cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אדואר וז'אן שוונדר
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
חמושה בכרטיס הביקור של ז'ול, בתם של השוונדרים רנה, שהייתה בת גילה של ג'קלין וחברתה, רכבה על אופניה לבית הספר במנזר והחזירה את ג'קלין לביתם תוך שהיא חולפת על פני יחידה של חיילים גרמנים, שלא עצרו אותן. כדי למנוע חשד, קנתה ז'אן שוונדר כמות רגילה של מצרכי מזון בשוק המקומי, ורנה הייתה סורקת את החוות המרוחקות כדי לרכוש מספיק מזון להביא למשפחת גרומבך. בחודשי הכיבוש האחרונים נשארו בני משפחת גרומבך בחדריהם והצליחו להסתתר עד השחרור.
לאחר המלחמה
ילדי שוונדר נזכרו כמה חם היה בביתם כי ז'אן לא נתנה לאף אחד לפתוח את החלונות, שמא העוברים והשבים יציצו פנימה ויראו את משפחת גרומבך. לאחר המלחמה המשפחות שמרו על קשר טלפוני. בני הזוג גרומבך התקשו לדבר על תקופת מסתורם, אך בנם, פייר, ביקר בקביעות את המצילים שלהם בסן-הילייר.
הכרה והנצחה
ב-8 במאי 2012 הוכרו אדואר וז'אן שונדר על ידי יד ושם כחסידי אומות העולם. הטקס התקיים בפריז ושמם נחקק בקיר הכבוד ביד ושם בירושלים. ז'אן נפטרה ב-8 באוגוסט 1969. אדואר נפטר ב-21 במרץ 1976.
פולקסווגן אמאו
פולקסווגן אמאו (בהינדית: वोक्सवैगन एमियो, באנגלית: Volkswagen Ameo) היא מכונית משפחתית קומפקטית מתוצרת יצרנית הרכב ההודית Škoda Auto Volkswagen India בבעלות קונצרן הרכב הגרמני פולקסווגן, אשר יוצרה בין השנים 2020–2016 ב-הודו
אבזור ובטיחות
כל הגרסאות מקבלות מאפיינים בסיסיים כמו מהבהבי LED על מראות הכנף, גלגל הגה מתכוונן וטלסקופי, מיזוג אוויר והגה תחתון שטוח, כמו גם מאפייני בטיחות כמו כריות אוויר קדמיות כפולות, צד קדמי ואחורי, חגורות בטיחות עם שלוש נקודות, מתכווננות לגובה. משענות ראש ומערכת בלימה נגד נעילה.
גרסת ה- "Comfortline" זוכה לחלונות חשמל אחוריים, מערכת מוזיקה דו-ממדית עם קישוריות בלוטות', מנורה בתא כפפות, מערכת נעילה מרכזית מרחוק, מושב נהג מתכוונן לגובה, ידיות דלת בצבע גוף ומראות כנף בצבע גוף מתכווננות חשמלית.
גרסת ה- "Highline Plus" כוללת עיצוב פנים בגוון כפול, אפליקציית כרום על ידיות הדלתות, גלגלי סגסוגת 16 אינץ', מערכת מידע על מסך מגע, מנורות תא רגליים, גלגל הגה ומנוף הילוכים עטוף עור ומגע הפעלה בלחיצה אחת החלונות.
יש בדגם גם מראות כנף מתקפלות חשמלית, בקרת שיוט, מערכת בקרת אקלים, חיישני חניה לאחור ומצלמה, משענת יד קדמית, פתחי מיזוג אחוריים ושקע של 12 וולט, ומגבים שמשות רוח.
בדגם מנוע הדיזל של גרסה זו יש גם אפשרות ל- DSG אוטומטית עם מצמד יבש DQ200 עם שבעה הילוכים.
שעה מכושפת
שעה מכושפת (באנגלית: R. L. Stine's The Haunting Hour: The Series) היא סדרת טלוויזיה אנתולוגית אמריקאית-קנדית מסוגת אימה-פנטזיה. הסדרה מבוססת על הסרט "שעה מכושפת: אל תחשבו על זה" משנת 2007 ועל האנתולוגיות The Haunting Hour ו-Nightmare Hour של ר. ל. סטיין, ששודרו במקור ברשת The Hub ב-29 באוקטובר 2010 ועד ל-11 באוקטובר 2014. הפרק היחיד שנלקח מתוך האנתולוגיה של The Haunting Hour היה "החבר הדמיוני שלי", בעוד שהפרק היחיד שלא נעשה בו שימוש מ-The Nightmare Hour היה "הפוך אותי למכשפה". שבעת הפרקים של העונה הרביעית שודרו ב-Discovery Family ב-18 באוקטובר 2014 ועד ל-29 בנובמבר 2014.
הסדרה הופקה על ידי דה הצ'רי, סרטי אינסנדו ופרום סטריט פיקצ'רס והופצה על ידי אנדמול. ב-9 ביולי 2012 פורסם כי "שעה מכושפת" של ר. ל. סטיין הייתה אחת מארבע הסדרות המקוריות של The Hub שזכו בפרס CINE Eagle Eagle על "הפקה וסיפור סיפורים באיכות גבוהה". כלפי הסדרה הופנו שבחים ביקורתיים לאורך כל תקופת השידור שלה והיא נחשבת לסדרת אנתולוגיית האימה הטובה ביותר לבני נוער, כמו גם לאחת מאנתולוגיות האימה הטובות ביותר בכלל, עם שבחים שהופנו כלפי המשחק (הן מהשחקנים הילדים והן מהשחקנים הבוגרים), ההפקה, התסריט, העריכה, צורת סיפור והצגת הסיפורים, האווירה והאפקטים שהוצגו בה.
כל עונותיה של "שעה מכושפת" שודרו בישראל במלואן בערוץ הילדים. הסדרה זכתה להצלחה רבה במדינה ושודרה בה מספר פעמים, כמו גם העובדה שהתקיימו שידורים מיוחדים של הסדרה בערוץ הילדים בעת ימי שישי ה-13. ב-8 בדצמבר 2014, אישר סטיין באמצעות חשבון הטוויטר שלו כי העונה הרביעית תהיה האחרונה.
הפקה
לפני שידור הסדרה דיווח היוצר שלה, ר. ל. סטיין, בטוויטר ש"שעה מכושפת" תהיה דומה לסדרה הקודמת שלו, "צמרמורת". הסדרה צולמה בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה.
הסדרה
בדומה ל"צמרמורת", כל פרק כולל סיטואציה מפחידה שתכלול רוחות רפאים, חייזרים, מכשפות, זומבים ומפלצות. עם זאת, קווי הסיפורים הרבה יותר אפלים מאלו של "צמרמורת" וזאת, בנוסף לכך שחלקם תוארו כ"אפלים מאוד". בנוסף, המוות בתוכנית אינו מוגבל לאנטגוניסטים ולדמויות מינוריות, כאשר כמה סיפורים מסתיימים בכך שהגיבורים הראשיים נהרגים.
עם זאת, ישנם כמה פרקים עם סוף טוב בדומה לרוב הפרקים של "מי מפחד מהחושך?", ששודרה מ-1992 ועד 2000.
יסעורוניים
יסעורוניים או יסעורונים צפוניים (שם מדעי: Hydrobatidae) הם משפחת עופות ימיים קטנים המרחפים מעל האוקיינוסים השונים ומלקטים חלקיקי מזון מהים. הם עפים גם ברוחות החזקות ביותר בים. משפחת היסעורונים הדרומיים (Oceanitidae) נחשבה בעבר לתת-משפחה בתוך משפחה זו, אך פוצלה ממנה בהמשך, והיא כוללת את מרבית הסוגים שבעבר שויכו אליה.
היסעורוניים הם קרובי משפחתם של היסעוריים והאלבטרוסים הענקיים וכמוהם שייכים לסדרת היסעוראים – עופות ימיים שיכולים לעוף מאות קילומטרים בלב ים ולהיזון מחלקיקים קטנים של פלנקטון ומדגים ודיונונים שחיים קרוב לפני המים. הם יודעים גם לצלול כמה מטרים לשם תפיסת מזון.
בניגוד לרוב העופות, ליסעורוניים כמו לקרוביהם היסעורים, יש חוש ריח העוזר להם למצוא את הפלנקטון הקטן במים וגם את מאורות הקינון שלהם כשהם נמצאים חודשים רבים בלב הים ואחר כך חוזרים למושבות צפופות. כשהם חוזרים הם צריכים להיזהר מטורפים כמו שחפים, חמסנים ופרגטות.
מיון
כיום כלל בני ההמשפחה נכללים תחת סוג אחד בלבד, Hydrobates:
(הערה: השמות העבריים המופיעים ברשימה זו מבוססים ברובם על תרגומים חופשיים מאנגלית או לטינית, שכן לרובם לא התקבל עדיין שם רשמי בעברית) הקליידוגרמה הבאה היא תוצאה של אנליזה פילוגנטית שנערכה בקבוצה בשנת 2017:
טאצ'י
טאצ'י (ביפנית: 太刀) היא חרב יפנית שהייתה בשימוש מעמד הסמוראים ביפן הפאודלית. הטאצ'י הייתה החרב הנפוצה ביותר בין השנים 900 ל-1596, אז הקטאנה עקפה אותה. הטאצ'י הייתה חרב מעוקלת ארוכה, ארוכה יותר מהקטאנה ולרוב גם יותר מעוקלת ממנה. האורך הממוצע של הלהב היה כ-80 סנטימטרים, בעוד שבקטאנה אורך הלהב היה 60–80 סנטימטרים. הטאצ'י נחגרה כך שהלהב פנה כלפי מטה, ההפך מהקטאנה.
בדרך כלל הסמוראים חגרו את הטאצ'י יחד עם ואקיזאשי (חרב יפנית קצרה). שילוב זה של שתי החרבות נקרא "דאישו" (daisho), וייצג את מעמדו החברתי של הסמוראי. הנדן של הטאצ'י נקרא "סאיה" (saya). היו קיימות חרבות טאצ'י ארוכות יותר, שבהן אורך הלהב היה 90–100 ס"מ והן נקראו אודאצ'י ונודאצ'י ולרוב נחגרו על הגב בשל גודלן.
השימוש הרגיל בחרב הוא לחיתוך ושיסוף, אם כי גם דקירות אפשריות. בדרך כלל מחזיקים את הטאצ'י בשתי ידיים, אך ניתן להחזיקה גם ביד אחת, וחוגרים אותה כך שהלהב פונה כלפי מטה.
השימוש העיקרי בטאצ'י לא היה בשדה הקרב - שם הסמוראים השתמשו בעיקר בחץ וקשת מסוג יומי ובחניתות מסוג יארי, והחרב הייתה נשק להגנה עצמית - אלא בחיים האזרחיים, שם שימשה כנשק מרכזי באמנויות לחימה רבות, ובדו-קרבות רבים בערים ובתוך מבנים כגון טירות. בסוף המאה ה-16 הוחלפה הטאצ'י בקטאנה בתור נשקו האישי של הסמוראי.
שאול נחמיאש
רבי שאול נחמיאש (ה'תק"ע 1810 – ה'תר"ל 1870, משוער), היה רב פוסק הלכה, מקובל, מחבר פורה וממנהגיה הרוחניים של העיר ורזאזאת שבמרוקו. צאצא לרבי יוסף בן רבי יוסף נחמיאש, מתלמידי הרא"ש . נין לרבי יעקב נחמיאש, המכונה "מול אנמאיי", מהכפר סידי רחאל.
ביוגרפיה
רבי שאול בן רבי דוד נחמיאש, נולד בשנת ה'תק"ע (1810) בן לשושלת של רבנים מוכרת, וממנהיגיה הרוחניים של קהילת ורזאזאת שבמרוקו. צאצא לרבי יוסף בן רבי יוסף נחמיאש, מתלמידי הרא"ש ודיין בבית הדין לצד בני הרא"ש רבי יהודה בן ורבי יעקב בן הרא״ש בעל הטורים. בשנת ה'תר"ו (1846) שהה ברבאט ואישר שם פסק דין של חכמי העיר צפרו. באחרית ימיו הגיע לעיר מרקש ובשנת ה'תר"ל (1870) נפטר שם.
בנו רבי שלמה נחמיאש, מחבר הספר "ויחכם שלמה" (קזבלנקה תרצ"ז), עמל במשך כעשרים שנה להדפיס ולהוציא את כתביו לאור. עזב את ביתו במרוקו ונדד באלג'יריה ותוניסיה לאיסוף כספים להוצאת כתבי היד של אביו. בכמה מן הספרים הקדים בדברי שבח ופיוטי הלל לאביו ואף חיבר קונטרס המספר על ניסים שיוחסו לאביו בשם "מעשה נסים".
בשנת 2019 החל פרויקט מקיף להוצאת יתר כתבי היד של רבי שאול, ואלו נחקרו על ידי הרב פרופ' הרב משה עמאר ויצאו לאור בשנת 2023 בחמישה כרכים, בהם נכללו פירושים העוסקים בתורה, מגילות, תהילים, הלכה, זוהר וקבלה.
השקפותיו
בחיבוריו חוזר רבי שאול ומטיף להמון העם לכבד תלמידי החכמים, לייקר התורה ולעסוק בה. חלקים נרחבים מפירושיו על התורה בחיבורו "ויאמר שאול" מוקדשים לנושאים אלו ולחבור שבין הקהילה העסקית לבין לומדי התורה ודן בחשיבות העצומה של החזקת לומדי התורה על ידי אלו היוצאים למשא ומתן בעסקיהם. במקום אחר הוא מתמרמר על ביזוי תלמידי החכמים שנהג בתקופתו. מאידך דורש רבי שאול בכתביו מתלמידי החכמים שלא להיבדל מן ההמון, אלא
הליכותיו
לפי המסורת נהג רבי שאול נהג בהנהגות ייחודיות וביניהן: התפלל תמיד תפילת מנחה עם טלית ותפילין; בערבי שבתות וימים טובים הוא נהג ללמוד בבית הכנסת כשהוא עטוף טלית ועטור בתפילין, כהכנה לקבל את הימים הקדושים. לא אכל מ"בהמה שהורה בה חכם", כלומר, שהתעוררה שאלה לגבי כשרותה, על אף החכם התיר אותה. היה מוהל מומחה, והשתדל למול כמה שיותר מילדי ישראל. הרבה בתעניות, ומסופר אף שהתענה תענית הפסקה, כלומר, תענית כלשהי המתפרסת על פני שבוע.
יצירתו
להלן חיבוריו שנדפסו:
הוא הותיר חיבורים נוספים בכתב יד: ביאור על ארבעה טורים, וביאור על סידור התפילה עם כוונות האר"י.
מחזור סלוניקי
מחזור סלוניקי הוא אלבום מוזיקלי ליטורגי, שהופק בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 בסיוע מכון רננות. מן האלבומים הראשונים העוסקים במורשת הליטורגית של יהדות סלוניקי שהושמדה ברובה בשואת יהודי יוון.
על האלבום
שמו של האלבום לקוח ממחזורי תפילה שיצאו לאור בידי בית הכנסת היכל יהודה שבתל אביב-יפו: מחזור לראש השנה בנוסח הספרדים, מחזור שלוניקי לשלש רגלים ומחזור שלוניקי ליום כפור. כל אלו יצאו במתכונת מהדורת דפוס קופת "עץ החיים" שלוניקי, תרל"ו (1876).
על גבי עטיפת התקליט מופיע צילום של המגדל הלבן שמזוהה עם העיר סלוניקי וכן צילום של חזית בית הכנסת היכל יהודה שבתל אביב. התקליט שהופק מקבץ פיוטים מרכזיים של הימים הנוראים בנוסח יהודי סלוניקי. השירים לוו במתכונת של תזמורת קאמרית. חלק מן הביצועים בתקליט שודרו במסגרת תוכנית הטלוויזיה הישראלית "בצאת השבת" בעשירי בספטמבר 1977, תוכנית זו נערכה בידי יצחק ש. רקנטי.
בין הפיוטים שבוצעו:
המבצעים היו יצחק ש. רקנטי, בן ציון נתנאל, יעקב צדיקריו, יהודה נגרין, אברהם ש. רקנטי וכן החזן הצעיר משה ליאון, לימים ראש עיריית ירושלים. ערך את האלבום עזרא ברנע. הפיק יצחק ש. רקנטי. מעבד מוזיקלי המנצח איתן אביצור.
גראב
{{פירושונים|
ראו גם
}}
חנוך זייברט
ביוגרפיה
נולד בבני ברק, לשאול דב זייברט, יליד קרקוב וניצול מחנה בוכניה, ורינה זייברט (לבית ארשטר), בני חסידות גור.
למד בישיבות גור 'אמרי אמת' בבני ברק וחידושי הרי"ם בתל אביב. לאחר נישואיו התגורר באשדוד שם היה פעיל ציבור ועסק בנושאי חינוך, שיכון, שיקום שכונות ודירות להשכרה. בהמשך, הקים וניהל את בית הספר "מגן הלב", לחינוך מיוחד במגזר החרדי.
בשנת 2009 חזר להתגורר בבני ברק וכיהן כממלא מקום ראש העירייה מטעם יהדות התורה ויו"ר ועדת המשנה לתכנון ולבנייה.
בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו באוקטובר 2013, זכה לתמיכתן של כל המפלגות החרדיות ונבחר ברוב מוחץ לראשות עיריית בני ברק.
זייברט פועל לפיתוח צפון העיר ומרכז העסקים הראשי שבה, באמצעות בניית מגדלי משרדים ואזורי מסחר נרחבים על גדות הירקון ובגבול רמת גן. במהלך כהונתו נחנך מרכז העסקים BBC - בני ברק ביזנס סנטר, שתכנונו והקמתו החלו קודם לכהונתו.
בנוסף, הקשיח מאוד את אכיפת עבירות החנייה בבני ברק, זאת בשל עומס רב בכבישי העיר שלטענתו, מושפע מעבירות החניה. צעד זה גרר מחאות מצד התושבים.
בספטמבר 2018 בעקבות חילולי שבת במהלך העבודות לבניית קו הרכבת הקלה בתחום העיר בני ברק, יזם הפגנה בליל שבת בסמוך לאתר העבודה במימון העירייה, ליוזמתו הצטרפו גם רבנים חסידיים וספרדים, בעוד שהרבנים הליטאים התנגדו לה בטענה שעצם קיום ההפגנה יגרום לחילולי שבת נוספים על ידי כוחות החירום, המשטרה וצוותי תקשורת.
במהלך כהונתו כראש עיר פעל לפתרון נושא התחבורה הציבורית בעיר, אשר יצא לפועל בשנת 2020 כשכיהן כסגן ראש עיר.
חיים אישיים
זייברט נשוי ואב ל־11 ילדים.
דוד מנחם
{{פירושונים|
ראו גם
}}
חותרניים (עופות)
חותרניים (שם מדעי: Pelecanoididae) היא משפחת עופות ימיים קטנים מסדרת היסעוראים ובה סוג יחיד - חותרן. החותרנים קרויים כך עקב מנהגם לצלול ולחתור עם הכנפיים מתחת למים בציד דגים וסרטנים קטנים או בעיקר לחפש פלנקטון. הם מזכירים בצורתם ובהרגליהם מעט את האלקות מהצפון אך כולם חיים בחצי הכדור הדרומי ובאזור אנטארקטיקה. כמה חוקרים סוברים שהם שייכים למשפחת היסעוריים.
כחלק מהתאמותיהם לצלילה מתחת למים ולא במעוף מלמעלה כמו שאר היסעוראים, כנפיהם קצרות וחזקות יותר, נחיריהם פונים כלפי מעלה ויש להם שק לאחסון דגים. הם קשורים לחוף יותר משאר היסעוראים אבל מטילים רק ביצה אחת כל פעם, בתוך מאורה באדמה שמוגנת מטורפים.
מיון
בסוג חותרן ארבעה מינים:
חיילה
חַיְילָה (בסרבית קירילית ובמונטנגרית: Хајла; באלבנית: Hajlë) הוא הר שנמצא בגבול מונטנגרו–קוסובו. להר יש מספר פסגות שמגיעות ליותר מ-2,000 מטרים, והגבוהה שבהן מתנשאת לגובה 2,403 מטרים. פסגה זו מכונה "חיילה".
במדרונות הצפוניים בהר יש את נהר איבר, ומורדותיו הדרומיים הם תחילתו של נהר הקרוי באלבנית "ביסטריצה א פייס" ובסרבית – "פצ'קה ביסטריצה".
חיילה הוא גם ההר הגבוה ביותר בחלק הצפוני של הרי פרוקלטיה ("ההרים המקוללים").
הרפתקאות איכבוד ומר טוד
הרפתקאות איכבוד ומר טוד או הרפתקאות איקבוד ומר קרפד (באנגלית: The Adventures of Ichabod and Mr. Toad) הוא סרט אנתולוגיה מונפש אמריקאי משנת 1949 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות, הופץ על ידי RKO Radio Pictures ובוים על ידי קלייד ג'רונימי, ג'ק קיני וג'יימס אלגר עם בן שרפסטין כמפקח הפקה. זהו הסרט ה-11 שהפיקה חברת וולט דיסני, והוא מורכב משני מקטעים: הראשון מבוסס על ספר ילדים משנת 1908 "הרוח בערבי הנחל", מאת הסופר הבריטי קנת גרהם, והשני מבוסס על הסיפור הקצר משנת 1820 של הסופר האמריקאי וושינגטון אירווינג, "האגדה על סליפי הולו".
הסרט הוא האחרון בעידן סרטי החבילה של האולפנים בשנות ה-40, שיצא אחרי "סלודוס אמיגוס" (1942), "שלושת הקבלרוס" (1944), "הבה לי מוזיקה" (1946), "חופשי ומאושר" (1947) ו"עת הזמיר" (1948). דיסני לא הפיקה סרט חבילה נוסף עד מרץ 1977 עם יציאתו של הסרט "הרפתקאותיו של פו הדב".
החל משנת 1955, שני חלקי הסרט הופרדו, ושודרו כחלק מסדרת הטלוויזיה "דיסנילנד". מאוחר יותר הם שווקו ונמכרו בנפרד בווידאו ביתי.
הוא הסרט היחיד של דיסני בכיכובם של בזיל רת'בון ובינג קרוסבי.
מבנה הסרט
מכיוון שמקטעי ההנפשה של הסרט מבוססים על יצירות ספרותיות, שניהם מוצגים בסצנות לייב אקשן המתרחשות בספרייה כסיפור מסגרת. המקטע הראשון מוצג ומסופר על ידי בזיל רת'בון, והמקטע השני מוצג ומסופר על ידי בינג קרוסבי. דקה רקורדס הוציאה אלבום בשנת 1949 בשם "Ichabod – The Legend of Sleepy Hollow" בהשתתפותו של קרוסבי כדי להיצמד עם יציאת הסרט.
הרוח בערבי הנחל
המקטע הראשון של הסרט מבוסס על הרומן מאת קנת גרהם. העלילה מתרחשת בלונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת בין ה-10 ביוני 1907 ל-1 בינואר 1908. בסרט מובא סיפורו של מר קרפד, קרפד הנוטה ל"צעקה האחרונה" בכל דבר אפשרי. בשל נטייה זו, הוא מוכר בטעות את ביתו לאדם בשם ווינקי בתמורה למכונית, הסחורה החמה ביותר. מאחר שקרפד מוכר את ביתו, עוברת קבוצה של סמורים פושעים לביתו ומסלקת ממנו את קרפד. קרפד פונה לידידיו, עכבר, חולד, מר תחש והסוס סיריל על מנת לתבוע את ווינקי למשפט. במהלך המשפט טוען ווינקי שקרפד בכלל גנב את המכונית וקרפד נזרק לכלא. חבריו משחררים אותו ויוצאים להשיב את ביתו. לאחר קרב בתוך הבית הסמורים וווינקי מובסים. סעודה נערכת לאחר מכן כדי לחגוג את שובו של קרפד לביתו אלא שקרפד אינו נוכח בו משום שרכש את "הצעקה האחרונה" החדשה - אווירון.
הפרוטגוניסט, ג'יי תדיאוס הקרפד, מוצג כהרפתקן חסר תקנה הנוטה ל"צעקה האחרונה" בכל דבר אפשרי ומעולם לא מתעניין מה העלות. למרות שמר קרפד הוא אסקווייר אציל המחזיק בבעלותו את טירת הקרפד המכובדת, הרפתקאותיו והמאניה שלו כלפי אופנות חולפות הביאו אותו לסף פשיטת רגל. כמוצא אחרון, חברו של קרפד, מר מקבדג׳ר (גירית, מצוין בסרט בתור תחש), מתנדב לשמש כמנהל החשבונות של קרפד כדי לעזור לו לשמור על האחוזה שלו, שהיא מקור לגאווה בקהילה.
יום קיץ אחד, מקבדג׳ר מבקש מחבריו הטובים ביותר של קרפד, מר עכבר (נברן מים, בסרט נקרא באופן שגוי 'עכבר מים') וחולד (חפרפרת), לשכנע את קרפד לוותר על השיגעון האחרון שלו - רכיבה פזיזה באזור הכפרי בסוס ועגלה - שעלולה לצבור הרבה מאוד עלויות כספיות ברכוש שניזוק. מר עכבר וחולד מתעמתים עם קרפד, אבל הם לא מצליחים לשנות את דעתו. לאחר מכן, קרפד רואה מכונית ממונעת בפעם הראשונה ומוקסם מהחידוש המופלא, לאחר שהשתלטה עליה "מכונית מאניה".
כדי לשמור על קרפד מצרות ולהגן על טירת הקרפד, מר עכבר וחולד נועלים אותו בחדר. עם זאת, קרפד חומק מהחלון ומאוחר יותר נעצר בידי המשטרה באשמת גנבת רכב. במשפטו, קרפד מייצג את עצמו ומזמן את הסוס שלו, סיריל, כעד ראשון. סיריל מעיד שהמכונית שקרפד הואשם בגניבתה הייתה שייכת לכנופיית סמורים (אשר הם עצמם שדדו אותה, אם כי מר קרפד לא היה מודע לכך). קרפד נכנס לפונדק שבה חנתה המכונית והציעה לקנות את המכונית מאותה החבורה. אך מכיוון שלא היה לקרפד כסף, הוא במקום זאת הציע להחליף את טירת הקרפד במכונית. התובע והשופט מגלים חוסר אמון בהצהרה, אז קרפד קורא למוזג, מר וינקי, שיעיד. עם זאת, כאשר מר קרפד ביקש שיסביר מה קרה בפועל, וינקי טוען במקום זאת שקרפד ניסה למכור לו את המכונית הגנובה. קרפד נמצא אשם במקום ונידון ל-20 שנות מאסר בבניין בית הסוהר. ככל שחלפו החודשים, חבריו של קרפד עושים כל מאמץ לערער על תיק, אך ללא הועיל והתיק לבסוף נסגר.
בערב חג המולד, סיריל מבקר את מר קרפד במסווה של סבתו ועוזר לו להימלט בכך שהוא נותן לו מסווה משני משלו. קרפד רץ לתחנת הרכבת וחוטף קטר קיטור ומסיע אותו מהתחנה לכיוון גדת הנהר, מבלי להיתפס על ידי המשטרה הדולקת אחריו בקטר נוסף, מגיע לביתם של מר עכבר וחולד. בדיוק אז, מר מקבדג׳ר בא לבקר את מר עכבר וחולד ולבשר להם שהוא גילה שווינקי הוא מנהיג כנופיית הסמורים, שהשתלטו על טירת הקרפד, מה שמוכיח שקרפד אכן החליף את אחוזתו במכונית הגנובה; וינקי עצמו מחזיק ברשותו את החוזה. ביודעם שמר קרפד עדיין אשם בעיני החוק והחוזה הנושא את החתימה שלו ושל וינקי יוכיח את חפותו של מר קרפד, הרביעייה מתגנבת לטירת קרפד ומצליחה לגנוב את החוזה בחזרה ולהימלט בעור שיניהם.
לאחר מכן הסרט מסתיים ביום השנה החדשה כאשר מר קרפד זכה לזיכוי וקיבל בחזרה את מעונו בזמן שמשתמע שווינקי והכנופיה נעצרו. בעוד מר מקבדג׳ר, מר עכבר וחולד חוגגים את השנה החדשה עם כוסית לחיי מר קרפד, שלדעתם עבר שינוי מוחלט וזנח את שיגעונותיו, מר קרפד וסיריל חולפים על פניהם בפזיזות על גבי רייט פלייר, כלי טיס בסגנון של האחים רייט משנת 1903; מר קרפד לא באמת עבר שינוי וניהיה "קרפד חדש", אלא רק פיתח מאניה חדשה למטוסים.
האגדה על סליפי הולו
הסרט מתחיל עם איכבוד קריין שמגיע לסליפי הולו, ניו יורק, כפר קטן מחוץ לטאריטאון הידוע ברדיפת הרוחות שבו, כדי להיות מנהל בית הספר החדש של העיירה. למרות התנהגותו המוזרה, מראהו וגינוניו הנשיים, איכבוד כובש עד מהרה את ליבן של נשות הכפר ויוצר חברויות טובות עם תלמידיו. ברום בונס, גיבור העיירה ההולל והבריון, עושה כמיטב יכולתו כדי לעולל מעשי קונדס על איכבוד. עם זאת, האחרון טוב מאוד בלהתעלם מההתגרויות הללו. יום אחד, איכבוד פוגש ומתאהב באישה בשם קתרינה, בתו היפה של בלטוס ואן טאסל העשיר וארוסתו הלא רשמית של ברום. למרות האובססיה ליופייה של קתרינה, איכבוד רוצה בעיקר לקחת את הכסף של משפחתה לעצמו. ברום, שמעולם לא נתקל באתגר כזה, ממשיך להתחרות מול מנהל בית הספר על ליבה של קתרינה, אך בכל הזדמנות איכבוד מסיים עם ידו על העליונה. קתרינה, בהחלטה להצית את שלהבת היריבות, מזמינה את איכבוד לאירוע החגיגי השנתי שערך אביה לכבוד חג כל הקדושים, מה שגורם לברום לקנא ולכעוס.
שני היריבים מגיעים למסיבה וברום מנסה נואשות לגרום לאיכבוד לרקוד עם אישה אחרת במקום קתרינה, ומאוחר יותר מנסה לגרום לו ליפול דרך דלת המרתף, אך שני הניסיונות גורמים לתוצאה הפוכה. בזמן שכולם סועדים, ברום מגלה שחולשתו של איכבוד היא אמונות טפלות, הוא מחליט לשיר את סיפורו של הפרש בלי ראש האגדי והמרושע. הפרש כביכול רוכב ביערות המפחידים והאפלים בליל כל הקדושים בכל שנה, מחפש ראש חי שיחליף את זה שאיבד, והדרך היחידה להימלט מרוח רפאים זו היא לחצות את הגשר וכך כוחותיו נמוגים. קתרינה מוצאת את השיר מאוד משעשע ואילו איכבוד, לעומת זאת, מתחיל לחשוש להגנתו ולחייו.
כשהוא רוכב הביתה ממסיבת ליל כל הקדושים, איכבוד נבהל מכל צליל ומחזה שהוא שומע ורואה. בעודו עובר בבית הקברות הישן, איכבוד שומע קולות של דהירת סוס המגיע לעברו, אך מגלה שהקול מושמע על ידי קני סוף סמוכים המתנגשים בבול עץ. הוא והסוס שלו פורצים בצחוק, אך צחוקם נקטע על ידי צחוקו המרושע של הפרש בלי ראש, המניף חרב ורוכב על גבו של סוס שחור. לאחר שנרדף ברחבי היער, איכבוד, נזכר בעצת יריבו, רוכב על פני הגשר כדי לעצור את מרדף הרפאים. אבל כשאיכבוד מסתכל מאחוריו, הפרש אכן עוצר ואינו חוצה את הגשר, אך הוא משליך ג'ק-או-לנטרן היישר על פניו של איכבוד.
למחרת בבוקר, הכובע של איכבוד נמצא בגשר ליד הדלעת המנופצת, אבל למנהל בית הספר עצמו לא היה זכר. זמן קצר לאחר מכן, ברום נושא את קתרינה לאישה. מתחילות להתפשט שמועות שאיכבוד עדיין בחיים, נשוי לאלמנה עשירה במחוז מרוחק עם שבעה ילדים שכולם נראים כמוהו. עם זאת, אנשי סליפי הולו סירבו להאמין לכך כי היו בטוחים שהוא נלקח משם על ידי הפרש בלי ראש.
לאחר מכן הסרט מסתיים בתמונה האחרונה של הפרש צוחק, שנהפך לאיור מתוך הספר שנסגר וחוזר אל המדף, כשהמצלמה מתרחקת ממדפי הספרייה והאורות נכבים לפתע. המספר, מבועת ומפוחד, מסיים את דבריו באומרו: "די, אני מסתלק מכאן!".
מדבבים
בטי ברוס, שרלין לייסי, מרי מודר, מייקל מורגן, סאלי מולר, קולין סליי ופאולין סליי דיבבו את קטע המזמור לחג המולד. בדיבוב באנגלית פינטו קולביג (שסיפק את האפקטים הקולים לאיכבוד קריין) תרם את קולו לדמותו של דרדוויל, הסוס של איכבוד, יחד עם קלרנס נאש שגם סיפק את קולו לאבקת שרפה. גלוריה ווד ולולי ג'ין נורמן דיבבו את קטע השירה.
פיתוח
בשנת 1938, זמן קצר לאחר יציאתו לאקרנים של "שלגיה ושבעת הגמדים", האנימטורים ג'יימס בודררו וקמפבל גרנט העלו בפני וולט דיסני את הרעיון ליצור סרט באורך מלא על ספר הילדים "הרוח בערבי הנחל" של קנת גרהם מ-1908. בודררו וגרנט הרגישו שאפשר להפיק את "הרוח בערבי הנחל", עם החיות המואנשות שבו, רק באמצעות הנפשה. כדי לשכנע את דיסני לאשר את הסרט, בודררו וגרנט הכינו סליל לייקה, ששילב תמונות סטוריבורד עם דיאלוג דיאלוג לא מעובד שבוצע על ידי חברי צוות ההנפשה. דיסני היה סקפטי, והרגיש שזה יהיה "נדוש נורא", אך עם זאת, רכש את הזכויות באפריל באותה שנה. הסרט נועד להיות סרט סיפורי יחיד באורך מלא עם הכותרת בעלת אותו השם.
לאחר מספר עיכובים עקב שכתוב העלילה, ג'יימס אלגר מונה לביים את הסרט. באפריל 1941, העבודה על הסרט החלה לרקום עור וגידים כאשר אנימטורים וכותבים התפנו מעבודתם ב"במבי", שכמעט הושלם. כאשר שביתת האנימטורים של דיסני הסתיימה באוקטובר 1941, ג׳וסף רוזנברג מבנק אוף אמריקה הציב אולטימטום שבו יתיר הגבלת הלוואה על סך 3.5 מיליון דולר, ובתמורה הוא הורה לאולפנים לצמצם את פעולתם להפקת סרטי הנפשה קצרים ולסיים את הסרטים באורך מלא שכבר היו בשלבי הפקה - "דמבו", "במבי" ו"הרוח בערבי הנחל" - אבל לא יעבדו על אף סרט באורך מלא אחר עד שהאחרונים יופצו וירוויחו בחזרה את העלויות שלהם. כתוצאה, הפקות הסרטים באורך מלא של האולפנים, כולל גרסאות מוקדמות של "עליסה בארץ הפלאות" ושל "היפהפייה והיחפן", הומעטו מאוד בזמן ש"הרוח בערבי הנחל" נשארה בהפקה מכיוון שעבודת ההנפשה כבר החלה. עם זאת, לאחר בחינת צילומי ההנפשה, דיסני החליטה לגנוז את הפרויקט תוך החלטה ש"האיכות הייתה הרבה מתחת לסטנדרט הדרוש כדי להצליח בשוק".
הפקת "הרוח בערבי הנחל" החלה מחדש בשנת 1946. לאחר שירותו הצבאי במלחמת העולם השנייה, האנימטור פרנק תומאס אוייש לתפקיד בימוי קטעים נוספים עבור "הרוח בערבי הנחל" לצד ג'יימס אלגר בתקווה להציל את הפרויקט. על פי הוראותיה המחמירות של דיסני, הסרט קוצר לאורך של 25 דקות. עם זאת, הפרויקט נגנז שוב בעקבות פיטורים באוגוסט 1946. בינתיים, בדצמבר 1946, החלה דיסני בהפקה של סרט הנפשה באורך מלא חדש, עיבוד לסיפור הקצר "האגדה על סליפי הולו" של וושינגטון אירווינג, שהיה אמור להיות מבוים על ידי ג'ק קיני וקלייד ג'רונימי.
בערך באותה תקופה, התפתחו תוכניות לשלב את "הרוח בערבי הנחל" עם "האגדה על עמק האושר" ו"הגרמלינים", סיפור מקורי שפותח על ידי הסופר רואלד דאל, לסרט חבילה שכותרתו "Three Fabulous Characters". כאשר "הגרמלינים" לא הצליח להתממש, הכותרת שונתה לשם "Two Fabulous Characters". לאחר מכן, "האגדה על עמק האושר" נחתך מהפרויקט לטובת שילובו עם "בונגו" בו התאחדו שני הסרטים הקצרים לכדי סרט אחד תחת הכותרת "חופשי ומאושר", שיצא בסופו של דבר בשנת 1947. בשלהי 1947, דיסני החליטה לשלב את "האגדה על סליפי הולו" עם "הרוח בערבי הנחל" לסרט חבילה יחיד, שכן אף אחד מהחלקים לא היה ארוך מספיק כדי להיות סרט באורך מלא. הסרט החדש קיבל מאוחר יותר את השם הסופי שלו "הרפתקאות איכבוד ומר קרפד". במרץ 1948, דווח כי בינג קרוסבי נבחר לספק קריינות למקטע של "האגדה על סליפי הולו", בעוד שבזיל רת'בון נבחר לספק את הקריינות למקטע "הרוח בערבי הנחל".
ביקורות
א. ה. ויילר מהניו יורק טיימס שיבח את הסרט ואמר כי "מר דיסני, בסיוע הצוות שלו, כמו המספרים המושלמים בינג קרוסבי ובזיל רת'בון, וצמד יצירות ספרותיות ותיקות, יצר האספה של יצורים מצוירים, אשר, באופן כללי, יש את המאפיינים השובי לב והקסם האישי של יצירות ידועות כמו מיקי מאוס, דמבו ועוד". הרמן שוינפלד מוראייטי הרגיש שהסרט "מדורג בין הסרטים המצוירים באורך מלא הטובים ביותר שיצאו על ידי אולפני וולט דיסני". על "הרוח בערבי הנחל", הוא העיר כי "יש לו יתרון מתוחכם וסאטירי בקומדיה שלו אשר יגביל את ההערכה אליו לקהל הבוגר בלבד. האגדה של אירווינג, לעומת זאת, מוצגת בהתזות צבע ובהטחות רבות של הומור ואלימות אשר יקסמו באופן מהותי לכל קבוצות גיל. יחד הם מרכיבים חבילה סולידית של בידור מגוון".
מגזין לייף כתב שהעיבוד של דיסני ל"הרוח בערבי הנחל" "משמיט את השירה ואת רוב הדקויות, אבל עדיין יש בו מספיק אקשן לילדים ומספיק שנינות לכולם. הוא זריז ומהנה, ולכל אורך הדרך, אירוני וטוב לב. למרות שהחלק של איכבוד מתוך 'איכבוד ומר טוד' טיפשי ומבולבל, החלק של מר קרפד מספיק טוב כדי לשכנע את מעריצי דיסני שהמאסטר הזקן עדיין יכול להפגין את יכולות הניתור והחיוניות שהיו לו לפני המלחמה". מגזין טיים הרגיש באופן כללי שהסרט הוא "כותרת כפולה שאינה אחידה מאת וולט דיסני, ששילב לכדי סרט אחד שתי קלאסיקות ספרותיות שונות". עם זאת, הוא שיבחו במיוחד את "הרוח בערבי הנחל", וכתב: "ההשתוללות העליזה והמהירה הזו שימשה השראה לכמה מהשרטוטים החדשניים ולסאטירה של דיסני". הוא היה פחות פתוח למקטע של "סליפי הולו", וכתב שזה היה "הכי שטחי של דיסני. שאר הסיפור, העוסק באנשים משונים ואגדיים, הוא תפל ופרוזאי".
היסטוריון ומבקר הקולנוע של דיסני, ליאונרד מלטין, שכתב בספרו "The Disney films", כתב כי הסרט היה "אחד מסרטי ההנפשה באורך מלא המתעתעים ביותר של דיסני: במיוחד 'הרוח בערבי הנחל' שיש בו כמה מהעבודות הטובות ביותר שהאולפן עשה אי פעם". מ. פאוסט מ-Common Sense Media נתן לסרט חמישה מתוך חמישה כוכבים, וציין שהסרט מציג "שני סיפורים קלאסיים המסופרים בסגנון דיסני הטוב ביותר". באתר הביקורות Rotten Tomatoes, יש לסרט דירוג חיובי של 94%, על סמך 16 ביקורות, עם ציון ממוצע של 7.4/10. ב-Metacritic, לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 74 מתוך 100, על בסיס של 5 מבקרים, המציין "ביקורות חיוביות באופן כללי".
פרסים
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב על הצילום הטוב ביותר בסרט צבעוני.
בישראל
במהלך שנות השבעים פוצל הסרט לשני סרטים קצרים, בהתאם לשני חלקיו. כל מקטע הוצג בנפרד. בשנת 1991 דובב חלקו הראשון של הסרט - "הרוח בערבי הנחל" - ויצא בקלטות תחת הלייבל "דיסני מיני קלאסיקס". על מלאכת הדיבוב הייתה אחראית שפרירה זכאי כשעל הניהול המוזיקלי עמל רוני וייס. בשנת 2004 דובב לעברית חלקו השני של הסרט - "האגדה על סליפי הולו" - והופץ ב-DVD לצד "בן המלך והעני" (שכלל את דיבובו המקורי) כחלק הראשון בסדרת "אגדות דיסני" מתוך שישה חלקים.
הסרט בצורתו האחידה בגרסה העברית מעולם לא יצא רשמית אך הפך להיות פופולרי באתרי הורדות.
ב-24 בנובמבר 2022 עלה הסרט בדיבוב חדש לספק שירותי הזרמת מדיה דיסני+, כאשר מהמדבבים המקוריים נשאר רק אוהד שחר. בגרסה זו במאי הדיבוב היה רועי גבע. את הדיאלוג תרגמה שחר קדוש ואת השירים אסנת גונן, הוא הופק תחת ענבר עזרא באולפני דאבי דאב.
ויליאם הרדינג (מושל איווה)
ראשית חייו
ויליאם הרדינג נולד בעיר סיבלי שבאיווה. מאוחר יותר הוא חי בסו סיטי. בשנים 1897–1901 הוא למד בקולג' מורגנסייד, המשיך בלימודיו וקיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת דקוטה הדרומית.
קריירה פוליטית
ב-1906 נכנס הרדינג לחיים הפוליטיים וכיהן כחבר בית הנבחרים של איווה, תפקיד בו הוא החזיק במשך שש שנים. בשנים 1913–1917, במלך תקופת כהונתו של המושל ג'ורג' קלארק, הוא כיהן כסגן מושל המדינה. ב-1916 זכה הרדינג במועמדות המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל איווה ובבחירות הוא זכה בניצחון סוחף, כאשר ניצח ב-98 מתוך 99 מחוזות איווה. ב-11 בינואר 1917 הושבע הרדינג כמושל המדינה ה-22.
ב-1918 נבחר הרדינג לכהונה שנייה, וכך היה למושל איווה בתקופת מלחמת העולם הראשונה. בתקופה זו פעלו בכל אחת ממדינות ארצות הברית "מועצות הגנה", זאת בעקבות הצהרתו המפורסמת של הנשיא וודרו וילסון "העולם חייב להיות בטוח עבור הדמוקרטיה", ו"מיליוני גברים ונשים ילידי גרמניה האוהדים אותה חיים בינינו... אם קיימת חוסר נאמנות היא תטופל ביד חזקה".
הרדינג היה משוכנע שהטמעה תחזק את הפטריוטיות וחש שקיים קשר בין התקשורת וההטמעה. הוא גם טען שכל שימוש בשפה זרה תיתן לאויב את האפשרות להפיץ תעמולה. הוא היה למושל היחידי בארצות הברית שהוציא מחוץ לחוק את השימוש בשפות זרות. הוא התייחס לסוגיות אלו בצו שכותרתו הייתה "הצהרת בבל", שאסר על כל תקשורת ציבורית בכל שפה למעט אנגלית. הצו אסר על שימוש בשפות זרות בציבור, בשיחות טלפון, בבתי ספר ובתפילות.
תקופת כהונתו של הרדינג כמושל עמדה בצל שערוריות. עוינותו כלפי המהגרים וקבוצות אתניות זרות התרחבה מעבר ליחסו אל הגרמנים וכללה גם את תושבי איווה ממוצא נורווגי ודני.
ויליאם הרדינג נפטר בדה מוין ב-17 בדצמבר 1934. הוא נטמן בבית הקברות גרייסלנד פארק שבסו סיטי.
יואל היילפרין (הראשון)
רבי יואל היילפרין (נפטר לפני שנת ה'תפ"א), היה רב ואב"ד (אב בית דין) במספר עיירות.
ביוגרפיה
בתחילה כיהן רבי יואל כאב"ד ור"מ בלוצק. בשנת ה'תנ"א נתקבל לכהן כאב"ד ור"מ בפינסק. בשנת ה'תנ"ב, כשנתקבל רבי נפתלי כ"ץ מאוסטרוה לכהן כרב ואב"ד בפוזנן, נקרא רבי יואל למלא את מקומו באוסטרוה.
בסוף ימיו נתקבל לאב"ד ור"מ בלבוב, אבל נפטר באוסטרוה בטרם שעלה בידו לעבור לגור בלבוב, ונקבר באוסטרוה.
רבי יואל נמנה בין ראשי "ועד ארבע ארצות" ובין ראשי הוועד של "חמשה ראשי קהילות מדינת ליטא".
שמואל יוסף פין זיהה אותו עם רבי יואל בעל שם, מקובל שפעל בתקופה זו. דברים אלו נדחו על ידי יעקב דוב מנדלבוים.
צאצאיו
חתנו של רבי יואל היה רבי בצלאל כ"ץ שמילא את מקומו כאב"ד באוסטרוה, בנו של רבי נפתלי כ"ץ הנ"ל, ואביו של רבי יצחק אייזיק כ"ץ אב"ד אוסטרוה (סבו של רבי יצחק אייזיק כץ מחבר הספרים "ברית כהונת עולם" ו" כהונה").
מוד בוני
מוד רוז "לורס" בוני (באנגלית: Maude Rose "Lores" Bonney; 20 בנובמבר 1897 – 24 בפברואר 1994) הייתה הטייסת האוסטרלית והאישה הראשונה שטסה טיסת סולו מאוסטרליה לאנגליה, וכן האישה הראשונה אשר הקיפה את אוסטרליה בטיסה. בוני היא חברת מסדר האימפריה הבריטית, וחברת מסדר אוסטרליה.
קורות חיים
מוד רוז רובנס נולדה בפרטוריה שבדרום אפריקה. לימים אימצה את השם "לורס". משפחתה עברה קודם לאנגליה ולאחר מכן לאוסטרליה. התחנכה במלבורן, ולאחר מכן למדה בבית ספר לנימוסים והליכות בגרמניה, שם פגשה והתחתנה עם הארי ברינגטון בוני, יצרן מוצרי עור, בשנת 1917. לאחר נישואיהם הזוג עבר לבריסביין, שבקווינסלנד, אוסטרליה.
קריירת הטיסה
בשנת 1928 פגשה בוני את ברט הינקלר, בן דודו של בעלה, הארי בוני, שהיה הטייס הראשון שטס טיסת סולו בין אנגליה ואוסטרליה. בוני, שהתלהבה מהישגיו של הינקלר החליטה ללמוד טיס. את שיעורי הטיסה הראשונים עשתה בסתר, אך לאחר שסיפרה עליהם לבעלה הוא קנה לה מטוס מדגם דה האבילנד DH.60 שכונה "עש צועני" עמו החלה בשבירת שיאי טיסות:
בוני נפטרה בביתה במיאמי שבקווינסלנד ב-1994, בגיל 96.
תוארי כבוד
בשל טיסתה מאוסטרליה לאנגליה זכתה בוני בתואר חברת מסדר האימפריה הבריטית מאת המלך ג'ורג' החמישי.
איגוד טייסות אוסטרליה יסד פרס על שמה של בוני.
בוני התקבלה כחברה באיגוד "תשעים ותשע", האגודה האמריקנית של נשים טייסות שהיו חלוצות בתחום התעופה. ושמה של בוני מוצג על קיר הכבוד בקליפורניה, בקפלת הטייסים, לצד שמם של צ'ארלס לינדברג, צ'ארלס קינגספורד סמית', ואמיליה ארהארט.
אוניברסיטת גריפית שבקווינסלנד, העניקה לבוני תואר דוקטור לשם כבוד בשל הישגיה בתחום התעופה.
פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2019
טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2019 התקיים ב-26 באוגוסט 2019, בניוארק, ניו ג'רזי שארצות הברית. במהלך הטקס היו אריאנה גרנדה וטיילור סוויפט לאמניות עם המספר הרב ביותר של המועמדויות, תוך שגרנדה, סוויפט ובילי אייליש היו לאמניות עם המספר הרב ביותר של זכיות באותו הטקס.
זכיות ומועמדויות
ב-23 ביולי הכריזו על המועמדויות בטקס, תוך שפורסם כי אריאנה גרנדה וטיילור סוויפט הן האמניות עם המספר הרב ביותר של המועמדויות.
הזוכים רשומים ראשונים ומודגשים בכתב בולט
Cruel Summer (שיר של טיילור סוויפט)
"Cruel Summer" זכה לשבחים ביקורתיים מטעם מבקרי המוזיקה, ששיבחו את הפקתו שלטענתם נשמעת "קליטה" ו"שְׁמַיִמִית". כמה מבקרים ראו בשיר כגולת הכותרת של האלבום ואחד השירים הטובים ביותר של סוויפט. עם יציאתו, "Cruel Summer" דורג לראשונה במקום ה-29 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית. הוא הגיע בשיאו ל-20 העליונים במצעד הסינגלים של מלזיה, ניו זילנד וסינגפור. השיר נכלל ברשימות סוף השנה של 2019 שפורסמו על ידי בילבורד ורולינג סטון.
בשנת 2023 הוחלט להוציא את השיר כסינגל, דבר שתוכנן במקור אך נגנז בשל מגפת הקורונה שפקדה את העולם בעת בה יצא.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, ג'ק אנטונוף וסנט וינסנט והופק על ידה, ביחד עם אנטונוף גם כן, שעבד איתה על שירים נוספים. במהלך תוכנית הטלוויזיה "תוכנית הבוקר של אלביס דוראן", דיברה סוויפט על השיר, תוך שהצהירה כי:
הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה רבה במצעדי הבילבורד אף על פי שלא יצא כסינגל. במצעד הבילבורד הוט 100 התברג במקום ה-29, תוך שבמצעד ה- התברג במקום ה-13. בסמוך לכך, התברג במקום השישי במצעד ה-LyricFind Global ובמקום השביעי במצעד שירי הסטרימינג לפי דרישה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-140 מיליון השמעות.
ביקורת
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-11 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
מתודה
מתודה (מ-מֶת'וֹדוֹס, ביוונית עתיקה μέθοδος) פירושה שיטה, דרך סדורה לרכישת מידע ולחקירתו, ובמובנה הכללי - לביצוע תהליך כלשהו. {{פירושונים|
ראו גם
}}
זינובי טולקצ'וב
ז'ינובי טוֹלקָצ'וב (ברוסית: Зиновий Сендерович Толкачёв; 23 בפברואר 1903, שצ'דרין, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה) - 30 באוגוסט 1977, קייב) היה אמן יהודי סובייטי, פרופסור לאמנות במכון לאמנויות בקייב. מתעד שחרור מיידנק ואושוויץ.
ראשית דרכו
טולקצ'וב למד בבית ספר מקצועי ובבית ספר לאמנויות. בשל מצוקה כלכלית החל לעבוד כשוליה בסדנה של צייר שלטים, ולאחר מכן הצטרף לקואופרטיב ציירים. בתקופת המהפכה הקומוניסטית הצטרף טולקצ'וב לקומסומול והיה חבר במחתרת המהפכנית בקייב. הוא השתלם במוסקבה וב-1921 חזר לקייב והתמנה כאחראי לחינוך פוליטי בקומסומול. בתקופה זו צייר ציורי קיר למועדוני הנוער באזורים אלו. בשנים 1925 - 1927 שירת בחיל התותחנים של צבא האדום. לאחר סיום השירות הצבאי למד במכון לאמנויות היפות בקייב ותערוכה מיצירותיו על מות לנין אף הוצגה בקייב ובמוסקבה. בשנת 1940 מונה טולקצ'וב לפרופסור מן המניין במכון לאמנויות היפות בקייב.
בתקופת מלחמת העולם השנייה
בתקופת מלחמת העולם השנייה שירת טולקצ'וב בצבא האדום והמשיך לעסוק באמנות מטעם השלטונות. טולקצ'וב התלווה לכוחות הצבא האדום מיד לאחר שחרור מיידנק בקיץ 1944 ותיעד את השחרור. בינואר 1945 הצטרף לכוחות הצבא האדום ששחררו את אושוויץ ותיעד את שחרור המחנה בציורים וברישומים. הוא צייר את הסדרות "מיידנק", "אושוויץ" ו"פרחי אושוויץ".
לאחר מלחמת העולם השנייה
סדרות "מיידנק" ו"פרחי אושוויץ" הוצאו לאור כאלבומים והוצגו ברחבי פולין בערים לובלין, ז'שוב, קרקוב, קטוביץ, לודז' וורשה. ב-1965 יצא לאור בקייב האלבום "אושוויץ", שהכיל מציוריו. בערוב ימיו צייר דיוקנאות של סופרים אוקראינים ואייר ספרים.
אלון דוידי
אלון דוידי (נולד ב-18 באוקטובר 1973) הוא ראש עיריית שדרות, סגן יו"ר מרכז השלטון המקומי.
ביוגרפיה
דוידי נולד וגדל בבאר שבע בשכונה ד' לחנה ודוד דוידי. למד בישיבת בני עקיבא אהל שלמה בעיר ובישיבת ההסדר קרני שומרון ושירת כקצין בחטיבת הצנחנים וביחידה מובחרת בצה"ל. בשנת 1996 הצטרף לגרעין התורני בשדרות. הוא היה מנכ"ל הגרעין התורני בשדרות, מנהל ישיבת ההסדר בשדרות, סמנכ"ל תנועת מבראשית ויועץ לשר הבינוי והשיכון.
דוידי היה מהפעילים הבולטים במחאת תושבי שדרות נגד ירי הקסאמים המתמשך מרצועת עזה על עירם החל משנות ה-2000 ובמסגרת זו הקים את המטה לביטחון שדרות.
היה מועמד במקום שישי ברשימת האיחוד הלאומי בבחירות לכנסת השמונה עשרה.
בשנת 2008 התמודד לראשות העיר מול דוד בוסקילה ואחלמה פרץ (אשת עמיר פרץ). הוא לא זכה בבחירות לראשות העיר, אך נבחר למועצת העיר.
ראש עיריית שדרות
בבחירות לרשויות המקומיות, שנערכו באוקטובר 2013, התמודד על ראשות עיריית שדרות מטעם "הליכוד", "העבודה" ו"הבית היהודי", ונבחר לראשות העירייה.
ביולי 2014 נורו רקטות מרצועת עזה אל שדרות וגרמו לנזק. ירי זה, לשדרות וליתר יישובי עוטף עזה, הוביל ליציאת צה"ל למבצע צוק איתן, ביולי-אוגוסט 2014, שבמהלכו נורו רקטות רבות לעבר העיר. חלק מהן יורטו על ידי כיפת ברזל, אך אחדות מהן פגעו בעיר וגרמו לפצועים ולנזק. במהלך המבצע, בעקבות חידוש הירי לאחר הפסקת האש, יצא דוידי בהתקפה חריפה על שר הביטחון, משה יעלון. לאחר תום המבצע התנצל דוידי בפני יעלון על דבריו.
בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו באוקטובר 2018 התמודד דוידי שוב על ראשות העירייה, וניצח בפער גדול את יריבו, עורך הדין אמיר פינטו.
פוליטיקה ארצית
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, הודיע ב-31 בינואר 2021, כי הוא עוזב את הליכוד ומצטרף למפלגת ימינה. הוא הוצב במקום השלישי ברשימה. יום לפני השבעתו התפטר דוידי מהרשימה (אך המשיך לתמוך בימינה מבחוץ), ובמקומו הושבעה עידית סילמן. במרץ 2022 ביקר בפומבי את הקמת ממשלת ישראל ה-36 בידי אנשי רשימת "ימינה", טען כי נפתלי בנט "חצה את הרוביקון" וביקר את מדיניות הממשלה. בהמשך, לאחר שמפלגת ימינה ביקשה להכריז על עמיחי שיקלי "פורש", התבטא בחריפות כנגד בנט, וקרא לחברי ימינה "להתנגד להכרזה על שיקלי כפורש ולחזור הביתה לימין".
חיים אישיים
נשוי לנורית, להם שני בנים וחמש בנות. מתגורר בשדרות ומנהל אורח חיים דתי.
החלטה 273 של העצרת הכללית של האו"ם
החלטה 273 של העצרת הכללית של האומות המאוחדות, אשר התקבלה ב-11 במאי 1949, העניקה למדינת ישראל חברות באומות המאוחדות. בכך הפכה ישראל לחברה ה-59 באו"ם.
ההחלטה התקבלה בעקבות אישור החלטה 69 של מועצת הביטחון של האו"ם ב-4 במרץ באותה השנה, אשר קבעה כי ישראל היא מדינה שוחרת שלום, והמליצה על צירופה לאומות המאוחדות.
יום לאחר פרסום החלטה 273, הניפו שר החוץ משה שרת והשגריר הראשון של ישראל באו"ם אבא אבן את דגל ישראל בפתח מטה האומות המאוחדות בניו יורק. מעמד הנפת הדגל הונצח בחזית השטר של 20 שקלים חדשים מסדרה א', הנושא את דמותו של משה שרת.
תוצאות ההצבעה
להחלטות העצרת הכללית נדרש רוב רגיל (מעל 50 אחוז מכלל הקולות), למעט "שאלות חשובות" שנדרש עבורן רוב של שני שלישים, בהן קבלת מדינות חדשות כחברות באו"ם.
החלטה 273 נידונה במהלך ישיבת המליאה ה-207 של העצרת הכללית, ועברה ברוב הנדרש של שני שלישים: 37 מדינות תומכות מול 12 מדינות מתנגדות ו-9 מדינות נמנעות. להלן פירוט המדינות המצביעות:
בעד
אוסטרליה, אורוגוואי, איסלנד, אקוודור, ארגנטינה, ארצות הברית, בוליביה, ברית המועצות, גואטמלה, דרום אפריקה, האיטי, הולנד, הונדורס, הפיליפינים, הרפובליקה הדומיניקנית, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית, ונצואלה, יוגוסלביה, לוקסמבורג, ליבריה, מקסיקו, נורווגיה, ניו זילנד, ניקרגואה, סין, פולין, פנמה, פרגוואי, פרו, צ'ילה, צ'כוסלובקיה, צרפת, קובה, קולומביה, קוסטה ריקה, קנדה
נמנעות
אל סלוודור, בלגיה, ברזיל, דנמרק, הממלכה המאוחדת, טורקיה, יוון, סיאם, שוודיה
פרידריך דוננפלד
פרידריך (פריץ) דוננפלד (בגרמנית: Friedrich Donenfeld; 17 בינואר 1912 – 20 במרץ 1976) היה כדורגלן ומאמן כדורגל יהודי יליד אוסטרו-הונגריה.
קריירה
דוננפלד החל את לשחק בקבוצת תאליה וינה בעיר הולדתו, וב-1930 עבר להכח וינה מהליגה האוסטרית השנייה ובאותה העונה עלה עם הקבוצה לליגה הראשונה. ב-1936 עלה לישראל ושיחק במכבי תל אביב וזכה עם הקבוצה באליפות. בסוף השנה עבר לצרפת והצטרף לאולימפיק מרסיי מהליגה הראשונה בצרפת. ב-1940 הגיע עם מרסיי לגמר הגביע הצרפתי אך הפסיד במשחק נגד ראסינג פריז. דוננפלד שחק עם מרסיי לפרקים עד 1943, ושנה לאחר מכן הצטרף לכוכב האדום בפריז.
ב-7 באוקטובר 1934 ערך דוננפלד את הופעתו היחידה במשחק נבחרת אוסטריה, כאשר שותף במשחק נגד נבחרת הונגריה.
לאחר שפרש החל דוננפלד בקריירת אימון. הוא אימן קבוצות רבות בקולומביה והולנד בנוסף לנבחרת קולומביה ונבחרת הולנד.
דוננפלד השתקע בהולנד ב-1955, ושם התגורר עד שנפטר ב-20 במרץ 1976 באוטרכט.
Full Gear (2019)
(2019) Full Gear היה אירוע היאבקות מקצועית בשיטת השלם וצפה של ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW). האירוע נערך ב-9 בנובמבר 2019 באולם רויאל פארמס ארנה בבולטימור, מרילנד.
שמונה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, ג'ון מוקסלי ניצח את קני אומגה בקרב ללא סנקציות. עוד ברשימת הקרבות, כריס ג'ריקו ניצח את קודי ושמר על אליפות העולם של AEW לאחר שחברו של קודי, MJF, שעמד בפינת הזירה שלו לאורך הקרב, זרק מגבת לבנה לתוך הזירה במהלך ניסיון ההכנעה של ג'ריקו, מה שהוביל לעצירת הקרב ולכך שקודי לעולם לא יוכל לקבל קרב על אליפות העולם של AEW, ריהו ניצחה את אמי סאקורה ושמרה על אליפות הנשים של AEW, ו-SoCal Uncensored (פרנקי קאזריאן וסקורפיו סקיי) ניצחו את הלוצ'ה בראדרס (פנטגון ג'וניור וריי פיניקס) ופרייבט פארטי (אייזיאה קאסידי ומארק קוון) בקרב זוגות משולש ושמרו על אליפות הזוגות של AEW.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות במהלך התקופה שעד לקיום האירוע. העלילות הופקו דרך סדרת היוטיוב, Being The Elite אשר משודרת בערוץ הרשמי של היאנג באקס ובתוכניות השבועיות Dynamite ו-Dark.
באירוע Double or Nothing, ג'ון מוקסלי הגיע מהקהל ותקף את כריס ג'ריקו וקני אומגה. האחרון השיב מלחמה כאשר השניים התקוטטו ביניהם באזור רמפת הכניסה לאולם, שם מוקסלי ביצע על אומגה את מהלך ה-Standing Fireman's Carry Takeover, וכך האירוע הסתיים. קרב בין השניים נקבע לאירוע All Out, לעומת זאת, הקרב התבטל עקב פציעה בכתפו של מוקסלי. ב-4 בספטמבר, הקרב שתוכנן בין השניים חודש ויתקיים באירוע Full Gear. ב-9 באוקטובר בתוכנית Dynamite, בסיום הקרב של מוקסלי נגד שון ספירס, אומגה הגיע ועמד על רמפת הכניסה לאולם עם מטאטא ואלת בייסבול, שניהם עטופים בגדר תיל. אומגה זרק את אלת הבייסבול לכיוון מוקסלי, אך פאק הגיח לפתע ותקף את אומגה מאחור בעזרת כיסא. מוקסלי לא ניצל את העובדה שאומגה היה מחוסר הכרה על הרצפה, כשרצה קרב הוגן ביניהם, ולכן זרק את אלת הבייסבול והלך אל מאחורי הקלעים. ב-30 באוקטובר בתוכנית Dynamite, נודע שהקרב בין השניים הפך לקרב ללא סנקציות.
באירוע All Out, כריס ג'ריקו ניצח את אדם פייג' והפך לאלוף העולם הראשון של AEW, בעוד שבקרב אחר באירוע, קודי ניצח את שון ספירס, ובכך שיפר את מאזן קרבות היחידים שלו לשני ניצחונות ותיקו אחד. בעקבות מאזנו החיובי של קודי, נקבע שהוא יתחרה נגד כריס ג'ריקו על אליפות העולם של AEW באירוע Full Gear. ב-29 באוקטובר, AEW הודיעו שהקרב יכלול פאנל שופטים אשר ישבו מחוץ לזירה ויקבעו את המנצח בקרב במקרה של תיקו לאחר חריגה מגבולות הזמן המוקצב. ב-6 בנובמבר בתוכנית Dynamite, קודי הצהיר שאם הוא לא ינצח בקרב שלו באירוע Full Gear, הוא לעולם לא יוכל לקבל קרב על אליפות העולם של AEW.
באירוע All Out, סנטנה ואורטיז ערכו את הופעת הבכורה שלהם בארגון AEW, כשתקפו את היאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון) לאחר הקרב של האחרונים נגד הלוצ'ה בראדרס. במהלך תוכנית הבכורה של Dynamite ב-2 באוקטובר, סנטנה ואורטיז חברו לשורותיו של אלוף העולם של AEW, כריס ג'ריקו, וביחד הם ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את The Elite (קני אומגה והיאנג באקס). לאחר מכן, נודע שסנטנה ואורטיז הצטרפו לקבוצת The Inner Circle בראשותו של כריס ג'ריקו, לצד סמי גווארה וג'ייק הייגר, כשבאותה התוכנית הם איתגרו את היאנג באקס לקרב זוגות באירוע Full Gear, אתגר שהיאנג באקס נענו בחיוב.
באירוע Double or Nothing, אדם פייג' היה אמור להתחרות נגד פאק, אך עקב "הבדלים יצירתיים" עם הארגון Dragon Gate, שבו פאק התאבק ושימש כאלוף המכהן באותה התקופה, הקרב בוטל. לאחר שהבדלים אלו הוסדרו, פאק ערך את הופעת הבכורה שלו ב-AEW באירוע All Out, כשניצח את קני אומגה לאחר שגרם לו להתעלף עקב מהלך ההכנעה שלו, הברוטלייזר. במהלך ראיון של פייג' לאחר האירוע, הוא נקטע על ידי פאק, שאמר שהוא ישיג את נקמתו נגד פייג'. קרב בין השניים נקבע ל-2 באוקטובר במסגרת תוכנית הבכורה השבועית של הארגון, המוכרת בשם Dynamite, ובו פאק ניצח. ב-16 באוקטובר, פייג' וקני אומגה ניצחו בקרב זוגות את פאק וג'ון מוקסלי. לאחר מכן, קרב נוסף בין השניים נקבע לאירוע Full Gear.
ב-30 באוקטובר בתוכנית Dynamite, SoCal Uncensored (פרנקי קאזריאן וסקורפיו סקיי) ניצחו את הלוצ'ה בראדרס (פנטגון ג'וניור וריי פיניקס) והפכו לאלופי הזוגות הראשונים בתולדות AEW. שבוע לאחר מכן, נודע ש-SCU יגנו על אליפות הזוגות בקרב משולש נגד הלוצ'ה בראדרס ופרייבט פארטי (אייזיאה קאסידי ומארק קוון), לאחר שהאחרונים השיגו את הזכות להתווסף לקרב עקב ניצחונם על הדארק אורדר (איוול אונו וסטו גרייסון).
ב-6 בנובמבר בתוכנית Dynamite, ריהו הייתה אמורה להגן על אליפות הנשים של AEW נגד המאמנת שלה לשעבר, אמי סאקורה. במקום זאת, באותו הערב, סאקורה חברה לשורותיה של ג'יימי הייטר וביחד הם ניצחו את ריהו ושאנה, כשסאקורה היא זו שהצמידה את ריהו לניצחון.
ב-7 בנובמבר בתוכנית AEW Countdown: Full Gear, נודע שג'ואי ג'נלה יתחרה נגד שון ספירס באירוע.
במהלך המופע המקדים לאירוע Fight for the Fallen, בי פריסטלי ושוקו נאקאג'ימה ניצחו את בריט בייקר וריהו, כשבמהלך הקרב פריסטלי גרמה לבייקר לזעזוע מוח עקב בעיטה שהאחרונה ספגה בראשה. במהלך המופע המקדים לאירוע All Out, בייקר הדיחה את פריסטלי מקרב הקזינו באטל רויאל אשר קבע את אחת המשתתפות שתשתתפנה בקרב היחידים על אליפות הנשים של AEW. בתגובה, פריסטלי עזרה לניילה רוז להדיח את בייקר וכתוצאה מכך לנצח בקרב. ב-5 בנובמבר בתוכנית Dark, נודע שבייקר ופריסטלי יתחרו ביניהן בקרב יחידים במסגרת המופע המקדים לאירוע Full Gear.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב זוגות בין Proud and Powerful (סנטנה ואורטיז) ליאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון). הזוג הוותיק, ה-Rock 'n' Roll Express (ריקי מורטון ורוברט גיבסון) ישבו בשורה הראשונה בקהל, כשהיאנג באקס בירכו אותם לשלום בזמן כניסתם לזירה. ברגעי הסיום של הקרב, סנטנה ואורטיז ביצעו על ניק ג'קסון את מהלך ה-Street Sweeper כדי לנצח בקרב. לאחר מכן, סנטנה ואורטיז המשיכו לתקוף את היאנג באקס עד שמורטון וגיבסון נחלצו לעזרת האחרונים.
בקרב השני, אדם פייג' התחרה נגד פאק. לאחר שחמק ממהלכי הברוטלייזר והחץ השחור, פייג' ביצע על פאק את מהלך הסיום שלו, ה-Dead Eye, כדי לנצח בקרב.
אז, שון ספירס (שלווה לקרב על ידי טולי בלנצ'רד) התחרה נגד ג'ואי ג'נלה. סיום הקרב התנהל כך שספירס חשף את הכיסוי המכסה את פינת החבל העליון, מה שגרם לשופט להחזיר את הכיסוי למקומו. בזמן שהשופט ביצע זאת, ספירס ובלנצ'רד ביצעו על ג'נלה את מהלך הספייק פיילדרייבר מחוץ לזירה. ספירס החזיר את ג'נלה לזירה ולאחר מכן ביצע עליו את מהלך ה-Death Valley Driver, שהספיק לו על מנת לנצח בקרב.
בקרב שבא לאחר מכן, SoCal Uncensored (פרנקי קאזריאן וסקורפיו סקיי) הגנו על אליפות הזוגות של AEW נגד הלוצ'ה בראדרס (פנטגון ג'וניור וריי פיניקס) ופרייבט פארטי (אייזיאה קאסידי ומארק קוון) בקרב זוגות משולש. קוון ביצע על קאזריאן את מהלך השוטינג סטאר פרס, אך ניסיון ההצמדה שבא לאחר מכן לא היה מוצלח. קאסידי וקוון ניסו לבצע על קאזריאן וסקיי את מהלך הסיום המשותף שלהם, אך האחרונים חמקו מכך. בתגובה, קאזריאן וסקיי ביצעו על קאסידי את מהלך ה-SCU Later כדי לנצח בקרב ולשמור על חגורות האליפות בהצלחה. לאחר הקרב, הלוצ'ה בראדרס תקפו את SCU, כשלפתע האורות כבו. כשהתאורה חזרה, פנטגון ג'וניור הופיע לצד דמות שנראית כמותו. דמות זו תקפה את הלוצ'ה בראדרס, כשלאחר מכן חשפה את עצמה כלא אחר מכריסטופר דניאלס.
בקרב הבא, ריהו הגנה על אליפות הנשים של AEW נגד המאמנת שלה לשעבר, אמי סאקורה. בסיום, ריהו ביצעה על פניה של סאקורה את מהלך הדאבל פוט סטומפ, ולאחר מכן הצמידה אותה לניצחון, שהקנה לה הגנה מוצלחת על התואר.
בקרב הלפני האחרון, כריס ג'ריקו (שלווה לקרב על ידי ג'ייק הייגר) הגן על אליפות העולם של AEW נגד קודי (שלווה לקרב על ידי MJF). ארן אנדרסון, דין מלנקו ודה גרייט מוטה הוצגו כפאנל השופטים אשר יקבעו את המנצח בקרב במקרה של תיקו לאחר חריגה מגבולות הזמן המוקצב. מוקדם בקרב, קודי קפץ מעל לחבל העליון על ג'ריקו שהיה מחוץ לזירה, אך האחרון התחמק ממהלך זה, מה שגרם לקודי ליפול עם פניו על רמפת הכניסה לזירה ולחתך משמעותי במצח שלו, שכתוצאה מכך איבד כמות דם גדולה. לאחר שטופל על ידי דוקטורים, קודי חזר לזירה. מאוחר יותר, הייגר התערב בקרב, כשהכה את קודי בעזרת אגרוף. בעקבות זאת, השופט הרחיק את הייגר מתחומי הזירה. בזמן שדעתו של השופט הוסחה, ג'ריקו הכה את קודי בעזרת חגורת אליפות העולם של AEW, אך הוא לא הצליח להצמיד את קודי לניצחון. מנגד, קודי ביצע על ג'ריקו את מהלך הסיום שלו, הקרוס רודס, אך גם ניסיון ההצמדה שלו לא היה מוצלח. בסיום, ג'ריקו ביצע על קודי את מהלך ההכנעה שלו, ה-Liontamer. MJF, שעמד בפינת הזירה של קודי לאורך הקרב, זרק מגבת לבנה לתוך הזירה במהלך ניסיון ההכנעה, מה שהוביל לעצירת הקרב ולהגנה מוצלחת של ג'ריקו על התואר. כתוצאה מהפסדו של קודי, הוא לעולם לא יוכל לקבל קרב על אליפות העולם של AEW. לאחר הקרב, MJF ניחם את קודי, אך הוא ניצל זאת כדי לבגוד בקודי, כשבעט לאחרון במפשעה ועזב את הזירה לקול קריאות בוז מהקהל.
הקרב המרכזי
בקרב המרכזי, ג'ון מוקסלי התחרה נגד קני אומגה בקרב ללא סנקציות. לאחר כחצי שעה של קרב שוויוני בין השניים, אדם פייג' והיאנג באקס הופיעו ולאחר הוראה של חברם, אומגה, הם הוציאו שולחן גדול המלא בחוטי תיל. מנגד, מוקסלי ניצל זאת לרשותו וביצע על אומגה את מהלך הסופלקס אל תוך שולחן חוטי התיל. אומגה ביצע על מוקסלי את מהלך ה-V-Trigger על אחד מהאביזרים שאפיינו את האירוע. בתגובה, מוקסלי ביצע על אומגה את מהלך ה-Snap Double Underhook DDT על שברי זכוכית שהיו מפוזרים באמצע הזירה, אך האחרון הצליח לצאת מניסיון ההצמדה שבא לאחר מכן. אומגה ביצע את אותו המהלך, אך הפעם זה היה על רצפת העץ, שאותה דאג לחשוף מוקסלי דקות ספורות קודם לכן. כשאומגה ניסה לבצע על מוקסלי את מהלך הפיניקס ספלאש, האחרון התחמק מכך וביצע את מהלך ה-Paradigm Shift על רצפת העץ החשופה, מהלך שהספיק למוקסלי כדי לנצח בקרב.
ביקורות
האירוע קיבל ביקורות חיוביות בקרב המבקרים והצופים.