cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
My World Is Empty Without You
My World Is Empty Without You (בעברית: העולם שלי ריק בלעדיך) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית הסופרימס, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, I Hear a Symphony. השיר יצא לאור ב-29 בדצמבר 1965, על ידי חברות התקליטים מוטאון ואם 1083, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע
"My World Is Empty Without You" היה אחד השירים הבודדים שכתב הצוות עבור הסופרימס שלא הגיע למקום הראשון, אלא הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד הבילבורד הוט 100 במשך שבועיים בפברואר 1966, ולמקום העשירי במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ; כמו כן, הוא לא נכנס למצעד הסינגלים הבריטי. הלהקה ביצעה את "My World Is Empty Without You" בתוכנית הטלוויזיה המצליחה של CBS, "המופע של אד סאליבן", ביום ראשון 20 בפברואר 1966.
בבילבורד תיארו את השיר כ"כזה המזכיר את הפעמה הקצבית של 'I Hear a Symphony', שהוציאה הלהקה קודם לכן".
קרדיטים
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מ-Discogs.
מריו בסיל
בסיל מפורסם בעולם הערבי כולו. הוא משתתף בסדרות טלוויזיה וזכה בפרסים, בהם פרס מורקס ד'אור היוקרתי, בקטגוריית הקומיקאי הטוב לשנת 2009
בסיל הוא נוצרי מרוני. באוקטובר 2018 הוא נישא בנישואים אזרחיים לאלכסנדרה צ'יסטיאקובה, עורכת דין מרוסיה.
ארכף שחור
ארכף שחור (שם מדעי: Elephantulus fuscus) הוא מין ממשפחת הארכפיים והוא בעל פרווה שחורה ממנה קיבל את שמו.
מאפיינים
ארכף זה מגיע לאורך 10–12 ס"מ בלבד והוא בעל עיניים גדולות, אף ארוך ומחודד מעט ורגליים גדולות העוזרות לו לקפץ במהירות.
הוא חי בערבות העשב היבשות של אפריקה במלאווי, מוזמביק וזמביה. הוא חי במאורה ולאורכה שביל עשוי זרדים ועשבים ובהם הוא בונה שביל מילוט. כשטורף מגיע הארכף בורח במהירות בנתיב אקראי וכך מבלבל את הטורף. הוא לא נח כמעט ואוכל כמעט כל רגע כדי להתקיים. טרפו העיקרי מורכב מחרקים כמו פרפרים, חגבים וגם נמלים וטרמיטים. הצעירים נולדים בקן חמים ומסוגלים עם היוולדם לנוס מטורפים.
לא ידוע מה מצב שימורו.
יצחק רייך
יצחק (איצ'ה) רייך (נולד בשנת 1957) הוא איש ציבור חרדי, סגן ראש המועצה המקומית רכסים. בשנים 2013–2018 וקודם לכן בשנים 2003–2008 כיהן כראש המועצה. בשנים 2009–2014 היה מנכ"ל רשת הגנים של אגודת ישראל.
ביוגרפיה
נולד בחדרה למרדכי ולתמר רייך. למד בישיבת היישוב החדש, ומשם המשיך לישיבת איתרי בירושלים. לאחר נישואיו התגורר בבני ברק ולמד בכולל של ישיבת בית מאיר בבני ברק. היה פעיל בהקמתו של עיתון יתד נאמן, וניהל בו את תחומי ההפצה, הגבייה והמנויים בשלוש השנים הראשונות להקמתו. בסוף שנות ה-80 היה עוזרו, באופן לא־רשמי, של מנחם כרמל בניהול רשת בר-כל (שנקראה אז "צרכניית דגל התורה", ולאחר מכן "ברכת הארץ").
בשנות ה-90 שימש ראש לשכתו של ח"כ משה גפני בתקופת כהונתו כסגן שר הדתות. כאשר התפטר גפני כחלק מרוטציה, פרש גם רייך מהמשרד והחל לעבוד באופן רשמי בהנהלת הרשת.
בשנת 1994 עבר להתגורר ברכסים בעידוד הרב שך, כדי לשמש כמזכיר המועצה ומנהל תיק החינוך במועצה, תפקיד אותו מילא כעשר שנים. בשנת 2003 נבחר לראשות המועצה כנציג דגל התורה.
בבחירות בשנת 2008, בעקבות הסכם רוטציה עם נציג מפלגת ש"ס, דן כהן, לא התמודד לכהונה נוספת ומונה כממלא מקום ראש המועצה וסגנו בתואר. לאחר עזיבתו את ראשות המועצה חזר לרשת בר־כל בה פעל להקמת סניפיה בצפון הארץ.
ביולי 2009 מונה לעוזרו של יו"ר ועדת הכספים משה גפני ויועצו הפרלמנטרי. זמן קצר לאחר מכן עבר לשמש כמנכ"ל רשת גני ילדים של אגודת ישראל.
בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2013 נבחר שוב לראשות המועצה. שנה לאחר מכן, בסוף 2014 עזב את תפקידו כמנכ"ל הרשת עקב בעיית כפילות תפקידים, והוחלף על ידי ישראל גולומב.. בבחירות 2018 נבחר שוב דן כהן לראש המועצה, ורייך מונה לסגנו.
ב-17 בפברואר 2019 הוצב במקום השביעי ברשימת דגל התורה לבחירות לכנסת העשרים ואחת ובכך במקום ה-14 ברשימת יהדות התורה אך לא נכנס לכנסת.
הלדותריום
הלדותריום (שם מדעי: Helladotherium; מילולית: "בהמה יוונית") הוא סוג נכחד ממשפחת הג'ירפיים שהתקיים בסוף תקופת המיוקן, לפני 5.332 עד 8.7 מיליון שנים באפריקה, אירופה ואסיה. הוא הוגדר לראשונה ב-1860 בידי החוקר הצרפתי ז'ן אלברט גודרי. ממצאיו התגלו לראשונה בקרבת אתונה, יוון והשתייכו למין Helladotherium grande. מין נוסף - Helladotherium grande, היה גדול יותר והוא ידוע רק מממצאי זרוע מפקיסטן.
ההלדותריום היה יצור גדול-ממדים: גובה כתפיו היה כ-7 מטרים ואורך עצם הירך כ-70 ס"מ. הוא היה קרובו של השיוותריום בעל הקרניים הענקיות, אך קרניו שלו היו קטנות בהרבה והוא נראה כמו אוקפי. ככל הנראה הוא ניזון בעיקר מעלים.
מצלול (ספרות)
מִצְלוֹל הוא מכלול האמצעים בשירה ובפרוזה המבוססים בעיקר על צליל של מילים ולא על משמעותן. מבחינה טכנית, הגדרה זו כוללת גם את תחום החריזה, אך בשל ההתפתחות הנפרדת של החריזה ושל אמצעים צליליים אחרים, רוב העוסקים בתחום אינם כוללים את החריזה כסוג של מצלול.
אונומטופיה
מילה או צירוף מילים שצלילן מחקה את משמעותן. המילה 'זמזום', למשל, דומה בצלילה לזמזום הדבורה אליו היא מתייחסת. דבר זה נכון למילים רבות נוספות, בעיקר (אך לא רק) כאלו המחקות צלילים. בשירה משמשת לעיתים מילה אונומטופיאית אחת לחידוד המשמעות של מספר מילים קרובות אליה, המשתמשות באותו צליל.
אליטרציה
חזרה על צליל או צירוף צלילים במספר מילים קרובות. הצליל החוזר הוא בדרך-כלל עיצור או מספר עיצורים. הצירופים 'חן וחסד' או 'גד גדוד יגודנו' מהווים אליטרציה. האליטרציה היא אמצעי אמנותי המשמש בשירה הקדומה לאותם תפקידים עבורם שימשו מאוחר יותר החריזה והמשקל: להקל על זכירת הטקסט בעל פה, ולהעניק סיפוק אסתטי לשומעים.
אסונאנס
חזרה על אותו מבנה תנועות עם עיצורים שונים. הצירוף "טָלֶה רָעֵב" הוא אסוננס, שבו החזרה היא על צמד התנועות a-e. בשירה העברית ניתן למצוא דוגמאות רבות לשימוש באסוננס, למשל אצל מאיר ויזלטיר, שכתב ב"שישה שירי נפש" את השורה "כְּמוֹ שֶׁלֶג חָדַש הַנֶפֶש" המשתמש באסוננס להדגשת הדימוי של הנפש לשלג.
קרוב לאסוננס, אך לא זהה, הוא החרוז האסוננטי המופיע בסוף הטור השירי.
קונסוננס
חזרה על אותו מבנה עיצורים עם תנועות שונות. הצירופים "חֶרֶשׁ חָרַשׁ הַחוֹרֵשׁ" או "צרצר מצרצר צרצורו" ("לילה טוב" / יהונתן גפן) הם קונסוננטים, שבהם יש חזרה על העיצורים ח-ר-ש או צ-ר-צ-ר.
הקונסוננס אינו אמצעי נפוץ בשירה העברית, בין השאר בשל שיטת יצירת המילים בעברית מתוך השורש הדקדוקי – כך שמילים שבהן חוזרים אותם עיצורים הן במקרים רבים מילים מאותו שורש (למשל בדוגמאות לעיל). האמצעי נפוץ יותר בשירה האנגלית (ובתרגומים ממנה), בין השאר אצל אדגר אלן פו. המשורר וילפרד אוון השתמש רבות בקונסוננס כדי להדגיש את תחושת השבירה והשסע בשיריו על מלחמת העולם הראשונה.
החוק להקפאת כספי טרור
הרקע לחוק
על פי המדיניות הפלסטינית המעוגנת בחוקת הרשות הפלסטינית, פלסטיני שנאסר או נפגע כתוצאה מפעילות טרור בהקשר לסכסוך הישראלי-פלסטיני, זכאי לקצבה לו ולמשפחתו; משפחה שאחד מבניה נהרג כתוצאה מהפעילות האמורה זכאית גם כן לקצבה. הכלל המנחה בתשלומים אלה הוא שככל שהעונש או הפגיעה חמורים יותר (בעקבות נזק או פגיעה חמורים יותר שגרם לישראל), כך גדל התשלום שהם מזכים בו.
על פי חוק האסירים המשוחררים 2004/19, זכאים לקצבה כל היושבים בבתי הכלא הישראליים על רקע השתתפותם במלחמה נגד ישראל (אסירים פליליים הכלואים בישראל, כגון גנבי מכוניות, אינם זכאים למשכורת). גובה הקצבה נגזר מאופי פעולת הטרור, תקופת המאסר שנקצבה על ידי בית המשפט ואזרחות המחבל. מחבלים בעלי אזרחות ישראלית (המכונים ברשות הפלסטינית 'ערביי הפנים') מקבלים קצבה גבוהה יותר מאלה של מחבלים בעלי אזרחות פלסטינית. על פי גורמי ביטחון ישראלים, חוק זה יצר תמריץ משמעותי לפיגועים נגד ישראלים.
בהתאם להסכם פריז משנת 1994, שהוא נספח כלכלי להסכמי אוסלו, ישראל גובה עבור הרשות הפלסטינית כספי מיסים, ומעבירה לה מדי חודש את הכספים שגבתה עבורה. מצב זה, שבו כספים המיועדים לרשות הפלסטינית עוברים דרך ישראל, היווה בסיס להצעת החוק, שעניינה הקפאת כספים כדי לפגוע במוטיבציה וביכולת של הרשות לשלם למחבלים, ובכך להנמיך את התמריץ לפגע.
הוראות החוק
החוק קובע ששר הביטחון יביא לאישור הקבינט, בתום כל שנה, נתונים בדבר סך הכספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור, באותה שנה, וכן נתונים בדבר השפעת הקפאת הכספים מכוח חוק זה באותה שנה בהיבטי ביטחון לאומי ויחסי החוץ של ישראל. בהתאם לדו"ח זה, לאחר אישורו בקבינט, יוקפא בכל חודש, מתוך כספי המיסים שמעבירה ממשלת ישראל לרשות הפלסטינית, סכום השווה לחלק השנים עשר מסך הכספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור בשנה הקודמת. אם הנתונים שהביא השר לקבינט מלמדים שבשנה אליה מתייחס הדו"ח לא שילמה הרשות הפלסטינית כספים בזיקה לטרור, רשאי הקבינט להחליט להעביר לרשות הפלסטינית את הכספים שהוקפאו.
היסטוריה חקיקתית
את הצעת החוק יזמו מספר חברי הכנסת ובראשם אלעזר שטרן ואבי דיכטר.
ב-21 בפברואר 2018 אישרה ועדת החוץ והביטחון בראשות ח"כ אבי דיכטר (ליכוד) את הצעת החוק לקריאה ראשונה.
בדברי ההסבר להצעת החוק נאמר:
ראש הממשלה בנימין נתניהו ביקש לעגן בחוק כי יישומו בפועל (הקפאת ושחרור הכספים) יוכרע על פי שיקול דעתם של חברי הקבינט המדיני-ביטחוני, אולם יוזמי החוק התנגדו לתוספת זו בטענה שהיא מרוקנת את החוק מתוקפו.
שם החוק
שמו הרשמי של החוק ("חוק להקפאת כספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור מהכספים המועברים אליה מממשלת ישראל") חריג יחסית באורכו, ועל כן רבים מתייחסים אליו בשמות מקוצרים. בהם: חוק הקפאת כספי טרור, חוק הקיזוז וחוק הקפאת הכספים לרשות הפלסטינית.
גם ראש הממשלה, בנימין נתניהו, התייחס לחוק בשם "חוק קיזוז משכורות מחבלים".
יישום החוק
ב-17 בפברואר 2019 אישר הקבינט המדיני-ביטחוני ליישם את החוק, ולקזז 502,697,000 ש"ח מכספי המיסים המועברים לרשות הפלסטינית, סכום הזהה לתשלומי המשכורות ששילמה הרשות למחבלים בשנת 2018. ההחלטה התקבלה בניגוד לדעתם של ראשי מערכת הביטחון. בהתאם להחלטה זו חתם שר האוצר, משה כחלון, על צו המורה לקזז 42 מיליון ש"ח מדי חודש.
ביולי 2021 אישר הקבינט המדיני-ביטחוני הקפאת כספים של הרשות הפלסטינית, על פי דו"ח שהוכן על ידי המטה ללוחמה כלכלית במשרד הביטחון, שקבע שהרשות הפלסטינית העבירה בשנת 2020 597 מיליון ש"ח לתמיכה באסירים ביטחוניים ובני משפחותיהם.
באפריל 2022 קרא מבקר המדינה מתניהו אנגלמן לממשלת ישראל להגיש תביעות אזרחיות כלפי מחבלים, בין אם הם תושבי מדינת ישראל ובין אם תושבי הרשות הפלסטינית. ואם לא ישלמו להפעיל את החוק לקיזוז הכספים מהרשות הפלסטינית.
ב-6 ביוני 2022 כונסה ועדת החוץ והביטחון לדיון בנושא "הפרת חוק הקיזוז על ידי הממשלה", בדיון נחשף שהועברו כספים עודפים לרש"פ. לטענת חברי הכנסת שהזמינו את הדיון אין מדובר בכספי הקיזוז אלא בכספי משלמי המס הישראלים. לדבריהם, מדובר בקיום הבטחת שר הביטחון בני גנץ לראש הרש"פ אבו מאזן להעברת 500,000,000 ש"ח באוגוסט 2021, חלקם מוויתור על הקפאת הכספים ורובם בהעברה ישירה. הכסף הועבר לרש"פ בניגוד לחוק בשתי פעימות, באוגוסט ובדצמבר 2021. תגובת משרד האוצר הייתה שלא הועברו כספים נוספים, ומדובר רק במקדמה של סכומים קיימים. למחרת, ב-8 ביוני העבירה הרש"פ את הכספים למשפחות המחבלים.
בינואר 2023 חתם שר האוצר בצלאל סמוטריץ' על צו עיקול שיקזז 139 מיליון ש"ח מכספי המיסים שגובה ישראל עבור הרש"פ מדי חודש, והם יועברו למשפחות נרצחי הלינץ' ברמאללה. גם בפברואר חתם על קיזוז סכום כפול של 100 מיליון ש"ח.
תגובות ברשות הפלסטינית
בעקבות ההחלטה שהתקבלה בפברואר 2019 לעשות שימוש בחוק ולהקפיא כחצי מיליארד ש"ח מהכספים המועברים לרשות הפלסטינית, הצהיר יו"ר הרשות אבו מאזן, בנאום שנשא מספר ימים לאחר מכן במסגרת כינוס של ההנהגה הפלסטינית ברמאללה, כי הרשות מוותרת על כל הכספים המועברים אליה מישראל, ואף איים לפרוש מהסכמי פריז. ב-3 במרץ הודיעה הרשות כי תעביר את כל תשלומי המשכורות לאלתר, בנימוק ש"אלו נמצאים בראש סדר העדיפויות", כפי שמסר חוסיין א-שייח' מבכירי הרשות. במקום זאת קיצצה הרשות בחודש מרץ 2019 מחצית משכרם של עובדי הממשלה ובהם גם אנשי כוחות הביטחון.
הרשות הפלסטינית אכן החזירה לישראל בפברואר ובמאי 2019 את כל כספי המיסים שישראל העבירה אליה, במחאה על הקיזוז מכספים אלה על פי החוק.
Qt (ערכת כלים)
Qt (יוצריה הוגים זאת כמו המילה האנגלית Cute, "קְיוּט"), היא ערכת כלים וסביבת פיתוח לתוכנות חוצות-פלטפורמות, המשמשת בעיקר לפיתוח ממשקי משתמש גרפיים (במקרה זה היא נקראת ערכת widgets), אך משמשת גם לפיתוח תוכנות ללא ממשק גרפי, כגון כלי קונסול ותוכנות לשרתים.
Qt מפותחת על ידי The Qt Company המבוססת כיום בפינלנד, שבמקור נוסדה בנורווגיה ונקראה Trolltech.
Qt משתמשת בקוד ++C בשילוב עם מספר הרחבות לא סטנדרטיות. אליהן נוסף קדם-מעבד (Pre-Processor) היוצר קוד ++C סטנדרטי לפני ההידור. ניתן להשתמש ב-Qt בשפות נוספות; קיימת הרחבה עבור שפת ADA בשם QtAda, הרחבה עבור #C בשם Qyoto/Kimono, הרחבה עבור Java בשם Qt Jambi, והרחבות נוספות ל-Pascal, Perl, PHP, Ruby, פייתון ועוד. Qt רצה על כל הפלטפורמות העיקריות, אינה מוגבלת למערכת הפעלה או חומרה מסוימת ובעלת תמיכה נרחבת בבינאום. מלבד יצירת ממשקי משתמש גרפיים, Qt תומכת ב-SQL, ניתוח XML, ניהול תהליכים, תמיכה ברשתות, ממשק אחיד לניהול קבצים ועוד.
תוכנות ידועות שפותחו בשימוש ב-Qt הן סקייפ, Google Earth, Opera, KDE, ועוד.
מגוון גרסאות
Qt הופצה על ידי Trolltech בפלטפורמות הבאות:
קיימות ארבע גרסאות זמינות של Qt לכל אחת מהפלטפורמות, ונקראות:
רישוי
עבור גרסאות הקודמות לגרסה 4.5, Qt זמינה תחת רישיון כפול, GPL גרסה 2 או גרסה 3, עם חריגים מיוחדים, ותמיכה ברישיון מסחרי בכל הפלטפורמות הנתמכות. הרישיון המסחרי מאפשר לתוכנות שנוצרות בעזרת Qt להיות תחת רישיונות קוד פתוח או תוכנה חופשית, כגון LGPL או רישיון אומנותי (Artistic License) או רישיון תוכנה קנייני. עד גרסה 1.45, Qt הופצה תחת רישיון FreeQt, שלא נחשב כרישיון חופשי העונה להגדרות רישיונות חופשיים של קרן התוכנה החופשית. עם שחרור גרסה 2.0 של הערכה, הרישיון שונה להיות Q Public License (שנקרא QPL), רישיון תוכנה חופשי, אך עדיין לא מותאם לרישיון GPL של קרן התוכנה החופשית. חברת Trolltech ו-KDE הגיעו לפשרות שבהן נאמר כי Qt לא תופץ ברישיון מגביל יותר מ-QPL, אפילו אם Trolltech תירכש על ידי חברה אחרת או תפשוט רגל.
ב-3 במרץ 2009, נוקיה הפיצה את גרסה 4.5 של Qt גם תחת רישיוןLGPL.
כל הגרסאות תומכות במגוון רחב של מהדרים, בין היתר במהדר GCC של ++C, ותמיכה ב-Visual Studio של מיקרוסופט. בנוסף, קיימים תוספים עבור Visual Studio ו-Eclipse, כמו גם עורך קוד ייעודי - QtCreator.
די בוסט
דמרקיז "די" בוסט (באנגלית: Demarquis "Dee" Bost, בבולגרית: Демаркис "Дий" Бост; נולד ב-12 באוקטובר 1989) הוא כדורסלן בולגרי מתאזרח יליד-ארצות הברית המשחק בעמדת הרכז באסוול ליון-וילרבאן מליגת העל הצרפתית והיורוליג, ובנבחרת בולגריה.
Qt (ערכת כלים)
גרסה נוכחית
ב-28 ביוני 2005, Trolltech הוציאה את גרסה 4 של Qt, ובה הציגה חמש טכנולוגיות חדשות בסביבת העבודה:
די בוסט
קריירה בבית הספר התיכון
בוסט למד בתיכון קונקורד בקונקורד, קרוליינה הצפונית. כסיניור בשנים 2006–2007, הוא העמיד ממוצעים של 17 נקודות, 6.5 ריבאונדים וחמישה אסיסטים למשחק והוביל את קבוצתו לאליפות המדינה בדרג 3A. לאחר מכן הוא נבחר לספורטאי השנה של 2007 על ידי התאחדות אתלטיקת התיכונים של קרוליינה הצפונית (NCHSAA) והעיתון שארלוט אובזרבר.
לוסיוס קווייטוס
לוסיוס קווייטוס (לטינית: Lusius Quietus; ? - 118) היה מצביא רומאי שהצטיין במלחמות הפרתיות של טראיאנוס, מדכא מרד התפוצות, ונציב יהודה לצורך דיכוי המרד היהודי הידוע בשם "פולמוס קיטוס". בעקבות חשד לניסיון מרידה, הוא הוצא להורג, כנראה, בהסכמתו שבשתיקה של אדריאנוס שפחד מפופולריותו הרבה בעקבות הדיכוי.
די בוסט
קריירה בבית הספר התיכון
בזמן ששיחק כדורסל, בוסט עזר לבית ספרו להפוך לבית הספר בדרג 3A הראשון בהיסטוריה של קרוליינה צפונית שזכה באליפויות מדינה בכדורסל ובפוטבול באותה שנה. הוא מסר 2,958 יארד ו-25 טאצ'דאונים בדיוק של 64 אחוזים כדי להוביל את הספיידרז לאליפות המדינה 3A.
לוסיוס קווייטוס
תולדות חייו
קווייטוס היה נסיך או ראש שבט מאורי ובן לחבל ארץ שטרם הוכנע על ידי הרומאים. המלחמות השבטיות הכשירו אותו לתפקידים צבאיים, והוא הציע את שירותיו לרומאים כבר בימי דומיטיאנוס, קיבל אזרחות רומית, והצטרף למעמד הפרשים. קווייטוס התגייס לצבא הרומאי ועמד בראש יחידת חיל עזר של חיל פרשים מאורית, שבניגוד לחיילות העזר של האימפריה הייתה יחידה אתנית שפעלה מחוץ למסגרת הצבאית הטיפוסית של חילות העזר.
קורפטיטור
קורפטיטור (Corepetitor), ובעברית - פסנתרן חזרות, הוא נגן פסנתר אשר תפקידו לעבוד עם זמרי אופרה קודם עבודתם עם מנצח האופרה ועם התזמורת.
ג'ק גילפורד
ג'ייקוב אהרון גלמן (במקור Jacob Aaron Gellman, באנגלית: Jack Gilford; 25 ביולי 1908 – 4 ביוני 1990) היה שחקן יהודי-אמריקאי מועמד לשני פרסי אמי, שני  פרסי טוני, פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1973 על הופעתו בסרט "להציל את הנמר".
לוסיוס קווייטוס
תולדות חייו
קווייטוס הודח ממשרתו באשמת התנהגות לא נאותה, איבד את מעמדו כפרש והושב לבני שבטו, ככל הנראה בימי הקיסר דומיטיאנוס. הוא ויחידתו הוחזרו לשירות בימי הקיסר טראיאנוס, שנזקק לשירות חיל הפרשים המאורי שלו. הוא שירת בהצטיינות במלחמות הדאקיות בין השנים 101–106, ועושרו בא לו מחלקו בשלל המלחמה.
Qt (ערכת כלים)
גרסה נוכחית
גרסה 4.1 של Qt, שיצאה ב-19 בנובמבר 2005, הציגה בין היתר תמיכה מובנית ביצירת PDF ובהצגת קובצי SVG.
ג'ק גילפורד
ביוגרפיה
גילפורד נולד במזרח מנהטן וגדל בשכונת ברוקלין. בן למהגרים יהודים רומנים; סופיה, בעלת מסעדה ואהרון גלמן. לגילפורד היו שני אחים; מבוגר יותר - מארי וצעיר - נת'ניאל. גילפורד נהג להופיע כקומיקאי ומנחה בערבי חובבים והתגלה על ידי הקומיקאי היהודי מילטון ברל כאשר עבד בבית מרקחת. החיקויים והבעות הפנים המוזרות עליהם עבד עזרו לו להתבלט ויצרו סביבו עניין.
לוסיוס קווייטוס
תולדות חייו
לא ברור אם היה לו חלק במלחמה הדאקית השנייה. שיא תהילתו היה על חלקו במלחמות הפרתיות של טראיאנוס נגד האימפריה הפרתית. כהכנה לפלישה למסופוטמיה הוא לקח חלק בכיבוש ארמניה בשנת 114 ושם הכניע את המרדיסטים. לאחר מכן עבר לפעול בצפון מסופוטמיה, שם כבש את סינגרה ללא קרב, וכן ערים אחרות. במלחמה הוא פיקד על הפרשים המאורים שלו ועל יחידות נוספות. בשנת 116 פרץ מרד בצפון מסופוטמיה (שסופחה לא מכבר כפרובינקיה "מסופוטמיה"). הוא הצליחה להכניע את סינגרה, כבש מחדש את נציבין והחריב את אורפה. הצלחתו בלטה מול הכישלון של אפיוס מקסימוס סנטרה, שעמד בראש חיל משלוח רומי וניסה ללא הצלחה לדכא את המרד.
קורפטיטור
לקורפטיטור תפקיד רבגוני ומורכב, ועל כן עליו להיות פסנתרן מיומן למדי. עליו להכיר רפרטואר אופראי ולנגן באופן שוטף לפסנתר של תפקיד התזמורת כולה (אלא שכיום ברוב המקרים זמינות רדוקציות כאלה שנכתבו מראש). נגינת תפקיד של תזמורת שלמה קשה מכיוון שהיא מחייבת נגינת צלילים רבים בו בעת ולרוחב מנעד הפסנתר כולו, בעוד על הפסנתרן להבהיר בעזרת קלידי הפסנתר בלבד את גוני הכלים המשתתפים באותו קטע.
עבודת הקורפטיטור אינה מסתכמת בליווי הזמרים משום שעליו גם לעבוד איתם כיחידים וכאנסמבל, כך שלחזרה עם התזמורת הם יגיעו מוכנים לגמרי. הדבר חוסך שעות עבודה עם תזמורת גדולה, שהן יקרות מאוד.
לרוב הקורפטיטור נחשב לשוליית המנצח הראשי, וזהו תפקיד שבו משמשים מנצחים מתחילים בראשית קריירת הניצוח.
ג'ק גילפורד
קריירת משחק
גילפורד החל את דרכו כשחקן בשנות ה-40, בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה. התפרסם לראשונה בברודוויי במחזמר "דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום בו שיחק את הייסטרווי, עבד הסנטור הרומאי סנקס, עליו היה מועמד לפרס הטוני. בקולנוע התפרסם לראשונה באותו תפקיד בגרסה הקולנועית המצליחה של המחזה, אותה ביים ריצ'רד לסטר. גילפורד היה מועמד לפרס הטוני בפעם השנייה על הופעתו במחזה "קברט"
לוסיוס קווייטוס
תולדות חייו
בשנת 115 פרץ מרד התפוצות במצרים, קירנה וקפריסין. בין אם המרד של יהודי מסופוטמיה בא בעקבות מרד התפוצות ובין אם טראיאנוס ניסה למנוע מרד מקביל במסופוטמיה באמצעות מכה מקדימה, הוטל על קווייטוס התפקיד של דיכוי יהודי מסופוטמיה. הוא ביצע תפקיד זה ללא רחמים תוך הריגת יהודים רבים.
ג'ק גילפורד
קריירת משחק
שיחק לאחר מכן בפרודיית המלחמה הקולנועית שהתבססה על הרומן "מלכוד 22" בתפקיד החובש הצבאי ד"ר דניקה. גילפורד גילם בשנת 1973 את פיל גרין, שותפו העסקי של איש העסקים הארי סטונר (ג'ק למון) בדרמה של ג'ון ג. אבילדסן "להציל את הנמר". על הופעתו זו הי מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב. ב-1985 הופיע בקומדיה של רון הווארד, "קוקון", בתור ברני לפקוביץ' הקשיש הפסימי שמסרב לשחות בבריכת השחייה הקסומה וחזר על התפקיד גם בסרט ההמשך "קוקון 2: החזרה". לקראת סוף הקריירה שלו היה גילפורד מועמד לפרסי אמי על הופעות אורח שעשה בקומדיית המצבים הטלוויזיונית "בנות הזהב" ובסדרת הדרמה "שלושים ומשהו".
לוסיוס קווייטוס
תולדות חייו
טראיאנוס גמל לו על הצלחתו, והוא קודם במהירות. תחילה הוכלל בין הפראיטורים, ובשנת 117 מונה לקונסול ממשיך. באותה שנה מונה גם למושל יהודה. רונלד סיים העלה השערה כי קווייטוס מונה כנציב בשנת 116 ורק לאחר מכן מונה לקונסול בהיעדרו. אוסביוס יוצר את הרושם כי נציבות יהודה ניתנה ללוסיוס קווייטוס כפרס על הטבח שערך ביהודי מסופוטמיה. במהלך שלטונו הוא דיכא באכזריות מרד יהודי.
ג'ק גילפורד
חיים פרטיים
גילפורד היה נשוי במשך כ-39 שנים לשחקנית ולפעילה החברתית מדליין לי אותה הכיר כשהנחה מפגשים הפוליטיים להם הייתה שותפה. הזוג גידל ביחד שלושה ילדים, שניים משותפים ובת אחת מנישואיה הקודמים של לי. גילפורד נפטר בביתו שבגריניץ' וילג' בשנת 1990 כשהוא בן 81 מסרטן הקיבה. הוא קבור בבית הקברות היהודי "מאונט הברון" שברובע קווינס, ניו יורק לצד אשתו היהודייה פולנייה שנפטרה ב-2008.
Qt (ערכת כלים)
גרסה נוכחית
גרסה 4.2 של Qt, שיצאה ב-4 באוקטובר 2006, הציגה בין היתר תמיכה בוויסטה, תמיכה טבעית בעיצוב Widgets בעזרת CSS, אובייקט לתמיכה בהצגה יעילה של אובייקטים דו-ממדיים על המסך.
די בוסט
קריירת מכללות
בעונתו הראשונה באוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי, הוא נבחר לחמישיית הפרשמנים של העונה באזור ה-SEC לעונת 2009. ב-36 משחקים הוא העמיד ממוצעים של 10.9 נקודות, 3.6 ריבאונדים, 4.3 אסיסטים ו-1.4 חטיפות למשחק.
בעונת הסופומור שלו הוא נבחר לחמישייה השנייה של האזור ב-2010. ב-36 משחקים הוא העמיד ממוצעים של 13.0 נקודות, 4.4 ריבאונדים, 5.2 אסיסטים ו-1.3 חטיפות ב-34.9 דקות למשחק.
באפריל 2010, הוא הכריז על מועמדותו לדראפט ה-NBA. בספטמבר 2010, הוא הושעה ל-14 משחקים על ידי ה-NCAA על כך שלא פרש בזמן לפני המועד האחרון של ההרשמה לדראפט ה-NBA במאי ואי שמירה על לימודיו האקדמיים בסמסטר האביב ולאחר העונה. לאחר ההשעיה, בוסט חזר לחמישייה של הבולדוגס כקפטן הקבוצה והמשיך להיבחר לחמשייה השנייה של האזור זו השנה השנייה ברציפות. ב-17 משחקים הוא העמיד ממוצעים של 15.3 נקודות, 3.5 ריבאונדים, 6.2 אסיסטים ו-1.6 חטיפות ב-35.5 דקות למשחק.
בשנת הסיניור, הוא נבחר לחמישייה הראשונה של האזור. ב-33 משחקים הוא העמיד ממוצעים של 15.8 נקודות, 3.3 ריבאונדים, 5.5 אסיסטים ו-2.0 חטיפות ב-36.3 דקות למשחק.
בודוצ'נוסט פודגוריצה (2012–2013)
לאחר שלא עבר נבחר בדראפט ה-NBA ב-2012, בוסט הצטרף לפורטלנד טרייל בלייזרס לליגת הקיץ 2012. באוגוסט 2012 הוא חתם על חוזה לשנתיים עם בודוצ'נוסט פודגוריצה ממונטנגרו. לאחר שהעמיד ממוצעים של 9.1 נקודות, 3.3 ריבאונדים, 2.2 אסיסטים ו-1.1 חטיפות למשחק בעונת 2012/13, הוא נפרד מהמועדון עם זכייה באליפות ליגת העל המונטנגרית.
איידהו סטאמפיד (2013–2014)
ב-19 באוגוסט 2013, בוסט חתם בפורטלנד טרייל בלייזרס, אך הוא נחתך מהסגל ב-22 באוקטובר 2013. בנובמבר 2013, הוא נרכש על ידי איידהו סטאמפיד מליגת הפיתוח של ה-NBA.
טרוטאמונדוס דה קאראבובו (2014)
ב-21 באפריל 2014, בוסט חתם עם טרוטאמונדוס דה קאראבובו מ לעונת 2014.
טרבזונספור (2014–2015)
ביולי 2014, בוסט הצטרף לאינדיאנה פייסרס לליגת הקיץ 2014. ב-15 באוגוסט 2014 הוא חתם ביוטה ג'אז. עם זאת, הוא נחתך מאוחר יותר על ידי הג'אז ב-10 באוקטובר 2014. ב-24 באוקטובר 2014 הוא חתם בטרבזונספור הטורקית לעונת 2014/15.
ז'לונה גורה (2015–2016)
ב-7 באוגוסט 2015 חתם בוסט בז'לונה גורה מליגת העל הפולנית לעונת 2015/16, וזכה איתה באליפות הליגה ובתואר ה-MVP של הגמר.
מונקו (2016–2017)
ב-2 ביולי 2016 חתם בוסט במונקו מהליגה הצרפתית לעונת 2016/17 וזכה איתה בגביע הליגה הצרפתית.
שטרסבורג (2017–2018)
ב-12 בדצמבר 2017 חתם בוסט במועדון הצרפתי שטרסבורג, איתו זכה בגביע הצרפתי.
חימקי (2018–2019)
ב-12 ביולי 2018 חתם בוסט בקבוצת היורוליג וה-VTB חימקי מוסקבה על חוזה לשנה. ב-27 בפברואר 2019, בוסט שוחרר רשמית על ידי הקבוצה הרוסית לאחר שהעמיד ממוצעים של 7.9 נקודות ו-2 אסיסטים ביורוליג, ו-8 נקודות ו-3.6 אסיסטים בליגת ה-VTB.
חזרה למונקו (2019–2021)
ב-12 ביולי 2018, פורסם כי בוסט חזר למונקו, ובעונת זכה איתה ביורוקאפ.
גלאטסראיי (2021–2023)
ב-11 באוגוסט 2021, בוסט חתם בגלאטסראיי מליגת העל הטורקית וליגת האלופות.
Qt (ערכת כלים)
גרסה נוכחית
גרסה 4.3 של Qt, שיצאה ב-30 במאי 2007, הציגה בין היתר שיפור בתמיכה בוויסטה, שיפור התמיכה ב-OpenGL, יצירת קובצי SVG.
לוסיוס קווייטוס
תולדות חייו
קווייטוס היה המושל הקונסולרי הראשון ביהודה. יהודה הפכה מפרובינקייה פרטוריאנית שבראשה מושל בדרגת פראיטור, לפרובינקייה קונסולרית שבראשה מושל בדרגת קונסול, שלרשותו שני לגיונות. אז גם נכנס לגיון שני ליהודה – צעד שמינוי מסוג זה כרוך בו. עם הגיעו ליהודה הביא איתו קווייטוס לגיון נוסף, הלגיון השני טראיאנה, ובכך העלה את חיל המצב ביהודה מלגיון בודד לשנים, והכפיל את כוחות העזר בפרובינקיה.
Qt (ערכת כלים)
גרסה נוכחית
גרסה 4.4 של Qt, שיצאה ב-6 במאי 2008, הציגה בין היתר שיפור בתמיכה במולטימדיה (בעזרת API של נגן המולטימדיה Phonon), תמיכה מורחבת ב-XML, סביבת עבודה ממוקבלת לשיפור הפיתוח של מערכות מרובות-תהליכים.
לוסיוס קווייטוס
תולדות חייו
מותו של טראיאנוס, ועלייתו של אדריאנוס לשלטון בשנת 117, הביאו לסיום הקריירה של קווייטוס. אדריאנוס חשש כי לקווייטוס יש שאיפות לשלטון. בשלב הראשון הוא סולק מהפיקוד על חייליו המאורים, שכנראה שירתו עם קווייטוס ביהודה. באותו הזמן פרצו מהומות במאוריטניה, וייתכן כי לוסיוס קווייטוס עורר אותן. הן דוכאו על ידי קווינטוס מרקיוס טורבו, ולאחר מכן הוא הודח מתפקידו כמושל יהודה. שנה לאחר מכן הוצא להורג עם שלושה קונסולארים נוספים באשמת קשירת קשר נגד הקיסר. בפקודת הסנט, הוא נרצח בדרכו למאוריטניה. אף שאדריאנוס טען שהרצח בוצע בניגוד לרצונו, ייתכן שאדריאנוס חשש ממנו כמתחרה מסוכן על השלטון.
Qt (ערכת כלים)
גרסה נוכחית
גרסה 4.5 של Qt, שיצאה ב-3 במרץ 2009, הציגה תוספות משמעותיות, בין היתר את QtCreator – עורך הקוד של Qt, מנוע גרפי משופר, תמיכה בפורמטים של OpenDocument. כמו כן, הופצה הגרסה תחת רישיון LGPL לראשונה.
היסטוריה
האוורד נורד ואיריק צ'מב-אנג (המפתחים המקוריים של Qt, והמנכ"ל והנשיא בהתאמה של Trolltech), התחילו לפתח את Qt בשנת 1991, שלוש שנים לפני שהחברה התאחדה עם קוואזר-טכנולוגיות, שינתה את שמה ל-Troll Tech, ולבסוף ל-Trolltech.
ערכת הכלים נקראה Qt כיוון שהאות Q נראתה נעימה לעין בפורט שבו האוורד השתמש בתוכנת ה-Emacs (תוכנה לעריכת טקסט בלינוקס/יוניקס), והאות t נלקחה מ-Xt, ערכת כלים מבוססת מערכת חלונות X (מערכת הפעלה לינוקסית).
בשנת 1998 נוצרה מחלוקת, כשהתברר ש-KDE הולכת להיות אחת מסביבות שולחנות העבודה המובילות ללינוקס. כיוון ש-KDE התבססה על Qt, רבים מתנועת התוכנה החופשית חששו שחלק עיקרי ממערכת ההפעלה החופשית העיקרית יהיה קנייני.
דבר זה הוביל לשני כיוונים: ערכת הכלים "הרמוניה", שחרתה על דגלה לשכפל את ערכת Qt לחלוטין תחת רישיון תוכנה חופשית, ושולחן העבודה GNOME, אשר שאף לדחוק את KDE לגמרי. שולחן העבודה GNOME התבסס כולו על ערכת GTK+, אשר נכתבה במקור עבור GIMP (תוכנת קוד פתוח לעריכת תמונות), ומבוססת על קוד בשפת C.
שתי הגרסאות הראשונות של Qt כללו תמיכה בשתי מערכות הפעלה: Qt/X11 עבור יוניקס ו-Qt/Windows עבור חלונות. הגרסה לחלונות הייתה זמינה רק תחת רישיון קנייני, דבר שגרם לכך שלא היה ניתן להעביר לחלונות תוכנות חופשיות או בעלות קוד פתוח אשר נכתבו ב-Qt עבור X11, מבלי לרכוש גרסת QPL (רישיון קנייני של Qt). בסוף שנת 2001, Trolltech הוציאה את Qt 3.0 אשר הוסיפה תמיכה למערכת ההפעלה Mac OS X. גם גרסה זו הייתה מבוססת רישיון קנייני בלבד, עד יוני 2003, אז הוציאה טרולטק את Qt 3.2, עם תמיכה במערכת ההפעלה Mac OS X תחת רישיון GPL.
בשנת 2002, חברים בפרויקט KDE החלו להמיר את הקוד של Qt/X11 המבוסס GPL לחלונות. דבר זה נעשה בעקבות סירובה של טרולטק להפיץ גרסת Qt תחת רישיון GPL בטענה כי חלונות אינה תוכנה חופשית או בעלת קוד פתוח. אף על פי שפרויקט זה לא הגיע לאיכות של המקור, הוא השיג הצלחה משמעותית.
בעיות הרישיון נפתרו ביוני 2005, כאשר טרולטק הוציאה את Qt/Windows 4 תחת רישיון GPL. Qt גרסה 4 תומכת באותו סט של מערכות הפעלה במהדורה החופשית או בעלת הקוד הפתוח, כמו במהדורה הקניינית. דבר זה מאפשר ליצור תוכנות חופשיות או מבוססות קוד פתוח תחת רישיון GPL בעזרת Qt, בכל מערכות ההפעלה הנתמכות.
ביוני 2008 נוקיה רכשה את טרולטק על מנת להאיץ את אסטרטגיית פיתוח תוכנות חוצות-פלטפורמות, וכדי לפתח שירותי אינטרנט עסקיים. בספטמבר אותה שנה, נוקיה שינתה את שמה של טרולטק ל-Qt software.
באוגוסט 2012 רכשה דיגיה הפינית, חברה שקודם לכן רכשה מנוקיה את הזכויות המסחריות על Qt, את הבעלות המלאה על Qt, והפכה לאחראית בלעדית על המשך פיתוח והפצת הספרייה. דיגיה הרחיבה את התמיכה ב-Qt גם לפלטפורמות נוספות, כגון אנדרואיד ו-IOS 7.
בספטמבר 2014 הסבה דיגיה את צוות הפיתוח של Qt לחברת בת עצמאית בשם The Qt Company. במאי 2016 נפרדו החברות זו מזו לשתי חברות בלתי תלויות, כאשר The Qt Company הונפקה בנסד"ק הלסינקי.
סניפים
לחברת טרולטק יש סניפים ברחבי העולם, בסין, בגרמניה בארצות הברית באוסטרליה, והחל משנת 2008, גם בישראל. בארץ החברה מיוצגת על ידי "טאקט פתרונות תוכנה".
שימוש בפקודות ממשק משתמש טבעי תלוי מערכת הפעלה
גרסאות ראשונות של Qt השתמשו במראה ממשק משתמש שנוצר על ידי Qt עצמו, ובא לדמות את המראה של הפלטפורמה המתאימה; דבר זה גרם לעיתים לאי-התאמה במראה המערכת. הגרסאות האחרונות של Qt משתמשות בפקודות (API) טבעיות של מערכת ההפעלה על מנת ליצור את הכפתורים שלQt.
מהדר מטא-אובייקטים
מהדר מטא-אובייקטים (Meta Object Compiler – Moc) הוא כלי שרץ על תוכניות שכתובות ב-Qt לפני ההידור שלהן. המהדר הזה יוצר קוד ++C עם מטא-מידע על האובייקטים של התוכנית. Qt משתמש במטא-מידע זה על מנת ליצור אפשרויות שלא טבעיות בשפת ++C, לדוגמה: מערכת האותות/חריצים, קריאות א-סינכרוניות לפונקציות וכולי.
מחלוקת
קיימת ביקורת על השימוש בכלי זה כדי להפוך את התכנות ב-Qt לשונה מתכנות טבעי ב-++C. הועברה ביקורת במיוחד על מימוש המשתמש במאקרו (Macro) עקב חוסר בבטיחות סוגי משתנים, וזיהום של namespace. חברת טרולטק מחשיבה זאת כהכרח על מנת לאפשר את מנגנון האותות וחריצים הנוצרים באופן דינמי.
מפענח סקריפטים
Qt Script היא ערכת כלים חוצת-פלטפורמות שהמאפשרת למפתחים להפוך את תוכנות ה-Qt שלהם, מבוססות ++C, לניתנות לשינוי בעזרת סקריפטים, בעזרת שפת סקריפטים ניתנת-לפירוש, בדומה ל-JavaScript. החל מגרסה 4.3.0 של Qt, אוסף פקודות הסקריפטים הן חלק מליבת Qt ולא באים בתור ספרייה נפרדת.
קוד תוכנית "Hello World" ב-Qt
ב-Qt, תוכנית לכתיבת Hello World נכתבת כך:
התוכנות השונות המרכיבות את Qt
חבילת הפיתוח של Qt מגיעה עם ארבע תוכנות בסיסיות עיקריות: החל מגרסה 4.5 מצורפת תוכנה חמישית, לעריכת הקבצים, בשם QtCreator.
Qt Examples and Demos
Qt Examples and Demos היא תוכנה המאפשרת הצגה של אוסף התוכנות לדוגמה וה-demos, המדגימים עקרונות תכנות נכון בסביבת Qt. כל אחת מהתוכנות ניתן להרצה, וניתן להסתכל על קוד המקור שלה, שנבנה תוך הקפדה על הדגשת העקרונות. הדוגמאות מחולקות לקטגוריות, ביניהן: תכנות ממוקבל, עבודה עם desktop, שימוש ב-widgets שונים, עבודה עם התוכנות השונות המצורפות, SQL, XML, עבודה עם threads ועוד.
QtAssistant
QtAssistant היא תוכנה להצגת מסמכים מקוונים, תוך דגש על מסמכי עזרה. תוכנה זו עובדת באופן דומה לדפדפן (בעלת חלון תצוגה ראשי, חיפוש, ותמיכה בהיפר-קישורים, החל מגרסה 4.4 היא מבוססת על WebKit), וניתן לבצע bookmark לעמודים חשובים. בנוסף לדפדפנים רגילים, התוכנה מאפשרת ניווט יעיל ומשופר בעזרת מנוע חיפוש מתקדם, שמאנדקס את כל העמודים בקובץ העזרה הדחוס, כך שניתן לחפש מילים וביטויים ספציפיים בקובץ. בנוסף, התוכנה מציעה חיפוש מילים מלא.
QtDesigner
QtDesigner היא תוכנה לעיצוב ובניית ממשקי משתמש גרפיים בעזרת רכיבי Qt. ניתן לעצב באופן אישי את ה-widgets בצורת WYSIWYG (What You See Is What You Get), ולבדוק אותם בעזרת עיצובים שונים. התוכנה תומכת במנגנון האותות והחריצים, וניתן לקשר רכיבים בצורה זו באופן גרפי (על ידי חיבור רכיב השולח אות לרכיב המקבל אות). כמו כן, ניתן להשתמש ברכיבים שנוצרו על ידי המתכנת. הרכיבים שנוצרו בעזרת QtDesigner מתמזגים עם הקוד שהמתכנת כותב, וניתן לגשת ולשנות ערכים שנקבעו ב-QtDesigner באמצעות קוד באופן דינמי.
QtLinguist
QtLinguist היא תוכנה המאפשרת תרגום של שדות טקסט משפת המקור לשפות שונות. התוכנה ממפה את המחרוזות שהמתכנתים מסמנים לתרגום (בעזרת פונקציה מיוחדת), ומאפשרת לתרגם את ערכים אלה לשפות שונות, בהתאם להקשרים שבהם הם נמצאים. התוכנה יכולה להבדיל בין אפשרויות שפה שונות (שייכות, יחיד-רבים וכו') בעזרת סימון שהמתכנתים שמים, ותומכת בהכנסה במשתנים בצורה תלויית-שפה. QtLinguist מייצרת קובץ המאגד את התרגומים השונים בצורה דחוסה ומהירה, ומאפשר את צירופם לתוכנה.
QtCreator
QtCreator היא סביבת פיתוח משולבת (IDE) הרצה על מספר פלטפורמות ומותאמת במיוחד למתכנתי Qt. תכונות העורך מתמקדות בתמיכה במשתמשים חדשים, כמו גם בהגברת היעילות של משתמשים ותיקים. בין התכונות האלה קיימות: עורך קוד מתקדם בסביבת C++, QtDesigner מובנה, כלי ניהול פרויקטים, מערכת עזרה מובנית ותלוית הקשר, תוכנת ניפוי שגיאות ויזואלית (debugger) ועוד.
אבו עיסא אל אספהאני
יִצְחָק בֶּן יַעֲקֹב עוֹבַדְיָה אַבּוּ עִיסִי, המוכר גם בשם אַבּוּ עִיסַא אלְ-אִסְפַהַאנִיּ, היה משיח שקר שחי בממלכת פרס בימי מלכותם של ח'ליפי בית אומיה, מייסד כת העיסוניים. זמנו המדויק מוטל בספק: יש המקדימים אותו לימי הח'ליף עבד אל-מלכ (685–705), ויש המאחרים אותו לימי הח'ליף מרואן השני (744–750).
חייו
אבו עיסי היה חייט מאספהאן, שלא ידע קרוא וכתוב, ופרסם כי היו לו התגלויות נבואיות וכי הוא המשיח. אף שלא ידע קרוא וכתוב, טענו חסידיו כי חיבר מספר ספרים.
אבו עיסי נקט שיטה של הוספת מצוות והטלת חומרות. הוא אסר גירושים, אכילת בשר ושתיית יין, וחייב להתפלל שבע תפילות ביום ולא שלוש, בהסתמך על הפסוק "שבע ביום הללתיך". כמו כן, אבו עיסי נהג בסובלנות כלפי הנצרות והאסלאם, קידש גם את הברית החדשה והקוראן והורה לחסידיו לעסוק בהם לצד העיסוק בתנ"ך.
המונים התלקטו סביב אבו עיסי, שאותו כינו חסידיו "א-ראעי" (הרועה), והוא עורר מרד נגד השלטון הפרסי. מסופר כי כאשר הקיפו המוסלמים את מחנהו של אבו עיסי, צייר זה מעגל גדול בחול סביב למחנהו והודיע כי כל העומדים בתוכו יינצלו. האויבים, שלא הבינו את משמעות המעשה, וחששו שמא יש בו מעשה כישוף, נרתעו לאחוריהם ונמלטו.
מותו
ימים מועטים לאחר מכן ניגף אבו עיסי בקרב סמוך לעיר ריי (Raghā) במחוז טהראן שבצפון פרס ונהרג. חסידיו נפוצו לכל עבר. גם לאחר מותו המשיכו שרידי חסידיו להאמין כי לא מת וכי הוא מסתתר במערה בהרים. שרידי קהילות של מאמיני אבו עיסי שרדו בסוריה עד המאה ה-10. לפי סיפוריהן נדד המנהיג במדבר כדי לבשר לבני משה על שליחותו.
הרמב"ם באיגרת תימן מזכיר את תנועתו של אבו עיסי:
שרידי חסידיו של אבו עיסי, אשר האמינו כי הוא נותר בחיים, המשיכו לפעול על פי רעיונותיו והוראותיו, והם נקראים כת העיסוניים. החוקרים מניחים כי המהומות בפרס האסלאמית והתהוות השיעה היו מן הגורמים לייסוד הכת, שהייתה הכת הראשונה ביהדות, מאז ימי חורבן בית שני.
שאקו (שרביט)
שאקו (ביפנית: 笏) הוא שרביט מסורתי טקסי שמקורו בתרבות הסינית. השרביט מהווה חלק מלבוש הסוקוטאי הרשמי, המשמש בטקסים בחצר קיסרות יפן. לרוב השרביט עשוי עץ טקסוס, צפצפה, עץ דובדבן, ארז או סאקאקי.
מקור השימוש בשרביט הוא בסין, בה השתמשו המנדרינים בשרביט שנקרא "הו" (בסינית: 笏 - הסימן זהה לסימן בו נעשה שימוש ביפנית).
אורכו של השרביט הוא כ-35 ס"מ והוא מוחזק ביד ימין כשהוא מורם. השרביט שימש כחלק מהלבוש של האריסטוקרטיה ואנשי החצר הקיסרית בטקסים רשמיים, וכיום משמש בטקסים אלה, אך גם בטקסי דת השינטו, כשהשרביט מוחזק על ידי כוהני הדת.
בחצר הקיסרית היה השרביט חלק ממערכת לבוש הסוקוטאי. בטקסי הדת, השרביט מוחזק כשכהן הדת לובש ג'ואה וניהונגו.
השרביט מלבני בצורתו, אולם לרוב חלקו התחתון צר יותר מחלקו העליון.
במקורו היה השאקו לוח הנחיות לביצוע הטקס הדתי, ובחלקו האחורי של השרביט, הפונה אל מחזיקו, והנסתר מהקהל הצופי בטקס נכתבו ההנחיות לביצוע הטקס. ההנחיות נכתבו על דף נייר שהוצמד אל השרביט. בשנת 701 נקבע בקוד טאיהו כי אצילים מהדרגה החמישית ומעלה ישתמשו בשאקו עשוי שנהב, ואילו אצילים פחותים ישתמשו בשאקו עשוי עץ. לימים, בשל נדירות השנהב, בוטל החוק בשנת 927.
משה הס
משה הֶס (בגרמנית: Moses Hess; 21 ביוני 1812, בון – 6 באפריל 1875, פריז) היה סופר והוגה דעות סוציאליסט יהודי-גרמני. מאבות התנועה הסוציאליסטית באירופה, ממבשרי הציונות ואבי הסוציאליזם הציוני.
בנוסף לפעילותו הסוציאליסטית הענפה לצד מרקס ואנגלס והשתתפותו בהקמת האינטרנציונל הסוציאליסטי הראשון ב-1864, הקדיש הס חלק ניכר מזמנו גם ללימודי מדעי הטבע, במטרה לגלות חוקים החלים הן על החברה האנושית והן על הטבע.
בצעירותו קיבל אומנם חינוך יהודי מסורתי, אך בבחרותו נטש את העולם המסורתי ולמד באוניברסיטת בון בגרמניה, ואף מצא את דרכו אל חבורת ההגליאנים השמאלניים שעם חבריה נמנה גם קרל מרקס.
ביוגרפיה
הס נולד בעיר בון שבגרמניה. ב-1817 עברו הוריו לעיר קלן והשאירו את בנם בבון אצל סבו טוביה הס, שהיה מוסמך לרבנות אך לא שימש כרב, והעניק לילד חינוך יהודי מסורתי. עם התבגרותו ופעילותו בתנועה הרדיקלית, אימץ לעצמו את השם מוריץ, אך מאוחר יותר חזר לשמו העברי משה כדי להפגין את זיקתו ליהדות. בגיל 14 עבר לבית הוריו בקלן וקיבל חינוך כללי. ב-1830 החל ללמוד באוניברסיטת בון, אך לא השלים את לימודיו שם.
הגות סוציאליסטית
ב-1837 יצא לאור ספרו הראשון של הס: "ההיסטוריה הקדושה של האנושות" (Heilige Geschichte der Menschheit. Von einem Jünger Spinozas). בספרו השני, "הטריארכיה האירופית" (Die europäische Triarchie), שראה אור ב-1841, הציע "איחוד אירופי" רדיקלי, שיהיה מבוסס על בריטניה, צרפת וגרמניה.
את השקפתו הסוציאליסטית ביסס על פרשנות מקורית לברוך שפינוזה, אותו הוא ראה כפורץ הדרך לתפישה מהפכנית שמחזירה בסיס מוסרי לחיים הפוליטיים. את יסוד התפישה הזו רואה הס במסורת ישראל ובחקיקה הסוציאלית של תורת משה (כדוגמת דיני שמיטה ויובל). לפי תפישתו, הנצרות ניתקה את הזיקה בין המדינה לבין המוסר ("תנו לאלוהים אשר לאלוהים ולקיסר אשר לקיסר"), ובהשראת שפינוזה הוחזר הממד המוסרי לחיים החברתיים. חיבורו של הס – שהיה החיבור הסוציאליסטי הראשון שפורסם בגרמניה, ודגל בהשתלבות היהודים בתנועה הרדיקלית הכלל-אירופית – מבסס את השקפתו הסוציאליסטית על פירוש מודרני ומהפכני של תורת שפינוזה, תוך הדגשת היסודות הסוציאליים בתורת משה.
מראשית שנות ה-40 של המאה ה-19 פרסם הס מאמרים, ייסד וערך כתבי עת חברתיים, אשר קיבלו כיוון סוציאליסטי יותר ויותר. יחד עם קרל מרקס ופרידריך אנגלס נמנה הס עם מייסדי מפלגת ברית הקומוניסטים, ממנה סולק ב"אביב העמים" של 1848, בשל השקפתו האידיאליסטית. הס חלק על קרל מרקס בשאלת הדטרמיניזם ההיסטורי, והתייחס לסוציאליזם כאל רעיון הומניסטי בעיקרו. הוא לא קיבל את "הסוציאליזם המדעי" המטריאליסטי, הגורס תהליך היסטורי בעל התפתחות כלכלית בלתי נמנעת. הס ראה בהיסטוריה של האנושות היסטוריה קדושה של האל, ובכך הלך בעקבות ברוך שפינוזה.
המעבר לפריז
מ-1848 ועד מותו היה הס רוב זמנו בגלות פוליטית מחוץ לגרמניה, שכן נידון בה למיתה בעוון הטפתו להגשמת הסוציאליזם. חברתו לחיים של הס הייתה סיביליה פש, נערה קתולית ממשפחת פועלים שהכיר בפריז. בעת שהותו בפריז התקבל משה הס ב-1858 ללשכה המקומית של הבונים החופשיים "אנרי הרביעי", שהיו מאורגנים ב-"Grand Orient de France" ("המזרח הגדול של צרפת"). ב-1859 פנה לנפוליאון השלישי והציע לגייס מהפכנים גרמנים גולים כדי ללחום נגד האימפריה האוסטרו-הונגרית לשם שחרור איטליה.
הגות ציונית
ב-1861 סיים את כתיבת ספרו רומי וירושלים (Rom und Jerusalem: Die letzte Nationalitätsfrage). בספרו הוא כותב שעלילת דמשק השפיעה על השקפתו הלאומית: "נזכרתי, כי בן אני לעם שפל ובזוי, מטורף ומורדף... ואז גבר בי החפץ להילחם בעד עמי ותקומתו הלאומית, אף שכבר התרחקתי ממנו!". בספרו זה פורס הס תורה ציונית שלמה: הוא מתנגד להתבוללות, וקורא ליישוב יהודים בארץ ישראל ולהחזרת המוני יהודים לחיי עבודה. אידיאל החזרת היהודים לארצם הוא בעיניו אידיאל עולמי, ולא רק יהודי. הס התקשה למצוא מו"ל ליצירתו, אך ב-1862 הצליח להוציאו לאור בלייפציג. ככל ראשוני הציונות המודרנית, הושפע הס מהתעוררות הלאומיות באירופה. לשחרור איטליה ואיחודה, שחלו באותה עת, כמו גם לתורתו של ג'וזפה מציני (נביא הלאומיות הליברלית האיטלקית) הייתה השפעה כבירה על הס; זה גם המקור לשם ספרו "רומי וירושלים". הספר לא הותיר רושם רב בזמנו, אך השפיע רבות על ראשי הציונות הסוציאליסטית שבאו אחריו. הרצל, שלא הכיר את ספרו של הס בעת כתיבת "מדינת היהודים", קרא אותו אחר כך והתרשם ממנו מאוד. בספרו, היה הס מן הראשונים שהצביעו על היסודות הגזעניים בחברות האירופיות השונות, ובראשן גרמניה, ועל כך שכתוצאה מכך נידונו לכישלון הניסיונות היהודיים - בייחוד אלו של תנועת הרפורמה - להשתלב בחברות האירופיות.
הס סבר כי הלאום מהווה מוקד הזדהות מרכזי בתודעה האנושית, וכמו כל העמים האחרים, גם על העם היהודי להקים מדינתו במולדתו ההיסטורית. הוא הביע את שאיפתו להקמת מדינה יהודית סוציאליסטית בארץ ישראל, והוכיח את יכולת היהודים ליצור תרבות מודרנית. כחלק מהשקפתו, ראה הס את תפקידה ההיסטורי של הדת כשמירת מה שתפש כזהותו הלאומית של עם ישראל. הוא תקף את התנועה הרפורמית על שדחתה היבט זה, וכתב
מותו
הס נפטר ב-1875 בפריז, ונקבר לבקשתו בבית הקברות היהודי בקלן. ב-1961 הועלו עצמותיו לישראל ונטמנו בבית הקברות כנרת. על פני ארונו, שהוצב בבית הוועד הפועל של ההסתדרות בתל אביב, עברו ונשאו דברים ראשי המדינה, ראשי התנועה הציונית וראשי תנועת העבודה, ביניהם ראש הממשלה דוד בן-גוריון, יושב ראש הסוכנות באותה עת משה שרת, יושב ראש הכנסת קדיש לוז, ומזכ"ל ההסתדרות אהרון בקר. על מצבתו נכתב: "מאבות הסוציאליזם העולמי ומבשר מדינת ישראל".
על שמו נקראו כפר הס, מושב בשרון, בית ספר הס בפתח תקווה וכן בחולון, ואף רחובות ברבות מערי ישראל. בבון שבגרמניה נקראה קטע מגדת נהר הריין "Moses-Hess-Ufer" על שמו.
הצרעה
הצרעה (באנגלית: Wasp) היא דמות בדיונית של גיבורת על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Tales to Astonish #44 מיוני 1963 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
הצרעה היא אלטר אגו אותו חלקו שתי דמויות - ג'אנט ואן דיין ונדיה פים. ג'אנט ואן דיין היא חברה מייסדת של קבוצת האוונג'רס, אשר באמצעות חומר ביוכימי בשם "חלקיקי פים" יש בכוחה לשנות את מצב צבירת גופה לגודל צרעה ולחלופין לגודל ענק, לעוף בעזרת צמד כנפיים הצומחות מגופה בעת שינוי צורתה לגודל צרעה ולירות פרצי אנרגיה. הופיעה לראשונה כשותפתו של הנרי פים, הידוע בכינוייו "איש הנמלה" ו"האיש הענק". נהרגה לכאורה באירועי "פלישה סודית", אך חזרה ליקום מארוול במהלך אירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן". אחרי מותה לכאורה נטל האנק פים בעצמו את זהות הצרעה למשך זמן מה.
נדיה פים היא בתו של האנק פים מנישואיו הראשונים, שנחטפה בידי סוכנים סובייטים וגדלה בחדר האדום ברוסיה. כאשר גילתה על מוצאה האמיתי, היא ברחה בבגרותה מהחדר האדום לאחר שהגיע לידה משלוח לא-חוקי של חלקיקי פים. לאחר שגילתה על מותו של אביה במאבקו האחרון נגד אולטרון, היא התגנבה למעבדתו, והשתמשה בדגמים ישנים של תלבושות "איש הנמלה" כדי ליצור לעצמה תלבושת "צרעה" משלה. נדיה החליטה להשתמש בחלקיקי פים כדי להמשיך את דרכו של אביה, ולזכות בכבודם של בעלי בריתו. היא הגיעה לאחוזת האוונג'רס כאשר רצתה לפגוש את הצרעה הראשונה ואמה החורגת, ג'אנט ואן דיין, ולאחר שהצילה את חייו של ויז'ן נעשתה לבעלת בריתם של הקבוצה. לאחר עזיבתם של נובה, גברת מארוול וספיידרמן, נדיה הצטרפה לקבוצה כחברה ראשית.
דמותה של הצרעה מדורגת במקום ה-99 ברשימת מאה גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN. דמותה של ג'אנט ואן דיין כצרעה הופיעה בהופעת קמע בפלשבק בסרט "אנטמן" ללא קול, כשבסרט "אנטמן והצרעה" מגלמת אותה השחקנית מישל פייפר. הופ ואן דיין, בתה של ג'אנט המגולמת בידי השחקנית אוונג'לין לילי, מקבלת בסוף הסרט את חליפתה המשודרגת של אמה. לילי שבה לגלם את הדמות כצרעה בסרטים "אנטמן והצרעה", "הנוקמים: סוף המשחק" ו"אנטמן והצרעה: קוונטומאניה".
ארכף שחור-רגל
ארכף שחור-רגל (שם מדעי: Elephantulus fuscipes) הוא מין ממשפחת הארכפיים המצוי במרכז אפריקה.
מאפיינים
הארכף מגיע לאורך 12–14 ס"מ ולמשקל 52–77 גרם. הוא בעל אף ארוך וכפוף בעל שערות חישה ועיניים גדולות כמו לקרוביו. הם יודעים לקפץ במהירות בעזרת זנבם ורגליהם הארוכות.
הארכפים פעלתנים תמיד ומחפשים חרקים רוב שעות היממה. הם עצמם עלולים להיטרף על ידי דורסים, חתולים שונים, נחשים ולטאות גדולות. בשעת סכנה הם נמלטים בשבילים בצמחייה והטורף מאבד את עקבותיהם.
הם חיים בסוואנות טרופיות וכרי דשא ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, דרום סודאן ואוגנדה. לא ידוע מה מצב שימורם.
הודו-חתית
בתורת הלשון, המונח הודו־חתית מתייחס למשפחת שפות משוערת. עיקר הסברה הוא בגריסה כי השפות האנטוליות נתפלגו מהשפה הפרוטו־הודו־אירופית במידה ניכרת של זמן לפני התפלגות יתר השפות ההודו־אירופיות. המונח איינו מדויק מילולית: הקידומת הודו איננה מתייחסת לענף ההודו־ארי, כי אם מייצגת את המשפחה ההודו־אירופית באופן כללי. כמו כן, הסיומת חתית מתייחסת לשפות האנטוליות ככלל, ולא לשפת החתים, היא הנשילי.
מוסכם בין רוב החוקרים כי ענף השפות האנטוליות נפרד מיתר השפות ההודו־אירופיות מוקדם מיתר ענפי השפה. אף על פי כן, תאריך פילוג זה נתון לוויכוח. תאריך הפילוג המקובל על רוב החוקרים הוא סביב ל־4000 לפנה"ס, (בהתאם לההיפותזה הקורגנית. חסידי התאוריה ההודו־חתית, מנגד, טוענים כי הפילוג נערך, לכל המוקדם, ב־7000 לפנה"ס. בהקשר זה, שפת־הפרוטו להודו־חתית תקרא פרוטו־הודו־חתית, ושפת־הפרוטו של יתר השפות לפני הפילוג העוקב (כפי הנראה, פילוג השפות הטוכריות) תקרא פרוטו־הודו־אירופית. התאוריה לא נוגדת את הקשר הגנטי בין דוברי השפות האנטוליות לדוברי השפות ההודו־אירופיות.
ניל שטראוס
ניל שטראוס (באנגלית: Neil Darrow Strauss; נולד ב-6 במרץ 1969), ידוע גם בשמות העט סטייל וכריס פאוולס, הוא מחבר, כתב וסופר צללים אמריקאי, בעל אזרחות אמריקאית ואזרחות נוספת של פדרציית סנט קיטס ונוויס. הוא ידוע בעיקר בשל ספרו רב המכר המשחק - עולמם הפרוע של אמני הפיתוי (באנגלית: The Game: Penetrating the Secret Society of Pickup Artists), בו הוא מתאר את חוויותיו בקהילת פיתוי במאמץ להפוך ל"אמן פיק-אפ". הוא עורך במגזין רולינג סטון וכותב בקביעות בהניו יורק טיימס.
חינוך ותחילת הקריירה
לאחר שסיים את לימודי התיכון בבית הספר הלטיני של שיקגו, למד שטראוס במכללת וסר. כבר בזמן הלימודים החל שטראוס בכתיבה עבור המגזין האוונגרדי "אוזן". כן החל בעריכת ספרו הראשון – " (Radiotext(e", אנתולוגיה של כתבים הקשורים לרדיו עבור המו"ל –"(Semiotext(e".
בהמשך עבר לעיתון "וילג' ווייס", בו עסק בעריכה, בדיקת עובדות, כתב ומבקר קבוע. העיתונאי ג'ון פארלס גייס אותו לתפקיד מבקר מוזיקה בעיתו "הניו יורק טיימס", בו הוא כתב את הטור "חיי הפופ", וכתבות מרכזיות בתחומים כגון מדיניות עריכת התקליטים של וולמארט, צנזורה מוזיקלית, שוחד ברדיו ועוד. לאחר מכן גויס על ידי ג'אן ונר, להיות עורך שותף בעיתון "רולינג סטון", שם ערך כתבות מרכזיות שעסקו בידוענים כגון קורט קוביין, מדונה, טום קרוז, אורלנדו בלום, וו טאנג קלאן, גוון סטפאני, סטיבן קולבר, ומרילין מנסון.
שטראוס זכה בפרס ASCAP Deems Taylor Award, עבור סיקור התאבדותו של קורט קוביין בעיתון "רולינג סטון", ועל הפרופיל שלו לאריק קלפטון ב"הניו יורק טיימס", בקטגוריית אומנויות ופנאי. שטראוס גם כתב במגזינים Esquire, Maxim, Spin, Entertainment Weekly, Details, The Source. כן כתב הערות תיחום לאלבומים של נירוונה ואחרים.
ב-31 באוגוסט 2013 התחתן שטראוס עם הדוגמנית אינגריד דה לה או, שאותה פגש ב-2010.
"המשחק" וה"קהילת אמנות הפיתוי"
לאחר שעזב את "הניו יורק טיימס" כדי לשמש סופר צללים בזכרונותיה של ג'נה ג'יימסון, שטראוס הצטרף לתת-תרבות של אמני פיק-אפ הידועה בשם קהילת אמנות הפיתוי, ב-2004 פרסם מאמר בניו יורק טיימס על חוויותיו משם. ב-2005, הוא פרסם את הספר המשחק - עולמם הפרוע של אמני הפיתוי (הוצאת ספרי ריגן), בספר מספר שטראוס על איך הפך ל"סטייל", אמן פיק-אפ תחת הדרכתו של מיסטרי. בנוסף לתיעוד החוויות שלו עם אמני פיק-אפ כמו מיסטרי, סטיב פי, רספוטין (היפנוטיקה), ורוס ג'פריס, הוא גם מתאר את יחסי הפיתוי שלו עם ידוענים כגון בריטני ספירס, טום קרוז וקורטני לאב.
הספר הופיע כחודש ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס בחודשים ספטמבר-אוקטובר 2005, והגיע למקום ראשון באתר אמאזון מיד לאחר השקתו בארצות הברית. שטראוס הופיע בתוכניות טלוויזיה שונות, בהן The View, ו-ABC Primetime.
ב-2010 הספר תורגם לעברית ויצא לאור בישראל בהוצאת כנרת.
לאחר פרסום הספר שטראוס פרש זמנית מעיסוקו כאמן פיתוי, והשקיע בביסוס קשר ארוך טווח עם זוגתו ליסה לברידג', שהייתה גיטריסטית בלהקת הבנות של קורטני לאב, The Chelsea.
מאמר ב-Sunday Mirror, ציין שלברידג' נפרדה משטראוס בפברואר 2006 ושהיא יוצאת עכשיו עם רובי ויליאמס. שטראוס הכחיש את השמועות על ויליאמס, אבל אישר שהוא נפרד מלברידג' כמה חודשים לאחר מכן.
שטראוס המשיך במעורבותו באמנות הפיתוי באמצעות חברת אימון דייטינג שייסד בשנת 2007, "Stylelife Academy". רוב האימון בסדנאות החברה נעשה על ידי מאמנים שכירים, ואילו שטראוס עצמו מופיע בכנסים שנתיים ובמספר מוצרי וידאו הנמכרים על ידי החברה.
ב-2012, שטראוס הוציא משחק קופסה/משחק חברה בשם "למי יש את המשחק? המשחק עם יתרונות" (באנגלית: Who's Got Game? The Game with Benefits) כהמשך לספריו "המשחק" ו"חוקי המשחק".
מסכת שבועות
מסכת זו בתלמוד הבבלי כוללת 48 דפים (בדפוס וילנא והדומים לו), ויש שמוצאים רמז, שכיוון שבספירת העומר יש 49 יום, יש להתחיל ללמוד מסכת זו בהספק של דף ליום על מנת לסיימה לפני חג שבועות. בתלמוד הירושלמי (בדפוס הנפוץ) יש במסכת 44 דפים.
מיקומה של המסכת בסדר נזיקין
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, הטעם הראשון לסידור מסכת זו אחר מסכת מכות הוא ש"יש דמיוניים בדיניהם ומשפטיהם כמו שנזכר בתלמוד". טעם אחר הוא שכל עניין השבועות ואכיפתן הוא בסמכות השופטים. ולכן על מסכת זו להימצא אחר מסכת סנהדרין בה התבארו דיני השופטים.
פרקי המסכת
בסך הכול, יש במסכת 62 משניות.
חררדו לייבנר
חררדו לייבנר (בספרדית: Gerardo Leibner; נולד ב-7 בפברואר 1965) הוא פרופסור להיסטוריה של אמריקה הלטינית באוניברסיטת תל אביב ופעיל פוליטי וחברתי בישראל. כיהן כראש מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית.
ביוגרפיה
לייבנר נולד במונטווידאו שבאורוגוואי כבן הבכור מבין שני ילדים לננסי, ילידת ארגנטינה, ולמאיר לאון לייבנר, קרדיולוג יליד פולין. הוריו היו פעילי מחתרת קומוניסטים באורוגוואי שתחת שלטון הדיקטטורה הצבאית, ובנובמבר 1975, לאחר שרבים מהחברים שהיו קשורים בפעילותם נאסרו, הצליחו לברוח לבואנוס איירס שבארגנטינה. לאחר ההפיכה הצבאית בארגנטינה ב-24 במרץ 1976, ומימושו של מבצע קונדור, שמטרתו הייתה לחטוף ולחסל מתנגדים פוליטיים בארצות הדיקטטורות הצבאיות בדרום אמריקה, היגרה המשפחה לישראל ביוני של אותה שנה.
לייבנר השלים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1998, ועם קבלת תואר הדוקטור שלו החל ללמד בה. מחקרו של לייבנר מתמקד בסוגיות של מרקסיזם וקומוניזם לטינו-אמריקאיים ובהיסטוריה חברתית ופוליטית של אזור האנדים. בראשית דרכו האקדמית עסק במשנתו של חוזה קרלוס מריאטגי ובאינדיחיניסמו בפרו המודרנית. בשנים האחרונות החל לעסוק גם בשנות ה-60 באמריקה הלטינית ובהיסטוריה החברתית של המפלגה הקומוניסטית באורוגוואי.
לייבנר הוא אחד מעורכיו של כתב העת Estudios Interdisciplinarios América Latina y el Caribe והחל משנת 2005 מכהן כראש מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית. בשנת 2002 היה עמית קרן קלוג בספריית הקונגרס של ארצות הברית.
פסיפיק
Pacific היא מילה באנגלית שפירושה "רודף שלום". המילה משמשת גם כשמו האנגלי של האוקיינוס השקט.
ארכף קצר-אף
ארכף קצר-אף (שם מדעי: Elephantulus brachyrhynchus) הוא מין ממשפחת הארכפיים והוא בעל אף קצר מעט יותר מקרוביו ומכאן שמו. ארכף זה מצוי בעיקר באפריקה הדרומית הרחק ממשכנות האדם והוא נפוץ ללא סכנה.
מאפיינים
אורכו של הארכף כ-42 ס"מ ומשקלו 30–55 גרם. הוא בעל חוטם ארוך וכפוף, אך מעט פחות מקרובי משפחתו. הוא גם בעל עיניים גדולות ורגליים גדולות העוזרות לו לשעוט במהירות. הוא טורף חרקים קטנים ויצורים דומים ובדומה לחדפים האמיתיים הוא חייב לאכול כל הזמן.
הארכף נפוץ מדרום אפריקה ונמיביה, מזרח ומרכז בוצואנה, אנגולה, זימבבואה, מלאווי, זמביה, מוזמביק והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובמזרח אפריקה בטנזניה, קניה ואוגנדה. הוא חיים באזורים צחיחים ויבשים אך בעלי צמחיית שיחים וערבות עשב.