cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דנקל – הקו האדום
שנת 2020
באוקטובר הושלמו העבודות על פארק המסילה, שמהווה חלק מתוואי המסילה והוא אזור בו זו תרד אל מתחת לפני הקרקע.
ב-13 בנובמבר, נפתח רחוב יהודה הלוי לתנועה לאחר כ-5 שנים בו היה סגור לרגל עבודות הרכבת באזור.
שנת 2023
לאחר כניסתה מחדש של מירי רגב לתפקיד שרת התחבורה, הציבה יעד לנת"ע לסיים את הפרויקט עד יום העצמאות, מאחר שהפסיקו לפרסם בעצמם יעדים. בפועל הפרויקט לא הסתיים במועד זה.
הארכה
ב-5 בדצמבר 2022 משרד התחבורה הקציב כ-100 מיליון שקל לטובת הארכת הקו האדום. זאת לצורך תכנון מפורט של תוואי מבת ים עד לתחנת הרכבת ראשון לציון – משה דיין. התכנון האריך את הקו ב־2.5 קילומטר, וכלל הקמה של ארבע תחנות חדשות: תחנת מנחם בגין, תחנת כורש, תחנת רחבעם זאבי ותחנת שמעון ישראל, שתוקם בסמוך למחלף משה דיין.
המחלוקת סביב פעולת הקו בשבת
ב-1 באוקטובר 2022 הודיעה שרת התחבורה מרב מיכאלי כי בכוונתה לפעול כך שהרכבת הקלה תפעל בשבתות ובחגים.
לאחר שמירי רגב מונתה לשרת התחבורה, אמרה לראשונה ב-5 בנובמבר 2022 בריאיון לתוכנית פגוש את העיתונות כי הרכבת הקלה לא תפעל בשבת. במסיבת העיתונאים שערכה השרה רגב ב-16 באוגוסט 2023 יחד עם מנכ"לי נת"ע ותבל מטרו אמרה: "אנחנו מדינה יהודית, יש כאן סטטוס קוו, יש חוק במדינה ואנחנו פועלים על פי החוק ועל פי הסטטוס קוו", אמרה רגב והתחייבה כי "הרכבת תעבוד עד כניסת שבת ומצאת השבת".
השרה רגב הזמינה את כל ראשי העיר של העיריות שהקו האדום עובר בהן להגיע לחנוכת הקו, כל ראשי העיר הסכימו מלבד ראש עיריית תל אביב-יפו, רון חולדאי, שנימק את היעדרותו באי-פתיחת הרכבת הקלה בשבת ואמר: "ראוי שהרכבת הקלה תפעל גם בסופ"ש" והודיע כי יחרים ולא ייסע ברכבת הקלה.
ביום פתיחת הקו האדום, 18 באוגוסט 2023 הפגינו ארגוני המחאה נגד ממשלת ישראל ה-37 נגד סגירת הקו במהלך השבת, במהלך היום התקיימו הפגנות בתוך תחנות הרכבת, בתוך הרכבות עצמן, ושיירות הנוסעות במקביל לתוואי הנסיעה של הרכבת. בסוף ההפגנות, כאשר הגיעה הרכבת האחרונה ליום שישי לסוף מסלולה, סירבו המפגינים לרדת מהרכבת כדי למנוע את סגירתה וחלקם אזקו את עצמם לרכבת כדי למנוע אפשרות של הורדה בכוח.
דוח מבקר המדינה
בדיקת מבקר המדינה הסתיימה באפריל 2022, והדוח פורסם בנובמבר 2022. הוא מצביע על מספר כשלים בניהול הפרויקט, ומעריך כי הדחייה בהתקדמות של הקו הירוק והסגול תעלה עוד 1.5 מיליארד ש"ח. אחת הבעיות העיקריות שדחו את פתיחת הקו האדום היא מערכת האיתות והבקרה, שהשפיעה על עצירות פתע. מנכ"ל נת"ע חיים גליק טען כי עיכובים אלו לא ימנעו את סיום הפרויקט ברבעון הראשון של 2023, לעומת חברת הבקרה שהציבה יעד ליוני. הגורם שאחראי לתת אישור סופי הוא ועדת ההיגוי של משרד האוצר והתחבורה.
הדוח מפרט כי הפרויקט אושר ב-2000, זיכיון נחתם ב-2007 אך בוטל שנתיים לאחר מכן, והעבודות החלו רק ב-2015.
חסרה בדוח בקשתה של נת"ע (ב-2020) לדחיית ההשקה עקב משבר ניהולי בה, במסגרתו התפטרו מנכ"ל וחמישה סמנכ"לים, והפעילות הואטה בחוסר שדרה ניהולית מספקת.
הקרן לשיקום מחצבות
הקרן לשיקום מחצבות בישראל היא גוף ממשלתי, בפיקוח משרד האנרגיה שנועד לשיקום נופי של אתרי מחצבות נטושות ולהקמת פרויקטים לחינוך, תיירות ואיכות סביבה באתרים אלה.
הקרן הוקמה במסגרת תיקון חוק פקודת המכרות משנת 1973 והתקנות משנת 1978. הקרן מנוהלת על ידי שמונה נציגי משרדים ורשויות ובראשה עומד המפקח על המכרות במשרד התשתיות הלאומיות. לפי החוק על כל בעל מחצבה פעילה להעביר סכום כסף לקרן לצורכי שיקום עתידי עם הפסקת הפעילות בה. הכסף ישמש כסיוע ממשלתי בעתיד לבעל המחצבה, לרשות המקומית ולבעלי עניין נוספים לשקם את האתר עם הפסקת הפעילות בו. הכסף משמש גם לשיקום מחצבות ישנות שלא הועברו בגינן תשלומים לקרן.
הקרן מעסיקה בעלי מקצוע שמייעצים לגבי סוג השיקום ודרכי ביצועו ואף יוזמת פנייה לרשויות לצורכי שיקום.
במהלך שנת 2019 הוקמה הקרן לשיקום מחצבות באזור יהודה ושומרון, בה חברים נציגים מטעם המנהל האזרחי.
סקיפיוניקס
סקיפיוניקס (שם מדעי: Scipionyx) הוא סוג של דינוזאור קטן ממשפחת הקומפסוגנתוסיים אשר חי בקרטיקון התחתון לפני 115 מיליון שנה, בתחילת תור הקרטיקון. הדינוזאור קרוי על שם החוקר האיטלקי-גרמני שיפיונה ברייסלאק (Scipione Breislak) וגם על שם המדינאי הרומי סקיפיו אפריקנוס. הסיומת "onyx" משמעה - "טופר".
הדינוזאור ידוע רק ממאובן אחד שנמצא ב-1981 בקמפניה שבאיטליה בידי החוקר קריסטיאנו דל סאסו (Cristiano Dal Sasso). מאובנים אלה הם ראשוני המאובנים של דינוזאור באיטליה ובעלי שימור טוב ביותר, אשר השתמרו בו גם שרידי שרירים וכמה איברים פנימיים. הם השתייכו לפרט צעיר יחסית באורך חצי מטר.
הוא דמה במראהו לקרובו הקומפסוגנתוס והגיע לאורך 2 מטרים. הוא היה דו-רגלי בעל זנב ארוך ששימש לאיזון וטפרים ארוכים בידיו. ככל הנראה הוא ניזון מלטאות, מחרקים ומדגים. ייתכן מאוד שכמו קרובו הסינוזאורופטריקס הוא היה מכוסה נוצות. עם זאת זה לא השתמר במאובנים.
בעבר סברו שדינוזאור זה היה אב-קדום של העופות אך הוא יותר קרוב לטירנוזאורים הענקיים.
הקו האדום
{{פירושונים| כללי:
קווי תחבורה:
ראו גם
}}
Up! (שיר של שאניה טוויין)
(בעברית: למעלה!) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה הרביעי,. השיר יצא לאור ב-6 בינואר 2003, כסינגל השני מתוך האלבום, וכסינגל העשרים וחמישה של טוויין.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-2 במצעד של קנדה.
רקע וכתיבה
בדומה ל-"" ו-"" השיר נכתב, הולחן והופק על ידי שאניה טוויין ורוברט ג'ון "מאט" לאנג. השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי-פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הקאנטרי-רוק.
בשנת 2004, הוציאה טוויין את אלבום הלהיטים הראשון שלה Greatest Hits, בו נכלל השיר.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר צולם במדריד שבספרד, בינואר 2003. חלק מהקליפ צולם באותו המקום בו צולם הקליפ של השיר "". הקליפ זכה בפרס ה-MuchMoreMusic בקטגוריית "קליפ השנה".
נכון ל-3 בספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-13 מיליון צפיות.
Shame
Shame (בעברית: בּוּשָׁה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אל קינג, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Shake the Spirit. השיר יצא לאור ב-10 באוגוסט 2018, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אל קינג וטים פגנוטה והופק על ידי טים פגנוטה גם כן. פגנוטה ידוע בזכות הפקתו המוזיקלית של הלהיט הבינלאומי "Shut Up And Dance", של להקת הרוק האמריקאית Walk the Moon, שיצא בשנת 2014.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-7 מיליון השמעות.
בעקבות Love Stuff
לאחר שהוציאה את אלבום הבכורה שלה Love Stuff, נכנסה קינג לתקופה קשה בחיים שלא ובעקבות כך, הפסיקה לכתוב וליצור מוזיקה חדשה. בסמוך לצאתו של השיר כסינגל ולהכרזה על אלבום האולפן השני שלה Shake the Spirit, דיברה בריאיון עם מגזין הבילבורד על כל מה שקרה מאז צאת אלבום הבכורה שלה ועד צאת השיר הזה.
ברווז סלוודורי
ברווז סלוודורי (שם מדעי: Salvadorina waigiuensis) הוא מין של עוף מים קטן החי בגינאה החדשה והוא המין היחיד בסוגו. הוא נדיר ומצוי בסכנת הכחדה בטבע. הוא קרוי על שם החוקר האיטלקי תומאזו סלוודורי (Tommaso Salvadori; 1835 – 1923). אין לו תת-מינים.
ברווז זה מגיע לאורך 38–43 ס"מ, מוטת כנפיים של 56–71 ס"מ ומשקל של 342 גרם, כשהזכרים גדולים יותר מהנקבות. הוא חום מפוספס בלבן לאורך הגב והכנפיים, הבטן צהבהבה והצוואר והראש כהים עם מקור צהוב. החלק הפנימי של הכנפיים ירוק והרגליים כתומות.
ברווזים אלו חיים רק ביערות, הנהרות והנחלים של הרי גינאה החדשה והם מקננים בסמוך למים, מטילים 2–4 ביצים. הם גם ניזונים במים בשכשוכים או בצלילה מצמחייה, מחרקים ומדגים קטנים. הם קרובים לברווזים המצויים מהסוג ברווז (Anas), אך משוייכים לתת-משפחת ברווזי צדפות (Tadorninae) יחד עם ברווזים הדומים להם בהרגליהם כמו ברווז כחול וברווז נהרות.
הברווז מצוי בסכנה בטבע עקב ציד, פגיעה בבית הגידול וטריפה בידי כלבים שפלשו לגינאה החדשה וכן עקב דיג חובבני. בטבע נותרו 9,900-2,500 פרטים.
אלבינה, דוניה וקטינקא
אלבינה, דוניה וקטינקא, חברה קבלנית לבניין בירושלים, הייתה שותפות שהתקיימה מ-1928 ועד 1948 בירושלים והקימה כמה ממבני הציבור הידועים בעיר. החברה עסקה גם בבניין מחוץ לתחומי ירושלים.
מנהל החברה ובעל השליטה היה איש העסקים הערבי-נוצרי ג'וזף פסקל אלבינה אליו חברו מהנדסי הבניין ברוך קטינקא וטוביה דוניה (גיסו של חיים ויצמן).
כשפורסם המכרז להקמת מלון פאלאס רצו קטינקא ודוניה להגיש הצעה. עם זאת הם חששו שעובדת היותם יהודים תמנע מהם לזכות בו. לשם כך חברו לקבלן המוסלמי עוואד כדי להחליש מעט את אופייה היהודי של חברת הבנייה שלהם ועוואד נרשם כשותף במקום אלבינה (שהמשיך להיות בעל השליטה בחברה).
בעיצומו של המרד הערבי הגדול ניהלו את הקמת שדה התעופה הבינלאומי בלוד, שהוקם בעבודה משותפת של כשש מאות עובדים יהודים, נוצרים ומוסלמים.
על אף שדוניה נהרג ב-1938 השאירו השותפים את שמו בשם החברה.
אוסטרינה
תולדות היישוב
אוסטרינה מוזכרת לראשונה בתיעוד משנת 1487. בחפירות ארכאולוגיות באזור התגלו שרידי יישוב סלאבי מהמאה ה-10 ולידו אתרי קבורה בני הזמן ההוא. במאה ה-16 העניק זיגמונד הראשון, מלך פולין, זכות התיישבות לאצילים בעיירה ואלו התחייבו להיות כוח מגן באזור הספר המזרחי.
במאה ה-17 התקיימו ירידי מסחר שבועיים באוסטרינה ובמקום נבנתה כנסייה. עם חלוקת פולין השנייה, ב-1793, נכללה אוסטרינה בשטח רוסיה. ב-1866 היו בה כ-1,200 תושבים, כמחציתם יהודים, כשליש מהם יוונים-אורתודוקסים וכמה עשרות טטרים-מוסלמים וקתולים. בסוף המאה ה-19 היו באוסטרינה כ-2,000 תושבים.
בשנת 1921, לאחר המלחמה הפולנית-סובייטית, נכללה אוסטרינה בשטח פולין.
בשנת 1991, עם התפרקות ברית המועצות, נכללה אוסטרינה בשטחה של בלארוס.
יהודי אוסטרינה
בין מלחמות העולם חיו באוסטרינה יותר מ-1,000 יהודים – כשני שלישים מתושביה. באוסטרינה פעלו מפלגות ותנועות נוער יהודיות וכן מוסדות חינוך ותרבות יהודיים. בספטמבר 1939 תפסו הסובייטים את השלטון באוסטרינה. ב-25 ביוני 1941 כבשו אותה הגרמנים. באוקטובר 1941 הוקם באוסטרינה גטו. כ-120 יהודים נמלטו מגטו אוסטרינה וחלקם הצטרפו ליחידת פרטיזנים ביערות באזור אשמיאני. בנובמבר 1942 גורשו רוב תושבי הגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
אמירה (זמרת)
אסטריד רואלנטס (נולדה ב-18 באפריל 1983), ידועה בשם הבמה שלה אמירה, היא זמרת-יוצרת בלגית, שבסיסה בלוס אנג'לס שבארצות הברית.
ביוגרפיה
אמירה גדלה על ידי הוריה המאמצים בלוון. היא ממוצא תנוסאי-אלג'יראי.
בשנת 2003 התמודדה אמירה בעונה הראשונה של תחרות השירה Idool. היא הודחה רגע לפני שלב ה"הופעות החיות". בשנת 2004 התמודדה לייצוג בלגיה באירוויזיון 2004 עם השיר "Don't Stop the Music", והגיעה למקום השביעי. עם זאת, הוא נחל הצלחה בקרב ההשמעות ברדיו, ואף נכנס למצעדי הפזמונים במדינה.
בשנת 2009 הפך שירה "The Sound of Missing You" ללהיט בין-לאומי, כשהגיע למקום השלישי במצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי של הבילבורד בארצות הברית. גרסת רמיקס של ויילדבויז פורסמה ב-2010, ונכנסה למצעדי הפזמונים בבלגיה, הולנד ורומניה. באותה שנה השתתפה בהוצאת הסינגל "Freaky Like Me" של הצמד הנורווגיה מדקון. הוא נכנס למצעדי המוזיקה באוסטריה, בלגיה, גרמניה, פולין, רומניה והממלכה המאוחדת. הוא אף הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הנוורוגי.
ב-8 בנובמבר, במהלך תוכנית הרדיו "Kawtar & Keyaert" ב-MNM, נחשפו שמות שבעת המשתתפים בקדם הבלגי לאירוויזיון 2023, שיתקיים בליברפול שב. בין המתחרים נכללה אמירה. הם נבחרו על ידי צוות מיוחד המורכב ממומחים למוזיקה מטעם VRT בהתייעצות חברות התקליטים ומנהליהם. שירי המועמדים הוכרזו ב-15 בדצמבר יחד עם קטעים קצרים מהם באורך עשרים ושתיים שניות. ב-11 בינואר 2023 ביצעה את שני שיריה לתחרות, "Armageddon" ו-"The Carnival", מול ששת המתמודדים האחרים, וזכתה מהם לביקורות ולמשובים שונים. לבסוף, בחרה את "The Carnival", והמשיכה אתו לשלב הגמר. היא הגיעה למקום החמישי עם 171 נקודות.
Gas Powered Games
Gas Powered Games היא חברה אמריקנית המפתחת משחקי וידאו ושוכנת ברדמונד שבוושינגטון. החברה הוקמה במאי 1998 על ידי כריס טיילור, היוצר של "Total Annihilation" ועל ידי מספר עובדים נוספים לשעבר של Cavedog Entertainment.
התוצר הראשון של Gas Powered Games היה משחק התפקידים התלת-ממדי "Dungeon Siege", משחק וידאו שהופץ על ידי מיקרוסופט. מלבד המנוע שפותח במיוחד למען המשחק, היו במשחק מאפיינים חדשניים בז'אנר משחקי התפקידים שעזרו לו לבלוט מעל לשאר המשחקים בשוק משחקי התפקידים בתחום הפנטזיה. בעיקר בשל העבודה על המנוע המתקדם, פיתוח Dungeon Siege נמשך כשלוש שנים.
ב-2003 הוציאה החברה משחק הרחבה שנקרא "Dungeon Siege:Legends of Aranna. פיתוח המשחק נעשה בשיתוף פעולה עם "Mad Doc Software" והופץ גם כן על ידי מיקרוסופט. באוגוסט 2005 הוציאה החברה את המשכו, Dungeon Siege II.
במרץ 2006 רכשה Take-Two Interactive את זכויות ההפצה של סדרת Dungeon Siege, ובכך סיימה את שיתוף הפעולה שבין Gas Powered Games למיקרוסופט שנמשכה ארבע שנים.
Gas Powered Games הוציאה את Supreme Commander, משחק אסטרטגיה בזמן-אמת, בפברואר 2007. את המשחק הפיצה THQ. על פיתוחו הודיעה החברה באוגוסט 2005, בכתבה במגזין PC Gamer. כריס טיילור כינה את Supreme Commander "ממשיכו הרוחני" של Total Annihilation". כחבילת הרחבה הוציאה החברה את Supreme Commander: Forged Alliance בנובמבר 2007.
במאי 2007 הודיעה החברה על שותפות עם SEGA במטרה לעבוד על משחק תפקידים מקורי. ב-6 ביולי 2007 יצאה ההודעה לגבי פיתוח "Space Siege".
החברה עבדה על Demigod, שיצא בסוף 2008. המשחק היה שילוב בין משחק תפקידים למשחק אסטרטגיה.
החברה נסגרה ביולי 2018.
When I Get Home
When I Get Home (בעברית: כשאגיע הביתה) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סולאנג' נואלס. האלבום יצא לאור ב-1 במרץ 2019 על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
האלבום הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד 200.
כארמידס (דיאלוג אפלטוני)
כארמידס (ביוונית: Χαρμίδης) הוא דיאלוג של אפלטון, הדן בטבעה ובתועלתה של המתינות. סוקרטס מדבר בדיאלוג זה עם כארמידס, דודו של אפלטון, ועם בן דודו של כארמידס, קריטיאס. באתונה כארמידס וקריטיאס היו ידועים כמי שלקחו חלק בשלטון של שלושים הטיראנים.
עיקרי הדברים
כארמידס, צעיר אתונאי נאה, אשר על שמו הדיאלוג, מדבר עם סוקרטס, וטוען בתחילה כי להיות מתון ומרוסן פירושו לעשות הכול בשלווה. טענה זו מופרכת על ידי סוקרטס, לאחר שכארמידס מודה שהמתינות היא טובה תמיד ואין בה שום רע, וכיוון שזריזות במקרים מסוימים עדיפה על שלווה ואיטיות, אין זה יכול להיות שמתינות פירושה שלווה.
אז כארמידס מעלה את האפשרות שמתינות פירושה ענווה. סוקרטס מפריך טענה זו גם כן, כאשר הוא מצטט את הומרוס (משורר יווני) מיצירתו ה"אודיסיאה" ואומר: "ענווה אינה טובה לאדם עני", ומכיוון שמתינות היא טובה תמיד, לא יכול להיות שפירושה ענווה.
בנקודה זו כארמידס מעלה את הטענה כי מתינות פירושה "לעשות את עניינינו אנו", אשר גם אותה מפריך סוקרטס בצטטו את הדוגמה, שאומן יכול להיות מתון ומרוסן על אף שהוא עושה עבודה בעבור אחרים.
בהמשך הדיון מעלה כארמידס הצעות נוספות ל"מהי מתינות", אשר גם אותן שולל סוקרטס. בשלב מסוים מגיע כארמידס למצב שבו אין לו שום רעיון להגדרה של מושג זה. הוא מצוי באפוריה. בשלב זה הוחלט כי כארמידס ישוב אל סוקרטס כדי להמשיך ללמוד ממנו ולקבל את התשובה לשאלה - "מהי מתינות".
הלל קוק
הלל קוק (ידוע גם בשם פיטר ברגסון, 24 ביולי 1915 – 18 באוגוסט 2001) היה איש ציבור ישראלי וחבר הכנסת בכנסת הראשונה. קוק היה ראש "קבוצת ברגסון" שפעלה למען הצלת יהודי אירופה בארצות הברית בעת השואה, ייסד את הוועד העברי לשחרור האומה שהיה הארגון הפוליטי של האצ"ל בארצות הברית, התנגד לפיזור האספה המכוננת בלי לחוקק חוקה לישראל, וטבע את המושג פוסט-ציונות.
קורות חיים
נולד בקרוק שבאימפריה הרוסית (כיום בליטא). קוק היה אחיינו של הרב קוק, הרב הראשי האשכנזי בארץ ישראל, ומאבות הציונות הדתית. עלה לארץ ישראל עם משפחתו בגיל 10. למד בישיבת מרכז הרב בירושלים (שם התחבר עם דוד רזיאל) ופילוסופיה באוניברסיטה העברית (כתלמיד שלא מן המניין). אביו, הרב דב בער הכהן קוק (אחיו של הרב קוק) שהיה תלמיד חכם ואיש חסד, כיהן כרב בעפולה וניהל את מכון הארי פישל לדרישת התלמוד; הוא אף פרסם בירורי הלכה בעילום שם. אחיו של הלל קוק הם: רפאל הכהן קוק, סוניה מאירי, ד"ר נחום הכהן קוק, בתיה כלאב, נחמה ליפשיץ, ד"ר הרצל הכהן קוק וצילה הלוי.
בתחילה היה חבר ארגון "ההגנה", אך לאחר שנה, בשנת 1931, הצטרף לאצ"ל יחד עם פורשים נוספים והצטרף תוך מספר שנים למפקדת הארגון. ב-1937, נסע לפולין שם היה פעיל בארגונם של תאי האצ"ל אשר הכשירו צעירים לחינוך ציוני, עלייה לארץ ישראל ואימונים צבאיים. כמו כן היה מבין מארגניה של עליית אף על פי. במהלך שהייתו באירופה החליף את שמו לפיטר ברגסון כדי לטשטש את קשריו למשפחת הרב וכך לא לסבך אותו עם שלטונות המנדט.
ביולי 1940 נסע לארצות הברית לבקשתו של זאב ז'בוטינסקי. מטרת הנסיעה הייתה לעמוד שם בראש משלחת האצ"ל ולעזור לז'בוטינסקי לעורר דעת קהל למען הרעיון של הקמת צבא עברי. אחרי מותו של ז'בוטינסקי ועם היוודע ממדי ההשמדה של היהודים באירופה, הקים קוק ביחד עם עוד חברי המשלחת שכללו את ערי ז'בוטינסקי, שמואל מרלין, אריה בן-אליעזר, יצחק בן עמי ואלכסנדר הדני רפאלי, את "ועד החירום להצלת יהודי אירופה" (The Emergency Committee To Save the Jews of Europe). בעקבות מסע הסברה גדול שכלל את המחזות "לעולם לא נמות" ו"דגל נולד" (שנכתבו על ידי בן הכט) והוצגו בארצות הברית בפני קהלים גדולים (העיקרי במדיסון סקוור גרדן, בפני כמאה אלף איש), עצומה עם כמיליון חתימות, תפילות ב-6,000 כנסיות למען גורל "אחינו" שבאירופה, ואף משלחת של 400 רבנים לבית הלבן במטרה לפגוש את הנשיא רוזוולט, במה שנודע כ"צעדת הרבנים" – החליט הקונגרס על שני בתיו ב-9 בנובמבר 1943 להגיש הצעת חוק להקים גוף ממשלתי שיעסוק בפליטים. בעקבות זאת החליט ממשל רוזוולט ב-22 בינואר 1944 להקים את הוועד לענייני פליטים (War Refugee Board) - מועצה לטיפול בפליטי המלחמה, גוף שהציל כ-200 אלף יהודים. בתחילת שנות ה-40 גייס את העיתונאי היהודי-אמריקאי בן הכט על מנת שיגייס כספים לארגון האצ"ל בקרב היהודים בתעשיית הסרטים בהוליווד. כספים שנאספו הודות להצלחת המחזה "דגל נולד" שכתב בן הכט שימשו למימון אוניית מעפילים שנקראה על שם המחזאי. הפעילות האקטיביסטית וה"רעשנית" הייתה לצנינים בעיני מנהיגות יהדות אמריקה, שחששה לעורר אנטישמיות, ובעיני הממסד הציוני, שביקש מהשלטונות האמריקניים לפעול כנגד הלל קוק ואנשיו. היה חבר המשלחת הציונית לוועידת סן פרנסיסקו ב-1945 שנאבקה לניסוחו והכללתו של סעיף 80 פרק 12 למגילת האומות המאוחדות.
במהלך שנותיו בארצות הברית השתנו השקפותיו של קוק. בתחילה היה אמון על התפישה הפרימורדיאלית של הציונות, שנבעה מהתנאים של יהדות מזרח אירופה, וראה בכל יהודי תבל כבני לאום אחד בכוח; אך הוא הבין במהרה שהיהודים המקומיים הם ברובם המכריע אמריקנים בתפיסתם העצמית, שיהדותם היא דת או מורשת אתנית ותו לאו. הוא החל לראות את תפקיד הציונות לא כתנועה הפונה לכל יהודי תבל, אלא כמאפשרת בחירה לאלו שלא נקלטו בארצותיהם, בין אם להצטרף לאומה עברית חדשה או להישאר על מכונם. קוק שילב את תפישתו החדשה גם בחשש עמוק מהפיכתה של המדינה העתידה לתאוקרטיה, עקב התלות במבחנים דתיים כדי להגדיר מיהו יהודי, ומהאשמת האזרחים היהודים בנאמנות כפולה. הוא החל להפריד בין "עברים" (בני היישוב העברי בארץ ישראל והיהודים הנרדפים באירופה), להם נועדה התנועה הלאומית, ל"יהודים" סתם. ב-10 בדצמבר 47', כתב בניו יורק הראלד טריביון טור בו טבע את המונח "פוסט-ציונות": כעבור שבוע כתב בניו יורק פוסט:
ב-22 ביוני 1948, בחוף כפר ויתקין, פרץ ויכוח קשה בינו לבין מנחם בגין. קוק צידד במסירת "אלטלנה" לידי צה"ל ואילו בגין התעקש שתישאר בידי האצ"ל. בגין עלה על הספינה שהמשיכה לתל אביב וקוק צעד רגלית לכביש 4. בדרכו לתל אביב נעצר על ידי מחסום צה"ל ונכלא לשלושה חודשים בכלא בית שאן כמו כל חברי האצ"ל ששמם נקשר לספינה. בעקבות מעצרו, הגיש אחיו את העתירה הראשונה שבה דן בית המשפט הגבוה לצדק של מדינת ישראל. יחיעם ויץ סבור שהבאת אוניית הנשק "אלטלנה" הייתה קריאת תיגר על מנהיגותו של מנחם בגין, כשם שהייתה קריאת תיגר על מנהיגותו של בן-גוריון. לטענתו, הלל קוק עמד בראש האופוזיציה הפנימית לבגין בתנועת החרות, בעיקר בשאלת היחס למוסדות היישוב העברי. בעוד קוק נקט בגישה השוללת שיתוף פעולה של התנועה עם מוסדות היישוב, בגין תמך בהשתלבות התנועה במוסדות המדינה שזה עתה קמה.
היה חבר הכנסת הראשונה מטעם תנועת החרות, אך פרש ממנה במעמד סיעת יחיד, עקב חילוקי דעות.
ב-1951 עבר לארצות הברית שם היה איש עסקים, ב-1957 הקים עם שמואל מרלין את המכון לחקר המזרח התיכון בניו יורק. שב לישראל בשנות ה-60.
הלל קוק התגורר בכפר שמריהו. נפטר ב-18 באוגוסט 2001, בן 86, ונקבר בבית הקברות בכפר שמריהו.
היה נשוי לבטי, ולאחר פטירתה נישא לפסלת נילי קוק. בנותיו הן אסטרה טמקו, פסיכואנליטקנית שחייה בלונדון עם בעלה העיתונאי נד טמקו, ופרופ' בקי קוק מהמחלקה לפוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, שהייתה נשואה לפרופסור למדע המדינה גדעון דורון.
בול ללא ערך נקוב
בול ללא ערך נקוב הוא בול דואר, או דבר בולים, שאין עליו סימון מפורש המציין את ערכו לצורך משלוח דבר דואר. בולים ללא ערך נקוב מונפקים ממספר סיבות, שהעיקרית שבהן, הוא הרצון להימנע מהנפקות חוזרות ונשנות של בולים בעלי ערכים נקובים גדלים והולכים בתקופות של אינפלציה גבוהה.
בעבר כללי איגוד הדואר העולמי חייבו לציין במפורש את הערך הנקוב על בולים המשמשים למשלוח מכתבים בין מדינות, ולכן הונפקו אז בולים ללא ערך נקוב משך שנים רבות רק לצורך שימוש על מכתבים בפנים המדינה. בשנת 1995 שונו הכללים, וניתן אישור להשתמש בבולים ללא ערך נקוב גם על מכתבים בינלאומיים.
חיסכון בתהליכי הדפסה
בתקופות בהן תהליך הדפסת הבולים היה כרוך בהוצאות כספיות רבות, ניסו רשויות הדואר לחסוך בעלות זו על ידי הקטנת מספר לוחות ההדפסה השונים שיש להכין על מנת להדפיס את מלאי הבולים הנדרש לצורכי הדואר. הכנת לוח הדפסה אחד ללא ערך נקוב אפשרה לעשות בו שימוש חוזר, ולהדפיס מאותו לוח את כל הבולים הדרושים. שיטות שונות הופעלו על מנת לאפשר לפקידי הדואר ולציבור הרחב להבחין בין הבולים השונים שהודפסו מאותו לוח.
אוסטריה, 1851, בולי עיתונים
בשנת 1851 הדפיס דואר האימפריה האוסטרו-הונגרית סדרה בת שלושה בולי עיתונים ללא ערך נקוב. הבולים הודפסו מאותו לוח הדפסה בצבעים שונים, וכל צבע תורגם לערך נקוב שונה.
בול זה הוא הראשון בעולם שהונפק ללא ערך נקוב.
רפלקס ההתיישרות של חתולים
רפלקס ההתיישרות של חתולים הוא רפלקס מולד של חתולים לכוון עצמם בעת נפילה כך שינחתו על הרגליים.
בול ללא ערך נקוב
טרינידד, 1851; ברבדוס, 1852; מאוריציוס 1858
בתחילת שנות החמישים של המאה ה-19 הדפיס הדואר הבריטי בולים עבור שלוש ממושבותיו (טרינידד, ברבדוס, ומאוריציוס). על מנת לחסוך בעלות הכנת הגלופות הכין הדואר הבריטי בולים בעיצוב אחיד עבור שלוש המושבות, תוך שיבוץ שם המושבה עבור כל אחת מהן. הבולים הונפקו ללא ערך נקוב והודפסו בצבעים שונים שאפשרו להבחין בין הערכים הנקובים השונים.
רפלקס ההתיישרות של חתולים
הרפלקס מופיע בגיל 3–4 שבועות ומפותח לגמרי בגיל 6–7 שבועות. הוא מתאפשר בזכות גמישות ייחודית של עמוד השדרה ועצם בריח קטנה. החתול משתמש בתנועת הרגליים האחוריות שלו ובחוק שימור תנע זוויתי כדי לכוון את הנחיתה. על כן, גם חתולים ללא זנב מסוגלים לכך.
בול ללא ערך נקוב
תעריף לא ידוע במועד ההנפקה
קביעת הערך הנקוב של בול דואר מושפעת מתעריפי הדואר התקפים במועד ההנפקה. במקרים בהם ידוע על שינוי מתוכנן בתעריפי הדואר יעדיפו לרוב רשויות הדואר לעקב את הנפקת הבולים החדשים ולהנפיק אותם עם הערכים הנקובים המעודכנים. כאשר לא ניתן לדחות את ההנפקה (כגון במקרים בהם מדובר בבולים המונפקים לרגל אירוע קבוע בלוח השנה), בוחרות לעיתים רשויות הדואר בהנפקת בול ללא ערך נקוב.
רפלקס ההתיישרות של חתולים
טכניקה
החתול יודע את מצבו ההתחלתי בעזרת הראייה או מנגנון שיווי המשקל באוזנו הפנימית. אם רגליו לא פונות כלפי מטה הוא מקפל את רגליו הקדמיות ופורש את האחוריות. בכך נוצר הבדל בין מומנטי ההתמד של חצאי הגוף. החתול מנצל את גמישות עמוד השדרה כדי לסובב את חצי הגוף הקדמי ב-90° (במישור גלגול) ועקב שימור התנע הזוויתי חצי גופו האחורי מסתובב בכיוון הנגדי. לאור ההבדל במומנטי ההתמד, חצי הגוף האחורי מסתובב בכ-10°. בשלב הבא פורש החתול את רגליו הקדמיות ומקפל את האחוריות, הוא גורם לסיבוב של חצי הגוף האחורי בכיוון אליו סוֹבב קודם את הקדמי והחצי הקדמי מסתובב מעט בכיוון הנגדי כדי לשמר את התנע הזוויתי.
בול ללא ערך נקוב
ארצות הברית, 1975, בולי חג המולד
בחודש אוקטובר 1975 תכנן שירות הדואר של ארצות הברית להנפיק את הבול המסורתי המוקדש לחג המולד, וזאת על מנת לאפשר ללקוחותיו לבייל באמצעותו את כרטיסי הברכה שהם נוהגים לשלוח זה לזה לרגל חג המולד והשנה החדשה. בזמן הכנת הבול נודע כי הממשל האמריקאי מתכנן עלייה בתעריפי הדואר, ומחירו של הבול עתיד להאמיר ממחיר של 10 סנט למחיר של 13 סנט. מאחר שבמועד הדפסת הבול עליית המחירים טרם אושרה על ידי הקונגרס, לא ידע הדואר איזה ערך נקוב להדפיס על בולי חג המולד. אי אפשר היה לעכב את ההנפקה, ולכן הוחלט (לראשונה בארצות הברית) להנפיק את הבולים ללא ערך נקוב. בסופו של דבר עליית המחירים לא אושרה על ידי הקונגרס, והבול נמכר לציבור במחיר של 10 סנט.
רפלקס ההתיישרות של חתולים
מהירות נחיתה
בנוסף לרפלקס ההתיישרות לחתולים ישנן תכונות נוספות אשר מפחיתות את הנזק מנפילה: גודל קטן, מבנה עצמות קל ופרווה עבה, מפחיתים את מהירות הנפילה החופשית. בזמן נפילה, החתול מותח את גופו כדי להגדיל את הגרר. חתול עם איברים מתוחים יכול להגיע עד למהירות סופית של 97 קמ"ש בעוד שאדם יגיע למהירות סופית של 190 קמ"ש. לא אדם ולא חתול ישרדו נפילה כזאת.
בול ללא ערך נקוב
תנאי אינפלציה גבוהים
במצבי קיצון של היפר-אינפלציה אין כל טעם להנפיק בולים ועליהם ערך נקוב. המחירים משתנים מיום ליום ואף משעה לשעה. הבולים בעלי ערך נקוב הפכו לחסרי כל ערך מיד עם הנפקתם, ולעיתים היה צורך להדביק על המעטפה עשרות ואף מאות בולים כדי לשלם את מחיר המשלוח. בנסיבות כאלו העדיפו רשויות הדואר להדפיס בולים ועליהם סימנים המאפיינים את סוג השירות לו הם מיועדים, ולגבות את המחיר העדכני בעת מכירת הבול.
רפלקס ההתיישרות של חתולים
מהירות נחיתה
רפלקס ההתיישרות אינו מונע מוות או פגיעה כתוצאה מהנפילה, משום שככל שהנפילה היא ממקום גבוה יותר מהירות הפגיעה בקרקע היא גבוהה יותר, ומביאה לדימום פנימי או שבירת מפרקת, ומוות.
בול ללא ערך נקוב
תנאי אינפלציה גבוהים
שיטה זו התגלתה כמתאימה גם במצבים של אינפלציה מתונה, מאחר שהיא מגינה על הקונה, ומבטיחה כי הבול שרכש ישמור על ערכו מרגע הרכישה ועד למועד השימוש. נימוק זה גרם לרבות ממדינות העולם להנפיק, גם בזמנים של יציבות מחירים, בולים ועליהם סימון סוג שירות במקום בול בעל ערך נקוב מפורש. בתנאים אלו הקונה מוכן לרכוש כמות גדולה של בולים לשימוש עתידי, תוך ביטחון שלא יאבד את כספו במקרה של עליית מחירים. הדואר מצדו יכול לצמצם את העומס בבתי הדואר הנגרם על ידי לקוחות הבאים לרכוש בכל פעם בול בודד בסכום פעוט.
הונגריה, 1946
אחת הדוגמאות הקיצוניות ביותר של היפר-אינפלציה התרחשה בהונגריה בשנת 1946, במהלכה הוכפלו המחירים בכל 15 שעות. ביום 5 בפברואר 1946 הונפק בול בעל ערך נקוב של 3000 פנגו, אשר נועד להיות הערך הגבוה ביותר בסדרה. האינפלציה הנוראה שחקה את ערכו של מטבע הפנגו לחלוטין, וביום ההנפקה של הבול ערכו של פני אנגלי אחד היה שווה 150,000,000,000,000 פנגו.
סימון התעריף בבולים ללא ערך נקוב
העובדה שעל פני הבול לא נרשם במפורש הערך הנקוב בספרות או במילים, אין פירושה שהבול הוא חסר ערך. הבול במהותו הוא מסמך שווה כסף, ובהכרח קיימת שיטה אחרת בה ניתן להבין מה ערכו של הבול. לאורך השנים גובשו שיטות שונות לייצג את ערכו של הבול גם כאשר לא רשום עליו סכום מדויק.
צבע מוסכם
במקרים בהם הוחלט שלא להדפיס את הערך הנקוב עקב הרצון לחסוך בעלות ההנפקה, הקפידו רשויות הדואר לספק אמצעי מוסכם חלופי דוגמת הצבע של הבול. המידע פורסם לציבור הרחב בסמוך למועד ההנפקה, כך שגם פקיד הדואר וגם הלקוח ידעו כמה שווה בול בצבע נתון.
אוסטריה, בולי עיתונים, 1851
בשנת 1851 הדפיס דואר האימפריה האוסטרו-הונגרית סדרה בת שלושה בולי עיתונים ללא ערך נקוב. הבולים הודפסו מאותו לוח הדפסה בצבעים שונים, וכל צבע תורגם לערך נקוב שונה. הבול בצבע כחול נמכר במחיר של 0.6 קרוייצר, הבול בצבע צהוב נמכר במחיר של 6 קרוייצר, ובול בצבע אדום נמכר במחיר של 30 קרוייצר.
ברבדוס, 1852
בשנת 1952 הדפיס הדואר הבריטי סדרה בת שלושה בולים עבור המושבה ברבדוס. על מנת לחסוך בעלות הכנת הגלופות הכין הדואר הבריטי את שלושת הבולים בעיצוב אחיד, ללא ערך נקוב. הבולים הודפסו בצבעים שונים שאפשרו להבחין בין הערכים הנקובים השונים. הבול בצבע ירוק נמכר במחיר של חצי פני, הבול בצבע כחול כהה נמכר במחיר של פני אחד, ובול בצבע כחול בהיר אמור היה להימכר במחיר של 2 פני, אולם נגנז ולא הוצע למכירה.
רישום מפורש של סוג השירות
הנוהג להדפיס בולים המיועדים לספק שירות אחד מסוים נוצר בזמני אינפלציה קיצונית, כאשר ערכו של הכסף נשחק במהירות ועמו ערכו של הבול בעל ערך נקוב מסוים. לקוחות הדואר ביקשו להבטיח את כספם, ולוודא כי המחיר ששילמו עבור הבול יאפשר להם לקבל את השירות המבוקש מבלי שידרשו להוסיף כסף במועד קבלת השירות. מדינות רבות בעולם אימצו את השיטה הזו, והן נוהגות להנפיק בולים מיוחדים עבור השירותים הנפוצים דוגמת "מכתב רגיל בארץ".
ישראל, 1982
האינפלציה הדוהרת בישראל של תחילת שנות השמונים הניעה את דואר ישראל להנפיק לראשונה ביום 12 בספטמבר 1982 בול ללא ערך נקוב ועליו רישום השירות אותו נועד לספק, "מכתב רגיל בארץ". הבול החדש זכה להצלחה רבה בקרב לקוחות הדואר, והוביל לכך שהנוהג להנפיק בולים ללא ערך נקוב המשיך גם לאחר ריסון האינפלציה, וממשיך גם בימים אלו.
סימון סוג השירות באמצעות אותיות או ספרות
כתחליף לציון מפורש של שם השירות על הבול בחרו מדינות שונות לקודד את סוג השירות באמצעות אותיות או ספרות שהודפסו על פני הבול.
בריטניה, 1990
מאז תחילת שנות התשעים של המאה העשרים מנפיקה בריטניה בולים המיועדים למשלוח מכתב רגיל ברמת מחלקה ראשונה (1st) ובולים המיועדים למשלוח מכתב רגיל ברמת מחלקה שנייה (2nd).
אוקראינה, 1994
ביום 2 ביולי 1994 החלה אוקראינה להנפיק בולים ללא ערך נקוב ועליהם אותיות (בכתב קירילי) שסימלו את סוג השירות המיועד.
סלובניה, 2000
בחודש אפריל 2000 החלה סלובניה להנפיק בולים ללא ערך נקוב ועליהם אותיות שסימלו את סוג השירות המיועד (A - מכתב רגיל בתוך הארץ; B - מכתב כבד בתוך הארץ; C - מכתב רגיל לחו"ל; D - מכתב כבד לחו"ל).
סימון סוג השירות באמצעות ציורים
בדומה לשיטת הסימון באמצעות אותיות, במקרה אחד נעשה שימוש בשיטת זיהוי סוג השירות על פי הציור המופיע בעיצוב הבול.
סין, 1949
ביום 1 במאי 1949, בתקופה של אינפלציה משתוללת, הנפיק דואר סין סדרה בת ארבעה בולים ללא ערך נקוב. התמונה שעל הבול סימלה את סוג השירות אליו מיועד הבול (קטר רכבת - מכתב רגיל; מטוס - דואר אוויר; רוכב אופנוע - מכתב אקספרס; נוף הרים - דואר רשום).
יאנגו סימנדיריס
יעקב יאנגו (ג'ון) סימנדריס (ביוונית: Γιάγκος Σημαντήρη; 5 בפברואר 1940 - 9 במרץ 2007) היה כדורגלן ישראלי-יווני ששיחק בהפועל חיפה בשנות ה-50 ובשנות ה-60.
קריירה
יאנגו נולד בחיפה. הוא החל את דרכו בגיל 14 כשוער בקבוצת הנערים של תל-עמל, ולאחר מכן שיחק בכל התפקידים בנוער של הפועל חיפה. ב-1956 הוא זכה באליפות הארצית לנוער עם המאמן דוד שוייצר. לאחר מכן, יאנגו עלה לבוגרים בגיל 17 והוצב בתפקיד המגן הימני ושיחק יחד עם אחיו, מיכאל ועמנואל בהרכב. משחקו הבכורה של יאנגו היה בדרבי הראשון בעונת 1956/57, בו מכבי חיפה ניצחה 1:0. לאחר מספר הפסדים הוא הוסט לתפקיד התקפי יותר והראה את יכולתו גם בכיבוש שערים. יאנגו פרח במיוחד תחת הדרכתו של המאמן זלטקו צ'ייקובסקי שהגיע לקבוצה ב-1958. את עונת 1957/58 הוא סיים כמלך השערים של הקבוצה עם שבעה כיבושים. לאחר מכן, יאנגו ואחיו מיכאל שהיה קפטן הקבוצה, היו שותפים להגעה לגמר גביע המדינה, הזכייה בגביע העשור וסגנות האליפות בליגה. לפני עונת 1959/60 יאנגו החליט להצטרף לאחיו עמנואל ששיחק ביוון. הוא כבר רכש כרטיס לאוניה ונפרד מחבריו לקבוצה, אבל שוכנע על ידי המאמן ברגע האחרון להישאר והוא נשאר לעונה נוספת. יאנגו המשיך להצטיין במדי הפועל חיפה שרצה בצמרת אבל לא הצליחה להתמודד על האליפות. המשחק האחרון באותה עונה היה מול מכבי תל אביב שהוליכה את הטבלה והייתה זקוקה לנקודה כדי לזכות באליפות. הפועל חיפה ניצחה 1:2 והפועל פתח תקווה זכתה באליפות. זה היה משחקם האחרון של האחים סימנדיריס בהפועל חיפה.
בקיץ 1960 הוא חתם באולימפיאקוס מהליגה היוונית, שם שיחק כחמש שנים וערך כ-87 הופעות בליגה הראשונה. בשנת 1965 עבר לOFI כרתים מהליגה השנייה ושיחק כארבע שנים תחת קבוצת המילואים של המועדון. ב-1969 חתם ב-לאריסה ובה שיחק עד שפרש בשנת 1974. תחת לאריסה זכה סימנדיריס בשתי אליפויות.
קריירה בנבחרת
יאנגו שהצטיין בהפועל חיפה זומן ב-1959 לנבחרת ישראל והופיע במשחק ידידות מול נבחרת פולין (1-1). אבל אביו של יאנגו התעקש שהבנים ישמרו על אזרחותם היוונית ובשל כך נמנעה ממנו הזכות לשחק במשחקים רשמיים של הנבחרת. תחת נבחרת יוון שיחק יאנגו משחק אחד, ב-1961 נגד נבחרת צפון אירלנד (2-1).
יחד עם פאבלוס וסיליו (יוון וקפריסין), קוסטאס חמיס (יוון ורומניה) ואופוסטולס ג'אנו (יוון ואוסטרליה) היו שחקני הכדורגל היוונים היחידים ששיחקו בשתי נבחרות שונות אך יאנגו היחיד שגם לקח חלק במשחק רשמי.
חיים אישים
משפחת סימנדיריס התגוררה בחיפה בסמוך למושבה הגרמנית ולמגרש הפועל. לאב המשפחה ששיחק בעברו במצרים, הגיע מיוון נולדו שלושה בנים. מיכאל המכונה "מיכאליס" יליד 1936, עמנואל המכונה "לולי" יליד 1938 ויעקב שכונה "יאנגו" יליד 1940. האחים סימנדיריס שיחקו בקבוצת הנוער של הפועל חיפה. הראשון שהגיע לקבוצה הבוגרת ב-1953 היה מיכאליס שתפס את עמדת הבלם ושנה אחריו הצטרף אחיו לוליק ששיחק בקישור. מיכאל פרש מכדורגל ב-1963 בשל פציעה בכף הרגל ועמנואל פרש ועזב את יוון לדרום אפריקה וניהל סופרמרקט.
לאחר פרישתו של יאנגו הוא עבד כנהג מונית. בשנת 2007 הלך לעולמו בגיל 67 והותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.
מתאזה
מתאזה (בצ'רקסית: матэзы או псы хьалыжъу) הוא כיסון צ'רקסי מסורתי העשוי בצק ממולא בגבינה צ'רקסית, בצל ירוק, ותבלינים (פפריקה, מלח).
הכיסונים מקופלים לצורת חצי סהר באופן מסורתי, ומבושלים בהרתחה.
הכיסונים נאכלים כמנה עיקרית.
אופן ההכנה
המתאזה מוכן על ידי ערבוב קמח עם מלח ומים ולשים את התערובת ליצירת בצק. הבצק ממולא בצל ירוק שנקצץ ובושל על אש נמוכה, ותובל בפפריקה מתוקה וחריפה, ומלח ובגבינה צ'רקסית מפוררת. הבצק הממולא בגבינה נחשב למפורסם ביותר כאשר יש הממלאים את הבצק בבשר או תפו"א במקום הגבינה.
הבצק מרודד, נחתך לעיגולים וממולא, ולאחר מכן מבשלים עם מים מומלחים.
המאכל נאכל כשהוא חם.
טימימוס
דינוזאור זה היה בעל עצם ירך באורך 19.5 סנטימטרים, והאורך הכולל שלו הגיע ל-2.5 מטר. הוא היה בעל ראש שטוח ולסתות בעלות שיניים קטנות והעצמות היו קלות יחסית, מה שמעיד שהיה בנוי למהירות גבוהה, דמה לרגלי יען או אורניתומימוס. עם זאת רוב האורניתומימיים לא היו נפוצים ביבשת. כיום משייכים אותו לקבוצת הטירנוזאורים כשכמה חוקרים סוברים שמדובר בטקסון מוטל בספק.
דינוזאור זה חי ביערות הקוטב הדרומי שהיה חמים יותר מכפי שהיום, אך עדיין קר מאוד ודינוזאור זה נראה נהג להיכנס לתרדמת חורף עד האביב.
אוקק בלגרד
או.ק.ק בלגרד (בסרבית: Омладински Kошарка Kлуб מועדון כדורסל הנוער) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר בלגרד, המשחקת בליגת העל הסרבית.
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 1945 ביוזמת איגוד עובדי המתכת של יוגוסלביה, תחת השם "KK Metalac" (מתכת) והשתתפה בליגה היוגוסלבית, ובהמשך בליגה הסרבית לאחר התפרקותה של יוגוסלביה. בשנת 1950, השתנה שם המועדון ל"KK BSK" ובשנת 1958 הוסב שמו ל"OKK Beograd", אותו הוא שומר עד היום.
האולם הביתי של הקבוצה הוא: "היכל שומיצה", המכיל 2,000 מקומות. אך במשחקים בינלאומיים הקבוצה עוברת לשחק ב"היכל פיוניר", המכיל 5,878 מקומות ישיבה.
ב-2 ביוני 1969 נהרג בתאונת דרכים ליד סרייבו הכדורסלן הסרבי רדיבוי קוראץ' שגדל בקבוצה, ועל שמו נקרא גביע קוראץ', שהקבוצה זכתה להתמודד בגמר הראשון שלו ולהפסיד לקבוצת לוקומוטיב זאגרב.
הקבוצה השתתפה בעבר בליגה הבלקנית.
גץ פרידריך
גץ פרידריך (בגרמנית: Götz Friedrich, 4 באוגוסט 1930, נאומבורג, פרוסיה – 12 בדצמבר 2000, ברלין) היה במאי אופרה ותיאטרון גרמני. היה המפיק ראשי של האופרה הממלכתית של המבורג בשנים 1972–1981, של בית האופרה קובנט גארדן בלונדון בשנים 1977 - 1981 והמנהל כללי של הדויטשה אופר ברלין מ-1981 ועד מותו בשנת 2000.
תולדות חייו
גץ פרידריך נולד בנאומבורג שבמדינת סקסוניה-אנהלט, כבן לעורך דין ונוטריון. גדל בייושב פרייבורג (אונשטוט) ובשנת 1949 סיים את לימודיו בגימנסיית דום (Dom Gymnasium) שבעיר הולדתו, נאומבורג. עקב מוצאו ה"בורגני" נבצר ממנו ללמוד משפטים כמו אביו ולכן בחר ללמוד בשנים 1949 - 1953 לימודי תיאטרון במכון לתיאטרון בוויימאר.
מאוחר יותר הפך פרידריך לתלמידו ועוזרו של ולטר פלזנשטיין ב"אופרה הקומית" במזרח ברלין. כיהן שם תחילה כדרמטורג ועוזר במאי. את הקריירה שלו כבמאי אופרה התחיל ב-1958 עם כך עושות כולן בוויימאר ואחר כך בוהמה (1959) של פוצ'יני בברלין. ב-1972 בביירוית עורר הדים בכל עולם האופרה על ידי הפקה שנויה במחלוקת של טנהויזר מאת וגנר. מאוחר יותר באותה שנה עקר למערב, יחד עם אשתו השנייה, בעת שעבד על הפקת "ינופה" מאת ינאצ'ק בסטוקהולם.
בשנים 1972–1981 היה מנהל האופרה הממלכתית של המבורג. במקביל כיהן כמנהל הפקות בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, כשביים הצגות ראשונות בבריטניה של הגרסה השלמה בשלוש מערכות של האופרה "לולו" מאת אלבן ברג.
בשנת 1981 התמנה לתפקיד המנהל הכללי של הדויטשה אופר ברלין, בה פעל עד מותו בשנת 2000. לאורך השנים ביים שם הפקות רבות. פרידריך הטביע את חותמו כמנהל של האופרה הגרמנית בברלין על ידי חיזוק הלהקה, לרבות בתחום האופרטות והנהיג הצגות מיוחדות של אופרות במתכונת קמרית.
גץ פרידריך נודע במיוחד בזכות הפקות של יצירותיו של ריכרד וגנר, לרבות "טבעת הניבלונגים" שהוצגה בקובנט גרדן בשנים 1973 - 1976 תחת שרביטו של קולין דייוויס. התפאורה של יוזף סבובודה התרכזה על פלטפורמה הידראולית מסתובבת. בשנות ה-80 ביים הפקה חדשה של ה"טבעת" עבור האופרה הגרמנית בברלין שכונתה "טבעת "מנהרת הזמן"". קובנט גרדן ייבאה הפקה זו על מנת להחליף את זו שתוכננה על ידי יורי ליובימוב אך נעזבה אחרי הפקת "זהב הריין". על ההפקה השנייה של ה"טבעת הניבלונגים" ניצח בשנת 1992 ברנרד הייטינק. היא הוצגה גם בוושינגטון וביפן.
בשנים 1984 - 1993 ניהל פרידריך גם את ה"תיאטר דס וסטנס" ("תיאטרון המערב") בברלין והחל משנת 1993 פעל גם כבמאי אורח של האופרה של סטוקהולם. בשנת 1976 ביים פרידריך את הבכורה העולמית במינכן של האופרה "הניסיון" מאת יוסף טל. כמו כן ביים את הבכורות העולמיות של "המלך מקשיב" מאת לוצ'אנו בריו, "מחזה חלום" מאת אינגבר לידהולם ו"רפסודת מדוזה" מאת הנס ורנר הנצה.
מיוזמתו של גץ פרידריך קמה בשנת 1986 קרן האופרה ברלין-אמריקה (ABOF) שמושבה בניו יורק.
גץ פרידריך נפטר בשנת 2000 והובא לקבורה בבית הקברות צהלנדורף בברלין. בנובמבר 2010 קברו הוכרז כמורשת ברלין.
חייו הפרטיים
פרידריך היה נשוי שלוש פעמים: לשחקנית התיאטרון רות מריה קוביצ'ק, ממנה נולד בנו הראשון- אלכסנדר, לרקדנית סיגהילט פאהל, איתה לא היו לו ילדים, ולזמרת קרן ארמסטרונג, שילדה את בנו השני, יוהנס.
מדיה
מספר הפקות של פרידריך ראו אור על גבי הוצאת DVD:
עלילת הדם בסראטוב
עלילת הדם בסראטוב הייתה עלילת דם (האשמת יהודים ברצח פולחני של ילדים נוצרים) שראשיתה ב-1853 בעיר סראטוב שבאימפריה הרוסית ואשר גררה בירור מקיף בשאלה האם היהודים מצווים על רצח פולחני כזה. על אף שהבירור העלה חרס, נדונו שלושה מחברי הקהילה היהודית בסראטוב למאסר ממושך ועבודת פרך. עלילת הדם הסעירה את רוסיה במשך כעשור.
רקע
סראטוב הייתה עיירה מחוץ לתחום המושב בו הותרה התיישבות יהודית. אולם, הצאר ניקולאי הראשון התיר בצו התיישבות במקום של יהודים שהשתחררו לאחר שירות בצבא ("קנטוניסטים"). האוכלוסייה המקומית לא הכירה כמעט יהודים ואת המידע אודותיהם השיגה מדרשות כמרים וכתבים מימי הביניים.
השתלשלות האירועים
בדצמבר 1852 ובינואר 1853 נעלמו שני ילדים נוצרים כבני עשר, ממעמד הפועלים. גופות הילדים אותרו כשלושה חודשים מאוחר יותר, על גדות הוולגה, כאשר ניכרו בהן סימני אלימות וסימני השחתה סביב איבר המין, המדמים כביכול ברית מילה. עד מהרה פשטה השמועה, שלובתה על ידי אנשי הכמורה המקומיים, שאת הרצח ביצעו יהודים והתובע המקומי הצהיר שהיהודים אשמים בביצוע רצח למטרות פולחן. נמצאו גם עדים שהצהירו על כך שראו את המעשה, איש הצבא בוגדאנוב והפקיד קריגר, שאף ידעו להצביע על המוהל המקומי, שליפרמן, כמי שביצע אותו. שלושה יהודים הושמו במעצר (שליפרמן, סוחר העורות יעקב יושקביצ'ר ובנו) ונחקרו ארוכות על ידי חוקר מיוחד, דורנובו, שנשלח מסנקט פטרבורג הבירה על מנת לחקור את מנהגי היהודים ולמצוא ראיות מרשיעות למנהגם לרצוח ילדים נוצרים. על אף חקירות ארוכות וקשות סירבו היהודים להודות הן ברצח עצמו והן במנהג הפולחני כביכול בו הואשמו. לשם החקירה הוחרמו ספרי קודש ונעצרו חברים נוספים בקהילה, כאשר אחת "הראיות המרשיעות" הייתה איור מתוך הגדה של פסח בו נראה פרעה רוחץ בדם ילדים יהודים.
האירוע גרם לכך שגם באזורים אחרים, תחילה בקרבת מקום ולאחר מכן רחוק יותר, החלו רדיפות ומשפטים של יהודים בשל האשמות דומות עקב ילדים שנמצאו מתים ויהודים רבים נשלחו לכלא ללא צורך בחקירות נוספות.
ביולי 1854 החליט הצאר ניקולאי למנות ועדה ממלכתית לחקירת "העיקרים החשאיים של הקנאות היהודית" כיוון שלדבריו, "אפשר שנמצאים בין היהודים חדלי-אישים כאלה, שיש להם צורך בדמי-נוצרים למנהגיהם, כמו שישנן, לדאבוננו, גם בינינו הנוצרים כּתּות נוראות ומופלאות בּדומה להם". לאחר שמונו מספר ועדות ברמות שונות, הוקמה ב-1855 ועדה מקצועית ליד המחלקה לעדות לא-נוצריות של משרד הפנים, שתפקידה היה להכריע את העניין מתוך קריאה בספרי הקודש שהוחרמו. לוועדה זו גויסו הבראיסטים נוצרים ויהודים מומרים ובהם דניאל חבולסון, יהודי מומר שהיה גם פילולוג מומחה בשפות שמיות, גם בקיא בארון הספרים היהודי וגם, על אף שהיה מומר, אהד את העולם היהודי ממנו הגיע.
הוועדה דנה במשך כשנתיים ובסופו של דבר הגיעה למסקנה שלא נמצא כל רמז לכך שחלה על היהודים מצווה לרצוח ילדים נוצרים או להשתמש בדמם. ב-1857 הובאו מסקנות הוועדה לדיון בסנאט, שנשלט כעת על ידי אלכסנדר השני, שם נחלקו הדעות בין הצירים והדיון הועבר למועצה המדינית. המועצה הגיעה להחלטת-פשרה לפיה היא מקבלת את המסקנות הכלליות, לפיהן אין להאשים את היהודים ככלל בביצוע רצח פולחני, אך מסרבת לבטל את התביעה מול מבצעי הרצח בסראטוב, שאשמתם לא הופרכה. נשיא המועצה, הנסיך אורלוב, סיכם שהמועצה תקבע את אשמתם של היהודים מסראטוב, ואלו נדונו במאי 1860 למאסר עם עבודת פרך. גזר הדין אושרר בחתימת ידו של הצאר, על אף השתדלותו של הברון יוסף גינצבורג למתן חנינה, זאת לאחר שהנאשמים כבר ריצו עונש מאסר בפועל במשך שמונה שנים.
שניים מבין האסירים היהודים התאבדו בכלא ורק אחד, יושקביצ'ר, שוחרר לבסוף ב-1867 בהוראת הצאר, לאחר שריצה 15 שנות מאסר, בהשתדלותו של אדולף כרמיה.
חבולסון, שביקש לעקור משורשה את האמונה המופרכת בעלילות הדם, חיבר ספר ברוסית בנושא, בו הוכיח כי אין לאמונה זו כל שורש מלבד אמונה טפלה מימי הביניים. הספר, שראה אור בשנת 1861, נכתב בכוונה מנקודת מבט נוצרית ומדעית-פילולוגית ולא ככתב הגנה רגשני על היהודים.
נביל פהמי
נביל פהמי (בערבית: نبيل فهمي; נולד ב-5 בינואר 1951 בניו יורק) הוא דיפלומט ופוליטיקאי מצרי. כיהן כשר החוץ של מצרים מיוני 2013 ועד יולי 2014 במסגרת ממשלת המעבר של חאזם אל-בבלאווי לאחר הדחת הנשיא מוחמד מורסי.
קודם לכן שימש בתפקידים דיפלומטיים רבים שבשיאם כיהן כשגריר מצרים ביפן (1997–1999) וכשגריר מצרים בארצות הברית (1999–2008). בתקופת כהונתו כשגריר בארצות הברית אירעו פיגועי 11 בספטמבר.
פהמי הוא בנו של איסמעיל פהמי דיפלומט מצרי, שגריר מצרים באוסטריה ובצרפת שכיהן אף הוא כשר החוף של מצרים וכסגן ראש ממשלת מצרים והתפטר מתפקידיו בעקבות ביקור הנשיא סאדאת בישראל.
גאו שינג'יאן
גאו שינג'יאן (Gao Xingjian; נולד ב-4 בינואר 1940) הוא סופר, מחזאי, מבקר אמנות, מתרגם וצייר ממוצא סיני ובעל אזרחות צרפתית (מ-1997), זוכה פרס נובל לספרות לשנת 2000
חייו ופעילותו
גאו שינג'יאן נולד בינואר 1940 בעיר גאנג'ואו במחוז ג'יאנגשי שבדרום מזרח סין. ילדותו עברה עליו בצל הפלישה היפנית לסין, אביו היה פקיד בנק ואימו שחקנית חובבת. האם הפיחה בבנה את אהבת האמנות, התיאטרון והשפה הצרפתית. את לימודיו היסודיים רכש באמצעות בתי הספר של הרפובליקה העממית, אך בבגרותו בחר גאו להתמחות דווקא בשפה הצרפתית, והוא סיים את לימודיו האקדמיים ב-1962 עם תואר בצרפתית מטעם המחלקה לשפות זרות, המהווה שלוחה חיצונית של אוניברסיטת בייג'ינג. גאו שולט בשפה הצרפתית, בכתיבה, בדיבור ובקריאה ברמת שפת אם.
זמן קצר לאחר שסיים את לימודיו האקדמיים, החל לעבוד כמתרגם במחלקה לתרגום ספרות בינלאומית השייכת לשלטון הסיני. במהלך מהפכת התרבות נשלח כמו סופרים אחרים (כדוגמת אנצ'י מין) לחינוך מחדש. גאו נאלץ להשמיד כתבי יד מחשש שיסבכוהו עוד יותר עם השלטונות הסיניים. זמן קצר לאחר תום מהפכת התרבות, מצא ב-1979 דרך להתגבר על הדיכוי התרבותי בסין, והצליח להעביר חלק מכתבי היד שלו למדינות כמו צרפת ואיטליה. כתביו תורגמו ויצאו לאור במדינות הללו. בין השנים 1980 ל-1987 פרסם סיפורים קצרים פרי עטו במגזינים ספרותיים שונים בסין, ובנוסף גם ארבעה ספרים שעסקו באמנות וביקורת אמנות. באותן שנים החל לעלות גאו מחזות פרי עטו שהושפעו בסגנונם מברטולט ברכט ומסמואל בקט. גאו מתמחה בתיאטרון אבסורד ואוונגרד, המחזות הופקו והועלו על ידי התיאטרון לאמנות עממית של בייג'ינג. המחזות זכו להצלחה, אולם עוררו את זעמם של השלטונות וב-1986 נאסר לעלות מחזות של גאו שינג'יאן בסין.
אנרגיה וורונז' (כדורגל נשים)
אנרגיה הוא מועדון כדורגל נשים מהעיר וורונז', שהשתתף באליפות רוסיה והישג השיא הוא זכייה בחמש אליפויות.
היסטוריה
בשנים 2000–2001, נקרא "אנרגיה של המאה ה-21". בשנת 2005, עקב קשיים כספיים, המועדון סירב להשתתף בליגה הבכירה באליפות רוסיה. אף שבמשך שנתיים ברציפות זכה באליפות הליגה הראשונה, וורונז' לא מצאה את האמצעים להשתתף בליגת העל. בשנת 2008, אנרגיה חזרה לליגה הבכירה, שם הפסידה את כל המשחקים מבלי להשיג אפילו נקודה אחת. במפעלים האירופיים השיג השיא הוא שלב רבע גמר ליגת האלופות לנשים פעמיים רצופות בעונות 2003/04, 2004/05. בעונת 2012 פורקה סופית.
KRET
התאגיד לטכנולוגיות רדיו-אלקטרוניות הוא חברת החזקות רוסית מקבוצת Rostec בבעלות המדינה, המפתחת ומייצרת מפרט צבאי רדיו-אלקטרוני, ציוד תעופה ורדיו-אלקטרוני, מכשירי מדידה רב-תכליתיים, מחברים חשמליים להסרה ומגוון מוצרים אזרחיים. החברה שואפת להיכנס לשוק העולמי של מחברים לחברות הגדולות בעולם.
מבנה
חברות בת:
קישורים חיצוניים
.
יחסי מלזיה–סינגפור
יחסי מלזיה–סינגפור הם היחסים הדו-צדדיים בין מלזיה לסינגפור, אשר כוננו לאחר פרידת סינגפור ממלזיה בשנת 1965. שתי המדינות הן חברות מלאות בחבר העמים הבריטי וב-ASEAN. הקשרים בין שתי המדינות נותרים על כנם למרות כמה סוגיות דיפלומטיות שהתעוררו.
היחסים בין שתי המדינות
סינגפור ומלזיה נהנות מיחסים דו-צדדיים הדוקים, ומתקיים מפגש מנהיגים שנתי של סינגפור-מלזיה לשיחות דו-צדדיות בין שתי המדינות. ראש ממשלת מלזיה, נג'יב רזאק, הציע במפגש המנהיגים של 2018 כי סינגפור וקואלה לומפור עשויות להיות קשורות כערים חכמות, והצביע על נושאי החוסן והחדשנות שסינגפור בחרה כיו"ר ASEAN בשנת 2018. נג'יב הביע גם את תמיכתה המלאה של מלזיה בראשות הקבוצות בסינגפור, ואמר כי הדגש על הכלכלה הדיגיטלית הוא משהו ששתי המדינות יכולות לעבוד עליו יחד.
יחסים כלכליים-חברתיים
נכון לשנת 2015, סינגפור היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של מלזיה, כאשר היבוא והיצוא שלה מסתכמים בכ-28 מיליארד דולר. לעומת זאת, השותפה הגדולה ביותר של סינגפור היא סין, ואחריה הונג קונג ומלזיה בהתאמה. ראש ממשלת מלזיה, נג'יב רזאק, הציע לשתי המדינות לקדם תקנות ומסחר אלקטרוני ולעודד תשלומים אלקטרוניים.
באופן ספציפי, מדינת ג'והור הדרומית ביותר במלזיה נהנתה מיחסים דו-צדדיים הדוקים עם סינגפור. שני השטחים שכנים זה לזה וחולקים מקורות טבע כמו מים. בנוסף, ג'והור וסינגפור, יחד עם איי ריאאו באינדונזיה, מהווים את משולש הצמיחה של SIJORI. סינגפור היא באופן עקבי אחד המקורות המובילים להשקעות ישירות זרות באיסקנדר מלזיה, פרוזדור כלכלי המשתרע על רוב דרום ג'והור. בינתיים, כמעט 300,000 מלזים מג'והור עוברים את שני מעברי הגבול בין ג'והור לסינגפור - הכביש המהיר והקישור השני - על בסיס יומי, לצורך הזדמנויות עבודה או חינוך.
בשנת 2018 אמר סגן ראש ממשלת סינגפור טאו צ'י הין במהלך ביקורו בסבה כי הם מעוניינים לסייע לאחרים בחינוך טכני ומקצועי במאמצים לבנות כישורים לבני נוער במדינה כדי לענות על צורכי תעשיות המדינה. בנוסף, בשנת 2019, סארוואק פתחה את משרד המסחר והתיירות שלה בסינגפור במטרה להגביר את ההשקעה עם כמה עסקאות סחר נוספות עם סינגפור. במהלך ביקורו של שר המדינה המסחרי והתעשייה בסינגפור צ'י הונג טאט במרכז המנהלי של סבה באוגוסט, אמר כי סבה הייתה שותפה חשובה לסינגפור לאורך השנים ומקווה להעלות את היחסים לרמות נוספות עם הקמתו של משרד סחר סבה בסינגפור. במהלך הפגישה הוסיף צ'י כי סינגפור מעוניינת להשקיע בפיתוח מתקני אירוח תיירותיים גם בתיירות שייט. שר החקלאות ותעשיית המזון, סבה, ג'ונגס וונג, אמר גם כי סבה נמצא בתהליך כריתת ברית אסטרטגית עם סינגפור בכדי לאפשר וליצור פלטפורמות לקהילה העסקית של השניים ולגלות סחר פוטנציאלי במוצרי מזון מתוצרת חקלאית.
תיירות
רוב התיירים המגיעים למלזיה הם סינגפורים, כמעט 13 מיליון בשנת 2016. מלזיה הייתה גם השוק השלישי בגודלו בסינגפור מבחינת מבקרים נכנסים, 8.5% מכלל התיירים בסינגפור בשנת 2012; תיירים מקואלה לומפור, סראוואק, פננג, סבה ופרק היוו את עיקר כניסות התיירים המלזיות לסינגפור באותה שנה.
על פי מחקר שנערך על ידי מועצת התיירות בסינגפור, מלזים נוטים לראות בסינגפור הרחבה לאורח חייהם ולא כיעד נופש, בגלל הסמיכות הגאוגרפית הקרובה, הדמיון התרבותי והקשרים המשפחתיים בין שתי המדינות. מלבד פנאי, 41% מהתיירים המלזיים בסינגפור ציינו פגישות, תמריצים, ועידות ותערוכות (MICE) כמטרת הביקור שלהם.
יחסי ביטחון
סינגפור ומלזיה הן חלק מהסדרי ההגנה של חמש המעצמות יחד עם ניו זילנד, אוסטרליה ובריטניה, בהן חמש המדינות אמורות להתייעץ זו עם זו במקרה של התקפה מזוינת על מלזיה או סינגפור. מערכת הגנה אווירית משולבת (IADS) עבור מלזיה וסינגפור הוקמה ב-RMAF Butterworth במדינת פנאנג במלזיה בשנת 1971.
שתי המדינות, יחד עם אינדונזיה, עוזרות זו לזו בתגובה לאיומים של אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה (JI).
קשרי תחבורה
שתי המדינות מחוברות באמצעות גשר ג'והור–סינגפור והקישור מלזיה–סינגפור השני. הקישור השני הוא גשר המחבר בין סינגפור וג'והור ובסינגפור הוא ידוע רשמית כקישור השני של טואס. הגשר נבנה כדי להפחית את עומסי התנועה בגשר ג'והור–סינגפור והוא מופעל מאז 2 בינואר 1998.
ב-7 באפריל 2014, במהלך מסיבת עיתונאים משותפת עם לי שיינלונג, לאחר מפגש המנהיגים השנתי של מלזיה-סינגפור בפוטרג'איה, הציע נג'יב רזאק להקים גשר נוסף בין שתי המדינות בשם "גשר הידידות" בכדי לחזק ולהעצים את היחסים ביניהן.
קישור מערכת התחבורה המהירה (RTS), קו רכבת מהיר בין מלזיה לסינגפור, נמצא בפיתוח, אמור להיפתח בשנת 2024. פרויקט זה נדרש לפתור סכסוך בין שתי המדינות בנושא קשרי תחבורה והשקעות סינגפוריות באיסקנדר מלזיה בשנת 2010. השרים ממלזיה וסינגפור הסכימו בכך לשנות את נקודות ההסכם שנחתמו בשנת 1990.
סינגפור ומלזיה הסכימו גם להקמת הרכבת המהירה קואלה לומפור–סינגפור בשנת 2013. הפרויקט צפוי להסתיים בשנת 2026, ויחבר את קואלה לומפור וג'והור באהרו לסינגפור. תחת ממשלת ממשלת מלזיה החדשה, הודיע ראש הממשלה, מאהאטיר מוחמד, כי מלזיה דחתה את הפרויקט בעוד סינגפור הוציאה 250 מיליון דולר סינגפורי (184 מיליון דולר) על הפרויקט ועוד 40 מיליון דולר היו אמורים להיות מוצאים מאוגוסט 2018 עד סוף 2018. ב-18 ביולי 2018, ראש ממשלת מלזיה לשעבר וחבר האופוזיציה נג'יב רזאק ביקר את הממשלה על ההשפעה הכלכלית של ביטול הפרויקט. ב-1 בינואר 2021 הוכרז על ידי ראשי ממשלות שתי המדינות על ביטול הפרויקט מאחר שלא הושג הסכמה לאחר שחלף המועד האחרון הסופי של 31 בדצמבר 2020.
אווז ברבורי
אווז ברבורי או אווז סיני (שם מדעי: Anser cygnoides) הוא מין של אווז ממשפחת הברווזיים שבסדרת האווזאים החי בצפון מזרח אסיה. מין זה גם בוית בידי האדם וגדל בחוות ופארקים עירוניים ברחבי העולם. הפרטים המבויתים הם לבנים לגמרי ובעלי מקור וכרבולת כתומים.
מאפיינים
אווז זה מגיע לאורך 81–94 ס"מ ולמשקל 2.8-3.5 ק"ג. צבעו אפור עם צוואר צהוב וראש ועורף חומים כהים. הוא בעל מקור שחור וארוך עם פס לבן בבסיסו. הכנפיים חומות עם פסים לבנים דקים. הרגליים כתומות.
אווזים אלה בויתו בסין בערך בשנת 1,000 לספירה. האווזים המבויתים שמחולקים לכמה זנים חסרי יכולת תעופה והם גדולים יותר מדודניהם החיים בבר. חלקם לבנים ובעלי מקורים וכרבולות כתומות ואחרים דומים לגזעים של הטבע.
תת-מינים:
דני בונדר
דני בונדר (נולד ב־7 בפברואר 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני, וכיום מאמן קבוצת הנוער של הפועל רעננה.