cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marvel Zombies (סדרת טלוויזיה)
פיתוח
ביוני 2021, נמסר כי אולפני מארוול שוקדים על פיתוחן של כשלוש סדרות הנפשה נוספות, בנוסף לסדרה "מה אם...?", שנכון לאוגוסט 2021, דווח על היותן בשלבי פיתוח שונים וכי הסבירות לעלייתן לשידור תהיה במהלך עונת השידורים של 2023–24. בנובמבר 2021, נמסר על פיתוחה של סדרת ההנפשה Marvel Zombies (בתרגום חופשי: מארוול זומבים או הזומבים של מארוול), אותה ישוב לביים בריאן אנדרוז לאחר בימוי הסדרה "מה אם...?", ושעל כתיבתה והפקתה בפועל יופקד זב ולס. עוד נמסר כי הסדרה תתבסס על סדרת חוברות קומיקס באותו השם מבית מארוול קומיקס, וכי עלילתה תרחיב את המציאות שהוצגה לראשונה בפרקה החמישי של "מה אם...?", "מה אם... זומבים?!". עוד נמסר כי הסדרה תופק על ידי בראד וינדרבאום מטעם אולפני מארוול. פיתוחה של הסדרה החל לאחר לאחר תגובת מעריצים החיובית לפרק ולסיומו, שהסתיים בקליף האנגר. ביולי 2022, נחשף כי הסדרה תהיה הסדרה המונפשת הראשונה מבית אולפני מארוול בדירוג TV-MA, זאת על מנת שתוכל להציג את כל "הגור והדם" שהמעריצים ירצו מסדרה העוסקת בזומבים.
ליהוק
ביולי 2022, אושר כי הסדרה תכלול גרסאות חלופיות של דמויות מהיקום הקולנועי של מארוול, בהם ילנה בלובה, קייטי, קייט בישופ, השומר האדום, ג'ימי וו, דת' דילר, שאנג-צ'י וקמלה קאן; ואילו בין הזומבים יהיו הוקאיי, קפטן אמריקה, אבומיניישן, רוח, מכשפת השני, קפטן מארוול ואיקריס.
שיווק
מבט ראשון מתוך עלילת הסדרה ועל הפקתה, נחשף במהלך פאנל ייעודי של אולפני מארוול בכנס הקומיק-קון 2022, שהוקדש לסדרות ההנפשה שלה.
שידור
הסדרה עתידה לעלות לשידור בשירות "דיסני+" במהלך שנת 2024, ותכלול ארבעה פרקים.
יעקב חיים סופר (הנין)
הרב יעקב חיים סופר (נולד ב-1949, תש"י) הוא ראש ישיבת כף החיים ומחבר פורה.
ביוגרפיה
נולד בירושלים ליצחק שלום סופר ולשולמית בת המקובל הרב יעקב מונסא. אביו הוא נכדו של הרב יעקב חיים סופר, מחבר הספר כף החיים, ועל שמו נקרא. למד ברשת חורב בירושלים, וכשבע שנים בישיבת תושיה בתפרח, אצל הרב נחום לסמן והרב יעקב פרידמן. בזיווג ראשון נשא לתקופה קצרה מאוד אשה מבני ברק בשם שרה ממנה לא היו לו ילדים, לאחר שהתגרש ממנה בשנת ה'תשל"ב נשא אשה מירושלים את חנה אירן (לבית אמזלג) ממנה שמונת ילדיו.
בשנת ה'תשל"ט הקים את הישיבה הגבוהה לבעלי תשובה "ישיבת כף החיים" יחד עם עמיתו מישיבת תפרח הרב שלמה רוזנר, הישיבה הוקמה על שם ספרו של אבי סבו. בישיבה קיים גם כולל, ובנוסף הוקמה מדרשיה לבנות בשם עטרת בנות ברמת שלמה.
הרב סופר חיבר כ-78 ספרים במגוון נושאים תורניים.
בספריו כותב רבות על כללי הפסיקה הספרדית, נגד קבלת הוראת מרן תוקפו של מנהג ועוד.
אחיו הוא הרב אליהו ציון סופר ראש ישיבת רכסים (קול אליהו).
בת חפר
בַּת חֵפֶר הוא יישוב קהילתי השייך למועצה האזורית עמק חפר והישוב הגדול במועצה. היישוב שוכן במזרח עמק חפר, בין קיבוץ יד חנה וכביש 6 ממערב, קיבוץ בחן מצפון, נחל שכם מדרום וגדר ההפרדה שלאורך תוואי הקו הירוק ממזרח. היישוב משתרע על שטח של כ-950 דונם ומתגוררות בו כ 1,350 משפחות.
קיבוץ יד חנה סנש
במקום בו הוקם בת חפר שכן קודם קיבוץ "יד חנה סנש" שהתפצל מיד חנה ב-1953. הקיבוץ הוקם על ידי תנועת הקיבוץ המאוחד עבור חברים שעזבו את יד חנה על רקע חילוקי הדעות במפ"ם (המפלגה עמה הזדהו חברי הקיבוץ המאוחד), מאחר שרוב חברי יד חנה תמכו במשה סנה ו"חטיבת השמאל" שהתפלגה ממפ"ם. בניגוד למצב בכל שאר הקיבוצים של התנועה שאנשי "השמאל" או חברי מק"י אולצו לעזוב, ביד חנה הם היו הרוב וסרבו. במהלך חודש מרץ 1953 נעשה ניסיון של מזכירות הקיבוץ המאוחד להשתלט בכוח על הקיבוץ, ולאחר מספר חודשים של סכסוכים בין שתי הקבוצות הוגש הסכם על פיצול. חברי המיעוט קיבלו כ-2,200 קרקע חקלאית שאותה התחילו לעבד בנפרד. בהמשך הקימו נקודת ישוב חדשה וקיבוץ "יד חנה סנש" נחנך באופן רשמי ב-3 באוגוסט 1955. עם הקמתו היו בו כ-34 חברים.
לאור הקשיים הכלכליים והסכנה מירי מכיוון ירדן, נטשו רבים מהחברים את הקיבוץ תוך שנים ספרות. והקיבוץ המאוחד שלח תגבורות של חברים מקיבוצים אחרים. באוקטובר 1959 נרצח יוחנן גולני, רועה צאן שהגיע לעזור מקיבוץ חפציבה.
בחורף 1960 הוצף כביש הגישה לקיבוץ וגשר שבכביש נהרס.
במהלך מלחמת ששת הימים הופגז הקיבוץ ונגרם נזק לרכוש, אך לא היו נפגעים בנפש.
הקיבוץ התפרק סופית בשנת 1972. עם זאת ב-1978 נעשה ניסיון ליישבו מחדש.
הקמת בת חפר
בת חפר הוקם כחלק ממיזם יישובי הכוכבים, לעיבוי יישובי קו התפר, שהוביל בתחילת שנות התשעים שר השיכון אריאל שרון. התוכנית להקמת היישוב אושרה בדצמבר 1990. בתחילה נקרא היישוב בשם "סוכו", על שמה של שוכה ההיסטורית שיש המזהים את מיקומה בשוויכה הסמוכה. שמו הנוכחי הוא רעיון של עמוס דגני, ראש המועצה בהקמתה, שחשב על שם מתאים ליישוב החדש "כבת של עמק חפר". הקמת היישוב בפועל החלה בשנת 1995 ואכלוסו החל ב-31 ביולי 1996. עם הקמת היישוב הוקמה גדר ההפרדה ממזרח לו, לאורך הקו הירוק, מאחר שהוא ממוקם מאות מטרים בלבד מבתי טולכרם ושוויכה.
במהלך האינתיפאדה השנייה נורו על היישוב יריות מספר פעמים, והושלכו מטעני חבלה מעבר לחומת ההפרדה. עקב כך הוחלט, בדצמבר 2001, להגביה את החומה מ-2.5 מטר ל-4 מטר. בנוסף, היישוב כולו הוקף בגדר חשמלית עם שני שערי כניסה: ראשי המשמש ככניסה/יציאה ובו מוצבים שומרים 24 שעות ביממה ומשני אשר סגור במשך השנה ונפתח בימי הקיץ ומקשר ליישוב יד חנה.
המאבק נגד כביש חוצה ישראל
בשנת 2001, החלה סלילתו של כביש חוצה ישראל לאורך צידו המערבי של היישוב. למרות שסלילתו של הכביש תוכננה ואושרה שנים רבות לפני הקמת היישוב, פתחו התושבים במאבק נגדו. התושבים מנעו את העבודות בתוואי למשך כשנה, לאחר שפגעו בציוד הטכני, הם דרשו הזזה של תוואי הכביש או כריית מנהרה בקטע הכביש הסמוך ליישוב. וזאת לאחר שהוסכם כבר לשקע את הכביש בניגוד לתכנון המקורי, ולשמור על הכניסה הקיימת ליישוב באמצעות הקמת גשר מעל לכביש המשוקע. הממשלה אישרה בפברואר 2003 את התקציב הנוסף לשיקוע ולגשר (אך לא למנהור) והכביש הושלם בקטע שסמוך ליישוב בתחילת 2004. פתיחתו של כביש חוצה ישראל הביאה לעליית מחירים מהירה ביישוב, בעקבות שיפור הנגישות אליו.
במאה ה-21
בינואר 2013 סבל היישוב נזק רב משיטפון שבא בעקבות גשמים עזים שגרמו לנחל שכם, העובר בסמוך ליישוב, להיחסם מתחת לחומת ההפרדה כתוצאה מסחף ופסולת ולפרוץ את חומת ההפרדה לתוך בת חפר. חלק מן התושבים פונו מבתיהם כתוצאה מהשיטפונות, שיקום הנזקים נמשך זמן מה ובחלק מהמקרים למעלה משנה.
ביוני 2015, אישר קבינט הדיור תוכנית להכפלת גודלו של היישוב, כשלצד 1,500 יחידות הדיור שבו, יוקמו 1,400 יחידות דיור נוספות, שמהם 50% בבנייה צמודת קרקע ו-50% בבנייה רוויה נמוכה. בפברואר 2017, אישרה להפקדה הוועדה הארצית לתכנון ולבנייה של מתחמים מועדפים לדיור (ותמ"ל), את התוכנית, יחד עם אזור תעסוקה ומסחר חדש בהיקף של כ-67,000 מ"ר שטח עיקרי. ההרחבה מתוכננת על קרקע חקלאית בחלקו הצפוני של היישוב, ותיצור רצף בנוי בין בת חפר לקיבוץ בחן.
אופי היישוב
ביישוב מעונות, גני ילדים, בית הספר היסודי "שדות", סניפים של שירותי בריאות כללית ומכבי שירותי בריאות, סניף דואר, תחנת הזנקה של מגן דוד אדום, ונקודת שיטור קהילתי. בבת חפר פועלות תנועות הנוער "שבט גולן" של הצופים העבריים, מד"צים ובני עקיבא. בצידו המערבי של היישוב משתרע "פארק דרך ארץ" (שהוקם על ידי חברת דרך ארץ) שאורכו כקילומטר וחצי ושטחו 110 דונם, החוצץ בין בתי היישוב לכביש 6. בפארק יש אמפיתיאטרון, מגרש גלגיליות ומתקני כושר ומשחקים. בקצהו הדרומי של הפארק מפל קטן בנחל שכם, שהוא למעשה מגלשת מים בגובה של חמישה מטרים. בבת חפר חיי קהילה עשירים. ביישוב חוגים רבים המשמשים את תושבי היישוב והיישובים הסמוכים.
Live Your Life Be Free
Live Your Life Be Free (בעברית: חייה את חייך, היה חופשי) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית בלינדה קרלייל. האלבום יצא לאור ב-14 באוקטובר 1991, על ידי חברות התקליטים וירג'ין רקורדס ו-MCA רקורדס. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום האחת עשרה במצעד האלבומים הבריטי.
רקע וביקורות
ב-AllMusic זכה האלבום לביקורת חיובית, תוך שהעניקו לו ציון של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל. הרולינג סטון לעומת זאת, הפנו כלפי האלבום ביקורת שלילית, תוך שהעניקו לו ציון של שני כוכבי זהב בלבד מתוך חמישה בסך הכל. במגזין Smash Hits קיבל האלבום ציון של שמונה כוכבי זהב מתוך עשרה בסך הכל.
איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לאלבום את תואר הזהב על מכירות של למעלה מ-100,000 עותקים במדינה.
אוניברסיטת רדינג
האוניברסיטה נוסדה ב-1892 כשלוחה של אוניברסיטת אוקספורד וב-17 במרץ 1926 קיבלה אישור לפעילותה העצמאית כמעניקת תארים אקדמאיים. נכון ל-2022 לומדים באוניברסיטה כ-23,000 סטודנטים. לאוניברסיטה קמפוס מרכזי בברקשייר, וקמפוסים נוספים בבקינגהאמשייר ובמלזיה.
יצחק אלמליח (תלמסאן)
הרב יצחק אלמליח (ה'תרס"ו, 1906 - ה'תשל"ד, 1974) היה פוסק הלכה. כיהן כרב במספר כפרים במחוז תלמסאן שבאלג'יריה. בהמשך כיהן כרבה של תלמסאן. ובסוף ימיו היה רבה של קהילת אור תורה בפריז. מחבר השו"ת 'שיח יצחק'.
קורותיו
נולד במרוקו לאביו רבי שלמה. לא יאוחר משנת ה'תרפ"ז, עבר לכהן כרבם של כפר סבדו ועין לכיחאל שבמחוז תלמסאן. בהמשך כיהן כרבה של נימור שבאלג'יריה.
בחשוון ה'תש"ה נקלע לבעיות משכורת הרבנות. לא יאוחר משנת ה'תש"ו כיהן כרבה של תלמסאן לאחר פרישתו של קודמו הרב יוסף משאש.
בעקבות המהפכה באלג'יריה בשנת 1962, היגר לצרפת, והתמנה לרבה של קהילת אור תורה בפריז.
גישתו ההלכתית
רבי יצחק התמודד עם תופעת ההתבוללות, באלג'יריה, ונשאל אם כדאי לגייר אישה נוצריה שחיה עם יהודי חילוני באיסור. דעתו הייתה שכדאי לגייר, משום שאם לא יגיירוה, היהודי יחיה באיסור עם גויה. והוסיף, שיש לגיירה כדי להציל את ילדיו של היהודי המתבולל.
חיבוריו
שו"ת שיח יצחק - על ארבעת חלקי השולחן ערוך - ירושלים תשמ"א.
הפועל רעננה (כדורגל נשים)
מועדון כדורגל נשים הפועל רעננה היא מחלקת כדורגל נשים במועדון הפועל רעננה, שכוללת קבוצת נשים המשחקת בליגת העל. מחלקת הנשים נוסדה בשנת 2007 על ידי דורותי גור שחיפשה מסגרת כדורגל לבנותיה כשעלתה מארצות הברית. תחילה הוקמו קבוצות נערות וילדות ורק בעונת 2016/17 הוקמה קבוצת בוגרות והצטרפה לליגת הנשים השנייה. הקבוצה סיימה ראשונה כבר בעונת הבכורה שלה ועלתה לליגת העל.
המועדון כולל גם קבוצות נוער לשלוש קבוצות גיל - נערות, ילדות וטרומיות.
פייט קרוניה
פיטר ארנולדוס "פייט" קרוניה (באפריקאנס: Pieter Arnoldus "Piet" Cronjé; 4 באוקטובר 1836 – 4 בפברואר 1911) היה גנרל בורי מרפובליקת טרנסוואל, מן המפקדים הבולטים במלחמת הבורים הראשונה והשנייה.
נעוריו
קרוניה היה מערוב בפרשת בזוידנהוט שקדמה לפרוץ מלחמת הבורים הראשונה. במהלך המלחמה הוא ועמד בראש הכוחות אשר צרו על חיל המצב הבריטי בפוטצ'פסטרום. הוא לא הצליח להכניע את חיל המצב הבריטי עד לאחר סיום שביתת הנשק הכללית, והוא הואשם בכך שלא הודיע לחיל המצב על שביתת הנשק בתקווה שיצלח להשיג את כניעתם למרות סיום המלחמה.
הוא פיקד על כוח שהקיף את ג'יימסון בדורנקופ במהלך פשיטת ג'יימסון ב-2 בינואר 1896.
מלחמת הבורים השנייה
בתחילת המלחמה קרוניה קיבל את הפיקוד על המערכה במערב. הוא פתח במצור על קימברלי ומאפקינג. במאפקינג הוא כיתר את העיירה בכוח שנע בין 2,000 ל-6,000 מול 1,200 חיילים ומיליציות רגילות בפיקודו של קולונל רוברט באדן-פאוול. בכדי לעצור את כוח החילוץ הבריטי שהתקרב לקימברלי חבר קרוניה לגנרל דה לה ריי ובכוחות המשולבים שלהם הדפו בהצלחה גדולה את הכוח הבריטי בקרב מחרספונטיין בתחילת דצמבר 1899, בכך עוצרים את התקדמות הטור הבריטי לצפון למשך חודשיים. למרות שקורניה היה המפקד הבכיר בשטח זה היה הגנרל דה לה ריי שפיקד בפועל על הכוחות הבורים. בפברואר 1900 הוא ניסה לעצור את כוח בפיקודו של הלורד רוברטס במחרספונטין, אך לא הצליח למנוע את שחרור קימברלי ונאלץ לסגת לסמוך לפארדברג. שם הוא הקים מגנן מעגלות שורים והתבצר במקום, מאמין שכוח חילוץ מבלומפונטיין בדרכו לחלץ אותו. כוחות בריטים בפיקודו של הלורד רוברט הטילו מצור על המגנן של קורניה ולאחר עשרה ימים נאלץ קורניה להיכנע לאחר מאבק עיקש. הוא נכנע עם 4,150 אנשים מהקומנדו שלו ב-27 בפברואר 1900. הוא נעצר כשבוי מלחמה ונשלח לסנט הלנה, שם שהה עד לסיום שיחות השלום ב-1902.
כגנרל קורניה האמין בכוחה של המגננה ולא ראה את ערך בקרבות תמרון.
לאחר המלחמה
בשנת 1904 פרנק פיליס שכנע את הגנרל קרוניה לנסוע לאמריקה כחלק ממה שנקרא קרקס מלחמת הבורים. בשורות הופעות מול שני מיליון איש ביריד העולמי בסנט פטרבורג. קרוניה הופיע בשחזורים של הקרבות הגדולים במלחמת הבורים כולל כניעתו בפארדברג. הדבר נחשב לסוף עצוב לקריירה שלו, עיתונים דרום אפריקאים כינו אותו גנרל הקרקס. לקראת סוף היריד העולמי והוא נסע לקוני איילנד שם הוצג במופעה אחר על מלחמת הבורים.
הוא מת ב-4 בפברואר 1911 בפוטצ'פסטרום שבאיחוד דרום אפריקה.
הוא היה בונה חופשי.
דבורה וייסמן
דבורה וייסמן (באנגלית: Dvora Waysman; נולדה ב- 23 באפריל 1931) היא סופרת אוסטרלית-ישראלית.
קורות חיים
דבורה אופס נולדה במלבורן. עלתה לישראל ב-1971 עם בעלה וארבעת ילדיהם. המשפחה גרה בירושלים. שימשה כקצינת העיתונות של בית החולים שערי צדק.
וייסמן כתבה ספרים שהוצאו לאור על ידי כ-20 הוצאות ברחבי העולם. כתבה מאמרים רבים לג'ואיש פרס. בעיקר, היא כותבת בנושאי טיולים, משפחה וחגים יהודיים. במשך שלושה עשורים לימדה וייסמן כתיבה יוצרת.
וייסמן זכתה ב-1981 בפרס "לירושלים" על חיבוריה על העיר ירושלים וזכתה ב-1988 בפרס Seeff.
ב-2014, הסרט רימון הזהב (בבימויו של דן תורג'מן), המבוסס על ספרה של וייסמן, תליון הזהב, זכה בפרס שבזי לחקר מורשת יהודי תימן לספרות.
רודולף פון פרומל
גנרל חיל הפרשים רוּדוֹלְף רִיטֶר פוֹן פרוֹמֶל (17 במאי 1857 – 12 ביולי 1921) היה גנרל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
תחילת דרכו
פרומל נולד ב-17 במאי 1857 בעיר אאוגסבורג, שהשתייכה אז לממלכת בוואריה. פרומל היה בנו של מנהל בית חרושת. בשנת 1875 התגייס לצבא הבווארי, וסופח לרגימנט האולאנים ה-2 ("המלך"). בשנת 1876 הועלה לדרגת לויטננט, ובשנת 1881 הועבר לרגימנט הרוכבים הכבד ה-2 ("הארכידוכס פרנץ פרדיננד מאוסטריה-אסטה"), ובין 1887–1890 למד במכללה הצבאית. בשנת 1896 הועלה לדרגת ריטמייסטר (מקביל לסרן), ובשנת 1890 הוענק לו צלב האבירים של ההצטיינות של הכתר של בוואריה. זמן קצר לאחר מכן קודם לדרגת אוברסט, וב-25 בפברואר 1905 מונה למפקד רגימנט הרוכבים הכבד ה-1 (הנסיך קרל פון באיירן"), וב-18 באפריל 1906 קודם לדרגת גנרל לוטננט ומונה למפקד בריגדת הפרשים ה-1. החל ממרץ 1910 כיהן כמפקח הכללי של הפרשים בצבא הבווארי, והוא החזיק בתפקיד עד מרץ 1913.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 מונה פרומל למפקד קורפוס הפרשים ה-3, שהיה חלק מהארמייה השישית של רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה. הוא פיקד על הקורפוס שלו במהלך המערכה על הגבולות. חודש לאחר המלחמה, הועבר הקורפוס שלו לחזית המזרחית, ונכלל במסגרת הארמייה התשיעית שזה עתה הוקמה בפיקודו של אוגוסט פון מקנזן. במסגרת הארמייה התשיעית, השתתף פרומל בקרב על הוויסלה ובקרב לודז'. ב-23 ביוני 1916 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. בנובמבר של אותה שנה, הפך הקורפוס שלו להיות הקורפוס ה-57. לאחר חוזה ברסט-ליטובסק בשנת 1918, הקורפוס שתחת פיקודו נפרס ככוח כיבוש בשטח גדול ברוסיה. ב-6 באפריל של אותה שנה, הוחר הקורפוס שלו לחזית המערבית, אולם בגלל דלקת ריאות הוא אושפז בבית חולים, וכשהשתחרר כבר פורק הקורפוס שלו. ב-15 ביולי של אותה שנה עוטר בצלב הנשר האדום עם חרבות.
אחריתו
בינואר 1895 הוא נישא לפאני שטיינל, היא מתה בשנת 1897 והוא נישא בפברואר 1898 לאליזבת פון קראפט, ממנה היו לו שני בנים.
עונת 1930/1931 בלה ליגה
עונת 1930/1931 הייתה העונה השלישית של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-7 בדצמבר 1930 והסתיימה ב-5 באפריל 1931.
הליגה כללה 10 קבוצות. דפורטיבו אלאבס עלתה למהליגה השנייה.
אתלטיק בילבאו זכתה בפעם השנייה ברציפות. בנוסף לכך, היא זכתה בגביע המלך הספרדי.
בהתאם לתוצאות העונה קלוב אירופה ירדה ליגה ולא חזרה לליגה הבכירה.
כדורגלנים מצטיינים
בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP זוכה פרס הפיצ'יצ'י הוא: אגוסטין סאוטו ארנה ( ספרד), אתלטיק בילבאו, שכבש 27 שערים ב-17 משחקים.
השוער הטוב ביותר של העונה הוא: ריקרדו זאמורה ( ספרד), ריאל מדריד, שספג 27 שערים ב-14 משחקים.
חיים אידיסיס
חיים אידיסיס (נולד ב-24 בפברואר 1959) הוא תסריטאי, מחזאי ובמאי ישראלי.
ביוגרפיה
אידיסיס נולד בתל אביב וגדל בחולון. בין השנים 1984–1988 למד במגמת בימוי והפקה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 1993–1999 לימד בקמרה אובסקורה ובין השנים 1995–2008 הרצה בחוג לקולנוע וטלוויזיה של אוניברסיטת תל אביב. כמו כן הרצה בבית הספר לקולנוע ולטלוויזיה על שם סם שפיגל בירושלים בין השנים 2001–2006, וכיום מלמד בבית הספר לתסריטאות של עידית שחורי ובבית הספר "במעלה".
אידיסיס כתב, יצר וערך תסריטים למספר רב של יצירות טלוויזיוניות. בהן: "זהו זה!" (בין השנים 1989–1996), "מוצ"ש", "עניין של זמן", "בקצה המכחול", "פלאי קלעים", קריאת כיוון, "אחי אחי", "סיפורי גן-חיות", "שוקו טלעד", "הביגבגים", "החברה הטובים", "סיפורי סומסום", "רחוב סומסום", "המופע של אבי קושניר", "כאן ועכשיו", "שערורייה", "החיים זה לא הכל", "לילה גוב", "יצפאן", "הערב עם אלי יצפאן", "חלומות מתוקים", "כל העולם במה", "הכבש ה-16", "פיץ העכבר", "הצלצול הוא בשבילי" ו"הניצוצות של מאור".
אידיסיס היה בעל הרעיון לתסריט המסגרת בסרט "כבלים" בכיכובם של אריק איינשטיין ומוני מושונוב, וכתב את התסריט ל"להיות כוכב" בבימויו של ארנון צדוק.
אידיסיס כתב מחזות שהוצגו על הבמות, בהם: "שבועת האדרה"( תיאטרון אורנה פורת, 1993), "צבע הפנינה" (תיאטרון אורנה פורת, 1994), "שבי אמא" (תיאטרונטו, 1996), היה אחד מהכותבים הראשיים באירוע "פעמוני היובל" ליובל שנים למדינת ישראל. כתב את "יש לי כנרת" (תיאטרון באר שבע), וטרילוגיית מחזות זמר "שלמה המלך ומלכת שבא", "יעקב ועשיו" ו"דוד וגולית" עבור תאטרון מחול ענבל. כתב את "הם יורים גם ביונים" עבור יום הזיכרון ליצחק רבין (תיאטרון הבימה, 2001), "גולגתא" (עיבוד למחזה שכתב שמואל רפאל) (צוותא), "מעשה בקערה ומצקת" (תיאטרון אורנה פורת, 2004), ו"הנער מסיביליה" (תיאטרון המדיטק, 2010).
אידיסיס כתב את השיר "המסע לארץ ישראל" שהלחין שלמה גרוניך. השיר נכתב עבור תוכנית לציון 'יום יהדות אתיופיה' בטלוויזיה החינוכית. הוא נכתב על בסיס תיעודים של החוויות של ילדים במסע קהילת ביתא ישראל לישראל, אותן קרא אידיסיס במסגרת התחקיר להכנת התוכנית. השיר הפך מזוהה עם המסע בביצוע של שלמה גרוניך ומקהלת שבא, ונכלל באלבום המשותף "שלמה גרוניך ומקהלת שבא" מ־1993. באלבום זה נכללו שני שירים נוספים שכתב אידיסיס: "חסידה" ו"בקרוואן".
אידיסיס הוא אביה של השחקנית והתסריטאית סתיו אידיסיס ואחיו הצעיר של התסריטאי בנצי אידיסיס (שחיבר את המונודרמה "נבלות", ע"פי יורם קניוק, בכיכובו של אלכס אנסקי)
תשעה ימים של שנה אחת
תשעה ימים של שנה אחת (ברוסית: Девять дней одного года) הוא סרט סובייטי שהופק על ידי אולפני הסרטים מוספילם. בהתאם לסקר שנערך בזמנו הוא נחשב לסרט השנה של ברית המועצות עבור שנת 1962. השחקן הראשי אלכסיי בטלוב הוכרז כשחקן השנה. בהתאם לנתונים רשמיים כ-24 מיליון צופים ראו את הסרט במהלך הקרנתו באולמות קולנוע.
הסרט נחשב לאחד מסרטי הדגל של תקופת ההפשרה במהלך שלטונו של ניקיטה חרושצ'וב. בעלילת הסרט קיימת התייחסות לדילמות מוסריות של מדענים ששואפים לפתח מקור אנרגיה חדש אך מודעים שמחקרים מנוצלים גם לצורכי פיתוח נשק חדיש.
הסרט מבוסס בחלקו על אירועים אמיתיים. חתן פרס נובל לפיזיקה איגור תם היה היועץ המדעי של התסריט.
הסרט זכה להצלחה גדולה במהלך הקרנתו בברית המועצות. הוא הוצג במספר פסטיבלים בינלאומיים לקולנוע וזכה בפרסים.
עלילה
עלילת הסרט אינה רציפה. הסרט מתאר תשעה ימים של שנה אחת מחיי הגיבורים הראשיים של הסרט.
פיזיקאי בתחום הגרעין דמיטרי גוסב (אלכסיי בטלוב) וחברו איליה קוליקוב (אינוקנטי סמוקטונובסקי) מאוהבים בבחורה אחד. גוסב ממשיך ניסויים של מורו שנפטר מקבלת מנת יתר של קרינה. גם גוסב כבר ספג מנת קרינה מסוכנת ורופאים הזהירו אותו מהשתתפות בניסוי גרעיני. הוא פונה לחברו קוליקוב שמומחה בתחום התאוריה במטרה לקבל עזרה בפירוש תוצאות הניסויים שכבר בוצעו. קוליקוב אכן נותן לו ניתוח מועילוהמלצות לשיפור הניסוי. כתוצאה מכך הניסוי החדש מצליח. אומנם במהלכו גוסב ספג מנת קרינה נוספת ומצב בריאותו מדרדר במהירות. הוא מסתיר את מצבו הבריאותי מכולם, כולל מאשתו הטרייה.
גוסב צפוי לעבור ניתוח קשה של השתלת מח עצם וקוליקוב ממשיך בעבדותו תוך שילוב ידע תאורטי עם תוצאות הניסוי של גוסב.
אוליבייה ז'ירו
אוליבייה ז'ונתן ז'ירו (בצרפתית: Olivier Jonathan Giroud; נולד ב-30 בספטמבר 1986) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת החלוץ (קיצוני) במילאן ובנבחרת צרפת. אוליבייה הוא מלך שערי נבחרת צרפת בכל הזמנים.
קריירה
אוליבייה ז'ירו גדל במחלקת הנוער של גרנובל, ובשנת 2005 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונת הושאל לאיסטר, ולאחר מכן חתם בקבוצת טור. בשנת 2010 חתם במונפלייה, ובעונתו הראשונה בליגת העל הצרפתית כבש 12 שערים, והגיע עם הקבוצה לגמר הגביע הצרפתי לאחר שבחצי הגמר כבש את שער הניצחון מול פריז סן-ז'רמן בדקה ה-117. בעונת היה ז'ירו שחקן מפתח בזכייתה של מונפלייה באליפות הראשונה בתולדותיה, והיה מלך שערי הליגה הצרפתית עם 21 שערים, בנוסף לתשעה בישולים.
ב-26 ביוני 2012 חתם ז'ירו על חוזה ארוך טווח בארסנל תמורת סכום משוער של 9.6 מיליון לירות שטרלינג. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף במשחק מול סנדרלנד. את שער הבכורה שלו כבש ז'ירו ב-26 בספטמבר בניצחון 1–6 מול קובנטרי סיטי במסגרת גביע הליגה. את שער הליגה הראשון שלו כבש בניצחון 1–3 מול וסטהאם יונייטד, בו גם הוסיף בישול לת'יאו וולקוט. את שער הבכורה שלו במסגרת ליגת האלופות כבש ז'ירו בתיקו 2–2 מול קבוצת שאלקה 04. את עונתו הראשונה סיים עם מאזן של 17 שערים ו-11 בישולים ב-47 הופעות בכל המסגרות.
אבי אוחיון
אָבִי אוֹחָיוֹן (נולד ב-11 בינואר 1978) הוא פזמונאי ומלחין ישראלי. אחראי ללהיטים רבים בסגנון מזרחי.
אוליבייה ז'ירו
קריירה
את עונת פתח ז'ירו עם שער בכל אחד מארבעת המשחקים הראשונים בליגה.
אבי אוחיון
קריירה
אוחיון, אשר התפרנס כאיש מכירות, היה בעברו מדריך לריקודים לטיניים ועד גיל 30 לא כתב מוזיקה מזרחית. בילדותו האזין לפריד אל-אטרש ולזוהר ארגוב, ובבגרותו למטאליקה ולפנטרה. לאחר שעזב את עבודתו כמדריך ריקודים, הקים את להקת "אבי אוחיון והמרוקאים" והחל לכתוב שירים, אולם לאחר זמן מה, להקתו התפרקה.
בשנת 2014 כתב את השיר "דרך השלום" שאותו מבצע הזמר פאר טסי. השיר זכה להצלחה רבה ואוחיון החל לכתוב שירים לזמרים נוספים דוגמת אייל גולן, הראל סקעת, דודו אהרון, משה פרץ, עומר אדם, איתי לוי, יואב יצחק, אגם בוחבוט, שלומי שבת, גד אלבז, ישי לוי ומרגלית צנעני. שיריו של אוחיון צוברים עשרות מיליוני צפיות באתר יוטיוב, ובין להיטיו ניתן למנות את דרך השלום, שישי בצהריים, בוקרשט, כמו בריו, טרמינל 3, טיסה 5325, פרח בשממה, אחרי כל השנים, תבואי היום וממה את מפחדת.
בשנת 2016 זכה בפרס אקו"ם על "דרך השלום" שאותו כתב והלחין. בשנת 2017 זכה בפרס פעם נוספת, על השיר "אחרי כל השנים" שכתב והלחין עבור עומר אדם. בנוסף, לפי אקו"ם, אוחיון הוא הפזמונאי השני המושמע ביותר לשנת 2015 (אחרי אהוד מנור), וכן כתב את השיר המושמע ביותר לשנת 2015 ("טרמינל 3").
אוליבייה ז'ירו
קריירה
ב-31 בינואר 2018 עבר ז'ירו ליריבתה העירונית של ארסנל, צ'לסי.
בעונת 2020–2021 היה ז'ירו שותף לזכייתה של צ'לסי בליגת האלופות לאחר שכבש שישה שערים לאורך הטורניר. ב-2 בדצמבר 2020, בגיל 34 שנים ו-63 ימים, כבש ז'ירו רביעייה בליגת האלופות בניצחון קבוצתו 0–4 על סביליה, ז'ירו הוא השחקן הכי מבוגר שעושה זאת מאז פרנץ פושקש שעשה זאת ב-1965.
אבי אוחיון
קריירה
את השירים "בוקרשט" ו"יום השישי" של עומר אדם, כתב והלחין אוחיון יחד עם עומר עצמו. אוחיון כתב לעומר עד היום למעלה מ-40 שירים.
במרץ 2018, כתב והלחין את השיר "שב" לשרית חדד. השיר נכלל באלבומה ה-23 שרה שרה. באותה השנה השתתף בהלחנת וכתיבת מרבית שירי האלבום "לומדת ללכת" של נסרין קדרי.
אוליבייה ז'ירו
קריירה
ב-17 ביולי 2021, חתם ז'ירו במועדון האיטלקי מילאן לאחר תשע שנים ששיחק באנגליה.
ב-22 באוגוסט ערך הופעת בכורה בניצחון קבוצתו 0–1 על סמפדוריה. ב-29 באוגוסט כבש שער ראשון כשהבקיע שני שערים בניצחון 1–4 על קליארי. סך הכל כבש 11 שערי ליגה בעונת הבכורה בקבוצה ועזר לקבוצה לזכות באליפות ראשונה אחרי למעלה מעשור.
אבי אוחיון
קריירה
אוחיון כתב יחד עם המוזיקאי עקיבא תורג'מן את השיר "שלמים" של עידן רפאל חביב, והלחין אותו יחד עם תורג'מן ועם המפיק מתן דרור. השיר שיצא ביולי 2020 זכה להצלחה גדולה ונבחר לשיר השנה במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תש"ף.
אוליבייה ז'ירו
קריירה בינלאומית
ז'ירו הוא הכובש המצטיין בטבלת מלכי השערים של נבחרת צרפת בכל הזמנים ומקום רביעי במספר ההופעות בנבחרת צרפת בכל הזמנים.
אבי אוחיון
קריירה
כמו כן, ביולי 2020 פורסם השיר "רסיסים" של רביב כנר, שאוחיון כתב והלחין יחד עם קרן פלס. השיר זכה להצלחה רבה. במצעד הרשמי של גלגלצ שהה השיר במקום הראשון במשך 11 שבועות, מתוכם שבעה רצופים. בנוסף, הוא הגיע למקום הרביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט. במצעד הישראלי השבועי של ספוטיפיי, הגיע השיר בשיאו למקום הראשון. במצעד הישראלי השנתי לשנת תשפ"א של רדיו תל אביב, ynet ומאקו נבחר רסיסים לשיר השנה.
בין השנים 2020 ל-2021, אוחיון שיתף פעולה עם המוזיקאי עידן רייכל, והם הוציאו יחד שלושה שירים שכתבו והלחינו הם עצמם, והם" "מכל הכוכבים בלילה" בביצועו של אייל גולן, שיצא ב-29 באוקטובר של אותה השנה, "מתגעגעת אותך" שביצעה הזמרת עדן בן זקן, שיצא ב-25 בינואר 2021, ואת "ככה מיום ליום" בביצועו של רייכל עצמו, שיצא במאי. בנוסף, כתב יחד עם יובל דיין את השיר "שרק תחייך" בשנת 2020, שזכה להצלחה רבה וזכה במצעד של גלגלצ, ואת השיר "קרוב בינינו" שיצא בשנת 2021, וזכה גם הוא להצלחה.
אוליבייה ז'ירו
קריירה בינלאומית
ב-11 בנובמבר 2011 ערך ז'ירו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צרפת, במשחק ידידות מול נבחרת ארצות הברית. ב-29 בפברואר 2012 כבש את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת גרמניה. ז'ירו היה חלק מסגל הנבחרת הצרפתית ליורו 2012, למונדיאל 2014, ליורו 2016. במונדיאל 2018 היה שותף לזכייתה של צרפת בגביע.
אבי אוחיון
קריירה
בפברואר 2023 נמשך שיתוף הפעולה שלו עם עידן רייכל עם פרסום שירהּ של אופק נחמן "ציפור בלי שמיים", שבו השתתף איתו אוחיון בכתיבה ובהלחנה. ביוני של אותה השנה יצא אלבומו השביעי של עומר אדם, סוף העולם, מתוכו כתב את השירים "חייל מלבנון" ו"רחוב החרדות".
אוליבייה ז'ירו
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022. במשחק הראשון מול אוסטרליה כבש צמד, ב-4 בדצמבר 2022 במשחק מול נבחרת פולין במסגרת שמינית גמר מונדיאל 2022 כבש שער אחד, בכך עבר את תיירי הנרי והפך למלך השערים של נבחרת צרפת בכל הזמנים.
מועדונים
מעודכן לתאריך 13 במאי 2023
אבי אוחיון
חיים אישיים
אוחיון מתגורר ברמלה, נשוי ליפעת ואב לשלושה ילדים.
אוליבייה ז'ירו
נבחרת
מעודכן ל-27 במרץ 2023
תארים
מילאן
תדירות
בפיזיקה, המונח תְּדִירוּת (או תדר) של תופעה מחזורית מציין את מספר המחזורים שמתבצעים בכל יחידת זמן. דוגמה לכך היא גוף קשיח שמסתובב בחופשיות - תדירותו היא מספר הסיבובים שהוא מבצע בכל פרק זמן קבוע. את התדירות נהוג לסמן ב-f והיא נמדדת במערכת היחידות הבינלאומית בהרץ (Hz), כאשר הרץ אחד הוא מחזור אחד לשנייה. לדוגמה, זרם חילופין: תדר הרשת החשמלית בישראל הוא 50 הרץ, כלומר המתח החשמלי משתנה במחזוריות בקצב של 50 מחזורים בכל שנייה.
אף כי המילים "תדר" ו"תדירות" שקולות במשמעותן, בתחומים מדעיים שונים נהוג להשתמש במילים שונות. בתחומי האלקטרוניקה והתקשורת נהוג להשתמש במונח תדר, אך בפיזיקה ישנה הבחנה בין תדר לתדירות. תדר מציין את מספר המחזורים שהמערכת משלימה ליחידת זמן, בעוד שתדירות (שלעיתים נקראת "תדירות זוויתית" ובהקשרים מסוימים, "מהירות זוויתית", ומסומנת ) מבטאת את מחזוריות המערכת במונחי הפונקציות המחזוריות סינוס וקוסינוס.
זמן מחזור
תופעה מחזורית ניתנת לתיאור על ידי פונקציה מחזורית של הזמן - פונקציה שחוזרת על עצמה עם השהייתה בזמן קבוע שנקרא זמן המחזור ומסומן T. זהו הזמן שלוקח לתופעה להשלים מחזור אחד. המשמעות של התדירות הופכית לזו של זמן המחזור, ולכן: . כך ניתן לחשב את התדירות של תופעה מחזורית מתוך זמן המחזור שלה. עבור תנועה מעגלית:.
מהירות זוויתית
מאחר שהשימוש בתדירות הזוויתית במקום בתדירות ביחידות הרץ מונע את הופעת הקבוע {\pi}, נעשה בה שימוש נרחב לא רק במכניקה של מערכות מסתובבות אלא בכל תופעה מחזורית ובעיקר בסוגים שונים של מתנד הרמוני. בגוף מסתובב התדירות הזוויתית זהה למהירות הזוויתית, אך ברוב התופעות אותן מתארים בעזרת תדירות זוויתית (למשל מעגל RLC) כלל אין משמעות למהירות זוויתית.
גלים
בתורת הגלים המשמעות של תדר הגל היא מספר הפעמים שהגל חוזר על עצמו ביחידת זמן, בנקודה מסוימת במרחב. הגל הפשוט ביותר הוא גל סינוסי והוא מתואר על ידי המשוואה:, והתדירות הזוויתית שלו היא ω. k הוא מספר הגל והקשר שלו לתדירות תלוי ביחס הנפיצה. מספר הגל מתאר את קצב התנודות כתלות במרחב באותו האופן שבו התדירות הזוויתית מתארת את קצב התנודות כתלות בזמן. התדירות של גל שווה ליחס בין מהירות הפאזה לבין אורך הגל שלו:. עבור יחס נפיצה ליניארי:.
אנליזת פורייה
ניתן להציג את רוב הפונקציות המחזוריות כסכום של פונקציות סינוס וקוסינוס (או אקספוננטים מרוכבים) בתדרים שונים על ידי טור פורייה, ואת רוב הפונקציות שאינן בהכרח מחזוריות כאינטגרל על ידי התמרת פורייה. התמרת פורייה נותנת את הספקטרום של הפונקציה - מידת התרומה לפונקציה של כל התדרים שמהם היא מורכבת, ויש לה חשיבות רבה באלקטרוניקה ובתקשורת. זאת מכיוון שהיחס בין הכניסה והיציאה של כל מערכת ליניארית בלתי-משתנה בזמן תלויה בתדר של הכניסה אם היא סינוסית, או בספקטרום של כניסה כלשהי. פונקציית התמסורת מתארת את הקשר בין יציאת המערכת לכניסתה כתלות בתדר והיא שימושית במיוחד בהבנת פעולתם של מסננים, שהם אבני הבניין של תחומים רבים באלקטרוניקה.
לתיאור התנהגות המערכת כתלות בזמן קוראים תיאור במישור הזמן, הוא טבעי לנו מכיוון שאנו חיים בו. לתיאור תגובת המערכת לכניסות סינוסיאודליות כתלות בתדר שלהם קוראים תיאור במישור התדר. במישור התדר ניתן לתאר את היציאה של כל מערכת כמכפלה של הכניסה אליה בפונקציית התמסורת שלה, בעוד שבמישור הזמן נדרשים לבצע פעולה מתמטית מסובכת - קונבולוציה. מסיבה זו עובדים בדרך כלל במישור התדר.
פיזיקה
ישנם תחומים רבים נוספים בפיזיקה בהם יש חשיבות לתדירות של תופעות:
מדוך
מדוכים (Cone cells, ידועים גם כתאי חרוט) הם סוג של תאים קולטי אור הנמצאים ברשתית העין. לצד הסוג השני של תאים קולטי אור, הקנים, המדוכים קולטים ומתמירים פוטונים, ובכך מאפשרים את הראייה.
המדוכים רגישים פחות לאור לעומת הקנים, אולם רגישים לצבעים, לשינויים מהירים ולשינויים דקים בסביבה משום שזמן התגובה שלהם מהיר יותר. בעין האדם, קיימים שלושה סוגים של תאי חרוט הנבדלים ביניהם באורך הגל בו הם בולעים. כל אחד מהתאים הללו רגיש לצבע ראשוני אחר - אדום, ירוק או כחול. רוב התאים (64%) רגישים לאדום, 32% רגישים לירוק והיתר (2%) – לכחול. יחסים בין הפעילות של התאים מאפשרת ראייה של יתר הצבעים. אצל מרבית היונקים קיימים רק שני סוגי מדוכים, ואצל מרבית העופות קיימים ארבעה.
סוגים של מדוכים
בעין אנושית טיפוסית יש שלושה סוגים של מדוכים, הנבדלים ביניהם באורך הגל אליו הם מגיבים. השוני נובע מהימצאות של פוטופסינים שונים שרגישותם מרבית לאורכי הגל 564–580, 534–545, ו-420–440 ננומטרים כלומר לאדום, לירוק ולכחול בהתאמה. המדוכים המכילים פוטופסינים אלה מכונים מדוכים רגישי אורך-גל קצר (Short Wavelength Sensitive, בקיצור SWS או S), בינוני (M) וארוך (L) וזאת בהתאם לאורך הגל שהם מגיבים, כלומר לכחול, לירוק ולאדום בהתאמה. עקומי ההיענות של צבעני M ו-L (העקומים הירוק והאדום) דומים למדי. היחסים בין התגובה של סוגי המדוכים השונים מפורש במוח לצבעים שונים.
מקצת הנשים מבטאות סוג רביעי של צבען ברשתיותיהן, הנבדל מצבען L בחומצת אמינו יחידה. בגן המקודד פוטופסין רביעי זה התחלף הקודון TCT, המקודד לסרין, ב-GCT המקודד לאלנין. שינוי זה גורם להזחה צנועה של 3–4 ננומטרים בעקום ההיענות של הצבען הרביעי. ניסויים מעטים נעשו על השוני בתפישה בין נשים אלה לאנשים רגילים שאין להם את הקולטן הרביעי, אולם בניסויים שנעשו ראייה של נשים אלו עשירה מזו של נשים וגברים אחרים. גברים, מנגד, מועדים יותר ללקות בעיוורון צבעים כיוון שהם נושאים העתק יחיד של כרומוזום X, הנושא גנים המעורבים בביטוי פוטופסינים ברשתית. מוטציות גנטיות מובילות לרגישות שונה לצבעים בין אנשים.
תאי ה-S קולטים את אורך הגל הקצר ביותר (כ-420 ננומטר). יחד עם זה, הקרנית והעדשה סופגים גם אור על-סגול באורכי גל של 380 ננומטר. אנשים להם יש אפקייה (aphakia), מצב בו אין עדשה, לעיתים מדווחים על ראייה של אורכי גל על-סגוליים. התאים הללו באדם מקודדים את מידע הצבע על שני צירי מידע: כחול-צהוב ואדום-ירוק. עיבוד זה הופך צבעים אלה לצבעים מנוגדים בתפיסתנו ואינו מאפשר לעצם להיתפס בעינינו כאדום ירקרק או ככחול צהבהב. כאשר הצבעים בהירים יותר, המדוכים מגיבים יותר לצבעים של ירוק-צהבהב, ולכן ניתן להבחין טוב יותר בין צבעים דומים. הסיבה לכך היא התגובה של יותר מדוכים (L ו-M) בצורה כמעט שווה. כאשר התאורה חלשה יותר, יש ראייה בצבעים של כחול-ירקרק משום שהקנים רגישים יותר כאשר התאורה חלשה.
כיוון שכל מדוך מחובר לבד לעצב הראייה ולכן מעלים משמעותית את חדות הראייה. תאים הדו-קוטביים מקבלים את רוב המידע שלהם מהמדוכים ולא מהקנים.
המצב בחושך
בחושך, התאים עוברים דה-פולריזציה, כלומר העלאת המתח מעל סף פוטנציאל הפעולה, ומשחררים נוירוטרנסמיטר, אשר עושה היפר-פולריזציה לתאים הדו-קוטביים וכך מדכאים את פעילותם. התגובה בחושך מתרחשת הודות לריכוז גבוה של cGMP בתא המוביל לפתיחה של תעלות יוניות המעבירות נתרן וסידן. כניסת היונים החיוביים גורמת לדה-פולריזציה וכתוצאה מכך לשחרור של הנוירוטרנסמיטר חומצה גלוטמית, הגורם להיפר-פולריזציה בתאים הדו-קוטביים.
תגובה לאור
במצב הארה, עקב פגיעה של פוטון, 11-cis-retinal של הפוטופסין עובר ממצב זה לקונפורמציה לטראנס, הגורם לשינוי המבנה של האופסין. שינוי מבני זה גורם להפעלה של חלבון ה-G טראנסדיוסין (Transducin) הגורם להפעלה של cGMP פוספודיאסטראז (cGMP PDE), השובר cGMP ל-5'GMP. כתוצאה מכך, יש ירידה בריכוז ה-cGMP בתא והתעלות שמעבירות נתרן וסידן נסגרות. כתוצאה מכך יש היפר-פולריזציה של התא והנוירוטרנסמיטר אינו עובר לתאים הדו-קוטביים.
חזרה למצב הלא פעיל
במדוכים קיימים שלושה משובים שליליים המאפשרים חזרה למצב מנוחה, קינאזות, GTPase ויצירה מחדש של cGMP. קינאזות שהם פוטופסין קינאזות (rhodopsin kinase), כגון GRK מסוג β-adrenergic receptor kinase (βARK), מזרחנים את הפוטופסין בקצה הקרבוקסילי ובכך מעכבים באופן חלקי את הטראנסדיוסין. כשהקצה מזורחן, ארסטין (arrestin) יכול להיקשר אליו להפסקה סופית של הפעילות באמצעות הפרעה פיזית לקישור הטראנסדיוסין. במקביל, חלבון בקרה נוסף נכנס לפעולה, ה-GTPase-activating proteins (GTPase), שגורם להחלפת ה-GTP בטראנסדיוסין ל-GDP ובכך עוצר את פעילותו.
כמו כן, הירידה בריכוז הסידן, שנובעת מסגירת התעלות תלויות ה-cGMP שמכניסות בחושך נתרן וסידן, גורמות להפעלה של גואניליל ציקלאז (guanylyl cyclase) ובכך ליצירה מחדש של ה-cGMP. החזרת ריכוז ה-cGMP בתא גורם לפתיחה מחדש של תעלות הנתרן-סידן ולדה-פולריזציה של התא.
כשמדוכים חשופים זמן ארוך לאור, קיימת אפשרות להסתגל לסביבה, מנגנון שקורה באמצעות ביטול זמני של הרגישות לאור (Desensitization). המנגנון מתרחש בעת קשירה של ארסטין לפוטופסין, והוא משמש כמגשר בין הפוטופסין לחלבון Clathrin, בתהליך שמכונה clathrin-dependent endocytosis. קיימות כמה דרכים לביטול הרגישות. הראשונה היא בידוד (sequestration) הפוטופסין, כלומר הכנסה שלו באנדוציטוזה לתוך אנדוזום או ליזוזום ובכך להפסקת הפעילות. בין היתר, הסתגלות של המדוכים יכולה ליצור צבע אחרי ראיית תמונה (Color Afterimage), אפקט שקורה כאשר בוהים זמן רב בצבע מסוים. בהייה שכזו יכולה להוביל לאשליה האופטית של דמות גרר.
מבנה
תאים אלה קצרים ועבים יחסית לקנים, ודומים במבנהם לחרוט. בנוסף, כמותם קטנה יותר ביחס לקנים ברוב הרשתית, לבד מהגומה המרכזית, שם יש יותר מדוכים מקנים. אורכם האופייני הוא 40–50 מיקרון וקוטרם נע בין 0.5 עד 4 מיקרון, ולכן גודלם קטן מהקנים. גודלם הקטן מאפשר את הדחיסות הרבה של התאים בגומה המרכזית.
כמו לקנים, גם למדוכים יש קצה סינפטי (synaptic terminal), חלק פנימי וחלק חיצוני כמו גם גרעין ומיטוכונדריה. הקצה הסינפטי יוצר סינפסה עם תאים דו-קוטביים והחלקים האחרים מחוברים ביניהם בעזרת ריסים (Cilium). החלק הפנימי כולל אברונים וגרעין, ואילו החלק החיצוני מופנה לאזור האחורי של העין וכולל חומרים שקולטים אור.
כמו קנים, כך גם למדוכים יש התקפלות פנימה של הממבנרה החיצונית של התא ונוצרים דיסקים ממברנליים. קולטני האור מצויים באזורים אלה כחלבונים טראנסממברנליים. במדוכים, הדיסקים צמודים לממברנה החיצונית, זאת בניגוד לקנים בהם הדיסקים בולטים ונפרדים אלה מאלה.
מחלות
רטינובלסטומה היא אחת המחלות שקשורות למדוכים. מדובר בסרטן נדיר הנגרם ממוטציה של שני האללים של הגן רטימובלסטומה (retinoblastoma genes (RB1)). המחלה שכיחה יחסית בילדים בגילאים צעירים, ובחלק מהחולים נפגעת עין אחת בלבד מהמחלה בעוד השנייה תהיה בעלת פנוטיפ נורמלי. החלבון שמקודד על ידי הגן RB1 הוא בקר של לתהליך של העברת אותות.
מחלה נוספת שקשורה למדוכים היא. מחלה זו היא תורשתית, ובין הסימפטומים של מחלה זו אפשר למנות איבוד של הראייה, רגישות גבוהה לאור בהיר וירידה בראיית הצבעים. כתוצאה מכך החולים רואים טוב יותר בלילה מאשר ביום.
פגמים במדוכים יכולים גם להוביל לעיוורון צבעים. כיוון שהיחסים בין הפעילות של המדוכים השונים היא שקובעת את האור הנראה, פגיעה בביטוי הגנטי של התאים, וכתוצאה מכך הזזה של ספקטרום הבליעה, יגרום לפגיעה בראיית הצבעים. פגיעה שכזו נפוצה יותר בגברים מאשר בנשים, משום שהגנים שמקודדים לקולטני האור השונים הם רצסיביים ומצויים בתאחיזה לכרומוזום X.
ישיבת כף החיים
ישיבת כף החיים היא ישיבה גבוהה לבעלי תשובה בירושלים, בראשות הרב יעקב חיים סופר.
הישיבה הוקמה על ידי הרב שלמה רוזנר והרב סופר בה'תשל"ט, ונקראת על שם הספר "כף החיים", שחיבר אבי סבו של סופר, הרב יעקב חיים סופר. תחילה שכנה הישיבה בבית כנסת "חוג שבע" שברחוב דוד בירושלים. בשנת ה'תשנ"ב עברה הישיבה לרחוב 'אהלי יוסף' בעיר.
קים בום
קים סאנג-בום, בשם הבמה שלו: קים בום (בהנגול: 김상범; בהנג'ה: 金尚泛; ) הוא שחקן, רקדן, זמר ודוגמן דרום קוריאני. ידוע בעיקר בשל תפקידו כסו יי-יונג בדרמת הטלוויזיה "בנים על פני פרחים".
בשנת 2014 הצטלם בסדרה דרום-קוריאנית לצד מון גון-יונג.
קו הי-סן
קו הי-סַן (בהנגול: 구혜선; ) היא שחקנית, זמרת-יוצרת ובמאית קולנוע דרום קוריאנית. ידועה בעיקר בשל תפקידיה בדרמות הטלוויזיה: טהור בלב ("Pure in Heart", 2006), "בנים על פני פרחים" (2009) ו"עיני מלאך" (2014).
על הזדון של הרודוטוס
על הזדון של הרודוטוס או על רשעותו של הרודוטוס (ביוונית עתיקה: Περὶ τῆς Ἡροδότου κακοηθείας בלטינית: De malignitate Herodoti) הוא חיבור של הסופר וההוגה היווני-רומאי בן המאה ה-1 לספירה פלוטרכוס, שנמצא באסופת הכתבים פרי עטו, "מוראליה". בחיבור זה שם לעצמו פלוטרכוס מטרה לבקר את ההיסטוריון הקדום הרודוטוס.
פלוטרכוס משתמש בלשון בוטה מאוד נגד הרודוטוס, תופס אותו בשגיאות שונות, ומאשים אותו בדעה קדומה וסילופים. פלוטרכוס מאשים מספר פעמים את הרודוטוס באהדה יתרה לברברים, וטוען שהוא מוטה מראש נגד הערים תבאי, קורינתוס, ארגוס ופוקיס. עם זאת, ייתכן גם שמדובר בתרגיל רטורי בלבד, שבו פלוטרכוס לקח את תפקיד הקטגור, כדי לראות מה ניתן לומר נגד סופר כל כך ידוע ואהוב.
ביקורת נגד הרודוטוס
פלוטרכוס פותח את חיבורו בטענה שהסגנון הפשוט והקלילות של הרודוטוס מטעים את מרבית קוראיו וגורמים להם להאמין שהוא כן עמם. פלוטרכוס מצטט את אפלטון, המכנה התנהגות מסוג זה "עוול קיצוני"; פלוטרכוס סבור שזו "הרשעות הגדולה ביותר להעמיד פן של פשטות רכה, ולהיות באמת זדוני ביותר." פלוטרכוס מאשים את הרודוטוס שהוא "מפעיל את הזדון שלו" נגד הקורינתיים והבויאוטים, והוא מצהיר שהוא חש להגן על אבותיו. פלוטרכוס סבור שכדי לחשוף את כל שקריו של הרודוטוס ידרשו ספרים רבים, אולם הוא מאמין שגם ספר אחד יוכל להספיק כל עוד הוא כתוב בלשון טובה.
הראיה הראשונה של פלוטרכוס נגד הרודוטוס היא שהרודוטוס משתמש לעיתים בלשון גסה וב"מונחים נתעבים", כאשר גם לשון עדינה יכולה להעביר את המסר. פלוטרכוס סבור שצורת כתיבה כזו מעידה בבירור על הגזמה. פלוטרכוס גם תוקף את נטייתו של הרודוטוס להפסיק באמצע תיאור של דברים חשובים ולהאריך בפרטים שוליים כמו אופיין של הדמויות הפועלות. הוא מביא בתור השוואה את תוקידידס, שלא מפרט יותר מדי בחיבורו את מגרעותיהם של קליאון והיפרבולוס, למרות ש"כאלה היו בשפע". גם פיליסטוס שכתב על דיוניסיוס הראשון, התמקד ב"עניינים היווניים" ולא סטה לעניינים אחרים. פלוטרכוס מכנה את הרודוטוס "אספן אסונות של אנשים", וכותב שנטייתו זו מעידה בבירור שהוא "נהנה מדברים רעים".
כמו כן פלוטרכוס מאשים את הרודוטוס שהוא שופט דברים בצורה חד-צדדית, ואינו מנסה כלל לראות את הצד השני של המטבע. פלוטרכוס גם תוקף את הרודוטוס על נטייתו הבאה: כאשר ידוע שאירוע מסוים התרחש, אולם ישנן שתי אפשרויות למה גרם לו, הרודוטוס (כך טוען פלוטרכוס) תמיד מעדיף את האפשרות הגרועה ביותר. פלוטרכוס משווה את הרודוטוס למחזאים הטוענים שהמלחמה הפלופונסית פרצה רק כי פריקלס רצה להשביע את רצונה של אספאסיה, ולא למען הכבוד האתונאי. פלוטרכוס אומר שהוא מסוגל להוסיף הערות נוספות "אבל אלו מספיקות כדי לאפשר לנו להבין את הטבע והנימוסים של הרודוטוס".
טעויותיו של הרודוטוס
הרודוטוס טוען כי הפרסים למדו מהיוונים את משכב הזכר. פלוטרכוס דוחה טענה זו, וטוען שהפרסים נהגו כך עוד לפני שפגשו לראשונה ביוונים. הוא גם מוחה נגד אהדתו הברורה של הרודוטוס למנהגי הדת של המצרים. הרודוטוס שולל את מוצאם היוני של גיבורים כמו פרסאוס והרקולס, וטוען כי למעשה מוצאו של פרסאוס היה מצרי או אשורי, וכי מוצאו של הרקולס היה פיניקי. פלוטרכוס מכנה את הרודוטוס "כופר" וטוען שלמעשה פרסאוס היה מארגוס וכי הרקולס היה בויאוטי (כמו פלוטרכוס בעצמו).
פלוטרכוס מוחה על המילים ששם הרודוטוס בפיו של סולון: "כמה מלאה האלוהות כולה קנאה ותהפוכות". פלוטרכוס רואה זאת כפגיעה בשמו של סולון, והצגתו כמחלל קודש. כאשר הרודוטוס מזכיר על קרב גדול בין אתונה למיטילנה, הוא מספר על המשורר אלקיאוס בן מיטילנה, שהצליח להימלט מהקרב בקושי, אולם נשקו נפל בידי האתונאים והם תלו אותו לראווה על עץ. פלוטרכוס לועג להרודוטוס על שהוא נתפס לעניינים שוליים שכאלו תחת לספר על מעשי גבורה גדולים יותר שאירעו באותו קרב, כמו הדו-קרב בין המצביא האתונאי פארינון ללוחם בן מיטילנה פיטאקוס. פלוטרכוס מצביא על סתירות פנימיות בתיאורו של הרודוטוס את קרויסוס מלך לידיה. בתחילה מציג הרודוטוס את קרויסוס כמלך הולל וחסר אחריות, ובהמשך הוא מתואר כפיקח ואחראי הדואג מאוד לשלום עמו. כמו כן הוא מתאר בו זמנית את קרויסוס כירא שמים השולח מתנות לאלים, ומיד לאחר מכן מזכיר שקרויסוס רצח את אחיו. כך הוא גם עושה לגבי דיאוקיס מלך מדי, אותו הוא מתאר בו זמנית כערמומי ותאב כוח מחד, וכשופט צדק הגון מאידך.
פלוטרכוס מתייחס לתיאורו של הרודוטוס את מרידתו של פקטיאס הלודי בשלטון הפרסי. פקטיאס רצה להימלט מהפרסים למיטילנה, אולם אז שמע שאנשי מיטילנה סיכמו עם הפרסים להסגיר אותו תמורת כסף ולכן נמלט לכיוס. גם אנשי כיוס נאותו להסגיר אותו תמורת אדמות, והוציאוהו ממקדש אתנה בעיר. בכך למעשה מאשים הרודוטוס את היוונים תושבי מיטילנה וכיוס בבגידה באורחם, מעילה באמון וחילול הקודש. פלוטרכוס מצטט מקורות אחרים, הסותרים את טענתו של הרודוטוס, ולמעשה גורסים שפקטיאס נתפס בידי הפרסים ללא עזרת היוונים. פלוטרכוס טוען כי הרודוטוס "יצא מגדרו" כדי להאשים את בני העיר קורינתוס, ולתאר אותם כרעים ואכזריים. הרודוטוס טוען כי הקורינתים הסיתו את ספרטה למלחמה בסאמוס, בגלל הסיפור הבא: פריאנדרוס טיראן קורינתוס, שלח בזמנו לאליאטס מלך לידיה, 300 נערים בני קרקירה כעבדים. כאשר הגיעו הקורינתים אל חופי סאמוס, הצליחו הסאמים להבריח את הנערים למקדש ארטמיס, כך שהקורינתים לא יכלו להוציאם משם, ואף ארגנו להם מזון בצורה ייחודית. לאחר שהקורינתים התייאשו, השיבו הסאמים את הנערים לביתם. פלוטרכוס מלגלג על טענתו זו של הרודוטוס: הלא הסיפור עם הנערים אירע שלושה דורות לפני כן, ומדוע נזכרו הקורינתים רק כעת בעוול הישן? יתרה מכך, הלא זמן קצר לאחר מכן הדיחו הקורינתים את הטירנים, ומחו כל סממן וזכר לתקופת שלטונם בעיר, ואם כן מדוע כה אכפת להם מהאירוע? ומה בכלל סבלו הקורינתים שיעוררו מלחמה עבור כך? ובכלל, הלא המלחמה כלל לא כוונה כנגד בני סאמוס אלא כנגד הרודן של סאמוס, פוליקרטס. והיחסים בין קורינתוס וספרטה לבין בני סאמוס המשיכו להיות ידידותיים בשנים שלאחר מכן.
מלחמת פרס–יוון
פלוטרכוס תוקף את טענתו של הרודוטוס, על פיה האניות ששיגרו האתונאים לעזרת המרד האיוני לקחו חלק קטן בלבד במרד, ומצטט סופרים אחרים המפארים את מעשי הגבורה של האתונאים במהלך קרב סרדיס. פלוטרכוס גם מוצא סתירות פנימיות בתיאורו של הרודוטוס לגבי התאריך שבו התרחש קרב מרתון. בקטע זה הוא פונה אל הרודוטוס וכביכול משוחח עמו: "ובכל זאת אתה מתיימר להיות היסטוריון של יוון!". לאחר מכן הוא מלגלג על כך שהרודוטוס כל כך מתאמץ להסביר מדוע סביר להניח שהאלקמיונידים בגדו באתונה למען הפרסים, ומיד לאחר מכן דוחה את הטענה ואומר שהוא לא מאמין שהם עשו זאת. הרודוטוס טוען כי בני ארגוס נותרו נייטרליים במלחמת פרס–יוון כיוון שחשיארש הראשון מלך פרס הבטיח להם הבטחות ופיצויים. לעומת זאת, פלוטרכוס מציע גישה על פיה הם עשו זאת כיוון שלא חפצו להיות תחת פיקודם של הספרטנים, אויביהם משכבר הימים.
פלוטרכוס גם תוקף את הרודוטוס על כך שהוא מעלה על נס את בני אתונה כמושיעי יוון במלחמה נגד הפרסים, בעוד את בני תבאי ופוקיס הוא מבקר ללא הרף. פלוטרכוס סבור שהרודוטוס היה מסוכסך עם בני תבאי, ובניגוד לדעתו של הרודוטוס, על פיה לאונידס הראשון מלך ספרטה שמר את התבנים עמו במהלך קרב תרמופילאי (בניגוד לשאר בעלי הברית שלהם הורה לסגת) רק כדי להשגיח עליהם שלא יבגדו, פלוטרכוס מאמין שלאונידס עשה זאת אדרבה, כי בטח בהם יותר מכל האחרים. כמו כן פלוטרכוס טוען שהרודוטוס "ישב ליד שולחן הכתיבה שלו כדי להמציא סיבות שווא וחשדות" נגד בני פוקיס.
פלוטרכוס טוען שהרודוטוס משבח יותר מדי את כושר הלחימה של המצביאה הפרסית ארטמיסיה הראשונה מקאריה, רק כי היא הייתה בת עירו, הליקרנסוס. פלוטרכוס מוסיף בלגלוג, שכנראה בגלל כשרונה האסטרטגי מינה אותה חשיארש להחזיר את בניו חזרה לאסיה, יען כי הוא "שכח להביא אתו נשים משושן". פלוטרכוס תוקף את הרודוטוס על טענתו שבני קורינתוס לא השתתפו בקרב סלמיס ונמלטו מיד עם התחלתו, ומביא כראיה לדבריו מצבות המוקירות את תרומתם של הקורינתים לניצחון.
לאחר כל האשמותיו מסכם פלוטרכוס את חיבורו: "אבל הוא [הרודוטוס] סופר חריף, סגנונו נעים, יש חן מסוים, כוח ואלגנטיות בסיפורים שלו." פלוטרכוס משווה את הרודוטוס למוזיקאי שמכוון את יצירותיו כדי לענג את קהלו, ואת ספרו משווה לוורדים, שיש ליהנות מריחם, אולם להיזהר מהזבובים הנמצאים בהם. הוא כותב כי "יש לשים לב להשמצות ולקנאה" המסתתרים תחת ביטויים מנוסחים היטב בספרו של הרודוטוס "שמא אנו, בחוסר זהירות, נקבל דעות אבסורדיות ושקרים, על המעולים והטובים ביותר בערים ובאנשים של יוון".
צריף הביל"ויים
צריף הביל"ויים, או צריף סברדלוב, הוא אחד מששת צריפי המגורים הראשונים במושבה גדרה. צריף הביל"ויים הוא הצריף היחיד שנותר מימי העלייה הראשונה, לא רק בגדרה, אלא בכל המושבות הראשונות. בחזית הצריף ניצב פעמון המושבה העשוי ממתכת, ואשר יוצר בירושלים. הוא שימש להוראת השעה וכאזעקה בעת סכנה.
היסטוריה
הצריף הוקם על ידי אנשי תנועת ביל"ו בשנת 1888 כמבנה עץ זמני, משום שאותה עת טרם התקבלו אישורי הבניה להקמת מבנה אבן. הצריף שימש במשך מספר שנים כביתם של בני משפחת סברדלוב, והוא קרוי על שמו של אליהו סברדלוב. צריף הביל"ויים משמש כמוזיאון משנת 1978, בשנים 2007–2008 הוא שוקם ושוחזר.
הצריף נושא גג רעפים אדום, הוא מצופה בלוחות עץ מצדו החיצוני וקירותיו ממולאים באבני לקט המטויחות מצדו הפנימי. החלל הפנימי של הצריף מחולק לשני חדרים קטנים. ביציאה האחורית ישנה מרפסת עץ קטנה המובילה לחצר גדולה שבה שכנו מבני משק ומרתף קטן.
אלפרד קסטלר
אלפרד קסטלר היה פיזיקאי צרפתי, אשר זכה בפרס נובל לפיזיקה ב-1966, על גילוי ופיתוח שיטות אופטיות למחקר תהודה הרציאנית באטומים.
ביוגרפיה
קסטלר נולד באלזס-לורן (אז תחת ההקיסרות הגרמנית). למד בקולמר ואחר כך באקול נורמל סופרייר. לימד פיזיקה בבורדו.
קסטלר כתב גם שירים בגרמנית.
מחקר מדעי
עיקר מחקריו היו בתחום מכניקת הקוונטים, הקשר בין אור לאטום וספקטרוסקופיה. מחקריו בתחומי המהוד האופטי ותהודה מגנטית גרעינית תרמו רבות לפיתוח הלייזר.
קסטלר זכה בפרס נובל לפיזיקה ב-1966, על גילוי ופיתוח שיטות אופטיות למחקר תהודה הרציאנית באטומים.
הפניה רפואית
ברפואה, הפניה רפואית היא טופס המפנה מטופל לקבלת טיפול רפואי.
הפניה ניתנת למטופל על ידי רופא, בדרך כלל רופא המשפחה שלו, המפנה לבדיקה של רופא מומחה, או על ידי מגיש עזרה ראשונה, המפנה לחדר מיון. בהפניה ניתן מידע בסיסי על המטופל, ותיאור של הבעיה שגרמה להפניה. ישנם טיפולים ובדיקות שעל מנת לקבלם נדרשת הפניה מרופא, דוגמת בדיקת מעבדה (אלקטרוקרדיוגרם) וביקור אצל רופא יועץ.
בישראל נדרשת תמיד הפניה עבור לביקור אצל מרבית סוגי הרופאים בתחום של רפואה יועצת (לרופאים כגון אורתופד ורופא עור לא נדרשת הפניה). הגעה לחדר מיון עם הפניה פטורה מתשלום, ואילו הגעה לחדר מיון ללא הפניה פטורה מתשלום בעיקר כאשר הוחלט על אשפוז הפונה.
דווקא
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אירנה קרפלס
אירנה בן צבי קרפלס (בסלובקית: Irene Karppelesová) הייתה שחיינית יהודייה-צ'כוסלובקית ישראלית. הייתה אלופה ושיאנית צ'כוסלובקיה ואלופה ושיאנית ארץ ישראל במשחי החזה.
ביוגרפיה
קרפלס התאמנה בשחייה במועדון בר כוכבא ברטיסלאבה.
באליפות צ'כוסלובקיה לנוער שנערכה בסוף יולי 1937 זכתה קרפלס בשתי מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חזה ובמשחה ל-100 מטר חזה, שניהם בשיא צ'כוסלובקיה לנערות חדש. שבוע לאחר מכן, היא זכתה באליפות צ'כוסלובקיה במשחה שליחות 4x100 מטר חזה בשיא לאומי חדש. בתחרות שנערכה במרץ 1938 היא קבעה במשחה ל-400 מטר חזה ובמשחה ל-500 מטר חזה שיא לאומי חדש. באליפות צ'כוסלובקיה שנערכה בסוף יולי 1938 היא זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא לאומי חדש ובמשחה שליחות 4x100 מטר חזה בשיא לאומי חדש.
ריצ'רד המינג
ריצ'רד ווסלי המינג (באנגלית: Richard Wesley Hamming; 11 בפברואר 1915 - 7 בינואר 1998) היה מתמטיקאי אמריקאי שלעבודתו היו השלכות רבות על מדעי המחשב וטלקומוניקציה. תרומותיו כוללות את קוד המינג (העושה שימוש במטריצת המינג), חלון המינג, מספרי המינג, sphere-packing (או חסם המינג) ומרחק המינג.
קורות חיים
המינג סיים תואר ראשון באוניברסיטת שיקגו בשנת 1937, תואר שני באוניברסיטת נברסקה בשנת 1939 ולבסוף דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנת 1942. הוא היה פרופסור באוניברסיטת לואיוויל במהלך מלחמת העולם השנייה ועזב כדי לעבוד על פרויקט מנהטן בשנת 1945. במסגרת זאת תכנת את אחד המחשבים הדיגיטליים החשמליים הראשונים כדי לחשב את הפתרון עבור משוואות שסופקו על ידי הפיזיקאים בפרויקט. מטרת התוכנית הייתה לגלות אם פיצוץ של פצצת אטום יצית את אטמוספירת כדור הארץ . תוצאת החישוב שללה תרחיש זה וכך ארצות הברית השתמשה בפצצה, תחילה בניסוי בניו מקסיקו ולאחר-מכן פעמיים נגד יפן.
מאוחר יותר, בין השנים 1946–1976, המינג עבד במעבדות בל, שם שיתף פעולה עם קלוד שאנון. הוא פיתח את תורת הקודים לתיקון שגיאות ובפרט את קוד המינג. זהו קוד ליניארי המאפשר זיהוי ותיקון שגיאות בסיבית בודדת, וכן זיהוי (אך לא תיקון) שגיאה בשתי סיביות.
במהלך תקופה זו שימש כמורה מן החוץ בבית הספר להנדסה בסיטי קולג' של ניו יורק. ב-23 ביולי 1976, עבר לבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים שם עבד כמורה מן החוץ עד 1997 כשמונה לפרופסור אמריטוס. הוא מת שנה מאוחר יותר.
פרסים והכרה מקצועית
מדליית ריצ'רד המינג, הקרויה על שמו, היא פרס הניתן מדי שנה על ידי ארגון ה-IEEE עבור "תרומה יוצאת דופן למדעי מידע, מערכות מידע וטכנולוגיית מידע" והוא היה הראשון לקבל פרס זה.
הופעות
המינג שוחח על השימוש והפוטנציאל של מחשבים בסרט משנת 1965, Logic By Machine.
עודד פלוס
עודד פלוס (נולד ב-27 בפברואר 1960, כ"ט בשבט ה'תש"ך) הוא עורך דין ישראלי, שהיה מנכ"ל המשרד לשירותי דת. משמש כיום כיושב ראש הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה במחוז הדרום.
נולד בחולון, בן לבלה ואריה, תעשיין, שבתפקידו האחרון, קודם שפרש לעסקים פרטיים שימש כמנהל חטיבת ההנדסה בכור מתכת מקבוצת כור תעשיות.
לאחר שירות בצה"ל כלוחם ומפקד בחיל השריון, סיים תואר במשפטים באוניברסיטת בר-אילן והוסמך בשנת 1986 כעורך דין. פלוס היה בעלים של משרד עורכי דין (קלמר-פלוס), במסגרתו שימש בין השנים 1993–2015, כיועץ משפטי ב-20 רשויות מקומיות וועדות תכנון ובנייה, מועצות דתיות וחברות כלכליות.
חיים אישיים
פלוס תושב רעננה, נשוי לעו"ד ברכה שוירמן-פלוס (פרקליטה בכירה בפרקליטות מחוז תל אביב) אב לארבעה וסבא.
יותם (מלך יהודה)
יוֹתָם מלך יהודה הוא דמות מקראית, בנם של עוזיהו ויְרוּשָׁא בַּת-צָדוֹק. שימש כעוצר בממלכת יהודה ולאחר מכן כמלך יהודה בשנים 758 - 733 לפנה"ס.
מלכותו
אביו עוזיהו מלך יהודה התנגע בצרעת כ-25 שנה לפני סיום מלכותו, ומאז שימש בנו יותם כעוצר:
על יותם מסופר כי הייתה לו יד במקצת מפעלי בניה:
גם על כיבוש עמון על ידו מסופר: אזור זה נכבש קודם לכן על ידי אביו עוזיה, וכנראה העמונים מרדו באביו ויותם חזר ושעבדם.