cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלג'רו אלייה
קריירה
ב-5 ביולי באותה שנה עבר אלייה מטוונטה לקבוצת המבורג הגרמנית. אלייה חתם עם המבורג על חוזה בן 5 שנים והמבורג נאלצה לשלם לטוונטה 8 מיליון אירו בעבור ההעברה. בעונתו הראשונה בהמבורג שיחק אלייה ב-23 משחקים וכבש 5 שערים. עם סיומה היה אלייה למרכזן של מספר שמועות בדבר קבוצות בכירות מליגות שונות בעולם הרוצות בו, אך זה הכחיש את חלקן וצוטט כי בכוונתו להישאר בהמבורג.
צוללות התקיפה מסדרת זאב הים
היסטוריית שירות
שתי הצוללות הראשונות, זאב הים וקונטיקט, נכנסו לשימוש לקראת סוף שנות ה-90 והספיקו להשתתף בפלישה לאפגניסטן לאחר פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001, וכן בפלישה לעיראק בשנת 2003. הצוללת האחרונה שיוצרה, ג'ימי קארטר, נכנסה לשימוש רק בשנת 2005 והצטרפה לפעילות במלחמה העולמית בטרור.
אלג'רו אלייה
קריירה
באוגוסט 2011 עבר אלייה ליובנטוס האיטלקית. ביולי 2012 עבר אלייה לורדר ברמן הגרמנית. ב-23 בדצמבר 2014 הושאל לסאות'המפטון מהפרמייר ליג.
צוללות התקיפה מסדרת זאב הים
היסטוריית שירות
ב-7 באוקטובר 2021 הודיע הצי האמריקאי כי הקונטיקט ניזוקה ב-2 באוקטובר בעקבות פגיעה בעצם כלשהו, שזהותו לא ברורה, בזמן ששהתה מתחת למים באזור האינדו-פסיפי. צוין כי לא נגרם נזק משמעותי לצוללת וכי הכור הגרעיני לא נפגע. כ-15 מלחים נפצעו בתקרית, אך הודגש כי בעוד שניים מהם נפצעו בינוני, כל השאר נפצעו קל. בהודעת הצי לא נמסר היכן בדיוק התרחשה אותה התנגשות תת-ימית, אך לפי דיווחים בתקשורת האמריקנית היא אירעה בים סין הדרומי – במקביל למפגן כוח ימי של ארצות הברית ובעלות בריתה במערב. עוד צוין בדיווחי התקשורת כי האזור נתון במחלוקת קשה מול סין. הצוללת המשיכה להפליג באופן עצמאי לאחר הפגיעה לבסיס בגואם – טריטוריה אמריקנית – על מנת לאמוד את הנזק. לאחר תחקיר של הצי הועברו מתפקידם שלושת בעלי התפקידים הבכירים בצוללת.
אלג'רו אלייה
קריירה
ב-6 באוגוסט 2015 חתם אלייה לשנתיים בפיינורד.
בקיץ 2017 חתם אלייה באיסטנבול בשאקשהיר הטורקית.
ב-19 באוגוסט 2020 חתם באוטרכט מליגת העל ההולנדית בחוזה לשנתיים.
ב-18 בנובמבר 2021 חזר לאחר 14 שנה לקבוצת נעוריו דן האג.
בנבחרת הולנד
מאמני נבחרות הולנד החלו לזמן את אלייה לנבחרות הצעירות מעט לאחר שהחל לשחק בדן האג, והופעתו הראשונה במדים הלאומיים נרשמה כבר ב-2005. משחקו הראשון בנבחרת הבוגרת נערך במסגרת משחק ידידות כנגד נבחרת יפן בכדורגל. אלייה נכנס במחצית השנייה כמחליפו של אריאן רובן ובישל שני שערים. במשחק הבא, הפעם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010 כנגד נבחרת סקוטלנד בכדורגל הבקיע אלייה את שער הניצחון של נבחרתו במשחק האחרון בשלב המוקדמות.
הפארק הלאומי קאולדאו
היסטוריה
הציד הגדול האחרון נערך בשנת 1964, אך המהרג'ה שמר על זכויות הציד עד 1972. שמורת ציד הברווזים הפרטית של המהרג'ה של בהרטפור מאז שנות ה-50 של המאה ה-19 הוגדרה כמקלט לעופות ב-13 במרץ 1976 ואתר רמסר במסגרת אמנת הביצות באוקטובר 1981. האתר הוכרז פארק לאומי ב-10 במרץ 1982, ובאותה שנה 1982 נאסר מרעה בפארק, מה שהוביל להתנגשויות אלימות בין חקלאים מקומיים לממשלה שבהן היו 7 הרוגים.
דורותי בלקהם
דורותי בלקהם, באנגלית: Dorothy Blackham (1 במרץ 1896 - 4 בספטמבר 1975) הייתה מאיירת, אמנית ומורה אירית.
הפארק הלאומי קאולדאו
היסטוריה
בשנת 1985 הוכרז הפארק כאתר מורשת עולמית במסגרת אמנת המורשת העולמית. הפארק הוא שמורת יער על פי חוק היערות של רג'אסטאן מ-1953, ולכן הוא רכוש מדינת רג'אסטאן של האיחוד ההודי.
גאוגרפיה
הפארק הלאומי קאולדאו שוכן 2 קילומטרים דרומית-מזרחית ל ו-55 קילומטרים ממערב לאגרה. הוא משתרע על פני כ-29 קילומטרים רבועים. שליש מהפארק הלאומי קאולדאו הוא ביצות עם תלוליות, סוללות ומים גלויים עם או בלי צמחים שקועים מתחת למים או צצים על פניהם. ברמות יש שטחי עשב עם מיני עשב גבוהים יחד עם עצים ושיחים מפוזרים הנמצאים בצפיפות משתנה. קיים גם בית גידול דומה עם מיני עשבים קצרים, כגון יבלית וזקנונית הטבעות (Dichanthium annulatum). יערות עם סבך של עצי קדאם ענקיים (Neolamarckia cadamba) גדלים בכיסים מפוזרים. צמחיית הפארק כוללת 379 מיני צמחים בעלי פרחים מתוכם 96 מינים של צמחי ביצה. אזור הביצות הוא חלק מ.
דורותי בלקהם
ביוגרפיה
דורותי בלקהם נולדה בדבלין, ב-1 במרץ 1896. הוריה היו צ'ארלס ה. בלקהם, קופאי ראשי בתחנת הרכבת קינגסברידג', וג'יין רות'בן בלקהם (לבית לאורי). דרך אביה, דורותי הייתה קשורה למשפחת האמנים וורטון, כאשר סבה מצד אמה היה תומאס קנדי לורי, סוחר עתיקות ותובע כתר. הכשרתה האמנותית החלה באקדמיה המלכותית היברניאן (RHA), שם למדה אצל דרמוד או'בריאן. במהלך תקופה זו פיתחה בלקהאם עניין בעיצוב פוסטרים. היא המשיכה ללמוד בבית הספר לאמנות של דבלין מטרופוליטן ובקולג' גולדסמית' בלונדון.
הפארק הלאומי קאולדאו
גאוגרפיה
מים קיימים רק בשקעים מסוימים. הצפה וייבוש חלופיים אלו עוזרים לשמור על האקולוגיה של ביצת המים המתוקים, אידיאלית לעופות מים ולציפורים מקננות. קיים גם סידור לשאיבת מים מבארות עמוקות למילוי שקעים קטנים כדי להציל זרעים, נבגים ובעלי חיים מימיים אחרים, בייחוד בשנים קיצוניות של בצורת.
דורותי בלקהם
קריירה אמנותית
בלקהם הייתה אמנית פוריה, הציגה ברחבי אירלנד. מ-1916 עד 1946, היא הציגה באופן קבוע עם ה-RHA, כאשר עבודותיה הוצגו גם על ידי אגודת האמניות של אולסטר, אגודת צבעי המים של אירלנד ואגודת האמנויות והאומנות של אירלנד. משנת 1924 היא הוצגה ב-Tailteann Games, וזכתה במדליות בשנים 1928 ו-1932. חברתה, ועמיתתה האמנית, מייני ג'לט הייתה השפעה משמעותית על בלקהם. באמצעות ג'לט, היא החלה להתעניין בקבוצת "האייל הלבן" והציגה איתם ארבע פעמים ב-1940-1941. היא הייתה חברה באגודת הציירים של דבלין, והציגה איתם בסוף שנות ה-30. בתקופה זו התנסתה בלקהם בחיתוכי לינו ויצרה הדפסי נוף גדולים. כחברה קרובה של אליזבת ייטס ולילי ייטס, היא שיתפה פעולה באופן נרחב עם הוצאת קואלה, ויצרה חיתוכי עץ ולינו לאיורים וכרטיסי ברכה. בלקהם גם הפיקה איורים עבור עיתון קלונה, איגוד התיירים האירי. היא עיצבה את הכריכה של עמק בוין ועתיקותיו (1936), חוברת מאת הכומר מיילס ו' רונן. בנוסף להיותה אמנית פעילה, היא לימדה במספר בתי ספר בדבלין, כולל אלכסנדרה קולג' מ-1936 עד 1943 ובית הספר הול, מונקסטאון.
היא נישאה לאלסנר סטיוארט ב-1947, והזוג עבר ללונדון. כשהיא שם, המשיכה בלקהם את הקריירה שלה כמורה, והציגה בשם נעוריה. היא הוצגה על ידי האקדמיה המלכותית לאמנויות, האקדמיה המלכותית של מערב אנגליה, האגודה המאוחדת של האמנים והאגודה המלכותית של האמנים הבריטיים. עבודתה שאבה השראה בדרך כלל מאירלנד, בפרט בצפון ובמערב המדינה, היא גם יצרה יצירות המבוססות על סצנות בלונדון וביבשת אירופה.
חיים מאוחרים
דורותי בלקהם ובעלה חזרו לאירלנד ב-1967, והתיישבו בדונאגהדי, מחוז דאון. היא סבלה מדלקת פרקים בשנותיה האחרונות, אך היא המשיכה לצייר עד מותה.
דורותי בלקהם מתה ב-4 בספטמבר 1975, בדונהאדי.
ריאזאן (פירושונים)
{{פירושונים|
הפארק הלאומי קאולדאו
אקלים
במהלך 1988, הטמפרטורה המרבית הממוצעת נעה בין C° 20.9 בינואר ל-C° 47.8 בחודש מאי, בעוד שהטמפרטורה הממוצעת השתנתה בין C° 6.8 בדצמבר ל-C° 26.5 בחודש יוני. שונות הטמפרטורה היומית נעה בין C° 5 בינואר ל-C° 50 במאי. הלחות היחסית הממוצעת השתנתה מ-62% במרץ ל-83.3% בדצמבר. ממוצע המשקעים השנתי הוא 662 מילימטרים, כאשר גשם יורד בממוצע 36 ימים בשנה. בשנת 1988 ירדו 395 מילימטרים של גשם במהלך 32 ימים.
צמחייה
באזור המאופיין בצמחייה דלילה, הפארק הוא המקום היחיד שיש בו צמחייה ועצים צפופים. סוגי הצמחייה העיקריים הם יערות נשירים טרופיים המעורבים בערבות עשב. היכן שהיער התדרדר, חלקו הגדול של השטח מכוסה שיחים ועצים בגובה בינוני. הפארק הוא ביצת מים מתוקים ומוצף במהלך המונסון. שאר השטח נשאר יבש. היערות, בעיקר בצפון-מזרח הפארק, נשלטים על ידי עצים מהמינים Mitragyna parvifolia, ימבולנה (Syzygium cumini) ושיטת הנילוס (Acacia nilotica). החורש הפתוח הוא ברובו עצי שיטת הנילוס עם כמות קטנה של ינבוט מאפיר (Prosopis cineraria) ושיזף.
הבתה נשלטת על ידי שיזף וצלף רותמי (Capparis decidua). לא סביר שהאתר יתמוך במספרים כאלה של עופות מים ללא תוספת מים מאג'אן בונד, מאגר מים מעשה ידי אדם. הקרקע היא בעיקר סחף - חלק מהחרסית נוצרת כתוצאה מההצפה התקופתית.
המינים השולטים בחורש הפתוח הם בעיקר שיטת נילוס עם כמות קטנה של ינבוט מאפיר ושיזף. המינים השולטים בערבות הם שזיף וצלף רותמי.
בפארק צומחים גם מינים של סלוודרה (סלוודרה אלאוידס (Salvadora oleoides) וסלוודורה פרסית) ולמעשה הם למעשה הצמחים העציים היחידים הגדלים באזורים של אדמה מלוחה. הצמחייה המימית עשירה ומהווה מקור מזון רב ערך לעופות המים.
במהלך השנים 2007 ו-2008 נעשו ניסיונות לחסל את ינבוט המסקיטו (Prosopis juliflora) ודגימות של צמחיים מהסוג Cineraria השייך למשפחת המורכבים כדי למנוע את הצפת הפארק במינים פולשים אלה ולסייע לצמחייה הטבעית להתאושש.
בעלי חיים
חסרי חוליות כמו תולעים, חרקים ורכיכות, אף שהם נמצאים בשפע יותר במגוון ובמספרים מכל קבוצה אחרת של אורגניזמים, נמצאים בעיקר בבתי גידול מימיים. הם מזון לדגים ועופות רבים, כמו גם לכמה מינים של בעלי חיים, ולכן הם מהווים חוליה מרכזית בשרשרת המזון ובתפקוד המערכת האקולוגית. חרקי היבשה נמצאים בשפע ויש להם השפעה חיובית על הרבייה של עופות היבשה.
עופות
מיקומו של הפארק ב הופך אותו לאתר רבייה מעולה עבור אנפות, חסידות וקורמורנים, ושטח חריפה חשוב למספרים רבים של מינים נודדים של ברווזים.
עופות המים הנפוצים ביותר כוללים: ברווז אפור, מרית צפונית, שרשיר מצוי, ברווז כותנה גמדי, צולל מצויץ, ברווז הבליטה, קורמורן קטן, קורמורן גדול, קורמורן הודי (Phalacrocorax fuscicollis), לוחם, חסידן צבוע, כפן מצוי, פשוק-מקור אסייתי, מגלן שחור-ראש, נחשוניים, ביצנית לבנת-בטן (Actitis hypoleucos), ביצנית מנומרת וביצנית שחורת-כנף (Tringa ochropus). גם עגור אדום-ראש, המצטיין בריקוד חיזור מרהיב, חי כאן.
הפארק היה גם אזור החריפה הרגיל היחיד בהודו עבור העגור הסיבירי, אלא שמאז 2001 לא נצפה העגור הסיבירי בפארק וסביר להניח שהאוכלוסייה, שמנתה בשנות ה-70 של המאה ה-20 כ-100 פרטים, נכחדה.
מיני ציפורים שתועדו בפארק כוללים: סבכיים, טימליים, שרקרקיים, בולבוליים, גיבתון, קיכליים, פרנקולין צבוע (Francolinus pictus), שלווים, קלאו אפור הודי ואיורת מרשל (Aegithina nigrolutea).
עופות דורסים כוללים: שלך, בז נודד, עיטם עקוד-זנב, חיוויאי הנחשים, עיט סוואנות, עיט נחשים מצויץ, עיט הודי ועיט שמש. עיט צפרדעים תועד מקנן כאן, אתר רבייה חדש למין בהודו.
יונקים
הפארק הלאומי קאולדאו עשיר ביונקים באותה מידה וכולל 27 מינים מתועדים: הפרימטים מקוק רזוס ולנגור אפור, מעט פרטים של נילגאי, בקר הבית שההתפרא, אייל נקוד, אייל חזירוני, אייל סמבר, אנטילופה הודית, חזיר בר, דורבן מצוי, שני מיני נמיות: נמייה הודית אפורה ו-Urva auropunctata, חמישה מיני חתוליים: חתול ביצות, חתול נמרי בנגלי, חתול דגים נמרי, גחן דקלים אסייתי וזבד הודי קטן. יש בפארק טורפים קטנים נוספים: שועל בנגלי, תן זהוב, צבוע מפוספס ולוטרה מלאית. בנוסף יש מינים של חולדות, עכברים, גרבילים ועטלפים.
מינים נוספים
43 מינים של דגים מצויים בפארק, מתוכם 37 נכנסים לפארק יחד עם המים ממאגר אג'אן בונד, ושישה מינים מתרבים במימי הפארק. במהלך עונת גשמים טובה הפארק מקבל כ-65 מיליון דגיגים. לאוכלוסיית הדגים ולמגוון יש חשיבות אקולוגית גבוהה מכיוון שהם מהווים מקור מזון לעופות רבים.
יש בפארק שבעה מינים של דו-חיים, ובהם הנפוצים ביותר מין הקרפדה Hoplobatrachus crassus ומין הצפרדע Euphlyctis cyanophlyctis השוכנים בביצות. מתוך עשרת מיני הצבים החיים ברג'סטאן, ישנם שבעה בפארק זה. מלבד זאת, ישנם חמישה מיני לטאות, ושלושה עשר מיני נחשים. לעיתים קרובות קל לראות פיתון זוחל מתוך המחילה שלו ומשתזף בשמש ביום חורפי שטוף שמש. לטאת הכוח הנפוצה, הדורבן ההודי ומין העטלף Hipposideros bicolor נראו באותה מחילה כמו זו של הפיתון. הנחשים הארסיים שנמצאים בפארק הם קרייט, קוברה וצפע הודי.
בעיות
על פי הדיווחים, העגור הסיבירי, שחי בעבר בכל של הודו, אינו נמצא עוד באזור. היעדרותו יוחסה לציד על ידי שבטים נוודים לאורך נתיב הנדידה בן 8,000 הקילומטרים של המין מסיביר לבהרטפור.
כ -2,500 ראשי בקר ותאו מים ביתי הורשו לרעות באזור עד לנובמבר 1982 כאשר נאסרה הרעייה. כצפוי, האיסור הוביל להצטברות של כעס של המקומיים, מה שגרם לניסיון כניסה בכוח לפארק. המשטרה פתחה באש ותשעה בני אדם נהרגו: המתיחות עדיין גבוהה. היעדר מרעה גורם לבעיות ניהול מכיוון שצמחייה, בעיקר של המין Paspalum distichum, דשא אמפיבי רב שנתי, חוסמת את התעלות. ממשלת רג'סטאן דחתה הצעה מטעם האגודה להיסטוריה של הטבע של בומביי לאפשר מרעה מוגבל, מכיוון שהדבר יהיה בניגוד לחוק. יתר על כן, חומרים מזינים ממוחזרים מהכמות הגדולה של גללים שהוטלו על ידי בעלי חיים תמכו ככל הנראה במספרים גדולים של חרקים.
הימצאות של כ-700 פרטים של בקר שהתפרא בתוך הפארק מעוררת דאגה מכיוון שהם מתחרים עם חיות הבר על המרעה בעל הערך. הפגיות של הפרפרים מהמין Parapoynx diminutalis הן גם מזיק רציני. משערים גם שרמות גבוהות של מזהמים במאגר אג'אן בונד אחראים למספר הגדל והולך של עופות אוכלי דגים שנראו המומים ואינם מסוגלים לעוף. בשנת 1984 נרשמו פחות עופות מאשר בשנים קודמות. ארבעה עגורים אדומי-ראש ו-40 פרטים של תור הכף (Streptopelia capicola) נמצאו מתים מחוץ לפארק במהלך 1988 ובתחילת 1989, אולי בשל הרעלת חומרי הדברה, ומחקר על השפעת השימוש בחומרי הדברה באזורים שמסביב לפארק נפתח בנוסף למחקרים בנושא זיהום במתכות כבדות. הפרעה ממבקרים יכולה לגרום לדאגה, במיוחד במהלך דצמבר וינואר כאשר מבקרים מגיעים לראות את העגורים.
ניהול
מטרת הניהול היא לאפשר לאזור להיות מוצף ולהתייבש מדי שנה, במקום לשמור עליו כמערכת של ביצות קבועות. מים לאדמות הביצות מסופקים מהמאגר מחוץ לגבולות הפארק. בדרך כלל, כ-14.17 מיליון מטרים מעוקבים מים הם הצריכה השנתית המשוערת של הפארק. מפלס המים בתוך הפארק מוסדר באמצעות סכרים וסוללות מלאכותיות. סידור חלופי של מים במקרה חירום כגון סכנת התייבשות מוחלטת של הביצות וגופי המים מובטח באמצעות ארבעה קידוחים, כך שההישרדות של החי והצומח במים לא תיפגע לפני הגעת המונסון.
גבולות הפארק מסומנים בבירור בגדר באורך שלושים ושניים קילומטרים המקיפה את הפארק ומגבילה את הפלישה של בני אדם ובקר בית לתוך הפארק. הכביש מהעיר בהרטפור שחצה את הפארק נסגר גם הוא והוסט מחוץ לגבולות הפארק כדי להפחית את ההפרעה מצד מבקרים מהעיירה מה שגם סייע בהורדת רמות הזיהום בתוך הפארק במידה ניכרת. בניגוד לרוב הפארקים הלאומיים בהודו ובמקומות אחרים, למקלט העופות בהרטפור אין אזור חיץ. בשל צפיפות האוכלוסייה הגדולה ויותר מ-15 כפרים הצמודים לגבולות הפארק, לא התאפשר לרשויות ליצור אזור חיץ סביב מקלט העופות. רעייה ואיסוף עצי הסקה ועשב נאסרו בתחומי הפארק עוד בשנת 1983.
תיירות ומתקנים למבקרים
מתוקף היותו אחד מאתרי הצפרות הטובים ביותר באסיה, יותר מ-100,000 מבקרים מגיעים לפארק מדי שנה. סוגי המבקרים משתנה בין צפרים רציניים מאוד לילדי בית ספר. מתוך המבקרים, 45,000 הם תיירים זרים. בנוסף, מיקומו של הפארק הוא כזה שתיירים המבקרים באגרה, פטהפור סיקרי וג'איפור תמיד עוצרים בבהרטפור. הפארק נפתח מהזריחה לאורך השנה. מתקני אוכל ולינה זמינים בתחומי הפארק. יחידות האירוח היחידות בתוך הפארק הלאומי קאולדאו הן Bharatpur Ashoka Forest Lodge ו-Shanti Kutir היקרה פחות. Bharatpur Forest Lodge הוא מלון ייחודי וכולל 16 חדרים. מבקרים המגיעים לבהרטפור יכולים גם ללון בארמונות, ונכסי מורשת אחרים שהוסבו למלונות. תמיד מומלץ להזמין מקום לינה מראש, במיוחד בחורף. מגוון של מלונות ואתרי נופש ברמת 3 כוכבים ממוקמים גם הם בסביבת הפארק בהם יכולים המבקרים לשהות בנוחות. מלבד פעילויות התיירות הרגילות וסיורי צפרות מסודרים בפארק הלאומי קאולדאו, המבקרים יכולים גם לבחור בסיור ביעד צפרות זה על ידי בחירה מתוך מגוון שירותי רכבות תיירות יוקרתיים. רכבות יוקרה כמו "ארמון על גלגלים" (Palace on Wheels) כוללות את מקלט העופות בהרטפור במסלול הטיולים שלהן.
מחקר מדעי ומתקנים
בין דצמבר 1992 לינואר 1995 הוקם פרויקט של שיתוף פעולה בין ממשלות הודו ורוסיה, קרן העגור הבינלאומית וחברת עופות הבר ביפן כדי להציל את העגור הסיבירי. הפרויקט התמקד בשחרור לטבע של עגורים שהתרבו בשבייה, במעקב אחר נתיבי נדידה של עגורים מצויים והקמת אוכלוסייה קבועה של עגורים בפארק. אף על פי שהפרויקט לא הניב את התוצאות הרצויות (בסופו של דבר אוכלוסיית העגורים נכחדה), ההישרדות המוצלחת של עגורים שהוכנסו לפארק נתנה תקווה מספקת לפתח אוכלוסיית עגורים בת קיימא בעתיד.
אפי בייקר
יופימיה אלינור בייקר (באנגלית: Euphemia Eleanor Baker; 25 במרץ 1880 - 2 בינואר 1968) הייתה צלמת אוסטרלית, שהפכה בשנת 1922 לאישה הבהאאית הראשונה באוסטרליה. היא צילמה אתרים בהאיים באוסטרליה, ניו זילנד, עיראק ופרס; חלק מהתמונות נכללו בתרגומו של שוגי אפנדי לספר מפציעי השחר.
ילדות והשכלה
יופימיה (אפי) אלינור בייקר, נולדה ב-25 במרץ 1880 בבגולדסבורו, ויקטוריה שבאוסטרליה. אפי היא בתם של ג'ון בייקר ומרגרט, והגדולה מבין אחד-עשר אחים. אביה של אפי למד במכללת ווסלי במלבורן בין השנים 1868–1869, אך קטע את לימודיו וחזר לגולדסבורו עקב ענייני משפחה. בהמשך עבד ג'ון בייקר כמנהל עבודה במכרות בגולדסבורו. הוא התחתן עם מרגרט בדצמבר 1879 ובשנת 1880 נולדה אפי. בשנת 1886, אפי, בהיותה בת שש, עברה לגור אצל סבא וסבתא בבלרט. סבה, קפטן הנרי אוונס בייקר, עבד כמפקח הראשון במצפה הכוכבים בלאראט, והשפיע על העניין שגילתה בכלים מדעיים, חשיבה יצירתית ואבולוציה. אף על פי שנפטר רק ארבע שנים לאחר המעבר של אפי אל ביתם, בשנת 1890, בעוד אפי הייתה עדיין ילדה צעירה. בבלרט, אפי למדה בבית ספר קלרנדון, בית הספר למאונט פלאזנט ולאחר מכן במכללת גרנוויל לאומנויות, מה שהוביל אותה להתעניין באמנות מגיל צעיר. היא למדה מוזיקה בהנחיית הפסנתרן הידוע אדגר ניקולה, וכבר בשנת 1892, בגיל שתים עשרה, היא זכתה בפרסים בעקבות מופעי פסנתר ב-"Royal South Street Eisteddfod". בהמשך, אפי למדה ציור בבית הספר הישן לאמנות בבלרט מזרח ולאחר מכן בבית הספר לאמנות על שם קארו-סמית'. היא גם למדה במכללת "ביולי".
עיסוק בצילום
לאחר שאפי למדה את יסודות האמנות ובפרט, ציור ומלאכה, החלה להתעניין במדע הצילום החדש ומלאכות עץ מסורתיות. בתחילת דרכה, אפי השתמשה במצלמה שהביאה לה דודתה פמה, אחותו של אביה. אפי הכינה עבור הוריה אלבומי תמונות ומילאה אותם עם הצילומים שצילמה, פיתחה והדפיסה בעצמה. בעזרת תמיכת משפחתה קיבלה אפי את החינוך הטוב ביותר שהיה זמין עבור ילדה כפרית בתקופה הוויקטוריאנית.
בשנת 1900, אפי עברה לבלאק רוק, מלבורן, לדודתה אופייה, שהייתה מנהלת שעצמאותה והצלחתה המקצועית היוו לה השראה. אפי התעניינה בצילום של פרחי בר, שגדלו באזור בשפע. בשנת 1914, פרסמה חוברת של פרחי בר אוסטרלים שהכילה שבעה צילומים שצבעה בעצמה. כותרת החוברת הייתה "Australian Wild Flowers". בעקבות ההצלחה הרבה של חוברת זו, היא פורסמה מחדש מספר פעמים בשנים 1917, 1921 ו-1922. בנוסף, אפי יצרה ומכרה צעצועי עץ משובחים והכינה בתי בובות למטרות צדקה.
כניסתה לדת הבהאאית
בראשית שנות העשרים, תוצאות מלחמת העולם הראשונה הובילו אנשים לחפש פתרונות למצוקות שנוצרו, ורבים ערערו על תפקידה של הכנסייה. באותה תקופה אפי גרה בביומריס, והחלה, יחד עם חברתה רובי ביבר לקחת חלק בהרצאותיה של ד"ר ג'וליה סיטון סורס. במסגרת הרצאות אלו, הן שמעו את קלרה והייד דאן מספרים על הדת הבהאית, אשר הדגישו את הצורך באחדות עולמית על בסיס שוויון גזעי, הבנה בין דתית, ובשוויון בין המינים. זו הייתה הפעם הראשונה שאפי נחשפה אל הדת הבהאאית, ומייד הכריזה על עצמה כבהאית, עוד באותה השנה. כך הפכה לאישה הבהאאית האוסטרלית הראשונה.
תרומתה לקהילה הבהאאית
כצלמת, אפי שירתה את דתה על ידי צילומי המקומות הקדושים לדת הבהאית, הן בישראל והן באיראן. הבריאות של אפי התדרדרה והיא החליטה לנסוע כדי לנוח. בשנת 1923, נסעה אפי לטסמניה וניו זילנד יחד עם מרתה רוט, מורה לדת הבהאית ואספרנטו על אף מצבה הרפואי, בינואר 1925, החליטה אפי לעלות לרגל למקדש בחיפה, פלשתינה, בתקווה שההפלגה תרפא אותה. לאחר העלייה לרגל, התגוררה באנגליה במשך שישה חודשים. לאחר מכן, קיבלה הזמנה משוגי אפנדי, השומר הדת הבהאית, לגור בחיפה ולעבוד כמארחת באכסניה חדשה המיועדת לעולי הרגל הבהאים מארצות המערב. שוגי אפנדי העריך את כישרונותיה של אפי ובייחוד את עבודות הצילום שלה. כך לדוגמה, בספר השנה הבהאית כלל אפנדי את צילומיה של גני האנדרטה הבהאית בהר הכרמל. בנוסף, אפי יצרה שרטוטי נופים כחלק מתכנון חלקים חדשים בגנים הבהאיים. בשנת 1930, אפי קיבלה משימה לנסוע לאיראן על מנת לצלם את שורשי הדת הבהאית. אפי סיכנה את ביטחונה בנסיעתה, מעצם היותה אישה ובהאית. במסע זה, אפי צילמה אלף תמונות של מקומות ומונומנטים הקשורים להיסטוריה של הדת הבהאית, בעקבות מחסור בחומרי צילום ופיתוח רק כ; 400 מתמונות אלה פורסמו. היא פיתחה את הסרטים לאור ירח. לאחר מסע זה, חזרה לחיפה. אפנדי כלל כמה מצילומים הללו בספרו, "שובר שוברים" (1932), שהיה תרגום לספרו של נביל-אני-עזאם על מקורות הדת. בשנת 1963, עברה אפי לדירה במטה הלאומי הבהאי בסידני, ועבדה שוב כמארחת. אף על פי ששיתפה עם חבריה הדפסים צילומים ויצירות אמנות שונות אחרות, היא התנערה מהפרסום: הישגיה לא היו ידועים מעבר למעגל הקרובים שלה. אפי נפטרה ב־2 בינואר 1968 בווברלי. נערך טקס הלוויה בהאית והיא נקברה בבית העלמין "מונה וייל". מאות אנשים הגיעו להלוויה, ובניהם אנשי הדת הבהאית. בין השנים 1981 ל-1982, עבודותיה היו חלק מהתערוכה הלאומית של צלמות אוסטרליות "Australian Women Photographers 1890-1950".
עונת 1930/1931 בפוטבול ליג
עונת 1930/1931 הייתה העונה ה-39 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-30 באוגוסט 1930 והסתיימה ב-2 במאי 1931. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. בלקפול (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) וצ'לסי היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
ארסנל זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו לידס יונייטד ומנצ'סטר יונייטד. במקומן לליגה הבכירה עלו אברטון ווסט ברומיץ' אלביון.
כדורגלנים מצטיינים
טום וורינג מאסטון וילה כבש 49 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
רשימת יהודים גיבורי ברית המועצות, רוסיה, העמל הסוציאליסטי ובעלי כל שלוש דרגות עיטור התהילה
הרשימה כוללת יהודים גיבורי ברית המועצות, רוסיה, העמל הסוציאליסטי ובעלי כל שלוש דרגות עיטור התהילה.
בהוראת נשיאות הסובייט העליון של ברית המועצות מ-6 בספטמבר 1967 גיבורי ברית המועצות, גיבורי העמל הסוציאליסטי ובעלי כל שלוש הדרגות של עיטור התהילה קיבלו זכויות מיוחדות הזהות לכלל מקבלי העיטורים הללו.
גיבורי רוסיה
ישנם שבעה יהודים שקיבלו את האות: שישה מרגלים על פעולתם בתקופת ברית המועצות (ארבעה השתתפו בפרויקט מנהטן, אחד יצר רשת סוכנים בגרמניה הנאצית ועוד אחד היה פעיל בארץ ישראל בתקופת קום המדינה) וטייס ניסוי שסיים את פועלו כבר לאחר התפרקות ברית המועצות.
גיבורי העמל הסוציאליסטי
העיטור הוענק לאזרחים עבור הישג יוצא דופן בתחום התעשייה, חקלאות, תחבורה, מסחר ומדע, עבור תרומה מיוחדת למדינה הסובייטית ולאזרחים שפעלו למען קידום המשק, המדע והתרבות למען הגדלת עוצמת ברית המועצות. בהתאם לצו זה למקבל התואר היה מוענק עיטור לנין ודיפלומה. בהתאם לצו מ-22 במאי 1940 התווספה מדליית "הפטיש והמגל" שהיא הייתה דומה מאוד למדליית מקבלי תואר גיבור ברית המועצות. עד לשנת 1949 הענקות בוצעו לעובדי תעשיות ביטחוניות, מנהיגי המדינה או עבור הישג יוצא דופן בתעשייה במהלך מלחמת העולם השנייה.
16 אזרחי ברית המועצות קיבלו את העיטור שלוש פעמים. היהודים שקיבלו את העיטור לראשונה זכו בו על שיפור תחמושת והספקתה לחזית ושניים מתוכם על פיתוח פצצת האטום.
בעלי כל שלוש דרגות עיטור התהילה
זהו העיטור היחידי בין כל העיטורים הצבאיים של ברית המועצות המיועד לחוגרים בלבד. מקבלי כל שלוש הדרגות נחשבו לזהים במעמדם לגיבורי ברית המועצות.
נהגי המרוצים (סרט)
נהגי המרוצים (ברוסית: Стритре́йсеры) הוא סרט פעולה רוסי משנת 2008, בבימויו של אולג פסנקו ובכיכובם של מרינה אלכסנדרובה, אלכסיי צ'אדוב, סטניסלב בונדארנקו, אלכסיי גוסקוב, וניקולאי צ'ינדיאקין.
עלילה
אל צוות נהגי מרוצים בסנקט פטרבורג בראשותו של דוקר (Doker), מגיע סטפן מוחוב, שאך זה סיים את שירותו הצבאי. כאן אחיו הקטן מישקה, טכנאי מחשבים צעיר, הוא המומחה לפריצת מנעולים אלקטרוניים בעוד אביהם הקשיש עובד כמכונאי רכב. עם כניסתו של סטפן דוקר נפרד מהחברה שלו קטיה — בתו של קולונל במשטרת התנועה בשם סטפצ'נקו, שגם היא חברה בצוות שלהם. אביה מאוד לא מסכים עם התחביב שלה, אבל בהיותו טוב לב ועדין באופיו, הוא לא יכול באופן חד משמעי לאסור על קטיה לעסוק במרוצי רחוב.
דוקר בכוונה מעורר מצב, כך שסטפן במהלך "טבילת האש" שלו כנהג מרוצים הורס את המכונית המשודרגת שלו ושל דוקר. בתורה, קטיה מתאהב בסטפן, מה שעוד יותר מחריף את הקונפליקט: לא רק בין סטפן לדוקר, אלא גם בין סטפן לניקיטה, ותיק הנהגים בצוות שמבטא בגלוי את סלידתו מסטפן. מאוחר יותר דוקר אפילו מציע לסטפן לוותר על החוב שלו בשל הרס מכוניתו ומציע לו לעזוב את קטיה. במקביל מתפתח סיפור דרמה נוסף: אחיו של סטפן, מישה מנסה להתחיל עם לורה מהצוות של דוקר. היא, שמבוגרת מאוד ביחס לגילו, מתייחסת אליו בזלזול ולועגת לו.
כשמתגלה שהוא לא היחיד שחייב לדוקר אלא כל שאר אנשי הצוות, סטפן וקטיה מארגנים את כל החבורה לשיחה על כך, אך זה מתפתח לקטטה שבמהלכה סטפן וניקיטה מכים זה את זה. באותו הערב דוקר ניהל קשרים עם המאפיה באמצעות גנבת כלי רכב, בעוד משטרת התנועה מקבלת מידע פנימי על הגנבה המתוכננת ויוצאת למבצע ללכידת נהגי המרוצים. במרדף מכוניות לילי ברחובות סנקט פטרבורג, הנהגים מצליחים לחמוק וסטפן משלים עם ניקיטה. המבצע הכושל של המשטרה משפיע על אביה של קטיה, שמתחיל לחשוב שמפקדיו במשטרה מחפים על הנהגים והוא מספר על כך למפקדו הישיר.
באותו יום בערב, אחרי הליכה עם סטיבן, קטיה מגיעה אל דוקר במוסך ואומרת לו שהיא עוזבת לתמיד, יחד עם סטפן ומישקה. דוקר מנסה לאנוס אותה, אבל עוצר את עצמו ברגע האחרון. עד מהרה מתברר שהחבורה מנוהלת על ידי מפקד המשטרה. לאחר שיחה עם הקולונל, המכונאי המבוגר מסרב לעזור למאפיה ואלה מכים אותו באכזריות, כשמישה מצלם את האירוע בטלפון הנייד שלו. דוקר והגנרל שמים לב לזה, דוקר חוטף את קטיה והגנרל יושב בתוך הג'יפ גרנד צ'ירוקי שלו ויוצא לרדוף אחרי מישקה ולבסוף דורס אותו למוות. גוסס, מישה מצליח לשלוח לסטפן וידאו בהודעת MMS (שלאחר מכן מגיעה לידיו של סגן-אלוף סטפאצ'נקו). מבלי לדעת זאת, הגנרל אומר למישה: "בני, במשחקים למבוגרים, צריך לשלם כמו מבוגר" ומוחץ את הטלפון בעקב המגף שלו.
המרדף של סטפן אחר דוקר מוביל לתאונה איומה, שבה שניהם שורדים באורח נס. מתברר כי דוקר הנחית את קטיה על המפרץ הפיני ולבסוף שחרר אותה. לאחר מאבק קצר, דוקר אומר לסטפן שהוא עבר והוא חושף את כוונותיו האמיתיות ומודה בתבוסה. סטפן נותן לדוקר להבין שהוא לא נוטר לו טינה ומאפשר לו ללכת. בשלב הזה שתי המכוניות מתפוצצות.
הסצנה האחרונה: סטפן וקטיה נפגשים על החוף ומתנשקים. למקום מגיעה גם שאר החבורה במכוניותיהם, ניקיטה וסטפן לוחצים ידיים ומתחבקים. מעליהם טס מסוק של משטרת תנועה, בעוד הנהגים מנופפים בידיהם לשלום.
יקי דוניץ
יקי (יעקב) דוּניץ (נולד ב-10 במרץ 1955) הוא יזם ישראלי בתחום עיבוד נתונים ויו"ר חברת הנדל"ן "אחים דוניץ".
ביוגרפיה
יקי דוניץ נולד וגדל בבת ים. בן לאריה דוניץ.
ב-1975 סיים לימודים במחלקה למדעי המחשב בטכניון. בשנת 1978 הקים את "משוב שרותי מיכון ועיבוד נתונים". ב-1983 שינתה החברה את שמה ל"משוב מחשבים" והונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה התמקדה בשתי פעילויות מרכזיות: מוצר תכנה בשם "מג'יק", ושיווק של מוצרי חברת הרשתות נובל. בהמשך השלים דוניץ גם תואר בפילוסופיה של הלשון באוניברסיטת תל אביב בשנת 1996.
באפריל 2000 מונה ליושב ראש חברת הנדל"ן "אחים דוניץ", שהוקמה ב-1963 על ידי אביו ודודו. החברה הונפקה בבורסה בתל אביב בשנת 1993.
"משוב מחשבים" ייסדה חברות בת שנסחרו בתל אביב ובנאסד"ק. חברת הבת הראשונה מביניהן, "מג'יק תעשיות תוכנה" - שכללה מחולל יישומים ייחודי - עסקה בפיתוח ושיווק כלים לפיתוח תוכנה, והעסיקה מאות עובדים. בין החברות שבהן השקיעה משוב (ששינתה את שמה מאז פעמיים), נמצאות פורטל האינטרנט וואלה!, וחברות ההייטק בבילון, אלאדין, סאפיינס ורבות אחרות. באוגוסט 2019 חזר דוניץ לפורמולה כמנכ"ל, וחבר מחדש לשותפו במשך שנים רבות ויושב ראש החברה, דני גולדשטיין.
מערכות לשיחות טקסטואליות
מאז סוף שנות ה-90, עסק בעיבוד שפה טבעית (NLP), והקים את חברת AI Research, שב-2015 ייסדה את IMperson ltd, עם חברת בת שבסיסה בלוס אנג'לס, IMperson Inc, וזו יצרה מערכות בינה שיחתית (Conversational AI) עבור תאגידי ענק בתחום התקשורת והבידור - בין היתר, דיסני , אולפני יוניברסל, אולפני פרמאונט, CBS, נשיונל ג'יאוגרפיק , יונדאי וסקייפ.
תחת AI Research, פיתח דוניץ סדרת מערכות שיחתיות (הידועות גם כ"צ'אטבוט") במגוון תחומים, ובסך הכל רשם מעל 4 מיליון שיחות עם משתמשים שונים, החל מבוטים פשוטים של שאלות ותשובות למסנג'ר, ועד לעוזרים קוליים המדמים שיחה אנושית.
בשנת 2009, הקים דוניץ את חברת BioCatch, המתמחה בניתוח התנהגותי ומסייעת בווידוא זהות ומניעת תרמיות.
בשנת 2012, הציג דוניץ את אלן (הקרוי על שם טיורינג), ישות מבוססת צ'אטבוט, שמוקמה במוזיאון ישראל בירושלים ושוחחה עם מאות משתמשים מדי יום.
בשנת 2019 הקים דוניץ את חברת CoCoHub - Conversational Components, המאפשרת למפתחים וכותבים ליצור רכיבי שיחה תחת API מאוחד. באותה שנה, מכר דוניץ את IMperson לחברת פורמולה ויז'ן; בין היתר, תחת הפלטפורמה הזו, נחשפה לראשונה בעיה בבוט חדש עליו הכריזה חברת פייסבוק. בספטמבר 2019 מונה למנכ"ל פורמולה ויז'ן, ששינתה את שמה ל"איי.אי. מערכות שיחה".
חיים אישיים
יקי נשוי לאסתי מכנס ואב לשלוש בנות, בהן מאיה דוניץ וקרן דוניץ.
קונסטנטין פון אלבנסלבן
ריימר קונסטנטין פון אלבנסלבן (בגרמנית: Reimar Constantin von Alvensleben; 26 באוגוסט 1809 – 28 במרץ 1892) היה גנרל פרוסי אשר לחם במלחמות איחוד גרמניה.
ביוגרפיה
אלבנסלבן נולד ב-26 באוגוסט 1809 בעיר אייכנברלבן שבפרוסיה. משפחת פון אלבנסלבן הייתה משפחת אצולה ותיקה. אביו, גבהרד יוהאן פון אלבנסלבן, היה אוברסט לוטננט בצבא הפרוסי, ואמו נקראה קרוליין פרדריקה אלאונור. היו לו שלושה אחים גדולים, מהם שניים ורנר וגוסטב הגיעו לדרגות גנרלים. כמו אחיו, הוא התחנך בבית הספר לקצינים בברלין, וב-1827 התגייס לצבא הפרוסי. הוא הוצב כלוטננט משנה ברגימנט הגרנדירים ה-1 של המשמר ("קייזר אלכסנדר"). ב-1853 כבר היה בדרגת מיור, וב-1858 בדרגת אוברסט לוטננט. ב-1860 מונה לראש מחלקה במשרד המלחמה, וב-1861 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד הרגימנט שבו שירת. הוא לחם במלחמת שלזוויג השנייה, וב-1864 הועלה לדרגת גנרל מיור. בתחילת מלחמת אוסטריה–פרוסיה ב-1866, הוא מונה למפקד בריגדת המשמר ה-2, ולאחר מכן בריגדת המשמר ה-3. ביולי של אותה שנה הועבר לפקד על דיוויזיית המשמר ה-1 והועלה לדרגת גנרל לוטננט. על חלקו בקרב קניגרץ הוענק לו הפור לה מריט.
עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870 מונה אלבנסלבן למפקד הקורפוס ה-3 אשר היה חלק מהארמייה השנייה בפיקוד פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. הוא לחם עם הקורפוס בקרב מארס-לה-טור, קרב גרבלוט והמצור על מץ. ב-1873 הוא פרש מהצבא. ב-12 בינואר 1892, העניק לו וילהלם השני, קיסר גרמניה את התואר אביר מסדר העיט השחור, וכן את הצלב הגדול של מסדר העיט האדום עם עלי אלון וחרבות. הוא נפטר בברלין ב-28 במרץ של אותה שנה בגיל 82. במהלך הלווייתו, הורה הקיסר שרגימנט הרגלים ה-52 (הברנדנבורגי ה-6) יכונה מעתה "פון אלבנסלבן" על שמו.
מנואל פרננדש
מנואל פרננדש (בפורטוגזית: Manuel Fernandes; נולד ב-5 בפברואר 1986) הוא כדורגלן פורטוגזי, המשחק בעמדת הקשר בספהאן.
קריירת מועדונים
פרננדש התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ספורטינג ליסבון, ובגיל 9 הצטרף לזו של בנפיקה ליסבון. בעונת, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ובמשחק השני כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד ז'יל ויסנטה והפך לכובש הצעיר אי פעם בתולדות המועדון. במהלך עונת, פרננדש עבר ניתוח עקב פציעה במפשעה.
בקיץ, פרננדש הושאל לפורטסמות' מהפרמייר ליג, עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו בסכום של 7 מיליון פאונד. פרננדש ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 במסגרת גביע הליגה האנגלי נגד מאנספילד טאון, ואף הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה.
בינואר, פרננדש האריך את חוזהו בבנפיקה ולאחר זמן קצר הצטרף לאברטון בהשאלה עד לסיום העונה. ב-10 בפברואר, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד בלקברן רוברס. ב-24 בפברואר, פרננדש הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק הליגה נגד ווטפורד. עם סיום העונה, רצתה אברטון לרכוש את פרננדש מבנפיקה, אך עקב העובדה שמספר סוכניות החזיקו בחלק מכרטיס השחקן שלו, בסופו של דבר העסקה לא יצאה לפועל.
ב-26 באוגוסט 2007, פרננדש חתם לשש שנים בוולנסיה תמורת 18 מיליון אירו עבור 100% מכרטיס השחקן שלו ועם סעיף שחרור של 60 מיליון אירו. ב-2 בספטמבר 2007, פרננדש ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אלמריה. בינואר הושאל לאברטון לסיום העונה עם אופציה של האחרונים לרכוש את כרטיס השחקן שלו, אך בסיום העונה חזר לוולנסיה. ב-5 באוקטובר 2008, הבקיע את השער הראשון שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד ריאל ואיאדוליד.
בדצמבר, סוכמה עסקת השאלתו של פרננדש לבשיקטאש מליגת העל הטורקית עד לסיום העונה. ב-3 בינואר 2011, הצטרף רשמית. ב-11 במאי 2011, נערך גמר הגביע הטורקי בו בישל את שער הקבוצה במשחק שנגמר בתיקו 2-2 נגד איסטנבול בשאקשהיר. בשיקטאש זכתה בגביע אחרי ניצחון 3–4 בדו-קרב בעיטות עונשין, בו כבש פרננדש את אחד משערי הקבוצה. ביולי רכשה בשיקטאש את כרטיס השחקן שלו, תמורת 2 מיליון אירו.
ב-2 ביוני 2014, חתם בלוקומוטיב מוסקבה מליגת העל הרוסית. באוקטובר, נבחר לכדורגלן החודש בליגה. ב-28 בספטמבר 2017, פרננדש כבש שלושער אחרי 17 דקות משחק נגד פסטאב זלין במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית, וקבע שיא מהירות של כבישת שלושער במפעל זה.
ב-2 בספטמבר 2019, פרננדש חתם בקרסנודאר עד לסיום העונה.
ב-5 באוקטובר 2020, פרננדש חתם בקייסריספור מליגת העל הטורקית.
ב-18 בפברואר 2022 הצטרף לאפולון סמירניס מליגת העל היוונית עד לסיום העונה.
ב-23 ביולי 2022 פרננדש חתם בספהאן מליגת העל האיראנית.
קריירה בינלאומית
פרננדש, השתתף עם הנבחרת הצעירה פעמיים באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנים 2006 ו-2007, באחרונה אף הוסיף שער בניצחון 0–4 נגד ישראל.
ב-9 בפברואר 2005, פרננדש ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–1 ל. ב-26 במרץ, כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–4 נגד.
חיים אישיים
פרננדש נולד בליסבון להורים ממוצא כף ורדי.
פרננדש הוא בן דודם של הכדורגלן אדימילסון פרננדס, גלסון פרננדס וקאברל.
הפיגוע במועדון הסטייג'
הפיגוע במועדון הסטייג' היה פיגוע התאבדות שאירע בליל שבת, ערבו של יום 25 בפברואר 2005 בשעה 23:20. הפיגוע אירע בפתח המועדון בתל אביב, ונרצחו בו חמישה בני אדם (ארבעה בזירת הפיגוע ופצועה שנפטרה מספר ימים לאחר מכן), ונפצעו כ-50.
הפיגוע
את הפיגוע ביצע מחבל מתאבד פלסטיני בשם עבדאללה בדראן, שפוצץ חגורת נפץ במשקל 20 ק"ג.
לפיגוע במועדון הסטייג' קדמו שני פיגועים במועדונים: האחד בשנת 2001, בו נרצחו 21 בני אדם, רובם בני נוער, בפיגוע בדולפינריום לאחר שמחבל הפעיל מטען נפץ בתוך תור של אנשים בכניסה למועדון ריקודים בשם "דולפי" בחוף תל אביב. השני בשנת 2002, בו נרצחו 15 בני אדם בפיגוע במועדון השפילד קלאב בראשון לציון באופן דומה.
לאחר הפיגוע במועדון הסטייג' האשימה ישראל את ארגון חזבאללה באחריות לפיגוע, אולם בהמשך חזרה בה מכך. הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני לקח אחריות על הפיגוע. אשרף קייסי, תושב ישראלי שהודה שהסיע את המחבל המתאבד הורשע ברצח.
ניקולאי אבידגור
ניקולאי אבידגור (בדנית: Nicolai Abildgaard; 11 בספטמבר 1743 – 4 ביוני 1809) היה צייר, פסל, אדריכל ופרופסור לציור, מיתולוגיה ואנטומיה הנאו-קלאסית בקופנהגן, דנמרק. רבות מיצירותיו היו בארמון כריסטינסבורג המלכותי.
ביוגרפיה
ניקולאי אברהם אבידגור נולד בקופנהגן, דנמרק, כבנם של אן מרגרטה (לבית בסטהולם) וסורן אבידגור, שרטט.
אבידגור הוכשר על ידי אמן ציור לפני שהצטרף לאקדמיה המלכותית הדנית לאמנות בקופנהגן, שם למד בהנחייתם של יוהאן אדוארד מנדלברג ויוהנס וידוולט. הוא זכה בשורה של מדליונים באקדמיה בשנים 1764–1767. מדליית הזהב הגדולה מהאקדמיה זכה בשנת 1767 כללה מלגת נסיעות והוא חיכה חמש שנים לממשה. הוא סייע לפרופסור יוהאן מנדלברג מהאקדמיה כחניך בסביבות 1769 לציור עיטורים לארמון המלוכה בפרדנסבורג. ציורים אלה הם קלסיים, מושפעים מאמנים קלסיים צרפתיים כמו קלוד לוריין וניקולא פוסן.
השתלמות באירופה
בחברת הפסל השוודי יוהאן טוביאס סארגל והצייר הנרי פוסלי, הוא החל להתרחק מהקלסיקה שלמד באקדמיה. הוא פיתח הערכה לספרות של שייקספיר, הומרוס ואוסיאן (המשורר הגאלי המשוער). הוא עבד עם נושאים מהמיתולוגיה היוונית והנורדית, שהציבו אותו בחזית הרומנטיקה הנורדית.
הוא עזב את רומא ביוני 1777 בתקווה להיות פרופסור באקדמיה בקופנהגן. הוא עצר לשהייה בפריז והגיע לדנמרק בדצמבר של אותה שנה.
קריירה אקדמית ואמנותית
בשנת 1778, זמן קצר לאחר שהצטרף לאקדמיה, מונה לפרופסור. הוא לימד מיתולוגיה ואנטומיה בנוסף לציור הסגנון הנאו-קלאסי. ינס פטר מלר היה בין תלמידיו. מעבר לתפקידו באקדמיה, הוא היה פרודוקטיבי מאוד כאמן בשנים 1777–1794. הוא הפיק לא רק יצירות מונומנטליות, אלא גם יצירות קטנות יותר כגון איורים. הוא עיצב תלבושות נורדיות ישנות. הוא אייר את יצירותיהם של סוקרטס ואוסיאן. בנוסף הוא עשה קצת פיסול ותחריטים הוא התעניין במיתולוגיה, המקראית והספרותית.
כצייר היסטורי מלכותי, הוזמן אבידגור בסביבות 1780 על ידי ממשלת דנמרק לצייר יצירות מונומנטליות גדולות, על ההיסטוריה של דנמרק, לקשט את חדר האבירים (רידרסאל) בארמון כריסטינסבורג. זו הייתה משימה יוקרתית ורווחית. הציורים שילבו תיאורים היסטוריים עם אלמנטים אלגוריים ומיתולוגיים שהיללו והחמיאו לשלטון. חלקי הדלתות תיארו, באלגוריה, ארבע תקופות היסטוריות בהיסטוריה של אירופה. אבידגור השתמש באלגוריה ציורית, כדי להעביר רעיונות ולהעביר מסרים באמצעות סמלים לציבור מעודן שהבין צורת סימבולית זו.
אבידגור נודע גם כאדם חילוני ודוגל ברפורמה פוליטית. אף שירותו לממשלה (וביצירות האמנות שלו), הוא כמעט ולא תמך במלוכה או בכנסיית המדינה. הוא נקלע למחלוקות בסוף המאה ה-18 בגלל אמירותיו הקשות וציוריו הסאטיריים. הוא קיבל השראה מהמהפכה הצרפתית, ובשנים 1789–1790 הוא ניסה לשלב את האידיאלים המהפכניים הללו בחדר האבירים בארמון כריסטינסבורג. עם זאת, המלך דחה את עיצוביו.
העימותים שלו עם הממסד הגיעו לשיאם בשנת 1794, כאשר הציג את הציור האלגורי שלו "צדק שוקל את גורל האנושות", והיה מבודד פוליטית ומנותק מהדיון הציבורי על ידי צנזורה.
עם זאת, לאחר אותה שריפה הרסנית, הוא התחיל לקבל משימות דקורטיביות וגם קיבל את ההזדמנות לעבוד כאדריכל. הוא עיטר את ארמון לבצאו (הידוע כארמון כריסטיאן השמיני) באמלינבורג (1794–1798). הוא גם תכנן לבנות מחדש את ארמון כריסטינסבורג, אך הוא לא הצליח להשיג את המשימה.
בתחילת המאה ה-19, העניין שלו בציור הוחזר כאשר צייר ארבע סצנות מהקומדיה של טרנס אנדריה.
בשנת 1804 קיבל משימה בסדרת ציורים לחדר הכס בארמון החדש, אך חילוקי דעות בין האמן לנסיך הכתר עצרו את הפרויקט הזה. עם זאת, הוא המשיך לספק לחצר המלכות עיצובים לרהיטים ועיטורי חדרים.
הוא נבחר שוב לכהן כמנהל האקדמיה משנת 1801 ועד מותו.
חיים אישיים
אבידגור התחתן עם אנה מריה אוקסהולם (1762–1822) בשנת 1781. נישואיו השניים בשנת 1803 היו עם ג'וליאן מארי אוטסן (1777–1848).
היו לו שני בנים ובת מהנישואים.
הוא מת בשנת 1809. ניקולאי אברהם אבידגור קבור בבית הקברות בקופנהגן.
אתלטיק ד'אסקלדס
אתלטיק קלאב ד'אסקלדס (בספרדית: Atlètic Club d'Escaldes) הוא מועדון כדורגל מהעיר אנדורה לה ולה שבאנדורה, המשחק בליגת העל האנדורית.
היסטוריה
המועדון נוסד ב-20 במאי 2002. בסוף עונת 2003/2004 המועדון העפיל לליגת העל האנדורית, בה שיחק עד לתום עונת 2006/2007, אז ירד לליגת המשנה. בתום עונת 2018/2019 שב המועדון לליגה הבכירה. בעונת 2021 הפסידה הקבוצה בגמר גביע אנדורה, אך זכתה בו בעונה שאחריה. את עונת 2022/2023 סיימה הקבוצה במקום הראשון, שתי נקודות מעל אינטר אסקלדס (שזכתה באליפות בשלושת העונות הקודמות), וזכתה באליפות ראשונה בתולדותיה.
האופוזיציה הסורית
האופוזיציה הסורית או בשמה הרשמי הרפובליקה הערבית הסורית (בערבית: الجمهوريّة العربيّة السّوريّة, תעתיק מדויק: אלג'מהוריה אלערביה אלסוריה) היא קונגלמרט של תנועות פוליטיות וחמושות, שהוקם במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. מאז שנת 2013 האופוזיציה החלה לתפקד בפסאודו-מדינה עם זרוע מחוקקת בדמות הקואליציה הלאומית הסורית של האופוזיציה והכוחות המהפכניים, זרוע מבצעת בדמות הממשלה הזמנית הסורית וזרוע צבאית בדמות צבא סוריה החופשי. ישנן גם מספר תנועות וארגונים חמושים בעלי קשרים עם מרכזי השלטון של האופוזיציה, אם כי לא מהווים חלק אינטגרלי ממנה - לרבות המועצה הלאומית של סוריה (מזוהה עם האחים המוסלמים), מיליציית צבא האסלאם ובמידה מסוימת אחראר אל-שאם. כוחות אחרים במלחמת האזרחים הסורית - לרבות המדינה האסלאמית, תחריר אל-שאם וכורדיסטן הסורית מזוהים כאויביה של האופוזיציה הסורית.
אריה גולדברג
אריה (ליאון) גולדברג (19 במאי 1887 – יוני 1954) היה הבקטריולוג הראשון בארץ ישראל, מנהל המחלקה הבקטריולוגית בתחנת הבריאות העברית, בירושלים.
ביוגרפיה
נולד במוסקבה למשה ולתיאופילה (טניה) בת שלמה לוקסנבורג. בעת גירוש היהודים ממוסקבה ב-1891 עבר עם הוריו לגליציה, שהייתה אז תחת שלטון אוסטרי. קיבל חינוך יהודי וכללי בבית-ספר עממי ובגימנסיה בפודגוז'ה (פרבר של קרקוב). למד רפואה באוניברסיטת וינה, הוסמך לדוקטור לרפואה והמשיך להשתלם שם כעוזר ליד הפרופסורים רודולף קראוס (בפתולוגיה קלינית ובבקטריולוגיה), וקארל לאנדשטיינר (בסרולוגיה וברפואה נסיונית).
גולדברג הוזמן לעבוד בתחנת הבריאות העברית שיסד נתן שטראוס בירושלים ב-1911. עלה לישראל באוגוסט 1912. עבד תחת ניהולו של הד"ר זאב ברין בתחילה כעוזר בקטריולוג ולאחר כשנתיים התמנה למנהל המחלקה הבקטריולוגית.
ב-1913 היה בין המייסדים של אגודת רופאים מדברי עברית (ארמ"ע). האגודה הוקמה בהשפעתו של אהרן מאיר מזי"א. בין מייסדי האגודה: ד"ר אריה בעהם, ד"ר אריה לייב שמעוני-מקלר, ד"ר אריה פייגנבאום, ד"ר זאב ברין וד"ר מרים נופך.
הוענק לו אות הכבוד של הצבא הטורקי "סהר הברזל", אות כבוד מהצבא האוסטרי, ואות כבוד של הצלב האדום.
בסתיו 1918 כבש הצבא הבריטי את רבת-עמון, גולדברג נשבה, ובמהרה הורשה לחזור לירושלים.
תקופה מסוימת ארבעה רופאים עם שם פרטי זהה, שזכו לכינוי "ארבעת האריות" - אריה גולדברג, אריה פייגנבאום, אריה בעהם, ואריה לייב שמעוני-מקלר, עבדו כשותפים בקומה התחתונה, בביתו של רופא העיניים פייגנבאום ברחוב החבשים 3, במה שלימים יהיה רחוב אתיופיה 3. גולדברג היה חבר ב"ועד העיר ליהודי ירושלים".
ב-1920 השתתף בתור נציג תחנת הבריאות העברית וההסתדרות הרופאים ב"וועידה הציונית העולמית",שהייתה ידועה כוועידת לונדון.
ב-1921 עבר לתל אביב, שם פתח מעבדה פרטית.
נפטר ב-1954 (ו' בסיוון תשי"ד). נקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.
המחשב של פסקל
פסקל היה הראשון לאמץ את השימוש בגלגלי שיניים לצורך ביצוע חישוב מכני, כמו גם הראשון לאמץ את השימוש בגלגלי שיניים מסוג lantern gear, בהם נעשה שימוש בשעוני צריח ובגלגלי מים. המחשב של פסקל היה מוצלח במיוחד בתכנון של מנגנון העברת האחדות (tens carry machanism) שלו. מקוריותו של פסקל באה לידי ביטוי במיוחד בהמצאת הרכיב המרכזי של המכונה, מעין מנוף קטן שהוא עצמו כינה sautoir, אשר היה אחראי על "זכירת" והעברת אחדות מספרה לספרה הבאה כל אימת שספרה מסוימת עולה בערכה מ-9 ל-10. רכיב זה אפשר לממש את פונקציית ההוספה האוטומטית, שהיא הבסיס לפעולת מכונות חישוב מכניות מתקדמות יותר (שיכולות לבצע פעולות מתמטיות מורכבות יותר).
מחשבים שקדמו למחשב של פסקל
החשבונייה (בלעז: abacus), שקרוב לוודאי הומצאה באזור שומר בין השנים 2700 ל-2300 לפנה"ס, היא אמצעי חישובי קדום שהומצא על ידי בני האדם. בעוד אין לה חלקים אוטומטיים נעים או גלגלי שיניים, התנועה של החרוזים על המוטות המקובעים מספקת דרך יעילה לביצוע כל ארבע פעולות החשבון.
מחשבים אנלוגיים, בובות מכניות רשימה קצרה של מחשבים שקדמו למחשב המכני הדיגיטלי חייבת לכלול את מנגנון אנטיקיתרה היווני המתוארך לסביבות שנת 100 לפנה"ס, פלא טכנולוגי המבוסס על מנגנון גלגלי שיניים ייחודי ומחוץ לזמן ולמקום בו נבנה; רמתו הטכנולוגית עלתה לאין שיעור על התקופה והמקום אליהם הוא משויך. רק כעבור מילניום הופיעו מנגנונים שרמתם הטכנולוגית יכולה להתחרות בזו של מנגנון זה, בדמותם של שעונים מכניים גדולים ואצטרולבים מבוססי גלגלי שיניים. המכונות הללו היו כולן מורכבות מגלגלים משוננים המקושרים באמצעות סוגים מסוימים של מנגנונים הקושרים ביניהם. הם שייכים לקבוצה של מחשבים אנלוגיים מכניים, אשר, מרגע שהמצב ההתחלתי שלהם הוגדר (נתוני ההתחלה), פעלו ללא התערבות חיצונית אלא רק על ידי הפעולה הרציפה והחוזרת של האקטואטורים שלהם (שיכלו להיות ידית כננת, נפילתן העצמית של משקולות, סיבוב גלגל ועוד).
ניתן לראות גם מספר אמצעי מדידה ובובות מכניות כמכשירים שהקדימו את מכונת החישוב של פסקל. מד דרך (odometer), מכשיר למדידת מרחקים, תואר לראשונה בסביבות שנת 25 לפנה"ס על ידי המהנדס הרומי ויטרוביוס בכרך העשירי של ספרו על אודות האדריכלות. הוא הורכב מסדרה של גלגלי שיניים גדולים וקטנים לסירוגין (כל גלגל קטן הורכב על הציר של גלגל גדול, ונשק לגלגל גדול נוסף אליו הוא תימסר את תנועת הסיבוב), כך שיחס ההקטנה (Gear ratio) עלה בצורה גאומטרית, וזאת כדי לאפשר למכשיר למדוד מרחקים גדולים מבלי לחרוג מיכולת המדידה שלו. הגלגל הראשון בשרשרת היה בדרך כלל אחד מגלגלי המרכבה, והמכשיר ציין בדרך כלל את המרחק שעבר בעזרת נפילת כדור בכל מיל רומי שהמרכבה עברה.
טקסט סיני מן המאה ה-3 לאחר הספירה מתאר מרכבה המצוידת במנגנון גלגלי שיניים שהפעיל שתי דמויות מעץ. אחת מהן הקישה בתוף כעבור חלוף מרחק לי סיני אחד, בעוד האחרת הקישה בתוף כל מרחק של עשרה לי שחלף. במאה ה-13, הכמרים אלברטוס מגנוס ורוג'ר בייקון בנו ראשים מדברים, מעין בובות מכניות שיכלו להפיק מספר מוגבל של קולות.
איש האשכולות האיטלקי לאונרדו דה וינצ'י שרטט אודומטר (מד דרך) בשנת 1519.
ב-1525, איש המלאכה הצרפתי ז'אן פרנל בנה את הפדומטר הראשון. הוא עוצב בצורה של שעון והיה בעל ארבע חוגות (אחדות, עשרות, מאות ואלפים) המקושרות על ידי מנגנון מסוים.
ב-1623 ו-1624, וילהלם שיקארד, בשני מכתבים שהוא שלח לקפלר, דיווח על התכנון והבנייה שלו של מכונת חישוב שכינה arithmeticum organum ("מכשיר אריתמטי") שהמציא. הוא גם כינה אותה "שעון מחשב" בהערה שכתב לאמן אשר בידו הפקיד את בניית המכונה. ההערות של שיקארד לא מספקות פרטים מלאים על המנגנון של המכונה, ומחקרים שנערכו הראו שקרוב לוודאי שלמכשיר היו מגבלות על האפקטיביות של הפעולה שלו. תכנונים אחרים למכונת חישוב שהופיעו במאה ה-17 כוללים את מכונת החישוב השונה מאוד של פסקל (והיא זו שהערך עוסק בה), שבאופנים מסוימים הייתה עדיפה על מכונת החישוב של שיקארד (אם כי באופנים אחרים היא שאפתנית פחות).
המחשב של פסקל; הישגיו
פסקל החל לעבוד על מכונת החישוב שלו ב-1642, כשהוא היה בן 19. הוא סייע לאביו שלו, שעבד כגובה מיסים, וחיפש למצוא דרך להפיק מכשיר שיוכל להקל על מלאכת החישוב הרבה שבעבודתו. פסקל קיבל פריבילגיה מלכותית ב-1649 שהקנתה לו זכות בלעדית לבנות ולמכור מכונות חישוב בצרפת. ב-1654 הוא כבר מכר עשרים מכונות, אבל העלות והמורכבות של מכונות הפסקלין היוו מחסום למכירות הלאה וייצור המכונה הופסק בשנה זו. בערך בתקופה זו פסקל זנח את עיסוקיו המדעיים והחל להקדיש את כל כולו לעיסוק בדת ופילוסופיה, מה שנתן לנו את יצירותיו "המכתבים הפרובינציאליים" ו-"הגיגים".
מלבד היותה מכונת החישוב הראשונה שנודעה בציבור בתקופתו של פסקל, הפסקלין הייתה גם:
הפעלת המכונה
למחשב של פסקל היו גלגלי חוגות מתכתיים מחושרים, כשהספרות 0 עד 9 מוצגות מסביב להיקף של כל גלגל. כדי להזין ספרה, המשתמש הציב סימניה (מעין מוט סימון קטן) במרווח המתאים לספרה, וסובב את החוגה עד אשר עצירה מתכתית בתחתית הושגה, בדומה לאופן בו משתמשים בחוגת טלפון מעגלית. פעולה זו הציגה את הספרה שהוזנה בחלון שבחלק העליון של המחשב. לאחר מכן, המשתמש פשוט הזין את המספר השני שצריך להיות מחובר, ובכך גרם לסכום של שני המספרים להיות מוצג באקומולטור.
כיוון שניתן היה לסובב את גלגלי השיניים רק בכיוון אחד, לא ניתן היה לסכום באופן ישיר מספרים שליליים. כדי לחסר מספר אחד מאחר, יש לעשות שימוש בשיטת המשלים ל-9 (nine's complement method). ההבדל היחיד בין הוספה והחסרה הוא הדרך בה התוצאה נקראת (תוצאה ישירה מול תוצאה משלימה; כל חלון פלט מציג זוג ספרות שמסתכמות יחד ל-9) והדרך בה המספר הראשון מוזן (מספר ישיר לעומת משלים).
גלגל הקלט
בעבור מספר בבסיס עשרוני, החלק שמקיף את גלגל הקלט ממוספר בספרות מ-0 עד 9. הספרות מסודרות מסביב להיקף הגלגל בסדר יורד כאשר מתקדמים בכיוון השעון מצדו השמאלי של מעצור הגלגל לצדו הימני של המעצור. כדי להוסיף 5, יש להוסיף אמצעי סימון קטן בין החישורים המתאימים לספרה 5, ולסובב את הגלגל בכיוון השעון כל הדרך עד למעצור. המספר שיופיע בתצוגת הפלט יגדל ב-5, ואם, פעולת העברת עשירייה תתרחש, המספר שבחלון שמשמאלו יגדל ב-1. כדי להוסיף 50, יש להשתמש בגלגל הקלט של ספרת העשרות (חוגה שנייה מימין במכונה עשרונית), כדי להוסיף 500, יש להשתמש בגלגל המאות, וכו'.
סימונים על שני חישורים סמוכים
על כל הגלגלים של המכונות ששרדו, מלבד אלה של ה-machine tardive, שני חישורים סמוכים הם מסומנים; הסימונים הללו שונים ממכונה למכונה. בגלגל שתמונתו מופיעה משמאל, הסימונים הללו הם חורים בחישורים, בעוד שאחרים הם פשוט נקודות או קווים שנצבעו על החישורים המתאימים.
הסימונים האלה משמשים כדי להציב את גלילי הפלט על ערכם המקסימלי, כך שהמכונה תהיה מוכנה לאיפוס. כדי לאפס את המכונה, המפעיל צריך לשים סימנייה בין שני החישורים המסומנים ולסובב את הגלגל כל הדרך עד למעצור. כדי לסמן את החישורים המתאימים במהלך ייצור המכונה, יש לסובב את גלגל הקלט כך שהמספר הגבה ביותר יופיע על גליל הפלט וברגע זה לסמן את החישורים שמימינו ושמאלו של המעצור.
גלגל פנימי של ספרות משלימות
בארבעה מבין המכונות ששרדו גלגלי הקלט מכילים בנוסף לספרות החיצוניות גם מעגל פנימי יותר של ספרות משלימות שלהן, שמשמש כדי להזין את האופרנד הראשון בפעולת חיסור. אלו כתובות קרוב למרכז של כל גלגל קלט, ומסתובבות ביחד איתו. במכונה עשרונית, הספרות 0 עד 9 מסודרות על המעגל הפנימי בסדר עולה כשהולכים בכיוון השעון (בסדר הפוך מזה של הספרות החיצוניות), כשכל ספרה כתובה בין שני חישורים. הגלגל הפנימי של הספרות המשלימות, משמש כדי לקבוע את המספר המשלים לאופרנד הראשון בתהליך חיסור מבלי לדרוש "מאמץ" שכלי מהמפעיל (להסבר ראה המשך הערך).
כיווץ שעון צריח
בציור עם הצבעים לעיל, הגלגל הכחול (גלגל הקלט)
שימוש במחגר משונן
פסקל אימץ מנגנון מחגר משונן (Pawl and Ratchet) לתכנון שלו את מכונת החישוב שלו; המחגר המשונן מונע מהגלגל להסתובב נגד כיוון השעון במהלך הזנת הקלט על ידי המפעיל, וגם משמש כדי למצב במדויק את גלגל התצוגה ואת מנגנון הנשיאה במהלך מעבר מספרה לספרה העוקבת לה. כלומר, הודות למנגנון זה, כל ספרה של מספר שמוצג נמצאת בדיוק במרכז חלון התצוגה שלה, ובמילים אחרות בעזרת שיטה זו הגלגל יכול לקבל רק ערכים בדידים (הספרה תמיד במרכז חלון התצוגה, ולא בצדדים שלו).
מנגנון העברת העשרות (Carry mechanism)
ה-sautoir ה-sautoir הוא רכיב המפתח של מנגנון העברת העשרות של הפסקלין. בחיבורו "Avis nécessaire...", פסקל כתב:
מכונה עם 10,000 גלגלים יכולה לעבוד היטב כמו מכונה עם שני גלגלים אודות לפעולת ה-sautoir, כיוון שכל גלגל אינו תלוי באחרים. כאשר זה הזמן להעביר אחדה לספרה הבאה, ה-sautoir, תחת ההשפעה היחידה של הכבידה, נזרק אל גלגל השיניים הבא ללא כל מגע בין גלגלי השיניים. במהלך הנפילה החופשית שלו ה-sautoir מתנהג כמו אקרובט המקפץ מטרפז אחד לטרפז הבא מבלי שהטרפזים יגעו אחד בשני (המילה "sautoir" מקורה מן הפועל הצרפתי sauter, שפירושו לקפוץ). לכל רכיבי המכונה (גלגלי שיניים ו-sautoir) יש לפיכך אותו גודל ומשקל ללא קשר לגודל או יכולת המכונה השלמה.