cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דריוס וסל
נבחרת אנגליה
בסך הכול בתוך שלושה חודשים שותף וסל בחמישה משחקי ידידות, בהם כבש שלושה שערים, שהספיקו לאריקסון לזמנו לסגל אנגליה לקראת מונדיאל 2002, על אף שלא ערך הופעה רשמית עד לאותו הזמן. וסל פתח בהרכב במשחק הראשון של אנגליה בטורניר, בו נפרדה בשוויון 1-1 מול. הוא לא שותף בניצחון 0–1 על, ועלה מהספסל במקומו של מייקל אואן ל-13 דקות בשוויון 0-0 מול , שהבטיח לאנגליה את המקום השני בבית. וסל לא שותף בניצחון 0–3 על בשמינית הגמר, ושוב החליף את אואן לכ-11 דקות בהפסד 1–2 ל ברבע הגמר. בסך הכול רשם שלוש הופעות בטורניר, אחת מהן בהרכב.
וסל ערך ארבע הופעות, כולן כמחליף, במסגרת מוקדמות יורו 2004, בהן כבש שער בודד. כשבוע לפני פתיחת טורניר הגמר בפורטוגל, כבש וסל צמד בניצחון 1–6 על, מה שהפכו לשעריו האחרונים במדי אנגליה. הוא זומן על ידי אריקסון לסגל אנגליה לקראת טורניר היורו, ובמשחק הפתיחה החליף וסל את אואן כעשרים דקות לסיום, וראה את משלימה מהפך משני שערים של זינדין זידאן בתוספת הזמן ומנצחת 1–2. וסל החליף את אואן פעם נוספת כ-18 דקות לסיום הניצחון 0–3 על, והחליף את כובש הצמד ויין רוני כ-18 דקות לסיום הניצחון 2–4 על. אנגליה העפילה לרבע הגמר, שם נפצע רוני כבר לאחר 27 דקות, והוחלף על ידי וסל. לאחר שוויון 2-2 בין אנגליה ל המארחת בתום הארכה, ניגשו הקבוצות לדו-קרב בעיטות עונשין. וסל ניגש לבעוט שביעי במצב של שוויון 5-5, אך הבעיטה שלו נהדפה על ידי ריקרדו, שבעצמו כבש את הפנדל הבא כדי לקבוע 5–6 לפורטוגל. וסל לא שב עוד לשחק במדי אנגליה.
לוואר ברטון
לוואר ברטון (שמו המלא באנגלית: Levardis Robert Martyn Burton, Jr.; נולד ב-16 בפברואר 1957) הוא שחקן, מגיש, במאי, מפיק, וסופר אמריקאי.
פריצת הדרך של ברטון הייתה כאשר גילם את דמותו של קונטה קינטה הצעיר, במיני-סדרה זוכת הפרסים של רשת ABC "שורשים", המבוססת על רומן מאת אלכס היילי. כמו כן הוא ידוע בשל גילום דמותו של לוטננט-קומנדר ג'ורדי לה פורג' בסדרה "מסע בין כוכבים", וכן כמגיש תוכנית הילדים "Reading Rainbow" ברשת PBS.
שנותיו הראשונות
ברטון נולד לזוג הורים אמריקאים במרכז הרפואי של צבא ארצות הברית שבלנדשטול, גרמניה המערבית. אמו, אירמה ז'אן לבית כריסטיאן, הייתה עובדת סוציאלית, מנהלת ומחנכת. אביו, לווארדיס רוברט מרטין ברטון, היה צלם עבור חיל הקשר של צבא ארצות הברית, אשר באותו הזמן הוצב בלנדשטול. ברטון ושתי אחיותיו גודלו על ידי אמם, בסקרמנטו, קליפורניה. ברטון גדל כקתולי, ובגיל 13 נכנס לסמינר לכמרים, בגולט, קליפורניה, על מנת להפוך לכומר. הוא למד בתיכון "אחים נוצרים" וסיים לימודיו בשנת 1974. הוא בוגר של בית הספר לתיאטרון של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
"שורשים"
לוואר ברטון עלה לגדולה בשנת 1977, כאשר שיחק את דמותו של "קונטה קינטה" בסדרת הדרמה עטורת הפרסים של ABC - "שורשים". האודישן של ברטון לתפקיד של קינטה היה הראשון שלו בקריירה המקצועית שלו. כתוצאה מהביצועים שלו, הוא היה מועמד לפרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה. ברטון חזר לגלם את התפקיד של קונטה קינטה בשנת 1988, בסרט הטלוויזיה "Roots: The Gift". כשנשאל לגבי ההשפעות החברתיות של "שורשים", בריטון מצוטט כאומר: "זה הרחיב את התודעה של אנשים. שחורים ולבנים התחילו לראות אחד את שני כבני אדם, לא כסטריאוטיפים. ואם אתה זורק אבן לתוך האגם, אתה הולך לקבל אדוות. אני חושב שהדבר היחיד שקבוע הוא שינוי, והוא תמיד איטי. בכל דבר שקורה בן-לילה חסר משהו יסודי. שורשים הם חלק משינוי מגמה, שעדיין מתרחש".
קריירה מוקדמת
ברטון שחק תפקיד של מבקר ב-"Fantasy Island", השתתף ב-"Battle of the Network Stars", התארח אצל "החבובות" בתוכנית מיוחדת לקראת צאתו לאקרנים של סרט הקולנוע "החבובות - הסרט", והיה אורח קבוע במספר שעשועוני-טלוויזיה. בשנת 1985 הוא הופיע בוידאו קליפ של השיר "Word Up!", שבוצע על ידי להקת הפאנק/R&B Cameo.
ברטון קיבל הזמנה להנחות את "Rebop", סדרת טלוויזיה רב-תרבותית המיועדת לאנשים בגילים צעירים 9–15, בהפקת PBS.
Reading Rainbow
ברטון היה מנחה ומפיק של תוכנית הילדים "Reading Rainbow" של רשת PBS החל משנת 1983. הסדרה רצה במשך 23 עונות, מה שהופך אותה לאחד מהתוכניות הוותיקות ביותר לילדים ברשת שידור. יתר על כן, הסדרה זכתה במספר רב של פרסים במהלך שנות שידוריה הרבות, כולל פרס פיבודי ו-26 פרסי אמי, עשרה מהם בקטגוריה "תוכנית הילדים הטובה ביותר".
"מסע בין כוכבים: הדור הבא"
ברטון שב לגלם את דמותו של ג'ורדי לה פורג' גם בארבעת סרטי הקולנוע העלילתיים, המבוססים על סדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: הדור הבא", החל מ-"מסע בין כוכבים: דורות" (1994), ועד לכ-"מסע בין כוכבים: נמסיס" (2002). ברטון ביים פרק מעונה 2 של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" בשם "Dreadnought". כמו כן, ברטון ביים והופיע בפרק מעונה 5 של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" בשם "Timeless", וביים מספר פרקים של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" ושל "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז".
הופעות אחרות
בטלוויזיה, ברטון סייע להמחיז את הימים האחרונים של כת ההתאבדות של ג'ים ג'ונס בגיאנה, חייו ותקופתו של ג'סי אוונס, ואת חייו של בוקר טי. וושינגטון בן ה-9. הוא גילם את מרטין לותר קינג בשנת 2001 בסרט "עלי". הוא גם גילם את דמותו של רון לה-פלור, מהדטרויט טייגרס, בסרט הטלוויזיה "One in a Million, The Ron LeFlore Story".
בשנת 1987, ברטון שחק את דמותו של דייב רובינסון, עיתונאי וכתב ספורט, בעונה השלישית של "רצח במשיכת קולמוס", פרק 16: "Death Takes a Dive", בכיכובה של אנג'לה לאנסברי כג'סיקה פלטשר.
כמו כן, ברטון העניק את קולו למספר פרויקטים באנימציה, לרבות דמותו של קוואמי ב-"קפטן פלאנט" (שנים 1990–1993) וב-"ההרפתקאות החדשות של קפטן פלאנט" (שנים 1993–1996), "איש משפחה", "באטמן - הסדרה המצוירת" ו-"Gargoyles".
ברטון הפיק והינחה סרט תיעודי בשם "The Science of Peace", אשר העבודה עליו החלה בשנת 2007. הסרט חוקר את המדע והטכנולוגיה אשר נועדו לאפשר שלום בעולם, המכונה לעיתים "מדעי שלום". הסרט בוחן כמה מהמושגים של תודעה משותפת, לאחר שמומן בחלקו על ידי המכון למדעים נואטיים.
הוא הופיע בפרק ה-1 באפריל של "Smosh", מתחזה להשתלט על הערוץ ומבצע עריכות שונות בסרטוני וידאו פופולריים של Smosh.
הוא מופיע מדי פעם בתוכנית הפודקאסט "This Week in Tech", שבה הוא הכריז על עצמו "חנון"; עוד הוא השתתף בתערוכה הבינלאומית של אלקטרוניקה לצרכנים 2010.
בחודש פברואר 2011, ברטון הופיע בתפקיד עצמו ב-"קומיוניטי" של NBC, בפרק "Intermediate Documentary Filmmaking"; בשבוע שלאחר מכן הופיע בסדרה "המפץ הגדול" של CBS, בפרק "The Toast Derivation", כמו גם בחודש נובמבר 2012, בפרק "The Habitation Configuration".
בימוי
במהלך שנות ה-90 והעשור הראשון של המאה ה-21 ברטון ביים פרקים עבור כל אחת מסדרות מסע בין כוכבים השונות שהיו באותו הזמן בהפקה. הוא ביים יותר פרקי מסע בין כוכבים מאשר כל שחקן-לשעבר אחר של הסדרה.
ברטון הוא חבר בדירקטוריון של איגוד הבמאים של אמריקה (Directors Guild of America).
עבודת הבימוי הראשונה שלו לקולנוע הייתה בשנת 2003, עם הסרט "Blizzard", ועל כך זה בפרס "Best of Fest" מפסטיבל סרטי הילדים הבינלאומיים בשיקגו, ומועמדות לפרס ג'יני עבור עבודתו על שיר הנושא, "Center of My Heart".
בשנת 1999 הוא ביים את סרט הטלוויזיה "Smart House" בהפקת ערוץ דיסני, בו כיכבו קייטי סגל, קווין קילנר וג'סיקה סטין.
הפרויקט האחרון שלו כבמאי, "Reach for Me", שבו גם שיחק תפקיד משנה, שוחרר לבתי הקולנוע במרץ 2008. הסרט הופק על ידי המפיק הוותיק מארק וולף, אשר חבר לברטון רשמית בשנת 2010, ויחד הקימו את "Burton/Wolfe Entertainment". על פי ברטון, BWE תפיק סרטי קולנוע, טלוויזיה, תכנים לאינטרנט ועוד. "אנחנו מחפשים לספר סיפורים. בכל מקום שיש מסך - BWE יהיו שם. זו התוכנית שלנו".
חובה מצוייצת
חובה מצוייצת (שם מדעי: Lophotis) הוא סוג קטן של חובתיים ממוצא אפריקני. בני קבוצה זו הם קטנים מאוד, אפורים ובעלי ציצה בקצה ראשם.
סוג זה לעיתים משויך לסוג חובה לבנת עורף (Eupodotis) ונחשב מקורב אליו.
מינים
ישנם 3 מינים בסוג:
מס סובלנות
המפקד כהקדמה למס
באמצע שנות ה-40 של המאה ה-18 הגיע תורו של מפקד יהודים חדש. קדם לזה ניסיון כושל ב־1743 של הקיסרות האוסטרית להטיל מס מיוחד על היהודים, שדרש את רישומם. ואולם רוב המחוזות בהונגריה התעלמו מהצו או אפילו התנגדו לו בגלוי הואיל ולא הסכימו להטלת המס המיוחד. ב־1746 הגתה המלכה-הקיסרית מאריה תרזה רעיון חדש להטלת המס על היהודים. היא הורתה, שתמורת היותם נסבלים במדינה, יחויבו כל היהודים לשלם מס שנתי של שני פלורינים לטובת האוצר. המס שכונה "מס סובלנות" נבדל ממיסים אחרים בהיותו מס גולגולת, כלומר גם ילדים, נשים ומשרתות חויבו בתשלום. לשם קביעת בסיס המס הזה הורתה המועצה המייצגת על עריכת מפקד חדש ליהודים. הפעם הועלתה דרישה להכנת רישום מפורט יותר, כיוון של לא רק מספר המשפחות היה חשוב, אלא רישום של כל נפש. המחוזות של הונגריה גילו התנגדות חריפה גם לפקודה זו. את המפקד אמנם הם ערכו לכאורה, אבל באי- דיוק רב בהשמטות רבות. לפי הנתונים שנשלחו אל הממשל, מתוך 43 מחוזות הונגריה (בלי טרנסילבניה ומחוזות אוטונומיים אחרים) דווחו 36 על מגורי יהודים בתוכם. מתוך 37 ערים מלכותיות חופשיות – דווחו תשע. אילו בשני "האזורים" – אף לא יהודי אחד. מספר הנפשות שנרשמו בשנים 48–1746 הגיע ל 14,847. המספר הרב ביותר של יהודים נרשם באותה עת במחוזות ניטרה (2,357) פוז'ון (2,117) ושופרון (1,313). מספר היהודים בפועל, היה גדול מזה בהרבה, אולי אפילו כפול. את זה ניתן להסיק מתוך רישומים שנותרו מהשנים ההן באחוזות אחדות.
הטלת המס
מס הסובלנות או מס החסד נשא אופי של סיוע צבאי (בלטינית: סובסידיום) מיוחד שבאמצעותו תמכו יהודי הונגריה במלכי הקיסרות הרומית הקדושה במלחמתם באימפריה העות'מאנית. מריה תרזה ראתה את הסיוע הצבאי כמס שעל היהודים לשלם. במהלך מלחמת הירושה האוסטרית, בשנת 1743 חויבה כל משפחה יהודית לשלם שישה פורינט לאוצר המלוכה עבור כל אחד מחברי המשפחה, ללא קשר למין וגיל, ולא היא גורשה מהונגריה. המס נקרא בפי היהודים "כספי המלכה" (מַלכֶּה-גֶלט), ואילו בית המשפט כינה אותו באופן שרירותי, ללא הסכמת הפרלמנט, taxa tolerantialis שנקבע על 20,000 פורינט לקהילה כולה משנת 1749 והייתה באחריות קולקטיבית של האוכלוסייה היהודית כולה. הקהילה היהודית הייתה אחראית לגביית המס כולו שחלוקתו הייתה עניין פנימי. שלהם.
לגבית המס נעזרו במשרדי המס המלכותיים מכיוון שהמחוזות סירבו להשתתף ולהיות מעורבים בגביית המס שהיה בלתי חוקי לדעתם. חצר המלוכה העלה את המס בהדרגה; הוא היה כבר 25 אלף פורינט בשנת 1755, 30 אלף ב 1760, 50 אלף ב 1772, 80 אלף ב 1778 ו 160 אלף בשנת 1813, אך בשל התנגדותן של רשויות המחוזות לא נגבה אף פרוטה משנת 1828. שיטת חישוב מס הסובלנות שונה לאורך התקופות לפי המקום, לפי גודל משק הבית, לפי משלח יד שח ראש המשפחה ונכסיה. בעתירה בשנת 1842 ביקשו היהודים ממלך הונגריה פרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה לבטל את המס היהודי המיוחד, ששמו היה משפיל וסכומו כבד. המלך היה מוכן לבטלו אם היהודים ישלמו את הפיגור של שני מיליון וחצי פורינטים שלא שולמו מאז 1828. היהודים לא לאסוף סכום כה גדול, ולכן חצר המלוכה הסתפק, בהתערבותו של הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה, בסכום שהציעו היהודים בסך מיליון וחצי פורינט.
במסגרת הסדר זה, ביטל המלך את מס החסד בשנת 1846, והיהודים התחייבו לשלם את הסכום המוסכם תוך חמש שנים. הקהילות היהודיות בחרו וועדת לניהול האיסוף המדויק של התשלומים המגיעים מכל קהילה וקהילה, ואילו קהילת פשט קיבלה על עצמה את האחריות מול אוצר המלוכה. בשנת 1848 השעה המשרד האחראי ההונגרי הראשון את תשלומי התשלומים, אולם לאחר כישלון מהפכת 1848 בהונגריה, הצבא הקיסרי גבה את כל היתרה שלא שולמה.
תולדות המס תחת הקיסר יוזף השני
בשנת 1783 התיר הקיסר יוסף השני, בנה של מריה תרזה, ליהודים להתיישב בפשט תוך חקיקת מס הסובלנות שהיהודים היו צריכים לשלם לרשויות העיר. לאחר 1789 שילמו היהודים מס סובלנות של 4 פורינט למשפחה, בנוסף מס על בשר כשר, מס נישואין, מס על בתי הכנסת ובתי הקברות בסכום של 100 פורינט לשנה לכל משפחה ובנוסף מס כללי למשפחה של 50 פורינט בשנה. בשנת 1797, לאחר מותו של יוזף השני, הוחלף מס הסובלנות ובמיסים על בתים ונכסים אחרים ובמס נרות על נרות דת יהודיים. בקרואטיה, סלובניה ודלמטיה הוענקו ליהודים זכויות נוספות בשנת 1840, אך "מס הסובלנות" נותר בתוקף.
פרס קרן גוטסדינר לאמן ישראלי צעיר
פרס קרן גוֹטֶסְדִינֶר לאמן ישראלי צעיר או "פרס גוטסדינר" הא פרס שהוענק בין השנים 2010-1995 לאמן ישראלי עד גיל 40, על ידי קרן שהקים נתן גוטסדינר בחסות מוזיאון תל אביב לאמנות. הפרס נחשב בשנותיו הראשונות לאחד מן הפרסים היוקרתיים לאמנים ישראלים.
"פרס גוטסדינר" חולק לראשונה בשנת 1995 במטרה לעודד אמנים צעירים בראשית דרכם. עד שנת 2006 נבחר הזוכה על ידי ועדה על סמך בדיקת תיק עבודות. לאחר שנה זו הוחלט על מתכונת של תצוגת שלושת המועמדים הסופיים לפרס, מתכונת שאומצה בהשפעת "פרס טרנר". לבד ממענק כספי בשווי 10,000 דולר, כלל הפרס גם תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב שלוותה בקטלוג.
רשימת מקבלי הפרס
מרים כבסה (1995), יוסי ברגר (1996), יואב שמואלי (1997), אוהד מרומי (1998), יהודית סספורטס (1999), עדי נס (2000), מירי סגל (2001), אחלאם שיבלי (2002), נלי אגסי (2003), סיגלית לנדאו (2004), שרון יערי (2005), יעל ברתנא (2006), טליה קינן (2007), גיל מרקו שני (2008), נירה פרג (2009), יאן טיכי (2010)
מרכוס ת'ורנטון
מרכוס טרל ת'ורנטון (באנגלית: Marcus Terrell Thornton; נולד ב-5 ביוני 1987) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע. בין השנים 2009–2017 שיחק עבור 7 קבוצות שונות בליגת ה-NBA, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 11.9 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק. בן דודו של הכדורסלן אל ת'ורנטון.
קריירת מכללות
ת'ורנטון נולד וגדל בעיר באטון רוז' שבלואיזיאנה, ובשנת 2005 החל ללמוד במכללת קילגור אשר במזרח טקסס. לאחר שנתיים עבר ללמוד באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה (LSU), והחל לשחק בקבוצת הכדורסל שלה לצד אנתוני רנדולף וגארט טמפל. בסיבוב הראשון של טורניר אליפות המכללות 2009 הצטיין עם 30 נקודות, 6 ריבאונדים ו-4 אסיסטים בניצחון קבוצתו מול אוניברסיטת באטלר של בראד סטיבנס. במשחק השני של הטורניר קלע ת'ורנטון 25 נקודות, אך LSU הפסידה מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית, אשר זכתה בהמשך באליפות המכללות. בסיום עונת 2008/2009 זכה בתואר שחקן העונה של מחוז SEC, לאחר שהעמיד ממוצעים של 21.1 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
יאיר נוה
ביוגרפיה
נוה נולד, גדל והתחנך בבני ברק בשם יאיר מנהיים. בנעוריו למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר בירושלים (במחזור אשר כלל שני קצינים נוספים בדרגת אלוף: אלעזר שטרן וישי בר; וכן הרב הצבאי הראשי לשעבר, תת-אלוף רפי פרץ) והיה פעיל בתנועות הנוער עזרא ובני עקיבא.
מרכוס ת'ורנטון
בליגת ה-NBA
בפברואר 2011, לאחר כעונה וחצי עם ההורנטס, הועבר ת'ורנטון בטרייד לסקרמנטו קינגס בתמורה לקארל לנדרי. ב-27 משחקיו בסקרמנטו עד לסיום עונת הוביל את קלעי קבוצתו עם ממוצע של 21.3 נקודות למשחק. ב-14 במרץ 2011 קלע שיא של 42 נקודות בניצחון הקינגס מול גולדן סטייט ווריורס. בעונה העוקבת המשיך להוביל את קלעי הקבוצה עם 18.7 נקודות ממוצע למשחק, אשר בדיעבד היו שיא הקריירה שלו לעונה שלמה. בינואר 2014 השווה את שיא הקריירה למשחק, כשקלע 42 נקודות בהפסד מול אינדיאנה פייסרס.
יאיר נוה
שירותו הצבאי
בשנת 1975 התגייס לצה"ל, בחר לשרת בחטיבת גולני ושובץ בגדוד 12. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. נוה שימש כמפקד כיתה במחלקת המרגמות בפלוגה המסייעת של גדוד 12. עם סיום קורס קציני חי"ר חזר למסייעת ומילא תפקידי מפקד מחלקה, סגן מפקד ומפקד פלוגה. במבצע ליטני הוא היה מפקד הפלוגה המסייעת שהשתתפה בקרבות על תל עכוש ודהור. בתפקידיו הבאים כיהן כמפקד פלחה"ן גולני וכסגן מפקד גדוד 13. עם פרוץ מלחמת לבנון הראשונה היה בחופשה לרגל נישואיו, אך לאור פציעתם של שלושה מפקדי פלוגות בגדוד 51, מונה למפקד פלוגה בגדוד ובהמשך למפקד פלוגה בגדוד 12. בשוך הקרבות יצא ללימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ומונה לסגן מפקד בסיס האימונים החטיבתי של גולני. לאחר מכן מונה למפקד גדוד 13 והוביל אותו במבצעים מורכבים בלחימה בדרום לבנון, ובהם בין היתר קרב כנגד 25 מחבלים, במהלכו הרג הגדוד 18 מחבלים ולקח בשבי שבעה. בתפקידיו הבאים שירת כמפקד גדוד בבית הספר לקצינים של צה"ל.
בשנת 1987 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקת תורת חי"ר וצנחנים במפח"ש ובמקביל למפקד חטיבת הנגב. בשנת 1989 מונה למפקד עוצבת חירם (חטיבה מרחבית 769) בעוצבת הגליל. בשנים 1991 עד 1993 כיהן כמפקד חטיבת גולני. בהמשך, מונה לראש מחלקת בטיחות במפקדת זרוע היבשה (1994 - 1996), לקצין חי"ר וצנחנים ראשי (1996–1999), למפקד אוגדת עזה 1999–2001 (בתקופה כהונתו פרצה האינתיפאדה השנייה) ולראש מטה הזרוע לבניין הכוח ביבשה (2001 - 2003).
מרכוס ת'ורנטון
בליגת ה-NBA
בפברואר 2014, לאחר כ-3 שנים בסקרמנטו, הועבר בטרייד לברוקלין נטס בתמורה לג'ייסון טרי ורג'י אוונס. עד לסיום העונה הסדירה קלע 12.3 נקודות בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של ג'ו ג'ונסון, וסייע לנטס להעפיל לפלייאוף ה-NBA, בו השתתף לראשונה בקריירה. בסיבוב הפלייאוף הראשון גברה ברוקלין על טורונטו ראפטורס בתוצאה 4–3, בין היתר הודות למשחק מצוין של ת'ורנטון במשחק השביעי והמכריע, בו קלע 17 נקודות מהספסל. בחצי גמר המזרח הודחו הנטס על ידי מיאמי היט, בתוצאה 1–4.
יאיר נוה
שירותו הצבאי
בשנת 2003 קודם לדרגת אלוף ומונה לתפקיד מפקד פיקוד העורף, תפקיד שמילא עד למינויו למפקד פיקוד המרכז בינואר 2005. בכך היה מפקד הפיקוד הראשון החובש כיפה. בהיותו מפקד פיקוד המרכז התבטא בריאיון לרוני דניאל כי "ההרתעה של הטרור צריכה להיעשות דרך ה־M16 ולא דרך ה־F16", ושלתפיסתו צריך להתייחס אל הלוחמה ביהודה ושומרון ועזה כאל מלחמה מוגבלת ולא כאל בט"ש מוגבר. בשנת 2005 לאחר מספר עימותים של חיילי צה"ל בפיקוד המרכז עם תושבי ההתנחלויות ביהודה ושומרון, ובמיוחד אלו שבגזרת החטיבה המרחבית שומרון, האשים מפקד גדוד 202, סא"ל גיא חזות, במהלך כנס בנושא תוכנית ההתנתקות בו נכח גם הרמטכ"ל יעלון, את נוה כי אינו מגבה את חייליו אל מול המתיישבים. בשנתיים שבהן כיהן כמפקד פיקוד המרכז ירדו משמעותית מספר הפיגועים והנפגעים מהם באזור שתחת פיקודו. בשנת 2007 סיים את תפקידו והשתחרר מצה"ל. באותה שנה מונה לסגן נשיא בחברת "אזורים", ובשנת 2008 מונה למנכ"ל חברת "סיטיפס", זכיינית הקו הראשון של הרכבת הקלה בירושלים.
מרכוס ת'ורנטון
בליגת ה-NBA
לקראת עונת נשלח ת'ורנטון לבוסטון סלטיקס, במסגרת טרייד משולש בו הייתה מעורבת גם קליבלנד קאבלירס. לאחר 39 משחקים בבוסטון הועבר בטרייד נוסף לפיניקס סאנס, יחד עם בחירת דראפט עתידית, בתמורה לאייזיאה תומאס. עד לסיום אותה עונה שותף בתשעה משחקים בלבד, בשל פציעה בגיד האכילס.
יאיר נוה
ההתנתקות, פרשת עמונה וצווי ההרחקה
בתקופת כהונתו אירעו תוכנית ההתנתקות (חלקה המצומצם בצפון השומרון), והרס הבתים בעמונה. בעקבות מעורבותו בביצוע תוכנית ההתנתקות ומאוחר יותר בהריסת הבתים בעמונה, הפך נוה לדמות לא אהודה בקרב חלקים מהציבור הדתי-לאומי. הכעס כלפיו בקרב חלקים מהציונות הדתית, שבא לידי ביטוי בקריאות נאצה כלפיו ובהפגנות מול ביתו בגבעת שמואל, בה התגורר, ואף בהפגנות שקטות בבית הכנסת שלו, גבר דווקא משום שהוא חובש כיפה סרוגה ואיש ימין, דבר שהגביר את התחושה שהוא "בגד" בציבור שלו וחצה את הקווים במקום לגלות רגישות לכאבם וניסיון לסייע להם.
מרכוס ת'ורנטון
בליגת ה-NBA
בחציה הראשון של עונת שיחק עבור יוסטון רוקטס, ובמרץ 2016 עבר לשחק בוושינגטון ויזארדס. בפברואר 2017 הועבר בטרייד לברוקלין נטס, אשר מיד שחררה אותו מהקבוצה.
יאיר נוה
ההתנתקות, פרשת עמונה וצווי ההרחקה
מבקריו מחו גם על חתימתו על עשרות צווי הרחקה לתושבים מיהודה ושומרון. גוף המתקרא בשם "בית הדין לענייני עם ומדינה" בראשותו של הרב ישראל אריאל קבע כי חל עליו דין מוסר, דבר שעורר סערה ציבורית. השב"כ הצמיד לו מאבטחים באותה תקופה, דבר שהיווה אצלו נקודת שבר גדולה כפי שהעיד, שכן לפי דבריו - בשכם, כחייל ומפקד הוא הסתובב ללא מאבטח, אבל לבית הכנסת היה צריך להגיע עם מאבטח.
מרכוס ת'ורנטון
שלהי הקריירה
בדצמבר 2017 החל ת'ורנטון לשחק בקבוצת גרנד ראפידס דרייב מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-15 משחקיו בקבוצה קלע 18.9 נקודות בממוצע למשחק.
יאיר נוה
ההתנתקות, פרשת עמונה וצווי ההרחקה
בריאיון לעיתון "הצופה" בנובמבר 2008, אמר כי פרש מתפקידו בעיקר בשל התנהגות של מנהיגים רוחניים בציבור הדתי הלאומי שלא גיבו אותו ולא גינו את הקיצוניים שירדו לחייו ולחיי משפחתו, והגדיר את עצמו כ"נכה של הציונות הדתית". על מעשיו בתקופת ההתנתקות אמר כי לאחר שהביע את התנגדותו לתוכנית בכל דרג ופורום אפשרי והפור נפל, הוא בחר באופציה הפחות גרועה, והיא לקיים את החלטות הממשלה בעניין. האופציה האחרת הייתה לדעתו פירוק צה"ל וחורבן המדינה.
מרכוס ת'ורנטון
שלהי הקריירה
בפברואר 2018 חתם על חוזה בקבוצת בייג'ינג דאקס מליגת העל הסינית, אולם שוחרר ממנה לאחר משחק אחד בלבד.
יאיר נוה
ההתנתקות, פרשת עמונה וצווי ההרחקה
את מעשי הציבור הדתי-לאומי כינה "סגידה לעגל הזהב של ארץ ישראל השלמה", שבה בשם הדבקות בערך של ארץ ישראל פוגעים בערכים חשובים אחרים כמו עם ישראל ותורת ישראל. נוה חשף כי בתוכנית ההתנתקות לא כפה על חיילים שהפינוי נגד את תפיסתם לעסוק בכך, ו"שלח לתפקידים אחרים פלוגות שלמות". בנוסף לכך ציין שהיה אחראי ליצור מראש מגורים חלופיים ביד חנה ובשבי שומרון לאנשי צפון השומרון שהתפנו, למורת רוחם של אנשי הדרג המדיני, שלא רצו שיעסוק בזאת.
מרכוס ת'ורנטון
שלהי הקריירה
בדצמבר 2018 חזר לשחק עבור גרנד ראפידס, ועד לסיום עונת 2018/2019 קלע 21.5 נקודות בממוצע למשחק.
יאיר נוה
ההתנתקות, פרשת עמונה וצווי ההרחקה
ב-2010 עם מינויו לסגן הרמטכ"ל פנה אליו הרב זלמן מלמד במכתב ברכה, בו הוא שיבח את פעילותו נגד הטרור ביהודה ושומרון, וציין כי את "פקודת הגירוש" ביצע נוה "באופן היותר מתחשב".
מבצע שני מגדלים ותחקיר "הארץ"
ביוני 2007 נערך מבצע שני מגדלים, בו נהרג בכיר הג'יהאד האסלאמי זיאד מלאישה יחד עם פעיל נוסף בארגון. בהודעה שפרסם דובר צה"ל לאחר המבצע נאמר כי המחבלים היו חמושים ופתחו באש לעבר כוח צה"ל, אך בנובמבר 2008 פרסם עיתון הארץ תחקיר מאת אורי בלאו בו נטען כי נוה, כמפקד פיקוד המרכז, אישר כבר קודם לכן לחסל את מלאישה גם אם תהיה אפשרות לעצרו - זאת, לכאורה, בניגוד להנחיות בג"ץ בנושא הסיכולים הממוקדים. נוה התראיין לכתבה ואמר: "עזוב אותי מהנחיות בג"ץ [...] אני רוצה שיפגעו במבוקש ישר, בלי להתמזמז." הוא דחה את הטענות וטען כי האישור לירי ניתן מכיוון שהמחבלים היו חמושים ובמטרה למנוע סיכון לכוח צה"ל. בעקבות פרסום התחקיר פרסם היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, חוות דעת שדחתה את מסקנותיו, ולפיה "אין כל יסוד לטענה לפיה צה"ל התעלם מהוראות בג"ץ בנוגע לפעולות סיכול ממוקד".
חזרתו לצה"ל
ב-4 באוקטובר 2010, לאחר 3 שנים מחוץ לצה"ל, החליט שר הביטחון אהוד ברק למנות את נוה לסגן הרמטכ"ל במקום בני גנץ. נוה החל לכהן בתפקיד זה ב-25 בנובמבר 2010.
בתחילת פברואר 2011, לאחר שמינויו המיועד של המועמד לתפקיד הרמטכ"ל הבא, יואב גלנט, בוטל, החליטו ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ושר הביטחון אהוד ברק למנות את נוה לרמטכ"ל זמני, לתקופה בת חודשיים אך בסופו של דבר הוחלט למנות את בני גנץ לרמטכ"ל ולוותר על מינוי רמטכ"ל זמני. נוה המשיך לשרת כסגן הרמטכ"ל, ובינואר 2013 סיים את תפקידו. לאחר סיום התפקיד נשאר בצה"ל כשהוא משמש כפרויקטור ובמקביל חוקר במכון למחקרי ביטחון לאומי.
במאי 2013 הודיע שר הביטחון, משה יעלון, על כוונתו למנות את נוה ליו"ר התעשייה הצבאית, אך המינוי נדחה על ידי הוועדה לבדיקת מינויים בחברות ממשלתיות שקבעה כי נוה נתון לניגוד עניינים, עקב כוונתו להציג מועמדות לתפקיד הרמטכ"ל.
לאחר שלא נבחר לתפקיד הרמטכ"ל, נוה הודיע כי יפרוש בסוף שנת 2014.
לאחר שחרורו
נוה הציע יוזמה מדינית, על בסיס תוכנית מסגרת בת שני שלבים, שלב ראשון של בניית אמון בין ישראל לפלסטינים שיכלול התחייבות ישראלית לאי בנייה מחוץ לגושי ההתיישבות ביהודה ושומרון ובירושלים רבתי ושלב שני לאחר כ-30 שנה שבו יתחיל הדיון על הסדר הקבע על בסיס העיקרון של קונפדרציה עם ירדן או עם ישראל.
ב-2015 שימש נוה יו"ר דירקטוריון יוויז'ן אייר. באותה שנה החל עובד כיועץ בחטיבת "יבשה ותקשוב" של חברת אלביט מערכות. בשנת 2018 מונה לעמוד בראש הפרויקט של מעבר תעש מערכות מרמת השרון לרמת בקע בנגב עבור אלביט מערכות, שרכשה את הראשונה.
השכלה וחיים פרטיים
נוה נשוי ואב לארבעה ילדים. מתגורר בזכרון יעקב. הוא בן דודו (מדרגה שנייה) של השר וחבר הכנסת לשעבר דני נוה.
כרם נבות
סיפור כרם נבות הוא סיפור מקראי המופיע ב. על פי הסיפור, אחאב מלך ישראל חשק בכרמו של נבות היזרעאלי, ששכן בסמוך לארמון המלך ביזרעאל, והציע לנבות למכור לו אותו. נבות סירב להצעה. כששמעה על כך איזבל, אשתו של אחאב, החליטה לעשות מעשה. היא ארגנה משפט ראווה שבסופו נבות הוצא להורג והתאפשר לאחאב לרשת את הכרם. לאחר המעשה התגלה אליהו הנביא לאחאב, הטיל עליו את האחריות לפשע ובישר לו על עונשו: מותו והכרתת שושלתו. אחאב הפגין חרטה ובעקבותיה נדחתה השמדת שושלתו לימי בנו, אך עונשו הפרטי נותר בעינו, וכעבור שלוש שנים הוא נהרג בקרב נגד ארם על רמות גלעד.
אזכור קצר נוסף של נבות היזרעאלי מופיע בפרשת מרד יהוא, בתיאור הריגתו של יהורם בן אחאב מלך ישראל. על פי הפרשנות המסורתית, אזכור זה מתייחס ישירות למתואר בסיפור כרם נבות, ומהווה את מימושה של נבואת אליהו בימי בנו של אחאב.
במחקר רווחת הדעה, שסיפור כרם נבות איננו אחדותי והוא בנוי משכבות עריכה שונות. חוקרים מדגישים בנוסף את ההבדלים בין סיפור כרם נבות לבין האזכור, שבתיאור הריגתו של יהורם. רובם סבורים, שאף על פי שיש זיקה כלשהי בין הפרשיות, שתיהן מתארות אירועים שונים מעיקרם והן פרי עטם של מחברים שונים. הובעו סברות שונות ביחס לזיקה בין שתי הפרשיות וביחס למהימנותן ההיסטורית.
הסיפור המקראי
על פי המסופר ב, כרמו של נבות היזרעאלי שכן בסמוך לארמונו של אחאב מלך ישראל ביזרעאל. אחאב ביקש לספח את השטח לארמונו ולהופכו לגינה. הוא פנה לנבות בהצעה לקנות את הכרם בתמורה לכרם אחר מאיכות טובה יותר, או בתמורה לתשלום. נבות סירב להצעה במילים:. אחאב שב לביתו מדוכדך, שכב במיטתו וסירב לאכול. אשתו איזבל הבחינה במצוקתו ושאלה לשלומו. כשסיפר לה אחאב את המעשה, עודדה איזבל את רוחו והבטיחה לו:.
איזבל שלחה איגרות, חתומות בחותמו של אחאב, אל נכבדי יזרעאל ובהן הורתה להם להכריז על צום ולכנס את תושבי העיר לאספה מיוחדת. באספה יתנהל משפט מבוים: שני עדי שקר יעידו נגד נבות, שקילל את אלוהים ואת המלך, ונבות ייענש בהתאם בסקילה. המשפט התנהל כמתוכנן, ונבות הוצא להורג. איזבל הודיעה על כך לאחאב:, ואחאב עשה כמצוותה וירד לרשת את הכרם.
בתגובה למאורעות התגלה ה' לאליהו הנביא ושלח אותו אל אחאב. במעמד זה קרא אליהו אל אחאב את קריאתו המפורסמת: הרצחת וגם ירשת. אליהו הטיל על אחאב את האחריות לפשע וניבא את מותו:, ואת הכרתת שושלתו. על איזבל התנבא אליהו, שגופתה תיאכל על ידי כלבים. למשמע הנבואה הפגין אחאב חרטה כנה, ובעקבות זאת נדחתה השמדת שושלתו לימי בנו, אך עונשו הפרטי נותר בעינו וכעבור שלוש שנים נהרג אחאב בקרב נגד הארמים על רמות גלעד, והכלבים לקקו את דמו ממרכבתו, כנבואת אליהו.
פרשת חלקת נבות
אזכור נוסף של נבות היזרעאלי נמצא בתיאור הריגתו של יורם בן אחאב בזמן מרד יהוא. לאחר שנפצע בקרב עם הארמים, שכב יורם בארמונו שביזרעאל על מנת להתאושש מפצעיו ועמו שהה אחזיהו מלך יהודה. באותה שעה הניף יהוא את נס המרד, ורכב בראש חיל המורדים לעבר ארמונו של יהורם. ליהורם נודע כי יהוא רוכב לכיוונו, ולאחר ששליחים ששלח אליו כדי לברר אם פניו לשלום לא שבו, יצאו יהורם ואחזיהו מלך יהודה לקראתו במרכבותיהם. הם נפגשו בחלקת נבות היזרעאלי. שם נודע ליורם שיהוא בא להורגו והוא פנה לנוס על נפשו, ואותת לאחזיהו, שינוס גם הוא, אך חץ שנורה מקשתו של יהוא הכריע את יהורם. יהוא הורה לאחד ממלוויו להשליך את גופתו של יורם בחלקת נבות היזרעאלי. הוא העיד, שבזמן ששימש בשירותו של אחאב, אביו של יהורם, הוא שמע את ההתגלות או הנבואה, שבישרה על עונשו הצפוי של אחאב בחלקת נבות, בעקבות רצח נבות ובניו.
זיקת סיפור כרם נבות לסיפור חלקת נבות
לפי המסופר ב, אחאב היה מעוניין בחלקת קרקע שאינה מכונה כרם. החלקה הייתה מרוחקת מרחק רכיבה מהיכל אחאב. לפי סיפור זה במלכים ב' נבות נרצח בידי מרצחים באישון לילה. סיפור כרם נבות משולב בסיפור מרד יהוא. לסיפור המובא ב, נדרשו פרשנים וחוקרי מקרא רבים. בסיפור במלכים ב' אחאב הרג את נבות ובניו ואילו בסיפור כרם נבות במלכים א', כ"א, איזבל מביימת משפט שתוצאתו גזר דין מוות לנבות. במלכים א', כ"א מכונה המקום כֶּרֶם ואילו בסיפור במלכים ב', ט' הנכס מכונה חלקה כלומר שדה. בסיפור כרם נבות אחאב יורד לכרמו של נבות ואילו בסיפור המובא במלכים ב', ט' נדרשת ליהורם מלך ישראל ולאחזיהו מלך יהודה רכיבה. לדעת אהובה אשמן החזרה על סיפור זה בשתי גרסאות מלמדת כי האירוע המסופר במלכים ב', ט' מצביע על כך, שסיפור כרם נבות היה מפורסם והוא משמש רקע לסיפור, שסופר כדי לבקר את נישואי אחאב לאישה נוכרייה.
התהוות הסיפור
חוקרים רבים מבחינים ברובדי עריכה נוספים מלבד השניים שהוזכרו. קיימות סברות שונות בנוגע לתיארוך הרבדים השונים. יש המאחרים את הרובד העיקרי עד לתקופה הפרסית, על סמך עדויות לשוניות.
פטריק קרונאואר מייחס את עיצוב הרובד השני של הסיפור לעורך הדויטרונומיסטי. לדעת קרונאואר, רובד זה הוא עיבוד והרחבה דויטרונומיסטית של מקור עצמאי, שרק סופו הגיע לידינו. מקור זה היה סיפור, שתוכנו אינו ידוע, אך יש להניח שבשונה מהסיפור השלם שלפנינו, הטיל את מלוא האשמה ברצח נבות על אחאב. המקור הסתיים בנבואתו של אליהו על מות אחאב. העורך הדויטרונומיסטי נטל מקור זה, עיבדו והרחיבו בהתאם למגמותיו התאולוגיות, ובהתאמה לסיפור שב שבו בנו של אחאב ולא הוא עצמו מומת כעונש על פשעו של אחאב.
מבנה הסיפור
סיפור כרם נבות בנוי בסגנון של מבנה מצטלב. קיימים קווים מקבילים בין חלקי הסיפור שבמרכזו המשפט המבוים שארגנה איזבל. היחסים בין חלקי הסיפור המקבילים מבליטים מיהי הדמות שהאשמה נופלת עליה.
סקירה כללית
סיפור כרם נבות מופיע ב. באקספוזיציה מציג המחבר המקראי את גיבורי הסיפור: אחאב, איזבל ונבות היזרעאלי. הסיפור מציג גם את הבעיה: לנבות היה כרם והוא גובל בהיכלו של המלך:. קרבת הכרם לארמון המלך הנמסרת במצג לסיפור מלמדת כי לאחאב היו שני ארמונות, אחד בשומרון ואחד ביזרעאל, וכי גם הארמון ביזרעאל מכונה הֵיכַל, כינוי במקרא המתייחס למקדש. כמו כן נרמזת ביקורת על אחאב שהפך את ארמונו להיכל. נבות מסרב להצעת אחאב, שלכאורה הייתה הוגנת.
אחאב מבקש מנבות את כרמו הצמוד לארמון המלך בעיר יזרעאל. כוונתו של אחאב היא להפוך את כרמו של נבות לגן ירק ובמקביל להגדיל את שטח ארמונו. אחאב מציע הצעה הוגנת לנבות:. הצעתו של אחאב מביאה בפני נבות שתי אפשרויות: נבות יקבל כרם טוב ממנו או לחלופין יקבל כסף בתמורה. נבות עונה בנימוס לאחאב ובתשובתו השלילית הוא פורש שתי סיבות: סיבה דתית –. נבות בסיבתו מדגיש, כי הסירוב הוא ממניע דתי. האיסור מקורו בתורה, שכן חוקי האל אינם מתירים לו לתת את כרמו, ואכן בתורה מצוין האיסור במקומות אחדים. הסיבה השנייה משולבת בתשובתו של נבות לאחאב ביחד עם הסיבה הראשונה והיא סיבה משפחתית-חברתית:. נבות מסביר את הקשר הרגשי לנחלה ולכן אינו יכול לוותר על אדמתו, אף לא לאחאב.
אחאב חוזר הביתה, בגלל סירוב נבות. הוא שוכב במיטתו וממאן לאכול. מוטיב זה של סירוב לאכול קיים במקרא. חנה מסרבת לאכול והיא מרת נפש. כמצוין כי. לאחר שנרגע אותו אדם הוא מסכים לאכול. מוטיב זה שכיח בספרות המזרח הקדום. אשתו של אחאב, איזבל, רואה את מצבו של בעלה ושואלת אותו:. תשובת אחאב היא: אחאב בתשובתו מחסיר את הסיבות לסירוב. בדיאלוג זה בין אחאב לאיזבל משלב אחאב אמירות שיכולות לקומם את אשתו. דבריו של נבות המובאים מפי נבות עוברים שני שינויים מהותיים: אחאב משמיט את הסיבה הדתית לסירוב. כמו כן מקומה של המילה: לְךָ בתשובתו של נבות. מקומה החדש של מילה זו יוצר תחושה כי נבות מסרב לתת את נחלתו למלך אך ייתן את כרמו לאחר. כמו כן בתשובתו, אחאב משנה פרט חשוב נוסף:. אחאב מתעלם כליל מתשובתו של נבות. לדעת חוקר המקרא פרנק פולק, השינוי בדברי אחאב מסביר את גישת אחאב אשר לא השית לבו לחשיבות החוק. אחאב היה מעוניין בכרם והחוק לא היה בראש מעייניו. איזבל בתשובתה פוסקת:. את דברי איזבל אפשר להבין כשאלה רטורית או כהכרזה שתוכיח כי אחאב הוא השליט הבלעדי.
לאיזבל אין יכולת לגזול את כרמו של נבות ללא הצדקה. אם ימות מוות טבעי יעבור הכרם ליורשיו ומטרתה של איזבל היא להעביר את הכרם לידי אחאב. יש להניח כי איזבל אינה רוצה ששמה ייקשר לביצוע המזימה, ולכן היא פועלת מאחורי הקלעים.
איזבל שולחת ספרים (איגרות) לאנשי עירו של נבות. היא מצווה עליהם שיכריזו על צום ויקראו לאספה. היא מורה לזקני העדה הנקראים גם חֹרִים לקחת שני בְּנֵי-בְלִיַּעַל שיעידו כי קילל אלוהים ומלך. בכך מראה איזבל כי היא פועלת על פי החוק. איזבל מצווה להביא ולהכין שני עדים על פי החוק ב:. והחוק השני שאוסר לקלל אלוהים ונשיא כלומר את המנהיג, ומופיע ב: לאחר שנבות מוצא להורג, אחאב הולך לרשת את הכרם.
מיקום הכרם
פרשנים וחוקרים שונים נחלקו בנוגע למיקומו של הכרם. התיאור המופיע במקרא הוא: "כֶּרֶם הָיָה לְנָבוֹת הַיִּזְרְעֵאלִי אֲשֶׁר בְּיִזְרְעֶאל אֵצֶל הֵיכַל אַחְאָב מֶלֶךְ שֹׁמְרוֹן". כבר מקריאת הפסוק עצמו צפה חוסר הבהירות הנובעת, מחד גיסא, מהציון הכפול של המיקום יזרעאל ומאידך גיסא מהאזכור שאחאב הוא מלך שומרון (באופן חריג, מודגשת עיר השלטון ולא שם הממלכה – ישראל). נגזרת של שאלה זו מגולמת אף היא בפסוק וקשורה בזיהוי של "היכל אחאב" – אם הכרם נמצא בשומרון, ברי כי המדובר על בית המלך באותו מקום, אך אם מדובר על כרם שנמצא ביזרעאל, לא ברור מהו היכל אחאב המוזכר בפסוק.
הטענה שכרם נבות נמצא ביזרעאל הוזכרה אצל כמה מפרשני ימי הביניים שעסקו בפסוק וזוהי גם הדעה הרווחת במחקר. לצידה של טענה זו הועמדו מספר טעמים מכיוונים שונים. ראשית, מקריאת הפסוק עצמו ניתן להבין כי הציון הכפול "כֶּרֶם הָיָה לְנָבוֹת הַיִּזְרְעֵאלִי אֲשֶׁר בְּיִזְרְעֶאל" בא להדגיש שהכרם היה ממוקם דווקא ביזרעאל (ולא כפי שניתן להבין מהסיפא – ליד שומרון). גם מתיאורים נוספים על בית המלוכה של אחאב, ניתן לשים לב שפעילותם מתקיימת גם במרחב הצפוני יותר – באזור יזרעאל.
רובד נוסף של טיעונים כורך את עונשה של איזבל המתואר ב – "וְאֶת אִיזֶבֶל יֹאכְלוּ הַכְּלָבִים בְּחֵלֶק יִזְרְעֶאל" כתואם את נבואתו של אליהו ב – "בִּמְקוֹם אֲשֶׁר לָקְקוּ הַכְּלָבִים אֶת דַּם נָבוֹת יָלֹקּוּ הַכְּלָבִים אֶת דָּמְךָ גַּם אָתָּה ... הַכְּלָבִים יֹאכְלוּ אֶת אִיזֶבֶל בְּחֵל יִזְרְעֶאל". עונש מידתי זה אופייני למקרא ונראה כי מקום חטאה של איזבל הוא מקום מותה העתידי.
חלק מהחוקרים סברו שדבר היותו של הכרם ביזרעאל בא לידי ביטוי כבר במשא ומתן שעורך אחאב עם נבות. אמית מציינת כי עצם קיום שיח על מקח וממכר בין המלך, בנו של עמרי, לבין תושב האזור מצביע על כך שלא מדובר באזור שומרון שכן ב מצוין שעמרי קנה את הר שומרון ולא סביר שבפרק הזמן שחלף מאז נמכרו הקרקעות לנבות. סביר אם כן שאכן מדובר בקרקעות ביזרעאל. באותו הקשר מציעים קוגן ואופנהיימר שהאזכור שאחאב הוא "מלך שומרון" בפסוק מדגיש את חוסר הלגיטימיות של בקשתו של אחאב מנבות. סוויני מציע שדווקא תירוצו של נבות, המשתמש בחלוקת השבטים לנחלות, מאשש את הטענה שאכן מדובר באזור יזרעאל. ישנם גם ממצאים והסברים ארכאולוגיים התומכים בהשערה זו.
על החוקרים הטוענים כי כרם נבות היה ביזרעאל מוטל להסביר את קיומו של "היכל אחאב" בסביבה. מעבר לטענות שצוינו לעיל המבהירות שאכן הייתה פעילות של בית המלוכה באזור, טוענים חלק מהחוקרים שמשיקולים אקלימיים החזיק אחאב גם בית קיץ או בית חורף ביזרעאל, שמזג האוויר שם שונה מזה שבהר שומרון. לדעת המלבי"ם מדובר על נכס משפחתי שאינו חלק ממוסדות המלוכה.
בניגוד לדעה זו ישנה עמדה הסוברת שכרם נבות נמצא באזור שומרון וקרוב לבית המלוכה של אחאב. המחזיקים בדעה זו אינם צריכים להסביר מהו "היכל אחאב" שכן ניתן לומר בפשטות שזהו בית המלוכה בשומרון.
טיעונים רבים המצדדים בדעה זו נמצאים אצל בורנשטיין ואצל סוצקובר. לדידם, קריאת הפסוק הראשון אינה מקשה על הטענה שכרם נבות נמצא ביזרעאל שכן לפי חלק מהחוקרים, המילים "אשר ביזרעאל" המופיעות בפסוק הן תוספת מאוחרת ואינן שייכות לגרעין הסיפור המקורי. גם לשיטתם של אלו הגורסים מילים אלו בנוסח המקורי של הפסוק, לא ברור שהפסוקית "אשר ביזרעאל" מוסבת דווקא על הכרם ולא על נבות עצמו. גם ההקשר העלילתי בין המסופר בסוף פרק כ – "וַיֵּלֶךְ מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל עַל בֵּיתוֹ סַר וְזָעֵף וַיָּבֹא שֹׁמְרוֹנָה". עולה בקנה אחד עם הטענה שההתרחשות ממוקמת ביזרעאל. בפסוק ד' מצוין שוב כי אחאב בא לביתו – "וַיָּבֹא אַחְאָב אֶל בֵּיתוֹ סַר וְזָעֵף" ולא סביר שמדובר בבית אחר מזה שצוין אך כמה פסוקים קודם לכן בחתימת הפרק הקודם. באופן אופן גם ירידתו של אחאב לכרם בפסוק י"ז ברורה אם מדובר על כרם באזור בית המלוכה בשומרון.
אחת הקושיות המרכזיות על שיטה זו קשורה למימוש נבואתו של אליהו, שכן מצוין במפורש שאיזבל נהרגה ב"חלק יזרעאל", באופן שאמור לממש את נבואתו של אליהו בסוף פרק כא ואם הסיפור התרחש בשומרון, לא ברור מה הרקע לעונשה של איזבל ביזרעאל. רופא טוען שמדובר בשני גרעינים שונים שלוכדו לסיפור אחד ולכן נוצרה סתירה זו. סוצקובר מציעה שאין צורך להניח שמדובר בעריכה משנית או מאוחרת אלא שיש לקרוא את המילה "במקום" במובן של "תחת אשר" ולא במובן הרגיל של "באותו מקום". הצעה נוספת היא שבאופן מכוון בפרקנו מדובר באופן בלעדי על כרמו של נבות ואילו ב מדובר על חלקת נבות שאכן נמצאת ביזרעאל. מדובר על שני מרחבים שונים. הצעה נוספת מעלה בורנשטיין. לשיטתו, אחאב נענש בשומרון ואיזבל נענשת ביזרעאל בדיוק בגלל המקום שבו כל אחד מהם חטא – חטאו של אחאב היה רק בכרם ואילו איזבל חטאה בהטיית המשפט ובגרימת המוות ביזרעאל. כל אחד מהם נענש במקום בו חטא.
אחד הטיעונים שהם מעלים לחיזוק הגישה הממקמת את כרם נבות בשומרון הוא כינויו של נבות, "היזרעאלי". ישנה הבחנה חותכת בין המקומות שבהם נבות מכונה בשמו בלבד לבין המקומות שבהם הוא נקרא גם בכינויו. בכל מקום שבו נעשה שימוש בשמו של נבות בהקשר פנים-יזרעאלי מובהק, לא נעשה שימוש בכינוי שלו ואילו בכל מקום אחר, ובעיקר – במסגרת השיחות שבין אחאב ואיזבל, הוא מכונה "היזרעאלי". שימוש זה בכינוי "גניטלי" מצביע על יחס של זרות בין נבות לבין אחאב ואיזבל ובכלל על יחס של זרות בין נבות לבין המקום בו הוא נמצא. בכך מסתכמים הטיעונים המרכזיים למיקומו של כרם נבות בשומרון.
שיחת אחאב ונבות
כעת נעבור לניתוח תשובתו של נבות להצעת אחאב. בתשובת אחאב ישנם שני ביטויים אשר יחדיו מהווים את הבריח התיכון ברוב ההצעות הפרשניות. הביטוי הראשון הוא " חָלִילָה לִּי מֵה'" והשני הוא " נַחֲלַת אֲבֹתַי". החוקרים סבורים שליבת דבריו של נבות טמונה בשני הביטויים הללו.
על ידי השימוש במינוח "חלילה לי מה'" מבטא נבות את רתיעתו הדתית מהסכמה להצעתו של אחאב. כלומר, לדבריו, היענות לבקשה תהווה חילול של דבר ה'. במקרה של התנגשות בין הצו האלוהי לבין בקשת המלך – נבות לא מהסס. הביטוי השני "נחלת אבות" מבהיר איזה ציווי נבות לא מתכוון להפר – מדובר על הציווי להעביר נחלה של בית אב או שבט אחד למשנהו. בקריאה משפטית-טכנית ניתן לחשוב שלנבות אין שום בעיה אישית במהלך העסקי המוצע, אולם משיקולי חוק – הוא נאלץ לסרב. יש לו מקור מחויבות קודם וחשוב יותר. קריאה אחרת, רגישה יותר ומעט חופשית יותר, תראה בתגובתו של נבות רגש עז – המילה 'חלילה' משמשת אצלו כביטוי לרתיעה העזה שיש לו מנטישת נחלת אבותיו, שורשיו, מולדתו. עבור איש ומשפחה בתקופה המקראית, הנחלה משמשת קשר ישיר לאבות הקדמונים ואיבודה מהווה הפרת אמון ביחס לדורות קודמים וביחס לדורות העתידיים. הסכמה להצעת עסקית תהפוך את נבות למנתק השלשלת. לאור התפקיד הדומיננטי שיש לנחלת האבות בתפיסתו של נבות, ישנם כאלו שמציעים שנבות הוא מדרש שם ל'נחלת אבות'.
מעבר למגמה המרכזית הזו בדבריו של נבות, ישנן עוד מספר דקויות הבאות לידי ביטוי בדבריו וראוי לתת את הדעת גם עליהן. גרסיאל מבחין בכך שתגובתו של נבות, הגם שהיא ראויה מבחינת תוכנה, חריפה מאוד מבחינת סגנונה. תגובה בסגנון זה אינה תואמת את יחסי הכוחות והבדל המעמדות שבין נבות לבין אחאב המלך.
בהמשך, ניתן להבחין בשתי חזרות שעורך אחאב על תשובת נבות אליו. בשתי החזרות הללו אנו רואים שינויים ביחס לדברים המקוריים שנאמרו על ידי נבות ומכאן אנו גם יכולים להבין כיצד תפס אחאב את הסירוב. נראה, כי על אף דברינו לעיל, תפס אחאב את מוקד הסירוב באופן אישי. להבנתו, מסיבות שניתן רק לנסות לשער אותן, נבות נמנע מלהעביר את הקרקעות דווקא לאחאב אך למישהו אחר, היה מוכן להעבירן.
גישות נוספות מזהות בתשובתו של נבות מאפיינים אחרים. צפירה בן ברק טוענת שהתנגדותו של נבות נבעה משיקולים גאו-פוליטיים. משפחת המלוכה שמקורה (לפי חלק מהחוקרים) בשבט מנשה, מנסה להגדיל את השפעה במרחב הגלילי ובאזור יזרעאל. נבות, בתור אחד מחשובי האזור, מתנגד לפעילות זו והדבר מתבטא גם בסירוב להצעות עסקיות מצידו של אחאב. לפי הצעה זו, ברורים יותר גם האישומים כנגד נבות – "בֵּרַךְ נָבוֹת אֱלֹהִים וָמֶלֶךְ".
מכיוון אחר, ובהתאם לשיטתה שהוצגה לעיל, טוענת סוצקובר כי התנגדותו של נבות אינה מבוססת שכן לא ייתכן שליזרעאלי תהיה נחלת אבות באזור שומרון. אולם, הבדלי הסמכות שבין הצו האלוהי האוסר על העברת נחלות לבין הצעת המלך לסחר בקרקע לא מאפשרים לאחאב לנקוט באמצעים כנגד נבות (וזאת על אף שהוא מפקפק במהימנות תשובתו של נבות). הצעה זו מעניינת במיוחד לאור העובדה שאחאב נתפס כמלך שלילי ועבריין ביחס לחוקי ה' (בעיקר ביחס לחוקים הפולחניים) והקפדה כזו שלו על קיום צו אלוהי משפטי בתחום דיני המקרקעין אולי מהווה חריגה בעיצוב דמותו בשאר הספר.
תפיסה נוספת, המופיעה בדברי המלבי"ם על הפסוק, רואה את תשובתו של נבות כאלגורית. לדבריו, נבות מקפיד לשמור על נחלת אבותיו ורומז בכך לאחאב על שאינו שומר את נחלת אבותיו. לא במובן הארצי, אלא במובן המטאפיזי.
ייצוגו של סיפור כרם נבות בתרבות
בהשראת הסיפור המקראי כתב שלום הכהן בשנת 1807 את "מעשה כרם נבות היזרעאלי" – מחזה בשתי מערכות, שבו משולבים רעיונות של רומנטיקה ושל צדק חברתי. סיפור כרם נבות הומחז בידי יעקב שבתאי ונקרא "אוכלים". זהו מחזהו האחרון של שבתאי. המחזה מופיע בקובץ המחזות "כתר בראש ואחרים". המחזה הוצג במספר תיאטראות בארץ.
בכנס הפרישה מהוראה באוניברסיטת חיפה סיפרה פרופ' ניצה בן-דב, כלת פרס ישראל לחקר הספרות, כיצד אביה, דב פרוכטמן, שידל אותה בילדותה לשתות מיץ ענבים באמצעות קריאה במלכים א', כ"א. כמובן שלסיפורה האוטביוגרפי יש השלכוות פוליטיות ואחרות. דבריה נדפסו בעיתון הארץ תחת הכותרת "עסיסו של כרם ענבים", והם פותחים את קובץ המאמרים הספרות העברית כגיבורת תרבות,, הוצאת שוקן, 2021, עמ' 13-7.
בעונה הרביעית של היהודים באים הוצג מערכון על סיפור כרם נבות.
סביר
{{פירושונים| אישים: אחר:
מודיליאנה
מודיליאנה היא קומונה (עירייה) בצפון איטליה בנפת פורלי-צזנה שבמחוז אמיליה-רומאניה, השוכנת כ-50 קילומטרים מדרום-מזרח לבולוניה וכ- דרומית-מערבית לפורלי.
משנת 1850 ועד שנת 1986 הייתה קתדרלת מודיגליאנה מקום מושבה של דיוקסיה מודיליאנה
אטימולוגיה
על פי המחקר, מקור השם נובע מהביטוי בלטינית "קסטרום מוטילום", שמשמעותו "טירה מבודדת". לפי מחקר אחר, שם העירייה יכול לנבוע מהשם הלטיני של אישיות ידועה "מוטילוס".
יהדות מודיליאנה
הרובע היהודי מתועד בעיר החל מהמאה ה-13.
שמן של מספר משפחות יהודיות נגזר משם העירייה כמו משפחת מודיאנו (במקור מודיליאנו), ומודיליאני (אשר אחד מבניה היה הצייר הידוע אמדאו מודיליאני).
אליס שלזינגר
אָלִיס שְלֶזִינְגֶר (נולדה ב-26 במאי 1988) היא ג'ודוקא ישראלית-בריטית, החל מדצמבר 2014 היא מייצגת את הממלכה המאוחדת. היא בעלת מדליית ארד מאליפות העולם בג'ודו (רוטרדם 2009), סגנית אלופת אירופה (2019) ובעלת ארבע מדליות ארד מאליפויות אירופה (2008, 2009, 2012 ו-2017). היא ייצגה את ישראל בשתי אולימפיאדות (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012) ואת הממלכה המאוחדת באולימפיאדה אחת (ריו דה ז'ניירו 2016). היא זכתה באליפות העולם בסמבו שלוש פעמים, פעמיים ברציפות (2013 ו-2014) ופעם נוספת ב - 2021.
ביוגרפיה
שלזינגר נולדה וגדלה בהרצליה למשפחה בת חמש בנות ובן. אימה, שנולדה באנגליה, הייתה שחקנית כדורגל, וזכתה שלוש פעמים ברציפות בגביע אירופה לאלופות בכדורגל נשים במדי אמרשם אנג'לס, בהמשך עבדה כמתנדבת בקיבוץ אפיק שבגולן, שם הכירה את בעלה, דני, והתגיירה. שלזינגר מחזיקה באזרחות ישראלית ובאזרחות בריטית.
שלזינגר משתייכת מילדותה למועדון ג'ודוקאן ראשון לציון, היא החלה להתאמן בג'ודו מגיל 7 ובגיל 14 עברה לפנימיית המחוננים של "מכון וינגייט". שלזינגר היא סטודנטית לפסיכולוגיה.
בדצמבר 2008 הודיעה שלזינגר על אירוסיה למאמנה האישי פבל מוסין, ג'ודוקא בעברו בנבחרת ישראל. בספטמבר 2015 הם נישאו.
כיום שלזינגר מאמנת ילדים בג'ודו וסמבו בראשון לציון וחלק מתלמידיה אלופי ישראל ומדליסטים.
2005
בשנת 2005 השתתפה במשחקי המכביה וזכתה במדליית זהב לאחר שניצחה את דניאלה קרוקובר (אלופת העולם משנת 2003), האלופה הישראלית היוצאת שייצגה באולימפיאדה את ארגנטינה.
2008
את הקריטריון לאולימפיאדת בייג'ינג השיגה ברגע האחרון, דווקא לאחר שנה לא קלה שכללה החלמה ממחלת הנשיקה וכשלונות מקצועיים רבים. שלזינגר התעלתה על עצמה באליפות אירופה וזכתה במדליית הארד שהבטיחה לה את המקום באולימפיאדה. בכך הפכה לג'ודאית (אשה) השנייה אי פעם שזוכה במדליה באליפות אירופה תחת דגל ישראל.
באולימפיאדה עצמה שלזינגר הפסידה בקרב הראשון שלה ונשרה לבית התנחומים, שם הפסידה גם כן בקרב הראשון והודחה מהמשך התחרות.
2009
בשנת 2009 זכתה במדליית ארד באליפות אירופה בפעם השנייה בקריירה ובמדליית ארד באליפות העולם. בכך הייתה לג'ודאית (אשה) השנייה אי פעם שזוכה במדליה באליפות העולם תחת דגל ישראל. בסוף שנה זאת הוכתרה לספורטאית השנה של הוועד האולימפי הישראלי.
2011
באוגוסט 2011 דורגה שלזינגר במקום השישי בעולם במשקלה, ובאותה השנה זכתה במדליית כסף בגרנד פרי של דיסלדורף, גרמניה. היא נוצחה רק בקרב הגמר בהחלטת שופטים.
2012
בפברואר 2012 השיגה את הקריטריון לאולימפיאדת לונדון, לאחר שזכתה במדליית ארד בגראנד סלאם בפריז .
באפריל זכתה במדליית ארד שלישית בקריירה באליפויות אירופה כאשר ניצחה בקרב על המדליה את אורשקה ז'ולניר מסלובניה.
באולימפיאדת לונדון (2012) ניצחה שלזינגר בקרב הראשון והעפילה לרבע הגמר, שם הפסידה לאורשקה ז'ולניר מסלובניה שזכתה במדליית הזהב. לאחר מכן, הודחה מהמשך התחרות לאחר שהפסידה בקרב הראשון בבית התנחומים לאלופת העולם ז'בריז אמאן מצרפת שזכתה במדליית הארד.
2013
בחודש מרץ 2013 זכתה במדליית הארד בתחרות גראנד פרי סמסון שנערכה בטורקיה, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לירדן ג'רבי וניצחה בקרב על המדליה את אדווין גוונד מאיטליה. זאת הייתה תחרות הג'ודו היחידה בה אליס השתתפה באותה שנה עקב סכסוך מר עם איגוד הג'ודו הישראלי ובעיקר עם העומד בראשו משה פונטי. בזמן ההקפאה מאונס מתחרויות ג'ודו וכדי לשמור על כושר תחרותי היא בחרה, בעצת מאמנה האישי פבל מוסין, להתחרות בענף הסמבו. למרות המשבר הקשה שטלטל את חייה נחלה בכך הצלחה לא מבוטלת.
שתי מדליות זהב באוניברסיאדה
באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן שברוסיה ביולי 2013 זכתה שלזינגר בשתי מדליות זהב, בהיאבקות חגורות ובסמבו.
בחודש ספטמבר 2013 הגישה שלזינגר בקשה רשמית לאיגוד הג'ודו הישראלי למחוק את שמה ממרשם הספורטאים.
אלופת עולם בסמבו
באליפות העולם בסמבו שנערכה בסנקט פטרבורג שברוסיה בנובמבר 2013 זכתה שלזינגר במדליית זהב בתחרות במשקל של עד 64 ק"ג לאחר ניצחון בקרב הגמר על אולגה מודבודובה מרוסיה.
ב-17 בדצמבר 2013, במסגרת מסיבת עיתונאים תקפה שלזינגר את איגוד הג'ודו בישראל ואת העומד בראשה משה פונטי, "עשו לי רצח אופי, את ישראל לא אייצג יותר. אלחם על החיים שלי והחלום שלי". בהמשך האירוע היא הודיעה, שהיא הגישה תביעה לבית המשפט המחוזי בלוד בדרישה להעניק לה שחרור ולאפשר לה לעבור לייצג מדינה אחרת.
ייצוג בריטניה
החל מדצמבר 2014 עברה שלזינגר לייצג את נבחרת הג'ודו של בריטניה.
2015
ב-8 בפברואר זכתה במדליית הכסף בטורניר מסבב אירופה הפתוחה שנערך בסופיה שבבולגריה.
ב-21 בפברואר זכתה במדליית הזהב בגראנד פרי דיסלדורף שבגרמניה, במשקל עד 63 ק"ג.
ב-28 בפברואר זכתה במדליית הכסף בטורניר מסבב אירופה הפתוחה לנשים שנערך בפראג שבצ'כיה.
ביולי זכתה במדליית הארד בטורניר גראנד סלאם שנערך בטיומן שברוסיה. ברבע הגמר ניצחה את ירדן ג'רבי, שאף היא זכתה במדליית ארד בתחרות.
2016
בפברואר זכתה במדליית הכסף בגרנד פרי דיסלדורף, בחצי הגמר ניצחה את ירדן ג'רבי עם ניקוד של יוקו מהטלה ולבסוף גם איפון שהושג בהכנעה על ידי נעילת בריח המרפק.
בחודש מאי זכתה במדליית זהב בגרנד סלאם באקו. בחצי הגמר ניצחה את ירדן ג'רבי באיפון.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ייצגה את הממלכה המאוחדת, ניצחה קרב אחד וסיימה את דרכה בשלב שמינית הגמר בהפסד עקב ענישה בודדת לאניקה ואן אמדן מהולנד שזכתה בסוף יום הקרבות במדליית הארד.
2017
במרץ זכתה בפעם השנייה ברציפות בגראנד סלאם באקו. באפריל זכתה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה בוורשה ובכך העלתה את מאזנה באליפויות אירופה ל-4 מדליות ארד והפכה לג'ודאית (אשה) בעלת אזרחות ישראלית שזכתה במספר הרב ביותר של מדליות באליפות אירופה במשך הקריירה. בנובמבר זכתה במדליית כסף בגרנד פרי האג.
2019
באפריל זכתה במדליית ארד בגרנד פרי אנטליה. באליפות אירופה 2019 שנערכה במינסק כחלק מהמשחקים האירופיים, זכתה שלזינגר במדליית הכסף.
שי קופרמן
שי קופרמן (נולד ב-1956) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת ניצב המכהן כראש אגף הטכנולוגיה והתקשוב.
ביוגרפיה
קופרמן נולד בירושלים לרות ונח. למד בבית הספר התיכון אורט במגמת הנדסאי אלקטרוניקה. התגייס לצה"ל ב-1975, והיה לוחם בחיל השריון. השתחרר בשנת 1978 בדרגת סמ"ר.
למשטרת ישראל התגייס ב-1981, ליחידת המחשוב. שימש מנתח מערכות, ראש צוות במדור מיחשוב באגף המבצעים ושימש ראש מדור משאבים/לוגיסטיקה.
בשנים 1997–2004 פעל בתחום כתיבת תוכנית לאפיון הדור החדש של מערכות ניהול משאבי המשטרה. ב-2004 מונה לראש המחלקה לפיתוח תשתיות וב-2007 מונה לראש מחלקת פיתוח יישומי מחשב ולסגן ראש מינהל הטכנולוגיות. ב-2011 מונה לראש מינהל הטכנולוגיות. בספטמבר 2018 הועלה לדרגת ניצב ומונה לראש אגף התיקשוב של המשטרה, אגף חדש שהוקם על בסיס מינהל הטכנולוגיות.
קופרמן בעל תואר ראשון במדע המדינה ותואר שני במנהל עסקים. תושב הוד השרון, נשוי לאביבה ואב ל-2 ילדים.
חיים וואלקין
הרב חיים וואלקין (ד' בתשרי תש"ו, ספטמבר 1945 – י"ב בחשוון תשפ"ג, 6 בנובמבר 2022) היה המשגיח של הישיבות עטרת ישראל, ואור ישראל. כמו כן כיהן כנשיא רשת החינוך "שובו".
קורותיו
נולד בשאנגחאי שבסין לאחר מלחמת העולם השנייה. משפחתו נמלטה מציפורני הנאצים יחד עם בני ישיבת מיר מווילנה ליפן ומשם באונייה לסין.
בשנת תש"ו (1946) עזבה משפחתו את סין לארצות הברית והתיישבה בשכונת קראון הייטס שבברוקלין. סיפורו של הנער הפליט שנולד בדרכי הנדודים ושרד התפרסם בתקשורת האמריקנית. כאשר מלאו לו 8 שנים ניתנה לו אזרחות אמריקנית. ביום קבלת האזרחות בפני שופט פורסמה ב"ניו יורק טיימס" וב"הרלד טריביון" תמונתו של "הנער ששרד את המלחמה והתאזרח", ואף מספר כתבות בנושא.
תפקידיו
לאחר כ-15 שנות לימוד בישיבת מיר, התמנה הרב וואלקין לכהן כרב בישיבת "אש התורה" בעיר העתיקה בירושלים. בהמשך עבר לפתח תקווה וכיהן כמנהלה הרוחני (משגיח) של ישיבת "אור ישראל".
בתקופה זו יצא בגלוי עם רבה של העיר הרב ברוך שמעון סלומון להפגין נגד פתיחת קולנוע היכל בשבת. הרב סלומון והרב וואלקין הואשמו בהתקהלות בלתי חוקית ונגזר עליהם מאסר על תנאי. בפתח תקווה נערכו הפגנות נגד העמדתם לדין.
בשנת ה'תשמ"ט (1989), לאחר פטירתו של המשגיח בישיבת עטרת ישראל, הרב מאיר חדש, עלה לירושלים והתמנה למשגיח בישיבה זו, תפקיד שבו הוא כיהן עד מותו. בתשעה באב ה'תשס"ח לקה הרב וואלקין באירוע מוחי שבעקבותיו נמנע ממנו לקחת חלק פעיל בהנהגת הישיבה במשך כמה חודשים.
משפחתו
סבו, הרב אהרן וולקין, כיהן כרבה של העיר פינסק שבבלארוס. אבי סבתו מצד אמו, הרב משה לנדינסקי, היה ראש ישיבת ראדין. דודו, הרב חיים וולקין, שעל שמו הוא קרוי, כיהן כראש הישיבה האחרון של ישיבת וולוז'ין.
אביו, הרב שמואל דוד וולקין, היה מתלמידיו של החפץ חיים, ממנהיגי ועד ההצלה של יהדות אירופה, ומראשי הקהילה שנמלטה לשנגחאי. התפרסם בטיפולו המסור בפליטים. בארצות הברית הקים בית כנסת למשפחות הפליטים. נפטר בשנת 1979.
נישא להני לבית אנגל, נכדת הרב דוד צבי זילברשטיין.
דרכו בשיטת המוסר
הרב וואלקין פיתח את שיטתו המוסרית של רבו, הרב חיים שמואלביץ, תוך דגש על יחס אישי לכל תלמיד. הוא הנהיג 'ועדים' פרטיים קצרים לקבוצות המונות 6–8 תלמידים בביתו. הוא הרצה בפני תלמידות בית יעקב. כמו כן הוא מסר כמה שיעורים שבועיים בשפה האנגלית. היה אורח הכבוד ב'כנס הקהילות היהודיות' בבואנוס איירס ארגנטינה בשנת 2004. תחת הנהגתו נפתח בטורונטו שבקנדה תלמוד תורה לבנים.
על אף היותו משויך לזרם הליטאי, הפגין יחס מיוחד לתנועת החסידות ובפרט לחסידות חב"ד והעומד בראשה הרב מנחם מנדל שנאורסון, אשר נפגש עמו בצעירותו. לאחרונה נתפרסמה איגרת מיוחדת של הרב וואלקין בשבח חסידות חב"ד ופירוט פערי ההשקפה בינה לבין הרב מנחם אלעזר שך.
אלפונסו קרלוס, דוכס סן חיימה
אלפונסו קרלוס, דוכס סן חיימה (בספרדית: Alfonso Carlos María de Borbón; 12 בספטמבר 1849 - 29 בספטמבר 1936), היה הטוען לכתר ספרד מטעם הקרליסטים והטוען לכתר צרפת מטעם הלגיטימיסטים בין השנים 1931–1936.
ביוגרפיה
אלפונסו קרלוס נולד ב-12 בספטמבר 1849 בלונדון, לחואן, רוזן מונטיסון ולמריה ביאטריקס, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה, בתם של פרנץ הרביעי, דוכס מודנה ומריה ביאטריצ'ה, נסיכת סבויה. לאחר שאביו פיתח נטיות ליברליות, נפרדו הוריו, ואמו חזרה למודנה עם אלפונסו קרלוס ואחיו. בשנת 1868 הצטרף אלפונסו קרלוס לצבא מדינת האפיפיור, ובמהלך לחימת רומא על ידי הצבא המלכותי האיטלקי הגן אלפונסו קרלוס על רומא. אלפונסו קרלוס סירב להיכנע ולמסור את חרבו, שהייתה שייכת לסבו האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה, ונמלט על ספינת מלחמה צרפתית לטולון.