cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כיבוש
העידן הקולוניאלי
במדינות שהפכו לדמוקרטיות כמו בריטניה, צרפת, הולנד, ארצות הברית היה קושי גדל והולך להצדיק את המשך השליטה הלא דמוקרטית בעמים אחרים והחל תהליך של דה-קולוניזציה. הקולוניאליזם המערבי – במיוחד של צרפת ובריטניה נמשך עד למלחמת העולם השנייה אולם בסיומה נסוגו המעצמות מרוב הקולוניות ואלו הפכו למדינות לאום. תהליך זה לא בהכרח היה נטול בעיות והוביל מדינות רבות להידרדרות חברתית כלכלית ופוליטית לרבות עליה של משטרי עריצות, מלחמות אזרחים ורעב בחלק מהמקומות. עם זאת בתהליך איטי והדרגתי מדינות שהיו קולוניות בעבר עברו תהליך של דמוקרטיזציה שכלל גם הוא משברים רבים וחזרה לפעמים לחברות דכאניות. עם זאת מדינות רבות יותר ייסדו משטרים דמוקרטיים ואימצו רעיונות כמו זכויות אדם, חוקה ועוד.
ממלחמת העולם השנייה
עם הזמן בעקבות תהליכים כמו דמוקרטיזציה, היחלשות הלגיטימציה לגזענות, התחזקות מוסדות בינלאומיים והתחזקות הגלובליזציה, נוצר קושי גדל והולך לתחזק שלטון כיבוש צבאי או לבצע סיפוח בכוח, והדבר גרר מחאות ולחצים מצד יחידים, ארגוני זכויות אדם, תנועות חברתיות, חברות ומדינות אחרות. אמנות כמו ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם, וקיום עיתונות ורשתות חברתיות בינלאומיות יצרו לחץ בינלאומי. סוג אחר של לחץ נגד פעילות כיבוש הכרוכה בדיכוי אוכלוסייה מקומית נבע מהתחזקות קשרי המסחר בין מדינות – במיוחד כאשר הדבר כולל גם תיירות והשקעות בינלאומיות במדינה.
משטרי כיבוש צבאיים או סיפוח בכוח של מדינות המשיכו להתקיים בעיקר על ידי מדינות לא דמוקרטיות גדולות וחזקות – כמו סין או רוסיה, וכן על ידי מדינות ערביות.
דוגמאות לכיבושים בתקופה המודרנית כוללים:
ההקשר הישראלי
בשיח הפוליטי הקיים בישראל מאז 1967 משתמש מחנה השמאל באופן תדיר במונח "הכיבוש" בה' הידיעה כשהוא מתכוון לשלטונה של מדינת ישראל בשטחים עליהם השתלטו כוחות צה"ל במלחמת ששת הימים. מונח זה מופיע בססמאות כגון "הלאה הכיבוש", "די לכיבוש", "הכיבוש משחית" ועוד המבטאות את ההשקפה בדבר חוסר הלגיטימיות של הכיבוש. מחנה הימין שולל גישה זו, ורואה בשטחים אלו נחלת אבות ובשליטה בהם זכות המעוגנת גם במשפט הטבעי והבינלאומי.
המונח העברי "תפישה לוחמתית" הוא הצעתו של פרופ' יורם דינשטיין, שתרגם את המונחים הבריטיים: belligerent occupation, military occupation, occupation of enemy territory. מבחינת המשפט הבינלאומי, לפרשנותן של רשויות החוק בישראל, אחיזתה של ישראל בשטחים שכבשה במלחמת ששת הימים ולא החילה עליהם את החוק הישראלי היא תפיסה לוחמתית. גישה זו באה לידי ביטוי בפסקי דין של בג"ץ.
מכוח דינים אלו חוקק הממשל הצבאי חקיקה ביטחונית שעסקה בפעילותו ובפעילות רשויות ישראליות אחרות בתחומי יהודה, שומרון ועזה, וכן חקיקה אזרחית (על פי היתר שניתן לכוח הכובש על פי אמנת האג לענייני הלוחמה ביבשה) שהנהיגה הסדרים השונים מן הדין הירדני בתחומים אזרחיים כגון ביטוח רכב ותמרורי תנועה.
על פי המשפט הבינלאומי, כיבוש שטחים אינו גורר בעקבותיו העברת ריבונות מן השלטון שקדם לכיבוש אל המדינה הכובשת, כלומר החוקים והתקנות שהיו נשארים על כנם. מאידך גיסא, סמכויות החקיקה, הביצוע והמינהל שהיו בידי השלטון הקודם שהיה בשטח ערב הכיבוש פוסקים עם הכיבוש, ועוברים למפקד הצבאי של השטח שנכבש. בדרך זו נהג גם צה"ל.
התושבים הפלסטיניים בשטחים אינם אזרחי ישראל ורובם המכריע אף אינו זכאי לאזרחות ישראלית, אף שישראל שולטת בפועל באזור. כיוון שאינם אזרחים, אין לפלסטינים ב"שטחים" זכות בחירה (זה היה המצב גם לפני האינתיפאדה הראשונה שהחלה בדצמבר 1987, אם כי מאז 1994 הם בעלי זכות בחירה למוסדות הרשות הפלסטינית, שהיא ישות אוטונומית למחצה). תושבי "השטחים" אינם כפופים לחוק הישראלי, אלא למשטר צבאי שמתבסס הן על החוק שהיה מקובל באזור לפני 1967, והן על צווים שמוציא המושל הצבאי מטעם ישראל. במסגרת המשטר הזה נשללות מהפלסטינים זכויות אדם רבות. על-פי עמדת ישראל, הפגיעה בזכויות האדם נובעת במידה רבה מהמתיחות הביטחונית המתמשכת, ומהצורך להתגונן מפני פעולות הטרור הפלסטיני המתבצעות נגד אזרחיה. תושבי השטחים רשאים לעתור לבית המשפט הגבוה לצדק של ישראל, ובמקרים כאלה בוחן בית המשפט העליון הישראלי את העתירה על-פי המצב החוקי המיוחד השורר ב"שטחים", אבל מתחשב גם באמנות בינלאומיות שישראל חתומה עליהן וגם בצרכים הצבאיים.
קספר קאפארוני
גספר "קספר" קאפארוני (באיטלקית: Gaspare "Kaspar" Capparoni; נולד ברומא ב-1 באוגוסט 1964) הוא שחקן איטלקי.
ביוגרפיה
קספר קאפארוני נהייה שחקן תיאטרון בגיל 18, והודרך על ידי ג'וזפה פטרוני גריפי. ב-1984 הופיע בסרט "פנומנה", תחת בימויו של דאריו ארג'נטו. קאפארוני שיחק במספר רב של סרטים שזכו להערכה, בהם:
הוא גם מכבב בסדרות טלוויזיה, ביניהן באופרת הסבון "Ricominciamo" (שנת 2000), המיני-סדרה "Piccolo mondo antico", הסדרה "Incantesimo 4" (שנת 2001) ו-"Elisa di Rivombrosa" (שנת 2003), המיני-סדרה "La caccia" שבוימה בידי מאסימו ספאנו (שנת 2005), בה הוא האנטי-גיבור של אלסיו בוני, וכן בסדרה "קפרי" (שנת 2006).
בשנת 2007 הוא מגלם את הגיבור במיני-סדרה "Donna Detective" שבוימה בידי ציניזיה טוריני ובשנת 2008 כיכב בסדרה "המפקח רקס" לצד מרטין ויינק (הסדרה בוימה על ידי מרקו סראפיני), ובסדרה "קפרי 2", שבוימה על ידי אנדראה ברזיני וג'ורג'ו מולטני.
פילמוגרפיה
{{טורים
נקודת ברליוז
נקודת ברליוז (באנגלית: Berlioz Point) היא לשון יבשה מכוסה שלג בצידו הדרומי של חצי האי בטהובן, באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
הנקודה מהווה את הקצה הצפון מערבי של המפרץ אותו מכסה מדף הקרח באך (הנקודה השנייה היא נקודת רוסיני).
גילוי ומיפוי הנקודה
הנקודה מופתה באופן גס על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בשנת 1940.
הנקודה מופתה בשנית התבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בשנים 1947–1948, המיפוי בוצע על ידי דרק סירל (D. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.
מקור השם
שמה של הנקודה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הנקודה נקראת על שמו של המלחין הצרפתי הקטור ברליוז; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
קאנדאגיוס
ג'פרי מספר כי קאנדאגיוס היה בנם של הנווינוס (Henwinus) דוכס קורנוול ושל ריגן, בתו הבכורה של המלך ליר.
הוריו מרדו כנגד ליר, אולם הובסו על ידי קורדיליה בתו הצעירה של ליר, אשר השיבה את אביה לשלטון ומלכה אחריו. בהגיעו לבגרות מרדו קאנדאגיוס ובן דוד מארגאנוס נגד קורדיליה, כלאו אותה, ולאחר התאבדותה חילקו ביניהם את הממלכה - קאנדאגיוס קיבל את השליטה בבריטניה הנמצאת דרומית מערבית לנהר ההאמבר, ומאגנאוס את השטחים צפונית מזרחית לנהר.
לאחר שנתיים של שלטון משותף פלש מארגאנוס לקורנוול והרס אותה. קאנדאגיוס נלחם נגדו והביסו. מארגאנוס נמלט לוויילס וקאנדאגיוס רדף אחריו והוציאו להורג.
לאחר מותו של מארגאנוס הפך קאנדאגיוס לשליטה של בריטניה כולה, ומלך 33 שנים. לאחר מותו עלה לשלטון ריבאלו, בנו.
ג'פרי מציין כי קאנדאגיוס שלט בתקופת התנבאותו של הנביא ישעיהו, ובתקופת הקמת העיר רומא על ידי רומולוס ורמוס, היינו במהלך המאה השמינית לפנה"ס.
ריבאלו
ריבאלו (באנגלית: Rivallo; בוולשית: Rhiwallon) היה מלך בריטניה על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תיעוד היסטורי אחר למלכותו, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.
ג'פרי מספר כי הוא היה בנו של המלך קאנדאגיוס, ועלה לשלטון לאחר מותו. ג'פרי מציין כי בתקופת מלכותו עברה בריטניה אסונות רבים - גשם של דם שנמשך שלושה ימים, ובעקבותיו פרצה מגפה שפגעה באוכלוסייה, וכן הארץ נפגעה בלהקות זבובים.
שחייה באולימפיאדת סנט לואיס (1904)
תחרויות השחייה נערכו באגם מלאכותי. בפעם היחידה בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים נמדדו המשחים ביארדים.
תל אביב בלילה
תל אביב בלילה (מעוצב: ת"א בלילה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-28 בינואר 2018, על ידי חברת התקליטים אן אם סי יונייטד, כסינגל הראשון מתוך אלבומה הרביעי, חיים שלי.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-4 במצעד של מדיה פורסט, ה-1 במצעד ה-TV של מדיה פורסט, וה-3 במצעד של גלגלצ.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידיו ועל ידי מתן דרור, והופק על ידי דרור גם כן. השיר הוא שיר פופ המשלב בתוכו גם את הסגנון הים-תיכוני.
לדברי המבקרים, השיר מבוסס על השיר "Back to Black" של הזמרת איימי ויינהאוס. בכתבה שהתפרסמה ב"ישראל היום" נאמר כי: "אין שום אפשרות להתעלם מהעובדה שהשיר שכתב עבורה אשף הלהיטים אבי אוחיון, מושפע, שלא נאמר – גונב בגסות רבה מהלהיט האלמותי "Back to Black", של איימי ויינהאוס".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של בן זקן בסמוך לצאתו כסינגל. הוא צולם ב-"מועדון השבלול" אשר מתמקם בתל אביב-יפו. תחילה, ניתן לראות את בן זקן נכנסת אל תוך מועדון לילה, עולה לבמה ומתחילה לשיר את השיר בליווי של פסנתר.
בין לבין ניתן לראות אישה אשר קמה משנתה, הולכת אל חבר שלה ומשם השניים מגיעים אל אותו מועדון הלילה בו בן זקן נמצאת. לבסוף, ניתן לראותה, כשהיא בוכה.
הקליפ זכה להצלחה רבה ונכון לספטמבר 2020, מונה הצפיות שלו עומד על כ-8.9 מיליון צפיות.
Heathens
Heathens הוא שיר של הצמד המוזיקלי האמריקאי Twenty One Pilots. השיר יצא לאור כסינגל המוביל מתוך פסקול הסרט של DC Comics, "יחידת המתאבדים", ב-16 ביוני 2016, באמצעות חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. השיר נכתב על ידי טיילר ג'וזף והופק על ידיו לצד מייק אליזונדו.
השיר הגיע בשיאו למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 והועמד לשלושה פרסי גראמי בטקס פרסי גראמי ה-59.
הצלחה מסחרית
השיר הגיע בשיאו למקום השני למשך ארבעה שבועות רצופים בבילבורד הוט 100, ונחסם מהגעה למקום הראשון על ידי "Closer" של הצ'יינסמוקרס. הוא הפך לסינגל השני בחמישייה הפותחת של הצמד. לצד "Stressed Out", הוא השיר הכי מצליח של הצמד במצעד. הוא צעד בעשירייה הפותחת 18 שבועות רצופים, ונשר ב-31 בדצמבר 2016. במצעד הסינגלים הבריטי, הגיע השיר למקום החמישי. הוא נכנס לעשירייה הפותחת בלמעלה מ-15 מדינות שונות, בהן אוסטרליה, בלגיה, קנדה ושווייץ.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי, בבימויו של אנדרו דונהו, פורסם בערוץ היוטיוב Fueled by Ramen ביוני 2016. בקליפ נראה ג'וזף שר את השיר ב-Belle Reve, בית כלא בדיוני ביקום הקולנועי של DC, כשדן מופיע בזמן שהוא מנגן על תופים במהלך הקליפ. ג'וזף עושה את דרכו לבמה קטנה באמצע חדר, שם דן כבר על הבמה מנגן בתופים. לאחר מכן, ג'וזף מרים גיטרת בס מעופפת ומתחיל לנגן בה בזמן שהאסירים עוזבים את התאים שלהם וצופים בצמד מבצע את שארית השיר. בסוף הקליפ, ג'וזף יושב בחדר לבדו כשמאבטחי הכלא מקיפים אותו. לאורך הקליפ, נראים קליפים שונים מתוך "יחידת המתאבדים". נכון לנובמבר 2022, לקליפ למעלה מ-1.9 מיליארד צפיות ביוטיוב.
הקליפ זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ הרוק הטוב ביותר בפרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2016.
אמיל פוסט
פרופ' אמיל לאון פּוֹסְט (באנגלית: Emil Leon Post; 11 בפברואר 1897 - 21 באפריל 1954) היה מתמטיקאי ולוגיקן יהודי אמריקאי.
ביוגרפיה
פוסט נולד למשפחה יהודית-פולנית אשר היגרה לארצות הברית בעודו ילד והתיישבה בניו-יורק.
פוסט סיים תואר דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת קולומביה, וקיבל משרת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון. בפרינסטון, הגיע לגילוי הפגמים שב"Principia Mathematica", שהוכיח בהמשך קורט גדל ב-1931. אך חשש מלפרסם את תגליתו. בהמשך עבד פוסט כמורה למתמטיקה בבית ספר תיכון בניו יורק, וב-1936 מונה למרצה במתמטיקה בסיטי קולג' של ניו יורק, שם עבד עד מותו.
תורת הרקורסיה
ב-1936 פיתח פוסט, בנפרד מאלן טיורינג, מודל מתמטי של חישובים אשר בבסיסו היה זהה למכונת טיורינג. אי היכולת לפתור את בעיית ההתאמה של פוסט הובילה בדיוק לתוצאות הבלתי פתירות בחישוביות לפי טיורינג וכן בתאוריה של שפות פורמליות.
נבחרת איי פארו בכדורגל
נבחרת איי פארו בכדורגל היא קבוצת הכדורגל הלאומית של איי פארו.
נחשבת לנבחרת חלשה, שמעולם לא העפילה לטורניר בינלאומי חשוב. אף על פי שהנבחרת קיימת מאז 1930, הן פיפ"א והן אופ"א לא מחשיבות את משחקיה שנערכו לפני 1988 כרשמיים. נבחרת המדינה הקטנה רשמה הישג ב-12 בספטמבר 1990 כאשר הפתיעה וניצחה את נבחרת אוסטריה החזקה בתוצאה 0–1 במהלך מוקדמות יורו 1992.
במהלך מוקדמות יורו 2016 ניצחה נבחרת איי פארו פעמיים את נבחרת יוון, במשחק החוץ ובמשחק הבית.
הקטור האמונד
הקטור האמונד (באנגלית: Hector Hammond) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס של חברת DC קומיקס, בעיקר בגרין לנטרן וליגת הצדק. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Green Lantern Vol.2 #5 מאפריל 1961 ונוצרה על ידי הכותב ג'ון ברום והמאייר גיל קיין. את דמותו בסרט הלייב אקשן "גרין לנטרן" מגלם פיטר סארסגארד.
ביוגרפיה בדיונית
הקטור האמונד הוא פושע הנמלט מהחוק כאשר הוא מוצא חלקיקי מטאור ביערות. לאחר שהבחין שהקרינה מהמטאור גורמת לצמחייה מסביב לגדול במהירות, האמונד מחליט לחטוף ארבעה מדענים ולחשוף אותם להשפעות המטאור. הקרינה גורמת להאצת האינטלקט שלהם, אך גם גורמת לתופעת לוואי המחלישה את כוח רצונם. האמונד מאלץ את המדענים להמציא בשבילו המצאות מחוכמות, אותם הוא מוכר למטרות רווח.
האמונד חוזר בחוברת Justice League of America #14 מספטמבר 1962, כאשר הוא ברח מהכלא וחושף את עצמו בכוונה להשפעות המטאור. הקרינה גורמת למוחו לגדול לממדים עצומים, מעניקה לו יכולות מנטליות וכן אלמותיות. אולם, גופו מאבד יכולת תנועה והוא גם מאבד את יכולת הדיבור. כשהוא אינו יכול לזוז, האמונד עדיין מצליח להשפיע על מוחם של אחרים בעזרת כוחותיו המנטליים. הוא מנסה לגנוב את טבעת הכוח הירוקה, אך ג'ורדן מורה לטבעת להתרוקן מכוח אם תעזוב את אצבעו.
האמונד אחראי להקמתה של כנופיית הרויאל פלאש השנייה בחוברת Justice League of America #203 מיוני 1982. הם מובסים בידי ד"ר מרטין סטיין - שפועל בזהות כפולה יחד עם רונלד ריימונד כפיירסטורם - במישור האסטרלי. הוא גם אחראי להשכחת קיומם של חברי ליגת הצדק בסיפור Justice Leagues משנת 2001.
בנוסף להאל ג'ורדן, האמונד לחם גם נגד אלן סקוט וקייל ריינר.
מקורו הסודי
האמונד מופיע במיני סדרה Green Lantern: Secret Origin משנת 2008, המתארת מחדש את ימיו הראשונים של האל ג'ורדן כגרין לנטרן, כאשר הוא טוען שהוא החבר החדש של קרול פריס. אולם, הוא מתגלה כיועץ פרטי בחברת "פריס תעופה" וכי השניים יצאו לארוחת ערב לצורך עסקים. בשעה שהוא בוחן את חלליתו המרוסקת של אבין סור, האמונד מושפע מחלקיקי המטאור בכור החללית, מה שגורם למוחו לגדול ולפתח יכולות מנטליות. הוא קורא את מחשבותיהם של פריס וג'ורדן ומגלה את דבר קיומו כגרין לנטרן. יכולותיו המנטליות מונעות מג'ורדן להשתמש בטבעת הכוח שלו, והוא נעצר רק כאשר הגרין לנטרן לשעבר סינסטרו תוחם את ראשו בבועה אנרגטית המונעת כניסת חמצן למוחו. מתגלה כי האמונד רוצה בכוחות אלוהיים כדי לדרוש את נקמתו בהאל ג'ורדן/גרין לנטרן.
לאחר גרין לנטרן: לידה מחדש
האמונד צץ מחדש כעת כשג'ורדן חזר לחיים באירועי גרין לנטרן: לידה מחדש. לאחרונה הוא השיב לעצמו את יכולת הדיבור ללא צורך בטלפתיה, לאחר שנתפס והיה נתון לניסויים בידי החייזרים אשר שלחו את המטאור שגרם להתפרצות כוחותיו.
האמונד מופיע במהדורה המיוחדת Villains United של אירועי המשבר האינסופי, כאשר הוא נמלט מהכלא יחד עם נבלי-על אחרים.
באירוע הקרוסאובר הלילה האפל ביותר, מחשבותיו של האמונד קוראות כי "פאראלקס מחזיק בו" מהכלא בבל ריב. קרונה - שומר יקום לשעבר - עוזר להאמונד לברוח מהכלא ולחפש אחר הישות אופידיאן הכלואה בסוללת הכוח הכתומה של לארפליז. האמונד תוקף את לארפליז וג'ורדן, ובמהלך הקרב בולע את סוללת הכוח הכתומה ומאפשר לאופידיאן להשתלט על גופו כשם שפאראלקס השתלט על ג'ורדן. בשעה שהם נמלטים מאופידיאן, לארפליז מודה כי לא היה כנה לחלוטין בנוגע לבעלות על סוללת הכוח הכתומה, וכי היחסים בינו לבין אופידיאן הם אנטגוניסטים והוא מאשים אותו בכל קורותיו. אופידיאן מציין שלארפליז הוא היחיד ביקום שיכל להתנגד לו, מה שאיפשר את כניעתו אליו, וכי עכשיו תורו להיכנע ולהיות נתון לשליטתו. אופידיאן מנסה לטרוף את לארפליז, אך ג'ורדן מציל אותו. לאחר מכן, תשוקותיו של האמונד מתגברים על אלה של אופידיאן, והוא יוצא לחפש אחר תשוקתו האולטימטיבית - קרול פריס.
מאוחר יותר, נראה כי אופידיאן שב להשתלט על האמונד כאשר הוא מצוות לקרונה ואף מנסה לעזור לשומר היקום העריק למצוא את ישות סוללת הכוח האדומה "הקצב". הוא נראה לאחרונה עושה את דרכו לכוכב הלכת ריוט, היכן שהוא יטהר את היקום מכל אותם חיים שאינם מאוזנים עם הספקטרום הרגשי.
כוחות ויכולות
הקטור האמונד מציג במצבו המוטנטי יכולות מנטליות רחבות כמו טלפתיה, טלקינזיס ואינטלקט ברמה גאונית. הוא מסוגל לעיתים לספוג ולהדוף פרצי אנרגיה של טבעת הכוח הירוקה. בגרסאות מסוימות, גופו השתנה עד כדי כך שלא יכול היה ללכת וקשר את ראשו לכיסא מפאת משקלו הרב.
כמארחו של אופידיאן, להאמונד יש גישה לכוחות סוללת הכוח הכתומה, ללא כל צורך בטבעת כוח שתתפעל אותם.
פאר
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
אליפות וימבלדון 1948
אליפות וימבלדון 1948 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-21 ביוני והסתיימה ב-2 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. מנצח התחרות בשנה הקודמת ג'ק קרמר (ארצות הברית) השנה לא השתתף. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר, רוברט פלקנבורג, נפגש עם ג'ון ברומיץ' וניצח אותו ב-5 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. 8 טניסאיות זכו לדירוג:
במשחק הגמר לואיז ברוף ניצחה את דוריס הארט  ב-2 מערכות. לדוריס הארט זה היה ההפסד השני ברציפות בגמר תחרות הנשים בווימבלדון.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 64 זוגות. ממנצחי התחרות בשנת 1947 רוברט פלקנבורג וג'ק קרמר רק פלקנבורג השתתף בתחרות. 4 זוגות דורגו.
תחרות זוגות נשים
במשחק הגמר לואיז ברוף ומרגרט אוסבורן דופונט שיחקו נגד פאט טוד ודוריס הארט  וניצחו אותן ב-3 מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 80 זוגות. 4 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר ג'ון ברומיץ' ולואיז ברוף  ניצחו בשתי מערכות את פרנק סג'מן  ודוריס הארט  ובכך, הם זכו בשנה השנייה ברציפות. ללואיז ברוף היה זה התואר השלישי באליפות זו ולג'ון ברומיץ' התואר השני.
שמואל אגמון
שמואל אגמון (ביסטריצקי) (נולד ב-2 בפברואר 1922) הוא מתמטיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים לשנת תשנ"א (1991).
קורות חיים
בשנת 1940 החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים אצל פרופ' מיכאל פקטה, פרופ' אברהם הלוי פרנקל, פרופ' בנימין אמירה ופרופ' יעקב לויצקי. הוא התגייס לצבא הבריטי בטרם סיים את לימודיו באוניברסיטה. בזמן מלחמת העולם השנייה שירת בצבא תקופה של ארבע שנים בארץ ישראל, באירופה ובקפריסין.
לאחר שחרורו, סיים את לימודיו באוניברסיטה העברית ויצא לצרפת ללימודי המשך. בשנת 1947 נישא לסופרת גליה ירדני (1924–1968, בתו של ד"ר יעקב ירדני), והיא נלוותה אליו ללימודיו. בשנת 1949 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת סורבון בהנחיית שולם מנדלברוט. לימד באוניברסיטת רייס שבטקסס, ובשנת 1952 התקבל לאוניברסיטה העברית בירושלים, שם היה למרצה בכיר במחלקה למתמטיקה ובשנת 1959 התמנה כפרופסור מן המניין. בשנת 1964 נבחר להיות חבר באקדמיה הלאומית למדעים.
היסטוריה של תימן
ההיסטוריה של תימן מתארת את התרבות, האירועים והאנשים של אחד המרכזים העתיקים של הציוויליזציה במזרח הקרוב. אדמתה הפורה, כמות הגשמים הנאותה והאקלים הלח שלה אפשרו קיום של אוכלוסייה יציבה ועמידה. בזכות תכונה זאת תיאר אותה תלמי כ"ערב המאושרת". התימנים פיתחו את הכתב הדרום-ערבי העתיק בין המאות ה-12 ל-8 לפני הספירה, דבר שמסביר מדוע רוב ההיסטוריונים מתארכים את הממלכות התימניות הקדומות לתקופה הזו.
שמואל אגמון
קורות חיים
על עבודתו המדעית זכה בפרס ויצמן, בפרס רוטשילד, בפרס ישראל במדעים מדויקים לשנת תשנ"א ובפרס א.מ.ת לשנת 2007. קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת נאנט שבצרפת.
היסטוריה של תימן
בין המאות ה-12 לפני הספירה וה-6 לספירה, נשלטה תימן על ידי 6 ציוויליזציות מצליחות, אשר שלטו בסחר התבלינים המשתלם והיו ביניהן ביחסי ידידות ושנאה לסירוגין: המינאים, הקטבאן, ההדראמאת, אווסאן, סבא וממלכת חמיר. האסלאם הגיע בשנת 630 לספירה, והפך את תימן לחלק מהממלכה המוסלמית.
ממלכת סבא
ממלכת סבא, שראשיתה לפני כארבעת אלפים שנה, התקיימה לאורך כאלפיים שנה עד לכיבושה בידי ממלכת חמייר, והתרכזה בעיקר בדרום-ערב ובשיאה שלטה על תימן, אריתריאה, צפון אתיופיה, צפון סומליה, ג'יבוטי, מזרח סודאן ומערב ערב הסעודית. ממלכה זו מזוהה לרוב על ידי היסטוריונים כממלכת שבא המקראית. סבא הייתה ממלכה חשובה בתחום המסחר של אותה התקופה וייצאה תבלינים רבים בייחוד לבונה ומור.
ממלכת סבא נכבשה במאה הראשונה לפני הספירה על ידי ממלכת חמייר שראשיתה בשנת 115 לפנה"ס. בירתה הייתה העיר מאריב שנמצאת במזרח תימן של היום. בתקופה העתיקה הייתה תחרות רבה בין ביזנטיון לאימפריה הסאסאנית הפרסית, שחסמה לביזנטיון את הנתיב המסחרי היבשתי להודו. על פי המסורת המוסלמית, היה אבוכרב אסעד (390-420) המלך החמיירי הראשון שקיבל עליו את היהדות. מאותו רגע החל מעמדה של היהדות בתימן התחזק והגיע לשיאה תחת שלטונו של אחרון מלכי חמייר - יוסף ד'ו נואס (517-525). ההצלחות של ד'ו נואס בכיבוש המרכז הנוצרי הגדול בנג'ראן עוררו את חמתו של הקיסר הביזנטי שפעל נגד המדיניות החמיירית האנטי נוצרית באמצעות חבש. הצבא החבשי כבש את תימן הכניע את ד'ו נואס ומעתה נשלטה הארץ על ידי אברהה, איש צבא חבשי נוצרי שהיה בעל יומרות להקים ממלכה נוצרית גדולה בחצי האי ערב. סיף ד'ו יזן שהיה מצאצאי ד'ו נואס מרד בכיבוש החבשי ושחרר את תימן מהשלטון הזר. לאחר מכן נכבשה הארץ בידי האימפריה הסאסאנית עד להגעתם של גייסות המוסלמים בשנת 629.
התקופה האסלאמית
בניגוד לאזור מכה ומדינה שבסעודיה שם התחוללו מלחמות קשות במסגרת התפשטות האסלאם, הכיבוש האסלאמי בתימן לא היה כרוך במלחמות רחבות היקף. החמיירים קיבלו עליהם ללא התנגדות רבה את דת מוחמד. על פי מקורות האסלאם מוחמד הורה למפקדי צבאו בתימן לא לכפות את הדת החדשה על היהודים והנוצרים, כנראה עקב מעמדם החשוב בכלכלה. ב-250 השנה הראשונות לאחר הופעתו, האסלאם המשיך להיות בתימן במעמד של חוסר עצמאות. בתקופה זו הייתה תימן מחוז נידח של הח'ליפות המוסלמית, גם כאשר דמשק הייתה בירתה תחת השושלת האומיית (עד 750) וגם כאשר בגדאד הייתה בירתה (תחת בית עבאס).
העובדה שתימן הייתה רחוקה ממרכז הח'ליפות בבגדאד גרמה שבמאה התשיעית כבר נחלש כוחו של הנציב מטעם השלטון המרכזי. שושלת בני יעפור המקומית (847-998) הפכה באותה עת להיות גורם הכוח העיקרי שמרכזו בצנעא. במקביל במקומות שונים בארץ הוחזק השלטון המרכזי בידי משפחות חשובות, כגון הזיידים במרכזם בזביד (819-1018). מאבקים מרים פרצו בעיקר בין התאגדויות השבטים בצפון הארץ, עד שראשיהם החליטו לזמן את ראש הזרם הזיידי, מצאצאי הנביא מוחמד, האימאם יחיא בן חוסיין שנודע לימים בכינויו אלהאדי אלי אלחק. יחיא הגיע לצפון תימן מאזור מכה ומדינה כדי לפשר בין השבטים ובכך הקים את המדינה הזיידית בתימן, שהתקיימה בגלגולים שונים עד מלחמת האזרחים ב-1962.
באותה תקופה הגיע האסלאם לתימן באופן מעשי שכן עד אז האסלאם היה נתפש בקרב האנשים כמחויבות שבטית למוחמד. יחיא השתלט על הארץ ולזמן קצר אף כבש את צנעא. הוא החל בהקמת מדינה ומוסדות ממשל המבוססת על מחלקות ממשלתיות גביית מסים וכו'. וכל אלה, על פי המסורת הקדומה מימי הנביא. בשנת 910 מת יחיא וכוחם של הזיידים נחלש, והם נדחקו אל חלקה הצפוני של תימן שם הם נהנו מתמיכתם של שבטי המדאן ובכיל. בזביד עלתה שושלת בני נג'טח (1021-1158) ובצנעא שושלת הצ'ולייחים (1037-1088) ולאחר מכן שושלת בני חמדאן (1099-1173). בעיר הנמל החשובה עדן ששימשה נתיב מסחר ימי חשוב עלתה שושלת זורייע (1083-1173). בתקופה זו הנוצרים נעלמו מתימן, התגבש אופייה המוסלמי והיהודים נותרו בה המרכיב הלא מוסלמי היחיד. ב-1159 הדיח חבר כת מוסלמית קיצונית את השליט מבני נג'אח שבזביד והוא ויורשו פעלו להחדרת האסלאם ביתר שאת. דברי עידוד קיבלו יהודי תימן שסבלו באותה עת "באיגרת תימן" של הרמב"ם. שושלת המהדים שהתבססה לה בזביד (1159-1173) הסתיימה לה עם כיבוש תימן בידי האיובים המצריים בשנת 1173 מידי שליטי תימן באותה עת: המהדים בזביד, בני חמדאן בצנעא ובני זורייע שבעדן.
השושלת הרסולית הטורקמנית ששלטה מ-1229 עד 1454 הסירה את השלטון האיובי הזר מתימן ושלטה עליה מחצרמוות עד מכה. בימיה הדלדלו קשרי החוץ. באמצע המאה ה-15, עם עליית שושלת בני טאהר (1454-1517) התעניינות המעצמות הזרות בתימן גברה והפורטוגזים ניסו לכבוש את עדן ללא הצלחה. לאחר עשרות שנים של שלטון לא יציב שוב השתלטו העות'מאנים על הארץ (1546-1635). חיסול הכוח של השושלות המקומיות השונות בתימן יצר חלל ריק שנתמלא אך מיד על ידי האימאמים הזיידים שהיו דחוקים מאות שנים בצפון תימן. וכך, תחת שלטונו של האימאם אלמתוכל יחיא שרף אלדין שבירתו הייתה חג'ה, הם הרחיבו שליטתם בכיוון דרום ולחצו על השליטים הזרים (העות'מאנים) שבירתם צנעא. בסוף כבשו הזיידים בראשות האימאם קאסם את צנעא מידי העות'מאנים ב-1629, וב-1635 הם יצאו מתימן לגמרי. השושלת הקסאמית שלטה בתימן 250 שנה. ככלל זו הייתה תקופת הסתגרות, עם זאת, פעילות מסחר של חברות מאנגליה צרפת והולנד הביא לקיום קשרים מוגבלים עם חו"ל. שלטון השושלת הקאסמית הגיע לשיאו בימי האימאם איסמאעיל. אבל, בתחילת המאה ה-18 יציבות השלטון הזיידי החלה להתערער. חבלים רבים התנתקו עקב מרידות מושלים מקומיים שרצו יתר עצמאות. הדבר הביא לירידה בהכנסות ממסים וכתוצאה מכך האימאם בצנעא לא יכול היה לשלם מענקים שנתיים לשבטי הצפון כדי לקבל תמיכתם. שבטים הללו "פיצו" את עצמם באמצעות פשיטות על צנעא הבירה ולקחת תמלוגים באמצעות ביזה.
העת החדשה
התערערות השלטון המרכזי התגברה במחצית המאה ה-19 בגלל פעילותן של הווהאבים בצפון, הבריטים בדרום (עדן 1839), המצרים במערב ולאחר מכן הטורקים העות'מאנים. אט אט חדרו אל המרכזים העירוניים של תימן רעיונות ומנהגים אירופים בהשפעת סוחרים חוקרים ותיירים. הזיידים לא הרפו מן המאבק לגרשם, וב-1891 החל מרד אינטנסיבי בראשות אלמנצור מוחמד בן יחיא חמיד א-דין, שהוכרז כאימאם בעיר הצפונית קפלה. זה האחרון מת ב-1904 ואת מקומו ירש בנו האימאם אלמתוכל יחיא. הוא המשיך במרד בעות'מאנים, וב-1905 כבש את צנעא מידי הטורקים למשך 6 חודשים. בהמשך חתם על הסדר עם השלטון הטורקי, הסכם דעאן, שבמסגרתו קיבל עליו את השלטון העות'מאני באזורים השפאעיים של תימן, והטורקים מצדם הכירו בו כמנהיג הקהילה הזיידית. אף שבטווח הקצר המשיכו העות'מאנים לשלוט, גם בשטחים הזיידיים, בהסכם מיצב עצמו האימאם יחיא בתור מנהיג בעל מעמד מוכר.
במלחמת העולם הראשונה, תימן, השולטת על פתחו של ים סוף, היוותה זירת קרבות בין הבריטים ותומכיהם המקומיים, לבין העות'מאנים ותומכיהם המקומיים. קרבות אלה, בהיקף קטן יחסית, לא שינו את הסטטוס קוו.
שלטונו המלא של האימאם יחיא הושג ב-1918 עם סיומה של מלחמת העולם הראשונה, וכך הפכה תימן לטריטוריה העות'מאנית הראשונה שהופכת למדינה עצמאית. בתחילה פעל יחיא להשלטת משטרו ברחבי תימן. במלחמה עם כוחות זרים נחל הפסד אך מעולם לא הפסיק לפעול. שלטונו התאפיין בהסתגרות קיצונית. שום אזרח לא היה רשאי להיכנס לתימן ללא אישור מהמלך עצמו. המלך מנע מודרניזציה. הוא היה שליט תיאוקרטי ואוטוריטרי והשליט את המסורת הזיידית על העם. הוא ניצל את עמו מבחינה כלכלית, גבה מיסים גבוהים ומנע ייבוא מוצרי מותרות. זה עורר תסיסה בקרב העם ותנועת "התימנים החופשיים" הייתה מעורבת בניסיון הפיכה שהסתיים ברציחתו ב-17 בפברואר 1948. לאחר מותו של יחיא, שלקח תחת חסותו את היהודים, גברו הפרעות נגד היהודים, דבר שזירז את עלייתם במסגרתם מבצע על כנפי נשרים.
באותה התקופה, דרום תימן נשלטה עדיין על ידי הממלכה המאוחדת אשר שלטה באזור חסות בסביבתה של עיר הנמל הדרומית עדן במהלך המאה ה-19, ועזבה בשנת 1967 את השטח שבו הוקמה מדינת דרום תימן. לאחר שלוש שנים, החליטה ממשלת דרום תימן לפעול על פי האידאולוגיה הקומוניסטית, בנוסח השלטון בברית המועצות, מדינה שעמה יצרה יחסי ידידות קרובים. ב-1990, לאחר 20 שנות עוינות הדדית, התאחדו תימן הדרומית ותימן הצפונית למדינה אחת. גורמים שהחליטו לפרוש מתימן הדרומית ולהקים תנועה עצמאית בשנת 1994 דוכאו על ידי השלטון המרכזי. בשנים האחרונות ניהל המשטר בתימן מלחמה קשה בצפון המדינה כנגד שבטים מוסלמים שיעים קיצוניים, שמנסים להקים מדינת שריעה אסלאמית שיעית, בתמיכתה ובמימונה של איראן, שמנסה לייצא את המהפכה השיעית למדינות אחרות. שבטים שיעים קיצונים אלה גם גירשו משפחות יהודיות מבתיהן, תוך איומים ברצח. נשיא תימן, עלי עבדאללה סאלח (אף הוא שיעי), פעל אישית לסייע להעברת המשפחות היהודיות למקום בטוח, ואלה רוכזו בעיקר בעיר הבירה.
בשנת 2011 החל גל מחאות והפגנות בתימן נגד הנשיא, עלי עבדאללה סאלח. ההפגנות התחוללו כחלק מגל המחאות בארצות ערב, בד בבד עם המהפכה בתוניסיה, ההפיכה במצרים, ומחאות במדינות אחרות. בחלוף הזמן, התגבר והתחזק גל המחאות ההמוניות, אשר בצירוף שביתות ועימותים עם הצבא, הפך להתקוממות עממית או למלחמת אזרחים, בין השבטים תומכי הנשיא לשבטים של מתנגדיו. ב-3 ביוני הופגז ארמונו של הנשיא סאלח על ידי מתנגדיו. הוא נפצע קשה והוטס לערב הסעודית לקבלת טיפול רפואי. בזמן היעדרותו הוחלף סאלח בסגנו, עבד אל ראב מנסור אל האדי. ב-23 בספטמבר חזר סאלח לתימן ושב לכהן כנשיא. ב-23 בנובמבר חתם סאלח בטקס שנערך בערב הסעודית בחסות בית המלוכה הסעודי ובנוכחות מנהיגי האופוזיציה בתימן על הסכם העברת סמכויות לסגנו אל האדי. ההסכם נוסח על ידי מדינות המפרץ וקבע כי סאלח ישמור זמנית על תוארו, אך יעביר את סמכויותיו במהלך החודש הקרוב לסגנו. תוך שלושה חודשים, יתקיימו בחירות בתימן לתפקיד הנשיא, שבהן לא יתמודד סאלח אך ההסכם העניק לו ולמקורביו חסינות מפני העמדה לדין. "הפילוג של עשרת החודשים האחרונים השפיע באופן משמעותי על תימן בתחומי התרבות, הפיתוח והפוליטיקה", אמר סאלח. רבים מבני משפחתו של סאלח ממשיכים לאייש תפקידי מפתח בצבא ובכוחות הביטחון, שמפולגים בין תומכיו למתנגדיו. נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, אמר: "ארצות הברית מברכת על החלטת הנשיא להעביר מיד את סמכויותיו לסגנו. זה צעד חשוב לעם התימני, שמגיעה לו ההזדמנות לקבוע את עתידו".
ב-25 בפברואר 2012 הושבע סגן הנשיא של סאלח עבד אל ראב מנסור אל האדי לנשיא החדש של תימן. מעבר השלטון לא עבר באופן חלק, עקב מאבקי כוחות בין החות'ים לבין קבוצות אחרות בצפון תימן, במקביל לפעילות טרור מצד לוחמי אל קאעידה. בספטמבר 2014, כבשו לוחמים חות'ים שטחים נרחבים מצנעא, והכריזו על הקמת "ממשלת אחדות" הכוללת ייצוג למיעוטים. בינואר כבר שלטו המורדים החות'ים כליל על אל-חודיידה. ב-20 בינואר 2015 השתלטו המורדים החות'ים על הבירה צנעא, פרצו אל ארמון הנשיאות והכניסו את הנשיא עבד רבו מנסור האדי למעצר בית. כעבור מספר ימים האדי נאלץ להתפטר עם ממשלתו. המורדים הכריזו על "ניצחון המהפכה". ב-26 במרץ 2015 פתחה קואליציה של מדינות ערביות ומוסלמיות, בהובלת ערב הסעודית, במבצע סופה נחרצת שמטרתו להדוף את החות'ים ולהחזיר את השלטון לידי ממשל האדי.
הערות שוליים
ইয়েমেন
טייסת 135
טייסת 135, המכונה גם "טייסת מלכי האוויר", הייתה טייסת תובלה קלה בחיל האוויר הישראלי, שפעלה בין השנים 1974-2018. מתפקידי הטייסת: תובלת מפקדים וקצינים, לוחמה אלקטרונית ואיסוף מודיעין.
חלק ממטוסי הטייסת היה צבוע בצבעי הסוואה אפורים הדומים למטוסי הבז וחלק בסכימות צבע אזרחיות.
הטייסת הוקמה בבסיס שדה דב הממוקם בצפון העיר תל אביב-יפו בשנת 1974, לאחר פיצולה מתוך טייסת 100 בעקבות לקחי מלחמת יום הכיפורים. הטייסת נסגרה והתאחדה ביחד עם טייסת 100 בינואר 2019, לקראת סגירת בסיס שדה דב והמעבר לבסיס חצור.
היסטוריה
הטייסת הוקמה ב-1 במאי 1974, ונקראה "טייסת התובלה הקלה". מאז היא בצעה משימות רבות, בהן תובלת מפקדים וקצינים בישראל ומחוצה לה, משימות ממסר, לוחמה אלקטרונית ואיסוף מודיעין, כמו גם משימות הדרכה רבות, בהן הטסת נווטים במהלך קורס הטיס בבית הספר לטיסה והכשרת טייסים מכל החיל על 3 סוגי מטוסיה.
הקמתה נעשתה בתהליך זריז, וללא מכשולים ביורוקרטיים רבים, כחלק מהפקת הלקחים לאחר מלחמת יום הכיפורים. מפקד חיל האוויר באותה התקופה, האלוף בני פלד, החליט כי החיל זקוק לטייסת שתוכל לבצע משימות תובלה בכל התנאים. בנוסף, גדל הסד"כ בטייסת הגמל המעופף (טייסת 100), והוחלט לפצלה, ולייעד לטייסת מלכי האוויר את משימות התובלה והסיור. מטוסי העגור והדרור נותרו בטייסת הגמל המעופף, ואילו מטוסי הססנה והאיילנדר עברו לטייסת "התובלה הקלה". כחצי שנה לאחר סיום מלחמת יום הכיפורים נשלחו זוג טייסים לארצות הברית ועברו הסבה על מטוס הזמיר (80-B קווין אייר).
במהלך מבצע ליטני, בשנת 1978, ביצעה הטייסת 88 גיחות סיור ו-35 גיחות תובלה. בימי המשא ומתן לשלום עם מצרים, ביצעה הטייסת טיסות תובלה לחברי צוות המשא ומתן במטוסי זמיר לקהיר ולאלכסנדריה.
ב-30 ביולי 1982 הוגדרו משימותיה של הטייסת מחדש בעקבות הכוונה לרכוש מטוסי ביצ'קראפט RC-12D "גארדרייל" למשימות מודיעין. המטוסים החדשים נקלטו בטייסת בנובמבר 1984 וזכו לכינוי העברי "קוקיה". משנת 1985 מבצעת הטייסת משימות מבצעיות באמצעות הקוקיה. לאורך השנים קלטה הטייסת מטוסים חדשים רבים; בשנת 1995 הוחלפה הצסנה במטוס הפשוש (TB-20 טרינדד), ובשנת 2002 הוחלף הזמיר במטוס הצופית. את הפשוש החליפה החופית בשנת 2004, והיא שימשה את הטייסת עד לסגירתה בשנת 2018.
לאורך שנות פעילותיה, עברה הטייסת סוגי מטוסים רבים ומגוונים, הפגינה הישגים מרשימים, כגון הטייסת שביצעה את מספר שעות הטיסה הגדול ביותר בחיל. בעוד שמרבית הטייסות עוסקות באימונים, טייסת מלכי האוויר ביצעה פעילות מבצעית לטובת ביטחון המדינה השוטף, בכל הגזרות.
בשנת 2004, פנתה הטייסת לקהל הרחב בבקשה להציע לה שם חדש, ובתוך מספר חודשים אמצה לעצמה את שמה הנוכחי "טייסת מלכי האוויר", שאכן ייצג אותה בצורה הולמת, הודות למטוסיה המיוצרים בחברת "קינג אייר" (שתרגומה בעברית הוא "מלך האוויר"), והודות להחזקתה בשיא שעות הטיסה במשך שנים רבות.
הטייסת נסגרה בדצמבר 2018 ואוחדה חזרה לתוך טייסת 100.
הכשרה והדרכה בטייסת
תהליך ההכשרה היה בטייסת ארוך וממושך, שכן הוא כלל הסבה על שלושה מטוסים שונים. כל אנשי צוות האוויר שסיימו את קורס הטיס במערך התובלה הגיעו לטייסת מלכי האוויר לקא"מ של מספר חודשים. במהלכו עברו קורס אנגלית לתעופה, וכן טסו על מטוס הצופית. בסוף הקא"מ, חולקו החניכים: חלקם נשארו בטייסת, וחלקם הוצבה בטייסת הגמל המעופף. עם ההצבה בטייסת, החלו בהסמכה על קוקיה ולאחר מכן על חופית. לאחר סיום תהליך ההסמכה בטייסת, הטייסים הצעירים התפתחו לתפקידי מדריכים, או הוסבו למערך התובלה הכבדה (מטוסי הבואינג 707 ("ראם") ה-C-130 הרקולס ("קרנף") והגאלפסטרים V ("נחשון").
לאחר סגירת הטייסת, והאיחוד עם טייסת 100 בשנת 2019 הקא"מ הועבר גם כן לטייסת 100.
אגנותריום
אגנותריום (שם מדעי: Agnotherium; מיוונית עתיקה: "agnos" - מתעתע, בלטינית: "therium" - חיה, כלומר: "חיה מתעתעת") הוא סוג נכחד של טורף מהמשפחה כלבי דוב, אשר חי במערב אירופה ואולי גם בצפון אפריקה של סוף המיוקן שלפני 10.8 עד 9.7 מיליון שנה מזמננו.
מאפיינים
המאובנים של האגנתוריום התגלו בתצורות "Eppelsheim Formation", שבדרום-מזרח גרמניה, בהם נמצאו מספר שיניים ושרידי לסתות שלו, לצד בעלי חיים נוספים מאותה תקופה כמו הדינותריום, המכיירודוס והכליקותריום וממצאים נוספים שלו התגלו גם בתוניסיה ומרוקו ולפי מספר דעות אף בקניה. הסוג קיבל מיונים שונים וב-1833 קיבל את שמו בידי החוקר הגרמני יוהאן יקוב קאופ ונכללים בו 2 מינים: Amphicyon agnotus ו-Agnocyon pomeli. מבנה הלסתות הזכיר את האמפיקיון, האיסכירוקיון והאמיטוקיון, מהמשפחה כלבי דוב.
משקל האגנותריום היה בטווח שבין 158 ק"ג עד 200 או 275 ק"ג, וזאת לפי כמה שיטות לקביעת משקל, מה שהופך אותו לבין הטורפים הגדולים בבית גידולו (אך קטן יותר מכלבי דוב אחרים). הוא היה טורף-על מותאם לתזונה היפרקרניבורית בהתבסס על מבנה שיניו החזקות והחדות. בנוסף ייתכן מאוד, שחי בדומה לחתול גדול ותקף טרף של פרסתנים שונים ממארב.
סלאוקוס
{{פירושונים|
מיחזור מתכת
נהוג להבחין בין מתכות ברזליות לאל ברזליות: מיחזור פסולת פלדה ומתכות ברזליות נעשה במפעלי התכה בתנורים שעובדים בטמפרטורה של כ-1800 מעלות צלזיוס. פסולת המתכת שנאספת מוכנסת לתנור, מותכת ומועברת לתבניות ליציקת מוצרים חדשים.
מיחזור מתכת בישראל
על פי סקר הרכב אשפה שנעשה בשנת 1995, בישראל המתכות השונות מהוות כ-4% ממשקל הפסולת הביתית. לפי נתוני הלמ"ס, כ-60 אלף רכבים יוצאים משימוש מדי שנה, אלו שווים בהערכה גסה, לכ-40 אלף טון מתכת. לפי דיווחי מפעלי המיחזור מכוח חוק הפיקדון על מכלי משקה מוחזרו מעל 170 טון מתכת מפחיות בשנה. לכמויות אלו יש להוסיף פסולת לבנה (מקררים, מכונות כביסה), מכונות, פסולת ברזל מבניין ומתכת מהתעשייה שמשקלן רב וקשה להעריך את כמותן באופן מדויק.
בשנת 2002 דווח למשרד להגנת הסביבה על איסוף של כ-290 אלף טון מתכת ברזל להתכה וגריסה על ידי שני מפעלי המיחזור הגדולים (יהודה פלדות בע"מ אשר ממוקם באשדוד וחוד אסף תעשיות בע"מ אשר ממוקם בעכו), מתוכם כ-70 אלף טון מתכת ברזל יוצאה לחו"ל. בשנה זו מוחזרו כ-40 אלף טון אל-מתכות.
נורדיסק פמילייבוק
נורדיסק פמילייבּוּק (Nordisk familjebok, "ספר המשפחה הנורדי") הייתה אנציקלופדיה שוודית שיצאה לאור בין השנים 1876 ו-1957.
מהדורתה הראשונה פורסמה בעשרים כרכים בין 1876 ו-1899. השנייה פורסמה בין השנים 1904 ו-1926 בשלושים ושמונה כרכים והייתה האנציקלופדיה המקיפה ביותר שפורסמה בשפה השוודית. היא ידועה בשוודיה בשם "מהדורת הינשוף" (Uggleupplagan), בשל הינשוף שהופיע על כריכתה. שתי מהדורות נוספות של האנציקלופדיה פורסמו עד שנת 1957. זכויות היוצרים לשתי הגרסאות הראשונות פקעו ונמצאות עתה ברשות הציבור.
בשנות התשעים החלה אוניברסיטת לינשפין בשוודיה בפרויקט רונברג שכוונתו לספק העתקים דיגיטליים של ספרים נורדיים. בשנת 2001 הוצעה מהדורה סרוקה מלאה של כל 45,000 עמודי האנציקלופדיה, והם נגישים מעמוד הבית של הפרויקט.
מארגאנוס
מארגאנוס (באנגלית: Morganus או Marganus, בוולשית: מורגן - Morgan) היה מלך חלקה הצפוני של בריטניה, על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תיעוד היסטורי למלכותו, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.
ג'פרי מספר כי מארגאנוס היה בנו של מאגלאורוס, דוכס אולבני ושל גונריל, בתו של המלך ליר.
לאחר שהוריו השתתפו בהדחתו של ליר, נעזר ליר בצבאה של בתו הצעירה קורדיליה לשוב לשלטון, ולאחר מותו היא ירשה את כס המלוכה. בהגיעו לבגרות חברו יחד מארגאנוס ובן דודו קאנדאגיוס, מרדו נגד קורדיליה וכלאו אותה. לאחר שקורדיליה התאבדה, חילקו ביניהם את הממלכה - מארגאנוס שלט בבריטניה באזור הצפון מזרחי לנהר ההאמבר ובן דודו שלט דרומית מערבית לנהר זה.
מארגאנוס, שהיה מבוגר מקאנדאגיוס שאף לשלוט בממלכה כולה, ולאחר שנתיים תקף את קורנוול, אולם הובס על ידי קאנדאגיוס ונמלט לוויילס, שם מצא אותו קאנדאגיוס והרגו.
ראיי
רָאיִי סוֹאוּזָה ויירה דֶה אוליביירה (בפורטוגזית: Raí Souza Vieira de Oliveira; נולד ב-15 במאי 1965 בריבייראו פרטו, ברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי.
ראיי זכה עם נבחרת ברזיל במונדיאל 1994, אם כי ברוב משחקיה של ברזיל הוא לא שותף. ב-1992, זכה בתואר כדורגלן השנה בדרום אמריקה. הוא שיחק בקבוצת סאו פאולו ובפריז סן-ז'רמן. בשנת 2000 הוא פרש מכדורגל. ראיי הוא אחיו הצעיר של כדורגלן נבחרת ברזיל, סוקרטס.
ויל הייז
ויל הריסון הייז האב (באנגלית: William Harrison Hays, Sr.), או '''ויל ה. הייז (באנגלית: Will H. Hays'''; 5 בנובמבר 1879 - 7 במרץ 1954) היה יו"ר הוועדה הרפובליקנית הלאומית (1918 - 1921) והמנהל הכללי של דואר ארצות הברית (1921 - 1922), אך זכור בעיקר כנשיא איגוד מפיקי ומפיצי הקולנוע, וכמי שעל שמו נקרא קוד הייז שאכף צנזורה על סרטי הקולנוע האמריקאיים.
ראשית הקריירה
הייז נולד בסאליבן (Sullivan), אינדיאנה. הוא ניהל את מסע הבחירות המוצלח של וורן הרדינג לנשיאות ארצות הברית בבחירות 1920 ולאחר מכן מונה להמנהל הכללי של הדואר. לאחר שמילא שנה בתפקיד זה, הוא פרש ונבחר על ידי ראשי אולפני ההסרטה של הוליווד לנשיא הראשון של איגוד מפיקי ומפיצי הקולנוע של אמריקה (MPDDA), תפקיד שבו שימש בשנים 1922 עד 1945. לאחר מלחמת העולם השנייה שונה שם הארגון ל"איגוד הקולנוע של אמריקה" (MPAA).
בראש איגוד מפיקי ומפיצי הקולנוע
הייז התפטר מתפקידו הממשלתי כמנהל הכללי של הדואר ב-14 בינואר 1922, כדי להפוך לנשיא הראשון של איגוד מפיקי ומפיצי הקולנוע של אמריקה (MPPDA), זמן קצר לאחר הקמת הארגון. הוא החל לשמש בתפקידו החדש ב-6 במרץ באותה שנה, במשכורת של 100,000$ בשנה. מטרת הארגון הייתה לבנות מחדש את תדמיתה של תעשיית הסרטים בהוליווד, לאור פרשת האונס והרצח שבה היה מעורב השחקן רוסקו ארבוקל, שהציגה את הוליווד בעיני הציבור כמעין סדום מודרנית, ולאור הדרישות הגוברות מצד חוגים דתיים לכפות צנזורה ממשלתית על סרטי הקולנוע. במינויו של הייז, לתפקיד שמטרתו לערוך "ניקיון בעסקי הסרטים", היה משום תעלול יחסי ציבור, בשל התדמית השמרנית שלו, לאור תפקידיו ככומר פרסביטריאני ויו"ר לשעבר של המפלגה הרפובליקנית.
התפקידים המרכזיים של הייז היו לשכנע את גופי הצנזורה המדינתיים שלא למהר בהטלת איסורי צפייה על סרטים מסוימים, ולהפחית את הנזקים הכלכליים הנובעים מהעריכות והקיצוצים של גופי צנזורה אלו. באותה תקופה נדרשו אולפני ההסרטה לפי חוק לשלם לגופי הצנזורה על כל מטר של סרט שקוצץ ועל כל פריים שנערך; בנוסף נשאו האולפנים בהוצאות השכפול וההפצה של גרסאות שונות של הסרטים שצונזרו, למדינה או המדינות שאימצו את ההחלטה של גוף צנזורה זה או אחר.
הייז ניסה להפחית את עלויות האולפנים (ובאופן כללי לשפר את תדמית התעשייה) בכך שייעץ לאולפנים כיצד להפיק סרטים שהסבירות שייערכו בהם קיצוצים נמוכה. גופי הצנזורה השונים שמרו בסוד את "אמות המידה" שלהם (אם אכן היו אמות מידה עקביות בהחלטות הצנזורה), כך שהייז נאלץ לחוש לפי האינטואיציה מה ייחשב קביל ומה ייחשב בלתי קביל בעיני הגופים השונים. בהתחלה פעל לפי "נוסחה" שפיתח, אך היא לא הוכחה כהצלחה; ממנה הוא פיתח רשימה של קווים מנחים שלהם קרא "הלאווים וציוני הזהירות" ("The Don'ts and Be Carefuls"). תחילה לא הצליחו מאמציו להחיל צנזורה עצמית בשלב הקדם-הפצה, להרגיע את הקולות שקראו לצנזורה ממשלתית.
כמרים קתולים והדיוטות התייחסו בחשדנות להצעה להחיל צנזורה ממשלתית, והעדיפו את גישתו של הייז לצנזורה עצמית של האולפנים; בהם ניתן למנות את מוביל דעת הקהל הקתולי מרטין ג'יי. קויגלי, מו"ל מגזין המסחר Exhibitors Herald-World לענייני תערוכות. במשך כמה חודשים בשנת 1929 דנו מרטין קוויגלי, הצנזור ג'וזף ברין, האב דניאל א. לורד S.J., האב פיצג'ורג' דינן S.J. והאב וילפרד פרסונס (עורך כתב העת הקתולי America) באפשרות להחיל קוד צנזורה חדש ומחמיר יותר לסרטי הקולנוע. לאחר שניתנה ברכתו של הקרדינל ג'ורג' מנדליין, הארכיבישוף של שיקגו, חיבר האב לורד את הקוד המגביל, שנודע לאחר מכן בשמות "קוד ההפקה" ("The Production Code"); "הקוד" ("The Code"); או "קוד הייז" ("The Hays Code"). הקוד הוצג לפני ויל הייז ב-1930, והוא אמר כי "עיניי כמעט קפצו מחוריהן כשקראתי את זה. זה היה בדיוק הדבר שאותו חיפשתי".
ניתן אולי לסכם בצורה הטובה ביותר את תפיסתו של הייז בציטטה הבאה שלו, שאותה אמר לבמאי קולנוע: "כשבסרט שלך אתה רוצה שאישה תצליב רגליים, אין צורך שתבדוק באיזה אופן היא יכולה להצליב את הרגליים כך שזה ייחשב עדיין קביל וחוקי; אלא עד כמה נמוך היא יכולה להצליב אותן כך שזה עדיין יהיה מעניין".
הוראות קוד הייז
קוד ההפקה כלל את העקרונות הכלליים הבאים:
הגבלות מיוחדות נבעו מ"עקרונות כלליים" אלו:
קטעים איתכם
קטעים איתכם (באנגלית: Just for Laughs: Gags בצרפתית: Juste pour rire les gags) היא סדרת מתיחות קנדית. בישראל משודרת הסדרה בערוץ הילדים, ערוץ זום ובערוץ Kidz כחלק מהסדרה OMG. התוכנית עוסקת במתיחות על עוברי אורח אשר מעמידות אותם במצבים בלתי צפויים, מצחיקים ומוזרים. המתיחות מצולמות על ידי מצלמות נסתרות, ועל ידי צוות התוכנית.
לסדרה עלתה סדרת בת ששמה "צוחקים איתכם" (באנגלית: Just Kidding).
קיימים מספר פורמטים ישראלים לתוכנית כמו "קומי קומי" אשר שודרה בערוץ ג'טיקס.
מסעות טאף
מסעות טאף (באנגלית: Tuf Voyaging) הוא ספר המקבץ סיפורי מדע בדיוני קצרים שנכתבו בידי ג'ורג' ר. ר. מרטין על עולם מסוים. הסיפורים נכתבו בשנות ה-70 המאוחרות ואילך, ופורסמו כאוסף ב-1987.
הספר עוסק בהרפתקאות שעובר האבילנד טאף - סוחר חלל קרח, שמן, אדיש וחובב בדידות וחתולים. הודות לשחיתויות ולרמאויות של אלו מסביבו, טאף הופך להיות הקפטן של ספינת זריעה באורך 30 קילומטר, ספינת מלחמה אדירה עם מכשור הנדסה אקולוגית מתקדם. טאף נוסע ברחבי הגלקסיה ומציע את שירותיו לעולמות במשבר, ולפעמים כופה עליהם פתרונות משלו. הספר שנון, מתובל בהומור שחור ועוסק בכוח מוחלט, חתולים, איכות הסביבה, פיצוץ אוכלוסין ובטעמן הנפלא של פטריות. הוא נחשב בידי רבים לעבודה המוקדמת הטובה ביותר של מרטין.
דלקת לבלב כרונית
דלקת לבלב כרונית או פנקראטיטיס כרונית מאופיינת בשינויים בלתי הפיכים של רקמת הלבלב, לרבות פיברוזיס ואיבוד התפקוד של רקמת הלבלב האקסוקרינית והאנדוקרינית. לרוב החולים המפתחים דלקת לבלב כרונית, עבר עשיר של שתיית אלכוהול. נכון ל-2012, ההנחה הרווחת היא שדלקת לבלב כרונית מתחילה כדלקת לבלב חריפה ועם הזמן מתרחשות אפיזודות תת-קליניות ההופכות את רקמת הלבלב לפיברוטית.
פתוגנזה
קיימים מספר הסברים להתפתחותה של דלקת לבלב כרונית. אפיון שנעשה לתאי לבלב מסוג pancreatic stellate cells הדגים את התהליכים התאיים המתרחשים בתגובה לחומרים שונים כגון אלכוהול. כנראה, שלתאים אלו תפקיד בשמירה על ארכיטקטורה תקינה של הלבלב, כאשר גירוי על ידי אלכוהול או חומר אחר מביא לנזק הנגרם על ידי מטלופרוטאינזות והרס רקמת הקולגן הנורמלית, כאשר מתרחשת יצירת קולגן חדש המביא להרס המבנה הלבלבי הקודם. ציטוקינים פרו-דלקתיים, TNF ואינטרלויקין IL-1 ו- IL-6 כמו גם תרכובות מחמצנות שונות יכולות להביא לשפעול של תאי ה-stellate. תאים אלו, מבטאים גם גורמי גדילה מסוג TFG המביאים להמשך תהליך יצירת הדלקת הכרונית.
אבחנה
קיים קושי קליני להבחין בין התקפות אקוטיות לבין תסמינים כרוניים של דלקת הלבלב. חולים בדלקת לבלב כרונית יציגו במרבית המקרים תמונה של כאבים בטניים קודמים, ול-60% עד 80% מהחולים יש היסטוריה של שתיית אלכוהול. לעיתים ישנה גם היסטוריה משפחתית של דלקת לבלב המרמזת על מחלות אוטואימוניות או דלקת לבלב משפחתית. סוכרת או בעיות בתת-ספיגה יכולות להעיד על כך שרקמת הלבלב ניזוקה במהלך השנים. בעיקרון, חולים בדלקת לבלב כרונית יציגו כאבי בטן עליונים המקרינים לגב. הכאבים יכולים להיות קבועים או חוזרים והולכים, והם עולים כשיש צריכה של אלכוהול או של אוכל. עם זאת, חלק מהמטופלים לא חשים כאבים, אולם כן מתלוננים על הפרעות ספיגה המתבטאות בירידה במשקל.
בדיקות הדמיה כגון CT יראו רקמת לבלב מסוידת, כתוצאה משקיעה של סידן פחמתי (קלציום ביקרבונט) בתעלות הלבלב. אך לבלב שאינו מסויד לא שולל בהכרח אבחנה של דלקת לבלב כרונית. ייתכן, שהבדיקה הרגישה ביותר לאבחנה היא הדגמת מערכת התעלות של הלבלב, למשל על ידי ERCP, CT מסוג כולנגיופנקראטוגרפיה או MRI כגון בדיקת MRCP המשמשת כבדיקת הבחירה לצורך אבחון דלקת לבלב כרונית. דלקת לבלב כרונית מאופיינת על ידי מבנה א-נורמלי או לא סדיר של תעלות בלבלב, היצרויות ואזורים מורחבים. חולים מסוימים מפתחים מצב בו מסיבה לא ברורה כל התעלות (large duct disease), בעוד שחולים אחרים מפתחים מחלה בה התעלות הן קטנות יחסית (small duct disease). אצל חלק מן מהחולים, תעלות הלבלב נראות כמו "שרשרת אגמים" עם מקטעים של הרחבה והיצרות לסירוגין. אולטראסאונד אנדוסקופי (EUS) יכול להדגים גם הוא תמונה של היצרויות, הרחבות, הסתיידויות או פיברוזיס של רקמת הלבלב.
ניתן לבדוק מעבדתית את תפקוד הלבלב. ללבלב יש רזרבה תפקודית גבוהה, במרבית המקרים על רקמת הלבלב להיהרס בכ-90% על מנת שהמטופל יפתח צואה שומנית (סטאטוריאה) המעידה על בעיה בהפרשת אנזימי לבלב המפרקים את המזון. ניתן לעשות בדיקות לא פולשניות להערכת תפקוד הלבלב, או בדיקות פולשניות. בדיקות לא פולשניות יכללו הערכת תוכן הצואה לבדיקת כמות אנזימי העיכול, או בדיקת תפקוד הלבלב על ידי מדידת תוצרים מטבוליים. מבחנים אלו אינם רגישים דיים להערכת תפקוד הלבלב ויש לעיתים צורך בבדיקות פולשניות. אלו יכולות לכלול הכנסת צינורית לתריסריון ומדידת רמת הביקרבונט המופרש מהלבלב או רמת ההורמון המופרש מהלבלב. גם מבחנים אלו, על אף רגישותם הגבוהה יחסית באבחנה, עדיין אינם רגישים מספיק ומציגים במספר רב של המקרים תוצאות שהן false negative.
חלק מהחולים בדלקת לבלב כרונית לא ירגישו בכאבים, מה שמקשה על איבחון עד לסיבוכים או אובדן תפקוד הרקמה הלבלבית במועד האבחון. למרבית החולים, עם זאת, קיים כאב אינטרמיטנטי או כאב קבוע, המגביל את איכות החיים ומביא לאשפוזים חוזרים ונשנים. עם הזמן רקמת הלבלב תלך ותיהרס בקרב החולים, שיפתחו גם סוכרת וסטאטוריאה ויציגו ירידה ניכרת במשקל כתוצאה מחוסר ספיגת מזון בגוף.
סיבוכים של דלקת לבלב כרונית
דלקת לבלב כרונית עלולה להביא לסיבוכים שונים, כמו למשל דימום מדרכי העיכול (שיכול לנבוע מסיבות שונות). סיבוך נוסף יכול להתבטא בנזק לאיברי מטרה כתוצאה מהתפתחות של סוכרת, כגון רטינופתיה, נפרופתיה סוכרתית ונוירופתיה. אולם נזק זה אינו שכיח. צהבת, עימדון של דרכי המרה ושחמת הכבד יכולים לנבוע כתוצאה מתהליך דלקתי ממושך ליד דרכי המרה. הסיכון לקרצינומה של הלבלב עולה אצל אנשים הסובלים מדלקת לבלב כרונית, ומוערך בכ-4% לאחר 20 שנות מחלה, כאשר מטופלים עם דלקת לבלב תורשתית נמצאים בסיכון הגבוה פי 10 לפתח קרצינומה של הלבלב.
הטיפול בתת-ספיגה כתוצאה מדלקת לבלב כרונית
אובדן התפקוד של רקמת הלבלב משפיע בעיקר על עיכול מזון שומני. לצורך טיפול בתת-ספיגה של שומנים, יש לגרום להעברת אנזימים ליפוליטיים ("ליפו" משמעו שומן ואילו "ליטיים" פירושם לפרק) למעי הדק באופן שיביא להצלחת הטיפול. תאורטית, ניתן לתת ליפאז חיצוני דרך הפה על מנת לפרק שומנים, אך בעייתי לתת ליפאז כיוון שמרביתו מאבד את תפקודו לאחר מעבר בסביבת החומציות הגבוהה שבקיבה. ניתן לטפל חלקית בבעיה זו על ידי מתן תרופות סותרות חומצה.
הטיפול בכאב הנובע מדלקת לבלב כרונית
על חולים הסובלים מדלקת לבלב כרונית להימנע לחלוטין משתיית אלכוהול, הגם שהתסמינים עלולים להמשיך ולהופיע גם לאחר הפסקת השתייה. התקפות של היפר-ליפידמה יכולות להימנע על ידי נירמול ערכי שומן בדם, מתן תרופות להורדת ערכי השומנים ודיאטה מתאימה. אנשים הסובלים מדלקת לבלב כרונית על רקע מחלות אוטואימוניות מקבלים סטרואידים ולעיתים רבות טיפול זה מוביל לקלה במצבם. עבור חולים רבים עם דלקת לבלב כרונית הגורמת לכאבים, יש לבחון הקלה של הכאבים בדרכים נוספות.
טיפול אנדוסקופי
נכון ל-2012 טיפול אנדוסקופי לא נבחן דיו באמצעות מחקרים פרוספקטיביים. טיפול באמצעות אנדוסקופ כולל חיתוך של הספינקטר על שם oddie לצורך הפחתת הלחץ אצל חולים בהם קיימות רמות לחצים גבוהות בצינור הלבלב והקלת הכאב, או למשל הסרת אבנים מתעלות הלבלב, הנחת תומכנים או הרחבת תעלות מוצרות.
טיפול באמצעות צריבה
הכאב המופק מדלקת הלבלב מועבר באמצעות עצבים סימפתטטים העוברים לגנגליון הצליאק בבטן, ומשם לקורטקס. ניתן לחסום את העברת המידע העצבי בגנגליון הצליאק, או באופן מלעורי (דרך העור), אנדוסקופי או באמצעות הסרת הפלקסוס העצבי במקום, עם דיווחים על 50% הקלה של הכאבים לטווח ארוך.
טיפול כירורגי
Pankreatitis
Tomorrow
חברי הלהקה היו סטיב האו (גיטרה), קית ווסט (שירה), ג'ון "ג'יוניור" ווד (בס) וג'ון "טווינק" אולדר (תיפוף). הם ניגנו גרסאות כיסוי למוזיקת רוק, נשמה ורית'ם-אנד-בלוז תחת שמות שונים (The In Crowd, Four Plus One), עד שהחליטו ליצור מוזיקה בעצמם תחת השם "טומורו" ("מחר").
ההקלטה הראשונה של הלהקה הייתה ב-21 בספטמבר 1967 במסגרת תוכניתו של ג'ון פיל ברדיו BBC One. היא הייתה אמורה להשתתף בפסקול הסרט "יצרים" של מיכלאנג'לו אנטוניוני, אבל בסופו של דבר השתתפו בסרט היארדבירדס. חברי הלהקה השתתפו בסרט אחר, אבל גם שם הוחלט בסופו של דבר להשתמש בלהקה אחרת. להיטם הגדול ביותר הולחן על ידי קן ברג'ס ב-1967 ונקרא "My White Bicycle".
ב-1970 הצטרף גיטריסט הלהקה, סטיב האו, ללהקת יס.
דוחה
דּוֹחָה (בערבית: الدوحة, תעתיק מדויק: אלדַּוְחָה) היא בירת קטר והעיר הגדולה בה. העיר שוכנת במזרח המדינה על שפת המפרץ הפרסי ומשתרעת על פני 189 קמ"ר. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 אוכלוסיית העיר עצמה מנתה 872,048 בני אדם, וביחד עם אזור התעשייה השייך לה מנתה כ-1.186 מיליון בני אדם. בעיר ובפרווריה מתגוררים למעלה מ-80% מאוכלוסיית המדינה.
דוחה הוכרזה על ידי תאגיד שווייצרי כאחת משבע הערים המופלאות של העולם ב-2014.
רוב תושבי דוחה הם מוסלמים (סלפים או סונים).
היסטוריה
דוחה נוסדה ב-1850 ונקראה אל-בידא. בשנת 1882 נבנתה מצודת אל-וג'בה בדרום העיר, ושנה לאחר מכן הוביל שייח' ג'אסם את הצבא המקומי לניצחון על העות'מאנים. ב-1916 הפכה העיר לבירת מדינת חסות בריטית. עם קבלת עצמאותה של קטר ב-1971, הוענק לעיר שמה הנוכחי והיא הייתה לבירת המדינה. בניין הממשלה, הנחשב לסימן ההיכר של העיר, נחנך ב-1969. בשנת 1996 הוקם ערוץ הטלוויזיה אל-ג'זירה בעיר.
בשנת 1996 מדינת ישראל פתחה לראשונה נציגות כלכלית קבועה בדוחה. זמן קצר לאחר מכן ביקר בעיר ראש הממשלה, שמעון פרס.
בנובמבר 1997 נערכה הוועידה הכלכלית למזרח התיכון וצפון אפריקה בדוחה, בהשתתפות משלחת מישראל. באותה עת גם החלו אנשי עסקים ישראלים לפעול במדינה.
בשנת 2012 בקניון וילאג'יו שבעיר התרחשה שריפה בה נהרגו 19 אנשים.
כלכלה, תיירות וספורט
עיקר פרנסת התושבים מתבססת על תעשיית הנפט ועל דייג. לאחרונה החלה להתפתח גם תעשיית תיירות, בעיקר תיירות המופנית לעשירי העולם. בתחילת שנות ה-2000 החלה תנופת בנייה גדולה בדוחה, וקו הרקיע של החוף השתנה לחלוטין עם הופעתם של מגדלי מגורים ומשרדים, בהם מרכזי קניות רבים. בעיר מתקני ספורט רבים לשימוש כללי, חלקם בתשלום (טניס, גולף) וחלקם חינמיים (מגרשי כדורסל והחלקת גלגיליות). במרכז הקניות CITY CENTER נפתח מגרש החלקה על קרח בתשלום.