cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שבתי שביט
שירותו במוסד
בעת כהונתו של שביט חוסל בבריסל המהנדס הקנדי ג'רלד בול, מפתח תותח-העל, ובאמצעי התקשורת דווח כי המוסד חיסל אותו במטרה למנוע ממנו לסייע לסדאם חוסיין. באפריל 1991 נעצרו ארבעה לוחמי המוסד בניקוסיה לאחר שפרצו לשגרירות איראן כדי להחליף סוללות למתקן האזנה. הלוחמים שוחררו לאחר תקופת מאסר קצרה. ב-1992 חוסל בפריז בכיר אש"ף עאטף בסיסו, שהיה מעורב בטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן עשרים שנה לפני כן, ב-1972. באותה השנה, בוצע פיגוע בבניין שגרירות ישראל בארגנטינה ובו נרצחו 29 בני אדם, רובם עובדי השגרירות. בשנת 1994, אירע בארגנטינה פיגוע גדול נוסף בבית האמיה-מרכז התרבות היהודי ובו נרצחו 85 יהודים בני הקהילה. שתי הפיגועים בארגנטינה נחשבים לכישלון מהדהד של שבתי שביט כיוון שהמוסד הוא האחראי על אבטחת יהודים בחו"ל. בשנת 1995 חוסל במלטה ד"ר פתחי שקאקי, שהיה מנהיג הג'יהאד האסלאמי - וגם פעולה זו יוחסה למוסד. כמו כן, נחשפה אחת מהפרשיות המביכות בתולדות המוסד: איש המוסד יהודה גיל המציא מקור בכיר בסוריה שלא היה ולא נברא. גיל העביר ידיעות כוזבות בשמו של המקור הבדוי, שאף גרמו למתיחות צבאית בין ישראל לסוריה.
ב-1996 פרש. גם לאחר פרישתו הוסיף לפעול בנושאים חשאיים, והיה בין היתר שליחו של ראש הממשלה אריאל שרון לטוויית קשרים מיוחדים עם ראש המודיעין המצרי עומר סולימאן ב-2001. במקביל ניצל שביט קשרים אלו, כשעבד עבור חברת EMG שקיבלה זיכיון ליבוא גז מצרי לישראל.
פעילותו בעולם העסקי
לאחר פרישתו מראשות המוסד שימש מנכ"ל מכבי שירותי בריאות. במהלך כהונתו הייתה הקופה בגרעון תקציבי, ובשנה בה עזב שביט את הקופה, 2001, נרשם בתקציבה גירעון של 140 מיליון ש"ח. סמנכ"ל משרד הבריאות, מיכל עבאדי, הזמינה דו"ח ביקורת ממשרד רואי החשבון סומך-חייקין, שקבע כי בחלק מהתקופה נוהלה הקופה באופן כושל שבא לידי ביטוי ברכש, בניהול מלאי ובהתקשרויות עם ספקים. ביולי 2000 הודיע שהוא מצטרף לקבוצת מרחב שבבעלות איש העסקים יוסי מימן, במטרה לנהל את פרויקט הגז הישראלי-מצרי של חברת EMG. בששת החודשים הראשונים של 2001 המשיך לנהל את מכבי שירותי בריאות במקביל לעבודתו בחברת מרחב.
לאחר מכן שימש גם כסגן נשיא ויו"ר חברת "אתנה" לאבטחה, אותה הקים בשותפות עם יוסי מימן, לאחר פיגועי 11 בספטמבר. בשנת 2007 מונה כדירקטור בחברת NSC. חברה שפתחה מנוע זיהוי דיבור המסוגל לאתר מילות מפתח הנאמרות במהלך מאות ואלפי שיחות טלפון בו זמנית, שניתן לשלב אותו במערכת הקלטה או האזנה בתחומי האבטחה והמודיעין. כמו כן הוא מכהן כיו"ר "המכון למדיניות נגד טרור" במסגרת המרכז הבינתחומי הרצליה.
בשנת 2011 נאלץ לחמוק מגינאה שבמערב אפריקה, עקב חשש שייעצר על ידי ממשלת המדינה בחשד לשיתוף פעולה עם האופוזיציה, זאת לאחר שסייע לאשת העסקים ירדנה עובדיה לייצא נשק למדינה בתקופתו של הנשיא הקודם של המדינה.
מעורבות פוליטית
שביט נמנה עם מנסחי אמנת כנרת השואפת ליצור מכנה משותף לזרמים והמחנות השונים ציבור היהודי (ימין-שמאל, דתיים-חילוניים וכו') ואף חתם עליה ביחד עם שורה של אנשי ציבור מהימין והשמאל.
בנובמבר 2014 פרסם מאמר שבו הוא מביע חשש מההסלמה במצב הפוליטי בישראל, ומציע לאמץ את יוזמת השלום הערבית כדי לעצור את ההידרדרות ולחדש את המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים.
נמנה עם חברי מפקדים למען ביטחון ישראל, ובמסגרת זו קורא למשא-ומתן שיוביל לפתרון שתי המדינות ולשיפור איכות החיים ברצועת עזה. בינואר 2017 אמר במסיבת עיתונאים של התנועה:.
שבתי שביט הרבה למתוח ביקורת על ראש הממשלה בנימין נתניהו, בין השאר על שלא התפטר חרף החשדות נגדו, ועל מדיניותו ומדיניות הימין שלטענתו זנחה את עקרונותיה ומובילה את ישראל למדינה דו-לאומית.
חיים אישיים
שביט נשוי ליעל, אב לשלושה ולו תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד.
בשנת 2018 יצא לאור ספרו "ראש המוסד", על תקופת היותו ראש המוסד, בהוצאת ידיעות ספרים. שביט זכה בפרס מולדובן לספרות צבאית חדשה לשנת 2019 על ספרו.
שביט מתגורר ברמת השרון.
קישורים חיצוניים
ממאמריו:
צ'בנבורי
היסטוריה
הצ'בנבורי הגיעו לטורקיה בשלושה גלים של הגירה. הגל הראשון היה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית של 1828–1829 ואחריה, כאשר השער הנשגב (השלטון הע'ותמני) כבש את גאורגיה מידי האימפריה הרוסית. הגל השני התחיל כקבוצה קטנה של מהגרים שהגיעה בעקבות הראשונים, עד שבזמן המלחמה העות'מאנית-רוסית של 1877–1878, גבר קצב המהגרים, ועירב מהגרים מהמחוזות ההיסטוריים של גאורגיה, שהיו בעלי אוכלוסייה מוסלמית ניכרת כמו: נפת ארטווין, אג'ריה, נפת ארדהאן, סמצחה וגוריה תחתית. המהגרים מאג'ריה היו ידועים גם בשם לפי מקום מוצאם. כמו למשל גאורגים מבתומי נקראו בטומלואר (Batumlular), גאורגים מכובולתי נקראו צ'ורקסולואר (Çürüksulular). הגל האחרון, המוהג'יר (مهاجر), ידוע כמוּהַג'ירוֹבּי (მუჰაჯირობა), הותיר הרבה מחוזות עם רוב של גאורגים מוסלמים, שבפועל צומצמה. המוהג'יר שהתרחש בשנת 1921, כאשר הטורקים נכנעו סופית בתביעתם לקבל את אג'ריה, בהסכם קארס, בו החזירו הטורקים את אג'ריה (יחד עם בתומי), תמורת העיר קארס והעיר ארדהאן. הגל האחרון עירב גם מוסלמים דוברי טורקית מאג'ריה עילית.
תפוצה
הצ'בנבורי חיים במפוזר בכל שטחה של טורקיה, אף על פי שהם מרוכזים בעיקר ב-2 מחוזות.
הצ'בנבורי מהווים רק חלק קטן מהגאורגים שחיים בטורקיה, שמספרם נאמד בכ-1.5 מיליון איש, כאשר הצ'בנבורי מהווים רק כ-50,000 איש.
זיהוי אתני
הזיהוי האתני של הצ'בנבורי עוצב, ביסודו של דבר, על ידי הקרע עם הגאורגים הנוצרים. הצ'בנבורי בדרך כלל נמנעים משימוש במילה כּארתבֶלי (ქართველი), כמילה שמתייחסת אליהם, מכיוון שלדעתם הדבר מציין זיהוי כנוצרים. הם מעדיפים להשתמש במילה גוּרג'י (გურჯი), כאשר מילה זו מדויקת יותר ובעלת הקשר מוסלמי. האסלאם עדיין ממלא תפקיד מרכזי בחיי רוב הצ'בנבורי. נישואי תערובת עם קבוצות סוניות אחרות נפוצות. בחלק מהמחוזות, אוניי למשל, בתולות הצ'בנבורי הן כלות נדרשות, כאשר האוכלוסייה הטורקית המקומית רואה בהן כנשים יפהפיות שעובדות קשה. התופעה הזו מאיצה התבוללות תרבותית ולשונית של הקהילה.
היסטוריונים טוענים כי השלטון הטורקי עודד ייחוס אתני של הצ'בנבורי כטורקים, הדמות הבולטת מבין ההיסטוריוגרפים אלו, היה מחמט פהרטין קירזיוגולו (Mehmet Fahrettin Kırzıoğlu). בני צ'בנבורי רבים אימצו את הרעיון ואפיינו את עצמם כ"אסרים" (Acar) מהאזור ההיסטורי הטורקי אסריסטן.
מתוך כוונה למצוא זהות פוליטית, איבריה אוזקן (İberya Özkan), העורך של המגזין צ'בנבורי, ועלי ארסלן, מנהל המערכת של הפורטל Gamarcoba (בגאורגית גַמַרג'וֹבּה פירושו שלום), יצרו 2 קטבים. אסלן מאשים את אוזקן על היותו "כרתווליסט", וכי האינדיקטור החשוב ביותר של הצ'בנבורי הוא האסלאם.
גידול שפיר
גידול שַפִּיר או גידול בלתי ממאיר (באנגלית: Benign tumor או Nonmalignant tumor) הוא גידול תאים הנמצא בתוך הרקמה הבריאה, אינו הורס אותה ואינו יוצר גרורות באיברים מרוחקים. למרות זאת, ישנם מצבים בהם גידול שפיר עלול לגרום לנזקים. הנזקים יכולים להיגרם מלחץ פיזי על איברים בריאים, מדימום והפרשת הורמונים כאשר הגידול הוא של בלוטה אנדוקרינית. בנוסף, לחלק מהגידולים השפירים יש פוטנציאל להפוך לגידול ממאיר - גידול סרטני.
בין הגידולים השפירים הנפוצים:
קישורים חיצוניים
Benignität
מערך ההגנה הקרקעית
ענף אבטחה פיזית (אבט"פ) הוא הענף המאגד את יחידות האבטחה הפיזיות של בסיסי חיל האוויר, והאחראי על הגנת המרחב הקרקעי של בסיסי חיל האוויר ונכסיו בארץ ובחו"ל.
מבנה גפי האבטחה
בכל בסיס/יחידה קיים גף אבטחה פיזית אשר נמצא תחת טייסת תעופה של הבסיס, בראש הגף עומד קצין בדרגת רב-סרן, הכפוף למפקד טייסת תעופה. ברוב הגפים קיימות פלוגות אשר מורכבות מקציני אבט"פ, מכ"ים (מפקדי כיתות), מפעילי מכלול (חמ"ליסטים), מגנים אסטרטגיים ונהגים. בעבר תפקיד האבטחה של הבסיסים והיחידות בחיל היו ניתנים למאבטחי מתקנים אך בשנת 2009 התקבלה החלטה להוציא אותם מהמערך בשל קשיים שהציגו ורמה נמוכה ברמתם המבצעית (עדיין קיימים בסיסים בהם מאבטחי מתקנים משרתים בחייל, אך זאת לעוד זמן מוגבל עד למעבר טוטאלי לשימוש ב"מגנים אסטרטגיים").
פלגות מגנים/לוחמים
נכון לשנת 2023 קיימות בחיל שמונה פלוגות:
החל משנת 2010 מגנים לוחמי מגיני הנגב (החל מ-2013 מקורות הגיוס הם מאוכלוסיית נצח יהודה, לוחמים חרדים) על בסיס חיל האוויר נבטים בנגב. הפלגה מיועדת לבעלי פרופיל 72 ומעלה. לוחמי הפלגה, עוברים הכשרה של כחמישה חודשים בביסל"ח 314. אחת לארבעה חודשים מבצעים הלוחמים תעסוקה מבצעית באיו"ש
ההכשרה
ההכשרה של מגן אסטרטגי אורכת כחודשיים בבסיס ביסל"ח 314 בהם משלימים לרובאות 03.
לאחר סיום פרק ההכשרה הראשונית מתפזרים המגנים לבסיסי החיל השונים ומשם המגנים יכולים להתפתח ולצאת למגוון קורסים כגון קורס מפקדי כיתות, מדריכי קרב מגע, מש"קי קליעה, מדריכי אימון גופני, קצונה ועוד.
עד לשנת 2022 היה גם קורס כלבנים אשר התקיים בבסיס חצור. היו מספר סוגים של הכשרות כלבנות. מטפל ומאלף כלבים, כלבן גישוש ומרדף, כלבן חנ"מ וכלבן סבך.
כלי תחבורה
- מערך ההגנה הקרקעית מחזיק צי רכבי אבטחה גדול אשר מורכב מרכבי שטח מסוג "דימקס" (אנגלית: D-Max), "טיוטה היילקס" (אנגלית: Toyota Hilux) וג'יפ ריינגלר (סופה) שעברו שדרוגים כדי לעמוד במשימות האבטחה השונות, כגון מיגון כנגד כדורים/חפצים כבדים אשר כוחות עוינים לפעמים משליכים על הרכבים, מערכת כריזה/סירנות, צ'קלקות ופנסי חיפוש בצדדי הרכב.
- המערך גם עושה שימוש במסוקים מסוג CH-53 סי סטאליון (באנגלית: Sea Stallion), שנקרא בחיל האוויר הישראלי יסעור, מסוקי תובלה כבדים ומסוקי ינשוף. הגפים עושים בהם שימוש (במידה ויש לבסיס גישה אליהם) על מנת להעביר כוחות למשימות אבטחה אשר רחוקות מהבסיס ודורשות מענה מהיר אליהן.
היסטוריה
בשנת 1976, הוקמה מערך הגנה קרקעית בחיל האוויר, בכך חיל האוויר היה לחוד החנית בהגנה משמעותית על בסיסי החיל.
בשנת 1983, ביסל"ח 314 (בסיס ההכשרות של המערך) הופך להיות בית ספר באופן רשמי (מאז הקמת ביסל"ח בשנת 1976 הבסיס שימש לאימונים)
בשנת 1984, הוקם מערך הכלבנות להגנה. המערך השתמש בכלבים לטובת גישוש ומרדף, חנ"מ, סבך ואף בכלבי גדר (השימוש בכלבי גדר הופסק בשנת 2011).
בשנת 2000, המערך החל לקלוט בשורתיו את מאבטחי המתקנים אשר הגנו על בסיסי החיל השונים.
בשנת 2009, החלה הקמה של פלגות הגנה על ידי מגנים אסטרטגיים אשר החליפו את מאבטחי המתקנים הפלגה הראשונה שהוקמה הייתה פלגת האלה בכנף 2.
בשנת 2010 הוקמה פלגת מגיני הנגב בבסיס חיל האוויר נבטים. פלגה זו שונה משאר הפלגות היות שהמגנים הם לוחמים בעלי פרופיל 72 ומעלה
בשנת 2013, נקלטו לראשונה לוחמים חרדיים במערך במסגרת מגיני הנגב
בין השנים 2016-2018 הוקמו פלגת החוף בבסיס פלמחים, פלגת סופת המדבר בבסיס רמון, פלגת שועלי המדבר בבסיס חצרים ופלגת העמק בבסיס רמת דוד.
בשלהי שנת 2022 (לאחר 38 שנות פעילות) הוחלט על סגירת מערך הכלבנות בחיל האוויר.
בשנת 2023 הוקמה פלגת שערים מגנים אסטרטגיים נוספת בבסיס חצרים בנוסף לפלגה הקיימת.
מרכז כלבנות
המרכז נקלט בביסל"ח 314 בשנת 1984 לטובת הכשרת כלבים להגנה
למרות היותו כפוף לביסל"ח 314 מיקומו הפיזי של מרכז הכלבנות לא היה בביסל"ח אלא בחצור.
המרכז היה מחולק לארבעה צוותים: הראשון הוא צוות הגישוש, אשר היווה את הגרעין למרכז ובמסגרתו הכשירו חיילים הן מחיל-האוויר והן מעיר הבה"דים לעבוד עם כלבי הגישוש. בהכשרה שנמשכה 18 שבועות היו לומדים להכיר את הכלבים, לעבוד איתם, ולתפעל אירועים יחד איתם. בסיומה היו מוסמכים ככלבני גישוש ונשלחים להגן על בסיסי צה"ל השונים. שני צוותים נוספים היו צוות חנ"מ (חומר נפץ), שהכשיר חיילים להפעיל כלבים שמתמחים באיתור חומרי נפץ ונשלחים להגן על אירועים גדולים, טקסים המוניים ולמשימות איתור, וצוות מו"פ (מחקר ופיתוח) שהיו אחראים על כל פן המחקר במרכז.
במרכז פעל גם צוות גוריה שמטרתו להכשיר, לאלף ולטפח את הכלבים עוד מהיותם גורים, שכן הם היו אחראים על הטיפול בגורים ובאימהות, על האילוף הראשוני של הכלבים וגם על הכשרתם ליכולות השונות.
במסגרת עבודת המחקר הצליחו לפתח במרכז יכולות כמו גישוש, איתור חומרי נפץ והגנה על נכסים - פיתוח חדש שתפס את מקומו בשירות החיל.
מרכז הכלבנות נסגר בשלהי 2022 לאחר 38 שנות פעילות.
בלונדינית (סרט, 2022)
בלונדינית (באנגלית: Blonde) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי, שנכתב ומבוים על ידי הבמאי אנדרו דומיניק ומבוסס על רומן בשם זהה שיצא לאור בשנת 2000 מאת ג'ויס קרול אוטס. בסרט מככבת אנה דה ארמס בדמותה של מרילין מונרו, ולצדה מככבים אדריאן ברודי, בובי קנאבלי, זאווייר סמואל וג'וליאן ניקולסון בתפקידי משנה. מטעמים אמנותיים, רובו המכריע של הסרט צולם בשחור-לבן.
את הסרט מפיקים דידי גרדנר, ג'רמי קליינר, טרייסי לנדון, בראד פיט וסקוט רוברטסון, והפקתו החלה באוגוסט 2019, לאחר תקופת פיתוח ממושכת שהחלה בשנת 2010. צילומי הסרט החלו ביולי 2021, לאחר דחיות חוזרות ונשנות בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית.
הסרט עלה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-28 בספטמבר 2022; והוא היחיד לשנת 2022 בעל סיווג צפייה NC-17, שניתן לו בשל תוכנו המיני הגרפי, והראשון מסוגו שהופץ באמצעות שירות הזרמת מדיה.
פיתוח וכתיבה
כבר משנת 2010, שקד אנדרו דומיניק, במאי ותסריטאי הסרט, על פיתוח עיבוד קולנועי על בסיס הרומן "בלונדינית", שנכתב בשנת 2000 על ידי ג'ויס קרול אוטס. כשהסביר את התלהבותו מדמותה האייקונית של מרילין מונרו, הצהיר דומיניק כי "מדוע מרילין מונרו היא האייקון הנשי הגדול של המאה ה-20? עבור גברים היא מושא לתשוקה מינית שזקוקה נואשות להצלה. עבור נשים, היא מגלמת את כל העוולות שנעשו למין הנשי, לאחות, לסינדרלה, שנשלחה לחיות בין האפר [...] אני רוצה לספר את סיפורה של נורמה ג'ין כדמות מרכזית באגדה: ילדה יתומה שאבדה ביערות הוליווד, שנאכלה על ידי אותו אייקון גדול של המאה ה-20." דומיניק תיאר את הסרט כ"נגיש יותר" מסרטיו הקודמים, וחשף כי התסריט שכתב הכיל "מעט מאוד דיאלוגים", שכן הוא העדיף להפוך את הסרט ל"מפולת של תמונות ואירועים". יתר על כן, הצהיר דומיניק:
עבור דומיניק, עיבודו של "בלונדינית" למסך היה ניסיונו הראשון לפתח סרט שמציג אישה במרכז הסיפור. במהלך הקרנה רטרוספקטיבית של המערבון שביים, "ההתנקשות בג'סי ג'יימס על ידי הפחדן רוברט פורד" (2007), הצהיר דומיניק כי "עבורי זה דבר אחר לביים [...] הדמות הראשית היא אישה. הסרטים שלי הם נטולי נשים וכעת אני מדמיין איך זה להיות אחת."
קדם הפקה
בהתייחסות לעיכובים בהפקת הסרט, ציין דומיניק כי מדובר בקשיי מציאת מקורות מימון, בין השאר: "זו רק שאלה של כמה כסף אני יכול להשיג על מנת לעשות את הסרט. ואני מאוד רוצה לעשות את הסרט הזה. אני עובד עליו כבר שנים."
באוגוסט 2016, נמסר כי על הפצת הסרט תהיה אמונה שירות הזרמת המדיה "נטפליקס".
ליהוק
במרץ 2019, נמסר כי אנה דה ארמס נמצאת במשא ומתן על החלפתה של צ'סטיין בתפקיד. דומיניק הבחין בביצועיה של דה ארמס במותחן "Knock Knock", ובזמן שעברה תהליך ליהוק ארוך, דומיניק הבטיח לה את התפקיד לאחר האודישן הראשון. כהכנה לתפקיד, דה ארמס עבד עם מאמן דיאלקט במשך כשנה. דה ארמס תיארה את תהליך הליהוק שלה: "הייתי צריך לעבור אודישן לדמותה של מרילין רק פעם אחת ואנדרו אמר 'זו את', אבל הייתי צריכה לעשות אודישן עבור כל השאר [...] המפיקים. בעלי הממון. תמיד יש לי אנשים שאני צריכה לשכנע. אבל ידעתי שאני יכול לעשות את זה. גילום דמותה של מרילין היה פורץ דרך. קובנית שמשחקת את מרילין מונרו. כל כך רציתי את זה. אתה רואה את התמונה המפורסמת ההיא שלה והיא מחייכת ברגע זה, אבל זה רק חלק ממה שהיא באמת עברה באותו זמן." דה ארמס החשיבה את מערכת יחסיה עם דומיניק כשיתוף הפעולה הפורה ביותר בקריירה שלה, ועל כך העירה, "כן, היו לי כבר שיתופי פעולה בעבר, אבל לקבל שיחות טלפון בחצות כי יש לו רעיון והוא לא יכול לישון ופתאום את לא יכולה לישון מאותה סיבה."
באוגוסט 2019, נמסר על ליהוקם של אדריאן ברודי, בובי קנאבלי וג'וליאן ניקולסון לצוות השחקנים, ולאחר מכן, בספטמבר 2019, על ליהוקם של גארט דילהאנט, סקוט מק'ניירי, לוסי דה ויטו, מייקל מסיני, ספנסר גארט, כריס למון, רבקה ויסוקי, נד בלמי ודן באטלר.
הפצה
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בבכורה עולמית במהלך פסטיבל הסרטים ה-79 של ונציה. במקור, נמסר כי הסרט יעלה לשירות "נטפליקס" ב-23 בספטמבר 2022, אך עם הפצת הקדימון התברר כי עלייתו לשירות תידחה בכשבוע, ל-28 בספטמבר.
ביקורות טרום הפצה
מחברת הרומן עליו מבוסס הסרט, ג'ויס קרול אוטס, הצהירה לאחר שצפתה צפתה בגרסתו הראשונית של הסרט: "ראיתי את הגרסה הראשונית של העיבוד של אנדרו דומיניק וזה מדהים, מבריק, מאוד מטריד ואולי באופן מפתיע ביותר הפרשנות ה'פמיניסטית' לחלוטין... לא בטוח ששום במאי גבר השיג אי-פעם משהו [כזה]." השחקנית ג'יימי לי קרטיס, ששיחקה לצד דה ארמס בסרט "רצח כתוב היטב" ושאביה, השחקן טוני קרטיס, שיחק לצד מונרו בסרט "חמים וטעים" ודמותו אף מוצגת בסרט, צפתה גם היא בגרסה ראשונית של הסרט והביעה את התרשמותה מביצועיה של דה ארמס בדמותה של מונרו: "נפלתי לרצפה. לא יכולתי להאמין לזה. אנה נעלמה לגמרי. היא הייתה מרילין."
ביקורות על סיווג הצפייה
לאחר שנמסר כי הסרט יסווג בסיווג NC-17, הועלה החשש שגישת הסרט כלפי תיאור דמותה של מונרו תהיה "נצלנית" ומחפיצה. בהתייחסותו לסיווג, הצהיר דומיניק כי מדובר ב"סרט תובעני. אם הקהל לא אוהב את זה, זו הבעיה של הקהל המזוין. הסרט לא מתמודד למשרה ציבורית." בריאיון לאתר "Rotten Tomatoes", דה ארמס ציינה שהסרט "הולך להטריף אנשים בדרך שבה הוא מסופר" והוסיפה, "לא מדובר בביוגרפיה מסורתית. הסרט הוא לא מילולי. הוא לא קונבנציונלי. הוא אפילו לא כרונולוגי. הוא יותר כמו חוויה".} בהתייחסותה לחזונו של דומיניק במהלך הפקת הסרט, הצהירה דה ארמס כי "שאיפותיו של אנדרו היו מאוד ברורות מההתחלה – להציג גרסה של חייה של מרילין מונרו דרך העדשה שלה. הוא רצה שהעולם יחווה לא רק איך זה מרגיש להיות מרילין, אלא גם להיות נורמה ג'ין. לדעתי זו ההתייחסות הכי נועזת, לא מתנצלת והפמיניסטית ביותר לסיפורהּ שראיתי אי-פעם." והוסיפה, "הסרט שלנו אינו ליניארי או קונבנציונלי; הוא נועד להיות חוויה חושית ורגשית. הסרט נע יחד עם רגשותיה וחוויותיה. יש רגעים שבהם אנחנו נמצאים בתוך גופה ונפשהּ, וזה יהיה תן לקהל הזדמנות לחוות איך זה היה להיות נורמה ג'ין ומרילין בו זמנית."
פרדריק החמישי, מלך דנמרק
פרדריק החמישי, מלך דנמרק (בדנית ובנורווגית: Frederik V; 31 במרץ 1723 – 14 בינואר 1766) היה מלך דנמרק-נורווגיה ודוכס שלזוויג-הולשטיין מ-1746 ועד למותו. הוא היה בנם של כריסטיאן השישי, מלך דנמרק ושל רעייתו, סופיה מגדלנה מברנדנבורג-קולמבך.
ראשית חייו
כריסטיאן השישי וסופיה מגדלנה היו מסורים בכל נפשם לפייטיזם ופרדריק קיבל חינוך דתי קפדני. למרות שהוא לא היה שותף לרגשות הדתיים של הוריו, הוא גדל להיות נהנתן שהתענג על מנעמי החיים כמו יין ונשים. אמו התייחסה אליו בביטוי האירוני Der Dänische Prinz (בגרמנית: "הנסיך הדני"), בשל העובדה שמעת לעת הוא דיבר את השפה הדנית.
נישואים ראשונים
נטייתו של פרדריק לחיי הוללות האיצה את המשא ומתן על נישואיו. הוא נשא לאישה את לואיז, נסיכת בריטניה, בתם של ג'ורג' השני, מלך בריטניה ושל קרולין, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך. פרדריק ולואיז הביאו לעולם שישה ילדים, שאחד מהם מת בלידתו. בינתיים המשיך פרדריק ליהנות ממערכות יחסים מזדמנות עם נשים אחרות ולואיז העמידה פנים כמי שלא שמה לב לכך. במהלך השנים 1746 – 1751, הייתה הפילגש המועדפת עליו אלסה הנסן, שילדה לו חמישה ילדים.
בונה חופשי
ההיסטוריון הבונה החופשי הנורווגי, קרל לודוויג תוריסן בוגה, טוען שפרדריק החמישי, כנסיך הכתר, היה חלק מלשכת סנט מרטין של הבונים החופשיים של קופנהגן. חברותו בלשכה זו הושפעה מזו של פרידריך השני, מלך פרוסיה שגם הוא היה בצעירותו חבר בבונים החופשיים. שני הנסיכים הללו היו בנים לאבות שהתנגדו לבונים החופשיים, אך שלא כמו המלך הפרוסי, פרדריק החמישי מעולם לא פרסם את דבר חברותו בלשכה.
מלך
ב-6 באוגוסט 1746, יום לפני חתונת הכסף של הוריו, מת אביו של פרדריק בארמון הירשהולם, ארמון הקיץ של המשפחה המלכותית. כריסטיאן השישי נקבר בקתדרלת רוסקילדה. פרדריק ולואיז הפכו מידית להיות מלך ומלכת דנמרק-נורווגיה ובשנה שלאחר מכן הם הוכתרו בקפלה של טירת פרדריקסבורג. ההשפעה האישית של פרדריק על ענייני הממלכה הייתה מוגבלת, ובכך הוא היה אחד השליטים האבסולוטיים שתרם מעט לכוחה של המדינה. למרות שכמלך הוא לקח חלק בניהול הממשלה על ידי השתתפות בישיבותיה, הוא סבל מאלכוהוליזם ובמשך רוב תקופת מלכותו שלטו בממלכה שרים מוכשרים כמו אדם גוטלוב מולטקה, יוהאן הרטוויג ארנס פון ברנשטורף והיינריך קרל פון שימלמן. פועלם של אישים אלה העמיד את תקופת מלכותו של פרדריק בסימן של התקדמות הסחר ועלייתה של תעשיית חומרי הנפץ והתותחים בפרדריקסוורק, שנבנתה על ידי יוהאן פרדריק קלאסן. הם גם נמנעו מלערב את דנמרק במלחמות שהתנהלו באותה תקופה באירופה. המדינה נותרה נייטרלית גם כאשר התנהלה מלחמת שבע השנים, למרות הקרבה לדנמרק של מדינות שהשתתפו במלחמה כמו רוסיה ושוודיה, מהלך שעיצב את פני התקופה כתקופה מאושרת בתולדותיה של דנמרק.
באותה תקופה נוסדו בית החולים המלכותי על שם פרדריק ובית היתומים המלכותי, הוקם בית ספר לילדים עניים שקיים עד היום, ונבנה רובע כריסטיאנסהאבן בקופנהגן. ב-29 ביוני 1753 ייסד פרדריק את מפעל הלוטו הדני הראשון, שפעיל עד היום.
מינויו של הרוזן מולטקה כלורד צ'מברלין, משרה שקודם לכן הייתה תפקיד סתמי בחצר המלכות, היה הזדמנות למולטקה, כידידו הנאמן של המלך, להיות בסביבתו מבוקר על לילה, כשהמלך משוחח איתו על כל מה שעלה בדעתו, ובכך התאפשר למוטלקה להשפיע על פרדריק בכל נושא בו הוא חפץ. אחת ממשימותיו הראשיות הייתה לדאוג לכך שהמלך המופקר לא יגרום נזק למוניטין של חצר המלכות. התחום שבו היה לפרדריק עניין מיוחד היה אומנות המלחמה שהייתה מנוגדת לגישה האנטי-מיליטריסטית שאפיינה את יועציו. הוא נהנה ממסעות ציד ולעיתים קרובות שהה באחוזותיו הכפריות.
בתקופת מלכותו של פרדריק החמישי שגשגו האומנות והמדע ולמרות שהוא לא התעניין באופן אישי בסוגיות תרבותיות, פעולות הבילוי של הציבור וחופש הביטוי שהוגבלו תחת הצביעות הפייטיסטית של ימי אביו, הותרו שוב. שינוי זה הושפע מהשקפתה של אשתו הראשונה של פרדריק וב-1748, נפתח התיאטרון הדני המלכותי ונוסדה האקדמיה הדנית המלכותית לאומנויות בקופנהגן. פרדריק רכש ב-1754 מידי חברת איי הודו המערבית הדנים את איי הודו המערבית הדנים (כיום איי הבתולה של ארצות הברית).
נישואים שניים
ב-19 בדצמבר 1751 מתה רעייתו של המלך, לואיז, באופן פתאומי בארמון כריסטיאנסבורג, 14 שנה לפני מות בעלה ולאחר שהשפיעה רבות על חיי המשפחה המלכותית וחצר המלכות, שבה זכתה להערצה רבה. המלכה נקברה בטקס רב רושם בקתדרלת רוסקילדה. בעת מותה נשאה ברחמה את בנם השביעי שמת גם הוא.
נישואיו השניים של המלך, שהוסדרו על ידי מולטקה, התקיימו בארמון פרדריקסבורג ב-8 ביולי 1752, כאשר הוא נשא לאישה את יוליאנה מריה מבראונשווייג-וולפנביטל, גיסתו של פרידריך השני, מלך פרוסיה ובתו של פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל. נישואים אלו לא התקבלו בברכה על ידי העם, שסבר שמוקדם מדי למלך להינשא בשנית. בנוסף, לא זכתה יוליאנה מריה לאהדה יתרה בחצר המלכות בשל טעמה האישי שהיה שונה מזה של המלך ובשל כללי ההתנהגות הנוקשים שהתאימו לחצרות המלכות הגרמניים והיו פחות ידידותיים מאלה שהיו נהוגים על ידי לואיז האנגליה.
הראוי לציון ביותר מבין ילדיהם של יוליאנה מריה ופרדריק, היה הנסיך פרדריק, שלימים היה אביו של כריסטיאן השמיני וסבה של לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, לימים מלכת דנמרק. יוליאנה מריה מתה ב-1796, בעודה משמשת כעוצרת לבנה, הנסיך פרדריק.
מותו
ב-1760 שבר פרדריק את רגלו כתוצאה מתאונה שנגרמה מהרגלי השתייה שלו ומצבו הבריאותי התדרדר. על פי עדותה של המחזאית הדנית, דורותיאה ביהל, המלך היה לעיתים קרובות במצב שבו "הזרוע שלו לא הייתה מספיק חזקה כדי להניח את כובעו על ראשו ללא עזרתו של מולטקה". פרדריק החמישי מת בהיותו בגיל 42, לאחר 20 שנות מלוכה. הוא היווה שינוי מרענן בהשוואה לאוטוקרטיה האדוקה של אביו וכאשר הוא מת התאבלו עליו רבים. על פי הדיווחים, מילותיו האחרונות היו: "זוהי נחמה גדולה עבורי בשעתי האחרונה לדעת שמעולם לא פגעתי מרצוני באף אחד ושאין על ידי אפילו טיפת דם אחת". פרדריק החמישי נטמן בקתדרלת רוסקילדה, בסמוך לקברה של המלכה לואיז.
מורשתו
ב-1 באוגוסט 1771, חמש שנים לאחר מותו, הוסר הלוט מעל פסל של פרדריק החמישי רכוב על סוס ולבוש כמו קיסר רומאי. הפסל הוא מעשה ידיו של הפסל הצרפתי, ז'אק סלי והוא הוצב בכיכר אמילינבורג בקופנהגן.
על שמו של פרדריק החמישי נקראו העיר פרדריקסוורק שעל האי זילנד, העיר פרדריקסטד שעל האי סנט קרואה (כיום באיי הבתולה של ארצות הברית) ורובע פרדריקסטדן שבקופנהגן. העיר סרמפור שבמדינה ההודית של מערב בנגל, נקראה פרדריקסנגור בין השנים 1755 – 1845, כאשר היא הייתה חלק מהודו הדנית והעיר פאאמיוט שבגרינלנד, נקראה בעבר פרדריקשוב, שתיהן לכבודו.
משבר הירושה
במשך מאה השנים לאחר מותו של פרדריק החמישי, התמודדה דנמרק עם משבר ירושה בשל העובדה שקו הירושה הזכרי שלו נכחד. מצב זה נוצר החל מתקופת מלכותו של נכדו והשפיע הן על דנמרק והן על שלזוויג-הולשטיין. בסופו של דבר, נינו דרך הקו הנקבי, כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, שנישא לנינתו של פרדריק, לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, הפך להיות יורשו הראוי.
קסיופאה A
זהו העצם הבהיר ביותר בגלי רדיו מחוץ למערכת השמש, אך חיוור מאוד בתחום האור הנראה וניתן לראותו רק בצילומים עם חשיפה ארוכה.
היסטוריה
בהתבסס על התצפיות הנוכחיות ומודלים של אירוע הסופרנובה, מעריכים כי אור מהתפוצצות הכוכב המקורי הגיע לכדור הארץ כבר לפני כ-300 שנה (סביב 1667, לפי חלק מההערכות), אך אין תיעוד היסטורי מפורש של האירוע.
עם זאת, האסטרונום ויליאם אשוורת' ואחרים הציעו כי האסטרונום המלכותי ג'ון פלמסטיד צפה באירוע, לא במודע, ב-16 באוגוסט 1680, כאשר תיעד כוכב בעל בהירות 6 במיקום קרוב לזה של קסיופאה A. אף סופרנובה לא נצפתה בגלקסיית שביל החלב מאז.
אחד ההסברים לכך שהאירוע לא נצפה הוא בליעת האור באבק הבין-כוכבי. לפי הסבר אחר, הכוכב שהתפוצץ היה מסיבי מאוד והשיל שכבות חומר רבות לפני אירוע הסופרנובה עצמו. חומר זה עלול היה להסתיר את הכוכב ולספוג חלק גדול מהאור שנפלט בקריסתו הסופית של הכוכב.
מאפיינים
קסיופאה A מהווה את מקור הרדיו האסטרונומי הבהיר ביותר בשמיים מחוץ למערכת השמש, עם שטף של 2,720 ינסקי בתדר של 1 הרץ. היא נצפתה לראשונה בתחום הרדיו ב-1947 ובתחום הנראה ב-1950.
ב-1979, יוסיף שקלובסקי חזה המצאות חור שחור בקסיופאה A. בשנת 1999, בתצפיות מטלסקופ החלל צ'נדרה זוהה "מקור נקודתי חם" קרוב למרכז הענן, אשר מרמז על כוכב נייטרונים או חור שחור.
קוטר ענן החומר הוא כ-10 שנות אור. מעריכים כי החומר בקליפה נע במהירות של כ-15 מיליון קמ"ש ובעל טמפרטורה של כ-30 מיליון מעלות צלזיוס. תצפיות על הכוכב המרכזי בעזרת טלסקופ החלל האבל הראו כי למרות ההשערה הראשונית, ששארית הסופרנובה מתפשטת באופן אחיד, בפועל קיימים שני סילוני חומר הנעים בכיוונים מנוגדים, ונעים במהירות של כ-50 מיליון קמ"ש, מהירות הגבוהה פי יותר משלושה משאר החומר בקליפה המתרחבת.
ניתוח הדים
לאחרונה נצפו ונותחו הדים של קסיופאה A בתחום התת-אדום, אשר נראו מכיוון ענני גז קרובים באמצעות טלסקופ החלל שפיצר. ניתוח ספקטרום ההדים הראה כי הסופרנובה הייתה מסוג II, כלומר שהיא תוצאה של קריסה והתפוצצות של כוכב מסיבי, עם סבירות גבוהה לענק אדום. זוהי תצפית ראשונה מסוגה של הד בתת-אדום מסופרנובה שהתפוצצותה לא נצפתה, דבר הפותח מגוון אפשרויות לחקר ושחזור אירועים אסטרונומיים אשר התרחשו בעבר.
פילרכוס
חייו ויצירתו
פילרכוס חי במאה ה-3 לפנה"ס, במקביל בערך לזמנו של אראטוס מסיקיון. מקום לידתו שנוי במחלוקת. בסודא נאמר כי יש הטוענים שהיה מאתונה, אחרים מסיקיון, ואחרים טוענים שבא מנאוקרטיס שבמצרים. גם אתנאיוס מכנה אותו "פילרכוס האתונאי", אך מציין שיש המכנים אותו יליד נאוקרטיס. ייתכן לפיכך שהוא נולד בנאוקרטיס, אך עבר לאתונה ושם פעל.
פילרכוס השתייך לחוג ההיסטוריונים ה"טראגיים" אשר ניסו להשפיע בכתיבתם לא רק על שכלו של הקורא, כי אם גם לגרום לו הנאה, ולעורר בו רגשות כמו רחמים, שנאה וכו'. יצירותיו אבדו כולן, אולם מהן ניתן ללמוד שפילרכוס אהב לתאר אנקדוטות, מעשיות ואמרות כנף, אשר ניתן לתארן בצורה חיה ולעורר רגש. מחיבוריו מצטטים פלוטרכוס, פומפיוס טרוגוס, אתנאיוס ודיוניסיוס מהליקרנסוס. יצירתו הידועה ביותר היא "ההיסטוריות" (Iστoριαι) ב-28 ספרים. פילרכוס תיאר בה מאורעות היסטוריים שקרו בזמנו. היצירה הקיפה את התקופה שממות פירוס בשנת 272 לפנה"ס ועד מותו של קלאומנס השלישי מלך ספרטה בשנת 220 לפנה"ס – בסה"כ 52 שנים. ממה שהשתמר ממנה ניתן ללמוד שפילרכוס התעניין בעיקר בספרטה, ובמיוחד בקלאומנס. ייתכן אף שהוא היה אחד ממקורביו. עם זאת, החיבור "היסטוריות" דן גם במזרח ההלניסטי. הוא מתחיל מנקודת הזמן שבה מסתיים חיבורו ההיסטורי של הירונימוס מקארדיה. פלוטרכוס הסתמך עליו בביוגרפיות של מלכי ספרטה אגיס וקלאומנס, והוא עשה בו שימוש גם בביוגרפיות של אראטוס ושל פירהוס.
פרט ל"היסטוריות", הסודא מזכירה עוד חמישה חיבורים פרי עטו.
ביקורת
פילרכוס וסגנון כתיבתו, זכו לביקורת נוקבת מצד מחברים אחרים בני העת העתיקה. פלוטרכוס כותב ש"פילרכוס נוהג בהיסטוריה כאילו הוא כותב מחזה טרגדיה, ואין בינו לבין זה אלא השימוש במכונה... וכוונתו לעשות מחזה ולנגוע אל הלב, אך ניכרים הדברים כי בדויים הם". מבקרו הנודע יותר הוא פוליביוס. סגנון כתיבתו של פוליביוס הוא ביקורתי, תמציתי ופרגמטי, ומשתדל להתמקד באירועים החשובים יותר במקום בפרטים סנסציוניים. מלבד זאת, פילרכוס היה מוטה מראש לטובת קלאומנס השלישי, אשר היה אויב מר של הליגה האכאית - מולדתו של פוליביוס. פוליביוס מותח ביקורת ארוכה על תיאורו של פילרכוס את המלחמה הקלאומנית. כדוגמה, הוא מביא את תיאורו של פילרכוס להחרבת העיר מנטינאה בידי האכאים והמוקדונים במהלך המלחמה:
פוליביוס טוען שתפקידו של ההיסטוריון הוא למסור את הדברים המדויקים ככל האפשר ולא להאריך בתיאורים מוגזמים. הוא טוען שפילרכוס היה מוטה מראש לטובת קלאומנס, ומביא כדוגמה את תיאורו של פילרכוס למותו של אריסטומכוס (Αριστόμαχος) טיראן ארגוס מידי אנטיגונוס השלישי דוסון, מלך מוקדון:
עם זאת, יש לציין שגם פוליביוס אינו נייטרלי במאה אחוזים, ומוטה מראש לטובת מולדתו הליגה האכאית ונגד הספרטנים. הוא אף השתמש כמקור בזיכרונותיו של אראטוס מסיקיון אשר כמובן לא היה נייטרלי.
סיינו
סיינו (בבלארוסית: Сянно; בפולנית: Sienno) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב
סיינו נזכרת לראשונה בשנת 1534, ומתחילת המאה ה-17 השתייכה למשפחת האצולה הפולנית סאפייהה (Sapieha). בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית.
יהודי סיינו
בתחילת המאה ה-20 חיו בעיירה כ-2,500 יהודים, רוב תושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי, ויהודים רבים עזבו אותה.
באוקטובר 1941 נסגרו שערי הגטו, ועל יושביו הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה. על הגטו שמרו שוטרים מקומיים, והגרמנים הקציבו לכל אדם בו 50 גרם לחם ליום, תוך שלעיתים לא סיפקו מזון לגטו במשך מספר ימים. מעת לעת הוציאו הגרמנים להורג יהודים מהגטו, והשוטרים המקומיים שדדו את יושביו.
ב-20 בדצמבר 1941 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים מקומיים, ורצחו את כ-800 יושביו בסמוך לבית העלמין היהודי הישן ביישוב. לאחר מכן, נערך מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה, והם הוצאו להורג יחד עם ילדים ממשפחות מעורבות ביישוב.
Fairytale (שיר של אלכסנדר ריבאק)
Fairytale (בעברית: אגדה) הוא שירו של הזמר אלכסנדר ריבאק, שייצג את נורווגיה באירוויזיון 2009 שהתקיים במוסקבה. השיר זכה בתחרות, שבר את שיא ההצבעות עד אז עם 387 נקודות, ושבר את שיא ההפרש בין מקום הראשון למקום השני שהיה 169 נקודות מאיסלנד שהייתה במקום השני.
יורוקום
יורוקום אחזקות (1979) בע"מ, המוכרת גם בשם קבוצת יורוקום, היא חברת החזקות ישראלית, בשליטת שאול אלוביץ' ומשפחתו.
קבוצת יורוקום משקיעה בתחומים נרחבים ומגוונים, ופועלת בשלוש חטיבות מרכזיות - תקשורת, נדל"ן ואנרגיה. עם החברות המוכרות במשק שבשליטתה נמנות קבוצת בזק, אינטרנט זהב, פלאפון, yes הטלוויזיה בלוויין, אנלייט אנרגיה, חלל תקשורת, גילת סאטקום ויורוקום נדל"ן.
מוטי ארבל הוא מנכ"ל החברה.
באפריל 2018 נתן בית המשפט צו לפירוק החברה.
היסטוריה
יורוקום נוסדה בשנת 1979 כיצרנית ובהמשך יבואנית של מכשירי טלפון. באותה עת נשלט שוק מוצרי התקשורת בישראל על ידי שתי יצרניות מקומיות, חברות טלרד ותדיראן שמכרו את כל תוצרתם למשרד התקשורת ובהמשך למונופול חברת בזק הממשלתית או ללקוחות עסקיים גדולים. הלקוחות קיבלו את מכשיר הטלפון יחד עם קו הטלפון (למעשה שכרו את המכשיר). בלחץ ציבור הלקוחות נפתח השוק לתחרות, מ-1983 הותר לרכוש מערכות שפותחו בארץ מכל יצרן והותר יבוא. בשנת 1985 רכש שאול אלוביץ' את יורוקום מהמשקיעים המקוריים של החברה. באפריל 1986 נכנסה גם תדיראן כשותפה, לאחר שהחליטה לא להמשיך ולהשקיע בתחום מכשירי הטלפון לשוק הצרכני כיצרן, והעדיפה להיות שותף של יבואן מאשר להתחרות בו.
בשנת 1986 החלה יורוקום לייבא את מוצרי התקשורת של חברת פנסוניק היפנית, בין השאר גם מכשירי פקס ומזכירה אלקטרונית שזכו להצלחה רבה באותן שנים שלפני הדואר אלקטרוני ושרות התא הקולי. בהמשך השנה, הוקמה זרוע הנדל"ן של הקבוצה.
הפריצה העסקית של החברה הגיעה בשנת 1992, בעקבות כניסת הטלפון הסלולרי לשוק ותחילת "העידן הסלולרי" בישראל, כשהחלה לייבא את מוצרי חברת נוקיה. עד אז שלטה חברת מוטורולה בשוק, בשנת 1995 אירעה תקלה במכשירי מוטורולה ויורוקום הצליחה לכבוש נתח שוק משמעותי עם מכשירי נוקיה. בשנת 1996 נכנסה יורוקום לשוק האינטרנט בישראל והקימה את חברת אינטרנט זהב. בשנת 1999 בעקבות התפתחות שוק הטלוויזיה, הוקמה חברת yes.
בשנת 1997 רכשה אריסון השקעות 30% מיורוקום תקשורת, וב-2005 רכש שאול אלוביץ' את מלוא הבעלות.
בשנת 1999 הונפקה אינטרנט זהב בנאסד"ק. קבוצת יורוקום חתמה על הסכם שותפות עם חברת מיקרוסופט להקמת אתר MSN בישראל. במקביל, נחתמה שותפות של קבוצת אינטרנט זהב בין היתר עם ישראכרט וסופר-פארם להקמת האתר להשוואת המחירים "P1000". ב-6 ביולי 2008 נמכרו הנכסים.
בשנת 2004 הושלמה רכישת השליטה בחברת הלווינות "סאטלינק".
בשנת 2005 הונפקה אינטרנט זהב בבורסה הישראלית והמניה נרשמה למסחר דואלי. בשנת 2006 הושלמה רכישת 012 קווי זהב מקבוצת פישמן.
בשנת 2007 נרכשה השליטה בקבוצת הלווינות "סאטקום". בהמשך אותה שנה, מוזגו החברות 012 סמייל ואינטרנט זהב. החברה המאוחדת "סמייל" (כיום בי קומיוניקיישנס) הונפקה בנאסד"ק ובהמשך גם בישראל.
בשנת 2008, הושלמה רכישת השליטה בחלל תקשורת, מפעילת לוויני עמוס.
ביולי 2017 החל אלוביץ' במגעים להסדר חוב עם נושי קבוצת יורוקום, להם היא חייבת 1.2 מיליארד שקל. בנובמבר 2017, פתח בנק הפועלים בהליכים משפטיים נגד יורוקום תקשורת, החייבת לבנק כ-400 מיליון שקל. זאת מאחר שבמהלך המשא ומתן להסדר חוב דרשו הבנקים מאלוביץ' להזרים כ-150 מיליון שקל כתרומת בעלים להסדר, אך הוא סירב. בנק הפועלים הוביל בתחילת 2010 את קבוצת המממנים של אלוביץ' ברכישת השליטה בחברת בזק. בין בעלי החוב הנוספים של החברה: בנק דיסקונט עם חוב של כ-600 מיליון שקל, והבינלאומי עם כ-200 מיליון שקל. בדצמבר 2017 הוגשו מספר הצעות לרכישת יורוקום מצד מספר אנשי עסקים.
באפריל 2018 נתן בית המשפט צו לפירוק החברה.
במרץ 2022 הגיעה החברה להסדר טיעון לפיו החברה במתן שוחד ותשלם קנס בסך 400 אלף ש"ח.
מבנה הקבוצה ותחומי פעילותה
מבנה פירמידת השליטה של קבוצת יורוקום, נכון לשנת 2017:
הבעלות המשמעותית ביותר של החברה היא גרעין השליטה בבזק, דרך החזקותיה בחברות הציבוריות הדואליות אינטרנט זהב ובי קומיוניקיישנס. בזק היא החברה הגדולה בישראל לאספקת שירותי תקשורת. קבוצת בזק מציעה מגוון שירותי תקשורת: פנים-ארצית, בינלאומית וסלולרית; שירותי אינטרנט בפס רחב ושירותים נוספים לתקשורת נתונים; טלוויזיה רב-ערוצית; קווים דיגיטליים מהירים; רשתות פרטיות וכיוצא בזה.
דרך חברת בזק, מחזיקה הקבוצה בבעלות על חברת הסלולר פלאפון תקשורת שהייתה החברה הראשונה בישראל שסיפקה שירותי תקשורת מסוג זה. בנוסף מחזיקה הקבוצה בבעלות על בזק בינלאומי שמספקת שירותי אינטרנט ושיחות בינלאומיות לחו"ל. הקבוצה מחזיקה בבעלות על חברת yes שמספקת למנוייה שידורי טלוויזיה רב-ערוצית בישראל באמצעות לווין.
חברת חלל תקשורת, אשר בבעלות הקבוצה עוסקת במתן שירותי תקשורת לוויינית באמצעות הלוויינים עמוס 2, עמוס 3, ועמוס 4, אשר בבעלותה. ניירות הערך של חלל רשומים למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה חתמה הסכם עם חברת תע"א לשיגור הלוויין עמוס 6 אשר התפוצץ בספטמבר 2016.
קבוצת יורוקום פנסוניק היא זרוע השיווק של הקבוצה המשמשת כיבואנית, משווקת ומפיצה בישראל של מוצרי אלקטרוניקה ותקשורת דיגיטלית, בעיקר מדגמי פנסוניק.
יורוקום נדל"ן
בשנות ה-90 של המאה ה-20 רכשה יורוקום 75% מחברת "גני דולינגר", של הקבלן אבירם דולינגר, ושם החברה שונה ל"יורוקום נדל"ן". ב-2008 מכר דולינגר את חלקו הנותר בחברה (25%) ליורוקום. הנכסים העיקריים של החברה באותה עת היו מגרשים בעיר גבעתיים, ואופציה לרכישת "אצטדיון המכתש", שמומשה על ידי יורוקום נדל"ן תמורת 8 מיליון דולר.
יורוקום נדל"ן קידמה את תוכנית בניין עיר למתחם אצטדיון המכתש במשך עשור, ואת המאבקים המשפטיים בנושא הבעלות על האצטדיון. בפרויקט, שתוכנן על ידי יסקי מור סיון אדריכלים, הוקמו 165 דירות בשני בנייני מגורים בני 26 ו-17 קומות במתחם שמשתרע על פני כ-10 דונם. ב-2012 חתמה יורוקום נדל"ן עם קבוצת בסר על הסכם שבו ניתנת לה הזכות הבלעדית לגיבוש קבוצת רכישה, והפרויקט קיבל את השם "בסר בבורוכוב".
בנוסף לפרויקט אצטדיון המכתש קידמה יורוקום נדל"ן את פרויקט מתחם הסיטי בגבעתיים, בו הוקם "מגדל השחר", ואת מגדלי מידטאון בתל אביב. נכון לשנת 2017, ליורוקום נדל"ן חוב של כ-260 מיליון שקל.
סימפל פלאן
סימפל פלאן (באנגלית: Simple Plan, "תוכנית פשוטה") היא להקת פאנק רוק קנדית, אשר החלה את דרכה בשנת 1999 במונטריאול, קוויבק. הלהקה מורכבת מחמישה נגנים קנדים צרפתים שנולדו בפרברי קוויבק. הלהקה הוציאה חמישה אלבומי אולפן ושני אלבומי DVD. חברי הלהקה הם פייר בובייה (סולן), דייוויד דיסרוסיירס (קולות רקע, גיטרה באס), סבסטיאן לפביור (קולות רקע, גיטרה), צ'אק קומאו (תופים), ג'ף סטינקו (גיטרה ראשית).
ההרכב (1999–2002)
סימפל פלאן החלה בשנת 1999 עם ההרכב של להקה שנקראה "ריסט" (באנגלית: reset) שבה השתתפו פייר בובייה, צ'אק קומאו, פיליפ גוליסוור ואדריאן ויט; ההרכב הוציא אלבום ב-1998 (no worries), שלא זכה להצלחה, ולאחר מכן קומאו עזב לטובת לימודיו בקולג'. לאחר שנתיים הוא נפגש עם חברים מבית הספר התיכון, ג'ף סטינקו וסבסטיאן לפביור, אשר היו בלהקות אחרות משלהם, והם חברו ללהקה אחת. בינתיים הוציאה "ריסט" אלבום שני - NO LIMITS (שני האלבומים הוצאו שנית כדיסק אחד ב-2006). בסוף 1999, קומאו ובובייה נפגשו בהופעה ולאחר מכן בובייה עזב את "ריסט" והצטרף אל שלושת האחרים. דייוויד דיסרוסיירס החליף את בובייה ב"ריסט", אך גם הוא עזב לאחר 6 חודשים והצטרף לקומאו ולהקתו, דבר שאיפשר לבובייה, אשר היה גם הסולן וגם הבסיסט, להתמקד בשירה.
מקור שם הלהקה אינו ברור. חברי הלהקה הביאו מגוון של תשובות קומיות לשאלה זו, אשר אחת מהן הייתה שהלהקה הייתה המוצא הקל (סימפל פלאן = תוכנית פשוטה) שלהם במקום מציאת עבודה "רצינית". גרסה אחרת היא כי השם נגזר מהסרט "A Simple Plan" שיצא לאקרנים בשנת 1998. השם היה אמור להיות זמני, אך לאחר שהחלו הופעות ללהקה, הפך השם לקבוע.
האלבום הראשון (2002–2003)
בשנת 2002 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן הראשון שלה: "No Pads, No Helmets...Just Balls", שנכתב בסגנון פאנק. שם האלבום הוא מתוך שורה פופולרית בסלוגן של רוגבי, "No pads, no helmets, no pussies." האלבום יצא בארצות הברית עם 12 שירים.
האלבום השני (2004–2005)
בשנת 2004, סימפל פלאן הוציאה את האלבום השני שלה, "Still Not Getting Any...", האלבום הופק על ידי בוב רוק, וכלל 11 שירים, ביניהם "Shut Up!" "Welcome to My Life" "Crazy" ועוד. חברי הלהקה חשבו על שמות רבים לאלבום, ביניהם "Get Rich" ,"Die Trying" ו-"In The Zone". לבסוף הם בחרו בשם "Still Not Getting Any...". הסברה הרווחת היא שהם בחרו בשם מכיוון שלמרות מאמציהם, הם לא זכו לביקורות טובות.
האלבום הרביעי (2011–2012)
הלהקה הוציאה את האלבום הרביעי שלה והפכה ללהקה מצליחה וידועה ברחבי העולם.
האלבום הרביעי נקרא "Get Your Heart On".
האלבום החמישי (2014–הווה)
בשנת 2016 הלהקה הוציאה את האלבום החמישי שלה שנקרא "Taking One for the Team".
בשנת 2022 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השישי בשם: Harder than it looks, תוך ניסיון לחזור לשורשי הפופ-פאנק של הלהקה. השיר Ruin my life מתוך אלבום זה כלל שיתוף פעולה עם סולן להקת סאם-41, דריק ויבלי.
ישראל לוטן
ישראל לוטן (1913 – 3 באוקטובר 1997) היה אדריכל ישראלי.
ביוגרפיה
לוטן נולד ב-1913 באזור שבילדותו היה לחלק מברית המועצות. בשנת 1935, בגיל 22, עלה לארץ ישראל, ושנה לאחר מכן החל לימודי ארכיטקטורה בטכניון שבחיפה. בשל מלחמת העולם השנייה התעכב בהשלמת לימודיו האקדמיים, שאותם סיים בשנת 1945. לאחר לימודיו ביקש לשמש כמתמחה במשרדו של האדריכל לה קורבוזיה בפריז, אך בשל מלחמת העצמאות, שפרצה בזמן שיועד לנסיעתו, בוטלו תוכניותיו והוא נותר בארץ.
את תחילת דרכו המקצועית החל באגף התכנון של משרד ראש הממשלה, תחת ניהולו של אדריכל אריה שרון. בשנת 1952 החל לשמש כיועץ למשרד השיכון באגף בניין ערים, ולאחר שנת השתלמות בחוץ לארץ, החל את דרכו העצמאית בישראל.
לוטן היה נשוי לבלה ברעם (1918–2006), שדרנית רדיו, במאית וסופרת ילדים, ואב לשניים. בנו האדריכל רמי לוטן ממשיך את עבודתו במשרד האדריכלים שייסד אביו.
נפטר ב-1997. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
משה גרינוולד
הרב משה גרינוולד (י"א בשבט תרי"ג, ינואר 1853 – ז' באב תר"ע, 12 באוגוסט 1910) היה מגדולי רבני הונגריה בסוף המאה ה-19. ידוע בחיבורו ערוגת הבושם.
ביוגרפיה
נולד כבן בכור לרב עמרם גרינוולד (1831–1870), אשר נטמן בבית הקברות בפאראד בהונגריה (נכד הרב יוסף גרינוולד גיסו של רבי עמרם חסידא), ולאסתר אשר נטמנה בבית הקברות בטשארנא בהונגריה. למד מגיל צעיר בישיבת הרב מנחם כ"ץ, מתלמידי החת"ם סופר בצהלים (דויטשקרויץ, כיום באוסטריה), ואצל סבו הרב יוסף גרינוולד. מגיל 16 למד בישיבת פרשבורג אצל רבו המובהק הכתב סופר, שם למד ביחד עם חברו הטוב הרב יוסף חיים זוננפלד, לימים רב העדה החרדית בירושלים. בגיל 20 התייתם מאביו, ועול פרנסת המשפחה נפל על שכמו, והוא נאלץ לעסוק במסחר עצים, אך בנוסף המשיך בלימודו בהתמדה עצומה. באותו זמן הוא נשא לאשה את קרובתו זיסל גסטטנר.
תושב
תושב הוא אדם המתגורר במקום מסוים: במדינה, ברשות מקומית, בשכונה וכדומה. היותו של אדם תושב מקנה לו זכויות ומטילה עליו חובות. להבדיל מאזרחות, שהיא מעמד פורמלי, על-פי רישום מתאים, תושבות היא מאפיין פחות פורמלי, הנקבע לא רק לפי רישום, אלא בעיקר לפי המציאות בשטח - המקום שבו האדם מתגורר.
תושבות חברתית, היא הכרה של רשויות המדינה באדם כתושב לצורך זכויות חברתיות מסוימות, אף אם איננו מוכר כתושב על ידי משרד הפנים.
התושבות החברתית (Social Residency) נקראת לעיתים גם "תושבות סוציאלית". המדובר במעמד אשר מכוחו זכאי הפרט לזכויות חברתיות בלבד (כגון שרותי בריאות ורווחה), זאת בשונה מאזרחות (Citizenship) או תושבות קבע (Residency) המקנות למחזיק בהן גם זכויות פוליטיות (הזכות להמשיך להתגורר במקום).
תושב
באחדים מחוקי מדינת ישראל ניתנות זכויות ומוטלות חובות על מי שהוא תושב. לעיתים אין הגדרה ברורה של המושג, ומשימה זו נותרה לבתי המשפט, ולעיתים נקבעים בחוק עקרונות לקביעת היותו של אדם תושב (או לקביעה המשלימה, מתי אינו תושב). מבחן מקובל לקביעת תושבות הוא מבחן "מרכז החיים", שבמסגרתו נבחנת השאלה מהו מרכז חייו של האדם הטוען לתושבות.
משה גרינוולד
ביוגרפיה
באותה תקופה החל לומר שעורי תורה בישיבה בעיר טשארנא, ובגיל 26 החל לשמש ברבנות הראשונה בחייו בעיר הומנא בהונגריה (היום בסלובקיה). בשנת תרמ"ז התמנה הרב גרינוולד לרבה של העיר קליינווארדין (קישווארדה) בהונגריה. הרב גרינוולד היה במקורו ממשפחה לא חסידית, הנוהגת כמנהגי החתם סופר, אולם מצעירותו נהיה חסיד והיה נוסע לאדמו"רים מבעלז ושיניאווה ונדבורנא, ומאותה תקופה גם הקפיד בחבישת השטריימל, כמנהג החסידים. צאצאיו עמדו בראש קהילה חסידית מפורסמת, הנקראת קהילת פאפא, על שם העיר בה כיהן בנו כרב וראש ישיבה.
תושב
פקודת מס הכנסה
פקודת מס הכנסה מתייחסת למושג "תושב" בשתי משמעויות:
משה גרינוולד
ביוגרפיה
בשנת תרנ"ג התמנה הרב גרינוולד לרבה של העיר חוסט בהונגריה (היום במערב אוקראינה). ברבנות העיר חוסט כיהנו רבים מגדולי רבני הונגריה ובראשם המהר"ם שיק. הרב גרינוולד החליף את הרב יואל צבי ראטה שנפטר באותה שנה. הרב גרינוולד הרחיב את ישיבת חוסט, שהפכה להיות לאחת מהישיבות הגדולות של יהדות הונגריה. רבים מרבני הונגריה במאה העשרים, היו מתלמידיו. לישיבתו הגיעו תלמידים גם מחוץ לגבולות הונגריה, ואף מארצות הברית.
תושב
פקודת מס הכנסה
הגדרתו של תושב ביישוב מסוים ניתנת בסעיף 11 לפקודה והיא "תושב, ביישוב מסוים - יחיד שמרכז חייו באותו יישוב". לשם קבלת הקלת מס הניתנת לתושבי אותו יישוב, על הנישום להביא אישור לכך מהרשות המקומית. ישראל לעניין זה, היא המדינה שבגבולות הקו הירוק, בתוספת מזרח ירושלים ורמת הגולן.. מי שמתגורר בשטחי יש"ע קרוי בפקודה "תושב אזור" (להבדיל מ"תושב ישראל"), אך סעיף 3א לפקודה משווה את זכויותיו של אזרח ישראל שהוא תושב האזור לאלה של תושב ישראל.
חוק הביטוח הלאומי וחוק ביטוח בריאות ממלכתי
בחוק הביטוח הלאומי ניתנות זכויות רבות לתושב בלבד. החוק אינו כולל הגדרה של תושב, אך בתיקון מס' 60 לחוק, שנכנס לתוקף בינואר 2003, במסגרת חוק ההסדרים, נוסף לו סעיף 2א, שכותרתו "מי שאינו תושב לעניין החוק". הסעיף מונה סוגים אחדים של אנשים הנמצאים בישראל אך אינם נחשבים לתושבים לעניין חוק זה, ובהם שוהה שלא כדין ובעלי אשרות מסוימות. הרשימה שבסעיף זה אינה מלאה, כלומר מי שמתקיים בו תנאי מאלה המופיעים בסעיף, אינו תושב, אך מי שאף תנאי אינו מתקיים בו, אין לדעת האם הוא תושב אם לאו.
חוק ביטוח בריאות ממלכתי נסמך על חוק הביטוח הלאומי בהגדרתו של תושב, ומגדיר
הסמכות להחיל מעמד "תושבות חברתית" על מי שאינם מוכרים כתושבים, נתונה בידי שרי הרווחה והבריאות, מתוקף חוק הביטוח הלאומי וחוק ביטוח בריאות ממלכתי.
סעיף 378(ב)(1) בחוק הביטוח הלאומי קובע: סעיף 56(א)(1)(ד) בחוק ביטוח בריאות ממלכתי קובע:
מעמדם של תושבי יהודה ושומרון
"תושב ישראל באזור" - מי שאילו מקום מגוריו היה בישראל היה בגדר תושב ישראל והוא אזרח ישראלי, מי שזכאי לעלות לישראל לפי חוק השבות, או מי שבידו אשרה ורישיון לישיבת קבע או אשרה ורישיון לישיבת ארעי בסוג א/5, לפי חוק הכניסה לישראל, שניתן לו סל קליטה מהמשרד לקליטת העלייה, והכל אם מתקיים בו אחד מאלה:
חוק עובדים זרים
חוק עובדים זרים עוסק בעובדים זרים בישראל שאינם תושבי ישראל. הגדרתו של עובד זר בחוק זה היא "עובד שאינו אזרח ישראל, או תושב בה". החוק אינו מגדיר מהו תושב.
חוק הרשויות המקומיות (בחירות)
מקנה לתושבי רשות מקומית את הזכות להצביע בבחירות לרשות מקומית זו. גם הזכות להיבחר למועצה של הרשות המקומית נתונה רק לתושבי רשות מקומית זו.
תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית)
בתקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), שהותקנו לאחר מלחמת ששת הימים לשם הסדרת המצב המשפטי שנוצר כתוצאה משליטת ישראל בשטחים שכבשה במלחמה זו, נקבע לעניין 17 חיקוקים המנויים בתקנות שהמושג "תושב ישראל" כולל גם אדם שמקום מגוריו הוא בשטחים שבשליטת ישראל והוא אזרח ישראלי או שהוא זכאי לעלות לישראל לפי חוק השבות, ואשר אילו מקום מגוריו היה בישראל היה נחשב לתושב ישראל.
תושב קבע
תושב קבע הוא אדם שכתובתו הקבועה נמצאת בישראל, והוא רשום במרשם האוכלוסין של משרד הפנים. תושב קבע חייב בכל החובות שהמדינה מטילה, כולל גיוס לצה"ל, והוא זכאי לכל הזכויות שהמדינה מעניקה (כולל ביטוח בריאות, חופש עיסוק והצבעה בבחירות לרשות המקומית), למעט שתי זכויות: זכות הצבעה לכנסת (ובכלל זה זכות ההיבחרות לכנסת) וקבלת דרכון ישראלי. תושב קבע נושא תעודת זהות ישראלית, כלומר תנועתו ברחבי המדינה אינה מוגבלת, והוא יכול לקבל כל שירות מרשויות המדינה. חובת תשלום מסים, והזכויות המוקנות בחוק הביטוח הלאומי ובחוק ביטוח בריאות ממלכתי ניתנות גם למי שהוא בגדר תושב, גם אם אינו תושב קבע.
המעמד של תושב קבע אינו תלוי במעמד האזרחות. תושב קבע יכול להיות אזרח ישראלי, יכול שלא להיות אזרח ישראלי ולהיות אזרח זר בלבד או אף חסר אזרחות. אזרח ישראלי יכול תמיד להיכנס לישראל ולקבל מעמד של תושב קבע ללא כל הגבלה (יש אפשרות שידרשו ממנו לשלם תשלום לביטוח הלאומי או להמתין זמן-מה לפני שיקבל את מלוא זכויות הביטוח). לעומת זאת תושב קבע שרוצה לקבל אזרחות ישראלית צריך להגיש בקשת התאזרחות, שעשויה להידחות.
תושב קבע זכאי למעמד זה כל עוד הוא אכן גר בישראל (בגבולות הקו הירוק כולל מזרח ירושלים ורמת הגולן). אם הוא עובר להתגורר מחוץ לשטח ישראל, הוא עלול לאבד את מעמדו כתושב קבע והזכויות הנובעות ממעמד זה יישללו ממנו. בעיה מיוחדת נוצרה במזרח ירושלים - תושבי אזור זה נחשבים תושבי קבע בישראל מאז יוני 1967, אם כי רובם אינם אזרחים ישראלים. עקב מצוקת הדיור בירושלים עוברים רבים מהם להתגורר בכפרים ובעיירות הסמוכים לירושלים באזור יהודה והשומרון, מחוץ לשטח השיפוט של עיריית ירושלים, ומסתכנים באובדן מעמדם וזכויותיהם בישראל.
החוק הישראלי מאפשר לתושב קבע שמלאו לו 17 שנה להצביע בבחירות המוניציפליות. ישראלים רבים שהיגרו אל מחוץ לישראל מקפידים לשמור על כתובתם בישראל כדי שיוכלו להגיע לארץ ולהצביע ביום הבחירות לכנסת.
משה גרינוולד
ביוגרפיה
כמו רבותיו המשיך הרב גרינוולד במלחמה כנגד התנועה הניאולוגית-רפורמית, ונגד כל סטייה מהמסורת של היהדות האורתודוקסית. בתשובותיו הוא מתייחס בחומרה לשינוי מקומו של החזן מעמוד החזן לבימה באמצע בית הכנסת. כמו כן הוא פוסק לבנו שיקפיד על גילוח שיער הבן בגיל שלוש ולא קודם לכן, בהתאם למסורת.
משפחתו
אחיו היו: הרב אליעזר דוד גרינוולד, בעל "קרן לדוד", רבי יעקב יחזקיה והרב נחום. ילדיו היו:
יואל בן נון
ביוגרפיה
הרב בן נון נולד בשנת 1946 בחיפה לד"ר יחיאל בן נון (פישר) ולד"ר שושנה בן נון (רוזה פירסט), מחנכים וחוקרים בתחומי היהדות והלשון העברית. בנערותו למד בישיבת יבנה בחיפה ואחר כך בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה קוק. היה ממשחררי העיר העתיקה והר הבית בירושלים במלחמת ששת הימים בחטיבת צנחני המילואים 55.
ב-1968 פנה עם חנן פורת לרב יהודה עמיטל ויחד הקימו את ישיבת הר עציון באלון שבות. בנוסף היה מדריך בבית ספר שדה כפר עציון ולימד בקורסי ההכשרה למדריכי החברה להגנת הטבע.
לאחר מלחמת יום הכיפורים היה הרב בן נון ממייסדי תנועת גוש אמונים. פגישת היסוד התקיימה ב–1974 בביתו באלון שבות. במשך שנים רבות היה חבר מזכירות התנועה, וב–1976 הצטרף לגרעין עפרה, כשהוא עוזב את אלון שבות.
בשנת 1985 הקים את האולפנא לבנות בעפרה ועמד בראשה כעשר שנים. בשנת 1986 ייסד עם צוות לימודי התנ"ך במכון להכשרת מורים בהר-עציון (כיום: מכללת יעקב הרצוג) את הביטאון התורני לענייני מקרא "מגדים".
בשנת 1996 הקים עם הרב יעקב שפירא את מדרשת יעוד, במסגרת רשת אמי"ת, להכשרת מורים בשירות לאומי להוראת יהדות בבתי ספר חילוניים.
בין השנים 2000–2006 עמד בראש ישיבת השילוב בקיבוץ הדתי עין צורים.
בשנת 2008 חיבר והגיש עבודת דוקטורט באוניברסיטה העברית בנושא "המקור הכפול של השראה וסמכות במשנת הראי"ה קוק".
בשנת 2018 הוענק לו פרס היצירה התורנית ע"ש הרצי"ה.
באוקטובר 2019, תשרי ה'תש"ף הוענק לו פרס תרבות יהודית ע"ש אורי אורבך על מפעל חיים.
הגותו
חלק נכבד בהגותו של הרב בן נון סובב סביב התנ"ך ולימודו. בהמשך ליהודה אליצור הוא שואף לשאוב משמעויות עכשוויות מהתנ"ך ולהעמיד את הכתוב על פשוטו.
הרב בן נון הוא מהדוברים הבולטים בפולמוס "תנ"ך בגובה העיניים", שבו ביקר את גישת רבני ישיבת הר המור וסבר שיש להתייחס לגיבורי התנ"ך כדמויות אנושיות, שאינן שונות במהותן מן הלומדים. לטענתו רק בדרך זו ניתן לשאוב משמעות ערכית ומוסרית מסיפורי האבות.
הרב בן נון עוסק גם במדרשי חז"ל, תוך התמקדות במחלוקת העקרונית בין בתי המדרש של רבי עקיבא ורבי ישמעאל, וכן בפרשנות מקורית לתורתו של הרב קוק.
בעקבות הרב צבי יהודה קוק, הדגישו הוא וחנן פורת את החשיבות בלימוד התנ"ך בישיבות. הוראתו ופעילותו בישיבת הר עציון, במכללת הרצוג ועוד תרמה ל בציבור הדתי-לאומי
הרב בן נון קורא להתאמת נוסח התפילה לימינו. כך למשל, את השורה "העיר הקודש והמחוזות היו לחרפה ולביזות" שבפיוט "זכור ברית" לערב ראש השנה שינה ל"ההר הקודש והמחוזות...". בתפילת אבינו מלכנו הוא הוסיף את הבקשות: "אבינו מלכנו, מלא מאגרינו מים", וכן "אבינו מלכנו, הרם קרן מדינתך".
לדעתו כל חשמל (מלבד הביולוגי) נחשב כאש וצריך להיות אסור מדאורייתא להשתמש בו בשבת. הוא מאזכר בהקשר זה את החשמל בספר יחזקאל המתייחס לברקים שהם, על פי המדע הידוע לנו כיום, חשמל, ויש בהם יסוד של אש.
פעילות והשקפות פוליטיות
בדומה להגותו התורנית, גם השקפתו הפוליטית של הרב בן נון עצמאית וייחודית.
השקפתו, המבוססת על ראייה היסטורית של תולדות עם ישראל, מדגישה את הצורך בקונצנזוס ובמניעת פיצול ומלחמת אחים בעם היהודי. בעקבות זאת הוא בוחן בסוגיות העומדות על הפרק את דעת הציבור היהודי הכללי (בעיקר דעת הרוב החילוני) ומנסה שלא להיכנס למחלוקת אתו.