cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שירות המודיעין הסלובקי
שירות המודיעין הסלובקי (בסלובקית: Slovenská informačná služba, בראשי תיבות: SIS) היא סוכנות מודיעין של ממשלת סלובקיה. הוקמה ב־15 בפברואר 1993 מתוך "Federálna bezpečnostná informačná služba" (סוכנות הביון והביטחון הפדרלית של צ'כוסלובקיה).
השירות משתמש במודל מודיעיני משולב, כלומר מכסה מודיעין מקומי וזר, בעוד Vojenské spravodajsvo אחראית על המודיעין הצבאי.
היסטוריה
הרפובליקה הסלובקית העצמאית הוקמה ב-1 בינואר 1993 לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-31 בדצמבר 1992 ואיתה סוכנות הביון הפדרלית שלה ("Federálna bezpečnostná informačná služba", FBIS). על בסיס משפטי סלובקיה הייתה ללא שירות מודיעין בימים הראשונים לקיומה. ב-21 בינואר 1993 העביר הפרלמנט הסלובקי את חוק מספר 46/1993, אודות שירות המודיעין הסלובקי, שנכנס לתוקף ב-15 בפברואר 1993.
שירות המודיעין סלובקי בניגוד לקודמו היה אחראי לא רק על מודיעין פנימי אלא גם על ביון חוץ. המנהל הראשון היה ולדימיר מיטרו, ששנתיים אחר כך ביקש מנשיא סלובקיה לקבל את התפטרותו. מאוחר יותר טען מיטרו שהסיבה לכך הייתה לחץ פוליטי עצום עליו, במיוחד הפקודה להקים מעקב אחר עיתונאים מסוימים.
לשכת הראיות
לשכת הראיות (בגרמנית: .k. u. k Evidenzburea או באיות מודרני: Evidenzbüro) היה שמו של מינהל המודיעין הצבאי של האימפריה האוסטרו-הונגרית, שמשרדיה שכנו בווינה, אוסטריה.
שירות המודיעין הסלובקי
היסטוריה
ממשלת ולדימיר מצ'יאר שינתה אז את החוק כדי לתת היתר למנות את מנהל המודיעין לעצמו, ולא נשיא סלובקיה. מצ'יאר מינה אז את איוואן לקסה כמנהל המודיעין. תחת לקסה, השירות נודעה בינלאומית בשל מחלוקות רבות, כולל חטיפת בנו של הנשיא לאוסטריה ועינוייו בשנת 1995, רצח רוברט רמיאס ב-1996 ופרשיות רבות אחרות.
לשכת הראיות
הקמה
הסוכנות הוקמה בשנת 1850 כשירות הביון הצבאי הקבוע הראשון בעולם, והפכה לפעילה במלחמת אוסטרו-סרדיניה ב־1859 ובמערכה נגד פרוסיה בשנת 1866, אם כי בהצלחה מועטה.
שירות המודיעין הסלובקי
היסטוריה
ב-3 במאי 2012 מינה הנשיא איוואן גשפארוביץ' את יאן וולקו לתפקיד מנהל שירות המודיעין הסלובקי, לאחר שוולקו הועמד על ידי ראש הממשלה רוברט פיצו למועמד ומועמדותו אושרה על ידי ממשלת סלובקיה ב-27 באפריל 2012.
ב-6 ביולי 2016 מינה הנשיא אנדריי קיסקה את אנטון שפאריק לתפקיד מנהל השירות.
מיטות נשיקה
מיטות נשיקה (באנגלית: Silk Stalkings) היא סדרת דרמה ופשע אמריקאית שעלתה במקור לשידור בערוץ CBS האמריקני במהלך שנת 1991 ושודרה באותה העת במהלך שעות הלילה המאוחרות. הסדרה שודרו בערוץ CBS במשך שתי עונות בלבד, בעוד ש-6 עונות נוספות הופקו בהמשך לסדרה ושודרו אך ורק בערוץ USA Network עד שהסדרה הסתיימה ב-18 באפריל 1999.
הסדרה עוסקת בחקירותיהם של צמד החוקרים ריטה לי לאנס וכריס לורנצו אשר חוקרים פשעים קשים בקרב האוכלוסייה האמידה של פאלם ביץ' שבפלורידה - פשעים הקשורים בדרך כלל למין, כסף וכוח. רוב הפרקים צולמו בסן דייגו שבקליפורניה, ויתר הפרקים צולמו בסקוטסדייל שבאריזונה.
לשכת הראיות
הקמה
תחילה דיווחה הלשכה למשרד החוץ האוסטרו-הונגרי, אך הועברה שוב למטה הכללי עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. הלשכה התקיימה עד סופה של המלוכה בשנת 1918.
הלשכה הפעילה את Kundschaftsbüro, שהוטל עליה לפקח על מדינות זרות.
משימות
הלשכה אספה מודיעין צבאי רלוונטי ממקורות שונים לדיווחים יומיים לרמטכ"ל (Generalstabschef) ודיווחים שבועיים לקיסר פרנץ יוזף; עד 1913 היה צריך להגיש את הדיווחים לקיסר בכתב מחובר.
מלחמת העולם הראשונה
בשנת 1903 הצליחו השירותים הרוסיים לגייס את אלפרד רדל, קצין מטכ"ל ובהמשך ראש המודיעין הנגדי וסגן מנהל לשכת הראיות, כסוכן כפול. תגליתו בשנת 1913 הובילה למשבר פוליטי וצבאי קשה באוסטריה ערב מלחמת העולם הראשונה.
במהלך המלחמה ההיא, חשיבות הלשכה גברה; המשימה החדשה יחסית ליירט שידורי רדיו נוספה לתפקידיה המסורתיים כמו צנזורת דואר.
בתרבות הפופולרית
הביוגרפיה הבדיונית של הבלש, נירו וולף, כוללת התייחסות לוולף - במקור מונטנגרי - שפעל כסוכן לשכת הראיות בשנים של הגברת המתיחות הבלקנית שהובילה לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. נירו הוא הדמות הראשית בספרים מאת רקס סטאוט.
תולעני מים
תולעני מים (שם מדעי: Typhlonectidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי רגליים החיים בטבע רק באזור המזרחי של הרי האנדים בדרום אמריקה. הם נראים כמו תולעים מוארכים ובעלי עיניים קטנות.
תולענים אלה המשריצים צאצאים חיים, מסוגלים לחיות מתחת למים ורובם מימיים לחלוטין, למרות שהסוגים Chthonerpeton וNectocaecilia הם חצי מימיים. אלו החיים במים הם חסרי ריאות כלל ונושמים בעזרת העור ובעזרת זימים חיצוניים. רוב המינים הם טורפים הניזונים ממגוון יצורים מימיים הקטנים מהם, בעיקר חרקי מים וחסרי חוליות.
המין הגדול במשפחה הוא Atretochoana eiselti שאורכו עד 100 ס"מ. שאר המינים מגיעים לאורך 20-60 ס"מ.
פאיז א-סראג'
פאיז מוסטפא א-סראג' (בערבית: فايز السراج או فائز السراج; נולד ב-20 בפברואר 1960 בטריפולי) הוא איש עסקים ופוליטיקאי לובי שכיהן, בהתאם להסכמי סחיראת מדצמבר 2015, כראש המועצה הנשיאותית וכראש ממשלת ההסכמה הלאומית של לוב עד מרץ 2021, כשהוחלף על ידי מוחמד אל-מנפי. את כהונתו בתפקידיו הבכירים התחיל סראג' בגלות תוניס ב-12 במרץ 2016 וב-30 במרץ אותה שנה עבר עם ממשלתו לטריפולי. סראג' הוא אדריכל בהכשרתו. את פעילותו הפרלמנטרית החל ב-2014 כחבר ב"בית הנבחרים" המוכר על ידי האו"ם, שפעל בטוברוק.
השנים המוקדמות
פאיז א-סראג' נולד בשנת 1960 בטריפולי כבנו של מוסטפא א-סראג', שכיהן מספר פעמים כשר בממשלה בימי הממלכה הלובית. מוצא משפחתו המבוססת היה בנתנים עות'מאנים בני קולולו (קראע'לה) שהיו לבעלי חנויות ואחוזות רחבות ידיים. למד אדריכלות ותכנון ערים באוניברסיטת טריפולי. בימי משטר הג'מאהיריה של הקולונל מועמר קדאפי עבד כפקיד במשרד הבינוי הלובי. מאוחר יותר ניהל חברה פרטית לייעוץ בתחום פרויקטים הנדסיים.
חבר בפרלמנט
אחרי המהפכה שהביאה לנפילת השליט מועמר קדאפי, ביולי 2012 נבחר פאיז א-סראג' כחבר בקונגרס הכללי הלאומי ושימש בתפקיד זה למשך שנתיים. ב-25 ביוני 2014 הוא נבחר לבית הנבחרים הלובי שנכנס לתפקידיו ב-4 באוגוסט באותה שנה. בשנת 2014 שימש כשר הדיור והשירותים בציבוריים בממשלת אחמד מעיתיק שכיהנה זמן קצר מאוד.
ראש מדינה וראש ממשלה
הוא הצליח להרכיב ממשלה ב-19 בינואר אך בית הנבחרים הלובי היושב בטוברוק סירב להעניק לה את אמונו. בנסיבות אלה, ב-25 בינואר התפטר סראג' וממשלתו. אולם למחרת, ב-26 בינואר, הוא הודיע כי ירכיב ממשלה חדשה תוך 10 ימים. ב-2 בפברואר 2016 פגש את הגנרל ח'ליפה חפתר, המפקד הראשי של הכוחות במזרח לוב, וב-9 בפברואר ביקש שהות של שבוע נוסף כדי להרכיב את הממשלה. לא ניתן היה להשיג בהתחלה את אישור הפרלמנט מפני שנעדרו חברים רבים שהיו צריכים להשתתף בהצבעה. עם זאת, הוא נכנס לתפקידיו כבר ב-12 במרץ בתוניס, ללא הצבעת אמון, אך בתמיכת מעצמות מערביות - ארצות הברית, צרפת, גרמניה, איטליה והממלכה המאוחדת. ההנהגה החדשה הצדיקה את הלגיטימיות שלה על ידי עצומה שנחתמה על ידי רוב חברי בית הנבחרים. למחרת הודיעו עשר ערים במערב לוב - ובהן סבראטה, זאווייה וזוארה, כי הן תומכות בממשלת האחדות הלאומית.
בזירה הצבאית
ב-6 בינואר 2016 בהתאם להסכם בין סראג' לממשלה בטוברוק הוקמה מועצה צבאית בראשות הגנרל ח'ליפה חפתר. השליח המיוחד של האו"ם בלוב, מרטין קובלר, נאלץ להפר את תנאי ההסכם בסחיראט לפיהם אחרי הקמת ממשלת האחדות הלאומית כל התפקידים הצבאיים יפונו.
ממשלו של סראג' עשה מאמצים להקמת צבא לאומי אמיתי בשירות שלטונו אבל רוב הכוחות שהיו ברשותו היו מרכבים ממילציות שונות, כמו "הכוח להגנתה של טריפולי" וככוחות מקומיים בערים מיסראתה וזינתאן. בפברואר 2017 סירובו של חפתר לשאת ולתת עם סראג' איכזב את מצרים. הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי עמד על כך שבית הנבחרים הלובי וממשלת ההסכמה הלאומית יגיעו להסכם וישימו קץ למלחמת האזרחים ויעצרו את התפשטות התנועה האסלאמית והג'יהדיסטית שקמה תוך כדי כך. מצרים הביעה דאגה מעליית השפעת האחים המוסלמים עקב המשך המלחמה בין לובים. איטליה המשיכה לתמוך לממשל סראג' והייתה הראשונה בין מדינות המערב שב-10 בינואר 2017 פתחה שגרירות בטריפולי - אחרי שנתיים של סגירה.
ב-1 ביוני 2017 הודיעה ממשלת ההסכמה הלאומית על הקמת שבעה אזורים צבאיים בכל לוב, שכללו את טריפולי, בנגזי, טוברוק, בדרום: סבהא, אל-כופרה, במרכז (ממסראתה עד זואיתינה) ומערב (ממערב לטריפולי עד לג'בל נפוסה). מפקדיהם של כל אזור חויבו לאמן ולהכין את כוחותיהם ולהיות נתונים לפיקוחו של ראש המטה הכללי של הצבא הלובי. באותה תקופה לא כל השטחים שהוזכרו היו בשליטת ממשלת ההסכמה הלאומית. באוגוסט 2018 פרצו קרבות בין יחידות צבאיות שונות שהיו כפופות למשרד הביטחון מה שאילץ את ראש הממשלה סראג' לגייס לעיר הבירה מיליציות חדשות מכמה ערים אחרות. באביב 2019 יצא המרשל חפתר למתקפה על טריפולי. מול האיום הצבאו של חפתר, שנתמך במידות שונות, בין היתר על ידי רוסיה, מצרים, צרפת ואחרים, השיג סראג' סיוע צבאי יעיל מטורקיה ועזרה מקטר. סראג' הגיב במתקפת מתואמת של כוחותיו נגד שנקראה "מבצע הר הגעש הסוער". פרט למשמר הנשיאות שאומן אחרי הקמתו על ידי קרבניירים איטלקים, התבסס הכוח הנאמן לממשלה בטריפולי על האחים המוסלמים, על משמר מפעלי הנפט, על חטיבת 301 (מורכבת מהמיליציה ממיסוראתה), חטיבת אבו סלים וחטיבת נוואסי (שמומנו על ידי האיחוד האירופי) ועל חלקים מחיל הים וחיל האוויר הלובי (שנשאר ברובו נאמן לממשלה, ושבסיסיו בשדות תעופה שונים ברחבי המדינה ובמיוחד זה שבמסראתה), מיליציות של טוארגים, בני טבו וברברים אחרים שבגבול עם אלג'יריה וניז'ר.
מדיניות הפנים
עם כניסתו לתפקיד בטריפולי הפך א-סראג' למנהיג הלובי היחיד הזוכה להכרת הקהילה הבינלאומית. משאבי הנפט שעד אז שווקו על ידי היריבים בטוברוק הועמדו לרשות הממשל החדש. ממשלת סראג' הקימה חדר מבצעים במלחמה נגד כוחות המדינה האסלאמית שפעלו בלוב והקימה משמר נשיאותי.
ב-10 במאי 2016 ממשלתו הקימה משמר נשיאותי וב-12 ביולי 2016 עברה לבניינים הרשמיים במרכז הבירה.
ב-14 באוקטובר 2016 הודיע ראש הממשלה לשעבר ח'ליפה אל ע'וול שממשלתו חוזר לשלטון והשתלטה על בניין המועצה המדינית העליונה. בסופו של דבר ב-16 במרץ 2017 אל ע'וול סולק שוב אחרי קרבות שבהם נפצע ושהביאו לכיבוש המלון ריקסוס על ידי כוחות ממשלת ההסכמה הלאומית של סראג'.
ב-2 במאי 2017 נפגש סראג' עם המרשל חפתר באבו דאבי לראשונה מאז שנבחר בראש המועצה הנשיאותית. שני המנהיגים הודיעו כי בקרוב יפורסם הסכם ביניהם.
ב-18 במאי 2017 במרכז טריפולי כוחות הקשורים לממשלתו של סראג' היו מעורבים בטבח של 140 אנשים, אזרחים ואנשי צבא מתומכי חפתר. משלחת הסיוע של האו"ם הוקיעה את המעשים שכללו שחיטות והוצאות להורג.
ב-25 ביולי 2017 כינס נשיא צרפת עמנואל מקרון בטירת לה סל (La Celle) מפגש בין-לובי תחת חסות ממשלו. בראג' וחפתר חתמו במעמד זה על הסכם שבו התחייבו לשביתת נשק.
ב-17 בדצמבר 2017, שנה אחרי חתימת הסכמי סחיראת, הצהיר המרשל חפתר שהסתיים מנדט המועצה הנשיאותית בטריפולי שאותה הוא להכיר מלכתחילה.
ב-29 במאי 2018 הודיעו כמה סיעות לוביות שהתכנסו בפריז על ארגון בחירות לנשיאות לוב ולפרלמנט המדינה ב-10 בדצמבר 2018.
בפסגה שאורגנה בחסות האו"ם באבו דאבי ב-27 בפברואר 2019 הגיעו סראג' וחפתר להסכם עקרונות חדש על ארגון בחירות.
ב-16 באפריל 2020 נוכח מגפת הקורונה הכריז סראג' על סגר כללי במערב לוב. ב-20 באוגוסט 2020 אחרי הסכם חדש לשביתת נשק הודיע סראג' על בחירות עתידיות במרץ 2021.
ב-23–26 באוגוסט הפגינו מאות אנשים בטריפולי נגד השחיתות.
מדיניות חוץ
באפריל 2016 השתתף א-סראג' במפגש הפסגה של הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי שהתכנס באיסטנבול.
ב-5 ביולי2018 ממשלתו של אל-סראג' התחילה את פעילותה חברת הנפט מליטה אויל אנד גז (בהשתתפות חברת ENI האיטלקית ושל National Oil Company NOC).
ביולי 2018 דחתה ממשלת סראג' את תוכנית האיחוד האירופי בנוגע לעצירת ההגירה לאירופה דרך לוב על ידי הקמת מרכזי מעצר בשטחה.
העברת התפקידים
ב-16 בספטמבר 2020 הודיע סראג' על כוונתו להתפטר בסוף החודש אוקטובר 2020 אולם בסוף אוקטובר חזר מכוונתו. ב-5 בפברואר 2021 הפורום הלובי לשיח פוליטי התכנס בז'נבה ובחר במוחמד אל-מנפי כיורשו של סראג' בתפקיד המועצה הנשיאותית ובעבד אל-חמיד דבייבה בתפקיד ראש הממשלה.
ג'ונתן פירת'
ג'ונתן פירת' (באנגלית: Jonathan Firth; נולד ב-6 באפריל 1967) הוא שחקן אנגלי הידוע מתפקידיו בסדרות הטלוויזיה הבריטיות "מידלמארץ'", "הרחק מן ההמון הסואן", ו"ויקטוריה ואלברט".
ביוגרפיה
ג'ונתן פירת' נולד באסקס, אנגליה לשירלי ג'ין ודייוויד נורמן לואיס פירת'. הוריו היו ילדים למיסיונרים מתודיסטים שפעלו בהודו. אחרי נישואיהם היו הוריו מורים בניגריה. ג'ונתן הוא אחיו הצעיר של השחקן קולין פירת' ולהם אחות קייט פירת'. המשפחה החליפה מקום מגורים פעמים רבות מבילריקיי לברנטווד שבאסקס, ואחר כך חיו במשך שנה בסנט לואיס במיזורי (ארצות הברית).
בשובם לאנגליה התגוררו בווינצ'סטר שבהמפשייר. אביו היה מרצה להיסטוריה ב"קינגז אלפרד'ס קולג'" (כיום אוניברסיטת וינצ'סטר).
פירת' למד בבית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama" וב"קולג' פיטר סימונדס". תקופה מסוימת היה השחקן רופוס סוול שותפו לדירה. אחרי סיום לימודיו יצא לסיבוב הופעות עם  הלהקה השייקספירית המלכותית. הופעת הבכורה שלו הייתה בגיל 27 בתפקיד הנרי השישי (1994).
פירת' מתגורר באיזלינגטון שבצפון לונדון.
קריירה
ב-2003 שיחק בדרמה הדוקומנטרית של ה-BBC "פומפיי: היום האחרון". באותה שנה השתתף בסרט "לותר" וגילם את קרדינל אליאנדר, יועץ האפיפיור שביקש את החרמתו של לותר. על תפקידו זה זכה בפרס "CFT Excellence Award" כשחקן הטוב ביותר.
בתפקידי אורח הופיע פירת' בסדרות "המפקח מורס" (1987); Covington Cross (1992); "פוארו" (1994); "קדפאל" (1994); שוב ב"פוארו" בפרק "Hickory Dickory Dock" (1995); אגדות מעולם המסתורין (1996); רציחות במידסומר (1996); "קנגורו פאלאס" (1998), דרמה אוסטרלית המתרחשת בשנות השישים של המאה העשרים; "אגדת הלפריקונים" (1999); "המפקח לינלי" (2002); Sparkling Cyanide (2003) וב-"Jericho: The Hollow Men" (2005). עוד הופיע בסרטי ההמשך לקומדיה הרומנטית "יצאת נסיך".
ב-2008 כיכב פירת' כשף בסרט הקצר "The Chef's Letter". גילם את איוואן בעיבוד הרדיופוני לספריה של דיים דפנה דה מוריאה "גאות ספטמבר", וכן שיחק בפרק בסדרה האמריקאית "הלוחשת לרוחות". ב-2009 גילם את ד"ר דייוויד פולר בסרט הגרמני על אלברט שווייצר.
אלחנדרו באלדה
אלחנדרו "אלכס" באלדה מרטינס (בספרדית: Alejandro Balde Martínez; נולד ב-18 באוקטובר 2003) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת המגן השמאלי בברצלונה ובנבחרת ספרד.
קריירה
באלדה נולד בברצלונה שבספרד, והוא בן לאב מגינאה ולאם מהרפובליקה הדומיניקנית.
הוא החל לשחק בקבוצות הנוער של אספניול, ובגיל שמונה עבר לקבוצת הנוער של ברצלונה.
ביולי 2021 האריך את חוזהו במועדון עד ליולי 2024, עם סעיף שחרור של 500 מיליון אירו. הוא הרשים בטורניר קדם עונת 2021/2022, וזומן לסגל הקבוצה הבוגרת כגיבוי לז'ורדי אלבה.
ב-14 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשעלה כמחליף ושיחק 14 דקות בהפסד 0–3 לבאיירן מינכן.
ב-20 בספטמבר 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בליגה, כשעלה כמחליף ושיחק 42 דקות בתיקו 1–1 עם גרנדה.
קריירה בינלאומית
באלדה נכלל בסגל נבחרת ספרד לטורניר מונדיאל 2022 לאחר פציעתו של חוסה לואיס גאיה, על-אף שלא ערך הופעות במדי הנבחרת עד למועד הזימון. ב-23 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 7–0 על במחזור הראשון של הטורניר.
תארים
אליפות ספרד: 2022/2023
אייבן לישינסקי
אייבן לישינסקי (באנגלית: Ivan Leshinsky; 5 בפברואר 1947) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי בגובה 2.06 מטרים, ששיחק בעמדת הסנטר בהפועל תל אביב ונבחרת ישראל. היה שותף לזכייתה האחרונה של הפועל תל אביב בדאבל.
ביוגרפיה
לישינסקי נולד בארצות הברית למשפחה יהודית. בוגר מכללת לונג איילנד בברוקלין. שיחק בנבחרת המכללה והיה שותף לסגנות "ליגת המכללות הקטנות", עם ממוצע 15.6 נקודות למשחק.
ביוני 1968 עלה לישראל והצטרף להפועל תל אביב. באותה עונה היה חלק מחמישיית יהודים אמריקנים בקבוצה עם מרק טורנשיין, לארי זולוט, אלן צוקרמן ובארי ליבוביץ'.
לישינסקי לקח חלק בצירוף ליבוביץ', אחד הסמלים של הפועל תל אביב, לקבוצה, לאחר שאירח אותו בישראל יחד עם טורנשיין. אחרי יום שלם בחוף הים, שכלל לא מעט אלכוהול, הזמינו לישינסקי וטורנשיין את ליבוביץ' לראות אימון של הפועל במגרש אוסישקין הפתוח, (שלימים הוחלף באולם אוסישקין). בשלב מסוים, ביקש לישינסקי מהמאמן, שמעון שלח, שייתן לליבוביץ לקחת חלק באימון. ליבוביץ שאל ממישהו זוג נעליים, עלה למגרש, הרשים את הקבוצה והוחתם בהפועל.
ביוני 1971 עזב לישינסקי את הפועל תל אביב, וחתם בקבוצת שטרסבורג הצרפתית. סך הכל שיחק בהפועל תל אביב במשך 3 עונות, בהן קלע 905 נקודות בממוצע של 13.7 נקודות למשחק.
בנבחרת ישראל, קלע לישינסקי 227 נקודות ב-21 הופעות, השתתף באליפות אירופה בכדורסל 1969 באיטליה. באליפות זו סיים לישינסקי כקלע הבולט של הנבחרת עם 103 נקודות (14.7 למשחק), ודורג במקום השמיני ברשימת הקלעים של האליפות. כן השתתף במשחקי אסיה 1970. זכור במיוחד משחקו נגד נבחרת איראן בו קלע 27 נקודות בניצחון ישראל 78:134.
עונת 1988/1989 בפוטבול ליג
עונת 1988/1989 הייתה העונה ה-90 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-27 באוגוסט 1988 והסתיימה ב-26 במאי 1989. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.
שאקיל מקיסיק
שאקיל מקיסיק (באנגלית: Shaquielle McKissic; נולד ב-17 באוגוסט 1990) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק באולימפיאקוס מליגת העל היוונית והיורוליג.
עונת 1988/1989 בפוטבול ליג
הליגה הבכירה כללה 20 קבוצות. מילוול, אסטון וילה ומידלסברו היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
שאקיל מקיסיק
סקאבוליני פזארו
לאחר שלא נבחר בדראפט 2015 חתם מקיסיק ב-סקאבוליני פזארו מליגת העל האיטלקית בכדורסל. לאחר חמישה חודשים בלבד, חתם מקיסיק בצ'אנגון לג' סאיקרס מליגת העל דרום קוראינית בכדורסל.
צ'אנגון לג' סאיקרס
ב-7 בדצמבר 2015 חתם מקיסיק ב-צ'אנגון לג' סאיקרס שם העמיד ממוצעים של 16.1 נקודות.
עונת 1988/1989 בפוטבול ליג
במשחק האחרון בעונה נפגשו ארסנל וליברפול, כשליברפול במקום הראשון ביתרון 3 נקודות על ארסנל ובנוסף יתרון של ארבעה שערי זכות על ארסנל.
באותו משחק דרמטי נצחה ארסנל 2-0 כשאת השער השני היא כובשת ממש בשניות הסיום כדי להשוות גם את כמות הנקודות וגם את הפרש השערים. במצב זה, מה שהכריע את האליפות לטובת ארסנל היה כמות השערים שכבשה בעונה, 73, לעומת 65 לליברפול.
שאקיל מקיסיק
יוזאק ספורטיף
לאחר עונה מוצלחת בדרום קוריאה עבר מקיסיק ליוזאק ספורטיף הטורקית ששיחקה באותה עונה ב-ליגת העל הטורקית ששם סיימה במקום הארבע עשר ובליגת האלופות בכדורסל שם סיימה במקום השישי בשלב הבתים הראשון וירדה ליורופקאפ שם סיימה ברבע הגמר כשבשמינית הגמר ניצחה את מוניצ'יפל אוראדיה 164–180 (בסיכום שני המשחקים) וברבע הגמר הפסידה לנאנטר 167–192 (בסיכום שני המשחקים).
עונת 1988/1989 בפוטבול ליג
ארסנל זכתה באליפות בפעם התשיעית בתולדות המועדון.
שאקיל מקיסיק
גראן קנריה
ב-29 ביוני 2017 חתם מקיסיק בגראן קנריה הספרדית ששיחקה באותה העת בליגת העל הספרדית וביורוקאפ, ב-6 בדצמבר 2017 מקיסיק עזב את הקבוצה לאחר שהתעמת עם מאמנו לואיס קאסמירו. לאחר שעזב את הקבוצה היא העפילה ליורוליג לראשונה בתולדותיה.
עונת 1988/1989 בפוטבול ליג
בסוף העונה לליגת משנה ירדו מידלסברו, וסטהאם יונייטד וניוקאסל יונייטד. במקומן לליגה הבכירה עלו צ'לסי, מנצ'סטר סיטי וקריסטל פאלאס.
בעקבות אסון הייזל שבה נהרגו 39 אוהדים ונפצעו יותר מ-600 אוהדים נוספים מועדונים אנגלים נדונו להשעייה של חמש שנים (עד לשנת 1990) מתחרויות אירופיות וליברפול ל-3 שנים נוספות.
שאקיל מקיסיק
אבטודור סראטוב
שישה ימים לאחר שעזב את גראן קנריה (ב-4 בינואר 2018) חתם מקיסיק באבטודור סראטוב הרוסית ששיחקה אז בליגת ה-VTB ובליגת האלופות בכדורסל עד שהודחה וירדה ליורופקאפ. באותה עונה סיימה אבטודור סראטוב במקום החמישי ב-VTB עם 14 ניצחונות לעומת 10 הפסדים.
עונת 1988/1989 בפוטבול ליג
כדורגלנים מצטיינים
אלן סמית' מארסנל כבש 23 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
שאקיל מקיסיק
רויאל האלי גזיאנטפ
בקיץ 2018 חתם מקיסיק ברויאל האלי גזיאנטפ ששיחקה אז בליגת העל הטורקית בכדורסל.
עונת 1988/1989 בפוטבול ליג
כדורגלנים מצטיינים
סטיב ניקול מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
מארק יוז ממנצ'סטר יונייטד זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל. זאת בפעם השנייה ברציפות.
שאקיל מקיסיק
בשיקטש
ב-5 ביולי 2019 חתם מקיסיק בבשיקטש הטורקית ששיחקה באותה עונה בליגת העל הטורקית ובליגת האלופות בכדורסל. באותה עונה הוא העמיד ממוצעים של 17.1 נקודות בכל המסגרות. באותה עונה בשיקטש הגיע לשלב 16 האחרונות של ליגת האלופות בכדורסל שם הפסידה 0–2 בסדרה נגד טורק טלקום. בליגת העל הטורקית הבוצה סיימה במקום השמיני עם 11 ניצחונות ו-12 הפסדים. ב-1 בפברואר 2020 עזב מקיסיק את בשיקטש.
4Minutes Left
4Minutes Left הוא אלבום הבכורה בשפה הקוריאנית של להקת בנות הקיי-פופ הקוריאנית 4Minute. האלבום יצא לאור ב-5 באפריל 2011, על ידי חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ וקיוב אנטרטיינמנט. מתוך האלבום יצאו שני הסינגלים: "Heart to Heart" ו-"Mirror Mirror".
רקע
ב-29 במרץ 2011, יצא לאור הסינגל הראשון מתוך האלבום "Heart to Heart", שהצליח להגיע למקום החמישי במצעד השירים של קוריאה הדרומית. ביום צאתו של האלבום עצמו, יצא לאור סינגל שני "Mirror Mirror", על מנת לעזור בקידומי המכירות שלו. השיר הגיע למקום השני באותו המצעד.
האלבום יצא תחילה בקוריאה הדרומית ב-5 באפריל 2011 ולאחר מכן בפיליפינים, ברזיל ובשאר רחבי העולם.
צילה חיון
צילה חיון (נולדה ב־1963) היא סופרת, אוצרת תוכן ויועצת אסטרטגית למוסדות תרבות. הקימה וניהלה את חברת "חותם" לפיתוח והפקת תוכן תרבות, כיהנה כיו"ר בית עגנון, והייתה שותפה משנת 2013 בחברת "מחוללי תרבות". משנת 2016 מכהנת כראש אגף החינוך והתרבות ב.
ביוגרפיה
נולדה בשכונת נווה שאנן בחיפה, שם גדלה. חיון למדה באוניברסיטה העברית בירושלים ובמכון שכטר למדעי היהדות. בשנות התשעים ניהלה את החינוך הבלתי פורמלי ברשת בתי ספר תל"י בבתי ספר בחינוך הממלכתי, עד שנת 1994. לימדה במכללת סמינר הקיבוצים לימודי תרבות ישראל בשנים 1996–2003.
בשנת 2006 ראה אור ספרה "אורייתא הביתה" בהוצאת התנועה ליהדות מתקדמת, ובו 32 סיפורים מן התורה לגיל הרך; בשנת 2016 ראה אור ספרה "מהתחלה" בהוצאת אפיק, ובו סיפור החלמתה מפציעה אנושה בפיגוע ירי.
לימדה בבית הספר לקולנוע סם שפיגל, ובבית הספר לצילום מוזיקה ומדיה חדשה מוסררה.
החל משנת 2016 מכהנת חיון כראש אגף חינוך ותרבות בספרייה הלאומית. במסגרת תחום זה מנהלת חיון מגוון אירועים, הופעות, כנסים, פסטיבלים, פעילויות חינוך וסיורים בספרייה.
מיזמי תרבות
בשנת 1994 הקימה חיון את חברת חותם – חויה תרבות מקום, שהתמחתה באוצרות תוכן והפקות בתחום החינוך והתרבות, בייעוץ אסטרטגי ובהערכת פרויקטים בתחום התרבות עבור קרנות שונות. במסגרת פעילותה בחברת חותם ניהלה ויזמה עשרות אירועי תרבות, הפקות והפעלות, ביניהם אירועי התרבות בשבוע הספר העברי ברחבי הארץ, פסטיבלים לספרות ולפילוסופיה, תוכניות לטיפוח קריאה ותרבות הספר, תערוכות ספר פופ-אפ ומפגשים עם סופרים ואמנים בבתי קפה וספריות. בשנת 2013 התמזגה חברת חותם עם חברת "מחוללי תרבות", שהוקמה על ידי חיון יחד עם פרופ' אברהם כדר – מייסד ובעלים של חברת בריינפופ.
בשנת 2000, במימונה של קרן קשת, יצרה וניהלה את אירועי התרבות בשבוע הספר העברי, שכללו אירועי תרבות בכל רחבי הארץ, ובשיתוף עם מוסדות כגון סינמטק ירושלים, תיאטרון החאן, סינמטק תל אביב, ספריות והתאחדות המול"ים בישראל. לצד אירועים אלה הקימה חיון את פרויקט ניידת הספרים "אוטוספר" – חנות ספרים ותיאטרון נייד, המיועדים לילדים, ובמיוחד לילדי הפריפריה. הניידת פעלה בשנים 2003–2007 במאות אירועים ומפגשים ביישובים במרכז ובפריפריה.
חיון יצרה וניהלה את התוכן התרבותי ביריד הספרים הבינלאומי בירושלים, במשך השנים 2005–2015.
חיון הייתה מנהלת אמנותית שותפה בפסטיבל הסופרים הבינלאומי במשכנות שאננים בשנים 2010, 2012, 2014, ו־2016.
בשנת 2005 מונתה חיון ליושבת ראש בית עגנון, והובילה את תהליך שיפוץ המבנה כבניין לשימור, שהסתיים ונפתח לציבור בשנת 2009.
פציעתה בפיגוע
בשנת 2003 נפצעה חיון אנושות בפיגוע ירי בדרכה חזרה מחופשה משפחתית בסיני. אחרי הפיגוע שהתה חיון בתרדמת במשך 23 ימים, ואושפזה במשך חודשיים.
בהשראת סיפור השיקום שלה נוצר בשנת 2012 המופע הרב־תחומי תיאטרון – מחול "צילה" בבימוי הכוריאוגרפית גלית ליס.
פוטי פרע כהן און
בספרות חז"ל מובאות דעות המזהות אותו עם פוטיפר שר הטבחים, שהיה בעליו של יוסף והפקידו על ניהול ביתו. אך יש שהבדילו ביניהם.
בספר הישר הוא מוזכר בתור פוטיפרע בן אחידם כהן און.
שמו
שמו הוא שם תיאופורי, ופירושו במצרית קדומה: פא-דא-פא-רע, כלומר: "מי שרע נתן" (בדומה למשמעות בעברית לשם נתנאל וכדומה). בהקשר קרוב אך שונה, יש לשים לב גם למשמעות השם פרעה ומשמעותו המעמדית.
קיימת אסטלה מצרית בה מופיע השם פא-דא-פא-רע אשר מתוארכת לתקופה שבין השושלת הי"ח לשושלת הכ"א, כלומר בין המאות ה-16 ל-11 לפנה"ס לכל המאוחר.
אזכורו במקרא
פוטי פרע מוזכר כך לראשונה בספר בראשית, בתיאור נישואי יוסף ואסנת:
פוטי פרע מוזכר שנית בתיאור לידתם של מנשה ואפרים:
אזכורו האחרון מצוין כשהמקרא מפרט את שמות בני ישראל במצרים בעת ירידתם למצרים:
בדברי חז"ל
חז"ל מפרשים שפוטי פרע כהן און הוא פוטיפר שר הטבחים, שהיה אדונו של יוסף, השליכו לבית הסוהר בעקבות האשמה שקרית של אשתו, והסתרס על ידי עצמו בתאונה, ויש אומרים שסורס על ידי המלאך גבריאל. ע"פ ילקוט המכירי על ספר תהילים וכן לפי המדרש הגדול פוטיפרע נסתרס על מנת שיוכר לכל שלא היה יכול לפגוע ביוסף. כמו כן ע"פ חז"ל מרומז דבר זה שאירע לפוטיפרע בתהילים ל"ז.
יש החולקים על הזיהוי בינו לבין פוטיפר, כגון הרשב"ם.
ע"פ הרמב"ן היה בתחילה שר של פרעה, ולאחר שנסתרס, ידעו והכירו בכך בסביבתו ולכן התבייש ופרש מתפקידו והלך להיות כומר לעבודה זרה כלומר כהן לפולחן מצרי. בפירוש ר' יעקב בן אשר על התורה הביא דעה לפיה פוטיפרע נהיה לאיש דת מצרי בכדי שיהיה במעמד מוגן מפני שפחד שיוסף שעלה לגדולה רמה, יתנקם בו.
ייחוסה של אסנת
יש שדנו בשאלה כיצד התחתן יוסף עם אישה מבנות חם, וכיצד נחשבו בניו של יוסף כשרים כך שנכללו בברכת יעקב ובשבטי ישראל. שהרי כבר בדורם של אברהם ויצחק מציין המקרא שהקפידו על כך.
על פי התרגום הירושלמי לתורה וכמה ממדרשי חז"ל, אסנת נולדה כתוצאה מאונס דינה בת לאה ויעקב ומשם התגלגלה אל מצרים ופוטיפר ואשתו אימצו אותה, כך שעל פי טענה זאת אביה הוא שכם בן חמור ולא פוטי פרע ולמעשה היא קשורה למשפחת יעקב. ומה שבמקרא כתוב אסנת בת פוטי פרע כהן און ולא אסנת בת שכם הוא ע"פ העיקרון ש.
יש שפירשו שהייתה בתו של פוטיפרע והתגיירה כשנישאה ליוסף. כך גם מסופר באחד מהספרים החיצוניים, יוסף ואסנת.
על בסיס ייחוסה של אסנת לפוטיפרע, יש מדרשים המתארים תופעת שוליים של ערעור סמכות ולזות שפתיים על פנחס בן אלעזר הכהן, לאור פעולתו הקיצונית לסיום חטא בעל פעור והמגפה בהריגת זמרי בן סלוא. באופן שבו מוציאי הלעז, מייחסים את מוצא אמו של פנחס לשבט יוסף תוך ניסיון להציגו כצאצא של גויים ובכך לשוות כביכול לפעולתו השפעה גזעית לשפיכות דמים. זאת מאחר שאביו אלעזר נשא לאישה מבנות פוטיאל ושניים מהפירושים לזיהויו של פוטיאל מובילים ע"פ חז"ל אל יוסף או אל פוטיפרע: ."
הדרשה המייחסת את פוטיאל לפוטיפרע מופיעה במדרש בראשית רבה:
ע"פ פירוש בעל הטור על התורה, פרעה בחר לחייב את פוטיפרע לחתן את בתו אסנת עם יוסף, בכדי שלא יוכל לערער על מעמדו של יוסף שהיה בעבר עבדו, מאחר שנהיה לחתן שלו. ובדומה מפרש ר' ישעיה די טראני שיוסף בחר להתחתן עם אסנת בכדי שלא יהיה לפוטיפרע או לציבור פתחון פה לומר עליו לאחר מות פרעה שהוא למעשה עבד של פוטיפרע. בכך רואים את השפעתו האפשרית של פוטיפרע גם לאחר שיוסף עלה לגדולה ונהיה לבכיר בממלכת מצרים.
על השפעת מעמדו של פוטיפרע ואנשיו ובכלל זה של צאצאיו ממנשה ואפרים ניתן לראות גם בפירוש על תחילת גזירות שעבוד מצרים, שבו המקרא מתאר אפשרות לפיה פרעה נזקק לרשות ושיתוף פעולה של בכירי ההנהגה להכלת גזירת השעבוד בהתחכמות במקום להורות לבדו על כך, וכן נמנע בשלב זה מגזירת הרג. יש המסבירים זאת מפני מעמדם של צאצאי פוטיפרע בממלכה.
משחק הוגן
{{פירושונים|
ראו גם
}}
הקאט
הקאט היא מידת נפח לנוזלים שהייתה בשימוש התרבות המצרית הקדומה והתרבות הפיניקית. הקאט אחד שווה ערך לכ-4.8 ליטרים. באותה תקופה נוצרו כלי חרס מעוגלים שקיבולתם נמדדה בהקאטים. ההקף של כלי חרס כדורי, בעל קיבולת של חצי הקאט, הוא אמה מלכותית אחת (כ-52 ס"מ). סולם המידות של ההקאט הוא סולם בו עוברים משלב לשלב על ידי חילוק בשניים או הכפלה בשניים.
אליעזר אבן שנג'י
הרב אליעזר אבן שאנג'י או שנג'י או שנגי (ה'ת"ך - התע"א) היה אב"ד ומגדולי דורו בקושטא, ומחבר ספר דת ודין.
ביוגרפיה
נולד בשנת ה'ת"כ (1660) בערך, לרבי נסים, מצאצאי רבי אפרים אבן שאנג'י, שהגיע לקושטא מספרד בעת הגירוש ולאחותו של רבי חיים בנבנישתי ושל רבי יהושע רפאל בנבנישתי. היה תלמידו המובהק של רבי יוסף קצבי, בישיבתו למד. כבר בהיותו כבן שלושים חתם על פסקי דין יחד עם רבו רבי יוסף. רבי יצחק מארביט כותב על תקופתו זו:
התכתב בהלכה עם חכמי דורו, ביניהם רבי יהודה רוזאניס, מהר"ם שלטון, רבי יצחק אלפנדרי ועם בנו רבי חיים אלפאנדרי השני. החיד"א מספר על ביקורו של רבי נסים רוזילייו בקושטנדינא:
חתם יחד עם דודו רבי יהושע על אגרת לרבי שמעון אבן חביב, רבה של גליפולי בה אסרו על יבם שיש לו אשה וילדים לקחת את אשת אחיו שנפטר
קרב עבר הירדן השני
קרב עבר הירדן השני התחולל בין 30 באפריל ל-4 במאי 1918. הקרב נערך בין כוחות של חיל המשלוח המצרי (EEF) לבין כוחות של צבא האימפריה העות'מאנית המתוגברים על ידי כוחות גרמנים. הקרב נערך במסגרת המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה ובמהלכו ניסו כוחות בריטים לכבוש את מוצבי הטורקים בשונת נימרין ובא-סאלט. לאחר קרבות קשים נסוגו הבריטים בחזרה לגדה המערבית של הירדן.
אליעזר אבן שנג'י
ביוגרפיה
נפטר בשנת התע"א כשהוא בן חמשים ושתים.
בשנת התע"ב, עת פרצה השרפה הגדולה ברובע היהודי בקושטא, נשרף ביתו של רבי אליעזר וכל פסקיו ושאר כתביו עלו באש.
קרב עבר הירדן השני
רקע
לקרב עבר הירדן השני קדמו מספר מהלכים ופעולות:
הונדה CBR1100XX
הונדה CBR1100XX (נודע גם בכינוי Super Blackbird, בתרגום לעברית: סופר-שַחֲרוּר) הוא אופנוע ספורט מסדרת הונדה CBR שיוצר על ידי חברת הונדה משנת 1996 עד לשנת 2007. האופנוע פותח על מנת להתחרות עם קוואסקי נינג'ה ZX-11 כאופנוע בייצור סדרתי המהיר בעולם. הונדה הצליחה במשימה זו עם אופנוע שמהירותו המרבית 287.3 קמ"ש. שנתיים לאחר מכן, התואר עבר לסוזוקי GSX-1300R היאבוסה, שהגיע למהירות מרבית של 312 קמ"ש. הכינוי "ציפור שחורה" הוא על שם הלוקהיד SR-71, שגם כן החזיק בשיאי מהירות.
אליעזר אבן שנג'י
ספרו
כתב ספרים רבים שהיו למאכולת אש, ומכתביו ששרדו הוציא לאור בנו, רבי חיים, את ספר:
קרב עבר הירדן השני
מטרות המבצע
מטרות המבצע כפי שהגדירו אדמונד אלנבי והנרי שובל (מפקד קורפוס המדבר הרכוב) היו:
הצבא הטורקי / גרמני
הכוחות שהתבצרו באזור א-סאלט ושונת נימרין כללו כ-6,000 לוחמים שהשתייכו לקורפוס ה-8 (מהארמייה ה-4) בפיקוד עלי פואד ביי וכללו את:
הונדה CBR1100XX
פיתוח
בפברואר 1997, המגזין Sport Rider בחן את האופנוע והגיע איתו למהירות מקסימלית של 287.3 קמ"ש, בעוד ה-ZX-11 הצליח להגיע רק ל-281.6 קמ"ש. בכך הוא הוכתר לאופנוע המהיר ביותר בייצור סדרתי.
קרב עבר הירדן השני
הצבא הטורקי / גרמני
בנוסף הועמדו בהיכון הדיוויזיות ה-24 וה-3 ששהו מצפון לאזור הקרבות והיוו עתודה למקרה שיהיה צורך בתמיכה בכוחות הלוחמים.
הכוחות הערבים
לוחמים מהשבט הבדואי "בני-סאכר" הבטיחו לאלנבי את תמיכתם ואת נכונותם להשתלב בתוכנית הקרב.
הונדה CBR1100XX
פיתוח
בשנת 1999 סוזוקי GSX-1300R היאבוסה נישל אותו מהתואר הזה. הסוזוקי נרשם בגרסת המילניום של ספר השיאים של גינס כאופנוע המהיר ביותר בייצור סדרתי לאחר שהגיע למהירות מקסימלית של 312 קמ"ש.
קרב עבר הירדן השני
תוכנית הקרב
תוכנית הקרב שטווה הנרי שובל הייתה כדלקמן:
הונדה CBR1100XX
היסטוריה
ייצור ה-CBR1100XX החל משנת 1996 והופסק בשנת 2007. ייבוא לארצות הברית הופסק כבר ב-2003, אבל מכירות באירופה המשיכו עד 2007. שינויים רבים הוכנסו בשנת 1999, כאשר הונדה עברה מקרבורטורים למערכת הזרקת דלק ממוחשבת (PGM). ב-2001 האופנוע קיבל לוח מחוונים LCD. מאז, רוב השינויים היו בצבע האופנוע, אולם הוכנסו גם שינויים באגזוז ובמערכת הדלק על מנת לעמוד בתקנים שהשתנו ולשפר את צריכת הדלק של האופנוע.
קרב עבר הירדן השני
4 במאי
במהלך היום נסוגו ארבע הבריגדות שבאזור א-סאלט מערבה על הדרך לגשר אום-שורט. במקביל נסוגה הדיוויזיה ה-60 מערבה דרך גשר אלנבי. הנסיגה הושלמה עד סוף היום.
תוצאות הקרב
הנרי הודג'סון (מפקד דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית) זכה להערכה רבה ממפקדיו על הנסיגה המסודרת שביצעה דיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית, מא-סאלט לאחר שכותרה על ידי כוחות טורקים מ-3 עברים:
אליהו מפרארה
מסעו בארץ ישראל
הוא הגיע אל ירושלים ביום כ"ו באייר קצ"ה 1435, לאחר מסע סוער, שבמהלכו איבד את בנו ונכדו. הביבליוגרף אברהם יערי, כתב: "סמוך לבואו באו אליו נכבדי הקהל בירושלים וביקשוהו ללמד לעם בבית הכנסת פרק במשנה תורה להרמב"ם וגם הלכה בבית-המדרש. ואחר כך מינוהו לדיין".
מעורבות ערב הסעודית בפיגועי 11 בספטמבר
מעורבותה של ערב הסעודית בפיגועי 11 בספטמבר הוא נושא שצבר תשומת לב חדשה אחרי ששני סנאטורים לשעבר של ארצות הברית, אשר היו חברים בוועדה מטעם הקונגרס לחקירת הפיגועים, אמרו בריאיון ל-CBS באפריל 2016, כי הדפים שנגנזו מדו"ח חקירת הקונגרס מתייחסים לראיות מוצקות על מעורבות משמעותית של ערב הסעודית בביצוע הפיגועים. כתוצאה מכך התחדשו הקריאות לפרסם את הדפים הגנוזים. 15 מתוך 19 החוטפים היו אזרחים סעודים. ב-15 ביולי 2016 פורסם הדו"ח על המעורבות הסעודית.
בעקבות הפיגוע
הממשלה הסעודית הכחישה כל קשר לפיגועים. קרובי משפחה של קרבנות הפיגועים ניסו לעשות שימוש בבתי המשפט כדי להביא לדין את בני המלוכה של ערב הסעודית, בנקים, או "ארגוני צדקה" האחראיים, אבל המאמצים האלה סוכלו חלקית על ידי החוק מ-1976 המעניק חסינות לממשלות זרות.
על פי גאוודאט בהגט, פרופסור למדע המדינה, בעקבות פיגועי 11 בספטמבר "המדיניות הסעודית של קידום ומימון טרור ושנאה" עמדה בפני ביקורת חריפה על ידי מספר "קובעי מדיניות בעלי השפעה בוושינגטון".
איומי הממשלה הסעודית על ארצות הברית
במרץ 2016 איים שר החוץ הסעודי עאדל אל-ג'ובייר על נשיא ארצות הברית ברק אובמה וממשלו כי סעודיה תמכור נכסים אמריקאים בשווי $750,000,000,000 אשר נמצאים בבעלותה, אם יאושר התיקון המבהיר כי החוק של 1976 הנותן לממשלה זרה חסינות אינו חל על פעולות טרור. בממשל אובמה החלו חששות כי הדבר עלול לערער את יציבות הדולר, ואובמה הזהיר מפני "השלכות לא צפויות". לעומת זאת אנליסטים של כלכלת סעודיה העריכו כי פעולה זו תפגע בממשלה הסעודית.
המתמודדים מטעם המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, ברני סנדרס והילרי קלינטון הביעו תמיכה בחקיקה שתאפשר למשפחות הקורבנות של פיגועי 11 בספטמבר לתבוע את ערב הסעודית על מעורבותה האפשרית בפיגועים.
קטר קיטור
קטר קיטור (באנגלית: Steam locomotive) הוא סוג של קטר רכבת המונע על ידי מנוע קיטור. קטרים מסוג זה מצוידים בדוד קיטור המוסק בפחם, עצים או דלק נוזלי. הקיטור המיוצר בדוד משמש להנעת מנוע קיטור בוכנאי. הקטר נושא בעצמו את הדלק והמים הדרושים לפעולתו או גורר אחריו קרונות מיוחדים לצורך זה.
קטרי הקיטור הראשונים פותחו בממלכה המאוחדת בתחילת המאה ה-19, והוסיפו להיות צורת ההנעה המסילתית העיקרית עד אמצע המאה ה-20. הם נדחקו בהדרגה על ידי קטרי החשמל והדיזל, שראשית הופעתם בתחילת המאה ה-20.
היסטוריה
קטר הקיטור הראשון נבנה על ידי ריצ'רד טרוויטיק, ונסע לראשונה ב-21 בפברואר 1804, אם כי עברו עוד מספר שנים נוספות עד שעיצובם ותכנונם של קטרי קיטור הפך ליעיל ומעשי מבחינה כלכלית.
קטר הקיטור "פיירי קווין" (Fairy Queen, "מלכת הפיות") שנבנה בשנת 1855, הוא הקטר העתיק ביותר בעולם שעדיין נמצא בשירות קבע. הקטר נוסע בין ניו דלהי ואנוואר שבהודו.
הקטר העתיק ביותר בעולם שעדיין ניתן להפעילו נקרא "ג'ון בול" (John Bull). הקטר נבנה בשנת 1831 באנגליה, והוא שמור במצב נייח בארצות הברית, במכון סמית'סוניאן שבוושינגטון הבירה. בשנת 1784, בנה ויליאם מרדוק ממציא סקוטי, קטר קיטור עם גלגלי להב פנימים, הדגם עדיין קיים במוזיאון קולומבוס, אוהיו.
קו הרכבת הראשון בשווייץ, בין שטרסבורג לבזל, נפתח בשנת 1844, והרכבת הראשונה בו הונעה על ידי קטר קיטור. ארצות הברית החלה לפתח קטרי קיטור בשנת 1829, ב-בולטימור וב-אוהיו. מסילות הברזל עליהם נעו הרכבות יובאו מבריטניה.
בשיא המהירות לקטר קיטור מחזיק קטר מסדרת A4 של חברת LNER הבריטית, שמו של הקטר "מאלרד" (Mallard) ומספרו 4468. את שיא המהירות של 203 קמ"ש הקטר קבע בעת שגרר אחריו ששה קרונות וכן קרון עם מד-כוח ב-3 ביולי 1938. קטרי רכבות נוסעים אווירודינמיים מגרמניה וארצות הברית קבעו מהירויות דומות מאוד למהירות השיא, ולכן המהירות הזאת נחשבת על ידי רבים כגבול העליון המעשי של קטרים בעלי הנעת קיטור ישירה.
קטרי ה"ביג בוי" וה"צ'לנג'ר" של חברת יוניון פסיפיק נחשבים לקטרי הקיטור המוצלחים ביותר מבין קטרי הענק.
קטרים חשמליים ודיזל-חשמליים החלו להחליף במחצית הראשונה של המאה ה-20 את קטרי הקיטור בשירות הסדיר. קטרי הקיטור פחות יעילים ממקביליהם המודרניים המונעים על ידי חשמל או דיזל, וכן דורשים כוח אדם גדול יותר על מנת לתפעל ולתחזק אותם.
עד סוף שנות ה-70, מרבית המדינות המערביות הוציאו מכלל שימוש את כל קטרי הקיטור שנועדו לשירות נוסעים. קטרי קיטור שנמצאו בשימוש רכבות המשא הוחלפו בדרך כלל מאוחר יותר.
לקראת סוף המאה ה-20, קטרי הקיטור היחידים שעדיין נמצאים בשימוש באמריקה הצפונית ובמדינות אירופה המערבית פועלים במסילות מורשת (Heritage railways). המסילות והקטרים הללו משמשים בדרך כלל כאטרקציות לתיירים או לחובבי רכבות. בגרמניה קיימת רשת קטנה של מסילות צרות, שמופעלים עליהן קטרי קיטור במהלך כל השנה, והיא שייכת למערכת התחבורה הציבורית הגרמנית. בסין, קטרי קיטור נמצאו בשימוש שוטף עד לשנת 2004, מכיוון שפחם להנעת הקטרים היה משאב נפוץ במדינה יותר מנפט או דיזל.
הודו החליפה את קטרי הקיטור שלה לקטרי דיזל-חשמל או חשמל במהלך שנות ה-80. בחלק מהמסילות ההרריות שנמצאות בגובה רב מעל פני הים, קטרי קיטור נשארים בשימוש מכיוון שהם הרבה פחות פגיעים לשינויים בלחץ האוויר מקטרי הדיזל.
מבנה
קטרי הרכבת הראשונים שהופיעו במאה ה-19 הונעו בעזרת מנועי קיטור, בתחילה על ידי הבערת עצים, ומאוחר יותר על ידי פחם או נפט. הבעירה שימשה להרתחת דוד מים, וקיטור המים הרותחים הוא שיצר את התנועה. מערכת מכנית של בוכנות, שסתומים וטלטלים העבירה את האנרגיה לגלגלי הקטר.
קטר הקיטור נשאר הקטר המצוי ביותר בעולם עד לאחר מלחמת העולם השנייה. תקופת הקיטור ברכבות קשורה בקשר ישיר לתקופת הפחם בעולם. בעשור הראשון של המאה ה-21, קטרי הקיטור הם נדירים ומשמשים בעיקר למשיכת תיירים ורבים מהם מנייטוריים.
הארמייה ה-60 (ברית המועצות)
הארמייה ה-60 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.
הארמייה הוקמה ב-15 בנובמבר 1941, ולמפקדה מונה מקסים פורקאייב. הארמייה לחמה במהלך הקרב על מוסקבה כחלק מאזור ההגנה מוסקבה, וב-25 בדצמבר 1941 שונה שמה לארמיית ההלם השלישית.
ב-7 ביולי 1942 הוקמה הארמייה מחדש, כחלק מחזית וורונז', ולמפקדה מונה מקסים אנטוניוק. הארמייה לחמה בקרבות ההגנה בוורונז', ולאחר מכן לחמה במבצע וורונז'-קסטרונסק. בחורף 1943 לחמה הארמייה בקרב חרקוב השלישי, ובקיץ אותה שמה לחמה בקרב קורסק כחלק מהחזית המרכזית. לאחר מכן לחמה הארמייה בקרב דנייפר ובמבצע דנייפר-קרפטי כחלק מהחזית האוקראינית הראשונה. בקיץ 1944 השתתפה הארמייה במבצע לבוב-סנדומייז', ובחורף 1945 לחמה במבצע ויסלה-אודר, ואף שחררה את מחנה אושוויץ. בהמשך לחמה הארמייה כחלק מהחזית האוקראינית הרביעית, והשתתפה במתקפת שלזיה העילית, מתקפת מוראביה-אוסטרבה, ובמאי 1945 השתתפה בקרב על פראג. באוגוסט 1945 פורקה הארמייה, ועל בסיסה הוקם המחוז הצבאי קובאן.
Volume Up
Volume Up (בעברית: הגבר את קול) הוא המיני-אלבום השלישי של להקת בנות הקיי-פופ הקוריאנית 4Minute. המיני-אלבום יצא לאור ב-9 באפריל 2012, על ידי חברות התקליטים קיוב אנטרטיינמנט ויוניברסל מיוזיק גרופ. מתוך המיני-אלבום יצא הסינגל היחיד "Volume Up".
המיני-אלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של קוריאה הדרומית.
רקע
ב-9 באפריל 2012, יום צאתו של המיני-אלבום, יצא מתוכו שיר הנושא שלו והסינגל הראשון והיחיד מתוכו "Volume Up". השיר הגיע למקום השני במצעד השירים של קוריאה הדרומית, תוך שהגיע למקום השלישי במצעד השירים החמים של המדינה. בנוסף, נכנס למצעד שירי העולם הדיגיטליים.
הוגן
{{פירושונים|
ראו גם
}}
מסוף הטייסים
מסוף הטייסים הוא מסוף אוטובוסים במזרח העיר תל אביב, בסמוך לשכונת נווה אליעזר. מהמסוף יוצאים קווי אוטובוס רבים לעבר שכונות תל אביב וגוש דן והוא משרת מאות נוסעים מדי יום.
שביל נחל קישון
היסטוריה
בשנת 2008 נסלל שביל נחל קישון ביוזמת רשות נחל קישון. השביל שופץ ושודרג לאחר השיטפון שאירע ב-2012. רשויות הנחל, והמועצה האזורית זבולון ובשיתוף רשות ניקוז קישון יזמו תיקון הנזק והציבו במקום ספסלים לרווחת המטיילים. הקטע האחרון בכניסה לפארק העמקים מונגש לבעלי מוגבלויות.
תוואי השביל
ראשיתו של השביל בפארק המסילה או בשמו האחר פארק הקטר. משם השביל ממשיך אל פארק תחנת העמק אלרואי. השביל ממשיך לכיוון מעיין אלרואי ומשם אל פארק העמקים הדרומי ומשם לכיוון הפארק הצפוני. השביל מסתיים במחלף יגור ליד כפר חסידים.
פארק הקטר או פארק המסילה
המסילה פעלה גם במהלך תקופת המנדט הבריטי. לאחר מלחמת העצמאות הושבתה תנועת הרכבות והמסילת הרכבת פורקה.
תחנת העמק: אלרואי
תוואי רכבת העמק עבר בסמוך מאוד למעיין אלרואי, על פני הגשר המשמש כיום את דרך העפר למעיין. כ־650 מ' מזרחית למעיין מצויה תחנת אלרואי, תחנה משופצת של רכבת העמק ובה תצוגת קרונות שונים של רכבת ישראל.
מעיין אלרואי
מעיין אלרואי הוא מעיין קטן הנובע בסמוך לקטע מקורי של מסילת רכבת העמק ולבתים הראשונים של השכונה אלרואי, השייכת לקריית טבעון. המעיין שימש בין השנים 1952-1936 כמקור מי השתייה של היישוב אלרואי. המעיין נובע לתוך בריכה מלאכותית, שנחפרה בשנות ה-60 ביוזמתו של זאב שורקי, יליד המושבה אלרואי, ואשר שמשה כמקור להשקיית פרדס הלימונים שגדל בחלקה הסמוכה של משפחתו. מימי המעיין נובעים כל ימות השנה וזורמים אל אפיק נחל קישון הסמוך, המרוחק כ-120 מטר מערבית לנביעה לכוון הר הכרמל.
החי והצומח בסביבות השביל
בנחל מתקיימים מיני דגים ובסביבות השביל בעלי חיים רבים. האזור ובכללו פארק העמקים מהווה מסדרון למעבר בעלי חיים מערבית רכס הכרמל לכיוון גבעות אלונים. באזור הנחל מיני צומח רבים ובהם, הרדוף הנחלים הרעיל. בסביבות השביל והנחל ניתן לחזות בצמחייה אופיינית לאזור נחלים וביצות, מינים אדומים נדירים אשר נמצאים בסכנת הכחדה ומיני פולשנים. באזור הנחל והשביל מתקיימים מיני יונקים, מיני ציפורים וצבים.
Modern Loneliness
Modern Loneliness הוא סינגל של הזמר-יוצר האמריקאי, לאוב, שיצא, על ידי חברת התקליטים AWAL, ב-20 בפברואר 2020, ונכלל באלבום האולפן הראשון שלו, How I'm Feeling. השיר נכתב על ידי לאוב, ג'ונתן סימפסון, מייק אליזונדו, מייקל מטוסיק ומייקל פולק, והופק על ידי לאוב, ג'ונתן סימפסון ומייק אליזונדו.
נכון לינואר 2022, השיר הושמע למעלה מ-120 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ השני, בגרסה האקוסטית, של הסינגל יצא ב-2 באפריל 2020. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-2.3 מיליון פעמים.
הווידאו קליפ השלישי של הסינגל יצא ב-16 באפריל 2020. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-3.9 מיליון פעמים.
הארמייה ה-59 (ברית המועצות)
הארמייה ה-59 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.
הארמייה הוקמה ב-15 בנובמבר 1941, כחלק מהמחוז הצבאי הסיבירי, ולמפקדה מונה איוואן גאלאנין. הארמייה לחמה בקרבות השונים סביב לנינגרד כחלק מחזית וולחוב, ובשנת 1944 השתתפה במבצע לנינגרד-נובגורוד. לאחר מכן התקדמה הארמייה לעבר הגבול עם פינלנד, ולחמה בקרב מפרץ-ויבורג. בחורף 1945 הועברה הארמייה תחת פיקוד החזית האוקראינית הראשונה, ולחמה עמה במבצע ויסלה-אודר. לאחר מכן לחמה הארמייה בקרב על שלזיה, ובמאי 1945 השתתפה בקרב על פראג. ב-7 בספטמבר 1945 פורקה הארמייה, בעקבות סיום המלחמה.
H.E.R. (אלבום)
הוא אלבום האוסף הראשון של הזמרת האמריקאית . האלבום יצא לאור ב-20 באוקטובר 2017 על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA. מתוך האלבום שלושה סינגלים.
מלחמות המהפכה הצרפתית
מלחמות המהפכה הצרפתית (צרפתית: guerres de la Révolution française) הוא השם שניתן לסדרת עימותים צבאיים גדולים שניטשו מ-1792 עד 1802 בין ממשלת צרפת המהפכנית לבין אחדות ממדינות אירופה האחרות. במהלך מלחמות אלו, שהצטיינו בלהט מהפכני צרפתי ובחידושים צבאיים, הנחילו צבאות צרפת המהפכנית תבוסה לשתי קואליציות שנתאגדו מולם, והרחיבו את שליטת צרפת אל ארצות השפלה, איטליה וחבל הריין. הצבאות שנטלו חלק באותן מלחמות היו אדירי ממדים, בעיקר בשל הנהגת שיטת הגיוס ההמוני.
מלחמות המהפכה הצרפתית נחלקות בדרך כלל לשתיים: מלחמת הקואליציה הראשונה (1792-1797) ומלחמת הקואליציה השנייה (1798-1801), אף שצרפת הייתה במלחמה עם בריטניה הגדולה ברציפות מ-1793 עד 1802. פעולות האיבה נפסקו עם חתימת הסכם אמיין ב-1802, אולם העימות נתחדש שוב עם פרוץ המלחמות הנפוליאוניות. הסכם אמיין מציין בדרך כלל את סוף מלחמות צרפת המהפכנית; ברם, ישנם חוקרים המצביעים על מאורעות אחרים לפני 1802 ולאחריה כנקודת ההתחלה של המלחמות הנפוליאוניות.
אשר גל
אשר גל (נולד ב-1 באוגוסט 1952) הוא משורר ומתרגם.
ביוגרפיה
אשר גל נולד בתל אביב ב-1 באוגוסט 1952. הוא בעל תואר שני בקולנוע מאוניברסיטת תל אביב, ומשמש מורה לקולנוע ומרכז מגמת הקולנוע, בבית הספר התיכון ברנקו וייס ע"ש הרצוג, שבמועצה האזורית גזר.
נכון למאי 2016 ראו אור שלושה ספרי שירה שלו. בשירתו משתקפת אהבה לקולנוע ישן. שירתו מתאפיינת בחיפוש אחר מציאות נוסטלגית ורומנטית, זאת לעיתים כאנטי-תזה למציאות הממשית.
דובי זכאי
דובי זכאי (נולד ב-20 באוגוסט 1948, בחיפה) הוא עיתונאי, עורך גרפי, מאייר וצלם ישראלי.
קריירה
החל את דרכו העיתונאית בשבועון "הארץ שלנו" כמאייר וכעורך גרפי. אחר כך עבר לעיתון "הארץ" כגרפיקאי ומאייר ב"מוסף הארץ" ואחר כגרפיקאי וכמעצב של מוספים מיוחדים ושבועון "הארץ".
עבר ל"ידיעות אחרונות", כעורך גרפי, מאייר וכותב. ב"ידיעות אחרונות" עבד במשך 22 שנה, במהלכן כתב טורים אישיים: בין השאר "שבת עם הילדה", מסלולי טיול במדור "מקום", וכן כתבות על תיירות בישראל ומחוצה לה.
לאחר מכן עבר לעבוד עבור מערכת "מעריב", שם במשך כעשר שנים עסק בכתיבת מסלולי טיול וכתבות תיירות. מדורים שלו הופיעו כשלוש פעמים בשבוע.
זכאי מפעיל וכותב באתר ma-come.com. כתבות פרי עטו התפרסמו באתרים ynet, טיולי, ו-nrg. בנוסף כותב כעיתונאי רכב באתר TheCar.co.il.
מספריו
כמו כן אייר ספרים של סופרים אחרים: סמדר שיר, דודו דותן, אשרת ברקאי, גווטאה ועוד.
אילנד ענק
אילנד ענק (שם מדעי: Taurotragus derbianus), הידוע גם כאילנד לורד דרבי או כקאנה ענקית, הוא מין פרסתן מעלה גרה גדול החי באפריקה. האילנד הענק מסווג בתת-משפחת הפרים בשבט סלילני הקרניים ובסוג אילנד, והוא תואר לראשונה בשנת 1847 על ידי ג'ון אדוארד גריי. האילנד הענק הוא מין האנטילופה הגדולה בעולם, ואחת מהאנטילופות הפופולריות ביותר בקרב ציידים-חובבנים.
כיתר הפריים, האילנד הענק צמחוני וניזון מעשבים, עלים וענפים. בניגוד לאנטילופות אחרות, אילנדים אלה חיים בעדרים קטנים בהיקף של 15–25 פרטים ומורכבים בעיקר מנקבות, בעוד שזכרים נוטים לחיות בגפם. האילנדים הענקיים אינם טריטוריאליים, והם מבלים את מרבית זמנם בשטחים קבועים. הם בעלי חיים ערניים וזהירים, מה שמקשה להתקרב ולהתבונן בהם. הם יכולים לרוץ במהירות של עד 70 ק"מ לשעה ולהשתמש במהירות זו כהגנה מפני טורפים. הרבייה מתרחשת כל שנה אך בעיקר בעונת הגשמים. הם מאכלסים בעיקר סוואנות רחבות עלים, יערות וקרחות יער.
אנטילופות אלה נפוצים באופן ודאי במדינות: קמרון, הרפובליקה המרכז אפריקאית, צ'אד, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גינאה, מאלי, סנגל, ודרום סודאן, ובעלי נוכחות מוטלת בספק בניגריה, גינאה ביסאו ואוגנדה. הם נכחדו בוודאות מגמביה, גאנה, חוף השנהב וטוגו. תת-המינים רשומים בסטטוסי שימור שונים על ידי IUCN.
אטימולוגיה
האילנד הענק תואר לראשונה בשנת 1847 על ידי ג'ון אדוארד גריי - זואולוג בריטי, שכינה אותה "Boselaphus derbianus" (שם שלאחר מכן הודבק לנילגאי). באותו זמן, שמו הנפוץ היה "אילנד שחור צוואר" ו"ג'ינג'י-גאנגה". מאוחר יותר קיבל את שמו המדעי הנוכחי -"Taurotragus derbianus" הנגזר משלוש מילים: "Tauros" (פר), "tragos" (תיש) ו-"derbianus". "טאורוס" הוא שם יווני לפר או שור ומתייחס לגודלו של האילנד; "טראגוס" = תיש ביוונית, ומתייחס לקצוות שיער שגדלות באוזן האילנד ומזכירות זקן תיש. "דרביאנוס" פירושו בלטינית "שייכת לדרבי" - על שמו של אדוארד סמית-סטנלי, לורד דרבי ונשיא האגודה הזואולוגית בלונדון (כנ"ל לגבי שמו הנוסף "אילנד לורד דרבי"); היה זה הודות למאמצים שעשה ב-1835 על מנת שהאילנד יובא לראשונה לאנגליה. לורד דרבי התבקש על ידי הבוטנאי הבריטי ג'וזף בורק להביא בעלי חיים אפריקנים לגן חיות; לאחר מאמצים רבים הובאו לאנגליה על ידו האילנדים הראשונים שנחשבו בתחילה כאילנדים מצויים, ומאוחר יותר זוהו כאילנדים ענקיים. "אילנד" הוא כינוי הולנדי לאייל קורא, והוא הושאל גם לאנטילופות אלה על ידי המתיישבים ההולנדים באפריקה בשל ממדי גופם שהזכירו את האייל שהיה מוכר להם באירופה; בניגוד למשמעות הרווחת, הכינוי "ענק" מתייחס דווקא לקרניו הגדולות ולא בשל היותו האנטילופה הגדולה ביותר.
טקסונומיה וגנטיקה
האילנד הענק ממוקם בשבט סלילני קרניים (Tragelaphini) שבתת-משפחת הפרים (Bovinae). אף על פי שסיווגו המוכר הוא בסוג אילנד יחד עם האילנד המצוי (Taurotragus orux), ישנם טקסונומיות המחשיבות אותו לחלק מהסוג קודו (Tragelaphus) על בסיס פילוגנטיקה מולקולרי. עם זאת הדעה הרווחת היא שהאילנדים הם סוג נפרד כיוון שהם נבדלים מהקודואים במספר מאפיינים: גופם עבה ורחב יותר, צווארם רחב וקצר יחסית, זנבם ארוך, קרניהם אינן מסתלסלות, ויש להם דמיון מסוים למיני הבקר. האילנד הענק והמצוי נחשבים לשני מינים, אך חוקרים מסוימים (בעיקר בעבר) החשיבו אותם למין אחד. לאילנד הענק שני תת-מינים מוכרים:
לזכרי האילנד הענק יש 31 כרומוזומים, ולנקבות 32. במחקר פילוגנטיקה של סלילני הקרניים נמצאה טרנסלוקציה כרומוזומלית (דמיון כרומוזומים) המכונה טרנסלוקציה רוברטסונית בין בקר הבית (Bos Taurus) וכל המינים בשבט סלילני הקרניים הכוללים את: האילנד הענק, אילנד מצוי (Taurotragus orux), קודו גמלוני (Tragelaphus strepsiceros), קודו זוטר (Tragelaphus imberbis), קודו ההרים (Tragelaphus buxtoni), קודו ניאלה (Tragelaphus angasii), קודו הביצות (Tragelaphus spekei), קודו משורטט (Tragelaphus scriptus) ובונגו (Tragelaphus eurycerus), כך שרבייה ביניהם אפשרית. מזיווג מקרי בין אילנד זכר לנקבת קודו גמלוני יצאו וולדות זכרים עקרים, אך למרות זאת הם הפגינו התנהגות גברית. מחקר של הכרומוזומים שלהם הראה כי כרומוזום מספר-1, 3, 5, 9 ו-11 נבדל מהקריוטיפ של ההורים. התכונות הבולטות שלהם היו אוזניים מחודדות כמו של האילנד, והם התרחבו קצת בדומה לקודו. זנבם היה חצי מאורכו של האילנד וציצת השיער בסופו הייתה כשל קודו.
קרניים
האילנד הענק מתאפיין בזוג קרניים ספירליות ענקיות בצורת האות "V", שמהם בא שמו. מיקומם הוא מעל העיניים וסמוך לאוזניים, כאשר בבסיסן הן סמוכות אחת לשנייה וככל שהקרן צומחת הן מתרחקות; בקצוות הקרניים למשל, המרחק ביניהן עשוי לעלות על מטר אצל זכרים גדולים. בניגוד למבט ראשוני, הקרניים דמיות-הבורג של האילנד אינן מסתלסלות כקרני הקודו גמלוני, אך הצמיחה הסיבובית שלהן גורמת להן להיראות כך. כאשר הקרניים של עגלי האילנד מתחילות לצמוח, בולט בתחילה החוד של הקרן, ולאחר כשנתיים מתחילה הצמיחה הסיבובית של הקרן. הקרניים צומחות באלכסון אחורנית ולהם שלושה מבנים אופייניים: 1. הקרניים צומחות באלכסון ישר - נפוץ אצל הנקבות בלבד. 2. הקרניים צומחות באלכסון ומתכופפות מעט קדמית (כקרני צבי סוף) או באופן ניכר אחורנית (כקרני ראם) - נפוץ הן אצל הזכרים והן אצל הנקבות. 3. הקרניים צומחות באלכסון לצדדים ובסופם יוצאים שפיצים גדולים לכיוון מעלה - נפוץ אצל זכרים גדולים בלבד. בעזרת הקרניים ניתן לקבוע בקלות עם האילנד זכר או נקבה: קרני הנקבה דקות וקטנות יותר, וקרני הזכר עבות מאוד וארוכות; כמו כן אצל שני המינים חודי הקרניים ארוכים מאוד, אולם בעוד שאצל הנקבה הם דקים וישרים, אצל הזכר הם עבים יותר וצמיחתם היא לכיוון הצדדים ומעלה בצורה קיצונית, הגורמת להם להיראות כסיעוף של הקרן או כצבתות סרטן. הצמיחה הסיבובית של קרני האילנד הענק יוצרת טבעות גדולות לאורכם עד תחילת חודי הקרניים; על פי רוב יש 3–4 טבעות ובמקרים מסוימים הן עלולות לעלות על 6 - בעיקר כשהאילנד מזדקן. מלבד הטבעות יש גם חריצים קטנים עד תחילת החוד, ובמקרים רבים הקרן חלקה לגמרי. צבע הקרניים נע בין חום אפרפר ל-אפור בהיר\כסוף\כהה, או שחור כחלחל.