cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גביע הקריביים 2017
גביע הקריביים 2017 הוא הטורניר ה-19 של גביע הקריביים שנוהל ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הקריבי (CFU). המוקדמות לטורניר נערכו במהלך 2016 ובסיומן ארבע קבוצות עלו לטורניר הגמר. בינואר 2017 הוחלט שהטורניר יערך במרטיניק, באותו מעמד נקבעו גם משחקי חצי הגמר.
הטורניר שוחק באצטדיון פייר אליקר שבפור-דה-פראנס, בירת מרטיניק. בטורניר זה זכתה נבחרת קוראסאו בפעם הראשונה בתולדותיה.
מנהל תסריט
מנהל תסריט (באנגלית: script supervisor או continuity supervisor) הוא האחראי בהפקה קולנועית או טלוויזיונית לשמור על עקביות והמשכיות (continuity) בין הסצנות, ברמות המילולית והחזותית. תפקידו של מנהל תסריט לעקוב אחר הצילומים של כל שוט, לעקוב אחר ההתקדמות היומיומית של הצילומים, לחבר בין המחלקות שעל הסט ומחוצה לו, ולתעד בכתב את המתרחש מול המצלמה ובהקלטה. על מנהל התסריט לשים לב לפרטים קטנים הנוגעים לכל מאפייני המיז-אנ-סצנה, כולל בתחומי התלבושות, האביזרים, התפאורה, השיער, האיפור ופעולות השחקנים במהלך סצנה. מנהלי תסריט ממלאים תפקיד מכריע בצילומי סרט, ונחשבים לראשי מחלקה, אף כי לרוב מדובר במחלקה של איש אחד.
מנהל תסריט עוקב אחר הצילום של כל שוט, ורושם את המידע בצורה מפורטת ומדויקת, על מנת שתהיה אסמכתא כתובה אם וכאשר יתעוררו ספקות לגבי איך ואם בכלל צולמו טייקים או סצינות. הרשומות האלה מהוות מסמך חשוב עבור הבמאי והעורך, וועוזרות להם בעריכה להרכיב את חלקי הסרט ליצירה אחת.
מנהל התסריט הוא נציגיהם של העורך העתידי ושל כותב התסריט על הסרט, וכן משמש פעמים רבות כיד ימינו של הבמאי. תפקידו של מנהל התסריט הוא לוודא שניתן יהיה לערוך את הסרט לאחר סיום הצילומים. במובן זה, הם מגבים כל מחלקה, עוקבים אחר התסריט במהלך הצילום ומוודאים שלא יתרחשו שגיאות בהמשכיות שימנעו מהסרט להתגבש באופן רציף בעריכה. אף שבדרך כלל יש רק מנהל תסריט אחד בהפקת סרט נתונה, בהפקות אולפן גדולות, למנהל התסריט של היחידה הראשית יהיה עוזר ובדרך כלל יש מנהל תסריט נוסף שועבד על היחידה השנייה.
היסטוריה
שרה י' מייסון נחשבת למנהלת התסריט הראשונה הידועה בהיסטוריה, לאחר שהמציאה את המלאכה עבור הבמאי אלברט פרקר בסרט אריזונה (1918), עבורו זכתה לקרדיט בתור "נערת המשכיות".
עד סוף שנות השלושים ותחילת שנות הארבעים, מנהל התסריט בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה האמריקאית כונה בדרך כלל פקידת המשכיות (continuity clerk), קוראת תסריטים (script reader) או נערת תסריט (script girl) ולעיתים קרובות התפקיד היה מחולת לשתי משרות, אחת הייתה "פקידת ההמשכיות" ואחת הייתה "נערת התסריט". בתקופה זו מנהלות תסריט רבות היו אכן נשים, עובדה שבמקור הולידה את התואר "נערת תסריט" ופעמים רבות לא זכו לקרדיט. בשנות החמישים התחילו להפסיק לייחס את התפקיד לנשים בבד, אך השם "נערת תסריט" נותר בשימוש היומיומי.
בשנת 2023 הוענק לראשונה בישראל פרס למנהלת תסריט, בסגרת פרס שיש קולר למצוינות בקולנוע וטלוויזיה. הפרס הוענק ל גרייס בניוש, העובדת כמנהלת תסריט מאז אמצע שנות התשעים בעשרות הפקות טלוויזיה וקולנוע ישראלי מרכזיות כדוגמת "רמת אביב גימל", "פלורנטין", "זינזאנה", "הבורגנים", "מעורב ירושלמי", "בטיפול", "חטופים", "סימה וקנין מכשפה", "הערת שוליים" ועוד.
אקולייזר פרמטרי
אֶקְוִולַיְיזֶר פָּרָמֵטְרִי הוא אקולייזר שמשמש בעיקר לאולפני הקלטות ולמערכות הגברה בהופעות חיות. אקולייזר פרמטרי מאפשר לטכנאי קול לשלוט בשלושה פרמטרים בסיסים של band-pass filter, שהם: אמפליטודה, תדר ורוחב סרט.
רוב המערבלי אותות שיוצרו לאחר תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 הם בעלי אקולייזר פרמטרי או חצי-פרמטרי.
אקולייזר פרמטרי: אקולייזר חצי פרמטרי הוא אקולייזר המאפשר לשלוט באמפליטודה ותדר אך לא יכול לשנות את רחוב הסרט. בדגמים מסוימים ניתן לשנות את רוחב הסרט מרחב לצר ולהפך.
טמיאס סיבירי
טמיאס סיבירי (שם מדעי: Eutamias sibiricus) הוא מין של מכרסם ממשפחת הסנאיים הקרוב לטמיאס ושייך לשבט המרמיטות. עם זאת הוא הופרד מהסוג לסוג עצמאי - Eutamias. טמיאס זה מצוי בטבע בצפון אירופה, רוסיה וסיביר וגם במזרח אסיה בסין ובקוריאה. זהו הטמיאס היחיד שאינו חי באמריקה הצפונית בטבע.
תיאור
הטמיאס הוא יונק קטן באורך של 18 עד 25 סנטימטרים, כאשר שליש מהאורך מרכיב הזנב הארוך ומשקלו הממוצע הוא 50 עד 150 גרם. ישנה דו-צורתיות זוויגית בין הזכרים הגדולים יותר לנקבות, אך המראה של הצעירים דומה מאוד לבוגרים למעט גודלם. הוא בעל פרווה כתומה-בהירה בעלת 5 פסים כהים ולבנים לסירוגין לאורך גבו עד הזנב. הטמיאסים אינם מאריכים ימים בטבע, לרוב 2 עד 5 שנים, אך בשבי נצפו פרטים שהגיעו לגיל 10 שנים.
הטמיאסים חיים במחילות בקרקע באזורים של חורש טבעי, יערות מחטניים שונים כמו הטייגה אך גם ביערות נשירים ובהרים שונים לאורך צפון ומזרח אסיה ובצפון אירופה, אך האדם הפיץ אותם כחיית מחמד לאורך פארקים רבים באירופה, בין השאר בבלגיה, צרפת, שווייץ, גרמניה, אוסטריה, הולנד ואיטליה. רבים מהטמיאסים המופצים הם מינים פולשים שברחו כשבעליהם לא רצו בהם או שנמלטו מהשבי.
הטמיאסים הם אוכלי כל המחבבים בעיקר אגוזים וזרעי אורנים הנפוצים בסביבתם. בנוסף הם יאכלו מיני זרעים שונים, שורשים, פירות, דגנים, פטריות, רכיכות, חרקים, ביצים, גוזלים וזוחלים קטנים ואף נבלות. הם עצמם עלולים להיטרף בידי דורסי יום, שועלים, סמורים, ינשופיים וחתולים. הטמיאסים הם בעלי חושים דרוכים ובמקרה של איום פרוותם עוזרת לטשטש את סביבתם והם יכולים לרוץ במהירות למאורתם.
הטמיאסים מתרבים באזור אפריל, כשהם קמים מתרדמת החורף והם מתרבים רק פעם או פעמיים בשנה. הנקבות ממליטות לאחר 32 יום של היריון 3 עד 8 גורים המתבגרים תוך 7 עד 8 שבועות. שני הזוויגים מגיעים לבגרות מינית תוך 9 חודשים.
גרייס מטאליוס
גרייס מטאליוס (באנגלית: Grace Metalious; 8 בספטמבר 1924 - 25 בפברואר 1964) הייתה סופרת אמריקאית שנודעה בעיקר בזכות רב המכר שכתבה, "פייטון פלייס".
קורות חיים
נולדה בעיר מנצ'סטר (ניו המפשייר) בשם Marie Grace DeRepentigny להורים ממוצא קנדי-צרפתי. אמה אמרה לה שאם ברצונה להצליח עליה להסתיר את מוצאה בחברה דוברת אנגלית. צביעות כזאת הזינה את רצונה לכתיבה. ב-1943 נישאה לחברה מהתיכון, ג'ורג' מטאליוס, והם התיישבו בעיירה קטנה בשם Gilmanton בניו המפשייר, עיירה שלווה שכל הסכסוכים נשארים בפנים וכלפי חוץ נראתה העיירה שלווה והאנשים חביבים. נולד להם בן, ג'ורג' השלים את לימודיו והחל לעבוד כמנהל בית ספר בגילמנטון.
פייטון פלייס
גרייס החלה לכתוב ב-1954 בהיותה בת 30 על עיירה בניו אינגלנד השומרת בתוכה סודות אפלים. בתחילה קראה לספרה "העץ והפריחה" (The Tree and the Blossom) אך ביחד עם בעלה סברה שהשם אינו מתאים. הם חפשו לתת לספר שם של מקום שאינו קיים. הם מצאו במפה עיירה בטקסס בשם Payton, החליפו את ה-a ב-e, הוסיפו Place וקבלו Peyton Place שיכול להתאים לכל עיירה השומרת את ה"שלדים" שלה בבתים. כתב היד נדחה על ידי מספר הוצאות גדולות עד שהתקבל.
הפצת הספר החלה במסע פרסום ב-ספטמבר 1956. המבקרים קטלו אותו אבל הקהל חשב ההפך. תוך זמן קצר הוא הפך לרב-מכר, היה במשך 59 שבועות ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס ונמכר ב-20 מיליון עותקים בכריכה קשה ו-12 מיליון עותקים בכריכה דקה, כן תורגם ללשונות רבים (כולל עברית) והופץ בכל העולם.
מטאליוס כונתה תיבת פנדורה בג'ינס כחולים. השם "פייטון פלייס" הפך למושג של מקום בו יש רכילות וסודות אפלים.
הוליווד קפצה על המציאה וכבר ב-1957 הופק הסרט המצליח "פייטון פלייס" בכיכובה של לנה טרנר.
חברת הטלוויזיה ABC הפיקה אופרת סבון "פייטון פלייס" בשנים 1964 -1969.
לאחר פייטון פלייס
להצלחה הענקית של פייטון פלייס היה אפקט הרסני על מטאליוס. היא לא ידעה איך להתמודד עם ההצלחה. ספריה האחרים כמו "בחזרה לפייטון פלייס" (1961) נכשלו. היחסים בין שני בני הזוג הורעו והם התגרשו. מטאליוס נישאה מחדש, התגרשה, נישאה שוב לג'ורג' והתגרשה. היא החלה לשתות והפכה לאלכוהוליסטית בזבזה כספים והחליפה גברים. השתייה גרמה להתפתחות שחמת הכבד ממנה מתה בגיל 39.
קרוסלה (ערוץ)
קרוסלה או קרוסלה אינטרנשיונל הוא ערוץ טלוויזיה רוסי המוקדש לילדים ונוער. הערוץ הוקם ביוזמת נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב בדצמבר 2010. הערוץ זמין לצפייה בכל שטחי רוסיה, בצרפת באמצעות ספקית Free ובארצות הברית באמצעות DirecTV.
הערוץ משדר ממרכז הטלוויזיה אוסטנקינו במוסקבה מאז 27 בדצמבר 2010 והוא ממותג כערוץ הילדים העיקרי ברוסיה ועד 2011 היה אחד משני הערוצים הפדרליים היחידים ברוסיה ללא פרסומות.
היסטוריה
ערוץ קרוסלה נוצר בשנת 2010 לאחר שערוץ הילדים ביביגון (Бибигон) וערוץ טלנאני (ТелеНяня) התמזגו יחד ליצירת הערוץ החדש. התוכנית הראשונה שהוצגה הייתה "קבוצת הקפיצה" (Прыг-Скок Команда) ומאז משדר מדי יום.
קודק
קודק (באנגלית: Codec) הוא התקן או תוכנת מחשב אשר מסוגל לקודד ולפענח זרם נתונים או אותות דיגיטליים. המילה Codec היא הלחם בסיסים של המילים compressor-decompressor או coder-decoder שמשמעותן דחיסה/קידוד ופענוח. קודק משמש בעיקר לצפייה או עריכת וידאו.
דחיסה מאבדת נתונים
רבים מהקודקים הנפוצים משתמשים בשיטה זו; כלומר, הם פוגעים באיכות על מנת להקטין את הקובץ. לעיתים קרובות כמעט ולא ניתן להבחין בהבדל האיכות בין התוצאה לבין הצליל או התצלום המקוריים. באופן זה ניתן לחסוך מקום באמצעי לאחסון הנתונים, וגם לשפר את הביצועים והמהירות בהעברת הנתונים (למשל בהזרמת מדיה - streaming).
זכויות להט"ב במולדובה
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) במולדובה מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים וסיסג'נדרים. פעילות הומוסקסואלית חוקית במדינה מאז 1991, אך משקי בית בראשות זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותן הגנות משפטיות הזמינות לזוגות הטרוסקסואלים.
החברה המולדובנית נותרה שמרנית מבחינה חברתית בעוד רובה מוגדרת בגיל מבוגר, אשר כתוצאה מכך אפליה ואלימות כלפי חברי קהילת הלהט"ב הן שכיחות. בשנת 2018, ארגון הלהט"ב האירופי, "ILGA-Europe" דירג את מולדובה במקום ה-43 מתוך 49 מדינות באירופה בכל הנוגע לחקיקה למען זכויות להט"ב בעוד מיקומה שופר משש שנים קודם לכן, כאשר דורגה במקום האחרון. בשנת 2021, עלתה למיקום ה-36.
מעמד בחוק
במסגרת ברית המועצות, הקוד הפלילי אסר על פעילות הומוסקסואלית עם עונש מאסר של כ-5 שנים. מילים כגון הומוסקסואליות או גיי לא היו נוכחות בשום קוד סובייטי ומערכת המשפט הסובייטית השתמשה במונח "סדום" בעת העמדות לדין בנושא.
גרנט הולוואי
גרנט הולוואי (באנגלית: Grant Holloway; נולד ב-19 בנובמבר 1997) הוא אתלט אמריקאי, סגן האלוף האולימפי (טוקיו 2020) ואלוף העולם (דוחה 2019) בריצת 110 מטר משוכות, אלוף העולם באולם (בלגרד 2022) ושיאן העולם באולם בריצת 60 מטר משוכות.
זכויות להט"ב במולדובה
מעמד בחוק
בארגון הביון והמשטרה החשאית של ברית המועצות (ק.ג.ב.) הוקמה מחלקה מיוחדת למאבק בהומוסקסואליות. השירותים החשאיים השתמשו בסחיטה כדי לגייס סוכנים מקהילת הלהט"ב. קיומה מנעה את האפשרות של הופעת ארגון להט"ב כלשהו, או מדיה מודפסת שתוכננה במיוחד עבור חבריה.
גרנט הולוואי
ביוגרפיה
הולוואי נולד וגדל בצ'ספיק, וירג'יניה.
זכויות להט"ב במולדובה
מעמד בחוק
לאחר התפרקות ברית המועצות וקבלת עצמאותה של מולדובה באוגוסט 1991, מאז 1995, הומוסקסואליות בין מבוגרים בהסכמה הועברה אי-הפללה והוגדרה כחוקית בעוד משרד הבריאות הודיע במכתב רשמי כי הומוסקסואליות אינה נחשבת למחלה עוד. בספטמבר 2002 הונהגו חוקים חדשים המשווים את גיל ההסכמה בין זוגות חד מיניים לזוגות הטרוסקסואלים - 18 שנים.
גרנט הולוואי
2019
באליפות המכללות שנערכה באולם בברמינגהאם, אלבמה במרץ 2019 זכה הולוואי ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב בריצת 60 מטר בשיא אישי חדש של 6.50 שניות ובריצת 60 מטר משוכות בשיא ארצות הברית ובתוצאת השנה בעולם של 7.35 שניות. מדליות ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.95 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר (3:05.24 דקות).
זכויות להט"ב במולדובה
הכרה במערכות יחסים חד מיניות
מולדובה אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור או שותפות).
לצד אי הכרתה של מולדובה במערכות יחסים הומוסקסואליות, ישנה הגבלה בחוקת המדינה המגדירה נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד מאז 1994.
גרנט הולוואי
2019
באליפות המכללות שנערכה באוסטין, טקסס בתחילת יוני אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי, בשיא אליפות ובתוצאת השנה בעולם של 12.98 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר (37.97 שניות). מדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 2:59.60 דקות תוך כדי שהוא קובע שיא אישי בספליט של 43.75 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.72 מטר.
זכויות להט"ב במולדובה
הגנה מפני אפליה
במשך תקופה ארוכה, קואליציה גדולה של ארגוני זכויות אדם, בהם "GenderDoc-M", הפעילו לחץ אזרחי על ממשלת מולדובה ליישום חקיקה נגד אפליה בהתאם לסטנדרטים האירופיים, שתכלול איסור אפליה על בסיס נטייה מינית.
גרנט הולוואי
2019
באליפות ארצות הברית שנערכה בדה מוין, איווה בסוף יוני אותה שנה, שגם שימשה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם הוא זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.36 שניות אחרי דניאל רוברטס (13.23 שניות).
זכויות להט"ב במולדובה
הגנה מפני אפליה
חוק האוסר על אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה אומץ על ידי הפרלמנט המולדובי ב-25 במאי 2012, ונחתם על ידי הנשיא ניקולאיה טימופטי ב-28 במאי 2012. החוק נכנס לתוקף ב-1 בינואר 2013.
גרנט הולוואי
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בדוחה ב-2 באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.10 שניות, לפני סרגיי שובנקוב, אתלט נייטרלי מורשה (13.15 שניות) ופסקל מרטינו-לגרד מצרפת (13.18 שניות).
2021
בתחרות שנערכה באולם בפאייטוויל, ארקנסו ב-24 בינואר ניצח הולוואי בריצת 60 מטר משוכות בהשוואת שיאו האמריקאי, 7.35 שניות. שבועיים לאחר מכן, ב-9 בפברואר בתחרות שנערכה בליוואן, צרפת בריצה זו הוא ניצח בשיא אמריקה חדש של 7.32 שניות.
זכויות להט"ב במולדובה
הגנה מפני אפליה
ב-1 בינואר 2019 נכנס לתוקפו "חוק התעמולה התקשורתית" האוסר על "הפצת תוכניות טלוויזיה רוסיות בנושאי חדשות, ניתוח, פוליטיקה וצבא" אשר מכיל סעיף האוסר על שידורי תקשורת המפלות על בסיס נטייה המינית. סעיף 11 לחוק קובע כי "אסור על תוכניות אודיו-ויזואליות להפיץ הסתה, קידום או הצדקה של שנאה גזעית, שנאת זרים, אנטישמיות או צורות אחרות של שנאה המושתתות על חוסר סובלנות או אפליה על בסיס מין, גזע, לאום, דת, מוגבלות או נטייה מינית".
זהות מגדרית
טרנסג'נדרים רשאים לשנות את שמם ומגדרם החוקיים במסמכים רשמיים במולדובה, אך נדרשים לקבלת אבחון פסיכיאטרי המאשר את ה-"טרנסג'נדריות" שלהם לשם כך.
תנאי מחיה
במולדובה קהילת הלהט"ב מוגדרת כקטנה אך תוססת ופתוחה. מועדון הלהט"ב הראשון של קישינב, "Jaguar Dance and Music Club", נפתח בשנת 2009. מצעד הגאווה הראשון של המדינה נערך באפריל 2002 עד שנת 2007 בה נאסר בטענה כי הומוסקסואליות "מערערת את ערכי הנצרות של מולדובה". ב-11 במאי 2008, המשטרה והרשויות עמדו כנגד מצעד הגאווה בקישינב שנמנע על ידי המונים שהקיפו, הפחידו ותקפו את משתתפי המצעד. ראש עיריית קישינב, דורין קירטואקה, אשר החזיק בסיסמת הקמפיין שלו במהלך הבחירות לראשות העיר "ראש עיר צעיר, צוות ליברלי, בירת אירופה", אסר על המצעד ערב קודם לכן. האיסור על קיומו עורר פגיעה בחופש האספה אשר הובילה לביקורות ודאגה בינלאומיות, כולל משר החוץ הבריטי, דייוויד מיליבנד. פסק הדין של באצ'קובסקי ואחרים נגד פולין במאי 2007 היה מקרה בולט, בו פסק בית הדין האירופי לזכויות אדם (ECHR) כי בעודו אוסר על קיום מצעדי גאווה שלווים בין השנים 2004–2005 (אף על פי שהתקיים למרות איסורו בשנת 2005), ראש עיריית ורשה, לך קצ'ינסקי, הפר שלושה סעיפים של האמנה האירופית לזכויות אדם: סעיף 11 הנוגע לחופש האספה, סעיף 13 העוסק בזכות ערעור וסעיף 14 המחייב חוקים נגד אפליה. בשנת 2012 קבע בית הדין כי רשויות מולדובה הפרו את זכויות אדם באמנה בכך שביטלו את האירוע בשנת 2008. במאי 2017 ארגנו פעילי להט"ב מצעד שליו במקביל לציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה. גורמים במשטרה ביטלו את האירוע זמן קצר לאחר תחילתו, בגלל חששות בטיחותיים משום שקבוצות אורתודוקסיות פונדמנטליסטיות החלו לתקוף את משתתפיו. נשיא המדינה, איגור דודון תמך בהתקפות ואמר כי, "מעולם לא הבטחתי להיות נשיא עבור ההומואים, הם היו צריכים לבחור בנשיא משלהם". הוא גם פגש באופן אישי את קבוצת הרדיקלים ובירך אותם. עם זאת, כ-450 אנשים השתתפו במצעד, שהיה מספר שיא של משתתפיו באותה תקופה.
במאי 2018 ארגנו בהצלחה פעילי להט"ב את המצעד ה-17. המשטרה הגנה על המשתתפים מפני רדיקלים, והשתמשה בגז מדמיע כדי להדוף אותם. הנשיא דודון בירך שוב את המפגינים הקיצונים והפגנת אלימותם כלפי המצעד. עם זאת, קיום המצעד זכה לתמיכה משגרירויות רבות בהן: ארגנטינה, בלגיה, קנדה, צ'כיה, דנמרק, אסטוניה, פינלנד, צרפת, גרמניה, אירלנד, איטליה, לטביה, ליטא, הולנד, נורווגיה, פורטוגל, סלובניה, ספרד, שוודיה, שווייץ, הממלכה המאוחדת וארצות הברית.
הומופוביה
ביוני 2011 ניצלה מולדובה את מושבה במועצת זכויות האדם של האו"ם כדי להצביע נגד ההחלטה המוצלחת הראשונה של האו"ם המגנה אפליה ואלימות כלפי להט"ב על בסיס נטייתם המינית וזהותם המגדרית.
סקוט לייבלי, מתנגד מולדובני נמרץ לזכויות להט"ב, קשר נטייה הומוסקסואלית לבין רצח העם ברואנדה והשואה, וביקר במולדובה בשנת 2010 כדי להתנגד לחוק נגד אפליה בתעסוקה על בסיס נטייה מינית. הצעת החוק עברה בוועדה פעמיים לפני שנעצרה בעקבות התנגדות מפלגת הקומוניסטים שהציגה את ביקורו של לייבלי כסיבה להתנגדותה. אולם, הצעת החוק אושרה בשנת 2012.
איסורים דומים נחקקו גם במחוזות הבאים:
איסורים דומים נחקקו על ידי הכפרים הבאים של מחוז פלסטי:
ב-30 באפריל 2013 אישר הפרלמנט של גגאוזיה הצעת חוק לאסור "תעמולה" של הומוסקסואליות, ביסקסואליות וטרנסג'נדריות כגון נישואים חד-מיניים ואימוץ על ידי זוגות חד מיניים. הצעת החוק לא כללה כל סוג של עיצומים מנהליים או קנסות אך חלק מהוראותיה אסרו על כל פעילות ארגון הקשור ללהט"ב באזור. הוראה נוספת נועדה לאסור על כל מועדונים הקשורים ללהט"ב ומוסדות בידור. ב-20 ביוני 2013 נפסלו הוראות אלה על ידי החלטת בית המשפט, שקבע כי חוקים אלה פוגעים בחופש הביטוי וזכויות אדם.
ב-23 במאי 2013, למרות חוק נגד האפליה המונע אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה, הפרלמנט של מולדובה העביר הצעת חוק האוסרת על תעמולה של זנות, פדופיליה ו-"כל מערכת יחסים אחרת מאשר אלה הקשורים לנישואין ומשפחה" בהתאם. הצעת החוק כוללת גם קנסות. ההצעה נחתמה ב-5 ביולי 2013 ונכנסה לתוקף ב-12 ביולי 2013. החוק לא אסר במפורש "תעמולה" של הומוסקסואליות, אך ניתן היה לפרש זאת ככזה על ידי שופטים. עם זאת, ב-11 באוקטובר 2013 אישר הפרלמנט הצעת חוק שנועדה להסיר את התוכן אשר יכול היה להתפרש כאיסור על "תעמולה הומוסקסואלית".
במאי 2019, עורכת דין לזכויות אדם המייצגת את ארגון הלהט"ב היחיד במולדובה, "GENDER-DOC" הייתה קורבן של פיגועי הצתה בעוד כי מצאה את מכוניתה נשרפת מחוץ למשרדה במרכז קישינב על ידי תוקף לא ידוע. היא דיווחה למשטרה על הפיגוע שלדבריה סירבה לחקור את האירוע כי לא ראתה את הנזק כ-"משמעותי".
גרנט הולוואי
שיאן עולם באולם
בתחרות שנערכה באולם במדריד, ספרד ב-24 בפברואר 2021 ניצח הולוואי בריצת 60 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 7.29 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן 27 השנים של קולין ג'קסון מבריטניה (7.30 שניות).
סגן אלוף אולימפי
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו ביוג'ין, אורגון ביוני אותה שנה הוא ניצח בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 12.96 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 12.81 שניות, מאית השנייה משיא העולם והתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.09 שניות, אחרי האנזל פרצ'מנט (13.04 שניות) ורונלד לוי (13.10 שניות), שניהם מג'מייקה.
אלוף עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 הוא זכה במדליית זהב בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.39 שניות, לפני פסקל מרטינו-לגארד מצרפת (7.50 שניות) ובן ארצו ג'ארט איטון (7.53 שניות). בשלב חצי הגמר הוא השווה שת שיאו העולמי (7.29 שניות).
Without Me (שיר של הלסי)
Without Me (בעברית: בלעדיי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי. השיר יצא לאור ב-4 באוקטובר 2018, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס, כסינגל ראשון מתוך האלבום, Manic.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והשלישי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי הלסי, לואי בל, בריטני אמרדיו, איימי אלן, טימבלנד, סקוט סטורץ' וג'סטין טימברלייק והופק על ידי לואי בל. שיר זה נחשב לשיר הסולו הראשון של הלסי אשר הצליח לכבוש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100.
בנוסף לכך, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאתו.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של הלסי ב-29 באוקטובר 2018, כמה שבועות לאחר שיצא כסינגל. הקליפ בוים על ידי קולין טילי. כמו כן, הוציאה הלסי עבור השיר גם קליפ שיווקי שפורסם לראשונה בספוטיפיי.
נכון לספטמבר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-427 מיליון צפיות.
החזיית מידע
הַחְזָיַת מידע (באנגלית: Information Visualization) מתמקדת בייצוג מידע מופשט באופן ויזואלי כדי לשפר את עיבוד המידע האנושי של המשתמש בו.
מבחינים בין:
המחקר בהחזיית מידע ויישומו מתרכז בהצגה גרפית ממוחשבת של מידע. התחום מתפתח במהירות בעיקר בגלל הצורך בניתוח והצגת נתונים מרובים בעידן ה-Big data ובמקביל, לאור ההתפתחויות בכלים ממוחשבים לניתוח נתונים והצגת התוצאות בצורה גרפית המובנת למשתמש.
החזיית מידע מובחנת מוויזואליזציה מדעית.
רקע והיסטוריה
התחום של החזיית מידע התפתח ממגוון של תחומי מחקר כגון מדעי המחשב, אינטראקציית אדם מחשב, גרפיקה, עיצוב חזותי, מדעים התנהגותיים ובמיוחד פסיכולוגיה, סטטיסטיקה ומדעי הניהול. ההשלכות המעשיות של החזיית מידע ניכרות לא רק במחקר מדעי אלא גם בטכניקות המיושמות בספריות דיגיטליות, כריית נתונים, קבלת החלטות, חקר שווקים, ניהול התפעול ומחקר ופיתוח רפואי.
עיקר הפיתוח והשימוש כיום הוא בהחזיית מידע אינטראקטיבית (Interactive information Visualization) אשר משלבת את האפשרות לעבודה הידודית בין המשתמש למערכת הממוחשבת בניתוח והצגת נתוני עתק (Big Data) בצורה מיטבית. הפן האינטראקטיבי שימושי במיוחד בהחזיית מידע לניתוח נתונים אשר דורשת לעיתים תהליך ממושך של ניסוי וטעיה על מנת למצוא פתרון.
הבסיס הפסיכולוגי של החזיית נותנים נשען על ההבנה ביכולת התפיסתית הרחבה של עין האדם כדי לקלוט מידע רב במבט אחד וביכולות הקוגניטיבית לבחון ולהסיק תובנות ממידע שמוצג באופן אינטואיטיבי.
שיטות ספציפיות להצגת מידע
טכניקות של החזיית מידע כוללות תרשימים להצגת נתונים כמותיים המאורגנים לפי ממדים מופשטים כמו גיל או מגדר ותרשימים אחרים כמו מפות וקרטוגרמות הממפות נתונים ממרחב מסוים. מטבע הדברים, תחומי מחקר שונים פיתחו מפות שונות (כמו מפות גאוגרפיות) לייצוג מרחבים שונים אשר מאפשרות ניתוח נתונים ייעודי ולכן פירוט הטכניקות הללו מצוי בתחום הרלוונטי. תרשימים כלליים להצגת נתונים כמותיים כוללים דיאגרמת עמודות, תרשים פיזור (Scatter diagram), תרשים משטחים (Surface plot), תרשים עץ (Tree map), דיאגרמת עוגה, תרשים פארטו, תרשים Q-Q ועוד. חלק מהתרשימים הללו מתבסס על שיטות לניתוח נתונים השאובות מסטטיסטיקה, כריית נתונים, ולמידה ממוחשבת המאופשרות בכלים ממוחשבים תכנה להחזיית מידע.
כלים ממוחשבים ושילוב של אדם ומחשב
החזיית מידע נתמכת על ידי כלים ממוחשבים ונחקרת במספר תחומים הקשורים למחשבים. ב-1987 הופיע גיליון מיוחד של "Computer Graphics", שהוקדש לוויזואליזציה ב"מדעי המחשב". מאז, מתקיימים כנסים וסדנאות בנושא. למשל, כאלה המאורגנים על ידי ה-Institute of Electrical and Electronics Engineers ו-ACM SIGGRAPH. החזיית מידע בהקשר הכללי יותר (לאו דווקא בהקשר המדעי) מניחה בדרך כלל שילוב של אדם ומחשב בתהליך של ניתוח והצגת מידע על מנת לגלות תופעות ותובנות חדשות, לבחון השערות, לפתור בעיות ולקבל החלטות, ולתקשר תוצאות. היא נשענת על שיטות סטטיסטיות ואחרות של ניתוח נתונים והצגתם המיושמות בעזרת כלים ממוחשבים.
בנוסף לשיטות ניתוח ממוחשבות, החזיית המידע נשענת על יכולות של תפיסה ועיבוד מידע אנושי לצורך קליטה והבנה של מידע חזותי ולצורך הסקת תובנות מהמידע ופתרון בעיות. אי לכך, מתבקשת התאמה בין שני המרכיבים, ממוחשב ואנושית ולכן השאיפה להציג מידע קליט, מובן ואינטואיטיבי. לכן, גם האופי הבין-תחומי של החזיית מידע אשר התפתחה מתוך מחקר במדעי המחשב, גרפיקה, סטטיסטיקה, למידה חישובית, עיצוב חזותי, פסיכולוגיה, קבלת החלטות, ואינטראקציה בין אדם למחשב. האופי הבין-תחומי של החזיית מידע מתחזק גם כתוצאה מהיישומים הרבים בתחומים וכרכיב קריטי במחקר מדעי, ספריות דיגיטליות, כריית נתונים, קבלת החלטות עסקיות, וגילוי סמים.
תכנות רבות לתמיכה בעבודה כמו גיליון אלקטרוני כללו פונקציות להחזיית מידע כמו למשל התרשימים גרף עמודות, גרף קווי, גרף בועות וכו'. כיום ניתן למצוא תוכנות ייעודיות להחזיית מידע עם מגוון גדול של תרשימים ושיטות לניתוח שמאפשרות ניתוח והצגה של נתונים רבים ומורכבים יותר מבעבר. תוכנות אלו מדריכות את המשתמש לבחור בתרשימים וטכניקות מתאימים לסוג הנתונים וסוג הבעיה שיש לבחון.
האגדה על סליפי הולו
האגדה על סליפי הולו (באנגלית: The Legend of Sleepy Hollow, "אגדת הגיא הישנוני") הוא סיפור קצר שנכתב על ידי וושינגטון אירווינג בתחילת המאה ה-19. הסיפור הופיע לראשונה כחלק מספר האיורים של ג'פרי קריון ג'נטלמן יחד עם ריפ ואן וינקל, וזכה להצלחה רבה. הסיפור גם מופיע כספר נפרד מספר האיורים של ג'פרי קריון ג'נטלמן, והוא בן כשמונים עמודים, רובם תיאורים ארוכים של הנוף או המקום. הסיפור הפך לאבן יסוד בפולקלור האמריקני ואחת הדמויות בו, הפרש חסר הראש הוא דמות ידועה.
עלילה
הסיפור מתרחש בתקופה שלאחר מלחמת העצמאות האמריקאית, בהתיישבות ההולנדית במדינת ניו יורק, בעיירה שקטה בשם "טארי טאון", שלידה ערוץ נחל המכונה "סליפי הולו" - "הגיא הישנוני". תושבי המקום נוטים לאמונות טפלות. בכנסייה המקומית קבור פרש השיאני שנהרג באחד הקרבות של מלחמת העצמאות מכדור תותח שהעיף את ראשו בעת שרכב על סוסו. מסופר באזור כי הוא יוצא מקברו כל לילה ורוכב לשדה הקרב כדי לחפש אחר ראשו שאבד, והוא קרוי בפי תושבי האזור "הפרש חסר הראש של סליפי הולו".
אל הכפר מגיע מורה בשם איכבוד קריין. קריין עצמו מאמין באמונות טפלות. ברוב הסיפור מתוארת מערכת היחסים של קריין עם תושבי הכפר ובמיוחד עם שני תושבים נוספים: קתרינה ואן טאסל, שעימה הוא רוצה להתחתן. ועם אברהם "ברום עצמות" ואן בראנט שמתחרה נגדו על אהבתה של קתרינה.
לקראת סוף הסיפור, מתרחשת חגיגת אסיף בבית הוריה של קתרינה ובה מסופרים על הפרש חסר הראש מספר סיפורים שמפחידים את קריין. בשובו לביתו בכפר, קריין הרכוב על סוס מבחין לפתע בדמות גדולה שרכובה על סוס ובורח ממנה. עם זאת הדמות רודפת אחריו ובמהלך המרדף מגלה קריין כי לרודפו אין ראש ושהוא מחזיק את ראשו על האוכף. על פי הסיפורים ששמע קריין, עליו להקדים את הפרש ולעבור את גשר הכנסייה ולהינצל. קריין מצליח לעבור את הגשר וממתין להיעלמותו של הפרש, אך הפרש משליך את ראשו על קריין שנופל מסוסו ומתעלף.
למחרת בבוקר קריין לא נמצא בשום מקום וכובעו נמצא ליד גשר הכנסייה. הכל מבינים כי הוא הותקף על ידי הפרש חסר הראש. לאחר מכן קתרינה ו"ברום עצמות" מתחתנים. מספר שנים לאחר היעלמותו של קריין, מופיע אחד מתושבי הכפר ומספר שקריין חי במחוז מרוחק, נשוי לאלמנה עשירה וחי חיים טובים. עם זאת, איש אינו מוכן להאמין לו מתוך ידיעה "שהמורה הועלם על ידי הפרש חסר הראש".
עיבודים
הסיפור עובד למספר סרטים. המפורסמים בהם הם סליפי הולו בכיכובו של ג'וני דפ ו"האגדה של סליפי הולו" שיצרה חברת וולט דיסני בשנת 1949 ביחד עם עיבוד לספר נוסף הרוח בערבי הנחל. שני הסיפורים יצאו בתור הסרט "הרפתקאות איכבוד ומר טוד".
הסיפור עובד לסדרת טלוויזיה מודרנית בשם סליפי הולו שהושקה ב-2013. הסדרה משודרת בישראל בערוץ YES אקשן. באותה שנה גם הופץ הסרט "הדרדסים: האגדה על הפרש המסתורי" המבוסס באופן רופף על הסיפור.
יוהאן תולדה
יוהאן תולדה (גרמנית: Johann Thölde). אלכימאי, מומחה לייצור מלח בישול, ומוציא לאור. ידוע בעיקר כמוציא לאור של כתבי בזיליאוס ולנטינוס (Basilius Valentinus).
יוהאן תולדה נולד בכפר גרבנדורף (Grebendorf) שבהסן, גרמניה. המידע על קורותיו הוא מועט. מועד לידתו אינו ידוע בוודאות, משערים שנולד ב-1565 או מעט לפני כן. משפחתו עסקה בייצור מלח בישול ממי מעיינות מלוחים שהיו קיימים בסביבה. בשנת 1580 התקבל לאוניברסיטת ארפורט ובשנת 1583 עבר לאוניברסיטת ינה. ב-1599 נישא בעיירה פרנקהאוזן (Frankenhausen) שבתורינגיה, שם גם היה חבר מועצת העיר. הוא מופיע ברישומים לאחרונה ב-1608 כשהיה הממונה על המכרות בנסיכות במברג שבבוואריה.
תולדה ידוע בזכות ההוצאה לאור של הכתבים של האלכימאי בזיליאוס ולנטינוס, נזיר בנדיקטיני, שאין כל הוכחה לקיומו. קיימת השערה שהכתבים המיוחסים לו נכתבו על ידי תולדה עצמו. ב-1603 פרסם ספר בשם הליוגרפיה (Haliographia) בו ריכז את כל הידע של זמנו על ייצור מלח בישול ממי מעיינות מלוחים ותיאר כ-50 מפעלים לייצור כזה שהיו קיימים במרכז אירופה.
מועד ומקום מותו אינם ידועים, משערים שמת לא יאוחר מ-1614.
רוני ברות
רוני ברות (נולדה ב-27 בינואר 1955) היא ציירת ואמנית בינתחומית ישראלית.
ביוגרפיה
ברות נולדה בחדרה וגדלה בשדות ים להורים שבחרו לגור בקיבוץ מסיבות אידאולוגיות. אמה, רות (לבית ליכטנשטיין), נולדה בגרמניה, גדלה בצרפת, למדה באוניברסיטת שטרסבורג ועלתה לארץ. אביה אליעזר (במקור: ברקוביץ), נולד בהונגריה, עלה לארץ בילדותו, ושירת בבריגדה היהודית. ברות היא האמצעית מבין שלוש אחיות. ב-1958 עזבה משפחתה את הקיבוץ, והתיישבה בשכונת קטמון בירושלים. בירושלים, האם למדה לתואר ראשון אמנות וספרות צרפתית באוניברסיטה העברית ובהמשך לימודי ספרנות, גם כן במוסד זה. אחר כך עבדה כמורה לצרפתית ובהמשך כמנהלת הקטלוג הלועזי בספריה הלאומית, וכמנהלת הספרייה במכון כרם. האב היה סופר ומחזאי והתפרנס כמורה להיסטוריה ולספרות בבית הספר התיכון ע"ש לואי ברנדייס (שהתאחד ב-1971 עם בית הספר התיכון ע"ש סליגסברג). ברות למדה בבית הספר היסודי ע"ש יוסף לוריא (סיימה ב-1969) ובתיכון בגימנסיה רחביה (סיימה ב-1973).
במקביל ללימודיה הרגילים, החלה ברות, כבר מילדותה, להשתתף בחוגים לציור אצל הציירות: טסה רקוש, כרמלה קלעי ומילכה צ'יזיק.
לאחר שירותה הצבאי, נסעה ברות עם עם בן-זוגה, רענן לוי, ללימודי אמנות ברומא ובפירנצה.
ב-1977 החלה ללמוד בבצלאל אמנות ועיצוב תכשיטים וסיימה תואר ראשון ב-1981.
לאחר מכן, למדה לתעודת הוראה באמנות במכון כרם ובמכללת בית ברל.
לפרנסתה עבדה במספר עבודות: בין השנים 1988–2012 לימדה אמנות בחוגי אגף הנוער של מוזיאון ישראל. בין 1990–2012 הייתה מורה במרכזי העשרה לילדים מחוננים מטעם משרד החינוך, ובהמשך, הייתה מנהלת של בית הספר מרחבים, מרכז העשרה לילדים מחוננים ומצטיינים של מועצה אזורית מטה יהודה.
עבודתה האמנותית
סגנון הציור של ברות הוא ריאליזם עם השפעות של קוביזם וסגנון מופשט. בסדרות הציורים שיצרה לאורך השנים, הסתמן והתפתח ממד של ארס פואטיקה בציור. דיבור על אמנות הציור בשפת הציור עצמה. הגדרת מקומו של הציור ביחס למציאות. בשלב מוקדם מסגרת וחלון מסמלים יחסי פנים חוץ. בהמשך השתקפויות במראה דוברות באופן קוביסטי את היחס בין מציאות להשתקפות.
מ-2017 חברה בגלריה מרי, גלריה ירושלמית שיתופית לאמנות, שבה חברים כ-15 אמנים מתחומים שונים.
חיים אישיים
הייתה נשואה לצייר רענן לוי. לבני הזוג נולדו שני בנים. יזם הפינטק יאיר רפאל לוי ועיתונאי-הספורט אורי לוי. לברות גם שני נכדים, לאו רפאל לוי ואליסיה ג׳וזפין לוי. מתגוררת בשכונת ארנונה בירושלים.
גרגוריוס פלמאס
הקדוש גרגוריוס פַּלַמַאס (ביוונית: Γρηγόριος ο Παλαμάς; 1296? – 14 בנובמבר 1359) היה נזיר ותאולוג ביזנטי, ארכיבישוף סלוניקי. פלמאס, שניסח אפולוגטיקה שיטתית להגנת התורה המיסטית של ההֶסִיכאזם, מוכר בנצרות האורתודוקסית כקדוש וכאחד מאבות ומורי הכנסייה.
שנים מוקדמות
גרגוריוס פלמאס היה בנו של הסנטור קונסטנטינוס פלמאס, נצר לבית אצולה מאנטוליה שהיה ממקורבי הקיסר אנדרוניקוס השני. בגיל שבע מת אביו והקיסר נטל את האפוטרופסות עליו. הוא התחנך בידי המלומד החשוב תאודורוס מטוכיטיס שלימדו את תורת אריסטו ומדעים, ונצפה לו עתיד כאיש ציבור. גרגוריוס הצעיר גילה במהרה עניין רב בלימודי דת ובחיי הנזירים, ונטש את חיי העולם בערך בגיל עשרים כדי לידור נדר נזורה. הוא אף שכנע את אמו ואת אחיו ואחיותיו לעשות כמותו.
ב-1316 התיישב בהר אתוס אצל אב-המנזר ניקודמוס, שדגל בשיטת ההסיכאזם – ησυχασμός, מלשון "הדממה" או "שלווה" ביוונית. תורה זו החלה להתפתח מאות רבות קודם אך השתכללה רק במאה ה-12. עיקרה היה השגת חוויה של דבקות מוחלטת באלוהי, בנפש אך גם בגוף, באמצעות מדיטציה, שינון מנטרי של תפילת ישו ומחוות גופניות. חלק מהמתרגלים דיווחו על הרגשה של אור זך האופף אותם. למרות תפוצתה בקרב חוגי נזירים, נותרה אזוטרית ומחוץ לתשומת לבן של רשויות הכנסייה או הקיסרות.
ניקודמוס מת לאחר שלוש שנים, וגרגוריוס עבר ללאורה הגדול שעל ההר. הוא העדיף התבודדות על פני חיי קהילה נזיריים ופרש מעל אחיו לתקופות ארוכות כדי לעסוק בהסיכאזם בדבקות, אם כי לא נטש את החיים המשותפים. לאחר עוד שלוש שנים עזב את הלאורה כדי להתבודד וללמוד את רזי ההסיכאזם מאב-המנזר גרגוריוס הגדול בסקיטה (קהילת נזירים מתבודדים) גלוסיה שעל ההר, שם שהה שנתיים. ב-1325 אילצו פשיטות טורקיות אותו ונזירים אחרים לצאת את אתוס לסלוניקי, בה הוסמך לכמורה ב-1326. את חמש השנים שלאחר מכן העביר בהתבודדות והרהור במנזר בברהוריה. הוא שב לאתוס בעקבות מתקפות סרביות באזור ושם כיהן כאב-המנזר אֶספִיגְמֶנוּ למשך זמן מה. ב-1334 החל לכתוב חיבורים, ובין מסותיו נמנו דיונים בהמשכה הכפולה של רוח הקודש והגיוגרפיות של קדושים.
באותה שנה ממש, פרסם הנזיר האורתודוקסי ברלעם מקלבריה עשרים-ואחת מסות נגד הכנסייה הלטינית, במסגרת המשא-ומתן שהתנהל אז על איחוד מחדש בין מזרח ומערב. ברלעם תקף בין היתר את הוספת המילים "ומן הבן" להצהרת האמונה, מהם השתמע שרוח הקודש נמשכת מן האב והבן בשילוש הקדוש גם יחד. כדוגל נוקשה בנאופלטוניזם ובתורתו של פסבדו-דיוניסיוס האראופגיטי, הוא נימק זאת בכך שאין שום אפשרות להגיע להבנה אודות מהותו המסתורית של האל הנמצאת מעבר להשגת אנוש, שניתן לתארה על דרך השלילה בלבד.
המחלוקת ההסיכאסטית
ב-1336 או 1337 הגיעו עשרים-ואחת המסות אל פלמאס, ועוררו את מורת רוחו, גם משום שהאמין שההסיכאזם אפשר דבקות והשגה של האלוהי. מבלי לנקוב בשמו של ברלעם במפורש, פרסם שתי "מסות אפודיקטיות" בהן שלל את התאולוגיה האפופטית הקיצונית של בן-שיחו. לדידו של פלמאס, שהביא סימוכין רבים, ניתן היה לנהל דיון פוזיטיבי אודות מהות האל והשילוש; ויתרה על כן, שלילה גורפת של דיון כזה הייתה בחזקת אגנוסטיות ובלתי-אורתודוקסית. בכך נעקר פלמאס מאלמוניותו היחסית ופתח את מה שהתגלגל למחלוקת רבת-תהודה.
ברלעם הגיב בחמת זעם, ולא הסתפק בגינוי דעותיו של יריבו. הוא חיבר תיאור מלגלג של ההסיכיים, אותם צייר כ"אלו שנשמתם בטבורם" (ομφαλοψυχοι) משום חלק מהנזירים התבוננו מתחת לחזם במהלך המדיטציה. לבסוף האשים אותם גם ביומרה להבנה של טבע האל הנסתר ובקרבה מסוכנת לכת הכופרים המסליאנים, שטענו כי האלוהי ניתן לתפישה בחושים ורק חוויה חושית שלו היא התגלות אמיתית וברת-תוקף. בשנים הבאות עתר אל רשויות הכנסייה בקונסטנטינופול נגד ההסיכאזם ותבע לדכא אותו.
המתקפה החריפה על המסורת המיסטית הצריכה מגננה שיטתית ומנוסחת היטב, ופלמאס נרתם לכך במלוא אונו לבקשת הנזירים בהר. הוא הקדיש לכך את ארבע-עשרה שנותיו הבאות, כשהמחלוקת ההסיכית הסעירה את מלומדי האימפריה.
ב-1341 השלים פלמאס את חיבור "הטריאדות להגנת מקיימי ההסיכאזם", שלושה מאמרים בני שלוש מסות כל אחד. על מנת לבסס את משנתו, שב אל הדיונים הטריניטולוגיים של המאה הרביעית, בייחוד לעבודתו של גרגוריוס מניסה. הלה, באורח שהזכיר את מושג החסד האוגוסטיני במערב אך גם היה שונה ממנו מאוד, החל להבדיל בין מהותו-הווייתו (οὐσία) של האל, הנסתרת ובלתי-מושגת, לבין תולדותיו והשפעותיו (ενέργεια) ביקום, שאותן ניתן היה לתפוש. כמו כן, הסתמך פלמאס רבות על כתבי אבות הכנסייה, כגון אתנסיוס ומקסימוס המודה, שהתייחסו לתהליך של האלהת טבע האדם (θέωσις) באמצעות תרגול רוחני קפדני והתחברות לישו. פלמאס שלל את האפשרות שהבדלה ממשית, ולא רק טרמינולוגית, בין מהות להשפעה – עליה התעקש בתוקף, שכן אחרת הייתה התולדה זהה עם המהות הבלתי-נתפשת; גם החולקים עליו היו מוכנים להפרדה תאורטית אך לא לבידול אמיתי – מהווה פוליתאיזם וכפירה באחדות האל. השוני בין המהות לתולדות אפשר מחד השתתפות ודבקות אמיתיות של האדם באלוהי, ומאידך שימר את הפער בין הבורא לבריאתו והותירו נשגב ומצוי מעל היקום.
את מערכת החשיבה שלו המשיג פלמאס באמצעות האור שקרן מישו בעת ההשתנות בהר תבור וסינוור את השליחים; לדידו, אור זה היה דוגמה והסבר לכל מפעלותיו התאולוגיים. הוא עמד על כך ש'אור תבור' לא היה עצם נברא כי אם תולדה ישירה של האלוהים, ושהיה אמיתי והימם את הרואים אותו בחושיהם ממש ולא כהרגשה פנימית סובייקטיבית פרי מחשבתם. אור זה נחווה על ידי מי שהגיע לדרגה רוחנית גבוהה דיה, והיווה השגה (גופנית כמו גם רוחנית) של הבלתי-נתפש. עמיתיו הנזירים מאתוס סמכו ידיהם על פרשנותו במועצה כללית שהתכנסה בהר.
בקיץ 1341 הוא זומן על ידי הפטריארך יוחנן ה-14 לבירה כדי לעמוד מול האשמותיהם הבלתי-פוסקות של תומכי ברלעם ולברר את המחלוקת. ב-10 ביוני נפתח סינוד כללי בקונסטנטינופול בו התעמתו פלמאס ויריביו מול הפטריארך, הזוג הקיסרי ונכבדי הכנסייה. הנוכחים קיבלו את הדעה ההסיכית וגינו את ברלעם, שהגיש התנצלות רשמית ועזב חזרה לאיטליה. אך לדעותיו עוד היו תומכים חשובים, בראשם גרגוריוס אקינדינוס, שניסה לגשר בין ברלעם לפלמאס בתחילה אך השתכנע שההסיכאזם אכן היווה גלישה למסליאניות. באוגוסט התכנסה מועצה שנייה, שלא סטתה מהקו של קודמתה. אקינדינוס גונה.
השאלה הרוחנית קיבלה תוקף פוליטי עם פרוץ מלחמת אזרחים בנובמבר, כשראש משק הבית יוחנן קנטקוזינוס והקיסרית-האלמנה אנה מסבויה לחמו על האפוטרופסות לקיסר-הילד החדש, יוחנן החמישי פלאיולוגוס. פלמאס היה ידוע באהדתו לקנטקוזינוס. הפטריארך, שתמך באנה, התייצב בהדרגה מאחורי האנטי-פלמיסטים. הוא אפשר לאקינדינוס יד חופשית לתקוף את אויבו וקידם אותו במהירות במעלה ההיררכיה כשהוא שוקל למנותו לבישוף. ב-1343 הושלך פלמאס, שהמשיך כל העת בשכלול האפולוגטיקה שלו, לכלא לזמן מה באשמת תמיכה במורדים. השאלה ההסיכית הפכה לעניין מרכזי, כשתומכי שני הצדדים במלחמה בתוך הממסד הכנסייתי תיאמו את עמדותיהם הרוחניות עם השתייכותם הפוליטית. בתווך ניצבו בישופים, אבות-מנזר ותאולוגים רבים שניסו לשמור על עמימות. גם העם, באורח טיפוסי לביזנטיון, התערב בשאלה ונמצאו תומכים קנאים לשתי הגישות הסותרות. ב-1344 נודו פלמאס ואוהדיו על ידי סינוד מיוחד שהתכנס בבירה בניצוחו של אקינדינוס.
התקבלותו
הפוליטיזציה של המחלוקת ההסיכית הבטיחה, בתורה, את ניצחון הפלמיזם לכשגבר קנטקוזנוס. עוד לפני שכבש את קונסטנטינופול, הקריבה אנה את אקינדינוס והפטריארך מתוך ציפייה לפשרה. בינואר 1347 כינסה סינוד נוסף בו טוהר פלמאס והחלטות 1341 תוקפו שוב. אקינדינוס הודח וגורש. בפברואר כבש קנטקוזנוס את הבירה והוכתר לקיסר-שותף עם יוחנן החמישי הצעיר.
יוחנן הארבעה-עשר הודח ממשרת הפטריארך והוחלף על ידי איזידורוס, פלמיסט קנאי. באותה שנה חיבר גרגוריוס פלמאס תמצות של משנתו, "מאה וחמישים הפרקים". הוא הדגיש שוב כי כל נוצרי יכול להגיע לידיעה והשגה מלאה של האל מתוך התמסרות מלאה, וכי מאידך מהותו וטיבו של הבורא הם מעבר לתפישת האדם; רק ההבדל בין הווייתו הנסתרת לתולדותיו הגלויות אפשר את הניגודיות המשלימה הזו. הוא מונה לארכיבישוף סלוניקי, אם כי העיר הייתה גדושה במתנגדי קנטקוזנוס ורק ב-1350 החל לכהן בפועל. ניצחונה של גישתו היה הדרגתי, כשרבים בהיררכיה הכנסייתית מוחים על הלהיטות בה מינה איזידורוס בישופים פלמיסטים, אך מוחץ. תאולוגים רבים שהתנגדו לו בכנות מטעמים אמוניים – חלקם היו תומיסטים – העדיפו לעזוב את הכנסייה המזרחית ולהמיר את דתם לקתוליות. ב-1351 כונס שוב סינוד מיוחד ומורחב שקידש חד-משמעית את התורה הפלמיסטית וערך לה קנוניזציה מלאה.
נאומיצ'י אואדה
נאומיצ'י אואדה (ביפנית: 植田 直通; נולד ב-24 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן יפני, המשחק בעמדת הבלם בקאשימה אנטלרס.
קריירת מועדונים
אואדה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל של בתי הספר בהם למד באוטו, עיר הולדתו. את הקריירה התחיל כחלוץ וכשהגיע לתיכון עבר לשחק כבלם. אואדה משך את תשומת ליבם של המועדונים הגדולים ביפן זולת טוקיו, אוראווה רד דיימונדס, יוקוהמה פ. מארינוס, קווסאקי פרונטלה ונגויה גרמפוס, אך ב-4 בספטמבר 2012, סיכם בקאשימה אנלטרס והוא הצטרף אליה, 4 חודשים לאחר מכן.
ב-23 במרץ 2013, אואדה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–4 לטוקיו במסגרת גביע הליגה היפני. ב-22 במאי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל היפנית בהפסד 1–2 נגד סרזו אוסקה. ב-16 באפריל 2014, אואדה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד וגלטה סנדאיי במסגרת גביע הליגה היפני.
בעונת הושאל לקבוצת צעירי הליגה היפנית מהליגה היפנית השנייה ובסיום העונה חזר לקאשימה.
ב-12 ביולי 2018, אואדה חתם לארבע שנים בסרקל ברוז' מליגת העל הבלגית. אואדה, ערך את הופעת הבכורה שלו בברוז' בתיקו 0-0 נגד סטנדרד לייז'. ב-6 באפריל 2019, אואדה כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–3 נגד מוסקרון. במשחק זה, אף נבחר לאיש המשחק.
ב-18 בינואר 2021, אואדה הושאל לנים מליגת העל הצרפתית עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה.
ב-9 בינואר 2023 חזר לקדנציה שנייה בקאשימה אנטלרס.
מסלינה
ולריה מסלינה (לטינית: Valeria Messalina; סביבות 17 – סביבות 48) הייתה אשתו השלישית של הקיסר הרומי קלאודיוס והשתייכה לשושלת היוליו-קלאודית. היא הייתה בת דודתו של הקיסר נירון, בת דודתו מדרגה שנייה של הקיסר קליגולה, ונינתה של אחות הקיסר אוגוסטוס. היא הייתה אשה רבת עוצמה והשפעה עם מוניטין של הפקרות מינית. לכאורה קשרה קשר נגד בעלה והוצאה להורג עם גילוי המזימה. ייתכן והמוניטין הידוע לשמצה שלה הוא תוצאה של הטיה פוליטית, אבל יצירות אמנות וספרות הנציחו אותו עד לתקופה המודרנית.
נאומיצ'י אואדה
קריירה בינלאומית
בצעירותו, אואדה בנבחרות הצעירות של יפן ואף זכה עם הנבחרת הצעירה בגביע אסיה בכדורגל עד גיל 23 בשנת.
מסלינה
ראשית חייה
מסלינה הייתה בתה של דומיטיה לפידה הצעירה ובן דודתה מרקוס ולריוס מסאלה ברבאטוס . אמה הייתה הצעירה בין ילדיו של הקונסול לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס ואנטוניה הזקנה. בנו, גנאיוס דומיטיוס אהנובארבוס היה בעלה הראשון של הקיסרית לעתיד אגריפינה הצעירה ואביו הביולוגי של הקיסר לעתיד נירון, שהיה בן דודה של מסלינה, למרות קיומו של הפרש גילים של 17 שנים. סבותיה של מסלינה, קלאודיה מרקלה ואנטוניה הגדולה היו אחיות למחצה. קלאודיה מרקלה, סבתה מצד אביה, הייתה בתה של אחותו של אוגוסטוס קיסר, אוקטביה, מנישואיה לגאיוס קלאודיוס מרקלוס הצעיר . אנטוניה, סבתה מצד אמה, הייתה בתה הבכורה של אוקטביה מנישואיה למרקוס אנטוניוס, והייתה דודתו מצד אמו של קלאודיוס.
נאומיצ'י אואדה
קריירה בינלאומית
אואדה זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2015 לאחר פציעתו של אטסוטו אוצ'ידה, אך לא רשם דקות משחק בגביע. רק ב-13 בדצמבר 2017, אואדה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד.
מסלינה
ראשית חייה
מעט ידוע על חייה של מסלינה לפני נישואיה בשנת 38 לקלאודיוס, שהיה אז כבן 48. נולדו להם שני ילדים: בת, קלאודיה אוקטביה (ילידת 39 או 40), קיסרית לעתיד, אחותו החורגת ואשתו הראשונה של נירון קיסר; ובן, בריטניקוס. כאשר נרצח הקיסר קליגולה בשנת 41, המשמר הפרטוריאני הכריז על קלאודיוס כקיסר החדש ומסלינה הפכה לקיסרית.
המוניטין של מסלינה
עם עלייתה לשלטון, מסלינה נכנסה להיסטוריה עם מוניטין של אשה חסרת רחמים, עושקת ותאבת מין. בעלה מוצג כמובל בקלות על ידה ובלתי מודע לניאופיה הרבים. בשנת 48 לספירה הוא יצא למסע וכשחזר הודיעו לו שמסלינה נישאה למאהבה האחרון, הסנאטור גאיוס סיליוס. בזמן שרבים היו מצווים על מותה, הקיסר העניק לה הזדמנות נוספת. אחד מקציניו הבכירים, שראה זאת כחולשה, ציווה על מותה ללא ידיעת הקיסר. בשומעו את החדשות, הקיסר לא הגיב, אלא רק ביקש עוד גביע יין. הסנאט הרומאי ציווה על "הכחדת הזיכרון" (Damnatio memoriae) של מסלינה - ששמה יוסר מכל המקומות הציבוריים והפרטיים ויוסרו גם כל הפסלים בדמותה.
ההיסטוריונים שמוסרים את הסיפורים הללו, בעיקר טקיטוס וסווטוניוס, כתבו אותם כ-70 שנה לאחר האירועים, בסביבה עוינת לשושלת הקיסרית אליה השתייכה מסלינה. ההיסטוריה של סווטוניוס עוסקת רבות בשערוריות. טקיטוס טוען שהוא מוסר "מה ששמעו וכתבו הזקנים ממני", מבלי לציין את מקורותיו, מלבד זיכרונותיה של אגריפינה הצעירה, שהייתה אחראית להזזתם של ילדיה של מסלינה בירושה הקיסרית ומשום כך גם בעלת עניין מיוחד בהשחרת שמה של קודמתה.
האשמות בדבר הפרזה מינית כבר שימשו בטקטיקת השמצה, מתוך עוינות פוליטית. שני תיאורים הוסיפו במיוחד לשמה הרע של מסלינה. אחד מהם הוא הסיפור על תחרות הסקס שערכה עם זונה במשך לילה שלם בספר העשירי של תולדות הטבע מאת פליניוס הזקן, לפיו התחרות נמשכה 24 שעות ומסלינה ניצחה לאחר ששכבה עם 25 גברים. המשורר יובנאליס מתאר בסאטירה הששית  שלו, כיצד הקיסרית נהגה לעבוד בסודיות לילה שלם בבית בושת בשם "זאבה". בסאטירה העשירית הוא גם רומז לסיפור על כך שהיא כפתה על גאיוס להתגרש מאשתו ולהינשא לה.
מסלינה באמנות
מסלינה הייתה נושאן של יצירות אמנות רבות. החל מהמאה ה-16, הייתה נושאם של ציורים ופסלים, המתארים בעיקר את מעלליה המיניים וכן את הוצאתה להורג. החל מהמאה ה-17, עלו גם הפקות בימתיות, מחזות (לרוב טרגדיות) ואופרות, שעסקו באירועים שהובילו למותה. החל מהמאה ה-17, נכתבו מספר רומאנים שמסלינה היא הדמות הראשית או השראה לה. מתחילת המאה ה-20, דמותה של מסלינה גולמה בסרטים וסדרות טלוויזיה רבות, בהן "אני, קלאודיוס" הבריטית.
אגרלווה
אגרלווה (בהונגרית: Egerlövő) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית אגרלווה קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-633 תושבים בשנת 1990 עד 491 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-22%).
באגרלווה חיו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי.
ג'וליאן גריי
ג'וליאן גריי (באנגלית: Julian Grey; נולד ב-1 במרץ 2006) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקיד 'אייב', בנו הצעיר של אדם (דייוויד דוכובני) בסרט הקולנוע "הכישוף: הדור הבא" משנת 2020. באותה שנה גילם גם את פין, בנם של ויל פרל וג'וליה לואי-דרייפוס בקומדיה משנת 2020, "מדרון תלול". בטלוויזיה הופיע גריי כוויליאם מק'נו מיני סדרה עטורת הפרסים של נטפליקס, "חסרי אלוהים" משנת 2017 שכתב וביים סקוט פרנק.
ביוגרפיה
גריי נולד לוס אנג'לס, קליפורניה, לאב גרמני ואם אמריקאית, ומחזיק באזרחות גרמנית ואמריקאית. לגריי יש אחות תאומה ואח ואחות למחצה.
קריירה
גריי ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בגיל 10 בפרק 2016 של סדרת הטלוויזיה של רשת פוקס "Wayward Pines" לצד מליסה ליאו. מאוחר יותר באותה שנה שיחק בתפקיד חוזר במיני-סדרה "חסרי אלוהים" משנת 2017.
בשנת 2017, גריי לוהק לפיילוט של הסדרה "Crash & Burn", המבוססת על ספר רבי המכר של מייקל חסן בעל אותו שם.
בינואר 2019, גריי החל בצילומי הקומדיה האפלה מדרון תלול, שצולמה באלפים האוסטרים. בסרט גילם את פין, בנם של ויל פרל וג'וליה לואיס-דרייפוס. הסרט בבימוים של נאט פקסון וג'ים ראש, הוקרן בבכורה בפסטיבל סנדאנס בינואר 2020.
באוקטובר 2019, גריי הצטלם לסרט הקולנוע "הכישוף: הדור הבא" בסרט מגלם גריי את "אייב". הסרט נועד במקור להקרנה בבתי קולנוע, אך הוקרן לראשונה הן בבתי הקולנוע הבינלאומיים והן בשירותי וידאו על פי דרישה בארצות הברית ובקנדה, שם בתי הקולנוע נסגרו עקב מגפת הקורונה.
לאחר מכן שיחק, גריי בסרט הקצר "Revelation."
זרם קורושיו
זרם קורושיו (ביפנית: 黒潮 – זרם שחור), הנקרא גם זרם יפן או הזרם השחור, הוא זרם ים בחלקו המערבי של צפון האוקיינוס השקט הזורם לכיוון צפון. מקורו של הזרם הוא מול חופי טאיוואן, והוא זורם בכיוון צפון־מזרח בחולפו על פני יפן, שם הוא מתמזג עם הזרם הפסיפי הצפוני הפונה מזרחה. הזרם מקביל בתכונותיו לזרם הגולף הזורם באוקיינוס האטלנטי בכך שהוא נושא מים חמים טרופיים לכיוון האזור הארקטי, והוא אחד מזרמי הים החזקים בעולם. שמו ניתן לו עקב הצבע הכחול הכהה של מימיו. מימיו החמימים של זרם קורושיו מאפשרים את קיום שוניות האלמוגים של יפן, השוניות הצפוניות ביותר בעולם, וכן את מזג האוויר הנוח בחופיה הדרומיים של אלסקה ובקולומביה הבריטית. התפצלות הזרם לתוך ים יפן נקראת זרם צושימה.
רמי מרטין
רמי מרטין (באנגלית: Remy Macaspac Martin; נולד ב-16 ביוני 1998) הוא כדורסלן אמריקאי-פיליפיני המשחק בעמדת הרכז בלאווריו.
קריירה
מרטין נולד וגדל בלוס אנג'לס, לאב אפרו-אמריקאי ולאם שהיגרה לארצות הברית מהפיליפינים כאשר הייתה בתיכון. מרטין בחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של אריזונה בשנים 2017–2021. ב-31 בינואר 2019 קלע שיא קריירה של 31 נקודות, והוסיף שמונה אסיסטים, בניצחון 95–88 בהארכה על אוניברסיטת אריזונה. מרטין הכריז כי יתמודד בדראפט 2020 ובדראפט 2021 ב-NBA, אך לבסוף משך את מועמדותו. ב-17 במאי 2021 עבר לאוניברסיטת קנזס והוביל את קבוצתו לגמר אליפות המכללות בכדורסל. במשחק הגמר קלע 14 נקודות, וזכה באליפות.
לאחר שלא נבחר בדראפט 2022 ב-NBA, התמודד מרטין בדראפט ליגת הפיתוח של ה-NBA ונבחר על ידי קליבלנד צ'ארג' במקום ה-40, אך לאחר מחנה האימונים לא הצליח להשתלב בסגל הבכיר של הקבוצה. ב-11 בנובמבר 2022 הצטרף ללאווריו מליגת העל היוונית.
מרטי (סרט)
הסרט זכה לביקורות מהללות ולהצלחה כלכלית. הוא גרף ארבעה פרסי אוסקר, כולל בקטגוריות הסרט הטוב ביותר והבמאי הטוב ביותר. בנוסף, הסרט זכה בפרס דקל הזהב של פסטיבל הקולנוע בקאן. "מרטי", "סוף השבוע האבוד" (1945) והסרט הדרום קוריאני "פרזיטים" (2019) הם הסרטים היחידים שזכו הן בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר והן בפרס דקל הזהב. בשנת 1994, ארכיב הסרטים הלאומי של ארצות הברית בחר בסרט לשימור בידי ספריית הקונגרס בשל היותו "חשוב תרבותית, היסטורית או אסתטית".
עלילה
הסרט מגולל את סיפורו של מרטי (ארנסט בורגניין), קצב ממוצא אמריקאי-איטלקי המתגורר עם אמו (אסתר מינקיוטי) בברונקס ניו יורק. בגיל 34 מרטי סובל מהקנטות של משפחתו וחבריו בשל היותו רווק על אף היותו האח הבכור. למרות זאת מרטי משתדל לשמור על אורח חיים אופטימי.
לאחר שאמו מכריחה אותו לצאת לבלות במועדון ריקודים בשבת בערב, הוא נפגש עם קלרה (בטסי בלייר), מורה בבית ספר תיכון שננטשה על ידי בן זוגה. במהלך הערב הם מבלים יחדיו ושניהם לומדים להכיר זה את זה. מרטי מביא את קלרה לביתו ושם שניהם מגלים חיבה זה לזה. מרטי מבטיח לקלרה שהוא יתקשר אליה למחרת אחרי המיסה בכנסייה.
בינתיים דודתו של מרטי, קטרינה (אוגסטה סיולי), עוברת לגור ביחד איתו ועם אמו. היא משכנעת את אמו של מרטי שקלרה תגזול ממנה את מרטי והיא תגרום לה סבל. אמו של מרטי משתכנעת והיא מביעה מורת רוח מקלרה באוזני מרטי. חבריו הקרובים של מרטי משכנעים אותו לוותר על קלרה ולמצוא מישהי יותר צעירה. מרטי משתכנע והוא לא מתקשר לקלרה.
בסוף הסרט מרטי יוצא עם חבריו, אך במהלך הבילוי איתם הוא מבין שטעה כשהקשיב להם ולא התקשר לקלרה. למרות לחצם הוא עוזב אותם ומתקשר לקלרה. בסצנת הסיום של הסרט מסתגר מרטי בתא טלפון ונשמעת תחילת שיחתו המהוססת עם קלרה.
הפקה
ג'ו מאנטל, אסתר מינקיוטי ואוגסטה סיולי שיחקו במקור גם בהפקת הטלוויזיה המקורית. התסריטאי הרחיב את תפקידה של קלרה והוסיף את הסצנות עם אימו ודודתו של מרטי.
צילומי הסרט החלו ב-7 בספטמבר 1954. צילומי הסרט התרחשו בכמה מקומות בברונקס ובקווי הרכבת בשכונה. ג'רי אורבך הופיע ללא ציון קרדיט בתפקידו הקולנועי הראשון. תסריטאי הסרט פאדי צ'ייפסקי גם הופיע ללא ציון קרדיט בתפקיד לאו.
השחקנית ננסי מרצ'נד שגילמה את קלרה בהפקת הטלוויזיה הייתה אמורה לשוב ולגלם אותה גם בסרט, אך בטסי בלייר התעקשה לקבל את התפקיד. באותה תקופה בלייר שהייתה נשואה לג'ין קלי הודרה מהפקות קולנוע עקב דעותיה הקומוניסטיות. קלי שכנע את מפיקי אולפן ההפצה יונייטד ארטיסטס לתת לה את התפקיד. הוא אף איים לבטל את השתתפותו בסרט "תמיד יש מזג אוויר מוצלח" אם בלייר לא תקבל את התפקיד.
פנייאר סופר-ספורט
פנייאר סופר-ספורט (באנגלית: Fenyr SuperSport) היא מכונית ספורט בעלת ביצועים של מכונית על מתוצרת W Motors הלבנונית אשר מיוצרת משנת 2017 במפעל "Magna Steyr"  בגראץ, אוסטריה.
ייצור המכונית תוכנן במקור להיות עד 25 יחידות בשנה, עלייה דרסטית מפעילות הייצור הכוללת המוגבלת של 7 מכוניות של קודמתה. עם זאת, זה שונה מאוחר יותר לסך הכל של 100 כלי רכב.
היצרן "W Motors"
W Motors היא חברת מכוניות היפר ערבית-לבנונית שנוסדה בשנת 2012, והייתה המפתחת הראשונה של מכוניות ספורט יוקרתיות בעלות ביצועים גבוהים במזרח התיכון. החברה ממוקמת בדובאי משנת 2013 ומשולבת באופן מלא בפעילויות הכוללות תכנון רכב, מחקר ופיתוח, הנדסה וייצור. W Motors מבצעת גם ייעוץ לרכב במסגרת חטיבת הפעולות המיוחדות שלה.
בראשות המייסד והמנכ"ל ראלף דבאס (Ralph R. Debbas) וצוות הניהול, "W Motors" מייצרת רכבי ייצור מוגבלים בשיתוף עם חברות הנדסת רכב וייצור מובילות מכל רחבי העולם. "Magna Steyr", "Studiotorino", "RUF Automobile" "AKKA Technologies".
Fly (שיר של ניקי מינאז')
Fly (בעברית: לעוף) הוא שיר של הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז' בהשתתפות הזמרת ריהאנה. השיר יצא לאור ב-30 באוגוסט 2011 כסינגל שמיני ואחרון מאלבום האולפן הראשון של מינאז', Pink Friday.
השיר הגיע למקום ה-16 במצעד הסינגלים בבריטניה, ולמקום ה-19 במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100. בארצות הברית ובאוסטרליה הגיע השיר למעמד פלטינה. הקליפ לשיר צולם ב-7 בינואר 2011 ויצא לאור ב-28 באוגוסט 2011. השיר נכתב על ידי קווין היסינק, ו. ג'ורדן, ניקי מינאז', ג'ונתן רותם, וקלאם רישאד.
טמרין אדום-שיער
טמרין אדום-שיער (שם מדעי: Saguinus pileatus) הוא מין של פרימט מסוג טמרין. טמרין זה הוא אנדמי לברזיל.