cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תומר אלמוגי
אלוף ישראל ואלוף המכביה
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2013 זכה אלמוגי במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה טובה משיאו האישי של 14.48 שניות, אך היא לא הוכרה בגלל רוח גבית מעל המותר (2.7 מטר/לשנייה), לפני נתנאל רויטבלט ממכבי תל אביב (15.69 שניות). שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרויות המכביה התשע-עשרה הוא זכה במדליית זהב, בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 14.48 שניות, התוצאה הרביעית בטיבה של ישראלי בכל הזמנים, לפני מאור סגד (14.91 שניות) ואדם רבושקה מארצות הברית (15.88 שניות).
במשחקים האירופיים (2015) שנערכו בבאקו אזרבייג'ן ביוני 2015 סיים אלמוגי במקום חמישי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.66 שניות. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי הוא זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 14.29 שניות, התוצאה השלישית בטיבה של ישראלי בכל הזמנים, לפני מאור סגד (14.54 שניות) ונתנאל רויטבלט ממכבי תל אביב (15.45 שניות).
טיפול להפחתת אנדרוגן
טיפול להפחתת אנדרוגן (באנגלית: Androgen deprivation therapy או ADT) הוא טיפול הורמונלי, שנועד לנטרל את הטסטוסטרון בגברים על ידי שימוש במספר שיטות. טיפול להפחתת אנדרוגן משמש לטיפול בחולי סרטן הפרוסטטה ועברייני מין המתקשים לשמור על יצרם המיני.
מנגנון ביוכימי
טיפול להפחתת אנדרוגן מבוסס על מניעת ההורמון די-הידרו-טסטוסטרון המיוצר באשכים מלהגיע לתאים הסרטניים ובכך לעודד אותם לגדול, השיטות להשגת מטרות אלו הם:
לרוב תאי הסרטן מאבדים את רגישותם לטיפול ההורמונאלי לאחר מספר שנים.
תופעות הטיפול
הטיפול מנטרל את השפעת ההורמון הגברי – טסטוסטרון. תופעות נטרול ההורמון כוללות:
בנוסף לתופעות אלו הנגרמות מחוסר פעילות אנדרוגן, חלק מן התרופות גורמות תופעות לוואי באופן ישיר כגון בעיות כבד, ופריחה בעור.
טיפול בעברייני מין
סירוס כימי הוא טיפול להפחתת עוצמת הליבידו של אנסים ועברייני מין אחרים. נמצא שעברייני מין נוטים לחזור על מעשיהם לאחר שחרורם מן הכלא, לכן סירוס כימי נתפס כשיטה המאפשרת את שחרור העבריין תוך כדי שמירה על החברה ממנו. לרוב טיפול בעברייני מין נעשה על ידי הזרקת נגזרת סינתטית של ההורמון הנקבי פרוגסטרון - Depo-Provera (מכיל Medroxyprogesterone acetate). לטיפול זה השפעה דומה לטיפול להפחתת אנדרוגן בכל הנוגע לירידה בחשק המיני, אך הוא מלווה בתופעות לוואי חמורות. בישראל מטופלים עברני מין בשיקום על ידי הפחתת אנדרוגן בעזרת מעכבי GnRH.
טיפול בניהול כעסים
טיפול בניהול כעסים היא התערבות שמטרתה לעזור לאנשים אשר חווים קשיים רגשיים ותפקודיים על רקע בעיות בוויסות רגשות לא נעימים ובעיקר על רצף של כעס וטינה, וגם עקב תחושת עצבנות ורצון לנקמה.
כעס
כעס הוא רגש שבא לידי ביטוי בתגובה נפשית וגופנית, אשר מופיע לעיתים קרובות בצירוף לכאב. כל אדם מתמודד לעיתים עם רגש הכעס. קיים שוני בין אנשים באופן שבו הם חווים את הכעס שלהם ושל האחרים. קושי בניהול הכעס בצורה מווסתת עלול לגרום לתגובת דחק, התפרצויות תוקפניות עד כדי אלימות מילולית, נפשית ופיזית. לכך השלכות על תחומי חיים שונים. לכן יש חשיבות ליכולתו של הפרט לזהות ביטויי כעס שעלולים להיות מסוכנים או להוביל למעשים שאחריהם יסבול מרגשות אשם, תסכול, אכזבה עצמית, צער ותחושת אובדן שליטה מתגבר.
מטרת הטיפול בניהול כעסים
מטרת הטיפול בניהול כעסים היא להקנות למטופל את המודעות ואת הכלים להתמודדות עם מצבי כעס הרסני, בלתי נשלט שפוגע בו ובסביבתו. טיפול זה מיועד לאנשים שחייהם נפגעים בשל ביטויי הכעס שלהם, הם מתקשים לשלוט עליהם על מנת להתאימם למצופה מהם חברתית ותרבותית, ולכן זקוקים לעזרה. אנשים שנוהגים באלימות בתוך התא המשפחתי, למשל, יכולים להיעזר בקבוצות לניהול כעסים במסגרת מרכזים למניעת אלימות, ובמסגרות שקומיות אחרות. חשיבותו של הטיפול בניהול כעסים עולה בעקבות חוק למניעת אלימות במשפחה, תשנ"א - 1991.
תאוריות, גישות ושיטות טיפוליות
קיימות מגוון תאוריות המסבירות את תופעת כעס, מהן נגזרות גישות, שיטות וכלים טיפוליים לניהול הכעסים. בין התאוריות המרכזיות ניתן לציין: תאוריות פמיניסטיות, תאוריית יחסי אובייקט, תאוריית הלמידה החברתית, תאוריית ההתקשרות.
תאוריות פמיניסטיות מדברות על סוציאליזציה לתפקידי מגדר, שמשפיעים על עולמם הרגשי של גברים ונשים כאחד. כמו כן, על העמדות החברתיות אשר מנרמלות התנהגות אלימה בקרב גברים המהווה כלי לשמירת מערכות יחסים פטריארכליות בין לגברים לנשים. כך, האלימות מהווה אמצעי המאפשר את שליטת הגבר באישה. התנועה הפמיניסטית דורשת להכיר בכך שאלימות כלפי נשים במשפחה היא פשע הדורש התייחסות בהתאם.
תאוריית יחסי אובייקט רואה בתהליך התפתחות נפשו של הילד בהקשר ליחסיו עם אנשים המשמעותיים לו בסביבתו הקרובה. יחסים אלו יוצרים תבניות המשפיעות על האופן בה הוא תופס מערכות יחסים בהמשך חייו. טיפול על פי גישה זו עוסק ברבדי הכעס שנובעים מרגשות עמוקים יותר, ארוכי שנים הכוללים בין היתר רגשי נחיתות, חוסר ערך, תסכול ועוד.
תאוריית למידה החברתית רואה בהתנהגות כתוצר של תהליכי למידה באמצעות חיקוי. על פי גישה זו, אלימות היא התנהגות נלמדת המחוזקת על ידי האחרים המשמעותיים וסביבתו של הפרט.
תאוריית ההתקשרות מבוססת על ההנחה שבנפש הפעוט טבוע צורך מולד ואוניברסלי ליצור קשר עם מטפל מרכזי אחד לפחות וקשר זה חיוני להתפתחות חברתית ורגשית תקינה של התינוק. היכולת לוויסות רגשי מתפתח תוך התנסויות עם דמויות ההתקשרות. נוכחות המכווננת ומכילה של דמות ההתקשרות חיונית לצורך וויסות והכלה של חוויות רגש שליליות ובכך דמות זו מאפשרת לילד להגיע למצבים פנימיים של איזון ורוגע. בקרב ילדים שבהם ההתקשרות אינה בטוחה ניתן יהיה לראות חוסר ויסות רגשי התורם להתנהגות אלימה
טיפול
טיפול בניהול כעסים מתקיים במסגרות ושירותים רבים: מרכזיים למניעת אלימות במשפחה, שירות מבחן למבוגרים, בית נועם, שב"ס ועוד. עם זאת קיימות מסגרות רבות פרטיות שמציעות סדנאות בשיטות שונות בנושא.
משאל עם
משאל עם הוא העמדת שאלה בעניין חקיקתי, חוקתי או פוליטי, להצבעה של כל בעלי זכות הבחירה במדינה. הוא כלי המשמש תחליף לבית המחוקקים, על ידי הפניית שאלה, בסוגיה מהותית, אל העם. לעיתים משאל עם אינו מחייב את הממשלה ששואלת את הציבור והוא רק בגדר משאל עם מייעץ, שמשאיר את פירוש תוצאותיו לבית המחוקקים. משאל עם מחייב קיים ברבות מהמדינות הדמוקרטיות ובמיוחד באירופה, באמריקה ובאוקיאניה, ולרוב בנושא של חוקה, שינוי אופן המשטר או הריבונות.
מאפייני משאל העם
משאל עם הוא אחד משני האמצעים הדמוקרטיים בדמוקרטיה ישירה. ברוב המדינות שלהן דמוקרטיות ייצוגיות משאל עם דורש חקיקה מיוחדת שתאפשר את עריכתו. בחלק מהמדינות שלהן חוקה ניתן לשנותה רק על ידי משאל עם.
משאל עם בעניינים חוקתיים
באירלנד, באוסטרליה ובשווייץ ניתן לשנות או להוסיף סעיפים לחוקה אך ורק באמצעות משאל עם. באירלנד ובאוסטרליה דרוש ראשית רוב להוספה או לשינוי בפרלמנט ורק לאחר מכן מדינות אלו פונות למשאל עם. בשווייץ שינוי בחוקה הוא בדרך של יוזמה אזרחית ועשוי להיות בניגוד לעמדת הפרלמנט. בכל המדינות בארצות הברית ניתן לשנות את החוקה רק במשאל עם, מלבד במדינת דלאוור. עם זאת, אין בארצות הברית משאלי עם לגבי הממשל הפדרלי או חוקת ארצות הברית.
שווייץ
בשווייץ כל קבוצה של 50,000 אזרחים יכולה לדרוש קיום משאל עם לגבי חוק שעבר בפרלמנט, ובהינתן רוב הוא ישונה. בנוסף, 100,000 אזרחים יכולים להעמיד למשאל עם הצעה לשינוי בחוקה, וההצעה עשויה להתקבל גם חרף התנגדות המוסדות הנבחרים. כך למשל, תוקנה החוקה השווייצרית כך שתגביל בניית צריחי מסגדים במדינה במשאל עם בניגוד לעמדת הממשל.
ב-28 בפברואר 2016 הועלתה על ידי מפלגת הימין "העם השווייצרי" למשאל עם ההצעה לגרש מהגרים שעברו עבירות. ההצעה נדחתה לאחר ש-59% מהמצביעים הצביעו נגדה.
ב-5 ביוני 2016 הועלתה למשאל עם הצעה להבטחת הכנסה בסיסית לכל אזרחי שווייץ. לפי ההצעה כל אחד מהתושבים יהיה זכאי ל-2,500 פרנקים בחודש. ההצעה נדחתה ברוב של 76.9% לעומת 23.1%. החשש היה כי הדבר יגרום להגירה מוגברת לשווייץ.
ב-22 במאי 2017 הוחלט במשאל עם על תמיכה התוכנית הממשלתית להעביר סובסידיות בשווי של מיליארדי דולרים לתחום האנרגיות המתחדשות, לאסור על הקמת תחנות כוח גרעיניות ולחלץ חברות תשתית שנקלעו לקשיים. ההחלטה עברה ברוב של 58.2%.
בשנת 2020 ממשלת שווייץ העמידה למשאל עם את ההחלטה לגבי רכש של מטוסי קרב חדשים. למעלה מ-50 אחוז מהמשתתפים במשאל השיבו בחיוב, לאשר תקציב ראשוני של למעלה משישה מיליון דולר למטרה זו.
ב-7 במרץ 2021 נערך משאל עם שדן בשאלה של חבישת כיסוי פנים בציבור, ואושרה ההוראה שלפיה נאסר להסתיר את הפנים במרחב הציבורי, ברוב של 52.1%. מי שעשויים להפגע מהחלטה זו הן נשים מוסלמיות. בכך הצטרפה שווייץ לדנמרק (החל ממאי 2018) והולנד (החל מאוגוסט 2019) שבהם נחקקו איסורים דומים, בידי הפרלמנטים של המדינות.
ב-26 בספטמבר 2021 אושרו בשווייץ נישואים חד-מיניים במשאל עם. על פי מדגמים ראשוניים, 64 אחוזים מהמצביעים תמכו בנישואים גאים ואילו 34 אחוזים התנגדו.
הממלכה המאוחדת
במשאל העם במאי 1998 החליטו תושבי לונדון רבתי על הקמת רשות לעיר, הכוללת ראש עיר הנבחר בבחירה ישירה ואספה מחוקקת נבחרת. ההחלטה התקבלה ברוב גדול, אך בהשתתפות נמוכה של בעלי זכות ההצבעה. בעקבות המשאל יצר הפרלמנט בנובמבר 1999 את תפקיד ראש עיריית לונדון ואת מוסד האספה הנבחרת שלה על ידי חקיקת חוק רשות לונדון רבתי, 1999.
בשנת 1997 נערך בסקוטלנד משאל עם בעניין הקמת הפרלמנט הסקוטי. בעקבות המשאל הוקם הפרלמנט הסקוטי בשנת 1999, ולו הוענקו סמכויות נרחבות בענייני הפנים של סקוטלנד.
ב-ספטמבר 2014 ערכה סקוטלנד משאל עם, בשאלת עצמאותה מבריטניה, כחמישים וחמישה אחוזים מהמצביעים התנגדו לעצמאות, וסקוטלנד נשארה חלק מהממלכה המאוחדת.
ב-2016 ערכה בריטניה משאל עם, בשאלת המשך החברות באיחוד האירופי תומכי העצמאות נצחו ובריטניה פרשה מהאיחוד.
נורווגיה
אחרי פירוק האיחוד השוודי-נורווגי בשנת 1905 הוקמה על ידי הממשלה הנורווגית ועדה, שתפקידה היה לחפש מועמד מתאים לשמש כמלך נורווגיה העצמאית הראשון בעידן המודרני. הנסיך קרל (לימים הוקון השביעי) שנבחר, התנה את הסכמתו לשמש כמלך נורווגיה בעריכת משאל עם שבו יאושר המשך קיומה של מונרכיה בנורווגיה העצמאית. לאחר שמוסד המונרכיה זכה לתמיכה של 79% מהבוחרים במשאל, הוכתר הוקון רשמית כמלך נורווגיה ב-22 ביוני 1906.
יוון
במשאל העם ביוון שנערך ביולי 2015 דנו בהחלטה האם לקבל את תנאי החילוץ למשבר החוב של המדינה, המוצעים במשותף על ידי הנציבות האירופית (EC), קרן המטבע הבינלאומית (IMF) והבנק המרכזי האירופי (ECB). המשאל הסתיים בניצחון סוחף לעמדה של ראש ממשלת יוון, אלכסיס ציפראס: כ-61% מהיוונים הצביעו נגד קבלת תוכנית החילוץ האירופית.
איטליה
ב-2 ביוני 1946 נערך באיטליה משאל עם אודות שיטת המשטר לאחר מלחמת העולם השנייה. הבחירה הייתה בין רפובליקה או מונרכיה בראשות בית סבויה. תוצאות ההצבעה אישרו רוב לתומכי הרפובליקה, ולפיכך ממלכת איטליה נהפכה לרפובליקה האיטלקית.
בספטמבר 2020 נערך משאל עם שבו אזרחי איטליה תמכו בקיצוץ מספר חברי הפרלמנט במדינה מ-945 חברים ל-600. כ-70% מהבוחרים הצביעו בעד ההחלטה הזו.
אירלנד
ביוני 2008 במשאל עם שנערך בנוגע לאימוץ אמנת ליסבון של האיחוד האירופי, התנגדו 53.4 אחוז מהמצביעים, ואילו 46.6 אחוז מהמצביעים תמכו בקבלתה.
ביוני 2012 במשאל עם בנוגע לאמנת התקציב האירופית, 60% מהמצביעים הצביעו בעד.
במשאל עם שנערך במאי 2015 בהכרה בנישואים חד מיניים, הצביעו בעד 62.3% לעומת 37.7% שהתנגדו. אחוז ההצבעה עמד על כ-60%, והשתתפו בו 3.2 מיליון אזרחים.
במשאל עם שנערך בסוף מאי 2018 בוטל הסעיף בחוקה שאסר על הפלות מלאכותיות ברוב של כ-70%.
ב-26 במאי 2019 פורסמו תוצאות משאל עם בנושא הקלות הגירושים לאלו שירצו בכך. עד למשאל זוגות נשואים היו צריכים לחיות לפחות ארבע שנים בנפרד בטרם יוכלו להתגרש. השתתפו במשאל 50 אחוז מהאוכלוסייה, ומתוכם 82% הצביעו בעד שינוי החוקה.
אוסטריה
בינואר 2013 לאחר מחלוקת גדולה בין שתי מפלגות יריבות, נערך משאל עם האם להמשיך בגיוס חובה או לפנות לצבא מקצועי. במשאל בחרו 59.8 אחוז מהמצביעים להמשיך במודל הקיים.
צרפת
במשאל העם על עצמאות אלג'יריה (1962) שהתקיים באלג'יריה הצרפתית ב-1 ביולי 1962. בדבר הפיכתה של אלג'יריה למדינה עצמאית - 99% מהמצביעים החליטו בעד. דבר שסלל את עצמאותה של אלג'יריה.
במסגרת מעברה של צרפת מהרפובליקה הרביעית לרפובליקה החמישית, התקיים משאל עם בכל המושבות הצרפתיות בו יכלו תושבי המושבות לבחור בין קבלת החוקה החדשה והמשך מעמד כמושבה צרפתית או דחיית החוקה וקבלת עצמאות. גינאה הצרפתית הייתה היחידה שדחתה את החוקה וקיבלה את עצמאותה ב-1958, במחיר ניתוק כל הקשרים, כולל קשרי מסחר, עם צרפת.
משאל עם בצרפת על אישור אמנת מאסטריכט שנערך בשנת 1992 נתמך ברוב קטן מאוד של 51.05%.
במאי 2005 נערך משאל עם בצרפת האם לקבל את חוקת האיחוד האירופי שהשתתפו בו כ-70 אחוז מבעלי זכות ההצבעה. קבלת החוקה נדחתה לאחר ש-54.87 אחוזים הצביעו נגדה לעומת 45.13 אחוזים שהצביעו בעדה. דחיית החוקה על ידי צרפת והולנד גרמה לגניזתה, וליצירת אמנת ליסבון.
ספרד
במשאל העם על עצמאות קטלוניה שהתקיים, ב-1 באוקטובר 2017, 90% מהמשתתפים בו הצביעו בעד כינון רפובליקה עצמאית בקטלוניה והיפרדות החבל מספרד. את המשאל יזמה ממשלת קטלוניה. ממשלת ספרד שהתנגדה למשאל, פעלה בצעדים שונים נגד מנהיגי קטלוניה והמצדדים בהפרדות מספרד.
הולנד
על פי החוק בהולנד יש לקיים משאל עם אם נאספו 300 אלף חתימות לקמפיין כלשהו.
חצי האי קרים
ב-17 במרץ 2014, בעקבות משאל עם שהתקיים בחצי האי קרים שתוצאותיו הראו מובהקות שכ-95% מתושבי חצי האי קרים אשר בריבונות אוקראינה רוצים להסתפח לשלטון הפדרציה הרוסית, הכריז הפרלמנט של חצי האי על עצמאותו ומיד ביקש להסתפח אל השלטון הרוסי. רוסיה קיבלה את הבקשה וסיפחה את חצי האי קרים. בנוסף, כוחות צבא רוסיים הוזנקו לקרים עוד לפני משאל העם, ב-20 בפברואר אותה שנה. בהצבעה באו"ם רוב מדינות העולם (100 למול 11) התנגדו למהלך הרוסי.
רוסיה
ב-25 ביוני 2020 נערך משאל עם לשינויים מהותיים בחוקת רוסיה, שיאפשרו בין השאר לחזק את סמכות הקבינט והפרלמנט על חשבון סמכויות הנשיא ולא יאפשרו לנשיא לכהן מעבר לשתי קדנציות, לא בהכרח רצופות. עם זאת, התיקונים הוחרגו מהנשיא המכהן, ולדימיר פוטין.
קנדה
בקנדה נערכו מספר משאלי בקשר להבדלות של חבל קוויבק, חבל שגרים בו למעלה מ-8 מיליון אזרחים דוברי צרפתית והפיכתה למדינה עצמאית. בשנת 1980 יזם רנה לווק ראש-מממשלת קוויבק משאל עם בו הבוחרים נתבקשו להחליט בשאלת העצמאות של הפרובינציה, אולם 60% מהבוחרים הצביעו נגד. ב-30 באוקטובר 1995 נערך משאל העם השני בקוויבק, שגם בו הצביעו הבוחרים נגד עצמאות, אם כי ברוב קטן יותר של 50.6% קולות.
ארצות הברית
בבחירות האמצע בנובמבר 2018 הצביעו בארצות הברית במשאלי עם ב-37 מדינות על לא פחות מ-155 יוזמות. רוב ההצעות הוגשו על ידי חברים בבתי המחוקקים, אבל 64 מהם היו יוזמות של אזרחים. בין ההצעות בארקנסו ומיזורי הוחלט להעלות את שכר המינימום. במסצ'וסטס הוחלט לא לפגוע בזכויות של טרנסג'נדרים. בפלורידה הוחלט להחזיר את זכות הבחירה ליותר ממיליון אסירים לשעבר. פלורידה גם תאסור על הימורים במרוצי הכלבים החל מ-2021, במטרה להפסיק את מרוצי הכלבים. השימוש בקאנביס לצורכי הנאה הותר במישיגן אך נאסר בצפון דקוטה. באוהיו נדחתה הצעה להפוך אחזקה של סמים לעבירה קלה. באלבמה ובמערב וירג'יניה, אישרו הצעות שיטילו הגבלות נוספות על הפלות. בנברסקה ובאיידהו אישרו להרחיב את ביטוח הבריאות לרבבות תושבים בעלי הכנסה נמוכה. באורגון האזרחים אשררו חוק שמאפשר למדינה לממן הפלה מלאכותית לנשים עם הכנסה נמוכה. הם גם אשררו את חוק "מדינת המקלט", שאוסר על רשויות החוק לעצור אנשים שהעבירה היחידה שנרשמה לרעתם היא שהות בלתי חוקית בארצות הברית. באריזונה האזרחים התנגדו להחלטה שעד 2030 יופק 50% מהחשמל ממקורות אנרגיה חלופיים. קולורדו דחתה את ההצעה להרחקה של בארות נפט וגז חדשים מאזורי מגורים.
עם הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במסגרת משאלי עם האזרחים הצביעו בעד לגליזציה של מריחואנה באריזונה, מונטנה, ניו ג'רזי ודרום דקוטה. במונטנה הצביעו על הפיכת המריחואנה לחוקית לשימוש בני 21 ומעלה. בדרום דקוטה אושרה מריחואנה רפואית. באורגון הצביעו בעד דה-קרימינליזציה של כל סוג של סם בכמויות אישיות. בוושינגטון די.סי הוחלט על צעד של דה-קרימינליזציה לסמי הזיה. במיסיסיפי אושרה הצעה לאישור רחב היקף של מריחואנה רפואית, כמו גם הצעה להחלפת דגל המדינה, שהיה האחרון באיחוד לכלול בתוכו את דגל הקונפדרציה, דבר שעורר מחלוקת ציבורית עזה.
פוארטו ריקו
הצטרפות פוארטו ריקו לארצות הברית. לאחר מספר משאלי עם ששללו את הצטרפות מדינת האי לארצות הברית, במשאל עם שנערך בשנת 2012 תמכו לראשונה זה שנים רבות רוב המצביעים בשינוי המצב הקיים ובהצטרפות לארצות-הברית כמדינה ה-51.
צ'ילה
במשאל העם בצ'ילה (1988) נשאלו אזרחי צ'ילה האם הם תומכים בהמשך שלטונו של אוגוסטו פינושה ל-8 שנים נוספות. 56% מהמשתתפים הצביעו "לא", והביאו בכך לקיצן של 16 שנות דיקטטורה צבאית במדינה.
ב-25 באוקטובר 2020 נערך משאל עם בצ'ילה, שבו קרוב ל-80% מהמצביעים החליטו לבטל את החוקה שנקבעה בימי אוגוסטו פינושה ולנסח חוקה חדשה בוועדה מיוחדת שתורכב מאזרחים בלבד.
ונצואלה
בפברואר 2009 התקיים בוונצואלה משאל עם ביוזמתו של הוגו צ'אבז לביטול ההגבלה של כהונת נשיא לשתי קדנציות בלבד. 54% מהמצביעים אישרו את ההצעה, שמשמעותה שצ'אבז היה יכול להעמיד את עצמו לכהונה נוספת.
קולומביה
באוקטובר 2016 נערך משאל עם בקולומביה שנועד לאשרר את הסכם השלום שנחתם בסוף יוני בין הממשלה לבין FARC, ונועד לשים סוף לחמישים שנות מלחמה. במשאל שבו השתתפו 13 מיליון מצביעים, הציבור ברוב זעום החליט שלא לקבל את ההסכם.
פנמה
באוקטובר 2006 נערך בפנמה משאל עם, שבו תמכו כ-80% מאזרחי פנמה בהשקעת תקציב מיוחד של מיליארדי דולרים בהרחבת תעלת פנמה.
דרום אפריקה
ב-1960 נערך בדרום אפריקה משאל עם, והבוחרים הלבנים החליטו בו ברוב של 52 אחוזים על ניתוק הקשר עם בריטניה והקמת הרפובליקה של דרום אפריקה.
ב-1992 דרום אפריקה הכריעה במשאל עם על סיום 300 שנה של דומיננטיות לבנה וכמה עשורים של הפרדה מוחלטת. שנתיים לאחר מכן נבחר נלסון מנדלה לנשיאות.
דרום סודאן
בעקבות לחץ שהופעל על נשיא סודאן על ידי ארצות הברית ומדינות המערב ועל פי הסכם עם ממשלת סודאן מ-2005, נערך בינואר 2011 משאל עם בחבל ארץ זה, שתוצאותיו ברוב של כמעט 99% קבעו את הפיכתו למדינה עצמאית.
אוסטרליה
באוסטרליה השימוש במשאל עם הוא הליך נפוץ. מאז 1900 בוצעו במדינה כ-44 משאלי העם. מתוכם אושרו 8 בלבד.
ב-6 בנובמבר 1999, נערך באוסטרליה משאל עם שכלל שתי שאלות בעניין שינוי החוקה של אוסטרליה. הפיכת אוסטרליה ממונרכיה חוקתית לרפובליקה עם נשיא נבחר שממנה את הפרלמנט הבא על פי המודל הדו-מפלגתי. והכנסת מבוא (Preamble) לחוקה. תוצאות המשאל דחו את ההצעה והוחלט להשאיר את הכתר הבריטי כראש המדינה ברוב של 54.87 אחוז.
ב-15 בנובמבר 2017 הוחלט במשאל עם בעד חקיקה שתתיר בחוק נישואים חד-מיניים, ברוב של 61.6%, מול 38.4%. כ-80 אחוז מבעלי זכות הבחירה הצביעו במשאל. מדובר במשאל עם מייעץ שהמחוקקים הודיעו כי יממשו אותו בחקיקה.
ניו זילנד
באוקטובר 2020 ביחד עם הבחירות לראשות הממשלה נערכו שני משאלי עם בעניין המתת חסד ושימוש בקנאביס. התוצאות היו בעד לגליזציה של המתות חסד, ונגד לגליזציה של שימוש בקנאביס.
פפואה גינאה החדשה
בתום שנת 2019 נערך בפפואה גינאה החדשה משאל עם על מעמד האי בוגנוויל אשר מהווה מחוז אוטונומי של המדינה. במשאל העם נשאל את תושבי האי האם הם מעדיפים שבוגנוויל יהפוך למדינה עצמאית או שימשיך להתקיים תחת השלטון של פפואה גינאה החדשה. רובם המוחלט של תושבי בוגנוויל (כ-98%) הצביעו בעד עצמאות בוגנוויל. בשנת 2021 הודיעה פפואה גינאה החדשה שהיא מסכימה לתנאים עבור עצמאות בוגנוויל ואישרה שהמחוז האוטונומי של בוגנוויל יהפוך למדינה עצמאית בשנת 2027.
קלדוניה החדשה
בתחילת אוקטובר 2020 נערך משאל עם בקלדוניה החדשה על התנתקות מצרפת. כ־53% הצביעו בעד המשך השתייכותם למדינה. צרפת משקיעה כמיליארד וחצי יורו בשנה, באזור שבו מתגוררים כ־180 אלף תושבים.
ישראל
במדינת ישראל לא נערך מעולם משאל עם. בשנות ה-50, נערכו בישראל דיונים בשאלה האם להסכים לקבלת הסכם השילומים, ובמהלכם הציע חבר הכנסת מנחם בגין לערוך משאל עם בנושא זה. הצעתו לא התקבלה. הרב אליעזר יהודה ולדנברג התנגד למשאל עם בטענה שיש צורך במומחיות של נבחרי הציבור כדי לקבל החלטות מושכלות.
בשנת 2004, עת החלו הדיונים על תוכנית ההתנתקות, הציע שר האוצר בנימין נתניהו לערוך משאל עם בנושא, אולם ראש הממשלה שרון דחה הצעה זו, והיא לא הוגשה לכנסת. במשך השנים הוצע לערוך משאלים על שינויים בשיטת הבחירות לכנסת, על הפרדת הדת מהמדינה ובנושאים שונים. כל ההצעות הללו למשאלי עם לא התקבלו.
ב-22 בנובמבר 2010 אישרה הכנסת לראשונה חוק הדורש משאל עם. על פי תיקון זה, לחוק סדרי השלטון והמשפט (ביטול החלת המשפט, השיפוט והמינהל), הסדר מדיני שיכלול נסיגה משטחים תחת ריבונות ישראלית יובא להכרעה במשאל עם ובכנסת. חודשיים לאחר חקיקתו של החוק הוגשה עתירה לבג"ץ שטענה שלא ניתן לחייב עריכת משאל עם באמצעות חוק רגיל, אלא באמצעות חוק יסוד, משום שהדבר סותר חוקי יסוד אחרים. אף שבג"ץ לא קבע עדיין את גורלו של החוק, במפלגות הימין החליטו שלא לקחת סיכון ולקדם את חקיקתו של חוק יסוד בנושא, ולמנוע אפשרות שיבוטל.
ב-12 במרץ 2014 אישרה הכנסת את חוק יסוד: משאל עם, המחייב את הממשלה להביא למשאל עם, הסכם מדיני שיש בו מסירה לריבונות זרה של שטחי מדינת ישראל שבגבולות הקו הירוק, מזרח ירושלים ורמת הגולן.
פוטנציאל גראנד קנוני
הפוטנציאל הגראנד קנוני הוא פוטנציאל תרמודינמי, המאפיין מערכת המצומדת לאמבט חום ואמבט חלקיקים. הוא מתאר את סך האנרגיה הזמינה שיש למערכת. המשתנים הטבעיים הם הטמפרטורה T, נפח V והפוטנציאלים הכימיים \mu_i. כלומר גדלים אלו לא משתנים בתהליך תרמודינמי המתרחש במערכת זו.
פוטנציאל זה מתקבל כאשר מבצעים התמרת לז'נדר על האנרגיה הפנימית כך שהטמפרטורה והפוטנציאלים הכימיים הופכים למשתנים הנשלטים במקום האנטרופיה ומספר החלקיקים.
הפוטנציאל הגראנד קנוני מסומן באות \Phi ומוגדר על ידי
כאשר
הדיפרנציאל המתקבל עבור הפוטנציאל הגראנד קנוני הוא ממנו ניתן לזהות את הנגזרות החלקיות:
במכניקה סטטיסטית הפוטנציאל הגראנד קנוני שימושי בעבודה עם הצבר הגראנד-קנוני, בו המערכת יכולה להחליף לא רק אנרגיה אלא גם חלקיקים עם אמבט החום, והיא פונקציית המצב האופיינית לצבר זה. הביטוי לפוטנציאל זה נתון על ידי הקשר הבא: כאשר
מיגל אלקוביירה
מיגל אלקוביירה מויה (באנגלית: Miguel Alcubierre Moya, נולד ב -28 במרץ 1964) הוא פיזיקאי תאורטיקן מקסיקני. אלקוביירה ידוע בפיתוח "מנוע עיוות אלקוביירה (באנגלית: Alcubierre warp drive)", מנוע ספקולטיבי שבעזרתו חללית יכולה להגיע למהירות טיסה גבוהה יותר מאשר מהירות האור.
קריירה
בשנת 1988 קיבל אלקוביירה תואר Licentiate בפיזיקה, ובשנת 1990 קיבל תואר MSC בפיזיקה תאורטית, שניהם ב UNAM. בסוף 1990, אלקוביירה עבר לוויילס כדי להשתתף בבית הספר לתואר שני באוניברסיטת קרדיף, שם קיבל בשנת 1994 תואר דוקטורט ביחסות חישובית, ענף בתורת היחסות הכללית. בשנת 1996 התחיל לעבוד במכון מקס פלאנק בפוטסדאם, גרמניה, בפיתוח טכניקות נומריות חדשות המשמשות לתיאור חורים שחורים.
מאז 2002, הוא עובד במכון למדעי הגרעין של ה UNAM, שם הוא עורך מחקר תוך הפעלת מחשבים כדי לנסח ולפתור את המשוואות הפיזיקליות שהוצעו לראשונה בידי אלברט איינשטיין. הפתרונות בצורת סוליטון שהוצעו על ידי אלקוביירה למשוואות השדה של איינשטיין עשויים להראות כי תורת היחסות הכללית תואמת לעובדה שאוששה בניסויים כי מכניקת הקוונטים היא אי-לוקלית. מחקר זה מתנגד לרעיון כי האי-לוקליות של מכניקת הקוונטים מצריכה נטישה של היחסות הכללית, על מבנה המתמטי.
ב -11 ביוני 2012 מונה אלקוביירה למנהל המכון למדעי הגרעין ב UNAM.
ב -14 ביוני 2016, לאחר תקופה מוצלחת מאוד של ארבע שנים כמנהל המכון למדעי הגרעין באוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו, מיגל אלקוביירה נבחר מחדש על ידי מועצת המנהלים של האוניברסיטה כמנהל המכון למדעי הגרעין לתקופה נוספת של ארבע שנים.
פרסום במאי 1994
אלקוביירה זכה לפרסום לאחר שבמאי 1994 פורסם בכתב העת "Classical and Quantum Gravity" מאמר שכתב שכותרתו "מנוע עיוות: מהירות שיא - נסיעות בתוך תורת היחסות הכללית", שבו הוא מתאר את מנוע עיוות אלקוביירה, אמצעי תאורטי של נסיעה במהירות רבה יותר ממהירות האור אשר אינו מפר את העיקרון הפיזיקלי ששום דבר לא יכול לנוע במרחב מהר יותר מאשר מהירות האור. במאמר זה הוא בנה מודל תאורטי שמכיל שטח בתוך "בועה" של חלל מעוקל. בועה זו, המכונה "מרחב היפר-רלטיביסטי מקומי-דינמי", מונעת קדימה על ידי התרחבות מקומית של זמן-מרחב מאחוריה, וצמצום הפוך מולו, כך שתאורטית חללית שתוצב בתוך שטח בועה זו תוכל לנוע במהירות רבה יותר ממהירות האור.
הופעות במדיה
מיגל אלקוביירה הופיע בסרט התיעודי "איך ויליאם שטנר שינה את העולם", סרט העוסק במסע בזמן ובמסע בין כוכבים. ואף הופיע בתוכנית: "מדע בדיוני: פיזיקה של הבלתי אפשרי" של פרופסור מיצ'יו קאקו שבו נדונה תאוריית הבועה שלו.
אלקוביירה הוזמן פעמיים לראיונות בתחנת הרדיו (Radio Educación XEEP (1060 AM, לראשונה ב -18 בפברואר 2011, ומאוחר יותר ב -4 במרץ 2011, בתוכנית הטכנולוגית בנושא ממשקים טכנולוגיים, שבה הסביר את דעותיו על המצב הנוכחי של מחקר מדעי וטכנולוגי במקסיקו, ונתן סקירה קצרה לדגם המנוע שלו.
חיים אישיים
אלקוביירה נולד במקסיקו סיטי ב -1964.
הוא נשוי למריה אמיליה באייר, ויש לו ארבעה ילדים.
Pwdump
pwdump (באנגלית: pwdump) הם אוסף כלים לבדיקות אבטחה במערכת הפעלה חלונות מבית מיקרוסופט.
באמצעות כלים אלה ניתן לגשת לזיכרון ולחלץ גיבוב של סיסמאות NTLM המאוחסנים במסד הנתונים (SAM) של מנהל חשבונות האבטחה, בחשבון המשתמש המקומי.
על מנת שסט הכלים של pwdump יעבודו כמתוכנן, יש להפעילם כמנהל מערכת ורק לאחר מכן לבצע פעולות לשליפת רשומות המשתמשים.
גרסאות
הגרסה הראשונה של הכלי פותחה על ידי ג'רמי אליסון (Jeremy Allison) בשנת 1997, אך מאז שוחררו עוד מספר גרסאות שפותחו על ידי מתכנתים שונים:
וילהלם שיקארד
וילהלם שיקארד (בגרמנית: Wilhelm Schickard; 22 באפריל 1592, הרנברג - 24 באוקטובר 1635, טיבינגן) בנה את מכונת החישוב הראשונה, ב-1623.
בני תקופתו כינו את המכונה "השעון המחשב". הוא הקדים את הפסקלין הפחות גמיש של פסקל ואת המחשבון של לייבניץ בעשרים שנים. מכתביו של שיקארד ליוהאנס קפלר מספרים כיצד יש להשתמש במכונה על מנת לייצר טבלאות אסטרונומיות. המכונה הייתה מסוגלת לחבר ולחסר מספרים בני 6 ספרות. במידה והייתה גלישה צלצל פעמון. על מנת לתמוך בחישובים מורכבים יותר הורכב על המכונה אוסף של עצמות נפייר. התכנון של המכונה אבד עד למאה ה־20. בשנת 1960 נבנה שכפול של המכונה.
שיקארד נפטר בשנת 1635 כתוצאה ממחלת הדבר.
על הירח קיים מכתש על שמו, המכונה מכתש שיקארד.
מיכאל הרן
מיכה הרן (הריסון) (נולד ב-1944) הוא צ'לן ומנצח ישראלי.
חייו
הרן נולד בירושלים ובגיל 7 החל ללמוד צ'לו בקונסרבטוריון ובאקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, אצל פאול בלסברג וכן למד מוזיקה קאמרית אצל עדן פרטוש וז'וזף קלווה וניצוח אצל אלדו צ'קאטו. בשנים הבאות השתלם בנגינה אצל אנדרה נאווארה, מוריס מרשל, ליאונרד רוז וברנרד גרינהאוס.
קריירה
מיכאל הרן היה הצ'לן הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית משנת 1976 ועד פרישתו בשנת 2011. עם הפילהרמונית הופיע הן כסולן והן כמנצח. בארצות הברית לימד הרן באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה וניגן בשלישיית טמפל. הוא לימד גם באקדמיה למוזיקה בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב, וכן בכיתות אמן בישראל ומחוצה לה.
הרן הופיע כסולן עם תזמורות בישראל ובעולם, בהן תזמורת שווייץ המערבית, תזמורת הרדיו של מילאנו, תזמורת האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא, תזמורת פיטסבורג, תזמורת פילהרמוניה, התזמורת הסימפונית חיפה והתזמורת הסימפונית ראשון לציון.
כמו כן השתתף בפסטיבלי מוזיקה בישראל ובעולם וניצח על התזמורת הסימפונית ירושלים בהקלטת הסימפוניה השנייה של יאן פריידלין ועל אנסמבל פילוקאמרה ואנסמבל קפריזמה.
Zabriskie Point (אלבום)
Zabriskie Point הוא פסקול לסרט באותו שם שיצא לאור בשנת 1970 והורכב משירים של יוצרים שונים. המפורסמים מביניהם הם: פינק פלויד, ג'רי גרסייה וגרייטפול דד.
רשימת רצועות
רצועות נוספות, בגרסאות שונות של הדיסק, הן: "Country Song", "Unknown Song", "Love Scene Version 6", "Love Scene Version 4" - של פינק פלויד ו-4 רצועות נוספות של ג'רי גרסייה בשם "Love Scene Improvisation" גרסאות 1 עד 4. היצירות של גרסייה הן גיטרה ללא ליווי.
הסוללה הארצישראלית הראשונה לתותחנות נגד-מטוסית
הסוללה הארצישראלית הראשונה לתותחנות נגד-מטוסית (באנגלית: 1st Palestinian Light Anti-Aircraft Battery) הייתה יחידת נ"מ בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה, שהורכבה ממתנדבים יהודים מארץ ישראל, וביניהם קבוצה שהתארגנה בין בוגרי בית הספר מקוה ישראל.  הסוללה הייתה קשורה לבסיס חיל האוויר הבריטי בעקיר (היום בסיס תל-נוף).
היחידה נוסדה ב-18 באוקטובר 1940 והתקיימה עד דצמבר 1944. היחידה עשתה שימוש במקלעים נגד מטוסים מסוג ברדה שנלקחו שלל מהצבא האיטלקי בצפון אפריקה, ובתותחי בופורס.. בקיץ 1941, בעת המערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה, השתתפה היחידה בהגנת חיפה בחלק מהפצצות חיל האוויר האיטלקי על חיפה. בסוף 1943, עם התרחקות החזית מארץ ישראל וניצחון הגרמנים במערכה על האיים הדודקאנסיים, הוצבה היחידה בקפריסין.
ב-1944, עם הקמת הבריגדה היהודית מוזגה היחידה יחד עם פלוגת תותחי החוף, ליצירת "הגדוד היהודי של תותחי השדה". הגדוד צויד בתותחי 25 ליטראות והתאמן במחנה האימונים של הארמייה השמינית הבריטית בפיוג'י באיטליה. לאחר מכן השתתף יחד עם יחידות אחרות של הבריגדה במערכה על נהר סניו.
מעלון היחידה עולה שהתקיים שם הווי הכולל, למשל, נשף שנתי, הייתה ספריה, ואורגנה קופה לעזרה הדדית.
עלון היחידה
בשנים 1942 - 1943 הוצא לאור עלון היחידה, ביטאון התותחנים. לשון הביטאון הייתה עברית, למעט קטעים מטעם או עבור הפיקוד הבריטי. העלון הודפס בדפוס השומר הצעיר במרחביה. בעלון הופיעו מאמרים בענייני אקטואליה וחיי היחידה, יצירות ספרותיות, קטעי הומור ועוד.
רעב לאב
רעב לאב (באנגלית: Father Hunger) היא תופעה בה ילדים מבטאים צורך גדול בקשר עם אבותיהם, לרוב בעקבות ניתוק קשר של האבות מילדיהם, או כאשר הם ממעטים להיות ביחסים אינטימיים עם ילדיהם. תופעה זו באה לידי ביטוי יותר בין אבות לבין בנים.
התפתחות המושג
המונח מתייחס לצורך הגדול של בנים ובנות להתחבר לאבותיהם. ברוב המקרים ילדים מחונכים על ידי נשים, בעיקר באמצעות המטפלת במעון היום, הגננת בגן הילדים, ובמשפחה לרוב על ידי האם כמטפל העיקרי. כתוצאה מכך, ברוב המקרים הקשר הרגשי והגופני בין בנים לאימהות הוא טבעי. המצב אינו בהכרח כך עם אבות. ולמרות זאת, ילדים משתוקקים מטבעם וזקוקים לקשר רגשי עם אבותיהם. התאוריות הפסיכודינמיות רואות ברעב זה הוא מרכיב חשוב בהתפתחות הילד, שיש לתת לו תוקף. בדרך כלל ניתן לצפות התפתחות של רעב לאב כבר בילדותו המוקדמת. אין רעב לאב, כאשר האב מגיב בקביעות מתוך כוונה, קשר פיזי והצהרה מזינה. הרעב מסופק רק כאשר הבן חווה את חזרתו של האב. מחקרים מצביעים על כך, שחשיבות האב בחיי ילדיו גדולה ואינה פחותה מזו של האם. תפקיד האב בחיי ילדיו חובק רבדים רבים: גידולם, דאגה לכלכלתם ולחינוכם. האב הוא סמל לגבריוּת ומודל חיקוי להתנהגות ולהזדהות; הוא בעל תפקיד חשוב ביצירת תפקידי המין אצל ילדיו; הוא נציג הסמכות והסופר-אגו; דמותו נתפסת כחזקה ומגנה, ומסוגלת לטפל בקשיים ובמשברים. כמו כן, לעיתים קרובות האב הוא חבר.
תסמינים
בקרב רבים מהבנים, מתפתח הרעב לאב, לסבל רגשי, בעיקר במצבים בהם נוכחות האב נשללת מהילד בניגוד לרצונו. אז הרצון לקשר גורם למצוקה של ממש. עם זאת אבות עשויים להיות לא מודעים לצורך של בניהם או שהם עלולים להיות מאוימים על ידי כך. במקרים מסוימים כאשר קיימת פגיעה ברורה, של ההתעללות או ההזנחה, נוצרות אסטרטגיות הישרדות אצל הילד, מה שגורם לעיתים קרובות לזעם מופנם המתורגם להתנהגות אלימה או להתנהגויות נמנעת. במקרים שבהם מתעלמים מן הרעב, או לא מכירים בצורך ואף מזלזלים או בזים לו, הכאב עלול להיות מופנה כלפי עצמו. לעיתים ילדים יאמרו: "משהו חייב להיות לא בסדר איתי" או "יש לי חסרון גדול וקיצוני שאבא לא יכול להתגבר עליו". השלכה נוספת על נפשו של הילד קשורה לחסר הקיים בדמות גברית והזדהות ולמודל אבהי מיטיב. חסך זה עלול להתפתח לצורך בפיצוי באמצעות התנהגויות כגון הצלחה בעסקים, מיניות מופרזת, שייכות לכנופיות ועוד.
שרלוטה, נסיכת וירטמברג
שרלוטה, נסיכת וירטמברג (בגרמנית: Charlotte, Prinzessin von Württemberg; 9 בינואר 1807 - 2 בפברואר 1873), הייתה אשתו של מיכאיל פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה.
ביוגרפיה
שרלוטה נולדה בשטוטגרט ב-9 בינואר 1807, לפאול, נסיך וירטמברג ושרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ.
ב-20 בפברואר 1824 התחתנה שרלוטה עם מיכאיל פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, אותו היא פגשה בשנת 1822. לקראת נישואיה המירה שרלוטה את דתה לנצרות אורתודוקסית, ואף קיבלה את השם ילנה פבלובנה. מיכאיל השקיע את מירב זמנו בצבא, אולם אף על פי כן לשניים נולדו 5 ילדים. בשנת 1849 מת בעלה מיכאיל, ולאחר מותו היא הפכה לפטרונית של כמה ארגוני צדקה ואמנויות. היא הקימה את הקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג, וכן קבוצה של אחיות סיעודיות שהפכו בסופו של דבר לארגון הצלב האדום ברוסיה. ב-2 בפברואר 1873 מתה שרלוטה בשטוטגרט, והיא בת 66 שנים.
משפחתה
ב-20 בפברואר 1824 התחתנה שרלוטה עם מיכאיל פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
שמוזיט
שָמוֹזִיט – מינרל השייך לקבוצת הכלוריט, קבוצת מינרלים השייכת לקבוצת המינרלים הפילוסיליקטיים (סיליקטים במבנה בצורת לוחיות).
מבנה השמוזיט ותכונותיו
נוסחת המבנה הכימי של השמוזיט היא Fe2+,Mg,Fe3+)5Al (Si3Al)O10(OH,O)8). המבנה הבסיסי של המינרל הוא של לוחות זעירים ברוחב של אנגסטרמים ספורים (האנגסטרם הוא החלק המאה מיליון של ס"מ וסימנו °A). כל לוח בנוי משלוש שכבות.
השכבה העליונה והתחתונה בנויות מטטרהדרונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה מתקשר עם שכבת הביניים (כלומר "מצביע" למעלה בשכבה התחתונה ו"מצביע" למטה בשכבה העליונה).
שכבת הביניים הם אוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם מגנזיום וברזל או אלומיניום המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH). אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בטטרהדרונים. מבנה זה מכונה כריך (סנדוויץ') 2:1 כשנוהגים לסמן את שכבת הטטרהדרונים באות t ואת שכבת האוקטהדרונים באות o וכריך 2:1 הוא t-o-t. משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי, אלא שלא כמו בקבוצת הנציצים בעלת המבנה הדומה שבה הפיצוי הוא בא בצורת קטיון אשלגן המחבר בין הלוחיות, בקבוצת השמוזיט הקשר נעשה באמצעות Mg2+, Fe3+)(OH)6). ליחידה Mg2+, Fe3+)(OH)6) זו נוהגים להתייחס כאל "השכבה דמוית הברוסיט" בשל דמיונה למינרל ברוסיט (Mgundefined(OH)2). משום כך, מבנה השמוזיט הוא "t-o-t-ברוסיט-t-o-t-ברוסיט".
יש המסווגים את קבוצת הכלוריט שהשמוזיט משתייך אליה כחלק מקבוצת מינרלי החרסית, ולכן יש לעיתים התייחסות בספרות לשמוזיט כאל מינרל חרסית. אבל משום שגודל הגביש של המינרלים בקבוצת הכלוריט ותכונותיהם אינם תואמים את המאפיינים המגדירים מינרלי חרסית נוהגים בדרך כלל לסווג את קבוצת הכלוריט כקבוצה נפרדת בקבוצת הפילוסיליקטים.
גבישי השמוזיט הם גמישים אבל לא אלסטיים. קיימת במינרל תופעת גבישים תאומים. בשל נוכחות יוני הברזל ניחן השמוזיט במגנטיות חלשה. השמוזיט יוצר שורה איזומורפית עם קלינוכלור (Mg,Fe2+)5Al(Si3Al)O10(OH)8)), מינרל השייך אף הוא לקבוצת הכלוריט.
מבחינת תכונותיו האופטיות ניחן השמוזיט בגוונים שונים של ירוק, אפור ושחור, כאשר לפרוסות דקות של המינרל, אותם יוצרים בחיתוך, יש גוון צהבהב ירוק. השמוזיט הוא דו-צירי שלילי. השמוזיט ניחן בדיכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש עד בינוני. הוא נראה צהוב-ירוק עד ירוק חום בהיר מזווית אחת, וירוק עד ירוק כהה מזוויות אחרות.
מקור ותפוצה
השמוזיט נוצר בהתמרה של סלעי יסוד המכילים ברזל כשתוך כדי תהליך התמרה הייתה ירידת טמפרטורה ולחץ בנוכחות של חומרים אורגניים שהתפרקו.
השמוזיט הוא מינרל נפוץ למדי, אבל נדרשת בחינה מדוקדקת על מנת להבדילו ממינרלים אחרים. שמוזיט אפשר למצוא בפרודינגהם (Frodingham) שבחבל לינקולנשיר ובויקוור (Wickwar) שבחבל גלוסטרשיר שבאנגליה, ובפנזנס שבקורנוול; ליד העיירה שמוסון (Chamoson) שבקנטון ואלה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה וקרוי על שמו), ובמדראנתל (Maderantal ) שבקנטון אורי שבשווייץ; ליד שמידפלד (Schmiedefeld), וליד שלייץ (Schleiz) במדינת תורינגיה בגרמניה; בהרמנוביצה (Heřmanovice) ובקלדנו (Kladno) בצ'כיה; בנוהד (Knowehead) במחוז אנטרים שבצפון אירלנד; במכרה ארקאווה במחוז אקיטה ביפן; בקריד (Creede) שבמחוז מינרל במדינת קולורדו ובמקומות שונים במדינות ארקנסו, ומישיגן שבארצות הברית; ובוובאנה (Wabana) בניופאונדלנד שבפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור בקנדה.
בישראל ניתן למצוא שמוזיט באואוליטים של בצר הברזל מתקופת הקרטיקון ברכס מנרה ובתצורת חתרורים.
נופדיה
נופדיה (באנגלית: Nupedia) הייתה אנציקלופדיית אינטרנט בה פורסמו מאמרים בפורמט תוכן חופשי. היא הוקמה בשנת 2000 ונסגרה בשנת 2003, וידועה כיום כקודמתה של ויקיפדיה. נופדיה הוקמה על ידי ג'ימי ויילס ונתמכה על ידי בומיס - עורכה הראשי היה לארי סאנגר. בניגוד לוויקיפדיה, נופדיה נכתבה על ידי מומחים בלבד ואופיינה בביקורת עמיתים נוקשה, אשר נועדה להביא את מאמריה לרמתן של אנציקלופדיות מקצועיות. לפני סגירתה ב-2003 התפרסמו בנופדיה 25 מאמרים, ו-74 נוספים היו בשלבי עריכה.
היסטוריה
במהלך תקופה זו, יצרה נופדיה את ויקיפדיה כפרויקט צדדי, שמטרתו לאסוף מאמרים לפני שהם עוברים את ביקורת העמיתים. פרויקט זה משך עניין משני הצדדים, שכן הוא הסיר את המחסום הבירוקרטי ואיפשר לציבור הרחב לתרום. כתוצאה מכך GNUפדיה מעולם לא התפתחה באמת, והאיום לתחרות בין שתי האנציקלופדיות נמנע. ויקיפדיה, שגדלה בינתיים בקצב מהיר יחסית ומשכה תרומות רבות, פיתחה עד מהרה חיים משלה, והחלה לפעול בנפרד מנופדיה.
חוץ מלהוביל לסופו של פרויקט GNUפדיה, ויקיפדיה אף הובילה לקריסתה ההדרגתית של נופדיה. בפברואר 2002 החליטה בומיס שאין עוד צורך בעורך ראשי בתשלום, ועד מהרה פרש סנג'ר משני הפרויקטים. עם גדילתה של ויקיפדיה הצטמקה נופדיה, וב-26 בספטמבר 2003 היא נסגרה סופית, כאשר כ-21 ממאמריה הועתקו אל ויקיפדיה.
תהליך כתיבת המאמרים
כדי לכתוב מאמרים בנופדיה היה דרוש, חוץ מבמקרים נדירים, דוקטורט, אולם מבקרי המאמר - שכן נופדיה התבססה על ביקורת עמיתים - היו לרוב חסרי ידע מיוחד, שכן הם הזדהו בשם מסך בלבד. למרות שהייתה למבקרים אפשרות להוסיף ביוגרפיה, רבים בחרו שלא לעשות זאת, מה שהוביל למצב בו אנשים בעלי דוקטורט נאלצו לשנות את מאמריהם בהסתמך על ביקורתם של משתמשים אנונימיים ללא ידע בנושא. תהליך הכתיבה בנופדיה היה שונה מזה שבוויקיפדיה בכך שהבודקים לא היו יכולים לשנות את המאמר, אלא רק להעלות ביקורת.
דוויין ג'ונסון
דוויין דאגלס ג'ונסון (באנגלית: Dwayne Douglas Johnson; נולד ב-2 במאי 1972), הידוע גם בשם הבמה שלו דֶה רוֹק (באנגלית: The Rock), הוא שחקן קולנוע ומתאבק עבר אמריקאי-קנדי. נחשב לאחד מגדולי המתאבקים המקצועיים בכל הזמנים.
התפרסם כאשר גילם דמות במסגרת ארגון ההיאבקות WWE. דמותו, "The Rock" (הסלע), זכתה להצלחה כה רבה עד שכאשר החליט לעבור להוליווד, שמר ג'ונסון בתחילה על שם זה כשם במה. נחשב לאחד המתאבקים המצליחים שידע הארגון, לאחר קריירת ההיאבקות פיתח קריירה מצליחה כשחקן קולנוע וטלוויזיה. זכה ב-8 אליפויות של ה-WWE.
ביוגרפיה
ג'ונסון נולד בהייוורד שבקליפורניה, ארצות הברית. אביו הוא המתאבק רוקי ג'ונסון, ממוצא אפרו-קנדי,  ואמו, אטה מאיביה היא בת לשושלת של צ'יפים מסמואה. במהלך ילדותו נדדה משפחתו ברחבי ארצות הברית, כולל הוואי, עקב עבודתו של אביו, והוא אף התגורר עם משפחת אמו בניו זילנד. בנוסף לאזרחותו האמריקאית, ג'ונסון ירש גם  אזרחות קנדית  בזכות  אביו. ג'ונסון הוא הדור השלישי במשפחתו כמתאבק.
במהלך לימודיו בתיכון קיבל מספר הצעות למלגות ספורט ממספר אוניברסיטאות מובילות בתחום הפוטבול בארצות הברית ולבסוף בחר באוניברסיטת מיאמי. על אף שבמסגרת זו זכה ג'ונסון יחד עם חבריו לקבוצה באליפות, עם סיום הקולג' לא מצא קבוצה מה-NFL, ליגת הפוטבול המקצוענית, שתסכים לקבל אותו. הוא חתם על חוזה עם קבוצת קלגרי סטמפדירס מליגת ה-CFL הקנדית, היה חבר בסגל קבוצת האימונים ושוחרר לפני תום העונה מבלי ששותף באף משחק.
ב-1995 סיים לימודי תואר ראשון בקרימינולוגיה ובפיזיולוגיה באוניברסיטת מיאמי.
ב-3 במאי 1997 נישא ג'ונסון לדני גרסיה, חברת נעוריו, ולהם בת אחת. בשנת 2007 התגרשו. ב-2008 החל לצאת עם לורן השיאן והם נישאו ב-2019. לזוג שתי בנות.
בשנת 2000, פרסם ג'ונסון אוטוביוגרפיה בשם "The Rock Says". הספר הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של המגזין הניו יורק טיימס למשך מספר שבועות. ג'ונסון הוא חבר טוב של מושל קליפורניה לשעבר, ארנולד שוורצנגר, וחברו הטוב של השחקן קווין הארט.
בשנת 2006, הקים את "קרן דוויין ג'ונסון" המסייעת לילדים החולים במחלות סופניות. באוקטובר 2007, הוא ואשתו לשעבר תרמו מיליון דולר לאוניברסיטת מיאמי לשיפוץ מתקני הפוטבול.
קריירת היאבקות
במהלך חייו ג'ונסון רצה להיות מתאבק ואביו השכיל ללמדו. בשנת 1995, בעזרתו של פאט פאטרסון, החל ג'ונסון למשוך את עיניהם של אנשי ליגת ה-WWF (לימים ה-WWE) בעודו מופיע בארגונים קטנים יותר. כאשר התקבל לבסוף לארגון הבכיר דמותו של ג'ונסון נקראה "רוקי מאיביה", אנגרמה משמותיהם של אביו וסביו. הזיקה להיסטוריה המשפחתית נכנסה אף לתסריט הפתלתל של הארגון והוא "גילם" את אשר היה - נצר דור שלישי לשושלת מתאבקים.
ב-1997 חל מהפך - התסריט ציוות את ג'ונסון לקבוצת דמויות בשם "Nation of Domination" (משחק מילים מאנגלית: "אומת השליטה") ודמותו עברה שינוי דרסטי, גם בשמה, והפכה ל"דה רוק". דמות זו אופיינה כבריון כריזמטי אשר לעיתים אף הגיב לקריאות הקהל בבוז משלו. גם בדמותו החדשה המשיך ג'ונסון בקו העלילה נגד דמותו של אוסטין, אך אט-אט צבר פופולריות הולכת וגוברת. לבסוף ב-1998 דמותו הייתה לצעירה ביותר לה אפשר התסריט לזכות באליפות ה-WWE. בפיתולי התסריט הספיק הרוק לאבד את האליפות ולזכות בו שוב מספר פעמים במסגרת הקרבות המבוימים שזימן לו התסריט. דמותו הפכה לקבועה במופעי ההיאבקות המרכזיים, בהם רסלמניה.
במופע רסלמניה של שנת 2012 התמודד דה רוק נגד ג'ון סינה, בקרב המרכזי של האירוע שהתקיים במיאמי עיר מגוריו.
ג'ונסון חזר ל-WWE ב-6 באוקטובר 2014 וקטע את רוסב ולנה, אחרי כמה דקות שהוא נכנס לזירה הוא התחיל לרדת עליהם, ובסוף הכה את רוסב והעיף אותו מהזירה ונישק את לנה.
דה רוק חזר ברויאל ראמבל ותקף את קיין וביג שואו לאחר שניסו להפיל את רומן ריינס מהרויאל ראמבל.
כמו כן אמר, שאם הוא יחזור ל-WWE הוא ירצה להתאבק לפחות עוד קרב אחד נגד ברוק לסנר, ג'ון סינה, סטון קולד סטיב אוסטין ושון מייקלס (דה רוק אף פעם לא התאבק נגד שון מייקלס).
קריירת משחק
לנוכח הצלחתו הגדולה בעולם ההיאבקות המקצועית ניסה ג'ונסון להמירה לאולמות הקולנוע. לצורך כך שמר על שם הבמה שלו מה-WWE. בשנת 2001, הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "המומיה חוזרת" תחת הכינוי "דה רוק". בסרט דמותו שולבה בהנפשה ממוחשבת עם זו של עקרב ענק, כמעין מפלצת פרעונית המבקשת להרוג את אלו אשר פלשו לקברה. הדמות השולית וחסרת האפיון זכתה לסרט ספין אוף, "מלך העקרבים", שהפך לשובר קופות וסרטו הבולט ביותר, שעסק בדמותו הבדיונית כמלך-לוחם במצרים העתיקה.
בשנת 2004, שיחק את דמותו של כריס בסרט "בראש מורם" לצד ג'וני נוקסוויל וב-2005, הוא השתתף בתפקידים קטנים יותר ובסרטים מצליחים פחות, כמו "המרדף", "בי קול" ו"דום". ב-2006, הוא כיכב בסרט "כנופיה במגרש", וב-2007, הוא שיחק בסרטים "עלילות סאות'לנד" ו"תוכנית משחק" בתור שחקן פוטבול מוצלח שגילה בפתאומיות שיש לו ילדה בת 8. עם הזמן החל לזנוח את הכינוי "דה רוק" והחל להשתמש בשמו האמיתי, לעיתים תוך שילוב בין השניים (דוויין "דה רוק" ג'ונסון). בשנת 2008, שיחק בסרט "שחק אותה סמארט" לצידו של סטיב קארל.
ב-2009, הופיע בסרט "המרוץ להר המכשפות" ודיבב את דמותו של קפטן צ'ארלס בסרט "פלאנט 51".
בשנת 2010, שיחק בתפקיד הראשי בקומדיה פיית השיניים. בנוסף באותה שנה שיחק בסרטים "החבר'ה האחרים", "מהיר יותר", "למה התחתנתי גם?" ו"רק לא את".
ב-2011 כיכב ג'ונסון בסרט מהיר ועצבני 5, הכותר החמישי בסדרת הסרטים "מהיר ועצבני". הסרט זכה להצלחה גדולה בכל רחבי העולם וגרף מעל ל-86 מיליון דולר בשבוע הבכורה. בהפקת הסרט היו מרוצים מתפקודו של ג'ונסון והחתימו אותו על השתתפות בסרט ההמשך, השישי במספר, שגם הוא זכה להצלחה רבה. בשנת 2012 ג'ונסון כיכב בסרט "מסע אל האי המסתורי". בשנת 2013 שיחק ג'ונסון בתפקיד קטן בסרט הקומדיה "רק לא את". בנוסף לכך שיחק בסרט "רווח וכאב" בשנת 2013 וכאמור בסרט השישי בסדרת "מהיר ועצבני". הפעם, לעומת הסרט הקודם, קיבל זמן מסך גדול יותר. כמו כן שיחק בתפקיד הראשי בסרט "ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבון".
ב-2014 יצא לאקרנים הסרט הרקולס בבימויו של ברט ראטנר, בו מגלם ג'ונסון את הגיבור המיתולוגי הרקולס.
ב-2015 שיחק בסרט השביעי בסדרת סרטי "מהיר ועצבני" ובנוסף שיחק בסרט "סן אנדראס". בשנים 2015–2019 כיכב בסדרה "בולרז", דרמת ספורט מבית HBO.
ב-2016 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "סוכן וחצי".
ב-2016 יצא לאקרנים סרט האנימציה "מואנה" שבו דיבב ג'ונסון את דמותו של האל למחצה, מאווי.
ב-2017 שיחק בסרט "משמר המפרץ" המבוסס על סדרה בעלת שם זהה, וכן בסרטים "מהיר ועצבני 8" ו"ג'ומנג'י: שורדים בג'ונגל".
ב-2018 יצאו לאקרנים הסרטים "פרא" ו"גורד שחקים" בכיכובו.
ב-2019 גילם את דמותו של לוק הובס בסרט "מהיר ועצבני: הובס ושואו". בנוסף, הפיק את הסרט "ג'ומנג'י: השלב הבא" וכיכב בו.
ב-2021 גילם את דמותו של פרנק בסרט "קרוז בג'ונגל". ב-12 בנובמבר של אותה שנה יצא הסרט "הודעה אדומה" בו גילם את הסוכן ג'ון הארטלי.
ב-2022 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "בלאק אדם", בו גילם את את האנטי-גיבור, אדם השחור.
וסילי מרקורייב
ביוגרפיה
וסילי מרקורייב נולד בעיר אוסטרוב במחוז פסקוב למשפחת סוחר ממוצא רוסי ואשתו ממוצא גרמני שנולדה בשווייץ. למשפחה היו שישה בנים: לאוניד הבכור נהרג במלחמת העולם הראשונה, אלכסנדר נפטר במהלך מצור לנינגרד, יבגני נמלט מרוסיה עם קרובי משפחה בעקבות מהפכת אוקטובר, פיוטר הוצא להורג במהלך הטיהורים הגדולים ולדימיר האחרון נפטר ממחלה בגיל תשע.
וסילי מרקורייב החל לשחק בשנת 1920 בתיאטרון המקומי. בשנת 1926 הוא סיים את בית הספר למשחק בלנינגרד. מרקורייב התקבל להרכב של אחד מתיאטרוני העיר ובשנת 1937 התקבל לתיאטרון אלכסנדרינסקי בו עבד עד סוף חייו. בתיאטרון זה הוא עבד גם כבמאי.
בשנת 1924 מרקורייב שיחק לראשונה בסרט קולנוע. משנות ה-30 ועד לשנות ה-50 הוא שיחק בעשרות סרטים והיה בין השחקנים הפופולריים של המדינה.
בשנת 1934 השחקן הכיר את מריה, הבת הצעירה של וסבולוד מיירהולד ותוך זמן קצר הם התחתנו. בשנת 1939 אחד מאחיו של מרקורייב נעצר במהלך הטיהורים הגדולים. מרקורייב החליט לאמץ את שלושת ילדיו והם גדלו ביחד עם ילדי מרקורייב עצמו.
לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה המשפחה פונתה לסיביר. בתקופה זו מרקורייב ניהל תיאטרון בעיר נובוסיבירסק. כאשר הם חזרו ללנינגרד מרקורייב המשיך לשחק על במת תיאטרון אלקסנדרינסקי. בשנת 1947 אשתו פוטרה מעבודתה כ"בת אויב העם" ובמשך 12 שנים היה לה אסור לעסוק במקצוע. אומנם הרדיפות לא פגעו במרקורייב, הוא המשיך את הקריירה המוצלחת בתיאטרון ובקולנוע ובתקופה זו אף קיבל מספר פעמים פרס סטלין
בשנת 1954 מרקורייב שיחק אצל הבמאי מיכאל קאלאטוזוב באחד הסרטים המוצלחים שלו "הידידים הנאמנים" לצד בוריס צ'ירקוב.
החל משנת 1934 מרקורייב היה מורה (בשנת 1961 קודם לפרופסור) בבית הספר למשחק בלנינגרד. רוב הזמן הוא הוביל קורס שחקנים ביחד עם אשתו. בין תלמידיו היו מרינה ניולובה ואיגור ולדימירוב.
מרקורייב המשיך לשחק עד לשנת 1974. הוא נפטר בשנת 1978 ונטמן בלנינגרד.
קלרנס תומאס
קלרנס תומאס (באנגלית: Clarence Thomas; נולד ב-23 ביוני 1948) הוא שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית מאז 1991, תומאס הוא האפרו-אמריקאי השני בהיסטוריה בתפקיד זה, אחרי ת'ורגוד מרשל שאותו הוא החליף בתפקיד.
ביוגרפיה
תומאס נולד בעיירה פין פוינט שבג'ורג'יה. אביו נטש את המשפחה בגיל צעיר, והוא חי עם אמו ועם אביה. לסב הייתה השפעה רבה על קלרנס הצעיר ולימים הוא קרא לסיפרו האוטוביוגרפי "בנו של סבי - זכרונות" ("My Grandfather's Son A Memoir").
בנעוריו נמשך לתנועות המחאה השחורות, אולם בהדרגה פיתח השקפה ליברטריאנית שמרנית, שאינה רווחת בקרב השחורים בארצות הברית. הוא הושפע רבות מהגותה של איין ראנד.
תומאס הוא בעל תואר במשפטים מאוניברסיטת ייל. בשנות השמונים שימש בתפקידים שונים הקשורים לזכויות האזרח בממשל רייגן. ב-1990 מונה לשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה.
ב-1991, עם פרישתו של ת'ורגוד מרשל, חיפש הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש מחליף שישתייך למיעוט השחור. הוא בחר בתומאס, בעל ההשקפות השמרניות המובהקות, שנתמנה רק מעט קודם לכן לשופט פדרלי. החלפתו של מרשל הליברלי בתומאס עוררה זעם רב בשמאל האמריקני. לשכת עורכי הדין האמריקנית הביעה הסתייגות מסוימת ממינויו של תומאס, שלא נחשב לעילוי משפטי. ארגוני זכויות אדם בארצות הברית הביעו מחאה חריפה על רקע התנגדותו של תומאס להפלות ולהעדפה מתקנת (שממנה, על פי הודאתו, גם הוא נהנה). המאבק על המינוי לווה בסערה חסרת תקדים, כאשר אניטה היל, פרופסור למשפטים, העידה כי תומאס הטריד אותה מינית. אף על פי כן, אושר בסופו של דבר המינוי בסנאט ברוב של 52 תומכים מול 48 מתנגדים. תומאס טען בפני הוועדה שכל הטענות נגדו הן כוזבות ושהדיונים הם "היי-טק לינץ', לשחורים שחצנים, שבאופן כלשהו מעזים לחשוב לעצמם, לעשות לעצמם, להיות בעלי רעיונות שונים".
תומאס כשופט
כמעט בכל פסק דין מצדד תומאס בעמדה השמרנית. על אף שפרשנים זיהו את עמדתו כקרובה ביותר לזו של אנטונין סקאליה, סקירה של מידת ההסכמה בין שופטים מ-2014 הראתה ששני השופטים הסכימו ב-91% מההחלטות, אחוז זהה למידת ההסכמה של תומאס עם סמואל אליטו ודומה למידת ההסכמה עם ג'ון רוברטס.
וס בורלנד
ווס בורלנד (באנגלית: Wes Borland) (נולד ב-7 בפברואר 1975) הוא זמר והגיטריסט של להקת לימפ ביזקיט.
קלרנס תומאס
תומאס כשופט
תומאס הוא טקסטואליסט, כלומר רואה בלשון החוק (או החוקה) במשמעותה הרגילה, את המקור העיקרי (או הבלעדי) לפרשנות. כאוריגינליסט הוא מפרש את לשון החוקה (והתיקונים לחוקה, וכן כל חקיקה של הקונגרס) על פי המשמעות המקורית (original Meaning) שהייתה לטקסט בעת החקיקה. שותפו הבולט לגישה זו היה השופט אנטונין סקאליה. גישתם ביחס לאוריגינליזם שונה במקצת מאסכולה אוריגינליסטית אחרת המבכרת היצמדות לכוונתם של יוצרי החוקה (original intent).
וס בורלנד
קריירה
בשנת 1995 הצטרף ללהקת לימפ ביזקיט מאחר שהיה חברו הטוב של המתופף. הוא היה שותף ליצירת שלושת האלבומים הראשונים של הלהקה בהם הלחין את רוב השירים יחד עם סם ריוורס הבסיסט וג'ון אוטו המתופף (חוץ מהאלבום הראשון בו גם פרד דורסט ודי ג'יי ליטל השתתפו בהלחנה). ווס שימש כאטרקציה מיוחדת לקהל הרחב משום שהשתמש בעדשות מיוחדות ואיפור פנים לבן בקליפים של לימפ ביזקיט ובהופעותיה, ויחד עם סולנה, פרד דורסט, הפך לאחת הדמויות הדומיננטיות של לימפ ביזקיט.
קלרנס תומאס
תומאס כשופט
בניגוד לעמיתיו הוא אינו נזהר מלתמוך בביטול החלטות עבר כאשר הוא חולק עליהן.
גישתו לזכויות מורשעים ואסירים היא גישה נוקשה. הוא תמך בהוצאתם להורג של עבריינים הסובלים מפיגור שכלי ותהה האם יש זכות לאסיר לבקש פיצוי על אונס שחווה בכלא, בהתחשב בכך שחוויית הכלא מטבעה מחייבת הימצאות עם בני אדם אלימים ומסוכנים.
וס בורלנד
קריירה
בנוסף לגיטרה, ווס יודע לנגן בגיטרה בס, כינור, פסנתר, תופים, וקלידים.
קלרנס תומאס
תומאס כשופט
תומאס הצטרף להחלטה שהפסיקה את ספירת הקולות החוזרת בפלורידה בבחירות לנשיאות בשנת 2000 ובכך קבעה כי המנצח במדינה וממילא בבחירות הוא ג'ורג' ווקר בוש אשר ניצח על פי הספירה הראשונה.
עד 2020 המעיט תומאס להתבטא בדיונים בעל פה על תיקים בבית המשפט. יוצאת דופן הייתה התפרצות נזעמת שלו בעת דיון על הבערת צלבים בידי הקו קלוקס קלאן. הוא ביטא התנגדות חריפה להתרת מעשה זה, על אף שבדרך כלל, ברוחה של התפיסה המסורתית של החוקה, הוא תומך נלהב בחופש ביטוי פוליטי. בעקבות מגפת הקורונה עבר בית המשפט למתכונת של דיונים באמצעות שיחות ועידה טלפוניות, שבמהלכם כל שופט התבקש לדבר בתורו, בניגוד לנוהג עד אז, שאיפשר לשופטים להתערב בדיון כדי לשאול שאלות ללא סדר כלשהו. בעקבות שינוי זה החל תומאס לשאול שאלות באופן קבוע בדיונים. לאחר החזרה לדיונים פנים אל פנים, עבר בית המשפט לפורמט שבו תומאס שואל בדרך כלל את השאלה הראשונה וכן מתקיים סבב שבו כל שופט מדבר בתורו, כך שתומאס המשיך להשתתף בדיונים.