cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משטרת הפדרציה הרוסית
כלי רכב
בשנת 2018 משטרת התנועה הרוסית החלה להצטייד בדגמי BMW X5 xDrive35i F15, קיה סורנטו, פיאט דובלו פנורמה, טויוטה לנד קרוזר 200, Mercedes-Benz GLE 400 d V167, אאודי A6 C8, פורד אקספלורר ספורט.
ביקורת וציפיות
חרף זאת, כשעלתה ההצעה לראשונה והחלו דיונים קדחתניים בנושא, ציפיות רבות נתלו ברפורמה ורבים קיוו שהרפורמה אכן תסייע להפוך את המשטרה לגוף משטרה מודרני. נודעה אז הצעת המיתוג מחדש למשטרה שהציע משרד המיתוג SmartHeart המוסקבאי עוד בנובמבר 2011 ועורר התעניינות רבה, אך הצעות הסגנון והמיתוג מחדש שהוגשו על ידי המעצבים לידי משרד הפנים נדחו בשאט נפש.
אודו יורגנס
אודו יורגנס (30 בספטמבר 1934 - 21 בדצמבר 2014) היה מלחין וזמר אוסטרי במשך כחמישה עשורים. זכה באירוויזיון 1966 כאשר ייצג את אוסטריה עם השיר "Merci, Chérie", הלחין קרוב ל-1000 שירים, ומכר למעלה ממאה מיליון עותקים ברחבי העולם. בשנת 2007 קיבל אזרחות שווייצרית.
על ידי שילוב מוזיקת שאנסון צרפתית הרחיב יורגנס את סוגת הפופ הגרמני למתי-ז'אנרים נוספים. העיבודים הייחודיים שלו התקבלו באהדה בגרמניה, והפכו אותו למוקד התעניינות רחב בארץ מולדתו.
ביוגרפיה
בשנת 1952 הקים יורנגס את "רביעיית אודו בולאן" בקלגנפורט שבאוסטריה. היא הופיעה בקביעות בבתי קפה ובמועדוני ריקוד וג'אז שונים, ואף שלחה את שיריה לרדיו אלפלנד ולרדיו של הכוחות הבריטיים.
בשנת 1950 זכה בתחרות מלחינים שאורגנה על ידי איגוד השידור הציבורי האוסטרי ORF עם השיר "Je t'aime". בשנת 1961 כתב והלחין את הלהיט "Reach for the Stars", שהוקלט על ידי הזמרת שירלי באסי.
בשנת 1964 ייצג את אוסטריה באירוויזיון 1964 עם השיר "", שדורג לבסוף במקום השישי. הנציג הבריטי, מאט מונרו, התרשם מהלחן והממשלות השיר ופרסם גרסת כיסוי משלו בשפה האנגלית.
בשנת 1965 יורגנס ייצג שוב את אוסטריה בתחרות האירוויזיון לשנת 1965 עם השיר "Sag ihr, ich laß sie grüßen", אשר הגיע למקום הרביעי. בשנה לאחר מכן ניסה יורגנס לייצג בשלישית את מדינתו באירוויזיון 1966, שנערך בעיר לוקסמבורג. הוא זכה במקום הראשון באירוע, ורשם את ניצחונה הראשון של אוסטריה באירוויזיון מאז הופעת הבכורה שלה ב-1956.
בשנת 1977 הזמין את להקת הסופרימס להופיע כאורחות בקונצרט הטלוויזיוני הראשון שלו.
גרסאות כיסוי
בנוסף להקלטת הסטנדרטית "Merci, Chérie", הוציא מאט מונרו גרסאות כיסוי נוספות לחמש יצירות של יורגנס, כולן באנגלית.
מותו
ב־21 בדצמבר 2014 נפטר יורגנס בגיל 80 מאי ספיקת לב חריפה במינסטרילן שבשווייץ. חצי שנה לפני מותו, עם זכייתה של אוסטריה באירוויזיון 2014, הביע יורגנס נכונות להופיע באחד ממופעי האמצע של התחרות הבאה. עם מותו הוקירו מארגני תחרות 2015 בווינה לזכרו יום מחווה ב-20 במאי ובתחילת מופע הגמר.
בזי חרקוב
היסטוריה
המועדון, שנוסד בשנת 2017, התמודד בליגה הבכירה של אוקראינה, הליגה השנייה בחשיבותה במדינה. בשתי העונות הראשונות שלה סיימה הקבוצה במקומות 6 ו-9. אחרי עונת 2018/2019, קבוצת פוליטכניק שייצגה בעבר את חרקוב, מכיוון שהיא לא יכולה הייתה לתת ערבויות כספיות להשתתפות בליגה. במקום זאת, קבוצת "בזי חרקוב" קיבל את מקומה בליגה בעונת 2019/20.
S/2004 S 31
קוטרו המוערך של הירח הוא 4 ק"מ. הירח התגלה על סמך תצפיות שנערכו בין 12 בדצמבר 2004 ו-17 בינואר 2007. הירח הוכרז על ידי סקוט שפרד, דייוויד ג'וויט ויאן קליינה ב-8 באוקטובר 2019.
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר הרביעית (בונדסוור)
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר הרביעית (בגרמנית: 4. Panzergrenadierdivision או בקיצור 4. PzGrenDiv) הייתה דיוויזיית פאנצרגרנדיר של הבונדסוור אשר הייתה ממוקמת ברגנסבורג.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ביולי 1956 ונפרשה במחוזות המזרחיים של בוואריה: אוברפפלאץ, בוואריה התחתונה ופרנקוניה עילית. הבסיס שלה נמצא ברגנסבורג. ב-31 במרץ 1994 מוזגה הדיוויזיה יחד עם הדיוויזיה האווירית הראשונה ליצירת פיקוד הכוחות המוטסים.
אילנה דוד
אילנה דוד גלז (נולדה ב-23 במאי 1961) היא שחמטאית ישראלית בדרגת אמן בינלאומי לנשים, אלופת ישראל לנשים לשנת 1980 ולשעבר חברת נבחרת ישראל לנשים. מנהלת מועדון השחמט באר שבע, קפטנית נבחרת הנשים של ישראל, שופטת ומאמנת שחמט. לשעבר חברת הנהלת האיגוד הישראלי לשחמט.
דגים זאביים
דגים זאביים (שם מדעי: Zoarcoidei) הם אחת מ-18 תת-הסדרות של סדרת הדקראים הגדולה. היא כוללת כ-400 מינים ב-9 משפחות.
אילנה דוד
ביוגרפיה
נולדה כלנה גלז בבאקו, שבאזרבייג'ן. בוגרת תואר שני במוזיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1982 השיגה דרגת אמנית בינלאומית לנשים. בשנת 2014 מונתה למנהלת מועדון באר שבע, אחד משני מועדוני השחמט החזקים בישראל (לאחר שמספר שנים קודם לכן כבר הייתה מנהלת בפועל) במקומו של אליהו לבנט. בשנת 2015 קיבלה דרגת שופטת פיד"ה. ייצגה את ישראל במספר אולימפיאדות. בשנת 2016 הייתה הקפטנית של נבחרת הנשים של ישראל, שסיימה במקום התשיעי באולימפיאדת השחמט.
מתגוררת בבאר שבע.
דגים זאביים
לדגים אלה גוף מוארך דמוי-צלופח, ראשים גדולים ומלתעות קשיחות וסנפירי גב וחזה קטנים. חלקם מצויים באקלימים ממוזגים וקרים ושוכנים בין הסלעים.
למרות מראם המפלצתי של חלקם הם ניזונים בעיקר מחסרי חוליות כמו סרטנים, רכיכות וקיפודי ים.
יעקב דוד מנדל לייב פרידמן
רבי יעקב דוד מנדל לייב פרידמן (נולד בג' באלול תשי"ז, 30 באוגוסט 1957) הוא האדמו"ר הנוכחי מבוהוש.
תולדותיו
נולד בתל אביב לישראל שלום יוסף פנחס פרידמן, בנו של רבי יעקב דוד מפאשקאן ולשיינדל שרה דבורה בתו של רבי יצחק (השני) מבוהוש. למד בתלמוד תורה "יסודי התורה" בתל אביב, בישיבת בית ישראל רוז'ין בבני ברק ובישיבת תפארת ישראל רוז'ין של חסידות בויאן. היה קשור לרבי שלמה חיים פרידמן מסדיגורה. נישא לבתו של ראש ישיבת רוז'ין, הרב יהושע השיל ברים. לאחר חתונתו התגורר בירושלים ובהמשך עבר לבני ברק. היה תלמיד וחסידו של סבו רבי יצחק, שהועידו לממשיכו באדמו"רות. לאחר פטירת הסב באב תשנ"ב (אוגוסט 1992) מינוהו החסידים תחתיו. לאחר פטירת סבו היה נוסע לרבי ישראל מרדכי טברסקי מרחמסטריווקה.
רבי יעקב מנדל שינה מספר הנהגות מסבו ונחשב לקנאי המקורב לעדה החרדית, לעומת סבו שהיה משתייך למזרחי ואף היה אומר הלל ביום העצמאות. בניגוד לדרך אדמו"רי רוז'ין, רבי יעקב מנדל אינו לובש קולפיק ואינו לובש עניבה.
סירת שלחים
סירת שְׁלָחִים או קאנו שְׁלָחִים היא כלי שיט, קאנו שבשל תכנונו, יכול לשוט בבטחה רק עם מצוף או זוג מצופים המחוברים לקאנו לרוב באמצעות זוג מוטות (לעיתים קרובות מעץ).
היסטוריה
ההיסטוריה של סירת השלחים התחילה לפני כחמשת אלפים שנה בים סין הדרומי. משם החל התיישבות של למעלה מעשרת אלפים איים בדרום האוקיינוס השקט. המצוף הפך את סירות הכורת הצרות, שנבנו מגזע עץ שתוכו נחצב, לעמידות בפני התהפכות, והוא נשמר בסוגי הקאנו הבאים שנבנו מלוחות עץ כדי שניתן היה לבנות את גוף סירה צר מאוד, מה שאפשר להגיע למהירויות ניכרות תוך שמירה על יציבות גבוהה.
לפני כאלפיים שנה היו אלה הפולינזים שהפליגו למרחקים גדולים בים הפתוח בסירות משופרות, וכך השתלטו על המקומות הרחוקים ביותר, עד שלבסוף גילו את ניו זילנד לפני כאלף שנה. כמו כן, האבוריג'ינים בני שבט ה מקווינסלנד, אוסטרליה, שתרבותם הייתה בת 9,000 שנים, והם נכחדו בתקופת הקולוניזציה הבריטית, ניווטו באזור הים של בסירות שלחים. סירת השלחים הייתה הבסיס להתיישבות כל דרום האוקיינוס השקט. המעצבים הפולינזיים לא רק פיתחו את הסירה הפשוטה אך המותאמת לשוט באוקיינוס, אלא גם יכולת מצוינת לנווט בעזרת הכוכבים, ולהריח ממש איים בסביבתם הקרובה, או לאתרם על ידי שינוי תצורות הגלים. כיום פחות ופחות אנשים עדיין שולטים בכישורי הניווט העתיקים הללו.
בסרי לנקה, סוג זה של סירות (בשם ) משמש עד היום דייגים בחוף ובלגונות.
ספורט
סוג זה של סירות שימש גם כאמצעי תחבורה לשם סחר בים הדרומי, אם כי לרוב הוא מצויד במנועים חיצוניים. עם זאת, המסורת של חתירה עם סירת שלחים בהחלט נשמרת באיים רבים.
ספורט סירות השלחים המודרני, כחלק משיט תחרותי, התפתח בפולינזיה הצרפתית (שבה הם נקראים ואה (Va'a)) ובאיי הוואי, שם נוסד בשנת 1908מועדון קאנו השלחים והגלישה (Outrigger Canoe and Surfboard Club), שקיים עד היום. לרגל פסטיבל התרבות המסורתי של הייבא (Heiva), נערכו מרוצי לגונה בטהיטי ובאיי החברה הסמוכים כבר בתחילת המאה ה-19. משם, הספורט התפשט בצורתו הנוכחית, על פני איים פולינזיים ומלנזיים (במיוחד פיג'י וקלדוניה החדשה), לאמריקה, אוסטרליה ואסיה ולבסוף אירופה.
בפולינזיה הצרפתית ניתן להשוות את ספורט הוואה או הפירוג (pirogue), כפי שהוא מכונה במדינות דוברות צרפתית, מבחינת החשיבות עם הכדורגל באירופה.
מרוצים ידועים
בפולינזיה הצרפתית, כמו גם באוסטרליה באי ובהוואי, מתקיימות  בינלאומיות גדולות של סירות קאנו שלחים בין כמה איים. מרוץ הוואיקי נואי ואה (Hawaiki Nui Va'a) ומרוץ "מולוקאי הואה" (Molokai Hoe) הם בין רגאטות קאנו השלחים המפורסמות ביותר בעולם. הוואיקי נואי ואה בפולינזיה הצרפתית, הכוללת את האיים, ובורה בורה (שלושה שלבים עם מרחק מרוץ של כמעט 130 קילומטרים) נחשב למרוץ הקשה ביותר, אך גם היפה ביותר מסוגו. 1,200 ספורטאים בינלאומיים מתחרים שם. מפורסם לא פחות הוא ה"מולוקאי הואה", המחבר בין האי מולוקאי לבין אואהו בהוואי. עם כ-1,000 משתתפים ומרוץ של למעלה מ-40 קילומטרים, תחרות זו מתקיימת כבר למעלה מ-50 שנה. למעט כמה יוצאים מן הכלל, קאנו השלחים המשמשים לרגטות כאלה אינן עשויות יותר מעץ, אלא מחומרים מרוכבים פלסטיים מודרניים.
סוגי סירות
ישנם סוגים שונים של סירות. הוואה זמין באופן מסורתי כ-V1 (ואה הואה, Va'a Hoe, קאנו לחותר בודד אליו צמוד מצוף אחד בצד שמאל), V3 (ואה טורו, Va'a Toru, קאנו לשלושה חותרים אליו צמוד מצוף אחד), V6 (ואה אונו, Vaa Ono, קאנו לשישה חותרים אליו צמוד מצוף אחד), V12 ו-V16 (ואה טואטי, Va'a Tauati, שני קאנו מדגם V6 או מדגם V8 מחוברים, 12 או 16 חותרים) מסירה לשיט בלגונה או במים שקטים עד שיט בים הפתוח. קיימים גם דגמים לשניים ולארבעה חותרים. הדגמים הנפוצים ביותר הם לחותר אחד או לשישה חותרים. הדגם לחותר אחד שוקל בדרך כלל בין 10 ל-15 קילוגרם ועולה (תלוי בחומר ובעיבוד) בין 1,800 ל-2,800 אירו. הדגם לשישה חותרים שוקל בדרך כלל בין 130 ל-160 קילוגרם ועולה (תלוי בחומר ובעיבוד) בין 8,000 ל-10,800 אירו עם ציוד.
דגמים 1 ו-2 זמינים עם או בלי מערכת היגוי. יתר על כן, המושבים של דגם 1 ודגם 2 שונים בצורת הישיבה ביניהם: בתוך הסירה או על הסירה. באזור הפולינזי, נעשה שימוש בעיקר בדגם לחותר בודד ללא מערכת היגוי ומושב בתוך הסירה. לעומת זאת, בארצות הברית (במיוחד בהוואי) משתמשים בעיקר בדגמים לחותר בודד או לשני חותרים עם מערכת היגוי ומושב על גבי הסירה.
התפתחויות נוספות
אחרי שהסירות עשו את דרכן לאסיה, מזרח אפריקה, אוסטרליה, אמריקה הצפונית והדרומית לפני זמן רב, הספורט הפך פופולרי יותר באירופה מאז תחילת המאה ה-21.
בשנת 1978 נעשה שימוש בפעם הראשונה בסירת שלחים באירופה, היא חצתה את תעלת למאנש עם צוות אמריקאי כדי לחגוג 200 שנה לגילוי הוואי על ידי ג'יימס קוק. בשנת 1994 השתתפו לראשונה כמה שייטים גרמניים ברגאטה הוואיקי נואי, וחלק מחותרים אלו הקימו את מועדון קאנו השלחים הגרמני הראשון (1.OCC) בשנת 2004. בשנת 1999, מועדון קאנו השלחים Ruahatu Va'a בדרום צרפת ארגן את התחרות הראשונה המבוססת על מולוקאי הואה. בשנת 2000 השתתפו במרוץ זה 4 קבוצות בסך הכול - הקבוצה הגרמנית אורו נוי ואה (Oro Nui Va'a) הייתה הקבוצה הזרה הראשונה שהתחילה להשתתף שם. בשנת 2007 השתתפו 24 קבוצות בינלאומיות במרוץ זה, שהוא כיום אחד המרוצים החשובים ביותר בדגם לשישה חותרים באירופה.
בשנת 2001 נערך לראשונה אתגר ה-Orofero Challenge (גם הוא בדרום צרפת), מרוץ על פי המודל של הוואיקי נואי וואה. אליפות אירופה הפתוחה הראשונה (גביע אירופה) נערכה באוקטובר 2003 בצפון צרפת. בשנת 2007 הצליח מועדון הקאנו אונטרווסר (Kanu-Verein Unterweser) מברמרהאפן לחתור לראשונה בסירת שלחים מהיבשת להלגולנד.
ישנם כיום כ-30 מועדונים באירופה העוסקים בספורט זה, בעיקר באיטליה ובצרפת, אך גם באנגליה, שוודיה, בלגיה והולנד. גם בגרמניה מספר ספורטאי קאנו השלחים גדל, וכך גם מספר המועדונים המציעים סירות שלחים. איגוד הקאנו הגרמני (Deutsche Kanu-Verband, DKV), וכמה אגודות קאנו אזוריות כבר אמצו תחום זה או מספקים אנשי קשר. בשנת 2008 התקיים גביע גרמני שנתמך על ידי DKV בפעם הראשונה בים הבלטי.
סולטנות מצרים
סולטנות מצרים (בערבית: السلطنة المصرية) הייתה סולטנות שהתקיימה במצרים התחתונה, מצרים העליונה ושטחי סודאן, כמדינת חסות בריטית, בין השנים 1914–1922.
סירת שלחים
התפתחויות נוספות
ברמה הבינלאומית, התאחדות הוואה הבינלאומית (IVF) מאגדת את הרוב המכריע של המדינות בהן מתקיים ספורט קאנו השלחים (במיוחד טהיטי, הוואי, ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, סמואה, איטליה, אנגליה, צרפת. וגרמניה) עם היעדים העיקריים של ארגון אליפויות עולם בקאנו השלחים וקידום ספורט הוואה. ה-IVF נוסד לפני למעלה מ-25 שנה ומארח את אליפות העולם בספרינט (Canoe Sprint World Championships) אחת לשנתיים. באוגוסט 2008 השתתפה גרמניה באליפות זו לראשונה עם קבוצה.
סולטנות מצרים
סולטנות מצרים
בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, צידד עבאס השני, החדיו של מצרים, באימפריה העות'מאנית, ובשל כך הודח על ידי הבריטים לטובת דודו חוסיין כאמל. הריבונות העות'מאנית הרשמית במצרים, הסתיימה באופן רשמי, חוסיין כאמל הוכרז כסולטן מצרים, והארץ הפכה לפרוטקטורט בריטי.
סירת שלחים
התפתחויות נוספות
הפדרציה הבינלאומית לשייט בקאנו (International Canoeing Federation, ICF) הוסיפה גם קאנו שלחים לרשימת הדגמים שבהם היא תומכת, אך טרם ארגנה אליפויות כלשהי.
סולטנות מצרים
סולטנות מצרים
כוחות מצריים לחמו כחלק מחיל המשלוח המצרי, ובנוסף גייסו הבריטים 500,000 איכרים מצריים ככוחות עזר לחיל המשלוח. כמו כן הפקיעו הבריטים חלק גדול ממלאי הכותנה והמספוא המצרי, ושילמו עליו במחיר נמוך ממחירי השוק.
בשנת 1917 מנתה אוכלוסיית מצרים 12.751 מיליון נפש: 11.658 מיליון מוסלמים (91.5%), 855 אלף קופטים, 108 אלף קתולים, 47 אלף פרוטסטנטים, 14 אלף נוצרים אחרים (בין כלל הנוצרים היו 110 אלף אירופים וסורים), ו-60 אלף יהודים (0.5%).
בשנת 1920 92% מהגברים ו-99% מהנשים במצרים היו אנאלפביתיים.
מהומות 1919 והקמת הממלכה
לאחר מלחמת העולם הראשונה דרשה מפלגת אל-ופד להשתתף בועידת השלום בפריז, ולדרוש עצמאות למצרים. בעקבות סירוב הבריטים, וגירוש ראשי הקבוצה למלטה, פרצו מהומות ענק במדינה. הדיכוי הבריטי של המהומות, הביא למותם של כ-800 בני אדם. בנובמבר 1919 נשלח אלפרד מילנר בראש ועדה, כדי לנסות לפתור את המצב. בשנת 1920 המליץ לורד מילנר לשר החוץ הבריטי לורד קרזון, על ביטול הפרוטקטורט הבריטי במצרים.
לאחר שעזבה ועדת מילנר את מצרים החלו הבריטים להתוות גישה חדשה. מילנר הכיר בכך שנחוצה גישה ישירה יותר ושעתידה של מצרים צריך לכלול משא ומתן עם מפלגת אל-ופד, ושיחות אישיות בינו לבין סעד זע'לול, מנהיג המפלגה, החלו ב-7 ביוני ונמשכו במהלך קיץ 1920 בלונדון. כתוצאה ממה שכונה בשם "הסכם מילנר-זע'לול", הכריזה הממשלה הבריטית בפברואר 1921 על הסכמה לביטול הפרוטקטורט כבסיס למשא ומתן להסכם עם המצרים.
ב-4 באפריל 1921 שב זע'לול למצרים, שם זכה לקבלת פנים חסרת תקדים שהצביעה על התמיכה המכרעת לה זכה בקרב המצרים. אך אלנבי היה נחוש לשבור את כוחו הפוליטי של זע'לול וליצור קבוצה פרו-בריטית עמה תוכל בריטניה לדון בהענקת עצמאות בתנאים נוחים יותר. ב-23 בדצמבר הוגלה זע'לול בשנית לסיישל דרך עדן. הגלייתו לוותה בהפגנות, התנגשויות אלימות עם המשטרה ושביתות סטודנטים ופקידי ממשל שהשפיעו על קהיר, אלכסנדריה, פורט סעיד וסואץ, וכן על ערים קטנות יותר בפרובינציה.
לאחר שלוש שנים של משא ומתן ללא תוצאות הגיעו הבריטים בחוסר רצון להכרה כי הסכם שרק ישמור על הסטטוס קוו אינו בר-השגה. לכן, הכריזה בריטניה ב-28 בפברואר 1922 באופן חד-צדדי על ביטול הפרוטקטורט והענקת עצמאות למצרים. ארבעה נושאים "נותרו לשיקול דעתה של בריטניה" עד שהסכמים הנוגעים להם ייחתמו רק לאחר משא ומתן: מצריים הוכרזה כמלוכה חוקתית, הסולטאן אחמד פואד הפך למלך פואד הראשון ובנו, פארוק, נבחר כיורשו. ב-19 באפריל 1922 אושרה חוקה חדשה ובהמשך החודש הוכרז על בחירות לפרלמנט בן שני בתים. הבחירת שנערכו לבסוף ב-12 בינואר 1924 הסתיימו בניצחון מפלגת הוופד בראשות סעד זע'לול אשר זכתה להקים את ממשלתה העצמאית הראשונה של מצרים. עיקר הכוח הפוליטי נותר בידי המלך, אשר היה בעל זכות וטו על חוקים חדשים ויכולת למנות בעצמו חלק מחברי הפרלמנט.
מחאה שהחלה כהצעה פוליטית שקטה, שהונהגה בתחילה בידי מצרים בני המעמד הגבוה אשר הושפעו מנאומיו של נשיא ארצות הברית לגבי ההגנה על זכות הגדרתם העצמית של עמים, הפכה למהומות בעלות אופי מהפכני בהן השתתפו המוני העם. באופן אירוני, לא הייתה כוונתם של מייסדי אל-ופד לעמוד בראש מהפכה פוליטית או להאיץ שינויים סוציאליים נרחבים, אלא להפעיל לחץ מתוכנן באמצעות מצרים בתפקידים בכירים במנגנון השלטוני ולשכנע את הבריטים לוותר בהדרגה על חלק מכוחם. במקום זאת, המצב שנוצר בשטח עם תחילת המהומות הביא את האוכלוסייה למחאה קיצונית יותר מכפי שהמפלגה עצמה תכננה. בדומה למדינות אחרות תחת שלטון קולוניאלי לאחר מלחמת העולם הראשונה, מצאו המצרים כי רצונם להגדרה עצמית בינלאומית סיפקה בסיס ואף העצימה את המחאה.
המהומות לא גרמו לפינוי הבריטים ממצרים, אך הכניסו למודעות פוליטית אוכלוסייה שגילתה מחדש את גאוותה הלאומית ורכשה מידה של כוח בזירה הלאומית. כוח זה הביא את אלנבי והממשלה הבריטית להכיר בסעד זע'לול ומפלגתו, ולא בממשלת מצרים הרשמית, כגוף המייצג עמו יש לשאת ולתת על עתיד מצרים.
ירוסלב קאליצין
יָרוֹסְלַב לְיוּבּוֹמִירוֹב קָאלִיצִין (בבולגרית: Ярослав Любомиров Калицин; 3 בספטמבר 1911, שומן, ממלכת בולגריה – סופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית) היה פקיד ציבור בולגרי, פעיל בכיר בארגון ראטניק, המשנה לראש הקומיסריון לשאלות יהודיות והממונה על מבצע גירוש יהודי תראקיה במהלכו נעצרו 4,219 יהודים, ובהמשך גורשו רובם למחנה ההשמדה טרבלינקה.
ביוגרפיה
ירוסלב קאליצין נולד בשומן ובהמשך עברה משפחתו לסופיה ובה סיים בית ספר תיכון. הוא היה מהפעילים המרכזיים של הארגון האנטישמי ראטניק תחת פטר גברובסקי ואלכסנדר בלב. עם הקמת הקומיסריון לשאלות יהודיות צורף אליו קאליצין ובהמשך התמנה למשנה לראש הקומיסריון אלכסנדר בלב.
בראשית פברואר 1943 הושלמה בקומיסריון עבודת מטה שכללה תוכנית מפורטת לגירושם של יהודי תראקיה ומקדוניה, לקראת חתימת הסכם עם הגרמנים. במסגרת זו הציע קאליצין חלופות ליישומה של תוכנית הגירוש ובכלל זה הקמתם של 3 מחנות מעבר בבולגריה, בדופניצה, ראדומיר ובלגואבגרד. ב-22 בפברואר 1943 חתמו אלכסנדר בלב בשם בולגריה ותיאודור דנקר בשם גרמניה הנאצית על הסכם בדבר גירושם של 20,000 יהודים מהשטחים שסופחו לבולגריה - תראקיה ומקדוניה הווארדארית. שטחים אלו סופחו בתמורה להצטרפות בולגריה להסכם התלת-צדדי.
קאליצין מונה לאחראי על מבצע גירוש יהודי תראקיה וקבע את מפקדתו בקסנתי. בלב אישר את תוכניתו להקמת מחנות המעבר בבולגריה. הגירוש אמור היה להתנהל כמבצע צבאי וכלל תכנון פרטני לשעות המעצר ואמצעי ההובלה והגירוש של יהודי תראקיה. ב-4 במרץ לפנות בוקר בוצעה אקציה ברחבי תראקיה ובמהלכה נעצרו 4,219 יהודים, מרביתם מהערים: קוואלה, קומוטיני, קסנתי, דרמה, סרס ואלכסנדרופולי. הם הובלו למקומות ריכוז בדרך כלל מחסני טבק נטושים ומשם לאחר יממה הועברו ברכבות פתוחות למחנות המעבר בבולגריה. בהמשך הועברו לעיר לום, הועלו על 4 מעבורות שהובילו אותם לווינה, משם הועברו ברכבות לקטוביץ וממנה לטרבלינקה. רק כ-100 מהמגורשים ניצלו.
במאי 1943 לאחר גירוש יהודי סופיה, ניהל קאליצין מבצע מעצרים בקרב הנהגת יהדות קיוסטנדיל ושילח את העצורים למחנה הריכוז סומוביט.
אחריתו
ב-9 בספטמבר 1944 התחוללה ברחבי בולגריה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית ונתמכה על ידי הצבא האדום אשר כוחותיו כבשו את סופיה בערבו של אותו היום. קימון גאורגייב התמנה לראש הממשלה ואנטון יוגוב מהמפלגה הקומוניסטית הבולגרית לשר הפנים. הוקם בין דין מיוחד לשפיטת משתפי הפעולה עם הנאצים. ירוסלב קאליצין הועמד לדין וב-7 במרץ 1945, הורשע ונדון ל-15 שנות מאסר, קנס של 500,000 לבות והחרמת רבע מרכושו. להרשעה נלווה קלון למשך 16 שנים. קאליצין הלך לעולמו בסופיה. הוא היה נשוי ואב לבן אחד בשם ליובומו.
קישורים חיצוניים
* Paul Isaac Hagouel, Ph.D, The Annihilation of Jewish Greeks from Eastern Macedonia and Thrace in context and perspective: Facts of the Past, Lessons for the Future
טומומי אינאדה
ביוגרפיה
אינאדה נולדה במחוז פוקואי. ב-1981 סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת ואסדה וב-1985 הוסמכה כעורכת דין.
בספטמבר 2005 נבחרה לנציגת המחוז הראשון של פוקואי בבית הנבחרים של יפן ומאז נבחרה לשלוש תקופות כהונה נוספות ב-2009, ב-2012 וב-2014.
בספטמבר 2010 נבחרה לסגנית מזכ"ל המפלגה הליברלית-דמוקרטית, באוקטובר 2012 מונתה ליושבת ראש החטיבה לענייני משפטים של המועצה לחקר מדיניות במפלגה. בדצמבר 2012 מונתה לחברה בקבינט של שינזו אבה כשרה לענייני רפורמה ברגולציה, רפורמה במינהל הציבורי ובשירות הציבורי, כשרה לענייני אסטרטגיית "יפן המגניבה" ולמדיניות ה"התמודדות מחדש" שהנהיג אבה. בספטמבר 2014 מונתה ליושבת ראש המועצה לחקר מדיניות של המפלגה. באוגוסט 2016 מונתה לשרת ההגנה בקבינט היפני.
לאורך הקריירה שלה הביעה אינאדה דעות ימניות, היא התנגדה להגדרת מעשי יפן במלחמת העולם השנייה כפשעי מלחמה וכניסתה לקוריאה הדרומית נאסרה. בספטמבר 2014 נחשפה תמונה שלה יחד עם מנהיג התנועה הנאו-נאצית היפנית מה שגרם למבוכה לראש הממשלה אבה, אינאדה ציינה כי לא ידעה עם מי הצטלמה. היא תומכת בשינוי מדיניות הביטחון של יפן ושינוי החוקה הפציפיסטית שלה. ב-28 ביולי 2017 התפטרה מתפקידה לאחר שנחשף כי הסתירה מידע על כך שחיל משלוח יפני לדרום סודאן נשלח לאזור בו עדיין מתרחשים עימותים, בניגוד לחוקת יפן.
חיים אישיים
אינאדה נשואה ואם לבן ובת.
מרווה לאוד
מרווה אאוטמהארט (בצרפתית: Marwa Outamghart; נולדה ב-12 בדצמבר 1996) היא זמרת-יוצרת צרפתייה-מרוקאית, הידועה בזכות להיטה הבינלאומי "Bad Boy", שיצא לאור בשנת 2018 והפך לאחד מהשירים הצרפתיים המצליחים ביותר בעשור השני של המאה ה-21. הוא צבר בספוטיפיי למעלה מ-92 מיליון השמעות. עם זאת, בצרפת זכתה להצלחה כבר בשנת 2017, כאשר הוציאה את השיר "Fallait pas", שהפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בצרפת, תוך שקיבל את תואר היהלום במדינה.
אלבום הבכורה שלה Loud, שיצא לאור בשנת 2018, קיבל את תואר הפלטינה הכפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי.
ביוגרפיה
מרווה לאוד נולדה ב-12 בדצמבר 1996, וגדלה בשטרסבורג, צרפת. היא נולדה למשפחה גדולה, כשיש לה ארבע אחיות ואח אחד. היא החליטה להתחיל את הקריירה המוזיקלית שלה בשנת 2016 ועזבה את בית הספר לטובת תעשיית המוזיקה, תוך שהקליטה את "Mehdi" שיצא כסינגל הבכורה שלה בשנת 2017.
קריירה
סינגל הבכורה של לאוד "Mehdi" יצא לאור בשנת 2017, וזכה להצלחה מתונה כאשר הגיע למקום ה-51 במצעד הסינגלים שבצרפת. בשנה שלאחר מכן, הוציאה את "Fallait pas" שהפך ללהיט בצרפת, כאשר הגיע לעשירייה הפותחת במצעד הסינגלים של המדינה. הסינגל השלישי שלה "Billet" יצא לאור פרק זמן לאחר מכן, וזכה להצלחה פחותה מקודמו. הפריצה הבינלאומית שלה אירעה כאשר הוציאה את הלהיט "Bad Boy" שלימים, הפך לאחד מהשירים הצרפתיים המצליחים ביותר בעשור השני של המאה ה-21. הוא צבר למעלה מ-92 מיליון השמעות בספוטיפיי, וקיבל את תואר הפלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי. בין השנים 2020–2021 זכה השיר להצלחה מחודשת, בעקבות כך שהפך לפופולרי בטיקטוק. אלבום הבכורה שלה Loud, יצא לאור בשנת 2018 וזכה להצלחה רבה. הוא קיבל את תוארה הפלטינה הכפולה במדינה.
במרוצת השנים, הוציאה לאוד שלל להיטים, תוך שקיבלה את תואר הזהב על שלושה משיריה, תואר הפלטינה על שלושה משיריה ותואר היהלום על "Fallait pas", שהפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בצרפת.
טניס באולימפיאדת סידני (2000)
אולימפיאדת 2000 נערכה בסידני, אוסטרליה. תחרויות הטניס נערכו בין ה-19 בספטמבר ל-28 בספטמבר. נערכו תחרויות הגברים, הנשים, זוגות גברים וזוגות נשים (סך הכל 4 מדליות זהב). התחרויות נערכו ב-NSW Tennis Centre. בתחרות השתתפו 182 ספורטאים (93 גברים ו-89 נשים) מ-52 מדינות.
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 64 טניסאים שחולקו ל-4 בתים. לקראת התחרות 16 המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר יבגני קפלניקוב מרוסיה נפגש עם טומי האס מגרמניה וניצח אותו ב-5 מערכות.
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
סבסטיאן לארו ודניאל נסטור נפגשו במשחק הגמר עם טוד וודברידג' ומארק וודפורד  וניצחו ב-4 מערכות.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן הזוגות החזקות שזכו בדירוג:
במשחק הגמר סרינה ויליאמס וונוס ויליאמס שלא היו מדורגות נפגשו עם כריסטי בוגרט ומרים אורמנס  שגם הן לא היו מדורגות וניצחו אותן בשתי מערכות.
מאיה גלפמן
מאיה גלפמן (נולדה ב-8 בנובמבר 1978) היא אמנית רב תחומית ישראלית העוסקת במנעדי הביטוי בתפר שבין ציור, מיצב ואמנות רחוב. נחשבת למובילה בתחום אמנות הרחוב.
ביוגרפיה
מאיה גלפמן נולדה וגדלה ברחובות. היא השלימה תואר ראשון באקדמיה להנדסה ועיצוב שנקר.
יצירתה
בין היתר הציגה במוזיאון ישראל בירושלים, במוזיאון תל אביב, במוזיאון חיפה לאמנות, הגלריה הלאומית בבנגקוק, בסמיתסוניאן והקתדרלה הלאומית כחלק מפסטיבל ביי דה פיפל, יריד 'ארט-רומס' בלונדון, הביאנלה בהרצליה, ארט בזל מיאמי, אוניברסיטת 'טאמה' לאמנות בטוקיו.
ב־2013 גלפמן הרצתה בכנס 'טד' על תהליך יצירתה ודימויים של עבודותיה הופיעו בשני ספרי אמנות בינ"ל, בצרפת ובגרמניה ובספר אמנות חדש, שיצא לאור באנגליה במהלך 2022 .עבודתה סוקרה בתקשורת בישראל ומחוצה לה.
סימן ההיכר של גלפמן הוא טכניקה של רישום בצמר על גבי קירות. היא מוכרת בזכות הקשר הבלתי אמצעי שהיא יוצרת עם הקהל ומזוהה דרך אמנות הרחוב שלה - לבבות הצמר האדומים הפזורים ברחבי תל אביב ובערים שונות בעולם. מגזין "פייפרמאג" הניו-יורקי, בחר בה כאחת מעשרת אמני הרחוב המובילים בישראל לצד Know Hope.
בשנים 2017–2021 מסרו גלפמן ואבידן את כל רכושם ועברו לחיות בדרכים. הם תכננו "ניסוי" שחייב אותם לשלוט רק ביצירת עבודות תלויות זמן ומרחב, ויצרו אותן מדי יום. כל היתר נקבע עבורם על ידי אנשים זרים: לוחות הזמנים, המסלול, המפגשים והתקציב. הפרויקט התרחש בארצות הברית, בניסוי סרנדיפיטי, במסע בן 100,000 קילומטרים, והציג חמש תערוכות, עשר הרצאות ומאות עבודות.
תערוכות קבוצתיות
2008-2005
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2017
2018
2019
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר השישית (בונדסוור)
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר השישית (בגרמנית: 6. Panzergrenadierdivision או בקיצור 6. PzGrenDiv) הייתה דיוויזיית פאנצרגרנדיר של הבונדסוור אשר הייתה ממוקמת בנוימינסטר.
דמויי-אצטגנון
דמויי-אצטגנון (שם מדעי: Trachinoidei) היא אחת מ-18 תת-סדרות הסדרה הגדולה דקראים, בתוכה כ-251 מינים. בני קבוצה זו הם יצורים ימיים החיים על קרקעית הים באזורים חוליים ולעיתים אף בחוף.
דגים אלו חיים בקרבת הקרקעית החולית ורבים מהם בעלי צבעי הסוואה ויכולים כך לארוב לטרף לא זהיר השוחה מעליהם. הם חיים בבדידות או בקבוצות.
הם חיים כל הימים, הטרופיים והארקטיים וחלקם, כמו הצלופחוליים מכלכלים חיות ים שונות ונידוגים גם על ידי אנשים למאכל. אך מינים אחרים הם קוצניים ואף ארסיים.
ציון נאנוס
ציון נאנוס (נולד ב-24 באוקטובר 1971) הוא עיתונאי העובד בחברת החדשות ככתב מגזין. שימש שדרן ספורט בעברו.
ביוגרפיה
ציון נאנוס נולד להורים שעלו לישראל מלבנון. גדל בחולון ולמד בתיכון אילון בעיר. את שירותו הצבאי עשה בגלי צה"ל.
בראשית הקריירה שלו שימש כשדרן קווים במשחקי כדורסל וכדורגל.
ב-26 במאי 2001, בעת משחק ההכתרה של מכבי חיפה, כאשר לקראת סיומו החלו אוהדים לשעוט לעבר הגדרות המפרידות בין היציעים לכר הדשא, נאנוס הפסיק לשדר בשידור חי את המשחק וסייע לחילוץ בני הנוער שנרמסו בידי ההמון.
במהלך הקריירה שלו הותקף פיזית מספר פעמים: על ידי אוהדים, מתנחלים ועל ידי הפרשן לענייני צבא וביטחון, רוני דניאל.
במאי 2020 פרסם כתבה על אזרחים שהוצאו לחופשה ללא תשלום, אך אינם זכאים לקבל דמי אבטלה בשל תקנה בביטוח לאומי האוסרת מתן כפל קצבאות למקבלי קצבאות.הכתבה הציגה את הקושי איתו מתמודדים מקבלי קצבאות שהופסקה עבודתם בעת משבר הקורונה. לאחר מכן החליטה הממשלה לבטל את איסור כפל הקצבאות לתקופה מוגבלת.
חיים אישיים
מתגורר ברמת גן. אחיו, אבי נאנוס, היה קריין וכתב בגלי צה"ל וכיום מנהל הדיגיטל בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
Bashan 125R
Bashan 125R הוא אופנוע מתוצרת Bashan Motorcycle Manufacturing Co.Ltd המיוצר בסין משנת 2010 ועד היום.
נובי פאזאר (כדורגל)
מועדון כדורגל נובי פאזאר (בסרבית: ФК Нови Пазар) הוא מועדון כדורגל סרבי המשחק בעיר נובי פאזאר שבסרביה. המועדון נוסד לאחר הקמת ממלכת יוגוסלביה.
היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 1928 בשם מועדון כדורגל סנדז'ק ובהמשך שינה את שמו למועדון כדורגל דז'בה. משנת 1962 המועדון נקרא נובי פאזאר. המועדון שיחק בליגה השנייה ביוגוסלביה ומשנת 1992 עם התפרקות יוגוסלביה בליגה השנייה של סרביה ומונטנגרו. בסוף עונת 2001/2002 ירד מהליגה השנייה של סרביה ומונטנגרו לליגה השלישית. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השלישית וחזר לליגה השנייה.
בסוף עונת 2005/2006 הקבוצות של מונטנגרו פרשו מהליגות המשותפות עם סרביה והוקמו ליגות חדשות של קבוצות מסרביה. המועדון שיחק מעונת 2006/2007 בליגה השנייה בסרביה. בעונת 2009/2010 הגיע לשלב שמינית גמר הגביע הסרבי והפסיד לקבוצת הכוכב האדום בלגרד. בסוף עונת 2010/2011 עלה בפעם הראשונה לליגת העל הסרבית. המועדון משחק ברציפות בליגת העל הסרבית מעונת 2011/2012. בעונת 2012/2013 הגיע בפעם השנייה לשלב שמינית גמר הגביע הסרבי והפסיד לקבוצת ראד בלגרד. בעונת 2013/2014 הגיע בפעם השלישית לשלב שמינית גמר הגביע הסרבי והפסיד בפנדלים לקבוצת וויבודינה נובי סאד.
דמויי-כפחן
לדגים אלה קשקשים כסופים, סנפירי חזה גדולים ומעוגלים ופיות קטנים. הם ניזונים מחסרי חוליות שונים כולל ממדוזות, אף שמספר מינים במשפחה בלוריתניים (Centrolophidae), מתגוננים מטורפים על ידי שחייה ליד מדוזות והם גם ניזונים משאריות ארוחתם.
חתול בגן חשוך
"חתול בגן חשוך" או "חתול" (1965) הוא הדפס מאת האמן הישראלי רודי להמן.
תיאור
ההדפס "חתול" נוצר בטכניקה של חיתוך עץ על ידי רודי להמן בשנת 1965. זה הוא אחד מן הנושאים הרווחים ביצירתו של האמן, שהרבה ליצור הדפסים ופסלים של בעלי חיים. הוא מציג את דמותו של חתול שחור המתואר מן הצד, וראשו מופנה לאחור. החתול מתואר בתוך צמחייה, המסומלת על ידי סימני עלים. להמן עושה שימוש בחריצה של סימנים דקורטיביים בפלטת העץ כדי לתאר את משטח האדמה ועל ידי כך ליצור בעבודה תחושה של עומק.
ההדפס הוצג בתערוכת היחיד הרטרוספקטיבית של רודי להמן שהתקיימה במוזיאון תל אביב לאמנות ב-1978, בתערוכה "חיתוך-העץ בישראל" שהתקיימה בסדנת ההדפס ירושלים ב-1986. פלטת העץ של החיתוך, שמקורה בעיזבון האמן, נמצאת כיום באוסף סדנת ההדפס ירושלים.
חסידות שאץ ויז'ניץ
חסידות שאץ ויז'ניץ היא חצר חסידית, ענף מחסידות ויז'ניץ שהוקם על ידי רבי משה הגר בנו של רבי ברוך הגר.
תולדות החצר
באותה עת חיו ופעלו בקהילה היהודית בעיר אדמו"רי שושלת חסידות שאץ – לבית משפחת מוסקוביץ', ובפרט נודעה והתפרסמה שם הרבנית הזקנה מרים חיה מוסקוביץ' כפועלת ישועות. על סיבת קביעת משכנו של רבי משה דווקא בעיירה זו, יש ששיערו שהיה בעיר ריכוז גבוה של חסידי חמיו משושלת זינקוב.
בעיירה היה בית מדרש של חסידי ויז'ניץ עוד מזמן סבו רבי מנחם מנדל הגר, אך רבי משה הקים בית מדרש עצמאי. הוא קנה מאת משפחת ברוידא שני בתים עם חצר גדולה, ושם הקים את בית מדרשו, ורוב חסידי ויז'ניץ עברו לשם. במהלך השנים הפך בית מדרשו למקום מרכזי, וראשי הקהילה היהודית ונכבדיה קבעו את מושבם בבית מדרש זה. בקרבת מקום היה קיים בית אכסניא בבעלות יהודת, ששימש את החסידים שבאו לשבתות מיוחדות ולחגים.
רבי משה נפטר בשנת תרפ"ו (1926), ובשעת ההלוויה הכתיר אחיו רבי שרגא פייבוש מזלישטשיק את בנו של רבי משה, רבי חיים, למלא מקום אביו כאדמו"ר.
חידוש החצר בארץ ישראל
רבי חיים שרד את השואה, ולאחריה חזר לשאץ. בשנת תש"ט עלה לארץ ישראל, תחילה השתקע בקריית שמואל וכעבור שנה וחצי עבר לחיפה, בעידוד בן דודו רבי ברוך הגר האדמו"ר מסרט ויז'ניץ, שם הקים את בית המדרש "אהל משה" על שם אביו וכיהן כאדמו"ר עד לפטירתו בשנת תשל"ז.
עם זקנותו ובשנותיו האחרונות עבר רבי חיים להתגורר בבני ברק, ובכדי להחזיק את בית המדרש בחיפה מינה רבי אליעזר הגר האדמו"ר מסרט ויז'ניץ את אחיינו רבי מנחם דוד הגר לכהן כרב בית הכנסת. הרב מנחם דוד פיתח את חיי הקהילה והקים כולל אברכים במקום. עם פטירת רבי חיים (ללא בנים שימלאו את מקומו) מונה רבי מנחם דוד לכהן כאדמו"ר משאץ ויז'ניץ.
בנו של רבי מנחם דוד, הרב ברוך הגר, מכהן כרב קהל יראים שאץ ויז'ניץ באשדוד.
גצל שוורצמן
גצל שוורצמן (בפולנית: Gecel Szwarcman; 1890בערך – 26 בספטמבר 1942) היה יושב ראש היודנראט ומנהיג מרד גטו טוצ'ין באוקראינה. הסגיר את עצמו לידי הנאצים ונורה.
חייו
גצל שוורצמן נולד בעיר טוצ'ין (פולנית: Tutschin, גרמנית: Tuczyn, אוקראינית: Tyчин) שבאימפריה הרוסית (בתחומי אוקראינה של ימינו), ככל הנראה בשנת 1890.
הוא נולד למשפחה יהודית פולנית, אביו היה הרשל (צבי) שוורצמן ואימו בתיה שוורצמן לבית מלר. הוא נישא לרבקה שוורצמן לבית ווירני ולהם נולדו חמישה ילדים: דוד, לייב אריה, לובה, מרים ובתיה.
גצל למד באוניברסיטה עריכת דין, אך לא עסק במקצוע זה בחייו. הוא היה תעשיין ועבד כעצמאי בטוצ'ין.
הוא היה חבר בהסתדרות הציונית ותפקד כראש עיריית טוצ'ין (שרוב אזרחיה היו יהודים) בזמן מלחמת העולם השנייה בתפקיד שנקרא "סוליטס" וניהל את ענייני היהודים בעיר מול המשרדים הממשלתיים.
במלחמת העולם השנייה
כשהגיעה הפקודה מראשי הממשל הנאצי להקים בטוצ'ין גטו, פנו הנאצים אל גצל בדרישה שיקים יודנראט שיפעל בראשותו. תחילה, גצל חשש מאוד מהתפקיד אך הבין שאין לו ברירה בנושא זה. כמו כן, יהודי העיר העריכו אותו כדמות סמכותית, טובת לב ועוזרת והפעילו עליו לחץ לקבל מעליו את התפקיד. לבסוף, הוא מונה להיות יושב ראש היודנראט ומינה את מאיר הימלפרב להיות סגנו ואנשים נוספים לכהן כחברים ביודנראט. בזמן כהונתו כיושב ראש היודנראט, גצל ניהל קשרים טובים עם המפקדים הגרמנים ובעזרת כספי שוחד הצליח לדחות במספר חודשים את הקמת הגטו. כשהבין גצל שהנאצים מתכננים לחסל את הגטו ואת תושביו היהודים, הוא החליט להנהיג את המרד הראשון של היהודים בנאצים שיצא לפועל והיווה הפתעה מוחלטת לכוחות הגרמנים. גצל נרצח בידי הנאצים ב-26 בספטמבר 1942, א' סוכות, ט"ו בתשרי ה'תש"ג, לאחר שהסגיר את עצמו לידי הנאצים בסיום המרד.
הנהגת מרד גטו טוצ'ין
כיושב ראש היודנראט, גצל הכיר את המנהיגים הנאצים ואת תוכניותיהם לגבי הגטו. מספר אירועים רמזו לו על העתיד לקרות לגטו. ראשית, הוא שמע מפי התושבים שחזרו מעבודות הכפייה שאסירים אוקראינים חופרים בורות להרג המוני מסביב לגטו. כמו כן, מפקד הגסטפו רמז לגצל על תוכניות הנאצים כלפי הגטו, כשלחש באוזנו במהלך פגישתם: לפי סימנים אלה ועוד אחרים, הבין גצל כי הוא חייב לפעול מהר למען חייהם של יהודי הגטו. הוא כינס בביתו ישיבה שבה נכחו כמה מצעירי הגטו ובה התחיל לתכנן עימם את המרד. הוא מינה את בנו, דוד שוורצמן, לפקד על המרד. כמו כן, הוא פקד על הצעירים להשיג ולקנות מספר רב ככל הניתן של כלי נשק, בכל מחיר, ואת רוב כלי הנשק הוא מימן מכספו האישי. בנוסף, הוא הזמין כמות גדולה של נפט לגטו בחסות צרכיו של היודנראט. באותו הערב שבו התקיימה הישיבה, גצל והצעירים תכננו את תוכנית הפעולה למרד. ההסכם היה שלוחמי המרד יפזרו בין כל הבתים בגטו חביות נפט, ובעת הפעלת סימן שיוסכם מראש, ידעו תושבי הגטו כי עליהם להצית את בתיהם באמצעות הנפט, למצוא פרצות בגדרות הגטו ולברוח כמה שיותר מהר אל היערות. בזמן זה, כ-60 לוחמי המרד שחולקו לארבע קבוצות לוחמות, יפתחו באש כנגד כוחות הנאצים. בזמן תפילות יום הכיפורים שנערך ב-21 בספטמבר 1942, כל יהודי הגטו היו מכונסים בבית הכנסת וגצל ניצל את עיתוי זה על מנת לעדכן את כולם לגבי מהלך המרד הקרב ובא. יומיים לאחר מכן, ב-23 בספטמבר 1942, הנאצים הכריזו מצור על הגטו וכוחותיהם החלו להתקבץ מסביבו. גצל ידע שזהו סימן לסופו של הגטו והשמדתו, ולכן לאחר כמה שעות הפיץ את הסימן שהוסכם מראש. בזמן המרד, הוא קרא לכל היהודים לנוס על נפשם ולברוח מהגטו, אך הוא נשאר במקומו ופיקד על הכוחות הלוחמים.
בניו של גצל, דוד ולובה, נהרגו במהלך הקרבות ואשתו רבקה נרצחה על ידי הנאצים בזמן שניסתה לברוח הגטו. בנותיו של גצל, בתיה ומרים הצליחו לברוח ולהגיע לארץ ישראל.
סוף דרכו
בזמן המרד, גצל נשאר בגטו ופיקד על הכוחות הלוחמים, עד שב-26 בספטמבר 1942, א' סוכות של אותה השנה, כשרוב תושבי הגטו כבר נהרגו או הצליחו לברוח והלחימה הייתה קרובה לקיצה, יצא גצל אל הנאצים. הוא נעמד מול ראשי הגסטפו ולקח אחריות על המרד כשנשאל מי היה אחראי לו. הוא אמר להם כי המפקד הגרמני הוריד מעליו את שעון הזהב שלו ושאל אותו מהי בקשתו האחרונה לפני מותו. גצל ביקש שירו בו בבית הקברות היהודי הסמוך, וכך היה. הוא הובל אל בית הקברות ושם נורה על ידי הנאצים.
הנצחה
באינטרנט ניתן למצוא עדויות של השורדים מגטו טוצ'ין, כתבות שמספרות עליהם וסיפורים שונים על המקום. כמו כן, ישנם ספרים המרכזים חומר רב ומנציחים את זכרם של הנספים. לדוגמה, קיים ספר יזכור על יהודי טוצ'ין המספר את סיפוריהם של יהודים רבים בגטו. כמו כן קיים ספר שנקרא "יהודי טוצ'ין וקריפה מול רוצחיהם" שמביא את עדותם של 24 השורדים מהגטו, וכן את עדותה של מרים קוץ שוורצמן, ביתו של גצל, שמספרת את סיפורו של אביה מנקודת מבטה של ילדה קטנה בגטו. בנוסף על כך, קיימת אנדרטה לזכרם של יהודי טוצ'ין והורינגרוד שנרצחו בשואה, בבית העלמין בחולון וכן בכניסה לעיירה טוצ'ין באוקראינה.
דיוויזיית הפאנצר השביעית (בונדסוור)
דיוויזיית הפאנצר השביעית (בגרמנית: 7. Panzerdivision או בקיצור 7. PzDiv) הייתה דיוויזיית שריון של הבונדסוור אשר הייתה ממוקמת בדיסלדורף.
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוגוסט 1958. היא הייתה חלק מהקורפוס הראשון, ושימשה גם ככוח עתודה של קבוצת הארמיות הצפונית של נאט"ו. היא נחשבה לאחת הדיוויזיות המובחרות ביותר של הבונדסוור, ואף כונתה לעיתים "עמוד השדרה של הצבא הגרמני". רבים מהמפקחים הכלליים של הבונדסוור צמחו בשורות הדיוויזיה.
האימפריה הקרולינגית
האימפריה הקרולינגית (באחד משמותיה בשעתו, בלטינית: Romanorum sive Francorum imperium; "קיסרות הרומאים או הפרנקים") הוא השם המקובל בפי ההיסטוריונים לממלכה פרנקית תחת שלטון השושלת הקרולינגית, שהתקיימה בין 800 ל-888. היא הייתה אחת הישויות הפוליטיות הגדולות ורבות-ההשפעה במערב אירופה של ימי הביניים המוקדמים. האימפריה צורפה יחדיו על ידי קרל הגדול, על שמו נקראה השושלת, פוצלה למספר ממלכות בחוזה ורדן ב-843 והתפרקה סופית עם מות קרל השמן.
קרל כמלך הפרנקים
קרל הגדול נחשב לגדול קיסרי האימפריה ולמייסדה. אביו, שר משק-הבית פפין הגוץ, הדיח את המלך המרובינגי האחרון, כילדריך השלישי, והשתלט על המלוכה הפרנקית. הוא הורישה לשני בניו, קרל ואחיו קרלומן. קרלומן הספיק לשלוט במשך כשלוש שנים עם אחיו. ב-4 בדצמבר 771 נפטר קרלומן, וקרל נותר כמלך יחיד.
קרל ניהל מסעות מלחמה מרובים. ב-772 הכה את הסקסונים בגבולו המזרחי, כשהוא פועל להמירם בכח החרב לנצרות. הוא יצא אל המסע לאחר אספה בוורמס כשהוא עובר את נהר הריין אל כיוון הסקסונים. את האופי הנוצרי של המלחמה הדגיש המלך בכך שהכרית אליל מקומי, אירמינסוּל. במשך שלושים השנים הבאות, הנהיגו קרל או נאמניו עשרים-ושלושה מסעות מלחמה נגד הסקסונים וההונים. לאחר הבסת הסקסונים בראשונה, פנה קרל אל איטליה. האפיפיור אדריאנוס הראשון ביקש את עזרתו נגד הלומברדים. הוא הכה את מלכם דסידריוס ותפס את שטחיו, את כתר הברזל הלומברדי ואת רומא וסביבתה.
דאריו שאריץ'
קרואטיה
שאריץ' נולד בשיבניק שבקרואטיה, בנם של וסה ופרדראג שאריץ'. אביו היה כדורסלן ששיחק במשך 15 שנה בקבוצת שיבנקה שיבניק.
האימפריה הקרולינגית
קרל כמלך הפרנקים
ב-774 פנה שוב נגד הסקסונים, במלחמה שנשאה אופי נוצרי מובהק. כמרים רבים נלוו אל צבאו, שכפה את הדת החדשה על בני השבטים המובסים.
דאריו שאריץ'
קרואטיה
שאריץ' שיחק במועדון הנוער על שם דראז'ן פטרוביץ' בשיבניק. ב-2010 החל לשחק בדוברבה זאגרב ורשם ממוצעים של 17.5 נקודות, 9.9 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים למשחק. עונה לאחר מכן שיחק במועדון הכדורסל זאגרב ורשם ממוצעים של 14.1 נקודות ו-9.9 ריבאונדים למשחק. הוא זכה עם קבוצת הנוער של זאגרב בטורניר "הדור הבא" של היורוליג. ב-2012 חתם בקבוצת בילבאו באסקט מליגת העל הספרדית בכדורסל, שהתכוונה להשאיל אותו לק.ק ספליט, העברתו בוטלה לאחר שפיב"א קבעה שתמורת שחרורו מזאגרב יש לפצות את המועדון ב-550,000 אירו. שאריץ' עבר לציבונה זאגרב ושיחק עמה בליגה הקרואטית, בליגה האדריאטית וביורוקאפ. בעונת 2012/2013 רשם ממוצעים של 15.4 נקודות ו-8.5 ריבאונדים בליגה, ו-7.7 נקודות ו-6.1 ריבאונדים בליגה האדריאטית. הוא זכה עם הקבוצה בגביע קרשימיר צ'וסיץ' ובאליפות הליגה ונבחר ל-MVP של סדרת הגמר. בעונת 2013/2014 השיג ממוצעים של 19.3 נקודות ו-9.6 בליגה, 16.7 נקודות ו-9.7 ריבאונדים בליגה האדריאטית ו-12.9 נקודות ו-8.3 ריבאונדים ביורוקאפ. הוא זכה עם ציבונה באליפות הליגה האדריאטית, נבחר ל-MVP של הליגה לאחר שסיים כמלך הסלים וכמלך הריבאונדים ונבחר גם ל-MVP של משחק הגמר. באותה שנה נבחר לשחקן הצעיר המצטיין באירופה מטעם פיב"א.
האימפריה הקרולינגית
הכתרתו של קרל הגדול לקיסר
לאחר שקרל כבש את איטליה וגרמניה, הוא הוכתר על ידי האפיפיור לאו השלישי ב-25 בדצמבר 800 ל"קיסר רומי". השליט הפרנקי זכה בתואר שהיה שמור קודם לכן רק לקיסרים הרומאים. הוא המשיך להשתמש בתואר מלך הפרנקים. ההכתרה התרחשה בבזיליקת פטרוס הקדוש הישנה, ונערכה בהוקרה על תמיכתו בהפצת הנצרות, במתן קרקעות לכנסייה, ובתמיכה באפיפיור נגד אצילי רומי שהגלוהו. הקיסר החדש קיבל את המפתחות של מתחם קברו של ישוע ואת מפתחות קברו של פטרוס הקדוש, סמל להגנתו על הנצרות המערבית.
דאריו שאריץ'
קרואטיה
שאריץ' נבחר בדראפט ה-NBA של שנת 2014 על ידי אורלנדו מג'יק כבחירה מס' 12 בסיבוב הראשון. הזכות להחתימו הועברה לפילדלפיה 76' בתמורה לאלפריד פייטון, בטרייד בו מסרה אורלנדו גם בחירה עתידית בסיבוב הראשון ובחירה עתידית בסיבוב השני. בעצת אביו החליט לדחות את תחילת הקריירה שלו ב-NBA.
האימפריה הקרולינגית
הכתרתו של קרל הגדול לקיסר
ההכתרה הייתה עמוסת משמעות סמלית. היא נערכה ביום ראשון, בחג מולד, בתאריך שהאמינו אז שמלאו בו 7,000 שנה לבריאת העולם. בנוסף לסימבוליות שלה, הקמת האימפריה הרומית מחדש הייתה גם אמירה שסביר להניח שקרל הגדול עצמו רצה להעביר וצידד בה, והיא שאיפה לשלוט בכל המגף האיטלקי ולא רק בתחום הממלכה הלומברדית מצפון. עם כל אלו נראה כי קרל הגדול לא הוכתר לקיסרה של אימפריה חדשה או שחזור של אימפריה ישנה עם הפרש היסטורי באמצע אלא פשוט לקיחת התואר הקיסר הרומאי מהקיסרות הביזנטית והענקתו לקיסר רומאי חדש והוא קרל הגדול - ככה ראו רבים מתומכי ההחלטה. ההכתרה עצמה התרחשה אחרי קריאת הבשורות בעת המיסה. קרל היה לבוש בבגדים רומאיים שבאותה התקופה העצימו את הזיקה כי האירוע המכונן הוא חידוש הקיסרות הרומית. קרל עצמו כרע ברך לאורך האירוע אל מול האפיפיור כשהוא בתורו מניח עליו את כתר עלי הזהב שזוהה עם קיסרי רומא כשלאחר מכן הוא מתכופף ביראת כבוד אליו. המילים שנאמרו לקהל בעת ההכתרה היו:
דאריו שאריץ'
אנאדולו אפס
לקראת עונת 2014/2015 חתם שאריץ' באנאדולו אפס מטורקיה. בשל מגבלת כמות זרים הוא לא נרשם בסגל הקבוצה לליגת העל הטורקית ושיחק רק ביורוליג. ב-27 המשחקים רשם ממוצעים של 9.9 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק. הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות לשחקן הצעיר המצטיין באירופה מטעם פיב"א. בעונת 2015/2016 רשם ממוצע של 11.7 ו-5.7 ריבאונדים למשחק ביורוליג ובליגה הטורקית השיג ממוצע של 11.1 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק.
האימפריה הקרולינגית
הכתרתו של קרל הגדול לקיסר
(בתרגום לעברית: "לקרל, האוגוסטוס החסיד ביותר, מוכתר בידי האלוהים, הקיסר הגדול ושוחר השלום, נותן החיים והניצחון"). הקהל הסוער צעק ברקע וקרל עצמו הפך את רומא למרכז חשוב באימפריה עקב ההכתרה. הכתר עצמו היה יקר במיוחד על פי מסמך המתאר את חיי לאו השלישי.
דאריו שאריץ'
פילדלפיה 76'
ביולי 2016 חתם בפילדלפיה 76'. את עונתו הראשונה בקבוצתו סיים עם ממוצע של 12.8 נקודות ו-6.3 ריבאונדים, הוא נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA. בעונתו השנייה השתלב בחמישייה הפותחת ברוב מוחלט משחקי הקבוצה, והשיג ממוצע של 14.6 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק. בפלייאוף הצטיין עם 17.2 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק, בשתי הסדרות בהן השתתפה פילדלפיה עד הדחתה.
האימפריה הקרולינגית
הכתרתו של קרל הגדול לקיסר
קרל הגדול לא היה ממשיכו, לפחות באופן תאורטי, של רומולוס אוגוסטולוס (הקיסר האחרון של רומא המערבית). על פי התפישה באותה התקופה קרל היה המשכו של החלק הקיסרי מביזנטיון כשהאפיפיור בעת ההכתרה למעשה משיל מעל הקיסרות המזרחית את התואר ומענק אותו בחזרה לחלק המערבי בהנהגת קרל. על פי התפישה של אותם הימים נראה קרל כהמשכו של קונסטנטינוס השישי שנתפש כקיסר הרומי ה-67 בעוד שקרל קיבל את התואר הקיסרי של המונרך הרומי ה-68.
דאריו שאריץ'
מינסוטה טימברוולבס
ב-12 בנובמבר 2018 נשלח שאריץ' בטרייד למינסוטה טימברוולבס, יחד עם רוברט קובינגטון וג'ריד ביילס, בתמורה לג'ימי באטלר וג'סטין פאטון.
האימפריה הקרולינגית
הכתרתו של קרל הגדול לקיסר
במסמכים כמו "Annals of Laurensheim" אפשר לראות כי אחד השיקולים שהשפיעו על בחירתו דווקא בקרל כקיסר היא העובדה כי באותו הזמן היו שתי מעצמות מרכזיות - האימפריה הפרנקית והאימפריה הביזנטית. כל אחת מהן בתורה הייתה לשחקנית גדולה במפה האירופאית, אך מכיוון שבקונסטנטינופול ישבה קיסרית אישה ייתכן כי דבר זה השפיע על רצונו של האפיפיור דווקא להכתיר את קרל לתפקיד.
דאריו שאריץ'
פיניקס סאנס
ב-6 ביולי 2019 הועבר יחד עם קמרון ג'ונסון בטרייד לפיניקס סאנס, בתמורה לג'רט קולבר.
האימפריה הקרולינגית
הכתרתו של קרל הגדול לקיסר
קרל הגדול הקים אימפריה חדשה ובו בזמן המשיך את האימפריה הפרנקית כשהוא נושא שני תארים - "מלך הפרנקים" ו"הקיסר אוגוסטוס המושל באימפריה הרומית" (בלטינית: Imperator Augustus Romanum gubernans Imperium) עקב המשכתו להשתמש בתואר מלך הפרנקים יש מחלוקת האם ניתן לראות בהכתרה זאת את ייסוד האימפריה הרומית הקדושה. טענה התומכת בהיותו הקיסר הראשון של האימפריה הרומית הקדושה מפרטת את מסעו של קרל הגדול לצורך הכתרתו ברומא כמנהג הנשמר לאורך שנים באופן ייחוד לקיסרי האימפריה, ולכן יש קשר ישיר בין קרל הגדול לבין לקיסרים הבאים בתור.
דאריו שאריץ'
אוקלהומה סיטי ת'אנדר
ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר עבור דריוס בייזלי.
האימפריה הקרולינגית
הכתרתו של קרל הגדול לקיסר
תואר נוסף ופחות מוכר שנשא קרל הוא התואר "serenissimus Augustus a Deo coronatus, magnus pacificus Imperator Romanorum gubernans Imperium" (בעברית: "בשלווה יתרה מוכתר אוגוסטוס על ידי אלוהים, קיסר גדול ושוחר שלום המושל באימפריית הרומאים". ההכתרה עצמה השפיעה מאוד על הפרנקים והשאירה רושם רב בהם אותה התקופה. כך גם הרושם היה רב בעיני החיצוניים לאימפריה, דבר שמתבטא לדוגמה במתנות שנתנו הסקוטים לקרל הגדול ואף השתמשו בתואר מכובד כאשר פנו אליו.
דאריו שאריץ'
קריירה בנבחרת קרואטיה
מגיל 15 משחק שאריץ' בנבחרות הכדורסל הלאומיות של קרואטיה. ב-2009 השתתף באליפות אירופה עד גיל 16 שהתקיימה בליטא, קלע באליפות 11.3 נקודות בממוצע למשחק ולקח בממוצע 8.3 ריבאונדים (שלישי בטורניר). באוגוסט 2010 הוביל את קרואטיה לזכייה באליפות אירופה עד גיל 16 שהתקיימה במונטנגרו. הוא נבחר ל-MVP של הטורניר לאחר שרשם ממוצעים של 24.3 נקודות (ראשון בטורניר), 11.5 ריבאונדים (ראשון בטורניר) ו-5.8 אסיסטים (שני בטורניר). בהמשך החודש הצטרף לנבחרת קרואטיה לאליפות אירופה עד גיל 18 שהתקיימה בליטא ובה סיימה קרואטיה במקום החמישי. שאריץ' רשם באליפות ממוצעים של 12.8 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק. באליפות העולם עד גיל 19 שהתקיימה ב-2011 בלטביה רשם ממוצעים של 18.1 נקודות (רביעי בטורניר), 10.1 ריבאונדים (שלישי בטורניר) ו-3.4 אסיסטים למשחק.
האימפריה הקרולינגית
הכתרתו של קרל הגדול לקיסר
הכתרתו של קרל נבעה גם ממקום פוליטי מובהק ולא רק מרצון לחדש את האימפריה. רצון זה התאפיין בצורך קיומי להישרדות ולשם כך היה צריך גוף צבאי גדול וחזק אשר יגונן על מדינתו הקטנה בממדיה והיא מדינת האפיפיור המכילה את העיר רומא. בהתחשב גם בעבר הפרנקי עם האימפריה הרומית-המערבית לא היו אירועים קיצוניים מידי של איבה ואף היו שיתופי פעולה במקרים מסוימים, כמו למשל בשנת 451 בעת שלטונו של המלך מרובך הראשון עת עזרו הפרנקים לרומאים להביס את ההונים באזור קטלוניה של היום. עד לשנת 486 כאשר היה כלוביס הראשון בשלטון לא נכבשו חלקים מרובים על ידי הפרנקים מידי הרומאים. באותה העת שלפני קרל היה לעם הפרנקי את המלך אך לצידו היה גם את המאיורדומוס שהיה מעין "ראש הממשלה" של המדינה. באותה התקופה נוהלו גם קשרי החוץ בעיקר על ידיו של המאיורדומוס ואף קמו מנהיגים חשובים ומרובי כוח מתפקיד זה דוגמת קרל מרטל ולאחריו אף בנו, פפין הגוץ. פפין אשר היה למאיורדומוס של אותה העת נתקל בשאלה פוליטית כיצד הוא אמור לנהל את ענייני המדינה הפרנקית ולכן פנה לייעוץ מהאפיפיור. האפיפיור בתורו הכווין אותו בתשובתו כי כוח המדינה והשלטון אמור להיות כפוף אליו והוא בעליו. פפין בתורו הבין זאת ולמעשה פעל בכוח השכנוע כדי לגרום ל-Childeric שהיה למלך האחרון ממוצא מרובינגי לקבל על עצמו תפקיד חדש והוא תפקיד הנזיר ולמעשה להתפטר ממשרתו בתור מלך. פפין לקח את כתר המלכות וקיבל אף תמיכה משאר המנהיגים דבר שתרם לו מאוד ולמעשה הצדיק ברבים את היותו כמלך החדש. צעדים אלו ביססו גם את כוחו של המלך הפרנקי כמנהיג הראשי וגם הובילו את פפין לצאת למסעות צבאיים באיטליה ולכבוש שטחים מרובים תוך כדי שהוא מגן על מדינת האפיפיור, ובסופו של דבר העניק לה שטחים רבים כמתנה (בתוכם גם העיר החשובה רוונה). צעדים אלו בנו בסיס איתן של יחסים בין האפיפיורות לבין האימפריה הפרנקית שבסופו של דבר, כאשר עלה קרל הגדול לתפקיד הקיסר, הגיעו לשיאם. עם זאת, כבר לפני קרל, בתקופה של פפין, היה העם הפרנקי בחלקים מסוימים בהיסטוריה המגן הלא רשמי של הכנסייה הקתולית ודבר זה לא קרה לראשונה בעת הכתרתו של קרל.
דאריו שאריץ'
קריירה בנבחרת קרואטיה
ב-2012 הוביל את קרואטיה לזכייה באליפות אירופה עד גיל 18 שהתקיימה בליטא ובלטביה, הוא רשם ממוצעים של 25.3 נקודות (מלך הסלים של הטורניר) ו-10.1 ריבאונדים (שני בטורניר) למשחק. בגמר מול ליטא קלע 39 נקודות ולקח 11 ריבאונדים. באליפות העולם עד גיל 19 שהתקיימה ב-2013 בצ'כיה, סיימה קרואטיה שמינית. שאריץ' נבחר לחמישיית הטורניר לאחר שרשם ממוצעים של 20.3 נקודות (שני בטורניר) ו-11.2 ריבאונדים (ראשון בטורניר) למשחק.
האימפריה הקרולינגית
הכתרתו של קרל הגדול לקיסר
באימפריה הביזנטית סלדו עד מאוד מהרעיון כי קרל יהפוך לקיסר רומא בייחוד כאשר זה התפרש בביזנטיון כמעין פגיעה בסמכותו של קיסר האימפריה הרומית המזרחית.
דאריו שאריץ'
קריירה בנבחרת קרואטיה
משנת 2013 הוא חבר סגל הנבחרת הבוגרת. באליפות אירופה בכדורסל 2013 סייע לקרואטיה לסיים במקום הרביעי ורשם באליפות ממוצעים של 5.5 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק. באליפות העולם בכדורסל 2014 השיג ממוצעים של 11.7 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק. באליפות אירופה בכדורסל 2015 רשם 9.7 נקודות ו-6.3 ריבאונדים למשחק. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים עם הנבחרת במקום החמישי ורשם ממוצע של 11.8 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק. באליפות אירופה בכדורסל 2017 סיימה הנבחרת במקום העשירי ושאריץ' רשם ממוצע של 14.8 נקודות, 6.5 ריבאונדים למשחק ו-2.5 אסיסטים למשחק.