cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טקטוניקת הלוחות
מבוא
על בסיס הממצאים הללו, התברר המכניזם שמתקיים בקרום כדור הארץ ומעט מתחתיו (ראו להלן): מאגמה עולה מהמעטפת בחריץ של הרכס המרכז אוקייני, מתקררת תוך כדי עלייתה, וכשהיא מגיעה קרוב מאוד לקרקעית האוקיינוס, היא מתמצקת. בהתמצקותה, היא דוחפת לכיוון הנגדי את רצועות הקרום שהתגבשו לפניה וכך הלאה באופן כמעט רצוף. המכניזם הזה מביא לידי כך, שהקרום האוקייני שנדחף לכיוון היבשה, מתנגש עם הקרום היבשתי. מכיוון שהקרום האוקייני צפוף יותר מהקרום היבשתי, הקרום האוקייני נוחת אל מתחת לקרום היבשתי לכיוון המעטפת. בהגיעו למעטפת הוא מותך, ומצטרף לחומר הסלעי המותך של המעטפת, ובתנועה קונבקטיבית של החומר בחלק העליון של המעטפת, הוא מגיע אל הפתח התחתון של החריץ ברכס המרכז האוקייני, ועולה דרכו שוב והתהליך חוזר חלילה. משך המחזור הזה של היווצרות סלע צעיר שצמוד ל"רכס", ועד שהוא נוחת לתוך המעטפת ומגיע שוב לתחתית "הסדק" הוא כ־200 מיליון שנה. זו הסיבה שלא ניתן למצוא בקרום האוקייני סלע עתיק יותר מגיל זה של 200 מיליון שנה.
גבולות פתיחה
זהו גבול בין לוחות מתרחקים, הנעים בכיוונים מנוגדים, באזור פתיחה על קרקעית האוקיינוס, כך שלמעשה נוצרים שוליים חדשים של לוח בעקבות בנייתו הגעשית של קרום אוקייני חדש. בגבול כזה נוכל למצוא רכס מרכז אוקייני, שהוא רכס ענק, המתנשא מעל למישורי המצולות. הרכסים השונים מתחברים זה לזה במערכת מתפתלת המתמשכת לרוב על פני קרקעית האוקיינוסים.
פתיחה בקנה מידה גדול התרחשה עם התבקעות פאנגיאה לגונדוואנה וללאוראסיה. פתיחה, בין אם על קרקעית הים או ביבשה, מלווה ב:
באיסלנד, המצויה בלב האוקיינוס האטלנטי הצפוני, מופיעים גראבנים גדולים ומתרוממים הרי געש פעילים מעל פני הים.
סלעים שנוצרו בפסגת הרכס נעים עם הזמן לשני צידיו ומפנים את מקומם להתגבשות סלעים בזלתיים חדשים. ההתפשטות היא סימטרית ופיסות הקרום החדשות מצטרפות במידה דומה לשני הלוחות המתרחקים זה מזה. הסלעים הבזלתיים המתגבשים מתעדים היפוכים שחלו בכיוון השדה המגנטי של כדור הארץ, ויוצרים תבנית סימטרית של רצועות מגנטיות.
באזור הרכסים המרכז אוקייניים ישנן נביעות הידרותרמיות, כדוגמת המַעֲשנות השחורות המכילות תרכובות גופרית. מי הים המחלחלים באזור הרכס מתחממים במגע עם הבזלת הלוהטת שבעומק, ממיסים בתוכם חומרים שונים, ונפלטים כסילון מים כהה, כאשר החומרים שהומסו בהם שוקעים כסולפידים של ברזל, נחושת, אבץ, עופרת, כסף, וזהב.
יצורים אקזוטיים שונים מתקיימים באזור הנביעות, ובהם תולעי ריפטיה לבנות, צדפות וסרטנים לבנים.
גבולות סגירה
ישנם שלושה סוגי התנגשויות בין שני לוחות הנעים זה לקראת זה:
סגירת אוקיינוס–יבשה
זהו גבול בין לוחות באזור הפחתה, שבו נוחת הלוח האוקייני, שצפיפות הקרום המרכיב אותו גבוהה יותר, מתחת ללוח יבשתי.
אזור הפחתה כזה כולל תהום אוקיינית עמוקה במקביל לשולי היבשת ושרשרת הרים גבוהה ביבשה. תחום מוקדי רעידות האדמה המלווה את אזור ההפחתה נקרא אזור בניוף, ומעקב אחריהם הוביל למסקנה, כי הלוח הנוחת שומר על רציפותו וצפידותו עד לעומק של כ-700 ק"מ (בעומק זה הלוח הנוחת נטמע במעטפת), ואפשר לאמוד את זווית הנחיתה.
הקרום האוקייני, הבנוי מסלעים בזלתיים, נושא עליו סלעי משקע ימיים, שהורבדו על פני קרקעית האוקיינוס, ומכילים כמות ניכרת של מים, ואלו נוחתים אל המעטפת החמה. נוכחותם מנמיכה את נקודת ההתכה, ומאפשרת את ההתכה החלקית בעומק רדוד יחסית בהשפעת חום המעטפת, דבר המוביל להתכת מינרלים בעלי תכולת צורן גבוהה (שנקודת התכתם נמוכה יותר), בעוד שהמינרלים בעלי תכולת הצורן הנמוכה (בעלי נקודת התכה גבוהה יחסית) נותרים במצב מוצק ואינם תורמים לנתך המתהווה.
בדרך זו מתקבלת מאגמה בהרכב בינוני עד חומצי, המכונה מאגמה אנדזיטית המכילה בעיקר פלגיוקלז נתרני, הנעה כלפי מעלה ומצטברת במאגרי מאגמה, המזינים את הפעילות הגעשית, המתרחשת באזור ההפחתה בשרשרת הרי הגעש לאורכו של הגבול היבשתי, ותורמת לצמיחת ההרים.
נחיתת הלוח האוקייני גורמת עוד למאמצי לחיצה, ולעיוות המשקעים שהצטברו בתהום האוקייני בתנאים של לחץ גבוה וטמפרטורה נמוכה יחסית (עד 300 מעלות צלזיוס). במקביל לחדירות מאגמטיות, מתרחשת כאמור באזור המגע התמרה של סלעי התשתית (למשל, סלעים פלוטוניים מתמצקים ומותמרים, כך שמסלע גרניטי שהתגבש במחדר פלוטוני בעומק עשוי להיווצר סלע גנייס) וסלעי משקע (אחד מסלעי המקור של צפחה, דוגמת שיש שמקורו בסלע גיר).
כך המצב בגבול שבין לוח נסקה (Nazca) שבדרום האוקיינוס השקט ובין החוף המערבי של אמריקה הדרומית. שם, בשולי האוקיינוס נוצרה תהום פרו-צ'ילה ואילו ביבשה התרוממה שרשרת הרי האנדים. הפחתה של לוח מזרח האוקיינוס השקט מתחת ליבשת אמריקה מתרחשת גם לאורך השוליים המערביים של מקסיקו ושל צפון-מערב ארצות הברית, כאשר באלו נוצרו הרי הגעש של רכס קסקייד, עימם נמנה הר הגעש סנט הלנס.
סגירת אוקיינוס - אוקיינוס
הלוח האוקייני הוותיק, שהוא קר ודחוס יותר, נוחת אל מתחת ללוח הצעיר וממשיך אל תוך המעטפת. התכה חלקית בעומק יוצרת מאגמה, המזינה את הפעילות הגעשית, ויוצרת את קשתות האיים הגעשיים. קשתות האיים נוצרות מעל האזור שבו מגיע הקרום הנוחת לעומק של כ-100 ק"מ, ובו מתרחשת ההתכה החלקית.
נחיתת הלוח האוקייני גורמת עוד למאמצי לחיצה, ולעיוות המשקעים שהצטברו בתהום האוקייני בתנאים של לחץ גבוה וטמפרטורה נמוכה יחסית (עד 300 מעלות צלזיוס).
אזור של קשתות איים מועד לאסונות טבע, עקב שכיחותן של התפרצויות געשיות, רעידות אדמה וגלי צונאמי (גלי ענק הנוצרים עקב רעידות אדמה), תופעות השכיחות בפיליפינים וביפן, למשל. קשתות איים קיימות גם באזור ההפחתה ההלני שבים האגאי, שבו פעיל האי הגעשי סנטוריני.
סגירת יבשה–יבשה
זהו גבול בו מתרחשת התנגשות יבשות, הגורמת להתעבות הקרום היבשתי ולהיווצרות חגורת הרים. לא תתרחש הפחתה בשל סלעי הגרניט וסלעי המשקע היבשתיים בעלי הצפיפות הנמוכה לרוב. להתנגשות היבשות קודמים תהליכי הפחתה, שבעטיים הולך שטח האוקיינוס וקטן עד שהוא נסגר. יבשה הנישאת מעברו של הלוח האוקייני הנוחת מגיעה לאזור ההפחתה ומתנגשת, כאמור, ביבשת שמולה.
ברצפים העבים של סלעי המשקע, אשר הצטברו על שולי שתי היבשות, מתרחשים תהליכי קימוט, התמרה ושבירה, בניית הרים, ורעידות אדמה על ידי העתקי דחיקה, זאת בעוד געשיות באזורים אלו נדירה. התנגשות לוחות היבשות של הודו ואסיה, שיצרה את הרי ההימלאיה, בהם האוורסט, ההר הגבוה בעולם, היא דוגמה לכך.
תאוריה חדשה יחסית גורסת, כי חלקים מהרמה הטיבטית גולשים אופקית מזרחה כחלק מהעתק תזוזה אופקית, במקביל לתהליכי הסגירה שתוארו, תופעה המכונה בריחת יבשות.
גבולות חילוף
גבולות חילוף אלו, הנקראים גם "גבולות טרנספורם", הם אזורים שבהם הלוחות נעים (או מחליקים) אופקית לאורך העתק אנכי יחיד או קבוצה של העתקים מקבילים, כאשר תנועת הלוחות אינה לחיצתית או מתיחתית. השחיקה עשויה להיות חזקה עד כדי יצירת אזור של סלעים מרוסקים ברוחב של 100 ק"מ.
העתקי חילוף קיימים הן באוקיינוס (לאורך הרכס המרכז אוקייני) והן ביבשה, הם גורמים מספר רב של רעידות אדמה רדודות-מוקד (חלקן רבות עוצמה), אך ברוב המקרים אין פעילות געשית, אלא אם יש היפרדות של הלוחות, כמו שהייתה בים המלח. בקע ים המלח מתמשך בין לוח ערב לבין תת-הלוח ישראל וסיני, שהוא חלק מהלוח של אפריקה.
תזוזת הקרקע ורעידות האדמה לאורך המערכת של העתק סן אנדראס נובעות מתנועה בין הלוח הצפון-אמריקאי ללוח הפסיפי.
אדלייד, נסיכת סקסוניה-מיינינגן
אדלייד ארנה קרולינה מריה אליזבתה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (16 באוגוסט 1891 - 25 באפריל 1971) הייתה נסיכת סקסוניה-מיינינגן, ואשתו של אדלברט, נסיך פרוסיה.
ביוגרפיה
אדלייד נולדה ב-16 באוגוסט 1891 בעיר קאסל שבקיסרות הגרמנית. אביה היה פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן, בנו של גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן ואחיו של ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה-מיינינגן. אמה הייתה אדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד בתו של ארנסט השני, רוזן ליפה-ביסטרפלד ואחותו של לאופולד הרביעי, נסיך ליפה (השליט האחרון של נסיכות ליפה). ב-3 באוגוסט 1914 זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, היא נישאה לאדלברט, נסיך פרוסיה, בנו השלישי של וילהלם השני, קיסר גרמניה. חרף העובדה שהיו אלו בעיקר נישואים פוליטיים שנועדו לסיים את הקרע בין בית הוהנצולרן לבית סקסוניה-מיינינגן, אשר ראשיתו עוד בימי מלחמת שבעת השבועות. עם זאת, בני הזוג הסתדרו מצוין והביאו לעולם שלושה ילדים.
במהלך המלחמה, אדלברט שרת כקצין בצבא הקיסרות הגרמנית, ולתקופה מסוימת רווחו שמועות שקריות שנהרג. אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה העבירה את ארגוני הצדקה שלה אל אדלייד. אדלייד מצידה הפעילה החל מ-1918 בית הבראה על חוף הים. בעקבות המהפכה הגרמנית ביקש אדלברט מקלט ביאכטה שלו, אשר הייתה מוחזקת בידי צוות נאמן. אדלייד וילדיה ניסו לעקוב אחריו ולפגוש אותו בנמל קיל, אולם עוכבו בידי שלטונות המהפכה ושהו בבוואריה. הם התאחדו כעבור זמן, והותר להם להישאר בגרמניה. עם זאת, אדלברט שקע בדיכאון עמוק ויצא לגלות מרצון בשווייץ. אדלייד וילדיה נשארו בגרמניה, ומדי פעם ביקרו אותו.
משפחתה
ב-3 באוגוסט 1914 התחתנה אדלייד עם אדלברט, נסיך פרוסיה, והיא ילדה לו שלושה ילדים:
Starcrossed
Starcrossed (בעברית: חֲסַר מַזָל) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת הסקוטית מגי ריילי. האלבום יצא לאור ב-19 באפריל 2000, על ידי חברת התקליטים EMI (Electric and Musical Industries). באלבום נכללו שירים שונים שהוקלטו במיוחד עבור הקונספט שלו, כדוגמת "Reunion" ו-"Now".
מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Always You" ו-"Adelena".
יחסי הממלכה המאוחדת–קפריסין
יחסי הממלכה המאוחדת–קפריסין הם היחסים בין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד לבין רפובליקת קפריסין. קפריסין קיבלה עצמאות מהממלכה המאוחדת ב-1961, לאחר 83 שנים של שליטה בריטית. היחסים בין שתי המדינות הם יחסים חמים, למרות שטחי הבסיס הריבוניים של בריטניה, אקרוטירי ודקליה. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובחבר העמים הבריטי.
היסטוריה
קפריסין קיבלה עצמאות מהממלכה המאוחדת ב-1961, לאחר 83 שנים של שליטה בריטית. ב-19 בפברואר 1959 נחתם בלונדון הסכם שהתקבל על ידי טורקיה, יוון, בריטניה ושתי הקהילות האתניות באי, ואשר לפיו תסתיים השליטה הבריטית בקפריסין והאי יזכה בעצמאות. ההסכם קבע כי האי לא יאוחד עם יוון ולא יחולק לשתי מדינות אתניות נפרדות, ובסעיף 3 קבע כי טורקיה, יוון ובריטניה ישמשו ערבות לשלום האי ולביטחונו, וכי ידונו יחדיו ביישומו התקין של ההסכם. ב-4 השנים הראשונות לעצמאות קפריסין, הממשלה הבריטית תמכה ברפובליקת קפריסין כספית, בסכום שהצטבר לכ-12 מיליון אירו, החל מ-4 מיליון אירו שקיבלה קפריסין בשנת 1961, ועד ל-1.5 מיליון אירו שקיבלה קפריסין בשנת 1965. לאחר הסכסוך הבין עדתי של 196364 העברת הכספים הופסקה בטענה שאין שוב הבטחה ששתי הקהילות בקפריסין ירוויחו באופן שווה מהכסף.
היחסים כיום
שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובחבר העמים. כרגע, ישנם 400,000 יוונים קפריסאים ו-300,000 טורקים קפריסאים המתגוררים בבריטניה. יש לפחות 50,000 בריטים החיים בקפריסין, רובם מתגוררים במחוז פאפוס. היחסים הנוכחיים בין קפריסין ובריטניה הם יחסים חמים עם רמות גבוהות של שיתוף פעולה בנושאים שונים כמו אנרגיה, דיפלומטיה וחינוך. ב-16 בינואר 2014 נשיא קפריסין ניקוס אנסטסיאדיס וראש הממשלה הבריטי דייוויד קמרון אישרו שוב את הקשר החזק של חברות ושותפות בין קפריסין ובריטניה, במהלך פגישה ברחוב דאונינג 10.
אקרוטירי ודקליה
שטחי הבסיס הריבוניים של בריטניה, אקרוטירי ודקליה ממשיכים לחלק את קפריסין. מספר כפרים קפריסאים נשארו מובלעים בשטחים, ובמהלך השנים האחרונות יש מספר רב של מעצרים של מפגינים אנטי-בריטים. פעילים אלו טוענים כי בריטניה לא צריכה להמשיך להחזיק בשטח של מדינה אחרת שחברה באיחוד האירופי.
בינואר 2014, הסכם שנחתם על ידי שר החוץ הקפריסאי יואניס קסולידס ושר החוץ ויליאם הייג, בנוכחות הנשיא ניקוס אנסטסיאדיס, נוצר להסרת ההגבלות על פיתוח נכסים בתוך שטחי הבסיס הריבוניים של בריטניה. זכותם של הבעלים לפתח את אדמותיהם משפיעה על כ-15 יחידות מנהליות מקומיות המהוות כ-78% מהשטח הכולל של הבסיסים. ההסכם הסיר את כל ההגבלות על כשירות ופיתוח של נכסים בתוך שטחי הבסיס הבריטים, כך שכל התקנות המיושמות ברפובליקת קפריסין יהיו תקפות גם בשטחי הבסיסים, גם לגבי רכישה ופיתוח של נכסים על ידי אירופה או מדינה שלישית לאומית.
שגרירים
החל מיולי 2016, הנציב העליון הבריטי בקפריסין הוא מתיו קיד. הנציב העליון הקפריסאי הנוכחי בבריטניה הוא אוריפידס אווריויאדס.
26 ביוני
26 ביוני הוא היום ה-177 בשנה (178 בשנה מעוברת) בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 188 ימים.
לוני דונגן
אנתוני ג'יימס (לוני) דונגן (באנגלית: Anthony James (Lonnie) Donegan; 29 באפריל 1931 – 3 בנובמבר 2002) היה מוזיקאי בריטי, זמר ופזמונאי. פעל בעיקר בסגנון ה"סקיפל" בשנות ה-50 וה-60 והיה מזוהה עם הסגנון והפצתו בממלכה המאוחדת. בהשפעת להיטיו קמו הרכבי סקיפל רבים ברחבי הממלכה, רובם ככולם של נערים בני מעמד הפועלים, בהם להקת הקווארימן, ממנה צמחה להקת הביטלס ומוזיקאים רבים אחרים, בהם ג'ו קוקר, רורי גלאגר, ואן מוריסון, אלכסיס קורנר, מיק ג'אגר, ג'ימי פייג', ריצ'י בלקמור, דייוויד גילמור, גרהם נאש, קליף ריצ'רד ועוד. דוגנן הצעיד 31 שירים ב-40 המקומות הראשונים במצעד הפזמונים הבריטי, דבר שהפך אותו לאמן הבריטי המצליח ביותר טרם הביטלס. בשנת 1995 זכה בפרס אייבור נובלו ובשנת 2000 היה לחבר מסדר האימפריה הבריטית.
ביוגרפיה
נולד בגלאזגו, סקוטלנד, בן לאם אירית ואב סקוטי. אביו היה כנר מקצועי שניגן בתזמורת הסקוטית הלאומית. ב-1933 עברה המשפחה לאיסט האם שבמזרח לונדון.
כנער האזין רבות לסווינג ולמד לנגן בגיטרה בגיל 14. כמו כן האזין לשירי קאנטרי ווסטרן ובלוז ששודרו בתחנות רדיו אמריקאיות עבור חיילי צבא ארצות הברית שהוצבו באירופה עם תום מלחמת העולם השנייה. בסוף שנות הארבעים הופיע עם גיטרה במועדוני ג'אז ברחבי לונדון. כריס בארבר שכר אותו כנגן בנג'ו לתזמורת הביג בנד דיקסילנד ג'אז שלו לפני שגויס לצבא ב-1949. גם בבסיסו בסאות'המפטון וגם בעת שהוצב בווינה המשיך לנגן ולהכיר בעיקר מוזיקה אמריקאית.
ב-1952 הקים תזמורת ג'אז, Tony Donegan Jazzband. מיד לאחר הופעה עם הזמר לוני ג'ונסון ברויאל פסטיבל הול החליט דונגן לאמץ לעצמו את שמו של הזמר כשם במה.
ב-1954 יזם דונגן "הפסקת סקיפל" במסגרת תוכנית ההופעה של הלהקה. במסגרת ה"הפסקה" נטלו הנגנים כלי נגינה כג'אג, קרש כביסה וגיטרה ספרדית וניגנו קטעי פולק אמריקאי מאת וודי גאת'רי ולדבלי. הלהקה הקליטה קטע של לדבלי, Rock Island Line, בנגינת סקיפל כבי-סייד של סינגל שלה שראה אור בחברת דקה והוא הפך ללהיט ב-1956. בהמשך הקליטה הלהקה בשם Lonnie Donegan Skiffle Group תקליט שלם בסגנון, An Englishman Sings American Folk Songs, שהפך לתקליט זהב בבריטניה.
להקות רבות החלו לחקות את הסגנון. השימוש בכלי נגינה זולים ומאולתרים קסם לצעירים בני מעמד הפועלים ולהקות סקיפל קמו בכל רחבי בריטניה.
ב-1955 ביקר דונגן בארצות הברית והופיע בתוכניותיהם של פרי קומו ופול וינצ'ל.
בקיץ 1956 הוציא את אלבומו הראשון כנגן סולו, Lonnie Donegan Showcase, שזכה למעמד תקליט זהב. דונגן המשיך להיות אחד מייצרני להיטים הבולטים בבריטניה עד 1962.
במהלך שנות ה-60 פחת להופיע ולהקליט ועבר לקיירה של מפיק מוזיקלי.
ב-1976 סבל מאוטם שריר הלב ועבר ניתוח מעקפים. ב-1978 ראה אור התקליט Lonnie Donegan: Puttin' On The Style, בו ביצעו את שיריו המוקדמים אמנים כרינגו סטאר, בריאן מיי, אלטון ג'ון, רורי גלאגר ועוד. במהלך שנות השמונים שב להופיע, כולל עם כריס בארבר. ב-1992 סבל מהתקף לב שני ועבר ניתוח מעקפים שני. ב-1994 שב להופיע במסגרת סיבוב הופעות משותף עם כריס בארבר.
בשנת 1998 הופיע עם ואן מוריסון בבלפסט בהקלטות שראו אור בשנת 2000 בתקליט The Skiffle Sessions – Live in Belfast 1998 והופיע גם בפסטיבל גלסטונברי והספיק להקליט את תקליטו This Yere de Story שראה אור רק ב-2004, שנתיים לאחר מותו.
דונגן נפטר מהתקף לב בגיל 71, במהלך סיבוב הופעות בלינקולנשייר.
חיים אישיים
דונגן היה נשוי שלוש פעמים.
מונה טורס
מונה טורס היא חברת תיירות ישראלית המאוגדת כחברה בע"מ, ולה 33 סניפים בפריסה כלל ארצית. בנוסף למכירה בסניפים, החברה מבצעת מכירת שירותים גם דרך האתר שלה.
מונה טורס נוסדה בשנת 1981 על ידי איש העסקים ירון מילר, לצד חברת תיירות אחרת בבעלותו, "השטיח המעופף".
מנכ"ל החברה מאז 1998 הוא בני אשר, ומועסקים בה נכון לשנת 2013, כ-300 עובדים.
מקאן מאלאי
המאכל מורכב משמנת, חלב, חמאה מומסת, אבקת סוכר ואבקת הל אותם מוסיפים על פי שלבי ההכנה שנערכת בכ-8 שעות.
הקינוח נפוץ במשק הבית ההודי בעיקר בערים ואראנסי, קאנפור ולאקנאו ונהוג לצרוך אותו במהלך החורף.
ברהמה (תרנגול)
ברהמה (באנגלית: Brahma) הוא גזע של תרנגול שהתגלה בארצות הברית בשנת 1846 ונחשב לגזע הגדול ביותר מבין התרנגולים. הוא היה מקור הבשר העיקרי בצפון אמריקה בשנים 1850-1930.
היסטוריה
עדויות רבות מעידות על כי התרנגול זה התפתח בהודו במחוז ברהמפוטרה, אך יש גם עדויות נוספות המעידות שהתרנגול התפתח בסין הרחוקה ועשה את דרכו על גבי סוחרים בנגלדשים מסין להודו, שניצלו את משקלו הגדול של העוף כצידה ארוכה לדרך, הם עברו דרך נהר ברהמפוטרה שחוצה את בנגלדש ואת הודו.
המפגש הראשון של גזע זה של התרנגול עם המערב היה בארצות הברית בשנת 1846, אך בשל קצב גדילתו האיטית סוחרים הפסיקו את גידולו החקלאי והיום הוא משמש בעיקר לנוי.
חוקרים סבורים כי העוף שהובא מארצות המזרח היה בעל מאפייני עוף צייד, בר. גם בגודלו שלטענת חוקרים היה יותר גדול מגודלו היום, צבעי נוצותיו רמזו על צבעי הסוואה ומבנה גופו היה שרירי.
את הברהמה בצורתה הנוכחית אנו מכירים החל משנת 1850–1890.
מאפיינים
תרנגול הברהמה בולט בגודלו (אחד הגדולים בעולם), הוא מפואר מאוד ונוצותיו עשירות. יש לו מבנה גוף נמוך, צוואר קצר ונוצות כבדות. אחד המאפיינים הבולטים הוא הנוצות שמכסות את רגליו ואצבעותיו הצהובות. תרנגול הברהמה הזכר גדול מאוד מהנקבה נוצותיו מרשימות וצבעוניות יותר. משקל הברהמה הסטנדרטי בבגרותו: זכר : 6 ק"ג נקבה: 4.5 ק"ג צבע עורו של הברהמה צהוב, צבע קליפת הביצים חום בהיר ומשקלן יכול להגיע ל-55 גרם, יש לו כמות הטלה טובה.
הברהמות האיכותיות הן עופות יפים. יציבים באופיים, חסרי פחד, ועדינים בגישתם לבני אדם. זהו עוף שמשמש גם כחיית מחמד. הוא עמיד לתנאי הקור והחום של הארץ ומתמודד איתם בקלות יחסית. גידולו האיטי של הגזע הזה, והזמן הממושך שלוקח לאפרוח להגיע לבגרות - הוציאו אותם מתוכניות הגידול המסחרי.
Save It for a Rainy Day
Save It for a Rainy Day (בעברית: שמור את זה ליום גשום) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת הסקוטית מגי ריילי. האלבום יצא לאור ב-1 בינואר 2002, על ידי חברת התקליטים פרלופון, בשונה משאר אלבומיה. לאחר שהוציאה אלבומים בהוצאת EMI (Electric and Musical Industries) הוחלט כי ריילי תעבור חברת תקליטים.
מתוך האלבום יצא הסינגל המוביל והיחיד, "Save It for a Rainy Day", שתיפקד גם כשיר הנושא בו.
מהדורה מחודשת
ב-18 באפריל 2011 יצא האלבום מחדש בהפצה רשמית בממלכה המאוחדת ואירופה. בהמשך, יצא בהפצה מיוחדת גם בדנמרק.
הספרים החיצוניים
הספרים החיצוניים הם ספרים שנכתבו בחלקם הגדול על ידי יהודים, בעיקר בתקופת בית שני, ולא נתקבלו ככתבי יד מקודשים בעת.
התרגומים של חלק מספרים אלו נחשבים מקודשים אצל חלק מהנוצרים ונכללים בברית הישנה.
מקורם של הספרים החיצוניים והשימוש בהם לאורך הדורות
רוב הספרים החיצוניים נכתבו במקור בעברית. חלקם נכתבו במקור בארמית או ביוונית, וזאת במיוחד במצרים שהייתה בה קהילה יהודית גדולה ביותר בעיר אלכסנדריה.
מאחר שחז"ל, שלא הכניסו את הספרים החיצוניים לתנ"ך, ראו את הספרים החיצוניים באור שלילי, אבדו בדרך כלל ספרי המקור העבריים. מרבית הספרים נשמרו רק בתרגומים, לפעמים בכמה נוסחים באותה שפה, וחלקם מכילים תרגומים משובשים למדי. קטעים מן הספרים החיצוניים נתגלו בתקופות מאוחרות במגילות מדבר יהודה ובגניזת קהיר.
במאות הראשונות לחורבן עוד ניתן לספרים החיצוניים מקום בחיי הדת היהודיים, אך עם ניכוסם ועליית חשיבותם למאמינים הנוצרים פסק כמעט לחלוטין השימוש בהם. אך השפעתם לא נעלמה – רעיונות וסיפורים לא מעטים שמצויים בספרות החיצונית נכנסו לתוך הספרות המדרשית, ומשם הגיעו ללב ליבה של היהדות הרבנית.
חלק לא מבוטל מהספרים מספרים ומרחיבים על סיפורי המקרא (כגון עליית משה, אדם וחוה, צוואת אברהם ועוד). חלק נכבד אחר מהווה המשך לספרות החכמה והמחשבה היוונית, ומושפע רבות מהתרבות ההלניסטית. ישנם גם ספרי היסטוריה, שהבולטים שבהם הם ארבעת ספרי המקבים: (ספר מקבים א', ספר מקבים ב', ספר מקבים ג', ספר מקבים ד'), המספרים את סיפורם של החשמונאים והמרד בשליטים הסלאוקים.
חלוקת הספרים החיצוניים
פירוש המילה אפוקריפיים הוא גנוז או חבוי, (ביוונית απόκρυφα – גנוז, חבוי) והוראתה המקורית: ספר שאינו נמנה עם המסורת הספרותית הגלויה והמקובלת (למרות היותו ספר עתיק). הספרים האפוקריפיים נכנסו בחלק מן הכנסיות הנוצריות לתוך הביבליה בניגוד לספרים הפסאודואפיגרפיים. המונח פסידואפיגרפון משמעו חיבור המיוחס למחברו (מחבר קדמון) שלא כדין.
כך לדוגמה, הספר חכמת שלמה משויך אצל הנוצרים לאפוקריפה ואילו מזמורי שלמה נחשב לספר פסאודואפיגרפי, אף על פי שלחוקרים ברור כי לא זה אף לא זה נכתבו בתקופתו של שלמה המלך או על ידו.
החוקר אברהם כהנא שתרם תרומה מכרעת לחקר הספרים החיצוניים ואף תרגם את רובם לעברית, מציע את החלוקה הבאה לספרים החיצוניים:
היחס של חכמי ישראל לאחר תקופת התלמוד לספרים החיצוניים
גם בתקופה מאוחרת יותר, ניתן עדיין למצוא בספרות היהודית התייחסויות לספרים החיצוניים, ובמיוחד לספר בן סירא, לספר היובלים ולצוואות השבטים. יש מהחכמים שהתייחסו לספרים החיצוניים בשלילה, ויש מהם בחיוב.
בפירוש רש"י למסכת סנהדרין מוזכר היבט שלילי לגביהם ונטען שבספרים אלו יש דברי הבאי, והם גורמים לביטול תורה.
הרשב"ם התייחס בשלילה לספרים החיצוניים, וכתב "אין לחוש לספרים חיצונים", אך מאידך גיסא, הביע הרמב"ן דווקא יחס חיובי אליהם, ובהקדמתו לפירוש התורה הוא מביא קטעים מספר חכמת שלמה, שהיה מצוי אצלו ככל הנראה בתרגומו הסורי; גם מעשה שושנה, מהתוספות לספר דניאל, היה מוכר לרמב"ן במקורו הסורי.
אסטרובל
אסטרובל (בצרפתית: Astroballe) הוא אולם ספורט הממוקם ב, ליון, צרפת ומשמש בעיקר לאירוח משחקי כדורסל של קבוצת אסוול ליון-וילרבאן מליגת העל הצרפתית והיורוליג. האולם מכיל 5,556 מקומות ישיבה.
הספרים החיצוניים
היחס של חכמי ישראל לאחר תקופת התלמוד לספרים החיצוניים
ידוע כי עוד במאה התשיעית השתמרו לפחות קטעים מספר היובלים בידי אסף הרופא, וייתכן שגם בידי תלמידי רב סעדיה גאון.
בדורות הבאים אבדו המקורות העבריים של הספרים החיצוניים, וחכמי ישראל היו משתמשים בתרגומים ולא במקור. כך לדוגמה יש המפרשים בדברי מחבר ספר הזוהר (זוהר חדש יתרו ל"ז, ב') כי הוא מביע את צערו על כך שלא נשארו ספר חנוך וספר אדם הראשון במקורם העברי.
בספרים כגון ספר יוסיפון, ספר ירחמאל וספר יוחסין השלם, נעשה שימוש בסיפורים מתוך הספרים החיצוניים. מתוך ספר אסף הרופא אנו למדים שמחבר הספר הכיר את ספר היובלים.
בזמנים שונים נעשו תרגומים של הספרים החיצוניים בחזרה לעברית. כך לדוגמה נמצא תרגום לעברית של ספר החשמונאים שמקורו לפני המאה ה-11, תרגומים לספר טוביה, לספר יהודית ואחרים. רבי עזריה מן האדומים תרגם לעצמו חלק מן הספרים החיצוניים והשתמש בהם בספריו.
עדנה הייתה לספרים החיצוניים בתקופת ההשכלה. נפתלי הרץ וייזל ויהודה ליב בן זאב תרגמו חלק מן הספרים החיצוניים לעברית.
השערות לסיבת הימצאות הספרים מחוץ לקאנון העברי
על פי מסורת חז"ל ספרים שנכתבו ברוח הקודש נכנסו לחלק הכתובים של התנ"ך, לעומת הספרים החיצוניים שלא הוכנסו אף על פי שנכתבו (בחלקם) באותה תקופת זמן ואף מצוטטים כאמירות חכמה אנושיות (אך לא אלוהיות).
אין הסכמה בין החוקרים בנוגע לנסיבות שבעטיין ספרים אלו אינם כלולים בקאנון העברי. בעבר היה מקובל לטעון שספרים אלו נדחו מסיבה תאולוגית, אך עם הצטברות העובדות בעת האחרונה, דעה זו נראית פחות ופחות סבירה, מכמה סיבות:
משלל העדויות שבידינו עולה כי אי-הקדשת ספרים אלו איננה תוצאה של תאולוגיה, אלא של נסיבות היסטוריות. נסיבות אלו ודאי קשורות לתקופה בה נכתבו הספרים, שכן רוב הספרים החיצוניים נכתבו בתקופה מאוחרת יותר לספרי המקרא. עם זאת, סיבה זו אינה יכולה להיות יחידה ומכרעת, כיוון שלדעת חוקרי המקרא ספר דניאל הקאנוני מאוחר בכמאה שנה לספר חנוך א' בעיבודו הסופי.
רשימת הספרים החיצוניים שבידינו
תרגומם של הספרים החיצוניים לעברית תרם תרומה חשובה לחוקרים ולמעיינים במורשת תרבותית זו. הכנתו של קובץ כולל של הספרים החיצוניים בעברית, בידי אברהם כהנא ועוזריו בשנת ה'תרצ"ב (1932), קידמה רבות את המחקר בנושא. בספרו הוא מציע, כאמור לחלק את הספרים לפי קשריהם לספרי התנ"ך, והרשימה המובאת להלן מתבססת על חלוקה זו:
שאר ספרים חיצוניים
בנוסף למקורות אלו, ניתן לציין חיבורים שנמצאו אך ורק במגילות מדבר יהודה. בשל הדמיון הסוגתי, ניתן לשער שחיבורים אלו היו מתוייגים כ"ספרים חיצוניים" גם כן אילו נשתמרו בכנסיות בתרגומים. בין חיבורים אלה:
בקנון של תרגום השבעים, כלולים הספרים הבאים: יהודית, טוביה, ברוך, מעשה שושנה, בל והתנין, איגרת ירמיהו, חכמת שלמה ומקבים א' וב'. כמו כן, כלולות תוספות נרחבות לאסתר, לדניאל ותהילים קנ"א.
מקומם של הספרים החיצוניים בנצרות
לכל כנסייה רשימה של ספרים חיצוניים משלה. הכנסייה הקתולית והכנסייה האורתודוקסית בכללותה מתייחסות אל הספרים החיצוניים מתוך תרגום השבעים, כאל ספרים קנוניים לכל דבר. חשוב להאיר כי בנוסף לספרים חיצוניים ל-'ברית הישנה', הכנסיות הנוצריות מכירות בספרים חיצוניים לברית החדשה. בעוד שה-'ספרים החיצוניים' הכלולים בקנון הכנסייתי, מכונים 'epigrapha' – אלו שלא נכללו בתוכו מכונים 'Pseudepigrapha'. מקצת אלו לעיתים כלולים בביבליות הנפוצות.
בניגוד לכנסייה הקתולית והכנסייה האורתודוקסית בכללותה, הכנסייה הרוסית וכן הכנסיות הפרוטסטנטיות נצמדות למאמר רומאים ג 1-2: 'אִם כֵּן מַה הוּא יִתְרוֹן הַיְּהוּדִי וּמַה הִיא תּוֹעֶלֶת הַמִּילָה׃ הַרְבֵּה מִכָּל פָּנִים תְּחִילָּתוֹ שֶׁבְּיָדָם הָפְקְדוּ דִּבְרֵי אֱלֹוהִים'. אף על פי כן, לספרים החיצוניים חשיבות רבה יותר, בכנסיות למיניהן מאשר ביהדות – והביבליה של לותר למשל כוללת 73 ספרים. היחס אליהם הוא כאל ספרים, שיש בהם לקחים חשובים.
אסבל קיפרופ
אסבל קיפרופ (נולד ב-30 ביוני 1989) הוא אתלט קנייתי. הוא אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008) ושלוש פעמים ברציפות אלוף עולם (טגו 2011, מוסקבה 2013, בייג'ינג 2015) בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה
קיפרופ נולד במערב קניה, אביו היה אתלט שייצג את קניה בריצות למרחקים בינוניים. ב-2007 זכה במדליית זהב בריצת 8 ק"מ בקטגוריית נוער, באליפות העולם במרוצי שדה שהתקיימה במומבסה. באותה שנה סיים במקום הרביעי בריצת 1500 מטר, באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה באוסקה, בתוצאה של 3:35.24 דקות.
ב-2008 סיים במקום הרביעי בריצת 1500 מטר באליפות אפריקה באתלטיקה וזכה במדליית ארד בריצת 800 מטר. בתחרויות ליגת הזהב באותה שנה זכה במקום הראשון ברומא ובמקום השני בפריז בריצת 1500 מטר. הוא ייצג את קניה באולימפיאדת בייג'ינג וסיים שני אחרי רשיד רמזי בתוצאה של 3:33.11 דקות. בעקבות הרשעתו של רמזי בשימוש בסמים במהלך התחרות, נשללה ממנו המדליה והוענקה לקיפרופ בנובמבר 2009.
האליפות העולם באתלטיקה 2009 סיים קיפרופ במקום הרביעי בריצת 1500 מטר ולא העפיל לגמר בריצת 800 מטר. בתחרויות ליגת הזהב ב-2009 ניצח בריצת 1500 מטר ברומא וסיים שלישי בציריך.
ב-2010 זכה במדליית זהב באליפות אפריקה בניירובי בריצת 1500 מטר, כשהוא קובע שיא אליפות חדש בתוצאה של 3:36.19 דקות. באותה שנה זכה בתחרות ליגת היהלום כשניצח בתחרויות ריצת המייל ו-1500 מטר ביוג'ין, באוסלו ובגייטסהד וסיים שני בשאנגחאי. כמו כן סיים שני בתחרות ריצת 800 מטר ברומא.
ב-2011 זכה באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בטגו בתוצאה של 3:35.69 דקות. בתחרויות ליגת היהלום ניצח בריצת 1500 מטר באוסלו וסיים שני בשנגחאי, פריז וסטוקהולם. בריצת 800 מטר זכה בדוחה.
ב-2012 זכה בתחרויות ליגת היהלום ביוג'ין, אוסלו ומונקו (ריצות מייל ו-1500 מטר) וסיים שני בדוחה. בתחרות במונקו קבע בריצת 1500 מטר תוצאה של 3:28.88 דקות, שיא אישי שדירג אותו חמישי בכל הזמנים. באולימפיאדת לונדון סיים במקום ה-12 בלבד.
במסגרת ליגת היהלום שנערכה במונקו ב-19 ביולי 2013 קבע קיפרופ בריצת 1500 מטר, שיא אישי חדש של 3:27:72 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה ב-2013 במוסקבה זכה קיפרופ במדליית זהב בריצת 1500 מטר, בתוצאה של 3:36.28 דקות, לפני מתיו צנטרוביץ' מארצות הברית (3:36.78 דקות) ויוהאן קרוניה מדרום אפריקה (3:36.83 דקות)
בתחרות ליגת היהלום במונקו ביולי 2015 ניצח בריצת 1500 מטר ושיפר את שיאו האישי ל 3:26.69 דקות. הוא מדורג במקום השלישי בכל הזמנים ריצה זו.
באליפות העולם ב-2015 שהתקיימה בבייג'ינג זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בפעם השלישית ברציפות בתוצאה של 3.34.40 דקות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים במקום השישי בתוצאה של 3:50.87 דקות. באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא הצליח לשמור על תוארו וסיים במקום התשיעי בתוצאה של 3:37.24 דקות.
אמרוץ
אסבל קיפרופ נודע כמי שנלחם בשימוש בחומרים ממריצים באתלטיקה, ואף דרש להחמיר את העונשים למי שנתפס. בנובמבר 2017 נמצא שהשתמש ב-EPO לשיפור הביצועים. לטענתו, הבודקים ביקשו ממנו כסף, ומפני שהוא לא נתן להם מספיק, הם החליטו "להעניש" אותו ולפגוע בדגימות שמסר. בנוסף, הוא טוען כי אין סיבה שסם מסוג זה ימצא בגופו בחודש נובמבר, מפני שסם זה לא עוזר לטווח הארוך, אלא רק לזמן קצר, ואין סיבה שישתמש בו בתקופה הזו בשנה, בה אין תחרויות. באפריל 2019 החליטה התאחדות האתלטיקה הבינלאומית להשעותו לארבע שנים, כשכל התוצאות שהשיג מ-27 בנובמבר 2017 ועד לתאריך ההשעיה בוטלו.
שפתוניים
אלו דגים החיים בעיקר בשוניות אלמוגים ואורכם לעיתים רחוקות עולה על 20 ס"מ אך הגדול שבהם, המין תפאר ענק (Cheilinus undulatus), מגיע עד לאורך 2.5 מ' ולמשקל 190 ק"ג.
הם קרויים כך עקב שפתיהם הגדולות והמשורבבות מחוץ לפיהם. לחלקם ישנו גם "חדק" גדול איתו הם מרחרחים את הסביבה. סנפיריהם גדולים וראשם גדול וחזק, אך זנבותיהם קטנים והם איטיים יחסית.
המינים הקטנים מתחבאים רוב זמנם בין האלמוגים או משוטטים ביניהם בחיפוש אחר מזון. כולם טורפים הניזונים בעיקר מחסרי חוליות ימיים שונים או משרידי ארוחות של דגים אחרים. כמה מבני המשפחה הם דגי נקאי בעלי "תחנות ניקוי" קבועות.
מיני שפתוניים בישראל
במפרץ אילת מצויים המינים הבאים:
בים התיכון מצויים המינים הבאים:
מישל דה סרטו
מישל דה סרטו (בצרפתית: Michel de Certeau; 17 במאי 1925 – 9 בינואר 1986) היה כומר ישועי, פילוסוף וסוציולוג, מגדולי התאורטיקנים בצרפת במאה ה-20. במחקריו שילב בין היסטוריה, מדעי החברה, חקר דתות וחקר השיח.
הפילוסופיה של דה סרטו ופועלו
דה סרטו התעניין בפרקטיקות שמלוות את חיי היום יום. על ידי הזרה של סיטואציות יום יומיות, הוא בחן קשרים שמתקיימים בין תופעות. דה סרטו התבונן על מעשים שגרתיים – החל בהליכה ברחוב ונסיעה ברכבת, דרך קנייה במכולת, הצבעה בקלפי ועד לאשפוז בבתי-חולים, גסיסה ומוות – והצביע על דפוסים שחוזרים על עצמם ויוצרים את האופן שבו הפרקטיקות מרכיבות את פסיפס החיים. על פי הסברו של דה סרטו, ביום יום מתגלה חכמה רבה ולכן לא ניתן להכניסו למסגרות מִשְמוּע (signification).
בספרו "המצאת היומיום" דה סרטו הציג זאת כך: "למרות שהמסלולים מורכבים ממלים הלקוחות משפות מקובלות (זו של הטלוויזיה, של העיתון, של הסופרמרקט או של שרשרת מוזיאונים) ולמרות שהמלים נשארות כפופות לתחביר נתון מראש (לוחות זמנים ארעיים, סדרים פרדיגמטיים של מקומות וכר), המסלולים מתווים תחבולות של אינטרסים אחרים ושל תשוקות שאינן נקבעות על ידי המערכות שבהן הן מתפתחות" (de Certeau 1974a, 1974b).
השימוש בפרקטיקה יום יומית משרת לדעתו צורות התנגדות לתרבות השלטת. דה סרטו טען שהיות ואין התנגדות מוחלטת לתרבות המרכזית, נוצרים תמיד ובאופן עקבי שימושים מניפולטיביים בתוצריה. לפיכך הפרקטיקה של היום יום פועלת כמכניזם של התקוממות. מיקרו-התנגדות לכוח שמופעל בחברה נוצר, אליבא דדה סרטו, על ידי קריאה מעוותת בטקסטים קאנוניים, צריכה-יצרנית, יצירת אגדות על ידי בריקולאז' וכדומה, בצורה שמאפשרת התחמקות מהסדר התרבותי השולט.
לצד אישים ואסכולות כמישל פוקו, פייר בורדייה, ז'ק דרידה וחברי אסכולת פרנקפורט, דה סרטו נחשב לאחד מראשי המדברים בחקר השיח ובתאוריה הביקורתית. חידושו של דה סרטו היה בכך שהוא תיאר מנגנונים של אנטי-משמעת שנוצרים על ידי אלו שלכודים בתוך השיח הממשמע. פרקטיקות נוגדות משמעת פועלות למעשה בתוך המבנים הטכנוקרטיים והן מתפקדות כמעין וירוס שחודר לתא של אורגניזם ומשנה את דרכי פעולתו. לפי דה סרטו, אופן ההתנגדות של היום יום חשוב וחזק יותר לאין ערוך מאשר התמורות שחלות בחברה דרך מהפכות.
עונת 1964/1965 ב-NBA
עונת 1964/1965 היא העונה ה-19 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השביעית ברציפות והשמינית בסך הכול של בוסטון סלטיקס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 4-1. זוהי האליפות השביעית של הסלטיקס מתוך רצף של 8 אליפויות רצופות. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה ביל ראסל מהסלטיקס בפעם החמישית בקריירה, לאחר שרשם ממוצעים של 14.1 נקודות ו-24.1 ריבאונדים למשחק והוביל את קבוצתו למאזן הטוב בליגה (62-18). בשנת 1996 נבחרו הסלטיקס של עונה זו לאחת מ-10 הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA.
קבוצת סן פרנסיסקו ווריורס, שפתחה את העונה בצורה חלשה ונקלעה לקשיים כלכליים, העבירה באמצע העונה את מלך הסלים של הליגה, וילט צ'מברלין, לפילדלפיה 76' שהפכה מיידית לאחת הקבוצות החזקות ב-NBA. צ'מברלין וקבוצתו החדשה הגיעו בפלייאוף עד גמר המזרח, שם הפסידו לבוסטון סלטיקס בתוצאה 4-3.
דראפט 1964
הדראפט בעונה זו נערך ב-4 במאי בעיר ניו יורק. לפני הדראפט נבחרו וולט האזרד וג'ורג' וילסון על ידי לוס אנג'לס לייקרס וסינסינטי רויאלס, בהתאמה, כבחירות טריטוריאליות. בבחירה הראשונה בדראפט עצמו נלקח ג'ים בארנס על ידי ניו יורק ניקס. לאורך הדראפט נבחרו בסך הכול שישה שחקני אולסטאר: וולט הזארד, ג'ו קולדוול (בחירה שנייה), לוציוס ג'קסון שהשתתף במשחק האולסטאר כבר בעונת הרוקי (4), ג'ף מאלינס (5), ויליס ריד שזכה בתואר רוקי העונה (8) ופול סיילאס (10). לאחר פרישתו הוצג ריד בהיכל התהילה של הכדורסל.
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 15 סיבובים):
אולסטאר
משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-13 בינואר 1965 בסנט לואיס, מיזורי. המאמנים במשחק היו רד אאורבך מבוסטון סלטיקס ואלכס האנום מסן פרנסיסקו ווריורס. חמישיית המזרח כללה את אוסקר רוברטסון, סם ג'ונס, ג'רי לוקאס, לוציוס ג'קסון וביל ראסל, וחמישיית המערב כללה את לני וילקינס, ג'רי וסט, אלג'ין ביילור, בוב פטיט ו-וילט צ'מברלין. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 124-123, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה ג'רי לוקאס שקלע 25 נקודות.
פרסים עונתיים
חמישיות העונה
חמישיית הרוקיז
מחוז נסאו (ניו יורק)
מחוז נסאו (באנגלית: Nassau County) הוא מחוז במדינת ניו יורק שבארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, האוכלוסייה במחוז מנתה 1,339,532 תושבים. המחוז גובל בעיר ניו יורק ממערב, והוא אחד מבין ארבעת המחוזות של לונג איילנד, יחד עם מחוז סאפוק, מחוז קינגס ומחוז קווינס.
היבטים עיקריים:
במחוז נסאו התעשייה, בעיקר ענף התעופה, ירדה בהיקפה, בעוד התעסוקה הקמעונאית וענף השירותית עלו. עלייה דרמטית בבניית המשרדים עם כמה מבנים העולים על יותר מ -1,000,000 מטרים רבועים, שינתה את אופק המחוז והפכה אותו למקום מרכזי בהעסקת צווארון לבן.
במחוז נסאו ישנו ריכוז של מכללות ואוניברסיטאות רבות, ביניהן אוניברסיטת אדלפי, מכללת מולוי, המכון הטכנולוגי של ניו יורק, SUNY אולד ווסטברי, מכללת קהילת נסאו, אוניברסיטת הופסטרה, קמפוס פוסט באוניברסיטת לונג איילנד, האקדמיה לסוחרים ימיים בארצות הברית, ומכון ווב.
מחוז נסאו כולל שני אזורים מוגנים לאומית של מקלט חיות הבר הלאומי של מפרץ הצדפות ואתר ההיסטוריה הלאומי של גבעת סאממור.
המחוז קרוי על שמו של ויליאם השלישי, מלך אנגליה, שהיה נסיך הולנדי בטרם מלכותו וחבר בית נאסאו בעת ששלטו ההולנדים בלונג איילנד. מבחינה פוליטית מצביע המחוז ברובו למפלגה הדמוקרטית.
במאי 2022 נחתם הסכם ערים תאומות בין המחוז למועצה אזורית שומרון, ובאוגוסט באותה שנה נחתם הסכם ערים תאומות גם עם מועצה אזורית בנימין.
אנדריי רוזנטול
אנדריי רוזנטול (נולד בשנת 1969), הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה במשחי החזה. ייצג את ישראל באליפות אירופה (שפילד 1993).
אלוף ישראל ושיאן ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי 1991 זכה רוזנטול בשתי מדליות זהב, בחשה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.55 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:20.74 דקות, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של אייל שטיגמן (2:22.92 דקות).
תיק השוק
תיק השוק הוא תיק נכסים הכולל את כל הנכסים בשוק ביחס פרופורציונלי לערכם בשוק.
אנדריי רוזנטול
אלוף ישראל ושיאן ישראל
ב"משחה נועם" (בריכת 25 מטר) שנערך בסוף דצמבר אותה שנה זכה רוזנטול במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:18.62 דקות, שיפור לשיאו של אייל שטיגמן. שני סיים כרמל לויתן (2:23.44 דקות).
תיק השוק
למרות הגדרה רחבה זו, לא נדרש לכלול את כל הנכסים הקיימים בשוק כדי לקבל את תיק השוק, ניתן להסתפק בנכסים העיקריים שבשוק כך שיתקבל תיק שוק מקורב מספיק לתיק השוק האמיתי. הכלכלן ריצ'רד רול הראה כי המדד העיקרי בכל מדינה, הוא תיק מקורב מספיק וניתן להסתמך עליו. כך למשל מדד S&P 500 בארצות הברית ומדד DAX בגרמניה הם תיקים מקורבים לתיק השוק.
אנדריי רוזנטול
1992
בתחרות "גביע חיפה הבינלאומי" שנערכה בבריכת הטכניון בחיפה בפברואר 1992 זכה רוזנטול במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.81 דקות.
תיק השוק
הרעיון מאחורי תיק השוק הוא שמשקיעים ישקיעו רק בתיק השוק ובנכס חסר סיכון. זאת כי השקעה בתיק אחר תיתן סיכון גבוה יותר ביחס לתשואה שאותה ניתן לקבל משילוב בין תיק השוק ונכס חסר סיכון. תאוריה זו היא הבסיס למודל CAPM ולמודלים נוספים של תמחור.
אנדריי רוזנטול
1992
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף מאי אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.82 דקות, אחרי השחיין האורח מקזחסטן ואדים אלכסייב (1:04.19 דקות) שעלה לישראל לאחר האליפות ולפני אמיר כהנא מהפועל חולון בן ה-16 שקבע שיא ישראלי חדש לנוער של 1:06.14 דקות. במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:18.76 דקות. שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי ודים אלכסייב (2:18.17 דקות).
אליפות אירופה
באליפות אירופה שנערכה בשפילד, אנגליה באוגוסט 1993 סיים רוזנטול במקום 19 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.23 דקות.
עץ השמיים
עץ השמיים (ביפנית: 東京スカイツリー) הוא מגדל תקשורת, מסעדה ומגדל תצפית הממוקם בסומידה, טוקיו. הוא הפך למבנה הגבוה ביותר ביפן ב-2010, והגיע לגובהו המרבי, 634 מטר, במרץ 2011. בכך הפך להיות המגדל הגבוה ביותר בעולם, במקום מגדל קנטון, והמבנה השני בגובהו בעולם אחרי בורג' חליפה, המתנשא לגובה 829.8 מטר.
תכנון
בסיס המגדל בנוי כמו חצובה; מגובה של 350 מטר ומעלה, מקבל המבנה צורת גליל על מנת לאפשר צפייה על נוף הנהר והעיר. ישנן תצפיות בגובה 350 מטר, עם קיבולת ל-2,000 צופים, ובגובה 450 מטר, עם קיבולת ל-900 צופים. התצפית העליונה כוללת הליכה על רצפת זכוכית בה המבקרים מטפסים חמישה מטרים לנקודה הגבוהה ביותר במשטח. חלק הרצפה מזכוכית מאפשר למבקרים מבט ישיר על הרחובות מתחת.
המגדל עמיד בפני רעידות אדמה, וכולל פיר מרכזי עשוי מבטון יצוק. כמו כן מחוברים לשלד הבניין בולמי זעזועים המסוגלים, לדברי המפתחים, להפחית ב-50% את האנרגיה של רעידת האדמה.
הבניין מואר בשתי תבניות שונות, אחת כחולה ואחת סגולה המשתנות מיום ליום. המגדל מואר בעזרת נורות לד.
שם המגדל נבחר לאחר שנאספו הצעות מכלל הציבור. גובה הבניין נבחר בשל משמעותו. הספרות 6,3,4 מייצגות את המילה "מוסאשי", שם ישן לאזור בו עומד המגדל.
עם התקרבות מועד פתיחת הבניין, נאסף טור של אנשים שבוע מראש לרכוש כרטיסים. כל ההזמנות לעלייה למגדל נמכרו מראש לחודשיים שאחרי הפתיחה. ביום הפתיחה פקד את המגדל קהל של עשרות אלפים, למרות הגשם שהפריע לתנאי הראות בתצפיות. רוחות חזקות אף גרמו לסגירתן של שתיים מתוך 13 המעליות והשאירו צופים תקועים בנקודות התצפית לזמן קצר. לדברי חברת טובו, 1.6 מיליון מבקרים פקדו את המגדל בשבוע הראשון לפעילותו.
מארי אנטואנט קטוטו
מארי-אנטואנט קטוטו (בצרפתית: Marie-Antoinette Katoto; נולדה ב-1 בנובמבר 1998) היא כדורגלנית צרפתייה, המשחקת בעמדת חלוצה בפריז סן-ז'רמן שבליגה הצרפתית הראשונה ובנבחרת צרפת. כבוגרת אקדמית הנוער של פריז סן-ז'רמן היא הפכה לכובשת המובילה בכל הזמנים בקבוצה באפריל 2022 בגיל 23.
קריירת מועדונים
קטוטו, צאצאית למשפחה קונגולזית, נולדה בצרפת והחלה לשחק כדורגל מגיל 7 בקבוצה המקומית בקולומב. בגיל 13 הצטרפה לאקדמית הנוער של פריז סן-ז'רמן ועזרה לקבוצתה לזכות באליפות הנערות בשנת 2016.
את הופעת הבכורה שלה בקבוצה הבוגרת ערכה ב-2015 מול וולפסבורג במסגרת ליגת האלופות ובשבועות שלאחר מכן שותפה לראשונה גם בליגה וכבשה שער כבר במשחקה הראשון.
קטוטו הפכה לכובשת מצטיינת והייתה מלכת השערים בליגה הצרפתית בעונות 2018/2019, 2019/2020 ו-2021/2022. באפריל 2022 הפכה לכובשת המצטיינת בכל הזמנים של פריז סן-ז'רמן.
בנבחרת
קטוטו הייתה חלק מנבחרות צרפת בגילים השונים ורשמה בסך הכל 35 הופעות בהן כבשה 24 שערים. הייתה חלק מנבחרת צרפת עד גיל 19 שזכתה באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2016. באליפות זו הייתה גם מלכת השערים ונבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר. בהמשך הגיעה עם הנבחרת לחצי גמר בגביע העולם עד גיל 20 בשנת 2018.
ב-2018 רשמה את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת אך למרות הישגיה בנבחרת ובליגה הושארה מחוץ לסגל באליפות העולם ב-2019 שנערכה בצרפת בטענות לבעיות התנהגות וגישה לא מתאימה לחברותיה לקבוצה.
אינס ריברו
מריה אינס ריברו (בספרדית: María Inés Rivero; נולדה ב-7 ביוני 1975) היא דוגמנית ארגנטינאית.
קריירה
הפריצה הגדולה של ריברו הגיעה כאשר חתמה עם ויקטוריה'ס סיקרט כדי להפוך לאחד המלאכות הבולטות שלהם בשנת 1998. חוזה בחברה מסייע לדוגמניות להשיג תהילה בתעשייה העולמית. ריברו הצטרפה למסע הפרסום של ויקטוריה'ס סיקרט בסוף שנות ה-90. היא עבדה לצד דוגמניות כמו היידי קלום, אדריאנה לימה, אלסנדרה אמברוזיו, טיירה בנקס, קרולינה קורקובה, דניאלה פשטובה, סטפני סימור וקארן מולדר. היא הייתה מה שנחשב לגל המלאכיות הראשון עבור החברה. במסגרתה כדוגמנית של החברה, הופיעה על שערי המגזינים "ווג" ו"קוסמופוליטן".
עבודתה עם ויקטוריה'ס סיקרט גרמה לריברו לאמץ תדמית התואמת למדיניות החברה וגם שמרה על כושר ועל מראה סקסי ובוטח ודגמנה הלבשה תחתונה של המותג.
בשנת 2013 אחרי כמעט שני עשורים של הליכה בתצוגות אופנה ופוזות לצלמים, החליטה ריברו להתנסות בצד השני של ענף הדוגמנות והצטרפה לפאנל השופטים של תוכנית המציאות Model" Latina South Beach", שם עשר דוגמניות לטיניות מתמודדות על זכייה ב-25 אלף דולר, תפקיד כדוברת ערוץ NuvoTV, וחוזה עם סוכנות הדוגמנות הבינלאומית Q Management. התוכנית עלתה לראשונה ב-28 במאי 2012.
חיים אישיים
ריברו הייתה נשואה לצלם המפורסם ג'רל אל דה בסוויל ממנו התגרשה בשנת 1996.
לאחר מכן נישאה לתעשיין הקובני חורחה מורה. בשנת 2001 נולד בנם הראשון. כיום המשפחה מתגוררת במיאמי ביץ', פלורידה.
ריברו מספרת בראיונות מה לדעתה דרוש לקיום מערכת יחסים בריאה, בהתבסס על נישואיה הארוכים. לדבריה, היא ומורה מכבדים זה את המרחב של זה ומשוחחים על בעיותיהם.
עונת 1978/1979 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
עונת 1978/1979 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-22 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-2 בנובמבר 1978 ותחרות הסתיימה ב-5 באפריל 1979. בתחרות השתתפו 22 קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו משחקים ב-6 בתים מוקדמים בהם נקבעו 6 עולות לבית הגמר. בבית הגמר התקיימו שני סיבובים. בסוף העונה ב-5 באפריל בגרנובל התקיים משחק הגמר.
התחרות הסתיימה בניצחון של בוסנה, בפעם הראשונה בתולדות המועדון. במשחק זה ז'רקו ואראיץ' עשה 45 נקודות, שיא זה לא נשבר עד היום. לאמרסון וארזה זו הייתה ההופעה העשירית ברציפות במשחק הגמר.
מהלך התחרות
בשלבים המוקדמים נקבעו 6 עולות לבית הגמר.
ישראל בתחרות
מכבי תל אביב זכתה במקום הראשון בבית המוקדם ג' והעפילה לבית הגמר. את בית הגמר היא סיימה במקום שלישי.
פול צ'לימו
פול קיפקמוי צ'לימו (באנגלית: Paul Kipkemoi Chelimo; נולד ב-27 באוקטובר 1990) הוא אתלט אמריקאי ממוצא קנייתי. הוא סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) וזוכה מדליית ארד באליפות עולם (לונדון 2017) בריצת 5000 מטר.
קריירה
ב-2010, עבר צ'לימו לארצות הברית בשביל להתחרות עבור מכללת שורטר. הוא ניצח במשך שנתיים תחת מכללת שורטר מרוצים באליפויות המכללות, עד למעברו למכללת צפון קרוליינה.
צ'לימו קיבל אזרחות אמריקאית לאחר שהצטרף לצבא ארצות הברית, לאחר מכן הצטרף לתוכנית האתלטית של הצבא לאתלטים פעילים.
סגן אלוף אולימפי
באליפות העולם באולם שנערכה באורגון בשנת 2016 הוא סיים שביעי בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:00.76 דקות.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים שלישי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:35.92 דקות ונכלל במשלחת האמריקאית. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:03.90 דקות, אחרי מו פארח מבריטניה (13:03.30 דקות) ולפני הגוס גברהיווט מאתיופיה (13:04.35 דקות).
מדליית ארד באליפות העולם
באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 2017 זכה צ'לימו במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:33.30 דקות, אחרי מוקטר אדריס מאתיופיה (13:32.79 דקות) ומו פארח (13:33.22 דקות). בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 13:24.88 דקות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה בשנת 2019 סיים צ'לימו במקום שביעי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:04.60 דקות.
יחסי הממלכה המאוחדת–סנט קיטס ונוויס
יחסי הממלכה המאוחדת–סנט קיטס ונוויס הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס לבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד.
מכונת חישוב
מכונת חישוב היא מכונה המיועדת לעזור בעריכת חישובים, בעזרת מערכות מכניות, המבוססות על מנגנונים כמו מנופים, גלגלי שיניים, תמסורות, וכדומה או מערכות אלקטרוניות. בצורתה הבסיסית מכונת חישוב מסוגלת לבצע את ארבע פעולות החשבון, ובגרסאות מתקדמות יותר, אלקטרוניות, ניתן לבצע פעולות נוספות, כגון העלאה בחזקה, הוצאת שורש ריבועי ופונקציות טריגונומטריות.
אלכסנדר מנס
אלכסנדר מנס (באנגלית:Alexander Manes; 2010-1930) היה פיזיקאי ומטאורולוג ישראלי, בין החלוצים לקידום אנרגיה מתחדשת בישראל. מבכירי החוקרים בארץ בנושא האקלים בכלל ובתחום אנרגיית הרוח בפרט. בעל תואר דוקטור בפיזיקה ממכון ויצמן למדע. קיבל פרס מפעל חיים בכנס אילת-אילות לאנרגיה מתחדשת, בעבור תרומתו לתחום אנרגיית הרוח בישראל. היה העורך המדעי הראשון של המהדורה העברית של סיינטיפיק אמריקן.
מכונת חישוב
סקירה
תרבויות שונות, למן העת העתיקה, המציאו והשתמשו בעזרים שונים לביצוע פעולות חשבון. העזרים הראשונים יועדו לעזר בספירה, כמו מקל ספירה, שדוגמאות שלו ידועות בארכאולוגיה עוד בתקופה פרהיסטורית. ידוע גם השימוש בערימת אבנים כעזר לספירה, שמוזכר במקורות היסטוריים שונים, למשל אצל דמוסתנס.
אלכסנדר מנס
ביוגרפיה
אלכסנדר מנס נולד בבילגוריי, עיירה יהודית-פולנית קטנה ליד לובלין. עם הכיבוש הגרמני, ברחה המשפחה לגבול פולין-רוסיה ומשם הוגלתה, בסוף 1940, יחד עם המשפחה המורחבת לסיביר. עם סיום מלחמת העולם השנייה חזר מנס עם משפחתו לפולין, לעיר לודז', שם השלים תעודת בגרות.
ב-1950 עלה לישראל עם הוריו ואחיו. ב-1960 נישא לאילנה ביתם של לאה וגבריאל וייסמן, שלה היה נשוי 60 שנים. עם סיום לימודיו בטכניון בשנת 1956 התחיל מנס לעבוד בשירות המטאורולוגי הישראלי. בתחילת שנות ה-70 סיים מנס תואר שני בנושא עכירות השמיים, בהדרכת פרופ' יהויכין יוסף במחלקה למדעי כדור הארץ באוניברסיטת תל אביב וב־1988 סיים תואר שלישי בפיזיקה בממכון ויצמן למדע בנושא מדידות קרינה על משטחים נטויים בהדרכת פרופ' גדעון יקותיאלי.
מכונת חישוב
סקירה
מתקנים מכניים שונים לביצוע חישובים המשיכו להופיע בעת העתיקה:
אלכסנדר מנס
ביוגרפיה
בין תפקידיו בשירות המטאורולוגי, במשך קריירה ארוכה שנמשכה למעלה מ-40 שנה, כיהן כסמנכ"ל השירות למחקר ופיתוח. פיתח וקידם את מודל התחזית העונתית למשקעי החורף בישראל. הקים וניהל במשך שנים רבות את מערכת הבקרה לסירוגין (מב"ס) השומרת על איכות האוויר מפני זיהום של מקורות גבוהים. היה הראשון לקדם פעילות למיפוי רוח לאומית (אטלס רוח), יזם והיה מעורב בקליטת המחשב הגדול הראשון של השירות המטאורולוגי, בתכנון ופיתוח מנהרת הרוח, בהקמת המרכז הלאומי לקרינת השמש בבית-דגן ובהתקנת מכ"ם הגשם. כיהן כיושב ראש האיגוד המטאורולוגי הישראלי והיה הנציג הישראלי בוועדת המחקר של הארגון המטאורולוגי העולמי. תחת ניהולו החל לראשונה השימוש בלוויינים לחיזוי מזג אוויר.
מכונת חישוב
סקירה
מאוחר יותר, במאה ה-17, החלו להופיע מכונות חישוב מכניות שמבוססות על מערכיות גלגלי שיניים ותמסורות. שימוש במכונות חישוב כאלו החל להתפשט מאמצע המאה ה-19, במהפכה התעשייתית, ולקראת סוף המאה ה-19 כבר התקיימה תעשייה, שעדיין הייתה צעירה אך כבר הכילה עשרות אם לא מאות יצרנים שונים, בכתריסר ארצות שונות.
אלכסנדר מנס
ביוגרפיה
מנס היה בין החלוצים לקידום אנרגיה מתחדשת בישראל. היה מעורב בכל הפרויקטים הגדולים שנוהלו בשירות המטאורולוגי הישראלי, שכללו בין השאר תכנון ופיתוח רשת התחנות המטאורולוגיות האוטומטיות, שהחליפה את רשת התחנות הקונבנציונליות, שהביא את השירות להיקף של יותר מ-80 תחנות המפוזרות ברחבי הארץ; הקמת המרכז הלאומי לקרינת השמש בבית-דגן; הקמת רשת תחנות סולריות בנגב; הקמת תחנת הקרינה הבין-לאומית בשדה בוקר, המשולבת במעקב אחר שינוי אקלים; התקנת מכ"ם הגשם של השירות המטאורולוגי; ניהול תסקירי השפעה על הסביבה לתחנת הכוח רדינג ד' (התסקיר הראשון שנערך בארץ לתחנת כוח), אורות רבין ותחנת הכוח רוטנברג; ופיתוח תחזית עונתית למשקעי החורף בישראל.
מכונת חישוב
סקירה
בתקופה זו הופיע בבירור הופיעה בבירור הפרדה בין שני "זנים" של מכונות חישוב: הזן הראשון מכונה "מכונות חיבור", אף כי בחלקן ניתן לבצע גם פעולת חיסור, והזן השני נקרא "מכונות ארבע פעולות", בעזרתן ניתן לבצע חיבור, חיסור, חילוק וכפל.
אלכסנדר מנס
ביוגרפיה
בה בעת לתפקידיו המקצועיים שימש גם כיו"ר ועד העובדים של השירות המטאורולוגי בשנות השנות ה-60 של המאה ה-20.
מכונת חישוב
סקירה
במאה ה-20 התעשייה התפתחה במהירות, תפוצת המכונות המשיכה להתרחב, לשימושים מגוונים יותר ויותר - מכונות החיבור מצאו את מקומן במשרדי ניהול חשבונות ובקופות רושמות, ומכונות ארבע פעולות, בשימוש מדענים, מהנדסים, בנקאים, מודדים, ומקצועות רבים נוספים בהם נחוץ לבצע חישובים.
יחסית למחשבונים בני ימינו, מכונות החישוב גדולות, כבדות, ויקרות, ומעולם לא הגיעו לתפוצה דומה לתפוצת המחשבונים. עד תום עידן מכונות החישוב הופיעו שכלולים רבים, כמו הנעה חשמלית, הדפסה, ואוטומציה מקיפה יותר ויותר, וגם ממשק המשתמש המשיך להשתכלל - באריתמומטר המקורי ביצוע פעולת כפל היא פעולה מורכבת הדורשת מיומנות, כשבמכונות החישוב האחרונות, אופן השימוש דומה לשימוש במחשבון בן ימינו, כשגם החילוק וגם הכפל מחושבים באופן אוטומטי לחלוטין. אחד היצרנים האמריקאיים (פרידן), בנה מכונות שיכלו אפילו לחשב שורש ריבועי.
אלכסנדר מנס
ביוגרפיה
במקביל לעבודתו בשירות המטאורולוגי הישראלי הרצה ולימד במשך עשרות שנים באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן והעמיד דור שלם של תלמידים, כמו כן הנחה עבודות מחקר בנושאי אקלים בבית-הספר פורטר ללימודי הסביבה באוניברסיטת תל אביב. תרם רבות להכשרת מדענים במסגרת המרכז האזורי להדרכה של הארגון המטאורולוגי העולמי. בנוסף, היה מבוקש מאוד בפעילות הסיוע הבין-לאומית של ישראל בעולם במסגרת המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי. שנים רבות היה מנס הנציג הישראלי בוועדת המחקר של הארגון המטאורולוגי העולמי, שם קשר קשרים עם נציגי המדינות השונות ופעל לקידום המחקרים הבסיסיים בארץ ובעולם.