר וכורה פחם. במהלך שירותו הצבאי נכלא אלן בגין תקיפה ואסיר חבר הכיר לו את האידיאלים של הסוציאליזם. מאז אלן היה סוציאליסט נלהב למשך שארית חייו, אם כי תיעב את הסטליניזם וסירב להיות קשור למפלגה הקומוניסטית של בריטניה.
אלן החל לכתוב בתקופה שעבד ככורה פחם. בשנת 1958 הוא היה מעורב בהשקה ובפרסום של כתב עת של ארגון כורי הפחם בבריטניה, והוא החליט לאמץ כתיבה כמקצוע במשרה מלאה. בשנת 1964 הוא הגיש תסריט לחברת הטלוויזיה "גרנדה", שקיבלה אותו לעבודה כתסריטאי באופרת הסבון "קורוניישן סטריט", סדרה שהייתה אז הפופולרית ביותר בטלוויזיה הבריטית. עם זאת הוא לא אהב את הסדרה והלחץ לעמוד בתאריכי מסירת התסריט לפרקים שצולמו ושודרו 4 או 5 פעמים בשבוע.
המחזה הראשון של אלן, The Hard Word (1966), בבימויו של רידלי סקוט, שודר בערוץ BBC 2. אחריו הופיעה The Lump (1967), היצירה הבדיונית הראשונה שביים: ג'ק גולד, שהחל את הקריירה שלו בסרטים תיעודיים. שתי ההצגות התבססו על חוויותיו כפועל בענף הבניין. אלן פגש בקן לואץ' בשנת 1967. הראשון במחזותיו של אלן שביים לואץ' היה "הלהבה הגדולה" בשנת 1969. ההצגה המתארת ​​שביתה בקרב פועלי נמל ליברפול, שהונהגה על ידי פועל טרוצקי בניגוד לרצון איגוד העובדים; השביתה נשברת באלימות על ידי הצבא והמשטרה.
בשנת 1975 כתב אלן ולואץ' ביים את הסדרה "ימים של תקווה" (Days of Hope), יצירתו הידועה ביותר של אלן. סדרה של ארבעה פרקים, המספרת את סיפורה של תנועת הלייבור הבריטית בין מלחמת העולם הראשונה לבין השביתה הכללית בשנת 1926. הדרך בה הוצג הצבא הבריטי בסדרה ספגה ביקורת עוינת מאוד בעיתונות באותה תקופה.
המחלוקת על המחזה "אבדון"
הפרויקט השנוי ביותר במחלוקת של אלן ולואץ' היה המחזה שכתב אלן, אֲבַדוֹן -. שהצגת הבכורה שלו תוכננה ל-22 בינואר 1987 בתיאטרון 'רויאל קורט' בלונדון. יממה אחת לפני הבכורה הודיע המנהל האמנותי של התיאטרון, על ביטול ההצגה. הפרשה עוררה סערת רוחות בקהילה היהודית בבריטניה, והעסיקה את אמצעי התקשורת במדינה במשך שבועות אחדים. המחזה היה מבוסס בעיקר על משפט קסטנר, שהתנהל בישראל במהלך שנות ה-50. המחזה הוצג כדרמה באולם בית המשפט ועסק בטענה לשיתוף פעולה בין ציוני הונגריה לנאצים בתקופת השואה. בין הדברים שנזכרו במחזהו של אלן היו: הפניה של ההסתדרות הציונית בגרמניה אל המפלגה הנאצית עם עלותה לשלטון, וניסיונות אחרים להגיע להבנה עם הנאצים. כולל הזמנת לאופולד פון מילדנשטיין, מטעם קורט טוכלר, איש הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית בגרמניה, לבלות חצי שנה בארץ ישראל. את נציג ההגנה, פייבל פולקס, שנפגש עם אדולף אייכמן והציע לו שיתוף פעולה מודיעיני במזרח התיכון. וההתבטאות מעוררת המחלוקת, שיוחסה לדוד בן-גוריון: "אם אדע שאפשר להציל את כל ילדי גרמניה על ידי העברתם לאנגליה ורק מחציתם על ידי העברתם לארץ ישראל, אני אבחר בדבר השני, כי לפנינו לא רק חשבון הילדים האלה, אלא חשבון היסטורי של עם ישראל". דברים שזכו לחשיפה גם שנה קודם, עם פרסום ספרה של דינה פורת "הנהגה במלכוד, היישוב נוכח השואה, 1942–1945".
הקהילה היהודית והלובי הישראלי בבריטניה, מחו במשך מספר שבועות נגד העלאת המחזה, בטענה שהוא אנטישמי, ודרשו שלא יוצג. לבסוף נענה התיאטרון לדרישתם, והמחזה בוטל.
בשנות ה-90
בשנות ה-90 כתב אלן את התסריטים לשלושה סרטים עלילתיים של לואץ': "אג'נדה נסתרת" ב-1990, המתארת ​​את הרצח של פעיל אמריקאי לזכויות האזרח בבלפסט. ריינינג סטונס ב-1993, טרגיקומדיה המתרחשת במידלטון, שליד מנצ'סטר, ועבודתו הדרמטית האחרונה של אלן, ארץ וחופש ב-1995, המספרת את סיפורו של צעיר קומוניסט אידיאלי מליברפול המצטרף לכוחות הממשלה במלחמת האזרחים בספרד.
קנת וילסון
קנת וילסון (באנגלית: Kenneth Geddes "Ken" Wilson; 8 ביוני 1936 - 15 ביוני 2013) היה פיזיקאי תאורטי אמריקאי, וחלוץ במינוף מחשבים ללימוד פיזיקת חלקיקים. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1982 על עבודתו בנושא תופעות קריטיות במעברי פאזה.
ביוגרפיה
נולד ב-8 ביוני 1936 בוולת'ם, מסצ'וסטס, כילד בכור לכימאי אדגר ברייט וילסון ולפיזיקאית אמילי בקינגהאם. אחיו של וילסון, דייוויד, היה פרופסור במחלקה לביולוגיה מולקולרית וגנטיקה. וילסון למד במספר בתי ספר, כולל מכללת מודלן, אוקספורד, אנגליה, וסיים בבית הספר ג'ורג' במזרח פנסילבניה.
הוא המשיך למכללת הרווארד בגיל 16, במגמת מתמטיקה, ופעמיים דורג בין חמשת המקומות הראשונים בתחרות המתמטית של ויליאם לואל פוטנאם.
הוא הצטרף לאוניברסיטת קורנל בשנת 1963 במחלקה לפיזיקה כחבר סגל זוטר, והפך לפרופסור מן המניין בשנת 1970.
בשנת 1971 פרסם וילסון מאמר שהסביר, לראשונה באופן שיטתי, את האוניברסליות של מעברי פאזה. הוא עשה זאת בעזרת חבורת הרנורמליזציה. בשנת 1975 נבחר לחבר באקדמיה הלאומית למדע ועמית באקדמיה האמריקאית לאמנות ומדע.
בשנת 1982 הוענק לו פרס נובל לפיזיקה על עבודתו על תופעות קריטיות באמצעות קבוצת הרנורמליזציה. בשנה זו גם נישא לאליסון בראון, מדענית מחשב.
הפרסים האחרים בהם זכה כוללים את:
בשנת 1985 הוא מונה כמנהל המרכז של קורנל לתיאוריה וסימולציה במדע והנדסה (הידוע כיום כמרכז התיאוריה של קורנל). בשנת 1988 הצטרף לפקולטה באוניברסיטת אוהיו סטייט, ועבר לגריי, מיין בשנת 1995. הוא המשיך בקשר עם אוניברסיטת אוהיו עד שפרש בשנת 2008. לפני מותו עסק באופן פעיל במחקר בנושא חינוך לפיזיקה והיה תומך ב"מעורבות פעילה" (קרי מדע בחקירה) של תלמידי מדעים ובמתמטיקה.
וילסון נפטר ב-15 ביוני 2013, בסאקו, מיין שבארצות הברית.
התיאוריות שפיתח
עבודתו של וילסון בפיזיקה כללה ניסוח תיאוריה מקיפה של קנה המידה: כיצד המאפיינים והכוחות הבסיסיים של המערכת משתנים בהתאם לסולם שבו הם נמדדים. הוא תכנן אסטרטגיה אוניברסלית של "חלוק-וכבוש" לחישוב האופן שבו מעברי פאזה מתרחשים, על ידי בחינה של כל סולם בנפרד ואז הפשטת הקשר בין הרציפים, מתוך הערכה חדשה של תורת הקבוצות והרנורמליזציה. עבודה זו כללה תובנות מעמיקות בתחום התופעות הקריטיות ומעברי פאזה בפיזיקה סטטיסטית המאפשרים חישובים מדויקים. אחת הדוגמאות לבעיה חשובה פיזיקה של מצב מוצק שהוא פתר באמצעות רנורמליזציה היא בתיאור כמותי של אפקט קונדו.
לאחר מכן הוא השווה תובנות אלה על קנה המידה כדי לענות על שאלות בסיסיות על טבעה של תורת השדות הקוונטיים ואת הרחבת המוצר המפעיל, ואת המשמעות הפיזית של קבוצת הרנומליזציה.
הוא גם היה חלוץ בהבנת הכליאה של הקווארקים בתוך הדרונים, תוך שימוש בתורת מד הסורג, ויזם גישה המאפשרת בעבר לחשב חישובי צימוד חזק במחשבים. הוא גם הסביר את הסימטריה הכיראלית, תכונה מכריעה באינטראקציות של חלקיקים אלמנטריים.
אריה לייבוש הלברשטאם (צאנז)
רבי אריה לייבוש הלברשטאם (נקרא בקצרה: רבי לייבוש, י"א בניסן תרי"א - כ"א באדר א' תרצ"ה) היה רב העיירה גריבוב ורב העיר נובי סונץ' (צאנז). כיהן כאדמו"ר לחסידות צאנז.
ביוגרפיה
נולד בצאנז לרבי אהרן הלברשטאם ולחנה עלקא, נקרא על שם רבי אריה לייבוש מטערניגראד, אבי סבו רבי חיים מצאנז. גדל והתחנך בצאנז אצל סבו, עמו קבע לימוד משותף בגמרא. נישא לצביה בת רבי משה מרוזבדוב, ונשאר לגור ברוזוודוב כשנתיים. אשתו נפטרה כעבור כמה שנים וגם ילדיהם נפטרו, חמיו רבי משה התבטא אז כי צר לו יותר על החתן מאשר על הבת, כלומר מפריעה לו יותר העובדה כי רבי לייבוש אינו חתנו עוד. נישא בשנית לוויטע טויבא בת הרב יצחק קנר, יהודי עשיר מלינסק.
בשנת תרל"א, בגיל 20 נתמנה על ידי סבו רבי חיים לרבה של העיירה גריבוב הסמוכה לצאנז. למרות מינויו המשיך להתגורר בצאנז על יד סבו עד לפטירתו, אז עבר לגריבוב. בתרס"ד, שנה אחרי פטירת אביו התמנה הוא למלא את מקומו, והוא החל לכהן כרב העיר צאנז והמחוז. הוא הקים בעיר את ישיבת "בני תורה", ישיבה שמנתה מעל 300 תלמידים. בראשות הישיבה עמדו רבי אברהם יצחק פרידמן, רבי שמעון מזליחוב ורבי נתן מרדכי (נתנ'לע) בוקסבוים.
בשנותיו האחרונות חלה בפרקינסון, ומשנת תרצ"ב כיהן בנו רבי מרדכי זאב כרב העיר לצידו, במקביל לכהונתו כרב גריבוב. עם פטירתו בתרצ"ה עבר רבי מרדכי זאב להתגורר בצאנז, ובגריבוב התמנה הבן-הנכד רבי ברוך, שנספה בשואה.
עם גדולי דורו
רבי לייבוש מוזכר בשו"ת "בית יצחק" של רבה של לבוב רבי יצחק שמלקיש, "הרב הגדול החריף ובקי בכל חדרי תורה" בשו"ת "אהל יהושע" של רבה של אושפיצין רבי יהושע פנחס בומבך, "היכל קודש בנוי לתלפיות", מוזכר כמה פעמים ב"שו"ת מהר"ש" של רבי שמואל אנגל; בתשובה בעניין גט הוא נוטה להקל, אך מסייג את דבריו "אם יסכים לזה הגה"צ אבד"ק צאנז שליט"א".
רבי אריה לייבוש נסע רבות לדודו רבי יחזקאל שרגא משינובה, שהעריכו מאוד. מידי שנה בתאריך כ"ה בניסן, יום השנה של רבי חיים מצאנז, היו מתאספים בביתו המבקרים הרבים בעיר, בהם בניו הצעירים של רבי חיים, רבי שלום אליעזר מראצפערט ורבי ישעי'לה מטשחויב, והנכדים האדמו"רים.
רבי שמעון מזליחוב, במכתב לתלמידו רבי חיים קרייזווירט כותב: "בדעתי להיות בצאנז אצל הרה"צ הישיש שליט"א". רבי שמעון גם היה שולח בחורים מתלמידיו לרבי אריה לייבוש שיברכם, בפרט לפני התייצבותם בצבא. גם רבי יצחק מסטוטשין (חתן רבי משה מרוזוודוב - חותן רבי לייבוש בנישואיו הראשונים) שלח אליו בחורים טרם ההתייצבות.
משפחתו
כאמור אשתו הראשונה נפטרה בגיל צעיר, ושתי ילדיהם, שאול ורייצא נפטרו גם הם בילדותם. כל ילדיו האחרים היו מאשתו השניה:
סרפריט סינג
סרפריט סינג (באנגלית: Sarpreet Singh; נולד ב-20 בפברואר 1999 באוקלנד שבניו זילנד) הוא כדורגלן ניו זילנדי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת באיירן מינכן, ובנבחרת ניו זילנד.
חיים אישיים
סינג נולד באוקלנד שבניו זילנד להורים ממוצא הודי.
ולינגטון פיניקס
סינג החל את הקריירה המקצוענית שלו בוולינגטון פיניקס מליגת העל האוסטרלית, ושיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במשך ארבע עונות, בהן ערך 39 הופעות ליגה והבקיע תשעה שערים.
באיירן מינכן
ב-1 ביולי 2019 חתם סינג על חוזה לשלוש עונות בבאיירן מינכן מהבונדסליגה. הוא החל לשחק בבאיירן מינכן II, קבוצת המילואים של המועדון, בליגה הגרמנית השלישית.
לאחר שהראה יכולת טובה במדי קבוצת המילואים, נקרא סינג על-ידי המאמן הנס-דיטר פליק להתאמן עם הקבוצה הראשונה של המועדון. ב-14 בדצמבר 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את פיליפה קוטיניו בניצחון 6-1 על ורדר ברמן. בכך הפך לשחקן הניו זילנדי הראשון שמשחק בבונדסליגה, מאז וינטון רופר ששיחק בעבר בוורדר ברמן.
ההשאלה לנירנברג
ב-7 באוגוסט 2020 הושאל סינג למשך עונה אחת לנירנברג מהבונדסליגה השנייה. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 לר.ב. לייפציג במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני. ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי המועדון, בתיקו 1-1 נגד יאן רגנסבורג במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. תקופת ההשאלה שלו הסתיימה מוקדם מהצפוי, לאחר שערך 11 הופעות ליגה במדי נירנברג.
ההשאלה ליאן רגנסבורג
ב-6 ביולי 2021 הושאל סינג לעונה אחת ליאן רגנסבורג מהבונדסליגה השנייה. ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על דרמשטאדט 98 במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת. במשך זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
קריירה בינלאומית
ב-24 במרץ 2018 ערך סינג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניו זילנד, בהפסד 1-0 לנבחרת קנדה במשחק ידידות. ב-2 ביוני הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2-0 לנבחרת קניה במשחק ידידות.
איסט ביי
איסט ביי (באנגלית: East Bay, מילולית: "מזרח המפרץ") הוא האזור המזרחי של אזור מפרץ סן פרנסיסקו במדינת קליפורניה שבארצות הברית, הכולל ערים לאורך החופים המזרחיים של מפרץ סן פרנסיסקו ומפרץ סן פבלו, ויושב על המחוזות סולאנו, אלמדה וקונטרה קוסטה.
האזור גדל וכלל קהילות בפנים הארץ במחוזות אלמדה וקונטרה קוסטה עם אוכלוסייה של כ-2.5 מיליון ב-2010, וזהו תת-האזור המאוכלס ביותר באזור המפרץ.
אוקלנד היא העיר הגדולה ביותר באיסט ביי והשלישית בגודלה באזור המפרץ (אחרי סן פרנסיסקו וסן חוזה), ומשמשת כמרכז תחבורה מרכזי לחוף המערבי של ארצות הברית, והנמל שלה הוא הגדול ביותר בצפון קליפורניה.
האוכלוסייה הגדלה הובילה לצמיחתן של פרוורים גדולים כמו אלמדה, ברקלי, קונקורד, אמריוויל, פרימונט, ליברמור, פליזנטון וסן רמון.
Digital Love
Digital Love הוא סינגל של המפיק המוזיקלי הבריטי, דיגיטל פארם אנימלס, בשיתוף הזמרת האמריקאית, היילי סטיינפלד, שיצא, על ידי Tim & Danny Music, ב-3 בפברואר 2017.
איסט ביי
היסטוריה
על אף שהפיתוח הראשוני באזור המפרץ הרחב יותר התמקד בעיקר בסן פרנסיסקו, מפרץ החוף המזרחי של קליפורניה הגיע לגדולה באמצע המאה ה-19 כחלק של אזור המפרץ הנגיש ביותר ביבשה ממזרח. מסילת הרכבת הטרנס-יבשתית הושלמה ב-1869, עם הקצה המערבי שלה ברציף הארוך של אוקלנד שזה עתה נבנה, והעיר החדשה אוקלנד התפתחה במהירות לנמל ימי משמעותי, הנמל הגדול ביותר של אזור המפרץ ונמל שילוח המכולות החמישי בגודלו בארצות הברית בשנת 1868, אוניברסיטת קליפורניה הוקמה מהמכללה הפרטית של קליפורניה ונבנה באזור קמפוס חדש שהפך לימים לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. באופן יחסי המפרץ המזרחי לא נפגע ברעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906, מה שגרם לפליטים רבים להגיע לאזור, שהמשיך לצמוח במהירות.
שירות מעבורות ימי היה אמצעי התחבורה העיקרי בין שני צדי המפרץ, וככל שגדל המפרץ המזרחי, כך גדל גם הצורך לחבר אותו יבשתית לחלקו המערבי ולסן פרנסיסקו, מה שהוביל להשלמת גשר גשר המפרץ סן פרנסיסקו–אוקלנד ב-1936, שבנייתו נבחנה כבר בעידן הבהלה לזהב.
Digital Love
נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-37 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-1.4 מיליון פעמים ביוטיוב.
איסט ביי
היסטוריה
אוכלוסיית האזור הוכפלה בין 1940 ל-1960, ושוב הוכפלה עד 2000. השלמת מנהרת קלדקוט ב-1937 דרך רכס גבעות ברקלי גרמה להתפשטות הצמיחה מזרחה, שם הייתה קרקע לא מפותחת. בערים בעמק דיאבלו, כולל קונקורד, האוכלוסייה גדלה פי עשרה או יותר בין השנים 1950 ל-1970. בשנת 1972 הוספה מערכת רכבות ה-BART (ראשי תיבות: "תחבורה מהירה באזור המפרץ") ועודדה פיתוח באזורים מרוחקים יותר ויותר של המפרץ המזרחי. כיום, העמקים שממזרח להרי ברקלי מכילים קהילות פרבריות עשירות כמו סן רמון, וולנאט קריק ופלזנטון.
איסט ביי אינו אזור מוגדר רשמית, מלבד היותו מתואר כאזור הכולל את מחוזות אלמדה וקונטרה קוסטה. ככל שהפיתוח נע מזרחה, אזורים חדשים מתווספים להגדרה המורחבת שלו. בשנת 1996, רכבת ה-BART הוארכה מזרחה מהתחנה הסופית שלה בקונקורד לתחנה חדשה בפיטסבורג, ששילבה באופן סמלי את הקהילות החדשות בדלתה של סקרמנטו-סן חואקין - פיטסבורג ואנטיוק שהתווספו כאזורים מורחבים של איסט ביי. מעבר לגבולות מחוז אלמידה, האוכלוסייה הגדולה של טרייסי היא קהילת יוממות, ואנשיה נוסעים דרך האזור או אליו.
תרבות וסביבה
באזור מופץ עיתון שבועי בחינם, איסט ביי אקספרס, המדווח על התרבות והפוליטיקה של האזור במשך למעלה מ-30 שנה, והשפיע על זיהויו של האיסט ביי כאזור מוגדר תרבותית. הירחון East Bay Monthly, עיתון חינמי נוסף, רואה לאור מאז 1970. רשת התקשורת USA Today הפעילה במהלך שנות ה-80 המוקדמות עיתונים אזוריים, כאשר העיתון של האזור נקרא East Bay Today.
פסטיבל סולאנו אווניו סטרול הוא פסטיבל הרחוב הוותיק והגדול ביותר באזור מפרץ סן פרנסיסקו המורחב, והוא מתקיים מדי ספטמבר ברובע הקניות של השדרה הגדולה סולאנו, המחברת בין הערים אולבני וברקלי.
בשנת 2012 כונתה העיר העיקרית באזור, אוקלנד, "עיר החטאים החדשה", זאת בעקבות ריבוי מועדוני הלילה והברים שנפתחו בעיר ומושכים אליה אזרחים רבים.
מחוז הפארקים האזוריים של איסט ביי מפעיל למעלה מחמישים פארקים, רבים מהם מורכבים משטח משמעותי של שטחים פראיים רבים בסמוך למרכזים עירוניים. הפארק האזורי טילדן הוא אחד הפארקים האזוריים הגדולים ביותר (2,000 דונם (8.1 קמ"ר)) הממוקם סמוך למרכז העירוני של ברקלי. הפארק האזורי בריונס, בשטח של 5,000 דונם, הוא פארק פראי גדול נוסף ליד מרכז עירוני וולנאט קריק.
לאיסט ביי יש היסטוריה פוליטית עשירה. אחת התנועות המהפכניות שנוסדו באוקלנד הייתה הפנתרים השחורים.
באיסט ביי נמצאות רבות מהמסעדות שהיו מרכזיות ביצירת המטבח הקליפורני, כולל Chez Panisse.
כלכלה
באזור כלכלה מעורבת של שירותים, ייצור ועסקים קטנים וגדולים. המטה של מספר עסקים מוקם באזור, בין היתר קייזר פרמננטה, שברון וסייפוויי.
מאנוט בול
מאנוט בול (אנגלית: Manute Bol; 16 באוקטובר 1962 - 19 ביוני 2010) היה אקטיביסט וכדורסלן אמריקאי-סודני. בול, שהתנשא לגובה של 2.31 מטר, הוא השחקן הגבוה ביותר ששיחק אי פעם בליגת ה-NBA, במשותף עם גאורגה מורשאן הרומני. אביו היה צ'יף של שבט מהקבוצה האתנית דינקה, ונתן לו את השם "מאנוט" אשר משמעותו היא "ברכה מיוחדת".
קריירה חובבנית
בול שיחק מספר שנים בקבוצות מקומיות, עד שמאמן אמריקאי מאוניברסיטת פיירלי דיקנסון ראה אותו משחק בקבוצה בח'רטום ושכנעו לבוא לשחק בארצות הברית. הוא נבחר בבחירה החמישית על ידי קבוצת סן דייגו קליפרס בדראפט 1983, אך הבחירה נפסלה בטענת מנהלת הליגה כי הוא אינו כשיר. הוא הוזמן לשחק באוניברסיטת קליבלנד, שם הוא למד אנגלית במשך מספר חודשים. אף על פי שמעולם לא שיחק בקליבלנד, הושעתה הקבוצה למשך שנתיים בעילה של מתן סיוע כספי בלתי הולם לבול ולשני שחקנים אפריקאים נוספים. מכיוון שבול התקשה בכתיבה באנגלית, לא עמד בתנאים הנדרשים על מנת לשחק בליגת המכללות הראשונה. הוא נרשם ללימודים באוניברסיטת ברידג'פורט, אשר שיחקה בליגת המשנה, ובמדיה הופיע עד עונת.
קריירה ב-NBA
בשנת 1985 נבחר בול בסיבוב השני של הדראפט על ידי קבוצת וושינגטון בולטס. בקיץ של אותה השנה חתם ושיחק במדי הרוד איילנד גולס מליגת ה-USBL החצי מקצוענית שנערכת בקיץ. בעונת הרוקי שלו שיחק בול 80 משחקים והעמיד ממוצע של 5.0 חסימות למשחק, וסך של 397 חסימות בעונה אשר היוו שיא חדש לשחקן בעונתו הראשונה ב-NBA. בדראפט של שנת 1987 בחרה וושינגטון במאגסי בוגס, ובכך גרמה לשיתוף פעולה בין השחקן הגבוה ביותר לשחקן הנמוך ביותר בתולדות הליגה.
בשנת 1988 הצטרף בול לקבוצת גולדן סטייט ווריורס, במדיה הוא הופיע במשך שתי עונות. בעונתו הראשונה בקבוצה קבע שיא קריירה, כאשר קלע 20 זריקות ל-3.
בשנת 1990 עבר בול לקבוצת פילדלפיה 76', בעונתו הראשונה שותף בול בכל 82 משחקי הליגה של הקבוצה, בעונתו השנייה שותף ב-71 משחקים, ובעונתו השלישית, אשר הייתה עונתו האחרונה בקבוצה, שיחק רק ב-53 משחקים. בשנתו האחרונה בפילדלפיה נהנה בול מערב בלתי נשכח נגד חברו לקבוצה לשעבר צ'ארלס בארקלי, כאשר במחצית השנייה של המשחק נגד הפיניקס סאנס קלע בול 6 שלשות מ-12 ניסיונות, אך לא הצליח לעזור לקבוצתו לנצח.
בעונת עבר בול לשחק בשורותיה של מיאמי היט. הוא שותף בסך הכל בשמונה משחקים, קלע רק שתי נקודות, חסם שישה כדורים, ושיחק רק 61 דקות בעונה כולה. מיאמי היט הייתה הקבוצה הראשונה אשר לא עלה בה בול בחמישייה ולו פעם אחת.
באמצע עונת 1993/1994 חזר בול לוושינגטון, לשם הוא הגיע בעיקר על מנת לעזור לגאורגה מורשאן להתפתח, ושותף רק בשני משחקים במדי הקבוצה. לקראת סיום אותה העונה, עבר בול קבוצה בשלישית, כשחזר לפילדלפיה. בפילדלפיה עזר להדריך את הענק הגרמני-אמריקאי שון בראדלי (2.29 מטר). במשחקי הקבוצה שותף בול רק 49 דקות, בהם קלע 6 נקודות, קלט שישה כדורים חוזרים וחסם 9 זריקות.
פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה
פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (בגרמנית: Ferdinand Georg August von Sachsen-Coburg-Saalfeld-Koháry; 28 במרץ 1785 - 27 באוגוסט 1851), היה נסיך גרמני, וגנרל בצבא האוסטרי בתקופת המלחמות הנפוליאוניות. פרדיננד הקים את הענף הקתולי של בית סקסה-קובורג-גותה, שממנו יצאו מלכי פורטוגל ומלכי בולגריה.
מאנוט בול
קריירה ב-NBA
תחנתו האחרונה של בול בליגת ה-NBA הייתה בעונת 1994/1995, כאשר חזר לגולדן סטייט. הוא פתח את העונה ביכולת טובה, אך לאחר מספר משחקים נפצע ושוחרר מהקבוצה. לאחר שעזב את ליגת ה-NBA חתם בול בפלורידה ביץ' דוגס מליגת ה-CBA ושיחק במדיה מספר חודשים, בשל הצטרפותו לליגה הזאת כמו מספר שחקני עבר נוספים מה-NBA רשת ESPN רכשה את זכויות השידור של הליגה הזאת ושידרה את משחקיה. אף על פי שקבוצת מונטנה מאונטיין קאאס מליגת ה-USBL (בה פתח את הקריירה המקצוענית שלו) הודיעה על צירופו ב-1996 הוא מעולם לא הופיע במדיה. הוא שיחק תקופה קצרה גם בפורלי מאיטליה ובקטר בטרם פרש ממשחק פעיל.
בשל מוטת ידיו המרשימות, הפך בול לאחד משחקני ההגנה הבולטים בליגה כאשר חסם זריקות בשיעור כמעט חסר תקדים. חוץ מקביעת שיא הליגה בחסימות לרוקי, השווה בול את שיא החסימות במחצית אחת, כאשר חסם 11 פעמים במחצית אחת נגד מילווקי, ואת השיא לחסימות ברבע אחד (8 חסימות, פעמיים). במשחק אחר, נגד אורלנדו, חסם בול ארבעה ניסיונות זריקה ברציפות, במהלך בודד. עם זאת, יכולות המשחק האחרות שלו היו מוגבלות ביותר. בשל מבנה הגוף הצר והארוך, התקשה בול פעמים רבות לשחק נגד שחקני הציר החזקים והמאסיביים בליגה.
פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה
ביוגרפיה
ב-10 בדצמבר 1791 התגייס פרדיננד לצבא האוסטרי, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-6 (קובורג). ב-29 בספטמבר 1804 הועלה פרדיננד לדרגת מיור, וב-6 באוגוסט 1805 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.
מאנוט בול
קריירה ב-NBA
בעונות ו- זכה בתואר מלך החסימות של ה-NBA. בול מחזיק במספר הישגים נוספים, הוא בעל ממוצע החסימות לדקה הגבוה בהיסטוריה (8.6 חסימות ל-48 דקות), כאשר הוא מותיר את סגנו הרחק מאחור (מארק איטון עם 5.8), ומדורג 16 ברשימת החוסמים המובילים בתולדות ה-NBA.
פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה
ביוגרפיה
ב-15 בספטמבר 1808 הועלה פרדיננד לדרגת אוברסט ברגימנט ההוסרים ה-3 (הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו), ולחם עמו במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית החמישית. פרדיננד קיבל את אביר צלב המסדר הצבאי של מריה תרזה, ולפני קרב וגראם הוא קיבל את התואר גנרל חיל הפרשים של נסיכות ליכטנשטיין. ב-15 באפריל 1811 הועלה פרדיננד לדרגת גנרל מיור.
מאנוט בול
אקטיביזם
בול היה אקטיביסט אשר פעל רבות למען שיפור מצבם הרע של תושבי סודאן. בראיון הוא אמר כי הוציא רבים מהכספים אותם הרוויח בעשר שנותיו ב-NBA במטרה לעזור לאזורים מוכי הקרבות במולדתו. בול הרבה לבקר במחנות פליטים סודניים, שם התקבל בכבוד רב. בשנת 2001 הוצעה לבול משרת שר-הספורט בממשלת סודאן, אך בול אשר היה נוצרי, סירב בשל התנאי המקדים לתפקיד - המרת דתו לאסלאם. לאחר מכן, מנעה ממשלת סודאן את יציאתו מהמדינה של בול בתואנה של תמיכה במורדים בני הדינקה. בסיועו של הסנאטור ג'ו ליברמן, הצליח לבסוף בול לקבל מעמד של פליט בארצות הברית.
פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה
ביוגרפיה
במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השישית נלחם פרדיננד בקרב קולם ובקרב לייפציג, ובשנת 1814 קיבל את עיטור מפקד צלב המסדר הצבאי של מריה תרזה.
מאנוט בול
אקטיביזם
בשנת 2002 חתם בול על חוזה ליום אחד בקבוצת הוקי הקרח אינדיאנפוליס אייס. אף על פי שהוא כלל לא מסוגל להחליק, יחסי הציבור שגרמה החתמתו עזרו בגיוס הכספים למען ילדי סודאן. בשנת 2006 השתתף בול בצעדה בת שלושה שבועות לעיר הבירה, שמטרתה הייתה לעורר מודעות לרצח העם המתרחש בדארפור.
פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה
ביוגרפיה
ב-30 בנובמבר 1815 התחתן פרדיננד עם מריה אנטוניה קוהארי דה צ'אבראג, בתו של פרנץ יוזף קוהארי דה צ'אבראג. לאחר מות חמיו בשנת 1826 ירשה אשתו מריה את נחלות אביה בהונגריה, ובעקבות כך הוסיף פרדיננד לשם משפחתו את השם "קוהארי".
מאנוט בול
אקטיביזם
בשנת 2004 נפגע בול בתאונת דרכים, כאשר מונית בה נסע התנגשה במעקה בטיחות, ושבר שלוש חוליות בצווארו. ב-19 ביוני 2010 נפטר בול כתוצאה מסיבוך של תסמונת סטיבנס-ג'ונסון במרכז הרפואי של אוניברסיטת וירג'יניה.
פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה
ביוגרפיה
ב-27 באוגוסט 1851 מת פרדיננד בווינה, והוא בן 66 שנים.
משפחתו
ב-30 בנובמבר 1815 התחתן פרדיננד עם מריה אנטוניה קוהארי דה צ'אבראג, בתו של פרנץ יוזף קוהארי דה צ'אבראג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
The Girl and the Dreamcatcher
The Girl and the Dreamcatcher (תרגום חופשי: הילדה ולוכד החלומות) היה להקת פופ אמריקאית אשר הורכבה מהצמד דאב קמרון וראיין מקארתן.
היסטוריה
לפני הקמת הלהקה, דאב קמרון וראיין מקארתן הכירו על סט הצילומים של הסדרה ליב ומאדי ולאחר מכן התחילו לצאת. השניים הקימו ערוץ יוטיוב ביולי 2014 והחלו להעלות אליו גרסאות כיסוי לשירים פופולריים. במאי 2015, הודיעה קמרון שהצמד מקים להקה באופן רשמי, שנקראה בתחילה "Dove and Ryan". בספטמבר של אותה השנה הם הודיעו על שינוי שמה של הלהקה ל-"The Girl and the Dreamcatcher" (הילדה ולוכד החלומות).
בתאריך ה-12 באוקטובר 2014 הוציאו את השיר המקורי הראשון שלהם "Someone You Like"
בתאריך ה-1 באוקטובר 2015 הוציאו שיר נוסף בשם "Written in the Stars".
בינואר 2016 קמרון ומקארתן הודיעו על שחרור סינגל נוסף בסוף החודש. הסינגל השלישי יצא ב-29 בינואר של אותה השנה ונקרא "Glowing in the Dark".
ביולי של אותה השנה הלהקה הוציאה את אלבומם הראשון והיחיד, Negatives.
בנוסף נפתח ללהקה חשבון באינסטגרם בטוויטר ובפייסבוק בניהול דאב וראיין.
באוקטובר 2016, דאב וראיין נפרדו והודיעו על פירוק הלהקה.
יחסי ארמניה–בולגריה
יחסי ארמניה–בולגריה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת ארמניה לרפובליקה הבולגרית. שתי המדינות ניהלו יחסים דיפלומטיים מאז הקמתן בשנת 1992. לארמניה יש שגרירות בסופיה; מאז 19 בדצמבר 1999, לבולגריה יש שגרירות בירוואן. שתי המדינות חברות במלואן בארגון שיתוף הפעולה הכלכלי בים השחור (BSEC).
היסטוריה
הארמנים הראשונים בהיסטוריה של בולגריה הוזכרו בתקופת הזהב של האימפריה הבולגרית הראשונה, אך זה הפך חשוב כאשר אחד האנשים המפורסמים ביותר בהיסטוריה של בולגריה, שמואל בולגריה, היה חצי ארמני. בגלל קישור זה, זה הפך להשפעה לפתיחת אחת הידידות הוותיקות בעולם: הידידות הארמנית-בולגרית.
כל שלושת נשיאי ארמניה ערכו ביקורים רשמיים בבולגריה וביקורים הדדיים נערכו גם על ידי נשיאי בולגריה וראשי ממשלה. ארמניה מייצאת בעיקר כימיקלים, גרוטאות מתכת וחומרי גלם לבולגריה, ואילו בולגריה מייצאת בעיקר מינרלים, מזון מעובד, גומי וחומרי גלם לארמניה. עיר החוף הבולגרית ורנה היא יעד תיירותי פופולרי עבור אזרחי ארמניה.
בשנת 2015 בולגריה הכירה רשמית ברצח העם הארמני.
הגלות הארמנית בבולגריה
הארמנים הם המיעוט הרביעי בגודלו בבולגריה, והם מונים 6,552 על פי מפקד 2011. כיום חיים בבולגריה כ-30,000 איש ממוצא ארמני.
צולר
צולר (בגרמנית: Zoller) הוא שם משפחה ממקור גרמני ופירושו "גבאי", גובה-מכס מטעם השלטון.
Backin' It Up
Backin' It Up הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי פרדיסון פונטיין, ביחד עם הראפרית האמריקאית קארדי בי. השיר יצא לאור ב-20 בספטמבר 2018, כסינגל שלא מתוך אלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-40 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-18 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קארדי בי וג'ורדן ת'ורפ. השיר בוצע לראשונה בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית שהתקיים בשנת 2018, בסמוך לזכייתה של קארדי בי בפרס עבור "פריצת השנה" ובפרסים נוספים בקטגוריות אחרות.
בנוסף לכך, עתיד להיכלל השיר בהמיני-אלבום הראשון של פרדיסון פונטיין.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא של השיר בוים על ידי קיד ארט ופורסם לראשונה ב-20 בספטמבר 2018. בקליפ לובשת קארדי בי חליפה בצבע אדום בדומה לזו של ליל קים. בנוסף לכך, ניתן לראות את פרדיסון פונטיין נכנס לפיצרייה תוך שהוא מפלרטט עם בת זוג של מישהו שהולך לכמה רגעים.
נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-135 מיליון צפיות.
קוואמי קווי
קוואמי קווי (באנגלית: Kwame Quee; נולד ב-7 בספטמבר 1996 בפריטאון שבסיירה לאון) הוא כדורגלן מסיירה לאון המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל חיפה מליגת העל ובנבחרת סיירה לאון.
קריירת מועדונים
קווי החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-FC ג'והאנסן מליגת העל של סיירה לאון.
ב-2 במרץ 2022 חתם בנג'ראן מליגת העל הסעודית.
ב-1 ביוני 2022 חתם בהפועל חיפה מליגת העל הישראלית.
קריירה בינלאומית
ב-2 בדצמבר 2012 ערך קווי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סיירה לאון, בתיקו 0-0 נגד נבחרת גינאה במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2014. ב-4 בספטמבר 2019 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 3-1 לנבחרת ליבריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הוא היה חלק מסגל נבחרת סיירה לאון בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, וערך שלוש הופעות בטורניר.
ג'. האוורד אדמונדסון
ג'יימס האוורד אדמונדסון (באנגלית: James Howard Edmondson; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוקלהומה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוקלהומה ה-16 בשנים 1959–1963, ולאחר מכן ועד 1964 כסנאטור מטעם מדינתו, עד אשר הוחלף על ידי ציבור הבוחרים שבחרו בבחירות ביניים בפרד האריס. כמי שנבחר למשרת המושל בגיל 33 הוא עד היום צעיר מושלי אוקלהומה.
טרם בחירתו כמושל, עסק אדמונדסון בעריכת דין בעיר מוסקוגי שבאוקלהומה, שימש כתובע הראשי של מחוז טולסה, ונבחר כפרקליט המחוז בשנים 1954 ו-1956.
עוקץ פלדה
עוקץ פלדה היא פצצת מרגמה (פצמ"ר) מונחית תוצרת אלביט מערכות, שנמצאת בשימוש בצה"ל.
ג'. האוורד אדמונדסון
ראשית חייו
ג'. האוורד אדמונדסון נולד בעיר מוסקוגי שבאוקלהומה. הוא התחנך בבתי הספר המקומיים ולאחר מכן למד באוניברסיטת אוקלהומה. במרץ 1942 הוא התגייס לחילות האוויר של צבא ארצות הברית, ושירת עד 5 בדצמבר 1945. הוא שב ללימודיו באוניברסיטה, במאי 1946 נשא אדמונדסון לאישה את חברת ילדותו ג'אנט ברלטסון, ובאוגוסט 1948 השלים את לימודי התואר שלו במשפטים. לזוג נולדו בן אחד ושתי בנות.
לאחר שעסק בעריכת דין במוסקוגי, עבר אדמונדסון לטולסה, והיה התובע הראשי של משרד התובע המחוזי של מחוז טולסה. ב-1954 נבחר אדמונדסון כתובע המחוזי, ונבחר לכהונה נוספת ב-1956.
מושל אוקלהומה
ב-12 בינואר 1959 הושבע אדמונדסון כמושל אוקלהומה, לאחר שניצח בבחירות ברוב הגדול ביותר בו זכה מועמד למשרה זו בהיסטוריה של המדינה. הוא התמודד על בסיס מצע של רפורמות, והעביר רפורמות רבות על אף התנגדות מבית המחוקקים המדינתי בשנתיים הראשונות לכהונתו. הוא העביר בהצלחה בבית המחוקקים החלטה למשאל עם לביטול חוק היובש באוקלהומה. אדמונדסון הצליח להקים מערכת זיכיונות מדינתית ומערך רכש מרכזי, אך כשל בניסיונו להעביר את השליטה על כספי הכבישים המחוזיים למחלקת הכבישים המדינתית.
עוקץ פלדה
פיתוח "עוקץ פלדה" החל בתע"ש ב-2011 והמשיך באלביט מערכות אחרי שרכשה את תעש מערכות. ב-14 במרץ 2021 סיימה "עוקץ פלדה" סדרת ניסויים מוצלחים שחתמו את שלב הפיתוח והגדירו אותה כמוכנה למסירה לצה"ל. צה"ל הצטייד ב"עוקץ פלדה" במהלך 2021–2022 וצוותים בפלוגות חשיפה-תקיפה מפעילים את הפצמ"ר.
ג'. האוורד אדמונדסון
מותו
לאחר פרישתו שב אדמונדסון לעסוק בעריכת דין באוקלהומה סיטי.
ג'. האוורד אדמונדסון נפטר בביתו ב-17 בנובמבר 1971 כתוצאה מהתקף לב. הוא נטמן בבית הקברות ממוריאל פארק שבאוקלהומה סיטי.
מלון צ'ונגון
מלון צ'ונגון (בקוריאנית: 청년호텔) הוא בית מלון הממוקם רובע מנגיונדה בפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית.
המלון ממוקם בצומת שבין הרחובות צ'ונגון וקוואנגבוק, ונפתח לקהל הרחב ב-1 במאי 1989.
במלון יש 30 קומות, המאכלסות 900 חדרי אירוח, וכולל בין היתר חדר קריוקי ובריכת שחייה חיצונית.
נכון לשנת 2018, המלון משמש בעיקר כאכסניית נוער.
ברברה לי
ברברה ג'ין לי (באנגלית: Barbara Jean Lee; נולדה ב-16 ביולי 1946) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית. מכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של מדינת קליפורניה מאז 1998, וקודם לכן ייצגה את מחוז הקונגרס התשיעי בשנים 2013-1998 ואת מחוז הקונגרס ה-13 בשנים 2023-2013.
ביוגרפיה
לי נולדה באל פאסו שבטקסס. אמה מילדרד הייתה פורצת דרך בנושאים הקשורים להסרת האפליה הגזעית, היא הייתה אחת מהסטודנטיות השחורות הראשונות שהחלו ללמוד באוניברסיטת טקסס באל פאסו, ואחת הראשונות שכיהנו במשרות ציבוריות באזור. אמה נפרדה מאביה הביולוגי לפני שלי נולדה. היא נישאה בשנית לגרווין טוט, שאימץ את לי. הוריה נפרדו בילדותה, אביה נישא מחדש ליפנית אותה הכיר כשהוצב בעת שירותו הצבאי ביפן ואמה נישאה מחדש לאיש צבא אחר. ב-1960 עברה המשפחה ללוס אנג'לס שבקליפורניה.
לי למדה בתיכון בסן פרננדו, במהלך לימודיה הייתה המעודדת השחורה הראשונה בתיכון ובאזור. בגיל 16 נכנסה להריון ונישאה בחשאי. היא עברה הפלה טבעית, ובהמשך נכנסה שוב להריון ועברה הפלה מלאכותית במקסיקו. היא התגרשה, נישאה בשנית וסבלה מבעל אלים עד שנפרדה גם ממנו. כאם חד-הורית היא גידלה שני בנים.
היא סיימה תואר ראשון ב-1973 בקולג' מילס באוקלנד וב-1975 סיימה תואר שני בעבודה סוציאלית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. לי הייתה פעילה חברתית בתנועה לזכויות האזרח וב-1971 הצטרפה לפנתרים השחורים. היא כיהנה כנשיאת הסטודנטים השחורים בקולג' מילס.
היא התמחתה אצל חבר הקונגרס רון דלמס ובהמשך הפכה לראש לשכתו. ב-1991 נבחרה לחברה בבית המחוקקים של קליפורניה, ב-1996 נבחרה לסנאט של קליפורניה. עם פרישתו של דלמס התמודדה וניצחה ב-1998 בבחירות מיוחדות על המושב שהתפנה בבית הנבחרים של ארצות הברית. היא נבחרה מאז לכהונות נוספות עוד 11 פעמים.
חיים הגר (קוסוב, השני)
רבי חיים הגר (ביידיש: האגער או האגר, ה'תר"ס – ל' בתשרי ה'תש"ג) היה האדמו"ר החמישי בשושלת חסידות קוסוב. נרצח בשואה עם אשתו וכל ילדיו.
ברברה לי
ביוגרפיה
ב-2001 זכתה לתשומת לב ציבורית רבה, כשהייתה חברת בית הנבחרים היחידה מול 420 תומכים, שהצביעה נגד ההצעה לאפשר לנשיא ארצות הברית להשתמש בצבא כנגד האחראים לפיגועי 11 בספטמבר. בנאום שנשאה בקונגרס הזכירה את נאומו של הכומר בטקס האשכבה לזכר הקורבנות שאמר "הבה נתפלל לתבונה עליונה, שכאשר נגיב לא נהפוך לאותו רוע שאותו אנחנו מוקיעים". במאמר שפרסמה ציינה כי היא התנגדה להחלטה משום שהיא נותנת לנשיא צ'ק פתוח לפעול בכל מקום נגד כל אחד. לאחר ההצבעה קיבלה איומים ואלפי מכתבי נאצה ונזקקה לאבטחה צמודה. היא הייתה מתנגדת נחרצת למבצע חופש לעיראק ולאחר הפלישה האמריקאית הייתה ממייסדות השדולה בקונגרס ליציאת כוחות הצבא האמריקאים מעיראק. בספרה ציינה שהיא תמשיך לפעול נגד מה שמכונה המלחמה העולמית בטרור.
חיים הגר (קוסוב, השני)
ביוגרפיה
נולד בקוסוב, בן יחיד לרבי משה הגר מקוסוב ולרעכל בתו של רבי אברהם מנדל שטיינברג. בשנת ה'תר"פ נסמך להוראה על ידי סבו רבי אברהם מנדל שטיינברג, רבי מאיר אריק אב"ד בוצ'אץ' ועל ידי רבי יעקב שור אב"ד קיטוב. נישא לרבקה בת רבי משולם פייבוש וורמן, (בן רבי יעקב יצחק מזברז', בן רבי ישראל לייב האדמו"ר מבוטשאטש, בן רבי אברהם דוד מבוטשאטש) רב ואדמו"ר בפלטיצ'ן ואחר כך ביאסי.
ברברה לי
ביוגרפיה
לי מכהנת בבית הנבחרים בוועדת ההקצבות ובוועדת התקציב. בשנים 2009 עד 2011 כיהנה כיו"ר השדולה השחורה בקונגרס. ב-2006 נעצרה ביחד עם שישה חברי קונגרס נוספים במהלך הפגנה מול שגרירות סודאן במחאה על רצח העם בדארפור. ב-2008 התפרסם ספרה "Renegade for Peace and Justice: A Memoir of Political and Personal Courage".
חיים הגר (קוסוב, השני)
ביוגרפיה
עם פטירת אביו בשנת ה'תרפ"ה החל לכהן כאדמו"ר בעיר קוסוב. על פי תיאורים היה רבי חיים גבה קומה ויפה תואר, תלמיד חכם ועסקן ציבורי. ידע לנגן בכינור. היה בקשר ידידות עם קרוב משפחתו רבי ישראל הגר, ששהה בבית אביו רבי משה בתקופת מלחמת העולם הראשונה כשנמלט מויז'ניציה.
בשנת ה'תרצ"ה ביקר בארץ ישראל, יחד עם רבי דוד שפרבר אב"ד בראשוב, שהיה חסיד קוסוב. הוא תכנן להשתקע בחיפה, ורצה להשקיע שם 40,000 זלוטי, אך חסידיו הניאו אותו מהרעיון ובהשפעתם קנה במקום זאת דירה בקולומיאה.
ברברה לי
ביוגרפיה
בינואר 2023 דווח כי לי תכננה להתמודד לסנאט של ארצות הברית כמועמדת המפלגה הדמוקרטית במקומה של הסנאטורית הפורשת דיאן פיינסטיין, לאחר שחשפה את כוונותיה אלה בפני חברי השדולה השחורה בקונגרס. הדיווח התפרסם כיממה לאחר הכרזת מועמדותה של חברת הקונגרס קייטי פורטר. ב-21 בפברואר 2023 הכריזה רשמית על התמודדותה באירוע בחירות באוקלנד.
חיים הגר (קוסוב, השני)
ביוגרפיה
בשובו מארץ ישראל, בשנת ה'תרצ"ו, תכנן להדפיס את שלושת חיבוריו: "חורבן בית המקדש", "טהרת המשפחה" ו"הלכות מקוואות".
במלחמת העולם השנייה שהה בגטו קולומיאה, בשנים ת"ש–תש"ב. הוא הוברח על ידי חסידיו לקוסוב, שם הסתתר בבונקר ממנו היה אמור להיות מוברח מחוץ לאזור הכיבוש. עקב מצב בריאותו הוא נאלץ לשוב לגטו טרם בוא המבריחים. באקציה שנערכה לאחר מכן הוא נתפס עם בניו ובנותיו, ונשלח ברכבת למחנה ההשמדה בלז'ץ, שם מצא את מותו בליל ל' בתשרי ה'תש"ג, לעיני בנו אלתר'ל. אחרים טוענים שנספה באושוויץ.
משפחתו
אשתו העניא רבקה, נורתה בגטו קולומיאה בטבת ה'תש"ב, יחד עם הבת חוה, שהייתה מאורסת לברוך בן רבי ישראל שלום יוסף הגר האדמו"ר מאוטיניא. גם שאר הילדים, אלתר יעקב שמשון, יוסף, משה והבת שינצי – נספו בשואה.
אחיינו, הרב אברהם יהושע העשיל הגר (נפטר בתש"ס, בן אחותו היחידה וגיסו רבי שרגא פייבוש הגר (זלישטשיק)), החל לכהן אחרי המלחמה כאדמו"ר מקוסוב־זלישטשיק בארצות הברית. אחר פטירתו מכהן בנו רבי שרגא כאדמו"ר מקוסוב.
.sa
.sa היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בערב הסעודית. הסיומת, שנפתחה בשנת 1994, פעילה ונפוצה ביותר בעיקר בקרב תושבי ערב הסעודית.
סיומת זו מנוהלת על ידי SaudiNIC.
בשימוש גם סיומת AlSaudiah.
בית הכנסת של ברודסקי
בית הכנסת של ברודסקי (ביידיש: די בראָדסקי שול) הוא בית כנסת היסטורי במרכז העיר קייב שבאוקראינה, שהיווה מרכז דתי ותרבותי ליהודי קייב.
בית הכנסת נמצא ברחוב שותא רוסתוולי 13. הוא נבנה בשנת 1898 לפי תכנונו של האדריכל גאורגיי שלייפר, ובמימון הסוחר והתעשיין אליעזר ברודסקי. הפרויקט בוצע על ידי חברת הבנייה של לב גינזבורג.
היסטוריה
בסוף שנות התשעים של המאה ה-19 החליט הסוחר העשיר, התעשיין והנדבן היהודי אליעזר ברודסקי לבנות לעצמו בית כנסת. באביב של שנת 1897 הוא קיבל אישור מהסנאט של האימפריה הרוסית. בית הכנסת הכוראלי נפתח ב-24 באוגוסט (5 בספטמבר לפי הלוח הגרגוריאני) של שנת 1898, ביום הולדת ה-50 של ברודסקי. עלות הבנייה הסתכמה ב-150 אלף רובלים. בטקס הפתיחה החגיגי נוכחו ראש המחוז, ראש העיר קייב ונציגים חשובים אחרים של אותה תקופה.
בקני המידה של מזרח אירופה, בית-הכנסת היה מודרני להפליא: ניתנו בו דרשות סדירות במקום פלפולים תלמודיים או שיעורי מוסר של מגידים, נאסר להרעיש ולהפריע בתפילה, צופה מהמתפללים להגיע בלבוש אירופאי והייתה מקהלת בנים עם חזן מקצועי. מוטיבים אלה (שהיו מובנים מאליהם במרכז ומערב אירופה) נחשבו לסממנים אליטיסטיים, ובית-הכנסת – כמו מוסדות דומים במזרח – שירת לא את כלל הציבור אלא את האליטה המסחרית הגליציאנית ואת החוגים המתקדמים שהיו מקורבים אליה.
אחרי מהפכת אוקטובר, בשנת 1926, בית הכנסת נסגר בהוראת השלטונות. המבנה שימש כמועדון. בשנת 1955 קיבל תיאטרון הבובות האקדמי של קייב את המבנה. במהלך השנים בוצעו במבנה שינויים רבים. ב-1970 נבנתה חזית חדשה ונבנתה מחדש הקומה השלישית.
בשנת 1992 פרסם נשיא אוקראינה חוק העוסק בהחזרת מבני דת לידי קהילות שהמבנים היו שייכים להן בעבר. לאחר פנייה של הקונגרס היהודי-אוקראיני בראשות ודים רבינוביץ' ב-1997, עבר תיאטרון הבובות למבנה אחר, והקהילה יהודית קיבלה את בית הכנסת לרשותה. ב-14 במרץ 2000 התקיים טקס חגיגי של פתיחתו המחודשת של בית הכנסת. ב-2008 הקהילה חגגה 110 שנים לבית הכנסת.
.bh
סיומת זו מנוהלת על ידי BATELCO.
עונת 1963/1964 בליגת המשנה ההולנדית
עונת 1963/1964 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה השמינית של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, טלסטאר ספורטקלאב ופ.צ סיטארד העפילו לליגה הראשונה, דן בוס ב.ו.ו ופורטונה פלארדנינגן נשרו לליגה השלישית.
מבנה
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 16 קבוצות, 12 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו היורדות מהליגה הראשונה וילם II ווולוויקרס והעולות מהליגה השלישית דן בוס ב.ו.ו וטלסטאר ספורטקלאב. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצות במקומות 1 ו-2 העפילו לליגה הראשונה והקבוצות במקומות 15 ו-16 נשרו לליגה השלישית.
נמל התעופה טונושנה
היסטוריה
במהלך המלחמה הקרה היה טונושנה בסיס למטוסי יירוט מרכזיים. זה היה ביתו של גדוד התעופה 415 של חיל האוויר הסובייטי והפעיל בתחילה מטוסי סוחוי Su-9 בשנות ה-60. הגדוד החליף אותו בשנת 1979 במיג 23P. מטוס זה שירת בטונושנה במהלך שנות ה-80 וה-90. בשנת 1992 הגדוד פורק ומטוסי המיג 23 נשלחו לבסיס רז'ב בפרברי מוסקבה.
מסופי נוסעים
מסוף הנוסעים (בשטח של 1000 מ"ר) מיועד לטפל ב-180 נוסעים מקומיים או 100 נוסעים בינלאומיים לשעה. מסוף המטען (בשטח של 833 מ"ר) מיועד לטפל עד 150 טון מטען מדי יום.
מתחם נמל התעופה החל לשרת מטוסי נוסעים בשנת 2002 ושופץ בשנת 2013.
חברות תעופה ויעדים
רשימת השירותים הרגילים משתנה לעיתים קרובות. על פי אתר האינטרנט של נמל התעופה החל מפברואר 2020 איירפלוט הפעילה טיסות משרמטייבו שבמוסקבה ליארוסלבל, כמו גם חברות התעופה אזימוט שהפעילה טיסות מקרסנודאר וסוצ'י, חברת נורדווינד שהפעילה טיסות מסימפרופול, שבחצי האי קרים וחברת התעופה UVT איירו שהפעילה טיסות ליארוסלבל מהעיר קאזאן.
תאונות ותקריות
ב-6 בספטמבר 1994 התרסק ה-MiG-23UB עקב אובדן שליטה.
ב-7 בספטמבר 2011 אירעה התרסקות מטוס של קבוצת לוקומוטיב ירוסלבל וגרמה למותם של כמעט כל קבוצת ההוקי לוקומוטיב ירוסלב, שהייתה אחת הטובות בליגת KHL. מטוס יאק 42, של חברת התעופה יאק סרוויס, שנשא את הקבוצה למשחק במינסק, בלארוס התרסק בהמראה ונהרגו 44 מתוך 45 הנוסעים. המטוס התרסק והתפרק מקצה המסלול, בנהר הוולגה. הסיבה נקבעה כטעות טייס, כאשר אחד משני הטייסים הפעיל בלימה בצורה לא נכונה במהלך ההמראה, המיוחס לחוסר ניסיון טיסה מספיק בדגם המסוים הזה.
יחסי המלדיביים–שווייץ
יחסי המלדיביים–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת המלדיביים לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה
בין רפובליקת המלדיביים לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת המלדיביים לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים טובים וידידותיים אך אינם קרובים במיוחד. המלדיביים מהווים בעיקר יעד תיירותי עבור שווייץ ושווייצרים רבים מגיעים לשם בחופשות.
החל משנת 1887 ועד העצמאות בשנת 1965, המלדיביים היו פרוטקטורט בירטי. שווייץ הכירה בעצמאותה של המדינה ב-1965 באופן מידי. היחסים הדיפלומטיים שבין שתי המדינות כוננו לראשונה בשנת 1981 והשגרירות השווייצרית בסרי לנקה הואמנה על המלדיביים. השגריר המלדיבי לשווייץ ממוקם בז'נבה והוא מתפקד ראשית כשגריר לארגונים בינלאומיים ורק אחר כך כשגריר לשווייץ (ובכך הדרג הוא קונסולרי בלבד). השגרירות המלדיבית לארגונים בינלאומיים אמונה על שווייץ מאז שנת 2010.
משלחת שווייצרית השקיפה על הבחירות לנשיאות שנערכו במלדיביים ב-2013 על מנת למנוע שחיתות.
יחסים כלכליים
היחסים הכלכליים שבין שתי המדינות נשלטים על ידי התיירים הנכנסים למלדיביים משווייץ ושווי הביקורים שלהם במלדיביים מוערך מדי שנה כ-50 מיליון פרנק שווייצרי. הסחר הבילטרלי שבין חברות פרטיות הוא צנוע ונע באזור 10 מיליון פרנקים שווייצריים מדי שנה.
שווייצרים במלדיביים
בשנת 2014 התגוררו במלדיביים ארבעים ותשעה אזרחים שווייצרים, על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה. נוכחות שווייצרית תמיד יש במלדיביים עקב העובדה שהיא מדינת תיירות.
פרסי הסרייה א'
פרסי הסרייה א' (באיטלקית: Premi Lega Serie A) מוענקים על ידי מנהלת הסרייה א' לכדורגלנים הטובים ביותר בכל עונה. הפרסים הוענקו לראשונה בסוף עונת 2018/2019.
ויליאם בבל
ויליאם בֶּבֵּל (באנגלית: William Babell; 1690 - 23 בספטמבר 1723) היה מוזיקאי אנגלי, מלחין ומעבד פורה של מוזיקה קולית לצ'מבלו.
קורות חיים
את חינוכו המוזיקלי קיבל מאביו, צ'ארלס בבל, נגן בסון בתזמורת דרורי ליין, מיוהאן כריסטוף פפוש וייתכן גם מהנדל. היה כנר בתזמורת הפרטית של ג'ורג' ה-I וכצ'מבליסט מ-1711, בחברת ויליאם קורבט, ג'יימס פייסיביל ומאוחר יותר מת'יו דובורג. עמד בקשרים עם תיאטרון לינקולן ין. בנובמבר 1718 קיבל את משרת נגן עוגב ב"כנסיית כל הקדושים" שברחוב ברד (All Hallows, Bread Street). לימים ירשו ג'ון סטנלי.
כתב מספר עיבודים למקלדת של אריות אהובות בזמנו. אלה יצאו לאור בצרפת, הולנד וגרמניה כמו גם באנגליה, והיו נדבך המוניטין המוזיקלי שיצא לו. סגננו הושפע עמוקות מזה של הנדל בשל היכרותו הקרובה עם עבודתו, עם שיטותיו ואיתו. מאתזון, בן זמנו של בבל, חשב כי זה עלה על הנדל בנגינה בעוגב, לעומתו היסטוריון המוזיקה, ברני, ביקר את נוהגו לבצע עיבודים בטענה, כי בבל:
למעט הביקורת של ברני, היסטוריון המוזיקה וחברו, ג'ון הוקינס, ציין, "בבל עשה חיל... כשעיבד את האריות לספר תרגילי נגינה, שבודדים מלבדו יוכלו לבצע כראוי, ומזה זמן רב הם מהוללים בצדק'. בין העתקי בבל לאריות, 'Vo' far guerra', מרינאלדו, שהנדל ייעד כקטע ראווה לנגינתו בצ'מבלו ומצטיין בווירטואוזיות. ההעתק של בבל נעשה מן הזיכרון, לאחר ששמע את הנדל מאלתר אותו במהלך ביצוע היצירה. ב-1894 הוציא לאור המו"ל פרידריך קריזנדר את עיבוד רינאלדו של בבל לכלי מקלדת בכרך ה-48 של "חברת הנדל הגרמנית" (ההוצאה כללה 105 כרכים). בנוסף הלחין בבל סונאטות לכינור או אבוב וקונטינואו, קונצ'רטי ומגוון יצירות אחרות. הפרקים האיטיים שהלחין מאירים מסורות ביצוע, קישוט ואלתור במאה ה-18, ומהווים דוגמה חשובה עבור מוזיקולוגים ומבצעים באסכולת הביצוע ההיסטורי. מותו המוקדם יוחס לאופיו הדקדנטי, בדומה לתיאורים של הנדל, ידידו. הוא נקבר בכנסיית "כל הקדושים" בקננברי, איזלינגטון.
גוסטבו מש
גוסטבו מש (נולד ב-21 בפברואר 1957) הוא פרופסור אמריטוס לסוציולוגיה באוניברסיטת חיפה. כיהן גם כרקטור אוניברסיטת חיפה. כמו כן שהה במעמד של פרופ'-אורח באוניברסיטת טורונטו בקנדה ובאוניברסיטת אוקספורד באנגליה.
ביוגרפיה
מש נולד בקורדובה, ארגנטינה, לדורה ומרקוס, גם הם ילידי ארגנטינה, שהוריהם היגרו לארגנטינה ממזרח אירופה. בנוסף לו, היו במשפחה אח ושתי אחיות. עלה לישראל לבדו ב-1973, ולמד במכינה קדם אקדמית של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנים 1978–1981 שירת שירות סדיר בצבא, בחיל השריון.
בשנים 1982–1985 למד סיעוד בבית ספר לסיעוד במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר, ואחר כך עבד כאח מוסמך בתחום בריאות הנפש.
בשנים 1985–1988 למד לתואר ראשון בחינוך (ייעוץ) וסוציולוגיה באוניברסיטת חיפה.
בשנים 1988–1990 למד לתואר שני בסוציולוגיה באוניברסיטת חיפה. עבודת המ.א. שלו עסקה בגורמים המשפיעים על שעור הרצידיביזם של חולי נפש, ונכתבה בהדרכת פרופ' גדעון פישמן.
בשנים 1990–1993 נסע לארצות הברית ללימודי תואר שלישי וסיים את התואר במחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטת המדינה של אוהיו. עבודת הדוקטור שלו עסקה בגורמים המשפיעים על פערים כלכליים ואתניים במעורבות אזרחים בתכנון עירוני, ונכתבה בהנחיית פרופ' קנט שוויריאן.