cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סאלו פלור
אזרח סובייטי - התאוששות שחמטאית
לאחר המלחמה פלור היה עדיין מועמד אפשרי להתמודדות על אליפות העולם, וסיים במקום השישי בתחרות הבינאזורית ב-1948, ובכך קנה זכות להשתתף בתחרות המועמדים שהתקיימה בבודפשט בשנת 1950. בתחרות זו סיים במקום אחרון משותף עם 7/18 ולא ניגש יותר להתמודדות בסבב התחרויות על אליפות העולם. פלור העדיף להתרכז בעיתונאות ובפיתוח תפקיד כמארגן תחרויות שחמט. הוא עדיין שיחק מדי פעם בתחרויות ברמה גבוהה, הן בברית המועצות והן בחו"ל, בהצלחה מסוימת, עד סוף שנות השישים. הוא זכה לתואר שופט בינלאומי בשנת 1963.
פלור נפטר במוסקבה בשנת 1983.
השגים ומורשת
פלור היה מהשחקנים הגדולים ביותר שקמו לצ'כוסלובקיה אי פעם, והיה כמעט בלתי מנוצח באולימפיאדות בהן השתתף בשנות השלושים. המאזן התחרותי שלו מרשים, עם כישרון טקטי וטכניקת סיום מצוינת שהביאה לו ניצחונות מפורסמים רבים. פיד"ה העניקה לו תואר רב אמן ברשימה המקורית של רבי האמנים בשנת 1950.
פלור תרם תרומות חשובות גם לתיאורית הפתיחות: הסתעפות פלור קיימת בלא פחות משש פתיחות עיקריות, כולל הגנת קארו-קאן, הפתיחה הספרדית, הפתיחה האנגלית והגנת גרונפלד. אלוף העולם לשעבר אנטולי קרפוב השתמש במהלך שנות השמונים בהסתעפות פלור-זייצב של הפתיחה הספרדית הסגורה (1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רב5 א6 4. רא4 פו6 5. 0-0 רה7 6. צה1 ב5 7. רב3 ד6 8. ג3 0-0 9. ח3 רב7 10. ד4 צה8).
פלור בבסיסו היה אסטרטג שהצטיין בשלב הסיום. הוא העדיף פתיחות סגורות בלבן, ובשיא הקריירה שלו היה קטלני במיוחד בפתיחת גמביט המלכה, כפי שניתן לראות מאוסף המשחקים. פלור, שכמעט אף פעם לא פתח עם 1. ה4, היה מהמפתחים העיקריים של פתיחת קארו-קאן, שהייתה פתיחה נידחת עם מוניטין מפוקפק בשנות העשרים, כאשר החל להשתמש בה.
מלחמת העולם השנייה חיסלה את סיכויי פלור לזכות באליפות העולם והלחץ עליו מהיותו פליט, בפעם השנייה בחייו, השפיע על סגנון משחקו. הוא הפך לשחקן הרבה יותר זהיר במשחקים לאחר מלחמת העולם השנייה וקנה לעצמו תדמית של שחקן המסתפק בתיקו, עם הרבה משחקים קצרים בהם לא התקיים קרב כלשהו. פלור לא היה מסוגל להתמודד עם הדור החדש של הכוכבים הסובייטים שצצו לאחר מלחמת העולם השנייה. שחקנים כגון וסילי סמיסלוב, דוד ברונשטיין, יצחק בולסלבסקי, פאול קרס, אלכסנדר קוטוב, טיגראן פטרוסיאן, יפים גלר, מארק טיימנוב, יורי אברבך, בוריס ספאסקי, מיכאל טל, ויקטור קורצ'נוי ולאוניד שטיין שלטו בזירה עם סגנונותיהם החריפים יותר ושימוש בפתיחות יצירתיות.
לשיא מד הכושר הגיע בשנת 1935 כאשר היה ממוקם שני בעולם, עם מד כושר (מוערך) של 2877. פלור נמנה עם 20 השחקנים המובילים בעולם בין השנים 1930 ו-1951, למעט שנות המלחמה 1942-1944 בהן לא היה פעיל.
פלור מעולם לא ניצח את אלכין והמאזן ביניהם עומד על -5 =7 בשנים עשר משחקים. אלכין שיחק בסגנון טקטי חריף, ובנוסף גם שיחק משחק עמדתי ברמה גבוהה מאוד. מאוד לא סביר שפלור היה מצליח לזכות בדו-קרב מולו, לו ניתנה לו ההזדמנות.
משחקי מופת
לבן: רפאל דומנץ'   שחור:   סאלו פלור    1935
פלור משחק בסגנון עמדתי שקט, מבצע סדרת חילופי כלים - מפסיק את ההחלפות - יוצר חולשה שלא ניתן לתקנה ואז ממשיך את חילופי הכלים.
לבן: אריך אליסקסיס   שחור:   סאלו פלור   זמרינג  1937
בהמשך הלבן לא דייק בכך שהצריח באגף המלך, בשעה שהיה ראוי להשאיר את המלך קרוב לרגלים באגף המלכה, למשל על ידי מד2 וזאת משום שלשחור אפשרות לנצל את טור ג' הפנוי לצורך תקיפת הרגלי הבודד בטור א'. לאחר חילופי כלים נוצר במסע ה-28 סיום שבו ללבן רץ ולשחור פרש.
שריון לוחות
היסטוריה
כבר בעת העתיקה נעשה שימוש בלוחות מתכת על מנת להגן על הגוף מפגיעה. ברם, חוסר הידע והמגבלות בחישולה, הגבילו את השימוש בלוחות לחבקים שהגנו על השוקיים והאמות וללוח מתכת שהגן על החזה. ההופעה המוקדמת ביותר לשריון הלוחות הייתה ביוון המיקנית - שריון לוחות ייחודי מארד שנחשף ביוון תוארך למאה ה-14 לפנה"ס, וכונה חליפת השריון מדנרה. במאה הראשונה לפנה"ס אימץ הצבא הרומי שריון לוחות מתקדם שנקרא לוריקה סגמנטטה. עם קריסת האימפריה הרומית נפסק השימוש בשריון הלוחות והוא הוחלף בשריון קשקשים ומעילי שרשראות.
שימוש בלוחות מתכת כתגבור לשריון שרשראות בנקודות אסטרטגיות נעשה בקנה מידה קטן ובאופן ספורדי עוד בתחילת ימי הביניים ובעיקר במאה ה-13. ברם, המצאת שריון שהורכב בעיקר מלוחות מתכת התרחשה רק במאה ה-14. שיא ייצור שריוני הלוחות היו במאות ה-15 וה-16 בהן חל פיתוח גדול באומנות חרשות המתכת, עיבוד הפלדה וחישול פיסות מתכת מדויקות וחזקות. במאות אלה השימוש באבק שרפה עדיין הוגבל בעיקר לתותחים. רובים היו נדירים ולא יעילים (אם כי קטלניים, כאשר פגעו במטרתם).
שלושה אזורים באירופה נודעו באומנות הכנת השריון שלהם ואף פיתחו סגנון ייחודי ורמת איכות שנחשבה ליצירת מופת. אזורים אלה היו: לקראת המאה ה-15 נעלמו רוב ההבדלים בין האסכולות בגלל החלפת דעות והסיווג נשאר מטעמי נוחות בלבד.
שריונות אלה היו כה טובים באיכותם, עד כדי כך שהביאו לזניחת המגן - אמצעי ההגנה העיקרי של הלוחם בקרב במשך אלפי שנים. הם סיפקו הגנה מעולה כנגד רוב סוגי הנשק, לרבות חרבות. המצאתם חייבה פיתוח כלי נשק דו-ידניים שהומצאו במיוחד לפגיעה ביריב משוריין (כגון מגוון נשקי מוט, הלברד, גרזן-חנית, גרזן קרב כבד, פטיש קרב וחרב דו-ידנית), אך למרות זאת שלטו שריוני הלוחות בשדה הקרב עד להופעת רובה אבק השרפה.
במקביל לשריונות אלה שפותחו ללחימה, שריונות רבים נועדו בעיקר לטקסים ומצעדים ועוטרו בחריטות, עיטורים, יציקות זהב וקישוטי נוצות למיניהן.
מבנה
אף על פי ששריונות הלוחות נראים מסורבלים וכבדים, הם סיפקו הגנה מקיפה וטובה לאביר בכל חלקי הגוף (כולל גפיים), מבלי לפגוע בניידותו. אביר בשריון מלא יכול היה להילחם, לסייף, לעלות על סוס, ליפול, להתגלגל ולקום ללא בעיות מיוחדות (בניגוד למיתוס הרווח של אבירים שלא יכלו לעלות על סוס או אבירים בשריון שנפלו ולא יכלו לקום).
חלקי השריון
מתחת לשריון הלוחות לבש האביר חליפת עור מרופדת שחוזקה בשריון שרשראות באזורים אסטרטגיים כגון הכתפיים, המפרקים והמפשעה. חליפת שריון מלאה, בנוסף לשריון הגוף (שהוא בעצמו כלל לוח חזה, לוח גב, ירכית, שוקית, חבקים - שריונות גליליים לגפיים, הגנה על המפרקים והגנה על הכתפיים), כללה גם כפפות שריון (גאונטלטות), מגן צוואר (נקרא Bevor או Gorget), ברדס משריון שרשראות שנחבש מתחת לקסדה ומכסה את הראש והכתפיים (נקרא Coif) וקסדה. משקלה של חליפת שריון מלאה, כולל ריפוד תחתי, כפפות וקסדה, נע בין 25 ק"ג ל-35 ק"ג, שחולקו באופן שווה למדי על כל הגוף. יוצאת דופן הייתה הקסדה הגדולה (Great Helm) ששקלה לבדה כ-9 ק"ג.
שריון לוחות גותי
השריונות הגותיים, ובפרט אלה שיוצרו תחת הנהגתו של הקיסר מקסימיליאן הראשון דוגמו בקימורים ורכסים (Fluting) בצורת מניפה שהגבירו את חוזק המבנה של השריון והסיטו חצים מפגיעה בנקודות חשובות. שריונות אלה יוצרו במאה ה-15 והגיעו לשיאם ב-1480 בערך, אז נחשבו לטובים באירופה. המבנה של השריון הגותי היה חד ו"קוצני". מבנה זה שירת הן מטרות מעשיות (הגנה) והן מטרות עיצוביות וסגנוניות. הקסדה הגותית אופיינה במגן פנים מחודד ומגן צוואר מוארך, שהקנה לקסדה מראה "גותי" (בדומה לקתדרלות הגותיות). השריונות הגותים היו נפוצים בעיקר בגרמניה, אך מאוחר יותר מאפיינים גותיים התפשטו גם לצפון איטליה ולדרום אנגליה.
במאה ה-16, בעקבות השפעה של האסכולה האיטלקית, התפתח השריון הגותי לשריון מסגנון Maximilian שבו הקימורים והרכסים היו צרים ובקווים מקבילים זה לזה. השריון הושפע מאסכולת מילאן ומבנה השריון עצמו היה יותר מעוגל מאשר השריון הגותי.
שריונות אלה (הן הגותיים והן מקסימליאן) היו שריונות לוחות מלאים שכיסו כל פיסת בשר בגוף הלוחם וכללו מעילי שרשראות שסיפקו הגנה נוספת באזור הכתפיים, המפרקים והמפשעה.
יתרונות
כתוצאה מכך החלו לפתח כלי נשק דו-ידניים שמטרתם הייתה לחדור את שריון הלוחות, כלי נשק אלה כללו:
בכלי נשק אלה השתמשו לא רק חיל הרגלים הפשוט ומיליציות עממיות מאולתרות, אלא גם חיל הרגלים הכבד ואבירים העטויים בשריונות אלה עצמם. השריון סיפק הגנה היקפית טובה לכל חלקי הגוף, ובפרט כנגד מהלומות חרב, ולכן הצורך במגן גדול ומוצק התייתר. בהתחלה, מגן העץ המחוזק והעבה הוחלף במגן קטן ודק יותר ולבסוף נזנח כליל על מנת לאפשר לאביר עוטה השריון להשתמש בכלי נשק דו-ידניים כגון נשקי מוט, גרזן-חנית (Pollaxe) והחרב הדו-ידנית האימתנית.
למרות שהשריון תוכנן בעיקר לקרב חמוש (כגון קרב חרבות) הוא סיפק יתרון עצום ללובש אותו בקרב לא-חמוש (היאבקות או תגרה). ראשית, שריון מתכת סיפק הגנה מצוינת ללוחם המשוריין (האביר) מפני אגרופים ובעיטות למיניהם. מי שטיפש דיו להכות אדם בשריון היה פוצע את ידו מבלי להכאיב לאביר כלל. האביר, לעומת זאת, היה יכול להמם את יריבו בקלות - אם לבש כפפות שריון - שמלבד הגנה על האצבעות שימשו גם כאגרופן בפועל. גם מכות מרפק או בעיטות עם מגפי שריון היו כואבות ביותר ליריב.
לצורכי טורנירים הומצא שריון לוחות מיוחד, עבה פי שלושה מהשריון הרגיל ומתוכנן להגן במיוחד על פלג הגוף העליון, החזה והכתפיים (האזורים שנפגעים מרומח היריב).
חסרונות
על אף משקלו הרב של השריון (25–30 ק"ג), חסרונותיו העיקריים של השריון היו הקשיים שהוא גרם כאשר לבשו אותו לאורך זמן. השריון היה מחניק ומחמם ביותר, ודרש כושר גופני וסיבולת גבוהה כדי לתפקד בו כראוי. כמו כן, ככל שהשריון היה מתוחכם וכבד יותר, כך לקח זמן רב יותר ללבוש ולפשוט אותו. טיפול בשריון ואחזקתו כנגד חלודה הייתה עסק יקר ובימי הביניים רק אצילים ואבירים יכלו להרשות לעצמם שריון מתכת מתקדם. לוחמים ממעמדות נמוכים יותר רכשו שריונות ישנים וזולים יותר כגון שריוני שרשראות, שריוני קשקשים ואף שריונות עור.
למרות שסיפק הגנה מצוינת כנגד רוב כלי הנשק הקרים, לא יכל שריון הלוחות לעצור קליעים שנורו מנשק חם מתקדם. עובדה זו, בשילוב השתכללות והגברת תפוצת הרובים, הביאה לירידתו משדה הקרב והפיכתו לאלמנט טקסי בלבד.
איבראן
איבראן (בהונגרית: Ibrány) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבמזרח הונגריה.
איבראן הפכה מכפר לעיר רשמית בשנת 1993.
יהודי איבראן
יהודים ראשונים בעיר החלו להתיישב במחצית השנייה של המאה ה-18. רובם התפרנסו מחקלאות על גבי האדמה הפורייה באזור וכן מטחנת קמח שהייתה שייכת ליהודים, מפעל לייבוש צמחי מרפא, מחלבה ובית חרושת למלט. הקהילה החלה לקום בתחילת המאה ה-19 והייתה בתחילה כפופה לקהילה שבטיסאברצל אך בהמשך החלה לפעול בנפרד כקהילה אורתודוקסית והקימה גם חברה קדישא, בית כנסת ומוסדות חינוך.
בתקופת הטרור לבן בין השנים 1919 ל-1921 עונו כמה מיהודי המקום על ידי פורעים. בשנת 1930 נמנו בקהילת איבראן 235 יהודים.
בשנת 1944 לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה הועברו יהודים אחדים כבני ערובה לנירג'האזה, אחרים נעצרו ועקבותיהם נעלמו. לאחר חג הפסח רוכזו שאר יהודי איבראן בחצר בית הכנסת, משם הובלו לגטו נירג'האזה ולבסוף שולחו למחנה ההשמדה באושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו לעיר כ-20 יהודים. הם מצאו את בניין בית הכנסת שדוד ומחולל ומבית העלמין הישן נגנבו מצבות. ניסיון לחדש את חיי הקהילה נכשל והיהודים עזבו את המקום.
פרסים ומועמדויות של ג'סטין ביבר
ג'סטין ביבר הוא זמר-יוצר קנדי, הנודע בכינויו "נסיך הפופ" ואחד הזמרים עם שיאי השמעות ומכירות מהגבוהים בהיסטוריה.
קטן, גדול
קטן, גדול הוא ספר פנטזיה מאת הסופר האמריקאי ג'ון קראולי, שיצא לאור בשנת 1981. הספר, שזכה בפרס הפנטזיה העולמי בשנת 1982, נחשב לספר המפורסם ביותר של קראולי.
פרסים ומועמדויות של ג'סטין ביבר
האלבום הראשון שלו, My World 2.0 יצא לאור במרץ 2010, ולאורך שנות הקריירה זכה ביבר ב-368 פרסים (מתוך 806 מועמדויות). ביניהם, 18 פרסים בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית, שני פרסי גראמי (מתוך 24 מועמדויות), שני פרסי בריטי, פרס אחד של טקס פרסי הבמבי, 23 פרסים בטקס בחירת הנוער, 21 פרסים בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה (אשר שבר את מספר הזכיות) ו-34 שיאי גינס.
פרסי המוזיקה האמריקאית
פרסי המוזיקה האמריקאית הוא טקס שנתי שנוסד על ידי דיק קלארק בשנת 1973. ביבר זכה בסך הכל 18 פרסים מתוך 26 מועמדויות. ג'סטין ביבר הוא בין האמנים עם מרבית המועמדויות וזכיות בטקס זה, כאשר זכה בכ-18 פרסים, ועקף מיטב אמנים רבים כמו ניקי מינאז', ריהאנה, דרייק ושון מנדס.
קטן, גדול
עלילת הספר מתארת את הקשרים שנוצרים בין משפחת דרינקווטר לבין עולם הפיות. העלילה מתרחשת לאורך כמאה שנים (מהמאה ה-20 עד העתיד), בעיקר בסביבות ביתם הכפרי והאקסצנטרי, המכונה אדג'ווד, הממוקם צפונית לעיר הגדולה.
פרסים ומועמדויות של ג'סטין ביבר
פרסי המוזיקה של APRA
לפרסי המוזיקה של APRA באוסטרליה, היה מועמד ביבר פעמיים.
פרסי המוזיקה האוסטרלית (ARIA)
טקס פרסי המוזיקה של איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA) נערך לראשונה בשנת 1987 בסידני. ביבר היה מועמד פעמיים עבור פרס זה.
פרסי ASCAP
האגודה האמריקאית למלחינים, סופרים ומוציאים לאור (ASCAP) היא מוסד ללא כוונת רווח שנועד להגנה על זכויות היוצרים של חבריה. ביבר זכה ב-9 פרסים.
פרסי במבי
פרסי במבי מוענקים מדי שנה מטעם הוברט בורדה מדיה. ביבר זכה בפרס במבי אחד.
פרסי הנוער של רדיו 1 BBC
פרסי הנוער של רדיו 1 של ה-BBC מוענקים בז'אנרים שונים, בהם המוזיקה, הספורט והבידור. ביבר היה מועמד לפרס פעם אחת בלבד.
פרסי BET
פרסי ה-BET הוקמו בשנת 2001 על ידי רשת Black Entertainment Television על מנת לכבד אפרו-אמריקאים ומיעוטים אחרים במוזיקה, משחק, ספורט ובתחומים אחרים של בידור בשנה החולפת. ביבר היה מועמד לשני פרסים.
פרסי המוזיקה של בילבורד יפן
טקס פרסי המוזיקה של בילבורד יפן נערך מדי שנה ביפן. האמנים זכאים לפרס כאשר מגיעים לראש מצעד הבילבורד ביפן.
פרסי מוזיקת הלייב של בילבורד
פרסים אלה מבוססים בעיקר על המצעדים. ביבר היה מועמד ל-3 פרסים, וזכה באחד מהם.
פרסי המוזיקה של בילבורד
נכון לתוצאות טקס פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2022, ביבר הוא האמן השלישי עם מספר הרב ביותר של זכיות בתולדות בטקס אחרי הזמרים האמריקאים דרייק וטיילור סוויפט עם 34 פרסים ו-29 פרסים, בהתאמה. הערה: בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2021 נחשף רשימת האמנים המובילים של העשור השני של המאה ה-21, כאשר הזמר ג'סטין ביבר נכלל ברשימה במקום ה-7, והזמר הקנדי דרייק דורג במקום הראשון. דירוג זה אינו נחשב כמועמדות בטקס על כן אינו נכלל ברשימת הפרסים והמועמדויות. בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2022, נחשף כי לאחר שביבר זכה בכ-5 פרסים בטקס, ביבר נהפך לאמן הראשון אשר זכה בשני פרסים בפרס המוזיקה של בילבורד לשיר ההוט 100 המוביל, מאז קום הקטגוריה בטקס.
פרסי Black Reel
פרסי Black Reel הם פרסי קולנוע אמריקאים, המוענקים החל משנת 2000 בטקס שנתי בחסות הקרן לקידום אפריקאים-אמריקאים בקולנוע (FAAAF).
Bravo Otto
ה-Bravo Otto הוא אות הצטיינות גרמנית המוענקת לשחקני קולנוע, טלוויזיה ואמנים. הפרס מוענק בזהב, כסף וברונזה.
פרסי המוזיקה הבריטית
טקס פרסי המוזיקה הבריטית הוא טקס מטעם איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי שבו מוענקים פרסי מוזיקה לאמנים בריטים שונים שעוסקים בעיקר ברוק ובפופ. ביבר היה מועמד לפרס בסך הכל 4 פעמים, וזכה פעמיים.
פרסי המוזיקה של CMT
טקס פרסי המוזיקה של CMT הוא מופע שנתי, בו מוענקים פרסים לווידאו קליפים מוזיקליים בז'אנר קאנטרי. ביבר זכה בפרס "הסרטון המשותף של השנה" בשנת 2011.
פרס איגוד מוזיקה הקאנטרי
פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי הוא פרס שנתי שניתן לאמנים מסוגת הקאנטרי באמריקה.
פרסי המוזיקה הדנית
טקס פרסי המוזיקה הדנית (DMA) הוא מופע פרסים דני. ביבר היה מועמד לחמישה פרסים.
פרסי דוריאן
פרסי דוריאן הם מאמץ שנתי שמארגנים עמותת מבקרי הבידור הגאה (GALECA).
פרסי Do Something
פרסי Do Something מוענקים מדי שנה לפרס לספורטאים, אמני מוזיקה ושחקנים בנושא חברתי. ביבר זכה בפרס אחד.
פרסי אקו
פרסי אקו הוענקו לראשונה בשנת 1992 בקלן. ביבר היה מועמד לפרס אחד.
פרסי המוזיקה האלקטרונית
טקס פרסי המוזיקה האלקטרונית הוא מופע פרסים המתמקד בז'אנר המוזיקה האלקטרונית, שהתקיים לראשונה ב-21 בספטמבר 2017, בלוס אנג'לס. ביבר זכה בפרס אחד מתוך שתי מועמדויות בסך הכל.
פרסי FiFi
פרסי FiFi הם אירוע שנתי בחסות קרן הבשמים, אשר מעניקה פרסים עבור הישגיה היצירתיים של תעשיית הבשמים, והוא האירוע החגיגי הבולט והיוקרתי ביותר בתעשיית הבשמים. ביבר זכה ב-3 פרסים.
פרסי FiFi בריטניה
פרסי FiFi בריטניה הם אירוע שנתי בחסות קרן הבשמים, אשר מעניקה פרסים עבור הישגיה היצירתיים של תעשיית הבשמים, והוא האירוע החגיגי הבולט והיוקרתי ביותר בתעשיית הבשמים בבריטניה. ביבר זכה בפרס אחד בלבד.
היכל התהילה של המוזיקה הג'ורג'ית
פרסי היכל התהילה של המוזיקה ג'ורג'ית הוענקו במרכז העיר מייקון, ג'ורג'יה, ארצות הברית, משנת 1996 ועד להפסקתם בשנת 2011. ביבר זכה בפרס בשנת 2011.
פרסי גראמי
פרסי גראמי מוענקים פרס על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ולמדעי ההקלטה של ארצות הברית עבור הישגים יוצאי דופן בתעשיית המוזיקה. ביבר היה מועמד ל-18 פרסי גראמי בסך הכל, וזכה בשני פרסים, שניהם כאמן אורח. בטקס פרסי הגראמי לשנת 2022, ביבר קיבל שמונה מועמדויות והפך לאמן המוביל עם מספר הרב ביותר של מועמדויות יחד עם הזמרת H.E.R. בנוסף Justice נהפך לאלבומו ה"תקופתי" עם מרבית המועדמויות בתולדות הטקס, כאשר עקף את אלבומו הרביעי Purpose. עקב התפרצות זן החדש של הקורונה, מגפת האומיקרון, תוצאות הטקס לשנת 2022 פורסמו ב-4 באפריל, עקב ביטול מועד הטקס. הערה: "Born to Be Somebody" (מתוך הסרט Justin Bieber: Never Say Never) היה מועמד לפרס גראמי עבור השיר הטוב ביותר שנכתב עבור מדיה חזותית בשנת 2012, אם כי בקטגוריה זו הפרס מוענק למלחין/י השיר, ולא לאמן/ים המבצע/ים אותו. השיר נכתב והולחן על ידי דיאן וורן
פרסי המוזיקה של iHeartRadio
טקס פרסי המוזיקה iHeartRadio הוא מופע פרסי מוזיקה בינלאומי שהוקם על ידי iHeartRadio ב-2014. ביבר זכה ב-6 פרסים מתוך 37 מועמדויות. בטקס ב-2022, הועמד שמונה פעמים ובכך הפך לאמן עם מספר הרב ביותר של מועמדויות בטקס זה, בנוסף ביבר נהפך לאמן עם מספר הרב ביותר של מועמדויות בתולדות היסטוריית הטקס.
פרסי מוזיקת הדאנס הבינלאומית
פרסי מוזיקת הדאנס הבינלאומית נערכים מדי שנה במסגרת כנס המוזיקה של החורף. ביבר זכה בפרס אחד מתוך ארבע מועמדויות בסך הכל.
Japan Gold Disc Award
פרס דיסק הזהב של יפן הוא פרס המוענק על ידי איגוד תעשיית ההקלטות של יפן בתחום המוזיקה.
פרסי JIM
פרסי JIM הם מופע פרסים שנתי שמגיש ערוץ הטלוויזיה הפלמי JIM. ביבר זכה בפרס אחד מתוך 3 מועמדויות.
פרסי Juno
פרסי Juno מוענקים מדי שנה לאמנים ולהקות מוזיקליות קנדיות על הישגיהם האמנותיים והטכניים בכל היבטי המוזיקה. ביבר זכה ב-7 פרסים מתוך 19 מועמדויות.
פרסי
טקס פרסי  היא מופע פרסי מוזיקה שנתי בבריטניה, שנוסד על ידי מגזין המוזיקה, "".
פרסי המוזיקה של אמריקה הלטינית
טקס פרסי המוזיקה של אמריקה הלטינית (Latin AMAs) הם טקס פרסי מוזיקה אמריקאי שנתי, שמוענקים על ידי Telemundo.
פרסי גראמי הלטיני
פרסי גראמי הלטיני הוא פרסים הניתנים על ידי האקדמיה הלטינית הלאומית לאמנויות ולמדעי ההקלטה של ארצות הברית עבור הישגים יוצאי דופן בתעשיית המוזיקה.
Lunas del Auditorio
פרסי לונה דל אודיטוריו (Lunas del Auditorio) מוענקים בחסות האודיטוריום הלאומי במקסיקו. ביבר היה מועמד שלוש פעמים לפרס הפופ בשפה זרה.
פרסי המוזיקה של LOS40
פרסי המוזיקה של LOS40, שבעבר נקראו "Los Premios 40 Principales", הם פרסים שנתיים שמוענקים מטעם רדיו המוזיקה הספרדי Los 40. ביבר זכה בשלושה פרסים מתוך עשר מועמדויות.
פרסי המוזיקה של Melon
טקס פרסי המוזיקה של Melon הוא מופע פרסי מוזיקה גדול המתקיים מדי שנה בדרום קוריאה. זה ידוע רק בחישוב מכירות דיגיטליות והצבעות מקוונות כדי לשפוט את הזוכים. ביבר זכה בפרס אחד בלבד
פרסי Melty Future
פרסי Melty Future הם פרסים שנתיים המוענקים על ידי אתר המידע הצרפתי וחברת המדיה המקוונת Melty. ביבר זכה בפרס אחד.
פרסי TRL (איטליה)
פרסי המוזיקה של MTV איטליה (ידועים גם כפרסי TRL) מוענקים החל משנת 2006 על ידי MTV איטליה. ביבר זכה ב-9 פרסים מתוך 17 מועמדויות.
פרסי הווידאו קליפים של MTV ברזיל
טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV ברזיל נערך מדי שנה על ידי MTV ברזיל מאז 1995. ביבר זכה בפרס "האמן הבינלאומי" בשנת 2010.
פרסי המוזיקה של MTV אירופה
טקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה הוא טקס מוזיקה של חברת MTV האירופאית, אשר מתקיים מדי שנה (בחודש נובמבר) במדינה אחרת באירופה, החל משנת 1994. מדי שנה בוחר הקהל את האמנים ואת השירים הטובים ביותר לאותה שנה, באמצעות שליחת SMS או דרך אתר האינטרנט. הטקס נחשב לאחד מהחשובים במוזיקה המודרנית וזוכה למדרוג גבוה מדי שנה. בין הקטגוריות בטקס: השיר הטוב ביותר, הווידאו קליפ הטוב ביותר, זמר השנה, זמרת השנה, פריצת השנה ועוד. את הטקס מנחה בכל שנה ידוען אחר, והחל משנת 2006 גם "מנחה דיגיטלי" מהאינטרנט. הטקס מועבר מדי שנה בשידור חי בערוץ MTV האירופאי, אך גם מחוץ ליבשת - בארצות הברית, מדינות באסיה ועוד. כמו כן, הטקס מועבר גם בשידור HD. ביבר זכה ב-21 פרסים מתוך 53 מועמדויות. נכון ל-2022, לראשונה בתולדות הטקס, ביבר קיבל את מספר הגבוה ביותר של מועמדויות עם 50 מועמדויות, כש-6 מועמדויות מפרידות בין ביבר לטיילור סוויפט שבמקום השני. בפרס המוזיקה של MTV אירופה לזמר הטוב ביותר ביבר הועמד 7 פעמים וזכה ב-6 מתוכם שנה אחר שנה, מה שהופך את ביבר לאמן הראשון בתולדות טקסי פרסי המוזיקה שעשה זאת.
פרסי המילניום של MTV
טקס פרסי המילניום של MTV (הידוע גם בשם MTV MiAw) הוא מופע פרסים שנוסד על ידי MTV אמריקה הלטינית, המעניק את פרסיו עבור המיטב של דור המילניום, בנושאי מוזיקה, סרטים, וכן העולם הדיגיטלי. ביבר היה מועמד ל-12 פרסים, וזכה באחד מהם.
פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV
טקס פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV הוא מופע פרסי קולנוע המשודר מדי שנה ב-MTV. בשנת 2011 זכה ביבר בפרס "הרגע מפיל הלסת הטוב ביותר".
פרסי הווידאו קליפים של MTV
טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV (ה-VMA) הוא מופע פרסים של רשת MTV, המוענקים לקליפים המובילים של השנה. ביבר זכה ב-4 פרסים מתוך 20 מועמדויות.
פרסי המוזיקה של Myx
טקס פרסי המוזיקה של Myx היא מופע פרסים שנתי, המוענקים ללהיטים הגדולים ביותר בפיליפינים. ביבר היה מועמד ארבע פעמים לפרס "וידאו קליפ בינלאומי אהוב".
פרסי NAACP Image
פרס NAACP Image הוא פרס המוענק החל מ-1967 מטעם ארגון האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים (National Association for the Advancement of Colored People) האמריקאי, לאנשים של צבע, שהצטיינו בתחומי התרבות השונים: קולנוע, טלוויזיה, מוזיקה וספרות. בדומה לפרס אוסקר ופרס גראמי, מוענק הפרס במגוון קטגוריות, שנכון ל-2015 עומד מספרן על 35. בנוסף מוענק מדי פעם פרס מיוחד למפעל חיים כללי בתחומי התרבות. טקס הענקת הפרס, המתנהל בלוס אנג'לס, משודר החל משנת 1994 בטלוויזיה ברשת פוקס. ביבר הועמד פעמיים בטקס זה וזכה במועמדויות אלה.
פרסי הווידאו קליפים של MuchMusic
פרסי הווידאו קליפים של MuchMusic (הידועים גם בשם MMVA או MMVA) הם פרסים שנתיים המוענקים על ידי ערוץ הקליפים הקנדי MuchMusic. ביבר זכה ב-10 מתוך 16 מועמדויות.
פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון
טקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון הוא מופע פרסים שנתי, המוענקים בנושאי טלוויזיה, קולנוע ומוזיקה, לפי הצבעותיהם של צופי ניקלודיאון. ביבר זכה בתשע מתוך 16 מועמדויות בסך הכל. ביבר נהפך לאמן הרביעי יחד עם הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה עם מספר הרב ביותר של זכיות בתולדות הטקס.
Meus Prêmios Nick
(באנגלית: My Nick Awards)
פרסי NewNowNext
טקס פרסי NewNowNext הוא מופע פרסי בידור שנתי אמריקאי, המוגש על ידי הערוץ הלהט"בי לוגו. ביבר היה מועמד לפרס פעם אחת בלבד.
פרסי המוזיקה של NRJ
פרסי המוזיקה של NRJ (המכונים בדרך כלל NMA) הם פרסים המוענקים על ידי תחנת הרדיו הצרפתית NRJ עבור הטובים ביותר בתעשיית המוזיקה הביתית והעולמית. ביבר זכה ב-6 פרסים מתוך 8 מועמדויות.
פרסי המוזיקה O
טקס פרסי המוזיקה O, (המכונים בדרך כלל OMA) הוא מופע פרסים שוענקו מטעם Viacom בנושאי מווזיקה, טכנולוגיה והקשר בין השתיים. ביבר היה מועמד לשישה פרסים.
פרסי בחירת הקהל
טקס פרסי בחירת הקהל הוא מופע פרסים, המוענקים בנושאי התרבות הפופולרית. ביבר היה מועמד ל-28 מועמדויות, וזכה בארבעה מהם.
פרסי פולסטאר
טקס פרסי פולסטאר הוא מופע הענקת פרסים שנתי לכבוד אמנים ואנשי מקצוע בתעשיית ההופעות. ביבר היה מועמד לשלושה פרסים בסך הכל
Premios Juventud
ה-Premios Juventud ("פרסי הנעורים") הוא מופע פרסים לסלבריטאים דוברי ספרדית בתחומי הקולנוע, המוזיקה, הספורט, האופנה ותרבות הפופ.
Premios Oye!
פרסי ה-"Premios Oye!" מוענקים מדי שנה על ידי האקדמיה הלאומית למוזיקה של מקסיקו, על הישגים בולטים בתעשיית המוזיקה המקסיקנית. ביבר זכה בפרס אחד בלבד.
פרסי המוזיקה של רדיו דיסני
טקס פרסי המוזיקה של רדיו דיסני הם מופע פרסים שנתי מטעם רדיו דיסני, רשת רדיו אמריקאית. ביבר זכה ב-5 פרסים מתוך 14 מועמדויות.
Rockbjörnen
Rockbjörnen הוא טקס פרסי מוזיקה בשוודיה, המחולק למספר קטגוריות. הפרסים מוענקים מדי שנה על ידי העיתון אפטונבלודט. הפרסים הוענקו לראשונה בשנת 1979. ביבר היה מועמד ל-3 פרסים בסך הכל.
פרסי שורטי
טקס פרסי שורטי, הידועים גם כ"שורטיס" פרסי שורטי, הידועים גם בשם שורטס, הוא אירוע פרסים שנתי. ביבר זכה ב-3 פרסים מתוך 15 מועמדויות.
Spotify Plaques
פרסי ה-Spotify Plaques הוא טקס פרסים המחולקים לאמנים המוענקים עבור הסינגלים והשירים אשר חצו את רף המיליארד הסטרמות בפלטפורמת הספוטיפי. ביבר קיבל כ-10 פרסים עבור 10 סינגלים אשר חצו את הרף, כשאר הפך לאמן היחידי בתולדות הפלטפורמה שעשושה זאת.
פרסי בחירת הנוער
טקס פרסי בחירת הנוער הוא מופע פרסים שנתי, המוענקים עבור ההישגים הגדולים בשנה במוזיקה, קולנוע, ספורט, טלוויזיה, אופנה ועוד. ביבר זכה ב-23 מתוך 56 מועמדויות.
פרסי טלהיט
טקס פרסי טלהיט הוא מופע פרסים שנתי. ביבר זכה בארבעה פרסים מתוך עשר מועמדויות בסך הכל.
פרסי כוח הנוער של וראייטי
פרס כוח הנוער של וראייטי מוענקים כאות הוקרה לכוכבים צעירים שתרמו משמעותית למטרות פילנתרופיות או צדקה.
פרסי המוזיקה של וירג'ין מדיה
פרסי המוזיקה של וירג'ין מדיה הם פרסי מוזיקה שנתיים המוענקים מטעם וירג'ין מדיה. הזוכים מוכרזים באתר הרשמי של החברה. ביבר זכה בשני פרסים מתוך שלוש מועמדויות בסך הכל.
פרסי רדיו WDM
פרסי רדיו WDM הם פרסי מוזיקה מז'אנר דאנס ואלקטרוני שהוענקו לראשונה בשנת 2017 מטעם רדיו Los 40, תחת המותג "World Dance Music". ביבר היה מועמד לשני פרסים בלבד.
פרסי ובי
פרסי ובי הוא פרס בינלאומי שניתן על מצוינות בתחום האינטרנט. הוא ניתן מדי שנה על ידי האקדמיה הבינלאומית למדעים ואמנות דיגיטלית.
פרסי מנהיגות עולמית
פרסי מנהיגות עולמית הם פרסים המוענקים על ידי פורום המנהיגות העולמי באנגליה, בריטניה.
פרסי הוליווד הצעירה
טקס פרסי הוליווד הצעירה הוא מופע פרסים, המוענקים מדי שנה עבור ההישגים הגדולים ביותר בשנה במוזיקה, קולנוע, ספורט, טלוויזיה, אופנה ועוד. ביבר זכה בשני פרסים בלבד.
פרסי המוזיקה של יוטיוב
פרסי המוזיקה של יוטיוב (מכונים בדרך כלל YTMA) הם מופע פרסים, המוענקים מטעם החברה האמריקאית יוטיוב. ביבר היה מועמד לשני פרסים בלבד.
פרסי נבחרי השנה של פרוגי
פרסי נבחרי השנה של פרוגי הוא פרס המוענק על ידי אתר הנוער הישראלי פרוגי מאז שנת 2015, ונערך בסיומה של כל שנה לועזית.
לין ג'ונסון
לין ג'ונסון (באנגלית: Lynn Johnston; נולדה ב-28 במאי 1947) היא קריקטוריסטית קנדית, הידועה בעיקר על רצועת הקומיקס שיצרה, "לטוב או לרע" (For Better or For Worse). על פועלה זכתה ג'ונסון לאותות כבוד כגון מסדר קנדה, מסדר מניטובה, והיכל התהילה הקנדי של הקריקטוריסטים. כן הייתה האישה הראשונה והקנדית הראשונה שזכתה ב"פרס רובן" של "אגודת הקריקטוריסטים הלאומית" של ארצות הברית.
ביוגרפיה
נולדה בשם לין ריג'ווי בקולינגווד, אונטריו, וגדלה בצפון ונקובר שבקולומביה הבריטית בקנדה. למדה בבית הספר ונקובר לאמנות. עבדה תקופה קצרה באנימציה. ב-1969 נישאה וחזרה לאונטריו, שם עבדה כחמש שנים כאמנית רפואית באוניברסיטת מק'מאסטר. עבודותיה מתקופה זו שמורות בארכיון הרפואי של האוניברסיטה, והן כוללות איורים המתארים אירועים מתוך שגרת בית חולים (למשל אב מעשן בחדר המתנה).
במהלך הריונה הראשון, איירה קריקטורות על תקרת משרדו של הרופא המיילד שלה. איורים אלו פורסמו בספרה הראשון, "דייוויד אנחנו בהריון" (David We're Pregnant), ב-1973, תחת השם לין פרנקס (בהמשך פורסם הספר מחדש תחת השם לין ג'ונסון). הספר הפך לרב-מכר. לאחר גירושיה עבדה כפרילנסרית באמנות רפואית ומסחרית. ב-1975 פורסם ספר ההמשך לספרה הראשון, "היי אמא! היי אבא!" (Hi Mom! Hi Dad!). זמן קצר לאחר מכן היא נישאה לרוד ג'ונסון.
ב-1978 עברו בני הזוג ושני ילדיהם להתגורר באגם לין שבמניטובה. היא קיבלה הצעה מ-"Universal Press Syndicate" ליצור רצועת קומיקס, ובעקבותיה יצרה את הקומיקס "הג'ונסונים", המבוסס על משפחתה. האגודה אישרה את הקומיקס ואף הציעה לה חוזה ל-20 שנה. לאחר חצי שנה של עבודת הכנה, הופיעה רצועת הקומיקס הראשונה שלה בעיתונים בכל רחבי קנדה, תחת השם "לטוב או לרע" (For Better or For Worse). כיום מופיע הקומיקס בכ-2000 עיתונים ברחבי קנדה, ארצות הברית, ו-20 מדינות נוספות.
הקומיקס מבוסס לעיתים קרובות על אירועים אמיתיים במשפחתה של ג'ונסון. הדמויות המרכזיות קרויות על שם השמות האמצעיים של בעלה וילדיה, והאם אלי קרויה על שם חברה שמתה בצעירותה של ג'ונסון. הדמויות גדלו והזדקנו "בזמן אמת" לאורך שנות פרסום הקומיקס. ב-2008 הופיעה ג'ונסון עצמה ברצועת הקומיקס, והודיעה על סיומו במתכונת זו לאחר כ-30 שנה של פרסום, ומעבר למתכונת בה מחצית מהרצועות הן מהעבר ומחצית חומר חדש; המתכונת נזנחה ב-2010, ג'ונסון הודיעה על פרישה, ומאז ממשיכה אגודת העיתונות לפרסם מחדש את הקומיקסים הקודמים של ג'ונסון, החל משנות השמונים.
ג'ונסון מתגוררת בקורבייל, אונטריו. בתה קטי עובדת עימה ב"For Better or For Worse studio" בקורבייל, ובנה ארון עובד בתעשיית הטלוויזיה בוונקובר. ב-2007 הודיעה על פרידה מבעלה מזה 30 שנה; בעקבות זאת שקלה להפסיק את הקומיקס, אך שינתה את דעתה.
ג'ונסון זכתה במגוון הוקרות ופרסים, בהם פרס רובן (1985), מסדר קנדה (1992), מועמדות לפרס פוליצר (1993), כוכב ב"שדרת הכוכבים של קנדה" בטורונטו (2003), היכל התהילה הקנדי של הקריקטוריסטים (2007), ומספר תוארי דוקטור לשם כבוד באוניברסיטאות שונות בקנדה.
חיסון דחף
חיסון דחף, מנת דחף, זריקת דחף או בּוּסְטֶר (מאנגלית: booster) הוא מנה חיסונית נוספת הניתנת למטופלים כעבור פרק זמן מסוים (שבועות, חודשים או שנים) לאחר ההתחסנות הראשונית. המנה הנוספת חושפת מחדש את מערכת החיסון של המטופלים לאנטיגן המחסן, במטרה להחזיר את רמת החיסון הגבוהה שאבדה במשך פרק הזמן שעבר מאז החיסון הראשוני. לדוגמה, בחיסון טטנוס מדובר בתקופה של 10 שנים, ואילו בשעלת נהוג בישראל לתת זריקת דחף בגיל 7–8. בחיסון נגד מחלת נגיף קורונה 2019 (COVID-19) ניתן בכמה מדינות חיסון דחף חודשים מספר לאחר ההתחסנות הראשונית.
מטופלים שכבר יש להם רמה גבוהה של חיסון מפני האנטיגן ומקבלים בכל זאת מנת דחף, עלולים לפתח תגובת ארתוס, שהיא סוג של רגישות יתר מקומית. לעיתים קרובות מצב זה נפתר מעצמו תוך מספר ימים, אך ניתן להימנע ממנו כליל על ידי הגדלת משך הזמן בין החיסון הראשוני למתן חיסון הדחף.
חיסוני דחף גורמים לעיתים להופעת כאב מקומי באזור הדקירה, שעשוי להימשך כמה ימים.
פריץ החתול
פריץ החתול (אנגלית: Fritz the Cat) הוא סרט הנפשה אמריקני באורך מלא (79 דקות), בבימויו של ראלף באקשי, שיצא לאקרנים ב-12 באפריל 1972. היה זה סרט האנימציה הראשון בארצות הברית שסווג "למבוגרים בלבד" והפך מאז לסרט פולחן.
הסרט נכתב כסאטירה על דור הפרחים, יחסים בין-גזעיים, שמאל וימין בפוליטיקה. גיבורו הבדיוני הוא חתול מואנש בשם פריץ, חתול סטודנט שחי בשנות ה-60 בניו יורק על גבול החוק, תוך שהוא מובל על ידי יצריו המיניים והתמכרותו לסמים. פשיטת משטרה לאורגייה בה השתתף הפכה אותו לעבריין נמלט. במנוסתו מעלה פריץ באש את מעונות האוניברסיטה, גונב רכב, מעורר מהומות בהארלם, בורח לחוף המערבי בו הוא נתקל בכנופיה המונהגת על ידי ארנב.
עלילת הסרט מבוססת על ספר קומיקס של רוברט קראמב. המפיק היה סטיב קרנץ, המוזיקה של אד בוגס וריי שנקלין. תקציב הסרט היה 850,000 דולר אמריקאי. הסרט הכניס למעלה מ-100 מיליון דולר בהקרנותיו ברחבי תבל ובכך היה לסרט האנימציה בהפקה עצמאית המצליח בכל הזמנים.
הצלחת הסרט הובילה להפקת סרטי אנימציה רבים נוספים בעלי תכנים מיניים בוטים, אשר זכו לסיווג "למבוגרים בלבד", ושנתיים מאוחר יותר יצא סרט המשך בשם "9 הנשמות של פריץ החתול" אשר נעשה ללא מעורבותם של הבמאי וכותב הסרט המקורי.
סיעת תכלת לבן
סיעת תכלת לבן היא סיעה בהסתדרות מטעם הליכוד. הסיעה נוסדה בשנת 1964 על ידי מנחם בגין, ראש תנועת החירות, במטרה לחדור ל"מעוז הסוציאליזם" ולהפוך את ההסתדרות לאיגוד מקצועי שאינו בעל משק המעסיק עובדים (כלומר לנתק את חברת העובדים מההסתדרות) לאחר הקמת הליכוד שונה שמה הרשמי ל"סיעת הליכוד בהסתדרות", אך המשיכה להיקרא "תכלת לבן".
רקע
ההסתדרות קמה ב-1920 כגוף המהווה בד בבד גם איגוד מקצועי בו חברים עובדים למטרת מאבק מול מעסיקים וגם גוף מעסיק, כבעליה של חברת העובדים, בעל משק כלכלי רחב היקף, בעיקר לתשתיות ולמפעלים לטובת ההתיישבות העובדת (כגון בנק הפועלים, תנובה, המשביר המרכזי ועוד). השליטה בהסתדרות נעשתה באמצעות סיעות פוליטיות שייצגו חברים.
הציונות רוויזיוניסטית, ובראשה זאב ז'בוטינסקי התנגדה לגוף שנתפס כבולשביסטי ומעכב כל פיתוח כלכלי. בשנות השלושים אף הגיעו הסכסוכים בין הרוויזיוניסטים להסתדרות לתגרות והיוו רקע לקרע ביישוב העברי סביב מאמרו של ז'בוטינסקי "כן, לשבור!" ורצח ארלוזורוב בו הואשמו רביזוניסטים שהובילו מאבקים אלימים כנגד פועלים שובתים.
לאחר הקמת המדינה היוותה ההסתדרות גוף ביצועי של מפלגת השלטון, מפא"י, צד האיגוד המקצועי שבה, מגן העובדים ובעיקר העולים החדשים נשחק וההסתדרות החלה להתפס כממסד שנוא.
מנחם בגין ראה בהסתדרות צביעות ואמר בציניות, תוך שימוש בטרמינולוגיה סוציאליסטית:
הקמת סיעת תכלת לבן
התגובה הרוויזיוניסטית להסתדרות הייתה הקמת הסתדרות העובדים הלאומית (הע"ל) בשנת 1934. אולם, בשנות השישים התנגד בגין לקיומה של הסתדרות העובדים הלאומית על רקע פוליטי. הוא ראה בה מוקד כוח של עסקנים (בעיקר אליעזר שוסטק) המאיים על שליטתו בחירות ולא ראה בה כוח שיכול להוות איגוד עובדים מתחרה להסתדרות. לקופת החולים הלאומית של הע"ל לא היה מספר מספיק של סניפים, בעיקר לא בפריפריה, בה התרכזו רוב מצביעי חירות והם גם לא חפצו להיות חברים בה. בגין שאף לשנות את ההסתדרות הכללית מבפנים ולא פחות מכך, ליצור גוף בהסתדרות שיטפל ב"אנוסים", כפי שכינה את מצביעי חירות שהיו חברי ההסתדרות עקב חברותם בקופת החולים הכללית, לה היו סניפים בפריפריה. התפיסה שהציג, הפרדת האיגוד המקצועי תוך ביטול חברת העובדים, נתפסה בהסתדרות כחתירה תחת אושיותיה וכניסיון להרוס אותה על ידי מיטוט בסיסה הכלכלי.
בכנס תנועת החירות ב-1963 הציע בגין הצעת החלטה להקמת סיעה שתתמודד בבחירות לוועידת ההסתדרות. בנאומו אמר, "ישנן שתי דרכים, האחת ביטוייה הם אטאטיזם [הכוונת הכלכלה על ידי הממשלה], סוציאליזם ושילוב השליט עם המפרנס. האחרת היא חופש ויוזמה והפרדה בין השליט והמפרנס." דרכה של תנועת החירות שהודגש במצע "תכלת לבן" היא דרך ההפרדה. בגין דרש להכניס להסתדרות מימד של "צדק סוציאלי בלי סוציאליזם" ולהפוך אותה לאיגוד מקצועי בלבד.
התנגדות ליזמת בגין הגיעה משני מקורות. האחד, אנשי הע"ל שהבינו שבגין מנסה למשוך מתחת לרגליהם את בסיס הכוח שלהם במפלגה. השני הגיע מוותיקי האצ"ל והלח"י שראו ביוזמה בגידה ברעיון הז'בוטינסקאי של "חד-נס" כלומר התמסרות לדגל הלאומי מבלי להניף דגלים נוספים ובפרט לא את הדגל האדום של ההסתדרות. דוברם העיקרי והחריף היה ישראל אלדד. אחרים הביעו דעה שה"אביזרים ההסתדרותיים" כלומר הפנקס האדום, הדגל האדום ואחד במאי ייטמעו בקרב חברי חירות ויגרמו להם ש"ימירו את דתם" ל"אל האדום".
לבסוף קיבלה חירות את הצעת ההחלטה של בגין וב-14 במרץ 1964 הוקמה הסיעה בראשות אריה בן-אליעזר (במקרה התבשר בגין בדיוק באותו יום כי לוי אשכול החליט להעלות לארץ את עצמותיו של זאב ז'בוטינסקי). הסיעה ריכזה את אנשי "הקו השמאלי" של חירות והצעירים שביקשו לראות בה מפלגת המון הפונה אל הציבור המקופח והעני בפריפריה ולא מפלגה קיצונית ומנודה הדבקה בעקרונות רוויזיוניסטים מיושנים. חוקרים סבורים שהדבר סייע לחירות להגדיל את כוחה האלקטורלי בבחירות לכנסת השישית שנערכו בנובמבר 1965.
תכלת לבן בהסתדרות
"תכלת לבן" התמודדה בבחירות לוועידת ההסתדרות העשירית ב-1965 וזכתה לכ-15% מקולות המצביעים. ב-1977, לאחר המהפך, זכתה לכ-28% מקולות חברי ההסתדרות. "תכלת לבן" מצאה עצמה באופוזיציה יחד עם תנועות שמאל כמפ"ם ומק"י, שרצו גם הן לראות בהסתדרות גוף לוחם "רזה ושרירי" המגויס לטובת העובד המאוגד ולא "מפלצת מגושמת" עתירת נכסים הכבולה בבריתות פוליטיות עם הממשלה. בראש הסיעה עמדו אריה בן-אליעזר ויורם ארידור ומזכירה הראשון היה משה בן שחר, אשר נמנה גם על מייסדי הסיעה. בשנת 1969 יורם ארידור הוחלף על ידי דוד לוי שהפך את הסיעה לבסיס כוח. יו"ר הסיעה משנת 1982 ואחד האישים המזוהים איתה ביותר היה יעקב שמאי.
אור השלום של בית לחם
אור השלום של בית לחם היא תוכנית של ארגון הצופים העולמי, שנחנכה באוסטריה בשנת 1986 כחלק ממשימת סיוע לילדים נכים ואנשים נזקקים. אור השלום הוא להבה בוערת ברציפות שמקורה במערה בכנסיית המולד בבית לחם, שבה מבקרים מדי שנה חניכי צופים כדי להדליק נר מיוחד ולהפיץ את הלהבה שלו לצופים אחרים.
מדי שנה הלהבה מגיעה ליותר מ-20 מדינות באירופה, כמו גם ביבשת אמריקה.
היסטוריה
במשך 30 השנים האחרונות אור השלום משמש כתזכורת למסר חג המולד של שלום. מדי נובמבר נוסע חניך נבחר מתוך תנועת הצופים של אוסטריה במיוחד לבית לחם עם כמה מאות משתתפי "Friedenslichtreise" (מסע אור השלום). משלחת בראשות מושל אוסטריה עילית מלווה את המסע הזה. הילד הנבחר מקבל את הנר הדולק ממערת המולד בבית לחם. אוסטריאן איירליינס דואגת להטסה מיוחדת של אור השלום במנורת נפט מיוחדת לאוסטריה ומשם הוא מועבר מאדם לאדם בימי חג המולד, אך גם באמצעות ארגונים, כמו הצופים, האור מופץ מאוסטריה עילית ברחבי אירופה והעולם.
מושל אוסטריה עילית תומאס סטלצר מוביל באופן אישי את המשלחת של אור השלום מבית לחם דרך לינץ לעיר הבירה האירופית בריסל. באופן מסורתי הוא מועבר בטקס חג המולד לנשיא הנציבות האירופית וכן לעמיתים מכל מדינות האיחוד האירופי. בשנת 2018 בפעם הראשונה האור הובא רשמית גם למשפחת המלוכה בבלגיה.
בשנת 1989 האור התקבל בברכה על ידי 10,000 אנשים בכיכר המרכזית של העיר הדרום בוהמית צ'סקה בודייוביצה כסמל לשכונה החדשה ולסולידריות. בנוסף, הוא האיר בפתיחתה של חומת ברלין. לאחר נפילת מסך הברזל, משלחת אוסטריה העילית הביאה אותו לשכנים החדשים בברלין ובתורינגיה בגרמניה.
אור השלום הוצג גם בגראונד זירו בניו יורק ולחיילי האו"ם ברמת הגולן.
אור השלום קורא לכולם לעמוד למען השלום ולהעביר במודע את האור. במהלך שיחה עם קהל פרטי, האפיפיור בנדיקטוס ה-16 כינה אותו "סמל של לבבות".
סמל מודע לשלום באירופה ובעולם
"אור השלום של מבית לחם" הגיע לאישים בולטים רבים כברכת חג המולד בשנים האחרונות. אלה כוללים למשל:
אוסטריה
ביום ראשון השלישי באדוונט, האור מועבר למשלחות תנועת הצופים מרחבי אירופה בווינה. באוסטריה עצמה, הוא מופץ ב-24 בדצמבר באולפנים המקומיים של תאגיד השידור האוסטרי (ORF), בתחנות רכבת רבות, במשרדי הצלב האדום והפדרציה השומרונית, בכנסיות, במכבי האש, על ידי צופי אוסטריה ובמכבי האש. מאז הצטרפותה של אוסטריה לאיחוד האירופי (1995), חבר הפרלמנט האוסטרי פול רוביג הביא את המסורת הזו לפרלמנט האירופי בשטרסבורג. משנת 2019 ואילך אור השלום הועבר לפרלמנט האירופי על ידי חברת הפרלמנט אנג'ליקה ווינציג. היא מנהיגת המשלחת של ה-ÖVP בפרלמנט האירופי ומתגוררת גם באוסטריה עילית.
אור השלום מוצג גם לנשיא הפדרלי של אוסטריה שנה אחר שנה. עד כה האור הוצג לנשיאים:
גרמניה
בגרמניה, הקמפיין מאורגן על ידי כמה ארגונים של צופי גרמניה (Bund der Pfadfinderinnen und Pfadfinder, Deutsche Pfadfinderschaft Sankt Georg, Pfadfinderinnenschaft St. Georg, Verband Christlicher Pfadfinderinnen und Pfadfinder ו-Verband Deutscher Altpfadfindergilden) האור נאסף ואז מועבר ברכבות מוינה ומופץ בלמעלה מ-100 ערים ברחבי גרמניה.
שווייץ
בשווייץ אחראית על ההפצה העמותה הרשומה פרידנסליכט שווייץ, הפעילה בכל ימות השנה. יש גם שבט צופים פעיל ומסור במיוחד בשם Friedenslicht Schweiz שמלווה את הפצת האור מדי שנה.
איטליה
עבור הערים בדרום טירול, אור השלום מועבר באופן קבוע לתנועת הצופים בדרום טירול ב-23 בדצמבר בכנסיית הקהילה על הברנר על ידי צופים מאינסברוק וצירל באוסטריה. עבור שאר איטליה האור נקלט על ידי הצופים האיטלקים בווינה מאז 1988.
צרפת
מאז 2003, אור השלום בצרפת מובא לפריז מדי שנה על ידי תנועת הצופים של צרפת ומשם מופץ ברחבי צרפת.
פולין
בפולין, אור השלום היה באחריות תנועת הצופים בפולין (ZHP) עד להצטרפות פולין לאיחוד האירופי. מאז השתלטו לסירוגין המשלחות מסלובקיה ופולין על העברת האור מוינה למדינות מרכז אירופה. כשהסלובקים קולטים את האור, הם מביאים אותו לגבול סלובקיה-פולין Łysa Polana ומשם הוא ממשיך הלאה.
פורטוגל
בפורטוגל, אור השלום מונע על ידי תנועת הצופים של פורטוגל CNE Corpo Nacional de escutas - Escutismo Católico Português, מאז 2014. מדי שנה נוסעת משלחת של צופי פורטוגל לאוסטריה כדי להביא את אור השלום ולאחר מכן חולקת את הלהבה בחגיגה לאומית אשר לאחר מכן משוכפלת בכל האזורים ובכמה יישובים של פורטוגל. היוזמה הזו הולכת וגדלה ובאזורים מסוימים היא כבר מסורת חג מולד עם סמליות חזקה מאוד. בשנים 2020 ו-2021, עקב המגפה, היא חולקה בלהבת אור השלום אשר נשמרה בוערת בקהילת מטאוס בווילה ריאל.
סלובקיה
עבור סלובקיה, הצופים הסלובקים מקבלים את האור בווינה ומפיצים אותו ברחבי המדינה. אור השלום דולק גם במצפה הכוכבים בפסגת לומניץ מאז 2003.
קנדה
בקנדה, הצופים האוסטרים והקנדים הביאו לראשונה את האור לאוטווה ב-2009, שם הוא היה פרוש ברחבי המדינה.
ליטא, בלארוס, אוקראינה, רוסיה
האור המופץ בפולין מועבר גם למדינות שכנות במזרח, במיוחד לליטא, בלארוס, אוקראינה ורוסיה.
ישראל
בדצמבר 2017 יצאה משלחת תנועתית ראשונה מטעם תנועת הצופים העבריים בישראל לגרמניה על מנת להשתתף בטקס אור השלום בנירנברג. המשלחת כללה 15 חניכים ישראלים וראש המשלחת היה גלעד לוי.
ריצ'רד לנדס
ריצ'רד לנדס (באנגלית: Richard Allen Landes; נולד ב-26 ביוני 1949) הוא היסטוריון וסופר יהודי-אמריקאי, פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת בוסטון. הפיק וביים סרטים דוקומנטריים רבים. התפרסם בישראל בעקבות סרטיו על פרשת מוחמד א-דורה, וכן בעקבות המושג פאליווד, אותו טבע בסרטיו, ובאמצעותו הראה כיצד מזייפים הפלסטינים צילומים וסרטים כחלק מהתעמולה שלהם כנגד ישראל.
קורות חיים
לנדס נולד ב-1949, בניו יורק, בנם של סוניה לנדס והסופר והכלכלן פרופסור (אוניברסיטת הרווארד) דייוויד לנדס (2013–1924). יש לו שתי אחיות, שאחת מהן מתגוררת בישראל.
סיים ב-1971 תואר ראשון (BA) במדעי החברה באוניברסיטת הרווארד. למד במשך שנתיים (1971–1972) בבית הספר הצרפתי - פריזאי, היוקרתי אקול נורמל סופרייר (Ecole Normale Supérieure) ואחר כך למד היסטוריה באוניברסיטת פרינסטון, שם סיים ב-1979 תואר שני (MA) וב-1984 דוקטורט. היה במשך שנתיים (1984 - 1986) עמית מחקר באוניברסיטת קולומביה, מרצה להיסטוריה ארבע שנים (1986 - 1990) באוניברסיטת פיטסבורג, ומ-1990 עד היום (2013) פרופסור במחלקה להיסטוריה של אוניברסיטת בוסטון.
אשתו הראשונה של לנדס הייתה פרופסור פולה פרדריקסן, סופרת והיסטוריונית, אף היא מאוניברסיטת בוסטון, נוצרייה קתולית שהתגיירה ואשר מלמדת כיום (2013) היסטוריה, גם בישראל, באוניברסיטה העברית וכמרצה אורחת גם באוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע. לזוג יש שלוש בנות.
כתיבתו ודעותיו
תחום לימודיו ומחקריו היה תחילה היסטוריה של ימי הביניים ועל כך נסבו מרבית ספריו, אולם בעשר השנים האחרונות השתנה תחום עיסוקו והוא החל להתמקד יותר ויותר ביחסים בין הפלסטינים, והערבים בכלל, לבין ישראל.
שינוי המיקוד הזה החל בספר שהוא כתב על זיופים שנעשו במהלך ההיסטוריה ואשר נחשבו אמיתיים במשך מאות שנים והוכחו עם הזמן כזיוף. תוך כדי כתיבת הספר הוא גילה והחל להתעניין בפרשת מוחמד א-דורה והזיוף הנטען של הסרט שצילמה פראנס 2 ואשר תיעד כביכול את האירוע. הוא הפיק סרט תעודי בנושא, והחל לעקוב אחרי זיופים אחרים שזייפו ערבים בנושא הסכסוך עם ישראל באופן כללי. בעקבות זאת הוא טבע את המונח "פאליווד", לתיאור תהליכים מכוונים של ביום וזיוף עובדות מול מצלמות התקשורת, כדרך פעולה מתמשכת ברשות הפלסטינית ואצל החזבאללה בלבנון.
התערבות טיפולית
התערבות טיפולית היא השימוש של מטפל בכלים טיפוליים שנועדו לסייע למטופל. כלים נפוצים בטיפול הם פרשנות, שיקוף, תמיכה, שאלה ועוד. כלים אלו דורשים שליטה ומיומנות.
עיתוי ההתערבות הוא משמעותי כדי לאפשר תהליך בונה אצל המטופל. התערבות מוקדמת מדי עלולה להגדיל את ההתנגדות ולסכל את מטרת ההתערבות.
מטפלים שונים ישתמשו בכלים טיפוליים שונים, על פי גישתם התאורטית לטיפול ואופי הטיפול. בחינה של כלים אלו תעסוק באופן השימוש בהם, התאמתם לתהליך ולמטופל והיעילות שלהם.
פרשנות
בגישות פסיכודינמיות מסורתיות, הפרשנות היא כלי ההתערבות המרכזי בטיפול. תפקיד הפרשנות הוא לחשוף רבדים עמוקים יותר אצל המטופל ולהביא לכדי תובנה. בגישה זו מתעמת המטפל עם המטופל בהצגתו את התופעה אליו הוא מתייחס ובמתן הסבר המאיר את המשמעויות הלא מודעות אצל המטופל, לרוב בהקשר למקורות בעברו (למשל בילדותו) של תופעה זו. תהליך העיבוד הנלווה מביא לתובנה שמשפיעה על חיי היום יום.
התערבות תמיכתית
במחצית השנייה של המאה העשרים ירד מעמדו של הפירוש, שעד אז היה הכלי המרכזי, ותאורטיקנים שונים הרחיבו את צורות ההתערבות של המטפל. ביון הדגיש את חשיבות ההכלה ככלי התערבות מרכזי, ודונלד ויניקוט את ההחזקה. התערבויות פרשניות דורשות אצל המטופל יכולת התמודדות (כוחות אגו) אל מול התובנה והתרופפות ההגנות שהיא מביאה. לכן התערבויות כאלו אינן מתאימות לכל מטופל. במקרים אלו, תפקיד ההתערבות הוא ליצור השפעה מיידית על המטופל ולחזק אותו. התערבות כזו נקראת התערבות תמיכתית.
סוגים אפשריים נוספים של התערבויות תמיכתיות הם סוגסטיה, תמיכה, אישור, הרגעה, עצה ושכנוע. להתערבויות אלו יש תועלת רבה, אך הביקורת על השימוש בהן הוא שתועלתן היא לטווח קצר, ואילו להתערבויות הפרשניות תועלת רבה יותר להשגת עצמאות.
שאלה ככלי התערבות
לשאלה ניתן להתייחס כחוויה תוך-נפשית הנוצרת מפערים של חוסר ידיעה, כפעולה בין-אישית, או כמניפולציה שתפקידה להעביר מסר ולעורר ספק ותהייה. התייחסויות אלו משליכות על השימוש בשאלה ככלי התערבות. ניתן להשתמש בה ככלי לאיסוף מידע על המטופל. סאליבן, פסיכיאטר ומייסד הגישה הבינאישית, התייחס לשאלה ככלי התערבות לכל דבר, מתוך השקפה שהטיפול בסיסו ביחסים בין המטפל למטופל, ותפקיד המטפל הוא לחקור את יחסי הגומלין של המטופל דרך היחסים הטיפוליים.
ניתן להשתמש בשאלה כדי להעביר מסרים למטופל, לעורר בו ספקות, לעמת אותו עם סתירות בדבריו, או לכוון אותו לנושאים מסוימים. שאלות יכולות להחוות גם כסוג של פירוש או הבעת דעה. בנוסף, שאלה יכולה להחוות גם כסוג של תמיכה, ויש מטופלים שמבקשים מהמטפל להנחות אותם באמצעות שאלות. השאלה מפחיתה חרדה ומאפשרת תלות.
התערבויות נוספות
ארווין יאלום, סופר ופסיכיאטר, מחשובי הפסיכולוגים בתחום הפסיכותרפיה האקזיסטנציאלית, מרחיב את המושג התערבות ומכליל תחתיו גם הנחיות לפעולה, כמו כתיבה או משחק תפקידים, הפעלות יוצרות אמון בטיפול קבוצתי וביקורי בית. התערבות נוספת, שנויה במחלוקת, היא מגע שאינו בעל אופי מיני, כמו חיבוק או אחיזת יד.
התערבויות בטיפול באמצעות אמנויות
בתהליכי טיפול שאינם מילוליים, כמו טיפול באמנויות, מתרחב " הטיפולי" על פי הרקע המקצועי של המטפל בתחום האמנות הרלוונטי. מטפל באמנויות יכול ליצור יחד עם המטופל והיצירה של המטפל משפיעה על המטופל, הקשר הטיפולי והתכנים שעולים, ככל התערבות אחרת. כך, למשל, מטפל באמנות יציע טכניקה אמנותית, חומרי גלם או משימות בציור; מטפל במוזיקה יציע למטופל לאלתר, או ילווה אותו בשירה או בנגינה; בפסיכודרמה משמש המטפל בתפקיד של אגו מסייע, ובתפקיד זה הוא מגלם דמויות מציאותיות או דמיוניות מעולמו של המטופל.
רוברט אילר
רוברט אילר (באנגלית: Robert Iler, נולד ב-2 במרץ 1985 בניו יורק) הוא שחקן אמריקאי ממוצא אירי אשר ידוע בעיקר בזכות תפקידו כאיי. ג'יי סופרנו בתוכנית הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס".
בחודש יולי 2001 נעצר אילר באשמת שוד מזוין של שני תיירים ברזילאים, ואחזקת מריחואנה. הוא שוחרר בערבות באשמת גנבה ונשפט לשלוש שנות מאסר על תנאי.
קרל אלכסנדר, נסיך טורן וטקסיס החמישי
קרל אלכסנדר, נסיך טורן וטקסיס החמישי בגרמנית: Karl Alexander Fürst von Thurn und Taxis; 22 בפברואר 1770 – 15 ביולי 1827) היה נסיך טורן וטקסיס החמישי, מ-13 בנובמבר 1805 עד מותו, ובנוסף כיהן כאחראי על הדואר הקיסרי (Generalpostmeister) עד התפטרותו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ביוגרפיה
קרל אלכסנדר נולד ב-22 בפברואר 1770 ברגנסבורג, לקרל אנזלם, נסיך טורן וטקסיס הרביעי ולאוגוסטה, דוכסית וירטמברג, בתם של קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג ושל מריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס. הוא למד באוניברסיטאות שטרסבורג, וירצבורג, ומיינץ ולאחר מכן יצא לטייל באירופה. בשנת 1797 הוא מונה לנסיך הכתר של הנסיכות, ותפס את מקום אביו שהיה חולה בדיאט של הרייך ברגנסבורג. קרל אלכסנדר עבד גם עבור חברת הדואר הקיסרית של טורן וטקסיס, אשר איבדה חלק מהכנסותיה, בשל אובדן הדרגתי של נחלות כתוצאה מהמלחמות הנפוליאוניות.
אחרי פירוק האימפריה הרומית הקדושה, המשיכה חברת הדואר של טורן וטקסיס לשרוד כחברה פרטית. מאז 1806 הפעיל קרל אלכסנדר את חברת הדואר טורן וטקסיס בכמה ממדינות הקונפדרציה של הריין, כגון באדן, בוואריה ווירטמברג. עם זאת, בבוואריה הולאמה מערכת הדואר שנתיים מאוחר יותר. לאחר קונגרס וינה השתלט קרל אלכסנדר על שירותי הדואר ההסיאני והתורינגי, כמו גם אלה של ברית ערי הנזה, הערים ברמן, המבורג, ליבק ושפהאוזן. מ-1820 החלה החברה לשגשג שוב, ואז החל קרל אלכסנדר לרכוש כמויות גדולות של אחזקות בנדל"ן.
על פי חוקי הקונפדרציה של הריין, הוסכם בין נפוליאון בונפרטה ונסיכי הקונפדרציה של הריין, כי נסיכות טורן וטקסיס תאבד את עצמאותה, ושטחיה נמסרו בשנת 1806 למלך וירטמברג ולנסיכי הוהנצולרן-זיגמרינגן. בתמורה, בית טורן וטקסיס קיבל את המנזר הקיסרי סנט אמראם ושטחים באזור רגנסבורג. קרל אלכסנדר קיבל גם בתור ראש המשפחה של בית טורן וטקסיס, נחלות בפרוסיה, שהשתייכו קודם לכן לדוכסות ורשה. בשנים 1822/23 קנה מהרוזן קינסקי ואחרים את טירת ריכנבורג בבוהמיה.
ב-15 ביולי 1827 מת קרל אלכסנדר בארמון טקסיס בדישינגן, ובנו מקסימיליאן קרל, נסיך טורן וטקסיס השישי ירש את נחלותיו ותאריו.
משפחתו
ב-25 במאי 1789 התחתן קרל אלכסנדר עם תרזה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתם של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ ושל פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטאדט, בנוישטרליץ, דוכסות מקלנבורג-שטרליץ, ממנה נולדו לו שבעה ילדים:
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1896
הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1896 היו מערכת הבחירות הנשיאותיות ה-28 בתולדות ארצות הברית, ונערכו ביום שלישי, 3 בנובמבר 1896. בסופה של תחרות מתוחה, ויליאם מקינלי הרפובליקני (מושל אוהיו לשעבר) ניצח את ויליאם ג'נינגס ברייאן הדמוקרטי (חבר בית הנבחרים לשעבר מנברסקה). במסע בחירות שנחשב, על ידי היסטוריונים, כאחד מהדרמטיים ביותר בהיסטורית הבחירות האמריקנית.
מסע הבחירות נחשב על ידי פרשנים פוליטיים ל"היערכות מחדש", שסיימה את המערכת המפלגתית השלישית והתחילה את עידן המערכת המפלגתית הרביעית. מקינלי יצר קואליציה שמרנית שייצגה אנשי עסקים, עובדים מקצועיים, עובדי מפעל מוכשרים וחקלאים משגשגים. הוא היה חזק מאוד בצפון-מזרח המדינה, בצפון המערב התיכון ובחוף המערבי. ברייאן היה מועמד הדמוקרטים, הפופוליסטים ורפובליקני הכסף. מסע הבחירות שלו הוצג כמסע של הפועלים נגד העשירים, ששדדו את אמריקה והגבילו את היצע הכסף בעזרת תקן הזהב. הכסף, הוא טען, היה בשפע ואם יוכלו לשלם בעזרתו חובות יוכל לעורר את הכלכלה. הוא היה חזק בדרום, במערב התיכון הכפרי ובמדינות הרי הרוקי. תמיכתו של ברייאן באינפלציה הרחיקה ממנו מועמדים שמרנים. שיעור ההצבעה היה גבוה.