cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
פילוסופיה של החינוך ביוון העתיקה
סוקרטס
סוקרטס, הידוע כ־"אבי הפילוסופיה המערבית", עסק בחינוך באופן אקטיבי לאורך כל חייו.למרות זאת, לא השתמר כל תיעוד למשנתו החינוכית של  סוקרטס. עם זאת דרכו החינוכית   מתוארת בכתבים של תלמידיו. התיאור הנרחב ביותר של משנתו החינוכית של סוקרטס מצוי בדיאלוגים של אפלטון. סוקרטס נהג לחנך באמצעות שאילת שאלות,וניהול של דו-שיח דיאלקטי. הוא נתן לבן שיחו לגלות את טעויותיו בעצמו, ולא חשף אותן או הביע דעה עליהן. חשיפת הטעויות והניסיון להגיע אל האמת התבצע על ידי סוקרטס  באמצעות  שאלות רבות, והסקת המסקנות  שעולות מדבריו של בן שיחו. שיטה זו, כונתה בשם השיטה הסוקרטית,והיא  הפכה לאבן פינה בפילוסופיה של המוסר. עם זאת, יש לציין כי השפעתה של שיטה זו על הפילוסופיה של החינוך הייתה  מועטה. סוקרטס הועמד לדין בשנת 399 לפנה"ס באתונה באשמת כפירה באלים והשחתת מידותיו של הנוער. סעיפים אלו  מעידים שדרכו של סוקרטס נתפסה  על ידי החברה האתונאית כנוגדת את החינוך המקובל.  סוקרטס  הוצא להורג באמצעות שתיית רעל . כתב ההגנה שלו (המשוער) מובא בדיאלוג אפולוגיה של אפלטון . כמו כן תיאור משוער של רגעיו האחרונים של סוקרטס ודבריו האחרונים מובאים  בדיאלוג פיידון של אפלטון.
השליחות של סוקרטס ותחילת החיפוש שלו אחר האמת  החלו כאשר צעיר אחד שאל את הפיתיה של דלפי שאלה על סוקרטס. שאלתו של הצעיר הייתה האם יש אדם שחכם מסוקרטס.תשובתה של הפיתיה הייתה שלילית. לטענתה, אין אדם שהוא חכם מסוקרטס. מאותו רגע ניסה סוקרטס למצוא בן אדם שיהיה יותר חכם ממנו. למרות החיפוש הרב שביצע, סוקרטס לא מצא אדם חכם ממנו. כל האנשים שהוא פגש חשבו שהם חכמים ומבינים בכל נושא או בכל תחום. סוקרטס,לעומת אותם אנשים  טען שהוא לא יודע דבר. העובדה שסוקרטס הוא היחיד שמסוגל להודות שהוא לא יודע דבר,היא  ההוכחה לכך שהוא החכם באדם.
אפלטון
אפלטון היה פילוסוף באתונה הקלאסית שלמד תחת סוקרטס. הוא נחשב לאחד מתלמידיו המפורסמים ביותר. לאחר הוצאתו להורג של סוקרטס עזב אפלטון את אתונה בכעס,וויתר על קריירה של פוליטיקאי. הוא ונסע לאיטליה ולסיציליה. הוא חזר עשר שנים מאוחר יותר לאתונה. לאחר שחזר לאתונה,הקים בה את בית הספר שלו לפילוסופיה,האקדמיה. האקדמיה קרויה על שמו של הגיבור היווני הקדום אקדמוס. התכנים שנלמדו באקדמיה של אפלטון התבססו במידה רבה על  תחומי הידע הבאיםמדע, פילוסופיה ודיאלקטיקה.
תפיסתו החינוכית של אפלטון
כדי להתמודד עם החולי העמוק הזה, ביקש אפלטון להגדיר במדויק מהי המדינה המתוקנת והצודקת. מדינה מתוקנת וצודקת לדעתו תלויה בשני גורמים חשובים ומשמעותיים : קיומו של צדק מוחלט ,וקיומה של מערכת חינוך תקינה. כמו כן, במדינה המתוקנת והצודקת, האדם הראוי ביותר מתמנה למנהיג. במדינה הצודקת, המנהיג הוא בעל הסגולה הטובה והוא נבחר להנהגה מכיוון שהוא הראוי והמוכשר ביותר לכך. בנוסף לכך, במדינה הצודקת הצדק מבטא את האינטרס הכללי של כל האזרחים במדינה ,ולא את האינטרסים הצרים של סקטורים בחברה. רק כאשר חלוקת העבודה במדינה היא ברורה ,וכל אדם עוסק בתחום בו מירב כישוריו יבואו לידי ביטוי, הצדק הכללי יוכל להתקיים.
לדעתו של אפלטון ,מנהיג המדיינה אמור להיות מוכשר לתפקידו .המדינאות היא סוג של אומנות. היא כוללת בחובה ידע מקצועי שכל שליט אמור לצבור במהלך השנים .ישנן ידיעות מסוימות שכל מנהיג טוב אמור לאחוז. יודגש כי לא מדובר בידע תאורטי בלבד, אלא גם בידע מעשי. הידע המעשי אמור לנבוע  מהידע התאורטי. ניתן להגיע אל הידע הזה באמצעות לימוד ממושך.אפלטון מדגיש בדבריו כי רכישת הידע המדיני היא תהליך ארוך ושיטתי. הראויים לשלטון הם  רק מספר מועט של אנשים, שזכו לעבור את התהליך הזה.
משום כך, אפלטון גרס שיש להבדיל בין התלמידים ע"פ הכישורים המולדים שקיימים בכל ילד . המדינה באמצעות מערכת החינוך, אחראית לבצע את הסלקציה בין סוגי האנשים השונים. מטרתה של המדינה היא להעניק לכל סוגי אנשים את החינוך המתאים לכל סוג.
רק באופן הזה, יוכל החינוך לשרת את צרכי  החברה באופן המיטבי. בנוסף,רק מערכת חינוך שבנויה הצורה הזו יכולה להוביל לכך שכל יחיד ישתלב באופן נאות בחברה. אפלטון הבחין בין שלושה סוגי אנשים שמשרתים בחברה. סוג אנשים אחד, שמכונה "סוג הנחושת" מתייחס למגזר היצרני בכל מדינה. מגזר זה כולל את החקלאים ואת אנשי מגזר השירותים.  סוג אנשים זה מאפשר לחברה להתקיים מן הבחינה הפיזית ,ומספק את כל צרכי החיים הבסיסיים.סוג  שני של אנשים הוא "סוג הכסף", שעומד  מעל לסוג  הנחושת.בסוג אנשים זה  מתרכזים השומרים ואנשי הצבא שדואגים לביטחונה של  המדינה. הסוג השלישי והעליון  של האנשים הוא "סוג  הזהב", בו מחזיקים מנהיגי המדינה. המנהיגים הם גם מחוקקי החוקים במדינה. המנהיגים במדינה יהיו הפילוסופים. שיטת השלטון יכולה להיות בצורה של מלוכה, או בצורה של אריסטוקרטיה. הכוונה באריסטוקרטיה היא לקבוצת אנשים ששולטת יחד במדינה. השיקולים של המלך פילוסוף יהיו השיקולים שיעמדו בבסיס הדרך בה המדינה תנוהל. הוא אמור להקנות למדינה את החוקים הנכונים ואת ההסדרים הצודקים. היכולת שלו לעשות זאת, נובעת מכך שהמלך פילוסף מכיר את עולם האידאות. הכרת עולם זה מקנה לו ידיעה מלאה ומקיפה של המציאות. בזכות היכולת הזו ,יוכל המלך פילוסוף לנהל את המדינה בצורה הצודקת והנכונה ביותר.
לדעתו של אפלטון, המדינה צריכה לדאוג לכך שכל אדם יעסוק בעיסוק המתאים לו על פי כישוריו. שני המעמדות הגבוהים במדינה, השומרים והמנהיגים אמורים להתגבש כקבוצה גדולה אחת, שבין חבריה מתקיימת סולידריות גבוהה. שני המעמדות הגבוהים אמורים להרגיש כי הם חלק מ"משפחה את גדולה". בנוסף לכך, שני המעמדות הגבוהים אמורים לחוש באהבה גדולה כלפי  המדינה, ונכונות לסכן את חייהם עבורה.כדי שסולידריות כזו תוכל להיווצר ,תמך אפלטון בהוצאת ילדים מבית הוריהם, וגידולם כחסויים. הוא תמך בכך שהילדים יגדלו תחת אפוטרופסות של המדינה במסגרת של  בתים משותפים. כמו כן, אפלטון טען כי על שני המעמדות העליונים להיות חסרי ריכוש פרטי. הרכוש שיהיה ברשותם אמור רכוש קולקטיבי.העיסוק ברכוש פרטי או באינטרסים כלכליים עלול להפריע לשני המעמדות הגבוהים לעסוק באינטרס הכללי ובהגנת המדינה. באופן הזה גם סולידריות שאמורה להיות קיימת בתוך המעמד השליט עלולה להפגע.
אפלטון טען שכישורים של שלושת סוגי  האנשים אינם  כישורים שעוברים  בתורשה. משום כך,במדינה האידאלית יצמחו אנשים מוכשרים במידה שווה מכל המעמדות החברתיים .זאת אומרת ,שאדם מסוג נחושת יכול להוולד למשפחה שחלק מחבריה הם אנשים מסוג זהב או  סוג  כסף ,ולהפך.
בנוסף, האמין אפלטון שהחינוך חייב להינתן גם לגברים וגם לנשים, בהתאם לכישוריהם המולדים. החינוך במדינה האפלטונית יתחיל עבור כולם בגיל בית ספר יסודי, אך יימשך בפרקי זמן שונים. זאת בהתאם לרמת הכישורים או לסוגי האנשים. בעוד שחלק יסיימו את הלימודים כבר בגיל 18, המוכשרים ביותר (המיועדים להיות מלכים-פילוסופים) יסיימו את חינוכם רק בגיל 50. סיום הלימודים לאחר גיל 50 יתרחש רק לאחר לימודי פילוסופיה, לימודי מתמטיקה, שירות צבאי ועוד. אפלטון הציע בהגותו דגם של חינוך מקיף. חינוך מסוג זה כולל לימוד עובדות, פיתוח של הכישורים השכליים, חינוך גופני, וגם לימוד אומנות ומוזיקה. השילוב בין לימודי המוזיקה והאומנות לחינוך הגופני נועד למזג תכונות שנחשבות "עדינות"  עם תכונות  שנחשבות "חזקות". המטרה העליונה של חינוך מסוג זה היא יצירתו של אדם שמתקיימת בו על פי אלפטון "הרמוניה פנימית".
מבנה השלטון שהציע אפלטון בספר המדינה זכה במאה העשרים לביקורת רבה על ידי  הפילוסוף קרל פופר. עיקר הביקורת מובעת בספרו  החברה הפתוחה ואויביה. פופר האשים את אפלטון בכך שהאוטופיה שהוא הציג בספר המדינה היא סוג של משטר טוטאליטרי. המדינה שמופיעה בספר המדינה מזכירה במובנים רבים את המשטרים הטוטאליטריים שהתפתחו בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים. כמו כן, טוען פופר שהמדינה שהציע אפלטון פוגעת מאוד בחירותו האישית של האדם ובבחירותיו. פופר ראה במודל המדינה שהציע אפלטון מודל לא הומני, שמעמיד את האיטרס של המדינה מעל לצרכי של האדם. לדעתו של פופר, אפלטון איננו מתענין בכלל באדם ובצרכיו.
ידע הנדרש למלך הפילוסוף - ההכרה עם עולם האידיאות משל המערה
משל המערה הוא אחד התיאורים המוכרים ביותר בכתבי אפלטון. המשל נועד לדמות מציאות של בערות, בה אנשים נותרים בחשכה אינטלקטואלית  אם הם אינם זוכים לחוכמה. . במשל מוצג תהליך  קניית החכמה  כתהליך קשה, כואב ורצוף מכשולים. הפילוסוף ,שעובר את התהליך הקשה הזה, הוא מי שמכיר  בסופו של דבר את המציאות כפי שהיא באמת. הוא מכיר את עולם האידאות שמייצג את העולם הממשי כפי שהוא. זאת בניגוד לעולם המוחשי שנחווה על ידי החושים,ויכול להחשב לצל חיוור של העולם הממשי.
תוכן המשל
המשל, המוצג בספרו "המדינה" (בפתיחת פרק ז), מספר על קבוצת אסירים שנכלאה בגיל צעיר במערה חשוכה. האסירים נקשרו בשלשלאות כאשר ראשם מופנה תמיד אל צד אחד של המערה,ולא יכול להסתובב אל צדדים אחרים. מאחורי האסירים ישנה חומה, ומאחוריה אש או מדורה שתמיד בוערת. האש מאירה את הקיר עליו צופים האסירים. בין האש לבין החומה חולפות דמויות או הנושאות פסלים. הפסלים, הנישאים מעל גובה החומה, והמוארים מצידם האחד על ידי המדורה, יוצרים צלליות על הקיר בו צופים האסירים. כאשר משמיעה אחת הבריות את קולה, שומעים האסירים את ההד השב מן הקיר. משום כך, סבורים האסירים כי הצללים וההדים של הדמויות מייצגות חיים אמיתיים. חייהם של האסירים סובבים סביב הצללים וההדים. האסירים מנסים להבין את משמעותם של הצללים וההדים באמצעות טקסים והסברים רציונאלים. החיים של אותם אסירים במערה סובבים כל כולם סביב הצללים וההדים.
אחד האסירים מצליח להשתחרר מהכבלים. שריריו מתנוונים מרוב ישיבה בלי תנועה  במערה.למרות זאת, כוח כלשהו גורר אותו  באמצעות דרך עפר תלולה אל מחוץ למערה. האסיר נשרט ונחבל, וכאשר הוא מגיע אל מחוץ למערה, הוא מתקשה לראות משום שהוא מורגל לחושך של המערה. אחרי זמן מה, הוא מתחיל לראות צללים מטושטשים ,שדומים לצללים שראה במערה. ככל שהזמן עובר,האסיר מתרגל לאור, והוא יכול להתבונן סביבו, ולראות דמויות שאינן בצורת צל. כך הוא רואה את הטבע והמציאות הממשיים. בהמשך לכך, הוא מפתח יכולת להבחין בין הדמויות לבין הצללים שלהם.
האסיר מחליט לחזור למערה, ולספר לאסירים שבמערה על העולם האמיתי שקיים בחוץ. הוא מחליט בנוסף שהוא רוצה לשחרר את האסירים האחרים שכלואים במערה. כאשר הוא חוזר למערה, הוא אינו יכול לראות דבר(בפעם השנייה). הסיבה לכך היא שעיניו התרגלו לאור השמש, ואינן יכולות לראות בחשיכה.האסירים במערה לועגים לו וטוענים שהוא התעוור. הוא מנסה להסביר להם על העולם שבחוץ ,ועל המציאות הממשית. האסירים מבטלים את דבריו בזלזול. האסיר שיצא אל מחוץ למערה עומד על דעתו, ומנסה לשכנע את חבריו בצדקת דבריו. ניסיונות השכנוע שלו זוכים להתנגדות ולזלזול ולא האסירים מחליטים שאם מישהו ינסה לשחרר אותם מכבליהם ולהוציא אותם מהמערה, הם ירצחו אותו .זאת על מנת  שהם לא  יתעוורו בעצמם.
הנמשל של משל המערה מתייחס אל הפילוסוף שעבר תהליך ארוך ומייסר של הכרת עולם האידאות. עולם האידיאות הוא העולם האמיתי כפי שהוא באמת לדעתו של אפלטון. הפילוסוף מנסה להסביר לחברה בה הוא חי על עולם האידאות ,אך החברה איננה מוכנה לקבל את האמיתות הללו. היא לועגת לפילוסוף על דבריו. בשלב מאחר יותר מנסה החברה הזו אף לרצוח את הפילוסוף. למרות ההתנגדות מצידה של החברה, תפקידו של הפילוסוף-מחנך הוא להפנות את הנשמה אל הדרגה הגבוהה יותר של הכרת המציאות. , רק באופן הזה יוכל המורה לאפשר לתלמידים להכיר את עולם האידאות.
הפילוסוף יכול "לחזור למערה" ולהראות לאסירים את האמת ,רק בחברה שבה הוא מתפקד גם כמנהיג. זאת דומה לאוטופיה שמוצגת בספר המדינה. בחברות אחרות שבהן אין לפילוסוף מעמד פוליטי, החזרה למערה עלולה לסכן את חייו של הפילוסוף. .יכול להיות שיש בכך רמז מצידו של אפלטון לסופו הטרגי של סוקרטס,מורו.
משל הקו המחולק -דרכות שונות של הכרה
אפלטון מדמה את דרגות ההכרה האנושית לקו מחולק, שמחולק ביחס של שני שליש לשליש. החלק הקטן בקו מייצג את עולם הנראה ,והחלק הגדול מייצג את עולם המושכלות. שני חלקי הקו הפנימי מחולקים גם הם ביחס של שני שליש ושליש. בעולם הנראה הקו מורכב מחלק אחד ,קטן יותר שמייצג דימוי ,והחלק הגדול יותר שמייצג את האמונה. הדימוי מייצג השתקפיות או צללים של אובייקטים ,ואילו האמונה מייצגת את הדברים כפי שהם באמת. כלומר היחס בין אובייקט או יצור חי  לבין הצל או ההשתקפות שלו. החלק השני של הקו מייצג את עולם המושכל וגם הוא מחולק ביחס של שליש לשני שליש. החלק הקטן של הקו מייצג את המחשבה, כלומר המדעים המדויקים שמנסים להבין את העולם הממשי. המדעים המדויקים חייבים להשתמש בעולם הממשי,החומרי,כדי להגיע אל תובנות מדעיות. יחד עם זאת, זוהי ידיעה מופשטת יותר מידיעת המציאות עצמה. הסיבה לכך היא שהיא כוללת תוכה רמה מופשטת יותר של ידיעת המציאות. לדוגמא,בשלב השני ניתן להכיר בקיומו של משולש פיזי ספציפי שקיים במציאות. ברמה השלישית,לעומת זאת, רמת הידיע  כוללת גם ידיעה של כללים מופשטים. כללים אלו יכולים לחול על כלל המשולשים בעולם. כדוגמא למשפט כזה ניתן לביא את משפט פיתגורס. החלק השני של הקו מייצג את עולם האידאות. ההשגה של עולם האידאות היא השגה שלא תלויה בהכרת העולם שנתפס בחושים. כדי להגיע להכרתו של עולם האידאות אין צורך בזיקה לעולם המוחשי .זוהי הכרת המציאות כפי שהיא באמת. משום כך ,זוהי רמת ההכרה הגבוהה ביותר אליה ניתן להגיע לדעת אפלטון. האידאות עצמן הן היצוגים השלמים ביותר של המציאות, והן משקפות בדרך הטובה ביותר את העולם האמיתי. במשל הקו המחולק יוצר אפלטון סוג של היררכיה בין הדרגות השונות של הידיעה. הרמה הירודה ביותר של הידיעה היא ידיעת הצללים או השתקפיות. מדובר בצללים או השתקפיות של עצמים הפיזיים.הרמה  שעומדת מעל הרמה הזו  עליה היא ידיעת הדברים הנראים עצמם. מדובר בהיכרות  עם העולםה הפיזי באמצעות החושים. הדרגה השלישית היה הבנת המדעים המדוייקים שעוזרים בהבנתו של העולם הפיזי. הדרגה הגבוהה ביותר היא ידיעת עולם האידאות או היפותזות, שמנותקת מידיעת העולם הפיזי.
מיתוס ההיזכרות בדיאלוג מנון
אחת השאלות המרכזיות בהגותו של אפלטון היא השאלה כיצד ניתן להגיע אל הסגולה הטובה. באופן ספציפי יותר אפלטון מנסה לבחון  כיצד ניתן   להכיר את  עולם האידאות. אפלטון דן בשאלה הזו  במסגרת דיאלוג מוקדם שלו 'מנון'. בדיאלוג, טוען אפלטון באמצעות סוקרטס כי הידיעה של האדם קשורה ביכולתה של הנפש להיזכר. הכוונה היא להיזכרות בדברים  שהנפש ראתה כבר בעבר .אחת האמונות הקדומות ביוון הייתה האמונה בגלגול נשמות. הנפש ,לדברי סוקרטס ראתה בעבר  דברים רבים  והכירה את עולם האידאות. הסיבה לכך נעוצה בכך שסוקרטס מאמין שהנשמה היא נצחית. משום כך,לדעת סוקרטס ,פעולת הלימוד היא פעולה של היזכרות.באמצעות ההיזכרות יכולה הנפש להשיג ידע  שהיה ברשותה כבר בעבר. ידע זה כולל גם את  הידע על עולם האידאות. בנוסף לכך ,ישנו רמז נוסף למיתוס ההיזכרות בדיאלוג מואחר של אפלטון ,תאיטיאוס. בדיאלוג זה  מגדיר סוקרטס מחדש את תפקידו כמורה. מציג את עצמו סוקרטס כ"מיילד". סוקרטס גורם למי שמשוחח עימו להגיע לתובנות חדשות שהיו טמונות בו כל הזמן, אולם רק במהלך השיחה הן יוצאות מהכח אל הפועל.
אריסטו
אריסטו היה פילוסוף יווני קלאסי. הוא נולד בסטאגירה, כלקידיצה. בגיל שבע עשרה הצטרף לאקדמיה של אפלטון באתונה ונשאר שם עד גיל שלושים ושבע. הוא פרש מהאקדמיה בעקבות מותו של אפלטון. לאחר שעזב את האקדמיה עזב גם את אתונה והצטרף להרמיאס,. הרמיאס היה סטודנט לשעבר באקדמיה של אפלטון, והפך לשליט אטרנאוס ואסוס בחוף הצפון-מערבי של אנטוליה. אריסטו נשאר באנטוליה עד שנת 343 לפנה"ס. בשנה זו קיבל בקשה  מפיליפוס השני מלך מוקדון להיות המחנך של בנו אלכסנדר בן השלוש עשרה. אריסטו נענה להזמנה ועבר לפלה כדי להתחיל את עבודתו עם הילד שנודע בשנים מאוחרות יותר כ"אלכסנדר מוקדון". כאשר אריסטו חזר לאתונה בשנת 352 לפנה"ס, אלכסנדר עזר לממן את בית הספר שהקים אריסטו -הליקאום. חלק ניכר מהלימוד בליאקאום היה לימוד מחקרי. לבית הספר הייתה שיטה מובחנת בנוגע לדרך הנכונה לאיסוף מידע. אריסטו האמין ששיחות דיאלקטיות וויכוחים בין סטודנטים  עשויים  לעכב את הרדיפה אחר האמת. לפיכך, רוב המיקוד בבית הספר הייתה במחקר  אמפירי  במהותו ,ולא בדיאלקטיקה.
ניתן לנסות להבין את משנתו החינוכית של אריסטו דרך ציטוטים והפניות מכתביהם של פילוסופים אחרים. אחד ההבדלים המרכזיים בין אריסטו לאפלטון,מורו, קשור ליחס של שכל אחד מהם נתן כלפי המציאות הממשית.בעוד שאפלטון האמין שהעולם מסביבנו הוא רק צל של עולם האידאות ,אריסטו ביקש לחקור ולהבין את המציאות הפיזית. אריסטו טען שהמציאות מורכבת מצורה וחומר. הצורות שקיימות במציאות הן צורות נצחיות. דרך הביטוי המוחשית של צורות אלו היא באמצעות פרטים שונים. כצעד ראשון לקראת הכרת המציאות ,קובע אריסטו כי יש לחקור ולהבין את המציאות הפיזית. זהו הבסיס שבאמצעותו ניתן לדעתו להגיע לתובנות פילוסופיות. גם תפיסת הממשות של אריסטו שונה מתפיסת הממשות של אפלטון. אפלטון מדבר על עולם שמחולק לשניים, ודורש מן האדם שתי דרגות של ידיעה. מדובר בעולם הפיזי ,שנתפס בחושים ,ועולם האידאות. בנוסף, בדבריו הוא מצביע על שתי דרגות  שונות של ידיעה  :ידיעה וסברה. אריסטו,לעומת זאת מדבר על עולם אחד ,שניתן להסביר אותו באמצעות ארבעה הסברים שונים.
מטרת החקירה הפילוסופית לדעתו של אריסטו היא להבין את ההוויה כולה. ההוויה זו מצוייה לדעתו בתהליכים מתמידים של שינוי.שני המושגים המרכזיים שבאמצעותם מנתח אריסטו את השינוים במציאות הם המושגים כח ופועל. כח הוא הפוטנציאל שטמון בכל עצם ,ופועל הוא מימוש של הפוטנציאל הזה במציאות. לדוגמא, זרע של עץ אורן הוא עץ אורן בכח ,כלומר טמון בו פוטנציאל להיות עץ אורן ,אולם רק כאשר הזרע גודל והופך לעץ ניתן לומר באמת שלפנינו עץ אורן.
השגת הסגולה הטובה
כאשר אריסטו דן באתיקה הוא מנסה בראש ובראשונה לבחון את הדעות הקיימות לגבי השאלה "מהו הטוב?,או "מהי המידה הטובה"?. בנוסף, הוא מנסה לבדוק מהן ההתנהגויות שנחשבות לראויות בחברה האתונאית בימיו ומהן ההתנהגיות שנחשבות למגונות.
הוא עורך טבלה שמחולקת לשלוש עמודות:בעמודה האחת הוא מציין את התכונות שנחשבות לראויות ובעמודה השלישית מצויות התכונות שנחשבות למגונות. העמודה האמצעית מבטאת את דרך האמצע בין שני העמדות הללו ,והיא נחשבת לסגולה הטובה. אלו הן התכונות שאמורות להיות מושגות  על ידי כל האדם. כדי לסגל לעצמו את הסגולה הטובה, על האדם מוטלת החובה לנהוג בהתאם לתוכנה. האדם אמור לתרגל התנהגות על פי המידה האמצעות באמצעות חזרה מרובה על מעשים שתואמים את הסגולה הטובה. יחד עם זאת ,כדי שהאדם יוכל באמת לאמץ לעצמו את הסגולה הטובה, הוא חייב שיהיה מצוי בקרבו הפוטנציאל להיות אדם טוב. אריסטו מניח כי רוב בני האדם הם בעלי פוטנציאל להיות בני אדם טובים. משום כך, באמצעת אימון יוכלו בני האדם  להשיג את הסגולה הטובה. בנוסף לכך, כדי להגיע אל הסגולה הטובה ועל מנת שהאדם יוכל לנהוג כלפיה,על האדם להשתמש בשיקול דעתו. על האדם להתאים את ההתנהגות שלו לסיטואציה ולהקשר בתוכם הוא פועל. אריסטו מונה חמישה קריטריונים שאמורים להיות מרכיבים מרכזיים בשיקול הדעת של האדם:'''1.העיתוי,2.האנשים שנוגעים בדבר-מי הם המעורבים בסיטואציה?.3.על מה המתרחש אמור להשפיע 4.מהי מטרת המעשה של האדם.5. מהו אופי ביצוע המעשה.'''
ההתייחסות לחמשת הקריטריונים אמורה להשתלב גם בדרך בה נעשה המעשה וגם ברגשות כלפיו. חמשת הקריטריונים נותנים לאדם את היכולת להתנהג במידתיות בכל סיטואציה,ולהימנע מהתנהגיות שיכולות להחשב לחריגות. הסגולה הטובה לדעתו של אריסטו לא יכולה להיות תלויה רק בידיע. אדם לא יכול להעשות טוב רק אם הוא יודע מהו הטוב. האדם יכול לקנות תכונת אופי טובה רק אם הוא מתנהג על פיה באופן שיטתי. קניית הסגולה הטובה דורשת אימון,תוך שימוש בשיקול דעת מעמיק. זוהי השיטה המרכזית בה יכול האדם לעצב את אופיו,לדעת אריסטו. זהו ההבדל המרכזי בהתייחסות לסגולה הטובה בין אפלטון ובין אריסטו.בעוד שאפלטון האמין כי ידיעת הסגולה הטובה תהפוך את האדם לאדם טוב,אריסטו טען שידיעה כזאת לא מספיקה. על האדם לעצב את האופי שלו באמצעות מעשים ובאמצעות הקנייה של הרגלים טובים.
הסגולה הטובה והאושר
קניית הסגולה הטובה אמורה להוביל את האדם לאושר. כאשר אדם קונה לעצמו את המידות האמצעיות שמוגדרות כ"סגולה הטובה", ופועל באופן רציונאלי,הוא מצליח לממש את הפוטינציאל שלו. רק באופן הזה יכול האדם להגיע אל האושר. יחד עם זאת ,השגת הסגולה הטובה המוסרית איננה מביאה לדעת אריסטו לאושר העליון. השגת הסגולה הטובה המוסרית היא רק אמצעי שבאמצעותו ניתן להשיג את האושר העליון. האושר העליון יכול להיות מושג ,לדעת אריסטו, רק כאשר אדם משיג את החכמה העיונית. החוכמה העיונית מביאה לאדם הנאה שלמה ,שכוללת בתוכה פנאי רב ,שלווה, ושלמות עצמית.למרות זאת, החוכמה העיונית דורשת פנאי ואמצעים, ולא כל אדם יכול להשיג אותה. מבחינתו של אריסטו, מדובר במטרה שישיגו אותה רק מתי מעט.עם זאת, אנשים רבים יותר יוכלו להשיג את האמצעי להשגת החוכמה העיונית, כלומר את השגת הסגולה הטובה המוסרית.
החינוך בספרטה
מטרת החינוך של החינוך הספרטני, הייתה שונה ממטרות החינוך שהציבו אפלטון ואריסטו. אפלטון ואריסטו ביקשו לפתח את היסודות האינטלקטואלים של האדם ,ולהביא למיצוי הפוטנציאל שלו כאדם אינדיוודואלי. לעומת זאת, החינוך הספרטני ביקש לפתח את היכולות הפיזיות של האדם ,ולהכשיר אותו כחייל לוחם .מטרות חינוך אלו דומות למטרות החינוך שהציב אפלטון כאשר הוא תיאר את חינוך השומרים בספר המדינה.למרות שמטרות החינוך שהציבו אפלטון ואריסטו עסקו גם בטובת המדינה ,הן לא עמדו ברובן בסתירה  לטובתו של היחיד. לעומת זאת ,מטרות החינוך בחינוך הספרטני התייחסו בראש ובראשונה לטובתה של ספרטה ולבטחונה. מטרות החינוך הללו לא ביקשו לדאוג לצרכיו של היחיד או לאושרו, אלא להבטיח את שרידותה של ספרטה.
החברה הספרטנית רצתה שכל האזרחים הגברים יהפכו לחיילים מוצלחים עם כושר עמידה ועם יכולת הגנה צבאית. כלל האזרחים הגברים במדינה יועדו לשרת  בפלנקס הספרטני. אחת הטענות שמקורה בפלוטרכוס, ההיסטוריון יווני, היא שספרטה הרגה ילדים חלשים. לאחר בדיקה, נמצא שאחת התקנות של מועצת העיר  קבעה כי המועצה יכולה לקבוע את גורלו של כל ילד בספרטה. המועצה אמורה לקבוע אם הילד זכאי לחיות ,או שיש לדון אותו למוות על ידי נטישה שלו  לפגעי הטבע. השליטה צבאית הייתה חשיבות יתרה עבור תושבי ספרטה ביוון העתיקה .משום כך, תושבי ספרטה בנו את מערכת החינוך שלהם כמחנה צבאי. בחברה בת זמננו יכול לתפס כחלק משיטה חינוכית קיצונית. הם כינו את המחנה בשם אגוגה. החינוך האינטלקטואלי נחשב בעיני תושבי ספרטה לחינוך בעל חשיבות מועטה,וכבסיסי במהותו .משום כך, מיומניות אקדמיות כגון קריאה וכתיבה היוו חלק מצומצם בתוכנית הלימודים. חייו של ילד ספרטני הוקדשו כמעט כולם ללמידה בבית הספר, שהיה בעל מאפיינים צבאיים. לבית ספר הייתה רק מטרה חינוכית אחת: לייצר פלנגס ספרטני חזק ועשוי ללא חת.
החינוך פורמלי לגברים בספרטה החל בערך בגיל שבע. שלטונות העיר הוציאו את הילד ממשמורת הוריו ושלחה אותו לגור בצריף עם נערים רבים אחרים בני גילו. הצריף היה ביתו החדש של הילד, הנערים שהתגוררו בצריף היוו את משפחתו. במשך חמש השנים הבאות, עד גיל שתים עשרה לערך, הנערים אכלו ישנו והתאמנו בתוך סביבת המגורים שלהם. הם היו מקבלים הדרכה מאזרח בוגר שסיים את האימונים הצבאיים שלו ,והשתתף בקרבות. המדריך הדגיש את חשיבות המשמעת ופעילות גופנית. הוא דאג שתלמידיו יקבלו אוכל מועט וביגוד מינימלי. זאת על מנת שהנערים ילמדו איך לחפש מזון, לגנוב, ולשרוד תנאי רעב קיצוני. מיומנויות אלו נחשבו למיומנויות הכרחיות להכשרתו של הלוחם למלחמה. אותם נערים ששרדו את השלב הראשון של האימון עברו לשלב השני,שנמשך עד גיל שמונה עשרה. בשלב זה, העונשים הפכו לקשים יותר .האימונים גופניים והאימונים הספורטיביים התנהלו ללא הפסקה במסגרת שלב זה. מתכונת האימונים הזו נועדה לבנות כוח פיזי וכח סיבולת אצל הנערים. במסגרת שלב זה ,עודדו המדריכים את קיומם של  תרגילי לחימה בתוך היחידה. במסגרת זו,נערכו סימולציות של קרבות בין החניכים, ומעשי אומץ זכו לשבחים. לעומת זאת, סימני פחדנות ואי ציות של החניכים גררו ענישה חמורה. מהלך אימוני הקרב, נחלקו הנערים למספר יחידות שדמו ליחידות של  לחיילי פלנקס. מטרת החלוקה הייתה אימון התלמידים  בתמרונים בקרב כישות אחת, ולא כלוחמים בודדים. כדי שלימודי התמרון יהיו יעילים, התלמידים הוכשרו במהלכם גם בריקוד ובמוזיקה. המקצועות הללו נלמדו בנוסף ללימודים הצבאיים מתוך מחשבה שהם ישפרו את יכולתם לנוע בחן ובאופן יעיל כיחידה אחת. זאת בניגוד לחנוך למוסיקה ולריקוד שאפלטון צדד בו. החינוך שהוצע על ידו שנועד להעניק לתלמיד אמות מידה  בכל הנוגע לאסתטיקה ומוסיקה. לקראת סיומו של השלב הקשה הזה, הציפייה מן החניכים הייתה לצוד ולהרוג לוטי. הלוטי היה עבד שנחשב לאדם נחות בעיני תושבי ספרטה. אם יתפס התלמיד והרצח יתפרסם לעיני כל,התלמיד ייענש וישפט. העונש ינתן לו על הסתרה לא מספקת של הרצח, ולא על מעשה הרצח עצמו.
החינוך לנשים בספרטה
אולימפיה. בנוסף לחינוך הגופני הנשים בספרטה התמחו גם  בתחומים שונים של אומנויות .מי שלימד את הנערות את תחומי הדעת הללו היו המשוררים נודדים כדוגמאת אלקמן, או הנשים מבוגרות  שחיו בספרטה. החינוך שניתן לנשים בספרטה הייה חינוך קפדני מאוד. מטרת החינוך המרכזית הייתה להכשיר את אמהות עתידיות לחיילים. הכשרה ראויה של אמהות נועדה לשמר באופן מיטבי את הכח של חיילי הפלנקס. כח זה היה מרכיב חיוני בהגנה על ספרטה ועל תרבותה.
שי תמרי
שי תמרי (נולד בשנת 1942) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, ושימש כמפקד חטיבת עודד וחטיבה 500.
קורות חיים
תמרי נולד בעין חרוד לצבי ומרים, ולמד במקוה ישראל. בשנת 1959 התגייס לצה"ל במסגרת גרעין של הנח"ל, והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח, שם עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. תמרי שימש כמפקד כיתה ויצא לקורס קציני חי"ר. לאחר קורס קצינים אותו סיים בהצטיינות, שירת במגוון תפקידי פיקוד בחטיבת הצנחנים, ובהם מפקד מחלקה ומפקד פלוגה. במלחמת ששת הימים שימש כקצין האג"ם של החטיבה. לאחר מכן פיקד על כוח הצנחנים ב"מבצע רוצץ". במלחמת ההתשה לחם כמפקד גדוד 890 של הצנחנים. בתפקידו הבא שימש כראש ענף תורת לחימה במפקדת הקחצ"ר.
במלחמת יום הכיפורים שימש כקצין אג"ם של פיקוד הדרום והיה ממתכנני מבצע אבירי לב. לאחר מכן שימש כמפקד חטיבת עודד והשתתף בלחימה כנגד המחבלים שביצעו את הפיגוע בנהריה. לאחר מכן פיקד על חטיבה 500 ושימש סגן רמ"ח מבצעים במטכ"ל. בתפקידו זה היה מעורב בתכנון מבצע אנטבה, ואף שהה בחפ"ק המטכ"לי האווירי שטס מעל לשדה התעופה באנטבה. בשנים 1980–1982 פיקד על עוצבת עמוד האש. תמרי השתחרר מצה"ל בדרגת תא"ל.
כיהן כמנכ"ל החברה לפיתוח קיסריה, יו"ר מקוה ישראל וחבר דירקטוריון התעשייה הצבאית.
לשי תמרי שני אחים אשר גם הם הגיעו לתפקידים בכירים בצה"ל: תת-אלוף דב תמרי והאלוף נחמיה תמרי, שנהרג בינואר 1994 בעת ששימש כמפקד פיקוד המרכז, בהתרסקות מסוק סייפן של חיל האוויר, סמוך למפקדת הפיקוד. בשנת 2011 נהרג בנו, רוכב אופניים בתאונת דרכים.
אנחנו מוכנים
רקע
מהאלבום יצא הלהיט "תניא". שיר ממילות הגמרא שהלחין יוסי גרין, שהשתרש בצורה בולטת במוזיקה היהודית וזכה למספר גרסאות כיסוי כמו של אוהד מושקוביץ, עופר לוי ועמיר בניון.
להיטים בולטים נוספים שיצאו מהאלבום הם "אברהם יגל" ו"ידיד נפש".
ארון הונט
ארון הונט (בגרמנית: Aaron Hunt; נולד ב-4 בספטמבר 1986 בגוסלאר שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת המבורג מהבונדסליגה השנייה. להונט שלוש הופעות בנבחרת גרמניה.
ורדר ברמן
הונט גדל במחלקות הנוער של VfL אוקר ושל גוסלארר 08, לפני שהגיע למחלקת הנוער של ורדר ברמן בשנת 2001. בשנת, בה זכתה הקבוצה הראשונה של המועדון בדאבל (אליפות גרמניה והגביע הגרמני), שיחק הונט בוורדר ברמן II, קבוצת המילואים של המועדון. ב-18 בספטמבר 2004 ערך הונט את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה, כשהחליף את איוון קלאסניץ' בדקה ה-84 בניצחון 0–3 על הנובר 96 במסגרת המחזור החמישי בבונדסליגה. ב-12 בפברואר 2005 הבקיע הונט את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-29 בניצחון 0–2 על בורוסיה מנשנגלדבך במסגרת המחזור ה-21 בליגה, והפך בגיל 18 ו-161 ימים למבקיע הצעיר ביותר של ורדר ברמן בכל הזמנים. ב-23 בפברואר ערך הונט את הופעת הבכורה שלו במפעל אירופי, כשהחליף את טים בורובסקי בדקה ה-61 בהפסד 0–3 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור הראשון בשלב שמינית הגמר של ליגת האלופות לעונת 2004/2005. בסך הכל ערך הונט 10 הופעות ליגה והבקיע שער אחד בעונתו הראשונה בקבוצה.
לנדקווארט
לנדקווארט (בגרמנית: Landquart) היא עיירה במחוז הנושא את אותו שם בקנטון גראובינדן שבשווייץ. העיירה הוקמה ב-1 בינואר 2012 כמיזוג של שני הכפרים איגיס ומסטרילס. שמה של העיירה לקוח משמה של שכונה באיגיס.
ארון הונט
ורדר ברמן
בעונת זכה הונט עם ורדר ברמן בגביע הגרמני, ואף שיחק בגמר גביע אופ"א, בהפסד 1–2 לשחטאר דונצק לאחר הארכה. ב-8 במרץ 2014, במהלך משחק הליגה נגד נירנברג, ביצע הונט מעשה ספורטיבי יוצא דופן, ולאחר שזכה בפנדל, ניגש לשופט המשחק וביקש ממנו לחזור בו מהחלטתו, לאחר שהודה כי שחקן היריב לא בא איתו במגע. השופט נענה לבקשתו, ולא העניש אותו בכרטיס צהוב. הונט שיחק במועדון במשך עשר עונות, בהן ערך 215 הופעות ליגה והבקיע 46 שערים. לאורך כל תקופתו במועדון, התנדנד הונט בין ההרכב הראשון לספסל המחליפים, כשבחלק מהעונות היה שחקן הרכב קבוע ובחלקן לא.
לנדקווארט
היסטוריה
איגיס מוזכר לראשונה במקור משנת 840 לערך בשם Ovinae או Aviuns. במקור משנת 1149 הוא מוזכר בשם Auuine, במקור משנת 1225 בשם Huiuns ובמקור משנת 1253 בשם Yges.
ארון הונט
וולפסבורג
ב-26 במאי 2014 חתם הונט בוולפסבורג מהבונדסליגה. ב-17 באוגוסט ערך הונט את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון על דרמשטאדט 98 בדו-קרב בעיטות עונשין במסגרת הגביע הגרמני, בו זכתה וולפסבורג בתום העונה. ב-22 באוגוסט ערך הונט את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי הקבוצה, כששיחק במחצית הראשונה בהפסד 1–2 לבאיירן מינכן במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-21 בספטמבר הבקיע הונט את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-81 בניצחון 1–4 על באייר לברקוזן במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-6 בנובמבר הבקיע הונט את שערי הבכורה שלו במפעל אירופי, צמד שערים בניצחון 1–5 על קרסנודאר במסגרת המחזור הרביעי בשלב הבתים של הליגה האירופית לעונת. בעונתו הראשונה במועדון, בה סיימה הקבוצה במקום השני בליגה, ערך הונט 15 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, והוסיף חמש הופעות בליגה האירופית: ארבע בשלב הבתים ואחת בשלב 32 הגדולות נגד ספורטינג ליסבון. בתחילת עונת ערך הונט שתי הופעות ליגה נוספות.
המבורג
ב-31 באוגוסט 2015 חתם הונט בהמבורג מהבונדסליגה. ב-11 בספטמבר ערך הונט את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 81 דקות בניצחון 0–3 על בורוסיה מנשנגלדבך במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-19 במרץ 2016 הבקיע הונט את שער הבכורה שלו במועדון, שער בפנדל בדקה ה-30 בהפסד 1–3 להופנהיים במסגרת המחזור ה-27 בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך הונט 21 הופעות ליגה והבקיע שער בודד.
לנדקווארט
היסטוריה
מסטרליס מוזכר לראשונה במקור משנת 1318 בשם Ponstrils ובמקור משנת 1345 בשם Bastrils.
גאוגרפיה ודמוגרפיה
שטחה הכולל של לנדקווארט הוא 18.9 קמ"ר . נכון לשנת 2014 מנתה אוכלוסיית העיירה 8,692 תושבים.
ארון הונט
קריירה בינלאומית
בן לאב גרמני ולאם אנגלייה, ניתנה להונט האפשרות לבחור האם לייצג בזירה הבינלאומית את נבחרת גרמניה או את נבחרת אנגליה. עם זאת, הונט הצהיר כי הוא ישחק עבור מולדתו בלבד. כאשר נשאר איזו נבחרת ייצג בזירה הבינלאומית, אמר:
בחודש אוקטובר 2006 שיחק הונט במדי נבחרת גרמניה עד גיל 21 במסגרת פלייאוף ההעפלה לאליפות אירופה עד גיל 21 - 2007 נגד נבחרת אנגליה עד גיל 21 שהתקיים בקובנטרי. בחודש נובמבר הואשם הונט על ידי אופ"א בהתנהגות בלתי ספורטיבית חמורה, לאחר תלונות על הערות גזעניות שהעיר כלפי אנטון פרדיננד ומיקה ריצ'רדס במשחק הגומלין נגד נבחרת אנגליה עד גיל 21. בעקבות כך הורחק הונט לשני משחקים. עם זאת, ההרחקה בוטלה לאחר ערעור שלו ושל נבחרתו.
ב-6 בנובמבר 2009 זומן הונט למשחקי הידידות של נבחרת גרמניה הבוגרת נגד נבחרת צ'ילה ב-14 בנובמבר ונגד נבחרת חוף השנהב ב-18 בנובמבר. לאחר ביטול המשחק נגד נבחרת צ'ילה, ערך הונט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כשהחליף את בסטיאן שוויינשטייגר בדקה ה-80 בתיקו 2-2 נגד נבחרת חוף השנהב בפלטינס ארנה. הונט ערך שתי הופעות נוספות בנבחרת במשחקי ידידות, ב-11 באוגוסט 2010 בתיקו 2-2 נגד נבחרת דנמרק, וב-25 במאי 2013 בניצחון 2–4 על נבחרת אקוודור.
ג'ו בארי קארול
ג'ו בארי קארול (באנגלית: Joe Barry Carroll; נולד ב-24 ביולי 1958) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר היה פעיל בין השנים 1980–1991. בדראפט ה-NBA 1980 נלקח קארול בבחירה הראשונה על ידי גולדן סטייט ווריורס, ובעונת השתתף כשחקנה במשחק האולסטאר של ה-NBA. ב-10 עונותיו ב-NBA העמיד ממוצעים כוללים של 17.7 נקודות, 7.7 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים ו-1.6 חסימות למשחק.
קריירת מכללות
קארול נולד בעיר פיין בלאף שבארקנסו, כילד העשירי מתוך 13 של הוריו. בשנת 1976 החל ללמוד באוניברסיטת פרדו אשר באינדיאנה, ובמהלך 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 17.7 נקודות והוריד 9.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונתו השלישית הוביל את פרדו לגמר "", בו היא הפסידה מול אוניברסיטת אינדיאנה. בעונתו האחרונה באוניברסיטה רשם ממוצעים של 22.3 נקודות, 9.2 ריבאונדים ו-2.8 חסימות למשחק, והוליך את קבוצתו למעמד הפיינל פור של טורניר אליפות המכללות, בפעם השנייה בלבד בתולדותיה. במשחק חצי הגמר הפסידה פרדו מול אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), בה שיחקו קיקי ואנדוויי וג'מאל וילקס. בסיום העונה נבחר קארול לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First Team All-American).
גולדן סטייט ווריורס
בדראפט ה-NBA 1980 נלקח קארול בבחירה הראשונה, על ידי גולדן סטייט ווריורס. ברבות השנים זכתה הבחירה בקארול לביקורות שליליות רבות, ואף הוגדרה ככישלון ("Bust"), בין היתר מכיוון שהווריורס רכשו את הבחירה הראשונה מבוסטון סלטיקס בתמורה לשני שחקני היכל התהילה לעתיד – רוברט פאריש וקווין מקהייל (שנבחר שלישי בדראפט). בעונתו הראשונה ב-NBA קלע 18.9 נקודות והוריד 9.3 ריבאונדים למשחק, וב-3 העונות הבאות ביסס את מעמדו כאחד הסנטרים הבולטים בליגה, כאשר רשם ממוצעים כוללים של 20.6 נקודות, 8.3 ריבאונדים ו-1.8 חסימות למשחק. ב-5 במרץ 1983 קלע שיא קריירה של 52 נקודות במשחק מול יוטה ג'אז.
מילאנו
לאחר שלא הצליחו להגיע להסכמה על חוזה חדש, עזב קארול את הווריורס בקיץ 1984, וחתם בקבוצת אולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית. לאורך עונתו היחידה באיטליה קלע קארול 24.9 נקודות בממוצע למשחק, ולצד דינו מנגין ומייק ד'אנטוני הוליך את מילאנו לזכיות באליפות הליגה האיטלקית ובגביע קוראץ'.
החזרה לגולדן סטייט
בעונת חזר קארול לגולדן סטייט, ובעונה העוקבת קלע 21.2 נקודות למשחק, נבחר להשתתף במשחק האולסטאר והעפיל עם הווריורס לשלב הפלייאוף, לראשונה מזה 10 שנים. בסדרת הפלייאוף הראשונה גברה גולדן סטייט על יוטה ג'אז (3–2), אך בחצי גמר המערב הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס (1–4).
השנים האחרונות
במהלך עונת הועבר קארול יחד עם סליפי פלויד ליוסטון רוקטס, בתמורה לרלף סמפסון. עד לסיום העונה קלע 12.0 נקודות למשחק עבור הרוקטס, אשר הודחו בסיבוב הפלייאוף הראשון. לקראת העונה הבאה נשלח בטרייד לניו ג'רזי נטס, ולאחר כעונה וחצי נשלח בטרייד נוסף לדנוור נאגטס. בינואר 1991 חתם על חוזה בפיניקס סאנס, ובסיום עונת פרש ממשחק, בגיל 32.
שחף כוזרי
זהו שחף גדול באורך 56–68 סנטימטר, מוטת כנפיים באורך 137–155 סנטימטר ומשקלו 680–1,590 גרם. לשחף מקור דק יחסית ומוצק בצבע צהוב ועם קצה אדום ובעל עין קטנה וכהה יחסית. הוא בעל כנפיים אפורות שקצותיהם שחורות ובעל זנב שחור, רגליים צהובות וקרומי שחייה ביניהם. השחפים דומים בין שני הזוויגים.
תפוצתו של שחף זה היא לאורך חופי הים הכספי והים השחור בגבולות אירופה ואסיה. הוא מתפשט מזרחה למזרח אסיה ועד סין ומערבה למרכז אירופה בפולין ומזרח גרמניה ולעיתים נודד דרומה לעבר ים סוף והמפרץ הפרסי או לעבר צפון אירופה ואפילו עד בריטניה. נמצא לאורך חופים ומזחים ולעיתים יימצא גם בערים. ניתן לומר, שיחסית לשחפים אחרים הוא "יבשתי".
שחפים אלה מקננים על קרקע מישורית. הקן עשוי עשבים וצמחייה, בו מוטלות 2–3 ביצים, הבוקעות תוך חודש. שחפים אלה הם אוכלי כל, אך ניזונים בעיקר מנבלות ובעלי חיים קטנים. הם יאכלו דגים, חרקים, זוחלים קטנים ואפילו מכרסמים המצויים באזור.
1864 בארצות הברית
1864 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 88 שנה מיום היווסדה.
בן סאס
בנג'מין אריק "בן" סאס (באנגלית: Benjamin Eric "Ben" Sasse; נולד ב-22 בפברואר 1972) הוא פוליטיקאי ואקדמאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן כסנאטור מטעם מדינת נברסקה בשנים 2023-2015. קודם לכן כיהן כנשיא אוניברסיטת מידלנד. מאז פברואר 2023 מכהן כנשיא אוניברסיטת פלורידה.
ביוגרפיה
סאס נולד בפליינוויו שבנברסקה, בן למשפחת חוואים החיה במקום מזה חמישה דורות. ב-1994 סיים תואר ראשון בממשל באוניברסיטת הרווארד, בתקופת הלימודים היה חבר בנבחרת ההיאבקות של האוניברסיטה ובסתיו 1992 שהה סמסטר באוניברסיטת אוקספורד. ב-1998 סיים תואר שני מסיינט ג'ון קולג' באנאפוליס. הוא בעל שני תארים שניים נוספים מאוניברסיטת יל ודוקטורט אותו סיים ב-2004 בהיסטוריה אמריקאית מאוניברסיטת יל. עבודת הדיסרטציה שלו עסקה בנשוא השמרנות האמריקאית בתקופת המלחמה הקרה.
ב-2010 החל לכהן כנשיא אוניברסיטת מידלנד בנברסקה. בתקופת כהונתו שונה שם המוסד מהקולג' הלותרני מידלנד לאוניברסיטת מידלנד, מספר הנרשמים לאוניברסיטה גדל במעל 120%, נפתחה תוכנית ללימודי MBA, הוקמו 11 נבחרות ספורט והורחבו תוכניות אמנויות הבמה. הוא הצליח להביא את האוניברסיטה שהייתה על סף פשיטת רגל ולאחר חמש שנים של גירעון תקציבי לשנים רצופות של עודף תקציבי.
בנובמבר 2014 ניצח בבחירות לסנאט של ארצות הברית ברוב של 64.4%. קמפיין הבחירות שלו התמקד בהתנגדותו לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה (הידוע גם כ"אובמה-קר"). הוא הושבע לתפקיד בינואר 2015. סאס חבר בוועדה לביטחון המולדת ועניינים ממשלתיים, בוועדת החקלאות, תזונה והיערנות, בוועדת הבנקאות, שיכון ועניינים עירוניים, בוועדת הכלכלה המשותפת של הקונגרס ובוועדה המיוחדת לענייני הזדקנות. לאחר היבחרו הציג את חזונו למתווה חלופי לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. סאס סירב לחתום על הצהרה נגד מהלך חד צדדי פלסטיני באו"ם שנתמכה בידי 88 סנאטורים אחרים. אף שהוא מתנגד למהלך הפלסטיני בחריפות, הוא סבר שניסוח ההצהרה לא היה פרו-ישראלי דיו מבחינה זו שיצר סימטריה בין ישראלים ופלסטינים.
במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 היה סאס הרפובליקני הבכיר הראשון שהכריז כי לא יתמוך בדונלד טראמפ אם זה ייבחר למועמד המפלגה לנשיא. סאס ביקר את טראמפ על כך שהוא מתמקד בפילוג האמריקאים ופועל נגד התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית. אחרי בחירת דונלד טראמפ לנשיא סאס הפחית מביקורתו כלפיו, וטראמפ אף הביע תמיכה בבחירתו מחדש לסנאט. עם זאת, סאס נמנה בין שבעת הרפובליקנים שהצביעו בעד הרשעתו של טראמפ במשפט ההדחה השני של הנשיא.
בשלהי 2022 דווח כי נשקלת מועמדותו של סאס לנשיא אוניברסיטת פלורידה. ב-1 בנובמבר 2022 הוכרז כי מועצת הנגידים של האוניברסיטה אישרה את מועמדותו של סאס. לאחר מכן פורסם כי סאס יתפטר מההסנאט עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית וייכנס לתפקידו כנשיא אוניברסיטת פלורידה ב-6 בפברואר 2023. ב-8 בינואר 2023 התפטר מהסנאט.
סאס נשוי למליסה ואב לשלושה.
קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי
קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי (באנגלית: National Trust for Places of Historic Interest or Natural Beauty, ידוע בשם: הקרן הלאומית; National Trust) היא ארגון שימור הפועלת באנגליה, ויילס וצפון אירלנד (הקרן איננה פועלת בסקוטלנד, שלה יש קרן עצמאית). כשהוקמה הקרן, ב-12 בינואר 1895, הייתה הראשונה מסוגה.
במקור הקרן הייתה מוסד ללא כוונת רווח, אך מאוחר יותר בסדרה של צווים (בין השנים 1907–1970) הפכה הקרן למוסד ממשלתי רשמי. הקרן ממשיכה להחשב כמלכ"ר לעניין פטורי מס לתורמים לה.
הקרן הפכה לבעלת עוצמה וחשיבות בתקופת כהונתו של ג'ון ביילי, בין השנים 1924–1931. ביילי, שהיה פובליציסט ונואם מעולה, שכנע תורמים רבים ובעלי הון והשפעה רבה לחזק את הקרן, הן בתמיכה פיננסית והן בתרומת נכסים לקרן.
היקף רווחיה של הקרן בשנת 2010 עמד על 406 מיליון לירה שטרלינג, מתוכם 125 מיליון בדמי רישום שנתיים. בנוסף, הזרוע העסקית של הקרן הרוויחה באותה שנה 54.7 מיליון ליש"ט נוספים. בנוסף הקרן מתוחזקת על ידי מתנדבים רבים, כשבאותה שנה התנדבו בקרן 3.5 מיליון שעות, בשווי מוערך של כ-29 מיליון ליש"ט נוספים.
הוצאות הקרן לעומת זאת באותה שנה עמדו 177.4 מיליון ליש"ט עבור תחזוקת נכסי הקרן, ועוד 100 מיליון בפיתוח. בקרן מועסקים (נכון ל-2010) 4,964 עובדים.
ברשות הקרן למעלה מ-200 בתי אחוזה, 12,567 ציורי שמן (כולל דיוקן עצמי של רמברנדט), 2,550 קמ"ר של שטחים פתוחים ונכסים רבים אחרים.
מהפכה עולמית
היסטוריה
מהפכת אוקטובר שהתרחשה באימפריה הרוסית בשנת 1917 עוררה גל מהפכני ברחבי אירופה, ולמספר אירועים בולטים ובהם המהפכה הגרמנית, הקמת רפובליקה קומוניסטית בהונגריה, מאבקים מעמדיים באיטליה ומלחמת האזרחים הפינית. בתקופה זו חוגים מסוימים בחברה האירופאית חשבו כי הקפיטליזם יעלם מאירופה, ואולי אף מהעולם כולו.
תקוות אלו חזרו להתקיים עם המחתן המסוימת של מספר מפלגות קומוניסטיות באירופה (המפלגה הקומוניסטית של צרפת והמפלגה הקומוניסטית האיטלקית) לאחר מלחמת העולם השנייה. למרות ההצלחה המסוימת בקלפיות, אף אחת ממפלגות אלו לא הקימה ממשלה בסופו של דבר. גל נוסף של תקוות קומוניסטיות בתרחש עם המאבקים החברתיים במהלך שנות ה-60 וה-70 כגון הפנתרים השחורים, יצירת השמאל החדש, מהפכת התרבות בסין והתנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח.
עם תום המלחמה הקרה והתפרקות ברית המועצות יש שקברו את רעיון המהפכה העולמית. בשנת 1989 פרסם החוקר הפוליטי פרנסיס פוקויאמה את המאמר קץ ההיסטוריה והאדם האחרון (שבשנת 1992 הפך לספר), ובו טען כי הליברליזם ניצח בעולם וכי רעיון המהפכה העולמית הוא חסר תוחלת.
מדליית בנג'מין פרנקלין
זוכים
רשימת הזוכים במדליית בנג'מין פרנקלין לפי שנים:
צ'ריומושקי
הראיון ידוע בבתי הפאנלים שלו – ה"חרושצ'ובקה" – שנבנו בשנות החמישים והשישים והחל מסוף המאה ה-20 מוחלפים כחלק מפרויקט החלפת דיור.
יש להבחין בין הראיון האדמיניסטרטיבי של צ'ריומושקי לראיון ההיסטורי צ'ריומושקי. הראיון ההיסטורי של צ'ריומושקי גדול בהרבה מהראיון האדמיניסטרטיבי של צ'ריומושקי, בעל היסטוריה עשירה והוא ממוקם על שטח של כמה ראיונים אדמיניסטרטיביים.
בראיון ממוקם מטה גזפרום.
סוון נייטר
סוון אריק נייטר (בהולנדית: Swen Eric Nater; נולד ב-14 בינואר 1950 בשם סוון לאנגברג (Swen Langeberg)) הוא כדורסלן עבר הולנדי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1973–1984. לאורך 11 עונותיו בשתי הליגות רשם ממוצעים כוללים של 12.4 נקודות, 11.6 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות
נייטר נולד בעיר דן הלדר שבהולנד למשפחה דלת אמצעים, ובגיל 6 נזנח על ידי הוריו בפתח בית יתומים, בו גדל במשך 3 שנים. בגיל 9 התאחד עם משפחתו, אשר עברה להתגורר בלונג ביץ' אשר בקליפורניה, ארצות הברית. בשנת 1968 החל ללמוד במכללת סייפרס שבדרום קליפורניה, ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), על מנת לשחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (ה"ברוינס") תחת המאמן ג'ון וודן. בשתי עונותיו בקבוצה – 1972 ו-1973 – קלע 4.9 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של ביל וולטון, אשר הוביל את הברוינס בשתי העונות לזכייה בטורניר אליפות המכללות. היו אלה שתי הזכיות האחרונות מתוך רצף של 7 אליפויות, וכן הזכיות השמינית והתשיעית ב"תור הזהב" של הקבוצה אשר זכתה ב-10 אליפויות בטווח של 12 שנים.
קריירת משחק
בדראפט ה-NBA 1973 נבחר נייטר על ידי מילווקי באקס, בבחירה ה-16, אולם בחר לשחק עבור וירג'יניה סקוויירס מליגת ה-ABA. לאחר 17 משחקים עם הסקוויירס הועבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. במהלך אותה עונה נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA, ואף הצטיין במשחק עם 29 נקודות ו-22 ריבאונדים, אך בשל הפסד נבחרתו לא זכה בתואר ה-MVP של המשחק. בסיום עונת 1973/1974 זכה בתואר "רוקי העונה ב-ABA" ונבחר לחמישייה השנייה של העונה, לאחר שהעמיד ממוצעים של 14.1 נקודות ו-12.6 ריבאונדים למשחק, והוביל את כל שחקני הליגה עם 55.2% קליעה מהשדה. בעונה העוקבת קלע 15.1 נקודות למשחק, הוביל את כל הליגה עם 16.4 ריבאונדים למשחק, ונבחר בשנית הן למשחק האולסטאר והן לחמישייה השנייה של העונה. בשתי העונות הפסידו הספרס מול אינדיאנה פייסרס בסיבוב הפלייאוף הראשון.
את עונת 1975/1976 החל כשחקן ניו יורק נטס, אשר זכתה באליפות ה-ABA, אולם במהלך העונה הועבר לווירג'יניה סקוויירס.
בשנת 1976 עבר לשחק במילווקי באקס מליגת ה-NBA, אשר החזיקה בזכויות הדראפט שלו. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 13.0 נקודות ואסף 12.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בין השנים 1977–1983 שיחק עבור מועדון באפלו ברייבס/סן דייגו קליפרס. לאורך התקופה הציג נייטר יכולת יציבה, עם ממוצעים של 13.5 נקודות, 12.0 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק, אך קבוצתו לא הצליחה להעפיל לפלייאוף ה-NBA באף אחת מהעונות. בעונת זכה בתואר "מלך הריבאונדים", עם ממוצע של 15.0 ריבאונדים למשחק. בדצמבר 1981 סבל מפציעה בברכו, אשר אילצה אותו להחמיץ את כל המשך אותה עונה (61 משחקים), וכן 75 משחקים בעונה הבאה.
בקיץ 1984 עזב את ה-NBA וחתם על חוזה בקבוצת פלאלצסטו אודינה מליגת העל האיטלקית. בסיום עונת 1984/1985 פרש נייטר ממשחק, בגיל 35.
דוד וינבך
דוד וינבך (נולד ב-10 באוקטובר 1969) הוא חזן ומורה לפיתוח קול ישראלי.
ביוגרפיה
וינבך נולד ברחובות למשפחה חסידית-ירושלמית. אביו היה ראש הקהל של חסידות קרעטשניף. הוא התחנך בישיבות גבוהות בירושלים. את מסורת החזנות ירש מאביו וסבו, והוא מתגורר בבני ברק.
קריירה
בגיל צעיר היה סולן במקהלות ילדים ולמד במכון תל אביב לחזנות בהנהלת החזן נפתלי הרשטיק, ובהמשך התמחה אצל החזנים יצחק אשל ומשה שטרן.
עוד במהלך לימודיו במכון לחזנות, שימש כחזן בבתי הכנסת הגדולים של פתח תקווה ורחובות. בשנת 1999 התמנה לחזן הראשי של בית כנסת הגדול ברמת גן. לאחר מכן כיהן כ-10 שנים כחזן בבית כנסת ישראל הצעיר בפורסט הילס בקווינס, ניו יורק. בהמשך התמנה לחזן הראשי בבית כנסת הגדול תפארת דוד וירושלים המאוחד במונטריאול.
וינבך מופיע בקונצרטים ברחבי העולם והופיע בין היתר בסדרת הקונצרטים של "יובל" בליווי התזמורת הפילהרמונית הישראלית. חוץ מעיסוקו בחזנות הוא מעביר הרצאות וסדנאות על חזנות ונוסח התפילה.
מעלה סיירים
מעלה סיירים הוא נתיב מדברי בנגב בשמורת מסיב אילת ובקרבת נחל עתק. הדרך נפרצה בתחילת שנות ה-50 בידי יחידת סיור של הצנחנים.
בשלהי קיץ שנת 1954 הוחלט על פריצת דרך אלטרנטיבית לאילת מאזור מערב הנגב לאזור באר אורה שבערבה. מבצע זה הוטל על ידי אריק שרון על מחלקת הסיור של הצנחנים בפיקודו של יאיר תל צור. במסגרת זו נפרץ לראשונה "מעלה סיירים", אשר נקרא בתחילה - "מעלה סיירי 890". הדרך התבססה על נתיב שכבר היה קיים בערוץ נחל עתק ושימשה לצורך מעבר ג'יפים וקומנדקרים. בשל מיקומה הרחק מציוויליזציה קיבלה את השם "מעלה סיירים". במשך שנים רבות שימש הנתיב בתור דרך היחידה, שקישרה בין שני צדי הנגב: זה הנסמך על הגבול המצרי ועמיתו הנושק לגבול הירדני.
בתקופת פריצת הדרך הנסיעה במעלה סיירים הייתה קשה מאוד - תלילות הדרך הייתה משמעותית, הידרדרות בה ארוכות ובורות ומהמורות הקשו על הנסיעה. בחלוף השנים נסללו כבישים שהחליפו את השבילים הכבושים בנגב, וגם "מעלה סיירים" שופץ והורחב ואיפשר לג'יפים לנסוע בו ביתר קלות. בשנים האחרונות מצב המעלה התדרדר, נפערו בו בורות ומדרגות והדרך חזרה להיות בעבירות קשה.
אנדרטה לזכרו של יחיאל אמסלם
יחיאל אמסלם "אמסה" (21 באוקטובר 1939 – 5 ביוני 1967) היה קצין בצבא הגנה לישראל בדרגת רב-סרן ומפקד הצוות הראשון בסיירת מטכ"ל שבין חייליו נמנה אהוד ברק. לאחר מכן שימש כקצין מודיעין של חטיבת הצנחנים. במלחמת ששת הימים היה מפקד פלוגה בגדוד 202 בחטיבת הצנחנים. יחיאל נפל ביום הראשון למלחמה. יחיאל היווה השראה לדמותו של גיבור הספר "אהבת שאול" מאת אלי עמיר.
לאחר שנפל במלחמת ששת הימים חיפשו פקודיו מהיחידה ב"צוות אמסה" דרך להנציחו. הם תרו את הנגב בחיפוש אחר מקום סמלי להנצחת יחיאל -"מי שהוליכנו בהרים ובשבילים אלו" לבסוף נמצא "מעלה סיירים". ב-1968 הקימו לזכרו אנדרטה ותצפית בראש המעלה. "יחיאל מאד אהב לסייר ובעיקר אהב את אזור הרי אילת", מספרת אחותו ריקי יזדי, שהייתה בת 14 כשאחיה נהרג, "לכן היה זה המקום הטבעי להקמת הגלעד".
האנדרטה נפגעה על ידי רעידת אדמה ושופצה, ב-1996 חוללה על ידי זרים ושופצה שוב ב-2008 על ידי לוחמים וחבריו של יחיאל מסיירת מטכ"ל.
ארנסט גוטהילף
ארנסט גוטהילף או, בשמו המלא, ארנסט דונאט פון גוטהילף-מישקולצי (בגרמנית: Ernst Gotthilf או Ernst Donath von Gotthilf-Miskolczy; 1 באוקטובר 1865, טמשוואר, באימפריה האוסטרית – 17 בספטמבר 1950 אוקספורד, אנגליה) היה אדריכל יהודי-אוסטרי, יליד באנאט, שהתיישב בערוב ימיו באנגליה.
שנות ילדותו ולימודיו
ארנסט גוטהילף נולד בשנת 1865 בטמשוואר, בירת חבל באנאט, אז חלק מהאימפריה האוסטרית, בימינו טימישוארה, ברומניה. הוא היה בן למשפחה אמידה. אביו, אדוארד גוטהילף מישקולצי היה תעשיין, בעל מנסרה בטימישוארה, שזכה בשנת 1885 לתואר אצולה מידי הקיסר פרנץ יוזף של אוסטרו-הונגריה. האם הייתה יוזפינה, לבית שטרן. ארנסט גוטהילף למד אדריכלות קודם במכון הטכנולוגי של ציריך, והיה בו תלמידו של אלפרד פרידריך בלונצ'לי. אחר כך היה תלמידו של קרל קניג בבית הספר הפוליטכני בווינה ותלמידו של קרל פון האזנאואר באקדמיה לאמנויות יפות בווינה.
הקריירה המקצועית
בתום לימודיו עשה גוטהילף סטאז' במשרד האדריכלים הידוע פלנר והלמר בווינה. בגיל 27 בשנת 1892 פתח משרד אדריכלות משל עצמו. בהתחלה תכנן בעיקר בנייני דירות, בתי מגורים וחנויות. נודע, בין היתר בתכנון בניינם של ועד הסוחרים של וינה ושל בית ההבראה של ועד זה ברחוב פטר יורדאן בעיר. ב-1909 יחד עם אלכסנדר נוימן (1947-1861) פתח משרד אדריכלים שהפך לאחד החשובים בווינה. פרט לבניית וילות, בתי מגורים וארמונות, המשרד גוטהילף-נוימן התמחה בבניית בנקים.
המשרד המשיך לפעול גם בימי מלחמת העולם הראשונה. אחרי סיום המלחמה והתפוררות האימפריה האוסטרו-הונגרית, הכנסות החברה נפגעו מאוד מאיבוד לקוחות רבים וצניחה בהזמנות. גוטהילף היה החל משנת 1893 חבר באיגוד האמנים של וינה, החל מ-1896 חבר באיגוד המהנדסים והאדריכלים של אוסטריה (ÖIAV). כמו כן הוא נמנה עם חברי האיגוד המסחרי של אוסטריה תחתית (ÖGV), החברים המייסדים של הוורקבונד האוסטרי  (ÖWB) (1913), וחבר במועדון האדריכלים במסגרת איגוד האמנים של וינה.
ההגירה לאנגליה
באנשלוס -סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית - בשנת 1938, אילץ את גוטהילף להימלט מאוסטריה והתיישב באוקספורד באנגליה. שם הוא הלך לעולמו בשנת 1950.
חייו הפרטיים
גוטהילף היה נשוי עם אליזבט (אלזה הנה), בתו של מהנדס העיר וינה, דונאט ציפרר (1909-1845).היא נפטרה באנגליה בשנת 1965. לזוג נולדו שני ילדים: סטיבן אדוארד גלנוויל ולוטה שרלוט מריה, הנשואה ציגלר פון אגרסאלוק.
שונות
לגוטהילף היה אוסף אמנות. חפצי אמנות שלו שנשדדו על ידי המשטר הנאצי הגיעו לאופסים אחרים, בין השאר, בתיווך בית המכרזים ויינמילר. כך קרה, למשל, עם הציור "הנערה עם כובע קש" מאת פרידריך פון אמרלינג (1887-1803), שנמכר במכרז לגלריית בלוודרה בווינה, והוחזר לצאצאי גוטהילף בשנת 2007. בשנת 2008 התמונה נקנתה מהם תמורת מיליון וחצי אירו על ידי נסיך ליכטנשטיין, הנס אדם השני שתרם אותו למוזיאון דורותאום בווינה. בשנת 2012 הוחזר לצאצאי גוטהילף גם ציור מאת ולדמילר שהגיע בזמנו למוזיאון של אולדנבורג.
מבחר פרויקטים
גוטהילף תכנן בנקים גם בבודפשט, סרייבו, את המלון "צנטרלהוטל" בבאדן, על יד וינה, בית העירייה של הודונין, במוראביה וכו'.
פולין גדול
פולין גדול (בפולנית: ) היא אחת משש-עשרה הווייוודות של פולין. היא שוכנת במרכז מערבה של פולין, וגובלת בצפון בווייוודות פומרניה ופומרניה המערבית, במזרח בווייוודות קויאוויה-פומרניה ולודז', בדרום בווייוודות אופולה ושלזיה תחתית, ובמערב בווייוודה לובוש. ווייוודת פולין גדול חופפת את רובו של האזור ההיסטורי פולין גדול, אך לא במדויק. האזור ההיסטורי כולל גם חלק ממערב קויאוויה-פומרניה, מדרום-מערב פומרניה המערבית וממזרח לובוש, ואינו כולל חלקים מדרום-מזרח ווייוודת פולין גדול.
בירתה של פולין גדול והעיר הגדולה ביותר בה היא העיר פוזנן, השוכנת במרכזה. ערים גדולות נוספות הן קאליש וקונין.
מקור השם
הווייוודה פולין גדול נושאת את שמו של האזור ההיסטורי החופף בצורה ניכרת את שטחה. בפולנית מכונה האזור "Wielkopolska" - צירוף של שתי מילים: "polska" אשר משמעותה פולין, ו-"Wielko " אשר משמעותה "גדול" או "יותר". בלטינית מכונה האזור בכינוי "Maior", אשר תרגום נפוץ של כינוי זה הוא "רבתי" או "גדול יותר". בעברית הכינוי הבולט ביותר לאזור זה "פולין גדול", ולעיתים הוא מופיע גם כ"פולין גופא" ו"פולין הגדולה". כינויים אלו נובעים מהיותו של אזור פולין גדול הליבה של המדינה הפולנית הקדומה.
"פולין גדול" מהווה את הניגוד של האזור ההיסטורי "פולין קטן" (בפולנית מתואר כ-Mało ובלטינית כ-Minor, מילים שמשמעותן "קטן" או "פחות"). ההיסטוריון הפולני זיגמונט גלוגר מסביר, והסברו מהווה את הסברה המרכזית באשר למקור המונחים, שבפולין היה מנהג שכאשר מוקם כפר חדש בסמוך למקום יישוב ותיק, היה נהוג לעיתים רבות לקרוא לו בשמו של מקום היישוב הוותיק בתוספת המילה "Mało" - פחות, קטן. לטענתו של גלוגר, המנהג הזה גם נעשה ברמת המאקרו, ובמהלך ימי הביניים החלו להפריד בין שני אזורים ראשיים: פולין גדול, היא ערש הולדתה האומה הפולנית והאזור הראשי בימים עברו; לבין פולין קטן, היא האזור שהצטרף אל המדינה הפולנית באופן מאוחר יותר, ולימים גם האפיל על המרכז הקודם, פולין גדול.