cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הוביצר
היסטוריה
ההוביצרים הראשונים יועדו לשימוש בעת מצור, והיו יעילים במיוחד בירי קליעי יצקת המלאים באבק שרפה, או בחומרים מבעירים אחרים, לתוך מבצרים. בניגוד למרגמות באותה תקופה, שפעלו בזווית קבועה והיו תלויות רק בגודל המטען ההודף לצורך שינוי מרחקי הירי, ההוביצרים יכלו לירות במגוון זוויות. תפעול הוביצר היה מורכב יותר מתפעול מרגמה, אך ההוביצר היה נשק גמיש יותר, היכול לירות במסלולים בליסטיים שונים.
באמצע המאה ה-18, מספר צבאות אירופאים החלו לייצר הוביצרים שהיו ניידים מספיק כדי ללוות יחידות בשדה-הקרב. למרות שההוביצרים באותה עת ירו בזווית גבוהה יחסית, הוביצרי-השדה החדשים כמעט ולא ניחנו ביכולת זו. עם זאת, בזמן שתותחי השדה דאז הוגבלו בדרך-כלל לירי פגזים לא-פעילים (פגזים שאינם מתפוצצים אלא גורמים נזק מעצם פגיעתם בשל המסה שלהם, כמו כדורי ברזל גדולים), הוביצרי-השדה במאה ה-18 הוערכו בעיקר בגלל יכולתם לירות פגזים מתפוצצים. כדי לפשט את הפעלת התותחים וכדי להגביר את קצב האש, במקרים רבים סופקו התותחים עם מטענים הודפים מתכווננים.
באמצע המאה ה-19, חלק מהצבאות ניסו לפשט את הארטילריות שלהם על ידי המצאת תותחים בעלי קדח קנה חלק, שעוצבו לירות גם פגז מתפוצץ וגם פגז ברזל, ובכך החליפו גם את הוביצרי-השדה וגם את תותחי-השדה. המפורסם מבין "תותחי-ההוביצרים" האלה היה ה"נפוליאון 12-פאונדר", כלי ארטילריה צרפתי שנעשה בו שימוש רב במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.
ב-1859, צבאות אירופה (כולל אלה שאימצו את השימוש בתותחי-הוביצר) החלו לחמש מחדש את סוללות השדה שלהם בתותחי-שדה בעלי קנה מדגם חדש: תותחי שדה אלו השתמשו בקליעים גליליים, ולמרות שקוטרם היה קטן מזה של הפגזים הכדוריים של הוביצרים בעלי קדח קנה חלק, הם יכלו להכיל יותר אבקת-שרפה. בצד טווח-הירי הארוך יותר, תכונות אלו איפשרו לחקות את השפעת הירי במסלולים התלולים מאוד של הוביצרי-השדה בעלי הקנה חלק הקדח, למשל היכולת לירות מעל לחומות וקירות נמוכים. לכן, מקבלי ההחלטות בצבאות שונים לא ראו אף סיבה לרכישת הוביצרי-שדה חדשים כדי להחליף את אלו בעלי הקנה חלק הקדח, אלא השתמשו בתותחי-השדה החדשים כדי להחליף גם את ההוביצרים וגם את התותחים.
במצבי מצור, לכלים אלו היה אפקט הפוך: בשנות ה-60 של המאה ה-19, קציני תותחנים גילו שהוביצרים שנועדו למצור (שהיו גדולים יותר מהוביצרי-שדה) היו אמצעי טוב הרבה יותר להריסת חומות מאשר תותחי-מצור או מרגמות. לכן, בזמן שצבאות הוציאו סוג אחד של סוללות ארטילריה משימוש, הם הטמיעו סוג אחר במבצרים ובשיירות המצור. כלים אלו סווגו ל"קלים" ו"בינוניים", כאשר הקלים היו בעלי קליבר 150 מ"מ וירו פגזים במשקל 50-60 ק"ג, והבינוניים ירו פגזים של 100 ק"ג, והיו בעלי קוטר 200-220 מ"מ.
במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19, סוג שלישי של הוביצר למצור נכנס לשירות בצבאות האירופאים. הוביצרים אלו, שסווגו כ"כבדים", היו בעלי קוטר 240-270 מ"מ, וירו פגזים שמשקלם הגיע למעל 150 ק"ג. דוגמה טובה לנשק כזה היא תותח 9.45 אינץ' (240 מ"מ) שהצבא הבריטי רכש מחברת סקודה ב-1899. כאשר הוא מיועד להפיל את מבצרי פרטוריה שנפלו עוד לפני שהוכנס לשימוש, תותח זה הועבר לסין, לשמש כנגד מבצרי פקינג, שנפלו ללא מצור.
בתחילת המאה ה-20, המצאת הוביצרים שהיו גדולים בהרבה מאליו שסווגו כ"כבדים" באותה תקופה, הובילה ליצירת קטגוריה רביעית - "כבדים מאוד". תותחים מקטגוריה זו כללו את הוביצר-המרגמה הגרמני מודל L/14, הידוע יותר כ"ברטה השמנה", ואת ההוביצר 15 אינץ' (381 מ"מ) של ארטילריית המרינס המלכותי. יצור הוביצרים גדולים אלו התאפשרה אחרי שיפור כוח הגרירה המכני, במקום השימוש בסוסים שהיה נהוג לפני כן. כלים אלו הועברו כמספר מטענים והיו צריכים לפרקם ולחברם כל פעם.
במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה של 1878-1877, הכישלון של תותחי-השדה הקלאסיים להסב נזק משמעותי למבצרים, הוביל לשימוש מחודש בהוביצרי-שדה. עד 1890, למספר צבאות אירופאים כבר היו הוביצרי-שדה קלים (105-127 מ"מ) או כבדים (149-155 מ"מ), ולחלק (כמו גרמניה) אף היו משני הסוגים.
הוביצרי-השדה האלו, שהובאו בסוף המאה ה-19, נודעו בשל יכולתם לירות פגזים במסלולים גבוהים ובזווית תלולה, ובכך יכלו לפגוע במטרות שהוגנו על ידי מכשולים שונים. בנוסף, ההוביצרים של התקופה ההיא יכלו לירות פגזים שהיו גדולים פי 2 מאשר אלה שירו תותחים רגילים בעלי אותו גודל. עם זאת, אף שהוביצרים אלו היו בעלי גובה-ירי מקסימלי גדול יותר, החסרון הגדול היה שהם היו בעלי טווח קצר יותר מזה של התותחים המקבילים.
כאשר בתחילת המאה ה-20 הוביצרי-שדה כבדים והוביצרי-מצור קלים השתמשו באותה התחמושת, נוצרה מגמה לשילוב שני הסוגים. בתחילה, היה זה בעיקר עניין של אותו נשק בסיסי שהופעל על שני כנים שונים. מאוחר יותר, כאשר מערכות ספיגת-הדף ביטלו את רוב היתרונות שהיו להוביצרי-מצור על הוביצרי-השדה, אותו השילוב של הרכבת-קנה, מכניקת רתיעה וכַּן-תותח היה בשימוש בשני סוגי ההוביצרים. בתחילת המאה ה-20 ההבדלים בין הוביצרים ותותחים היו להלן: תותחים היו בעלי מהירות גבוהה יותר וטווח-ירי ארוך יותר, מטען דוחף יחיד, ושיפוע של פחות מ-35 מעלות. הוביצרים היו בעלי מהירות נמוכה וטווח קצר יותר, אך היו בעלי מספר מטעני-דחף, והיו יורים בשיפוע של 45 מעלות ומעלה.
תחילתה של מלחמת החפירות אחרי החודשים הראשונים של מלחמת העולם הראשונה, הגדילה מאוד את הביקוש להוביצרים שירו בזווית תלולה, שהותאמו (יותר מאשר תותחים) לפגיעה במטרות במישור אופקי (כמו תעלות), עם כמויות גדולות של חומר-נפץ והרבה פחות שחיקת-פגזים. הצבא שזכה לתועלת הגבוהה ביותר מתופעה זו היה צבא האימפריה הגרמנית, שהחל את המלחמה עם כמות הוביצרים גדולה בהרבה מזו של הצרפתים.
הוביצרים שיוצרו במהלך מלחמת העולם הראשונה היו בדרך-כלל בעלי קנה ארוך יותר מכלי נשק שיוצרו לפני 1914. לכן, בזמן שהוביצר סטנדרטי בתחילת המלחמה (פלדהאוביץ קל 98/09 10.5 ס"מ) היה בעל קנה שהיה באורך 16 קליבר, ההוביצר שאומץ על ידי הצבא הגרמני ב-1916 (פלדהאוביץ קל 16 105 מ"מ; ראו תמונה 1) היה בעל קנה באורך 22 קליבר. באותו הזמן, מודלים חדשים של תותחי-שדה שיוצרו במהלך המלחמה, כגון תותח השדה 77 מ"מ של הצבא הגרמני מ-1916 (7.7 ס"מ פלדקאנון 16), סופקו עם כנים שאיפשרו ירי בזוויות גבוהות ועם תרמילים הודפים מתכווננים. במילים אחרות, נוצרה מגמה שבה ההוביצרים נעשים דומים לתותחים, בזמן שהתותחים נטלו עליהם חלק מתכונות ההוביצרים.
בשנים שאחרי מלחמת העולם הראשונה, הנטייה של תותחים והוביצרים לרכוש תכונות האחד מהשני, הובילה ליצירה-מחדש של המושג תותח-הוביצר. היה זה תוצר של התקדמות בטכנולוגיה, כגון המצאת האוטופרטאז' (מצרפתית: Autofrettage) לפני המלחמה, שהובילה לקנים חזקים וקלים יותר; שימוש בהילוכים מבודדים כדי לשלוט באורך הרתיעה (לפי זווית הירי); והמצאת בלם רתיעה להקטנת כוח הרתיעה מן הירי. כמו תותחי-הוביצר מהמאה ה-19, שהחליפו את התותחים וההוביצרים בו-זמנית, כך היה גם עם תותחי-ההוביצר מהמאה ה-20. לכן, "תותח-הוביצר" 25-פאונדר של הצבא הבריטי, החליף גם את תותח-השדה 18-פאונדר וגם את ההוביצר 4.5 אינץ'. למרות שלדבר זה היה את האפקט של פישוט ההתארגנות, האימונים ואספקת התחמושת, הוא גם יצר בלבול רב בעולם המינוחים.
בצבא ארצות הברית, עם זאת, המונח המועדף היה "הוביצר". מה שנכון היה בשפה האנגלית, היה נכון עוד יותר במספר שפות אירופאיות אחרות. לכן, כשתותחי-ההוביצר החליפו גם את התותחים וגם את ההוביצרים, מילים כמו "Obusier" (צרפתית) או "Haubitze" (גרמנית), שבמקור ציינו נשק עם קנים קצרים, יושמו על נשק עם קנים ארוכים הרבה יותר.
מאז מלחמת העולם השנייה, רוב כלי הארטילריה שאומצו על ידי צבאות היבשה כנשקי קרקע-קרקע היו תותחי-הוביצר.
הוביצר בישראל
המערך הקני של חיל התותחנים הישראלי עושה שימוש עיקרי בתותח מתנייע בקליבר 155 מ"מ. משנות ה-90 של המאה ה-20 נעשה שימוש בתותח ה-M-109 (הנקרא בצה"ל "דוהר"), שלו עוד שתי גרסאות: ה"רוכב" וה"דורס". בעבר השתמש צה"ל גם בתותחים מסוג M -71 ("חתרן") תותח נגרר מתוצרת סולתם, תומ"ת M-107, תומ"ת M-110 ותומ"ת M-50.
ספיחס (סרט)
ספיחס הוא הסרט הרביעי בסדרת סרטי הקולנוע אסקימו לימון. לסרט יצא סרט ספין אוף בשם "סבבה".
עלילה
בנצי, מומו ויהודה'לה מתגייסים לצבא הגנה לישראל. בתור טירונים הם נתונים למרותו של הרס"ר הקשוח שמש (יוסף שילוח), שיורד לחייהם. שמש הוא דמות סטריאוטיפית של נגד משמעת בשירות קבע ממוצא פרסי. שמש נתון לפיקוח ממפקדו הישיר והקשוח, רס"ר פלכטר (משה איש כסית) ובה בעת מנסה להתחמק מרס"רית (דבורה בקון) שמנה וביריונית ממחנה הטירונות הסמוך, איתה הוא יוצא בעל כורחו. בנצי מתאהב בטירונית מהמחנה הסמוך בשם רינה גרין (סוניה מרטין) בזמן שיהודה'לה (המקבל משמש את הכינוי "קיטבג") עסוק בהוצאת פטורים ומומו עובר מבחורה לבחורה. במהלך הסרט יהודהל'ה ובנצי נתקלים ברופא הומו חרמן (לואיס רוזנברג), ממנו הם מנסים להוציא גימלים. בהמשך, השלושה מתחפשים לנשים על מנת להתחמק מרס"ר שמש, ויהודהל'ה נופל לתוך בור צואה וגורר לשם גם את הנספח הצבאי הנורווגי שמנסה לחלץ אותו. ובינתיים רינה מגלה שבנצי שיקר לה בעת היכרותם כאשר הציג עצמו כקצין למרות שהיה טירון כמותה, אך לבסוף סולחת לו.
לאחר הצלחת הסרט בישראל ומחוצה לה יצא סרט ההמשך "סבבה" (1983). סרט זה אינו שייך רשמית לסדרת אסקימו לימון, אך מהווה ספין אוף ספציפי לדמותם של יהוד'לה, שמש ורס"ר פלכטר מ"ספיחס". בסרט זה צחי נוי (יהודל'ה) הוא היחיד שמשתתף מבין שלושת השחקנים המרכזיים בסדרת "אסקימו לימון".
הסרט בקופות
הסרט הביא לבתי הקולנוע 660 אלף צופים בישראל ו-1.3 מיליון צופים בגרמניה המערבית.
ספייס
גרייס לטויה המילטון (באנגלית: Grace Latoya Hamilton; נולדה ב-6 באוגוסט 1982), הידועה בשם הבמה ספייס (באנגלית: Spice), היא זמרת ואמנית דאנסהול ג'מייקנית.
ביוגרפיה
ספייס נולדה וגדלה במחוז סנט קתרין, באחת משכונות המצוקה בפורטמור שבג'מייקה. בילדותה הייתה סולנית במקהלה בכנסייה. כבר בגיל צעיר בלטה בתחומי השירה ואמנויות הבמה וזכתה בתחרויות שירה שונות עבור בית הספר התיכון בו היא למדה. למרות רצונה להפוך לרואת חשבון, החלה לפתח קריירה מוזיקלית ולשם כך נרשמה למכללה לאמנויות החזותיות ואמנויות הבמה ע"ש עדנה מנלי, שם למדה מוזיקה ודרמה. מיד לאחר מכן החלה להתנסות במוזיקת הדאנסהול והחלה להופיע ברחבי הקהילה בה גדלה.
2007–2000: תחילת הקריירה
בשנת 2000 ספייס הופיעה לראשונה בפסטיבל סטינג, אחד מפסטיבלי המוזיקה הגדולים בג'מייקה, שם זכתה למספר הדרנים מהקהל. בתחילת דרכה, היא נודעה בעיקר בשל יכולות הבמה שלה, אף על פי שלא היה לה שום להיט באותה תקופה. במהלך אחת מהופעותיה, היא משכה את תשומת לבו של אמן הדאנסהול בייבי שאם שלקח אותה תחת כנפיו המוזיקליות. שאם הפנה את ספייס למפיק המוזיקלי דייב קלי, אשר הפיק את הסינגל "Fight Over Man" שהביא לפריצתה. במקביל היא התארחה בשירים של אמנים מובילים, כגון ביני מאן, ג'ימי קליף ועוד.
2015–2008: הצלחה בינלאומית
בשנת 2008 ספייס שיתפה פעולה עם אמן הדאנסהול וייבז קרטל ויחד הוציאו את הסינגל "Romping Shop", אשר עורר עניין רב והביא לפריצתה הבינלאומית של ספייס. למרות הצלחתו של השיר, הוא נאסר להשמעה בג'מייקה בשל תוכנו המיני. השיר הגיע למקום ה-76 במצעד Hot R&B/Hip-Hop Songs של המגזין בילבורד. ביולי 2009 היא חתמה על חוזה בחברת ההקלטות VP רקורדס.
בשנת 2011 ספייס הוציאה רמיקס לשירה "Fun" בו מתארחת הראפרית מיסי אליוט. באותה השנה היא התארחה בסינגל "Take Him Out" של הזמרת מיה, מתוך אלבום האולפן השישי של מיה "K.I.S.S."
באפריל 2014 יצא לאור הסרט הג'מייקני-קנדי "Destiny", הסרט הראשון בו ספייס השתתפה, בו היא מככבת בתפקיד משני. במאי 2015 ספייס הוציאה את הסינגל "Needle Eye", המהווה חידוש לשירו של אמן הדאנסהול שאבה רנקס באותו השם משנות ה-80.
2016–הווה: Captured
במאי 2016 ספייס התארחה לצד הזמר ג'רמיה בסינגל "Nasty" של הראפר קיד אינק. באותו החודש היא הופיעה לראשונה בישראל במועדון האומן 17 לרגל יום העצמאות ה-68. חודש לאחר מכן, הוציאה את הסינגל "Indicator" המבוסס על ריקוד באותו השם. באותה השנה הייתה מועמדת לפרס ה-MOBO בקטגוריית "הופעת הרגאיי הטובה ביותר" והפכה לאמנית הדאנסהול הנשית הראשונה שהועמדה בקטגוריה זו.
ב-2 בנובמבר 2018 יצא לאור המיקסטייפ הראשון של ספייס, Captured, אשר הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הרגאיי של בילבורד.
ב-31 במאי 2019 יצא השיר "Back Way" עם וייבז קרטל.
בפברואר 2020 שחררה ספייס את שיר הסולו הראשון שלה לשנה זו, סינגל ששמו "Rolling". באוגוסט 2020 היא הוציאה את הסינגל "Inches", שהוצג בליווי קליפ באלבום בהוצאת חברת ההפקות VP Records'. בדצמבר היא הוציאה רשמית את הסינגל שלה "Frenz" לאחר שהופץ פיראטית באופן נרחב. כעת היא עובדת על אלבום הבכורה שלה, אשר אמור לצאת בשנת 2021 בהפקתו המוזיקלית של אורוויל ריצ'רד ברל.
רעידת האדמה בוואן (2011)
רעידת האדמה בוואן הכתה במזרח טורקיה, סמוך לעיר ואן ב-23 באוקטובר 2011. לפי פרסומים של המכון הגאולוגי של ארצות הברית, הרעידה החלה בעומק של 20 קילומטרים ואירעה בעוצמה של 7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט. דיווחים מקומיים מספרים שהרעידה הורגשה בעיקר באזור נפת ואן. מספר ההרוגים הוא מעל 1000. בעיר ארקיס, קרסו בניינים ומערכות הטלפונים והחשמל קרסו לחלוטין, מכך הושפעו גם ואן והערים הסמוכות, שגם בהן קרסו בניינים רבים. בעקבות פגיעה משמעותית בשדה התעופה של ואן, שהוא שדה תעופה מרכזי במזרח המדינה, הופנו טיסות לנחיתה בשדות אחרים. המוקד נמדד בעומק 16 ק"מ בעיירה טבנלי הנמצאת במזרח נפת ואן.
הנזק
עד כה דווח על יותר מ-4,412 פצועים ו-644 הרוגים. הרעידה הורגשה בעיראק, גאורגיה, ארמניה, איראן, אזרבייג'ן, לבנון וסוריה. כמו כן, מסר המכון הגיאולוגי לישראל כי הרעידה הורגשה אף בתל אביב.
בעיר אקריס, הקרובה לעיר ואן, נהרגו כ-45 ו-156 נפצעו ברעידה. הערכות ראשונות משערות כי מניין ההרוגים יעמוד על מספר בין 500 ל-1000. כ-15 הרוגים נוספים נמצאו בעיר ואן. המכון הגאולוגי של ארצות הברית מעריך שמספר הנפגעים יעמוד על 10000.
כעשרה מבנים גדולים קרסו בעיר אקריס ובין 25 ל-30 מבנים בעיר ואן.
9367 רעידות עוקבות ("אפטרשוק") נוספות התרחשו באזור הרעש בשעות שלאחר הרעידה.
תגובות בינלאומיות
נשיא ארמניה סרז' סרקזיאן שלח את ניחומיו לנשיא טורקיה עבדוללה גול והציע לו סיוע.
בין המדינות הנוספות שהציעו סיוע לטורקיה בטיפול באסון נמצאות דנמרק, ישראל, אזרבייג'ן, איראן, ארצות הברית, בריטניה, פולין, הונגריה, שווייץ, סין, קוסובו, רוסיה, יפן, יוון, גאורגיה ובולגריה.
למרות הדיווחים המוקדמים מהרשויות המקומיות על כך שנדרשת עזרה, דחתה טורקיה את הצעות הסיוע שהוגשו לה. בהמשך קיבלה טורקיה את כל הצעות הסיוע וביניהן אף של ישראל, שהתבקשה וסיפקה מבנים ואוהלים למגורי הניצולים.
מורלוס
מורלוס (בספרדית: Morelos; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של מורלוס, בספרדית: Estado Libre y Soberano de Morelos) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. מורלוס נמצאת בדרום-מזרח מקסיקו והיא גובלת במקסיקו בצפון-מערב ובצפון-מזרח, המחוז הפדרלי של מקסיקו סיטי בצפון, פואבלה במזרח וגררו בדרום-מערב. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא קוארנבקה.
היסטוריה
משלחות של ספרדים הגיעו לאזור מורלוס של ימינו לראשונה ב-1520 לאחר נשלחו על ידי הרנאן קורטס.
לאחר קבלת עצמאות מקסיקו מורלוס של ימינו הייתה מחוז קוארנבקה במדינת מקסיקו שנוצרה ב-1824. בתקופת כהונתו הקצרה של חואן אלברס ב-1855, בירת מקסיקו הועברה ממקסיקו סיטי לקוארנבקה, אך המצב חזר לקדמותו ב-1857.
מורלוס הפכה למדינה נפרדת ב-21 בספטמבר 1868, והיא נקראה על שמו של חוסה מריה מורלוס, שהיה ממנהיגי המקסיקנים במלחמת העצמאות של מקסיקו. בירתה של המדינה נקבעה בקוארנבקה.
עקב תעשיית הסוכר הענפה, אזור מורלוס הפך להיות אחד העשירים במקסיקו לאחר קבלת עצמאותה. עקב כך, במהלך המאה ה-19 באזור הוקמו תשתיות שונות, בהן כבישים וקווי טלגרף. במהלך תקופה זו נוצרה ריכוזיות גדולה במדינה, מה שגרם לכך שמורלוס הייתה אחד המוקדים של המהפכה המקסיקנית בתחילת המאה ה-20, ואף אחד ממנהיגיה, אמיליאנו ספאטה, היה תושב המדינה.
כלכלה
כלכלת מורלוס מתבססת על חקלאות ותיירות, אם כי החקלאות הופכת לפחות דומיננטית בעשורים האחרונים. הגידולים העיקריים במדינה כוללים תירס, שעועית, בננה, אנונה, מלון, מלפפון, אלפלפה, כותנה, בוטן, בצל ועגבנייה.
מטילדה סימן 2
מטילדה סימן 2 הוא טנק חיל רגלים בריטים משנות השלושים והארבעים של המאה ה-20. מטילדה היה טנק בעל שריון עבה יחסית לזמן יצורו והיה יעיל בתחילת מלחמת העולם השנייה. טנקי מטילדה היו בשימוש מוגבל גם במלחמת העצמאות.
רקע
מטילדה סימן 1 נולדה כתוצאה ממכרז של הצבא הבריטי ל"טנק חיל רגלים". הטנק אמור היה לשמש בתפקיד של סיוע אש לחיל הרגלים והושתת על לקחי מלחמת העולם הראשונה, מבלי שראשי הצבא הבריטי נתנו את דעתם לתורות הלחימה המהפכניות של בן ארצם, לידל הארט, ומקבילו בגרמניה, בדבר מלחמת תנועה, אשר קיבלה ברבות השנים את הכינוי "בליצקריג". מכיוון שתפקידו של הטנק המיועד היה הסתערות במהירות איטית (על מנת לשמור על מיקומו לצד חיל הרגלים), כלל המכרז את הדרישה כי הטנק יהיה חסין לכל כלי הנ"ט הקיימים בזמנו. הצבא דרש גם שהטנק יהיה בעל עבירות שטח גבוהה. מעל כל אלה ריחפה הדרישה לכך שמחיר הטנק יהיה נמוך ביותר בגלל הקיצוצים הנרחבים בתקציב הביטחון בבריטניה בשנות השלושים. בשנת 1935 החל הפיתוח תחת השם "מטילדה".
בתחילה פותח המטילדה סימן 1, אולם אף על פי שלכאורה ענה על הדרישות, היה מטילדה סימן 1 כישלון מוחלט. המחיר הנמוך גרם לכך שמערכת ההנעה כולה הייתה ירודה ובלתי אמינה. הזחלים של הטנק היו חשופים, והמהירות המקסימלית, 13 קמ"ש, הייתה נמוכה מדי. חסרונותיו הבולטים גרמו לייצור מוגבל, ולפיתוחו וייצורו של מחליף - מטילדה סימן 2.
מלחמת העולם השנייה
המטילדות נרשמו בדפי ההיסטוריה כאשר ב-21 במאי 1940, כשבעים וחמישה טנקי מטילדה, רובם מדגם מטילדה 1, השתתפו בקרב אראס באזור העיר אראס שבצפון צרפת. הטנקים הבריטים, מרגימנטי הטנקים המלכותיים ה-4 וה-7, פגשו את דיוויזיית הפאנצר ה-7 של ארווין רומל בנוסף לכוחות של דיוויזיית האס אס הממוכנת "טוטנקופף" (גולגולת המת, על שם סמלה). במהלך הקרב הופרד החי"ר הגרמני מכוחות השריון שסייעו לו ובמשך זמן לא מבוטל כתשו המטילדות את החי"ר הגרמני. תותחי הנ"ט הגרמניים של התקופה שהיו בקוטר 37 מילימטר היו בלתי יעילים מול המטילדה. רומל נאלץ להתערב אישית בקרב וארגן את תותחי הנ"מ בקוטר 88 מילימטר האימתניים לירי בכינון ישיר לעבר המטילדות. בשלב זה נאלצו המטילדות לעצור ולסגת, לאחד שסבלו מאבדות. לגרמנים נגרמו אבדות קשות: מאות נהרגו, נפצעו או נפלו בשבי. רומל וגודריאן נתקפו בהלה, ושניהם ציינו את האירוע ביומניהם כ"ניסיון פריצה" של הבריטים לכיוון פריז. רומל אף ציין את כוח האויב ככוח של "מאות" טנקים (כזכור, היו שם 75). המפגש היה אחד היחידים במערכה על צרפת שבהם הוכו הגרמנים קשות.
בסך הכל השתתפו ב-1940 במערכה על צרפת 150 טנקים מסוג מטילדה.
הטנקים שימשו גם בשלביה המוקדמים של מערכה בצפון אפריקה. טנקי מטילדה שנפלו לידי הגרמנים שופצו ושימשו את הצבא הגרמני, דבר שגרם לעיתים לבלבול בשני הצדדים.
המטילדות המשיכו להיות בשירות בצבא הבריטי עד 1942, אז הוחלפו בטנקי רגלים אחרים, כגון הולנטיין. למעלה מאלף טנקי מטילדה סופקו לצבא האדום, אך גם במסגרתו הם לא ענו על הצרכים ויצאו ברובם מהשירות עד סוף 1942. בחזית האוקיינוס השקט לעומת זאת היו טנקי מטילדה בשימוש עד סוף המלחמה, בשירות הצבא האוסטרלי, כיוון שליפן היה מחסור בנשק אנטי-טנקי כבד.
מלחמת העצמאות
לפי מספר מקורות היה לחיל המשלוח המצרי כוח של פלוגת מטילדות בזמן מלחמת העצמאות.
ביום 12 ביולי, כאשר נגבה הותקפה משלושה כיוונים, זוהו שני טנקים מסוג מטילדה. הטנקים נעו כחלק מכוח שירד מכיוון משטרת עיראק סווידאן (יואב) לעבר נגבה. הזיהוי התאפשר היות שאחד מהם עצר בזווית צד שאפשרה להבחין בסימן ההיכר המיוחד, בחמשת הפתחים המיוחדים לטנק זה במזקו"ם שלו.
איוואן הלגרה
איוואן הלגרה בוחיה (בספרדית: Iván Helguera Bujía; נולד ב-28 במרץ 1975 בסנטאנדר, ספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי, ששיחק בעמדת הבלם.
ביוגרפיה
איוואן הלגרה נולד וגדל בסנטנדר, בירת קנטבריה שבצפון ספרד. הוא החל לשחק בקבוצת הילדים של ראסינג סנטאנדר, הקבוצה המקומית הבכירה, אך כשהגיע לגיל בוגרים שוחרר בעקבות מחסור בכישרון וביכולת, והחל לשחק בקבוצת רווילה הקטנה שבמחוז קסטיליה ולאון. התבלטותו בליגות הנמוכות הובילה לרכישתו על ידי אלבסטה, ששיחקה באותם ימים בליגה השנייה. כעבור כשנה, במהלך עונת 1996/97, תפס הלגרה מקום בהרכב הקבוצה הראשונה, הבריק ביכולתו במרכז הקישור, וכעבור 14 משחקי ליגה בלבד הוא אותר ונרכש על ידי מועדון הכדורגל האיטלקי, רומא.
ברומא הלגרה צבר ניסיון, שיפר את יכולותיו ההגנתיות ואף זכה לחלוק בחדר עם פרנצ'סקו טוטי. שמונה הופעות רשם הלגרה בסרייה א' במשך עונה היחידה באיטליה עונת 1997/98, שלאחריה חזר לספרד, הפעם לאספניול. עונה טובה במדי הקבוצה מברצלונה, במהלכה ערך 38 הופעות בהן כבש שני שערים, הובילו לזימונו של הלגרה לנבחרת הלאומית, בה ערך הופעת בכורה בנובמבר 1998, במשחק ידידות נגד נבחרת איטליה.
בקיץ 1999 עבר הלגרה מאספניול לריאל מדריד תמורת 7.6 מיליון דולר. בעונותיו הרבות במועדון, בו זכה בתארים רבים כגון ליגת האלופות פעמיים והליגה הספרדית. בשורותיה של מדריד הרבה לשחק כבלם. בקיץ 2007 עבר לוולנסיה, בה חתם על חוזה לשלוש שנים.
הלגרה עזב את ולנסיה בקיץ 2008 ומאז לא שיחק במסגרת סדירה. למרות התעניינות בהצטרפותו של הלגרה מצידן של דינמו בוקרשט ולוס אנג'לס גלאקסי, הודיע השחקן על פרישה ממשחק פעיל בשנת 2009.
מחולל מספרים אקראיים
בחישוביות, מחולל מספרים אקראיים (מכונה בקיצור RNG, ראשי תיבות של המונח האנגלי Random number generator) הוא התקן פיזי או חישובי המייצר רצף סימנים (מספרים) חסרי תבנית או סדר דטרמיניסטי כלשהו, דהיינו אקראיים. מערכות מבוססות מחשב נפוצות יותר ביצירת מספרים אקראיים, אם כי לא תמיד איכותן טובה, אף על פי שרובן עוברות בהצלחה מבחנים סטטיסטיים לוודא שאין להן דפוס קבוע כלשהו. קיים מגוון גדול של מקורות טבעיים להפקת מספרים אקראיים, חלקם היו ידועים מימי קדם וחלקם אמצעים חדשים כגון אלו המבוססים על מכניקה קוונטית.
השיטות הפרימיטיביות ליצירת מספרים אקראיים – קרי קוביות משחק, הטלת מטבע, ערבוב קלפים, גלגל רולטה ומכונת לוטו – עדיין מצויות בשימוש כיום, בעיקר לצורך משחקי הימורים. הן לא מתאימות כאשר נדרשת כמות גדולה של מספרים אקראיים באיכות גבוהה, כגון בסטטיסטיקה מדעית או בקריפטוגרפיה, ובמיוחד לא נוחות ליישום במחשב. תופעות טבע שונות, כמו רעש תרמי, נראות על פניהן כאקראיות אמיתיות ויכולות לשמש כבסיס לחומרה ייעודית, אולם מרביתן סובלות מהטיה המקלקלת את אקראיותן, עובדה שנוצלה בעבר על ידי מהמרים, במיוחד במשחקי רולטה ובלאק ג'ק.
שיטות פיזיקליות (חומרה)
בהנחה שניתן להגדיר מספרים אקראיים, המקום הטוב ביותר למצוא אותם הוא בתופעות טבע או בתופעות כאוטיות. חומרה ליצירת מספרים אקראיים היא מכשיר המתוכנן לנצל תופעות כאלה, דוגמת רעש תרמי, רעש חשמלי, האפקט הפוטואלקטרי או תופעות "קוונטיות" אחרות. אירועים אילו נחשבים תאורטית כבלתי צפויים לחלוטין, דבר שצריך להיבחן אמנם ביישום מעשי.
מכשיר טיפוסי כזה עשוי לכלול רכיב הגברה שתפקידו להעביר את אירוע הטבעי ליחידה מיקרוסקופית ומתמר שתפקידו להמיר את אירוע לאות דיגיטלי. בשיטות אחדות ממירים "מקור רעש" למחרוזת סיביות אקראית באמצעות התקן עצמאי המחובר למחשב. הרעש מוגבר, מסונן ומעובד לסיביות לפני העברתו דרך התקן אחר שנקרא קומפרטור (משווה) המייצר אות לוגי שמשנה מצבים, או שהאות הלוגי מועבר למחשב באמצעות RS-232. בגישה אחרת מנצלים התקן המובנה במרבית המחשבים המודרניים, ממיר דיגיטלי/אנלוגי.
מכשירים אחרים מבוססים על אירועים מאקרוסקופיים כאוטיים כמו גלגל רולטה. אקראיותם נשענת על תאוריות בתחום מערכות דינמיות ותורת הכאוס, הטוענות שעל אף שאירועים אלו דטרמיניסטיים באופיים לפי חוקי המכניקה הקלאסית, במציאות מתרחשים באופן שלא ניתן לחיזוי משום שהם רגישים למשתנים סביבתיים ותנאים התחלתיים מורכבים ועדינים.
אירועים כאוטיים ניתנים להמרה לאות דיגיטלי באמצעים שונים. חברת סיליקון גרפיקס צילמה מנורות לבה כדי לייצר מהתמונות מספרים אקראיים. תאגיד RAND פיתחו מכשיר אלקטרוני המדמה גלגל רולטה כדי לייצר מספרים אקראיים. רעיונות אחרים הם לצלם בועות אוויר באקווריום או שמיים ביום מעונן ולהמיר את התמונות למחרוזת אקראית. קומודור 64 מחשב אישי שהיה פופולרי בשנות השמונים הכיל מחולל חומרה שמוקם בכרטיס הקול והשתמש בהמרת אות אנלוגי לאות דיגיטלי ליצירת מספרים אקראיים. היות שהתופעות הללו אינן נקיות מהטיות סטטיסטיות, מכשירים מתוחכמים יותר עשויים לנצל כמה מקורות ולבצע סינון של אותות בעלי תבנית קבועה או אותות המושפעים מתנאים חיצוניים כלשהם.
מכות מצרים
מכות מצרים הן סיפור מקראי על עשר מכות שהביא אלוהים על מצרים. המכות באו בשל סירובו של פרעה מלך מצרים להיענות לדרישתו של אלוהים, על ידי שליחו משה, לשלח את בני ישראל. רק האחרונה שבהן, מכת בכורות, הביאה לשילוחם של בני ישראל וליציאת מצרים.
מחולל מספרים אקראיים
שיטות פיזיקליות (חומרה)
בכל מקרה, התוצאה של התקנים פיזיים כאלה אינה נקייה לחלוטין מהטיות סטטיסטיות. על פי רוב פלט מחולל כזה אינו אקראי לגמרי וסובל מהשפעות גורמים חיצוניים כמו מתח חשמלי, מגנטיות, טמפרטורה או התיישנות. עקב כך אפשר בניתוח הסתברותי של הפלט לנחש מהי הסיבית הבאה ברצף בסיכויים גבוהים מחמישים אחוז בשיעור מסוים. על כן מקובל בדרך כלל לבצע תיקונים, אילו נעשים לאחר ייצור המספרים בחומרה המיוחדת לכך או באמצעות תוכנה.
מכות מצרים
לפי הסיפור המקראי עשר המכות פגעו במצריים (האוכלוסייה המצרית) בלבד, למרות סמיכות המגורים של בני ישראל.
מחולל מספרים אקראיים
מקורות טבעיים
להלן מספר מקורות טבעיים המאפשרים יצירת אקראיות אמיתית:
מכות מצרים
סיפור עשר המכות מופיע במקרא בספר שמות בפרשות וארא ובֹּא. קיימים כינויים מקובלים לכל מכה ומכה, שמקורם בהגדה של פסח, טקסט שנקרא באופן מסורתי על ידי יהודים בליל הסדר. בהגדה מופיעה רשימה של עשר המכות: דם, צפרדע, כינים, ערוב, דֶּבֶר, שחין, ברד, ארבה, חושך ומכת בכורות. בהגדה מופיע גם סימן לזכירת עשר המכות על ידי ראשי התיבות שלהן: דצ"ך עד"ש באח"ב.
מחולל מספרים אקראיים
מקורות טבעיים
מרבית המכשירים המבוססים על התופעות המנויות בדרך כלל יקרים לייצור ותחזוקה, נוטים להיות אטיים מאוד ותוצאתם לא תמיד נקייה מנטייה סטטיסטית בשל רגישותם הרבה לתנאים סביבתיים ומשתנים חיצוניים. כיוון שכך, נוהגים למצוא פשרה סבירה בין אקראיות מושלמת הנובעת מחומרה ייעודית מחד ואקראיות אלגוריתמית (חישובית) מאידך, על ידי ניצול אנטרופיה זולה וזמינה. מרבית אפליקציות האבטחה מנצלות אנטרופיה טבעית שאפשר להפיק מהמערכת עצמה; אפליקציות מסוימות דורשות מהמשתמש לספק מחרוזת ארוכה של קואורדינטות עכבר או הקשות מקלדת אקראיות. אלגוריתמים אחרים דוגמת Yarrow משתמשים בטכניקה של איסוף נתונים אקראיים מגוונים לתוך "מאגר" (pool), שם הם מעובדים באמצעות פרימיטיבים קריפטוגרפיים כמו אלגוריתם הצפנה או פונקציית גיבוב, לפני שמופק פלט אקראי. בכך מושג שיפור באקראיות ללא צורך בחומרה יקרה. טכניקה זו פגיעה להתקפות קורלציה, היות שחלק מהנתונים הללו קל לניחוש. לא קשה למשל לנחש את נתוני שעון מערכת ששימשו לאתחול המחולל, אם ידוע טווח הזמן המשוער שבו התבצעה קריאה למחולל.
מכות מצרים
הסיפור המקראי
בעקבות הרעב שהיה בארץ כנען, היגרו בני ישראל מארץ כנען לארץ מצרים, והתיישבו באזור ארץ גושן. לאחר מספר שנים קם שליט חדש במצרים, הוא רואה בהם איום מדיני פוטנציאלי, ומחליט כצעד מונע לשעבד אותם בעבודת פרך. בנוסף הוא קובע שכל בן זכר שייוולד לבני ישראל – ייהרג. כאשר מלך מצרים מת, בני ישראל מנצלים את ההפוגה על מנת לזעוק אל אלוהים. אלוהים שומע לתפילתם, זוכר את בריתו עם האבות, ומחליט להוציא את בני ישראל ממצרים.
מחולל מספרים אקראיים
מקורות טבעיים
ספריית Cryptolib המכילה אוסף שגרות ספרייה קריפטוגרפיות בשפת C++‎, מיישמת אלגוריתם הנקרא TrueRand ליצירת מספרים אקראיים המבוסס על רעיון המתנד. מרבית המעבדים המודרניים מכילים שני מתנדי גביש מובנים, אחד עבור שעון זמן אמת ואחד עבור שעון מעבד ראשי. אלגוריתם TrueRand מנצל עובדה זו, האלגוריתם משתמש בשרות (service) מערכת שעוצר את שעון זמן האמת. תת-שגרה אחת קובעת עצירה למשך קליק שעון אחד (1/60 של שנייה) בעוד שתת-שגרה אחרת נכנסת ללולאת המתנה. מאחר שהעצירה לא נמשכת בדיוק קליק שעון אחד, הסיבית הנמוכה ביותר של מונה הלולאה בין עצירה להפעלה של השעון השני, תהיה אקראית. בסביבה מרובת משימות אלגוריתם כזה עלול להיתקל בהשפעות לא אקראיות במקרה שמערכת ההפעלה תעצור את הלולאה הפנימית כדי לבצע מטלות אחרות.
מכות מצרים
הסיפור המקראי
משה, יחד עם אהרון אחיו, פונה אל פרעה בשם אלוהים בדרישה מינימלית לאפשר לבני ישראל לצאת למדבר לכמה ימים על מנת להקריב שם קורבנות לאלוהים. כאשר פרעה מסרב לדרישה, אלוהים מנחה את משה ואהרון להביא מכה אחר מכה על מצרים, ובמקביל מקשיח את לבו של פרעה כדי שימשיך לסרב פעם אחר פעם:
מחולל מספרים אקראיים
מחולל פסידו אקראי
מחולל פסידו אקראי (PRNG) הוא אלגוריתם המסוגל לייצר כמות נכבדה של מספרים עם מאפייני אקראיות טובים באיכותם, אך לא אקראיים באמת ועל כן מכונים "מדומים". אחת השיטות הנפוצות להפקת מספרים פסידו אקראיים היא אלגוריתם linear congruential generator (בקיצור LCG) שמשתמש בנוסחת הנסיגה:. מחולל זה מייצר רצף מספרים פסידו אקראיים שגודלם אינו עולה על גודלו של \ m ומחזוריותו אינה גבוהה מ-\ 2^m. בשל פשטותו המחולל נמצא בשימוש נרחב כיום.
מכות מצרים
הסיפור המקראי
מכת בכורות מעוררת פאניקה במצרים, ופרעה נעתר לדרישת משה לאפשר לבני ישראל לצאת ולהקריב קורבנות במדבר. בהמשך, כשבני ישראל אינם חוזרים למצרים, מתרחש סיפור קריעת ים סוף שמסיים את מסכת הפגעים שהביא אלוהים על המצרים.
מחולל מספרים אקראיים
מחולל פסידו אקראי
השיטה הראשונה והפשוטה ביותר ליצירת מספרים אקראיים (שיטת עט ונייר הנקראת "אמצע הריבוע") הומצאה ב-1946 על ידי ג'ון פון ניומן. מעלים מספר בריבוע ונוטלים רק את הספרות האמצעיות כמספר אקראי וחוזר חלילה. השיטה אמנם קלה לביצוע אך איכותה ירודה. מרבית שפות התכנות כוללות פונקציות או שגרות ספריה התומכות ביצירת מספרים אקראיים כמו בשפת C (שמממשת ואריאציה של LCG). לעיתים הפונקציה מחזירה שבר עשרוני בהתפלגות אחידה בטווח \ [0,1] ולעיתים מספר שלם. מקובל שהפונקציה האקראית כוללת פונקציית עזר נוספת, המאפשרת למשתמש לאתחל את המחולל ממקור אקראי כלשהו במחשב, כמו מספר מילי השניות שחלפו מאז הפעלתו או נתוני מערכת (חסרי חשיבות) אחרים.
מכות מצרים
במחקר
יש הסכמה רחבה בין חוקרי המקרא שעורכי המקרא שילבו בפרשת מכות מצרים סיפורים שונים. בכל אחד מן הסיפורים הללו מספר המכות קטן מעשר ורק שילובם של הסיפורים יצר פרשיה שיש בה עשר מכות. אכן, אזכורים נוספים בתנ"ך למכות מצרים כוללים רק חלק מהמכות. כך, ב מוזכרות המכות דם, ערוב וצפרדע, ארבה, ברד, דבר בבהמה ומכת בכורות באדם; וב מוזכרות חושך, דם, צפרדע, ערוב וכינים, ברד, ארבה ומכת בכורות באדם.
מחולל מספרים אקראיים
מחולל פסידו אקראי
פונקציות ספריה סטנדרטיות לרוב בעלות מאפיינים סטטיסטיים גרועים וחלקן בעלי מחזוריות כה קצרה שאחרי כמה עשרות אלפי מספרים המחולל מתחיל לחזור על עצמו בהעתק מדויק. עבור יישומים פשוטים כמו משחקי מחשב הם מספקים אקראיות סבירה. כשמדובר במשחקי הימורים בסכומים גבוהים, בקריפטוגרפיה או בניתוחים סטטיסטיים מדעיים, לא מומלץ להשתמש בהם.
מכות מצרים
במחקר
בסיפורי המכות מן המקור P, משה ואהרון משמשים כאחת, וה' אומר למשה לומר לאהרן לקחת את מטהו. כך גם בסיפור המפגש עם פרעה. מכת שחין יוצאת מן הכלל בעניין זה אם כי גם שם ה' פונה למשה ולאהרון כאחת. פרט לסיפור המפגש עם פרעה, אין בסיפורים הללו מפגש נוסף עם פרעה וממילא אין תביעה לשלח את העם, זאת בניגוד לסיפורים ממקור J. פרט למכת שחין אהרון הוא המביא את המכה על ידי נטית היד והמטה. הסיפורים הללו אינם מכנים את הפגעים הבאים על מצרים בשם מכות. החרטומים המנסים כוחם בהבאת האותות והמופתים הללו מצויים רק בסיפורים הללו. כל הסיפורים הללו מסתיימים בחיזוק לב פרעה ובקביעה "ולא שמע אלהם כאשר דבר ה' ".
בסיפורים ממקור J, אין חלק לאהרן. משה לבדו מצווה ללכת לפרעה ולתבוע "שלח עמי ויעבדוני". המפגש מפורט בדרך כלל ואחריו מגיעה המכה. לפעמים מבקש פרעה את הסרת המכה. הסגנון של סיפורי המכות של J ציורי ומגוון יותר מזה של P.
מחולל מספרים אקראיים
מחולל פסידו אקראי
מעצם ההגדרה בהינתן האלגוריתם והמצב ההתחלתי, ניתן לשחזר במדויק את הרצף האקראי שהפיק המחולל. אפילו בהינתן מידע חלקי של מצב פנימי כלשהו של המחולל, עשוי הדבר להקל על ניחוש חלק או מלוא הרצף שהמחולל ייצר. בנוסף, היות שהמחולל מתחיל ממצב התחלתי בגודל סופי כלשהו וכמות הזיכרון אינה בלתי מוגבלת, בשלב כלשהו יחזור הרצף על עצמו שוב. אמנם המחוללים הנפוצים כיום מכילים מחזוריות עצומה, בסדר גודל של מיליוני סיביות. קיימת שאלה פתוחה האם ניתן להבחין בהבדל בין פלט מחולל כזה לבין רצף אקראי אמיתי, ללא ידיעת המצב ההתחלתי והאלגוריתם. קריפטוגרפיה מסתמכת על ההשערה שלא ניתן לזהות הבדל כזה תוך שימוש בעוצמת חישוב מוגבלת.
מכות מצרים
במחקר
בעקבות ניתוח של הטקסט המקראי הסיק משה גרינברג כי בפני עורכי המקרא עמדו שני מקורות שונים, שנבעו משתי מסורות של הסיפור אשר כל אחת מהן תיארה שבע מכות, והם איחדו אותם לרשימה בת עשר מכות. שמואל לוינשטם טען כי ניתן להבין מ כי בסיפור המקורי הייתה רק מכה אחת - מכת בכורות, שניחתה על המצרים לאחר שמשה הראה לפרעה את המופתים שקיבל במעמד הסנה הבוער; לוינשטם משער כי לסיפור זה נוספו בהמשך ארבע אפיזודות של תחרות בין משה ואהרן ובין חרטומי מצרים: הפיכת המטה לתנין, הפיכת מי היאור לדם , מכת צפרדעים ומכת כינים, שרק היא הכניעה את החרטומים ; לבסוף הופרד הסיפור על תחרות התנין מסיפור המכות והפך לאפיזודה נפרדת, ואילו הסיפורים על תחרויות הדם, הצפרדע והכינים צורפו לרשימת עשר המכות.
מחולל מספרים אקראיים
מחולל פסידו אקראי
כיוון שהמחוללים הפסידו אקראיים הרגילים אינם מתאימים לצורך קריפטוגרפיה. לצד השיטות הרגילות, ברוב מערכות ההפעלה קיימות שגרות ספרייה יותר איכותיות ליצירת מספרים פסידו אקראיים המתאימות למטרות קריפטוגרפיות, כמו CryptGenRandom של מיקרוסופט או dev/random של לינוקס.
מכות מצרים
במחקר
עד כה טרם נמצאו ממצאים ארכאולוגיים או אזכורים בהיסטוריוגרפיה של מצרים העתיקה אשר מאששים את הסיפור המקראי אודות עשר המכות.
מחולל מספרים אקראיים
יישומים מעשיים
אחד היישומים הראשונים ליצירת מספרים אקראיים היה כדורי פינג פונג ממוספרים שנופחו באוויר ונשלפו בדרך כלשהי ממכל ערבוב. טכניקה זו מגיעה לתוצאות טובות והיא בשימוש עד היום בעיקר בהגרלות לוטו, בשיטה זו נעשה שימוש כבר על ידי הסינים כמאתיים שנה לפני הספירה במשחק הימורים שנקרא קנו. חסרונה שהיא אטית מאוד ואינה מתאימה לתהליכים ממוכנים.
מכות מצרים
סדר המכות
רש"י בפירושו על המקרא, מביא את דברי המדרש, כי סדר המכות הוא כסדרן של לוחמים היוצאים למלחמה - למשל: ראשית המלחמה היא בסתימת מעיינות האויב - מכת דם. לאחר מכן היו המלכים מרעישים מחוץ לעיר כדי להביא מורך בליבות האויבים - מכת צפרדע, שהרי הצפרדעים מרבים לקרקר ולהרעיש - וכן הלאה.
מחולל מספרים אקראיים
יישומים מעשיים
בעבר פרסמו חברות שונות ברשת האינטרנט רשימות של מספרים אקראיים שנלקחו ממקורות שונים. ב-1995 פרסם תאגיד RAND ספר המכיל רשימה של מיליון מספרים אקראיים שנוצרו באמצעות סימולציה אלקטרונית של גלגל רולטה שחובר למכונת ניקוב. הרשימה הוכנה לאחר סינון ובדיקה קפדניים והייתה הראשונה מסוגה. עקב פרסומה ברבים רשימה זו לא מתאימה לצורך מפתחות הצפנה או גרעין התחלתי למחולל פסידו אקראי קריפטוגרפי, עיקר התועלת ברשימה כזו היה הדמיה לצורך מחקר מדעי.
מכות מצרים
סימנים
בהגדת פסח כתוב: "רבי יהודה היה נותן בהם סימנים: דצ"ך עד"ש באח"ב". פרשנים ניסו להסביר מה פשר הסימנים.
מחולל מספרים אקראיים
יישומים מעשיים
מחוללי מספרים פסידו אקראיים מסייעים בפיתוח סימולציות בשיטת מונטה קרלו. יתרונם בכך שהם מאפשרים לשחזר את הרצף האקראי שוב ושוב אם משתמשים באותו גרעין התחלתי.
מכות מצרים
סימנים
על פי פרשנות מקובלת, המכות מסודרות בסדר של שלוש, כאשר כל שלוש מכות היו בסדר שהוא ביחס לאופן ההתראה, שניים בהתראה, והשלישית בלי התראה, וחוזר חלילה. לדוגמה, על מכות דם וצפרדע התרה משה לפני פרעה ואילו על מכת כינים לא התרה.
מחולל מספרים אקראיים
יישומים מעשיים
מספרים אקראיים נפוצים בתכנות, בניגוד לקריפטוגרפיה הדורשת אקראיות באיכות גבוהה מאוד, למרבית היישומים דרושה בדרך כלל אקראיות בינונית. יישומים המציגים "טיפ יומי" אקראי, משחקי מחשב המדמים פעולות של יריב או יישומים המבצעים מיון וחיפוש במסד נתונים, לא זקוקים לאקראיות באיכות גבוהה. מעבר לכך, נגני מדיה המאפשרים השמעת מוזיקה בסדר אקראי, דורשים בדרך כלל ששיר לא יחזור על עצמו פעמיים ברצף, דרישה שאינה הכרחית בהגדרה הבסיסית של אקראיות. יתרה מזו, מערכת אקראית אמיתית תאפשר מעצם ההגדרה חזרה של אלמנטים מסוימים מספר לא גדול של פעמים. אם ידוע שהמחולל אינו מייצר מספר אלמנטים עוקבים, מהווה הדבר פגם בסיסי.
מכות מצרים
סימנים
על פי פרשנותו של האבן עזרא, דצ"ך הן המכות שנעשו על ידי אהרן, עד"ש על ידי משה מבלי שהשתמש במטה שלו ובאח"ב כאשר הטה אותו לשמים. יש הסבר מקובל לפיו מכות דצ"ך נעשו על ידי אהרן כדי ללמדנו "בור ששתית ממנו אל תזרק בו אבן". היאור הגן על משה כאשר התחבא שם בתור תינוק והקרקע הגנה עליו כאשר טמן בה את המצרי שהרג. לכן כאשר היה צורך להכות ביאור (דם וצפרדע) או באדמה (כנים) עשה זאת אהרן ולא משה.
מחולל מספרים אקראיים
הכנות ובדיקות סטטיסטיות
אפשר לייצר מספרים אקראיים באמצעות התקן המנצל תופעה פיזית ותיקון הטיות אם ישנן באמצעים שונים. היתרון הוא שהפלט במקרה זה ייקרא אקראי "אמיתי". אולם משיקולים מעשיים (כלכליים) הנטייה כיום היא להסתפק בתהליך חישובי דטרמיניסטי המייצר רצף מספרים ארוך שנראה על פניו כאקראי הנגזר ממקור אקראי אמיתי קצר, אותו מכנים פסידו-אקראי. אלגוריתם פסידו אקראי ידוע שנבדק היטב בעזרת מבחנים סטטיסטיים קפדניים מהווה חלופה זולה וסבירה. ארגוני תקינה בינלאומיים מפיצים תקנים שונים לבדיקת טיב מחוללים אקראיים ופסידו אקראיים.
מכות מצרים
סימנים
פרשנות נוספת שמובאת בשם רבי יהודה החסיד היא שמשום שיש מקורות שבהן סדר המכות שונה (כמו בתהילים עח) ״ לפיכך נתן ר' יהודה סימן הללו, להודיע, שסדר הפרשה עיקר״
מחולל מספרים אקראיים
הכנות ובדיקות סטטיסטיות
כל מחולל אקראי חייב לעבור בדיקות סטטיסטיות לפני שאפשר יהיה לבטוח באיכות הפלט שלו. מחוללים פיזיים רגישים להשפעות חיצוניות כמו טמפרטורה, הספקת חשמל, התיישנות או השפעות אחרות ועלולים לסבול מכשל אטי ומתמשך שאינו מורגש לעין, או מירידה חדה באיכותם. לעיתים שגיאות או תקלות ברמת חומרה קשות לאיתור. באותה מידה, מחוללים חישוביים פסידו אקראיים עשויים גם הם לסבול מכשל לוגי כלשהו. ישנן שיטות מתמטיות להערכת אנטרופיה של פלט אקראי, הן יעילות אך ורק כדי להצביע על מאפיינים המעידים על מידת אי-הצפיות, אך לא כדי לקבוע האם רצף הוא אקראי אמיתי או לא. גם בהינתן מקור אקראי הטוב ביותר האפשרי, אין זה קל להבטיח שאקראיות המספרים המופקים מהמחולל אינה מוטה (unbiased) לחלוטין לצד כלשהו.
מכות מצרים
סימנים
ראשי התיבות הנ"ל אף שימשו אנטישמים להעללת עלילות דם. המפורסמים שבהם היו הפרנקיסטים, אשר 'העידו' שמשמעות ראשי התיבות היא לא אחרת מ-"דם צריכים כולנו על דרך שעשו באותו איש חכמים בירושלים".
מחולל מספרים אקראיים
הכנות ובדיקות סטטיסטיות
הבעיה לקבוע האם מספר אקראי שיוצר באמצעות המחולל, הוא אקראי "אמיתי" היא בעיה מאוד קשה. גם אם יעבור בהצלחה מבחנים סטטיסטיים אין זה מוכיח שהרצף באמת אקראי. לצורך המחשה נתון הרצף האקראי הבא (40 סיביות): אם נכפיל אותו 4 פעמים ונשרשר אותם למחרוזת אחת באורך 160 סיביות, כמובן שהתוצאה לא תהיה אקראית כלל. למרות זאת נראה שהמחרוזת האמורה תעבור בהצלחה מספר מבחנים סטטיסטיים. אם כי המחרוזת לא תעבור בדיקת אוטו-קורלציה, אפשר לראות כי המבחנים הסטטיסטיים אינם מספקים הוכחה וודאית לאקראיות.
הלבנה (whitening)
ג'ון פון ניומן המציא שיטה פשוטה ויעילה הנקראת "דה-קורלציה" להסרת הטיה אם קיימת מרצף אקראי כדלהלן: בכל שלב מטפלים בשתי סיביות קלט, אם התקבלו שתי סיביות זהות מדלגים עליהן (מסירים אותן מהרצף), אם התקבל הזוג "01" מוחקים את האפס ומתקבל "1" ואם מתקבל הזוג "10" משנים ל-"0". השפעת טכניקה זו על הקלט היא שללא תלות במקורו, במחיר של איבוד כמה סיביות, הקלט מתקרב להתפלגות סטטיסטית של חמישים אחוז. השיטה פשוטה וקלה ליישום בחומרה או במחשב.
שיטה אחרת לתקן הטיה של רצף אקראי ולצמצם קורלציה היא לשלבו עם רצף אקראי אחר באיכות גבוהה, כמו חישוב XOR של הרצף האמור עם רצף פסידו אקראי קריפטוגרפי. התוצאה תהיה באיכות שאינה עולה על איכות הרצף הטוב מבין השניים.
המחוללים הקריפטוגרפיים משתמשים בפונקציית גיבוב קריפטוגרפית כמו SHA או MD5 כדי לתקן הטיה וקורלציה. אפשר לנצל גם פונקציית תיקון שגיאות (CRC) או אלגוריתם הצפנה. טכניקה זו אטרקטיבית מכמה סיבות, ראשית היא מהירה וקלה ליישום, שנית בתכנון מחולל קריפטוגרפי, משתדלים להסתמך על פרימיטיבים קריפטוגרפיים הקיימים במערכת ממילא, בכך חוסכים משאבים וזמן. איכות הפלט במקרה כזה תלויה לגמרי באיכות פונקציית הגיבוב או ההצפנה. שגם לאחר השימוש בהן תיתכן עדיין תאורטית הטיה קלה.
מבחנים סטטיסטיים
קיים מגוון גדול של מבחנים סטטיסטיים לבדיקת איכות מחולל אקראי. המבחנים לא נועדו להוכיח מתמטית שהרצף שהמחולל מייצר אקראי, אלא לאתר נקודות תורפה במחולל שעשויות להעיד על אקראיות לקויה. הבדיקות נעשות על דגימה של הפלט בסיביות. כל מבחן סטטיסטי קובע האם הרצף הנדון מכיל מאפיינים מסוימים שנצפו מראש ברצף אקראי אמיתי. תוצאת מבחן או ניסוי כזה אינה דטרמיניסטית אלא הסתברותית. למשל רצף אקראי אמיתי אמור להכיל סיביות אפס ואחד במספר שווה בקירוב. אם הרצף הנדון אינו עונה על דרישה זו אפשר לומר שהמחולל שייצר את הרצף נכשל בניסוי. לעומת זאת אם מספר הסיביות אחד ואפס שווה בשיעור סטייה מסוים שנקבע מראש, אפשר לומר שהרצף האקראי "התקבל". במונח התקבל מתכוונים שאין דוחים את טענת אקראיותו. גם אם הרצף עובר בהצלחה מבחן סטטיסטי נתון, אין הדבר מהווה הוכחה מוחלטת לאקראיותו אלא יותר מעין אישוש הסתברותי.
רוב המבחנים הסטטיסטיים מבוססים על התפלגות נורמלית והתפלגות כי בריבוע (\ \chi^2). התפלגות נורמלית היא סכום מספר גדול של משתנים מקריים בלתי תלויים בעלי תוחלת ושונות זהים. משתנה מקרי \ X הוא בעל התפלגות נורמלית אם פונקציית הצפיפות שלו היא מהצורה: מסמנים זאת. במקרה ש- מתקבלת התפלגות נורמלית "סטנדרטית" מהצורה: הנקראת גם "עקומת הפעמון" בשל העובדה שגרף הפונקציה סימטרי ביחס לציר ה-\ y בכך מתקבלת צורת פעמון. המעבר מהתפלגות נורמלית של להתפלגות נורמלית סטנדרטית הוא.
התפלגות \ \chi^2 עם \ v דרגות חופש מתרחשת כאשר סוכמים ריבועי \ v משתנים מקריים בלתי תלויים בעלי התפלגות נורמלית סטנדרטית. ניתן להשתמש בהתפלגות \ \chi^2 כדי לייצג את מידת ההתאמה בין תדירות אירועים שנצפו לבין התדירות המשוערת תחת הנחה (היפותזה) הסתברותית כלשהי. פונקציית הצפיפות של התפלגות כי בריבוע היא מהצורה: אם \ X הוא משתנה מקרי בעל התפלגות \ \chi^2 עם \ v דרגות חופש, אזי. במילים אחרות \ \alpha מייצג את ההסתברות ש-\ X יחרוג מהערך הצפוי בנקודה \ x. קיימות טבלאות מוכנות של ערכי התפלגות כי בריבוע, שאפשר להשתמש בהן כמקור להשוואה. במקרה של התפלגות נורמלית סטנדרטית כאשר אומרים שהמשתנה \ Z=X^2 הוא בעל התפלגות כי בריבוע עם דרגת חופש אחת.
ניסוי סטטיסטי הוא תהליך שבהתבסס על ערכים שנצפו במשתנה מקרי אחד או יותר, מאשש היפותזה סטטיסטית הנקראת השערת האפס (אותה מסמנים \ H_0) המייצגת טענה בנוגע להתפלגות המשתנה או המשתנים בהתאם לרמת מובהקות \ \alpha. רמת המובהקות מייצגת את ההסתברות שהשערת האפס תתקבל או תדחה (גם בניגוד לנכונותה). מצב שבו השערת האפס נדחית למרות היותה נכונה (כאשר ערך \ \alpha גבוה מדי) נקרא "טעות מסוג I". לעומתה, טעות מסוג II עלולה להתרחש כאשר רמת המובהקות נמוכה מדי, אז קיימת סכנה שהשערה תתקבל למרות היותה שגויה, דהיינו במקרה זה הרצף ייחשב כאקראי אף על פי שאינו כזה.
את הניסוי עורכים עם "נתון" סטטיסטי שהוא פונקציה של אלמנטים מהדגימה (כגון מספר האפסים או האחדים בדגימה). הנתון צריך להתאים להתפלגות הנורמלית או כי בריבוע של רצף אקראי אמיתי. את ערכי הנתון משווים עם ערכים ידועים מראש. לדוגמה אם \ X מתאים להתפלגות כי בריבוע עם \ v דרגות חופש וידוע שהנתון הסטטיסטי לצורך הניסוי אמור לקבל ערכים גבוהים יותר במקרה של אקראיות לקויה, קובעים ערך "סף" \ x_\alpha לפי נתון ידוע מראש (בדרך כלל בעקבות ניסויים בערכים אקראיים אמיתיים) ומחשבים את, אם תוצאת הניסוי הנתון נמוכה מערך זה הרי שהרצף נכשל בבדיקה. בדרך דומה מחשבים את ערכי \ \alpha עבור כל ניסוי ספציפי ובודקים אם תוצאת הניסוי נמוכה מערך זה. אם בכל המקרים התוצאה גבוהה, אפשר לקבל את הרצף כאקראי. כמובן שיש להביא בחשבון אחוז נמוך של תוצאות, אפילו במקרה של רצף אקראי אמיתי שעלולות להיות נמוכות מערכי הסף שנקבעו, מה שמעיד כביכול על אקראיות לקויה. קביעת ערכי סף היא משימה קשה, ערכי סף בדרך כלל נקבעים אמפירית.
להלן מפורטים שישה מבחנים סטטיסטיים בסיסיים (המובאים בספר Handbook of Applied Cryptography). במבחנים המתוארים הוא סדרה של סיביות באורך \ n. כאשר \ n צריך להיות גדול, בין \ 10^3 ל-\ 10^6 (מיליון סיביות). רמת המובהקות נקבעה כאן (ערכים אחרים אפשריים אך דורשים התאמות בערכי הסף). דוגמה לטבלת ערכים באחוזים של התפלגות נורמלית כצפוי מהתנהגות משתנים אקראיים:
למשל בכניסה והערך \ x=1.6449, משמעות הדבר שאם \ X בעל התפלגות נורמלית סטנדרטית אזי \ X חורג מהערך \ 1.6449 בנקודה זו בחמישה אחוז מהמקרים בקירוב.
מבחן תדירות (monobit test)
בדיקה דו-כיוונית שמטרתה לוודא שמספר מופעי סיביות '1' ו-'0' זהה בקירוב, כצפוי מרצף אקראי. אם \ n_0 ו-\ n_1 מייצגים את סיביות '0' ו-'1' בהתאמה אזי הנוסחה היא:
מבחן סריאלי (two bit test)
מטרת הבדיקה לקבוע האם מספר הזוגות 00, 01, 10, 11 המופיעים ברצף זהה בקירוב כצפוי מרצף אקראי. אם \ n_{00}, \ n_{01}, \ n_{10}, \ n_{11} מייצגים את הזוגות האמורים בהתאמה, אזי הנוסחה היא:
מבחן פוקר (poker test)
מחלקים את הרצף \ s ל-\ k חלקים כל אחד בגודל סיביות כאשר \ m מקיים  והערך \ n_i מייצג את מספר המופעים של החלק ה-\ i. מבחן פוקר בודק האם מספר כל המופעים ברצף זהה בקירוב למספר הצפוי מרצף אקראי באמצעות הנוסחה: מבחן פוקר הוא הכללה של מבחן תדירות רק שכאן בודקים תדירות מופעים של תת-רצפים הגדולים מ-1.
מבחן ריצות (runs test)
מטרת הבדיקה לקבוע האם מספר הריצות (רצפים של סיביות אפס או אחד עוקבות) באורכים שונים, מופיעים ברצף בתדירות הצפויה מרצף אקראי. ריצה של אחדים נקראת כאן block ואילו ריצה של אפסים נקראת gap. מספר הריצות באורך \ i ברצף באורך \ n צריך להיות אם \ B_i ו-\ G_i מייצגים את ריצות האפס והאחד בהתאמה, אזי נוסחת מבחן הריצה היא: כאשר. ו-\ k מייצג את הריצה הארוכה ביותר כך שמתקיים \ e_i \le 5.
מבחן אוטוקורלציה (auto-correlation)
מטרת המבחן היא לחפש קורלציה (רמת מתאם) בין קטעים חופפים של הרצף. אם \ d הוא ערך הנמוך מ- מספר הסיביות ב-\ s שאינן מתאימות להזחה \ d הוא:. נוסחת האוטו-קורלציה היא:
מבחן אוניברסלי של מאורר
יולי מאורר (Ueli M. Maurer) פרסם בירחון הקריפטוגרפיה (1992), מבחן אוניברסלי למחולל פסידו אקראי, שבניגוד למבחנים אחרים, מסוגל לאתר כל סוג של סטייה סטטיסטית משמעותית של פלט המחולל מפלט אקראי אמיתי. הרעיון מבוסס על העובדה שאם פלט המחולל ניתן לדחיסה משמרת (ללא איבוד מידע) באופן משמעותי, הפלט אינו אקראי. במקום לנסות לדחוס את הפלט ממש, אלגוריתם מאורר מנסה להעריך את אורך הרצף הנבדק לאחר דחיסה. חסרונו העיקרי של האלגוריתם שנדרשת עבורו דגימה של פלט ארוך במידה רבה מהדרוש במבחנים המתוארים לעיל.
הרעיון של אלגוריתם מאורר הוא כדלהלן: מחלקים את הרצף s למקטעים לא חופפים כל אחד בגודל \ L סיביות (\ L הוא בטווח \ [6,16]), כאשר מספר הגושים הכולל צריך להיות \ Q+K. הערך \ Q צריך להיות לפחות ו-\ K צריך להיות לפחות. הערך \ b_i מייצג את המספר השלם שהייצוג הבינארי שלו הוא הגוש \ i בטווח \ [1,Q+K]. מייצרים טבלה \ T עם \ Q+K כניסות, ב-\ Q הכניסות הראשונות מציבים את מספר הגוש \ b_i האחרון שהופיע, כלומר עבור \ i מ-1 עד \ Q מציבים \ T[b_i]=i כאשר \ i מייצג את מספר הגוש \ b_i ברצף. \ K הכניסות הנותרות משמשות לחישוב הסטטיסטי כדלהלן. עבור כל גוש \ i מ-\ Q+1 עד \ Q+K מציבים בכניסה \ T[b_i] את \ i. מסכמים את המרחקים עבור כל הגושים, כלומר את מספר הגושים מהמופע האחרון של הגוש ההאמור עד לגוש הנוכחי, מחשבים את הלוגריתם בבסיס 2 של הסכום הסופי ומחלקים ב-\ K. כדלהלן:
מאורר פרסם כמו כן טבלה של ערכי התוחלת \ \mu והשונות \ \sigma^2 עבור הפרמטרים \ L השונים (בטווח שבין 6 ל-16) לצורך רמת מובהקות עבור המבחן האוניברסלי.
תקן FIPS PB800-22 לבדיקת אקראיות
המכון האמריקאי לסטנדרט וטכנולוגיה (NIST) פרסם במאי 2001 את PB800-22, חבילת תוכנה ותיעוד נלווה הכוללת מבחנים סטטיסטיים למחוללים אקראיים ופסידו אקראיים עבור אפליקציות קריפטוגרפיות. החבילה כוללת 16 מבחני אקראיות חזקים, המבוססים על מחקרים שנעשו בתחום עבור הממשל. כמו כן החבילה כוללת מספר ערכים קבועים לייחוס, המלצות ודוגמאות. להלן תקציר 16 המבחנים:
1. The Frequency (Monobit) Test
2. Frequency Test within a Block
3. The Runs Test
4. Test for the Longest-Run-of-Ones in a Block
6. The Discrete Fourier Transform (Spectral) Test
7. The Non-overlapping Template Matching Test
8. The Overlapping Template Matching Test
9. Maurer's "Universal Statistical" Test
10. The Lempel-Ziv Compression Test
12. The Serial Test
14. The Cumulative Sums (Cusums) Test
15. The Random Excursions Test
16. The Random Excursions Variant Test
אקראיות סטטיסטית והתפלגות סטטיסטית
כאשר עולה צורך במספרים אקראיים בעלי בהתפלגות נורמלית, אפשר להשתמש במספרים אקראיים בעלי התפלגות אחידה בטווח שבין אפס לאחד כדי לייצר מספרים בכל התפלגות רצויה על ידי העברתם בפונקציה הופכית של פונקציית התפלגות מצטברת, עם ההתפלגות הדרושה. כדי לייצר זוג מספרים אקראיים \ (x,y) בלתי תלויים בעלי התפלגות נורמלית, אפשר לייצר תחילה קואורדינטות קוטביות כאשר \ r~X^2_2 ו-\ \theta ערך בהתפלגות אחידה בטווח \ (0, 2\pi). ראו טרנספורמציית Box-Muller.
אפשר לייצר מספרים אקראיים גם באמצעות פונקציות התפלגות סטטיסטית כמו פונקציית הצטברות או פונקציית צפיפות של משתנה מקרי נורמלי. שיטה אחת היא שיטת ההיפוך האינטגרלית אתה משתמשים לייצר ערכי מדגם אקראיים מתוך כל התפלגות נתונה בהינתן פונקציית ההתפלגות המצטברת, בשיטה זו מחשבים את האינטגרל של שטח מסוים השווה או נמוך ממספר שנבחר באקראי מהטווח (0,1). שיטה אחרת נקראת "שיטת דחייה-קבלה", המשמשת גם היא ליצירת ערכים מדגמיים אקראיים מהתפלגות נתונה. בוחרים זוג ערכים x,y ובודקים אם הפונקציה של x גדולה או שווה לערך y. אם כן ערכו של x "מתקבל" אחרת ערכו "נדחה" וחוזר חלילה.
קישורים חיצוניים
Zufallszahlengenerator
אטליז (להקה)
אטליז (Eatliz) היא להקה ישראלית המנגנת רוק אלטרנטיבי ורוק מתקדם. שירי הלהקה מאופיינים בשירה נשית עוצמתית ועיבודי גיטרות עמוסים, אשר חרף מורכבותם שומרים לרוב על מבנה סטנדרטי של שיר פופ. שירי הלהקה משתייכים למגוון רחב של ז'אנרים, ביניהם אינדי, מטאל, רוק אלטרנטיבי, רוק מתקדם, פּאנק, רוק פסיכאדלי ובוסה נובה, דבר המקשה על הגדרת הלהקה בז'אנר מסוים. חברי הלהקה עצמם מגדירים את המוזיקה שלהם כ"שילוב בין ארט-רוק לפופ מתוסבך".
תחילת הלהקה: שנים 2001-2005
"אטליז" הוקמה על חורבות להקת מטבוחה, אשר פעלה זמן קצר במהלך שנת 2001. הלהקה, שהוקמה על ידי הגיטריסט גיא בן שטרית, נועדה להוות גרסה בוגרת יותר ללהקתו המצליחה אינפקציה. ההרכב התהדר בערבוב ז'אנרים, עיבודים עמוסים ובקולה של יעל קראוס, ובכך בישר על הכיוון המוזיקלי בו תלך גם "אטליז", אך בגוון רך יותר ועם דגש מסוים על תפקידי קלידים. לאחר הקלטת דמו קצר, הלהקה התפרקה, ובן שטרית המשיך לעבוד עם חלק מנגני ההרכב - הגיטריסט אור בהיר והמתופף עומרי הנגבי. בהמשך חברו אליהם הגיטריסט עוזי פיינרמן, הבסיסט אדם שפלן והקלידן יובל סמו. סמו עזב במהלך השנה ללימודים בחו"ל, והוחלף על ידי בת זוגו של פיינרמן באותו הזמן, הזמרת והקלידנית מאיה דוניץ, אשר יחד עם טליה קליגר השתלטה גם על תפקידי השירה.
לאחר חודשי חזרות רבים, התקיימה הופעת הבכורה של ההרכב בספטמבר 2001. קליגר עזבה את הלהקה זמן קצר אחר כך ודוניץ הפכה לסולנית ההרכב. כך למעשה הושלם ההרכב הראשון של הלהקה, שקיבע את מעמדה בסצנה המקומית כסופרגרופ. לאורך 2002, ההרכב החל לזכות בהכרה במונחים של להקות שוליים, בין השאר הודות לכריזמה הבימתית של דוניץ. תרמה לכך גם העובדה שכל חברי הלהקה היו מוכרים מפרויקטים מוערכים אחרים כגון אינפקציה, רונה קינן, הבילויים, בום פם, Pezz, ערבי אלתור במועדון הגדה השמאלית ועוד. הלהקה נהגה לארח בהופעות לסירוגין את הסקסופוניסטים אורי כנרות ואייל תלמודי, ולבצע גרסאות כיסוי מיוחדות לשירים של הביטלס, סאונדגארדן, ביורק, קווין ועוד. הלהקה הקליטה דמו אשר מעולם לא הופץ. פיינרמן עזב את הלהקה ב-2003 מסיבות אישיות והוחלף לזמן קצר על ידי ירון מיטלמן. לאחר עזיבתו של מיטלמן, עבר ההרכב טלטלה נוספת כשגם דוניץ, הפנים של הלהקה, החליטה לפרוש ולהתמקד בפרויקטים ניסיוניים יותר.
לאחר הפסקה ממושכת, חזרה הלהקה להופיע בנובמבר 2004 עם שני חברים חדשים: הגיטריסט עמית ארז, אשר בדיוק שב מלימודים בחו"ל, והזמרת והקלידנית שרית שצקי, בת זוגו של בן שטרית בזמנו, אשר נהגה להופיע מדי פעם כאורחת בהופעות של "אטליז" ו"אינפקציה". בכך הושלם ההרכב השני של הלהקה, אשר קיבל ביקורות מעורבות ממעריצי הלהקה. הקלטות הדמו שנעשו בתקופת דוניץ שופצו על ידי החברים החדשים בלהקה, אך נגנזו שנית. במקביל להצלחה היחסית בסצנת השוליים המקומית, הלהקה ניסתה לעניין חברות תקליטים בישראל ומחוצה לה, אך ללא הצלחה.