cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אנרי, דוכס אומאל
ביוגרפיה
אנרי נולד ב-16 בינואר 1822 בפאלה רויאל, פריז, ללואי פיליפ השלישי, דוכס אורליאן ולמריה אמליה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו השלישי, מלך סיציליה ומריה קרולינה מאוסטריה, וסנדקו היה לואי אנרי השני, נסיך קונדה. בשנת 1830 מת סנדקו, נסיך קונדה, ללא יורשים, ואנרי ירש את כל הונו ונחלותיו.
ביולי 1830 פרצה מהפכת יולי בצרפת, ובעקבותיה התפטר שארל העשירי, מלך צרפת מתפקידו, וב-9 באוגוסט הוכתר אביו כלואי פיליפ, מלך הצרפתים. בשנת 1839 הצטרף אנרי כקפטן לצבא צרפת, ובשנת 1847 הוא מונה למושל אלג'יריה הצרפתית. בעקבות מהפכת פברואר בשנת 1848 פרש אנרי מהצבא הצרפתי, ומצא מקלט בקלרמונט, סארי, עם שאר בני משפחתו, ובשנת 1861 אף הגיב על מתקפתו של נפוליאון השלישי כנגד בית אורליאן.
בשנת 1870 רצה אנרי לחזור לצרפת, במטרה לשרת במלחמת צרפת–פרוסיה, אולם הצעתו נדחתה. במרץ 1872 הוא חזר לשרת בצבא הצרפתי בדרגת גנרל בריגדה, ובשנת 1873 אף היה חבר בבית הדין הצבאי שדן את פרנסואה אשיל בזן למוות. בשנת 1879 הוא עזב את החיים הפוליטיים, ובאותה תקופה מונה למפקד הקורפוס ה-7 בבזנסון, ולאחר מכן אף מונה למפקח הכללי של הצבא. בשנת 1883 הוא סולק מתפקידיו בצבא, ובשנת 1886 במסגרת חוק הגירוש אף גורש מצרפת. אנרי עבר לגור בסיציליה, וב-7 במאי 1897 מת בביתו, כתוצאה מהתקף לב.
משפחתו
ב-25 בנובמבר 1844 התחתן אנרי עם מריה קרולינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של לאופולדו, נסיך סלרנו וקלמנטינה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה היו לו 3 ילדים:
רות דורית יעקובי
רות דורית יעקובי (1952 - 5 בנובמבר 2015) הייתה אמנית, ציירת ומשוררת ישראלית.
ביוגרפיה
יעקובי נולדה וגדלה ביישוב ארבל המשקיף על הכנרת. מאז 1980 חיה ויצרה בעיר ערד שבנגב. בתחילת דרכה האקדמית סיימה לימודי תואר ראשון במדעי ההתנהגות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1978), לאחר מכן המשיכה ללימודי אמנות וסיימה את לימודיה במרכז לאמנות חזותית, באר–שבע (1983). בין השנים 1983–1984 למדה במדרשה לאמנות, רמת–השרון, בין השנים 1990–1998 למדה בחוג למחשבת ישראל, אוניברסיטת בן–גוריון בבאר–שבע.
המורים שהשפיעו עליה היו פרופסור חביבה פדיה ומשה גרשוני, שעודדו אותה לחפש את הקול שלה ואת הביטוי האותנטי שלה. אופן הביטוי הייחודי של יעקובי התבלט מתחילת דרכה האמנותית, והפנה אליה את תשומת לבם של אוצרים, מרצים ומבקרי אמנות. היא פיתחה שפה ייחודית השואבת השראה ממקורות פנימיים מיסטיים ומהטבע הסובב אותה, כשהמדבר מספק לה גם את החומרים וגם את ההשראה.
ב-5 בנובמבר 2015 נפטרה ממחלת הסרטן. נקברה במושב ארבל.
פרסים ותערוכות
מראשית דרכה באמנות זכתה יעקובי להכרה ביצירתה. לאורך שלושים שנה זכתה במגוון פרסים, מענקים ואותות הוקרה, בהם: קרן שרת (1981, 1986); פרס משרד החינוך (1988, 1996, 2004); פרס מפעל הפיס לאמנות (1996, 2004, 2008); פרס מטעם המועצה הקנדית לאמנות (1989, 1992, 1995, 1998); פרס קרן אמריקה-ישראל לאמנות (1992); פרס מישל קיקוין, הגלריה האוניברסיטאית, אוניברסיטת תל אביב (2010), ועוד. יעקובי הציגה מעבודותיה במוזיאונים מובילים בישראל ובעולם.
תערוכות יחיד בארץ: במוזיאון ערד לאמנות (1980, 1994); במוזיאון ישראל בירושלים (1987); בגלריה העירונית של רחובות (1989); בגלריה האוניברסיטאית של אוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע (1989, 1996, 2000, 2004); במשכן לאמנות בעין חרוד (1989); במוזיאון לאמנות בהרצליה (1994); במוזיאון תל אביב לאמנות (1997), ועוד.
ברחבי העולם: במוזיאונים בגרמניה (1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1998, 2004); במוזיאונים בקנדה (1991, 1992, 1995); בקוריאה הדרומית (1997, 1998); בארצות הברית (1990, 1995), וכן בגלריות ומוזיאונים בסנטיאגו, צ'ילה (2005); באורוגוואי (2995, 2006); במקסיקו סיטי, מקסיקו (1998); ארגנטינה (1999); יפן (1996 – בטוקיו, אוסקה וקובה, 1999); בתאילנד (1996); בטייוואן (1996); בסין (1996); בסינגפור (1996); בלימה, פרו (1999), ועוד. יעקובי היא הציירת הישראלית היחידה שהציגה עבודות בגלריה לאמנות של הוותיקן (2000).
משכן לאמנות ויצירה - האישה של אלף הקולות
עבודותיה של יעקובי מוצגות ב"משכן לאמנות ויצירה - האישה של אלף הקולות" בערד. בתוך מבנה גדול יצרה האמנית עולם אישי, שהנכנסים אליו נשאבים לתנועה של הדמויות המרחפות על הקירות. המצע לעבודותיה עתירות הדמיון של יעקובי עשוי מחומרים שמצאה סביבה, והציור הוא בצבע מיוחד שיעקובי יצרה מחומרים מקומיים. תצוגת הקבע במשכן מלווה בספר ובסרט שמוקרן במקום - "האישה של אלף הקולות".
התהוות העבודות
יעקובי יצרה את עבודותיה בחוץ, בחצר הצופה אל גבעת טרשים ואל ואדי צחיח, על גבול המדבר. היא יצרה בתנאים אובייקטיביים קשים, מחומרים שמצויים בסביבה הקרובה. במשך השנים למדה ליצור בתנאים צנועים אמנות שעושרה בא מדמיון עשיר ומחזיונות. "אני לא יוצרת בסטודיו, אלא בחוץ, מאפשרת לאלמנטים – גשם, חום כבד, יובש – להשתתף בתהליך היצירה", אמרה יעקובי. "באופן כלשהו היצירות שלי, גם אלה התלויות במוזיאון, ממשיכות להתהוות. שלא כמו יצירות אמנות קלאסיות שנראות כמשהו שלם וסופי, משהו שהסתיים, העבודות שלי ממשיכות להתהוות, הן מושפעות מהקהל שצופה בהן. בכל ארץ שבה הצגתי נוספו לעבודות סממני התרבות של אותו מקום. מעצם המעורבות שלהם, הצופים משפיעים על העבודות. אין תחושה של סיום אלא של התהוות מתמדת והשתנות".
אברהם דוב כהנא שפירא
חייו
בהיותו תלמיד בישיבת וולוז'ין היה פעיל בתנועה סודית של חובבי ציון בשם "נצח ישראל". התעניין כל חייו בנעשה בארץ ישראל. השתתף בתרע"ט בוועידת היסוד של תנועת אגודת ישראל העולמית. ניסה רבות לפעול לשיתוף פעולה בין "האגודה" להסתדרות הציונית העולמית.
היה שותף למשלחת לארצות הברית בתרפ"ד לצורך גיוס תרומות לעולם הישיבות יחד עם הראי"ה קוק שעמד בראש המשלחת והרב משה מרדכי אפשטיין.
בזמן פרוץ מלחמת העולם השנייה, שהה בשווייץ לצורך החלמה ממחלה קשה. בנו ירוחם, שגר בניו יורק, הפציר בו שיעזוב את אירופה לטובת ניו-יורק עד סיום המלחמה, אבל הוא חזר משווייץ לקובנה, וסירב להפקיר את קהילתו בשעותיה הקשות. לכל אורך תקופת המלחמה ניסה בנו להוציא אותו מאירופה לניו-יורק, ללא הצלחה.
נפטר בגטו קובנה בכ"ב באדר א' תש"ג לאחר מחלה. זכה להיקבר בלוויה עם קהל רב, עניין שנחשב לסכנת נפשות חמורה באותם ימים. אשתו רחל, בנם הד"ר חיים נחמן, כלתו רעיה, ונכדו, איתמר, בן הארבע עשרה, הוצאו להורג במהלך חודש כסלו תש"ד.
מקום קבורתו בבית העלמין בקובנה. ליד האהל של הרב ברוך הורוביץ ראש ישיבת סלבודקה ורבה של אלקסוט שבקובנה.
משולש הקיץ
משולש הקיץ הוא מערך דמיוני של שלושה כוכבים בהירים המופיעים בעונת הקיץ של חצי הכדור הצפוני. משולש זה מורכב מהכוכבים וגה שבקבוצת הכוכבים נבל, אלטאיר שבקבוצת הכוכבים נשר והכוכב דנב שבקבוצת הכוכבים ברבור.
הביטוי נעשה לעממי על ידי האסטרונום הבריטי סר פטריק מור בשנות ה-50, אך הוא לא המציא את המונח. האסטרונום האוסטרלי אוסוולד תומאס תיאר את הכוכבים "המשולש העצום" בשנות ה-20.
משולש הקיץ נמצא מעל קווי הרוחב המרכז-צפוניים במהלך הקיץ, אך ניתן לראותו גם בסתיו (עד חודש נובמבר) בערב ובאביב ניתן להבחין בו בשעות הבוקר המוקדמות. בחצי הכדור הדרומי ניתן לראותו נמוך בצפון בחורף.
גואו גואנגצ'אנג
גואו גואנגצ'אנג (בסינית מפושטת: 郭广昌; ) הוא מיליארדר סיני, מקים ויושב ראש קבוצת פוסון. בנובמבר 2015 דורג במקום ה-11 בעשירי סין, והונו הוערך בכ-6.3 מיליארד דולר. בראשית דצמבר 2015 דווח כי הוא נעלם.
ביוגרפיה
גואו גואנגצ'אנג נולד בדונגיאנג שבג'ג'יאנג, סין. בשנת 1989 סיים לימודי תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת פודן, בה השלים לאחר מכן גם תואר שני במנהל עסקים.
בנובמבר 2015 התפרסם כי אחד משותפיו להקמת פוסון, פאן ווי, עזב את הקבוצה מסיבות בריאותיות ומכר את חלקו, בכך גדלה אחזקתו של גואנגצ'אנג בקבוצה ל-64.5%.
בדצמבר 2015 פורסם כי הוא נעצר. מנכ"ל קבוצת פוסון הודיע כי החברה מתמודדת עם המצב, וכי גואו מסייע לחקירה של הרשויות. המסחר במניות החברה הופסק זמנית בעקבות זאת. לאחר מספר ימים שוחרר גואו ממעצר, ובינואר 2016 נפגש עם המפקחת על הביטוח דורית סלינגר לצורך השלמת רכישת "הפניקס חברה לביטוח" בידי קבוצת פוסון.
גואו נשוי ולו שלושה ילדים.
אודי אדיב
אהוד (אודי) אדיב (נולד ב-21 בינואר 1946) הוא יהודי ישראלי ופעיל שמאל רדיקלי שהורשע בריגול למען סוריה ובחברות בתא טרור שהפעיל המודיעין הסורי. בעל תואר דוקטור למדע המדינה ומלמד בבית הספר הערבי-פלסטיני לקולנוע בנצרת.
ביוגרפיה
אדיב נולד בקיבוץ גן שמואל ב-1946 כבן בכור לאוריאל (אורי) וטובה אדיב. כבן גן שמואל, גדל אדיב בסביבה פוליטית "מפ"מניקית". אדיב התגייס לצה"ל, שירת בחטיבת הצנחנים, ולחם במלחמת ששת הימים. עם פרוץ המלחמה, החל לחוש ניכור מדרכה של מפ"ם ביחס למלחמה, ועם סיומה, ולאחר שחרורו מהצבא, גיבש מודעות פוליטית קומוניסטית, והצטרף לקבוצת השמאל הרדיקלי "מצפן", שפרשה כמה שנים לפני כן ממק"י. בספטמבר 1970, נמנה אדיב על הפלג שפרש ממצפן והקים את "הברית הקומוניסטית המהפכנית (מאבק)". לאחר מכן, בסוף 1971, כשלמד באוניברסיטת חיפה, הצטרף אדיב אל "החזית האדומה".
פרשת הריגול ותפיסתו
ביוזמת שותפים ל"חזית האדומה", יהודים וערבים, יצר אדיב קשר עם סוכן סורי, פלסטיני חבר אש"ף. אדיב טס לאתונה במימון סורי ופגש עמיתים שהציגו עצמם שותפים לרעיון המאבק בציונות. לאחר כשנה יצא שוב למפגש עם פעילים באתונה שם הונפק לו דרכון סורי על שם "ג'ורג' ח'ורי" וניתן לו סיפור כיסוי. מאתונה יצא בטיסה לדמשק שם פגש את מפעיליו שהיו אנשי מודיעין סוריים. אדיב מסר לסורים ידיעות באשר לחברה הישראלית, למחנות צה"ל, ססמאות גיוס וכיוצא באלה. במקביל עבר אימוני חבלה. לאחר מכן הוא שב לישראל. על פי התוכנית, היו אמורים חברי החוליה לבצע פעולות חבלה כאשר ישדרו הסורים ברדיו מסרים מוצפנים.
תוכניות אלו לא יצאו לפועל שכן השב"כ עקב באופן צמוד אחרי המגויסים. כאשר יצא אדיב עם דן ורד, מגויס נוסף, לפגישות ביוון ובתורכיה עקבו אחריהם אנשי יחידת המבצעים של השב"כ וצילמו אותם בחשאי בפגישותיהם עם "אבו כאמל". ב-8 בדצמבר 1972 נעצרו אדיב, שהיה אז כבן 26, ועמו 20 ערבים (בהם ראש הרשת דאוד תורכי) וארבעה יהודים נוספים (דן ורד, יחזקאל כהן, רמי ליבנה ודוד קופר). בחקירתו הודה אדיב כי העביר לסורים מידע רב על בסיסי צה"ל ועל מערכי ההגנה שלו לאורך גבולות המדינה. בנוסף, סיפר כי יחד עם שאר חברי החוליה עבר בסוריה אימונים בהפעלת ציוד חבלה וקשר. בביתו של אדיב נמצא ספר הדרכה להכנת חומרי נפץ.
על פי דן מרגלית, שמעון אילן, בן קיבוץ גן שמואל ואחיו של אורי אילן, היה הראשון שחשד בכך שאודי אדיב הוא מרגל, וגרם לתפיסתו על ידי שירותי הביטחון הישראלים.
מעצרם של אדיב וחבריו ותוכניותיהם לריגול וחבלה עוררו סערה ציבורית גדולה ותדהמה רבה בציבור הישראלי.
בפברואר 1973 הוגשו נגדם כתבי אישום על ריגול חמור, בגידה, מגע עם סוכן זר, מסירת סודות צבאיים לאויב וסעיפים נוספים. חלק מהמשפט התנהל בדלתיים סגורות וחלקו היה פתוח לציבור וסוקר בעיתונות. כשנכנסו ששת הנאשמים העיקריים לאולם בית המשפט המחוזי בחיפה, הם שרו את "האינטרנציונל" בעברית ובערבית. אדיב סירב להביע חרטה על מעשיו והציג את השקפתו:
מאסרו והמשך חייו
ב-25 במרץ 1973 נגזר דינם של חברי החוליה: אדיב נידון ל-17 שנות מאסר. דן ורד, אשר הביע חרטה על מעשיו, נידון ל-10 שנות מאסר, רמי ליבנה נדון ל-4 שנות מאסר. חברים אחרים בפרשה נידונו לתקופות מאסר קצרות יותר.
לבקשתו נכלא באגף אסירים ביטחוניים פלסטינים. בשנת 1975, בטקס שנערך בכלא רמלה, נישא אדיב לסילביה קלינגברג, בתו של האפידמיולוג מרקוס קלינגברג, שלימים הורשע כמרגל למען ברית המועצות, אך כעבור כשלוש שנים התגרשו. בשנת 1981, לאחר שריצה 8 שנות מאסר ביקש משירות בתי הסוהר להתחתן עם חברתו לאה לשם ולהתייחד עמה במטרה ללדת ילד. בקשתו נדחתה. לאחר הסירוב הגיש עתירה לבית המשפט במטרה להתחתן ולהתייחד עם חברתו אך עתירתו נדחתה. הוא המשיך ופנה לגורמים ממלכתיים בבקשות להתחתן עם חברתו ולהתייחד אך בקשותיו נדחו. פנייתו לנשיא המדינה בבקשה לחנינה נדחתה.
במאי 1985 לאחר 12 וחצי שנות מאסר ולאחר שהביע חרטה על מעשיו והודה שהיה כלי משחק ביד הסורים (ולא הפלסטינים שלמענם חפץ להילחם), שוחרר אדיב מבית הסוהר בתנאים מגבילים, כמהלך מקדים לעסקת ג'יבריל. באוגוסט 1985 נישא ללאה לשם שהייתה חברתו בראשית שנות השבעים בטרם נתפס והייתה עמו בקשר בתקופת מאסרו. מפאת גילם לא הצליחו להביא ילד לעולם וביקשו לאמץ ילד. בתחילה בקשתם סורבה בשל עברו של אדיב אך לבסוף רשויות הרווחה נעתרו לבקשת האימוץ בכפוף לתנאים.
לאחר שחרורו, פנה אדיב ללימודי מדע המדינה והשלים דוקטורט בתחום בבירקבק, אוניברסיטת לונדון. כיום הוא מלמד בבית הספר הערבי-פלסטיני לקולנוע בנצרת. בשנת 2017 יצא לאור ספרו "הסוציאליזם הציוני, שברו של חלום", המבוסס על הדוקטורט שלו. בשנת 2023 יצא לאור, בהוצאת פרדס, ספרו האוטוביוגרפי "המהפכה שלא הייתה".
חיים אישיים
אדיב גרוש בשנית, אב לבן שאימץ ומתגורר בחיפה.
בשנת 1988, כשלוש שנים לאחר שחרורו, הורשע אחיו, אסף אדיב, באשמת חברות בארגון עוין בראשות הטרוריסט נאיף חוואתמה וריצה עונש מאסר של שנה וחצי.
ת'רסטון (אי)
האי ת'רסטון (באנגלית: Thurston Island) הוא אי מכוסה קרח וקרחונים, בסמוך לקצה הצפון-מערבי של ארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 215 קילומטרים, רוחבו 90 קילומטים, ושטחו 15,700 קילומטרים רבועים.
האי ת'רסטון הוא האי ה-56 בגודלו בעולם.
האי ת'רסטון הוא האי השלישי בגודלו באנטארקטיקה - אחרי האי אלכסנדר (שהוא הראשון בגודלו באנטארקטיקה) והאי ברקנר (שהוא השני בגודלו באנטארקטיקה).
מצר פיקוק מפריד בין האי לבין ארץ אלזוורת'; חלקו המערבי של מדף הקרח אבוט מכסה את המפרצון.
האי מהווה את הגבול בין ים בלינגסהאוזן שממזרח לו לבין ים אמונדסן שממערב לו.
גאוגרפיה
בקצה המערבי של האי מצוי כף פלאיינג פיש.
בקצה המזרחי של האי מצוי חצי האי טיירני, שבקצהו כף אנאוואן (Cape Annawan).
בקצה הדרום-מזרחי של האי מצוי כף ווקר.
הרי ווקר (רכס של פסגות ונונאטאקים) מחלק את האי לחלק צפוני ולחלק דרומי.
החוף הצפוני
החוף הצפוני של האי מפורץ בסדרה ארוכה של מפרצים.
כף פיטרסן הוא הקצה המערבי ביותר של החוף הצפוני; מזרחית לו מצוי חצי האי ג'ונס, ובהמשך מצויים נקודת דייר וחצי האי יוז.
ממזרח לחצי האי סטאר ממוקמים מפרצון פוטאקה, חצי האי קירנז ולאחריהם מפרצון פיל. ממזרח למפרצון מצוי חצי האי נוביל שמעברו מפרצון מרפי. בקצהו הדרומי של מפרצון מרפי מצויים חצי האי לינזלי וחצי האי בול, וממזרח להם חצי האי אדוארדס, מפרצון קואות'ר וחצי האי אוואנס.
החוף הצפון מזרחי
החוף הצפון-מזרחי של האי ת'רסטון כולל את מפרצון קאדוולאדר, חצי האי לופגרן ומפרצון מורגן.
החוף המזרחי
מדרום מזרח לו מצוי מפרץ שרף; אל מפרץ זה נשפכים קרחון לבקו וקרחון סאבאג'; מצוק סימפסון (Simpson Bluff) מפריד בין שני הקרחונים. בסמוך להם מצויה גבעת בייקר (Baker Knob), המתנשאת מעל חופו המזרחי של האי.
הנקודה הדרום מזרחית ביותר באי היא כף ווקר.
החוף הדרומי
בצידו הדרומי של האי מצויים חצי האי קינג, חצי האי ויליאמסון, נקודת אוואנס, ונקודת וון דר וול, הבולטים כולם אל תוך מצר פיקוק.
מפרצון שווארץ ומפרצון או'דואוד גובלים בחצי האי ויליאמסון.
כמו כן בחוף הדרומי ממוקם קרחון לונג (ובסמוך לו מצוק לונג) ו-19 קילומטרים ממזרח לו מצוי ראש שלטון.
6.4 קילומטרים מראש שלטון מצוי רכס פריקלי.
גילוי ומיפוי האי
האי התגלה מן האוויר על ידי אדמירל הימיה ריצ'רד בירד ב-27 בפברואר 1940.
לאחר גילויו (ומאחר שמצר פיקוק מכוסה קרח), חשבו כי האי ת'רסטון הוא חצי אי. רק בשנת 1960 התברר כי מדובר באי.
מקור השם
בירד קרא לאי על שמו של ו. האריס ת'רסטון (W. Harris Thurston), יצרן טקסטיל מניו יורק, אשר היה אחד מתומכי משלחתו של בירד.
לקריאה נוספת
• International Symposium on Antarctic Earth Sciences 5th : 1987, Geological Evolution of Antarctica, Cambridge, England, P 401
• A.M. GRUNO, D. V. Kent, I. W. D. Dalzeil, New Paleomagnetic Data From Thurston Island' Implications for the Tectonics of West Antarctica and Weddell Sea Opening, JOURNAL OF GEOPHYSICAL RESEARCH, VOL. 96, NO. Bll, PAGES 17,935-17,954, OCTOBER 10, 1991
טריבוניאנוס
טריבוניאנוס (ביוונית: Τριβωνιανός; בקירוב 485 – 542) היה משפטן בזמן שלטונו של הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון. הוא נחשב כמי שכתב את הקורפוס יוריס סיוויליס – הקוד המשוכתב של המשפט הרומי, אשר מהווה את הבסיס למשפט הקונטיננטלי, אחת משתי השיטות המשפטיות הנפוצות ביותר בעולם כיום.
טריבוניאנוס נולד בפמפיליה בסביבות שנת 500. הוא נעשה עורך דין מצליח בקונסטנטינופול, ומונה על ידי יוסטיניאנוס ב-528 לאחד המפקחים שיועדו להכין את הקוד המשפטי הקיסרי החדש, הקורפוס יוריס סיוויליס, אשר פורסם בשנת 529. בשנת 530 הוא נעשה קוואיסטור והעורך הראשי של הפרשנויות על הקוד המשפטי הרומאי הישן.
הגרסה המקוצרת של הקוד החדש, שנודעה בשם "דיגסטה", פורסמה ב-533. בשעה שעבד עליה, המשתתפים במהומות ניקה ב-532 קראו להדחתו בשל שחיתות. הוא הודח זמנית על ידי יוסטיניאנוס, עד שהמהומות דוכאו.
ב-534 פורסם מלוא ה"קודקס יוסטיניאנוס", יחד עם אוסף חוקים של יוסטיניאנוס, ה"נובלות".
סטיבן איסרליס
סטיבן איסרליס (באנגלית: Steven Isserlis; נולד ב-19 בדצמבר 1958) הוא צ'לן יהודי-בריטי.
קורות חיים
איסרליס נולד בלונדון למשפחה יהודית בעלת מסורת מוזיקלית עשירה. אמו הייתה מורה לפסנתר ואביו היה כנר חובב (יליד אודסה). אבי אביו היה הפסנתרן והמלחין הרוסי יוליוס איסרליס שהיגר ללונדון. למשפחתו יחסי קרבה רחוקים עם קרל מרקס ועם פליקס מנדלסון-ברתולדי. גם אחיותיו הן מוזיקאיות - הקשתניות אנט ורחל איסרליס, וסטיבן העיד כי נגינה בצוותא הייתה חלק אינטגרלי מחיי המשפחה בנעוריו. סטיבן איסרליס למד ב-City of London School. כמו כן למד במרכז הבינלאומי לצ'לו בין השנים 1969–1976. בגיל 14 נסע לסקוטלנד ללמוד אצל ג'יין קאוון. בשנים 1976–1978 למד בקונסרבטוריון אוברלין במדינת אוהיו בארצות הברית עם ריצ'רד קפוצ'ינסקי.
פעילותו המוזיקלית
סטיבן איסרליס העריץ מנעוריו את נגינתו של הצ'לן הרוסי דניאל שפרן והושפע מאמנותו. ההערצה לשפרן, בין השאר, חיברה אותו עם הפסנתרנים, אולי מוסטונן וסטיבן האף. בשנת 1977 התקיימה הופעת הבכורה שלו באולם ויגמור בלונדון.
איסרליס פיתח קריירה של צ'לן סולן, וניגן עם תזמורות חשובות מכל העולם, כולל התזמורת הפילהרמונית הישראלית. יצר קשרי שיתוף פעולה ארוכי טווח עם הכנר ג'ושוע בל ועם הוויולנית טביאה צימרמן. הרפרטואר שלו כולל בין היתר מוזיקה של באך, קלאסית (היידן, בטהובן), ובעיקר רומנטית (הוא מעריך מאוד, בין היתר, את היצירות שהלחין שומאן בסוף חייו). גם יצירות של בריטן, בלוך, יאנאצ'ק, שוסטקוביץ', פרוקופייב, ברבר והמלחין הבריטי ג'ון טאוונר שהקדיש לו מעבודותיו ("צעיף המגן").
איסרליס התעניין גם בנגינה בכלים אותנטיים עם תזמורות שאימצו דרך זו, כמו האקדמיה למוזיקה עתיקה, תזמורת עידן הנאורות, ו-l'Orchestre des Champs Elysees.
איסרליס השקיע מאמצים בגילוי קטעי מוזיקה לא מוכרים מהעבר. הוא גילה וניגן למשל מוזיקה קאמרית של המלחין והקלרינטן האוסטרי היהודי קרל פרילינג מהמאה ה-19 וכן גרסה לא ידועה של סונטת Pohadka ("אגדה") של לאוש יאנאצ'ק.
הוא עצמו ניגן על צ'לו מבית היוצר של גואדניני משנת 1745 ועל כלי של דומניקו מונטאניאנה. בשנים האחרונות הושאל לו לטווח ארוך על ידי חברת ניפון למוזיקה מיפן כלי סטרדיוואריוס, ששימש בין השאר את הצ'לן עמנואל פויירמן, ונקרא משום כך "סטרדיוואריוס פויירמן" משנת 1730.
איסרליס שימש יועץ לפסטיבל קריקדייל.
איסרליס מעריץ מושבע של להקת הביטלס מילדותו. הוא חיבר סדרה של ספרי הסברת מוזיקה קלאסית לנוער, הכוללת עד כה שני ספרים כאשר כל אחד מהם מוקדש לחיי שישה מלחינים - הראשון "מדוע בטהובן זרק את נזיד הבשר?" מספר על באך, מוצרט, בטהובן, שומאן, ברהמס, סטרווינסקי. הספר השני בסדרה, "מדוע הנדל נענע את הפאה שלו?", מספר על היידן, שוברט, דבוז'אק, צ'ייקובסקי, פורה והנדל.
סטיבן איסרליס היה נשוי לנגנית חלילית ושמה פולין, אשר נפטרה מסרטן בשנת 2010, ויש לו ממנה בן משותף.
פרדיננד מריאן
פרדיננד מריאן (בגרמנית: Ferdinand Marian; 14 באוגוסט 1902 – 7 באוגוסט 1946) היה שחקן קולנוע אוסטרי.
ביוגרפיה
נולד בשם פרדיננד היינריך יוהאן השקובץ (Ferdinand Heinrich Johann Haschkowetz) בווינה בשנת 1902. אמו הייתה זמרת ואביו נגן. את שמו האמנותי נטל מאביו. בבגרותו למד משחק באוניברסיטת וינה. בשנת 1914 גויס לצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית ונשלח להילחם נגד איטליה. לאחר מלחמת העולם הראשונה מריאן החל לשחק בתיאטרון העירוני של גראץ, מאוחר יותר שיחק בתיאטרון הקאמרי של מינכן וב"דויטשה תיאטר" בברלין. במקביל החל בשנת 1933 לשחק גם בקולנוע, בעיקר תפקידים של נבל. בשנת 1936 נישא בהמבורג לשחקנית מריה ביק.
בשנת 1940, לאחר האנשלוס בין גרמניה ואוסטריה, בחר בו הבמאי הגרמני פייט הרלן להשתתף בסרט האנטישמי "היהודי זיס", שנועד להזהיר את העם הגרמני מפני היהודי המתבולל. מריאן ניסה לסרב, אך אולץ לשחק על ידי גבלס. הסרט היה לשובר קופות בגרמניה ומריאן המשיך לככב בסרטים גרמנים רבים. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא התיישב בברלין המערבית ונהרג בתאונת דרכים בשנת 1946. הוא נקבר בבית העלמין הצפוני של מינכן.
אליסה (בינה מלאכותית)
אליסה (ברוסית: Алиса) היא מערכת בינה מלאכותית אוניברסלית מסוג עוזרת אישית וירטואלית עבור יישומי יאנדקס. המערכת מעבדת שפה טבעית מדוברת, כדי לענות על שאלות, לתת המלצות, לבצע פעולות בהתאם לבקשות המשתמש ולענות על שאלות.
מאפייני המערכת כוללים הסתגלות להעדפותיו של המשתמש לאורך זמן והצגת תוצאות אישיות.
הדיווח הראשון אודות אליסה עלה במאי 2017 כשהופיעה גרסת בטא שלה ביישומון של יאנדקס לטלפונים הניידים.
השם אליסה נבחר לאחר הצבעה באינטרנט בקרב המשתמשים.
אליסה הושקה רשמית ב-10 באוקטובר 2017 ובספטמבר אותה שנה נבחנה על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין בעת ביקורו במשרדי יאנדקס. לשאלתו "האם לא מעליבים אותך כאן?", היא ענתה "היום הסתכלתי ביאנדקס בתמונות חתולים ויותר טוב מזה לא ראיתי. אני מקווה שגם אצלך הכל טוב!".
אלחן ממאדוב
אלחן ממאדוב (באזרית: Elxan Məmmədov; נולד ב-26 בפברואר 1982) הוא ג'ודוקא אזרי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג.
ממאדוב מחזיק בשתי מדליות מאליפויות העולם, מדליית ארד משנת 2010 ומדליית זהב משנת 2013. באליפויות אירופה הוא זכה בארבע מדליות. מדליית זהב בשנת 2017, מדליית כסף בשנת 2008 ושתי מדליות ארד מהשנים 2009 ו-2010.
ממאדוב התחרה פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 2008 ו-2012. בבייג'ינג 2008 הוא הגיע עד שלב רבע הגמר והודח.
דונלד בירד
דונלדסון טוסיינט ל'אוברטור (דונלד) בירד הבן (באנגלית: Donaldson Toussaint L'Ouverture Byrd II; 9 בדצמבר 1932 - 4 בפברואר 2013) היה חצוצרן ומלחין חשוב בעולם הג'אז אשר החל את דרכו במוזיקת הארד בופ ועבר בשנות ה-70 לפיוז'ן.
קריירה מוזיקלית
בירד נולד בדטרויט אשר במישיגן והחל לנגן בחצוצרה כבר בגיל צעיר. הוא הופיע מעט עם ליונל המפטון לפני שסיים את בית הספר התיכון. הוא ניגן תקופת מה בחיל האוויר האמריקני, ולאחר מכן עבר ללמוד מוזיקה באופן מקצועי ואף השיג תארים.
בעודו לומד בבית הספר למוזיקה של מנהטן, החליף את קליפורד בראון בלהקת שליחי הג'אז של ארט בלייקי והוראס סילבר. בתקופתו בהרכב הספיק לנגן עם מוזיקאים מוכרים ומוכשרים ובכך עלה שמו לתודעה. לאחר שעזב את ההרכב ב-1956 המשיך לנגן הארד בופ ועבד עם מוזיקאים מהשורה הראשונה, כגון ג'ון קולטריין, ת'לוניוס מונק, סאני רולינס, והרבי האנקוק. ביוני 1964 היה מהאחרונים שניגנו עם אריק דולפי, חודשיים בלבד לפני מותו הטרגי מהלם אינסולין. בין השנים 1958-1961 הנהיג ביחד עם פפר אדמס, נגן הבריטון סקסופון, הרכב מוערך ומצליח שהקליט אלבומים רבים. ההקלטות הללו נחשבות בין ההקלטות הטובות ביותר של בירד.
באמצע שנות השבעים פנה בירד ללימודי משפטים ועבד כעורך דין בעיקר בתחום של זכויות אדם וזכויות השחורים. לאחר מכן המשיך, לצד הנגינה, גם במחקר אקדמי ובהוראת משפטים. משנות התשעים כיהן בירד כפרופסור למשפטים.
כמחנך
בירד לימד מוזיקה לאורך השנים בחמש אוניברסיטאות, כולל אוניברסיטת ניו יורק. בשנות השבעים הוא אסף את תלמידיו הטובים ביותר ואלו החלו לנגן כבלקבירד, ואף זכו להצלחה. דונלד בירד חי עד מותו בטינק שבניו ג'רזי.
ﺓ
האות תא מרבוטה (בערבית: تاء مربوطة, מילולית: "ت|תא קשורה") היא אחד מהסימנים בכתב הערבי, אף שאינה נחשבת לאחת מ-28 האותיות באלפבית הערבי. האות מופיעה רק בסופי מילים, ונהגית כאם קריאה ה|ה"א או כמו העיצור ת|תי"ו. צורת האות היא כצורת האות הערבית ه, בתוספת שתי נקודות (בדפוס) או קו ישר (בכתב יד) מעליה.
אחד מהשימושים המרכזיים של האות הוא הפיכת שם עצם מצורת זכר לצורת נקבה. לדוגמה: משמעות המילה وزير (וזיר) היא שר, ובתוספת ة מתקבלת המילה وزيرة (וזירה), שמשמעותה שרה. הדבר דומה להוספת אם הקריאה ה"א לשמות עצם בעברית במטרה להופכם מזכר לנקבה ("ילד" לעומת "ילדה"). הוספת תא מרבוטה כרוכה בהוספת תנועת /a/ לעיצור שלפניה, באמצעות סימן פתחה.
כאשר נוסף למילה כינוי קניין חבור, תהפוך ה-ة ל-ت. לדוגמה: دولتي (מדינתי; המדינה שלי).
צורת הרבים של מילה המסתיימת ב-ة נוצרת בדרך כלל על ידי השמטת האות והוספת ات (סיומת "-את"). לדוגמה: مؤسسة (מוסד), וברבים مؤسسات (מוסדות). עם זאת, קיימות מילים המסתיימות ב-ة וצורת הרבים שלהם שונה לחלוטין. לדוגמה: مدرسة (מדרסה) שמשמעותה בית ספר, וצורת הרבים שלה היא مدارس (מדארס).
ﺓ
פגיעת ראש
פגיעת ראש היא מצב של טראומה גופנית בה הראש נחבל. פגיעת ראש אינה כרוכה תמיד בפגיעה של המוח, אך לעיתים קרובות נוצר זעזוע מוח כתוצאה מכך. פגיעות ראש באוכלוסייה עומדות על כ-300 מקרים לקבוצה של כ-100,000 בשנה (0.3% מהאוכלוסייה). שיעור התמותה ממנה הוא כ-25 מ-100,000 בארצות הברית ו-9 מ-100,000 בבריטניה.
Gourmandises
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הצרפתי והפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר במדינה בין 2000 ל-2001.
פגיעת ראש
פגיעות ראש הן הגורם המוביל למוות בטראומה. מאחר שהראש לא מקובע, שכיחות הפגיעות גדולה יותר. בקינמטיקה של תנועה - הגוף נבלם אך הראש ממשיך לנוע והוא שסופג את עיקר הפגיעה.
Gourmandises
רקע
מתוך האלבום הופצו ארבעה סינגלים, אשר שלושה מתוכם ("Moi... Lolita", "L'Alizé" ו-"Gourmandises") הפכו ללהיטים בינלאומיים שנכנסו לחמישיות הפותחות במצעדים שונים ברחבי העולם. על מנת לקדם את Gourmandises ואת אלבומה הבא, Mes Courants Électriques, יצאה אליזה לסיבוב ההופעות "En Concert Tour", בשנת 2003. הוא הופץ בהמשך על גבי DVD בשם, Alizée En Concert. מבקרים וחוקרי מוזיקה ציינו את השפעת האלבום על המוזיקה הפופולרית, וציינו את האופן שבו הוא עזר להחיות את המוזיקה האלקטרונית. סגנון ההפקה, המשלב כלים אקוסטיים ואלקטרוניים, הושווה לכלים של המפיק הבריטי ויליאם אורביט באלבומה של מדונה משנת 1998, Ray of Light.
פגיעת ראש
גורמים נפוצים
פגיעות ראש חבלתיות שכיחות בעיקר בקרב פעוטות עד גיל 4, בקרב בני נוער בסוף שנות העשרה ובקרב מבוגרים מעל גיל 65. בקרב הפעוטות והמבוגרים הגורם הנפוץ ביותר הוא נפילה בעוד בקרב בני הנוער תאונות דרכים, הן הגורם המרכזי לפגיעות כאלו. גורמים נפוצים נוספים לפגיעות ראש הם פגיעות המתרחשות בתוך הבית, תקיפות וחבטות אל עבר הראש במכוון על ידי גורם כלשהו (כמו במקרי שוד). גם תאונות אופניים הם גורם שכיח לפגיעות ראש, בייחוד בקרב ילדים. פגיעות ראש הן הסיבה השכיחה ביותר למוות באנשים מתחת לגיל 45 במדינות מפותחות. הן מהוות את סיבת המוות בכ־50% מהמקרים של תאונות הדרכים.
סוגים של פגיעות ראש
פגיעות ראש פוגעות בעיקר בקרקפת, במוח ובגולגולת.
צורות פגיעה
ניתן לחלק את הפגיעה במוח לשתי צורות:
פגיעת ראש בילדים
פגיעת ראש בילדים היא טראומה גופנית של הראש המתאפיינת במספר גורמים והשפעות ייחודיים, הנבדלים מתופעות שכיחות במקרים של פגיעות ראש בקרב מבוגרים. בישראל הסטטיסטיקה מצביעה על כך שכמחצית מהילדים שאושפזו עקב טראומה (48%), היו עם פגיעת ראש כלשהי (לעומת כ-22% מקרב המבוגרים). כ-10% מהם היו עם פגיעות ראש חמורות.
הפגיעה הראשונית היא זו שנגרמת כתוצאה מהמכה עצמה או כתוצאה משינויי תאוצה הגורמים לחבלת המוח בגולגולת או דימום תוך-גולגולתי. בילדים הגולגולת רכה יותר ופלסטית, ולכן אינה מחזירה את האנרגיה חזרה למוח (פגיעת ראש דו-צדדית). אזור החבלה השכיח יותר במוח הוא אזור ה-"coup", האזור הקדמי של הראש ולא צידו האחורי ("countercoup") כמו שקורה לרוב במבוגרים, כתוצאה מחבלת הראש הראשונית.
תסמיני חבלות ראש קשות אצל ילדים עלולות לעיתים להטעות, תפקודו החיצוני של הילד אינו יכול להעיד על הסכנה המתרחשת במוח לאחר הפגיעה, לעיתים לאחר זמן מה מהרגע שהילד נחבל, הוא עלול להיראות מתפקד בצורה נורמלית כלפי חוץ, עד להופעת תסמינים. כחלק מפגיעה קשה מחבלת הראש, מתחוללים שינויים רב מערכתיים הגורמים לירידת לחץ הדם, ירידה ברמת החמצון של הדם ועליה בחומציות הדם. כל אלו יכולים לגרום לפגיעות שניוניות במוח ובשאר אברי הגוף בנוסף לטראומה הגופנית הראשונית.
שינויים דלקתיים שקורים לאחר הפציעה באזורים המקומיים במוח מחמירים אף הם את הנזק. נוירוטרנסמיטורים אקסיטטורים (חומרים מחמצנים), נפלטים מתוך התאים שנפגעו בחבלה הראשונית וגורמים נזק סביבתי ניכר לתאים השכנים. כתוצאה מכך נוצרת בצקת מוחית, הלחץ התוך-גולגולתי עולה, ואספקת הדם לתאי המוח הבריאים נפגמת. כך גם לחץ הדם שלוחץ על רקמת המוח העדינה והלחץ הפיזי על המוח, עלול להוביל למצב כללי לא טוב, לכאבי ראש עזים, להקאות ובהמשך, אף איבוד הכרה, לעילפון ולפרכוסים.
ישנם מחקרים הטוענים כי פגיעת ראש בילדות עלולה אף לגרום לשינוי אישיותו של הילד.
עפץ
עפצים הם נגעים המופיעים לעיתים על גבי צמחים, אשר יצירתם נגרמת משום גירוי שלילי על ידי אורגניזמים שונים, בעיקר חרקים, בשלבי פגית או נימפה וכן על ידי בקטריות ממינים שונים (כגון Agrobacterium). האורגניזם המעורר את התופעה מפריש מגופו הורמונים מעוררי גידול הגורמים לגדילת העפצים בצמח.
פגיעת ראש
פגיעת ראש בילדים
שכיחותן של פציעות הראש בילדים היא די קבועה לאורך הילדות, אך עולה באופן תלול בגיל ההתבגרות, בעיקר בקרב בנים.
עפץ
חרקים היוצרים עפצים יהיו לרוב ספציפיים לסוג הצמח הפונדקאי. עפצים עשירים בחומרי הזנה, שונים מורפולוגית מדגם הצמיחה הרגיל של הצמח ומוגדרים כתוצר פעילות טפילים. עפצים נוצרים על כל אברי הצמח – שורשים, גבעולים, עלים, פקעות, תפרחות, פירות, וזרעים. עפצים יכולים להתפתח בכל רקמה צמחית, ובכך הם מייצגים את שליטת המין הטפיל על הפונדקאי. המגמה במבנה העפץ היא לקראת הגדלת יכולת ההשפעה על הצמח הפונדקאי, קבלת חומרי הזנה רבים יותר, ולבסוף קצב רבייה גבוה יותר של האורגניזם. רוב העפצים כיום (80%) נמצאים על גבי העלים. מאובנים מראים כי עפצים פרימיטיביים התפתחו על גבי הגבעולים והפטוטרת.
בשנים האחרונות התבסס בישראל מזיק חדש של עצי אקליפטוס. מדובר בצרעת עפצים אוסטרלית הפוגעת בצימוח צעיר של אקליפטוס. הצרעה קטנה, צבעה שחור, אורכה כ-2 מ"מ. הצרעה שייכת למשפחת Eulophidae מתת-משפחת Tetrastichinae. הצרעה היא מזיק ראשוני אשר תוקף את הלבלוב הצעיר של עצים מגילים שונים, תוך העדפה ברורה של עצים צעירים. הצרעה פוגעת גם בשתילים רכים במשתלות. במהלך השנתיים האחרונות התפשטה הצרעה ברוב הנטיעות של האקליפטוס בישראל, והיא מצויה כיום בכל המרחב שבין דרום רמת הגולן לנגב המערבי.
על ידי בישול עפצי עץ אלון במים מקבלים מי עפצים המשמשים להכנת דיו סת"ם ולעבוד גויל ועור. בין הפוסקים הראשונים יש מחלוקת אם מותר או אסור להשתמש בעפצים להכנת דיו סת"ם. בגמרא נזכרים העפצים כחומר גלם לייצור דיו סת"ם וצבע ולעבוד קלף ועור. אין בגמרא רמז באיזה סוג עפצים מדובר. בהלכה מופיעה התייחסות ל"תמרה", שהוא עפץ שעל שיח הצלף, בהקשר לברכות וערלה.
שפות מצריות
שפות מצריות הן תת-משפחה של שפות במשפחת השפות האפרו-אסיאתיות. בין השפות הנכללות תחת קבוצה זו הן השפה המצרית הקדומה (כולל הכתב הדמוטי) וכן הניב של שפה זו, הקופטית. השפות נחשבות לשפות נכחדות, אולם יש מבין מאמיני הדת הקופטית המשתמשים בקופטית כשפה ספרותית וליטורגית.
הסרטון של זפרודר
סרט זפרודר הוא סרטון שצולם במצלמת חובבים על ידי יצרן הבגדים האמריקאי אברהם זפרודר, והנציח את רציחתו של נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי. הסרט נותר כאחת התעודות האותנטיות החשובות ביותר בהיסטוריה.
הסרט
זפרודר נכח ב-22 בנובמבר 1963 בכיכר דילי בדאלאס, מצויד במצלמת חובבים של 8 מ"מ, כאחד הצופים בשיירת הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי שאמורה הייתה לעבור שם באותה עת. הוא החל לצלם את שיירת הנשיא המתקרבת, וכשחלפה מכונית הלינקולן הפתוחה של הנשיא ממש מולו, מצלמתו הנציחה את הפגיעה בנשיא.
מיקומו של זפרודר היה אידיאלי לצילום הרצח, ועל אף שבמקום היו עשרות אנשים עם מצלמות ומסרטות, סרטו של זפרודר נותן את ההמחשה האידיאלית לאירועים. זפרודר עמד על משטח מוגבה מבטון, שהיה בדיוק בין מחסן הספרים, אשר מקומתו השישית ירה לי הארווי אוסוואלד את היריות, ובין "תלולית הדשא", מעין מדשאה ועליה מבנים, שהיא המקום בו לדעת רוב התומכים בתאוריות קונספירציה, עמדו המתנקשים הנוספים. בעת שהלימוזינה הנשיאותית חלפה לידו ונפגעה מהיריות צילם זפרודר את הלימוזינה ואת המתרחש בה מקרוב, ומלמעלה.
על פי עדותו לסוכן השירות החשאי, שניתנה ביום הרצח, סבר זפרודר כי היריות באו מאחוריו. מאחורי זפרודר הייתה "תלולית הדשא".
בסרטו בן 26.6 השניות של זפרודר, נראית השיירה הנשיאותית מתקרבת דרך רחוב אלם, כאשר הנשיא, אשתו ז'קלין, מושל טקסס ג'ון קונלי ואשתו יושבים בלימוזינה ומנפנפים אל הקהל. לרגע מוסתרת הלימוזינה על ידי תמרור, וכשהיא נראית שוב, מעווה הנשיא את פניו בכאב, שולח את ידיו אל פניו, אולי כדי להגן על ראשו, וכל גופו נוטה קדימה ושמאלה, אל עבר אשתו. ואז נע ראשו של קנדי בתנועה אלימה אחורה ושמאלה, ולמעשה מתפוצץ בכתם של דם. קנדי קורס במושב הלימוזינה, בעוד שז'קלין ההמומה מנסה להימלט כשהיא מטפסת על אחורי הרכב, בעודו בנסיעה, ונעצרת על ידי סוכן השירות החשאי המזנק אליה על מנת לסייע לה. אורך הקטע המציג את ההתנקשות הוא 19.3 שניות.
השימוש בסרט כראיה בחקירת רצח קנדי
שלושה עותקים של הסרט נעשו ביום הרצח עבור רשויות החקירה. בתוך ימים ספורים רכש מגזין לייף את הזכויות מזפרודר עבור תשלום ראשוני של 25,000$ אשר זפרודר תרם לאלמנתו ולילדיו של השוטר ג'פרסון דייוויס טיפיט, שנרצח על ידי אוסוואלד כמה שעות לאחר ההתנקשות. לאחר מכן שולמו לו חמישה תשלומים נוספים של 25,000$.
תמונות מן הסרט פורסמו במגזין לייף, וכן כמוצגים בדו"ח ועדת וורן. הסרט נשמר במחסני לייף, והמגזין שמר על הזכויות, ואסר על פרסום התמונות, כך שכאשר החוקר ג'ושיאה תומפסון ניסה בשנת 1966 לפרסם ספר ובו איורים של התמונות מסרטו של זפרודר, תבע אותו המגזין לדין. לבסוף השיג התובע בניו אורלינס, ג'ים גאריסון (אשר העמיד בניו אורלינס מספר אנשים לדין וביניהם קליי שאו על מעורבות ברצח) עותק של הסרט, על מנת להציגו כראייה במשפטו של שאו, ולאחר מכן נעשו מן הסרט עותקים נוספים, ותמונות ממנו הוצגו במקומות רבים. ב-1975 הוצג הסרט לראשונה במלואו (ולא כתמונות בודדות) בתוכנית הטלוויזיה "לילה טוב אמריקה".
הסרט כאייקון תרבותי
הסרט נותן את הבסיס הוויזואלי המזוהה כיום בתודעה עם רצח קנדי. המדובר בסדרה חזקה של דימויים ויזואליים, המקבילה לדימויים פופולריים נוספים מן התרבות וההיסטוריה, כגון תמונת האדם על הירח או תמונת הנחתים המציבים את דגל ארצות הברית לאחר קרב איוו ג'ימה. הדימוי של הנשיא הצעיר שראשו מתפוצץ לרסיסים בעוד אשתו זוחלת על מכסה תא המטען של הלימוזינה הנשיאותית כששמלתה מכוסה בדם, הוא דימוי בסיסי בתודעה האמריקאית מן היום בו פורסם סרטו של זפרודר לציבור. הסרט הוכרז כ"חשוב מבחינה תרבותית" על ידי ספריית הקונגרס של ארצות הברית, ועותק ממנו נשמר בארכיב הסרטים הלאומי של ארצות הברית.
יורה בודד או קשר לרצוח את קנדי?
על פי הגרסה הרשמית, מוכיח הסרט בוודאות כי מקור היריות הוא אחד. למעשה, החוקר ארלן ספקטר, אשר ביסס את תיאורית "היורה הבודד" עבור ועדת וורן, הסתמך על הסרט, כאשר קבע כי מכיוון שלפי תגובות הנשיא והמושל המופיעות בסרט, לא חלף פרק זמן מספיק בין הזמן שבו נפגע המושל, ובין הזמן שבו נפגע הנשיא (על פי המהירות המקסימלית לטעינת רובהו של אוסוואלד וליריית ירייה נוספת) ולפיכך הם נפגעו מאותו הכדור. תאוריה זו, תאוריית "כדור הקסם" היא אבן הבסיס לגרסה הרשמית, ואחת התאוריות המותקפות ביותר והמושמצות ביותר על ידי המבקרים, הסבורים כי מסיבה זו מהווה הסרט הוכחה לכך שהיה יותר מיורה אחד.
הצלם
אברהם זפרודר (באנגלית: Abraham Zapruder) (15 במאי 1905 - 30 באוגוסט 1970), יהודי, נולד בעיר קובל שבחבל ווהלין במערב אוקראינה בשנת 1905. היגר לארצות הברית בשנת 1920 והתיישב בברוקלין. כעבור זמן עבר לעיר דאלאס שבטקסס, ובה נעשה ליצרן בגדים מצליח. זפרודר נפטר שבע שנים לאחר רצח קנדי, בשנת 1970, ממחלת הסרטן.
מרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן
מרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן (בסינית: 酒泉卫星发射中心, אנגלית: Jiuquan Satellite Launch Center – בקיצור JSLC) הוא נמל חלל המשרת את סוכנות החלל הסינית בשיגורי החלל שלה. הנמל ממוקם במדבר גובי, שבמונגוליה הפנימית, כ-1,600 ק"מ מבייג'ינג.
היסטוריה
המרכז נוסד ב-1958 ובכך היה למרכז השיגור הראשון מבין שלושה ברפובליקה העממית של סין ולפעיל ביותר מביניהם. המרכז מרוחק ממקומות יישוב והכניסה לזרים באופן כללי אסורה. המרכז קרוי על שם היישוב הקרוב אליו ביותר,.
מרכז ג'יוצ'ואן הוא חלק מעיר החלל דונגפנג (东风航天城), הידועה גם בכינוי "בסיס 10" (十号基地) ו"בסיס דונגפנג" (东风基地), הכולל גם את מתקני הניסויים של חיל האוויר הסיני, מוזיאון החלל הסיני.
JSLC משמש בעיקר לשיגורים למסלולים נמוכים ובינוניים עם נטיית מסלול גבוהה, וכמתקן ניסויים לטילים ארוכי טווח. במרכז מצויים מרכז טכני, כני שיגור, מרכז בקרת שיגור, מרכז הבקרה והשליטה של המשימות המשוגרות ומתקנים לוגיסטיים נוספים.
המרכז מכסה שטח של כ-2,800 קמ"ר ויכול להכיל בתוכו עד ל-20,000 אנשים. המתקנים והציוד במרכז נבנו עם סיוע הנדסי ומדעי של ברית המועצות.
מרכז ג'יוצ'ואן מהווה נקודה חשובה מאוד בתוכנית החלל הסינית. מהמרכז שוגר הלוויין הסיני הראשון – דונג פאנג הונג 1 ב-1970, וגם משימתה המאוישת הראשונה של סין – שנג'ואו 5 ב-15 באוקטובר 2003.
שנג'ואו 6 שוגרה גם היא מהמרכז ב-12 באוקטובר 2005 על גבי משגר צ'אנגג'נג וגם שנג'ואו 7 ב-25 בספטמבר 2008.
הדובה הקטנה
הדובה הקטנה או העגלה הקטנה היא קבוצת כוכבים בחצי הכדור הצפוני. בנוסף להיותה אחת מ-88 קבוצות הכוכבים המודרניות, היא גם חלק מ-48 קבוצות הכוכבים לפי תלמי. הקוטב השמימי הצפוני נמצא בקבוצה זו, למרות שבעוד מספר מאות שנים עובדה זו תשתנה כתוצאה מנקיפת ציר כדור הארץ.
כוכבים בולטים
α בדובה הקטנה (כוכב הצפון או פולאריס) הוא ענק צהוב במרחק של כ-430 שנות אור. הכוכב הוא משתנה קפאידי שבהירות נראיתו משתנה בין דרגות 2.1 ל-2.2 במחזוריות של 4 ימים. כמו כן זהו גם כוכב זוגי עם בן זוג עמום בעל בהירות מדרגה 9, בו ניתן להבחין באמצעות טלסקופ חובבים.
היסטוריה
רווח כי קבוצת כוכבים זו פורסמה על ידי האסטרונום היווני תאלס ממילטוס, עם זאת היא כבר הייתה בשימוש על ידי יורדי ים עוד לפני כן. בימי קדם, הדובה הקטנה נקראה כנף הדרקון ונחשבה לחלק מדרקון. כיום שם זה כבר נשכח.
מיתולוגיה
קבוצת הכוכבים "הדובה הקטנה" מזכירה דובה עם זנב. ה"זנב" נראה ארוך במיוחד כאשר מכלילים בה את הכוכבים החיוורים בסביבתה. קבוצת "הדובה הקטנה", מהווה יחד עם "הדובה הגדולה" את בסיס האגדה על קליסטו, נימפת היער היפה ובנה ארקס, שהפכו לשתי דובות והועלו לשמיים על ידי זאוס מלך האלים.
לפי האגדה הזנב הוארך מעבר לזנב דב רגיל בשל סיבובה הבלתי פוסק של הדובה סביב הקוטב דרך זנבה.
פגיון המסבאה
פגיון המסבאה או פגיון הקבצן (מדי פעם נקרא גם פגיון החלפה, פגיון קרוב ניצב או פגיון שיכר) הוא סוג של פגיון אנגלי שהיה כבד וארוך. הפגיון היה הפגיון הסטנדרטי באנגליה מהמאה ה-16 עד אמצע המאה ה-18, והיה מורכב מלהב ארוך, רחב וישר, וידית גדולה כבדה בצורת כלוב ששימשה כאגרופן. בדרך כלל הוא שקל כקילו ונחגר על הגב התחתון. פגיון הקבצן היה נפוץ כנשק אזרחי, הוא היה יעיל כנגד חרבות ונשקי מוט, וקצר מספיק לשימוש בפאב צפוף.
אילונה אלק
אילונה אלק-שהרר (בהונגרית: Elek-Schacherer Ilona; 17 במאי 1907 – 24 ביולי 1988) הייתה סייפת יהודייה-הונגריה. האלופה האולימפית הראשונה שזכתה פעמיים ברציפות (ברלין 1936 ולונדון 1948) ואלופת העולם ברומח בעלת 18 מדליות, מהן 11 מדליות זהב. נחשבת לאחת הסייפות הגדולות בהיסטוריה. אחותה מרגיט אלק סגנית אלופת עולם ברומח אישי (ורשה 1934 וסן רמו 1936).
קורות חיים
אלק-שהרר נולדה בבודפשט. אחותה הצעירה, מרגיט אף היא הייתה סייפת מצטיינת.
1934
באליפות אירופה בסיף שנערכה בוורשה, פולין בשנת 1934 זכתה אלק בשתי מדליות זהב בתחרות רומח אישי ובתחרות רומח קבוצתי.
1935
באליפות אירופה בסיף שנערכה בלוזאן, שווייץ בשנת 1935 זכתה אלק פעם נוספת בשתי מדליות זהב בתחרות רומח אישי ובתחרות רומח קבוצתי.
1936
באליפות אירופה בסיף שנערכה בסן רמו איטליה בשנת 1936 זכתה אלק במדליית כסף בתחרות רומח קבוצתי.
אלופה אולימפית
באולימפיאדת ברלין (1936) זכתה אלק במדליית זהב בתחרות רומח אישי. במדליית הכסף זכתה הלנה מאייר מגרמניה האלופה האולימפית מאמסטרדם 1928 ובמדליית הארד זכתה האלופה היוצאת מלוס אנג'לס 1932 אלן פרייס מאוסטריה, שלוש המנצחות הן יהודיות. בטקס חלוקת המדליות מאייר לבשה את המדים הרשמיים שכללו את צלב הקרס והצדיעה במועל יד, כמו שאר ספורטאי גרמניה.
1937
באליפות העולם בסיף הראשונה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1937 זכתה אלק בשתי מדליות, מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי ומדליית כסף בתחרות רומח אישי.
1948
באליפות העולם בסיף שנערכה בהאג, הולנד בשנת 1948 זכתה אלק במדליית כסף בתחרות רומח קבוצתי.
באולימפיאדת לונדון (1948) זכתה אלק במדליית זהב בתחרות רומח אישי והגנה על תוארה לאחר 12 שנים. במדליית כסף זכתה קארן לחמן מדנמרק ובמדליית ארד זכתה פרייס.
1951
באליפות העולם בסייף שנערכה בסטוקהולם, שוודיה בשנת 1951 זכתה אלק בשתי מדליות, מדליית זהב בתחרות רומח אישי ומדליית כסף בתחרות רומח קבוצתי.
1952
באליפות העולם בסיף שנערכה בקופנהגן, דנמרק בשנת 1952 זכתה אלק במדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה אלק במדליית כסף בתחרות רומח אישי. במדליית זהב זכתה אירנה קמבר-קורנו מאיטליה ובמדליית ארד זכתה קארן לחמן.
1953
באליפות העולם בסיף שנערכה בבריסל, בלגיה בשנת 1953 זכתה אלק במדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי.
1954
באליפות העולם בסיף שנערכה בלוקסמבורג, בשנת 1954 זכתה אלק בשתי מדליות, מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי ומדליית כסף בתחרות רומח אישי.
1955
באליפות העולם בסיף שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1955 זכתה אלק בשתי מדליות, מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי ומדליית ארד בתחרות רומח אישי.
1956
באליפות העולם בסיף שנערכה בלונדון, בריטניה בשנת 1956 זכתה אלק במדליית ארד בתחרות רומח קבוצתי.
ספולטורה
ספולטורה (Sepultura) היא להקת הבי מטאל ברזילאית אשר הוקמה ב-1984. פירוש שם הלהקה בפורטוגזית (ובכמה שפות אחרות המבוססות על לטינית) הוא "קבר". השם הומצא לאחר שמקס קאוואלרה, סולן וגיטריסט הלהקה לשעבר, תרגם לפורטוגזית את השיר "Dancing On Your Grave" של להקת מוטורהד.
הלהקה החלה את דרכה בתור להקת דת' ות'ראש מטאל. נוהגים להשוות אותה לפוזסט, מכיוון ששתי הלהקות נחשבות ללהקות דת' מטאל חלוצות שחיברו בין הת'ראש מטאל לדת' מטאל, ובכך תרמו להתפתחות ההבי מטאל בכלל והדת' מטאל בפרט. מאוחר יותר, עם זאת, הלהקה שינתה את סגנונה, וכיום מנגנת בעיקר גרוב מטאל.
ביוגרפיה
ספולטורה הוקמה בבלו הוריזונטה שבברזיל בשנות ה-80 של המאה ה-20, וחתמה על חוזה עם חברת התקליטים Cogumelo Records רק לאחר מספר שנים של הופעות. מיני-אלבום הראשון "Bestial Devastation" היה אלבום שכלל בנוסף לשירים של הלהקה, גם שירים של להקה אחרת. לאחר מכן יצא האלבום "Morbid Visions" ב־1986. חומרים אלו של הלהקה זכו להתייחסות לשניים מתקליטי הדת' מטאל הראשונים, וכללו גם אלמנטים של בלאק מטאל. לאחר צאת אלבום זה עזב הגיטריסט ז'אירו גדס את הלהקה ועבר ללהקה אחרת, והוחלף על ידי הגיטריסט אנדראס קיסר. האלבום המלא השני של ספולטורה "Schizophrenia" זכה לצלחה גדולה שהובילה לחתימת חוזה בין הלהקה לחברת התקליטים Roadrunner Records.
עם שיווקו של האלבום "Schizophrenia" על ידי חברת Roadrunner Records, ספולטורה הגיעה לקהל מעריצים נוסף. לאחר מכן יצא האלבום "Beneath the Remains" ובעקבותיו מסע הופעות ארוך באירופה. עד שהוציאה ב־1991 את האלבום "Arise", ספולטורה הפכה לאחת הלהקות המוערכות של שנות ה־90. למרות הצלחה פחותה בציבור הכללי, אלבומם הבא "Chaos A.D" היה להצלחה בקהילות המטאל, וגם שילב צליל של פאנק רוק לראשונה. מגמה זו המשיכה עם התקליט "Roots" שיצא ב-1996, בו הלהקה המשיכה להמציא ולהתנסות בשילובים של מטאל ואלמנטים ממוזיקה ברזילאית ואינדיאנית. בנוסף הושפעה הלהקה מלהקת הרוק הפסיכדלי הברזילאית אוס מוטנטס, אשר הוקמה בסאו פאולו באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20. ספולטורה אף ביצעה גרסת כיסוי לשיר של המוטנטים בשם "A hora e a vez do cabelo nascer" (מפורטוגזית: "העת לשיער לגדול").
אך למרות הכל, בשיא ההצלחה של ספולטורה, סדרה של אירועים גרמו לפירוקה. ב־1996 מעט לפני שהלהקה הייתה אמורה לנגן בפסטיבל מטאל באנגליה, נודע לגלריה, אשתו של הסולן מקס קאוואלרה, שהייתה גם אמרגנית הלהקה, על מות בתם בתאונת דרכים. מקס ואשתו עזבו את הלהקה וחזרו לאמריקה, והלהקה נאלצה להופיע לראשונה בהרכב חסר. מקס קאוואלרה ראה זאת כבגידה ועזב בסופו של דבר לגמרי את הלהקה והקים לאחר מכן את להקת סולפליי (Soulfly).
את מקומו של מקס כסולן תפס דריק גרין, והלהקה הוציאה שני אלבומים - "Against" ב־1998 ו"Nation", שהצליחו פחות מבחינה מסחרית ופרסומית מהאלבומים הקודמים. למעשה לאחר עזיבתו של מקס ירדה הפופולריות של הלהקה באופן משמעותי ביותר. רוב מעריצי הלהקה לא מחשיבים את ספולטורה של היום לאותה ספולטורה של פעם.
בנובמבר 2005 יצא אלבום כפול של הופעות חיות שנקרא live in sao paulo. אלבום חדש בשם "Dante XXI" שיצא ב־31 בינואר 2006. הוא מבוסס על הקומדיה האלוהית.
ביולי 2006, החליט מתופף הלהקה איגור, אחיו של מקס קאוולרה, לעזוב סופית את הלהקה יחד עם ההסבר "שספולטורה אינם היום מה שהם היו פעם, ושאני כבר לא מרגיש חלק ממה שהיא מייצגת היום". אחיו, מקס, הגיב לכך שהוא מאמין שאיגור צודק ושאכן ספולטורה כבר לא מנגנים באותו אופן של ימי העבר שלהם. חברי הלהקה מצידם הסבירו דווקא שעזיבתו של איגור היא עקב נישואיו ורצונו להיות עם משפחתו. את מקומו של איגור קוולארה החליף המתופף ז'אן דולאבלה (Jean Dolabella) ובשבעה באוגוסט 2006 נערכה ההופעה החיה הראשונה עם ז'אן. בחודשים יוני יולי אוגוסט 2007 ספולטורה יוצאים לסיבוב הופעות עולמי ענק עקב יציאת הדיסק dante xxi.
אקינקס
האקינקס הומצא על ידי הסקיתים, אבל הוא נעשה מפורסם על ידי הפרסים, ומהם התפשט בכל רחבי העולם העתיק. את השפעתו ניתן לראות גם בעיצובים של כלי נשק סיניים כגון חרב הג'ינגלו. הרומאים האמינו שמקור הנשק הוא ממדי.
בדרך כלל האקינקס הוא באורך של 35–45 סנטימטרים והוא בעל להב פיפיות. גולת הניצב בדרך כלל חצויה או מסוג "אנטנה". הנדן של האקינקיס בדרך כלל היה מעוטר ונחגר בראוותנות..
מאחר שהאקינקיס נראה כנשק תקיפה, ומאחר שהוא היה בדרך כלל שחוק יותר בצידו הימני, סביר להניח שהוא נועד לדקירות פתע מלמעלה למטה.
זיהוי
עם זאת, הסימיטר הפרסי הוא נשק חדש יחסית שלא היה קיים בעת העתיקה ולכן אין לזהותו עם האקינקיס. הפרסים בממלכה האח'מנית עשו שימוש בכמה סוגים של חרבות. אומנות פרסית עתיקה מציגה בדרך כלל את שומרי הראש של המלך ואת האצילים החשובים כשהם חוגרים פגיונות אלכסוניים מצועצעים. לעומתם באומנות יוונית מציגים אותם כשהם לובשים קופיס. בגלל הבלבול הזה נדרשה עבודת בילוש כדי להבין מה הוא האקינקיס.
אחת הראיות היא שטקסטים יווניים ורומיים מזכירים לפעמים את האקינקיס שניתן על ידי המלך כאות חיבה. דבר זה מצביע על כך שהאקינקיס הוא פגיון.
ראיה חזקה נמצאת בקטע בספר קדמוניות היהודים של יוסף בן מתתיהו שבו הנשק ששימש את הסיקריקים מתואר כך: "...ואלה שנקראו סיקרקים, שהיו סוג של שודדים, נעשו רבים יותר מאי פעם, והשתמשו בחרבות קטנות, בגודלו של האקינקיס הפרסי, אבל מעוקלות כמו הסיקה הרומית, שעל שמה קיבלו השודדים את שמם..."
גביע הפדרציה 1998
גביע הפדרציה 1998 הייתה התחרות ה-36 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
מתכונת התחרות
מתכונת התחרות הייתה דומה למתכונת תחרות גביע דייוויס.
בית עולמי א' כלל 8 קבוצות.
בית עולמי ב' כלל 8 קבוצות.
ארבע קבוצות של בית עולמי א' שהפסידו בסיבוב הראשון התחרו עם ארבע קבוצות של בית עולמי ב' שניצחו בסיבוב הראשון התחרו על השתתפות בבית עולמי א' בשנת 1999.
יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).
כל מפגש בין הנבחרות כלל 5 משחקים.
העברות לקראת שנת 1999
בעקבות המשחקים בין 4 נבחרות שהפסידו בשלב הראשון של הבית העולמי א' לבין הקבוצות שעלו מבית אזורי ב':
ישראל בתחרות
בנבחרת השתתפו הילה רוזן, ציפי אובזילר ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג א'. התחרויות נערכו בספרד באפריל 1998. הנבחרת שיחקה בבית א' וסיימה אותו במקום האחרון תוך הפסד בכל משחקיה. כתוצאה מכך היא ירדה בבית אירופה/אפריקה לדרג ב'.
סימנטק
Gen Digital (לשעבר: NortonLifeLock Inc, לשעבר: תאגיד סימנטק, באנגלית: Symantec corporation) הוא תאגיד תוכנה אמריקאי המייצר תוכנה לאבטחה, אחסון, גיבוי וזמינות מערכות מידע.
התאגיד נוסד בשנת 1982 על ידי גארי הנדריקס בשיתוף עם National Science Foundation. במקור, תאגיד סימנטק התמקד בפרויקטים מבוססי בינה מלאכותית הכוללים תוכנת מסד נתונים. הנדריקס העסיק מספר אנשי מחקר מאוניברסיטת סטנפורד כעובדיה הראשונים של החברה. בשנת 1984 סימנטק רכשה חברת הזנק קטנה בשם C&E software ושתיהן התאחדו לחברה אחת תחת אותו שם "סימנטק". בשנת 1990 רכשה סימנטק את חברת פיטר נורטון מחשבים אשר פיתחה מספר תוכנות עבור DOS. מוצרי האנטי וירוס וכלי ניהול המידע של סימנטק משווקים גם כיום תחת השם של פיטר נורטון.
בשנת 2005 התאחדה סימנטק עם חברת Veritas והפכה מחברת אבטחת מידע מובילה לאחת מחברות התוכנה הגדולות בעולם. קו המוצרים של החברה מתמקד היום באבטחה, זמינות וניהול של מערכות מידע. במהלך השנים צברה חברת סינמטק בעלות על חברות נוספות כמו Sygate, Altiris. חברת סימנטק מחזיקה ביותר מ-500 פטנטים גלובליים.
בשנת 2014 החלה החברה במהלך של פיצול, לחברת אבטחת מידע שתישאר עם שם החברה וחברת ניהול מידע שתקבל שם חדש. המהלך מתוכנן להסתיים בסוף 2015, כאשר במהלך שנה זו פוטרו כ-2,000 עובדים - כעשירית מכח האדם של החברה.
בנובמבר 2019 רכשה חברת ברודקום את החטיבה העסקית של סימנטק תמורת 10.7 מיליארד דולר. בעקבות זאת אימצה סימנטק את השם NortonLifeLock. בספטמבר 2022, לאחר מיזוג עם חברת Avast שונה שם החברה ל-Gen Digital.
סימנטק מיוצגת בישראל ע"י חברת נס טכנולוגיות.
מעבדת המחקר של סימנטק
מעבדת המחקר של סימנטק היא ארגון המחקר של החברה ומשחק תפקיד מוביל בפיתוח ומסחור טכנולוגיות במגזר העסקי. מסחור הטכנולוגיות כולל הגנה תעשייתית מפני רוטקיט, טכנולוגיית הגנת דפדפן אשר נועדה לחסום ניצול עתידי של פרצות ידועות, טכנולוגיית אנטי דואר זבל, טכנולוגיה גנרית לחסימת איומים המופצים במהרה, שירותי אבטחה ללקוחות אונליין וכן טכנולוגיה המסייעת להגן על מבנה הספק-הכוח של ארצות הברית.
מוצרים
סימנטק נודעה כבר בהתחלה בשל פיתוחי הכלים כמו Think pascal, Think C, Symantec C++ ותוכנת Visual café. תוכנות אלו היו פופולריות בקרב משתמשי פלטפורמת מקינטוש, IBM. סימנטק פרשה מפיתוח עסקי זה לאחר שבשנות ה-90 המאוחרות החלו מתחרות כמו מיקרוסופט, בורלנד ואחרות לצבור נתח שוק משמעותי.
מוצרי זמינות
מוצרי הגיבוי של סימנטק/וריטאס תופסים 50%מהשוק העולמי, מערכות ניהול הדיסק של סימנטק/וריטאס מנהלות לא רק מערכות Unix ו Linux אלא גם את הדיסקים של כל מערכות חלונות בשוק (המחשב שלי, ניהול, ניהול דיסקים, About)
מוצרי נורטון
מוצרי נורטון (Norton) הם המוכרים מבית סימנטק והמזוהים עמה אשר מהווים שליש מרווחי החברה.
קו מוצרי סימנטק לשנת 2009 כלל בין היתר את המוצרים הבאים:
בישראל
ביולי 2017 רכשה סימנטק את חברת הסייבר הישראלית פיירגלאס (FireGlass) שמוצריה מאפשרים גלישה מאובטחת באינטרנט. בהמשך אותו חודש רכשה סימנטק את חברת הסייבר הישראלית סקייקיור (Skycure), שפיתחה תוכנת הגנה למכשירים ניידים.
המלאכיות של צ'רלי (סרט, 2000)
ב-2003 יצא סרט המשך לסרט, "המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה".
עלילה
נטלי (דיאז), דילן (ברימור) ואלכס (לו) הן ה"מלאכיות", שלוש נשים מוכשרות מחוספסות ומושכות, שעובדות כחוקרות פרטיות בשביל מיליונר סמוי בשם צ'רלי (מדובב על ידי, ג'ון פורסיית', שדיבב את הדמות גם בסדרת הטלוויזיה). צ'רלי משתמש ברמקול כדי לתקשר עם המלאכיות ועם העוזר שלו, בוזלי (מאריי).
משימתן של המלאכיות היא למצוא את אריק נוקס (רוקוול), גאון שיצר מערכת מהפכנית לזיהוי קול ובעל חברה משלו, "Knox Enterprises", כי הוא "כביכול" נחטף על ידי רוג'ר קורווין (קארי), שמנהל חברת תקשורת לוויינים המכונה "Redstar". המלאכיות מסתננות למסיבה שארגן קורווין ומבחינות ב"איש הרזה והמפחיד" (גלובר), שנראה בקטעי הווידאו של החטיפה של נוקס.