cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלפא דוג
אלפא דוג (במקור: Alpha Dog) הוא סרט בסגנון דרמת פשע אמריקאי משנת 2006 בבימויו של ניק קסאווטס ובכיכובם של אנסמבל השחקנים אמיל הירש, ג'סטין טימברלייק, דומיניק סוויין, ברוס ויליס, שון האטוסי, אוליביה ויילד, שרון סטון, בן פוסטר, אלכס סולוויץ, אמנדה סייפריד ואנטון ילצ'ין.
הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של סוחר הסמים ג'סי ג'יימס הוליווד, ופרשת חטיפתו ורציחתו של הנער ניקולס מרקוביץ בידי אנשיו של הוליווד. למרות צוות שחקנים רחב ומפורסם, הסרט לא הצליח היטב בקופות ונחשב לכישלון מסחרי. הוצאתו לאקרנים נדחתה כמה פעמים עקב בעיות משפטיות, וכן בשל חילוקי דעות לגבי מועד ההפצה האידיאלי בקרב המפיצים. יחד עם זאת, הסרט זכה לביקורות חיוביות, בעיקר על איכות המשחק של חלקים נרחבים מצוות השחקנים, ומחמאות רבות לכוכב העולה, אנטון ילצ'ין, על משחקו הסוחף בתור הנער החטוף זאק מזורסקי.
תקציר העלילה
ג'וני טרולאב (אמיל הירש) הוא סוחר מריחואנה בדרום קליפורניה. אביו, סוני טרולאב (ברוס ויליס), מספק לו מריחואנה, וג'וני מוכר אותה באמצעות חבריו. בין הלקוחות של ג'וני נמנה גם ג'ייק מזורסקי (בן פוסטר). ג'ייק חייב לג'וני 1,200 דולר. מזורסקי מנסה להשיג את הכסף מאביו בוטש (דייוויד ט'ורנטון) ומאמו החורגת אוליביה (שרון סטון). השניים דוחים את ג'ייק ומסרבים לסייע לו. במהלך ביקורו של ג'ייק ניכר שמאמצם העיקרי של אביו ואימו החורגת מופנה כלפי ההתבגרות הסוררת של בנם הצעיר זאק מזורסקי (אנטון ילצ'ין). זאק הוא אחיו למחצה של ג'ייק, אותו הוא מעריץ.
בעקבות סדרת עימותים בין ג'וני ואנשיו לבין ג'ייק, מחליטים ג'וני וחבריו לתפוס את ג'ייק ולאיים עליו פיזית. ג'וני וחבורתו נוהגים במכונית ואן בשכונה של ג'ייק. בעודם מחפשים את ג'ייק בשכונה, הם רואים את אחיו הצעיר זאק הולך ברחוב. בהחלטה רגעית של ג'וני, החבורה חוטפת את זאק, כדי להשתמש בו כקלף מיקוח עד שג'ייק ישלם את חובו לג'וני.
מנקודה זו ואילך, הסרט מתאר את הידרדרות מצב החטיפה. כיצד יותר אנשים הופכים מעורבים בחטיפה ובחיפושים אחר זאק, ובמקביל את מערכת היחסים הנרקמת בין זאק הצעיר לאנשיו של ג'וני.
במהלך הסרט כל אימת שמוצגות דמויות לראשונה, מופיעה כתובית אשר מתייגת את מספרם הסידורי לפי סדר רשימת העדים שהעידו במשפט.
ביקורות ותגובות
הסרט קיבל ביקורות מעורבות לרוב חיוביות באופן כללי, ולציון 54% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 142 ביקורות.
אריה קפלן (קצין)
אריה קפלן (22 במרץ 1924 - 12 ביוני 2003) היה קצין בכיר בחיל הים. החל את דרכו כמלווה אוניות מעפילים בפלי"ם. שירת כמפקד קורבטה, למד ניהול תעשייתי בארצות הברית ונעשה ראש מחלקת ציוד. לאחר יציאתו לאזרחות ייצג חברות ישראליות כלפי מערכת הביטחון וחברות זרות בישראל.
משפחה וילדות
קפלן נולד בפינסק, שבפולין, כבן יחיד למשה קפלן ורחל (כהן) קפלן. בהיותו בן שנתיים התגרשו הוריו והאב היגר לקנדה. מאז גדל אצל אמו שהייתה אחות מוסמכת. בפורים שנת 1932 עלו קפלן ואמו רחל לארץ ישראל באנייה "אדריאה" של חברת "לויד טריאסטינו".
לימודים
בשנים 1930–1932 למד בבית ספר "תרבות" של חובבי ציון בפינסק.
בין 1932 ל 1942 למד אריה בבתי הספר "אחד העם" בת"א, "תחכמוני" בירושלים, פנימיית "בן שמן", בית הספר בבאר-טוביה, ו"תיכון חדש" בתל אביב, אותו עזב לאחר שנה כדי לעבוד כעוזר במכון הטבע של יהושע מרגולין. ובבית הספר החקלאי כדורי, בבית הספר החקלאי כדורי קיבל את הכינוי "קיפי" שנשאר איתו להמשך חייו. מגיל 12 היה קפלן חבר בתנועת גורדוניה. בשנים 1950–1952 נשלח קפלן מחיל הים ללמוד ב- MIT המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בבוסטון והשלים את לימודיו כמוסמך (M.A) למדעים בניהול תעשייתי.
המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
המשחקים הפאראלימפיים בקיץ 2012 הם משחקי אולימפיאדת הנכים ה-14 שנערכו בבירת הממלכה המאוחדת, לונדון בין התאריכים 29 באוגוסט ל-9 בספטמבר. אף על פי שהעיר אירחה את המשחקים האולימפיים בפעם השלישית, זו הפעם הראשונה בה מתקיימים בעיר גם משחקי הנכים במקביל למשחקים האולימפיים.
אריה קפלן (קצין)
שירות המדינה בדרך
בקיץ שנת 1942 לאחר סיום הלימודים בבית הספר החקלאי כדורי התגייס קפלן לפלמ"ח וצורף לפלוגה א' בכפר מנחם משם עברה הפלוגה לקבוצת כנרת. שם התגבש אצל קפלן הרצון לעסוק בהעפלה.
הכשרה ימית
בינואר 1943 התחיל את הקורס הימי הראשון של הפלמ"ח בשדות ים שנמשך כשלושה חודשים. המדריך הראשי שמואל טנקוס כשלצידו דב מגן (ברצ'יק). הכשרת הימאות נעשתה ב"גובה הגלים". בסיום הקורס הימי החל קורס מ"כים בפיקודו של יוסף טבנקין. אך לא סיים אותו כי באמצעיתו נשלח לעבודה בסירת מנוע של חברת "העוגן" בנמל חיפה. הוא עבד כהגאי בסירת מנוע מה שהקנה לו ניסיון בתמרון כלי שיט. לאחר שלושה חדשים הוחלף על ידי ישראל אוירבך.
המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
תהליך בחירת העיר המארחת
פריז ולונדון נחשבו לבעלות הסיכויים הטובים ביותר להיבחר, וההערכה הרווחת הייתה שפריז היא המועמדת המועדפת (ה"פייבוריטית").
ב-6 ביולי 2005 התכנסו חברי הוועד האולימפי הבינלאומי במרכז הקונגרסים ראפלס סיטי שבסינגפור כדי לבחור את העיר המארחת. מוסקבה הייתה העיר הראשונה שהודחה, אחריה נשרה ניו יורק ובעקבותיה מדריד. השתיים שנשארו בתחרות היו כצפוי לונדון ופריז, ובהצבעה המכרעת זכתה לונדון, שקיבלה 54 קולות לעומת 50 קולות שקיבלה פריז.
אריה קפלן (קצין)
הכשרה ימית
קפלן שובץ לעבודה כ באונייות חברה לשירות ימי עתיד. באונייה "עמל"" שעסקה בהעברת תחמושת בריטית בין חיפה לנמלי מצרים. ההצבה לאוניות הייתה לצורכי למידה לתקופה של שלושה חודשים. בשנת 1944 החלה הקבוצה בעבודה בנמל חיפה. בתחילת שנת 1945 הצטרף לקורס החובלים הראשון של הפלי"ם שהתקיים בסיוע בית הספר הימי שליד הטכניון. הקורס כלל ימאות וניווט וכן ניהול אוניית מעפילים לסיום הקורס נערכה הפלגת סיום במפרשית של הפועל ימיה "ארלוזורוב" לקפריסין ובחזרה.
המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
תהליך בחירת העיר המארחת
יום לאחר ההצבעה וזכייתה של לונדון, בוצעה בלונדון סדרה של פיגועי טרור, ומחקה במהירות את השמחה בעיר. נראה שעיתוי הפיגועים לא היה קשור לזכייה יום קודם לכן. הוועד האולימפי העולמי עמד על החלטתו שהמשחקים האולימפיים ייערכו בלונדון למרות פיגועי הטרור.
תחרויות
לראשונה מאז אולימפיאדת הנכים סידני (2000) הורשו ספורטאים בעלי לקות אינטלקטואלית להשתתף במשחקים. הוועד הפאראלימפי הבינלאומי החליט להשיב את הקטגוריה למשחקים לאחר שהשעה אותה בעקבות שיתופם של עשרה ספורטאים ספרדים שאינם בעלי מוגבלויות במשחקי הכדורסל נכים. לספורטאים בעלי לקות אינטלקטואלית התקיימו מקצים במקצועות האתלטיקה, שחייה וטניס שולחן.
אריה קפלן (קצין)
אוניות מעפילים
בשנת 1945 יצא קפלן ליוון ולאיטליה בספינה דלין. משימתם הייתה להכין מחנות מגורים למעפילים לקראת העלייה. בעת העיסוק באוניות המעפילים השתמש קפלן בכינוי הסתר "גל".
המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
המדינות המשתתפות
אולימפיאדת הנכים לונדון 2012 היא אולימפיאדת הנכים הגדולה ביותר אי פעם. 4,294 ספורטאים מ-164 מדינות השתתפו במשחקים, כ-700 ספורטאים יותר מאולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008). 14 מדינות השתתפו במשחקים לראשונה: אנטיגואה וברבודה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ג'יבוטי, גמביה, גינאה ביסאו, ליבריה, מוזמביק, קוריאה הצפונית, סן מרינו, איי שלמה, איי הבתולה של ארצות הברית, ברוניי, קמרון וקומורו.
אריה קפלן (קצין)
אוניות מעפילים
בנובמבר 1945 יצא קפלן כמלווה הספינה ברל כצנלסון (אוניית מעפילים) בפיקוד משה רבינוביץ' מנמל פיראוס. הספינה הגיעה לקרבת חוף שפיים נתפסה על ידי הבריטים. כ-200 מעפילים הצליחו להגיע לחוף. אך 11 מעפילים, המלווים והצוות היווני נתפסו. קפלן חמק מהשומר שהופקד עליו, קפץ מהאונייה לים והגיע בשחייה לחוף.
המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
המדינות המשתתפות
טרינידד וטובגו שבה למשחקים לאחר שנעדרה מהם מאז סיאול, 1988, ואילו מלאווי ובוטסואנה אמורות היו להופיע במשחקים בהופעת בכורה, אולם מספר שעות לפני טקס הפתיחה הודיעו כי בשל אי-מימון ממשלתי הן לא ישתתפו במשחקים.
אריה קפלן (קצין)
אוניות מעפילים
ב-2 ביוני 1946 יצא קפלן כמפקד מנמל פיראוס על חביבה רייק (אוניית מעפילים). בלווית הספינה "רפי 1" בפיקודו של שמואל ינאי. ב-5 ביוני הועברו המעפילים נוספים ל'חביבה רייק'. ובסך הכל הצטופפו אז ב"חביבה רייק" 462 מעפילים. ב-8 ביוני השתלטו הבריטים על האנייה וגררו אותה לנמל חיפה. בנמל הועברו המעפילים למחנה המעצר בעתלית אך המלווים הצליחו להתחמק בסיוע פלוגת הנמל.
המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
ענפים
20 ענפי ספורט בתוכנית:
אריה קפלן (קצין)
אוניות מעפילים
קפלן נשלח ליוון וקיבל פיקוד על הנרייטה סאלד (אוניית מעפילים) שיצאה מפיראוס ב-30 ביולי 1946 ועל סיפונה 394 מעפילים. יחד עם ספינה קטנה "רפי 2" שעליה 150 מעפילים. מנוע הספינה התקלקל וקפלן חיפש מחסה באי סירנה. תושבי האי התנגדו ודרשו מהמעפילים לעזוב. לכן הפליגה הספינה לאי הסמוך, כמילי, שם התירו להם התושבים לשאוב מים מהבאר שלהם. נשלחה בקשה ליאני אבידוב לשלוח חלקי חילוף, אספקת דלק, מזון, מים, תרופות וצוות נוסף לטיפול בילדים. כעבור שבוע תוקן המנוע והספינות יצאו שוב לדרך. כ-150 מייל מחופי הארץ עברו מעפילי "רפי 2" ל"הנרייטה סולד". וצוות ההשטה היווני עזב, להוציא מכונאי אחד שגילה אחריות בשל מצב המנוע ובחר להישאר. האונייה נתפסה והובלה למפרץ חיפה. כאשר נודע שבכוונת הבריטים להגלות את המעפילים לקפריסין ארגן קפלן התקוממות. לאחר שלש שעות של מאבק ולאחר שתינוקות באנייה החלו להיחנק מרימוני עשן החליט קפלן להיכנע. הספינה הוכנסה לנמל חיפה והמעפילים הועברו לאניית גירוש. נושא המאבק ב"הנרייטה סולד" נחקק אצל קפלן כחותם עמוק, ופעמים רבות הביע את רשמיו, במיוחד ממאבק הילדים בבריטים ומעוז הרוח שגילו המעפילים כולם באותם תנאים.
מחנות המעצר בקפריסין
הנרייטה סאלד (אוניית מעפילים) ויגור (אוניית מעפילים) היו הספינות הראשונות שמעפיליהן גורשו לקפריסין. קפלן הוכרז על ידי הבריטים כמנהיג המחנות (Camp Leader). כנציג ועד המעפילים העמיד בתוקף את הדרישות לאוטונומיה בחיי המחנה. הבריטים הסכימו שלא להיכנס ולא להתערב בענייני המחנה מעבר לאספקת מזון. במחנות המעצר בקפריסין הופיע קפלן בשם המוסווה "יצחק כהן". לאחר כחצי שנה מסר את תפקידו ליואש צידון וחזר לארץ ישראל.
בעדות מאוחרת אמר קפלן: למבצעי ההעפלה וחלקו בהם היו חשיבות רבה בחייו של קפלן. הם עיצבו את השקפת עולמו, העניקו לחייו תחושת משמעות והשפיעו על בחירותיו המקצועיות והאישיות.
אוניות נוספות
ב-1947 עסק קפלן בהכנת אנצו סרני (אוניית מעפילים) בנמל חיפה להפלגת מעפילים נוספת. האונייה שנרכשה על ידי המוסד לעלייה ב' יצאה בינואר 1946 להפלגת העפלה. לאחר שנתפסה והוכנסה לנמל חיפה הוחרמה על ידי השלטונות הבריטים. לאחר מאבק משפטי שוחררה. היה צורך להכין אותה להפלגה והיא יצאה וביצעה הפלגה בשם בונים ולוחמים (אוניית מעפילים). קפלן לא יצא עם הספינה. באותה תקופה עסק בגיוס חברים נוספים לפלי"ם, היה מפקד הפלי"ם למשך כמה חודשים, אך ביקש לחזור לעסוק בענייני ההעפלה באירופה. ביולי 1947, התמנה קפלן יחד עם זאב רותם להכשיר באיטליה את קדימה (אוניית מעפילים) לקראת הפלגה עם 794 מעפילים. במג'נטה, איטליה, עבד כמה חודשים בהכנת משלוחי נשק לארץ והשתתף בהעלאת מעפילים להפלגה. פיקח על הכשרת טירת צבי (אוניית מעפילים) במספנה בנאפולי, ובאפריל הפליגה מפורמיה במפרץ גאטה עם 798 מעפילים.
באפריל 1948 מונה קפלן על ידי יהודה ארזי כ"נציג הבעלים" של אוניית הרכש האיטלקית RESSURECTIO וליווה אותה בהפלגה ארצה, לאחר שהוטענה ב 25 תותחי נ"מ 20 מ"מ, נשק ותחמושת, לכאורה עבור ניקרגואה. האנייה עברה לסיציליה, והעמיסה מטען כיסוי שכלל פקעות בצל, תפוחי אדמה וארטישוק. צוות ההשטה כלל ימאים מקצועיים בני משפחה סיציליאנית, האנייה הגיעה בערב פסח תש"ח, 23 אפריל 1948, לנמל תל אביב. עובדי הנמל בילו את ליל הסדר בפריקת מטען החימוש.
שירות בחיל הים
התפקיד הראשון שקיבל מסוף אפריל 1948 היה מפקד בסיס חיפה שהתחיל בבית ברח' העצמאות 56 שהתקבל ממחלקת הנמל של הפלמ"ח. משם עבר למחנה מעבר בחוף שמן העיסוק העיקרי הכנת כלי שיט מצי הצללים לכשירות הפלגה.
מפקד אח"י וג'ווד
כמפקדה הראשון של אח"י וג'ווד השתתף איתה במרבית קרבות מלחמת העצמאות ב-17 ביוני 1948 תקף מטוס ספיטפייר מצרי את אח"י וג'ווד באותו אזור. המטוס הופל באש מתותחי אורליקון של האונייה. בין ה-20–22 ביוני 48' השתתפה אח"י וג'ווד בניסיון למנוע מ"אלטלנה" לפרוק את נשקה בחוף. נוכח המצב המורכב שנוצר בעימות בין יהודים ליהודים היו המשתתפים במבצע חלוקים בדעתם ונמנעו מפעולה נחרצת כנגד פעולות אנשי האצ"ל ב"אלטלנה".
ב-16 ביולי 1948 הופעלה הקורבטה להענקת סיוע ארטילרי לכיבוש הכפרים הערביים בחוף הכרמל. בליל 17/18 ביולי הופגזה העיר צור בלבנון מהים על ידי אח"י אילת (א-16) ואח"י וג'ווד במטרה להרתיע את ממשלת לבנון ממעורבות לבנונית במלחמה בארץ ישראל.
מבצע שודד לתפישת אונייה איטלקית "ארג'ירו" עם מטען נשק שהובל לסוריה. מודיעין הביא מידע וחולית קומנדו השתלטה על הספינה בדרכה. תואם מפגש עם הקורבטות אח"י הגנה ואח"י וג'ווד וב-26 באוגוסט הועבר הנשק בלב ים לקורבטות. הספינה 'ארג'ירו' טובעה על ידי קפלן בנגיחת חרטום של אח"י וג'ווד. ב-30 באוגוסט 1948 נכנסו הקורבטות לנמל חיפה והנשק נמסר לאנשי החימוש של צה"ל.
קרב אשקלון – -ב-19 באוקטובר 48' התחולל קרב ימי בין כוח שכלל את אח"י הגנה בפיקוד דוד מימון ואח"י וג'ווד בפיקוד קפלן, לבין לשייטת אניית תובלה חמושה "מצר", שהביאה אספקה לכח המשלוח המצרי חוף. מול חוף מג׳דל (אשקלון היום). אח"י נגה (ק-26) בפיקודו של ג'וקי אפשטיין נכחה, אך מגבלת תותחיה מנעה את השתתפותה בקרב. הקורבטות שהיו חמושות בתותחי שדה מיושנים פתחו באש מטווח 5000 מ׳ ללא תוצאות. המטוסים המצרים הטילו פצצות מגובה רב, אך אח"י הגנה הצליחה לחמוק מהם. אחד המטוסים הופל למים אחד מאנשי הצוות נהרג וארבעה נפצעו בתוכם סגן מפקד האונייה מרדכי לימון בשל הדף נפילתו. לאור חוסר יעילותם של התותחים ולמרות הפקודה לסגת, החליט קפלן לסגור טווח אל האונייה המצרית ובשינויי קורסים תכופים וירי מהחרטום ומהירכתיים התקרב ופגע בה באמצעות תותחי האורליקון נגד מטוסים. הייתה זאת הפעם הראשונה שאוניית חיל הים פגעה באוניית אויב בקרב ימי במלחמת העצמאות.
אורחים ופקודים חשובים
ב-31 באוגוסט 1948 הגיע דוד בן-גוריון לביקור בחיל הים. קפלן כמו רוב מפקדי האוניות היו אנשי פלי"ם, קיבלו אותו במדים לבנים ללא דרגות עונדים בהתרסה את סמלי הפלמ"ח. במהלך המלחמה ביקר נשיא המדינה חיים ויצמן בנמל חיפה והתקבל על ידי ראש השירות הימי גרשון זק על סיפון אח"י וג'ווד.
תחת פיקודו של קפלן כמפקד הקורבטה שירת מילה ברנר כקצין ניווט לחודש ימים. סגן בנימין תלם שירת בספינה כקצין קשר ונעשה קצין ניווט.
פינוי שרידי אלטלנה
בשנת 1949 התמנה קפלן כמפקד הימי של יחידת הנחתות. בספטמבר 1949 קיבל את המשימה, שהטיל דוד בן-גוריון, לפנות את שברי האלטלנה מחוף תל אביב ולהטביעם. במסגרת המבצע פיקד קפלן על בסיס יפו. המבצע הסתיים ב-25 בנובמבר 1949.
מפקדת חיל הים
עם חזרתו מהלימודים בארצות הברית בשנת 1952 התמנה קפלן כראש מחלקת משק וחבר המטה המתאם של חיל הים. התפקיד כלל אחריות על כל הצד הלוגיסטי של החיל. בהמשך שימש כראש ענף תכנון במפקדת חיל הים. כיו"ר צוות "צימוק" ניהל את המבצע לצמצום תקציבו של חיל הים, שהועמד כתנאי לרכש המשחתות בבריטניה –אח"י אילת (ק-40) ואח"י יפו (ק-42).
בחיל החימוש
בשנת 1956 חשב קפלן להשתחרר אך בהוראת המטכ"ל משה דיין הוצב כסגן למפקד חיל החימוש. בתפקיד זה שירת שנה וחצי כולל תקופת מלחמת סיני. בתום מבצע סיני היה עיקר העיסוק בחיל החימוש שיקום ציוד הלחימה וניצול השלל לשימוש. קפלן קיבל תקן של אל"ם אך נשאר בדרגת סא"ל היות שמפקד החיל עמוס חורב נשא דרגת אל"ם.
מחלקת ציוד
בשנת 1957 חזר קפלן למטה חיל הים בתפקיד ראש מחלקת ציוד והועלה לדרגת אל"ם. היה חבר המטה המתאם בתקופת פיקודם של שמואל טנקוס ויוחאי בן נון. הוא עסק בקליטת הצוללות והטרפדות שנרכשו והנחתות שנבנו. השתתף בהקמת מזח הצוללות בחיפה ובנית בסיס אשדוד. כן היה שותף ביוזמה להקמת מוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה.
סוכנויות
עם שחרורו הוצעו לקפלן תפקידי ניהול שונים אך שאיפתו הייתה להיות עצמאי. קפלן מונה כנציג בישראל של חברות בינלאומיות, וסיפק ציוד למספנות ישראל ול"וולקן הנדסה" בהסכמי עבודה תמורת עמלה. קפלן מונה לנציג חברת "נביוס החזקות ימיות" בישראל וסייע לקשירת חוזה להובלת פחם מאוסטרליה לחברת החשמל באמצעות חברה זו.
הוצאת ספרים
קפלן הקים הוצאת ספרים בשם "שגב" והוציא לאור את תרגום הספר 'תרגילי כושר גופני על פי שיטת חיל האוויר הקנדי5BX - XBX. . לאחר מספר שנים הקים הוצאת ספרים בשם "דולפין" עבור ספרי השירה של אשתו בינה קפלן.
משפחה ממשיכה
לזוג נולדו 3 ילדים. בשנת 1949 נולדה הבכורה דבי. בשנת 1954 נולדה בת שנייה נגה. בשנת 1962 נולד בן בעז.
פטירה
בינה קפלן נפטרה ב־18 בספטמבר 2004 ונטמנה בבית העלמין בחוף הכרמל ליד אריה (קיפי) קפלן.
התאחדות הכדורגל הפולנית
התאחדות הכדורגל הפולנית (בפולנית: Polski Związek Piłki Nożnej או בקיצור PZPN), הוא הגוף המנהל את הכדורגל בפולין. הוא מארגן את כל הליגות הפולניות, את הגביע הפולני, את סופר-הגביע הפולני, את גביע הליגה ואת נבחרות הגברים והנשים הפולניות. משרדי ההתאחדות שוכנים בבירת פולין, וורשה.
היסטוריה
הפדרציה העצמאית הוקמה באפריל 1919 עת שיוסדה אוטונומית התאחדות הכדורגל הפולנית (PFU אז) שהייתה חלק שהתפלג מהתאחדות הכדורגל האוסטרית. PFU הוקמה ב-25 ביוני 1911 בלבוב. בין השנים 1911 ל-1919 שיחקה הנבחרת הלאומית של פולין שלושה משחקים באצטדיון קזמי. הקבוצה הייתה מבוססת בעיקר משחקנים מהעיר לבוב.
פיליפ סידני
סר פיליפ סידני (30 בנובמבר 1554 - 17 באוקטובר 1586) היה איש חצר אנגלי, משורר, מדינאי, חייל, מלומד, סופר ופטרון; מהאישים הבולטים של התקופה האליזבתנית. נודע בעבור מחזור הסונטות "אסטרופיל וסטלה", החיבור "הגנה על השירה", תרגום ספר תהילים, והרומן הפסטורלי "ארקדיה"; ויותר מכך כשם נרדף לאידיאל הרומנטי של ג'נטלמן או אביר אנגלי.
תולדות חייו
פיליפ סידני נולד למשפחה אריסטוקרטית. אביו סר הנרי סידני היה נשיא ווילס וסגן מושל אירלנד, ודודו יועץ קרוב של המלכה. מילדותו יעדוהו לקריירה של מדינאי וחייל. בילדותו למד בבית-הספר עם פולק גרוויל, מי שכעבור שנים היה לאיש-חצר, משורר, חברו הטוב, וביוגרף שלו. לאחר שלוש שנות לימודים באוניברסיטת אוקספורד, טייל בשנים 1575-1572 באירופה כדי לשפר את ידיעותיו בלטינית, צרפתית, ואיטלקית. אזי פגש אנשי ספר, ומדינאים אירופאים בכירים, למד ספרות והיסטוריה, והכיר את הנימוסים בארצות שונות.
בשנת 1575 הוצג בחצר המלכות של המלכה אליזבת. בשנת 1577 התמנה לשגריר אנגליה בגרמניה. באותה שנה, כחלק ממשחק פוליטי בין מלכי אירופה, הוצע לסידני כתרה של פולין, אותו דחה באומרו שהוא מעדיף להיות נתין של המלכה אליזבת מאשר שליט מעבר לים. באנגליה, בשנת 1581, סידני כיהן כחבר בפרלמנט של שרוזבורי, ובשנת 1584 כחבר בפרלמנט של קנט. בשנות ה-80 עסק בפעילויות דיפלומטיות שונות, בפעילויות נגד השאיפות של ספרד ונגד ההשפעה של האפיפיור, תמך במסעות לאמריקה, וחיבר יצירות ספרותיות.
בשנת 1580 שהה אצל אחותו, מרי סידני, רוזנת פמברוק, בבית וילטון. אזי חיבר את הגרסה הראשונה של הרומן הפסטורלי "ארקדיה" כדי לשמח את אחותו. מאוחר יותר התחיל לשכתב את יצירתו מתוך כוונה להפוך אותה ליצירה יותר יומרנית וכבדת-ראש.
בשנת 1582 חיבר את מחזור סונטות האהבה "אסטרופל וסטלה", בהשראת פנלופה דוורה, בתו של הרוזן מאסקס, אותה פגש לראשונה ב-1575 (מי שהייתה אמורה להיות אשתו, שידוך שלא יצא לפועל, ככל הנראה בגלל התמהמהותו). בעקבות הסונטות של סידני, כמעט כל משורר אליזבתני חיבר מחזור סונטות אהבה. באותה שנה חיבר את "הגנה על השירה", חיבור ביקורתי מבריק בעד השירה, שנחשב לחיבור הטוב ביותר שחובר על שירה באנגליה של המאה ה-16.
סידני היה איש אשכולות, מלומד שעסק בלימודים קשים על מנת להרחיק ממנו מלנכוליה, מאזן אותם בפעילויות אתלטיות כרכיבה על סוסים; אדם עם שאיפות אציליות. הוא התכתב ושוחח עם מלומדים בתחומים שונים ועם אמנים. כפטרון התומך באנשי ספר, עשרות כותבים אנגלים ואירופאים הקדישו לו את ספריהם, ביניהם המשוררים האנגלים אדמונד ספנסר, אברהם פרונס, ותומאס לודג'.
בשנת 1583 קיבל תואר אבירות על מנת שיוכל להשתתף בטקס שנערך לכבוד ידידו הנסיך ג'ון קזימיר. סידני נשא לאשה את פרנסס, בתה של מזכיר המדינה של המלכה אליזבת, ונולדה להם בת אחת - אליזבת. באותה שנה ביקר עם ג'ורדנו ברונו באוניברסיטת אוקספורד.
סידני ייסד עם פולק גרוויל, אדוארד דייר, אדמונד ספנסר, וגבריאל הרווי, את חבורת המשוררים "אראופגוס".
בשנת 1585 התמנה עם דודו, הרוזן של לייצ'סטר, למשרת מנהל האספקה של צבא הממלכה. בנובמבר המלכה אליזבת החליטה לעזור להולנד במאבקה נגד ספרד, ושלחה להולנד כוח צבאי בפיקוד הרוזן של לייצ'סטר. פיליפ סינדי התמנה למושל של העיר פלשינג ולמפקד כוח פרשים. במשך חודשים המלחמה נגד הספרדים לא צלחה, ולסידני היה קשה לשמור על המורל של חייליו שקיבלו משכורת דלה. ביולי 1586 פיקד על התקפה מוצלחת על כוחות ספרדים וכבש את העיירה אקסל. הוא הועלה לדרגת קולונל.
בספטמבר 1586 היה מהמפקדים של כוחות היבשה האנגלים בקרב על העיר זוטפן. אף על פי שהחיילים הספרדים רבו על החיילים אנגלים, סידני, שהוביל כוח של מאתיים פרשים, הצליח לפרוץ עם חייליו שלוש פעמים את קוי הצבא הספרדי. במהלך הקרב נורה ברגלו, ולמרות ירכו המרוסק, הצליח לרכב על סוסו ולהיחלץ משדה הקרב. כששכב פצוע, צמא מאובדן הרבה דם, ביקש מים והביאו לו בקבוק מים, אך בראותו חייל פצוע אחר לוטש את עיניו אל הבקבוק, ויתר בשבילו על המים משום ש"צרכיו בכל זאת גדולים משלו". סינדי נותח וטופל במשך עשרים וחמישה יום, במהלכם, למרות כאביו, שוחח עם חבריו על נושאים תאולוגים, ונפרד מהם בשיחות כנות ומרגשות, תוך שמתחרט בימיו האחרונים על מעשים רבים בחייו שנבעו לדבריו מיוהרה. הוא נפטר מהזיהום שבפצעו ב-17 באוקטובר.
בפברואר 1587 פיליפ סינדי נקבר בקתדרלת סנט פול שבלונדון בהלוויה מפוארת. הוא נחשב בתקופתו לאחד מגדולי המשוררים האליזבתנים, ולמי ששיקף בחייו את האידיאל של ג'נטלמן אנגלי ואת מיטב השאיפות של דורו. כמעט כל משורר אנגלי חיבר שיר לזכרו, ביניהם הקינה "אסטרופיל" מאת אדמונד ספנסר; ואוניברסיטאות אוקספורד וקיימברידג', ומלומדים ברחבי אירופה, הוציאו לאור ספרים לזכרו. דמותו של הנסיך ארתור, באפוס "מלכת הפיות" של ספנסר, מבוססת על סידני.
על מצבתו נכתב: "לאנגליה גופו, בשבילה גדל / להולנד דמו, על הגנתה נשפך / לשמיים נשמתו, לאמנויות תהילתו / לכל החיילים צערו, לעולם שמו הטוב".
מאפייני שירתו
להלן מאפייני שירתו של סידני (לפי אלכסנדר גרוסארט):
ביצים בנוסח סארדו
ביצים בנוסח סַארדוּ (באנגלית: Eggs Sardou) הם מאכל שמקורו במטבח הקריאולי של מדינת לואיזיאנה שבארצות הברית. המאכל דומה מאוד לביצים בנוסח בנדיקט שמקורו במטבח ניו יורק. המאכל כולל ביצים עלומות, תחתיות ארטישוק, תרד שהוקרם ברוטב בשמל עם טבסקו ורוטב הולנדז.
המאכל הומצא במסעדת "אנטואנ'ז" שבניו אורלינס, ונקרא על שם ויקטוריין סארדו, שחקן צרפתי בן המאה ה-19, אשר ביקר בעיר בעת המצאת המנה. הגרסה המקורית של המתכון כללה גם כמהין, בשר חזיר ואנשובי.
ההיסטוריה האמיתית של כנופיית קלי (סרט)
ההיסטוריה האמיתית של כנופיית קלי (ברוסית: True History of the Kelly Gang) הוא סרט ביוגרפי אוסטרלי משנת 2019 בבימויו של ג'סטין קורזל ובכיכובו של ג'ורג 'מקיי בתפקיד נד קלי ומגולל את סיפורו של קלי, שגדל במשפחה ענייה בערבות אוסטרליה של סוף המאה ה-19 והפך לפושע אכזר ומוזר לבוש שמלה, מעין דמות רובין הוד הגוזל מהעשירים שהתכחשו אליו. מבוסס על רומן משנת 2000 בשם זהה מאת פיטר קארי.
הסרט הוקרן בבבכורה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו בספטמבר 2019. הוא יצא לאקרנים באוסטליה במהלך יום אוסטרליה שחל ב-26 בינואר 2020, בממלכה המאוחדת הוא יצא ב-28 בפברואר 2020 ובארצות הברית ב-24 באפריל 2020; תחת הפצתם של IFC Films.
הפקה
הבמאי ג'סטין קורזל הודיע כי הסרט נמצא בשלבי פיתוח, במהלך מסיבת עיתונאים בדצמבר 2016 להשקת הסרט אמונת המתנקש.
בנובמבר 2017 הוכרז באופן רשמי על הפרויקט, כאשר ג'ורג מקיי לוהק לתפקיד נד קלי וראסל קרואו, ניקולס הולט ואסי דייוויס לוהקו לתפקידים משניים. הצילומים החלו במרץ 2018 בויקטוריה, אוסטרליה. באפריל הועברה תחילת ההפקה של הסרט ליולי. בפועל ההפקה יצאה לדרך ב-22 ביולי. בספטמבר נחשף כי צ'ארלי האנם לוהק לתפקיד לא ידוע בסרט.
שחרור
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו, ב-11 בספטמבר 2019 ויצא לבתי הקולנוע האוסטרלים בשנת 2020 על ידיTransmission Films.
זכויות ההפצה לצפון אמריקה נרכשו על ידי סרטי IFC עם תוכניות להוציאו לאקרנים במהלך שנת 2020.
מכבי תל אביב (כדורגל נשים)
מכבי תל אביב הייתה קבוצת כדורגל נשים אשר התמודדה בליגת הנשים הראשונה בישראל. הקבוצה נוסדה כמחלקה בתוך מועדון הכדורגל מכבי תל אביב בשנת 1998.
היסטוריה
הקבוצה התחרתה במשך ארבע עונות בליגת הנשים מאז הקמתה, כאשר סיימה במקום הרביעי בכל אחת מעונותיה ואף הגיעה פעם אחת למעמד חצי גמר גביע המדינה. הקבוצה אירחה את משחקיה הביתיים במתקן האימונים קריית שלום שבתל אביב.
בתום עונת 2001/2002, לאחר 4 שנות פעילות, התפרקה הקבוצה והפסיקה את פעילותה בשל קשיים כלכליים.
הקמה מחדש
לאחר יוזמתה של מור שקד, בשנת 2018 הוקמה קבוצת ילדות שהתחרתה בליגת ילדות דרום, והגיעה לרבע גמר גביע המדינה. בשנת 2019, הוקמה קבוצת נערות למועדון, שמשתתפת בליגת נערות דרום.
מלחמת האיחודים
מלחמת האיחודים (1683–1684) הייתה סכסוך בין צרפת, ספרד והאימפריה הרומית הקדושה, עם מעורבות מוגבלת של ג'נובה. ניתן לראות במלחמה המשך של מלחמת האצלה (1667–1668) וצרפת–הולנד (1672–1678), אשר הונעו על ידי נחישותו של לואי ה-14 לקבוע גבולות בני הגנה לאורך גבולותיה הצפוניים והמזרחיים של צרפת.
למרות השלום שכונן על ידי הסכמי ניימכן משנת 1678, לואי שמר על צבא גדול, פעולה חריגה ביותר בתקופה. ב-1681 כבשו חייליו את שטרסבורג וב-1682 כבשו את נסיכות אורנג', שהייתה נחלה של ויליאם מאורנז'. כשהחלו פעולות האיבה ב-1683, התמיכה הצרפתית בעות'מאנים במלחמתם עם אוסטריה אפשרה ללואי לכבוש את לוקסמבורג ולגבש את מעמדו באלזס.
שביתת הנשק של רטיסבון שסיימה את הסכסוך סימנה את קו פרשת המים של הישגים טריטוריאליים צרפתיים תחת לואי ה-14. לאחר מכן, מתנגדיו הכירו בצורך באחדות כדי להתנגד להתרחבות נוספת, מה שהוביל להקמת הברית הגדולה ב-1688, קואליציה אנטי-צרפתית שנלחמה במלחמת תשע השנים ובמלחמת הירושה הספרדית.
רקע כללי
על פי הסכמי וסטפאליה ב-1648, אקס-לה-שאפל ב-1668 וניימכן ב-1678, צרפת רכשה שטחים בחבל הריין ולאורך גבולה הצפוני עם ארצות השפלה הספרדיות. כאשר עיירה החליפה ידיים, היא כללה בדרך כלל את העורף הכלכלי המקיף אותה, אך לעיתים קרובות הסכמים לא הצליחו להגדיר את הגבולות של אזורים תלויים אלה. למרות שהיה מוכן לנהל משא ומתן על השטחים בתוך ארצות השפלה הספרדיות על בסיס דו-צדדי, לואי ראה ברכישות באלזס ולורן חיוניות להבטחת גבולותיו. עבור אזורים אלה, הוא הקים "לשכות איחוד" כדי לקבוע אם צרפת קיבלה את כל השטח המגיע לה; מאחר שמי שמונו למשרדים היו משפטנים צרפתים, התוצאה הנורמלית הייתה לדרוש ויתורים נוספים, אך מכיוון שאלו כללו בדרך כלל עיירות וכפרים קטנים, הם הועברו ללא התנגדות.
יוצאי הדופן היו שטרסבורג ולוקסמבורג, שתיהן נותרו חלק מהאימפריה הרומית הקדושה. בעוד שצרפת שלטה בחלק גדול מהאזור שמסביב, הגשר על הריין בשטרסבורג שימש את הכוחות הקיסריים כדי לפלוש לאלזס בשלוש הזדמנויות במהלך מלחמת הולנד–צרפת. באותו אופן, לוקסמבורג שלטה באזורים שסופחו מארצות השפלה הספרדיות. לואי האמין שרק החזקתם של שני האזורים האלו יכולה לוודא את ביטחון השטחים החדשים שלו. כוחות האימפריה לא יכלו להגיב מאחר שהיו מעורבים במלחמת האימפריה העות'מאנית–הליגה הקדושה, המתקפה הגדולה ביותר אי פעם של העות'מאנים נגד הגבול המזרחי של האימפריה.
שטרסבורג נכבשה ב-30 בספטמבר 1681 והפכה רשמית לחלק מצרפת, אם כי היא שמרה על מידה של אוטונומיה כלכלית ופוליטית עד 1726. מרשל בופלר הטיל מצור על לוקסמבורג, אך כעת החליט לואי שזה לא פוליטי מבחינתו לתקוף ממלכה נוצרית אחרת בזמן שהייתה מותקפת על ידי העות'מאנים ובמרץ 1682 הוציא בופלר את חייליו. עם זאת, ב-12 בספטמבר 1683 צבא אימפריאלי, גרמני ופולני משולב הביס את העות'מאנים בקרב וינה ואילץ אותם לסגת.
המלחמה
לאחר עצירת ההתקדמות העות'מאנית בווינה, הצליחו ההבסבורגים להפנות את תשומת לבם למערב. ספרד הכריזה מלחמה על צרפת ב-26 באוקטובר 1683 ובלילה שבין 3 ל-4 בנובמבר, צבא תחת דוכס הומייר נכנס לארצות השפלה הספרדיות וכיתר את קורטרייק. לאחר שנכנעה ב-6 בנובמבר, הוא התקדם ל- Diksmuide, שנכנעה ללא קרב ב-10. בין 22 ל-26 בדצמבר, הפגיז כוח שני בפיקודו של המרשל פרנסואה דה קריי את לוקסמבורג עם 3,000 עד 4,000 פצצות מרגמה אך עם התקרבות החורף וסירוב העיר להיכנע, הוא נסוג.
לואי חידש את המצור על לוקסמבורג באפריל 1684, בסיוע המומחה הטכני שלו ללוחמת מצור, Sébastien le Prestre de Vauban. 2,500 מגיניה נכנעו ב-3 ביוני, אם כי הלחימה נמשכה במקומות אחרים עד להפוגה של רטיסבון ב-15 באוגוסט 1684. צרפת שמרה על השטח שנכבש במהלך המלחמה, כולל שטרסבורג ולוקסמבורג והפעולות הבאות נועדו לשמור את קווי הפסקת האש לצמיתות.
למרות היקפה ואורכה המצומצמים, המלחמה זכורה כעקובה מדם במיוחד, שכן לואי ה-14 השתמש במכוון באלימות כמדיניות שלו, במטרה ללחוץ על פקידי אויב להיכנע. לובואה הורה למונטל לשרוף 20 כפרים ליד שרלרואה, משום שהספרדים הרסו בעבר שתי אסמים בפאתי שני כפרים צרפתיים, והתעקש שאף בית אחד לא יישאר על כנו.
סכסוך נפרד אך קשור התרחש ברפובליקה של ג'נובה, שהבנקאים והבתים הפיננסיים שלה כמו משפחות סנטוריוני, פלאוויצ'יני וויוואלדי ניהלו קשרים ארוכי שנים עם ספרד, והלוו כסף לממשלתה מאז המאה ה-16. במהלך המלחמה האחרונה, הם אפשרו לספרדים לגייס שכירי חרב משטח ג'נובה ולהשתמש בנמל שלהם לבניית כמה גליאות עבור הצי הספרדי. כעונש, ב-5 במאי עזב צי צרפתי בפיקודו של אדמירל אברהם דוקסנה את בסיס הצי הים תיכוני של טולון והחל בהפגזת ג'נובה ב-17 במאי 1684, שנמשכה לאורך 12 הימים הבאים מלבד הפסקת אש קצרה למשא ומתן. עד שהסתיימה ההפגזה ב-28 במאי, נהרסו שני שלישים מהעיר.
שלום ואמנה
בעוד לואי סירב לשלוח סיוע לאימפריה ואף שלח שליחים חשאיים כדי לעודד את העות'מאנים, דיווחים עדכניים הצביעו על כך שזה יהיה לא ראוי עבורו להמשיך להילחם באימפריה בגבולה המערבי. לפיכך, לואי הסכים להפוגה של רטיסבון, שהבטיחה 20 שנות שלום בין צרפת לאימפריה וביקש מבן דודו הראשון, צ'ארלס השני, מלך אנגליה, להיות בורר בתביעות הגבול השנויות במחלוקת.
לאחר מכן
המלחמה, כמו קודמותיה, לא הצליחה לפתור את הסכסוך המתוח בין שושלת בורבון הצרפתית לבין הענפים הספרדיים והאוסטריים של השושלת ההבסבורגית. הסכסוך הקצר אך האכזרי היה אחד ממבשרי מלחמת תשע השנים הארוכה יותר.
טרנס אלכסנדר
ביוגרפיה
אלכסנדר נולד בלונדון לאב רופא, וגדל ביורקשייר. הוא התחנך ברטקליף קולג' שבלסטרשייר ובנורווד קולג' בעיר הרוגייט. בגיל 16 החל להופיע בתיאטרון. במהלך מלחמת העולם השנייה שרת בצבא הבריטי בדרגת לוטננט ברגימנט נושאי הרומח ה-27. בהיותו באיטליה נפצע קשה כשהמכונית המשוריינת בה נסע נפגעה מאש תותחים. ב-1956 הופיע אלכסנדר על הבמה במחזה "Ring For Catty" בתיאטרון ליריק בלונדון. תפקידו המוכר ביותר הוא בדמות צ'ארלי הנגרפורד בסדרה הבלשית "ברז'ראק". כמו כן הופיע בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "ההגדה לבית פורסייט" משנת 1967. אחד מתפקידיו הראשונים היה בסדרת הטלוויזיה לילדים "גארי האלידיי". ב-1970 שיחק בפרק בסדרה "Please Sir" בתפקיד מנהל בית ספר.
הופעותיו הרבות בקולנוע וטלוויזיה כוללות תפקידים בסדרות "The Champions", "הגומלים", "טרי וג'ון" (1979–1980); "Behind the Screen" (ב-1981 ו-1982); במיני-סדרה "The Mark of the Rani" מתוך סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" ב-1985; ובסיטקום "The New Statesman" (ב-1987). ברדיו ה-BBC כיכב אלכסנדר בתפקיד הטוף (The Toff) בעיבוד לרומנים מאת ג'ון קריזי. בין השנים 1981 ל-1991 השתתף בכל הפרקים, פרט לאחד, של הסדרה "ברז'ראק" בכיכובו של ג'ון נטלס. ב-1985 שיחק בתפקיד קומנדר דאילד בפרק הפיילוט של הסדרה "דמפסי ומייקפיס".
בווסט אנד הופיע אלכסנדר בקומדיות ובפארסות בהן "Over Mrs Markham" (מ-1971), "Two and Two Make Sex" (מ-1973), "There Goes The Bride" (מ-1974 עד 1975) וב-"Fringe Benefits" (מ-1976).
חיים אישיים
כשהופיע בסדרה "ברז'ראק" היה אלכסנדר עיוור בעין אחת בגלל בעיה ברשתית. ב-1999 פרש ממשחק כי סבל ממחלת פרקינסון. הוא חי בלונדון עם אשתו השנייה ג'יין דאונס. אלכסנדר נפטר ב-28 במאי 2009 בגיל 86.
שואן מוריס
שואן מוריס (בוולשית: Siwan Morris; נולדה ב-7 בפברואר 1976) היא שחקנית תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ולשית, הידועה בעיקר מהופעתה בדרמת נעורים סקינס ששודרה בערוץ E4, בין היתר ידועה בוויילס בזכות הופעתה בהפקות טלוויזיה וקולנוע וגם בהצגות בשפה הוולשית.
ביוגרפיה
מוריס נולדה בגלינית' שבמחוז ניית' פורט טלבוט אשר בדרום ויילס ולמדה משחק באוניברסיטה המטרופוליטנית של מנצ'סטר. בשנת 2001 היא השתתפה בתוכנית הריאליטי-טיולים האמריקאית "Scariest Places on Earth". בשנת 2002 השתתפה בדרמת המשטרה The Bill, בנוסף שחקה בתפקיד אורח כדמות סאבין בסדרת הדרמה הרפואית "Casualty". בשנת 2007 היא השתתפה פעם שנייה בתפקיד אורח בסדרה Casualty בתור קולין קולמן. באותה שנה היא גלמה תפקיד ראשי בעונה הראשונה של דרמת הנעורים סקינס את הדמות אנג'י, המורה לפסיכולוגיה במכללת Roundview ובעונה שנייה חזרה בתפקיד אורח. בשנת 2013 גלמה את לוסי בסרט המדע הבדיוני "The Machine". בשנת 2014 השתתפה בתפקיד אורח בדרמה הרפואית של רשת BBC הולבי סיטי בדמות הולי סינגלטון, בנוסף היא גלמה את אמה של מייב בסדרה דוקטור הו. בשנת 2019 שחקה בתפקיד אורח של רוז בשני פרקים באופרת הסבון איסטאנדרס ששודרה ב-BBC.
היא דוברת ולשית ואנגלית כשפת אם.
דן סואן
דן סואן הוא פרופסור לסוציולוגיה, ששימש ראש המחלקה למדעי החברה והרוח באוניברסיטת אריאל.
ביוגרפיה
סואן לימד במשך שנים רבות במכללת עמק יזרעאל אוניברסיטת אריאל וסמינר הקיבוצים.
סואן הוא מייסד ועורכו הראשי של כתב העת "סוגיות חברתיות בישראל" העוסק בסוגיות סוציולוגיות וחברתיות בישראל.
קמיל גליק
קמיל גליק (בפולנית: Kamil Jacek Glik; נולד ב-3 בפברואר 1988) הוא כדורגלן פולני המשחק בבנוונטו ובנבחרת פולין בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים
גליק התחיל את הקריירה שלו מחלקת הנוער של MOSiR ביסטשמביה-זדרוי ממנה עבר בהמשך ל-WSP ודז'יסלאב שלזיה. בשנת 2005 הושאל לסילסייה לובומיה ממנה עבר להורדאדה מהליגה החמישית בספרד. בשנת 2007 חתם בריאל מדריד ג'.
חקירה ראשית
חקירה ראשית היא החקירה הראשונה המתבצעת על ידי בעל הדין של העד. ככך, את הנאשם חוקר עורך הדין של ההגנה, ואת התובע חוקר עורך הדין של התביעה. החקירה מתבצעת כדי להציג את גרסתו המלאה של העד, ללא הנחיה או לחצים על ידי גורמים שונים. על מנת להבטיח שהגרסה היא אכן של העד עצמו, על עורך הדין החוקר לעקוב אחר נהלים ברורים שלפיהם עליו לא לשאול שאלות מדריכות ולא להטיל דופי במהימנות העד. כלומר, השאלות הן רק כלי כדי לעזור לעד להצהיר על עדותו המלאה, ושאלות מנחות אשר מיועדות להוכיח את טיעון עורך הדין, כמו שאלות כן ולא, הן אסורות בתכלית. סייג לכך הוא שבמקרה שהוכח שהעד חוזר בו בזמן עדותו הראשית מעדותו הקודמת במשטרה, יכול השופט להכריז על העד כעד עוין ובכך לאפשר חקירה נגדית אשר כוללת שאלות מדריכות והיתר להטיל דופי במהימנות העד.
קמיל גליק
קריירת מועדונים
ב-7 ביולי 2010 גליק חתם לחמש שנים בפלרמו מהסרייה א'. גליק ערך את הופעת הבכורה שלו ב"רוסאנרי" בניצחון 0–3 נגד מריבור הסלובנית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. משחק זה היה גם הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית. למרות זאת, גליק לא זכה מעולם לדקות משחק בליגה במדי פאלרמו.
חקירה ראשית
חקירה ראשית בעל פה יכולה להתבצע גם במשפט פלילי וגם במשפט אזרחי, אך בימינו היא מתבצעת בעיקר במשפט פלילי. את החקירה הראשית במשפט אזרחי מחליפים בהגשת תצהיר עדות ראשית על ידי העד על מנת לקצר תהליכים, כאשר בזמן הגשת התצהיר נוכחים העד, עורך הדין החוקר ובדרך כלל גם עד לתהליך הגשת התצהיר.
קמיל גליק
קריירת מועדונים
בתחילת ינואר 2011 גליק הושאל לבארי עד לסיום העונה. יומיים לאחר מכן, גליק ערך את הופעת הבכורה שלו בבארי בניצחון 0–1 נגד לצ'ה.
ב-12 ביולי 2011 חתם בטורינו תמורת 300 אלף אירו. ב-13 באוגוסט 2011 גליק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הגביע נגד לומצאנה. ב-31 באוקטובר 2012 גליק הבקיע את שער הבכורה שלו בסרייה א' בתיקו 1-1 נגד לאציו. גליק הוא השחקן הראשון בתולדות הדרבי של טורינו שהורחק בשני משחקי הליגה שנערכו באותה עונה.
חקירה ראשית
דעות שופטים לעיתים חלוקות לגבי החלפת העדות הראשית בתצהיר. סגן נשיא בית משפט השלום במחוז מרכז, עמי קובו, טען בפאנל משפטי שקריאת התצהיר לא מאפשרת לו כשופט "להתרשם מהעד" מאחר ש"התחושה היא שהתצהיר הוכן על ידי העורך דין". כנגד, נשיאת בית המשפט מחוזי מרכז הילה גרסטל טוענת ש"לתצהירים יש יתרונות עצומים ומעט חסרונות" ושיתרונם הגדול הוא "שהגרסה מובעת בצורה קוהרנטית והצד השני יכול להתכונן".
קמיל גליק
קריירת מועדונים
בעונת גליק הפך לקפטן הקבוצה. גליק סיים עם הקבוצה באותה עונה במקום השביעי שנתן לקבוצה מקום במוקדמות הליגה האירופית, לאחר שפארמה לא הצליחה להשיג את הרישיון מאופ"א. ב-25 במאי 2014 האריך את חוזהו עד 2017.
ב-24 בספטמבר 2014 גליק ערך את הופעתו ה-100 במדי טורינו ובנוסף הבקיע שער בניצחון של טורינו 1–2 נגד קליארי. ב-21 בדצמבר 2014 גליק הבקיע צמד ראשון בקריירה בניצחון 1–2 נגד גנואה. ב-19 במרץ 2015 הבקיע את שערו הראשון במסגרת אירופית בניצחון 0–1 נגד זניט סנקט פטרבורג. ב-20 בדצמבר 2015 האריך שוב את חוזהו בקבוצה עד 2020.
ב-4 ביולי 2016 גליק חתם במונקו מליגת העל הצרפתית תמורת 11 מיליון אירו. גליק היה שותף לעלייה של מונקו לחצי גמר ליגת האלופות ולזכייה של הקבוצה באליפות אחרי 17 שנים ואף נכלל בנבחרת העונה של הליגה הצרפתית.
ב-11 באוגוסט 2020 חזר גליק לאיטליה וחתם בבנוונטו לשלוש שנים. ב-23 בינואר 2021 כבש שער בכורה בתיקו 2–2 של קבוצתו עם טורינו.
קריירה בינלאומית
ב-20 בינואר 2010 גליק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין בניצחון 1–3 נגד, והפך לשחקן הראשון בהיסטוריה של פיאסט גליביצה שזכה לזימון לנבחרת פולין. ב-17 באוקטובר 2012 גליק הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 נגד שנגמר בתיקו 1–1.
נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022.
גוטליב פאול ובר
גוטליב דניאל פאול ובר (בגרמנית: Gottlieb Daniel Paul Weber; 19 בינואר 1823 – 12 באוקטובר 1916) היה צייר נוף גרמני בסגנון נטורליזם מוקדם.
ביוגרפיה ועבודה
ובר נולד כבנם של מוזיקאי החצר של הדוכסות הגדולה, יוהאן דניאל ובר (1784–1848) וסופי פרידריקה אדולפין מנגולד (1788–1848) בעיר דרמשטאדט. בילדותו בילה את זמנו הפנוי בציור בפארק בטבע, שם העדיף לצייר את עצי האלון הגדולים. בגיל 13 הוריו אפשרו לו ללמוד שיעורי אמנות פרטיים מאוגוסט לוקאס (1803–1863). הוא הרוויח את דמי הכיס שלו עם דיוקנאות צבעוניים שעשה לחיילים.
בין השנים 1842–1844 למד בפרנקפורט אם מיין אצל יאקוב בקר. יחד עם אנטון בורגר הוא עבר ללמוד במינכן, שם חלקו דירה. שניהם למדו אז באקדמיה במינכן עד 1848.כשרטט הוא ליווה את הנסיך יורש העצר לויטפולד מבוואריה בשנים 1846–1847 בנסיעה במזרח הים התיכון, שעברה בקונסטנטינופול, אסיה הקטנה, יוון וסיציליה. הוא סיים את הכשרתו האמנותית אצל יוספוס לורנטיוס דיקמנס וגוסטב ופרס באנטוורפן.
בשנת 1849 נסע להמילטון (סינסינטי), ארצות הברית. כשעמיתו הצייר קרל כריסטיאן קוהלר עבר גם הוא לארצות הברית, שניהם יצאו לטיולי ציור שם. בשנת 1850 נולד בנו קרל. ובר התיישב בפילדלפיה בשנת 1854, שם הפך במהרה לצייר בעל שם. הוא נחשב שם לעשיר. עבודותיו נקנו על ידי אזרחים עשירים ומוזיאונים. הוא היה גם מרצה באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה. תלמידיו כללו את ויליאם סטנלי הסלטיין, אדוארד מורן, אדוארד למסון הנרי וויליאם טרוסט ריצ'רדס.
הוא חזר לדרמשטאדט דרך סקוטלנד בשנת 1861 וצרפת. בחצר המלוכה עבד בעיקר כמרצה פרטי לנסיכה אליס, באופן פרטי לימד גם את חתנו פיליפ רות, שהתחתן עם בתו פאולין. רות וחברו ויוגן בראכט עקבו אחר פאול ובר בנסיעות ציור במהלך חופשת הסמסטר.
משנת 1864 ובר נסע לפריז מספר פעמים עם אדולף שרייר. הוא הכיר את ז'אן-פרנסואה מילה וצ'ארלס אמיל ז'ק מבית הספר ברביזון. לסגננון הציור של לודוויג ריכטר הייתה השפעה גם על ובר.
שרון שואן
שרון שואן (נולד ב-8 במרץ 1969) הוא קצין בדימוס בשירות בתי הסוהר, בדרגת גונדר, שכיהן כמפקד מחוז צפון. קודם לכן שימש כראש אגף הביטחון והמבצעים, סגן מפקד וקצין אג"ם מחוז צפון, ראש חטיבת הביטחון והמבצעים, מפקד יחידת נחשון ומפקד בתי הסוהר: צלמון, גלבוע, מגידו, סגן מפקד כלא נפחא.
ביוגרפיה
שואן הוא השני מבין חמשת ילדיהם של נעמי ומרדכי שואן. נולד וגדל באשקלון למד בבית הספר היסודי "רותם" ובתיכון "אורט ישראל".
שירות צבאי
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1987 שירת בחיל המשטרה הצבאית.
החל כמ"כ טירונים בבסיס ההדרכה בקדומים שבשומרון, ולאחר קורס הקצינים שובץ לתפקיד קצין שיטור במשטרה צבאית עזה, לאחר מכן כסגן מפקד מתחם בכלא קציעות.
בשנת 1994–1996 שימש כמפקד תחנת משטרה צבאית ירושלים בתקופה משמעותית של פיגועים רבים, במהלך תפקידו אף היה אמון על כל משימת השיטור בהלווייתו של ראש הממשלה יצחק רבין.
בסיום התפקיד בשנת 1996 יצא ללימודי תואר ראשון באוניברסיטת בן-גוריון וסיים את לימודיו במדעי ההתנהגות בחטיבה למנהל עסקים וניהול משאבי אנוש.
במהלך לימודיו הועלה לדרגת רב-סרן.
בשנת 1998 מונה למפקד תחנת משטרה צבאית באר שבע.
בשנת 1999 מונה לסגן מפקד משטרה צבאית פיקוד דרום.
בשנת 2001 מונה לסגן מפקד כלא 4 ונבחר כמצטיין חיילי על ידי קצין המשטרה צבאית הראשי.
בשנת 2002 קודם לדרגת סגן אלוף והתמנה למפקד כלא עופר.
ובסוף שנת 2003 לבקשת נציב שב"ס, רב-גונדר יעקב גנות, עבר לשירות בתי הסוהר.
שירות בתי הסוהר
שואן, החל את שירותו בשב"ס בשנת 2003 כסגן מפקד כלא "נפחא" שבדרום ובמהלך תקופה זו סיים קורס פיקוד בכיר בשב"ס.
בשנת 2004 מונה לפקד על בית סוהר שטה, אך זמן קצר לאחר שהחל את תפקידו הועלה לדרגת גונדר משנה והועבר לפקד על בית סוהר מגידו, בית סוהר ביטחוני מורכב המכיל כ-1,200 אסירים ביטחוניים והוא בית הסוהר הראשון שהועבר מידי צה"ל לחזקת שירות בתי הסוהר. בתקופת כהונתו הסב את בית הסוהר ממתקן צה"לי למתקן שב"ס על כל מרכיביו וכן בתקופת כהונתו לראשונה שב"ס אפשר לגייס חיילי חובה לשורותיו.
המוזיקה של הווארד
המוזיקה של הווארד (באנגלית: Howard, "הווארד") הוא סרט קולנוע תיעודי אמריקאי משנת 2018, אשר מתאר את חייו של הפזמונאי והמחזאי הווארד אשמן. הסרט בוים ונכתב על ידי דון האן, הופק על ידי לורי קורנגיבל וג'ונת'ן פולנץ, נערך על ידי סטיבן יאו והולחן על ידי כריס בייקון ואלן מנקן, אשר גם הופיע בסרט ושיתף פעולה עם אשמן במספר פרויקטים. חברת ההפקה של הסרט היא Stone Circle Pictures.
שרון שואן
שירות בתי הסוהר
בנוסף במהלך חפירות של רשות העתיקות נחשפה תגלית ארכאולוגית נדירה השופכת אור על תולדות העמים בתקופת המקרא.
המוזיקה של הווארד
כמו הסרט התיעודי "היפהפייה הנרדמת מתעוררת" שבוים והופק על ידי האן, גם סרט זה אינו משתמש בראיונות חדשים מול מצלמה, בדומה לסרטים תיעודיים רבים, אלא מסתמך בעיקר על ראיונות מהארכיון, קטעי עיתונות, קטעים מהמחזות זמר והסרטים המסוקרים ותמונות וסרטונים אישיים שצולמו. בנוסף לאשמן ומנקן, האישים הבולטים המופיעים בסרט כוללים את שרה גילספי, ג'פרי קצנברג, ביל לאוך, פיטר שניידר, ג'ודי בנסון ופייג' אוהרה.
הסרט הוקרן לראשונה ב-22 באפריל 2018 בפסטיבל הסרטים טרייבקה, ולאחר מכן הוקרן בפסטיבלי קולנוע נוספים, עד הגעתו לבתי קולנוע נבחרים בארצות הברית ב-18 בדצמבר 2018 בהפצת סרטי אולפני וולט דיסני. בישראל הסרט הופץ לראשונה כחלק מתכני הבכורה של שירות הסטרימינג דיסני+ ב-16 ביוני 2022. הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות והיה מועמד למספר פרסים, כאשר הוא זכה בפרס אנני על הישג מיוחד באנימציה בטקס פרסי אנני ה-48. אורך הסרט כ-92 דקות.
שרון שואן
שירות בתי הסוהר
בשנת 2006 יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי.
בשנת 2007 מונה למפקד בית הסוהר הביטחוני גלבוע.
המוזיקה של הווארד
משתתפים
הסרט כולל ראיונות אודיו של אישים שלקחו חלק בחייו של אשמן, ביניהם:
שרון שואן
שירות בתי הסוהר
בשנת 2008 מונה למפקד בית הסוהר ובית המעצר צלמון. בית סוהר גדול ומורכב, המכיל בתוכו עצורים ואסירים פליליים.
המוזיקה של הווארד
פיתוח
סרטו התיעודי הראשון של דון האן "היפהפייה הנרדמת מתעוררת" מתעד את היסטורית אולפני ההנפשה של וולט דיסני בין השנים 1984–1994, בהן האולפנים היו בתקופה קשה עד תחילת הרנסאנס של דיסני. חלק ניכר מהסרט מתמקד בעבדותו של הווארד אשמן באולפנים, שכתב את השירים עבור סרטי הקולנוע "בת הים הקטנה", "היפה והחיה" ו"אלאדין" שבלטו במהלך הרנסאנס, ואף הוקדש עברו. מאז הקרנתו הראשונה של הסרט בשנת 2009 הוא זכה בעיקר לביקורות חיוביות. האן סיפר שהוא נהנה לעבוד על הסרט, ומאז הוא הפיק סרטים תיעודיים נוספים, ביניהם "Hand Held" שהוקרן לראשונה בשנת 2010.
שרון שואן
שירות בתי הסוהר
בשנת 2011 הועלה לדרגת תת-גונדר ומונה למפקד יחידת "נחשון", יחידת הליוויים המיוחדת של שב"ס. בתקופתו ביצע רביזיה משמעותית בדגש על משימות הפלגות בכל הקשור בליווי ואבטחה בבתי המשפט.
המוזיקה של הווארד
פיתוח
בנובמבר 2015, במהלך ארוחת צהריים עם אחותו של אשמן, שרה גילספי, וחברה ועמיתה שלו, ננסי פרנט, החליט האן לעבוד על סרט זה. ההחלטה לעבוד על הסרט נבעה בעיקר מפני שלא הייתה מדיה רשמית שעוקבת אחר חייו של אשמן, ופחדו שהסיפור שלו "הילך לאיבוד". כמה שנים לפני ההחלטה ניסה ג'ונת'ן פולנץ להפיק סרט על אשמן, אבל הפרויקט בוטל בעקבות קשיי מימון. פולנץ לקח חלק בהפקת סרט זה יחד עם לורי קורנגיבל. העבודה על הסרט ערכה כשנתיים וחצי. בשנה הראשונה בהכנת הפרויקט, האן והמפיקים חיפשו חומרים על אשמן, בין היתר בספריית הקונגרס, בה נמצאים מסמכים שלו. בספרייה הם גילו דברים שלא נראו מעולם. חברת וולט דיסני עזרה בהשאלת קליפים וראיונות מהארכיון שלהם, אם כי אינה הייתה מעורבת בהפקת הסרט.
כמו הסרט התיעודי "היפהפייה הנרדמת מתעוררת", גם סרט זה אינו משתמש בראיונות חדשים מול מצלמה, אלא כולל ראיונות אודיו שמוצגים על גבי ראיונות מהארכיון, קטעי עיתונות, קטעים מהמחזות זמר והסרטים המסוקרים ותמונות וסרטונים אישיים שצולמו. חלק מראיונות האודיו נעשו בעבר על ידי פולנץ כשניסה להפיק את הסרט שבוטל, כאשר הם צולמו מול מצלמה, לכן נלקח מהם רק האודיו. האן שיתף שהיו ראיונות שנמשכו כמה ימים, בעיקר בשביל שהמשתתפים ירגישו בנוח לשתף את ידיעתם ומחשבותיהם בצורה אותנטית. עוד הוא סיפר שהריאיון עם ג'ודי בנסון, המדבבת המקורית של אריאל בסרט "בת הים הקטנה" לו כתב אשמן את מילות הפסקול שנקרא "The Little Mermaid", נעשה בשיחת טלפון ונמשך כשעה.
מוזיקה
המוזיקה לסרט הולחנה על ידי אלן מנקן, ששיתף פעולה עם אשמן במספר פרויקטים, בעוד כריס בייקון עיבד אותה. לפני חג המולד 2017 נשלח למנקן קטע מתוך הסרט, והוא בתגובה אמר שהוא מעוניין להלחין את הפסקול שלו. האן בהתחלה סירב, מכיוון שתקציב הסרט אינו אפשר לשלם למנקן, אך בסופו של דבר הוא הסכים ברגע שמנקן אמר שהוא רואה בפרויקט את ההזמנות לחלוק כבוד מוזיקלי לאשמן. המוזיקה הולחנה על ידי מנקן במהלך עונת החגים, והיא מבטא את רגשותיו כלפי אשמן.
הפצה
במרץ 2017 שיתף האן בריאיון "לא דיברתי על זה הרבה, אבל אני עובד עכשיו על סרט תיעודי על הווארד". בהמשך החודש גילספי אישרה את הפקת הסרט עבור אתר "Playbill". במהלך אותה שנה גרסה מוקדמת של הסרט הוקרנה בקו הספנות דיסני, על מנת לראות איך הקהל מגיב לגביו. הסרט הוקרן לראשונה ב-22 באפריל 2018 בפסטיבל הסרטים טרייבקה, ולאחר מכן הוקרן בפסטיבלי קולנוע נוספים, ביניהם Aspen Shortsfest ו-Heartland International Film Festival. ב-18 בדצמבר 2018 הסרט החל להיות מוקרן בבתי קולנוע נבחרים בארצות הברית בהפצת סרטי אולפני וולט דיסני.
לאחר ההקרנות חשב האן להפיץ את הסרט באמצעות שירות הסטרימינג נטפליקס, כאשר לאחר שיחה עם בוב אייגר, מנכ"ל חברת וולט דיסני, הוחלט שהוא יעלה לשירות דיסני+. במאי 2019 נרמז על ידי האן שהסרט יעלה לשירות, כאשר בחודש אוקטובר, חודש לפני השקת השירות, הוכרז באופן רשמי שהסרט יופץ דרכו במהלך שנת 2020. ב-16 ביולי 2020 פורסם טריילר הסרט ונודע שהוא יעלה לשירות ב-7 באוגוסט. הגרסה שעלתה לשירות שונה במעט מהגרסה שהוקרנה באקרנים. בישראל הסרט הופץ לראשונה כחלק מתכני הבכורה של השירות ב-16 ביוני 2022.
שרון שואן
שירות בתי הסוהר
בשנת 2016 מונה לסגן מפקד מחוז צפון וקצין אג"ם.
המוזיקה של הווארד
הפצה
כחלק מהקיצוצים של חברת וולט דיסני, הוכרז ב-18 במאי 2023 שסרט זה יוסר משירות הסטרימינג ב-26 במאי יחד עם עשרות תכנים נוספים, בטענה שרבים לא צפו בהם והנוכחות שלהם בשירות כרכה עלויות רבות. החדשות עוררו תגובה רחבה מצד מעריצי דיסני וקהילת הלהט"ב, במיוחד מפני שההסרה היא בצמוד לחודש הגאווה ויציאת הסרט "בת הים הקטנה", המשמש כעיבוד לייב אקשן לסרט בעל אותו שם שכתב אשמן את מילות הפסקול שלו. בעקבות התגובות, ב-19 במאי, יום לאחר ההכרזה, נודע שהסרט יישאר בשירות.
ביקורות
באתר "Rotten Tomatoes" יש לסרט דירוג אישור של 94% על סמך 47 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.1/10. על הסרט נכתב באתר שהוא "משמש כמחווה מרה-מתוקה לחייו ולמורשתו של אמן מבריק ששיריו הנצחיים שימשו כפסקול לדור של מעריצי דיסני". באתר "Metacritic" לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 76 מתוך 100, אשר מבוסס על 13 ביקורות, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". ג'ניפר גרין מאתר "Common Sense Media" דירגה את הסרט ב-4 מתוך 5 כוכבים, ושיבחה את המסרים החיוביים שנמצאים בו, כמו כן היא כתבה שהסרט מרגש ומציע מבט על "יצירתם של כמה סרטי הנפשה מודרניים-קלאסיים של דיסני".
שרון שואן
שירות בתי הסוהר
בשנת 2017 הועלה לדרגת גונדר ומונה לראש אגף הביטחון והמבצעים. בתקופת כהונתו שב"ס התמודד עם אירועים משמעותיים אל מול אוכלוסיית הביטחוניים: שביתות רעב ותקיפת אנשי סגל ואל מול האוכלוסייה הפלילית בדגש על ארגוני הפשיעה: ניסיונות פגיעה באנשי שב"ס וירי על מתקני הכליאה.
המוזיקה של הווארד
ביקורות
לוגן קולוול-בלוק כתב באתר "Playbill" שאחד מרגעי השיא של הסרט הוא צילומים מההקלטות של השירים שמופיעים בסרטים "היפה והחיה" ו"בת הים הקטנה". פרנק סקק כתב באתר "הוליווד ריפורטר" שהסרט "מציע שפע של קטעי ארכיון מרתקים", ושהוא מצליח "לעורר גם שמחה וגם צער". באתר "The Daily Beast" נכתבה סקירה של הסרט על ידי מליסה ליאון, בה היא כתבה ש"הסרט רצוף אבני חן מהפקת סרטים איקוניים".
שרון שואן
שירות בתי הסוהר
בשנת 2019 מונה למפקד מחוז צפון. מחוז המונה 9 מתקני כליאה מתוכם בתי סוהר ביטחוניים ופליליים ובתי מעצר. שוהים בו אוכלוסיות העצורים ושפוטים ביטחוניים ופליליים מכל סוגי העבירות וכן אוכלוסיות מיוחדות הכוללות: נוער, שב"ח, נשים ביטחוניות, טעוני הגנה ופיקוח ובנוסף אסירים המרצים את עונשם באגפי הפרדה ושמור. שרון שואן התמודד לתפקיד נציב בתי הסוהר והיה בין המועמדים המובילים לתפקיד. במרץ 2021 לאחר שלא נבחר לתפקיד נציב בתי הסוהר סיים את תפקידו ופרש משירות בתי הסוהר לאחר 35 שנות שרות המדינה.
חיים אישיים
שואן נישא בשנת 1997 למירב דוידוביץ, מנהלת חשבונות ומדריכת קבוצות ריצה, ואב לארבעה. בנה את ביתו ביישוב אלי סיני שבגוש קטיף. בעקבות תוכנית ההתנתקות בשנת 2005 נאלצה המשפחה להעתיק את מקום מגוריה ליישוב אחוזת ברק שבעמק יזרעאל. בשנת 2013 בתו השנייה טליה בת ה-17 נפטרה לאחר מאבק במחלת הסרטן.
השכלה
שואן בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, בעל תואר ראשון במדעי ההתנהגות מאוניברסיטת בן-גוריון, תואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה.
סיעה פנים-מפלגתית
סיעה פנים-מפלגתית היא התארגנות של חברי מפלגה במסגרת המפלגה ובתוכה, למען קידום אינטרס אישי או אידאולוגי מסוים (למשל סיעת הקיבוץ הדתי במפד"ל).
סיעה פנים-מפלגתית מוגדרת כ"כוח המתחרה ברכישת השפעה על המוסדות המרכזיים של השלטון הפנים-מפלגתי, על ניסוח מדיניות המפלגה ומינויה למשרות ציבוריות" (זריצקי).
יש המגדירים סיעה כ"קבוצה בעלת זהות קולקטיבית המושתתת על ערכים ו/או אינטרסים שווים, המטילה מרות ומשמעת על חבריה, מאורגנת לבצע פעולה שבמרכזה המרה או השפעה על המדיניות או ההנהגה של המפלגה. (ישי).
יש הרואים בסיעה בעלת כוח וארגון משל עצמה, קבוצה פנים-מפלגתית בעלת מטרות מובחנות.
בישראל
ברוב המפלגות בישראל פעלו מאז ומתמיד סיעות פנימיות. הדוגמה הבולטת ביותר הנה הסיעות הפנימיות המאורגנות שפעלו בתחום ההסתדרות, ארגוני העובדים, למשל "איגוד העובדים הליברלים", שפעלו במפלגה הליברלית, עת הייתה חטיבה בליכוד, "סיעת תכלת לבן" של תנועת החרות בהסתדרות, ופעילי ההסתדרות שפעלו כל העת במפא"י, מערך, ואחר כך מפלגת העבודה. כיום הסיעות הן סיעות בעלות גוון אישי יותר דהיינו: תומכות באישיות זו או אחרת במאבקה לזכות במיקום גבוה בצמרת המפלגה.
כאשר הוקמה קדימה היה הדבר ראשית סביב התארגנות סיעתית סביב אריאל שרון, אשר פרש מהליכוד במאבקו מול אישים אחרים כגון: בנימין נתניהו אשר נשאר במסגרת מפלגת הליכוד. (שוורץ)
הדמוקרטיה הפנים-מפלגתית בישראל ושיטות הבחירות הפנים-מפלגתיות: פריימריס או בחירות במרכז המפלגה מושפעות ממעמדן של הסיעות הפנים-מפלגתיות המחלקות ביניהן אזורי השפעה ועוצמה, המשפיעות על כל המערכת הפוליטית בישראל כמו גם בעולם (שוורץ,1991).
חמסה (להקה)
חמסה היא להקת בנות ישראלית שפעלה בעבר בשנים 2000 עד 2004, והוקמה על ידי אייל בוחבוט. הסגנון אשר אפיין את הלהקה הוא פופ, דאנס ומוזיקה מזרחית. בשנת 2003 יצא אלבומה היחיד של הלהקה חמסה, בו נכלל הלהיט "חייב למות עליי". הלהקה הוקמה מחדשה בשנת 2020 על ידי חברות הלהקה ובעזרתו של רוברטו בן-שושן.
היסטוריה
להקת הבנות מנתה את אסתר אתי קסטרו, פזית הרמן, כרמי שימרון, יסמין סוויסה ונעמה אתל. הן החלו את דרכן בשנת 2000 באודישנים שנעשו עבור קדם-האירוויזיון, ובשנת 2001 הגיעו עם השיר "דרבוקה" למקום השלישי בקדם-האירוויזיון 2001.