cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מילן פארמר
קריירה
ב-7 באפריל 1999 יצא אלבום האולפן החמישי של פארמר שנקרא "Innamoramento". הסינגל הראשון מהאלבום היה "L'Âme-stram-gram" ואחריו יצא "Je te rends ton amour". ב-2 בספטמבר יצא הסינגל השלישי שהיה "Souviens-toi du jour" וב-22 בפברואר 2000 יצא הסינגל הרביעי שהיה "Optimistique-moi". הסינגל החמישי והאחרון מהאלבום היה "Innamoramento" אשר יצא ב-18 ביולי.
ב-5 בדצמבר 2000 יצא אלבום ההופעה החיה של פארמר שנקרא "Mylenium Tour". הסינגל היחיד שיצא מהאלבום היה "Dessine-moi un mouton".
ב-26 בנובמבר 2001 הוציאה פארמר את אלבום האוסף הראשון שלה אשר נקרא "Les Mots". הסינגל הראשון היה "L'Histoire d'une fée, c'est..." ואחריו יצא "Les Mots". ב-16 באפריל 2002 יצא הסינגל השלישי שהיה "C'est une belle journée". הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום היה "Pardonne-moi".
ב-2003 הוציאה פארמר אלבום רמיקס שני אשר נקרא "RemixeS" וממנו יצאו שלושה משיריה של פארמר משנים קודמות בעריכה אלקטרונית מחודשת.
ב-4 באפריל 2005 יצא אלבום האולפן השישי של פארמר אשר נקרא "Avant que l'ombre...". הסינגל הראשון מהאלבום נקרא "Fuck Them All" ואחריו יצא "Q.I". הסינגל השלישי מהאלבום יצא ב-2 בינואר 2006 ונקרא "Redonne-moi". הסינגל הרביעי היה "L'amour n'est rien..." ואחריו יצא "Peut-être toi" אשר היה הסינגל החמישי והאחרון מהאלבום.
ב-4 בדצמבר 2006 הוציאה פארמר את אלבום ההופעה החיה הרביעי שלה אשר נקרא "Avant que l'ombre... à Bercy". הסינגל הראשון ממנו היה "Avant que l'ombre..." ואחריו יצא הסינגל השני והאחרון שהיה "Déshabillez-moi".
ב-25 באוגוסט 2008 יצא אלבום האולפן השביעי של פארמר אשר נקרא "Point de suture". הסינגל הראשון היה "Dégénération" ואחריו יצא "Appelle mon numéro". ב-16 בפברואר 2009 יצא הסינגל השלישי אשר נקרא "Si j'avais au moins...". הסינגל הרביעי היה "C'est dans l'air" וב-31 באוגוסט יצא הסינגל החמישי והאחרון מהאלבום שהיה "Sextonik".
ב-7 בדצמבר 2009 יצא אלבום ההופעה חיה החמישי של פארמר אשר נשא את השם "N°5 on Tour". הסינגל הראשון היה "C'est dans l'air" ואחריו יצא "Paradis inanimé" שהיה הסינגל האחרון מהאלבום.
ב-6 בדצמבר 2010 הוציא הפארמר את אלבום האולפן השמיני שלה שנקרא "Bleu Noir". הסינגל הראשון שיצא מהאלבום היה "Oui mais... non". הסינגל השני היה "Bleu Noir" ואחריו היה "Lonely Lisa" אשר יצא ב-5 ביולי 2011 והיה הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום.
ב-5 בדצמבר 2011 הוציאה פארמר אלבום אוסף שני אשר נקרא "2001.2011". הסינגל היחיד שיצא מהאלבום היה "Du temps" אשר יצא ב-7 בנובמבר.
ב-3 בדצמבר 2012 יצא אלבום האולפן התשיעי של פארמר שנקרא "Monkey Me". הסינגל הראשון היה "À l'ombre" ואחריו היה "Je te dis tout" אשר יצא ב-28 בינואר 2013. הסינגל השלישי מהאלבום היה "Monkey Me" ויצא ב-30 באוגוסט.
ב-6 נובמבר 2015 יצא אלבום האולפן העשירי של פארמר שנקרא "Interstellaires".הסינגל הראשון היה "Stolen Car" עם הזמר סטינג שיצא ב28 אוגוסט 2015. ואחריו היה "City of Love" אשר יצא ב8 ינואר 2016.
ב-28 ספטמבר 2018 בהפקה של פידר יצא אלבום האולפן האחד עשר של פארמר שנקרא "Désobéissance".הסינגל הראשון היה "Rolling Stone".
חיים אישיים
בין השנים 2002 ל-2022 פארמר היתה בזוגיות עם מפיק הקולנוע, הבמאי והאנימטור בנואה די סבטינו, אותו פגשה כשהפיק עבורה את הקליפ לשיר C'est une belle journée.
ירגזי פרסי
ירגזי פרסי (שם מדעי: Poecile hyrcanus) הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים. הירגזי הפרסי חי ביערות נשירים הרריים לאורך החוף האיראני והאזרי של הים הכספי. נחשב בעבר לתת-מין של ירגזי החרמון.
התנהגות
הירגזי הפרסי הוא עוף שקט יחסית לבני סוגו. הקריאות האופייניות לו נשמעות כ-"ציט"; ו-"צ'ב-צ'ב" מאונפפת, שמשמשת כקריאת אזהרה, החוזרת על עצמה במקצב אקראי. השיר נשמע כ-"טיו" בקול צלול וחלש, וחוזר על עצמו 3–5 פעמים, עם הפסקות בנות 5–7 שניות בין שיר לשיר. הזכר שר לעיתים רחוקות, על צמרות עצים או שיחים, לרוב רק 1–2 דקות בשעה, והשירים מפסיקים עם הטלת הביצים.
הירגזי הפרסי הוא מין מונוגמי. השרת נוצות מתרחשת בסוף עונת הקינון (יולי). ניזון מחרקים (בעיקר זחלים וכנימות) וזרעים. הוא מחפש מזון על צמרות ובשיחים, בין זרדים וענפים ועל הקרקע. עונת הקינון מתחילה באמצע מרץ – סוף אפריל. שני ההורים חופרים את חלל הקן בעץ מת במשך 5–14 ימים, כאשר הנסורת נזרקת במרחק 7–25 מטרים מהקן. חלל הקן אופייני לבני הסוג, עם כניסה אופקית של 3–5 ס"מ, שמתחברת למנהרה שפונה כלפי מטה (אורכה 21.6 ס"מ), לחלל הקן (בקוטר 7.3 ס"מ, ובגובה 12.7 ס"מ). הקן בצורת גביע, גובהו 5.6 ס"מ, עומקו 3.6 ס"מ וקוטרו 5.2 ס"מ. הנקבה בונה את הקן מחומר צמחי (לא טחב, בניגוד לרבים מבני הסוג), נוצות וצמר, ומטילה בו 5–7 ביצים לבנות ועגלגלות עם נקודות בצבע אדום־חום, ובגודל 16.9×12.8 מ"מ. הדגירה אורכת 13–14 ימים, הנקבה דוגרת והזכר מביא לה מזון. שני ההורים מאכילים את הגוזלים.
תפוצה ובית גידול
הירגזי הפרסי חי ברכסי הרים בצפון איראן ודרום־מערב אזרבייג'ן לחוף הים הכספי. הוא מצוי ביערות מעורבים, במיוחד של אלון, אדר, אשור, ואלה לבנה (Carpinus). הוא חי בגבהים של 400–2,200 מטר מעל פני הים, ונודד לגבהים נמוכים יותר בחורף.
טקסונומיה
המין נכלל בעבר בסוג ירגזי עם רוב הירגזיים האחרים, אך מחקר משנת 2005 מבוסס נתונים גנטיים ומורפולוגיים תמך בהפרדת הסוג פויסילה, כפי שביצעו גופים אחדים, בהם IUCN, ITIS, ו-IOC. תוצאות דומות חזרו במחקר מאוחר יותר (יוהנסון ואחרים, 2013), אם כי פוצלו מהסוג מספר מינים לסוג סיטיפרוס. כמו כן, הירגזי הפרסי נחשב בעבר לתת־מין של ירגזי החרמון. טקסון האחות של הירגזי הפרסי הוא ירגזי הרים.
לפי טריץ' (2017), העץ הפילוגנטי של הסוג (Poecile) הוא:
מיקרוליטיאזיס אלבאולרי ריאתי
מיקרוליטיאזיס אלבאולרי ריאתי (באנגלית: Pulmonary alveolar microlithiasis או בקיצור: PAM) היא מחלה תורשתית נדירה, הקשורה לוויסות לקוי של משק הזרחן בריאות וקשורה להיווצרות אבנים קטנות העשויות מזרחן וסידן באופן מפשוט בריאות. מוטציות שונות בגן SLC34A2 גורמות לפגיעה במשאבה התאית Npt2b המווסתת מעבר של זרחן ונתרן בתאים פנאומוציטים מסוג 2, כמו גם בבלוטות החלב, ובמידה פחותה במעי, בכליות, בעור, בערמונית ובאשכים. מאז שתוארה המחלה לראשונה בשנת 1918, הופיעו עד כה בספרות למעלה מ-1000 מקרים של המחלה. המחלה נמצאה בשכיחות גבוהה יותר בעיקר בטורקיה, יפן, הודו ואיטליה. אין הבדל בשכיחות המחלה בין גברים ונשים, והיא נמצאה כקשורה לנישואי תערובת במשפחה.
החולים לרוב ללא תסמינים עד העשור השלישי או הרביעי לחייהם וברוב המקרים, המחלה מתגלה כממצא מקרי בצילום חזה שגרתי. התסמינים השכיחים ביותר כוללים קוצר נשימה, שיעול יבש, כאב בחזה ושיעול דמי. מתיחות ככל שהמחלה מתקדמת, לרוב בגיל העמידה, האבנים הקטנות הולכות ומצטברות בריאות וצילום החזה נראה צפוף יותר ויותר, רמת החמצן בדם יורדת, עולה הסיכון לדלקת ריאות ופיברוזיס ריאתי, מתפתח יתר לחץ דם ריאתי וכשל נשימתי. המהלך הקליני של המחלה משתנה מאוד מאדם לאדם, כאשר חלק מהחולים נותרים ללא תסמינים במשך עשרות שנים, ואחרים סובלים מתסמינים שהולכים ומתגברים במהירות רבה. אין טיפול יעיל למחלה, למעט השתלת ריאה והמנגנונים המדויקים של היווצרות אבן, דלקת ורקמה צלקתית במחלה אינם ידועים. מחקרים שבוצעו עד כה על מספר תרופות לטיפול במחלה טרם הוכיחו את יעילותן.
פיליפ קוסטיץ'
קריירת מועדונים
קוסטיץ' התחיל את הקריירה שלו בראדניצ'קי קראגויבאץ אליה הצטרף לאחר שעלתה לליגה הראשונה. ב-15 באוגוסט 2010 קוסטיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד נובי סאד. ב-26 בספטמבר 2010 קוסטיץ' כבש את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד פרולטר נובי סאד.
ב-9 באוגוסט 2014 קוסטיץ' חתם ל-5 שנים בשטוטגרט מהבונדסליגה ובנוסף חרונינגן תקבל 15% ממכירה עתידית של השחקן. בתום עונת שטוטגרט ירדה לליגה השנייה וקוסטיץ' עזב את המועדון.
ב-25 ביולי 2016 קוסטיץ' חתם בהמבורג תמורת 14 מיליון אירו ובכך הפך לשחקן היקר בתולדות המועדון. ב-20 באוגוסט 2018 קוסטיץ' הושאל לעונה אחת לאיינטרכט פרנקפורט.
ב-12 באוגוסט 2022, חתם ביובנטוס מהסריה א עד 2026.
קריירה בינלאומית
קוסטיץ' שיחק בצעירותו בנבחרת סרביה הצעירה. קוסטיץ' הבקיע את שער הניצחון נגד ספרד בפלייאוף העלייה לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015.
ב-7 ביוני 2015 קוסטיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1–4 נגד. ב-5 בספטמבר 2016 קוסטיץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2–2 נגד.
דוד שאפל
דוד שאפל (באנגלית: David Shapell; 4 בפברואר 1921 – 8 בפברואר 2015) היה יזם ואיש נדל"ן אמריקאי יליד פולין מלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא היה ניצול שואה והמייסד של אחת החברות הגדולות לפיתוח נדל"ן בדרום קליפורניה. הוא תמך בענייני צדקה יהודיים בארצות הברית ובישראל.
ראשית חייו
במהלך מלחמת העולם השנייה נשלח שאפל למחנות עבודה סובייטים ובהמשך שירת בצבא האדום נגד הנאצים. עד סוף המלחמה נרצחו מרבית בני משפחתו על ידי הנאצים, למעט אח אחד, נתן שאפל, ואחות.
תקופת מה לאחר המלחמה גר בגרמניה, והיגר לארצות הברית בראשית שנות ה-50.
קריירה
שאפל עבד תחילה אצל קרוב משפחה שהיה בעל חנות מכולת בדטרויט, מישיגן, לצד אחיו נתן.
בשנת 1955 עברו השניים ללוס אנג'לס והקימו יחד עם גיסם, מקס ווב, חברה לפיתוח נדל"ן. זו התפרסמה בשם Shapell Industries, והחברה הפכה לאחת היזמיות הגדולות בדרום קליפורניה. היא נרכשה על ידי האחים טול בשנת 2013.
פילנתרופיה
שאפל תרם תרומות לצדקה לידידי צה"ל, ארגון התרמה לצבא ההגנה לישראל. הוא חנך את ישיבת "דרכי נועם" ואת הסמינר לנשים מדרשת רחל בירושלים. בשנת 2006 תרם להקמת המרכז החינוכי לנוער בנושא השואה והגבורה על שם משפחת דוד ופלה שאפל ביד ושם בירושלים. באמצעות הקרן המשפחתית דוד ופלה שאפל, חנך את פרויקט הדיגיטציה של דוד ופלה שאפל בספרייה הלאומית בירושלים. כמו כן, חנך את מרכז המשפחה לחקר הפרעות גנטיות על שם דוד ופלה שאפל במכון ויצמן למדע ברחובות.
שאפל כיהן בחבר הנאמנים של מרכז שמעון ויזנטל בלוס אנג'לס. בשנת 2013 תרם 15 מיליון דולר למוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בוושינגטון די. סי., שם נקרא על שמו מרכז האוספים והשימור.
משנת 1979 ועד מותו ביקרו שאפל, אשתו ומשפחתו מדי שנה בוולברום או באושוויץ לזכר קרוביהם שהיו קרבנות גרמניה הנאצית. במהלך ביקורים אלה אמרו תפילות קדיש והדליקו נרות לזכרם.
חיים אישיים
שאפל היה יהודי אורתודוקסי. הוא היה נשוי במשך שישים וחמש שנים לפלה שאפל, ניצולת שואה ששוחררה ממחנה הריכוז ברגן-בלזן בסוף המלחמה. נולדו להם שלושה ילדים: רושל, בנג'מין ואירווין. הם התגוררו בלוס אנג'לס.
יוהאן תומאס לונדבי
יוהאן תומאס לונדבי (בדנית: Johan Thomas Lundbye; 1 בספטמבר 1818 – 25 באפריל 1848) היה צייר וגרפיקאי דני, הידוע בציורי החיות והנוף שלו. הוא הפך לאחד מהציירים הרומנטיים הלאומיים של דורו ותיאר את הנוף של זילנד באופן קבוע.
ביוגרפיה
הוא נולד בקלונדבורג שבאי זילנד, דנמרק. הוא היה אחד מבניהם של יואכים תיאודור לונדבי (1778–1841) וקתרין בונבי (1792–1863). הוא הגיע ממשפחה של אנשי צבא והיה אחיהם של כריסטן קרל לונדבי (1812–1873) ועמנואל אנדריאס לונדבי (1814–1903) שניהם שימשו כקציני צבא דנים.
הוא היה חולה בילדותו ועבר עם משפחתו לקופנהגן. המשפחה הגיעה מאוחר יותר לפרדריקסונד. לאחר מות אביו חזר עם אמו לקלונדבורג. הוא למד באופן פרטי אצל צייר בעלי החיים כריסטיאן פרדריק הולם (1804–1846) ובגיל 14 נכנס לבית הספר לציור של יוהאן לודוויג לונד (1777–1867).
בשנת 1832, הוא הגיע לאקדמיה המלכותית הדנית לאמנות בקופנהגן, שם סיים בשנת 1842. הוא החל להציג בתערוכות בשנת 1835, ובשנת 1839 יצר את התמונה "תל קבורה עתיק" ואת הציור "נוף של פארק הצבאים עם אייל" שנרכש על ידי חברת אמנות משפיעה הקשורה להיסטוריון האמנות והמבקר נילס לוריטס הייכן (1798–1870).
בשנים הבאות הוא מיקד את ציורו בתיאור נופים: "נוף החוף על יד איזפיורד" הוצג בשנת 1843 ונרכש על ידי אוסף הציורים המלכותי, הגלריה הלאומית הדנית (מוזיאון סטטנס לאמנות). הוא אייר אגדות לילדים של המשורר הנס וילהלם קאלונד (1818–1885), ספר שירה לילדים צעירים שיצא לאור בשנת 1845.
הוא חזר לדנמרק ב-18 ביולי 1846 לאחר שנה וחצי. הוא הפתיע את מעגל החברים שלו והודיע שהוא מתגורר במדינה במשך שנה, וקנה חווה קטנה ליד הלסינגור.
דוד פראטו
הרב פרופסור דוד פראטו (באיטלקית: David Prato; (1882 – 1951) היה איש ציבור יהודי-איטלקי, פעיל ציוני, מחנך ועיתונאי, דוקטור לפילוסופיה ולספרות לטינית, רבה של אלכסנדריה שבמצרים ולאחר מכן רבה של רומא שבאיטליה.
קורות חיים
נולד בליבורנו שבאיטליה ב-8 בינואר 1882 ללאורה ולרב אהרון יהונתן פראטו. אמו הייתה בתו של משה מוסקאטו, בן למשפחת הרבנים אוטולנגי. בילדותו למד בבתי הספר הממשלתיים ובתלמוד תורה של הקהילה היהודית, ומשם המשיך לבית המדרש לרבנים בעיר, שם למד עברית אצל הרב אליהו בן אמוזג, וקיבל את התואר "משכיל" ( "יודע תורה").
רונן כהן
רונן כהן (נולד ב-1973) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, המכהן כקצין לוגיסטיקה ראשי.
דוד פראטו
קורות חיים
בשנת 1905 (ה'תרס"ה) נישא לרחל (קורינה) בת יוסף סרבי.
רונן כהן
ביוגרפיה
כהן נולד וגדל בחדרה עד שנת 1999, עת עבר להתגורר בקצרין שברמת הגולן.
דוד פראטו
קורות חיים
כשנוסד בפירנצה ועד למען יהודים פליטים מאתיופיה, פעל בו יחד עם הרב שמואל צבי מרגליות ויעקב פייטלוביץ'.
רונן כהן
שירות צבאי
הוא התגייס כלוחם בגדוד 932 בחטיבת הנח"ל. הוא יצא לקורס מ"כים ומילא תפקידים פיקודיים בחטיבה בגדוד 50 בתור מפקד עד לתפקיד רס״פ פלחו״ד גדוד 50. כיתה, סמל מחלקה ורס"פ.
לקראת סוף שנות ה-90, לאחר תקופה כלוחם, עבר כהן מחיל הרגלים לחיל התחזוקה, ויצא לקורס קצינים במסגרתו. הוא שירת כסגן מפקד פלוגת המפקדה בגדוד 932 ובהמשך התמנה למ"פ מפקדה של בא"ח נח"ל. לאחר תפקיד בבא״ח התמנה לקצין לוגיסטיקה של חטיבה 623 כיום 55 בתקופת מבצע חומת מגן. במעלה הדרך התקדם כהן בחטיבה ומונה לקצין הלוגיסטיקה של חטיבת הנח"ל.
דוד פראטו
קורות חיים
בפעילותו העיתונאית שימש כסופרו האיטלקי של "ל'אוניברס איזראליט" הצרפתי, לקח חלק בהוצאת כתבי העת "לוקס" ו"אנטולוגיה הבראיקה", נמנה עם מייסדי ומנהלי השבועון "סטימאנה איזראליטיקה", ובמשך שנים רבות ערך את השבועון לנוער של כתב העת "ישראל".
רונן כהן
שירות צבאי
לאחר מכן, שירת כהן כעוזר באוגדה 319 ואוגדה 36 וכסגן מפקד האגד הלוגיסטי בפיקוד צפון, ובהמשך כקצין לוגיסטיקה אוגדתי בעוצבת עמוד האש, בעוצבת געש ובעוצבת הגליל.
דוד פראטו
קורות חיים
עם סיום מלחמת העולם הראשונה נשלח מטעם ממשלת איטליה לטריפולי שבלוב, לשם ארגון הקהילה היהודית המקומית, כדרישת החוק לשלבם במערכת הארגון האיטלקי. הודות לפעילותו שם קיבל אות כבוד מהשלטון.
רונן כהן
שירות צבאי
בשנת 2015 מונה כהן למפקד מגמת המפקדים בבה"ד 6, בסיס ההדרכה של חיל הלוגיסטיקה. במקביל, למד לתואר ראשון בלוגיסטיקה באוניברסיטת בר-אילן ולתואר שני בביטחון לאומי, באוניברסיטת חיפה.
בקיץ 2016 מונה לקצין הלוגיסטיקה הפיקודי של פיקוד העורף, במהלכו, השתתף בשני אירועים מרכזיים בפיקוד – קריסת חניון הברזל ברמת החייל וגל השריפות בישראל. בשנת 2018 מונה לתפקיד קצין הלוגיסטיקה הפיקודי של פיקוד הצפון.
ב-9 בפברואר 2020 מונה כהן לקצין לוגיסטיקה ראשי בצה"ל.
חיים אישיים
רונן נשוי לגלית ואב לשלושה ילדים, וכיום מתגורר עם משפחתו במושב אניעם שברמת הגולן.
דוד פראטו
קורות חיים
כשעסק יחד עם ידידיו דן לאטס, אלפונסו פצ'יפיצ'י ואחרים בפעילות לחיזוק רוח הדת ביהודי איטליה שהחלו להיטמע באוכלוסייה המקומית, התוודע לציונות ובועידת סן רמו נלווה אל חיים ויצמן, ושימש כמזכירו האישי בשליחות זו. בעזרת ידידיו אלו גם פעל ליצירת תנועה ציונית גדולה באיטליה.
בשנת 1922 (ה'תרפ"ב) פרש מתחום ההוראה, והחל לשמש כמזכיר הראשי של הפדרציה הציונית והקרנות הציוניות באיטליה ומושבותיה, וייצג אותה בקונגרס הציוני ה-13 בקרלסבד. כן השתתף בוועידה העולמית של היהודים הספרדים, שהתכנסה אז שם, ובה הוכרז על ייסוד ההסתדרות העולמית של היהודים הספרדים. בהמשך אף שימש כנציג יהודי מצרים בקונגרס הציוני בציריך, והשתתף בהכנות לייסוד הקונגרס היהודי העולמי. במקביל לתפקידו כמזכיר, ייסד באיטליה אגודות לאומיות להפצת תרבות, חברות חסד ומועדונים לנוער.
לאחר פטירת הרב רפאל דלה-פרגולה, רבה של אלכסנדריה שבמצרים, נבחר בשנת 1927 (ה'תרפ"ז) לשמש כרב העיר תחתיו. באלכסנדריה פעל לקרב את בני הקהילה אל היהדות, ועל ידי גיוסם לפעילות קהילתית, הרחיקם מהתרבות האיטלקית והצרפתית שנטמעה בהם. כן ייסד בעיר ישיבה גדולה שבה למדו צעירים יהודים, והיה מוסר בה הרצאות שבועיות בענייני הרוח וחכמת היהדות. בישיבה אף נמסרו שיעורים לעברית, תורה, ספרות והיסטוריה ישראלית. כשביקרו חיים נחמן ביאליק, נחום סוקולוב ודוד ילין באלכסנדריה מספר פעמים, מסרו שיעורים במוסד.
בהשפעתו על הקהילה נוסדו בעיר בית החולים היהודי הגדול, בית יתומים, שני בתי אבות, בית כנסת על שם הרב אליהו בכור חזן ובית ספר חדש על שם הרב דלה-פרגולה. כן הנהיג לימוד עברית בכל בתי הספר של הקהילה, גם עבור תלמידים יהודים מבתי הספר הכלליים של האנגלים, הצרפתים והאיטלקים, והביא לשם מטרה זו מורים מארץ ישראל.
באלכסנדריה הוציא לאור וערך את הירחון "אילוסטראסיון ג'ואיף" ("עיתון עברי מצויר", שחלקו הודפס בצרפתית וחלקו בעברית ברמה ספרותית גבוהה, ונמנה עם הירחונים העבריים הנחשבים בעולם) ולאחר מכן את הירחון "המחברות היהודיות". כן ייסד בעיר את "אגודת הצעירים היהודים", כמענה ל"אגודת הצעירים הנוצרים", שאליה נהג הנוער היהודי ללכת לפני שייסד את המקבילה היהודית. בעזרת אגודה זו משך את הנוער לציונות ולפעולות תרבותיות.
בשנת 1930 (ה'תר"ץ) הוצעה לו משרת הרב הראשי ליוון, אך סירב בשל רצונו להמשיך בפעילות בקהילתו באלכסנדריה.
כשהחלה רדיפת יהודים בגרמניה, פתח במפעל לאיסוף כספים כדי להעלותם ארצה, ובכספי מפעל זה נוסד כפר ידידיה, נדבת יהודי מצרים על שם פילון האלכסנדרוני.
הרב פראטו ביקר בארץ ישראל מספר פעמים, והקדיש זמן רב לביסוס היישוב ולחיזוק הקשרים בין ישראל למצרים. בשל היותו מומחה למשפט עברי, הוזמן להעיד במשפט ירושה של משפחה יהודית בבית הדין העליון האנגלי במומבאי שבהודו. כן סידר לנחום סוקולוב את ראיונו אצל פואד מלך מצרים.
בחודש אוגוסט 1936 (אלול ה'תרצ"ו) החל לשמש כרבה הראשי של רומא שבאיטליה, כמנהל בית המדרש לרבנים ברומא וכיועץ רבני לברית הקהילות.
בשנות כהונתו ברומא השפיע והטיף להנהגת יהודי איטליה דעות לאומיות וציוניות. כן הנהיג מתן ארוחת צהריים לתלמידים עניים, שיעורי עברית, תורה והיסטוריה יהודית לתלמידים היהודים בבתי הספר התיכוניים בשעות שיעורי הדת הקתולית, שמהם היו פטורים התלמידים היהודים. כן הקים מערך שיעורים מיוחד למבוגרים ושיעורי ערב לעברית וליהדות באולם הגדול של בית הקהילה, והנהיג מניין קבוע לתפילות בבית היתומים בהשתתפות תלמידי בית המדרש לרבנים, כדי שהיתומים יוכלו לומר קדיש. הנהיג שיעורי הכנה לבר מצווה ומתן טלית ותפילין על חשבון הקהילה לכל ילד עני, ובהשפעתו נוסד ארגון הנשים "אדאי" שמטרתו פעולות סעד, תרבות וציונות, בדומה לויצו.
בשנים 1929 ו-1937 הוזמן על ידי הנציב האיטלקי באיים הדודקאנסיים לבקר בבית המדרש לרבנים שהקימה הממשלה האיטלקית ברודוס שביוון, לשם הרחבת ההשפעה האיטלקית בקהילות ישראל במזרח הקרוב.
פעילותו הציונית ברומא לא נעמה לרוחם של יהודים מתבוללים מקומיים, וכשגברה ההשפעה הנאצית על העיתונות האיטלקית, היו מתנגדיו תוקפים אותו בעיתונות המקומית, בליווי דברי הסתה אנטישמיים כנגדו. בשל האנטישמיות שגברה במדינה תחת לחץ גרמניה הנאצית, לא יכל עוד להמשיך בפעילות יהודית באיטליה, ובשנת 1939 (ה'תרצ"ט) עלה עם משפחתו לארץ ישראל.
עם עלייתו לארץ מונה לשמש כמנהל משרד הרבנות הראשית בתל אביב, וייעל רבות את המשרד. כן שימש כסגן יו"ר "רשת החינוך התלמודי", סגן יו"ר "עזרת תורה" לתמיכה ברבנים פליטים, חבר הנהלת "ישיבת היישוב החדש" של הרב משה אביגדור עמיאל, יו"ר הוועד הפועל של "ידידי ארגון צעירים ללימודי היהדות" ועוד. לקראת הבחירות לרב הראשי הספרדי של תל אביב, הציעו ידידיו ומוקיריו לבחור בו, אך הוא סירב, שכן לדעתו העיר צריכה רב גדול בתורה, ולא רק רב שפעל לקירוב רחוקים בחו"ל, כמוהו.
בשנת 1940 (ה'ת"ש) פורסמה בהוצאת ועד היובל חוברת על קורות חייו, לרגל עלייתו לארץ ובמלאת 40 שנה לפעילותו הציבורית.
לאחר מלחמת העולם השנייה נענה לבקשת הקהילה היהודית ברומא, וחזר בחודש ספטמבר 1945 לשמש בה כרב ראשי, כיו"ר ועד רבני איטליה וכמנהל בית המדרש לרבנים, לאחר שישראל אנטון צולי, הרב הקודם, המיר את דתו.
הלך לעולמו ברומא ב-8 במרץ 1951.
לאחר פטירתו, החליפו בתפקיד רבה הראשי של רומא הרב אליהו טואף.
חיבוריו
בעריכתו יצא לאור ספר במלאת 800 שנים להולדת הרמב"ם.
פינוי חירום
פינוי חירום הוא יציאה מיידית או בריחה של אנשים הרחק מאזור שמכיל איום קרוב, איום מתמשך או סכנת חיים או רכוש.
הפינוי החירום יכול לנוע מפינוי בניין בקנה מידה קטן עקב סופה או שריפה ועד לפינוי יישוב בגלל שיטפון, מלחמה או שקע ברומטרי מתקרב, במיוחד סופה טרופית. במצבים הכוללים חומרים מסוכנים או זיהום אפשרי, המפונים עלולים להיטהר לפני יציאתם מהשטח המזוהם. תכנון הפינוי הוא היבט חשוב בניהולו של הפינוי, כך שפינוי חירום מהווה רק חלק ממנו. פינוי חרום יכול להתרחש גם כאשר ממשלה מכריזה על מצב חירום.
סיבות לפינוי חירום
פינויים עשויים להתבצע לפני, במהלך או אחרי אסונות כגון:
פאביו ויירה
פאביו דניאל פריירה ויירה (בפורטוגזית: Fábio Daniel Ferreira Vieira; נולד ב-30 במאי 2000) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הקשר בארסנל ובנבחרת פורטוגל עד גיל 21.
קריירה
ויירה, נולד בסנטה מריה דה פיירה שבמחוז אביירו. הוא שיחק תשעה משחקים בפורטו ב' עמה זכה בליגת האלופות לנוער של אופ"א לעונת 2018/2019.
ויירה שיחק את המשחק הראשון שלו עם הקבוצה הראשונה של פורטו ב-10 ביוני 2020 בהפסד הליגה 0–1 למאריטימו. הוא הבקיע את השער הראשון שלו בניצחון 0–5 על בלנסס.
נבחרות פורטוגל
ויירה שיחק את כל חמשת המשחקים כשפורטוגל סיימה כסגנית באליפות אירופה עד גיל 19 ב-2019. ב-14 בנובמבר 2019, ויירה כבש את השער הראשון שלו עבור הנבחרת עד גיל 21. באליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2021 הפסידה פורטוגל 0–1 לגרמניה, וויירה נבחר למצטיין הטורניר.
תארים
פורטו ארסנל
אישיים
קוסטאס צימיקאס
קונסטנטינוס קוסטאס צימיקאס (ביוונית: Κωνσταντίνος "Κώστας" Τσιμίκας; נולד ב-12 במאי 1996) הוא כדורגלן יווני, המשחק כמגן שמאלי בליברפול מהפרמייר ליג ובנבחרת יוון.
קריירת מועדונים
צימיקאס ערך את הופעת הבכורה שלו באולימפיאקוס בליגת העל היוונית במשחק נגד AEL Kalloni FC ב-19 בדצמבר 2015.
ב-28 בדצמבר 2016 הושאל צימיקאס לאסביירג הדנית עד לתום עונת 2016/2017. ב-17 בפברואר 2017, בהופעת הבכורה שלו במועדון, הוא הבקיע שער בניצחון 3:0 נגד SønderjyskE Fodbold. הוא עזב את המועדון אחרי 13 משחקים, וחזר לאולימפיאקוס.
ב-30 ביוני 2017, צימיקאס שוב הושאל, הפעם למועדון ההולנדי וילם II בחוזה לעונה אחת. צימיקאס היה שחקן קבוע בהרכב הקבוצה ופתח ב-32 מתוך 34 משחקים בהם כבש שישה שערים. שער של צימיקאס בניצחון 2–3 נגד אוטרכט, נבחר לשער חודש מרץ 2018 בליגה ההולנדית.
המאמן פדרו מרטינס שמר על צימיקאס באולימפיאקוס בעונת 2018/2019. בהמשך, האריך את חוזהו במועדון עד 2023.
ב-10 באוגוסט 2020, חתם צימיקאס בליברפול בעסקה ארוכת טווח תמורת 11.75 מיליון ליש"ט.
את הופעת הבכורה ערך במסגרת גביע הליגה ב-24 בספטמבר בניצחונה של ליברפול 2–7 על לינקולן. ב-7 בפברואר 2021 ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג בהפסד קבוצתו 1–4 למנצ'סטר סיטי.
קריירה בינלאומית
צימיקאס ערך את הופעת הבכורה בנבחרת יוון ב-12 באוקטובר 2019, ובישל את שער הניצחון בניצחון 0–1 על נבחרת הונגריה.
שלך (סוג)
שָׁלָך הקרוי גם עיט דגים (שם מדעי: Pandion) הוא סוג של דורס יום ממשפחת הנציים שהוא הסוג היחיד בתת-משפחת השלכים (Pandioninae). לעיתים היא מסווגת למשפחה עצמאית (Pandionidae). משמעות השם המדעי ההוא מהאגדה אודות, ששתי בנותיו הפכו לציפורי שיר (סנונית וזמיר) והוא עצמו בדמות עוף דורס נשלח לרדוף אחריהן.
השלכים הם עופות מים מוצלחים המתבססים על תזונה מדגים, אותם הם תופסים מצלילה מהירה ושליחת טפריהם קדימה לתוך העומק. הם בינוניים בגודלם ומזכירים נצים, אך בעלי התאמות ייחודיות.
בעוד השלך המזרחי מוגבל למימי אוסטרליה וסביבתה, השלך המערבי מצוי לאורך העולם ברוב היבשות, אם כי הוא מתרחק מהחופים יותר מקרובו המזרחי.
שיווי משקל תרמודינמי
שיווי משקל תרמודינמי הוא מצב של מערכות תרמודינמיות מאקרוסקופיות אותו מאפיינים ההיבטים הבאים: מערכות מיקרוסקופיות החוות שינויים מהסביבה החיצונית לעיתים מושפעות משינויים אלו באופן מתמשך. לאורך זמן, כאשר אין שינוי בסביבה החיצונית, השפעתם של השינויים הללו מתפוגגת והמערכת נוטה להגיע למצב פשוט ובלתי תלוי בהיסטוריה שחוותה. מצב זה מוגדר כמצב שיווי המשקל התרמודינמי של המערכת. כלומר, על פי הגדרה, מצב שיווי המשקל התרמודינמי של המערכת בלתי תלוי בזמן. במצב זה, המערכת נמצאת בשיווי משקל תרמי, מכני וכימי.
תחת תנאים קבועים, המערכת התרמודינמית שואפת להגיע למצב שיווי המשקל שלה. כאשר המערכת מגיעה למצב זה, היא נוטה להישאר במצב זה מבחינה מאקרוסקופית. במקרה של שינוי בתנאים החיצוניים המשפיעים על המערכת, מצב שיווי המשקל של המערכת יכול להשתנות גם מבחינה מאקרוסקופית.
שיווי משקל תרמודינמי מתאר את המצב המאקרוסקופי של המערכת, ומצבים מיקרוסקופיים רבים יכולים להוביל למצב זה. מבחינה מאקרוסקופית מצב המערכת קבוע, והדבר מתבטא בכך שהגדלים התרמודינמיים המאפיינים את המערכת קבועים.
היסטוריה
התפיסה לפיה החומר עשוי מאטומים היא חלק אינטגרלי בפיתוח והבנת הרעיון של שיווי משקל תרמודינמי של מערכת. הרעיון הבסיסי, שלפיו החומר עשוי מחלקיקים קטנים ובלתי נראים לעין, מופיע בתרבויות עתיקות רבות כמו יוון והודו. הרעיון הועלה בעקבות הגיון פיזיקלי ולא בעקבות ביסוס מחקרי או ביצוע ניסויים. מכיוון שהמושג הוכר באותה תקופה כאנטי דתי ואתאיסטי, הוא הפך לרעיון לא מקובל מבחינה חברתית ופוליטית. כתוצאה מכך, לא המשיך להתפתח אלא מאות שנים מאוחר יותר.
בעת המודרנית עלה בשנית מושג החלקיקים והתפתח מבחינה רעיונית, עם ניסויים שתמכו בו. בתחילת המאה ה-19, המדען ג'ון דלטון הציע שאטומים מתאחדים בתהליך כימי לכדי מולקולות.
בערך באותה תקופה החל להתפתח הרעיון של שיווי משקל. מושג זה נרקם עם פרסומם של מאמרים כמו "עקרונות בסיסיים על שיווי משקל ותנועה" של המדען לזאר קרנו, ומאמרים נוספים של גיבס והלמהולץ.
בנו של לזאר, סאדי קרנו, ניסח בהמשך לעבודתו של אביו את עקרון קרנו, המהווה בסיס לחוק השני של התרמודינמיקה. ניסוחים נוספים של החוק נטבעו באמצע המאה ה-19 על ידי רודולף קלאוזיוס ולורד קלווין. חוק זה הוא שהוביל בסופו של דבר להגדרה של מצב שיווי המשקל התרמודינמי המקובלת עד היום.
יציבות תרמודינמית
כמו במכניקה, גם בתרמודינמיקה ישנם מספר סוגי יציבות עבור שיווי משקל תרמודינמי, המוגדרים על פי תכונות הפוטנציאל. הנגזרת השנייה של הפוטנציאל מתארת את שינוי המערכת בהתאם לשינוי המאפיינים התרמודינמיים שלה ולכן יציבות המערכת נקבעת על פיה:
שיווי משקל מקומי וגלובלי
לעומת זאת, שיווי משקל מקומי הוא אזור קטן במערכת הנמצא בשיווי משקל, כך שבאזור זה ניתן להתייחס למשתנים התרמודינמיים כהומוגניים. עבור אזור זה, נדרש כי יהיו מספיק מולקולות כך שחוקי התרמודינמיקה יחולו עליו. כלומר, מערכת תרמודינמית יכולה להיות מחוץ לשיווי משקל, ואזורים מסוימים בה יהיו בשיווי משקל מקומי. כנגזרת מהגדרה זו, שינוי קטן של מערכת בשיווי משקל מקומי יוביל ליציאה משיווי המשקל ובסופו של דבר הגעה למצב שיווי משקל אחר, שגם הוא מקומי. שיווי משקל תרמודינמי בטבע הוא כמעט תמיד שיווי משקל מקומי.
הפיכות תרמודינמית
תהליך אינפיניטסימלי הוא תהליך שכולל שינויים אינפיניטסימליים במאפיינים המאקרוסקופיים של המערכת. לפי מקס פלאנק, ישנם שלושה סוגים של תהליכים אינפיניטסימליים:
תהליך טבעי יוגדר כתהליך המניע את המערכת לכיוון מצב שיווי המשקל התרמודינמי שלה, מפני שהמערכת שואפת להגיע למצב זה.
בהתאמה, תהליך לא טבעי יוגדר כתהליך שבו המערכת מתרחקת ממצב שיווי המשקל שלה.
תהליך הפיך הוא תהליך שקורה סביב מצב שיווי המשקל של המערכת. מערכת תרמודינמית שעוברת תהליך הפיך נמצאת לאורך כל התהליך בשיווי משקל תרמודינמי. כאשר המערכת בשיווי משקל, לא יכול לקרות כל סוג של תהליך שאינו הפיך.
שיווי משקל תרמודינמי מבחינה מיקרוסקופית
מצב שיווי המשקל התרמודינמי מתייחס למצב המאקרוסקופי של המערכת, והוא מוגדר בתור המצב המאקרוסקופי שמספר המצבים המיקרוסקופיים שמתאימים לו הוא הגבוה ביותר.
מכאן נובעת ההנחה הארגודית. זוהי הנחה בסיסית בתרמודינמיקה, שלפיה כל המצבים המיקרוסקופיים הזמינים של מערכת סגורה הם שווי הסתברות. זאת משום שבמדידה אנחנו יכולים לקבל כל מצב מיקרוסקופי. מהנחה זו ניתן להסיק כי המצב שלו מתאימים מספר המצבים המיקרוסקופיים הרבים ביותר, כלומר מצב שיווי המשקל התרמודינמי, הוא המצב המסתבר ביותר במערכת.
הגדרת שיווי המשקל התרמודינמי באופן מתמטי
במערכת כללית, פונקציית הריבוי מחושבת באופן קומבינטורי באמצעות הנוסחה לתמורות.
במערכת שבה כל חלקיק יכול להיות בשני מצבים, פונקציית הריבוי נתונה על ידי:
כאשר N_1 הוא מספר החלקיקים במצב 1, ו- N_2=N-N_1 הוא מספר החלקיקים במצב 2.
תחת קירוב סטירלינג, פונקציית הריבוי מקבלת צורה של גאוסיאן:
כאשר הפרמטר S מוגדר כך:.
כאשר N גדול לפונקציית הריבוי g יש מקסימום חד מאוד במצב שיווי המשקל. על פי הגדרה, בגבול  פונקציית הריבוי שואפת לפונקציית דלתא (פונקציה שלה מקסימום אינסופי בנקודה 0). נקודת המקסימום היא מצב שיווי המשקל של המערכת.
החוק השני של התרמודינמיקה ושיווי משקל
לחוק השני של התרמודינמיקה קיימים מספר ניסוחים שקולים. הניסוח המקובל כיום נוגע לערך האנטרופיה במערכת סגורה: במערכת מבודדת, לא קיים תהליך תרמודינמי שכתוצאה ממנו האנטרופיה קְטֵנָה. במערכת כזו, האנטרופיה שואפת להגיע לערך מקסימלי.
נסמן ב-U את האנרגיה הפנימית של המערכת, ב-S את האנטרופיה של המערכת וב-V את נפח המערכת. כאמור לעיל, שיווי משקל תרמודינמי של מערכת מוגדר על ידי נקודת המקסימום של פונקציית הריבוי. מהגדרת האנטרופיה ניתן להסיק כי נקודה זו היא גם נקודת המקסימום של האנטרופיה. מהחוק השני של התרמודינמיקה נובע באופן ישיר כי מערכת שואפת להגיע למצב שיווי המשקל התרמודינמי שלה. מכאן נוסח עקרון המקסימום של האנטרופיה:
במערכת אדיאבטית, שבה לא מתקיים מעבר חום בין המערכת לסביבה, האנטרופיה גדלה עד שהמערכת מגיעה לנקודת שיווי המשקל התרמודינמי שלה. ערכו בשיווי משקל של כל משתנה חופשי במערכת סגורה, כלומר מערכת עם U,V ו-N נתונים וקבועים בזמן, הוא זה שיביא למקסימום של האנטרופיה.
עקרון המקסימום של האנטרופיה שקול לעקרון המינימום של האנרגיה הפנימית. על מנת לראות זאת, נסתכל על מערכת סגורה (אך לא מבודדת, כך שבין המערכת לסביבה ישנו חילוף אנרגיה) הנמצאת במצב שיווי משקל, ושעבור אנרגיה פנימית נתונה U, האנטרופיה S מקסימלית. נניח בשלילה שעבור ערך האנטרופיה, האנרגיה אינה מינימלית. כלומר, המערכת יכולה לבצע עבודה על הסביבה וכך תקטן האנרגיה הפנימית. כעת, נחזיר את האנרגיה הפנימית בצורת חום. על פי אי השוויון של קלאוזיוס, מתקיים TdS\geq dQ כאשר dQ מתאר את השינוי בחום של המערכת, והוא חיובי בתהליך זה. על כן, האנטרופיה גדלה בסתירה לכך שהמערכת בשיווי משקל ולכן האנטרופיה מקסימלית. מכאן נובע שבמערכת סגורה שבה ערך האנטרופיה מקסימלי, האנרגיה הפנימית במינימום.
עקרונות אקסטרמום נוספים של שיווי משקל תרמודינמי
כמו עקרון המקסימום של האנטרופיה, קיימים עקרונות אקטסרמום נוספים. עקרונות אלו שקולים, אך מתייחסים לתהליכים שונים המתרחשים במערכת. עקרון האקסטרמום שבו נכון להתחשב עבור מערכת תרמודינמית מסוימת תלוי במשתנים התרמודינמיים הקבועים בתהליך אותו עוברת המערכת.
דו קיום - שיווי משקל תרמודינמי בין שתי פאזות
כמו כן, על פי עקרון המינימום של האנרגיה החופשית של גיבס, בשיווי משקל תרמודינמי אנרגיית גיבס צריכה להיות מינימלית, בין היתר על קו הדו קיום:
כלומר, במצב דו קיום בשיווי משקל g_1=g_2. מתנאי זה מפותחת משוואת קלאוזיוס קלפרון, המתארת את קו הדו קיום במערכת סגורה.
שיווי משקל תרמי
כאשר מערכת עוברת ממצב כללי למצב שיווי משקל תרמודינמי, מעבר של אנרגיה בין המערכת לסביבה אפשרית בצורת חום וכן בצורת עבודה.
אם נמקם שתי מערכות בצימוד תרמי, אנחנו למעשה מאפשרים מעבר אנרגיה בצורת חום בין שתי המערכות, ולא בצורת עבודה. באופן טבעי ובהתאם לחוק השני של התרמודינמיקה, חום יעבור בין שתי המערכות עד שיגיעו למצב שיווי המשקל המשותף. במצב זה שתי המערכות נמצאות בשיווי משקל תרמי.
כלומר, מעבר של המערכת המשותפת ממצב כללי למצב של שיווי משקל תרמי קורה באמצעות מעבר של אנרגיה בצורת חום בלבד כתוצאה מהצימוד התרמי.
מכאן נוכל להסיק כי אחד ההבדלים העיקריים בין שיווי משקל תרמודינמי לשיווי משקל תרמי הוא שהאחרון מתקבל כתוצאה ממעבר חום בלבד, בעוד שהראשון מתיר גם מעבר של עבודה.
מכיוון שיש מעבר חופשי של חום בין המערכות, שיווי משקל תרמי מאופיין גם הוא במקסימום של האנטרופיה. כתוצאה מכך מתקיים:
האנרגיה והנפח של המערכת המורכבת משני הגופים קבועים בתהליך, לכן: ובנוסף. נציב זאת:
dU_1 ו-dV_1 הם בלתי תלויים ולכן כל חלק במשוואה מתאפס בנפרד. לכן מתקיים:
בנוסף, אם נאפשר מעבר נפח בין המערכות (למשל בצורת בוכנה), dV_1\neq 0 ומתקיים:
סך הכל קבלנו שבין שתי המערכות מתקיים. כלומר, שתי מערכות בצימוד תרמי, שביניהן מעבר חופשי של חום ונפח, יגיעו לשיווי משקל תרמי כאשר הטמפרטורה והלחץ שלהן שווים.
הבדל נוסף נובע מהמאפיינים של שיווי המשקל התרמי. שתי מערכות מוגדרות בשיווי משקל תרמי כאשר אין מעבר חום ביניהן, או כאשר אין זרימת חום בין חלקיה השונים של מערכת (שיווי משקל תרמי פנימי). לעומת זאת, שיווי משקל תרמודינמי דורש בנוסף גם שיווי משקל מכני וכימי.
מערכות מחוץ לשיווי משקל
בנוסף, אנרגיה וחומר יכולים לעבור בין מערכת באי-שיווי משקל לסביבה.
כתוצאה מכך, כאשר מערכת נמצאת מחוץ לשיווי משקל לא ניתן לתאר אותה לפי המשתנים התרמודינמיים בהגדרתם הקלאסית, המתייחסים למערכת כשלמה. תנודות של משתנים אלו ישפיעו על המערכת וישנו את מצבה כאשר היא אינה בשיווי משקל. תנודות קטנות יכולות אף להתעצם ולגרום לחשל.
שיווי משקל תרמודינמי של כוכבים
שיווי משקל תרמודינמי הוא מושג מרכזי באסטרופיזיקה, העוזר לפשט מודלים קוסמולוגיים.
ביקום מתקיימות באופן רציף אינטראקציות בין פוטונים לחלקיקי חומר בגז. כאשר הפוטונים והחומר בשיווי משקל סטטיסטי זה עם זה נצפה כי הם יקיימו את חוק פלאנק ויתוארו על פי סטטיסטיקת מקסוול-בולצמן. במצב כזה, נניח כי הגז מקיים שיווי משקל תרמודינמי. כאשר תנאי זה לא מתקיים, נניח כי ישנו שיווי משקל תרמודינמי מקומי בגז.
לעומת זאת, כאשר מדובר על כוכב כמערכת תרמודינמית, לא נוכל להניח שיווי משקל תרמודינמי גלובלי. סיבה אחת לכך היא שאנרגיה נפלטת מהכוכב, משמע הכוכב בהכרח לא נמצא בשיווי משקל תרמודינמי גלובלי. לכן, בביצוע מחקרים נהוג להניח שיווי משקל תרמודינמי מקומי.
קרן משפחת רודרמן
קרן משפחת רודרמן היא קרן פילנתרופית פרטית שהוקמה בשנת 2002 על ידי משפחת רודרמן. נשיא הקרן הוא ג'יי רודרמן, ומנכ"לית הקרן היא שירה רודרמן. משרדי הקרן בארצות הברית ממוקמים בבוסטון. בשנת 2011 הקרן פתחה משרדים בישראל, הנמצאים בעיר רחובות. לפי אתר האינטרנט של הקרן, היא פועלת בשני תחומים עיקריים: שילוב של אנשים עם מוגבלויות בכל תחומי החיים והחברה, וחיזוק הקשר של ישראל עם הקהילה היהודית בארצות הברית.
תחום השילוב
בין המיזמים שנתמכו על ידי הקרן בישראל: ישראל מעבר למוגבלויות, מיזם משותף של קרן משפחת רודרמן, ג'וינט ישראל וממשלת ישראל, מדד הנגישות העירוני שפותח יחד עם קרן אריסון, מיזם עסק שווה, שפותח יחד עם ג'וינט ישראל, משרד העבודה והרווחה ובית ההשקעות מיטב דש, ותוכניות בשיתוף אוניברסיטת בר-אילן, מועצת המכינות הקדם צבאיות, בית איזי שפירא ונגישות ישראל. בארצות הברית הקרן פועלת בקרב הקהילה היהודית ובקרב ארגונים לא יהודיים כאחד. המיזמים שהקרן מעורבת בהם בארצות הברית כוללים הנגשה של מוסדות חינוך יהודים ובתי כנסת, עידוד עסקים בהוליווד לשילוב שחקנים עם מוגבלויות בתעשיית הבידור, שיתופי פעולה עם ליגת הבייסבול המקצועית, ועוד. הקרן גם יזמה והקימה את תנועת לינק20, תוכנית גלובלית לפיתוח מנהיגים עם וללא מוגבלות לקידום תחום השילוב. יחד עם הכנסת, התוכנית מאפשרת לאנשים עם מוגבלויות להתמחות בלשכות של חברי כנסת, היא מקיימת תוכנית הכשרה גלובלית בחסות המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), ועוד.
הקרן תומכת במחקר ופרסומים שונים בתחום השילוב. בין היתר הקרן יזמה קובץ מאמרים על מעמדו של אדם עם מוגבלות במסורת ישראל יחד עם המכון הישראלי לדמוקרטיה, ואת הספר לפרוץ את חומת הזכוכית יחד עם מכון פוירשטיין.
מדי שנה הקרן מעניקה פרסים לתוכניות ואנשים המעודדים שילוב של אנשים עם מוגבלויות או משפיעים על השיח הציבורי בתחום. בין הזוכים: פרויקט 'עוצמות' של אוניברסיטת בר-אילן, ארגון רבני בית הלל, השחקנית זוכת פרס האוסקר מרלי מטלין והשחיין האולימפי מייקל פלפס.
יחסי ישראל-יהדות ארצות הברית
הקרן פועלת בקרב מובילי דעה ומקבלי החלטות ישראלים על מנת לקדם ידע אודות הקהילה היהודית בארצות הברית ולעודד שיח מכובד בין הצדדים. בין המיזמים של הקרן ניתן למנות משלחות לימודיות של חברי כנסת ושל עיתונאים לארצות הברית, הקמתה של תוכנית רודרמן ללימודי יהדות ארצות הברית יחד עם אוניברסיטת חיפה, המסלול האקדמי היחיד בישראל שמוקדש ללימודים אודות יהדות ארצות הברית ויחסי הקהילה עם ישראל, קידום השדולה ליחסי ישראל-ארצות הברית בכנסת, ופעילויות בכנסת לציון חשיבות הקשר של ישראל עם הקהילה היהודית בארצות הברית.
הקרן תומכת במחקר ופרסומים שונים בתחום יחסי ישראל והקהילה היהודית בארצות הברית. בין היתר פרסמה הקרן בשותפות עם המכון למחקרי ביטחון לאומי את הספר "יהודי ארצות הברית והביטחון הלאומי של ישראל", דו"ח אודות המאבק של יהדות ארצות הברית נגד תנועת החרם (BDS), וסדרת ניירות מחקר וספרים שפורסמו יחד עם אוניברסיטת חיפה, כולל מחקרים על הכוח היהודי בפוליטיקה האמריקאית, פמיניזם יהודי-אמריקאי, ועוד. בשנת 2019 ראשי הקרן, ג'יי ושירה, זכו בפרס מטעם הארכיון היהודי של ארצות הברית על פועלם לחיזוק הקשר של ישראל עם הקהילה היהודית בארצות הברית.
הקרן קידמה ותמכה בסדרה היהודי החדש של ערוץ כאן 11 בכיכובו של גורי אלפי, שעלה למסך באפריל 2021.
הקרן הפיקה סדרת רשת בשם “הפודי היהודי״ בכיכובו של אורי לייזרוביץ', שעלתה לשידור ביוני 2022.
ויסנס מרטינס אי דוארט
ויסנס מרטינס אי דוארט (בקטלאנית: Vicenç Martínez i Duart, לעיתים נודע בשם הספרדי "ויסנטה" (Vicente); נולד ב-1896 בברצלונה שבספרד, נפטר ב-20 בדצמבר 1963 בברצלונה) היה כדורגלן קטלאני-ספרדי שנודע בשל תקופתו במדי ברצלונה, שם שיחק בין 1915 ל-1923. במקביל למשחקו בברצלונה, השתתף מרטינס גם במספר משחקים במדי נבחרת קטלוניה.
קריירה
מרטינס, ששיחק כחלוץ, נולד וגדל בברצלונה, בירת קטלוניה. בצעירותו החל לשחק כדורגל בקבוצה המקומית אאורופה, וב-1915 עבר לקבוצה הבכירה בעיר ובחבל הארץ, ברצלונה. מרטינס התברג במהרה בברצלונה והיה לאחד משחקניה החשובים ביותר בשנים אלה. כבר בעונתו הראשונה עזר לקבוצה לזכות באליפות קטלוניה. ב-13 באוקטובר 1918 נערך לכבודו של מרטינס משחק הוקרה באצטדיונה הביתי של ברצלונה, הקרר אינדוסטריה. ברצלונה אירחה את קבוצת נעוריו של מרטינס, אאורופה, והיא ניצחה אותה 2-1, כשאת אחד מהשערים כבש מרטינס. ב-1919 הגיע עם ברצלונה לגמר הגביע הספרדי, והוא פתח במשחק הגמר בו הפסידה ברצלונה 5-2 לארנס גצ'ו בהארכה.
בהמשך זכה מרטינס עם ברצלונה באליפות קטלוניה 4 פעמים ברציפות, החל מעונת 1918/1919 ועד עונת 1921/1922. ב-1920 היה שותף משמעותי לזכיית קבוצתו בגביע הספרדי. במשחק הגמר, שנערך ב-2 במאי נגד אתלטיק בילבאו באל מולינון, כבש מרטינס את השער הראשון במשחק בדקה ה-70, וברצלונה ניצחה 2-0. ב-1922 זכה פעם שנייה עם הקבוצה בגביע הספרדי. הוא פתח בגמר בו ניצחה ברצלונה 5-1 את ריאל אוניון, אך הוא לא הבקיע אף אחד מהשערים. ב-1923 פרש מרטינס ממשחק. נערך לכבודו משחק הוקרה ב-17 ביוני נגד סבדל בלס קורטס. היה זה משחק ההוקרה הראשון שנערך באצטדיון, שנחנך רק שנה לפני כן. ברצלונה ניצחה 2-1. בסך הכול הבקיע מרטינס 183 שערים ב-261 משחקים בהם שותף במדי ברצלונה.
יחסי איטליה–הרפובליקה הדומיניקנית
יחסי איטליה–הרפובליקה הדומיניקנית הם היחסים הבילטרליים בין איטליה לרפובליקה הדומיניקנית. לרפובליקה הדומיניקנית יש שגרירות ברומא, ולאיטליה יש שגרירות בסנטו דומינגו.
היסטוריה
ב-3 באוקטובר 2019, לשכת המסחר האיטלקית–דומיניקנית ארגנה פגישה כדי לדון בפיתוח קשרים מסחריים ותיירותיים בין איטליה לרפובליקה הדומיניקנית. שגריר איטליה ברפובליקה הדומיניקנית,, אירח את הפגישה עם כמה שרי סחר מהרפובליקה הדומיניקנית.
סחר
לשכת המסחר האיטלקית–דומיניקנית הוקמה כדי לחזק את קשרי הסחר בין שתי המדינות, במיוחד בייצוא ותיירות. בשנת 2019 ייצאה איטליה 338 מיליון דולר לרפובליקה הדומיניקנית, כאשר הייצוא הגדול ביותר הוא עבור תכשיטים. הרפובליקה הדומיניקנית ייצאה באותה שנה 64 מיליון דולר לאיטליה, הייצוא הגדול ביותר הוא עבור סגסוגות ברזל.
הגירה
הדומיניקנים באיטליה החלו להגר לאיטליה בשנות ה-90 של המאה ה-20. עד 2014, יותר מ-28,000 דומיניקנים חיו באיטליה, כאשר הערים הנפוצות ביותר הן לה ספציה, רומא ומילאנו. בשנת 2018, חיו יותר מ-60,000 דומיניקנים באיטליה, מחציתם היו בעלי אזרחות איטלקית וכמעט 300,000 ברפובליקה הדומיניקנית ממוצא איטלקי. דומיניקנים רבים ממוצא איטלקי מחזיקים בדרכון איטלקי.
2006 באסטרונאוטיקה
שיגורי לוויינים
שיגורים שנכשלו מסומנים ב אדום. שיגורים מאוישים מסומנים ב ירוק.
מפרץ פגסוס
מפרץ פגסוס (באנגלית: Pegasus Bay) הוא מפרץ בחופו המזרחי של האי הדרומי של ניו זילנד. המפרץ ממוקם צפונית לחצי האי בנקס ודרומית לשפך נהר ואיפארה. העיר קרייסטצ'רץ' (העיר השנייה בגודלה בניו זילנד) ממוקמת לחופו הדרום מערבי של המפרץ.
אל המפרץ נשפכים ארבעה נהרות, מצפון לדרום:
המפרץ התגלה על ידי ספינת המחקר "פגסוס" שמיפתה את חופי האי הדרומי של ניו זילנד בשנת 1809. הקצין הראשון של הספינה, ויליאם סטיוארט, נתן למפרץ את שמו, לאחר שרב החובל של הספינה, קפטן סמיואל צ'ייס גילה כי חצי האי בנקס הוא למעשה חצי אי ולא אי כפי שסבר רב החובל ג'יימס קוק אשר מיפה את האזור קודם לכן.
האדמירל גריגורוביץ'
היסטוריה
הספינה הוזמנה על ידי משרד ההגנה של רוסיה ב-18 בדצמבר 2010 ממפעל "יאנטאר" (מפעל מספר 01357) שבקלינינגרד. הספינה הורדה למים ב-14 במרץ 2014 ומאפריל ועד דצמבר 2015 עברה ניסויים ימיים שונים, היא נקלטה לשירות פעיל ב-10 במרץ 2016 בצי הים השחור.
מה-24 באוגוסט ועד ה-27 באוגוסט 2016 נטלה חלק בתרגיל משותף עם הצוללת "רוסטוב על הדון". ב-24 בספטמבר אותה שנה יצאה למימי הים התיכון וביצעה תרגיל אל מול חופי יוון, שנמשך עד ה-28 בספטמבר. ב-6 באוקטובר הספינה שבה לסבסטופול
ב-3 בנובמבר 2016 האוניה יצאה לים התיכון והצטרפה אל צי האוניות המשרת בבסיס הצי הרוסי בנמל טרטוס. ב-15 בנובמבר הספינה שיגרה טילי שיוט מדגם "קליבר" נגד מטרות של "ג'בהת א-נוסרה" בסוריה, מחלקו המזרחי של הים התיכון. ב-19 בדצמבר חזרה לסבסטופול. ב-26 בדצמבר נטלה חלק בחיפושים אחר שברי מטוס הטופולב Tu-154 שהתרסק סמוך לסוצ'י.
ב-27 בפברואר 2017 שוב נשלחה הספינה אל חופי סוריה וב-31 במרץ חזרה לנובורוסיסק. מה-3 באפריל הספינה נטלה חלק בתרגיל צבאי משותף עם חיל הים הטורקי (עם פריגטת Barbaros והקורבט Büyükada). ב-8 באפריל 2017 נשלחה שוב לחזק את צי האוניות שבבסיס הצי הרוסי בטרטוס.
NGC 4214
NGC 4214 (נקראה גם NGC 4228, ככל הנראה בעקבות זיהוי שגוי שלה כגלקסיה נוספת) היא גלקסיה לא-סדורה ננסית, דומה לענני מגלן, בקבוצת הכוכבים כלבי ציד, הנמצאת במרחק של כ-9.7 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת M94.
מבין הגלקסיות שבקבוצה, זאת אחת הגלקסיות הקרובות ביותר לקבוצה המקומית, כך שהיא נמצאת בחזית הקבוצה.
היסטוריה
לגלקסיה בהירות מדרגה סביב 9.9 והיא התגלתה ב-24 באפריל 1785 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שהכניס אותה לרשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1789 תחת הציון I.95, ותיאר אותה כבהירה למדי, גדולה למדי ומאורכת בכיוון צפון־מערב - דרום־מזרח ועם מרכז בהיר יותר משוליה. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1146 כשהיא מתוארת כבהירה, גדולה, מתבהרת בהדרגה בכיוון המרכז ועם גרעין כפול, והוא גם הוסיף שרטוט שלה. באותו הקטלוג הוא ציין ערפילית נוספת שהתגלתה על ידיו במרחק של כ-8.5 דקות קשת ממזרח לערפילית שגילה אביו והוא נתן לה את הציון 1157 ותיאר אותה כעמומה מאוד, גדולה, עגולה ומתבהרת בהדרגה בכיוון מרכזה. הוא כלל את שתי הערפיליות בקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציונים GC 2804 ו-GC 2818 בהתאמה. בשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס את שתיהן לקטלוג הכללי החדש תחת הציונים NGC 4214 ו-NGC 4228 כאשר הראשונה מתוארת כבהירה למדי, גדולה למדי, מאורכת ולא סדורה עם גרעין כפול, והשנייה כעמומה מאוד, גדולה, עגולה ומתבהרת בהדרגה בכיוון המרכז, בתוספת הערה שהוא לא הצליח לזהות אותה וייתכן שמדובר למעשה ב-NGC 4214. כיום מקובל להניח שאכן NGC 4214 ו-NGC 4228 הן אותה הגלקסיה.
תצפית
הגלקסיה נמצאת כ-6 מעלות מדרום-מערב לכוכב β בכלבי ציד וכ-8.3 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב קור קרולי. כמעלה וחצי מצפון לה נמצאת NGC 4244 וכ-3.5 מעלות מדרום-מזרח לה נמצאת NGC 4395, שתיהן גלקסיות ששייכות גם כן לקבוצת M94.
תכונות
אורכה הזוויתי של NGC 4244 הוא כ-8.5 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-24,000 שנות אור, כרבע מהקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כחצי אחוז ממסת שביל החלב, כאשר כשליש ממסתה או כ- מסות שמש מורכבים ממסת הכוכבים שבה, ומסת המימן החופשי שבה היא כחצי מכך, כ מסות שמש. שאר המסה, כ-50%, היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. למרות שכוכבי הגלקסיה הם זקנים יחסית וגילם של כשלושה רבעים מהם הוא למעלה מ-8 מיליארד שנים, בגלקסיה מתרחשת במאה מיליון השנים האחרונות עלייה בקצב יצירת הכוכבים כך שיש בגלקסיה גם אוכלוסייה צעירה של כוכבים חמים ומסיביים עם מסה שמגיעה לעשרות מסות שמש, ביניהם יש מאות כוכבי וולף-ראייה. יצירת הכוכבים החדשים מתרכזת באזורים שבהם נוצרים צבירי כוכבים צעירים עם מתכתיות של כשליש מהמתכתיות של השמש, לעומת מתכתיות נמוכה מאוד של כ-2.5% מהמתכתיות של השמש בשאר חלקי הגלקסיה שבה אוכלוסיית הכוכבים זקנה בהרבה. בשנת 1954 זוהתה בגלקסיה סופרנובה מסוג I שהגיעה בשיאה לבהירות מדרגה 9, כלומר דומה לבהירותה של כל הגלקסיה.
קליטת הפליטים מאוקראינה בישראל (2022)
קליטת הפליטים מאוקראינה בישראל (2022) היא מדיניות ממשלת ישראל לקליטת הפליטים מהפלישה הרוסית לאוקראינה, הכוללת קליטה ואזרוח אלפי פליטים אוקראינים בישראל במסגרת חוק השבות, וכן קליטת פליטים שאינם זכאים לאזרחות, במסגרת המאמץ העולמי לקליטה זמנית של פליטי המלחמה עד לסיומה.
רקע
רבים מהפליטים מחפשים מקלט בבתיהם של קרובי משפחה המתגוררים מחוץ לישראל. האיחוד האירופי ומדינות נוספות הודיעו שהם פותחים את גבולותיהם לאוקראינים. חברות רכבת במספר מדינות כמו פולין וגרמניה מאפשרות לפליטים אוקראינים לנסוע ברכבת ללא תשלום.
עלייה במסגרת חוק השבות – מבצע "עולים הביתה"
בג' באדר ב', 6 במרץ, נחתו בישראל 100 יתומים מבית היתומים בז'יטומיר, שהתקבלו בנתב"ג על ידי ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט.
בז' באדר ב', 10 במרץ, הכריז ראש הממשלה נפתלי בנט על מבצע "עולים הביתה" להעלאת הפליטים מאוקראינה שזכאים לאזרחות ישראלית מכוח חוק השבות.
בי' באדר ב', 13 במרץ, הנחה שר הביטחון בני גנץ את צה"ל לסייע במאמץ לקלוט פליטים מאוקראינה על ידי הצבת 50 חיילים דוברי רוסית לסייע לפליטים שמגיעים לנתב"ג. עד י"ב באדר, 15 במרץ, נקלטו בישראל מעל 4,000 עולים חדשים מאז פרוץ המלחמה.
בי"ח אדר ב', 21 במרץ, הודיעה הסוכנות היהודית שתפעיל את תוכנית "עלייה אקספרס" לזירוז קצב העלייה ממאות לאלפים בשבוע . באותו היום נחצה רף ה-6,000 עולים שנקלטו בישראל מכוח חוק השבות.
בכ"ה אדר ב', 29 במרץ, נחצה רף ה-10,000 עולים שעלו לישראל בעקבות המלחמה באוקראינה.
בז' בתמוז, 6 ביולי, נחצה רף ה-30,000 עולים לישראל מאוקראינה בעקבות המלחמה.
המחלוקת סביב קליטת פליטים שאינם זכאי חוק השבות
ב-13 במרץ הודיעה שרת הפנים איילת שקד כי מתווה קליטת הפליטים יורחב, כך ש"כל מי שיש לו קרובי משפחה בישראל יוכל להיכנס לארץ - ויוחרג ממכסת קליטת הפליטים". כלומר מלבד מכסת הפליטים שנקבעה על 5,000 נפש, כל פליט מאוקראינה שיש לו קרוב משפחה בישראל, או שהוא זכאי עלייה מטעם חוק השבות, זכאי לקליטה.
ב-18 במרץ פרסמה שרת הפנים כי מתחילת המלחמה נכנסו לישראל כ-12,600 אזרחים אוקראינים. מתוכם 1,050 אזרחים אוקראינים יצאו מישראל. מתוך מי שנשאר בישראל, כ-7,900 באשרת תייר וכ-3,650 עולים וזכאי חוק השבות.
עתירה נגד מתווה שקד
עו"ד תומר ורשה המתמחה בדיני הגירה, הגיש עתירה לבג"ץ בתמיכת שגרירות אוקראינה בישראל (בהמשך הסתייגה השגרירות מהעתירה), בדרישה לבטל את מתווה שקד להגבלת כניסתם של פליטים מאוקראינה ולהוציא צו ביניים ליישומו. ב-13 במרץ המדינה הגישה תגובה לפיה דין העתירה להידחות, וכי ככל שיורה בית המשפט על קביעת העתירה לדיון בפני הרכב, תבקש המדינה לאפשר לה להגיש את תגובתה בסמוך למועד שייקבע. ב-18 במרץ הגישה המדינה את תגובתה לעתירה המתוקנת, בה נמסר:
ב-3 ביולי 2022 קיבל בית המשפט העליון את העתירה. בהרכב ישבו נשיאת ביהמ"ש העליון אסתר חיות, המשנה לנשיאה עוזי פוגלמן שכתב את פסק הדין והשופט יצחק עמית . נשיא אוקראינה זלנסקי הגיב לפסק ואמר:.
הפגנות
במדינת ישראל התקיימו הפגנות התומכות בהכנסת ובקליטת פליטים מאוקראינה לישראל. ב-20 במרץ 2022, התקיימה הפגנה בכיכר הבימה בזמן נאום זלנסקי מול למעלה מ-100 חברי כנסת ישראלים.
קליטת פצועי הקרבות באוקראינה
בשלהי ספטמבר 2022 הודיע משרד הבריאות כי ישראל החלה לקלוט פצועי קרב אוקראינים, בתל השומר ובבתי חולים נוספים. הודעה זו פורסמה בסמוך להודעה של משרד החוץ לפיה: "ישראל לא תכיר בתוצאות משאלי העם באוקראינה" אודות סיפוח חבלי הארץ המזרחיים במדינה לרוסיה.
אייל ורד
הרב אייל ורד הוא ר"מ במכון מאיר, רב קהילת "יחדיו" בפתח תקווה, מגיש תוכנית רדיו, סופר וחבר הנהלת ארגון רבני צהר.
ביוגרפיה
נולד בכ' באב שנת תשל"ב בפתח תקווה לאשר ולניצה.
למד בישיבת בני עקיבא נחלים, ובהמשך בישיבת ההסדר 'הגולן' שבחיספין. שירת בצבא בשריון בחטיבה 188, ומשרת כרב חטיבה 679 במילואים בדרגת רב-סרן.
בסיום לימודיו בישיבת הגולן, המשיך ללימודים בכולל 'חזון אלחנן' בעיר דוד בירושלים. שימש כר"מ בישיבת נצר מטעי. לימד בבתי מדרש שונים ביניהם: מכינה קדם-צבאית עצם, בית מדרש לסטודנטים באריאל, מדרשה לבנות במכללת אריאל, ישיבה תיכונית דימונה, התוכנית 'אורייתא' של לימוד תורה לבנות שירות לאומי, מרצה במכון בניין שלם בקורס להכשרת מדריכי חתנים.
למד בבית המדרש להתחדשות של הרב דב זינגר וחבר בצוות המנחים מטעם בית המדרש להתחדשות.
מרצה מומחה במאגר המרצים של משרד החינוך. ר"מ במכון מאיר, מלמד ומעביר סדנאות בבית המדרש 'מר"ץ' במסגרת הכשרת רבני קהילות.
חבר סגל במדרשה לנשים בבר-אילן, יועץ תוכן חינוכי בערוץ מאיר לילדים בטלוויזיה ובאינטרנט, ומכהן כרב קהילת "יחדיו" בפתח תקווה.
משנת 2015 מכהן כחבר הנהלת ארגון רבני צהר.
הרב ורד כותב בבמות תורניות רבות, ביניהם ניתן למנות טור שבועי מזה מספר שנים בעלון השבת באהבה ובאמונה.
הרב שותף בתוכנית חברותא - לימוד משותף בענייני תנך בכאן מורשת יחד עם ידידיה תנעמי. התכנית משודרת בימי חמישי בערב
משיב באופן קבוע לשאלות ותשובות מטעם ארגון רבני צוהר באתר ynet.
חבר בוועדת המקצוע להוראת התנך בחמ"ד תשפ"א.
נשוי למיכל, ראש האולפנה בשעלבים. אב לשישה ילדים ומתגורר בשכונת הדר גנים שבפתח תקווה.