cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נורה נילסון גריי
מלחמת העולם הראשונה
במהלך המלחמה, גריי התנדבה כאחות בבתי החולים לנשים בסקוטלנד ונשלחה לצרפת, שם גם מצאה זמן לצייר ולשרטט. ציור Hôpital Auxilaire 1918 מאותה תקופה הוצע למוזיאון המלחמה האימפריאלית, אך ועדת המשנה לעבודת נשים של המוזיאון סירבה לקבל אותו וביקשה ציור המציג רופאה במקום זאת. Hôpital Auxilaire 1918 מציג את מנזר רויאומונט מהמאה ה-13, ליד פריז, שבו ארגנו נשים בית חולים לטיפול בנפגעי המלחמה. בית החולים אויש על ידי בתי חולים סקוטיים לנשים, בניהולו של הצלב האדום הצרפתי. הציור השני שלה של מנזר רויאומונט, שכותרתו "בית החולים הסקוטי לנשים בקלויסטר של המנזר ברויאמון". הציור התקבל על ידי מוזיאון המלחמה ב-1920.
לאחר מלחמת העולם הראשונה
ציוריה של גריי נמצאים במספר אוספים לאומיים. מיוני עד אוגוסט 2010 התקיימה תערוכה של "בנות גלאזגו" שיחד עם "הנערים של גלאזגו" הרכיבו את אסכולת גלאזגו. ציוריה של גריי נכללו בתערוכה בבית העירייה של קירקקודברייט. הציור "האח הקטן" הוצג בגלריה לאמנות קלווינגרוב. ב-27 במאי 1931, גריי מתה מסרטן בגלאזגו, היא הייתה בת 48.
הלא TV
הַלָא TV (בערבית: هلا) הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי, המשדר בשפה הערבית. הערוץ החל את שידוריו בשנת 2012.
שידורי הערוץ מועברים על-גבי שלוש פלטפורמות: הלוויין עמוס בתדר 11635V FEC: 1497, חברת הכבלים HOT וחברת הלוויין yes.
הקמת הערוץ לוותה בתלאות וקשיים רבים במשך מעל לעשור. לאחר שני מכרזים כושלים שהוצאו על ידי מועצת הכבלים והלוויין, פורסם מכרז נוסף, שלישי, ובו תנאים מקלים ביותר לטובת הזוכה. עם זכייתה של הקבוצה "Hala TV", החל הערוץ לשדר במרץ 2012.
המכרז הראשון
בשנת 1995 הודיעה שרת התקשורת, שולמית אלוני, על תוכנית להקמת שני ערוצים ייעודיים - ערוץ ערבי, וערוץ דת. שמימונם היה אמור להיות מפרסומות ומטרתם הייתה לפנות לפלחי אוכלוסייה מסוימים ולא לכלל האוכלוסייה כבשאר ערוצי הברודקאסט הגדולים. במאי 1996 פרסם משרד התקשורת מכרז לרישיון להפעלת ערוץ בשפה הערבית בטלוויזיה בכבלים בישראל. ההחלטה נבעה מהצורך החברתי בשילובם של ערביי ישראל בחברה הישראלית. האוכלוסייה דוברת הערבית בארץ מגיעה לשיעור של כעשרים אחוזים מכלל האוכלוסייה בארץ ועל כן הוחלט להוציא לפועל ערוץ שיפנה אל פלח האוכלוסייה הזה. את טופסי המכרז רכשו 12 קבוצות. בעלי הזיכיונות של ערוץ 2 עתרו לבג"ץ נגד המכרז, בטענה, כי המכרז סותר את חוק הבזק שמתיר רק להם לשדר פרסומות. עקב כך נחקק בכנסת באפריל 1997 תיקון לחוק הבזק, שמאפשר שידור ערוצים ייעודיים בכבלים. ומשרד התקשורת הודיע שפרסם מחדש בקרוב את המכרז. התיקון בחוק קבע גם כללים מחייבים על אופי השידורים, לאחר מאבק קשה מול זכייני ערוץ 2. לפי הכללים לפחות 50% מהתוכניות, כולל בפריים טיים, חייבות להיות בשפה הערבית, ולא בתרגום. עוד נקבעה מכסה של הפקה מקורית בהיקף של 20%. גם הפרסומות היו חייבות להיות בשפה הערבית.
משרד התקשורת לא פרסם מחדש מכרז לערוץ ערבי, לאחר שבאוגוסט 1997 אישרה הממשלה את דו"ח ועדת יוסי פלד, שהוקמה להכנת הצעה להרחבת מערך שידורי הטלוויזיה והרדיו לציבור וארגונו מחדש. הדו"ח המליץ לאמץ מדיניות חדשה ליצירת שוק חופשי של תקשורת אלקטרונית, אשר תושתת על העיקרון של "שמיים פתוחים" לכל. הוועדה המליצה על מתן רישיונות לשידורי לוויין ישירים לבית הצרכן (טלוויזיה מלוויינים - YES), הקמת ערוץ מסחרי נוסף (בהמשך ערוץ 10) והקמת חמישה או שישה ערוצים ייעודיים – בשפה הערבית, לדוברי רוסית ואמהרית, למורשת ישראל, ערוץ של מוזיקה ישראלית, ערוץ חדשות ומידע, שימומנו כולם מפרסומת מסחרית.
בשנת 1998 פרסם משרד התקשורת, באמצעות המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין, את המכרז למיון מוקדם להקמת חמישה ערוצים ייעודיים שמימונם מפרסומות ומטרתם לפנות לפלחי אוכלוסייה מסוימים ולא לכלל האוכלוסייה כמו בערוצי הברודקאסט. ההחלטה כללה הקמה של ערוץ בערבית (הלא TV), ערוץ חדשות, ערוץ ברוסית, ערוץ מוזיקה (ערוץ 24) וערוץ מורשת. אך לאחר פרסום המכרז למיון המוקדם, פרסום מכרז פרטני לערוץ התעכב במשך מספר שנים.
המכרז השלישי
על אף כישלונם של שני המכרזים הקודמים, החליטה מועצת הכבלים והלוויין בפברואר 2008 להוציא מכרז נוסף, שלישי במספר, להקמת הערוץ. המכרז פורסם ב-14 באפריל 2010, כאשר בהמשך החודש ניתנה אפשרות לקבוצות הרוצות לגשת אל המכרז לרכוש את ספר המכרז הכולל את תנאי הזיכיון. המועד האחרון לגישה אל המכרז נדחה מספר פעמים ונקבע בספו של דבר ל-12 בדצמבר.
מתוך הבנה כי שוק התקשורת השתנה עם השנים ובעקבות החשש כי גם המכרז הנוכחי ייכשל, החליטה מועצת הכבלים והלוויין בראשות יו"ר המועצה, ניצן חן, להקל באופן משמעותי את תנאי המכרז ולהטיב עם הזוכה תוך כדי הבטחה לרישיון אשר יהיה תקף לעשר שנים. בנוסף, הובטח לזוכה כי הערוץ ייכנס לחבילת ערוצי ה-DTT "עידן+" וחבילות הערוצים הבסיסית בחברות הכבלים והלוויין.
בתנאי הזיכיון, שפורסמו בספר המכרז ונקנו על ידי שמונה קבוצות, נקבע כי על הזוכה במכרז לשדר בשנה הראשונה לשידורי הערוץ במשך שש שעות ביום. בשנה השלישית, נכתב בספר, יחויב הזכיין לשדר שמונה שעות ביום שכוללים גם מהדורת חדשות בת 20 דקות לפחות. בכל השנתיים הראשונות להפעלת הערוץ, יחויב הזכיין בהשקעה של 2 מיליון ש"ח בהפקה מקומית, ובשנה הרביעית - לסכום כפול.
עם תום הדיונים במועצת הכבלים והלוויין, הוחלט לאשר פה אחד את ההצעה היחידה שהוגשה וחברת "הלא TV" הוגדרה כזוכה במכרז לרישיון הפעלת הערוץ הייעודי בשפה הערבית. בחודש ספטמבר 2011, קיבלו נציגי החברה את הרישיון של שר התקשורת, משה כחלון לידיהם.
עלייה לאוויר
עם זכייתה של קבוצת "הלא TV", הכריזו אנשי החברה כי הערוץ יעלה לאוויר בחודש מרץ 2012, תוך ניהול סדר זמנים קדחתני. במקביל, החלו בערוץ לגבש לוח שידורים כולל וגייסו מגישים ומנחים. בנוסף, צולמו פיילוטים לתוכניות שונות וגובשו רעיונות לתכנים חדשים. ראשי החברה פנו גם לחברות פרסום ישראליות בבקשה להפנות אליהם חלק מתקציבי הפרסום ולהעלות קמפיינים רחבים גם על גלי הערוץ. את פנייתם זו נימקו בכך שהם הערוץ היחיד בישראל הפונה לאוכלוסייה הערבית - שהם כ-20% מכלל תושבי המדינה.
שינוי בעלות
במרץ 2015 אישרה מועצת הכבלים והלוויין את העברת הבעלות בערוץ לאיש העסקים והעיתונאי באסם ג'אבר, בעליה של קבוצת פנורמה, תאגיד תקשורת בולט במגזר הערבי המפעיל את העיתון "פנורמה" ואת אתר האינטרנט "פאנט". ג'אבר השיק לוח שידורים חדש שהכפיל כמעט פי 4 את ההשקעות בהפקות מקור, עד ל-96 שעות.
בשנת 2016 היה הערוץ על סף סגירה בגלל הפסדים מצטברים של עשרות מיליונים, וגם בשל אי־עמידתו בדרישות התוכן שהתחייב להן בתנאי הרישיון. הערוץ לא ביצע את ההשקעה שהתחייב לה (כ-60 מיליון שקל) בתכנים של יצירה ישראלית מקורית, ומועצת והכבלים והלוויין הייתה אמורה לדון בשלילת רישיונו. לאחר שערוץ 20, המזוהה עם הימין בישראל, גם חרג מתנאי הרישיון שלו, שלפיהם היה אמור להיות ערוץ למורשת ישראל, בכך ששידר בעיקר תוכניות חדשות ואקטואליה. הממשלה וחברי הכנסת מהימין התגייסו לסייע ובמהלך 2017 עברה חקיקה ששינתה את הרגולציה על הערוצים הייעודיים ושחררה אותם בפועל כמעט מכל מחויבויות התוכן המהותיות שהיו להם. כתוצאה מכך, גם הלא TV שנכלל בהגדרה זו זכה להקלות מהותיות שאושרו בחקיקה, ובכך למעשה ניצל מסגירה. בשנת 2019 החל הערוץ לראשונה להיות רווחי. לפי סקרים של לשכת הפרסום הממשלתית, הלא TV הוא (נכון לתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21) ערוץ הטלוויזיה הנצפה ביותר בקרב ערביי ישראל.
פרנץ סצ'י (משורר)
פרנץ סצ'י (במקור שמואל שוורץ, בהונגרית: Szécsi Ferenc; טיסהפישפקי, 29 באפריל 1892 – בין 1941 לבין 1945) היה משורר, מתרגם יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה
פרנץ סצ'י נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף שוורץ (1858–1922) סוחר, ושל יוליה וקסמן (1860–1920) פרנץ שוורץ שינה את שם משפחתו לסצ'י בשנת 1900 יחד עם אביו. על שירותו במלחמת העולם הראשונה זכה במעמד של "לוחם תחת אש" הוא שירת בשדות הקרב בחזיתות הרוסית והאיטלקית. בדוברדון נפל בשבי האיטלקי ועבר מספר מחנות שבויים בסיציליה. במהלך השבי כתב את השירים לכרך השירה הראשון שלו אדיו סיניורינה (Addio Signorina).
תרגומים הספרותיים מאיטלקית פורסמו בכרך השירה השני שלו בשם "חמניות" בשנת 1924, על כרך שיריו זה כתב "העיתון של השעה 8":
"פרנץ סצ'י הוא משורר האהבה הטהורה, השלווה והשקט, שכרך שיריו השני בשם חמניות פורסם כעת. הכרך של יותר ממחצית מאה שירים הוא ביטוי נאמן למאות מצבי הרוח של בני הנוער. כשהם מבוטאים כך בצורה אמנותית, מעניקים הם אחדות מושלמת לנפש האדם הצעיר, המתפתחת באמצעות אהבה, שלווה, רעד, אכזבה. וציפיות. הערך האמיתי של הליריקה של פרנץ סיצ'י הוא העיצוב הקפדני של שיריו. מה שמעיד יותר מכל על כך הם תרגומי המשוררים האיטלקים גבריאלה ד'אנונציו, ג'וזואה קרדוצ'י, דה ורונה, לורנצו סטקטי (Lorenzo Stecchetti). לפרנץ סצ'י ללא ספק מגיע מקום בשורה הראשונה של דור המשוררים ההונגרי הצעיר. הכרך השלישי שלו, ששמו היה "סולו לכינור", הוקדש לנשמתו ולנפשו של ניקולו פאגאניני.
ב 11 בדצמבר 1930, בבודפשט, נשא סצ'י לאישה את פאולינה מטילד קיראי שהייתה צעירה ממנו ב-12 שנים, ילידת שארוואר, בתם של יאנוש קיראי ושל מאטילד רוט. לאחר מכן עבד סצ'י כמפקח הראשי של העיתון החשוב פסטר לויד שיצא בבודפשט בשפה הגרמנית. לרגל ביקורו של המלך האיטלקי בהונגריה בשנת 1937, כתב מלחין האופרטות שאנדור רוז'ניאי מארש איטלקי-הונגרי, שאת הטקסט ההונגרי שלו כתב פרנץ סצ'י ואת הטקסט האיטלקי רנזו אַווה (Renzo Ave).
פרנץ סצ'י מתואר בגיליון כתב העת "אור" (Világosság) מ-7 בספטמבר 1947 כאחד המפרשים המצטיינים של הליריקה האיטלקית, שהפך לקורבן של הפשיזם בנסיבות טרגיות (נספה בשואה).
יצירותיו
שירו הראשון בשם "ברקרולה" שפורסם בדפוס, פורסם בגיליון 22 בינואר 1922 בכתב העת "זמנים החדשים" (Új Idők).
VH1 Storytellers: Kanye West
VH1 Storyteller הוא אלבום ההופעה השני של אמן ההיפ הופ האמריקאי קניה וסט, שוחרר ב-5 בינואר 2010, על ידי חברת התקליטים Rock-A-Fella Records.
דויראן
דוֹיְרָאן (במקדונית: Дойран, להאזנה) הייתה עיר אשר שכנה לחופו המערבי של אגם דויראן, בדרום-מזרח מקדוניה הצפונית המודרנית בעת שנשלטה על ידי האימפריה העות'מאנית וחרבה במהלך מלחמת העולם הראשונה.
הקהילה היהודית
תיעוד לקהילה יהודית בדויראן מופיע בספרי שאלות ותשובות החל מהמאה ה-18. לפי התיעוד מדובר היה בקהילה מאורגנת וממוסדת ובכלל זה בית דין רבני, בית כנסת, בית עלמין יהודי, ומנגנוני גביית מס קהילה המעידים שככל הנראה היא נוסדה עוד קודם. לאורך המאה הגיעו לדויראן עשרות מיהודי סלוניקי בעיקר בשל גזירות כלכליות ומתועדות מחלוקות הלכתיות בין הסלוניקאים ליהודי המקום על רקע מנהגים ופרשנות הלכתית שונה. מרישומי אוכלוסין עולה כי ב-1832 התגוררו בדויראן 80 יהודים, ב-1892 מנתה הקהילה 225 נפשות שהיוו כ-4 אחוזים מכלל האוכלוסייה וב-1900 מתועדים 160 יהודים בעיר שהיוו 2.4 אחוזים מכלל האוכלוסייה.
במהלך מלחמת הבלקן הראשונה ולאחריה השנייה עזבו את דויראן רבים מבני הקהילה היהודית. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היו 9 בתי אב של יהודים בדויראן. במהלך המלחמה עזבו כולם לסקופיה ורב העיר עבר לפירוט. בעת הקמת הכפרים נוב דויראן וסטאר דויראן נלקחו מצבות מבית העלמין היהודי לשימוש משני לצורך בניית בתי הכפרים ולריצוף דרכי גישה.
עוצר נשימה
עוצר נשימה (באנגלית: Heartstopper) היא סדרת נעורים בריטית להט"בית שפותחה עבור נטפליקס, המבוססת על סדרת הרומנים הגרפיים באותו השם מאת אליס אוזמן. הסדרה, שנכתבה על ידי אוזמן עצמה, מספרת בעיקר את סיפורו של צ'ארלי ספרינג, תלמיד כיתה י' הומוסקסואל שמתאהב בחברו לספסל הלימודים הגדול ממנו, ניק נלסון. הסדרה גם חוקרת את חייהם של חוג חבריהם המשותף: טאו, אל, טארה, דארסי ואייזק.
זכויות העיבוד הטלוויזיוניות של סדרת הרומנים נרכשו על ידי חברת "See-Saw Films" בשנת 2019, ואילו זכויות ההפצה נרכשו על ידי נטפליקס בשנת 2021. יורוס לין נשכר למלאכת בימוי הסדרה, וצילומיה התרחשו מאפריל עד יוני 2021. הסגנונות הקולנועיים ופלטות הצבעים של הסדרה תוכננו מראש על מנת להעניק לה אלגנטיות אטמוספירית, שהועצמה על ידי שימוש בהנפשה מסורתית שנלקחה ישירות מהרומנים.
הסדרה עלתה לשידור ב-22 באפריל 2022; ועם עלייתה לשירות זכתה לשבחי הביקורות, במיוחד על הטון והקצב שלה, כמו גם על השימוש בייצוג קהילת הלהט"ב. הסדרה זכתה לפופולריות מיידית, כשקפצה לרשימת 10 הסדרות הבריטיות המובילות בנטפליקס תוך יומיים בלבד, ועוררה מחדש את הפופולריות של הרומנים הגרפיים ושל השירים בה נעשו שימוש במהלכה.
ב-20 במאי 2022, נמסר כי הסדרה חודשה לשתי עונות נוספות.
פיתוח
ביולי 2019, נמסר כי חברת ההפקות "See-Saw Films" רכשה את זכויות העיבוד הטלוויזיוני של "עוצר נשימה", סדרת רומניה הגרפיים של אליס אוזמן. ב-20 בינואר 2021, נמסר כי נטפליקס הזמינה עונה ראשונה בת 8 פרקים, וכי על כתיבתם תהיה אמונה אוזמן עצמה ועל הבימוי וההפקה בפועל יהיה אמון יורוס לין.
ח'אלד ח'לאילה
ח'אלד ח'לאילה (בערבית: خالد خلايلة, תעתיק מדויק: ח'אלד ח'לילה; נולד ב-16 בדצמבר 1982) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק במכבי טמרה בעמדת הקשר האחורי. ח'לאילה הוא שיאן ההופעות של המועדון בני סכנין בכל הזמנים.
עוצר נשימה
ליהוק
דניאל אדוארדס-גיא שימש כמנהל הליהוק. בינואר ופברואר 2021, הוכרז על אודישנים פתוחים עבור חמש מהדמויות הראשיות וכן לשלוש דמויות משניות. אוסמן הסבירה כי דמותו של אלד לאסט לא תופיע בעיבוד הטלוויזיוני למרות תפקידו ברומנים הגרפיים, מכיוון שחשה שהעיבוד הטלוויזיוני יגרע מקשת העלילתית שלו בעיבוד פוטנציאלי לספר "Radio Silence". לאחר שעל פי הדיווחים יותר מ-10,000 אנשים נבחנו באודישנים, אוסמן הכריזה לראשונה על סבב הליהוק הראשון באפריל 2021, כשנמסר כי קיט קונור וג'ו לוק לוהקו לדמויותיהם של ניק נלסון וצ'ארלי ספרינג, בהתאמה. מספר ימים לאחר מכן, נמסר על ליהוקם של יסמין פיני, סבסטיאן קרופט, ויליאם גאו, קורינה בראון, קיזי אדג'ל, קורמק הייד-קורין, ריאה נורווד וטובי דונובן. במאי 2021, נמסר על ליהוקה של ג'ני וולסר.
ח'אלד ח'לאילה
קריירה
ח'לאילה החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בני סכנין, ובעונת 2000/2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק מול בית"ר באר שבע במסגרת הליגה הלאומית. ח'לאילה היה שותף לעלייה ההיסטורית של המועדון לליגת העל בסיום עונת 2002/2003, ובשנת 2004 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, בפעם הראשונה בה קבוצה מהמגזר הערבי זוכה בתואר. במחזור ה-32 של עונת 2004/2005 רשם בישול ראשון בליגת העל, בהפסד 2–4 למכבי פתח תקווה. במחזור האחרון של עונת 2005/2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, במשחק מול מכבי חיפה, אשר הסתיים בתיקו 2–2, ובסיום העונה ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית.
עוצר נשימה
שיווק
תמונות ראשונות מתוך הסדרה פורסמו ב-1 במרץ 2022. ב-16 במרץ 2022, הופץ הקדימון הראשון.
ח'אלד ח'לאילה
קריירה
ח'לאילה ידוע במשחק האגרסיבי שלו ובכמות הגבוהה של כרטיסים צהובים שהוא מקבל מדי שנה. מאז חזרתה של סכנין לליגת העל זכה בכל עונה בתואר שיאן הכרטיסים הצהובים, פרט לעונות 2007/2008 ו-2010/2011. ב-1 בינואר 2017 שבר את שיאו של יוסי אבוקסיס, שעמד על 124 כרטיסים צהובים, והפך לשיאן הכרטיסים הצהובים של ליגת העל בכל הזמנים. בסך הכל נשלפו לחובתו של ח'לאילה 151 כרטיסים צהובים בליגת העל.
בתום עונת 2018/2019 ירד עם בני סכנין לליגה הלאומית. ב-19 בנובמבר 2019 שוחרר מבני סכנין אחרי 19 שנים במועדון.
ב-15 בספטמבר 2020, ח'לאילה חתם במכבי טמרה מליגה א' צפון.
חיים אישיים
ח'לאילה נשוי ואב לשניים. הוא בוגר תואר ראשון בחינוך גופני ומחזיק בתואר שני בחינוך מיוחד.
מנדיקנטים
מנדיקנטים (Mendicant; הקרויים גם "מסדרי קבצנים"; "מסדרי יחפים"; "נזירים יחפים"; "נזירים קבצנים") הם נזירים המתקיימים כבודדים או כקבוצות מתרומות המושגות על ידי קיבוץ נדבות ומסתמכים באופן בלעדי על צדקה כדי לשרוד.
מנדיקנטים קיימים בדתות שונות ומובדלים מנזירים המתקיימים מתרומות המגיעות אליהם על ידי המאמינים, בלי צורך בפעולה אקטיבית להשגת תרומות. למשל נזירים המתקיימים מתכולת קופות צדקה אליהן משלשלים המאמינים כספים אינם נחשבים כקבצנים.
מסדרי מנדיקנטים קיימים אצל הנוצרים הקתולים (למשל הפרנציסקנים, האוגוסטינים, הדומיניקנים והכרמליתים), אצל ההינדים, הבודהיסטים והג'יינים. דרווישים מהאסלאם הסופי, וכן לפרק זמן של תקופת צליינות בכנסייה האורתודוקסית.
האינקוויזיטורים היו בדרך כלל נזירים חברי המסדרים המנדיקנטים.
חלק מהמסדרים המנדיקנטים הם גם מסדרי הוראה (Teaching order).
המלך מתיא הראשון
הַמֶּלֶךְ מַתְיָא הָרִאשׁוֹן (בפולנית: Król Maciuś Pierwszy) הוא ספר ילדים פרי עטו של הסופר יאנוש קורצ'אק. הספר יצא במקור בשפה הפולנית בשנת 1923, ותורגם לראשונה לעברית על ידי יוסף ליכטנבום בשנת 1933 בהוצאת שטיבל, וזכה להוצאות נוספות, בהן בשנת 1979 בתרגומו של אורי אורלב ובהוצאת כתר.
עלילה
הספר עוסק בילד מתיא, נסיך שבהיותו בן עשר מאבד את הוריו, המלך והמלכה, ונותר לבדו בעולם. בשל חוקי הממלכה הוא הופך למלך בעל-כורחו, מה שמשנה מאוד את חייו. בתחילת שלטונו הוא מחוקק רפורמות נועזות במטרה לשפר את חייהם של תושבי ממלכתו, ובעיקר הילדים שבהם, אך למרות כוונותיו הטובות, המציאות אינה מאפשרת לו לממש אותן.
מתיא מנסה להשיב לכל הדואר ששולחים אליו, אך מגלה כי העבודה רבה מדי עבורו והוא נאלץ להסתמך על עובדים אחרים. הוא דואג לאסור את שרי הממלכה, אך מגלה כי אינו מבין מספיק כדי לשלוט לבדו ונאלץ לשחררם ולכונן מונרכיה חוקתית.
מתיא מתיידד עם "כושים אוכלי אדם", ומנסה לשפר את חיי הילדים בממלכתו על ידי כריתת בריתות של שלום עם שכניו. כאשר פורצת מלחמה, הוא מתנדב לצבא בעילום שם ומשתתף בקרב. מאוחר יותר הוא מנסה לארגן את ילדי העולם למחאה משותפת ודרישה לזכויות, אך כושל. בסופו של דבר הוא מודח על ידי שלושה צבאות זרים הפולשים לממלכה ומוגלה לאי בודד.
בספר ההמשך, "המלך מתיא באי השומם", עובר מתיא תהליך התבגרות והבנה לגבי מהות חייו; הוא נמלט מהאי במטרה לסייע למנהיגת צבא הילדים השחורים "קלו-קלו", ולאחר מכן הוא שב לממלכתו ומוותר על המלוכה ובוחר לעבוד במפעל, שם באחד הימים הוא נפצע מאחת המכונות ולבסוף מת מפצעיו.
יסודות אוטוביוגרפיים
בדומה למתיא, גם קורצ'אק איבד את אביו בגיל צעיר, ובגיל 18 נותר ראש המשפחה ומפרנס יחיד עבור אמו, סבתו ואחותו.
בשנת 1911 החל לנהל את בית היתומים לילדים יהודים בוורשה ובהיותו מחנך בשיטת החינוך הדמוקרטי, הקים בו מעין רפובליקת ילדים, שאף הוציאו עיתון משלהם בשם "סקירה קטנה" (Mały Przegląd).
בדומה למתיא, קורצ'אק שירת בצבא: תחילה שימש רופא צבאי במהלך מלחמת רוסיה–יפן (1904–1905), לאחר מכן שירת בדרגת לוטננט (מקביל לסגן) במלחמת העולם הראשונה, ובדרגת מייג'ור (מקביל לרב-סרן) במלחמה הפולנית-סובייטית.
תרגומים
בשנת 1933 ראה הספר אור לראשונה בתרגום עברי, פרי עטו של יוסף ליכטנבום, בסדרת "מנחה לנוער" של הוצאת א"י שטיבל.
בשנת 1979 ראה אור תרגום מאת אורי אורלב, בהוצאת כתר. בשנת 2012 יצא הספר בהוצאה מחודשת של ספר ההמשך ל”המלך מתיא הראשון”, לרגל “שנת יאנוש קורצ'אק”, לציון 70 שנה למותו.
בשנת 2016 תרגם מפולנית, עיבד וצייר, יצחק בלפר, חניכו של יאנוש קורצ'אק בהוצאת ינוקא.
כמו כן תורגם הספר לאנגלית, אספרנטו, גרמנית, יפנית, ליטאית ורוסית.
עיבודים
בשנת 1978 הספר עובד למחזה "המלך מתיא בגטו; מחזה בעשר תמונות: מחזה לגיל הנעורים" בידי חיים טהרלב, ולמחזה "המלך מתיא הראשון", בידי דבורה עומר, בבימויו של אורי פסטר, והועלה לבמה בדצמבר 1985, בהפקת תיאטרון "הבימה".
בשנת 1958 צולם בפולין סרט המבוסס על העלילה בבימויה של ונדה יעקבוסקה.
ארון בין
אהרון פול בין (באנגלית: Aaron Paul Bean; נולד ב-25 בינואר 1967) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-4 של פלורידה מטעם המפלגה הרפובליקנית מאז ינואר 2023. בין ייצג את המחוז הרביעי בסנאט של פלורידה, שכולל את כל מחוז נסאו וחלקים ממחוז דובאל, מ-2012 עד 2022. מ-2000 עד 2008, הוא ייצג את המחוז ה-12 בבית הנבחרים של פלורידה.
קריירה פוליטית
בשנת 2012, כאשר מחוזות הסנאט של פלורידה הוגדרו מחדש, המחוז הרביעי כלל את כל מחוז נסאו וחלקים ממחוז דובאל, תוך שהוא משתלט על רוב הפרברים הצפוניים של ג'קסונוויל. בין בחר להתמודד במחוז החדש שנוצר, והתמודד מול נציג המדינה מייק ויינשטיין בפריימריז הרפובליקני. הוא זכה לתמיכתו של מושל פלורידה לשעבר ג'ב בוש. הוא גבר על ויינשטיין בבחירות המקדימות עם 64% מהקולות לעומת 36% של ויינשטיין, ועלה לבחירות הכלליות, שם התמודד מול המועמדת הדמוקרטית ננסי סודרברג, פקידה בכירה לשעבר במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית. למרות מחלוקת הבחירות והפרופיל הגבוה של סודרברג, זכה בין בקדנציה הראשונה שלו בסנאט של פלורידה עם 62% מהקולות.
בין הכריז על מועמדותו לייצג את המחוז הרביעי של פלורידה בקונגרס של ארצות הברית ב-3 ביוני 2022. הוא פעל להורדת האינפלציה והבטחת הגבול הדרומי של ארצות הברית. הוא גבר על שני יריבים בפריימריז הרפובליקני עם 68% מהקולות. בבחירות הכלליות, בין ניצח את המועמדת הדמוקרטית לשונדה הולוואי עם 60% מהקולות. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023. בקונגרס חבר בין בוועדת החינוך וכוח העבודה, בוועדה לעסקים קטנים ובוועדה לענייני תחבורה ותשתיות.
בשנת 2023 היה בין בין 47 הרפובליקנים שהצביעו בעד H.Con.Res. 21 שהורה לנשיא ג'ו ביידן להרחיק חיילים אמריקאים מסוריה בתוך 180 יום.
שום דבר עלינו בלעדינו
"שום דבר עלינו בלעדינו!" (באנגלית: ״Nothing about us without us״) הוא הסלוגן המעביר את הרעיון כי מדיניות צריכה להיקבע תוך השתתפות ישירה של חברי הקבוצה המושפעים על ידה. הסלוגן מתייחס בעיקר לקביעת מדיניות הרלוונטית לקבוצות מודרות (למשל: מדיניות בנושאי עוני, מיעוטים, אנשים עם מוגבלות, נשים ועוד) שלעיתים קרובות נעדרות הזדמנויות פוליטיות, חברתיות וכלכליות.
שורשיו של הביטוי במסורות הפוליטיות של מרכז אירופה ובפרט בפולין ב-1505 שם הועברו תחילה סמכויות החקיקה מן המלך לפרלמנט. לאחר מכן הפך לביטוי שגור בשיח על נורמות דמוקרטיות. ביטוי מקביל ושכיח מאוד הוא הסיסמה 'אין מיסוי ללא ייצוג'. שהיה נפוץ במלחמת העצמאות האמריקנית.
הביטוי באנגלית נכנס לשימוש על ידי אקטיביסטים נכים במהלך שנות ה-90. ג'יימס צ'רלטון, אקטיביסט וכותב אמריקני, מספר כי הוא שמע לראשונה את המונח בשימוש על ידי אקטיביסט דרום אפריקני בתחום המוגבלויות בשם מייקל מסותה. ויליאם רולנד, אקטיביסט נוסף מספר כי הוא שמע את הביטוי מפעיל ממזרח אירופה בשלב מוקדם יותר במהלך כנס בינלאומי לזכויות אנשים עם מוגבלות. בשנת 1998, צ'רלטון פרסם ספר תחת כותרת זו העוסק בזכויות אנשים עם מוגבלות. אקטיביסט נוסף בשם דייוויד וורנר השתמש באותה הכותרת לספרו שפורסם אף הוא ב-1998. הסלוגן משמש נקודת חיבור בין התנועות לזכויות אנשים עם מוגבלויות ברחבי העולם. הרעיון העומד ביסודו הוא שיש לתת לאנשים עם מוגבלות להחליט, לקבוע ולהשפיע בכל דבר הנוגע להם, כולל החלטות בנוגע לחייהם האישיים, קביעת מדיניות, ארגון מחקר, ועוד. הרקע לכך הוא ההיסטוריה במהלכה לא רק התעלמו מהעדפותיהם של אנשים עם מוגבלות אלא הם נתפסו כמי שאינם מסוגלים להביע העדפות, או שאין לתת לעמדתם משקל משום שהם משוללי רציונליות. עיקרון זה עולה בקנה אחד עם המודל החברתי למוגבלות הגורס כי תיקון החברה יתאפשר רק על ידי מתן ביטוי לקולם של אנשים עם מוגבלויות היות שלהם הידע והניסיון הרלוונטי על מנת לקדם שינוי במצבם.
טיג'אן תיאם
טיג'אן תיאם (בצרפתית: Tidjane Thiam; נולד ב-29 ביולי 1962) הוא איש עסקים איבוארי וצרפתי, פוליטיקאי לשעבר, בשנים 2015 – 2020 כיהן כמנכ"ל בנק "קרדי סוויס" משווייץ. תיאם הוא יושב ראש התאגיד Freedom Acquisition Corp. החל מ-2019 הוא חבר בוועד האולימפי הבינלאומי. תיאם, יליד חוף השנהב, שגדל בדת האסלאם, מחזיק באזרחות של חוף השנהב ושל צרפת. הוא התחנך בתיכון ישועי בצרפת והיה סטודנט מצטיין של מוסדות אוניברסיטאיים יוקרתיים בצרפת: אקול פוליטקניק, "אקול נסיונל סופרייר דה מין" ו"המכון האירופי למנהל עסקים". בהכשרתו הוא מהנדס ומומחה במנהל עסקים. תיאם כיהן בעבר בתפקידים בכירים, כולל כשר בממשלת חוף השנהב, ותרם למדיניות הכלכלית של מולדתו.
שנותיו המוקדמות ולימודיו
טיג'אן תיאם נולד בשנת 1962 באביג'אן בחוף השנהב (קוט דיוואר), כצעיר מבין שבעה אחים. הוא צאצא לשתי משפחות מיוחסות מסנגל ומחוף השנהב. מצד אמו הוא צאצא של יאמוסו, מלכת בני באולה, שלפי שמה נקראת עיר הבירה הנוכחית של חוף השנהב, יאמוסוקרו. אמו, מרייטו, הייתה אחייניתו של פליקס הופואה-בואני, מייסדה של חוף השנהב ונשיאה הראשון. אביו, אמאדו תיאם, עיתונאי במקצועו, נולד במשפחה מוסלמית בעיירה דגאנה בסנגל והיגר לחוף השנהב בשנת 1947. הוא תמך במאבקו של הופואה-בואני לעצמאות חוף השנהב וכיהן יותר מעשר שנים כשר בממשלות המדינה וזכה באות לגיון הכבוד של צרפת בדרגת קצין בכיר. דודו של תיאם, חביב תיאם, היה ראש ממשלת סנגל למעלה מעשר שנים וכיהן גם כיושב ראש האספה הלאומית של סנגל. הילדים גדלו בדת מוסלמית מתונה ופתוחה. אחד מהם עשה עליית רגל למכה, שניים הפכו לנוצרים קתוליים ואחר לנוצרי פרוטסטנטי. טיג'אן תיאם שמר על זהותו המוסלמית. בתום לימודיו בתיכון הקלאסי של אביג'אן, בשנים 1980 - 1982 למד תיאם במכינה בתיכון הפרטי הישועי סנט ז'נבייב בורסאי. לאחר מכן ב-1982 הוא היה האיווארי הראשון שהתקבל ללימודים באקול פוליטקניק היוקרתי בפריז. אחרי שבשנת 1984 סיים שם את לימודיו במתמטיקה מתקדמת ובפיזיקה, הוא השתלם כמהנדס עד שנת 1986 ב"בית הספר הלאומי הגבוה למכרות" בפריז, שבו היה הסטודנט המצטיין בשכבתו.
המשך לימודיו והתחלת הקריירה
ב-1986 קיבל תיאם מלגה ללימודי תואר MBA ב-INSEAD, "המכון האירופי למנהל עסקים", בפונטנבלו במסגרת תוכנית המלגות מקקינזי. אחרי סיום התואר השתתף בעת שנת שבתון בתוכנית הבנק העולמי לאנשי מקצוע צעירים בוושינגטון. לאחר מכן חזר לעבוד בניו יורק ובפריז בחברת מקקינזי לייעוץ בתחום הניהול, עד שנת 1994.
בממשל חוף השנהב
בשנים 1994 - 1999 השתתף תיאם באופן פעיל בתוכנית ההפרטה רחבת ההיקף שהעמידה את חוף השנהב בשורה הראשונה של מדינות אפריקה. התוכנית כללה את הפרטת הרשת הטלפונית, השירותים, הפקת החשמל, שדות התעופה, רשת הרכבות וחברות רבות במגזר החקלאי. ב-1998 נבחר תיאם על ידי הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס כאחד מ"מאה מקבלי ההחלטות של עולם המחר" (Young Global Leaders of Tomorrow), ובשנת 1999 נבחר על ידי אותו הפורום לחבר ב"ממשלת החלומות".
הקריירה הניהולית בזירה העסקית הבינלאומית
ב-10 במרץ 2015 נודע על עזיבתו את "פרודנשל" כדי להתמנות למנכ"ל הבנק "קרדי סוויס" במקום ברדי דאגן. כמנכ"ל קרדי סוויס בשנים 2019–2020 הוביל בהצלחה ארגון מחדש בבנק כדי לעצור את ההפסדים שבהם היה נתון. ב-2018 עמדה חבילת השכר שלו על סכום של 12.7 מיליון פרנק שווייצרי.
יועץ בזירה הבינלאומית
באוקטובר 1999 נתבקש תיאם על ידי ג'יימס וולפנזון להיות אחד מ-20 חברי המועצה המייעצת של הבנק העולמי. הוא היה לחבר ב"פאנל הקדמה באפריקה", רשות עצמאית לענייני אפריקה, שהוקמה בשנת 2007 בראשות קופי אנאן, ומטרתה להשגיח על יישום התחייבויות הקהילייה הבינלאומית כלפי אפריקה. תיאם נבחר גם לאחד המנהיגים של Opportunity International ולחבר במועצת המכון בלונדון לפיתוח השטחים שמעבר לים. בינואר 2011 הוא התמנה ליושב ראש קבוצת המומחים העליונה של G20 בענייני ההשקעות בתשתיות.
חייו הפרטיים
בשנת 1989 התחתן תיאם עם אנט, אפרו-אמריקאית מפנסילבניה, שהתאסלמה לצורך הנישואים. לזוג נולדו שני בנים. הוא דובר אנגלית, צרפתית וגרמנית.
הקהילה היהודית בניז'ני נובגורוד
היסטוריה
הקהילה של ניז'ני נובגורוד הוקמה על ידי חיילי הצאר, מכיוון שחייבים חיילים להתגורר בעיר בה שירתו. לאחר מכן הם הפכו לסוחרים והקהילה החלה לפרוח. עם פרוץ המהפכה ומלחמת האזרחים הרוסית, נרדפו יהודי העיר והקהילה השתקמה רק לאחר התפרקות ברית המועצות ומאז 1990, משמים חסידי חב"ד כמנהיגי הקהילה המקומית.
בית הכנסת ניז'ני נובגורוד
בשנת 1850 מנתה קהילת ניז'ני נובגורוד 300 איש והיו 3,000 איש בשנת 1913. בית הכנסת הוקם בתקופה שבין 1881 ל-1883. את בית הכנסת ניהל רב ראשי. שם הקימו ישיבה וקיימו שירותי דת, צדקה והלוויות.
כיום
תחיית הקהילה היהודית החלה בשנת 1989, כאשר כמה ערים יהודיות משפיעות ארגנו את מועדון התרבות היהודי. בהמשך, ליפה גרוזמן רשם רשמית את הקהילות הדתיות והחל לנקוט בפעולות להחזרת מבני בית הכנסת לידי הקהילה. בספטמבר 1991 הביא לפתיחת בית הספר היהודי וב-17 באפריל בית הכנסת קיים טקס פתיחה רשמי לאחר שיפוץ שנערך בו.
ג'ו ברנד
ב-2003 נכללה ברנד ברשימת חמישים הקומיקאים המצחיקים ביותר בבריטניה של עיתון האובזרבר.
ביוגרפיה
ברנד נולדה ברובע וונדסוורת' שבלונדון. אמה הייתה עובדת סוציאלית ואביה היה מהנדס מבנים. ברנד היא האמצעית במשפחה בת שלושה ילדים. כשהייתה בת ארבע עברה המשפחה לגור בכפר סנט מרי פלאט קרוב לעיר סבנאוקס במחוז קנט, בהמשך עברו לכפר בננדן (Benenden). היא למדה בבית ספר יסודי בסנט מרי פלאט ובבננדן, עד גיל 16 למדה בבית הספר לבנות טנברידג' ולס, אחר כך למדה בבית הספר התיכון לבנות הייסטינגס ובבקסהיל קולג'.
אחרי שעבדה בפאב, עבור ארגון בארנרדו, וכאחות סיעודית במעון למבוגרים עם קשיי למידה, התחילה ללמוד לתואר במדעי החברה ולתעודת הסמכה כאחות באוניברסיטת ברונל. אחר כך התחיל עבדה כאחות בריאות הנפש במשך עשר שנים בבית החולים בת'לם בלונדון, בבית החולים ספן קואד בסוונסי ובבית החולים מודסלי בדרום לונדון.
קריירה
הסוכן מלקולם הרדי שכנע את ברנד לפתוח בקריירת סטנד-אפ, והיא אימצה את שם הבמה "מפלצת ימית" (Sea Monster). ברנד לקחה חלק מתנועת הקומדיה האלטרנטיבית בבריטניה, והופיעה במועדונים אלטרנטיביים בלונדון באמצע שנות השמונים של המאה העשרים. בטלוויזיה השתתפה בתוכנית "סאטרדיי לייב".
בתחילה הסגנון של ברנד היה לספר בדיחות בטון מונוטוני ומשועמם, שורה אחר שורה ועם הפסקות ביניהן. היא הושפעה מתרבות הפופ והמדיה, ובבדיחות רבות התייחסה לסלבריטאים ואנשי ציבור. הופעתה במגפי ד"ר מרטינס, גזרתה הרחבה ושערה הקצר, נותרה קבועה במשך שנות השמונים והתשעים של המאה העשרים. בשל המראה שלה היו שמועות שהיא לסבית. ב-2007 הייתה ברנד הקריינית בתוכנית "Laughter & Tears: The Les Dawson Story", מחווה לקומיקאי לס דוסון ששודר ברדיו ה-BBC באוקטובר 2007.
ב-2010 השתתפה ברנד במופע צדקה "Channel 4's Comedy Gala" שנערך בעזרת בית החולים לילדים גרייט אורמונד סטריט וצולם ב-O2 ארנה בלונדון.
ב-2011 שיחקה ברנד בסרט "הנרי האיום". עוד ב-2011 דיבבה מופע פנטומיים (pantomime) "אלאדין" בתיאטרון ליריק האמרסמית'.
באוגוסט 2015 שפטה ברנד בתחרות ליצנים בפסטיבל הפרינג' באדינבורו.
ב-1993 החלה ברנד להופיע כחברת צוות קבועה יחד עם טוני הוקס בתוכנית המונולוגים "The Brain Drain" של ה-BBC. היא המשיכה להתקרב למיינסטרים הטלוויזיוני כשהופיעה בתוכנית משלה בערוץ 4 בשם "Jo Brand Through the Cakehole", אותה כתבה יחד עם ג'ים מילר. לברנד תוכניות טלוויזיה אחדות משלה בהן " Jo Brand's Commercial Breakdown". ב-1994 שיחקה בתפקיד קמע בפרק בסדרה "פשוט נהדרת". ב-2004 השתתפה בשעשועון "Star Spell" שהוא ספין-אוף של התוכנית "Hard Spell". הצלחתה בטלוויזיה נמשכה כשכיכבה בתוכניות כגון "Have I Got News for You" ו-"Qi", שבה השתתפה בסך הכול ב-34 פרקים.
ב-2004 הופיעה ברנד בפרק ספיישל של תוכנית האופנה "What Not to Wear" שבה עברה מייקאובר בידי טריני וודול וסוזנה קונסטנטין.
ב-25 במרץ 2007 הופיעה ברנד בתוכנית "Play It Again" שעבורה הייתה צריכה ללמוד לנגן בעוגב בארבעה חודשים בלבד. ההכנות היו כדי לנגן את הטוקטה ופוגה ברה מינור מאת יוהאן סבסטיאן באך בפני קהל של 8,000 איש באלברט הול בלונדון. כדי להתאמן בנגינה, היא ניגנה את הקטע "Dear Lord and Father of Mankind" - מזמור אהוב עליה, בפני באי הכנסייה בכפר בננדן בקנט, וליוותה רקדנים בהופעה בבלקפול טאוור.
ב-2007 השתתפה ברנד בגרסת הידוענים של התוכנית "Comic Relief Does Fame Academy". היא הייתה בין המתחרים בתוכנית "Comic Relief Does The Apprentice". ב-2009 הופיעה ברנד בתוכנית "Let's Dance for Comic Relief", והגיעה לגמר. בינואר 2013 השתתפה ברנד בתוכנית קומיק ריליף ספיישל בשם "Let's Dance for Comic Relief,". בינואר 2013 השתתפה בתוכנית הקומיק ריליף "The Great British Bake Off".
ברנד הייתה מנחה מחליפה במופע של פול או'גריידי ובתוכנית "The One Show". היא יצרה, הייתה שותפה לכתיבה וכיכבה בסיטקום של ה-BBC בשם "קדימה מתחילים!" (Getting On) לצדן של ג'ואנה סקנלן וויקי פפרדין. על תפקיד זה זכתה ברנד ב-2011 בפרס באפט"א לשחקנית הקומית הטובה ביותר. את הסדה ביימו פיטר קפלדי וסו טולי והיא סאטריה ריאלסטית על המצב בבתי החולים של שירות הבריאות הלאומי.
ב-2011 הנחתה ברנד את התוכנית "Jo Brand's Big Splash" בה ביצעה קטעי סטנד-אפ. התוכנית הופקה בחברת ההפקות שלה "What Larks! Productions".
ב-2014 כתבה ברנד ושיחקה בתפקיד רוז בפרק פיילוט של הסדרה הקומית של ערוץ Sky Arts בשם "Damned". עונה מלאה של הסדרה הוזמנה על ידי ערוץ 4 ושודרה ב-2016.
חיים אישיים
ב-1997 התחתנה ברנד עם ברני בורק בשרופשייר.
פרסים ומועמדויות
1992: פרס הקומדיה הבריטית - Top comedy club performer 1995: פרס הקומדיה הבריטית - מופע הסטנד-אפ הטוב ביותר
אנפה כחולה גדולה
אנפה כחולה גדולה (שם מדעי: Ardea herodias) היא מין של עוף מים אמריקאי ממשפחת האנפתיים ומהסוג אנפה. האנפה מצויה ברחבי אמריקה מקנדה וארצות הברית ועד לאמריקה המרכזית, איי הקריבים ואיי גלאפגוס. היא מזכירה מאוד את האנפה האפורה מאירופה ואסיה.
מאפיינים
אנפה זו היא הגדולה ביותר מאנפות אמריקה ומכאן שמה. היא אחת מהגדולות שבאנפות ואורכה 91–137 ס"מ, מוטת כנפיה 167–201 ס"מ, גובהה 116–138 ס"מ ומשקלה 1.8–3.6 ק"ג. היא בעלת נוצות כחולות-אפורות עד לבנות ובעלות מקור צהוב ארוך וחד.
האנפה מצויה בגופי מים שונים בביצות, אגמים, נהרות ואף חופים. היא מחפשת דגים, צפרדעים וחיות קטנות נוספות אותם היא חוטפת במהירות מהמים ובולעת בשלמותם.
האנפות מקננות בלהקות על ענפי עצים ומטילות עד 6 ביצים בקן.
סמסונג אלקטרוניקה
סמסונג אלקטרוניקה ושות' בע"מ היא חברה דרום קוריאנית רב לאומית לאלקטרוניקה, שבסיסה במחוז יאונגטונג, סוואן המהווה את חטיבת האלקטרוניקה של סמסונג המייצרת את המכשירים האלקטרוניים של החברה, בכללם מסכי טלווייזיה, מקררים, מוליכים למחצה, שבבי זיכרון וטלפונים ניידים.
אנפה כחולה גדולה
מאפיינים
הביצים והאנפות הצעירות נטרפות על ידי קתרטס תרנגולי, עורב אמריקאי, עורב שחור, עקב אדום-זנב, דביבון מצוי ודוב שחור אמריקאי. אנפות בוגרות נטרפות על ידי עיטם לבן-ראש, עיט זהוב, אוח וירג'יניה ועקב האריס. אנפות שמצויות במים עלולות להיטרף על ידי אליגטור אמריקאי או תנין אמריקאי.
סמסונג אלקטרוניקה
הכנסות החברה מהוות נתח משמעותי מכלל הכנסות קונצרן סמסונג. ב-2012 הכנסות החברה היוו כ-70% מהכנסות הקונצרן סמסונג. לסמסונג אלקטרוניקה פס ייצור של מפעלי הרכבה ורשתות מכירה הפזורים ב-74 מדינות ברחבי העולם והחברה מעסיקה כ-290,000 עובדים. זו אחת מיצרניות האלקטרוניקה הגדולות בעולם והיא חברת הטכנולוגיה השנייה בגודלה בעולם לפי הכנסות.
סמסונג היא יצרנית גדולה של רכיבים אלקטרוניים כגון סוללות ליתיום-יון, מוליכים למחצה, חיישנים, מצלמות ומסכים עבור חברות כמו אפל, סוני, HTC ונוקיה. בנוסף, החברה היא היצרנית הגדולה בעולם של טלפונים ניידים חכמים, כאשר קו מכשירי הסולסטיס סמסונג (Samsung Solstice) היה הראשון מתוצרתה בתחום זה, ובהמשך פיתחה וייצרה החברה את קו מכשירי סמסונג גלקסי הפופולריים. החברה היא גם ספקית גדולה של מחשבי לוח, במיוחד מכשירי אנדרואיד מדגם Galaxy Tab והיא נחשבת למפתחת שוק הפאבלטים עם משפחת המכשירים מדגמי Samsung Galaxy Note. היא פיתחה גם סמארטפונים בעלי יכולת קליטת 5G כולל Galaxy S10 ו-Galaxy Note 10 וטלפונים מתקפלים מדגמי Galaxy Fold. סמסונג היא גם יצרנית הטלוויזיה הגדולה בעולם מאז 2006 וכאמור, היצרנית הגדולה ביותר בעולם של טלפונים ניידים מאז 2011. זוהי גם יצרנית שבבי הזיכרון הגדולה בעולם ומשנת 2017 עד 2018 הייתה יצרנית המוליכים למחצה הגדולה בעולם.
הנהלה
בשנת 2012 מונה קוון או-היון למנכ"ל החברה, אך הוא הודיע באוקטובר 2017 שיתפטר במרץ 2018, בשל "משבר חסר תקדים". החל ממרץ 2018 החברה שומרת על מתווה של שלושה מנכ"לים, עם קי נאם קים, היון סוק קים ודונג ג'ין קו; בנוסף, ה.ס. הונג שימש כמנכ"ל נפרד לדרום מזרח אסיה מאז 2015.
סמארטפונים וטאבלטים
בפברואר 2010 הכריזה סמסונג על השקת מכשיר טלפון סלולרי חכם המבוסס על מערכת ההפעלה אנדרואיד שקיבל את השם סדרת סמסונג גלקסי S, הטלפון החל להימכר ב-25 ביוני 2010. בישראל מכירתו התחילה ברשת אורנג' ב-4 בנובמבר 2010, ומאוחר יותר ברשתות פלאפון וסלקום.
בשנת 2011 מכרה החברה ברחבי העולם לראשונה בתולדותיה למעלה מ-300 מיליון טלפונים ניידים, מתוכם, על פי חברת המחקר סטרטג'י אנלטיקס, נמכרו כ-36.5 מיליון סמארטפונים.
ברבעון השני של 2012, לפי נתוני חברת IDC, מכרה סמסונג 50.2 מיליון סמארטפונים (18.4 מיליון ברבעון המקביל הקודם) והחברה החזיקה ב-32.6% מנתח שוק הסמארטפונים בעולם (17% ברבעון המקביל הקודם). סמסונג המשיכה להוביל בתחרות עם אפל, אשר מכרה 26 מיליון מכשירי אייפון ברבעון האחרון והחזיקה ב-16.9% מנתח שוק הסמארטפונים בעולם (18.8% ברבעון המקביל הקודם). ניתוח שביצעה IDC קבע כי סמסונג הצליחה לתפוס את ההובלה בתחילת 2012 באמצעות ניצול לטובתה של מועדי הכרזות המכשירים החדשים של אפל ובמיוחד עם השקת מכשיר הגלקסי אס 3 (שמעל 10 מיליון יחידות שלו נמכרו תוך חודשיים), כאשר גם שאר המכשירים שייצרה סייעו לה בכך ובעיקר מכשיר ה-Note.
באוגוסט 2016 השיקה החברה את מכשיר הפאבלט גלקסי נוט 7, מכשירים רבים מסוג זה עלו באש כתוצאה מהתחממות המכשירים, היות שהמסך לחץ על הסוללה והיא התנפחה, מה שהביא לקריאה לתיקון של 2.5 מיליון מכשירים, ולאחר הישנות התקלה במכשירים חלופיים הודיעה החברה על הפסקת הייצור. באוגוסט 2017 השיקה החברה את מכשיר הפאבלט גלקסי נוט 8, מכשיר הדגל הראשון שלה עם שתי מצלמות אחוריות המשלב עט משוכלל ומסך גדול.
באוגוסט 2018 השיקה החברה את מכשיר הפאבלט החדש, גלקסי נוט 9, בעל מערכת קירור פנימית, סוללה בנפח גדול ביחס לאותה עת (4000 MAh) ועט משודרג עם חיבור Bluetooth המאפשר שליטה במספר רב של פונקציות במכשיר. בשנת 2019 הציגה החברה לראשונה סמארטפון בעל מסך מתקפל בשם סמסונג גלקסי פולד.
סדרות קווי המכשירים שייצרה החברה כוללים את Galaxy S ,Galaxy C ,Galaxy A ,Galaxy Note ,Galaxy Grand ועוד סדרות.
בפברואר 2020 השיקה סמסונג בסן פרנסיסקו את הגלקסי S20 S20+ ו-S20 אולטרה וגם מכשיר בעל מסך מתקפל בשם Galaxy Z Flip.
באוגוסט 2020 סמסונג השיקו את הגלקסי נוט 20, נוט 20 פלוס ונוט 20 אולטרה.
באוקטובר 2020 סמסונג השיקה את גלקסי S20 Fan Edition.
בפברואר 2021 סמסונג השיקו את גלקסי S21, S21 פלוס ו-S21 אולטרה.
בפברואר 2023 השיקה החברה את סדרת הS23, S23 פלוס, S23 ultra.
ירוק-כנף טלוא
יְרֹק־כָּנָף טָלוּא (שם מדעי: Euchloe ausonia) הוא מין של פרפר ממשפחת הלבניניים.
תפוצה ומרחב מחיה
צפון ומרכז איטליה, אוקראינה, יוון, בלקנים, רומניה, מולדובה, דרום אוקראינה, דרום ומרכז אירופה רוסיה אסיה, טורקיה, ישראל, ירדן, צפון עיראק, צפון איראן, אפגניסטן, קזחסטן ועד הימלאיה.
הם גרים באזורים חמים ויבשים, באחו ובביוטופים פתוחים אחרים.
תיאור
לו מוטת כנפיו של 40–45 מ"מ. לו נקודות ירוקות בכנפיו התחתונות. הנקבה צבע כהה יותר.
נקבת יְרֹק־כָּנָף טָלוּא מטילה ביצים. הזחל מפרחים ומפירות, ובפרט ממצליבים כדוגמת חרדל השדה. הם מופיעים בשני דורות - בין סוף פברואר ועד ליוני או תחילת יולי, אולם ברוב תפוצתם הם מופיעים בדור אחד.
ירוק-כנף טלוא הוא קרוב משפחה של המינים Euchloe crameri ו-Euchloe simplonia, וישנם מקורות המתייחסים אליהם כקבוצת מינים אחת.
תומר חנוכה
תומר חנוכה (נולד ב-1974) הוא מאייר וקריקטוריסט ישראלי המתגורר בניו יורק.
ביוגרפיה
בגיל עשרים ושתיים, לאחר שסיים שלוש שנות שירות חובה בצה"ל, עבר חנוכה לניו יורק. עם סיום לימודיו בבית הספר לאמנות חזותית (School of Visual Arts) הוא הפך משתתף קבוע במגזינים רבים. לקוחותיו כוללים את השבועון "טיים", "הניו יורקר", "ספין", "הניו יורק טיימס", "רולינג סטון", MTV, ו-Saatchi & Saatchi.
חנוכה שיתף פעולה גם עם אחיו התאום אסף חנוכה. השניים כתבו ואיירו את החוברת "ביפולר" (Bipolar) שיצאה לאור על ידי הוצאת קומיקס אלטרנטיבית (Alternative Comics) בארצות הברית, זכתה לתשבחות הביקורת והייתה מועמדת למספר פרסים. בשנת 2006 פרסם תומר את איש הפלצבו (Alternative Comics).
שנות ה-70 של המאה ה-14
שנות ה-70 של המאה ה-14 היו העשור השמיני של המאה ה-14, החלו ב-1 בינואר 1370 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1379.
קניצ'י פוקוי
פרופסור קניצ'י פוקוי (ביפנית: 福井 謙; 4 באוקטובר 1918 – 9 בינואר 1998) היה כימאי יפני, והמדען האסייתי הראשון שזכה בפרס נובל לכימיה.
פוקוי זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1981 בשותפות עם רואלד הופמן, בעקבות המחקר העצמאי שלהם בנושא המנגנונים של תגובות כימיות. עבודתו עטורת הפרסים התמקדה בתפקידם של מסלולים גבוליים בתגובות כימיות, ובפרט בכך שמולקולות חולקות אלקטרונים רופפים, שנמצאים במסלולי האורביטלים הקיצוניים ביותר (המסלול המולקולרי המאוכלס הגבוה ביותר (HOMO) והמסלול המולקולרי הלא מאוכלס הנמוך ביותר (LUMO)).
קורות חייו
פוקוי נולד בנארה, יפן, והיה הבכור מתוך שלושת הבנים של ריוקיצ'י פוקוי, איש עסקי חוץ, וצ'י פוקוי. בין השנים 1938 ו-1941, מחקרו של פוקוי היה מופנה לכיוון תורת הקוונטים ומשוואתו המפורסמת של ארווין שרדינגר. פוקוי האמין שפריצת דרך במדע נוטה להתרחש בעקבות חיבור לא צפוי של תחומים שונים.
בריאיון בעיתון "האינטליגנט הכימאי", קניצ'י מספר על דרכו אל לימודי הכימיה, שהחלה בבית ספרו היסודי. "'בחירתי בתחום הכימיה שלי לא קלה להסביר, שכן הכימיה מעולם לא הייתה המקצוע האהוב עלי בחטיבת הביניים ובשנות התיכון. למעשה, העובדה שאבי המכובד היה גאון בכימיה לכדה את לבי בהיסוס. ההתרחשות המכריעה ביותר בקריירה החינוכית שלי באה כשאבי ביקש את עצתו של פרופסור ג'ין-איטו קיטה מהאוניברסיטה הקיסרית של קיוטו בנוגע למסלול שאני צריך לבחור'."על פי עצתו של קיטה, ידיד אישי של פוקוי האב, הופנה קניצ'י הצעיר למחלקה לכימיה תעשייתית, שאיתה היה קיטה מזוהה. פוקוי הסביר כי הכימיה הייתה קשה לו מכיוון שהעדיף חשיבה לוגית על פני שינון. באותו הראיון, דן פוקוי גם בסיבה להעדפתו לכימיה התאורטית על פני הכימיה הניסיונית. אף על פי שהוא הגיע להישגים במדע התאורטי, הוא למעשה בילה את רוב המחקר המוקדם שלו על הניסוי. קניצ'י השלים עד מהרה יותר מ -100 פרויקטים וניירות ניסיוניים, והוא נהנה למדי מהתופעות הניסוייות של הכימיה. למעשה, בשלב מאוחר יותר בחייו - כאשר הפך למורה, הוא המליץ על עבודות חקר הדורשות ניסוי עבור תלמידיו. המדע התאורטי היה טבעי יותר לתלמידים, אבל על ידי הצעת או הקצאת פרויקטים ניסיוניים התלמידים שלו יכלו לחוות את הרעיונות שלהם הלכה למעשה, כמו שלדעתו, כל מדען צריך. לאחר סיום לימודיו באוניברסיטת קיוטו, בשנת 1941, פוקוי עבד במעבדת דלק של הצבא היפני במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1943, הוא מונה למרצה בתחום כימיית הדלק באוניברסיטת קיוטו והחל את הקריירה שלו ככימאי אורגני.
מחקר
פוקוי היה פרופסור לכימיה פיזיקלית באוניברסיטת קיוטו משנת 1951 ועד שנת 1982, וראש המכון הטכנולוגי של קיוטו בין השנים 1982 ו-1988. בנוסף, הוא היה חבר באקדמיה הבינלאומית למדע מולקולרי קוונטי וחבר מכובד באקדמיה הבינלאומית למדע. כמו כן הוא היה גם המנהל של המכון לכימיה בסיסית משנת 1988 ועד מותו. בנוסף היה פוקוי גם ראש האגודה הכימית של יפן מ-1983 עד 1984.
לצד פרס נובל, הוענקו לפוקוי פרסים רבים, וביניהם פרס האקדמיה היפנית בשנת 1962, פרס איש התרבות המצטיין בשנת 1981, מסדר השמש העולה בשנת 1988 ועוד פרסים רבים אחרים.
בשנת 1952, פוקוי ושותפיו הציגו את התאוריה המולקולרית-אורביטלית של תגובה בפחמימנים ארומטיים, שהתפרסמה בכתב העת של פיזיקה כימית. באותו הזמן, הרעיון שלו לא זכה לתשומת לב מספקת בקרב הכימאים. פוקוי ציין בהרצאת הנובל שלו בשנת 1981, כי "המחקר המקורי שלי קיבל מספר הערות שנויות במחלוקת. זה היה מובן מבחינה מסוימת. בגלל חוסר הניסיון שלי, הבסיס התאורטי לתוצאה בולטת זו היה מעורפל או לא ניתן כראוי."
המושג "אורביטלים גבוליים" שפוקוי השתמש בו, החל להיות מוכר לאחר כתיבת המאמר של רוברט ברנס וודוורד ורואלד הופמן בנושא הכללים הסטריאו-אלקטרים של וודוורד-הופמן, שיכלו לחזות את מהירות התגובה בין שני מגיבים, בשנת 1965. חוקים אלו, המתוארים בדיאגרמות, מסבירים מדוע חלק מזוגות האלקטרונים מגיבים בקלות בעוד שזוגות אחרים אינם מגיבים. הבסיס של חוקים אלו מצוי במאפייני הסימטריה של מולקולות ובמיוחד בנטייה של האלקטרונים. פוקוי הודה בהרצאת הנובל שלו, כי "רק אחרי הופעתו המדהימה של עבודתם המבריקה של וודוורד והופמן, נעשיתי מודע לכך שלא רק חלוקת הצפיפות, אלא גם למאפיינים המהותיים של האורביטלים יש חשיבות למגוון רחב של תגובות כימיות".
מלבד חקירה של התאוריה של תגובות כימיות, התרומה של פוקוי לכימיה כללה גם את התאוריה הסטטיסטית של התקרשות, סינתזה אורגנית על ידי מלחים אנאורגניים וקינטיקת פולימרים. בריאיון למגזין "המדע החדש" בשנת 1985, העביר פוקוי ביקורת על השיטות שאומצו באוניברסיטאות ובתעשיות יפניות במטרה לשפר את המדע ואת הבנת העולם. פוקוי גם נזף במחקרי התעשייה היפנית וציין כי "סביר יותר שהתעשייה תשלב את המאמץ המחקרי לעסק היומיומי שלה. זה מאוד קשה לדבר להיות מעורב עם כימיה טהורה. יש צורך לעודד מחקר ארוך טווח גם אם אנחנו לא יודעים את מטרתו וגם אם היישום שלו אינו ידוע".
שנודה השלישי
האפיפיור שנודה השלישי (ערבית: بابا ٱلإسكندرية شنودة ٱلثالث; ערבית מצרית: البابا شنوده; קופטית: Ⲡⲁⲡⲁ Ⲁⲃⲃⲁ Ϣⲉⲛⲟⲩϯ ⲅ̅; נולד כנט'יר גיד רופאאיל نظير جيد روفائيل, 3 באוגוסט 1923 - 17 במרץ 2012) שימש כמנהיג המיעוט הנוצרי במצרים כאשר כיהן כאפיפיור ה-117 של אלכסנדריה והפטריארך של כל אפריקה במושב האפיפיור הקדוש של סנט מארק המטיף בכנסייה הקופטית האורותודקסית של אלכסנדריה. שימש גם כראש הסינוד הקדוש של הפטריארכיה האורתודוקסית הקופטית של אלכסנדריה. נחשב לדמות שמרנית בתוך הכנסייה; ודמות מכובדת גם בקרב הקהילה המוסלמית. ב-2003 היה חתן הפרס הבינלאומי לזכויות האדם על שם מועמר קדאפי.
כשבעה חודשים לאחר מותו, נבחר במקומו תאודורוס השני.
Perfect Illusion
Perfect Illusion (בעברית: אשליה מושלמת) הוא סינגל הבכורה שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית ליידי גאגא מאלבום האולפן החמישי שלה Joanne. השיר התאפשר להורדה דיגיטלית החל מ-9 בספטמבר 2016 דרך חברת ההקלטות אינטרסקופ רקורדס. השיר נכתב והופק על ידי גאגא, קווין פארקר, מארק רונסון ובלאדפופ. זמן קצר לאחר יציאתו, עלו השערות שהשיר מופנה על החבר לשעבר של גאגא, טיילור קיני. לאחר מכן הן הופרכו על ידיה.
להקלטת השחרור קדמו מספר טיזרים וקולאז' של תמונות של חשבון המדיה החברתית שלה באינסטגרם. מבקרי המוזיקה נתנו ביקורות מעורבות חיוביות על השיר, עם רבים מהם צוין דמיון עם העבודה של המוזיקאי האמריקני ברוס ספרינגסטין. מבחינה מסחרית, השיר דורג במקומות גבוהים במצעדים והגיע למקום ה-15 במצעד הבילבורד הוט 100 של ארצות הברית. בנוסף, כבש את המקום הראשון במצעדי המדינות של צרפת, בלגיה, פינלנד, יוון, וספרד, והגיע לעשירייה הראשונה בצ'כיה, הונגריה, איטליה, סקוטלנד, וסלובקיה. השיר נכלל במסע ההופעות של גאגא ב-2017, "Joanne World Tour".
רקע
לאחר צאת אלבומה השלישי, Artpop בשנת 2013, גאגא החליפה לעצמה סוכן והצטרפה לחברה לייב ניישן אנטרטיינמנט, ביחד עם המנהל שלה בובי קמפבל. לאחר מכן נראתה כי החלה לשנות את תדמיתה הציבורית בתקשורת ושמה דגש על קולה ושמרה על איפוק והתנהלות שקטה מאשר בשנים הקודמות שלה. לאחר מכן הוציאה אלבום ג'אז משותף עם הזמר האמריקאי טוני בנט בשם, Cheek to Cheek בשנת 2014. האלבום אף זכה בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום הג'אז הטוב ביותר" בשנת 2015. בחודש ינואר 2016 זמן קצר לאחר שזכתה בפרס גלובוס הזהב גאגא אישרה כי החלה לעבוד על אלבום האולפן החמישי שלה שיצא השנה בדגש על מראה חדש שהיא תציג עבורו.
בשנות 2015 ו-2016 גאגא החלה לשתף תמונות חדשות שלה ברשתות החברתיות שמראות אותה עובדת על מוזיקה חדשה, בהמשך נחשף כי באלבום מעורבים המפיקים רד וואן, ג'ורג'ו מורודר, מארק רונסון וניל רוג'רס, בין היתר. רונסון אישר את שיתוף הפעולה שלהם והוסיף כי המוזיקה שנרשמה עם גאגא היא "חלק מהמוזיקה האהובה עליו שעליה באמת עבדה אי פעם, זה מדהים, אני אוהב את זה ולא יכול לחכות עד שאנשים ישמעו אותה". ב-17 באוגוסט 2016, גאגא שיתפה בחשבונה באינסטגרם 12 תמונות שמרכיבות ביחד את המילים, "September", "Lady Gaga", "New Single". שמרמזות על תאריך הוצאת הסינגל המוביל באלבום.
מוזיקה ומילים
לדברי מארק סאבג מהאתר "BBC Music" השיר הוא שיר עם ג'אנר דיסקו-רוק. לואיס קורנר מהאתר דיגיטל ספיי, הרגיש שרקע השיר רמז לתקופות האלבום הקודמות של גאגא. הוא כינה את הליבה שלו כ"שיר פופ פשוט", אשר חזר אל השירים הראשונים שלה כמו "Just Dance" ו-"Poker Face" משנת 2008. המגזינים גלמור ורולינג סטון דיווחו כי חלק מהמאזינים מצאו קווי דמיון בין השיר לבין "Papa don't Preach" של מדונה משנת 1986. בתגובה להשוואות, אמר רונסון לרולינג סטון "ברור, סוג של תאונה". בריאיון עם רולינג סטון, המפיק בלאדפופ אמר כי "Perfect Illusion" הוא "שיר רוק גדול שגורם לך לרצות לרקוד". לדבריו, במהלך ההקלטה הם לא דנו על הצליל בפועל של השיר. בלאדפופ גם פירט על השיר שהוא מכיל רגעיים מסורתיים והשפעות של נשמה, אך לא באופן מילולי.
מבחינה מילולית, "Perfect Illusion" נתקל בבעיה במערכת יחסים, ומכאן שמו של השיר. גאגא תיארה אותו בריאיון עם "iHeartMedia" כ-"אקסטזה מודרנית... מצאנו את הדרך המתוקה והפשוטה שלנו לומר את זה, אני מקבלת את האדרנלין החולה בכל פעם שאני שומעת אותו". היא עוד הבהירה כי המילים בסופו של דבר הן על פרשנות בתקשורת החברתית ואת הבעיות פנים אשר כול אחד מנסה להציג ייצוג מושלם של עצמו. דיווחים בתקשורת משערים כי המילים מדברות על הפרידה מבן זוגה השחקן האמריקאי טיילור קיני, בסביבות יולי 2016. סמנתה שנור מהערוץ E! פענחה את המילים, ואמרה כי לדעתה החזרה של גאגא על הביטוי "אשליה מושלמת" הוא על היחסים שלהם. גאגא הגיבה לגבי השמועה במהלך ריאיון עם תחנת הרדיו "SiriusXM" ואמרה כי השיר לא היה עבור קיני, ולא היה מסלול "נקמה", גאגא, "אני אוהבת את טיילור כל כך הרבה, והשיר הזה לא בשביל להכות בו ... זה שיר על כולנו, ואני לעולם לא הייתי משתמשת בשיר שלי או רוצה להשתמש בציבור כדי לפגוע במישהו שאני אוהבת כל כך הרבה".
ביקורת
עם צאתו של "Perfect Illusion", קיבל השיר ביקורות מעורבות ממבקרי מוזיקה אך טובות ברובן. אליס וינסנט מהעיתון הבריטי דיילי טלגרף, נתנה לשיר 4 כוכבם מתוך 5 וציינה כי, "זה כיף לדעת שהיא חזרה לתקופת "Just Dance", גאגא" והוסיפה שהופעותיה עם השיר "מאוד מרגשות". עבור ג'ס דנהם מהעיתון בלונדון אינדפנדנט, "השיר נוטה לכיוון רוק ולא ל-"Just Dance" או "Poker Face", ואמר שהופעת הבכורה של השיר הייתה מקום מצוין להיות במועדון קטן בלונדון". האתר "Idolator" כינה את גאגא כ-"אלת רוק", והצליל הכהה והמטושטש של השיר הולך יותר לכיוון Born This Way, מאשר לשירים של האלבום Artpop, משנת 2013. האתר סיים את ביקורתו בכך שאמר ש-"זוהי העזיבה של גאגא מהז'אנר דאנס-פופ שהייתה לה בקריירה שלה לאורך השנים". כתב מהעיתון הניו זילנד הראלד, בניו זילנד כינה את השיר "כפרשת פופ-רוק, עם מעט פחות משרידי האלקטרו-פופ שהיינו מצפים לה מעבודתה הקודמת", ג'ייק ויזואנאת' מהמגזין האמריקאי "V" נתנן ביקורת טובה לשיר ואמר שזוהי "חזרה אמיתית לעניין על גאגא ושיבח את שמירת קולה בחזית השיר". ביציאתו השיר קיבל התייחסות גם מאתרים ישראליים כגון, מאקו, פרוגי, ווינט, נענע 10, שציינו את ג'אנר השיר וחזרתה של גאגא לתעשיית המוזיקה עם אלבום חדש. מגזין הבילבורד האמריקאי שיבח את השיר ואת חזרתה של גאגא שקרא לה "חזרתה של אייקון הפופ". קייטלין טיפאני מהאתר "The Verge" השוותה את השיר ל-"Bad Romance", ואמרה כי הוא עוד זריקת אדרנלין של להיט גדול מעורפל בשנות השמונים של הסינתיסייזרים. ריאן דאלי מ-NME, שיבח את שירתה של גאגא ואמר על השיר כי "השפעות הדיסקו שלו משגשגות כוח גדול". הכתב קויין פדאלון מהעיתון לוס אנג'לס טיימס, התרשם מאוד משינוי המפתח של גאגא והחמיא לה על שירתה. יו מקינטייר מפוברס טען ש-"המסלול מצליח במקביל לקחת את גאגא לכיוון אחר, תוך שמירה על כמה מן התכונות שהפכו אותה לפופולרית כל כך". השיר גם זכה בפרס "הלהיט הבין לאומי הטוב ביותר" בטקס פרסי ה-MTV MIEW בחודש יוני 2017.
מסחר
בארצות הברית "Perfect Illusion" הגיע לראשונה למקום ה-15 במצעד הבילבורד הוט 100 והפך לשירה ה-23 שנכנס אי פעם למצעד. בנוסף הגיע למקום השני במצעד השירים הדיגיטליים לאחר שמכר כ-100,000 עותקים בשבועו הראשון, ונכנס למקום ה-25 במצעד שירי הזרמות המדיה לאחר שקיבל כ-8.3 מיליון הזרמות בארצות הברית בשבוע לצאתו. במצעדי הרדיו של הבילבורד, "Perfect Illusion" נכנס למקום ה-32 מתוך כ-40 מקומות במצעד שירי הפופ, ולמקום ה-32 במצעד שירי הפופ למבוגרים. שבוע לאחר מכן במצעד הפופ עלה למקום ה-22 ובמצעד הפופ למבוגרים למיקום ה-17. השיר קיבל מעל ל-29.8 מיליון הזרמות בארצות הברית נכון ל-6 בפברואר 2017. במצעד שירי הדאנס השיר נכנס לראשונה למקום ה-13 ובכך הפך לשירה השלישי עם המיקום הנמוך ביותר במצעד בכול הזמנים. בקנדה "Perfect Illusion" הגיע למיקום ה-17 במצעד קנדה הוט 100. לאחר מכן הגיע לתואר זהב על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות של קנדה" עם מכירות של כ-40,000 עותקים.