cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כלכלת הפלטפורמה
עובדי כלכלת הפלטפורמה
במרבית העולם חוקי התחרות אוסרים על עובדי כלכלת הפלטפורמות המוגדרים כ'עצמאים' ולא במסגרת יחסי עובד-מעביד להתארגן באיגודי עובדים לצורך ניהול משא ומתן קיבוצי על זכויותיהם מול חברות הפלטפורמה. עם זאת, בכמה מקומות נעשו ניסיונות התארגנות של עובדים בכלכלת הפלטפורמות, וניסיונות לשבות במחאה על תנאי העבודה, לרבות בישראל. אופן התארגנות אפשרי נוסף במסגרת כלכלת הפלטפורמות הוא הקמת פלטפורמה קואופרטיבית בבעלות העובדים.
פוטנציאל
ארגון העבודה הבינלאומי מציין כי לכלכלת הפלטפורמות פוטנציאל לסייע לשילב קבוצות עובדים שונות הסובלות מחסמים שונים בשוק העבודה - לרבות אנשים עם מוגבלות, צעירים, מהגרים ועובדים ממדינות מתפתחות - שיכולים לקבל באמצעות הפלטפורמות עבודות במיקור המונים גם ממדינות מפותחות, ולבצע עבודות מרחוק. גם עסקים יכולים לדבריהם לקבל כך גישה לכוח עבודה גלובלי ומקומי נוסף ולהתרחב באמצעות הפלטפורמות לשווקים נוספים
פורום קהלת מציין כי באמצעות רשת המשתמשים הרחבה והאלגוריתמים, מאפשרת כלכלת הפלטפורמה לזרז ולהוזיל עסקאות. כשהצלחת החיבור בין ספק שירות ולקוח אינה תלויה במחוייבות של הצדדים לפעול במועד קבוע, אלא בידיעה של הצדדים כי ככל הנראה יצליחו לתאם עסקה באמצעות ריבוי מידע והעברה יעילה שלו בין הצדדים.
חששות וביקורת
לצד הייתרונות הגלומים בכלכלת הפלטפורמות, הן ארגון העבודה הבינלאומי והן האיחוד האירופי הביעו חשש מהשפעות שליליות שעשויות להיות לה על שוק העבודה, בדגש על הפגיעה בהגנות שנוצרו לאורך השנים על זכויות עובדים. תצורת העבודה המקובלת בכלכלת הפלטפורמות המבקשת להמנע מקביעת יחסי עובד-מעסיק מייצרת אוכלוסיות גדולות של עצמאים קטנים שאינם נהנים מהגנות סוציאליות הקיימות בחוקי העבודה ובהסדרי העבודה עבור שכירים לרבות הטבות כלכליות, ביטחון תעסוקתי, זכות ההתאגדות - ובמקומות מסויימים אף נגישות לביטוחי בריאות שמסופקים על ידי המעסיקים. סוגיה נוספת היא מידת האחריות של הפלטפורמה לבטיחות עובדיה, להתנהלותם, ולביטוחם בביטוח כנגד תאונות.
יש הרואים בחלקים מכלכלת הפלטפורמה שכלול של תצורות העסקה קבלנית שנועדה להחליש את כוח המיקוח של העובדים ולהרחיק בין העובדים לבין הגורמים הנהנים מכוח עבודתם. גאי סטנדינג טוען שהתפתחות כלכלת הפלטפורמה ותצורות ההעסקה החריגות בה, יחד עם תצורות העסקה קבלניות אחרות, תרמו להתפתחות הפרקריאט - המעמד הפגיע, הנעדר ביטחון תעסוקתי, כלכלי וסוציאלי.
חשש נוסף הוא מפני הכוח של הפלטפורמות ביחס לעסקים הקטנים ההולכים ונהיים תלויים בהם לצורך שיווק וגיוס לקוחות כגון מפני מצבים של הפקעת מחירי עמלות מצד פלטפורמות משלוחים כלפי מסעדות.
לעיתים נמתחת ביקורת על השפעת כלכלת הפלטפורמות על מרחבים ציבוריים, בייחוד כשהרגולציה אינה מספיקה לקבוע תקנות בקצב שיהלום את התפתחותה המהירה. כך למשל ההתפתחות המהירה של שירותי פלטפורמה להשכרת קורקינטים ואופניים חשמליים, בטרם יש הסדרה מספיקה של שבילים ייעודיים לכלי רכב אלו - שינתה את אופי השימוש בכבישים ומדרכות, ויצרה חיכוכים ביניהם לבין הולכי רגל ורכבים ותאונות.
פלטפורמות להשכרת דירות כמו AirBNB, שלכאורה אמורות היו לאפשר סבלט של דירות מגורים לזמן קצר - יצרו בפועל שוק של דירות-מלון המושכרות קבוע באמצעות הפלטפורמה - זאת פעמים רבות בניגוד לרגולציה הקיימת על עסקי מלונאות. תופעה זו מעוררת ביקורת בין היתר שכן היא גרמה לעליית מחירי הדיור במרכזי ערים./
רגולציה והליכים משפטיים
מדינות מסויימות נקטו צעדי מדיניות להגנה על עובדי כלכלת הפלטפורמות. באוסטרליה וניו זילנד ניסחו את חוקי הבטיחות והבריאות כך שיכסו גם עובדים בכלכלת הפלטפורמות. בברזיל החלטה שיפוטית הרחיבה את חקיקת הבטיחות והבריאות גם על עובדי פלטפורמות. בצרפת נקבע כי חברות הפלטפורמה ידרשו לכסות את עלות ביטוח התאונות של עובדים עצמאים.
סוגיית סיווגם של עובדי כלכלת הפלטפורמה ככאלו שחלים עליהם יחסי עובד-מעביד או כ'עצמאים' נותרה סוגיה מרכזית בהסדרת כלכלת הפלטפורמות, ומדינות שונות נקטו מדיניות שונה ביחס לכך - פעמים רבות בעקבות הליכים משפטיים. במקרים מסויימים הכירו בתי משפט בעובדי פלטפורמות כעובדים שכירים, בדרך כלל בהתבסס על מידת השליטה שיש לפלטפורמה על ניהול העבודה. במקרים אחרים נקבעה 'קטגוריית ביניים' בין עובדים שכירים לעצמאים, במסגרתה החילו בתי הדין על הפלטפורמות חלק מחובות המעסיקים ועל העובדים חלק מזכויות העובדים הקבועות בחוק. במקרים אחרים נקבע כי עובדי כלכלת הפלטפורמות הם אכן עצמאים - זאת בדרך כלל בהתאם למידת השליטה והגמישות שלהם בקביעת זמני העבודה, התגמול ובחירת הלקוחות.
כאמור, במרבית מדינות העולם ישנן מגבלות חוקיות על התאגדות 'עצמאים' המקשים על התארגנות עובדי הפלטפורמות. זאת, בניגוד לאמנות ארגון העבודה הבינלאומי הקובעות כי זכות ההתארגנות והזכות לניהול מו"מ קיבוצי תהיה נגישה לכלל העובדים. מדינות מסויימות כמו קנדה, אירלנד, יפן וספרד קבעו קטגוריות מסויימות של 'עצמאים תלויים' שלהם הזכות לניהול מיקוח קולקטיבי. בדנמרק, נחתם הסכם קיבוצי בין איגוד מקצועי לפלטפורמת ניקיון אשר אפשר לחלק מהעובדים לעבור למעמד של עובדים ביחסי עובד-מעביד.
במדינות רבות באיחוד האירופי, כמו גם בברזיל, הודו וניגריה נקבעו הוראות להבטחת ההגנה על פרטיות עובדי כלכלת הפלטפורמה והנתונים שלהם. בצרפת, תיקון לחוק העבודה מקנה לעובדים זכות גישה לנתונים הקשורים לפעילותם בפלטפורמה.
באוסטרליה, שלוש מהמדינות הגדולות חוקקו חוקים הקובעים חובת שקיפות באשר לשכר העובדים והדרך בה האלגוריתמים קובעים את סידור העבודה, וכן המחייבים את הפלטפורמות להתאים את השכר הממוצע המשולם לעובדים לשכר המינימום.
הפרלמנט האירופי אישר בפברואר 2023 חוק הקובע כי נקודת המוצע ביחס לעובדי פלטפורמות תהיה כי הם מועסקים על ידי חברת הפלטפורמה, ובמקרה של טענה לאי קיום יחסי עובד מעביד, חובת ההוכחה תחול על חברת הפלטפורמה. החוק הבהיר כי שליטה של החברה בתגמול עבור עבודה, הטלת תנאים בהקשר של זמני עבודה, מניעת האפשרות לסרב לבצע עבודות או להיעזר בקבלני משנה או במחליפים, הצבת תנאים שונים לגבי אופן ביצוע השירות מצד הפלטפורמה ומניעת האפשרות לנותן השירות לבנות לעצמו בסיס לקוחות נפרד מהפלטפורמה ולהתקשר עימם באופן ישיר - יהוו חלק מהקריטריונים המגדירים העסקה ישירה של עובדי פלטפורמות. . בנוסף נקבע בהתאם להמלצות ארגון העבודה הבינלאומי כי הפלטפורמות יחוייבו לוודא שהחלטות חשובות המשפיעות על העובדים יתקבלו על ידי בני אדם ולא על ידי אלגוריתמים.
רגולציה, דיון משפטי ומאבק בנושא בישראל
שרת הכלכלה אורנה ברביבאי הורתה בינואר 2022 על הקמת צוות בזרוע העבודה אשר יבחן את סוגיית יחסי העבודה בכלכלת הפלטפורמה. ההסתדרות הגישה לצוות חוות דעת הקוראת להיפוך נטל ההוכחה, כך שעובדי כלכלת הפלטפורמה יוכרו כעובדים ביחסי עובד-מעביד, למעט במקרים בהם תוכיח חברת הפלטפורמה כי תצורת ההעסקה שלהם איננה הולמת את המבחנים המשפטיים שנקבעו ליחסי עובד מעביד.
במקביל, עובד בחברת השליחויות וולט עתר לבית הדין לעבודה במטרה לקבוע הכרה כי בין החברה לשליחיה חלים יחסי עובד מעביד. בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב קיבל את בקשתו לדון בתיק כתביעה ייצוגית. החברה ערערה לבית הדין הארצי לעבודה, והתיק בנושא עדיין נדון. מול העותר התייצבו בהליך גם ארבעה עובדים המתנגדים להגדרתם כשכירים, המיוצגים על ידי עורכי דין מארגון הימין פורום קהלת.
בחברת השליחויות תן ביס, שעובדיה כן מועסקים בהעסקה ישירה נעשו מספר ניסיונות להקמת ועד עובדים. בית הדין הארצי לעבודה קבע כי החברה פגעה בהתאגדות עובדיה. שליחי חברת וולט הפגינו לאורך השנים מספר פעמים ואף קיימו שביתות לא רישמיות בתגובה לשינויים חד צדדיים במדיניות החברה אשר השפיעו על שכרם ועל תנאי עבודתם.. בבאר שבע מחו המסעדנים כנגד מודל העמלות של וולט ותן ביס, והקימו שירות משלוחים משותף.
חברת Uber ניסתה להיכנס לישראל החל משנת 2014, אך נתקלה במאבק ובהתנגדות מצד ועד נהגי המוניות, שהפעילו לחץ פוליטי במטרה למנוע את כניסתה.. ביוני 2023 הודיעה החברה על הפסקת פעילותה בישראל.
אהרן אריה לייב לייפר (נדבורנה)
רבי אהרן אריה לייב לייפר (ה'תק"פ - י"ד בשבט ה'תרנ"ח, 1820- 1898) היה אדמו"ר ואב"ד בנדבורנה.
ביוגרפיה
נולד בנדבורנה בשנת ה'תק"פ (1820), לרבי ישכר בער לייפר, האדמו"ר הראשון בשושלת נדבורנה, ולרבנית רחל.
נישא לבת רבי חיים משה הלוי מסטעפאן - המגיד מגריידינג, בנו של רבי דוד הלוי מסטעפאן חתנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.
לאחר נישואיו עבר לעיר קאליש. לאחר פטירת אביו בשנת ה'תר"ח (1848), חזר לנדבורנה והחל לכהן כאב בית דין וכאדמו"ר לצד אחיו רבי מרדכי לייפר.
רבותיו
למד אצל גדולי החסידות בדורו, רבי שלום רוקח מבעלזא, רבי ישראל פרידמן מרוז'ין, ואצל דודו רבי מאיר מפרמישלאן, כמו כן עמד בקשרים עם רבי חיים מצאנז.
צאצאיו
בניו חתניו
ספרו
בשנת תש"ס הוציא הרב מרדכי קוט בסיוע מכון "מים חיים" שע"י מרכז מוסדות נדבורנה את ספרו במהדורה חדשה.
שיניים לבנות
שיניים לבנות הוא רומן מאת הסופרת הבריטית זיידי סמית', שראה אור באנגלית בשנת 2000, ובעברית בשנת 2003. הרומן עוסק בחייהם המאוחרים של שני אחים לנשק — הבנגלדשי סמאד איקבל והאנגלי ארצ'י ג'ונס — ושל משפחותיהם, בלונדון.
הספר זכה במספר פרסים, בהם פרס הבדיון על שם ג'יימס טייט בלאק בשנת 2000, פרס וויטברד לרומן הביכורים הטוב ביותר לשנת 2000, פרס ספר הביכורים של הגרדיאן, פרס ספר הביכורים של ארגון סופרי חבר העמים הבריטי, ופרס בטי טראסק. כתב העת טיים כלל את הרומן ברשימת "מאה הרומנים הטובים ביותר בשפה האנגלית מ-1923 עד 2005"
עיבוד לטלוויזיה
בשנת 2002 שודר בערוץ 4 הבריטי עיבוד טלוויזיוני לרומן, בארבעה חלקים. את הסדרה ביים ג'וליאן ג'ארולד, וכיכּבו בה אום פורי בתפקיד סמאד ופיל דייוויס בתפקיד ארצ'י.
ז'ופרואה החמישי, רוזן אנז'ו
ז'ופרואה החמישי, רוזן אנז'ו המכונה "היפה" ו"פלאנטז'אנה" (בצרפתית: Geoffroy V d'Anjou; 24 באוגוסט 1113 - 7 בספטמבר 1151) היה רוזן אנז'ו, טורן ומן ואבי בית פלנטג'נט.
חייו
ז'ופרואה היה בנם של פולק החמישי מאנז'ו וארמנגרד ממן. בגיל חמש-עשרה הוענק לו ברואן תואר אביר על ידי הנרי הראשון, מלך אנגליה והוא נישא לבתו מתילדה הקיסרית, נישואין שנועדו לחזק את הקשר בין מלך אנגליה ודוכס נורמנדיה לבין רוזנות אנז'ו. מתילדה הייתה אלמנתו של היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומבוגרת מז'ופרואה ב-11 שנים. הם חיו בנפרד תקופות ארוכות, אבל נולדו להם שלושה ילדים: הנרי השני, מלך אנגליה, ז'ופראה, רוזן נאנט וויליאם העשירי, רוזן פואטו. בנוסף, נולדו לז'ופראה שלושה ילדים מחוץ לנישואין.
שנה לאחר נישואי ז'ופרואה, עזב אביו את אנז'ו, נסע לירושלים, בה התמנה למלך ונשא לאישה את מליסנדה, מלכת ירושלים וז'ופרואה התמנה לרוזן במקומו. ב-1135 מת הנרי הראשון, מלך אנגליה ומתילדה שהייתה היורשת, יצאה לנורמנדיה כדי לתבוע את השלטון. בעוד בנורמנדיה היא התקבלה כשליטה, באנגליה עצמה תמכו בבן דודה סטפן, מלך אנגליה ובעקבות כך, נורמנדיה הלכה בעקבותיה. במסגרת הניסיונות להרחיב את שליטת אנז'ו לנורמנדיה בכוח, העניק ז'ופרואה שלוש ערים לשליט מאיין בתמורה לעזרתו הצבאית. ב-1139 הגיעה מתילדה לאנגליה עם 140 אבירים, אך נאלצה להתבצר בטירת ארתור, שם צר עליה סטפן. בעקבות האנרכיה שהתפתחה, נתפס סטפן בלינקולן ונכלא בבריסטול, אך שוחרר משם בהמשך ומתילדה חזרה לצרפת. במהלך 1142–1143 כבש ז'ופרואה את רובה של נורמנדיה והגיע עד שרבור. ב-1144 חצה את הסן ותפס את רואן, בירת הדוכסות. בקיץ של אותה שנה הכתיר עצמו לדוכס נורמנדיה. כמו כן, בנה מנזר אוגוסטיני באותה שנה. ב-1149 העביר ז'ופראה את תואר הדוכס לבנו, הנרי קצר הגלימה, כשלואי השביעי, מלך צרפת עצמו נוכח בטקס ומאשר אותו.
במהלך שנות שלטונו נאלץ ז'ופראה לדכא שלוש מרידות שפרצו נגדו מצד הברונים באנז'ו, ב-1129, ב-1135 ובין 1145 ל-1151. מרידות אלו האטו את התקדמותו בנורמנדיה וגרמו לכך שלא יוכל להתערב לטובת אשתו באנגליה. ב-1153 נחתם הסכם לפיו סטפן יישאר מלך אנגליה עד מותו, ואחריו ימלוך בנם של ז'ופראה ומתילדה - הנרי השני.
ז'ופראה מת ממחלה ב-7 בספטמבר 1151 בדרכו מוועידה מלכותית לאנז'ו, ונקבר בקתדרלת לה-מאן.
וילי ונדרסטין
וילברורד יאן פראנס מאריה ונדרסטין (Willebrord Jan Frans Maria Vandersteen; 15 בפברואר 1913 – 28 באוגוסט 1990) היה קומיקסאי בלגי, שנחשב לאחד מהאבות המייסדים של הקומיקס הפרנקו-בלגי. במהלך הקריירה שלו ניהל ונדרסטין אולפן גדול ופרסם למעלה מ-1,000 אלבומי קומיקס בלמעלה מ-25 סדרות. ספריו נמכרו בלמעלה מ-200,000,000 עותקים ברחבי העולם. ונדרסטין הוא הכותב השישי המתורגם ביותר מהולנדית.
ילדות ונעורים
וילי ונדרסטין נולד ברובע עני של אנטוורפן ב-15 בפברואר 1913, לאנה ג'רארד ולפרנסיס ונדרסטין, פסל בעץ. מגיל צעיר התעניין וילי בספרות ובאמנות, ונהנה במיוחד מסיפורי ההרפתקאות של ז'ול ורן. בגיל 13 נרשם וילי ללימודי פיסול באקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן, וכעבור שנתיים החל לעבוד כפסל בבית המלאכה של אביו.
באותה שנה החל וילי להשתתף בפעילות תנועת הצופים, מה שהשפיע עמוקות על יצירתו מאוחר יותר. הוא הפך לכתב הגדוד שלו בצופים ונהג ללוות את דיווחיו באיורים. בצופים הוא גם קרא את Le Boy-Scout Belge, עיתון תנועת הצופים, בו קרא לראשונה את "הרפתקאותיו של טוטור" מאת הרז'ה. הוא יצר סיפורי המשך לקומיקס זה, וכיום אלו רצועות הקומיקס הידועות הראשונות שלו. ונדרסטין גם הפך לספורטאי נלהב, ועסק ברכיבה על אופניים ובהיאבקות.
בשנת 1936 החל ונדרסטין לעבוד כמעצב חלונות ראווה ברשת חנויות הכלבו הבלגית L'Innovation. באותה שנה הוא הכיר את פאולה ואן דן ברנדן, לה נישא ב-9 באוקטובר 1937. שנה לאחר מכן נולדה לזוג בת, הלנה. בינתיים עקב ונדרסטין אחר יצירות מרכזיות בקומיקס הבלגי, ובעיקר אחר עבודותיהם של הרז'ה ושל האל פוסטר. איורים פרי עטו התפרסמו ב- Entre Nous, המגזין הפנימי של רשת החנויות בה עבד.
במרץ 1940, חודשיים לפני הפלישה הגרמנית לבלגיה, נולד בוב, בנו השני של ונדרסטין.
תקופת מלחמת העולם השנייה
לאחר כיבוש בלגיה על ידי הגרמנים אסרו הגרמנים פרסום קומיקס אמריקאי או בריטי בעיתונים הבלגיים, מה שיצר הזדמנות לקומיקסאים מקומיים. כך החל ונדרסטין, ב-19 במרץ 1941, לפרסם בעיתון De Dag את הקומיקס Tor de holbewoner. ב-26 במרץ החל לאייר קומיקס נוסף בעיתון זה, בשם De lollige avonturen van Pudifar (הרפתקאותיו המצחיקות של פודיפר). בשנת 1942 אייר ונדרסטין את הספר Zóó zag Brussel de Dietsche Militanten, שהכיל תעמולה פרו-נאצית ואנטישמית, תחת שם העט Kaproen.
בשנת 1943 פגש ונדרסטין ידיד שאשתו עבדה במגזין הקומיקס הבלגי Bravo. הידיד סיפר לו שבשל המגבלות שהטילו הגרמנים על פרסום קומיקס חיצוני, מנהלי המגזין זקוקים נואשות לקומיקסאי מקומי שיחליף את מקומו של קומיקסאי אמריקאי שאייר במגזין. ונדרסטין קפץ על ההזדמנות והתקבל לעבודה במגזין, שם הכיר אמנים משפיעים כמו אדגר פ. ז'אקובס וז'אק לאודי. הייתה זו נקודת מפנה חשובה בקריירה שלו. הוא החל לפרסם במגזין את הקומיקס Simbat de Zeerover, ותוך זמן קצר פרסם שלוש חוברות קומיקס נוספות (ללא פרסום מקדים בעיתון), ואייר 11 ספרי ילדים. בשנת 1944 הוא החל לעבוד במקביל בשני עיתונים נוספים, De Rakker ו-De Illustratie.
1944–1949
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה חלה באירופה פריחה של מגזינים לנוער, וונדרסטין עבד בשנים אלו במגזינים רבים מאוד במקביל. בין המפורסמים שבהם היו Franc Jeu, Perce-Neige ו-Le Petit Monde. חוברות הקומיקס של ונדרסטין התפרסמו בהולנדית ובצרפתית, וזכו לביקורות מחמיאות. בשנת 1945 פרסם ונדרסטין כמה סדרות קומיקס מצליחות, שהעיקריות שבהן היו בוב ובובט, Rikki en Wiske ו-De Familie Snoek.
בשנת 1947 פתחו שני מו"לים במאבק משפטי על הזכויות לשמות העיתונים והמגזינים. ונדרסטין עבד זמן מה עבור שניהם, אבל בסופו של דבר עבר לבעלים החדשים של המגזין De Standaard , על אף שהמשיך לאייר מעט גם ב-Ons Volkske שבו עבד קודם.
מעט לאחר מכן קיבל ונדרסטין הצעת עבודה ממגזין Tintin בהנהלתו של הרז'ה, שהתפרסם בצרפתית. המגזין היה פופולרי באזורים דוברי הצרפתית של בלגיה, אך היה זקוק לסופר פלמי פופולרי כדי להעלות את הפופולריות של המגזין באזורים דוברי פלמית. ונדרסטין קיבל את ההצעה, משום שחפץ להתפרסם באזורים דוברי הצרפתית. אך הרז'ה הקפיד מאוד על סגנון האיור שהתפרסם במגזין, וונדרסטין נאלץ לעבוד על סגנון האיור שלו כדי שיתאים יותר לסגנון הקו הנקי הקפדני של המגזין. עם זאת, הרז'ה חיבב את ונדרסטין, וכינה אותו
שנות ה-50
השנים שבין 1949 ל-1953 נחשבות לרוב כגולת הכותרת ביצירתו של ונדרסטין. בשלב זה הגיע ונדרסטין לאיזון בין סגנונו הקריקטוריסטי הראשוני לבין סגנון הקו הנקי המחמיר של הרז'ה, מה שגרם לאיוריו להיות משובחים במיוחד. ונדרסטין גם החל להעניק לסיפוריו נופך מציאותי יותר; בעוד שעלילות הסיפורים הראשונים שלו נבעו מדמיונו והתרחשו במקומות דמיוניים, בשלב זה הוא החל לבסס את סיפוריו על מקרים אמיתיים ונסע לארצות וערים שונות, בעיקר ונציה, מונקו וברוז', כדי להתאים את איוריו לנופים המקומיים.
בשלב זה בקריירה שלו, ונדרסטין לא הצליח לעמוד בעומס העבודה לבדו. הוא שכר כעוזר מאייר צעיר בשם פרנסואה-ז'וז'ף הרמן, ומאוחר יותר גם את קארל ורשואר, שהפך במהרה לעוזר הראשי של ונדרסטין. תרומתו העיקרית של ורשואר הייתה לסדרת הקומיקס Bessy, עליה חתמו ורשואר וונדרסטין יחד תחת שם העט "WiRel", הלחם של וילי וקארל. הצלחת סידרה זו הובילה להקמת אולפני ונדרסטין, מתוך הכרה שחלקים גדולים מהקומיקס כבר לא נוצרו על ידי ונדרסטין עצמו. יחד עם הפרסומים במגזין Tintin, מהלך זה הפך את ונדרסטין לפופולרי גם באזורים דוברי צרפתית, וכמה מסדרות הקומיקס הישנות שלו יצאו לאור בהוצאה מחודשת, בצרפתית.
שנות ה-60
בתחילת שנות ה-60 החלה סדרת הקומיקס Bessy להתפרסם גם במגזין הקומיקס הגרמני Felix, ובשנת 1965 ביקש המגזין לפרסם סיפור חדש מדי חודש. כדי להפיק את הקומיקס מהר כל כך נאלץ ונדרסטין להרחיב את האולפן שלו במידה ניכרת. בהנהגת קארל ורשואר החלו לעבוד באולפן עשרה עוזרים, שהפיקו במהירות קומיקס באיכות נמוכה יחסית. המרכזיים בעוזרים אלו היו פרנק סלס ואדגר גסטמנס. בסוף 1967 פרש ורשואר מהעבודה באולפן, ובמקביל ביקש המגזין להגביר את הקצב לסיפור חדש מדי שבוע. סלס וגסטמנס החליטו למכור קומיקס ישירות למגזין, מאחורי גבו של ונדרסטין, ועזבו את האולפן, מה שגרם לונדרסטין לחפש עובדים חדשים. אל האולפן הצטרפו אדוארד דה רופ, קארל בידלו ופול גירטס, וגם בנו של ונדרסטין, בוב. בשלב זה רבים מהקומיקסים שפרסם האולפן נוצרו כמעט רק על ידי העובדים.
האולפן החל לפרסם קומיקס בשם De Rode Ridder, עיבוד לספר באותו שם מאת ליאופולד וירמיירן. קומיקס זה אוייר בעיקר על ידי אדוארד דה רופ ובוב ונדרסטין, וזכה להצלחה יוצאת דופן. ב-1969 אחת מסדרות הקומיקס של האולפן עברה לחלוטין לידיו של קארל בידלו, והוא המשיך לפרסם אותה עד מותו ב-2004.
שנות ה-70
בשנות ה-70 הסדרה Suske en Wiske הגיעה לנקודת השיא בפופולריות שלה, והכרכים הישנים שלה יצאו לאור בפורמט צבעוני. בשנים 1975 ו-1976 שודרו בטלוויזיה ההולנדית עיבודים לסיפורי Suske en Wiske, ומכירות אלבומי הסדרה הגיעו ללמעלה מ-200,000 עותקים.
בשנת 1976 נפטרה פאולה, אשתו של ונדרסטין, וביוני 1977 הוא נישא בשנית לאן-מארי ונקרקהובן. באותה שנה הוא זכה בפרס אלפרד בפסטיבל הקומיקס הבינלאומי באנגולם, ובשנת 1978 הוצב בגן החיות של אנטוורפן פסל של Suske en Wiske.
זיקנה ומוות
בשנת 1985 יצר ונדרסטין את הקומיקס האחרון שלו: De Geuzen, קומיקס הומוריסטי היסטורי המתרחש בבלגיה של המאה ה-16. ב-28 באוגוסט 1990 הוא מת ממחלת ריאות. אולפני ונדרסטין פועלים עד היום, וממשיכים לפרסם את Suske en Wiske, De Rode Ridder וסדרות נוספות.
BIPA
תמרוקיות ביפה בע"מ היא חברה אוסטרית המפעילה בתי מרקחת תחת השם BIPA באוסטריה ומדינות אירופיות נוספות. מטה החברה ממוקם בווינר נוידורף.
היסטוריה
ב-1954 פתח קרל ולאשק תמרוקיה ברובע ה-7 בווינה, נויבאו, והוא קרא לה Billige Parfümerie (בעברית: תמרוקיה זולה). השם הגיע מרשת הסופרמרקטים שלו Billa (בילה - Billiger Laden, חנות זולה), בה הוצעו מותגים במחירים מוזלים. כתוצאה מכך, נוצרה WKW (Warenhandel Karl Wlaschek – קרל ולאשק מסחר) וב-1960 כללה כבר 45 סניפים. ב-1980 ביפה תמרוקיות בע"מ נוסדה, החנות הראשונה נפתחה ברחוב גולדשמיט בווינה. ב-1988, הוצע שירות פיתוח תמונות בסניפים. ביולי 1996 הפכה קבוצת החברות של ולאשק, כולל ביפה, לחלק מקבוצת REWE מקלן, הטוענת להיות רשת חנויות המזון השנייה בגודלה בגרמניה, והשלישית בגודלה באירופה. ב-2008 זכתה ביפה בפרס הלאומי כארגון התומך במדינה, מידי משרד הכלכלה והעבודה.
BIPA מפעילה רשת של מעל 560 בתי מרקחת וב-2008 הניבה מכירות בסך 544 מיליון אירו. המגוון כולל בנוסף מותגים ביתיים כגון LOOK BY BIPA, iQ Cosmetics, MY, B.STYLED, b.pretty ו- little Girl. החל מיוני 2011, לביפה יש חנות מקוונת המבוססת על מערכת ההזמנות בחנות.
אטלס (ירח)
אטלס (באנגלית: Atlas) הוא אחד מ-82 הירחים של שבתאי, שהתגלה בתחילת אוקטובר 1980 מתצלומי הגשושית וויאג'ר 1.
מקור השם
הירח נקרא על שם הטיטאן אטלס מהמיתולוגיה היוונית, שמחזיק את כדור הארץ על כתפיו, מכיוון שאטלס הירח נראה כאילו הוא מחזיק את טבעותיו של שבתאי עליו.
מאפיינים
אטלס הוא הלוויין הקרוב ביותר לקצה החיצוני של טבעת A (הטבעת החיצונית ביותר של שבתאי) ונחשב זמן רב ל-"לוויין רועה" של הטבעת. עם זאת, עכשיו ידוע שהקצה החיצוני של הטבעת נשמרת במקום על ידי 6/7 תהודה אורבאלית עם ירח גדול אך רחוק יותר.
ביוני 2005 צולמו תמונות על ידי הגשושית קאסיני-הויגנס שחשפו את אטלס כבעל מרכז כדור גס המוקף ברכס קו משווני גדול וחלק. ההסבר הסביר ביותר עבור המבנה המיוחד הזה הוא שחומר הטבעת נסחף על ידי הירח (בעזרת כוח המשיכה שלו), מצטבר על פניו עם העדפה חזקה של קו המשווה בשל רזון הטבעת. למעשה, גודלו של הרכס המשוותי דומה לאונה הצפויה של הירח. משמעות הדבר היא כי עבור כל חלקיקים נוספים המשפיעים על קו המשווה הכוח הצנטריפוגלי כמעט יגבר על כוח הכבידה החלש של אטלס והם כנראה יאבדו.
מסלולו של אטלס מושפע באופן משמעותי על ידי הירח פרומתאוס ובמידה פחותה על ידי הירח פנדורה, מה שמוביל לטיולים בקו האורך של עד 600 ק"מ (0.25 מעלות) ממסלול קפלריאן עם תקופה של כשלוש שנים. מכיוון שמסלולי פרומתאוס ופנדורה אין צפויים, יש חשד כי מסלולו אטלס עשוי להיות אינו צפוי גם הוא.
סולת המסיכה
סולת המסיכה (שם מדעי: Sula dactylatra) היא עוף ים, ממשפחת הסולתיים, החיה בימים הטרופיים בכל האוקיינוס, למעט במזרח האוקיינוס האטלנטי. נצפתה בישראל פעם אחת בקיץ 2004. סולה זו דומה לסולת נסקה בצבעים וגם בטווח התפוצה, אך סולת נסקה בעלת פנים כתומים יותר. בעבר היא נחשבה לתת-מין של סולת המסיכה.
מאפיינים
סולה זו היא הגדולה בבני הסוג סולה ויכולה להגיע למשקל 1.2-2.35 ק"ג ולמוטת כנפיים של 137–165 ס"מ. צבעם לבן עם קצוות כנפיים שחורים ופנים צהובים עם עיניים גדולות כחולות. המקור גדול וחד וצבעו צהוב. אין הבדלים גדולים בין הזכר לנקבה.
הסולות חיות בימים טרופיים ומחפשות דגים קטנים ודינונים שמתקהלים סמוך לפני המים. הסולות צוללות לעבר טרפם מהשמיים במהירות.
הם מקננים באיים חוליים מטילים שתי ביצים. ואולם ביצה אחת בוקעת לפני השנייה והאפרוח הבוגר מציק לקטן במקרים רבים ופוצע אותו קשה עד שהוא מת או שהוא דוחף אותו מהקן לעבר השמש החשופה ושם הוא מת או נטרף. המנהג האכזרי דואג שההורים יוכלו לספק מספיק מזון לצאצאים שיהיו חזקים.
אמיר ירון
אמיר ירון (נולד ב-1964) הוא כלכלן ישראלי המכהן מדצמבר 2018 כנגיד בנק ישראל. קודם לכן כיהן כפרופסור לבנקאות ומימון בבית הספר וורטון למינהל עסקים של אוניברסיטת פנסילבניה.
ביוגרפיה
אמיר ירון נולד בישראל וגדל ברמת השרון וברמת גן, ולמד בבית ספר ע"ש אוסישקין. אביו יעקב היה כלכלן שעבד בתחילת הקריירה בבנק הפועלים, בהמשך שימש במספר תפקידי ניהול בכירים בתעשייה הישראלית, ולאחר מכן עבד בבנק העולמי והיה מומחה לבנקאות של מדינות ושווקים מתפתחים. בעקבות שליחות זו עברה המשפחה לארצות הברית. אמו של ירון הייתה מורה ופסיכולוגית.
למד לתואר ראשון בכלכלה במסגרת העתודה האקדמית, ובשנים 1985–1989 שירת כקצין ביחידת היועץ הכספי לרמטכ"ל, ממנה השתחרר בדרגת סרן. ב-1989 השלים בהצטיינות את לימודי התואר השני בכלכלה באוניברסיטת תל אביב וב-1994 סיים תואר שני נוסף ולימודי דוקטורט באוניברסיטת שיקגו. עבודת הדוקטורט שלו הושלמה בהנחייתו של לארס פיטר הנסן, זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 2013.
החל משנת 1997 ירון נמנה עם הסגל האקדמי של בית הספר וורטון למנהל עסקים באוניברסיטת פנסילבניה. בשנת 2004 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2009 מונה לפרופסור מן המניין. תחומי המחקר העיקריים שלו הם תמחור נכסים, השקעות, פיננסים, שווקים בין לאומיים וחברות בינלאומיות ומקרו-כלכלה. כמו כן שימש עמית מחקר בלשכה הלאומית למחקר כלכלי (NBER), שם עמד בראש קבוצת שוקי הון וכלכלה. אקדמאי אורח בבנק הרזרב הפדרלי של פילדלפיה.
עד למינויו כנגיד בנק ישראל, ירון היה פעיל רבות בישראל, וכיהן כחבר הדירקטוריון של מכון אהרון דוברת למדיניות כלכלית במרכז הבינתחומי הרצליה, שם גם שימש כמרצה אורח. בנוסף, שימש דירקטור בחברת ההייטק הישראלית ControlRad, המפתחת מכשור להפחתת החשיפה לקרינה בבדיקות רפואיות.
ב-9 באוקטובר 2018 הודיעו ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ושר האוצר משה כחלון על מינויו של ירון לנגיד בנק ישראל עם סיום כהונתה של קרנית פלוג, והוא נכנס לתפקידו ב-24 בדצמבר 2018.
היותו של ירון תושב ארצות הברית במשך כ-20 שנה טרם מינויו עוררה תגובות שונות. היו מי שהעלו תהיות בדבר התאמתו של תושב חוץ לארץ לתפקיד כה בכיר, ומנגד היו שראו בכך הזדמנות לחיזוק הקשר בין המדינה לאזרחים ישראלים החיים בחוץ לארץ.
עבודתו הכלכלית
ירון נחשב לאחד החוקרים המובילים בעולם בכלכלה פיננסית, והוא התפרסם בזכות מחקריו במקרו-מימון, בתמחור נכסים ובהשקעות. ירון הוא מומחה בתחום המימון, ופרסם בכתבי עת אקדמיים בכלכלה ובפיננסים. כמרצה עסק רבות בתחום השקעות בינלאומיות וחברות רב-לאומיות.
ב-28 באוקטובר 2019 קיבל ירון את פרס "סטיבן רוס" הבינ"ל מהקרן לקידום מחקר בכלכלה הפיננסית (FARFE - Foundation for the Advancement of Research in Financial Economics) על מחקרו בנושא תשואת היתר של המניות. מחקרם של פרופ' ירון ופרופ' ראבי בנסל, שפורסם בעת שירון היה חוקר באוניברסיטת פנסילבניה, התפרסם בכתב העת "Journal of Finance". במאמר מצאו השניים פתרון לתופעה מוכרת בכלכלה הידועה בשם "חידת תשואת היתר של המניות", כלומר תשואה רב שנתית גבוהה יותר של מניות לעומת איגרות חוב ומספר אנומליות נוספות בספרות המימון ותמחור הנכסים. במחקרם, נמצא שהשינויים בתשואות ממניות ומאיגרות חוב נגרמים גם משינויים בתפיסת סיכונים מקרו-כלכליים ארוכי טווח שמאיימים על צמיחתו של המשק ובשינויים באי הודאות הכלכלית.
בדברי ההסבר של ועדת הפרס נכתב שהמחקר תרם תרומה מכרעת לשאלות מרכזיות בסוגיות תמחור נכסים ובמגוון רחב של תחומים, הן בפיננסים והן במקרו-כלכלה. בין היתר, מחקר זה סייע בהבנת המציאות שהובילה לפרוץ המשבר הפיננסי העולמי ב-2008, והניח תשתית מדעית מוצקה להכללת גורמים שונים המשפיעים על חיסכון וצריכה של הציבור. בין גורמים אלו ניתן למנות את החששות ממצבי משבר עולמיים כגון מלחמות סחר, שינויי מדיניות בכלכלה עקב שינויים בזירות הפוליטיות וההתחממות הגלובלית. מאז פרסום המאמר הוא צוטט פעמים רבות במחקרים, פרסומים מדעיים ומאמרים כלכליים כולל מסמך ועדת פרס נובל ל-2013, שציינה כי מודל בנסן-ירון השפיע עמוקות על מחקרי המשך רבים, ובהם מחקרו של חתן הפרס באותה שנה, לארס פיטר הנסן.
לפרופסור ירון גם מחקרים חשובים בתחומי מקרו ומדיניות ציבורית. הוא נמנה עם התורמים הראשונים לספרות מקרו כלכלית בה המודלים מכילים מספר רב של צרכנים ופירמות הטרוגניות, וגם כתב מחקרים העוסקים באי שוויון, צרכנות, הון אנושי, אבטלה, כושר השתכרות, ביטוח לאומי ועוד.
ירון נחשב למומחה לסיכוני מקרו למערכת הפיננסית. על אף חוסר התמחותו במדיניות מוניטרית של ישראל, נבחר ירון לתפקידו, זאת לאור התמחותו בתחום המימון ומקרו-כלכלה.
נגיד בנק ישראל
בנאום כניסתו לתפקיד, שנערך במשכן נשיא המדינה ב-24 בדצמבר 2018 , סימן ירון את הנורמליזציה של המדיניות המוניטרית כאתגר המידי שעמד בפני בנק ישראל בזמנו, והדגיש שהריבית היא הכלי המרכזי להתוויית הכיוון של המדיניות המוניטרית. כמו כן הדגיש בנאומו את הצורך הדחוף בהשקעה נרחבת בתשתיות ובהון האנושי הנדרשים למימוש פוטנציאל הצמיחה של המשק. הואן ציין את תחומי החדשנות הפיננסית ככאלה שיגבירו את התחרות וישפרו את המערכת הפיננסית הישראלית.
ב-7 בינואר 2019 הודיע ירון כי לאחר התייעצות עם הוועדה המוניטרית של הבנק, הוחלט כי הריבית תישאר ללא שינוי, ותעמוד על 0.25%, זאת לאחר שב-26 בנובמבר 2018, טרם כניסתו לתפקידו, החליטה הוועדה המוניטרית על העלאת הריבית לשיעור של 0.25%, לאחר שהיא עמדה במשך שלוש שנים על שיעור של 0.1%. בהודעה שליוותה את פרסום ההחלטה נכתב כי בשנתיים הקרובות צפויה עלייה הדרגתית וזהירה של הריבית במטרה לייצב את האינפלציה.
ביוני 2019 הזהיר הנגיד ירון מפני עליית הגירעון בתקציב ומפני הידרדרות ביחס החוב-תוצר של המשק. הנגיד הוסיף כי לממשלה לא יהיה מנוס מהעלאת מיסים ומביטול פטורים קיימים.
באוגוסט 2019 פרסם בנק ישראל דוח מקיף בנושא פריון העבודה הנמוך בישראל (ביחס למדינות ה-OECD), ובו המלצות אופרטיביות לממשלה בתחומי החינוך, הרגולציה, התשתיות ועוד. הדוח קבע שהדרך העיקרית להעלות את רמת החיים בישראל היא על ידי העלאת פריון העבודה. הדוח המליץ, בין היתר, לסנכרן בין שבוע העבודה לשבוע הלימודים במוסדות החינוך, בין השאר על ידי ביטול הלימודים בימי שישי, וכן לחזק את ההשקעה בהכשרה המקצועית של גברים חרדים. על פי הדוח, השקעה של 42 מיליארד ש"ח בהגברת פריון העבודה תיצור תועלת ארוכת טווח של כ-270 מיליארד ש"ח. בספטמבר 2019 הודיע ירון, כי הורה לחטיבת המחקר לגבש המלצות אופרטיביות גם בתחום הדיור, וכי הבנק החל בתהליך אסטרטגי להגדרת יעדיו לשנים הקרובות.
בשנתו הראשונה בתפקיד הותיר ירון את הריבית במשק על 0.25 אחוז, על אף הערכות האנליסטים שיוריד אותה לרמה של 0.1 אחוז. את מדיניות הבנק בנוגע לשוק המט"ח כינה ירון בשם "עמימות קונסטרוקטיבית", שהיא לדבריו המדיניות המתאימה למשק קטן כמו ישראל.
בתחילת משבר הקורונה נקט בנק ישראל, בראשות ירון, כלים מוניטריים חדשים וכלים אחרים שלא נעשה בהם שימוש מאז המשבר הפיננסי העולמי ובסכומים חסרי תקדים. מטרת צעדים אלו הייתה להבטיח את התפקוד התקין של השווקים הפיננסיים, לטפל בקשיי נזילות שפגעו במערכת הפיננסית, להקל על תנאי האשראי במשק ולתמוך בפעילות הכלכלית וביציבות הפיננסית. במסגרת זו, פעל בנק ישראל בכלי מדיניות מגוונים, חלקם תקדימיים, מעבר להפחתת הריבית לרמה ההיסטורית הנמוכה ביותר (0.1%): הזרמת נזילות לשוק האג"ח דרך ביצוע עסקאות ריפו עם אג"ח כבטוחה, תמיכה בשוק המט"ח באמצעות עסקאות החלף דולר/שקל, סיוע להגדלת היצע האשראי לעסקים קטנים וזעירים על ידי מתן הלוואות ייעודיות למערכת הבנקאית, הפחתה של עלויות האשראי במשק באמצעות רכישה של אג"ח ממשלתיות ורכישת אג"ח תאגידיות.
כבר עם תחילת המשבר קרא ירון למערכת הבנקאית למצוא את הדרך למצוא את האיזון הנכון כדי שהבנקים יוכלו להמשיך לספק את צורכי המימון של המשק גם בתנאי המשבר הייחודיים, ובפרט של משקי הבית והעסקים הקטנים והזעירים. כפועל יוצא בנק ישראל והמערכת הבנקאית יצאו במהלכים שנועדו להקל על הלקוחות, ביניהם מתווה לדחיית תשלומי הלוואות לציבור.
בנוסף, נקט בנק ישראל שורת צעדים רגולטורים כגון הפחתת דרישות ההון מהבנקים המסחריים בנקודת אחוז, זאת כדי להגדיל את מקורות האשראי במשק ועל רקע הגידול הגבוה בביקוש לאשראי מאז פרוץ המשבר.
כיועץ הכלכלי לממשלה, הנגיד ירון הדגיש מתחילת המשבר ולאורך התקופה שלאור ייחודו של המשבר נדרשים צעדים פיסקאליים משמעותיים, שיש צורך לנקוט בהם גם במחיר של הגדלת הגירעון והחוב. בהקשר זה ירון תמך והיה מעורב בעיצוב וקידום רשת ביטחון תקציבית, צעדים לטיפול בעסקים שנפגעו כתוצאה מהמשבר וביצוע תוכניות לטיפול בתעסוקה. ירון ציין את חשיבות תכנון צעדים אלו במסגרת תקציב מדינה מסודר, והדגיש את חשיבות העברת התקציב במסר שמועבר גם כלפי השווקים הבינ"ל בהם מדינת ישראל מגייסת חוב.
עם כניסת ממשלת ישראל ה-36 לתפקידה במאי 2021 בנק ישראל הגיש לממשלה תוכנית אסטרטגית כלכלית להאצת המשק ודרכים למימונה. התוכנית בנויה על ארבעה צירים: שיפור ההון האנושי, שיפור תשתיות והשקעות פיזיות, פיתוח השווקים הפיננסיים, ושיפור דיגיטציה ורגולציה במגזר הציבורי.
אחד הנושאים שירון הדגיש עם כניסתו לתפקיד ופעל לקידומו הוא סגירת הפער של ישראל עם עולם התשלומים המתקדם. מאז חלה כניסה מואצת של תקן EMV שהביאה לכניסה של Apple Pay ושימוש מוגבר בארנקים דיגיטליים וביצוע עסקאות במסופים "ללא מגע" (Contact-Less).
בשל העלייה באינפלציה בישראל ובעולם, ריבית בנק ישראל הועלתה מספר פעמים בשנת 2022 כאשר העלייה החדה ביותר נרשמה בחודש אוגוסט, שבו הועלתה הריבית ב-0.75 נקודות האחוז, ל-2%.
בעקבות עליית הריבית, בצד ההלוואות הבנקים המסחריים גלגלו על הצרכן את עליית הריבית במלואה, בצד ההפקדות הם העלו במעט יחסית.
בסוף אוגוסט 2022 החלה רפורמת משכנתאות שבמסגרתה הבנקים חויבו להציג הצעות במבנה אחיד להלוואות המשכנתה, כך שיהיה קל יותר לבחור באופציה הזולה והמתאימה.
במהלך הדיונים ברפורמת לוין מתח ביקורת עליה ואמר "השינויים שנעשים בחקיקה עלולים לפגוע בעצמאות המוסדות בישראל, יותר מכך, התהליך עצמו הוא חפוז, ונעשה ללא הסכמה רחבה בציבור סביבו". הוא הזהיר שהמשך חקיקה בלי הסכמה יגרום נזק לכלכלת ישראל.
חיים אישיים
משנות התשעים עד להגעתו לישראל ב-2018, התגורר ירון בארצות הברית. נשוי ואב לשניים.
פבלו לי
פבלו "פשה" רומנוביץ' לי (באוקראינית: Павло Романович Лі; 10 ביולי 1988 – 6 במרץ 2022) היה שחקן אוקראיני.
קריירה
שימש כמגיש טלוויזיה עבור ערוץ Dom. כיכב בסרטים "Shtolnya" (2006), "Tini nezabutykh predkiv" (2013), "Tayemnytsi molfara" (2013), "Pravilo boya" (2017) ו-"Zustrich odnoklasnykiv" (2019). שימש כמדבב בגרסאות בשפה האוקראינית לסרטים מלך האריות וההוביט. בשנת 2021 שיחק בסדרת הטלוויזיה Provincial.
סולה (סוג)
מאפיינים
הסולות בעלות מקור ארוך וחזק, כנפיים רחבות העוזרות לדאות וזנבות קצרים. כפות הרגליים שלהם בעלות קרומים והם צבעוניות ועוזרות לראווה ולמצגי חיזור מפוארים של הרמת רגליים ופרישת כנפיים, שנתנו לסוג את השם האנגלי (Booby - "ליצן" בספרדית).
הן ניזונות בתעופה מעל האוקיינוס מלהקות של דגים או דיונונים וברגע שאחת הסולות צוללת לים כל השאר בעקבותיה. מהירות התנגשותם במים מביאה אותם לידי טרפם שנחטף במהירות. לאחר התפיסה הן נחות על פני המים. ואולם הן שחייניות איטיות.
לודוויג גיס
לודוויג גִיס (בגרמנית: Ludwig Gies; 3 בספטמבר 1887, מינכן, גרמניה – 27 בינואר 1966, קלן, גרמניה) היה פַּסָּל גרמני, מעצב מדליות ומורה באקדמיות לאמנויות. ב-1937 נכללו כמה מיצירותיו בתערוכת האמנות המנוונת שאצרו הנאצים במינכן. העיט הפדרלי הגרמני המעטר את אולם המליאה של הבונדסטאג בברלין מבוסס על הדגם שיצר ב-1953.
אותות הוקרה
לודוויג גיס זכה לאותות הוקרה לא מעטים. חברותו באקדמיה הפרוסית לאמנויות  מאז 1931, שנשללה ממנו ב-1937, הושבה לו והוא אף נבחר ב-1953 לחבר כבוד בה. ב-1953 התקבל כחבר כבוד לאקדמיה לאמנויות של מינכן. ב-1957 קיבל את עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית בדרגת "צלב הכבוד הגדול". ב-1959 התכבד בפרס קורנליוס של העיר דיסלדורף לצד הצייר אוטו דיקס. קרן LETTER מעניקה מדי שלוש שנים מלגה לפָּסַּלים של יצירות קטנות-ממדים הנושאת את שמו – "פרס לודוויג גיס לפיסול זעיר".
ג'וש הואסטיס
ג'ושוע סוטון "ג'וש" הואסטיס (באנגלית: Joshua Sutton "Josh" Huestis; נולד ב-19 בדצמבר 1991) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד.
מכללות
הואסטיס שיחק במשך ארבע עונות בקבוצת הכדורסל בסטנפורד קרדינלס, קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סטנפורד. במהלך העונות השיג ממוצע של 7.5 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-1.4 חסימות שהושגו ב-135 משחקים. הואסטיס נחשב לשחקן הגנה יעיל ובעונתו האחרונה הוביל את סטנפורד בריבאונדים (8.2 בממוצע למשחק) ובחסימות (1.9). נחשב כיום לחוסם הטוב ביותר בתולדות האוניברסיטה.
קריירה מקצועית
הואסטיס נחבר במקום ה-29 בדראפט של שנת 2014 על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר. הוא הצטרף לקבוצה במהלך ליגת הקיץ, אך בסופו של דבר הוחתם באוקלהומה סיטי בלו, קבוצת הבת של הת'אנדר המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-14 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ההפסד 111-105 לקבוצת מיין רד קלאוס. המשחק קלע 10 נקודות, לקח 9 ריבאונדים ומסר 2 אסיסטים. את עונת הבכורה סיים בממוצע של 10.2 נקודות, 5.6 ריבאונדים, 1.1 אסיסטים ו-1.5 חסימות אותם צבר ב-46 משחקים.
ביולי 2015 הוחתם על חוזה בת'אנדר. במהלך עונת הבכורה נשלח מספר פעמים לשחק בליגת הפיתוח. את הופעת הבכורה ב-NBA ערך ב-24 במרץ במהלך הניצחון על יוטה ג'אז 91-113 בו קלע 3 נקודות. במהלך העונה שותף רק בחמישה משחקים. ב-16 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בפלייאוף בניצחון במשחק הראשון בסדרה מול דאלאס מאבריקס. בעונת 2018/19 הוא היגע לאוסטין ספרס תמורת חזרה לריו גראנדה ואלי וייפרס של אנג'ל רודריגז.
לקראת עונת חתם על חוזה בבאיירן מינכן מליגת העל הגרמנית והיורוליג. במרץ 2020 שוחרר מהקבוצה.
חטיפתם של בטי ובארני היל
בשנת 1966 פורסם הספר "The Interrupted Journey", אותו כתב הסופר ג'ון פולר בשיתוף הפעולה עם בני הזוג היל וד"ר סיימון, אשר הפך במהרה לרב מכר. הספר כלל בין היתר עותק של סקיצת "מפת הכוכבים" אותה יצרה בטי. כמו כן, הופק גם בשנת 1975 סרט טלוויזיוני העוסק במקרה בשם "The UFO Incident" בו כיכבו אסטל פרסונס וג'יימס ארל ג'ונס.
באוניברסיטת ניו המפשייר, בה למדה בטי היל, קיים אוסף גדול של 87 תיקיות המכילות בין היתר כתבי יד וקלטות שמע עם העדויות של בטי ובארני היל, בנוסף לגזרי עיתונים, תמונות, שקופיות וסרטים הקשורים לאירוע. ביולי 2011, לרגל 50 שנה לאירוע החטיפה לכאורה של בטי ובארני היל, הציבה מדינת ניו המפשיר שלט היסטורי במקום שבו התקיים לכאורה המפגש בין בני הזוג היל לחוצנים.
רקע
בני הזוג היל התגוררו בעיירה פורטסמות' שבניו המפשייר. בארני עבד בסניף הדואר המקומי. בטי עבדה כעובדת סוציאלית. הזוג היו נוצרים יוניטריאלים וחברים באיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים (NAACP).
הזוג היל היה זוג מעורב, בתקופה שבה נחשב דבר זה לנדיר וחריג. בארני היה אפרו-אמריקאי ובטי - לבנה.
סיפורם של הזוג
סיפורם של הזוג מתחיל בליל 19 בספטמבר 1961 עת חזרתם מחופשה במונטריאול שבקנדה. בני הזוג נסעו דרומה ברכבם לעבר ביתם לאורך כביש מספר 3. בסביבות השעה 22:30 בהגיעם לאזור "ההרים הלבנים" השניים טענו כי הם הבחינו לראשונה באור בהיר ומשונה שנע בשמיים. תחילה האמינו כי הם חוזים במטאור אך האור נע מעלה במקום מטה, ונעצר ליד הירח. בטי שחשבה כי מדובר בלוויין תקשורת, הפצירה בבארני לעצור את הרכב על מנת לחזות בעצם בצורה טובה יותר. בארני נענה לבקשתה, עצר את הרכב, ובטי מיד הוציאה משקפת ובעזרתה החלה לעקוב בדריכות אחרי האור המוזר, שהחל לשנות צבעים ולנוע לאורך הירח. בארני, שהאמין כי האור הוא מטוס רגיל, לא היה שותף לסקרנותה.
בני הזוג המשיכו בנסיעה לאורך הכביש השומם והמבודד כאשר להפתעתם האובייקט הבהיר החל להנמיך ולהתקרב לכיוונם. הזוג היל תיארו את תנועתו של האור כנע בהתאם לטופוגרפיית הארץ, עד אשר הגיע לפסגות של הר שם הם טענו כי הוא החל להנמיך באיטיות, ולפעמים אף נראה היה כאילו הוא נוחת. פעמים רבות, הם טענו, האור התקרב לעברם במהירות ואז נסוג.
בשלב מסוים האור התקרב לעבר מכוניתם של בני הזוג במהירות כה רבה עד שבארני נאלץ לעצור את הרכב באמצע הכביש. הוא יצא מהרכב כשהוא לוקח איתו את אקדחו האישי ואת המשקפת. האובייקט הבהיר החל בינתיים לרחף במרחק של כ-250 מטרים מהרכב ומילא את האזור באור בוהק. בארני התקרב לעבר האור על מנת לחוקרו, והבחין כי הוא נע בצורה הדומה למטוטלת. בעזרת המשקפת, הצליח בארני להבחין כי מדובר בכלי טיס בצורת דיסק בקוטר של כ-20 מטר, המוקף בטבעת אור, בעל שתי שורות של חלונות, אשר ריחף בגובה 80 עד 100 מטרים מעל לפני הקרקע. לטענתו של בארני הוא הבחין ב-8 עד 11 דמויות המסתכלות לעברו מתוך החלונות של כלי הטיס. ברגע מסוים כל הדמויות מלבד אחת פנו אל עבר מה שנראה כלוח מחוונים, ונראה היה כי בכוונתם לבצע פעולה חשובה כלשהי. הדמות היחידה שנשארה במקומה המשיכה להסתכל על בארני, ולטענתו שידרה לו בטלפתיה את המשפט "הישאר במקומך והמשך להסתכל". באותו הרגע, כנפיים החלו להיפרס מצדי העב"ם ומבנה מוזר, דמוי סולם, החל לצאת מגחונו. בעקבות כך בארני נכנס במהירות לרכב תוך שהוא צועק לבטי "הם עומדים לתפוס אותנו". בני הזוג המבוהלים ניסו להימלט מהמקום ברכבם. בארני ביקש שבטי תבדוק אם היא מבחינה בעב"ם, ובטי בתגובה הוציאה את ראשה מהחלון, הביטה מעלה ולא ראתה דבר מלבד אפלה.
בתוך זמן קצר, החל להישמע צפצוף אלקטרוני מוזר מחלקו האחורי של הרכב. הצפצוף היה כה חזק, לטענתם, עד כי הרכב רעד, וכאשר בטי נגעה בדלת היא הרגישה אותה רוטטת. הזוג סיפר כי הבחין בשלב זה במה שנראה כמו חבורה של אנשים, או לפחות דמויי אנוש, שהופיעו על הכביש עליו נסעו, ובו בעת החלו הזוג להרגיש בעקצוצים מוזרים שהחלו לעבור בגופם, ולאחר מכן מצאו עצמם בקהות חושים. בפעם הבאה שהזוג היל שמעו את הצפצופים המוזרים הם מצאו את עצמם כ-60 ק"מ ממקומם המקורי. השניים לא הצליחו לזכור כיצד הגיעו למקום או את הדרך שעברו. זמן קצר לאחר מכן הצפצופים נעלמו ולא חזרו עוד.
אחרית דבר
לאחר שהגיעו לביתם שבפורטסמות' בבוקר 20 בספטמבר טענו בני הזוג כי הם חשו בהרגשה מוזרה שאותה הם התקשו להסביר. הם הבחינו כי שעוני היד של שניהם מקולקלים וכי השעון בבית הורה על השעה חמש בבוקר. הדבר הוביל אותם למסקנה כי למעלה משעתיים מחייהם נעלמו. כמו כן, בארני גילה כתמים על מכוניתו, חבורות על עורפו, וכי נעליו היו בלויות. כמו כן, בטי החלה לסבול מסיוטים שבהם חלמה שהיא ובארני נחטפים על ידי חייזרים אל החללית. אובדי עצות, השניים ניסו ארוכות להיזכר את שאירע להם בין שמיעת שני הצפצופים, ללא הצלחה.
יום למחרת, ב-21 בספטמבר 1961, בטי התקשרה לבסיס חיל האוויר המקומי על מנת לדווח על העב"ם. ב-22 בספטמבר יצר עימה קשר סרן פול הנדרסון מחיל האוויר האמריקני על מנת לערוך עימה שיחה מפורטת יותר. בדו"ח של הנדרסון מ-26 בספטמבר 1961 קבע הנדרסון כי בני הזוג היל הבחינו ככל הנראה בכוכב הלכת צדק.
הזוג נבדק בהמשך על ידי שני רופאים במשך למעלה משנה. לאחר מכן הופנו השניים לפסיכיאטר מבוסטון בשם ד"ר בנג'מין סיימון אשר ערך היפנוזה רגרסיבית כדי לנסות ולשחזר מה אירע להם במהלך השעתיים שבהם כביכול חוו "זמן אבוד". בני הזוג הופנטו בנפרד ונחקרו בתהליך שארך שבעה חודשים, ובמהלכו שוחזרו פרטים רבים מהמפגש אותו קיימו לכאורה עם החוצנים. תחת השפעה היפנוטית סיפרו השניים שבאותו הלילה, לאחר שעצרו בצד הדרך, החוצנים גרמו לחושיהם להיות מעורפלים למחצה על מנת שלא יוכלו להתנגד וכי לאחר מכן הם נלקחו לתוך החללית בידי חוצנים דמויי אנוש, בעלי עור אפור, ראשים בצורת אגס, עם עיניים גדולות מלוכסנות, ואפים קטנים. בחללית הם הופרדו ונערכו עליהם מספר בדיקות רפואיות פולשניות כאשר בסיומם הם הוחזרו לרכבם כשהם עדיין במצב של ערפול חושים. בטי נזכרה גם במהלך הטיפול ההיפנוטי כי תחושתה במהלך החטיפה הייתה שלמרות הבדיקות שנערכו עליהם ושהיו לא נעימות ברובן (ייתכן כללו גם נטילת זרע מבארני), היא חשה שהחייזרים, ובמיוחד המנהיג שלהם, ניסו להיות ידידותיים ולא להפחיד את בני הזוג. היא אף ציינה כי אחד החייזרים הציע לה לקחת למזכרת חפץ מסוים מהחללית (שלדידה נראה כמו ספר), אך לאחר זמן קצר לדבריה התקיים מעין דיון סוער קצר בקרב החייזרים בעניין זה והחפץ נלקח ממנה.
בין הממצאים הרבים שעלו מההיפנוזה, בטי הצליחה לצייר סקיצה של מפת כוכבים בה לטענתה הבחינה כאשר הייתה בתוך החללית. בשנת 1968, עם גילוי מערכת הכוכבים ζ ברשת (Zeta Reticuli), ערכה החוקרת החובבת מרג'ורי פיש השוואה בין המפה ששרטטה בטי היל ומפת המערכת ומצאה דמיון מדהים בין המפות. ממערכת כוכבים זו התקבלו במהלך השנים אותות רדיו מסתוריים שטיבם לא ברור.
בארני היל נפטר לבסוף מדימום מוחי בשנת 1969, בהיות בן 46. בטי היל נפטרה מסרטן ב-17 באוקטובר 2004 בהיותה בת 85.
זאקאן
הכפר זאקאן (בהונגרית: Zákány) נמצא במחוז שומוג', נפת צ'ורגו.
מקור שמו
היישוב זאקאן קיבל כנראה את שמו מהמים הרירניים בסביבה (משורש ריר, בהונגרית: zákányos).
מיקום
היישוב ממוקם מערבית לצ'ורגו, ממש על הגבול עם קרואטיה. הכפר יושב בצד הדרומי של גבעות Zákányi-őrtilosi. הערים הקרובות ביותר הן צ'ורגו, 20 ק"מ משם, נג'קניז'ה, 25 ק"מ משם, וקופריבניצה, בצד הקרואטי.
מעמד האישה באפגניסטן
מעמד האישה באפגניסטן כולל את תפיסתה של האישה בחברה האפגנית, אצל נשים ואצל גברים, מקומן של נשים ויכולת ההשפעה שלהן, בשלבי התמקצעות ובמסגרות התעסוקה, בציבוריות, בממשל ובפוליטיקה.
זאקאן
מיקום
מנקודת מבט תחבורתית, זאקאן הוא אחד מצמתי הרכבת החשובים של דרום טרנסדנוביה, מכיוון שכאן נמצאת תחנת הרכבת ג'קנש הנושאת אמנם את שם היישוב השכן, אבל נמצאת בכפר זאקאן ומחוברת לשלושה קווי רכבת ארציים חשובים ביותר. זוהי נקודת המפגש שלהם וגם תחנת הגבול לכיוון קרואטיה, בקו בודפשט – זאגרב – פרייקה. (בישוב יש גם תחנת רכבת מקומית, תחנת זאקאן, אך היא מטפלת רק בתנועה מקומית). הדרך הקלה ביותר להגיע מהכפר לערים נג'קניז'ה וצ'ורגו היא באמצעות רכבת.
מעמד האישה באפגניסטן
רקע כללי
אוכלוסיית אפגניסטן מונה כ-26,800,000 תושבים. מתוכם כ-13 מיליון נשים. אוכלוסיית המדינה מורכבת מבחינה דתית מ-84% מוסלמים סונים, 15% מוסלמים שיעים ו-1% בני דתות אחרות.
אפגניסטן המודרנית מוגדרת כשייכת לאזור גאוגרפי בדרום אסיה הכולל מדינות בעלות אופי פטריארכלי. החברה האפגאנית היא חברה בעלת אופי זה והיחידה החברתית הבסיסית בה היא המשפחה. לגבר המבוגר במשפחה יש סמכות על שאר בני המשפחה, כולל על הגברים הצעירים ממנו. הנשים בחברות אלו כפופות לצורות שונות של שליטה ושיעבוד הכוללות קוד התנהגות מגביל, הפרדה נוקשה בין המינים וקישור בין מידותיה הטובות של האישה לכבוד המשפחה. במקרים רבים, בתרבויות אלו האישה מבודדת משאר העולם מלבד ממשפחתה ובאזורים גאוגרפיים מסוימים מותר לה להופיע בציבור רק כשהיא עטופה ברעלה המכסה את כולה. נשים וילדים נטמעים בתוך הקונספט של רכוש ושייכים לגבר.
זאקאן
היסטוריה
שם היישוב מתקופת ארפאד (ממלכת הונגריה (1000–1301)), וכבר מוזכר במסמכים בשנת 1227 כזאקון לפני הפלישה המונגולית לאירופה, ולאחר מכן בשנת 1309 כזקאן. הטירה הוזכרה לראשונה בשנת 1325, ושמה הוזכר גם ברשימת המעשרות האפיפיורית של 1332 – 1337, כך שכבר הייתה לה כנסייה באותה תקופה. בשנת 1342, היא כבר נהנתה מהרשאות עיר ובמקביל הוזכרה גם הכנסייה שלה המוקדשת למרטין מטור. בשנת 1379, לאיוש הראשון, מלך הונגריה נתן אותו למיקלוש, בנו של בודיסלו זאקאני כמענק.
בפנקס מס הראשי של אוצר האימפריה העות'מאנית בשנים 1565 – 1566, זאקאן נרשם ככפר שכלל 10 בתים בלבד. במהלך הכיבוש הטורקי, זאקאן החלה להתפתח משמעותית שוב ובשנת 1571 היא כבר הייתה מורכבת מ-77 בתים, וזמן קצר לאחר מכן נהרסה מסיבה כלשהי, כך שב-1580 מצאו כאן גובי המיסים הטורקים רק בית אחד.
מעמד האישה באפגניסטן
מעמד האישה באפגניסטן
מעמדן של הנשים באפגניסטן היה תמיד תלוי ביציבות ובמידת דתיות השלטון. אף על פי שבעבר נעשו מספר ניסיונות על ידי ממשלות שונות, לשפר את מעמד הנשים במדינה, כחלק ממאמץ כולל למודרניזציה, הניסיונות נתקלו תמיד בהתנגדות השבטים ואף במרידות בסמכות הממשל. המלך אמאנאללה (אשר שלט בין השנים 1919–1929), יחד עם עוד שליטים ששלטו אחריו, קידמו את הנושא של חופש הנשים בתחום הציבורי, במטרה להפחית את השליטה של המשפחות הפטריארכליות על הנשים.
זאקאן
היסטוריה
בתחילת שנות העשור הראשון של המאה ה-20 הכפר היה שייך למשפחת זיצ'י; הרוזן אדן זיצ'י היה בעל האדמות הגדול במקום, שהייתה לו שם גם טירה יפה, שבנה ב-1911.
מעמד האישה באפגניסטן
עליית המשטר הקומוניסטי
כאשר עלה המשטר הקומוניסטי, נעשה ניסיון להנהיג רפורמות משמעותיות במעמד הנשים במדינה. ב-1978 נאסרו מנהגים כגון מכירת כלות ונישואי כפייה וגיל הנישואין המינימלי הועלה. החינוך הפך לחובה עבור שני המינים ותוכניות חינוך מיוחדות ללימוד קרוא וכתוב תוגברו. אולם, רפורמות אלו לא התקבלו באהדה על ידי האפגנים, היות שלטענתם, רפורמות אלו התבססו על ערכים מערביים אשר נתפסו כאנטי איסלאמיים.
זאקאן
היסטוריה
בשנת 1910, מתוך 1,688 תושבים, 1,675 היו הונגרים. מתוכם, 1,558 רומים-קתולים, 51 לותרנים ו-45 יהודים.
מעמד האישה באפגניסטן
התמוטטות המשטר הפרו סובייטי
לאחר התמוטטות המשטר הפרו-סובייטי באפגניסטן וכישלון המוג'אהדין, לוחמים חמושים שתמכו באידאולוגיות איסלאמיסטיות, להגיע להסכמה בדבר חלוקת השלטון ביניהם, מצבן של הנשים הורע. נשים נאנסו ואף נלקחו בשבי על ידי כוחות המוג'האדין ושימשו את החיילים כשפחות מין עד להריגתן. בחלקים מסוימים של המדינה נשללו זכויותיהן הבסיסיות של נשים כמו הזכות להתאגד, חופש הביטוי וחופש העיסוק. פסק דין (פאתווה-1990) של 80 ממנהיגי הדת (מולות) של המוג'האדין, אסר על נשים ללבוש ביגוד מערבי, להשתמש בבושם, ללכת במרכז הרחוב או לנענע את המותניים. בנוסף נאסר עליהן לדבר או להתבדח עם זרים ונקבע כי הן חייבות להתעטף ברעלה. נשים שלא צייתו לחוק והמשיכו לעבוד או ללמוד אוימו על ידי המוגא'הדין. איומים אלו לא תמיד באו לידי מימוש בשל חוסר יציבות השלטון ואי יכולת אכיפה.
מצב הנשים תחת שלטון הטליבאן
בשנת 1992, עם עליית הפונדמנטליסטים לשלטון, הוגבלה זכות הנשים להשתתפות מלאה בחיים החברתיים, התרבותיים והפוליטיים באפגניסטן. הכיבוש של הטליבאן העלה השקפת עולם זו למעמד של מדיניות רשמית וכל זכויות הנשים בוטלו כליל. המאבק העולמי נגד שלטון הטליבאן אשר החל לאחר פיגועי 11 בספטמבר, הסב את תשומת הלב העולמית אל מצבן של הנשים באפגניסטן. השלטון שלל מהן את זכויות האדם הבסיסיות ביותר ואכף את החקיקה החדשה בכובד ראש. הפיכתה של אפגניסטן למדינה "מוסלמית טהורה" והסתמכות על פרשנות קיצונית לשריעה הובילה לכך שנשללו זכויות הנשים כמעט בכל תחום אפשרי: חופש הביטוי, חופש התנועה, חופש העיסוק, קבלת טיפול רפואי, החינוך, הספורט והבידור. נשים רבות הגיעו לסף רעב בהיותן משוללות פרנסה ואחרות נענשו עונשים פיזיים ואף הוצאו להורג כיוון שעברו על חוקי הטליבאן.
בתקופה זו חלו על הנשים האפגאניות איסורים כמו הנהגת קוד לבוש מחמיר שכלל את החובה ללכת עם צעיף המכסה את כל הגוף מכף רגל ועד ראש המכונה "בורקה", האיסור ללבוש בגדים צבעוניים, ללכת בנעלי עקב או בנעליים מרעישות והאיסור להתאפר. נשים פוטרו מעבודתן ונאסר עליהן לעבוד ורק מעט נשים ששימשו כרופאות ואחיות הורשו לעבוד. הן לא הורשו לצאת לרחוב ללא ליווי של גבר קרוב משפחה. כל הפרה או סטייה מחוקי האסלאם הנוקשים היוותה עילה מספקת לגזר דין מוות. נשים שעברו על החוקים הוכו, נסקלו באבנים או הוצאו להורג במפגן ראווה.
בריאות
הפגיעה בבריאות הנשים תחת שלטון הטליבאן היא מן החמורות ביותר. נאסר עליהן לקבל טיפול רפואי מידי גבר, ביקורי בית נאסרו, עבודה עם גברים נאסרה ועבודתן של הנשים אושרה בתחומים ספציפיים בלבד. כתוצאה מכך, רוב הנשים לא זכו לקבל טיפול רפואי ובריאותן נפגעה מאוד. רק בכ-8% מהלידות באפגניסטן נוכח צוות רפואי מיומן, ותמותת נשים מסיבוכים בעת לידה גבוהה מאוד ועומדת על כ-1700 מיתות על כל מאה אלף לידות, כלומר, 1.7% מהלידות מסתיימות במוות.
חינוך
החינוך לנשים עוד לפני שלטון הטליבאן היה לא נפוץ, והוא פסק לחלוטין תחת חוקי הטליבאן. בנוסף לעובדה שבנות לא הורשו ללמוד, הנשים לא הורשו ללמד. תחת שלטון זה אף נאסר על הנשים לחפש עבודה ורבות מהן נאלצו לקבץ נדבות. ביוני 1998 נסגרו בתי הספר של הבירה קאבול בפני נשים ויולדות. בשנת 1999 על פי נתוני האו"ם, 47.2% מסך הגברים באפגניסטן ידעו קרוא וכתוב לעומת 15% מכלל הנשים באפגניסטן.
נשים בכוח העבודה המקצועי
בשנת 1996 היוו הנשים באפגניסטן כ-70% מסך כל המורים, כ-40% מסך כל הרופאים, כ-50% מסך כל עובדי הממשל ו-50% מסך הסטודנטים. תחת שלטון הטליבאן רק 24% מהנשים עבדו, ועל כ-56% נאסר לעבוד. נאסר על הנשים לחפש עבודה ועל פי דיווחים עיתונאיים, נשים רבות נאלצו לקבץ נדבות כדי להשיג מזון.
ערן משורר
ערן משורר (נולד ב-12 במאי 1971) הוא מדען ישראלי, פרופסור מן המניין לאפיגנטיקה ותאי גזע במכון למדעי החיים ובמרכז אדמונד ולילי ספרא למדעי המוח (ELSC) באוניברסיטה העברית. מחזיק בקתדרה לתאי גזע על-שם ארתור גוטרמן.
מעמד האישה באפגניסטן
נשים בכוח העבודה המקצועי
ד"ר ברנדה שפר ממכון טרומן באוניברסיטה העברית ואוניברסיטת הרווארד, העריכה כי השינוי הצפוי במצב הנשים באפגניסטן יהיה מצומצם ומועט. למרות זאת צפוי שיפור מסוים מבחינת חוקי המשטר כך שנשים יוכלו לשוב, לדוגמה, ללמוד ולעבוד. אמנם הדבר יהיה תלוי בפלג ובקבוצה האתנית אשר תתפוס את השלטון המרכזי. מעמדן של הנשים האפגאניות קשור יותר מכל בתרבות הפטריארכלית שלה, ואכן השיפור הצפוי לא יהיה משמעותי בהכרח. השינויים שיתרחשו יהיו בעיקרם סמליים ומתוקשרים. שינוי משמעותי במעמדן של נשות אפגניסטן עשוי לנבוע רק במדיניות של קידום אקטיבי שתופעל על ידי השלטונות. ייתכן כי על מדינות המערב אשר נשאו את דגל מעמד האישה במלחמה נגד הטליבאן, להתנות את הסיוע לשלטון העתידי אשר יקום, בחקיקה למען קידום מעמדן של הנשים במדינה.
ערן משורר
ביוגרפיה
משורר נולד וגדל בישראל. את כל תאריו הוא השלים באוניברסיטה העברית. את הדוקטורט עשה בנוירוביולוגיה מולקולרית בהנחייתה של פרופ' חרמונה שורק, במהלכו חקר השפעות ארוכות טווח של סטרס במוח היונק. ביחד עם פרופ' שורק פרסם את ספרו הראשון 'שעת לחץ' בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשיתוף עם מכון ון-ליר. בשנת 2004 יצא ללימודי בתר דוקטורט במכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית (NIH) שבבת'סדה, מרילנד, שם התמחה בתחום הכרומטין והאפיגנטיקה בתאי גזע עובריים. בקבוצת המחקר של תום מיסטלי. משורר הראה לראשונה את הפלסטיות האפיגנטית של תאי גזע עובריים.