cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בנו גרינפלדר
בנו גרינפלדר (1883–1955) היה רופא ילדים ישראלי, הפרופסור הראשון לרפואת ילדים באוניברסיטה העברית, מנהל מחלקת ילדים בבית החולים הדסה (1925–1952).
קורות חיים
בין השנים 1904–1911 למד רפואה באוניברסיטת וירצברג, אוניברסיטת מינכן ואוניברסיטת וינה.
לאחר סיום לימודיו גרינפלדר התמחה 3 שנים ברפואת ילדים במחלקתו של הפרופ' היינריך פינקלשטיין.
בקיץ 1914, מספר שבועות לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה ביקר גרינפלדר בארץ ישראל והיה מעורב בשלבים הראשונים לארגון תחנות לאמהות ולתינוקתיהן.
במלחמת העולם הראשונה היה רופא צבאי ושירת בחזית צרפת. בשנת 1916 גרינפלדר קיבל אות הצטיינות גבוה על טיפול בפצועים תחת אש.
בסיום מלחמת העולם הראשונה חזר גרינפלדר לברלין והיה ממונה על בית החולים לילדים עזובים.
בשנת 1919 עלה לארץ-ישראל עם רעייתו טראוטה (לבית שייער) שהייתה פסנתרנית.
גרינפלדר עבד בהדסה, כרופא בכיר בתפקיד של ממונה על מחלקת הילדים.
בשנת 1925 נתמנה למנהל מחלקת הילדים בהדסה. במקביל היה עוזר מנהלי מחלקת הילדים בבתי החולים הדסה בתל אביב והדסה בצפת.
גרינפלדר קיבל תואר פרופסור חבר עם פתיחת בית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית. היה הפרופסור הראשון לרפואת ילדים באוניברסיטה העברית.
גרינפלדר פרסם כ-120 עבודות מחקר. גרינפלדר פרסם מספר ספרים ברפואת ילדים בשפות : בעברית, יידיש וערבית.
בשנת 1952 פרש גרינפלדר לגמלאות.
גרינפלדר נפטר ב-1955 ונקבר בהר המנוחות. הניח אישה טראוטה, פסנתרנית אשר הופיעה בקונצרטים לקהל הרחב, בעיקר למטרות צדקה ושלוש ילדים.
רפלקס גרינפלדר
גרינפלדר תיאר החזר הנושא את שמו: רפלקס GRUNFELDER.
סימן זה עוזר בקביעת דלקת באוזן התיכונה : הפעלת לחץ בזווית מרפס האחורית - לטרלית בגולגולת הילד גוררת הופעת רפלקס בבינסקי.
גרינפלדר פרסם את מסקנותיו בנושא "רפלקס גרינפלדר" במאמר רפואי : "על חזיון הבוהן הגדולה <GR .Z .PH> והרפלקס של גרינפלדר <G.R> בדלקת האוזן התיכונית ובליקויים בבקעת הגולגולת האחורית" תרפ"ג, תל אביב, מוציא לאור לא ידוע
הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: ד"ר ב. גרינפלדר (ירושלים): אי ספיקה חריפה של מחזור הדם מבחינה פדיאטרית (31 במאי)
בריג-גליס
השפה הרשמית היא (הגרסה השווייצרית של) גרמנית, אולם רוב תושבי המקום מדברים בניב המקומי של אלמאנית.
הרשות המקומית נוצרה מאיחוד הערים בריג, בריגבאד וגליס ב-1972.
התפתחות העיר ושגשוגה נובעות ממעבר סימפלון הסמוך, המקשר את שווייץ עם פיימונטה הסמוכה. פתיחת מנהרת סימפלון ובניית מסילת הרכבת בתחילת המאה ה-20, והעובדה שמדרונות ההרים מעל בריג פוריים פחות, הובילו למעמדה החשוב.
שטחה של העיר, נכון ל-2011, הוא 38 קמ"ר, אך רוב השטח מיוער או בלתי ראוי לשימוש, ורק כ-11 אחוז מן השטח מיושב.
טילר
{{פירושונים|
ראו גם
}}
נזק בלתי הפיך (ספר)
נזק בלתי הפיך: כיצד אופנת הטרנסג'נדרים פוגעת בנערות (באנגלית: "Irreversible Damage: The Transgender Craze Seducing Our Daughters") הוא ספר באנגלית מאת אביגיל שרייר, בעלת טור בעיתון וול סטריט ג'ורנל, שתורגם לעברית ויצא לאור על ידי הוצאת סלע מאיר.
על פי שרייר, בעשור השני של המאה ה-21 חלה עלייה פתאומית וחדה בהזדהות כטרנסג'נדרים של בני נוער שזוהו כנקבה בלידה, משום שהם "פועלים על פי טרנד" הנגרם על ידי רשתות חברתיות וטלפונים סלולריים. שרייר מתייחסת לכך כאל מגפה חברתית, בדומה לנערות שבעשורים קודמים נפלו קורבן לאנורקסיה ובולימיה, ומביעה את התנגדותה להתאמה מגדרית לצעירים.
היסטוריה
הספר יצא בשנת 2020 ובדצמבר 2020 הוא נמנה בין ספרי השנה של האקונומיסט. בנובמבר 2020 הספר הוסר מאתר המכירות של טארגט, הוא הושב לזמן קצר לאחר ערעור של המחברת, אך הוסר שוב בפברואר 2021. באפריל 2021 הודיעה הנהלת אמזון כי לא תענה לדרישת חלק מעובדיה להסיר את הספר מאתר המכירות שלה, לאחר שבחינה של הספר מצאה שהוא אינו נוגד את כללי אמזון. הספר נמנה בין הספרים המרכזיים האחראים לעלייה במכירות של הוצאת רגנרי ברבעון השני של 2021.
בעקבות פרסום הספר, שרייר, מחברת הספר, נהייתה לדמות מוכרת בכלי התקשורת השמרניים ובמרץ 2021 היא הוזמנה להעיד ב כנגד הצעה להרחיב את "חוק השוויון" כדי שיחול גם על טרנסג'נדרים, בגלל שבלשונו הרחבה של התיקון הוא מהווה לטענתה סכנה לנשים וילדות.
תוכן הספר
בספר נטען כי עד תחילת העשור השני של המאה ה-21, שיעור הטרנסג'נדרים, היה 0.01% וברובם הגדול הם היו בנים מלידה. ההרגשה של אי נוחות חריפה במין הביולוגי החלה לרוב אצל הטרנסג'נדרים בגיל ינקות, גם אם התגברה בגיל ההתבגרות. על פי שרייר, בעשור השני של המאה ה-21 חלה עלייה פתאומית וחדה בהזדהות כטרנסג'נדרים של בני נוער שזוהו כנקבה בלידה, שלא הרגישו אי התאמה מגדרית מגיל מאוד צעיר, אלא היא הופיעה אצלם בגיל הנעורים. לטענת המחברת, הטרנסג'נדרים החדשים ממהרים הרבה יותר לפנות לטיפולים רפואיים מאשר בעבר, וקנאים הרבה יותר לזהותם החדשה.
שרייר טוענת שהזינוק בשיעור הטרנסג'נדרים נובע מ"מגפה חברתית". בדור הנוכחי, סובלים יותר בני נוער מבדידות, חרדה ודיכאון מאשר בדורות קודמים, תופעה שהגיעה במקביל לכניסת הטלפון החכם לשימוש. לטענת שרייר, בנות תמיד נתנו משקל רב למראה שלהן, אך בעוד בעבר הן השוו את עצמן לבנות כיתתן היום הן משוות את עצמן לדוגמניות באינטרנט, ועל כן מרגישות אי נוחות רבה יותר עם הגוף שלהן. על פי שרייר, בנות החוות מצוקה חברתית מוצאות באינטרנט הבטחה לכך שהמצוקה שלהן תפתר אם יבחרו זהות חדשה של בנים. היא טוענת שהמטרה איננה דווקא להיות גברים, אלא יותר לברוח מהנשיות. כמו כן, היא טוענת שהחברה לוחצת על בני הנוער לבחור לעצמם זהות מגדרית ומינית הרבה לפני שהם מסיימים את תהליך הבירור העצמי שלהם, ופחות סובלנית לתופעות כמו טום בוי. לטענתה, העלייה במספר הטרנסג'נדרים בא במקביל להעלמות הטום בוי ולירידה בהזדהות כלסבית. היא גם מעלה את הטענה שהפנייה לטיפולי התאמה מגדרית היא חלק מהרוח של התקופה הטוענת שאין סיבה לשאת כל אי נוחות ומציגה פתרון רפואי לכל בעיה.
הספר דן במחקר משנת 2018 בו נטבע המונח התפרצות מהירה של דיספוריה מגדרית וכן בתגובה של הממסד הרפואי לו, ותומך בקיומה של האבחנה ובממצאי המחקר. שרייר מציינת מספר יוצרי תוכן טרנסג'נדרים ברשתות חבריות כגון טיקטוק, טאמבלר ואינסטגרם אשר לטענתה מהווים מפתח ב"הדבקה החברתית", מעודדים צעירים להזדהות כטרנסים ולהתנכר מבני משפחה שאינם תומכים בהם.
שרייר מציגה פרופיל של כמה בני נוער שהטילו ספק בזהותם המגדרית או יצאו כטרנסג'נדרים בזמן שחוו בריאות נפשית או בעיות אישיות, ומתארת הורים החווים מצוקה מההזדהות הטרנסג'נדרית של ילדיהם או ההתאמה המגדרית שלהם. היא מביעה ביקורת כלפי חינוך מגדרי בבתי ספר, שפה אינקלוסיבית כלפי טרנסג'נדרים ופוליטיקת זהויות. היא מבקרת את מודל הטיפול מאשרר-מגדר, מציגה את טיעוניהם של כמה מן המתנגדים לו, ומביעה התנגדות להתאמה מגדרית. היא מביאה את סיפורן של מספר נשים צעירות שחוו חרטה על הליך התאמה מגדרית. המשותף לכולן הוא העדר דיספוריה מגדרית עד גיל ההתבגרות, וגילוי הזהות הטרנסית מהאינטרנט. שרייר ממליצה להורים לא לקנות טלפון חכם לבנותיהם, לתמוך בנשיותן, ולהרחיק צעירים המזדהים כטרנסג'נדרים מבני גילם אשר "מעודדים" את ההזדהות הזו.
ביקורת
חלק מהמבקרים גם כינו אותו "מלא בדיסאינפורמציה" והצביעו על מה שהם מכנים טעויות מתודולוגיות ומדעיות רבות בספר. בין היתר נטען שאמנם יש ככל הנראה גידול ניכר בשיעור הטרנסג'נדרים בשנים האחרונות, למרות שהדבר קשה למדידה, אבל הגידול אינו אומר שהסיבה היא השפעה חברתית ויכולות להיות לכך סיבות אחרות. לדעת ד"ר כריסטופר פרגוסון רוב הראיות מצביעות על תופעה ביולוגית הקשורה להיפותלמוס וחשיפה לנוכחות של אנדורגן בסביבת הרחם, והיא אינה דבר שקל לשנות.
הרופאה רוז לובל (Rose Lovell ) המספקת טיפולים מאששי מגדר, טוענת כי קשה מאד לחשב מהי השכיחות של דיספוריה מגדרית או הזדהות כטרנסים גם כיום. אין תקן אחיד לאיסוף והצגה של המידע. הערכה המודרנית הטובה ביותר לדעתה של השכיחות טרנסים היא סקר טלפוני שנתי שמבוצע על מדגם אקראי בארה"ב באנגלית וספרדית בגישה דו-שלבית. לפי הסקר משנת 2022, 0.6% מאוכלוסיית ארה"ב מזדהה כטרנסים. הערכה זו שונה לכאורה מהערכה ישנה משנות, בשנות ה-90 שעמדה על 1:10,000 לכל היותר, אבל הערכה זו היתה לגבי נתון אחר והוא טרנסים שעברו טיפול הורמונלי וניתוח בהולנד, ולא את כל הטרנסים. כמו כן היחס בין המינים לא אחיד בין מדינות שונות.
בביקורתו של ד"ר ג'ק טורבן באתר המגזין Psychology Today  נכתב כי בספר שרייר "מתעלמת מכל הנתונים המראים כי טיפול מאשש-מגדר מוביל לשיפור בבריאות הנפש של נוער טרנסי".לטענת ביקורת שפורסמה באתר Science-Based Medicine, בניגוד לנאמר בספר, מקרים של הפרעות בהתפתחות מינית אינם נדירים שכן הם קורים בשכיחות של 1:5,000, ואם לוקחים בחשבון גם שונויות בהתפתחות איבר המין הזכרי, כמו היפוספדיות וטמירות אשכים השכיחות מגיעה לבין 1:200 עד ל-1:300. כמו כן נטען ששרייר מבלבלת בין זהות מגדרית לנטייה מינית וכי הטענה שבעקבות עליית שיעור הטרנסיות "הזהות הלסבית נמחקת" לא תואמת את הנתונים שמראים כי יותר נשים מזדהות כלסביות מאי פעם. לדברי הביקורת מניעת גישה לטיפול רפואי לנוער טרנסי גורמת לנזק ומחקרים מראים כי תמיכה משפחתית מיטיבה עם צעירים טרנסים. כן נטען שבניגוד לנאמר בספר, הורים אינם רואים את טובת ילדיהם בראש מעייניהם, שכן 77.5% ממקרי ההזנחה והפגיעה בילדים נעשו על ידי הוריהם. טענה נוספת שנשמעה במספר ביקורות היא כי הנתון עליו מסתמכת שרייר בספר לפיו כ-80% מהצעירים המזדהים כטרנסים יתחרטו על כך הוא שגוי ובגדר "מיתוס", משום שהוא מבוסס על מחקרים ישנים עם בעיות מתודולוגיות שנסתרים על ידי מחקרים חדשים יותר ואיכותיים יותר.
צ'ייס רוס, טרנסג'נדר שרואיין לספר, טען כי שרייר שיקרה לו על כוונותיה בראיון וכן הסתירה ממנו את כותרת הספר ואת תוכנו.
ביקורות אחרת היו מעורבות. למשל, בינואר 2021 פרסם ד"ר כריסטופר פרגוסון, מרצה לפסיכולוגיה באוניברסיטת סטטסון, ביקורת על הספר, בה ביקר מספר מההנחות המובלעות בספר, וטען שהמחברת אובססיבית לגבי חשיפה לאינטרנט כסיבה לטרנסיות. אך מנגד הסכים שייתכן שלפעמים ממהרים לטיפול רפואי מאשש מגדר כאשר מדובר במצב פסיכולוגי אחר, וקבע כי דרוש מחקר נוסף בנושא.
הספר גם זכה לביקורות חיוביות מצד גופים שמרניים, אשר לטענתם מביא אמת ש"הושתקה". האקונומיסט כינה את הספר "מרתק".
הוצאת הספר בעברית
הספר תורגם לעברית והוצא לאור בשנת 2023 על ידי הוצאת הספרים סלע מאיר. אירוע ההשקה של הספר במתחם "המרחב החברתי" שבכיכר אתרים בוטל לאחר שאנשי המרחב התוודעו לתוכנו של האירוע, בטענה כי מדובר ב"הסתה". האירוע הועבר למלון קרלטון הסמוך, אך בוטל גם שם. האירוע נקבע מחדש במתחם של הארגון הימני "פורום קפה שפירא" ברמת גן. הספר זכה לתמיכה וקידום בידי פעילי וארגוני ימין ישראלים ואמריקאים. מחוץ לאירוע ההשקה התקיימה הפגנה של מאות בני אדם, ובאולם התפרץ נער טרנסג'נדר בצעקות "אנחנו לא מחלה, אנחנו בני אדם".
יחסי ברזיל–טורקיה
יחסי ברזיל–טורקיה הם יחסי החוץ בין ברזיל לטורקיה. לקשר בין המדינות יש שורשים שקדמו להקמתה של הרפובליקה הטורקית המודרנית בשנת 1923.
ברזיל מחזיקה שגרירות באנקרה ואילו טורקיה מחזיקה בברזיל שגרירות בברסיליה וקונסוליה כללית בסאו פאולו. שתי המדינות חברות מלאות בארגון הסחר העולמי.
יחסים מוקדמים
האימפריה הברזילאית הייתה המדינה השנייה ביבשת אמריקה (אחרי ארצות הברית) שניהלה יחסי אמנה עם האימפריה העות'מאנית (קודמתה של טורקיה המודרנית). ב-5 בפברואר 1858 חתמו שתי האימפריות על חוזה מסחר וניווט, שכלל 11 סעיפים והיו דומים באופיים לשאר הקפיטולציות העות'מאניות למעצמות הנוצריות. ברזיל הקימה ארבע קונסוליות באימפריה העות'מאנית: בקהיר, יפו, צור וטנטא. לעות'מאנים היו שתי קונסוליות בברזיל: בריו דה ז'ניירו ובסאו פאולו. אף על פי שברזיל ניסתה אחרי 1909 להקים קונסוליות בקונסטנטינופול (איסטנבול) וביירות, היא לא הצליחה לעשות זאת מכיוון שהעות'מאנים לא אפשרו זאת ולא הייתה הסכמה לגבי הדדיות הקונסולרית. כתוצאה מפתיחת היחסים הדיפלומטיים היגרו למעלה מ-100,000 נתינים עות'מאנים, בעיקר מסוריה, לברזיל, לעיתים קרובות כדי לעבוד במטעי הקפה. כעשרים עיתונים ערבים פורסמו בברזיל עבור אוכלוסיית הגולים העות'מאנית מסוף המאה ה-19 ואילך. אלה נקטו בדרך כלל עמדה אנטי-עות'מאנית, והכבידו על יחסי המדינות.
ברזיל הכירה רשמית בטורקיה בשנת 1926. ברזיל וטורקיה חתמו על אמנת ידידות חדשה ב-8 בספטמבר 1927. בשנת 1930 שתי המדינות פתחו את שגרירויותיהן בהתאמה ובשנת 1933 חתמו על הסכם סחר.
אירועים אחרונים
בשנת 2003 שר שר ההגנה של טורקיה, ווידי גונול, ערך ביקור רשמי בברזיל ונפגש עם שר ההגנה הברזילאי ז'וזה ויגאס פילו. הצדדים חתמו על הסכם לשיתוף פעולה בענייני ביטחון ב-14 באוגוסט 2003. אולם ההסכם נכנס לתוקף רק בשנת 2007.
בשנת 2006 ערך שר החוץ של טורקיה עבדוללה גול ביקור רשמי בברזיל.
בשנת 2009 ביקר בטורקיה נשיא ברזיל, לואיז אינסיו דה סילבה.
בשנת 2012 הגיע שר ההגנה הטורקי איסאם ילדיז לברזיל לפגוש את שר ההגנה הברזילאי דאז, צלזו אמורים. הדיון בין השניים היה סביב ייצור ציוד צבאי. במהלך הביקור נחתם מכתב כוונה בין שניים שעסק בהחלפת החוויות בתחום הצבאי.
במאי 2010 חתמו ברזיל וטורקיה על הסכם משולש עם איראן שנועד לפתור חלקית את המשבר הדיפלומטי סביב תוכנית הגרעין של איראן.
בשנת 2013 קבעו ברזיל וטורקיה הסכם ויזה, אשר ביטל את הדרישה לוויזות כניסה למבקרים תיירים עבור שהות שלא יותר משלושה חודשים. עם זאת, מתמודדים עם מעמד אחר כמו סטודנטים, עובדים חוקיים ומבקרים ארוכי טווח יצטרכו לקבל אשרות עם כניסתם.
היחסים בין המדינות מתוחים החל מיוני 2015, אז הכירה ברזיל ברצח העם הארמני. טורקיה החזירה את השגריר שלה מברזיל זמן קצר אחר כך.
עיר (אלבום)
עיר הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר והפסנתרן הישראלי שלומי שבן, שיצא בשנת 2007 על ידי חברת התקליטים אן אם סי בהפקתו המוזיקלית של אסף תלמודי.
את השירים באלבום כתב והלחין שבן, והוא מארח בו אמנים ישראלים נוספים כגון ערן צור, אדם שפלן, אסף אמדורסקי, הבילויים ואנסמבל סולני תל אביב.
אלבום זה עוסק ביחסו של שלומי אל העיר הגדולה, האנשים החיים בה ומערכות היחסים ביניהם. האלבום מפתח את הקו האמנותי שהציג באלבומו הקודם, והוא מדלג בין בלדות פסנתר נוגות ("פעם שירים", "בעיות אישיוֹת") ושירים קצביים ("אינטואיציה", "גור חתולים"). שני שירים באלבום נוצרו בהשפעה ישירה של בוב דילן: שם השיר "New Age Women #14 & 35" מבוסס על השיר "Rainy Day Women #12 & 35" מהאלבום Blonde on Blonde והשיר "מותק, את אצלי בראש" הוא גרסה עברית לשיר "Mama, You Been On My Mind". מילות השיר "בעיות אישיוֹת" נכתבו על ידי דוד אבידן.
להוצאתו של האלבום קדמו הסינגלים "מוכן לאהבה" ו"אינטואיציה", ולאחריו יצא גם הסינגל "מותק, את אצלי בראש". האלבום כלל בהוצאתו הראשונה גם דיסק בונוס ובו ארבעה שירים נוספים (ברובם גרסאות נוספות לשירים משני אלבומיו הראשונים), וכן רצועת מולטימדיה ובה קליפ לשיר "מוכן לאהבה" מתוך האלבום.
האלבום תוכנן לצאת כבר בקיץ 2006, אולם בשל מלחמת לבנון השנייה נדחתה השקתו בכמה חודשים.
יציאת האלבום, לאחר כמה שנות שתיקה, לוותה גם בסיבוב הופעות ייחודי – שבו לראשונה הופיע שלומי עם להקה, והתרחק במקצת מהפסנתר.
סינמה פארק ופורמולה קינו
סינמה פארק ופורמולה קינו (Синема Парк & Формула Кино; רשמית: "הרשת המאוחדת סינמה פארק פורמולה קינו", Объединенная сеть «СИНЕМА ПАРК» и «Формула Кино») היא רשת בתי קולנוע ברוסיה, שכוללת תחת קורת גג אחת שתי רשתות קולנוע: רשת "סינמה פארק" ו"פורמולה קינו" ונחשבת לאחת מרשתות בתי הקולנוע הגדולות ברוסיה.
רשת הקולנוע המאוחדת כוללת 78 בתי קולנוע ב-30 ערים. כרשת בתי הקולנוע הגדולה ברוסיה מבקרים באולמות הקולנוע שלה בממוצע יותר מ-25 מיליון מבקרים בשנה. נתח השוק שלה עומד על 12%.
היסטוריה
הרשת המאוחדת (Объединенная сеть кинотеатров) הייתה בבעלות אלכסנדר מאמוט, המחזיק גם בעלות על פורטל האינטרנט רמבלר. הרשת היוותה 15.3% משוק הקולנוע ברוסיה בשנת 2016. פורמולה קינו הוקמה ב־22 בינואר 2004. הרשת התמזגה לרשת מאוחדת שכוללת את רשת "סינמה פארק" ו"Kino Okko", בבעלות Okko (Сеть кинотеатров Объединенная сеть кинотеатров «Формула Кино», «Синема Парк», «Кино Окко»).
בינואר 2021, התאחדות בעלי הקולנוע של רוסיה (AVK) הזהירה את הרשויות מפני קריסת הרשת. מאחר שלקבוצת החברות של סינמה פארק אין כספים להוצאות שוטפות, פשיטת רגל הייתה תרחיש בלתי נמנע וקריסה כלכלית איימה להביא לסגירת הרשת, מצב שהחריף גם בעקבות מגפת הקורונה ברוסיה. באפריל 2021 הרשת הודיעה כי אינה רואה אופציה להכרזה על פשיטת רגל.
מילים (שיר)
מילים הוא השיר עמו ייצג הזמר הראל סקעת את ישראל באירוויזיון 2010. את השיר כתב נעם חורב, הלחין תומר הדדי ועיבדו עמוס בן-דוד והדדי.
לפי סדר הצגות השירים בתחרות האירוויזיון 2010, השיר היה העשרים וארבעה במספר, וזכה במקום הארבעה עשר. סגנונו של השיר הוא בלדה איטית.
בחירת השיר לאירוויזיון
רשות השידור, "IBA", מינתה ועדה שהורכבה מחברים במנהלתה ומומחים מתחום המוזיקה שקיבלו עשרות הצעות, ומתוכם בחרו 4 שירים שביצע הראל סקעת לבחירת הציבור ומספר צוותי שיפוט בתחרות הציבורית. רשות השידור, שאחראית על בחירת השיר והנציג ועל שידור תחרות האירוויזיון בערוץ הראשון, החליטה לשתף פעולה עם ערוץ 2 בבחירת המבצע, וקיבלה שתי הצעות משתי זכייניות השידור בערוץ 2: רשת הציעה להפיק קדם אירוויזיון בהשתתפות סקעת אשר הגיע למקום השני בעונה השנייה של התוכנית כוכב נולד, ואילו שידורי קשת הציעה להפיק את ה-"קדם אירוויזיון" בהשתתפות ולדי בלייברג אשר הגיע למקום השני בעונה השביעית של "כוכב נולד", אך ולדי בלייברג ביטל השתתפותו עקב נסיבות אישיות. במהלך דיון בוועדת החינוך של הכנסת הודיעה רשות השידור על בחירתה בסקעת, במקביל לדיונים שנערכו בכנסת לגבי שיפור הישגי ישראל באירוויזיון, ובחירת הנציגות לאירוויזיון.
באירוויזיון
סקעת היה מועמד רציני לזכייה ובתחרות עצמה עלה לשלב הגמר, אולם הוא הגיע למקום ה-14 (מתוך 25). למרות זאת הגיע השיר להישג חסר תקדים כשזכה בכל שלושת הפרסים על-שם מרסל בזנסון: "פרס התקשורת", הניתן על ידי העיתונות ואמצעי התקשורת הרשמיים המסקרים את האירוע, "הפרס האמנותי", הניתן למבצע הטוב ביותר שנבחר על ידי השופטים, ו"פרס המלחין", הניתן עבור הלחן המקורי ביותר והטוב ביותר שנבחר על ידי המלחינים המשתתפים.
לאחר האירוויזיון
נוסף על שיר בעברית, הראל סקעת הוציא גרסה בצרפתית ובאנגלית לשיר. הגרסה הצרפתית נכתבה על ידי זוכת אירוויזיון 1973, אן-מארי דוד. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תש"ע-2010 של רשת ג' וערוץ 24, השיר דורג במקום ה-18 לאחר ארבע שנים רצופות שבהן השיר המייצג של ישראל בתחרות נעדר מהמצעד.
שבט אינדיגו
שבט אינדיגו (באנגלית: Indigo Tribe) הוא ארגון בדיוני המופיע בחוברות הקומיקס גרין לנטרן ביקום DC קומיקס. הארגון הופיע לראשונה בחוברת Green Lantern Vol.4 #25 מדצמבר 2007 ונוצר על ידי הכותב ג'ף ג'ונס והמאייר אית'ן ואן סקייבר.
שבט אינדיגו הוא אחד מתוך שבעה חילות פקחים השואבים את כוחם מאור ספציפי מתוך הספקטרום הרגשי. השבט השתתף באירועי "הלילה האפל ביותר", אולם עקב אופיו המבודד השבט הוא גם החמקני ביותר מביניהם. כוחו של השבט מונע בידי רגש החמלה. לבושם הוא בסיסי ביותר, וחותם החיל צבוע על גופם. השבט מופיע לראשונה בהרחבה בחוברת Blackest Night: Tales of the Corps #1 מיולי 2009, והוא מתקיים כדי להפיץ רצון טוב ברחבי היקום. השבט מונהג בידי חייזרית בשם אינדיגו-1, ושומרי היקום גאנטת וסאיד העירו לא פעם כי שבט אינדיגו וחיל הפקחים הכחולים (המפיץ תקווה ברחבי היקום) צריכים לכרות ביניהם ברית.
הלילה האפל ביותר
בהופעת הבכורה שלהם, אינדיגו-1 ושבטה נראים כשהם חוצים אזור מדברי בסקטור 3544, וצופים כאשר פרצי אנרגיה ירוקים וצהובים נראים למרחוק. השבט עוקב אחרי העשן שהותיר העימות בין שני הכוחות, והם מגלים פקח ירוק חייזרי שוכב כשהוא פצוע אנושות. הפקח הירוק מגלה להם כי האחראי לעימות היה "אחד אשר אינו יודע מהם רחמים". למרות שנזקק לטיפול רפואי דחוף, הוא מייעץ להם להתרחק פן ימשכו את תשומת לבו של התוקף. אינדיגו-1 נראית מודאגת באמת ובתמים ממצבו ואומרת דבר מה בשפה חייזרית שאינה ידועה לקורא. הפקח הירוק מבקש מטבעת הכוח שלו לתרגם את דבריה, אך הטבעת טוענת שאין ביכולתה (למרות שברשותה מאגר כל השפות הידועות ביקום DC). אינדיגו-1 כורעת לצידו ומניחה יד על ליבו. טבעת הכוח שלה מגיבה לכך באומרה "כוח רצון". היא שואבת כוח ממנו ולאחר מכן יוצרת מבנה אנרגטי ירוק שחונק אותו עד מוות.
ברגע שהפקח הירוק מת, יריבו מחיל סינסטרו מגיח. הוא מבחין בהמתת החסד שאינדיגו-1 ביצעה באויבו ויורה לעברה פרץ אנרגיה צהוב, באומרו כי לא יכנע בקלות. אינדיגו-1 אינה מאוימת ממנו, וסופגת את פרץ האנרגיה לתוך מטה הכוח שלה ללא כל מאמץ. היא מכוונת את מטה הכוח אליו, טבעת הכוח שלה מציינת "פחד", והמטה יוצר מבנה אנרגטי מפלצתי אשר מבהיל את התוקף ומניס אותו.
אינדיגו-1 ומונק מגיעים לכדור הארץ כדי לעזור לפקחים הירוקים, לפלאש ולאטום להימלט מידיהם של פקחים שחורים. טבעות הכוח האינדיגו שלהם מוכיחות את עצמן כיעילות ביותר במתקפת המנע. כאשר אינדיגו-1 מתעלת את האנרגיה הירוקה של ג'ורדן דרך המטה שלה, היא משמידה לחלוטין את הפקחים השחורים ראלף וסו דיבני. אינדיגו-1 ומונק משגרים את הקבוצה להיכל הצדק ומתברר כי הם מסוגלים לדבר בשפתם אם ירצו. אינדיגו-1 מסבירה כי בהתחלה, יקום DC היה שרוי בעלטה עד אשר האור החל להתחזק ולעמעם אותו. כאשר העלטה נלחמת חזרה, היא מנפצת את האור לשבעה צבעי הספקטרום הרגשי. בנוסף, הפקחים השחורים יובסו באמת אם חילות הפקחים יעבדו יחדיו. אם שבעת החילות יצליחו לעבוד במשותף, הם ייצרו מחדש את אורה הלבן של הבריאה וישמידו כליל את חיל הפקחים השחורים ואת מקור כוחם. בעת שפקחים שחורים פורצים לתוך היכל הצדק, אנשי השבט וג'ורדן נמלטים. הקבוצה מגיעה לזאמארון, שם היא מצילה את קרול פריס ואת סינסטרו מטבח של הפקחים השחורים. לאחר מכן, אינדיגו-1 מביאה את ג'ורדן, פריס וסינסטרו לכוכב הלכת קורוגר, כדי שסינסטרו יביס את מונגול וישיב את השליטה בחיל שלו. באותו זמן, מונק משגר את עצמו לאואה ועוזר לפקחים הירוקים להילחם בחברי החיל המתים שהוחיו מחדש כפקחים שחורים. אינדיגו-1 מגיעה לאוקארה יחד עם ג'ורדן, פריס, סינסטרו וסיינט ווקר כדי לגייס את אטרוסיטוס ולארפליז למאבקם. לאחר ששכנעו את השניים להצטרף, הם מגיעים לכוכב הלכת ריוט אך מגלים שסוללת הכוח השחורה הראשית הועברה לכדור הארץ. בכדור הארץ, אינדיגו-1 מורה להם לשלב את כוחותיהם וליצור את אור הבריאה הלבן שישמיד את סוללת הכוח השחורה. אולם, המידע שלה אינו מספק, היות שאור הבריאה אינו משפיע על סוללת הכוח השחורה. נקרון מגיב בכך שהוא מגייס לחיל הפקחים השחורים שלו גם את אלה אשר רימו את המוות בעבר.
כאשר מוצגת ישות החיים בסוף עלילת "הלילה האפל ביותר", ג'ורדן מתאחד עימה ובעזרת כוחה מחיה מחדש את גיבורי העל אותם הפך נקרון לפקחים שחורים. הקבוצה מגויסת לחיל הפקחים הלבנים, ומשלבת בין כוחותיהם כדי להחזיר לחיים את היד השחורה. כעת כשהוא פועל ללא שלוחה לעולם החיים, נקרון נעלם וחוזר לעולם המתים. סיינט ווקר מעיר על כך שנעלמו עקבותיו של שבט אינדיגו. הם נראים לאחר מכן כאשר היד השחורה כבול בידיהם, עליו מוטבע סמל השבט והוא נושא מטה כוח.
היום הבהיר ביותר, מלחמת הפקחים הירוקים
במהלך החיפוש אחר ישויות הרגש, אינדיגו-1 חוזרת לכדור הארץ כדי לאחד את פרוסליט, ישות הרגש האינדיגו, עם שיין תומפסון. תומפסון הוא פרמדיק המראה דאגה רבה לפצוע במצב אנוש כאשר שותפו טיפל באדם בעל פצעים פחות חמורים משום שהיה לו ביטוח בריאות. כשאינדיגו-1 והיד השחורה מתעמתים עם ג'ורדן, סינסטרו, לארפליז, סיינט ווקר ובארי אלן (שמונה כפקח כחול זמני), היד השחורה מסביר שטבעת הכוח האינדיגו "ריפאה" אותו ממחלתו של ויליאם האנד, מה שמוביל את האחרים להבין כי שבט אינדיגו אינו מסוגל לחוש כלל ברגשות ללא השימוש בטבעות הכוח שלו. בנוסף לכך, בהתחשב בתפקידו של היד השחורה בלילה האפל ביותר, ג'ורדן רומז שייתכן וחברי שבט אינדיגו ביצעו פשעים בעברם. למרות ששבט אינדיגו מציע לקחת את ישויות הרגש תחת מעצר הגנתי, ג'ורדן מסרב להצעה באומרו כי אינו יכול לסמוך עליהם בחיפוש אחר ישויות הרגש בהסתמך על המידע החדש שגילו עליהם. בדיוק באותו רגע, דמות מסתורית מופיעה כשהיא גוררת אחריה את פאראלקס, ישות הפחד הצהובה. הדמות טוענת בפניהם כי כל מי שחש ברגשות אינו מהימן.
ה-52 החדשים
בלומדו כי סינסטרו שב לתפקידו הישן כפקח ירוק, שבט אינדיגו לוכד אותו כדי להפכו לאחד מהם, למרות ניסיונו להזהיר את ג'ורדן מפני תוכניתם של שומרי היקום להשמיד את חיל הפקחים הירוקים ולהחליפו ב"צבא שלישי" מסתורי.
בינתיים, מונק הצטרף לשומרים החדשים כנציגו של השבט וחוקר יחד איתם את פשר התופעה שבה ריינר הפך ל"מגנט טבעות". נוכחותו של מונק הייתה חיונית בקרב של השומרים החדשים נגד לארפליז, היות שיכולתו של מונק לשכפל את טבעת הכוח של לארפליז התבררה כיעילה.
סינסטרו מומר כחבר שבט אינדיגו, וג'ורדן מצליח להימלט מהשבי על ידי כך שהוא מהתל ביד השחורה לאגור בתוכו כוח רצון ובכך להפוך לסוללת כוח תחליפית. הוא מגלה פסל המוקדש לאבין סור בתאי הכלא של שבט אינדיגו, אך מתגלה בידי סינסטרו המומר והשבט. הוא נמלט מהם ומאתר את מיקומה של סוללת הכוח האינדיגו. הוא מוצא את שומר הסוללה, נטרומו, שמגלה לו את ההיסטוריה של השבט. אחרי שאבין סור גילה את האור האינדיגו בכוכב נוק במהלך אחת המשימות שלו, הוא ונטרומו חישלו אותו לסוללת כוח. סור גייס את אירוק, אויבתו המסוכנת ביותר אשר רצחה את ביתו, והיא הופכת לפקחית האינדיגו הראשונה. כל יתר חברי השבט הנבחרים גם הם מהפסיכופתים המסוכנים ביותר בעולמם. אבין סור עשה כך משום שחזה את הסכנה שאותה מציבים שומרי היקום לאחר אירועי "הלילה האפל ביותר". הוא ביקש לעצור אותם על ידי החלפתם, משום שהאפשרות להביסם הייתה קלושה. אולם, כאשר ג'ורדן מגלה לנטרומו כי אבין סור מת, נטרומו משמיד את סוללת הכוח האינדיגו בהאמינו כי אין כל תקווה כעת לאחר מותו. כתוצאה מהשמדת סוללת הכוח, סינסטרו חוזר לקדמותו. חברי השבט רודפים אחר ג'ורדן וסינסטרו בנבכי יערות נוק, עד אשר הם נתקלים בנטרומו העושה את דרכו אליהם. ג'ורדן משכנע את נטרומו לנסות ולחשל מחדש את סוללת הכוח, אך זה האחרון טוען כי הדבר בלתי אפשרי היות שהחמלה התפזרה ברחבי היקום וייקח שבועות לחשל את הסוללה מתוך נהרותיו של כוכב נוק. אירוק מתחננת בפני נטרומו שימצא דרך להשיב להם את טבעות הכוח. רגשי העצבות והחמלה אותם היא מרגישה באותו רגע על מעשיה לאבין סור ולביתו הם הניצוץ לו נטרומו זקוק כדי לחשל מחדש את סוללת הכוח ולהפעיל את טבעות הכוח מחדש, כולל את סינסטרו. ג'ורדן מתחנן בפני חברי השבט שישחררו את סינסטרו, ואינדיגו-1 מסכימה לכך בתנאי שסינסטרו יוכל לכפר על עוונותיו ללא עזרת האור האינדיגו.
חברי השבט
שבט אינדיגו אינו מתיישב במקום אחד אלא נודד ממקום למקום. חברי החיל מתנזרים מכל הקשור לאינדיבידואליות, כולל שמות, ומעטים הם אלה אשר בוחרים להציג את עצמם.
שבועת השבט
כשם ששאר חילות הפקחים מדקלמים שבועה לצורך הטענת טבעות הכוח שלהם בעזרת סוללת כוח, אינדיגו-1 נראית כשהיא מטעינה את טבעת הכוח האינדיגו באמצעות מטה הכוח שלה והשבועה. בהופעתו הראשונה של השבט, שפתו אינה ידועה לטבעת הכוח הירוקה המנסה לתרגם אותו, אם כי אינדיגו-1 מציינת שהם יכולים לדבר בשפה שמובנת לאחרים אם יחפצו בכך. הדבר היחיד שמזוהה בשבועתם הוא שמו של הפקח הירוק אבין סור, אותו הכירה אינדיגו-1 בתקופה מסוימת בעברה. מהות היחסים ביניהם אינה ידועה, אם כי אינדיגו-1 מתארת אותו כ"מושיע" שלה. כפי שמתברר בהמשך, היה לאבין סור חלק בבנייתה של סוללת הכוח האינדיגו. בנוסף, הוא נתן ליריבתו לשעבר אירוק את טבעת הכוח האינדיגו הראשונה, והיא הפכה בעזרת כוח החמלה של אור האינדיגו לפקחית האינדיגו הראשונה. הסיבות לכך היו שאבין סור רצה להקים כוח מגננה כנגד תוכניתם של שומרי היקום לאחר אירועי הלילה האפל ביותר.
כוחות ויכולות
שבט אינדיגו משתמש באור האינדיגו של החמלה. המאפיין המובהק ביותר של השבט הוא השימוש במטות כוח במקום סוללות כוח כדי להטעין את הטבעות. בנוסף ליכולת לאגור את אנרגיית האור האינדיגו, חברי השבט מסוגלים גם להפיק את כוחם של שאר אורות הספקטרום הרגשי ובכך לקבל יכולות של החילות האחרים. אינדיגו-1 נראית כשהיא מתעלת טבעת כוח שחורה (ופניה מקבלות מראה נרקב), אך אין זה ברור אם ביכולתו של השבט להשתמש בכוחם של הפקחים השחורים משום שהיא מתארת את הכוח כ"חור שחור מרגשות". בשעה שחברי חילות אחרים מקרינים תצוגת אור אל מול חותם החיל שבמדיהם כאשר הם משתמשים ביכולותיהם, חברי שבט אינדיגו מקרינים את חותם החיל שלהם בתצוגה שעל מטה הכוח. כאשר הם מתמרנים אור אחר של הספקטרום הרגשי, חותם החיל שמתאים לאור זה מוקרן על הסימן המוטבע על מצחיהם.
כמו יתר טבעות הכוח, גם טבעות הכוח האינדיגו מסוגלות לבצע יכולות בסיסיות כתעופה והפקת שדה כוח. הן מספקות למשתמשיהן את היכולת לקלוט חמלה וכן לאלץ חמלה על אלה שאין בהם רגש זה. יש ביכולתו של האור האינדיגו לרפא יחידים דרך אמפתיה ולחשוף כאב בפני אלה המשתמשים בו כדי לפגוע באחרים. חברי שבט אינדיגו מסוגלים לשגר את עצמם ואת אחרים למרחקים עצומים. יכולת זו גוזלת מתפוקתה של הטבעת, וחברי השבט משתמשים בכך לעיתים רחוקות.
מתגלה מאוחר יותר כי כמו טבעת הכוח הכתומה, טבעת הכוח האינדיגו מתנהגת כטפילה המאלצת את המשתמש לחוש אך ורק חמלה ולחסום רגשות אחרים. בדרך זו הם מסוגלים לתעל רגשות אחרים מבלי שיושפעו על ידם. אולם, שלא כמו טבעת הכוח הכתומה, נדמה כי היא דורשת משתמש שחסר בו רגש החמלה כדי ליצור חיבור מצלח (טבעת הכוח הכתומה דורשת משתמש שקיים בו יצר החמדנות). כאשר טבעת הכוח מוסרת, זיכרונותיו של העונד אותה בזמן זה נמחקים כמו גם השינויים ההתנהגותיים משתנים עד אשר הוא עונד אותה מחדש.
מסע אל האי המסתורי
מסע אל האי המסתורי (באנגלית: Journey 2: The Mysterious Island) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוג הרפתקאות ומדע בדיוני שיצא ב-10 בפברואר 2012 בארצות הברית (ב-10 בינואר 2012 באוסטרליה) בבימויו של בראד פייטון ובכיכובם של דוויין ג'ונסון, ג'וש האצ'רסון ומייקל קיין.
עלילה
לאחר כמה שנים מעלילת הסרט הקודם שון נראה בוגר יותר ונראה בתחילת הסרט נמלט משוטרים על אופנוע. הוא נופל לתוך בריכה פרטית ונתפס בידי השוטרים אך אביו המאמץ, האנק, משחרר אותו. מתברר שהוא נכנס ללא אישור למרכז קליטת לוויינים והוא מרותק לביתו. האנק עולה לדבר איתו ומגלה שהוא קיבל אות קודי ממשיהו שלדעת שון הוא סבו אלכסנדר, אביו של אביו של שון מקס, אשר נעלם לפני שנתיים. שון לוקח את הצופן שגילה ובעזרת האנק מגלה שהצפנים לקוחים משלושה ספרי מדע בדיוני: אי המטמון, מסעי גוליבר ואי התעלומות של ז'ול ורן. בשלושת הספרים מצויים מפות וחיבור המפות יוצר אי מאוחד בעל נקודות ציון, הנמצא לא הרחק מפלאו.
שון מחליט לטס לשם אך האנק מורה לו שייתן לו לטפל בזה והוא נאלץ להסכים. האנק משכנע את אשתו אליזבת לתת לשניהם לנסוע כדי להוכיח לשון שהוא טועה בקיום האי. הם נוסעים יחד ומגיעים לנמל בפלאו שם שון מבקש מדייגים להסיע אותו לאי. תייר בשם גבאטו מסכים להסיע אותם במסוקו האישי תמורת 1,000 דולר. לגבאטו ישנה בת בשם קאילני והיא נוסעת יחד איתם.
ואולם המסוק מתרסק בעת טורנדו מעל האוקיינוס השקט וכולם נופלים לאי מסתורי שמתברר כאי שהם חיפשו. הם מגלים עליו פילים ננסיים ופרפרים גדולים ובעודם מהלכים באי הם מגלים ערימת סלעים שמתבררות כביצי לטאה ענקית טורפת הדומה לחרדון הצווארון. הלטאה מבחינה בהם ורודפת אחריהם וכמעט טורפת אותם כשמלמעלה מוטחים בה חבילת גזעים והיא מתמוטטת. אלכסנדר סביו של שון מתגלה כמצילם ומזמין אותם לביתו במרכז האי. הוא חסר מכשירי קליטה כך שאין להם דרך יציאה בטוחה.
למחרת הם מבקרים באי באזור של אטלנטיס העיר האבודה, אך מגלים שהאוקיינוס מתחיל להציף אותו. הכלי היחיד שיכול להציל אותם הוא הנאוטילוס של קפטן נמו. לאחר שקאילני יורדת לתוך מערה ובה שלדו של קפטן נמו והיומן האישי שלו. היא מביאה חזרה את היומן ושם כתוב שהצוללת נמצאת בצפון האי. הם מתקדמים לשם בעזרת דבורים ענקיות אך מותקפים בדרך בידי שרקרקי ענק. לבסוף הם מצליחים להיפטר מהם ושון מציל את קאילני מנפילה אך נופל מדבורה ושור את רגלו. הם מחליטים לנוח בצילו של עץ בעוד האנק שר להם את What a Wonderful World.
בבוקר הם מגלים שהמים כמעט הגיעו אליהם והם צריכים למהר להגיע לצוללת, אלא שגבאטו התרחק לעבר הר געש מפיק זהב. בעוד בתו פונה לעזור לו בעזרת אלכסנדר, שון והאנק יורדים להביא את הנאוטילוס השקועה במים. הם צוללים לים ונמלטים מצלופח ענקי המסתובב סביב הצוללת. הם חומקים פנימה והאנק יורה על הצלופח צילצל גדול כדי שיפעיל את מנועי הצוללת. לאחר מכן הם משיטים אותה לעבר השלישייה שעל האי שמתפורר לתוך האוקיינוס. הם נופלים למים אך הצוללת מגיעה ואוספת אותם. האנק נותן לגבאטו לנווט את הספינה בעוד הוא יורה טיל על סלע שמתקרב לעברם ומפוצץ אותו בעוד קאילני מנשקת את שון.
לאחר 6 חודשים גבאטו הוא מפעיל סיורים על הנאוטילוס, בעוד בתו קאילני נוסעת לארצות הברית כדי לחגוג את יום הולדתו של שון ולהפתעתו גם סביו מגיע איתם ומביא לו מתנה - את הספר מהארץ לירח, גם של ז'ול ורן, איתו תצא לדרך הרפתקאה חדשה.
גרין קארד (סרט)
תקציר העלילה
ברונטה פריש (מקדואל) היא הורטיקולטורית וסביבתנית מניו יורק שנישאת בנישואים פיקטיביים עם ז'ורז' פורה (דפארדיה), מהגר בלתי חוקי מצרפת, כדי שהוא יוכל לקבל גרין קארד. בתמורה, עושה ברונטה שימוש בתעודת הנישואין שלה כדי לקבל אישור לשכור את דירת החלומות שלה. לאחר שהיא עוברת להתגורר בדירה זו, כדי להסביר את העדרו של בעלה כביכול, היא מספרת לשוער של הבית ולשכנים שהוא מנהל מחקר מוזיקלי באפריקה.
לאחר שפקידים מ"שירות ההגירה וההתאזרחות" (INS) יוצרים אתה קשר על מנת לחקור אותה על הלגיטימיות של הנישואין שלה, מאתרת ברונטה את ז'ורז', שעובד כמלצר. אף על פי שלשניים נותר זמן קצר ביותר כדי לתאם גרסאות, שני הסוכנים שמבקרים בביתה של ברונטה מתרשמים מהם לטובה. אך כאשר אחד הסוכנים מבקש מז'ורז' שיראה לו היכן השירותים, והוא פותח עבורו את דלת הארון, עולים החשדות והשניים מוזמנים לראיון מלא ורשמי שיתקיים יומיים לאחר מכן במשרדי שירות ההגירה.
בעצת עורך דינה, המיידע אותה כי היא עלולה להיות מואשמת בעבירה פלילית במקרה שהתרמית תחשף, מזמינה ברונטה באי רצון את ז'ורז' לעבור לגור עמה בדירתה. הם מנסים ללמוד זה על עברו של זו ועל ההרגלים והמוזרויות שלהם, אך עד מהרה מתברר להם שהם לא יכולים לסבול זה את זה. ז'ורז' הוא אדם מוזנח, אנוכי, בעל מזג חם, מעשן, המעדיף לאכול בשר אדום על פני אוכל צמחוני, בעוד שברונטה מתגלה כטיפוס עצבני וקר, אובססיבית בכל מה שנוגע לצמחים שלה ושקועה בסביבתנות.
הוריה של חברתה הטובה ביותר של ברונטה, לורין אדלר, מתכננים לעזוב את ניו יורק והם שוקלים לתרום את העצים שבגן ביתם ל"גרילה הירוקה", קבוצה הדואגת לפיתוח גינות בתחומי העיר. ברונטה מוזמנת לארוחת ערב כדי לדון בנושא ומגלה שז'ורז' נמצא שם לאחר שהובא לארוחה על ידי לורין. הוא מרשים מאוד את בני הזוג אדלר לאחר שהוא מבצע בפסנתר קטע של מוזיקה אימפרסיוניסטית כליווי לשיר בנוגע לילדים ועצים, עד שהם משתכנעים לתרום את העצים לקבוצת הגרילה הירוקה. מאוחר יותר, כאשר הוריה של ברונטה מגיעים לביקור פתע בדירתה, ז'ורז' מעמיד פנים כשיפוצניק.
כאשר החבר של ברונטה, פיל, חוזר מטיול, חושף בפניו ז'ורז' את עובדת נישואיו לברונטה. בזעמה מגרשת אותו ברונטה מדירתה, אך בכל זאת השניים מגיעים למשרדי שירות ההגירה לראיון המתוכנן. השניים נחקרים בנפרד וכאשר נכשל ז'ורז' באחת מהשאלות, הוא מתוודה בפני החוקר כי הנישואים פיקטיביים. הוא מסכים לעזוב מידית את ארצות הברית, אך עומד על כך שברונטה לא תואשם על חלקה בתרמית. ביוצאם מהמשרד הוא נותן לברונטה להאמין שהריאיון היה מוצלח והשניים נפרדים לדרכיהם.
כמה ימים לאחר מכן, מזמין ז'ורז' את ברונטה להצטרף אליו לבית הקפה בו הם נפגשו לראשונה. כאשר ברונטה מבחינה שאנשי שירות ההגירה מגיעים אתו, היא מבינה שז'ורז' עומד להיות מגורש ובאותו רגע היא מבינה שהיא מאוהבת בו ומנסה למנוע את גירושו. ז'ורז' מבטיח לה לכתוב לה כל יום ולשאול אותה במכתבים את אותה שאלה "מתי את באה, יקירתי?" (?When are you coming, Cherie), משפט שהוא עשה בו שימוש כדי לתאר לאנשי שירות ההגירה את תקופת החיזור המזויפת שלהם. לאחר מכן מגורש ז'ורז' לצרפת, לא לפני שהשניים מצהירים זה לזה את אהבתם.
הפקה
פיטר ויר כתב את התסריט המקורי באופן שיתאים לדפארדיה כאמצעי להציגו בפני קהל דובר אנגלית. חלק מתקציב הסרט ניתן על ידי "התאגיד למימון סרטי קולנוע של אוסטרליה" ועל ידי "האיגוד הכללי לקולנוע" (Union Générale Cinématographique – UGC). אף על פי שעלילת הסרט מתרחשת בארצות הברית, ואף על פי שלא השתתפו בו שחקנים אוסטרלים, העובדה שהוא נכתב, ביום, צולם, עוצב ונערך על ידי אוסטרלי, אפשרה להפקת הסרט לקבל מימון מממשלת אוסטרליה. מימון זה עמד על 3.8 מיליון דולרים.
ביקורת
הסרט זכה לתגובות מעורבות מהביקורת וכיום הוא מדורג בציון של 56% על ידי האתר Rotten Tomatoes, בהתבסס על 18 חוות דעת.
העיתונאית ז'נט מסלין מהניו יורק טיימס, תיארה אותו כ"סרט קליל באופן האסקפיסטי ביותר שיכול להיות" והוסיפה כי "לאנדי מקדואל... יש שלווה מצטנעת חביבה שגורמת למבט מוקיר ההערכה של ז'ורז' להיות בלתי מובן. ז'ראר דפארדיה... נסוג לצרפתיות שלו או משחרר עצמו באופן זמני מאילוצי התסריט". רוג'ר איברט מהשיקגו סאן-טיימס העיר שהסרט "לא מבריק במיוחד והוא לא דוגמה למיטב עבודתו של הבמאי שיצר את שנה בצל הסכנה או של השחקן שכיכב בסיראנו דה ברז'ראק. אך זוהי עבודה בידורית מבוססת ועשויה טוב, סיפור אהבה בין שני אנשים שהמפגש ביניהם לא מרנין כפי שהוא עשוי להיות".
פיטר טרוורס מהרולינג סטון כינה את הסרט "סוכרייה רומנטית שובת לב" והוסיף: "אל תצפו לראשוניות ולקשיות האופי שאפיינו את סרטיו האוסטרליים של ויר, פיקניק בצל ההר וגליפולי. לגרין קארד יש את הנפח של טוגן. אך הקסם של דפארדיה לא מכיר בשם מחסום שפה ומקדואל, שהתגלתה בסקס, שקרים ווידאוטייפ, מוכיחה את עצמה כאישה סקסית ועדינה". ריטה קמפלי מהוושינגטון פוסט אמרה: "כמו רוח רפאים ואישה יפה, רומן זה נסמך על עינינו הבוהקות המוקסמות מהכריזמה של הדמויות הראשיות. ואנו אכן מוקסמים, למרות הקצב האדיש והסוף המאכזב של הסרט".
במגזין וראייטי נאמר: "למרות חוסר אמינות בציר הזמנים של הסרט, גרין קארד הוא רומן חביב המשוחק היטב". המגזין הלונדוני Time Out ציין: "הקומדיה הרומנטית הראשונה של ויר מתהדרת במערכת יחסים מרכזית בסרט שהיא הססנית ומעוררת תקוה. הלך נפש שמובע באופן יפה על ידי דפארדיה (שמעז להיכנס לטריטוריה חדשה עם תפקיד ראשי בשפה האנגלית). את הופעתו משלימה מקדואל המעודנת. הופעתו האדיבה והנדיבה לא משתלטת על העלילה והתמורות שהשניים מעניקים זה לזה, מזכות אותנו בעונג בלתי צפוי. במונחים של מוסכמות הז'אנר, מדמה ויר את הסרט הזה כ'ארוחה קלה'". בערוץ 4 נאמר: "בסרטו של ויר קיימת מנה הגונה של רגעים חביבים כאשר ניגודים מושכים אותנו בהדרגה, אך זוהי הערכה מוגזמת, הסרט זכה לפופולריות מסקרנת עם צאתו לאקרנים. דפארדיה מבצע משחק שליו ודוחה, אך אהוב בצורה מוזרה. אף על פי כן, מקדואל משכנעת פחות".
פרנסיס סימור האדן
פרנסיס סימור האדן (באנגלית: Francis Seymour Haden; 16 בספטמבר 1818 – 1 ביוני 1910), היה מנתח אנגלי, וידוע בעיקר כחרט. הוא היה בלבה של תחיית התחריט בבריטניה, וממייסדי אגודת הציירים-תחריטאים, בהווה החברה המלכותית של המדפיסים, כנשיאה הראשון. הוא היה גם אספן וחוקר הדפסי רמברנדט.
קריירה אמנותית
בשנים 1843–1844, עם חבריו דובל, לה קאן וקולונל גיבוט, הוא נסע לאיטליה ועשה את הרישומים הראשונים ושישה תחריטים ישירות מהטבע. האדן לא למד באף בית ספר לאמנות ולא היו לו מורים לאומנות, אך בין השנים 1845–1848 הוא למד בקפידה את ההדפסים השייכים לסוחר יד שנייה בשם לאב, שהייתה לו חנות בבונהיל רו, רובע הקוויקר הישן של לונדון. בזמן סידור ההדפסים בסדר כרונולוגי, הוא למד במיוחד את עבודותיהם של החרטים המקוריים הגדולים, אלברכט דירר, לוקאס ואן ליידן ורמברנדט.
הדפסתו של האדן נעשתה הדדית גם על ידי גיסו הצעיר, ג'יימס מקניל ויסלר, בבית מגורי האדן בצ'לסי בשנת 1855. במקום הותקן מכבש דפוס ולמשך זמן מה האדן וויסלר שיתפו פעולה בסדרת תחריטים על התמזה. עם זאת, היחסים ביניהם והפרויקט לא החזיקו מעמד.
האדן עקב באומנות התחריט המקורי במרץ כה רב שהוא הפך לא רק למעצב הבריטי החשוב ביותר של אותה אמנות משנת 1865, אלא הביא לתחייתה באנגליה. מאמציו וההתמדה המאומצים שלו, בסיוע יכולתו של סר ויליאם דרייק, הביאו להקמתה של החברה המלכותית לציירים-מדפיסים וחרטים. היא עיצבה את החברה המלכותית של יוצרי הדפוס עד 1990. כשהנשיא האדן שלט בחברה במשך שלושים שנה ביד חזקה מראשית דרכה הראשונה בשנת 1880.
כתב פרידריך קפל, סופר ואספן הדפסים: "סר פרנסיס סימור האדן עשה עבודה חשובה בשמירה על דוקטרינה ברורה בתחריטים. הוא לא הודה שהיה "מסחרי" באופיו. תחריטים שנעשו בעקבות ציורים של ציירים אחרים נשללו נמרצות." באשר לחברי האקדמיה המלכותית "הוא שלט בהם ביד ברזל." ולא התקבלו בקלות כחברים בארגון.
על אף לימודו של האדן על החרטים הוותיקים באמנותו, הלוחות של האדן עצמו היו אינדיבידואליות מאוד. הוא העדיף לעבוד ישירות על הלוחות מול הנושא. אחד התחריטים הגדולים והבולטים ביותר היה הפרידה הגדולה של האגמנון.
כתביו
מחקריו של האדן על רמברנדט, מלבד השפעתם על יצירתו המקורית, הביאו להוצאת המונוגרפיה החשובה שלו על תחריטי האמן ההולנדי. האדן היה הראשון שקטלג את תחריטי רמברנדט באופן כרונולוגי ובשיטתיות. באמצעות ספרים והרצאות, ובעזרת תערוכה במועדון הברלינגטון לאמנויות יפות בשנת 1877, הוא ניסה לתת השתקפות אמיתית על יצירתו של רמברנדט, והוציא מהמאגר הרשום מספר רב של לוחות שיוחסו לו בעבר. נימוקיו של האדן התבססו על תוצאות מחקר של עבודות המאסטר בסדר כרונולוגי, ובאות לידי ביטוי בבירור במונוגרפיה שלו, "העבודה החרוטה של רמברנדט" שנבדקה מחדש באופן ביקורתי, הודפסה באופן פרטי בשנת 1877, וב"מלאכתה החרוטה של רמברנדט: אמת ושקר". (1895).
משפחתו
בשנת 1847 הוא התחתן עם המוזיקאית דאשה ויסלר, אחותו למחצה של האמן ג'יימס מקניל ויסלר (האחים חולקים את אותו אב בלבד). בנו הבכור, פרנסיס סימור האדן (נולד ב־1850), התחנך במכללת מרלבורו בווילטשייר והיה בקריירה מכובדת כחבר ממשלה בקולוניה נטאל בין השנים 1881–1893.
הגביע הבין-יבשתי בכדורסל 1980
הגביע הבין-יבשתי בכדורסל 1980 על שם ויליאם ג'ונס היה המהדורה ה-14 של הגביע הבין-יבשתי בכדורסל של פיב"א לקבוצות כדורסל. הוא התקיים ב-1-5 באוקטובר 1980 בסרייבו, יוגוסלביה.
בטורניר, בו השתתפו חמש קבוצות משלוש יבשות בשיטת ליגה, זכתה מכבי עלית תל אביב הישראלית בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שסיימה במקום הראשון בבית עם שלושה ניצחונות והפסד אחד.
מקסימיליאן מוצקה
מקסימיליאן מוצקה (בגרמנית: Maximilian Mutzke; נולד ב-21 במרץ 1981) הוא זמר גרמני.
ביוגרפיה
מוצקה נולד בבאדן-וירטמברג, הוא החל את הקריירה שלו בלהקת הפאנק "Project Five".
ב-2004 בתחרות כישרונות שאורגנה במסגרת תוכנית האירוח "TV total" בהנחיית שטפן ראב.
ב-2004 ייצג את גרמניה באירוויזיון והגיע למקום השמיני.
בסוף אותה שנה יצא אלבומו הראשון, ב-2007 יצא אלבומו השני וב-2008 השלישי.
ב-2010 היה בין כותבי השיר "I Care For You" שבוצע על ידי "I Care For You" בגמר הלאומי של גרמניה לאירוויזיון.
יחסי אוזבקיסטן–קוריאה הדרומית
יחסי אוזבקיסטן–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן לקוריאה הדרומית.
קוריאה הדרומית הפכה למדינה הראשונה באזור אסיה-האוקיינוס השקט שהכירה בעצמאותה של אוזבקיסטן בדצמבר 1991. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוצרו בינואר 1992. היחסים הבילטרליים גדלו בהתמדה מאז אותה תקופה. שיתוף הפעולה בין שני העמים גדל בתחום הפוליטי, הכלכלי והחינוכי.
היסטוריה
קוריאה הדרומית ואוזבקיסטן כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים בינואר 1992. זמן קצר לאחר מכן פתחה קוריאה הדרומית את שגרירותה בטשקנט, ואוזבקיסטן פתחה את שגרירותה בסיאול.
נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב ערך שמונה ביקורים רשמיים בקוריאה הדרומית, בשנים 1992, 1995, 1999, 2006, 2008, 2010, 2012 ו-2015. במהלך ביקורו בקוריאה הדרומית בשנת 2006 הוענק לקרימוב תואר אזרח כבוד מסיאול. בשנת 1992 ביקר נשיא קוריאה הדרומית קים יאנג-סם באוזבקיסטן. בשנת 2004 ביקר הנשיא רו מו-היון באוזבקיסטן. יורשו, לי מיונג-באק, ביקר פעמיים באוזבקיסטן בשנים 2009 ו-2011. הנשיא פארק גאון-היי ביקר באוזבקיסטן בשנת 2014, שם חתמו הוא והנשיא קרימוב על מספר הסכמים לחיזוק שיתוף הפעולה הכלכלי והשקעות והחלפת טכנולוגיה בין שתי המדינות.
בשנת 2017, יורשו של קרימוב שבקט מירזיויייב ביקר בקוריאה הדרומית לביקור של ארבעה ימים, שם נפגש עם נשיא קוריאה הדרומית מון ג'ה-אין. בטקס של פורום עסקי בקוריאה הדרומית-אוזבקיסטן, נדונו מגוון רחב של נושאים העומדים על סדר היום הבילטראלי, כולל הסיכויים לפיתוח נוסף של היחסים הבין-מדיניים בתחום הפוליטי, המסחרי-כלכלי, השקעה פיננסית, מדעית-טכנית, תרבותית-הומניטרית ותחומים אחרים, מחליפים דעות בנושאים אזוריים ובינלאומיים. במהלך ביקורו, זכה מירזיייב גם בתואר אזרח הכבוד של סיאול על ידי ראש העיר פארק ווון-סון. בשנת 2019 ביקר הנשיא מון ג'ה-אין באוזבקיסטן בביקור ממלכתי בן ארבעה ימים, שם נפגש עם הנשיא מיריזייב. הם דנו על קידום קשרים דו-צדדיים, נאם הנשיא מון למושב המשותף של אולי מג'ליס והשתתף בטקס הפתיחה של בית התרבות והאמנות הקוריאנית בטשקנט.
יחסים כלכליים
בשנת 2006 חתמו קוריאה הדרומית ואוזבקיסטן על הצהרה על שותפות אסטרטגית, אותה הם הסכימו לפתח ולהעמיק בהצהרה משותפת חדשה שנחתמה במהלך ביקורו של הנשיא פארק גאון-היי בטשקנט בשנת 2014. במהלך ביקורו של הנשיא קרימוב בקוריאה הדרומית בשנת 2015, נחתמו 60 מסמכים הנוגעים לסחר, השקעות, שיתוף פעולה כלכלי וטכני ותחומים אחרים בשווי כולל של 7.7 מיליארד דולר. בשנת 2015, מחזור הסחר הדו-צדדי בין המדינות עלה על 1.7 מיליארד דולר, המקביל ל -50 אחוז מהסחר של קוריאה הדרומית עם רפובליקות מרכז אסיה.
בשנת 2009 נטלה מטען קוריאני את ניהול שדה התעופה הבינלאומי נאבוי, ובמסגרת תוכנית הפיתוח ל-10 שנים האיצה עוד יותר את תוכנית המודרניזציה. הקמת מסוף המטען האווירי הגדול ביותר באסיה המרכזית המסוגל להתמודד עם 100,000 טון מטען מדי שנה באמצעות הציוד החדיש ביותר. באוגוסט 2010 חנכה קבוצת האנג'ין, האם של קוריאן אייר, את מסוף המטען בנבוי, המשמש כיום כמרכז הלוגיסטי הבין-יבשתי ממרכז אסיה. קוריאה הדרומית הייתה פעילה במספר רב של פרויקטים ותוכניות באזורים שונים באוזבקיסטן, כולל באזורים הכלכליים החופשיים בנבוי ובאנגרן.
ב-2016 ביקר ראש ממשלת קוריאה הדרומית הוואנג קיו-אהן באוזבקיסטן, שם הצטרף לראש ממשלת אוזבקיסטן אז שבקת מירזיויייב בחנוכת פרויקט שיתוף הפעולה הדו-צדדי הגדול ביותר, מתחם כימיקלי הגז אוסטיורט בקראקלפקאסטן. עלות הפרויקט הייתה 4 מיליארד דולר.
קוריאה הדרומית ואוזבקיסטן הקימו גם את המיזם המשותף LG CNS אוזבקיסטן בשנת 2015, כדי לתמוך ביישום מערכות מידע ומאגרי מידע עבור ממשל אלקטרוני במטרה להקל על ניידותם של אנשים, עסקים ומערכת ממשלתית באוזבקיסטן. אוזבקיסטן וקוריאה הדרומית הסכימו גם על תוכניות הכשרה, במסגרתן אלפי נציגים של עסקים קטנים ובינוניים אוזבקים עובדים מדי שנה ומקבלים הכשרה במפעלים וחברות קוריאניות.
יחסי תרבות וחינוך
אוזבקיסטן הזמינה מומחים מקוריאה הדרומית לתפקיד כסגן שר במשרד לפיתוח טכנולוגיות מידע ותקשורת, וכן כסגני רקטורים בכמה אוניברסיטאות. בשנת 2014, אוניברסיטת אינאה בקוריאה הדרומית פתחה סניף בטשקנט, המתמקד במדעי המחשב והנדסת הייטק ומעביר את כל הקורסים באנגלית.
המכון הטכנולוגי יאוג'ו פתח את המכון הטכני יאוג'ו בטשקנט, שהפך לאוניברסיטה הפרטית הראשונה באוזבקיסטן. הקורסים כוללים תחומים כמו אדריכלות ותכנון ערים, הנדסה אזרחית, אנרגיה חלופית, ניהול עסקים, תיירות, שיווק בינלאומי, יחסים כלכליים בינלאומיים, חינוך יסודי, פילולוגיה בשפה הקוריאנית ועיצוב אסתטיקה ושמלות.
קוריו-סארמס
בסוף שנות ה-30 אלפי קוריאנים מברית המועצות גורשו למרכז אסיה, כביכול כדי למנוע ריגול יפני נוסף. אנשים אלה ידועים כיום כקוריו-סאראמס. ההערכה היא כי 177,270 קוריאנים אתניים עדיין חיים בשטח אוזבקיסטן, מה שהופך אותו לגדול ביותר במרכז אסיה והחמישי בגודלו בעולם, אחרי ארצות הברית, סין, יפן וקנדה. נוכחותם של קוריאנים אתניים אלה מסייעת לחיזוק הקשרים בין שתי המדינות.
בפארק סיאול בטשקנט נחשפה אנדרטה לכבוד הקוריו-סאראם במלאת 80 שנה לגירושם מהמזרח הרחוק הסובייטי לאס-אס-אס. האנדרטה הוקמה על ידי איגוד התרבות של קוריאה וקרן קוריאה מעבר לים באוזבקיסטן. בטקס חשיפת האנדרטה השתתפו ראש עיריית פארק סיאול וון-בקרוב וראש עיריית טשקנט רחמונבק אוסמנוב. הפארק עצמו היה תוצאה של מערכת היחסים בין העיר סיאול לטשקנט שהתנהלה בשנת 2010. הוא נפתח על ידי נשיא קוריאה הדרומית דאז לי מיונג-באק במהלך ביקורו באוזבקיסטן בשנת 2009.
כלי בדיקות ענן
כלי בדיקות ענן הוא צורה של בדיקות תוכנה בה אפליקציות ווב משמשות בסביבת מחשוב ענן כדי לבצע סימולציה של תעבורת משתמשים בעולם האמיתי.
סקירה כללית
בכלי בדיקות ענן משתמשים בתשתית מחשוב ענן לצורך בדיקות תוכנה.
ארגונים חפצים בבדיקות תוכנה באופן כללי וכן בבדיקות עומסים, בדיקות רמת ביצועים וניטור השרות. ארגונים נתקלים בבעיות תקציב ולוח זמנים. עלויות גבוהות עבור מקרה בדיקה, מקרי בדיקה רבים, וחוסר או העדר אפשרות למחזר מקרי בדיקה, ופיזור גאוגרפי של משתמשים - כל אלו מוסיפים לאתגרים. יתר על כן, כדי להבטיח רמת שירות גבוהה והימנעות מזמנים בהם השירות אינו זמין נדרשות בדיקות תוכנה ב- data center של הלקוח, מחוץ לו, או בשניהם. כלי בדיקות ענן הוא הפתרון לכל בעיות אלו. הודות לאחסון אפקטיבי יעיל, זמינות גבוהה של תשתית תוכנה עם סקלאביליות וגמישות בזמינות של סביבת הבדיקות, ניתן להגיע להפחתה משמעותית בזמן הביצוע של בדיקות תוכנה של אפליקציות גדולות ולהביא לפתרונות יעילים מבחינת עלות.
הצורך בבדיקות ענן
גישות מסורתיות לבדיקות תוכנה דורשות עלות גבוהה כדי ליצור סימולציה של פעילות משתמש ממיקומים גאוגרפיים שונים.
בדיקות תוכנה לחומות אש ולמאזני עומסים גוררות הוצאות על חומרה, תוכנה ותחזוקה. כאשר מדובר באפליקציות בהן שיעור המשתמשים קשה לחיזוי, או כאשר יש שוני בסביבות ההתקנה של האפליקציה הנובע מדרישות הלקוח, שימוש בכלי בדיקות ענן יהיה אפקטיבי יותר.
דרכי פעולה
ארגונים מיישמים בדיקות ענן תוך שימוש במוצרים של ספקים כגון SOASTA, HP, Load Impact, Compuware ,Keynote systems.
לאחר שתרחישי המשתמש מפותחים והבדיקה תוכננה, ספקי שרות אלו ממנפים שרתי ענן (המסופקים על ידי ספקי פלטפורמה של ענן כגון, Amazon.com, Google, Rackspace כדי ליצור תעבורת ווב.
לאחר שהבדיקה מוכנה, ספקי שרות ענן מעבירים תוצאות וניתוחים אנליטיים לאנשי טכנולוגיית המידע באמצעות דשבורדים המציגים נתוני זמן אמת כדי לאפשר ניתוח מלא על רמת הביצועים שתהיה לאפליקציות ולאינטרנט בזמן שיא מבחינת נפחי עבודה.
יישום
מערכת D-Cloud היא דוגמה לסביבת בדיקות תוכנה בענן.
לצורך בדיקת אפליקציות לא אינטרנטיות, ניתן להשתמש במופעים וירטואליים כדי להקים במהירות סביבות בדיקה אוטומטיות של אפליקציה.
כלים
חלק מהכלים הנכללים בבדיקות ענן הם:
תועלות
התועלות המרכזיות הן עלות נמוכה וגישה קלה למשאבי מחשוב בהיקף גדול ובכך לשקף את המציאות הנדרשת מבחינת יכולת מחשוב, לרבות תפוצת משתמשים רחבה מבחינה גאוגרפית.
בנוסף, זמן ההקמה והרכבת בדיקות הוא מינימלי. העלות הכוללת מופחתת. הסקלביליות המתאפשרת היא גבוהה.
בעיות
זמן ההקמה של בדיקת מיגרציה לענן גבוה יחסית עקב השינוי הנדרש לכמה ממקרי הבדיקה. לפיכך, בדיקות ענן אינן בהכרח תמיד הפתרון האופטימלי לכל בעיות הבדיקות.
נדרש שינוי במערכות Legacy כדי להיבדק בענן. רמת הפגיעות לסיכוני אבטחה גבוהה יותר בתצורת ענן.
תוצאות הבדיקה עלולות להיות לא מדויקות עקב השינוי ברמת הביצועים של ספקי השרות של הרשת ושל האינטרנט, במקרים אלו יש להשתמש ב- service virtualization.
הערות שוליים
Cloud testing
שרוטים
שרוטים הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר הישראלי סאבלימינל, בשיתוף הזמר הישראלי עדן גבאי. השיר יצא לאור ב-12 בינואר 2016, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן הרביעי של סאבלימינל, "צבע לחיים", על ידי חברת התקליטים משפחת תאקט.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי סאבלימינל ועדי כבירי, הולחן על ידי סאבלימינל ונאור סינואני, והופק על ידי סאבלימינל. השיר משלב בתוכו את סגנונות ההיפ הופ, הפופ והמזרחית, בדומה לשאר שירי האלבום "צבע לחיים", ומקצב בסגנון הרגאיי.
ביקורת
גם מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק ביקורת לשיר: "המוזיקה מאירה את השיר באור גדול, כאילו אנחנו בכלל לא פה, אלא בג'מייקה, חוגגים את הביאוס בקצב ובראפ ועם עדן גבאי, שנשמע לגמרי מהדורת אייל גולן חדשה. סאבלימינל צודק: בבית משוגעים שבו כולם 'שרוטים' ולא מאופסים, עדיפים מתכוני הרגעה כאלה, שיותר מאשר יזכירו את הצרות, יהפכו אותן לחיוך גדול ואולי גם יפיחו תקווה, שעוד יחזור לכאן האור. האם התכוון לביבי? השתגעתם. סאבלימינל לא יחצה קווים אסורים. הוא יעדיף: אנחנו שבט אחד במקצב רגאיי קליט ומזיז. הכל בסדר. הכל אחלה, נפלא, נהדר, למרות השריטות. למרות השבט".