cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
וולגה ניז'ני נובגורוד
היסטוריה
הישגיה העיקריים של הקבוצה הם הניצחון על סאטורן ראמנסקו במסגרת הגביע הרוסי בעונת 2009 וההעפלה לשמינית גמר הגביע, הקבוצה ניצחה באזור אוראל והוולגה בליגה השנייה בעונת 2008 והעפילה לליגת המשנה, שם שיחקה במשך שתי עונות רצופות. בנובמבר 2010 הקבוצה הבטיחה את המקום השני בליגת המשנה והעפילה לראשונה לליגת העל הרוסית בהישג שנחשב לגדול ביותר בתולדותיה מאז ההעפלה לשמינית גמר הגביע הרוסי, שנה וחצי קודם.
בעונת 2010/2011 של הגביע הרוסי, הקבוצה העפילה שוב לשמינית גמר הגביע אחרי ניצחון נוסף על קבוצה מהליגה הבכירה, היא גברה 5:0 על ספרטק נלצ'יק, שהובילה במחזורים הראשונים של הליגה וסיימה רביעית. בשמינית גמר הגביע הקבוצה הפסידה 4:1 לדינמו מוסקבה. בעונת 2011/2012 העפילה בפעם הראשונה לחצי גמר הגביע הרוסי. בהתאם לתוצאות עונת 2013/14 הקבוצה ירדה מהליגה העליונה וחזרה לליגת משנה.
ביולי 2016 הוחלט לפרק את המועדון ואת מקומה בליגה הרוסית נטלה קבוצת אולימפץ.
Domino
Domino הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי להקת ג'נסיס מאלבומם Invisible Touch אשר יצא ב-1986. השיר הוא השישי באלבום. המוזיקה נכתבה על ידי חברי הלהקה והמילים נכתבו על ידי הקלידן, טוני בנקס. השיר מחולק לשני חלקים "In the Glow of the Night" ו-"The Last Domino".
מילים נרדפות (סרט)
מילים נרדפות (בצרפתית: Synonymes) הוא סרט דרמה בהפקה ישראלית-צרפתית משנת 2019 של הבמאי הישראלי נדב לפיד. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, שבו זכה בפרס דוב הזהב.
Domino
אף על פי שלא יצא כסינגל, השיר הגיע למקום ה-29 במצעד Hot Mainstream Rock Tracks שבארצות הברית.
ה"בי-סייד" של השיר Tonight, Tonight, Tonight, כלל את החלק הראשון של השיר "In the Glow of the Night" והבי-סייד של השיר Invisible Touch היה החלק השני של השיר "The Last Domino".
בשנת 2014 דירג הגרדיאן את השיר כאחד מעשרת השירים הטובים ביותר של ג'נסיס.
מילים נרדפות (סרט)
עלילה
יואב (טום מרסייה) הוא צעיר ישראלי שהשתחרר משירות בצה"ל ומהגר לפריז, מתוך תחושה שהוא מוכרח לברוח ממולדתו, בתקווה שצרפת והשפה הצרפתית יגאלו אותו מהטירוף בישראל. הבריחה אינה מתמצית במרחב הפיזי בלבד: יואב מבקש לברוח מזהותו כישראלי, ולא רק מישראל עצמה. בצרפת הוא מסרב לדבר עברית, לפרט על שירותו הצבאי ואף מנתק קשר עם משפחתו. פעולתו הראשונה בצרפת היא רכישת מילון צרפתי, וניסיון כפייתי לרכוש את השפה במהרה.
Domino
ליריקה
ב-DVD ההופעה של הלהקה When in Rome 2007, נראה וידאו קצר שבו הקלידן טוני בנקס מדבר על השפעותיו של שירי ג'נסיס הווידאו נקרא "Tony talks about his inspiration". בנקס סיפר שהשיר היה השפעה ממלחמת לבנון הראשונה על חדר במלון בביירות לפני שהעיר מופצצת.
מילים נרדפות (סרט)
עלילה
כשנשאל על תוכניתו, בפריז, זה משיב "להיות צרפתי". בת שיחתו משיבה כי אין זה מספיק, ואכן, עד מהרה מגלה יואב כי אין לו בצרפת קרקע יציבה ותוכנית פעולה.
Domino
הופעות
לפני שהשיר נוגן, המתופף והסולן פיל קולינס סיפר על אפקט הדומינו אשר עלול לקרות לקהל בקטע הראשון או שעלול לקרות לאנשים בקטע השני (עם האורות שנדלקו על קטע זה שלהקהל) פעמים רבות.
מילים נרדפות (סרט)
עלילה
כבר ביומו הראשון, הגיבור כמעט מת מן הקור, אך בסופו של דבר ניצל הודות לזוג צרפתים שגר בדירה הסמוכה.
Domino
הופעות
השיר בוצע בסיבובי ההופעות של Invisible Touch, The Way We Walk, Calling All Stations ו-Turn It On Again.
מילים נרדפות (סרט)
עלילה
ניסיונותיו של יואב למצוא את מקומו בצרפת אינם עולים יפה. הוא אינו מוצא כיוון תעסוקתי, לא משתלב בסביבה וניסיונו לעסוק בדוגמנות מסתיים בהטרדה מינית מצד האמן.
Domino
הופעות
השיר בביצוע חי נמצא בשני אלבומי הופעה של הלהקה The Way We Walk, Volume Two: The Longs ו-Live Over Europe 2007. אולם השיר גם מבוצע בסרטי ההופעות של הלהקה Genesis Live at Wembley Stadium, The Way We Walk - Live in Concert, ו-When in Rome 2007.
מילים נרדפות (סרט)
עלילה
בהמשך, זה נאלץ למצוא עבודה בחברת אבטחה המאוישת על-ידי ישראלים, אליה הוא יכול להתקבל תודות לניסיונו הצבאי. עם זאת, הוא מסרב לדבר עברית עם הישראלים, ובאחד מרגעי השיא בסרט אף מועל בתפקידו כמאבטח, ומכניס את קהל לתחום השמור (קונסוליה ישראלית) בניגוד להוראות, תוך שהוא מכריז כי "אין יותר גבולות". מעשיו של יואב בשירות הצבאי אינם מפורשים, אך ישנו פלשבק אחד משירותו, במהלכו יורים על מטרות דמה במהלך אימון מטווחים. באמצעות קצב הירי, מבצע יואב שירים, והקצין הבכיר צריך לזהות באיזה שיר מדובר. עוד מוזכר טקס יום זיכרון בבית עלמין צבאי, שבו מבצעות חיילות את השיר העליז הללויה.
סמלים בולטים בעלילה
בסרט נפרסים בפני הצופה סמלים רבים הבונים את המסר בנפרד מן העלילה.
המוסך למטרות מיוחדות
המוסך למטרות מיוחדות (ברוסית: Гараж особого назначения) הוא שמה של יחידת סמך מבנית של שירות האבטחה הפדרלי של הפדרציה הרוסית. על פי החוק "אודות אבטחת המדינה", עובדי המוסך מבטיחים את תנועתם הבטוחה של נשיא הפדרציה הרוסית, ראש ממשלת הפדרציה הרוסית, ראשי שני בתי האספה הפדרלית של הפדרציה הרוסית, וכן מנהיגי כל המדינות הזרות המבקרים ברוסיה.
בתקופת האימפריה הרוסית
בחצר משק הבית הקיסרי תמיד העניקו תשומת לב ראשונית לרכבים, שכן קיסרי רוסיה תמיד היו די ניידים. מכוניות הראשונות ברוסיה הופיעו בסוף המאה ה-19 ומיד משכו את תשומת ליבם של השלטונות.
האבות המייסדים של גוף המוסך הקיסרי נחשבים לשני נהגים מכובדים - שר משק הבית הקיסרי, הברון ולדימיר בוריסוביץ' פרדריקס והנסיך ולדימיר ניקולאייביץ' אורלוב. אורלוב מילא תפקיד מוביל במשיכת הקיסר לאמצעי תחבורה חדש, והפך, למעשה, לנהג האישי הראשון של ניקולאי השני
המכונית הראשונה שקנה הנסיך אורלוב, הופיעה בצארסקויה סלו בתחילת 1906. היא נרכשה בצרפת מדגם דלאוני-בלוויל עם גוף משולש-פייטון. המכונית סיפקה חידוש יקר ונדיר באותה תקופה - פנסים הופעלו באמצעות חשמל. עד מהרה נרכשו עוד ארבע מכוניות, כולן מותגי מרצדס.
כמעט במקביל לרכישת מכוניות, נבנו בנייני מוסך בצארסקויה סלו ובפטרהוף. בקומת הקרקע היו כמה חניות למכוניות, סדנאות ואחסון, כמו גם שירותים נלווים. הקומה השנייה שימשה כשיכון לעובדי המוסך.
במקביל להופעתן של המכוניות הראשונות, שהצי שלהן המשיך להתרחב בהדרגה, היה צורך דחוף במומחים מוסמכים המסוגלים לנהוג ולתקן מכוניות שרד. באמצע 1906 נפתח במוסך בית ספר מיוחד לנהיגה. למעשה, זה היה בית הספר הראשון לנהיגה ברוסיה. הנסיך אורלוב מינה את אדולף קגרס לנהלו.
בתחילת 1907 נפתרו הנושאים הבסיסיים העיקריים הקשורים להקמת המוסך הקיסרי הרוסי. למעשה, מוסך הוד מעלתו הקיסרית (Собственный Его Императорского Величества гараж) היה הגוף שממנו נוצר בהמשך "המוסך למטרות מיוחדות".
שר משק הבית הקיסרי הכין ב-18 בפברואר 1907 פתק לקיסר ניקולאי השני "אודות הארגון הזמני של יחידת הרכב". מסמך זה הוא שהניח למעשה את היסוד להפיכתו של גוף חדש ליחידה עצמאית קבועה של משרד משק הבית הקיסרי.
באותה עת היו ארבע קטגוריות של מכוניות במוסך של הוד מלכותו הקיסרית. הראשונה כונתה "מכוניות הוד מלכותו", או "קיסריות" - מכוניות אלה שימשו רק את ניקולאי השני, הקיסרית אלכסנדרה פיודורובנה וילדיהם. הקיסר העדיף את מכוניות דלאוני-בלוויל הצרפתיות.
אם בשנים 1906–1908 מכונית המצעד העיקרית של ניקולאי הייתה דלונה-בלוויל משולש פיטון 40 כ"ס, אז בשנת 1908 קיבל המוסך דגם חזק יותר עם מנוע של 70 כוחות סוס ומרכב מסוג לנדאו, שכאשר חלקו העליון נפתח לחלוטין, הפך לפייטון.
בשנת 1909 נוספה לימוזינה לנדאו, שנבנתה על ידי בונה כלי רכב פריזאי אחר — Kellneretsesfils ("קלנר ובניו"). בספרות המודרנית לימוזינה זו מכונה SMT, שהיא הקיצור ל־Sa Majestele Tsar, שפירושו בצרפתית "הוד מלכותו הצאר".
צמחיית ישראל ברשת
צמחיית ישראל ברשת הוא אתר אינטרנט המכיל מידע מדעי על אודות מיני הצמחים בישראל ובסביבתה: תצלומיהם, נתוני התפוצה שלהם, המאפיינים המורפולוגיים ועוד. את האתר הקימו פרופ' אבינעם דנין, שסיפק את המידע שבאתר, ובנו, ברק דנין, האחראי מנעוריו לצד המחשובי.
המוסך למטרות מיוחדות
בתקופת האימפריה הרוסית
הקטגוריה השנייה כללה מכוניות סוויטות או "פרשות". השלישית כללה מכוניות שנרכשו עבור מפקד הארמון. הקטגוריה הרביעית כללה משאיות. בנוסף למוסך הקיסרי, במשרד מפקד הארמון, שהיה אחראי על ההגנה ואבטחת הריבון, היה חניון גדול.
צמחיית ישראל ברשת
תחילתו של אתר האינטרנט באתר הגן הבוטני הלאומי על ידי גלעד אשכנזי, ובהמשך ביוזמה של אודי אורון, שהקים ב-2006 את אתר "צמחיית ישראל ברשת" הראשון. מימון האתר נעזר במימון המונים באתר "מימונה". את מרבית תצלומי הצמחים שבאתר צילם פרופ' דנין, ואליהם נוספו תרומות של צלמים רבים, ובהם שנהרג במלחמת ששת הימים, ותצלומיו נתרמו על ידי אלמנתו. באתר כ-9000 תצלומים של 2,024 מתוך 2,856 מינים של ישראל (כולל החרמון) ותמונות נבחרות מירדן.
פרופ' דנין תיאר את אופי האתר:
שגרירות ישראל ברומא
שגרירות ישראל ברומא היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל באיטליה. השגרירות נמצאת ברחוב ויה מיקלה מרקאטי 14 ברומא.
שגריר ישראל הנוכחי באיטליה הוא אלון בר, שמונה לתפקיד ב-2022. חוץ משגריר ישראל באיטליה, הנושא בתפקיד זה משרת גם כשגריר ישראל לסן מרינו. למוסדות האו"ם ששוכנים ברומא: ארגון המזון והחקלאות (FAO), הקרן הבינלאומית לפיתוח חקלאי (IFAD) ותוכנית המזון העולמית (WFP) ישנה שגרירות נפרדת.
היסטוריה
יחסיהן הדיפלומטיים של ישראל ואיטליה כוננו עם הקמת מדינת ישראל ב-1948, אז מונה השגריר הישראלי הראשון באיטליה אריה אורון.
המחלקה הקונסולרית ברומא
הקונסול הנוכחי הוא חנוך עמדי.
סורת אל-בינה
סורת אל-בַּ֫יִּנַה (ערבית: سورة البينة), היא סורה מספר 98 בקוראן. סורה קצרה זו מונה שמונה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל (جبريل) במדינה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת א-טלאק ולפני סורת אל-חשר.
חלקה הראשון של הסורה מתאר את "עמי הספר", הם הנוצרים והיהודים המונותאיסטים, ואת הפוליתאיסטים שאימצו את אללה לצד אלוהויות אחרות, כמי שהוצגה להם "הראיה", קרי מוחמד שליח האלוהים והקוראן, אולם חלקם לא האמין בעדות זו ולא המיר את דתו. כל שנצטווה עליהם, גורסת האַ֫יַה החמישית, הוא לעבוד את אללה כאל יחיד, להתפלל לו ולתת צדקה (אלזכאה).
חלקה השני של הסורה מלמד כי אלו שיתכחשו לדרישות בסיסיות אלו הם "הרעים שבברואים" ודינם הוא הגהנום, ואילו "המאמינים ועושי הטוב" הם הטובים שבברואים וגמולם יהיה גן העדן לנצח נצחים.
מאזדה 6
מאזדה 6 (נקראת גם Mazda6) היא רכב מנהלים מתוצרת יצרנית הרכב היפנית מאזדה שהוצגה ב-2002.
מנועים
למאזדה 6 שישה סוגי מנועים:
בישראל
בישראל משווקת המכונית בגרסאות מנוע 2.0 ליטר ו2.5 ליטר, עם תיבת הילוכים אוטומטית בלבד. הגרסה הזולה יותר זכתה להצלחה בציי רכב ובחברות הליסינג. בשנת 2008 הוחלף מנוע ה-2.3 ליטר במנוע 2.5, ומנוע ה-2.0 ליטר שופר.
האביב הרומאי של גב' סטון
האביב הרומאי של גב' סטון (באנגלית: The Roman Spring of Mrs. Stone) הוא סרט רומנטי בריטי משנת 1961, בבימויו של חוסה קווינטרו, עם ויויאן לי (בסרטה לפני האחרון) ווורן בייטי (בסרטו השני) ולוטה לניה בתפקידים הראשיים.
פלימות' סופרבירד
פלימות' סופרבירד (באנגלית: Plymouth Superbird) היא "מכונית שרירים" ("Muscle car" ), לשימוש רחוב או ל"מרוצי דראג" ("Drag racing" ), בתצורת מכונית ספורט אשר יוצרה על ידי "חטיבת "פלימות'" ("(Plymouth (automobile") בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בשנת המודל 1970 (החל מ-22 באוקטובר 1969).
התניה של קרן המטבע הבין-לאומית
התניה (באנגלית: conditionality) היא הקשר שבין מימון מקרן המטבע הבין-לאומית לבין יישום מדיניות כלכלית על ידי מדינות שנעזרות במימון מהקרן. התניה דורשת מהמדינה הלווה לנקוט במדיניות מאקרו-כלכלית מסוימת, שבמצב אחר היא לא הייתה נוקטת בה, כשהיא לווה כספים מקרן המטבע. מטרת ההתניה היא לוודא שמשאבי הקרן המסופקים למדינות ישמשו בהתאם למטרות הקרן ולהבטיח שהמדינה תוכל להחזיר את הכסף שלוותה. זהו מרכיב יסודי בכל הלוואות הקרן.
מדיניות זו מתמקדת בעיקר בייצוב הכלכלה, ביטול מדיניות סחר פרוטקציוניסטית והטמעת מדיניות שוק פתוח במדינה הלווה. כאשר הקרן והמדינה חותמות על הסכם, הן מסכימות על התנאים להלוואה. תנאים אלה כוללים בדרך כלל מגבלות על הרחבת האשראי, רפורמות במערכת הפיננסית, וטיפול ברזרבות מטבע חוץ וגירעון תקציבי.
היסטוריה
קרן המטבע הבין-לאומית הוקמה בשנת 1944 (לאחר מלחמת העולם השנייה) במסגרת הסכם ברטון-וודס והחלה לפעול הלכה למעשה בשנת 1946. מטרת הקמת הקרן הייתה לקדם יציבות ושגשוג במערכת המוניטרית והפיננסית הבין-לאומית, בעיקר על ידי מתן הלוואות למדינות העומדות בפני מחסור במטבע זר. הסיוע הכלכלי של הקרן מעניק למדינות מרחב נשימה, בזמן שהן מתאימות את המדיניות הכלכלית שלהן כדי לפתור את הקושי במאזן התשלומים.
מדיניות ההתניה של הקרן הוצגה לראשונה בשנת 1952 כאמצעי לשיקום מאזן התשלומים של המדינות החברות בקרן, לוודא שמשאבי הקרן לא יתבזבזו ושהקרן תקבל את הלוואותיה בחזרה ובשנת 1969 הוכנסה באופן רשמי למסמכי הייסוד של הקרן. עד 1979 התמקדה ההתניה במדיניות המוניטרית והפיסקלית ובשער החליפין של המדינות החברות.
החל משנות ה-80 ובמיוחד לאחר 2002, עברה מדיניות ההתניה שינויים משמעותיים והתרחבה גם לתחומים אחרים בהתנהלות הכלכלית של המדינות כמו מסחר, תמחור, מדיניות שוק, המגזר הציבורי, המגזר החקלאי, המגזר הפיננסי ומגזר אנרגיה. עם התחזקותן של הגישות הכלכליות של מרגרט תאצ'ר ורונלד רייגן במהלך שנות ה-80, החלה ההתניה של הקרן לקבל היבט מבני יותר: הפחתת מדיניות הסובסידיות, פתיחת שווקים, הפרטה, פירוק מונופולים וחיסול תוכניות הלוואה ורכש ממשלתיות.
אולם, במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90, בעוד שההתניה הלכה והתרחבה, הציות לה מצד המדינות החברות הלך ופחת, ובקרן הבינו שיש לבצע רפורמה נוספת, שנכנסה לתוקפה בשנת 2002.
קווים מנחים להתניה
אלה הקווים שהגדירה הקרן ברפורמה של 2002:
אטרקטוסקיון נוביליס
אטרקטוסקיון נוביליס (שם מדעי: Atractoscion nobilis) הוא מין של דג גרם ממשפחת המסריים, החי במזרח האוקיינוס השקט לחופי אמריקה הצפונית בין באחה קליפורניה הדרומית שבמקסיקו לג'ונו שבאלסקה.
למרות שמו האנגלי, "White seabass" הוא איננו קרוב לדגי הבס.
תיאור
מין זה בעל מבנה שרירי עם זוג סנפירי גב פרוקים ונמוכים וזנב פרוק וארוך. סנפירי החזה רחבים והראש רחב ומעט דחוס עם לסתות בולטות. צבע הדג כחלחל עד אפור כהה על הגב כשהצידיים כסופים והבטן לבנה. זהו המין הגדול ביותר בסוגו כשהפרטים הכבדים ביותר הגיעו לאורך 166 ס"מ ולמשקל 41 ק"ג. הדג יכול להאריך ימים בטבע עד 20 שנה.
זהו דג טורף הניזון מלהקות דגים קטנות כמו סרדיניים, עפייניים ומקרלים וכן מדיונונים. לרוב הוא מצוי סביב חופים סלעיים וכרי אצות קלפ בטווח 0 עד 122 מטרים מפני הים.
הדג נידוג לאורך חופי קליפורניה ושאר חופים בסביבתו אך הדיג נאכף בתקנות מגבילות המשמרות את עתיד האוכלוסייה, כך שאסור לדוג דג בן פחות מ-5 שנים השוקל פחות מ-7.5 ק"ג, מה שמאפשר לדג להתרבות בהצלחה.
אליפות וימבלדון 2021
אליפות וימבלדון 2021 היא טורניר טניס גראנד סלאם שנערך על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. האליפות התקיימה בין 28 ביוני ל-11 ביולי 2021. תוכנית התחרות כוללת תחרויות יחידים גברים, יחידים נשים, זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים. הטורניר הוא המהדורה ה-134 של האליפות.
בשל מגפת הקורונה בשבוע הראשון של התחרות הייתה מותרת תפוסה של 50%, בשבוע השני מגבלה זו בוטלה אך צופים היו צריכים להציג תעודת חיסון או בדיקת קורונה שלילית שבוצע לא יותר מ-48 שעות לפני התחרות.
האלוף מהאליפות הקודמת, נובאק ג'וקוביץ' שמר על תוארו. (האליפות של שנת 2020 בוטלה בעקבות מגפת הקורונה). לעומתו, האלופה הקודמת סימונה האלפ לא התמודדה בעקבות פציעה בשוק. בטורניר הנשים זכתה אשלי ברטי.
הפרסים
סכום הפרסים באליפות לשנת 2021 הוגדל בפעם השמיני ברצף לסכום כולל של 38 מיליון לירות שטרלינג (עליה של 11.8% לעומת השנה הקודמת).
My December
My December הוא אלבומה השלישי של הזמרת קלי קלרקסון. הוא יצא ב-22 ביוני 2007 בארצות הברית ונכנס למקום השני במצעד הבילבורד, עם מכירה של 291,000 עותקים בשבוע. זהו האלבום הראשון שבו קלרקסון הייתה שותפה לכתיבת כל השירים.
האלבום דלף לראשונה לאינטרנט ב-8 ביוני 2007 וזכה לביקורות נלהבות מצד מעריציה של קלרקסון ומגזין Elle על טקסטים רבי משמעות ומורכבים, אך לביקורת על "טקסטים לא בשלים" מצד פוקס ניוז. חברת התקליטים של קלרקסון לא רצתה להפיץ את האלבום בשל טקטסים אפלים מדי והעדר סינגלים קליטים.
סינגלים
קלרקסון הצהירה שהשיר One Minute יהיה הסינגל השני, אך מסיבות לא ידועות בסופו של דבר הוחלט לבחור ב-Sober. בנוסף סיפרה קלרקסון, שהיא הייתה רוצה שהשיר Judas יצא כסינגל, אך היא לא בטוחה מה תהיה תגובת הקהל אליו, כי הוא שיר מאוד אישי.
הסדר הענק
"הסדר הענק" (באיטלקית: Ordine gigante) הוא מונח באדריכלות העוסק בסדר שהתפתח באדריכלות הרנסאנס בנוסף לסדרים הקלאסיים מהעת העתיקה. "הסדר הענק" מאופיין על ידי עמודים או פילסטרים המשתרעים לגובהן של שתי קומות או יותר.
הבזיליקה של אנדראס הקדוש (Basilica di Sant'Andrea di Mantova) במנטובה היא אחד המבנים הראשונים שנבנו בסגנון זה. בזיליקה זו תוכננה על ידי לאונה בטיסטה אלברטי ובנייתה החלה ב-1472. מיכלאנג'לו שילב עמודים בסגנון "הסדר הענק" בארמון ה"סנאטוריו" (Palazzo Senatorio) בקמפידוליו ברומא (1564–1568).
"הסדר הענק" היווה מרכיב חשוב באדריכלות המנייריסטית ובאדריכלות הבארוק.
מיליסנט סימונדס
מיליסנט סימונדס (באנגלית: Millicent Simmonds; נולדה ב-) היא שחקנית חירשת אמריקאית, שכיכבה בסרט האימה "מקום שקט" משנת 2018 ובהמשכו "מקום שקט 2" משנת 2021. פריצת הדרך שלה הייתה בתפקיד רוז בדרמת המסתורין "מעשה פלאים" משנת 2017 שזיכה אותה במספר מועמדויות לפרסים.
ביוגרפיה
סימונדס נולדה בעיר באונטיפול, יוטה בארצות הברית. היא גדלה בבונטיפנט, יוטה. יש לה ארבעה אחים; שניים מבוגרים ושניים צעירים ממנה. לפני שמלאו לה 12 חודשים איבדה סימונדס את שמיעתה בגלל מנת יתר של תרופות. אמה למדה שפת סימנים אמריקאית ולימדה את המשפחה כדי שיוכלו לתקשר איתה. סימונדס אמרה שאם משפחתה לא הייתה משתמשת בשפת הסימנים, "לא הייתי מקיימת יחסים עם המשפחה שלי, לא הייתה לי תקשורת."
אמה של סימונדס גם עודדה אותה לקרוא ספרים. כשסימונדס הייתה בת שלוש היא החלה ללמוד בבית הספר לז'אן מאסייה לחירשים, שם השתתפה במועדון הדרמה שלו. המחזה הראשון שלה היה חלום ליל קיץ בתפקיד פאק. לאחר סיום כיתה ו', הייתה במסגרות החינוך בבית הספר בחטיבת ביניים מולר פארק בסתיו 2015. היא הופיעה בפסטיבל שייקספיר ביוטה בסידר סיטי וההופעה הקולנועית העיקרית שלה הייתה בסרט "מעשה פלאים" כתפקיד רוז, הילדה החרשת. לסימונדס יש שתל שבלולי. בעזרתה היא מקשיבה לאב ג'ון מיסטי ולרד הוט צ'ילי פפרז. הסרט האהוב עליה הוא המופע של טרומן (1998). החל משנת 2021 היא חיה במדינת פנסילבניה בארצות הברית.
פעילות למען לקויי שמיעה
כמענה לצורך במסיכות רפואיות עקב מגפת הקורונה, סימונדס נטלה חלק, ביחד עם פתולוג מקליניקה לשפת הדיבור, בפיתוח מסיכה בעלת חזית שקופה המאפשרת לקרוא שפתיים ולראות הבעות פנים, וכן חתמה על הסכם שותפות עם מותג אביזרי האופנה בבעלותו של רפי נובה, במסגרתו תתרום החברה את ההכנסות ממכירת המסיכות לארגונים למען חרשים וכבדי שמיעה.
לציון 30 שנה לתיקון התקנה למען אמריקאים עם לקויות מ-1990, האוסרת אפליה על בסיס לקות, השתתפה סימונדס בפאנל וירטואלי שאירחה האקדמיה האמריקאית לקולנוע בנושא ייצוג אמנים עם לקויות.
פורטל הבוגרים של גרמניה
פורטל הבוגרים של גרמניה הוא רשת חברתית ללא מטרות-רווח עבור ״בוגרי גרמניה״ - אנשים שלמדו, חקרו, עבדו, ערכו השתלמות או סיימו קורס שפה בגרמניה או במוסד גרמני מחוץ לגרמניה. הפורטל פתוח לשימוש מקצועי ופרטי של כל בוגרי גרמניה, ללא קשר לקבלת מלגה מקרן גרמנית, לימודי חוץ בגרמניה או הרשמה ישירה למוסד גרמני, וכן ארגונים, בתי עסק ומוסדות בעלי זירה לגרמניה. הפרויקט מנוהל על ידי ארבעה ארגונים גרמניים בלתי-ממשלתיים, נתמך על ידי שותפים אסטרטגיים, וממומן על ידי המשרד לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי של ממשלת גרמניה. השימוש בפורטל הבוגרים הוא בחינם ונגיש בשפות האנגלית והגרמנית, אך שפת התקשורת בתוך הקהילה האינטרנית היא לבחירת המשתמש.
מטרות/ תוכן
פורטל הבוגרים של גרמניה מציע לבוגרי גרמניה אפשרות ליצור קשר עם בוגרים אחרים, וכן ארגונים, בתי עסק ומוסדות גרמניים או בעלי גישה לגרמניה. בנוסף לקהילה, האתר מציג הצעות עבודה מסביב לעולם הקשורות לגרמניה, לוח תעסוקה, ומידע אודות תוכניות הכשרה ואירועים מסביב לעולם. כן מכיל הפורטל מגזין אינטרנטי הכולל מאמרים בנושאי חברה, חינוך, כלכלה, מדע ומחקר, תרבות, מעניק כלים ללימוד השפה הגרמנית. וובינרים (סמינר על-גבי האינטרנט) בתחומים שונים. פורטל הבוגרים מעניק לארגונים החברים גישה לרשת בינלאומית של גורמים בעלי קשר לגרמניה, לצד אפשרויות גיוס ופעילות בוגרים עצמאית. לצד זאת, מאפשר הפורטל לעסקים לאתר עובדים פוטנציאליים, מומחים ושותפים פוטנציאליים.
חלון סנל
חלון סנל (נקרא גם המעגל של סנל או חור אדם אופטי ) הוא תופעה בה צופה מתחת לפני המים רואה את מה שמעל פני המים דרך חרוט אור ברוחב של כ־97 מעלות. תופעה זו נגרמת על ידי שבירת אור הנכנס למים, וזו נשלטת על ידי חוק סנל. האזור מחוץ לחלון סנל חשוך לחלוטין או יחזיר השתקפות של אובייקטים תת-מימיים על ידי החזרה גמורה.
צלמים תת-ימיים לעיתים יוצרים תצלומים בצורה זו, כך שמרכז התמונה נמצאת במרכז חלון סנל, וכך ממקד את תשומת לב הצופה.
היווצרות דמות
בתנאים אידיאליים, צופה המתבונן מעל פני המים מלמטה רואה תמונה מעגלית לחלוטין של כל חצי הכדור מעל המים - מאופק לאופק. עקב השבירה בגבול האוויר/מים, חלון סנל דוחס בתוכו מפתח ראייה של 180 מעלות שמעל פני המים, לזווית מפתח של 97 מעלות מתחת לפני המים, בדומה לנעשה בעדשת עין הדג. הבהירות של תמונה זו נמוכה, מכיוון שבחלק גדול מן הזוויות האור משתקף ולא נשבר (ראו משוואות פרנל). השבירה רגישה מאוד לאי סדרים במישור הממשק (כגון אדוות או גלים), שיגרמו לעיוותים מקומיים או לטשטוש מוחלט של הדמות.
מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828)
מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828) פרצה ביוזמת ממלכת פרס, מתוך רצונה להחזיר לעצמה את השטחים שאיבדה במלחמה קודמת בין הצדדים. הסיבה הישירה למלחמה היו ידיעות שהגיעו לפרס בהקשר למרד הדקבריסטים ופורשו בצורה שגויה בחצר החאן. יורש העצר הנמרץ שעמד בראש הצבא, אבאס מרזה, חשב שיצליח לגבור על האימפריה הרוסית.
פיג'ו 404
פיג'ו 404 הייתה מכונית משפחתית מתוצרת יצרן הרכב הצרפתי פיג'ו, שיוצרה בין השנים 1960–1988.
הדגם עוצב על ידי פינינפארינה ויוצר במספר מרכבים: סדאן, טנדר, מסחרי, גג נפתח ודגם קופה.
הפיג'ו 404 זכתה להצלחה מסחרית גדולה ובמספר ארצות עדיין משמש כמונית עקב המוניטין שיצא לרכב זה כרכב אמין ביותר. את הרכב היה ניתן להשיג גם בגרסת מנוע 1.9 דיזל, מנוע שעבר לאחר מכן לפיג'ו 504.
יוצרו 2,885,267 יחידות.
דייזי טרנר
דייזי טרנר (באנגלית: Daisy Turner; 21 ביוני 1883 – 8 בפברואר 1988) הייתה מספרת סיפורים ומשוררת אמריקאית.
ביוגרפיה
היא נולדה בגריפטון שבורמונט לעבדים משוחררים והתפרסמה בהמשך חייה תודות להקלטות של סיפורי משפחתה ששורשיהם באנגליה ובאפריקה. ביתה, שבו גדלו 13 ילדים, ממוקם על "דייזי טרנר לופ", שהוא מסלול אופניים ליד גריפטון. הוריה היו סאלי ואלכסנדר טרנר. אביה שהיה עבד, ברח מהמטע שלו בתחילת מלחמת האזרחים האמריקאית, והצטרף לחיל הפרשים הראשון של ניו ג'רזי בצבא האיחוד. באביב 1863 הוביל טרנר את הגדוד שלו למטע שבו עבד, בפורט רויאל, וירג'יניה, והרג את המעביד שלו. לאחר השירות הצבאי חזר לניו אינגלנד, שם עבד כחוטב עצים. הוא ואשתו סאלי בנו בית בגריפטון שבורמונט וגידלו 16 ילדים.
מלבד עיסוקה כמספרת סיפורים מחוננת, הייתה טרנר היסטוריונית משפחתית. דייזי טרנר פעלה רבות לתיעוד מורשתה, החל מילדותה ועד מותה בגיל 104.
טרנר מעולם לא נישאה, באחד מסיפוריה היא מספרת איך תבעה את הגבר שהבטיח להתחתן איתה וחזר בו, וניצחה בתביעה.
עבודתה
סיפוריה של טרנר הוקלטו ונשמרו, והיוו השראה לעבודות רבות אחרות.
אחד הסיפורים האישיים שטרנר סיפרה לעיתים קרובות, היה על תחרות בית ספר שנערכה כשהייתה בת שמונה בערך. בתחרות, מורתה הורתה לטרנר לדקלם שיר עם בובה שחורה, אבל ברגע האחרון טרנר התנגדה והמציאה שיר משל עצמה.
סיפור זה הפך בהמשך לנושא של ספר ילדים מאת מייקל מדיריס ואנג'לה שלף מדריס, שמוזכר גם בספר Racial Innocence: Performing American Childhood from Slavery to Civil Rights מאת רובין ברנשטיין.
ניתן לראות אותה מדקלמת שירה בגיל 104 בסרטו התיעודי של קן ברנס - "מלחמת האזרחים".
בשנת 2016 התפרסם ספר על חייה, סיפוריה ופועלה "Daisy Turner's Kin" מאת הפולקלוריסטית ג'יין בק.
הסיפור של דייזי טרנר ממשיך למשוך תשומת לב רבה כחלק מהמאמץ לשמר את ההיסטוריה העממית של ורמונט בארצות הברית.
ברנדון ויליאמס (פוליטיקאי)
ברנדון מקדונלד ויליאמס (באנגלית: Brandon McDonald Williams; נולד ב-22 במאי 1967) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-22 של מדינת ניו יורק. הוא נבחר לראשונה לתפקידו בבחירות 2022 מטעם המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה
ויליאמס נולד בדאלאס שבטקסס, ובשנת 2010 עבר להתגורר בניו יורק. לוויליאמס תואר ראשון מאוניברסיטת פפרדיין (Pepperdine University) השוכנת במחוז לוס אנג'לס שבקליפורניה, ותואר שני במנהל עסקים מבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה. ויליאמס שירת בצי ארצות הברית כקצין צוללת גרעינית ושוחרר משירותו הצבאי בדרגת לוטננט. לאחר מכן התמקצע כאיש עסקים והיה המייסד השותף של "CPLANE.ai", חברת תוכנה שבסיסה בסן מטאו בקליפורניה.
ב-14 בינואר 2022 הודיע ג'ון קטקו, נציג מחוז הקונגרס ה-24 של ניו יורק בבית הנבחרים של ארצות הברית, כי לא יתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות 2022, מה שהותיר את מושבו פנוי בבחירות אמצע אלה. עם זאת, בראשית 2022, המחוז של קטקו – יחד עם מחוזות רבים אחרים בניו יורק – היה נתון לחלוקה מחדש מכוח מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2020. גבולותיו עברו למחוז ה-24 שייצגה קלודיה טני, ובתורו הפך המחוז ה-24 לפנוי גם הוא. ויליאמס התמודד במחוז ה-24 החדש, וגרף 49.5% מקולות הבוחרים.
ב-3 בינואר 2023, עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית, ויליאמס הושבע לתפקידו.
זטא בפרסאוס
ζ בפרסאוס הוא הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים פרסאוס עם בהירות נראית מדרגה 2.85. הכוכב נמצא על הגבול עם קבוצת שור, כ-8 מעלות מצפון לפליאדות, במרחק של כ-750 שנות אור ממערכת השמש.
מאפיינים
ζ בפרסאוס הוא על-ענק כחול מסוג ספקטרלי B1 Ib, מסתו מוערכת בכ-15.5 מסות שמש, רדיוסו כ-26 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו היא כ-22,580 קלווין והוא קורן בעוצמה גדולה פי 3,285 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה כמעט כל קרינתו היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת הארתו הכוללת היא פי 47,000. בעבר דווח שבהירותו של ζ בפרסאוס משתנה בין דרגות 2.80 ו-2.93, אך הוא מסווג רק כחשוד ככוכב משתנה. למרות גילו הצעיר יחסית שעומד על כ-12.6 מיליון שנים בלבד, ζ בפרסאוס כבר סיים להתיך את המימן שבליבתו והוא נמצא לקראת סוף חייו שאז הוא צפוי להתפוצץ כסופרנובה.
סורת אל-קדר
סורת אל-קַדְר (בערבית: سورة القدر ), או סורת ליל אלקדר, היא סורה מספר 97 בקוראן. סורה קצרה זו מונה חמישה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל ( جبريل ) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת עבס ולפני סורת א-שמס.
ערד השקעות ופיתוח תעשייה
ערד השקעות ופתוח תעשייה היא חברת החזקות בשליטת שלמה אייזנברג המחזיקה בחברות "ישרס", "מלם תים" ו"חסין אש".
היסטוריה
החברה הוקמה בשם "ערד – מחצבות ודרכים" על ידי חברת רסקו, שהייתה בשליטת הסוכנות היהודית בשנת 1963, כדי לרכז את פעילות "רסקו" בתעשיות היסוד של ענף הבניין. אלו כללו את מחצבות ירושלים, החזקות (50%) בחברת החופר, מפעל "רסטרום" להקמת בתים טרומיים ושליש מהבעלות בבית החרושת למלט שמשון. בסוף שנת 1965 חנכה החברה את מחצבת הר טוב ובתחילת 1966 פתחה במפרץ חיפה את ברזברין לייצור חוטי פלדה. בתחילת 1967, בעקבות המצב הקשה אליו נקלעה "רסקו", בקשה ערד למכור את חלקה במחצבות ירושלים לאבן וסיד של סולל בונה. אולם המכירה לא יצאה אל הפועל, בגלל התנגדות העובדים. הסוכנות היהודית ביקשה באותה עת להיפטר מערד כולה, אולם לאחר שהחברה חזרה לרווחיות היא לא נמכרה. ב־1970, רסקו החזיקה ב־70% של ערד.
בשנת 1977 חתמה החברה הסכם עם שמואל דוידוביץ להקמת אנרסול, מפעל משותף לייצור מערכות סולריות לניצול אנרגיית השמש. אנרסול ייצרה דודי שמש.
בשנת 1978 שונה שמה של החברה לשמה הנוכחי. חברת ערד המשיכה להתנהל בשליטת "רסקו" עד סוף שנות ה־80, ובשנת 1986 החזיקה "רסקו" בכ־60% מחברת ערד. במשבר אמצע שנות ה־80 של רסקו הפסידה גם חברת ערד כסף, בעיקר בגלל הפסדי ברזברין.
בשנת 1988 עמד איש העסקים שלמה אייזנברג בראש קבוצת משקיעים בשם קבוצת אג”ש (אייזנברג–גזונטהייט–שפיצר), יחד עם אברהם גזונטהייט ורודולף שפיצר, אנשי עסקים חרדים משווייץ, שהיו זכייני חברת האלקטרוניקה היפאנית סאניו באירופה. קבוצת אג”ש השתלטה על החברות הבורסאיות "ישרס חברה להשקעות בע”מ" ועל "ערד השקעות ופיתוח תעשייה", לאחר מאבק שליטה עם איש העסקים הדרום אפריקאי נתן (נייטי) קירש.
בשנת 1990 רכשה ערד מחצית ממניות חברת "חסין אש תעשיות" בעלת מפעל לרעפים בבאר שבע, באמצעות חברת "ישקול סחר" שבה החזיקה ערד. בשנת 2000 רכשה ערד את מלוא הבעלות בחברה, לאחר סכסוך ממושך עם קבוצת עובדים שהחזיקה במחצית הבעלות. בשנת 1990 נרכשה גם חברת רסקו. כמו כן רכשה את השליטה בחברת תים מחשבים ומערכות בע"מ.
במאי 1997 פרסמה ערד, ביוזמת אייזנברג, תשקיף הנפקת זכויות. במסגרתה גובשה עסקת ישרס–ערד, באוגוסט 1997. בה מכרה קבוצת אג”ש את החזקותיו בישרס, לערד, בדרך של הנפקת זכויות במחיר העולה ב־90% ממחירן בבורסה באותה עת (למרות ששוויה הבורסאי באותה עת של ישרס היה כ־110 מיליון דולר, המחיר שנקבע היה לפי שווי של 200 מיליון דולר). היות שערד היינה חברה ציבורית והיות שמדובר בעסקה בין חברה לנושא משרה בה, אייזנברג, דרשה העסקה אישור האספה הכללית של בעלי המניות, לרבות אישור מיוחד של שליש מקולות בעלי המניות שאינם בעלי עניין אישי בעסקה. העסקה עוררה התנגדות של המשקיעים המוסדיים ואייזנברג חשש שלא יכול להשיג את הרוב הדרוש לאישורה. לצורך כך הוא נקט ביחד עם מנהל תיקים, הרי ספיר, בשורה של פעולות שנועדו להשיג תמיכה לעסקה. ספיר רכש מניות של ערד לחשבונות לקוחותיו מבלי לידע את לקוחותיו. במקביל עשה אייזנברג מאמצים למצוא משקיעים שיצביעו בעד אישור האספה, לצורך כך נפגש עם בנימין יסלזון והציע לו לרכוש כ־7.5% ממניות ערד, שהחזיק באמצעות חברה בשליטתו בשם "אשרת יועצים פיננסיים בע"מ". בפגישה הציע אייזנברג ליסלזון להפוך ל"שותף אסטרטגי" בערד והוסכם, כחלק מתנאי העסקה, שיסלזון יצביע בעד ביצוע עסקת ישרס. ב־17 באוגוסט 1997 מכר אייזנברג ליסלזון, בעסקה מחוץ לבורסה, את אותם 7.5% ממניות ערד שהיו בידי "אשרת". עסקת המכירה בוצעה לפי שער הבורסה. בו ביום נמסר דיווח מיידי, לפיו חדלה "אשרת" להיות בעלת עניין בערד, בעקבות עסקת המכירה לא ניתן דיווח על יסלזון כבעל עניין, וזהותו כרוכש בעסקת המכירה של "אשרת" לא נחשפה. כתוצאה מכך, זהותו לא הייתה ידועה גם באספה הכללית. על המהלכים שעשה איזנברג כדי לאשר את הרכישה נגד התנגדות של בעלי מניות מיעוט בערד, הוא הורשע ונדון לשנת מאסר.
חברת ניהול קרנות הנאמנות "אנליסט", שהייתה בעלת מניות בערד, הגישה תובענה ייצוגית כנגד בעלי השליטה בערד קבוצת אג”ש, להשיב את חלקם בעסקה. בשנת 1999 הגיעו להסכם פשרה לפיו הם ישיבו למחזיקי המניות מן הציבור כמות גדולה של מניות ערד. במסגרת הסכם הפשרה העביר גזונטהייט 224,417 מניות ערד, ועיזבון שפיצר העביר 118,808 מניות ערד, אך אייזנברג סירב להצטרף להסכם והוגשה נגדו תביעה נוספת.
בשנת 2010 תבע אברהם גזונדהייט את שלמה אייזנברג בטענה שאייזנברג נמנע מחלוקת דיבידנד וכי קיימת בעיית סחירות במניות החברה, שהופכת את ההשקעה בערד לנכס לא סחיר ולא מניב. בעוד שאייזנברג בעצמו גובה שכר מופקע בסך 3 מיליון ש"ח בשנה מערד. לטענת גזונדהייט, הוא השקיע בקבוצת ערד מיליוני דולרים, ולאורך השנים עשה איזנברג שימוש בשליטתו כדי לקבוע לעצמו תנאי שכר מופקעים, בניגוד להסכם השותפים המקורי בקבוצת אג"ש. הסכסוך המשפטי נמשך מספר שנים עד שבשנת 2019 מכרה אלמנתו של אברהם גזונדהייט את החזקתה בחברה.
החזקות
ערד השקעות שולטת ישירות או בעקיפין בשורה של חברות ציבוריות ופרטיות ובנדל"ן. החזקותיה העיקריות, נכון לשנת 2018, כוללות את:
נתן לוי
נתן לוי (נולד ב-30 בספטמבר 1991, פריז, צרפת) הוא לוחם MMA ישראלי.
ביוגרפיה
לוי נולד בפריז, צרפת, ובגיל חודשיים עלה עם משפחתו לישראל והתגורר בהרצליה. בגיל 14 החל ללמוד קונג פו ולאחר מכן למד קראטה. בגיל 17 קיבל חגורה שחורה בקונג פו, ובגיל 18 קיבל חגורה שחורה בקראטה. לוי המשיך להתאמן בקראטה בסגנון וויצ'י ריו אצל מאסטר שי חי והגיע לדרגת דאן 3. בגיל 22 החליט להתאמן ב-MMA. בשנת 2013, עבר ללאס וגאס ארצות הברית כדי להתמקצע בתחום. בין השנים 2016–2017, השתתף בארבעה קרבות MMA חובבניים וניצח בכולם.
קריירת MMA מקצוענית
לוי החל את קריירת ה-MMA המקצוענית שלו בשנת 2018. את חמשת הקרבות המקצועניים הראשונים שלו ערך במסגרת ליגת ה-MMA האמריקאית LFA. את קרבו הששי ערך ב-10 בנובמבר 2020, במסגרת תוכנית המועמדים של דיינה וויט ששמה לה למטרה לאתר לוחמים ראויים עבור ארגון ה-UFC. לוי קיבל הזדמנות להשתתף בתוכנית בהתראה של חמישה ימים בלבד ובקטגוריית משקל קל הגבוהה מקטגוריית המשקל שלו (נוצה), ונענה לה. בקרב הוא התמודד מול הלוחם האמריקאי שאהין סנטנה (Shaheen Santana), בעל מאזן תוצאות של 0–6, וניצח אותו בסיבוב השלישי בהכנעה טכנית (חניקה). לאחר הקרב, לוי הוחתם על חוזה בארגון ה-UFC, ובכך הפך לישראלי השלישי בהיסטוריה שילחם בארגון זה (קדמו לו מוטי הורנשטיין שלחם בארגון בשנות התשעים, ונועד להט שלחם בארגון בין השנים 2014-2016). ב-20 בנובמבר 2021 נלחם באירוע UFC מול הלוחם המקסיקני רפה גרסיה  והפסיד בהחלטת שופטים אחידה.
נכון למאי 2022, לוי מחזיק במאזן תוצאות של שבעה ניצחונות והפסד אחד. באפריל 2022, לוי ניצח את קרב ה-UFC הראשון בחייו.
שי אלון
שי אלון (נולד ב-18 בספטמבר 1972) הוא ראש המועצה המקומית בית אל, שבמחוז יהודה ושומרון, מאז נובמבר 2013. חבר דירקטוריון בחברה למשק וכלכלה, חבר הנהלה וסנאנט במכללת אורות ישראל, חבר הנהלת וחבר בוועדת כספים מועצת יש"ע, חבר בוועדת ביקורת של מרכז השלטון המקומי, חבר הנהלה של המרכז הרפואי בשער בנימין וסגן יו"ר פורום עיירות הפיתוח והפריפריה (כולל יו"ש).
ביוגרפיה
אלון נולד ב-1972, בן בכור בין שישה ילדים לחיים ורחל אלון. גדל בשכונת גבעת מרדכי בירושלים. למד בישיבה התיכונית שבמוסד קריית נוער בעיר. את שירותו בצה"ל עשה בגדוד 50 של הנח"ל המוצנח.
סיים את לימודיו באוניברסיטה העברית בחוג לחשבונאות בשנת 2000, והוסמך כרואה חשבון. בתחילת דרכו שימש כרואה חשבון שכיר של מספר קיבוצים באזור ים המלח, ובסוף שנת 2004 הקים משרד עצמאי לראיית חשבון בירושלים. בשנת 2011 הרחיב את משרדו עם שותף וביחד הקימו את משרד רואי החשבון אסולין-אלון ושות', המונה מעל 20 עובדים ומתעסק בין השאר בייעוץ לחברות, המגזר השלישי ולשלטון המרכזי, בו עבד עד לבחירתו כראש מועצת בית אל, בנובמבר 2013. בשנת 2018 קיבל תואר שני במדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית בירושלים. את שני התארים סיים אלון בהצטיינות.
את התזה עשה אלון בחוג למדעי החברה, בנושא "מיצוי זכויות אוטומטי של הנחות בארנונה של מגורים: השפעת השימוש בהעברת קבצים אוטומטית מהביטוח הלאומי, משרד הביטחון ומשרד האוצר" בהנחייתו של פרופ' מומי דהן. המחקר עוסק ברובו בנושא צמצום הפערים בחברה הישראלית. המחקר מחבר בין עולם הכלכלה והעולם המונציפאלי. במהלך המחקר נאספו נתונים על 255 רשויות בישראל על מנת לייצר מודל כלכלי שיטיב עם האוכלוסייה של מדינת ישראל ויביא לצמצום פערים.
במשך כעשור משמש בהתנדבות בהנהלה של המוסדות האקדמיים מכללת אורות ומכללת מורשת יעקב, בהם הוא חבר בחבר הנאמנים, בוועד המנהל, בוועדת הכספים, ובוועדת כוח אדם. חבר במשך שנים בעמותות נוספות בתחום החינוך והנחלת ערכים בישראל.
אלון נשוי ואב לשמונה. הוא מתגורר בבית אל מאז 2003.
כראש מועצה
בתקופת כהונתו כראש המועצה המקומית בית אל, זכתה המועצה במספר פרסים בין השאר: פרס ניהול תקין-ברצף במשך כל שנות כהונתו, פרס "5 כוכבי יופי" במשך כל שנות כהונתו, ובשנת 2016 גם במגן יופי בתחרות 'קריה יפה ומקיימת בישראל יפה' של המועצה לישראל יפה, ופרס שרת התרבות והספורט על קידום, טיפוח והשקעה בתחום הספורט במועצה.
בתקופת הכהונה הראשונה שלו איחד אלון את כל הסיעות במליאת המועצה, ולא הייתה במליאה בראשותו אופוזיציה. בבחירות 2018 זכה אלון בשנית בראשות המועצה, ברוב של 84.09% וסיעתו "בית אל שלי" זכתה ב-4 מ-9 המנדטים במליאה.
כראש מועצה פעל לפיתוח תוכנית אב לבנייה שמטרתה הכפלת היישוב, בניית מבני ציבור, מוסדות חינוך והקמת שטחים ציבוריים פתוחים. בשנת 2017 ניהל מאבק ציבורי שזכה לסיקור תקשורתי נרחב, שבסופו אישר ראש הממשלה, בנימין נתניהו, בניית 300 יחידות דיור בבית-אל לאחר הקפאת בנייה של כעשור. כחלק מתוכנית האב, ממשיך אלון לפעול למימוש בניית 350 יחידות דיור נוספות ולבנייה נוספת ביישוב. כמו כן, פועל אלון לפיתוח תשתיות כבישים מותאמות על מנת להקל על עומסי התנועה באזור בית-אל וצפון ירושלים ולקידום התיירות לאתר "חלום יעקב" הנמצא בתחומי היישוב. בכהונתו, הוקמה החברה הכלכלית לבית אל.
במהלך מגפת הקורונה הקים אלון צוות פנים מועצתי למיגור ומניעת התפשטות הנגיף ולליווי התושבים המבודדים והמחלימים ובני משפחותיהם, ועודד את תושבי היישוב להתחסן עם הגעת החיסונים לישראל.
בנייה ופיתוח
כראש מועצה קידם תוכנית אב לבנייה ופיתוח, שמטרתה הכפלת היישוב, בניית מבני ציבור ומוסדות חינוך והקמת שטחים ציבוריים פתוחים, תחת הכותרת 'בית אל - בירת בנימין'. בשנת 2017 ניהל מאבק ציבורי שבסופו אישר ראש הממשלה, בנימין נתניהו, בניית 296 יחידות דיור בבית-אל, לאחר הקפאת בנייה של כעשור, ואכלוסן צפוי להתרחש ב-2022. כחלק מתוכנית האב, ממשיך אלון לפעול לפינוי השטח של בסיס חטמ"ר בנימין ולמימוש בניית 346 יחידות דיור נוספות בשטח שיפונה, מתוך 1,000 שאושרו בכל יהודה ושומרון.
תחבורה ותשתיות
אלון מוביל מאבק לפיתוח תשתיות כבישים מותאמות, על מנת להקל על עומסי התנועה באזור בית-אל וצפון ירושלים, ובמיוחד לשיפור כביש הגישה היחיד ליישוב, המשמש גם את תושבי העיר רמאללה ויישובי הסביבה. בתקופתו, החל מיזם של השכרת כלי רכב שיתופיים לפעול ברחבי המועצה. בשנת 2021 חתם חוזה על פריסת סיבים אופטיים בבית אל והוביל מהלכים לשיפור הקליטה הסלולרית בבית אל על ידי ניטור הקליטה באמצעים טכנולוגים.
אלון מקדם גם את התיירות לאתר "חלום יעקב" (מקדש ירבעם), הנמצא בתחומי היישוב ופיתוח אתרי תיירות נוספים, בהם מרכז תיירות חדש, אתר ארכאולוגי מתקופת בית שני שנמצא למרגלות השכונות החדשות, יקב בית אל, מעיינות ביישוב, המצפור, חוות הסוסים ועוד.
עמדותיו
אלון להתבטא בנושאים הקשורים להתיישבות ביהודה ושומרון ופרסם מאמרים בכלי התקשורת.
במסגרת תוכנית המאה של הנשיא האמריקאי דונלד טראמפ, נכללה בית אל בשטח בו תוכל ריבונות, אך אלון התנגד למפה שהוצגה, לאור השלכותיה על יישובים אחרים ביו"ש ודרש שיעשו בה שינויים ובעיקר שלא יישארו יישובים ישראלים כמובלעות בשטח.
אלון נמנה עם ראשי הרשויות שהתנגדו להקמת הממשלה בראשות נפתלי בנט ובשותפותה של מפלגת רע"ם. בכהונת הממשלה הירבה אלון לקרוא להפלתה. באפריל 2022 אמר בזמן הפגנה "נדליק נר לעילוי נשמת הנרצחים ולעילוי נשמת הממשלה הזו. נעלה אותה לשמיים ככה ניפטר מהם", בהמשך התנצל על דבריו.
אריה חורשי
אריה חורשי (29 באוקטובר 1911 – 14 בינואר 2014) היה משורר וסופר ישראלי.
ביוגרפיה
חורשי נולד בסטאניסלאב בגליציה (בעת לידתו בשטחה של האימפריה האוסטרו-הונגרית כיום באוקראינה) בשם ברוניסלב מאייר. בזכות הצטיינותו בשפות קלאסיות בתקופת לימודיו בגימנסיה, הוצג לפני פרופסור גאנשיניץ, הפך לעוזרו ותרגומים שלו התפרסמו בחוברות "פילומטה" שהוציא גאנשיניץ. חורשי סיים לימודים לתואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטת קראקוב.
שוויון מגדרי
שוויון מגדרי מתאר שוויון בין גברים ונשים, הכולל שוויון הזדמנויות, גישה זהה למשאבים, שותפות בכלכלה ובתהליכי קבלת החלטות, ויחס חברתי זהה. שוויון מגדרי הוא חלק מזכויות האישה.
על פי הגדרת יוניסף, "במצב של שוויון מגדרי, נשים וגברים, בנות ובנים – כולם נהנים מאותן זכויות, גישה למשאבים, הזדמנויות והגנות. זה לא אומר שנשים וגברים הם זהים, או שהם צריכים לקבל את אותו יחס."
כדי להשיג שוויון מגדרי יש לטפל בבעיות רבות הגורמות נזק לנשים, בהן סחר בנשים, רצח נשים, אלימות נגד נשים, אפליית נשים ופערי שכר מגדריים. דו"ח של האו"ם מצא כי יחסית לגברים, נשים בעולם סובלות יותר מעוני, אנאלפביתיות ואלימות במשפחה, יש להן פחות גישה למקורות הכשרה ותעסוקה, פחות בעלות על נכסים, פחות אשראי כלכלי ופחות פעילות פוליטית.
אתגר השוויון המגדרי הוא החמישי מתוך שבע עשרה המטרות לפיתוח בר קיימא. דו"ח הפיתוח האנושי של האו"ם מפרסם מדי שנה מדד של שוויון מגדרי.
היסטוריה
קריסטין דה פיזאן ניסתה לקדם שוויון מגדרי בספרה "עיר הגבירות", משנת 1405. בספר היא כותבת שדיכוי נשים מבוסס על דעות קדומות שאינן הגיוניות, ומצביעה על תרומות משמעותיות של נשים לחברה.
השייקרים היו קבוצה של אוונגליסטים בארצות הברית שדגלו בשוויון מגדרי. הם הסתעפו מקהילת הקווייקרים בצפון מערב אנגליה לפני שהיגרו לארצות הברית בשנת 1774. קהילת השייקרים ניסתה לממש שוויון מגדרי בחיי היום יום, ובין השאר נבחרו גבר ואישה כמנהיגים, ג'וזף מייצ'ם ולוסי רייט. לאחר מותו של מייצ'ם בשנת 1796, רייט הפכה למנהיגת הקהילה עד למותה בשנת 1821. שוויון מגדרי היה ערך מרכזי אצל השייקרים, וחברי הקהילה השתתפו בפעילויות הגל הראשון של הפמיניזם, בהן תמיכה בזכות בחירה לנשים וזכות הקניין לנשים.
רוברט פריפ
רוברט פריפ (באנגלית: Robert Fripp, נולד ב-16 במאי 1946, בעיירה וימבורן מינסטר בדורסט שבאנגליה) הוא גיטריסט, מלחין ומפיק מוזיקלי, ידוע בעיקר כמייסד של להקת הרוק מתקדם קינג קרימזון. פריפ גם היה היחיד שנשאר בקינג קרימזון לאורך כל ההרכבים ותקופות הלהקה, עבודתו מקיפה חמישה עשורים וכרוכה במגוון סגנונות שונים. פריפ מופיע ברשימת מאה הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון ושל מגזין Guitar World.
שנים מוקדמות
עבודתו המקצועית של פריפ החלה בשנת 1967 כשענה למודעה המחפשת קלידן וסולן. על אף שלא היה קלידן או זמר. ההרכב כלל את האחים פיטר ומייקל ג'יילס, והוציא אלבום אחד בטרם התפרק לאחר שנחל כישלון.
בעקבות התפרקות ההרכב, פריפ והמתופף מייקל ג'יילס תכננו את הקמת קינג קרימזון בשנת 1968 יחד עם גרג לייק, פיטר סינפילד ואיאן מקדונלד. ב-1969 יצא אלבומם המפורסם הראשון של הלהקה "In the Court of the Crimson King", שנחשב בעיני רבים ליצירת מופת מהפכנית. זמן קצר לאחר מכן התפרקה הלהקה כתוצאה מחילוקי דעות בין ג'יילס ומקדונלד והורכבה מחדש עם נגנים אחרים על ידי רוברט פריפ. דפוס זה של פירוק והרכבה עתיד היה לחזור פעמים רבות במשך ארבעת העשורים הבאים, כשרוברט פריפ נותר החבר הקבוע היחיד. פירוקה הראשון של הלהקה בשנות השבעים, נבע כתוצאה מאיבוד שפיותו של פריפ.
פרויקטים נוספים
בעת התקופות החלשות שבהיסטוריית הלהקה "קינג קרימזון", פריפ הפנה את תשומת לבו לפרויקטים אחרים. בשנת 1970 הוא שיתף פעולה עם להקת ואן דר גראף ג'נרייטור הבריטית באלבומיה "H to He, Who Am the Only One" ו-"Pawn Hearts". כמו כן, הוא הקליט יחד עם בריאן אינו את האלבומים "No Pussyfooting" ו-"Evening Star", שהציגו ניסיונות שונים בטכניקות מוזיקליות הידועות בשם "פריפרטרוניקס". טכניקה זו השתמשה בהקלטות טייפ המנגנות בלופים חוזרים ונשנים, ויש גיטריסטים המשתמשים בטכניקה זו כיום. בשנת 1975, פריפ ואינו ניגנו יחד במספר הופעות חיות.
בסוף שנות השבעים בילה פריפ את זמנו הרחק מהסצנה המוזיקלית כאשר שקל ללמוד את תורתו של גאורג איבאנוביץ' גורדייף. הוא חזר למוזיקה כגיטריסט מוביל באלבום הסולו הראשון של פיטר גבריאל, ובהמשך גם באלבומו השני. בשנת 1977 ביקש אינו את עזרתו באלבומו של דייוויד בואי "Heroes".
ב-1979 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו "Exposure", שהוביל לסיבוב ההופעות "Frippertronics". באותה תקופה עזר פריפ באלבומים ובהופעות של להקות כדוגמת בלונדי ו-"Talking Heads". בהמשך הוציא עוד שורה של אלבומים שלא נחלו הצלחה רבה.
ב-1985 פתח פריפ כיתת אמן שהתבססה על לימוד נגינה בגיטרה חשמלית על בסיס טכניקת פריפרטרוניקס שפיתח. בפברואר 1987 הגיע לישראל לארבע הופעות עם הרכב בשם ״ליגת אמני הגיטרה".
ב-6 בספטמבר 2013 הודיע פריפ על כוונתו להקים מחדש את קינג קרימזון שנה אחרי שהצהיר ב-2012 על פרישתו הסופית מעולם המוזיקה. בהרכבה הנוכחי של הלהקה יופיעו 7 נגנים ביניהם הסקסופוניסט מל קולינס מההרכב המקורי של שנות השבעים, טוני לוין הבסיסט, ו-5 נגנים חדשים ביניהם 3 מתופפים וגיטריסט (נוסף לפריפ עצמו).
דגנים מלאים
דגנים מלאים הם גרעיני דגנים (כגון גרעיני חיטה), המכילים את גרעין הדגן במלואו, כלומר את ארבעת רכיבי הגרעין, הנקראים נבט, אנדוספרם, מעטפת פנימית, ומעטפת חיצונית (הנקראת גם "סובין"). זאת בניגוד לגרעינים מעובדים המכילים בדרך כלל רק את האנדוספרם.
מוצרים הנקראים מוצרי מזון מלא מיוצרים מקמח או גרעינים של דגנים מלאים. הדגן הנפוץ ביותר הוא החיטה אך נפוצים גם מוצרי מזון מלא מדגנים אחרים דוגמת כוסמין, שעורה, שיפון, שיבולת-שועל, אורז, ועוד.
דוגמה למזון מלא נפוץ הוא לחם חיטה מלאה.
השפעות בריאותיות
גרעיני דגנים מלאים עדיפים מבחינה תזונתית על גרעינים מעובדים משום שהם עשירים יותר למשל בסיבים תזונתיים, נוגדי חמצון, חלבונים (במיוחד חומצת האמינו ליזין), מינרלים (כולל מגנזיום, מנגן, זרחן וסלניום) וויטמינים (כולל ניאצין, ויטמין B6, וויטמין E).
דגנים מלאים לא מעובדים הם בעלי מדד גליקמי נמוך משמעותית מדגנים לא מלאים, כלומר הפחמימות שבהם מתפרקות לאט יותר, ומשחררות גלוקוז באופן הדרגתי למערכת הדם. אולם יתרון זה לא בהכרח נשמר כאשר טוחנים את הגרעינים לקמח. קמח מלא בכל מקרה נחשב פחות מזיק עקב תכולת ויטמינים, מינרלים וסיבים תזונתיים גבוהה יותר.
בחוק לא קיימת אסדרה למונחים "קמח מלא" ו"דגן מלא", וכך נוצר מצב בו "חיטה מלאה" יכולה להיות עם סובין או ללא סובין (כלומר עם או ללא המעטפת החיצונית), כאשר הסובין עצמו יכול להימכר על ידי היצרנים הן כתוסף מזון עצמאי והן כמספוא במחיר גבוה יותר.
לפעמים החוק מחייב יצרני מזון להוסיף למוצריהם רכיבים של גרעינים מלאים כדי לפצות על התזונה החסרה של ויטמינים ומינרלים.
אחד הראשונים להמליץ על אכילה של דגנים מלאים במקום דגנים מעובדים היה הרופא הבריטי תומאס אלינסון.
ביין
ביין (באנגלית: Bane - "ארס") הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Batman: Vengeance of Bane #1 מינואר 1993 ונוצרה על ידי צמד הכותבים צ'אק דיקסון ודאג מנץ' והמאייר גראהם נולן.
ביין הוא לוחם מיומן וגאון טקטי, אשר באמצעות סם נעשה לכוח הרסני ובלתי ניתן לעצירה - ובכך, לאחד מאויביו החזקים ביותר של באטמן. ביין נחוש להביס את גיבור-העל באטמן כדי להוכיח את עצמו, ואף הצליח בכך כאשר שבר את גבו, ובכך נודע כ"איש ששבר את העטלף". הוא נודע בהמשך כראש ארגון פשע בינלאומי, שכיר חרב, סוכן ממשלתי ואף דיקטטור לזמן מה. ביין היה חבר בקבוצות יחידת המתאבדים, ששת הסודיים והחברה הסודית של נבלי-העל.
דמותו של ביין מדורגת במקום 34 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים בכל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו של ביין בסרט הלייב אקשן "באטמן ורובין" גילם המתאגרף רוברט סוונסון. את דמותו בסרט "עלייתו של האביר האפל" גילם השחקן טום הארדי. את דמותו בסדרה גות'האם גילם אותו השחקן שיין וסט.
מקור
ביין נולד ברפובליקה הקאריבית הבדיונית סנטה פריסקה בכלא פנה דורה. אביו, אדמונד דוראנס, היה מהפכן שהצליח להימלט ממערכת המשפט המדינית. הממשלה המושחתת החליטה שהילד ירצה את מאסר העולם של אביו, ולכן העביר ביין את ילדותו בסביבת הכלא הלא-מוסרית. חיי הכלא הקשים מלמדים אותו לאמן ולחשל את גופו, להחכים ולקרוא כמה שיותר ספרים. הוא בילה את זמנו הפנוי בחדר הכושר של בית הכלא, פיתח סגנון מדיטציה משלו ולמד לדבר אנגלית, ספרדית, פורטוגזית ולטינית באופן שוטף. הוא מוצא בין כותלי הכלא מורים רוחניים, החל מאסירים קשוחים וכלה בכומר ישועי מזדקן, ממנו אף מקבל ככל הנראה חינוך משמעתי.
בחלומותיו, ביין מעונה בידי יצור מפלצתי דמוי עטלף, דבר הגורם לו לפתח קירופטופוביה - פחד מעטלפים. את הרצח הראשון שלו ביצע ביין בגיל שמונה, כשדקר פושע שביקש להשתמש בו כמקור מידע על הכלא. בסופו של דבר, מבסס ביין את מעמדו והופך למלך הבלתי-מעורער בכלא. שליטי הכלא שמים לבם לכך, ומשתמשים בו כשפן ניסויים לסם חדש ונסיוני בשם "ונום" שהרג את כל נושאי המחקר הקודמים. הניסוי כמעט והורג את ביין בתחילה, אך הוא שורד ומוצא כי הסם מעצים את כוחו הפיזי, וכי עליו לקחתו מדי 12 שעות או שיסבול מתופעות לוואי חמורות.
"האיש ששבר את העטלף"
מעט אחר הניסויים, נמלט ביין מהכלא יחד עם שותפיו לפשע טרוג, זומבי ובירד (דמויות המבוססות על הלהקות הטרוגס, הזומביס, והבירדס ואשר נועדו לחקות את שלושת עוזריו של דוק סאבאג'). שאיפתו הגדולה היא להרוס את באטמן, עליו שמע סיפורים בזמן שהותו בכלא. הוא מוקסם מהעיר גות'אם סיטי - אשר ככלא פנה דורה זהו מקום בו הפחד שולט, אם כי בגות'אם הפחד הוא באטמן. ביין משוכנע שהעטלף הדמוני הרודף את חלומותיו מילדותו הוא התגלמותו של הבאטמן. לכן, הוא מאמין שהגורל הצליב את דרכיהם למסלול התנגשות.
ביין מבין שהגישה הישירה לעימות עם באטמן אינה יעילה, לכן הוא משמיד את קירות בית החולים לחולי נפש ארקהם אסיילום ומאפשר לנבלי-העל היריבים של באטמן - הג'וקר, דו-פרצוף, איש החידות, הדחליל, הכובען המטורף, ויקטור זאס והפיתום בין היתר - להימלט לתוככי גות'אם. כתוצאה מכך, נאלץ באטמן להעביר את שלושת החודשים הבאים במרדף אחר הפושעים. הוא נותר תשוש ובשובו לאחוזת ויין, ביין אורב לו (לאחר שהסיק את דבר זהותו הסודית). הוא תוקף אותו במערת העטלף, מביס אותו ומנחית עליו את המכה הניצחת - שובר את גבו ומותיר אותו נכה בארבעת גפיו.
שעה שביין מבסס את עצמו כשליט העולם התחתון בגות'אם, ברוס וויין מעביר את נטל הבאטמן לז'אן-פול ואלי, שידוע כעזראל. אולם, ואלי כבאטמן הופך אלים ביותר וחסר רחמים, הנותן לנבל אבאטויר ליפול אל מותו. הוא אף מסרב להכיר ברובין כשותפו, ומשתמש בחליפת שלד חיצוני מתוחכמת כתחליף לחליפת העטלף, ומביס בעזרתה את ביין בסוף קשת הסיפור. הוא קורע מעל ביין את הצינורות ששואבות את הסם ונום לתוך דמו, מה שגורם לו להיכנס לתסמונת נסיגה. לאחר מכן, ואלי מכה בו ללא רחם החלוש ומותיר אותו עם פציעות מרובות.
לכיד
לְכִיד (שם מדעי: Xanthium) הוא סוג צמחים במשפחת המורכבים, מקורו באמריקה, מזרח אסיה וחלקים מסוימים של בדרום אסיה.
תיאור
לכידים הם צמחים שנתיים עשבוניים גסים שגדלים לגובה של 50–120 סנטימטרים. העלים מסודרים בצורה ספירלית, עם שוליים בעלי שיניים עמוקות. מינים מסוימים, במיוחד לכיד קוצני (Xanthium spinosum), הם קוצניים מאוד עם קוצים ארוכים ודקים בבסיס העלים.
אחלאם שיבלי
אחלאם שיבלי (בערבית: أحلام شبلي; נולדה ב-1970) היא אמנית צילום ערבית ישראלית המתמקדת בחיי היומיום של ערביי ישראל והבדואים החיים בכפרים לא מוכרים בנגב ובגליל.
לכיד
תיאור
ראשי הפרחים הם משני סוגים; אחד, בעל ענפים מסועפים קצרים, המייצרים אבקה בלבד. השני, מורכב ממקבצים בצירי העלים, המייצר זרעים.
אחלאם שיבלי
ביוגרפיה
שיבלי נולדה למשפחה בדואית בכפר שבלי - אום אל-גנם. היא בוגרת החוג לעבודה סוציאלית באוניברסיטת חיפה (1996). למדה צילום במכללת ויצו (1997) והמשיכה ללימודי תואר שני בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (2003-2000).
תמות עיקריות
בעבודותיה בוחנת שיבלי תמות של בית ושייכות ועסקה בחיים תחת הכיבוש. ״אצל הבדואים כל מושג הבית, הדבר שעושה את הבית, הוא פתלתל כחוטים הנשזרים לחבל. הבדואים על פי מסורתם הם שבטים נודדים. לפני שניים-שלושה דורות התיישבו רבים מהם, בעיקר אלה מאזור סיני, במקומות קבע, אך האדמה שעליה התמקמו אינה שייכת להם, וזכויותיהם עליה מועטות ביותר. מצב סבוך שבחלקו אולי קשור למורשתם הקדומה. לנוודים בית אינו כתובת, בית הוא מה שהם נושאים איתם״ כתב ג׳ון ברגר על עבודותיה במסה ״התבוננות: שתי צלמות״. אוצרי התערוכה ״בית הפנטום״ במוזיאון לאמנות מודרנית בברצלונה תיארו את עבודותיה כחושפות את האלימות בה מונעים מהפלסטינים להכיר במקום מושבם כ״בית״ וההגבלות הרבות המוחלות עליהם היוצרות תחת הכיבוש מצב של חוסר שייכות לחיים, שאינו נחלתם של הפלסטינים בלבד, המתקשר עם מצבים אחרים של אי צדק ופרדוקס. ברגר מוסיף ש״התמונות של אחלאם שיבלי זהירות, מתעתעות ועקשניות. הן מכילות מידע כללי מינימלי ולעולם אין הן מתארות התרחשויות ואירועים. נדמה שכל תצלום צולם מיד אחרי אירוע כלשהו״.
אליזבת גארט אנדרסון
אליזבט גארט אנדרסון (באנגלית: Elizabeth Garrett Anderson; 9 ביוני 1836 – 17 בדצמבר 1917) הייתה רופאה, ראש העיר אלדבורו ופמיניסטית בריטית פורצת דרך: האישה הראשונה באנגליה ובצרפת שעבדה כרופאה ומנתחת, מייסדת שותפה של בית הספר לרפואה לנשים בלונדון, הדקאנית הראשונה בעולם של בית ספר לרפואה וחלק מהנהלת בית הספר לרפואה לנשים בלונדון והאישה הראשונה באנגליה שנבחרה כראשת עיר.
לכיד
תיאור
בשונה מסוגי צמחים אחרים במשפחת המורכבים, שזרעיהם נישאים באוויר עם פלומת שערות משי המזכירות מצנחים מיניאטוריים, זרעי הלכיד מיוצרים בקליפה קשיחה, קוצנית, ספירית או סגלגלה, חד-זרעית באורך של 8–20 מילימטרים. הקליפה מכוסה בקוצים נוקשים ומחוברים, הנדבקים לפרווה ולבגדים ויכולים להיות קשים לניתוק. חריצים קליפות זרעים אלו נישאות למרחקים ארוכים מצמח האם במהלך הפצת הזרעים בעזרתם של בעלי חיים.