cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
היינריך השישים ושניים, נסיך רויס הקו הצעיר
ביוגרפיה
לאחר התפטרותו של היינריך השבעים ושניים, נסיך רויס-אברסדורף-לובנשטיין באוקטובר 1848, בעקבות מהפכות אביב העמים, איחד היינריך את נסיכויות רויס-לובנשטיין, רויס-אברסדורף ורויס-קסטריץ, ומאז כונתה הנסיכות, נסיכות רויס הקו הצעיר. תחת ממשלתו, המדינה קיבלה בשנת 1849 חוקה מודרנית. בשנת 1851 כונן הפרלמנט הראשון החוקתי, ובשנת 1852 תוקנה החוקה יחד עם חוק הבחירות.
היינריך מת רווק ולא היו לו ילדים, ולכן, אחיו הצעיר היינריך השישים ושבעה, נסיך רויס הקו הצעיר עלה לשלטון במקומו.
משתנה טבעי
בתרמודינמיקה, משתנים טבעים הם סט המשתנים הנשלטים המתארים פוטנציאל תרמודינמי. באמצעותם נוח לתאר את המערכת התרמודינמית. רק מאנרגיה חופשית הנכתבת לפי המשתנים הטבעיים המגדירים אותה ניתן לגזור את משוואות המצב - כלומר מתאפשרת גישה לכל התכונות הפיסקליות של המערכת. בנוסף לכך, רק כאשר האנרגיה חופשית נכתבת לפי המשתנים הטבעיים שלה ניתן לעבור,על ידי התמרת לז'נדר, ליתר האנרגיות החופשיות וכן להגיע לקשרי מקסוול.
פוטנציאלים תרמודינמיים ומשתנים טבעים
בתרמודינמיקה מערכת הנמצאת בשיווי משקל תרמודינמי יכולה להיות מתוארת על ידי גדלים מקרוסקופיים מדידים כמו: מסה, אנרגיה, נפח המערכת, מספר החלקיקים במערכת, הלחץ, הטמפרטורה והפוטנציאל הכימי. מערכת הכפופה לתנאים שונים, תתואר באמצעות המשתנים הטבעים הרלוונטיים לה ולכן נכון יהיה להגדיר עבורה את הפוטנציאל התרמודינמי המתאים. פוטנציאלים אלו, כמו: האנרגיה הפנימית, האנרגיה החופשית של הלמהולץ, האנתלפיה והאנרגיה החופשית של גיבס, הנכתבים באמצעות המשתנים הטבעיים של המערכת-מכילים את כל המידע התרמודינמי של המערכת.
כאשר המשתנים הצמודים:
T-טמפרטורת המערכת; S-האנטרופיה.
P-הלחץ; V-הנפח
N_i-מספר החלקיקים מסוג i; \mu_i-הפוטנציאל הכימי עבור חלקיקים מסוג i.
דוגמה
נתונה מערכת סגורה הנתונה על ידי האנרגיה הפנימית:. הצמדתה למאגר חום בטמפרטורה T (כאשר מספר החלקיקים והנפח נותרים קבועים) תאפשר מעבר אנרגיה ממערכת אחת לאחרת בצורת חום (שינוי האנטרופיה). כעת, מפני שהטמפרטורה נותרת קבועה המשתנים הטבעיים הם: T ,V, N_i ולכן הפוטנציאל התרמודינמי המתאים לתיאור המערכת הוא האנרגיה חופשית של הלמהולץ (F). מעבר מהאנרגיה הפנימית לאנרגיה חופשית של הלמהולץ יתבצע באמצעות שימוש בהתמרת לז'נדר:. אנרגיה זו תקרא אנרגיה חופשית היות שזו האנרגיה של מערכת המחוברת לאמבט חום וזמינה לניצול כעבודה בתהליך הפיך בו לא נוצרה אנטרופיה חדשה שאינה חום. קרי, העבודה בתהליך הפיך בטמפרטורה קבועה:.
בנוסף לכך עבור האנרגיה חופשית של הלמהולץ:
משוואות המצב:
האנטרופיה:
הלחץ:
הפוטנציאל כימי עבור סוג החלקיקים ה-i:
קשרי מקסוול:
קישורים חיצוניים
Thermodynamic Potentials and Natural Variables
אוטבידברג (כדורגל)
מועדון כדורגל אוטבידברג הוא מועדון כדורגל המשחק בעיר אוטבידברג בשוודיה. המועדון משחק בליגת העל השוודית. המועדון זכה בשתי אליפויות ובשני גביעים.
היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1907 ועד עונת 1967 שיחק בליגות הנמוכות בשוודיה. בשנת 1946 העפיל לראשונה לגמר הגביע השוודי והפסיד לקבוצת מאלמה. בסוף עונת 1967 הגיע למקום הראשון בליגה השנייה בשוודיה ועלה בפעם הראשונה לליגת העל השוודית. המועדון שיחק בליגת העל השוודית 9 עונות ברציפות מעונת 1968 ועד עונת 1976. תקופה זו נחשבת לתקופה הטובה ביותר למועדון שבה זכה בשתי אליפויות ובשני גביעים.
המועדון שיחק במפעלים האירופאיים לראשונה בעונת 1970/1971 במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע לאחר זכייתו הראשונה בגביע השוודי. המועדון הפסיד בסיבוב המוקדמות לקבוצת פרטיזן טירנה מאלבניה והודח מהטורניר. בעונת 1971/1972 שיחק בגביע אירופה למחזיקות גביע לאחר זכייתו השנייה בגביע השוודי. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת זגלבי סוסנוביץ מפולין. בשמינית הגמר ניצח את קבוצת צ'לסי מאנגליה. ברבע הגמר הפסיד לקבוצת דינמו ברלין ממזרח גרמניה והודח מהטורניר.
בעונת 1971 סיים במקום השני בליגה ושיחק לראשונה בגביע אופ"א בעונת 1972/1973. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת קלאב ברוז' מבלגיה והודח מהטורניר. לאחר זכייתו של המועדון באליפות הראשונה בעונת 1972, שיחק בגביע אירופה לאלופות בעונת 1973/1974. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת באיירן מינכן ממערב גרמניה והודח מהטורניר. בעונת 1975/1974 שיחק בגביע אירופה לאלופות לאחר זכייתו השנייה באליפות. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת אוניברסיטטה קראיובה מרומניה. בשמינית הגמר ניצח את קבוצת ה.י.ק. הלסינקי מפינלנד. ברבע הגמר הפסיד לקבוצת ברצלונה מספרד והודח מהטורניר.
בסוף עונת 1976 ירד לליגה השנייה ואחרי עונה אחת חזר לליגת העל השוודית. המועדון שיחק בליגת העל השוודית 5 עונות ברציפות מעונת 1978 ועד עונת 1982 שבסופה ירד לליגה השנייה. בעונת 1978/1979 העפיל לגמר הגביע השוודי והפסיד לקבוצת גטבורג.
מונטגיו (אי, באחה קליפורניה)
האי מונטגיו (בספרדית: Isla Montague) הוא אי בשפך של הנהר קולורדו במועצה האזורית מקסיקלי, במדינת באחה קליפורניה מקסיקו, והוא חלק מהדלתה של הקולורדו וחלק מאזור גאולוגי נרחב יותר הקרוי שקע סלטון. אורכו המקסימלי 32 קילומטרים.
אוטבידברג (כדורגל)
היסטוריה
המועדון שיחק בליגה השנייה ובליגות נמוכות יותר עד עונת 2009. בעונת 2005 העפיל לגמר הגביע השוודי והפסיד ליורגודן. בעקבות הגעת המועדון לגמר הגביע השוודי, המועדון שיחק בגביע אופ"א בעונת 2006/2007. בסיבוב המוקדמות הראשון ניצח את קבוצת אצלה אטלברוק מלוקסמבורג. בסיבוב המוקדמות השני ניצח את קבוצת בראן מנורווגיה. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת גראסהופרס ציריך משווייץ והודח מהטורניר.
מונטגיו (אי, באחה קליפורניה)
ההפרש בין הגאות לשפל באזור הדלתה של הקולורדו הוא בין הגדולים בעולם, עד עשרה מטרים. ובשיא הגאות, האי מונטגיו מוצף לגמרי. אף שהאיים בדלתה השתנו מאוד במהלך השנים מופיע האי במפה משנת 1873.
חבר העמים הפיליפיני
חבר העמים הפיליפיני (באנגלית: The Commonwealth of the Philippines) היה הגוף המינהלי ששלט בפיליפינים מ-1935 עד 1946, מלבד תקופת גלות במלחמת העולם השנייה מ-1942 כשהאימפריה היפנית כבשה את המדינה. היא החליפה את הממשלה הזמנית שהוקמה על ידי ארצות הברית, ובעזרת חוק Tydings-McDuffie. חבר העמים תוכנן כממשלת מעבר להכנה לקראת עצמאות מלאה של המדינה. במשך יותר מעשור של קיום חבר העמים, היה בו ממשל חזק ובית משפט עליון. בית המחוקקים, נשלט על ידי מפלגת נסיונליסטה. ב־1937 בחרה הממשלה בטאגאלוג - כשפתה של העיר מנילה והמחוזות הסובבים אותה - כבסיס לשפה הלאומית, אם כי עברו עוד שנים רבות לפני שהשימוש בה הפך ליומיומי. נשים קיבלו זכות בחירה, והכלכלה הגיעה לשיאה לפני שהגיע השפל של הכיבוש היפני ב-1942.
ממשלת חבר העמים יצאה לגלות בשנים 1942–1945, כאשר הפיליפינים היו תחת הכיבוש היפני. בשנת 1946, הסתיים תור חבר העמים כצורת ממשל, והפיליפינים קבלו עצמאות מלאה.
אוטבידברג (כדורגל)
היסטוריה
בסוף עונת 2009 עלה לליגת העל השוודית. המועדון שיחק עונה אחת בליגת העל השוודית, ירד לליגה השנייה ואחרי עונה אחת חזר לליגת העל בסוף עונת 2011. המועדון משחק ברציפות בליגת העל השוודית מעונת 2012.
מונטגיו (אי, באחה קליפורניה)
אקולוגיה
האקלים באזור האי חם מאוד וצחיח, כשממוצע המשקעים בשנה הוא 60 מילימטרים. האקולוגיה של האי מונטגיו עברה שינויים רדיקליים יחד עם אזור הדלתה של הקולורדו, שהאי הוא חלק ממנו, בשל הטיית מי הנהר והשימוש במימיו במעלה הזרם. המים היחידים המגיעים לדלתה, למעט שיטפונות מדי פעם, הם שפכים מחקלאות.
חבר העמים הפיליפיני
הקמה
בראש הממשל של ארצות הברית בפילפינים לפני 1935, עמד מושל כללי שמונה על ידי נשיא ארצות הברית. בדצמבר 1932 העביר הקונגרס האמריקני חוק לקידום הענקת עצמאות לפיליפינים. בהצעת החוק נכלל שריון מספר בסיסים צבאיים וימיים לארצות הברית, וכן הטלת מכסים ומכסות על היצוא של פיליפינים. כשהחוק הגיע למצב חתימה אפשרית, הטיל הנשיא הרברט הובר וטו על החוק אך הקונגרס האמריקאי גבר על זכותו של הובר ב-1933 והעביר את הצעת החוק למרות התנגדותו של הובר. אבל להצעת החוק, התנגדו בפיליפינים - נשיא הסנאט הפילפיני אז מנואל קזון והוא נדחה גם על ידי הסנאט הפיליפיני.
הדחיה הובילה ליצירת הצעת חוק חדשה המכונה Tydings-McDuffie Act, או חוק העצמאות הפליפינית אשר איפשר את הקמת חבר העמים של הפיליפינים לתקופה של עשר שנים, כתקופת מעבר לעצמאות מלאה - אשר הייתה אמורה להיות ב-4 יולי לאחר יום השנה העשירי להקמת חבר העמים. ביום 30 ביולי 1934 אושרה החוקה במנילה, וקבלה תוקף על ידי הנשיא פרנקלין ד '. רוזוולט ב-23 במרץ 1935. ב־17 בספטמבר 1935 נערכו בחירות לנשיאות הפיליפינים. המועמדים כללו את הנשיא לשעבר אמילו אגוינלדו, ואחרים. מנואל קזון וסרחיו אוסמניה מהמפלגה הנאציונליסטית הוכרזו כזוכים, וזכו בתפקידי הנשיא וסגן נשיא, בהתאמה. ממשלת חבר העמים הוכרזה ב-15 בנובמבר 1935, בטקסים שנערכו על מדרגות בית המחוקקים במנילה. באירוע השתתפו כ-300,000 איש.
מונטגיו (אי, באחה קליפורניה)
אקולוגיה
ידוע על לפחות שבעה מינים של עופות מים המקננים באי מונטגיו. האי הוא אחת משתי מושבות קינון פעילות של שחפית אלגנטית (Thalasseus elegans) במקסיקו. במהלך מחקר בן שנתיים, התברר כי רבים מהקנים נהרסים בהצפות מהגאות, אבל לעומת זאת רק קנים מועטים נפלו קורבן לטריפה. התגובה של העופות המקננים על האי מונטגיו לאירועי אל ניניו הייתה דרמטית כשמושבות של סולה לבנת-בטן (Sula leucogaster) התחלפו במושבות של סולה כחולת-רגל (Sula nebouxii) וגידול במספר העופות המקננים של שחפית גמדית אמריקנית (Sternula antillarum), שחפית אלגנטית ושחפית מלכותית (Thalasseus maximus), כמו גם גזרן אמריקני (Rynchops niger).
חבר העמים הפיליפיני
טרום מלחמה
הממשלה החדשה החלה במדיניות שאפתנית לבניית המדינה הפילפינית לקראת עצמאות כלכלית ופוליטית. אלה כללו הגנה לאומית (חוק ההגנה הלאומית של 1935, שהכריז על גיוס לשירות במדינה), שליטה רבה יותר על הכלכלה, שלמות המוסדות הדמוקרטיים, רפורמות בחינוך, שיפור התחבורה, קידום ההון המקומי, התיעוש, וההתיישבות במינדנאו.
עם זאת היה חוסר ודאות, עקב המצב המדיני והצבאי בדרום מזרח אסיה, ברמת המחויבות של ארצות הברית לרפובליקה העתידית של הפיליפינים. כמו כן הייתה אי ודאות במשק בעקבות השפל הגדול. המצב היה מסובך עוד יותר נוכח התסיסה של החקלאים, וכן מאבקי הכוח בין אוסמניה לקזון, במיוחד לאחר שקזון קיווה להיבחר מחדש לאחר תקופה של שש שנים. קשה להעריך את הגורמים האלה והשפעתם על הפיליפינים עקב פלישה יפנית וכיבושה במהלך מלחמת העולם השנייה.
מונטגיו (אי, באחה קליפורניה)
אקולוגיה
האי מונטגיו הוא אחד המקומות הבודדים שבהם ניתן למצוא את צדפת הדלתה של הקולורדו Mulinia coloradoensis, מין בסיכון של צדפה. מין זה היה פעם נפוץ מאוד בשפך הנהר קולורדו, אבל כיום קיים במעט מקומות מבודדים. הצטמצמות האוכלוסייה של הצדפה מוסברת בעליית מליחות המים בשל הטיית המים והשימוש בהם במעלה נהר הקולורדו.
משאבי אנרגיה
בשנת 1981 גילתה Pemex, חברת הנפט הלאומית של מקסיקו, גז טבעי, וגרמה בכך למבול של בקשות לזיכיונות של חיפושי גז ונפט בעיר יומה שבמדינת אריזונה הסמוכה. האזור נחקר במטרה לבדוק שימוש בכוח הגאות והשפל ליצירת חשמל.
חבר העמים הפיליפיני
מלחמת העולם השנייה
יפן פתחה בהתקפת פתע על הפיליפינים ב-8 בדצמבר 1941. הממשלה צירפה את הצבא הפיליפיני לצבא ארצות הברית במזרח הרחוק, על מנת שיתנגדו לכיבוש היפני. מנילה הוכרזה כ״עיר פתוחה״, היינו עיר שנכנעה ללא התנגדות, כדי למנוע את השמדתה, היא נכבשה בידי היפנים ב-2 בינואר 1942. בינתיים נמשכו הקרבות נגד היפנים בחצי האי בטאן, בקורגידור ובלייטה עד לכניעה הסופית של כוחות ארצות הברית והפיליפינים במאי 1942.
קזון ואוסמניה לוו על ידי חיילים ממנילה לקורגידור, ולאחר מכן עברו לאוסטרליה ולארצות הברית, שם הקימו את הממשלה בגולה, בבירה וושינגטון. הממשלה הזאת השתתפה במועצת המלחמה של האוקיינוס השקט, כמו גם בהצהרת האו"ם. קזון חלה בשחפת ומת מאוחר יותר ממנה, כשאוסמניה החליפה אותו כנשיא.
המפקדה הכללית של הצבא הפיליפיני (PCA), שהייתה במנילה, נסגרה ב־24 בדצמבר 1941. לאחר תחילת הכיבוש היפני, ועד סיום מלחמת העולם השנייה, המטה הכללי של הצבא הפיליפיני והמחנות הצבאיים שנותרו בארכיפלג הפיליפיני כמו לוזון, ויסאיאס ומינדנאו היו בשליטה של הצבא שנלחם בקרבות מקומיים ופעל נגד הכיבוש היפני.
ההתנגדות לכיבוש היפני נמשכה בפיליפינים. הוקם גם צבא עממי שמנה כ-30,000 חמושים ושלט בחלק גדול של מרכז האי לוזון. שרידי הצבא הפיליפיני הרשמי נלחמו בהצלחה ביפנים באמצעות לוחמת גרילה, ובסופו של דבר שחררו שלושה רבעים מ-48 המחוזות של הפיליפינים. הצבא אמריקאי בפיקודו של הגנרל דאגלס מקארתור נחת בפיליפינים ב־20 באוקטובר 1944, והתקבל בברכה כמשחררים, וכך התקבלו גם אנשי הצבא הפיליפינים שנחתו במקומות אחרים. הלחימה נגד היפנים נמשכה בפינות מרוחקות של הפיליפינים עד כניעתה של יפן באוגוסט 1945. האומדנים על מספר ההרוגים הפיליפינים הגיעו למיליון נפש. העיר מנילה נהרסה במידה ניכרת כאשר נחתים יפנים סירבו לפנות את העיר אף על פי שקיבלו פקודת נסיגה מהפיקוד העליון היפני.
התקוממויות ורפורמה אגררית
באותה עת היו האיכרים חוכרי אדמות שקועים בחובות שנגרמו על ידי מערכת האגררית שבה, האיכר נתן לבעל האדמות חלק ניכר מהיבול, תמורת הזכות להשתמש באדמה. כמו כן היה גידול דרמטי באוכלוסייה, שהוסיף לחץ כלכלי על משפחות האיכרים. כתוצאה מכך הופעלה תוכנית של רפורמה אגררית עוד בתקופת ״חבר העמים הפיליפיני״. עם זאת, ההצלחה של התוכנית הייתה קטנה עקב העימותים המתמשכים בין החוכרים לבין בעלי הקרקע. דוגמה לעימות כזה היה ביוזמה שניהל בניניו ראמוס באמצעות תנועת הסקדליסטה שלו, שדגלה בהורדת מיסים, ברפורמות קרקעיות, פירוק האחוזות הגדולות, ובניתוק הקשר עם האמריקאים. עימות זה הביא להתקוממות, שהתרחשה במרכז לוזון במאי 1935 ושנהרגו בה כמאה איש.
שפה לאומית
לחבר העמים הפיליפיני היו שתי שפות רשמיות: ספרדית ואנגלית. בשל מספרן הרב של שפות פיליפיניות, תוכנית "פיתוח ואימוץ שפה לאומית משותפת המבוססת על הדיאלקטים המקומיים הקיימים" נוסחה בחוקת 1935. חבר העמים יצר את המכון הלאומי לשפות, שהורכב בתחילה מהנשיא קזון ושישה חברים נוספים מקבוצות אתניות שונות. המכון יזם דיון אקדמי פוליטי ושפת טאגאלוג נקבעה כשפה הרשמית הנוספת, בעקבות המסורת הספרותית הנרחבת שלה. השפה, נבחרה כבסיס לשפה הלאומית שנקראה ״פיליפינו".
בשנת 1940, אישרה ממשלת חבר העמים הפיליפיני את יצירת המילון והדקדוק עבור השפה. באותה שנה, הועבר חוק שאישר את הפיליפינית כשפה הרשמית כאשר המדינה תקבל עצמאות.
כלכלה
מקור מטבע החוץ העיקרי של ״חבר העמים הפיליפיני״ היה מבוסס בעיקר על יצוא חקלאי. היצוא כלל אגוזי קוקוס ושמן קוקוס, סוכר ועץ. גידולים רבים אחרים ובעלי חיים גודלו לצריכה מקומית. מקורות אחרים להכנסת מטבע חוץ כללו את הכספים שהתקבלו מבסיסי הצבא אמריקאיים בפיליפינים, כמו בסיס חיל הים במפרץ סוביק ובסיס קלארק אייר (שהוקם שם כבר ב-1919), שניהם על האי לוזון.
ביצועי הכלכלה היו טובים בתחילה למרות האתגרים שמקורם בהתקוממויות אגרריות שונות. מיסים שנאספו מתעשיית הקוקוס החזקה סייעו לחיזוק הכלכלה של המדינה על ידי מימון תשתיות ופרויקטים אחרים. עם זאת, הצמיחה הופסקה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה.
דמוגרפיה
בשנת 1939 התבצע מפקד אוכלוסין של הפיליפינים וקבע כי אוכלוסייתה מונה 16,000,303 נפש. במפקד הזה, האנשים סווגו על פי צבע עורם: 15.7 מיליון הוגדרו "כבעלי צבע חום", 141.8 אלף בעלי צבע "צהוב", 19.3 אלף בצבע "לבן", 29.1 אלף "שחורים", וכן הוגדרו 50.5 אלף כ"מעורבים". בשנת 1941, האוכלוסייה המוערכת של הפיליפינים הגיעה ל-17,000,000.
האנגלית הייתה השפה המדוברת על ידי 26.3% מהאוכלוסייה, על פי מפקד 1939. הספרדית, לאחר שאנגליה השתלטה עליה בראשית שנות העשרים, הפכה לשפה שדיברו בה אנשי האליטה וחברי הממשלה. השימוש בספרדית נאסר במהלך הכיבוש היפני.
מספרים משוערים של דוברי שפות פילפיניות דומיננטיות:
ממשלה
לחבר העמים של הפיליפינים הייתה חוקה משלה, שנשארה בתוקף עד 1973, והיא הייתה בעלת שלטון עצמי, אף על פי שמדיניות החוץ והעניינים הצבאיים היו באחריותה של ארצות-הברית. החוקים שנחקקו בחבר העמים, בענייני הגירה, סחר, ומערכת המטבע היו זקוקים לאישור על ידי נשיא ארצות הברית.
בתקופה של 41–1935, לחבר העמים של הפיליפינים היה ממשל חזק, אספה לאומית אחת, ובית משפט עליון, המורכב כולו מפיליפינים, וכן נציג שנבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית (כפי שעושה פוארטו ריקו בהווה). כמו כן היה נציב עליון אמריקני ויועץ צבאי אמריקני, דאגלס מקארתור היועץ הצבאי מ-1937 עד כניסתו של ארה״ב למלחמת העולם השנייה ב-1941, כהחזיק בדרגה הצבאית של פילדמרשל של הפיליפינים. אחרי 1946, הדרגה הזאת נעלמה מהצבא הפיליפיני.
במהלך השנים 1939 ו-1940, לאחר תיקון בחוקה של חבר העמים, השתנה מבנה הקונגרס, והוא הורכב משני בתים: סנאט ומבית הנבחרים והחליף את האספה הלאומית.
תקופת קזון (1935-44)
בשנת 1935 זכה קזון בבחירות לנשיאות הלאומית הראשונה בפיליפינים עקב ניצחון מפלגתו נסיונליסטה. בבחירות הוא השיג כמעט 68% מהקולות מול שני יריביו העיקריים. קזון הושבע בנובמבר 1935. הוא מוכר כנשיא השני של הפיליפינים. כאשר הוא הושבע בשנת 1935, הוא הפך לפיליפיני הראשון שעמד בראש ממשלה פיליפינים מאז הרפובליקה בשנת 1898. עם זאת, בינואר 2008, חבר הקונגרס רודולפו ולנסיה הגיש את הצעת החוק להכריז על הגנרל מיגל מלוואר כנשיא הפיליפיני השני, אשר השתלט על כל הכוחות הפיליפינים לאחר שחיילים אמריקאים הדיחו את הנשיא אמיליו אגינלדו בפלנאן, איזבלה ב-23 במרץ 1901.
בפעולה הומניטרית ראויה לציון, בשיתוף עם הנציב העליון של ארצות הברית, פול מקנט, איפשרו את כניסתם לפיליפינים של פליטים יהודים שנמלטו ממשטרים פאשיסטיים באירופה. קזון גם סייע בקידום פרויקט ליישוב הפליטים במינדנאו.
קזון סבל משחפת ובילה את שנותיו האחרונות בסאראנק לייק, ניו יורק, שם מת ב-1 באוגוסט 1944. הוא נקבר בתחילה בבית הקברות הלאומי בארלינגטון. גופתו הובאה מאוחר יותר ונקברה מחדש במנילה בבית הקברות מנילה צפון לפני שהועברה לעיר קזון סיטי לרגלי האנדרטה בחוף שהוקמה לזכרו.
תקופת אוסמניה (1944-46)
אוסמניה הפך לנשיא חבר העמים אחרי מותו של קזון ב-1944. הוא חזר לפיליפינים באותה שנה עם הגנרל דאגלס מקארתור וכוחות השחרור. לאחר המלחמה אוסמניה החזיר לתפקוד את ממשלת חבר העמים ואת המחלקות השונות. הוא המשיך במאבק על עצמאותה של פיליפינים.
בבחירות לנשיאות של 1946 אוסמניה סירב ליצור קמפיין בחירות עבורו, ואמר כי העם הפיליפיני יודע על פעילותו במשך 40 שנה שנעשתה בכנות ונאמנות. למרות זאת הוא הובס על ידי מנואל רוקסס, שזכה 54% מהקולות והפך לנשיא הראשון של הרפובליקה העצמאית של הפיליפינים.
תקופת רוקסס (28 במאי 1946 - 4 ביולי 1946)
רוקסס שימש כנשיא חבר העמים של הפיליפינים בתקופה קצרה, החל בבחירות ב-28 במאי 1946 עד 4 ביולי 1946, המועד המתוכנן של הכרזת העצמאות הפיליפינית. רוקסס הכין את הקרקע להפיכת הפיליפינים לעם חופשי ועצמאי, בסיוע הקונגרס עם הסנטור חוסה אוולינו כנשיא הסנאט וחבר הקונגרס אוג'ניו פרז כיו"ר בית הנבחרים. ב־3 ביוני 1946 הופיע רוקסס בפעם הראשונה לפני המושב המשותף של הקונגרס דיווח על מצב המדינה. בין היתר, הוא חשף לחברי הקונגרס את הבעיות הקשות והקשיים שהפיליפינים צריכים לעמוד מולם ודיווח על נסיעתו המיוחדת לארצות הברית - אישור לעצמאות.
ב-21 ביוני הוא הופיע שוב במושב משותף של הקונגרס, וקרא לקבל שני חוקים חשובים שהועברו על ידי הקונגרס האמריקני ב-30 באפריל 1946 בנוגע לאדמות הפיליפינים. הם חוק השיקום הפיליפיני וחוק הסחר הפיליפיני. שתי ההמלצות התקבלו על ידי הקונגרס.
ב-4 ביולי 1946, הוכרזה העצמאות של מדינת הפיליפינים, והגדרתה ומעמדה "כחבר עמים של הפיליפינים" הסתיים.
קרחון צ'רבלאטי
קרחון צ'רבלאטי (באנגלית: Cervellati Glacier) הוא קרחון הזורם במדרונות המזרחיים רכס סנטינל שבהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
קרחון צ'רבלאטי ממוקם דרומית-מזרחית לקרחון פאטון.
אורכו של הקרחון 9 קילומטרים.
קרחון צ'רבלאטי זורם לכיוון צפון-מזרח בין רכס טיירי לבין רכס אפרלי.
הקרחון נשפך אל קרחון קרוסוול דרומית-מזרחית להר ברסקין.
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 2006 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
פנלופה פיצג'רלד
פנלופה פיצג'רלד (17 בדצמבר 1916, לינקולן, אנגליה – 28 באפריל 2000, לונדון, אנגליה) הייתה סופרת, משוררת, ומסאית בריטית. בשנת 2008, נכללה ברשימת "50 הסופרים הבריטיים הגדולים מאז 1945" של הטיימס. בשנת 2012, האובזרבר מנה את הרומן האחרון שלה, "הפרח הכחול", כ"אחד מעשרת הרומנים ההיסטוריים הטובים ביותר". בשנת 1979 היא זכתה בפרס בוקר.
ביוגרפיה
פנלופה פיצג'רלד נולדה בשם פנלופה מרי נוקס (Knox) בלינקולן, אנגליה, למשורר אדמונד ואלפי נוקס, לימים עורך כתב העת פאנץ', ולכריסטינה היקס, בתו של הבישוף של לינקולן, ואחת הנשים הראשונות שהורשו ללמוד באוניברסיטת אוקספורד.
פנלופה הייתה אחייניתם של התאולוג ומחבר ספרי המתח רונלד נוקס, מפצח הצפנים דילי נוקס, חוקר המקרא וילפרד נוקס, והסופרת ויניפרד פק.
פיצג'רלד כתבה לימים, בביוגרפיה בשם "האחים נוקס": "כשהייתי צעירה לקחתי את אבי ושלושת אחיו כמובנים מאליהם, ולא עלה על דעתי שלא כל המבוגרים דומים להם. לימים גיליתי שאין זה כך, ומעולם לא הצלחתי להתרגל לזה. אמנם הם היו חריגים, אבל עודני חושבת שהם צדקו, ואם העולם לא השלים עמם, אני איני משלימה עם העולם."
כסף פיאט
מקורו של כסף פיאט הוא בסין של המאה ה-11, בתקופה בה שלטו שושלת מינג ושושלת יואן.
באופן מסורתי, הכסף שאינו פיאט היה עשוי ממטבעות של מתכות יקרות או שהיה המחאה כלשהי הצמודה לערך המתכות. במלחמות שונות בארצות הברית היה מחסור במתכות, בין השאר כי שילמו בהן כדי לקנות נשק או שיצקו מהן נשק ודברים אחרים. כך נעשה מעבר לכסף נייר, שבתחילה היה בולי דואר ואיגרות חוב ממשלתיות. אולם עד סוף מלחמת העולם השנייה לא היה זה כסף פיאט רשמי כפי שהוא היום.
בשנת 1944 נחתם בארצות הברית הסכם ברטון-וודס, שהצמיד בין המטבעות העולמיים לדולר האמריקאי ובין הדולר לבין זהב. ב-1971 לחמה ארצות הברית במלחמת וייטנאם, ולצורך מימון המלחמה ביצעה הדפסת דולרים ללא גיבוי זהב. בשנה זו נשיא ארצות הברית דאז, ריצ'רד ניקסון, ביטל חד-צדדית את הסכם ברטון-וודס וכך ביטל את הצמדת המטבעות לזהב. מאז מרבית המטבעות בעולם הם מטבעות פיאט, כולל הדולר והאירו.
בוגאי (מחוז ראדומסק)
בוגאי (בפולנית: Bugaj) הוא כפר בגמינה ז'יטנו במחוז ראדומסק בפרובינציית לודז' במרכז פולין. הוא שוכן במרחק של כ-2 קילומטרים דרומית לז'יטנו, בירת הגמינה, כ-20 קילומטרים דרום-מזרחית לראדומסק, בירת המחוז, וכ-100 קילומטרים דרומית ללודז', בירת הפרובינציה.
פיקוד המפציצים של חיל האוויר המלכותי
פיקוד המפציצים של חיל האוויר המלכותי (באנגלית: RAF Bomber Command) היה פיקוד שריכז את יחידות המפציצים וכן יכולות התקיפה האסטרטגית של חיל האוויר המלכותי בין 1936 ל-1968.
היסטוריה וייעוד
עם הקמתו של הפיקוד ותחילת מלחמת העולם השנייה, שירתו בו חמישה להקים: להק 1, 2, 3, 4, ו-5. להק 2 שהיה להק מפציצים קלים, הועבר ב-1943 לחיל האוויר הטקטי השני, ובמהלך המלחמה התווספו לפיקוד שני להקים נוספים; להק 6 (שהורכב מטייסות מפציצים של חיל האוויר המלכותי הקנדי) ולהק 8 (כוחות חלוץ והכוונה). בנוסף, בחודשי המלחמה האחרונים נוספו לפיקוד שלוש להקי הכשרה ואימון (91, 92 ו-93), להק 26 (יחידות גילוי מוקדם) ולהק 100 (לוחמה אלקטרונית).
בשנות ה-60 ניהל הפיקוד את יכולות ההפצצה האסטרטגית של חיל האוויר המלכותי, בהן כוח מפציצי V (שכללו את האוורו וולקן, ויקרס ואליאנט והנדלי פייג' ויקטור). ב-30 באפריל 1968 אוחד פיקוד המפציצים עם פיקוד מטוסי הקרב לייצירת פיקוד התקיפה של חיל האוויר המלכותי, כאשר פיקוד המפציצים הפך ללהק 1 בפיקוד החדש שנוצר.
אשלי מארי
אשלי מוניק מארי (באנגלית: Ashleigh Monique Murray; נולדה ב-18 בינואר 1988) היא שחקנית וזמרת אפרו-אמריקאית הידועה בעיקר בשל גילומה את הדמות ג'וזי מקוי מהסדרה "ריברדייל".
קריירה
בשנים 2017 עד 2019 שיחקה בתפקיד ראשי ב"ריברדייל", דרמת נעורים מבית "The CW", את דמותה של ג'וזי מקוי, הסולנית הראשית של הלהקה המקומית, "ג'וזי והפוסיקאטס".
בשנת 2017 כיכבה בתפקיד הראשי, בסרט המקור של נטפליקס "דידרה ולייני שודדות רכבת". הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-23 בינואר 2017, והופץ בנטפליקס העולמית ב-17 במרץ 2017.
ב-2020 עברה לגלם את דמותה של ג'וזי מקוי כחלק מצוות השחקנים הראשי של "קייטי קין", סדרת הבת של "ריברדייל".
אליס שוורצר
אליס שוורצר (בגרמנית: Alice Schwarzer; נולדה ב-3 בדצמבר 1942 בוופרטל) היא עיתונאית גרמנייה ופמיניסטית מודרנית בולטת. היא המייסדת והמוציאה לאור של העיתון הפמיניסטי הגרמני "אמה", ובעלת טור בעיתון הנפוץ בילד.
ברנט קלנר
ברנאט בלה קלנר (בשם מלא בהונגרית: Kellner Bernát Béla; סומבטהיי, 15 בספטמבר 1908 – קאפושוואר, 21 במרץ 1996) היה ספרן יהודי-הונגרי, מנהל ספריית מחוז שומוג', הדמות הבולטת ויוצאת הדופן בספרנות ההונגרית, זוכה פרס המדינה (פרס המדינה של הרפובליקה העממית ההונגרית היה פרס ממלכתי גבוה שהוקם על ידי המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בשנת 1963, אשר הוענק ליחידים או לקבוצות כהוקרה על הישגים מדעיים, כלכליים וטכניים יוצאי דופן בתחום).
אליס שוורצר
ביוגרפיה
כבת לאם חד הורית בת 22 שנעלמה מחייה בתה, שוורצר גדלה על ידי הורי אמה בוופרטל. לטענתה היו סבה וסבתה אנטי-נאצים מובהקים וסבתה הייתה אקופמיניסטית שהקדימה את זמנה ופעילה למען זכויות בעלי חיים. במהלך מלחמת העולם השנייה משפחתה עזבה לבוואריה ובשנת 1950 הם חזרו אל חבל הרוהר.
ברנט קלנר
קורות חייו
בלה ברנאט קלנר נולד במשפחה יהודית כילדם הראשון של סוחר הבגדים פאל קלנר ושל אירמה שטיינר. הוא למד בעיר הולדתו בבית הספר היסודי והתיכון - בבית הספר התיכון הממלכתי סומבטהיי. הוא היה חבר בתזמורת הסימפונית של העיר במשך זמן מה. ב-1928 סיים את לימודיו במכון הלאומי היהודי להכשרת מורים. כבוגר טרי, בשנת 1929 קיבל עבודת הוראה בבית הספר היהודי בקאפושוואר. מכאן ואילך היו חייו שזורים בענייני הספרייה של העיר קאפושוואר ושל מחוז שומוג' דרך בניית רשת הספריות במחוז שומוג', אך היה לו תפקיד חשוב ומכריע לפחות באותה מידה בפיתוח ענייני הספריות הלאומיות בהונגריה בכלל. ב-4 באוגוסט 1940 נשא לאישה את מרגיט קרטס בקפושוואר. לא ברור כיצד שרד את השואה. ב-1 באפריל 1950 מינה אותו אנדראש קרקש, אז מנהל הספרייה המחוזית, לראש ספריית סניף העיר. כנקודת עניין, נזכר ד"ר אנדראש קרקש באירועים באותה תקופה:
ב-1950 הוקמו ספריות המחוז - החנוכה התקיימה ב-17 באוגוסט בקאפושוואר - ברנאט קלנר הפך לסגן מנהל הספרייה המחוזית וב-1957 מונה למנהל הספרייה, שבראשה עמד עד 1975. לאחר פרישתו, הוא היה הספרן של מנהלת המוזיאונים במחוז שומוג' במשך כמה שנים ועבד גם כמפקח. הוא עבד קשה כדי לבנות בקאפושוואר את הספרייה המחוזית החדשה, המודרנית, בעלת "המדף החופשי". בתכנון השתתפו גם שני ספרנים נודעים נוספים. הספרייה נבנתה בין השנים 1960-1964 לפי ההנחיות והניהול המקצועי של ברנאט קלנר, ובאותה תקופה היא נחשבה לספריית התרבות הציבורית העומדת בפני עצמה המודרנית ביותר בהונגריה. עם זאת, הוא לא הסתפק רק בהקמת הספרייה המחוזית, במהלך חייו פעל ללא הרף להחיות את רשת ספריות הכפר של מחוז שומוג'. הוא נקט בצעדים אקטיביים כדי להבטיח שלספריות יהיה בית ראוי בכמעט חמישים יישובי המחוז, כולל, מרצאלי, שיופוק ועוד עשרות יישובים נוספים, ספריות אשר שירתו מאז עשרות אם לא מאות אלפי קוראים.
אליס שוורצר
ביוגרפיה
ביוני 2018 נישאו שוורצר ובת זוגה, טינה פליטנר לאחר זוגיות ושותפות מקצועית ארוכת שנים.
שוורצר מקיימת קשרי ידידות עם קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל.
ברנט קלנר
קורות חייו
בנוסף לבניית רשת הספריות של המחוז, הוא פרסם במספר רב של כתבי עת מקצועיים זרים ומקומיים ובמגזינים ספרותיים. במשך שנים רבות השתתף בעבודת מועצת הספרייות הלאומית של הונגריה וכן היה חבר במערכת של כתב העת "ספרן" (Könyvtáros). הוא ערך כמה ספרי שנתונים של ספריית מחוז שומוג' והכין את הביבליוגרפיה הראשונה של המחוז. דורות של ספרנים למדו את המקצוע בהדרכתו. הוא היה אדם בלתי נלאה שעבד למען הציבור. במשך שלושה עשורים היה חבר במועצת העיר קאפושוואר וכן חבר בוועדת התרבות שלה. עבודתו העשירה והפורייה מתועדת בפרסים שונים.
אליס שוורצר
קריירה
בין השנים 1970 ל-1974 עבדה כפרילנסרית עבור כלי תקשורת שונים בפריז. במקביל, היא למדה פסיכולוגיה וסוציולוגיה בשיעורים שהרצה בהם מישל פוקו, בין היתר. בפריז פגשה שוורצר אנשי שמאל ידועים כגון ז'אן-פול סארטר ודניאל כהן-בנדיט. היא הייתה בין מייסדיה של התנועה הפמיניסטית בפריז (תנועת שחרור הנשים, MLF), וגם הפיצה את רעיונותיה לגרמניה. באפריל 1971 הצטרפה שוורצר לסימון דה בובואר, ז'אן מורו, קתרין דנב ו-340 נשים צרפתיות שחתמו על מניפסט ה-343 בו הודיעו בפומבי כי כל אחת מהן עברה בעברה הפלה בלתי חוקית. בכך החלו במסע פרסום מוצלח למען התרת הפלות בצרפת.
ביוני 1971 היא פתחה בקמפיין דומה בגרמניה, בשם Frauen gegen den § 218 ("נשים נגד סעיף 218", שהיה סעיף של חוק העונשין הגרמני שקבע שהפלה אינה חוקית). שוורצר ו-374 נשים גרמניות, כולל רומי שניידר וסנטה ברגר הכריזו שעברו הפלה בעברן. בסתיו 1971, היא הוציאה לאור את ספרה הראשון שנקרא בשם הקמפיין הזה. הקמפיין הצליח וסעיף 218 בחוק של מערב גרמניה בוטל ב-1975 בהחלטה בנוגע להפלות בבית המשפט החוקתי הגרמני ב-1975. עשרות שנים לאחר מכן, שוורצר חשפה שהנשים שהשתתפו בקמפיין, כולל היא, בעצם מעולם לא עברו הפלה.
ברנט קלנר
הנצחתו
בהוקרה לזכרו ולפועלו רעייתו מרגיט קרטס הקימה ב-2015 את קרן קלנר ברנאט מתוך כוונה ש"עוסקים מצוינים במקצוע הספרנות יקבלו כבוד ותמיכה כספית ומוסרית צנועה." מדי שנה מוענק על יד חבר הנאמנים של הקרן פרס ספרן השנה - פרס זיכרון לברנאט קלנר מתוך הנכסים שתרמה המייסדת למטרת הקרן.
אליס שוורצר
קריירה
בינואר 1977 פורסם הגיליון הראשון של כתב העת של שוורצר, "אמה" ששמו נגזר מהמילה אמנציפציה. זהו מגזין פמיניסטי ששאב השראה הן בתוכן, בעיצוב ובפנייה לקהל היעד מהמגזין הפמיניסטי האמריקאי Ms. בשנים שלאחר מכן התמקדה במגזין, כעורכת ראשית ומוציאה לאור. ב-1993 הפך כתב העת למגזין דו-חודשי. בין השנים 2010–2012 המגזין יצא פעם ברבעון אך לאור הביקוש הגובר חזר ב-2012 להפצה דו-חודשית.
עם הקמפיין האנטי-פורנוגרפיה "PorNo" שהחלה ב-1987, היא עתרה לאסור פורנוגרפיה בגרמניה, וטענה כי הפורנוגרפיה פוגעת בכבודן של נשים, מהווה צורה של אלימות נגדן, ותורמת לשנאת נשים ולאלימות פיזית נגד נשים. הקמפיין המתמשך לא זכה להצלחה רבה.
בין השנים 1992 ל-1993 היא הנחתה בתוכנית האירוח הפוליטית "Zeil um Zehn" בערוץ הטלוויזיה הגרמנית HR. בזכות הופעותיה התכופות בתוכניות אירוח בטלוויזיה הגרמנית, היא הפכה לשם דבר בטלוויזיה הגרמנית בכל הנוגע לפמיניזם.
בנוסף למגזין ולהשתתפות בתוכניות אירוח המשיכה שוורצר לכתוב ספרים. בסך הכל כתבה 16 ספרים ש-15 מתוכם הוציאה בעצמה לאור, ביניהם אחד על אירוע הרצח וההתאבדות הלא מפוענחים של פטרה קלי וגרט בסטיאן, שנקרא "אהבה הורגת" (בגרמנית: Eine tödliche Liebe), והביוגרפיות של רומי שניידר ושל מריון דונהוף.
שוורצר ניהלה קמפיין נגד החוק של 2002 שמיסד באופן חוקי בתי בושת. היא מתייחסת לזנות כאל אלימות נגד נשים, ומעדיפה את השיטה הנהוגה בשוודיה, בה נתינת שירותי מין היא חוקית, אבל רכישתם לא.
פעילותה במאה ה-21 מתמקדת בביקורת על מעמד האישה באסלאם ונגד אסלאמיזם. היא מצדדת באיסור לבישת החג'אב, שהיא רואה בו סמל לדיכוי, בבתי ספר ומסגרות ציבוריות אחרות. היא מזהירה מפני השתלטות האסלאם על אירופה, שלדעתה תוביל לשחיקה בזכויות האדם, בייחוד בזכויות הנשים. ומצד שני, היא מצדדת בהמשך החוקיות של מילת זכרים.
פרשת העלמת המס
במאי 2014 רשויות המס הגרמניות תבעו את שוורצר על העלמת מס תוך שימוש בחשבונות בנק בשווייץ שאליהם העבירה שוורצר את הרווחים שנרכשו ממכירת ספרים ומצגות פומביות ובכך נמנעה ממיסוי בגרמניה. הנכסים הלא חוקיים שלה נערמו לסכום של 4 מיליון יורו.
על פי סעיף 371 של קוד המס הגרמני העבריין של הונאת מס יכול להימנע מעונש אם הוא או היא מודה על העבירה ומשלם את המיסים שלא שולמו לרשויות. שוורצר ניסתה לטפל בפרשה בסודיות מול רשויות המס הגרמניות אך בפברואר 2014 כתב העיתון הגרמני דר שפיגל יצא בכתבת תחקיר בנושא והפרשה הפכה לציבורית. שוורצר הודתה בהונאה ובהצהרה שכתבה באתר הרשמי שלה היא תרצה את פעולותיה בעבר בכך שחששה שעקב התנכלויות מצד יריבים פוליטיים היא תאלץ לעזוב את המדינה וניסתה להתכונן לכך כלכלית.
כתוצאה מכך, בחודש יולי 2016 נקנסה שוורצר בסכום בעל שש ספרות על ידי בית המשפט המקומי של קלן.
אליסבטה בגריאנה
אליסבטה בַּגְרִיאנָה (16 באפריל 1893, סופיה, ממלכת בולגריה – 23 במרץ 1991, סופיה, בולגריה; נולדה אליזווטה ליובומירובה בלצ'בה, בבולגרית: Елисавета Любомирова Белчева ), הייתה משוררת בולגרית, אשר יחד עם דורה גאבה נחשבת אחת מחלוצות הספרות הבולגרית הנכתבת בידי נשים.
ביוגרפיה
את שיריה הראשונים חיברה בגריאנה בשנים 1907–1908, בעת שחיה עם משפחתה בעיר וליקו טרנובו. טרם מלאו לה 20, שימשה בגריאנה בהוראה בכפר בשם אפטאני, בשנים 1910–1911. לאחר מכן החלה ללמוד פילולוגיה סלאבית באוניברסיטת סופיה. שניים משיריה -- "למה" (Защо) ו"שיר לילה" (Вечерна песен) -- פורסמו לראשונה בשנת 1915, בכתב העת "הגות עכשווית" (Съвременна мисъл).
לאחר מלחמת העולם הראשונה השתלבה בגריאנה בחיי הספרות הבולגרית, בתקופת שינוי בשירה הבולגרית. החל משנת 1921 השתתפה בכתבי העת "חדשות לאשה" (Вестник на жената), "מודרנה" (Съвременник), ואחרים.
שירתה מתאפיינת בישירות, רגישות, ורצינות. בשיר "הבאר" (Кладенецът) היא מתארת איך כילדה קטנה חפרה באר אל מעיין השירה בנשמתה. בשיר "הנצחי" היא מהרהרת בגופת אֵם מתה.
יצירתה תורגמה ללמעלה מ-30 שפות, אך כמעט שלא תורגמה לעברית. בשנת 2002 תרגם אריה סתיו את שירה "לא, לא, אינני פנלופה" ופרסמו בכתב העת "נתיב" בעריכתו. בשנים 1943, 1944, ו-1945 הייתה מועמדת לפרס נובל לספרות. בשנת 1969 זכתה במדליית זהב מאגודת המשוררים הלאומית ברומא.
בגריאנה הייתה מיודדת עם פטר רוסב, אביה של הפוליטיקאית הברזילאית (ולימים נשיאת ברזיל) דילמה רוסף.
גבינת עיזים
גבינת עיזים היא גבינה העשויה מחלב עיזים.
מאפיינים
לחלב פרה ולחלב עיזים יש תכולת שומן כללית דומה. עם זאת, השיעור הגבוה יותר של חומצות שומן בעלות שרשרת בינונית בחלב עיזים (למשל חומצה קפרואית וחומצה קפרילית, שמקבלות את שמן מהמילה הלטינית capra, שמשמעותה "עז" ) תורם לטעם החמוץ האופייני לגבינות עיזים. תכונה נוספת שמבדילה בין חלב פרה וחלב עיזים היא שיעור הלקטוז הנמוך יותר בחלב עיזים.
גבינת עיזים מתרככת כאשר היא נחשפת לחום, אם כי היא נמסה בצורה שונה מזו שבה גבינות פרה רבות נמסות. גבינות עיזים קשות יותר עם קליפה נאפות לפעמים בתנור כדי ליצור מרקם רך וצמיגי יותר.
בויאן בוטוליה
בויאן בוטוליה (בסרבית:Бојан Бутулија, נולד ב-23 ביולי 1979, בלגרד) הוא שחקן כדוריד סרבי. הוא משחק כיום בקבוצת הכדוריד של מכבי תל אביב ונחשב לאחד מגדולי שחקני הכדוריד הזרים ששיחקו בישראל בכל הזמנים. מספר חולצתו של בויאן בוטוליה הוא 33. בוטוליה משחק בעמדת המקשר השמאלי.
פרטיזן
בויאן בוטוליה גדל במועדון הנוער של פרטיזן בלגרד, והיה נחשב לאחד הכישרונות הגדולים של מחלקת הנוער הסרבית. בשנת 1999 הועלה בוטוליה לקבוצת הבוגרים של פרטיזן בלגרד.
הוא שיחק במועדון עד לשנת 2005. בעונת 2011 הוא חזר וזכה עם פרטיזן בלגרד בליגה הסרבית. בעונת 2018/19 בוטוליה חזר פעם נוספת לפרטיזן. בסיום העונה הוא מונה למאמן המועדון.
אחרי פרטיזן בלגרד
בשנת 2005, החליט בוטוליה שהוא עוזב את פרטיזן בלגרד לטובת הקבוצה הרומנית היצ'ם קונסטנה. בוטוליה שיחק שנתיים בקבוצה הרומנית וגביע האתגר, אך אחרי שנתיים החליט כי הגיע זמנו לעזוב לאחר שלא זכה בכלל בקרדיט וכבש רק שער אחד. לאחר שעזב את היצ'ם קונסטנה, חתם בוטוליה בספורט רטיסטה, גם היא מרומניה.
בוטוליה התקדם מאוד וכבש 134 שערים. עם ספורט רטיסטה שיחק בוטוליה בגביע האתגר ובגביע איצ'ף. כעבור 3 שנים בספורט רטיסטה, הבין בוטוליה שמעמדו קטן והוא צריך לפנות לקבוצה יותר גדולה. בוטוליה החליט לחזור לפרטיזן בלגרד ושיחק שם שנתיים וכבש 34 שערים בסה"כ.
בוטוליה זכה עם באליפות רומניה עם קונסנטה, ב-3 גביעי האתגר ו-2 גביעים עם רטיסטה. בעונת 2011 זכה בוטוליה עם פרטיזן בלגרד בליגה הסרבית.
בישראל
לאחר שנתיים בקבוצת מוצאו, פרטיזן בלגרד, בוטוליה עבר להפועל ראשון לציון ובכך העלה את מעמדו לשחקן הרכב קבוע בקבוצה. בוטוליה מחזיק בממוצע של 12 שערים למשחק והוא הכובש המצטיין של ליגת העל. ב-28 במאי 2012, נבחר בויאן בוטוליה לנבחרת העונה של ליגת העל בכדוריד. בעונת, זכה בוטוליה בתואר השחקן המצטיין של העונה, וזכה עם קבוצתו, הפועל ראשון לציון, באליפות המדינה. שבועיים לאחר סיום העונה, חתם בוטוליה במכבי תל אביב. הוא שיחק במכבי עד לשנת 2017 ולאחר עונה זו חזר לפרטיזן בלגרד
דז'ה קורדה
דז'ה קורדה, (במקור קוֹהְן (כהן), בהונגרית: Korda Dezső; 8 בינואר 1864, קישבר – 1 באפריל 1919, ציריך) היה מהנדס חשמל, יהודי-הונגרי, מעצב המכונית החשמלית הראשונה וממציא של הקבלים הסיבוביים המשתנים. (קבל משתנה הוא קבל שהקיבול שלו עשוי להשתנות באופן מכוון וחוזר באופן מכני או אלקטרוני), אביר לגיון הכבוד הצרפתי.
ביוגרפיה
דז'ה כהן נולד במשפחה יהודית בבודפשט. הוא השלים את לימודיו באוניברסיטה בבודפשט על שם פרנץ יוזף (כיום שמה אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה) ב-1885.הוא עבד בצרפת ובשווייץ: אחד ממייסדי "חברת האלקטרו-כימית של בזל" (Societe Electro-Chimie de Basel) ומנהל מפעל החשמל Société de Fives-Lilles. הוא קיבל הסמכה להוראה באוניברסיטת ציריך. תחומי פעילותו העיקריים שלו היו טכנולוגיית שידור, טכנולוגיה בתדר גבוה ומטלורגיה. הוא השיג תוצאות חלוציות בייצור של סגסוגות אלקטרו (למשל פרוסיליקון), הוא עיצב את המכונית החשמלית הראשונה. ב-13 בדצמבר 1893 קיבל פטנט על הקבל הסיבובי המשתנה (מספר 72447) בגרמניה, כך שהוא יכול להיחשב הממציא של רכיב אלקטרוטכני חשוב זה. קורדה הכין תוכניות לוויסות מימי הדנובה ועסק גם בלימודי מתמטיקה.
באפריל 1907 קיבל תואר אבירות במסדר לגיון הכבוד של הרפובליקה הצרפתית.
רולס-רויס 15 כ"ס
רולס-רויס 15 כ"ס (באנגלית: Rolls-Royce 15 hp) היא מכונית סלון, 4 מושבים, אשר יוצרה על ידי חברת רולס-רויס הבריטית בשנת 1905.
יוצרו 6 יחידות בלבד.
דגם ה"רולס-רויס 15 כ"ס" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של פריז בדצמבר 1904, כשיצורו עדיין לא הושלם, ולשיווקו החל בשנת 1905.
שורשי החברה מבוססים על חברה שהקים ב-1904 התעשיין האנגלי הנרי רויס במנצ'סטר. עוד באותה שנה הוא נפגש עם סוחר הרכב צ'ארלס רולס שהסכים לשווק את המכוניות החדשות באופן בלעדי. חברת רולס-רויס המשותפת שהייתה קרויה "רולס רויס לימיטד" נוסדה ב-15 במרץ 1906.
דגם הרולס-רויס 15 כ"ס תוכנן ועוצב על ידי הנרי רויס בשנת 1903, ויוצר בבית המלאכה של רויס ושל שותפו צ'ארלס רולס ברחוב קוק במנצ'סטר, לאחר שחתמו על הסכם איחוד ב-23 בדצמבר 1904.  הדגם שווק על ידי סוכנות C.S.Rolls & Co. הדגם הקודם ששווק על ידי השותפים ה. רויס וצ. רולס היה הרולס-רויס 10 כ"ס.
חברת רולס-רויס
חברת רולס-רויס נוסדה בשנת 1906 על ידי צ'ארלס סטיוארט רולס ופרדריק הנרי רויס. החברה הייתה קרויה "רולס-רויס לימיטד", (Rolls-Royce Limited). בשנת 1940 פיתחה החברה את מחלקת המנועים. משנת 1973 קרויה החברה: "Rolls-Royce Motors".
תרזה רייט
תרזה רייט (באנגלית: Teresa Wright; 27 באוקטובר 1918 – 6 במרץ 2005) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית שהופיעה ב-28 סרטים בשנות הארבעים והחמישים. בשנת 1942 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה כקרול בלדון בסרט "גברת מיניבר", באותה שנה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לתפקידה בסרט "גאוות היאנקים" בו שיחקה לצד גרי קופר. כמו כן שיחקה בסרטו של אלפרד היצ'קוק "צל של ספק" (1943) ובסרטו של ויליאם ויילר "שנות חיינו היפות ביותר" (1946). מסוף שנות החמישים ואילך הופיעה בסרטי וסדרות טלוויזיה עליהם זכתה בשלוש מועמדויות לפרס אמי. כמו כן הופיעה בתיאטרון על במות ברודוויי.
תולדות חייה
סמואל גולדווין גילה אותה בשעה ששיחקה בברודוויי במחזה "Life With Father" ושיבץ אותה בתפקיד אלכסנדרה, בתה של בטי דייוויס בסרט "השועלים הקטנים" ("The Little Foxes", 1941) על תפקיד בכורה זה זכתה במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. היא הייתה מועמדת לפרסי אוסקר לתפקידיה בשני סרטיה הבאים, לתפקיד הראשי ב"גאוות היאנקים" ולתפקיד המשנה ב"גברת מיניבר", בו זכתה. היא השחקנית היחידה שזכתה במועמדויות לאוסקר על שלושת הסרטים הראשונים בהם שיחקה.
בשנת 1946 הופיעה בשני תפקידים שזכו להערכה, שרלוט ניוטון ב"צל של ספק" של היצ'קוק ופגי סטיבנסון ב"שנות חיינו היפות ביותר" של ויליאם ויילר. ב-1947 כיכבה במערבון העגמומי "רדוף" עם רוברט מיצ'ם לפי תסריט של בעלה הראשון, ניבן בוש. בשנת 1950 שיחקה בסרטו של פרד זינמן "הגברים", לצד מרלון ברנדו בתפקיד הבכורה שלו. עד סוף שנות החמישים הופיעה בעוד עשרה סרטים, אך בהצלחה פחותה. ב-1957 הופיעה בסרט הסוף המאושר בבימויו של ריצ'רד ברוקס וב-1958 בסרט "השנים הסוערות" לצדה של סנדרה די. הופעתה האחרונה בקולנוע הייתה בסרט מוריד הגשם (1997).
ב-1957 הופיעה בסרט הטלוויזיה "The Miracle Worker" ("עושה הנפלאות") במסגרת סדרת "Playhouse 90" של CBS, עליו זכתה במועמדות לפרס אמי. ב-1960 זכתה במועמדות נוספת לפרס על הופעתה בסרט "סיפורה של מרגרט ברק-וייט" ("The Margaret Bourke-White Story", שעסק בחייה של הצלמת מרגרט ברק-וייט). בפברואר 1960 קיבלה שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד, אחד עבור כוכבות בקולנוע והשני עבור כוכבות בטלוויזיה. בין הופעותיה בטלוויזיה הופיעה בפרקים מתוך "אלפרד היצ'קוק מגיש" ו"בוננזה".
רייט נפטרה מהתקף לב בבית החולים של אוניברסיטת ייל בניו הייבן בגיל 86.
חייה האישיים
רייט הייתה נשואה פעמיים:
קובי נסים
ביוגרפיה
נסים רכש השכלה בתחומי התיאטרון, הספרות, הכלכלה, והמשפטים. מרבית שנות לימודיו התקיימו בתל אביב, בבית הספר היסודי גרץ, (על שם צבי גרץ), בתיכון עירוני ה', ובאוניברסיטת תל אביב.
לאחר שחרורו מצה"ל בדרגת סגן, עסק במלאכות שונות ובכלל זה בכתיבה עיתונאית. כתיבה זו כללה גם רשימות ביקורת על ספרים והצגות, ועיקרה במהלך השנים בהן היה כתב בעיתון על המשמר. שירים מפרי עטו פורסמו בכתבי העת לספרות מאזנים, "סימן קריאה", "עיתון 77", "אפיריון", "הליקון", "עכשיו", במוספי הספרות בעיתונות היומית ובאתר "ליריקה".
במקביל לעבודתו כעורך דין ומגשר עוסק נסים בכתיבת שירה, דרמה וסיפורת.
נסים חבר באגודת הסופרים העבריים.
נסים אב לשלושה: תמוז - מוזיקאית, זמרת ומלחינה, גפן - מוזיקאית ובוגרת למשפטים, ויותם.
משיריו שהולחנו
תמוז נסים, : לחן, עיבוד וביצוע השיר "אך הציפורים שבראשינו" מ"נשמת היחד", יוטיוב, 2015.
לקריאה נוספת
על "אסיר אדמה":
על "מה אני זוכר מן החומר" :
על "נִשְׁמַת הַיַּחַד" :
ניקולה מיטרוביץ'
ניקולה מיטרוביץ' (בסרבית: Никола Митровић; נולד ב-2 בינואר 1987) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר האחורי בזאלגרסגי.
קריירה
מיטרוביץ' גדל במחלקת הנוער של נפרדק קרושבץ מעיר הולדתו קרושבץ, וערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בשנת 2004. בקיץ 2007 נרכש על ידי פרטיזן בלגרד ובעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בדאבל. בעונה שלאחר מכן הושאל חזרה לנפרדק. בשנת 2009 העביר קדנציה קצרה במדי וולגה ניז'ני נובגורוד מליגת העל הרוסית, ובשנת 2010 חזר בפעם השלישית למועדון נעוריו נפרדק.
בעונת 2010/2011 הגיע להונגריה והצטרף לאויפשט. לאחר עונה אחת במדי הקבוצה, נרכש מיטרוביץ' על ידי MOL וידי, גם היא מליגת העל ההונגרית, אותה אימן באותה תקופה פאולו סוזה. בשתי העונות שלו ב-MOL וידי רשם מיטרוביץ' 7 שערים ו-14 בישולים.
לקראת עונת עבר סוזה לאמן את מכבי תל אביב. בעקבות רצונו של סוזה לצרף את מיטרוביץ', עבר השחקן בהעברה חופשית וחתם ב-4 באוגוסט 2013 על חוזה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. ב-24 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, במשחק הליגה הראשון לעונה מול הפועל עכו. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות, ובעונת זכה עמה באליפות שנייה ברציפות, וכן בגביע המדינה (פתח בהרכב בניצחון 6-2 על הפועל באר שבע במשחק הגמר) ובגביע הטוטו. ב-10 בינואר 2016 שוחרר מהקבוצה וחתם בשאנגחאי שנשין הסינית, אולם שוחרר לאחר חצי עונה.
ב-31 באוגוסט 2016 חתם מיטרוביץ' על חוזה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בבני יהודה, אך שוחרר מהקבוצה באמצע העונה. ב-23 בינואר 2017 חתם מיטרוביץ' באנורתוסיס פמגוסטה. בספטמבר 2017 חתם מיטרוביץ' בנפרדק קרושבץ קבוצת נעוריו. ב-8 בינואר 2018 חתם עד לסוף העונה עם אופציה לנוספת בויסלה קרקוב. ב-8 באוגוסט 2018 חתם בקשלה האזרית. ב-29 ביולי 2019 חזר להונגריה וחתם בזלאגרסגי.
שנות ה-40 של המאה ה-17
שנות ה-40 של המאה ה-17 היו העשור החמישי של המאה ה-17, החלו ב-1 בינואר 1640 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1649.
קלייר בישופ
קלייר בישופ (באנגלית: Claire Bishop; נולדה ב-1971) היא היסטוריונית של האמנות, מבקרת ופרופסור לתולדות האמנות במרכז CUNY, ניו יורק מאז ספטמבר 2008. בישופ ידועה כאחת התאורטיקניות המרכזיות במחקר בנושאי השתתפות קהל באמנות חזותית ובאמנות המופע. המסה שלה משנת 2004 - "אנטגוניזם ואסתטיקת יחסים", שפורסמה במגזין אוקטובר (October), עדיין מהווה ביקורת רבת השפעה על אסתטיקת יחסים. ספריה של בישופ תורגמו ליותר משמונה עשרה שפות ומאמריה מתפרסמים תכופות בכתבי עת לאמנות כגון ארטפורום (Artforum) ואוקטובר.
ילדות והשכלה
בישופ גדלה בגבול וולש, שבבריטניה, ולמדה בתיכון ולשפול (Welshpool). היא קיבלה תואר ראשון בתולדות האמנות ממכללת סנט ג'ון בקיימברידג' (St John's College) בשנת 1994 וסיימה תואר שני ותואר שלישי בתולדות האמנות ותיאוריה של האמנות באוניברסיטת אסקס (Essex University) בשנת 1996 ו -2002 בהתאמה. בישופ הייתה מורה לתיאוריה ביקורתית במחלקה לאוצרות אמנות עכשווית בקולג 'המלכותי לאמנות, לונדון מ-2001 עד 2006. לאחר מכן כיהנה כמרצה בכירה במחלקה לתולדות האמנות באוניברסיטת וורוויק, קובנטרי מ-2006 עד 2008.
חייה המקצועיים
ספרה של בישופ גיהנומים מלאכותיים: אמנות השתתפותית ופוליטיקה של ההתבוננות (2012) הוא הסקירה ההיסטורית והתאורטית הראשונה של "פרקטיקה חברתית" - אמנות השתתפותית בעלת מוטיבציה למעורבות חברתית, הידועה בעיקר בארצות הברית. בספרה, בישופ עוקבת אחר התפתחותה של אמנות המאה העשרים ובוחנת רגעי מפתח בהתכוננותה של אסתטיקה השתתפותית. סקירה זו כוללת דיונים בפוטוריזם ודאדא ; ה-Situationist International ; התרחשויות (Happenings) במזרח אירופה, ארגנטינה ופריז; תנועת האמנות הקהילתית ב -1970; וThe Artists Placement Group. בישופ מסכמת עם דיון בפרויקטים חינוכיים ארוכי טווח של אמנים עכשוויים כמו תומאס הירשהורן, טניה ברוגורה, פאוול אלת'מר ופול קהאן. ל-גיהנומים מלאכותיים: אמנות השתתפותית ופוליטיקה של התבוננות התייחסויות וביקורות רבות במגוון רחב של כתבי עת, ביניהם: Art in Ameruca, Art Journal, CAA Reviews ((College Art Association, Art Review, Art Monthly, ו- TDR: The Drama Review. בשנת 2013 זכה הספר בפרס פרנק ג'ואט מת'ר לביקורת אמנות ופרס ASAP לספרים.
בישופ היא גם מחברת הספר הקצר מוזיאולוגיה רדיקלית, או, מה עכשווי במוזיאונים לאמנות עכשווית? (2013), ובו רישומים מאת דן פרז'ובשי. הספר תורגם לרומנית, רוסית, קוריאנית, ספרדית ואיטלקית.
המחקר הנוכחי של בישופ מתייחס לאמנות חזותית ואמנות מופע עכשוויות כמדיום המאפשר לחקור את ההשפעה המשתנה של הטכנולוגיה הדיגיטלית על תשומת הלב. חלק ממחקר זה פורסם כמאמר שם 'קופסה שחורה, קובייה לבנה, אזור אפור: תערוכות מחול ותשומת לב הקהל' במגזין TDR בקיץ 2018.
איביזה (כדורגל)
יוניון דפורטיבה איביזה (בספרדית: Unión Deportiva Ibiza), הידועה בשם המקוצר איביזה, היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר איביזה באיים הבלאריים. המועדון הוקם בשנת 2015 ומשחק (נכון לעונת 2022/2023) בסגונדה דיוויסיון. האצטדיון הביתי של הקבוצה הוא קאן מיסס והוא מכיל 6,000 מקומות ישיבה. במשחקי הבית, הקבוצה משחקת במדים בצבעים תכלת ולבן, ובמשחקי החוץ במדים כחולים.
היסטוריה
המועדון הוקם בשנת 2015 במטרה להחליף את המועדון יוניון דפורטיבה איביזה-איוויסה שפורק 5 שנים קודם עקב חוב של מיליון אירו.
בשנותיו הראשונות שיחק המועדון בליגות השלישית והרביעית בספרד.
בגביע המלך הספרדי לעונת 2019/2020 הגיע המועדון לשלב 32 האחרונות אז הפסיד 1–2 לברצלונה.
בגביע המלך הספרדי של העונה שלאחר מכן הביסה הקבוצה לראשונה בתולדותיה קבוצה מהלה ליגה – ניצחון 5–2 על סלטה ויגו בסיבוב הראשון. בסיבוב השני הפסידה 2–1 לאתלטיק בילבאו בהארכה.
במאי 2021 עלתה הקבוצה לראשונה אל הליגה הספרדית השנייה.
ב־28 באפריל 2023, לאחר הפסד 1–0 לראסינג סנטנדר, הקבוצה ירדה אל הפרימרה דיויסיון RFEF (הליגה הספרדית השלישית).
שביט ויזל
שביט ויזל (נולדה ב-2 בפברואר 1990) היא דוגמנית ישראלית. מלכת היופי של ישראל לשנת 2010.
ביוגרפיה
ויזל נולדה באשקלון. אמה מרסל, עלתה ממרוקו, והיא אחות במקצועה. אביה אבי, צבר ממוצא הונגרי, והוא יועץ לעסקים. כשהייתה בת 6 עברה משפחתה עמה לקיבוץ בארי שבנגב. לה אח גדול ואחות קטנה. ויזל למדה בבית הספר התיכון נופי הבשור במגמת צילום וגרפיקה. סבתה מצד אביה היא ניצולת שואה.
שירתה בצה"ל בחיל התקשוב וכתומכת לחימה במגלן. סיימה לימודי הוראה לחינוך בגיל הרך בסמינר הקיבוצים. לפני כן, סיימה לימודי משחק מול מצלמה אצל גלית רוזנשטיין.
קריירה
בגיל 20, כחיילת, השתתפה בתחרות מלכת היופי וזכתה בתואר. לאחר זכייתה יצאה לייצג את ישראל בתחרות מיס וורלד שנערך באותה שנה בסין, אך לא העפילה לשלבים המתקדמים.
כדוגמנית צעדה על המסלול בשבועות האופנה במילאנו, בפריז, בלונדון, ובניו יורק.
היא הצטלמה לקמפיינים של בגדי ים, הלבשה תחתונה, איפור ובישום, שמלות כלה, לחברות אופנה ישראליות ולמעצבים מפורסמים בישראל ומחוצה לה, ובהם "גו אנדר", "משכית", "לי גרבנאו", "Jump", "חגית טסה", "שול", "רונן חן", "Pandora", "גוטקס", "אליאן סטולרו", "JANET & JANET", "דיסקרט", "קסטרו", "רוברטו קוואלי", "אלון ליבנה", "ריבוק" ו"ג'ורג'ו ארמני".
ב-2017 נבחרה להנחות את התוכנית "דוגמניות מבשלות" בערוץ האוכל. בנוסף, נבחרה להוביל את קמפיין מתחם האופנה של "גינדי TLV", נבחרה על ידי רות דיין לפרזנטורית של בית האופנה המיתולוגי "משכית", ונבחרה להוביל את קמפיין סדרת המשקאות החריפים של "רוברטו קוואלי".
כיכבה על השערים של כתבי העת הישראליים: "בלייזר", "נשים", "מנטה", "זמנים מודרניים", "זמנים בריאים", "פנאי פלוס", "מגזינה", וארבע פעמים ב"לאשה".
ב-2010 שיחקה בתור עצמה בתוכנית "שבוע סוף החדש" בערוץ 2 של רשת.
ב-2014 שיחקה בסרט הדרמה הרומנטית "כביש 40 דרום" בבימויו של אלדד בוגנים.
מאז 2019 שימשה ככתבת חוץ בתוכנית "על הסט עם נועה תשבי" בערוץ החיים הטובים.
חיים אישיים
מאז 2022 היא מתגוררת בעדנים.
ב-24 במרץ 2016, נישאה ליזם והמוזיקאי אוהד בן-נון (השתתף ב"דה וויס"). במרץ 2022 נולדה בתם.
עונת 2021 בגביע סודאמריקנה
עונת 2021 בגביע הסודאמריקנה היא העונה ה-20 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון צפוי להתקיים ב-16 במרץ 2021 ומשחק הגמר יערך ב-6 בנובמבר 2021, הטורניר יהיה הראשון בפורמט החדש, הגביע יורחב מ-54 קבוצות ל-56 קבוצות, בשלב הראשון יתמודדו 32 קבוצות מ-8 מדינות שאינן ארגנטינה או ברזיל על פי מדינות, שתי מעפילות מכל מדינה (סה"כ 16 קבוצות) יעפילו לשלב הבתים ויצטרפו ל-12 הנציגות מארגנטינה ומברזיל (6 מכל מדינה) וארבע המודחות במוקדמות גביע ליברטדורס, קבוצה אחת מכל בית תעפיל אליהן תצטרפנה 8 הקבוצות שייסמו במקום השלישי בשלב הבתים של גביע ליברטדורס. המנצחת בגמר תזכה להשתתף בעונה הבאה בשלב הבתים של טורניר גביע ליברטדורס, תתמודד עם הזוכה בגביע הליברטדורס.
שלב המוקדמות
בשלב הראשון, כל מפגש ישוחק פעמיים במסגרת בית וחוץ. אם התוצאה במפגש הייתה תיקו, שערי החוץ הם אלו שקבעו את העולה לשלב הבא. אם עדיין התוצאה הייתה תיקו, הקבוצות לא יכנסו להארכה, אלא ישירות לפנדלים.
שלב הבתים
32 קבוצות לוקחות חלק בשלב הבתים, 16 קבוצות העפילו משלב הפלייאוף ו-16 קבוצות הצטרפו בשלב זה.
פיציגין (משחק כדור)
היסטוריה
בשנת 1908 חזרה קבוצה של סטודנטים קרואטים מלימודיהם בפראג אל העיר ספליט שבקרואטיה. הם הביאו איתם את משחק הכדורמים הלא אופייני למקום. כשניסו לשחק את המשחק בחוף בצ'ביצה שבספליט הם נוכחו להבין שגובה מי הים רדוד מכדי שיצליחו. ניסיונותיהם העיקשים לשחק הובילו לכך שהם פיתחו את הפיציגין כתוצר לוואי של פולו המים.
מיקום
הפיציגין יכול להיות משוחק בחוף ים עם מים רדודים שאין בו אבנים או סלעים.
מטרת המשחק
התנאים האופטימליים למשחק הם כאשר חמישה שחקנים משתתפים, אם כי ניתן גם יותר. במהלך המשחק השחקנים נעמדים במעגל, כשהם במרחק ניכר האחד מהשני. כעת עליהם להתמסר ביניהם בכדור, מותר להם להכות בו עם כף היד בלבד, מבלי לתפוס את הכדור ומבלי לאפשר לו ליפול אל המים.
ניקוד
משחק הפיציגין משוחק ללא נקודות, אלא רק במטרה ליהנות. למרות זאת, המשחק דינאמי מאוד ומרהיב עין היות שהשחקנים נאלצים לא אחת לזנק אל עבר הכדור. מאחר שהמשחק נערך בתוך מים ללא אבנים אז החשש מפציעות יורד.
הכדור
כדור הפיציגין הוא למעשה כדור טניס שעובר שני שלבים: קילוף ושפשוף. שני השלבים הללו מורידים ממשקל הכדור והופכים אותו למהיר וקופצני הרבה יותר, דבר שבהכרח משפיע על הדינמיות של המשחק.