cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ניבתן
מחזור החיים
עונת הייחום של הניבתנים היא באמצע החורף. הזכרים מפגינים את יכולתם במים לפני הנקבות הצופות בהם מן החוף. הזכרים מתחרים באגרסיביות על תחום משלהם באזור שבו מצויות הנקבות. לאחר ההפריה, המתרחשת כאמור במים, הביצית המופרית נשארת רדומה במשך מספר חודשים, ואז מתחיל היריון של כ-11 חודשים. כשהגור נולד, אורכו כמטר אחד, והוא כשיר לשחות. הגורים יונקים במשך כשנתיים, ואז שוהים עם אימהותיהם משנה ועד לשלוש שנים נוספות. הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל שש, ואילו הזכרים בגיל תשע או עשר. הניבתן חי כ-50 שנה.
אוכלוסייה
מצויים כ-200,000 ניבתנים פסיפיים. לניבתן יש שני אויבים טבעיים, מלבד האדם: האורקה ודוב קוטב. דובי הקוטב מתפרצים אל תוככי העדר, מבהילים את הבוגרים, וחוטפים גורים או פרטים חלושים אחרים אך פרטים בוגרים יכולים להרוג את הדוב עם חטיהם, כך שמדובר בהתנהגות מאוד נדירה. האורקות גם מתמקדות בגורים אך יכולים גם לשעוט עם ראשם ולנגח בחוזקה את הניבתן, כך שימות מהר מהמכה. הם עושים זאת כשהניבתנים נכנסים למים לאכול צדפות.
ילידי אלסקה צדים כ-3,000 פריטים מדי שנה. חוקי ארצות הברית וקנדה מגבילים ציידים שאינם מן הילידים, ואוסרים על יצוא השנהב, המשמש ליצירת פסלונים וחריטים. בעצם העוקץ של הזכר משתמשים הילידים להכנת סכינים. באתרים שונים אפשר לקנות שנהב, כביכול מן התקופה שלפני איסור הציד.
מן הניבתנים האטלנטיים נותרו כ-15,000 פריטים, החיים במימי אוקיינוס הקוטב בקנדה ורוסיה, ובמימי גרינלנד. בעבר היו מצויים במספרים גדולים בהרבה.
הסכנות העיקריות של הניבתנים הם ציד אך בעיקר ההתחממות הגלובלית, אשר פוגעת בתנאי מחייתם, באזורי המנוחה שלהם ומאלצת אותם להתאכלס בכמויות באיים בהם הצעירים עלולים להיפגע מבוגרים מסוכנים. התנאים הקשים גם יוצרים תנאי רעב ותשישות לבוגרים ולגורים. שניים מתוך שלושת תת-המינים נמצאים בסיכון גבוה בעוד שהתת-מין שלחופי האוקיינוס השקט לא נכלל ברשימה.
קוואנגמיונגסונג 1
קוואנגמיונגסונג (בקוריאנית: 광명성 1호, Kwangmyŏngsŏng, בעברית: כוכב זוהר) הוא שמו של הלוויין הראשון של קוריאה הצפונית, אותו ניסתה לשגר לחלל ב־31 באוגוסט 1998, בסמיכות ליום השנה החמישים לייסודה של קוריאה הצפונית. בתאריך זה, שוגר משגר לוויינים מאתר שיגור הטילים הצפון קוריאני, ונחת באוקיינוס השקט. קוריאה הצפונית טענה שהלוויין נכנס בהצלחה למסלולו וכי הוא נועד לצרכים מדעיים וכדי לשדר שירי הלל למנהיג המדינה. אולם כל הניסיונות של המערב לאתר אותות שידור מהלוויין או לזהות אותו בחלל כשלו, והטיל שכביכול שיגר את הלוויין זוהה נופל לאוקיינוס השקט. דובר של מחלקת המדינה בארצות הברית אמר שקוריאה ככל הנראה ניסתה לשגר לוויין קטן מאוד לחלל, אך הניסיון נכשל.
הטלוויזיה של קוריאה הצפונית שידרה תמונות של הלוויין, הזהה בתצורתו ללוויין הראשון של סין, דונג פנג 1, אך קטן ממנו במקצת. התכנון הדומה ללוויין הסיני, נובע ככל הנראה מהסיוע שהעניקה סין לקוריאה הצפונית בתחום טכנולוגיות הטילים והחלל. על פי התמונות, הלוויין בנוי בצורת פאון טטראהדרון ממנו מזדקרות ארבע אנטנות רב כיווניות. ללוויין אין תאים פוטו וולטאיים (תאים סולאריים) לטעינת מצבריו, והוא מתבסס על כוח חשמלי מסוללות, ולפיכך גם אם היה מגיע לחלל היה אורך חייו קצר ביותר.
קוואנגמיונגסונג 2
באפריל 2009 טענה קוריאה הצפונית שהיא שיגרה את הלוויין קוואנגמיונגסונג־2 לחלל באמצעות משגר הלוויינים אונחה, ושהוא נכנס למסלול סביב כדור הארץ, אולם רוסיה, ארצות הברית וקוריאה הדרומית טענו שהשיגור נכשל.
GPT
GPT (ראשי תיבות: Generative pre-trained transformers; בעברית: טרנספורמר מאומן מראש בעל יכולת יצירה) הוא סוג של מודל שפה גדול (LLM) ואחד מכלי הבינה המלאכותית (AI) הבולטים.
ה-GPT הראשון הוצג בשנת 2018 על ידי חברת הבינה המלאכותית האמריקאית OpenAI. המודלים של GPT הם רשתות עצביות מלאכותיות המבוססות על ארכיטקטורת הטרנספורמרים, מאומנות מראש על קבוצות נתונים גדולות של טקסט לא מתוייג, ומסוגלות ליצור תוכן טקסטואלי בדומה לתוכן המיוצר על ידי אדם. נכון לשנת 2023, לרוב ה-LLMs יש את המאפיינים הללו ולעיתים הם מכונים באופן נרחב כ-GPTs.
OpenAI פרסמה מודלים של GPT שמוספרו ברצף, כדי להרכיב את סדרת ה "GPT-n" שלה. כל גרסה הייתה בעלת יכולות גבוהות מקודמתה, בשל גודל (מספר פרמטרים שניתנים לאימון) והאימונים המשופרים. האחרון שבהם, GPT-4, שוחרר במרץ 2023. מודלים אלו מהווים בסיס למערכות מתקדמות המשתמשות בשירותיהם למשימות ספציפיות, כולל שירות הצ'אטבוט ChatGPT.
המונח "GPT" משמש גם בשמות ובתיאורים של מודלים כאלה שפותחו על ידי חברות אחרות. לדוגמה, מודלים אחרים של בסיס GPT כוללים סדרה של דגמים שנוצרו על ידי EleutherAI, ולאחרונה שבעה דגמים שנוצרו על ידי Cerebras. כמו כן, חברות בתעשיות שונות פיתחו מערכות GPT ספציפיות למשימה בתחומיהן, כגון "EinsteinGPT" של Salesforce (עבור CRM) ו-"BloombergGPT" של בלומברג (לפיננסים).
היסטוריה
אימון מראש לטובת יצירה (GP) היה מושג ותיק ביישומי למידת מכונה, אך ארכיטקטורת הטרנספורמרים לא הייתה זמינה עד 2017, אז הומצאה על ידי עובדים בגוגל. התפתחות זו הובילה להופעתם של מודלים גדולים של שפה כמו BERT ב-2018 ו-XLNet ב-2019,
בשנת 2018, פרסמה OpenAI את המאמר שלה שכותרתו "שיפור הבנת השפה באמצעות אימון קדם גנרי", שבו הציגה את מערכת הGPT הראשונה.
לפני ארכיטקטורות מבוססות טרנספורמרים, מודלים של NLP עצביים (עיבוד שפה טבעית) בעלי הביצועים הטובים ביותר השתמשו בדרך כלל בלמידה מפוקחת מכמויות גדולות של נתונים מסומנים ידנית. ההסתמכות על למידה מפוקחת הגבילה את השימוש שלהם במערכי נתונים שלא היו מבוארים היטב, וגם הפכה את ההכשרה של מודלים של שפות גדולים במיוחד ליקר וגוזל זמן רב.
הגישה המפוקחת למחצה שבה השתמשה OpenAI כדי ליצור מערכת מחוללת בקנה מידה גדול שהייתה הראשונה לעשות עם מודל GPT  כללה שני שלבים: שלב " אימון מקדים" מחולל ללא פיקוח לקביעת פרמטרים ראשוניים תוך שימוש במטרת מודלים של שפה, ופיקוח בשלב "כוונון עדין" להתאמת פרמטרים אלו למשימת יעד.
מודלים בסיסיים
מודל בסיסי הוא מודל בינה מלאכותית שהוכשר על נתונים רחבים בקנה מידה כך שניתן להתאים אותו למגוון רחב של משימות.
עד כה, דגמי הבסיס הבולטים ביותר של GPT היו מסדרת GPT-n של OpenAI. העדכני ביותר מזה הוא GPT-4, שעבורו OpenAI סירבה לפרסם את פרטי הגודל או ההכשרה.
מודלים נוספים מסוג זה כוללים את ה-PaLM של גוגל, מודל שהושווה ל- GPT-3 וזמין למפתחים באמצעות ממשק API, ו- GPT-JT של Together, אשר דווח כ- חלופת הקוד הפתוח בעלת הביצועים הקרובים ביותר ל- GPT-3 (ונגזרת מ- GPTs קודם לכן בקוד פתוח). ל- Meta AI (לשעבר פייסבוק) יש גם מודל שפה יסודי גדול המבוסס על טרנספורמרים, המכונה LLaMA.
ה-GPT הבסיסיים יכולים גם להשתמש בשיטות אחרות מלבד טקסט, לקלט או פלט. GPT-4 הוא LLM רב-מודלי המסוגל לעבד קלט טקסט ותמונה (אם כי הפלט שלו מוגבל לטקסט). לגבי פלט רב-מודאלי, חלק מהמודלים המבוססים על טרנספורמרים מחוללים המשמשים לטכנולוגיות טקסט לתמונה כגון דיפוזיה ופענוח מקביל. סוגים כאלה של מודלים יכולים לשמש כמודלי יסוד חזותיים (VFMs) לפיתוח מערכות שיכולות לעבוד עם תמונות.
מודלים ספציפיים למשימה
ניתן להתאים את מודלי GPT כדי לייצר מערכות ממוקדות יותר המכוונות למשימות או תחומי נושא ספציפיים. שיטות להתאמה כזו יכולות לכלול כוונון עדין נוסף (מעבר לזה שנעשה עבור מודל הבסיס) וכן צורות מסוימות של הנדסה מהירה.
דוגמה חשובה לכך היא כוונון עדין של מודלים כך שיפעלו בהתאם להוראות, שזו משימה רחבה למדי אך ממוקדת יותר ממודל יסוד. בינואר 2022, OpenAI הציגה את "InstructGPT" סדרה של מודלים שהותאמו לעקוב אחר הוראות תוך שימוש בשילוב של אימון בפיקוח ולימוד חיזוק ממשוב אנושי (RLHF) על מודלים בסיסיים של שפות GPT-3. היתרונות שהיו לזה על המודלים הבסיסיים החשופים כללו דיוק גבוה יותר, פחות סנטימנט שלילי, ובאופן כללי התאמה טובה יותר לצורכי המשתמש. לפיכך, OpenAI החלה להשתמש בזה כבסיס לשירותי ה-API שלה. דגמים אחרים המותאמים להוראות שוחררו על ידי אחרים, כולל גרסה פתוחה לחלוטין.
סוג אחר של מודלים ספציפיים למשימה הם צ'אטבוטים, העוסקים בשיחה דמוית אדם. בנובמבר 2022, OpenAI השיקה את ChatGPT ממשק צ'אט מקוון המופעל על ידי מודל שפה מכוון להוראות שהוכשר בצורה דומה ל-InstructGPT. הם אימנו את המודל הזה באמצעות RLHF, כאשר מאמני AI אנושיים סיפקו שיחות שבהן הם שיחקו הן את המשתמש והן את ה-AI, וערבבו את מערך הדיאלוג החדש הזה עם מערך הנתונים של InstructGPT לפורמט שיחה המתאים לצ'אטבוט. צ'אטבוטים מרכזיים אחרים כוללים כיום את Bing Chat של מיקרוסופט, המשתמש ב-GPT-4 של OpenAI (כחלק משיתוף פעולה הדוק רחב יותר בין OpenAI ו-Microsoft), ואת הצ'אט-בוט המתחרה של גוגל בארד (בהתחלה מבוסס על משפחת השיחות שלהם LaMDA -מודלים של שפה מאומנים, עם תוכניות לעבור ל- PaLM).
עוד סוג נוסף של משימה ש-GPT יכול לשמש עבורה הוא מטא-משימה של יצירת הוראות "משלו", כמו פיתוח סדרה של הנחיות ל'עצמה' כדי להיות מסוגל להגשים מטרה כללית יותר שניתן על ידי משתמש אנושי. זה ידוע כסוכן AI, וליתר דיוק רקורסיבי מכיוון שהוא משתמש בתוצאות מההנחיות העצמיות הקודמות שלו כדי לעזור לו ליצור את ההנחיות הבאות שלו; הדוגמה הגדולה הראשונה לכך הייתה Auto-GPT (המשתמשת בדגמי ה-GPT של OpenAI), ומאז פותחו גם אחרים.
מולטי-מודאליות
מערכות מבוססות טרנספורמרים גנרטיביים יכולות להיות ממוקדות גם למשימות הכוללות אופנים מעבר לטקסט.
לדוגמה, "Visual ChatGPT" של מיקרוסופט משלב ChatGPT עם מודלים של בסיס חזותי (VFMs) כדי לאפשר קלט או פלט הכוללים תמונות וגם טקסט. כמו כן, ההתקדמות בטכנולוגיית "טקסט לדיבור" מציעה כלים רבי עוצמה ליצירת תוכן אודיו בשימוש בשילוב עם מודלים בסיסיים של שפות GPT.
ספציפיות של דומיין
מערכות GPT יכולות להיות מכוונות לתחומים או תחומים מסוימים. כמה דוגמאות מדווחות של דגמים ואפליקציות כאלה הן כדלקמן:
לפעמים ספציפיות לתחום מושגת באמצעות תוספים או תוספות תוכנה. לדוגמה, מספר חברות שונות פיתחו תוספים מסוימים המקיימים אינטראקציה ישירה עם ממשק ChatGPT של OpenAI, ול- Google Workspace יש תוספות זמינות כגון "GPT for Sheets and Docs"  אשר מדווחים כמסייעים לשימוש בגיליון אלקטרוני. פונקציונליות ב- Google Sheets.
פ. מארי אברהם
פאריד מארי אברהם (באנגלית: F. Murray Abraham; נולד ב-24 באוקטובר 1939) הוא שחקן קולנוע אמריקאי זוכה פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 1984, על תפקידו בסרט "אמדאוס".
ביוגרפיה
אברהם נולד בפיטסבורג, פנסילבניה, לג'וזפין, עקרת בית, ולפאריד אברהם האב, מכונאי רכב. אביו של אברהם הוא ממשפחה אשורית-נוצרית-אורתודוקסית מסוריה, והוא היגר לארצות הברית במהלך שנות ה-20 בתקופת הרעב ההמוני. אמו של אברהם היא ממשפחה איטלקית-אמריקאית נוצרית.
אברהם גדל באל פאסו, טקסס, בסמוך לגדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו, והיה חבר בכנופיה מקומית. הוא למד ב"מכללת מערב טקסס" ולאחר מכן באוניברסיטת טקסס באוסטין. לאחר שסיים את לימודיו עבר אברהם לניו יורק כדי ללמוד ב"ברוקלין קולג'" תחת חסותה של השחקנית ומורת התיאטרון הגרמניה-אמריקאית אוטה האגן.
אברהם התחיל את קריירת המשחק שלו על בימת התיאטרון בלוס אנג'לס, בהפקתו של ריי ברדבורי "חליפת הגלידה הנפלאה".
אברהם נשוי לקייט חנן משנת 1962, עד מותה ב2022. לזוג נולדו שני ילדים.
קריירה קולנועית
אברהם שיחק בסרטו הראשון המשמעותי ב-1975, בתפקיד קטן בסרט "האסיר של השדרה השנייה". שנה לאחר מכן השתתף בתפקידים משניים בדרמת המתח ההיסטורית זוכת 4 פרסי אוסקר "כל אנשי הנשיא", וכן בעיבוד הקולנועי למחזה "הריטז". ב-1983 שיחק אברהם בדרמת הפשע של בריאן דה פלמה, "פני צלקת", לצד אל פצ'ינו ומישל פייפר. בסרט גילם את דמותו של סוחר הסמים עומר סוארז.
בשנת 1984 כיכב אברהם בסרטו של מילוש פורמן, "אמדאוס", שזכה בשמונה פרסי אוסקר. אברהם גילם את דמותו של המלחין והמנצח האיטלקי אנטוניו סליירי, אחד המוזיקאים החשובים ביותר בתקופת המאה ה-18 והמאה ה-19. על תפקידו קיבל אברהם את פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 1984, את פרס גלובוס הזהב ומועמדות לפרס באפט"א.
לאחר זכייתו בפרס האוסקר החל אברהם להתמקד יותר בתחום התיאטרון, וכיכב במיטב המחזות השייקספיריים, בהם "אותלו" ו"ריצ'רד השלישי". כמו כן שיחק במחזותיו של סמואל בקט.
ב-1986 שיחק אברהם בעיבוד הקולנועי של ז'אן-ז'אק אנו לרומן "שם הוורד", בסרט גילם אברהם את דמותו הספרותית של ברנרדו גוּי. ב-1993 שיחק לצד ארנולד שוורצנגר בסרט הפעולה הקומי "אחרון גיבורי הפעולה", ובקומדיית הפשע "מת לצחוק" לצד אמיליו אסטבז.
שיחק בסדרת "הומלנד" בתור דר עאדל, סוכן CIA.
On Suffocation
On Suffocation (עונש מוות בתלייה) הוא סרט קצר שוודי בן 8 דקות משנת 2012 בבימויה של ג'ניפר מלמקוויסט (Jenifer Malmqvist) המציג עונש מוות בתלייה של זוג הומוסקסואלים באיראן. הסרט שודר במקור בערוץ הטלוויזיה הגרמני ארטה ב-17 באוקטובר 2014. הסרט השתתף בפסטיבל סאנדנס 2013. בשנת 2014 קיבל את "פרס גולדבאגה" לסרט הקצר הטוב ביותר.
ריקוד זלונגו
ריקוד זלונגו (ביוונית: Χορός του Ζαλόγγου) הוא השם שניתן למקרה התאבדות המוני של נשות סולי אשר נמלטו מהכוחות העות'מאניים שפלשו לכפרי סולי  ביוון העות'מאנית בשנת 1803. ברבות השנים, בתקופת מלחמת העצמאות היוונית, התפתח אתוס הריקוד, לפיו הנשים רקדו ריקוד טקסי תוך כדי שזרקו את ילדיהן מצוק הר זלונגו וקפצו אל מותן.
הבריחה וההתאבדות
לאחר סדרה של סכסוכים של תושבי כפרי סולי שביוון העות'מאנית עם הסולטן הטורקי. שלח הסולטן בדצמבר 1803 את הפאשא העות'מאני-אלבני עלי פאשא להכניעם. עלי פאשא הטיל מצור על כפרי סולי. במהלך המצור הבינו אנשי סולי כי תבוסתם קרבה, ועל כן החליטו למלט את הנשים והילדים מן הכפרים. הם חילקו את הנשים והילדים לשלוש קבוצות, אשר יצאו מהכפרים בחשאי. שתיים מהן הצליחו להגיע למקום מבטחים, אך הקבוצה שיצאה לעבר הר זלונגו, שמנתה כשישים נשים, התגלתה על ידי כוחות עות'מאנים. באותו הזמן, הגברים שנותרו בכפרים הוכרעו על ידי כוחותיו של עלי פאשא ורובם נהרגו.
בשישה עשר בדצמבר, כשהבינו הנשים כי הן התגלו וכי הן עומדות להיות מובלות לשבי ולמעשי אונס, בזו אחר זו הן השליכו את ילדיהן מצוק הר זלונגו ולאחר מכן קפצו אף הן אל מותן
עדויות ומיתוס הריקוד
הדיפלומט והמטייל הפרוסי יעקב ברדולדי היה הראשון שתיעד את האירוע בין שנת 1803 ל-1804. הסופר והקצין היווני כריסטופורוס פראיבוס, הזכיר את המעשה במהדורה השנייה של ספרו "היסטוריית סולי ופרגה" שיצא בשנת 1815. כמו כן, קצינו של עלי פארשא, סולימאן אגא, אשר היה עד לתקרית, סיפר על כך לשכיר החרב המוסלמי, איברהים מנצור אפנדי אשר העלה את הסיפור על הכתב בספרו שפורסם בפריז ב-1828.
מעשה ההתאבדות קיבל את השם "ריקוד זלנגו" משום שבעדויות נטען כי הנשים, בקור רוח ומתוך התעלות הנפש, רקדו ריקוד טקסי לפני שקפצו אל מותן, ואת הילדים הן השליכו תוך כדי ריקוד. ריקוד זלונגו שימש כאתוס לאומי במהלך מלחמת העצמאות היוונית. בשנת 1888, המלומד וההיסטוריון פריקלס זרלנטיס הביע ספקות לגבי ריקוד זלונגוס, בעקבות מחקר ארכאולוגי שערך במקום. כיום, למרות הקונזסוז לגבי ההתאבדות ההמונית, רבים מההיסטוריונים מפקפקים באתוס הריקוד והשירה של נשות סולי.
ריקוד זלונגו באמנות
בשנים שלאחר המעשה התפרסם הסיפור ברחבי אירופה, והתגובות הולידו כמה יצירות אמנות שעסקו בטרגדיה. בסלון פריז של 1827, הציג הצייר ההולנדי-צרפתי ארי שפר שני ציורים רומנטיים כשאחד מהם הוא "Les Femmes souliotes" (בתרגום מיוונית: "נשות הנשמה") בו תיאר את מעשה ההתאבדות. הציור הוצג בסלון עד אפריל 1828 וכיום הוא מוצג במוזיאון הלובר.
כמו כן, קלוד פינט, צייר בסביבות שנת 1820 ציור שמן בשם "ריקוד זלונגו" ומוצג במוזיאון בנקי שביוון.
בשנת 1961 הושלמה בנייתה של אנדרטה בגובה 13 מטר על גבי הר זלונגו לזכר מעשה הגבורה של נשות סולי. באנדרטה שעוצבה על ידי האמן George Zongolopoulos נראים שישה פסלים מונומנטלי ם מופשטים של נשים האוחזות אחת בשנייה ומייצגות את הנשים הרוקדות. גובהם של הפסלים הולך וקטן עם התקרבותם לסף הצוק.
ריקוד זלונגו בשירה
שיר הריקוד האלבני "Vallja e Zallongut" (ריקוד זלונגו) משנת 1961 אשר נכתב על ידי Sako Zihnni, הושפע אף הוא מההתאבדות בזלונגו.
Sap (אלבום)
Sap (תרגום מילולי לעברית: מוהל הצמח) הוא מיני-אלבום של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס.
הפקה
Sap הפך לאלבום זהב בארצות הברית לאחר צאתו.
יחסי אוקראינה–הוותיקן
יחסי אוקראינה–הוותיקן הם יחסי החוץ בין הוותיקן ואוקראינה.
1918–1921
יחסים דיפלומטיים בין הכס הקדוש לבין הרפובליקה העממית של אוקראינה כוננו בשנת 1919. באותה שנה הכס הקדוש פתח נציגות דיפלומטית באוקראינה. במקביל, הכס הקדוש תמך רשמית בזכותה של אוקראינה להגדרה עצמית ותמך בה בוועידת השלום בפריז. בנוסף, האפיפיור בנדיקטוס החמישה עשר נתן 100 אלף לירות לממן טיפול באוקראינה ובקהילה עבור הכנסיות המזרחיות ו-50 אלף לירות לכמרים היוונים הקתולים בגליציה. המגעים הדיפלומטיים הרשמיים הושעו בשנת 1921.
היחסים כיום
היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לכס הקדוש כוננו ב-8 בפברואר 1992. הנונציו האפוסטולי הראשון לאוקראינה, הארכיבישוף אנטוניו פרנקו, הציג את כתב האמנתו ב-19 באוגוסט 1992. מאז שנת 2000 פועלת ברומא שגרירות אוקראינה בוותיקן. היחסים הבין-מדינתיים בין אוקראינה לכס הקדוש נפתחו בביקורו של השר לענייני חוץ של אוקראינה בוותיקן באפריל 1993, במהלכו נפגש עם האפיפיור יוחנן פאולוס השני. הביקור הרשמי הראשון של נשיא אוקראינה ליאוניד קוצ'מה בוותיקן ופגישתו עם האפיפיור יוחנן פאולוס השני התקיים בתחילת מאי 1995.
האירוע החשוב ביותר ביחסים הבילטרליים היה ביקורו הממלכתי הראשון אי פעם של האפיפיור באוקראינה ב-23–27 ביוני 2001 (עם זאת, לפניו ביקר האפיפיור הרומי בשטחים בודדים השייכים כיום לאוקראינה). במהלך ביקורו ביקר האפיפיור יוחנן פאולוס השני בקייב ולבוב, נפגש עם גורמים ממשלתיים וחגג עם מיליוני מאמינים.
אלכסנדר הראשון, מלך סקוטלנד
אלכסנדר הראשון (באנגלית: Alexander I of Scotland, בגאלית סקוטית: אלכסנדייר מק מאל קולים - Alaxandair mac Maíl Coluim באיות עתיק, Alasdair mac Mhaol Chaluim באיות מודרני, כלומר "אלכסנדר בנו של מלקולם"; 1078 לערך - 23 באפריל 1124) היה מלך סקוטלנד.
אלכסנדר כונה "הנועז" (The Fierce) בשל אומץ לבו, אולם ככל הנראה תואר זה לא ניתן לו בימי חייו, ומקורו בכתבי ההיסטוריון אנדרו מווינטאון.
ביוגרפיה
אלכסנדר היה בנו הרביעי של מלקולם השלישי, מלך סקוטלנד ושל מרגרט מווסקס (לימים הפכה לקדושה נוצרייה בשם "מרגרט הקדושה"), אחייניתו של אדוארד המודה.
אלכסנדר נקרא על שמו של האפיפיור אלכסנדר השני.
אלכסנדר היה יורשו של אחיו הבכור אדגר, שלא נישא ולא היו לו צאצאים.
בעת מותו של אדגר בשנת 1107 הוכתר כמלך סקוטלנד, כאשר אחיו דייוויד (לימים מלך סקוטלנד) קיבל אדמות בדרום סקוטלנד - שטחי אדמה שהורחבו בשנת 1113 בלחצו של הנרי הראשון, מלך אנגליה שהיה נשוי לאחותם של דייוויד ושל אדגר.
אלכסנדר היה ביחסים טובים עם אחיינו, מלך אנגליה, ובשנת 1114 הצטרף אליו על מנת לסייע להנרי במסע מלחמה בוויילס נגד גרופיד אפ קינאן. ככל הנראה אלכסנדר נשא לאישה את בתו מחוץ לנישואים של הנרי - סיבילה דה נורמנדי בשנת 1107 אולם ייתכן שהנישואים נערכו בשנת 1114 בראשית מסע המלחמה לוויילס (בו בזמן בו, ככל הנראה, נערכו נישואי דייוויד למוד מהאנטיגנדון).
לאלכסנדר ולסיבילה לא נולדו ילדים, וסיבילה נפטרה בקנמור שבלוך טיי ביולי 1122 ונקברה במנזר דנפרמליין - מקום קבורתם המסורתי של מלכי סקוטלנד ורעיותיהם. אלכסנדר לא נישא לאחר מותה, ובצערו הקים מנזר לזכרה ואף פעל על מנת שהאפיפיור יכריז עליה כקדושה בשל צדיקותה.
לאלכסנדר נולד בן אחד מחוץ לנישואים - מלקולם מק אלכסנדר, שלימים מרד נגד דייוויד הראשון, ונכלא ברוקסבורג עד מותו בשנת 1157.
אלכסנדר היה ידוע בצדיקותו, והקים מנזרים בסקון ובאינכקולם, וביחסו הטוב לכמרים ולנזירים (שלמנזריהם נתן אדמות רבות), אולם ג'ון מפורדון ציין שהיה ידוע כמלך נוקשה ליתר נתיניו.
כינויו "האמיץ" ניתן לו בעקבות תגובתו להתקפה של אנשיי איי הצפון של סקוטלנד בהיותו באינברגווירי. אלכסנדר הדף את התוקפים ורדף אחריהם עד שהביסם.
ArcGIS
ArcGIS היא מערכת מידע גאוגרפית (GIS) לעבודה מול מפות ומידע גאוגרפי. היא משמשת ליצירת מפות או עבודה מולן, עיבוד מידע גאוגרפי, ניתוח מידע ממופה, שיתוף וגילוי מידע גאוגרפי, שימוש במידע גאוגרפי במגוון אפליקציות וניהול בסיס נתונים של מידע גאוגרפי.
ישנם גם מוצרים מבוססי שרת ומוצרים עבור מכשירים ניידים. ובנוסף חבילות הרחבה בתשלום.
פרס החינוך הארצי
מתן הפרס
בשנים האחרונות ניתנת מדי שנה המלצה לזכייה בפרס לכ-70 מוסדות חינוך – גני ילדים ובתי ספר בגילאים השונים. לשלב הגמר מגיעים כ-20 מהם, ומהם זוכים בפרס כעשרה מוסדות.
המוסדות הזוכים נבחרים על ידי ועדת שיפוט של משרד החינוך. הוועדה ממיינת את המועמדים ומעניקה להם ניקוד על סמך חומר בכתב על פעילותם ועל סמך ביקור במוסדות עצמם.
אמות המידה לזכיית מוסד בפרס הן:
הפרס מוענק למוסדות הזוכים בטקס הנערך מדי שנה בירושלים בסוף חודש יוני, עם סיום שנת הלימודים, במעמד נשיא המדינה ושר החינוך.
משרד החינוך מעניק מדי שנה גם את פרס החינוך היישובי לכחמש רשויות מקומיות, שהצטיינו בקידום הפעילות החינוכית בתחומן.
אלכס רודריגו דיאס דה קוסטה
קריירה
אלכס התחיל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2002 במועדון הברזילאי סנטוס, שם שיחק עם שחקנים נוספים שהפכו לכוכבים גדולים: דייגו, אלאנו ורוביניו. בשנת 2004 חתם בצ'לסי, אך מכיוון שלא הצליח לקבל רישיון עבודה באנגליה הוא הושאל למועדון הכדורגל ההולנדי פ.ס.וו. איינדהובן למשך שלוש שנים. ב-2004/2005, עונתו הראשונה באיינדהובן, הוא עזר לקבוצה לזכות בדאבל ולהגיע לחצי גמר ליגת האלופות, שם הודחה על ידי מילאן. בעונה העוקבת שוב היה אלכס שותף לזכייה של פ.ס.וו באליפות, אך בסיומה נשאר בקבוצה כשמאמן צ'לסי באותה תקופה, ז'וזה מוריניו, העדיף את לצרף את ח'אלד בולחרוז. עונת 2006/2007 הסתיימה אף היא באליפות של פ.ס.וו.
בעונת 2007/2008, אף על פי שלא צבר מספיק הופעות במדי נבחרתו, הצליח אלכס להשיג את ההיתר לשחק באנגליה והצטרף לצ'לסי, שבה קיבל את החולצה מספר 33. בצ'לסי התחרה אלכס עם ריקארדו קראבליו וטל בן חיים על המקום בהרכב לצידו של ג'ון טרי. הופעת הבכורה שלו הייתה בתיקו 1-1 נגד ליברפול, כשהוחלף בפלורן מאלודה בדקה ה-86.
בעונת 2008/2009 אלכס כבר היה שותף קבוע בהרכב כשהחליף את ריקרדו קראבליו הפצוע. הוא כבש את הגול ה-1,000 של צ'לסי בפרמייר ליג מול סנדרלנד ב-1 בנובמבר 2008. מאז שהגיע לקבוצה חוס הידינק, מאמנו לשעבר מפ.ס.וו, שותף אלכס בכל משחק ואף כבש שער מול קובנטרי סיטי ברבע גמר הגביע האנגלי.
ב-27 בינואר 2012 עבר לפריז סן-ז'רמן. ב-6 במאי 2014 חתם לשנתיים בקבוצה האיטלקית מילאן.
לאלכס 18 הופעות במדי נבחרת ברזיל.
קילינדשי הרטמן
קילינדשי הרטמן (בהולנדית: Quilindschy Hartman; נולד ב-14 בנובמבר 2001 בזווינדרכט שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית.
קריירת מועדונים
הרטמן גדל במחלקות הנוער של VVGZ, אקסלסיור רוטרדם ופיינורד. ב-21 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של פיינורד, בניצחון 1-0 על ואלבייק במסגרת המחזור השלישי בליגת העל ההולנדית לעונת 2022/2023. ב-10 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על קמבור במסגרת המחזור ה-12 בליגה.
קריירה בינלאומית
הרטמן הוא חלק מסגל נבחרת הולנד עד גיל 21. נכלל בסגל הנבחרת לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023.
גרינבורג
גרינבורג (בבווארית: Grünburg) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
יום חופשי ממכוניות
יום חופשי ממכוניות, המכונה גם יום ללא מכוניות, הוא אירוע שנועד להוריד באופן משמעותי את מספר המכוניות הנוסעות ברחובות העיר או באזור מסוים או בשכונה למשך כל היום או חלק ממנו, כדי לתת לאנשים שחיים ועובדים שם הזדמנות לבחון כיצד יכולה עירם להיראות ולתפקד כשנעות בה פחות מכוניות. אירוע זה נערך מדי שנה ב-22 בספטמבר, והוא מאורגן במקומות שונים באופנים שונים. בעוד שפרויקטים בעלי מאפיינים דומים התרחשו מדי פעם לפעם על בסיס אד הוק החל מ"משבר הנפט" של 1973, רק באוקטובר 1994 השמיע אריק בריטון קריאה ממוסדת לפרויקט כזה בנאום מפתח בכינוס בינלאומי בטולדו, ספרד בנושא ערים נגישות.
בשנת 1995 הוקמה התאגדות לא רשמית לתמיכה בקיום "ימים חופשיים ממכוניות" ברחבי העולם, ובתוך שנתיים מהנאום של בריטון, צוינו ימים חופשיים ממכוניות ברייקיאוויק (איסלנד), בבאת' (אנגליה) ובלה רושל (צרפת).
התוכנית הלאומית הראשונה "בעיר ללא מכוניתי" החלה בצרפת בשנת 1998 והתפשטה כיוזמה המתקיימת באופן נרחב באירופה על ידי הנציבות האירופית בשנת 2000.
באותה שנה, הנציבות הרחיבה את התוכנית לשבוע תעבורה אירופאי, שבו יום חופשי ממכוניות הוא חלק ממכלול תעבורתי שלם.
בשנת 2000 הושקה תוכנית ל"יום חופשי ממכוניות" בינלאומי.
בעוד שהושג שינוי משמעותי במונחים של כיסוי תקשורתי, התברר כי קשה לארגן אירועים כאלה באופן שישיג הצלחה משמעותית (דבר הדורש אולי ארגון מחדש של סידורי התחבורה בעיר) וגם לאחר עשור של אירועים כאלה לא ברור עד כמה גישה כזו מועילה לקידום תחבורה בת קיימא. תנאי להצלחה של יוזמה כזו הוא תמיכה ציבורית רחבה ומחויבות לשינוי.
על פי הערכות של תומכים ביוזמה, בשנת 2005 התקיימו למעלה מ-1000 "ימים ללא מכוניות" ברחבי העולם, כאשר התוצאות היו שונות למדי במקומות שונים.
יחס היהדות לתורת האבולוציה
האבולוציה, היא תאוריה מדעית המקובלת כיום כקונצנזוס מדעי, מאתגרת את תפיסת בריאת העולם כפי שהיא מתוארת בתנ"ך ובמסורת היהודית. ביהדות לזרמיה יש גישות שונות כלפי תאוריה זו, חלק מהן שואב השראה מגישות שהתפתחו כלפי תאוריית האבולוציה בהגות הנוצרית. גישות אלה נחלקות לשתי קבוצות עיקריות: זו השוללת את תאוריית האבולוציה מכל וכל, בטענה שהיא מתנגשת עם האמונה היהודית ולכן יש לדחותה, וזו המצדדת בתאוריית האבולוציה מתוך אמונה כי היא אינה משנה את מעורבותו של אלוהים באמצעות השגחה.
הגישה הראשונה, המכונה "בריאתנות" בשל דבקותה בסיפור הבריאה התנ"כי, שוללת את הממצאים המדעיים של תאוריית האבולוציה ומקבלת באופן מלא את תיאור הבריאה בספר בראשית על דרך הפשט. חלק ממצדדי גישה זו מקבלים ברוח דומה גם את התיאורים הכרונולוגיים המפורטים בתנ"ך, ולפיכך מאמינים שגיל העולם הוא כפי שמקובל במניין השנים בלוח העברי, כלומר כ-5,800 שנה. גישה זו היא הגישה המקובלת ברובו הגדול של הציבור החרדי בישראל. הזרם שמאמין בבריאה לפני כ-5,800 שנה לא שולל רק את תורת האבולוציה אלה גם תאוריות מדעיות רבות אחרות כמו טקטוניקת הלוחות, תורת היחסות, המפץ הגדול, התפתחות מערכת השמש ועוד שכן תאוריות אלה דורשות כוללות תהליכים ותופעות הדורשים מיליוני שנים לפחות.
הגישה השנייה, המקבלת את האפשרות להיתכנות הטענות שהעולם קיים מיליארדי שנים ושהחיים התפתחו באמצעות אבולוציה, נחלקת לפרשנויות פילוסופיות שונות, המיישבות את תאוריית האבולוציה עם היהדות על פי השקפות דתיות שונות. ההשקפה העיקרית בתוך קבוצה זו קוראת תיגר על מאפיין האקראיות בתאוריית האבולוציה, וטוענת כי יש ריבוי של הוכחות על קיומן של חוכמה, תוכנית ומגמה מאחורי תהליך ההתפתחות. אף שתפיסתם של רוב ההוגים היהודיים הדוגלים בגישה זו דומה לרעיון התכנון התבוני, אין לתפיסה זו יומרה להוות תאוריה מדעית שאמורה להחליף או לרשת את תאוריית האבולוציה. בניגוד לנצרות, מצדדי האבולוציה ביהדות אינם מחשיבים את תפיסתם כרעיון מדעי, אלא כרעיון רוחני שביכולתו לגשר בין האמונה הדתית באל ובהשגחה לבין התפיסה המדעית המקובלת.
הסתירות בין תאוריית האבולוציה לבין המסורת היהודית
הבעיות העיקריות נעוצות בהיבטים אחדים:
בעיית הזמן
בעיית הזמן: לפי שיטות גיול המאובנים המדעיות התפתחותם של המינים על כדור הארץ נמשכה מיליארדי שנים, ואם קדמונית של כל בני האדם החיים כיום חיה לפני כ-170 אלף שנה. בעוד שלפי התפיסה היהודית המסורתית, העולם נברא לפני כ-5,800 שנים בלבד.
בעיית ההתפתחות
בעיית ההתפתחות: תאוריית האבולוציה טוענת שהמינים של בעלי החיים התפתחו זה מזה בהדרגה, במקביל להתפתחות הצמחים, באמצעות תהליך מתמשך של ברירה טבעית ומוטציות שעדיין מתרחש כיום. מנגד, המקרא מתאר בריאה בשלבים נפרדים: קודם כל הצמחים, לאחר מכן כל בעלי החיים הימיים והעופות, לאחר מכן בעלי חיים יבשתיים, ולבסוף האדם.
בנוסף, לאור ממצאי מאובנים נמצא כי במשך מיליארדי שנים התפתחו יצורים פרוקריוטים כמו חיידקים וארכאונים שהתפתחו לפני כ-4 מיליארד שנים. לפני כ-2.4 מיליארדי שנים התקיים אסון החמצן שגרם להכחדת רוב מיני הארכאונים ומילא את האטמוספירה בחמצן. יצורים איקריוטים שיש להם גרעין תא ואברונים הופיעו לפני 2.2 מיליארדי שנים וכללו בתחילה חד-תאיים, כמו פרוטוזואה, ריריות, אצות ופטריות חד-תאיות. נדרשו עוד מאות מיליוני שנה עד להתפתחות רב-תאיים והתפתחות זו התרחשה בצורה מקבילה דרך מספר ענפי אבולוציה. האיקריוטים-הרב תאיים כוללים לא רק צמחים ובעלי חיים אלה גם פטריות. יצורים ותהליכים אלה לא נזכרים כלל במקרא. הגילוי שלהם והבנת חשיבותם לקיום מארג החיים של האדם, בעלי החיים והצמחים וכן לשם שימור בריאות האדם או החקלאות הובנו רק עם התפתחות ענפים כמו אקולוגיה ומיקרוביולוגיה של מאות השנים האחרונות בעקבות גילוי היבטים כמו קיבוע חנקן, תאוריית החיידקים כגורמי מחלות או מיקרוביוטה.
בעיית חוסר התכלית
בעיית חוסר התכלית: על פי תאוריית האבולוציה כל המינים התפתחו על ידי מנגנונים טבעיים, ללא תכנון או תכלית, בעוד שעל פי התיאור של בריאת העולם כל המינים נוצרו באופן מכוון על ידי אלוהים.
לעומת גישה זו מדענים תארו את האבולוציה כבעלת מטרה, אם כי מטרה זו היא מטרה מקומית ולא ארוכת טווח - תאוריית הגן האנוכי גורסת כי לגנים "מטרה" לשכפל את עצמם בכמה שיותר עותקים. דבר זה מכתיב התנהגות להיצורים החיים הנושאים את הגנים בדמות התנהגות כמו חיפוש אחר מזון, רבייה או הגנה על צאצאים. בנוסף בעוד שיש חלקים של מקריות באבולוציה (לדוגמה מוטציה או חלק מההיבטים של מציאת בת זוג) חלקים אחרים של האבולוציה כלל אינם מקריים שכן הברירה הטבעית פועלת במגנון של הישרדות הכשירים ביותר
בעיית המקור
בעיית המקור: במקרא מתואר שהארץ הוציאה את הצמחים, בעלי החיים היבשתיים והאדם שנוצר "עפר מן האדמה", בעוד שלפי תאוריית האבולוציה הצמחים, בעלי החיים ובני האדם התפתחו כולם מיצורים קדומים יותר, ולאורך הדורות - הצמחים התפתחו בענף אחד ואילו בעלי החיים התפתחו תחילה במים ורק אחר כך ביבשה, וכעבור מאות מילוני שנים מאז העלייה על היבשה, התפתחו יונקים (שהם חלק קטן יחסית מתוך סך בעלי החיים) ומתוכם התפתח ענף של קופים וקופי אדם שמהם התפתחו התפתחו בני האדם.
בעיית סדר המקרא
בניגוד לכך, תאוריית האבולוציה מתארת התפתחות הדרגתית שעדיין נמשכת, אשר החלה עם חיות מים, והתקדמה לפי הסדר הבא: צמחי מים, צמחי יבשה, חיות יבשה, ציפורים, ואדם. החלוקה לזכר ונקבה התפתחה לפי תאוריית האבולוציה לפני כמיליארד שנה. לפני כן התקיימה ועדיין מתקיימת רבייה אל-זוויגית.
בעיית קיום של מיני בני אדם אחרים
לפי המקרא קיימים רק צמחים, בעלי חיים והאדם. לא מוזכר כלל אפשרות קיומם של מינים או סוגים של בני אדם אחרים.
לפי מחקרים ארכאולוגים ובני האדם התפתחו מתוך קופי אדם קדומים לפני מיליוני שנים. מדענים גילו הומינינים שכללו את הסוג אדם וכן מינים קרובים שנכחדו - הסוגים אוסטרלופיתקוס, פראנתרופוס וארדיפיתקוס. לפי המחקר לפני כ-2.7 מיליון שנה, התפתח הסוג אדם ממין כלשהו של אוסטרלופיתקוס. סוג האדם כולל את המין האנושי בן-ימינו הומו ספיינס, וכן מינים או זנים נוספים כמו האדם הניאנדרטלי, האדם הדניסובי, הומו פלורסיינסיס והומו היידלברגנסיס. מינים וזנים אלו נדחקו והושמדו על ידי ההומו-ספיינס ובחלק קטן מהמקרים גם הולידו צאצאים משותפים כך שבני אדם כיום מכילים מטען גנטי של אותם מינים. ענפים של מיני האדם התפתחו במקור ביבשת אפריקה, התפשטו ממנה ברחבי אירו-אסיה לפני מילוני שנים ובתוך כך התפצלו למיני אדם אחרים. לאחר זמן רב, התפתחו באפריקה בני אדם מודרניים -הומו ספיינס. הם יצאו בפעם השנייה מאפריקה לפני 200 אלף עד 150 אלף שנה, משם התפשטו למזרח התיכון לפני כ-120 אלף עד 50 אלף שנה, ולאחר מכן גם לשאר היבשות. האדם הניאנדרטלי חי כנראה במקביל לאדם הומו סאפינס ונכחד לפני כ-28 אלף שנה לפני זמננו. דברים אלה מתארים מציאות אחרת לגמרי של המין אדם. לפי יובל נח הררי האדם מקונן על כך שהוא לבד בעולם ללא יצורים תבוניים אחרים בעוד שלפי העדויות במחקרים, מינים אחרים של האדם נדחקו או השומדו על ידו. לדבריו קיומם של בני אדם אחרים שנעלמו מעלה סוגיות מוסריות ותאולוגיות שונות.
בעיית קיומו של סדר מתוך אי-סדר
אנשים דתיים רבים, ובכלל זה יהודים, דוחים את האבולוציה מתוך "טיעון השען". לפי טיעון זה, סדר יכול להופיע רק על ידי מתכנן תבוני כלשהו. בדומה לכך ששעון שהוא דבר מסודר ומאורגן יכול להיווצר רק על ידי שען בצורה מכוונת. אם מצאנו בדרך שעון נסיק מכך את קיומו של השען שכל לא יכול להיות שהשעון נוצר בדרך מקרה.
ריצ'רד דוקינס מסביר כי גישה זו מקורה בטעות נפוצה, המניחה בין היתר כי אבולוציה מתקיימת רק תודות לתהליכים מקריים. בספרו השען העיוור הוא מדגים כי אכן קשה מאד לקבל סדר רק על ידי תהליכים מקריים - לדוגמה קשה מאד לקבל משפט נכון על ידי קוף שמקליד על מכונת כתיבה בצורה מקרית. אבל האבולוציה אינה מכילה רק תהליכים מקריים שכן ברירה טבעית היא מנגנון לא מקרי שבו יצורים חיים רבים וכן מינים שלמים לא מצליחים בגלל חוסר התאמה לסביבה ולכן מתים או נכחדים. הוא מדגים כיצד היבט זה יכול ליצור סדר בצורה מהירה גם כאשר משולב בו תהליכים מקריים.
תאוריית האבולוציה מתארת היווצרות של סדר לא על ידי "עגורן משמיים" או התערבות של גורם מתכנן כלשהו אלא כתוצאת הופעת סדר "מלמטה" שנגרם על ידי מנגנון הברירה הטבעית. לדוגמה דוקינס מתאר כיצד אבולוציה של העין של יונקים התפתחה בשלבים מעין פשוטה מאד (תא שרק רגיש לאור או חושך) לעין מורכבת וכיצד כל שלב בתהליך יכול להעניק יתרון אבולוציוני. הוא גם מדגים כיצד תהליך הדרגתי זה לא בהכרח מעניק את העין הטובה ביותר האפשרית שכן אם בשלב מוקדם של התהליך מתקבע כי החלק הרגיש לאור פונה אל תוך הראש (כפי שהדבר ביונקים ובניגוד למצב בדיונונים) אין דרך לתקן זאת בשלבים מאוחרים יותר.
בספרו יש אלוהים? דוקינס ממשיך בטיעון זה ומחיל אותו על אלוהים עצמו. הוא טוען כי אל בורא כלשהו הוא בעצם ניסיון לפתור את בעיית הופעת הסדר מתוך אי-סדר על ידי "דאוס-אקס-מאכינה" או מעין "עגורן משמיים" שמופיע משום מקום ובכך "פותר" את הבעיה. לפי דוקינס, אם מקבלים את הטיעון לפיו כל דבר מסודר יכול להיווצר אך ורק על ידי דבר מסובך יותר שיצור אותו, אז החלת הטיעון על אלוהים מחייבת כי גם אלוהים עצמו נוצר על ידי דבר מסובך עוד יותר. אך לפי דוקינס, טיעון זה שגוי - אבולוציה מדגימה כיצד בתנאים מסוימים סדר רב יותר יכול להיווצר מתוך אי סדר ומנגנון פשוט יחסית יכול להתפתח בהדרגה למנגנון מסובך הרבה יותר.
הסברים קדם דרוויניסטים
כפי הנראה ראשון ההוגים היהודים שהתייחס לממצאים עליהם נסמכה, לימים, תאוריית האבולוציה, הוא הרב ישראל ליפשיץ ב"דרוש אור החיים", שנדפס לראשונה ב-1830, 29 שנים לפני פרסום ספרו של צ'ארלס דרווין מוצא המינים ו-41 שנים לפני פרסום ספרו מוצא האדם. במאמר זה, שנועד לבאר את משמעות תחיית המתים במסורת היהודית, מזכיר הרב ליפשיץ את גילוין של ארבע שכבות קרקע מתקופות שונות, שבהם נמצאו שלדים ומאובנים של צורות חיים קדומות, לרבות דינוזאורים ו"פראאדעמיטען", שלדבריו הם "הבני אדם שהיו בעולם קודם בריאת אדם הראשון העכשויי". בהקשר של ממצאים אלו הוא מזכיר את אגדות חז"ל ודברי המקובלים, לפיהן טרם בריאת העולם אלוהים ברא עולמות אחרים, ש"לא הועילו לו", והחריבם, ושהיו 974 דורות של בני אדם ש"עלו במחשבה להיבראות", ולדברי הרב ליפשיץ נבראו בפועל, הושמדו עקב קלקול מעשיהם, ונשמותיהם נתגלגלו בבני האדם שבעולם הנוכחי לצורך תיקונן. בהסתמך על פירושו של רבינו בחיי לסיפור בריאת העולם שבתורה, הוא כותב שהעולם נבנה ונחרב שבע פעמים, במחזוריות של 7,000 שנה, עד להגעתו לשלמותו הסופית, ושכעת הוא נמצא במחזור הרביעי, שבו ניתנה לדבריו התורה, שהיא כנגד המאורות שבריאתם מתוארת ביום הרביעי לבריאה. לפיכך מפרש הרב ליפשיץ את שני הפסוקים הראשונים בתורה:
- בתחילת כל ההתחלות;
- "העטהער, הממלא את כל חלל העולם הנראה";
- כל כדור הארץ;
על תיאור העולמות הקדומים מדלגת התורה, לפי שאינו משמעותי עבור העולם הנוכחי, ומתמקדת רק בחורבנם:
- כאמור בתרגום המיוחס ליונתן, הארץ הייתה שוממה מבני אדם;
- היא הרוח המחייה את הכול.
תגובות ראשונות
עם הופעת "מוצא המינים" של צ'ארלס דרווין ב-1859, עורר הספר סערה בחוגים הדתיים, גם אלה היהודיים. בתחילה דחו כל הזרמים את האבולוציה: הרב אברהם גייגר, מייסד היהדות הרפורמית, צידד בבריאתנות, וכמוהו עשו גם ראשי הרפורמים באמריקה, הרב דוד איינהורן ויצחק מאיר וייז; האחרון הוסיף להיות מתנגד עקשני לתאוריה החדשה. ההוגה הרפורמי הראשון שתמך בתאוריית האבולוציה היה הרב קאופמן קוהלר, שנשא סדרת הרצאות ב-1874 בה תיאר התפתחות הדרגתית של המינים כמחזקת את רעיון ההתגלות המתמשכת של האל העומד בבסיס הזרם. תפישתו נעשתה לשלטת בתחילת המאה ה-20. בקרב הקונסרבטיבים רווחו גישות בריאתניות זמן ארוך יותר: אחד מראשיהם באמריקה, הרב חנוך יהודה קאהוט, תקף את התאוריה בדרשה שנשא ב-1886 וקבע כי המין האנושי התקיים 5,740 שנה בדיוק. עד שנות ה-30 התעלמה התנועה לרוב מהנושא, אך בסופן ניכרה קבלה שקטה שלו: ב-1938 הוזמן ארתור קומפטון להרצות בבית המדרש לרבנים באמריקה על ידי ההנהלה, והסביר כיצד התאוריה תומכת בקיומו של אל המתערב בטבע ללא הרף. בין האורתודוקסים הייתה התגובה לרעיון שלילית כמעט בלי יוצא מן הכלל, אך לא תמיד אחידה. ב-1873 נשא רש"ר הירש, מנהיג הזרם בגרמניה, דרשה בה דחה את תאוריית האבולוציה אך קבע כי גם אם המדע יוכיח שהיא נכונה, היהדות תוכל להתמודד עם מסקנה זו.
מצדדים בבריאתנות
הוגים רבים ביהדות האורתודוקסית משתייכים לאסכולת הבריאתנות, כלומר קבלת סיפור בריאת העולם שבספר בראשית כפשוטו. הוגים אלו, שגישתם נותנת את הטון במערכת החינוך החרדית, רואים את האבולוציה כתאוריה השערתית (ספקולטיבית) שאינה ניתנת להוכחה, ודוחים אותה כסותרת את הכתוב בתורה. עמם נמנה הרב מנחם מנדל שניאורסון, שלדבריו ייתכן כי התנאים הקיצוניים ששררו בעולם בראשיתו יצרו מראית עין של עולם בן יותר מששת אלפי שנים, וייתכן שאלוהים ברא מלכתחילה מאובנים באדמה, ללא שקדם לכך תהליך התפתחות, ומשום כך אין בממצאים מתחום הגאולוגיה, פלאונטולוגיה וכדומה כדי לסתור את האפשרות של בריאת החיים ללא אבולוציה. את הסיבות לכך שתאוריית האבולוציה בכל זאת התקבלה אצל רבים ייחס ל"טבע האדם המבקש לו למצוא פתרון לכל אשר סביב לו, גם בדוחק גדול... והשואף מטבעו להמצאנות ומקוריות, כדי לגלות את חריפותו האנליטית והאינדוקטיבית".
הוגה נוסף שצידד בגישה זו הוא ד"ר יצחק רפאל עציון. עציון כתב כי הגאומטריה לא-אוקלידית שנתגלתה במאה ה-19 הוכיחה שאקסיומות שבעבר נחשבו לאמיתות מוחלטות (כגון שדרך שתי נקודות עובר רק קו ישר אחד) הן למעשה שרירותיות, וניתן לבנות גאומטריות עם אקסיומות חלופיות. לדבריו, גם הנחות היסוד שעליהן נשענים "המדעים ההיסטוריים", כגון העדר כוח עליון וקצב קבוע של תהליכים טבעיים מסוימים שעליהם נשען התיארוך, הן אמונות שרירותיות שאין בכוחן לערער על אמונה בתורה.
ההתנגדות לתאוריית האבולוציה וביטולה כשגויה מזוהה עם מקצת המדענים הדתיים, כגון הביוכימאי משה טרופ, ועם מחזירים בתשובה כגון הרב אמנון יצחק והרב צבי ענבל.
יהודה לוי
הרב פרופסור יהודה לוי כתב שאמנם היו בין גדולי התורה שקבעו שלאמיתו של דבר אין סתירה בין תיאור בריאת העולם בספר בראשית ובין תאוריית האבולוציה, אך לו קשה לקבל את האחרונה "בשל הקשיים המדעיים שבה." לפיכך, גרס:
מצדדים באבולוציה המוכוונת בידי האל
הוגים אחרים מצדדים בגישה שהאבולוציה אכן יכולה להיות נכונה, אבל התפתחות המינים קרתה באופן שהוכוון באופן כלשהו בידי האל. בין אלה ניתן למנות את אליהו בן-אמוזג (בספרו "אם למקרא"), את הראי"ה קוק, את הרב גדליה נדל (בספרו "בתורתו של ר' גדליה"), את פרופ' שלום רוזנברג ואת פרופ' יהודה לוי. גישתם נותנת את הטון בתוכנית הלימודים במחשבת ישראל של מוסדות החינוך הממלכתי-דתי בישראל.
הראי"ה קוק
הרב קוק סבר כי האמונה היהודית אינה צריכה להתכחש עקרונית לתאוריית האבולוציה, או להיות אדוקה בפשט פירוש המקראות. במכתבו לתלמידו ד"ר זיידל משנת 1908, טען בעניין "המחקרים החדשים" כי אין צורך להתנגד לכל גילוי שעומד בסתירה לפשט התורה, "מפני שאין זה כלל עיקר של תורה, לספר לנו עובדות פשוטות ומעשים שהיו. ובכלל זהו כלל גדול במלחמת הדעות, שכל דעה הבאה לסתור איזה דבר מן התורה, צריכים אנו בתחילה לא דווקא לסתור אותה, כי אם לבנות את ארמון התורה ממעל לה, ובזה הננו מתרוממים על ידה, ובעבור ההתרוממות הזאת הדעות מתגלות..." עם זאת, אי שלילתו את תאוריית האבולוציה לא הייתה רק מכורח המציאות, אלא בעיקר מצד אמונתו הוויטליסטית בעולם.
הרב קוק ציין בכמה מקומות כי התפיסה של בריאה שלא נעשית בבת אחת, אלא על ידי ריבוי מדרגות, אולי זרה להמון, אבל יחידי סגולה שלמדו את תורת הסוד אמונים דווקא על סגנון מחשבה כזה (אורות הקודש ב', עמ' תקמ"א). עוד הוא מציין כי הסתירה לכאורה לתאוריית האבולוציה איננה נובעת מפרשת הבריאה בספר בראשית דווקא, מפני שדבר גלוי וידוע הוא שפרשת הבריאה היא בגדר סתרי תורה ואין להבינה כפשטה (שם, עמ' תקמ"ב), אלא הקושי הגדול נעוץ בכך שההמון התרגל לסגנון מחשבה של בריאה פתאומית שהאל מחולל, ולמצב שבו יש ירידת דורות מאדם הראשון בגן עדן, וקשה לו לקשור את עולמו הרוחני ותפיסותיו הדתיות למהלך של בריאה התפתחותית:
הרב קוק קרא לא לפחד משינוי תפיסתי בהבנת פרשת הבריאה, וסבר שהניסיון לבחון בהשקפה תורנית את תאוריית האבולוציה יהיה בו קידום מוסרי והתפתחותי גם באמונתו של האדם. בהתאם לאמונתו הדתית, הוא סבר כי הטבע אינו עיוור וכי מדריכה אותו תכלית, וטען שדווקא ההתפתחות ההולכת "ממטה למעלה, מיצור שפל לעליון" מצביעה על תכלית היקום. הוא אף אמר על הרעיון ההתפתחותי, כי "בעומקו הרי הוא המקור היותר נשגב ליסוד ההשגחה".
פרופ' יוסף בן שלמה מייחד פרק שלם בספרו "שירת החיים" לתפיסת הרב קוק את האבולוציה, וכותב: "ברור שהרב קוק מקבל כמה מיסודות תורת האבולוציה לא רק כדגם ביולוגי להשקפה מטפיזית, אלא כתיאור אמיתי של עולם התופעות, שיש לו תוצאות חשובות גם בתחום ההיסטורי" (עמ' 110).
הרב גדליה נדל
הרב גדליה נדל, מבכירי תלמידיו של החזון אי"ש, ומראשי כולל חזון אי"ש מאמץ אף הוא את האבולוציה, כפי שמפורסם בספר "בתורתו של ר' גדליה". על פי פרשנותו, רעיון התפתחות האדם הועלה עוד על ידי רבי עובדיה ספורנו, בן המאות ה-15 וה-16, מאות שנים לפני דרווין.
לגבי התפתחות עולם הצומח הוא כותב (שם, עמ' צד-צה):
לגבי בריאת האדם הוא כותב כך (עמ' צט-ק):
שלום רוזנברג
הפילוסוף פרופ' שלום רוזנברג הולך בעקבותיו של הראי"ה קוק. ראשית הוא מקדים כי השימוש במושג "אבולוציה" כמוהו כשימוש במושג הקדום "טבע", שאיתו התמודד ריה"ל בספר הכוזרי, והוא ניסיון לברוח מהתמודדות עם טביעות אצבע אלוהים המופיעות בבריאה. לדבריו, במקביל לקבלת הראיות להתפתחות הדרגתית של הבריאה מדומם לצומח, ומשם לחי ולחושב ומְדבר, ישנן ראיות רבות בתופעות של עולם הטבע לכך שחייבת להיות תבונה ומגמה להתפתחות החיים, ושלא מדובר באקראיות עיוורת ששולטת בהתפתחות. אלא שבלקסיקון של איש המדע לא קיים מושג המבטא יותר ממקרה, וזהו המקום שבו לדעתו איש הדת צריך לומר את דברו. לפי רוזנברג, הכוחות הפועלים בעולם הם מלאכי ה': מלאכים כימיים, פיזיקליים, ביולוגיים ואולי מלאכים אבולוציוניים, אך מאחוריהם נמצא שולחם, רבונו של עולם. לדידו המלאכים פועלים באופן עיוור, ולפיכך פעולתם נראית כמקרית, אך היא איננה כזו. לדבריו:
לדבריו, לעומת הפיזיקה שבה תקף העיקרון כי הכוחות הם עיוורים, בביולוגיה מתרחש נס, יש בה ארגון מוחלט, ומי שלומד אותה צריך להסבירה על פי עקרון התכליות. נניח שמחר מדענים ימצאו חומר מסוים בגוף האדם, הם יצטרכו לשאול לשם מה נמצא החומר הזה בגוף האדם, שהרי התיזה אומרת כי אין בגוף האדם דברים לבטלה, והכל משרת את המכלול.
רוזנברג מצטט את הרנ"ק, שפירש את הברכה היהודית "ברוך משנה הבריות", שהקב"ה משנה את הבריות כך שהם יהיו מותאמים לסביבות ולתנאים שבהם הם חיים. ובהקשר לזה הוא מעלה טיעון כי ייתכן שהקב"ה טבע בגנים עצמם את האפשרות לשינוי כדי שהמינים ובכללם האדם, יתאימו את עצמם בצורות שונות לאקלימים השונים, לא מתוך הסתגלות פאסיבית שבמקרה אלא בניצול היסודות והאפשרויות שהאל שם בטבע. על פי רוזנברג, נראה כי בחיים ישנה תוכנית-על שהולכת ומתפצלת ומשתמשת בכל פעם בחומרים אחרים.
לדבריו, היקפו ומסובכותו של המדע בימינו אינם מאפשרים לאנשים להיות מומחים בכל התחומים, אבל למרות הכל לאדם יש מחויבות לשפוט את השופטים, לחקור את החוקרים, ולבקר את המבקרים, ולא ללכת שבי אחרי דבריהם באופן עיוור. האדם צריך לשאול האם עמדות בסוגיות מרכזיות הן הכרחיות מבחינת המדע, או שהם תוצאות של אופנה ורוח הזמן, ואינן בגדר של עמדות מדעיות אלא דתיות או פילוסופיות.
מיכאל אברהם
הרב ד"ר מיכאל אברהם מציג בספר "אלוהים משחק בקוביות" (2011) גישה שלפיה האבולוציה והאמונה הדתית הם שני מישורי דיון נפרדים. מחד גיסא, על פי הממצאים האמפיריים, הצדק עם הנאו-דארוויניסטים בכך שהאבולוציה אכן קרתה, ומאידך, הצדק גם עם הבריאתנים הטוענים כי הסיכוי להתרחשות כזו אפסי. המסקנה היא כי ה"בלתי סביר" אכן קרה. מסקנה כזו מלמדת על התערבות של כוח עליון שיבצע את אותה פעילות בלתי סבירה. מכאן שהאבולוציה היא ראייה לקיומו של אלוהים.
ישעיהו ליבוביץ
פרופ' ישעיהו ליבוביץ סבר שהיהדות אינה דת אנתרופוצנטרית (ששמה את האדם במרכז) אלא תיאוצנטרית (ששמה את האל במרכז) ולכן כתבי הקודש אינם קיימים כדי לספק אינפורמציה מדעית על העולם, דבר שהיה הופך את התורה לחולין, אלא כדי להגדיר את עבודת ה' ויראת ה'.
לפי ליבוביץ, הפסוק הראשון בתורה אינו מובן בשום דרך אחרת מאשר "הקריאה הגדולה המופנית אל האדם להכיר באפסות השמיים והארץ - מפני פחד ה' והדר גאונו". לדעתו אין שום דבר בפרשת הבריאה שיכול לשלול את האבולוציה, מפני שמגוחך לחשוב שהשכינה ירדה על הר סיני כדי ללמד אותנו כמה פרקים במדעי הטבע או ההיסטוריה, דבר שהאדם יכול לעשות לבדו בתבונתו האנושית.
ליבוביץ התייחס אל תולדות התפתחות המינים על כדור הארץ, כפי שהיא מתגלה על ידי מדע הפלאונטולוגיה ברשומות המאובנים, כאל עובדה מדעית, ובלשונו "אינני חושב, אני יודע שהייתה אבולוציה. כמו שאני יודע – לא מאמין – שקיימת יבשת אוסטרליה, אף שלא ראיתיה מעודי". בתפקידו כעורך האנציקלופדיה העברית כתב את הערך "דרוויניזם", ועל תאוריית האבולוציה של זמנו בערך "התפתחות", וכן כתב הקדמה להוצאה בעברית של ספרו של צ'ארלס דרווין "מוצא המינים".
ליבוביץ סבר שמהות החיים, בניגוד לשאלה של מנגנוני החיים, היא שאלה מטפיזית ולא מדעית. בכך היא דומה לבעיית גוף-נפש, שאף היא, לשיטתו של ליבוביץ, איננה ניתנת להסבר בכלים מדעיים.
יואל ב. וולוולסקי
הד"ר יואל ב. וולוולסקי, דיקן בישיבת פלטבוש שבניו יורק מגדיר את הגישות של מורים המצנזרים את תאוריית האבולוציה או מתארים אותה כתאוריה רעועה, "כהשקפה גרועה וכמדע גרוע עוד יותר". לדבריו, "אין זה נכון יותר להגדיר אבולוציה כ"סתם תאוריה" מאשר להגדיר כך כל תחום בכימיה או בפיזיקה". לדבריו, מאחר ש"הביולוגיה האבולוציונית מסיקה רבות ממסקנותיה מתחומי המדע האחרים", אין "להניח כי התאוריה האבולוציונית היא קשקוש כאשר במציאות אנו נסמכים על הנחות היסוד שלה (גם אם באופן בלתי-מודע) בקבלת החלטות יומיומיות, ואף מכריעות, בחיינו."
באשר ליחס בין תאוריית האבולוציה לסיפור מעשה בראשית שבתורה, אמר וולוולסקי כי "התורה היא ספר של אמת נצחית; ככזו היא אינה יכולה להיות ספר לימוד מדעי", וכי עיקר מסריה בפרשת הבריאה הם "דחיית ראיית העולם של עובדי האלילים בתקופת מתן תורה.... התורה מסלקת כלאחר-יד ראיית עולם פגאנית שכזו, ומציגה בריאה המתפתחת ללא מאמץ, מכוונת על ידי ה', שהוא כל-יכול ומוסרי, ואשר, כמו אמן, מגלה וחושף את הפוטנציאל העשיר הגלום בבריאתו." בנוסף, "המסר השני בסיפור הבריאה מכוון כנגד עבודת אלילים מסוג אחר, והיא עבודת אלילים מדעית, הטוענת שכל דבר מתקדם באופן אקראי משלב אחד לשני. כאן אכן מצוי מסר לאדם המודרני."
עם זאת, בשתי סוגיות הוא קורא תיגר על דברים היכולים להשתמע מתאוריית האבולוציה:
את הטקסט שבו כתוב כי האל נפח באדם נשמת חיים, הוא מסביר כי
קרב מונז'ואיק (1641)
קרב מונז'ואיק התרחש ב-26 בינואר 1641 במהלך מלחמת הקוצרים. כוח ספרדי בפיקודו של פדרו פחרדו פתח במתקפה על הצבא הקטלוני בראשות פרנססק דה טמריט, בתמיכת פרשים צרפתיים. הכוח הספרדי טבח לפני כן במאות מורדים שניסו להיכנע בקמברילס.
המורדים הקטלונים תפסו עמדה במרומי גבעת מונז'ואיק ששלטה על העיר ברצלונה. הספרדים פתחו בכמה ניסיונות משותפים לכבוש את טירת מונז'ואיק, אך נהדפו ללא הרף. לבסוף כוח גדול של מורדים קטאלונים תקף נגד מכיוון ברצלונה. מספר גדול של חיילים ספרדים נהרגו והשאר נאלצו לסגת לטרגונה לאורך החוף.
בין ההרוגים בקרב היה ג'ון אוניל, הרוזן הגולה מטיירון, אשר שירת עם גדוד אירי בצבא הספרדי.
הנס מולר
ביוגרפיה
נולד בווינה, בירת אוסטריה, למשפחת תעשיינים יהודית. לאחר סיום לימודיו התגייס לצבא האוסטרי והגיע לדרגת סגן. לאחר שחרורו מהצבא עבר לצ'כוסלובקיה ונכנס לעסקי אביו שניהל מפעל טקסטיל מקומי מצליח. ב-1929 ביקר בארץ ישראל ובדק אפשרות השתקעות והקמת מפעל טקסטיל במקום על רקע חששו מעליית האנטישמיות באירופה. ב-1934, כשנה לאחר עליית היטלר לשלטון בגרמניה, סגר את עסקיו בצ'כוסלובקיה ועלה לארץ ישראל. בן דודו, התעשיין אריך מולר הקים ב-1934, בכפר אתא, את מפעל "אתא". לאחר שרכש חלק גדול מהבעלות במפעל, החל ב-1938 הנס מולר לנהל את המפעל. בשנותיו כמנהל צמחה "אתא" למפעל גדול והפכה לאחד מסמליה של התעשייה הישראלית החדשה. במקביל, צמחה גם כפר אתא ליישוב גדול והפכה ברבות השנים לעיר קריית אתא.
יש היסטוריונים המזכירים כי עם הגידול בהיקף הפעילות במפעל, החלו גם סכסוכי עבודה בין הנהלת המפעל, בראשות מולר, לבין העובדים, שיוצגו על ידי מועצת הפועלים החזקה של חיפה.
בית מולר בווינה
מולר היה בעליו של "בית מולר" בעיר וינה. הבניין תוכנן על ידי האדריכל המודרניסטי אדולף לוס ונבנה ב-1928-1927. זהו אחד הבתים הבולטים של התנועה המודרניסטית בווינה. הוא בולט בחזיתו הפשוטה, "הנקייה", הקובייתית והלבנה. פנים הבית תוכנן בקווים פשוטים ובשימוש נדיב בעץ בסגנון היוגנדשטיל.
לאחר מלחמת העולם השנייה דרש מולר את ביתו בחזרה, אולם נדרש לשלם ארנונה גבוהה מאוד על השנים שלא חי בו. משום כך החליט לתרום את הבית למדינת ישראל, ומאז משמש "בית מולר" בווינה למגורי השגריר הישראלי בבירת אוסטריה.
פטרס
פטרס, או פטרה (ביוונית: Πάτρα) היא העיר השלישית בגודלה ביוון, בירת מחוז מערב יוון, ובירת היחידה האזורית של אכאיה. העיר נמצאת בצפון-מערב חצי האי פלופונסוס, על חוף הים היוני.
בפטרס למעלה מ-210,000 תושבים. היא מרכז מסחרי ויש בה נמל משגשג וגדול. העיר מרכזת נתיבי סחר ימיים מהים האדריאטי והיוני, קו מעבורות קבוע מאיטליה, ואת התנועה מגשר ריו–אנטיריו.
היסטוריה
כ-1000 שנה לפנה"ס נוצרה העיר מאיחוד של שלושה כפרים מיקניים. לאחר הפלישה הדורית השתלטו עליה שבטים איכאים מלאקוניה, בהנהגת פטרוס, שעל שמו נקראת העיר.
עד לתקופה הרומאית הייתה העיר אזור חקלאי נידח, אולם הרומאים הפכו אותה לנמל חשוב. בתקופה הביזנטית המשיכה פטרס להיות נמל חשוב, וכן מרכז תעשייתי.
הטורקים פלשו לפטרס ב-1460. בתקופה הראשונה של שלטון הטורקים (1460-1687) הדרדרה פטרס ואיבדה את מעמדה הכלכלי והמסחרי, אולם החל מ-1715 החל המסחר, ואיתו העיר, להתחדש. בין השנים 1687 ו-1715 הייתה פטרס תחת שלטון ונציה, וב-1715 עברה בחזרה לידיים טורקיות. לאורך המאה ה-18 הפכה פטרס לעיר משגשגת, שכלכלתה מבוססת על חקלאות ומסחר. במהלך מאבק העצמאות של יוון נגד הטורקים (1821) הייתה פטרס אחד ממרכזי המאבק היווני.
העיר הייתה "בירת התרבות של אירופה" לשנת 2006.
ארמון הסנאט
ארמון הסנאט (ברוסית: Сенатский дворец) הוא מבנה במתחם הקרמלין במוסקבה שנבנה על ידי האדריכל הרוסי מאטוויי קזאקוב על פי הוראת הצארינה יקטרינה הגדולה בשנים 1776-1787, בסגנון הנאו-קלאסי שהיה נפוץ באותם ימים. הארמון היה אמור לשמש את הסנאט הרוסי - הגוף הממלכתי הגבוה ביותר באימפריה הרוסית ומכאן נובע גם שמו.
פטרס
העיר המודרנית
העיר כיום מחולקת לעיר עלית ועיר תחתית, שמחוברות ביניהן בגרמי מדרגות רחבות, ורחובות מדורגים. החלק הגבוה של העיר הוא החלק הוותיק והציורי יותר, בעוד החלק התחתון מכיל את המוסדות הציבוריים של העירייה, לשכת המסחר, ובית המשפט המקומי. החלק התחתון מאופיין בעיקר על ידי הכיכרות שלו, שהבולטים בהם הם כיכר גורג הראשון, וכיכר "פסילה אלאוניה" מול קו החוף של פטרס יש רחובות מקבילים, עמוסים בבנייה לא חוקית של חנויות. אזור התעשייה של פטרס ממוקם כ-20 קילומטר ממרכז העיר ליד הכביש המהיר.