cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בריונות רשת
השוואה לבריונות רגילה
בריונות רשת אינה נפוצה כמו בריונות פיזית רגילה, אך התופעה הולכת וגדלה. במחקר שנערך באוניברסיטה הפתוחה 49% מהנשאלים דיווחו על אלימות פנים אל פנים, לעומת 27% שדיווחו על אלימות רשת בשנת 2014. בשנת 2008 רק 8% התלוננו על אלימות רשת וב-2012 התלוננו 16% מהנשאלים על אלימות מסוג זה. הטרדה ברשת אינה שונה במידה רבה מהטרדה במרחב הפיזי, הגורמים והסיבות של שניהם דומים והם עלולים לגרום לאותם נזקים. למרות זאת למרחב האינטרנטי יש מספר מאפיינים אשר גורמים להבדלים בין השניים ולהעצמה של ההטרדה:
השפעות הבריונות ותוצאותיה
להטרדות באינטרנט, כמו להטרדות רגילות, עלולות להיות השפעות פסיכולוגיות עמוקות על ילדים, כמו דיכאון נפשי וליצור טראומות שיישארו עם הילדים לכל אורך חייהם. האתגר המרכזי המסתמן במרחב המקוון הוא שלילדים יש פחות אסטרטגיות התמודדות עם הפגיעה בהשוואה לפגיעה במרחב הפיזי. מחקר שנעשה הוכיח מספר תוצאות חמורות של בריונות הרשת על הקורבנות. לדוגמה הילדים מפתחים הערכה עצמית נמוכה והם חווים העצמה של מגוון רגשות כגון: פחד, תסכול, נקמה, כעס ודיכאון. הטרדה באינטרנט לרוב תגרום לילדים להתרחקות חברתית והסתגרות בבית. ישנם מקרים קיצוניים בהם הבריונות אף דחפה את הילדים לקצה, וגרמה להתאבדותם. המקרים הידועים בארצות הברית בהם בריונות הרשת הובילה להתאבדותם של הקורבנות הם:, ן ו. בקנדה, התאבדותה של אמנדה טוד זכתה להדים נרחבים ברשת בשל סרטון באתר יוטיוב שהעלתה, המתעד את התדרדרותה.
המקרה הידוע ביותר של התאבדות בעקבות בריונות רשת בישראל הוא של דודאל מזרחי. ב-2011 התאבד בישראל דודאל מזרחי, בן ה-15, לאחר שסבל מבריונות בבית הספר וברשת כשהופצו עליו סרטונים, תמונות, ותגובות מטרידות ברשת החברתית פייסבוק.
סוגי בריונות ברשת
בבלוג שלו מציג יהונתן קלינגר את הסוגים השונים של בריונות ברשת:
על מנת שבריונות רשת תחשב ככזאת, על שני הצדדים להיות קטינים. ברגע שישנו מבוגר באחד מן הצדדים זה הופך להיות הטרדה ברשת (cyber-harassment) או מעקב ברשת (cyberstalking). בנוסף בריונות הרשת אינה תקשורת חד פעמית, מלבד מקרים של איום מוות או פגיעה גופנית ממשית כלשהי.
ביוש (Shaming) - מוגדר כפרסום ברבים אודות התנהגות אדם שסטה מנורמות מקובלות בחוק או בחברה, מתוך כוונה לגנות אותו לחשוף את התנהגותו לעין הציבור מה שיוביל לפיקוח חברתי.
ביוש מקוון עושה שימוש בכתיבה ופרסום פוסט ברשתות החברתיות מתוך כוונה להביא לידיעת הציבור התנהגות הראויה לגינוי בעיני הכותב, מתוך כוונה להביך ולפגוע במוניטין של המבויש. פרסום פומבי ברשת של התנהגות לא ראויה נעשה על פי רוב משיקולים של חיפוש אחר תגובה הולמת, קידום הרתעה, יעילות, חופש הביטוי וחתירה לחשיפת אמת או צדק שלא היו מתממשים באמצעות מערכת המשפט.
אחד ההיבטים הבעייתיים של ביוש מקוון בסביבה דיגיטלית נעוץ בכך שכל אדם יכול לבייש את הזולת לפי סולם ערכים אישי ולפגוע בכבוד המבוייש ללא הלימה למעשה שבעטיו בויש. בסביבה זו קיים קושי בהגבלת הביוש להגדרות מסורתיות ומקובלות, מה שעשוי להיות מוצא מהקשרו ולהתפתח ללשון הרע גם אם הביטוי המקורי מכיל גרעין של אמת.
הסכנות באלימות ברשת
בריונות ברשת היא תופעה שכיחה בעידן האינטרנט, בה נעשה שימוש ברשתות החברתיות והאינטרנט בכדי לפגוע באדם או קבוצה. לתופעה זו מספר סכנות:
הכפשת שם הקורבן ומניעת שיקומו
בריונות ברשת מזמן הפסיקה להישאר רק ברשת, אם האדם הנפגע חשב לרגע כי יש לו מקום מפלט בחברה התשובה היא לא. רבים מהבריונים ברשת הם אנשים מחיי היומיום של הקורבן המחפשים דרך לנקמה ופגיעה בו. רבים המקרים בהם שיימינג ובריונות ברשת הפכו להצקות, השפלות ונידוי חברתי בבתי הספר ובסביבה של אותו קורבן רשת. דבר זה קורה עקב כך שהרשתות החברתיות פתוחות לכולם וכאשר אדם חווה אלימות ברשתות הבריון יוצר מעין חותם קבוע, הגורם שהאדם לא יכול להימלט מעברו או טעויותיו, כיוון שהאינטרנט לא שוכח וכל הכתוב בו נשאר לתמיד. וכך למעשה הבריון פוגע גם בתדמית והאופי של האדם וגם לא נותן לו אפשרות לשיקום. עקב כך קורבנות רבים נוטים לחוסר ביטחון, רגישות יתר, חוסר הערכה עצמית, דיכאון, כעס ועוד אין ספור השלכות נפשיות. הנפגע מרגיש חשוף ללא הגנה ומקום לברוח אליו, וחושש שהתחושות שלו וההתנהגות של הבריונים ברשת לא יפסקו.
השלכות חברתיות/ התנהגותית
השפעה נוספת שנגרמת עקב הבריונות היא הרצון לנקמה. קורבנות רבים לא מוצאים נחמה בדבר חוץ מהרצון לפגוע חזרה באותה הדרך לאדם או הקבוצה שפגעו בהם, וכך למעשה המעגל לא נפסק ומצטרפים לתופעה עוד קורבנות ועוד בריונים.
התחזות והטרדות מיניות
ברשתות החברתיות ניתן להכיר אנשים חדשים דרך האינטרנט, "חברים", מבלי לדעת באמת אם "החבר" הוא אכן ילד בן 15 או איש בן 40. חלק מהסכנות באינטרנט הן היכולת להתחזות לאדם אחר בתוך שניות עקב הקלות ביצירת משתמש פיקטיבי בשניות. דבר אשר נוכלים ואנשים מסוכנים לוקחים בו יד. אך ברשתות אלו לא מחוברים רק מבוגרים אלא גם ילדים הניתן לרמות אותם בקלות למפגש או לשליחת תמונה מינית.
אחת הסכנות העיקריות למשתמשים באינטרנט הוא "סכנת קשר"= הקורבן יכול להאמין כי מדבר עם אדם שהוא חבר שלו ולהסכים למפגש פנים אל פנים, לחשוף פרטים אישיים על עצמו ואף לשלוח אליו תמונות מיניות. הקורבן לא יודע מי נמצא מאחורי המקלדת ומה מטרתו האמיתית.
ישנה האופציה להתחזות ברשת, אדם פותח משתמש מזויף ברשתות החברתיות ממניע מסוים אם זה בכדי להשפיל אדם אחר וליצור עמוד שנאה כלפיו בו הוא מפרסם תמונות סרטונים והדברים אישיים. אם זה כדי להטריד מינית ולהשיג אינטראקציה עם אנשים ברחבי הרשת כדי להשיג מטרה מינית. ואם זה בכדי להונות אנשים ולסחוט אותם למטרות כספיות.
פעולות מניעה
בשל התגברותה של התופעה החלו לנקוט בפעולות להגברת המודעות אליה, ופעולות למניעה. סרטוני הדרכה, וקבצים העוסקים בגלישה בטוחה ברשת ניתנים להשיג באתרים ממשלתיים. באוקטובר 2014 נער ישראלי צילם סרטון המתעד את בריונות הרשת שחווה. כתגובה הנשיא רובי ריבלין הזמין אותו לבית הנשיא, ויחד הם צלמו סרטון המגנה אלימות ברשת. עמותות העוסקות בגלישה בטוחה באינטרנט נותנות עצות כיצד להימנע מבריונות רשת, וכיצד להתמודד איתה. בנובמבר, 2018 הוקם גם מוקד טלפוני משטרתי ייעודי לדיווח והגנה על קטינים ברשת.
לאור הפגיעות הרבה של בני נוער לחוויות של דחייה חברתית ובריונות רשת בגיל ההתבגרות מאמצים רבים מופנים כיום לאיתור מוקדם של מצוקה של בני נוער באמצעות הרשתות החברתיות. הרשתות החברתיות משמשות לעיתים כפלטפורמות נוחות לשיתוף רגשי וקריאה לעזרה. במחקריו של יעקב אופיר, פסיכולוג קליני וחוקר תחום הפסיכולוגיה של הילד בעידן המקוון, נמצא כי פוסטים של בני נוער עם תכנים דיכאוניים מנבאים בצורה משמעותית את קיומה של הפרעת הדיכאון ב'עולם האמיתי', במרחב הפיזי. לא זו בלבד אלא, חוויות של דחייה חברתית וקורבנות לבריונות מותירים עקבות דיגיטליות, סימנים סמויים בפעילות של המתבגרים ברשתות החברתיות. אף שתחום מחקר זה נחשב עדיין כתחום צעיר, יש בפופולריות העצומה של אתרי הרשתות החברתיות משום הזדמנות חסרת תקדים לזיהוי מוקדם של קורבנות לבריונות רשת בקרב מתבגרים. לא זו בלבד אלא, חוקרים המשלבים שיטות חישוביות שמבוססות על למידת מכונה (Machine Learning), מאמינים כי לא רחוק היום שבו ניתן יהיה לזהות פגיעה ומצוקה של בני נוער באמצעות כלי איתור ממוחשבים ואוטומטיים
בסקר שערך מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל בנושא מניעת בריונות ברשת וקידום התנהגות בריאה, נמצא כי ספרות המחקר מצביעה על ארבע התערבויות עיקריות שמועילות:
הסקר גם הצביע על רכיבי הצלחה של תוכניות שנמצאו יעילות (ניתוח משולב של 24 מחקרי הערכה):
ישראל
בישראל אין חקיקה ספציפית כנגד בריונות רשת. למרות זאת מרבית ממעשי הבריונות נכללים בקטגוריה של עברות פליליות ועל כן ניתן להשתמש בחוקים אלו כנגד בריונות הרשת. החקיקות הנוגעות בנושא הן: חוק הגנת הפרטיות התשמ"א, חוק איסור לשון הרע וחוק מניעת הטרדה מאיימת. האחרון מאפשר לכל מי שנפגע ומרגיש איום לשלוות חייו, לפרטיותו, לחירותו ולגופו לפנות לבית המשפט ולקבל צו שיאסור על הצד השני להטריד. הפרת הצו גוררת סנקציה של מעצר.
למרות החוקים שיכולים להוות פתרון משפטי לבריונות, זו אינה דרך הטיפול הטובה ביותר. מכיוון שגם לאחר הוכחת הפגיעה עדיין יש להתמודד עם הבעיה של האנונימיות ברשת והוכחה כי אכן האדם המתעלל ישב בצידו השני של המחשב. לכן עדיף להקדים תרופה למכה ולפעול בצורה של מניעה. יש לנהל עם הילדים שיחות בנושא שיעלו את המודעות בנושא וכך הם יבינו את ההשלכות של מעשיהם או יפנו לעזרה בעת הצורך. בריוני הרשת עשויים לפרסם ברשת האינטרנט תמונות, קטעי וידאו או טקסטים פוגעניים על אנשים או לשלוח את התוכן הפוגעני למספר רב של אנשים מבלי להתחשב בזכותו של הקורבן לשמור על פרטיותו. לעיתים רבות בריוני רשת עשויים גם לשלוח לקורבנותיהם איומים, דברי שטנה והודעות לא רצויות בעלי תוכן מיני, בעוד שאחרים עשויים להפיץ מידע שקרי על הקורבן. כמו כן, בריוני רשת עשויים לחשוף מידע אישי על הקורבנות (כגון שם, כתובת אמיתית, או מספר טלפון אמיתי) באתרי אינטרנט או בפורומים או עשויים להתחזות לקורבן על מנת לפרסם מידע בשמם במטרה לפגוע במוניטין של הקורבן על ידי מניפולציה אנשים נגדו.
בקולנוע
ב-2011 שודר סרט הטלוויזיה "בריונות ברשת". הסרט עוקב אחרי נערה, טיילור היילריג' (אמילי אוסמנט) שעוברת בריונות ברשת, לאחר שנרשמה לרשת חברתית בה רשומים כל חבריה בבית הספר. במהלך הסרט רואים איך אנשים הקרובים לטיילור פועלים בבריונות נגדה ללא מחשבה, כמו אחיה, שגרם לבריונות להתחיל, וחברתה הטובה שסייעה לבריונות נגדה דרך משתמש מזויף. אבל האמירות שלהם צוברות תאוצה, עוד אנשים מצטרפים ללעג עד שטיילור מנסה להתאבד. היא מתחילה טיפול ומגלה כי רבים עוברים בריונות רשת. כחלק מתהליך החלמתה היא מחליטה לפעול כנגד התופעה, ואמה מנסה להוביל מהלך חקיקה שיאפשר לפעול כנגד בריוני רשת. אחד הדברים שמודגשים בסרט הוא הקלות שבה בריונות מתרחשת, וכי האמירה הקטנה ביותר מובילה לנידוי חברתי. הדבר הנוסף המודגש בסרט הוא שאפשר וכדאי לטפל בתופעת הבריונות ברשת.
ב-2015 יצא סרט הטלוויזיה הבריטי "בריון ברשת", שעוקב אחרי נערה בשם קייסי (מייזי ויליאמס). קייסי לוקחת תרופות אנטי דיכאוניות ובן זוגה לשעבר פרסם זאת בחשבון הטוויטר שלו. פגועה מאוד, קייסי נוקמת בו על ידי פריצה לחשבונו, שם היא כותבת דברים פוגעניים על פעילותו המינית. אותו הפורץ שעזר לקייסי לנקום, משתלט גם על המחשב שלה. הוא מאיים לפרסם תמונות עירום שלה אם היא לא תשתף פעולה, וקייסי נלכדת. אותו הפורץ טוען שהוא עוזר לקורבנות בריונות רשת, וכשקייסי אומרת לו שהוא לא עוזר לה, הוא צוחק ומסביר כי היא לא הקורבן, אלא הבריון. הוא עובר איתה על פעולות רבות שעשתה שלעגו לאנשים אחרים. נערה אחת שלעגה לה התאבדה לבסוף. קייסי מנסה להתחמק מהאשמה ללא הצלחה. הפורץ מכריח אותה לקחת כדורים על מנת למנוע ממנו לפרסם את התמונות. קייסי עושה זאת עד כי הסתכנה במנת יתר. לבסוף היא בורחת והפורץ מפרסם את תמונות העירום שלה. גם בסרט זה, מודגש כי מאוד קל ללעוג למשהו ברשת חברתית, אבל לעג מהסוג הזה יוצא מכלל שליטה. בסרט גם מודגש כי אנשים שהם בריונים ברשת לא מבינים בכלל את ההשלכות של מעשיהם. הם אינם חושבים על עצמם כבריוני רשת. כל מה שהם עשו זה "ללחוץ על כמה כפתורים, ולכתוב משפט באינטרנט". הם לא נוכחים בחייהם של קורבנותיהם ולכן לא מבינים את הנזק שגורמים לו.
מדיניות הסרת תכנים ברשתות החברתיות
נושא הגבלת משתמשים ברשתות חברתיות על ידי נבחרי ציבור, ולעיתים על ידי מובילי דעה אחרים נמצא על סדר היום הציבורי והוא מעורר שאלות מזוויות שונות, כמו: זכותו של בעל החשבון לחסום תכנים בחשבונו, ההבחנה בין חשבון "פרטי" לחשבון "ציבורי", הפגיעה בחופש הביטוי של המשתמש שנחסם, שאלת המחויבות של בעל החשבון לאפשר מימוש זכות זה דווקא בחשבונו שלו ועוד.
הסרת תכנים ברשתות החברתיות היא למעשה פגיעה בחופש הביטוי. הזכות לחופש הביטוי הוא עקרון יסוד ששורשיו עמוקים, ואשר הוכר גם בדין הבינ"ל. ההכרה בחופש הביטוי מעוגנת במספר אמנות בינ"ל, אשר המרכזית שבהם היא האמנה הבינ"ל של ארגון האומות המאוחדות לזכויות אזרחיות ופוליטיות ( ICCPR - International Covenant on Civil and Political Rights) בסעיף 19(2).
הזכות לחופש הביטוי בישראל הוכרה מימיה הראשונים של המדינה החל בבג"ץ קול העם אשר הכיר בעקרון ובפסיקה נוספת מאוחרת יותר. ככל זכות, אף הזכות לחופש הביטוי אינה מוחלטת. הסייגים על הזכות שהוכרו בישראל ועוגנו בחקיקה ובפסיקה דומים לסייגים המוכרים בדין הבינלאומי ובמדינות רבות אחרות בעולם. למשל : הזכות לשם טוב ולפרטיות אמירות גזעניות, הסתה לגזענות פגיעה בביטחון המדינה הסתה לטרור.
טוויטר
טוויטר הגדירה 18 חוקים שלפיהם אמורים לנהוג המשתמשים של הרשת ואם הם יפרו אותם הם יחסמו.
החוקים כוללים בטיחות (אלימות, טרור, ניצול מיני של ילדים, הצקה ושימוש לרעה, תוכן שנאה, התאבדות ופגיעה עצמית, תוכן רגיש כולל הצגה גרפית של אלימות ותוכן למבוגרים וטובין או שירותים לא חוקיים; פרטיות; אותנטיות (ספאם, פגיעה בתהליך אזרחי-דמוקרטי, התחזות לאחר, תוכן מזויף והפרת זכויות יוצרים), אכיפה וערעורים ופרסום וידאו של צדדים שלישיים.
איומים אלימים יושעו באופן מיידי וקבוע. במקרים נדירים של שימוש ב"שפה מוגזמת" (speech hyperbolic) לשם הדגשת רעיון או טענה. תיתכן השעיה זמנית מגישה לחשבון. אם לאחר שתתקבל אזהרה תתבצע הפרת מדיניות נוספת, החשבון יושעה לתמיד.
יוטיוב
יוטיוב תסיר תוכן למי שמפר את כללי הקהילה. בהפרה ראשונה לרוב תינתן אזהרה בלבד. הפרה שנייה תגרור "פסילה ראשונה" והגבלת פעילות החשבון לשבוע. בין השאר תיחסם האפשרות להעלות סרטונים, סיפורים ואירועי "לייב". ב "פסילה שנייה" ולא תתאפשר העלאת תוכן לחשבון למשך שבועיים. במקרה של הפרה שלישית של כללי הקהילה החשבון יוסר מיוטיוב לצמיתות.
הסרה נוספת תהיה בגלל הפרה של זכויות יוצרים.
טיקטוק
לפי כללי טיקטוק כל תוכן המפר את כללי הקהילה יוסר מהרשת החברתית באופן מיידי. במידה ואותו אדם יחזור על המעשה חשבונו יושעה.
טיקטוק אוסרת על כל תוכן הכולל אלימות קיצונית, התנהגות שנאה, פעילויות לא חוקיות וטובין מפוקחים, תוכן אלים וגרפי, התאבדות, פגיעה עצמית ופעולות מסוכנות, הצקה ובריונות, עירום מבוגרים ופעילות מינית.
היא דוגלת בבטיחות של קטינים המשתמשים ברשת וכן ביושרה ואותנטיות.
רק אם יש אינטרס ציבורי להשארת התוכן ברשת טיקטוק תחרוג מהכללים הרגילים.
קישורים חיצוניים
Ronen Perry, "Civil Liability for Cyberbullying". UC Irvine Law Review. 29 April 2019
פונקציית גאוס
פונקציית גאוס (באנגלית: Gaussian function) היא פונקציה מתמטית בעלת שימושים רבים במתמטיקה, פיזיקה ומדעי המחשב. פונקציה זו נקראת על שם קרל פרידריך גאוס. צורתה המתמטית היא:
פונקציית הגאוסיין מכונה בשם פונקציית הפעמון כפי שניתן להיווכח מצורתה הייחודית. בפונקציה, שמיוצגת לרוב על ידי שלושה פרמטרים, הפרמטר a מבטא את הגובה של הגאוסיין, הפרמטר b מבטא את מיקום המרכז של הגאוסיין, ו-c מבטא את רוחבו של הגאוסיין.
אינטגרל על גאוסיין מבוצע באמצעות מעבר לקואורדינטות פולריות, שמפשט את האינטגרל באמצעות היעקוביאן ומקל על החישוב.
גם כאשר עוסקים בהילוך שיכור הגאוסיאן מופיע, וכן במקרה הרציף של הילוך שיכור - פתרון משוואת הדיפוזיה אשר שניהם מתארים תנועה אקראית.
החשיבות של הגאוסיין, ומקור הופעתו בטבע, היא בחוק המספרים הגדולים - חוק מתמטי, אשר לפיו סכום של משתנים אקראיים רבים שאינם תלויים ישאף (באופן מסוים מאוד) לגאוסיין. כך למשל מתקבל המופע של הגאוסיאן בהילוך שיכור.
הפונקציה מופיעה במקומות רבים, כגון ציוני מבחנים ותוצאות מבחני אינטליגנציה (IQ).
כאשר מתבוננים בשטח שמתחת לגאוסיין בטווח עד סטיית תקן אחת מהממוצע, מתקבל שטח המהווה כ 68\% מתוך השטח שנמצא מתחת לגאוסיין זה נובע מהחוק האמפירי. אם מדובר בגאוסיין שמייצג התפלגות, אז המשמעות היא ש 68\% מהאוכלוסייה נמצאת בטווח. כך, למשל, ליותר ממחצית מהאוכלוסייה מנת משכל בין 85 לבין 115.
אינטגרציה על גאוסיין
חישוב האינטגרל. הוא קשה מאוד ולא נראה פתיר. עם זאת, נראה חישוב עקיף של הגאוסיאן, שפותר את הבעיה. לשם כך, נעלה את האינטגרל בריבוע ונקבל. אם נעבור לקואורדינטות פולריות, נקבל כעת המצב שלנו טוב יותר, שכן הפונקציה הפנימית נראית כמעט כמו. כלומר, נקבל אבל הביטוי שהתחלנו ממנו היה, לכן סה"כ קיבלנו . כעת, נתעניין בחישוב אינטגרל מסובך מעט יותר - . על ידי ההצבה ניתן להיפטר מאחד הגורמים. כמו כן הa רק מוסיף פקטור מחוץ לאינטגרל. ההצבה הנוספת  תתן אינטגרל מהצורה שכבר פתרנו, עם פקטור נוסף של . סה"כ קיבלנו.
סוכנות הידיעות הגרמנית
סוכנות הידיעות הגרמנית (בגרמנית: Deutsche Presse-Agentur או בקיצור DPA) היא סוכנות הידיעות הגדולה ביותר בגרמניה. מטה הסוכנות ממקום בהמבורג ומשרד המערכת הראשי בברלין. הסוכנות מיוצגת בכ-100 מקומות ברחבי העולם. בשנת 2019 היו לסוכנות 673 עובדים, והכנסותיה היו 92.9 מיליון יורו.
בישראל מתרגם ומפרסם עיתון "הארץ" ידיעות של הסוכנות.
מטרות
על פי תקנון הסוכנות, מטרתה היא איסוף, עיבוד והפצה של חומרי חדשות, ארכיון ותדמית מכל הסוגים. הסוכנות מתחייבת לבצע משימה זו "ללא פניות וללא תלות בהשפעת מפלגות, קבוצות אידאולוגיות, קבוצות כלכליות ופיננסיות וממשלות".
הסוכנות מעסיקה כתבים משלה ומפיצה חדשות ברחבי העולם בצורה של טקסט, סאונד, גרפיקה ותמונות. מאז 1979, לקוחות הסוכנות יכולים לקבל ידיעות באופן אלקטרוני במחשבים.
מאז 1988, הסוכנות מפיצה ידיעות ברחבי העולם אך ורק מכתביה שלה, ולא מצדדים שלישיים.
בעלות
לסוכנות 177 בעלי מניות שהם אך ורק חברות מדיה, עיתונים וגופי שידור. למעשה בעלי המניות והלקוחות של הסוכנות זהים במידה רבה.
בעלי המניות יכולים לרכוש לכל היותר 1.5 אחוז מהון המניות, כך שהשפעה של בעלי מניות בודדים נשללת במידה רבה. בנוסך נקבע כי החלק הכולל של המדיה האלקטרונית לא יעלה על 25 אחוזים. גופי השידור NDR, WDR ו-ZDF מחזיקים כל אחד במניות בסכום של 641,550 אירו. המקביל לנתח כולל של 3.8 אחוז מסך ההון. יחדיו מחזיקים גופי השידור בסך הכל ב-11.64 אחוז מסך ההון. מועצת הפיקוח של הסוכנות כוללים עורכים ומנהלים של בעלי מניותיה והיא מקצה 5 מתוך 17 חברי מועצת הפיקוח לגופי השידור הציבוריים בגרמניה.
התשלום של כל עיתון עבור שירות של הסוכנות מבוסס על תפוצה, כך שעיתונים בעלי תפוצה גדולה מאוד חשובים יותר מבחינה כלכלית עבור הסוכנות מאשר, למשל, העיתונות המקומית. מודל התמחור עבור שירותי הליבה של הסוכנות מאז סוף 2019, כולל גם תפוצה דיגיטלית.
היסטוריה
סוכנות הידיעות הגרמנית נוסדה כקואופרטיב בעיר גוסלאר ב-18 באוגוסט 1949 והפכה לחברה בערבון מוגבל ב-1951. קדמה לה בתקופת גרמניה הנאצית סוכנות בשם דומה, "סוכנות החדשות הגרמנית" (Deutsches Nachrichtenbüro).
באפריל 1964 גורש נציג הסוכנות ממוסקבה לאחר שפרסם ידיעה לא נכונה שהמזכיר הכללי של ברית המועצות ניקיטה חרושצ'וב נפטר. בפועל באותה עת התנהל נגד חרושצ'וב מאבק פנימי שהוביל להדחתו.
בשנת 2010, מטה המערכת עבר לרובע העיתונים ההיסטורי של ברלין. מטה החברה נשאר בהמבורג, יחד עם החברות הבנות news aktuell GmbH, dpa-media technology GmbH ו-dpa-infocom GmbH.
ואדי חנין (עמק)
ואדי חנין הוא שמו הערבי של ואדי והעמק סביבו הנמצאים בדרומה של ראשון לציון. על שם הוואדי נקראו גם שני יישובים שקמו בעמק – המושבה נס ציונה והכפר הערבי ואדי חנין שהוקם מולה.
אחד הפירושים של השם ואדי חנין הוא נחל או עמק השושנים, בשם זה נקשרה אגדה על שיח' ערבי אשר שתל לאהובתו הנסיכה המצרית גן של שושנים בעמק הנוצר על ידי הוואדי, פירושים נוספים למילה חנין הם ברכה, תקוה, חנינה, גרסה נוספת למקור השם היא שמדובר בשם מקום בתימן, מקום שהיה מוצאם של בני שבט שהתיישבו במקום בתקופה המוסלמית הקדומה.
מהלך הנחל
ואדי חנין הוא שמו בערבית של הקטע המרכזי בנחל אכזב שתחילתו ממערב לרמלה, שם נקרא בעבר ואדי למון ובסופו הוא נשפך לנחל שורק ממערב לעיינות שם הוא נקרא בעבר ואדי עיון דו.
הקטע המרכזי בוואדי שבו הוא זורם ממזרח למערב מאזור נחלת ראובן (דרומה של נס ציונה) ועד בית עובד ומצפון לכפר אהרון נקרא בערבית ואדי חנין. בקטע זה נוצר עמק פורה שאדמתו שמשה לחקלאות לאורך כל התקופות ושעדיין נטוע פרדסים ומשמר צמחייה טבעית.
אגן הניקוז של הוואדי כולל את מערבה של רמלה, אזור באר יעקב-נצר סירני, דרומה של ראשון לציון ואזור נס ציונה, והוא חלק מאגן הניקוז של נחל שורק.
טופוגרפיה
בין עיינות לבית עובד קיימת פרצה ברכס גבעות הכורכר, דרך פרצה זו מנקז ואדי חנין את המרזבה שבין רכס גבעות הכורכר שעליו בנויה מערב ראשון לציון ובו גם הגן לאומי גבעות הכורכר, לרכס המזרחי יותר שעליו בנויות כיום מז' נס ציונה ומכון ויצמן.
הפרצה מונעת היווצרות ביצות במרזבה ויוצרת בקעה פורייה שעובדה על ידי בני האדם.
חי וצומח
אזור הוואדי נסקר במסגרת סקר טבע עירוני של נס ציונה ונכלל באתרים נחלת ראובן ופרדסי כפר אהרון (שם הוא נקרא גם נחל בית עובד), על פי הסקר ואף על פי שערוץ הנחל פגוע השתמרה צמחיית גדות מגוונת הכוללת חישת עבקנה, גומא הפרקים, גומא ארוך וסוף מצוי. בנחל מקננות קנית וברכיה וקרפדות ירוקות, אילניות מצויות וצפרדעי נחלים מתרבות בו. סביב הנחל עדיין קיימים פרדסים המאפשרים מקלט ל צב-יבשה מצוי, ששרקרק מצוי, נץ מצוי ו שועל מצוי. בגבעות הכורכר במיוחד בגן הלאומי קיימים צמחים ובעלי חיים המאפיינים גבעות הכורכר שהוא נוף ייחודי לארץ ישראל ובו צמחים ובעלי חיים אנדמיים לו.
היסטוריה, ארכאולוגיה ושרידי אדם
העמק הפורה הנוצר על ידי ואדי חנין היה מעובד ברוב התקופות, בחפירות ארכאולוגיות נמצאו בעיקר שרידים מהתקופה הפרסית ואילך.
במאה השמונה עשרה חלה ירידה ביישוב בארץ וגם היישוב ואדי חנין ננטש, במפת ז'אקוטן לא מסומן שום יישוב במרחב שבין רמלה והים אם כי מסומנים שטחי עיבוד חקלאיים במרזבה.
בשלהי המאה התשע עשרה הקים גרמני טמפלרי בשם רייסלר חווה בעמק הנטוש, הוא שיקם חאן חרב ובאר אנטליה שניצלה את מי התהום הגבוהים בעמק ונטע פרדס, החווה ניכרת היטב בקטע ממפת ה PEF משנת 1880.
בשנת 1883 רכש ראובן לרר את הנחלה בתמורה לנחלתו אשר בסביבות אודסה, מצפון לנחלה על גבעות הכורכר התחילה להתפתח המושבה נס ציונה שנקראה אז ואדי חנין.
בתצלום אוויר משנת 1918 ניתן לראות היטב את נחלת ראובן לרר שוכנת בפרדס ותיק, בפרדסים צעירים יותר נטועים בעמק ממערבה וביניהם פזורים בתי פרדס, במושבה נס ציונה ושדותיה ובמאהלי הצבא הבריטי. את הפרדסים ניתן לראות גם בגלויה מאותה תקופה ובתצלום ממוזיאון המלחמה האוסטרלי. בחצי הראשון של המאה העשרים קמו היישובים בית אהרן, טירת שלום ועיינות על גבעות הכורכר הסוגרות על העמק מדרום ואילו בית עובד הוקם על גבעות הכורכר מצפונו של העמק והעמק נשאר אזור חקלאי, תמונה יישובית זאת ניכרת היטב במפה משנת 1940.
עד המאה ה-21 עיקר התפתחות נס ציונה היה כלפי צפון ומזרח והעמק נשאר כאזור חקלאי למעט האזור שסביב נחלת ראובן. על פי תוכניות הבינוי של עריית ראשון לציון נראה שכל חלקו המזרחי של העמק צפוי להבנות ולהיעלם מתחת שלמת בטון ומלט.
אתרים מרכזיים
נחלת ראובן- שנקראה בתחילתה ואדי חנין ושכוללת את החאן העתיק והפרדס שסביבו שהיה ביתו של רייסלר ולאחריו ראובן לרר ומשפחתו שממנו התפתחה המושבה ולאחר מיכן העיר נס ציונה, הנחלה שוקמה וכיום היא משמשת סניף של בית ראשונים בנס ציונה.
ואדי חנין – מהכפר הערבי שהוקם ממזרח לרחוב ויצמן שרד המסגד שהוקם בשנות השלושים והוסב לבית כנסת.
תל אלסלאקה - שרידי יישוב שהבולט שבהם הוא מבנה קשתות על פסגת גבעה (מס' 30 במפת פרדסי כפר אהרון שבסקר טבע נס ציונה). מבנה הקשתות והגבעה ממנה נשקפים נופי ואדי חנין, מכונים "שייח' שאהין"
אקולוגיה ושמירת טבע
הנחל משמר עדיין בית גידול לצמחים ובעלי חיים חובבי לחות וסביבו בית גידול (מעובד חקלאית אומנם) של גבעות כורכר וחמרה, במישור החוף שני בתי גידול אלו נמצאים בסכנה חמורה עקב הפיתוח המואץ והעדר הגנה סטטוטורית. הנחל הוא גם חלק ממסדרון אקולוגי המקשר את אזור ההר ובקעת האילון עם מישור החוף, מסדרון זה צפוי להיקטע על ידי תוכניות הבינוי של האזור שבין נס ציונה לפארק המדע (תב"ע נ"ס 144, נ"ס 145).
שומר לטומאה
בהלכות טומאת אוכלים, שומר, הוא דבר הנספח לאוכל, ודרוש לאוכל לצורך שמירה עליו מכל סיבה שהיא. השומר נחשב לחלק מהאוכל, הן כדי להביא טומאה על האוכל אם טומאה נגעה ב"שומר", הן כדי להשלים את השיעור המינימלי של האוכל הנדרש כדי לטמא (כביצה) או להיטמא (כזית), והן כדי להביא טומאת נבלה על מי שנוגע ב"שומר" של נבלה.
מקור ההלכה
בהמשך המסכת נידונים הפרטים של ההלכה.
דין השומר נלמד מהפסוקים הבאים:
במסכת חולין מובא בשם רבי ישמעאל שפירש את המילים "על כל זרע זרוע" - כדרך שבני אדם מוציאין לזריעה חטה בקליפתה ושעורה בקליפתה ועדשים בקליפתן.
דוגמאות של שומר
קליפה נחשבת לשומר, מכיוון שהיא שומרת על הפרי.
עוקץ של תאנה ושל חרוב נחשב לשומר, בעוד בכמעט שאר הפירות העוקץ אינו נחשב לשומר.
רבי יוחנן וריש לקיש נחלקו, בנוגע לשערות בעל חיים, האם הם נחשבים כ"יד", או כ"שומר". רבי יוחנן סובר ששיער אינו שומר, וריש לקיש סובר, שהשיער הוא שומר. מסבירים שהשיער נחשב ל"שומר", מכיוון שבשורש השיער יש נקב זעיר, ובמקום זה מגינה השערה על הבשר.
פרטי הלכות שומר
השומר מטמא, מיטמא ומצטרף.
דין שומר זה, הוא רק לטומאה קלה, ולא לטומאה חמורה. דין זה נלמד מהמילה "מנבלתה" בפסוק לט, הבאה למעט, שדווקא אם יש בנבילה כשיעור כזית אם מטמאת, ואין לצרף את ה"שומר".
אם כי לאחר המילה "בנבלתה" מופיע גם המילה "יטמא". בכך אומרת התורה: כדי שבשר יטמא בטומאת נבילות, צריך שיהיה שיעור כזית דווקא מהנבילה עצמה - "בנבלתה", ולא עור שאין עליו כזית בשר והעור משלימו לכזית, כלומר - אין לצרף את ה"שומר" כדי להשלים את השיעור כדין שומר, ובכרך אין להם את המעלה המיוחדת של "שומר" - שמצטרף עם האוכל כדי לקבל טומאה
עם זאת, ל"שומרים" יש דין "יד", ולמרות שאינם נחשבים כ"יד". כלומר: עור של בעל חיים, נחשב בעיקרו כ'שומר' על הבשר, אך לא כ'יד', שהרי אין משתמשים בו לצורך טלטול הבשר, ולמרות זאת, יש לו תוקף הלכתי כ'יד', העור עצמו מביא ומוציא טומאה מהאוכל - אם נגעה טומאה באוכל שיש בו כזית כדין 'יד', ולאוכל - אם נגע אדם טהור באוכל טמא שיש בו כזית, מדין "יד".
דיסקוגרפיה של מאיה בוסקילה
מאיה בוסקילה היא זמרת ישראלית, אשר הוציאה 4 אלבומי אולפן, ו-27 סינגלים. את סיפור מכור, הוציאה בוסקילה בשנת 2004. האלבום זכה למעמד של אלבום זהב כשלושה שבועות לאחר צאתו, על סך מכירות של 20,000 עותקים. ידוע גם כי מכירות האלבום עברו את 80,000 עותקים (כמות עותקים המתאימה לאלבום פלטינה כפולה). מתוך האלבום יצאו הלהיטים "יש בליבי כינור", "סיפור מכור", "הלב" ("זה לילה סתווי"), "זה רק בנינו"(דואט עם אבי מסיקה ו"כשאתה נשבר". כל הסינגלים חדרו לעשרת המובילים במצעד של רשת ג', "הלב" הסינגל השלישי היה לאחד השירים המצליחים ביותר לאותו עשור ואף זכה בתואר "רינגטון הזהב" (הורדו למכשירי הסלולרי 24,490 פעמים), ו"רינגטון פלטינה" (הורדו למכשירי הסלולרי 40,100 פעמים). לשלושה סינגלים מתוך חמישה יצאו קליפים שהועלו ליוטיוב. ב-2006 הוציאה את אלבומה השני ימים של אהבה כאשר באותו תקופה שיחקה בסרט הנושא את אותו שם, אלבום זה זכה להצלחה מעוטה יחסית בעקבות עיסוקה של בוסקילה בסרט ועקב חוסר קידום, אולם רוב הסינגלים מהאלבום זכו להצלחה וקטפו מקומות גבוהים ברשת ג'. מתוך האלבום יצאו הלהיטים "חופים" שזהו חידוש של צוות הווי הנח"ל, בביצוע שהוקלט לכבוד מצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' בשנת 2004, "רק אותך רוצה", "רק אל תגיד" ו"בלעדייך".כל הסינגלים פרט לראשון יצאו עם סינגלים הקליפ לשיר "רק אל תגיד" כולל קטעים מהסרט ימים של אהבה בנוסף היווה גם חלק מפסקול הסרט. כעבור שנתיים ב-2008 הוציאה את אלבומה השלישי שוברת שתיקה האלבום זכה להצלחה גדולה יותר מקודמו ומכר כ-15,000 עותקים כחודשיים וחצי לאחר צאתו, מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים "שוברת שתיקה", "לנשום", "שלום" ו"רכבת אקספרס".לשניים מהסינגלים לוו קליפים. ב-2016 כעבור 8 שנים מאז אלבומה השלישי הוציאה בוסקילה את אלבומה הרביעי נושמת האלבום כולל 8 סינגלים שיצאו לאורך השנים שיר הנושא ועוד שתי רצועות נוספות.
אסנת עקירב
אסנת עקירב (נולדה ב-22 בינואר 1967) היא פרופסורית ישראלית למדע המדינה, ראש המכון לחקר הגליל במכללה האקדמית גליל מערבי.
פעילות אקדמית
נולדה בשכונה ג' בבאר שבע להורים שעלו ממרוקו ומעיראק, ולמדה בתיכון מקיף א' בעיר. שירתה כקצינת חינוך בחטיבת הנח"ל, ובמסגרת תפקידה פיקדה על קורס חינוך וידיעת הארץ (חוי"ה) ועל קורס קציני חינוך.
עם שחרורה מצה"ל החלה ללמוד מדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים, ממנה היא עברה לאוניברסיטת תל אביב, בה היא השלימה תואר ראשון ושני במקצוע. בעבודת התזה לתואר שני שלה, שהונחתה בידי פרופסור גדעון דורון, בחנה עקירב את הפעילות הפרלמנטרית של חברי הכנסת. את עבודת הדוקטורט עשתה באוניברסיטה העברית בהנחיית פרופסור ירון אזרחי. עבודה זו עסקה בכמות פעילות חברי הכנסת ובאיכותה, והובילה לפיתוח שיטות לבחינת נושאים אלו במישור הארצי והמקומי. את הפוסט-דוקטורט עשתה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, שם היא חקרה עם גארי ו' קוקס ומת׳יו ד' מקובינס  את יכולת הממשלות לקבוע את סדר היום של הפרלמנט.
עקירב היא פרופסור חברה, כהנה כראש החוג למדע המדינה במכללה האקדמית גליל מערבי. בנוסף היא ראש המכון לחקר הגליל במכללה ויועצת נשיא המכללה להוגנות מגדרית, ומרצה מן החוץ בתוכנית לתואר שני במנהל שלטון מקומי באוניברסיטת חיפה. מחקריה עוסקים בפרלמנטים, בקביעת סדר היום, בשיטת בחירות, בשלטון מקומי, במגדר בפוליטיקה, במיעוטים ובפוליטיקה של ישראל. בשנת 2016 הייתה חוקרת אורחת באוניברסיטת סטנפורד.
בשנת 2018 נבחרה לסגנית נשיא האגודה הישראלית למדע המדינה ובשנת 2023 נבחרה לנשיאה (זמנית) של האגודה הישראלית למדע המדינה. משנת 2020 היא חברה בוועד המנהל של האגודה הישראלית לחקיקה ומשנת 2023 היא חברה בוועד המנהל של האגודה ללימודי ישראל.
פעילות ציבורית
במהלך לימודיה האקדמיים הייתה רכזת עיונית למיזם חונכות ולחברה באייסף - הקרן הבינלאומית לחינוך. בהמשך הייתה עוזרת חבר הכנסת רפאל אלול ממפלגת העבודה. הייתה ממקימי התנועה למלחמה בעוני בישראל בשנת 1994, וניהלה אותה עד 1996.
בשנת 1998 עברה לגור בכפר ורדים הסמוך למעלות-תרשיחא, ושנה אחר כך החלה לייצג את המשפחות הצעירות בוועד המנהל של עמותת משתכני הכפר. בשנת 2002 נבחרה לראשות הנהגת ההורים של בית הספר הקהילתי המקומי, ושנה מאוחר יותר נבחרה למועצה, בה ישבה בראש ועדת החינוך והייתה חברת ועדת ביקורת. בסיום שתי קדנציות, בשנת 2013, לא התמודדה שוב, כפי שלתפיסתה ראוי שיעשה כל נבחר ציבור. כחברת מועצה בדימוס היא חברת איגוד נבחרות ציבור.
בשנת 2009 החלה להתנדב בעמותת כ"ן - כוח נשים לקידום מנהיגות נשים בישראל. במסגרת פעילותה זו כתבה מחקרים על נשים בפוליטיקה המקומית, ואחד מהם זכה בפרס הצטיינות מהאגודה הישראלית למדע המדינה.
בינואר 2021, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, שובצה עקירב במקום השני של המפלגה הכלכלית החדשה בראשות ירון זליכה.
פרסים
האקדמית גליל מערבי: אחרים:
חיים אישיים
אסנת מתגוררת בכפר ורדים, נשואה, אימא לארבעה בנים.
פרסומים
(רשימה חלקית) אנגלית:
אנה סורוקין
אנה ואדימובנה סורוקינה (ברוסית: Анна Вадимовна Сорокина; נולדה ב-23 בינואר 1991) היא נוכלת מורשעת רוסייה. בין השנים 2013 ל-2017, בזמן שהתגוררה בארצות הברית, התחזתה ליורשת מיליונים גרמנייה תחת השם אנה דלווי (Anna Delvey), וכך הצליחה למשוך בעורמה כספים מבנקים, להימלט מבתי מלון מבלי לשלם ולהונות את חבריה המיליונרים. היא הורשעה וישבה בכלא. סיפור חייה עובד לסדרת טלוויזיה בשם "להמציא את אנה" בהפקת נטפליקס.
ראשית חייה
נולדה ב-23 בינואר 1991 בדומודדובו, עיירת לוויין של מעמד הפועלים, דרומית מזרחית למוסקבה. היא הייתה אחת משני ילדי המשפחה. אביה עבד כנהג משאית, ואילו אמה הייתה בעלת חנות מכולת קטנה לפני שהפכה לעקרת בית. המשפחה עברה לגרמניה בשנת 2007, כאשר אנה הייתה בת 16. סורוקין למדה בגימנסיה לבנות בעיר אשוויילר ותוארה על ידי בני גילה שם כילדה שקטה שהתקשתה בלימוד השפה הגרמנית.
סורוקין סיימה את בית הספר התיכון בשנת 2011 ועברה ללונדון כדי ללמוד במכללת סנטרל סנט מרטינס לאמנות, אך עזבה וחזרה לגרמניה. היא עבדה כמתמחה בחברת יחסי ציבור לפני שעברה לפריז כדי להתחיל התמחות במגזין האופנה הצרפתי Purple. באותה תקופה, היא החלה לקרוא לעצמה אנה דלווי (Anna Delvey).
חייה כיורשת מזויפת ועבירות הונאה
במהלך קיץ 2013 נסעה סורוקין לניו יורק כדי להשתתף בשבוע האופנה בניו יורק. מכיוון שקל יותר להתיידד בניו יורק מאשר בפריז, היא בחרה להישאר שם, ועברה לעבוד במשרדי המגזין "פרפל" בניו יורק לזמן קצר. לאחר שעזבה את פרפל, היא יזמה את הקמתה של "קרן אנה דלווי" - מועדון חברים פרטי וקרן אמנות - והציעה לחברים עשירים שונים בסצנה החברתית של העיר להשקיע בה, ביניהם אבי רוזן ורו רוג'רס. היא שכרה את בית המיסיון של הכנסייה כאולם אירועים רב תכליתי וסטודיו לאמנות.
בשנת 2015 פגשה סורוקין את מייקל שופו הואנג אספן אמנות במסיבת קוקטייל. באותה תקופה הוא היה סטודנט באוניברסיטת פנסילבניה עם תוכניות לפתוח מוזיאון פרטי לאמנות. לאחר שנודע לה כי הואנג מתכנן להשתתף בביאנלה של ונציה, סורוקין שאלה אותו אם היא יכולה להתלוות אליו. הואנג הסכים, והזמין לסורקין טיסה וחדר מלון מתוך הבנה שהוא יקבל על כך החזר. עם שובם לניו יורק, נראה שסורקין "שכחה" את ההסדר ולא שילמה את חובה להואנג. הואנג הניח בתחילה שסורקין פשוט נעדרה. עם זאת, לאחר שהואנג השתתף במסיבת יום ההולדת של סורוקין אצל סאדל בינואר 2016, המסעדה שבה נערך האירוע יצרה עמו קשר כדי לשאול אם יש לו את פרטי הקשר של סורוקין שהזמינה את האירוע והשתמשה בכמה כרטיסי אשראי מזויפים והציגה פרטי אנשי קשר כוזבים. הואנג חשד שסורקין רמאית, ולחץ עליה לשלם. בסופו של דבר נפרע החוב, אבל מחשבון Venmo תחת שם שאינו מוכר.
סורוקין עשתה צ'ק אין במלון היוקרתי הווארד 11 בסוהו בפברואר 2017, ובמהרה התפרסמה בקרב עובדי המלון כנותנת תשרים נדיבה אשר מעניקה לעיתים קרובות לאנשי הצוות שטר של מאה דולר עבור משימות פשוטות. לאחר שההנהלה גילתה שאין ברשותה כרטיס אשראי, הם התעקשו שהיא תסדיר את החשבון שלה בסך 30,000 דולר. סורוקין נתנה בקבוק שמפניה דום פריניון משנת 1975 לדלפק הקונסיירז' בניסיון להותיר את הצוות לצדה; עם זאת, מדיניות המלון מנעה מהצוות לשמור את המתנה והם נאלצו להחזירה.
במהלך אפריל 2017 הפקידה סורוקין צ'קים מזויפים בסך 160,000 דולר לחשבון סיטי בנק, ומתוכם היא הצליחה לאחזר 70,000 דולר. לאחר מכן היא העבירה חלק מהכספים הללו למלון הווארד 11 כדי לשלם את החשבון. עם זאת, מכיוון שהיא עדיין סירבה לספק כרטיס אשראי, בית המלון פינה אותה. בחודש לאחר מכן, היא הצליחה לשכנע את שירות הזמנת טיסות השכר "Blade" לאפשר לה להזמין מטוס פרטי לאומהה, נברסקה, מבלי לשלם את העלות של 35,390 דולר מראש. סורוקין שלחה לבלייד אישור העברה בנקאית מזויף, לכאורה מדויטשה בנק, כחלק מתוכנית ההונאה שרקחה. בלייד שוכנעו להעניק לה אשראי בין השאר משום שסורקין סיפרה להם שפגשה את מנכ"ל החברה רוב ויזנטל במסיבה, והצוות הניהולי האמין שהיא מהווה סיכון המקובל בשוק ההלוואות. ויזנטל התלונן עליה למשטרה באוגוסט 2017 לאחר אי תשלום חוזר ונשנה.
סורוקין הזמינה שלושה חברים למה שהיא תיארה כמסע "שמשולם מראש, על כל ההוצאות הכרוכות בו" למרקש, מרוקו במאי 2017. כמה ימים לאחר שהגיעו למלון היוקרתי "לה ממוניה" בעיר, צוות המלון לא הצליח לחייב את כרטיסי האשראי של סורוקין, ודרש ממנה אמצעי תשלום חלופי. סורוקין שכנעה בסופו של דבר את אחת מחברותיה, רייצ'ל דלואץ' ויליאמס, לשלם את החשבון של 62,000 דולר עבור שהותם, כשהיא מבטיחה להחזיר לה את החוב באמצעות העברה בנקאית. מאוחר יותר שילמה ויליאמס עבור הוצאות אחרות במהלך הטיול, כולל פריטים שנרכשו על ידי סורוקין וסיורים באזור ביניהם לגן מז'ורל. למרות הבטחות חוזרות ונשנות מצד סורוקין, הכסף לא הוחזר לוויליאמס. עם חזרתה ממרוקו במהלך חודש מאי, עברה סורוקין למלון ביקמן, ושוב הצליחה להזמין חדר מבלי שכרטיס אשראי מצוי בכיסה. כשלושה שבועות לאחר מכן, לאחר שצברה חשבון בסך 11,518 דולר ולא שילמה אותו למרות הבטחות חוזרות ונשנות, פינה אותה המלון. לאחר מכן היא שהתה במלון "W New York – Union Square", שם ניסתה להונות את המלון בצורה דומה. עם זאת, היא פונתה לאחר יומיים בלבד. מלונות ביקמן ו-W הגישו תביעה נגד סורוקין בגין גניבת שירותים. בשלב זה, נחקרה סורוקין גם על ידי משרד התובע המחוזי במנהטן בגין הונאת בנקים.
כתב אישום ומעצר
חבר מושבעים גדול התכנס באוגוסט 2017 כדי לשקול את ההאשמות נגד סורוקין. בסופו של דבר הוא מצא אותה אשמה בשתי עבירות של ניסיונות לגניבה מדרגה ראשונה, בשלוש עבירות של הונאה וגניבה מדרגה השנייה, בסעיף אחד של גניבה מדרגה שלישית, ובסעיף אחד של גניבת שירותים בעבירה. האישום החמור ביותר התייחס לבקשת ההלוואה במרמה שהוגשה לבנק נשיונל סיטי ולקבוצת פורטרס השקעות, והאישומים האחרים בגניבה נוגעים למקרים של הונאת צ'קים ולתקרית במרוקו. תשלום גניבת השירותים קשור לאי תשלום חשבונות מלונות ומסעדות של סורוקין.
סורוקין נעצרה ב-3 באוקטובר 2017, במבצע עוקץ שתוכנן על ידי מייקל מקאפרי, שוטר שעובד עם משרד התובע המחוזי במנהטן. באותו זמן שהתה סורוקין ב-Passages Malibu, מתקן לטיפול בהתמכרויות במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה. השוטר מקאפרי ביקש מרייצ'ל ויליאמס, חברתה לשעבר של סורוקין, לארגן פגישה בזמן ארוחת צהריים במסעדה בקרבת המתקן בו שהתה כדי לשכנע את סורוקין לעזוב. כאשר סורוקין עזבה את המתקן, היא נעצרה על ידי שוטרים ממשטרת לוס אנג'לס. ב-26 באוקטובר 2017, התובע המחוזי של מנהטן, סיירוס ואנס ג'וניור, הודיע רשמית על הגשת כתב האישום נגד סורוקין, וביקש מכל קורבן שנפגע מסורקין לפנות אל משרד התובע.
משפט, הרשעה ועונש
ב-18 בדצמבר 2018 הופיעה סורוקין בבית המשפט הפלילי בעיר ניו יורק ודחתה הסדר טיעון שהציעה ההגנה ולפיו תרצה שלוש עד תשע שנות מאסר; משפטה החל ב-20 במארס 2019 עם השופטת דיאן קיזל.
סנגורה של סורוקין, עורך דין טוד ספודק, דאג לסטייליסט מקצועי שיזמין תלבושות להופעותיה בבית המשפט, וקבע כי "חובה שאנה תתלבש כראוי למשפט". בתגובה אמר התובע שסורקין "הראתה דאגה רבה יותר ללבושה מאשר לרגשותיהם של אלה שנפגעו ממנה", ונראה היה שהיא "מתמוגגת ממצוקת הקורבנות שלה". ביומו השישי של המשפט סירבה סורוקין להיכנס לאולם בית המשפט משום שלא רצתה להופיע בבגדים שסופקו בכלא ובלבושה האזרחי לאותו יום. השופטת קיזל הורתה לסורקין להתייצב, וקבעה "זהו משפט. היא נאשמת בתיק פלילי. אני מצטערת אם הלבוש שלה לא עומד בסטנדרטים שלה [...] אבל היא חייבת להיות כאן". להגנתה של סורוקין טען ספודק כי היא ניסתה להחזיר את כל חובותיה. הוא אף ניסה לתאר אותה כיזמית והשווה אותה לפרנק סינטרה, בטענה ששניהם יצרו "הזדמנות פז" בניו יורק.
ב-25 באפריל 2019, לאחר דיון במשך יומיים, מצא חבר מושבעים את סורוקין אשמה בשמונה סעיפי אישום, כולל גניבה מדרגה שנייה, ניסיון גניבה וגניבת שירותים. סורוקין נמצאה לא אשמה בשני אישומים נוספים: האחד של ניסיון גניבה מדרגה ראשונה (הנוגע לבקשת ההלוואה המקורית עם בנק עירוני לאומי), והשני בגניבה מדרגה שנייה (הנוגע לגניבה לכאורה של 62,000 דולר מרייצ'ל ויליאמס במרקש).
ב-9 במאי 2019 נגזרו על סורוקין עונש של 4 עד 12 שנות מאסר במדינה, קנס של 24,000 דולר, ונדרש ממנה לשלם פיצויים בסך של כ-199,000 דולר. סורוקין נכלאה ברייקרז איילנד במהלך המשפט. לאחר המשפט, סורוקין, אסירה מס' 19G0366 של מערכת בתי הכלא של מדינת ניו יורק, נכלאה בתחילה במתקן הכליאה בדפורד הילס לפני שהועברה למתקן הכליאה אלביון.
לאחר השחרור
סורוקין שוחררה מהכלא ב-11 בפברואר 2021. במרץ 2021, היא נלקחה בחזרה למעצר על ידי רשויות ההגירה והמכס (ICE) בגין שהייה במדינה מעבר לתקופת האשרה שלה. היא הוחזקה בכלא של מחוז ניו ג'רזי בהמתנה עד לגירושה לגרמניה. סורוקין קיבלה 320,000 דולר מנטפליקס עבור סיפור חייה, סכום בו השתמשה כדי לשלם פיצויים לקורבנותיה.
ייצוגה בתקשורת
משרד התובע הכללי של ניו יורק תבע את סורוקין ב-2019 תוך שימוש בחוק המדינה "הבן של סאם", האוסר על מי שהורשעו בפשע להרוויח מהפרסום שלו. נטפליקס ושונדה ריימס רכשו בשלב זה את הזכויות על הפרופיל של סורוקין במגזין ניו יורק, מתוך כוונה ליצור סדרת טלוויזיה. כתוצאה מהתביעה, המשרד לשירותי קורבנות במדינה (OVS) הקפיא מקדמה בסך 140,000 דולר ששולמה לסורקין על ידי נטפליקס, מה שאפשר לשני בנקים שהונו על ידה להמשיך בפעולות הבראה. סיטי נשיונל בנק תבע 100,000 דולר, וסיטיבנק תבעו את ה-40,000 דולר האחרים. נטפליקס הסכימה לשלוח תשלומים עתידיים לחשבון נאמנות המנוהל על ידי עורך דינה של סורוקין, טוד ספודק, ומפוקח על ידי ה-Office of Victim Services.
בפברואר 2022 עלתה לשידור הסדרה האמריקאית "להמציא את אנה" מבית נטפליקס, בה מגלמת את אנה השחקנית ג'וליה גארנר. גארנר ביקרה את סורוקין (דלווי) בכלא רייקרז איילנד, כדי להתכונן היטב לתפקיד.
"My Friend Anna" ("חברתי אנה"), ספר שנכתב על ידי רייצ'ל ויליאמס, פורסם ביולי 2019 על ידי הוצאת Gallery Books, וכן על ידי ההוצאה לאור Quercus בבריטניה והוצאת גולדמן בגרמניה. בספר מפרטת ויליאמס את חוויותיה עם סורוקין, כולל כיצד התקרית במרקש השפיעה עליה כלכלית ונפשית. ערוץ הטלוויזיה HBO רכש את הזכויות לספר של ויליאמס. בפברואר 2021 הפרויקט היה עדיין בפיתוח, כאשר לפי הדיווחים לנה דנהאם משמשת כתסריטאית ראשית.
בדצמבר 2019 שודרה סדרת פודקאסט מומחזת חלקית על סיפורה של סורוקין, שכותרתה "יורשת מזויפת" הוצגה על ידי BBC Radio 4.
אנה X, מחזה במה מאת ג'וזף צ'רלטון בכיכובם של אמה קורין ונבהאן ריזוואן נוצר בהשראת הסיפור של סורוקין. המחזה הוצג בתיאטרון הרולד פינטר בלונדון, ובתיאטרון "The Lowry" בסלפורד בשנת 2021.
סיפורה של סורוקין היה נושא לכתבה בסדרת מגזין החדשות האמריקאי 20/20 באוקטובר 2021. בתוכנית התראיינה סורוקין לכתבת דבורה רוברטס מתוך הכלא.
ג'ואן היגינבות'ם
ג'ואן היגינבות'ם (באנגלית: Joan Higginbotham, נולדה ב-3 באוגוסט 1964) היא האסטרונאוטית האפרו אמריקאית השלישית במספר. ג'ואן יצאה למשימתה בשנת 2006 ושהתה בחלל במשך כ-308 שעות. בזמן זה עסקה בהפעלת הזרוע הרובוטית ובביצוע מספר פעולות חשמליות בתחנת החלל הבין לאומית.
קריירה בנאס"א
עוד לפני סיום לימודיה, בשנת 1987 החלה ג'ואן את הקריירה שלה בנאס"א כאשר שימשה כמהנדסת חשמל בחטיבת מערכות החשמל והתקשורת שבמרכז החלל קנדי בפלורידה. לאחר כשישה חודשים, התקדמה ג'ואן להיות מובילה בניסוי הקשור למעבורת החלל קולומביה וכמהנדסת פרויקט מסלול גיבוי במעבורת אטלנטיס. היא השתתפה ב-53 שיגורים במהלך תשע השנים הראשונות שלה במרכז החלל קנדי והייתה אחראית על פרויקטים רבים כמו הכנת סימולציות, צוות גיבוי במערכות רבות וכו' . בין תפקידיה, הובילה ג'ואן את ניסויי המסלול OV-102 של מעבורת קולומביה. כמו כן, הוטלו עליה כמה משימות מיוחדות בהן שימשה כעוזרת מטה ההנהלה של התפעול במעבורת והובילה צוות מהנדסים בביצוע תיקונים קריטים במכשירי ההדמיה של המעבורת. בנוסף, עבדה ג'ואן על תצוגה אינטראקטיבית המדגימה את פעולת מעבורת החלל במרכז המבקרים של מרכז החלל קנדי . בסוף לימודיה ב־1996, לאחר 9 שנים במרכז החלל קנדי, נבחרה ג'ואן כמועמדת לשמש כאסטרונאוטית על ידי נאס"א ובאוגוסט שלאחר מכן עברה למרכז החלל ג'ונסון שביוסטון, טקסס. תפקידה של ג'ואן כלל בין היתר בדיקה של מודולים שונים בתחנת החלל הבינלאומית. המשימה האחרונה של ג'ואן הייתה הובלה של צוות תחנות החלל הבינלאומיות. במסגרת משימה זו לקחה ג'ואן חלק בצוות STS-116. במקור, התאמנה ושובצה ג'ואן עם צוות STS-117. ב-2002, יום לפני יום ההולדת שלה, קיבלה ג'ואן שיחת טלפון בה נודע לה שמשימתה נדחתה ולאחר שיבוץ מחדש של המשימות ועדכון הצוותים, הועברה לצוות STS-116. מבחינת ג'ואן זה היה הלם. כל חבריה היו ממשימה מספר 117 ואת חברי משימת 116 לא הכירה כלל. מראיון איתה, עולה כי התאכזבה לשמוע על שינוי צוות המשימה שלה, כיוון שחברי הצוות שלה מצוות המשימה STS-117 היו חברי נפש שלה. אולם, לאחר השלמת המשימה – התחברה ג'ואן לצוות "החדש" שלה גם כן.
חיים אישיים
ג'ואן היגינבות'ם נולדה בשיקגו, אילינוי ב-3 באוגוסט 1964 והיא בת לאינז היגינבות'ם (שם האב לא ידוע). ג'ואן פרשה מעבודתה בנאס"א בנובמבר 2007 לאחר שטסה לחלל לביצוע משימתה במטרה לפתוח קריירה בסקטור הפרטי. בשנת 2011 עברה לעיר שארלוט ונישאה לחבר מועצת העיר ג'יימס מיטשל. כיום עובדת ג'ואן כמנהלת בסקטור הפרטי בחברת Collins Aerospace שעוסקת בתעופה מסחרית, עסקית, צבאית וטיסה לחלל – סגירת מעגל עבור ג'ואן.
פרסים
על פועלה הרב בתחום החלל, שכלל שותפות בפרויקטים רבים (המעבורות קולומביה ואטלאנטיס) וטיסה לחלל, בנוסף להיסטוריה שעשתה כאשר נכנסה לתפקידי מפתח למרות היותה אישה שחורה – קיבלה ג'ואן מספר פרסים כמו פרס פלנטריום אדלר למדעי החלל ופרס הוורד השחור מליגת האישה השחורה בשנת 2007 ותואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת ניו אורלינס בשנת 2017.
צבי לישר
צבי לישר (באנגלית: Tsvi Lissar; 1939 – 23 באפריל 2020) היה אדריכל ישראלי שתכנן, בין השאר, את חידוש כיכר דיזנגוף, אולם הנוסעים בנתב"ג ודוכני מפעל הפיס.
ביוגרפיה
לישר נולד בי"ז בחשוון ה'ת"ש בתל אביב, בן לעולים מפולין, ונצר לר' ישראל איסר איסרלין (מחבר הספר 'שער משפט'). ב-1965 סיים את לימודי האדריכלות בטכניון בחיפה. שנתיים לאחר מכן ניהל משרד פרטי לאדריכלות בו עסק בפרויקטים רבים: תוכנית אב לקמפוס אוניברסיטת בר-אילן, המשך תכנון מסוף נוסעים יבשתי בטרמינל 3 בנתב"ג, לאחר רם כרמי ועדה כרמי-מלמד, עם אילן אלדר והמשרד האמריקאי SOM, ותחנת הרכבת נתב"ג. בנוסף תכנן שכונות מגורים ובתים פרטים רבים.
בשנת 1978 תכנן בית תפילה בן שלושה חלקים, ליהודים, למוסלמים ולנוצרים, שיוקם למרגלות הר סיני. התוכנית לא יצאה לפועל.
פרויקטים נוספים: לישר תכנן מבנים אזרחיים רבים ובהם גם מעונות הסטודנטים ומבנים נוספים במכון טכנולוגי חולון, מרכז מיחא ברמת אביב, דיור מוגן בבאר שבע, מרכזי ספורט ומרכזים קהילתיים בתל אביב ומרכז על שם ג'ו אלון בקיבוץ להב שנחנך ב-1985.
לישר התגורר בגבעת שמואל, ונפטר ב-23 באפריל 2020 (כ"ט בניסן ה'תש"ף). הוא הותיר אחריו אשה ושלוש בנות. בתו גילת לישר-פלג היא אדריכלית.
Impossible (שיר של שונטל)
Impossible (בעברית: בלתי אפשרי) הוא סינגל של הזמרת הברבדית, שונטל, המשמש כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השני שלה, No Gravity. השיר נכתב על ידי ארנת'ור בירגיסון ואינה רולדסן, והופק על ידי ארנת'ור בירגיסון. הוא יצא, על ידי חברות התקליטים SRC רקורדס ומוטאון, ב-9 בפברואר 2010.
ביקורת
מייקל מנחם, מבילבורד, אהב את השיר. הוא אמר ש-"שונטל זורחת על 'Impossible', נותנת את אחת הביצועים הווקאליים הנשיים הבולטים של השנה ומזכירה את החריפות והדיוק הטכני של 'Irreplaceable' של ביונסה. הלידה הפגיעה של בת ה-24 דורשת תשומת לב ... משחררת את הכאב של לב שבור ... שום דבר אינו בלתי אפשרי כאשר ווקאל כזה נשמע חסר מאמץ והמנוני." ראיין לאב, מ-דיגיטל ספיי, העניק לשיר חמישה מתוך חמישה כוכבים, וכתב כי: "ההפקה בסגנון סטארגייט של ארנת'ור בירגיסון מאופקת בצורה מושכת, המילים של אינה רולדסן בוטה וניתנות לקשר מוחלט, ושונטל נותנת את הביצוע הקולי החזק ביותר שלה עד כה מבלי להגזים ... והתוצאה? פינוק לכולם חוץ מהאנשים בגרינפיס, שאולי לא יאשרו שיר שדורש לפחות שני סוגים של קלינקס בכל פעם שאתה מנגן אותו." האתר הפיננסי MarketWatch מיתג את השיר כ-"בלדה מלאת תשוקה", ואת השירה של שונטל כ-"נשמה".
כרמן קסטרו, מ-The Canadian Press, אמרה ש-"שונטל קולט את התווים הנכונים ב-'Impossible', הרצועה הבולטת היחידה של האלבום". מבקר מ-Entertainment Focus אמר כי "'Impossible' מציג שירה חזקה ללא ספק של האישה בת ה-24 ... זה בקלות מתחרה לשיר הפרידה של 2010 ושונטל שרה בתשוקה כזו שאי אפשר שלא לעצור את הדמעות. דברים עומדים להתהפך עבור שונטל. 'Impossible' הוא ההוצאה החזק ביותר שהיה לנו מהזמרת הצעירה עד כה וזה סימן לדברים גדולים יותר שיבואו." ביל לאמב, מ-about.com, אמר כי: "שונטל מספקת בלדת R&B חזקה ואמוציונלית. צליל הנשמה החלק הזה מספק מקביל רב ערך למוזיקת הדאנס האופטימפו והדומיננטי ברדיו הפופ הנוכחי."
וידאו קליפ
הווידאו קליפ, שבויים על ידי טאג' סטנסברי, יצא ב-1 באפריל 2010. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-203 מיליון פעמים.
הופעות חיות
שונטל ביצעה את השיר בפרסי NewNowNext ששודר בערוץ הכבלים הדיגיטלי, לוגו. האירוע סימן את הופעתה החיה הראשונה של שונטל בטלוויזיה.
גרסת ג'יימס ארתור
ג'יימס ארתור, הזוכה בעונה התשיעית של האקס פקטור, הוציא גרסת כיסוי של השיר ב-9 בדצמבר 2012, מיד לאחר הזכייה בתוכנית. חלק ממכירות גרסת הכיסוי נתרמו לעמותה Together for Short Lives.
ביקורת
רוברט קופסיף, מ-דיגיטל ספיי, נתן לשיר ביקורת חיובית: "כמובן, קבלת החלטה כזו על סמך סינגל הניצחון שלו - גרסת כיסוי ללהיט 'Impossible' של שונטל משנת 2010 - הוא תרגיל חסר תוחלת. הרצועה, שפעם הושבתה על הסף עבור הפיינליסטית לשעבר שר לויד, איבד את החוצפה שלו ב-R&B ועובד מחדש לבלדה סוחפת, שנשמר רק על ידי הקול הרועד והאמיץ של ארתור. למזלו, בשלב הזה זה הדבר היחיד שחשוב". הוא העניק לשיר שלושה מתוך חמישה כוכבים. השיר היה מועמד בקטגוריית סינגל בריטי בטקס פרסי המוזיקה הבריטית, אך הפסיד ל-"Skyfall" של אדל.
תותב מתוברג
תותב מתוברג הוא סוג של אום המוחדר לחלק על מנת להוסיף לחלק תבריג.
הגדרת הבעיה
חלקים מכניים רבים כיום מיוצרים מחומרים רכים יחסית כמו אלומיניום. בחלקים אלה יש תבריגים רבים המשמשים לחיבור מכלולים וחלקים נוספים. בעת הכנסת והוצאה של בורג פלדה לתבריג אלומיניום, נוצר בלאי בתבריג. בעיקר לאחר סגירה ופתיחה בתדירות גבוהה או כאשר משתמשים במומנטי סגירה גבוהים, התבריג ניזוק ופוסל את השימוש בחלקים גדולים ויקרים.
פיתוח התוסף מלכתחילה נועד לשפץ תבריג שניזוק על ידי הגדלת הקדח הפגום והכנסת סוג של תותב מתוברג המשחזר את התבריג המקורי.
מתוך הבנת הבעיה כיום מיוצרים חלקי אלומיניום וחלקים מחומרים רכים אחרים ישירות עם תותב מתוברג אשר יתפקד היטב בעת סגירה ופתיחה של ברגים בתדירות גבוהה.
בשיטה זו ניתן גם לתקן חלקים או מכלולים שיש צורך לשנות תבריג מטרי לאינצ'י.
סליל הליקויל
האביזר הנפוץ ביותר בחלקים מכניים כיום הוא HELI COIL סליל הליקויל.
שימוש אופייני לערכת שיפוץ הוא ערכה לתיקון ראש מנוע העשוי אלומיניום אשר התבריגים המיועדים למצתים התבלו. הערכה מכילה סט שלם לביצוע המשימה מקדח ומברז להגדלת הקדח ועיבוד תבריג חדש. ובנוסף כלים להחדרת סליל ההליקויל. הסליל המוחדר לתבריג מחזיר לראש המנוע תבריגים משופצים במידה המקורית.
תותב דק דופן TIME SERT
תותב זה מיועד לשיפוץ תבריג, בשונה מסליל הליקויל, תותב קשיח דק דופן עם תבריג פנימי וחיצוני.
קינסרט
סוג של תותב הברגה עם מוטות נעיצים שמונעים את פתיחת האינסרט.
אומי ריתוך
אומי ריתוך הם סוג מיוחד של אומים שניתן לרתך אותם לחלק או הרכבה אחרת באמצעות ריתוך נקודות.
אומי הריתוך מיועדים לתת מענה לצורך של ביצוע הרכבה על חלקים ומערכות גדולות ממדים. שימוש נפוץ באומים אלה מבוצע בתעשיית הרכב. אומים רבים מרותכים על פלטות המרכב של הרכב המיוצר כדי לאפשר לחבר אליהם חלקים אחרים בעזרת ברגים. פתרון זה מונע את הצורך לביצוע התבריג ישירות על מרכב הרכב.
יישומים מיוחדים
התותב המתוברג מגיע בצורות שונות לפי היישום הנידרש.
הרכבה בחלק פלסטיק
הרכבת תותב מתוברג לחלק פלסטי מבוצעת בשיטה טרמית או בריתוך אולטרסוני.
שימוש בתעשיית האלקטרוניקה
באלקטרוניקה מרבים להשתמש במארזי אלומיניום כדי להקל במשקל וכדי לאפשר פיזור חום. הרכיבים המותקנים במערכות אלה מוברגים לתוך תותבים שהוחדרו לחלק.
החדרת התבריג יכולה להיות בצורה מכנית של הרכבת סליל הליקויל. או על ידי החדרה תרמית המבוצעת על ידי חימום או בהחדרת אולטרה סאונד, תהליך המשמש להפעלת רטט ולחץ להחדרת התותב. התנודות הקוליות ממיסות את הפלסטיק באזור החדירה לתותבים אלה יש בדרך כלל חספוס חיצוני כדי להבטיח אחיזה טובה של התותב לפלסטיק.
תותבים המוחדרים בתהליך היציקה
התותבים בחלקים אלה מוחדרים בתהליך חימום. התותב המחומם חודר לפלסטיק ממיס את אזור החדירה והפלסטיק מתמצק על פני התותב. כאשר נידרש ממקמים תותבים בתוך תבניות היציקה וחלק האלומיניום מתקבל עם אזורים בהם יש בתוך גוף יציקת הפלסטיק תותבי פלדה שיעובדו עם תבריגים.
במוצרים בהם דרושה עמידה במומנטים גבוהים כמו במכלי דלק גדולים או סירות, הצורה החיצונית של התותב היא משושה או מרובע עם חריצים לאחיזת האלומיניום.
תותבים בגוף האדם
כאשר נידרש בעת ניתוחים לחבר תותב לעצמות בגוף האדם, מוחדר לגוף תותב מתוברג המתחבר לעצם בהדבקה ומאפשר לחבר לגוף אביזר עם תבריג.
תותב מתוברג ללוחות חלת דבש
בלוחות סנדוויץ כמו חלת דבש או סוגי עץ שונים לא ניתן לבצע תבריגים. הפתרון הוא החדרת תותב מתוברג המודבק עם דבקי אפוקסי לתוך הקדח.
קרל פון בלאס
קרל פון בלאס (בגרמנית: Karl von Blaas; 28 באפריל 1815 – 19 במרץ 1894) היה צייר אוסטרי, שנודע בזכות דיוקנאותיו וציוריו הדתיים.
ביוגרפיה
קרל פון בלאס נולד למשפחת איכרים בטירול ב־28 באפריל 1815. הוא ידוע בעיקר כצייר היסטוריה וצייר דיוקנאות. שיעורי האמנות הראשונים שלו היו באינסברוק, שם קיבל השכלה כסופר. אבל הוא התעניין יותר באמנות, וכך, כמו ציירים רבים באותה תקופה, הוא שאף לבקר באיטליה כדי לממש את מטרתו לחינוך אמנותי מעמיק.