cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלימות נגד גברים
פשע אלים
ברחבי העולם, גברים הם המבצעים והקורבנות העיקריים של פשעים אלימים. כ-78.8% מקורבנות הרצח העולמיים הם גברים, על פי דיווחי האו"ם.
במלחמה
לאורך כל ההיסטוריה, גברים, אזרחים ולוחמים היו המבצעים והקורבנות העיקריים של מלחמות. ארגוני טרור וצבאות בוחרים בגברים באופן מכוון כדי להרוג אותם. ובהתאם גם במלחמות עליה מצווה התורה, המטרה היא להרוג את הזכרים:
בעיראק של המאה ה-21 ארגון הטרור המדינה האסלאמית מבצע רצח עם של גברים יזידים. אלימות מינית וסירוס של גברים הוא כלי פסיכולוגי נפוץ להורדת מורל האויב במלחמה.
אלימות במשפחה נגד גברים
כאשר מדברים על אלימות בין בני זוג, התפיסה הרווחת היא שגברים הם הפוגעים ונשים הן קורבנות הפגיעה. עם זאת, הדיווח של גברים נפגעי אלימות כקורבנות אלימות לוקה בחסר. בשל תפיסה זאת, גברים נותרים ללא הכרה חברתית וללא שירותים הולמים לקבלת טיפול. עקב כך, קשה מאוד למדוד את אחוז הגברים הנפגעים בעיקר עקב חוסר דיווח. במחקר מטא-אנליזה משנת 2016 נמצא כי 5.8% ל-28.8% מכלל הגברים באוכלוסייה מדווחים על אלימות כלפיהם מכל סוג שהוא.
היחס כלפי אלימות במשפחה כנגד גברים
מחקר מצא כי רק 10% של מקרי אלימות מצד נשים מדווחים למשטרה ולפי נתוני משטרת ישראל ל-2013, אחוז תלונות גברים על אלימות שמגיעות להגשת כתבי אישום עומד על מחצית מהאחוז המקביל במקרי אלימות נגד נשים.
Who You Are
Who You Are הוא אלבום הבכורה של הזמרת האנגלייה ג'סי ג'יי. יציאת האלבום, שיועדה לסוף מרץ 2011, הוקדמה בחודש ל-25 בפברואר 2011 בעקבות לחץ המעריצים. שבעה משירי האלבום יצאו כסינגלים: השיר "Do It Like a Dude" ,השיר "Price Tag" בו משתתף גם הראפר B.o.B, השיר "Nobody's Perfect", השיר "Who's Laughing Now", השיר "Domino", השיר "Who You Are", והשיר "Laserlight". כבר בשבוע הראשון ליציאתו הגיע האלבום למקום השני במצעד האלבומים הבריטי עם מכירות של 105,000 עותקים, ולמקום 11 במצעד הבילבורד 200 עם מכירות של 34,000 עותקים. במצעד האלבומים הבריטי שהה האלבום 83 שבועות רצופים ב-40 המקומות הגבוהים. במצעד האלבומים הבריטי השנתי של 2011 הגיע השיר למקום ה-8, ושנה לאחר המשיך להיות פופולרי, והגיע למקום ה-16.
מאז זכייתה של ג'סי ג'יי ב-"Critics Choice award at the 2011 Brit Awards" וזכייתה בפרס של ה-BBC בפרס "הצליל של 2011", יציאתו של האלבום עוררה עניין רב בקרב אנשים רבים. בטוויטר אמרה ג'יי שהעבודה על האלבום נמשכה שש שנים, והסתיימה ב-19 בינואר 2011.
ביקורות
Who You Are ספג ביקורות מעורבות ממבקרים. ניב הדס מהארץ כתב: "כל שיר ב-"Who You Are" הוא סינגל פוטנציאלי, אבל אני לא בטוח שזו מחמאה כל כך גדולה; הם פשוט נשמעים כולם אותו הדבר, ואת כולם כבר שמעתם."
קיטי אמפייר מהעיתון האובזרבר תיארה את האלבום כ"מרשים, אם לא חביב בכולו." קרוליין סוליבאן מאתר הגארדיאן, הגדירה את האלבום כ"גדוש בשירים מדבקים ואמריקאיים, שמבוצעים בביטחון רב", אבל הוסיפה שלא אהבה את השירים האיטיים בו. ג'וני די מ-Virgin Media, כתב שהאלבום מעט "לא אחיד". הוא הרגיש ש"כשג'סי עושה חיים, היא לא ניתנת לעצירה", אבל הוסיף ש"הבעיות באלבום מגיעות כשג'סי מגזימה עם הסלסולים, ובאמת שוכחת לכתוב שיר אמיתי." בהמשך כתב שהיא תהיה "אחת מהזמרות המגניבות והגדולות בבריטניה בעשור."
שרון צברי
הרב שרון צברי (נולד ב-1974) שימש כסגן הרב הצבאי הראשי, בדרגת אלוף-משנה. כיום משמש כראש מחלקת הרבנות ברבנות הצבאית, לאחר שהיה ראש ענף הכשרות ברבנות הצבאית ורב פיקוד הדרום.
ביוגרפיה
הרב צברי נולד בשנת תשל"ד (1974) בירושלים, ולאחר מכן עבר עם משפחתו ליבנה, ולמד בישיבת ההסדר אור עציון. התגייס לחטיבת הצנחנים דרך מסלול ההסדר, ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר צברי מסלול הכשרה כלוחם ובתום המסלול עבר ליחידת מגלן. לאחר שחרורו מהצבא החל ללמוד הוראה, ולימד בעיקר תנ"ך במדרשות, בבתי ספר במרכז שפירא ובישיבת נווה הרצוג. בהוראת הרב חיים דרוקמן סייע בהקמת מכינת אור מאופיר שעל יד ישיבת אור עציון, הוסמך לרבנות על ידי הרבנים חיים דרוקמן, יחיאל אבוחצירא ושלמה קורח.
ביצע שנתיים שליחות בארצות הברית וברוסיה.
בגיל 29, לאחר 10 שנות שירות מילואים, חזר לצבא, לאחר הצטיינותו בקורס רבנים צבאיים, והחל לשמש כרב צבאי בבסיס זיקים, רב חטיבת הצנחנים, ולאחר מכן התמנה להיות רב בה"ד 1 תוך העלתו לדרגת רב-סרן, ולאחר מכן התמנה לרב אוגדת עזה. בחלוף 4 שנים הועלה לדרגת סגן-אלוף ושימש כראש מערך הכשרות בצה"ל וכן כרב פיקוד הדרום. ביוני 2020 הועלה לדרגת אלוף-משנה והחל לשמש כראש מחלקת הרבנות ברבנות הצבאית במקום הרב חגי ולוסקי. ביולי 2023 סיים את תפקידו ברבנות הצבאית ועבר לשמש כראש ישיבת נווה הרצוג.
נשוי לדורית ואב ל-4. בעבר התגורר במשואות יצחק, וכיום מתגורר עם משפחתו בניר גלים.
HomePod Mini
HomePod Mini (נכתב mini) הוא רמקול חכם שפותח על ידי חברת אפל, כגרסתו הקטנה והזולה יותר של ה-HomePod המקורי. הרמקול נחשף ב-13 באוקטובר 2020 באירוע השקה ששודר בשידור חי בערוץ היוטיוב של אפל. הפצתו של הרמקול החלה בחודש העוקב.
צורתו של הרמקול עגולה ככדור, הוא עטוף בבד ומגיע בשני צבעים: לבן ו"אפור חלל". רוחבו 97.9 מ"מ, גובהו 84.3 מ"מ ובראשו מסך מגע עם בקרי שליטה על עוצמת השמע.
עיקר השימוש ברמקול הוא להשמעת מדיה ותפעול של בית חכם. אופן השליטה והשימוש ברמקול הוא על ידי פקודות קוליות באמצעות פניה אל העוזרת הווירטואלית סירי, ולשם כך מצויד הרמקול ב-4 מיקרופונים המאזינים לטווחים ארוכים. HomePod Mini משמיע צליל אחיד בשדה קול של 360 מעלות, וניתן לחברו ל-HomePod Mini נוסף אשר יחדיו יהוו מערכת סטריאו.
ה-HomePod Mini תומך ברשת Wi-Fi 802.11n, בלוטות' 5.0 והוא מצויד בשבב UWB לשידור בטווחים קצרים. הרמקול תומך בפרוטוקול רשת Thread לבתים חכמים והוא מתקשר עם כל מכשיר חכם התומך במסגרת התוכנה של אפל לבתים חכמים: HomeKit.
לצורך הגדרתו הראשונית של ה-HomePod Mini, נדרשים חיבור לרשת אלחוטית ומכשיר iOS או iPadOS תומך. על הרמקול להיות מחובר לחשמל ולרשת האלחוטית באופן קבוע.
ג'ון ויסלר
ג'ון ויסלר (באנגלית: John E. Wissler) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל הנחתים של ארצות הברית, שירת כמפקד פיקוד כוחות חיל הנחתים.
ביוגרפיה
ויסלר נולד בבסיס חיל הנחתים פנדלטון שבקליפורניה, בן לאב ששירת בחיל הנחתים. הוא נדד עם משפחתו בעקבות מקומות השירות של אביו, עד שהמשפחה השתקעה בעיר ברוקלין פארק שבמינסוטה.
ב-1978 סיים לימודי הנדסה באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לחיל הנחתים. שירת במחלקת הנדסה קרבית ובגדוד תמיכה לוגיסטית והשתתף במבצע טופר העיט. שימש סגן מפקד פלוגת הנדסה בגדוד הנחתים הראשון, מפקד פלוגת מפקדה ופלוגת הנדסה בגדוד. הוצב בהונדורס יחד עם הפלוגה. שירת כסגן מפקד טייסת התמיכה 172 באוקינאווה ופיקד על גדוד ההנדסה הקרבית השני בדיוויזיית הנחתים השנייה. בשנים 2004–2006 פיקד על גדוד התובלה השני שתמך בפריסת כוח המשלוח השני של הנחתים במהלך מלחמת עיראק. פיקד על גדוד המשלוח השני של הנחתים.
תפקידי המטה שלו כללו בין השאר ראש קבוצת התכנון לנחיתה האמפיבית של חיל הנחתים במלחמת המפרץ, עוזר לנשיא ארצות הברית בשנים 1991–1993. קצין אג"ם בטייסת 17 של כנף הנחתים הראשונה, קצין ההנדסה של דיוויזיית הנחתים השנייה, ראש ענף תכנון במטה חיל הנחתים, ועוזרו הצבאי של סגן מזכיר ההגנה של ארצות הברית. בתפקידו זה הוצב בעיראק למשך חודשיים על מנת ללמוד את מצב המערכה במסגרת הדיונים במטות המשולבים על פריסת הכוחות המחודשת של ארצות הברית במדינה.
ב-2013 מונה למפקד כוח המשלוח השלישי של חיל הנחתים ועל מפקדת כוחות חיל הנחתים ביפן. בתקופה זו מונה למפקד כוח משימה לסיוע במאמצים ההומניטריים של פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית בעקבות טייפון האיאן שפגע בפיליפינים ב-2013, ובעקבות רעידת האדמה בנפאל ב-2015. במהלך המבצע בנפאל נהרגו שישה מחיילי הנחתים בהתרסקות מסוק.
ב-2014 פתח מבקר משרד ההגנה בחקירה נגד ויסלר ומצא כי פעל שלא כראוי בניצול כספי מדינה לטובת נסיעות ושימוש בנהג ורכב צבאי. הוא המליץ לנקוט נגדו בצעדים משמעתיים.
באוקטובר 2015 מונה ויסלר למפקד פיקוד כוחות חיל הנחתים ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2017. בספטמבר אותה שנה פרש מהשירות הצבאי.
ויסלר בעל תואר ראשון בהנדסה ימית מהאקדמיה הימית של ארצות הברית. בעל תואר שני בהנדסת תעשייה וניהול מהמכון הטכנולוגי של חיל האוויר. בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל הנחתים והמכללה למטה של הכוחות המזוינים. שימש עמית במכון ברוקינגס.
המצור על הליקרנסוס
המצור על הליקרנסוס (ביוונית: Πολιορκία της Αλικαρνασσού) היה מצור שהטיל אלכסנדר הגדול מלך מוקדון בשנת 334 לפנה"ס על העיר הליקרנסוס באסיה הקטנה. המצור הסתיים בניצחון מוקדוני ובכיבוש העיר.
רקע
במאי 334 לפנה"ס, הביס אלכסנדר הגדול מלך מוקדון את הפרסים בקרב גרניקוס. לאחר הקרב בחר אלכסנדר לנוע לאורך החוף, במטרה לנתק את הצי הפרסי מבסיסיו החשובים. הערים החשובות סרדיס ואפסוס פתחו את שעריהם בפניו, אולם לא כן נהגה העיר מילטוס. המצור על מילטוס היה קצר, אולם במהלכו הגיע אלכסנדר להחלטה חשובה: הוא פירק את הצי שלו, שבלאו הכי לא היה יכול להביא לו תועלת מול הצי הפרסי האדיר וכלכלתו עלתה ממון רב. לאחר כיבוש מילטוס, המשיך אלכסנדר את מסעו במסלול שעבר סמוך לחוף הדרומי של אסיה הקטנה דרך קאריה, לעבר העיר החשובה הליקרנסוס. כמוהו נהג הצי הפרסי, שאיבד את מרבית בסיסיו ונאלץ לעקור להליקרנסוס.
המושל הפרסי באזור היה אורונטובטס, ולצדו עמד ממנון מרודוס - מצביא מוכשר ממוצא יווני אשר פיקד על כוחות שכירי חרב יווניים בקרב גרניקוס. בדרך כבש אלכסנדר ערים אחדות והביס את חיל המאסף הפרסי מהעיר מילאסה (מילאס המודרנית) החשובה, שטמן לו מארב בהרים. דרך קאריה הגיע לאלינדה. באלינדה הוא כרת ברית עם אדה, בתו של שליט קאריה לשעבר הקאטומנוס, אשר שלטה בעבר בהליקרנסוס עד שהודחה בידי אחיה, שהודח בידי אורונטובטס. אדה העבירה לו את אלינדה, ובהמשך אף אימצה אותו באופן רשמי כבנה החורג.
המצור
אורונטובטס וממנון ביצרו את העיר היטב לקראת ההתקפה המוקדונית הקרבה. אוניות רבות של הצי הפרסי עגנו בנמל של העיר, ומלחיהן הצטרפו להגנה. נחפרה תעלה שנועדה למנוע ממכונות המלחמה של אלכסנדר להתקרב למרחק פגיעה בחומה. אלכסנדר החליט לתקוף בחסות החשכה, ואנשיו תקפו את החומות ללא סולמות או מגדלי מצור. הם הצליחו להפיל את אחד הצריחים, אולם הנפילה לא יצרה חור משמעותי בחומה. למחרת הורה אלכסנדר לאנשיו להתחיל למלא את התעלה, ולאחר מכן החל להניע מגדלי מצור לכיוון החומה. בלילה, תקפו הפרסים, ושרפו את מגלי המצור. המוקדונים התאוששו במהירות, והרגו 170 פרסים, לעומת 16 מוקדונים הרוגים ו-300 פצועים.
לילה לאחר מכן, חיילים מוקדונים מהטקסיס של פרדיקס, התחילו לשתות ולהלל כל אחד את מעשיו שלו עצמו וגבורותו. ככל שהוסיפו לשתות כך גברה היריבות ביניהם, עד שהחליטו לחמש את עצמם וללכת להתקיף את חומת העיר על מנת להוכיח את כוחם. כמה מיושבי העיר, שהבחינו בזוג החיילים שיכורים עושים את דרכם אל עבר חומות, נחפזו למקום והרגו אותם. לאחר מכן החלו לירות מטחי חיצים על כוחות מוקדונים רחוקים יותר, תוך שהם נהנים מיתרון הגובה. כוחות נוספים מחייליו של פרדיקס, כמו גם נוספים מתושבי העיר, נהרו אל החומות וקרב קשה פרץ סביבן. כמו במהלך המצור על תבאי, גם כאן נוצרה פרצה בהגנת העיר והחיילים המוקדונים אף הצליחו להיכנס לתוך העיר. אריאנוס טוען שאילו כל הכוח היה תוקף יחד, העיר הייתה נופלת. דיודורוס מספר שיותר משני חיילים צעדו שיכורים אל העיר. ממנון, שהבחין באירוע המוזר, שלח מספר גדול של כוחות והרג רבים מהתוקפים. אלכסנדר נאלץ להיגרר לתגובה ויצא עם כוחות גדולים של חיילים לסייע לחייליו של פרדיקס. כשהגיע אלכסנדר, נסוגו הפרסים אחורה וכרוזו של אלכסנדר ביקש הפסקת אש מממנון, שהסכים לה, על מנת לפנות את ההרוגים.
במשך כמה ימים עמלו המוקדונים להפיל את החומה, ואכן הצליחו לפעור בה כמה חורים ולהפיל עוד צריח. עם זאת, בכל פעם שניסו לקרב מתקני טיפוס לחומות, היו הפרסים מעלים אותם באש. הפרסים מצדם, במקום לנסות לסתום את הפרצות בחומות, בחרו לבנות חומה נוספת פנימית. מדי פעם היו הפרסים מעזים לבצע גיחות על הצרים, שלרוב היו מסתיימות בקרבות דמים. דיודורוס מספר שאחד מקציניו של ממנון, אתונאי בשם אפיאלטס, ביקש מממנון לפתוח בהתקפה של שכירי החרב היוונים על המוקדונים. ממנון לא התלהב מההצעה, אולם נתן לאפיאלטס 2,000 איש והתיר לו לעשות כרצונו. אפיאלטס תקף באישון לילה והסב מהומה ובלבול במחנה המוקדוני. מגיני העיר החלו להמטיר חיצים והגבירו כך את המהומה, וכעת יצא ממנון בעצמו עם שאר הכוח ואלכסנדר מצא עצמו חסר אונים. אלא שאז הצליחו המוקדונים לארגן מחדש את שורותיהם, והדפו את התוקפים חזרה לתוך העיר באבדות כבדות. אריאנוס מספר כי הפרסים פתחו במנוסה באמצעות גשר דק שנמתח בין שני צידי התעלה, אולם הגשר קרס תחת כובד משקלם. גם המעטים שהצליחו להגיע לצד השני לא ניצלו. המגינים בתוך העיר חששו שאם יכניסו אותם, יכנסו אחריהם גם המוקדונים, ולכן נעלו את שערי העיר והניחו למוקדונים לשחוט אותם.
תוצאות
לאחר האירוע הזה הבינו הפרסים כי הקרב אבוד. ממנון ואנשיו התחמקו מהעיר, ואורונטובטס הורה להעלות אותה באש. רוח שנשבה גרמה להתפשטות האש, ואחרוני המגינים נסוגו אל כמה מבצרים קטנים. אלכסנדר הבחין בשריפה, והורה לחדור אל העיר מיד. הוא עצר את אלו שעדיין עסקו בהצתת העיר, וניסה להציל חלק מהתושבים מהשריפה. הוא החליט לא לבזבז זמן בהטלת מצור על המבצרים, ומינה סומאטופילקס בשם תלמי (אין לבלבל בינו לבין תלמי בן לאגוס המפורסם), והעניק לו 3,000 חי"ר ו-200 פרשים כדי שיסיים את הכרעת המבצרים. הוא מינה את אדה כשליטת קאריה כולה מטעמו, והיא בתמורה השתמשה בקשריה כך שליקיה נפלה בידו ללא קרב.
לורנצו פרמאטי
לורנצו פרמאטי (באיטלקית: Lorenzo Paramatti; נולד ב-2 בינואר 1995 בפאנצה שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם.
עיט נצי טרופי
עיט נצי טרופי (שם מדעי:Nisaetus) הוא עוף דורס גדול ממשפחת הנציים החי בדרום-מזרח אסיה וגם בתת-היבשת ההודית. בעבר הוא היה שייך לסוג עיט נצי (Spizaetus) מאמריקה הדרומית.
אלו עופות דורסים חזקים בעלי נוצות חומות וציצית מאחורי ראשם. הם בעלי מקור חד וחזק ועיניים צהובות והם יכולים לדאות שעות רבות בחיפוש טרף. הם יכולים לחיות גם ביער הטרופי ולתמרן בין הענפים בעקבות טרפם, בעזרת כנפיהם המעוגלות. חלקם חיים באזורים יבשים או קרירים יותר.
הם ניזונים מחיות קטנות כמו מכרסמים, עופות וזוחלים שונים וגם מפגרים.
דרגון בול Z: ההיסטוריה של טראנקס
עלילת הסרט, המבוססת חלקית על פרק מיוחד שנכתב במאנגה המקורית, עוסקת בהיסטוריה חלופית בה סון גוקו נפטר כתוצאה ממחלה קשה, ועל נער בשם טראנקס שמנסה להלחם בזוג אנדרואידים רצחניים שהופיעו בכדור הארץ לאחר מותו של גוקו וזורעים בו הרס וחורבן.
עלילה
בציר זמן חלופי, שנתיים לאחר שהביס את פריזה ואביו שפלשו לכדור הארץ, נפטר סון גוקו כתוצאה מוירוס קטלני שתקף את ליבו. שישה חודשים לאחר מכן, זוג אנדרואידים שמספרם 17 ו-18 מופיעים באופן מסתורי בכדור הארץ ופותחים במסע הרס בכל מקום שאליו הם מגיעים. הלוחמים שנותרו בכדור הארץ - פיקורו, מקיטה, קרירין, יאמצ'ה וטנשינהאן יוצאים לעצור אותם, אך נהרגים בידי האנדרואידים. כיוון שפיקורו מת, כדורי הדרגון בול יוצאים מכלל שימוש, ובכך נמנעת האפשרות להחזיר את מי מהם לחיים.
13 שנים מאוחר יותר, האנדרואידים ממשיכים לזרוע הרס וחורבן בעוד שהיחיד שנשאר לעצור אותם הוא גוהאן, שבדומה לאביו למד אף הוא להפוך לסופר סאיין, אך למרות זאת מוכרע על ידי כוחם העוצמתי של האנדרואידים. אליו מצטרף טראנקס, בנם המתבגר של בורמה ומקיטה שהיה רק בן שנתיים בזמן פלישת האנדרואידים. גוהאן מסכים לאמן אותו באמנויות הלחימה לאחר שטראנקס מפציר בו. במהלך האימונים, גוהאן מנסה לגרום לטראנקס להפוך אף הוא לסופר סאיין אך ללא הצלחה מרובה. בין לבין גוהאן מספר לטראנקס על סון גוקו, אביו, ועל כמה הוא היה חזק, אמיץ ומעורר השראה, וכן על מקיטה - אביו של טראנקס, והשניים תוהים האם גוקו יכל לשנות את המצב במידה והוא היה בחיים.
באחד הימים מגיעים האנדרואידים ללונה פארק בעיר סמוכה ומתחילים להרוס אותו ולהרוג את מי שנמצא שם לשם השעשוע. גוהאן וטראנקס יוצאים לעצור אותם. גוהאן עד מהרה מוכרע על ידי האנדרואידים, וכשטראנקס מנסה להצטרף לקרב הוא מובס בקלות על ידי אנדרואיד 18 וכמעט נהרג על ידה לפני שגוהאן מגונן עליו. גוהאן מאבד את ידו השמאלית כתוצאה מכך, ולמרות שיש ברשותו שעועית קסם אחרונה שיכולה לרפא אותו, הוא מחליט להעניק אותה לטראנקס הפצוע על מנת להציל את חייו. לאחר שגוהאן מחלים, הוא ממשיך לאמן את טראנקס אך גוהאן יודע שבמצבו הנוכחי טראנקס רק יעכב אותו, וכי על גוהאן לסיים את העניינים מול האנדרואידים לבדו. כשהאנדרואידים תוקפים עיר הסמוכה למקום בו הם התאמנו, מפציר טראנקס בגוהאן שיאפשר לו להצטרף לקרב, אך גוהאן בלית ברירה מעלף את טראנקס ויוצא לשם לבדו.
טראנקס מתעורר ועף לזירת הקרב שם הוא מגלה כי האנדרואידים הרגו את גוהאן. הזעם והצער שמתעוררים בטראנקס בעקבות מותו של מורהו הנערץ מציתים את הכוח הסמוי שבתוכו, והוא מצליח להפוך לסופר סאיין.
3 שנים מאוחר יותר, הצליחה בורמה לבנות מכונת זמן ולפתח תרופה לוירוס הלב של גוקו. היא מציעה לטראנקס ליסוע בחזרה לעבר על מנת שיוכל להזהיר את גוקו מפני האנדרואידים ולתת לו את התרופה לוירוס, אך טראנקס מסרב, ובהזמדנות הראשונה יוצא להלחם באנדרואידים בזמן שהם שוב תוקפים עיר סמוכה. למרות כוחותיו כסופר סאיין, האנדרואידים מכריעים אותו עד מהרה ומכים אותו כמעט למוות. פצוע קשה, מבין טראנקס כי אמו צדקה למרות זאת, ולאחר החלמתו, יוצא טראנקס עם מכונת הזמן וחוזר 20 שנה אל העבר ובידיו הנוגדן לוירוס הלב של גוקו.
הסצנות שמופיעות בכתוביות הסיום נלקחו מהפרקים המתאימים באנימה בהם נראה טראנקס מביס את פריזה ואביו וממתין לשובו של גוקו לכדור הארץ על מנת להעניק לו את התרופה ולהזהיר אותו מפני האנדרואידים.
מרבו
מרבו (שם מדעי: Leptoptilos) הוא סוג של עוף ממשפחת החסידות. המרבו בעלי מקור גדול וארוך נפוצים באזורים טרופיים באסיה ובאפריקה.
דרגון בול Z: ההיסטוריה של טראנקס
הפקה והפצה
הגרסה האנגלית של הסרט הופקה על ידי אולפני FUNimation מטקסס, ארה"ב ויצאה בפורמט VHS (קלטות וידאו) ו-DVD בשתי גרסאות. הגרסה הראשונה, ערוכה ומצונזרת, יצאה ב-15 בספטמבר 2000, וב-24 באוקטובר יצאה לאור הגרסה הלא מצונזרת. 3 שנים לאחר מכן, ו-10 שנים לאחר שידור הסרט ביפן, ב-18 בספטמבר 2003 יצאה ביפן מהדורת DVD נוספת של המקור היפני.
הסרט גם דובב לעברית ושודר ב-2006 בערוץ הילדים, כאשר על בימוי הדיבוב הייתה אמונה אורלי קטן, ואלה אלדר על הפקתו.
מרבו
הם אוכלי כל, אומניבורים, ואף נמנים עם אוכלי נבלות. זהו סוג החסידות הגדול בעולם ובעלי מוטת הכנפיים הגדולה בעולם. הגדול מביניהם הוא מרבו ענק שחי בהודו.
דרגון בול Z: ההיסטוריה של טראנקס
הפקה והפצה
הפסקול עבור המקור היפני הולחן על ידי שונסוקה קיקוצ'י, שהלחין את המוזיקה גם עבור שאר האנימה. הפסקול של קיקוצ'י נשאר כמו שהוא גם בדיבוב העברי. בדיבוב האנגלי של FUNimation, הפסקול של קיקוצ'י הוחלף בפסקול משלהם שהולחן על ידי דייל ד. קלי וכלל מספר שירי רוק ומטאל, רובם נלקחו מהאלבום Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory של להקת Dream Theater. ב-2008 הוציאו אולפני FUNimation מהדורת DVD כפולה שכללה הוצאה מחודשת של הסרט ביחד עם הספיישל הקודם "בארדוק - אביו של גוקו", עם דיבוב מחודש ובפורמט מסך רחב (16:9) ואפשרות לנגן את הפסקול היפני המקורי של הסרט.
השירים שהופיעו בפסקול האמריקני:
מרבו
מיון
בסוג זה 3 מינים:
איש גורדון
ביוגרפיה
איש גורדון נולד בשנת 1951 בישראל, בן להורים מעולי תוניסיה. השם שניתן לו בלידתו היה ראובן, על שמו של סבו אשר מת במחנות העבודה הנאציים בתוניסיה. בבגרותו בחר לעצמו את השם הייחודי איש, שנראה לו כיאה לאמן.
בעלותם לארץ התיישבו הוריו במושבה יבנאל שם עסקו בחקלאות. בהיותו בן שבע עברה משפחתו לעפולה, שם עברו עליו שנות ילדותו. ושם למד לימודי אלקטרוניקה עד לגיוסו לצה"ל. בתחום זה שירת בצבא בשירות חובה ובקבע, במשך שש שנים. בעת שירותו הצבאי זכה בפרס ראשון במסגרת תחרות אמנים צעירים עם הציור "אישה וגיטרה" שצייר בסגנון קוביסטי.
לאחר תום שירותו הצבאי למד אמנות ועיצוב גרפי במסגרת לימודי חוץ של הטכניון,
בשנת 1977 הקים את המקומון "צפון 1" והיה העורך הראשון שלו. בהמשך עבד כמעצב גרפי במשרד פרסום. לאחר מכן שימש כמנהל אמנותי ברשת שוקן וברשת המקומונים של ידיעות אחרונות וכל העת עסק בצילום, בציור ובמוזיקה. בשנת 1994 הפיק, כתב והלחין את רוב שירי אלבומו הראשון "תלוי בחופש שלי" בשיתוף עם המוזיקאים שאול בן אמיתי, אלונה טוראל, תובל פטר ואחרים. מתוך האלבום התפרסמו השירים "דורינה", "שלג שחור" ו"קוסקוס", שיר שעסק בחוויות משפחתיות מילדותו של גורדון.
מאז ומתמיד התמקד בציור פיגורטיבי ארוטי, פורטרטים ונופים מופשטים, והוא נחשב אחד החלוצים בתחום הציור הדיגיטלי, ציור המשלב עבודה על תוכנת ציור ונעשה בעזרת לוח אלקטרוני מיוחד המאפשר תרגום מדויק של תנועת היד של הצייר.
איש גורדון השתתף ב-9 תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות רבות בארץ ובעולם. בשנת 2012 זכה במקום הראשון בתחרות הציור הדיגיטלי Wacom, ובשנת 2013 נבחר לייצג את ישראל בתערוכה בינלאומית בקאן שאצרה מרינה פיקאסו, נכדתו של פבלו פיקאסו.
ג'ון פרדריק קנסט
ג'ון פרדריק קנסט (באנגלית: John Frederick Kensett; 22 במרץ 1816 – 14 בדצמבר 1872) היה צייר נוף אמריקאי, שנולד בצ'שייר, שבקונטיקט. חבר הדור השני של אסכולת נהר ההדסון. הוא היה גם מייסד המוזיאון המטרופוליטן לאמנות.
ביוגרפיה
הוא נולד ב-22 במרץ 1816. קנסט, למד חריטה עם אביו המהגר, תומאס קנסט, ובהמשך עם דודו, אלפרד דגט. הוא עבד כחרט באזור ניו הייבן עד שנת 1838, ואז עבד כחרט של שטרות כסף בניו יורק.
בשנת 1840, יחד עם אשר דיורנד וג'ון ויליאם קסילייר, נסע קנסט לאירופה במטרה ללמוד ציור. שם הוא נפגש ונסע עם בנג'מין צ'אמני. השניים שרטטו וציירו ברחבי אירופה, ושיפרו את כשרונותיהם. בתקופה זו פיתח קנסט הערכה וזיקה לציור הנוף ההולנדי של המאה ה-17. קנסט וצ'אמני חזרו לארצות הברית בשנת 1847.
הקמת הסטודיו
קנסט ידוע בעיקר בזכות ציורי הנוף של ניו יורק וניו אינגלנד ונופי הים של חוף ניו ג'רזי, לונג איילנד. הוא קשור באופן הדוק ביותר לדור השני של אסכולת נהר ההדסון. יחד עם סנפורד רובינסון גיפורד, פיץ הנרי ליין, ג'ספר פרנסיס קרופסי, מרטין ג'ונסון הייד ואחרים. עבודותיהם של "לומניסטים" התאפיינו במתיחות מכחול בלתי מודעות, כמעט בלתי נראות, המשמשות להעברת התכונות והאפקטים של האור. השפעות כאלה נבעו מהפילוסופיות הטרנסצנדנטאליסטיות של הטבע הנשגב המקרבות אותו ל"אמת רוחנית".
בשנת 1848 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כחבר עמית, והפך לאקדמאי מן המניין בשנת 1849.
בשנת 1851 קנסט צייר בד גדול של הר וושינגטון שהפך לאייקון. "הר וושינגטון מעמק קונווי" נרכש על ידי איחוד האמנות האמריקאי, והפך לתחריט על ידי ג'יימס סמילי, והופץ ל-13,000 מנויי איחוד האמנות בכל רחבי הארץ. אמנים אחרים ציירו העתקים של סצנה זו מההדפס. ציור בודד זה של קנסט עזר לפופולריות של אזור ההרים הלבנים בניו המפשייר.
הסגנון של קנסט התפתח בהדרגה, מהמסורת של אסכולת נהר ההדסון בשנות ה-50 של המאה ה-19 לסגנון הלומיניסטי המעודן יותר בשנותיו המאוחרות. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-19 בילה קנסט זמן לא מבוטל בביתו בלונג איילנד סאונד ליד דריין, קונטיקט.
אוסקר גלרט
חייו
אוסקר גלרט נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף גלרט וז'ופיה שטיינר. הוא למד משפטים והיה בן 20 כשפגש עם העורך הספרותי המפורסם ההונגרי-יהודי ארנו אושבאט. הוא פרסם את עבודותיו במגזין "זמנים חדשים" (Új Idők (1894–1949)) ובעיתון "יומן בודפשט" (Budapesti Napló). משנת 1904 היה חבר בעיתון היומי "ידיעות פשט" (Pesti Hírlap (1878–1944)). בין 1904 ל -1918 כתב אלפי מאמרים בעיתון. ב־18 במאי 1907 נשא לאישה את גיזלה הורבאט, בתם של שאנדור הורבאט ואנה קוצ'יש בבודפשט. הרשומה עליה העידה שהיא לא השתייכה לשום דת. משנת 1908 היה כתב עמית בכתב העת הספרותי החשוב ניוגט. בין השנים 1914–1918 היה העורך של "ידיעות פשט" ועבד גם כתב לדיווחים צבאיים בתקופת מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1917 הוא הפך לאחד העמיתים הבכירים בכתב העת ניוגט. בדצמבר 1918 הוא היה חבר באקדמית ורשמרטי. שנה לאחר מכן היה מנהל לשכת העיתונות של מיהאי קארואי, ראש ממשלת הונגריה מ-1 בנובמבר 1918,ומאוחר יותר היה גלרט ראש משרד העיתונות של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית שהייתה בשלטון בין 21 במרץ 1919 עד 1 באוגוסט 1919. בספטמבר 1919 הוציאו נגדו צו מעצר. חודש לאחר מכן נעצר, הואשם ושוחרר לבסוף מבית המאסר. הוא המיר את דתו לרומית-קתולית ב־21 בינואר 1920. בין 1920 לבין 1940 היה עמית בכיר של כתב העת ניוגט.
ג'ון פרדריק קנסט
הקמת הסטודיו
עבודתו המוקדמת של קנסט הייתה חייבת רבות להשפעתו של תומאס קול, אך מלכתחילה נבדלה על ידי העדפה לצבעים קרירים יותר וטופוגרפיה פחות דרמטית, והעדיפה איפוק הן בצבעים והן בקומפוזיציה. העבודות הבוגרות של קנסט מציגות נוף רגוע המתואר בגאומטריה, שהגיעה לשיאה בסדרת ציורים שבהם אזורי החוף מאוזנים כנגד המים החלקים כזכוכית.
אוסקר גלרט
חייו
אבל בין שתי מלחמות העולם, בשנות הפשיזם הגובר והמפלצתי, הוא שתק יותר ויותר, הפך לעורך בלבד וכתב שירה רק כשהיה צריך להתאבל על חבר שמת. מאוחר יותר הוא כבר לא יכול היה להיות אפילו עורך בגלל מוצאו, ובהמשך נאלץ להסתתר כדי להציל את חייו.
ג'ון פרדריק קנסט
הקמת הסטודיו
האמן זכה לשבחים רבים והצליח כלכלית במהלך חייו. הוא היה נדיב בתמיכה באומנויות ובאמנים. הוא היה חבר מן המניין באקדמיה הלאומית לעיצוב, מייסד ונשיא אגודת קרנות האמנים, ומייסד והנאמן של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות.
אוסקר גלרט
חייו
גלרט היה המשורר הלא דקדנטי ביותר של השירה ההונגרית החדשה. הוא חי בהרמוניה עם סדר, בריאות, אנשים רגילים. אף על פי שהביע להט מדהים בחלק גדול משיריו הארוטיים, הוא גם מספר את הגילויים הנועזים ביותר עם ביטחונו הנאצל של אדם שמטייל לתומו. שירתו, שהייתה לעיתים קרובות מלאה בחיי אהבה לפני כן, הפכה מאוחר יותר מעורבת יותר ויותר בבעיות המוסריות של המלחמה והמהפכה. בעידן שאהב רק רמיזות, הוא הקסים עם אמירותיו הפוריטניות הפשוטות. בשירתו משולבים גמישות של חריזה חופשית וגם מנגינה של שירת משורר קלאסי. כרכי שירתו: בדלתא, על ברכיה של אופליה, ליידי רובנס, הכוכב של יגון האחים, אתם איתי, לשיר האחרון. שירתו התפתחה וצברה פופולריות.
ג'ון פרדריק קנסט
מוות
קנסט חלה בדלקת ריאות (אולי במהלך ניסיון הצלתה של מרי לידיה (הנקוק) קוליר, אשת חברו ועמיתו האמן וינסנט קולייר) ומת מאי ספיקת לב באולפן שלו בניו יורק בדצמבר 1872.
קנסט נקבר בבית הקברות גרין-ווד בברוקלין, ניו יורק.
בשנת 1874 מסר תומאס אחיו של קנס שלושים ושמונה מציוריו למוזיאון המטרופוליטן, אשר מחציתם נותרו באוסף.
מטריקת תוכנה
מטריקת תוכנה (גם מדיד תוכנה, באנגלית Software metric) היא שיטה למדידת תכונות מסוימות של חלקי תוכנה או הדרישות שלה. המטרה היא לאבחן כמה הקוד או המבנה מסובך, ומה הסיכוי להמצאות באגים בתוכנה.
קיים מגוון סוגים של שפות תכנות כגון: שפות פרוצדורליות, שפות מונחות עצמים ועוד, בגלל השוני ביניהן יהיו מספר סוגים של מטריקות.
סיבוכיות מעגלית (Cyclomatic complexity)
סיבוכיות מעגלית של קטע קוד היא מספר המסלולים הבלתי תלויים בגרף של קטע הקוד.
לדוגמה, עבור קטע קוד שלא מכיל צומתי החלטה כגון תנאים או לולאות, הסיבוכיות היא בדיוק 1 משום שקיים מסלול יחיד בקוד.
אם קטע קוד מכיל תנאי יחיד, ישנם 2 מסלולים שונים בקוד משום שכל תנאי יכול להיות אמת או שקר ולכן הסיבוכיות במקרה הזה תהיה 2.
באופן מתמטי, סיבוכיות מעגלית של תוכנית מוגדרת בעזרת גרף הזרימה של התוכנית שמוגדר להיות גרף מכוון שמכיל את הבלוקים הבסיסיים של התוכנית, כאשר ישנה קשת מקודקוד אחד לאחר אם קיים תרחיש שעבורו לאחר ביצוע השורה המייצגת את הקודקוד הראשון נבצע את השורה המייצגת את הקודקוד השני. הסיבוכיות M מוגדרת להיות: M = E-V+2P כאשר,
דוגמה
בקוד שלפנינו מספר הקשתות בגרף 11, מספר הקודקודים 10, וישנו רכיב קשירות בודד ולכן נקבל כי M=11-10+1*2 = 3
מספר שורות קוד (LOC)
מספר שורות קוד (LOC) היא מטריקה למדידת גודל של תכנה על ידי ספירת מספר שורות הקוד בקוד המקור של התוכנית. מטריקה זו יכולה לתת לנו הערכה טובה למאמץ הנדרש לפיתוח התכנה ולתחזוקתה. במטריקה זו מודדים את מספר השורות הפיזיות ולא הלוגיות, אף שיש חיסרון בהסתכלות על מספר השורות הפיזיות ולא הלוגיות.
לדוגמה, נסתכל על קטע הקוד הבא בשפת C:
בקוד זה יש שורה פיזית אחת ושתי שורות לוגיות.
לעומת זאת, מתכנת אחר יכול לרשום את אותו הקוד בצורה הזאת:
בקוד הנ"ל יש 4 שורות קוד פיזיות ושתי שורות לוגיות.
כלומר, מספר שורות הקוד הפיזיות תלוי מאוד במתכנת אך הוא עדיין יכול לתת לנו אינדיקציה טובה על סדר הגודל של התוכנה.
סיבוכיות מערכתית (System complexity)
סיבוכיות מערכתית (SYSC) משלבת הערכה בין סיבוכיות הפרוצדורות לבין הקשר ביניהן, המדידה מתבצעת במונחים של הקריאות לפרוצדורות, הפרמטרים המועברים ושימוש במידע בתוכן. יתרון של שיטה זו הוא בעובדה שניתן לחשב את הסיבוכיות המערכתית של הפרוצדורות ללא המימוש של כל המערכת. חיסרון של שיטה זו שהיא לא נותנת מידע אמיתי לגבי מידת הקושי לבצע שינויים במערכת קיימת.
סיבוכיות מערכתית מורכבת משני חלקים עיקריים:
הסיבוכיות המערכתית (SYSC) של אוסף פרוצדורות מוגדר להיות סכום ה-DC וה-CS של כל הפרוצדורות
ככל שהסיבוכיות המערכתית גדולה יותר, ככה צפויות להיות יותר תקלות (באגים) בקוד.
קשרים בין מחלקות (CBO)
במטריקה זו אנו מודדים את הצימוד (Coupling) בין אובייקטים. CBO עבור מחלקה מסוימת מוגדר להיות המספר הכולל של ההפניות מהמחלקה למחלקות אחרות וההפניות מהמחלקות האחרות למחלקה. ככל שהצימוד גבוה יותר, כך המערכת מועדת יותר לבאגים.
דוגמה
קשרים בין שיטות (RFC)
Response set For Class עבור מחלקה, מוגדר להיות מספר המתודות בקבוצת כל המתודות שיכולות לפעול כתוצאה ממסר שנשלח לאובייקט המחלקה.
דוגמה בשפת Java:
המחלקה 2DPoint מייצגת נקודה בדו-מימד. השיטה שיכולה להיות מופעלת כתוצאה משליחת מסר לאובייקט של המחלקה הנ"ל היא distance. כלומר, ה-RFC של מחלקה זו הוא 1.
ככל שערך ה-RFC גדול יותר כך המחלקה, לפי מדד זה, נחשבת למסובכת יותר ומועדת יותר לבאגים.
Cohesion metrics
מטריקת הלכידות באה למדוד כמה שיטות של המחלקה קשורות זו לזו, נראה שתי שיטות כאלו:
חוסר קשר בין שיטות (LCOM)
אנו רוצים למדוד את חוסר הקשר בין השיטות על ידי התבוננות בכמה משתנים מהמחלקה כל שיטה משתמשת. נניח שיש לנו מ שיטות במחלקה ויש סה"כ k משתנים במחלקה אז עבור כל שיטה נחשב את ה-LCOM שלה כך:
נסתכל על כל זוגות המשתנים אצלנו, נגדיר את P להיות מספר הזוגות (Ii, Ij), שהשיטה m משתמשת גם ב-Ii וגם ב-Ij, ונגדיר את Q להיות את כל השאר הזוגות, אז (|LCOM(m) = max(0, |P|-|Q. לקבלת ה-LCOM עבור המחלקה נסכום את כל ה-LCOM עבור כל השיטות שלה.
קשר בין שיטות (TCC)
מה שאנו רוצים לבדוק בשיטה זו זה כמה שיטות משתמשות באותן המשתנים (כלומר יש ביניהם קשר כלשהו).
נגדיר NP להיות המספר המקסימלי של קשרים בין שיטות (כלומר מספר הזוגות של השיטות במחלקה).
נגדיר NDC להיות מספר הקשרים הישירים כלומר בכמה זוגות של שיטות יש שימוש באותו משתנה.
ונקבל כי TCC=NDC/NP, כלומר היחס בין הקשרים הישירים לבין מספר הקשרים שאפשרי. כאשר ככל שה-TCC קטן יותר ככה המחלקה פחות מורכבת.
ככלל אנו מבדילים בין מחלקות עם TCC שקטן מ-0.5 לבין מחלקות עם TCC שגדול מ-0.5.
מטריקות הורשה (Inheritance related measures)
עד עתה לא התחשבנו בירושה, כאשר בשפות תכנות מונחות עצמים ההורשה היא חלק מרכזי, נשים לב שעד עתה הסתכלנו על מספר המשתנים/שיטות במחלקה, אך לא דיברנו על הורשה, מכיוון שאם מחלקה A יורשת ממחלקה B אז לא נראה את השיטות של מחלקה B בתוך A ועל מנת להעריך את A אנו חייבים להתייחס גם למחלקה B.
עומק עץ ההורשה (DIT)
סטטיסטית קרוב ל-83% מהמחלקות הן בעומק 0 או 1 וכל השאר בעומקים הגדולים מ-1 כפי שרואים בתרשים.
מספר ילדים למחלקה (NOC)
בשיטה הקודמת חיפשנו מה העומק של המחלקה, עתה נרצה דווקא לראות מה רוחב ההורשה של המחלקה, כלומר כמה בנים ישירים יש לה (בנים של בנים לא נכנסים בחישוב), הסיבה היא שבעומק יש לנו הרבה יותר שימוש מחדש בקוד ואילו ברוחב יש פחות כי כל מחלקה מממשת את השיטות שלה בצורה שונה. כמו כן, מחקרים הראו כי NOC גבוה גורם לפחות שגיאות.
קקיסטוקרטיה
קקיסטוקרטיה (באנגלית: Kakistocracy) היא ממשלה המנוהלת על ידי האזרחים הגרועים ביותר, הכי פחות מוכשרים או חסרי מצפון. המילה נטבעה כבר במאה ה-17.
אטימולוגיה
המילה נגזרת משתי מילים ביוונית, κάκιστος (קקיסטוס; הגרוע ביותר) ו-κράτος (קראטוס; שלטון) – שלטון הגרועים ביותר.
היסטוריה
השימוש המוקדם ביותר במילה מתוארך למאה ה-17, ב-"A sermon Preached at the Publique Fast the ninth day of Aug. 1644 at St. Maries" של פול גוסנולד: הסופר האנגלי תומאס לאב פיקוק השתמש במונח ברומן שלו משנת 1829 "The Misfortunes of Elphin", שבו הוא מסביר שהקקיסטוקרטיה מייצגת את ההפך מאריסטוקרטיה, שכן אריסטוס (ἄριστος) פירושו "מעולה" ביוונית. בספר שלו משנת 1838, Memoir on Slavery, הסנאטור האמריקני ויליאם הארפר השווה קקיסטוקרטיה לאנרכיה, ואמר שקקיסטוקרטיה התרחשה רק לעיתים רחוקות:
המשורר האמריקני ג'יימס ראסל לוול השתמש במונח בשנת 1876, במכתבו לג'ואל בנטון, בכותבו: "מה שממלא אותי בספק ובפחד הוא השפלה של הטון המוסרי. האם זה או לא תוצאה של דמוקרטיה? האם שלנו היא 'ממשלה של העם, על ידי העם, למען העם', או האם קקיסטוקרטיה, לטובת נבלים במחיר של שוטים?"
קפה קונדיטוריה וילהיים
היסטוריה
בית קפה וילהיים הוקם על ידי יולנדה וקרול וילהיים, זוג עולים מצ'כוסלובקיה, ששרדו את השואה, התחתנו ועלו לישראל. מכיוון שקרול היה קונדיטור במקצועו, החליטו בני הזוג, עם עלייתם ארצה, לפתוח קונדיטוריה. בהמשך עבר ניהול המקום לבתה של יולנדה, מרים צויגנבאום (שהייתה אחות במקצועה), ואחרי עוד שנים, לנכדתה של יולנדה, קרן.
הקונדיטוריה זכתה להצלחה רבה. אנשים רבים, שנזכרו בגעגועים בעוגות ובדברי המאפה של ארצות מוצאם באירופה, הגיעו לבית הקפה ברמתיים, ותורים ארוכים השתרכו בכניסה כדי לקנות את המאפים שנאפו במקום.
השנים הראשונות היו קשות בגלל הקיצוב שהופעל במסגרת משטר הצנע. ב-1949, כשנפתח בית הקפה החלה בדיוק תקופת הצנע, והיה קשה להשיג רישיון כדי לפתוח קונדיטוריה. אחרי מאמצים רבים הציעו לבני הזוג לפתוח קונדיטוריה בצפת, עכו, רעננה או הוד השרון. לבסוף הם בחרו בהוד השרון, כי לא היו ביישוב קונדיטוריות נוספות, ונשארו שם עד היום.
יולנדה וילהיים סיפרה בראיון על הקשיים הראשוניים: "את המקום קיבלנו בדמי מפתח ובנינו הכול במו ידינו. בגלל הצנע קיבלנו רק חמישה שקים של קמח, 500 קילו סוכר ומרגרינה אחת"..."זה הספיק לנו בין שבועיים לעשרה ימים כל פעם. לכן היינו מכינים רק כיס גבינה ועוגה"... "באותה תקופה לקנות מוצרים ולהכין בבית היה יותר יקר מלקנות אצלנו, היינו מוכרים את כיס הגבינה ב-30 פיאסטר, שזה פחות מ-30 אגורות בימינו".
את המקום נהגו לפקוד גם מנהיגי המדינה, ובהם דוד בן-גוריון ומשה דיין, שהיו עוצרים בבית הקפה בדרכם צפונה לבית ברל (מוסד שהיה אז שייך למפא"י), וכן נשיא המדינה אפרים קציר. גם אמנים מפורסמים אהבו להגיע, ובהם: יהונתן גפן, דויד ברוזה ואביב גפן.
לכבוד יום הולדתה ה-90 זכתה יולנדה וילהיים לכך, שראש עיריית הוד השרון, חי אדיב, הגיע לבית הקפה כדי להעניק לה תעודת הערכה על פועלה והישגיה. יולנדה וילהיים נפטרה בשנת 2019.
הנצחת בית הקפה בשירו של יהודה עמיחי
בית הקפה הונצח בשיר "האופה הנפלא" של המשורר יהודה עמיחי (שאהב גם הוא לשבת בבית הקפה):
חובבי ספרות ושירה משתמשים בשירו של עמיחי, כ"סיבה בפני עצמה" לביקור במקום.
המלכה האדומה (רומן)
המלכה האדומה (באנגלית: The Red Queen) הוא רומן היסטורי משנת 2010 מאת פיליפה גרגורי. זהו הרומן השני בסדרה "מלחמות הדודנים". הספר מספר את סיפורה של מרגרט בופורט, אמו של הנרי השביעי, מלך אנגליה. ב-2013 הופקה סדרת טלוויזיה בערוץ BBC One בת 10 פרקים בשם "מלכה לבנה", עיבוד לרומנים "המלכה הלבנה" (2009), "המלכה האדומה", ו"בתו של ממליך המלכים" (2012). השחקנית אמנדה הייל מגלמת בסדרה אל דמות של מרגרט בופורט.
תרגום לעברית
הספר יצא לאור בעברית בתרגומה של בתיה זיסו בשנת 2011 בהוצאת אופוס.
ביקורת
במגזין Publishers Weekly נכתב על הרומן "המלכה הלבנה":
הסכם בוקרשט (1918)
הסכם בוקרשט הוא הסכם שלום שנחתם בין רומניה מצד אחד ובין האימפריה האוסטרו-הונגרית, גרמניה, בולגריה והאימפריה העות'מאנית מהצד השני. ההסכם נחתם לאחר יציאתה של האימפריה הרוסית ממלחמת העולם הראשונה, בידודה של רומניה בעקבות כך וכיבושה של חלק רב ממנה - לרבות ולאכיה עם עיר הבירה בוקרשט וחבל דוברוג'ה - על ידי כוחות מעצמות המרכז. ההסכם נחתם תחת כיבוש גרמני בעיירה בופטאה הסמוכה לבוקרשט ב-7 במאי 1918.
חתימת ההסכם
ראש ממשלת רומניה הזמני, אלכסנדרו מרגילומן, חתם על ההסכם ב-7 במאי 1918. ההסכם אושר על ידי בית הנבחרים הרומני ב-28 ביוני ועל ידי הסנאט ב-4 ביולי 1918. עם זאת, סירב פרדיננד הראשון, מלך רומניה, לחתום על ההסכם.
אף על פי שבולגריה קיבלה שליטה חלקית באזור צפון דוברוג'ה היא ניסתה לשכנע את מעצמות המרכז להחזיר לה את השליטה הבלעדית באזור. לאחר משא ומתן הסכימו מעצמות המרכז להחזיר את שטח צפון דוברוג'ה לשליטה בולגרית בלעדית כשבתמורה התחייבה בולגריה להעביר את השליטה בגדה השמאלית של נהר מריצה לידי האימפריה העות'מאנית. פרוטוקול על ההסכם החדש נחתם בברלין ב-25 בספטמבר 1918.
ביטול ההסכם
ההסכם החדש היה קצר מועד מכיוון שנוכח השינויים בחזית מערב אירופה לטובת מעצמות ההסכמה, ב-24 באוקטובר 1918 הורה המלך פרדיננד בשטח החופשי של רומניה על גיוסו מחדש של הצבא הרומני במלחמה נגד מעצמות המרכז והסכם בוקרשט שממילא לא אושרר על ידי המלך, בוטל. פרדיננד הדיח את אלכסנדרו מרגילומן מראשות הממשלה והחלף אותו בגנרל קונסטנטין קואנדה. ב-11 בנובמבר 1918 נחתם הסכם הכניעה הגרמני ובשל כך בוטל באופן רשמי ההסכם עם מעצמות המרכז.
בחתימת חוזה ורסאי (1919) אולצה גרמניה לוותר על הזכויות שניתנו לה בעקבות הסכם בוקרשט. ההעברות הטריטוריאליות לאוסטרו-הונגריה ולבולגריה בוטלו על ידי חוזי סן ז'רמן, ניי וטריאנון, בהתאמה.
יצחק לב-ארי
יצחק (איציק) לב-ארי (1949 – יולי 2012) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף. פיקד על חטיבות שריון ושימש ראש חטיבת ההדרכה במפקדת חילות השדה.
לב-ארי התגייס לצה"ל ב-1967 ועשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. הוא פיקד על גדוד 9 בחטיבה 14. ב-1979 מונה למפקד גדוד 532 (קורס מפקדי טנקים) בחטיבה 460. בהמשך שירותו פיקד על חטיבה 889 באוגדה 440 ובשנים 1991 עד 1993 פיקד על חטיבה 130 בעוצבת עידן. לב-ארי היה מפקדה הראשון של מחלקת הבטיחות במפח"ש (מבק"א) וראש חטיבת ההדרכה.
לאחר שחרורו עבד ברפאל - מערכות לחימה מתקדמות, היה בעל חברת שירותי ייעוץ והיה ממקימי עמותת אור ירוק.
דונה לאון
דונה מרגרט לאון (באנגלית: Donna Margaret Leon; נולדה ב-28 בספטמבר 1942, מונטקלייר, ניו ג'רזי) היא סופרת אמריקאית, הידועה בזכות סדרת ספרי בלש המשטרה הונצייני "קומיסריו גווידו בּרוּנֵטיִ". שכתבה 31 ספרים (נכון ליולי 2021), שתורגמו ל-35 שפות בהן עברית.
ביוגרפיה
לאון נולדה במונטקלייר שבניו ג'רזי ב-28 בספטמבר 1942 וגדלה בבלומפילד ניו ג'רזי.
חיה בוונציה למעלה מ-30 שנה. מאז 2015 היא מחלקת את זמנה בין הבתים שלה בכפר בגראובינדן שבאלפים השווייצרייים, ציריך וונציה. ב-2020 התאזרחה בשווייץ.
ספרי מתח
ספרה הראשון בסדרת ספרי "קומיסריו בּרוּנֵטיִ" "מוות בלה פניצ'ה" (Death at La Fenice) יצא ב-1992 בהוצאת רנדום האוס בניו יורק. עד היום (נכון לאוקטובר 2021) כתבה 31 ספרים שתורגמו ל-35 שפות. רק אחד מספריה לא עסק בברונטי. שם הגיבורה היא מוזיקולוגית המתמחה במוזיקת הבארוק.
רשות הטלוויזיה הגרמנית ARD יצרה סדרה בת 26 פרקים על הבלש ברונטי.
כביש 869
כביש 869, המכונה גם "מעלה גמלא", הוא כביש רוחב אזורי העולה ומתפתל אל דרום רמת הגולן מצומת מעלה גמלא במערב שבקרבת חוף הכנרת, וממשיך עד צומת דליות בקצהו המזרחי. אורכו של הכביש הוא 16 ק"מ.
החורף הוולקני בשנת 536
החורף הוולקני בשנת 536 היה האירוע החמור והממושך ביותר של התקררות אקלימית בחצי הכדור הצפוני ב-2,000 השנים האחרונות. החורף הוולקני נגרם כתוצאה מהתפרצות געשית, שכמה מיקומים אפשריים לה הוצעו ביבשות שונות. רוב הדיווחים על החורף הוולקני בזמן התרחשותו מקורם בסופרים בקונסטנטינופול, בירת האימפריה הרומית המזרחית, אם כי השפעת הטמפרטורות הקרירות יותר נמשכה מעבר לאירופה. מחקר מודרני קבע שבתחילת 536 (או אולי בסוף 535) ההתפרצות פלטה כמויות אדירות של אירוסולים סולפטים לאטמוספירה, מה שהפחית את קרינת השמש שהגיעה אל פני כדור הארץ וקירר את האטמוספירה במשך מספר שנים. במרץ 536 החלה קונסטנטינופול לחוות שמים חשוכים וטמפרטורות קרירות יותר.
טמפרטורות הקיץ בשנת 536 ירדו ב-2.5 מעלות צלזיוס (4.5 מעלות פרנהייט) מתחת לנורמה באירופה. ההשפעה המתמשכת של החורף הוולקני של 536 גדלה בשנים 539–540 כאשר התפרצות געשית נוספת גרמה לטמפרטורות הקיץ לרדת עד 2.7 מעלות צלזיוס (4.9 מעלות פרנהייט) מתחת לנורמה באירופה. ישנן עדויות להתפרצות געשית נוספת בשנת 547 שייתכן והאריכה את התקופה הקרירה עוד יותר. ההתפרצויות הגעשיות, שלוו במגפת יוסטיניאנוס, שהחלה בשנת 541, גרמו ליבול חסר, לרעב ולמיליוני מקרי מוות ופתחו את עידן הקרח הקטן העתיק המאוחר, שנמשך בין 536 ל-660.
חוקר ימי הביניים מייקל מקורמיק כתב בשנת 2018 בכתב העת היוקרתי Science ששנת 536 הייתה השנה הגרועה ביותר בהיסטוריה לחיות בה. לדבריו "זו הייתה תחילתה של אחת התקופות הגרועות ביותר לחיות בה, אם לא השנה הגרועה ביותר". מאמר זה הכה הדים בעולם כולו ובעקבותיו החלו לעסוק באקדמיה ובתקשורת בקורות אותה שנה באופן מיוחד.
עדות היסטורית
ההיסטוריון הביזנטי פרוקופיוס תיאר בשנת 536 לספירה בדיווח על המלחמות עם הוונדלים: "במהלך השנה הזו התרחש אות מפחיד ביותר. כי השמש הוציאה את אורה ללא בהירות... והיא נראתה כמו השמש בליקויה, כי קרניה לא היו ברורות".
בשנת 538, המדינאי הרומי קאסיודורוס תיאר את הדברים הבאים לאחד מפקודיו:
מיכאל הסורי (1126–1199), פטריארך של הכנסייה האורתודוקסית הסורית, רשם שבמהלך השנים 536–537 השמש זרחה בחולשה במשך שנה וחצי.
תופעות נוספות דווחו על ידי מספר מקורות עצמאיים בני הזמן:
עדויות מדעיות
ניתוח טבעת עצים על ידי הדנדרוכרונולוג מייק ביילי, מאוניברסיטת המלכה בבלפסט, מראה צמיחה מועטה באופן חריג באלון האירי בשנת 536 וירידה חדה נוספת בשנת 542, לאחר התאוששות חלקית. ליבות קרח מגרינלנד ומאנטארקטיקה מראות עדות למרבצי סולפט משמעותיים בסביבות 534 ± 2, כלומר מוכיחות קיומו של מעטה אבק חומצי נרחב.
הסברים אפשריים
ההערכה היא שהשינויים נגרמו מאפר או אבק שהושלכו לאוויר לאחר התפרצות הר געש (תופעה המכונה "חורף געשי"), או לאחר פגיעת שביט או מטאוריט. העדויות למרבצי סולפט בליבות קרח תומכות מאוד בהשערת הר הגעש; ספוג הסולפט חזק אפילו יותר מזה שליווה את האפיזודה הפחות קיצונית של סטייה אקלימית בשנת 1816, הידועה בכינויה שנה ללא קיץ, אשר נקשרה לפיצוץ הר הגעש טמבורה בסומבווה.
בשנת 1984 הועלתה האפשרות שהאירוע נגרם על ידי התפרצות הר הגעש רבאול במה שהיא כיום בריטניה החדשה, בפפואה גינאה החדשה.
בשנת 1999, דייוויד קיז העלה את האפשרות שהר הגעש קרקטואה התפרץ באותה עת וגרם לשינויים. נטען כי ההתפרצות של קרקטואה המתוארת כמתרחשת בשנת 416 על ידי ספר מלכי ג'אווה התרחשה בפועל בשנים 535–536 וכי אין שום עדות אחרת להתפרצות כזו בשנת 416.
בשנת 2009 פרסם דאלאס אבוט ממצפה הכוכבים של אוניברסיטת קולומביה למונט-דוהרטי בניו יורק עדויות מליבות קרח בגרינלנד לכך שייתכן כי פגיעות שביט מרובות גרמו לאובך. ממצאים בתוך הקרח עשויים להיות במקורם שאריות מכוכב הלכת שנפלטו לאטמוספירה על ידי אירוע פגיעה.
בשנת 2010 הציגו רוברט דאל, ג'ון סאות'ון ועמיתיו ראיות המצביעות על קשר בין התפרצות טירה בלנקה ג'ובן (TBJ) בקלדרת האילופנגו במרכז אל סלוודור לבין אירוע שנת 536. אף על פי שעדויות פחמן שפורסמו קודם לכן הצביעו על טווח גילאים דו-סיגמא 408-536, התואם את מועד הירידה האקלימית העולמית, הקשר בין 536 לאילופנגו לא נעשה במפורש עד שמחקר על ליבות משקעים ימיים בשולי האוקיינוס השקט במרכז אמריקה על ידי סטפן קוטרולף ועמיתיו הראה כי התפרצות ה-TBJ הייתה גדולה בהרבה ממה שחשבו בעבר.
מחקר משנת 2015 תמך בתיאוריה של התפרצות גדולה ב-535 או בתחילת 536, ולפיו הרי געש בצפון אמריקה נחשבים למועמדים סבירים למקור התפרצות זו. המחקר גם זיהה אותות של התפרצות שנייה בשנים 539–540, ככל הנראה באזורים הטרופיים, מה שיכול היה לשמר את השפעות ההתקררות של ההתפרצות הראשונה עד סביבות 550.
בשנת 2018, חוקרים מאוניברסיטת הרווארד טענו שהייתה התפרצות געשית באיסלנד שהתפרצה בתחילת 536. עם זאת, מחבר המחקר הקודם אמר למגזין "Science" שהראיות אינן מספיקות כדי לבטל את השערת צפון אמריקה.
השלכות היסטוריות
ספר שכתב דייוויד קיז משער ששינויי האקלים תרמו להתפתחויות שונות, כמו הופעת מגפת יוסטיניאנוס (541–549), שקיעת האיברים, נדידת שבטים מונגוליים למערב, סוף האימפריה הסאסאנית, התמוטטות אימפריית הגופטה, עליית האסלאם, התפשטות השבטים הטורקים ונפילת טאוטיווקאן. עם זאת, הרעיונות האלו לא התקבלו במיינסטרים. בסקירת ספרו של קיז, הארכאולוג הבריטי קן דארק העיר כי "חלק ניכר מהטיעונים המובאים בספר נתונים בוויכוח רב, מבוססים על מקורות גרועים או פשוט שגויים. [...] אף על פי כן, ראויים לציון ההיקף הגלובלי של הספר וגם הדגש על המאה ה-6 לספירה כזמן של שינויים רחבי טווח, והספר מכיל אינפורמציה לא ידועה שתהיה חדשה לרבים. עם זאת, הוא אינו מצליח להדגים את התזה המרכזית שלו ואינו מציע הסבר משכנע לשינויים הרבים שנדונו".
ההיסטוריון אנדרו בריז טוען שכמה מאירועים המופיעים באגדות המלך ארתור, כולל קרב קמלן, הם היסטוריים, והתרחשו בשנת 537 כתוצאה מהרעב הקשור לשינוי האקלים של השנה הקודמת.
אפריק סימון
אפריק סימון (Afric Simone, לעיתים מכונה סימונֶה; נולד ב-17 ביולי 1956) הוא זמר וקומיקאי ממוזמביק. פופולרי ביותר בברית המועצות לשעבר, בפולין, בצ'כוסלובקיה לשעבר ובשני צדי מסך הברזל לשעבר.
ביוגרפיה
נולד באינהמבנה בשם הנריקה סימונה (Henrique Simone) לאב ממוצא ברזילאי, וגר שם עד גיל 9, לאחר מות אביו עבר עם אמו, לבירת מוזמביק מפוטו.
התפרסם לראשונה בשנת 1975 עם השיר "Mr. Barracuda". באותה השנה הוציא את הסינגלים "Ramaya" שנמכר ב-30 מיליון עותקים ו"Hafanana". החל את הקריירה המוזיקלית שלו כמתופף וזמר בלהקה. החל את הקריירה שלו בלונדון, בהשראת מנהלו האישי, כבדרן במועדון לילה. הקליט את אלבום האולפן הראשון שלו בגרמניה, אך האלבום לא זכה להצלחה, בשל התעקשות המפיק המוזיקלי שכל השירים יושרו בגרמנית.
לאור הפופולריות שלו שם, בשנת 1979 ביקר בברית המועצות כדי להקליט תוכנית טלוויזיה.
לאחרונה עבר עם אשתו, ילידת רוסיה, אשר נשא בשנים האחרונות, לברלין.
סימון דובר גרמנית, אנגלית, פורטוגזית, צרפתית, סוואהילי ושפות אפריקאיות שונות.
GJ 3737
GJ 3737 (נקרא גם בשם LHS 337) הוא ננס אדום בעל סיווג ספקטרלי של M4.5V אשר ממוקם בקבוצת הכוכבים קנטאור במרחק של 20.8 שנות אור (6.38 פארסק) מכדור הארץ.
הכוכב בעל בהירות נראית של 12.74 מסה של 0.18 מסות שמש ועוצמת הארה הקטנה פי 0.00287 מעוצמת הארתה של השמש.
אצטדיון פייר מורואה
אצטדיון פייר מורואה (בצרפתית: stade Pierre-Mauroy) הוא אצטדיון רב-תכליתי הממוקם בעיר וילנב-ד'אסק שבמטרפולין של ליל בצפון צרפת, אשר משמש בתור אצטדיונה הביתי של קבוצת ליל מליגת העל הצרפתית בכדורגל. האצטדיון נקרא גם Grand Stade Lille Métropole (אצטדיון גדול ליל מטרופול) והוא נפתח ביולי 2012.
גג האצטדיון נסגר דבר המאפשר קירוי מלא של האצטדיון בעת הצורך. באצטדיון 50,186 מושבים בתצורה של אצטדיון כדורגל או רוגבי. האצטדיון בנוי בצורה מודולרית המאפשרת להסיט חלק ממשטח הדשא, לשם יצירת היכל רב-תכליתי למופעים ואירועי ספורט שונים הנערכים באולם. בתצורה זאת יכול האולם להכיל מעל 27,000 צופים באירועי ספורט ומעט יותר מכך במופעים.
האצטדיון היה הפרויקט האחרון של פייר מורואה, ששימש בעבר כראש ממשלת צרפת, כיושב ראש Métropole européenne de Lille.
היסטוריה
ב-1975 ליל התחילה לשחק באצטדיון גרימונפרה-ז'ורי בו תכולה של 21,128 מקומות. באמצע שנות ב-90, הקבוצה החלה לבנות את עצמה כקבוצה מובילה בצרפת אולם אצטדיון גרימונפרה-ז'ורי לא עמד בדרישות אופ"א מה שאילץ את ליל לשחק באצטדיון פליקס בולאר של היריבה לאנס בליגת האלופות בשנת 2001. בהתחלה תוכננה בניית אצטדיון בעיר ליל עצמה אולם הפרויקט בוטל בעקבות קרבת המיקום שנבחר למצודת ליל.
ב-2004 עברה ליל לשחק באצטדיון ליל מטרופול אולם האצטדיון היה קטן יותר מאצטדיון גרימונפרה-ז'ורי וגם לא עמד בדרישות אופ"א. מצב זה אילץ את ליל לשחק בליגת האלופות 2005/6 בסטאד דה פראנס שבפרוורי פריז המרוחק 200 ק"מ מליל. בנוסף למרחק, שני אוהדים נהרגו בתוצאה מפגיעת רכבת בדרכם למשחק נגד ליון, כך שהפתרון הזה לא היה מקובל על ראשי הקבוצה.
בעקבות שינויים מבניים בפריז, ליל והערים השכנות לה הוגדרו כמטרופול כך שב-2006 המטרופול האירופאי של ליל (MEL) שלט על יותר שטחים ויכל למצוא פתרון לבעיית האצטדיון. כך שבדצמבר 2006 יצא מכרז לאצטדיון רב-תכליתי המכיל לפחות 50,000 צופים ויכול לארח גם הופעות וגם משחקי ספורט שונים. למכרז נגשו שלוש חברות Eiffage, Bouygues ו-Vinci. ב-2008 הוכרזה Eiffage כזוכה וניתנו לה 45 חודשים לבניית האצטדיון.
ביולי 2009 ניתנו לחברה כל ההיתרים לבנית האצטדיון. בפברואר 2010 צרפת הודיע על הגשת מועמדות לאירוח טורניר יורו 2016 והאצטדיון החדש של ליל היה חלק מתוכנית האירוח. במרץ 2010 בניית האצטדיון החלה בפועל. בקיץ 2012 האצטדיון היה מוכן, בדיוק בזמן לתחילת עונה 2012/3 בליגה הצרפתית. במועד זה האצטדיון היה השלישי בגודלו בצרפת, לאחר הסטאד דה פראנס וסטאד ולודרום במרסיי.
בתחילה האצטדיון נקרא האצטדיון הגדול של ליל מטרופול אולם ב-21 ביוני 2013 שמו שונה להנצחת ראש עיריית ליל לשעבר וראש ממשלת צרפת לשעבר פייר מורואה שנפטר ב-7 ביוני 2013 ונקרא אצטדיון פייר מורואה.
קונצרטים
גם זמרים צרפתים כמו פטריק ברואל (בספטמבר 2014) וג'וני האלידיי (צפוי להופיע באוקטובר 2015), מופיעים באצטדיון מול עשות אלפי צופים.
גבריאל עמיר
גבריאל (גבי) עמיר (קלפר) (28 ביוני 1934 – 4 במאי 2005) היה תת-אלוף בצה"ל, ניצב במשטרת ישראל ונציב בתי הסוהר.
חייו
עמיר נולד בתל אביב למשפחת קלפר. בגיל צעיר עבר עם משפחתו לירושלים ולמד בחדר ובבית הספר "גאולה". במלחמת העצמאות נפצע מהתקפת הלגיון הערבי. השתתף בהכשרה בקיבוץ בית השיטה ובשנת 1951 התגייס לנח"ל. השתחרר משירותו הצבאי לאחר ששירת כמפקד מחלקה בחטיבה 5, אך חזר לשירות קבע שירת כקצין מבצעים בגדוד 52 ובתקופת מבצע קדש שירת כמפקד מחלקת חרמ"ש בחיל השריון ונפצע במבצע שומרון (פעולת התגמול בקלקיליה).
בהמשך שירותו בחיל השריון יצא בשנת 1959 במשלחת לאנגליה וליווה את העברת טנק הצנטוריון לישראל. היה מדריך ראשי בבית הספר לשריון, קצין אג"ם של חטיבה 7 ומפקד קורס מפקדי טנקים. במלחמת ששת הימים פיקד על גדוד 82 ולקח חלק בקרבות בח'אן יונס, רפיח ורפידים. לאחר המלחמה מונה לסגן מפקד חטיבה 401, ובהמשך לקצין אג"ם של גייסות השריון. בשנים 1971–1972 היה מפקד חטיבה 7 ובשנים 1973–1974 היה מפקד בית הספר לשריון ומפקדה הראשון של חטיבה 460.
במלחמת יום הכיפורים השתתפה החטיבה בפיקודו ברוב שלבי הלחימה בחזית הדרום. החטיבה הוכפפה לאוגדה 162 בפיקוד אברהם אדן והשתתפה במתקפת הנגד הכושלת של 8 באוקטובר. בהמשך הלחימה נטלה החטיבה חלק בצליחת תעלת סואץ ובכיתור הארמייה השלישית המצרית.
בשנת 1980 התגייס למשטרת ישראל ושימש עוזר ראש אג"מ בדרגת תת-ניצב. עמיר עמד בראש צוות הגיבוש של תוכנית הארגון הרב-שנתית במשטרה, שימש סגן מפקד המחוז הדרומי, ועם הקמתו מחדש של מחוז מרכז מונה למפקדו הראשון (1981–1985) והועלה לדרגת ניצב. בין השנים 1985–1988 פיקד על מחוז תל אביב, ולאחר מכן היה בתפקידו האחרון סגן המפקח הכללי של משטרת ישראל.
בשנים 1991–1993 שירת כנציב בתי הסוהר.
בשנת 1994 פיקד על משלחת המשטרה לכוח השלום הבינלאומי בהאיטי.
היה פעיל ויו"ר ועדת הכספים בעמותת "יד לשריון".
היה נשוי ואב לשלושה.
מנג'ואולי
מנג'ואולי (בסינית: 满洲里; בפין-יין: Mǎnzhōulǐ; במונגולית: Манжуур) היא תת-נציבות עירונית, השייכת לנציבות העירונית חולונבוויר בצפון-מזרח המחוז האוטונומי מונגוליה הפנימית שבצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין.
העיר מהווה נקודת מעבר סחורות חשובה לרוסיה. דרך נקודת מעבר זו עוברות כ-60% מסך מעבר הסחורות היבשתי של סין אל מדינות אירופה.
ערים תאומות
למנג'ואולי שלוש ערים תאומות: