cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'יימס וולסי
פעילות מקצועית לאחר ה-CIA
מיד לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001 היה וולסי ממייסדי "המוסד להגנתן של הדמוקרטיות" - FDP, שהוקם כמכון מחקר המיועד למצוא דרכים להגנת הדמוקרטיה, המערב וישראל כנגד הטרור. וולסי מונה וממשיך לכהן עד היום כיו"ר מרכז החשיבה הזה, אשר בין חבריו ויועציו אישים כג'ו ליברמן, ניוט גינגריץ', פולה דובריאנסקי, רוברט מקפרליין, סטיב פורבס, אריק קנטור, צ'ארלס קראוטהאמר, ריצ'רד פרל, ויליאם קריסטול ואחרים. וולסי מכהן כיום גם כחבר מועצת היועצים של "מכון וושינגטון למדיניות המזרח הקרוב" - WINEP, הנחשב לפרו-ישראלי, חבר "אגודת הנרי ג'קסון" הבריטית, ומכהן כחוקר או יועץ בשורה ארוכה נוספת של ארגונים ומוסדות נאו-קונסרבטיביים, בדרך כלל פרו-ישראלים, ברחבי תבל.
ב-2008 היה וולסי יועץ לענייני ביטחון ואנרגיה לקמפיין לנשיאות של המועמד הרפובליקני ג'ון מקיין, שהתמודד מול הסנאטור דאז ברק אובמה.
דעותיו
וולסי רואה את עצמו כדמוקרט–נאו-קונסרבטיבי, מהזן של אחד מראשוני הנאו-קונסרבטיבים בקרב המפלגה הדמוקרטית, הנרי ג'קסון, ובעלי דעות דומות שפעלו במפלגה זו לאחר מכן כמו ג'ו ליברמן: ניצי מבחינת מדיניות חוץ, ומאידך ליברל כלכלי-חברתי בהשקפותיו במדיניות פנים.
וולסי כתב את ההקדמה לספר War Footing: Ten Steps America Must Take to Prevail in the War for the Free World, שיצא לאור ב-2005 ואשר מחברו הראשי הוא פרנק גפני, מייסד ונשיא מרכז המחקר הוושינגטוני CSP, וכן את ההקדמה לספר Fifty simple Steps to Save the Earth from Global Warming, אשר יצא לאור בהוצאת פרידום ב-2008. פרנק גפני הוא המו"ל ואף אחד המחברים של הספר Shariah: The Threat To America: An Exercise In Competitive Analysis, Report of Team B II, שיצא לאור בהוצאת CSP ב-2010 ואשר גם ההקדמה שלו נכתבה על ידי וולסי. הספר טוען, בין השאר, שהג'יהאד האסלאמי מתגנב לתוך אמריקה, וכי מרבית המסגדים, כמו גם מרבית ארגוני הצדקה המוסלמיים בארצות הברית הם איסלמיסטיים רדיקליים.
ב-26 בינואר 1998 היה וולסי אחד מ-18 מראשי הנאו-קונסרבטיבים שחתמו על מכתב גלוי לנשיא ביל קלינטון, אשר קרא לנשיא להפיל את סדאם חוסיין מהשלטון בעיראק. לדעת רבים השפיע מכתב זה על הנשיא שלאחר קלינטון, ג'ורג' בוש (הבן), לעשות בדיוק את הפעולה הזו. באותה עת, חלק ניכר מהחתומים על המכתב כבר כיהנו במשרות שונות בממשל בוש (הבן). בנוסף לוולסי עצמו חתומים על המכתב אישים כמו רוברט קגן, ויליאם קריסטול, ריצ'רד פרל, ריצ'רד ארמיטאג', דונלד ראמספלד, פול וולפוביץ, רוברט זליק, ג'ון בולטון, פולה דובריאנסקי, אליוט אברמס, ויליאם בנט, פרנסיס פוקויאמה ואחרים.
אוהד ישראל
במאמר שפרסם בוול סטריט ג'ורנל במאי 2006, כחודש וחצי לפני מלחמת לבנון השנייה, הביע וולסי התנגדות ל"התנתקות", שבוצעה שנה קודם לכן, ול"התכנסות" שתכנן ראש ממשלת ישראל דאז אהוד אולמרט. הוא טען ששתי הנסיגות החד-צדדיות הללו, גם זו שבוצעה וגם זו המתוכננת, שתיהן בגדר טיפשות.
בריאיון ל"מעריב" בפברואר 2012 אמר וולסי, כי לדעתו "איראן דומה יותר לגרמניה הנאצית מאשר לברית המועצות, שם שלטה "חבורה של בריונים רציונליים"... זה לא אחראי להניח שמחמוד אחמדינז'אד הוא רק עוד סובייטי, שפועל על פי אידאולוגיה. הוא יותר מסוכן".
בהיותו ראש ה-CIA התנגד וולסי לשחרורו של ג'ונתן פולרד, אולם כיום, כמעט עשרים שנה לאחר מכן, הוא תומך בשחרורו ואף פרסם ביולי 2012 מכתב תמיכה פומבי בעניין זה ב"וול סטריט ג'ורנל", בו טען בין השאר שהסיבה לאי השחרור היא יהדותו של פולרד.
מלון לונגשי הבין-לאומי
מלון לונגשׂי הבין-לאומי (בסינית: 空中华西村) הוא גורד שחקים אשר ממוקם בג'יאנג-יין שבעיר וושי שבמחוז ג'יאנגסו שבסין. בניית המגדל, אשר משמש כמלון וכולל בתוכו גם דירות מגורים, החלה בשנת 2008 והסתיימה בשנת 2011. המגדל מתנשא לגובה של 328 מטרים (1,076 רגל) וכולל 74 קומות. גורד השחקים כולל כדור זכוכית בחלקו העליון. פתיחת המגדל התרחשה ב-12 באוקטובר 2011. המגדל משתרע על שטח של 220,000 מטרים רבועים וכולל כ-35 מעליות. המגדל הוא ה-23 בגובהו בסין וה-52 בגובהו בעולם.
מרתה בסטיאנלי
מרתה בסטיאנלי (באיטלקית: Marta Bastianelli; נולדה ב-30 באפריל 1987) היא רוכבת אופני כביש איטלקית. נכון ל-2023 בסטיאנלי רוכבת בקבוצה האמירתית UAE Team ADQ. בסטיאנלי היא אלופת העולם בשנת 2007, ואלופת אירופה בשנת 2018.
קריירה
בתחילת יולי 2008, בדיקת החומרים ממריצים של בסטיאנלי נמצאה כחיובית, ונמצאה בשתן שלה פנפולרמין. בעקבות כך היא הושעתה מהנבחרת האולימפית של איטליה לאולימפיאדת בייג'ינג והושעתה לכל שנת 2009. בסטיאנלי פנתה לבית הדין לבוררות בספורט, אך הוא הגדיל את העונש לשנתיים השעיה.
בסטינאלי התקשתה לחזור ליכולת שלה אחרי תום ההשעיה, והניצחון הראשון שלה מאז ההשעיה הגיע ב-2013. כאשר ניצחה את הקטע הראשון ואת דירוג הנקודות ב-Tour Languedoc Roussillon. ובעונת 2014 לא התחרתה.
בסטינאלי התחילה לחזור ליכולת שאפיינה אותה פעם, כאשר ניצחה במרוצים חד יומיים באיטליה וקטעים בודדים במרוצי קטעים. אך ב-2018 רשמה את אחת מעונות השיא שלה, מנצחת את אליפות אירופה באופני כביש את גנט - וולגם לנשים, את חץ ברבנט ואת Grand Prix de Dottignies.
ב-2019 היא ניצחה את הרונדה ון פלנדרן, ואת מרוץ הקטעים הצ'כי "גרסיה - אורלובה". בנוסף לכך היא הפכה לאלופת איטליה ב-28 ביולי, וניצחה בסוף העונה את גראן פרמיו ברונו בגלי.
מבצע משקל סגולי
"מבצע משקל סגולי", המכונה גם "ליל הפג'רים", היה מבצע צבאי שבוצע על ידי חיל האוויר הישראלי בראשית מלחמת לבנון השנייה. במהלכו הושמד חלק גדול ממערך רקטות הפג'ר במתקפה אווירית שנמשכה 34 דקות. היא התאפשרה הודות למודיעין איכותי ומדויק בדבר פריסת רקטות הפג'ר במבנים (שחלקם מבני מגורים) בדרום לבנון.
רקע למבצע
מלחמת לבנון השנייה נפתחה בחטיפת 2 חיילי צה"ל, אהוד גולדווסר ואלדד רגב על ידי חזבאללה והפגזת יישובי הגליל המערבי על ידיו. בעקבות זאת התכנס בקריה פורום, שכלל את שר הביטחון, עמיר פרץ, הרמטכ"ל, דני חלוץ, ראש אמ"ץ, גדי איזנקוט, ראש אמ"ן, עמוס ידלין, מפקד חיל האוויר, אליעזר שקדי, ובכירים נוספים בצמרת הביטחונית של מדינת ישראל, ודן מהן אפשרויות הפעולה והתגובה הצבאית של מדינת ישראל בכלל וצה"ל בפרט. בין היתר נידונה בפורום זה המלצת הרמטכ"ל לבצע תקיפת תשתיות נרחבת בלבנון, כדי לחייב את ממשלת לבנון לפעול. אחת מתוכניות המגירה שהועלו בדיון הייתה תוכנית המבצע "משקל סגולי", אשר כללה תקיפה אווירית קצרה ומדויקת, שמטרתה השמדת המערך הרקטי ארטילרי לטווח ארוך, שהוחבאו ברובם בתוך בתיהם של פעילי חזבאללה בלבנון. ההכנות המודיעיניות והמבצעיות למבצע נמשכו כשש שנים, מאז נסיגת צה"ל מלבנון. מומחי חקר ביצועים בחיל האוויר העריכו כי המבצע יגבה את חייהם של כמאתיים אזרחים לבנונים ו-700 פצועים. לבסוף לאחר דיון ארוך החליט שר הביטחון, פרץ, כי ימליץ לממשלת ישראל להגיב על החטיפה באמצעות ביצוע "משקל סגולי". בתשובה להזהרת בכירים במטה הכללי כי במבצע עלולים להיפגע אזרחים לבנונים ענה פרץ כי "מי שישן עם רקטה בבית, צריך לדעת שהוא עלול להיפגע". הרמטכ"ל חלוץ הביא את המבצע לאישור הממשלה והיא, בראשות ראש הממשלה, אהוד אולמרט, אישרה אותו.
מהלך המבצע
רמ"ח מבצעים בחיל האוויר, אל"ם עמיקם נורקין, הופקד על הכנות חיל האוויר למבצע, אשר כלל שימוש במספר רב של כלי טיס. בין היתר השתתפו במבצע מספר טייסות של מטוסי F-15 וF-16, ובהם טייסת העמק. בליל 13 ביולי החל המבצע. הוא נמשך 34 דקות, במהלכן השמיד חיל האוויר 44 משגרי רקטות מסוג פאג'ר 3 ופאג'ר 5 וכן מספר רקטות זלזאל מתוצרת איראן. במהלך המבצע נהרגו כעשרים בני אדם.
תוצאות המבצע
המבצע נחשב למוצלח, בשל העובדה כי הושגה פגיעה קשה ביכולתו של ארגון חזבאללה לפגוע בעורף הישראלי, זאת באמצעות חימוש מדויק ומודיעין איכותי אשר אפשר גם להקטין משמעותית את מספר הפגיעות בנפש. המבצע הצטייר בתקשורת כפעולה כירורגית מדויקת. חזבאללה הופתע מן המבצע, משום שלא העריך כי לצה"ל תמונת מודיעין כה רחבה ומפורטת על המערך הרקטי לטווח ארוך ובינוני שבנה מאז הנסיגה של צה"ל בשנת 2000. בישראל נתפס המבצע כמוצלח, אולם לימים נמתחה ביקורת כי ההישג שכנע את בכירי צה"ל להמליץ על המשך הלחימה ולא לנצלו כדי לקצר את משך הלחימה ולהביא לסיום המלחמה.
אינטגרציה אזורית
אינטגרציה אזורית היא תהליך בו מדינות שכנות קובעות הסכם על מנת לשדרג את שיתוף הפעולה באמצעות מוסדות וכללים משותפים. מטרות ההסכם יכולות להיות כלכליות, פוליטיות או סביבתיות, אך בדרך כלל הוא קיבל צורה של מדיניות כלכלית-פוליטית בה האינטרסים המסחריים הם הכלי להשגת יעדים חברתיים, פוליטיים וביטחוניים מורחבים יותר, כאשר מי שקובע אותם הן הממשלות הלאומיות. אינטגרציה אזורית מאורגנת על ידי מוסדות על-לאומיים, דרך קבלת החלטות בין-ממשלתיות, או דרך שילוב של שניהם.
אינטגרציה אזורית לעיתים קרובות מתמקדת בהסרת המכשולים למסחר חופשי באזור, על מנת להגביר את התנועה החופשית של כוח אדם, עמל, מוצרים והון דרך גבולות המדינה; צמצום הסיכוי של סכסוך מזוין; ואימוץ עמדות משותפות בנושאי מדיניות אזורית, כגון איכות הסביבה, התחממות עולמית והגירה.
הגדרה
אינטגרציה אזורית היא תהליך של ליברליזציה של יחסים מסחריים בין מדינות. החוקרים דה לומברדה וואן לנגנהובה הגדירו אותה כתופעה עולמית של מערכות אזוריות שמגבירה את האינטראקציה בין חלקיהן ויוצרת צורות חדשות של ארגון, בדו-קיום עם נורמות מסורתיות של הארגון בהיקפים לאומיים. יש חוקרים שרואים את האינטגרציה האזורית כתהליך שבאמצעותו מדינות בתוך אזור מסוים מגבירות את רמת האינטראקציה שלהם בתחומי כלכלה, ביטחון, פוליטיקה, חברה או תרבות.
בקצרה, אינטגרציה אזורית היא חיבור של מספר מדינות בתוך האזור לתוך מכלול גדול יותר. מידת האינטגרציה תלויה ברצון של מדינות עצמאיות וריבוניות לשתף את ריבונותן. אינטגרציה עמוקה שמתמקדת בוויסות הסביבה העסקית בהיקף כללי יותר מתמודדת עם קשיים רבים.
פונקציות של אינטגרציה אזורית
לפי ואן לנגנהובה, אינטגרציה אזורית אמורה לבצע לפחות 8 פונקציות חשובות:
הסכמי אינטגרציה אזורית
הסכמי אינטגרציה אזורית הובילו להתקדמות ביחסים בינלאומיים בין מדינות רבות, בדגש על תחום המסחר והשקעות. על כן רוב המדינות התעשייתיות לוקחות חלק בלפחות אחד מהארגונים הללו, ולעיתים קרובות - ביותר מאחד. מתוך 194 הסכמים, שנרשמו בתחילת שנת 1999, 87 נרשמו אחרי 1990. בשנים אחרונות חלו מספר שינויים כמותיים ואיכותיים בתחום האינטגרציה האזורית. שלושה שינויים משמעותיים ביותר הם:
הכרה באינטגרציה עמוקה
הכרה באינטגרציה עמוקה היא הכרה בקונספט שחסמים נוספים נוטים לפלח את השוק, וזה מעכב את זרימת הסחורה והשירותים, יחד עם השקעות ורעיונות חדשים. לכן מוכר כעת כי מערכת מסחר מסורתית לא מתאימה לטיפול בחסמים אלו. פעם ראשונה אינטגרציה עמוקה יושמה בתוכנית שוק יחיד של האיחוד האירופי.
מודל פתוח
המעבר מאזוריות סגורה למודל פתוח התרחש בעקבות העובדה שקטע של גושי מסחר שנוצרו בין מדינות מתפתחות בשנות ה-60 וה-70 התבססו על מודלים מסוימים, כגון החלפת יבוא. היתרון של המעבר הזה הוא שהתרחשו שינויים במבנה של הסכמים ישנים. ההסכמים נוטים להיות מכווניםיותר כלפי חוץ, וגם להראות מחויבות בקידום המסחר הבינלאומי במקום לנסות להגביל ולמסגר אותו דרך בקרה קפדנית.
גושי מסחר
ההופעה של גושי מסחר נוטה להכניס שוויון מסוים בין מדינות תעשייתיות מפותחות ומדינות מתפתחות עם הכנסה הרבה יותר נמוכה בכך שכולן מהוות שותפים שווים תחת המערכת הזאת. הרעיון של שותפים שווים נבע מהקונספט של נתינת חיזור נוסף לכלכלות של המדינות השותפות. לאחר מכן המדינות מסכימות לסייע לכלכלות כדי לשמור על המאזן ולאסור את ההתערבות של שחקנים אחרים בעניין. דוגמה טובה לכך היא הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה, שנוצר בעקבות ההתרחבות של הסכמי סחר חופשי בין ארצות הברית לקנדה דרומה על מקסיקו ב-1994. עוד דוגמה טובה היא הקשרים שהאיחוד האירופי יצר כדי לשלב את כלכלות המעבר של מזרח אירופה באמצעות הסכמי אירופה. קבוצת המדינות ששיתפו פעולה כדי להשיג תוצאות כלכליות היא קבוצת וישגראד.
צסיום
צסיום (Caesium או באנגלית אמריקאית: Cesium) הוא יסוד כימי ממשפחת המתכות האלקליות שסמלו הכימי Cs ומספרו האטומי 55.
תכונות
צסיום הוא מתכת כסופה־זהובה, רכה ורקיעה. הוא הכי פחות אלקטרושלילי מכל המתכות האלקליות היציבות. כמו כן, הוא המתכת האלקלית היציבה הנדירה ביותר.
כמו כספית וגליום, צסיום הוא בין המתכות היחידות שנוזליות קרוב לטמפרטורת החדר (נקודת ההתכה של צסיום היא 28.44 מעלות צלזיוס). כמו שאר המתכות האלקליות, צסיום מגיב באופן "אלים" עם מים.
צסיום הידרוקסיד (CsOH) הוא בסיס חזק מאוד שמסוגל לחרוט על זכוכית.
שימושים
שימושי הצסיום כוללים, בין היתר, את אלו:
היסטוריה
הצסיום זוהה בזמן אנליזה ספקטרוסקופית על ידי רוברט בונזן (Robert Bunsen) וגוסטב קירכהוף (Gustav Kirchhoff) בשנת 1860 במים מינרלים בגרמניה. צסיום מתכתי הופק לראשונה ב-1881.
צורה בטבע
צסיום נמצא במספר מינרלים, כגון לפידוליט (KLi2Al(Al,Si)3O10(F,OH)2) ופולוסיט. המקור החשוב והעשיר ביותר בעולם של צסיום נמצא באגם ברניק במניטובה שבקנדה, שעל פי חישובים מכיל 300,000 טון לפידוליט (שמכיל 20% צסיום).
ניתן לבודד צסיום במספר דרכים (ביניהם בעזרת אלקטרוליזה). צסיום טהור ניתן להפיק בפירוק תרמי של CsN.
במגע עם מים
צסיום, כמו כל המתכות האלקליות, מגיב עם מים באופן מאוד פעיל וסוער. במהלך התגובה בין הצסיום והמים נוצר צסיום הידרוקסיד (CsOH), שהוא בסיס חזק מאוד. בנוסף לכך, נפלט מימן וכמות רבה של אנרגיה, שעלולה להצית את המימן וכן לגרום לפיצוץ בתוך המים כך:
צסיום ואיזוטופים של צסיום נחשבים חומרים רעילים.
אלג'יריה במשחקים האולימפיים לנוער
אלג'יריה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער אלג'ירי חמישה מדליות כסף.
אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה הגדולה ביותר ששלחה אלג'יריה עד כה ומנתה 33 ספורטאים שהתחרו ב-13 ענפים. גם באולימפיאדת נוער זאת לא זכתה המשלחת באף מדליה. אך המשיכה את ההישגים מאולימפיאדת הנוער סינגפור בענף האתלטיקה עם הגעתם של תופיק בוזיאן (3,000 מטר) ואחמד קנזי סעידיה (אלפיים מטר מרוץ משוכות) למקום השישי והישאם בוהנון (קפיצה לגובה) למקום השביעי במקצי הגמר. בענף האיגרוף הגיע טאמה סאלם לקרב על מדליית הארד בה הפסיד.
מדליות לפי משחקים
width="20px"|
אנדרסון במבה
אנדרסון סוארס דה אוליביירה (בפורטוגזית: Anderson Soares de Oliveira, נולד ב-10 בינואר 1988 בסאו גונסלו שבברזיל) הידוע בשם אנדרסון במבה (Anderson Bamba) או רק אנדרסון, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה
אנדרסון במבה החל את הקריירה בפלמנגו, שם שיחק בקבוצות הנוער. בשנת 2006 עלה לקבוצה הבוגרת, ובשנת 2008 נמכר למועדון הברזילאי טומבנשה. בקיץ 2008 נמכר אנדרסון לבאייר לברקוזן, והושאל מיידית לעונת 2008/09 לאוסנבריק מהבונדסליגה השנייה, וירד עמה בתום העונה לליגה הגרמנית השלישית. בתום עונה זו חזר אנדרסון לבאייר לברקוזן, והושאל שוב, הפעם לפורטונה דיסלדורף, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. בעונת 2009/10 סיימו אנדרסון ופורטונה דיסלדורף במקום הרביעי, ולא עלו לבונדסליגה. באפריל 2010 חתם אנדרסון בבורוסיה מנשנגלדבך, שם שיחק עונה אחת, בה סיים עם הקבוצה במקום ה-16 בבונדסליגה, וניצל מירידה לאחר ניצחון במבחני ההישרדות על בוכום, לאחר שגלדבאך הייתה בחלקים גדולים של העונה במקום האחרון.
בתום עונת 2010/11, הושאל אנדרסון לאיינטרכט פרנקפורט, היורדת הטרייה לבונדסליגה השנייה, ובהמשך, השאלה זו הפכה לחוזה קבוע. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, עלו אנדרסון ואיינטרכט פרנקפורט לבונדסליגה. בעונת 2012/13 אנדרסון ערך 28 הופעות בהרכב פרנקפורט, וסייע לה לסיים במקום השישי המפתיע בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה בהגנה עם בסטיאן אוצ'יפקה, קרלוס סמבראנו, סבסטיאן יונג ומרקו רוס. בשתי העונות הבאות סיימו אנדרסון ופרנקפורט במרכז הטבלה. לקראת סוף עונת 2014/15 נפצע אנדרסון והחמיץ בגין פציעה זו את כל עונת 2015/16, בה פרנקפורט הסתבכה בתחתית וניצלה רק במבחני ההישרדות. בתחילת 2017 שוחרר אנדרסון מהקבוצה.
ישימונית רביבים
ישמונית רביבים (שם מדעי: Stenodactylus petrii) היא שממית קטנה המצויה באזור חולות הנגב המערבי קרוב לסיני. ישימונית רביבים שייכת למחלקת הזוחלים ולסדרת הקשקשאים. בסיני היא נפוצה יותר. זמן הרבייה של שממית זו נמצא בין החודשים מאי ליוני וזמן הטלת הביצים הוא חודש וחצי עד חודשיים, לרוב מטילות הנקבות שתי ביצים. הישימונית ניזונה מפרוקי-רגליים קטנים.
תיאור חיצוני
הזכר קטן מעט מהנקבה. גודלה של השממית בינוני עד 12 ס"מ. אורך זנבה קטן מאורך ראשה, צבעה צהבהב וצורת ראשה דומה למשולש. שורש זנבה רחב וקצהו דק.
מקומות מחיה
ישימונית רביבים נפוצה בצפון אפריקה, ממרוקו עד מצרים, מאלי, ניג'ר וחצי האי סיני. בישראל ניתן למוצאה רק בחולות הנגב המערבי. מקום-מחייה אופייני: דיונות ושטחי חולות. מחילותיה הרדודות של ישימונית רביבים חפורות בחול המכוסה בקרום קרקע רופף. בשטחים חסרי קרומים לחלוטין אין הן יכולות לחפור מחילות.
ישימונית רביבים פעילה בלילה, ניזונה מחרקים.
הנקבה מטילה שתי ביצים בעונת הרבייה באביב.
פעולות הנדרשות לשימור המין
מצב השימור של המין בעולם אינו ידוע אך בישראל נמצאת ישימונית רביבים בסכנת הכחדה. הפעולות הנדרשות לשימור המין הן:
לקריאה נוספת
Domer, A., Subach, A., Haimov, R., Dorfman, A., Samocha, Y. and Scharf, I. (2023), Activity and habitat use of a dune gecko and its spatial and temporal correlation with other animals on dunes. J Zool.
https://doi.org/10.1111/jzo.13064
צמיג לא פנאומטי
צמיג לא פנאומטי הוא צמיג אשר נפחו הפנימי מלא בחומר מוצק ולא באוויר כמקובל בדרך כלל, או שהוא כולו עשוי ביציקה אחת.
צמיג מסוג זה משמש בעיקר בגלגלי כלי רכב כבדים בתעשייה ובחקלאות, כגון מלגזות וטרקטורים. לצמיגים אלה מבנה השונה במעט מצמיגים רגילים וזאת במטרה לאפשר להם עמידות גבוהה יותר בסוגי ותנאי השטח בהם הם נעים, ולהתמודד עם עומסי משקל וכיווני תנועה חריגים.
מאפיינים
המאפיין העיקרי של צמיגים לא פנאומטים הוא המבנה המיוחד שלהם. שטח הפנים שיוצר מגע עם הקרקע עשוי מחומר קשיח יותר מאשר זה המשמש בצמיגים רגילים. חומרים קשיחים אלו הופכים את הצמיגים לעדיפים בשימוש בכלי רכב שבהם נקודת שיווי המשקל אינה סטנדרטית כדוגמת מלגזות. החומר הקשיח שבתוך הצמיג הופך את המלגזה ליציבה יותר כאשר היא מרימה משאות, וכפועל יוצא מכך מגביר מאוד את יכולת הנשיאה וההנפה של המלגזה לעומת מקרה בו למלגזה יהיו צמיגים רגילים מלאי אוויר.
בזכות המשטח התחתון הקשיח שבא במגע עם הכביש, הצמיג הלא פנאומטי הופך למעשה לחסין בפני תקרים וחתכים, ומגלה עמידות לאורך זמן בתנועה על משטחים לא מוחלקים כמקובל בשטחים תעשייתיים וחקלאיים, מה שמבטל את הצורך בטיפול השוטף בתקלות מסוג זה.
יתרונות
צמיגים לא פנאומטים הם הפתרון המומלץ לכלי רכב כבדים במיוחד או כאלה שאמורים לשאת משאות כבדים על גבי משטחי נסיעה בעייתיים. צמיגים לא פנאומטים שימושיים מאוד במקרים בהם המבנה השונה שלהם (להבדיל מצמיגים רגילים), נותן להם עדיפות ביכולות התמרון והתנועה. במקרים שצמיגים רגילים יחליקו או יאבדו אחיזה, צמיגים לא פנאומטים ימשיכו לאחוז במשטח.
צמיגים לא פנאומטים מתאימים בעיקר לכלי רכב הדורשים יכולת תמרון במקומות קטנים, כמו מלגזות הנעות במחסנים ובשטחים סגורים קטנים שבהם אין להם אפשרות לפתח מהירות, בנוסף לצורך שלהם לנוע בזהירות תוך כדי ביצוע שינויי כיוון חדים במיוחד.
חסרונות
צמיג לא פנאומטי מהסוג המתאים לכלים כבדים ואיטיים, לא מתאים ואף עלול להיות מסוכן לרכבים רגילים או רכבים הנוסעים במהירות גבוהה. הסיבה לכך היא שצמיגים לא פניאומטים הם בעלי אחיזת כביש נמוכה (בעלי התנגדות גבוהה לגילגול), ובעלי יכולת שיכוך נמוכה של פני משטח הנסיעה לעומת צמיגים פניאומאטיים. לכן, במהלך תנועה מהירה לתוך פניה ומחוצה לה או לאחר בלימת חירום ו"נעילת" הגלגלים, עלולה לגרום לאבדן שליטה והתהפכות הרכב.
שימושים אחרים
ישנם סוגי צמיגים לא פנאומטים המתאימים לאופניים ולרכיבה ספורטיבית. צמיגים אלו בנויים בצורה שונה מהצמיגים המיועדים לתעשייה כבדה. בצמיגים הלא פנאומטים המיועדים לרכיבת ספורט, ישנם שני סוגי גומי היוצרים את הצמיג. החלק התחתון שבא במגע ישיר עם הקרקע, עשוי מחומר גומי קשיח ביותר המונע תקרים ונזקים אחרים מרכיבה על דרכים משובשות, ואילו צידי הצמיג עשויים מחומר גמיש יותר, היות שצידי הצמיג פגיעים פחות לתקרים ומסייעים להשיג אחיזה טובה יותר בפניות במהירות גבוהה יחסית.
בשנות ה-30 של המאה ה-21 צפויה חברת מישלן למכור צמיגים לא פנאומטיים עבור כלי רכב שנעים בכביש.
סטנלה ארוכת-חרטום
סטנלה ארוכת-חרטום (שם מדעי: Stenella longirostris) היא מין קטן ממדים ממשפחת הדולפיניים, המצוי באזורים טרופיים המפורסם במיצגים האקרובטיים שלו, שבהם הוא מסתחרר בעודו באוויר.
טקסונומיה
המין תואר לראשונה על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון גריי ב-1828. ישנם ארבעה תת-מינים מוכרים:
עם זאת קיים מגוון גדול יותר מארבעת תת-מינים אלו. קיימים בני כילאיים המתאפיינים בגחון לבן החיים במזרח האוקיינוס השקט. תת-קבוצות פחות בולטות חיות באוקיינוסים אחרים.
ייתכן והאוכלוסיות החיות במפרץ הפרסי ובמפרץ אילת שייכות לתת-מין שטרם תועד
מקור שמן המדעי מלטינית ומצביע על חרטומן הארוך.
תיאור
סטנלה ארוכת-חרטום היא בעלת גוף ארוך ורזה. אורך גופם של בוגרים נע בין 129 לבין 235 ס"מ, ומסת גופם 23–80 ק"ג. חרטומו של מין זה הוא יחסית ארוך וצר. לו סנפיר גבי דמוי משולש.
לסטנלה ארוכת-החרטום יש תבנית תלת צבעית המורכבת מצבע אפור כהה בגב, גוון בהיר יותר בצדם, וצבע לבן או אפור בהיר מאוד בבטנם. פס כהה יותר מצוי מעיניהם ועד לסנפיריהם, ומעליו קו דק בהיר. עם זאת קיימים הבדלים בצורה ובצבעי הגוף בין פרטים שונים. סטנלות ממזרח האוקיינוס השקט הן לרוב בעלות גולגולת קטנה יותר וחרטום קצר יותר. זכרים גדולים מחלק מתת המינים יכולים להיות בעלי סנפירים גביים גדולים אשר זקופים ומשופעים קדימה.
בדרום מזרח אסיה מצויות סטנלות ארוכות-חרטום גמדיות. בתת-מין זה התבנית התלת צבעית מוסתרת על ידי צבע כהה בגב.
אקולוגיה
תחום תפוצתה של הסטנלה ארוכת-החרטום כולל אזורים טרופיים וסובטרופיים כמעט בכל האזורים שבין 40° צפון ל-40° דרום. הן חיות לרוב במים הסמוכים לחופים, איים וגדות. באזור מזרח האוקיינוס השקט הן חיות גם מאות קילומטרים מהחופים, באזורים שבהם יש השתנות נמוכה יחסית של טמפרטורה (תרמוקלינה).
סטנלה ארוכת-חרטום ניזונה בעיקר מדגים קטנים החיים באזור מזופלגי (200 עד 1000 מטר מפני הים), דיונונים וחסילונים. הן עשויות לצלול עד ל-200 עד 300 מטר להשגת מזונן.
אויביהן הטבעיים הם כרישים והן ניצודות גם על ידי קטלן, עבשן קטלני ונתב. כמו כן הם חשופות לטפילים שונים, הן חיצוניים כדוגמת זיפרגליים ודבקיים (Echeneidae), והן פנימיים כדוגמת תולעים נימיות, עלקות, שרשורים ותולעים קוצניות ראש.
התנהגות
באזורים מסוימים כדוגמת הוואי וברזיל מבלות הסטנלות ארוכות-החרטום במפרצים רדודים בסמיכות למים עמוקים בשעות היום, ובשעות בין הערביים הן יוצאות לתור אחר מזון הרחק מהחוף. הן עשויות לנוע לאורך החוף בחיפושיהן, ואותה החיה עשויה שלא להימצא באותו המפרץ בשני ימים עוקבים. חלק מהם נעים באטיות לאורך החוף במהלך הלילה.
הסטנלה ארוכת-החרטום חיה בקבוצות, שגודלן עשוי להגיע אף ל-1,000 פרטים, אולם לרוב בקבוצה יהיו פחות מ-250 פרטים. סטנלות ארוכות חרטום מתארגנות במבנים חברתיים משתנים. בהוואי הם חיים כקבוצות משפחתיות, אך גם בחברות מחוץ לקבוצות אלו.
ההיריון נמשך 10 חודשים, והצאצא נגמל מיניקה לאחר שנה עד שנתיים. נקבות מגיעות לבגרות מינית לאחר 4–7 שנים, ועשויות להמליט מדי 3 שנים. הזכרים לעומתן מגיעים לבגרות מינית בגיל 7–10 שנים. תקופת הרבייה היא עונתית, באזורים מסוימים מאפיין זה בולט יותר מאשר באזורים אחרים.
הסטנלות ארוכות-החרטום ידועות ביכולותיהן האקרובטיות.
שמואל למברגר
הרב ד"ר שמואל למברגר (Shmuel Lemberger; 8 במאי 1886 – 12 באוגוסט 1960, י"ט באב תש"כ) היה מאנשי אגודת ישראל וכיהן כחבר (ממלא מקום) במועצת המדינה הזמנית.
ביוגרפיה
למד בברלין התמחות בשפות, היה בעל תואר במשפטים, ועשה שני דוקטורטים, האחד בברלין והאחר בווינה. אחד הדוקטורטים עסק ביחס ובהשפעה של מקורות חז"ליים על פירושו של אב הכנסייה הירונימוס לספר ישעיהו. שירת כרב צבאי ארבע שנים בצבא האוסטרו-הונגרי (של Szentgyörgyi כחלק מ-Hadffy השייכת ליחידת Mackensen) והשתתף במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרח (היה ברוסיה) ואף קיבל אות הצטיינות על גבורה ואומץ לב (Koronás Arany Érdemkereszt a Vitézségi Érem szalagján). מתחתיו שירתו 32 רבנים צבאיים.
היה נשוי לנוחה (או ניחה) נטה (Nata - נטליה - Natalie) לבית שיף (28 בינואר 1893– 29 ביולי 1970), ילידת דויטשקרויץ שבאוסטריה, בת לאברהם שיף (Schif - שיפף) בן גוסטב שיף בן בנימין שיף בן יעקב שיף שהיה נשוי לבת של שלמה איזנשטאט בן בנימין איזנשטאט בן ר' מאיר איזנשטאט - בעל "פנים מאירות". נוחה הייתה בתה של רגינה רחל (ראכלה) (בת ר' שמשון הלוי ומרת יטל) לבית גולדשטיין, והיו לה עשרה אחים ואחיות. הם קבעו את ביתם בווינה ושם נולדו עשרת ילדיהם, שניים נפטרו בצעירותם (שלמה נפטר סמוך ללידתו ואהרן נפטר מאפנדציט בירושלים בגיל 8 ב-1939, כ"ט סיוון תרצ"ט, ונטמן בהר הזיתים).
בשנת 1952 מונה לשופט עירוני של העיר תל אביב-יפו, לצד 30 איש אחרים.
בתוך שלל עיסוקיו, ראה שמואל למברגר חשיבות רבה בהדפסה מחדש של ספרי קודש שהיו נדירים באותה התקופה, בין השאר, הדפיס מחדש את התלמוד הירושלמי, חומש 'תורה תמימה', סידור 'סדר עבודת ישראל' (שהודפס במקור בדפוס רדלהיים, גרמניה), חידושי הריטב"א ועוד. בכל בוקר, בשעה 5:00, שמואל לימד דף יומי בבית כנסת 'בית אל' ברחוב פרישמן 23 בתל אביב.
בנו של למברגר,, נפל ביום כ"ו בניסן תש"ח (5 במאי 1948) בקרב על גוש עציון במלחמת העצמאות. בשל קשיי תקשורת, הבשורה על נפילתו של אברהם הגיע רק שבוע מאוחר לתל אביב, מקום מגורי המשפחה, וכך אירע שהמשפחה ישבה עליו שבעה ביום העצמאות הראשון של מדינת ישראל (ה' באייר תש"ח). בן אחר, יהודה, היה חבר באצ"ל ונתפס בשנת 1945 על ידי הבריטים סמוך למבצר "שוני". יהודה נשפט, נידון למאסר וישב בכלא עכו כשנתיים, הועבר למאסר בירושלים, ולבסוף שוחרר לקראת קום המדינה.
שמואל למברגר נפטר בי"ט באב תש"כ (12 באוגוסט 1960).
כיכר המעיין הרדום
כיכר המעיין הרדום היא כיכר עירונית חשובה ברובע קריית האמנים בעיר העתיקה של צפת. הכיכר ממוקמת בצומת הרחובות רחוב יצחק אמיתי, רחוב משה רביב, רחוב ציונה תג'ר ורחוב משה פריבר - במרכז רובע האמנים הנמצא בעיר העתיקה.
עד להקמת המדינה בשנת 1948 עמד במרכז הכיכר מעיין, ששימש את תושבי צפת ובעיקר את תושבי העיר העתיקה. המעיין קיבל את השם המעיין הרדום משום שמימיו היו מגיחים באופן מחזורי ולא באופן קבוע, בדומה למעיין הנמצא לדוגמה במקווה האר"י שבבית הקברות העתיק של צפת. מימיו של המעיין היו לעיתים זורמים באופן עוצמתי, ולעיתים באופן חלש.
בתקופה בה פעל המעיין לשימושם של תושבי צפת הוא שימש גם בתור מקום לכביסה. המעיין נמצא במרכזו של רובע האמנים, במרכזה של הכיכר, וכיום ישנן מדרגות היורדות אל מקור המעיין.
צביון וולטר
צביון וולטר (שם מדעי: Philantomba walteri), הוא מין של אנטילופה בתת-משפחת הצביונים החי במרכז ומערב אפריקה.
מאפיינים
צביון זה ביחד עם המינים צביון כחול וצביון מקסוול היו משויכים בעבר לסוג צביון, אולם לבסוף סווגו בסוג נפרד (צביון גמדי) בהתחשב בשוני הגנטי והחיצוני שלהם.
הצביון תואר לראשונה רק בשנת 2010 על סמך דגימות שנמצאו בשוקי הבשר. הוא זהה כמעט לגמרי לצביון מקסוול אך יש לו כרס לבנה בוהקת ופרווה בצבע חום בהיר אחיד, אורכו עד 40 ס"מ ומשקלו 4–6 ק"ג. אין כמעט שום מידע זמין על מין זה, והתפוצה שלו כנראה היא באזור טוגו, בנין וניגריה - חופף עם שני המינים במזרח ובמערב.כמו שאר הצביונים הוא צמחוני.
YAF
YAF (ראשי תיבות של: Young America's Foundation) היא תנועת נוער שמרנית בארצות הברית, שנוסדה בשנת 1969, אשר מטרתה "להבטיח שמספר גדול של צעירים אמריקאים יבינו ויקבלו השראה מרעיונות של חופש הפרט, זהות לאומית חזקה, שוק חופשי, וערכים מסורתיים".
בשנת 2018 תיאר העיתון "לוס אנג'לס טיימס" את התנועה "אחת התנועות המובילות, משפיעות ושנויות במחלוקת במחנה השמרני של תנועות הנוער".
היסטוריה
התנועה הוקמה בשנת 1969 באוניברסיטת ואנדרבילט כאשר סטודנטים יצרו את הארגון "University Information Services" (UIS) כדי לאפשר לסטודנטים אווירה בה הם יכולים להביע דעות שמרניות. כאשר UIS הפכה לארגון בקנה מידה לאומי, בתחילת שנות השבעים, שונה שמו ל-Young America’s Foundation.
בשנת 1998 נקנתה החווה "Rancho del Cielo" שליד סנטה ברברה בעזרת תרומה של 10 מיליון דולר מהמיליארדרים ריצ'רד והלן דה-ווס.
בשנת 2017 היו ל-YAF 250 זרועות בבתי ספר ומכללות בשם "Young Americans for Freedom", אשר היו מזוהים קודם לכן עם ארגונים אחרים. בשנת 2018 פעילים של הארגון האשימו את ארגון TPUSA בכך שהוא מנצל את רשימות המיילים שלו
בנובמבר 2019 ניתקה התנועה קשר עם הנואמים מישל מלקין וניק פואנטס, שהפכו לטענתם למשויכים עם הימין הרדיקלי ואינם תואמים את השקפת התנועה.
שלושת השודדים
שלושת השודדים (באנגלית: The Three Robbers) הוא ספר ילדים פרי-עטו של הסופר טומי אונגרר אשר יצא לאור בשנת 1962. הספר עובד בשנת 2007 לסרט אנימציה גרמני באורך מלא.
עלילת הספר
הספר מספר על שלושה שודדים אשר הטילו אימתם על הכל ללא יוצא מן הכלל: הם הפחידו גברים, נשים וכלבים כאחד. הם נהגו לשדוד נוסעי-כרכרות אגב נסיעתם. ראשית הם זרו פלפל בעיניהם של הסוסים ואילצו את המרכבות לחדול מנסיעתן. אחר כך הם ניפצו את הגלגלים של המרכבות ולבסוף הם סינוורו את הנוסעים על-מנת לשדוד אותם. את הפעולות הללו הם עשו בעזרת שלושה כלי-נשק, כאשר כל אחד מהם היה בבעלותו של שודד אחר: השלב הראשון נעשה בעזרת "אקדחאור", אקדח שכשמו כן הוא אינו פולט קליעים אלא אור. השלב השני נעשה בעזרת "מפוחריף", כלי-נשק המכיל גרגרי פלפל הנתונים במעין "מחסנית". השלב השלישי נעשה באמצעות גרזן בעל מידה גדולה. את השלל שבזזו הם נשאו עימם אל המחבוא. באחד הלילות הכרכרה שהשודדים השתלטו עליה הכילה נוסעת בודדה, טיפאני, ילדה יתומה שהייתה בדרך לדודתה שתוארה בקצרה כ"מרשעת". השודדים לא הטילו עליה אימה כלל, אלא להפך, היא שמחה לראותם. לצערם של השודדים המזל לא שיחק להם הפעם ובמקום שוד הם לקחו את היתומה אל מחבואם הסודי והשכיבוה לישון. בבוקר שלמחרת הבחינה טיפאני בשלל הרב ושאלה אותם מה יעשו בעזרתו. הם נכלמו, זאת משום שטרם חשבו מה יעשו עם סכום העתק שהשיגו. בטוב-לב ורחמנות הם קנו טירה לכל הילדים היתומים שמצאו. מקום מגורים זה היה סיפור הצלחה ואכלס ילדים רבים. השודדים, עקב הדבר הטוב שעשו, הונצחו על ידי שלושה מגדלים.
הארמייה המיוחדת (האימפריה הרוסית)
הארמייה המיוחדת (ברוסית: Особая армия) של צבא האימפריה הרוסית הייתה ארמייה רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה
הארמייה המיוחדת הוקמה בשנת 1916 במהלך מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה הראשון מונה וסילי גורקו. הארמייה קיבלה את השם "המיוחדת", מתוך רצון לא לתת לה את השם "הארמייה ה-13", כיוון שעל פי אמונה רוסית רווחת מספר זה מביא מזל רע. אכן פעלה בצבא הרוסי ארמייה בשם הארמייה ה-13, אולם היא הייתה קצרת ימים ופורקה מהר מאוד. הארמייה נכללה עם הקמתה במסגרת החזית המערבית, ובספטמבר של אותה שנה הועברה אל החזית הדרום מערבית עד נובמבר של אותה שנה עת הוחזרה אל החזית המערבית, וביולי 1917 הוחזרה שוב אל החזית הדרום מערבית ולחמה במתקפת קרנסקי. היא פורקה עם פיזורו של צבא האימפריה הרוסית בתחילת שנת 1918.
שממית זוטית
שממית זוטית או שממית ננסית (שם מדעי: Tropiocolotes nattereri) היא שממית זעירה ואחת הקטנות בזוחלי ישראל. אורכה יכול להגיע עד 6 ס"מ. זנבה ארוך במקצת מגופה. צבעה חום בהיר או ורדרד. עורפה וגבה מכוסים כתמים בצבע חום כהה. הגב, הזרועות והגחון מכוסים בקשקשים רחבים. אצבעותיה ארוכות, ישרות, צרות ובעלות טפרים.
מחייה
בארץ חיה בשטחי מדבר, בערבה, במרכז הנגב ובדרומו. שעות פעילותה בלילה. ביום ניתן למצוא אותה מתחת לאבנים, בחולות או במחילות של בעלי חיים אחרים (עכברים, חיפושיות, מדבריות או שנוניות) לעיתים היא שוכנת בסדקי סלעים ומתחת לקליפת עצים. אורך חייה כשנתיים, ניזונה מחרקים (זבובים אוו פרוקי רגליים זעירים אחרים הנמצאים בין האבנים). תפוצת במקומות אחרים כמו הודו במזרח עד סהרה הספרדית (לשעבר) ובאזורים מדבריים של ישראל ירדן סיני וצפון מערב ערב.
היא מטילה ביצה אחת עם קליפה קשה באורך 7 מ"מ וכשהעובר יוצא ממנה אורכו 25 מ"מ. כאמצעי הגנה מטורפים, היא נכנסת לסדק קטן בסלע. בנוסף כאשר תופסים אותה (גם הזכר וגם הנקבה) משמיעים קולות מצוקה.
Eins, Zwei, Polizei
Eins, Zwei, Polizei (מגרמנית: אחת, שתיים, משטרה) הוא סינגל משנת 1994 שהוקלט על ידי מוזיקאי הדאנס האיטלקי Mo-Do. שיר זה הוא סינגל מהופעת הבכורה של הזמר עם האלבום "Was Ist Das?" משנת 1995 והוא זכה להצלחה רבה במדינות רבות באירופה, כולל גרמניה, אוסטריה, צרפת, שווייץ, הולנד, שוודיה ואיטליה, בה זכה להצלחה הרבה ביותר. בשנות ה-90 השיר הזה זכה להצלחה רבה בקרב בני הנוער.
בישראל הושמע השיר בפרק 7 בסדרה צומת מילר.
אוורלסט
אוורלסט (באנגלית: Everlast Worldwide Incorporated, או בקצרה EVERLAST) הוא מותג אופנה אמריקאי ליצור ושיווק של ביגוד, הנעלה, ואביזרי ספורט בעיקר לענפי האיגרוף, הלחימה המשולבת והכושר הגופני. תחת המותג מיוצרים פירטי לבוש, הנעלה, ומוצרים נלווים הנמכרים ב-75 מדינות ברחבי העולם.
ב-2007
היסטוריה
החברה הוקמה ברובע הברונקס שבארצות הברית, בשנת 1910 כחברה ליצור בגדי ים על ידי ג'ייקוב גולומב. באותה תקופה היה גולומב בן ה-17 שחיין חובב שהתאכזב מאיכותם של המוצרים הקיימים לענף השחייה שהחזיקו מעמד עונה אחת בלבד. בעזרת אביו החייט החל בפיתוח בגד שחייה שיחזיק למשך שנה שלמה. זהו גם מקור שמה של החברה ׁׁ("מחזיק מעמד לנצח").
בשנים הבאות פתח גולומב חנות למכירת ציוד ספורט לענפים שונים נוספים. בשנת 1917 התוודע גולומב למתאגרף ג'ק דמפסי אשר ביקש ממנו לייצר עבורו מגן ראש שיוכל להחזיק מעמד יותר מ-15 סיבובי אימון לקרב איגרוף. בשנת 1919 זכה דמפסי בתואר אלוף העולם באיגרוף במשקל כבד, כאשר הוא עטוי כפפות שיוצרו עבורו במיוחד על ידי חברת אוורלסט. הפרסום הפך את החברה הקטנה למותג עולמי של יצור ציוד איגרוף.
בשנת 1958 מכר המייסד גולומב 50% מהחברה לבן ניידורף ( Ben Nadorf). בשנת 1995 השלים ניידורף את הרכישה והפך לבעלים היחיד של החברה. בשנת 2000 נרכש המותג על ידי חברת "הלבשה אקטיבית" (AAGP).
בשנת 2007 נרכשו החברה והמותג על ידי חברת ההחזקות הבריטית Frasers Group.
כיום יושב מטה החברה במנהטן, ניו יורק.
מוצרים
חברת אוורלסט מעצבת ומייצרת פריטי הלבשה מעוצבים כגון, חולצות, גופיות, ומכנסיים לגברים ונשים. בנוסף לכך מיוצרים על ידי החברה תוספי מזון לספורטאים ומוצרים קוסמטיים כגון תכשירי קירור ויבוש מהיר מזיעה ותכשירי היגיינה.
פרשת ביביטורס
פרשת ביביטורס הוא שמה השגור של שורת טענות שהעלה העיתונאי רביב דרוקר, ב-2011, כלפי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, באשר למימון נסיעותיו לחו"ל בשנים 1999–2008 על ידי בעלי הון.
בינואר 2017 החליט היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט כי חלק מהטענות שעלו אינן נכונות ובנוגע לשאר הטענות, הממצאים לא העלו חשד סביר לביצוע עבירה, המצדיק פתיחה בחקירה פלילית.
פרטי התחקיר
במסגרת תחקיר התוכנית "המקור" ששודר בשני חלקים בערוץ 10 במרץ 2011, עסק העיתונאי רביב דרוקר בקשריו של נתניהו עם בעלי הון ובמעורבותם של חלק מבעלי הון אלו במימון נסיעותיהם של נתניהו ובני משפחתו אל מחוץ לישראל בשנים 1999–2008. בבסיס התחקיר עומדת תהייתו של דרוקר כיצד נתניהו, אשר עזב בשנת 1999 את לשכת ראש הממשלה באמירה כי "יצא כמעט ללא נכסים ועם פנסיה ממשלתית מצומקת", נהפך בתוך שלוש שנים לאדם אמיד במיוחד עם בית בקיסריה ובית בירושלים.
עוד נחשף בתחקיר מסמך ששלח נתניהו לחברת "אלקטריק פיול" (כיום אירוטק) - המייצרת מוצרים לתעשיות ביטחוניות, ובין היתר ספקית לצבא ארצות הברית - ששכרה אותו לייעוץ, ובו הוא מבקש תשלום של 120 אלף דולר על ארגון 15 פגישות בינו לבין בעלי הון במהלך 2001.
חלקו המרכזי של התחקיר מתמקד במימון הנסיעות של נתניהו ובני משפחתו על ידי בעלי הון שונים, בשנים 1999–2008. לפי דרוקר, הנסיעות של נתניהו ומשפחתו על חשבון גופים פרטיים נמשכו גם אחרי שנתניהו חזר לפוליטיקה - הוא חשף 16 נסיעות שונות שבהן יש בעיה לכאורה. לדוגמה, ביוני 2004 נסע שר האוצר נתניהו לכנס מכון המחקר האמריקאי אנטרפרייז, כאשר מכון המחקר שילם, לטענת דרוקר, 23 אלף דולר על טיסת בני הזוג נתניהו.
עוד חשף דרוקר שני מקרים שונים משנת 2006 בהם, לכאורה, שילמו שני גופים על אותו כרטיס טיסה של נתניהו, בעת כהונתו כחבר כנסת. על פי דרוקר, אחד מן הגופים מימן את טיסת נתניהו, בעוד הגוף השני שילם עבור כרטיס לרעייתו שרה, וזאת אף על פי ששתי החשבוניות הוצאו על שמו של נתניהו עצמו. לטענת דרוקר, שלושה מתוך ארבעה הארגונים אישרו כי הם שילמו עבור כרטיס הטיסה ואף נקבו בסכום שנמצא בחשבונית, כאשר הארגון הרביעי סירב לחשוף את תשלומיו.
עוד עלה מהפרסום, כי בספטמבר 2006, טס נתניהו לארצות הברית כדי להופיע בכנס של המרכז הרפואי אשדוד. הוא דיווח על האירוע לוועדת האתיקה של הכנסת, קיבל אישור לנסיעה, וכן הוצאה חשבונית אחת עבור המרכז הרפואי, על סך של 8,237 דולרים. אולם, בחשבונית אחרת שהוצאה על כרטיס טיסה באותו הסכום, זהות הגורם המשלם היה ארגון "HERITAGE", המקדם תכנים של זהות יהודית. על פי התחקיר, נתניהו לא קיבל אישור מוועדת האתיקה לקבלת מימון מאותו ארגון עבור הנסיעה.
תגובת נתניהו לתחקיר
ב-30 במרץ 2011, במסגרת שידור אינטרנטי של חדשות ערוץ 2, התייחס נתניהו לראשונה לתחקיר וטען, בין היתר, כי מדובר בניסיון לפגוע בו באמצעות מסע הכפשה נגדו ונגד אשתו.
בדיקת מבקר המדינה
בעקבות פרסום התחקיר החליט מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס לפתוח בבדיקת הממצאים וקבע כי יש לפתוח בחקירה פלילית נגד נתניהו. על בדיקת הממצאים הופקד ניצב משנה (בדימוס) נחום לוי, קצין בכיר לשעבר במשטרת ישראל, שמונה ליועצו לענייני שחיתות של המבקר. מינויו של לוי לתפקיד עורר תרעומת בסביבתו של נתניהו, ובכיר בליכוד אף פנה ללינדנשטראוס וביקש ממנו שלוי לא יחקור את הפרשה, משום שלוי שימש ראש צוות השוטרים שחקר את פרשת עמדי, במסגרתה נחשד נתניהו בכך שהשית תשלומים פרטיים על חשבונו של משרד ראש הממשלה. במסגרת ההליך נבדקו במשרד המבקר נסיעותיו של נתניהו הן בתקופת כהונתו כשר האוצר (2003–2005) והן כשהיה ח"כ ויו"ר האופוזיציה (2005–2009). במסגרת הדו"ח שחיבר לוי נקבע כי בהתנהגות בני הזוג נפל חשד לכאורה לפגיעה בטוהר המידות.
בעניין היקף חקירתו של לוי, הגיש עורך דינו של נתניהו, דוד שמרון, חוות דעת לפיה מבחינה חוקית, למבקר המדינה אין כל סמכות לבדוק נסיעות אל מחוץ לישראל של חברי הכנסת ובפרט את הזה של נתניהו, בתקופה שכיהן כחבר הכנסת וכיו"ר האופוזיציה. שפירא, אשר תמך בחוות דעתו של עו"ד שמרון, העביר בדצמבר 2012 לבדיקת היועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין את החלק בטיוטת דו"ח המבקר הנוגע להתנהלות נתניהו בזמן כהונתו כחבר הכנסת, כאשר על הבדיקה הופקד עו"ד אורי קורב, מפרקליטות מחוז ירושלים. הטיפול בתיק עבר ליועץ המשפטי לממשלה לאחר שמבקר המדינה סבר כי החקירה אינה בסמכותו.
בספטמבר 2013 החלה המשטרה לגבות עדויות בפרשה. בין היתר, זומנו לתשאול ולגביית עדויות שורה של עובדים לשעבר בלשכותיו של ראש הממשלה נתניהו - ובנוסף נעשו פעולות חקירה שונות בישראל ומחוץ לה, הכוללות בעיקר השגת מסמכים.
בספטמבר 2014, כמעט שנתיים לאחר העברת הטיפול בפרשה ממשרד מבקר המדינה, הודיע וינשטיין על העברת התיק למשרד מבקר המדינה, תוך שהוא מציין כי: "אין סיכוי של ממש שהמשך הבדיקה, ואף חקירה פלילית, יובילו לממצאים ברמה הנדרשת להעמדה לדין, בין היתר, בשל חלוף הזמן הרב מאז התרחשות האירועים".
ב-10 בינואר 2016, נחשף בחדשות 10 כי וינשטיין החל בבדיקת חשד לפלילים בקשרים שניהל נתניהו עם אנשי עסקים במהלך נסיעותיו. חשד זה התעורר בעקבות תגובתו של ראש הממשלה לדו"ח שהועבר למשרד מבקר המדינה שפירא ב-15 בנובמבר 2015.
ב-15 בינואר 2016 ערך מבקר המדינה שפירא שימוע לנתניהו בנושא מימון נסיעותיו, במסגרת המאמצים להשלים את הדו"ח. השימוע נערך לבקשת נתניהו לאחר שחש כי לא הצליח להפריך את החשדות בשימועים קודמים שנערכו לו וביקש לשטוח את טענותיו בעל פה ולא להסתפק רק בתגובה בכתב. במהלך השימוע דרש נתניהו שהיועץ המשפטי של משרד מבקר המדינה, פרופ' יורם רבין, לא ישתתף בשימוע וזאת בשל היותו חבר של רביב דרוקר, חושף הפרשה. רבין השיב כי אינו רואה כל מניעה מלהשתתף בהליך וכי הוא אינו מצוי בניגוד עניינים, אך לבסוף נעתר לבקשה.
פרסום דו"ח מבקר המדינה
במאי 2016 הגיש מבקר המדינה את הדו"ח השנתי, אשר אחד מפרקיו עוסק במימון הטיסות של נתניהו ובני משפחתו בזמן שכיהן כשר, ממרץ 2003 ועד אוגוסט 2005. מהדו"ח עולה כי מתוך 15 טיסות, שבע היו במימון ממשלתי, ואילו יתר הטיסות, בעלות כוללת של חצי מיליון שקל, מומנו על ידי גורמים חיצוניים ובהם ממשלות של מדינות אחרות, ארגון הבונדס, גופים ציבוריים, אנשי עסקים ואנשים פרטיים בעלי קשרים שונים לנתניהו או למשק הישראלי. על פי הדו"ח, נתניהו לא דיווח על הנסיעות והמימונים החיצוניים לגורמים המשפטיים המוסמכים וטען בתגובה כי מדובר בכספים לצורך נסיעותיו במסגרת תפקידו. בהקשר זה הדגיש מבקר המדינה בדוח כי הימנעות ביודעין מדיווח על טובת הנאה "מהווה עבירה פלילית". עוד הוסיף המבקר כי "אין זה ראוי שבנסיעות של שר לחו"ל לתפקיד שבהן הממשלה מממנת את הטיסה, גורם חיצוני יממן את שהות השר בחו"ל".
תגובות בעקבות פרסום הדו"ח
במאי 2016 ביקש ערוץ 10 שנציג מטעם נתניהו יגיע ויגיב לממצאי דו"ח המבקר במהדורת החדשות המרכזית. דוברו של ראש הממשלה העביר לעורכי המהדורה הצעות לראיין את השר זאב אלקין או את ח"כ דוד ביטן, אבל העורכים סירבו לקבלם בתור נציגיו של נתניהו.
בעקבות הסירוב, הגיב ראש הממשלה בנימין נתניהו בעמוד הפייסבוק שלו וכתב כי "נראה שזה בלתי נמנע שהכתבות בנושא דו"ח מבקר המדינה יהיו מגמתיות בצורה קיצונית ויתעלמו מעובדות בסיסיות. הגדיל לעשות ערוץ 10 שאפילו לא היה מוכן לאפשר לנציג מטעמי לייצג את עמדתי. דרוקר מראיין את קרא, קרא מראיין את דרוקר. איזון במיטבו.. זהו עוד ניסיון של גורמים בתקשורת לפגוע בשלטון הליכוד. מה שהם לא הצליחו לעשות בקלפי הם מנסים לעשות באמצעים אחרים. אני מודה לציבור הרחב על התמיכה האיתנה בי. אמשיך לשרת אתכם נאמנה כראש ממשלת ישראל". בעקבות הפוסט, הגיב רביב דרוקר בפוסט משלו, ממנו עולה כי העובדות לכאורה שהציג בנימין נתניהו שונות בתכלית.
פרסום דו"ח המבקר עורר סערה במערכת הפוליטית, כאשר מספר חברי כנסת זעמו על מערכת אכיפת החוק, שלטענתם לא טיפלה בפרשה כראוי על מנת לוודא כי תגיע לדיון משפטי כנדרש. ח"כ מיקי רוזנטל מ"המחנה הציוני" טען כי: "הטיוח בפרשת 'ביביטורס' חמור יותר אפילו מהתנהלותו של ראש הממשלה. זו אחת המריחות החצופות שנעשו פה על ידי שומרי הסף, הן היועץ המשפטי לממשלה הקודם והן על ידי מבקר המדינה הנוכחי".
ב-26 במאי 2016 הגיב היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, לדברי הביקורת כלפי תפקוד מערכת אכיפת החוק ואמר כי בטענות "יש משום ניסיון לערער על המקצועיות והיושרה של מערכת אכיפת החוק ללא כל ביסוס בעובדות". את הדברים כתב היועמ"ש מנדלבליט במכתב ששלח כמענה אל ח"כ יואל חסון מ"המחנה הציוני", אשר שיגר מכתב ליועמ"ש הקודם וינשטיין, עם פרסום דו"ח המבקר על הפרשה, והאשים אותו כי "ידוע לי כיצד נעשו מאמצים מאחורי הקלעים לטיוח הפרשה, לגרירת רגליים ולחבלה בעבודת המבקר על מנת להגיע להתיישנות".
ב-2 ביוני 2016, פורסמה כתבת תחקיר באתר "מידה", בה נטען, כי דרוקר משתף פעולה עם מבקר המדינה נגד נתניהו בפרשת "ביבי טורס", אשר לפי הנטען בתחקיר, מתבססת על מידע חלקי ומוטה. בעקבות שיתוף הכתבה בדף הפייסבוק הרשמי של נתניהו ב-7 באוקטובר 2016, יצא דרוקר בביקורת כנגד הפוסט וטען כי: "ראש הממשלה מפנה ל'תחקירים' של אתר 'מידה' על הקשר ביני לבין משרד המבקר. התאוריה המופרכת היא שאני ומשרד המבקר חד הם, חברים קרובים, מתאמים הכול, ניזונים אחד מהשני, ולכן, כשמבקר המדינה מתרעם על היועץ המשפטי לממשלה שלא מטפל בנושאים שהוא העביר לו, אז זה בעצם אני מתרעם. איך זה? כי אני העברתי למבקר, ואנחנו חברים, והמבקר העביר ליועץ".
החלטת היועץ המשפטי לממשלה
בינואר 2017 החליט היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט, כי "חלקן של הטענות נשלל ונמצא כי אין להן בסיס עובדתי, ולגבי חלקן נמצאו ממצאים עובדתיים שלא העלו חשד סביר לביצוע עבירה המצדיק פתיחה בחקירה פלילית".
וילבור רוס
וילבור לואיס רוס הבן (באנגלית: Wilbur Louis Ross Jr; נולד ב-28 בנובמבר 1937) הוא משקיע אמריקאי ובנקאי לשעבר, שכיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית.
ביוגרפיה
רוס נולד בוויהוקן שבניו ג'רזי, וגדל בפרבר בניו ג'רזי. אביו, וילבור לואיס רוס, היה עורך דין שנעשה אחר כך לשופט, ואמו הייתה מורה.
רוס נודע ביכולתו לארגן מחדש חברות שכשלו בתעשיות כמו פלדה, פחם, טלקומוניקציה, השקעות זרות, וטקסטיל. הוא מתמחה ברכישות ממונפות ובטיפול בעסקים במצוקה
בדצמבר 2016 מיקם המגזין פורבס את רוס ברשימת המיליארדרים, כשהונו הוערך בשווי של 2.5 מיליארד דולר.
רוס חבר במועצת היועצים של בית הספר לניהול של אוניברסיטת ייל.
ב-30 בנובמבר 2016 הודיע צוות המעבר של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ כי רוס נבחר לתפקיד מזכיר המסחר של ארצות הברית. המינוי אושר בסנאט (ברוב של 72 מול 27). רוס ייעץ לטראמפ במהלך קמפיין המירוץ לנשיאות, על אף עברו כדמוקרט, וכן כתב יחד עם פיטר נבארו שמונה על ידי טראמפ לראש המועצה הלאומית לסחר, את תוכנית ההשקעה הפרטית בתשתיות - מתוכניות ההפרטה הגדולות בהיסטוריה של ארצות הברית. רוס ידוע כבעל עמדה המתנגדת להסכמי הסחר עם סין.
רוס מחזיק באוסף אמנות בשווי של 150 מיליון דולר, לפי ההערכה השמרנית. הוא בעלים של עשרים וחמש עבודות של הצייר הבלגי רנה מגריט.
מתגורר בפאלם ביץ' שבפלורידה.
פוקר S-11 אינסטרוקטור
פוקר S-11 אינסטרוקטור (הולנדית: Fokker S-11 Instructor, "מדריך") הוא מטוס אימון חד מנועי בעל שני מושבים, מונע על ידי מנוע בוכנה ומדחף, שפותח ויוצר בהולנד על ידי חברת פוקר.
פיתוח ושירות
אחד מכיווני הפעולה הראשונים של חברת פוקר ההולנדית לאחר שחרור המדינה בתום מלחמת העולם השנייה היה תכנון וייצור מטוס הדרכה לאימון טיס ראשוני. המטוס החדש נקרא פוקר S-11 אינסטרוקטור, ו-100 יחידות ממנו הוזמנו כבר ב-1946, עוד לפני תחילת ייצורו. אב הטיפוס טס לראשונה בסכיפהול ב-18 בדצמבר 1947. במהלך הניסויים, בתחילת 1948, נמצא כי יש צורך בכמה שינויים אווירודינמיים כדי לשפר את תכונות הטיסה של המטוס. לאחר יישום השינויים הוצע המטוס לכמה חילות האוויר בעולם, ואכן נמכר לחיל האוויר המלכותי ההולנדי, חיל האוויר האיטלקי, חיל האוויר הברזילאי, חיל האוויר של פרגוואי, חיל האוויר של בוליביה וחיל האוויר הישראלי (ראו להלן). 170 מטוסים נבנו באיטליה ברישיון על ידי חברת מאקי תחת הסימול מאקי M.416. גרסה של ה-S-11 נבנתה בברזיל ברישיון על ידי חברת "פוקר אינדוסטריה אירונאוטיקה". הגרסה נקראה T-22.
נכון ל-2016 קיימים עדיין מטוסי S-11 אינסטרוקטור כשירים לטיסה. הארגון ההולנדי "פוקר פור" (Fokker Four) מוקדש לשימורם של המטוסים, ומטיס ארבעה מהם במפגנים אוויריים. מטוס אחד שופץ בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי חברת כנף ארקיע והועבר למוזיאון חיל האוויר בחצרים. המטוס ניזוק קשות בסופה בשנת 1992 ומאז לא תוקן.
שמואל שאול לוי
שמואל שאול לוי (בצרפתית: Sam Levy) (כ"ח באייר תרמ"ד 1884 בפריז – ט"ז באב תשכ"ו 1966 בטרמבליי-לה-גונס ) היה תעשיין צרפתי, וראש הקהל של הקהילה החרדית עדת יראים בפריז.
ביוגרפיה
שמואל נולד בפריז בכ"ח באייר תרמ"ד (1884) ילד חמישי לאביו נפתלי לוי, (דור שישי לרבי ידידיה וייל בן הקרבן נתנאל) ואסתר (לבית ווייל). נישא לשרה-אודט בת יעקב ליאון.
שמואל עמד בראש המפעל הוותיק בצרפת ליצור אוטובוסים Carrosserie Currus. בהמשך חייו הצטרפו לחברה שני בניו איון (יצחק) ופייר (חיים).
בשנת 1936 מונה לכהן כראש הקהל בקהילת עדת יראים בפריז, וכיהן בתפקיד עד יום מותו.
היה ממייסדי ומנהלי בית ספר יבנה בפריז וישיבת חכמי צרפת באקס לה בן.
כיהן כנשיא ה-CRJTF (ארגון המייצג את היהדות הדתית בצרפת).
בעת הגירת יהודי צפון אפריקה בשנות החמישים והשישים של המאה העשרים, היה פעיל בהקמת מוסדות לקליטתם, ועבד בשיתוף עם הרב חיים יצחק חייקין והרב אליהו מונק.
בשנת 1965 הוענק לו העיטור אביר לגיון הכבוד מטעם ממשלת צרפת.
נפטר בטרמבליי-לה-גונס בט"ז באב תשכ"ו (2 באוגוסט 1966) בגיל 82 ונקבר בבית הקברות מונפרנאס.
המוסד ע"ש שמואל ואודט לוי
בשנת תשי"ב הקים ארגון ללא כוונת רווח ע"ש אשתו שרה שנרצחה יחד עם אמה בשואה בי"ב בתשרי תש"ג באושוויץ.
הארגון הוציא בין היתר חומשים בצרפתית עם אונקלוס רש"י ופירוש "קול התורה" של הרב אליהו מונק. לאחר פטירתו נקרא הארגון המוסד ע"ש שמואל ואודט לוי.
ספר מפורסם שהמוסד הוציא הוא מילון הארמי-עברי של הרב פרופ' עזרא ציון מלמד. המילון יצא גם במהדורה אנגלית וצרפתית.
צאצאיו
בתו אביגיל נשואה לצבי קושלנד - יקיר ירושלים ויו"ר העמותה למען נזקקי ירושלים.
נכדו הרב עזריאל לוי הוא העורך הראשי של התלמוד בבלי בהוצאת עוז והדר.
אליעזר זוסמן סופר
הרב אליעזר זוסמן סופר (ו' באדר ה'תקפ"ח, פברואר 1828, ברטיסלבה - ט' בתשרי ה'תרס"ג, 10 באוקטובר 1902, פאקש) היה רב וראש ישיבה בקישקונהלש ובפאקש שבהונגריה, ממנהיגי היהדות האורתודוקסית בהונגריה בשלהי המאה ה-19.
תולדות חייו
נולד בברטיסלבה (פרסבורג) לרב מרדכי אפרים פישל סופר זוסמן, מתלמידי החת"ם סופר ובנו של ר' זוסמן סופר הראשון, וללאה בת הרב יהודה בריל.
למד בישיבת פרשבורג בשנותיו האחרונות של החת"ם סופר, ולאחר פטירתו למד כ-12 שנה אצל בנו הרב אברהם שמואל בנימין סופר ה"כתב הסופר", שאימצו כבנו לאחר פטירת אביו, ואצל הרב משה שיק בירגין. נסמך לרבנות מידי הרב יחזקאל בנט מנייטרא. היה מחסידיו של רבי חיים הלברשטאם מצאנז, ואף קיבל ממנו את השטריימל שלו, חרף התנגדותו הנחרצת של אביו לחסידות.
בשנת ה'תרי"ד נשא את יאכט בת הרב יואל אונגר, רבה של פאקש, ועבר להתגורר בסמיכות לחמיו, שם התמנה לדיין, מגיד וראש ישיבה. לאחר כארבע שנים נפטרה אשתו, והוא נשא את אחותה חיה שרה.
בשנת ה'תרי"ז נתמנה לרב העיר קישקונהלש (האלאש), וקיבל גם כתבי הסמכה מהקהילות הסמוכות מיישא, פלדיהז וסאבאד-סאלאש , בנוסף לרבנותו בהאלאש, והוא הגיע לעיתים מזדמנות לדרוש בהן. הוא ייסד ישיבה בהאלאש, כמענה לסמינר שהוקם בעיר. לחם בנאולוגים שפעלו בעירו, בעיקר בתחום בית הכנסת. כשנבנה בית הכנסת החדש (1860), נאבק על כך שהבימה תעמוד במרכז בית הכנסת ולא בחזיתו, וכן שהמחיצות בין עזרת הגברים לעזרת הנשים תהיינה אטומות. לאחר שכמה נאולוגים דרשו להסיר את המחיצות ואיימו שאם המחיצות לא יוסרו הם יקימו בית כנסת ויפתחו את חנויותיהם בשבת, סירב להיענות לדרישותיהם. מאבקיו במשכילים ובנאולוגים הגיעו לידי החרמות והלשנות.
בשנת ה'תרל"ט, לאחר פטירת מהר"ם שיק, קיבל כתב רבנות מקהילת חוסט, אך הוא סרב. גם לכתב הרבנות שקיבל מקהילת פאפה סרב, משום שהבימה בבית הכנסת לא הייתה ממוקמת כמנהגי האורתודוקסים.
בשנת ה'תרמ"ו, לאחר פטירת חמיו, עבר למלא את מקומו ברבנות פאקש. מעברו לפאקש הגיע לאחר מאבק בין שתי הקבוצות העיקריות בקהילה, החרדים והמתחדשים.
בפאקש כיהן שנים רבות עד לפטירתו בט' בתשרי ה'תרס"ג (10 באוקטובר 1902), ונקבר בה. קהילת רבנותו הראשונה בהאלאש הנציחה אותו בלוח זיכרון גדול בכניסה לבית הכנסת.
התכתב עם רבני הונגריה בדורו, בהם הרב יהודה אסאד, הרב ירמיה לעוו, הרב ישעיה כ"ץ משארושפטק, הרב עמרם גרינוולד מצ'ורנה, הרב שמואל ארנפלד חותנו הרב יואל אונגר.
משפחתו ותלמידיו
אחיו:
בניו:
חתניו:
תלמידיו:
תערוכת בייבילנד
תערוכת בייבילנד היא יריד שנתי המיועד "להורים ולהורים שבדרך".. היריד מתקיים בגני התערוכה משנת 2007.
היריד כולל מאות דוכני מכירת מוצרים לתינוקות ומוצרי טיפוח לאם, לצד חנות סופר פארם, ג'ימבורי והפעלות לפעוטות. מגן דוד אדום מפעיל בתערוכה דוכן מיוחד להנחיית הורים למניעת תמותת תינוקות.
לצד מכירת מוצרים, מוצגים בתערוכה פיתוחים כגון: מצלמת רכב ייחודית, עגלול מתקפל ומכשיר מנענע עגלות.
על המציגים נמנים: סופר פארם, מטרנה, H&O, סימילק, יוניליוור ישראל, CHICCO, האגיס, BABY,S, ד"ר פישר, AVENT, פמפרס, טבע, הוצאת מטר, פינוק, אוצר המלך, בלנאום, כצט, דנטלון, דוורון, גאוני, Naaman, הנסיך הקטן, MAM, ליימן שליסל, פרינוק, JOIE, חטיפטף, ספאטון, אופק, טיפטיפות, טיפול לי ו"תא לחיים".
פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטאדט
פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטאדט (20 באוגוסט 1752 – 22 במאי 1782) הייתה אשתו הראשונה של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ.
ביוגרפיה
פרדריקה נולדה ב-20 באוגוסט 1752 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, לגאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט, ומריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג, בתו של כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים.
בשנת 1794 מונה בעלה קרל לדוכס מקלנבורג-שטרליץ, ובשנת 1815 במהלך קונגרס וינה קיבל את התואר דוכס גדול.
משפחתה
בשנת 1768 התחתנה פרדריקה עם קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. לבני הזוג היו 10 ילדים: