cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הפארק הלאומי דריי טורטוגס
היסטוריה של הפארק
כיוון שלא מצאו את מי שיקבל את הכסף לפתיחתו מחדש של הפארק, שלחו תושבי קי וסט, בחסות המדינה לכאורה רפובליקת קונק הסטירית שייטת של ספינות אזרחיות ושל ספינות מכבי אש לפורט ג'פרסון במטרה לפתוח מחדש את הפארק הלאומי. כאשר פקידים ניסו להיכנס למבצר, הוגשה נגדם תביעת קנס. הנתבעים ערערו על הקנס בדיון משפטי שנה אחר-כך, והמשפט "ארצות הברית של אמריקה נגד פיטר אנדרסון" בוטל מיד.
הפארק הוא אתר נחיתה למהגרים מקובה המגיעים בסירות מתוצרת בית המכונות צ'אגס (chugs). קבלת המהגרים ואכסונם היא בעיה לא קלה, משום שבפארק יש משאבים מוגבלים לטפל במהגרים, והוא במרחק של כמה שעות שיט מיחידות של משמר החופים או משמר הגבול. הקשר עם קי וסט מבוסס על שימוש במערכת לוויינית של VoIP, הסובלת משיבושים והשהיות, ובמערכת תמסורת רדיו המשתמשת במגדל נטוש של חיל האוויר שבין קי וסט ודריי טורטוגס.
מספר המבקרים בפארק גדל בהתמדה במשך השנים והגיע לשיא של 83,704 מבקרים בשנת 2000. מאז החל מספר המבקרים השנתי לרדת באיטיות, כשממוצע המבקרים בין 2007 ל-2016 היה 63,000.
צמחייה
רוב שטח הפארק הוא מי ים, ולכן מרבית הצמחייה היא תת-מימית, כדוגמת עשב הים בתמונה משמאל. על היבשה בשבעת האיים של דריי טורטוגס נמנו 125 מינים של צמחים. כ-81 מינים (65% מכלל המינים) הם מינים מיובאים, שהגיעו לאיים כתוצאה מייבוא מתוכנן או עקב טעות אנוש. הצמחייה באיים הקטנים יותר היא בעיקר צמחים מקומיים, בעוד שבאיים הגדולים יותר (גרדן קי ולוגרהד קי), שלהם היסטוריה ארוכה של התיישבות אנושית והתערבות בטבע, יש שפע של מינים זרים. לחלק מהמינים הזרים יש השפעה מזיקה על הסביבה ולכן הוחלט להכחיד מינים מסוימים. לדוגמה בלוגרהד קי הצמח המקומי הנפוץ היה Suriana maritima (באנגלית bay cedar), אבל בעת הקמת המגדלור והמבנים של מכון קרנגי בתחילת המאה ה-20, נעקרו הצמחים המקומיים ובמקום נשתלו עצי דקל ושיחי אגבת הסיסל (Agave sisalana). עצי קזוארינה שבטבטית (Casuarina equisetifolia) הובאו לאי על מנת לשמש שוברי רוח. התנאים במקום התאימו מאוד לקזוארינה, והיא התפשטה בהדרגה וכיסתה את החוף, תוך שינוי הטופוגרפיה שלו, ממדרון מתון למצוקים. צבי ים התקשו לטפס על החוף התלול לשם הטלה, וגם כשעלו עליו חסמו גזעי עצים שנפלו את דרכם, או ששורשי העצים מנעו מהם לחפור את גומות ההטלה. משום כך הוחלט להכחיד מין זה מהאי. בין השנים 1994–2001 נכרתו כל העצים והועלו באש. במקביל נעשה שימוש בקוטל עשבים כנגד אגבת הסיסל. לדברי אנשי הפארק ההשפעה של פעולה זו מורגשת בהתחדשות החופים ובגידול במספר ההטלות המוצלחות של צבי הים.
בעלי חיים
בין בעלי החיים הבולטים במימי הפארק נמצאים:
עופות
בעלי החיים בהם ניתן לצפות באיים עצמם, מלבד נקבות הצבים העולות לחוף בלילות לשם הטלת הביצים, הם עופות. אף שבאזור נצפו 299 מיני עופות, רובם חולפים בשמי האיים או עוצרים לחניה קצרה בתקופת הנדידה באביב ובסתיו. רק 40 מינים נוכחים באיים בחורף, ורק 7 מינים מקננים באזור בקביעות והם: שחפית כהה, נודי חומה, שקנאי חום, פרגטה הדורה, סולת המסיכה, שחפית ורדרדת (Sterna dougallii) ותורית אמריקנית (Zenaida macroura). הפארק הוא האזור היחיד בארצות הברית הקונטיננטלית שבו יש מושבות קינון של שחפית כהה, נודי חומה, פרגטה הדורה וסולת המסיכה.
פעילויות
עיקר הפעילות בפארק סובבת סביב העושר הביולוגי שבשוניות האלמוגים: צלילה באמצעות שנורקל צלילת סקובה, דיג במים מלוחים ושיט בקיאקים. פעילויות נוספות כוללות סיור במבנה ההיסטורי של פורט ג'פרסון וצפרות (בעונות הנדידה). ניתן ללון בגרדן קי באתר מחנאות, אבל השירותים המוצעים בו ספרטניים. אין מסעדות באיים והמבקרים חייבים להביא בעצמם את כל האוכל והמים שהם נזקקים להם.
אן מקבת'
אן מקבת' (באנגלית: Ann Macbeth; 25 בספטמבר 1875 – 23 במרץ 1948) הייתה רוקמת, מעצבת, מורה וסופרת בריטית, חברה בתנועת גלאזגו ומקורבת לצ'ארלס רני מקינטוש. היא גם הייתה סופרג'יסטית פעילה ועיצבה כרזות לתנועות פמיניסטיות.
ראשית חייה
מקבת׳ נולדה בפרבר בולטון של האליוול, ולמדה בבית הספר לאמנות של גלאזגו. כשמקבת׳ הייתה ילדה, היא עברה התקף קדחת. היא הייתה הבכורה מבין תשעה ילדים. אביה היה נורמן מקבת', מהנדס מכונות, ואמה הייתה אנני מקניקול.
היא באה מרקע אמנותי: דודיה כללו את האמנים רוברט ווקר מקבת' והנרי מקבת'-רייבורן וסבה מצד אביה היה הפורטרט נורמן מקבת'. בשנת 1902, היא השתתפה ב"מדור הסקוטי" של התערוכה הבינלאומית הראשונה לאמנות דקורטיבית מודרנית בטורינו. שם זכתה במדליית כסף על עיצוב סמל גלאזגו של האגודה הבריטית לקידום המדע.
הוראה
לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר לאמנות בגלאזגו בשנת 1901, הפכה מקבת' לעוזרת של ג'סי ניוברי ועבודת הרקמה המרשימה שלה זכתה לסיקור קבוע במגזין סטודיו. בשנת 1906 היא החלה ללמד עבודת מתכת בבית הספר לאמנות של גלאזגו. שם גם לימדה גם כריכת ספרים מ-1907 עד 1911, וקישוט קרמיקה מ-1912 ואילך.
משנת 1902 עד 1911 בערך, מחלקת עבודות היד הייתה הגדולה מבין מדורי המלאכה בבית הספר לאמנות של גלאזגו. הייתה דרישה שכל תלמידות בית הספר בגלאזגו ילמדו לתפור. המחלקה שנבנתה על ידי ניוברי, מקבת ותלמידיהם הייתה משני סוגים עיקריים: הסגנון הנועז, המעוצב בהשראת הטבע ונמצא על פריטים פרקטיים, או הסגנון האסתטי המקובל יותר המורכב מתמונות, שנמצאו על מסכי אש או וילונות בכנסיות. ניוברי אולי הייתה הנועזת מבין שני המעצבות, אם כי מקבת׳ רקמה פאנלים בצורה נרחבת יותר עם תפרים אקספרסיביים. לוחות רקומים אלה הציגו נערות צעירות עם זרים או נערות הממוקמות בתוך נוף, בדומה לחלקי הזכוכית הצבעונית של התקופה. בשנת 1908 היא ירשה את ג'סי ניוברי כראש המדור לעבודות רקמה בבית הספר לאמנות של גלאזגו, ובשנת 1912 היא הפכה למנהלת הלימודים בסטודיו לאמנויות רקמה-דקורטיביות. ב-1911 היא השתתפה בתכנון התערוכה הסקוטית להיסטוריה, אמנות ותעשייה לאומית, כשהיא יושבת בוועדה של המדור דקורטיבי ואמנויות יפות.
יחד עם הפסיכולוגית החינוכית מרגרט סוונסון פרסם מקבת' את ספר הלימוד Educational Needlecraft בשנת 1911. ספר הלימוד זכה להערכה בינלאומית והשפיע רבות על הוראת עבודת המחט. המקצוע נשאר בסילבוס של בתי הספר הסקוטיים עד שנות ה-50. שיעורי הרקמה בבית הספר לאמנות בגלאזגו היו פתוחים לקהילה כולה. שיעורי השבת למורים, העניקו תעודה ממחלקת החינוך הסקוטית. בהוראה ובפרסומים שלה הפיצה מקבת' את הגישה הרדיקלית לעיצוב של תנועת גלאזגו והוציאה לפועל את הרעיונות של תנועת האמנויות והאומנות. היא העלתה את מעמד ההלבשה הביתית ועודדה נשים ליצור בגדים אינדיבידואלים משלהן. היא הביאה שמלות מעוצבות בהישג ידן של נשים באמצעים צנועים על ידי תמיכה בשימוש ב"חומרים צנועים" כמו כותנה ופשתן. בפרסומים שלה עודדה מקבת' דור חדש של מעצבות-אומנות.
משנת 1920 ואילך לימדה מקבת גם מלאכת יד במכון לנשים והשתתפה בתוכניות להקלה על המצוקה הכלכלית המקומית. בספרה "עבודות עור רקומות ושרוכים" קוננה מקבת על כך שנשים ייצרו מלאכת יד בזמנן הפנוי והפחיתו מערך עבודתן על ידי תשלום נמוך עבורה, כך שכמעט ולא כוסתה עלות החומרים. באמצעות עבודת ההוראה שלה במכון לנשים שמה מקבת׳ למטרה לייצר אמצעי פרנסה לעובדי מלאכה על ידי יצירת סגנונות עבודה אזוריים.
אקטיביזם פוליטי
מקבת׳ עיצבה את הדגל עבור מצעד אדינבורו 1908 של האיחוד הלאומי של אגודות זכות הבחירה לנשים. באוקטובר 1909 הוצגה לסניף גלאזגו של איגוד הנשים החברתי והפוליטי, האגף המיליטנטי של הקמפיין למען זכות הבחירה לנשים בבריטניה, כרזה רקומה שעוצבה על ידי מקבת'. עבור תערוכה משנת 1910 עיצבה מקבת את הבאנר - שמיכת פשתן עם החתימות הרקומות של 80 סופרג'טים, לאחר מכן הוא שימש ככרזה.
מלבד העבודה כיוצרת כרזות זכות בחירה, הייתה מקבת גם חברה באיגוד החברתי והפוליטי של נשים, והיא עסקה בפעולה אקטיבית. כתוצאה מכך היא נכלאה אף שאינה מופיעה בדיווחים בבית המשפט או בעיתונים, נראה שהיא עשתה זאת בשם בדוי; אופי פעולתה אינו ידוע. במכתב למזכיר בית הספר לאמנויות בגלאזגו ממאי 1912 הודתה לו מקבת על "מכתביו החביבים" וכתבה "אני עדיין הרבה פחות נמרצת ממה שציפיתי... לאחר מאסר בודד של שבועיים עם האכלה בכפייה". לאחר שהות בכלא ב-1912 היא נזקקה לטיפול של מספר חודשים כ"נכה למחצה".
מנהל בית הספר תמך מאוד במקבת' במהלך תקופת ההחלמה שלה. מקבת' קיבלה "כל שיקול עד שיהיה מספיק כוח כדי לחזור לעבודה". רמה זו של מחויבות הדגישה הסכמה בשתיקה של אמנים הדוגלים בעניין זכות הבחירה מצד מנהלי בית הספר.
תפוקה אמנותית
מקבת הפכה לרוקמת ומעצבת ידועה. התפוקה הפוריה שלה כללה כריכות ספרים, עבודות מתכת ועיצובים עבור יצרני השטיחים אלכסנדר מורטון ושות', האחים דונלד מדנדי. מקבת סיפקה גם עיצובי רקמה בסגנון אר נובו שהופיעו בקטלוגים של הזמנות הדואר של המשרד עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. עיצוביה נמכרו על ידי ליברטי כהעברות גיהוץ לרקמה של שמלות ורהיטים. בשנת 1920 עברה מקבת לפטרדייל בווסטמורלנד, קומבריה. היא נשארה מרצה אורחת בבית הספר לאמנויות בגלאזגו עד פרישתה בשנת 1928. היא הגתה שיטה פשוטה של אריגת שטיחים שפורסמה בספרה בשנת 1929. היא טענה שמכונות יביאו לדמוקרטיזציה של עיצוב וכי אומנים המבינים את פעולת המכונות יוכלו להגיע לאיכות אמנותית גבוהה. בקיץ חיה מקבת׳ על צוק בהלוולי בבית בעיצוב עצמי ותארה את הגבעות המקומיות ברקמה. מחוץ לבית היא צבעה את החוטים שלה בבורות.
פרסומים
מקבת פרסמה שישה ספרים על רקמה:
שי אריה מזרחי
שי אריה מזרחי (שא"מ) (17 באוקטובר 1974 - 16 באוקטובר 2012) היה משורר ועורך ספרותי ישראלי.
ביוגרפיה
שי אריה מזרחי נולד וגדל בתל אביב. בוגר תואר ראשון בפוליטיקה, ממשל וגאוגרפיה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. למד עריכה במכללת בית-ברל.
שיריו פורסמו בכתבי העת הספרותיים "מאזנים", "עתון 77", "קשת החדשה", "שבו", וכן במוסף הספרותי של "ידיעות אחרונות". היה מנהלו ועורכו של כתב העת המקוון לשירה "כאוס", שהיה פעיל מאז יוני2010. ניהל בלוג ספרותי, "על הספסל בשדרה".
היה עורך בוויקיפדיה העברית.
מזרחי היה פעיל חברתי, מהפעילים הבולטים של קבוצת היצורים גרילה תרבות, והיה ממקימי ופעילי מאבק המשוררים.
ב-16 באוקטובר 2012, יום לפני יום הולדתו ה-38, מזרחי שם קץ לחייו בביתו ברמת גן. לאחר מותו, ספדו לו משוררים רבים והוקם לזכרו אתר השירה ליריקה, כמחווה לפעילותו והקמתו את אתר כאוס לשירה.
החטא הקדמון (קומיקס)
החטא הקדמון (באנגלית: Original Sin) היא מיני-סדרה ואירוע קרוסאובר שפורסם בחוברות הקומיקס ביקום מארוול על ידי חברת מארוול קומיקס, ונמשך לאורך 9 חוברות בסדרה הראשית ו-54 חוברות קשורות בין אפריל לספטמבר 2014. את הסיפור כתב ג'ייסון אהרון באיורו של מייק דאודטו.
העלילה מציגה את הרצח הפתאומי של אואטו הצופה, והחקירה של גיבורי-העל מכדור הארץ בחיפוש אחר הרוצח. במהלך האירועים, שכיר החרב גלגל-העין מפעיל את עינו של אואטו ובכך חושף את סודותיה. שלל גיבורי ונבלי-על נחשפים לחיזיונות המגלים להם פרטים חדשים על עברם, ולחלקם זה משנה לחלוטין את חייהם. כלי עלילתי זה סייע להצגת דמויותיהן של אנג'לה וסילק ושכתוב ההיסטוריה והביוגרפיה של ניק פיורי.
היסטוריה פרסומית
העלילה הראשית של האירוע התפרסמה במיני-סדרה "Original Sin". חוברת פרולוג, שהציגה את דמותו של אואטו הצופה לקהל הקוראים והעניקה אקספוזיציה לתפקידו ביקום, יצאה לאור באפריל 2014, והיא התחילה את הקרוסאובר באופן רשמי. הסיפור העיקרי החל חודש אחר כך, במאי, עם הפצה דו-חודשית לשווקים של החוברות. בסך הכל יצאו תשע חוברות בסדרה הראשית, עד ספטמבר.
במקביל, התפרסמו גם בסדרות הקבועות השונות חוברות קשורות. בסך הכל, בסדרות אלו נקשרו 32 חוברות אל אירועי "החטא הקדמון" בכותרת שלהן. חוברות אלו הציגו את השפעת אירועי הסדרה הראשית על הדמויות, וב-"The Amazing Spider-Man" השפעה זו ניכרה לאורך זמן רב גם בתום האירוע.
עלילה
אואטו ממשיך לצפות בנעשה ביקום, ולפתע הוא רואה כי אדם חמוש ורעול פנים בדרכו אליו, במטרה לרצוח אותו. כעבור זמן מה, בסיסו של אואטו מתפוצץ, ומכדור הארץ, תור מביא לירח את קפטן אמריקה, וולברין, האלמנה השחורה וניק פיורי, ואלו מגלים כי אואטו נרצח ביריות וכי עיניו נלקחו על ידי הרוצח. בהמשך נתגלה כי אחת מעיניו של אואטו נמצאת בידי גלגל-העין, סוכנו לשעבר של צדקיאל. פיורי מזהיר את חבריו כי בהתחשב בכך שרק מעטים ידעו על קיומו של אואטו ויכלו לרצוח אותו, ייתכן כי הרוצח הוא אחד מבעלי בריתם, אם כי קפטן אמריקה מתעקש כי אין להאשים אף אחד עד שהאמת תתגלה. בוואקאנדה, מעסיק מסתורי מרכיב שלושה צוותים שיחקרו את הרצח; הצוות הראשון כולל את איש הנמלה, אמה פרוסט והפנתר השחור, הצוות השני כולל את חייל החורף, גאמורה ומון נייט והצוות השלישי כולל את דוקטור סטריינג' והמעניש. בירח, פיורי מקבל התראה על קרב בין הדבר ובין פרט מגזע "חסרי הבינה" מפותח הנושא את ה"אולטימייט נוליפייר". לאזור הקרב מגיח ספיידרמן, אשר מבחין כי חסר-הבינה משתמש ביכולות טלפתיות, אף שהוא אינו מסוגל להן. חסר הבינה יורה בעצמו, וצוות של האוונג'רס סוגר את המקום, זאת על מנת לחקור את הנסיבות שגרמו לחסר הבינה להתאבד ולהיאבק מול הדבר.
הפנתר השחור, אמה פרוסט ואיש הנמלה מגלים בבית קברות גוויות של מפלצות רבות, שהפנתר חושד שנרצחו בידי מי שרצח את אואטו, ובתוך הגוויות מוצא איש הנמלה כדורים זוהרים רבים. בינתיים בחקירתם של דוקטור סטריינג' והמעניש, הם מגיעים למימד חלופי, אשר בו הם מגלים מפלצת ענקית מתה. במקביל, הנוקמים מתחקים אחר התפתחותו של חסר הבינה, ומגיעים לגלגל-העין ולאקסטרמינטריקס, ומתפתח קרב קשה במהלכו גלגל-העין מפעיל את עין אואטו שברשותו על מנת לחשוף את סודותיה.
איש הנמלה מגלה כי הכדורים הזוהרים שמצא בתוך גויות המפלצות מכילים בתוכם קרינת גמא, ובמקביל, גלגל-העין נתפס ומספר לניק פיורי כי הוא נשכר על ידי דוקטור מידאס לפרוץ לביתו של אואטו, ומדגיש כי הוא לא האחראי לרצח. בינתיים, חייל החורף הורג את פיורי בטענה ש"לא יהיו עוד סודות", מאחר שפיורי תהה היכן עינו השנייה של אואטו.
דוקטור סטריינג' מסיק כי המעסיק שהרכיב אותו ואת חבריו לצוותים שיחקרו את הרצח הוא הרוצח בעצמו. במגדל האוונג'רס, הצוות מוצא את וולברין והענק הירוק לצד גופתו של ניק פיורי, ולאחר עימות קצר, גלגל-העין וכן גופתו של פיורי נלקחים. הפנתר השחור עוקב אחר אות שמקורה מכלי חלל אשר חג סביב כדור הארץ, ומסיק שבו נמצאת גופת פיורי, ושבו שלושת הצוותים יתכנסו כדי להתעמת זה עם זה. בתוך הכלי, כאשר כל שלושת הצוותים נוכחים, מספר חייל החורף כי הוא הרג את פיורי, ומיד לאחר מכן מופיע המעסיק הסודי, המתגלה כפיורי, אך זקן, מה שאומר כי חייל החורף הרג מודל חיקוי אנושי, ולא את פיורי האמיתי.
בעת שירותו של ניק פיורי בצבא ארצות הברית בזמן פלישת חייזרים לקנזס ב-1958, הוא היה עד למוות של וודי מק'קורד, שהביס את החייזרים לפני שנפגע בצורה אנושה. כאשר שותפו של מק'קורד, הווארד סטארק, הגיע למקום, הוא הציע לפיורי להצטרף להמשך עבודתו של מק'קורד, הגנת כדור הארץ, כאשר הם ינטרלו כל איום פוטנציאלי על פני כדור הארץ. פיורי הסכים, ובשנים הבאות הוא היה נלחם בסתר נגד איומים שונים על האנושות וכדור הארץ, וזאת כעבודה צדדית לשירותו בצבא. פיורי מספר לצוות הגיבורים כי גופות המפלצות אשר נמצאו נהרגו על ידו, וזאת מכיוון שהיוו איום על כדור הארץ. גלגל-העין אומר כי פיורי לא סיפר את הכל, אך עוד לפני שהוא מספיק לדבר הוא מתמוטט, בעקבות ספיגת הדברים שגנב מביתו של אואטו הצופה.
ניק פיורי מגלה לגיבורים כי הוא מזדקן במהירות וקרוב למותו, וזאת מכיוון שנוסחת האינסוף שבגופו מוצתה עד תום. פיורי מסביר כי הוא בחר כל אחד מהגיבורים שהתאספו כדי שאחד מהם ישמש כמחליפו. סירובו של פיורי לענות לדרישת הפנתר השחור להסביר מה קרה לאואטו הצופה מוביל לכך שבין פיורי לגיבורים מתפתח קרב, אשר במהלכו פיורי מפעיל את עינו השנייה של אואטו.
במצודתו של אואטו, הגיבורים אינם מצליחים לעצור את פיורי, ובמקביל, גלגל-העין מצליח לברוח מחזקתו של פיורי, ובמקומו מגיע דוקטור מידאס.
בין פיורי למידאס מתפתח קרב, אשר במהלכו מתגלה כי אואטו הותקף על ידי גלגל-העין ומדיאס, וכי לאחר תקיפתו פיורי הגיע למקום וגאל את אואטו מייסוריו, וכן לקח את עינו השנייה לאחר שהראשונה נלקחה על ידי גלגל-העין. אחר קרב ארוך, יוצר פיורי פיצוץ, אשר הורג את מידאס, וגורם לכולם לחשוב שגם פיורי מת. למרות זאת, פיורי צץ מחדש עם כוחותיו של אואטו, ובכך הוא הופך לצופה החדש.
ביבליוגרפיה
Core: Tie-ins:
מיזוץ'
מיזוץ' (באוקראינית: Мізоч; ברוסית: Мизоч; בפולנית: Mizocz; ביידיש: מיזאָטש) היא עיירה בראיון זדולבוניב, מחוז רובנו, אוקראינה (בעבר בפלך ווהלין). האזכור הכתוב הראשון לקיומה של העיר הוא משנת 1322, והאימות הוודאי המוקדם ביותר לקיומה של מיזוץ' הוא משנת 1429. בשנת 1761, מלך פולין אוגוסטוס השלישי העניק למיזוץ' את זכויות מגדבורג. בעקבות הממשל העצמי העיר שויכה למחוז לוצק.
בין מלחמות העולם התגוררו בעיר, כמו בערים רבות במזרח פולין, פולנים אוקרינים ויהודים. במיזוץ' פעל בית ספר צבאי לצוערי קצונה של גדוד 11 של החטיבה הראשונה של הצבא הפולני.
נכון לשנת 2013, התגוררו בעיר 3561 תושבים.
מיזוץ' במלחמת העולם השנייה
ב-22 ביוני 1941, מעט לאחר תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה מיזוץ' על ידי צבא גרמניה הנאצית. לאחר כשבוע, הקים הממשל הצבאי בעיירה יודנראט, והעמיד בראשו את אבא שטיוול (Shtivel), לשעבר ראש המועצה. הצבא הנאצי חייב את היהודים לשאת סרט שרוול ועליו מגן דוד, בדומה לטלאי הצהוב שבו חויבו היהודים תחת הכיבוש הנאצי. מרבית היהודים גויסו לעבודות כפייה בעיירה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר העיירה הייתה חלק מפולין ותחת כיבוש נאצי, נרצחה כמעט כל הקהילה היהודית בעיר, שמנתה יותר מ-1000 יהודים.
גטו מיזוץ'
במרץ 1942 הוקם במיזוץ' גטו, ובו שוכנו כל יהודי העיירה ועיירות שכנות. בשיאו מנה הגטו כ-1700 יהודים. הגטו הוקף בזקיפים אוקראינים וכן שוטרים גרמנים, אשר אסרו על הכנסת מזון לתוכו. כל העוברים על האיסור נתלו בפומבי במרכז הגטו. משהגיעו שמועות לתושבי הגטו על חיסולים שמבצעים הנאצים בגטאות, התארגנה בגטו מחתרת. חברי המחתרת, שחלקם נמנו על היודנרט, אספו כלי נשק חם ונפט להצתת בתים, וכמו כן נשק קר כמו גרזנים, מוטות ברזל וסכינים.
בלילה של ה-12 באוקטובר 1942, הבינו חברי המחתרת שחיילים גרמנים ואוקראינים עומדים להטיל מצור על הגטו, מתוך כוונה לחסלו. הם הזהירו את תושבי הגטו, ומאות מהם ברחו בחסות החשכה. יום למחרת, תקפו צעירים יהודים חמושים את השוטרים שנכנסו לגטו, הציתו בתים, ותושבים נוספים ברחו בחסות האש והעשן שאפף אותו. לאחר כיומיים חוסל הגטו סופית, וכל הנותרים בו הובאו לגיא סמוך על ידי איינזצגרופה C ועוזרים אוקראינים ונרצחו למעלה מ-1000 יהודים.
עונת 2015/2016 בליגה האירופית
עונת 2016/2015 בליגה האירופית הייתה העונה ה-45 בה מתקיים טורניר הכדורגל האירופאי השני בחשיבותו של אופ"א והעונה השביעית שהתקיימה במתכונת הנוכחית.
משחק הגמר של הליגה האירופית 2015/2016 התקיים ב-18 במאי 2016 בזנקט יאקוב פארק, בזל, שווייץ. במשחק התמודדה ליברפול מול סביליה, שזכתה בתואר בפעם החמישית בתולדותיה ובפעם השלישית ברציפות. בעקבות הזכייה קיבלה סביליה כרטיס כניסה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
שלוש קבוצות ישראליות השתתפו בטורניר: הפועל באר שבע, בית"ר ירושלים (2 הקבוצות הודחו בשלב המוקדמות השני) ועירוני קריית שמונה (הודחה בשלב המוקדמות השלישי).
לוח זמנים
כל ההגרלות התקיימו במשרדי אופ"א בניון, שווייץ, למעט אם נאמר אחרת.
שלב המוקדמות הראשון
ההגרלה נערכה ב-22 ביוני 2015. הסיבוב הראשון נערך ב-30 ביוני וב-2 ביולי והסיבוב השני נערך ב-7 ביולי וב-9 ביולי 2015.
שלב המוקדמות השני
הסיבוב הראשון נערך ב-16 ביולי והסיבוב השני נערך ב-23 ביולי.
שלב המוקדמות השלישי
הסיבוב הראשון נערך ב-30 ביולי והסיבוב השני נערך ב-6 באוגוסט.
שלב הפלייאוף
ההגרלה נערכה ב-7 באוגוסט 2015. הסיבוב הראשון נערך ב-20 באוגוסט והסיבוב השני נערך ב-27 באוגוסט 2015.
שלב הבתים
48 קבוצות חולקו ל-4 דרגים. ארבעת הדרגים דורגו לפי דירוג אופ"א לקבוצות. הקבוצות הוגרלו ל-12 בתים כאשר בכל בית 4 קבוצות, אחת מכל דרג. כאשר לא יכולות לשחק באותו בית שתי קבוצות מאותה מדינה.
32 האחרונות
32 הקבוצות שהעפילו לשלב זה חולקו לשני דרגים על פי ניקוד של קבוצות מדורגות (12 הקבוצות שסיימו במקום הראשון משלב הבתים+ארבע הקבוצות הטובות מהמקום שלישי בליגת האלופות) ולא מדורגות (12 הקבוצות שסיימו במקום השני משלב הבתים+ארבע הקבוצות הנוספות מהמקום השלישי בליגת האלופות) קבוצות שנפגשו בשלב הבתים או שמאותה מדינה לא יכולות להיפגש בשלב זה.
שמינית הגמר
הסיבוב הראשון נערך ב-10 במרץ, הסיבוב השני ב-17 במרץ.
רבע הגמר
הסיבוב הראשון נערך ב-7 באפריל, הסיבוב השני ב-14 באפריל.
חצי הגמר
הסיבוב הראשון נערך ב-28 באפריל, הסיבוב שני נערך ב-5 במאי.
גמר
משחק הגמר נערך ב-18 במאי 2016 בזנקט יאקוב פארק, בזל, שווייץ.
תקרית מטוס הורייזון אייר (2018)
תקרית מטוס הורייזון אייר התרחשה ב-10 באוגוסט 2018. עובד קרקע של חברת התעופה הורייזון אייר הפעיל לבדו ללא רשות מטוס נוסעים קל ריק של החברה שחנה בנמל התעופה הבינלאומי סיאטל-טקומה במדינת וושינגטון שבארצות הברית והמריא אתו מהנמל. לאחר 71 דקות של טיסה ריסק החוטף את המטוס על אי במפרץ פיוג'יט. באירוע נהרג רק חוטף המטוס.
התקרית
המטוס שנחטף והוטס ללא אישור היה מדגם בומברדייה דאש 8 Q400, שנבנה ב-2012 ונמסר לחברת הורייזון אייר באותה שנה. המטוס הגיע מויקטוריה שבמערב קנדה לנמל התעופה סיאטל-טקומה בשעה ונחת בו בשעה 13:35. הוא לא היה מיועד לטוס שוב באותו היום וחנה ברחבת חנייה בחלקו הצפוני של הנמל.
החוטף, ריצ'רד ראסל (Richard Russell), בן 29, היה איש צוות קרקע של חברת הורייזון שעסק בגרירת מטוסים ברחבי הנמל. הוא הניע את המטוס והסיע אותו במסלולי הסעה אל מסלול הטיסה 16C. מגדל הפיקוח של הנמל ניסה להתקשר עם המטוס במהלך ההסעה, ללא הצלחה. בשעה 19:32 המריא המטוס מהנמל ללא אישור. בעקבות זאת הופסקו זמנית פעולות הטיסה בנמל ובשעה 20:15 הוקפצו להמראה לעברו שני מטוסי קרב חמושים מדגם F-15 של המשמר הלאומי האווירי של אורגון. גם מטוס מכלית המריא כדי לסייע למטוסי הקרב. הם ניסו להנחות את המטוס החטוף לכיוון האוקיינוס השקט ולא ירו לעברו.
פיקוח הטיסה האזורי הצליח ליצור קשר רדיו עם החוטף ראסל שהטיס את המטוס וניהל עמו שיחה. השידור היה בלתי מוצפן ותוכנו הועלה במהרה לאתרי רשתות חברתיות. ראסל שידר שאיננו יודע להנחית את המטוס וציין כי "לא באמת תכננתי להנחית אותו וכי "רציתי לעשות כמה תמרונים ולראות מה אוכל לעשות לפני שאוריד אותו". הפיקוח האווירי ניסה לשכנע את ראסל להנחית את המטוס בשדה התעופה הצבאי לואיס מק'קורד (Lewis–McChord) שמדרום לטקומה, אשר המטוס נמצא באותה עת בקרבתו, אך הוא סירב. ראסל שאל את פקח הטיסה אם יוכל לעבוד כטייס מסחרי אם ינחית את המטוס, קיבל תשובה חיובית והתייחס אליה בספקנות. הוא ביקש לקבל את פרטי המיקום של לוויתן קטלן שהתפרסם בחדשות באותו זמן כדי שיוכל לצפות בו. ראסל שידר שהוא "בחור מקולקל, עם כמה ברגים רופפים כנראה. לא באמת ידעתי את זה עד עכשיו". הוא ציין שלא התכוון לפגוע באיש, והתנצל על מעשיו בפני מי שהכיר אותו. לקראת סיום הטיסה נראה המטוס עורך תמרונים אווירובאטיים מעל מפרץ פיוג'יט, וטייס שראה אותם העיד כי הם נעשו ברמה גבוהה.
בשעה 20:43, לאחר רדת החשכה, פגע המטוס באזור מיוער באי הזעיר קטרון (Ketron) במפרץ פיוג'יט, כ-40 קילומטר מדרום מערב לנמל התעופה סיאטל-טקומה. שטח האי היה 0.89 קילומטר רבוע וגרו בו אנשים בודדים. בהתרסקות נהרס המטוס וראסל נהרג. כוחות הצלה וכבאים הגיעו אל האי כשעה וחצי לאחר ההתרסקות. השרפה שפרצה באי בעקבות ההתרסקות כובתה סופית בבוקר המחרת.
לאחר התקרית
התקרית נחקרה על ידי לשכת החקירות הפדרלית, חוקר מקרי המוות המחוזי והמועצה הלאומית לבטיחות בתחבורה, אשר איתרה באתר ההתרסקות את הקופסאות השחורות שלו.
החקירה העלתה כי ראסל, יליד פלורידה, נחשב לאדם שקט ולעובד אהוד בנמל התעופה סיאטל-טקומה. בשנת 2012 התחתן ופתח מאפייה עם אשתו, ובשנת 2015 מכרו אותה והשתקעו במדינת וושינגטון. אז החל ראסל בעבודתו בנמל התעופה, למד לימודי מדעי החברה באוניברסיטת המדינה של וושינגטון והיה פעיל בקהילה נוצרית במקום מגוריו.
ב-9 בנובמבר 2019 הודיעה לשכת החקירות הפדרלית כי סיימה את חקירתה בנוגע לתקרית. נקבע כי היא לא הייתה מעשה טרור, לא הייתה קשורה למעשה פשע רחב יותר וכי ראסל פעל ללא שותפים וללא מניע ברור למעשיו. נמצא כי ראסל הכיר מתוקף עבודתו את הליכי ההתנעה של מטוסים, אך לא נמצא כי עבר אימוני טיסה כלשהם. מקליט הקול בתא הטייס לא הקליט קולות מלבד אלו שנקלטו בשידורי הרדיו מהמטוס אל הפיקוח האווירי. על סמך הקלטת נתוני הטיסה נקבע כי ההתרסקות באי קטרון הייתה מכוונת וכי נראה שראסל בחר להתאבד.
אסמואה ג'יאן
אסמואה ג'יאן (אנגלית: Asamoah Gyan; נולד ב-22 בנובמבר 1985) הוא כדורגלן גאנאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת נורת'איסט יונייטד ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים
ג'יאן למד בבית הספר התיכון אקרה אקדמי, ושיחק בקבוצת הכדורגל שלו. בסיום לימודיו התיכוניים הצטרף לליברטי פרופשיונלס מליגת העל הגנאית, ובתום שנתו היחידה במועדון חתם באודינזה מהסרייה א' האיטלקית, ובין 2004 ל-2006 הושאל למודנה מהסרייה ב' לצורך צבירת ניסיון. לאחר ששיחק היטב במונדיאל 2006 הוא זכה לתשומת לב מצד מועדונים אחדים ברוסיה. הוא חזר לאודינזה בתחילת 2006, אך ב-17 בפברואר 2007 הודיעה הנהלת הקבוצה על כוונתה להעבירו בחלון ההעברות של ינואר. הוא היה על סף חתימה במועדון הרוסי לוקומוטיב מוסקבה, אך עסקה זו לא יצאה לפועל בגלל חוסר רצונו של השחקן שהיה אמור לעבור לאודינזה בתמורה, ובסופו של דבר נשאר ג'יאן באיטליה עד סוף העונה. ג'יאן הבקיע עשרה שערים בעונת, וסייע לקבוצתו לסיים במקום העשירי בסרייה א'. ב-10 באוגוסט חתם ג'יאן על הארכת חוזה משופרת לחמש שנים עד ה-30 ביוני 2012, הודות ליכולתו הטובה במשחקי ההכנה לעונת.
הוא נפצע במהלך, ולא שיחק יותר עבור אודינזה לאחר ינואר 2008, כשלזכותו 13 משחקי ליגה וארבעה שערים עד פציעתו. ב-11 ביולי 2008 חתם ג'יאן בסטאד רן מליגת העל הצרפתית על חוזה לארבע שנים תמורת סכום העברה של 8 מיליון אירו ב-2010 עבר לסנדרלנד.
ביולי 2015 עבר לשאנגחאי SIPG מליגת העל הסינית.
ב-5 ביולי 2017 חתם בקבוצת קייסריספור הטורקית.
נבחרת גאנה
ג'יאן הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בדקה ה-90 של הופעת הבכורה שלו, במשחק מוקדמות מונדיאל 2006 מול נבחרת סומליה ב-19 בנובמבר 2003, שלושה ימים לפני יום הולדתו ה-18, לאחר שעלה כמחליף בדקה ה-62, וסייע לגאנה לנצח במשחק. הוא הבקיע ארבעה שערים בשבעת משחקי המוקדמות הבאים, וסייע לנבחרתו להעפיל למונדיאל. הוא הבקיע את השער המהיר ביותר במונדיאל 2006, לאחר 68 שניות, במשחק מול נבחרת צ'כיה ב-17 ביוני 2006 בריין אנרגי שטדיון בקלן שבגרמניה, שהסתיים בניצחון 2 - 0 לטובת גאנה. היה זה גם השער הראשון שגאנה הבקיעה בתולדות המונדיאלים. בהפסד של גאנה לנבחרת ברזיל בשמינית הגמר הוא הורחק בכרטיס אדום בדקה ה-81, לאחר שספג את הכרטיס הצהוב השני שלו במשחק.
הוא נמנה עם סגל נבחרת גאנה לאולימפיאדת אתונה ב-2004, שהודחה בסיבוב הראשון לאחר שסיימה במקום השלישי בבית ב' מתחת לנבחרת פרגוואי ונבחרת איטליה. הוא נטל חלק גם בגביע אפריקה לאומות 2008, בה הבקיע שער אחד וזכה עם נבחרתו במקום השלישי. בגביע אפריקה לאומות 2010 הבקיע ג'יאן שלושה מתוך ארבעת השערים בנבחרת, והוביל אותה למרות פציעה עד למשחק הגמר, בו הפסידה 0 - 1 לנבחרת מצרים.
ג'יאן הופיע עם הנבחרת גם במונדיאל 2010 והבקיע לזכותה 3 שערים, שסייעו לגאנה להעפיל לרבע הגמר לראשונה בתולדותיה. ברבע הגמר מול אורוגוואי, ג'יאן החמיץ פנדל בדקה ה-120. אם היה מבקיע, גאנה הייתה עולה לחצי הגמר. גאנה הודחה בדו-קרב פנדלים.
במונדיאל 2014 רשם את הופעתו השלישית בגביע העולמי, וכבש שני שערים שהפכו אותו למבקיע האפריקאי המוביל בתולדות הגביע העולמי עם 6 כיבושים בסך הכל, כשמאחוריו ניצב החלוץ הקמרוני רוז'ה מילה עם 5 כיבושים.
אברהרד פון מילינן
הגרף אברהַרד פרידריך פון מילינֶן (בגרמנית: Eberhard Friedrich von Mülinen; 6 בספטמבר 1861 – 14 בינואר 1927) היה דיפלומט וחוקר שחקר את הכרמל, מחבר הספר Beiträge zur Kenntnis des Karmels ("להכרת הכרמל"), שנחשב עד היום כספר שהרים תרומה חשובה מאוד לחקר הכרמל.
ביוגרפיה
פון מילינן נולד בקנטון ברן בשווייץ למשפחה בעלת שושלת יוחסין שתחילתה במאה ה-13. מקורה של המשפחה בעיר ברוג ששימשה כמרכז השלטון של בית הבסבורג בשווייץ. בני המשפחה שימשו כמושלים עבור בית הבסבורג במחוז ארגאו. במאה ה-15 השתלטה ברן על האזור והמשפחה עברה לשם. חלק מבני המשפחה עסקו במחקר היסטורי. אבי סבו של פון מולינן ניקולאוס פרידריך (1833-1760) ייסד את "האגודה לחקר ההיסטוריה של שווייץ" ופיתח ספרייה גדולה שבשנת 1937 הועברה לספרייה ציבורית של ברן. בני המשפחה עסקו במדע, בפקידות גבוהה בקנטון ובשירות צבאי. אביו היה אגברט פון מולינן.
פון מולינן סיים את לימודיו התיכוניים בברן בשנת 1880. הוא המשיך בלימודיו בערים נוספות כמו מונפלייה בצרפת, פיזה באיטליה, טיבינגן וברלין בגרמניה. בברלין למד בסמינר לשפות המזרח. לימודיו כללו פילוסופיה, משפטים, היסטוריה וערבית. למד מזרחנות בלימודיו הגבוהים והתמחה במשפט מוסלמי. בנוסף התמחה בשפה הערבית על ניביה השונים ומספר שפות אירופיות. בשנים 1886/7 כתב את הדוקטורט שלו בנושא "חוקי ההלוואות באסלאם". ב-7 באוגוסט 1887 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה. המדריך שלו בעבודת הדוקטורט היה המזרחן הנודע אלברט סוצין.
בנובמבר 1887 הצטרף לשירות המשפט הפרוסי. בפברואר 1888 מונה להיות המתורגמן בביירות ומנהל זמני של הקונסוליה, זאת בהתאם למדיניות שירות החוץ הגרמני להציב בקונסוליות בלבנט דיפלומטים מזרחנים מקצועיים חלק מהתפקיד כלל גם מחקר, מסעות, מיפוי ותיעוד לשונות המזרח וחיי תושביו. בינואר 1889 קיבל מעמד של ראש לשכה קיסרי-פרוסי. במרץ 1890 הועבר לשגרירות גרמניה באיסטנבול. בין תפקידיו בשגרירות שימש גם כיועץ לקונסול הכללי שם. לתקופה מסוימת שימש גם כמנהל הזמני של הקונסוליה בסלוניקי. במאי 1894 מונה כמתורגמן משנה בקונסוליה הגרמנית באיסטנבול, תפקיד אותו מילא עד 1899. בתפקידו זה פעל לרישום הבעלות של המקרקעין ביפו ובארץ ישראל.
בשנת 1898 בעת שירותו בקונסטנטינופול ליווה את הקיסר וילהלם השני במסעו לארץ ישראל. לאחר מסעו זה שרת בלשכת הקיסר בברלין כיועץ מיוחד של הקיסרית אוגוסטה ויקטוריה. ביוני 1900 עבר את הבחינות לדרגת קונסול. בשנת 1903 יצא לחופשה ארוכה בגלל מחלת ריאות וחזר לשווייץ. באפריל 1905 נרשם ברשימת הגמלאים של משרד החוץ הגרמני.
את תקופת מחלתו ניצל פון מולינן לכתיבת מאמרים מדעיים ולפרסומם בכתבי עת מקצועיים ולפרסום ספרו.
מחקריו בכרמל
בעת שהותו בכרמל יצא פון מילינן למסעות מחקר בכרמל, במסגרת מסעות אלה תיעד וסקר אתרים פרהיסטוריים ואתרים היסטוריים, סייר בכפרים השונים, ותיעד כל פרט שהוא ראה כגון קברים, מסגדים, כתובות ועוד. בנוסף חקר ותיעד גם את החי והצומח על ההר. הוא ניתח את הכרמל מבחינה גאולוגית, אקלימית, מבנה הכפרים, מנהגים ופולקלור. את ממצאיו הרבים הוא פרסם בכתב העת הגרמני שעסק בחקר ארץ ישראל "Zeitschrift des DPV" של האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל. בשנת 1908 קיבץ את מחקריו והוציאם בספר Beiträge zur Kenntnis des Karmels שיצא לאור בלייפציג בהוצאת Baedeker.
הספר גם כולל 16 מסלולים המפרטים את סיוריו הרבים. וכוללים תאורים של מנזר הכרמליתים, ואדי רושמיה, בלד א-שייח', המוחרקה, כפרי הדרוזים ועוד. טווח מחקריו כלל גם את מישור החוף עד נחל התנינים וזכרון יעקב. הספר כולל את מפת "הקרן הצפונית-מערבית" של הכרמל וכן צילומים שהוא צילם במסעות מחקריו.
בשנת 2013 יצא ספר זה בעברית בשם הכרמל של פון מולינן. התרגום, העריכה וההדרה של הספר נעשו במשותף על ידי פרופ' אהרון גבע קלינברגר ופרופ' יוסי בן-ארצי. הספר כולל הקדמה, הנחיות לקוראים, מידע על מולינן ומשפחתו, היבטים גאוגרפיים, לשוניים. ניתוח הדרך בה ביצע מולינן את מחקריו וכן השפעתו של מולינן על חקר הכרמל.
תנועת החסידות בגליציה
תנועת החסידות התפשטה בגליציה (מערב אוקראינה ודרום-מזרח פולין של היום) בדורותיה הראשונים. מספר תלמידים של הבעל שם טוב והמגיד ממזריטש התגוררו ופעלו בגליציה, אך המפיץ הגדול של התנועה בגליציה היה רבי אלימלך מליז'ענסק, תלמידו של המגיד ממזריטש, תלמידו של הבעל שם טוב. חצרו של רבי אלימלך מליז'ענסק משכה אליה רבים מיהודי גליציה, ותלמידים רבים של רבי אלימלך מליז'ענסק פתחו חצרות משלהם בעריהם.
רקע כללי
לרבי אלימלך מליז'ענסק היו ארבעה תלמידים בולטים, מהם רק רבי מנחם מנדל מרימנוב התגורר בגליציה. תלמיד נוסף של רבי אלימלך, "החוזה מלובלין", התגורר בפולין, אך תלמידיו פעלו בעיקר בגליציה, וכך מרבית חצרות החסידים בגליציה המערבית היו מתלמידי רבי אלימלך מליז'ענסק והחוזה מלובלין. צדיק חסידי נוסף בגליציה שתרם להפצת החסידות בה היה רבי משה לייב מסאסוב, שגם לו מספר תלמידים שפתחו חצרות בגליציה.
בגליציה המזרחית פעלו גם שושלות שהושפעו מחצרות רוסיה ההיסטורית, כמו בית רוז'ין, בית זלוטשוב, שושלת פרמישלאן, שושלת קוסוב, חסידות סטרליסק ועוד, אך גם בגליציה המזרחית פעלו חצרות של תלמידי רבי אלימלך מליז'ענסק והחוזה מלובלין, הבולטת שבהן היא חסידות בעלז, שהשפעתה התפשטה גם לגליציה המערבית והונגריה.
בשנת תקל"ב הוחרמה החסידות בברודי ובשנת תקמ"ו הוחרמה החסידות על ידי בית הדין בקרקוב. חרם נוסף נעשה בלשנוב. בדור מאוחר יותר כבר פסקה ההתנגדות, ואף הרבנים שלא נמנו על תנועת החסידות (כמו ה"נתיבות המשפט", ה"קצות החושן" ובהמשך ה"שואל ומשיב" ורבי יעקב אורנשטיין) לא פעלו נגדה, ואף שיתפו פעולה עם החסידים.
תנועת החסידות בגליציה התבלטה גם בלמדנות. בין הבולטים באדמו"רי גליציה נודעו כלמדנים גדולים, כמו רבי אריה לייב ליפשיץ ה"אריה דבי עילאי", רבי אברהם דוד מבוטשאטש, רבי שלום מבעלז, רבי צבי אלימלך מדינוב, רבי חיים מצאנז ובנו רבי יחזקאל שרגא משינאווא ועוד. רבים מאדמו"רי גליציה, בעיקר משושלות בעלז, רופשיץ, צאנז ודינוב כיהנו גם בתפקידי רבנות בעירם. בחצרות אלו גם המוטו הרשמי היה לימוד התורה. מהמחצית השנייה של המאה ה-19, התבלטו בגליציה מספר תלמידי חכמים מתנועת החסידות, כמו רבי צבי יעקב יאליש (המלא הרועים), יוסף באב"ד (ה"מנחת חינוך"), המהרש"ם מברז'אן, רבי מאיר אריק ורבי יעקב וידנפלד.
מאפיין נוסף היה לחסידות הגליציאנית והוא הקנאות והשמרנות. רבי מנחם מנדל מרימנוב נודע כלוחם נגד המודרנה וההשכלה, ואחריו רבי צבי אלימלך מדינוב, רבי שלום מבעלז וצאצאיו ורבי חיים מצאנז וצאצאיו. לחסידות הגליציאנית היה גם מאבק מר עם אנשי תנועת ההשכלה ובהמשך עם תנועת הציונות. גם אגודת ישראל החרדית לא הצליחה לכבוש את גליציה (בשונה מפולין), ומספר מועט של רבנים ואדמו"רים הצטרפו אליה (מלבד אדמו"רי בית רוז'ין שהיו ממקימי אגודת ישראל), כאשר בין המתנגדים לאגודת ישראל היו חשובי אדמו"רי גליציה כמו האדמו"רים מבעלז, באבוב, צישינוב, קאלשיץ ועוד.
באופן כללי הנהגת אדמו"רי גליציה הייתה שונה מהנהגת אדמו"רי פולין ורוסיה. מבחינת לבוש מרבית אדמו"רי גליציה נהגו ללבוש קפוטות צבעוניות ולבוש אדמו"רי מהודר. רבים מאדמו"רי גליציה נהגו להתפלל "לפני העמוד" (חזנים) מדי שבת ואפילו באמצע השבוע, בטיש נהגו לשיר לבדם ולומר דברי תורה רבים.
תנועת החסידות בהונגריה הושפעה בעיקר מתנועת החסידות בגליציה, ומרבית חצרות הונגריה מקורן בתלמידי אדמו"רי גליציה.
בדור מאוחר יותר, על אף שנוצרו חצרות רבות, בלטו שתי חצרות בגליציה, חסידות בעלז וחסידות צאנז שמקימה היה רבי חיים הלברשטאם תלמידו של רבי נפתלי מרופשיץ. חצרות אלו משכו אליהן מרחבי גליציה והונגריה, ולא רק חסידים אלא אף אדמו"רים ורבנים בולטים, ובמקביל אדמו"רי חצרות אלו היו בעלי השפעה על מינויים רבניים וכלי קודש ברחבי גליציה.
לאחר פטירתו של רבי ישראל מרוז'ין שהתגורר בבוקובינה, פתחו חלק מבניו חצרות בגליציה המזרחית. במהלך השנים התרחבו חצרות אלו, והשפעת בית רוז'ין הייתה גדולה במזרח גליציה, כשלאחר מלחמת העולם הראשונה, הייתה חסידות צ'ורטקוב אחת החצרות הגדולות בגליציה המזרחית.
ערב מלחמת העולם השנייה התפשטה בגליציה המערבית חסידות באבוב והייתה לאחת החצרות הגדולות בגליציה המערבית, וזאת בשל הישיבות הרבות שפתח האדמו"ר רבי בן ציון הלברשטאם.
אדמו"רי גליציה עמדו בראשות כולל חבת ירושלים - קרן תמיכה ביהודי גליציה שעלו לארץ ישראל. הכולל ממשיך להתקיים עד היום, ובראשו עומדים אדמו"רי שושלות גליציה.
רוב החצרות הוכחדו בשואה. לאחר השואה הוקמו מחדש מספר חצרות, וכן צאצאים של מרבית השושלות מכהנים באדמו"רות, ברובם ללא חצר של ממש. החצרות הבולטות שמוצאן ממערב גליציה הן: חסידות צאנז קלויזנבורג, חסידות באבוב, חסידות פשעווארסק וחסידות סטוטשין, וממזרח גליציה: חסידות בעלז וחסידות מכנובקה בעלז. בנוסף פעלו רבי ישראל שפירא, האדמו"ר מבלאז'וב בארצות הברית, ורבי יהודה הורוביץ מדז'יקוב בישראל.
חצרות החסידות בגליציה המזרחית
בקוסוב פעל תלמידו של הבעל שם טוב, רבי נחמן מקוסוב. בפרמישלן פעל תלמידו של הבעל שם טוב, רבי מנחם מנדל מפרמישלאן. בהורודנקה פעל רבי נחמן מהורודנקה. בדורות הבאים פעלו צדיקים נוספים, כמו רבי משה לייב מסאסוב, רבי ישכר בער מזלאטשוב וחתנו רבי אברהם חיים מזלאטשוב, רבי משה מפשבורסק, רבי צבי הירש מנדבורנה ועוד.
שושלת סקאהל -אלעסק
רבי שלמה מלוצק תלמידו של המגיד ממזריטש. כיהן בסוף ימיו בסוקאל שבגליציה. צאצאיו כיהנו גם באלעסק ובדובצק.
בית זידיטשוב - קומרנה
רבי צבי הירש מזידיטשוב, תלמידם של החוזה מלובלין רבי מנחם מענדל מרימינוב רבי ברך ממעזיבוז ורבי משה לייב מסאסוב, פעל בז'ידאצ'וב. צאצאיו פעלו ברחבי גליציה המזרחית. הוא העמיד תלמידים רבים שפתחו חצרות, מרביתן בהונגריה. חצרו של אחיינו, רבי יצחק אייזיק ספרין, הוקמה בקומרנה, וגם צאצאיו פעלו ברחבי גליציה, בפלשטין, רודקי, בוריסלב, פשמישל ועוד.
בית אלעסק - סטניסלב - סאסוב
רבי חנוך הניך מייער, חתנו של רבי שלום מבעלז, כיהן באלעסק. נודע כבעל מופת ו"פועל ישועות", אליו נהרו מרחבי גליציה. צאצאיו כיהנו אחריו באלעסק, סאסוב, סטניסלב, טופורוב ולבוב.
שושלת ברז'אן
רבי משולם פייבוש הלפרין מברז'אן, השתייך לחצרות רופשיץ-צאנז. צאצאיו כיהנו בז'אביה, זאלין, ריישא, לבוב, דובשיץ, סקאלה, דמבניק, יאסלו ורדומישל.
שושלת ירוסלב
רבי שמעון מירוסלב, תלמידם של רבי אלימלך מליז'נסק והחוזה מלובלין פתח את חצרו בירוסלב באזור פשמישל. צאצאיו פעלו בירוסלב עד השואה.
שושלת יאריטשוב
רבי יוסף גרין תלמידו של החוזה מלובלין פתח את חצרו ביאריטשוב. בסוף ימיו עבר לטומשוב הפולנית שם כיהנו גם צאצאיו.
שושלת קמינקא
רבי שלום רוזנפלד תלמידו של החוזה מלובלין כיהן בקמינקא. צאצאיו פעלו בקמינקא, אושפיצין, לבוב, קשאנוב וריישא.
בית סטרליסק
רבי אורי מסטרליסק, תלמידו של רבי שלמה מקרלין הקים את חצרו בסטרליסק שבמחוז לבוב. מרבית חסידיו פנו לתלמידו רבי יהודה צבי מסטרטין אך גם צאצאיו כיהנו באדמו"רות בגליציה בסטרי, ווישנייווייץ, טרנופול, פשמישל ולבוב.
שושלת סטרטין
רבי יהודה צבי מסטרטין תלמידו המובהק של רבי אורי מסטרליסק פתח את חצרו בסטרטין שבמחוז לבוב. צאצאיו כיהנו גם ברוהאטין, טורקא, אוזיפולי, בורשטין, אליק, סטאניסלב, קוזובה, קנייהניטש , ברודי ולבוב.
שושלת סמבור
רבי אורי יאלס, תלמידם של רבי יהודה צבי מסטרטין ורבי שלום מבעלז כיהן בסמבור לאחר פטירת רבי יהודה צבי. צאצאיו כיהנו גם בסטרי, בפשמישל ובטורקא.
בית זלוטשוב
בזלוטשוב פעל תלמידו של הבעל שם טוב, רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב. הוא נמלט מגליציה עקב הרדיפות נגד החסידים, ועבר ליאמפולי שבווהלין. בין צאצאיו היו שפעלו בגליציה, כמו בנו רבי זאב וולף מזברז', ורבי יחיאל מיכל מגלינא וצאצאיו.
שושלת אוזריאן-לשקביץ
רבי משולם פייבוש הלר תלמידו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב פעל בזברז'. צאצאיו כיהנו באוזריאן, לשקביץ וסניאטין.
שושלת קוסוב
רבי מנחם מנדל מקוסוב, תלמידו של רבי משה לייב מסאסוב, פעל בקוסוב. השושלת פעלה בקוסוב עד השואה. צאצאים נוספים כיהנו בזבלוטוב, קולומיאה, פצ'ניז'ין ודאמיץ (פרבר של זבלטוב, אוקראנית:Демидче). הענף הבולט של בית קוסוב היא חסידות ויז'ניץ שפעלה בבוקובינה ומרמורש.
שושלת בוטשאטש
רבי אברהם דוד מבוטשאטש היה תלמידו של רבי משה לייב מסאסוב. התפרסם כפוסק הלכה וחידושיו נדפסו במהדורות השולחן ערוך הנפוצות אך כיהן בנוסף גם כאדמו"ר. בנו וחתנו כיהנו אחריו בבוצ'אץ' שבמחוז טרנופול.
שושלת פרמישלאן
רבי מאיר הגדול מפרמישלאן, תלמידו של הבעל שם טוב, פעל בפרמישלאן. צאצאים רבים שלו פעלו אף הם בגליציה המזרחית, כמו בנו רבי דוד מקאלוש ובנו רבי אהרן לייב מפרמישלאן. כמו כן אדמו"רי גלינא נמנים עם צאצאיו.
בית רוז'ין
ערשה של חסידות רוז'ין ברוסיה הצארית, אך עקב רדיפתו של רבי ישראל מרוז'ין על ידי הצאר, נמלט רבי ישראל לשטחי האימפריה האוסטרית. הוא התיישב בסדיגורה הבוקובנית, והשפעתו הייתה גדולה ברחבי גליציה המזרחית. צאצאיו המשיכו לכהן בסדיגורה, וכן בבויאן הסמוכה, ואף הם השפיעו רבות ברחבי גליציה המזרחית. בנים וצאצאים נוספים פתחו חצרות בגליציה המזרחית, כמו בצ'ורטקוב, הוסיאטין, אוז'יראן, ברודי, קופיטשניץ, דרוהוביץ', גוואדז'יץ, פשמישל ועוד.
חצרות החסידות בגליציה המערבית
בשונה מגליציה המזרחית, בגליציה המערבית מספר מועט של שושלות, אך שושלות אלו התרחבו וערב השואה כיהנו מאות אדמו"רים משושלות אלו. ראשוני החסידות בגליציה המערבית היו רבי אלימלך מליז'ענסק ותלמידו רבי מנחם מנדל מרימנוב. בדור שאחריהם היו רבי צבי אלימלך מדינוב, רבי צבי הירש מרימנוב ורבי נפתלי מרופשיץ.
שושלת ליז'נסק
רבי אלימלך מליז'ענסק, מפיץ החסידות העיקרי בגליציה ובפולין. את מקומו מילאו תלמידיו, אך גם חלק מצאצאיו כיהנו כאדמו"רים. כמה מצאצאיו כיהנו אף בליז'ענסק עצמה. אחרים כיהנו בסטאשוב, חמלניק, רודניק וריישא.
שושלת רימנוב
רבי מנחם מנדל מרימנוב פעל בפריסטיק ורימנוב. אחריו מילא את מקומו תלמידו רבי צבי הירש. שושלתו של רבי צבי הירש (שהתמזגה עם שושלת דז'יקוב-רופשיץ) פעלה ברימנוב עד השואה.
שושלת דינוב - בלאז'וב
רבי צבי אלימלך מדינוב, תלמידם של החוזה מלובלין ורבי מנחם מנדל מרימנוב וכן של המגיד מקוז'ניץ והרב מאפטא. רבי צבי אלימלך היה בן אחייניתו של רבי אלימלך מליז'ענסק. הוא פתח את חצרו בדינוב וכיהן גם בריבטיטש, סטריז'וב, לנצוט, קולומיאה, הולשיץ, בערטש, דז'ילבריץ , דובצק ומונקאץ'. באחרית ימיו חזר לדינוב.
צאצאיו כיהנו גם בבלאז'וב, ריבטיטש, יאבורניק פולסקי, בוקובסקו, דז'ילבריץ, סאנוק, ריישא, לנצוט ובערטש.
שושלת צאנז
צאצאים רבים כיהנו במשרות רבנות בגליציה ומחוצה לה. בין היישובים שכיהנו בהם נכדי צאנז ברבנות: בוקובסקו, וייליצ'קה, קלאסנא (כיום חלק מווייליצ'קה ), סובקוב, קלווריה, פודגורזה (כיום רובע בקרקוב), רדומישל ויילקי, פריסטוק, מאשציסק, ירוסלב, ריישא, סקאווין , אושפיצין, אושייק, רידיק וסוחה. מחוץ לגליציה כיהנו בין היתר בסוסנוביץ, גלוסק וטרבישוב.
שושלת דומברובה
רבי מרדכי דוד אונגר תלמידו של החוזה מלובלין פתח את חצרו בדומברובה טרנובסקה. צאצאיו פעלו בטרנוב, דז'בנה, רקוב, בסוקולוב, ריישא, ניימארקט, ראדלוב, ברדיוב, וכן בפולין: בקאלושין, קוויף, גרודז'יסק, ונגרוב, קוז'ניץ, בצ'כוב הסמוכה ללובלין ובמנקביד, וכן בווינה.
שושלת פשעווארסק
רבי משה יצחק גווירצמן, תלמידו של רבי יחזקאל שרגא משינאווא ייסד את חסידות פשעווארסק. בימי מגוריו בפשבורסק היה מתנהג בגינוני אדמו"רות אך החסידות בפועל נוסדה באנטוורפן. אדמו"רי החצר עומדים בנשיאות כולל חבת ירושלים. האדמו"רים מרבים לספר על אדמו"רי גליציה (סיפורים אלו יצאו בספרים "שיח יצחק" ו"י"ג אורות").
הדייסה המתוקה
הדייסה המתוקה היא מעשייה מאת האחים גרים.
עלילה
המעשייה עוסקת באם ובתה החיות בעוני. העוני גדול עד כדי כך שלא נותר, לדאבונן, מזון בבית. אולם למרבה המזל הילדה מקבלת סיר קסום מאישה זקנה. הסיר, שהוענק לילדה ללא תמורה, מסוגל לבשל דייסה על ידי אמירת מילת קסם, וגם להפסיק את הבישול על ידי אמירת מילות-קסם אחרות.
יום אחד, כשהילדה הלכה לטייל, רעב תקף לפתע את האם. האם, שרצתה לשבור את רעבונה, אכלה מן הדייסה לשובע. אולם איתרע מזלה והסיר לא הפסיק לבשל, זאת משום שמילות-הקסם פרחו מזיכרונה. הדייסה הציפה את הכפר, וכשנדמה היה כי המצב אבוד, שבה הילדה מן הטיול, הבחינה במצב ועצרה את הסיר מבישולו.
מקורות והשראה
יש המוסיפים על סיפורים אלה גם את סיפורו של פרומתאוס הכבול מן המיתולוגיה היוונית ואת המפלצת של פרנקנשטיין.
Diamorphoses
Diamorphoses היא היצירה האלקטרואקוסטית הראשונה מאת המלחין היווני-צרפתי, יאניס קסנאקיס. היצירה שנוצרה בין השנים 1957-1958 נחשבת ליצירת מופת במספר ספרים אקדמאים על ההיסטוריה של המוזיקה אלקטרואקוסטית.
יצירה
לאחר הקמת האולפן ליצירת מוזיקה אלקטרונית על ידי פייר שפר ב-1948, קסנאקיס התעניין באפשרות הטמונה במוזיקה קונקרטית ומוזיקה אלקטרואקוסטית. ב-1955, קסנאקיס החל לעבוד באולפן כחלק מקבוצת מחקר מוזיקלית. במקרה הספציפי של קסנאקיס, בדומה לשפר, הצלילים שהוקלטו ביצירותיו נלקחו ממנועים, רכבות וצלילים מכניים או טבעיים נוספים.
קסנאקיס הוציא אוסף הקלטות מיצירותיו עליהן עבד מהשנים 1957-1962 כש-Diamorphoses הייתה ליצירה הראשונה וכן גם המרכזית מביניהן. ב-1958, הציג קסנאקיס את היצירה לראשונה בבריסל.
ניתוח
כמו רבות מיצירותיו של קסנאקיס, יצירה זו גם מאופיינת ברקע מתמטי כשהיא מיישמת את עקרון פיזור נקודות אקראיות במישור. אורכה של היצירה הוא 6 דקות ו-57 שניות והיא הוקלטה על טייפ בן 2 ערוצים. בדרך כלל היצירה מושמעת בארבעה רמקולים.
שבר (מסדי נתונים)
שבר של מסד נתונים (באנגלית: Shard, תרגום: שבר של כלי חרס) היא מחיצה (Horizontal Partition) של מידע של מסד נתונים או מנוע חיפוש. כל מחיצה נקראת שבר כאשר כל שבר מנוהל ומתוחזק על מופע מסד נתונים נפרד כדי לפזר עומס.
המידע לא מתחלק באופן קבוע בין השברים. חלק מהמידע יכול להימצא על כל השברים וחלק עלול להימצא רק על שבר אחד. כל שבר הוא בפועל שרת מסד נתונים המתפקד כמקור מידע עצמאי עבור תת-הקבוצה של הערכים והמידע המוכלים בו.
ארכיטקטורה
היתרון המשמעותי של מחיצה (מאוזנת) הוא שהיא מורידה את סך השורות בטבלה עמוסה ובכך מאפשרת שיפור ביצועים ניכר. ישנם מקרים בהם אפשר לשמור שורות של טבלאות בשברים שונים (לדוגמה נתונים של כל שנה בשבר אחר, או חלוקה דוגמת "לקוחות בצפון", "לקוחות במרכז" ו"לקוחות בדרום") כאשר האפליקציה בצד המשתמש אמורה לדעת על איזה שבר לבצע שאילתה ובכך לקבל שיפור בביצועים. שברים אף יכולים לשפר ביצועים על ידי פיזור גאוגרפי של שרתים. לדוגמה, יצירת שבר במערכת בינלאומית על שרת באירופה, אשר מכיל מידע בעל רלוונטיות גבוהה יותר עבור אזור זה, יתן ביצועים מוגברים עבור אותה תת-קבוצה של מידע אשר הגישה אליו מהירה יותר עקב החלוקה הלוגית של מיקום השרתים.
לעומת זאת אם לצד המתשאל אין מידע מוקדם כלשהו על השברים, הוא יצטרך לבצע שאילתה שתכיל את המידע מכל השברים כדי לקבל תמונה כוללת ודבר זה לא רק שלא ישפר ביצועי זמן גישה וזמן חישוב, אלא קרוב לוודאי שהשאילתה תאופיין בביצועים מופחתים עקב מיזוג מידע ותשאול מספר רב של שרתים.
פטריק פלוגר
פטריק ג'ון פלוגר (באנגלית: Patrick John Flueger; נולד ב-10 בדצמבר 1983) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ראשית חייו
פלוגר נולד ברד וינג, מינסוטה, הבכור מבין שלושה אחים. הוא למד בבית הספר התיכון רד וינג בשנת 2002.
קריירה
התפקיד המשמעותי הראשון של פלוגר היה בסרט הקולנוע "יומני הנסיכה". לאחר מכן שיחק בכמה סדרות בטלוויזיה, בין היתר ב"ג'אג", "חוק וסדר: מדור מיוחד" ו"CSI: מיאמי". בשנת 2004 הוא לוהק לתפקיד ראשי בסדרה של רשת USA "ה-4400". בעודו משחק בסדרת הטלוויזיה "ה-4400", קיבל פלוגר תפקיד ראשי בסרט הקולנוע "החלום המהיר בעולם", בכיכובו של אנתוני הופקינס. בהמשך לוהק פלוגר למיני סדרה "Scoundrels", ששודרה ברשת ABC במהלך קיץ 2010.
בפברואר 2010, פלוגר היה בין השחקנים שנבחנו לתפקיד קפטן אמריקה ב"סרט העלילתי משנת 2011".
מאז 2011, הופעותיו זכו לקרדיט באמצעות שמו המלא - פטריק ג'ון פלוגר.
באוגוסט 2013 לוהק פלוגר לסדרת הספין אוף של "שיקגו PD", "שיקגו FIRE" כקצין הטירונים רוזק. הסדרה הוקרנה לראשונה ב־8 בינואר 2014.
ויימן
ויימן (באנגלית: Wyman) הוא שם משפחה.
הונדה רפגה
הונדה רפגה (ביפנית: ホンダ・ラファーガ, באנגלית: Honda Rafaga) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב היפנית הונדה, אשר יוצרה בין השנים 1993–1997 ביפן.
"הונדה רפגה"
.
אנרהודר
אנרהודר (באוקראינית: Енергодар) היא עיר במחוז זפוריז'יה, אוקראינה.
המעסיקים העיקריים של העיר הן שתי תחנות כוח, כשבאחת מהן, תחנת הכוח הגרעינית זפוריז'יה מועסקים כ-11,500 פועלים.
גיבוב קוקייה
גִּבּוּב קוקייה (מאנגלית: Cuckoo hashing) הוא שיטה במדעי המחשב ליישוב התנגשויות בטבלת גיבוב. בשיטה זו, כל איבר ממופה לשני תאים במערך. כאשר מכניסים איבר חדש למערך, בודקים אם אחד מהתאים אליהם האיבר ממופה פנוי. אם כן, ממקמים בו את האיבר החדש. אם שני התאים אליהם האיבר החדש ממופה תפוסים, ממקמים את האיבר החדש באחד מהתאים התפוסים, ומעבירים את האיבר ששכן בתא קודם לכן לתא האלטרנטיבי שלו.
מקור השם נובע משיטות הקינון של זנים מסוימים של ציפור הקוקייה. הקוקייה מטילה את ביציה בקניהן של ציפורים אחרות. כאשר גוזל הקוקייה בוקע מן הביצה, הוא דוחף את הביצים או את הגוזלים האחרים מן הקן.
השיטה תוארה לראשונה על ידי רסמוס פה (Rasmus Pagh) ופלמינג פריש רודלר (Flemming Friche Rodler) בשנת 2001.
הכללות
וריאציה אחת של גיבוב קוקייה ממפה כל איבר ליותר משני תאים. וריאציה אחרת מאפשרת לכל תא להכיל יותר מאיבר אחד. וריאציות אלו מגדילות את ניצולת הזיכרון על חשבון הגדלת הזמן הנדרש להכניס איבר חדש ולחפש איבר קיים.
המסדרון האקולוגי באזור מודיעין
המסדרון האקולוגי באזור מודיעין הוא הקצה הדרום־מערבי של החלק המרכזי של המסדרון האקולוגי הים תיכוני הנמצא לאורכה של ישראל. המסדרון נמצא בנקודת מפתח אקולוגית שמחברת בין השומרון המערבי, הרי יהודה ושפלת יהודה ומשם אל הנגב.
שטחו של המסדרון באזור מודיעין הוא כ־24 קמ"ר והוא גובל בעמק איילון מדרום, בכביש 1 ממערב, בכביש 443 מצפון ובגדר הביטחון ממזרח. המסדרון מתאפיין בתצורת נוף של גבעות נמוכות המתנשאות לרום של 150–300 מטר מעל פני הים.
אקלים
אקלים ים תיכוני הוא סוג של אקלים סובטרופי שידוע גם כאקלים סובטרופי של קיץ יבש ונפוץ במדינות אגן הים התיכון. המאפיין העיקרי של מזג האוויר הים-תיכוני הוא משטר הגשמים העונתי, הקיץ היבש ומרבית המשקעים יורדים בחורף. האקלים של המסדרון האקולוגי במודיעין הוא אקלים לח למחצה. ממוצע הגשם בשנה לפי מדידות בתחנת שעלבים עומד על 538 מ"מ בשנה.
צומח
לפי סקר סובב מודיעין שנערך בשנת 2007 על ידי מכון דש"א (דמותה של ארץ) נמצא כי 43% משטח הסקר מאופיין על ידי צמחיית בתה ומתוך כך כ-36% צומח בתה עשבונית וכ-7% צומח של סירה קוצנית. כרבע משטח הסקר הוא שטח חקלאי ורבע משטח הסקר מכוסה יערות קק"ל.
שטחי המסדרון האקולוגי של מודיעין מאופיינים בעיקר בצמחייה של שטחי בתה שהיא תצורת נוף אשר מאופיינת בשליטה של בני שיח, שגובהם אינו עולה על 50 ס"מ, בשילוב עם צמחים עשבוניים. החברות העיקריות השולטות בבתה הים-תיכונית הן: חברת הסירה הקוצנית, חברת הקורנית המקורקפת וחברת הלוטמית הדביקה. המסדרון האקולוגי של מודיעין מאופיין במיני צומח רבים, בהם מקומיים וייחודיים לאזור, וכן מינים בסכנת הכחדה. בין המינים הנפוצים בשטחי המסדרון האקולוגי של מודיעין נמצאים העצים לבנה רפואי ועוזרר קוצני. שיחים כמו אשחר ארץ-ישראלי, קידה שעירה וצלף קוצני. בני שיח כמו אזוב מצוי, געדה מצויה, זוטה לבנה, סירה קוצנית, פיגם מצוי. עשבוניים כמו בוצין מפורץ, חבלבל השיח, עכובית הגלגל, מרוות יהודה. דגנים רב שנתיים כמו זקנן שעיר ושעורת הבולבוסין. גאופיטים כגון כלנית מצויה, עירית גדולה וסתוונית היורה. מטפסים כמו קיסוסית קוצנית ואספרג החורש. כמו כן יש מינים אנדמיים לישראל ולסביבתה כמו לוף ארץ-ישראלי, פעמונית כוכבנית, אשבל ארץ-ישראלי, זמזומית מצוויה, חבצלת קטנת פרחים, כרכום חורפי, מרוות יהודה ומרוות ירושלים, עכנאי יהודה ואלקנה סמורה.
ציפורים
בשטחי המסדרון האקולוגי של מודיעין יש מינים מקננים אשר נמצאים בסכנת הכחדה, חמריה חלודת-זנב, שרקרק מצוי ואת פפיון ההרים שנמצא בקשר מובהק עם מדרונות סלעיים עם צומח פתוח – בתות או שטחים עשבוניים. באזורים בהם בית הגידול מתאים ואיכותי הוא מהווה את אחד המינים השכיחים, אך הוא צריך רצף של שטחים פתוחים איכותיים ולכן סובל בעיקר מקיטוע ייעור ובינוי. פפיון ההרים מאכלס את הגבעות באזור מודיעין, אבל בגלל תהליכי הפיתוח אוכלוסייתו באזור קטנה. כמו כן קוקייה אירופית שהיא מין טפילים חברתיים בישראל מטפילה את הביצים שלה בקינים של הפפיון הרים. מיני הציפורים המקננות השכיחים בשטח המסדרון האקולוגי של מודיעין הם חנקן אדום-ראש, חנקן גדול, סבכי קוצים, תפר, חוגלת סלעים, קוקייה מצויצת, חיוויאי הנחשים, ירגזי מצוי, נקר סורי, שחרור, עורבני, פשוש, בולבול.
פיתוח קיים
בשנת 1985 הוקם היישוב מכבים כישוב של בתים צמודי קרקע, ובשנת 1988 הוקם בסמוך היישוב רעות, גם הוא יישוב של בתים צמודי קרקע. בשנת 1990 אוחדו היישובים למועצה מקומית בשם מכבים-רעות. באותה שנה אושרה בוועדה הארצית לתכנון ובניה הקמתה של העיר מודיעין. בשנת 1994 החלו עבודות הפיתוח בשטח ובשנת 1996 החל האכלוס של הבתים הראשונים בעיר. בשנת 2003 אוחדו המועצה המקומית מכבים-רעות עם העיר מודיעין.