cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ועדה מקומית לתכנון ולבנייה
מבנה וסמכויות
בנוסף למתן היתרים ואישור שינויים על פי סמכויותיה, הוועדה המקומית מגישה להפקדה לוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה תוכניות בתחומה אשר אין בסמכותה לאשרן אך היא מעוניינת בקידומן.
בית המשפט העליון הבהיר את הסיבות לסמכויות המצומצמות של הוועדה המקומית במילים אלו:
מתן היתר בלתי חוקי
שופטת בית המשפט העליון אילה פרוקצ'יה כתבה על:
במקרה בו הוועדה המקומית לתכנון ובנייה העניקה היתר בלתי חוקי, חייב בית המשפט העליון את הוועדה בתשלום פיצויים ליזם על נזקים שנגרמו לו מפני שפעל על פי ההיתר, למרות שהיזם ידע שההיתר אינו חוקי והוא שהגיש את הבקשה להיתר מלכתחילה. עם זאת, קבע בית המשפט שיש לנקות מהפיצויים על הנזקים בגלל האשם התורם של היזם.
פעילות הוועדה
הוועדה המקומית לתכנון ולבניה מתכנסת אחת למספר שבועות (תלוי בהיקף עבודתה) כדי לדון בבקשות להיתר בנייה המופנות אליה. על הוועדה למסור את החלטתה בתוך שלושה חודשים לכל היותר. לאחר הדיון בוועדה ייכתב הפרוטוקול ("דף הדרישות"), אשר יכלול את ההחלטה עצמה, ורשימת התנאים לצורך קבלת ההיתר. הפרוטוקול יועבר בדואר הן לאדריכל והן אל היזם. במידה וההחלטה מתעכבת, או במידה והוועדה מסרבת לחלק מבקשת ההיתר או לכולה, פתוחה בפני היזם האפשרות להגיש ערעור, בהתייעצות עם אדריכל המבנה, בפני וועדת הערר המחוזית.
Fetch the Bolt Cutters
Fetch the Bolt Cutters (בעברית: "תביא את המנשכיים") הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית פיונה אפל. האלבום יצא לאור ב-17 באפריל 2020 על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס. מתוך האלבום יצא סינגל.
האלבום דורג 98 מתוך 100 ב-Metacritic, ובכך הוא האלבום בעל הדירוג השני הגבוה ביותר באתר.
ביקורות
באתר Album of the Year, קיבל האלבום דירוג של 95 מתוך 100. בהגרדיאן קיבל דירוג של חמישה כוכבי זהב מתוך חמישה. כך גם באינדפנדנט, דיילי טלגרף, הטיימס, ואף בפיצ'פורק היה לאלבום הראשון מאז My Beautiful Dark Twisted Fantasy שקיבל דירוג של 10 מתוך 10.
ב- קיבל דירוג של 9 מתוך 10. נכון ל-20 באפריל 2020, ציונו המשוכלל על סמך כל הביקורות שקיבל, עומד על 100 מתוך 100 מה שהופך אותו לאלבום היחיד בעולם המוזיקה שהצליח לעשות זאת.
ביוני 2020, נכלל האלבום ברשימת "50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2020 עד כה" של מגזין בילבורד.
GNU bison
GNU bison היא תוכנה ליצירת נתחים תחביריים (parser) שנכתבה למיזם GNU, וזמינה כמעט לכל מערכות ההפעלה. התוכנה נועדה לעזור למתכנתים ליצור תוכנות המנתחות טקסטים מורכבים בשפות שהוגדרו מראש.
הנתח התחבירי הנוצר על ידי התוכנה עובד בשיטה של זיהוי אסימונים (tokens) שהוגדרו מראש (לרוב נעשה הזיהוי הטקסטואלי של האסימונים בעזרת תוכנת flex) וניתוח משמעותם בשפה שהוגדרה לפי מיקומם בטקסט.
בעת השימוש בתוכנה יש ליצור כללים שיופעלו כאשר הנתח התחבירי ייתקל באסימונים מסוימים.
לאחר הרצת התוכנה על קובץ הגדרת כללי השפה הוא יוצר קוד בשפת C שיקרא את הטקסטים בשפה המוגדרת וידע לפרש אותם בהתאם למיקומם במשפט ובכך לנתח נכון את משמעות המשפט.
אמנטל מונטשו
ב-2014 בדיקת סמי אמרוץ למונטשו נמצאה חיובית, ובמרץ 2015 הושעתה מונטשו לשנתיים מהשתתפות בתחרויות.
יוזף טיסו
יוזף טיסו (Jozef Tiso; 13 באוקטובר 1887 - 18 באפריל 1947), כומר, מדינאי ונשיא מדינת סלובקיה העצמאית (1939–1945), מדינה שהייתה למעשה גרורה של גרמניה הנאצית.
שנים ראשונות
טיסו נולד בעיר ביטצ'ה (Bytča) בצפון-מערב סלובקיה (אז בתחום האימפריה האוסטרו-הונגרית). בשנת 1910 סיים בית ספר גבוה לכמורה בווינה וקבל תואר של כומר בדרגת מונסיניור ודוקטור לתאולוגיה.
הוא שימש כמורה לסלובקית ומארגן הצגות במספר ערים. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה שירת ככומר צבאי.
עלייה בשורות הפוליטיקה
בשנת 1918 לאחר המלחמה וייסוד צ'כוסלובקיה הפך טיסו ללאומן סלובקי. הוא הצטרף למפלגת העם הסלובקית שנוסדה בשנת 1913 על ידי אנדריי הלינקה. זו הייתה מפלגה לאומנית קתולית ששאפה להקמת סלובקיה עצמאית. לאחר הבחירות ב-1923 הפכה מפלגה זו לגדולה ביותר בסלובקיה.
לאחר מותו של הלינקה ב-1938 ניצח טיסו במאבק הירושה ומונה למנהיג המפלגה.
נשיא סלובקיה העצמאית
לאחר הסכם מינכן הכריז טיסו על אוטונומיה של סלובקיה במסגרת צ'כוסלובקיה, ומונה כראש ממשלה. במרץ 1939 הוא ניצל את חולשתו של נשיא צ'כוסלובקיה אמיל האכה והכריז על עצמאות סלובקיה. האכה שלח צבא לברטיסלאבה שפיזר את הפרלמנט ושם את טיסו במעצר בית. להזדמנות זו חיכה היטלר. טיסו הוברח ממקום מעצרו והוטס ללשכתו של היטלר, שם הוסבר לו כי לטובתו עליו לחתום על מסמך המכריז על "עצמאות" סלובקיה תחת חסות גרמניה, ולא – גרמניה תרשה להונגריה ולפולין לספח אליהן את סלובקיה.
טיסו חתם על ההסכם בקלות ושכנע את הפרלמנט לקבל אותו. הגרמנים לא נכנסו לסלובקיה. טיסו מונה לנשיא סלובקיה העצמאית. יומיים לאחר מכן חתם האכה על הסכם משפיל. הגרמנים נכנסו לבוהמיה ולמוראביה וצ'כוסלובקיה חדלה להתקיים.
סלובקיה העצמאית הייתה למעשה גרורה של גרמניה. כל המפלגות נאסרו פרט למפלגת השלטון ולשתי מפלגות קטנות שייצגו את המיעוט הגרמני וההונגרי.
את הסדר ויישום החוקים ביצעו יחידות מזוינות של ארגון שנקרא "משמר הלינקה", שהיה דומה בארגונו לאס אס. הוא פעל נגד יהודים, צ'כים, שמאלנים ומתנגדי המשטר. אנשי המשמר לבשו בגדים שחורים וכובע דמוי סירה והצדיעו במועל יד. מ-1941 אומנו יחידות המחץ של משמר הלינקה במחנות האס אס בגרמניה. המדינה נוהלה כמדינה פשיסטית, ל-לטיסו פנו בשם Vodca (המפקד).
סלובקיה הייתה המדינה היחידה שהשתתפה עם גרמניה בפלישה לפולין בספטמבר 1939. כוחות סלובקיים פלשו לדרום פולין וכבשו שטחים. לאורך כל מלחמת העולם השנייה השתתפו כוחות סלובקים במלחמה בחזית המזרחית נגד הצבא הרוסי.
המרד הסלובקי
כבר בשנת 1943 החלה הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה בלונדון לתכנן מרד גדול בסלובקיה במטרה להקדים את כיבושה על ידי הצבא הרוסי. כוחות המורדים הורכבו מעריקים מהצבא הסלובקי ומפרטיזנים מארצות שונות.
המרד החל בעיירה באנסקה ביסטריצה בבוקר 29 באוגוסט 1944. בשלב ראשון הייתה יד המורדים על העליונה והם השתלטו על רוב מזרח סלובקיה. עד מהרה התעשתו הגרמנים ונענו לבקשתו של טיסו לעזרה. הם שלחו 80,000 חיילים מצוידים היטב. פיקוד המורדים לא היה אחיד. הפרטיזנים הקומוניסטים קבלו פקודות ממוסקבה והצבא הרוסי השתהה בשערי סלובקיה. מבחינה זו דומה המרד הסלובקי למרד הפולני שנערך באותו זמן.
לאט לאט כבשו הגרמנים את כל מזרח סלובקיה. שבויים רבים הוצאו להורג בתוכם צנחנים מארץ ישראל.
ב-28 באוקטובר 1944 נכנסו הגרמנים לבנסקה ביסטריצה וסיימו למעשה את המרד הסלובקי. ב-30 באוקטובר 1944 הגיע טיסו לבנסקה ביסטריצה וחילק מדליות לחיילים גרמנים שהשתתפו בדיכוי המרד, עובדה שניזקפה לחובתו במשפטו.
טיסו ושואת יהודי סלובקיה
כבר בחודשים הראשונים של עצמאות סלובקיה הוטלו על היהודים חוקים והגבלות שעיקר כוונתם הייתה לדחוק את רגליהם מחיי הכלכלה ולצמצם את עיסוקם במקצועות החפשיים. התלמידים היהודים בבתי הספר העל יסודיים ובאוניברסיטאות סולקו. תהליך הנישול החמיר במחצית השנייה של 1939. נערך רישום של קרקעות בבעלות יהודית ועל מפעלים שלהם נתמנו אפוטרופסים סלובקים. היהודים סולקו ממשרדים ממשלתיים וחויבו בעבודות כפייה. ב-28 ביולי 1940 נפגש היטלר עם טיסו וחברי ממשלתו בזלצבורג והוסכם להקים בסלובקיה משטר "נציונאל-סוציאליסטי".
ב-2 בספטמבר 1940 הגיע לסלובקיה נציגו של אדולף אייכמן, דיטר ויסליצני עם מספר יועצים והם נתקבלו על ידי ממשלתה סלובקיה בישיבה חגיגית.
הגזירות על היהודים גברו וב-9 בספטמבר 1941 אושר החוק שכונה הקודקס היהודי. עיקר חידושו היה בהגדרת מהותו של היהודי שלא התבססה רק על עקרונות הדת אלא על עקרון הגזע. לדעת הדיפלומטים של הרייך היה חוק זה חמור יותר מחוקי נירנברג. עיתוני סלובקיה התפארו שחוקים אלה הם דוגמה ומופת לארצות אחרות. היהודים חויבו לענוד טלאי צהוב ונאסרו נישואי תערובת. הוקמו מחנות עבודה ועל היהודים מגיל 16 עד 60 הוטלה חובת עבודת כפייה. בספטמבר 1941 גורשו 10,000 יהודים מברטיסלאבה (מתוך 15,000) למחנות עבודה ולערי שדה.
מיד לאחר ועידת ואנזה בינואר 1942 נחתם הסכם בין טיסו וממשלתו ובין הגרמנים כי ממשלת סלובקיה מוכנה להעביר לגרמניה 20,000 יהודים למטרת עבודה בגרמניה. יתר על כן - ממשלת סלובקיה תשלם לגרמנים 500 מארקים על כל יהודי. הסכום הזה נועד לכסות על הוצאות ההכשרה המקצועית שלהם, ההלבשה, התזונה והאכסון בתקופה הראשונה כשתפוקתם תהיה זעומה. בתמורה לכך תתחייב ממשלת גרמניה כי יהודים אלה לא יחזרו לעולם לסלובקיה.
ב-22 במרץ 1942 הגיע המשלוח הראשון של 999 צעירות יהודיות לאושוויץ. כעבור זמן קצר פנו מנהיגי סלובקיה לאייכמן בבקשה להעביר משפחות שלמות כולל נשים וילדים כי אין זה "ברוח הנצרות" להפריד משפחות. ב-27 במרץ 1942 נענה אייכמן בחיוב. לבקשה זו הייתה סיבה כלכלית כי הסלובקים לא רצו שהזקנים, הילדים והחולים הבלתי פרודוקטיביים יישארו אצלם.
כבר עם המשלוחים הראשונים נתקבלו ידיעות על גורל היהודים שגורשו. בראש הקהילה היהודית עמד גוף בשם מרכז היהודים שהיה מתווך בין השלטונות ליהודים והיה למעשה יודנראט. בתוך גוף זה פעלה במחתרת קבוצת אופוזיציה בשם קבוצת העבודה שהייתה מורכבת מציונים, רבנים ומתבוללים. ביניהם התבלטו הרב מיכאל דב בר ויסמנדל והפעילה הציונית גיזי פליישמן. קבוצה זו הצליחה להשיג מהג'וינט ומיהדות הונגריה 50,000 דולר אותם שילמה לויסליצני על מנת שיפסיק את המשלוחים. גם טיסו ופקידים סלובקים אחרים קבלו שוחד.
בין מרץ 1942 לאוקטובר 1942 גורשו 60,000 מיהודי סלובקיה למחנות ההשמדה אושוויץ ומיידנק. כל התהליך הזה נעשה על ידי הסלובקים ומשמר הלינקה. הרכבות היו מאובטחות על ידי אנשי משמר הלינקה ובגבול היו עולים עליהם משמרות אס אס. מהגבול למחנות ההשמדה הייתה דרך קצרה. טיסו הכריז בנאום ב-15 באוגוסט 1942 כי זה מעשה נוצרי לגרש את היהודים מפני שהדבר הוא לטובת העם הסלובקי המסלק את המזיק לו.
באוקטובר 1942 הופסקו המשלוחים. יש לכך מספר סיבות:
ב-7 באפריל 1944 הצליחו שני יהודים סלובקים, רודולף ורבה ואלפרד וצלר לברוח מאושוויץ. הם הגיעו לסלובקיה ונפגשו עם אנשי הוועד היהודי בעיר ז'לינה. הם נתקבלו בתחילה בחוסר אמון למשמע הנעשה באושוויץ אבל בהמשך, שוכנעו אנשי הוועד היהודי באמיתות הדברים. הבורחים כתבו דו"ח על אושוויץ שנשלח למנהיגי היהודים בהונגריה בראשות ישראל קסטנר במטרה להתריע ולסכל את שליחת יהודי הונגריה להשמדה, אך דבר לא נעשה.
עם פרוץ המרד הסלובקי ב-29 באוגוסט 1944 נכבשה סלובקיה למעשה על ידי הגרמנים וחודשו המשלוחים למחנות ההשמדה. המשלוחים האחרונים ניצלו הודות לעובדה שהיינריך הימלר הורה באוקטובר 1944 להפסיק את ההמתה בגז במחנות ההשמדה. מתוך 70,000 יהודי סלובקיה שרדו רק 5,000.
סופו של טיסו
עוד לפני כניסת הצבא הרוסי לברטיסלאבה ב-4 באפריל 1945, ברח טיסו לבוואריה, אולם הוא נתפס בידי האמריקאים. ב-8 ביוני 1945 הוא הוסגר לידי צ'כוסלובקיה שזה עתה חזרה לקדמותה ונדון למוות בבית דין עממי בברטיסלאבה באשמה של בגידה ושיתוף פעולה עם האויב. למרות מחאות ובקשות מאישים סלובקים שונים ומהוותיקן, סירב נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש לחון את טיסו. הוא נתלה ב-18 באפריל 1947. גופתו נשרפה ואפרו פוזר.
יום האיידס העולמי
יום האיידס העולמי מצוין ב־1 בדצמבר מדי שנה ומוקדש להעלאת מודעות העולם למגפת האיידס הנגרמת על ידי התפשטות נגיף האיידס. על פי הערכות, 39.5 מיליון איש בעולם הם נשאי HIV, ו־26 מיליון איש בעולם נפלו עד היום קורבן למחלת האיידס, דבר שהופך מחלה זו לאחת המגפות הקשות בהיסטוריה האנושית. אף על פי שהטיפול במחלה ניתן היום ליותר חולים בעולם וביותר אזורים בעולם, ההערכה היא כי בשנת 2005 לבדה מתו במחלה כ־3.1 מיליון איש (ההערכות נעות בין 2.8 ל־3.6 מיליון), מתוכם למעלה מחצי מיליון ילדים.
יוזף טיסו
סופו של טיסו
עד היום רואים רבים בסלובקיה את טיסו כגיבור לאומי שהוצא להורג מסיבות פוליטיות. בזמן השלטון הקומוניסטי היחס כלפיו היה שלילי, אבל עם עצמאות סלובקיה טיפוח זכרו נעשה מקובל ועל בית הולדתו הושם תבליט עם דמותו.
יום האיידס העולמי
הרעיון של יום האיידס העולמי נולד בשנת 1988, בפסגה העולמית של שרי בריאות לקידום תוכניות למניעת האיידס. מאז, אימצו את ציון יום האיידס ממשלות, ארגונים בינלאומיים וארגוני צדקה במדינות רבות.
החל משנת 1988 ועד לשנת 2004 ארגן את יום האיידס העולמי הארגון UNAIDS (התוכנית המשותפת של האומות המאוחדות על HIV ואיידס) המסונף לאומות המאוחדות ואשר, לאחר התייעצות עם ארגונים אחרים, בחר מדי שנה נושא לציון יום האיידס העולמי. בשנת 2005 העביר ארגון UNAIDS את האחריות על ארגונו של יום האיידס העולמי לארגון העולמי למאבק באיידס (The World AIDS Campaign), שהוא ארגון עצמאי. הנושא שנבחר לציון יום האיידס העולמי החל משנת 2005 ועד לשנת 2010 הוא: "עצרו את האיידס: שמרו את ההבטחה". נושא זה איננו מצוין רק ביום האיידס העולמי אלא בעבודת הארגון במשך השנה כולה.
במהלך יום האיידס העולמי מעודד הארגון את הציבור לארבע פעילות:
בישראל מציינים את יום האיידס העולמי ב"חסות" הוועד למלחמה באיידס, על ידי הפצת מידע ומדבקות ברחובות הערים הגדולות, ואף בחלוקת קונדומים במרכזי בילוי. ב־1998 הכריז הוועד למלחמה באיידס לראשונה על קיום שבוע המודעות לאיידס הייחודי למדינת ישראל, הסובב את יום האיידס העולמי, עקב הבורות הרבה וההתכחשות לאפשרויות ההדבקה בנגיף ה־HIV ששררה בקרב הציבור בארץ.
אולסי פרי
אולסי פרי (באנגלית: Aulcie Perry; נולד ב-3 ביולי 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי שהתגייר.
נעוריו ותחילת דרכו
פרי ג'וניור נולד כילד האמצעי בניוארק בבית החולים היהודי "בית ישראל", ניו ג'רזי שבארצות הברית, למשפחה בת שלושה ילדים מרקע נוצרי-בפטיסטי. הוא עבר מילה בגיל שבוע, כנהוג בארצות הברית גם בקרב גויים. גדל בסביבה שבה היו פשע ואלימות נפוצים. מילדותו שיחק כדורסל בתקווה שכך יוכל לצאת לחיים טובים יותר. כבר בגיל 13 התנשא לגובה 2.00 מטרים. בגיל 18 סיים את בית הספר בציונים לא טובים והחל לימודים בחטיבת ביניים ביוסטון טקסס, אולם לאחר שהוכה על ידי לבנים שם, על שנכנס בטעות לבר של לבנים, עבר לבת'יון-קוקמן קולג' בפלורידה. בשנת 1974 הצטרף לקבוצת וירג'יניה סקוויירס מליגת ה-ABA האמריקאית. פרי, שהתנשא לגובה 2.08 מטרים ולא ניחן ביכולות פיזיות מרשימות במיוחד, היה שותף רק ברבע ממשחקי הקבוצה ובמשחקים אלה קלע בממוצע 8.6 נקודות וקלט 5 כדורים חוזרים. הקבוצה נכשלה לחלוטין באותה עונה (מאזן שלילי 15–69) ופרי שוחרר בסיומה.
מכבי תל אביב
שמואל מחרובסקי, מנהל קבוצת הכדורסל של מכבי תל אביב, שכנע אותו בשנת 1976 להצטרף לקבוצה ולשחק במדיה למשך שישה משחקים בגביע אירופה. בסוף העונה זכתה מכבי תל אביב בגביע אירופה. פרי הצטרף לקבוצה בעונה הבאה והוצב בתפקיד הסנטר של הקבוצה. הוא השתלב בקבוצה היטב, חברתית ומקצועית, וכבר בעונתו הראשונה בה היה שותף למשחקים שהפכו לקלאסיקת כדורסל ישראלית, בהם הניצחון ההיסטורי 91:79 על צסק"א מוסקבה בעיירה הבלגית וירטון; והזכייה הראשונה בגביע אירופה לאלופות לאחר ניצחון על הקבוצה האיטלקית מובילג'ירג'י וארזה, בתוצאה 78:77, בבלגרד. פרי, על אף היותו ריבאונדר טוב, חרג מהתפקידים הקבוצתיים השמורים לשחקנים גבוהים בקבוצות כדורסל והתמחה, בין השאר, בקליעה טובה מחצי מרחק - מה שהיקשה מאוד את השמירה עליו לשחקנים נמוכים ממנו ואילץ שחקנים גבוהים לצאת מרחבת קבוצתם במטרה לחסמו ולהפקיר בכך את אזור הסל. תכונה אופיינית נוספת שלו הייתה ההסתגלות המהירה שלו למשחק, תכונה שהפכה אותו, עם התבגרותו, למחליף איכותי במיוחד.
בשנת 1981 היה שותף בכיר לעונה הטובה ביותר בהיסטוריה של מכבי תל אביב, עונה שבה זכתה הקבוצה, תחת שרביטו של המאמן האמריקני רודי ד'אמיקו, באליפות המדינה, בגביע המדינה, בגביע אירופה לאלופות ובגביע הבין יבשתי. עד 1985, השנה בה פרש ממשחק פעיל, הספיק לזכות בשני גביעי אירופה לאלופות, בגביע הבין יבשתי, בשבע אליפויות ובשישה גביעי מדינה. מאזנו מגיע באירופה ל-2,077 נקודות.
בתשע השנים בהן שיחק במכבי תל אביב פרי הפך לחלק מהפולקלור הישראלי. הוא היה בן זוגה של הדוגמנית המפורסמת תמי בן עמי, לימד ילדים לשחק כדורסל ונחשב לדמות אהודה ופופולרית. הביטוי "אולסי פרי" הפך שם נרדף לאדם גבוה במיוחד. בשיר "גמד שרצה להיות ענק", הפותח את האלבום ילדודס של אריק איינשטיין, אומר הגמד: "הלוואי והייתי כמו אולסי פרי". במערכון "שחקן כדורסל" של הגשש החיוור נאמר: "אתה ראית את אולסי פרי כשנולד? היה בקושי מטר שמונים".
בצד הישגיו הספורטיביים הסתבך פרי בכמה תקריות שפגעו בתדמיתו כאדם רגוע וחייכן. בסיומו של משחק דרבי מול הפועל תל אביב הכה את שחקן הקבוצה היריבה, שמואל נחמיאס ובעקבות זאת הורחק למספר משחקים. במשחק אחר, במדריד, התעמת עם מאמן ריאל מדריד, מנואל (לולו) סאינז ואף דחף אותו. באותו משחק רדף אחרי חברו לקבוצה, ארל ויליאמס, שזינק ליציע ורצה להלום באוהדים שהשליכו עליו מטבעות וקראו לו בכינויי גנאי. פרי מנע אז קטטה בקנה מידה משמעותי, אבל הצילום בו הוא מטיח את ויליאמס אל רצפת האולם נותר חרוט בתודעה הלאומית כסמל לביזיון שבסיומו של אותו משחק.
התמכרות לסמים, הסתבכותו ופרישתו
בשנות ה-80 הסתבך בפרשיות של החזקה וסחר בסמים. בדצמבר 1982 נעדר ממשחק כדורסל חשוב נגד ריאל מדריד בשל היותו תחת השפעה כבדה של סמים שצרך. הנהלת מכבי תל אביב, שביקשה לחפות על הסתבכותו, סיפרה כי נעדר מהמשחק בשל שפעת, אולם העיתונות חשפה את המציאות שמאחורי הפרשה. פרי הוסיף לשחק במכבי תל אביב גם לאחר אותה תקרית. בקיץ 1985 פרש ממשחק ושב לארצות הברית.
בדרכו מאמסטרדם לניו יורק ב-1985 נעצר בהולנד יחד עם בן דודו, קנת' ג'ונסון, כשברשותם כמות גדולה של הרואין. ניסיונו למנוע את הסגרתו לארצות הברית לא צלח ובשנת 1987 הוסגר לארצות הברית, שם נעצר ונשפט ל-10 שנות מאסר. שוחרר במרץ 1991. אנשי מכבי תל אביב שמרו עמו על קשר במשך כל אותן שנים ולאחר שסיים לרצות את עונשו הציעו לו לשוב ארצה ולפתוח בה חיים חדשים. פרי נענה בחיוב. לאחר שחרורו, ולאחר תקופה קצרה בפיקוח שרות המבחן, חזר לישראל בינואר 1997.
לאחר השיבה לארץ ב-1997
לאחר חזרתו לישראל ועד שנת 2003, ניהל פרי סניף של רשת בורגראנץ' ברחוב דיזנגוף בתל אביב. הזיכיון לסניף זה נקנה עבורו על ידי קבוצת משקיעים ישראלים, וביניהם אודי רקנאטי, נתן ניסני וידידים מתקופתו במכבי תל אביב. כיום הוא שותף בבעלות ובניהול של מחנה כדורסל עם גרג קורנליוס במכון וינגייט - "כדורסל של כוכבים". היה המנהל המקצועי של מחלקת הנוער של מכבי חיפה בכדורסל, ובהמשך עבד עם קבוצות הילדים והנוער של מכבי תל אביב.
בשנת 2007 החל לאמן את קבוצת הפועל דימונה.
מאז שנת 2019 מאמן פרי את מחלקת הנוער של מכבי תל אביב בכדורסל.
חיים אישיים
לפני שעבר לשחק במכבי, הייתה לפרי חברה, חואניטה ג'קסון. כשעבר לשחק בישראל, הייתה בהריון, וילדה את בנם אולסי השלישי. בשנות ה-70, בארץ היה בזוגיות מתוקשרת עם הדוגמנית תמי בן עמי.
במרץ 1984 התגייס לצה"ל.
מאז 1997 הוא בזוגיות עם אהובה אקרון, סמנכ"לית בורגראנץ' לשעבר (אותה הכיר כשפרסם בזמנו את החברה). הוא מתגורר לסירוגין בדירה שרכש בכיכר המדינה שבתל אביב, בתחילת שנות ה-80 ובדירתה של בת-זוגו ברמת גן.
ב-2008 נפגע ממפרצת בטנית באבי העורקים, וניצל.
ביוני 2022 עבר ניתוח לקטיעת רגלו, וזאת לאחר כוויות שלא טופלו וגרמו למצב בלתי-הפיך. באותה השנה עבר ניתוח לב.
הסרת בדי ארון הברית
לאו זה המופיע בפרשת תרומה, הוא אחד משלשה לאווים העוסקים בכלי המקדש ובגדי כהונה ומופיעים בפרשות תרומה ותצוה. שני האיסורים הנוספים הם איסור על ניתוק החושן מהאפוד, ואיסור לקרוע את המעיל.
מקור האיסור
כתוב בתורה, שיש ליצור לארון טבעות זהב בארבע הפינות, ולהשחיל בתוכם ארבעה מוטות ("בדים") מעצי שיטים ולצפותם בזהב. לאחר מכן מופיע הפסוק:
מדיני האיסור
חיוב המלקות הוא על כל אחד מהבדים בנפרד, ואם הוציא את שני הבדים, לוקה 78 מלקות. לפי דעת ר' משה מקוצי (הסמ"ג), האיסור חל רק אם הבדים יצאו תוך כדי מסע, כאשר הארון נישא על הכתף.
דין נוסף המופיע בגמרא הקשור למצווה זאת, הוא בנייתם של הבדים כך שבאמצעם הם דקים יותר מאשר בצדדיהם, כך שהבדים יוכלו לזוז בטבעות אך לא לצאת ממנו.
פסוקים שעולה מהם שהבדים הוסרו
תוספות מקשים מהפסוק, המוכיח שבטרם המסע היו מכניסים את בדי הארון לטבעות, ועל כן מציע שם מהר"ם מרוטנבורג (באחד ההסברים) שהיו לארון שמונה טבעות ובהן ארבעה בדים. שני בדים היו קבועים ועליהם נאמר איסור זה, ושני בדים נוספים היו מיועדים לנשיאה והונחו בטבעות רק בשעת המסע. הצעה נוספת המובאת בדבריהם היא שכאמור לעיל הבדים היו יכולים לזוז מעט בתוך הטבעות, וקודם המשא היה צורך לסדרם במקומם, אך הם לא יצאו באופן מוחלט.
טעם האיסור
החזקוני ומפרשים נוספים כותבים כי בשל קדושת הארון התורה לא מעוניינת שיצטרכו לגעת בו, ולו בזמן הכנסת הבדים לנשיאה.
בעל המשך חכמה מסביר על פי המדרש ש"הארון נושא את נושאיו" - הארון אינו זקוק לאנשים שיישאו אותו אלא הוא נושא אותם - שכדי להדגיש עניין זה נאמר האיסור להוציא את הבדים, כדי להראות שכשם שבזמן שהארון מונח בקדש הקדשים הוא אינו זקוק לבדים, כך גם בזמן המסעות.
נאמרו למצווה זו הסברים רבים על דרך הדרוש, שבהם הארון הוא סמל לתורה, וקביעות הבדים היא לקח כלשהו ללומדי התורה.
מחלף נתניה
מחלף נתניה (או "מחלף נתניה צפון" או "מחלף הרצל") הוא מחלף המקשר בין כביש 2 (כביש החוף) לכביש 57 ולכניסה הצפונית של נתניה. המחלף בנוי מגשר שמחבר בין כביש 57 לבין רחוב הרצל וחולף מעל כביש 2. המחלף נפתח לתנועה בשנת 1979.
משני צידי המחלף, על כביש 2, קיימים מסעפים לתחבורה ציבורית של קווי אגד, מטרופולין, ומוניות שירות, אשר משרת את הנוסעים בתחבורה הציבורית בין תל אביב לחיפה.
מחלף נתניה מהווה עורק תחבורה ראשי, מפני שהוא מצוי בכניסה הראשית לנתניה, בהמשך רחוב הרצל ממוקם קניון השרון והמרכז העירוני של נתניה. ממזרח למחלף נמצאות השכונות המזרחיות של נתניה, נווה איתמר, נאות גנים וקרית השרון ואזור התעשייה קריית אליעזר - אזור תעשייה אשר מאוכלס ברובו בתעשייה כבדה, תעשייה זעירה, מוסכים בתי מסחר ומסעדות. בהמשך ניתן להגיע דרך כביש 57 לצומת השרון ("צומת בית ליד"), כביש 4, כפר יונה ויישובי עמק חפר.
החברה לפיתוח נתניה החלה להאיר את המחלפים והגשרים בעיר בנורות צבעוניות במסגרת פרויקט עירוני. סימון הגשרים נועד לסייע בזיהוי כניסות מרכזיות לעיר. תאורת הגשרים בוצעה באמצעות פסי 'לד'.
The Mad Hatter
The Mad Hatter (בעברית: הכובען המטורף) הוא אלבום האולפן ה-11 של פסנתרן הג'אז האמריקאי צ'יק קוריאה, שיצא בשנת 1978 על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס. האלבום הוא אלבום קונספט המבוסס על ספרו של לואיס קרול, "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".
דירוגים וביקורות
האלבום התקבל בצורה חיובית בקרב המבקרים, אך לא באופן מיוחד והוא לא זכה לתשואות רבות. בסקירה רטראקטיבית באתר 'Progrography' נכתב כי "ללא הקונספט של אליס בארץ הפלאות המקשר בין השירים, The Mad Hatter היה פשוט עוד אחד מאלבומי הג'אז האקלקטיים של קוריאה מסוף שנות השבעים. אך בכך שהוא מעניק ליצירות נושא [...] קוריאה מעניק לנו חלון רחב יותר למוזיקה ממה שהיה קיים בדרך אחרת".
האלבום הגיע למקום ה-6 במצעד אלבומי הג'אז של בילבורד ולמקום 61 במצעד אלבומי הפופ.
אנדוריאנים
אנדוריאנים (באנגלית: Andorian) הם גזע בדיוני של חוצנים דמויי-אדם המופיעים ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", ואשר נוצרו על ידי די סי פונטנה. הם תושביו הילידים של ירח-קרח בשם אנדוריה (המכונה לעיתים גם אנדור), המקיף ענק גז כחול בעל טבעות פלנטריות. בין מאפייניהם: עורם הכחול, שיערם הלבן, וכן זוג מחושים על גולגולתיהם.
ביולוגיה
לאנדוריאנים יש דם כחול, עור כחול, שיער לבן, וזוג מחושים על גולגולתיהם. בזמן של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", המחושים נראים כבולטים מהמצח, ומסוגלים לנוע, והם משמשים לצורך מחוות גופניות ומערכת שיווי המשקל. אם יחתכו, המחושים יגדלו בחזרה לאחר תשעה חודשים, אף שניתן לקצר את פרק הזמן הזה באמצעות גירוי חשמלי ועיסוי גולגולתי נמרץ.
ישנם לפחות שני תת-מינים של אנדוריאנים: אלו עם עור כחול, רוב האוכלוסייה; והאנארים המתבודדים יותר, בעלי עור כחול-לבן, שנחשבו למיתוס במשך זמן רב, עד אשר נוצר קשר בינם לבין כחולי העור בשנת 2154, בפרק "The Aenar". האנארים הם עיוורים, אך מפגינים יכולות טלפתיים וטלמטריים. נראה כי האנארים משתמשים במחושים שלהם כקולטים טלפתיים.
תרבות
"שיכר אנדוריאני" הוא משקה אלכוהולי בצבע כחול, ו-"בלוז אנדוריאני" הוא ז'אנר של מוזיקה.
האנדוריאנים הם קסנופובים, המפגינים סלידה עזה וחוסר אמון כלפי גזעים אחרים, בעיקר בני אדם ווולקנים, ולעיתים קרובות מתייחסים לבני האדם באמצעות כינוי הגנאי "ורודי עור". חוסר האמון שלהם בוולקנים בא לידי ביטוי בפרק "The Andorian Incident" של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", שבו מוצב וולקני המשמש למעקב ארוך-טווח אחר האנדוריאנים מתגלה חבוי בתוך מנזר וולקני על כוכב הלכת פ'ג'ם (P'Jem), תוך הפרה של האמנה הקיימת בין שני הגזעים. בפרק זה הקפטן האנדוריאני שרן רואה לראשונה בקפטן האנטרפרייז NX-01 ג'ונתן ארצ'ר כאדם אובייקטיבי ומכובד, לאחר שארצ'ר מוסר לידיו סריקות, על מנת לספק הוכחה לאנשיו בדבר קיומו של המוצב הסודי.
היסטוריה
הספינה הימית הראשונה שהקיפה את אנדוריה הייתה Kumari, חותכת הקרח. מאה שנים מאוחר יותר, שמה הנערץ של ספינה זו הוענק לספינת חלל של המשמר הקיסרי של אנדוריה.
המפגש הראשון של האנדוריאנים עם הוולקנים היה מבטיח, אבל היחסים בין שני המינים העכירו עם הזמן. השניים קיימו משא-ומתן טריטוריאלי במשך שמונה שנים במהלך שנות ה-60 של המאה ה-21.
בסביבות 2104, האנדוריאנים יצרו קשר עם האנארים, ובכך הפיגו את מעמדו המיתולוגי של תת-מין זה.
האנדוריאנים עיצבו את נופו של כוכב הלכת ווייטאהן (Weytahn), אך זה, בסופו של דבר, סופח לשטח הוולקנים. בשנת 2151, המשמר הקיסרי האנדורי גילה תחנת ריגול וולקנית מוסתרת על עולם המנזר פ'ג'ם (P'Jem).
בשנת 2161, האנדוריאנים - יחד עם בני האדם, הטלרייטים והוולקנים - ייסדו את פדרציית הכוכבים המאוחדת.
בכנס שנערך בבבל בשנות ה-60 של המאה ה-23, שנועד לדון בהצטרפותם של הקורידאנים אל הפדרציה, האנדוריאנים היו מיוצגים, בין השאר, על ידי השגריר שראס.
בשנות ה-70 של המאה ה-23, מספר אנדוריאנים שירתו על ספינת החלל אנטרפרייז. בשנת 2291, פורטרט של אנדוריאנית מפורסמת קישט את חדר הישיבות של האנטרפרייז-A.
בשנת 2371, הגרונטולוג ד"ר גהי פ'טרל מאנדור היה מועמד לפרס קרינגטון (פרס המוענק לרופאים-מנתחים).
אימפריה
לאנדוריאנים היה סכסוך על הוולקנים. הוולקנים סיפחו את כוכב הלכת האנדוריאני ווייטאהן (Weytahn), אשר נקרא בפיהם פאאן מוקאר (Paan Mokar). עד לתחילת המאה ה-22, שני הצדדים נכנסו למצב של מיני-מלחמה קרה.
"אנדוריה" (לעיתים, מכונה גם "אנדור") הוא ירח קרח החג סביב ענק גזים בעל טבעות פלנטריות. התסריטאים ג'ודית וגארפילד ריבס סטיבנס הצהירו כי "אנדור" הוא ענק הגז, "אנדוריה" הוא הירח, וכי זהו מאמץ מודע על מנת לטפל בחוסר ההתאמה. רוב הערים בנויות מתחת לאדמה כדי לנצל את החום הגיאותרמית. הטמפרטורות בקיץ מגיעות עד ל-28 מעלות צלזיוס מתחת לאפס. לאנדוריה יש ירח אחד לפחות או כוכב לכת שכן. האנדוריאנים חולקים את כוכב הבית שלהם עם תת-מין טלפתי מסתורי, האנארים, אשר להם עור בצבע כחול בהיר או לבן.
איינאר
האיינאר הם תת-מין של האנדוריאנים. מראם דומה לזה של האנדוריאנים הרגילים, אך בניגוד לאנדוריאנים שצבעם כחול, האיינאר הם לבקנים. הם מתגוררים מתחת לאדמה באזורי הקרח של כוכב הבית. תת-המין הופיע לראשונה בסדרה "אנטרפרייז", והתברר שמדובר בגזע המונה אלפים בודדים. האיינאר הסתתרו עד כחמישים שנה לפני כן, ומקפידים על בידוד וריחוק מיתר האנדוריאנים. האיינאר הם עיוורים וטלפתים.
הערות שוליים
Völker und Gruppierungen im Star-Trek-Universum
קיוסק
מקור השם ומאפיינים
השם "קיוסק" שמקורו פרסי (کوشک - כּושכּ) התייחס במקור לסוג המבנה שבו ממוקמת עמדת המכירה. קיוסק הממכר הקלאסי הוא ביתן קטן ממדים, פעמים מעוגל או רב-צלעות, שהמוכר ממוקם בתוכו ומשרת לקוחות העומדים מחוץ לו דרך חלון שירות. כיום מתייחס המונח לנקודות מכירה העובדות במתכונת דומה אך אינן בהכרח במבנה בודד, ועשויות להיות חלק ממבנה שלם או משורת חנויות רציפה.
ויקיפדיה היוונית
ויקיפדיה היוונית (ביוונית: Ελληνική Βικιπαίδεια) היא אנציקלופדיה אינטרנטית חופשית בשפה היוונית המנוהלת ומתופעלת בידי קרן ויקימדיה והיא הוויקיפדיה ה-48 בגודלה בעולם מבחינת מספר הערכים, עם 139,661 ערכים, נכון לנובמבר 2017. היא החלה לפעול ב-1 בדצמבר 2002.
קיוסק
בישראל
הקיוסק הוא חלק בלתי נפרד מהנוף הישראלי. הקיוסקים הראשונים בישראל הוקמו כבר בימי העלייה השנייה, בעיקר בעיר תל אביב.
ויקיפדיה היוונית
סטטיסטיקה
נכון ל-13 בנובמבר 2017, הוויקיפדיה היוונית:
קיוסק
היסטוריה
ב-1910 הוקם הקיוסק הראשון של תל אביב בפינת שדרות רוטשילד ורחוב הרצל. קדמה לפתיחת הקיוסק ישיבת ועד תל אביב בא' בסיוון תר"ע בה הוחלט בין השאר שמידותיו של המבנה יהיו 2 על 2 מטרים וימכרו בו משקאות קרים אך לא חריפים. באמצע שנות העשרים, בימי העלייה הרביעית, גדל מאוד מספר הקיוסקים בעיר. בשל כך אף הוענק לעלייה זו הכינוי "עליית הקיוסקים". בשנותיה הראשונות של המדינה שימש הקיוסק הפינתי נקודת מפגש לילדי השכונות סביבו, וסיפורי נוסטלגיה רבים מעלים אותו על נס.
הרישיונות להקמת קיוסקים ניתנו בתל אביב בתחילה לבעלי מום או למקרים סוציאלים קשים. בשנות ה-40 גדל מאוד מספר הקיוסקים. פרט לקיוסקים מורשים, התווספו בעלי רישיונות לרוכלות ניידת שהשתקעו במקום אחד, וקיוסקים חסרי רישיון. בסוף שנות ה-40 החלה התמרמרות רבה של בעלי קיוסקים. ריבוי הרישיונות גורם לכך ש"עוד מעט מספר מוכרי הגזוז יהיה גדול משותי הגזוז בתל אביב ומחוצה לה". ב-1949 התקיימה שביתה בת יום אחד של בעלי קיוסקים ומוכרי משקאות תוססים קרים. העילה לשביתה: ההחלטה להוריד את מחירי המשקאות התוססים במחצית. שביתות על רקע מחירי המשקאות הקלים התקיימו גם ב-1951.
בדצמבר 1952 התקיימה הוועידה הארצית הראשונה של "אגודת בעלי הקיוסקים וחנויות הגזוז בישראל". באוקטובר 1953 נוספה לתוצרת הנמכרת בקיוסקים גם מכירת "שפריץ יין שולחן לבן ואדום" בקיבולת של שליש הכוס, תוך הבטחת פיקוח משטרתי על המינון והאיכות. ב-1954 היו בישראל 5000 קיוסקים והועסקו בהם כ-6000 חברים. ב-1970 הגיע מספר הקיוסקים בתל אביב לכ-450. שטח מרביתם לא עלה על 10 מ"ר. הצפיפות הקשתה לשמור על דרישות ההיגיינה. בנוסף המכולות הפכו למתחרות רציניות לקיוסקים כי ניתן היה להשיג בהם משקאות קרים, סיגריות ועיתונים.
במאי 1980 הוציא התמ"ת צו, הקובע רווח מקסימלי של 125 אחוז על משקאות קלים בקיוסקים ובמזנונים.
משוואת קצב
בכימיה פיזיקלית, משוואת קצב או חוק קצב הם כלים לתיאור המהירות בה מתרחשת תגובה מסוימת. למשוואה שימוש נרחב בקינטיקה כימית. משוואת הקצב מקשרת בין קצב התגובה לריכוזים או לחצים של המגיבים והתוצרים בתגובה. באופן כללי, עבור התגובה משוואת הקצב תהיה:
כאשר:
סכום הסדרים החלקיים הוא הסדר הכולל של הריאקציה. בתגובה אלמנטרית, סכום המקדמים הסטוכיומטרים של המגיבים הוא סדר התגובה.
קיימות משוואות קצב מסובכות יותר עבור תגובות שאינן אלמנטריות. לתגובות כאלה יש מנגנון, המורכב מכמה שלבים של תגובות אלמנטריות. משוואת הקצב היא משוואה דיפרנציאלית. האינטגרל על משוואת הקצב נותן "פתרון" למשוואה, פתרון המקשר בין ריכוזי המגיבים והתוצרים ביחס לזמן.
גם זרזים ומעכבים יכנסו למשוואה, על אף שריכוזם אינו משתנה, מכיוון שהם משפיעים על קצב התגובה. לזרזים יהיה סדר חלקי חיובי, ומעכבים יהיו בעלי סדר חלקי שלילי.
תגובות מסדר אפס
בתגובות מסדר אפס, קצב התגובה אינו תלוי בריכוז המגיבים. העלאת ריכוז המגיבים לא יעלה את קצב התגובה. חוק הקצב לתגובה כזאת יהיה:
פתרון משוואת הקצב (האינטגרל על חוק הקצב) ייתן:
כאשר [A]_t מייצג את ריכוז החומר בזמן מסוים, ו-[A]_0 מייצג את הריכוז ההתחלתי.
התגובה היא מסדר אפס אם שרטוט גרף של הריכוז כנגד הזמן הוא קו ישר (ליניארי). שיפוע הישר הוא k, קבוע הקצב.
זמן מחצית החיים של התגובה מתאר את הזמן הדרוש לחומר להגיע למחצית מריכוזו ההתחלתי. עבור תגובה מסדר אפס הוא נתון בנוסחה:
תגובות מסדר ראשון
תגובות מסדר ראשון תלויות בריכוז של חומר אחד בלבד (תגובה אונימולקולרית). עשויים להיות מגיבים אחרים, אך הסדר החלקי שלהם יהיה אפס. משוואת הקצב תהיה מהצורה:
בסדר ראשון, יחידותיו של k תהיינה, ומאינטגרל על משוואת הקצב מתקבל או, באופן שקול,
שרטוט של גרף \ln{[A]} נגד הזמן, יתן גרף ליניארי ששיפועו k.
בסדר ראשון, זמן מחצית החיים אינו תלוי בריכוז ההתחלתי והוא נתון בנוסחה: .
דוגמאות לתגובות מסדר ראשון:
תגובות מסדר שני
תגובה מסדר שני תהייה מורכבת משני מגיבים שהסדר החלקי של כל אחד מהם אחד, או מגיב שהסדר החלקי שלו 2.
כאשר הריכוזים ההתחלתיים של A ושל B חייבים להיות שונים זה מזה.
דוגמה לתגובה מסדר שני:
פאלם טרי
פאלם טרי (באנגלית: Palm Tree) היא עיירה במדינת ניו יורק שבארצות הברית, כ-70 קילומטרים צפונית-מערבית לעיר ניו יורק. בעבר נקראה קריית יואל והייתה אחת משלוש העיירות המרכיבות את העיר מונרו אך ב-2019, לאחר משאל, קיבלה עצמאות משלה, ושטח העיר עם המחוזות מסביב שונה לפאלם טרי שמשמעותו באנגלית "עץ תמר" (ביידיש "טייטלבוים") על שם מייסדה האדמו"ר רבי יואל טייטלבוים. בשנת 2016 גרו בעיירה כ-22,000 תושבים, אנשי חסידות סאטמר, המהווים את הרוב מוחלט של התושבים במקום. שפת האם של רוב התושבים היא יידיש. לפי הסטטיסטיקה, פאלם טרי היא באופן רשמי היישוב העני ביותר בארצות הברית.
היסטוריה
העיירה קרויה על-שמו של הרב יואל טייטלבוים האדמו"ר מסאטמר, שעודד את הקמתה ואף בחר את מיקומה. הרב טייטלבוים התרשם מהצלחתה של חסידות סקווירא בייסוד היישוב ניו סקוור. הוא התיישב עם תומכיו בוויליאמסבורג בברוקלין ב-1946, אך השכונה הייתה קטנה מדי לקצב הגידול המהיר של הקהילה והרב גם חשש מהשפעות חיצוניות על חסידיו. לכן הורה לחסידיו לחפש אתר שיהיה די קרוב למרכז הכלכלי, ניו יורק, אך יאפשר להם לגדל משפחות גדולות הרחק מההשפעות המזיקות. בעת ייסוד הקריה ב-1974 התיישבו בה 14 משפחות סאטמריות. ב-2006 התגוררו בה למעלה מ-3,000 משפחות. הרב טייטלבוים נפטר בשנת 1979 והיה לנפטר הראשון שנקבר בבית הקברות של העיירה.
כיום
הגיל החציוני בעיירה הוא 13 שנה, והוא הנמוך ביותר בכל יישובי ארצות הברית. נכון למדד העוני של שנת 2009, פאלם טרי היא הרשות המקומית הענייה ביותר בארצות הברית – כ-70% מתושביה נמצאים מתחת לקו העוני. בשנת 2016 לאחר בדיקת איכות החיים בקריית יואל של ה-FBI הראו תוצאות הסקר שרק 49% מהתושבים חיים מתחת לקו העוני, תוצאה שעשויה להעיד על צמיחה כלכלית ביישוב.
על רקע הצמיחה המהירה של העיירה, הנובעת מריבוי טבעי גדול, נוצרו חיכוכים בין תושבי ועסקני קריית יואל לשעבר ליישובים הסמוכים שתושביהם חששו מפגיעה במרקם חייהם ואיכותם. בשנת 2019, לאחר משאל עם, התפצלו מונרו וקריית יואל. קריית יואל הפכה לעיירה עצמאית בשם פאלם טרי הכוללת את העיירה עצמה וכמה דונמים סביבה, עליהם היא עתידה להתרחב ולבנות שכונות נוספות.
דיין ומורה צדק העיירה הוא הרב אליקים געציל ברקוביץ'.
אאוסקלוזאורוס
אאוסקלוזאורוס (שם מדעי: Euskelosaurus; משמעות השם: "לטאה טובת רגליים") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד אשר חי בתור הטריאס הקדום לפני 227-210 מיליון שנה. הוא היה קרוב משפחתו של הפלטאוזאורוס מאירופה. הוא חי באותו הזמן אך מאובניו התגלו בלסוטו, זימבבואה ודרום אפריקה. המאובנים תוארכו ב-1866 בידי החוקר האנגלי תומאס הנרי האקסלי ושויכו למין Euskelesaurus brownii. מרבית המאובנים כללו עצמות חלקיות ושבורות וחלק מהעצמות שויכו אליו הופרדו לסוגים אחרים.
השועלים
השועלים היא קומדיית מצבים ישראלית ששודרה ב-yes. הסדרה עלתה לשידור ב-12 בדצמבר 2010. באוקטובר 2011 הכריזה yes כי הסדרה בוטלה ולא ישודרו פרקים נוספים. בינואר 2012 נקנסה yes במאה אלף ש"ח, מפני ששיבצה את הסדרה המוגבלת מגיל 14 בערוץ ניקלודיאון המיועד לגילאי 7–13.
עלילה
הסדרה עוסקת בארבעה חברים בתחילת שנות העשרים לחייהם, העובדים בסניף קטן של רשת מזון מהיר בשם פנקייק. בשעות שאחרי העבודה עמלים הארבעה על יצירת סדרת סרטי אימה אינטרנטיים בעלות נמוכה. שלושה מהגיבורים הם חברים מילדות, המפצים על עליבות חייהם בצלילה אל עולם הדמיון של סרטי האימה. חייהם משתנים כאשר לעבודה בפאנקייק מצטרפת מלצרית חדשה בשם אלי, התובעת מהם לשתפה בסדרת סרטי האימה.
מייקל פאראדיי
מייקל פאראדיי (באנגלית: Michael Faraday; 22 בספטמבר 1791 – 25 באוגוסט 1867) היה פיזיקאי וכימאי אנגלי, ממציא הדינמו - המנוע החשמלי הראשון אי-פעם, ובנוסף תרם רבות לתחומי האלקטרומגנטיות והאלקטרוכימיה, ניסח את חוק פאראדיי וגילה את הבנזן.
פאראדיי נחשב לאחד מהמדענים הגדולים בהיסטוריה, ויש המתייחסים אליו כאל עורך הניסויים הגדול ביותר בתולדות המחקר המדעי. המצאת הדינמו הייתה אירוע מכונן באנושות, בה הצליח האדם לראשונה "לאלף" את החשמל. הפיכת החשמל למקור אנרגיה נפוץ וחיוני היא בעיקר תוצאה של פועלו.
תחילת דרכו
מייקל פאראדיי נולד למשפחה ענייה בלונדון. את השכלתו רכש באופן עצמאי. בגיל ארבע-עשרה הפך לשוליה אצל ג'ורג' ריבו, כורך ומוכר ספרים, ובמהלך שבע שנות התמחותו קרא ספרים רבים, והחל להתעניין במדע. הוא התרשם במיוחד מספר Conversations on Chemistry של ג'יין מארסט. בסיועו של אחיו הבכור, רוברט, נרשם לשיעורים פרטיים במדעי הטבע אצל ג'ון טייטום, ושם רכש לא רק ידע נוסף אלא גם קשרים עם חובבי-מדע אחרים.
קשריו אלה הביאו אותו בגיל עשרים להרצאות של המדען הנודע האמפרי דייווי, חבר החברה המלכותית. פאראדיי גילה בהן עניין רב. הוא ניסה לפנות לג'וזף בנקס, נשיא החברה המלכותית, ולבקש עבודה כמדען, אך פנייתו לא נענתה. פאראדיי לא ויתר, ושלח הישר להאמפרי דייווי כמה הערות שרשם בהרצאותיו. דייווי השיב לו והזמין אותו להיפגש עמו. בפגישתם התרשם דייווי מפאראדיי, אך יעץ לו להתמיד בעבודתו ככורך ספרים, באמרו "עריצה היא העבודה המדעית, ומבחינה כספית אין גמול רב למשרתיה". זמן קצר לאחר הפגישה פוטר עוזרו של דייווי משום שהסתבך בתגרות. דייווי כתב שוב לפאראדיי, והזמין אותו לעבוד כעוזרו.
פאראדיי היה כעת עוזרו של אחד מבכירי המדענים באגודה המלכותית, אך החברה האנגלית דאז הייתה חברה מעמדית, ופאראדיי לא נחשב לג'נטלמן: נאמר כי אשתו של דייווי, למשל, התייחסה אליו כאל נחות מהם.
הישגיו המדעיים
עבודתו החשובה ביותר הייתה בנושא החשמל. ב-1821, זמן קצר לאחר שהפיזיקאי הדני הנס כריסטיאן ארסטד גילה את תופעת האלקטרומגנטיות, ניסו דייווי וויליאם הייד וולאסטון לתכנן מנוע חשמלי, אך נכשלו. פאראדיי, שדן בבעיה עם השניים, המשיך בניסיונותיו ובנה שני מתקנים המפיקים מה שכונה בפיו "סיבוב אלקטרומגנטי": תנועה מעגלית מתמדת הנובעת מהכוח המגנטי המעגלי סביב תיל. תיל המונח בתוך אגן של כספית אשר בו נמצא מגנט, יסתובב סביב המגנט כאשר יוטען בחשמל מסוללה כימית. ניסויים והמצאות אלה הם הבסיס לטכנולוגיה האלקטרומגנטית המודרנית. פאראדיי פרסם את תוצאות מחקרו מבלי לציין את תרומתם של וולאסטון ודייווי. הפולמוס שהתעורר בשל כך גרם לו לפרוש ממחקר האלקטרומגנטיות למספר שנים.
עשר שנים לאחר מכן, ב-1831, החל בסדרת הניסויים הגדולה שלו, ובה גילה את ההשראה האלקטרומגנטית, בעקבות עבודתו של אנדרה מרי אמפר. הוא גילה שאם מזיזים מגנט דרך סליל תיל, מושרה זרם חשמלי בתיל. ניסויים אלה הראו כיצד מגנטיות יוצרת זרם חשמלי. פאראדיי השתמש בעיקרון זה כדי לבנות את הדינמו החשמלי הראשון, אב הטיפוס של הגנרטורים המודרניים.
פאראדיי העלה את ההשערה כי הכוחות האלקטרומגנטיים נמשכים גם בחלל הריק שסביב המוליך, אך לא השלים את חקר השערתו זו. הדימוי הניסיוני שלו על אודות "קווי זרם הנובעים מגופים טעונים", נוסח באופן מתמטי בחוק פאראדיי (שמאוחר יותר הוכלל במשוואות מקסוול, שהתפתחו להכללה המוכרת כיום כתורת השדות).
פאראדיי עסק גם בכימיה; הוא גילה חומרים כימיים כבנזן, המציא את שיטת מספרי החמצון, וחקר הפיכת גזים לנוזלים. הוא גילה את חוקי האלקטרוליזה ועזר לטביעת המונחים אנודה, קתודה, אלקטרודה ויון.
ב-1845 גילה שתי תופעות הקשורות למגנטיות: את הדיאמגנטיות, הנגרמת מהשפעת שדה מגנטי על סוגים מסוימים של חומרים, ואת אפקט פאראדיי, שבו מישור הקיטוב של אור מקוטב ליניארית העובר דרך חומרים מסוימים, יכול להסתובב בנוכחות שדה מגנטי המקביל לכיוון התקדמות הגל. בכך הראה כי קיים קשר בין אור לשדה מגנטי. על גילוי זה זכה במדליית רמפורד בשנת 1846.
במחקרו על חשמל סטטי גילה כי המטען מצוי רק בצד החיצוני של מוליך טעון, ושלמטען חיצוני אין כל השפעה על עצמים המוקפים מכל עבר על ידי מוליך. בתוצר ההגנה הזה נעשה שימוש במה שמכונה כיום כלוב פאראדיי. על שמו נקראת יחידת-המידה הסטנדרטית לקיבול חשמלי, הפאראד.
פאראדיי העביר סדרת הרצאות מוצלחת על טיבן הכימי והפיזי של להבות במכון המלכותי הבריטי, שכותרתן הייתה "טבעו של נר". סדרה זו היא מקורן של ההרצאות לקהל צעיר שעדיין נערכות במכון לכבוד חג המולד בכל שנה.
פאראדיי נודע בניסויים המבריקים שתכנן וביצע, אך לא הייתה לו השכלה מתמטית טובה, ורבים מעמיתיו ביקרו את תקפותם של השיגיו המחקריים בשל כך. הוא נחשב לצנוע, תכונה שבאה לידי ביטוי כאשר סירב לקבל תואר אבירות ואת תפקיד נשיא החברה המלכותית שהוצעו לו. הוא היה נוצרי אדוק, וחיבר כמה דרשות מרשימות.
פאראדיי נפטר בביתו שבפרוור המפטון קורט בלונדון ב-25 באוגוסט 1867.
תמונתו מופיעה על שטר בריטי של 20 ליש"ט.
פרנס קריק
פרנס קריק (באנגלית: Furnace Creek, מילולית "ערוץ הכבשן") הוא יישוב בעמק המוות במחוז איניו שבקליפורניה. היישוב אינו יישוב קבע, אלא יישוב שמוגדר על ידי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לצרכים סטטיסטיים. בשנת 2000 "חיו" בו 31 איש, והאוכלוסייה בו הדלדלה ל-24 איש בלבד בשנת 2010. הוא נמצא בגובה של 58 מטרים מתחת לגובה פני הים. ביישוב זה נמדדה טמפרטורת האוויר הגבוהה ביותר בעולם, ב-10 ביולי 1913 נמדדה בו טמפרטורה של 56.7 מעלות צלזיוס, אם כי מספר מטאורולגים חולקים על אמיתותה של המדידה שנערכה בשנת 1913. כמו כן, טמפרטורת השטח שלו נמדדה ואף היא הגבוהה ביותר בעולם, 93.9 מעלות צלזיוס ב-15 ביולי 1917.
מרכז המבקרים, המוזיאון ומטהו של "הפארק הלאומי עמק המוות" נמצאים בפרנס קריק. בקרבת היישוב נמצא מסלול גולף הממוקם בגובה של 65 מטרים מתחת לגובה פני הים. זהו מסלול הגולף הנמוך ביותר בעולם. בקיץ, אתרי הלינה סגורים בפני המבקרים שכן הטמפרטורה בחודשי הקיץ עומדת בממוצע על 52 מעלות. במרחק של 1.21 קילומטרים מערבית ליישוב קיים נמל תעופה קטן.
גאוגרפיה ואקלים
על פי לשכת מפקד האוכלוסין שטחו של ה"יישוב" הוא 82 קילומטרים רבועים, כאשר 99 אחוזים משטחו הם שטח יבשה.
בין השנים 1911 עד 2006, הטמפרטורה הגבוהה הממוצעת בפרנס קריק עמדה על 33 מעלות, ואילו הטמפרטורה בחודשי החורף עמדה על 17.2 מעלות (צלזיוס). בפרק זמן זה, החודש החם ביותר היה יולי וממוצע הטמפרטורות הגבוהות שלו עמד על 46.9 מעלות. החודש היבש ביותר היה יוני, וממוצע המשקעים בו עמד על 1.3 מילימטרים.
אלטין ללה
אלטין ללה (נולד ב-18 בנובמבר 1975; טיראנה שבאלבניה) הוא כדורגלן עבר אלבני ששיחק בעמדת הקשר. ללה הוא שיאן ההופעות במדי נבחרת אלבניה עם 79 הופעות.
קריירה
ללה נולד בטיראנה וכבר בגיל 9 הצטרף לקבוצת הילדים של דינמו טירנה. בשנת 1991 היה עם נבחרת הנערים של אלבניה במחנה אימונים בגרמניה, ובעקבות המצב ביטחוני באלבניה החליט להישאר בגרמניה. הוא עבר במחנה פליטים בפולדה, ושיחק במדי בורוסיה פולדה, אחרי שנתיים עלה לקבוצה הבוגרת. ב-21 ביולי 1998, עבר להנובר 96 ששיחקה אז בליגה השנייה בגרמניה. ב-30 ביולי 1998, ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד קרלסרוהה. בעונת עלה עם הקבוצה לליגה הראשונה. ללה רשם במדי האנובר 296 הופעות, 149 מתוכם בליגה הראשונה וכבש 9 שערים, רק אחד מהם בתקופתו כשחקן בליגה הראשונה. בעונת, הוא הפך לקפטן הקבוצה עד. בקיץ 2012 סיים את החוזה שלו בהנובר 96, ועבר לקבוצת המילואים של באיירן מינכן אחרי 14 שנה. ללה ערך 3 הופעות בלבד, ובאוקטובר 2012 פרש מכדורגל בעקבות פציעה.
ללה הוא שיאן ההופעות של נבחרת אלבניה בכל הזמנים עם 79 הופעות, בהן כבש 3 שערים. ב-29 במרץ 2003 כבש את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת בניצחון 1-3 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2004. ב-11 ביוני 2003 כבש את שערו השני במדי הנבחרת. בנוסף ללה שימש כקפטן הנבחרת עד לפרישתו.
ב-3 במרץ 2014 מונה על ידי לעוזר מאמן בנבחרת אלבניה על ידי המאמן הראשי ג'יאני דה ביאסי.
התקופה הישראלית
התקופה הישראלית הוא כינוי שבו נהגו הארכאולוגים להשתמש בעבר כדי לציין תקופה שהחלה בארץ ישראל עם ראשית התנחלות השבטים של בני ישראל והסתיימה בחורבן בית ראשון וגלות בבל. כיום מעדיפים לכנות אותה בשם "תקופת הברזל", כינוי המתייחס לתרבות החומרית שלה.
רקע לתקופה
על פי המקרא, אברהם - העברי (כינויים של בני ישראל בתקופת האבות) הראשון - הגיע לארץ במהלך תקופת הברונזה (בסביבות המאה ה-19 לפנה"ס), וחי בה את יתרת שנותיו, להוציא מספר תקופות שנים קצרות. לאחר כמאתים שנה, בתקופת יעקב ובניו, הזמין יוסף את כל משפחתו לרדת למצרים בעקבות הבצורת והרעב הקשה שהיה בארץ. מספר השנים שחיו בני ישראל במצרים אינו מוזכר בפירוש (לפי מקורות המסורת היהודית ארכה כ-210 שנים). בספרות המחקר יציאת מצרים התחוללה בראשית המאה ה-13 לפנה"ס. תקופת ההתנחלות בארץ ישראל החלה לאחר כ-40 שנות נדודים במדבר שבאו בעקבותיה.
תקופת השופטים
בתקופת השופטים היו בני ישראל מפולגים לשבטים, בלי שלטון מרכזי ומסודר. מדי פעם יצאו מספר שבטים יחד לעימותים צבאיים, אך ככלל מאופיינת התקופה בחוסר שלטון. הפסוק הסוגר של ספר שופטים מתאר בצורה מיטבית את המצב: "בימים ההם אין מלך בישראל איש הישר בעיניו יעשה" (שופטים כ"א, כ"ה). עמי הארץ האחרים, ובעיקר הפלשתים, ניצלו את חוסר הסדר והשלטון בקרב עמי הארץ ויצאו למלחמות תכופות עימם. ספר שופטים מתאר דפוס התנהלות קבוע, לפיה שבט או שבטים מסוימים נתונים תחת עולו של אויב מסוים (בשל אי הקפדה על חוקי התורה), ולאחר פניה לאל מקים האחרון שופט. זה מארגן את השבט או חלקים ממנו, ויוצא לעימות צבאי המסתיים בהבסת האויב וחזרה לתקופה של שקט. התקופה מסתיימת עם השופט האחרון, שמואל, אשר משח למלך את המלך הראשון - שאול.
תקופת המלוכה המאוחדת
על פי המקרא, התלוננו בני ישראל בפני שמואל בסוף חייו, כשלא נמצא לו יורש ראוי, ודרשו שימליך להם מלך "ככל הגויים". למרות הסתייגותו, ולאחר אישור האל, משח שמואל את שאול למלך, וכך קמה הממלכה הישראלית. המלחמות עם הפלשתים נמשכו לאורך חייו של שאול. קרב מפורסם בין הפלשתים ובני ישראל התקיים בעמק האלה, ובו ניצח דוד את גוליית בקרב יחידים. דוד, שנמשח בסתר עוד קודם על ידי שמואל, התקבל בברכה אצל שאול, עד שיחסיהם החלו להידרדר בעקבות הפופולריות שדוד צבר בקרב העם. לאחר מספר ניסיונות רצח מצד שאול, ברח דוד מפניו תוך שהוא מוצא מקלט במקומות שונים - בין היתר בקרב הפלשתים, ובסופו של דבר המליכו אותו בני יהודה בחברון עליהם למלך. לאחר שבע שנים, נרצח איש בושת בן שאול שמלך שנתיים על ידי שניים משרי צבאו, ודוד החל את תקופת מלכותו על כל ישראל. דוד כבש את ירושלים, והפך אותה לבירתו. תקופת המלוכה של דוד אופיינה במלחמות רבות עם פלשתים, שבסופם הייתה ידו על העליונה. לקראת סוף ימיו, הכריז אבשלום בנו על מרד, אולם המרד כשל. לאחר מאבקי ירושה בין בניו, קיבל לבסוף שלמה את המלוכה. בתקופת שלמה שקטה הארץ, נבנה בית המקדש הראשון וניכרה התפתחות במסחר וביחסים הבינלאומיים של הממלכה. בעקבות סירוב רחבעם בנו לדרישת העם להקל את המיסים הכבדים שהוטלו בימי שלמה, התפצלה הממלכה לשתי ממלכות עצמאיות: ממלכת ישראל תחת מלכותו של ירבעם, אשר בה לא הייתה שושלת מלוכה אחידה, וממלכת יהודה תחת שלטונו של רחבעם, אשר התאפיינה בשושלת אחידה - שושלת דוד.
ממלכת ישראל
למען שמירת עצמאות הממלכה מבחינה דתית ותרבותית, אסר ירבעם על בני ממלכתו לעלות לבית המקדש בירושלים והקים שני מרכזי פולחן חדשים, בדן ובבית אל, במרכזים אלה הציב ירבעם עגלי זהב; כך גם דאג ירבעם ששבטי ישראל הסרים למרותו לא ישובו ליהודה.
בירתה הראשונה של הממלכה הייתה שכם, אך כבר בתקופת ירבעם היא הועברה לתרצה. הממלכה סבלה מחוסר יציבות שלטוני כאשר בתי מלוכה החליפו אלו את אלו במהפכות עקובות מדם, ובמשך 200 שנות קיום הממלכה שלטו לא פחות מתשעה בתי מלוכה.
ב-50 השנים הראשונות לקיומה נלחמה ממלכת ישראל בממלכת יהודה. שלטון בית עמרי הביא לקץ המלחמה בן שתי הממלכות ולשגשוגן.
תקופת בית עמרי (882 לפנה"ס - 842 לפנה"ס) היוותה פרק חדש בתולדות ממלכת ישראל. תקופה זו עמדה בסימן של יחסי שלום עם ממלכת יהודה ואף שיתוף פעולה בין השתיים. ממלכת ישראל אף נכנסה לברית שלום עם ממלכת הצידונים, ברית שחוזקה על ידי קשרי נישואין בין חצרות המלוכה. ממלכת ישראל הייתה בדרך כלל עשירה יותר ובעלת חשיבות כלכלית ומדינית גדולה מזו של ממלכת יהודה. יחסי השלום עם יהודה וממלכת צידון אפשרו לממלכת ישראל להרחיב את אחיזתה בעבר הירדן המזרחי, וכל אלו יחד הביאו לידי שגשוג כלכלי בממלכה, אך יחד עמה נכנסה לישראל השפעה דתית זרה מפיניקיה.
המלך עמרי בנה את שומרון כבירה 6 שנים לאחר שעלה לשלטון, ושומרון נשארה בירת ממלכת ישראל עד חורבנה (כיום נמצא במקום הכפר סבסטיאה שירש את שמו משמה של העיר שבנה הורדוס על חורבות שומרון).<BR>
באותה תקופה התעצמה ממלכת ארם דמשק, ועד מהרה התחדשו הקרבות בין ארם לישראל. בנוסף על כך, גם אשור החלה להתפשט מערבה, ובימי אחאב, בנו של עמרי, התרחשה ההתנגשות הראשונה בין צבא אשור לבין צבא ישראל (קרב קרקר ב-853 לפנה"ס), וזו ראשיתו של תהליך שהביא בסופו של דבר לכיבושה של ממלכת ישראל ולהפיכתה של ממלכת יהודה לממלכה הכפופה לאשור. בשנת 842 לפנה"ס עלה לשלטון המלך יהוא, אשר השתלט בכוח על הממלכה וחיסל את כל בית עמרי. משנה זו ועד שנת 747 לפנה"ס שלטה בממלכה שושלת בית יהוא.
בשנת 733 לפנה"ס עלה תיגלת פילאסר ה-3, מלך אשור, על ארץ ישראל עם צבאו. תחילה החריב את הערים הגדולות - חצור ומגידו לאחר מכן כבש את הגליל, מישור החוף ועבר הירדן וקרע אותם משלטון ישראל, שלטונה של ישראל צומצם לאזור הר אפרים. הושע בן אלה, מלך ישראל האחרון, מונה כשליט מטעם האשורים.
המלך הושע לא השלים עם שלטון האשורים, ובשעה של חלופי מלכים באשור והסתמכות על הבטחת מצרים לבוא לעזרתו, ניצל את ההזדמנות והפסיק את תשלום המיסים לאשורים, צעד המהווה מרד למעשה.
בתגובה לכך כבש הצבא האשורי את שארית שטחי הממלכה; שלמנסר ה-5, יורשו של תיגלת פילאסר ה-3, ציווה לכלוא את הושע בבית הכלא ולאחר מכן החל המצור על שומרון, בירת ישראל. המצור נמשך כשלוש שנים, שבמהלכן תפס סרגון את השלטון ובשנת 722 לפנה"ס הצליח לכבוש את שומרון; רוב תושבי הממלכה הוגלו למחזות רחוקים באימפריה האשורית, ובכך בא קצה של ממלכת ישראל, שתחתיה הוקמה פחווה אשורית. מרבית תושביה של הממלכה הוגלו לאשור ונפוצו לכל עבר, לפי המקרא הם הוגלו לפחוות אשוריות בצפון מסופוטמיה.
ממלכת יהודה
יהודה לעיתים מוזכרת כממלכה הדרומית כדי להבחינה מהממלכה הצפונית (היא ממלכת ישראל) אחרי פילוג ממלכת ישראל המאוחדת. בירתה של ממלכת יהודה הייתה ירושלים.
כאשר הפילוג התרחש בשכם, לאחר מותו של שלמה המלך ועליית בנו רחבעם על כיסאו, בשנת 928 לפנה"ס, מרדו כל שבטי ישראל למעט שבט יהודה ושבט בנימין אשר נותרו נאמנים לבית דוד. ירושלים הפכה לבירתה של הממלכה החדשה, שנקראה ממלכת יהודה.
במשך שישים השנים הראשונות, מטרת מלכי יהודה הייתה בעיקר ביסוס מחדש של סמכותם על הממלכה של עשרת השבטים הנותרים, כך שהיה קיים מצב של מלחמה תמידית בין שתי הממלכות. במשך 80 השנים הבאות לא הייתה מלחמה ביניהן. ברוב הזמן הן היו בנות ברית ידידותיות, ושיתפו פעולה נגד אויביהן המשותפים, בעיקר נגד דמשק, במשך מאה ומחציתה. האשורים, לאחר שכבשו והגלו את ממלכת ישראל, הגיעו ליהודה, אך חזקיהו כרת עימם ברית, על פיה ממלכת יהודה תשלם לו מיסים, והאשורים מצידם לא יגלו את הממלכה ולא יתערבו בניהולה. ברית זו הייתה תקיפה עד למותו של סנחריב מלך אשור, אשר מותו הוביל לקריסתה של האימפריה האשורית ולהתחזקות בבל. ליהודה היה קיום מבוסס יותר אחרי סופה של ממלכת ישראל עד לנפילתה הסופית בחורבן בית המקדש הראשון (586 לפנה"ס) על ידי נבוזארדאן, מי שהיה מפקד שומרי הראש של נבוכדנצר השני (מלכים ב' כ"ה פס' ח'-כ"א ).
הממלכה נהנתה מקיום נפרד במשך 389 שנים. היא השתרעה על שטח של כ-8,900 קמ"ר. מלכי יהודה היו: רחבעם המלך, אביה, אסא, יהושפט, יורם, אחזיה, עתליה, יואש, אמציה, עוזיהו, יותם המלך, אחז המלך, חזקיהו המלך, מנשה המלך, אמון המלך, יאשיהו המלך, יהואחז, יהויקים המלך, יהויכין המלך וצדקיהו המלך . כל מלכי יהודה חוץ מעתליה, היו מבית דוד.
חמישים גוונים של שחור (סרט)
חמישים גוונים של שחור (באנגלית: Fifty Shades of Black) הוא סרט קומדיה אמריקאי שבוים על ידי מייקל טידס ומככב בו מרלון ויינס, שהוא גם התסריטאי והמפיק של הסרט. הסרט הוא פרודיה של הסרט הארוטי חמישים גוונים של אפור שיצא ב-2015. יצא לאקרנים בצפון אמריקה ב-29 בינואר 2016, דרך חברת ההפקה Open Road Films.
הפקה
ב-3 ביוני 2015, הוכרז כי חברת ההפקה Open Road Films רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית ב-5 מיליון דולר. שלב הצילומים לסרט החל ב-11 באוגוסט 2015 בלוס אנג'לס.
How You Like That
How You Like That (בעברית: איך אתה אוהב את זה) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת בנות הקיי-פופ הדרום קוריאנית בלאקפינק. השיר יצא לאור ב-26 ביוני 2020, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-YG אנטרטיינמנט, כסינגל מתוך האלבום The Album.