cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תקשורת בערב הסעודית
גישה לאינטרנט בפס רחב
קיימים 22 ספקי אינטרנט, ו-34,117,590 משתמשי אינטרנט המהווים 98% מהאוכלוסייה.
קיימים שירותי אינטרנט מבוססי סיבים אופטיים אך הפריסה שלהם נמוכה.
צנזורה באינטרנט
ערב הסעודית אוסרת יותר מ-5 מיליון אתרים באינטרנט, בעיקר בתחומי פורנוגרפיה, זכויות להט"ב, סוגיות של זכויות אדם, טרור, ביקורת נגד הממלכה ומשפחת המלוכה, מידע מאויבי האסלאם וסאטירה. כמו כן נחסמה גישה לאתרי אינטרנט המזוהים עם, עם חזבאללה, קבוצות תימניות וגורמים המזוהים עם האחים המוסלמים הסורים, ומידע המספר על השואה.
קוף עכביש חום
קוף עכביש חום (שם מדעי: Ateles hybridus) הוא מין של פרימט ממשפחת קופי עכביש החי בצפון אמריקה הדרומית ביערות מערב ונצואלה וקולומביה. הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה בבית גידולו.
אורך הקוף 50 ס"מ עם זנב באורך 75 ס"מ, יותר מכל הגוף. הזכרים גדולים מעט מהנקבות ומשקלם עד 7.9–9 ק"ג, בעוד הנקבות שוקלות 7.5–9 ק"ג. קופים אלה כשמם בעלי פרווה חומה וראשים כהים.
הם חיים בצמרות העצים וכמעט לא יורדים לקרקע. מזונם מצוי על העצים וכולל בעיקר עלים ופירות. הם יאכלו גם דבש, צוף מפרחים וחרקים כמו טרמיטים וזחלי דבורים. טורפיהם העיקריים הם היגואר, הפומה, עיט הרפיה ועיט גואני מצויץ.
סופרבוס
סופרבוס הסעים ותיור בע"מ המוכרת בשם המקוצר סופרבוס היא חברת תחבורה ציבורית בבעלות משפחת בליליוס, אשר הוקמה בשנת 2000 כחלק מפתיחת שוק התחבורה הציבורית בישראל לתחרות.
פעילות
לחברה משרדים בירושלים, חיפה, עפולה ויקנעם עילית, בבעלותה כ-600 אוטובוסים והיא מפעילה חניונים ומוסכי שירות. לחברה גם חברת בת בשם "סופרבוס היסעים ותיור", המשמשת לביצוע נסיעות פרטיות ולתיירות פנים בכל רחבי הארץ, באמצעות כ-45 אוטובוסים. סופרבוס היא החברה החמישית בגודלה בישראל בכמות הנסיעות המבוצעות.
החברה מסיעה למעלה מ-20 מיליון נוסעים בשנה באמצעות למעלה מ-5000 נסיעות יומיות, בקווים העירוניים והבינעירוניים. בנוסף, מפעילה החברה קווים מיוחדים להסעת תלמידים.
אשכולות ההפעלה של סופרבוס מתחלקים ל-3 אשכולות:
היסטוריה
האשכול הראשון שהפעילה החברה הוא אשכול "מתיתיהו" הכולל את הערים: רמלה, לוד, מודיעין עילית ושוהם, אותו הפעילה בין השנים 2002 ו-2013, אז זכתה באשכול חברת קווים. החברה עתרה לבג"ץ בטענה לפגמים במכרז ושזכייתה של חברת קווים במכרז זה היא מרומה, אך בג"ץ דחה את העתירה וקווים החלה להפעיל את האשכול כמתוכנן.
בשנת 2009 זכתה סופרבוס במכרז אשכול "בית שמש ופרוזדור ירושלים", בשנת 2020 חברת נתיב אקספרס ותנופה זכו במכרזי תחבורה מחודשים באשכול בית שמש ופרוזדור ירושלים, נתיב אקספרס החליפה את סופרבוס באשכול בית שמש ביולי 2021 וחברת תנופה החליפה את סופרבוס באשכול פרוזדור ירושלים באוקטובר 2021.
במרץ 2014 זכתה החברה במכרז להפעלת אשכול "העמקים" של משרד התחבורה במקום המפעילים "אומני אקספרס", "קווים" ו"אפיקים", לקראת כניסתה להפעלת האשכול, הצטיידה החברה בכ-50 אוטובוסים בהרכבה מקומית של חברת מרכבים מדגם מארס על שלדת מרצדס-בנץ OC500, וכן ייבאה אוטובוסים מתוצרת גולדן דרגון הסינית, שבהמשך הזמן הפכה לספקית האוטובוסים העיקרית שלה.
בדצמבר 2014 החלה סופרבוס בהדרגה להתחיל להפעיל את אשכול "העמקים" כאשר החלה בהפעלת אשכול יקנעם במקום חברת אומני אקספרס. בחודש מרץ 2015 החלה להפעיל את אשכול עפולה במקום חברת קווים ובחודש יולי 2015 השלימה את כניסתה לאשכול כאשר החלה להפעיל את קווי טבריה והסביבה במקום חברת "אפיקים".
פעילות החברה בעמקים גדלה ב-2016 עם פתיחתה המחודשת של רכבת העמק באוקטובר 2016, כשהחברה הפעילה קווי הזנה אל תחנות הרכבת. מרבית קווי ההזנה הם בעפולה וסביבתה שכוללת קווים עירוניים, קווים מיישובי הסביבה וקווים בינעירוניים מנצרת ונוף הגליל לתחנת הרכבת עפולה, כן הופעלו מספר קווי הזנה בבית שאן, מגדל העמק ואזור יקנעם עילית.
ביוני 2017 התגלו ליקויי בטיחות חמורים באוטובוסים מתוצרת גולדן דרגון של החברה שכללו תקלות במערכת ההיגוי והבלימה, בדלתות, במערכת החשמל ובמושבי הנוסעים. בעקבות תלונות רבות של נהגים פשטה המשטרה על אוטובוסים של החברה בעפולה והורידה מהכביש 18 אוטובוסים עם ליקויי בטיחות חמורים. במקביל עוכבו לחקירה נהגים, סדרנים, קצין הבטיחות וגם מנכ"ל החברה, זאת בנוסף לתלונות הנהגים על העסקתם למעלה מ-14 שעות.
באוגוסט 2017 בוצעה רפורמה בקווי החברה במגדל העמק שכללה שדרוג רשת הקווים העירונית וממנה אל תחנת רכבת כפר ברוך ופארק תעשיות שגיא 2000, יחד עם הגברת התדירות.
בינואר 2021 זכתה סופרבוס במכרז להפעלת קווי המטרונית בחיפה והקריות במקום דן בצפון, במסגרת המכרז הגדילה סופרבוס את התדירות ב-50%. בנוסף לקווי המטרונית שהיו קיימים עד ינואר 2021, התחייבה סופרבוס במסגרת המכרז להפעיל שני קווים נוספים - אחד המחבר בין הקריות למרכזית חוף הכרמל דרך מנהרות הכרמל ואחד לנשר. סופרבוס החלה להפעיל את קווי המטרונית ב-15 באוקטובר 2021 באמצעות כ-121 אוטובוסים מפרקיים חדשים מתוצרת גולדן דרגון ואוטו-קאר, כאשר 50 מהם חשמליים. בפברואר 2021 זכתה סופרבוס במכרז ירושלים - מרכז הכולל כשליש מהקווים העירוניים בירושלים, בעיקר במרכזה. במסגרת המכרז יעבור אשכול לידי החברה בהדרגה החל מאוקטובר 2021 ועד 2023. לקווים הקיימים באשכול יתווספו כ-30 קווים חדשים, בין השאר קווים ישירים לאזורי התעסוקה. החברה תפעיל באשכול כ-400 אוטובוסים. החברה החלה בהפעלת מספר קווים ביולי 2021.
צי החברה
בעלי סופרבוס, משפחת בליליוס, הם יבואני גולדן דרגון הסינית ועקב כך מרבית האוטובוסים בצי החברה הם מיצרן זה. בנוסף לאוטובוסים תוצרת גולדן דרגון בצי ישנם גם אוטובוסים בהרכבה ישראלית, תוצרת וולוו ומרצדס. כמו כן, במסגרת הפעלת המטרונית בחיפה והקריות, מופעלים אוטובוסים מפרקיים רגילים מתוצרת גולדן דרגון ואוטו-קאר ובנוסף מפעילה כ50 אוטובוסים מפרקיים בהרכבה ישראלית תוצרת גולדן דרגון. בירושלים מפעילה החברה אוטובוסים מפרקיים תוצרת סולאריס ובנוסף מופעלים אוטובוסים חשמליים ורגילים תוצרת גולדן דרגון בהרכבה ישראלית.
משרד המשפטים (האימפריה הרוסית)
משרד המשפטים הוא המוסד הממלכתי המרכזי של האימפריה הרוסית שעסק בענייני תביעה ומשפט והיה כפוף לסנאט המושל.
היסטוריה
המשרד הוקם ב-20 (8) בספטמבר 1802 על בסיס לשכת המשפט שיצר פיוטר הגדול בשנת 1715. ההסדר הסופי על מעמד המשרד נקבע בשנת 1811. עם הקמת תפקידו של שר המשפטים בשנת 1802 הוא הצטווה למלא אחר הוראות התובע הכללי. בשנת 1803 הוקמה לשכת שר המשפטים, ובאותה שנה הוכפפה לו ועדה לעריכת חוקים שנותרה בסמכותו עד להקמת מועצת המדינה. שר המשפטים היה אמון על פיקוח על נכונות פעולותיהם של כל המקומות המשפטיים באימפריה, למעט מחלקות רוחניות, צבאיות וענייני הצי.
לשר המשפטים הוצמדה דרגת הגנרל פרוקורור של הסנאט המושל. שר המשפטים היה אחראי לתפקידי התביעה בבית המשפט הפלילי העליון. משרד המשפטים התמקד במינוי ופיטורי כל השופטים באימפריה. עם כניסת התקנות השיפוטיות בשנת 1864, קיבל שר המשפטים אחריות חדשה כמפקד ראשי של הפרקליטות ומשרד התובע הכללי.
מאז שנת 1870 מוזגה הנהלת חלק הגבול עם משרד המשפטים. עם כניסתה של ההוראה על ראשי מחוז זמסטבו, שריכזה תפקידים רבים הן של הממשל השיפוטי והן של השופטים בלבד במחלקה של משרד הפנים, מעגל המחלקה של משרד המשפטים הצטמצם באופן משמעותי, אך, מצד שני, הוא הורחב בחוק מ-13 בדצמבר 1895, לפיו מנהל הכלא הראשי (Главное тюремное управление) הועבר ממשרד הפנים והתמזג עם משרד המשפטים, בכך הוענק לשר המשפטים תואר נשיא החברה לנאמני בתי הסוהר. תחת שר המשפטים פעל עוזר חבר שנהנה מזכויות מיוחדות.
מבנה וארגון
משרד המשפטים כלל את המחלקות הבאות:
משרד המשפטים היה אחראי לניהול בית הספר הקיסרי לפסיקה, המכון לסקר קרקעות בקונסטנטיוב ובתי ספר לסקר קרקעות. מאז 1896 הוקצו 312,750 רובל לתחזוקת הממשל המרכזי של משרד המשפטים. מדי שנה. המשרד פרסם את הירחון החודשי של משרד המשפטים (1859–1868), שחודש בשנת 1894.
מטה
ארמון שובאלוב (ברחוב מלאיה סדובאיה, 1 / איטליאנסקיה, 25 בסנקט פטרבורג) נבנה בשנים 1749–1756 על ידי האדריכל סאבה צ'וואקינסקי. בשנים 1802 עד 1917, שכן כאן משרד המשפטים של האימפריה הרוסית. החלק האמצעי של בניין המשרד נבנה בשנים 1845–1849. בשנים 1875–1877 התגורר בבית זה עורך הדין המפורסם אנטולי קוני (1844-1927).
קריסטן פוקסן
קריסטן פוקסן (באנגלית: Kristen Foxen; נולדה ב-29 בדצמבר 1986) היא שחקנית פוקר קנדית אשר זכתה בשלושה צמידי אליפות העולם בפוקר.
ביוגרפיה
פוקסן נולדה בסנטה קתרינה שבאונטריו, קנדה בשם קריסטן ביקנל. היא החלה לשחק פוקר כשלמדה קרימינולוגיה באוניברסיטה, ושיחקה בעיקר בפוקרסטארס תחת השם krissyb24.
ב-2013 זכתה בטורניר הפוקר וצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלה, כשניצחה את הטורניר לנשים באליפות העולם בפוקר. ב-2016 שחזרה את ההישג כשניצחה בטורניר ה-Bounty ובצמיד השני שלה.
ב-2017 ו-2018 זכתה בתואר שחקנית השנה של-GPI. במאי 2020 דורגה במקום הרביעי בדירוג GPI הכללי.
את זכייתה הגדולה ביותר עשתה ב-2019, כשניצחה בטורניר במסגרת סבב ה-Poker Master, וזכתה בפרס של 408 אלף דולר. ב-2020 זכתה בצמיד השלישי שלה, כשניצחה בטורניר אשר התקיים אונליין.
חיים אישיים
פוקסן נשואה לשחקן הפוקר אלכס פוקסן. ב-2021 התנגדו לדרישת אליפות העולם בפוקר שהמשתתפים יהיו מחוסנים כנגד נגיף הקורונה.
ירונה כספי
ירונה כספי (נולדה ב-13 במרץ 1974) היא זמרת, נגנית, פזמונאית ומלחינה ישראלית.
ראשית הקריירה – להקת גוונים כהים
את דרכה האמנותית החלה כספי בתחילת שנות ה-90. בתקופה זו למדה לנגן בגיטרה בס אצל ערן צור, דרכו הכירה כספי את איתי בלטר ויואב בראון, שעימם הקימה בשנת 1990 את להקת "גוונים כהים". כמו כן התפרסמה כספי, כשהופיעה בסרט "בעניין הבאסים" ששודר בערוץ הראשון בשנת 1991. בסרט, שהציג אמני רוק שמנסים לפרוץ בתל אביב, בלטה גם כספי, שהייתה אז בת 17.
כספי המשיכה לפעול בשולי המוזיקה לאורך השנים הבאות. "גוונים כהים" פעלה במשך חמש שנים, בהרכבים משתנים. ניגנו בה, בין היתר, יעל כהן מלהקת המכשפות וגם גידי רז וישי אמיר מלהקת אוליב. במהלך חברותה בגוונים כהים הצטרפה כספי כבסיסטית לחלק מהופעות להקת כרמלה גרוס ואגנר. בשנת 1994 הוחתמה הלהקה על ידי ניצן זעירא לחברת התקליטים שלו "נענע דיסק". בשנת 1995 יצא אלבומה היחיד של הלהקה. באלבום נכללו בין השאר שלושה שירים בהם היא הייתה הסולנית - "מי זה שם" ו"לאהוב" אותם כתבה והלחינה ו"עוד פעם שגעון", אותו כתב והלחין איתי בלטר.
קריירת סולו
זמן קצר אחרי הוצאת האלבום התפרקה הלהקה, וכספי המשיכה לנגן, לכתוב ולהופיע עם חומר שלה, בדרך כלל בליווי פסנתר בלבד. באותה שנה השתתפה כספי בשירת קולות באלבומו של ערן צור, "עיוור בלב ים". כספי גם שרה וניגנה בתיאטרון חיפה בהצגות "משחקים בחצר האחורית" ו"תיירות פנים". בינואר 1998 השתתפה בפסטיבל הפסנתר בתל אביב. בשנת 1999 הופיעה בערב שירי יונה וולך בצוותא תל אביב.
בתחילת 2001 סיימה הקלטת אלבום, אשר נשא את השם הזמני "בולע ממתקים". במרץ 2001 הוציאה כספי לרדיו דמו של שיר שכתבה והלחינה בשם "החזר שטחים", בהפקת שלמה מזרחי. האלבום נגנז לבסוף, אולם כספי המשיכה לעבוד עליו. באותה שנה הופיעה כספי בהרכב משלה וגם עם נגן הצ'לו יובל מסנר.
תני לשתיקה לבעור
בשנת 2004 הודיעה כספי על הוצאת סינגל חדש, "אתה הוא האיש החדש". הסינגל נלקח מן האלבום "תני לשתיקה לבעור", שכלל גרסה חדשה לשיר "החזר שטחים". בינואר 2005 יצא אלבום הבכורה "תני לשתיקה לבעור", ובו 11 שירים. כספי הופיעה ברחבי הארץ בסיבוב הופעות הנושא את שם האלבום.
בשנת 2007 כתבה כספי את המוזיקה להצגה "אבירות מתעלפות" (בימוי – דורית ניתאי נאמן) שהועלתה בתיאטרון קרוב "מיסודו של ניקו ניתאי" ואף השתתפה בו כשחקנית, נגנית ומבצעת.
במהלך השנים הבאות, שיתפה כספי פעולה עם משוררים כמלחינה ומבצעת בפרויקטים ספרותיים ומוזיקליים רבים, שביניהם ערב משיריהם של רוני סומק, רפי וייכרט, רחל חלפי, דוד אבידן, מירון איזקסון, חגית גרוסמן ועוד.
הירקון 51
במאי 2008 יצא אלבומה השני של כספי, "הירקון 51", ובו 12 שירים. קדמו לאלבום הסינגלים "למצוא" ו"דבש" (גרסת כיסוי לשירו של רמי פורטיס). השתתפו בנגינה באלבום הגיטריסט עומר הרשמן, הבסיסט יאיר יונה, המתופף רן יעקובוביץ ונגן הצ'לו יובל מסנר שאיתם גם הופיעה במועדונים שונים בתל אביב.
במרץ 2009 כתבה את המוזיקה להצגה "לעזוב את פולה" (כתיבה ובימוי - אלירן כספי) שהועלתה בתיאטרון גבעתיים.
אגו
ביולי 2009 נכנסה כספי לאולפן להקליט את אלבומה השלישי, "אגו", בהפקה מוזיקלית של גיטריסט להקת אטליז, אור בהיר. באוגוסט 2010 יצא האלבום, ובו 10 שירים. האלבום זכה לשבחי הביקורת ואף הוכתר על ידי מספר מבקרים כאלבום השנה שלהם. קדמו לו הסינגלים "מה שניצת", "אגו" ו"שיר של התחלה".
לאחר צאת האלבום יצאה כספי להופעות במועדונים שונים עם ההרכב שניגן באלבום. בנובמבר 2010 הוציאה כספי סינגל נוסף בשם "ריצות והיתקלויות", אותו הלחינה למילותיו של מאיר אריאל. כספי ביצעה את השיר לראשונה בערב 9 שנים לזכרו שהתקיים בקיסריה. השיר הוקלט בסשנים של הקלטות אלבומה "אגו" ולבסוף הוחלט להוציאו כסינגל ניפרד.
מאפיה של אישה אחת
באוקטובר 2010, החלה כספי להקליט את אלבומה הרביעי הכולל שירי משוררים שהלחינה. הרעיון לאלבום עלה בעקבות שנים של שיתוף פעולה עם משוררים רבים, במהלכן הצטברו ברשותה עשרות שירים, מתוכם בחרה כספי 12 שירים אותם הלחינה ועיבדה לידי יצירה אחידה.
דדלוס ציפור
בסיכומי השמעות של תחנת הרדיו 88fm זכה השיר 'המים נבונים מאיתנו' לשיר (בעברית) המושמע ביותר בתחנה לשנת תשע"ו. ב-9 בנובמבר 2016 העלתה ירונה כספי את המופע "דדלוס ציפור" בפסטיבל הפסנתר. העיתונאי בן שלו כתב על המופע, בגלריה - הארץ "ירונה לא מלחינה שירי משוררים היא קופצת ראש לתוך השירים..יש באמת נימה של טוטאליות ביחסים שכספי רוקמת עם השירים, אפשר להרגיש שהיא מופעלת על ידם ונסחפת לתוך הגלים והמשברים שלהם בלי לדעת איך היא תצא מזה, המצפן המוזיקלי שלה עובד, שומר על הראש שלה מעל המים, ויש לה גם עוגן ווקאלי חזק, שהתגלה כמנוע רב עוצמה של הבעת רגש." ב-1 בנובמבר שחררה כספי לרדיו סינגל חדש "קצה" שאותו הלחינה למילותיה של המשוררת יערה בן דוד את השיר עיבד המוזיקאי צור בן זאב לרביעיית כלי מיתר ואף ניגן בשיר בפסנתר, קונטרבס וכלי הקשה. כספי ניגנה בשיר על גיטרה חשמלית ואף אחראית יחד עם צור בן זאב על ההפקה המוזיקלית.
התנגשות טובה
במרץ 2019 הוציאה כספי אלבום משותף בשם התנגשות טובה יחד עם המתופף והמפיק המוזיקלי יובל שפריר האלבום מכיל עשרה שירים אותם כתבה והלחינה כספי שגם אחראית על העיבודים יחד עם שפריר. קדמו ליציאת האלבום הסינגלים מילים טובות ו או בייבי ההפקה המוזיקלית של יובל מינימלית עד כדי סגפנות ומרוכזת בשימור הכוח שבמילים. האלבום מבוסס על גיטרה אקוסטית וובס שניגנה ירונה ותופים שניגן יובל. התנגשות טובה הוא האלבום הראשון שיוצא במסגרת "דינמו" לייבל חדש ששפריר הקים. בנובמבר 2019 השתתפה כספי בפסטיבל דרך הנדיב שהתקיים בפרדס חנה זאת הייתה הופעת טריו כשכספי אוחזת בגיטרה חשמלית ולצידה יפעת נץ ויעל כהן, הלוא הן הבס-תופים של להקת המכשפות. המופע התבסס על שירי האלבום התנגשות טובה. עוד השתתפו בפסטיבל אמנים דוגמת זאב טנא, סטלה גוט, דן תורן יובל מנדלסון ואחרים.
גיא פדר
גיא פדר הוא מנצח ישראלי. מנצח על תזמורות נוער וילדים ועל תזמורות והרכבים מקצועיים כמו התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, אנסמבל מיתר ועוד.
ביוגרפיה
פדר נולד וגדל בבאר שבע ובילדותו למד נגינה בחצוצרה. למד לתואר ראשון בניצוח ב בהדרכתו של יבגני צירלין. בשנת 2000 סיים את לימודיו. בוגר תואר שני בניצוח מהאקדמיה המלכותית הדנית למוזיקה בקופנהגן, בהדרכתם של פרופ' פרנס רסמוסן ופרופ' מישל טבצ'ניק משווייץ. ניצח על התזמורת הפילהרמונית של קופנהגן.
פדר הוא מנהלה המוזיקלי והמנצח של קונסרבטוריון קריית אונו, מנהלה המוזיקלי של התזמורת הסימפונית הבין-דורית מהוד השרון והמנצח של התזמורת הסימפונית תלמה ילין. הוא מנצח על תזמורות רבות, יצירות בנות זמננו, ביניהן יצירות ישראליות וביניהן כמה ביצועי בכורה עולמיים. הוא ניצח על התזמורת הסימפונית ירושלים את היצירה של רונן שפירא "רוק-קונצ'רטו לגיטרה חשמלית וחליל", ניצח על אנסמבל המאה ה-21 ביצוע בכורה עולמי של "חמישה שירים טראגיים" מאת המלחין יליד אורוגוואי ליאון ביריוטי, על ידי זמרת האופרה ברכה קול ויצירה של איתן שטיינברג.
הוא ניצח בתוכניות רדיו בשידור חי ב במשכנות שאננים.
ב-2007 ניצח על התזמורת הסימפונית הבין-דורית את הפסקול של הסרט "המוסד הסגור", שמורכב מלחנים מקוריים של אלון גור אריה ובועז שחורי. שיר הנושא של הסרט, "שיר אהובת הסוכן", שרה מיקי קם. השיר הולחן על ידי גור אריה ועובד על ידי שרון לוי.
בפסטיבל ישראל 2011 ניצח על התזמורת הקאמרית הישראלית במופע "אדיפוס 2011: תיאטרון-אופרה", שחקן יפתח אופיר במאי יגיל אלירז, מלחין עידו אהרוני בשיתוף עם האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים וקבוצת התיאטרון הירושלמי. תהליך העבודה על המופע נמשך קרוב לשנתיים והוא כלל עיבוד של הטקסט המקורי לליברטו.
את חג המוזיקה הישראלית שנערך באוקטובר 2011 פתח בקונצרט עם התזמורת הסימפונית ירושלים.
בספטמבר 2022 ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בסדרה לכל המשפחה של חמישה קונצרטים בנושא סיפורי התנ"ך, שכתבה וביימה הדס קלדרון ביחד עם עודד אהרליך, "תיבת נוח" עם אלי גורנשטיין, "בראשית" עם מיכאל הנגבי, "יציאת מצריים" עם יניב סוויסה, "החצוצרה" עם טל מוסרי, "דוד וגוליית" עם עידו מוסרי.
חיים אישיים
פדר נשוי, אב לשלושה ומתגורר בכפר סבא.
קרב טולוז (721)
קרב טולוז (בצרפתית: Bataille de Toulouse) נערך בין צבא דוכסות אקיטן הנוצרית, בפיקודו של אודו מאקיטן, לבין צבא בית אומיה המוסלמי, בפיקודו של מושל אל-אנדלוס, אל-סמע אבן מאליכ אל-חולאני. הקרב הסתיים בניצחון האקיטנים על הצבא המוסלמי, שפלש לדוכסות והטיל מצור על העיר טולוז, ועצר לזמן מה את התקדמותם מתחומי העיר נרבון מערבה אל תוך אקיטן.
הקרב
אל-סמע אבן מאליכ אל-חולאני, הוואלי של אל-אנדלוס, הקים צבא חזק בשטחי חליפות בית אומיה על מנת לכבוש את אקיטן, דוכסות גדולה ששכנה באזור הדרום-מערבי של צרפת של ימינו. להלכה הייתה הדוכסות תחת ריבונות האימפריה הפרנקית, אך למעשה שמרה על עצמאותה תחת שלטונם של דוכסי אקיטן. מטרתו של אל-חולאני הייתה להשתלט על עמק נהר הגארון, לכבוש את טולוז ולקיים בכך רציפות טריטוריאלית בין חוף האוקיינוס האטלנטי ודרומה עד אנדלוסיה והמגרב.
צבאו של אל-חולאני, שכלל כלי מצור, חיילים רגליים, מספר פרשים ושכירי חרב רבים, ביניהם קלעים בסקים, הטיל מצור על טולוז שהייתה אז העיר החשובה באקיטן. אודו דוכס אקיטן עזב מיד את העיר ויצא לבקש עזרה מקרל מרטל, אשר העדיף להמתין ולצפות מאשר לסייע ליריבו מדרום.
אודו שב לטולוז לאחר שלושה חודשים בלוויית צבא אקיטני ופרנקי וב-9 ביוני 721 תקף את הצבא המוסלמי, זמן קצר לפני שעמדה העיר להיכנע. מוצאם של החיילים הפרנקים בצבאו של אודו אינו ברור, אך ייתכן כי גויסו מאזורים דרומיים של אקיטן באזור מורדות נהר הגארון בו התיישבו שבטים פרנקיים לפני עשרות או מאות שנים. הניצחון האקיטני הושג באמצעות שימוש בטקטיקת תנועת מלקחיים קלאסית. לאחר שאודו נמלט הפכו המוסלמים לבטוחים בעצמם יתר על המידה, לא הקימו ביצורים חיצוניים סביב המחנה שלהם ולא קיימו סיורי התרעה. כתוצאה מכך, עלה בידו של אודו לערוך התקפת פתע כמעט מושלמת על כוח המצור, אשר התפזר כבר במהלך ההסתערות הראשונית, הפתיע יחידות שנחו וטבח בהן כשנמלטו לכיוון נרבון ללא נשק ושריון. אל-חולאני ניסה לפרוץ עם צבאו אך נלכד בשטח מישורי (שכונה "בלאט") ונפצע, אך הצליח לסגת עם שארית כוחותיו לנרבון ומת זמן קצר לאחר מכן.
תוצאות הקרב
היסטוריונים מוסלמים (כגון אבן אל-אתיר, אל-מקרי ואל-קרטבי) מסכימים כי הקרב היה תבוסה מוסלמית מוחצת. בין החיילים ששרדו היה סגנו של אל-חולאני, עבדול רחמן אל-ע'פיקי, שהוביל את הצבא המוסלמי בקרב טור ובו נהרג. ההיסטוריונים ניפחו את מספר הלוחמים בקרב עד לכ-300,000 חיילים בצבאו של אודו (על פי אל-קרטבי) ואבידות של כ-375,000 נפגעים מצד הצבא המוסלמי לעומת 1,500 בצד הנוצרי (לפי מקורות נוצריים). אף על פי כן, יכולים מספרים אלה לתת מושג לגבי חשיבות וממדי העימות בעיני המוסלמים, שבמשך 450 השנים הבאות קיימו באל-אנדלוס טקסים לזכר ההרוגים ב"מישור הקדושים" ("בלאט אל-שוהדה"), זאת לעומת קרב טור שנחשב בעיניהם לקרב שולי.
הקרב עצר את התקדמות המוסלמים מערבה בשנים שלאחר מכן. המוסלמים רצו להימנע מקרב סדור נוסף, אך ביקשו לשמר את כיבושיהם עד לאותה נקודה וביצעו פשיטות מזרחה וצפונה, עד העיר אוטן שנכבשה בסתיו של שנת 725. אודו דוכס אקיטן, שהפך לגיבור הנוצרים בעקבות הניצחון ואף קיבל מתנות מאת האפיפיור, הבין שיריבו העיקרי אינם המוסלמים אלא הפרנקים בראשות קרל מרטל, לו היו שאיפות לכבוש את הדוכסות. כתוצאה מכך, החל אודו במשא ומתן עם מושל מחוז קטלוניה, עות'מן אבן נאיסה, וכרת עמו הסכם שלום ב-730 בהשיאו לו את ביתו. בתגובה לברית זו פלשו הפרנקים פעמיים לאקיטן ב-731, כבשו ערים ולקחו שלל רב. כאשר מרד אבן נאיסה במושל אל-אנדלוס והוצא להורג, איבד אודו את בן בריתו ונוצח על ידי עבדול רחמן אל-ע'פיקי בקרב נהר הגארון ב-732. אודו פנה שוב לעזרתו של קרל מרטל שהשיב שהברית שכרת אודו עם המוסלמים היא בגידה בנצרות, וישועתו תגיע רק אם ייכנע ויקבל את שלטונו של קרל. אודו נכנע ואקיטן הפכה לחלק מהאימפריה הפרנקית.
לקרל הייתה כעת הזדמנות להכות בצבא המוסלמי, אשר סבל מאבידות בקרב נהר הגארון ונחלש, ובקרב טור הובס אל-ע'פיקי ונהרג. הקרב הקטן יחסית שנערך בין טור לפואטייה נופח ברשומות אותה תקופה, וקרל מרטל התפרסם כמגינה של אירופה מפני התפשטות האסלאם.
על אף ניצחון הפרנקים בטור, נמשך שלטון המוסלמים בנרבון ובסביבותיה במשך 27 שנים נוספות. בריתות שכרתו המוסלמים עם התושבים הוויזיגותים המקומיים הדפו את ניסיונות הפרנקים לכבוש את האזור ורק ב-759 נכבשה נרבון על ידי בנו של קרל, פפין הגוץ.
סיכום
מספר היסטוריונים סבורים כי הקרב בטולוז עצר את הכיבוש המוסלמי של אירופה אף יותר מהקרב הידוע שנערך מאוחר יותר בטור (10 באוקטובר 732 בין טור לפואטייה) אך יש בכך בעייתיות: גם אם היו מצליחים בכיבוש טולוז, עדיין היה על המוסלמים להביס את הפרנקים כדי לבסס את שלטונם על האזור. על אף זאת, מסכימים ההיסטוריונים כי הניצחון הנוצרי נתן לקרל מרטל פרק זמן של 11 שנים לבסס את שלטונו ולארגן טוב יותר את כוחותיו.
היסטוריונים אחרים סבורים כי התקפת המוסלמים בטור הייתה רק פשיטה, בדומה לזו שכבשה את אוטן ב-725, או למטרת חיסול נקודתית של איום צפוני על גבולה של אל-אנדלוס ולא ניסיון כיבוש רציני. באופן אירוני, בעוד שאודו ופעולותיו נשכחו, הוכתר קרל מרטל כ"מושיעה של אירופה" על ידי מלומדים וסופרים מערביים רבים.
GRB 090423
GRB 090423 הייתה התפרצות גמא שנצפתה ב־23 באפריל 2009 בשעה 07:55:19 UTC על ידי לוויין המחקר Swift Gamma-Ray Burst Mission. תוצאות ההתפרצות נצפו מאוחר יותר בתחום התת־אדום ואפשרו לאסטרונומים לקבוע כי העצם שיצר את התפרצות הגמא הוא בעל הסחה לאדום של 8.2 ולפיכך הוא העצם המרוחק ביותר שנתגלה אי פעם, מרחק של 13.035 מיליארד שנות אור מכדור הארץ.
התפרצות גמא היא אירוע קוסמולוגי של התפרצות קרינת גמא. אלה הם האירועים האנרגטיים ביותר הידועים כיום באסטרונומיה. הן קורות בתדירות של כ־1–2 ליום בפיזור אקראי במרחב הקוסמולוגי, כשמשך ההתפרצות הוא בין שברירי שנייה לדקות ספורות ולכן קשה לבצע מדידות שונות בזמן ההתפרצות. ואולם לעיתים קרובות משאירה ההתפרצות קרינת המשך (Afterglow או הבזק משנה) בגלים אלקטרומגנטי ארוכים יותר שאפשר לצפות בהם שעות רבות ולעיתים ימים אחר כך. גלים אלה, ובהם קרינת רנטגן, קרינה על סגולה, אור נראה, קרינה תת־אדומה וקרינת רדיו מאפשרים את מחקר האירוע.
היקום היה רק בן 630 מיליון שנים כאשר GRB 090423 התפרץ, והתפרצות זו מוכיחה כי כוכבים מסיביים ביותר נולדו ומתו כבר בשלב כה מוקדם של היקום. התפרצות זו, ודומות לה, נותנות לנו הזדמנות ייחודית ללמוד את היקום הקדמון משום שיש מעט מאוד עצמים בוהקים דיים מתקופה זו שאורם חזק מספיק להגיע אלינו ולהיצפות בטלסקופ או טלסקופ חלל.
אל הידיעה
אַלְ הַיְּדִיעָה (בערבית: أل التعريف; תעתיק מדויק: אל אלתעריף או لام التعريف; לאם אלתעריף), או אַלְ הַיִּדּוּעַ, היא תחילית בשפה הערבית המשמשת ליידוע שם עצם. מקורה של תחילית זו הוא ככל הנראה בתחילית הפרוטו-שמית *hal, והיא מקבילה בעברית לה"א הידיעה.
כתיב והגייה
כאשר אל הידיעה נמצאת בראש מילה בתחילת משפט, אזי הا|אליף (ا) נושאת ء|המזה (ء; המזה מסוג זה נקראת "המזת אל-קטע"), והתחילית נהגית "אַלְ": ألأردن – אַלְ-אֻרְדֻן (ירדן).
באמצע משפט, המזת אל-קטע הופכת להמזת אל-וסל (וסלה), והאליף הופכת שותקת – ٱ: نهرُ ٱلأردن – נהרֻ (א)לְ-אֻרְדֻן (נהר הירדן).
במקרים שבהם המילה המיודעת פותחת באחת מאותיות השמש (אותיות הלשון והשיניים), הل|לאם מידמּה ואין הוגים אותה, ובמקום זאת נוספת הדגשה לאות השמש: بلاد الشّام – בִּלאד א-שַּאם (לבנט).
אל הידיעה אינה משתנה בתוספת תחיליות לפניה, למעט אחרי מילית היחס لِ (לְ־), שאז האליף נשמטת בכתיבה: للبيع – לִלְבַּיְע ("למכירה").
הצורה الله היא צורה חריגה בשימוש באל הידיעה, מאחר שהיא מורכבת מצירוף של אל היידוע אל השם إله (אל), תוך השמטת ה-إ מן המילה إله. כמו כן, בעת הוספת מילית היחס لِ נשמטות הן האליף והן הלאם של אל הידיעה: الحمد لله – אַלְ-חַמְדֻ לִלַּה ("השבח לאללה").
תעתיק
התעתיק של אל הידיעה בשפות שונות משתנה בהתאם למוסכמות התעתיק המדויק והחופשי של השפה. כללי האקדמיה ללשון העברית בעניין תעתיק אל הידיעה קובעים כי בתעתיק חופשי תופרד אל הידיעה מן השם במקף, ובמקרה של אות שמש תישמט הלמ"ד. לצרכים מדעיים אין שימוש במקף, אולם לפני אות שמש תיכתב הלמ"ד בסוגריים. כמו כן, בראש שם מתירים הכללים להשמיט את תווית היידוע, אולם באמצעו היא מחויבת. אולם בחוגים אקדמיים אחרים כללי התעתיק מעט שונים, ובספרים אקדמיים רבים הלמ"ד לא תושם בסוגריים כאשר יש הקפדה על תעתיק מדויק.
מאמץ מתיחה
מתיחה היא תופעה הנוצרת בפעולה של זוג כוחות הפועלים לאורך ציר פעולה אחד בכיוון מנוגד זה לזה וכלפי חוץ. מאמץ מתיחה הוא כוח המתיחה מחולק בשטח החתך של החלק המועמס בכוח המתיחה. חלקים הנדסיים העומדים למתיחה הם מוטות, כבלים, חבלים וכדומה. חוזק מתיחה נקבע לפי המאמץ המרבי שהחלק הנתון למתיחה יכול לשאת לפני שהוא נכשל. מאמץ המתיחה הוא ערך בסיסי חשוב בהנדסה ממנו נגזרים מאמצים מותרים בכפיפה, בלחיצה, בקריסה, בגזירה ובפיתול. מבחן המתיחה נותן ערך אמין לחוזק של חומרים וההתנהגות שלהם תחת עומס.
תיאור מתמטי
מאמץ המתיחה:
חוק הוק מציג הקשר בין מאמץ למעוות יחסי:
במוט המועמס למתיחה, המעוות הוא ההתארכות היחסית:
דיאגרמת מאמץ מעוות
הדיאגרמות מציגות את היחס בין מאמץ המתיחה לבין מעוות המתיחה.
הגרף הראשון מציג התנהגות של מוט פלדה רכה תחת עומס מתיחה. בנקודה מספר 2 נמדד מעוות ללא הגדלת העומס. זהו מאמץ הכניעה או מאמץ הנזילה. המאמץ בנקודה 4 קטן מהמאמץ המרבי בגלל היווצרות צוואר בדגם הנמתח, הקטנת שטח החתך של המוט המועמס למתיחה. גבול הפרופורציוניות הוא מאמץ נמוך ממאמץ הנזילה ובו ההתנהגות של המאמץ, מעוות מתוארת על ידי קו ישר ואין מעוות שיורי. בהסרת העומס נעלם המעוות והמוט חוזר לגודלו הראשוני.
בחומר אלסטי-פלסטי: תחום האלסטיות הוא התחום בו התיאור של עקומת מאמץ - מעוות בצורת קו ישר והוא בקרוב מהראשית עד אזור מאמץ הכניעה. בחומרים שאזור הכניעה איננו ברור כמו בפלדה ואיננו מוצג בצורת נזילה, מגדירים בדרך כלל את נקודת הכניעה כנקודה בה המעוות היחסי שווה למעוות בשעור 0.2%.
הגרף השני מציג התנהגות של מוט אלומיניום תחת עומס מתיחה. ברוב החומרים אין רואים תופעה של כניעה או נזילה כמו שרואים בפלדה והיא מוגדרת כמעוות יחסי בשעור של 0.2%.
הגרף השלישי מציג התנהגות של חומר פריך כמו בטון או כמו יצקת ברזל תחת עומס מתיחה.
שוק הדגים צוקיג'י
השוק הסיטונאי העירוני המרכזי של טוקיו, הידוע יותר כשוק הדגים צוקיג'י (ביפנית: 築地魚市場, צוקיג'י אויצ'יבה) היה שוק הדגים ופירות הים הסיטונאי הגדול בעולם ואחד מהשווקים הגדולים בעולם מכל סוג שהוא.
השוק שכן בצוקיג'י שבטוקיו, ועבור תיירים זרים הוא היה ממוקדי המשיכה הראשיים של העיר (יפנים מעטים בלבד מבקרים בשוק), בייחוד עבור מבקרים הסובלים מיעפת (Jet-lag) שהגיעו מנמל התעופה הבינלאומי נריטה. הזמן הטוב ביותר לבקר בשוק, היה בין השעות 5:00 ל-9:00 בבוקר.
לקראת אולימפיאדת טוקיו בשנת 2020 הוחלט לפנות את שוק הדגים ולהעבירו לאתר חדש שוק טויוסו (豊洲市場). השוק בצוקיג'י נסגר ב-6 באוקטובר 2018.
מיקום
שוק הדגים צוקיג'י שכן בסמוך לתחנות "צוקיג'י שיג'ו" שעל קו הרכבת התחתית אואדו ו"צוקיג'י" שעל קו היבייה. השוק היה בנוי משני חלקים: החלק הפנימי שבו מתנהלים המכירות הפומביות ורוב תהליכי עיבוד הדגים וכן היו מצויות בו חנויות גדולות לדגים ופירות ים. החלק החיצוני כלל חנויות שונות רבות, בהן חנויות לממכר ציוד מטבח יפני, חנויות מכולת ומסעדות, בעיקר מסעדות סושי. רוב החנויות בחלק החיצוני נסגרו בצהריים, אלו שבחלק הפנימי אף מוקדם יותר.
סטטיסטיקה
בשוק נמכרו למעלה מ-400 סוגים שונים של דגים ופירות ים מסרדיניים זעירים ועד דגי טונה במשקל 300 ק"ג, אצות זולות ועד לקוויאר היקר ביותר. סך הכול עוברים דרך שלושת שוקי הדגים של טוקיו יותר מ-700,000 טון של מזון מן הים בשנה, בערך כולל של למעלה מ-600 מיליארד ין (בערך 6 מיליארד דולר). בצוקיג'י בלבד עברו כל יום יותר מ-2,000 טון של מזון מן הים.
תפעול
השוק נפתח כל בוקר למעט בימי ראשון וחגים בשעה 3:00 לפנות בוקר כשהגיעה אליו סחורה מכל העולם שנפרקה מאוניות ומטוסים והועברה לשוק במשאיות קירור. מרשימה במיוחד, פריקת הכמויות של טונה קפואה. סיטונאים מבתי המכירות הפומביים (הידועים ביפנית כ"אורושי גיואושה") העריכו את ערך הסחורות והכינו אותן למכירה פומבית. גם הקונים (בעלי רישיון להשתתף במכירות הפומביות), בחנו את הדגים על מנת להעריך אילו דגים ירצו לקנות ובאיזה מחיר. המכירות הפומביות התחילו ב-5:00 לפנות בוקר והקהל יוכל היה לבקר בהן, אך רק בעלי רישיון יהיו כולים להציע מחירים. בין המשתתפים סיטונאים קטנים (נאקארושי גיואושה) שתפעלו דוכנים בשוק ובעלי רישיון אחרים שהם סוכנים של מסעדות, חברות לעיבוד מזון ורשתות מזון גדולות. המכירות הפומביות הסתיימו סביב שעה 7:00. אחר כך הדגים שנמכרו הועמסו על משאיות להובלה ליעד הבא, או על עגלות קטנות להובלה לחנויות הרבות המפוזרות בתוך השוק. שם בעלי החנויות פרסו את הדגים והכינו את הסחורה למכירה קמעונאית.
השוק היה פעיל מאוד בין 8:00 ו-10:00, והפעילות דעכה במידה נכרת אחר־כך. חנויות רבות נסגרו ב-11:00, והשוק נסגר לצורך ניקיון ב-13:00. מפקחים מטעם עיריית טוקיו ביקרו את הפעילויות בשוק, כדי לאכוף את חוקי התברואה.
היסטוריה
השוק הראשון בטוקיו הוקם על ידי טוקוגאווה איאיאסו בתקופת אדו, על מנת לספק מזון לטירת אדו (כיום טוקיו). טוקוגאווה איאיאסו הזמין דייגים מטסוּקוּדאג'ימה, אוסקה לאדו על מנת לספק דגים לטירה. דגים שלא נמכרו בטירה נמכרו בסמוך לגשר ניהונבאשי, בשוק שנקרא אוגאשי (מילולית, "מזח דגים") שהיה אחד מהשווקים הסיטונאים שפרחו לאורך תעלותיה של אדו (כפי שטוקיו הייתה ידועה עד 1870).
באוגוסט 1918, לאחר המאורעות הקרויים "מהומות האורז של 1918" (קומה סודאי) שפרצו במעל למאה ערים ועיירות במחאה על המחסור במזון והתנהגות ספקולטיבית מצד הסיטונאים, נאלצה הממשלה היפנית ליצור מוסדות חדשים להפצת מזון, בייחוד באזורים העירוניים. במרץ 1923 נחקק חוק "השוק הסיטונאי המרכזי". רעידת האדמה הגדולה ב-1 בספטמבר 1923, החריבה את רוב מרכז טוקיו כולל שוק הדגים ניהונבאשי. השוק הועבר לפרבר צוקיג'י לאחר רעידת האדמה. בניית המתקן המודרני של השוק הושלמה ב-1935 והפעילות בשוק התנהלה בהתאם לחוק השוק הסיטונאי המרכזי. שלשה שווקים צוקיג'י, קאנדה וקוֹטוֹ החלו לפעול ב-1935 ואחריהם החלו לפעול שוקי אבארה, טושימה ואדאצ'י. שווקים נוספים, נפתחו לאחר מלחמת העולם השנייה.
דוכסות מנטובה
דוכסות מנטובה (באיטלקית: Ducato di Mantova) הייתה דוכסות בצפון איטליה, שהתקיימה בין השנים 1530–1708 ונשלטה על ידי בית גונזגה. בתקופת השיא שלה הייתה הדוכסות מרכז של פטרונות אמנות, מרכז תרבותי ומוזיקלי לכל לומברדיה. לאחר מות הדוכס האחרון, פרדיננדו קרלו ללא יורשים, פוצלה הדוכסות בין בית סבויה לבית הבסבורג.
היסטוריה
ב השתייכו העיר מנטובה וסביבתה למרקיזות טוסקנה. לאחר מות השליטה האחרונה של טוסקנה, מטילדה, הפכה מנטובה לעיר חופשית במסגרת האימפריה הרומית הקדושה. היא נותרה במעמד זה במהלך המאה ה-12 והמאה ה-13. במהלך מאבק האינווסטיטורה השתלט בשנת 1273 על האזור פיידמונטה בונקלוסי (Pinamonte Bonacolsi) בתפקיד האדמיניסטרטיבי הבכיר של "מפקד העם" (capitano del popolo) שמונה על ידי הקיסר. משפחתו שלטה במקום במהלך המאה הבאה, תוך שהיא הופכת את מנטובה למרכז אמנותי מפואר. ב-16 באוגוסט 1328 הודח רינלדו בונקלוסי משלטונו במרד שהונהג על ידי הפודסטה לודביקו הראשון גונזגה במסגרת המאבק בין הגואלפים לגיבלינים כנציג המפלגה הגיבלינית מטעם לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-1433 העניק זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את התואר מרקיז מנטובה לג'אנפרנצ'סקו הראשון (Gianfrancesco I). בנו, לודביקו השלישי ונינו, פרנצ'סקו השני, היו משליטיה הבולטים של התקופה ועסקו בבניה ופיאור ארמון הדוכסות בעוד נכדו פדריקו הראשון הצטיין כקונדוטיירי (מצביא) צבאו של לודוביקו ספורצה. יחד עם רעייתו הראשונה, איזבלה ד'אסטה, כונן פרנצ'סקו השני במנטובה חצר תרבותית ותמך באמנים ומוזיקאים, בהם אנדראה מנטניה (אצלו הזמין את הסדרה המונומנטלית "הטריומפים של קיסר").
בנו הבכור של פרנצ'סקו השני, פדריקו השני הועלה על ידי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לתואר דוכס ב-1530, לאחר שהתארח אצלו בארמון טה. שנה לאחר מכן נשא לאשה את מרגרטה פלאולוגה וזכה בירושת מרקיזות מונטפראט. יורשו, גוליאלמו (Guglielmo), המשיך את החצר האמנותית במטובה כפטרון למוזיקאים, בהם ג'ובאני פלסטרינה וז'אק דה ורט. יורש דוכסות מנטובה, ויצ'נצו, היה אף הוא פטרון אמנות ומדעים. בין היתר העסיק ויצ'נצו את המלחין קלאודיו מונטוורדי, את הצייר פטר פאול רובנס, את המשורר טורקוואטו טאסו ואת האסטרונום גלילאו גליליי. החצר של מנטובה טיפחה גם את הקומדיה דל'ארטה והייתה פטרונית להקת התיאטרון החשובה ביותר של הסוגה, ג'לוזי, בראשות איזבלה ופרנצ'סקו אנדריני.
ב-1624 העביר פרדיננדו את החצר מהעיר מנטובה לוילה לה פבוריטה (Villa La Favorita) בפורטו מנטובאנו שמצפון לעיר.
עם מות אחרון ניניו של פדריקו השני, מקו השושלת ששלט במנטובה, ב-1627 ללא יורשים, טען נינו (בנו של לואיג'י מנוור), קרלו, לירושת כתר דוכסות מנטובה. טוען נוסף היה פרנטנה השני, דוכס גואסטלה (שהיה אף הוא נינו של פדריקו השני). הסכסוך בין היורשים הפך למערכה בתוך מלחמת שלושים השנים, כאשר הצדדים הלוחמים צידדו כל אחד ביורש אחר ועילת המלחמה נסובה סביב זהותו של הכוח שישלוט בצפון איטליה, בית הבסבורג או צרפת. בתביעתו של קרלו מנוור תמכו צרפת והרפובליקה של ונציה בעוד שבתביעתו של פרנטה מגואסטלה תמכו האימפריה הרומית הקדושה, ספרד ודוכסות סבויה. המלחמה נמשכה למעלה משלוש שנים והסתיימה בחוזה פיימונטה שנחתם ב-19 ביוני 1631, בהסכמה שקרלו מנוור יהיה דוכס מנטובה בעוד גואסטלה תועלה לדרגת דוכסות.
מיכל שיר
מיכל שיר-סגמן (נולדה ב-18 בנובמבר 1979, כ"ט בחשוון ה'תש"ם) היא חברת הכנסת מטעם מפלגת יש עתיד. בעבר כיהנה בכנסת מטעם מפלגות הליכוד ותקווה חדשה.
ביוגרפיה
גדלה וחונכה בגבעתיים, בתם של גרציה (לבית סעדה) ומיכאל שיר. אביה, יליד ורשה, פולין, היה מייסד ועורך שבועון הילדים "אצבעוני". אִמה, ילידת סוריה, הייתה גרפיקאית וניהלה את העיתון בפועל.
למדה בבית הספר היסודי "יגאל אלון" ולאחר מכן, בתיכון שמעון בן צבי. בגיל 14 הצטרפה לפעילות במפלגת הליכוד והייתה שותפה להקמת ההיאחזות מעלה ישראל בשומרון. שירתה בצבא כמ"כית בנות בבה"ד 12. סיימה תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.
לאחר שחרורה מצה"ל השתתפה בהקמת מחלקת פניות הציבור של הליכוד. בהמשך, הייתה דוברת בוועדת הכנסת ועבדה בלשכתו של בנימין נתניהו, שבה הקימה את מערך התקשורת לקראת הבחירות המקדימות בליכוד בשנת 2002, שבהן הפסיד לאריאל שרון.
הייתה יועצת פוליטית של גדעון סער בשנים 2003–2005. עבדה כמנהלת פרויקטים בין השנים 2006 ו-2009 בקוקה-קולה – CBC-Group. שיר ייצגה את ישראל במשלחות רשמיות לאיחוד האירופי וייסדה ב-2009 את "המרכז הישראלי להכשרה פוליטית" – הגוף הראשון בישראל המכשיר יועצים למקצועות כנסת, ממשלה וגופי התקשורת.
הבחירות לכנסת העשרים ואחת והבחירות לכנסת העשרים ושתיים
ב שובצה במקום ה-29 ברשימה כנציגת מחוז תל אביב, ונבחרה לכנסת ה-21.
בבחירות לכנסת ה-22, לאחר צירוף מפלגת כולנו לרשימת הליכוד, שובצה במקום נמוך יותר – ה-31 ברשימה, ובכל זאת נבחרה לכנסת.
בפריימריז לראשות הליכוד ב-2019, הייתה שיר חברת הכנסת הראשונה שתמכה בסער. במאי 2019 מתחה ביקורת על כוונת ראש הממשלה לתקן את חוק החסינות.
הכנסת העשרים ושלוש והכנסת העשרים וארבע
שיר שובצה במקום התשיעי ברשימת תקווה חדשה, אך המפלגה זכתה בשישה מנדטים ושיר נותרה מחוץ לכנסת. עם התפטרותו של גדעון סער במסגרת החוק הנורווגי נכנסה במקומו לכנסת.
ב-3 באוגוסט 2021 מונתה ליושבת ראש הוועדה לזכויות הילד.
הכנסת העשרים וחמש
ב-31 ביולי 2022, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, הודיעה על פרישה ממפלגת תקווה חדשה ומעבר למפלגת יש עתיד ועל התפטרותה מן הכנסת. על פי העיתונאית דפנה ליאל פורסם כי השריון של שיר ברשימת יש עתיד בוצע לאחר שהבטיחה שתפיל את ממשלת ישראל השלושים ושש כדי להבטיח את כהונת לפיד כראש ממשלת המעבר, שכן לפי ההסכם הקואליציוני היה צורך לאחר פרישת עידית סילמן מהקואליציה באצבע אחת נוספת לפחות מגוש ימינה בממשלה שתצביע בעד הפלתה כדי שדבר כזה יתרחש (בפועל העסקה לא התקיימה שכן הממשלה נפלה לפני כן). היא שובצה במקום ה-13 ברשימת המפלגה לכנסת העשרים וחמש ונבחרה לכנסת.
עיקרי עשייתה הפרלמנטרית
שיר הקימה גורם מתאם ומתכלל לנושא הילדים בישראל בשיתוף פעולה עם משרד המשפטים והמועצה לשלום הילד, ויזמה שני חוקים שהתקבלו בכנסת:
תומאס מטינגלי
השכלה
בוגר במדעים בהנדסה אווירונאוטית מאוניברסיטת אאובורן, 1958.
שירות בנאס"א
היה בצוות התמיכה של האסטרונאוטים במשימות אפולו 8 ואפולו 11, והיה נציג האסטרונאוטים בפיתוח חליפת החלל ומנשא הגב. היה מיועד להיות טייס מודול הפיקוד של אפולו 13, אך הוחלף על ידי ג'ק סוויגרט 72 שעות לפני השיגור, מאחר שנחשף למחלת האדמת ללא שהיה מחוסן.
ב־16 באפריל 1972 שוגר עם ג'ון יאנג וצ'ארלי דיוק למשימת אפולו 16. במהלך משימה זו נחתו דיוק ויאנג על פני הירח, בעוד מטינגלי נשאר במודול הפיקוד במסלול סביב הירח, וביצע תצפיות, צילומים ומדידות כימיות של פני הירח.
ב־27 ביוני 1982 שוגר כמפקד המעבורת במשימה STS-4, טיסת הניסוי הרביעית והאחרונה של מעבורת החלל קולומביה, יחד עם הטייס הנרי הרטספילד. בנוסף לבדיקות השפעות החום על המעבורת ומאפיינים נוספים, ביצעו גם מספר ניסויים מדעיים. המעבורת נחתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס ב־4 ביולי.
ב־24 בינואר 1985 שוגר כמפקד המעבורת במשימה STS-51-C, שהייתה המשימה הראשונה של מחלקת ההגנה. המעבורת הניחה במסלול מטען של מחלקת ההגנה שכלל רכב שלב עליון אינרציאלי. המעבורת נחתה ב־27 בינואר.
בסך הכול צבר מטינגלי 504 שעות בחלל, מתוכן שעה ו־13 דקות של פעילות חוץ רכבית במהלך אפולו 16. מטינגלי התפטר מנאס"א ב־1985. הגיע לדרגת אדמירל משנה (rear admiral) בצי.
תארים ועיטורים
ועוד אותות ועיטורים מארגונים לא ממשלתיים אחרים.
יסעורון וילסון
יסעורון וילסון (שם מדעי: Oceanites oceanicus) הוא מין של עוף ים קטן מהמשפחה יסעורונים דרומיים אשר בעל תפוצה גלובלית מסביב לאוקיינוסים. הוא קרובו לסוג של יסעורון גלאפגוס.
מאפיינים
יסעורון וילסון מגיע לאורך 16-18.5 ס"מ, מוטת כנפיים של 38–42 ס"מ ומשקלו 28–50 גרם בממוצע. הוא בעל נוצות כהות עם זנב זקור בעל קצוות לבנים ורגליים שחורות ובעל כנפיים רחבות עם קצוות לבנים. היסעור בעל מקור קצר ושחור שבקצהו העליון בלוטת הפרשת מלחים.
היסעורון הוא עוף הנודד לאורך הים הפתוח, הרחק מהיבשה ונראה לעיתים רחוקות. אזור הרבייה שלו הוא סביב האוקיינוס הדרומי לחופי אנטארקטיקה, איי שטלנד הדרומיים ואיים דומים במהלך הקיץ. בסתיו הוא נודד צפונה ומבלה סביב האוקיינוס האטלנטי צפונה עד לבריטניה אך מגיע גם לאוקיינוס השקט לחופי אמריקה הצפונית וגם לאוקיינוס ההודי. עוף זה יכול לישון בעודו מעופף והוא נוחת רק לעיתים רחוקות אך יכול לשחות על פני המים.
היסעורון ניזון מפלנקטון צף אך גם מדגים כמו אורנוניים, קריל ואמפיפודים. היסעורון מרקד על הגלים וחוטף מזון קטן והוא עושה זאת גם בעת סערות עזות. לעיתים הוא נצפה ניזון מנבלות של חיות גדולות.
היסעורון המתרבה באיים הדרומיים, אשר הוא אחד מהעופות הקטנים ביותר באנטארקטיקה, מקנן בסלעים ובנקיקים עמוקים ובהם מטיל ביצה אחת. האפרוח הבוקע ניזון מקריל ודגים שזוג ההורים מביאים לו עד לבגרותו לאחר 60 יום. ההורים גם שומרים עליו מטורפים כמו חמסניים ושחפים המחפשים כל אפרוח פגיע.
איפה דפי?
איפה דפי? הוא מיזם ישראלי התנדבותי פרטי למיפוי ולהנגשה של מכשירי דפיברילטורים חצי אוטומטיים (AED) המוצבים במרחב הציבורי בישראל באמצעות מיקור המונים. המיזם מורכב מאפליקציה חינמית לטלפונים חכמים ודפדפנים הכוללת אפשרות לניווט למכשיר ה-AED הקרוב אל המשתמש על בסיס GPS ומצפן, וכמו כן, מרישום ציבורי אשר מכיל פרטים לגבי מיקומי מכשירי AED המתעדכן באופן יומי על בסיס דיווח משתמשים ומופץ בתור שכבת מפה תחת רישיון פתוח.
"איפה דפי?" הוקם במטרה למפות את מכשירי ה-AED הפרוסים ברחבי ישראל, ובכך, להגביר את נגישותם בעת הצורך במקרה של אירוע לבבי, במטרה להביא לשיפור תוצאי שרידות ונזק נוירולוגי במקרה של דום לב מחוץ לבית החולים.
היסטוריה
המיזם הוקם תחת השם "Med-Man" במסגרת תחרות "סטודנטים מובילים חדשנות במגזר הציבורי 2.0" של אוניברסיטת בן-גוריון בשיתוף עם חברת גוגל במסגרת לימודי שנה א' ברפואה של נעם הדר, ד"ר רותם טל-בן ישי, ד"ר אסיל מחאמיד וד"ר אריאל חסידים. המיזם זכה במקום השני באפליקציה לטלפונים חכמים בעלי מערכת הפעלה אנדרואיד. בתום התחרות הוחלט להמשיך להפעילו ברוח התנדבותית באופן פרטי, תחילה על ידי כל חברי הצוות המקורי, ובהמשך על ידי ד"ר אריאל חסידים.
במרץ 2017 הושקה גרסת הדפדפן הראשונה של אפליקציית "איפה דפי?".
בדצמבר 2017 המיזם זכה במלגה למחקר ופיתוח על שם אביאל רון של המדען הראשי במרכז למיפוי ישראל. במהלך העבודה תחת המלגה, פותחה גרסה של האפליקציה לסמארטפונים למכשירי אייפון. באוקטובר 2018 הוצג סיכום הפעילות תחת המדען הראשי בכנס המליאה של הוועדה הבין משרדית לממ"ג עם תוצר של כ-1,000 מכשירים רשומים.
באוגוסט 2019 המיזם זכה בפעם השנייה במכרז למימון, הפעם תחת "קרן קקטוס" של אוניברסיטת בן-גוריון.
מיפוי
מיזם "איפה דפי?" הוקם מתוך הנחה שבישראל ישנו פער בין כמות המכשירים המוצבים במרחב הן מכח חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים והן מסיבות אחרות, לבין מספר השימושים במכשירים בפועל, ושמקור הפער הוא בנגישות המכשירים, כלומר, ללא רישום ראוי של מיקומי המכשירים וזמינותם, הם אינם נגישים לציבור בעת הצורך. כחיזוק להנחה זאת נמצא כי המרחק בין זירת האירוע לבין מכשיר ה-AED בעת דום לב מחוץ לבית החולים נמצאה כנתון המקושר ביותר לשרידות חודש לאחר האירוע.
רישום מכשירי הדפיברילטור מבוסס מיקור ההמונים של "איפה דפי?" נעשה בתוך אפליקציית טלפונים חכמים חינמית ולאחר הזדהות המשתמש. לאחר שיתוף המכשיר על ידי המשתמש, הרשומה עוברת אימות על ידי גורם אנושי לפני שהיא נחשפת במפה הציבורית, והרישום מתעדכן על בסיס יומי. כמו כן, ניתן לשתף רשומה חדשה רק כשנמצאים בסמיכות פיזית למכשיר הדפיברילטור אז ניתן לצלמו, כאשר בעת צילום המכשיר מתקבלת נקודת ציון מרכיב ה-GPS של המכשיר הטלפון החכם אשר מייצגת את מיקום המכשיר על המפה. בנוסף להוספת מכשירים חדשים למפה, משתמשים יכולים לדווח על שינוי או עדכון פרטים, הסרה של מכשירים לא זמינים וצילום תמונה חדשה.
מיפוי מכשירי הדפיברילטור של "איפה דפי?" מכיל אלפי רשומות, כאשר חלק מהמכשירים הוצבו בהתאם לדרישתו של החוק אשר מטיל את האחריות להצבת המכשירים על בעלי עסק שבו עוברים מעל 500 איש במצטבר ביום. בנוסף, חלק מהמכשירים הוצבו לא מתוך חובת החוק, לדוגמה, מכשירים רבים מוצבים מתוך יוזמה פרטית בבתים, בבנייני דירות, בבתי כנסת ובמסגדים, בעוד מכשירים אחרים מוצבים במרחב הציבורי על ידי גופים שונים, כגון גופי השלטון המקומי, מפעל הפיס וארגוני ההצלה.
הנגשה
המידע מופץ בצורה פתוחה לכל אדם כך שיוכל להכיר את המכשירים הפרוסים בסביבתו לשימוש בעת אירוע דום לב, כמו כן המידע נגיש למוקדני החירום של שירותי ההצלה אשר יכולים להדריך כיצד להביא את המכשיר הקרוב לזירת האירוע עד להגעתם.
הנגשה בתוך "איפה דפי?"
רישום מכשירי ה-דפיברילטור מונגש בתור שכבה על מפה באפליקציה לטלפונים חכמים, ובעת כניסה לאפליקציית הדפדפן דרך הטלפון. המשתמשים דרך טלפון חכם יוכלו לבצע ניווט אוטומטי למכשיר הדפיברילטור הקרוב אליהם בעזרת מנוע ניווט ייעודי משולב מצפן. מנוע הניווט הטלפוני בדפדפן נוצר בכדי שיוכל להישלח בהודעה פשוטה לעובר אורח הנמצא בזירה של אירוע לב, כך שבלחיצה אחת יוכל לצאת לניווט למכשיר הקרוב. בנוסף, אפשרות ניווט זו בעת חירום עשויה לשמש עוברי אורח שנקלעו לזירה של אירוע דום לב למציאה של מכשיר הדפיברילטור הקרוב אליהם, נמצא כי עוברי אורח שבחרו על דעתם עצמם להביא מכשיר דפיברילטור באופן ספונטני הביאו לשיפור בסיכויי השרידות של המטופל ביחס לצוותי המקצועיים שנשלחו לזירה.
הנגשה לצד שלישי
בנוסף, רישום המכשירים שנאסף ב-"איפה דפי?" מופץ לצד שלישי במספר ערוצים; ניתן להוריד עותק מעודכן בקובץ CSV באתר המיזם, בתור שכבה באתר שירות המפות הממשלתי, באתר מאגרי המידע הממשלתי, באמצעות API ייעודי ובמספר שירותי GIS של ESRI. העותקים בכל הערוצים מופצים תחת רישיון פתוח תואם "ODC-By v1.0".
רישום מכשירי הדפיברילטור של "איפה דפי?" נמצא בשימוש במוקדים של ארגוני ההצלה מד"א ואיחוד הצלה, וכן במערכת ה-GIS העירוניות של באר-שבע ולוד.
פעילות
בפברואר 2022 המיזם לקח חלק ביום המודעות הלאומי השנתי למכשירי הדפיברילטור "שמים לב" יחד עם ליהי קורין, ספיר אלוק וגל פלד ובשיתוף פעולה עם האיגוד הקרדיולוגי, מד"א, מפעל הפיס והמרכז לשלטון מקומי. במסגרת יום המודעות הלאומי התקיים דיון בוועדת הבריאות בכנסת על הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים והצגת יוזמות לעידוד השימוש והצבת דפיברילטורים, בו הוזכר המיזם.
שימוש לרעה
בינואר 2022 הוגש כתב אישום על גניבת דפיברילטורים נגד תושב כפר יונה בן 33. בכתב האישום עולה כי השתמש באפליקציית "איפה דפי?" על מנת לאתר את המכשירים, תוך שהוא מתמקד במרחב הכפרי.
אבהא
אַבְּהַא (בערבית:  أَبْهَا) היא בירת מחוז עסיר בדרום-מערב ערב הסעודית. העיר שוכנת על הרי עסיר הפוריים בחלקו הדרומי של מחוז עסיר בגובה 2,270 מטר מעל פני הים כ-840 ק"מ דרום-מערבית לבירה ריאד וכ-450 ק"מ דרום-מזרחית לעיר מכה, ליד. האקלים המתון של אבהא הפך את העיר לאטרקציה תיירותית. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 התגוררו באבהא 334,290 בני אדם. העיר מכונה בפי המקומיים גם כ"כלת ההר" בשל מיקומה מעל הים.
פרונגולטה
פרונגולטה (שם מדעי: Fereuungulata) היא קבוצת יונקי שליה בני הקבוצה סקרוטיפריה שבלאורסיאתריה, הכוללת את רוב הסדרות בקבוצת הלאורסיאתריה, למעט אוכלי החרקים והעטלפים. היא כוללת בעיקר את היונקים הטורפים, את הפנגולינאים, את הלווייתנים ואת הפרסתנים שחיים בערבות הגדולות. בעבר היו סדרות נוספות שנכחדו.
הקבוצה הודרה לראשונה ב-1945 בידי החוקר ג'ורג' גיילורד סימפסון, כשמשמעות השם המדעי הוא: "פריה ופרסתנים (Ungulata)" - שתי הקבוצות הפנימיות המכילות את הקבוצה. הוא קבע את הקבוצה על סמך דמיון פילוגנטי מולקולרי משותף בין חברי הקבוצה. הוא גם שייך לקבוצה זו את השנבובאים ואת בני הקבוצה פיינונגולטה ובה השפנאים, הפילאים והתחשאים שגם הם נחשבים לפרסתנים. מחקרים גנטיים מרחיקים את האחרונים מהקבוצה וקובעים שהם שייכים לקבוצה אחרת - אפרותריה, עם אבות ממוצא אפריקני שהתפתחו בנפרד.
הלנה ברגסטרום
הלנה קריסטינה ברגסטרום (בשוודית: Helena Kristina Bergström; נולדה ב-5 בפברואר 1964) היא שחקנית ובמאית קולנוע שוודית.
ביוגרפיה
ברגסטרום נולדה בגטנבורג שבשוודיה לשחקנית קרסטין וויגדרן ולבמאי הקולנוע הנס ברגסטרום, סבה מצד אמה אף הוא היה שחקן.
בנעוריה למדה שנה במיסיסיפי שבארצות הברית במסגרת תוכנית לחילופי תלמידים שוודית-אמריקאית.
ב-2012 הייתה אחת המנחות של המלודיפסטיבלן.
ברגסטרום ביימה מספר סרטים.
חיים אישיים
ברגסטרום נשואה לבמאי האנגלי קולין נוטלי ולהם שני ילדים.
ספיידרמן 2099
ספיידרמן-2099 (באנגלית: Spider-Man 2099, בתרגום חופשי לעברית: איש העכביש-2099) הוא דמות גיבור-על בדיונית המופיעה בחוברות קומיקס אמריקאיות בהוצאת מארוול קומיקס. הדמות היא גרסה מקבילה של גיבור העל המוכר, ספיידרמן. הדמות נוצרה על ידי פיטר דייוויד וריק לאונארדי בשנת 1992 עבור חברת מארוול קומיקס, והיא גרסה עתידנית מיקום מקביל של דמות גיבור העל המוכרת ספיידרמן, אשר נוצרה על ידי סטן לי וסטיב דיטקו. זהותו האמיתית היא מיגל אוהרה, גנטיקאי מבריק ממוצא אירי - מקסיקני המתגורר בנואיבה יורק ( עיר ניו-יורק ששמה שונה) בשנת 2099. שמנסה לחקות את כוחותיו של ספיידרמן בעזרת סם מיוחד שפיתח, אשר מטרתו להשפיע על המבנה הגנטי שלו.
הדמות הופיעה במספר רב של עיבודים בתקשורת, ביניהם הופעת הבכורה הקולנועית שלו בסצנה שאחרי הכתוביות של סרט האנימציה ״ספיידרמן: ממד העכביש״ משנת 2018.הדמות הופיעה לראשונה בתפקיד ראשי בסרט ההמשך, ״ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש״ משנת 2023. הדמות מדובבת על ידי השחקן אוסקר אייזק בסדרת סרטי ״ממד העכביש״.
היסטוריה פרסומית
בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים, חברת מארוול קומיקס ביקשה מעובדיה ״לדמיין מחדש״ דמויות פופולריות ומוכרות של החברה כאשר הן בגרסאות עתידניות יותר, וליצור מזה קו עלילונים בשם ״מארוול-2099״. דמותו של ספיידרמן 2099 הייתה בין הגרסאות אשר הומצאו מחדש, כ-107 שנים לאחר תקופת הזמן הנוכחית של יקום 616 (היקום המרכזי של מארוול קומיקס). ספיידרמן 2099 הוצג לראשונה בתצוגה מקדימה בת חמישה עמודים של הגיליון הראשון של הסדרה הקרובה שלו אז בגיליון ה-30 של "ספיידרמן המופלא". הגיליון הראשון של סדרת ספיידרמן 2099 הופיע זמן קצר לאחר מכן. כאשר פורסמו במקור, סיפורי מארוול 2099 נועדו לתאר את העתיד הרשמי של יקום מארוול: עולם עתידני ודיסטופי אשר מציג מספר אלמנטים של סייברפאנק בסגנונו האומנותי, הנשלט על ידי תאגידי ענק מושחתים שמקדמים את התעשייה.
הדמות הוצגה לראשונה בשנת 1992, ונוצרה על ידי אמני הקומיקס פיטר דייוויד וריק לאונרדי, והופיעה לראשונה בחוברת Spider-Man 2099 #1.
רודולף נואק
רודולף נואק (בגרמנית: Rudolf "Rudi" Noack; 30 במרץ 1913 – 30 ביוני 1947) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה
נואק נולד ב-30 במרץ 1913 בהמבורג שבגרמניה. כחלוץ, הוא ערך שלוש הופעות במדי נבחרת גרמניה בהן כבש שער אחד. שערו היחידי הובקע במשחק נגד צ'כוסלובקיה בחצי גמר מונדיאל 1934 והיה לשער השוויון במשחק אך גרמניה הפסידה בסיומו 3–1. במשחק על המקום השלישי גרמניה ניצחה. את הופעתו האחרונה ערך נגד שווייץ ב-1937.
במהלך רוב הקריירה שלו שיחק נואק במועדון עיר הולדתו המבורג ושיחק גם זמן קצר ב-SV הרבורג ובמועדון האוסטרי פירסט וינה. בגמר הגביע הגרמני של 1943 כבש וניצח לזכותה של פירסט וינה את המשחק עם צמד על לופטואפן המבורג.
במהלך כיבוש הרייך השלישי שבמלחמת העולם השנייה נואק היה לאסיר מלחמה על ידי הסובייטים, ונפטר במחנה כלא ב-30 ביוני 1947 בגיל 34 בלבד.
אי-אה
שחקנים
שישה חמורים משחקים בתפקיד אי-אה: אטורה, הולה, מרייטה, מלה, רוקו וטאקו.
ביקורות
באתר Rotten Tomatoes מקבל הסרט ציון 96% על סמך 126 ביקורות של מבקרים, עם דירוג ממוצע של 8.2/10. הקונצנזוס של האתר הוא שהסרט, "מעדכן באומץ את ברסון עם תוצאות מבריקות, אי-אה היא דרמה מונחית-חמור שתישאר איתך בעקשנות זמן רב לאחר ירידת הקרדיטים." באתר Metacritic, שמשתמש בממוצע משוקלל, יש לסרט ציון של 85 מתוך 100 על סמך 28 ביקורות המצביעות על "הערכה אוניברסלית".
אי-אה דורג במקום הרביעי ברשימת 10 הסרטים הטובים במחברות הקולנוע לשנת 2022.
פרסים
הסרט היה מועמד ואף זכה בפרסים רבים, ביניהם: אי-אה מועמד על ידי פולין לפרס האוסקר לשנת 2023 לסרט העלילתי הבינלאומי הטוב ביותר, ונכנס לרשימה הקצרה.
יגאל דר
יגאל דר (וולדרסקי) (12 ביוני 1936 - 15 ביוני 1977) היה כדורסלן ישראלי ומאמן בליגה הלאומית. שיחק בתפקיד הרכז.
ביוגרפיה
יגאל דר נולד בקיבוץ אשדות יעקב איחוד להוריו שמעון ושושנה וולדרסקי. בגיל 17 הוא שיחק בליגה הלאומית (הליגה הראשונה של אז) בהפועל מעיין ברוך. כשחקן צעיר קלע 11.1 נקודות בממוצע למשחק לצידם של מוסא דניאל ושמעון שלח. בתום העונה סיימה הקבוצה במקום הרביעי ב-1954 חזר לקיבוצו ושיחק 5 עונות נוספות בהפועל אשדות יעקב, והיה בה לשחקן מוביל (ו"מלך הסלים" של הקבוצה) ומאמן במקביל. ב-1961 עבר לשחק בהפועל חיפה למשך 8 עונות, ובחלקן שימש גם כמאמן. לאחר מכן שיחק 3 עונות בהפועל ניר דוד במהלכן שימש כמאמן-שחקן ושיתף פעולה עם גבי טייכנר, בהפועל קריית חיים כמאמן-שחקן ובהפועל מגידו. באמצע שנות השישים שימש גם כמאמן הפועל אפיקים מהליגה השנייה. ב-362 משחקים שבהם שיחק קלע 2816 נקודות.
דר היה שחקן נבחרת ישראל והשתתף ב-82 ממשחקיה. הוא השתתף עם הנבחרת ב-5 אליפויות אירופה:טורקיה (1959), יוגוסלביה (1961), פולין (1963), צרפת (1965) ובאליפות אירופה בפינלנד (1967) בה קלע 16 נקודות ב-9 משחקים ב-1966 זכה עם הנבחרת במדליית הזהב במשחקי עמי אסיה שנערכו בבנגקוק.
בשנת 1977 שימש כמאמן שחקן בהפועל רמת הכובש מליגת המשנה ונפטר מהתקף לב בגיל 41. נקבר בבית הקברות של קיבוץ אשדות יעקב איחוד. על שמו נקרא גביע המדינה לנוער בכדורסל. היה נשוי ליהלומה ואב לשלושה.
אנדרו האוויל
אנדרו האוויל (באנגלית: Andrew Havill; נולד ב-1965) הוא שחקן אנגלי.