cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ורד בוסקילה
הקריירה הספורטיבית
במשחקים האולימפיים בבייג'ינג סיימו בוסקילה וקורניצקי במקום הרביעי. לאחר המשחקים פרשו שתיהן משיט. בוסקילה התרכזה בסיום לימודי משפטים וממשל במרכז הבינתחומי הרצליה, בהם החלה עוד קודם לכן, ובשנת 2010 לאחר התמחות במשרד מסחרי הוסמכה כעורכת דין.
למרות פרישתה, החליטה בוסקילה בשנת 2011 להתחרות שוב ולנסות להגיע לאולימפיאדה שלישית, יחד עם שייטת צעירה בשם גיל כהן. באותה השנה זכו השתיים במדליית הארד בגביע העולם היוקרתי שהתקיים בפלמה דה מיורקה שבספרד, במדליית זהב בתחרות יוקרתית ביפן והגיעו להישג שיא עם זכייתן במקום הרביעי באליפות העולם שהתקיימה בדצמבר 2011 באוסטרליה, הישג שהקנה להן את הכרטיס למשחקים האולימפיים בלונדון 2012. במשחקים האולימפיים הן סיימו במקום ה-15.
ב-24 בדצמבר 2012 בגיל 29 הודיעה ורד על פרישה משיט תחרותי.
בסך הכול זכתה בוסקילה במהלך הקריירה הספורטיבית שלה ב-19 מדליות באליפויות עולם ואירופה וגביעי עולם.
לאחר פרישתה מספורט תחרותי
בוסקילה היא בוגרת המרכז הבינתחומי הרצליה במשפטים וממשל, ועורכת דין מוסמכת משנת 2010.
בין השנים 2012–2016 עסקה בוסקילה בניהול פרויקטים ופיתוח עסקי בחברה לארגון והפקת אירועים וחתונות.
בינואר 2017 מונתה לסמנכ"ל הוועד האולימפי הישראלי. החל משנת 2021, במקביל לעבודתה בוועד האולימפי, משמשת בוסקילה כיו"ר הוועדה המקצועית של ארגון "ספיישל אולימפיקס" בישראל. נוסף על כך, היא משמשת כשגרירת אתנה – הפרויקט הלאומי לקידום ספורט הנשים בישראל, ומכהנת כחברה בוועדות השיווק ותקשורת של הוועד האולימפי האירופי.
בוסקילה מרצה לעיתים קרובות בקהילות יהודיות ברחבי העולם, לחברות עסקיות, ילדים וקבוצות ספורט. בהרצאתה, מגוללת בוסקילה את סיפורה האישי וממחישה באמצעותו את הגבול הדק הקיים בספורט בין ההישגי לתחרותי, וכן את האנלוגיה בין ההתמודדויות עם משברים בספורט למשברים בחיים, תוך כדי מסע החיים והמציאות היום יומית התובענית.
השתתפה בעונת הישרדות VIP עונה 4. בפרק השמיני בעונה חשפה כי היא סובלת ממחלה אוטואימונית הפוגעת בריאות והן ביכולת של 50% בלבד.
בוסקילה הייתה נשואה לעורך הדין אורן סמוגורה, בנו של מאמן השיט אמנון סמוגורה, ולהם ילדה משותפת. היא מתגוררת בתל אביב.
קישורים חיצוניים
https://veredbouskila.com/
קדושת ציון
{{פירושונים|
ראו גם
}}
העת החדשה
העת החדשה (או העידן המודרני), היא התקופה השלישית והנוכחית בתיקוף ההיסטוריה, על פי המקובל בהיסטוריוגרפיה המערבית. ראשיתה של העת החדשה נקבעה בחלק ניכר מההיסטוריוגרפיה המערבית בשנת 1492, השנה בה גילה קולומבוס את יבשת אמריקה.
העת החדשה מחולקת בהיסטוריוגרפיה לתקופות משנה; למשל, העת החדשה המוקדמת (משלהי המאה ה-15 עד לשלהי המאה ה-18), והעת החדשה המאוחרת (החל מהמאה ה-19).
מחלוקת על תחילת התקופה
ישנה מחלוקת בדבר סיומה המדויק של תקופת ימי הביניים ותחילתה של העת החדשה, מאחר שהיסטוריון החוקר את איטליה במאה ה-15, לדוגמה, ימצא עצמו חוקר את הרנסאנס, בעוד אחר החוקר את אנגליה בתחילת המאה ה-15, ימצא עצמו בלב ימי הביניים. היסטוריונים מסמנים גם שנים שונות כסוף ימי הביניים. יש הסוברים שימי הביניים הסתיימו בשנת 1492 עם נפילת מעוז המוסלמים האחרון בספרד והמסע של כריסטופר קולומבוס לאמריקה שהתרחשו באותה שנה, אחרים סוברים שהתקופה הסתיימה בשנת 1453 עם נפילת קונסטנטינופול לידי האימפריה העות'מאנית ועם סיום מלחמת מאה השנים בין ממלכת אנגליה לצרפת שהתרחשו באותה שנה, בניגוד לכך יש היסטוריונים הסוברים שימי הביניים הסתיימו בשנת 1456 עם המצאת הדפוס. אחרים סוברים שהתקופה הסתיימה רק בשנת 1517 עם תחילת המהפכה הפרוטסטנטית. את סיום תקופת ימי הביניים ואת תחילתה של תקופת העת החדשה מאפיינים שינויים רבים. ביניהם, תחילת הרפורמציה הפרוטסטנטית בשנת 1517, עליית דגם המדינה המונרכית, תחילת מסעות החקר הימיים, תחילת השינוי הכלכלי-דמוגרפי ותחיית האמנות הקלאסית שהתרחשו לקראת סוף המאה ה-15 באיטליה, ובתחילת המאה ה-16 בצפון אירופה כחלק מהרנסאנס.
הצעות לתיארוך סיום ימי־הביניים
בין התאריכים שהוצעו כמועד סיום ימי הביניים היו:
העת החדשה המוקדמת
נהוג לתארך את העת החדשה המוקדמת החל מתחילת המאה ה-16 ועד סוף המאה ה-18 (1500-1800 בקירוב). תקופה זו מאופיינת בצמיחה תרבותית, מדעית ופוליטית באירופה הכוללת את קץ הפאודליזם והתפתחותן של ממשלות ריכוזיות ומדינות הלאום הראשונות.
העת החדשה המאוחרת
נהוג לתארך תקופה זו למתחילת המאה ה-19 ועד ימינו אלו (החל מ-1800 בקירוב). את תקופה זו, יש המחלקים לשתי תת-תקופות עיקריות:
תמורות במגוון תחומים
במהלך התקופה המודרנית, שינויים מרחיקי לכת התרחשו בכל תחומי החיים של בני האדם: דת, פוליטיקה, תעשייה, חברה, כלכלה, מסחר, תחבורה, תקשורת, מיכון, מדע, רפואה, טכנולוגיה ותרבות. תמורות אלה שינו את "העולם הישן" למה שמכונה "העולם המודרני" או "העולם החדש".
ייסוד המדינה המודרנית
המהפכה הצרפתית והמהפכה האמריקאית החלו את התהליך של חיסול המלוכה האבסולוטית באירופה. צורות השלטון החדשות שנוצרו במקומה הובילו ליצירת מושגים ומודלים חדשים של שלטון "מודרני" שמתאפיין במשטר דמוקרטי, וכלל ערכים של שוויון חברתי וחירות האדם.
ההסדר הישן של ימי הביניים התמוטט כאשר אישים כדוגמת הקיסר נפוליאון הכינו קודקסים חדשים של חוק, כמו קוד נפוליאון. החוקים החדשים קידמו אנשים על סמך כישרונותיהם ואופיים, ולא רק על סמך מערכת המעמדות, ששורשיה נבעו בין השאר ממערכת הפאודליזם. המערכת הפוליטית המודרנית של ליברליזם נוצרה, והעניקה כוח למעמדות הנמוכים של החברה. כוח שהתבטא ביצירת גופים נבחרים ופוליטיקה פרלמנטרית. השפעתם של הגופים הנבחרים מוטטה את השלטון המסורתי שנשלט על ידי צווים מלכותיים.
בארצות הברית התפתחה שיטת השלטון של הרפובליקה, שבתחילתה העניקה את זכות הבחירה לכל אזרח לבן וזכר. שיטה זו העניקה את מושכות השלטון לממשלה שמרוסנת על ידי חוקה, וכוחה מורכב ממערכת של איזונים ובלמים בין שלוש הרשויות השונות של הממשל: הרשות השופטת, הרשות המחוקקת והרשות המבצעת. שיטה זו של ממשל שימשה נר לרגליהן של ממשלות בכל רחבי העולם המערבי.
אידאולוגיות חדשות
בעת החדשה, נוסח חיבור חדש בין אדם למולדתו, תרבותו ושפתו, תהליך שהפיק בסופו של דבר את היווצרות הלאומיות. הלאומיות הביאה להתפתחותן של אידאולוגיות חדשות של פשיזם, סוציאליזם, מרקסיזם וקומוניזם. הרצון ליצור עולם חדש ומנותק מהעולם הישן הוביל ליצירת אידאולוגיות חדשות וקיצוניות. באימפריה הרוסית התפתחה תנועת הקומוניזם לבולשביזם ששיאה היה במהפכת אוקטובר שהובילה לחיסול משפחת המלוכה הרוסית של הצארים יצירת ברית המועצות, חיסול משטר הצמיתים והפיכת רוסיה ל"מדינה מודרנית". בגרמניה, לאחר התפטרותו של הקייזר ב-1918 החלה תקופת אי-סדר פוליטי שסללה את הדרך לעליית הנאציזם - תנועה פשיסטית ולאומנית.
התפתחות טכנולוגית ומדעית
המהפכה המדעית של המאה ה-17 הובילו להתפתחות המדע ופיתוח שיטות מחשבה "מודרניות" של הסקת מסקנות והבנה של היקום הפיזי והביולוגי שמסביב לאדם. כתוצאה מתהליך זה תגליות מדעיות רבות פרצו לעולם ושינו אותו. תגליות והמצאות כגון הטלפון, רדיו, קרני רנטגן, מיקרוסקופ, חשמל ומחשב תרמו בצורה ניכרת לשינוי מהיר ועצום בצורת החיים של האדם, ובחברה האנושית. חיי האדם הוארכו ושופרו בצורה ניכרת הודות לגילויים רפואיים. גילויים כגון אנטיביוטיקה וחיסון הביאו ליצירת דרכים חדשות להיאבק במחלות. פיתוח ענפי הכירורגיה, תרופות, אתיקה רפואית וגנטיקה הובילו לשינוי רדיקלי בטיפול הרפואי, בניהול בתי החולים ובמניעת מחלות ומגפות.
התפתחות התעשייה בעת החדשה שינתה באופן דרסטי את עיסוקיו של האדם.
חברה ותרבות
גישה חדשה אל הדת החלה להופיע בעת החדשה, כאשר ברחבי העולם הכוחות המסורתיים של הדתות ומוסדותיהן איבדו את כוחם. תהליך זה נראה בבירור בעולם הנוצרי עם היחלשות כוחה של הכנסייה. רצון חדש לחופש אישי ממה שכונה, על ידי האנשים שרצו בכך, "מגבלות דתיות", הוביל להתפתחות מתירנות מינית, שנתקבלה על ידי חלקים נרחבים מהעולם המערבי. תופעות של קיצוניות דתית התפתחו אף הן, ויצרו בדתות שונות את הפונדמנטליזם. תהליך של יצירת שוויון בין המינים בפוליטיקה ובכלכלה הוליד את התנועה לשחרור האשה, ואת הפמיניזם.
השילוב, וההשפעה המשותפת של כל השינויים הקיצונים ומרחיקי הלכת שקרו בפוליטיקה, כלכלה, תעשייה, מדע, רפואה, טכנולוגיה, ותרבות בעולם שינו, וממשיכים לשנות את העולם, למה שמכונה המודרנה.
פילוסופיה והגות
יחד עם השינויים הטכנולוגיים והחברתיים התפתחו זרמים חדשים בפילוסופיה. דקארט (1596-1650), "אבי הפילוסופיה החדשה", חידש את המסורת הפילוסופית בכך שבדומה לסוקרטס, התעקש שנקודת המוצא של הפילוסוף היא ספקנית. בניגוד לפילוסופיה של ימי הביניים שנקשרה קשרים הדוקים עם הדת, הפילוסופיה החדשה שאפה לבנות שיטה פילוסופית שבה שכלו של הסובייקט הוא מקור הלגיטימציה של הידע ולא דבר-האל (דקארט ביקש להוכיח את קיום האל באמצעות מחשבתו בלבד).
העת החדשה הייתה גם נקודת ציון משמעותית בתולדות הפילוסופיה הפוליטית. נהגו בה חלק ניכר מן הרעיונות שמהווים את התשתית למדינה המערבית המודרנית, כגון זכויות האדם (סוף המאה ה-17), והפרדת הרשויות (אמצע המאה ה-18).
בעת החדשה המאוחרת (סוף המאה התשע-עשרה), קמו שני זרמים חדשים עיקריים. הפילוסופיה האנליטית, אשר עוסקת בלוגיקה ובשפה כאמצעים המרכזיים למימוש העשייה הפילוסופית. אבות הפילוסופיה האנליטית הם פרגה אשר היווה השראה עבור הזרם כולו וראסל אשר הביא לפרסום וההכרה של הזרם. המסורת השנייה מכונה פילוסופיה קונטיננטלית וצורת הכתיבה בה "חופשית" יותר ו"קפדנית" פחות. אסכולות קונטיננטליות חשובות הן האקזיסטנציאליזם, הפנומנולוגיה, התיאוריה הביקורתית, הפוסט-סטרוקטורליזם והפוסטמודרניזם.
היהדות בעת החדשה
קיים דיון בין ההיסטוריונים כיצד לתקף את ראשית העת החדשה בתולדות עם ישראל:
במאות ה-18 וה-19, היהודים שבו למערב אירופה, ולקחו חלק בתמורות הכלכלה ועליית הקפיטליזם. יהודים רבים רכשו השכלה כללית, בעיקר לצורך השתלבות בחברה שסביבם, מהלכים שהשפיעו על תהליכי חילון. במקביל, התגוונה התרבות היהודית במזרח אירופה עם היווצרות תנועת החסידות של הבעש"ט. בשלהי המאה ה-18 נוצר המרכז היהודי החשוב באמריקה והחל להתפתח פלורליזם דתי ויצירת הזרמים האורתודוקסי, הרפורמי והקונסרבטיבי. במקביל התפתחה במזרח אירופה התנועה הלאומית היהודית – הציונות. תנועה זו הקימה יישוב יהודי מודרני בארץ ישראל שהחיה את השפה העברית.
במלחמת העולם השנייה אירעה השואה כתוצאה של האנטישמיות המודרנית. מתוך הקיבוץ היהודי בעולם שמנה כ-16 מיליון נפש, הנאצים רצחו כשישה מיליון יהודים. בעקבות השואה הנהיגה הציונות מאבק פוליטי להקמת מדינה ליהודים. בשנת 1948 בעקבות החלטת האו"ם, ועם סיום המנדט הבריטי הכריזו מנהיגי היישוב על הקמת מדינה ריבונית לעם היהודי בארץ ישראל ושמה מדינת ישראל. במחצית השנייה של המאה ה-20 הפכה מדינת ישראל להיות המרכז החשוב ביותר של העם היהודי, שבו כשבעה מיליון יהודים. ברחבי העולם מתקיימות קהילות יהודיות רבות שהגדולה בהם היא יהדות ארצות הברית.
קו איטקורה
קו איטקורה (ביפנית: 板倉 滉; נולד ב-27 בינואר 1997) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הבלם בבורוסיה מנשנגלדבך.
קריירת מועדונים
איטקורה התחיל את הקריירה בקבוצת הנוער של קוואסאקי פרונטייל, אליה הצטרף בגיל 9 ושימש כקפטן קבוצת הנוער. ב-6 באוגוסט 2016, איטקורה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 נגד קאשימה אנטלרס. ב-1 במרץ 2017, איטקורה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד איסטרן.
בעונת, איטקורה הושאל לוגאלטה סנדאיי עד לסיום העונה. ב-25 בפברואר 2018, איטקורה הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל היפנית בניצחון 0–1 נגד קאשיווה רייסול.
בינואר, איטקורה חתם במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג, אך לא הצליח להשיג אישור עבודה והושאל לחרונינגן מליגת העל ההולנדית. בעונת שיחק בצעירי חרונינגן ובעונה לאחר מכן הצטרף לקבוצה הבוגרת.
ב-2 ביולי 2022 חתם בבורוסיה מנשנגלדבך.
קריירה בינלאומית
ב-24 במאי 2019, איטקורה נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2019. ב-21 ביוני 2019, איטקורה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד.
נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022.
דריו בנדטו
תחילת הקריירה
בנדטו המשיך לקבוצה הבוגרת בשנת 2008, ואת הופעת הבכורה שלו בליגת העל הארגנטינאית ערך ב-9 בנובמבר של אותה השנה, כאשר נכנס לדקה בודדת בהפסדה הביתי של ארסנאל, 1-0 לבוקה ג'וניורס, במסגרת טורניר אפרטורה 2008. במהלך הטורניר הבא, קלאוסורה 2009, כבש את שער הבכורה שלו בניצחון על לנוס, כשעלה מהספסל דקה לסיום וכבש בתוך תוספת הזמן את השער שקבע 1–4 לארסנאל.
בעקבות יכולתו הגבוהה במדי חימנסיה, הוחזר בנדטו לסגל ארסנאל של המאמן גוסטבו אלפרו, וזכה עמה באליפות ארגנטינה בטורניר קלאוסורה 2012, אם כי כשחקן משלים בלבד. הוא שותף בתשעה משחקים בלבד במהלך הטורניר, באף אחד מהם לא השלים 90 דקות, וכבש שער אחד בלבד. בנדטו זכה עם הקבוצה בתואר הסופר קאפ הארגנטינאי, אם כי לא שותף על ידי אלפרו בניצחון על בוקה ג'וניורס בדו-קרב בעיטות עונשין. גם בזכייתה של ארסנאל בגביע הארגנטינאי היה לבנדטו חלק מועט בלבד. הוא רשם שתי הופעות בלבד במהלך הטורניר, האחרונה שבהם בשמינית הגמר מול אינדפנדייטה. ארסנאל סיימה את הטורניר עם זכייה בתואר לאחר ניצחון 0–3 בגמר על סן לורנסו.
אלפרו העניק לבנדטו את ההזדמנות במהלך טורניר הפינאל של 2013 וכן בטורניר גביע ליברטדורס 2013, בו כבש בנדטו שלושה שערים על אף שקבוצתו לא עברה את שלב הבתים המוקדם. בשנה זו ערך את מרבית הופעותיו וכבש את מרבית שעריו עבור ארסנאל. הוא נפרד מהמועדון ביוני 2013 כאשר לזכותו 51 הופעות ליגה בהן כבש תשעה שערים.
המעבר למקסיקו
בנדטו נרכש על ידי טיחואנה לקראת טורניר אפרטורה 2013 של ליגת העל המקסיקנית. ב-20 ביולי של אותה השנה ערך הופעת בכורה מוצלחת בליגה מול אטלס, ובמהלכה כבש שלושער במשחק שהסתיים בשוויון 3-3. מאז אותו המשחק שבת מהבקעה עד לחודש נובמבר, אז כבש צמד מול אטלנטה. בטורניר אפרטורה 2014 כיכב בנדטו עם תשעה שערים שהציבו אותו במקום הרביעי בטבלת הכובשים של הליגה.
היכולת הגבוהה שהפגין עוררה את עניינה של אלופת הטורניר, מועדון הפאר המקסיקני קלוב אמריקה. ב-15 בדצמבר 2014 השלים בנדטו את מעברו לקלוב אמריקה, תמורת סכום שהוערך בכ-8 מיליון דולר. את הופעת הבכורה שלו רשם ב-10 בינואר 2015, בניצחון קבוצתו 2–3 על לאון, בו בישל את השער השני במשחק. על אף שבשלושת הטורנירים בהם השתתף כשחקן קלוב אמריקה כשלה הקבוצה להעפיל לגמר הפלייאוף, חווה בנדטו הצלחה בינלאומית עם הקבוצה, כאשר זכה עמה פעמיים רצופות בליגת האלופות של CONCACAF. במהדורת של הטורניר, כבש בנדטו את שעריו הראשונים בגומלין חצי הגמר מול ארדיאנו. קלוב אמריקה אירחה את הגומלין לאחר שהובסה 0–3 במשחק הראשון, ונהנתה מרביעייה מרשימה של בנדטו בין הדקות 8 ל-32, בדרך לניצחון 0–6 והעפלה לגמר. במשחק הגומלין של הגמר מול מונטריאול אימפקט, לאחר שוויון 1-1 במשחק הראשון בבית, כבש בנדטו שלושער בדרך לניצחון 2–4 ולזכייה שישית בתולדות המועדון בתואר. עם שבעה שערים זכה בנדטו בתואר מלך השערים של הטורניר (בצוותא עם אוריבה פראלטה, חברו לקבוצה) וכן זכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר.
במהדורת של הטורניר, לא כבש בנדטו כלל עד לצמד משחקי הגמר, בהם פגשה קלוב אמריקה את בת ארצה טיגרס. במשחק הראשון בחוץ כבש בנדטו את השער הראשון במשחק בדרך לניצחון 0–2 בסיום. עם 1–4 בסיכום המפגשים, השלימה קלוב אמריקה זכייה שנייה ברציפות ושביעית בתולדותיה בתואר.
בעקבות דרישתו של בנדטו להציבו ברשימת ההעברות של המועדון, סיים בנדטו את דרכו בקבוצה ביוני 2016. לזכותו 17 שערי ליגה במדי קלוב אמריקה, ב-49 הופעות.
בוקה ג'וניורס
ב-6 ביוני 2016 חזר בנדטו לארגנטינה וחתם בשורות מועדון הפאר בוקה ג'וניורס. הופעותיו הראשונות במדי הקבוצה היו בצמד ההפסדים המפתיעים לאינדפנדיינטה דל ואיה בעונת 2016 בגביע ליברטדורס. במסגרות המקומיות ערך בנדטו בכורה מול דפורטיבו סנטמרינה במסגרת הגביע הארגנטינאי, ואף כבש את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–2.
עונת הבכורה של בנדטו בבוקה, עונת, הייתה מוצלחת ברמה האישית והקבוצתית. תחת המאמן גיז'רמו בארוס שלוטו, היה בנדטו לשחקן מפתח בהתקפה של בוקה ג'וניורס. בוקה זכתה באליפות ארגנטינה בפער שבע מיריבתה הגדולה ריבר פלייט. בנדטו קטף את תואר מלך השערים של הליגה עם מאזן מרשים של 21 שערי ליגה ב-25 הופעות, שכללו שלושער מול קילמס אתלטיקו קלוב שפתח את מסכת הבקעותיו בליגה, וחמישה צמדים. בזכות העונה המרשימה בליגה זכה בנדטו בתואר כדורגלן השנה בארגנטינה לשנת 2017.
בנדטו פתח היטב את עונת, עם תשעה שערי ליגה בתשע הופעות, אך ב-19 בנובמבר במשחק ליגה מול ראסינג קלוב, ספג פציעה ברצועה הצולבת הקדמית שגרמה לו להיעדר למעלה מחצי שנה מהמגרשים. בנדטו החמיץ את שארית העונה בליגה, אך פתיחת העונה המוצלחת שלו הייתה משמעותית עבור בוקה שזכתה בסיום העונה באליפות השנייה ברציפות, בפער שתי נקודות בלבד מגודוי קרוס. בסך הכול ב-34 הופעות הליגה הראשונות שלו במועדון, כבש בנדטו 30 שערים.
בנדטו חזר לפעילות כחודש לאחר פתיחת עונת. הוא הצליח לשוב לפעילות בשלבי ההכרעה של גביע ליברטדורס 2018. בחצי הגמר כבש בנדטו צמד שערים מאוחר (דקות 83 ו-87) בניצחון הביתי 0–2 על פלמיירס, ובגומלין כבש את השער שקבע את תוצאת המשחק, 2-2 בסיום. בוקה העפילה לגמר המפעל מול יריבתה הגדולה ריבר פלייט. במשחק הראשון באצטדיון הבונבוניירה, החליף בנדטו את כריסטיאן פאבון שנפצע בדקה ה-27, ובתוך תוספת הזמן של המחצית הראשונה קבע 1–2 לבוקה. המשחק הסתיים בשוויון 2-2. בגומלין שהועתק לאצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד, פתח בנדטו בהרכב ושוב כבש בשלהי המחצית הראשונה כדי לקבוע 0–1 לבוקה. בנדטו הוחלף בדקה ה-62, וראה מהספסל את בוקה מאבדת יתרון ומפסידה 1–3 בהארכה.
באותה העונה בליגה, התקשה בנדטו לשחזר את יכולתו. חילופי המאמנים לאחר ההפסד בגמר הליברטדורס, הביאו למועדון את מאמנו בתקופתו בארסנאל דה סרנדי, גוסטבו אלפארו. תחת המאמן החדש סיימה הקבוצה את העונה במקום השלישי, כאשר בנדטו כובש שני שערי ליגה בלבד ב-15 הופעות. בגביע ליברטדורס 2019 הספיק בנדטו לשחק בשלב הבתים ולכבוש שלושה שערים בשש הופעות, וכן הספיק לזכות עם בוקה בסופר קאפ הארגנטינאי, כאשר הוביל את בוקה כקפטן למפגש מול רוסאריו סנטראל, מחזיקת הגביע הארגנטינאי לעונת. בנדטו אף כבש את הפנדל הראשון בדו-קרב הפנדלים, לאחר שוויון 0-0 בתום 90 הדקות, בדרך לניצחון 5–6 ולזכייה בתואר. בסך הכול ערך בנדטו 49 הופעות ליגה במדי בוקה, בהן כבש 32 שערים.
אולימפיק מרסיי
ב-5 באוגוסט 2019 יצא בנדטו בן ה-29 לראשונה בקריירה לאירופה, כאשר הצטרף לאולימפיק מרסיי מהליגה הצרפתית תמורת כ-14 מיליון אירו. הוא קיבל את החולצה מספר 9 בקבוצה של המאמן אנדרה וילאש בואש, וערך את הופעת הבכורה שלו במחזור הפתיחה של העונה, בו הפסידה קבוצתו 0–2 בבית לסטאד ריימס, כשעלה כמחליף בדקה ה-73.
אלצ'ה וחזרה לבוקה
ב-19 באוגוסט 2021 הושאל בנדטו לאלצ'ה לעונה אחת.
נבחרת ארגנטינה
בנדטו זומן לראשונה לסגל נבחרת ארגנטינה ב-27 באוגוסט 2017, על ידי המאמן חורחה סמפאולי, לקראת צמד משחקים של הנבחרת במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך במשחק השני מבין אלו אליהם זומן, מול, כאשר החליף את פאולו דיבאלה. הוא פתח בהרכב בשני משחקיה האחרונים של ארגנטינה במוקדמות, תחילה מול ובהמשך מול, במשחק בו ניצחה ארגנטינה 1–3 והבטיחה את מיקומה במונדיאל 2018. בנדטו נאלץ להחמיץ את טורניר הגמר, זכר לפציעה במדי בוקה שהשביתה אותו לתקופה ארוכה.
נבחרת לאומית
נכון ל-19 בדצמבר 2021
ישוע בן חנניה
ישוע בן חנניה (בתרגומים אחדים ישוע בן חנן) נזכר אצל ההיסטוריון הקדום יוסף בן מתתיהו כנביא שפעל במאה ה-1 לספירה, בתקופת בית שני.
יוסף בן מתתיהו מספר בספרו "תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים", כי ארבע שנים לפני המרד הגדול (66–70 לספירה), בתקופה בה התקיימה ירושלים בשלווה, הגיע איכר הדיוט בשם ישוע בן חנניה אל העיר בחג הסוכות, ובחצר בית המקדש החל לקרוא בקול רם "קול ממזרח, קול ממערב, קול מארבע רוחות. קול על ירושלים וההיכל, קול על חתן וכלה, קול על כל העם".
ראשי העם הסגירו אותו לידי הנציב הרומאי לוסיוס אלבינוס, שציווה להכותו בשוטים. במקום לבקש רחמים או לבכות, קרא ישוע "הוי, הוי, ירושלים" בכל פעם שהכו אותו. אלבינוס הגיע למסקנה כי נטרפה דעתו של ישוע ושלחו לחופשי. ישוע המשיך במשך 7 שנים ו-5 חודשים נוספים בקריאותיו "הוי, הוי, ירושלים". לא דיבר דבר עם אדם אחר, לא קילל את אלו שהתעללו בו ולא הודה לאלו שנתנו לו אוכל. כאשר התחיל המצור על ירושלים בשנת 70, הגיע למסקנה שנבואתו התגשמה והשתתק.
ישוע מצא את מותו מאבן שהוטלה מכלי-קלע.
במחקר
בקרב החוקרים עלתה ההשערה שישוע בן חנן זה הוא הדמות ההיסטורית שהיוותה בסיס לישו באוונגליון. לפי ההשערה, סיפורי הנצרות שימרו את ההאשמה העיקרית כנגד ישו, הפגיעה בכבוד המקדש, ואת משפטו בפני הנציב הרומאי, אך החליפו את שם הנציב ובכך הקדימו את זמנו של ישו בדור אחד.
לפי איל רגב, המקרה של ישוע בן חנניה מחזק את הסברה כי הסיבה להוצאותו להורג של ישו קשורה ליחסו לבית המקדש. בברית החדשה מסופר שבמהלך משפטו הראשון של ישו תחת ניהולו של הכהן הגדול יוסף בר קיפא, הוטחה בו האשמת שווא כי הוא מתכוון להרוס את בית המקדש, אך לא ניתן היה להוכיח זאת כי עדי השקר סתרו אחד את השני, ודינו נגזר לאחר שהודה כי הוא מתיימר להיות המשיח ובן האלוהים. לאחר מכן, ישו נמסר לנציב הרומי פונטיוס פילטוס, שאישר את גזר הדין והורה לצלוב אותו. לטענת רגב, ההאשמה במשיחיות שקר היא תוספת מאוחרת, ודי היה בחשד בכוונת פגיעה במקדש כדי להביא להתערבות השלטון הרומי, כמו במקרה של בן חנניה שגם כן נמסר למשפט אצל הנציב הרומי לאחר שדיבר על חורבן המקדש.
יחד מורים
יחד מורים הוא מיזם חינוכי, שנועד לארגן מתנדבים לעסוק בהוראה ובעבודה חינוכית אחרת. המיזם פועל בשיתוף משרד החינוך, חברות עסקיות ורשויות מקומיות בישראל. המיזם הוא אחד מתוך מספר תוכניות המאוגדות תחת השם הטובים בחינוך, שכולן נועדו להפנות אנשים ונשים בעלי מניעים אידיאליסטיים, שבמקורם מגיעים מחוץ למערכת החינוך, לעבודה בהתנדבות או בשכר עם תלמידים כדי לקדם אותם לקראת מטרות חינוכיות שונות.
הולדת המיזם
במאי 2008, יזמו שני מנהלים בכירים, שבאו מרקעים שונים, את הקמת "צוות המשימה הציבורי" הטובים בחינוך: רם שמואלי, קצין בכיר וטייס בחיל האוויר שפרש מהשירות שנה קודם לכן, ויצחק (קיקי) אוחיון, מנהל בכיר בחברת אינטל בישראל, ביוזמתם של עובדים נוספים באינטל, הקימו את הצוות. מטרתם הייתה לגייס עובדים בעלי מוטיבציה ויכולת מהתעשיות המתקדמות, ממפעלים אחרים וממערכת הביטחון, לעזרת תלמידים מתקשים, כמו גם למען תלמידים מצטיינים, במערכת החינוך.
המניעים העיקריים להקמת הצוות היו: מתחילת הפעלת המיזם הוגדרו לו עקרונות פעולה ברורים, כדי לשמור על אופיו הייחודי. בכוונת המייסדים היה לפעול בתיאום מלא עם מערכת החינוך, בתוך מתקניה ומבלי להתחרות בה ובמיוחד מבלי לדחוק את מקומם של המורים; ועם זאת, לשמור על עצמאות כדי שלא לאבד את האופי ההתנדבותי והחוץ-ממסדי של המיזם, במטרה לשמור את המוטיבציה המיוחדת של המשתתפים. על כן, בין העקרונות החשובים שהנחו את מקימי המיזם היו:
בתחילת הפעילות פעל הצוות באופן ניסיוני כמנהלה בתוך משרד החינוך, מטעם מנכ"לית המשרד שלומית עמיחי והשרה יולי תמיר. החל מיוני 2009 החל הצוות לעבוד באופן עצמאי יותר, תוך פיתוח עצמי של רעיונות; וזאת בחפיפה מסוימת עם הזמן בו החלו להצטרף לתוכנית, בין היתר, מהנדסים רבים שפוטרו מחברות עתירות ידע, בשיא הגל של המשבר בענף דאז. עם זאת, שמר הצוות על תיאום מלא עם המשרד, ארגוני המורים, מנהלי בתי ספר, אנשי אקדמיה והרשויות המקומיות.
"הטובים בחינוך" כתוכנית לאומית
צוות התוכנית פועל ביחד עם משרד החינוך להוביל טיפול עמוק וארוך טווח במשבר ההוראה בישראל, תוך התמקדות בעיקר בטיפול במורים. אחת ממטרות הביניים היא להביא לאימוץ התוכנית על ידי כל הגופים הנוגעים בדבר: משרד החינוך, המוסדות האקדמיים המכשירים מורים, וראשי השלטון המקומי. לצורך כך הגדיר הצוות שני תהליכים מקבילים:
התהליך האסטרטגי
גיבוש הצעה להסדר בהסכמה של "מדיניות מורים", כלומר מדיניות חדשה בדבר הכשרת מורים, בראייה כוללת. התייחסות מאורגנת לכל שלבי הקריירה של המקצוע, החל מגיוס, הכשרה, פיתוח קריירה, ופרישה. בנוסף לכך, פעולה נמרצת לשיפור מעמד המורה בתודעה הציבורית.
יחד מורים
מסגרת להתנדבות בבתי ספר. המשתתפים הם עובדים פעילים, בעיקר בחברות עתירות ידע, המקדישים מספר שעות בשבוע, לשמש כ"תומכי הוראה" בבתי ספר לפי בחירתם. משרד החינוך מכשיר את המתנדבים, והתוכנית משדכת בין מתנדבים לבין בתי ספר, בהתאם לצרכים ולהעדפות של כל צד. הפרויקט נסגר עקב ביטול ההכשרות על ידי משרד החינוך והמתנדבים הועברו לעמותות אחרות פעילות.
'צאל"ה לפריפריה'
צאל"ה - צעירים איכותיים להוראה - תוכנית לסטודנטים מצטיינים, כיום במכללת אורנים, לעבודה כמתמחים בהוראה בעת לימודיהם בשנה ג' או ד'. התלמידים עובדים בשכר במימון המשרד, מקבלים דיור במימון הרשות העירונית (כיום נצרת עילית), ותוך התחייבות להעסיקם כמורים בתום לימודיהם.
מיטב החת"ב
חת"ב - חניכי תנועת הבוגרים - תוכנית להכשרת בוגרי תנועות נוער: הנוער העובד והלומד, המחנות העולים, והשומר הצעיר, שסיימו את פרקי שנת השירות והצבא, והתארגנו במסגרות קהילתיות לעבודה חינוכית בערי הפריפריה. בתוכנית הם לומדים לתואר ראשון בהוראה, במסגרת שפותחה בעבורם, ומוכשרים להיות מורי של"ח וידיעת הארץ. הם מועסקים כעוזרי הוראה בתקופת הלימודים, ומתחייבים לתקופת עבודה בסיומם.
קריירה שנייה
שתי תוכניות להסבת עובדים למקצוע ההוראה. האחת מקרב פורשי מערכת הביטחון, הכוללת קצינים אקדמאים, ברובם בעלי ניסיון פיקודי. זוהי תוכנית שהופעלה בעבר בשיתוף מכללת בית ברל, והופסקה מחוסר תקציב ועקב התנגדות ארגוני המורים על רקע טענות לדחיקתם של מורים מתפקידי ניהול. התוכנית הותנעה מחדש, מתוך כוונה שבוגריה יעסקו בהוראה בלבד. התוכנית השנייה היא בעיקר למפוטרי חברות היי-טק, שבחרו לעבור להוראה. שתי התוכניות כוללות הכשרה של שנה בשכר.
עולים לאנגלית
תוכנית לעולים חדשים, אקדמאים המעוניינים לעבוד בהוראת אנגלית. הקלות בעבודה בשנה הראשונה.
נתונים מספריים
נכון לפברואר 2013, פעילים במיזם 300 מתנדבות ומתנדבים; זאת מתוך מספר כולל של 430 שהוכשרו במהלך 5 שנות המיזם, ב-16 מחזורים של הכשרה. מספר הפעילים מבטא 70% מסך כל המשתתפים בהכשרות. 15 מבוגרי ההכשרות עברו הסבה מלאה להוראה, ועובדים כיום כמורים בתשלום.
תפעול וניהול בהתנדבות
כיום כל בעלי התפקידים במיזם עוסקים בכך בהתנדבות מלאה, מתוך רצון לשמר את הרוח הראשונית שפעלה בהקמת המיזם. המנהלים בפועל של המיזם, בהתנדבות, הם: עפרה מקובר, לשעבר מנהלת בית ספר; וישי כהן, סא"ל (מיל.) ומפתח אמצעי הדרכה.
בכינוס של הפעילים במיזם שנערך בינואר 2013, נידונה שאלת הניהול של המיזם בעתיד. עלתה הצעה לגייס מנהלים בשכר, כדי לטפל באופן יעיל ומקצועי יותר במיזם, שהיקפו הולך וגדל מדי שנה, מבחינת מספר המתנדבים, מספר בתי הספר, ההכשרות, חניכה וליווי של מתנדבים חדשים, וכדומה.
בסופו של דבר הוחלט לשמר את רוח ההתנדבות שמאפיינת את המיזם מאז הקמתו, ולא להעסיק עובדים בשכר. הוחלט להקים "ועד פועל-מנהל", ובו מתנדבים מובילים שהתחייבו "לתת כתף" ולשמש כרכזים אזוריים, חונכים ומסייעים בידי מנהלי הארגון, בהתנדבות מלאה. וזאת כדי להימנע מהצורך לגייס תורמים, לנהל מערך של תשלום ולפתח תלות במקורות מימון, ואולי אף לאבד משהו מהאופי הספונטני ומההנעה העצמית של המיזם.
בנוסף, הוחלט להקים מרכזי למידה יצירתיים מחוץ לבתי הספר, במטרה לעזור לתלמידים מתקשים, באווירה מזמינה ו"כיפית", בדומה לתוכנית שהוצגה באחת מההרצאות בועידת TED.
שלי חושן
שלי חושן (נולדה ב-1931) היא יועצת חינוכית ישראלית, שהקימה בשנת 1982 את אגודת יד ביד, במטרה לסייע לילדים צעירים משכבות חלשות בחברה הישראלית ולהוריהם. במהלך הזמן התרחבה פעילות האגודה, והוקמו פרויקטים מגוונים של עזרה ותמיכה לאנשים במצוקה.
משנת 1982 מכהנת חושן כנשיאת העמותה.
ביוגרפיה
חושן ילידת סופיה, בולגריה, בת בכורה, לבלינה ושלמה סולומון, אחות למשה ולאסתר, למדה ב- "דויציסקה" ברחוב דובדוקוב בסופיה. בתקופת מלחמת העולם השנייה נכלאה במחנה הריכוז בעיר לום בבולגריה במשך כ-14 חודשים. בפברואר 1948, בגיל 17, יצאה לכיוון ארץ ישראל, עם עוד 150 בני נוער, באניית המעפילים "בונים ולוחמים". שלטונות המנדט הבריטי היגלו את נוסעי האנייה לקפריסין. חושן שהתה מספר חודשים במחנה לבני נוער, ומשם הגיעה לקיבוץ אורים שבנגב.
חושן שירתה בצה"ל כקצינה, במחלקת התרבות של חיל הרפואה. השתחררה בדרגת סג"ם. עם שחרורה מצה"ל עברה משפחתה, אשר עלתה למדינת ישראל ב-1951, להתגורר ברמלה. אחיה נהרג על ידי מסתננים סמוך לכפר מנחם.
חושן למדה בסמינר לוינסקי וקיבלה תעודת הוראה. חושן החלה ללמוד לתואר ראשון בחינוך, ייעוץ ופסיכולוגיה ועבדה כיועצת בית ספר "בר כוכבא" בתל אביב. במקביל התנדבה בויצו והייתה אחראית לנושאי משפחה.
בשנת 1981 פרשה חושן מעבודתה כמרצה ויועצת לגיל הרך בבתי הספר, והקימה את פרויקט "אוזן קשבת" לילדים והורים שנזקקו לאוזן קשבת. מטרת הפרויקט הייתה עזרה לנשים במצוקה, קשר בין מתנדבים לבין נזקקים, והפעלת שירות טלפוני לעזרת חירום לאנשים במצוקה רוחנית.
משנת 1982 מנהלת חושן בהתנדבות את אגודת "יד ביד". העמותה מפעילה עשרה "בתים חמים" המטפלים בילדים בגילאי שלוש עד שבע בשעות אחר הצהריים.
חושן הקימה בשנת 1983 את "הקרן להצלת חיי אדם". הקרן מושיטה סיוע לנזקקים לניתוחי חירום והשתלות בחוץ לארץ שאינם מטופלים על ידי מערכות אחרות. כ-250 חולים טופלו במסגרת הקרן והם נשלחו להשתלות וניתוחי לב, כליות, כבד, מח עצם באירופה וארצות הברית. הקרן מסייעת כספית וארגונית בארץ ומפעילה סניפים בחוץ לארץ לרווחת החולה ובני משפחתו.
תקציב העמותה עמד בשנת 2013 על שלושה מיליון ש"ח. חושן זכתה במספר פרסים על פעילותה בעמותה.
חושן כיהנה כחברת מועצת עיריית תל אביב-יפו וכיושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה בתל אביב-יפו
חשן הקימה את "שבת של תרבות" ואת "שבת של זהב" ב-אופרה הישראלית, כדי להנעים את השבתות לגמלאי תל אביב-יפו.
חושן מכהנת כדירקטורית בתיאטרון הלאומי הבימה, חברה בחבר הנאמנים בבלט הישראלי, חברה בהנהלת גמלאי תל אביב ומכהנת כיושבת ראש חוג ידידי "בית צבי" למען אמנים צעירים מכל הארץ.
חושן ממלאת מקום יושב ראש דירקטוריון המשכן לאמנויות הבמה בתל אביב וכן משמשת כחברת הנהלה ב"התאחדות עולי בולגריה".
חושן נשואה לעו"ד דוד חושן, אם לנעמי סולומון (מורה ובמאית) ומשה הלר (סוכן ביטוח). נכדיה: לירון, אלדור, עידו והנין, הלל.
נמל התעופה המבורג פולסביטל
נמל התעופה המבורג פולסביטל (בגרמנית: Flughafen Hamburg-Fuhlsbüttel) הוא נמל תעופה בינלאומי בהמבורג שבגרמניה. במקור, כשנבנה הנמל, הוא כיסה שטח של 440,000 מ"ר אך מאז הורחב וכיום מכסה שטח של 5.7 קמ"ר.
בשנת 2008 שימש שדה התעופה של המבורג כ-12,840,000 נוסעים בכ-173,500 טיסות. הוא ממוקם במקום החמישי בהיקף התנועה העוברת בו מבין 16 שדות התעופה המסחריים בגרמניה.
היסטוריה
נמל התעופה בהמבורג נפתח בינואר 1911, והוא שדה התעופה הוותיק ביותר בגרמניה הנמצא עדיין בפעולה. בשנת 1970 התקיימו דיונים על העברת שדה התעופה של המבורג צפונה לאתר ליד קלטנקירכן (Kaltenkirchen), אך תוכנית זו נזנחה.
חברות תעופה שהנמל משמש כבסיס עבורם
ישנם מספר חברות שנמל התעופה בהמבורג משמש להם כבסיס פעולה מרכזי או משני והן: קונדור איירליינס, ג'רמנווינגס, המבורג אינטרנשיונל, לופטהנזה, לופטהנזה סיטי ליין, TUI איירליינס, XL איירווייז גרמניה ותל אביב אייר.
תחבורה לנמל
רשת התחבורה הציבורית של המבורג (HVV), מפעילה קו אס באן (רכבת פרוורים) המחבר את שדה התעופה ישירות אל מרכז העיר. נמל התעופה מקושר לכמה קווי אוטובוס באזורים הסמוכים, כמו גם שירותי נסיעות קבוע אל ערים בצפון גרמניה, דוגמת קיל, נוימינסטר וליבק. ישנו שרות מוניות קבוע בנמל.
הסילמריליון - גזעים
גזעים רבים מתוארים בפירוט בספר הפנטזיה הסילמריליון של ג'ון רונלד רעואל טולקין. חלקם נכתבו בהשפעת אגדות עם נורדיות וקלטיות. היצורים מופיעים בספריו של טולקין.
איינור
איינור (Ainur; איינו ביחיד) הם סוג של תת־אלים או מלאכים הכפופים לאל הגדול - אילובטר.
האיינור נפלגו עם בריאת העולם לשלוש סיעות:
ולאר
הוולאר הם חלק מהאיינור, אשר בחרו לרדת לארדה ולהגשים את המנגינה שראו בחזון אילובטר. פירוש שמם הוא "כוחות העולם".
מניינם חמישה עשר אך לאחר שמלקור הודח מניינם ארבעה עשר.
ולייר (ולאר שהופיעו במין נקבה):
מיאר
המיאר (מיא ביחיד) היו אלים נחותים שהיו משרתיהם של הוולאר, 14 האלים העליוניים. בשונה מהוולאר, מעט מאוד מהמיאר מוזכרים בשם, אף כי נראה שהיו מהם אלפים רבים.
אולורין (גנדלף) (Gandalf) - החכם, המכונה הקוסם האפור, נשלח לארץ התיכונה כדי לשמור עליה מפני כוחות האופל. מת וקם לתחייה אך בבגדים לבנים בתפקיד אחראי האיסטרי.
קרומו (סארומן) (Saroman) - אחראי האיסטרי הראשון, המכונה הקוסם הלבן, נשלח לארץ התיכונה כדי לשמור עליה מפני כוחות האופל. פנה לצד האפל כמשרתו של סאורון.
רדגסט (Radagast) - הדואג לטבע, המכונה הקוסם החום, נשלח לארץ התיכונה כדי לשמור עליה מפני כוחות האופל.
אלטר (alatar) - המכונה הקוסם הכחול, נשלח לארץ התיכונה כדי לשמור עליה מפני כוחות האופל. הוא ופלדנו נעלמו בים.
פאלדנו (Faladano) - גם הוא מכונה הקוסם הכחול, נשלח לארץ התיכונה כדי לשמור עליה מפני כוחות האופל. הוא ואלאטר נעלמו בים.
אוליפונטס (מומאקיל)
מומאקיל (ביחיד: מומאק) היו בעלי חיים בארץ ההרדרים הדרומית הדומים לפילים אך גדולים בהרבה מפילים רגילים. הפולקלור של ההוביט כינה את היצורים האלה בשם אוליפונטס (Oliphaunts). המומאקיל מתוארים כחיות דמויי פילים אך גדולים יותר, בעלי חטים כפולים ארוכים המשמשים את צבא ממלכת ההראדרים - אנשי הארץ הדרומית. המומאקיל שימש כחיית עול על ידי אנשי הראדרים, ומשמש גם בקרב במהלך מלחמות העידן השלישי. במלחמת הטבעת שימשו אותם על ידי חיילים באיתיליין ובקרב שדות פלנור, בדומה לפילי מלחמה של העולם האמיתי. בקרב הם נשאו מבנים דמויי מגדל (המתאימים לוודה) כשהם נושאים קשתים של ההראדרים.
בלרוגים
הבלרוגים - כמו האחד שחי במצודת מוריה, ונלחם מול גנדלף - היו מיאר, אשר התדרדרו לאופל עוד בטרם מניין העידנים, על ידי מלקור מורגות. הם מתוארים כרוחות עוטות אש (וכנראה גם בעלות כנפיים), המשתמשות לרוב בשוטים בוערים כנשק. פשר שמם בסינדרין, לשון עלפי הארץ התיכונה, הוא "שדי התופת", על אף שבקווניה, לשון העלפים הנעלה, הם קרואים ולאראוקר (Valaraukar), "כוחות האש". הידוע בקרב הבלרוגים הוא גותמוג (Gothmog), שהיה ראש הבלרוגים ונגיד מלקור בעידן הראשון.
אלפים
בני הלילית מתוארים בתור הנאווים והחכמים מכל ילדי אילובטר הם ידועים כאוהבי האומנות (בעיקר שירים, אותם זימרו בקולם היפה). חושי בני הלילית (בעיקר הראייה והשמיעה) וחוסנם הגופני עולים על זה של בני האנוש. הם גבוהים מבני האדם ותנועותיהם חינניות יותר. בדרך כלל עיניהם מתוארות כאפורות בגון הים, אך תועדו מקרים יוצאי דופן. המאפיין המרכזי שלהם הוא האלמוות: בני הלילית אינם מזדקנים או נתפסים לחולי. להם גם היכולת להרפא מפצעי אנוש, אשר היו הורגים בני אדם.
גמדים
הגמדים הם יצורים נמוכי קומה, חסונים וארוכי זקנים, שנוצרו בידי הוולא אולה. הם מתוארים כיצורים עיקשים האוהבים כרייה ונפחות ומרבית עריהם נמצאות מתחת לאדמה, בהרים בהם יש מכרות. הגמדאים מתחלקים לשבעה עמים, שכל אחד מהם מתייחס לאחד משבעת הגמדים הראשונים שיצר אולה (הם נקראים: "שבעת אבות הגמדים"), העם הידוע ביותר הוא העם המתייחס לגמד דורין, שישב בעיר קהזד-דום (מוריה).
הערים הידועות של הגמדאים בעידן הראשון הן קהזד-דום, בה כרו הגמדאים את המיתריל, מתכת קלה וחזקה מכל שאר המתכות, ונוגרוד וּבלגוסט, ששתיהן שכנו בהרים הכחולים שבגבול בלריאנד והגמדאים שחיו בהן סחרו עם אלפי בלריאנד. נוגרוד ובלגוסט נחרבו כששקעה בלריאנד בים בסוף העידן הראשון.
בעידן השני הצטרפו פליטים מנוגרוד ובלגוסט לקהזד-דום והגדילו את אוכלוסייתה. בעידן זה הגיעה קהזד-דום לשיאה וסחרה עם עלפי ארץ ארגיון, שחישלו את טבעות הכוח. כשסאורון חילק את טבעות הכוח (לאחר שחטף אותן) הוא נתן שבע מהן לגמדים, אחת לכל עם. הטבעות הגבירו את תאוותם של הגמדים שהחזיקו בהן לזהב ואוצרות, אבל לא יכלו להפוך אותם לרפאים ולשעבד אותם לסאורון. הדבר הרגיז את סאורון ובמשך הזמן הוא הצליח להחזיר לידיו חלק מטבעות הגמדים, ואת השאר השמידו הדרקונים.
באמצע העידן השלישי שיחררו גמדי קהזד-דום בטעות בלרוג ששכן בבטן האדמה. הבלרוג הרג את מלך קהזד-דום, דורין השישי ואת בנו, ואילץ את הגמדאים לברוח מקהזד-דום. רוב הפליטים ברחו לצפון הארץ התיכונה והקימו שם במהלך השנים מספר ממלכות, שהידועה מביניהן היא ממלכת בטן ההר בהר הבודד (ארבור), הסמוך לממלכת בני האדם דֵיל. במלחמת הטבעת חדר לדיל צבא גדול של בעלי ברית סאורון, הצבא הביס את צבאות דיל ובטן ההר בקרב ליד ארבור, אבל לא הצליח לכבוש את ההר עצמו ונאלץ לצור עליו. אחרי מפלת סאורון יצאו הנצורים מההר, הביסו את צבא סאורון ומנעו ממנו את מטרתו העיקרית, לכבוש את ארידור.
נשות הגמדים נראות דומות לגמדים עד כדי כך שמי שאיננו גמד לא יכול להבחין בהן, והיו בני אדם שטענו בטעות שנשות גמדים לא קיימות והגמדאים נוצרים מן האבן. מספרן של נשות הגמדים הוא נמוך: כשליש מכלל הגמאים. מסיבה זו ומסיבות אחרות הריבוי הטבעי של הגמדים נמוך מאוד.
בני אדם
בני האדם מהווים גזע החי לצידם של גזעים דמויי-אדם בדיוניים רבים, כגון בני-לילית, גמדאים והוביטים.
בני-אדם אלה הם גזע בדיוני בעצמו. בסילמריליון מתוארות בריאתם של בני האדם ותולדותיהם, השזורות בתולדות הארץ התיכונה, בבידול רב מהאדם האמיתי (באותו אופן שבו העלפים של טולקין שונים מאלפים של חג המולד). אין מקום להנחה שיש קשר בין האדם בארץ התיכונה והאדם בכדור הארץ. זאת לעומת הקשר שכן מתקיים בעלילות פנטזיה ומדע בדיוני רבות, כגון מסע בין כוכבים והארי פוטר, בהם האדם חי לצד גזעים בדיוניים, אך מוזכרים מקומות אמיתיים ואין שכתוב מקור האדם.
אנטים - רועי העצים
האנטים (שבחלק מהתרגומים נקראים עצנים) הם גזע עתיק, שהופיע בארץ התיכונה עוד לפני האלפים, והם דומים לעצים בצורתם החיצונית. האנטים נוצרו בידי אילובטר לבקשתה של יבנה לאחר שהיא למדה על קיומם של הגמדים (גמדאים), ילדי אולה. האנטים נועדו להיות "רועי העצים" ומטרתם הייתה להגן על היער מפני אורקים, גמדים וסכנות אחרות. בנוסף הם אחראים על שמירת הסדר בין העצים ביערות שבהם לעצים יש מחשבות, רגשות, ורצונות משלהם. האנטים לא ידעו לדבר עד שהאלפים לימדו אותם. בעבר רבים מהם חיו ביערות בלריאנד. מספרם לא גדול ומזה הרבה זמן אין להם ילדים כי נשות העצנים נעלמו ואף אחד לא יודע איפה הן. בסוף העידן השלישי חיו רוב האנטים ביער פנגורן, והנודע ביותר מביניהם היה האנט הזקן זקנעץ.
במלחמת הטבעת האנטים החליטו, לאחר לבטים רבים ובהשפעתם של מרי ופיפין שנקלעו ליער פנגורן, לתקוף את סארומן הקוסם בגלל הנזקים שהאורקים שתחת מרותו גרמו ליער. בהתקפתם הם הרסו את מצודתו של סארומן איסנגרד (חוץ מהצריח אורתנק שבמרכזה) והפכו אותה ואת העמק שמסביבה (נן־קורוניר) ליער.
אורקים
האורקים הם מלוכלכים ומכוערים, אכזריים ואלימים, אומללים וקודרים. ביכולתם אך ורק להרוס, והם יצורים שטופי שנאה אפילו כלפי בני מינם. מקורם המוחלט של האורקים אינו ברור. בעוד שבנו של טולקין, כריסטופר, כתב בסילמריליון שהאורקים נוצרו מבני לילית שעונו ועוותו בידי מורגות', טולקין מעולם לא קבע חד משמעית מהו מקורם.
טרולים
בארץ התיכונה טרולים הם יצורים גבוהים מאוד (גובהם הוא כמעט 3 מטר), דמויי אדם, חזקים ובעלי אינטלקט דל. הם מחולקים למספר זנים: טרולי גבעות, טרולי הרים, טרולי שלג, טרולי מערות וטרולי אבן. הטרולים מתאבנים כאשר הם נחשפים לאור.
כמו אורקים ישנו גם זן מיוחד אשר לא מתאבן בשמש.
הוביטים
הוביטים הם יצורים נמוכי קומה, תת-גזע של בני האדם, שקומתם מגיעה לכמחצית קומתו של אדם. הם יצורים עליזים האוהבים שקט ונוטים להתרחק מחברתם של בני גזעים אחרים.
מקום מגוריהם הראשון היה בשוליים הצפון מערביים של יער-אופל. הם נדדו משם כנראה קצת אחרי שנת 1000 לעידן השלישי, עברו את הרי האובך והגיעו לאזור ארידור שבמערב הארץ התיכונה. במסעם הם התפלגו לשלוש קבוצות: בני פלוהיד, שנדדו בצפון ארידור, בני הרפוט, שנדדו במרכז ארידור, ובני סטור, שנדדו בדרום ארידור. לאחר זמן נוצרה קהילה גדולה של הוביטים במחוז ברי, אזור מבודד השוכן בצומת דרכים בארידור. בשנת 1601 עזבו שני הוביטים מבני פלוהיד, האחים מרצ'ו ובלנקו, את ברי וחצו את נהר הברנדיון ששכן ממערב לברי בראש קבוצה גדולה של הוביטים. המלך של ארנור, הממלכה ששלטה באותו זמן על כל האזור הזה בארידור, העניק להם את האדמות שממערב לברנדיון. בשנים שלאחר מכן הצטרפו אליהם רוב ההוביטים והם קראו לארצם החדשה הפלך.
ענקי הרים
הענקים שוכנים בהרי הערפל ומופיעים בהוביט כשגנדלף אומר לגמדים שיבקש מאחד מהם לחסום כניסה למאורת הגובלינים.
דרקונים
הדרקונים נוצרו בידי מורגות' בעידן הראשון, כאשר גלאורונג הופיע הראשון. סביר להניח שמורגות' יצר אותם על ידי השחתה של חיות לא ידועות אחרות באומנויותיו האפלות.
גלאורונג
גלאורונג, שכונה "אבי הדרקונים", היה הדרקון הראשון שנוצר על ידי מורגות' בשהותו באנגבנד, בני-הלילית ובני-האנוש והאדיין החזיקוהו במצור. אף על פי שלא היה הגדול מביניהם, עוצמתו הייתה מספיקה על מנת לאפשר למורגות' לפרוץ את המצור על אנגבנד במהלך הקרב שכונה "קרב להבת-הפתע", דגור ברגולך, ולהטות את הכף לטובת מורגות'.
דרקון זה הצטיין בערמומיותו ותבונתו הרבה, והיה בעל יכולת לכשף את דעת יריביו ולשתול מחשבות שווא בראשם.
סופו היה שנקטל בידי טורין טורמבר, שדקר את בשר בטנו החשופה באמצעות חרבו השחורה גורתנג.
אנקאלגון
אנקאלאגון, הידוע בכינויו אנקאלאגון השחור, נוצר בעידן הראשון באנגבאנד, בידי מורגות' והיה לדרקון הגדול ורב-העוצמה ביותר בתולדות הארץ התיכונה.
במלחמת החרון, שבה צבא הוולאר נחת על חופי בלריאנד על מנת לסיים את שלטונו של מורגות' ולכלוא אותו, אנקאלאגון הנהיג לגיון דרקונים מעופפים כה חזקים עד אשר היוו איום גדול על התקדמות צבא הוולאר, ונאמר על הדרקון עצמו שהיה כה גדול שהסתיר במעופו את השמש, הדרקונים הרחיקו את צבאות הוולאר ממעוזו של מורגות', עד אשר אארנדיל החצי אלף, ירד מהשמיים עם ספינתו - ווינגילוט, ונלחם בדו־קרב שארך יום כנגד הדרקון וניצח בו. כאשר הובס, אנקאלגון נפל מהשמיים על צוקי תנגורודים וגרם להתמוטטותם עקב משקלו העצום.
נאמר על אנקאלאגון שאשו הייתה הלוהטת ביותר משאר דרקוני הארץ התיכונה, עד כי גנדלף שיער כי ביכולתה להמיס אפילו את הטבעת האחת.
סקאת'ה
סקאת'ה היה דרקון קר (שאינו נושף אש) אשר השתקע בהרים האפורים בצפון הארץ התיכונה, שם הטיל מוראו על גמדים ואף הרס את יישוביהם בהרים ושדד את אוצרותיהם.
סקאת'ה נקטל בידי פראם בנו של פרומגר, כאשר חדר למאורתו וקטל אותו.
השלל נלקח בידי אנשי האאותאוד, דבר שעורר מחלוקת רבה בינם לבין הגמדאים, שטענו שהאוצר שייך להם, ועל אנשיו של פראם להחזירו. פראם סירב על כך, ופתח במלחמה עימם, שבה גם נקטל.
לאחר לחימה ממושכת הגיעו שני הצדדים לפשרת חלוקת האוצר, והאאותאוד לקחו אותו דרומה כשהתיישבו ברוהאן והפכו לרוהירים.
סמאוג
סמאוג (מההוביט) היה הדרקון ששלט על ארבור, ממלכת הגמדים הגדולה ביותר. הוא גירש את הגמדים מההר ושלט על כל כלי הזהב והכסף ואבני החן היקרות כולל הארקנסטון היקרה שהייתה סמל הגמדים. בספר ההוביט הגיעו בני שושלת דורין אל ההר כדי לקבל עליו שלטון מחדש. בסוף הספר פונה סמאוג אל עיר האגם והשמיד אותה.
שעת נעילה
{{פירושונים|
הערות שוליים
}}
Reasons I Drink
Reasons I Drink הוא שיר של הזמרת הקנדית-אמריקאית אלאניס מוריסט מאלבום האולפן התשיעי שלה, Such Pretty Forks in the Road. הוא יצא לאור כסינגל המוביל מהאלבום ב-2 בדצמבר 2019, על ידי אפיפאני רקורדס.
הופעות חיות
מוריסט ביצעה את השיר לראשונה בשידור חי בתוכנית האירוח הלילית של ג'ימי פאלון ב-5 בדצמבר 2019.
שלמה קור
שלמה קור (21 בינואר 1921 – 6 ביוני 2008) היה ממנהיגי בית"ר בשארית הפליטה באירופה, איש הליכוד, מבכירי העיתון "מעריב" ומשנה פעיל ליו"ר רשות השידור בשנות ה-80.
חייו
קור נולד בריגה, בירת לטביה. הוא למד במוסדות חינוך של הפועל המזרחי, הושפע מתפיסת עולמה של התנועה הרוויזיוניסטית, והצטרף כילד לתנועת הנוער בית"ר. ביקורו של זאב ז'בוטינסקי בריגה, כשקור היה בן 11, הותיר בו רושם עמוק.
הוריו ואחיו של קור נרצחו בשואה. הוא עצמו הועסק בעבודות כפייה בנמל ריגה, הרג קצין נאצי וברח, אך נתפס. אחרי השחרור פעל בארגון שארית הפליטה על אדמת גרמניה, ועלה לארץ באוניית מעפילים.
עם קום המדינה שרת קור בצה"ל והגיע לדרגת סרן. בהמשך עבד 34 שנים בעיתון "מעריב", והיה מנהל מחלקת המודעות שלו עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1986.
היה חבר מרכז הליכוד. בשנות ה-80 מונה, כנציג הליכוד, כחבר בוועד המנהל של רשות השידור, ונבחר כמשנה ליושב ראש הרשות. בשנת 2005 סירב לקבל את אות "יקיר הליכוד" מידי ראש הממשלה אריאל שרון, כמחאה על מדיניותו.
לקור ולאשתו שרה (נפטרה בה'תשפ"א, 2020) נולדו שלושה ילדים:  ד"ר אבשלום קור, מירי תירוש וזורח (זורי) קור.
קור נפטר בגיל 87 תל אביב ונטמן בבית העלמין ירקון.
דגל גינאה המשוונית
הדגל הוא טריקולור אופקי, בעל הצבעים ירוק, לבן ואדום ועם משולש כחול קהה זווית בצידו השמאלי.
במרכז הדגל נמצא סמל המדינה, בו מופיעים עץ המנגרובה, שישה כוכבים צהובים והמוטו Unidad Paz Justicia (אחדות, שלום, צדק).
יוסף דורפמן
יוסף דוֹרפמן (Dorfman; 3 באוגוסט 1940 – 8 ביוני 2006) היה מלחין ומורה ישראלי, פרופסור באקדמיה למוזיקה בתל אביב.
חייו
דורפמן נולד באודסה שבברית המועצות (כיום באוקראינה) למשפחה יהודית מסורתית, שכללה מוזיקאים וחזנים. מוזיקה חסידית ופולקלור יהודי היו ברקע גידולו של דורפמן והם באים לביטוי במוזיקה שלו. דורפמן החל לגלות עניין במוזיקה בגיל תשע, ובגיל שלוש-עשרה כבר החל להלחין. הוא למד בקונסרבטוריון של אודסה, שם קיבל תואר מוסמך למוזיקה בהצטיינות והמשיך את לימודיו במכון גנסין במוסקבה, שם קיבל תואר דוקטור בהלחנה ומוזיקולוגיה.
יוסף דורפמן עלה לישראל בשנת 1973. בשנת 1983 היה לפרופסור באקדמיה למוזיקה בתל אביב, ובשנים 1985–1989 כיהן כמנהל האקדמיה.
נפטר בתל אביב בשנת 2006, בגיל 65, ונקבר בבית העלמין ירקון.
ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.
יצירתו
המוזיקה של דורפמן הייתה טונאלית והתבססה על סולמות ומודוסים, על פי הטכניקה של טאנייב. הפרק הראשון של הסונאטה מס' 1 לפסנתר כתוב כווריאציות על שורה של 12 צלילים, אך איננו דודקאפוני. הפרטיטה לכלי קשת כתובה בסגנון האסכולה הקונטרפונקטית הרוסית. ביצירתו ניכרת השפעת הפולקלור היהודי-אירופי, חזנות ומוזיקה חסידית.
"התעלות", לפסנתר וכלי הקשה, (1974) הייתה היצירה הראשונה, שדורפמן כתב בישראל, והיא כתובה בתיווי גרפי. "אבני ירושלים", (1974-77, כתובה כמוזיקה אלקטרונית לקריין, הקורא ושר בהגייה תימנית, ולסרט מגנטי, וכוללת הקשה על אבנים וצלילים סינתטיים. "י"ב שבטי ישראל" כוללת תזמורת כלי הקשה ומלווה הקרנת תמונות של מארק שאגאל ופעלולי אורות. בשלוש היצירות הללו פתח דורפמן תקופה חדשה של כתיבה גרפית-אליאטורית ויצירה באולפן מוזיקה אלקטרונית.
יחסי גרמניה–קמבודיה
יחסי גרמניה–קמבודיה הם היחסים הדו-צדדיים בין קמבודיה לגרמניה.
1956–1969
ממלכת קמבודיה הוכרה על ידי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בנובמבר 1956 כמדינה עצמאית. עם זאת, יחסים דיפלומטיים לא כוננו בתחילה מכיוון שקמבודיה ניהלה מדיניות של נייטרליות קפדנית כלפי מדינות מפולגות, כמו גרמניה המערבית וגרמניה המזרחית באותה תקופה. בשנים 1960 ו-1962 נערכו הסכמי שיתוף פעולה כלכלי בלבד. באביב 1962 הממשלה בפנום פן אפשרה גם לגרמניה המערבית להקים קונסוליה כללית. בשנת 1964 שודרגה הקונסוליה הכללית של גרמניה המערבית, ואז הותר לגרמניה המזרחית לשדרג את מעמדה הדיפלומטי. מיולי 1967 היה גם לגרמניה המזרחית נציגות דיפלומטית. לאחר שהקנצלר קורט גאורג קיזינגר הכיר בגבולות קמבודיה ב-29 בספטמבר 1967, הרפובליקה הפדרלית הצליחה לשדרג את ייצוגה לשגרירות ב-15 בנובמבר 1967, מה שהיווה התחלה רשמית של יחסים דיפלומטיים. ב-8 במאי 1969 הוכרה גרמניה המזרחית על ידי קמבודיה והוכרז על כינון יחסים דיפלומטיים.
מכיוון שהדבר היה מנוגד לאינטרסים של הרפובליקה הפדרלית של הימנעות מהכרה דיפלומטית בגרמניה המזרחית, החליטה הממשלה הפדרלית ב-4 ביוני 1969 להחזיר את שגריר גרמניה בפנום פן הנס-יואכים איק, להפסיק את פעילות השגרירות הגרמנית ולהגביל סיוע טכני רק לביצוע חוזים שכבר נחתמו; לא לחתום על הסכמים חדשים. קמבודיה ניתקה אז את היחסים הדיפלומטיים עם הרפובליקה הפדרלית ב-11 ביוני 1969.
1969–1975
לאחר ניתוק היחסים הדיפלומטיים יוצגה גרמניה המערבית בקמבודיה על ידי צרפת. שלושה דיפלומטים גרמנים היו עדיין פעילים בשגרירות צרפת עד ה-15 במרץ 1975. לאחר עלייתו של הקמר רוז' לשלטון פונתה השגרירות הצרפתית ב-17 באפריל 1975, והמגעים הדיפלומטיים עם קמבודיה נותקו לחלוטין.
1975–1991
במהלך שלטונו של קחמר רוז' (1975–1978) תחת פול פוט וכיבוש קמבודיה על ידי וייטנאם, לא היו קשרים דיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לקמבודיה עד שנחתמה אמנת השלום בפריז בשנת 1991. מאמצע 1976 ועד 14 במאי 1977, עם זאת, הייתה נציגות דיפלומטית של קמפוצ'אה הדמוקרטית (קמר רוז') בגרמניה המזרחית.
1991–1993
האינטרסים של גרמניה הובטחו מ-19 ביולי 1991 ועד 13 בפברואר 1992 על ידי המשלחת הדיפלומטית ההונגרית. מ-14 בפברואר 1992 גרמניה מחזיקה נציגות דיפלומטית בפנום פן.
1993–היום
לאחר הבחירות הדמוקרטיות הראשונות והקמת ממשלה קמבודית שנבחרה באורח דמוקרטי, התחדשו היחסים הדיפלומטיים המלאים ב-3 באוקטובר 1993, והלחת הגרמנית ל-ONR הוסבה למשלחת דיפלומטית.
פריסת שירות רפואי תחת מנדט של האו"ם
במסגרת מנדט של האו"ם, קבוצה של קציני רפואה גרמנים מהבונדסוור נטלו חלק במשימה של UNAMIC, על מנת לספק טיפול רפואי לאנשי האו"ם. במשימת ה-UNTAC, שנערכה לאחר מכן, הורחבה הפקודה להפעלת בית חולים בן 60 מיטות בפנום פן, בו טופלו לא רק עובדי האו"ם אלא גם האוכלוסייה הקמבודית. הקמבודים נתנו לבית החולים את השם "בית המלאכים". המשימה הסתיימה בשנת 1993 על פי לוח הזמנים, ובוצעו בה 95,000 טיפולי אשפוז.
בית הדין לקמר רוז'
בגלל העבר הנאצי, פיוס וצדק חשובים מאוד ברפובליקה הפדרלית של גרמניה. לפיכך, גרמניה מימנה את בתי המשפט של הקמר רוז' בקמבודיה ב-17 מיליון אירו. בנוסף, מומחים ושופטים גרמנים נשלחים באופן קבוע לבית הדין.
פינוי מוקשים
קמבודיה היא אחת המדינות בעולם שנפגעות באורח קשה ממוקשים. בכל שנה נהרגים או נפצעים כ-300 איש.
יחסים כלכליים
בשנת 2013, גרמניה ייבאה סחורות בשווי 836 מיליון אירו מקמבודיה, ובכך הפכה למדינה המייבאת החמישית בגודלה, אחרי ארצות הברית, הרפובליקה העממית של סין, סינגפור ובריטניה, ובשנה שלאחר מכן, 2014, עלה היבוא ב-119.8 מיליון אירו, או 14.3%, ל-955.9 מיליון אירו. מרבית המוצרים המיובאים כללו טקסטיל לבגדים ונעליים של המותגים אדידס, דייכמן, פומה, C&A, אלדי, צ'יבו ולידל.
בשנת 2014 הגדילה גרמניה את היצוא לקמבודיה ב-28.9% בהשוואה לשנה הקודמת. סחורות בשווי כולל של 72.89 מיליון אירו יוצאו, מה שהפך את קמבודיה למדינה ה-76 מבין השותפים המסחריים של גרמניה. בנוסף לטקסטיל, קמבודיה ייצאה גם מוצרי ביניים בענף האלקטרוניקה והרכב, מתוכם 11.9% הועברו לגרמניה.
תיירות
מספר התיירים הגרמניים בשנת 2014 היווה רק חלק קטן מאוד, סביב 2%, מכלל התיירים הזרים לקמבודיה. בשנת 2014 נכנסו 84,143 גרמנים לקמבודיה, ובשנת 2013 נכנסו 81,651 תיירים גרמנים.
קידום הכלכלה הקמבודית
ממשלת גרמניה השיקה מספר פרויקטים לתמיכה נוספת בכלכלה הקמבודית, כולל שילוב טוב יותר של קמבודיה ב-ASEAN .KfW בנקינג גרופ מקדמת, מטעם ממשלת גרמניה, ייעול של בנקים מקומיים. סך של 241 מיליון דולר הושקעו במוסדות פיננסיים מקומיים משנת 2009 עד 2014 כדי להגדיל את ההלוואות לחברות קטנות ובינוניות בקמבודיה ולהעניק גישה טובה יותר להלוואות אמינות ובמחיר סביר. זה מאפשר לחברות אלה להשקיע ולעסק לצמוח. KfW מספקת גם תמיכה טכנית, מקדמת עקרונות אחראיים בהתמודדות עם מימון, העברת ידע ותומכת במרכז ההדרכה ACLEDA המציע הכשרה מקצועית בתחום הבנקאות בקמבודיה.
בולי מדינת ישראל - שנת 1948
בשנת 1948 הנפיק השירות הבולאי של מדינת ישראל 19 בולי דואר חדשים בערך נקוב כולל של 2044 מיל.
המעצבים
כל הבולים של שנת 1948 עוצבו בידי מעצב אחד:
בולי מנהלת העם
ביום תחילת פעילותו של דואר ישראל היו אזורים במדינת ישראל שהיו נתונים במצור, ולא ניתן היה להעביר אליהם את בולי הדואר החדשים. באזורים אלו המשיך השימוש בבולים שהונפקו על ידי דואר מנהלת העם בתקופת המעבר. בנוסף, התיר הדואר לאנשים פרטיים שהיו ברשותם בולים כאלו אותם רכשו בימים שקדמו להקמת המדינה להמשיך ולהשתמש בהם למשך כשבועיים, עד סוף חודש מאי 1948.
סדרת דואר עברי
בשנת 1948 הנפיק דואר ישראל סדרה זמנית של בולים מן המניין, הידועים בשם "סדרת דואר עברי". נושא הבולים היה מטבעות עתיקים.
הבולים עוצבו בידי אוטה וליש.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים:
בולי דמי דואר
בשנת 1948 הונפקה סידרה זמנית של בולי דמי דואר בישראל. הבולים עוצבו בידי אוטה וליש.
להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: