cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ואי ברטון
סגנון משחק
ברטון תואר כשחקן קשוח עם תיקולים חזקים, סגנון משחק שבא לידי ביטוי בכמות העבירות הגבוהה שביצע במשך הקריירה שלו. הוא קיבל 39 כרטיסים צהובים ושלושה כרטיסים אדומים בתקופתו במנצ'סטר סיטי. הסגנון הפיזי הזו בוקר לעיתים על ידי קווין קיגן בטענה שהיה מוגזם. אף על פי כן, "אופטה סטטיסטיקות" דירגה את ברטון כאחד מעשרת השחקנים עם התיקולים הטובים ביותר בפרמייר ליג בעונת 2004/05.
חיים אישיים
ברטון ידוע במזגו החם שהביא אותו לעיתים לעימותים על המגרש ומחוצה לו. הוא נודע כאדם על הצהרת דעותיו בציבור, מאפיין אישיות שהוא מייחס לאזור הקשה בו גדל. מראיינים תיארו אותו כאדם פתוח ושאפתן שיודע לבקר את עצמו.
בתקופת מבצע צוק איתן פרסם בטוויטר הודעה אנטי ישראלית שבה כתב "ההתקפה על בית הספר בבית חאנון היא בלתי נסבלת. הפסיקו להרוג ילדים בעזה. אם זה היה קורה בכל מקום אחר מלבד ישראל, המערב כבר היה מתערב. זה לא יכול להמשיך. ילדים חפים מפשע נטבחים. חייבים לעצור את זה. כיצד אלוהים יכול לשבת בצד ולצפות בזה? או אפילו לגנות את זה? האם זה חלק מהתוכנית הגדולה שלו? זו לא מלחמה, אלה רק ילדים חפים מפשע. מדובר בטיהור אתני".
חברו לשעבר לקבוצה, יוסי בניון, מיהר להגן על מדינתו כשהגיב ל"ציוץ": "חברי, ישנם דברים שלא משתנים, היית טיפש ותישאר טיפש כל חייך. מביך".
ברטון הוא אחד מהפטרונים של קרן טמסין גאלבין, קרן צדקה שנועדה לתמוך באנשים עם בעיות התמכרות ללא תמיכה פיננסית. לאחר שהתרשם מהגישה של ברטון בזמן שהיה בקליניקה לספורט, מינה אותו טוני אדמס לתפקיד זה. כיום הוא נוטל חלק בקמפיין שנועד להרחיק ילדים מצרות על ידי הגברת העניין שלהם בדיג. בנוסף, הוא לקח חלק במשחק קריקט שבו בהשתתפות סלבריטאים שמטרתו לעזור לממן יחידת שיקום לילדים בבית חולים במנצ'סטר.
הוא חבר טוב של המתאגרף ריקי הטון, ובעבר נסע לארצות הברית בשביל לתמוך בו בקרב. חבר טוב נוסף שלו הוא חבר להקת אואזיס, נואל גלאגר.
ברטון יצא באופן קבוע עם הדוגמנית אמנדה הרינגטון.
במאי 2005 מצא את עצמו במרכזו של אירוע שנוי במחלוקת מחוץ לכדורגל כאשר שבר את רגלו של הולך רגל בן 35 בזמן שנסע במכונית במרכז העיר ליברפול ב-2 בבוקר. הוא גם נעצר על חשד לתקיפה וגרימה לנזק אחרי שכביכול התווכח עם נהג מונית בליברפול בזמן שהלך למלונו אחרי משחק ב-13 במרץ 2007. ב-27 בדצמבר 2007, ברטון נעצר שוב בחשד לתקיפה באזור רחוב הכנסייה במרכז העיר ליברפול לאחר מאורע שהתרחש ב-5:30 בבוקר. הוא הואשם מאוחר יותר בתקיפה ושימוש באלימות, ונאלץ לעמוד לדין. הוא נעצר ב-28 בדצמבר מכיוון שביצע את הפשע כאשר היה משוחרר בתנאי על שתי תקיפות קודמות. השופט ציין "אני חייב לשקול גם את ביטחון הציבור - אתה הצלפת ללא אבחנה".
אחיו למחצה, מייקל ברטון, נשפט ל-17 שנות מאסר על מעורבותו ברצח על רקע גזעני של אנטוני ווקר בשנת 2005. ג'ואי ברטון פנה באופן ציבורי לאחיו וביקש ממנו שיבוא לקראת המשטרה ויעזור להם לחקור את התקיפה, וכן קרא מספר פעמים למייקל, בהם שאל על מעורבותו במאורע:
הרפובליקה של קונגו במשחקים האולימפיים לנוער
הרפובליקה של קונגו משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מהרפובליקה של קונגו לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מהרפובליקה של קונגו היא בעיקר סמלית.
משחקי הקיץ
המשלחת הראשונה של הרפובליקה של קונגו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחת התחרתה בענפים אתלטיקה, היאבקות, טאקוונדו וטניס שולחן אולם לא הגיעה להישגים משמעותיים וסיימה במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שמונה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפים והייתה המשלחת הגדולה ביותר שהרפובליקה של קונגו שלחה עד כה. המשלחת התחרתה בענפים אתלטיקה, בדמינטון, היאבקות, טניס שולחן וכדורעף חופים אך לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים והשתתפותה היא סמלית.
סוואמי ויווקאננדה
סוואמי וִיוֵוקָאנַנְדַה (מסנסקריט: स्वामी विवेकानन्द; Swami Vivekānanda; בבנגלית:, Shami Bibekānondo; 12 בינואר 1863 – 4 ביולי 1902) היה אחד מהמאסטרים הגדולים של היוגה, והראשון שהשפיע בצורה משמעותית על הפצת היוגה בעולם המערבי. בספרו "רָאגַ'ה יוֹגַה" – אחת הקלאסיקות החשובות על הרבדים העמוקים של תורת היוגה – הסביר בבהירות ובחדות את המסתורין של תורת היוגה.
ביוגרפיה
נולד בשנת 1863 בכלכותה בשם נארדראנט ("נארן") דאטא (Narendranath Datta) לעורך דין שעבד בבית המשפט של כלכתה, למשפחה השייכת לרובד הנמוך של ברהמינים ומתפרנסת באופן מסורתי מהעתקת כתבי יד. בשם "ויווקאננדה" החל להשתמש לפני שנסע לארצות הברית. באמצע שנות העשרה לחייו החל ללמוד בקולג' של כלכותה. הוא הצטרף לתנועת ברהמו-סמאז' – תנועה של הינדואיזם מודרני שעיקריה התכחשות לפולחנים הקדומים ולכהונת התרמית, שחרור נשים וביטול נישואי ילדים. במהרה עזב את הקבוצה.
ויווקאננדה הציג את ההינדואיזם כמכוון אל האחדות בין הנשמה הלכאורה פרטית של האדם והאלוהות האחת הכללית. לדעתו, כל הדתות מובילות אל האיחוד השלם והמוחלט בין הנשמה לאלוהות האחת. בפרלמנט הוא פנה אל הנוכחים במשפט הידוע "אחי ואחיותיי באמריקה" אשר הדהים את הקהל שמחא כפיים בהתלהבות. לאחר פרלמנט הדתות הרצה במקומות שונים בארצות הברית והפיץ את גרסתו ליוגה ולפילוסופיה הודית. לבקשת תלמידיו ייסד את ארגון הוודאנטה הראשון באמריקה. הוא קיבל שתי הצעות עבודה, אחת לשמש יושב ראש החוג לפילוסופיה מזרחית באוניברסיטת הרווארד והצעה דומה מאוניברסיטת קולומביה אך דחה את שתי ההצעות באומרו שכנזיר הוא לא יכול להקדיש את עצמו לעבודה כזו. הוא שב להודו ונפטר ב-4 ביולי 1902. ביקורו של ויווקאננדה בארצות הברית וההרצאות שלו על פילוסופיית הוודאנטה ושיטות היוגה השונות איפשרו בפעם הראשונה לאנשים במערב להציץ לתוך תוכני הלימוד של הרישים הגדולים של הודו.
קמרזאורוס
קמרזאורוס (שם מדעי: Camarasaurus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת קמרזאוריים שהיה נפוץ באמריקה הצפונית בשלהי תור היורה בגיל היורה עליון, כ-155 עד 145 מיליון שנה לפני זמננו.
תיאור
קמרזאורוס היה הזאורופוד הנפוץ ביותר בזמנו וגם השתמר היטב. נתגלו מאובנים רבים של קמרזאורוס כולל כתריסר שלדים כמעט שלמים ואף גולגולות במצב טוב (דבר די נדיר עבור זאורופודים).
הקמרזאורוס היה זאורופוד בינוני. אורכו המרבי של המין הנפוץ ביותר C. lentus היה 15–18 מטר ומשקלו פחות מ-15 טון. המין הגדול ביותר, C. supremus, הגיע עד לאורך של 23 מטר ומשקל מרבי של עד 47 טון.
הגולגולת של קמרזאורוס הייתה דמוית קופסה ריבועית מעוגלת וחזיתה מקושתת במקצת. החוטם היה קהה. בגולגולת היו מספר פתחים גדולים, שנועדו לא רק לעיניים אלא גם לאף (שהיה כנראה גדול במיוחד). שיניו היו דמויי אזמל ומוקמו לאורך הלסת. הן היו חזקות ומוצקות יותר משיני הדיפלודוקיים ולכן משערים שאכל חומר צמחי קשה יותר.
כדי להפחית ממשקלו, חוליות רבות היו חלולות ובתוכן היו שקי אוויר המחוברים לריאות. מאחר שבעת גילוי הקמרזאורוס אפיון זה לא היה ידוע בקרב הפלאונטולוגים הוא נחשב למשהו ייחודי ונתן לו את שמו Camarasaurus - "לטאה בעלת תאים".
פלאוביולוגיה
על סמך מספר שלדי קמרזאורוס שנמצאו יחדיו הפלאונטולוגים משערים שקמרזאורוס חי במשפחות או בעדרים. נתגלו גם קיני קמרזאורוס, ובהם הביצים המסודרות בטור ולא באופן מעגלי נאה ומוקפד כמו בדינוזאורים אחרים. ככל הנראה, הקמרזאורוס לא טיפל בצאצאיו.
בעבר סברו הפלאונטולוגים שקמרזאורוס בלע חלוקי קיבה (גסטרוליתים) כדי שיעזרו לו לטחון את המזון בתוך הקיבה. כיום הנטייה היא לשלול סברה זו. קמרזאורוס כנראה לעס במידה מסוימת את המזון בשיניו החזקות ולעיכול בקיבה עזרו חיידקים וחד-תאיים אחרים שפירקו את התאית וחומרים אחרים. מאחר שקמרזאורוס אכל צמחים קשים יותר מאשר הדיפלודוקיים הם יכלו לחלוק את אותו בית גידול מבלי להתחרות ביניהם.
גלאקטיקוס
גלאקטיקוס (בספרדית: Galácticos, כוכבי על) הוא כינוי לכדורגלנים מוכרים שנרכשו במהלך תקופת ה"גלאקטיקוס" על ידי מועדון הכדורגל הספרדי ריאל מדריד, בתקופת נשיאותו הראשונה של פלורנטינו פרס. בין השנים 2000 ל-2006 רכש המועדון לפחות "גלאקטיקו" אחד בקיץ של כל שנה. עידן הגלאקטיקו השני של המועדון החל ב-2009 עם חזרתו של פרס לנשיאות, והוא נחשב למצליח יותר מהעידן הראשון הן מבחינה כלכלית והן מבחינת הישגים. המונח משמש כיום לעיתים קרובות במובן כללי יותר עבור כוכבי כדורגל המשחקים בקבוצה אחת.
המונח עצמו טעון הן במשמעויות חיוביות והן בשליליות. בתחילה הוא שימש כדי להדגיש את גדולת החתמת כוכבי העל ובניית קבוצה ברמה עולמית, אך מאוחר יותר משך המונח קונוטציה שלילית יותר: גלאקטיקו הפך לשם נרדף לפרימדונה ולעג למדיניות ההעברות ולקבוצה שנבנתה בעקבותיה, בעקבות תפיסה תקשורתית שהמדיניות בריאל של תחילת שנות ה-2000 לא הצליחה לספק את ההצלחה הצפויה.
המונח משמש מדי פעם לתיאור קבוצות אחרות, הן בכדורגל והן בענפי ספורט אחרים, שמנהיגות מדיניות דומה.
מקורות
אף על פי שהמונח זכה לפופולריות בעיקר בשנות ה-2000, מקורותיה של מדיניות הגלאקטיקו מגיעים עד שנות ה-50 וה-60, כאשר נוסדה לראשונה על ידי נשיא המועדון סנטיאגו ברנבאו. ברנבאו החתים מספר כוכבים תמורת סכומים גבוהים בזמן קצר, כמו אלפרדו די סטפנו, פרנץ פושקש, רמון קופה, חוסה סנטמריה ופרנסיסקו חנטו. הרכישות הללו אפשרו לריאל מדריד ליהנות מהדומיננטיות הגדולה ביותר בהיסטוריה שלה, וזכייה ב-12 אליפויות לה ליגה ושישה גביעי אירופה.
מדיניות הגלאקטיקוס התהפכה בסוף שנות ה-80, אז תפסה תאוצה בריאל מדריד מדיניות הקווינטה דל בייטרה, במסגרתה שיחקה הקבוצה כדורגל פיזי יותר ופחות מושך, ושמה דגש מוגבר על ייצור שחקני בית כמו מיצ'ל. גם אז זכתה ריאל להצלחה, וזכתה בחמש אליפויות לה ליגה ובשני גביעי אופ"א.
דובדבני וקובץ' (סדרת טלוויזיה)
דובדבני וקובץ' היא סדרה קומית, אשר שודרה בערוץ 2 בשידורי קשת בשנים 2011-2012, בהתחלה כחלק מרצועת הלילה של "ביפ" ולאחר מכן כחלק מלוח השידורים הרגיל של הזכיינית. הסדרה עוקבת אחרי דובדבני וקובץ', חברי ילדות שגרים יחד באותה דירה ועובדים בגלידריית "הפינה של אבי". יוצרי הסדרה הם ליאור דובדבני, אילן קובץ' ואופיר לובל. הסדרה שודרה בימי שישי ושבת וזכתה להצלחה הן מבחינת ביקורות והן מבחינת רייטינג, שהגיע לממוצע של 16%. פרק הבכורה של העונה השנייה השיג רייטינג של 19%.
שיר הפתיחה של הסדרה, "חברה", מבוצע על ידי אלון לנדא.
גלאקטיקוס
עידן הגלאקטיקו הראשון
מספר שחקנים אחרים נחשבו לעיתים קרובות לחלק ממורשת הגלאקטיקוס בשל השפעתם על הקבוצה, למרות שהוחתמו טרם תקופתו של פרס, או היו בוגרי מחלקת הנוער. שחקנים אלו כללו:
דובדבני וקובץ' (סדרת טלוויזיה)
רקע כללי
עלילת כל פרק בסדרה סובבת סביב חייהם של דובדבני (ליאור דובדבני) וקובץ' (אילן קובץ') - שני חברי ילדות בני 31 שגרים בשותפות בדירה שכורה בתל אביב אשר עובדים יחדיו בגלידריה. הם חיים וחווים את העיר הגדולה כמו כל הרווקים המגניבים והעצמאיים, רק שהם ממש לא מגניבים וממש לא עצמאיים. למעשה מדובר בשני לוזרים, ללא כל שאיפות להתפתחות אישית. בעונה השנייה השניים מתחילים לעבוד כמאבטחים במתחם התוכנית "האח הגדול", בתקווה להשתתף בתוכנית עצמה.
גלאקטיקוס
2000–2006: נשיאותו הראשונה של פרס
למרות שתחת נשיאותו של לורנסו סאנס זכתה ריאל מדריד בשני גביעי אירופה ב- וב-, סאנס הפסיד בניסיון שלו להמשיך בכהונתו לפרס, שניצח עם הבטחה למדיניות העברות חדשה ואגרסיבית יותר והחתמות חדשות יקרות, במיוחד לואיש פיגו מהיריבה ברצלונה.
לאחר מכן מכר פרס את מגרש האימונים של המועדון, סיודאד דפורטיבו, תמורת 480 מיליון אירו, מה שאיפשר לריאל להחזיר חובות ולבנות מתחם אימונים חלופי זול יותר. המכירה גם איפשרה שימוש בכספים משמעותיים יותר להעברת שחקנים. העסקה למכירת המתחם נחקרה מאוחר יותר על ידי האיחוד האירופי בחשד לפגיעה בתחרות, אך לא הוגשו כתבי אישום.
לאחר רכישת פיגו תמורת 62 מיליון אירו, שיא העברות עולמי אז, ביקש פרס לקנות לפחות כוכב-על עולמי (המכונה גלאקטיקו) בכל קיץ. השיא נשבר שנה לאחר מכן ברכישת זינדין זידאן מיובנטוס תמורת 75 מיליון אירו. לאחר דרישה לשילוב שחקנים מקבוצת הנוער עם מינויו של המאמן ויסנטה דל בוסקה, המדיניות זכתה לכינוי זידאנים ופאבונים (Zidanes y Pavones), כשהשם מתייחס לזידאן ולפרנסיסקו פאבון שגדל באקדמיית הנוער של המועדון: הרעיון היה להחתים כוכב גדול אחד בשנה, ולקדם שחקני נוער.
פרס רצה להחתים גם את הקשר ההתקפי האיטלקי של רומא, פרנצ'סקו טוטי, אך זה דחה את ההצעה מתוך נאמנות למועדון האיטלקי, בו שיחק כל הקריירה.
הצלחה ראשונית
הצלחה מיידית של השיטה הגיעה לאחר מכן במשך שלוש עונות, כאשר ריאל זכתה בלה ליגה בשנים ו-, וזכתה בליגת האלופות ב-, כאשר זידאן הבקיע את שער הניצחון בגמר. לאחר הזכייה באליפות הליגה ב-2003 צירפה ריאל מדריד את הקשר האנגלי דייוויד בקהאם ממנצ'סטר יונייטד תמורת 35 מיליון אירו. מעמדו של בקהאם ככדורגלן ברמה עולמית, בנוסף לנישואיו המתוקשרים עם כוכבת הפופ ויקטוריה אדמס, הביאו לכך שהמועדון צבר פוטנציאל פרסומי גדול ברחבי העולם, במיוחד באסיה. על ידי קידום נוסף של שחקני העל האחרים בקמפיינים שיווקיים שונים ביבשת, המועדון הפך למועדון העשיר בעולם מבחינת הכנסות בשנים 2005–2006.
למרות הציפיות להמשך הדומיננטיות בתחרות המקומית והאירופית, המועדון לא הצליח לזכות באף תואר בשלוש העונות הבאות. ריאל הודחה מוקדם בליגת האלופות, ברבע גמר ובשמינית הגמר ב- וב-. באותה תקופה, ברצלונה זכתה בשתי אליפויות ליגה רצופות ב- וב-, יחד עם זכייה בליגת האלופות ב-2006.
סיבות לכישלון
מספר סיבות הוצעו בתקשורת לכישלון מדיניות הגלאקטיקוס:
סוף העידן הראשון
ביצועי הקבוצה על המגרש הגיעו לשפל בעונת 2005/06, כשהודחה מליגת האלופות בידי ארסנל בשמינית הגמר מבלי להבקיע שער בשלב הנוקאאוט. למרות ההחתמות החדשות, שכללו את ז'וליו בפטיסטה (24 מיליון אירו), רוביניו (30 מיליון אירו), וסרחיו ראמוס (27 מיליון אירו), ריאל אשמה תוצאות רעות, כולל הפסד 0–3 ב לברצלונה בסנטיאגו ברנבאו בנובמבר 2005. מאמנה של מדריד, ונדרליי לושמבורגו, פוטר חודש לאחר מכן ומחליפו היה חואן רמון לופז קארו. תקופה קצרה של מומנטום טוב נעצרה בפתאומיות לאחר שמדריד הפסידה במשחק הראשון בחצי גמר גביע המלך 2006 בתוצאה 6–1 לריאל סרגוסה, תבוסה שכמעט התהפכה עם ניצחון ביתי 4–0. לאחר מכן התפטר פרס מתפקיד נשיא המועדון ב-27 בפברואר 2006, והוחלף בידי רמון קלדרון.
עונת 2006/07 נחשבת לעונה האחרונה של עידן הגלאקטיקוס הראשון. פאביו קנבארו ורוד ואן ניסטלרוי הובאו תמורת סכום משותף של 21 מיליון אירו, בעוד זידאן ורונאלדו עזבו שניהם, כשהראשון פרש בכלל מכדורגל. ההעברות שהביאו את ואן ניסטלרוי וקנבארו לריאל בלטו בכך שהושקעה בהן פחות תשומת לב תקשורתית ושיווקית. קנבארו היה קפטן אלופת העולם הטרייה איטליה במונדיאל 2006, אבל עזב את יובנטוס לאחר שירדה לסרייה ב', בעוד ואן ניסטלרוי עזב בשל חוסר אהדה במנצ'סטר יונייטד. שתי ההחתמות נתפסו כנחוצות לקבוצה, שחסרה יציבות הן בהתקפה והן בהגנה בעונה הקודמת.
לאחר עזיבתו של פרס, מינה קלדרון את פאביו קאפלו למאמן. קאפלו איזן את הקבוצה והתרחק מגישת הגלאקטיקוס שננקטה בעבר, והדיח את בקהאם מההרכב הפותח במהלך שהכה גלים בתקשורת, בגלל כושר לקוי וחוסר יכולת להשתלב באחד עשר הפותחים. עם זאת, בקהאם הוחזר להרכב במהלך המחצית השנייה של העונה, ונחשב על ידי רבים כאחד השחקנים הטובים ביותר של ריאל מדריד באותה תקופה. ההופעה של הקבוצה באותה עונה בליגת האלופות עדיין איכזבה, והיא הודחה בידי באיירן מינכן בשמינית הגמר בשל חוק שערי חוץ: ריאל ניצחה 3–2 במשחק הראשון בבית, אך הפסידה במשחק החוץ 1–2. בזירה המקומית הקבוצה סוף סוף עקפה את ברצלונה וזכתה בלה ליגה, אך קאפלו פוטר בסיום העונה.
המסמר האחרון בארון של עידן הגלאקטיקו הראשון הוא עזיבתו של בקהאם לקבוצת ה-MLS לוס אנג'לס גלאקסי בסיום עונת 2006/07. חוזהו של בקהאם היה אמור להסתיים לאחר אותה עונה וקלדרון העדיף להאריך לו אותו, אולם בקהאם היה מתוסכל בגלל היחס אליו וספסולו על ידי קאפלו. בקהאם היה האחרון מבין ארבעת הגדולים שעזבו את ריאל, כאשר פיגו הצטרף לאינטר מילאנו שתי עונות לפני כן, זידאן פרש אחרי מונדיאל 2006 ורונאלדו עבר למילאן חצי עונה לפני עזיבתו של בקהאם. קאפלו הוחלף בידי ברנד שוסטר, שהוביל את הקבוצה לזכייה השנייה ברציפות בלה ליגה ב- ולזכייה ב ב-2008. עם זאת, מדריד המשיכה להיכשל בליגת האלופות עם שתי הדחות רצופות בשמינית הגמר, ולא הצליחה לייצר יציבות גם בזירה המקומית, עם הדחות מוקדמות בגביע המלך.
שחקני עידן הגלאקטיקוס השני (2009–2018)
מספר שחקנים אחרים נחשבו לעיתים קרובות לחלק ממורשת הגלאקטיקוס בשל השפעתם על הקבוצה, למרות שהוחתמו טרם תקופתו של פרס, או היו בוגרי מחלקת הנוער. שחקנים אלו כללו:
רקע: עונת 2008/09
בעונת 2008/09 עמדה ריאל מדריד בצל יריבתה הגדולה ברצלונה, שהשלימה את טרבל, כולל זכייה בלה ליגה בפער גדול של תשע נקודות. ריאל שוב הושפלה בסיבוב הנוקאאוט הראשון של ליגת האלופות על ידי ליברפול, כשספגה הפסד 1–0 בסנטיאגו ברנבאו ותבוסה 4–0 באנפילד. התבוסה הובילה לעונה החמישית ברציפות בה הודחה ריאל בשמינית הגמר, והקבוצה לא עלתה לרבע הגמר מאז 2004. זאת ועוד, ריאל הפסידה בשני משחקי הקלאסיקו והודחה מגביע המלך על ידי קבוצת ריאל יוניון מהליגה השלישית. הקבוצה ספגה ביקורות ולעג נרחבים בעיתונות. המאמן ברנד שוסטר פוטר באמצע העונה, כאשר הקבוצה נמצאת בירידה ניכרת למרות המאמצים של חואנדה ראמוס, ששמר את ריאל בתמונת האליפות עם 19 ניצחונות רצופים וקיצץ את הפער מברצלונה, שעמד בתחילה על 12 נקודות, לשש בלבד. אך המומנטום של ריאל שוב נעצר כשברצלונה הביסה את ריאל 2–6, כאשר ליונל מסי, צ'אבי ותיירי הנרי מככבים.
בנוסף, נשיא המועדון רמון קלדרון התפטר בינואר 2009 בעקבות האשמות בשחיתות ולאחר שלא הצליח להשיג העברות בולטות.
עונת 2009/10
התפטרותו של קלדרון הביאה לבחירות לנשיאות באמצע 2009, והחזירה את פלורנטינו פרס לנשיאות. פרס שוב התחייב לצאת למסע רכש כדי להחזיר את המועדון לדומיננטיות אירופית ומקומית, בעיקר עם התחייבויות לנסות להחתים את שחקנה של מילאן, קאקה. 24 שעות בלבד לאחר היבחרו, מינה פרס את מנואל פלגריני למאמן. לאחר ספקולציות רבות שקשרו אותו למועדון, קאקה הוחתם במועדון תמורת שיא העברות עולמי דאז של 56 מיליון לירה שטרלינג ב-9 ביוני 2009.
ב-11 ביוני חשפה מנצ'סטר יונייטד שהיא קיבלה הצעת ענק מריאל על סך 80 מיליון ליש"ט (שיא עולמי חדש) עבור הפורטוגזי כריסטיאנו רונאלדו. יונייטד נתנה לריאל עד 30 ביוני להשלים את העסקה, וב-26 ביוני חתמו ריאל מדריד ויונייטד על ההסכם הסופי להעברת רונאלדו, שנכנס לתוקף ב-1 ביולי. באותו יום, אושר כי אולימפיק ליון קיבלה הצעה ממדריד עבור כרים בנזמה. ב-29 ביולי 2009 פורסם כי ריאל וליברפול הגיעו להסכם על העברתו של אלברו ארבלואה למועדון הספרדי תמורת תשלום של 4 מיליון אירו, אותו סכום שליברפול שילמה לריאל עבור השחקן בינואר 2007. ארבלואה חתם על חוזה לחמש שנים במדריד.
ב-4 באוגוסט, ריאל מדריד קנתה עוד שחקן מליברפול, הפעם צ'אבי אלונסו הגיע לסנטיאגו ברנבאו תמורת תשלום של 34 מיליון אירו. שחקנים נוספים שהגיעו למועדון היו ראול אלביול, אסקיאל גאראי ואסטבן גראנרו. אנטוניו אדאן הפך לשוער השלישי של הקבוצה, לאחר שהועלה ממחלקת הנוער. המאמן החדש מנואל פלגריני היה נתון בלחץ כבד לספק הצלחה מיידית בעקבות ההחתמות לפני העונה. בשנתם הראשונה, חברי העידן השני של הגלאקטיקוס לא הצליחו לזכות באף תואר. הם הובסו 4–0 מול אלקורקון בגביע המלך (בסופו של דבר הפסידו 4–1 בסיכום), מה שזכה לכינוי אלקורקונזו (Alcorconazo), ולאחר מכן הודחו מליגת האלופות בשמינית הגמר זו השנה השישית ברציפות (הפסידו לליון 2–1 בסיכום הכללי). לאחר ההדחות הללו קיבל פלגריני אולטימטום מנשיא המועדון פרס שריאל תצטרך לזכות בלה ליגה או שהוא יפוטר. בסיום העונה המקומית, ריאל מדריד קבעה שיא מועדון של 96 נקודות, עם 31 ניצחונות ו-102 שערים, אך בכל זאת סיימה במקום השני בלה ליגה לאלופה המכהנת ברצלונה.
ריאל מדריד שוב סבלה מהחלטות רעות בחלון ההעברות, שכן וסלי סניידר ואריין רובן, שהועברו לאינטר מילאנו ובאיירן מינכן בהתאמה ולא הוחתמו במועדון מפני שנחשבו מיותרים, מילאו כל אחד תפקידי מפתח בהגעתן של קבוצותיהם לגמר ליגת האלופות 2010 בסנטיאגו ברנבאו.
עונת 2010/11
לאחר שריאל לא זכתה באליפות ב-2009/10, מנואל פלגריני אכן פוטר וז'וזה מוריניו מונה למאמן. עוד לפני שהסתיימה עונת 2009/10 הקבוצה חיזרה באופן פעיל אחרי מוריניו, שאימן את אינטר מילאנו לזכייה בליגת האלופות, כולל ניצחון בחצי הגמר על ברצלונה (מה שמנע ממנה לזכות בליגת האלופות באצטדיונה הביתי של ריאל ) בדרך להשגת טרבל יבשתי. מוריניו שוחרר על ידי אינטר, שקיבלה חבילת פיצויים שוברת שיאים, ב-27 במאי 2010.
למרות היותו מאמן ולא שחקן, מוריניו כונה לעיתים קרובות גם הוא "גלאקטיקו". הוא היה מבוקש כמאמן בשל הצלחותיו בעבר, לאחר שרק בתחילת הקריירה שלו הוביל את פורטו הלא-מפוארת לשתי אליפויות אירופה רצופות, ואז הוביל את צ'לסי ואינטר חסרות-ההישגים להצלחות מקומיות ויבשתיות. בעוד ריאל מדריד רצתה להפוך את הגעתו לטירוף תקשורתי, מוריניו הטיל וטו על תוכניות המועדון שכללו לכאורה מסע ענק ברחובות מדריד או בהצגה של חולצה לבנה ענקית על פני המגרש. פלורנטינו פרס נעדר במהלך ההצגה הצנועה שהודיעה על מינויו של מוריניו. רק המנכ"ל חורחה ולדאנו, העיתונאים ומוריניו נכחו בה.
ריאל מדריד המשיכה את מסע ההחתמות שלה עם רכישות השחקנים אנחל די מריה, סרחיו קנאלס, פדרו לאון, ריקארדו קרבאליו, סאמי ח'דירה ומסוט אוזיל. ח'דירה ואוזיל מילאו בקיץ שלפני העונה תפקידי מפתח בהגעה של נבחרת גרמניה למקום השלישי במונדיאל 2010. ב-20 באפריל 2011 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בעידן הגלאקטיקוס השני, לאחר ניצחון 1–0 על ברצלונה בגמר גביע המלך, כאשר כריסטיאנו רונאלדו הבקיע את השער המכריע בתוספת הזמן. ריאל גם הצליחה לעבור את שמינית הגמר בליגת האלופות לראשונה מזה שבע שנים, והגיעה לחצי גמר עונת בו הפסידו לאלופה לבסוף ברצלונה. בלה ליגה, ריאל סיימה כסגנית לבארסה עם 92 נקודות, כשהבלאנקוס מובסים 0–5 במחזור ה-13 ומסיימים בתיקו 1–1 במחזור ה-32, ובכך השיגו את הנקודה הראשונה שלהם בששת משחקי הליגה האחרונים מול הבלאוגרנה.
במאי 2011 מונה הגלאקטיקו לשעבר זינדין זידאן לג'נרל מנג'ר של המועדון, ולדאנו.
עונת 2011/12
בעונת זכתה ריאל מדריד באליפות ספרד ה-32 שלה בניצוחו של ז'וזה מוריניו, עם שיאי ליגה של 100 נקודות, 121 שערים, הפרש שערים של +89 והכי הרבה ניצחונות חוץ לעונה בלה ליגה. רגע המפתח היה הניצחון 2–1 על בארסה בקאמפ נואו ב-21 באפריל, ההפסד הביתי הראשון של ברצלונה בעונה, שהגדיל את היתרון של ריאל מדריד בטבלה לשבע נקודות כשנותרו ארבעה משחקים לסיום, והוביל לכך שהבלאוגרנה, ברשות המאמן פפ גוארדיולה, איבדה את תואר הליגה. בליגת האלופות הגיעה הקבוצה לחצי הגמר, שם התמודדה מול באיירן מינכן (בניהולו של יופ היינקס, שהוביל בעבר את ריאל מדריד לזכייה בליגת האלופות ב-1998). הבלאנקוס הפסידו במשחק הראשון 1–2 וניצחו במשחק השני 2–1 בבית (כששחקן העבר של ריאל מדריד, אריין רובן, כובש פנדל כדי להשוות את התוצאה בסיכום). באיירן ניצחה 3–1 בדו-קרב הפנדלים, בו הבעיטות של כריסטיאנו רונאלדו וקאקה נעצרו על ידי מנואל נוייר מבאיירן, וסרחיו ראמוס החמיץ.
עונת 2012/13
ריאל מדריד החלה את עונת 2012/13 בזכייה בסופר קאפ הספרדי, כשהיא מנצחת את ברצלונה בשערי חוץ. עם זאת, הסופר קאפ היה התואר היחיד של הבלאנקוס באותה עונה, אף על פי שהם היו קרובים לזכות בכולם. ריאל סיימה שוב כסגניתה של בארסה בלה ליגה, עם 85 נקודות, והגיעה לחצי גמר ליגת האלופות זו השנה השלישית ברציפות, שם הודחה על ידי בורוסיה דורטמונד בתוצאה 3–4 בסיכום. ריאל הרשימה גם בגביע המלך, וניצחה את ברצלונה בחצי הגמר לפני שהפסידה את הגביע ליריבתה העירונית אתלטיקו מדריד 1–2 בהארכה. העברה משמעותית באותה עונה הייתה החתמתו של לוקה מודריץ' טוטנהאם הוטספר תמורת כ-33 מיליון פאונד. לאחר ההפסד לאתלטיקו בגמר גביע המלך, פרס הודיע על עזיבתו של מוריניו בתום העונה ב"הסכמה הדדית". ריאל ניצחה את ברצלונה בשלושה מששת המפגשים באותה עונה (2–1 בסופר קאפ בבית, 3–1 בגביע המלך בחוץ, 2–1 בליגה בבית), סיימה שניים בתיקו (2–2 בליגה בחוץ, 1–1 בגביע המלך בבית) והפסידה פעם אחת (2–3 בסופר קאפ בחוץ). הניצחון הבולט ביותר הגיע בחצי גמר גביע המלך, בו הדיחה מדריד את המחזיקה ברצלונה 4–2 בסיכום לאחר 3–1 בקאמפ נואו (עם צמד של רונאלדו) לאחר תיקו 1–1 בברנבאו. הניצחון השלישי על ברצלונה הגיע במחזור ה-26 בלה ליגה, אז ריאל ניצחה 2–1 משערים של כרים בנזמה וסרחיו ראמוס.
עם זאת, בשנה האחרונה של מוריניו נרשמו קרבות פנימיים בינו לבין מספר גלאקטיקוס כמו איקר קסיאס, סרחיו ראמוס, פפה וכריסטיאנו רונאלדו. מדיניות הבחירה של מוריניו יצרה מחלוקת: השוער והקפטן הוותיק קסיאס לא שיחק מאז ינואר 2013 אף על פי שכבר החלים מהשבר בידו, ובמקומו עמד בין הקורות דייגו לופס, שהיה בכושר מצוין בקמפיין המקומי והאירופי במהלך היעדרותו של קסיאס.
קנגורו אפור מערבי
קנגורו אפור מערבי (שם מדעי: Macropus fuliginosus; קרוי גם קנגורו שחור פנים) הוא מין קנגורו גדול ונפוץ מאוד ממשפחת הקנגוריים, המצוי ברחבי דרום ומערב אוסטרליה, מדרומית למפרץ הכרישים באוסטרליה המערבית ועד למערב ויקטוריה. בדרום אוסטרליה הם חיים לאורך החוף. הם מצויים גם במדינות ניו סאות' ויילס וקווינסלנד שבאגן מארי-דרלינג.
כריש קצר-גף
כריש קצר-גף (שם מדעי: Carcharhinus brevipinna) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הכרישיים המצוי לאורך הימים הטרופיים והממוזגים, למעט במערב האוקיינוס השקט.
גלאקטיקוס
עונת 2012/13
בליגת האלופות, ריאל מדריד הדיחה את מנצ'סטר יונייטד בשמינית הגמר, כשהמשחק הראשון בברנבאו נגמר בתיקו 1–1 וריאל השיגה ניצחון 2–1 לאחר מהפך באולד טראפורד (משחק שהיה שנוי במחלוקת בעקבות כרטיס אדום שנשלף לשחקן יונייטד נאני), כשכריסטיאנו רונאלדו כבש בשני המשחקים. הקבוצה הגיעה לחצי גמר ליגת האלופות בפעם השלישית ברציפות, אך הפסידה לבורוסיה דורטמונד 1–4, כשרוברט לבנדובסקי הבקיע את כל ארבעת השערים. הניצחון הביתי 2–0 של ריאל במשחק השני עם שני שערים מאוחרים לא הספיק כדי לבטל את היתרון המצטבר של דורטמונד 4–3, שקבע קלאסיקר גרמני בגמר 2013.
כריש קצר-גף
מאפיינים
אורכו של כריש זה 2–3 מטר ומשקלו 56–90 ק"ג. הוא בעל ראש מחודד. צבעו העליון אפור, התחתון בהיר והסנפירים שחורים. הסנפירים שלו כהים וצורתם כשל משולש.
קנגורו אפור מערבי
תיאור
קנגורו אפור מערבי הוא אחד ממיני הקנגורו הגדולים, אך קטן מן הקנגורו האדום והקנגורו האפור המזרחי. משקלו נע בין 28–54 קילוגרמים, אורך גופו מגיע עד מטר, עם זנב של 80–100 סנטימטרים, וגובהו 1.3 מטר. בקנגורו מתקיימת תופעת הדו-צורתיות זוויגית כאשר הזכר גדול פי שניים מן הנקבה. לקנגורו פרווה עבה, גסה, עם צבע הנע בין אפור בהיר לחום. צבע גרונו חיוור, וכך גם צבע החזה והבטן. על פניו צומחים שערות עדינות רבות יותר מאשר אצל שאר מיני הקנגורו. שריריו מפותחים היטב, ומאפשרים לבעל החיים לזנק עד 12 מטרים בקפיצה אחת, ולהגיע למהירות של 60 קמ"ש.
גלאקטיקוס
עונת 2012/13
ריאל עלתה לגמר גביע המלך מול היריבה העירונית אתלטיקו מדריד לאחר שניצחה את ברצלונה 4–2 בסיכום חצי הגמר. עם זאת, הבלאנקוס לא הצליחו לזכות בגביע, לאחר שרוב הבעיטות שלהם נעצרו על ידי השוער הבלגי (ושחקן ריאל בעתיד) טיבו קורטואה. אתלטיקו כבשה בתוספת הזמן וניצחה 2–1.
כריש קצר-גף
מאפיינים
כריש זה מצוי בעיקר בימים רדודים בעיקר לאורך החופים עד נמצא גם במים עמוקים יותר. הוא שוחה בחבורות גדולות, לעיתים גם עם כרישים שחורי-שוליים. הוא צד דגים ודיונונים ולעיתים מקפץ מעל פני המים בטירוף האכילה. במין זה הנקבות משריצות צאצאים חיים.
גלאקטיקוס
עונת 2012/13
למרות שחתם על הארכת חוזה לארבע שנים ב-2012, מוריניו עזב את ריאל מדריד בהסכמה הדדית עם המועדון בסיום עונת 2012/13, על רקע סכסוכים עם שחקני המפתח קסיאס, ראמוס ופפה.
קנגורו אפור מערבי
אקולוגיה והתנהגות
כמו שאר מיני הקנגורו, מין זה פעיל בעיקר בלילה ובשקיעה. הוא ניזון בעיקר מעשבים, אך גם משיחים בעלי עלים ומעצים נמוכים. לזכרים הבוגרים ריח נלווה הדומה לתבלין הקארי, עובדה שזיכתה מין זה בכינוי "מסריח".
גלאקטיקוס
עונת 2013/14
ב-25 ביוני 2013, קרלו אנצ'לוטי הפך למאמן ריאל מדריד לאחר שחתם על חוזה לשלוש שנים. יום לאחר מכן הוא הוצג במסיבת עיתונאים במדריד, שם הוכרז גם שזינדין זידאן ופול קלמנט יהיו עוזריו. ב-1 בספטמבר 2013 הוכרזה העברתו של גארת' בייל מטוטנהאם הוטספר, שהצטרף לבנזמה ורונאלדו בהתקפה המדרידאית. העברתו של הוולשי הייתה שיא עולמי חדש, כאשר מחיר ההעברה נע סביב 100 מיליון אירו. בעונתו הראשונה של אנצ'לוטי במועדון ריאל מדריד זכתה בגביע המלך, כאשר בייל הבקיע את שער הניצחון בגמר מול ברצלונה. ב-24 במאי 2014 ניצחה ריאל את היריבה העירונית אתלטיקו מדריד בגמר ליגת האלופות, זכתה בתואר האירופי הראשון שלה מאז 2002, והפכה לקבוצה הראשונה שזוכה בעשרה גביעי אירופה. שלישיית ההתקפה של הבלאנקוס, בייל, בנזמה ורונאלדו, שזכתה לכינוי "BBC", סיימה את העונה עם 97 שערים (ממוצע של 32.33 שערים לשחקן).
כריש קצר-גף
מאפיינים
הוא איננו מסוכן לאדם אך עלול להיות תוקפני בעת טירוף אכילה.
גלאקטיקוס
עונת 2014/15
ב-12 באוגוסט 2014 זכתה ריאל מדריד ב מול אלופת עונת ב, סביליה, בתוצאה 2–0. כריסטיאנו רונאלדו כבש את שני השערים של מדריד, שזכתה בתואר ה-78 של המועדון. בסופר קאפ הספרדי מול אתלטיקו, סיימה ריאל את משחק הבית שלה בתיקו 1–1 לאחר שערים של חאמס רודריגס וראול גרסיה, וההכרעה עברה לאצטדיון ויסנטה קלדרון. מריו מנדז'וקיץ' הימם את ריאל אחרי שתי דקות בלבד במשחק השני וכבש את השער היחיד במשחק, ואתלטיקו זכתה בתואר. במשחק האחרון של העונה, מרטין אודגור הנורווגי הפך לשחקן הצעיר ביותר של ריאל מדריד אי פעם ששיחק בלה ליגה.
קנגורו אפור מערבי
תוחלת חיים
תוחלת החיים המקסימלית של קנגורו אפור מערבי החי בטבע היא לא יותר מעשר שנים, אך בשבי הוא מסוגל להגיע ללמעלה מעשרים שנה.
רבייה והתפתחות
הקנגורו חי בקבוצות של עד 15 פרטים. הנקבות מגיעות לבגרות מינית בסביבות 20–36 חודשים, ואילו הזכרים בין 20–72 חודשים. בעונת הרבייה בהזכרים מתחרים על הנקבות. במהלך תחרויות "אגרוף" אלה, הם נועלים את הידיים ומנסים לדחוף האחד את השני. בדרך כלל, משתתפים בתחרויות אלה רק הזכרים החזקים בחברי הקבוצה. למין זה אין עונה מיוחדת לרבייה והם מתרבים בכל ימות השנה, אך שיא העונה היא בתקופת האביב והקיץ. תקופת ההריון אורכת 30–31 ימים, כשבסופה התינוק זוחל אל תוך הכיס, נצמד לפטמה ונשאר בכיס לתשעה חודשים. לאחר שהוא יוצא מהכיס, הוא ימשיך לינוק חלב מכיס האם תשעה חודשים נוספים.
גלאקטיקוס
עונת 2015/16
את העונה פתח רפאל בניטס כמאמן הקבוצה, אך ב-4 בינואר 2016 הוא פוטר והוחלף על ידי זינדין זידאן. ב-28 במאי 2016 ניצחה ריאל את יריבתה העירונית אתלטיקו בגמר ליגת האלופות, וזכתה בתואר האירופי האחד-עשר שלה.
קנגורו אפור מערבי
טקסונומיה
הקנגורו היה ידוע בעבר כבר לילידי אוסטרליה האבוריג'ינים. עבור האירופאים, קנגורו אפור מערבי היה נתון זמן רב בבלבול טקסונומי, לעיתים אפילו קומי, למשך כמעט 200 שנה. לראשונה צוין על ידי מתיישבים אירופאים כאשר מגלה הארצות החוקר מתיו פלינדרס נחת על אי קנגורו בשנת 1802. פלינדרס צד כמה קנגורים למזון, אלא שהוא הניח כי מדובר בקנגורו אפור מזרחי שהיה כבר ידוע אז למדע. ב-1803 חוקרים צרפתים לכדו מן האי כמה מהם והובילו אותם לפריז. שם שהו בגן החיות של פריז במשך כמה שנים. בסופו של דבר, חוקר ממוזיאון פריז להיסטוריה של הטבע הבחין בעובדה שמין זה שונה בעצם מן המין המזרחי, ובשנת 1817 קיבל הקנגורו את שמו הרשמי המדעי, Macropus fuliginosus. עם זאת, מסיבות לא ברורות תואר הקנגורו כנפוץ באי טסמניה. הנושא ירד מהפרק למשך מאה שנים, ורק בשנת 1917 החוקרים הבינו שהקנגורו שתואר כחי בטסמניה הוא למעשה אותו קנגורו מזרחי הנפוץ בדרום-מזרח אוסטרליה. רק בשנות התשעים התפתחה ההבנה הנוכחית והמינים השונים סווגו סופית.
גלאקטיקוס
עונת 2016/17
ב-3 ביוני 2017 זכתה מדריד בליגת האלופות 2016/17 לאחר שהביסה את יובנטוס 4–1 בגמר, עם צמד של רונאלדו ושערים של קאסמירו ומרקו אסנסיו. ריאל זכתה בגביע אירופה בשני ברציפות, השלישי בארבע שנים וה-12 בסך הכל שלה. עם הניצחון הזה, מדריד הפכה לקבוצה הראשונה שזוכה פעמיים ברצף בגביע בעידן ליגת האלופות.
עונת 2017/18
ריאל מדריד זכתה בליגת האלופות בפעם השלישית ברציפות כשניצחה את ליברפול 3–1 בגמר, והפכה לקבוצה הראשונה שזוכה בשלושה תארים רצופים מאז. זה היה גביע אירופה הרביעי של ריאל בתוך חמש שנים, שיא תקופת הדומיננטיות האירופית של קבוצה כלשהי מאז הדומיננטיות של הבלאנקוס עצמם בשנות ה-50 וה-60.
עונות 2018/19 ו-2019/20
רונאלדו עזב את המועדון ב-2018 ליובנטוס, מה שגרם לעונה הגרועה ביותר של ריאל מזה עשור. המועדון נכנס במקביל לבנייה מחודשת ארוכה, שהחלה להניב פירות בעונת, בה זכתה באליפות הליגה.
סיום עידן הגלאקטיקוס
עונת 2020/21 שוב הסתיימה ללא תואר עבור הבלאנקוס, אך המועדון חזר לחצי גמר ליגת האלופות לאחר שתי הדחות רצופות בשמינית הגמר. לבסוף, בעונת 2021/22 הושגה פריצת הדרך. בהנהגתו של קרלו אנצ'לוטי, שחזר לקדנציה שנייה במועדון, ריאל זכתה בדאבל של הלה ליגה וליגת האלופות. בגמר, ריאל ניצחה את ליברפול 1–0 בשחזור המפגש מ-2018. כך, למרות הבנייה מחדש וסוף עידן הגלאקטיקוס, ריאל זכתה בגביע אירופה החמישי שלה בתשע שנים. עם זאת, הזכייה הזאת הייתה שונה לחלוטין מקודמותיה. למרות מעמדה של ריאל כקבוצה המעוטרת ביותר בתולדות ליגת האלופות, היא נחשבה לאנדרדוג בעונה זו, לאחר שדורגה שביעית בסיכויי הזכייה לפני תחילת שלב הבתים בספטמבר 2021, והפייבוריטית הייתה פריז סן-ז'רמן (שבעצמה בנתה מעין גלאקטיקוס, בכיכובם של ליונל מסי, ניימאר וקיליאן אמבפה). לפני תחילת שלב הנוקאאוט בפברואר 2022 ריאל שוב דורגה במקום השביעי, אחרי מנצ'סטר סיטי, באיירן מינכן, ליברפול, צ'לסי, פריז סן-ז'רמן ואייאקס, ונחשבה לאנדרדוג מול כל הקבוצות מולן התמודדה (פריז, צ'לסי, סיטי וליברפול, לפי הסדר). לכן, הזכייה של מדריד נחשבת בין הפחות צפויות בהיסטוריה המודרנית של ליגת האלופות.
בישראל
לפני עונת הוחלט במכבי תל אביב, לרגל חגיגות המאה למועדון (שהוקם ב-1906) ובעקבות העפלת הקבוצה לליגת האלופות בעונה שעברה, להקים פרויקט "גלאקטיקוס" מקומי לקראת העונה. באותה המועדון היה בתקופה קשה לנוכח מחאות אוהדים נגד הבעלים לוני הרציקוביץ' בעקבות הוויתור על אבי נמני דווקא אחרי עונת האליפות ב-, ומי שהגה את הרעיון היה דווקא אחד מבעלי מועדון הכדורסל של מכבי תל אביב, דייוויד פדרמן, ששכנע את הרציקוביץ' להגדיל משמעותית את תקציב הקבוצה.
פדרמן טס לאנגליה ושכנע את אייל ברקוביץ', שחקן פורטסמות', לחתום בקבוצה. במסיבת העיתונאים בה הוצג בקבוצה הכריז ברקוביץ' כי קבוצתו תזכה בדאבל. בקבוצה הוחתמו גם אבי יחיאל, בלם נבחרת ישראל, ג'ובאני רוסו, שעבר ישירות מחיפה למכבי, ובלסינג קאקו, שהוחתם מבולטון וונדררס מהפרמייר ליג. שיא חלון ההעברות של הצהובים היה החתמתו בחזרה של נמני מבית"ר ירושלים. הזרים כריסטיאן גונזאלס האורוגוואי, ז'וזה דוארטה הברזילאי ואאוג'ן טריקה הרומני חתמו גם הם בקבוצה. המועדון אף שבר את שיא המינויים שלו, עם 9,500.
העונה של מכבי תל אביב נפתחה רע עם הפסד 2–3 לבני יהודה במסגרת גביע הטוטו ותבוסה בדרבי להפועל תל אביב 0–3. הקבוצה גם הודחה מגביע אופ"א אחרי 2–2 בהארכה באצטדיון בלומפילד מול אפואל ניקוסיה, ו-2–3 בסיכום.
למרות ניצחונות בפתיחת הליגה 1–0 על בית"ר ירושלים ו-2–0 על הפועל תל אביב, הקבוצה הפסידה 0–1 להפועל כפר סבא ומכבי חיפה החלה לברוח.
בעקבות ריאיון של ברקוביץ' לפגוש את העיתונות בערוץ 2, בו תקף את קבוצתו על כך שלא החתימה חלוץ, השעה אותו המאמן ניר קלינגר מהקבוצה. כבר בנובמבר עמד הפער בין הצהובים למכבי חיפה על 11 נקודות, והקבוצות הגיעו למשחק ביניהן במומנטום הפוך. חיפה ניצחה 2–1 והגדילה את הפער ל-14. לאחר הפסד לבית"ר ירושלים התפטר קלינגר מתפקידו ובמקומו מונה בני טבק, מאמן קבוצת הנוער של המועדון, אך הוא הוחזר לפני שאימן פעם אחת את הקבוצה הבוגרת. טון קאנן, שאימן את בית"ר ירושלים עד שפוטר ממנה, מונה למאמן הקבוצה ב-20 בדצמבר.
בפברואר הוחתמו בקבוצה גיורגי דמטרדזה, אלווין בצ'ירי והנרי מקינאווה בניסיון לשפר את המצב, וזמן קצר לאחר מכן ניצחו הצהובים את מכבי חיפה 1–0 משער של אופיר חיים.
השפל של הקבוצה בעונה היה התבוסה 0–4 להפועל עכו מהליגה הלאומית במסגרת גביע המדינה. מכבי תל אביב סיימה את העונה במקום השישי עם 44 נקודות. בסיום העונה פרש ברקוביץ' מכדורגל, והעונה הסתיימה בכישלון חרוץ.
השיר האחרון של בילבו
השיר האחרון של בילבו (בנמלים האפורים) הוא שיר מאת ג'. ר. ר. טולקין, שנכתב כספרון נספח לספרו שלו שר הטבעות. הוא פורסם לראשונה בתרגום להולנדית ב-1973, ולאחר מכן הופיע באנגלית על מודעות ב-1974 וכספר מאויר ב-1990. הוא אויר על ידי פאולין ביינס, והולחן על ידי דונלד סוואן וסטיבן אוליבר. זכויות היוצרים של השיר היו בבעלות מזכירתו של טולקין, לה הוא נתן אותו כהכרת תודה על עבודתה עבורו.
העברת הזכויות על השיר למזכירתו
בשנת 1968, בן שבעים ושש, החליט טולקין לעבור לבית אחר. ב-17 ביוני, בזמן שהתכונן למעבר שלו, הוא נפל למטה ונפצע קשה ברגלו. הוא נזקק לניתוח, גבס, קביים ומספר שבועות של החלמה במרכז האורתופדי של נופילד ובמלון מיראמר של בורנמות' לפני שהשתקם לגמרי. כשעבר לבסוף לביתו החדש ב-16 באוגוסט, הוא גילה שפריקת עשרות ארגזי הספרים והניירות שלו הייתה קשה מדי עבורו. הוא ביקש את עזרתה של מרגרט ג'וי היל, מזכירה שהמוציא לאור שלו הטיל עליה לטפל בדואר המעריצים שלו, ושהוא ואשתו ראו בה כמעט בת שנייה. במהלך אמצע אוקטובר, בזמן שהיל עזרה לטולקין להקים את המשרד והספרייה החדשים שלו, היא גילתה תגלית. "כאשר הרמתי ערימה של ספרים בזרועותיי והנחתי אותם על המדף", היא נזכרה ב-1990, "משהו נשר בין שניים מהם. זה היה ספר תרגילים: רק הכריכה עם גיליון בודד בין השיר, ועל הדף. שאלתי את טולקין מה זה; נתתי לו את זה, והוא קרא את זה בקול. זה היה השיר האחרון של בילבו".
דואר המעריצים שהיל הביאה לטולקין כלל חבילות רבות. היל וטולקין נהנו לנחש איזה סוג של מתנות שלחו לו חסידיו. "יום אחד", נזכרה, "כשהוא חתך את החוט על חבילה, הוא אמר 'אם אני אמצא שזה צמיד זהב משובץ יהלומים, הוא יהיה שלך'. כמובן שזה לא היה, אבל הצמיד הפך לבדיחה בינינו." בביקור מאוחר יותר ב-3 בספטמבר 1970 בקירוב, נזכרה היל, "טולקין אמר: 'פתחנו את כל החבילות ולא היה צמיד זהב בשבילך. החלטתי שהשיר האחרון של בילבו הולך להיות הצמיד שלך'" טולקין העביר את מתנתו בצורה רשמית ב-28 באוקטובר 1971, ושלח להיל כתב דפוס של השיר ומכתב: "ג'וי היקרה, צירפתי את ההערה הבאה לעותק של השיר האחרון של בילבו (בנמלים האפורים) שאותו אני שומר. עותק של שיר זה הוצג לגברת ג'וי היל ב-3 בספטמבר 1970, וגם הבעלות על זכויות היוצרים של שיר זה, מתוך כוונה שתהיה לה הזכות לפרסם אותו, או להיפטר מזכויות היוצרים, כפי שהיא עשויה לרצות לעשות, בכל עת לאחר מותי. זו הייתה מתנת חינם כאות תודה על עבודתה בשמי. ג'ון רונלד רעואל טולקין."
טולקין מת ב-2 בספטמבר 1973, והיל דאגה לפרסום השיר זמן קצר לאחר מכן. כשהיא עצמה מתה ב-1991, זכויות היוצרים של השיר הורשו למסדר הפרקלט הקדוש, קרן חינוכית אנגליקנית.
מבנה השיר
השיר כולל שלושה בתים, כל אחד מכיל ארבעה חרוזים. זהו טקסט דרמטי שההוביט בילבו בגינס הלחין בזמן שהרהר במותו המתקרב. בילבו, פרודו, אלרונד, גלדריאל וגנדלף מתכוננים לעלות על ספינת האלפים שתסחוף אותם בקסם מעולם התמותה של הארץ התיכונה אל ולינור שמעבר לשקיעה. דבריו של בילבו מכירים בסיום יומו ובעמעום עיניו, נפרדים מהחברים שהוא ישאיר מאחור ומצפים להנחייתה של ספינת אארנדיל.
מעט ידוע על התפתחות השיר. לפי כריסטינה סקאל וויין ג'י האמונד, הוא התחיל כבר בשנות ה-20 או ה-30 של המאה ה-20 בחיבור בנורדית עתיקה בשם Vestr um haf – "מערבה מעל הים". כפי שמציינים סקאל והמונד, השיר לא יכול היה להגיע לצורתו הסופית עד לאחר שטולקין הגה כיצד שר הטבעות יסתיים. דו"ח התקדמות על כתיבת הספר ששלח טולקין לבנו כריסטופר ב-29 בנובמבר 1944 מראה שדבר הסיפור התגבש במוחו הרבה לפני שפורסם ב-1955: "הסצנה האחרונה תהיה הקטע של בילבו ואלרונד וגלאדריאל דרך יערות המחוז בדרכם לנמלים האפורים. פרודו יצטרף אליהם ויעבור על הים".
ספרות מקבילה
מסעו של בילבו לארצות הנצח מזכיר כמה מסעות נוספים בספרות האנגלית. סקאל והמונד שמים לב שהשיר האחרון של בילבו דומה במידה מסוימת ל-Crossing the Bar של טניסון (1889), לשירה דתית בת שש-עשרה שורות (החולקת חלק מאוצר המילים של שירו של טולקין) שבה מסע ימי הוא מטפורה למוות נאמן. קודמים נוספים לשירו של טולקין הם האגדה על נשיאתו של המלך הפצוע ארתור לאי הקסום אבלון והמסע של ריפיצ'יפ להפליג לארצו הקדושה של האריה האלוהי אסלן בסרט "המסע בדורך השחר" של חברו של טולקין, ק. ס. לואיס.
למסע בעולם האחר של בילבו יש הקבלות נוספות בכתבים של טולקין עצמו. דמותו של בן התמותה המפליגה מהעולם הרציני אל גן עדן שמעבר לים היא מוטיב שחוזר בשירים ובסיפורים של טולקין לאורך חייו היצירתיים. דוגמאות לכך הן Roverandom, אריול הספן בספר הסיפורים האבודים, סם וגימלי ב"שר הטבעות" והמספר של "פעמון הים" בהרפתקאות תום בומבדיל.
היסטוריית הפרסום
השיר האחרון של בילבו הופיע לראשונה בסוף 1973, תורגם להולנדית על ידי מקס שוכרט למהדורה מוגבלת של אלפיים כרזות ממוספרות שהמו"ל Het Spectrum הפיצה כמתנות לשנה החדשה של החברה. באפריל 1974, הוטון מיפלין פרסם את השיר בארצות הברית ככרזה מעוטרת בתצלום של נהר שצולם על ידי רוברט סטרינדברג. בספטמבר 1974, Allen & Unwin פרסמו את השיר בבריטניה ככרזה מאוירת על ידי פאולין ביינס. הציור שלה מתאר את ההוביטים סם, מרי ופיפן מביטים מטה על החוף האפור וצופים בספינתו של בילבו מפליגה במורד פירט לונה.
בשנת 1990, השיר יצא כספר תמונות בכריכה קשה של 32 עמודים מאויר בכמעט חמישים מציוריו של ביינס. – גוף העבודה הגדול ביותר שהיא יצרה עבור כל פרויקט של טולקין – מאת Unwin Hyman בבריטניה ועל ידי Houghton Mifflin בארצות הברית. מהדורה שנייה בכריכה קשה פורסמה בשנת 2002 על ידי Hutchinson בבריטניה ועל ידי Alfred A. Knopf בארצות הברית. מהדורה בכריכה רכה בפורמט גדול יצאה לאור הן בבריטניה והן בארצות הברית על ידי Red Fox Picture Books בשנת 2012. במהדורה השנייה והשלישית של השיר הושמטו חלק מהאיורים שפורסמו בראשון. תרגומים של השיר הופיעו בפינית, צרפתית, גרמנית, איטלקית, יפנית, פורטוגזית, רוסית, ספרדית ושוודית.
האיורים של פאולין ביינס
הטיוטות העדכניות של מהדורת 1990 של Unwin Hyman ו- Houghton Mifflin של השיר האחרון של בילבו מציגים את בילבו, אלרונד, גלדריאל וגילדור רוכבים עם חברת אלפים בנוף סתווי, בו צופים מגוון יצורי יער. לאחר מכן, הטקסט של השיר מוצג ב-12 חרוזים של שני עמודים בצבע מלא, שכל אחת מהן מוקדשת לצמד חרוזים יחיד. צמד המילים מודפסים על גבי עמודי האחוריים, כל אחד עם אות ראשונה מוארת ייחודית ומתחתיו ציור ייחודי של בילבו. דפי הרקטו מציגים עגולות המספרים את מסעו של בילבו מפרישתו ברייוונדל ועד הגעתו ל"שדות והרים שברומו אי פעם": בילבו נראה ליד שולחנו, משקיף אל עבר הבקעה של הברוינן, מדבר עם אלרונד, עולה על סוסו, רוכב דרכו. המחוז, חוצה את וודי אנד, מגיע ל-Far Downs, פוגש את סירדן וגנדלף, מחבק את סם, מברך את מרי ופיפין, יוצא להפלגה ומתקרב לאדמות הנצחיות. כל עגול ממוסגר על ידי זוג עצים עיליים ייחודיים, מתחת, עליהם ומעליהם שפע של ציפורים וחיות: בונה, שועל, לוטרה, גיריות, עטלפים, צפרדעים, קיפודים, עכברים, ארנבות, סנאים, סטים., קרפדות, ציפור שחור, עורב, יונה, שחף, מגפן, עגלת, נקר, כמה ינשופים ועוד רבים אחרים. למרגלות כל עמוד, הן מאחור והן רקטו, ישנה וינייטה המתארת סצנה מתוך הרפתקאותיו של בילבו שטולקין סיפר בהוביט. עשרים ושישה ציורי ההוביטים של ביינס ממחישים סצנות רבות שאינן מיוצגות באמנות ההוביטים של טולקין עצמו, כולל, למשל, משתה הגמדים בבאג אנד ופגישותיהם עם אלרונד ות'רנדויל, מציאת הטבעת האחת של בילבו והשיחה שלו עם גולום, בילבו. והפגישה של גנדלף עם ביורן, הקרב של בילבו עם העכבישים של מירקווד וקרב חמשת הצבאות. הערות אנונימיות בגב הספר מפתחות את ציוריו של ביינס לקטעים בהוביט ובשר הטבעות שהם מאיירים.
מהדורת השיר של האצ'ינסון וקנופף משנת 2002 דומה במידה רבה לגרסה הקודמת של Unwin היימן והוטון מיפלין, כשהיא מקצה לכל אחד מהצמדים של טולקין כפולה משלו בת שני עמודים וכוללת את רוב יצירות האמנות של ביינס מ-1990. עם זאת, היא משמיטה את כל התמונות של ביינס של בילבו במנוחה, מלבד אחת, והיא מחליפה את עצי הקשת שלה מדפים רקטו לצדדים כדי למסגר את צמד המילים של טולקין ולא העגולים שלה. המהדורה הגדולה של רד פוקס בכריכה רכה משנת 2012 משחזרת את החומר והעיצוב שהאצ'ינסון וקנופף דוחים, אך משמיטה את הציור הסופי שמקשט את קודמיו.
הלחנות
המלחין הראשון שהלחין את השיר האחרון של בילבו היה מעריצו וחברו של טולקין דונלד סוואן, שחיבר קודם לכן שישה משיריו האחרים של טולקין לספר השירים שלהם מ-1967 The Road Goes On. סוואן כתב על השיר האחרון של בילבו באוטוביוגרפיה שלו. "השיר נמסר לי בהלוויה של טולקין על ידי המזכירה המסורה שלו, ג'וי היל, שהיא חברה קרובה ושכנה שלי בבאטרסי. התרגשתי באותו יום ויצאתי וכתבתי לו מנגינה, שישירה כדואט, אף על פי שאני מרבה לבצע אותה סולו. . . המנגינה מבוססת על שיר מהאי מאן ... [ו] דומה גם למנגינה יוונית קפלונית." תפאורת השיר של סוואן – האהוב עליו מבין יצירותיו של טולקין – התווסף ל- The Road Goes Ever On למהדורה השנייה (1978) והשלישית (2002). האחרון כלל תקליטור שבו ביצע סוואן את שירו עם ויליאם אלווין וקלייב מקרומבי. השיר הוקלט גם באלבומו של סוואן Alphabetaphon (1990) ובאלבום Amiscellany של ג'ון אמיס (2002)
בשנת 1981, בריאן סיבלי ומייקל בייוול השתמשו בשיר האחרון של בילבו כדי לסיים את עיבוד של שר הטבעות שכתבו עבור BBC Radio 4. השיר הושמע על ידי סטיבן אוליבר, שסיפק את כל המוזיקה לסדרה. הבית הראשון נשר על ידי ג'ון לה מסורייה בתור בילבו, השני הושמט והשלישי הושר על ידי הילד הסופרן מתיו ויין. אלבום של המוזיקה של אוליבר מהסדרה כלל גרסה של השיר בה שרה וין את כל שלושת הבתים. הגרסה של אוליבר הוקלטה על ידי להקת אגודת טולקין ההולנדית The Hobbitons עבור התקליטור שלהם משנת 1996 JRR Tolkien's Songs from Middle-earth.
פיטר ג'קסון לא עקב אחר הדוגמה של סיבלי ובייקוול בעת עיבוד שר הטבעות לקולנוע. סרטו "שר הטבעות: שובו של המלך" משנת 2003 מסתיים לא עם השיר האחרון של בילבו אלא עם Into the West, שיר דומה במצב הרוח לשיר של אוליבר שנכתב על ידי פראן וולש, אנני לנוקס והווארד שור, ובוצע על ידי לנוקס מעל ה- כתוביות הסיום של הסרט. הווארד שור הרכב למקהלה ולתזמורת נקרא השיר של בילבו מלווה כחלק מנקודות מועדון מעריצים משחרר מדיה ביתית של שובו של המלך ' Extended Edition, אבל זה לא קשור עם השיר האחרון של בילבו; הטקסט שלו הוא תרגום לסינדרין המומצא של טולקין של שירו אני יושב ליד האש וחושב.
ביקורת
טום שיפי משלב את השיר האחרון של בילבו עם הסיפור הקצר המנוח והאלגנטי של טולקין, האיכר מווטון מיג'ור, ועם נאום הכבוד שלו לאוניברסיטת אוקספורד. "המילים [של בילבו] יכלו, לגמרי כראוי למיתוס, להיות מורחקים מהקשרם של 'גריי הווינס' שלהם ולהישמע כמילים של אדם גוסס: אבל אחד הגוסס מרוצה מחייו וממה שהשיג, ובטוח בעצמו על קיומו של עולם וגורל מעבר לארץ התיכונה".
בריאן רוזברי שופט את הטקסט של השיר כבנאלי ואת צמד המילים שלו חסר יכולת טכנית. הוא מציע שטולקין היה חכם יותר לאפשר לאמירה הפואטית האחרונה של בילבו להיות הגרסה של שירו The Road Goes Ever On שהוא מדקלם ליד האח בחדרו בריונדל לקראת סוף "שובו של המלך".
ברנהרד רוגה
ברנהרד רוגה (גרמנית: Bernhard Rogge; 4 בנובמבר 1899 – 29 ביוני 1982), היה אדמירל גרמני במלחמת העולם השנייה ובבונדסמרינה.
קריירה מוקדמת
רוגה נולד בשלזוויג ב-4 בנובמבר 1899, הוא התנדב לשירות בצי הקיסרי הגרמני בשנת 1915 ושירת במלחמת העולם הראשונה על מספר ספינות מלחמה.
לאחר המלחמה ועם התפרקותו של הצבא הגרמני רוגה פרש משירות פעיל. בשנת 1920 התגייס מחדש לצי המצומצם של גרמניה שנקרא עכשיו הרייכסמרינה, ושירת בתפקידים שונים על מספר ספינות מלחמה וכמדריך עד להעלתו לדרגת קפטן בשנת 1939.
מכיוון שלפי חוקי הגזע הנאצים רוגה נחשב רבע-יהודי הוא הפך למטרה להטרדות מצד אנשי המפלגה הנאצית כדי לפתור בעיה זו, פנה בעזרת מפקד הקריגסמרינה אריך רדר אל אדולף היטלר בבקשה שיכריז עליו כבעל דם גרמני, אחרי שהיטלר בדק את בקשתו הוא הכריז עליו כארי בשנת 1939.
מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה רוגה היה מפקדה של סיירת העזר "אטלנטיס". האטלנטיס יצאה להפלגתה הראשונה ב-11 במרץ 1940, הוא נהג לתקוף ספינות סוחר על ידי התחזות לספינת סוחר ממדינה נייטרלית או מדינת בעלות הברית ואז לבקש את כניעתם ואם סירבו, לתקוף אותם עד הטבעתם.
רוגה תפס את תוכניות ההגנה של הבריטים במזרח הרחוק והעביר אותם לידי היפנים, מה שכנראה סייע ליפנים בהשגת ניצחונותיהם הראשונים נגד בריטניה. כאות תודה הוענקה לו חרב סמוראי מקיסר יפן.
האטלנטיס הוטבעה על ידי ספינת הצי המלכותי הבריטי "אה"מ דבונשיר" ב-22 בנובמבר 1941 בשעה שנפגשה עם הצוללת הגרמנית U-126 למטרות תדלוק. למזלו של רוגה הצליחה הצוללת להבריח את הבריטים, לחלץ אותו ואת צוותו ובסופו של דבר להחזירם לגרמניה בביטחון.
רוגה היה מפקד סיירת העזר המצליח ביותר בזמן המלחמה והיה אחראי ללכידתן או הטבעתן של 22 ספינות של בעלות הברית בנפח כולל של 145,697 טון. על פעולותיו עוטר בצלב האבירים עם עלי אלון, אחד מן העיטורים הגבוהים ביותר של גרמניה הנאצית.
עם שובו לגרמניה מונה למפקד השייטת "רוגה" שנקראה על שמו, והיה אחד האחראים מטעם הקריגסמרינה על תכנון מבצע קרברוס, מבצע שבמהלכו הועברה קבוצת ספינות מלחמה גרמניות מצרפת לנורווגיה דרך התעלה האנגלית, השייטת שלו סיפקה תמיכה לחיילים הגרמנים בקורלנד וחיפוי על מיליוני הפליטים שנמלטו ממזרח פרוסיה בעקבות התקדמותו של הצבא האדום.
רוגה הועלה לדרגת קונטר-אדמירל בשנת 1943 ולדרגת ויצה-אדמירל בשנת 1945, בסופה של המלחמה הורה על הוצאתם להורג של מספר חיילים גרמנים שערקו מן הצבא.
אחרי המלחמה
רוגה היה מן הקצינים המעטים שלא נעצרו על ידי בעלות הברית בתום המלחמה - דבר זה היה תוצאה של היחס הטוב שהוא נתן לשבויי המלחמה שנפלו ברשותו - אולם הוא נשפט וזוכה על ידי בית משפט גרמני באשמת ההוצאות להורג של עריקים בפקודתו.
רוגה היה מפקד כוחות נאט"ו בשלזוויג-הולשטיין, משנת 1958 עד פרישתו מהצבא בשנת 1962.
לאחר מכן התגורר רוגה ברינבק, עד מותו ב-29 ביוני 1982.
תומאס מונטגיו, הרוזן הרביעי מסולסברי
תומאס מונטגיו, הרוזן הרביעי מסולסברי (באנגלית: Thomas Montagu, 4th Earl of Salisbury; 13 ביוני 1388 – 3 בנובמבר 1428) היה בן אצולה ואיש צבא אנגלי בתקופת מלחמת מאה השנים.
ביוגרפיה
תומאס היה בנו הבכור של ג'ון מונטגיו, הרוזן השלישי מסולסברי, ואמו הייתה מוד פרנסיס, רוזנת סולסברי. אביו נהרג ב-1400 במהלך תכנון מרד כנגד הנרי הרביעי, מלך אנגליה, ואדמותיו הוחרמו. ב-1409 הצליח תומאס להחזיר לעצמו חלק מאדמותיו של אביו, והוא נעשה לחבר בפרלמנט. ב-1414, הוא הפך לאביר מסדר הבירית. ביולי 1415 הוא סייע בהעמדתו לדיון של ריצ'רד מקוניסבורג, הרוזן השלישי מקיימברידג' בעוון קשירת קשר כנגד הנרי החמישי, מלך אנגליה. ולאחר מכן הפליג לצרפת והצטרף לצבאו של הנרי שלחם במלחמת מאה השנים. הוא השתתף בין היתר בקרב אז'נקור. בשנים שלאחר מכן הוא לחם בעוד מספר קרבות, ובהמשך מונה למפקד כוח עצמאי. ב-1419 הוא מונה למושל נורמנדי והוענק לו התואר "רוזן פרש". ב-1421 החזיר לו המלך את כל האדמות שהוחרמו לאביו, וכן את התואר רוזן סולסברי.
אף שהועסק במשימות דיפלומטיות מסוימות, הוא כמעט ולא נטל חלק בפוליטיקה, ובילה את רוב שארית חייו כחייל בצרפת. בשנת 1423 הוא התמנה למושל שמפיין, ובשנת 1425 כבש את העיר לה-מאן. לאחר שנה באנגליה, הוא חזר לצרפת בשנת 1428, והטיל את המצור על אורליאן. הוא נהרג במהלך המצור ב-3 בנובמבר של אותה שנה.
שמאות מקרקעין
שמאות מקרקעין (לפעמים נקראת גם שומת מקרקעין) הוא מקצוע העוסק בהערכות שווי, בדרך כלל בהערכות של "שווי שוק", של נכסי דלא ניידי (נדל"ן). הצורך בשומות נובע מאופיו של שוק המקרקעין: הנכסים הנסחרים בו הם מוצרים הטרוגניים; לא דומה נכס אחד לאחר, ובעיקר נבדלים הם במיקום, הגורם העיקרי בקביעת השווי. בשל כך לא תיתכן זירת מסחר מרכזית לנדל"ן, כפי שקיימת בורסה לצורך המסחר במניות של חברות מסחריות ובאיגרות חוב. העדר מחיר הנקבע בזירת מסחר מצריך ביצוע הערכת שווי. ההערכה מבוצעת על ידי שמאי מקרקעין מוסמך, על-פי כללי שמאות מקובלים.
בישראל מוסדר מקצוע שמאות המקרקעין על פי "חוק שמאי מקרקעין, תשס"א-2001", על ידי מועצת שמאי המקרקעין במשרד המשפטים ועל ידי לשכת שמאי מקרקעין.
שימושים
לשומות מטרות רבות; דוגמאות מרכזיות הן:
שווי שוק
שׁוֹוִי שוּק (Market Value) הוא בסיס השומה (Basis of Valuation) החשוב ביותר. אך קיימים גם בסיסי שומה נוספים כגון שווי בשימוש (Value-in-Use), שווי מיוחד (Special Value) ואחרים. אלה מוגדרים בתקן שמאות בינלאומי (תש"ב) מס' 2 - "בסיסי שומה שאינם שווי שוק" (IVS 2 - Valuation Bases Other Than Market Value). שווי שוק עצמו מוגדר בתקן שמאות בינלאומי מס' 1 (IVS 1 - Market Value Basis of Valuation) באופן הבא:
שלוש גישות שומה
לפי השיטה האמריקאית, המקובלת במדינות רבות וגם בישראל, קיימת חלוקה לשלוש גישות שומה עיקריות. אלה הן גישת ההשוואה, גישת היוון ההכנסות, וגישת העלות. על השמאי לקבוע איזה מהגישות ניתנת ליישום בנכס מסוים, ולפי זה להעריך את שוויו.