cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
S5 0014 +81
הגלקסיה המארחת
הגלקסיה המארחת של S5 0014 + 81 היא גלקסיה אליפטית ענקית שיש בה חור שחור על מסיבי במרכזו, אשר עשוי להיות אחראי לפעילות אינטנסיבית של s50014+81. מודלים אבולוציוניים המבוססים על המסה של החור השחור העל-ממדי של S5 0014 + 81 מנבאים כי הוא יחיה בערך 1.342 × 99^10 שנים.
בשנת 2009, צוות של אסטרונומים באמצעות טלסקופ החלל סוויפט השתמשו בפלט הזוהר של S5 0014 + 81 כדי למדוד את המסה של החור השחור המרכזי. להפתעתם, הם גילו כי החור השחור המרכזי של S5 0014 + 81 הוא פי 10,000 יותר מאשר החור השחור במרכז הגלקסיה שלנו, החור שחור כה גדול ונוצר מוקדם כל כך ביקום, רק 1.6 מיליארד שנים אחרי המפץ הגדול. זה מצביע על כך שחורים שחורים על מסיבים נוצרו מהר מאוד.
ישנה מחלוקת על כמה מדויקים הממצאים הללו. ראשית, השיטה ששימשה הייתה למעשה שיטה עקיפה של חישוב, ולא הערכה קפלרית של מסלול מסלולי. שנית, הספקטרום המשמש הוא בעצם ספקטרום בגלים הארוכים, לא לפי גלי אור בפרמטרים הנראים לעין. שלישית, הקוואזר מוקף בדיסקית גדולה, והוא זורח בכ-40% מבהירות אדינגטון.
הקרב השלישי על האיזונצו
הקרב השלישי על נהר איזונצו מתוך סדרת קרבות הנהר איזונצו, התקיים בין 18 באוקטובר ועד 4 בנובמבר 1915, בין איטליה לאוסטרו-הונגריה.
מהלך הקרב
האיטלקים פרצו בין קרן ובין הים. המטרות היו זהות לאלה של הקרב השני על האיזונצו. הפריצה בכיוון סאן מיכלה שוב נכשלה, ומתחת לרמה של דוברדו הם הצליחו לתפוס רק כמה עמדות. ההתקפות שכוונו בו בזמן כנגד פליטש (פלצו), טולמיין וגוריצה התמוטטו תוך אבדות קשות.
חדקן פרסי
חדקן פרסי (שם מדעי: Acipenser persicus) הוא מין של דג סחוס גרמי ממשפחת החדקניים, החי בים הכספי, בים השחור ובנהרות שסביבו - במיוחד בוולגה, אורל, אראס והקורה והוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע.
תיאור
החדקן הוא דג גדול שאורכו 1.3 עד 2 מטרים ומשקל של 20 עד 35 ק"ג, אך הפרטים הגדולים ביותר נרשמו באורך ומשקל של 70 ק"ג. הוא בעל גוון חום וכחלחל עם לוחיות סחוס בולטות לאורך גופו שצבעם אפור וביניהם קשקשים צהובים-חיוורים. החוטם מוארך עם זיפי חישה ארוכים והעיניים קטנות.
החדקן מטיל ביצים במים מתוקים אך הפרטים הבוגרים נודדים לים השחור או במזרח הים הכספי. החדקן מחפש מזון על קרקעית החול או הבוץ ובהם יונק טרף של דגים אחרים או של חסרי חוליות כמו שטצדאים, ימשושיים וחסילוני Mysida. הפרטים הבוגרים ניזונים ממזון גדול יותר מהצעירים.
החדקן מצוי בסכנה גדולה עקב דיג יתר להכנת קוויאר מביציו, היתקלות בסירות, זיהום וסיכור נהרות, בייחוד הנהרות בהם הוא משריץ צאצאים. בנוסף החדקן מתרבה לאט ורק במספר נהרות.
רבי נחוניא דמן חוורן
רבי נחוניא דמן חוורן (מכונה בשמות נוספים כגון "רבי חוניא דברת חוורין", "רבי נחוניא איש בקעת בית חורתן", ועוד) היה מראשוני האמוראים בארץ ישראל. יש המחשיבים אותו כתנא, עקב היותו בן דור המעבר שבין התנאים לאמוראים.
המסופר עליו
שם אביו היה רבי עוזיאל, וגם בנו נקרא רבי עוזיאל, כנראה על שם סבו.
פט בנאטר
פטרישה מיי אנדרייבסקי (באנגלית: Patricia Mae Giraldo), הידועה בשם פט בנאטר (באנגלית: Pat Benatar; נולדה 10 בינואר 1953), היא זמרת-יוצרת ורוקיסטית אמריקאית, אשר זכתה בארבעה פרסי גראמי. את רוב הצלחתה המסחרית נחלה בשנות השמונים, עם שני אלבומי מולטי-פלטינום, חמישה אלבומי פלטינום, שלושה אלבומי זהב, ו-17 סינגלים במצעדי הטופ-40, כולל הלהיטים "Hit Me with Your Best Shot", "Love Is a Battlefield", "We Belong" ו-"Heartbreaker".
רבי נחוניא דמן חוורן
המסופר עליו
קיבל מרבי שמעון בן חלפתא ונראה שהיה תלמידו.
התגורר בבקעת בית חורתן, או בהר חוורן, הנמצאים באזור חורן.
גדולי הדור הראשון והשני של אמוראי ארץ ישראל מסרו הלכות ושמועות בשמו. ביניהם רבי יוחנן, רבי יהושע בן לוי, ורבי אבא בר זבדא. שמועה מפורסמת שנאמרה בשמו היא שדין עשר נטיעות, מצוות ערבה, וניסוך המים, הם הלכה למשה מסיני.
פט בנאטר
1953–1978
כעבור שנה, נשרה מלימודיה, ונישאה לחברה מהתיכון, דניס בנאטר, שבדיוק התגייס לצבא האמריקאי, והוצב בווירג'יניה. שם בנאטר עבדה כפקידה בבנק.
רבי נחוניא דמן חוורן
המסופר עליו
לפי חלק מהגרסאות בתלמוד הירושלמי, רבי נחוניא לקח חלק בעיבור השנה, וכשהיה יורד לעבר את השנה, היה הים נקרע לפניו. עוד נאמר שם, שכרבי נחוניא שמת נקרע הים של טבריה.
פט בנאטר
1953–1978
ב-1973 עזבה בנאטר את הבנק, לאחר ששאבה השראה מהופעה של לייזה מינלי שראתה בריצ'מונד. היא עבדה בתור מלצרית מזמרת במועדון לילה בסגנון שנות ה-20, וגם הופיעה באופן קבוע עם להקה מקומית. הלהקה קצרה הצלחה מקומית רבה, וערוץ PBS אפילו עשו עליהם תוכנית (שלא שודרה), ובנאטר אף יצאה עם סינגל ששודר ברדיו האזורי.
רבי נחוניא דמן חוורן
המסופר עליו
ר' נחוניא סבר כרבי יהודה המתיר ספיחי חרדל בשביעית, בתלמוד הירושלמי מסופר שפסיקתו זו בניגוד לדעת רבי יוחנן גרמה לרבי יוחנן לעזוב את העיר ציפורי ולעבור לטבריה, באומרו: (תרגום: "למה הבאתם עלי דיין זקן זה, שמה שאני מתיר הוא אוסר, ומה שאני אוסר הוא מתיר) . במקום אחר נאמר שרבי חנינא גרם למעברו של רבי יוחנן מציפורי לטבריה. הרב אהרן הימן טוען שלא ייתכן שרבי יוחנן יגיד כך על רבותיו, ולכן הוא סבור שמעשה זה אירע אירע עם רבי חנינא בר סיסי.
פט בנאטר
1953–1978
ההזדמנות הגדולה של בנאטר הגיעה ב-1975 כאשר השתתפה בערב חובבנים במועדון קומדיה Catch a Rising Star בניו יורק, והרשימה את בעל המועדון ריק ניומן, שלימים נהיה האמרגן שלה.
רבי נחוניא דמן חוורן
המחלוקת בעניין זהותו
בתלמוד הבבלי הוא מוזכר בתור "רבי נחוניא איש בקעת בית חורתן", ובתלמוד הירושלמי, הוא מוזכר בתור "רבי חוניה דברת חוורין" או "רבי חוניא דמן חוורין". ולכן בסדר הדורות קיימים שני ערכים נפרדים, "רבי נחוניא איש בקעת בית חורתן", ו"רבי חוניא דמן חוורין". אולם רבים אחריו הוכיחו שמדובר באותו אדם, והיה רק רבי נחוניא אחד. יש הטוענים שגם בעל סדר הדורות סבר שמדובר באותו אדם, ועשה שני ערכים לאותו אמורא בגלל גרסת היוחסין.
ייתכן שהוא גם "רב הונא דבית חורון" המוזכר בבראשית רבה פרשה ע"ג.
פט בנאטר
1953–1978
בנוסף, בנאטר הקליטה מספר ג'ינגלים לפרסומות של פפסי ועסקים אזוריים אחרים, ואף הוחתמה לסדרת מופעים במועדון Tramps המפורסם, שם "גילו" אותה נציגים של מספר חברות תקליטים. היא חתמה חוזה הקלטות בכריסליס (Chrysalis Records) כעבור שבוע.
פט ודניס התגרשו זמן קצר לאחר מכן.
1979–1981: האלבומים הראשונים
אלבום הבכורה של בנאטר, In the Heat of the Night, יצא באוגוסט 1979, והגיע למספר 12 במצעדים האמריקאים ב-1980. האלבום מיצב את בנאטר ככוח חדש בעולם הרוק. את האלבום הפיק מייק צ'פמן, שהפיק אלבומים עבור בלונדי ו-הנאק. צ'פמן נשבע שלא ייקח על עצמו עבודה עם אמנים חדשים, אך כששמע את הקלטת הדמו של בנאטר, נמלך בדעתו. האלבום כלל שירים שכתבו ג'ון קוגר מלנקמפ, אלן פרסונס, ואריק וולפסון. בסוף 1980 האלבום קיבל סטטוס פלטינום בארצות הברית, ופלטינום 4x בקנדה.
בנוסף, בשנת 1980 השתתפה כשחקנית במותחן הפשע מסוגת נאו נואר "עיר אפלה" בכיכובה של דבי הארי.
באוגוסט 1980, יצא תקליטה השני, Crimes of Passion, עם הסינגל האייקוני "Hit Me with Your Best Shot" והשיר השנוי במחלוקת "Hell Is for Children", שנכתב בעקבות סדרה על התעללות בילדים בניו יורק טיימס. "Hit Me with Your Best Shot" היה הסינגל הראשון שלה שנכנס לטופ-10, והיה גם הראשון שהגיע לסטטוס זהב. בינואר 1981, בנאטר זכתה בפרס גראמי עבור הופעת הרוק הטובה ביותר. סינגל נוסף מהאלבום, "You Better Run", היה הקליפ השני ששודר בערוץ החדש דאז MTV, בדיוק אחרי השיר של The Buggles' "Video Killed the Radio Star". האלבום היה בעצם הראשון שלה שהגיע לססטוס פלטינום (אלבומה הראשון הגיע לסטטוס זה מאוחר יותר). באוקטובר 1980, בנאטר הופיעה על שער רולינג סטון, יחד עם הגיטריסט שלה ובעלה לעתיד, ניל ג'ירלדו.
1982–1989: שיא הקריירה
במשך כל שנות השמונים בנאטר כיכבה בעולם המוזיקה. ביולי 1981 יצא אלבומה השלישי, Precious Time, ותוך חודש הגיע למספר 1 בבילבורד 200. האלבום כלל מספר סינגלים שהיו ללהיטים, ובנאטר זכתה בגראמי השני שלה בעטיו.
לקראת סוף 1982, יצאה באלבומה הבא, Get Nervous, שכלל את הלהיט "Shadows of the Night", שהביא לבנאטר את גראמי השלישי שלה. גם אלבום זה זכה להצלחה מסחררת, והיווה את הפלטינום הרביעי שלה ברציפות.
עד 1983, בנאטר כבר הייתה מוכרת בכך שהיא שרה על נושאים "קשים", והשיר "Love Is a Battlefield" הוא דוגמה מצוינת. בשלב זה של הקריירה שלה, הסגנון שלה רוכך מרוק כבד לטונים של פופ, והקליפ של הסינגל היה מכוון לשידור ב-MTV, ואפילו כלל סצנת ריקוד סטייל מייקל ג'קסון - דבר שכלל לא היה מובן מאליו באותה תקופה, במיוחד לא בין מוזיקאי רוק. השיר זיכה את בנאטר בגראמי הרביעי שלה. הוא היה אחד משתי הקלטות סטודיו שנכללו באלבומה החמישי, Live from Earth, אלבום ממסע ההופעות שלה לאלבומה הקודם. גם אלבום זה הגיע למעמד פלטינום.
באוגוסט 1984, יצא אלבומה השישי (חמישי בסטודיו), Tropico, שכלל את הלהיט "We Belong", שהיה הלהיט הראשון שלה במצעדים הבריטיים. באלבום זה, חקרה בנאטר צלילים רכים יותר מאשר באלבומיה הקודמים. גם אלבום זה זכה למעמד פלטינום.
בשנה זו גם נולדה בתה, היילי.
ביולי 1988 יצא האלבום Wide Awake in Dreamland, גם הוא עתיר להיטים ("All Fired Up", "Don't Walk Away", מועמד גראמי "Let's Stay Together", ו- "One Love", וגם הוא זכה לסטטוס פלטינום.
אוסף הלהיטים של בנאטר, Best Shots, יצא קודם בבריטניה ב-1987, ובארצות הברית ב-1989, וכלל רמיקסים לחלק מלהיטיה הגדולים. האלבום הגיע באותה שנה לסטטוס אלבום זהב, ומאוחר יותר גם הוא הגיע לפלטינום.
1989 והלאה
בשנות התשעים בנאטר המשיכה ליצור ויצאה במספר אלבומים, אך אלו זכו לזמן אוויר והצלחה מסחרית מופחתים לעומת עבודתה הקודמת. אלה כוללים את True Love (1993), Gravity's Rainbowו- (1991), אשר היה אלבומה האחרון עם כריסליס, שלא קידמו את האלבום, וכשנמכרו מאוחר יותר ל-EMI, אבד הקליפ לסינגל של בנאטר "Everytime I Fall Back", שבסוף לא שוחרר כלל.
המעמד של בנאטר כאייקון של שנות השמונים לא עבר טוב לשנות התשעים. ייתכן שלחיי המשפחה של בנאטר הייתה השפעה על כך - השותפות ההדוקה שלה עם בן זוגה הגיטריסט יצר חיכוכים עם חברת התקליטים, ובזמן שיצא האלבום Gravity's Rainbow הייתה בנאטר בהריון עם בתה השנייה, האנה.
ב-1997 חתמה חוזה הקלטות חדש עם CMC, ויצאה עם אלבום חדש, Innamorata, ומאז יצאה רק באלבום חדש אחד, Go, ב-2003.
הזוגיות המוצלחת של ג'ירלדו ובנאטר היא אכן ההשפעה הגדולה ביותר על הקריירה שלה משנות התשעים והלאה. השניים כותבים ויוצרים ביחד, ומופיעים רבות - במיוחד בהקשרים של נוסטלגיה לשנות השמונים שגאתה בשנות האלפיים, כאשר שניהם כבר עברו את גיל הששים. בנאטר יצאה לסבבי הופעות עם אמנים אחרים מתקופתה, כולל בלונדי, וסטיקס.
ספרה
ביוני 2010 יצא ספר זכרונותיה של בנאטר, Between a Heart and a Rock Place. היא מספרת בו על הסכסוכים עם כריסליס, על הקושי לקיים חיי משפחה לצד הקריירה במוזיקה, ועל פמיניזם. היא כתבה, "בכל יום מאז אני בוגרת מספיק לחשוב, החשבתי את עצמי לפמיניסטית... זה מעצים לראות ולדעת שאולי, באופן כלשהו, אני עזרתי להפוך את הדרך הקשה שעומדת בפני נשים לקצת יותר קלה". הספר היה רב מכר ברשימת הניו יורק טיימס. למרות היסוסה בהתחלה, בנאטר כל כך נהנתה מתהליך הכתיבה שהיא המשיכה וכתבה לאחר מכן רומן.
פיני שומר
פנחס (פיני) שומר (נולד ב-19 באוקטובר 1951) הוא איש ציבור ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת בשלהי הכנסת ה-13.
ביוני 1996 כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה בימיה האחרונים של כהונת כנסת ה-13, בעקבות התפטרותו של אברהם כ"ץ-עוז.
ב, הוא עומד בראש מכון אבשלום לידיעת הארץ.
Legalease בע"מ
Legalease בע"מ היא חברת מחקר ניתוח משפטי והוצאה לאור גלובלית שנוסדה בבריטניה ב-1987. החברה מעריכה משרדי עורכי דין ועורכי דין בינלאומיים עבור הפרסומים, הרשימות השנתיות והמדריכים שלה, כולל Legal Business, GC Magazine וסדרת The Legal 500.
סקירה כללית
Legalease בע"מ היא חברת הוצאה לאור וניתוח משפטי הממוקמת בבריטניה,
החברה נוסדה על ידי העורך הראשי הראשון שלה, ג'ון מ. פריצ'רד. מאז 2015, המנהל הוא דייוויד גולתורפ, כאשר דייוויד בורגס הוא מנהל ההוצאה לאור. החברה היא חלק מקרן "שכר מחיה בלונדון".
הפרסומים כוללים את מגזין משפטי לעסקים. המגזין שלה -GC Powerlist, (לשעבר "היועץ התאגידי 100"), מתפרסם מדי שנה, וכולל את 500 עורכי הדין המובילים שלה באזורים שונים בעולם.
החברה ספגה ביקורת בשנת 2020, לצד מתחרה צ'יימברס ושותפים, על כך שניצלה את תוכנית החופשה של ממשלת בריטניה בתגובה למגפת ה-COVID-19 בבריטניה, למרות שהשיגה רווחים גבוהים.
עסקים משפטיים
מגזין Legal Business הפסיק זמנית את הפרסום וסגר את פעילותו באפריל 2020.
ה-Legal 500
סדרת Legal 500 נחשבת למדריך ההפניות המשפטי הגדול בעולם. הפרסומים כוללים מאמרי מערכת ומגזין GC לעוסקים בתחום היועצים הכלליים, המציעים משאבים לעורכי דין פנימיים, כגון דוחות תובנות של לקוחות. המדריך מארח אירועים חיים ושולחנות עגולים ; ואוסף חדשות משפטיות.
הדירוגים ב- The Legal 500 מדווחים כמבוססים על יתרונות, תוך הסתמכות הן על מידע זמין לציבור והן על מידע מדווח עצמי של משרדי עורכי דין, ומתפרסמים באתר האינטרנט של החברה. החברה גם מנפיקה מספר פרסים שנתיים, כגון The Legal 500 Awards.
אבטומוביליסט סנקט פטרבורג
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1935 ועד 1970 נקראה בשם "ספרטק לנינגרד", אז שינתה שמה ל"אבטומוביליסט".
מאז 2018 מתמודדת בליגת המשנה הרוסית בכדורעף. בשנת 2017 הוקמה קבוצת הכדורעף זניט סנקט פטרבורג ואבטומוביליסט הפכה לקבוצת המילואים שלה.
New Super Mario Bros. 2
New Super Mario Bros. 2 (בתרגום חופשי לעברית: האחים סופר מריו 2 החדש) הוא משחק פלטפורמה שיצא לנינטנדו 3DS בשנת 2012 וידוע בתור המשחק השלישי בסדרת המשחקים new super Mario bros.
תקציר עלילה
מריו ולואיג'י הולכים לאסוף מטבעות ואחרי שהם חוזרים הם מגלים שהקופאלינגים (העוזרים של באוזר) חטפו את הנסיכה פיץ' ועכשיו מריו ולואיג'י צריכים להגיע לעולם 6 ולהציל את הנסיכה.
ללכת עם...
ללכת עם... (באנגלית: ...Walking with או Walking with Prehistoric Life; בעברית קרוי לעיתים: "הולכים עם") הוא מקבץ סרטים של ה-BBC ששודרו בבריטניה במהלך השנים 1999–2006. את הסדרות יצרו ג'ספר ג'יימס, אנדרו וילקס וטים היינס, שגם יצר את הסדרות הבריטיות "בראשית" ו"בראשית: עולם חדש", "נדידת הדינוזאורים", "הכוכב דינוזאור" ו"העולם שאבד".
סדרות אלה מציגות דינוזאורים ושאר יצורים פרהיסטוריים עם הנפשה ועם אמצעים שמחיים יצורים נכחדים. הסדרה מלווה במחקרים המדעיים האחרונים על מראם והרגליהם של היצורים.
ב-2013 יצא סרט קולנוע המבוסס על הסדרה, הקרוי "ללכת בין דינוזאורים". כמו כן יצאה הצגה על חיי מספר דינוזאורים על הסדרה הראשונה בשם "The Arena Spectacular".
סדרות נוספות
נוספים:
פיצה בסגנון שיקגו
פיצה בסגנון שיקגו מתייחסת למספר סגנונות שונים של פיצה שפותחה בעיר שיקגו. הפיצה המפורסמת ביותר בסגנון זה ידועה בשם פיצת דיפ־דיש. המחבת בה הפיצה נאפית נותנת לפיצה את השוליים הגבוהים והמשטח העמוק האופייניים לה, בתוכם שמים כמויות גדולות של גבינה וגם רוטב עגבניות גושי. פיצה בסגנון שיקגו אפשר להכין בסגנון דיפ־דיש וכפיצה ממולאת.
פיצת דיפ־דיש
לדברי טים סמואלסון, היסטוריון התרבות הרשמי של שיקגו, אין מספיק תיעוד כדי לקבוע בוודאות מי המציא את הפיצה בסגנון שיקגו מסוג דיפ־דיש. לעיתים קרובות מדווח כי הפיצה בסגנון שיקגו מסוג דיפ־דיש הומצאה ב־Pizzeria Uno בשיקגו בשנת 1943, על ידי המייסד של הפיצרייה, אייק סיוול, לשעבר כוכב פוטבול מאוניברסיטת טקסס. עם זאת, כתבה משנת 1956 ב"שיקגו דיילי ניוז" טוענת כי שף הפיצה המקורי של הפיצרייה, רודי מלנאטי, פיתח את המתכון.
פיצת דיפ־דיש נאפית במחבת פלדה עגולה שדומה יותר לתבנית עוגה או פאי מאשר לתבנית פיצה טיפוסית. משמנים את המחבת כדי לאפשר לפיצה לצאת מהמחבת בקלות, כמו גם כדי לתת לקרום הפיצה אפקט של טיגון. בנוסף לקמח החיטה הרגיל, בצק הפיצה יכול להכיל קמח תירס, סולת או צבע מאכל שנותן לקרום גוון צהבהב. הבצק מוצמד לצידי המחבת, בצורה של קערה, כדי לאפשר לשים שכבה עבה של תוספות.
השכבה העבה של התוספות בפיצת דיפ־דיש מחייבת זמן אפייה ארוך יותר, שיכול לגרום לגבינה או לתוספות האחרות להישרף לו היו בשכבה העליונה של הפיצה. עקב כך, התוספות מורכבות במהופך מהסדר הרגיל שלהן על פיצה. מצפים את הקרום בגבינה (בדרך־כלל פרוסות של מוצרלה) אחריה בסוגים שונים של בשר כמו פפרוני או נקניק איטלקי. תוספות אחרות כמו בצל, פטריות ופלפלים מגיעות אח״כ. כשכבה האחרונה שמים רוטב לא מבושל, שבד״כ מכינים מעגבניות מרוסקות מקופסאות שימורים. לעיתים מוסיפים מעל הרוטב גרידת פרמזן. מקובל שכשמזמינים את הפיצה הזו כטייק אוויי היא תגיע לא חתוכה כך שהשמנים לא יספגו בקרום ויגרמו לפיצה להיות ספוגה.
פיצה ממולאת
באמצע שנות ה־70, שתי רשתות בשיקגו, הפיצה של ננסי שנוסדה על ידי רוקו פלזה והפיצרייה של ג'יורדנו שהופעלה על ידי האחים אפרן ויוסף בוליו, החלו להתנסות בפיצת דיפ־דיש ויצרו את הפיצה הממולאת. פלזה ביסס את יצירתו על מתכון של אמו לסקרצ'יידה, פשטידת חג הפסחא האיטלקית מעיר הולדתו, פוטנזה. כתבות במגזין שיקגו שהציגו את הפיצה של ננסי והפיצה הממולאת של ג'יורדנו הפכו את המנות לפופולרית.
פיצות ממולאות בדרך־כלל עמוקות יותר מפיצות דיפ־דיש אבל חוץ מזה קשה לראות את ההבדל עד שהפיצה נחתכת. לפיצה ממולאת בדרך כלל יש שכבת תוספות צפופה יותר מכל סוג אחר של פיצה. כמו בפיצת דיפ־דיש, שכבה עמוקה של בצק יוצרת קערה במחבת גבוהה ואז מוסיפים את התוספות והגבינה. מעל מוסיפים שכבה נוספת של בצק והוא לוחץ על צידי הקרום.
פיצה דקה
יש גם סגנון של פיצה עם קרום דק שאפשר למצוא בשיקגו ובשאר המערב התיכון. הקרום דק וקשיח דיו כדי לקבל צליל לעיסה, בשונה מהפיצה בסגנון ניו יורק. את הפיצה חותכים לריבועים, דבר המכונה כחיתוך מסיבה או חיתוך טברנה, בניגוד לחיתוך עוגה בו חותכים את קצוות הפיצה. בקרב המקומיים, קרום דק בדרך־כלל מצליח יותר במכירות מאשר פיצת דיפ־דיש.
בישראל
בישראל פעלה בעבר מסעדה בסגנון אמריקאי בשם שיקגו פיצה פאי פקטורי שהגישה פיצות בסגנון שיקגו. המסעדה שנסגרה בשנת 2001, הייתה ממוקמת ברחוב הירקון בתל אביב-יפו.
פונטיאנוס
פונטיאנוס (בלטינית: Pontianus; מת ב-28 בספטמבר 235) היה אפיפיור על–פי הערכות מ-21 ביולי 230 ועד 28 בספטמבר 235.
על–פי ספר האפיפיורים, ה"ליבר פונטיפיקליס" נולד פונטיאנוס ברומא ושם אביו היה קלפורניוס. תיאור חייו נוצר על–ידי כותב במאה הרביעית, ובזכות הקרבה בזמן מעניק תיאור מדויק יותר של חייהם של האפיפיורים, ובכך יותר פרטים אודות פונטיאנוס מאשר על קודמיו. ההערכות לתקופת כהונתו שאובות מספר זה.
הקרע בכנסייה מול האנטי-אפיפיור היפוליטוס מרומא נמשך בזמן כהונתו. לפי הירונימוס הקדוש ורופינוס המצטט אותו התכנס בערך בשנת 231 או 232 סינוד (סנאט) שאישר את גינויו של אוריגנוס מאלכסנדריה על–ידי סינוד שנערך באלכסנדריה קודם לכן. אם אכן היה סינוד כזה, וספק אם כך היה, הרי שפונטיאנוס עמד ללא ספק בראשו.
בשנת 235, תחת שלטון הקיסר מקסימינוס התראקי, החלה רדיפה נגד ראשי הכנסייה, בהם פונטיאנוס. יחד עם היפוליטוס הוא גורש למכרות בסרדיניה. כדי לאפשר בחירת אפיפיור חדש, התפטר פונטיאנוס ב-28 בספטמבר 235, וליורשו נבחר אנטרוס. זאת הייתה הפעם הראשונה שבא האפיפיור התפטר מתפקידו. זמן קצר לפני או אחרי הדברים הללו התפייס היפוליטוס עם הכנסייה ברומא והקרע בכנסייה בא אל קיצו. לפי תיאור מעשי המרטירים שאינו מצוי עוד בידינו אך שימש את כותב ה"ליבר פונטיפיקליס" מת פונטיאנוס כתוצאה מהתנאים הקשים במכרות בסרדיניה. האפיפיור פביאנוס הביא את שרידיהם של פונטיאנוס והיפוליטוס לרומא. כתובת שנתגלתה בשנת 1909 מציינת את שמו ואת היותו אפיפיור ומרטיר: PONTIANOS, EPISK. MARTUR. התוספת "מרטוּר" היא מאוחרת ואינה חלק מן הכתובת המקורית.
נדיה קומנץ'
נדיה אלנה קומנץ' (שיבוש נפוץ: "קומנצ'י"; ברומנית: Nadia Elena Comăneci; נולדה ב-12 בנובמבר 1961) היא מתעמלת רומנייה בעבר, אלופה אולימפית שזכתה ב-9 מדליות, מהן 5 מדליות זהב והראשונה שזכתה באולימפיאדה בציון מושלם של 10 בהתעמלות. אלופת עולם בעלת 4 מדליות, מהן 2 זהב, 3 פעמים ברציפות אלופת אירופה בתחרות הקרב רב אישי, בעלת 12 מדליות מאליפות אירופה מהן 9 זהב.
קומנץ' נחשבת על ידי רבים כאחת הספורטאיות הגדולות של המאה ה-20 ואחת המתעמלות הגדולות בכל הזמנים.
ביוגרפיה
קומנץ' נולדה באונשט (עיר שנקראה בין השנים 1965–1996 "גאורגה גאורגיו-דז'") שברומניה, בתם של גאורגה קומנץ', מהנדס, ושטפאניה-אלכסנדרינה, פקידה במשרה חלקית. היא קרויה על שם "נדז'דה" (תקווה), גיבורה בסרט רוסי.
אליפויות אירופה
כשהייתה בת 13 שנים ו-6 חודשים, זכתה קומנץ' באליפות אירופה שנערכה בסקיאן שבנורווגיה בשנת 1975, בחמש מדליות, מהן ארבע מדליות זהב כולל תחרות הקרב רב ומדליית כסף אחת. בתחרות הקדם-אולימפית שנערכה באותה שנה במונטריאול (שנה לפני המשחקים האולימפיים) זכתה קומנץ' בתחרות הקרב-רב. סגנונה היה מדויק מאוד תוך שילוב של שיווי משקל וביטחון עצמי. באותה שנה הכתירה אותה סוכנות "Associated Press" בתואר "ספורטאית השנה".
לאליפות אירופה שנערכה בקופנהגן דנמרק ב-1979 הופיעה קומנץ' מוכנה יותר לאחר שרזתה. היא זכתה ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב, כולל תואר שלישי ברציפות בקרב-רב (המתעמלת הראשונה שזכתה בהישג זה) ומדליית כסף אחת. באליפות העולם שנערכה בפורט וורת' בדצמבר אותה שנה היא הובילה לאחר תרגילי החובה, אך אושפזה לפני תחילת תחרות תרגילי הזכות בשל הרעלת דם שנגרמה מחתך בשורש כף היד, שנוצר מצמיד המתכת המייצב שענדה. היא עזבה את בית החולים בניגוד להוראות הרופאים והשתתפה בתחרות על הקורה, שם זכתה בציון 9.95. ביצועיה העניקו לרומניות את מדליית הזהב הקבוצתית הראשונה שלהן באליפות העולם.
אולימפיאדות
שנה מאוחר יותר (1976), בגיל 14 שנים ו-8 חודשים, הייתה קומנץ' לכוכבת אולימפיאדת מונטריאול. לא רק שהייתה המתעמלת הראשונה בתולדות האולימפיאדה שקיבלה את הציון המושלם 10 (שאותו קיבלה שש פעמים נוספות), היא אף זכתה בשלוש מדליות זהב: בתחרות קרב-רב אישי, במקבילים מדורגים ובקורה, במדליית כסף קבוצתית ובמדליית ארד על תרגילי הקרקע. כשחזרה לרומניה לאחר האולימפיאדה הוענק לה התואר "גיבורת מעמד העובדים הסוציאליסטים" כהכרת תודה על הצלחתה - הרומנייה הצעירה ביותר שזכתה בתואר זה.
כשזכתה קומנץ' בציון 10 הייתה הנבחרת הרומנית בהלם לכמה שניות, שכן הציון שהופיע בלוח התוצאות היה 1.00. הלוח הכיל אז שלוש ספרות בלבד, כיוון שלא ציפו שמשתתפים יצליחו להגיע לציון המושלם. אי-ההבנה נפתרה לאחר כמה שניות ומאז נבנים לוחות התוצאות להצגת ציון בן 4 ספרות, כך שיגיעו גם ל-10.00.
קומנץ' הגנה בהצלחה על תוארה כאלופת אירופה בהתעמלות בקרב-רב ב-1977, אך בהחלטה מעוררת מחלוקת נטשה הקבוצה הרומנית את התחרות במחאה על הניקוד שקיבלה בשלב הגמר של המכשירים.
באולימפיאדת מוסקבה זכתה קומנץ' ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, בתרגילים על הקורה (הגנה על תוארה) ועל הקרקע ומדליות כסף בתחרות הקבוצתית ובתחרות קרב-רב אישי אחרי ילנה דוידובה מברית המועצות. בספרה "מכתבים למתעמל צעיר" היא הסבירה את ההפסד בכך ש"באותו יום ילנה הייתה טובה יותר".
אליפות העולם
לאליפות העולם בהתעמלות שנערכה בשטרסבורג, צרפת ב-1978 הופיעה קומנץ' כשאינה בכושר וסובלת מעודף משקל. לאחר נפילה מהמקבילים המדורגים סיימה במקום הרביעי בתחרות הקרב רב, אך עדיין הצליחה לזכות במדליית זהב בתרגיל על הקורה ובשתי מדליות כסף, בתרגיל על סוס הקפיצות ובתחרות הקבוצתית.
לאחר הקריירה כספורטאית
קומנץ' פרשה מתחרויות זמן קצר לאחר אולימפיאדת מוסקבה. התחרות הגדולה האחרונה שלה הייתה האוניברסיאדה שנערכה בבוקרשט ב-1981, שבה זכתה בחמש מדליות זהב. עם זאת, היו האשמות במשוא פנים מצד השופטים בתחרות, שכן חצי מצוות השופטים היו מרומניה. בין 1984 ל-1989 הייתה קומנץ' חברה בהתאחדות ההתעמלות הרומנית, וסייעה באימון מתעמלים רומנים צעירים.
בנובמבר 1989 ערקה קומנץ' לארצות הברית. היא חצתה בלילה את הגבול לדרום הונגריה ולאחר שש שעות הליכה הגיעה לעיר סגד, משם המשיכה באותו לילה לווינה, שם קיבלה בשגרירות האמריקאית ויזה לארצות הברית.
בארצות הברית עסקה קומנץ' בשיווק קו של בגדי התעמלות, לבנים, ציוד אירובי ואף דגמנה שמלות כלה. בשנת 1994 היא התארסה למתעמל בארט קונור, זוכה מדליית הזהב על המקבילים באולימפיאדת לוס אנג'לס, שאותו הכירה לראשונה בגביע אמריקה ב-1976. באותה שנה היא חזרה לרומניה (שבינתיים השתחררה מהמשטר הקומוניסטי) לראשונה מאז שערקה. קומנץ' וקונור נישאו בבוקרשט באפריל 1996. לזוג נולד בן ב-2006.
בשנת 1999 הייתה קומנץ' לספורטאית הראשונה שהוזמנה לנאום באו"ם באירוע שפתח את שנת המתנדב הבינלאומי. נכון ל-2014 היא מתגוררת באוקלהומה ועוסקת בהתעמלות ובמפעלי צדקה בכל העולם. היא ובעלה הם הבעלים של "האקדמיה להתעמלות של בארט קונור", של חברת הפקה של אירועי ספורט "10 מושלם", ושל כמה חנויות לציוד ספורט, והם עורכי המגזין "המתעמל הבינלאומי".
קומנץ' היא סגנית יו"ר של חבר המנהלים של הספיישל אולימפיקס הבינלאומי (אולימפיאדה לבעלי מוגבלות שכלית התפתחותית), נשיאת הכבוד של התאחדות ההתעמלות הרומנית, נשיאת הכבוד של הוועד האולימפי הרומני, שגרירת הספורט של רומניה, סגנית הנשיא של חבר המנהלים של האגודה למלחמה בניוון שרירים, וחברה בקרן הפדרציה הבינלאומית של המתעמלים. היא קיבלה שני פרסי "המסדר האולימפי" מהוועד האולימפי הבינלאומי.
בדצמבר 2003 הופיע ספרה הראשון - מכתבים למתעמל צעיר. מכספי הצדקה הקימה קומנץ' מרפאה בבוקרשט לעזור לילדים יתומים ברומניה.
חיסון נגד חצבת
חיסון נגד חצבת מגן מפני הידבקות בחצבת. כמעט כל אלה שאינם מפתחים חסינות לאחר מנה בודדת מפתחים אותה לאחר מנה שנייה. כאשר שיעורי החיסון בתוך אוכלוסייה גדולים מ-92%, התפרצויות של חצבת לא אמורות להתרחש; עם זאת, הם עלולים להופיע שוב אם שיעורי החיסון יורדים. יעילות החיסון נמשכת שנים רבות. לא ברור עוד האם החיסון הופך פחות יעיל עם הזמן. החיסון אף עשוי להגן מפני חצבת אם ניתן תוך מספר ימים לאחר החשיפה לחצבת.
החיסון בטוח בדרך כלל, אפילו עבור אלו עם זיהומי HIV. רוב הילדים אינם חווים תופעות לוואי כלשהן; אלו שכן חווים תסמינים, חווים תסמינים קלים יחסית, כגון חום, פריחה, כאבים במקום ההזרקה ונוקשות מפרקים; והם קצרים וחולפים. אנפילקסיס תועדה בכ-3.5-10 מקרים למיליון מנות. אין זה סביר כי שיעורי תסמונת גיליין-בארה, אוטיזם ומחלות מעי דלקתיות מוגברים על ידי חיסון נגד חצבת.
החיסון זמין הן בפני עצמו והן בשילובים כגון חיסון MMR (שילוב עם חיסון נגד אדמת וחזרת) או חיסון MMRV (שילוב של MMR עם חיסון נגד אבעבועות רוח). החיסון נגד חצבת יעיל באותה מידה למניעת חצבת בכל התכשירים, אך תופעות הלוואי משתנות עבור השילובים שונים. ארגון הבריאות העולמי (WHO) ממליץ לתת חיסון נגד חצבת בגיל תשעה חודשים באזורים בעולם שבהם המחלה נפוצה, או ב-12 חודשים שבהם המחלה אינה שכיחה. חיסון נגד חצבת מבוסס על זן חי אך מוחלש של חצבת. החיסון מגיע כאבקה מיובשת המעורבבת עם נוזל ספציפי לפני הזרקה או ממש מתחת לעור או לשריר. ניתן לאמת את יעילות החיסון על ידי בדיקות דם.
שימושים רפואיים
מנה אחת יעילה בכ-93% בעוד שתי מנות של החיסון יעילות בכ-97% במניעת חצבת. לפני השימוש הנרחב בחיסון, חצבת הייתה שכיחה עד כדי כך שהזיהום נחשב ל"בלתי נמנע כמו מוות ומיסים". בארצות הברית, מקרים מדווחים של חצבת ירדו מ-3 ל-4 מיליון עם 400 עד 500 מקרי מוות לעשרות אלפי מקרים בשנה בעקבות כניסתם של שני חיסוני חצבת ב-1963 (הן חיסון מומת וחי מוחלש (זן אדמונסטון B) קיבלו רישיון לשימוש, ראה תרשים מימין). הגברת שיעורי ההתחסנות בעקבות התפרצויות בשנים 1971 ו-1977 הביאה לירידה נוספת לאלפי מקרים בשנה בשנות ה-80. התפרצות של כמעט 30,000 מקרים ב-1990 הובילה לדחיפה מחודשת לחיסון ולהוספת חיסון שני ללוח הזמנים המומלץ. לא יותר מ-220 מקרים דווחו בכל שנה מ-1997 עד 2013, וההערכה הייתה שהמחלה כבר לא אנדמית בארצות הברית. בשנת 2014 דווח על 667 מקרים.
היתרון של חיסון חצבת במניעת מחלות, נכות ומוות תועד היטב. במהלך 20 השנים הראשונות לאחר קבלת הרישיון בארצות הברית, חיסון נגד חצבת מנע כ-52 מיליון מקרים של המחלה, 17,400 מקרים של מוגבלות שכלית ו-5,200 מקרי מוות. מ-1999 עד 2004, אסטרטגיה שהובילה ארגון הבריאות העולמי ו- UNICEF הובילה לשיפורים בכיסוי החיסונים נגד חצבת, שמנעו על פי הערכות 1.4 מיליון מקרי מוות מחצבת ברחבי העולם. החיסון נגד חצבת הוביל לחיסול כמעט מוחלט של המחלה בארצות הברית ובמדינות מפותחות אחרות. בעוד שהחיסון נעשה עם וירוס חי שעלול לגרום לתופעות לוואי, אלו הן הרבה פחות ופחות חמורות מהמחלה והמוות הנגרמים על ידי החצבת עצמה; תופעות לוואי החל מפריחה ועד, לעיתים נדירות, פרכוסים, מתרחשות באחוז קטן מהמקבלים.
חצבת נפוצה ברחבי העולם. אף על פי שהחצבת הוכרזה "מחוסלת" מארצות הברית בשנת 2000, יש צורך בשיעורים גבוהים של חיסון ותקשורת מצוינת עם המסרבים לחיסון כדי למנוע התפרצויות ולקיים את חיסול החצבת. מתוך 66 מקרי החצבת שדווחו בארצות הברית בשנת 2005, מעט יותר ממחציתם היו מיוחסים לנער אחד לא מחוסן שנדבק במהלך ביקור ברומניה. אדם זה חזר לקהילה עם הרבה ילדים לא מחוסנים. ההתפרצות שהתקבלה הדביקה 34 אנשים, רובם ילדים ולמעשה כולם היו לא מחוסנים; שלושה מהם אושפזו בבית החולים. המענה לבריאות הציבור הצריך לבצע כמעט 5,000 שיחות טלפון כחלק מאיתור קשר, סידור וביצוע בדיקות לפי הצורך, וארגון חיסון חירום לאנשים בסיכון שהיו במגע עם אדם זה. משלמי מיסים וארגוני בריאות מקומיים שילמו ככל הנראה יותר מ-167,000 דולר ארצות הברית בעלויות ישירות כדי למנוע את ההתפרצות היחידה הזו. מגפה גדולה נמנעה עקב שיעורי החיסון הגבוהים ביישובי הסביבה.
לחיסון יש השפעות לא ספציפיות כמו מניעת זיהומים בדרכי הנשימה, שעשויות להיות גדולות ושימושיות מאלו של מניעת חצבת בלבד. יתרונות אלו גדולים יותר כאשר החיסון ניתן לפני גיל שנה. חיסון בטיטר גבוה הביא לתוצאות גרועות יותר אצל בנות, ולפיכך אינו מומלץ על ידי ארגון הבריאות העולמי.
ארגון הבריאות העולמי (WHO) ממליץ על שתי מנות חיסון לכל הילדים. במדינות עם סיכון גבוה למחלה יש לתת את המנה הראשונה בסביבות גיל תשעה חודשים. אחרת ניתן לתת אותו בגיל שנים עשר חודשים. המנה השנייה צריכה להינתן לפחות חודש לאחר המנה הראשונה. זה נעשה לרוב בגיל 15 עד 18 חודשים. לאחר מנה אחת בגיל תשעה חודשים 85% חסינים, בעוד מנה לאחר שנים עשר חודשים מעלה את החסינות ל 95%.
בקנדה, Health Canada ממליצה לילדים הנוסעים מחוץ לצפון אמריקה לקבל חיסון MMR אם הם בני שישה עד 12 חודשים. עם זאת, לאחר שהילד בן 12 חודשים הם צריכים לקבל שתי מנות נוספות כדי להבטיח הגנה לאורך זמן.
ההשפעות השליליות הקשורות לחיסון MMR כוללות חום, פריחה, כאבים באתר ההזרקה ובמקרים נדירים, שינויי צבע אדומים או סגולים בעור הידועים כ- thrombocytopenic purpura, או התקפים הקשורים לחום ( התקף חום ).
מחקרים רבים לא מצאו קשר בין חיסון MMR לאוטיזם.
התוויות נגד
לא מומלץ לחלק מהאנשים לקבל חיסון נגד חצבת או MMR, כולל מקרים של:
היסטוריה
בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60, כמעט פי שניים יותר ילדים מתו מחצבת מאשר מפוליו. החיסון שפיתח אנדרס התבסס על זן אדמונסטון של וירוס חצבת חי מוחלש, שנקרא על שמו של דייוויד אדמונסטון בן ה-11, תלמיד פיי שממנו לקח פיבלס את התרבית שהובילה לגידול הנגיף.
באמצע המאה ה-20, החצבת הייתה הרסנית במיוחד במערב אפריקה, שם שיעורי תמותת הילדים היו 50 אחוזים לפני גיל 5, והילדים ספגו את סוג הפריחה ותסמינים אחרים שנפוצו לפני 1900 באנגליה ובמדינות אחרות. הניסוי הראשון של חיסון חי מוחלש נגד חצבת נערך בשנת 1960 על ידי רופא הילדים הבריטי דייוויד מורלי בכפר ליד אילשה, ניגריה; למקרה שניתן להאשים אותו בניצול האוכלוסייה הניגרית, מורלי כלל את ארבעת ילדיו במחקר. התוצאות המעודדות הובילו למחקר שני של כ-450 ילדים בכפר ובבית החולים גילדת ווסלי באילשה.
בעקבות מגפה נוספת, נערך ניסוי גדול יותר בספטמבר ובאוקטובר 1962, בעיר ניו יורק בסיוע ארגון הבריאות העולמי: 131 ילדים קיבלו את זן אדמונסטון B חי מוחלש באנדרס בתוספת גמא גלובולין, 130 ילדים קיבלו חיסון "מוחלש יותר" ללא גמא גלובולין, ו-173 ילדים פעלו כנבדקי ביקורת בשתי הקבוצות. כפי שהוצג גם בניסוי הניגרי, הניסוי אישר שהחיסון "המוחלש עוד יותר" עדיף על החיסון של אדמונסטון B, וגרם לפחות מקרים של חום ושלשולים באופן משמעותי. 2,000 ילדים באזור חוסנו בחיסון המוחלש עוד יותר.
מוריס הילמן בחברת Merck & Co., חלוץ בפיתוח חיסונים, פיתח גרסה משופרת של החיסון נגד חצבת ב-1968 ולאחר מכן את חיסון ה-MMR ב-1971, המחסן נגד חצבת, חזרת ואדמת בזריקה אחת ואחריה דחף. . צורה אחת נקראת "Attenuvax". מרכיב החצבת של חיסון ה-MMR משתמש ב-Attenuvax, אשר גדל בתרבית תאי עובר של אפרוח באמצעות זן אדמונסטון המוחלש של האנדרס. בעקבות המלצות ACIP, מרק החליטה לא לחדש את הייצור של Attenuvax כחיסון עצמאי ב-21 באוקטובר 2009.
סוגים
חצבת ניתנת לעיתים רחוקות כחיסון פרטני ולעיתים קרובות ניתנת בשילוב עם חיסונים נגד אדמת, חזרת או אבעבועות רוח. להלן רשימת החיסונים המכילים חצבת:
חברה ותרבות
רוב תוכניות ביטוח הבריאות בארצות הברית מכסות את עלות החיסונים, ותוכנית חיסונים לילדים עשויה לסייע למי שאין לו כיסוי. חוק המדינה מחייב חיסונים לילדי בית ספר, אך מציעים פטורים מסיבות רפואיות ולעיתים מסיבות דתיות או פילוסופיות. כל חמישים המדינות דורשות 2 מנות של חיסון MMR בגיל המתאים.
ניב סולטן
ניב סולטן (נולדה ב-16 בספטמבר 1992) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית. זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה (הישראלי) לשנת 2020" בקטגוריית "השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה" על כיכובה בסדרת הריגול "טהרן" מבית כאן 11.
ביוגרפיה
סולטן נולדה, גדלה והתחנכה בירושלים בשכונת קריית מנחם, גדלה כמסורתית כשאביה שומר שבת ואמה חילונית. היא בתם של מירב ושלמה סולטן יהודים ספרדים יוצאי מרוקו, ולה שלושה אחים. למדה בבית הספר היסודי תל"י (תגבור לימודי יהדות) בשכונת בית וגן, ובהמשך בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר בירושלים, בו למדה במגמת תיאטרון. שירתה בצה"ל בתור מד"סית בחיל הנדסה קרבית; ב-2015 החלה ללמוד בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
קריירה
סולטן השתתפה ב-2013 בעונה השנייה של סדרת הנוער "יומני החופש הגדול" בערוץ דיסני בתפקיד צליל. באותה שנה גילמה את רונה באחד הפרקים בסדרת הדרמה של ערוץ 10 - "שולחן לשישה".
ב-2015 שיחקה בסדרת הנוער "להתבגר" בערוץ 10, בתפקיד נופר בביוף, על פי סדרת הספרים של גלילה רון פדר עמית. מנובמבר באותה שנה החלה להשתתף בסדרה הקומית "לה פמיליה" בערוץ 10.
בינואר 2016 גילמה את עלמה בסדרה "סוסי פרא", לצד יון תומרקין, דניאל גד ושירה נאור. הסדרה שודרה בערוץ זום ב-HOT.
ביוני 2017 כיכבה בסרט הנוער "כמעט מפורסמת". ביולי אותה שנה השתתפה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "מתים לרגע".
ב-2018 הופיעה בתפקיד הראשי בסדרה "יש לה את זה" של קשת 12. ושיחקה בסרטם של טל גרניט ושרון מימון "הנשף". באותה שנה השתתפה גם בפסטיגל וכן בסדרה "אילת".
ב-2021 שיחקה בתפקיד משנה בסדרה של הוט "ילדות סכסכניות".
בשנת 2022 החלה לשחק את אחת הדמויות המרכזיות בסדרת המערבון האמריקאית "The Dirty Black Bag" בשירות הסטרימינג AMC+, לצדם של השחקנים דומיניק קופר וטרוויס פימל.
חיים אישיים
החל מ-2018 היא בזוגיות עם השחקן מאור שוויצר. בפברואר 2020 הודיעו השניים על אירוסיהם. ביוני 2020 פורסם כי השניים נפרדו, אולם לאחר שלושה שבועות השניים חזרו. סולטן ושוויצר התחתנו ב-25 במרץ 2022.
קאצ'ו א פפה
קאצ'ו א פפה (מאיטלקית: Cacio e Pepe, מילולית: "גבינה ופלפל") הוא מאכל פסטה מהמטבח האיטלקי, המזוהה עם מחוז לאציו והעיר רומא. פירוש השם הוא "גבינה ופלפל" בכמה ניבים איטלקיים מרכזיים. כפי שהשם מרמז, מרכיבי המנה פשוטים מאוד וכוללים פלפל שחור, גבינת פקורינו רומנו מגוררת וספגטי או טונרלי, השם המקובל בלאציו לספגטי אלה קיטרה - צורת פסטה ארוכה ומרובעת שנוצרת בעזר מכשיר שנקרא גיטרה. כשמכינים את המנה נותרים מעט ממי הבישול החמים עם הפסטה: החום ממיס את הגבינה, ואילו העמילנים במים עוזרים לכבוש את הפלפל והגבינה לפסטה. בטוסקנה נהוג להכין לפעמים את המנה עם פיצ'י - צורת פסטה ארוכה ועבה אופיינית לטוסקנה שניתן לתאר כספגטי מרודדים ידנית.
אריק לדין
אריק סטיבן לדין (באנגלית: Eric Steven Ladin; נולד ב-16 בפברואר 1978) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
לאדין למד בבית הספר לאמנויות דרמטיות באוניברסיטת דרום קליפורניה.
קריירה
לדין שיחק בתפקיד אורח במספר פרקים של סדרת הטלוויזיה "מד מן" ובמיני-סדרה של HBO, "דור מזוין" בתור רב"ט ג'יימס צ'אפין. הוא הופיע בסרטים "רצח בארגז כלים", הקללה ו-"Left in Darkness". הוא גם קולה של הדמות אליס במשחק הווידאו "Left 4 Dead 2".
לדין שיחק את ג'יימי רייט במשך שתי עונות בסדרת הטלוויזיה ההריגה, ששודרה בערוץ AMC.
הוא זכה לתהילה על גילום ג'ון אדגר הובר בסדרה זוכת גלובוס הזהב ופרס אמי, אימפריית הפשע.
בשנים 2019 ו-2020 לדין הופיע בתור ג'ין קראנץ בסדרת הטלוויזיה "עבור כל האנושות" וכריס קראפט בסדרת הטלוויזיה של דיסני+ "The Right Stuff". ללאדין יש גם תפקיד חוזר ככתב הלוס אנג'לס טיימס, סקוט אנדרסון, בסדרת הטלוויזיה של אמזון, "בוש".
בשנת 2020, לדין כיכב בסרט המותחן הפסיכולוגי העלילתי "צייר" עם בטסי רנדל.
מחלוקת ביטבורג
מחלוקת ביטבורג הייתה סערה ציבורית שפרצה בשנת 1985 בארצות הברית ובמדינות נוספות סביב כוונתו של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן לבקר בבית קברות צבאי בגרמניה המערבית, שבו נקברו גם חיילים של הוואפן אס אס, במסגרת אירועי ציון מלאת 40 שנה לסיום מלחמת העולם השנייה באירופה. רייגן הוציא את הביקור לפועל למרות המחאה.
המחלוקת
הנשיא רייגן הוזמן להשתתף בפסגת מנהיגי ארגון שבע המדינות המתועשות (G7) בבון בירת גרמניה המערבית בראשית מאי 1985, במהלך השבוע בו חל יום השנה ה-40 לסיום מלחמת העולם השנייה באירופה. במהלך ביקור בבית הלבן בנובמבר 1984 הציע קאנצלר גרמניה המערבית הלמוט קוהל לרייגן להצטרף אליו במהלך הביקור בגרמניה לביקור בבית קברות צבאי גרמני, וזאת על מנת להמחיש את הפיוס בין גרמניה וארצות הברית, האויבות לשעבר, ואת עוצמת הידידות ביניהן. הוצע שהביקור יתקיים בבית הקברות קולמסהוהה (Kolmeshöhe) שליד העיירה ביטבורג במדינת ריינלנד-פפאלץ, סמוך לגבולה המערבי של גרמניה. אתר זה נבחר בשל קרבתו לעיר בון ולבסיס חיל האוויר ביטבורג, שאנשי הצבא האמריקאים המוצבים בו חיו בשכנות טובה עם שכניהם הגרמנים. רייגן הסכים להצעה. בהמשך ציין בפני אחד מעוזריו שהוא חש עצמו כבעל חוב לקוהל, אשר תמך בו במהלך של הצבת טילי פרשינג II בגרמניה המערבית וזאת למרות התנגדות ציבורית ופוליטית רבה.
ב-11 באפריל 1985 הודיע דובר הבית הלבן לארי ספיקס לעיתונאים על הביקור המתוכנן בבית הקברות. הוא נשאל מי קבור באתר והשיב שסבר כי קבורים בו אמריקאים וגרמנים. העיתונאים גילו במהרה כי במקום אין קברי אמריקאים (למעשה, גופות כל האמריקאים שנקברו בגרמניה הוצאו ממנה לאחר המלחמה) וכי בקרבת מקום הטקס המיועד בבית הקברות מצויות מצבות של חיילי וואפן אס אס. בקשר לכך ציין ראש עיריית ביטבורג כי בכל בית קברות צבאי גרמני צפויים להימצא לפחות קברים אחדים של חיילי וואפן אס אס.
הידיעה על הביקור המתוכנן בבית הקברות עוררה כעס רב מחוץ לגרמניה. אישי ממשל רבים, קציני צבא ואח"מים אחרים מחו על הכוונה לקיימו. 53 סנאטורים, ובהם 11 רפובליקאים, חתמו על מכתב לנשיא שבו הוא נקרא לבטל את הביקור. 257 חברי בית הנבחרים ובהם 84 רפובליקאים פנו לקאנצלר קוהל במכתב שבו ביקשו כי יחזור בו מן ההזמנה לבקר באתר. אחד מוותיקי המלחמה בארצות הברית שלח אל רייגן את עיטוריו מן המלחמה כאות מחאה, לרוב כוכב הכסף וכוכב הארד. הסופר וניצול השואה אלי ויזל ניצל הזדמנות שבה הוזמן בסוף אפריל לבית הלבן לטקס בו הוענק לו פרס. הוא פנה אל רייגן בדברים נרגשים, באומרו "אני מפציר בך לעשות משהו אחר, למצוא דרך אחרת. אותו מקום, אדוני הנשיא, איננו מקומך. מקומך הוא עם קורבנות האס אס.". גם אשת הנשיא ננסי רייגן ביקשה ממנו שלא לערוך את הביקור בבית הקברות.
הקאנצלר קוהל מצדו הודה כי הפרשה יצרה מתיחות רבה ביחסי ארצות הברית וגרמניה, אך לא ויתר ואמר בריאיון עיתונאי כי אם הביקור לא ייצא אל הפועל ייפגעו רגשות עמו באופן עמוק. סקר דעת קהל העלה כי 72% מהמערב גרמנים סברו שהביקור בבית הקברות צריך לצאת לפועל כמתוכנן.
הנשיא רייגן הגן על החלטתו לבקר בבית הקברות בדברים אלו:
רייגן ספג ביקורת על הצהרתו זו. הרב אלכסנדר שינדלר, נשיא איגוד הקהילות היהודיות באמריקה, אמר כי ההשוואה בין החיילים הנאצים לבין ניצולי השואה הייתה פגיעה חסרת רגישות בעם היהודי. היו שייחסו את ניסוח ההצהרה למנהל התקשורת בבית הלבן פט ביוקנן, אך הוא הכחיש זאת.
ימים מעטים לפני מועד הביקור המתוכנן הגיע הקאנצלר קוהל לבית הלבן כדי לוודא שרייגן איננו נסוג מתוכנית הביקור בלחץ הביקורת. יועצו לביטחון לאומי של רייגן רוברט מקפרלן ציין לאחר מכן כי כאשר הבין רייגן כי לקוהל ייגרם נזק ממשי אם יבוטל הביקור בבית הקברות, אמר רייגן "לא אוכל לעשות זאת, אני חייב לו."
בלחץ הביקורת נעשה שינוי אחד בתוכנית הביקור הנשיאותי בגרמניה, ונוסף לה ביקור באתר מחנה הריכוז ברגן-בלזן.
הביקור
ביום ראשון, 5 במאי 1985, ביקרו הנשיא רייגן והקאנצלר קוהל באתר מחנה ברגן-בלזן. מאוחר יותר הגיעו לבסיס חיל האוויר ביטבורג וממנו יצאו אל בית הקברות קולמסהוהה. האבטחה הייתה הדוקה: לאורך הדרך בת 5.5 הקילומטרים בין שני האתרים ניצבו 2,000 שוטרים גרמנים. מפגינים מעטים ניצבו ליד בית הקברות, וביניהם הבמאי מייקל מור וחבר יהודי שלו, שהוריו נכלאו באושוויץ. הם נשאו שלט שנקלט במצלמות הטלוויזיה ששידרו בשידור חי מהמקום, ובו נכתב: "באנו ממישיגן, ארצות הברית, כדי להזכיר לך: הם הרגו את משפחתי.".
המצבות בבית הקברות קושטו בפרחים על ידי תושבים מקומיים. עיטורים על מצבות חיילי הוואפן אס אס ומזכרות שהונחו עליהן הוסרו לפני ביקור הנשיא רייגן והוחזרו למקומם לאחריו.
רייגן שהה בבית הקברות שמונה דקות. עמו ועם קוהל הגיעו שני ותיקי מלחמת העולם השנייה - גנרל מת'יו רידג'וויי בן ה-90, שפיקד במלחמה על הדיוויזיה המוטסת ה-82 וגנרל יוהנס שטיינהוף, בן 71, אשר שירת במלחמה בלופטוואפה ולימים מילא תפקיד בכיר בברית נאט"ו. הארבעה השתתפו בהנחת זר הנשיא לרגלי כותל הזיכרון באתר ועמדו דום בעת שחצוצרן השמיע תרועת אבל. לאחריה פנה שטיינהוף בצעד בלתי מתוכנן ולחץ את ידו של רידג'וויי.
בהמשך היום נשא רייגן נאום בפני קהל של 7,500 צופים בבסיס חיל האוויר ביטבורג. נאום זה - כמו הנאום שנשא מוקדם יותר בברגן-בלזן - נוסח באופן שכיוון להכיר ברגשותיהם של קרבנות הנאצים וותיקי המלחמה האמריקאים ולנסות לתקן את חלק מנזקי המחלוקת סביב הביקור בבית הקברות. הקאנצלר קוהל אמר באותו מעמד שהביקור בבית הקברות לא היה קל לעשייה, והודה לרייגן על שקיבל על עצמו לערוך אותו.
Wiwibloggs
Wiwibloggs (בתעתיק לעברית: וויוויבלוגס) הוא אתר חדשות וערוץ יוטיוב, המתמקד בתחרות הזמר של האירוויזיון. האתר מקבל את רוב צפיותיו בתקופת האירוויזיון בחודש מאי, כך לדוגמה בשנת 2016 הגיע האתר לשיא של כ-250,000 צפיות ביום.
היסטוריה
האתר הוקם באפריל 2009. ערוץ היוטיוב הוקם ב-2010 ולו כ-95 אלף מנויים.
בחודש אפריל 2015 זכו Wiwibloggs בפרס בלוג האומנות והתרבות של השנה בממלכה המאוחדת. באותו החודש, ויליאם לי אדמס, העורך הראשי של האתר וכתב לשעבר במגזין טיים, היה בלוגר האירוויזיון היחידי שלקח חלק כמשתתף בפאנל שנערך בלונדון לאחר אירוע הלהיטים הגדולים של האירוויזיון לרגל חגיגות שישים השנים לאירוויזיון. בתוכנית הרשמית של האירוע תיאר איגוד השידור האירופי את האתר כ"אתר הפופולרי ביותר בנושא אירוויזיון".
מטעם האתר נשלחו שופטים לגמרים לאומיים במספר רב של מדינות, לרוב אדמס עצמו. בין הגמרים הלאומיים בהם שפטו שופטים מטעם האתר נמצאים: Melodi Grand Prix הנורווגי, Depi Evratesil הארמני, Nationalny Otbor הבלארוסי, Selecția Națională הרומני, Unser Lied für Israel הגרמני, Supernova הלטבי, Festival Da Canção הפורטוגלי ו-Uuden Musiikin Kilpailu הפיני.
במהלך אירועי אירוויזיון 2016 השתתפו אדמס וכתב נוסף באתר, דבאן אדרמי, כאורחים מיוחדים בתוכנית הטלוויזיה השוודית הסוקרת את השירים לאירוויזיון מטעם תאגיד השידור השוודי SVT. תוכנית זו שודרה שעה לפני חצאי הגמר וגמר האירוויזיון שנערך בסטוקהולם. שלוש שנים לאחר מכן, במהלך חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2019, הנחה אדמס לייב רשמי של תאגיד השידור הישראלי והשתתף יחד עם אדרמי בתוכניות נוספות מגרמניה והממלכה המאוחדת שסקרו את האירוויזיון. הכתב הפורטוגלי באתר, ברנרדו פריירה סיקר עבור RTP את אירוע הגמר הלאומי המקומי בשנת 2019 בו זכה קונאן אוזיריס עם השיר Telemóveis.
אדמס הופיע בהופעת קמאו בסרט תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga בתפקיד עצמו, כפרשן אירוויזיון. הוא פגש את כוכב הסרט וויל פארל כשנתיים לפני יציאת הסרט במהלך אירועי אירוויזיון 2018 בליסבון, פורטוגל.
עמי זאבי
עמי זאבי (נולד ב-1935) הוא איש חינוך, מייסד רשת אמי"ת ומנהלה במשך 25 שנים (1977—2002).
ביוגרפיה
עמי זאבי נולד בתל אביב לאברהם ורבקה זאבי. בצעירותו עברה המשפחה למושב אביחיל, וזמן קצר לאחר מכן למושב ביתן אהרון, בה הקימו משק חקלאי. כמשפחה דתית, שלחו ההורים את זאבי לבית הספר היסודי תחכמוני בנתניה, ולאחר מכן לבית הספר היסודי בכפר הרואה. בהמשך למד זאבי במדרשית נעם, בה סיים לימודים תיכוניים בשנת 1953. הוא התגייס לצה"ל ושירת בנח"ל כחבר בגרעין "גאולים" של בני עקיבא בקיבוץ טירת צבי. בקיבוץ פגש את טובה, לימים נישאו ונולדו להם שלוש בנות.
הכשרתו ותחילת דרכו החינוכית
בשנת 1957 החל לעבוד ברשת "אורט". לאחר שמונה שנים שבהן שימש כמנהל הפדגוגי של "אורט הנביאים" בירושלים, הוא הקים את קריית החינוך של "אורט" ברמת גן, וניהל אותה עד 1970. באותה שנה יצא בשליחות המחלקה לחינוך של הסוכנות היהודית לדרום אפריקה כמנהל החינוך היהודי "בגליל הקייפ" למשך שלוש שנים. בשנים אלה גם סיים לימודי דוקטורט בחינוך ובספרות עברית.
בשנת 1973, עם חזרתו עם משפחתו לישראל, שימש כמנהל מערכת המכללות של "אורט" ישראל, מערכת שהוקמה באותם ימים. תקופה קצרה שימש גם מנהלה של המחלקה לחינוך מקצועי בעיריית תל אביב, ובתוקף תפקידו זה היה אחראי על כל בתי הספר המקצועיים בתל אביב. לאחר מכן היה בין מקימי המכון לחינוך טכנולוגי באוניברסיטת תל אביב (מל"ט חולון) שבו שימש כראש המכון לפיתוח וכמרצה בנושאי חינוך.
ניהול רשת אמי"ת
בשלהי שנת 1977 מונה עמי זאבי למנכ"ל ארגון "נשי מזרחי באמריקה", שהפך ביוזמתו ל"רשת אמי"ת". מאז, ובמשך 25 שנים שימש כמנהל הכללי של הרשת. במהלך תקופה זו דאג לקיים רשת ממלכתית דתית שמטרתה להקנות חינוך ציוני-דתי מתון לאוכלוסייה המגוונת של החמ"ד.
הארגון מנה בתחילת דרכו 8 מוסדות חינוך והפך לרשת שבבעלותה עשרות מוסדות הפרוסים בכל רחבי הארץ – מדימונה בדרום ועד לחצור הגלילית בצפון. המאכלסת יחדיו תלמידים מאוכלוסיית מצוקה עם תלמידי העשירון העליון, תלמידים המעוניינים בחינוך עיוני וטכנולוגי.
לילדי מצוקה וחסרי בית פיתח זאבי דגם מיוחד של מוסד פנימייתי - "משפחתון", הבנוי על בסיס משפחה, ולא "הקבוצה" המקובלת במבנה הרגיל של הפנימייה. ואכן הישגי החניכים במסגרת הזו הוכיחו את התאמתה לאוכלוסייה הנ"ל.
זאבי כאב את השסע שנוצר בחברה הישראלית בנושא דתיים-חילוניים. שכן הוא היה בעל השקפה חינוכית דתית מתונה. במסגרת פעילותה המיוחדת של הרשת בחינוך לציונות דתית מתונה, הוא דאג שנושא הציונות הדתית יילמד כחלק ממערכת השעות המחייבת כל תלמיד, והגיע להסדר עם משרד החינוך להכרה בהוראת הנושא כתוכנית לימודים ייחודית המזכה את תלמידי רשת אמי"ת בלבד ביחידת לימוד בתעודת הבגרות.
הוא לא הסתפק בכך וחייב את כל מוסדות הרשת לאמץ במקום יישובם או מחוצה לו מוסד חינוכי ממלכתי, ולקיים אתו קשר הידברות קבוע בין ההנהלות, המורים והתלמידים.
הוא דאג להעמיד לרשות תלמידיו מערכת חדשנית ועדכנית של חינוך טכנולוגי מדעי בכל בתי-הספר של הרשת, כדי שהתלמידים יוכלו להשתלב היטב במערכת מתקדמת זו. ואכן, הרשת הוכרה על ידי משרד החינוך כרשת המובילה בחינוך הטכנולוגי במגזר הממלכתי-הדתי, והיא נמנתה עם שלוש הרשתות לחינוך טכנולוגי המוכרות על ידי משרד החינוך.
זאבי כיהן בתפקידים ציבוריים נוספים כגון: חבר הוועד המפקח של קופת חולים מאוחדת; יו"ר ארגון הבעלויות של מוסדות חינוך חקלאיים ופנימייתיים בישראל; חבר הנהלת האגודה לקידום החינוך; ממייסדי אגודת בת עמי לשירות לאומי, וחבר הוועד המנהל שלה; חבר הוועדה המייעצת לחינוך טכנולוגי שליד משרד החינוך; חבר בפורומים ובוועדות שונות במשרד החינוך; חבר "המועצה לחינוך ממלכתי-דתי" במשך שתי קדנציות.
סאלח סעד
סאלח סעד (בערבית: صالح سعد; נולד ב-20 ביולי 1963) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת העבודה בסיעת המחנה הציוני.
קורות חיים
סעד פעיל במפלגת העבודה מאז שנות השמונים של המאה העשרים. שימש כמגשר ובורר מוסמך בבית הדין לעבודה, שימש כיועץ ארגוני למועצה המקומית אבו סנאן ולחברת יובל, תיפקד כיו"ר השדולה הציונית הדרוזית בבית ג'ן ופועל למען דו-קיום בישראל.
שימש כמנכ"ל חברת אלרואד בע"מ לסיעוד ורווחה.
היה מנהל חטיבת עובדי הרשויות המקומיות בגליל ויו"ר ההסתדרות החדשה במרחב גליל. בשנת 2007 נאלץ לפרוש מתפקידו בהסתדרות לאחר שבדיקה העלתה שהציג תואר פיקטיבי במשפטים מאוניברסיטת לומונוסוב במוסקבה, דבר שהעניק לו תוספת שכר. מבדיקת מבקר ההסתדרות עלה כי סעד פברק לכאורה חשבוניות של דלק שרכש בתחנת דלק בבעלותו כדי לקבל החזרי נסיעות.
בבחירות לכנסת ה-21 שובץ במקום ה-17 ברשימת העבודה ולא נכנס לכנסת.
בבחירות לכנסת ה-22 שובץ במקום התשיעי ברשימה ולא נבחר לכנסת.
חיים אישיים
סעד נשוי ואב ל-5, מתגורר ביישוב בית ג'ן.
הקורפוס ההררי נורווגיה
הקורפוס ההררי נורווגיה (בגרמנית: Gebirgskorps Norwegen) היה קורפוס הררי של הוורמאכט שלקח חלק במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה
הקורפוס ההררי נורווגיה הוקם ב-1 ביולי 1940 בנורווגיה הכבושה בפיקוד אדוארד דיטל. פעולתה הראשונה הייתה "מבצע אייל", שהתרחש ב-22 ביוני 1941 במקביל למבצע ברברוסה. במסגרת המבצע כבש הקורפוס את עיר הנמל האסטרטגית פטסאמו מידי ברית המועצות. בהמשך, במבצע כושל שכונה "מבצע שועל פלטינה", נע הקורפוס לכיוון מורמנסק. דיוויזיות של הקורפוס נעו משני כיוונים במטרה לכתר את העיר, אולם כבר ביום הראשון להתקפה, נתקלו הגרמנים בסדרת בעיות לא צפויות כמו כבישים משובשים וקור, וכמו כן גילו שהמפות שברשותם לא מדויקות.
הסובייטים גילו התנגדות עזה, ואלמנט ההפתעה אבד. ב-7 ביולי נאלץ דיטל לבקש תגבורת, אולם קיבל רק גדוד מקלענים אחד מנורווגיה. ב-10 ביולי פתחו הגרמנים בהתקפה חדשה, אולם עותק של תוכנית המתקפה נפלה לידי הצבא האדום והגרמנים נאלצו למתוח את כוחותיהם לכל אורכו של נהר ליסטה. בשל הדרכים המשובשות נותקה גם האספקה וההתקפה הגרמנית נבלמה ב-21 בספטמבר. בין אפריל למאי 1942, פתחה הארמייה ה-14 הסובייטית במתקפת נגד, ובאותו החודש סבל הקורפוס מסופת שלגים חמורה שגבתה מחיר כבד. בנובמבר שונה שם הקורפוס להקורפוס ההררי ה-19 (XIX. Gebirgs-Armeekorps). בנובמבר 1944 נאלץ הקורפוס לפנות את לפלנד ולסגת חזרה לנורווגיה שמו שונה ל"פלגת הארמייה נרוויק" (Armeeabteilung Narvik).
ב-8 במאי 1945 נכנע הקורפוס לבעלות הברית.
בוז'ווה
בוז'ווה (בהונגרית: Bózsva) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. הכפר נוסד מאיחוד של שני כפרים קטנים: קישבוז'ווה (Kisbozsva - בוז'ווה הקטנה) ונג'בוז'ווה (Nagybozsva - בוז'ווה הגדולה) בשנת 1978.
בכל אחד משני הכפרים – קישבוז'ווה ונג'בוז'ווה – התגוררו יהודים. הטבלה שלהלן מרכזת את מספר היהודים בכפרים ואת כלל האוכלוסייה בשני הכפרים יחד:
סדן (נפחות)
סדן הוא כן מתכת קשיח שחלקו העליון מישורי, עליו מציב הנפח עצמים על מנת לעבד אותם באמצעות מכות פטיש. השימוש העיקרי בסדן הוא למטרת חישול. לפני הופעתן של טכנולוגיות ריתוך מודרניות היה הסדן כלי יסוד מבין הכלים ששימשו את העוסקים בעיבוד מתכות.
הסדן נועד להחזיר את מרבית האנרגיה ממהלומת הפטיש אל העצם הנחבט ולכן ככל שמסתו גדולה יותר, גוברת יעילותו בזכות עיקרון ההתמד. סדן איכותי מקפיץ את הפטיש בחזרה באנרגיה הכמעט שווה לזו שהשקיע הנפח במהלומת הפטיש ובכך מקל את מלאכתו. רובם המוחלט של הסדנים המודרניים עשויים פלדה מוקשה או מחושלת בחום. סדנים זולים עשויים יַצֶּקֶת או פלדה באיכות ירודה ונחשבים לא ראויים לשימוש מקצועי כיוון שצורתם נוטה להתעוות ויכולת החזרת האנרגיה שלהם לוקה בחסר. בזכות היותו כלי עתיק יומין ושכיחותו הגבוהה, לסדן משמעות סמלית מעבר לשימושיותו.
מבנה
משטח העבודה העיקרי בחלקו עליון של הסדן נקרא פנים ועשוי בדרך כלל מפלדה מוקשה בצורת מלבן. המשטח בעל קודקודים ומקצועות מעוגלים וכמו כן שטוח וחלק כיוון שפגמים בפני הסדן עוברים לחפץ אותו הנפח מעבד. מקצועות וקודקודים חדים עלולים לשרוט ואף לחרוץ את הכלי המעובד. פני הסדן מוקשים ומחוסמים על מנת שיוכלו לעמוד בפני מכות הפטיש של הנפח וכדי שצורת הפנים לא תשתנה תחת שימוש חוזר ונשנה. בנוסף, פני סדן קשים מפחיתים את אובדן האנרגיה בכל מהלומת פטיש. יש להימנע מהכאה בעוצמה חזקה ישירות על פני הסדן באמצעות פטישים וכלים למיניהם העשויים פלדה מוקשה שכן הדבר עלול לפגוע במבנה השטוח של הפנים.
"קרן" הסדן היא זיז חרוטי המשמש לעיצוב מגוון צורות מעוגלות על ידי כיפוף או עיקום, ולרוב עשויה פלדה או ברזל בלתי מוקשים. ישנם סדנים המיוצרים עם שתי קרניים, בעיקר באירופה, וישנם אף סדנים המיוצרים עם שתי קרניים בעלות צורות שונות, האחת בעלת מבנה חרוטי והשנייה בעלת מבנה דמוי פירמידה. בנוסף, סדנים מסוימים מיוצרים עם קרניים בעלות צורות מיוחדות אשר מותאמות לעבודה מובחנת.