cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Boosey & Hawkes
לפני המיזוג בין חברות בוזי והוקס
בשנת 1874 החברה עברה לרחוב ריג'נט 295, היכן שהחברה נשארה 131 שנים, ואף בזכות ההצלחה רכשה כמחצית מעסקי הרחוב כאשר נוהלה על ידי לזלי בוזי 1887–1979.
בשנת 1892 פתחה החברה סניף בניו יורק שקיים גם היום, נכון ל-2021.
הוקס ובנו (Hawkes & Son) או ריבייר והוקס (Rivière & Hawkes) הייתה חברה יריבה חזו של בוזי. היא הוקמה בשנת 1865 בידי ויליאם הנרי הוקס למכירת יצירות תזמורתיות.
החברה גם ייצרה כלי נגינה וחלקים כמו עלים לנגינה על קלרינט, ובשנת 1925 נפתח מפעל לייצור כלי נגינה באדג'וור, צפון לונדון.
העסק, שנודע גם בהוצאות של מוזיקה לתזמורות צבאיות, הועבר בירושה לראלף הוקס (1898–1950).
לאחר המיזוג
לזלי בוזי וראלף הוקס נפגשו במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 כחברים באיגוד זכויות היוצרים הבריטי למוזיקה ובהמשך חתמו על איחוד החברות באוקטובר 1930.
בעקבות האנשלוס ותהליך הנאציפיקציה של ההוצאה הוינאית Universal Edition, ההוצאה החתימה מלחינים מתנגדי הנאצים כמו בלה ברטוק וזולטן קודאי, וכן העסיקה יהודים עובדי החברה שברחו מוינה ללונדון.
עוד אנשים בחברה שעברו מאירופה המשוסעת ללונדון היו העורך ארווין שטיין והמלחין-עורך לאופולד ספינר, שגם הקימו את הכתב העת Tempo.
ב-1939 החברה רכשה את הזכויות למלחינים בנג'מין בריטן (כולל פיטר גריימס מספר שנים מאוחר יותר) ואהרון קופלנד. לאחר מלחמת העולם השנייה החברה רכשה את הוצאת "אדישן רוסס".
בשנות ה-50 החברה התרחבה למספר מקומות בעולם, כך שנפתחו משרדים בבון, יהונסבורג, ניו יורק, פאריס, טורונטו וסידני.
בנוסף, בסוף שנות ה-40 נראה שחל מפנה ביחסים בין לסלי בוזי וראלף הוקס:
התגלה כי הוקס הלווה מאה אלף ליש"ט בזמן המלחמה (ללא אישור הרשויות) כדי לרכוש את כל הוצאת התווים ולהעבירה לניו יורק, ולהשאיר לבוזי את המחלקה של ייצור הכלים בלונדון.
בזמן התקופה הלא פשוטה לחברה, בוזי תמך במנהל ארנס רוט. רוט מצד שני ראה בהתנהגות של בוזי פזיזה ולא יעילה והוציא את בניו של בוזי מניהול החברה.
בריטן לא היה מרוצה מניהול החברה, ועל כן דרש את מינוייו של דונלד מיטצ'ל כמנהל אשר יחפש מלחינים חדשים שיצירותיהם יוצאו לאור.
לאחר סכסוך מתמשך, רוט פיטר את מיטצ'ל. זה האחרון החליט לפתוח את ההוצאה לאור "פייבר" כשלוחה של "פייבר ופייבר"  בתמיכת בריטן וטי אס אליוט.
בוזי פרש מן החברה בשנת 1964, ונפטר ללא הודעה לציבור בשנת 1979. הוא קיבל מצרפת את אות הכבוד של הלגיון.
לונזו בול
לונזו אנדרסון בול (באנגלית: Lonzo Anderson Ball; נולד ב-27 באוקטובר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת שיקגו בולס מליגת ה-NBA. שיחק בליגת המכללות עבור אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ("UCLA").
ראשית חייו
בול נולד באנהיים שבקליפורניה, בנם הבכור מבין שלושה בנים של לה-ואר וטינה. הוא למד בתיכון צ'ינו הילס בסן ברנרדינו. בול הצטיין בקבוצת הכדורסל של התיכון ובשנתו האחרונה השיג ממוצע של טריפל דאבל, 23.9 נקודות, 11.3 ריבאונדים ו-11.7 אסיסטים למשחק. הוא הוליך את קבוצתו למאזן מושלם של 35–0 ולזכייה באליפות התיכונים של קליפורניה. בתום העונה נבחר למר כדורסל של קליפורניה, למר כדורסל של ארצות הברית, זכה בפרס מורגן ווטן ובפרס נייסמיית' לשחקני תיכון והשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
קריירת המכללות
בעונת 2016/2017 שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. הקבוצה סיימה במאזן 33–6 והפסידה בשמינית גמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל לאוניברסיטת קנטקי. בול סיים את העונה עם ממוצע של 14.6 נקודות, 6 ריבאונדים, 7.6 אסיסטים (ראשון בליגת המכללות) ו-1.8 חטיפות למשחק. הוא נבחר לחמישיית העונה בליגת המכללות ובליגת PAC-10, שחקן השנה הראשונה המצטיין של ליגת ה-PAC-10 ובפרס ויימן טיסדייל לשחקן השנה הראשונה המצטיין ב-NCAA.
לוס אנג'לס לייקרס
בדראפט ה-NBA ב-2017 נבחר במקום השני על ידי לוס אנג'לס לייקרס. במהלכה של ליגת הקיץ של ה-NBA זכה בול עם הלייקרס באליפות. לאחר שהשיג שני טריפל-דאבלים במהלך הליגה והוביל אותה באסיסטים למשחק נבחר בול ל-MVP של ליגת הקיץ. במשחק נגד פיניקס סאנס, בראשיתה של עונתו הראשונה, קלע 29 נקודות, הוריד 11 ריבאונדים ומסר 9 אסיסטים. מספר משחקים לאחר מכן רשם 19 נקודות, 12 ריבאונדים ו-13 אסיסטים במשחק מול מילווקי באקס. בסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
בשל פציעה בקרסול נעדר בול מ-35 המשחקים האחרונים של קבוצתו בעונת.
ניו אורלינס פליקנס
ב-6 ביולי 2019 הועבר בטרייד לניו אורלינס פליקנס, יחד עם ברנדון אינגרם, ג'וש הארט, דיאנדרה האנטר ושתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לאנתוני דייוויס.
שיקגו בולס
באוגוסט 2021 הועבר בול לשיקגו בולס במסגרת עסקת "חתימה והעברה", תמורת תומאש סטורנסקי, גארט טמפל ובחירת דראפט עתידית.
חיים אישיים
אביו של בול הקים חברת הלבשה תחת המותג "Big Baller Brand" (ובקיצור BBB) לשיווק מוצרי הלבשה וספורט. שם המותג מתייחס לבול ושני אחיו, לאמלו ולי-אנג'לו, כדורסלנים אף הם.
בנוסף ללונזו בול ילדה בשם זואי.
סטרלינג קיי בראון
סטרלינג קלבי בראון (באנגלית: Sterling Kelby Brown, נולד ב-5 באפריל 1976) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו ככריסטופר דארדן בסדרה "סיפור פשע אמריקאי", עבורו זכה בפרס אמי, ובזכות תפקידו כרנדל פירסון בסדרת הדרמה של NBC "החיים עצמם", תפקיד עליו זכה בפרס אמי, פרס גלובוס הזהב ופרס גילדת שחקני המסך.
שנים ראשונות
בראון נולד בשנת 1976 בסנט לואיס, מיזורי, לסטרלינג בראון ג'וניור ואראלין בנקס בראון; יש לו שתי אחיות ושני אחים. אביו מת כאשר היה בן 10; כילד היה ידוע יותר בשמו האמצעי, קלבי, אך בגיל 16 החל להשתמש בשמו הפרטי, סטרלינג, כדי לכבד את אביו המנוח. בראון למד באוניברסיטת סטנפורד בה סיים את לימודיו בשנת 1998 עם תואר במשחק, ואחר כך המשיך ללימודים בבית הספר לאמנויות טיש באוניברסיטת ניו-יורק.
קריירה
לאחר סיום לימודיו בקולג', בראון הופיע בכמה תפקידים בתיאטרון ובתפקידי משנה בסדרות טלוויזיה רבות, בהן "ER", "NYPD Blue", "ג'אג", "בוסטון ליגל", "זהות בדויה", "ללא עקבות" ו"משמרת שלישית".
בראון גילם את דמותו של צייד הערפדים גורדון ווקר בסדרה "על טבעי" ואת הבלש קאל ביצ'ר בסדרה "מבוקש".
בשנת 2007 החל לגלם את דמותו של ד"ר רולנד בורטון בסדרת הדרמה "נשות קבע" של רשת Lifetime במשך שבע עונות, כאשר הפרק האחרון שודר ב-9 ביוני 2013.
בשנת 2016 בראון הופיע במיני סדרה של רשת FX "סיפור פשע אמריקאי: אמריקה נגד או. ג'יי. סימפסון" בתפקיד כריסטופר דארדן. על תפקידו בסדרה זכה בפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני סדרה או בסרט טלוויזיה. עוד באותה שנה החל בראון לשחק בסדרת הדרמה "החיים עצמם" בתפקיד רנדל פירסון, תפקיד עליו זכה בפרס אמי, בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה.
בשנת 2018 גילם נג'ובו בסרט גיבורי העל "הפנתר השחור" המבוסס על הקומיקס הפנתר השחור בהוצאת מארוול קומיקס. באותה שנה שיחק בסרט המדע בדיוני-אימה "הטורף",, אשר מהווה הרביעי מסדרת הסרטים של "הטורף". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט "מלון ארטמיס" לצידה של ג'ודי פוסטר.
בשנת 2019 דיבב את דמותו של גארי החזיר בסרט "אנגרי בירדס - הסרט 2" ובנוסף דיבב גם את דמותו של לוטננט מת'יאס בסרט "לשבור את הקרח 2".
בשנת 2020 שיחק במותחן הדרמה "מסלול נקמה" לצדם של בלייק לייבלי וג'וד לאו.
בשנת 2022 כיכב בסרט הקומדיה המוקומנטרי "Honk for Jesus. Save Your Soul.".
חיים אישיים
ביוני 2007, בראון נישא לשחקנית מישל ריאן ביית', חברתו מהקולג'. לזוג יש שני בנים.
התאחדות הקטרגל הרוסית
התאחדות הקטרגל הרוסית (ברוסית: Ассоциация мини-футбола России, בראשי תיבות: АМФР) היא חטיבה של איגוד הכדורגל הרוסי האחראית על ארגון תחרויות קטרגל. נוסד בשנת 1992. ההתאחדות מנהלת את נבחרת רוסי בקטרגל ואת נבחרת רוסיה בקטרגל נשים.
כריס בראון
כריסטופר מוריס "כריס" בראון (באנגלית: Christopher Maurice "Chris" Brown; נולד ב-5 במאי 1989) הוא זמר, כותב שירים, רקדן, במאי ושחקן אמריקאי.
ביוגרפיה
בראון נולד בעיירה טאפהאנוק שבווירג'יניה. מאז שהיה קטן אהב מוזיקה, לימד את עצמו לשיר ולרקוד והושפע ממייקל ג'קסון, מאריתה פרנקלין ומסטיבי וונדר. בגיל 11 הבחינה אמו בכישרונו ועודדה אותו להמשיך בכך. בעקבות זאת חיפשו מפיקים מקומיים. לאחר כמה ניסיונות משך את תשומת הלב של קבוצת מפיקים קטנה שעזרה לו להקליט את הדמו שלו. לאחר מכן ב-2004 עזב את בית הספר התיכון ועבר להתגורר בניו יורק עם קבוצת המפיקים במטרה למצוא חברת הקלטות. בסופו של דבר קיבל הזדמנות ונבחן מול טינה דייוויס ו-L.A. רייד מדאף ג'אם. הם התלהבו מהכישרון שלו ונכנס לאולפן הקלטות ובמשך חצי שנה הקליט כ-50 שירים. לבסוף הוכנסו רק 14 שירים לאלבום הבכורה.
2005-2006: Chris Brown
ב-29 בנובמבר 2005 הוציא בראון את אלבום הבכורה שלו שנקרא על שמו - Chris Brown. האלבום, שנכנס למצעד הבילבורד, מכר מעל 155,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. הסינגל הראשון שיצא מהאלבום היה "Run It!" שנכנס למצעד הבילבורד. הסינגל הפך להצלחה ברחבי ארצות הברית. הסינגל השני היה "Yo Excuse Me Miss", שהפך גם הוא להצלחה ונכנס לעשרת הגדולים. הסינגל השלישי, "Gimme That" שבו הוא מארח את הראפר ליל ויין, יצא ב-2 במרץ 2006. הסינגל הרביעי יצא ב-8 באוגוסט היה "Say Goodbye" ששימש חלק מהפסקול של הסרט "סטפ אפ", ב-23 באוקטובר 2006 יצא שיתוף פעולה של בראון עם הראפר באו וואו בשיר "Shortie Like Mine". ב-15 בינואר 2007 יצא שיתוף פעולה של בראון יחד עם ליל ויין בשיר "Poppin'".
2007-2008: Exclusive
זמן קצר לאחר סיום סיבוב ההופעות שלו יחד עם ני-יו, החל בראון בהפקת אלבום האולפן השני שלו, "Exclusive", אשר היה אמור לצאת באוגוסט 2007 אך נדחה ויצא ב-6 בנובמבר 2007. בשבוע הראשון ליציאתו מכר האלבום מעל 300,000 עותקים. הסינגל הראשון שיצא היה "Wall to Wall" שיצא ב-29 במאי 2007 והגיע למקום ה-22 במצעד הבילבורד. ב-21 באוגוסט יצא הסינגל השני מהאלבום שהיה "Kiss Kiss", דואט יחד עם הזמר טי-פיין השיר צבר הצלחה שהתגברה מאז יציאתו וביצע את העלייה הכי גדולה של כריס מאז "Run It".
ב-3 ביוני 2008 יצא אלבומו של בראון בעריכה מחודשת עם שש רצועות חדשות וביניהן השיר "Forever" שהיה גם הסינגל הראשון מן העריכה המחודשת של האלבום. הסינגל הגיע למקום השני במצעד הבילבורד. הסינגל השני והאחרון מהעריכה המחודשת של האלבום נקרא "Superhuman" שהיה דואט עם הזמרת קרי הילסון. על אלבומו, הוא זכה בתואר "זמר השנה" של טקס פרסי המוזיקה האמריקאית. באוגוסט 2008 ביצע את השיר "Dreamer" כחלק מהפסקול לטקסי האולימפיאדה והשתתף בשיר "What Them Girls Like" של הראפר האמריקאי "לודאקריס". ב-10 באוקטובר הוציא כריס עוד דואט הפעם עם הראפר "טי-פיין" שנקרא "Freeze".
2009-2010: Graffiti ואלבומי אוסף
ב-14 בינואר 2009 יצא שיתוף פעולה של בראון יחד עם פארל ויליאמס בשיר "Work That!". ב-18 ביולי יצא השיר "Better on the Other Side" שהיה שיר מחווה לזכרו של הזמר מייקל ג'קסון וכלל אמנים כמו בראון, אשר, בויז טו מן, שון קומבס ודה גיים. ב-9 באוגוסט יצא שיתוף פעולה של בראון עם הזמרת אסתר דין בשיר "Drop It Low". ב-8 בדצמבר 2009 יצא אלבומו השלישי של בראון שנקרא "Graffiti". הסינגל הראשון היה "I Can Transform Ya" בשיתוף עם הזמר ליל ויין, השיר יצא ב-29 בספטמבר והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד. ב-23 בנובמבר יצא "Crawl" שהיה הסינגל השני והאחרון מהאלבום וזכה להצלחה רבה. ב-14 בדצמבר הופץ דואט של בראון עם הראפר ג'ולז סנטנה בשם "Back to the Crib".
ב-14 בפברואר 2010 יצא אלבום עם אוסף שירים חדשים של בראון שנקרא "In My Zone". ב-19 ביוני 2010 הופץ אלבום אוסף שני של בראון בשם "Fan of a Fan" בשיתוף עם הראפר האמריקאי "Tyga". הסינגל הראשון שהופץ היה "Deuces" אשר הגיע למקום ה-19 במצעד הבילבורד. באלבום מארחים בראון וטייג'ה את האומנים: "Kevin McCall", "Bow Wow" וליל ויין. ב-24 באוגוסט יצא הסינגל "Make a Movie". הסינגל השני מהאלבום שהופץ היה "No Bullshit" שיצא ב-18 בינואר 2011. ב-22 בספטמבר יצא שיתוף פעולה של בראון עם הראפר באו וואו בשיר "Ain't Thinkin' 'Bout You".
2010-2011: F.A.M.E.
ב-25 באוקטובר 2010 יצא הסינגל הראשון מאלבומו הרביעי של בראון "Yeah 3x". ב-29 באוקטובר יצא שיתוף פעולה של בראון עם הזמר T.I. בשיר "Get Back Up". ב-1 בפברואר 2011 הופץ הסינגל השלישי מהאלבום שהיה "Look At Me Now" בו מתארח ליל ויין, השיר נכנס למקום ה-6 במצעד הבילבורד. במקביל שיתף בראון פעולה בשיר "Champion" לצד הראפר צ'ימפ. ב-1 במרץ יצא שיתוף פעולה של בראון עם הראפר ביג שון בשיר "My Last". ב-8 במרץ יצא שיתוף פעולה שני של בראון עם הזמרת קרי הילסון בשיר "One Night Stand". ב-11 במרץ יצא השיר "Beautiful People", שהיה הסינגל השלישי מהאלבום והיה שיתוף פעולה של בראון יחד עם בני בנאסי. שבוע לאחר מכן ב-18 במרץ 2011 יצא לאור האלבום עצמו שנשא את השם "F.A.M.E." (ראשי תיבות של Forgiving All My Enemies ו-Fans Are My Everything).
ב-22 במרץ יצא דואט של בראון עם הראפר טי-פיין בשיר "Best Love Song". הסינגל הרביעי מהאלבום היה "She Ain't You" שיצא ב-28 במרץ. הסינגל הבא שיצא האלבום היה "Next to You" שיצא ב-24 ביוני והיה דואט עם הזמר ג'סטין ביבר. ב-28 ביוני יצא השיר "Pot of Gold" יחד עם דה גיים. ב-26 ביולי יצא השיר "Body 2 Body" וב-2 באוגוסט יצא שיתוף הפעולה של בראון יחד עם הניו בויז בשיר "Better with the Lights Off". הסינגל השישי והאחרון מהאלבום היה "Wet the Bed" שיצא ב-13 בספטמבר. ב-1 באוקטובר השתתף בראון בשיר "International Love" לצד הראפר פיטבול. השיר הגיע למקום ה-13 במצעד הבילבורד. ב-20 באוקטובר יצא שיתוף פעולה של בראון עם פאט ג'ו בשיר "Another Round". ב-16 בנובמבר התארח בראון בשיר "Why Stop Now" לצד הראפר באסטה ריימס וב-18 בנובמבר יצא השיר "Strip".
2012: Fortune
אלבומו החמישי של בראון יצא ב-29 ביוני 2012 ונקרא "Fortune". הסינגל הראשון שיצא מהאלבום היה "Turn Up The Music" שיצא ב-7 בפברואר 2012. ב-20 בפברואר שוחרר הרמיקס הרשמי של השיר שכלל שיתוף פעולה עם הזמרת ריהאנה. לאחר מכן יצא הרמיקס לשיר "Birthday Cake" של ריהאנה שאירחה את בראון. ב-27 במרץ יצא דואט של בראון עם הזמרת ניקי מינאז' בשיר "Right by My Side". ב-3 באפריל יצא שיתוף פעולה של בראון עם מגוון אומנים בשיר "Take It to the Head". הסינגל השני מהאלבום היה "Sweet Love" שיצא ב-10 באפריל. ב-13 באפריל יצא הסינגל השלישי שהיה "Till I Die". ב-28 באפריל יצא שיתוף פעולה של בראון יחד עם ליל ויין בשיר של התקליטן דייוויד גטה בשם "I Can Only Imagine" שיצא מהאלבום Nothing but the Beat.
ב-4 במאי שיתף בראון פעולה עם הזמרת ברנדי נורווד בשיר "Put It Down". ב-18 במאי הוציא בראון את הסינגל הרביעי מהאלבום שהיה "Don't Wake Me Up" שהגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד. הסינגל החמישי והאחרון שיצא מהאלבום היה "Don't Judge Me" שיצא ב-14 באוגוסט. ב-17 באוגוסט יצא השיר "Algo Me Gusta de Ti" של הצמד הפורטו ריקני "Wisin & Yandel". ב-2 בספטמבר יצא השיר "Celebration", שיתוף פעולה בין בראון לראפר דה גיים.
2013-2014: X
ב-17 בינואר 2013 יצא שיתוף פעולה של בראון עם הזמר פאבולוס בשיר "Ready". ב-13 בפברואר יצא הסינגל "As Your Friend" של הזמר והדי ג'יי אפרוג'ק אשר אירח את בראון בשיר. הסינגל הראשון מאלבומו השישי של בראון יצא ב-29 במרץ ונקרא "Fine China". ב-4 באפריל יצא דואט של בראון עם הזמר טייג'ה בשיר "For the Road". ב-15 באפריל הופץ שיתוף פעולה של בראון עם הזמר שון קינגסטון בשיר "Beat It". ב-17 ביוני יצא דואט של בראון עם הזמרת המנוחה אליה אשר נעשה שימוש בהקלטות שבוצעו לפני מותה בשיר "Don't Think They Know" אשר שימש כסינגל השני מהאלבום. ב-16 ביולי יצא שיתוף פעולה נוסף בין בראון לניקי מינאז' בשיר "Love More" אשר יצא כסינגל השלישי מהאלבום. ב-4 בספטמבר יצא שיתוף פעולה עם הראפר פושה טי בשיר "Sweet Serenade". ב-17 בספטמבר יצא השיר "Show Me" יחד עם קיד אינק. וב-19 בדצמבר יצא הסינגל הרביעי מהאלבום שנקרא "Loyal".
אלבומו השישי של בראון נקרא "X" ויצא לאור ב-16 בספטמבר 2014. ב-11 במרץ 2014 יצא שיתוף פעולה שני של בראון וקיד אינק בשיר "Main Chick". ב-30 ביוני יצא שיתף פעולה של בראון יחד עם אשר וריק רוס בשיר "New Flame" אשר מהווה את הסינגל החמישי והאחרון מהאלבום. ב-3 באוגוסט יצא שיתוף פעולה של בראון ומספר אומנים נוספים בשיר "Hold You Down". ב-28 באוקטובר יצא שיתוף פעולה של בראון עם ניקי מינאז', ליל ויין ודרייק בשיר "Only". ב-11 בנובמבר יצא שיתוף פעולה של בראון עם אומריאן והזמרת "Jhene Aiko" בשיר "Post to Be".
2015-2016: Fan of a Fan: The Album ו-Royalty
ב-20 בפברואר 2015 יצא אלבום שיתוף פעולה של בראון יחד עם טייג'ה שנקרא "Fan of a Fan: The Album". הסינגל הראשון מהאלבום היה "Ayo" אשר יצא ב-6 בינואר. ב-9 בינואר שיתף בראון פעולה שוב עם קיד אינק בשיר "Hotel". ב-6 בפברואר יצא הסינגל השני, "Bitches N Marijuana". ב-10 בפברואר יצא שיתוף פעולה של בראון עם הזמרת סבין סטריטר בשיר "Don't Kill The Fun". ב-24 בפברואר יצא שירו של T.I. יחד עם בראון, "Private Show". ב-3 במרץ יצא השיר "Five More Hours" של התקליטן דוראו בעריכה מחודשת יחד עם בראון. ב-12 במרץ יצא שיתוף פעולה בין בראון לג'יימי פוקס בשיר "You Changed Me". ב-21 באפריל שיתף בראון פעולה שוב עם פיטבול בשיר "Fun". ב-4 במאי יצא השיר "Do It Again" של הזמרת פיה מיה אשר אירחה את הראפר טייג'ה ואת בראון. ב-12 במאי יצא השיר "How Many Times" בהשתתפותו של בראון ואומנים נוספים. ב-26 ביוני יצא השיר "All Eyes on You" של הראפר מיק מיל אשר אירח את בראון ואת הראפרית ניקי מינאז'. באותו יום יצא הסינגל הראשון מאלבומו השביעי של בראון, הסינגל נקרא "Liquor". ב-27 ביולי 2015 הגיע בראון לישראל והופיע באמפי פארק בראשון לציון. למעלה מעשרת אלפים צופים הגיעו להופעה.
ב-9 בנובמבר יצא הסינגל השלישי מהאלבום שנקרא "Back to Sleep". השיר זכה למעמד זהב בניו זילנד ומכר למעלה מ-300 אלף עותקים בארצות הברית לבד. לאחר מכן יצא לשיר גרסה אשר כללה את הזמרים אשר וזאין מאליק. בעקבות ההצלחה הוציא בראון רמיקס שהיה בעצם חלק המשך לשיר וכלל את הזמרים מיגל, אוגוסט אלסינה וטריי סונגז. חלק מספר 3 יצא ב-10 באפריל 2016 וכלל את הזמר האמריקאי טאנק, אר. קלי ואנטוני המילטון. הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום היה "Fine by Me" אשר יצא ב-27 בנובמבר. ב-18 בדצמבר יצא אלבום הסטודיו השביעי של בראון אשר נשא את השם "Royalty" כשמה של בתו. האלבום הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד וזכה למעמד זהב כשלושה חודשים לאחר יציאתו. באותו יום עלה לחשבון היוטיוב של הזמר קליפ לשיר "Little More" אשר כלל את בתו.
ב-3 בפברואר 2016 יצא שיתוף פעולה בין זנדאיה לבראון בשיר "Something New". ב-27 במרץ יצא גרסת רמיקס לשיר "I'm the Man" של הראפר 50 סנט אשר כללה שיתוף פעולה עם בראון. ב-31 במרץ יצא שיתוף הפעולה השני של בראון עם בני בנאסי הפעם בשיר "Paradise". ב-17 באפריל התארח בראון בשירו של ג'י-איזי שנקרא "Drifting".
2016-2018: Heartbreak on a Full Moon
ב-1 במאי 2016 הכריז בראון על אלבום הסטודיו השמיני שלו שיקרא "Heartbreak on a Full Moon". הסינגל הראשון מהאלבום היה "Grass Ain't Greener" אשר יצא ב-5 במאי, וב-26 באוגוסט יצא הקליפ לשיר. יום לאחר מכן התארח בשיר "No Romeo No Juliet" של הראפר 50 סנט. ב-26 במאי התארח בראון בשירו של DJ Drama בשם "Wishing". ב-17 ביוני שיתף פעולה עם Teyana Taylor בשיר "Freak On". ב-11 ביולי השתתף בשירו של Famous Fresh הנקרא "Leave Broke". ב-28 ביולי התארח בשיר "Do You Mind" של DJ Khaled. ב-1 בספטמבר פרסם שיר חדש בשם "What Would You Do?". ב-18 בספטמבר פרסם את הגרסה המלאה לשיר "Lady In The Glass Dress", שיצא כ-Interlude באלבומו השישי "X". ב-21 בספטמבר אירח את Bryson Tiller בשיר חדש שהוציא הנקרא "Keep You In Mind".
ב-8 ביוני הוציא שיר חדש שנקרא " Welcome To My Life " עם הזמר קאל סקראבי על הסרט הדוקומנטרי החדש עליו, בתאריך 16 באוגוסט בראון הוציא קליפ לשיר "Questions", לאחר מכן כריס הוציא השיר "Pills & Automobiles" שהוא גם חלק מהאלבום שעתיד לצאת. ב-31 באוקטובר בראון הוציא את אלבומו החדש שבו 45 שירים.
2019-הווה: Indigo ו-Breezy
ב-4 בינואר 2019 שחרר בראון את הסינגל הראשון מתוך אלבומו התשיעי, Indigo. ב-4 בפברואר התארח בשירו של טריי סונגז "Chi Chi". ב-11 באפריל הוציא את הסינגל השני מתוך האלבום, "Back to Love. השיר השלישי מתוך האלבום, "Wouble Up" בשיתוף ג'י-איזי וניקי מינאז', שוחרר שבוע לאחר שיר זה. ב-25 באפריל התארח בשיר של מרשמלו ביחד עם טייגה בשם "Light It Up". ב-2 במאי, בראון חשף את רשימת האורחים שהולכים להופיע באלבום, ברשימה הופיעו אמנים כמו ניקי מינאז', טייגה, ג'סטין ביבר, ליל ויין, ג'וינר לוקאס ודרייק. ב-28 ביוני הוציא בראון את האלבום Indigo. בארצות הברית, Indigo הופיע במקום הראשון בבילבורד 200 עם 108,000 עותקים בשבוע הראשון שלו.
ב-5 במאי 2020 יצא לאור האלבום "Slime & B" שבו שיתף פעולה עם האומן יאנג ת'אג. ב-2 באוגוסט הכריז בראון על אלבום חדש שיקרא "Breezy" ויכלול סרט קצר שילווה ליציאת אלבום. ב-14 בינואר 2022 יצא הסינגל הראשון מהאלבום שנקרא "Iffy".
ב-17 ביולי 2023 השתתף בסינגל "Motion" של טיי דולה סיין.
קריירת משחק
במקביל לחייו כזמר ניסה בראון את כישורי המשחק שלו ובשנת 2006 שיחק בסדרה "Christmas in Washington" ובסרט הדרמה המוזיקלית "אחוות הריקודים" אשר יצא ב-12 בינואר 2007. הסרט זכה לביקורות לא מחמיאות מצד המבקרים, אך גרף במהרה כ-61 מיליון דולר בקופות, מה שסלל לכריס את דרכו בתעשיית הסרטים. באותה השנה שיחק בסרט הדרמה "This Christmas" שיצא ב-21 בנובמבר 2007. לאחר מכן השתתף בסרטים "Into the Woods" שיצא ב-2008, "Blood Rogues" ו-"Phenom" ב-2009, "Takers" בשנת 2010.
בראון השתתף בכמה סצנות בסרט "לחשוב כמו גבר" שיצא בשנת 2012. כמו כן, שיחק בתפקיד ראשי בדרמת הריקודים "הקרב על הרחבה" אשר יצא בספטמבר 2013.
חיים אישיים
ב-2008, ניהל מערכת יחסים עם ריהאנה. בפברואר 2009, ביום בו התקיים טקס פרס גראמי ה-51, נעדרו השניים מהטקס, ומאוחר יותר התברר כי בראון הכה את ריהאנה בעקבות ויכוח שפרץ ביניהם כאשר השניים היו בתוך מכונית ולאחר מכן השאיר אותה כאשר היא חבולה ופצועה. בעקבות אותו מקרה, קיבל בראון צו הרחקה מריהאנה כאשר עליו להתרחק ממנה במרחק של 50 מטרים לפחות ובאירועים מתוקשרים מרחק של 9 מטרים. במהלך שנת 2012, ביטלה ריהאנה את צו ההרחקה. והשניים חזרו להיות בזוגיות וב-2013 נפרדו.
ב-2015 פורסם כי בראון הוא אב לתינוקת בת שנה ששמה הוא רויאלטי (royalty). בראון ואם הילדה, ניה גוזמן, מנהלים ביניהם משמורת משותפת עליה. על פי ההסכם, היא נמצאת באחריותו 12 ימים בחודש ובנוסף הוא אחראי לשלם לאם דמי מזונות עבור גידול הילדה.
הכינוי של כריס בראון הוא Breezy.
בהערכות בין השנים 2017–2022, הונו של בראון הוערך בכ50 - 100 מיליון דולר.
בינואר 2019 נעצר בצרפת בחשד לאונס אך בהמשך שוחרר לאחר שהמשטרה קיבלה את גרסתו לכך שמדובר בתלונת שווא, הוא שוחרר ומסר כי יתבע את המתלוננת.
ב-11 בנובמבר 2019 נולד בנו השני איקו.
ב-7 בינואר 2022 נולדה בתו השלישית, לובלי.
סיבובי הופעות
Under The Influence Tour :2023
ביג מרכזי קניות
ביג מרכזי קניות בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בפיתוח והשקעה בענף מרכזי הקניות, לוגיסטיקה, משרדים, דיור ואנרגיה, כאשר מרבית פעילותה העסקית היא בתחום הנדל"ן המניב. החברה היא בעלת השליטה בחברה הציבורית אפי נכסים בע"מ.
החברה פועלת בארבעה אזורים גאוגרפים עיקריים – ישראל (מטה מרכזי), ארצות הברית, סרביה, צרפת ובנוסף ברומניה, פולין וצ'כיה באמצעות אפי נכסים.
החברה נסחרת משנת 2006 בבורסה לניירות ערך בתל אביב, וניירות הערך שלה נכללים במדד תל אביב 35 ובמדד תל אביב נדל"ן. בעלי השליטה בחברה הם האחים יהודה ורוני נפתלי.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1994 על ידי יהודה נפתלי, עם החזון לפיתוח מרכזי קניות פתוחים בישראל. בשנת 1997 נפתח הפאוור סנטר הראשון "BIG באר-שבע", על שטח של כ-90 דונמים, בשותפות עם חברת שיכון עובדים.
בשנת 1998 החלה את פעילותה כשותפות מוגבלת בשם "ביג מרכזים מסחריים", שהוקמה על ידי האחים יהודה ורוני נפתלי, באמצעות חברות פרטיות בבעלותם "מצוקים נדל"ן" ו"מצוקים חיפה".
עד שנת 2004 הוקמו חמישה מרכזי קניות של ביג ביישובים: באר שבע, חיפה, בית שמש, רגבה ואילת.
בשנת 2004 מונה איתן בר זאב, לשעבר מנכ"ל מקדונלד'ס בישראל, למנכ"ל החברה. בשנת 2019 מונה בר זאב ליו"ר החברה במקום יהודה נפתלי. עד לאותה שנה הוקמו ונרכשו 25 מרכזי קניות סגורים ופתוחים בישראל.
בשנת 2019 מונה חי גאליס למנכ"ל החברה. גאליס הגיע לחברה בשנת 2002 בשנת 2004 מונה למנהל המרכזים. בתחילת 2009, עם ההתרחבות והגידול של ביג, הוא מונה לסמנכ"ל ניהול ותפעול. ובשנת 2016 עם עזיבתו של המשנה למנכ"ל, ישראל יעקבי מונה גאליס כמחליפו.
בשנת 2004 הוקמה חברת "ביג מרכזי קניות בע"מ" וכל הפעילות מוזגה לתוכה.
במאי 2006 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב וגייסה 300 מיליון ש"ח במניות ובאיגרות חוב.
Waiting For The Sun
Waiting For The Sun הוא אלבומה השלישי של להקת הדלתות. כל שירי האלבום הולחנו ונכתבו בידי חברי הלהקה. הקו המוזיקלי הרך השורר ברוב האלבום, עם דגש רב יותר על נגינת הקלידים של ריי מנזרק, היווה תפנית בסגנון הלהקה, ממנה חזרה באלבומה החמישי, Morrison Hotel. הלהקה תכננה להכניס לאלבום את היצירה Celebration of the Lizard, אך לבסוף לא נכללה היצירה באלבום, אלא רק קטע אחד ממנה - Not To Touch The Earth, רצועה שיחד עם השיר המסיים, Five To One, מהוות את החלק החזק והעוצמתי יותר באלבום. בהוצאת האלבום המחודשת משנת 2007 נוספה לאלבום היצירה celebration of The lizard כמו גם האדאג'יו של אלבינוני בביצוע הדלתות, שיחת אולפן בין חברי הלהקה ושתי גרסאות נוספות לשיר Not to touch the earth.שני סינגלים מהאלבום יצאו: Hello, I Love You, שהגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי, ו - The Unknown Soldier, שירם הפוליטי היחיד של הדלתות, שהגיע למקום ה - 39 באותו מצעד. שיר הנושא של האלבום, Waiting For The Sun, לא נכלל באלבום זה אלא רק באלבום Morrison Hotel. שיר בולט נוסף באלבום הוא Spanish Caravan.
ביג מרכזי קניות
היסטוריה
בשנת 2008 הקימה החברה, כשותפה מובילה בחברת BIG CEE, מיזם לפיתוח פעילויות בסרביה, נכון ל-2021 היא החברה הגדולה ביותר בתחום מרכזי המסחר בסרביה. BIG CEE מחזיקה בתשעה מרכזי קניות, שני מרכזים לוגיסטיים, בניין משרדים ופרויקט למגורים, וכן שלושה מגרשים בבלגרד, שבץ ויאגודינה לפיתוח עתידי. BIG היא השותפה המובילה בחברת BIG CEE ומחזיקה כ 95% ממנה.
בשנת 2009 נכנסה ביג לשוק האמריקאי ורכשה יחד עם חברת Kimco Realty מרכזים פתוחים מניבים בארצות הברית. בשנים שלאחר מכן גדל פורטפוליו הנכסים האמריקאי עד לכ-30 מרכזי קניות. משנת 2019 החלה החברה לממש חלק מהנכסים ובשנת 2020 התקבלה החלטה אסטרטגית בחברה למימוש כלל הפעילות בארצות הברית כשהתמורות יופנו להשקעות באזורים הגאוגרפיים בהם פועלת החברה לרבות בתחום אנרגיה ירוקה ואנרגיה מתחדשת.
בחודש מאי 2018 הרחיבה את פעילותה לאיתור, רכישה והקמה של מרכזים לוגיסטיים לאחסנה בפריז וסביבתה. בשנת 2021 החזיקה בכעשרה פרויקטים של מרכזים לוגיסטיים בצרפת בשלבים שונים.
בשנת 2019 הושלמה עסקת רכישת 13% ממניות החברה הציבורית אפי נכסים - חברה יזמית בתחום הנדל"ן המניב המתרכזת בתחומי המשרדים, המגורים והמסחר, בשותפות עם קבוצת משקיעים. כשלאחר מהלך הצעת רכש ומיזוג שבוצעה בדצמבר 2020 הגיעה ביג להחזקה של כ-62% מהונה של אפי נכסים והיא מוגדרת כבעלת השליטה.
באותה שנה רכשה ביג יחד עם חברת "מגה אור" את מתחם האוכל "שרונה מרקט" בתל אביב.
ב-6 ביוני 2023 השביתה חברת ביג את מרכזי הקניות שבבעלותה כחלק מהמחאה נגד הרפורמה המשפטית.
פעילות
החברה יוזמת, מפתחת ומנהלת פרויקטים בתחום המסחר, לוגיסטיקה, משרדים, דיור ואנרגיה ופועלת בארבעה אזורים גאוגרפיים עיקריים - ישראל, ארצות הברית, סרביה וצרפת.
מרכזי BIG בישראל: מרכזי BIG FASHION:
פרשת הספינה אברהם גרץ
פרשת הספינה אברהם גרץ התרחשה בשנת 1952, ועוררה הד תקשורתי רב בישראל ובעולם. בפרשה הייתה מעורבת הספינה "אברהם גרץ" שבבעלות חברת הספנות מ. דיזנגוף ושות', כאשר אדן גרץ, בנו של היינץ גרץ הבעלים של החברה, השתלט על הספינה במימי ארצות הברית ואיים להטביע אותה על אנשיה, אם אביו לא יתמנה לשר התחבורה של מדינת ישראל.
תולדות הספינה
בשנת 1905 הקים מאיר דיזנגוף, מי שיהיה לימים ראש עיריית תל אביב, את חברת ספנות מ. דיזנגוף ושות' בע"מ. לאחר שנים צירף אליו דיזנגוף שלושה אנשי עסקים נוספים לחברה, שאחד מהם היה היינץ גרץ, שנולד בגרמניה בשנת 1903. על פי הסכם בין דיזנגוף לשותפיו, עם פטירתו של אחד מהם, יעבור חלקו לשאר השותפים. מאיר דיזנגוף נפטר ראשון בשנת 1936, אחריו נפטרו שניים מן השותפים האחרים. היינץ גרץ שנותר אחרון בחיים היה לבעלים היחיד של החברה, אך היא המשיכה להיקרא בשמה המקורי, מ. דיזנגוף ושות'.
בשנת 1950 רכשה החברה בארצות הברית שלוש ספינות ישנות בנות כ-30 שנה. לאחת מהן, בת 9,440 טון, קרא היינץ גרץ בשם "אברהם גרץ", על שמו של אביו.
ההשתלטות על הספינה
בחודש דצמבר 1952 כאשר ה"אברהם גרץ" הייתה בהפלגה מארצות הברית לקנדה, השתלט עליה אדן גרץ, בנו בן ה-24 של היינץ גרץ, שהיה ימאי בעל תעודת רב חובל מטעם ממשלת פנמה, סילק מן הספינה בערמה את רב החובל האיטלקי של הספינה ושיגר מן הספינה מברק לראש הממשלה דוד בן-גוריון, במברק הודיע אדן גרץ שאם ראש הממשלה לא ימנה את אביו היינץ גרץ לשר התחבורה, הוא יהפוך את הספינה לאלטלנה שנייה, דהיינו יטביע אותה על אנשיה. שעה קלה לאחר מכן הגיעו מברקים דומים למנכ"ל משרד התחבורה, ליועץ המשפטי של חברת דיזנגוף חבר הכנסת יעקב שמשון שפירא ולעורך מעריב הד"ר עזריאל קרליבך.
בהמשך הגיעו מהספינה מברקים נוספים בהם הודיע אדן גרץ, כי בספינה פרץ מרד של הספנים וכן היו בהם משפטים נוספים מקוטעים ובלתי ברורים. באחד המברקים נכללה דרישה להעמיד לדין את בכירי משרד התחבורה.
הרשויות בישראל הסיקו מן המברקים כי סיבתם נעוצה במצבו הנפשי של אדן גרץ ועל כן הורו במברק לאלחוטאי של הספינה שלא לציית יותר לאדן גרץ שכנראה נתבלעה דעתו, אלא לקצין הראשון של הספינה, אמריקאי לא יהודי. האלחוטאי השיב כי אינו יכול לעשות דבר מאחר שרב החובל עומד מעליו ואקדח שלוף בידו.
הרשויות נועצו בפסיכיאטר ועל פי עצתו הבריקו לספינה כי הם מסכימים לדרישותיו של אדן גרץ, כי יעמידו לדין את אנשי הצוות המתמרדים והורו לו לפנות לנמל הקרוב.
הסערה התקשורתית
הידיעה על מצבה של הספינה ועל המברקים ששוגרו ממנה עוררו סערה תקשורתית בישראל ובארצות הברית. כותרת הידיעה בעיתון דבר אמרה:
והעיתון מעריב הכתיר את הידיעה בכותרת:
איתן סנה
איתן סנה (נולד ב-7 במרץ 1970) הוא שחקן קולנוע ישראלי.
ביוגרפיה
סנה נולד בשם איתן אנשל. כנער בן 15 שיחק בסרט "אלכס חולה אהבה" בתפקיד הראשי כאלכס קופרובסקי. סנה למד בימוי בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, אך עזב את לימודיו בתום שנת הלימודים השנייה. עבד ברשת האוזן השלישית במחלקת הקולנוע, ולאחר מכן ניהל את ערוצי הסרטים של yes. לאחר מכן חזר לעבוד באוזן השלישית.
בבגרותו מיעט לשחק, מלבד מספר תפקידים שביצע תחת הבמאי אורן בן סימון:
בשנת 2002 שיחק בתפקיד משנה בסדרה "בקצב הקצב" ששודרה בערוץ 3.
ב-2010 שיחק בסרט "מחוז השפיות".
פרשת הספינה אברהם גרץ
מסע הספינה החטופה
ארבעה ימים התנועעה הספינה על 39 אנשי צוותה במימי האוקיינוס האטלנטי תחת שליטתו של אדן גרץ מבלי שאנשי הצוות הצליחו להשתלט עליה. הדאגה לגורל הספינה חלפה רק כאשר הגיעה הספינה לחופי קנדה. אדן גרץ הורד מן הספינה כשהייתה במרחק של 20 מיל מן החוף, אל גוררת שהזמין, כשהוא לבוש במדי שרד והועבר על ידי רשויות ההגירה הקנדיות לבית מלון בעיר הליפקס והספינה המשיכה לשוט אל נמל סנט ג'ון בקנדה.
איתן סנה
ביוגרפיה
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "מוריס".
פרשת הספינה אברהם גרץ
מסע הספינה החטופה
עתה התעורר עניין חדש; נסתבר כי חברת דיזנגוף הטילה על אנשי הצוות, ככל הנראה בפיתויים כספיים, קשר של שתיקה אודות מה שקרה לספינה בהפלגתה. ב-13 בדצמבר 1952 ערך אדן גרץ מסיבת עיתונאים במונטריאול בה הכחיש כי איים על חיי אנשיה וכי שיגר ממנה מברקים תמוהים. הוא הצהיר כי הוא עדיין רב החובל של הספינה ודחה את הידיעות כי איים על האלחוטאי של הספינה ואילצו לשלוח מברקים לארץ שתוכנם הוכתב על ידו. אנשי הספינה מצידם לא מסרו דבר על האירועים. האלחוטאי הצהיר: "כקצין אלחוטאי נשבעתי שבועת שתיקה וסודיות" וסירב להוסיף דבר.
ב-16 בדצמבר הפליגה הספינה בדרכה לישראל. ב-5 בינואר 1953 הגיעה הספינה לחיפה. הציבור בארץ והעיתונות ציפו כי עם הגיעה של הספינה לחיפה יתבהרו האירועים שהתחוללו עליה, אך נכונה להם אכזבה. בהגיע הספינה לחיפה נאסר על אנשי צוותה להתראיין ולמסור פרטים על אשר אירע בה. נולדה סברה כי המברקים שנשלחו מן הספינה היו ילידי רוחו של האלחוטאי. קמה דרישה להקמת ועדת חקירה אך זו לא נענתה וסיפורה של ה"אברהם גרץ" נשאר בגדר תעלומה שלא נפתרה.
גורלו של אדן גרץ
שמו של אדן גרץ נעלם בהדרגה מן הכותרות. הוא עזב את הארץ והתגורר בפירנצה. סופר כי קיבל תואר דוקטור בפסיכולוגיה. בשנת 1958 הופיע בארץ בתרגום לעברית ספרו הראשון של הפסיכואנליטיקאי אריך פרום "מנוס מחופש", בתרגומו של אדן גרץ.
אדן גרץ לא שב מעולם להתגורר בישראל וככל הידוע נפטר בחו"ל בשנת 2002.
גורלה של הספינה
בשנת 1958 הפליגה הספינה בפיקודו של רב חובל אייק אהרונוביץ', מי שהיה בעברו מפקד ספינת המעפילים יציאת אירופה תש"ז מטורקיה לארצות הברית ועליה מטען יקר של מינרלים. במרחק רב מיעדה עצרה הספינה כשאזל בה הדלק. הוצע לקברניט לגרור את הספינה עד הנמל, אך הוא דחה את ההצעה משום שדמי גרירת הספינה, עם מטען יקר במחסניה, היו עולים על ערך הספינה. במקום זאת אסף הקברניט את כל מכסי העץ של מחסני הספינה והסיק בהם את הדודים, והספינה הגיעה בכוחות עצמה לנמל. הספינה המשיכה להפליג במסגרת חברת "צים" אך לא לזמן רב, בהמשך שנת 1958 הפסיקה את הפלגותיה והוחכרה כממגורה צפה של חיטה. "אברהם גרץ" נמכרה לגריטה בשנת 1960.
אלרון
אלרון ונצ'רס בע"מ, שבעבר נקראה אלרון תעשייה אלקטרונית בע"מ, הוקמה בשנת 1961 בחיפה על ידי עוזיה גליל כחברת אלקטרוניקה, ובהמשך הפכה לחברת החזקות, המהווה את זרוע ההשקעות הטכנולוגיות של קבוצת אי די בי.
אלרון הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב ב-1972 ובנאסד"ק ב-1981.
היסטוריה
ב־1966 ייסדה אלרון עם משרד הביטחון את אלביט שהתמקדה בתחום הביטחוני והתפצלה מאוחר יותר לשלוש חברות נפרדות. בשנת 1968 ייסדה אלרון בשותפות עם קונצרן מונסאנטו מארצות הברית את מונסאל לייצור מכשירי מדידה אלקטרוניים. אלרון החזיקה ב-40% מהמניות. בשנת 1973 מכרה אלרון את חלקה למונסאנטו. ב-1969 הקימה אלרון מתוכה את אלסינט שעסקה בפיתוח מערכות הדמיה רפואית. ב-1972 הייתה אלסינט החברה הישראלית הראשונה שהונפקה בנאסד"ק. מאז הקמת אלסינט הפכה אלרון לחברת החזקות ולא עסקה במישרין בפיתוח או ייצור.
ב-1978 הקימה את פיברוניקס שעסקה בציוד תקשורת מחשבים ובייחוד בטכנולוגיות סיב אופטי. באותה שנה הקימה גם, בשותפות עם ישקר, את "אלרון-ישקר מכשירים רפואיים". ב-1981 הקימה את אופטרוטק, שהייתה החלוצה בפיתוח מערכות אופטיות אוטומטיות לבדיקת מעגלים מודפסים והתאחדה עם אורבוט לחברת אורבוטק.
ב-1983 הייתה אלרון מעורבת בהקמת חברת צורן. ב-1993 הייתה שותפה יחד עם רפא"ל בהקמת RDC שהקימה ב-1998 את גיוון אימג'ינג. במקביל פנתה אלרון לתחום האינטרנט והקימה את נטוויז'ן.
במהלך השנים מכרה אלרון חלק מהחזקותיה והייתה שותפה בהקמת חברות נוספות.
החזקות עיקריות
נכון לשנת 2014, אלרון שותפה או שולטת בכ-30 חברות, בין היתר בחברות הבאות:
ולדמר האו
חיים ועבודה
הוא היה בנו של הצייר יוהנס האו, שהיגר מצפון גרמניה ב-1795, והוא גדל בקהילה הגרמנית של טאלין. אחיו למחצה היה הצייר אדוארד האו. בנוסף לאביו, הוא למד אצל צייר החצר לשעבר קארל פון קוגלגן.
בגיל שש עשרה הוצעה לו הזדמנות לצייר את הדוכסיות הגדולות וקיבל מכתב המלצה לאלכסנדר סאוורוויד, פרופסור באקדמיה הקיסרית לאמנויות. מ-1833 עד 1835 הוא היה "תלמיד אורח" באקדמיה. הוא עבד כצייר עצמאי במשך שלוש שנים, ולאחר מכן טייל ברחבי איטליה וגרמניה במשך שנתיים. בשובו, הוא זכה בתואר צייר חצר, בילה את שלושת העשורים הבאים בציור משפחת המלוכה ומקורביה. הוא מונה לחבר באקדמיה ב-1849.
בין יצירותיו המפורסמות ביותר ניתן למנות את דיוקנאותיו של הצאר ניקולאי הראשון והצארית אלכסנדרה פיודורובנה. בסופו של דבר הוא צייר את כל בני משפחת המלוכה וכן דמויות מוכרות רבות בחברה הגרמנית הרוסית והבלטית, כמו פרדיננד יוהאן וידמן ונטליה פושקינה. הוא גם הפיק 200 דיוקנאות מיניאטוריים של ותיקי גדוד איזמאילובסקי.
מבצע נחישות טבועה
מבצע נחישות טבועה (באנגלית: Operation Inherent Resolve) הוא השם שניתן בידי משרד ההגנה האמריקני לפעילות הצבאית של ארצות הברית ובעלות בריתה בקואליציה הבינלאומית נגד ארגון המדינה האיסלאמית בעיראק ובסוריה.
הרקע למבצע
אף על פי שמבצע המלחמה העולמית בטרור מזוהה בעיקר עם תקופת כהונתו של ג'ורג' ווקר בוש, נשיא אשר ראה במלחמה זו מדיניות רשמית, היא המשיכה גם בימי נשיאותו של ברק אובמה שהחליט לסיימו. במהלך כהונת אובמה הוצאו כוחות אמריקאיים מעיראק בשנת 2013 ותוך מספר חודשים יצאו גם מרבית הכוחות מאפגניסטן. במאי 2013 הכריז אובמה שהמלחמה "בטרור" הגיעה לקיצה, ושרשויות הצבא והמודיעין תפעלנה לא נגד טקטקיה אלא נגד קבוצת רשתות ספציפית שמטרתה להשמיד את ארצות הברית.
תוך זמן קצר מיציאת הכוחות האמריקנים מעיראק נכזבה תקוותם של רבים בעולם והמדינה הידרדרה למלחמת אזרחים כוללת כאשר המדינה העיראקית מאבדת הלכה למעשה נתחים משמעותיים משטחה לטובת ארגון הטרור המדינה האסלאמית (דאעש), ארגון שרבים מאנשיו הם יוצאי ארגון אל-קאעידה. לאחר כיבושים הולכים ומתרחבים של ארגון המדינה האיסלאמית ביוני וביולי 2014, מדינות רבות החלו להתערב במלחמות האזרחים המתמשכות בסוריה ובעיראק. ההישגים הטריטוריאליים המהירים של ארגון המדינה האיסלאמית בעיראק ובסוריה במחצית הראשונה של 2014 בשילוב עם אכזריות ברוטאלית שגררה גינויים בינלאומיים, דיווחים על הפרות זכויות אדם, והחשש מגלישות נוספות של מלחמת האזרחים בסוריה, גרמו למדינות רבות לשקול באותה העת התערבות.
כשברקע סדר יום ושיקולים מדיניים ופוליטיים שונים תחת מצב מורכב, מדינות ניגשו להתערבות בשתי מלחמות האזרחים בסוריה ועיראק בדרכים שונות ובדרגות שונות. עקב אירועים אלו החליט נשיא ארצות הברית ברק אובמה לחדש את הלחימה האמריקנית במזרח התיכון נגד הטרור האסלאמי, ולצורך כך הוא גיבש קואליציה של מדינות המוציאות כיום לפועל תקיפות אוויריות נגד הארגון.
ההתערבות הצבאית בעיראק
בעקבות ההתקדמות המהירה של ארגון המדינה האסלאמית לתוך צפון עיראק בקיץ 2014, ארצות הברית ובעלות בריתה הגבירו את מאמצים כדי לתת מענה לקיצונים האסלאמיים. ארצות הברית, יחד עם כמה מדינות אחרות, החלו במתקפות אוויריות נגד עמדות ארגון המדינה האסלאמית ליד ארביל וסינג'אר, כשהם שוברים את המצור על הר סינג'אר באוגוסט. בחודש אוגוסט, בדברו על מעורבותה של ארצות הברית בעיראק, אמר הנשיא ברק אובמה: "זה הולך להיות פרויקט ארוך טווח."
ההתערבות הצבאית בסוריה
ב-26 באוגוסט 2014 החלה ארצות הברית להפעיל טיסות מעקב בשמי סוריה על מנת לאסוף מודיעין על פעילות המדינה האסלאמית וארגונים נוספים במדינה. טיסות הריגול בוצעו ללא בקשת אישור מממשלת סוריה הרשמית.
ספטמבר
ב-22 בספטמבר החלו ארצות הברית, בחריין, ירדן, קטר, סעודיה ואיחוד האמירויות הערביות להפציץ מטרות של המדינה האסלאמית בסוריה באמצעות מטוסי קרב, מפציצים וטילי שיוט מדגם טומהוק. התקיפות האוויריות נמשכו מדי יום. בנוסף לכך, בליל התקיפה הראשון הותקפו גם מטרות של קבוצת ח'וראסאן (שלוחה של ג'בהת א-נוסרה) ממערב לחלב. בתחילת נובמבר 2014 תקפה ארצות הברית מטרות נוספות של הקבוצה. באותו חודש, מרוקו שלחה שלושה מטוסי F-16 לאיחוד האמירויות, שתשמש בסיס שמננו יצאו המטוסים להפצצות יעדי המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה.
אוקטובר
מתחילת אוקטובר 2014 התמקדו התקיפות באזור כובאני שבצפון סוריה, שם צרו לוחמי המדינה האסלאמית על העיר הכורדית האסטרטגית. ב-1 באוקטובר ארצות הברית ובעלות בריתה תקפו עמדות של המדינה האסלאמית באזור כובאני במטרה לסייע לכוחות הכורדיים שבשטח, בהם היחידות להגנת העם (YPG), ולצבא סוריה החופשי.
ב-9 באוקטובר תקפה ארצות הברית תשע פעמים בעיר כובאני ובסביבתה. שש מהתקיפות אירעו בדרום כובאני ובמהלכן הושמדו שני מבנים שעליהם השתלטה המדינה האסלאמית, טנק ומכונת ירייה, עמדת לחימה ושלוש יחידות של הארגון. שלוש תקיפות נוספות בוצעו בצפון העיר, שם נפגעו שתי יחידות קטנות של המדינה האסלאמית והושמדו שני מבנים שהיו בשליטתה.
ב-10 באוקטובר הובילה ארצות הברית סבב תקיפות נוספת יחד עם סעודיה ואיחוד האמירויות הערביות נגד כוחות המדינה האסלאמית ברחבי סוריה. כוחות הקואליציה תקפו תשע פעמים, שבמהלכן השמידו שני מתקני אימונים של ארגון המדינה האסלאמית ושלושה כלי רכב, פגעו בטנק ובשתי יחידות של ארגון הטרור באזור כובאני. בתקיפות הושמד גם רכב משוריין במזרח דיר א-זור ונפגעה יחידה קטנה של המדינה האסלאמית בצפון-מזרח אל-חסכה.
ב-14 באוקטובר החל סבב התקיפה הנרחב ביותר מאז תחילת ההתערבות בסוריה. ארצות הברית וסעודיה ביצעו 21 גיחות תקיפה נגד מטרות המדינה האסלאמית בכובאני ובסביבתה ותקיפה נוספת באזור דיר א-זור. מטרת התקיפות הייתה למנוע מהמדינה האסלאמית להעביר כוחות ואספקה אל תוך העיר הכורדית. בתקיפות הושמדו שתי עמדות תצפית ואחת נוספת נפגעה, הושמד מבנה בשליטת המדינה האסלאמית ושניים נוספים נפגעו, שלושה מתחמים נפגעו והושמדו משאית, רכב משוריין ורכב נוסף ליד כובאני. בנוסף לכך, נפגעו שבעה אזורי שליטה, שתי עמדות לירי פצצות מרגמה, שלושה מבנים בשליטת הארגון ומתקן לאחסון ארטילריה. בתקיפה ליד דיר א-זור נפגע בית זיקוק נייד של הארגון.
ב-29 באוקטובר ביצעה ארצות הברית שמונה תקיפות אוויריות באזור כובאני. בתקיפות הושמדו חמש עמדות לחימה של המדינה האסלאמית, יחידה קטנה של הארגון, שישה כלי רכב, מבנה ומטה פיקוד ושליטה של הארגון.
נובמבר
בין 8 ל-10 בנובמבר ארצות הברית ביצעה 23 תקיפות אוויריות באזור כובאני ודיר א-זור. 13 מהגיחות שהתמקדו בכובאני ובסביבתה פגעו בכלי רכב ובחמש יחידות קטנות של המדינה האסלאמית, הרסו מבנה שבשליטת הארגון ששימש מאגר תחמושת, השמידו מבנה של שליטה ופיקוד ושבע עמדות לחימה של הארגון. בנוסף לכך, שמונה תקיפות בדרום-מזרח דיר-אזור הסבו נזק לכמה מבנים במתקן לאחסון נפט, ששימש להעברת הנוזל השחור ולמכירתו בשוק השחור. שתי תקיפות נוספות במזרח דיר א-זור פגעו בעמדה לאיסוף נפט של הארגון.
בין 13 ל-14 בנובמבר ביצעה ארצות הברית 20 תקיפות אוויריות בכובאני ובסביבתה, במזרח מחוז דיר א-זור, במערב מחוז חלב ובמזרח מחוז א-רקה. 17 מהתקיפות התמקדו בכובאני, פגעו ב-10 יחידות של המדינה האסלאמית והשמידו 10 עמדות לחימה, מבנה בשליטת הארגון ושני כלי רכב ואופנוע השייכים לארגון. בתקיפה אחת במזרח א-רקה נחרב מחנה אימונים ובהפצצה נוספת במזרח דיר א-זור הושמדה נקודת איסוף נפט של המדינה האסלאמית. תקיפה נוספת אירעה במערב מחוז חלב, שם נפגעו לוחמים הקשורים לקבוצת ח'וראסאן.
דצמבר
ב-22 בדצמבר תקפו ארצות הברית וחברות הקואליציה 12 פעמים בכובאני ובסביבתה, בסמוך לחלב, באזור אל-חסכה וליד א-רקה.
ב-24 בדצמבר התרסק מטוס של חיל האוויר של ירדן בשמי מחוז א-רקה שבסוריה. אנשי המדינה האסלאמית שבו את הטייס מועאז אל-כסאסבה וטענו שהם הפילו את המטוס, אך ארצות הברית שללה את הטענות הללו. ארגון המדינה האסלאמית הציע לבצע עסקה לחילופי שבויים תמורת אל-כסאסבה ודרש את שחרורם של שני מחבלים מהכלא בירדן - סאג'ידה א-רישאווי ואת זיאד אל-כרבולי.
פברואר 2015
ב-28 בפברואר ביצעו כלי טיס בלתי-מאוישים של ארצות הברית שתי תקיפות במחוז אל-חסכה, פגעו ביחידה טקטית של המדינה האסלאמית והשמידו שני כלי רכב.
נתונים נוספים
באוקטובר 2014 פרסם הפנטגון כי במהלך הלחימה נגד המדינה האסלאמית בחודשיים וחצי שעברו (מ-8 באוגוסט) בוצעו פעילויות התקפיות, בעיקר תקיפות אוויריות, בעלות של 424 מיליון דולר.
משפחת שוקולד על לבן
בארכאולוגיה של ארץ ישראל, "שוקולד על לָבָן" (באנגלית: Chocolate-on-White) הוא שמה של משפחה קרמית מתקופת הברונזה התיכונה 2 ב' (MB IIb) והברונזה המאוחרת 1 (LB I). את המונח טבע בשנות ה-30 של המאה ה-20 פלינדרס פיטרי לאחר חפירתו בתל אל-עג'ול. הוא כינה את הכלים הללו בשם זה בשל העיטור הייחודי שלהם: "משפחה קרמית מרשימה, פני הכלי הם משטח בצבע קרם לבן מבריק, גוף הכלי לבן למדי, צבוע בצבע שוקולד... הוא המרקם העתיק המשובח ביותר הידוע".
מאפייני המשפחה
למשפחה קרמית זו מספר טיפוסים מצומצם הדומים בצורתם לרפרטואר של סוף תקופת הברונזה התיכונה 2, כגון קערות, קערות מזוות, פכים וקנקנים לאחסון נוזלים, וכן פרטים סגנוניים אופייניים לתקופה כמו ידיות כתף, שפה מעוצבת ובסיס תלת-רגלי. הכלים עשויים מחומר בהיר ומחופים בחיפוי לבן עבה על כל פני הכלי שעבר מירוק חזק. השפות המעובדות והמגומרות, העיטור המדויק והכנתו באבניים, מעידים על התמחותם של האמנים. משפחה זו יוצרה בעבר הירדן, ובפרט באתר פלה, וכן בעמק הירדן הצפוני ותל בית שאן.
עיטור הכלים עשוי להופיע על פני כל הגוף, השפה והידיות, ומכיל מוטיבים גאומטריים, ובמיוחד במוטיב של פס גלי התחום בין שני קווים ישרים ומקבילים. צבע העיטור היה חום, חום כהה וחום-אדום, ומכאן שמה של המשפחה. מספר מוטיבים סגנוניים מראים דמיון מסוים ל בת התקופה. מספר כלים השייכם למשפחה אינם מעוטרים בצבע חום, ויש המכנים אותם "שוקולד לבן".
ג'וש רדנור
הבכורה של רדנור כבמאי ותסריטאי הייתה בשנת 2010 כשכתב וביים את הדרמה הקומית "שמחתודהעודבבקשה". סרט הבכורה שלו זכה בפרס הקהל בפסטיבל סאנדנס והיה מועמד לפרס חבר השופטים. בשנת 2011 רדנור כתב, הפיק וביים את סרטו השני, בשם "מדעי הרוח". זהו גם הסרט הראשון שרדנור הפיק.
ביוגרפיה
רדנור נולד בעיר קולומבוס, אוהיו, לזוג הורים יהודים קונסרבטיביים, אלן רדנור, עורך דין לרשלנות רפואית, וקרול רדנור. הוא גדל בעיר הפרברים בקסלי (Bexley) ולמד בילדותו בבתי ספר יהודיים. רדנור סיים את לימודיו ב"תיכון בקסלי" ועבר לאחר מכן ל"מכללת קניון". במכללת קניון הוא למד במגמת תיאטרון וזכה בפרס פול ניומן מאת החוג לתיאטרון שם. לאחר גמר לימודיו בקניון קולג' (אנ') בגמבייר (אנ'), אוהיו, הוא עבר ללמוד בבית הספר טיש לאומנויות שבבעלות אוניברסיטת ניו יורק, משם קיבל תואר בתחום אמנות יפה. בשנת 1997 לקח רדנור חלק בתוכנית "לבנות ולהיבנות" שנערכה בעיר צפת.
לרדנור שתי אחיות בשם מלני וג'והנה. הוא מתגורר כיום בלוס אנג'לס, קליפורניה.
רדנור התחיל לצאת עם השחקנית לינדזי פרייס באוגוסט 2008. הם נפגשו שנה וחצי קודם לכן, כאשר פרייס עשתה הופעת אורח ב"איך פגשתי את אמא". הזוג נפרד בנובמבר 2009. בשנת 2012 רדנור יצא עם השחקנית ג'וליה ג'ונס.
תחילת דרכו
תפקידו הראשון של רדנור כשחקן היה בשנת 1998, בסרט "Barney's Great Adventure" מסדרת סרטי החברים של ברני. רדנור מילא בסרט תפקיד מינורי והסרט היה לכישלון קופתי. בשנת 2001 היה רדנור אמור לשחק בתפקיד הראשי בקומדיית המצבים של The WB, "על גבול השפיות", אך את התפקיד קיבל לבסוף אדי קיי תומאס. באותה שנה שיחק רדנור בסרט הקומדיה "קטע מהסרטים". בסרט שיחק רדנור תפקיד משמעותי יותר מאשר ב"Barney's Great Adventure", אך עדיין בתפקיד זניח. בשנת 2002 שיחק רדנור לראשונה בתיאטרון בברודוויי. רדנור גילם את בנג'מין בראדוק בגרסת התיאטרון לסרט הבוגר. בהצגה הוא החליף בהצלחה את ג'ייסון ביגס ושיחק לצידן של קת'לין טרנר ואלישה סילברסטון.
פריצה לתודעה
בשנת 2005 החל רדנור לגלם את דמותו של טד מוסבי בסדרת הטלוויזיה "איך פגשתי את אמא". מוסבי הוא אדריכל רווק, שמחפש נמרצות ברחבי ניו-יורק את "האחת" שאיתה יתחתן בעתיד. גילום דמותו של טד סלל את דרכו של רדנור לתודעה. נכון להיום (2014) זהו תפקידו הגדול ביותר של רדנור. ביולי 2008, רדנור כיכב לצידה של ג'ניפר וסטפלדט בבכורה של המחזה "Finks". המחזה נכתב על ידי ג'ו גילפורד ובוים על ידי צ'ארלי סטראטון עבור New York Stage and Film. הבכורה של רדנור כבמאי הייתה בשנת 2010, כשביים את הסרט "שמחתודהעודבבקשה". רדנור גם כתב את התסריט לסרט וכיכב בו לצד זואי קאזאן ומאלין אקרמן. הבכורה של סרטו השני כבמאי, "מדעי הרוח", בכיכובו שלו ושל אליזבת אולסן, הייתה ב-22 בינואר 2012 בפסטיבל סאנדנס. רדנור גם כתב והפיק את סרט זה. ב-2013 השתתף בסרט הדרמה הקומית "עונג אחרי הצהריים" בתור ג'ף בעלה של רייצ'ל המגולמת על ידי קתרין האן.
עמנואל קליוור
ביוגרפיה
קליוור נולד בווקסאהאצ'י (Waxahachie) שבטקסס, בנם של מארי (לבית מקנייט) ולאקי ג'. קליוור. הוא גדל בדיור ציבורי בעיר ויצ'יטה פולס שבצפון טקסס. קליוור סיים את לימודיו באוניברסיטת פריירי ויו A&M שם היה לחבר באחוות אלפא פי אלפא. לאחר מכן עבר קליוור לקנזס סיטי שבמיזורי, שם הקים סניף של ועידת המנהיגות הנוצרית הדרומית וקיבל תואר שני בתאולוגיה מבית הספר לטכנולוגיה סנט פול, סמינר לכמרים השוכן בעיר ליווד שבמזרח מיזורי. קליוור היה הכומר בכנסייה המתודיסטית סנט ג'יימס יונייטד בקנזס סיטי ממרץ 1972 עד 28 ביוני 2009.
קליוור כיהן כחבר מועצת העיר קנזס סיטי בשנים 1979–1991 וראש העיר קנזס סיטי במשך שתי קדנציות — משנת 1991 ועד 1999. הוא ראש העיר האפרו-אמריקאי הראשון של קנזס סיטי. בימים האחרונים של כהונתו כראש העיר, הכומר קליוור הסכים לביקור בינלאומי בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת. הוא הגיע לאנגליה בהזמנת ארגון חוץ-ממשלתי הפועל בבריטניה, וסייע בקמפיין להגברת השתתפות בבחירות לראשות העיר לונדון ולמועצת העיר. ביקורו הגיע לשיאו בנאום מרכזי שנשא במשכן העירייה שבסיטי של וסטמינסטר לצד פוליטיקאים בריטים בהם קן ליווינגסטון, סיימון יוז ולי ג'ספר. קליוור הוא בן דודו של פיט אוניל, ממנהיגי הפנתרים השחורים בקנזס סיטי שהוגלה ממולדתו. ב-1997 קליוור ניסה ללא הצלחה להשיג חנינה נשיאותית לאוניל מהנשיא ביל קלינטון.
בשלהי 2003 הודיעה קארן מקארתי, שייצגה את מחוז הקונגרס החמישי של מיזורי בבית הנבחרים של ארצות הברית מאז 1995, על פרישתה. על אף שהיה פעיל בפוליטיקה המוניציפלית במשך 20 שנה, כולל שמונה שנים כראש עיר, בראשית מערכת הבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית רשם קליוור נתונים נמוכים. עם זאת, הוא הצליח לגבור על ג'יימי מצל — לשעבר איש ממשל קלינטון — בהפרש של 60% אל מול 40%. בבחירות הכלליות, מועמדת המפלגה הרפובליקנית ג'ין פטרסון הפכה את המירוץ לתחרותי הרבה יותר מהצפוי, שכן מחוז הקונגרס החמישי משול למחוז הדמוקרטי השני בגודלו במיזורי (מאחורי מחוז הקונגרס הראשון שבסנט לואיס). מחוז זה אויש בידי המפלגה הדמוקרטית מאז 1909 (להוציא שמונה שנים בלתי רצופות).
בינואר 2021 הופנתה אליו ביקורת לאחר שניסה לתת שוויוניות מגדרית למילה "אמן" ואמר "amen and women". קליוור הסביר שזה לאור תקנות הקונגרס שנועדו לטשטש זהויות מגדריות.
יעקב קרנץ
רבי יעקב קרנץ (בכתיב יידי: קראַנץ), המגיד מדוּבנא (ביידיש: דובנער מגיד) (תק"א – י"ז בטבת תקס"ה; 1741 – 19 בדצמבר 1804) היה דרשן יהודי נודע בן המאה ה-18.
ביוגרפיה
יעקב בן זאב וולף קרנץ, נולד בעיירה זֶ'טֶל (זשעטל), הסמוכה לווילנה שבליטא (אז באיחוד הפולני-ליטאי והיום בבלארוס). בן 18 נשא אישה ממזריץ' ועבר לגור בבית חותנו, שם היה יושב בבית המדרש ומלמד הלכה לבחורים, ואף דורש מפעם לפעם לפני המוני המתפללים על פרשת השבוע שלא על מנת לקבל שכר. את דרשותיו אמר ביידיש, וכלל בהן משלים וסיפורים, שיש להם ערך ספרותי בפני עצמם. ברשימות שנמצאו לאחר מותו, נראה שהתכוון להוציא ספר בעברית עם סיפורי משליו. לא עברו ימים מרובים וחותנו ירד מנכסיו ור' יעקב נאלץ להתפרנס משכר זעום שהקציבה לו קהילת מזריץ' עבור דרשותיו. ממזריץ' עבר לז'ובקבה שבגליציה, ומשם לדובנא שבחבל ווהלין, בה ישב 18 שנה. בערוב ימיו ישב בעיר זמושץ שבפולין, ובה נפטר.
אף שבתקופתו היו מגידים רבים, היה הוא המפורסם שבהם. הוא חי בתקופתו של הגאון מווילנה (הגר"א), שביקש ממנו שישמיע דרשותיו גם באוזניו. בתחילה סירב, אך משהתעקש הגאון, אמר לו המגיד כי חיסרון יש בצדיקותו שהיא בהסתגרות בד' אמותיו וחסרה בה הגדולה שבצדיקות הנותרת על אף התחככות בחיי היומיום.
קשריו ודרכו
המגיד מדובנא זכה לאהבת הגר"א, על אף שמעולם לא שיתף עמו פעולה במערכה כנגד תנועת החסידות, ואף נפגש עם הרבי מקוצק בהיותו אברך צעיר. גם משה מנדלסון פגש אותו ומסופר שקרא לו אזופוס היהודי, כינוי שלא היה חביב עליו.
שלא כמו מגידים אחרים, מעולם לא אהב תיאורי גיהנום ומוסר המובא בדרך של הפחדה. הוא לא אהב לפלפל ולהאריך יותר מדי, ודבריו היו פשוטים וקולעים. הוא גם היה שנון ביותר. מסופר שנשאל מדוע עשיר נותן לעיוור ולנכה אך לא לתלמיד חכם, והשיב: הוא יודע שהוא עוד עלול בעצמו להפוך לעיוור או לנכה, אבל אין לו חשש שיהפוך לתלמיד חכם...
על מראהו, אופן תפילתו, השפעתו על הקהל בזמן הדרשות, וצורת הנאום שלו, ישנם תיאורים מפורטים, אותם אסף עורך ספריו אברהם דב בער פלאם, מפי חברי המגיד מדובנא ומכריו. פרסומו הרב בעת חייו הוביל כמה אנשים להתחזות למגיד מדובנא, וישנם מספר סיפורים על מצבים בהם המגיד ישב בבית הכנסת ושמע אחרים המדברים בשמו. בדרך כלל נהג לשתוק על כך, אך במקרה שההרצאה לא הייתה ישרה בעיניו היה מתעמת עם המתחזים, ו"בוחן אותם" במבחני שנינות.