cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
תום יעקובוב
2010
בתחרות שנערכה בפברואר 2010, קבע בקפיצה לרוחק תוצאה של 5.70 מטר ולאחר שבועיים קבע בקפיצה משולשת תוצאה של 13.00 מטר. באליפות ישראל שנערכה ביוני הוא סיים במקום 11 בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.36 מטר.
2011
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2011 וסיים פעמיים במקום שמיני, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.50 מטר ובקפיצה משולשת בתוצאה של 14.12 מטר.
2013
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בטמפרה, פינלנד, ב-13 ביולי 2013 הוא התחרה בקפיצה משולשת, אך פסל את כל שלושת הניסיונות שלו וסיים במקום האחרון.
2014
באליפות מדינות הים התיכון עד גיל 23 שנערכה ביוני 2014 הוא סיים במקום שמיני בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.60 מטר. כעבור כחודש, באליפות ישראל, הוא זכה בשתי מדליות כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.32 מטר ובקפיצה משולשת בתוצאה של 15.84 מטר.
2015
במאי 2015 עבר לראשונה את רף 16 מטר כשקבע בתחרות הליגה הבין אגודתית כשקפץ בקפיצה משולשת למרחק של 16.25 מטר. באליפות ישראל באותה שנה הוא זכה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.53 מטר.
2016
באליפות מדינות הבלקן באולם זכה יעקובוב במקדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.23 מטר. באליפות ישראל זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.23 מטר גם כן, לפני יוחאי הלוי (15.59 מטר) ודניאל בוטייל (15.38 מטר), שניהן ממכבי תל אביב. באליפות מדינות הבלקן שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 16.44 מטר, תוצאה שהציבה אותו במקום הרביעי בכל הזמנים בישראל בקפיצה משולשת.
2017
באליפות ישראל זכה יעקובוב בשתי מדליות, זהב וכסף, בקפיצה משולשת ובקפיצה לרוחק. בקפיצה משולשת ניצח בתוצאה של 15.92 מטר. בקפיצה לרוחק זכה במדליית כסף בתוצאה של 7.29 מטר.
באליפות אירופה לאומות הוא סיים במקום ראשון בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.38 מטר. באליפות ישראל באתלטיקה הוא הגן על תוארו לאחר שזכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.92 מטר. באוניברסיאדה שנערכה בטאיפיי, טאיוואן הוא סיים במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.19 מטר.
2018
באליפות ישראל שנערכה ביולי 2018 זכה יעקובוב בשתי מדליות זהב, בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.93 מטר, לפני יוראי שאול מהפועל אתלטי אורן השרון (15.07 מטר) וג'וש פיין מאתלטי לידר ירושלים (14.81 מטר) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.13 מטר, לפני גילרון צבקביץ' מהפועל אתלטי אורן השרון (7.03 מטר) ומקסים קולסניקוב מאתלטי לידר ירושלים (6.82 מטר).
2019
באליפות מדינות הבלקן באולם שנערכה בפברואר 2019 סיים יעקובוב במקום חמישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.99 מטר.
באליפות ישראל זכה יעקובוב בשתי מדליות זהב, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.30 מטר, לפני עלאי פורמן (7.19 מטר) ואבירם שוורצברד (7.18 מטר), שניהם ממכבי תל אביב ובקפיצה משולשת בתוצאה של 16.14 מטר, לפני עלאי פורמן (14.77) מטר ואורי ארנון (14.19 מטר).
באליפות מדינות הבלקן סיים יעקובוב במקום חמישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.28 מטר.
פרה קדושה
המושג "פרה קדושה" משמש בהשאלה בעברית בת ימינו לתיאור דבר מה (כמו ערכים, אמונות, אישים ומיתוסים) שקיים טאבו רחב בחברה על פקפוק, לגלוג או כל סוג של פגיעה אחרת בו.
בהודו
ההינדים מחשיבים את הפרה ואת הפר לקדושים. הפרה היא הסמל לאדמה ובהשאלה גם לכלל תרומותיה של האדמה לאדם, וכן נחשבת לאם כל האלים. על פי האמונה ההינדית, בגוף הפרה ישנם 330 מיליון אלים ואלות. בתאולוגיה ההינדית קדושת הפרה נקשרת גם לגלגול נשמות, כך שהנשמה לובשת דמות אנוש לאחר שהתגלגלה מהפרה. ישנה אמונה כי על המת לחצות נהר סוער, וכי תרומת בני משפחתו לפרות המקדשים ההינדים מזכה את המת בכך שיאחוז בזנב פרה כשהוא חוצה את הנהר. מתוך קדושת הפרה נובעת קדושת החיים וקדושת כל בעלי החיים. בהריומשה מתואר קרישנה כרועה בקר וכמגן הפרות. יש הסוברים שהדבר נעשה על מנת להעלות את חשיבותו ולקרבו אל מלכת האלים. אמונה נוספת מגדירה את הפרה כאחת משבע אמהותיו של האדם, ולכן על האדם לכבדה כפי שהוא מכבד את אימו, מכאן שכפי שהאדם לא הורג את אימו כך אסור לו להרוג את הפרה.
כתוצאה מקדושת הפרה, ההינדים נמנעים מלשחוט ולאכול את הפרה ואת הפר. בהודו, בה מרוכזים מרבית ההינדים, ניתן לראות פרות משוטטות באופן חופשי, ועל פי המנהג יש להתייחס לפרה בכבוד, כאל אֵם, כהכרת תודה, בין השאר, על החלב שהיא מספקת. הינדי מסורתי לא רק שלא יאכל בשר פרה (ולעומת זאת, אם אינו צמחוני יאכל בשר תאו) אלא אף לא יעשה שימוש בתוצרי הפרה (לא ינעל נעלי עור העשויים מעור פרה או לא יישא תיק העשוי מעור פרה). חלב הפרה והגהי (חמאה) משמשים בטקסים דתיים ואף בטקסי שריפת גופות כסמל של קדושה וחזרה לאדמה. הגנה על הפרה אף עוגנה בחוקה הפדרלית של הודו, ובמרבית מדינות הודו. קדושת הפרה הייתה מקור למתיחות דתית-פוליטית בין ההינדים למוסלמים בתת-היבשת ההודית, ובכך הפכה הפרה לא רק לסמל דתי כי אם סמל פוליטי. בעבר היו בהודו מהומות שהונעו מסלידת ההינדים את מנהגם של מוסלמים לאכול בשר בקר. אולם מוסלמים מגדלים בקר לבשר בהודו ואף מייצאים אותו לאירופה כבשר אורגני.
בוודות, כבר החל בריג ודה, מוזכרת הפרה בחיוב ואף יש דימויים של נהרות השופעים את מימיהם כפי שהפרה שופעת חלב. אף על פי כן, בתקופה זו (800–1800 לפני הספירה), שחיטת הבקר הייתה מותרת, אם כי בהקשרים טקסיים.
לפי האנתרופולוג מרווין האריס, כאשר מנהיגי הוודות לא יכלו להחזיק עוד בעדרים של בקר (דבר אשר שימר את עושרם), השחיטה והאכילה המסיבית של הבקר באה לקיצה. מאורח חיים של רועים למחצה, עברה האוכלוסייה לאורח חיים חקלאי המבוסס על משק-חלב, זאת כתוצאה מהיתרונות האקולוגיים שבכך. בערך בשנת 600 לפני הספירה רמת החיים של האיכרים החלה לרדת כתוצאה ממצוקה חברתית-כלכלית (מלחמות, בצורות, רעב). לטענת האריס, ההמון העני, שבניגוד למעמד הגבוה לא יכול היה להרשות לעצמו לאכול בשר, החל לסלוד מרעיון העלאת הקורבנות אשר היה סמל להנצחת הפערים. על רקע זה צמח הבודהיזם שגינה נטילת חייהם של בני אדם וחיות, וכן העלאת קורבנות. בהודו צמחו בתקופה זו אמונות נוספות - דוגמת הג'ייניזם - אשר אסרו על הריגה והקרבת קורבנות. לטענת האריס, הדבר קשור לסבלותיו של ההמון העני, אשר אותן אמונות דיברו אליו.
בעקבות הבודהיזם אימץ ההינדואיזם את עקרון איסור הריגת החיות. לאחר מאבק של מאות שנים כבש ההינדואיזם את הבכורה בהודו. לטענת האריס, קדושתה של הפרה וכן ההימנעות משחיטתה ואכילתה, נמשכו לאורך השנים, מאחר שהיה משתלם כלכלית-אקולוגית לקיים אמונה ופרקטיקה זו. האריס מציג את התועלת הרבה של הפרה (משק החלב, גללים, טופוגרפיה המתאימה לפר ולא לטרקטור וכיוצא בזה) לעומת ההשקעה המינימלית (הפרות מוחזקות בתנאים על סף רעב), כגורמים ששימרו את האמונה הדתית בדבר קדושתה של הפרה, וההימנעות משחיטתה ואכילתה.
כביטוי
הביטוי פרה קדושה משמש בהשאלה בעברית בת ימינו לתיאור ערכים, אמונות ומיתוסים שקיים טאבו על פקפוק בהם. אדם המביע פקפוק בערכים אלה וחותר תחתם מתואר כמי ש"שוחט פרה קדושה". בפועל, המושג נעשה לעיתים קרובות לקלישאה ופובלציסטים ועיתונאים רבים ידועים כ"שוחטי פרות קדושות". מכיוון שלדעת רבים כיום אין כמעט שום נושא שקיים עליו טאבו, לעיתים נוצרות פרפרזות על הביטוי כמו "אין עוד פרות קדושות לשחוט" או "אין כיום פרות קדושות".
טורי דה ויטו
טורי ג'ואל דה ויטו (באנגלית: Torrey joel DeVitto; נולדה ב-8 ביוני 1984) היא שחקנית, דוגמנית, מוזיקאית ופילנתרופית אמריקאית. מוכרת בשל דמותה כמליסה הייסטינגס בסדרת הטלוויזיה "שקרניות קטנות" של רשת Freeform, ד"ר מרדית' פאל בסדרה "יומני הערפד" ברשת The CW ובשל תפקידה כוד"ר נטלי מנינג בדרמה הרפואית "שיקגו MED" של רשת NBC.
ביוגרפיה
דה ויטו נולדה בעיירת הנטינגטון, לונג איילנד שבניו יורק וגדלה בווינטר פארק, פלורידה. אביה ליברטי דה ויטו, הוא ממוצא איטלקי, הוא מתופף במקצועו, והוא תופף שנים רבות בהופעות של בילי ג'ואל. אימה, חברה טובה של הזמרת סטיבי ניקס מסוף שנות השבעים, והכירה את אביה של דה ויטו ב-1983 כאשר זה ניגן בסיבוב ההופעות שלה. היא השנייה מבין ארבע בנות עם אחות הגדולה ממנה, דבון, ושתי אחיות קטנות יותר, מריל ושמה של האחות הצעירה הוא מיי (Mea). אחותה מריל התמודדה בתוכנית הריאליטי "Discovery Kids Endurance". השם "טורי" שניתן לה, היה לציון שם הנעורים של אמה, מארי.
בגיל שש קיבלה שיעורי כינור, ועד כיתה ד', היא ניגנה בכינור עם התזמורת התיכונית המקומית, ובגיל 12 היא ביצעה סולו בחתונתה הרביעית של השחקנית כריסטי ברינקלי והופיעה בחתונה של האדריכל פיטר קוק. בילדותה בילתה זמן רב בסיבובי הופעות עם משפחתה. לאחר לימודי התיכון, התגוררה מספר חודשים ביפן שם עבדה כדוגמנית.
דה ויטו תיארה את ילדותה למגזין CVLUX באמירה: "בילינו כל חג ההודיה בביתו של בילי ג'ואל. גדלתי עם בתו, אלכסה; היו אלה הרבה זיכרונות חמים ומאושרים."
קריירה
קריירת הדוגמנות של דה-ויטו החלה בגיל 15, כשהחלה להופיע בפרסומות, שאותה תיארה כתחנת דרך להגיע לתפקידי טלוויזיה וקולנוע. היא הוחתמה בסוכנות הדוגמנות "Ford and Avenue One", אך בגיל 18, היא הבינה כי עתידה לא בתחום הדוגמנות ובחרה להמשיך בקריירה במשחק. דה ויטו הופיע במספר מגזינים שונים של אופנה כמו מגזין קלישאה, מיאמי ליווינג, בלו, CVLUX ,Most Magazine, מגזין קרוקס ואובסקורה. כשהיא נאמנה לאהבתה למוזיקה, ניגנה בכינור באלבום Ray Ray של הזמר רפאל סאדיק משנת 2004, וכן באלבום In Your Dreams של סטיבי ניקס משנת 2011.
בשנת 2005 הופיעה בסרט הקצר "Starcrossed", בתפקיד משני. באותה שנה החלה לככב בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה של רשת ABC Family "אנשים יפים" כקארן קאר, בתה של לין (דפני זוניגה). ב-2006 שבה הסדרה לעונה שנייה.
בשנת 2006 הופיעה בסרט האימה "אני תמיד אדע מה עשית בקיץ האחרון", השלישי בזיכיון אני יודע מה עשית בקיץ האחרון. ב-2007 הופיעה בסרט הקומדיה "Heber Holiday".
בשנת 2008 הופיעה בסרט האימה "הרוצח של הסרט". בין היתר הופיעה דה ויטו בתוכניות טלוויזיה כגון: "מלך השכונה", "CSI: מיאמי", "מגרש ביתי", "ג'ק ובובי" ו"קאסל".
בשנת 2011 שיחקה את דמותה של נינה בסרט האימה העל-טבעי "ראיות" בכיכובם של אנתוני הופקינס ואליס בראגה.
בשנת 2012 החלה לשחק לצד בעלה דאז, פול ווסלי, בעונה השלישית של סדרת הדרמה והפנטזיה של רשת The CW, "יומני הערפד" כד"ר מרדית' פאל, שמוקסמת מאלאריק זלצמן (מת'יו דייוויס), כאשר היא מבחינה באיזו מהירות הוא מתאושש מהפציעה. דה ויטו שבה לגלם דמות זו גם בעונה הרביעית. באותה שנה גילמה את מרגו בסרט הדרמה-קומי "Cheesecake Casserole", שיצא לאקרנים ב-3 ביולי 2012. בנובמבר 2012 לוהקה לעונתה השביעית של סדרת הדרמה "נשות קבע", כמגי האל, אם לשניים וחיילת לשעבר שעוברת עם משפחה לפורט מארשל . הסדרה עלתה ב-10 בספטמבר 2013, וכבר ב-24 בספטמבר רשת הטלוויזיה Lifetime הודיעה על ביטול התכנית.
בשנת 2014 שיחקה בסרט הטלוויזיה של ערוץ הולמרק "Best Christmas Party Ever", כדמות הראשית של ג'ני סטנטון. עוד באותה השנה התארחה בסדרות הטלוויזיה "CSI" ו"מטרידן".
בנובמבר 2015 החלה לככב בסדרת הדרמה הרפואית של רשת NBC "שיקגו MED", כרופאת הילדים ד"ר נטלי מנינג. היא הופיעה גם כד"ר נטלי מנינג בסדרות אחרות של זיכיון שיקגו, ביניהם שיקגו PD ושיקגו FIRE.
בשנת 2018 היא גילמה את אנג'י במותחן הפסיכולוגי "The Hoaxing", סרט קצר שלקחה חלק גם בהפקתו. בשנת 2019 היא הפיקה סרט דוקומטרי, "Saving Daisy", אשר עוקב אחר מסע הריפוי של דייזי קולמן לאחר שעברה טראומה והובחנה עם הפרעת דחק פוסט-טראומטית. בשנה זו, היא כיכבה בסרט הטלוויזיה של ערוץ הולמרק "לכתוב לפני חג המולד" לצידו של צ'אד מייקל מאריי. הסרט מתרכז סביב ג'סיקה, ששולחת כרטיסי חג מולד לחמישה אנשים שהשפיעו על חייה. בשנת 2020 היא גילמה את קתי בסרט המותחן "Divertimento" לצד קלאן לוץ.
חיים אישיים
בשנת 2007 הכירה את השחקן פול וסלי על סט הסרט "Killer Movie". באפריל 2011 התחתנה דה ויטו עם וסלי. ביולי 2013 הזוג התגרש. בשנת 2014 התחילה לצאת עם השחקן ריק גלאסמן. בשנת 2016 הזוג נפרד. היא יצאה עם הרקדן הרוסי-אמריקאי ארטיום צ'יגבינצב מ-2016 עד 2017, ולאחר מכן יצאה עם השחקן ג'סי לי סופר מאוגוסט 2018 עד מאי 2019. דה-ויטו אישרה את מערכת היחסים שלה עם השחקן ויל אסטס באוקטובר 2020.
החל ממאי 2021, דה-ויטו נמצא במערכת יחסים עם מנהל קבוצת שיקגו קאבס דייוויד רוס.
המשולש הפולינזי
המשולש הפולינזי הוא אזור דמוי משולש באוקיינוס השקט, אשר קודקודיו הם איי הוואי, אי הפסחא וניו זילנד. האזור משמש לא פעם כאמצעי פשוט לתיאור תחומיה של פולינזיה. אורך כל אחת מצלעות המשולש הוא 7,000 קילומטר. שיוצר שטח שכפול משטחה של רוסיה. המדינה הגדולה בשטחה בעולם.
התרבויות הפולינזיות העיקריות השוכנות במשולש כוללות את המאורים של ניו זילנד, ילידי הוואי והתושבים הילידים של אי הפסחא, איי מרקיז, סמואה, סמואה האמריקנית, פולינזיה הצרפתית ואיי קוק וטונגה.
היסטוריה
אנתרופולוגים מאמינים שהתרבות הפולינזית המודרנית התפתחה מפרוטו-תרבות יחידה שהתקיימה בדרום האוקיינוס השקט. קיימות עדויות שהפולינזיים נדדו מזרחה עד לאזור סאלס אי גומס ודרומה עד לאזור דרום ניו זילנד אך התיישבויות אלה לא שרדו. קיימים שרידים של התיישבות פולינזית שהתקיימה במאה ה-13 באנדרבי באיי אוקלנד
SonicWall
סוניקוול (באנגלית: SonicWall) היא חברת אבטחת מידע אמריקאית, העוסקת בפיתוח תוכנה לאבטחת מידע, אבטחת רשתות ומחשבים, מכשירים ניידים וענן וידועה בעיקר בפיתוח תוכנות חומת אש ואבטחה מפני איומי סייבר.
מטה החברה ממוקם במילפיטאס, קליפורניה, ארצות הברית והיא מעסיקה כ-1,600 עובדים.
מתאמפטמין
מֶתָאמְפֶטָמִין (באנגלית: Methamphetamine) הקרוי גם קריסטל מת', מת' או מתילאמפטמין, הוא סם פסיכואקטיבי סינתטי ממריץ וממכר, המשמש לצרכים רפואיים, ולמטרות הנאה. בדומה לרוב הסמים הממריצים, בהשפעתו חשים אושר והתעלות, ועם התפוגגות השפעתו חשים עייפות ורגיעה. נכלל בפקודת הסמים המסוכנים ואסור לשימוש וייצור במדינות רבות.
היסטוריה
החומר אמפטמין (ממנו נגזר המתאמפטמין) יוצר לראשונה בסינתזה כימית בשנת 1887 על ידי המדען לזר אדליאנו. המתאמפטמין סונתז לראשונה ביפן בשנת 1919 על ידי אקירה אוגאטה בתהליך חיזור החומר אפדרין על ידי זרחן אדום ויוד.
אחד השימושים הראשונים של המתאמפטמין התרחש במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי בעלות הברית ומדינות הציר בשם פרוויטין. הנאצים חילקו את המתאמפטמין לחייליהם כדי שישמש כממריץ כחלק ממדיניות הסמים שלהם. מתאמפטמין היה פופולרי בעיקר בקרב טייסי הלופטוופה כיוון שאיפשר להם להישאר ערים למשך זמן ארוך מאוד. הסם היה נפוץ גם בקרב יחידות השדה הגרמניות.
אחרי מלחמת העולם השנייה, מלאי המתאמפטמין הגדול שנותר בידי הצבא היפני נמכר לשימוש אזרחי ביפן בשם "שאבו". בשנת 1951 הוצא הסם אל מחוץ לחוק ביפן, וסחר בו הפך לבלתי חוקי, אם כי המשיך להתקיים בעיקר על ידי היאקוזה. אף כי גם העולם התחתון ביפן סוחר בסם, קיומו של טאבו חברתי הפחית משמעותית את השימוש בו.
על מנת לענות על הביקוש במזרח, התחילו "ברוני הסמים" של מדינות משולש הזהב להפיק מתאמפטמין, בעיקר מאפדרין. בתקופת מלחמת וייטנאם נחשפו חיילים אמריקאים לסם וחלקם צרכו אותו. לאחר שחרורם וחזרתם לבתיהם, אותם חיילים העלו את הביקוש בארצות הברית.
SonicWall
היסטוריה
חברת סוניקוול הוקמה בשנת 1991, על ידי סריקנט ראווי (Sreekanth Ravi) וסודהקר ראווי (Sudhakar Ravi) במטרה לפתח כרטיסי רשת ורכזות למוצרי אפל.
בסוף שנות התשעים, השיקה החברה חומת אש שנקראה תחילה Interpol ולאחר מכן מותגה מחדש בשם SonicWall.
מתאמפטמין
התפתחות הפופולריות של המתאמפטמין
בשנות השמונים של המאה העשרים חלה עלייה בצריכה בלתי חוקית של מתאמפטמין, בדרכי נטילה שונות, בארצות הברית בכלל ובקליפורניה בפרט.
חוק שנועד להילחם בשימוש בסמים, שנחקק בארצות הברית בשנת 1986, לא מנע את הגידול בשימוש במתאמפטמין. הגידול בצריכה היה בעיקר באזורי הפרברים של מדינות הדרום בארצות הברית (אחת מהן טנסי, נחשבת בשנות האלפיים לבירת המתאמפטמין).
SonicWall
היסטוריה
בחודש מרץ 2003, מונה מתיו טי מדירוס (Matthew T. Medeiros) למנכ"ל החברה.
מתאמפטמין
התפתחות הפופולריות של המתאמפטמין
ב-1998, פרסם ה-DEA התרעה בדבר שימוש מוגבר במתאמפטמין בתעשיית הסרטים הפורנוגרפיים. השימוש במתאמפטמין בתעשייה זו נעשה עקב תופעת ההתעוררות המינית האופיינית לשלבים הראשונים של השימוש בסם, ומשמשת לשיפור ביצועי השחקנים (ראו השפעות) במהלך כיום וחצי לאחר השימוש. עם זאת, שימוש ממושך במתאמפטמין מוביל לבסוף לאין אונות (אימפוטנציה).
גם בעשורים הבאים המשיכה העלייה בצריכת הסם, ורוב מדינות ארצות הברית שוקלות להחמיר את החקיקה כדי לעצור תופעה זו.
SonicWall
היסטוריה
בשנת 2005, רכשה את חברת אנקו (enKoo) בסכום שלא פורסם.
מתאמפטמין
התפתחות הפופולריות של המתאמפטמין
לסם כינויים רבים ברחבי העולם, בין היתר: ספיד, קריסטל ומת' (קיצור של שמו המקובל - מתאמפטמין).
SonicWall
היסטוריה
בשנת 2007, רכשה את חברת אבנטייל (Aventail) תמורת כ-25 מיליון דולר.
מתאמפטמין
הפקה והסכנות הטמונות בה
הפקת הסם נעשית בתהליכים כימיים המלווים בסיכוני שרפה, הרעלה וזיהום סביבתי. הסם פופולרי ביותר, והפקתו נעשית בצורה חובבנית, תהליכי היצור אינם נעשים על ידי כימאים, והסיכונים ומספר תאונות העבודה גדולים. אחת התופעות המדווחות כתוצאה מניסיונות ייצור מתאמפטמין באופן בלתי חוקי היא עלייה במספר קורבנות שרפה מאז שנות ה-90 של המאה העשרים ברחבי העולם.
SonicWall
היסטוריה
במאי 2012, נרכשה החברה והזכויות על כ-130 פטנטים שלה על ידי חברת דל (Dell).
מתאמפטמין
הפקה והסכנות הטמונות בה
המבנה הכימי של המתאמפטמין דומה לחומרים מטקטינון, אמפטמין וסמים ממריצים אחרים. ניתן לייצר מתאמפטמין מאפדרין או מפסיאודואפדרין על ידי חיזור כימי.
רוב החומרים המשתתפים בסינתזת המתאמפטמין זמינים לציבור כ"תרופות מדף", כך שיצור ביתי של מתאמפטמין הוא אפשרי. באינטרנט ניתן למצוא הוראות לסינתזת המתאמפטמין, אף על פי שרוב האתרים המספקים מידע זה נחשבים לבלתי אמינים, בין היתר, כיוון שהסינתזה כרוכה בשימוש בחומרים ותהליכים מסוכנים מאוד ואף לא חוקיים. המידע המפוקפק בדבר שיטות ליצור מתאמפטמין מגביר את הסיכונים לפיצוץ ולזיהום סביבתי חמור.
SonicWall
היסטוריה
ביוני 2016, נרכשה סוניקוול על ידי חברת אליוט (Elliott Management) וחברת ההשקעות פרנסיסקו פרטנרס (Francisco Partners).
מתאמפטמין
שיטות ההפקה
רוב השיטות לסינתזת מתאמפטמין כוללות הידרוגנציה (חיזור מימן) של קבוצת ההידרוקסיד (OH) של מולקולות האפדרין או הפסיאודואפדרין.
SonicWall
היסטוריה
בנובמבר 2019 הובילה החברה גיוס של 10 מיליון דולר לחברת אבטחת מידע הישראלית פרימיטר 81.
מתאמפטמין
שיטות ההפקה
תהליך נוסף לסינתזת המתאמפטמין הוא תהליך "חיזור תירזה" (חיזור טבעת בנזן בעזרת תמיסת נתרן מהולה באמוניה). גם תהליך זה מסוכן מאוד וכרוך בסכנת התפוצצות בגלל האופי הנפיץ של החומרים בתגובה, כמו גם בגלל היותו של הבנזן חומר מסרטן, מה שמחייב שימוש בתלבושת עזר מגינה.
תהליך אחר ליצירת המתאמפטמין כרוך בתהליך הנקרא "חיזור אמינָטי" (הוספת קבוצת אמין לתרכובת אורגנית על ידי חיזור) של פנילאצטון עם מתילאמין (CH3NH2 ,החומר המספק את האמין בתגובה). הפנילאצטון, מתילאמין אפדרין ופסיאודואפדרין נמצאים ברשימת החומרים האסורים של הרשות האמריקאית למלחמה בסמים (DEA) בשל היותם חומרי גלם ליצור מתאמפטמין. שיטת החיזור האמינטי הייתה השיטה המועדפת בעבר על חבורות האופנוענים בקליפורניה לייצור מתאמפטמין, אך הגבלות הרשות הפכו שיטה זו לנגישה פחות ושכיחותה ירדה במהלך השנים.
חומרים
סכנות נוספות בסינתזת מתאמפטמין בתנאים לא נאותים, טמונות בחימום הנגרם במהלך התגובה, וביצירת הגז פוספין (זרחן מימני, PH3) כתוצר לוואי. בנוסף להיותו רעיל מאוד לדרכי-הנשימה (עד כדי גרימת מוות), הוא גם נפיץ בריכוז מסוים, בתגובת הצתה עצמית של הנגזרת דיפוספין (דו זרחן מימני, P2H4) הנוצרת על ידי חימום יתר של זרחן אדום.
מעבדות בלתי חוקיות
בשנות ה-90, המתאמפטמין יוצר ברובו במעבדות סמים בלתי חוקיות במקסיקו ובקליפורניה אך בשנות ה-2000 תיעדו רשויות החוק בארצות הברית עליה ניכרת במספרן של מעבדות מסוג זה באזורי הספר של ארצות הברית בהם התושבים הם בעלי הכנסה נמוכה. באינדיאנה למשל, נמצאו 1,260 מעבדות בשנת 2003 לעומת שש מעבדות ב-1995. הבדלים אלו יכולים לנבוע גם מהגברת פעילות המשטרה במדינה זו.
מעבדות גדולות ליצירת מתאמפטמין המופעלות על ידי ארגוני פשע גדולים עדיין קיימות. במעבדות אלו נעשה שימוש בחומרי גלם בלתי חוקיים ולא בתרופות ביתיות.
כמות המתאמפטמין המיוצר על ידי מעבדות בלתי חוקיות אינה ידועה.
זיהום סביבתי
המשרד לאיכות הסביבה בארצות הברית מוציא בכל שנה מאות אלפי דולרים על ניקוי מעבדות מתאמפטמין בלתי חוקיות מחומרים נפיצים ורעילים.
נוסף לבעיה הכרוכה בחומרי המוצא ליצור המוצר הסופי, מעריכים שביצור קילוגרם אחד של מתאמפטמין במעבדות בלתי חוקיות, נוצרים כחמישה קילוגרמים של חומרים מסוכנים אחרים כתוצרי לוואי. חומרים מסוכנים אלו נטמנים לרוב בדרכים בלתי חוקיות במקומות המהווים סכנה לציבור, וחלחולם לתוך הקרקע עלול לגרום לזיהום מקורות המים.
הפצה
רוב הסחר במתאמפטמין ברחבי העולם אינו חוקי. מספר רב ומגוון של קבוצות פשע, בבתי כלא וברחוב, מעורבות במעגל ההפצה של הסם.
הרפלייקה
הרפלייקה (באנגלית: Harpalyke, ביוונית: Ἁρπαλύκη) הוא אחד מירחי כוכב הלכת צדק שהתגלה בשנת 2000 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואיי בראשותו של סקוט שפרד. בתחילה ניתן לו הסימון הזמני S/2000 J 5, ולאחר מכן היה ידוע בשם Jupiter XXII (צדק 22). באוגוסט 2003 קיבל את השם הרפלייקה, על שם אחת המאהבות של זאוס במיתולוגיה היוונית ואימו של קלימנוס.
מתאמפטמין
הפצה
בניגוד לסם הקוקאין, הנשלט על ידי קולומביה וסם ההרואין הנשלט על ידי קרטלי סמים פקיסטנים, הסחר במתאמפטמין אינו תחת שליטה של קרטלי סמים עולמיים. מספר גדול של קבוצות קטנות יחסית של ארגוני פשע שולטות על אזורים מוגבלים בסחר העולמי.
שימוש רפואי
המתאמפטמין, כאמור, משמש גם לצרכים רפואיים חוקיים. הסם משמש באופן חוקי לטיפול או הקלה בבעיות הבאות: הסיבה לשימוש המצומצם יחסית בסם, היא תופעות לוואי המשפיעות על החולים (ראו מחלות ותסמינים המונעים שימוש רפואי). על כן, נהוג להשתמש בתרופות אחרות (כגון ריטלין) לטיפול בבעיה.
מנגנון ההשפעה הנוירוביוכימי
מבחינה פרמקולוגית, השפעתו של המתאמפטמין על הגוף היא כפעולת סם ממריץ על מערכת העצבים המרכזית. הוא משפיע על נוירוכימיקאלים האחראיים לקצב פעימות הלב, טמפרטורת הגוף, לחץ הדם, תיאבון, קשב, מצב רוח וכמו כן משפיע על מערכות התרעה דרך מנגנוני כאב.
פעולתו על הנוירוטרנסמיטורים דופמין ונוראפינפרין כמו האמפטמין. מחקרים שנעשו על מכרסמים חשפו חלקית את פעולת מנגנון ההשפעה הנוירוביוכימי של המתאמפטמין על הגוף. לפי מחקרים אלו, המתאמפטמין הנכנס לגוף משבש את תהליך יצור הדופמין וחומצת האמינו גלוטמט במערכת העצבים המרכזית על ידי מנגנון מורכב שאינו ברור במלואו. במנגנון זה הופכים אטומי חמצן וחנקן לפעילים (תהליכי ROS וRNS ל-Reactive Oxygen and/or Nitrogen Species). תהליכים אלו, כאמור, גורמים לשיבוש יצירת הדופמין והגלוטמט ולשינוי טמפרטורת הגוף.
מחקרים גם הראו שהמתאמפטמין תורם למערכת החיסון בהגנה חיסונית כלפי מחלות מסוימות כאשר אדם נדבק במחלת האיידס ומערכת החיסון שלו כושלת. בעקבות זאת נוסה טיפול בעזרת מתאמפטמין לחולי איידס.
מנגד, נמצא שהמתאמפטמין משפיע במידה רבה גם על קצב הלב ומעלה את הסיכון למחלות לב, פוגם בהשפעתם הרפואית של תרופות לאיידס ואף גורם להחמרת המחלה. למרות ההשערות שתכונותיו עוזרות במידת מה לטיפול באיידס, המתאמפטמין לא הוכנס לשימוש תרופתי רשמי כנגד המחלה.
ההשפעה החריפה של המתאמפטמין היא השפעה גופנית ופסיכולוגית על תגובת ה"הילחם או ברח", התרחבות האישונים ועלייה ברמת הסוכר בדם. אדם הצורך מתאמפטמין ירגיש עליה ברמת הערנות ובריכוז, העלמות של תחושת עייפות ואיבוד תחושת התיאבון. השפעות אלו מתורגמות לתחושת אופוריה, ביטחון, חוכמה וכוח.
הסתגלות לסם
הפגיעה החריפה במערכת העצבים המרכזית (ראו פרמקולוגיה) פוחתת עם ירידת ריכוז החומר בדם. רבים מהמשתמשים מפצים על אובדן השפעות הסם על ידי נטילת הסם בכמות גדולה יותר, כדי לשמור על רמה יציבה של אופוריה וערנות. ירידת סף הגירוי והעלייה בצריכת המתאמפטמין גורמת לעיתים למשתמש להיות ער זמן רב. השפעות חוסר השינה גורמות לעצבנות, ראייה מטושטשת, איבוד זיכרון, בלבול, פרנויה, ובחילה. אחרי שימוש ממושך, משתמשי המתאמפטמין מפתחים עצבנות בשל מחסור בשינה ושינה לא סדירה.
השפעות
מתאמפטמין, בין אם נצרך באופן רפואי חוקי ובין אם באופן פלילי, יכול לגרום לתופעות הבאות:
התמכרות וגמילה
המתאמפטמין הוא סם ממכר מאוד מבחינה פסיכולוגית (ההתמכרות לסם מבחינה פיזיולוגית מתוארת לעיל בסעיף פרמקולוגיה).
הגמילה מהסם כרוכה בתהליכים חברתיים ומנטליים קשים מאוד לאדם המכור למתאמפטמין. כמו בכל תהליכי הגמילה, החזרה לשימוש בסם היא רבה. כדי להילחם בתופעה של חזרה לשימוש בסם קיים תהליך גמילה ב-12 שלבים וגם קבוצות תמיכה לקבוצות שונות של משתמשים (כמו אלכוהוליסטים אנונימיים).
מכורים לשעבר ציינו שהם מרגישים טיפשים או משועממים כאשר הם מפסיקים להשתמש במתאמפטמין. הרגשה זו מתרחשת כיוון שהמוח הסתגל לנוכחות מתאמפטמין כדי לחשוב מהר יותר או ברמה יותר "גבוהה" ולאחר הפסקת השימוש בסם, הפעילות הפחותה במוחם גורמת לתחושות הללו.
מכורים עם בעיות קשב נמצאים בקבוצת סיכון גבוהה להתמכרות למתאמפטמין. כיוון שהסם מגביר את יכולת המשתמש להיות ממוקד ופחות אימפולסיבי. מסיבה זו, הטיפול במתאמפטמין רפואי למטרות אלו צריך להינתן אך ורק תחת השגחה של פסיכיאטר המוסמך לתת לאדם כמות מבוקרת של מתאמפטמין.
כיום, עומדים אחוזי הגמילה ללא טיפול על 6%, דבר המראה את חומרת ההתמכרות לסם המתאמפטמין.
דרכי נטילת הסם
עישון המתאמפטמין נחשב לרוב הדרך "המהירה ביותר" (כלומר העישון גורם לריכוז הסם לעלות בצורה המהירה והקצרה ביותר בדם וכך להגיע בצורה יעילה לכיוון המוח ומערכת העצבים המרכזית, מקום הפעולה העיקרית של הסם). אחרי עישון, הדרכים המהירות ביותר (בסדר יורד) הם: הזרקה, שאיפה, בליעה. ככל שדרך השפעת הסם מהירה יותר, כך משך השפעתו קצר.
המתאמפטמין יכול לטפל ביעילות בבעיות גודש באף בגלל היותו משחרר גודש חזק. על כן, משתמשי מתאמפטמין המסניפים את הסם לרוב זוכים לדרכי אף פתוחות. עם זאת, נרשמו מקרים אחדים בהם מכורים הסניפו מתאמפטמין בכמות כה מרובה עד שדרכי הנשימה באפם קרסו. להשוואה, הסנפת קוקאין הוא תהליך בעל סיכון יותר גדול לקריסת דרכי הנשימה מאשר המתאמפטמין כיוון שהקוקאין גורם לנימי הדם להתכווץ.
בהסנפת מתאמפטמין, מכיוון שדרך הנשימה מהאף מחוברת לדרך הנשימה של הפה, מצטברים חלקיקי קריסטל המתאמפטמין על השיניים וגורמים לפגיעה במשק הסידן בשיניים. הדבר עלול לגרום להכהיית השיניים ולפגיעה בחניכיים (תופעה הנקראת "פה של מת'"). בנוסף גורם המתאמפטמין להפחתת תהליך יצירת הרוק והכמות הפחותה של הרוק מוסיפה לתופעת הכהיית השיניים. הסנפת המתאמפטמין היא הדרך המועדפת של לקיחת מתאמפטמין בעיקר בתעשיית סרטי המבוגרים (ראו היסטוריית פופולריות המתאמפטמין).
עישון המתאמפטמין נעשה לרוב במקטרות זכוכית או על ידי נייר אלומיניום. השיטה לעישון המתאמפטמין נקראת בסלנג "רדיפה אחרי הדרקון הלבן" (משפט זה נגזר מתוך משפט סלנג אחר לתיאור שיטת עישון הרואין שנקראת "רדיפה אחרי הדרקון"), המתאמפטמין חייב להתחמם ולא להישרף כדי לשמור על השפעת הסם.
בנוסף לנזק לשיניים פוגע עישון המתאמפטמין בצורה חמורה בריאות. מכורים שמעשנים את המתאמפטמין סובלים במקרים מסוימים מאסתמה. תרסיס סלבוטמול (הנמצא במשאפים נגד אסתמה) או תרסיס אפינפרין - אדרנלין יכול לטפל בבעיה. בנוסף, במהלך העישון עלולים להיווצר תוצרי לוואי מסוכנים של בעירה לא מלאה (כגון פחמן חד-חמצני), שמזיקים לגוף האדם. אפילו אם המתאמפטמין שהמשתמש צורך הוא טהור, תהליך החימום יכול לגרום לבעירה של המתאמפטמין וליצירת חומרים אחרים, חלקם יכולים להיות רעילים.
הזרקת המתאמפטמין נחשבת לדרך שימוש פופולרית, אך שיטה זו כרוכה במספר סכנות חמורות.
מכורים המזריקים מתאמפטמין צורכים כמויות של מ-200 מיליגרם עד אפילו יותר מגרם מהתמיסה בזריקה אחת. כמות כזו שמוזרקת לאדם אשר עדיין לא ניסה את הסם יכולה להיות קטלנית; מכורים מפתחים סבילות לכמות קטנה של סם במשך הזמן ולכן ממשיכים ומעלים את כמות הסם לזריקה.
בנוסף, ישנה סכנה גבוהה של הדבקות והעברת מחלות כאשר המכורים מזריקים אותו. מזריקי המתאמפטמין לרוב סובלים מפריחות בעור ומחלות נוספות בגלל סיכון זה. כמו כל המכורים אשר מזריקים סמים, מזריקי המתאמפטמין חשופים גם הם לסכנה גדולה העברת מחלות כגון איידס וצהבת כתוצאה מהזרקה באותה מחט לשני משתמשים.
ישראל
בישראל מוגדר המתאמפטמין כסם בפקודת הסמים המסוכנים. אחזקה, צריכה ומכירה של מתאמפטמין עלולות לגרור עונשי מאסר כבדים של עד 25 שנות מאסר או קנס גבוה מאוד.
ארצות הברית
בארצות הברית נכלל המתאמפטמין ברשימת החומרים האסורים, במערכת השנייה של חומרים אסורים, בה נכללים חומרים בעלי השפעות פסיכולוגיות קשות, המאושרים לשימוש כתרופת מרשם (גלולות דסוקסין במקרה זה). חומרים נוספים הנכללים ברשימה זו הם אמפטמין, קוקאין, קטמין (משמש כמרדים רפואי), מתילפנידייט (ריטלין) ועוד.
חומרים הנמצאים במערכת הראשונה של הסמים המסוכנים הם חומרים בעלי השפעה פסיכולוגית קשה וללא כל שימוש רפואי חוקי, כגון אקסטזי או הרואין.
קנדה
באוגוסט 2005 העביר המחוקק הקנדי את המתאמפטמין ממערכת הסמים השלישית למערכת הסמים הראשונה, כדי להחמיר את העונש על סחר במתאמפטמין וכדי להילחם בצריכת הסם באופן בלתי חוקי. בעקבות השינוי עלה העונש המרבי על ייצור מתאמפטמין וסחר בו ל-10 שנות מאסר, בדומה לעונשים המרביים הניתנים על ייצור הרואין וקוקאין או סחר בהם.
תאילנד
כחלק מתהליך העיור בתאילנד היו הכפריים שהגיעו לעיר צריכים לעבוד שעות רבות ולעבוד בעבודות לילה, הסותרות את ההתנהלות הטבעית על פי השעון הביולוגי. כדי להישאר ערים נטלו עובדים אלו מתאמפטמין. אליהם הצטרפו סטודנטים שרצו להישאר ערים לשם לימודים לפני בחינות. זינוק בביקוש היה בתקופת מלחמת וייטנאם כאשר חיילים אמריקאים שהגיעו לחופשה בעיר, רצו להישאר ערים שעות רבות על מנת למצות את החופשה, נטלו מתאמפטמין לשם כך, והיו מוכנים לשלם מחיר גבוה יחסית למחיר השוק על מנת להשיג את הגלולות. החיילים היו אלו שסיפקו גלולות מתאמפטמין לנערות הברים על מנת שיהיה להן מרץ לרקוד כל הלילה וקיבעו גם את הצריכה אצלן.
בשנת 1998 חוקק בתאילנד, מדינה אשר נחשבת למייצרת וצורכת גדולה של מתאמפטמין בגלולות, חוק הקובע שהשימוש בסם נחשב לעברת סם מדרגה ראשונה, ועלול להינתן עליו עונש מרבי. המתאמפטמין הוא אסור לסחר ושימוש בו ניתן רק באישור ממשרד הבריאות התאילנדי.
שמות נוספים
למתאמפטמין מספר שמות המקובלים בשפת הרחוב, בהם:
קריסטל מת' או קריסטל (בגלל מראהו הגבישי), פוני, כריסי, כריס, זכוכית, קרח, ג'יב, טינה, פוק, טיק, זכוכית שבורה, אמפ' (קיצור לאמפטמין), באטו, טרי, זיפ, שון ועוד.
שמות למתאמפטמין מאיכות ירודה: קראנק, טוויק או צ'ימיצ'נגה ועוד.
גלולות צבעוניות אשר עשויות ממתאמפטמין וקפאין נקראות גם יאה-באה ("תרופת השגעון" בתאית).
לוק וילסון
לוק קנינגהם וילסון (באנגלית:  Luke Cunningham Wilson; נולד ב-21 בספטמבר 1971) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. מוכר בשל תפקידיו בסרטים "הנוכל המבריק", "לא רק בלונדינית", "משפחת טננבאום", "מועדון החברים" ו"אידיוקרטיה: הטמטום שולט" ובשל תפקידו בסדרת הטלוויזיה "מוארת" ברשת HBO ובתור פטריק "פט" דוגן בסדרת גיבורי העל "סטארגירל" ברשת The CW.
ביוגרפיה
וילסון נולד בדאלאס שבטקסס. הוא בנם של רוברט אנדרו וילסון (2017-1941) שהיה מנהל פרסום, והצלמת לאורה קניגהאם-וילסון (ילידת 1939), והוא אחיהם הצעיר של השחקנים אנדרו ואוון וילסון.
קריירה
וילסון התחיל את קריירת הקולנוע שלו בשנת 1996 בסרט של וס אנדרסון "פשיעות קטנות" לצד אחיו אוון, שגם כתב את התסריט לסרט. וילסון הופיע לצד דרו ברימור שנתיים לאחר מכן בקומדיה הרומנטית "סיפור מטוגן".
בשנת 1999 שיחק בקומדיית האקשן "הנוכל המבריק" של הבמאי לס מייפילד בכיכובו של מרטין לורנס.
הופעות נוספות של וילסון שזכו לביקורות חיוביות היו בסרטים "משפחת טננבאום" שם שיחק לצד שני אחיו וב"מועדון החברים" לצד ויל פרל ווינס ווהן. וילסון השתתף גם בקומדיה "אלכס ואמה" לצד קייט הדסון ובסרט ההמשך ל"לא רק בלונדינית".
שיחק גם בקומדיה "מופע שנות ה-70" בתור קייסי, אחיו של מייקל קלסו (אשטון קוצ'ר).
בשנת 2005 הופיע בדרמה הקומית "עד שהמשפחה תפריד ביננו" לצד דיאן קיטון וקלייר דיינס. ב-2006 שיחק וילסון לצד אומה תורמן ואנה פריס בקומדיה הרומנטית "הסופר אקסית שלי" ובסרט הקומי "אידיוקרטיה: הטמטום שולט". בשנת 2007 שיחק במותחן האימה "חדר פנוי" לצידה של קייט בקינסייל, בקומדיית הפשע "אתה הורג אותי" לצד בן קינגסלי ובקומדיה הרומנטית "בלונדינית בעיר הגדולה" לצידה של ג'סיקה סימפסון. בשנת 2008 שיחק וילסון בדרמה הקומית "הנרי פול כאן".
בנובמבר 2016 שיחק בסרט הדרמה "כל מה שהיה לנו" (All We Had) שביימה קייטי הולמס וגם משחקת בתפקיד ראשי. ודיבב את דמותו של בודי בסרט האנימציה "כלב מי שמנגן".
מרכז מסה
בפיזיקה ובמכניקה, מרכז המסה (או מרכז כובד) של גוף או מערכת גופים הוא נקודה במרחב המהווה את הממוצע משוקלל של מיקום המסה במערכת.
ניתן לחשב חישובים מסוימים במכניקה תוך הפשטה של המערכת, כאילו הגוף או מערכת הגופים הם גוף נקודתי הנמצא בנקודת מרכז המסה וכל המסה של המערכת מרוכזת שם. הנחה זו מפשטת מאוד את החישובים, שכן אין צורך להתחשב בממדיו של הגוף, בצורתו או בכיווניות שלו ומתאימה לחישובים המסתמכים על חוקי התנועה של ניוטון לצורך חישוב התנועה הקווית של המערכת.
למרכז המסה תפקיד חשוב בתיאור של מכניקה של גוף קשיח, כלומר של גוף שאינו משנה את צורתו. את תנועתו של גוף קשיח ניתן לתאר כמורכבת מתנועה קווית של מרכז המסה, ומתנועה סיבובית של הגוף סביב ציר סיבוב העובר דרך מרכז המסה. הפעלת כוח על גוף קשיח יכולה להביא לתנועה קווית שלו ו\או לתנועה סיבובית שלו סביב מרכז המסה. בפרט, כח המופעל על ציר העובר דרך מרכז המסה לא יגרום לסיבוב של הגוף הקשיח. כהדגמה לכך, עצם הנמצא על נקודת משען בודדת ימצא בשיווי משקל אם מרכז המסה נמצא על אותו ציר אנכי כמו נקודת המשען (ראו בתמונה).
מרכז המסה משמש גם בתיאור כוח הכובד, אז הוא מכונה גם "מרכז הכובד". על פי חוק הכבידה של ניוטון,, כוח הכבידה F נמצא ביחס הפוך לריבוע המרחק בין הגופים r^2. כיוון שהמרחק r נמדד בין שתי נקודות, יש בעיה בהגדרת המרחק בין גופים שאינם נקודתיים. על מנת לפתור זאת, יש לדעת באילו נקודות במרחב יש לרכז את מסתו של כל גוף כך שתכונות המערכת לא ישתנו. נקודות אלו הן מרכזי המסות, ועל פיהן ניתן לחשב את המרחק בין הגופים.
מקומו של מרכז המסה הוא פונקציה של המקום והמסה של כל הגופים המרכיבים את המערכת.
בתורת היחסות הפרטית מוחלף מושג זה במרכז האנרגיה שהוא מושג בעל משמעות דומה.
הגדרה מתמטית
בכל מקרה מיקום מרכז המסה הוא ממוצע משוקלל של מיקום המסות המרכיבות את המערכת/הגוף.
דוגמאות
כאשר שתי המסות אינן שוות מרכז המסה קרוב יותר למסה הגדולה יותר ואילו עבור מסות שוות הוא נמצא בדיוק באמצע בין שתי המסות.
מכניקה
נוח להשתמש במערכת צירים שראשיתה ממוקמת במרכז המסה ונעה יחד איתו. זאת כיוון שמרכז המסה של מערכת נע בהשפעת כוחות חיצוניים בלבד, כלומר רק כוחות שמופעלים על המערכת מבחוץ משפיעים על תנועתו. כמו כן ניתן לפרק את האנרגיה הקינטית של מערכת לאנרגיה הקינטית של החלקים המרכיבים אותה יחסית למרכז המסה ועוד האנרגיה הקינטית של גוף נקודתי בעל המסה הכוללת של המערכת שנמצא במרכז המסה. במקרים בהם לא פועלים כוחות חיצוניים או פועל כח הגרביטציה בלבד, תנועת מרכז המסה פשוטה לחישוב. כך ניתן לדוגמה לפרק תנועה מורכבת של גוף צפיד לתנועה של מרכז המסה שלו וסיבוב של הגוף סביב מרכז המסה.
אסטרונומיה
במערכת המורכבת משני גופים הנמשכים זה לזה על ידי כח הגרביטציה (כגון כוכב ולוויין), כל אחד מן הגופים נע במסלול אליפטי סביב מרכז המסה המשותף שלהם. כך למשל כדור הארץ נע במסלול אליפטי סביב מרכז המסה של כדור הארץ והשמש (ולא סביב השמש עצמה).
תעופה
מיקום מרכז הכובד של מטוס משפיע על יציבות המטוס.
הטייס, המחזיק באחריות לבטיחות הטיסה, אחראי גם על ביצוע מתאים של פיזור הנוסעים והמטען בצורה שתאפשר למרכז הכובד להישאר בתוך טווח התנועה המותר שלו, על פי ספרות יצרן המטוס. לעיתים, הנושא באחריות זו הוא פקח העמסה.
זאכו
זאכו (בכורדית: زاخۆ/Zaxo; בערבית: زاخو, תעתיק מדויק: זאח'ו; בטורקית: Zaho; בארמית חדשה: ܙܟܼܘ) היא עיר במחוז דהוכ שבכורדיסטן העיראקית. זאכו נמצאת סמוך למעבר הגבול העיקרי בין עיראק לטורקיה. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2018 אוכלוסייתה מונה 211,964 בני אדם, רובם כורדים ואשורים.
אתר מפורסם בעיר הוא הגשר העתיק "דלאל" (שלא ידוע באיזו תקופה הוקם) על נהר חבור, יובל של החידקל. נהר זה מזוהה לפי המסורת עם "חבור" התנ"כי - אחד המקומות בארץ אשור שאליהם הוגלו עשרת השבטים (מלכים ב' י"ז 6).
העיר ממוקמת בקצה כביש מס' 5 של רשת הכבישים הערבית הבינלאומית משריק.
יהדות זאכו
הידיעות הראשונות על קיומה של קהילה יהודית בזאכו הגיעו לאחר ביקורו של רבי דוד דבית הלל שביקר בזאכו בשנת 1827 וכתב שמצא בעיר קהילה יהודית בת שש מאות משפחות חלקם עשירים גדולים בגלל מקניהם הרב וחלקם הגדול עסק במלאכות ואומניות כגון: אורגים וצורפים וסוחרים.
אף על פי שכורדיסטן הייתה ידועה בתור ארץ חקלאית שתושביה הם איכרים ורועי צאן, תושבי זאכו היו ברובם בעלי מלאכה אשר עסקו בעיקר בנגרות ובטוויה וסוחרים שנהנו משגשוג כלכלי.
בין רבניה הראשיים של העיר ניתן למצוא את הרב יעקב בבכא. תקופת מלחמת העולם הראשונה היו על פי דוח של חברת כי"ח כ 2400 יהודים בזאכו.
ראשוני העולים עלו לארץ ישראל בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20, אולם עיקר הקהילה עלתה לישראל עם שאר יהודי עיראק בשנים 1950–1951 והתיישבה ברובה בירושלים ובמעוז ציון. בין בני הקהילה שזכו לפרסום ניתן למנות את הבלשן יונה צבר שהקדיש את מחקריו לחקר ניב הקהילה.
בשנות ה-40 התאגדה בירושלים קבוצת עולים מזאכו בגרעין התיישבות בשם ארגון יעזק ראשי תיבות ליהודים עולי זאכו כורדיסטן. לאחר מלחמת השחרור וסיום המצור על ירושלים ייסדו את מושב עזריה ראשי תיבות של השם "עולי זאכו ראו ישועת השם".
יחסי יהודים-מוסלמים
יהודי זאכו חיו בשכונות יהודיות מבודדות מרצונם החופשי והשתדלו שלא להיטמע בחברה הלא יהודית הסובבת אותם, כך שמרו יהודי זאכו הן על חוקי הדת והמצוות בחופש רב יותר, הן על חופש פעולה מצד הממשל.
בשנות פעילותה של הקהילה שררה שלווה יחסית בין הקהילה היהודית לאוכלוסייה המוסלמית באזור ולא התרחשו פרעות או מעשי זדון על ידי המוסלמים באזור. בגלל ריחוקה של זאכו ממרכז כורדיסטן, בתקופות בהם הייתה יציבות שלטונית, השלטון לא הפריע לקהילה להתנהל ואף תמך בה ונתן לה חופש פעולה ודת.
למרות חוסר ההיטמעות של היהודים בחברה הכורדית נוצרה מערכת יחסים ייחודית בין יהודי זאכו לבין שכניהם הלא יהודים. ראשי השבטים נתנו חופש פעולה ליהודי זאכו ויהודי זאכו התלבשו ככורדים מוסלמים מרצונם החופשי. בתקופות החגים המוסלמים התכבדו לבקר בתים יהודים והשליטים המקומיים פעלו לשם קידום היחסים ההדדיים.
בשנת 1929 בעקבות המרד הערבי והתחזקות התנועה הציונית חלה התקררות ביחסים בין המוסלמים לקהילה היהודית בזאכו ונקבעו איסורים על היהודים בזאכו כגון:איסור על פעילות ציונית, הגבלות על כמות התיירים היהודים הרשאים לבקר בכורדיסטן, איסור לימוד עברית בבתי ספר יהודים ואיסור הדפסת ספרים ועיתונים בעברית.
פקודה (חיקוק)
פקודה (באנגלית: Ordinance) היא חקיקה ראשית של חיקוק (להבדיל מחקיקת משנה) שנחקקה על ידי הנציב העליון בימי המנדט הבריטי בארץ ישראל או על ידי מועצת המדינה הזמנית.
פקודת סדרי השלטון והמשפט שנחקקה עם קום מדינת ישראל על ידי מועצת המדינה הזמנית אימצה לתוך המשפט הישראלי את המשפט המנדטורי (לרבות הפקודות שנחקקו על ידי המחוקק המנדטורי).
הסיבה לשימוש במונח פקודה, ולא במונח חוק, הוא כדי להבדיל בין חקיקה שנעשתה על ידי גוף נבחר וגוף שאינו נבחר. המונח חוק משמש דברי חקיקה שנעשו על ידי הגוף הנבחר – הכנסת. ואילו המונח פקודה משמש את החקיקה שנעשתה על ידי הגופים שלא נבחרו – הנציב העליון ומועצת המדינה הזמנית.
הגדרה חוקית
חוק הפרשנות, התשמ"א-1981, מגדיר "חוק" כ"חוק של הכנסת או פקודה", ואכן לשניים מעמד שווה. "דבר המלך במועצה" והחוקים העות'מאנים מוגדרים כ"דין".
המקור החוקתי לחקיקת הפקודות
"דבר המלך במועצה על ארץ ישראל" התקבל על ידי הממשלה הבריטית ב-10 באוגוסט 1922, והיה מעין חוקה של ארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
על פי סעיף 17 לדבר המלך, ניתנה סמכות החקיקה ל"מועצה מחוקקת" בת 22 חברים, בראשה אמור היה לעמוד הנציב העליון. במהלך כל תקופת המנדט לא נבחרה מועצה מעין זו, רעיון המועצה המחוקקת נזנח, ודבר מלך חדש, משנת 1923 הקנה את כל סמכויות החקיקה לנציב העליון.
סעיף 17 בנוסחו המתוקן הקנה לנציב העליון את הסמכות "ליתן תוקף חוקי לאותן פקודות שיהיה צורך בהן לשם השלום, הסדר והשלטון המתוקן בפלשתינה (א"י)...". סמכות זו הוגבלה בתנאים מספר:
איסורים אלו יכולים היו להיעקף באמצעות חקיקת "דבר מלך" נוסף שהסמיך את הנציב העליון לפעול אף באופן הסותר את רוח המנדט. כך למשל, הוסמך הנציב העליון ב"דבר מלך" משנת 1939 להתקין תקנות, על פי רוח "הספר הלבן" המגבילות העברת קרקע ליהודים, על אף שהדבר סתר בבירור את לשון כתב המנדט.
מעמדן החוקי של הפקודות כיום
כאמור, פקודת סדרי השלטון והמשפט, שהתקבלה על ידי מועצת המדינה הזמנית עם קום המדינה, קיבלה את כל מערכת החוקים הבריטיים, ובהם הפקודות, שהיו בתוקף עם קום המדינה.
ובין הפקודות העיקריות שחוקקה מועצת המדינה הזמנית ונותרו בתוקף, כולן או חלקן:
פקודות רבות מימי המנדט הבריטי (כגון פקודת העיתונות) או כאלה שחוקקה מועצת המדינה הזמנית (כגון פקודת מניעת טרור) בוטלו במהלך השנים, ולעתים הוחלפו בחקיקה עדכנית.
על המשך קיומן של הפקודות, בהן כאלה שהן "לא רק ישנות אלא גם מיושנות", כתב פרופ' יצחק זמיר: "זהו כתם על ספר החוקים של ישראל. כבר לפני שנים רבות היה צריך להחליפן בחוקים ישראליים, ההולמים את המקום והזמן, ועדיין צריך לעשות זאת."
שמריהו נאבל
שמריהו נאבל (1919 - 4 ביוני 2018) היה מאמן שחייה, כדורסל וכדורעף ישראלי.
נאבל היה מיוזמי ומארגני צליחת הכנרת וצעדת הכנרת וממארגני כינוסי הפועל השישי, השביעי והשמיני.
בשנת 1982 הוענק לנאבל עיטור "לאיש כפועלו" מהפועל ובשנת 2010 זכה נאבל בעיטור מפעל חיים ויקיר ההסתדרות במרחב נתניה
ביוגרפיה
בשנת 1943 יזם וארגן נאבל את הצליחה הראשונה של הכנרת בהשתתפות 19 גברים ו-4 נשים. הוא התגורר כשנה בקיבוץ אשדות יעקב ואחר כך כ-12 שנים בקיבוץ אפיקים ועבד כמורה להתעמלות בעמק הירדן, כמאמן שחייה וכרכז מקצועי של "הפועל" בעמק הירדן. בצבא שימש כקצין אימון גופני של הנח"ל, הגדנ"ע וגולני.
בשנת 1961 עזב נאבל את קיבוץ אפיקים.
בשנת 1963 נשלח מטעם משרד החוץ לצ'אד שבאפריקה ושימש כיועץ לשר הספורט והנוער. בין היתר עזר לארגן את מפגן יום עצמאות בצ'ד ושימש כמאמן הלאומי של נבחרת הכדורעף והאתלטיקה הקלה למשחקי אפריקה הראשונים שנערכו בשנת 1965 בקונגו.
בשנת 1974 הקים נאבל את אגודת "הפועל" נתניה שחייה. הוא הדריך את הקורס הראשון של מאמני השחייה במכון וינגייט ובמשך 25 שנים, נמנה עם סגל ההוראה של המכללה.
בשנת 2003 בהגיעו לגיל 84 פרש נאבל מאימון שחייה.
רבים משחייניו זכו באליפויות ישראל בשחייה ביניהם, יואב צרי, חנה קול, נוגה הררי, יהודית לוזיה, שרון אקסלרוד, אליאב טל, סימון דוידסון, זוהר גלילי ועוד. מבין שחייניו הרבים היו הרמטכ"לים דוד אלעזר ודן שומרון ומפקד חיל האוויר מוטי הוד.
נפטר ב-4 ביוני 2018.
ואירה ויקה-פרייברגה
ואירה ויקֶה-פרייברגה (בלטבית: Vaira Vīķe-Freiberga; נולדה ב-1 בדצמבר 1937), הייתה נשיאת לטביה בשנים 1999-2007.
ביוגרפיה
פרייברגה נולדה בעיר ריגה. הוריה היו פליטים בזמן מלחמת העולם השנייה, והיגרו ב-1944 למרוקו, לגרמניה ולבסוף לקנדה.
פרייברגה למדה באוניברסיטת טורונטו ובאוניברסיטת מקגיל, וב-1965 קיבלה תואר בפסיכולוגיה. היא עבדה כפרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת מונטריאול בשנים 1965–1998. במקביל עמדה גם בראש ארגונים מדעיים והייתה פעילה בקהילה הלטבית בקנדה. ב-1998 חזרה ללטביה והחלה את עבודתה כראש המכון הלטבי.
ב-1999 בחר בה הפרלמנט הלטבי לנשיאות, לאחר שלא הגיע להסכמות על מינוי הנשיא. ב-2003 נבחרה לכהונה שנייה שהסתיימה בשנת 2007. משנה זו היא עוסקת בפעילות ציבורית במסגרת ארגונים אירופיים שונים.
אמנות הסלע במחוז חאאל
אמנות הסלע במחוז חאאל (ערבית الفنون الصخرية في منطقة حائل) הוא שמם של שני אתרים ארכאולוגיים של אמנות סלע במחוז חאאל שבערב הסעודית, שהוכרזו כאתר מורשת עולמית בשנת 2015. הכרזה זו כוללת שני מרכיבים הממוקמים בנוף המדברי: על גבי הסלעים נמצאו ציורים רבים של דמויות אדם ובעלי חיים שצוירו או נחרתו במשך אלפי שנים. הציורים הקדומים ביותר נעשו בידי ציידים בני התקופה הנאוליתית, שהתגוררו לפני כ-10,000 שנים ליד אגם קדום (שהתייבש מאז). מאוחר יותר נוספו לציורים גם כתובות.
תולדות האתר
שינויים אקלימיים ותקופות יובש משכו בני אדם לנווה המדבר של ג'ובה כבר בפליסטוקן, כפי שמעידים כלי אבן שנמצאו בג'בל אום סינמאן ובשווימיס. בתקופה זו היו באזור נחלים ואגמים, תופעה שנמשכה בחלקה גם בהולוקן; ובתקופה הפלאוליתית התיכונה היה האזור נושב.
ציורי הסלע הראשונים באזור מתוארכים למעט פחות מ-10,000 שנים לפני זמננו, ואלה מלמדים על התרבות הנאוליתית שהתקיימה בסביבה זו. תיאורי בעלי החיים מלמדים כי באותה עת שררו תנאים אופטימליים באזור. בעל החיים הדומיננטי בתקופה זו היה היעל, וציורים מאוחרים יותר הם של בקר וסוסים מבויתים. עם הזמן נוספו לצד הציורים גם כתובות. ציורים אלה מעניקים תיאור רציף של ההתמודדות האנושית עם התדרדרות התנאים ותופעת המדבור שהתרחשה באזור, ולאחר שאגם ג'ובה התייבש, היה צורך לחפור בארות מים. האוכלוסייה שנותרה באזור, נאלצה להתאים את עצמה לתנאים החדשים, ודבר זה בא לידי ביטוי באמנות הסלע של התקופה הנאוליתית, התקופה הכלקוליתית ותקופת הברונזה. המצאת הכתב התמודי לפני כ-3,000 שנים מתועדת באלפי כתובות שנמצאו באזור ג'ובה ובכמות צנועה בהרבה בשווימיס. מכך נלמד כי כי ג'ובה הייתה מרכז חשוב לשיירות הגמלים בדרך לירדן וסוריה, בעוד שבשווימיס הייתה פעילות אנושית בהיקף קטן יותר. באלף הראשון לפנה"ס הושלם תהליך המדבור בחצי האי ערב, והגמל הפך לבעל החיים השולט באמנות הסלע. עם הגעת האסלאם לפני כ-1,400 שנה, החליף הכתב הכופי את הכתב התמודי ותיאורים של בעלי חיים ובעיקר בני אדם פחתו מאוד.
במאה ה-19 ובמאה ה-20 ביקרו מספר היסטוריונים ונוסעים בנווה המדבר של ג'ובה, אך אלה לא כללו בכתביהם תיאור של אמנות הסלע. רק ב-1986 החל מחקר ארכאולוגי מדעי בג'ובה, בהזמנת המחלקה לעתיקות ולמוזיאונים של ערב הסעודית, ושנה לאחר מכן פורסם דוח ראשוני. בנוסף האתרים גודרו כדי לשמור על הממצאים. המחקר באתרי שווימיס החל רק בשנת 2001.
ג'ינו ברטלי
ג'ינו ברטלי (באיטלקית: Gino Bartali; 18 ביולי 1914 – 5 במאי 2000) היה רוכב אופניים איטלקי וחסיד אומות העולם. נחשב לאחד מרוכבי האופניים האיטלקיים הטובים בהיסטוריה, ולאחד מרוכבי האופניים הבולטים והדומיננטיים במאה ה-20. בעיצומה של הקריירה שלו פרצה מלחמת העולם השנייה, בה הופסקו חלק גדול ממרוצי האופניים. למרות זאת הצליח ברטלי לשמור על כושרו התחרותי, והצליח לשחזר את ימיו הגדולים גם לאחר המלחמה. מלבד ניצחונותיו בג'ירו ד'איטליה (1936, 1937 ו-1946) ובטור דה פראנס (1938 ו-1948), התפרסם ברטלי ביריבות הספורטיבית שלו מול הרוכב האיטלקי פאוסטו קופי, יריבות שפילגה את אוהדי הספורט באיטליה.
לאחר מותו נודע כי ברטלי, שהיה קתולי אדוק, היה שותף פעיל במחתרת באסיזי, וסייע במאמצי אנשי דת נוצריים להצלת פליטים יהודים במהלך השלטון הפשיסטי באיטליה בזמן מלחמת העולם השנייה והשואה.
מאפיינים
ברטלי היה רוכב רבגוני שהצטיין במספר תחומים שהבולט בהם היה מרוצים בכבישים הרריים. אף על פי שמבנה גופו לא היה קטן וצנום כשל המטפסים המובהקים, קנה ברטלי את פרסומו הגדול ביותר כמטפס מחונן. הוא זכה בשבעה תוארי "מלך ההרים" בג'ירו ד'איטליה ובשני תארים מקבילים בטור דה פראנס. הוא אף הצטיין במרוצים חד יומיים וניצח במספר רב של מרוצים יוקרתיים, ביניהם מילאנו - סן רמו, ג'ירו די לומברדיה ואליפות איטליה במרוץ כביש. כפי שהיה מקובל באותה עת, מיעט ברטלי להתחרות מחוץ לגבולות איטליה ובדרך כלל חרג ממנהגו זה רק כאשר השתתף בטור דה פראנס. תחום נוסף בו הצטיין היה המאוצים. בתחילת הקריירה שלו ניסו שני רוכבים איטלקים לחסום אותו בעת המאוץ לקו הסיום. במקום לנסות לעקפם, רכב ברטלי בכוח בין שניהם וגרם להתרסקות משולשת. לאחר תקרית זו, לא ניסו רוכבים נוספים לחסום אותו בזמן המאוץ. ברטלי התפרסם גם כאחד מהחלוצים בהכנסת מעביר ההילוכים של קמפניולו שאפשר לראשונה להעביר הילוכים ללא עצירת האופניים.
קריירה
נולד בפונטה א אמה שליד פירנצה. כרוכב חובב גילה כישרון והפך למקצוען ב-1935 לאחר שניצח באליפות איטליה במרוץ כביש. כבר בשנתו הראשונה ניצח בקטע בג'ירו ד'איטליה וזכה בתואר "מלך ההרים" של הג'ירו, הראשון מבין שבעה תוארי "מלך ההרים" בג'ירו שאסף במהלך שנותיו כרוכב. ב-1936 ניצח בג'ירו ד'איטליה ובג'ירו די לומברדיה, אולם הישגיו הועמדו בצל האסון בו נהרג אחיו ג'וליו בתאונה בעת מרוץ אופניים והוא כמעט והחליט לפרוש מהספורט.
ברטלי שוכנע להמשיך בקריירה הספורטיבית שלו וניצח גם בג'ירו ד'איטליה ב-1937. בטור דה פראנס באותה שנה הוא ניצח בקטע הררי שהסתיים בגרנובל וזכה ללבוש את החולצה הצהובה (חולצת המוביל במרוץ), אך נאלץ לפרוש מהמרוץ בשל פציעה אחרי נפילה במורד הקול דו גליבייה ביום שלמחרת. בסרט של רשת טלוויזיה איטלקית, "Bartali - l'intramontabile", שהוקרן ב-2006, נטען כי ברטלי רצה להמשיך במרוץ גם לאחר פציעתו, אלא שקיבל הוראה מרומא לפרוש מהמרוץ לאחר שהקדיש את ניצחונו בשלב למרים הבתולה ולא למשטר הפשיסטי. ב-1938 מנעה ממנו התאחדות האופניים האיטלקית מלהשתתף בג'ירו ד'איטליה במטרה שיתמקד בניצחון בטור דה פראנס וכך אמנם הגיע ברטלי למרוץ הצרפתי במלוא כוחו. הפעם היו אלו הפירנאים שזימנו בעיות לברטלי כאשר לאחר שתקף באחת העליות והשיג יתרון על מתחריו, קרס אחד מגלגלי אופניו באחת מהירידות והוא סיים בפיגור קטן אחריהם. הוא הצליח לנצח בשלב שהסתיים במרסיי אך עדיין פיגר אחרי הבלגי פליסיאן ורווק (Vervaecke). בשלב ההררי באלפים, שהסתיים בבריאנסון, תקף ברטלי יחד עם חבריו לקבוצה האיטלקית, ניצח בפער גדול ועבר להוליך במרוץ. הוא הצליח להחזיק במקום הראשון עד הסיום בפריז והיה לרוכב הראשון שניצח גם בדירוג הכללי וגם בתואר "מלך ההרים".
הטור דה פראנס ב-1948
לאחר עשר שנים שחלפו מאז ניצחונו של ברטלי בטור דה פראנס ב-1938 ולאחר תצוגה כושלת שלו בג'ירו ד'איטליה חודשיים לפני כן, מעטים סברו שברטלי בן ה-34 מסוגל עדיין להיות כוח משמעותי בטור דה פראנס, אולם כבר בשלב הראשון שהסתיים בטרוויל הוא ניצח במאוץ את בריק סכוטה. המרוץ המשיך מערבה, לאורך החוף האטלנטי, והדרים לפירנאים. את המקום הראשון בדירוג הכללי תפס הצרפתי הצעיר לואיזון בובה וברטלי פיגר אחריו בכ-20 דקות. ברטלי ניצח שלב בפירנאים שנסתיים בלורד ובשלב שלאחריו שהסתיים בטולוז. אולם בובה המשיך להצטיין וכשניצח בקאן, לפני העלייה לאלפים, עדיין עמד יתרונו על ברטלי על כ-20 דקות.
בהיותו בקאן קיבל ברטלי שיחת טלפון מראש ממשלת איטליה באותה עת, אלצ'ידה דה גאספרי, מהמפלגה הדמוקרטית-נוצרית באיטליה עמה היה ברטלי מזוהה. דה גאספרי סיפר לו כי נעשה ניסיון התנקשות בפלמירו טוליאטי, מזכיר המפלגה הקומוניסטית האיטלקית שנפצע קשה וכי איטליה עומדת על סף כאוס ואולי אף מלחמת אזרחים. האווירה באיטליה הייתה מתוחה במיוחד לאחר מערכת הבחירות הדמוקרטית הראשונה לאחר מלחמת העולם השנייה, שנערכה מספר חודשים לפני כן והייתה אלימה במיוחד על רקע המלחמה הקרה. בעקבות ניסיון ההתנקשות פרצו מהומות ברחבי איטליה ודה גאספרי ביקש מברטלי לעשות מאמץ מיוחד כדי לנצח בשלב היוקרתי של המרוץ בו עמד להתחרות למחרת ובכך להסיט את תשומת לב הציבור האיטלקי מהבעיות הפנימיות. ברטלי הבטיח לדה גאספרי כי יעשה אף מעבר לכך וכי יזכה במרוץ כולו.
השלב ההררי, שלמחרת שיחת הטלפון, היה בין קאן ובריאנסון (274 קילומטרים) ולאחר יותר מ-10 שעות של רכיבה בגשם וברוח ניצח בו ברטלי ביתרון ניכר, הקדים את בובה (שהגיע במקום ה-12) ביותר מ-18 דקות ועבר למקום השני בדירוג הכללי. מנהל המרוץ, ז'אק גודה, כתב מאוחר יותר על הופעתו של ברטלי באותו יום: "נדרש היה יום אפוקליפטי מסוג זה כדי לבטא את האיכות הטוטאלית של האלוף האיטלקי". למחרת התקיים שלב נוסף באלפים שהסתיים באקס לה בן ונערך גם הוא בתנאי מזג אוויר קשים (בחלק מהמרוץ אף ירד שלג). גם בקטע זה ניצח ברטלי ביתרון ניכר ועבר להוביל את המרוץ ביתרון של 8 דקות על בובה. עד הסיום ניצח ברטלי בעוד שני שלבים וסיים כמנצח בפריז כשהוא מוביל בפער של יותר מ-32 דקות על המקום השני (בו סיים בריק סכוטה). בנוסף, זכה בתואר "מלך ההרים" והשלים ניצחון שנחשב אחד מהשיאים בהיסטוריה של הטור דה פראנס. למרות השביתה הכללית שפרצה בעקבות ניסיון ההתנקשות בטוליאטי, נרגעו הרוחות באיטליה ויש שייחסו לניצחונו המרשים של ברטלי חלק ברגיעה זו.
היריבות עם פאוסטו קופי
ברוב שנותיו כרוכב מקצועני התמודד ברטלי מול פאוסטו קופי שהיה גם הוא איטלקי ובלט ביכולתו הבלתי רגילה כרוכב. ברטלי גדל במשפחה דתית מאוד בטוסקנה, ודבקותו הדתית הקנתה לו את הכינוי "ג'ינו הפיוס" (כשמם של האפיפיורים שכיהנו בעת פעילותו כרוכב). סופר כי נהג להתרעם על חבריו לקבוצה כשאלו נהגו לקלל וכי הקפיד על תפילות לפני כל ארוחותיו. לעומתו, קופי, שהיה צעיר בחמש שנים מברטלי, גדל בפיימונטה שבצפון איטליה והיה חילוני.
נאמר לעיתים, כי היריבות בין ברטלי וקופי חצתה את קהל אוהדי הספורט באיטליה לפי השתייכותם הגאוגרפית והחברתית. ברטלי השמרן והקתולי האדוק היה נערץ באזורים הדרומיים והכפריים באיטליה ואילו קופי, איש העולם הגדול, החילוני והחדשני ברעיונותיו לגבי משטר התזונה והאימונים הנדרש, קיבל את תמיכתו של הצפון התעשייתי באיטליה.