cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מקסימוס (קומיקס)
מלחמה שקטה, פלישה סודית, מלחמת וממלכת המלכים
במהלך מלחמת הבלתי אנושיים-שי'אר, בלאקאגאר חזר לתפקיד המלך ואילו מקסימוס תיפקד כיועץ. בלאקאגאר השתמש באחת מהמצאותיו של מקסימוס נגד וולקן, אך נהרג לכאורה ופתח קרע בזמן-חלל. לאחר מותו לכאורה של בלאקאגאר, מדוזה נעשתה המלכה. מקסימוס נראתה תחת השגחתו של גורגון, וכל רצונותיו נדחו. במהלך שלטון הבלתי אנושיים על אימפריית הקרי, התגלה כי מקסימוס עומד מאחורי מרד האלפא פרימיטיבים, וזאת לאור טענתם של קריסטל, רונאן וגורגון. כמו כן, השתתף בעלילת "הציווי של תאנוס".
אינסופיות, הקאבאל של נאמור
לפני מתקפתו של תאנוס, מקסימוס עזר לבלאקאגאר לבנות פצצה המכילה את ערפילי טריגן. ברגע שתתפוצץ, הפצצה תפעיל גנים בלתי אנושיים רדומים, שיעוררו כוחות-על. הוא סייע לאילומינטי לחפש אחר בלאקאגאר החטוף, אשר התגלה בוואקאנדה. בלאקאגאר היה תחת שליטה מוחית מצד על-ענקית מהמסדר השחור של תאנוס, אשר רצתה להשתמש בבלאקאגאר על מנת להפעיל פצצות אנטי חומר ששכנו בנקרופוליס ואקאנדה. כאשר על-ענקית הביסה את האילומינטי עם בלאקאגאר, מקסימוס הופיע והתגרה בה. מקסימוס הפעיל את פצצות האנטי חומר, והורה ללוקג'או להשתמש בטלפורטציה שלו על מנת להעביר את על-ענקית והפצצות לכוכב לכת נטוש. כאשר זה נעשה, על-ענקית נהרגה ובלאקאגאר שוחרר משליטתה. בלאקאגאר, מקסימוס ולוקג'או עזבו את המקום. בהימלאיה, מקסימוס נכח כאשר בלאקאגאר הסתיר את קודקס טריגן. הוא גילה כי פצצת טריגן התפוצצה, וגרמה להפעלת גנים בלתי אנושיים בקרב מיליוני בני אדם.
מקסימוס הצטרף לקאבאל של נאמור, שמטרתו להשמיד יקומים הנכנסים למצב התנגשות עם ארץ-616. בטיימסקיפ של שמונה חודשים מאירועי "החטא הקדמון", מקסימוס השמיד עם הקאבאל עשרות יקומים. הוא ופרוקסימה מידנייט הגנו על נקרופוליס ואקאנדה מטצ'אלה ושורי, אשר רצו לגנוב את פצצות האנטי חומר. נאמור, מקסימוס ושאר הקבוצה נהרגו בפיצוץ אנטי חומר. הם התגלו בחיים, אך לא יכלו לחזור ליקום מארוול ונאלצו לסגת ליקום האולטימייט.
שומן (עיר)
שוּמֶן (בבולגרית: Шумен) היא עיר בצפון מזרח בולגריה בירתו של מחוז שומן וממוקמת 301 קילומטרים מהבירה סופיה, כ-80 ק"מ מערבית לווארנה, 18 ק"מ מערבית למדרה ו-19 ק"מ דרומית לפרסלב. מקור השם נגזר או מהמילה הטורקית Şumnu, שמשמעותה רחש, (רחש העלים הנושרים). במשך השנים הגדילה העיר את שטחה לכיוון הגבעות הסובבות אותה, המהוות חלק מהרי הבלקן.
העת העתיקה וימי הביניים
עדויות להתיישבות אנושית מאורגנת מתוארכות לתקופת הברזל המוקדמת. שרידי מבנים הכוללים חומות וביצורים נתגלו באזור העיר ותוארכו למאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. בראשית המאה ה-1 נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרומית ובשלהי המאה ה-4 לאחר הפיצול באימפריה עבר השטח לחזקת האימפריה הביזנטית. במהלך המאה ה-7 היגרו לאזור שבטים בולגארים וסלאבים שהיוו את הבסיס להקמת האימפריה הבולגרית הראשונה, אשר בחזקתה נכללה המצודה. ב-811 נכבשה העיר בידי ניקפורוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית והועלתה באש. בראשית המאה ה-10 בתקופת שלטונו של הצאר סימאון הראשון הפכה העיר למרכז תרבותי ורוחני לאימפריה שאימצה את הנצרות האורתודוקסית. מתחמי המגורים והמסחר של העיר התרכזו סביב המצודה.
התקופה העות'מאנית
ב-1854 הייתה שומן מפקדתו הראשית של עומאר פאשה מפקד הכוחות העות'מאנים במלחמת קרים. שומן הייתה בסיס מרכזי לתנועת התחיה הלאומית הבולגרית הן בפן הרוחני והן בפן הלאומני. ב-1813 הוקם בעיר תיאטרון, ב-1828 בית ספר דתי לבנות וב-1850 הוקמה לראשונה בשטחי בולגריה תזמורת פילהרמונית. ב-22 ביוני 1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה שומן בידי צבא האימפריה הרוסית ונכללה בשטחי הנסיכות הבולגרית החדשה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.
לאחר עצמאות בולגריה
בעשורים הראשונים שלאחר עצמאות בולגריה חוותה שומן משבר כלכלי חריף שנבע מאובדן השווקים העות'מאנים המסורתיים וכן מטרנספר האוכלוסייה שבוצע בקרב המוסלמים. היציאה מהמשבר ופיתוח שווקים חדשים התרחשה רק לאחר מלחמת העולם השנייה. בין 1950 ל-1956 כחלק מהאינדוקטרינציה השלטונית הקומוניסטית בהשראת ברית המועצות שהנהיג ראש ממשלת בולגריה וולקו צ'רבנקוב, שכללה בין היתר שכתוב פרקי היסטוריה, שונה שם העיר לקולרובגרד כדי להתנתק היסטורית מהתקופה העות'מאנית. שמה ניתן לה לזכרו של הפוליטיקאי והקומוניסט הבולגרי, וסיל קולארוב, שכיהן כנשיא וראש ממשלת בולגריה.
כלכלה
מבחינת תמהיל התוצר המקומי הגולמי עולה ש-42.6% מגיעים ממסחר, תיקון מכוניות ומוצרי צריכה ביתיים. 29.1% ממגזר התעשייה הקלה, בעיקר טקסטיל, מזון ומשקאות. העיר מוכרת בבולגריה גם בזכות מבשלת הבירה המצויה בתחומה ונושאת את שם המותג "שומנסקו פיבו". 11.8% מהתמ"ג מגיעים מחקלאות, בעיקר חיטה, ענבים וסלק סוכר. 8.3% מהתמ"ג מגיעים מענף הבנייה.
העיר ממוקמת בצומת דרכים מרכזי בבולגריה. בסמיכות אליה חולף קו מסילת הרכבת בין סופיה לווארנה וכן רשת כבישים מהירים המקשרים אותה לסופיה, ימבול, סיליסטרה, טרגובישטה ורוסה.
דמוגרפיה
אוכלוסיית העיר מצויה במגמת גידול מתונה. שיעור התמותה גדול אמנם משיעור הילודה, אך מאזן ההגירה חיובי. בין 2001 ל-2009 גדלה אוכלוסיית העיר ב-5%. 38.17% מתושבי העיר הם בעלי השכלה תיכונית, 23.75% בעלי השכלה יסודית ו-13.82% הם בעלי השכלה אקדמית. מבחינת התמהיל המגדרי עולה ש-52.12% הן נשים ו-47.88% הם גברים.
אקלים
בשומן שורר אקלים ממוזג עם השפעות מקצינות מכיוון הרי הבלקן. ערכי הקיצון הממוצעים של הטמפרטורה, נעים ממינוס 0.5oc בינואר ועד 32oc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 600 מילימטרים. בשומן יש 35 עד 40 ימים מושלגים בממוצע מדי שנה. החודשים הגשומים ביותר הם מאי ויוני והחודש השחון ביותר הוא ספטמבר.
מצודת שומן
מצודת שומן שידועה גם בשמה שומן העתיקה, ממוקמת על רמה המצויה בשטחה של הרשות המקומית שומן. עדויות ליישוב מבוצר במקום מתוארכות למאה ה-12 לפנה"ס. במהלך המאה ה-5 לפנה"ס בתקופת הממלכה התראקית נבנתה במקום חומה נוספת. ב-15 נכבש המקום על הרומאים שהרחיבו את שטח המצודה והוסיפו צריחי שמירה. במהלך המאה ה-3 הוחרבה המצודה על ידי שבטים גותים ובמאה ה-5 על ידי ההונים ותושביה נטשו אותה. בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה נבנתה מצודה חדשה כ-300 מטרים מהריסות הישנה והיא שימשה חלק ממערך מצודות הדרכים שהגן על שטחי האימפריה. ב-1001 נכבשה המצודה על ידי הביזנטים ו-40 שנים מאוחר יותר הוחרבה על ידי הפצ'נגים. בהמשך נבנתה מחדש ושימשה חלק ממערך ההגנה של האימפריה הבולגרית השנייה. ב-1388 נפלה בידי העות'מאנים. ב-1444, לאחר קרב וארנה החריבו העות'מאנים את המצודה ומאז נותרה נטושה. בימינו מהווה המצודה אתר תיירות וחפירות ארכאולוגיות.
מסגד טומבול
מסגד טומבול נבנה בין 1740 ל-1744, תקופת שלטונו של הסולטאן מהמוט הראשון, והוא המסגד הגדול בבולגריה ואחד הגדולים בבלקן. המסגד מוקם במרכזה העתיק של העיר והוא מכיל אולם תפילה, מדרסה וחאן. הקומפלקס בנוי בתצורה גאומטרית משתנה החל ממסדרון הכניסה לאולם התפילה שבנוי בצורה ריבועית וכלה באולם עצמו שבנוי כמתומן. הכיפה מתנשאת לגובה 25 מטרים מעל פני הקרקע.
אנדרטת אבות האומה הבולגרית
על ראש אחת הגבעות המקיפות את שומן, בגובה 450 מטרים מעל פני הקרקע, מתנשאת אנדרטת אבות המדינה הבולגרית, שנבנתה ב-1981 לציון 1,300 שנות קיום לאומי בולגרי. אל האנדרטה מובילות 1,300 מדרגות ויש כאלו הרואים בעלייה בהן סוג של עליית רגל. האנדרטה נבנתה בסגנון אדריכלי קוביסטי המשלב מספר נקודות מבט עליה והיא מחולקת למקטעים שונים.
יסוד הקהילה
עדויות לקהילה יהודית שהתגוררה ברובע נפרד בעיר קיימות משלהי המאה ה-18. התיעוד מופיע בתעודות עות'מאניות העוסקות בגביית מיסים מתקופת שלטונו של הסולטאן סלים השלישי. מאחר שמתועדת קהילה מאורגנת ומשלמת מיסים, מניחים שנוסדה קודם לכן ייתכן במחצית המאה,. בתקופה זו נודע כפוסק בקהילות בולגריה הרב נסים חיים שלום מרגונטו, בן העיר. ב-1860 נחנך בית הכנסת בשומן. ב-1869 הוקם בית ספר יסודי לבנות בעיר על ידי אליאנס והיה הראשון מסוגו באזור בולגריה. מלבד לימודי קודש שלומדו בעברית ולאדינו, לומדו גם תכנים כלליים כגון מתמטיקה בשפה הצרפתית.
לאחר עצמאות בולגריה
ב-1878, ציינה הוועדה הרומנית לקונגרס ברלין כי בשומן מתגוררת קהילה יהודית בת 1,000 נפשות. ב-1900 נמנתה קהילת שומן ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בנסיכות בולגריה ומנתה 1,200 נפשות. בעיר נולד הקולונל מורנו גרציאני, אחד משלושת היהודים היחידים שהגיעו לדרגת זו בצבא בולגריה.
ב-29 באוגוסט 1920 יוצגה קהילת שומן בכנס הקהילות היהודיות המאורגנות בממלכת בולגריה שהתקיים בסופיה, על ידי נסים א. לוי ורפאל יצחק רומאנו ראשי הקהילה. בשומן הייתה פעילות ציונית ענפה. ב-1923, ב-1926 וב-1932 זכתה הרשימה הציונית ברוב מוחלט של הקולות בבחירות לוועד הקהילה.
בעיר פעל בית ספר יסודי יהודי בן 4 כיתות ופרו-גמנסיה אחת. ב-1920 למדו במערכת החינוך היהודית 175 תלמידים שהיוו 91% מכלל תלמידיה היהודים של העיר. ב-1923 ירד מספרם ל-125 כאשר הממשלה הבולגרית מימנה 3% מתקציב מערכת החינוך ועיריית שומן עוד 6%. ב-1927 למדו 118 תלמידים במערכת החינוך היהודית.
מלחמת העולם השנייה ולאחריה
בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה קהילת העיר 616 נפשות. ב-9 במרץ 1943 נחתמו צווי גירוש ל-6,365 יהודים מ"בולגריה הישנה", כדי להשלים את מכסת 20,000 המגורשים עליה סיכמו הבולגרים עם הגרמנים. ברישומי משרד הפנים הבולגרי נכללו 53 יהודים משומן במכסה ראשונית זו. תוכננו גירושים נוספים. ב-10 במרץ לפנות בוקר נערכה אקציה בעיר במהלכה נאסרו עשרות רבות של יהודים. צו הגירוש בוטל ובצהרי היום שוחררו התושבים לביתם.
ב-25 במאי נקלטו בעיר 1,262 יהודים שגורשו מסופיה והורשו לחזור בתחילת אוקטובר לעירם. בסיום המלחמה מנתה הקהילה היהודית 1,000 נפשות. לאחר המלחמה חודשה הפעילות הציונות ובשומן פעל תא של תנועת החלוץ הצעיר שנציגיו השתתפו בכינוסי הארגון שהתקיימו בסניף האזורי ברוסה ופעלו להכשרת בני הקהילה לקראת עלייה לישראל. מרבית יהודי העיר עלו לישראל בין 1948 ל-1949. ב-28 במאי 1949 בשלהי גל העלייה, ערך הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה מפקד ובשומן נמנו 84 יהודים. ב-2022 התגוררו בשומן 40 יהודים.
ברמכים
הברמכים, בערבית אל-בַרַאמִכַה (البرامكة), היו משפחת וזירים גדולים שהשיגה השפעה רבה בתקופתם של כמה ח'ליפים עבאסיים. המשפחה הייתה במקור משפחה של כהני דת בודהיסטים מאזור נאוובהאר ממערב לבלח' באפגניסטן. השם "בראמכה" הוא הגרסה הערבית למילה Parmukh בסנסקריט (प्रमुख) שמשמעותה "כהן דת".
הברמכים היו מראשוני התומכים במרד העבאסי באומיים בראשות א-ספאח. הדבר העניק לראש המשפחה, ח'אלד בן ברמכ, השפעה ניכרת בחצר, ובנו יחיא היה הווזיר הגדול של הח'ליף אל-מהדי (775-785) והחונך של הארון א-רשיד (786-809). יחיא נפטר בשנת 809, ובניו אל-פצ'ל (קרי: אל-פדל) וג'עפר (חי בין 767–803) מילאו שניהם תפקידים רמי דרג בחצרו של הארון א-רשיד.
הברמכים היו פטרוני המדע והאמנויות וסייעו להפצת המדעים ההודיים ומאקדמיית גונדישפור הפרסית ברחבי העולם הערבי. הם היו הפטרונים של מלומדים כמו גביר (Gebir) וג'בריל אבן בוח'טישו. הם היו המייסדים של מפעל הנייר הראשון בבגדאד. הברמכים תרגמו בעיקר ספרות רפואית ובכך טמנו את הזרעים למפעל "בית החוכמה" שהוקם בימי אל-מאמון. כוחם הרב של הברמכים והשפעתם בחצר מתבטאים בסיפורי אלף לילה ולילה, בהם מככב הוזיר הגדול ג'עפר. אחד מהסיפורים הכלולים בקובץ זה טבע את הביטוי "ארוחה ברמכית" (באנגלית: Barmecide feast).
בשנת 803 סר חינם של הברמכים בעיני הארון א-רשיד והוא אסר רבים מאנשיהם. על נפילתם של הברמכים מסופרות גרסאות רבות. לפי אחת מהן היו רעיו הקרובים ביותר של הארון א-רשיד אחותו עבאסה והווזיר ג'עפר. על מנת שיוכל לבלות זמן רב יותר במחיצתם, הוסכם כי יינשאו בנישואים פורמליים בלבד ונאסר עליהם להתראות שלא במחיצתו של א-רשיד כדי שלא יעמידו צאצאים. לאחר שעבאסה ילדה תאומים, א-רשיד הוציא את ג'עפר להורג. כמו כן א-רשיד אסר והחרים את רכושם של כל בני המשפחה להוציא את מוחמד אחיו של יחיא. ייתכן כי הנקמנות המופלגת שבה נהג א-רשיד בברמכים נבעה מרמיזות של אנשי חצר שהוא היה אך ורק כלי שרת בידי הברמכים.
סיבות אחרות לנפילתם הציעו א-טברי ואבן ח'לדון. בין היתר הוזכר ההדר והפאר שבו הם חיו ואשר הטיל צל על יוקרתו של הח'ליף. הברמכים הקימו בבגדאד צבא בן 20 אלף תומכים תחת השם "גיס הכַרְנַבִיַה" והם זכו לתמיכת 30 אלף לוחמים אחרים. בהסתת השר אל-פצ'ל בן רביע הושם מעקב אחרי בני המשפחה ונתגלתה מזימה לחולל מרד בדילאם שבפרס בתמיכתם. הברמכים הואשמו גם בהתססת המוני עם בח'וראסאן. בשל האיום שהציבו על יציבות כסאו, הסיר אותם א-רשיד מעל פניו וכוחם היה לנחלת ההיסטוריה.
הקרדינל מאזארן
הקרדינל ז'ול מאזארן (בצרפתית: Jules Mazarin; בשמו בלידה באיטלקית: Giulio Raimondo Mazzarino או Mazzarini  14 ביולי 1602 - 9 במרץ 1661) היה איש כנסייה קתולי ומדינאי צרפתי.
ראשית חייו
מאזארן נולד ב-14 ביולי 1602 בשם ג'וליו מזריני בפשינה, עיירה בנפת ל'אקווילה שבחבל אברוצו שבמרכז איטליה, להורים עניים מסיציליה, והתחנך בבית הספר הישועי ברומא. ב-1632 נשלח לצרפת כנציג האפיפיור אורבנוס השמיני בעיר אביניון שבפרובאנס. ב-1634 נתמנה לנונציו (שגריר האפיפיור) בצרפת, אך ב-1636 פוטר מתפקידו על ידי האפיפיור. עבר לפריז, הציע את שרותיו לקרדינל רישלייה וקיבל אזרחות צרפתית. ב-1640 נתמנה לקרדינל על ידי רישלייה שאמר למלך לואי השלושה עשר: "אינני מכיר אדם מוכשר יותר כדי למלא את מקומי." אחרי מות רישלייה בדצמבר 1642, ירש מאזארן את תפקידו כשר הראשי של המלך.
ראש ממשלת צרפת
אחרי מות המלך במאי 1643, הפך מאזארן ליועצה הראשי של העוצרת אן מאוסטריה, ולמעשה ניהל את כל ענייני המדינה. הקרדינל מאזארן המשיך במדיניותו של רישלייה שמטרתה הייתה לחזק את צרפת נגד בית הבסבורג, ואת בית המלוכה הצרפתי נגד האצולה. בכך הניח את היסודות לשלטון האבסולוטי של המלך לואי הארבעה עשר. ניצחונותיהם של לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה ושל המרשל טורן, שעמדו בראש הצבא הצרפתי, איפשרו למאזארן להביא לסיומה את מלחמת שלושים השנים (שלום וסטפליה 1648). בהסכם שלום זה הוחלש כוחה של האימפריה הרומית הקדושה, וצרפת זכתה למעמד של מעצמה מדרג ראשון באירופה.
הקרדינל מאזארן ניסה להגביר את הריכוזיות במדינה ולכרסם בסמכותה של האצולה המקומית במחוזותיה השונים של צרפת. הסמכות להטיל ולגבות מיסים הייתה היסוד החשוב ביותר לכוחה של אצולה זו. מאזארן, כמו רישלייה לפניו, עשה שימוש באינטנדנטים כדי למנוע מן האצולה המקומית לקיים כוח עצמאי משלה ולהופכה לתלויה בשלטון המרכזי. ב-1646 מאזארן, שחשב שצרפת מסוגלת לשלם עבור המלחמה נגד ספרד, הרחיב את נטל המיסים וניסה להטיל מס רכוש על בניינים חדשים בפריז (שבה מס זה לא היה קיים לפני לכן), ולחייב אנשים אמידים לקנות איגרות חוב של המדינה. ב-1647 הוא הוציא צו שלפיו ההכנסות ממסי הצריכה העירוניים צורפו לאוצר המדינה.
מרידות הפרונד
ב-12 ביולי 1648 הפרלמנט של פריז העמיד בפני העוצרת אן מאוסטריה את הדרישות הבאות: הפחתת מסים בשיעור של 25%. לא יוטלו מיסים חדשים אלא בהסכמת הפרלמנט. פיטוריהם של האינטנדנטים. איש לא יושם במעצר ליותר מ-24 שעות לפני שיובא בפני שופט. העוצרת, שלא הורגלה לדרישות כאלו, ראתה זאת כניסיון למרד. ב-26 באוגוסט 1648 הקרדינל מאזארן ציווה על מעצרם של ראשי הפרלמנט, ובהם הנשיא פייר ברוסל שהיה פופולרי מאוד. דבר זה גרם ל"יום הבריקאדות" בפריז. המון רב התקבץ בחזית ארמונו של מאזארן בפאלה רויאל וקרא "לא למיסים". ההמונים עשו שימוש בקלעים (פרונד בצרפתית) כדי לנפץ את חלונות הארמון, ומכאן השם שדבק במרד זה ובמרידות שלאחריו. ביום המחרת 160 חברי הפרלמנט עשו את דרכם לארמון המלוכה בפריז וקראו: "יחי המלך! מוות למאזארן!", מה שהביא לשחרורו של ברוסל.
ב-6 בינואר 1649 העוצרת אן מאוסטריה נאלצה להימלט מפריז יחד עם בנה לואי הארבעה עשר שהיה בן 10 שנים בלבד. ב-8 בינואר הפרלמנט הוציא צו לגירוש מאזארן ולשימוש באוצר המדינה למטרות הגנה. אך הגנרל דה קונדה שהסתכסך עם אחיו הנסיך דה קונטי שתמך במורדים, הציע את שירותיו לעוצרת ולמלך הצעיר. הוא גייס אנשי צבא, הטיל מצור על פריז (ינואר- מרץ 1649) וכבש אחד ממבצריה. האצילים המורדים ביקשו עזרה מספרד ומבית הבסבורג. אך רוב חברי הפרלמנט לא אבו לוותר על הישגיו של רישלייה ולתת לבית הבסבורג דריסת רגל מחודשת בענייניה של צרפת. חל תהליך של התפכחות של המעמד השלישי (הבורגנים והאיכרים) שלא אבה לראות את מעמד האצולה זוכה מחדש בזכויותיו הפיאודליות. הפרלמנט הכריז על תמיכתו בבית המלוכה, הבריקאדות הוסרו והעוצרת, המלך הצעיר ומאזארן שבו לחצר המלכות בפריז (28 באוגוסט 1649).
אך הסדר לא הושב על כנו. דה קונדה שרצה לתפוס את מקומו של מאזארן בחצר המלוכה, ניסה לגייס לצידו את האצולה. ב-18 בינואר 1650 ציווה מאזארן על מעצרו של קונדה. הוא שוחרר ב-13 בפברואר 1651 לאחר שמאזארן נמלט לגרמניה בעקבות צו גירוש שהוטל עליו על ידי הפרלמנט. דה קונדה כרת ברית עם ספרד והבטיח להפוך את צרפת לרפובליקה. ב-8 בספטמבר 1651 המלך לואי הארבעה עשר, שהיה בן 13 שנה בלבד, החליט לקחת לידיו את מוסרות השלטון. בנובמבר של אותה שנה הוא קרא למאזארן לשוב לפריז. אך דה קונדה התקדם אל עבר פריז וכבש את העיר מידי הצבא המלכותי (2 ביולי 1652).
קונדה לא היה מסוגל לשלם לחייליו, ופריז נמצאה במצוקה כלכלית. ההמון השתלט על העיר ודרש להעניש את תומכיו של מאזארן, שבינתיים עזב את פריז. אנשי המעמד השלישי שפחדו מהשתלטות ההמונים צידדו בהשבת הסדר על כנו, ולו במחיר חזרתם של המלך ושל מאזארן. ב-21 באוקטובר 1652 נכנסה המשפחה המלכותית לפריז. מאזארן חזר לפריז ולתפקידו כשר הראשי של המלך לואי הארבעה עשר (6 בפברואר 1653). דה קונדה נמלט לבורדו ובכך באו לקיצן מרידות הפרונד.
ניצחון על ספרד
ב-1657 כרת הקרדינל מאזארן ברית עם ממלכת אנגליה ששלחה ששת אלפים אנשי חיל רגלים למערכה נגד הספרדים בארצות השפלה. הצרפתים והאנגלים נחלו ניצחון על הספרדים בקרב שהתחולל ליד העיר דנקרק שלחופי התעלה (14 ביוני 1658). ספרד, שהייתה מרוששת מבחינה כלכלית, נאלצה לחתום על "שלום הפירנאים" עם צרפת (7 בנובמבר 1659). על פי הסכם זה זכתה צרפת בחבלי ארץ נרחבים שפינו הספרדים, ופליפה הרביעי, מלך ספרד השיא את בתו, מריה תרסה, נסיכת ספרד, ללואי הארבעה עשר, מלך צרפת. שלום הפירנאים נחשב לאחד ההישגים הגדולים של הקרדינל מאזראן, שהצליח לגרום להפחתת כוחו של בית הבסבורג ולעליית כוחה של צרפת כמעצמה החזקה באירופה.
אחריתו
הקרדינל מאזארן התעשר כתוצאה משליטתו בכספי המדינה, שבהם עשה ככל העולה על רוחו. הוא רכש חפצי אמנות יקרים, שאותם הוריש לצרפת לפני מותו, אך החזיק את אוצרו במקום מסתור שנתגלה אחרי מותו ב-9 במרץ 1661 על ידי קולבר, שר האוצר של המלך לואי הארבעה עשר. המלך צירף כספים אלה לאוצר המדינה ועשה בהם שימוש לצורכי חצר מלכותו.
בוראטה
בוראטה (Burrata) היא גבינה איטלקית מחלב פרה (לעיתים מחלב תאו), העשויה ממוצרלה ושמנת. המעטה החיצוני הוא גבינה מוצקה ואילו החלק הפנימי עשוי משמנת, שמעניקה לה מרקם רך וייחודי.
היסטוריה
מקור השם מגיע מהמילה האיטלקית Buro, שמשמעותה חמאה וזאת בגלל המרקם הרך של הגבינה. הגבינה הומצאה באמצע המאה ה-20 בחווה בעיר אנדריה שבחבל פוליה שבאיטליה. ב-2016 קיבלה גבינת Burrata di Andria מעמד גאוגרפי מוגן.
הכנת הגבינה
תהליך ההכנה דומה להכנת גבינת מוצרלה, אך כאשר נוצר גוש הגבינה יוצרים בתוכו מעין כיס ולתוכו מכניסים את חתיכות השמנת שנוצרו בתהליך יצירת הגבינה. בסוף התהליך מתקבלת מעין צורת שק שאותה קושרים בעזרת חוט. בעבר היו קושרים באמצעות עלי עירית טריים אשר היו מעידים על מידת הטריות של הגבינה כל עוד לא הצהיבו.
לגבינה חי מדף קצרים של בין 24 שעות ל-72 שעות.
סובוטאי
סובוטאי (במונגולית קלאסית: Sübügätäi או Sübü'ätäi, 1176–1248) היה מבכירי המצביאים של האימפריה המונגולית.
סובוטאי היה גנרל חשוב והאסטרטג העיקרי בשירות הח'אנים הגדולים, ג'ינגיס חאן ואוגדיי חאן. הוא התחיל את שירותו כחייל פשוט והתקדם במעלה הדרגות עד שהגיע להיות הגדול והחכם במנהיגי הצבא המונגולי. סובוטאי היה ממוצע קומה, שמן ובעל רגליים עקומות ופניו חרושים צלקות - כשהצלקת הגדולה ביותר עוברת לכל אורך פניו, דרך עינו השמאלית.
לאחר מות בנו של ג'ינגיס חאן, ג'וצ'י, הופקד בנו של ג'וצ'י, באטו, בידיו של סובוטאי, שחינך אותו והדריך אותו בכיבושיו.
אלבניה באירוויזיון הילדים
אלבניה נטלה חלק בתחרות אירוויזיון הילדים כ-7 פעמים, החל מהצטרפותה ב-2012, כאשר איגזידורה ז'טה נשלחה כנציגה של אלבניה עם השיר "Kam një këngë vetëm për ju". באותה התחרות אלבניה זכתה במקום ה-12 והאחרון. אלבניה נעדרה מהתחרות שלוש פעמים: ב-2013, ב-2014 וב-2020.
היסטוריה
ב-27 בספטמבר 2013, רשות השידור האלבנית הודיעה על פרישתה מאירוויזיון הילדים 2013 בשל בעיות תקציב. אלבניה נעדרה גם מהתחרות ב-2014. בשנת 2015, רשות השידור הודיעה כי הם יחזרו לתחרות. אלבניה שלחה את הזמרת מישלה ראפו עם השיר "Dambaje" וזכתה במקום החמישי עם 93 נקודות, ההישג הגבוה ביותר אליו אלבניה הגיעה בתחרות. אלבניה פרשה מאירוויזיון הילדים 2020 עקב מגפת הקורונה.
יחסי ישראל–קולומביה
בין המדינות מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ונחתם ביניהן הסכם סחר חופשי. שגרירות ישראל בקולומביה שוכנת בבוגוטה, ושגרירות קולומביה בישראל שוכנת ברמת גן. נכון ל-2022, שגריר ישראל בקולומביה הוא כריס קנטור, ושגרירת קולומביה בישראל היא מרגריטה אליאנה מנחארז הררה.
היסטוריה
ב-27 בפברואר 1980 השתלטו חמושים על בניין השגרירות הדומיניקנית בבוגוטה בעת שאירחה מספר רב של דיפלומטים, ביניהם שגריר ישראל אליהו ברק ורעייתו. המשתלטים הוגדרו כחלק מתנועת ה-19 באפריל. רעיית השגריר שוחררה לאחר 27 שעות, אך ברק ואחרים הוחזקו בשבי במשך 61 ימים. לבסוף סוכם על שחרור הדיפלומטים לאחר תשלום כופר לטרוריסטים.
באוקטובר 2012, נשיא קולומביה חואן מנואל סנטוס הצהיר כי "על העולם להכיר בישראל כמדינה יהודית".
בתחילת חודש אפריל 2015 נכנס לתפקיד שגריר ישראל בקולומביה מרקו (משה) סרמונטה. בספטמבר אותה שנה החל ארז זיונץ לכהן כנספח הכלכלי-מסחרי של מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה והתעשייה. ב-2016, לאחר שנחתם הסכם הפסקת האש בין ממשלת קולומביה לארגון "FARC", הצטרפה ישראל ליוזמה בינלאומית לסייע למדינה לאחר יישום ההסכם. במסגרת הסיוע הישראלי, הגיעה משלחת קולומביאנית לישראל כדי לקבל הדרכה לפינוי מוקשים מהרשות לפינוי מוקשים.
בספטמבר 2017 יצא ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לביקור באמריקה הדרומית ונפגש עם הנשיא קולומביה מנואל סנטוס.
ביוני 2019 אושר הסכם סחר חופשי שנחתם בין שתי המדינות בשנת 2013. הסכם זה מפחית את המכסים על מוצרים תעשייתיים וחקלאיים בין שתי המדינות, ומאפשר לחברות ולפרטים ישראלים להשקיע בקלות רבה יותר בכלכלת קולומביה, הנחשבת לכלכלה השנייה בגודלה בדרום אמריקה. היצוא הישראלי לקולומביה הסתכם בכ-143 מיליון דולר בשנת 2012, והורכב ברובו מציוד תקשורת, מכונות, מכשירים חשמליים ומכניים ומוצרים כימיים. במשך השנים, קנתה קולומביה מישראל מטוסים, מזל"טים ומערכות מודיעין.
מצולע קמור
בגאומטריה, מצולע קמור הוא מצולע שהפנים שלו הוא קבוצה קמורה; כל קטע בין שתי נקודות בתוך המצולע עובר כולו בתוך המצולע.
מצולע קעור
מצולע שאיננו קמור נקרא מצולע קעור. במצולע קעור קיימת לפחות זווית פנימית אחת הגדולה מ-180 מעלות, ויש לפחות אלכסון אחד העובר מחוץ למצולע.
מקגייוור (סדרת טלוויזיה, 2016)
מקגייוור (באנגלית: MacGyver) היא סדרת טלוויזיה פעולה והרפתקאות אמריקאית, שפותחה על ידי פיטר מ' לנקוב ובכיכובו של לוקאס טיל בתפקיד הראשי. זהו אתחול של סדרת טלוויזיה באותו השם של ABC שיצר לי דייוויד זלוטוף, ושודרה משנת 1985 עד 1991.
הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-23 בספטמבר 2016 ברשת CBS, וכללה 21 פרקים. העונה השנייה, אשר כללה 23 פרקים עלתה לשידור ב-29 בספטמבר 2017. באפריל 2018, רשת CBS חידשה את הסדרה לעונה שלישית, אשר עלתה לאוויר ב-28 בספטמבר 2018, וכללה 22 פרקים. במאי 2019, חודשה הסדרה לעונה רביעית, אשר עלתה ב-7 בפברואר 2020. ב-22 בינואר 2021 חודשה הסדרה לעונה חמישית. ב-7 באפריל 2021 פורסם כי הסדרה, שתוכננה לה עונה שישית, תסתיים בסוף העונה החמישית/ הפרק האחרון שודר בארצות הברית ב-30 באותו חודש.. בפרק הסיום התמודדו מקגייוור (לוקאס טיל) וריילי (טריסטין מייס) עם קונספירציית שטיפת מוח הגורמת להם לפקפק במחויבותם לסוכנות "קרן פניקס".
בישראל התכנית שודרה בערוץ Yes Action.
עלילה
אנגוס "מק" מקגייוור הוא חבר בארגון ממשלתי סודי בארצות הברית, שם הוא משתמש בכישרונו יוצא הדופן לפתרון בעיות וידע נרחב במדע כדי להציל חי אדם. "עם כישורים שמוגבלים רק על ידי היצירתיות שלו, מק מציל את היום באמצעות מהדקים במקום אקדחים, נרות יום הולדת במקום פצצות, ומסטיקים במקום רובים".
ננדור גינגולד
ננדור יוסיף גינגולד (בלועזית: Nandor Iosif Gingold; 1905–1986) היה רופא רומני, יהודי מומר, שבתקופת שואת יהדות רומניה היה יושב ראש מרכז היהודים, ולאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944 נעצר, נחקר והועמד למשפט בבית הדין העממי בבוקרשט כפושע מלחמה ונידון למאסר עולם. בהמשך הומתק גזר דינו ל-20 שנות מאסר.
ביוגרפיה
אביו היה בן למשפחה יהודית מסוצ'אבה. עם אבותיה של אמו נמנה הרב יחזקאל פנט שפעל בטרנסילבניה במחצית הראשונה של המאה ה-19. גינגולד התחיל את הקריירה המדעית שלו בגיל 25 (בשנת 1929) כעוזר מחקר במכון להיגיינה ולבריאות ציבורית בבוקרשט לצדו של הפרופסור אדוארד מזינצ'סקו, ובמקביל בעוזר מחקר לשם כבוד במכון לרפואה קלינית שעל יד בית החולים "פילנתרופיה" שבניהולו של פרופ' דניאל דניאלופולו. הוא סיים בשנת 1929 את עבודת הדוקטורט שלו תחת הדרכתו של דניאלופולו. ב-1935 פרסם בעיר אוראדיה ספר מדע פופולרי עב כרס בתחום הרפואה, בשם Sănătatea în familie ("הבריאות במשפחה"). ב-1940 בעקבות החקיקה האנטי-יהודית פוטר גינגולד מתפקידיו המעדיים והאקדמיים בקליניקה של דניאלופולו. בדצמבר 1941 התנצר גינגולד בדת הנוצרית רומית-קתולית. גינגולד היה נשוי בשנית משנת 1934 לאישה נוצרייה ילידת בלגרד שמקור הוריה היה בחבל באנאט הסרבי.
בתקופת שלטונו של יון אנטונסקו, ב-16 בדצמבר 1941, התמנה לתפקיד מזכיר מרכז היהודים, ועם פרישת היושב ראש הנריק שטרייטמן התמנה במקומו בתאריך 8 בפברואר 1942 כשמרכז היהודים התארגן סופית. במסגרת תפקידו היה גינגולד כפוף להוראותיו של ראדו לקה, הממונה על ענייני היהודים מטעם ממשלת רומניה. בסוף מרץ 1944, ציית גינגולד לדרישתו של לקה לספק לו כספים מבלי לרשום זאת בספרים ומבלי לדרוש קבלה. לאחר שקיבל הכרה רשמית בהיותו נוצרי, התפטר מתפקידו והוחלף על ידי גרוסמן גרוזיה, שהיה עד אז מנהל הכספים ויד ימינו.
לאחר הפיכת 23 באוגוסט 1944, ב-20 בספטמבר, נעצר גינגולד לצורכי חקירה, ושוחרר ב-26 באוקטובר. ב-30 בינואר 1945 נעצר שוב, לשנה. בהמשך הועמד לדין על תפקידו כיושב ראש מרכז היהודים, וב-9 במאי 1946 נידון למאסר עולם ולהחרמת כל רכושו. בהמשך הומתק גזר דינו ועונש המאסר קוצר ל-20 שנה. שותפיו להנהלת מרכז היהודים, מתיאס גרינברג (וילמן), אדולף גרוסמן גרוזיה וז'אק לאון נידונו לעונשים בין 12–20 שנות מאסר.
קישורים חיצוניים
(14/11/1944)
פריבילג' סטייל
פריבילג' סטייל (באנגלית: Privilege Style) היא חברת שכר ספרדית שהנהלתה בפלמה דה מיורקה ובסיס הפעולה שלה נמצא בנמל התעופה מדריד בראחס.
פעילות
החברה מפעילה טיסות צ'ארטר מטעם חברות תעופה אחרות, מפעילי תיירות, קבוצות ספורט וללקחות VIP.
לפי חברת התעופה, לקוחות ה- VIP כוללים מספר חברות ספרדיות וגם קבוצות וגם קבוצות הליגה העליונה בכדורגל של ספרד. ביוני 2014 ובקיץ 2015, החברה הפעילה טיסות מהלסינקי לניו- יורק עבור חברת התעופה פינאייר בזמן שאחד ממטוסיה היה מושבת עקב תקלה טכנית. בקיץ 2015 השיכרה החברה את מטוס הבואינג 767-300ER שלה לאל על.
ממאי 2017 משכירה החברה את מטוס הבואינג 757-200 שלה לאל על.
שרנסק
שרנסק (בפולנית: Szreńsk; ביידיש: שרענסק) הוא כפר במחוז מלאווה שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
היישוב נזכר לראשונה באמצע המאה ה-12 ככפר בבעלות אצולה, ובסוף המאה ה-14 הוענקו לו זכויות עיר, תוך ביצורו. את התפתחות היישוב קטעו פלישות השוודים לאזור באמצע המאה ה-17 ובראשית המאה ה-18.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובתחילת המאה ה-19 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. במהלך המאה ה-19 הפך היישוב לעיירת נפה לסביבתו החקלאית.
יהודי שרנסק
יהודים ישבו בשרנסק מהמחצית השנייה של המאה ה-17, ובשנות השלטון הפרוסי באזור היישוב, עלה מספר היהודים בו באופן משמעותי. במאה ה-19 פעל ביישוב הרב חיים זליג טננבוים, מגדולי חסידם של רבי שמחה בונים מפשיסחה ושל רבי מנחם מנדל מקוצק. בשנת 1857 היוו היהודים כמחצית מתושבי היישוב, ובשנת 1897 נמנו בכפר קרוב ל-1,000 יהודים.
בין מלחמות העולם נמנו בכפר 613 יהודים, כשליש מתושביו, והתקיימה בה פעילות ענפה של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.
בשואה
בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ובתקופה הראשונה לכיבוש נמלטו ממנו רבים מיהודיו, אך רובם נאלצו לבסוף לשוב לבתיהם. בתחילת נובמבר 1939 נכנסו ליישוב אנשי גסטאפו, והחלו בהחרמת רכוש יהודי המקום, תוך הטלת גזירות שונות על בני הקהילה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, חובת ביצוע עבודות כפייה, חובת תשלום סכומי כופר ואיסור על הליכה במדרכות ועל קשר עם לא יהודים ביישוב. בסוף שנת 1939 הרסו הגרמנים את בית הכנסת ואת בית המדרש שבכפר.
בנובמבר 1941 גירשו הגרמנים את כ-600 היהודים שנותרו בכפר לגטו מלאווה, שם שוכנו בשתי טחנות קמח נטושות. בתחילת יוני 1942 הוציאו הגרמנים להורג בגטו מלאווה יהודייה משרנסק, שהואשמה באפייה שלא בהיתר. ב-17 ביוני 1942 הוציאו הגרמנים להורג 10 יהודים משרנסק בגטו מלאווה, יחד עם 40 צעירים נוספים מהגטו. יהודי שרנסק הנותרים שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה עם רוב יושבי גטו מלאווה במהלך נובמבר 1942.
מקהילת שרנסק שרדו את השואה כ-20 יהודים, ובהם אישה אחת בלבד.
דנה ולמר
דנה ויטני ולמר-גרנט (באנגלית: Dana Whitney Vollmer-Grant; נולדה ב-13 בנובמבר 1987) היא שחיינית אמריקאית, היא אלופה אולימפית בעלת 7 מדליות, מהן 5 מדליות זהב, אלופת עולם ושיאנית עולם במשחה ל-100 מטר פרפר, בעלת 10 מדליות עולמיות מהן 4 זהב. השחיינית הראשונה בעולם ששחתה משחה זה מתחת ל-56 שניות.
ביוגרפיה
ולמר נולדה בסירקיוז, שבמדינת ניו יורק וגדלה בדאלאס -פורט וורת' מטרופלקס פרבר של גרנבורי טקסס. היא התאמנה בהדרכתו של רון פורסט. בתקופת הקולג' היא התאמנה באוניברסיטת פלורידה. בסיום לימודיה היא עברה לקליפורניה והתאמנה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
מחלת לב
בשנת 2003 עברה וולמר ניתוח לב לתיקון Supraventricular tachycardia (SVT), ייצור דופק מואץ של כ-240 פעימות לדקה. לאחר הניתוח, התברר שהיא סובלת מתסמונת QT מוארך. בהמלצת רופאיה היא תמיד מחזיקה דפיברילטור בשטח הבריכה בה היא מתאמנת, למצב חירום.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסנטו דומינגו הרפובליקה הדומיניקנית בשנת 2003 זכתה ולמר ב-3 מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי (1:59.80 דקות), במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה ולמר במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 7:53.42 דקות, לפני סין (7:55.97 דקות) גרמניה (7:57.35 דקות), כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:58.12 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי 1:58.98 דקות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בוויקטוריה, קנדה בשנת 2006 זכתה ולמד במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי (7:54.62 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכתה ולמר ב-3 מדליות, זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 7:50.09 דקות, לפני גרמניה (7:53.82 דקות) וצרפת (7:55.96 דקות) ומדליות כסף במשחי השליחות כששחתה בשלב המוקדמות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכתה ולמר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:42.56 דקות, אחרי סין שקבעה שיא עולם חדש של 7:42.08 דקות ולפני בריטניה (7:45.51 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.64 דקות, אחרי פדריקה פלגריני מאיטליה שקבעה שיא עולם חדש של (1:52.98 דקות) ואליסון שמיט בת ארצה (1:54.96 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באירוויין, קליפורניה בשנת 2010 זכתה ולמר ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר (57.56 שניות) וב-3 משחי השליחות. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי (53.96 שניות).
אלופת עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה ולמר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.87 שניות, לפני אליסיה קוטס מאוסטרליה (56.94 שניות) ולו יינג מסין (57.06 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם נטלי קוגלין, רבקה סוני ומליסה פרנקלין (3:52.36 דקות), לפני סין (3:55.61 דקות) ואוסטרליה (3:57.13 דקות). היא קבעה במשחה הפרפר תוצאה של 55.74 שניות ב"זינוק שליחות". מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:34.47 דקות, אחרי הולנד (3:33.96 דקות), ולפני גרמניה (3:36.05 דקות).
אלופה אולימפית ושיאנית עולם
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) שנערכו באומהה, נברסקה קבעה ולמר במשחה ל-100 מטר פרפר בשלב חצי הגמר שיא לאומי חדש של 56.42 שניות, שיפור של 5 מאיות השנייה לשיאה. במשחקים עצמם היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 55.98 שניות, שיפור לשיא בן 3 השנים של שרה שסטרם משוודיה (56.06 שניות) ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-55 שניות, לפני לו יינג (56.87 שניות) ואלישיה קוטס (56.94 שניות), במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם מליסה פרנקלין, שנון ורילנד ואליסון שמיט בשיא אולימפי חדש של 7:42.92 דקות, לפני אוסטרליה (7:44.41 דקות) וצרפת (7:47.49 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם מליסה פרנקלין, רבקה סוני ואליסון שמיט בשיא עולם חדש של 3:52.05 דקות, לפני אוסטרליה (3:54.02 דקות) ויפן (3:55.73 דקות). את סגנון הפרפר היא שחתה ב"זינוק שליחות" בתוצאה המהירה בהיסטוריה של 55.48 שניות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 זכתה ולמר במדליות זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם מליסה פרנקלין, ג'סיקה הארדי ומייגן רומנו בתוצאה של 3:53.23 דקות, לפני אוסטרליה (3:55.22 דקות) ורוסיה (3:56.47 דקות). כשחיינית פרפר, היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 56.31 שניות. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.24 שניות, אחרי שרה שסטרם (56.53 שניות) ואלישיה קוטס (56.97 שניות) בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 57.22 שניות ועלתה מהמקום הראשון. נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 26.46 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 26.06 שניות ועלתה מהמקום החמישי.
חייה האישיים
ולמר נשואה לאנדי גרנט, שחיין בעבר באוניברסיטת סטנפורד. היא שגרירת המיזם "Go Red for Women" באיגוד הלב האמריקאי.
היידושאמשון
היידושאמשון (בהונגרית: Hajdúsámson) היא עיר במחוז היידו-ביהר שבמזרח הונגריה.
קהילה יהודית
יהודים התיישבו לראשונה במקום בתחילת המאה ה-18 והתפרנסו ממסחר בשוק המקומי. לקהילה היו חברה קדישא ובית קברות, בית כנסת, בית ספר ומוסדות צדקה.
במאי 1940 גויסו גברים יהודים מהיידושאמשון לעבודות כפייה במסגרת פלוגות העבודה ובקיץ 1941 נשלחו עובדי כפייה לחזית באוקראינה.
באפריל 1944 הועברו יהודי היידושאמשון למחנה ריכוז בחווה סמוכה לדברצן שם הוחזקו כמעט ללא מזון. באמצע יוני הועברו לבית חרושת ללבנים ליד העיר שם רוכזו כל יהודי המחוז. ב-24 ביוני חולקו היהודים לשתי קבוצות: האחת, ובה רוב יהודי היידושאמשון, שולחה למחנה ההשמדה אושוויץ, והשנייה נשלחה לאוסטריה לעבודות כפייה, ובמרץ 1945, הועברו למחנה טרזיינשטאדט. רוב אנשי הקבוצה השנייה נותרו בחיים.
טבלת אוכלוסיית היהודים בעיר לפני השואה:
דינמו מוסקבה (כדורעף)
היסטוריה
דינמו הוקמה בנובמבר 1926 כחלק מאגודת דינמו והחלה להתמודד באליפות העיר מוסקבה ועד שנת 1937 זכתה פעמיים באליפות העיר, בשנת 1929 וב-1931.
עד התפרקות ברית המועצות המשיכה הקבוצה להתמודד על תוארי האליפות, אך למעט המקום השני התקשתה הקבוצה להשיג מעבר לכך, חרף זכייה בגביע הגביעים האירופי בעונת 1985. בעונת 1994 פורקה והוקמה מחדש רק בשנת 2001, אך עד מהרה חזרה לליגת העל ושבה להתמודד על תוארי האליפות. בעונת 2006, לאחר 55 שנים שוב זכתה באליפות הלאומית ובאליפות רוסיה הראשונה שלה, הישג שחזרה עליו גם בעונת 2008. עד 2020, בעונות הזכייה באליפות זכתה גם בגביע המדינה בכדורעף ודינמו הפכה לאחת מקבוצות הכדורעף החזקות במדינה, המתמודדת בקביעות מדי עונה על תואר האליפות.
בעונת 2019/20 זכתה בגביע הרוסי ובעונת 2020/2021 זכתה בגביע CEV האירופי אחרי שניצחה בדרבי רוסי את זניט סנקט פטרבורג, אותה גם ניצחה בגמר אליפות ליגת העל הרוסית בכדורעף. היא זכתה באליפות שנייה רצופה עונה לאחר מכן, עונת 2021/22, כשגברה על אלופת 2020, לוקומוטיב נובוסיבירסק.
הסימפוניה הלירית
הסימפוניה הלירית אופוס 18 של אלכסנדר פון זמלינסקי חוברה בשנת 1922. ביצוע הבכורה היה ביוני 1924 בפראג, בניצוח המלחין. הסימפוניה הלירית היא יצירתו המוכרת ביותר של זמלינסקי.
לסימפוניה שבעה פרקים מקושרים והיא כתובה לזמרי בריטון וסופרן סולו נוסף לתזמורת סטנדרטית; מקור הטקסטים המושרים ביצירתו של המשורר הבנגלי זוכה פרס נובל רבינדרנת טאגור, בתרגום לגרמנית של האנס אפנברגר.
פרקי הסימפוניה
אלבן ברג הצהיר על הסימפוניה כמקור השראה לכתיבתו וציטט את הפרק השלישי בסוויטה הלירית שלו לרביעיית מיתרים.
אינסטרומנטאציה
סופרן, בריטון ותזמורת גדולה בהרכב הבא: ביצירה זו עושה זמלינסקי שימוש ראוי לציון באפקט הגליסנדו הן בכלי הקשת והן בטרומבונים.
דוח ממדי העוני והפערים החברתיים
דוח ממדי העוני והפערים החברתיים (מכונה לרוב בקיצור "דוח העוני") הוא דוח שנתי המפורסם על ידי המוסד לביטוח לאומי.
הדוח מציג תמונת מצב חברתית-כלכלית בדגש על עוני. המדדים מחושבים לפי נתוני הכנסות למשק בית (מתוקנן לגודל המשפחה). מטרת הדו"ח להציג תמונה עכשווית של העוני והאי-שוויון בישראל, לזהות שינויים במצב העניים, במספרם, לזהות מגמות באי-השוויון הכלכלי בישראל, לזהות את מקורותיהן ולהמליץ על השינויים הנדרשים למנוע החרפת העוני.
היסטוריה
עד סוף שנות ה-60 לא היה מחקר מסודר של היקף העוני במדינת ישראל. בשנת 1968 ערך יצחק קנב מהמוסד למחקר סוציאלי מחקר על היקף העוני בישראל, כחלק ממחקר עולמי. כשנכנס ישראל כץ לתפקיד מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי הוא גרס שהמוסד צריך לספק מידע ממלכתי על העוני. בסוף 1970 הצהיר רפי רוטר, הממונה על המחקר במוסד לביטוח לאומי כי המוסד מגבש קריטריונים למחקר העוני. בתחילת 1971 פורסמו ממצאי המוסד לביטוח לאומי על פיהם העוני היה גדול בהרבה משחשבו, כי רוב העניים סירבו לפנות ולבקש עזרה ולהחשב מקרים סוציאליים. בתחילת שנות ה-80 החל הביטוח הלאומי לפרסם סקירה שנתית שכלל נתונים על ממדי העוני בישראל. החל משנת 1984 כללה הסקירה השוואה בינלאומית.
בינואר 2021, בשל המשבר הבריאותי-כלכלי-חברתי בשנת 2020 ובשל עיכוב בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בהעברת סקר הוצאות משק הבית 2019 המשמש בסיס לדוח העוני והפערים החברתיים, הוצא לראשונה דוח על בסיס נתונים מינהליים המצויים במוסד לביטוח לאומי. הדוח מציג ממצאים על מצב העוני והאי-שוויון בהכנסות לשנים 2018–2019 ואומדן ל-2020.
פרמטרים עיקריים בדו"ח לפי שנים
בשנת 1983, קבע הדו"ח ש-8.2% ממשפחות השכירים היו מתחת לקו העוני. בשנת 1984, עלה השיעור ל-10.1%. בשנת 1988 נקבע ששישית מהאוכלוסייה מתחת לקו העוני.
תגובות
דו"ח העוני עורר ביקורת רבה בטענה שהוא מציג ממדי עוני גבוהים בהרבה מהמציאות. בשנת 1972 אמר שר האוצר, פנחס ספיר: "בארץ מתהלך אדם מסית ומדיח, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי ד"ר ישראל כץ, אשר מספר כי בארץ יש 250,000 רעבים ושיש 250,000 ילדים בתת-תזונה. זה שקר ועלילה".
דו"ח העוני של הביטוח הלאומי, כמקובל במדינות המערביות, מודד עוני יחסי כלומר עוני המתייחס לפערים בהכנסות ולא בהכרח מייצג מחסור בצרכים חיוניים. ולכן וכפי שצוין בדוח העוני של הבטל"א לשנת 2020, בשנים של משבר כלכלי (כגון, בשנת הקורונה 2020), כאשר יש ירידה כללית ברמת החיים (שכתוצאה ממנה יורד גם קו העוני) ייתכן מצב שבו אנשים שהיו עניים ומצבם לא השתפר, יוגדרו כלא עניים, כיוון שהעוני מוגדר באופן יחסי ולכולם יש פחות.
DRDO
DRDO (ראשי תיבות של: Defence Research and Development Organisation, תרגום: סוכנות למחקר ופיתוח ההגנה) היא סוכנות של הרפובליקה של הודו האחראית על מחקר ופיתוח טכנולוגיות לשימוש צבאי. המפקדה הראשית שוכנת בניו דלהי, הודו.
הסוכנות הוקמה ב-1958 תוך איחוד בין יחידות קודמות: ה-"Technical Development Establishment" וה-"Directorate of Technical Development and Production" עם ה-"Defence Science Organisation" והוא תחת שליטת משרד ההגנה.
לסוכנות מעל 50 מעבדות מחקר הפועלות במגוון רחב של תחומים כולל אווירונאוטיקה, חימוש, אלקטרוניקה, הנדסת אמצעי לחימה קרקעיים, מדעי החיים, חומרים מרוכבים, טילים, נשק גרעיני, מערכות ימיות ועוד.
DRDO הוא ארגון המחקר הגדול והמגוון בהודו. בארגון כ-5,000 מדענים מתחומים שונים ועוד כ-25,000 טכנאים, אנשי תמיכה ואחרים.
רלית תרנגולית
רלית תרנגולית (שם מדעי: Gallicrex cinerea) היא מין יחיד בסוגו של עוף מים במשפחת הרליתיים. חיה בטבע בביצות דרום מזרח אסיה והודו.
זכויות להט"ב בקירגיזסטן
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בקירגיזסטן מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם חווים תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים חוקית בקירגיזסטן, אך זוגות חד-מיניים ומשקי בית בראשות זוגות חד-מיניים אינם זכאים לאותה הגנה משפטית העומדת לרשות זוגות הטרוסקסואליים.
רלית תרנגולית
מאפיינים
גודלה של רלית זו הוא עד 43 ס"מ באורך ומשקלה 476-650 גרם. צבע הנוצות שחור כמעט לגמרי למעט הכרבולת האדומה על הראש והמקור הצהוב. לרלית רגליים צהובות וארוכות אך זנב קצר וגוף נמוך העוזר לה להיבלע בשיחים בעת הצורך. הנקבות קטנות מהזכרים, אורכן עד 36 ס"מ ומשקלן 298-434 גרם. נוצותיהן חומות כהות והן חסרות כרבולת. לעופות הצעירים רגלים ירוקות. הנקבות מטילות 2-3 ביצים בשטחי ביצות בין השיחים ונשארות לשמור עליהן.
עופות אלה חיים בביצות ברחבי אסיה בהודו, פקיסטן, סרי לנקה ועד דרום סין, קוריאה, יפן, הפיליפינים ואינדונזיה. את מזונם הם מחפשים במים הרדודים, וניזונים מזרעים, חרקים, דגים קטנים וסרטנים זעירים. עופות אלה בדרך כלל חשאיים ושקטים למעט בבקרים, כאשר הזכרים מכריזים על טריטוריה או קוראים לבנות זוגם.
זכויות להט"ב בקירגיזסטן
אנשי להט"ב נוטים להתמודד עם אפליה והטרדות תכופות במדינה. הומופוביה נפוצה בקירגיזסטן, ולעיתים קרובות היא מלווה באלימות פיזית. קירגיזסטן תוארה כסביבה עוינת יותר ויותר בכל הנוגע לזכויות להט"ב במשך השנים.
הכרה בזוגיות חד מינית
קירגיזסטן אינה מכירה באיחוד אזרחי, במעמד ידועים בציבור או בנישואים חד־מיניים.
מאז שנת 2016, חוקת קירגיזסטן מכירה בנישואים בין גבר לאישה בלבד.
זהות מגדרית
טרנסג'נדרים רשאים לשנות את מגדרם החוקי בקירגיזסטן, אך נדרש מהם ניתוח להתאמה מגדרית. תיעוד הניתוח הראשון אשר בוצע בשטחי המדינה היה בבירה בישקק בינואר 2014.
תנאי מחיה
החברה הקירגיזית היא שמרנית מבחינה חברתית. הומוסקסואליות נוטה להיראות כלא מוסרית או כהפרעה נפשית. כתוצאה מכך, אנשי להט"ב נאלצים להסתיר את נטייתם המינית או זהותם המגדרית במדינה בסוד. סקר שנערך על ידי "Kyrgyz Indigo" (אינדיגו הקירגיזית), קבוצת זכויות להט"ב מקומית, מצא כי 84% מהאזרחים הקירגיזים בקרב קהילת הלהט"ב חוו אלימות פיזית ו-35% אלימות מינית.
לפני שנות ה-2010, הבערות בנוגע לזכויות להט"ב הביאה לסצנה מעט ליברלית ולמקום מקלט בטוח לאנשי להט"ב קירגיזים, במיוחד בבירה בישקק. אולם, בשנת 2014 השיקה הממשלה שורה של רפורמות משפטיות הכוללות "חוק תעמולה נגד הומואים" הדומה לחוק נגד תעמולה גאה אשר הועבר ברוסיה בשנת 2013, אשר הוביל לכך שקהילת הלהט"ב בשטחי המדינה נדחקה לנושא שלילי מרכזי, ונרשמה עלייה של כמעט 300% בהתקפות נגד אנשי להט"ב.
בר ההומואים היחיד של בישקק, לונדון, נאלץ להיסגר בשנת 2017.
על פי דיווחי 2018, גורמי המשטרה סחטו אנשי להט"ב ברשתות החברתיות ובאתרי היכרויות, ודרשו בין 5,000 ל־30,000 סומים קירגיזיים (70 עד 500 דולר אמריקאי).
אקטיביזם
ישנן קבוצות להט"ב רבות בקירגיזסטן, כולל "Kyrgyz Indigo" (קירגיזית: Кыргыз Индиго) ו"Labrys", שהוקמה בשנת 2004. צוות "Labrys" ידוע כמעביר הדרכות לרופאים ולפסיכיאטרים בנושאי נטייה מינית וזהות מגדרית.
ב-8 במרץ 2019 התרחשה צעדה שלווה של כ-400 איש בעיר הבירה של קירגיזסטן, בישקק. אף על פי שהצעדה נועדה להנציח את יום האישה הבינלאומי, היא ראתה נטייה חזקה כלפי נושאי זכויות להט"ב שכללו משתתפים בעלי מסכות בצבעי דגל הגאווה אשר כונתה על ידי התקשורת בקירגיזסטן "מצעד הגאווה הראשון במדינה". אולם, האירוע עורר מחלוקת בולטת במיוחד מצד חברי פרלמנט שהביעו איומים רצחניים על המשתתפים. חברת הפרלמנט ג'ילדיז מוסאבקובה כתבה בחשבונו בפייסבוק בתגובה לצעדה כי "הגברים שאינם רוצים להביא ילדים והבנות שאינן רוצות לשפוך תה... אסור לקלל רק, יש להכות אותם". תגובתה נידונה במהירות על ידי חברי פרלמנט אחרים.
ארגוני זכויות אדם והמארגנים הגנו על המצעד ועל נוכחותם של דגלי גאווה. בקטור איסקנדר, מייסד אתר החדשות הפופולרי "Kloop" אשר השתתף בצעדה, הגיב באומרו כי "אני חושב שמגניב מאוד שקהילת הלהט"ב הגיעה לצעדה, כי זה קשור גם לזכויות נשים אם אנחנו מדברים על לסביות. ונערות טרנסג'נדריות שמתמודדות עם אלימות אדירה בקירגיזסטן". פעילי להט"ב קירגיזים תיארו את האירוע כ"נקודת מפנה".
חופש ביטוי
בשנת 2014 הוצגה לפני הפרלמנט הצעת חוק להפללה של חופש ביטוי היוצר "גישה חיובית ליחסי מין לא מסורתיים, תוך שימוש בתקשורת או ברשתות מידע ומדיה". היא זכתה להתנגדות בין־לאומית רחבה מצד קבוצות זכויות מרובות, ממשלות, מועצת זכויות האדם של האו"ם והפרלמנט האירופי, והתעכבה כמה פעמים. הצעת החוק עברה את שתי הקריאות הראשונות שלה בהפרשים רחבים (79–7 ולאחר מכן 90–2), אך התערערה לאחר ששניים מחברי הפרלמנט המובילים בחקיקה לא הצליחו להיבחר מחדש. בשנת 2016 הועלתה החקיקה שוב בפרלמנט, אך הוקפאה בוועדת משנה.
בובומה
מחוז בובומה (באנגלית, בסוואהילי: Buvuma) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה.
היסטוריה
במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מוקונו. ב-1 ביולי 2010, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. מחוז בובומה הוא ארכיפלג בצפון אגם ויקטוריה. הארכיפלג מונה 52 איים.
בשפת המקומיים, לוגנדה, משמעות השם היא "התעללות". שם זה ניתן למקום בראשית המאה ה-18, בתקופת שלטונו של קבקה קיווה על ממלכת בוגנדה.
בעת ביקור של המלך במחוז, קרא לעברו אחד התושבים "האם האיש עם השיניים הבולטות הוא המלך?". פמליית המלך נעלבה בשמו, ומאז החל הממשל להפלות לרעה את תושבי המחוז.
בראשית המאה ה-19, התפשטה במחוז מחלת השינה על ידי זבוב הצה צה. המגפה הותירה נזק רב, ומותארת כמגפה שהותירה אחריה רק ציפורים וזוחלים.
גאוגרפיה
המחוז גובל במחוז ג'ינג'ה מצפון, במחוז מאיוגה ממזרח, ברפובליקה המאוחדת של טנזניה מדרום במחוז בוויקווה מצפון מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא קיטאמילו.
כלכלה
שטח המחוז עשיר במשאבי טבע כגון נחושת, קובלט ואבן גיר.
ענפי הכלכלה המרכזיים במחוז הם דיג, שבו תלויים רוב תושבי המחוז, וכעת נמצא בבעיה עקב דיג יתר, תיירות, חטיבת עצים, וייצור פחם. בנוסף רבים מתושבי המחוז עוסקים בחקלאות לצרכים עצמיים. במחוז יש 26 יערות, שנכחדים עקב כריתת עצים ושריפת יערות לטובת ייצור הפחם.
דמוגרפיה
קצב גידול האוכלוסייה הוא 6.36% בשנה. כ-90% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.
היאלוקלאסטיט
היאָלוקְלאסְטיט (מיוונית: היאלו – זכוכי, קלאסט – שבר) הוא סלע געשי, ברקציה געשית – סלע המורכב משברים של סלעים געשיים, במקרה זה של זכוכית געשית. הסלע נוצר בהתפרצויות פריאטו-מגמטיות – בעיקר תת-ימיות ותת-קרחוניות, או בגופי מים מעל פני השטח.
המונח היאלוקלאסטיט מתייחס בעיקר לסלע המורכב משברי סלעים זכוכיתיים. בהרחבה הוא כולל שברים זכוכיתיים הנוצרים בהתפרצויות הקשורות במים. שימוש נוסף מרחיב עוד את המונח לשברים זכוכיתיים הנוצרים בהתפרצויות לא מתפוצצות, הקשורים להתקררות של לבה. במובן זה, היאלוקלאסטיט הוא תת-מערכת של סלעים הידרוקלאסטיים, הכוללים את כל הסלעים הקלאסטיים הנוצרים משברי לבה הקשורים בנוכחות מים.
היווצרות
היאלוקלאסטיט נוצר מלבה שהתפרצה במגוון סביבות – החל מהרי געש תת-אוויריים ועד הרי געש תת-ימיים המצויים באזור התהומות. היאלוקלאסטיט וסלעים הידרוקלאסטיים אחרים ידועים כמי שנוצרו בהתפרצויות תת-קרחוניות, בתנאי ים רדוד, בהתרוממות איים, בים עמוק, בקשתות איים, ברכסים מרכז אוקייניים ובהרים תת-ימיים.
בתחילה מהווה הסלע משקע רופף, אך כתוצאה מתהליכי דיאגנזה הוא הופך קשה יותר. התקשות זו מתרחשת בעקבות פלגוניזציה – הפיכה של סידרומלן (לבה בזלתית רוויה) לפלגוניט.
במנגנון זה חל בזכוכית הגעשית מיום מינרלי, המאט כאשר הרוויה מפחיתה את הנקבוביוּת ואת חדירוּת הסלע למים. כאשר המשקע רופף מאוד, התקשות הסלע עשויה להתרחש במהירות גבוהה יחסית – במהלך שנים אחדות. סוגים רופפים של היאלוקלאסטיט נפוצים יותר מאשר קשים, מאחר שאלה מצויים לרוב מתחת לפלגוניט הקשה יותר, שאינו מאפשר חדירת מים והמשך ההתקשות.
שברים של לבת כרים מופיעים לעיתים קרובות ביחד עם היאלוקלאסטיט, וצירוף זה נקרא "ברקציית כרים".
מאפיינים
הרכבו הכימי והמינרלוגי של היאלוקלאסטיט מגוון, ומייצג כל הרכב מגמטי. הסלע מורכב משברי סוגים רבים של זכוכית געשית, דוגמת אובסידיאן, טקיליט, סידרומלן ופלגוניט.
הסלע מתאפיין במבנה חלקיקי, המורכב מכמות גדולה של שברי זכוכית געשית. מרבית השברים הם בגודל שבין לפילי לאפר געשי. השברים הזכוכיתיים מוקפים בשכבות צהובות שעוותיות של פלגוניט. המשקע עשוי להיות מסיבי או משוכב, וההיאלוקלאסטיט עשוי ליצור מסת אם המקיפה לבת כרים או ברקציית כרים. שכבות היאלוקלאסטיט עשויות להכיל מאפיינים גדולים כשיכוב צולב ומבנים דמויי תעלות. היאלוקלאסטיט הנוצר בהתפרצויות פריאטו-מגמטיות עשוי, במקרים אחדים, להיבדל מזה הנוצר בשבירה בהתקררות – באמצעות הצטברות של לפילי או פצצות געשיות ששקעו לתוכו.
תפוצה
היאלוקלאסטיט נפוץ בהרים תת-ימיים לא פעילים בים עמוק (1,500–2,000 מטרים) ונדיר יותר ברכסים מרכז אוקייניים פעילים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 נחקרו היאלוקלאסטיטים מהרים תת-ימיים עמוקים הסמוכים לרכס המזרח פסיפי. בשנת 1995 נערך מחקר ממוקד על המשקעים בהר תת-ימי הנקרא "הר תת-ימי מס' 6". ממחקר זה מתברר כי היאלוקלאסטיטים דקים – שעוביים פחות ממטר אחד – הם תוצאה של גרנולציה (התפרקות לגרגרים) הנובעת מהלם תרמי ומהתפצלות של זרמי לבה דקים. מסקנה זו נובעת מכך שהרכבם הכימי של מרבית שברי הזכוכית בהיאלוקלאסטיט ממיקום זה זהה להרכב זרמי הלבה הזכוכית המצויים מתחת להם.
Wham!
ואם (באנגלית: ) הייתה להקה בריטית שהוקמה בתחילת שנות ה-80 וחבריה היו ג'ורג' מייקל ואנדרו רידג'לי.
היאלוקלאסטיט
תפוצה
היווצרות מודרנית של רכס המורכב מהיאלוקלאסטיט נצפתה בשנת 1996, בהתפרצות תת-קרחונית של הר הגעש גְּיָאוּלְפְּ (Gjálp) המצוי בקרחון ואטניוקול באיסלנד. משקעי היאלוקלאסטיט זרמו מהר הגעש והצטברו בקלדרת גרימסווטן (Grímsvötn). רכס זה דומה לרכסים היאלוקלאסטיטיים באיסלנד שמקורם בפליסטוקן.
Wham!
1981–1983: הקמת הלהקה ואלבום בכורה
מייקל ורידג'לי הכירו בבית הספר התיכון והופיעו עם שלושה מחבריהם ללימודים בלהקה שנקראה "The Executive". הלהקה הזו פורקה, מה שהוביל את רידג'לי ומייקל להקים את וחתמו עם חברת Innervision Records על חוזה שמאוחר יותר תבעו את החברה כדי להשתחרר ממנו. לאחר שסיימו את החוזה הקודם חתמו על חוזה עם חברת CBS. מייקל לקח את התפקיד המרכזי בלהקה כאשר הוא גם שר, הלחין והפיק. השניים היו צעירים מאוד וביטאו זאת באופי הלהקה ובשירים הראשונים שלהם שייצגו אורח חיים צעיר ונהנתני. הסינגל הראשון שיצא היה שיצא ב-16 ביוני 1982. הסינגל השני היה שיצא ב-15 באוקטובר 1982. השיר נכנס למצעד השירים בתוכנית Top of the Pops והחשיפה של הלהקה החלה לגדול עד שהסינגל השני שלהם הגיע למקום השלישי במצעד השירים הבריטי.
היאלוקלאסטיט
היאלוטוף
היאלוטוף הוא מונח המשמש להגדיר סלעים הידרוקלאסטיים שנוצרו בהתפרקות מתפוצצת של זכוכית געשית במהלך התפרצות פריאטית או פריאטו-מגמטית. בניגוד להיאלוקלאסטיט מוגבלת היווצרותו של היאלוטוף למים רדודים. השברים נוצרים כתוצאה מ"הלם תרמי" (thermal shock) בתגובה להפרשי הטמפרטורות במגע הלבה החמה עם מים.
Wham!
1981–1983: הקמת הלהקה ואלבום בכורה
ב-13 במאי 1983 הוציאו את הסינגל השלישי שהיה "Bad Boys". ב-9 ביולי 1983 יצא אלבום הבכורה של הלהקה שנקרא "Fantastic" והגיע למקום הראשון במצעדים. באותו חודש יצא הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום שהיה "Club Tropicana". לאחר מכן יצא לאור השיר "Club Fantastic Megamix" שהיה רמיקס לחלק מהשירים של הלהקה, הוא יצא במהלך הסכסוך של הצמד עם חברת התקליטים. לאחר סיום החוזה חתמו ואם על חוזה חדש עם חברת CBS ובאותה תקופה זכו לפופולריות רבה והגיעו למעמד של להקות כמו מועדון תרבות ודוראן דוראן.
היאלוקלאסטיט
מאפיינים
בדומה לטוף, להיאלוטוף טבע שכבתי הנובע ממחזורים בני כמה דקות של הרבדה ומִיּוּם. החלקיקים המרכיבים את הסלע הם בגודל שבין לפילי לאפר געשי.