cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רנדי מריל
בשנת 2021, זכה בפעם השנייה בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום השנה", עקב היותו חלק מיוצרי האלבום Folklore של טיילור סוויפט.
חיים וקריירה
מריל למד במכללה הקהילתית של ג'יימסטאון שסיים את לימודיו באוניברסיטת מדינת ניו יורק בפרדוניה עם תואר בטכנולוגיית הקלטת סאונד. לאחר מכן הוא הפך למהנדס מאסטרינג במאסטרדיסק בשנת 2008 לפני שעבר לסטרלינג סאונד בשנת 2013. בסטרלינג, מריל עבד לצד טום קווין שזכה בארבעה פרסי גראמי, כולל זכיות עבור 25 של אדל, ו-"Uptown Funk" של מארק רונסון. עבודת המאסטרינג של מריל הובילה לזכיות נוספות בגראמי כחלק מעבודתו עם בק, Sweetener של אריאנה גרנדה ו-"Shallow" של ליידי גאגא. בשנת 2021, זכה בפעם השנייה בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום השנה", עקב היותו חלק מיוצרי האלבום Folklore של טיילור סוויפט.
מריל עובד בסטרלינג סאונד באדג'ווטר, ניו ג'רזי. מעבר לכך, הוא ביצע הנדסת מאסטרינג ללהיטים כמו "Look What You Made Me Do" של טיילור סוויפט ו-"Wave" של מייגן טריינור.
למען נדחי ישראל
למען נדחי ישראל היה בית ספר עברי, סמינר למורים ופנימייה שפעל למענם של ביתא ישראל בעיר אסמרה שבאריתריאה, אז כחלק מפדרציה עם אתיופיה, בשנות ה-50 של המאה ה-20.
בית הספר הוקם ב-27 בדצמבר 1953 על ידי שליח המחלקה לתרבות וחינוך תורניים בגולה של הסוכנות היהודית, הרב שמואל בארי, והיה כמרכז להכשרת מורים ומוסד חינוכי ולימודי לקהילת ביתא ישראל. המוסד הופעל על ידי הרב בארי ששימש כמורה ויונה בוגלה שהתפטר מתפקידו במשרד החינוך האתיופי והיה לסגנו ולמורה. ב-1956 הוחלף הרב בארי ברב יהודה סיוון. תוכנית הלימודים לתלמידים כללה שיעורים ביהדות, דינים, אגדה, עברית, מולדת וחשבון.
תוכנית הכשרת המורים שהופעלה במוסד עם הקמתו כללה חמישה כהנים בנוסף לשליחתם של שתי קבוצות של תלמידים, האחת ב-1955 והשנייה ב-1956, לתוכנית הכשרת מורים בכפר בתיה. תוכנית הכשרת הכהנים הסתיימה ב-1955 שלאחריה קמה רשת של בתי ספר בישובי הקהילה, לאחר מכאן עם חזרתה של הקבוצה הראשונה מהכשרתה בכפר בתיה נפתחו בתי ספר נוספים.
המוסד חדל מלהתקיים ונסגר ב-1957 ופעילותו הועברה אל מחוז בגמדר, שבו חייו רובם של ביתא ישראל, והיה למרכזה של רשת בתי הספר שהוקמה.
ססנה 152
ססנה 152 (באנגלית: Cessna 152) הוא מטוס חד-מנועי, בעל שני מושבים וכנף עליונה קבועה, מתוצרת ססנה איירקראפט קומפני האמריקנית. המטוס משמש בעיקר כמטוס אימון. המטוס מבוסס על דגם קודם, של ססנה 150, עם שינויים קלים ומנוע מעט חזק יותר.
למרות שהססנה 152 מחוץ לייצור יותר משלושים שנה, הרבה מהמטוסים הללו עוד ראויים לטיסה ומתבצע בהם שימוש רב להדרכת טיסה.
קלרנס אלפרד בוטולפסן
קלרנס אלפרד בוטולפסן (באנגלית: Clarence Alfred Bottolfsen; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איידהו ה-17 וה-19 בשנים 1939–1941 ובשנים 1943–1945.
ראשית חייו
קלרנס אלפרד בוטולפסן נולד בעיר סופריור, ויסקונסין. ב-1902 הוא עבר עם משפחתו לעיירה פסנדן שבדקוטה הצפונית, שם הוא התחנך בבתי הספר הציבוריים המקומיים. בעת לימודיו בבית הספר התיכון, הוא עבד כשולית מדפיס בבית דפוס מקומי. ב-1910 עבר בעל בית הדפוס לארקו, איידהו, רכש את העיתון Arco Advertiser, ושלח את בוטולפסן בן ה-19 לנהל אותו. בוטולפסן רכש בעצמו את העיתון והמשיך להוציא אותו לאור עד 1949. ב-1912 הוא נשא לאישה את אליזבת האנה.
קריירה פוליטית
ב-27 ביוני 1918 התגייס בוטולספן לצבא ארצות הברית ושירת בו עד לאחר מלאות ארבעה חודשים לתום מלחמת העולם הראשונה והשתחרר במרץ 1919. לאחר המלחמה הוא היה בעל תפקיד מוביל בארגון הלגיון האמריקאי ושימש כמפקד שלו באיידהו ב-1934.
בוטולפסן כיהן כחבר בבית הנבחרים של איידהו החל מ-1921. הוא נבחר מחדש ב-1922, 1926, 1928 ו-1930. בשנים 1925–1927 הוא היה הפקיד הראשי של הבית וכיהן כיושב ראש הבית ב-1931. בשנים 1936–1938 הוא היה יושב ראש המפלגה הרפובליקנית באיידהו.
מושל איידהו
ב-1938 נבחר בוטולפסן כמושל איידהו ה-17, לאחר שניצח בבחירות הכלליות את המושל הדמוקרטי לשעבר צ'ארלס בנג'מין רוס וגרף 57.30 אחוזים מקולות הבוחרים. בבחירות של 1940 הוא נוצח על ידי צ'ייס קלארק, בהפרש של קצת יותר מ-2,000 קולות, אך ב-1942 הוא שב לכס המושל לאחר שניצח את קלארק בהפרש של קצת יותר מ-400 קולות, ובכך היה הראשון מבין שניים ממושלי איידהו לדורותיהם שכיהנו בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות (השני היה ססיל אנדרוס).
בראשית תקופת כהונתו כמושל, חתם בוטולפסן על חוק להקמתה של משטרת המדינה של איידהו. ב-1944, בעודו מכהן כמושל, התמודד בוטולפסן בבחירות על מושב בסנאט של ארצות הברית, אך נוצח בבחירות הכלליות על ידי הדמוקרט גלן טיילור. כהונתו של בוטולפסן כמושל הסתיימה בינואר 1945.
שנותיו האחרונות
ב-1946 ניסה בוטולפסן להתמודד על כהונה נוספת כמושל, אך נוצח בבחירות המקדימות על ידי צ'ארלס ארמינגטון רובינס, שנבחר כמושל באותה שנה.
בשנותיו האחרונות שימש בוטולפסן כפקיד הראשי של בית הנבחרים של איידהו וכחבר בצוות של הסנאטור הרמן ולקר. בשנים 1958 ו-1960 הוא נבחר לסנאט של איידהו, וב-1962 העדיף לא להיבחר שוב בשל בריאותו הלקויה.
בוטולפסן היה בונה חופשי פעיל בלשכה הגדולה של איידהו, ושימש כנשיא הלשכה של ארקו. הוא גם היה פעיל בלשכה של בויסי, בארגון רוטרי ובלשכת המסחר של ארקו.
קלרנס אלפרד בוטולפסן נפטר בבויסי ב-18 ביולי 1964, בגיל 72, כתוצאה מסיבוכים של מחלת הנפחת, שממנה הוא סבל בשנותיו האחרונות. הוא נטמן לצד רעייתו בבית הקברות הילקרסט שבארקו. על שמו קרוי פארק בארקו. מסמכיו שמורים בספריית אוניברסיטת איידהו שבמוסקו.
מורוקוליין
מורוקוליין (בשוודית ובנורווגית: Morokulien) הוא מתחם בגבול שוודיה-נורווגיה, ובו מונומנט לשלום שבין שתי המדינות.
איחוד בין שוודיה לנורווגיה התקיים בין השנים 1814 ל-1905, ובשנת 1905 קיבלה נורווגיה עצמאות משוודיה. בקונגרס השלום הנורדי, שהתקיים בשנת 1910 הוחלט על הקמת המונומנט, כדי לציין 100 שנות שלום בין שתי המדינות. בניית המונומנט הסתיימה בשנת 1914.
במקום נמצאים:
באו דאי, קיסר וייטנאם
באו דאי (22 באוקטובר 1913- 30 ביולי 1997) (וייטנאמית: Bảo Đại; משמעות: "שומר הגדולה"), נולד נוין פוש-ונה-תואי (וייטנאמית: Nguyễn Phúc Vĩnh Thụy) היה המונרך האחרון בהיסטוריה לשרת בתור קיסר וייטנאם משושלת הקיסרות האחרונה של המדינה, נוין. בין השנים 1926–1945 הוא שימש כקיסר אנאם (החלקה המנהלית של מרכז וייטנאם של ימינו בתוך הודו-סין הצרפתית). היפנים הדיחו את הממשל וישי צרפת במרץ 1945 ואז קבעו שליטה על וייטנאם דרך ממשלת בובות בראשות באו דאי. בשלב זה הוא שינה את שמה של אנאם למדינתו "קיסרות וייטנאם". הוא הורה על סיום שלטון הכס הקיסרי באוגוסט 1945 כשיפן נכנעה. משנת 1949 עד 1955, היה באו דאי ראש מדינת וייטנאם (דרום וייטנאם). באו דאי ספג ביקורת על כך שהוא קשור קשר הדוק מדי עם צרפת ובילה חלק ניכר מזמנו מחוץ לווייטנאם. ראש הממשלה נו דין דים הפיל אותו מכוחו בסופו של דבר בהצבעת משאל עם בשנת 1955. מאז הפלתו חי באו דאי בגלות.
שנותיו הראשונות
באו דאי נולד ב-22 באוקטובר 1913 וקיבל את שמו של הנסיך נוין פוש-ונה-תואי (阮福永 瑞) בארמון דואן-טראנג-ווין, חלק ממתחם העיר האסורה הסגולה בהואה, בירת וייטנאם. לימים ניתן לו השם נגון וואן תי. אביו היה הקיסר קאי דין, אמו הייתה אשתו השנייה של הקיסר, טו קונג, ששמה שונה ל-'דואן הוי' עם נישואיה בשנת 1913. היא החזיקה בתארים שונים לאורך השנים שהצביעו על דרגתה במעמד העליון, עד שבסופו של דבר הפכה לקיסרית האלמנה בשנת 1933.
וייטנאם נשלטה מהו על ידי שושלת נוין מאז 1802. ממשלת צרפת, שהשתלטה על האזור באזור בסוף המאה ה-19, חילקה את וייטנאם לשלושה אזורים: חסותיהם של אנאם וטונקין ובנוסף המושבה קוצ'ינצ'ינה. לשושלת נוין ניתן שלטון נומינלי של אנאם. בגיל תשע נשלח הנסיך נוין פוש-ונה-תואי לצרפת כדי להתחנך במכון לחקר המדינה בפריז. ב-8 בינואר 1926, הוא הפך לקיסר לאחר מות אביו ולקח את השם באו דאי ("שומר הגדולה").למרות לקיחת השם ומות אביו הוא עדיין לא עלה על כס המלוכה וחזר לצרפת להמשיך את לימודיו.
נישואין
ב-20 במרץ 1934, בגיל 20, בעיר הקיסרית בהואה, התחתן באו דאי עם מארי-תרזה נוין הו-טן-לאן (נפטרה ב-15 בספטמבר 1963, שבריגאנק, צרפת), פשוטי משפחה ממשפחה רומאית-קתולית עשירה. לאחר מכן ניתן לה השם נאם פונג נאמן (כיוון דרום). לזוג נולדו חמישה ילדים: נסיך הכתר באו לונג (4 בינואר 1936 - 28 ביולי 2007), הנסיכה פונג מאי (נולדה ב-1 באוגוסט 1937), הנסיכה פונג לין (נולדה ב-3 בנובמבר 1938), הנסיכה פונג דאנג (נולדה ב-5 בפברואר 1942), והנסיך באו טאג (9 בדצמבר 1943 - 15 במרץ 2017). נאם פונג קיבלה את תואר הקיסרית בשנת 1945.
עצמאות וירידה מהכס
בשנת 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, בד בבד עם פלישת גרמניה הנאצית לצרפת, יפן הקיסרית השתלטה על הודו-סין הצרפתית. אמנם לא הוציאו את הממשל הקולוניאלי הצרפתי, אך שלטונות הכיבוש כיוונו את המדיניות מאחורי הקלעים במקבילה של צרפת של וישי.
יפן נכנעה לבעלות הברית באוגוסט 1945 והוייט מין בהנהגתו של הו צ'י מין כוון להשתלט על וייטנאם הקיסרית. בשל עמדתו הפוליטית הפופולרית נגד הצרפתים והרעב משנת 1945, הצליח הו לשכנע את באו דאו להתנער מהכס ב-25 באוגוסט 1945, והעביר את השלטון להו, אירוע שהגדיל מאוד את הלגיטימיות של הו בעיני העם הווייטנאמי באו דאי מונה ל"יועץ העליון" של הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם בהאנוי. באו הכריז על עצמאות צפון וייטנאם ב-2 בספטמבר 1945, אך הודח על ידי הצרפתים בנובמבר 1946. לאחר מלחמת הודו-סין הראשונה לעצמאות וייטנאם הו לקח את הכוח לידיו.
שיבה לכוח ומלחמת העצמאות בווייטנאם
עם ירידתה של וייטנאם לעימות מזוין - פלגים יריבים התעמתו זה בזה וגם עם הצרפתים הנותרים - עזב באו את וייטנאם לאחר כמעט שנה כיועץ העליון של ממשלת הו צ'י מין, המתגורר בהונג קונג ובסין. הצרפתים שכנעו אותו לחזור בשנת 1949 לכהן כ"ראש מדינה" (quốc trưởng), לא כ"קיסר" (Hoàng Đế). עם זאת הוא חזר במהרה לצרפת, והפגין התעניינות מועטה בענייני ארצו כאשר האינטרסים האישיים שלו לא היו מעורבים ישירות.
הניצחון הקומוניסטי בסין בשנת 1949 החזירה לתחייה של הונו וכוחו של הוייט מין. ארצות הברית הרחיבה את ההכרה הדיפלומטית לממשלתו של באו על דרום וייטנאם במרץ 1950, זמן קצר לאחר שהמדינות הקומוניסטיות הכירו בממשלתו של הו בצפון. פרוץ מלחמת קוריאה ביוני הביאה לסיוע צבאי אמריקני ולתמיכה פעילה במאמץ המלחמתי הצרפתי בהודו-סין. אולם המלחמה בין הכוחות הקולוניאליים הצרפתים לוויט מין נמשכה והסתיימה בשנת 1954 זמן קצר לאחר ניצחון מרכזי של הוייט מין. עסקת השלום ב-1954 בין הצרפתים לוויט מין, המכונה הסכמי ז'נבה, כללה חלוקה של המדינה הווייטנאמית לאזורים בין צפון ודרום.
באו עבר לפריז, אך נשאר "ראש המדינה" של דרום וייטנאם, ומינה את נו דין דיים כראש ממשלה.
ההפלה השנייה מהכוח
בשנת 1955 קרא נו דין דיים למשאל עם להסרת באו דאי ולהקים רפובליקה עם דיים כנשיא. הקמפיין שהוביל לקראת משאל העם נקבע בהתקפות אישיות נגד הקיסר לשעבר, אשר לתומכיו לא היו שום אמצעים להפריך אותם מאז נאסר קמפיין למען באו דאי. בכל מקרה, משאל העם באוקטובר 23 נתגלה כמרומה ושקרי, והתוצאות הרשמיות הראו תוצאה בלתי מתקבלת על הדעת של 98.9% לטובת רפובליקה, בעוד שהיו גם עדויות למילוי קלפי בקלפי: מספר הקולות לרפובליקה בסייגון עלה על מספר הבוחרים הרשום בסך 155,025, בעוד שמספר הקולות הכללי עלה על סך המצביעים הרשומים ב־449,084, ומספר ההצבעות לרפובליקה עלה על סך המצביעים הרשומים ב-386,067.
גלות
בשנת 1957, במהלך ביקורו באזור אלזס, הוא פגש את כריסטיאן בלוך-קרסנאק עמה ניהל רומן במשך מספר שנים. קשר זה הוליד את ילדו האחרון, פטריק אדוארד בלוך, שעדיין חי באלזס בצרפת. בשנת 1972 פרסם באו דאי הצהרה פומבית מהגלות, ופנה לעם הווייטנאמי על פיוס לאומי (מלחמת וייטנאם עדיין אירעה), ובו נאמר "הגיע הזמן לשים סוף למלחמת האחים ולהתאושש סוף סוף בשלום ובסדר". לעיתים שמר באו דאי מגורים בדרום צרפת, ובמונקו, שם הפליג לעיתים קרובות ביאכטה הפרטית שלו, מהגדולות בנמל מונטה קרלו.
על פי הדיווחים, עדיין השפיע רבות בקרב דמויות פוליטיות מקומיות בווייטנאם. הממשלה הקומוניסטית של צפון וייטנאם שלחה נציגים לצרפת בתקווה שבאו דאי יהפוך לחבר בממשלת קואליציה שעשויה לאחד את וייטנאם, בתקווה למשוך את תומכיו באזורים שבהם הוא עדיין השפיע. כתוצאה מפגישות אלה צוטט באו בפומבי נגד נוכחותם של חיילים אמריקנים בשטחה של דרום וייטנאם, והוא מתח ביקורת על משטרו של הנשיא נג'ן וואן טאיו בדרום וייטנאם. הוא קרא לכל הסיעות הפוליטיות ליצור ממשלה חופשית, נייטרלית ושוחרת שלום שתפתור את המצב המתוח שהתחיל להיווצר במדינה. בשנת 1982 ביקרו באו דאי, אשתו מוניק, ובני משפחה מהאימפריה לשעבר של וייטנאם בארצות הברית. סדר יומו היה לפקח ולברך על טקסי הדת הבודהיסטים בקהילות הווייטנאמיות-אמריקאיות בקליפורניה.
לאורך חייו של באו בווייטנאם ובצרפת, הוא נשאר לא פופולרי בקרב האוכלוסייה הווייטנאמית הכללית מכיוון שהוא נחשב לבובה פוליטית עבור המשטר הקולוניאליסטי הצרפתי, בגלל היעדר כל סוג של כוח פוליטי, ושיתוף הפעולה שלו עם הצרפתים ועבור פרו-אידיאלים צרפתיים. הקיסר לשעבר הבהיר, עם זאת, כי שלטונו היה קרב תמידי לאיזון בין שמירת המלוכה לבין שלמות האומה לעומת הבשלות לשלטונות צרפת. בסופו של דבר השלטון התרחק מדמותו למחנות אידאולוגיים ומול השפעותיו המוערכות של דיים על סיעות בתוך האימפריה.
מוות
באו דאי נפטר בבית חולים צבאי בפריז, צרפת, ב-30 ביולי 1997. הוא נקבר בבית הקברות דה פאסי. לאחר מותו, בנו הבכור, יורש העצר באו לונג, ירש את תפקיד ראש שושלת נוין. נסיך הכתר באו לונג נפטר ב-28 ביולי 2007 ואחיו הצעיר באו טאנג ירש אחריו את ראשות שושלת נוין עד היום.
מטבע באו דאי
המטבע האחרון שהופק אי פעם בעולם אשר נושא את שמו של באו דאי בתווים סיניים. ישנם שלושה סוגים של מטבע זה. חתיכה יצוקה גדולה עם כיתוב של 10 וונים בחלק האחורי, חתיכה יצוקה בינונית ללא כתובת הפוכה, וחתיכה קטנה. כולם הונפקו בשנת 1933.
עמק גלילות
עמק גלילות הוא שמו של עמק במישור חוף השרון הנמצא בין תל אביב, רמת השרון והרצליה. העמק נחלק בין מספר תאי שטח במרזבות שבין הרכס הראשון, המצוק מעל קו החוף - רכס הכורכר הצפון-מערבי של תל אביב, לרכס השלישי עליו בנויות רמת השרון ומרכז הרצליה. למרות שחלקו הדרומי מנוקז על ידי נחל אחיה לירקון וחלקו הצפוני מנוקז על ידי נחל גלילות לים, התהוו בעמק אזורים של אדמה כבדה הכלואים בין רכסי הכורכר ללא מוצא לים האוגרים נגר עילי ממזרח וממערב. המים הכלואים יצרו בית גידול לח מסוג ביצות ובריכות חורף, ושרידיהם נשתמרו בבאסה בהרצליה, עמק הנרקיסים חלקו תל אביב חלקו רמת השרון ובריכת נאמן בתל אביב.
מרבית העמק בנוי, אולם חלקו המרכזי, הדרומי והדרומי מערבי לא הופר בעיקר בשל הקרבה לאתר אחסון הדלק והגז של חברת פי גלילות ושדה התעופה דב הוז. חלקים אלו נמצאים במוקד של ויכוח ציבורי על תוכניות בינוי עתידיות.
עד 1948 שכן על רכס הכורכר השני הכפר הערבי א- ג'ליל, שככל הנראה שמר את שמו של הכפר גליל הנזכר בהקשר לאזור בספרות השומרונית הקדומה והם שנתנו את שמם למעברת גלילות, צומת (כיום מחלף גלילות), פי גלילות, מחנות גלילות, נחל גלילות, משטרת גלילות, קיבוץ גליל ים.
גבולות העמק
בדרום אזורי חן, רמת אביב ג' וקריית שאול, בצפון הרצליה וכפר שמריהו, במזרח רכס הכורכר השלישי שעליו יושבות רמת השרון ומרכז הרצליה ובמערב רכס הכורכר החופי ממערב ומצפון לשכונת אזורי חן בואכה הרצליה.
יישובים בעמק
מרבית העיר הרצליה, מערב רמת השרון (השכונות קריית יערים ונווה רום), הכפר הירוק וקיבוץ גליל ים שוכנים בעמק, תל אביב נמצאת מדרומו אך קיימות לה תוכניות פיתוח לשטחו.
במרכז העמק נמצא גוש מחנות צבאיים, מחנות גלילות, אזור פי גלילות ומרכז קניות ובילוי (סינמה סיטי).
דרכים בעמק
נתיבי איילון (כביש 20) עוברים בעמק לכל אורכו מדרום לצפון וכביש 5 עובר לכל אורכו ממזרח למערב.
רחוב 2040 בתל אביב עובר בגבולו הדרום מערבי למרגלות המצוק החופי, דרך תל אביב-רמת השרון- הרצליה (כביש 482) עובר בגבולו המזרחי, דרך רעננה-הרצליה (כביש 541) וכביש 531 עוברים בגבולו הצפוני.
אתרים בעמק
בעבר היה נוף של שדות המוצפים בחורף מאפיין את העמק, מנוף זה שרדו אזור הבאסה בהרצליה (פארק הרצליה), עמק הנרקיסים מצפון לרמת אביב ג', בריכות החורף של הכפר הירוק ובריכת נאמן.
שטח חקלאי פתוח עדיין נמצא במרכז וצפון העמק מסביב לכפר הירוק, למחנות גלילות ועד לדרומה של הרצליה.
בעמק עוברים נחל גלילות בצפונו ונחל אחיה בדרומו, בתקופה הביזנטית נחצבה ברכס הכורכר מנהרה לניקוז העמק ולמעבר נחל גלילות (מערת העטלפים/המנהרה הרומית), בסמוך לנחל אחיה מצויות מערות קבורה שומרוניות הידועות כיום בשם מערות אפקה (בעבר מערות תל ברוך).
במרכז העמק בגוש מחנות גלילות נמצא אתר ההנצחה של חיל המודיעין ובדרומו כפר נוער הכפר הירוק.
על רכס הכורכר השני ניצבת אנדרטת יד למעפיל האלמוני.
ניקיטה סטנסקו
ניקיטה סטנסקו (שם מלא: ניקיטה חריסטיה סטנסקו, ברומנית: Nichita Hristea Stănescu; 31 במרץ 1933, פלוישט - 13 בדצמבר 1983, בוקרשט) היה משורר, סופר ומסאי רומני. נבחר לאחר מותו לחבר באקדמיה הרומנית.
עמק גלילות
חי וצומח בעמק
ייחודו של העמק הוא בנוף הביצות ובריכות החורף שהשתמרו במרכזו בו ובנוף גבעות החמרה והכורכר שמהוות את דפנות העמק, הפיתוח המואץ במישור החוף הפך נופים אילו לנדירים ואת בעלי החיים שבהם לנמצאים בסכנת הכחדה ולכן ראויים להגנה.
ניקיטה סטנסקו
ביוגרפיה
בעל שורשים רוסיים מצד אמו, סטנסקו נחשב לאחד מחשובי המשוררים בשפה הרומנית, שבה מצא כדבריו "יופי אלוהי". את יצירתו השירית משייכים מבחינת העיתוי, המבנה והצורה, לזרם המודרניסטי או הנאו-מודרניסטי של ה-1960-1970. לדעת מבקרי ספרות (כמו אלכסנדרו קונדייסקו או אאוג'ן סימיון) ניקיטה סטנסקו הוא חלק מזן נדיר של משוררים בעלי כוח המצאה לשוני ושירי מיוחד.
מבקר הספרות אלכסנדרו שטפנסקו מגדיר את שפתו של סטנסקו כ""רומנית חגיגית", שבה המלים מרחיבות את יכולותיהן באופן מפתיע ביותר, הפעלים נטויים כמו השמות, והשמות כמו הפעלים, והאותיות והספרות הידועות היטב לכולם הופכות בה להירוגליפים של איזו תורת נסתר".
ניקיטה סטנסקו נולד בעיר פלוישט בשנת 1933 כבנו של ניקולאיה חריסטיה סטנסקו, צאצא למשפחה של בעלי מלאכה וסוחרים רומנים בעלי שורשים בכפרים של מחוז פרחובה. סבו מצד האם היה סוחר בגדים מסורתיים. אמו, טטיאנה צ'ריאצ'וקין, ילידת וורונז' הייתה בת למשפחת אצילים רוסים מאזור הנהר דונץ, שמצאה מקלט ברומניה. הסב, הגנרל ניקיטה צ'יריאצ'וקין היה פיזיקאי והתיישב אחרי מהפכת אוקטובר קודם בקונסטנצה, ואחר כך בפלוישט. המשורר לעתיד למד בשנים 1944–1952 בבית הספר התיכון "ספנטול פטרו שי פאבל" (הקדושים פטרו ופאבל) בפלוישט, לימים המכללה הלאומית "יון לוקה קאראג'אלה". בשנים 1952–1957 הוא למד בפקולטה לפילולוגיה (שפה וספרות) בבוקרשט.
עמק גלילות
חי וצומח בעמק
במרכזו של העמק נמצאים שדה הנרקיסים של עמק גלילות המהווים את ריכוז הנרקיסים הגדול ביותר ששרד במישור החוף.
ניקיטה סטנסקו
ביוגרפיה
פרסם לראשונה במרץ 1957 3 שירים בכתבי העת "טריבונה" (Tribuna) ו"גזטה ליטרארה"(Gazeta literară). ב-1960 הוציא לאור את ספר שיריו הראשון - "משמעות האהבה". בשנים 1957–1958 עבד כמגיה ואחר כך כעורך במחלקת השירה של כתב העת "גזטה ליטרארה" בניהולו של זכריה סטאנקו. אחרי שנת 1969 התמנה לסגן עורך ראשי כתב העת "לוצ'אפרול" (כוכב השחר Luceafărul) שבניהולו של אדריאן פאונסקו. בהמשך, בשנים 1970–1973 היה סגן עורך ראשי בכתב העת "רומניה ליטרארה" (România literară רומניה הספרותית) בניהולו של ניקולאיה ברבאן. בשנת 1970 קיבל מדור חודשי בכתב עת "ארג'ש". אחרי שנת 1975 כתב שוב מדור פרשנויות ב"רומניה ליטרארה". בעת רעידת האדמה ב-4 במרץ 1977 ניסה לשווא להציל את חיי ידידו ניקולאיה שטפנסקו ונפגע בעצמו על ידי קיר שהתמוטט. בעקבות זאת סבל תקופה משיתוק שמאלי של פלג גופו השמאלי.
ניקיטה סטנסקו היה נשוי שלוש פעמים. בשנת 1952 נישא לאהובתו השנייה מנעוריו, מגדלנה פטרסקו, ממנה התגרש כעבור שנה. בשנת 1962 התחתן עם דוינה צ'וריה. בהשראת אהבתם כתב סטנסקו את קובץ שיריו O viziune a sentimentelor (חיזיון של הרגשות). אחרי גירושיו מדוינה צ'וריה חי ניקיטה סטנסקו עם המשוררת גבריאלה מלינסקו כשביניהם נוצרה הפריה יצירתית הדדית. ביולי 1982, חצי שנה לפני מותו התחתן עם טודוריצה (דורה) טריצה.
עמק גלילות
חי וצומח בעמק
חלקו הצפוני של העמק נסקר במסגרת סקר תשתיות טבע עירוני הרצליה, בסקר ובעיקר בפרק הרצליה ובריכת החורף "הבאסה" אותרו דו-חיים כמו קרפדה ירוקה, צפרדע הנחלים ואילנית מצויה, חסרי חוליות שונים כסרטנים ירודים ומעט יונקים כמו נמייות, מבחינת הצומח ניתן למצוא חברת הצומח של בתי-גידול לחים כמו אגמון ימי, בצעוני מצוי, קנה מצוי ובין הצמחים נדירים שניתן לראות באתר כוללים בוציץ סוככני המגיע באזור זה לגבול תפוצתו הדרומי.
ניקיטה סטנסקו
ביוגרפיה
באוגוסט 1981 התחיל לסבול ממחלת כבד, ככל הנראה על רקע שתייה מרובה של משקאות חריפים. נפטר בבית החולים פונדן בבוקרשט בדצמבר 1983.
רודריג בונגונגי
קריירה
בונגונגי נולד ביאונדה, בירת קמרון ובגיל 8 היגר עם משפחתו לצרפת, בה עבד אביו בנמל התעופה שארל דה גול. עם הגעת משפחתו לצרפת, בונגונגי הצטרף לקבוצת הילדים של בונדי. בגיל 15, הצטרף לקבוצת הנוער של סדאן. ב-5 באוקטובר 2012, בונגונגי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 ללה מאן.
ניקיטה סטנסקו
הנצחה
בחסות הקרן מתארגן בפלוישט פסטיבל בינלאומי לשירה על שם ניקיטה סטנסקו
רודריג בונגונגי
קריירה
בקיץ, חתם בפריז, בה שיחק ארבע עונות.
ניקיטה סטנסקו
קישורים חיצוניים
Alexandru Ştefănescu La o nouă lectură:Nichita Stănescu, "România literară" nr.31,2003
רודריג בונגונגי
קריירה
בקיץ, חתם בלה הרבייר.
בקיץ, בונגונגי חתם בסלאבן בלופו מליגת העל הקרואטית, קבוצתו הראשונה מחוץ לצרפת. ב-29 ביולי 2018, בונגונגי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סלאבן קופריבניצה, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.
בקיץ, בונגונגי חתם בטאבור סז'אנה מליגת העל הסלובנית.
ב-30 ביולי 2020, בונגונגי חתם בהפועל חדרה מליגת העל.
ב-6 במרץ 2021, בונגונגי חתם בזירה מליגת העל האזרית.
ב-5 באוגוסט 2021, בונגונגי חתם בטאבור סזנה מליגת העל הסלובנית.
ב-12 ביוני 2022 חזר לישראל וחתם במכבי אחי נצרת.
עמק גלילות
אדם בעמק
העמק נסקר במסגרת הסקר הארכאולוגי של ישראל -מפת הרצליה (69)
מהסקר עולה כי שפע המים, הצמחייה ובעלי החיים בעמק משכו אליו את בני האדם כבר מתקופות קדומות וכי האתר המרכזי בו היה הכפר גלילות/א ג'ליל.
היישוב הראשון נוסד על גבעות הכורכר בשוליים הדרומיים של העמק בתקופת הברונזה הקדומה א' (אתר רמת אביב ג, מספר 90 במפת הסקר), יישובים אחרים נוסדו בתקופות הבאות אך האזור המשיך להיות בשולי האזור המיושב.
תמונה זו התחילה להשתנות בתקופה ההלניסטית ובתקופה הביזנטית הגיע היישוב בעמק לשיא.
בעמק אותרו שבעה כפרים, ומספר חוות חקלאיות שהיו חלק מהעורף הכלכלי של ארסוף/אפולוניה, הַבִּצָּה (׳בִּצַּת הרצליה/הבאסה/ברכת קטוריה׳) נוקזה במבצע מרשים של חציבה ובניית מנהרה,(מנהרת גלילות) שאורכה 200 מ' בקירוב, וכריית תעלה, שהִזרימה את מֵי הַבִּצָּה לים, בין תושבי העמק היו שומרונים שמערות קבורה שלהם אותרו במערות אפקה וכתובת שומרונית התגלתה ב גלילות/אל גליל.
תקופה הערבית הקדומה, בעיקר במאות הח'-הט' לסה"נ, פקד את הארץ כולה, ובכללה את האזור הנסקר, משבר חריף ומואץ, רובם של הכפרים והחוות ניטש ומשניטשו השטחים החקלאיים ורוב היישובים שב היער וצמח, והביצות שבו והתפשטו, מערך ההתיישבות הצטמצם, והֶקֵּפו שב ודמה לזה שאִפיין את האזור בתקופת הברזל והברונזה, מצב זה המשיך גם בתקופות הבאות אחריה והישוב בעמק כלל במרבית הזמן רק את הכפר אג'ליל וכן אזורי מרעה וחקלאות מזדמנת של שבטי בדואים. ריקנותו של העמק שהביצות, אדמות החמרה והכורכר נחשבו שוליים מבחינה חקלאית אפשרו ליישוב היהודי המתחדש להקים יישובים על גבעות הכורכר המהוות את דפנות העמק, ראשונה הוקמה (וניטשה) קריית שאול (1922) אחריה רמת השרון (1923), הרצליה (1924) וכפר שמריהו (1937), קיבוץ גליל ים (עלייה לקרקע 1943) מנהרת גלילות נוקתה, הביצה נוקזה שוב והעמק נמלא בשנית בשדות ומטעים.
השרפה בפורט מקמרי (2016)
התפתחות השרפה
ב-1 במאי 2016 בשעה 21:57 הוכרזה כוננות ראשונית לפינוי תושבים בעקבות דיווחים על שרפה שהחלה להתפשט ביער בפאתים הדרום מערביים של פורט מקמרי. ב-3 במאי 2016, הורחבה הכוננות למספר שכונות נוספות ולמחרת בשעות אחר הצהריים לעיר כולה. עם הכרזת הכוננות, נמלטו מרבית תושבי פורט מקמרי המונה 90 אלף תושבים דרומה דרך הכביש המהיר מספר 63, אשר הוא הכביש היחיד שמחבר בין פורט מקמרי לשאר הערים באלברטה. חלק מהתושבים שנסעו דרומה נחסמו על ידי שוטרים משום שהלהבות והעשן מנעו את המשך הנסיעה. ההמתנה הממושכת של הנוסעים המיואשים עוררה תסכול ובכמה מקומות פרצו עימותים בין כוחות הביטחון לתושבים. כ–25 אלף תושבים נוספים נמלטו צפונה ומצאו מחסה במחנות גדולים, שנועדו לאכלוס עובדים זמניים של תעשיית הנפט. אך ככל שחלף הזמן והאש המשיכה לאיים על אזורים נרחבים, נחסם הכביש המהיר לסירוגין והמחנות נותקו.
עמק גלילות
אדם בעמק
למרות היחסים הטובים בעיקרם ששררו בין התושבים הערביים ליהודים, ניטש הכפר אג'ליל במלחמת העצמאות ולאחריה התחילה תל אביב להתקרב לעמק מדרום ואילו רמת השרון והרצליה שנוסדו בגבעות בשולי העמק החלו לגלוש למרכזו.
השרפה בפורט מקמרי (2016)
התפתחות השרפה
בשעות הערב של ה-4 במאי 2016, בעקבות חשש להתפשטות נוספת של האש לאזורים נוספים, בשל שינויים בכיוון הרוח, נתבקשו תושבים של מספר כפרים ויישובים נוספים באזור להתכונן גם הם לפינוי. עוד באותו יום פונו כ-40,000 תושבים מפורט מקמרי (וכ-88,000 מכלל האזור). בהמשך, הכריזה ממשלת אלברטה על מצב חירום בפרובינציה.
ב-5 במאי 2016, המשיכה השרפה להתפשט, תוך שהיא מכלה שטח של 850 קילומטר רבועים. באותו יום הכריזה ממשלת אלברטה על הוצאה לפועל של רכבת אווירית לפינוי 8,000 מתוך 25,000 תושבים שברחו צפונה לאזור חולות זפת צפונית לפורט מקמרי, לאחר שהשרפה הביאה לסגירת היציאה הדרומית מהעיר. עוד באותו יום, נשלחו מכליות דלק לאזור על מנת לסייע לתושבים שנתקעו, לאחר שלרבים מהם אזל הדלק.
עמק גלילות
המאבק לשימור העמק
על פי תוכנית המתאר הארצית אמור העמק להישאר כריאה ירוקה לתושבי הערים שמסביב אך הרחבת השטח הבנוי של תל אביב, רמת השרון והרצליה שהפכו ערים מאיימת על אופיו ועל יכולתו לשמש כריאה ירוקה ולשמר את החי והצומח הייחודי לו
כחלק ממאמצי ההסברה לחשיבות שימור העמק מקיימים תלמידי הכפר הירוק צעדה שנתית "צעדת הנרקיסים" להכרת החי והצומח באזור.
השרפה בפורט מקמרי (2016)
התפתחות השרפה
ב-6 במאי 2016, החלו כוחות משטרה בליווי שיירות רכובות של 1,500 מכוניות (בקבוצות של 50) מאתר החולות צפונית לעיר דרומה דרך הכביש המהיר מספר 63 לכיוון העיר אדמונטון. את השיירה ליווה מסוק צבאי שווידא כי האש אינה מתקרבת לאזור הכביש. לאחר שהשיירות הגיעו למרחק בטוח מספיק מדרום לפורט מקמרי, אפשרו השוטרים לנהגים להמשיך בנסיעה ללא ליווי משטרתי. בהמשך פינו הרשויות כ-15 אלף כלי רכב נוספים מהאזור, שנותק לסירוגין. פרשים של המשטרה חסמו צמתים לאורך הדרך, כדי למנוע מהמפונים לסטות מהכביש הראשי במטרה לבדוק מה מצב בתיהם ורכושם. כמו כן, הוקמו לאורך הכביש תחנות עצירה לתדלוק ואספקת מזון לשיירות.
ב-7 במאי 2016, עם התפשטות השרפה דרום מזרחה וצפונה, הוכרזה כוננות לפינוי בעיירה פורט מקאי, הממוקמת כ-54 קילומטרים צפונית לפורט מקמרי. לפי הערכות הרשויות ביום זה, כילתה השרפה שטח של יותר מ–2,000 קמ"ר (שווה ערך לשטחה של מדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית ולעשירית משטחה של מדינת ישראל).
עמק גלילות
מסלולי טיול בעמק
למרות שלא מסומן שביל טיולים לכל אורכו של העמק הוא נגיש מהערים הסמוכות לו.
למערות אפקה ניתן להגיע מרמת אביב ג', לעמק הנרקיסים ניתן להגיע מאזור סמינר לווינסקי בתל אביב, לברכת החורף של הכפר הירוק ניתן להגיע מכפר הנוער הכפר הירוק, וביצת הרצליה/הבאסה/ברכת קטוריה היא חלק מפארק הרצליה.
השרפה בפורט מקמרי (2016)
התפתחות השרפה
ב-8 במאי 2016, העריכו גורמים רשמיים בקנדה כי המאבק בשרפה עשוי להימשך עוד חודשים רבים וכי קיים חשש שתתפשט אף לפרובינציית ססקצ'ואן. מושלת אלברטה רייצ'ל נוטלי ציינה בהקשר זה כי "השרפה אינה נמצאת כלל בשליטה".
סיוע והצלה
יחד עם ההכרזה של ממשלת אלברטה על מצב חירום באזור פורט מקמרי, היא הוציאה בקשה רשמית לסיוע מהכוחות המזוינים של קנדה (ביניהם גם צבא קנדה). ב-4 במאי חתמה הממשלה מזכר הבנות עם המחלקה לביטחון לאומי של קנדה, אשר כללה סיוע ושימוש במסוקים למטרות חילוץ. זמן קצר לאחר מכן, המריאו מטוסי הרקולס מבסיס חיל האוויר בטרנטון שבאונטריו לכיוון פורט מקמרי. מסוקים הוזנקו מנקודות הקרובות לאזור השרפה על מנת לסייע בחילוץ. ממשלת אלברטה קיבלה סיוע גם מממשלת אונטריו, אשר שלחה לאזור השרפה כ-100 כבאיות.
ב-5 במאי 2016, נשלחו מקוויבק לאזור פורט מקמרי 4 מטוסים ימיים מסוג בומברדייה 415 על מנת לסייע בכיבוי השרפה.
מדינות רבות, דוגמת ארצות הברית, אוסטרליה, רוסיה וישראל הציעו סיוע בינלאומי לפעולות הכיבוי, אך ההצעות נדחו על ידי ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו.
בנוסף למתן קצבה חד פעמית לתושבים המפונים מאזור השרפה לשם כיסוי הוצאות מחייה, קבעה הממשלה כי תשווה כל סכום שיתרם לתושבים שנפגעו מהשרפה כחלק ממסע תרומות של ארגון הצלב האדום יושווה על ידה. עד ל-9 במאי 2016, הצליח הצלב האדום לגייס סכום של 54 מיליון דולר.
הגורמים לשרפה
הרשויות בקנדה טרם הצליחו לזהות את הגורם המדויק לפרוץ השרפה, אשר החלה באזור מיוער המרוחק כ-15 קילומטרים ממרכז העיר.
בזמן התלקחות השרפה, שרר בצפון אלברטה מזג אוויר חם ויבש עם טמפרטורות גבוהות בהרבה מהממוצע בפורט מקמרי. ב-3 במאי 2016, טיפסה הטמפרטורה ל-32.8 מעלות בשילוב לחות נמוכה של כ-12%. למחרת, התחזקו הרוחות למהירות של כ-72 קמ"ש, להן הייתה השפעה מכרעת על התפשטותה המהירה של השרפה. בנוסף לכך, ירדו בתקופת החורף בצפון אלברטה כמויות קטנות יחסית של שלג, שכמעט ונמס כולו בתחילת חודש מאי. שילוב זה של תנאים סביבתיים יצר תשתית מיטבית להתפתחות שרפה משמעותית.
קיימת מחלוקת בנוגע להשפעה של תופעת ההתחממות הגלובלית להתפרצותה של השרפה. מחד, עלתה הטענה כי אין זה נכון להתייחס לנושא זה בזמן שטרם הושגה שליטה על האש. מנגד, נטען כי קיימת חשיבות בהעלאת המודעות לקשר שבין הפעילות האנושית שמובילה להתחממות כדור הארץ והשפעתה על התפרצות שרפות יער, ובפרט לגבי תפקידן של חברות זיקוק הנפט הרבות באלברטה (ובקנדה בכלל) בהתחממות זו.
תשתיות ואזורי מגורים
לפי הערכות הרשויות בפורט מקמרי, כ-1,600 מבנים נהרסו עד ל-4 במאי 2016. שירותי הכבאות פעלו נמרצות בין ה-6–7 במאי לנטרול האש שהתקרבה לאזור "הדאון טאון" ולאחר שתחנת הכוח בעיר ניזוקה. לפי ההערכות שניתנו ב-9 במאי, כ-2,400 מבנים ניזוקו, על אף העובדה שכ-85% משטח העיר נותר ללא פגע.
השפעה על תפוקת הנפט
אלברטה כוללת את מרבצי חולות הזפת השלישים בגודלם בעולם, אחרי אלו של ערב הסעודית וונצואלה, אשר אחראים על תפוקה כוללת של כשני מיליון חביות נפט ביום, שמרביתה מיוצאת לארצות הברית.
בעקבות התפרצות השרפה נאלצה החטיבה הקנדית של חברת רויאל דאטש של להשבית את פעילות כריית החולות הביטומנים במכרות "אליבאן", האחראים לתפוקה של 250 אלף חביות נפט ביום, עקב פינוי העובדים מהאזור. באזורי כרייה נוספים צומצמה הפעילות ומספר צינורות נפט הושבתו כאמצעי זהירות. לפי ההערכה של אנליסטים של חברת JBC, לאחר התלקחות השרפה, צומצמה תפוקת הנפט באזור ב-500 אלף חביות ביום, אשר נבעה מפינוי העובדים או שחרורם מהעבודה. עם זאת לא קיימת בשלב זה סכנה למתקני הנפט עצמם.
נזק כלכלי
לפי ההערכות ראשוניות, הנזק הכלכלי שנגרם בעקבות השרפה עשוי להגיע לסכום של 9 מיליארד דולר קנדי, אשר עשוי להפוך לאסון הטבע בעל הנזק הכלכלי הכבד ביותר בהיסטוריה של קנדה.
חיים מאיר וואזנר
הרב חיים מאיר הלוי וואזנר (א' בסיוון תרצ"ח, 31 במאי 1938 – כ"ה בשבט ה'תשפ"א, 7 בפברואר 2021) היה ראש ישיבת חכמי לובלין, רב שכונת זכרון מאיר בבני ברק ורבה של קהילת שבט הלוי. קודם לכן שימש במשך כשמונה עשרה שנה רבה של קהילת סאטמר בלונדון.
ביוגרפיה
נולד בווינה כבן בכור לרב שמואל הלוי וואזנר ורבקה לבית גלבר. כשהיה כבן שנה עלו הוריו לארץ ישראל והותירו אותו אצל הורי אמו. לאחר ששרד את השואה בסיוע חסידת אומות העולם, עלה לארץ ישראל מצ'כוסלובקיה בגיל שמונה, והתאחד עם הוריו. נחשב כתלמיד מובהק של אביו וממשיך דרכו. נשא לאישה את שולמית, בתו של הרב אברהם אליהו מייזס מירושלים.
לאחר נישואיו התמנה לר"מ בישיבתו של אביו, ישיבת חכמי לובלין, בבני ברק. בהמשך נתמנה לראש הישיבה לצד אביו, וכן שימש כדיין בבית הדין של אביו. בסוף שנות ה-80 עבר ללונדון כדי לשמש רבה של קהילת "ייטב לב" של חסידות סאטמר. גם לאחר הפילוג בסאטמר המשיך לשמש כרבם של כלל החסידים בקהילה בלונדון.
חיבר את סדרת הספרים "מחשבת הלוי" הכולל תשובות בהלכה וחידושים על התורה ועל הש"ס.
נודע כיועץ מומחה לענייני שלום בית ואף חיבר ספר הדרכה לזוגות 'ראה חיים'.
בקיץ 2009 (תשס"ט) ביקשו אביו לחזור לישראל כדי לסייע לו בהנהגת הישיבה, ברבנות שכונת זכרון מאיר ובהנהגת הקהילה.
בהלוויית אביו הכריז דודו ומחותנו שמואל מאיר גלבר מנהל הישיבה, וכן הרב יצחק טוביה וייס, גאב"ד העדה החרדית ואחיו הרב בן ציון וואזנר, כי הרב חיים מאיר ימלא את מקום אביו בכל התפקידים.
משפחתו
לרב וואזנר נולדו 13 ילדים.
1927 בגרמניה
שנת 1927 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה גרמניה 56 שנות לאום.
שריטה
שׂריטה (נכתב גם: סריטה) היא פציעה שטחית, דקה וארוכה, בעור או פגיעה שטחית, דקה וארוכה, בחפץ, שנוצרה בעצם חד, כגון סכין או ציפורן.
טיפול בשׂריטה בעור כולל חיטוי באמצעות נוזל מתאים וחבישה באמצעות אגד מדבק.
שׂריטה בחפץ פוגעת ביופיו אך בדרך כלל אינה פוגעת בתפקודו. שׂריטה בתקליט או בתקליטור משבשת את נגינתו.
בהשאלה משמשת המילה לתיאור הפרעה נפשית קלה.
בהלכה
לא תתגודדו היא מצוות לא תעשה המופיעה בתורה ועיקרה שלא לפצוע את הגוף בשריטה או בחבורה לאות אבל על המת. האיסור חל על גברים ונשים כאחד. אמנם בפסוק כתוב שהאיסור הוא לשרוט לאות צער על אדם שנפטר, אך הרמב"ם פסק שאסור לשרוט אף לצורך עבודה זרה:.
השורט את עצמו בעקבות צער על אובדן ממון אינו עובר בלאו, אך זהו דבר אסור ומאוס.
פעולת הטפת דם ברית, הנעשית כאשר אין אפשרות לבצע את תהליך המילה כהלכה, כגון בתינוק שנולד כשהוא נימול או בגוי נימול שרוצה להתגייר, נעשית בשריטה קלה במקום המילה, באמצעות מחט או חוד סכין מעוקרים.
שושנה הוכוולד
שושנה הוכוולד, עורכת העיתון "זרקור" למעלה מ-30 שנה. מאיירת ועורכת-לשון חרדית.
ביוגרפיה
עם פרישתו של עורך "זרקור", הרב משה בן ישר, מתפקידו, נכנסה לתפקיד שושנה הוכוולד, אשר הייתה לה היכרות עם העיתון ועם צוותו במסגרת עבודתה במשרד הסמוך של תל"ת - התנועה להפצת תורה. היה זה בשנת תשמ"ב. הרב משה בן ישר המשיך לכתוב מדורים בעיתון.
במסגרת תפקידה, קיבלה הוכוולד והכשירה לעבודה ב"זרקור" סופרות רבות, שלאחר מכן כתבו גם בעיתונים חרדיים אחרים, והשפיעו רבות על ספרות הקריאה החרדית המתחדשת. בין הסופרות - ע' בר-כוכבא; דבורה צוף; שרה קיסנר; חנה רגב ועוד.
תחת ניצוחה של שושנה הוכוולד גדל השבועון זרקור ל-32 עמודים, ועמד על מספר זה (מחוסר תקציב להגדלה נוספת) עד לפרישתה מתפקידה בטבת תשע"ה והעברת שרביט העריכה לסופרת לאה פריד. עמה עבדה, לאורך כל השנים, הגרפיקאית שבי זינגר. תבנית העיתון הייתה קבועה, יחסית, ומדורים רבים ומגוונים התחלפו במהלך שנות עריכתה. הובילה את פרויקט "הזדמנות לשאול" - משאל שיטתי (ראיון כתוב) של סופרי "זרקור" ועובדיו בין השנים תשנ"א-תשנ"ו. היא עצמה התארחה במדור זה אחרונה, בחורף תשנ"ו, ושם הסבירה את אופן עבודתה וריכוז הכנת העיתון.
איירה וערכה לשונית ספרים אחדים.
מתגוררת בירושלים.
מלאבס (זמר)
ליר מלאבס איירון (המוכר בשם הבמה מלאבס; נולד ב-23 במרץ 1987) הוא זמר רוק ויוצר ישראלי.
קריירה
מלאבס, יליד שכונת אחדות, פתח תקווה, החל להופיע לראשונה בסוף שנת 2002, בעת לימודיו בתיכון בן-גוריון. בשנת 2003 החל לכתוב שירים, רובם בעברית. חלק מהשירים שכתב באותה תקופה הוקלטו באולפן מקצועי ויצאו כתקליט ראשון לרדיו בשנת 2004. בהתחלה, נסיונותיו להשתלב בתעשיית המוזיקה הישראלית בעברית לפני הגיוס לא צלחו. בשנת 2005 התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר בדרום.
אלבומו המקצועי הראשון של מלאבס איירון באנגלית - Standing By Your Side הופק בין השנים 2011 - 2013 ויצא לאור בשנת 2013. האלבום לא נחל הצלחה מסחרית, חרף השמעות הסינגלים בתחנות רדיו פופולריות. לקראת סוף אותה שנה החל מלאבס לעבוד עם משרד יחסי ציבור בולט בלונדון אשר דרכו הפיץ סינגלים מתוך אלבום זה כמו Natural Disaster, Hold You Again וזכה להשמעות רדיו רבות.
אלבומו השני Toxic Love כמו הראשון גם בהפקתם המוזיקלית של ראובן חיון, גל דוידסון (Electric Zoo) האלבום יצא כ EP בשנת 2016 עם כמה סינגלים כמו Our Way Out שנבחר לשיר השבוע בתחנת הרדיו 88FM בתוכנית של השדרן גדי לבנה "ערב עירוני". עוד כמה סינגל בולט כמו Toxic Love שיצא באותו EP. בנוסף הופץ סינגל זה בחו"ל בעיקר בבריטניה וזכה לשידורי רדיו רבים.
ב-אוגוסט 2019 השיק מופע חדש משותף בו חבר ללהקות אינדי רוק, איתם יזם ביחד פסטיבלים עצמאיים קטנים במועדוני רוק בתל אביב. הקים בשנת 2019 את להקת הליווי החדשה שלו בשם סאונדגרם.
ב 1 בינואר 2022 שחרר סינגל כפול Monster,One Last Promise מתוך האלבום השלישי Rocker לתחנות הרדיו בישראל והפצה בינלאומית לקליפ Monster בערוצי רשתות ה MTV בבריטניה וארצות הברית
יצחק ימיני
יצחק ימיני (נולד ב-1940) היה ראש מועצת פרדסיה בשנים 1972 - 2013.
ביוגרפיה
יצחק ימיני נולד בפרדסיה להורים שעלו לישראל מתימן והיו ממייסדי היישוב. ימיני היה הילד הראשון שנולד ביישוב. הוא נבחר בשנת 1972 לתפקיד ראש המועצה, לאחר שפרש מסיעת המערך וחברי המועצה החליטו להדיח את ראש המועצה המכהן. ימיני כיהן ברצף בתפקיד עד לשנת 2013.
בבחירות בשנת 2013 התקיים סיבוב שני, לאחר שאף אחד מן המתמודדים לא השיג לפחות 40% מקולות הבוחרים. לסיבוב השני שהתקיים עלו ימיני וטל גורקי. בתום ספירת הקולות התברר כי גורקי נבחר לראשות המועצה, כאשר הפער ביניהם היה 50 קולות.
במהלך כהונתו של ימיני כראש המועצה גדלה אוכלוסיית היישוב מ-1500 ל-5000 תושבים, כאשר עיקר הגידול באוכלוסייה היה בתושבים חדשים שהגיעו מחוץ ליישוב.
מדבר לוט
מדבר לוּט (בפרסית: دشت لوت, פירוש שמו "מדבר הריקנות") הוא מדבר מלח גדול, הממוקם בפרובינציות כרמאן, סיסתאן ובלוצ'סתאן שבאיראן, ומשתרע על פני שטח של כ-51,800 קמ"ר בדרום-מזרח המדינה. על פי מדידות שנעשו באמצעות הלוויין Aqua של נאס"א במשך כשבע שנים (2003–2010), נמצא שהטמפרטורה הממוצעת במדבר לוט עומדת על כ-50 מעלות צלזיוס, וטמפרטורת פני השטח הגבוהה ביותר שנמדדה שם עומדת על 70.7 מעלות צלזיוס. אין מדובר בטמפרטורת האוויר בצל, אלא בטמפרטורה הקרינתית של פני השטח (הטמפרטורה שפני השטח פולטים). במדבר לוט נמצאת פירמידת החול הגבוהה בעולם. ב-17 ביולי 2016 הוכר מדבר לוט כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
גאוגרפיה
מדבר לוט, השוכן בדרום מזרח איראן, הוא מדבר מלח, המדבר ה-27 בגודלו בעולם, ואחד המקומות היבשים ביותר בתבל. אורכו של המדבר כ-480 ק"מ ורוחבו כ-320 ק"מ. גובהו כ-56 מטרים מעל פני הים. חלק ניכר מהמדבר מכוסה באבני בזלת ובלבה שנפלטו מלועו של הר געש המצוי באזור, אשר אינו פעיל עוד. יש שם צמחייה מועטה מאחר שכמעט לא קיימים צמחים המסוגלים לחיות בתנאי החום והיובש השוררים שם. גם בעלי חיים, ואפילו חיידקים, אינם שורדים בתנאי החום הכבדים השוררים באזור. במדבר לוט מצויה פירמידת החול הגבוהה בעולם.
אקלים
על פי מחקרים חדשים יחסית המבוססים על מדידות לווייניות שנאספו על ידי המכון הגאולוגי האמריקני, נחשב מדבר לוט למקום בעל פני השטח החמים ביותר בכדור הארץ. בשנת 2005 נמדדה בו טמפרטורת שיא של פני השטח – 70.7 מעלות צלזיוס, הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה אי פעם בפני השטח של כדור הארץ. נתון זה מעט מטעה, כיוון שאין מדובר במדידת טמפרטורת האוויר. טמפרטורת האוויר בחודשי הקיץ במדבר זה עשויה להגיעה לכ-50 מעלות צלזיוס. הסיבה לחום הקיצוני השורר באזור זה היא שחלק משמעותי ממדבר לוט מכוסה באבני בזלת ובלבה שחורה, הקולטות את קרינת השמש ביעילות, הופכות אותה לחום ופולטות את החום חזרה לאטמוספירה.
החלק החם ביותר של מדבר לוט הוא רמה גדולה שמכוסה בלבה כהה, ומכונה "גנדום בריין" (Gandom Beriyan). לפי אגדה מקומית, הרמה קיבלה את שמה, שפירושו "חיטה קלויה", לאחר שערימת חיטה שהושארה בטעות באזור נשרפה בחום המדברי לאחר כמה ימים.
מחקרים גילו שתנאי החום הקיצוניים הפכו את מדבר לוט לאזור א-ביוטי, כלומר מחוסר חיים. הסיבה לכך היא שאפילו בקטריות לא יכולות להתפתח בתנאי חום כה קיצוניים. החוקרים, שהשאירו חלב במדבר לוט ללא קירור או כיסוי, גילו שהחלב לא מתקלקל והגיעו למסקנה שהבקטריות לא יכולות להתפתח בחום קיצוני שכזה.
רגנהילד, נסיכת נורווגיה
הנסיכה רגנהילד אלכסנדרה מנורווגיה (באנגלית: Princess Ragnhild, Mrs Lorentzen; 9 ביוני 1930 – 16 בספטמבר 2012) הייתה בתם הבכורה של אולף החמישי, מלך נורווגיה ושל מרתה, נסיכת שוודיה. היא הייתה אחותם הגדולה של האראלד החמישי, מלך נורווגיה ואסטריד, נסיכת נורווגיה ובת המלוכה הראשונה שנולדה בנורווגיה מאז ימי הביניים. בשנת 1953 נישאה לתעשיין ארלינג לורנצן, בן למשפחת אילי הספנות לורנצן. באותה שנה הם עברו לברזיל, שם בעלה היה תעשיין ובעלים עיקריים של אראקרוז סלולוס. היא חיה בברזיל עד מותה 59 שנים מאוחר יותר.
ראשית חיים
הנסיכה רגנהילד הייתה הנסיכה הנורווגית הראשונה שנולדה על אדמת נורווגיה במשך 629 שנים. היא גדלה בבית המלוכה סקאוגום שליד אסקר, ממערב לאוסלו. היא הוטבלה בקפלת הארמון ב-27 ביוני 1930. סנדקיה היו: סבה וסבתה מצד אביה- המלך והמלכה של נורווגיה, סבה וסבתה מצד אמה- הדוכס והדוכסית מווסטרגוטלנד, גוסטב החמישי, מלך שוודיה; דודתה הגדולה, ויקטוריה נסיכת בריטניה, דודה מצד אמה, הנסיך אקסל מדנמרק והדוכס מיורק.
אולפנת להב"ה
אולפנת אמי"ת להב"ה היא אולפנא אזורית שש-שנתית השוכנת ביישוב קדומים. משנת 2014 היא מסונפת לרשת אמי"ת.
רגנהילד, נסיכת נורווגיה
ראשית חיים
בשנת 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, היא ומשפחתה נמלטו מהפלישה הגרמנית לנורווגיה, ורגנהילד הצעירה בילתה את שנות המלחמה בגלות עם אמה ואחיה בוושינגטון, די.סי. לפני לידת אחיה הצעיר, ההנחה הייתה שהיא תיאלץ להיכנס לכס המלוכה בהיעדר יורש זכר, אם כי זה היה דורש תיקון חוקתי, שכן נשים לא יכלו לרשת את כס המלוכה באותה עת.
נישואין ומשפחה
הנסיכה רגנהילד נישאה לארלינג לורנצן, בן המעמד הגבוה, ב-15 במאי 1953. לורנצן היה איש עסקים וקצין צבא ששירת כשומר הראש של הנסיכה במהלך המלחמה. הייתה מחלוקת גדולה באותה תקופה כשרגנהילד הייתה החברה הראשונה במשפחת המלוכה הנורווגית שנישאה לאדם שאינו ממשפחת מלוכה.
לאחר נישואיה עברו בני הזוג לריו דה ז'ניירו, שם היו לבעלה אחזקות עסקיות משמעותיות. מקום מגוריהם בברזיל היה במקור זמני, אך בסופו של דבר הם התיישבו שם, ונשארו בריו עד מותה של רגנהילד בשנת 2012. לזוג נולדו שלושה ילדים. בברזיל ייסד בעלה את העסק אראקרוז סלולוס.
אולפנת להב"ה
האולפנה
האולפנה היא מוסד תורני ואינטגרטיבי המיועד לתושבות השומרון. התלמידות מגיעות ללימודים במערך הסעות האוסף אותן מהיישובים השונים.
רגנהילד, נסיכת נורווגיה
חיים ציבוריים
הנסיכה רגנהילד פתחה את אולימפיאדת החורף 1952 באוסלו, נורווגיה, כאשר אביה וסבה השתתפו בהלווייתו של ג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת.
אולפנת להב"ה
האולפנה
חטיבת הביניים מונה כ-14 כיתות והחטיבה העליונה מונה כ-29 כיתות. באולפנה למדו עד שנת הת'שע"ו כ-130 תלמידות בנות העדה האתיופית, אשר כ-50 מתוכן היו תלמידות אולפן וכולן התגוררו בתוכנית פנימייה של האולפנה. בנות העדה האתיופית הגיעו ממרכזי קליטה מרחבי הארץ ובנות נוספות נשלחו במסגרת עליית הנוער מכל רחבי הארץ. בתחילת שנת ה'תשע"ז נסגרה רוב פנימיית האולפנא ונשארו בה קומץ תלמידות הלומדות בכיתה י"ב ועם סיומן השנה תיסגר הפנימייה סופית.
רגנהילד, נסיכת נורווגיה
חיים ציבוריים
הנסיכה השמרנית מתחה ביקורת פומבית על אחייניתה ואחיינה, מרתה לואיז והוקון, על בחירת בני זוגם, בשנת 2004.
היא אף הייתה פטרונית של הארגון הנורווגי לכבדי שמיעה.
אולפנת להב"ה
האולפנה
לאולפנה מגיעות בנות מכ- 38 יישובים בשומרון. האולפנה מורכבת מאוכלוסייה מגוונת והטרוגנית. כל התלמידות ניגשות לבחינות בגרות ומעל 97% עומדות בהן בהצלחה מלאה.
רגנהילד, נסיכת נורווגיה
חיים ציבוריים
מספר ספינות נקראו על שמה.
אולפנת להב"ה
האולפנה
באולפנא מגמות רבות ובהן: פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, לימודי ארץ ישראל, תיאטרון, עיצוב גרפי, מוזיקה, רפואה, תקשורת, לימודי קולנוע וספרות מורחב, היסטוריה מורחב ועוד.. כמו כן מוצעים לתלמידות מגוון של חוגים: העשרה תורנית, חוגי מדע, רובוטיקה, נבחרת התעמלות ודיבייט.
רגנהילד, נסיכת נורווגיה
מוות
הנסיכה רגנהילד מתה ממחלת הסרטן בביתה שבריו דה ז'ניירו ב-16 בספטמבר 2012, בגיל 82. גופתה הובאה לאוסלו ב-24 בספטמבר 2012, שם נכחו אחיה המלך הארלד החמישי ואחותה הנסיכה אסטריד כדי לברך אותה לצד בן זוגה ארלינג וילדיהם. הלווייתה של הנסיכה רגנהילד נערכה ב-28 בספטמבר 2012 בקפלה של הארמון המלכותי של אוסלו. מאוחר יותר נשרפה גופתה ונקברה באופן פרטי בכנסיית אסקר.
אולפנת להב"ה
האולפנה
בשנת תשנ"ד קיבלה האולפנה את פרס החינוך. פרס זה ניתן בעיקר עבור השיטות הבלתי קונבנציונליות לטיפול באינטגרציה, הכוללת טיפול פרטני ואינטנסיבי בתלמידות הנזקקות לעזרה לימודית ולכל לעזרה אחרת.
רגנהילד, נסיכת נורווגיה
מוות
בעלה נפטר ב-9 במרץ 2021 בגיל 98.
אולפנת להב"ה
האולפנה
עד שנת תשע"ו כיהן הרב יוני לביא כרב האולפנה אך החליט לפרוש מן התפקיד, כיום מחליפה אותו הרבנית דוקטור שולמית בן שעיה.
רגנהילד, נסיכת נורווגיה
מוצא
היא הייתה דור חמישי לויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת ובכך הייתה בת דודה מדרגה שלישית של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת. בעת לידתה היא הייתה במקום ה-17 בשושלת הירושה לכס המלוכה הבריטי, ובמקום ה-77 בעת מותה. דודתה מצד אמה של הנסיכה רגנהילד הייתה אסטריד, מלכת בלגיה שהפכה את הנסיכה רגנהילד לבת דודתם הראשונה של בודואן, מלך הבלגים ואלברט השני, מלך הבלגים.
אולפנת להב"ה
האולפנה
עומד בראש האולפנה הרב אפרים זיק, תושב המושב גמזו, ולפניו עמדו בראש האולפנה עינת וולך, מלכה אנגל ושרה אליאש.
חזון האולפנה ודרכה החינוכית
האולפנא מחנכת לזהות יהודית ושייכות לארץ ישראל, תוך מעורבות מעשית בעם ישראל. האולפנא, מסייעת לכל תלמידה להוציא לפועל את הפוטנציאל האישי המצוי בה מבחינה לימודית, חינוכית וחברתית.
הצוות מתאים תוכנית לימודים לכל בת, החל מעידוד למצטיינות, דרך תגבור תורני למעוניינות וכלה בעזרה לתלמידות מתקשות, במטרה שכל בת תיגש לבגרות מלאה בהצלחה. האולפנא מוגדרת כבית ספר ניסויי משנת תשנ"ז, ומתקיימים בו ניסויים פדגוגיים וחינוכיים חדשניים.
האולפנא שואפת לתת מגוון אפשרויות וביטוי עצמי לכלל האוכלוסייה שבוחרת לגור באזור ושמה דגש על אינטגרציה לימודית ועל תרומה חברתית, התנדבות ומעורבות. המדיניות הזאת נקבעה בתחילת הדרך על ידי הצוות הגרעיני של המורים שהאמין באינטגרציה והתנגד לסלקטיביות.
הצהובות (סדרת טלוויזיה)
הצהובות (באנגלית: Yellowjackets) היא סדרת דרמה המשכית אמריקאית עם אלמנטים של הישרדות שהושקה ברשת שואוטיים ב-14 בנובמבר 2021. הסדרה מתמקדת בשורדות ובקרבנות שבנערותן חוו התרסקות מטוס. היא נוצרה על ידי אשלי לייל ובארט ניקרסון בהשראת הרומן בעל זבוב ואירועים אמיתיים כגון התרסקות טיסה 571 של חיל האוויר האורוגוואי (1972), אסון שאילץ את הניצולים לקבל החלטות קשות.
בדצמבר 2021 הסדרה חודשה לעונה שנייה, שעתידה לעלות לשידור ב-3 במרץ 2023. בדצמבר 2022 הסדרה חודשה לעונה שלישית.
תקציר העלילה
האירועים מוצגים בקווי זמן שונים. ב-1996 מטוס שבו קבוצת כדורגל של נערות מבית ספר תיכון מתרסק באזור מרוחק ושומם שבו תנאי מחיה קשים. ב-2021 שורדות ההתרסקות, שאישיותן התעצבה בצל האירועים הקשים שחוו, מתמודדות עם תעלומה שקשורה לעברן ואתגרים אישיים.
אלינה בורן
אלינה בורן (באסטונית: Elina Born; נולדה ב-29 ביוני 1994) היא זמרת אסטונית.
ביוגרפיה
אלינה נולדה בלחטסה שבאסטוניה ב-29 ביוני 1994.
ב-2012, היא הופיעה בגרסה האסטונית של אמריקן איידול, שנקראת Eesti otsib superstaari, והגיעה עד לגמר התוכנית במקום ה-2.
ב-18 במאי 2015, אלינה הוציאה את אלבום המוזיקה הראשון שלה, Elina Born.
ב-2015, אלינה הייתה נציגת אסטוניה באירוויזיון 2015 יחד עם סטיג רסטה עם השיר "Goodbye to Yesterday". הם סיימו במקום ה-7 בגמר.
ב-2017, אלינה ניסתה להיות נציגת אסטוניה פעם נוספת באירוויזיון 2017. היא הגיעה למקום האחרון בגמר קדם האירוויזיון האסטוני ולא ניסתה לייצג את אסטוניה פעם נוספת.
פלורנס אנד דה מאשין
פלורנס אנד דה מאשין (באנגלית: Florence and the Machine, נכתב לעיתים גם כ-Florence + The Machine) היא להקת פופ אינדי בריטית. הרכב הלהקה כולל את הסולנית, פלורנס וולש (באנגלית: Florence Welch) ועוד מקבץ מוזיקאים המספקים פסקול לשירים שכותבת ושרה ולש.
סוגת הלהקה מתוארת לעיתים כשילוב בין כמה סוגות, בהן רוק ומוזיקת נשמה. עוד לפני הצלחתה זכתה הלהקה לתשבחות רבות ממבקרים בתעשיית המוזיקה, בייחוד מה-BBC. בנוסף, ה-BBC תרמו להצלחת הלהקה, שכן הציגו אותם כחלק ממיזם "BBC מציג".
בטקס פרסי גראמי ה-53 פלורנס אנד דה מאשין היו מועמדים לפרס האמן החדש הטוב ביותר. בנוסף, הופיעו בטקס ה-VMA 2010 ובקונצרט פרסי נובל.
אלבום הבכורה שלהם, Lungs, יצא לאור ב-6 ביולי 2009. לאחר 28 שבועות במצעד, הגיע האלבום אל פסגת מצעד הסינגלים הבריטי, שם שהה במשך שבועיים רצופים. האלבום שהה במצעד במשך 65 שבועות רצופים, והפך לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בשנים 2009 ו-2010. האלבום זכה בפרס מאסטר-קארד לאלבומים בטקס פרסי המוזיקה הבריטית 2010.
באוקטובר 2011 יצא האלבום השני של ההרכב, "Ceremonials". ביוני 2015 יצא האלבום השלישי של ההרכב, "How Big, How Blue, How Beautiful". ביוני 2018 יצא האלבום הרביעי של ההרכב, "High as Hope".
אוקסיבנזון
אוקסיבנזון או בנזופנון-3 או BP-3 (שמות מסחריים Milestab 9, Eusolex 4360 , Escalol 567, KAHSCREEN BZ-3) הוא תרכובת אורגנית. זהו מוצק צהוב בהיר מסיס ברוב הממסים האורגניים. אוקסיבנזון שייך לקבוצת הקטונים הארומטיים המכונים בנזופנונים. בטבע ניתן למצוא אותו בחלק מהצמחים בעלי פרחים. ומשמש גם כאחד המרכיבים האורגנים של תחליבי קרם הגנה רבים. הוא נמצא בשימוש נרחב בפלסטיק, צעצועים, גימורי רהיטים ומוצרים אחרים כדי להגן עליהם מהשפעת קרינת UV.
שימושים
אוקסיבנזון משמש בפלסטיק כבולם ומייצב אור אולטרה סגול. הוא משמש יחד עם בנזופנונים אחרים בתכשירים מסנני קרינה, תרסיסי שיער וקוסמטיקה מכיוון שהם מסייעים במניעת נזקים פוטנציאליים מחשיפה לאור השמש. נמצא גם בריכוזים של עד 1% בלק ציפורניים. האוקסיבנזון יכול לשמש גם כמייצב עבור שרפים סינתטיים.
כמסנן קרינה, הוא מספק הגנה בטווח רחב כנגד אור אולטרה סגול, כגון קרני UVB ו-UVA. יש לו פרופיל ספיגה שנע בין 270 ל-350 nm עם שיא ספיגה ב-288 ו-350 nm. זהו אחד ממסנני ה- UVA האורגניים הנפוצים ביותר כיום במסנני קרינה. משמש גם בלק, ניחוחות, ספריי שיער וקוסמטיקה כמגן מהשפעות אור השמש. למרות התכונות המועילות, קיימות כמה מחלוקות לגבי השפעות ההורמונליות והפוטואלרגניות האפשריות. מחלוקות אילו הובילו כמה מדינות להסדיר את השימוש בו.
השפעות על אלמוגים
מספר מחקרים בדקו את הקשר בין אוקסיבנזון במסנני קרינה להלבנת אלמוגים. כאשר אדם נכנס למים חלק מהאוקסיבנזון נשטף מגופו ועלול להרעיל את האלמוגים ולגרום למותם מחקר משנת 2015 שפורסם בארכיון זיהום הסביבה והטוקסיקולוגיה הוביל לאיסור של קרם הגנה המכיל אוקסיבנקסון בפלאו. עם זאת, הקשר לכאורה בין אוקסיבנזון לירידה באלמוגים נדון בהרחבה בתוך הקהילה הסביבתית מכיוון שרוב המחקרים בנושא נערכו בסביבת מעבדה. מחקר שנערך בשנת 2019 בהוואי, מצא שהריכוז של אוקסיבנזון במי האוקיינוס סביב האיים נמוך מהסף הידוע כקטלני לאלמוגים ולכן לא יכול לשמש כתירוץ להלבנתם.
במחקר שפורסם ב-2022 בעיתון היוקרתי Science, נמצא כי כאשר אוקסיבנזון נכנס לרקמת אלמוגים/ שושנות ים, חיידקים סימביוטיים החיים בתוך הרקמה מפרקים את האוקסיבנזון ומביאים לתוצרי פירוק רעילים (בניהם oxybenzone-glucoside). אלו מייצרים רדיקלים חופשיים ומובילים לפירוק של חומרים חיוניים בתוך הרקמה ואף מוות של הרקמה. באלמוגים בריאים ישנן אצות סימביוטיות היודעות לעכל ולסלק את החומרים הרעילים, כך מספקות הגנה לאלמוג. אך אלמוגים שעוברים תהליך הלבנה מאבדים את האצות הסימביוטיות ואיתן את ההגנה מפני נזקי אוקסיבנזון. כך, שרידותם של אלמוגים שעוברים הלבנה בנוכחות אוקסיבנזון פוחתת משמעותית וישנם פחות סיכויים שהם יצליחו לרכוש חזרה את האצות הסימביוטיות.
יסעורון פסיפי
בישראל נחשב בעבר למזדמן נדיר ביותר בעיקר בקיץ במפרץ אילת, אולם בשנים האחרונות נצפה יותר ויותר במהלך הפלגות אל לב המפרץ, וככל הנראה הוא פחות נדיר מכפי שנחשב בתחילה.
טקסונומיה ואטימולוגיה
מקור השם המדעי הוא מיוונית עתיקה. שם הסוג Hydrobates הוא מהמילים hydro "מים", ו-bates "הולך", ושם המין הספציפי monorhis הוא מ-monos "יחיד" ו-rhinos "נחיר". השם העממי באנגלית "Swinhoe's storm petrel" מנציח את חוקר הטבע הבריטי רוברט סווינהו, אשר תיאר לראשונה את המין בשנת 1867.
הוא הוגדר בעבר בסוג Oceanodroma לפני שהסוג אוחד עם הסוג Hydrobates.
זהו מין מונוטיפי, כלומר לא הובחנו תת-מינים נפרדים.
תיאור
יסעורון פסיפי הוא עוף קטן ממדים, אורכו 18–21 ס"מ עם מוטת כנפיים של 45–48 ס"מ ומשקל של כ-40 גרם, אם כי הוא גדול באופן מובהק מהיסעורון הקטן. ניצויו בצבע חום כהה. בניגוד ליסעורון הקטן, הוא אינו עוקב אחר ספינות.