cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מירית שם אור
ביוגרפיה
בגיל 10 ניצלה מטביעה בים, מה שהותיר לה זיכרון טראומתי.
בגיל 14, הייתה בחבורת אסקימו לימון המקורית, יחד עם בועז דוידזון.
למדה בתיכון עירוני ה' וסיימה את לימודיה בגיל 17, אחרי שהוקפצה כיתה. למדה באוניברסיטה העברית, ולא שירתה בצה"ל, בעקבות החלטת הצבא לשחרר את כל הנשים בנות המחזור שלה משירות.
בשנים 1969–1971 שימשה כתבת בתחום התיאטרון ואמנויות הבמה בעיתון "דבר", ומשנת 1979, למשך כ-5 שנים וכפרילנסרית, כתבה את הטור הקבוע "מי שבא" בעיתון "מעריב", לצד יהונתן גפן.
ב-2 במאי 2002, העלה תיאטרון הבימה את המחזמר "מרי לו" שנכתב על ידי דן אלמגור וסטיבן דקסטר על בסיס סיפור שכתבה על עצמה, לעדותה. ההפקה, אף יצאה למופעים בארצות הברית, וב-2016, הועלתה הפקה נוספת.
בשנת 2003, כתבה את שיר הפתיחה לטלנובלה הישראלית "משחק החיים", וכמו כן כתבה את מילות השיר הראשון של אוקראינה באירוויזיון, "Hasta la Vista", שהגיע למקום ה-14.
בשנת 2004, כתבה את השיר "רק אתה", הנכלל ב"חגיגה", אלבומה ה-12 של שרית חדד.
בשנת 2010, הועלה באולם נגה ביפו המחזמר "האגם", אותו כתבה על פי "אגם הברבורים" של צ'ייקובסקי. באותה שנה, השתתפה גם בפאנל התוכנית "להיות שם עם אלירז", בהנחייתו של אלירז שדה, התוכנית שליוותה את חדר החזרות של התוכנית "כוכב נולד" בעונתה השמינית.
משנת 2011, מכהנת כחברת הדירקטוריון של אקו"ם. כמו כן, לקחה חלק בפאנל השופטים בתוכנית "היכל התהילה" 2011.
באוקטובר 2021, עלה באוף ברודוויי בניו יורק, המחזמר Swan Lake Rock Opera, שיצרה עם שרונה בתה, ועם צדי צרפתי, על בסיס המוזיקה של אגם הברבורים.
חיים אישיים
בשנות ה-70 נישאה שם-אור לזמר והמלחין צביקה פיק, וכתבה את מילות השירים של רוב להיטיו. הם הורים לשלושה: בן אחד, בנלי, ושתי בנות, דניאלה ושרונה, שהרכיבו את הצמד המוזיקלי "האחיות פיק". פיק ושם-אור התגרשו בשנת 1995. היא חותנתו של קוונטין טרנטינו מנישואיו לבתה דניאלה.
מבחר מלהיטיה
שם-אור כתבה שירים רבים שהפכו ללהיטים, מרביתם בהלחנתו של צביקה פיק, בהם: "בין האצבעות" (רותי נבון), שהיה גם שירה הראשון שהגיע למצעדים השנתיים, "לגור איתו" (ריקי גל); "חלומות מתגשמים" שהיה שיר הנושא של "כוכב נולד" בעונתו השלישית; "שיר מתוק על אהבה" (אביבה הד), "הלב" ("זה לילה סתווי") (מאיה בוסקילה), שהגיע למקום השני במצעד העברי השנתי של רשת ג' לשנת 2004 ולשישי של גלגלצ; "השיר הזה", "שוב הגשם" (האחיות פיק); "דם חם" (שרי); "אלף נשיקות" (יהורם גאון); וכן שירים רבים בביצועו של פיק: "מרי לו", "אהבה בסוף הקיץ", "הרקדן האוטומטי", "מעלה מעלה" ועוד.
גדעון לנגהולץ
גדעון לנגהולץ (נולד ב-12 בדצמבר 1942) הוא מהנדס חשמל ואיש אקדמיה ישראלי, לשעבר מנכ"ל אוניברסיטת תל אביב ונשיא המכון הטכנולוגי חולון.
חייו
בשנת 1968 קיבל תואר מוסמך למדעים מטעם הפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. בשנת 1972 הצטרף לאוניברסיטת תל אביב כמרצה בפקולטה להנדסה בתחום הנדסת חשמל ואלקטרוניקה. באפריל 1973 קיבל דרגת מרצה בכיר באוניברסיטה. מחקריו לאורך השנים עסקו בנושאים כמו אינטליגנציה מלאכותית, מערכות לוגיקה עמומה, רשתות עצביות, אלגוריתמים גנטיים, אוטומטים לומדים, רשתות טלקומוניקציה, ניתוב ובקרת זרימה.
משנת 1998 לערך שימש בתפקיד דיקאן הפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2002 מונה למנכ"ל האוניברסיטה, כשהחליף בתפקיד את פרופסור ניב אחיטוב.
Chinese Democracy
Chinese Democracy (בתרגום מאנגלית: דמוקרטיה סינית) הוא אלבום האולפן השישי של להקת ההארד רוק האמריקאית Guns N' Roses. האלבום יצא לאור בדיוק 15 שנים לאחר אלבומה הקודם של הלהקה, , ב-23 בנובמבר 2008. אף-על פי שהתמקם במקום השלישי במצעד האלבומים של מגזין בילבורד (בישראל, התמקם האלבום במקום החמישי) וזכה בתואר "אלבום פלטינה" (על-פי RIAA), האלבום לא עמד לגמרי בציפיות הגבוהות אשר נצברו לו במהלך השנים. האלבום זכה להצלחה בינלאומית ומכר יותר ממיליון עותקים באירופה בלבד.
התעכבותה של הלהקה להוצאת אלבום חדש נגרם, בין היתר, בעקבות חילוקי דעות יצירתיים בין חברי הלהקה בשנת 1994. אלו הובילו לפיטורים או התפטרותם של סלאש, דאף מק'אגן, מאט סורום וגילבי קלארק באמצע שנות ה-90. סולן הלהקה, אקסל רוז והקלידן דיזי ריד, היחידים שנשארו מהרכב הלהקה הקודם, החלו להקליט את האלבום בשנת 1997 עם הסגל החדש של הלהקה, אשר כלל את הגיטריסטים רובין פינק, פול טוביאס וטומי סטינסון (הבסיסט), המתופף ג'וש פריז וקלידן נוסף, כריס פיטמן. במקור, תוכנן האלבום לצאת לאור בשנת 2000 ולכן הוקלט האלבום במלואו כבר בשנה הזו. למרות זאת, תאריך יציאת האלבום נדחה מספר פעמים, בין היתר, מסיבות חוקיות ומשאיפתו של רוז לפרפקציוניזם. לבסוף, הוכרז לצאת במרץ 2007, אך יצא בנובמבר 2008. עם עלויות כוללות של יותר מ-13 מיליון דולר, נחשב Chinese Democracy לאלבום הרוק היקר ביותר שהופק בכל הזמנים.
רקע
גאנז אנד רוזס החלה, באופן לא רציף, לכתוב ולהקליט שירים חדשים בשנת1994. הגיטריסט סלאש ביקר את אופן פעילותו של הסולן אקסל רוז וטען כי גרם להתנהלות בלהקה להיראות כמו "דיקטטורה". רוז הסביר מאוחר יותר את תפקודה הלקוי של הלהקה, בדבריו: "היינו זקוקים לשיתוף פעולה כולל בלהקה, בשביל לכתוב את השירים הטובים ביותר. משום שזה לא קרה, זו הסיבה שחומרים לשירים מסוימים נמחקו".
חבר ילדותו של רוז מלהקתם הקודמת - Hollywood Rose, פול טוביאס, הצטרף ללהקה והחליף את גיטריסט הליווי גילבי קלארק - אשר חוזהו עם הלהקה לא חודש. בעקבות בעיות אישיות עם טוביאס וקו-מחשבה שונה משל רוז, פרש גם סלאש מן הלהקה, בשנת 1996. הבסיסט דאף מק'אגן פרש זמן קצר לאחר מכן. לבסוף, פוטר המתופף מאט סורום, בשנת1997. סלאש הוחלף בגיטריסט רובין פינק, מק'אגן בטומי סטינסון וסורום הוחלף במתופף ג'וש פריז. בתחילת 1998, החלה הלהקה, עם חבריה החדשים, להקליט חומר חדש. חברת התקליטים אשר גאנז אנד רוזס חתומה אצלה, גפן רקורדס, שילמה לרוז מיליון דולר על מנת שיקליט את האלבום במלואו ולאחר מכן מיליון דולר נוספים, למקרה שרוז ימסור את האלבום מוכן, עד לתאריך 1 במרץ 1999.
באוגוסט 1999, היו מוכנים לרשות הלהקה יותר מ-30 שירים לאלבום, אשר שמו במקור תוכנן להיקרא "Intentions 2000". בראיון שמסר רוז ל-MTV באותה השנה, הכריז על יציאתו של האלבום בשמו הסופי, Chinese Democracy ופירט: "...קיימות המון תנועות דמוקרטיות סיניות, זהו עניין שמדברים עליו הרבה ולכן יהיה נחמד לראות אותו (בשם האלבום). זו גם יכולה להיות הצהרה אירונית. לא יודע, אני פשוט את אוהב את ה'צליל' של זה".
באותה שנה, נכלל שירה של הלהקה - "Oh My God", בפסקול של הסרט "סוף העולם". דייב נבארו, גיטריסט להקת ג'יינז אדיקשן, הקליט חלקי גיטרה לשיר. זהו השיר הראשון שהוציאה הלהקה כחומר חדש שלה, עם הרכבה החדש.
ב-1 בינואר 2001 פתחה הלהקה בסיבוב ההופעות "Chinese Democracy Tour", לקידום אלבומה החדש. בגלל התעכבותו, הסתיים סיבוב ההופעות באופן רשמי רק ב-31 בדצמבר 2011.
סגנון האלבום
Chinese Democracy שונה מאלבומיה הקודמים של להקת גאנז אנד רוזס במספר מובנים, בעיקר בגלל הז'אנרים החדשים הכלולים בשירי האלבום. כבר בשנת 1997, דיווחו מקורות על האלבום כאלבום ש-"נשמע שונה מהצליל המוכר... מושפע בהחלט ממוזיקה אלקטרונית". ביולי 1998, דיווח כתב "הניו יורק טיימס", ניל שטראוס, שהאלבום העתיד לצאת יהיה "מושפע ממוזיקה אלקטרונית". מקורות נוספים דיווחו שהאלבום יהיה בסגנון "רוק תעשייתי" (ז'אנר המשלב מוזיקה תעשייתית וז'אנרים שונים של רוק), בדומה ללהקות Nine Inch Nails ומיניסטרי, סגנון אותו העריץ אקסל רוז במשך שנים. למרות זאת, בריאיון לתחנת רדיו ארגנטינאית בשנת 2001, ציין רוז כי האלבום לא יהיה בסגנון תעשייתי. בשנת 2006, ערך רוז ריאיון למגזין רולינג סטון, בו אמר: "זה אלבום מאוד מורכב, אני מנסה לעשות משהו שונה. חלק מן השירים יזכירו את להקת קווין. יהיו אנשים שיגידו: 'זה (האלבום) לא נשמע כמו אקסל רוז, זה לא נשמע כמו Guns N' Roses'. אבל אתם תאהבו לפחות כמה שירים באלבום." בראיון אחר באותה שנה, גם הוא לרולינג סטון, תיאר סולן להקת Skid Row, סבסטיאן באך את האלבום כ- "אפי" והוסיף: "זה אלבום מגניב מאוד, עם ריפים וצרחות קטלניות, אבל גם יש לו צליל מאוד מודרני".
האלבום סימן שינוי בלהקה, עם ז'אנרים חדשים כמו רוק תעשייתי, רוק אלקטרוני ונו-מטאל. למרות זאת, הצליח האלבום לשמור על סגנון ההארד רוק הישן והמוכר של הלהקה, מאלבומיה הקודמים.
אלויסיוס או'קלי
ביוגרפיה
אלויסיוס נולד לג'ון ולברידגיט או'קלי בדבלין ביולי 1853. הוא היה הצעיר מבין ארבעה בנים ובת אחת. משפחת אוקלי יחד עם בני דודיו של אלויסיוס, הקימו רשת של אמנים ופעילים פוליטיים בתולדות התרבות האירית של המאה ה -19. סבו וסבתו מצד אביו היו ילידי מחוז רוסקומון ואביו ניהל עבודות נפחות וביצוע עבודות בדבלין. דודו מצד אמו היה ג'ון לורל (John Lawlor) פסל מצליח, ובן דודו, מייקל לורל, היה גם פסל שהועסק בלונדון. גם אחיו של אלויסיוס, צ'ארלס וסטיבן, הפכו לאמנים, ואילו האח הבכור, ג'יימס או'קלי, יצא לקריירה פוליטית מצליחה. אמו של אלויסיוס כיוונה אותו לקריירה באמנויות.
בשנת 1861 נפטר אביו. דודו ג'ון לורל (1820–1901) היה כבר היה פסל מבוסס בלונדון. לכן עברה המשפחתה ללונדון. לורל הפך לדמות אב לילדיה, במיוחד לבניה. לורל לקח על עצמו את גידול הנערים, כולל אלויסיוס, כחניכים בסטודיו שלו.
או'קלי נסע לפריז במטרה להירשם לאקול דה ביו-ארט בשנת 1874, שם למד אצל לאון בונאט וז׳אן-לאון ג׳רום. הכניסה לאטלייה של ג'רום הייתה כבוד גדול, אולם המאסטר היה נוקשה ביותר וחסר רחמים בביקורתו, לכן מספר תלמידים גדול לא הצליחו להחזיק מעמד. לא בטוח אם אוקלי אי פעם סיים את הכשרתו אצלו.
מג'רום פיתח או'קלי עניין בסצינות מזרחיות. הוא נסע לבריטני בשנת 1876 וצייר את קווי החוף האסתטיים שלה, נמלי הדייגים והכפרים.
באוקטובר 1881 נעצר צ'ארלס סטיוארט פרנל, חבר הפרלמנט ומנהיג המפלגה האירית ונכלא בקילמיינהאם. יומיים לאחר מעצרו נכלא אחיו של אלויסיוס, ג'יימס ג'יי או'קלי, יחד עם כמה חברי מפלגה אחרים, בהם ג'ון דילון, במקום בו שהו עד מאי 1882. מספר רישומים של אלויסיוס בתקופה זו תיארו את המצב הפוליטי, ובהתמודדות עם כליאתו של אחיו.
אלויסיוס הסתבך בחייו העכורים ולעיתים קרובות הסודיים של אחיו. הוא החל לצייר ולשרטט פעילים פוליטיים.
או'קלי התגורר בקונקרנו, קונמארה ובסופו של דבר היגר לארצות הברית, הוא צייר סצנות כפריות בחייו הקודמים ובארצות הברית צייר את העיר ניו יורק. הוא הכיר את מארק טוויין, וצייר דיוקן של האקלברי פין, שהסופר בדק והתייחס אליו.
נפטר ב־12 בינואר 1936 בפוקיפסי, ניו יורק.
אמנת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים
אמנת המסגרת של האומות המאוחדות בנושא שינויי אקלים (באנגלית: United Nations Framework Convention on Climate Change, או בראשי תיבות: UNFCCC) היא אמנה סביבתית בינלאומית, העוסקת בשינויי אקלים. האמנה נחתמה על ידי 154 מדינות בוועידת האו"ם בנושא איכות הסביבה ופיתוח (UNCED), המכונה באופן רשמי פסגת כדור הארץ, שנערכה בריו דה ז'ניירו בתאריכים 3–14 ביוני 1992. מתוקף האמנה הוקמה במרץ 1994 מזכירות שבסיסה בבון. פרוטוקול קיוטו, שנחתם בשנת 1997 ונכנס לתוקף בשנת 2005, היה ההרחבה הראשונה ל-UNFCCC. הוא הוחלף על ידי הסכם פריז, שנכנס לתוקפו בשנת 2016. נכון לשנת 2020 יש באמנה 197 צדדים חתומים. גוף קבלת ההחלטות העליון שלה, ועידת הצדדים (COP), נפגש מדי שנה כדי להעריך את ההתקדמות בטיפול בשינויי אקלים.
מטרת ה-UNFCCC היא יצוב ריכוזי גזי החממה באטמוספירה ברמה שתמנע הפרעה מסוכנת הנגרמת על ידי האדם על ידי מערכת האקלים של כדור הארץ. רמה כזו צריכה להיות מושגת בתוך פרק זמן מספיק כדי לאפשר למערכות אקולוגיות להסתגל באופן טבעי לשינויי האקלים, כדי להבטיח כי ייצור המזון לא מאוים ולאפשר להתפתחות הכלכלית להתקיים באופן בר קיימא.
הרביעייה ההונגרית
רביעיית המיתרים ההונגרית הייתה הרכב קאמרי בעל שם עולמי, שנודע בעיקר בביצועי רביעיות מיתרים של בטהובן ושל בארטוק. הרביעייה נוסדה בבודפשט בשנת 1935 (בשם "הרביעייה ההונגרית החדשה") והתפרקה בשנת 1972.
מקורות
במקור היה שאנדור וג (תלמיד של ינה הובאי וזולטאן קודאי באקדמיה למוזיקה של בודפשט) הכנר הראשון של הרביעייה, אבל מעמדה התייצב כשהכנר הווירטואוז זולטאן סקלי (גם הוא בוגר האקדמיה של בודפשט, כמוהו כדנש קורומזאי (2001-1913)) הצטרף אליה בשנת 1937. בנקודה זו עבר שאנדור וג לכינור השני וב-1940 עזב וייסד את רביעיית וג. החליף אותו אלכסנדר מושקובסקי הרוסי. הופעת הבכורה של הרביעייה הייתה ב-1935, והצלחתה הייתה מהירה וסוחפת. סקלי היה ידיד של בלה בארטוק והרביעייה עשתה לה שם תוך זמן קצר בביצוע הבכורה ההונגרי של רביעיית המיתרים החמישית מאת בארטוק, שאותה למדה עם המלחין. עד 1938, כבר ניגנה הרביעייה בכל אחת מעריה הראשיות של מערב אירופה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה נתקעה הרביעייה בהולנד, והקדישה את הזמן ללימוד יסודי של רביעיות המיתרים של בטהובן. בשנים הבאות הושמעו רביעיות אלה ברחבי העולם כחלק מן הקריירה המזהירה שהשיגה הרביעייה החל ב-1945. ב-1950 השתקעו הנגנים בארצות הברית בסביבות 1956 הוחלף הצ'לן, ובערך ה-1960 גם הכינור השני, ובמתכונתה החדשה המשיכה הרביעייה לקיים תוכנית קונצרטים גדושה עד 1972, ובו בזמן גם עסקו חבריה בהוראה ובהדרכת נגנים צעירים. ב-1957 הופיע ההרכב המחודש בבוסטון בסדרת הקונצרטים של פיבודי מייסון.
בהקלטה השנייה שלהם למחזור בטהובן, בשנת 1966, מצוין, כי סקלי מנגן בסטרדיוואריוס "מיכאנג'לו" משנת 1718, קוטנר מנגן בגוארנרי "סנטה תרזה" משנת 1704, קורומזאי מנגן בוויולה של דקאנט משנת 1766, ומאגיאר בצ'לו של אלסנדרו גליאנו משנת 1706.
רביעייה זו היא למעשה השנייה מבין שלוש רביעיות הונגריות. הרביעייה ההונגרית המקורית, שנודעה גם בשם רביעיית וַלְדְבָּאוּאֵר-קֶרְפֶּלי, הופיעה לראשונה בשנת 1910, בנגינת בארטוק וקודאי. שני החברים הנותרים היו טֶמֶשְוָארי ומולנאר. מאוחר יותר הצטרף הוויולן קורנשטיין, שתיאר בכתב את אימוני הקבוצה לקראת הופעה.
מבחר הקלטות
יש שני מחזורים שלמים של רביעיות בטהובן, שניהם הוקלטו בפריז:
המכון לפריון העבודה והייצור
המכון לפריון העבודה והייצור הוקם בשנת 1951, על פי החלטת ממשלה מ-1950, בהתאם להסכם בין נציגים של משרד העבודה, משרד התעשייה והמסחר, ההסתדרות  הכללית,  התאחדות בעלי התעשייה ואגודת האינג'ינרים והארכיטקטים בישראל. תפקידיו של המכון היו לפעול למען הגברת פריון העבודה, שיפור המוצרים, מניעת בזבוז, שכלול ההספקה וייעול השימוש בכלים ומכשירים. במשך שנים פעל המכון בבית הדר.
המכון כלל מדורים שונים, בהם:
בשנת 1984 תיאר שר העבודה והרווחה, משה קצב את פעילות המכון:
בסוף שנות ה-80 בסביבות 11% מתקציב המכון הגיע מתקציב המדינה והשאר הגיע מהכנסות מפעילות, בעיקר מקורסים שניהל.
המכון הוציא לאור את כתב העת "המפעל" והיה שותף בחלוקת פרס קפלן. כן קיים המכון את שבוע פריון הייצור.
בשנת 1998 הופרט המכון ונמכר לחברת פילת.
רוהוד
רוהוד (בהונגרית: Rohod) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם ברוהוד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,285 ובשנת 2020 רק 1,202 תושבים.
יהודי רוהוד
יהודים חיו ברוהוד בתקופות זמן שונות והיו חלק מהקהילה היהודית בנירמדה, רבים מתושבי הכפר נרצחו בשואה.
הקרב באל עלמיין (סרט)
יציאה לאקרנים
קרב אל עלמיין יצא לאקרנים באיטליה ב־23 בינואר 1969.
הדיוויזיה ה-104 (ארצות הברית)
הדיוויזיה ה-104 (באנגלית: 104th Infantry Division) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם השנייה, והיא פעילה עד היום. מטה הדיוויזיה שוכן בפורט לואיס, וושינגטון, והיא מהווה יחידת הכשרה ליחידות המילואים.
הקמת הדיוויזיה
הדיוויזיה הוקמה ב-24 ביוני 1921 בסולט לייק סיטי, יוטה, והיא כללה את החטיבות ה-207 וה-208 עם הרגימנטים ה-413, ה-414, ה-415 וה-416. היחידות הכפופות של הדיוויזיה התפזרו בין המדינות איידהו, מונטנה, נבאדה, יוטה וויומינג. הדיוויזיה כללה בעיקר קצינים דרך קורפוס ההכשרה לקציני מילואים ממכללות ואוניברסיטאות במדינות המוקצות לה, והיא נותרה בעצם קאדר קצינים עם מעט מתגייסים, ולא מילאה תפקיד משמעותי עד מלחמת העולם השנייה.
מלחמת העולם השנייה
ב-15 בספטמבר 1942 הופעלה הדיוויזיה תחת פיקודו של גילברט קוק במחנה אדייר, אורגון, והיא כללה את הרגימנטים ה-413, ה-414 וה-415. ב-15 באוקטובר 1943 מונה טרי אלן למפקד הדיוויזיה, וב-7 בספטמבר 1944 נחתה הדיוויזיה בצרפת. הפעולה הראשונה של הדיוויזיה התרחשה באוקטובר 1944 במהלך כיבוש אכטמאל וזונדרט בהולנד, כחלק מקרב שפך הסכלדה. לאחר מכן היא התקדמה דרך קו זיגפריד אל נהר הריין, וחצתה את נהר האינדה לעבר קלן. מאוחר יותר סייעה הדיוויזיה בכיתור כיס הרוהר. לבסוף, היא ביצעה זינוק של 350 מייל לנהר מולדה בלב גרמניה כחלק מפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה. במהלך הלחימה בחזית המערבית, דיוויזיית הרגלים ה-104 הפגינה את כושר הלחימה הלילי שלה במספר מבצעים מוצלחים. במהלך הלחימה איבדה הדיוויזיה 971 הרוגים ו-3,657 פצועים.
ביוני 1946, למעלה משנה לאחר יום הניצחון באירופה וסיום מלחמת העולם השנייה באירופה, חזרה דיוויזיית הרגלים ה-104 לארצות הברית שם היא הושבתה.
לאחר המלחמה
לאחר מלחמת העולם השנייה אורגנה הדיוויזיה מחדש בעיקר כדיוויזיית אימונים לכוחות מילואים. לאחר מספר עשורים, הרחיבה החטיבה את תפקידה לביצוע הכשרה התחלתית לחיילים מכל זרועות הצבא בצפון מערב ארצות הברית. תפקידה וגודלה התרחבו במהלך אותה תקופה עקב איחוד פיקודי ההדרכה האחרים, ובהמשך קיבלה הדיוויזיה פיקוד על מספר חטיבות המתמחות בהכשרות התחלתיות שונות לחיילים מכל הסוגים.
Not 20 Anymore
Not 20 Anymore (בעברית: כבר לא בת 20) הוא סינגל שיווקי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ביבי רקסה, שיצא לאור על ידי וורנר רקורדס, ב-30 באוגוסט 2019. השיר נכתב על ידי רקסה, ג'ורדן קיי ג'ונסון, מייקל פולק, אוליבר פטרוף וסטפן ג'ונסון, והופק על ידי גרמן ודה מונסטרס & סטריינג'רז.
נכון לספטמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-23 מיליון פעמים בספוטיפיי.
רקע כללי
ב-12 באוגוסט 2019, אישרה רקסה את שם השיר ואת תאריך יציאתו. ב-23 באוגוסט חשפה את עטיפת השיר. ב-28 באוגוסט הודיעה רקסה כי הווידאו קליפ של השיר ייצא יחד עם השיר ב-30 באוגוסט.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של "Not 20 Anymore" יצא ביוטיוב ב-30 באוגוסט 2019. נכון לספטמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-11 מיליון פעמים.
הסתערות
הסתערות היא אופן תנועה קרבית שעיקרה תקיפה פנים-אל-פנים של מערך הגנתי של האויב בשלב האחרון של התנועה על היעד. המונח מתאר תנועת חי"ר בשילוב אש או זינוק מתפרץ של כוח מאחורי מחסות אל היעד. בהסתערות רכובה נעים הכוחות על גבי רכב קרבי (טנקים, או חיל פרשים בעבר)..
עד פיתוח הנשק האוטומטי בוצעה הסתערות חי"ר בקבוצות גדולות, בדרך כלל תוך השמעת זעקות ורעשים למטרת הפחדה, כאשר בסופה בא קרב פנים אל פנים בנשק קר (סכין, כידון רובה) מול לוחמי הצד שכנגד. צורת הלחימה של האבירים בימי הביניים כללה הסתערות של פרשים כבדים כגוש מלוכד לעבר האויב במטרה למוטט את שורותיו. פקודת ההסתערות ניתנה באופן מסורתי באמצעות תקיעה בחצוצרה.
פיתוח הנשק האוטומטי בשימוש הצד המגן גרם לסיכון רב לחיילי הכוח המסתער ולפיכך פותחה בין מלחמת העולם הראשונה למלחמת העולם השנייה דוקטרינה חדשה להסתערות חי"ר. הדוקטרינה התפתחה כבר בשלהי מלחמת העולם הראשונה על ידי חיילי הסער של צבא הקיסרות הגרמנית שפיתחו אותה על מנת לכבוש חפירות. לפי הדוקטרינה המודרנית מתבצעת ההסתערות בחוליות קטנות, של מספר קטן של חיילים (מרמת המחלקה ועד רמת הפרט הבודד). החוליות "מדלגות" בין מחסות במגמת תנועה קדימה אל מול פני האויב, תוך הפעלת ירי אל היעד תוך כדי תנועה. התנועה יכולה להיות מהירה או בזחילה איטית, לפי תנאי השטח, המיגון של היעד, כוח האש שלו ומידת דיוקה. חוליות שאינן מדלגות, מתמקמות מאחורי מחסות בשטח ומחפות על חבריהן באש רצופה אל היעד. על מפקד הכוח למקם עצמו בנקודה היעילה ביותר לפיקוד ושליטה בכוחותיו.
הסתערות אל מול אש חיה מנוגדת לאינסטינקט הטבעי ועל כן מאומנים חיילים חי"ר בעיקר בהתגברות על פחד זה באמצעות תרגולות שיכשירו אותם למשימת ההסתערות.
מיכל למדני
מיכל למדני-כהן (נולדה ב-5 בדצמבר 1944) היא אתלטית עבר ישראלית, שמונה פעמים אלופת ישראל (1960 - 1966 ו-1968), שיאנית ישראל, אלופת ושיאנית המכביה (השישית 1961 והשביעית 1965) בקפיצה לגובה. ייצגה את ישראל באולימפיאדה (טוקיו 1964).
ביוגרפיה
למדני גדלה בכפר חיים. התאמנה בקבוצת הפועל חדרה בהדרכתו של שורה רפפורט.
באליפות ישראל שנערכה ביולי 1960 זכתה למדני במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.40 מטר לפני רינה גוטסמן ממכבי חיפה (1.40 מטר) וליכטנשטיין מהפועל ראשון לציון (1.35 מטר).
אלופת ושיאנית המכביה
באליפות בתי הספר באתלטיקה שנערכה במאי 1962 זכתה למדני במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.60 מטר.
באליפות הפועל באתלטיקה שנערכה ביוני 1963 זכתה למדני במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.64 מטר.
באוגוסט 1963 לקתה למדני במחלת כליות והחמיצה את האוניברסיאדה.
אולימפיאדת טוקיו
בתחרות שנערכה במכון וינגייט במאי 1964 קבעה למדני בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.65 מטר. באולימפיאדת טוקיו (1964) היא סיימה במקום 19 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.65 מטר.
בתחרות שנערכה ב-1 במאי 1965 זכתה למדני בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.66 מטר.
בתחרות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכה ברמת גן ב-31 באוגוסט 1965 זכתה למדני במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי ובשיא מכביה חדש חדש של 1.67 מטר ובכך הגנה על תוארה. שיא ישראלי זה החזיק מעמד 6 שנים ונשבר על ידי אורית אברמוביץ' (1.68 מטר).
בשנת 1966 נישאה למדני לספורטאי יצחק כהן והחליטה לוותר על השתתפות במשחקי אסיה ובשנת 1967 נולד בנם הבכור.
צ'רנוביל (מיני-סדרה)
צ'רנוביל (באנגלית: Chernobyl) היא מיני סדרת דרמה היסטורית בת חמישה פרקים שנוצרה ונכתבה על ידי קרייג מזין, והבמאי יוהאן רנק. הפקת הסדרה הייתה קופרודוקציה של HBO ושל Sky הבריטית. הסדרה מתארת את אסון הגרעין בצ'רנוביל ואת מאמצי הניקוי חסרי התקדים שאחריו. צוות השחקנים מורכב בעיקר משחקנים אירופיים, בכיכובם של ג'ארד האריס, סטלאן סקארסגארד, אמילי ווטסון ופול ריטר. הסדרה עלתה לשידור ב-7 במאי 2019 בארצות הברית. היא זכתה לשבחים רבים מצד מבקרי טלוויזיה. הסדרה עלתה לשידור בישראל ב-7 במאי 2019 ב-yes, בסלקום tv וב-HOT.
הסדרה זכתה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב למיני סדרה הטובה ביותר.
עלילה
בכור הגרעיני הסמוך לעיר פריפיאט אירע פיצוץ. עובדי המקום מנסים להשתלט על האירוע אך ללא הצלחה. האחראים על הכור, ובראשם סגן המהנדס הראשי אנטולי דיאטלוב, מכחישים בכל תוקף כי הכור נפרץ. מד הקרינה המקומי עומד על המספר המקסימלי שלו, המראה מספר נמוך מאוד, ועל כן נוצרת שאננות. הקרינה המדווחת בהתאם לכך נמוכה יחסית. עובדים בכור וכבאים שהגיעו לסייע, כגון וסילי איגנאטנקו, נפגעים מהפיצוץ. הרשויות מנסות להרגיע את הרוחות, ואת ההמונים המובאים לבתי החולים. הפיזיקאי ולרי לגאסוב מגויס לסייע בטיפול באירוע. הוא קורא את התיאור של התאונה ומסיק מייד כי הכור נפרץ. בוריס שצ'רבינה, הממונה מטעם המפלגה ולגאסוב מגיעים לצ'רנוביל. הממונים על הכור, ניקולאי פומין וויקטור בריוחאנוב עדיין הכחישו את העובדה כי הכור נפרץ. באמצעות מד קרינה חדש הם מגלים כי האסון גדול מכפי שחשבו. לגאסוב משכנע את הממונים עליו כי ישנה סכנה חמורה לתושבי האזור. על פי עצתו מסוקים מטילים חומרים כימיים, חול ובור על הכור.
הפיזיקאית אולאנה חומיוק היא מדענית גרעין ממינסק. כאשר מד הקרינה שלהם מופעל היא מבינה כי הייתה תאונה באחת התחנות הקרובות למקום עבודתה. כאשר לא עונים לטלפון שלה בצ'רנוביל היא מבינה ששם התרחשה התאונה. חומיוק מגלה שהכור מתכסה בבור וחול, מבינה שעתיד להתרחש אסון גדול במדינה וביבשת. הכור הקבור מתחת לחול והבור, יחלחל לתוך האדמה, וכאשר יפגע במאגרי המים המלאים, יתרחש פיצוץ תרמי, שיהרוס גם את הכורים הנוספים באזור. הפיצוץ התרמי הצפוי יהרוס חלקים נרחבים מיבשת אירופה. חומיוק מגיעה לצ'רנוביל ומשכנעת את לגאסוב והאחרים שיש לטפל בפיצוץ בדרך אחרת. שלושה מעובדי הכור נשלחים למשימת פתיחת מכלי המים התת-קרקעיים שעלולה בוודאות גבוהה לסיים את חייהם. השלושה מצליחים במשימתם, ובכך נמנעת הסכנה של הפיצוץ התרמי. הדמות של חומיוק היא דמות בדויה שנוצרה על מנת לייצג את כלל המדענים שטיפלו בפיצוץ.
באיחור ניכר מפונה העיר הסמוכה מתושביה. זאת לאחר ששצ'רבינה רואה כי מדינות אחרות נוקטות אמצעי זהירות ביחס לקרינה המגיעה אליהם. במקביל נעשים מאמצים אדירים לנקות את האזור. מגויסים עובדי כרייה כדי לחפור מתחת לכור, כדי לחזק את מבנה הבטון שם, ולמנוע דליפות. חיילים בצבא הסובייטי נשלחים לנקות את הגג המלא בגרפיט רדיואקטיבי, ובשל הסיכון הרב ניתן לכל אחד זמן קצר ביותר לשהות בקרבת הגג. תושבים מהאזור מגויסים להרוג בעלי חיים המשוטטים באזור. כל אותם אנשים נחשפים לרמות קרינה גבוהות ומסכנים את חייהם.
חומיוק נשלחת על ידי לגאסוב לבית חולים במוסקבה, שם מאושפזים עובדי הכור שנפגעו, על מנת לברר את הסיבה לתאונה. עובדי הכור גוססים לאט, ובייסורים. חומיוק מצליחה לראיין את אקימוב וטופטונוב ששניהם מתארים כיצד הם לחצו על כפתור הAZ-5. לחיצה על כפתור זה הייתה אמורה למנוע את הפיצוץ, וחומיוק מנסה לגלות מה גרם לכך שהמנגנון לא עבד. היא נתקלת בחוסר שיתוף פעולה מצד הקג"ב ואף נעצרת. לבסוף היא מצליחה להשיג דו"ח שחסרים בו דפים. לגאסוב מכיר את התוכן של הדו"ח. מדובר בפגם במנגנון החירום. הקצה של מוטות הבקרה שאמורים לעצור את הכור מכוסים בגרפיט, שהוא חומר שמאיץ את הפעילות הגרעינית. במצב המעורער שהכור היה בו, הכנסת הגרפיט הספיקה כדי לגרום לפיצוץ. מדענים התריעו על הסכנה בעבר, אך המפלגה סירבה לקבל את העובדה כי יש פגמים בתוכנית הגרעין שלה.
בתום הפרק האחרון של הסדרה מסופר את שהתרחש במציאות. לגאסוב התאבד בשנת 1988, שנתיים לאחר הפיצוץ. הרשויות הודו בטעות וביצעו תיקון בטיחותי בכורים אחרים במדינה. שצ'רבינה מת ב-1990. שלושת הנאשמים נידונו לעשר שנות מאסר עם עבודות פרך. דיאטלוב, עוזר המהנדס הראשי ומנהל המשמרת בזמן הפיצוץ, מת ממחלה בעקבות הקרינה בשנת 1995.
Afro-Latin Soul, Volumes 1&2
Afro-Latin Soul, Volumes 1&2 (בעברית: נשמה אפרו-לטינית, כרכים 1 ו-2) הוא אלבום כפול מאת המוזיקאי האתיופי מולטו אסטטקה, אשר היה גם אלבום הסולו הראשון שלו. האלבום אינסטרומנטלי כולו למעט השיר 'I Faram Gami I Faram' שמושר בספרדית. האלבום שם תפקיד מרכזי על הויברפון ותופי הקונגה שעליהם ניגן אסטטקה, ומושפע מגישתם של ג'ון קולטריין ומיילס דייוויס למוזיקה הלטינית, ושילובה בג'אז.
רקע
האלבום הוא אלבום הסולו הראשון של אסטטקה והוא יצא בשנת 1966. עד אז הספיק אסטטקה להקליט אלבום בכורה עם רביעיית הג'אז שלו, Mulato Estatke Quartet, ולשתף פעולה עם אמנים כמו טיטו פואנטה וקאל צ'יידר, אשר השפעתם על המוזיקה באלבום ניכרת ביותר. האלבום יצא על ידי חברת התקליטים הברוקלינאית Worthy Records.
מוזיקה
המוזיקה באלבום מושפעת ישירות משילובים של ג'אז ומוזיקה לטינית. האלבום הוא אבן דרך בסגנון שפיתח מאוחר יותר אסטטקה, שנקרא את'יו-ג'אז. אמנם, באלבום זה אין השפעה של מוזיקה אתיופית ואפריקאית, אך השילוב בין המוזיקה הלטינית לג'אז באלבום זה הוביל את אסטטקה מאוחר יותר לנסות לשלב סגנונות נוספים, וכך יצר את הז'אנר הייחודי שלו. האלבום כולל אלמנטים מוזיקליים ניסויים ויוצאי דופן, כמו קולות של חיות שונות בין השירים, שימוש בכלים לא מוכרים וכדומה.
באלבום התפקיד המרכזי הוא הויברפון עליו מנגן אסטטקה. השימוש בכלי כסולן היה חדשני ויש שיגדירו מהפכני מכיוון שבהמשך הפך למזוהה עם אסטטקה. גם תופי הקונגה משמשים תפקיד מרכזי, ומנוגנים בעיקר בצורה המסורתית המתאימה למוזיקה הלטינית.
קווין קוראני
השנים הראשונות
קווין קוראני נולד בריו דה ז'ניירו שבברזיל לאב גרמני-הונגרי ואם פנמית. בגיל שש החל לשחק בקבוצת הילדים של מועדון הכדורגל סראנו שבפטרופוליס ובשנת 1993 עבר ללאס פרומסאס הפנמית, בה שיחק עונה אחת במהלכה קיבל אזרחות פנמית. בהמשך שיחק בספורטינג 89', עונה נוספת בלאס פרומסאס ועוד עונה בסראנו שלאחריה עבר לגרמניה והחל לשחק בקבוצת הנוער של אחד המועדונים הגרמנים הבכירים שטוטגרט, עימה זכה באליפות גרמניה עד גיל 17 בשנת 1999.
בשנת 2001 חתם על חוזהו הראשון בקריירה והחל לשחק בקבוצת המילואים של שטוטגרט, במדיה כבש עשרה שערים ב-33 משחקים. עוד באותה שנה החל לשחק בקבוצת הבוגרת של שטוטגרט וכבר בעונתו השנייה בבונדסליגה, עונת הפך לשחקן הבולט בקבוצה ועם 15 שערים ב-32 משחקים דורג ראשון מבין הגרמנים ורביעי בדירוג הכללי בטבלת מלך השערים של הליגה. הוא הצטיין במשחקו גם באירופה ועם ארבעה שערים בשמונה משחקים הוביל את שטוטגרט לזכייה בגביע האינטרטוטו ולשמינית גמר גביע אופ"א. גם בעונה הבאה המשיך להפגין יכולת מרשימה ועם 11 שערי ליגה ושלושה שערים בליגת האלופות הוביל את קבוצתו למקום הרביעי ולשמינית הגמר בהתאמה.
בעונת, עונתו האחרונה בשטוטגרט, הוביל קוראני את הקבוצה למקום החמישי הליגה ולשלב 32 הגדולות של גביע אופ"א. הוא כבש 18 שערים בכל המסגרות, מתוכם 13 שערי ליגה, נתון שהעניק לו שוב את תואר מלך השערים של שטוטגרט ואת המקום ה-10 בטבלת מלך שערי הבונסליגה. בסך הכל סיים את ארבע עונותיו בשטוטגרט עם 56 שערים ב-130 משחקים בכל המסגרות.
תקופתו בשאלקה
גם את עונת פתחו שאלקה וקוראני בצורה רעה כאשר הודחו כבר בסיבוב המוקדמות השלישי של גביע אופ"א לאחר הפסד 3-2 בסיום שני המשחקים נגד נאנסי. אף על פי כן, בבונדסליגה הפגין קוראני יכולת מצוינת וחזר להציג את משחקו הפנטסטי מימיו בשטוטגרט. עם 15 שערים ב-34 משחקי ליגה הוביל את קבוצתו להישג השיא שלה בכל הזמנים - המקום השני, כאשר היא ממוקמת שתי נקודות בלבד מקבוצתו לשעבר של קוראני, שטוטגרט שזכתה באליפות.
קוראני המשיך להוות גורם משמעותי בשאלקה גם בפתיחת עונת וכבש שניים מתוך חמשת שעריה היחידים של הקבוצה בשלב הבתים של ליגת האלופות, ממנו העפילה לאחר שסיימה במקום השני. בשלב שמינית הגמר נגד פורטו כבש את השער היחיד של קבוצתו בניצחון 0-1 משחק הראשון ולאחר הפסד באותה התוצאה במשחק הגומלין ניצחה שאלקה 1-4 בדו-קרב בעיטות עונשין והעפילה לרבע הגמר, בו הודחה לאחר הפסד כפול לברצלונה. גם בליגה הפגין יכולת טובה והוביל את שאלקה למקום השלישי, כאשר הוא כובש 15 שערים ומסיים כמבקיע השלישי בטיבו בליגה כשרק למריו גומז ולוקה טוני מספר שערים גדול משלו.
עונת הייתה העונה הגרועה ביותר של קוראני במדי שאלקה, הן מבחינה אישית ובעיקר מבחינה קבוצתית. הוא אומנם כבש 16 שערים בכל המסגרות, מתוכם 13 בליגה (עשירי בדירוג מלך השערים), אך שאלקה הודחה שוב כבר בסיבוב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות, לאחר שהפסידה 4-1 בסיכום שני המשחקים נגד אתלטיקו מדריד וסיימה במקום השמיני בלבד בבונסליגה, כאשר 19 נקודות מפרידות בינה לבין המקום הראשון. בעונה הבאה, האחרונה שלו בשאלקה, הפגין קוראני יכולת שיא ועם 18 שערי ליגה הוביל את הקבוצה שוב למקום השני בבונסדליגה, מרחק חמש נקודות מהאלופה באיירן מינכן. בגביע הגרמני כבש את השער היחיד בניצחון 0-1 על אוסנבריק ברבע הגמר, אך קבוצתו הודחה לאחר הפסד לאותה באיירן משער של אריין רובן בדקה ה-112 של ההארכה.
ב-9 במאי 2010 עזב קוראני את שאלקה לאחר חמש שנים וחתם בדינמו מוסקבה הרוסית. בסך הכל כבש קוראני 87 שערים ב-206 משחקיו במדי שאלקה, נתון שמקנה לו את המקום השלישי בטבלת מלך השערים של הקבוצה בכל הזמנים. קוראני הצליח בדינמו מוסקבה, ולאחר שלוש שנים בקבוצה, מונה כקפטן והוארך חוזהו בשנתיים נוספות. בקיץ 2015 עזב קוראני את הקבוצה לאחר חמש עונות, בהן הבקיע חמישים שערי ליגה ב-123 הופעות.
בקיץ 2015 חתם קוראני בהופנהיים על חוזה לעונה אחת. קוראני ערך 14 הופעות ולא הצליח להבקיע, ושוחרר מהקבוצה בתום העונה.
במרץ 2017, לאחר שלא מצא קבוצה במשך מספר חודשים, הודיע קוראני על פרישתו ממשחק פעיל.
נבחרת לאומית
על אף שיכל לשחק גם בנבחרות, ו, העדיף קוראני את נבחרת גרמניה ובשנת 2002 החל לשחק בנבחרת גרמניה עד גיל 21 ובשש הופעות במדיה כבש שני שערים.
בשנת 2003 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת וב-29 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מוקדמות יורו 2004 נגד. מספר חודשים לאחר מכן, בהופעתו השלישית בלבד כבש את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת, כאשר הבקיע את השער השלישי בניצחון 0-3 על במשחק מוקדמות נוסף. בהמשך הפך למבקיע הבולט בנבחרת והצטיין בעיקר במשחק הידידות נגד, מולה הבקיע שלושער בניצחון 1-3 ובתיקו 1-1 של גרמניה נגד ברזיל, בו הבקיע את שער השוויון של נבחרתו. הוא הצטיין גם בגביע הקונפדרציות 2005, בו הוביל את גרמניה לחצי הגמר עם שני שערים בניצחון 3-4 על ובתיקו 2-2 נגד. עם זאת, לאחר שהפגין יכולת חלשה בעונת לא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2006.
בפברואר 2007 שב לנבחרת לאחר היעדרות של 15 חודשים וכבר במשחקו הראשון מהחזרה כבר את השער הראשון בניצחון 1-3 על. בהמשך שב להוביל את התקפת גרמניה וכבש צמד שערים בניצחון 1-2 על במוקדמות יורו 2008. מספר שבועות לאחר מכן כבש שער נוסף בניצחון 0-6 על וב-22 באוגוסט 2007, כבש את שער השוויון בניצחון 1-2 על, במה שלימים התברר כשערו האחרון של קוראני במי גרמניה.
ביורו 2008 היה קוראני חלק מההישג האדיר של גרמניה שהגיע עד לגמר הטורניר, אך בו הפסידה 1-0 ל, במשחק בו נכנס קוראני כמחליף במחצית השנייה, אך לא הצליח להשפיע על התוצאה הסופית. ב-11 באוקטובר 2008 נותר קוראני מחוץ לסגל גרמניה למשחק נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010 ולאחר שבמחצית הראשונה צפה במשחק מהיציע, יחד עם שחקנים נוספים שלא נכללו בסגל, עזב את האצטדיון במחצית השנייה ולא שב למלון הנבחרת. לאחר המקרה הודיע מאמן הנבחרת, יואכים לב כי הוא אינו מתכוון לזמן יותר את קוראני לסגל הנבחרת כל עוד הוא בתפקיד. בסך הכל סיים קוראני את חמש שנותיו בנבחרת גרמניה עם 19 שערים ב-52 משחקים בינלאומיים.
קראפט מיכאליאן
קראפט מיכאליאן (בארמנית: Կարապետ Միքայելյան; נולד ב-27 בספטמבר 1969) הוא כדורגלן עבר סובייטי-ארמני ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה
מיכאליאן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ספרטק מוסקבה ובגיל 20 הצטרף לסמנה קומסומולסק על אמור מהליגה השלישית בברית המועצות. עם התפרקותה של ברית המועצות, המועדון שובץ בליגה השנייה ברוסיה ובמהלך עונת הצטרף לזווזדה אירקוטסק וכעבור 4 שנים חתם בסורול סראטוב.
בעונת חתם בבוצ'און מליגת העל של קוריאה הדרומית במדיה שיחק 15 משחקים וכבש שער אחד.
לאחר מכן, הספיק לשחק גם בסויוז-גזפרום איז'בסק, קריליה סובייטוב סמרה, ניקה מוסקבה, קוזבאס קמרובו, דינמו סטברופול, לוקויל צ'ליאבינסק וצ'יטה.
מיכאליאן, אמנם לא גר מעולם בארמניה אך החליט לייצג את המדינה בעקבות שורשיו הארמנים. ב-5 באוקטובר 1996 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארמניה בתיקו 0-0 נגד. 4 ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 5-1 ל.
אלקטרוסטאל
בשנת 1916 החלה חברת המניות אלקטרוסטאל בבניית מפעל אלקטרו-מטלורגי של פלדות איכותיות ליד כפר הדאצ'ה זאטישאה. ב-1928 שונה שמו של הכפר זאטישאה ל-אלקטרוסטאל; מאז 1938 - העיר נקראת באותו שם.
This Is What You Came For
This Is What You Came For (בעברית: בשביל זה באת) הוא שיר של הדיג'יי הסקוטי קלווין האריס בהשתתפות הזמרת הברבדית ריהאנה. השיר יצא לאור ב-29 באפריל 2016, תחת חסותן של חברות התקליטים קולומביה, סוני, ווסטבורי רוד רקורדס. ריהאנה והאריס שיתפו פעולה קודם לכן באלבום האולפן השישי שלה, Talk That Talk בשירים "Where Have You Been" ו-"We Found Love". השיר הגיע למקום ה-2 במצעד הבריטי ולמקום השלישי במצעד ה-בילבורד הוט 100, וזכה להצלחה רבה בעולם כאשר נכנס למצעדים רבים. בארצות הברית מכר השיר למעלה מ-4 מיליון עותקים, ובבריטניה מכר למעלה מ-1.4 מיליון עותקים. דבר אשר הופך את השיר לאחד מהשירים הנמכרים ביותר של האריס ושל ריהאנה. את השיר כתבה הזמרת (ובת זוגו לשעבר של האריס) טיילור סוויפט תחת השם העט "Nils Sjöberg".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר בוים על ידי אמיל נאוה, מרטין קופן ואלי ג'ונסון. הווידאו קליפ הועלה ליוטיוב ב-16 ביוני 2016. בווידאו קליפ יש הולוגרמה של קופסה גדולת ממדים, ובתוכה נמצאת ריהאנה, רוקדת, ושרה. לאורך כל הווידאו קליפ ניתן לראות אורות ניאון זוהרים מכל כיוון, מכוניות, ואפקטים נוספים. נכון ל-23 באוגוסט 2017, הווידאו קליפ צבר למעלה מ-1.7 מיליארד צפיות, והוא הווידאו קליפ השני הנצפה ביותר לשנת 2016. הווידאו קליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של האריס, ולא לערוצה של ריהאנה.
מיקומי שיא
השיר זכה להצלחה עולמית במצעדים בכך שנכנס לחמישייה הפותחת בלמעלה מ-25 מדינות שונות, והגיע למקום הראשון בלמעלה מ-14 מדינות שונות.
מרכז אל-מיזאן לזכויות האדם
מרכז אל-מיזאן לזכויות האדם (ميزان) הוא ארגון חוץ-ממשלתי הפועל בעיקר במחנה ג'באליה שברצועת עזה. מטרות הארגון הן קידום והגנה על זכויות האדם בשטחים הפלסטיניים ובפרט ברצועת עזה, עם דגש על "כלכליות, חברתיות ותרבותיות" (ESCR); קידום זכותם של הפלסטינים להגדרה עצמית במסלולי המשפט הבינלאומי; שיפור הדמוקרטיה בחברה הפלסטינית; קידום שותפות אזרחית והפעלת לחץ כלפי הממשל על מנת לכבד את זכויות האדם. לארגון מעמד של יועץ מיוחד בארגון האומות המאוחדות.
פעילות המרכז
שם הארגון נגזר מהמילה "מיזאן" בערבית, שמשמעותה הוא איזון או צדק.
על פי אתר האינטרנט של הארגון, אל-מיזאן "שואף לחברה פלסטינית חופשית וריבונית שבה כל הנשים, הגברים והילדים נהנים באופן שווה מצדק חברתי, זכויות אדם, שלטון החוק וממשל תקין".
המרכז מתעד בעיקר הפרת זכויות אדם הנעשות, לטענתו, על ידי צבא הגנה לישראל. בין השאר תיעד המרכז מקרים בהם נטען שהותקפו אזורים אזרחיים במהלך מבצעים צבאיים, ומקרים של מאסר ללא משפט, רציחות פוליטיות, אלימות ועינויים.
המרכז מספק סיוע משפטי ושירותי הסברה וחינוך שמטרתם העלאת המודעות בקהילה המקומית לנושאי זכויות האדם, דמוקרטיה וסיוע הומניטרי. הוא חבר ברשת של ארגונים חוץ-ממשלתיים שונים, בהם הקואליציה להפסקת השימוש הצבאי בילדים חיילים.
בשנת 2009 המרכז, יחד עם אל-חאק ועדאלה, ניסו לגרום להוצאת צו מעצר בבריטניה נגד שר הביטחון הישראלי, אהוד ברק בגין פשעי מלחמה שהתרחשו לכאורה במהלך מבצע עופרת יצוקה.
מימון
התורמים העיקריים למרכז אל-מיזאן הם:
במספר פרויקטים של הארגון נתרמו כספים על ידי קרן מרץ גילמור, הקונסוליה הצרפתית וקרן פורד.
ג'ים ליינאם
ג'יימס פרנסיס "ג'ים" ליינאם (באנגלית: James Francis "Jim" Lynam; נולד ב-15 בספטמבר 1941) הוא מאמן ומנהל קבוצות כדורסל אמריקאי. היה בעברו המאמן הראשי של קבוצות ליגת ה-NBA סן דייגו/לוס אנג'לס קליפרס (1983–1985), פילדלפיה 76' (1988–1992) ווושינגטון בולטס (1994–1997).
קריירת מכללות
ליינאם נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה, ובין השנים 1959–1963 למד באוניברסיטת סנט ג'וזף אשר בפילדלפיה. בעונת 1960/1961 העפיל עם קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (ה"הוקס") לשלב פיינל פור טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה. במשחק חצי הגמר הפסידו ההוקס בתוצאה 69–95 מול אוניברסיטת המדינה של אוהיו, בה שיחקו ג'ון האבליצ'ק, ג'רי לוקאס, לארי זיגפריד ובוב נייט. במשחק על המקום השלישי קלע ליינאם 31 נקודות, וקבוצתו גברה על אוניברסיטת יוטה בתוצאה 127–120. בעונת 1962/1963 העפיל עם הקבוצה לשלב שמינית גמר טורניר המכללות, תחת המאמן ג'ק רמזי.
בליגת המכללות
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 1963, פתח ליינאם בקריירת אימון. בשנת 1968 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פיירפילד אשר בקונטיקט, ובשתי עונותיו בתפקיד רשמה הקבוצה מאזן של 23 ניצחונות ו-29 הפסדים. בין השנים 1973–1978 אימן את קבוצת אמריקן יוניברסיטי, אשר העמידה תחתיו מאזן כולל חיובי 70–61. בין השנים 1974–1977 שיחקו בקבוצה השחקנים האווי לאסוף ובראד גרינברג. בסיום עונת 1977/1978 עזב את תפקידו, ובמקומו מונה חבר היכל התהילה של הכדורסל לעתיד גארי ויליאמס.
בשנת 1978 מונה למאמן קבוצת אוניברסיטת סנט ג'וזף, בה שיחק בעברו כסטודנט באוניברסיטה. בעונת 1980/1981 הדריך את הקבוצה להעפלתה השנייה אי פעם לרבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight), בו הודחה על ידי האלופה שבדרך אוניברסיטת אינדיאנה. לאורך 3 עונותיו של ליינאם בקבוצה, עמד מאזנה על 65 ניצחונות לעומת 28 הפסדים.
בליגת ה-NBA
בשנת 1983 מונה למאמן הראשי של קבוצת סן דייגו קליפרס, במקומו של פול סיילאס. בעונתו הראשונה בלטו בקבוצה צמד הפורוורדים הצעירים טרי קאמינגס וטום צ'יימברס, אך הקליפרס ניצחו ב-30 משחקים בלבד. במרץ 1985, כאשר עמד מאזן הקבוצה בעונת על 22 ניצחונות ו-39 הפסדים, פוטר מתפקידו והוחלף על ידי עוזרו דון צ'ייני.
בין השנים 1985–1988 שימש כעוזרו של מאט גוקאס, מאמן פילדלפיה 76'. באמצע עונת החליף את גוקאס כמאמן הראשי של פילדלפיה, ונשאר בתפקיד זה עד לסיום עונת. בעונות ו- הוביל כוכב הקבוצה צ'ארלס בארקלי את הסיקסרס לסיבוב השני של הפלייאוף, אלם בשתי הסדרות הודחה פילדלפיה על ידי שיקגו בולס בתוצאה 1–4. לאורך 4 וחצי עונותיו כמאמן הקבוצה, העמידה פילדלפיה מאזן כולל של 194 ניצחונות ו-173 הפסדים. במאי 1992 עבר לשמש כג'נרל מנג'ר של הסיקסרס, ומינה במקומו את דאג מו כמאמן הקבוצה. כחודש לאחר מינויו, העביר את צ'ארלס בארקלי בטרייד לפיניקס סאנס, תמורת ג'ף הורנסק, אנדרו לאנג וטים פרי.
יחסי ברוניי–לאוס
יחסי ברוניי–לאוס הם יחסי החוץ שבין סולטנות נגארה ברוניי דארוסלאם לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס.
ג'ים ליינאם
בליגת ה-NBA
לקראת עונת עזב את פילדלפיה ומונה למאמן הראשי של וושינגטון בולטס, במדיה בלטו כריס ובר וג'וואן הווארד הצעירים. בשתיים וחצי עונותיו בתפקיד רשמו הבולטס מאזן שלילי 82–128, בטרם פוטר ליינאם והוחלף על ידי ברני ביקרסטאף.
יחסי ברוניי–לאוס
סקירה כללית
היחסים שבין ברוניי ללאוס הם יחסים ידידותיים מאוד. היחסים שבין המדינות מתמקדים במגוון תחומים כגון הגנה, מסחר וחינוך.
יחסים כלכליים
בשנת 1999, לאוס וברוניי חתמו על מזכר הבנות בדבר הקמתה של ועדה משותפת לשיתוף פעולה בילטרלי בין המדינות. בשנת 2013, נחתם מזכר הבנות נוסף, בדבר שיתוף פעולה בתחום הספורט. שתי המדינות מנהלות תהליך של הסכם סחר חליפין, אשר בעקבותיו המדינות יוכלו להחליף את המוצרים המיוצרים במדינתם (ייצור מקומי) על פי צורכיהם של שתי המדינות.
הבדיחה
הבדיחה (בצ'כית: Žert) הוא רומן מאת הסופר הצ'כי מילן קונדרה, שראה אור לראשונה בשנת 1967. הרומן נוסב, דרך נקודת המבט של מספרים שונים, סביב סיפורו של לודוויק, שנזרק מהמפלגה הקומוניסטית בזמן היותו כסטודנט עקב פרפרזה לא מוצלחת על המשפט של קארל מרקס,
תקציר העלילה
הרקע לכתיבת הרומן הוא התקופה המיידית שלאחר מלחמת העולם השנייה, בה איחדה המפלגה הקומוניסטית את כוחה, עד לתקופה שלפני האביב של פראג.
לודוויק נהיה פעיל קומוניסטי מכיוון שחברתו, מרקטה מעדיפה ללכת לקורס הכשרה מאשר לבלות איתו, בגלויה שהוא שולח לה הוא כותב “אופטימיות היא אופיום האנושות! נפש בריאה מסריחה מטמטום! יחי טרוצקי! לודוויק."
ביוזמתו של חברו פאבל הוא מגורש מהמפלגה ומהאוניברסיטה ומשובץ ב"פלוגת עבודה" בצבא הצ'כי, במחלקת ה"שחורים" הכוללת את מתנגדי השלטון ופושעים שהורשעו בעבודות קלות וצריכים לכרות פחם בכרייה תת-קרקעית. במהלך הטיולים הנדירים שלו בחוץ הוא מכיר נערה בשם לוצ'יה.
כאשר הוא משתחרר ונחשב ל"משוקם" הופך לודויג לפרופסור למתמטיקה ובמקרה פוגש את אשת חברו לשעבר פאבל, הלנה. הוא מפתה אותה לנקום בפאבל. אבל בתקופה זו ניכרת כבר הליברליזציה, שאמורה להוביל בקרוב לאביב פראג, פאבל האופורטוניסט אימץ את המוסר המיני הליברלי של הדור הבא והוא גם על סף גירושין ובוחר בסטודנטית צעירה ויפה בתור מאהבת שלו; הוא גם תופס את הרומן של הלנה עם לודוויק בשעשוע. סיפור זה שזור בשתי עלילות משנה, אחת מהן מכילה מסכת תאורטיות על המוזיקה העממית של חבל מוראביה, המתוארת כג'אז של מזרח אירופה. הרומן בנוי גם "מוזיקלית" בכך שלקראת הסוף "הקצב מתגבר" והקפיצות לעלילות המשנה הופכות תכופות וקצרות יותר. כמו כן הוא מסופר מנקודות מבט שונות ולא רק זאת של לודוויק.
הסרט עובד לסרט באותו השם בידי הבמאי יארומיל יירש.
נט המשפט
נט המשפט היא מערכת מידע לניהולם של בתי המשפט בישראל. המערכת מנהלת את ההליך המשפטי לכל אורכו, החל מהגשת כתב אישום תובענה או כל פנייה אחרת למערכת המשפט, המשך בכל שלבי הדיון המשפטי, וכלה בפרסום כל החלטה שהתקבלה, ובפרט פסקי דין וגזרי דין.
שירותי המערכת
מערכת "נט המשפט" משרתת ארבע קבוצות של משתמשים:
יוצא מזה שמשתמשי המערכת נחלקים לשני סוגים. משתמשים מזוהים, שנרשמו מראש, והם בעלי הרשאות לפעולות שונות, ולכל היתר. למשתמש מזוהה מאפשרת המערכת משלוח וקבלה של דואר אלקטרוני מאובטח, כתחליף להעברה פיזית של מסמכי נייר שנדרשה קודם להפעלת המערכת. המערכת תומכת במסמכים מסוג PDF ו-DOC או DOCX (מסמכי Word), בעיקר למסמכים שמקורם במעבד תמלילים, ו-TIFF, בעיקר מסמכים סרוקים.
ברברים (פירושונים)
{{פירושונים|
נט המשפט
פיתוח, תחזוקה ותפעול של המערכת
בעקבות ביטול מכרז מב"ת 2000 אליו ניגשה רק חברה אחת, חברת EDS, החל בשנת 2003 פיתוח המערכת שעבר ללא מכרז לחברות נס טכנולוגיות כקבלן ראשי, וחברות יבמ גלובל סרוויסס (IGS) וטלדור כקבלני משנה. בהתאם לחוזה שנחתם עמן, שלוש חברות אלה יעסקו בתחזוקה ובתפעול של המערכת עד סוף שנת 2011.
ברברים (פירושונים)
ראו גם
}}
נט המשפט
מהלך הטמעת המערכת
הטמעת המערכת בבתי המשפט החלה בהדרגה בינואר 2007 והושלמה בכל בתי המשפט, מלבד בית המשפט העליון, באפריל 2010. ההטמעה נעשתה בפיקוחו של מנהל בתי המשפט בפועל, השופט משה גל. לשם הטמעת המערכת נערכו גם שינויים מסוימים בתקנות סדר הדין האזרחי ובתקנות הארכיב.
מהלך הטמעת המערכת מלווה בתקלות רבות, ועל המערכת נמתחה ביקורת מצד משתמשים שנתקלו בקשיים ובפגמים.
דו"ח מבקר המדינה לשנת 2009 הציג שלל ליקויים בניהול הפרויקט וציין "ריבוי התקלות - כמו אי-יציבות, מהירות תגובה אטית, אמינות נמוכה ואי-טיפול בתקלות השפיעו על פעולת המערכת, עד כדי חוסר שביעות רצון של המשתמשים מהמערכת".
הנהגת "נט המשפט" היוותה למעשה מהפך מהותי במערכת המשפט בישראל, מעל ומעבר לשינוי הטכנולוגי. נשיאת בית המשפט העליון, דורית ביניש, התייחסה לכך בפסק דין שנתנה: "המצב שנוצר מחייב שלא להשאיר את הנושא ללא טיפול המותאם להתפתחויות ולנסיבות החדשות שנוצרו. הגיעה העת לבחינה מחודשת של תקנות העיון."
חשד לפריצה לאתר
באוגוסט 2012 נעצרו משה הלוי ושני אנשים נוספים, בחשד שפרצו למערכת "נט המשפט" וחשפו חומרים סודיים ורגישים. הלוי טען כי לא פרץ לאתר וקיבל את המסמכים לאחר שהכניס מספר זהות בלבד בגלישה רגילה. עוד טען כי "אם האתר הזה הוא מאגר מידע, אז הם עברו על חוק הגנת הפרטיות. אם הייתה להם כוונה שלא לחשוף מסמכים, הם היו צריכים לבנות אתר מאובטח".
צלופח חשמלי
צלופח חשמלי (שם מדעי: Electrophorus electricus) הוא דג חשמל המסוגל לייצר מתח חשמלי המגיע לעוצמה של עד 860 וולט למשך כשתי מילישניות, בו הוא משתמש הן להגנה והן לציד. הוא טורף-על באזורי המחיה שלו בדרום אמריקה.
למרות שמו, הוא איננו צלופח אלא בן לסדרה דגי חשמל טרופיים (Gymnotiformes).
במהלך מסע באמזונאס בספטמבר 2019 התגלו צלופחי חשמל שכנראה יהפכו למינים חדשים: Electrophorus voltai ו-Electrophorus varii.
מאפיינים
אורך גופו של צלופח חשמלי ממוצע מגיע לשני מטרים, ומשקלו לכ-20 ק"ג. צבע גבו בגוני חום-אפור ובטנו בצבע כתום או צהוב. גוון בטנן של נקבות בוגרות בהיר יותר. לצלופח החשמלי אין קשקשים, פיו בעל צורה מרובעת והוא ממוקם בקצה החוטם שלו. כמו לדגים אחרים, יש לו שלפוחית אוויר שמחולקת לשני חלקים: התא הקדמי מחובר לאוזנו הפנימית וכתוצאה מכך מגביר את יכולת השמיעה שלו. התא האחורי עובר לאורך כל חלל גופו ועוזר לו בציפה. הצלופח צריך לצוף מעל פני המים מדי עשר דקות כדי לקחת אוויר. כ-80% מהחמצן שהוא קולט לגופו מושגים על ידי עלייתו מהמים.
לצלופח החשמלי יש שלושה איברים מיוחדים שתופסים כארבע חמישיות מאורך גופו ובהם הוא נעזר כדי לייצר שדה חשמלי בשתי עוצמות: במתח נמוך או במתח גבוה. כאשר הוא מאתר את הטרף שלו, מוחו שולח אות למערכת העצבים שלו שמגיע לאיברים אלו. מכת חשמל מצלופח זה לא יכולה להרוג אדם בוגר, שכן הפריקה החשמלית של הזרם הנוצר בגופו נמשכת פחות משתי אלפיות השנייה.
אזורי המחיה של הצלופח החשמלי הם אגנים של נהר האמזונאס ושל נהר האורינוקו, ביצות ונהרות קטנים. הוא ניזון מחסרי חוליות, ופרטים בוגרים לעיתים ניזונים מדגים ומיונקים קטנים. אצל הצלופח החשמלי, הזכרים קטנים יותר מהנקבות.
הורות הליקופטר
הורות הליקופטר או הורות מטפחת היא מודל הורות בה לפחות הורה אחד נותן דגש משמעותי לאתגרים ולבעיות עימם הילד מתמודד, בעיקר בכל הנוגע למסגרות הלימודיות. מקור השם נגזר מיכולתו של ההליקופטר לרחף מעל מטרה מסוימת, ובדומה לפעולה זו, הורה ההליקופטר נמצא כל הזמן "מעל" הילד, מפקח ומגונן עליו בכל חלק מאורח חייו, כולל אינטראקציות חברתיות, בהן הוא לוקח חלק פעיל ואף מתערב בהן ישירות.
A Swingin' Christmas
A Swingin' Christmas הוא אלבום האולפן ה-54 ואלבום חג המולד השלישי של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט. את האלבום הוציאה לאור ב-14 באוקטובר 2008 חברת התקליטים קולומביה רקורדס. השתתפו בו תזמורת קאונט בייסי וביתו של בנט, אנתוניה, שהופיעה ברצועה אחת. הוא קיבל פרס גראמי עבור אלבום הפופ הווקאלי העממי הטוב ביותר.
רקע
כדי לקדם את האלבום בנט רואיין לכלי תקשורת רבים והופיע בתדירות גבוהה בתוכניות טלוויזיה מרגע צאתו. ב-20 בנובמבר בשעה 16:30 בצהריים אף הופיע בחינם לעוברים והשבים במפתן חנות הכלבו בלומינגדיילס. הוא ביצע שלושה שירים: "I'll Be Home for Christmas," "Santa Claus Is Coming to Town" ו-"Jingle Bells". ב-16 בדצמבר הופיע בתיאטרון אפולו יחד עם תזמורת קאונט בייסי.
הורות הליקופטר
אטימולוגיה
האזכור הראשון של מטאפורה זו הופיע כבר בשנת 1969 בספרו של פרופסור חיים גינות "בין הורים לבין בני העשרה", בו צוין מקרה של מתבגר שסיפר כי אימו "מרחפת מעליו כמו הליקופטר".
המונח נכנס לשימוש נרחב החל משנות ה-80 המאוחרות, והוא זכה להכרה נרחבת כאשר מוסדות אקדמאיים אמריקאיים החלו להשתמש בו בתחילת שנות ה-2000 (הזמן בו דור המיליניום הגיע לגילאי הקולג') בכדי לתאר תופעה בה מרצים שונים קיבלו שיחות טלפון מהורי התלמידים (שהשתייכו לדור הבייבי בום) בה הן התלוננו על ציונים שילדיהם קיבלו, בנוסף למקרים בהם דווח על הורים שמבצעים שיחות השכמה קבועות לילדיהם. מקרים דומים דווחו גם על ידי מדריכים במחנות קיץ.
שורשים
העיתון "The Chronicle of Higher Education" דיווח על כך שהתופעה נמשכת גם אצל צעירים אשר לומדים באוניברסיטה ואף במקומות העבודה, כאשר לעיתים ההורים הגיעו למשרדי החברה עצמם וניסו לדון עם המנהלים והבכירים במקום בנוגע לשיפור תנאים, משכורות וקידומים עבור ילדיהם.
הדמוגרף ניל האו מתאר את סוג ההורות הנ"ל ככזה המשתייך בעיקר לאישים מדור הבייבי בום, שילדיהם משתייכים לדור המילניום. בעיניו, סגנון זה שונה לחלוטין מזה של הורי דור ה-X, אשר תוארו כ"הורי מטוס חמקן", אשר לא נותנים חשיבות לאירועים ובעיות בקנה מידה קטן, אך לא מהססים להכות, לנזוף ולפעול בחריפות כנגד אירועים רציניים, ללא התראה או הכנה מוקדמת. הוא מסכם את הנושא בכך שלשיטתו, הורות זו היא "לפעמים בעלת ערך, לפעמים מעצבנת, אך תמיד בעלת נוכחות בחיי ילדיהם", והיא תוצר של קרבה גוברת בין ההורים לילדים, לכן, האו מגדיר אותה כגישה טובה.
הורות ההליקופטר משויכת לרוב עם נורמות חברתיות או תרבותיות הקשורות להורים השואפים "לחיות את החיים שהם היו רוצים דרך חיי ילדיהם" (מוכר גם כהורות במה).
סין
אוניברסיטת טייג'ין הקימה מתחם "אוהלי אהבה" עבור הורים שהגיעו ביחד עם ילדיהם שהחלו את חיק לימודיהם בקולג', ואפשרה להם לישון שם במהלך התקופה הראשונה. דיונים שונים ברשתות המדיה בחנו את האפשרות כי מדיניות הגבלת ילודה בסין השפיעה באופן ישיר על התגברות הורות ההליקופטר במדינה.
בספרות
מדליין לווין כתבה בנושא הורות ההליקופטר. ג'ודית וורנר ציינה כי לוויין מתארת את ההורות הנ"ל כהורים בעלי "נוכחות על" במישור הפיזי, אך תפקוד הפוך לחלוטין במישור הפסיכולוגי. קייטי רויפה הגיבה על עבודה של לווין ועל תפיסות קדומות שונות בנוגע להורות זו כ"הורות מסוג זה אכן מדברת על נוכחות גבוהה, אך הבעיה העיקרית היא שמדובר בסוג "הלא הנכון" של הנוכחות הנחוצה. ילדים רבים יכולים לתפוס את הוריהם ככאלו המזניחים אותם מפני שהם מרגישים שהם לא באמת דואגים לנושאים המהותיים בחייהם או למה שהם עוברים בפועל… לוויין ציינה זאת כ"בלבול בין מעורבות-יתר ליציבות"
רויפה המשיכה בכך שהיא תיארה שהורות הליקופטר היא אינה תוצר של "אנשים רעים או פאתטיים עם ערכים מעוותים, ולא מדובר בהכרח בסימן של הורים מגוכחים, שאינם שמחים בחייהם או תאבי שליטה. הורות זו יכולה להיות גם תוצר של מטרות טובות שהסתבכו, או כחלק מתרבות המתבטאת בדאגות הוריות טבעיות ונפוצות."
סגנון ההורות הסיני (אמהות נמרית) שתואר בספר "Battle Hymm of the Tiger Mother" הושווה פעמים רבות להורות ההליקופטר המערבית. כתבת הניו יורק טיימס ננסי גיבס תיארה את שני הסגנונות כ"הורות קיצונית" (אם כי היא גם ציינה שישנם הבדלים מהותיים בין שניהם כגון ההתמקדות בהצלחה במקצועות מבוססי דיוק כגון מתמטיקה ומוזיקה, בעוד הורי ההליקופטר מתמקדים במניעת כישלונות בכל מחיר שהוא". הבדל נוסף שתואר על ידה הוא "ההתמקדות של אמהות הנמרית על עבודה קשה וסיזיפית, ביחד עם גישה קיצונית, קשוחה וסמכותית כלפי ילדיהם, זאת לעומת הורות ההליקופטר אשר שואפת לגונן על הילד ולזכות להיות ביחסי חברות עימו".
השפעות
פרופ' ריצ'רד מולנדור מאוניברסיטת ג'ורג'יה תיאר את השימוש הגובר בטלפונים סלולריים כגורם המשפיע רבות על הורות הליקופטר, ומגדיר אותו כ"חבל הטבור הארוך בעולם". התנהגות נוספת נצפתה בקרב הורים ששילמו את שכר הלימוד של ילדיהם ורצו "לראות שההשקעה שלהם משתלמת או רואים את התשלום כהתנהגות צרכנית בה ההורה מצפה לקבל תמורה לכסף ששולם".
מחקר בין-דורי שפורסם במגזין The Gerontologist בחן מחנכים והורי הליקופטר דיווח על "דרישות חברתיות וכלכליות מורכבות מקשות על ילדי דור ה"בייבי בום" להצליח להשיג אחיזה כלשהי בחייהם הבוגרים.