cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת
ביוגרפיה
הנסיכה קלוד נולדה ב-12 בנובמבר 1547 בארמון פונטנבלו שמחוץ לפריז, צרפת, לאנרי השני, מלך צרפת ולקטרינה דה מדיצ'י, בתם של לורנצו השני, דוכס אורבינו ומדלן דה לה טור ד'אוברן. היא גדלה יחד עם שמונת אחיה עם אחיותיה אך בילתה את רוב זמנה עם בת גילה מרי סטיוארט, לעתיד מרי, מלכת הסקוטים, שגדלה בחצר המלוכה הצרפתית.
בשנת 1552 כבש הצבא הצרפתי את שלושת הבישופויות - מץ, טול וורדן, ואילו קרל השלישי, דוכס לורן נלקח לבית המלוכה הצרפתי בפריז, שם התחתן ב-22 בינואר 1559 עם קלוד. כמתנה לחתונתו קיבל קרל בחזרה את שטחי דוכסות לורן, ובאוקטובר 1559 חזר לננסי.
במהלך מלחמות הדת בצרפת הייתה קלוד, שהייתה מאוד קשורה לאמה, נוכחת בקנוניית אמבואז ובטבח ליל ברתולומאוס הקדוש. קלוד ניסתה למנוע את נישואי אחותה מרגריט דה ולואה, נסיכת צרפת לאנרי, מלך נווארה, אולם כשלה בכך, וב-21 בפברואר 1575 מתה במהלך לידת בתה קלאודיה.
משפחתה
ב-22 בינואר 1559 התחתנה קלוד עם קרל השלישי, דוכס לורן, ממנו נולדו לה 9 ילדים:
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 2006
הבחירות הגיעו לאחר שממשלת המיעוט הליברלית בהנהגת פול מרטין הפסידה בהצבעת אי-אמון ב-28 בנובמבר 2005. הצבעת אי-אמון זו נבעה מפרשיות שחיתות במפלגה הליברלית. ביום שלאחר ההצבעה מרטין נפגש עם המושלת הכללית מיקאל ז'אן על מנת לפזר את הפרלמנט.
המפלגה השמרנית, שהוקמה כשלוש שנים טרם הבחירות, השיגה את הניצחון הראשון שלה אי פעם. השמרנים הפכו למפלגה הגדולה ביותר וזכו ב-124 מתוך 308 המושבים (40.3%). זאת בהשוואה ל-99 מושבים ב-2004. בכך הסתיימו 12 שנות שלטון ליברלי. הארפר הקים את ממשלת המיעוט הקטנה ביותר בהיסטוריה של קנדה (מבחינת שיעור המושבים בפרלמנט), והפך לראש הממשלה ה-22 של קנדה. המפלגה הדמוקרטית החדשה התחזקה מעט בעוד שמספר המושבים של בלוק קוויבק נשאר כמעט זהה.
מערכת הבחירות נמשכה כמעט שמונה שבועות – הארוכה ביותר מזה שני עשורים, זאת מכיוון שהבחירות נדחו לאחר חג המולד וראש השנה האזרחית. אחוז ההצבעה עמד על כ-64.7% – כמעט 4% יותר מהבחירות הקודמות.
תוצאות
הבחירות נערכו ב-23 בינואר 2006. הקלפיות הראשונות נסגרו בשעה 19.00, והתוצאות הראשונות החלו להתפרסם ב-22.00. כשהתוצאות החלו להתבהר באותו הלילה, ראש הממשלה המכהן פול מרטין הודה בתבוסה, והודיע כי יתפטר מתפקידו כמנהיג המפלגה הליברלית. בבוקר שלאחר מכן הודיע זאת רשמית גם למושלת הכללית. מאוחר יותר באותו יום, הארפר הוזמן אל המושלת הכללית על מנת לקבל את המנדט להקמת ממשלה. הארפר מונה רשמית והושבע לראש ממשלה ב-6 בפברואר
יקנה מדגסקרית
יקנה מדגסקרית (שם מדעי: Actophilornis albinucha) היא מין של עוף מים ממשפחת היקניים החיה רק במדגסקר. היא קרובת משפחתה של היקנה האפריקנית החיה ביבשת אפריקה.
מאפיינים
אורכה של היקנה עד 30 ס"מ ומשקלה עד 150 גרם. עורפה לבן, צווארה ופניה שחורים ומקורה בצבע תכלת. גופה חום-אדמדם ורגליה ארוכות, דקות ותכולות. אצבעותיה של היקנה מותאמות להליכה מהירה על צמחי מים.
היקנה המדגסקרית חיה ביערות ובביצות והמידע עליה מועט. מצב השימור שלה מסווג בסכנת הכחדה עקב פגיעה באזורי חיותה.
שיטות למציאת אינטגרלים לא מסוימים
לחלק מהאינטגרלים הלא מסוימים ניתן למצוא פתרון אנליטי כללי, כלומר פתרון של האינטגרל מהצורה:. בעזרת פתרון כזה ניתן לקבל (בעזרת המשפט היסודי) גם פתרון לאינטגרל מסוים.
כדלקמן רשימה חלקית של שיטות לביצוע תהליך האינטגרציה:
האינטגרל כאופרטור ליניארי
יהי מספר סופי (קבוע) של פונקציות אינטגרביליות בקטע I, כאשר. מתקיים:
כאשר.
ובניסוח פשטני יותר:
כלומר, אינטגרל על סכום של כמה פונקציות שווה בדיוק לסכום של האינטגרלים על כל פונקציה בנפרד.
פונקציות אלמנטריות
ישנן מספר פונקציות, שהאינטגרלים שלהם נחשבים "אינטגרלים בסיסיים" כלומר, אינטגרלים שפתרונם נחשב ידוע ואין צורך להוכיח אותם. האינטגרלים הללו מתקבלים מידית ובאופן ישיר מנגזרות של פונקציות ידועות. להלן האינטגרלים:
אינטגרציה בחלקים
מקור שיטת אינטגרציה זו, היא בנגזרת של מכפלת פונקציות. יהיו ו-שתי פונקציות ממשיות רציפות, ופונקציה שלישית  שנתונה על ידי מכפלת שתי הפונקציות:. כמו כן הנגזרת נתונה על ידי:. על ידי העברת אגפים נקבל:
, וכעת על ידי אינטגרציה נוכל לקבל את הביטוי:. נשתמש בעובדה שהאינטגרל הוא אופרטור ליניארי, ונקבל:. בעצם,. מכאן נקבל את הנוסחה לאינטגרציה בחלקים, או בכתיב ניוטוני.
לחלופין נגדיר, ועל ידי הצבה לאינטגרל נקבל.
כלומר בעת פתרון האינטגרל, נצטרך לבחור חלק מהאינטגרנד (הפונקציה עליה מתבצעת האינטגרציה) להיות u, את הנותר \mathrm{d}v ועל ידי גזירה לקבל את \mathrm{d}u ועל ידי אינטגרציה לקבל את v, ומכאן פשוט להציב בנוסחה לעיל ולפתור. לעיתים יהיה צורך בשימוש בשיטה זו יותר מפעם אחת כדי לפתור אינטגרל.
גם את האינטגרל שיצא מתוך האינטגרציה בחלקים אין אנו יודעים לפתור באופן מידי. לכן נבצע גם עליו אינטגרציה בחלקים:
נציב את פתרון האינטגרל השני בחזרה ונקבל:
הערה חשובה! בכל פעם שנתבקש לחשב אינטגרל שמורכב ממכפלה של אקספוננט בפולינום כלשהו, נשתמש באינטגרציה בחלקים. בכל פעם נגדיר את u להיות המשתנה בחזקה בה הוא מופיע, ונחזור על פעולה זו שוב ושוב עד שהאינטגרל יהפוך להיות אינטגרל על אקספוננט בלבד.
למעשה, לא הצלחנו להיפטר מסימן האינטגרל, ויתר על כן, הגענו לאותו האינטגרל שקודם לכן לא יכולנו לפתור. יחד עם זאת, ישנה דרך להגיע לפתרון האינטגרל. לשם כך נסמן. נציב בחזרה את פתרון האינטגרל השני ונקבל:. נעביר אגפים ונקבל. על ידי חלוקה בשתיים, נמצא את פתרון האינטגרל:.
אינטגרלים של פונקציות רציונליות
יהיו שני פולינומים P_n(x) (פולינום מסדר n) ו-Q_m(x)(פולינום מסדר m). פונקציה רציונלית היא כל פונקציה מהצורה. במקרים רבים, יש צורך בחישוב האינטגרל של פונקציות מסוג זה. ישנן שתי שיטות שמיועדות לשני מקרים שונים שעוזרות לפתור את האינטגרלים מהסוג הזה.
פירוק לשברים חלקיים
שיטה זו משמשת במקרים בהם n<m, כלומר כאשר הפולינום במונה מסדר נמוך יותר מהפולינום במכנה (או בצורה פשוטה יותר: כשבמכנה מופיעה חזקה גבוהה יותר מאשר במונה). בשיטה זו, נרצה לפרק את המנה של הפולינומים למנות קטנות יותר של איבר ליניארי או קבוע, באיבר ליניארי או ריבועי.
ובכן, תחילה יש לפרק את Q_m(x) לאיברים ליניאריים או פרבוליים. קיים משפט אשר מבטיח כי כל פולינום ניתן להצגה כמכפלה של פולינומים לכל היותר מסדר שני, כלומר כל פולינום ניתן להציג כמכפלה של ביטויים ליניאריים ופרבוליים.
זאת אומרת שנרצה להציג את Q_m(x) כמכפלה של ביטויים מהצורה (ax+b) ו-(ax^2+bx+c). לאחר שהמכנה פורק, נפרק כבר את כל הביטוי. נניח שיש לנו מספר שברים עם מכנים שונים. כאשר נבצע מכנה משותף נקבל שבר אחד שבמכנה שלו תהיה מכפלה של כל המכנים של השברים הראשוניים. זאת אומרת שאם במכנה יש מכפלה של ביטויים, ניתן להפריד כל ביטוי לשבר נפרד, וכל מה שיישאר זה למצוא את האיברים שמופיעים במונים של השברים.
לאחר שהביטוי הראשוני פורק בצורה לעיל, יש לבצע מכנה משותף (ולזרוק אותו), לפתוח את כל הסוגריים ולקבץ ביטויים עם אותה החזקה, כלומר להביא את הביטוי למצב. למעשה הביטוי הזה, צריך להיות שווה בדיוק לפולינום P_n(x) (מפני שזרקנו את המכנה שהיה Q_m(x)) וכדי למצוא את הפרמטרים שהצבנו בעת פירוק השבר הראשוני לשברים מצומצמים יותר, נשווה את המקדמים של האיברים עם החזקות הזהות בפולינום P_n(x) ובפולינום אליו הגענו. לאחר שנפתור את מערכות המשוואות שיתקבלו, נקבל שברים עם מכנה לכל היותר ריבועי, שהאינטגרציה עליהם הרבה יותר פשוטה.
חילוק פולינומים
.
לא תמיד הסדר של הפולינום יהיה נמוך עד כדי כך שנוכל לפרק אותו בקלות על ידי הנוסחאות לכפל מקוצר של אותה החזקה, ולכן נשתמש בטכניקה של חילוק פולינומים.
אז במקרה הכללי נרצה להביא ביטוי מהצורה כאשר n\geq m והמטרה היא למצוא סכום של גורמים  שבעת החלוקה של שני הפולינומים לעיל, הוא מתקבל.
הערות:
הטכניקה (האלגוריתם) זהה בדיוק לזו של חילוק ארוך. נרצה למצוא את המנה. נפעל לפי הסדר של מספר שלבים:
בעצם, קיבלנו בסוף החלוקה פולינום שאת האינטגרל שלו קל לחשב, ועוד פונקציה רציונלית שהאינטגרל שלה יחושב בקלות אחרי פירוקה על ידי הטכניקה של שברים חלקיים.
. תחילה נבין כי אם נפתח סוגריים במכנה החזקה הגבוהה ביותר שתופיע היא 5, ואילו במונה החזקה הגבוהה ביותר היא 7, ולכן תחילה נשתמש בטכניקה של חילוק פולינומים. תחילה, נפתח את הסוגריים במכנה ונקבל. כעת נצטרך לחלק את שני הפולינומים. החלוקה תוצג בטבלה כדי שיהיה קל יותר לעקוב אחר המתרחש.
שימוש בטורי חזקות
.
הצגנו את הפונקציה באינטגרנד כטור, וכעת ניתן לבצע אינטגרציה על כל איבר לחוד. יש לנו את ההרשאה לבצע זאת, בזכות העובדה שהאינטגרל הוא אופרטור ליניארי:
הערות:
שיטת ההצבה
שיטת ההצבה היא שיטה נוספת שתועיל לעיתים קרובות מאוד בעת חישובו של אינטגרל. הרעיון העומד מאחורי שיטת ההצבה הוא הגדרת פונקציה בתוך האינטגרל כמשתנה חדש ומעבר לאינטגרציה עליו. כמובן שההצבה שתיבחר תקל על פתרון האינטגרל ותפשט את הביטוי. בסוף האינטגרציה יש להציב את הפונקציה אשר הוחלפה במשתנה בחזרה ובכך בעצם לקבל את הפתרון לאינטגרל ההתחלתי.
הצבה כאשר הנגזרת הפנימית מופיעה
במקרה הפשוט ביותר, ננסה לחשב אינטגרל בלתי מסוים מהצורה. כדי לפשט את האינטגרל, "נציב" באופן זמני, (\mathrm{d}t מתקבל מהגדרת הנגזרת של ניוטון) ונחשב את האינטגרל. לאחר שמצאנו קדומה כלשהי F, נרכיב תחתיה חזרה F \circ g, ונקבל כי משפחת הקדומות של הפונקציה המקורית היא.
דוגמה: נחשב את האינטגרל בעזרת הצבה t = \ln x:
כלומר, היא קדומה של, כפי שרצינו.
הצבה הפוכה
במקרה הכללי, בהינתן אינטגרל נבצע "הצבה", ונחשב את האינטגרל. לאחר שמצאנו קדומה כלשהי H, נרכיב תחתיה חזרה, ונקבל כי משפחת הקדומות של הפונקציה המקורית היא.
דוגמה: נחשב את האינטגרל בעזרת הצבה x=t^6:
נוכיח את נכונות השיטה. הפונקציה היא קדומה של הפונקציה, ולכן מתקיים. כעת נוכל להסתמך על כלל השרשרת ועל נוסחת הגזירה של פונקציה הפוכה, ונקבל כי -
כלומר, היא אכן קדומה של f כפי שרצינו.
אינטגרל של פונקציה טריגונומטרית
הצבות לפתרון אינטגרל מהצורה, כאשר R פונקציה רציונלית (מנת פולינומים):
הצבה טריגונומטרית מקובלת נוספת היא מהסוג: . ואז מתקיים: הצבה זו נקראת ההצבה הטריגונומטרית האוניברסלית והיא מתאימה לכל אינטגרל טריגונומטרי מהצורה לעיל. הצבה אוניברסלית זו היא פרמטריזציה של מעגל היחידה כש-t נע בין ∞+ ל∞−. ברוב המקרים, אם ניתן להשתמש באחת מההצבות האחרות, היא תביא לפתרון מהיר יותר. דוגמה לשימוש בהצבה זו:
הצבות לחיסול שורשים
אינטגרל מהצורה  כאשר b מספר אי-זוגי ניתן לפתור למשל באמצעות ההצבה:. כאשר b זוגי, ניתן לפתור את האינטגרל באמצעות ההצבות הבאות:
הצבות טריגונומטריות
באינטגרלים שונים, נדרשת הצבה מסוג זה כדי לפשט את האינטגרל, ולהביא לפתירתו, אף על פי שהאינטגרל עלול לא להכיל אף פונקציה טריגונומטרית אחת.
האינטגרלים הבאים ודומים להם, יפתרו בצורה די מיידית עבור a\, קבוע חיובי ו- b\ge 0 שלם:
דוגמאות לשימוש בשיטה זו:
הצבות היפרבוליות
בדומה לאינטגרלים שהוזכרו קודם, קיימים אינטגרלים שהצבה מסוג היפרבולית תסייע לפתירתם.
האינטגרלים הבאים ודומים להם, יפתרו בצורה די מיידית עבור a\, קבוע חיובי ו- b\ge 0 שלם:
דוגמאות לשימוש בשיטה זו:
חישוב אורך קשת של הפרבולה y = x^2\,:
הצבות אוילר
עבור פונקציה רציונלית (מנה של שני פולינומים) ב- \ x ושורש ריבועי של פולינום ריבועי מסוים, ניתן לפעמים להשתמש בהצבות שפיתח לאונרד אוילר.
מגזירת הביטוי האחרון אפשר לקבל את הנגזרת \ dx/dt כפונקציה רציונלית של \ t בלבד, ובכך נהפך האינטגרל לאינטגרל של פונקציה רציונלית ב-\ t.
שוב, מגזירת הביטוי האחרון אפשר לקבל את הנגזרת \ dx/dt כפונקציה רציונלית של \ t בלבד, ובכך נהפך האינטגרל לאינטגרל של פונקציה רציונלית ב-\ t.
סם ריילי
משחק
ריילי התפרסם לראשונה ב-2007 בתפקיד איאן קרטיס, סולן להקת הפאנק "ג'וי דיוויז'ן" בדרמה המוזיקלית הביוגרפית "קונטרול", סרטו הראשון של אנטון קורביין כבמאי. הופעה זו הייתה הראשונה של ריילי בקולנוע, והיא הקנתה לו פרסי מבקרים בבריטניה ובארצות הברית. ב-2008 הופיע לצידם של ראיין פיליפה ואווה גרין בסרט הפנטזיה "פרנקלין".
בשנת 2020 גילם את ג'ק פאבל בסרט "רבקה".
מוזיקה
בצעירותו היה במשך מספר שנים הסולן הראשי של הלהקה "10,000 דברים" שמקורה בעיר לידס. הלהקה קיבלה הכרה מעוטה, אך לאחר הופעת הפריצה שלהם בלייבל האינדי Voltage Records בשנת 2002, הם חתמו בחברת התקליטים פולידור רקורדס. הם התפרקו בשנת 2005.
חיים אישיים
בשנת 2009 התחתן עם השחקנית הגרמנייה-רומנייה, אלכסנדרה מריה לרה, אותה הכיר על סט צילומי הסרט "קונטרול" (2007). לזוג יש בן שנולד בינואר 2014.
פרנסיסקו מדרו
פְרַנְסִיסְקוֹ אִיגְנַסְיוֹ מָדֵרוֹ גּוֹנְסָאלֶס (בספרדית: Francisco Ignacio Madero González; 30 באוקטובר 1873 – 22 בפברואר 1913) היה מדינאי ומהפכן מקסיקני, נשיאה ה-33 של מקסיקו. מדרו, בעל קרקעות יציב כלכלית, היה חלק מתנועת השכלה ליברלית בת תקופתו. מדרו היה מראשיה המקודמים של המהפכה המקסיקנית ונשיא בין 1911 להתנקשות בחייו.
מדרו היה האיש שהתניע ב-1910 את המהפכה המקסיקנית, והוביל להפלת משטרו של הרודן פורפיריו דיאס. זו הייתה המהפכה העממית המוצלחת הראשונה של המאה ה-20 (אם כי עלתה בחייהם של מעל מיליון מקסיקנים). הוא לא היה מהפכן במובן הפשוט של המילה, כי אם ליברל-דמוקרטי, שדרש רק את קיום הכתוב בחוקה, ובעיקר בחירות שקופות והוגנות שיאפשרו את החלפת המשטר. לאחר שדיאס מנע כל אפשרות להדיחו בבחירות, ואף כלא את מדרו שרץ נגדו, מדרו הכריז על מרד באמצעות הסיסמה "בחירה אפקטיבית, לא לבחירה מחדש" ("Sufragio efectivo, no reelección").
הוא קרא למצביעים למנוע את הבחירה מחדש השישית של פורפיריו דיאס, אשר מדרו ראה כאנטי-דמוקרטי והצליח לגייס כמה ממושלי מדינות הצפון של מקסיקו לצידו, כמו גם שודדי דרכים, פנצ'ו וייה, ואת אמיליאנו ספאטה מנהיג איכרים מהדרום. המהפכה הצליחה, ומדרו נבחר וכיהן כנשיא מקסיקו בשנים 1911–1913. מדרו אכזב את תומכיו מימי המרד כיוון שלא מילא את הבטחותיו לחלק אדמות באופן נרחב לאיכרים. כך התחילה תקופת התקוממויות נגד בהנהגת ספאטה. לאחר תפיסת השלטון של ויקטוריאנו ורטה, נרצח מדרו על ידי קצינים מתומכי דיאס בעת שהועבר למעצר, אחד מהם קודם בהמשך לדרגת גנרל. הטענה הרשמית הייתה שמדרו וסגנו נרצחו עקב ניסיון חילוץ כושל של חמושים.
ביוגרפיה
פרנסיסקו איגנסיו מדרו גונסאלס נולד בפארס, קואווילה, בשנת 1873. הוא היה בן למשפחת בעלי קרקעות עמידה, בצעירותו אביו שלח אותו ללמוד השכלה גבוהה מחוץ למקסיקו. מדרו למד במכללת הר מריה הקדושה באממיצבורג, מרילנד (1886–1888) ולאחר מכן למד מספר שנים בבית ספר לעסקים בפריז וסמסטר אחד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא היה נמוך, רזה וחיוור ובהמשך חייו היה לצמחוני והתנזר משתיית משקאות חריפים. כמו כן היה אדם רוחני שכן בבית הוריו חונך לפי חינוך דתי במכללת ישועים קתולים. מדרו היה מאמין מתון בשיטת הממשל של הדמוקרטיה, ועם שובו למקסיקו הוא לקח חלק בארגון התנועה הפוליטית הדמוקרטית על שם בניטו חוארס והנהיג את המפלגה הפוליטית בקואווילה (התקיימה בין 1904–1905) בניסיון לא מוצלח להתמנות למושל המדינה.
נוסף על כך, ממשלתו החדשה של מדרו עמדה אל מול פרשיית שחיתות שפגעה קשות באמון הציבורי כאשר הועברו קרקעות נוספות, דרך זיכיונות ממשלתיים, אל אוליגרכים רבי השפעה בממשל שהיו בעלי הון רב עוד קודם לכן. ממשלת מדרו הכריזה על כך שתשיב לעובדי אדמה את כל הקרקעות שנלקחו "באופן בלתי-חוקי" בתקופת שלטונו של דיאס. בפועל מעט מאוד קרקעות הועברו מהאוליגרכים לעובדי האדמות בידי הממשלה החדשה מכיוון שדיאס אישר חוקית את ההעברה של הקרקעות לתומכיו הכלכליים והפוליטיים. ההשפעה האוליגרכית מנעה את כל קריאות הרפורמה של מדרו והשאירה את הצבא המקסיקני בעמדת השפעה. הצבא היה באותה העת שנוא ברחבי המדינה לנוכח העובדה ששימש בעבור ההשקטה האלימה כל ההתנגדות הפוליטית לדיאס. לנוכח חולשת ממשלתו של מדרו, פרצו מרידות חדשות במסגרת המהפכה ברחבי מקסיקו. מרד מזוין בצפון הופל בידי הצבא המקסיקני, אך הממשלה לא הצליחה להשתלט על האנרכיסטים וה'ספאטיסטים' (תנועתו המהפכנית של אמיליאנו ספאטה), אשר נעזו בתמיכה עממית נרחבת. כאשר מדרו פנה להגיע להסדר עם התנועה הסוציאליסטית, מנהיגיה יצאו בהצהרות ישירות נגד ממשלתו. מרכזי ייצור הסוכר במורלוס נפלו במהרה לשליטת המהפכנים. מורלוס הייתה, במקביל למרכז מטעי הסוכר, המדינה העשירה ביותר במקסיקו.
מדרו וממשלתו פעלו לפי האידיאלים של הדמוקרטיה הליברלית אשר בחזונם רצו להקים במקסיקו, ולא העריכו די כי בכדי למנוע את נפילת המדינה למלחמת אזרחים תידרש המחיקה המוחלטת של כל מוסדות המדינה מתקופת הדיקטטורה של דיאס. עם פרוץ המהפכה המקסיקנית, משקיעים אמריקאים במקסיקו ברחו חזרה לארצות הברית. כאשר מדרו החל להתדיין על ברית פוליטית עם מהפכנים סוציאליסטים בערים הגדולות, השגריר האמריקאי במקסיקו סיטי יצר קשר עם אחיין של דיאס והחל לתכנן הפיכה צבאית שתהווה מהפכת-נגד מול מדרו. מדרו מינה את הגנרל ויקטוריאנו ורטה למפקד המוצב הצבאי במקסיקו סיטי, ללא ידיעה שורטה היה למעשה חלק מהקשר המהפכני נגדו. מדרו וסגן הנשיא חוסה מריה פינו סוארס נעצרו בידי הצבא בפיקודו של ורטה והוצאו להורג ביריות. הממשלה הדיקטטורית החדשה של ורטה הובילה להתמשכות המהפכה ומלחמת האזרחים במקסיקו.
שיטות נומריות לחישוב אינטגרלים מסוימים
בעוד שחלק מהאינטגרלים ניתן לחשב באמצעות שיטות אנליטיות הרי יש אינטגרלים אותם לא ניתן לחשב בצורה כזאת אלא רק עם אנליזה נומרית, כלומר התוצאה המתקבלת היא מספר מסוים המדויק בכל רמת דיוק שנרצה.
להלן רשימה חלקית של שיטות לביצוע תהליך זה:
שימוש בהגדרת האינטגרל לפי רימן
לפי הגדרת האינטגרל לפי רימן מתקיים:
כאשר וההפרש בין נקודות סמוכות שואף לאפס כאשר n שואף לאינסוף.
באנליזה נומרית לא ניתן אמנם להגיע לטור אינסופי אבל ניתן להשתמש בנוסחת הסכום על מנת להגיע לדיוק הנדרש. דבר זה נעשה על ידי שימוש בסכום: (כאשר  \,w_i הוא המשקל של הנקודה) כקירוב לאינטגרל. ניתן להוכיח כי בתנאים מסוימים (השונים במקצת בין השיטות אולם בעיקרם קשורים לרציפות ולאינטגרביליות של הפונקציה) הגדלת מספר הנקודות מביא לקירוב טוב יותר (מידת הקירוב המדויקת תלויה בשיטה).
את הנקודות ואת המשקלים קובעים על פי השיטה המדויקת, כאשר ישנו מספר רב של שיטות מסוג זה כמו שיטת הטרפז, המקרבת את השטח הכלוא מתחת לגרף הפונקציה לאוסף של טרפזים (ראו הדוגמה להלן), שיטת סימפסון (המקרבת את גרף הפונקציה לאוסף של פרבולות), שיטת רומברג (שיטה העושה שימוש בשיטת הטרפז עם מרווחים הולכים וקטנים), שיטת גאוס (עושה שימוש במקדמים המחושבים על פי פולינומים אורתוגונליים). כמו כן השיטות מתחלקות לשיטות פתוחות (בלי התחשבות בנקודות הקצה) ולשיטות סגורות (המתחשבות בכל הנקודות).
שיטת הטרפז עושה שימוש במשקלות של כאשר המרחקים קבועים בין הנקודות, כלומר:
שיטת מונטה קרלו
שיטת מונטה קרלו היא שיטת חישוב סטטיסטית שניתן לתאר בקיצור כך: נצייר את צורת הגרף על משטח בעל גודל ידוע ונסמן עליו "פגיעות" באופן אקראי. באמצעות חישוב מספר הפגיעות בתוך התחום החסום על ידי הגרף חלקי מספר הפגיעות מחוץ לו ניתן לחשב את גודל אותו התחום. באמצעות מחשב ניתן לחשב כך תוצאות מדויקות באופן מפתיע.
שימוש באינטגרלים ידועים
ישנם מספר אינטגרלים ידועים הממומשים לרוב כפונקציות מיוחדות, הנפוצה בהן היא ההתפלגות הנורמלית בעזרתה ניתן לחשב אינטגרלים אחרים.
דוגמה: דבר זה מאפשר לחשב את האינטגרל תוך שימוש בפונקציה שלה יש קירובים רציונליים מוכרים.
מזמור חג המולד (סרט, 1984)
מזמור חג המולד (באנגלית: A Christmas Carol) הוא סרט טלוויזיה משנת 1984 עיבוד לנובלה הידועה באותו שם שכתב צ'ארלס דיקנס בשנת 1843. במאי הסרט הוא קלייב דונר שערך את הגרסה הקולנועית של הספר משנת 1951, ומככב בו ג'ורג' סי סקוט בתפקיד אבנעזר סקרוג'.
עלילה
בתחילת הסרט רואים את ההלוויה של ג'ייקוב מארלי, והמספר ברקע מציין את מותו. הסצנה הבאה מתרחשת שבע שנים אחר כך בערב חג המולד של שנת 1843. בוב קרצ'יט (דייוויד וורנר) הפקיד של סקורג' מזכיר את העובדה שמארלי מת כבר שבע שנים, אבנעזר סקרוג' (ג'ורג' סי סקוט), מלווה כספים תאב בצע, מצווה עליו לחזור לעבודתו. לאחר מכן הוא נוזף בבוב המנסה להוסיף מעט פחם לאש הבוערת באח. פרד הוליוול (רוג'ר ריס), אחיינו של סקרוג', נכנס למשרד ומזמין את דודו לארוחת חג המולד, סקרוג' מסרב בגסות וטוען שחג המולד הוא "אחיזת עיניים" (humbug). אחר כך יוצא סקרוג' לכיוון הבורסה ומאשר לבוב יום חופשי, בתנאי שיחזור לעבודה מוקדם בבוקר למחרת. בחוץ הוא פוגש את טים הקטן, בנו הצעיר של בוב, ילד תמים וחולני הנעזר בקביים להליכה. סקרוג' אומר לילד שיצטרך לחכות לאביו זמן רב עד שיצא. בבורסה סקרוג' גובה סכום נוסף מאנשי עסקים שלא הצליחו לעמוד בדרישותיו ביום הקודם, לשמחתו הרבה עד מהרה הם נכנעים ומשלמים. סקרוג' מסרב לתת תרומה לשני ג'נטלמנים, מר פול ומר הרקינג, עבור העניים. כשהוא טוען שאם הם מעדיפים למות "כדאי מאוד שיעשו זאת ויקטינו את עודף האוכלוסייה".
בדרכו הביתה מתעתעת בו רוח הרפאים של שותפו המת, מארלי (פרנק פינלי), קרון מתים עובר לפניו, פני מארלי מופיעים במקוש הדלת ובאריחים שמסביב לאחר, ופעמונים מתחילים לצלצל. לבסוף מארלי עצמו מתגלה לפניו כפי שהיה בחיים אך כעת הוא כבול בשלשלאות כבדות. מארלי שיודע שסקרוג' הוא על סף תהום ויסבול מאותו גורל כמותו, אומר לו שחישל את השלשלאות עוד בחייו, חוליה אחר חוליה, בשל האנוכיות והאכזריות שהפגין ביחסו לאחרים. עוד אומר מארלי שיפקדו את סקרוג' שלוש רוחות, הראשונה שבהם תופיע לפניו כשהשעון יצלצל 'אחת'.
כדברי מארלי פוקדת את סקרוג' הרוח הראשונה זו של חג המולד של העבר (אנג'לה פלזנס) והיא מציגה לפניו את עברו שלו הנשכח. הם צופים בילד אבנעזר הנותר לבדו בבית הספר בתקופת החופשה ורק ספרים מארחים לו לחברה. סקרוג' מסביר שעקב מותה של אימו כשילדה אותו, אביו נוטר לו טינה ומתכחש לו. פאן (ג'ואן ויילי) אחותו האהובה, ואמו של פרד, מגיעה באחת החופשות וטוענת שאביהם סיילאס (נייג'ל דוונפורט) "השתנה", אך מתברר שהוא עדיין מתעב את בנו ואחרי שלושה ימים סיילאס שולח אותו לעבוד אצל פזיוויג (טימותי בייטסון). סקרוג' מגלה שאחותו פאן נפטרה כשילדה את בנה פרד, וסקרוג' מתייחס אל פרד בבוז בדומה ליחסו של אביו אליו. אחר כך רואים את סקרוג' עובד כשוליה בעסק של פזיוויג ומתאהב בבל (לוסי גטרידג'), והשניים מתארסים. אך האובססיה של סקרוג' לצבירת ממון הולכת ומתגברת והוא אינו מתייחס כראוי לארוסתו. כאשר בל מבינה שהיא אינה חשובה בעיניו כבעבר, היא מבטלת את האירוסין. בהמשך סקרוג' רואה את בל נשואה ואם לילדים. הוא מתקשה לראות עוד זכרונות ובכעס מכבה את האור של הרוח ב'מכנה נרות' גדול.
הרוח השנייה שמופיעה לפני סקרוג', רוח חג המולד של ההווה (אדוארד וודוורד), מציגה בפניו כיצד חוגגים את חג המולד. סקרוג' רואה את עוניים של בוב קרצ'יט ומשפחתו, שאינם יכולים להרשות לעצמם יותר מאווז קטן ומעט פודינג לארוחה החגיגית. בוב מרים כוסית לכבוד סקרוג' למגינת לבה של אשתו (סוזאנה יורק). הרוח רומזת שאם הצללים בעתיד לא ישנו כיוון, טים הקטן ימות, והרוח נוזפת בסקרוג' על אמירותיו על עודף האוכלוסייה. עוד צופים הרוח וסקרוג' במסיבה בביתם של פרד ואשתו ג'נט (קרוליין לנגריש) בה הם מארחים חברים. אחר כך הם רואים משפחה של חסרי בית הרועדים מקור ואוכלים שאריות מזון. בתוך הגלימה של הרוח מסתתרים שני ילדים, שמותיהם "בערות" ו"מחסור", הרוח מזהירה את סקרוג' מפניהם ונעלמת.
אחרי רגעים אחדים מופיעה לפני סקרוג' רוח רפאים חסרת ממשות, הרוח של חג המולד לעתיד לבוא (מייקל קרטר). היא מראה לסקרוג' מה יתרחש בחג המולד הבא אם הוא לא יחזור בתשובה. הם צופים באותם אנשי עסקים שהופיעו בתחילת הסרט, המדברים ביניהם על אדם שנפטר לא מכבר, והם מתלוצצים באומרם שיגיעו ללוויה שלו רק אם תהיה ארוחה בחינם. סקרוג' רואה את האיש המת במיטה, ואישה זקנה (ליז סמית') שדדה את מה שנותר מרכושו. היא מנסה למכור את מה שגנבה לסוחר בשם ג'ו הזקן (פיטר וודתורפ). מתברר שטים הקטן לא התגבר על מחלתו, ובני משפחתו מתאבלים עליו. לבסוף מגלה סקרוג' שהאיש המת הוא עצמו כשהוא רואה כתובת עם שמו על מצבה נטושה. סקרוג' אומר לרוח שהוא חוזר בתשובה והוא אינו האדם שהיה, ומתחנן למחוק את הכתובת על המצבה. באורח פלא מתעורר סקרוג' בחדרו ומגלה שעדיין יש בידיו הזדמנות לשנות את דרכיו.
בבוקר כשסקרוג' מבין שהיום הוא יום חג המולד, הוא שולח ילד להביא מאצל מוכר העופות תרנגול הודו ענק שהועמד למכירה. סקרוג' משלם לילד בעין יפה ושולח את העוף לבית משפחת קרצ'יט. אחר כך פוגש סקרוג' את שני הנדבנים ומבטיח להם סכום כסף גדול כתרומה. הוא מגיע לביתו של פרד ופוגש את אשתו, מתנצל בפניהם על דבריו בגנות חג המולד, ומזמין את עצמו לארוחת החג, לשמחתו הרבה של פרד. למחרת בוב קרצ'יט מגיע באיחור לעבודה, סקרוג' מעמיד פנים שהוא כועס, אבל מיד אחר כך מכפיל את שכרו של בוב ומבטיח לעזור לו ולמשפחתו. בסיום הסרט מספר פרד שדודו הפך לדמות אב עבור טים הקטן, ושסקרוג' גילה סוף סוף את המשמעות האמיתית של חג המולד.
הפקה
הסרט צולם בעיר שרוסברי שבמחוז שרופשייר. שידור הבכורה בארצות הברית היה ב-17 בדצמבר 1984 ברשת CBS, ובבריטניה הסרט הוקרן בבתי הקולנוע. השידור בארצות הברית היה בחסות חברת IBM אשר רכשה את כל הפרסומות בשידור בן השעתיים. ג'ורג' סי סקוט היה מועמד לפרס אמי על תפקידו בסרט.
מאז השידור שודר הסרט בארצות הברית בערוצי טלוויזיה מקומיים וזכה לקהל מעריצים נאמן, אבל רק ב-1995 יצא הסרט בפורמט וידאו וב-1999 ב-DVD. זאת מכיוון שהזכויות על הסרט היו שייכות לסקוט עצמו ואחר מותו תרמו בני משפחו את הזכויות לחברת בקסטר אינטרנשיונל. ב-2007 שודר הסרט שוב ברשת טלוויזיה ארצית, AMC, לראשונה מאז שידור הבכורה. הרשת ממשיכה לשדר את הסרט בכל דצמבר מאז 2009.
הבדלים בין הסרט לספר
על אף שהסרט נאמן מאוד למקור הספרותי היו בו שינויים אחדים:
מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים
מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים (באנגלית: Star Trek: Lower Decks או בקיצור LDS) היא סדרת אנימציה אמריקאית לקהל בוגר, המתרחשת ביקום של זיכיון מסע בין כוכבים. הסדרה משודרת בשירות ההזרמה CBS All Access מאז אוגוסט 2020.
כמו סדרות נוספות בזיכיון במתכונתו הטלוויזיונית מאז שנת 2017, גם "סיפונים תחתונים" משודרת בשרות הסטרימינג פרמאונט+ (לשעבר CBS All Access) של רשת CBS, והיא סדרת האנימציה הראשונה שהופקה עבור השירות. הרשת הזמינה מראש שתי עונות, כשאורך כל פרק עד 30 דקות. יוצר הסדרה הוא מייק מקמהן, אחד הכותבים של סדרת האנימציה "ריק ומורטי" ויוצר סדרת האנימציה "הפכים סולארים".
הסדרה היוותה סנונית ראשונה לסדרות אנימציה נוספות בזיכיון; ביניהן מסע בין כוכבים: פרודיג'י, שפונה לקהל צעיר יותר. קדמו לה שני פרקי אנימציה בעונה השנייה של "Short Treks", שכל אחד מהם היה בעל סגנון אנימציה שונה.
תקציר העלילה
"סיפונים תחתונים" מספרת את סיפורם של אנשי הסגל הזוטר על ה"סריטוס" (USS Cerritos שמספרה NCC-75567), "אחת הספינות הכי פחות חשובות של צי הכוכבים". בניגוד לשתי סדרות הזיכיון שקדמו לה מאז הושק הזיכיון מחדש על ידי CBS All Access, שהיו שתיהן סיריאליות, "סיפונים תחתונים" היא סדרה אפיזודית.
הסדרה מתאפיינת בבדיחות רבות מתוך עולם הזיכיון, כמו גם ביצי פסחא רבות המתאפיינות בעיקר באזכורים של דמויות או מקרים שונים מסדרות קודמות בזיכיון וכן בהופעות קמע של דמויות שונות (מרביתן שוליות) שהופיעו בסדרות הזיכיון. בנוסף, מוצגות בסדרה סצינות שונות המחקות בצורה פארודית סצינות מסדרות הטלוויזיה ומסרטי הקולנוע.
הפקה
בשנת 2018 ולאור הצלחת הסדרה "מסע בין כוכבים: דיסקברי", הכריזה CBS כי היא מעוניינת להרחיב את יקום מסע בין כוכבים ולהפוך אותו ליקום טלוויזיוני, בדומה ליקומים הטלוויזיוניים של DC קומיקס ושל מארוול קומיקס. על הפקת הזיכיון מונה אלכס קורצמן כמפיק על, והוכרזו מספר סדרות שיצטרפו ל"דיסקברי".
מלבד "Short Treks" ששודרה בין העונות הראשונה והשנייה של "דיסקברי", שודרה "סיפונים תחתונים" לאחר העונה השנייה של "דיסקברי" והעונה הראשונה של "פיקארד", ולפני העונה השלישית של "דיסקברי" שתחל מיד אחריה.
עבודת האנימציה החלה בסוף פברואר 2019, וקורצמן העריך שייקח כשנה עד שהאנימציה תהיה מוכנה לסדרה, ושהסדרה תשודר ב-2021 או 2022.
במאי אותה שנה הכריז יוצר הסדרה, מייק מקמהן, כי ההקראה הראשונה (הקראת התסריט המלא לאחר שהסתיים על ידי צוות המדובבים בפני צוות ההפקה) יצאה לדרך.
ב-10 ביולי צייץ הסופר דייוויד מאק, שכתב ספרים רבים ביקום של מסע בין כוכבים, שהוא מועסק כיועץ בשתי סדרות האנימציה של מסע בין כוכבים, סיפונים תחתונים והסדרה שתעלה ברשת ניקלודיאון.
ב-7 באוקטובר סיפרו קורצמן והת'ר קאדין בריאיון לאתר TrekCore שהסדרה עתידה להיכנס לשלבי ההפקה עצמה רק אחרי שתסתיים הפקת העונה השלישית של דיסקברי, ולאחר הפקת העונה הראשונה של מסע בין כוכבים: מדור 31. באותו ראיון אישר קורצמן ששתי העונות הראשונות של הסדרה מופקות במקביל.
במאי 2020 עדכן מקמהן כי למרות מגפת הקורונה שהשתוללה בארצות הברית במהלך 2020, הרי שההפקה ממשיכה ועיקר האתגר היה להקליט את קולותיהם של המדובבים מרחוק, אך גם בעיה זו נפתרה.
שידור
בארצות הברית שודרה העונה בשירות הזרמת המדיה CBS All Access, בה שודרו כל סדרות "מסע בין כוכבים" החל מההשקה הטלוויזיונית המחודשת ב-2017.
ביוני 2020 הוכרז שבקנדה תשודר הסדרה בערוץ "CTV Sci-Fi Channel" (לשעבר "Space") בשפה האנגלית ובערוץ "Z" בשפה הצרפתית ולאחר מכן תוזרם בשירות הזרמת המדיה "Crave", כולם בבעלות תאגיד Bell Media הקנדי, ששידר גם את הסדרות הקודמות בהפקות החדשות של הזיכיון.
באותו החודש הוכרז שהסדרה תשודר מדי שבוע החל מה-6 באוגוסט 2020.
במהלך השבוע שלפני שידור הבכורה של הסדרה מסר מייק מקמהן שהסדרה אמורה הייתה להיות משודרת אחרי עונתה השלישית של "דיסקברי", אך בשל מגפת הקורונה התעכב תהליך הפוסט-פרודקשן של דיסקברי, וצוות ההפקה התבקש לזרז את שידורה של "סיפונים תחתונים". כתוצאה מכך יצאה הסדרה לטלוויזיה עוד בטרם סוכם על מפיץ בינלאומי מחוץ לצפון אמריקה.
בסופו של דבר ההפצה הבינלאומית הייתה באמצעות שירות פריים וידאו, מספר חודשים לאחר סיום שידורי העונה הראשונה.
העונה השנייה תשודר בארצות הברית בשירות פרמאונט+ שהחליף את השירות CBS All Access לאחר האיחוד מחדש של CBS וויאקום לחברה אחת.
ליהוק
במהלך פאנל מעריצים בניו יורק עדכן מקמהן כי מלבד צוות השחקנים הקבועים מהעונה הראשונה, יחזור בעונה השנייה גם ג'ונתן פרייקס, שימשיך לגלם את דמותו של ויליאם רייקר, שהופיע בתפקיד אורח בפרק הסיום של העונה הראשונה, גם בעונה זו. יחד עם זאת, נראה כי מרינה סירטיס, שמגלמת את דיאנה טרוי, אשתו של רייקר והיועצת על סיפון הטיטאן לא תשוב בעונה השנייה.
הפצה
ב-5 באפריל, הנחגג על ידי מעריצי הסדרה כ"יום המפגש הראשון", העלתה רשת פראמאונט/CBS טריילר ראשון לעונה השנייה, ובו צוין כי העונה השנייה תשודר החל מ-12 באוגוסט 2021.
שיווק
במסגרת שיווק העונה השנייה החליטו קברניטי הזיכיון כי בכנס קומיק-קון, סן דייגו, שנערך באותה השנה במתכונת וירטואלית פעם שנייה ברציפות עקב מגפת הקורונה, יתקיים פאנל עם כוכבי הסדרה, ביניהם טואוני ניוסם, יוג'ין קורדרו, ג'ק קווייד ויוצר הסדרה, מייק מקמהן. בפרסום הרשמי לקראת האירוע דווח כי בעונה השנייה ישתתפו הן ה"סריטוס" והן ה"טיטאן".
הפקה
ההודעה רשמית לגבי חידוש הסדרה לעונה שלישית התפרסמה במקביל לתחילת העונה השנייה, בחודש אפריל 2021.
כתיבה
יוצר הסדרה, מייק מקמהן, הודיע שעלילת חצי מהפרקים ידועה עוד לפני הכתיבה בפועל. מקמהן הוסיף שבעונה זו יחלו גיבורי הסדרה את צעדיהם הראשונים לקראת קידום בדרגה, כשכל אחד מהם מתקדם בדרכו העצמאית לקראת הפיכתן של הדמויות למי שמקמהן תכנן שיהפכו להיות בסופה של הסדרה.
שידור
גם עונה זו כוללת 10 פרקים, ושידורה החל ב-23 באוגוסט 2022.
שיווק
ב-9 באפריל 2022 הופץ הטיזר טריילר הראשון לעונה, שתעלה בהמשך השנה. בטיזר נשמעים קולותיהן של הדמויות הראשיות, כשהן מתכננות להציל את הקפטן וגונבות לשם כך את ה"סריטוס".
במהלך כנס קומיק-קון, סן דייגו לשנת 2022, הופץ הטריילר המלא הראשון לעונה.
עונה רביעית
ב-18 בינואר 2022 פרסם האתר הרשמי של הזיכיון הודעה לפיה הסדרה חודשה לעונה רביעית שתכלול עשרה פרקים. שידוריה של העונה יחלו ב-7 בספטמבר 2023, בשידורם של שני פרקי הפתיחה של העונה.
עונה חמישית
ב-28 במרץ 2023 פרסם האתר הרשמי של הזיכיון הודעה לפיה הסדרה חודשה לעונה חמישית שתכלול עשרה פרקים.
מוזיקה
בינואר 2020 פורסם שהמלחין ג'ף רוסו ששימש כמלחין עבור "דיסקברי" מעוניין להלחין גם את המוזיקה עבור "סיפונים תחתונים", אך ציין שייתכן שהדבר לא יתאפשר לאור לוח הזמנים הצפוף שלו ומספרן הרב של סדרות "מסע בין כוכבים" שמופקות במקביל. רוסו הציע לפקח על המלחינים של "סיפונים תחתונים" ו"מסע בין כוכבים" בכלל, אם קורצמן יהיה מעוניין בכך. ביולי דווח שכריס וסטלייק, שעבד עם מקמהן גם על הסדרה הפכים סולארים, ישמש כמלחין של "סיפונים תחתונים".
כרזות
לכל אחת מעונותיה של הסדרה עוצבו כרזות שהקבילו לכרזות של הסרט שמספרו כמספר העונה, כך שלעונה הראשונה עוצבו כרזות שהזכירו את הכרזות של הסרט הראשון בזיכיון, לעונה השנייה כרזות שהזכירו את הסרט השני, וכן הלאה.
מדיות נוספות
בספטמבר 2022 הוציאה לאור חברת IDW את הגיליון הראשון בסדרה מוגבלת שתכלול שלוש חוברות קומיקס המבוססות על הסדרה. את החוברות כתב ריאן נורת'.
נפתלי הרץ ניימנוביץ'
נפתלי הרץ יהודה הכהן נַיְימָנוביץ' (נכתב גם נימנוביץ; בעברית בכתיב יידי, שנהג בזמנו: ניימאנאוויץ; ביידיש: ניימאַנאָוויטש; 12 בפברואר 1843, י"ב באדר א' תר"ג, יוזפוב, פלך לובלין, פולין הקונגרסאית – 10 במרץ 1898, אדר תרנ"ח, ורשה, פולין הרוסית), שנודע גם בשמו הספרותי "הַנֵּ"ץ" (נכתב גם הנץ), היה סופר עברי, פיליטוניסט, מחבר ספרי לימוד ומתרגם יהודי-פולני.
תולדות חייו
נפתלי הרץ יהודה בן יצחק זאב הכהן ניימנוביץ' נולד בשנת 1843 ביוזפוב שבפלך לובלין, פולין הקונגרסאית. התחנך בעיירה זָוויחוסט תחת השגחתו של סבו, הרשקה ניימנוביץ', ממשכילי זמושץ'. למד גמרא, עברית ושפות, כהכנה ללימודים בבית המדרש לרבנים בברסלאו, אולם סבו מצד אמו, דוד דוידזון, שהיה אדוק מאוד, לא התיר זאת, והוא נשאר בסביבה החסידית עוד מספר שנים, עד חתונתו. בגיל 18 עבר לעיר הפלך לובלין והתעסק במסחר. בד בבד החל לשלוח את ידו בכתיבה – הוא כתב כמה מאמרים בעיתון היהודי בפולנית Izraelita (איזראליטה) וכמה מאמרים בעיתון המקומי ביידיש. לאחר שכשלו עסקיו נעתר להזמנתו של עורך עיתון "הצפירה", נחום סוקולוב, והגיע בשנת 1886 לוורשה כדי לקחת חלק בכתיבת מאמרים בעיתון העברי הפופולרי ביותר בתחום המושב. תוך זמן קצר זכה מדורו הפיליטוני, "בראש הומיות" (שעליו חתם בשם העט שאימץ: "הנ"ץ"), להצלחה גדולה; הסופר וחוקר "הצפירה" שמואל לב ציטרון מספר שכאשר המדור לא הופיע ביום ו', התקבלו במערכת מאות תלונות על היעדרותו של הנ"ץ מהגיליון בתוספת אזהרה לבל יישנה המקרה. המדור הופיע בעיתון "הצפירה" במשך כעשר שנים, בדרך כלל בגיליון של ערב שבת או חג, אך לעיתים גם התפרסם באמצע השבוע.
ניימנוביץ' המשיך לעסוק במסחר ספרים גם בתקופת ורשה, הוציא מספר ספרי לימוד, פרסם כמה סיפורים, ואף תרגם לעברית את ספרו של זמנהוף ללימוד שפת האספרנטו. פעל להקמת סניף של "שפה ברורה" מיסודו של אליעזר בן יהודה בפולין.
נפתלי הרץ יהודה ניימנוביץ נפטר בוורשה בשנת 1898, בגיל 55.
יצירתו
הנ"ץ סיגל לעצמו בפיליטונים של "בראש הומיות" סגנון בדחני מליצי קמעה, שהיה משופע במימרות השאובות מארון הספרים היהודי, והתאפיין בשיח תלמודי. הפיליטונים, שהשתייכו לז'אנר מאוד פופולרי בעיתוני התקופה, עסקו בקלילות ובעממיות בענייני דיומא שהעסיקו את היהודים בוורשה. היה בהם מיזוג מוצלח בין הסגנון הלמדני והבטלני, לבין ליצנות רכה ונטולת עוקץ דוקרני. חן צנוע מיוחד היה שפוך על מילותיו של הנ"ץ, כפי שהספיד אותו סוקולוב. "בראש הומיות", הופיע במשך כעשר שנים, ועד כדי כך היה פופולרי אצל קוראי העיתון, שכאשר פרש הנ"ץ מכתיבתו בעיתון זמן קצר לפני פטירתו, ניסה העורך, נחום סוקולוב, לכתוב בעצמו את המדור. סוקולוב עצמו מודה שניסיונו לחקות את סגנונו העממי ו"הבטלני" של הנ"ץ - לא צלח בסופו של דבר, אימץ עורך "הצפירה" סגנון משלו בכתיבת הפיליטונים, ומדורו "משבת לשבת" זכה להצלחה מסחררת שלא פיגרה, ואולי אף עלתה על זו של קודמו, הנ"ץ. עם כל זאת, תרומתו של ניימנוביץ לכתיבה עיתונאית קלילה ועממית בשפה העברית, בתקופה שהשפה המדוברת הייתה יידיש - עומדת בעינה.
בנוסף לפיליטונים, הוציא הנ"ץ ספרים לא מעטים, חלקם ביידיש וחלקם בעברית, בהם סיפורי מעשיות, תרגומים לעברית של סיפורים אחרים, אוספים ספרותיים שונים שאותם ערך וספרים ללימוד עצמי של רוסית, פולנית ועברית.
מקור
מבחר מכתביו שכונסו:
קישורים חיצוניים
ממאמריו:
480-489 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 489 - 480 לפנה"ס
ישראל באולימפיאדת אטלנטה (1996)
משלחת ישראל לאולימפיאדת אטלנטה (1996) כללה 25 ספורטאים שהתחרו ב-10 ענפי ספורט. גל פרידמן זכה במדליית ארד.
איגרוף
ולדיסלב ניימן (משקל עד 51 ק"ג)
אתלטיקה
קונסטנטין מטוסביץ' רוגל נחום קונסטנטין סמיונוב דני קרסנוב
ג'ודו
יעל ארד אורן סמדג'ה
היאבקות
גוצ'ה ציציאשווילי
הרמת משקולות
סלבה איוונובסקי
קאנו/קיאק
ליאור כרמי
סייף
איילת אוחיון (רומח אישי נשים) לידיה חטואל-צוקרמן (רומח אישי נשים) לילך פריסקי (רומח אישי נשים) רומח קבוצתי נשים - לידיה חטואל-צוקרמן, איילת אוחיון, לילך פריסקי
קליעה
אלכס טריפולסקי בוריס פולק גיא סטריק
Trivial Pursuit
Trivial Pursuit (בתרגום חופשי לעברית: מרדף טריוויאלי) הוא משחק לוח קנדי, המיוצר על ידי חברת הסברו בו הזכייה נקבעת על סמך יכולת השחקן לענות על שאלות בנושאי ידע כללי ושאלות בנושאי תרבות פופולרית.
כל שחקן בתורו מטיל קובייה ומתקדם לפי תוצאת הקובייה לאורך אחד המסלולים האפשריים על לוח המשחק. צבע המשבצת עליה השחקן נוחת קובעת את סוג השאלה עליה השחקן צריף לענות כאשר השאלה עצמה נבחרת מתוך ערימת כרטיסים כאשר בכל כרטיס יש שש קטגוריות המיוצגות בצבעים שונים:
עבור כל תשובה נכונה מקבל השחקן טריז מפלסטיק אותו ניתן לחבר לחייל של השחקן. השחקן שמנצח במשחק הוא השחקן הראשון שמצליח להשיג את כל ששת הטריזים בצבעים השונים.
המשחק נוצר במקור ב-1979. לאורך השנים יצאו למשחק עשרות מהדורות שונות. חלק מהמדורות של המשחק מיועדות לשחקנים צעירים, אחרות מכילות שאלות הממוקדות בתקופות זמן ספציפיות, או שאלות בנושאים מסוימים בתחום התרבות הפופולרית (כמו מלחמת הכוכבים, שר הטבעות, וכו').
בוריס פאיצ'דזה
בּוֹריס פּאיצָ'דזֶה (בגאורגית: ბორის პაიჭაძე, ברוסית: Борис Соломонович Пайчадзе; 3 בפברואר 1915 - 9 באוקטובר 1990) היה כדורגלן גאורגי מפורסם, ששיחק בעמדת חלוץ מרכזי; הוא היה קפטן של קבוצת דינמו טביליסי, שהתפרסם בזכות זריזותו, מיומנויות הכידרור שלו והבקעת שערים.
ביוגרפיה
בוריס פאיצ'דזה נולד בשנת 1915 בכפר אונצ'יכתי שבחבל גוריה, כאשר גאורגיה הייתה חלק מהאימפריה הרוסית; הוא סיים את לימודיו בבית הספר בתום כיתה ח' והחל ללמוד בבית הספר לטכנאות ימאית של פותי. במקביל ללימודיו, פאיצ'דזה עבד כסבל בנמל והתקדם לדרגה של מנהל עבודה; הוא הכיר את הכדורגל באמצעות משחקים, שימאים אנגלים ארגנו בעת עגינת אוניותיהם בנמל פותי; אחרי סיום לימודיו בבית הספר הטכני, פאיצ'דזה החל לעבוד כמכונאי על האונייה "טֵנדרַה".
בשנת 1934 פאיצ'דזה הצטרף לראשונה לקבוצת כדורגל - זאת הייתה נבחרת העיר פותי. באותה שנה הוא החל ללמוד במכון הטכני של עבר הקווקז. בשנת 1936, לפני פתיחת עונתה הראשונה של ליגת העל הסובייטית, פאיצ'דזה הועבר מקבוצתו הראשונה לדינמו טביליסי בהוראתו של לברנטי בריה (שהיה אז המזכיר הראשון של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הגאורגית ושל ועד עבר הקווקז במפלגה הקומוניסטית הרוסית).
בשנת 1938 פאיצ'דזה הוכר כחלוץ מרכזי השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (נכלל ברשימת 33 המצטיינים כסגן שני של החלוץ המרכזי שבין 11 המצטיינים).
פאיצ'דזה השתתף ב-180 משחקי דינמו טביליסי בליגת העל הסובייטית וכבש 99 שערים לזכותה. בשנים 1939, 1940 ו-1951 הוא זכה יחד עם קבוצתו בסגנות אליפות ברית המועצות, ואילו בשנים 1936, 1946, 1947 ו-1950 - במקום השלישי.
פאיצ'דזה שיחק ב-40 במדי דינמו טביליסי במסגרת גביע ברית המועצות וכבש 25 שערים לזכותה; שלושה מאותם 40 משחקים היו משחקי גמר הגביע (בשנים 1936, 1937 ו-1946); בשנים 1937-1946, הוא השתתף בכל שבעת המשחקים הבינלאומיים בהן שיחקה הקבוצה, כולל הופעות באיראן ורומניה.
בשנת 1950 פאיצ'דזה נפצע בעת מאבק על הכדור עם שחקנהּ של טורפדו מוסקבה, ניקולאי מורוזוב. בשנת 1951 הפציעה חייבה אותו לסיים את קריירת המשחק. פאיצ'דזה היה מוכר כשחקן הוגן, שבמהלך הקריירה לא קיבל ולו אזהרה אחת מהשופטים.
פאיצ'דזה לא רצה להיות מאמן בתום קריירת המשחק, אך בשנים 1954-1953 הוא אימן דינמו טביליסי. בשנים 1963-1954 הוא שימש כיו"ר ועד הספורט של העיר טביליסי. בשנים 1985-1963 פאיצ'דזה ניהל את האצטדיון של דינמו טביליסי, שלימים (מ-1991) ייקרא על שמו.
פאיצ'דזה זכה בחייו בתארים ובפרסים הבאים: עיטור "אות הכבוד" של ברית המועצות (1941), אמן ספורט נכבד של ברית המועצות (1944), עיטור הדגל האדום של העמל (1957) ופרס וחטנג גורגסלי הגאורגי.
בוריס פאיצ'דזה מת בשנת 1990 בטביליסי. נכון לשנת 2014, הוא ניצב במקום ה-26 במועדון המבקיעים של גריגורי פדוטוב, עם 136 שערים (המועדון הלא-רשמי מהווה רשימת דירוג של כדורגלנים סובייטים ורוסים, שהבקיעו 100 שערים ויותר במשחקים רשמיים בכול המסגרות).
בשנת 2001 בוריס פאיצ'דזה הוכרז רשמית ככדורגלן הגאורגי הטוב ביותר במאה ה-20.
פרסים
דינמו טביליסי
אלכסיי שירוב
אלכסיי שירוב (בלטבית: Aleksejs Širovs; נולד ב-4 ביולי 1972) הוא שחמטאי ספרדי בעל דרגת רב-אמן.
נכון לפברואר 2020, מדורג במקום השלישי בספרד וה-64 בעולם לפי מד כושר.
ביוגרפיה
אלכסיי שירוב נולד בריגה, לטביה, בתקופה בה הייתה חלק מברית המועצות, הוא התבלט במשחק השחמט מגיל צעיר וסגנונו הושפע מבן ארץ מולדתו, מיכאל טל. ב-1988 זכה באליפות העולם בשחמט עד גיל 16 וב-1990 היה לסגן אלוף העולם בשחמט עד גיל 20 (ניצח איליה גורביץ') ותוך כדי כך זכה גם בתואר רב אמן.
בגביע העולם בשחמט 2007 הוא סיים במקום השני (הפסיד בשלב הגמר לגטה קמסקי).
ב-1990 נשא את ורוניקה אלברס לאישה בארגנטינה, השניים התגוררו בטרגונה, ספרד, ושירוב התאזרח בספרד. מאוחר יותר השניים התגרשו, אז חזר שירוב ללטביה, מבלי לוותר על האזרחות הספרדית ונשא לאישה את ויקטוריה צ'מיליטה, שחמטאית ליטאית. בשנת 2007 התגרשו, ובשנת 2010 נשא אשה בשלישית, את השחמטאית אולגה דולגובה.
בשנת 2013 הוא ניצח בתחרות שנערכה בבואנוס איירס (ראובן פלגייר סיים במקום השני).
ממשחקיו
אלכסיי שירוב - אולג ניקולנקו (מוסקבה, 1991)
בספרו "אש על הלוח" Fire on Board מנתח שירוב את המשחק בעמודים 75-78. לפני כן נכתבו ההערות לכרך 53 של האינפורמטור
עמדת ניתוח לאחר המסעים : 22...פה7 23. מהז3 מה:ו1 24. פה4+ מו7 25. רח6. בזמן כתיבת ההערות לאינפורמטור שירוב היה משוכנע שעמדת הלבן טובה אך כאשר הכין את החומר לספרו "אש על הלוח" בדק שירוב את הניתוחים של עצמו בעזרת תוכנת שחמט פריץ4 (שנחשבת היום כחלשה מאוד). התוכנה מצאה מסע מפתיע שמביא לשוויון בעמדה. הקורא המתענין ימצא את המסע בהערת השוליים. בספרם של נעם מנלה וזאב זוהר "Think like a machine" מביאים המחברים דוגמה זו בעמוד 10 כדוגמה לעמדה שגם שחקנים מוכשרים ביותר לא מביאים בחשבון את המסע הנכון, כפי ששירוב עצמו, אחד השחקנים הטקטיים הטובים בעולם בתחילת שנות ה-90 לא בדק כלל משום שהמסע מנוגד לאינטואיציה האנושית.
יאקאב ולטנר
יאקאב ולטנר (בהונגרית: Weltner Jakab; בודפשט, 6 בדצמבר 1873 – בודפשט, 18 באפריל 1936) היה פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי, יהודי-הונגרי, עיתונאי, סופר פוליטי, חבר האספה הלאומית של הונגריה (חבר פרלמנט).
קורות חיים
ולטנר נולד במשפחה יהודית, התחנך בבית יתומים בשל מותו בטרם עת של אביו, שמו ולטנר שהיה פקיד רכבת. אמו הייתה אֶמָה רייניץ. לאחר שסיים שתי כיתות בחטיבת הביניים למד את מקצוע הנגרות. בשנת 1894 הצטרף לאיגוד המקצועי של הנגרים, לקח חלק פעיל בארגון עובדי העץ והיה מעורב גם בעבודת המזכירות של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP). בשנים 1896–1898 עבד באוסטריה ובגרמניה, שם בא בקשר עם הארגונים הסוציאל-דמוקרטיים. הוא למד כל הזמן והכשיר את עצמו לתחום העיתונאות והכתיבה. הוא הפך לסוציאליסט בווינה, שם היה עד להתפתחות המאבקים הפוליטיים של הפועלים הווינאים.
קריירה
משנת 1896 היה חבר במועצה המפקחת של ה- MSZDP. באביב 1898 נקרא הביתה ממינכן וצורף להנהגת המפלגה יחד עם ארנה גרמי. הוא הופקד על ארגון המפלגה כמזכיר ומילא תפקיד זה עד 1905, אך נשאר חבר בהנהגה גם לאחר מכן ומילא תפקיד מכריע בעיצוב המדיניות המעשית של הסוציאל-דמוקרטיה בהונגריה. הוא ניצל את ניסיונו בתנועת הפועלים המקומית והבינלאומית בעיקר בתחומי הארגון, השכנוע, התעמולה, הכתיבה העיתונאית ועריכת עיתונים. ולטנר השתתף בקביעות בעצרות ובפגישות. נאומיו הענייניים, עושר מחשבתו וההצגה השנונה של דבריו הפכו את נאומיו למהנים. הוא כתב עלונים, מחקרים והפך לכותב מאמרים קבוע של נפסבה. במשך שנים רבות היה העורך של כתב העת המקצועי של ענף עובדי העץ, ונובמבר 1918 הפך לעורך האחראי של נפסבה. הוא הכין מחקרים וניתוחים רבים על המדיניות החברתית. העיקרון שלו היה שלפועלים צריך לכתוב בשפת הפועלים. הוא הגן על המשורר אנדרה אדי והפיץ את שירתו ואת האמנות ההונגרית המודרנית. הוא נכלא פעמיים בשל בפעילותו השכנוע והתעמולה פוליטית, שם קרא הרבה, כך שיכול היה בקלות לספק את התעניינותו הרחבה. כמו רבים מחבריו, הוא ראה בכלא "אוניברסיטה". הוא ייחס חשיבות מיוחדת למאבק למען חירויות דמוקרטיות וסוגיות שונות של מדיניות חברתית.
ב־7 ביולי 1904 נשא לאישה בבודפשט את קטלין הַבֶּר, בתם של מור הבר ובטי גולדשטיין. הם התגרשו לאחר מספר שנים לא רב. ב־16 במרץ 1907 וולטנר התחתן עם מריה פזקש, בתה של יוליאנה פזקש.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא אימץ בהדרגה את העמדה הפציפיסטית. הוא לקח חלק ביוזמות השלום של ה- MSZDP. ב־29-30 במאי 1917 השתתף בוועידת השלום הסוציאליסטית הבינלאומית בסטוקהולם כחבר המשלחת ההונגרית, בין היתר יחד עם ארנה גרמי, מנו בוכינגר וז'יגמונד קונפי. הוא היה חבר במועצה הלאומית ההונגרית במהלך המהפכה האזרחית-דמוקרטית (מהפכת החרציות) ב־1918. כתוצאה מהמהפכה, האווירה הציבורית ואירועי החוץ תמך ולטנר באישור של שיתוף הפעולה הזמני עם הקומוניסטים. ב־21 במרץ 1919, ולטנר היה אחד החותמים על חוק האחדות שהכריז על איחוד שתי מפלגות הפועלים והכין את ההכרזה על הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. במהלך הדיקטטורה הפרולטרית הוא לא קיבל על עצמו שום תפקיד ממלכתי או של ביטחון הלאומי, אך על סמך עמדותיו וחבריות בפורומים רבים, הוא היה אחת הדמויות המובילות ברפובליקה הסובייטית. הוא דאג לאחריות של מערכת העיתון הרשמי של הבוקר, הנפסבה, והיה לנשיא איגוד העיתונאים. ב־2 במאי 1919 הצטרף למאמץ הגיוס של הרפובליקה הסובייטית בזמן קריטי זה עבורה. עם זאת, מתח ביקורת על הדורסנות הדיקטטורית על גבי עמודי הנפסבה: "צריך להכות באכזריות את הבורגנות כמעמד, אבל אני מגנה בתוקף את אלה שפועלים באלימות נגד חלקם. הם יתרמו למהפכה ולתחושה המהפכנית אם יתנהגו בהומניות, ללא ברבריות."
בשבועות המשבר של יולי הוא ניהל מטעם המועצה הממשלתית משא ומתן עם נציגי האנטנט. כעורך האחראי של הנפסבה הוא נאלץ לברוח לאחר נפילת הרפובליקה: "אדוני העורך, יאקאב/ נשבור את צווארך ...", שרו יחידות הטרוריסטים הלבנים של העוצר מיקלוש הורטי. תחילה התיישב בווינה, שם שהה כמעט חמש שנים, מלבד מספר חודשים בארצות הברית ואז עבר לצ'כוסלובקיה. הוא לא הצטרף לשום קבוצה פוליטית, הסתפק בחיים אזרחיים ולא התבטא בפומבי נגד זוועות השלטון נגד הסוציאל-דמוקרטים בהונגריה. בשנת 1924, לאחר מתן צו חנינה, הוא היה בין הראשונים שחזרו להונגריה. לאחר שחזר הביתה, הצטרף לעבודת העריכה של הנפסבה. הוא הועמד לדין בגין פעילותו תחת הרפובליקה, אך בשנת 1929 קיבל חנינה מהורטי. בבחירות של 1931 נבחר לפרלמנט והצליח לשמור על המנדט שלו גם בבחירות של 1935. כבר בשנת 1931 קיבל שוב את תפקיד העורך האחראי של הנפסבה ונשאר בתפקידו זה עד מותו.
הוא תרגם אחדות מכתביהם של קארל מרקס וקרל קאוטסקי. ולטנר נפטר מסרטן הלבלב ב־18 באפריל 1936.
ספרות
בשפת המקור:
בתרגום לעברית:
עמק איילון
עמק איילון הוא עמק השוכן בדרך שבין ירושלים לתל אביב. לכל אורך הדורות שימש ציר תנועה חשוב לירושלים. בשל מיקומו נערכו קרבות רבים על השליטה בו. שם העמק נגזר משמה של העיר איילון שהייתה בנחלת שבט דן לפני נדידת השבט צפונה.
גאוגרפיה
מיקומו של עמק איילון בין הרי ירושלים במזרח, גבעות השפלה מדרום והרי בנימין מצפון. גובהו של העמק נע בין 140 ל-200 מטרים מעל פני הים, שטחו כ–40 קילומטרים רבועים וקרקעותיו פוריות. מימיו של העמק מתנקזים לנחל איילון שמוצאו בהרי יהודה וסופו בנהר הירקון. בעמק שוכן פארק איילון-קנדה וניטע יער קק"ל - יער עזרא.
בעמק עוברים כביש 1, כביש 424 וכביש 3 - המובילים כולם מהשפלה לכיוון הרי יהודה, וחוצה אותו גשר הרכבת של קו הרכבת המהיר לירושלים, המכונה גם גשר 6.
תקופת הברזל
בתקופת הברזל בארץ ישראל המשיך העמק להיות צומת דרכים חשוב. העמק מוזכר בתנ"ך כמקום קרב מלחמת מלכי הדרום נגד מלכי האמורי.
התקופה הביזנטית והתקופה המוסלמית המוקדמת
בתקופה הביזנטית בארץ ישראל, בשנת 220, חודש היישוב בניקופוליס על ידי הקיסר אלאגבאלוס, ובמקום התגוררו נוצרים לצד עובדי אלילים ושומרונים. על נוכחות האחרונים מעידות כתובות שנמצאו באתר, ואשר בהן מופיעים נוסחים שומרונים של פסוקים מהתורה. על הנוכחות השומרונית הרבה בעיר מעידים גם תיאורי-אגב בתלמוד ירושלמי.
בתקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל נכבש האזור בידי ההאימפריה המוסלמית בשנת 638, והעיר אמאוס נבחרה לבירת מחוז פלסטין, כפי שמציין מוקדסי שהיא שימשה "קצבה" (עיר בירה, או עיר ראשית) של המוסלמים בראשית הכיבוש. שנה לאחר מכן פרצה בעיר מגפת דבר שנודעה בשם מגפת הדבר באמאוס (בערבית: "טאעון עמואס", כלומר "מגפת עמאוס"), שהפילה חללים רבים בקרב תושביה ובקרב החיילים המוסלמים. בין היתר מצא מפקד הכוח המוסלמי, שייח' עוביד, את מותו במגפה, ובערבית נקרא האתר על-שמו. בעקבות המגפה ננטשה העיר לחלוטין והמוסלמים העבירו את בירתם לרמלה.
תקופת הצלבנים
בתקופת ממלכת ירושלים החשיבו הצלבנים את עמק איילון כנכס אסטרטגי והקימו בו את מבצר לטרון ("לה טורון דה שבלייה" - מגדל האבירים בצרפתית), ששמו שובש ללטרון על ידי התושבים המקומיים. באזור לטרון נערכו קרבות רבים בין הצלבנים למוסלמים. בלטרון נבנה מבצר שהוחזק על ידי מסדר הטמפלרים וננטש בשנת 1187. המבצר בלטרון הוקם כדי לתת מענה לבעיית חוסר הביטחון בתנועה בדרכים העולות לירושלים. רובו של המבצר נהרס לחלוטין בידי המוסלמים.