cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הארייט ברוקס
ביוגרפיה
ב-1903, לאחר שסיימה לעבוד באנגליה, היא חזרה למקגיל ועבדה עם רתרפורד כעוזרת מחקר. היא הבחינה בפליטה מתוריום שהייתה שונה מאוד מקרינת האלפא והבטא שבה הבחינו חוקרים עד אז. ברוקס שיערה כי הפליטה יכולה להיות מוסטת ממסלולה על ידי רוח. על ידי שימוש בשיטת דיפוזיה, היא הסיקה שהפליטה היא גז רדיואקטיבי אשר המסה האטומית שלו נמוכה משמעותית מהמסה האטומית של תוריום, היסוד-ההורה. רעיון חדש זה אשר אותו הגתה ברוקס הוא מרכזי להתפתחות הפיזיקה הגרעינית, והיווה את הבסיס להשערתם של רתרפורד ופרדריק סודי (אשר זכו שניהם בנובל על מחקר בתחום זה) כי מקורה של רדיואקטיביות הוא בהתפרקות אטומים.
ברוקס הייתה אחת מהאנשים הראשונים שגילו את היסוד רדון. היא הייתה הראשונה אשר ניסתה לקבוע את זמן מחצית החיים שלו ואחד מהאנשים הראשונים אשר חקרו את המסה האטומית שלו.
ב-1904 ברוקס התמנתה לסגל ההוראה בברנרד קולג' בניו יורק (פקולטה לנשים אשר הוקמה ב-1889).
ב-1906 היא התארסה, ועקב כך היא נאלצה לעזוב את האקדמיה. זאת מכיוון שלפי החוק דאז באוניברסיטאות, כל אישה שנישאה הייתה חייבת להתפטר מעבודתה. הדיקן התעקש שעליה להתפטר, באומרו "טובת המכללה וכבוד מקומה של האישה בבית, דורשים שנישואיך יהוו את התפטרותך".
במכתב ההתפטרות שלה לדיקן, ברוקס מחתה על אי-הצדק:
לאחר שעזבה את ברנרד קולג' ב-1906, היא עברה למכון קירי בפריז, שם עבדה תחת הנחייתה של מארי קירי, וחקרה את הרתיעה האטומית בעזרת סדרת הדעיכה של רדיום.
בשנת 1907 ברוקס נישאה לפרנק פיטצ'ר. לאחר מכן חייה את המשך חייה במונטריאול, קנדה. היא מתה בגיל 56 מ'מחלת דם'. סביר כי מחלת הדם הייתה לוקמיה, עקב הרדיואקטיביות שהיא הייתה חשופה לה בעת עבודת המחקר שלה, בדומה לחלוצי פיזיקה גרעינית רבים. זאת מפני שסכנות הרדיואקטיביות עדיין לא היו ידועות ולכן לא היה שימוש בביגוד מגן בשנים האלו בעבודה עם חומרים רדיואקטיביים, מה שהוביל רבים מהם למוות ממחלות הקשורות לקרינה.
בהספד שפורסם בניו יורק טיימס לאחר מותה, ב-18 באפריל 1933, נכתב כי היא גילתה את הרתיעה האטומית. ברוקס נחשבת כאחת הנשים המשפיעות בתחום הפיזיקה הגרעינית, ושנייה למארי קירי בלבד, וזאת בגלל תרומותיה הרבות, ואף על פי שאפילו לא הספיקה לסיים את הדוקטורט. היא חברה בהיכל התהילה הקנדי של המדע וההנדסה.
ידידיה שמואל טאריקה
רבי ידידיה שמואל טאריקה (ה'תע"ג 1713 - ה'תקכ"ט 1769, לערך) היה רבה של העיר רודוס (אז חלק של האימפריה העות'מאנית). הוא נולד לחנה ולחכם יהודה. ב-1740, לאחר פטירת רבו, משה ישראל, התמנה לאב בית הדין בעיר רודוס ובהמשך התמנה לרב העיר.
רבותיו ותלמידיו
למד מרבה של רודוס רבי משה ישראל מחבר הספר הנודע שו"ת משאת משה, ומחתנו של רבו, מהר"מ קריספין. וכן אצל רבי אליהו גאליפפה.
תזונה מבוססת צמחים
תזונה מבוססת צמחים (באנגלית: Plant-based diet) היא תזונה המורכבת ברובה או כולה ממזונות שמקורם בצמחים, כולל ירקות, דגנים, אגוזים, זרעים, קטניות ופירות, ועם מעט מאוד או בלי שום מוצרים מהחי. תזונה מבוססת צמחים אינה בהכרח תזונה צמחונית. השימוש בביטוי "תזונה מבוססת צמחים" השתנה לאורך השנים, וניתן כיום למצוא דוגמאות לביטוי "תזונה מבוססת צמחים" הן כאשר מתייחסים לתזונה טבעונית שאינה מכילה מוצרים מהחי, הן תזונה צמחונית שעשויה לכלול חלב או ביצים אך ללא בשרים, והן לדפוסי תזונה הכוללים כמויות משתנות של מוצרים מהחי, למשל תזונה צמחונית למחצה הכוללת כמויות קטנות יחסית של בשר. האקדמיה האמריקנית לתזונה ודיאטה פרסמה הצהרת עמדה בה נטען שתזונה מבוססת צמחים מתוכננת היטב מסייעת לשמור על הבריאות וכי דפוסי תזונה זה מתאים לאנשים בכל שלבי החיים - כולל לנשים בהריון, לנשים שמניקות, לילדים, לאנשים מבוגרים ולספורטאים.
לפי הערכה אחת נכון לתחילת המאה ה-21 יש כ-4 מיליארד אנשים בעולם אשר חיים בעיקר על תזונה מבוססת צמחים, על אף שחלק עושים זאת כתוצאה ממגבלות הנגרמות ממחסור ביבולים, במים שתייה, ובמשאבי אנרגיה. נכון לשנת 2019 הצריכה של תחליפי בשר על בסיס צמחים באירופה עמדה על כ-40% מסך הצריכה של תחליפי בשר על בסיס צמחים בשוק העולמי, והצפי של המכירות עבור תחליפי בשר על בסיס צמחים באירופה אמור לגדול ב-60% עד 2025, בעיקר כתוצאה מהחששות ההולכות וגוברות לבריאות, הביטחון התזונתי, ורווחת בעלי חיים. ב-2019 השוק הקמעונאי של מזון מבוסס צמחים בארצות הברית גדל פי שמונה משיעור הצמיחה של השוק הקומעונאי של יתר המזונות.
על פי הערכות של קמעונאית המזון האמריקאית מיוני 2021, מוצרי בשר צמחי יגיעו ל -10% מנתח שוק המזון בתוך 3-4 שנים. בהתאם לכך, החברה החלה להשקיע בפיתוח מגוון סוגים של חלבון מן הצומח, השיקה מוצר צמחי דמוי בשר עוף ומוצר נוסף דמוי צדפות.
טרמינולוגיה
השימוש במונח "דיאטה מבוססת צמחים" עשוי כיום להתייחס לכל אחד מדפוסי התזונה הבאים:
ישיבת ההסדר נוף הגליל
ישיבת ההסדר נוף הגליל היא ישיבת הסדר השוכנת בבירת מחוז הצפון, בעיר נוף הגליל שבגליל התחתון. הישיבה הוקמה בחודש אלול תש"ע, ובראשה עומד הרב דני סגליס. הישיבה משתייכת למרכז ישיבות בני עקיבא.
היסטוריה
בשנת תש"ע פנה שמעון גפסו, ראש העיר נצרת עילית, (לימים: נוף הגליל) לרב יהושע ויצמן, ראש ישיבת מעלות, בבקשה להקמת ישיבת הסדר לחיזוק היהדות בגליל התחתון ככלל ובנצרת עילית בפרט. הרב ויצמן נענה לבקשה, וקבוצת הקמה נשלחה מהישיבה במעלות יחד עם שני רבנים ומשפחותיהם. הישיבה הוקמה באלול תש"ע בשם "ישיבת ההסדר נצרת עילית" ושנת הלימודים הראשונה בה הייתה תשע"א. בתחילה הייתה הישיבה שלוחה של ישיבת מעלות והרב ויצמן היה לנשיא הישיבה, לאחר כשנה מהקמתה מינה הרב ויצמן את הרב דני סגליס מבוגרי ישיבת מעלות לראשות הישיבה, יחד איתו הגיעו תלמידיו מישיבות בירושלים, בתור תלמידי שיעור א' הראשונים והישיבה הפכה לעצמאית. עם החלפת שם העיר החליפה גם הישיבה את שמה בהתאמה ל"ישיבת ההסדר נוף הגליל".
על הישיבה
מבנה הישיבה שייך לסוכנות היהודית ובחלקו יושבים משרדי הסוכנות. הישיבה ממתינה לבניית בניין קבע בשכונה הדרומית בעיר.
נכון ל-ה'תשפ"ג, מונה הישיבה כ-130 בחורים, ואברכים תלמידי הישיבה שהתחתנו וקבעו את משכנם בעיר.
מנהל הישיבה הוא אהוד "אודי" קליין.
ישיבת ההסדר מעורה ופעילה בחיים הקהילתיים בעיר, בשיתוף פעולה עם קהילות מגוונות המרכיבות אותה ובשיתוף עם העירייה ביוזמות רווחה למען תושבי העיר. לצמיחתה של הישיבה לצד הקהילה הדתית בעיר, ישנה תרומה להתחדשות העירונית והקהילתית של נוף הגליל.
הרב דני סגליס חרת על דגלה של הישיבה את בירור שיטת "האמת והשלום אהבו". בישיבה ישנה משנה שלמה הכוללת משנה חינוכית ענפה הנגזרת מהשיטה. תלמידי הישיבה לומדים דרך זו לאורה של תורת הראי"ה קוק.
אלכסנדר המון
אלכסנדר הֶמון (בסרבית-קרואטית ובוסנית:Aleksandar Hemon, נולד ב-9 בספטמבר 1964) הוא סופר סרבי בוסני-אמריקאי, שנודע בפרוזה שלו - סיפורים קצרים ורומנים בשפה האנגלית המשקפים בין היתר הווייות המהגרים. המון מכהן כפרופסור לכתיבה יוצרת באוניברסיטת פרינסטון.
ילדות וצעירות
המון נולד בשנת 1964 וגדל בעיר סרייבו, בירת בוסניה, בימי השלטון היוגוסלבי הקומוניסטי של המרשל טיטו. אביו היה מהנדס ממוצא אוקראיני ואמו רואת חשבון ממוצא סרבי-בוסני. הסבא רבא שלו, פאודור המון, הגיע לבוסניה ממערב אוקראינה לפני מלחמת העולם הראשונה והתיישב בה, בתקופה שבה שתי הארצות היו חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. המון סיים בשנת 1990 לימודי ספרות באוניברסיטת סרייבו ואחר כך עבד בעיתונות לנוער בסרייבו.
בארצות הברית
בשנת 1992 כשהשתתף כעיתונאי בתוכנית חילופי ניסיון בשיקגו הופתע בעת שהותו שם על ידי פריצת המלחמה בארצו והוכר כפליט פוליטי בארצות הברית. החליף בהתחלה עבודות שונות - תעמלן של גרינפיס, עובד ברשת כריכים, שליח על אופניים, מוכר בחנות ספרים. למד ספרות אנגלית ובשנת 1996 סיים תואר שני באנגלית באוניברסיטת נורת'ווסטרן. בהמשך עבד כמורה לאנגלית כשפה שנייה.
פעילותו הספרותית והאקדמית
ביצירותיו מותח המון בקורת על הגלישות הלאומניות הקיצוניות ועל הנאוליברליזם. בשנת 1995 התחיל המון לכתוב בשפה האנגלית. . סיפורו הראשון באנגלית היה "The Life and Work of Alphonse Kauders" שפורסם ב -Triquaterly ב-1995. בעקבותיו הופיעו ""The Sorge Spy Ring" (1996) גם כן ב- Triquaterly, אחר כך A Coin בChicago Review בשנת 1997, Islands ב- Ploughshares ב-1998 ו - לבסוף "Blind Jozef Pronek" ב"ניו יורקר" ב-1999. סיפוריו פורסמו גם בניו יורק טיימס, אסקווייר, The Paris Review, Best American Short Stories וכו'.
בשנת 1995 פרסם המון את הקובץ הראשון "פרשת ברונו" המורכב מסיפורים קצרים ונובלה, רישומים אנציקלופדיים, תמונות ארכיון וזכרונות אוטוביוגרפיים, אבל הייתה יצירה בנויה היטב ונוגעת ללב. הוא העיד בה, בין השאר על מלחמת יוגוסלביה. הספר זכה מהר להצלחה בינלאומית.
בשנת 2002 הוציא לאור את הספר Nowhere Man" (האדם משום מקום) הנחשב על ידי אחדים לקובץ סיפורים המחוברים ביניהם ועל ידי אחרים כרומן הראשון של המון. גיבור הספר הוא יוזף פרונק, שהיה קודם לכן גבור הסיפור בעל אותו השם בקובץ "פרשת ברונו". ביוני 2006 פורסם בהוצאת פיקדור ספרו Exchange of Pleasant Words (חילופי מלים נעימות). הרומן השני של המון "הפרויקט לזרוס" שפורסם ב-2008 נמנה עם הספרים שנבחרו להיות מועמדים לפרס הלאומי לספר ולפרס הלאומי של מבקרי ספרות בארצות הברית, גם מועמד כספר השנה של "ניו יורק מגזין". הספר קיבל השראה מסיפורו של המהגר היהודי לזרוס אוורבוך שנורה למוות ב-1908 על ידי קצין משטרה אמריקאי שחשד כי היה אנרכיסט ושרצה להתנקש בו. הרומן כלל צילומים מאת חבר ילדות של המון, הצלם וליבור בוז'וביץ'.
ב-2009 פרסם המון קובץ סיפורים חדש בשם Love and Obstacles (אהבה ומכשולים) שנכתב ברובו במקביל ל"פרויקט לזרוס". המון כותב מדור דו שבועי בשם "Hemonwood" במגזין Bosna i Hercegovina Dani המופיע בסרייבו.
כיום המון הוא פרופסור לכתיבה יוצרת באוניבסיטת פרינסטון.
חייו הפרטיים
המון מתגורר בפרינסטון, עם אשתו השנייה, טרי בויד ושתי בנותיהם, אלה ואסתר. ילדם השני איזבל נפטר בגיל שנה בשנת 2010 בעקבות סיבוכים של גידול במוח. ביוני 2011 פרסם המון ב"ניו יורקר" מסר "האקוואריום" על אודות מות בתו הקטנה. המון גדל בקרבת האצטדיון גרבוויצה בסרייבו והוא אוהד קבוצת הכדורגל ז'לייזניצ'אר סרייבו הידועה כ- "ז'ליו" (Željo).
סן פרנסיסקו כרוניקל
סן פרנסיסקו כרוניקל (באנגלית: San Francisco Chronicle) הוא עיתון יומי אמריקאי המשווק בעיקר באזור מפרץ סן פרנסיסקו שבקליפורניה ומופץ בכל רחבי המדינה, החל מאזור סקרמנטו וצפון קליפורניה ועד אזור סנטה ברברה. הוא הוקם בשנת 1865 בשם The Daily Dramatic Chronicle, על ידי שני אחים צעירים. העיתון נמצא בבעלות של חברת תאגיד הרסט (שייסד ויליאם הרסט) מאז שנת 2000.
העיתון בעל שתי אתרים: SFGate, המכיל חדשות יחד עם מאפייני רשת, ו-sfchronicle.com, המשקף לרוב את הכתבות המוצגות בעיתון המודפס.
Voyage, voyage
הצלחה מסחרית
אף על פי שהשיר מושר בשפה הצרפתית הוא זכה להצלחה במצעדים, גם במדינות בהן השפה לא זוכה בדרך כלל להצלחה רבה, דוגמת בריטניה ואירלנד. בגרמניה המערבית השיר הגיע למקום הראשון והיה השיר ששהה את מספר השבועות הרב ביותר במצעד 20 הגדולים במהלך שנת 1987. ההשיר הגיע למקום הראשון גם באוסטריה, נורווגיה וספרד. בצרפת הגיע למקום השני, בו שהה במשך ארבעה שבועות במשך ארבעה שבועות.
השיר, בגרסתו המקורית, הגיע למקום ה-53 במצעד הסינגלים הבריטי בנובמבר 1987. באביב 1988 יצא השיר מחדש בגרסת רמיקס שבוצע לשיר על ידי פיט האמונד ופיט ווטרמן. ביוני הגיע הרמיקס למקום החמישי בבריטניה. באירלנד הגיע השיר למקום הרביעי גם בגרסתו המקורית וגם בגרסת הרמיקס.
גרסאות כיסוי
הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן הקליטה ביחד עם הלהקה גרגוריאן את "Voyage, voyage" כחלק מהאלבום, Masters of Chant Chapter III.
רנה סטריקלר
רנה סטריקלר (בספרדית: Rene Strickler; נולד ב-27 באפריל 1962) הוא שחקן ארגנטינאי.
ביוגרפיה
סטריקלר נולד בארגנטינה, והגיע למקסיקו ב-1987. לפני שהתחיל בתחום המשחק הוא היה דוגמן.
קריירת משחק
בשנים 1998–1999 שיחק בטלנובלה "הזכות לאהוב" ששודרה בישראל לצדה של אדלה נורייגה בתפקיד ויקטור מנואל.
בשנת 2003–2004 שיחק בטלנובלה המקסיקנית "לילות מריאנה" בתפקיד קמילו.
בשנת 2007 שיחק בטלנובלה המקסיקנית "שיכורה מאהבה" את הדמות של אלונסו; הטלנובלה היא רימייק מקסיקני לטלנובלה הקולומביאנית "קפה בניחוח אישה" משנת 1994.
בשנים 2008–2009 שיחק בתפקיד אורח בטלנובלה המקסיקנית "זהירות עם המלאך".
בשנת 2012 שיחק בין התפקידים הראשיים בטלנובלה המקסיקנית "האומץ לאהוב" בתפקיד מריאנו.
בשנת 2013 שיחק בטלנובלה "לב פראי" בתפקיד מיגל נרבאס לצד אנה ברנדה קונטררס ודניאל ארנס.
בשנת 2014 שיחק בטלנובלה "El color de la pasion" ("צבע התשוקה") בתפקיד אלונסו גקסיולה. בשנת 2014 שיחק בסדרה "Sombre de pasado" ("צללים מין העבר").
בשנת 2015 שיחק בטלנובלה המקסיקנית "רק אלוהים סולח" בדמותו של ד"ר פטריסיו דוארטה; לצד השחקן מארק תאצ'ר.
בשנת 2016 שיחק בסדרה "Un camino hacia el destino" ("דרך לגורל").
בשנת 2017 שיחק בסדרה "El vuelo de la victoria" ("מעוף הניצחון") לצד אליזבת אלוורז.
בשנת 2019–2020 שיחק בסדרה "Soltero con hijas" ("פתאום אבא").
חייו האישיים
בשנים 2010–2011 היה נשוי לפטריסיה רנגל. יש לו שלושה ילדים.
ולדימיר מורוזוב (1940)
ולדימיר איבונוביץ' מורוזוב (ברוסית: Володимир Іванович Морозов; 4 במרץ 1940 – 8 בפברואר 2023) היה קיאקיסט סובייטי. 3 פעמים ברציפות אלוף אולימפי (טוקיו 1964, מקסיקו סיטי 1968 ומינכן 1972) ו-3 פעמים אלוף עולם (ברלין 1966, קופנהגן 1970 ובלגרד 1971).
ביוגרפיה
במהלך הקריירה על הישגים בספורט הוא זכה בעיטורים סובייטים ובשנת 2012 הוענק לו עיטור אוקראיני.
השתתפות באולימפיאדות
בשנת 1964 הוא זכה במדליית זהב הראשונה ותחרות לרביעיות. בתחרות גמר הרביעייה הסובייטית הקדימה את הרביעייה הגרמנית בפחות משנייה.
בשנת 1968 הוא זכה במדליית זה שנייה בתחרות של זוגות כאשר הוא התחרה ביחד עם שותפו מאוקראינה שזכה במדליית כסף אישית בתחרות ל-1000 מ'.
בשנת 1972 הוא הוצב בפעם השנייה בתחרות רביעיות וזכה במדליית זהב השלישית.
ג'ון קרטיס
ג'ון רים קרטיס (באנגלית: John Ream Curtis; נולד ב-10 במאי 1960) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת יוטה, מאז 2017. קרטיס, חבר המפלגה הרפובליקנית שבעברו היה דמוקרטי, כיהן טרם היבחרו לקונגרס האמריקאי כראש עיריית פרובו בשנים 2010–2017.
ביוגרפיה
ג'ון קרטיס נולד ב-10 במאי 1960 בסולט לייק סיטי שביוטה. הוריו היו ג'סי דקוורת' "די" קרטיס (1927–2015) והייזל דון קרטיס (לבית רים, 1925–2016). הם נישאו בשנת 1955. קרטיס למד בבית הספר התיכון סקייליין, שם פגש את רעייתו סו סנאר. את לימודיו הגבוהים השלים באוניברסיטת בריגהאם יאנג עם תואר ראשון במנהל עסקים. הוא עבד ב-"OC Tanner" ובחברה "Citizen Watch" בטרם נכנס לתפקיד כסמנכ"ל תפעול ראשי של התאגיד "Action Target" שבפרובו, בשנת 2000. קרטיס התמודד לסנאט של מדינת יוטה בשנת 2000 מטעם המפלגה הדמוקרטית נגד קורט בראמבל, והפסיד בפער של 33%. בשנים 2002–2003 כיהן כסגן יושב ראש המפלגה הדמוקרטית ביוטה.
בשנת 2009 נבחר קרטיס לראשות עיריית פרובו, וגבר על חבר בית המחוקרים לשעבר סטיבן קלארק עם 53% מקולות הבוחרים. הוא ביסס את מסע הבחירות שלו על מצע של "ביטחון, שגשוג ואחדות". במהלך כהונתו כראש העיר התמקד קרטיס בפיתוח כלכלי, בהחייאת מרכז העסקים של פרובו אחרי המשבר הכלכלי העולמי ובקבלת חוף באגם יוטה. הוא השיק יוזמות לקידום אוויר נקי ואזורי נופש לאומיים, שימור רוק קניון והקים בלוג שנקרא בהרחבה על ידי תושבי העיר. הוא גם סייע ברכישת "iProvo", רשת האינטרנט הסיבית עיריית פרובו מאת גוגל פייבר. קרטיס נבחר מחדש בשנת 2013 עם 86% מהקולות. בבחירות 2016 הכריז כי לא יתמודד לתקופת כהונה שלישית. במהלך שנותיו האחרונות בתפקיד, זכה לתמיכה ציבורית בת 93%.
ב-25 במאי 2017 הכריז קרטיס על מועמדותו בבחירות המיוחדות אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השלישי של יוטה, שנערכו לאחר התפטרותו של ג'ייקוב צ'ייביטס ב-30 ביוני אותה שנה. ב-15 באוגוסט זכה קרטיס במועמדות המפלגה הרפובליקנית אחרי שגבר על כריסטופר הרוד וטאנר איינג'. ב-7 בנובמבר נבחר אל הקונגרס ה-115 של ארצות הברית בבחירות הכלליות, משגבר על מועמדת המפלגה הדמוקרטית קת'י אלן. ב-13 בנובמבר קרטיס הושבע לתפקידו. ב-16 באוקטובר 2019 דייוח הארגון "Utah Policy" כי קרטיס זכה לשיעור התמיכה השני בגובהו בקרב ארבעת נציגי יוטה בבית הנבחרים האמריקאי. על פי סקר של הארגון, 45% מהמצביעים הרשומים במחוז הקונגרס השלישי תמכו בקרטיס.
אמברוסיה טונסן
אמברוסיה טונסן (בנורווגית: Ambrosia Tønnesen; 28 בינואר 1859 – 21 בינואר 1948) הייתה פסלת נורווגית, הפסלת הנורווגית הראשונה שהתפרנסה מהמקצוע.
ביוגרפיה
אמברוסיה טונסן נולדה באולסון. תקופה מסוימת היא עבדה בברגן כמורה. בשנת 1885 היא החליטה לנסוע לקופנהגן ולמדה ציור של ברטה וגמן ופיסול אצל סטפן אבל סינדינג. בהמשך היא עברה השתלמויות בברלין ופריז. בשנת 1888 היא פגשה את מרי בנקס והם התגוררו ביחד במשך שלושים שנים.
את הפסלים הראשונים טונסן עשתה בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19. בהמשך היא עשתה פסלים של אנשי תרבות נורווגית כמו דורתה אנגלברכטסדאטר, אדוורד גריג ונוספים.
על הישגיה בתחום האמנות הוענק לה עיטור מסדר הדקלים של האקדמאים.
היא נפטרה בברגן בשנת 1948.
אביגדורי
{{פירושונים|
אוניברסליזם (תאולוגיה)
אוניברסליזם (נצרות) (באנגלית: Universalism) הוא זרם בדת הנוצרית המבוסס על - (מיוונית - ἀποκατάστασις) הגאולה הסופית האוניברסלית - של כל בני האדם - מאמינים ולא מאמינים-, ההתפייסות הכללית בינם לאלוהים ושיבת היקום כמו בראשונה - בניגוד לדוקטרינת הגיהנום והעונש הנצחי. הנוצרים האוניברסליסטים סבורים שזו הייתה האמונה הרווחת בנצרות המוקדמת מלפני המאה השישית. המושג "אוניברסליזם נוצרי" הונהג לראשונה בשנות ה-1820 על ידי ראסל סטריטר שפעל בפורטלנד, צאצא של אדמס סטריטר, שהיה כומר אוניברסליסטי ראשון באוקספורד ובמילפורד, מסצ'וסטס בשנת 1785
אביגדורי
ראו גם
}}
אוניברסליזם (תאולוגיה)
גישות המבשרות את האוניברסליזם ניתן למצוא עוד אצל קלמנס מאלכסנדריה ואוריגנס. בקרב הבפטיסטים והפייטיסטים ניתן למצוא עמדות אוניברסליסטיות אצל הנס דנק, כריסטיאן גוטלוב פרגיצר ומיכאל האהן. כתנועה דתית ייחודית הופיע האוניברסליזם לראשונה בצפון אמריקה בסוף המאה ה-18 ובמאה ה-19. היא התפתחה בסביבה פרוטסטנטית לרוב. האוניברסליסטים המוקדמים היו מקרב הפייטיסטים, האחים המורבים, הבפטיסטים, המתודיטסים, הקווייקרים הליברליים ואחרים. מייסד הזרם נחשב לעיתים קרובות ג'יימס רלי (Relly) (1778-1722) פסטור מתודיסטי לשעבר יליד ויילס. הוא התנתק מהכנסייה המתודיסטית בשנת 1756 בגלל אמונתו האוניברסליסטית. הוא פעל בוויילס ואחר כך באנגליה. אחד מחסידיו היה ג'ון מארי, הנחשב יחד עם הוזיאה באלו (הושע באלו) וג'ורג' דה בנוויל לנציג מייסד של האוניברסליזם הצפון-אמריקני. מארי הגיע לבוסטון בשנת 1770 והקים בה את הקהילה האוניברסליסטית הראשונה בגלוסטר (מסאצ'וסטס בשנים 1774–1779 המרכז האזורי הראשון של הנוצרים האוניברסליסטים הוקם במדינות האזור המיד-אטלנטיק ובניו אינגלנד. ב-1781 ייסד אלחנן וינצ'סטר בפילדלפיה קהילה של בפטיסטים אוניברסליסטים. עם חבריה נמנה גם הרופא בנג'מין ראש, אחד מחותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית. בסביבות 1790 הפך הוזיאה באלו לדמות המובילה של האוניברסליזם הנוצרי בארצות הברית למשך עשרות שנים. בשנת 1863 הייתה האוניברסליסטית אולימפיה בראון האישה הראשונה שנבחרה כדרשנית בכנסייה. בשנת 1856 הקים המחנה האוניברסליסטי את אוניברסיטת סנט לורנס בשנת 1866 נוסדה הכנסייה האוניברסליסטית של אמריקה (Universalist Church of America), שנקראה תחילה האספה הכללית האוניברסיליסטית (Universalist General Convention). בהמשך הכנסייה האוניברסליסטית התקרבה יותר לאוניטריאניסטים האמריקאים שהחזיקו גם הם בעמדות ליברליות. בסופו של דבר, ב-1961 התמזגה הכנסייה האוניברסליסטית עם האיגוד האוניטריאני האמריקאי בכנסייה אחת הנקראת "האיגוד האוניטריאני האוניברסליסטי". כנסייה זו התחילה במהלך הזמנן להיפתח גם להשקפות לא נוצריות. גישה אוניברסליסטית נוצרית מוחזקת כיום על ידי כנסייה הנקראת "האיגוד האוניברסליסטי הנוצרי" שהוקם ב-2007. קבוצה אחרת, הכנסייה הממוריאלית הלאומית האוניברסליסטית היא חברה גם ל"איגוד האוניטריאני אוניברסליסטי" וגם ל"איגוד האוניברסליסטי הנוצרי".
ועדת השרים למתן היתר לפרסומים
ועדת השרים למתן היתר לפרסומים היא ועדה ממשלתית ישראלית שבה חברים שלושה שרים, ומטרתה לאשר לפרסום פרסומים של עובדי הציבור ועובדי הציבור לשעבר.
סעיף 117 לחוק העונשין, שהחליף את סעיף 27 לחוק דיני העונשין (ביטחון המדינה, יחסי חוץ וסודות רשמיים), תשי"ז­-1957, מטיל עונש של שלוש שנות מאסר על עובד ציבור שמסר, ללא סמכות כדין, ידיעה שהגיעה אליו בתוקף תפקידו, לאדם שלא היה מוסמך לקבלה. במיוחד רלוונטית הגבלה זו לעובד ציבור בכיר, המעוניין לפרסם ספר זכרונות על תקופת כהונתו, אך היא חלה גם על עובדי ציבור זוטרים.
בהתאם לסעיף זה פורסמו בשנת 1975 כללים לעניין היתרים לפרסום ספרים וחוברות בידי עובד ציבור.
הכללים מגדירים עובד ציבור: "ראש הממשלה, שר, סגן שר, נושא משרה או תפקיד ממלכתי במינוי על־פי חיקוק, עובד המדינה לפי חוק שירות המדינה (מינויים), תשי״ט-1959, או לפי חוזה או בדרך אחרת, לרבות חייל ושוטר, וכן מי שהיה מן המנויים בהגדרה זו וחדל להיות אחד מאלה".
האיסור לפרסם אינו חל על עובד הציבור לשעבר כאשר מתקיימים שלושת התנאים הבאים גם יחד:
אין איסור על פרסום ידיעה שכבר פורסמה.
בין פעולות הוועדה היה איסור פרסום מחבר הספר "המטרה מקדשת" בשנת 2016.
הדיוויזיה ה-69 (ארצות הברית)
הדיוויזיה ה-69 הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם השנייה, והייתה הדיוויזיה הראשונה שנפגשה עם כוחות הצבא האדום.
מלחמת העולם השנייה
במאי 1943 החלה הקמת הדיוויזיה, ולמפקדה מונה צ'ארלס בולטה. ב-4 בספטמבר 1944 מונה אמיל ריינהרדט למפקד הדיוויזיה, וב-12 בדצמבר נשלחה הדיוויזיה לבריטניה שם המשיכה באימוניה. ב-24 בינואר 1945 נחתה הדיוויזיה בצרפת, וב-12 בפברואר החליפה את הדיוויזיה ה-99 בזירת הקרבות כנגד הוורמאכט בבלגיה. הדיוויזיה השתתפה בשחרור שארית הארץ, וב-27 במרץ חצתה את הריין ופלשה לגרמניה. היא כבשה את לייפציג באמצע אפריל. ב-25 באפריל הגיעה הדיוויזיה אל האלבה, ונפגשה עם כוחות של ארמיית המשמר החמישית, ובכך הייתה לדיוויזיה הראשונה שנפגשה עם כוחות הצבא האדום.
לאחר המלחמה
באוגוסט 1945 מונה רוברט מארסייט למפקד הדיוויזיה, ובספטמבר חזרה הדיוויזיה לארצות הברית ופורקה.
בשנת 1954 הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית אימונים, במקום הדיוויזיה ה-9 שנשלחה לאירופה, אולם במרץ 1956 פורקה שוב הדיוויזיה.
פרוטון ארנה
פרוטון ארנה (במלאית: Proton Arena, באנגלית: Proton Arena, קרוי גם : Proton Jumbuck (בריטניה, אוסטרליה, טאיוואן) ) הוא טנדר בתצורה "coupé utility" מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings  אשר יוצר בין השנים 2010 – 2002 במלזיה.
אדולף דויטש
אדולף דויטש (באנגלית: Adolph Deutsch; 20 באוקטובר 1897 – 1 בינואר 1980) היה מלחין, מנצח ומעבד בריטי-אמריקאי ממוצא יהודי.
ביוגרפיה
נולד כאדולף סנדר צ'ארלס דויטש בלונדון, אנגליה, היגר לארצות הברית בשנת 1911 והתיישב בבאפלו, ניו יורק. הוריו, אלכס (אלכסנדר) דויטש ודנה לבית גרסט, היו יהודים גרמנים.
בשנת 1914 היה דויטש "מוזיקאי בית קולנוע בבאפלו" וליווה סרטים אילמים. דויטש החל את קריירת ההלחנה שלו בברודוויי בשנות ה-30 וה-30 של המאה ה-20 לפני שבסוף שנות השלושים התחיל לעבוד עבור סרטי הוליווד. בברודוויי הוא תזמר את "As Thousands Cheer" של אירווינג ברלין ואת "Pardon My English" אצל ג'ורג' ואיירה גרשווין.
דויטש זכה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר על הפסקול שלו ל"אוקלהומה!" (1955), ועל ניצוח המוזיקה ל"שבע כלות לשבעה אחים" (1954) ו-"Annie Get Your Gun" (1950). הוא היה מועמד לזכייה עבור "קרון הלהקה" (1953) ולגרסת הסרטים של "ספינת השעשועים" משנת 1951, שם ניצח על התזמורת. עבור ברודוויי והוליווד הוא ניצח, הלחין ועיבד מוזיקה, אך לא כתב שירים, אפילו לא למופעי ברודוויי עליהם עבד. בנוסף למוזיקה שלו למערבונים ולניצוח הניקודים למחזות זמר, הוא הלחין לסרטי נואר, כולל "The Mask of Dimitrios" (1944), "הנץ ממלטה" (1941), ו-"Nobody Lives Forever" (1946), כמו גם "נשים קטנות" (העיבוד מ-1949), והקומדיות של בילי ווילדר "חמים וטעים" (1959), ו"הדירה" (1960).
Cold as Ice
Cold as Ice (בתרגום חופשי לעברית: קר כקרח) הוא שיר משנת 1977 של להקת הרוק הבריטית-אמריקאית, פורינר, מתוך אלבום הבכורה שלהם, Foreigner. הוא הפך לאחד השירים הידועים ביותר של הלהקה בארצות הברית, והגיע לשיא במקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100. השיר יצא לאור בתחילה כ-B-side של כמה גרסאות של הסינגל "Feels Like the First Time" במהירות 45 סל"ד.
ביקורת
בילבורד תיאר את "Cold as Ice" כבעל "תחושה רודפת" ו"אפקט מצמרר סוריאליסטי" המופק על ידי "קטעים אינסטרומנטליים עשירים במרקם והשירה האמיצה". בילבורד גם שיבח את האופן בו השיר שומר על המומנטום והעוצמה שלו. קאש בוקס אמרה כי "המאזינים יזהו את הזעם המבוקר של הקול הראשי של לו גראם, כמו גם את ההרמוניות בעלות המרקם העדין" וכי "התזמורת מעניקה אפקט מרחיב".
מבקרת Classic Rock History, ג'ייני רוברטס, דירגה את "Cold as Ice" כשירה הרביעי באיכותו של Foreigner, וקבעה כי הקטע לפסנתר שפותח את השיר "תמיד ייכנס לאחד הריפים הבולטים בתולדות הרוק הקלאסי". באופן דומה, מבקר הרוק האולטימטיבי קלאסי מאט ורדלאו דירג אותו כשיר החמישי בגודלו של Foreigner, ותוהה כיצד הוא יכול היה לשמש כ-B-side במדינות מסוימות, לאור "תחילת הפסנתר המפורסמת שלו".
פיאט 4 HP
פיאט 4 HP (באיטלקית: Fiat 4 HP) היא מכונית משפחתית, בתצורת קבריולה, 2 מושבים, מתוצרת קונצרן הרכב האיטלקי פיאט אשר יוצרה בין השנים 1899–1900.
דגם ה-"פיאט 4 HP" היה הדגם הראשון של מכונית אשר יוצר על ידי חברת פיאט.
סך הכול יוצרו 24 יחידות.
קבוצת שבת
בתורת הקבוצות, קְבוּצַת שֶׁבֶת היא קבוצה הנחתכת עם כל קבוצה סגורה ולא חסומה.
במובנים מסוימים, קבוצות השבת ממלאות תפקיד דומה לקבוצות ממידת לבג חיובית בקטע [0,1], כאשר הקבוצות הסגורות והלא חסומות ממלאות בהקשר הזה את התפקיד של הקבוצות ממידה 1.
הגדרה פורמלית
קבוצה תקרא סגורה, אם לכל C תקרא לא חסומה אם.
קבוצה S היא קבוצת שבת או קבוצה סטציונרית אם היא נחתכת עם כל קבוצה סגורה ולא חסומה.
הערות
הדרישה על הקופינליות של \kappa נועדה להבטיח כי אוסף הקבוצות הסגורות והלא חסומות יהווה מסנן (לשם הדיוק, יש לאמר כי אוסף הקבוצות שמכילות סל"ח הוא מסנן). בהתאם, אוסף הקבוצות שהן אינן שבת הוא אידיאל.
כאשר הקופינליות של \kappa היא בת מנייה, קל למצוא זוג קבוצות סגורות ולא חסומות שחיתוכן ריק (לדוגמה, עבור קבוצות המספרים הזוגיים וקבוצת המספרים האי זוגיים שתיהן סגורות ולא חסומות ובעלות חיתוך ריק).
חיתוך של שתי קבוצות שבת יכול להיות ריק - למשל, קבוצת כל הסודרים מקופינליות \omega ב-\omega_2 וקבוצת כל הסודרים מקופינליות \omega_1 ב-\omega_2 הן שתיהן קבוצות שבת וחיתוכן הוא ריק.
למעשה, תוצאה חזקה יותר מתקיימת: רוברט סולוביי הוכיח בשנת 1971 כי כל קבוצת שבת במונה סדיר \kappa ניתנת לפיצול ל-\kappa קבוצות שבת זרות. טענה זו דורשת את אקסיומת הבחירה - במודל של AD, מסנן הקבוצות הסגורות והלא חסומות ב-\omega_1 הוא על-מסנן (כלומר, כל קבוצה שם היא סל"ח או משלימה של סל"ח).
ברור כי לא ניתן לפצל את \kappa ליותר מ-\kappa קבוצות זרות (במובן הזה המשפט של סולביי אופטימלי). שאלה קשה יותר היא האם ניתן לפצל את \kappa ליותר מ-\kappa קבוצות שבת שחיתוך של כל שתים מהן הוא לא קבוצת שבת. במילים אחרות, האם באלגברה הבוליאנית של אוסף כל תתי הקבוצות של \kappa מודולו אידיאל הקבוצות שאינן שבת יש אנטי שרשרת בעוצמה גדולה מ-\kappa.
גיטיק ושלח הוכיחו כי לכל מונה גדול או שווה מ-\omega_2 (המונה הלא בן-מנייה השני) קיים אוסף כזה. בכיוון השני שלח הוכיח כי מתיישב, תחת הנחת קיום מונה גדול מתאים (מונה וודין), כי לא קיים אוסף כזה כאשר.
ראו גם
למת פודור
הוצאת מקמילן
Macmillan Publishers Ltd היא הוצאת ספרים בינלאומית, אשר הוקמה בשנת 1843 בבריטניה. היא נכללת בחמישיית ההוצאות לאור הגדולות בשפה האנגלית. בשנת 1991 היא נרכשה על ידי הוצאה לאור גרמנית Holtzbrinck Publishing Group.
הוצאת מקמילן הוקמה בשנת 1843 על ידי דניאל ואלכסנדר מקמילן. ההוצאה הוציאה לאור ספרים של צ'ארלס קינגסלי, תומאס יוז, כריסטינה רוזטי, מת'יו ארנולד, לואיס קרול, אלפרד טניסון, רודיארד קיפלינג וסופרים בריטיים נוספים.
בשנת 1964, ראש ממשלת בריטניה לשעבר הרולד מקמילן, שסיים לכהן כראש ממשלה, חזר לניהול ההוצאה לאור וכיהן בתפקיד עד מותו בשנת 1998.
הסניף האמריקאי נפתח בשנת 1869, אך בשנת 1898 הוא הפך להוצאה לאור עצמאית. בשנת 1953 ההוצאה לאור חזרה לפעילות, בשם St. Martin's Press. המטה של ההוצאה לאור האמריקנית מוקם בעיר ניו יורק. ההוצאה החתימה סופרים אמריקאים כמו סטיב ברי, כריסטין האנה וסי. סי. האנטר.
ठ
ठ - טְ'הַה היא האות ה-23 והעיצור ה-12 באלפבית הדוונאגרי (אחרי ट). אות זו היא עיצור כפוף וכמעט זהה לट|אות הקודמת ट, אך בשונה ממנה, היא עיצור מנושף, כלומר היא מלווה בצליל נשיפה – h ונהגית כעיצור מכתשי, סותם, אטום כפוף מנושף, כלומר ʈha (עם דגש על ה-h). האות הבאה היא ड.
הוצאת מקמילן
כמו הוצאות לאור אחרות, החברה סובלת מהתפשטות הקריאה בספר אלקטרוני והייתה מעורבת במשפט נגד אמזון בנושא.
Ѻ
און רחבה (Ѻ, ѻ) היא הגרסה המוקדמת של האות הקירילית О, גרסה אשר משמשת בסלאבית כנסייתית עתיקה. בשפה הרוסית האות O הרגילה מבוטאת במקרים מסוימים כ-a. האות Ѻ נועדה למנוע את ההנמכה בתנועה.
באות זו נעשה שימוש כאות הראשונה של שורש המילה:
כמו כן היא מופיעה בשני שמות גאוגרפיים: іѻрданъ (נהר הירדן) іѻппіа (העיר יפו) ונגזרותיהם.
האות מייצגת את המספר 70.
השם המטעה של Ѻ ביוניקוד הוא אומגה עגולה (יצוין כי Ѡ מייצגת 800 במקום 70).
אופידיה
אופידיה או נַּחֲשָׁאִים (שם מדעי: Ophidia) היא קבוצה טקסונומית בסדרת הקשקשאים ובה כל מיני הנחשים המודרניים וכמה מיני נחשים נכחדים. בני קבוצה זו הופיעו לראשונה בעידן היורה התיכון ורובם שרד עד לימינו. רובם השתכללו מתקופת הפליאוקן, עקב התרבות אוכלוסיות היונקים והמכרסמים שהם יכלו לטרוף.
קבוצה זו קרובה לקבוצת דמויי כח, ושייכת לקבוצה אופידיומורפה, ממנה הסתעפה קבוצה זו; מינים אלו הם בעלי לשון מפוצלת, חוש ריח חזק ונשיכתם של רבים מהם ארסית. המשפחה הכי קרובה אליהם הייתה המוסזאוריים הימיים הנכחדים, וקרוביהם האיגיאלוזוריים.
כל המינים בקבוצה היו חסרי רגליים, בעלי לשון מפוצלת, חסרי אוזניים ובעלי מספר רב של צלעות. דבר זה נכון גם לגבי כל הנחשים המודרניים.
סטפן אנדרסן
סְטֶפָן מַאִיגוֹ אַנְדֶרְסֵן (נולד ב-26 בנובמבר 1981) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת השוער בקבוצת פ.צ. קופנהגן. בעבר שיחק בנבחרת דנמרק ורשם במדיה שלושים הופעות.
קריירה
אנדרסן החל את דרכו בקבוצת הנוער של מועדון הכדורגל ברונדבי בעודו נער. אנדרסן לא שיחק זמן רב במשחקי הקבוצה ובחורף 1999 עבר לקבוצת הנוער של מועדון הכדורגל וידוברה IF. בקבוצת וידוברה IF, שיחק אנדרסן את משחקו המקצועי הראשון בחייו ונחשב לאחד משחקניה הטובים. ב-2002 חתם אנדרסן בקבוצת אקדמיסק בולדקלאב.
ביוני 2004 רכש המועדון האנגלי צ'רלטון את'לטיק, את כרטיסו של אנדרסן ב-8 מיליון כתר דני מאקדמיסק בולדקלאב. בעונתו הראשונה במועדון, שיחק אנדרסן שני משחקים בלבד. בעונה הבאה, בגלל פציעתו של השוער הראשי של הקבוצה, דין קיילי, אנדרסן לקח חלק במשחקיה הראשונים של הקבוצה בעונה זו. בסך הכל שיחק אנדרסן בצ'רלטון 17 משחקים בלבד.
בנובמבר 2006 חזר אנדרסן לברונדבי, מועדון נעוריו. העברתו מצ'רלטון את'לטיק לברונדבי התרחשה בחלון ההעברות של ינואר 2007. ב-2008 זכה אנדרסן עם ברונדבי בגביע הדני, וזכה בתואר "השוער המצטיין" של ליגת העל הדנית. ב-2011 רכש המועדון הצרפתי אוויאן, את כרטיסו של אנדרסן מברונדבי בסכום מצטבר של 2 מיליון כתר דני. בשנת 2013 עבר לשחק בקבוצת ריאל בטיס ובשנת 2014 הושאל לקבוצת גו אהד איגלס.
ב-19 במאי 2014 חזר לדנמרק, וחתם לשלוש שנים בפ.צ. קופנהגן.
נבחרת דנמרק
לאנדרסן 5 משחקים בנבחרת דנמרק עד גיל 20 ו-21 משחקים בנבחרת דנמרק עד גיל 21. במרץ 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק הבוגרת, במשחק ידידות מול נבחרת ספרד. משחקו השני של אנדרסן בנבחרת היה בספטמבר 2008. כמו כן, אנדרסן שיחק מספר משחקים במוקדמות מונדיאל 2010. כמו כן, החליף אנדרסן את תומאס סורנסן, שוערה הראשי של נבחרת דנמרק במשחקי יורו 2012, כיוון שסורנסן היה פצוע.
זאב רם
זאב (זאביק) רם הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, שכיהן קודם לכן כקצין בכיר בחיל השריון ואף זכה לעיטור המופת.
חייו
רם עלה לישראל ב-1948. התגייס לצה"ל ב-1957. רם שירת בחיל השריון כחייל וכקצין. במלחמת ששת הימים, היה מפקד פלוגת טנקים בדרגת סרן וביום 5 ביוני הסתער עם פלוגתו בקרב על אבו עגילה על כוחות אויב. לאחר שהטנק בו לחם עלה על מוקש, נטש אותו ועבר באופן רגלי לטנק אחר. על אומץ לבו והשלמת המשימה כמפקד הכוח הלוחם ניתן לו עיטור המופת. במלחמת יום הכיפורים נשא בדרגת סגן-אלוף והשתתף בקרבות בחצי האי סיני. לאחר שאסף יגורי נפל בשבי הצבא המצרי ב 8 באוקטובר, ומחליפו שמואל (מולה) הרמתי נהרג ב-11 באוקטובר, קיבל את הפיקוד על גדוד 113 ועמד בראשו עד תום הלחימה. הגדוד ספג אבדות רבות במלחמה ומרבית כליו יצאו מכלל שימוש. בתקופת שירותו הצבאי, שירת רם גם בבית הספר לשריון, בבסיס האימונים המרכזי של יחידות השדה צאלים והיה מפקד חטיבת טנקים.
בשנת 1976 פרש מצה"ל וסיים את שירותו בדרגת אלוף-משנה. באותה שנה הצטרף למשטרה כמפקד המשמר האזרחי במרחב הנגב. לאחר מכן שימש סגן ראש אגף מבצעים ופיקד משנת 1981 על בית הספר הארצי לשוטרים.. בשנת 1986 נמנה עם מייסדי בית מורשת משטרת ישראל. בפברואר 1990 קודם לדרגת ניצב ומונה למפקד המשמר האזרחי, בראשו עמד כשנה. בסוף 1990 מונה כנציג משטרת ישראל בגרמניה. לאחר פרישתו לגמלאות התמנה כמנהל בית מורשת משטרת ישראל.
הערות שוליים
]
נמל רוטרדם
נמל רוטרדם הוא הנמל הגדול באירופה. הנמל פועל בעיר רוטרדם, בהולנד. בין השנים 1962 עד 2004 היה הנמל בעל היקף התנועה הגדול בעולם. בשנת 2009 היה נמל רוטרדם העשירי בעולם בהיקף תנועת המכולות, על פי מספר יחידות TEU.
שטח הנמל 105 קמ"ר והוא משתרע לאורך כ-40 ק"מ. הנמל כולל את שטח הנמל ההיסטורי שבמרכז העיר ונמשך אל פרוורי העיר. מאז שנת 2004 הנמל מופעל על ידי "רשות נמל רוטרדם", חברה בבעלות משותפת של עיריית רוטרדם וממשלת הולנד.
היסטוריה
לנמל רוטרדם היסטוריה רבת שנים אשר תחילתה במאה ה-14. הנמל היה גורם מרכזי בהתפתחותו של היישוב מעיירת חוף קטנה לעיר נמל מרכזית והתפתח לצד העיר כאשר על שפך נהר הריין, העובר בעיר, נוספו לנמל רציפים. במחצית הראשונה של המאה ה-20 עבר מרכז הנמל מן האתר ההיסטורי בלב העיר, מערבה לעבר הים הצפוני. כדי לשפר את נתיבי השיט לים הצפוני נחפרה תעלת מים חדשה (בהולנדית: Nieuwe Waterweg), עוד בשנת 1872, שאיפשרה מעבר אוניות מנהר הריין אל הים. תעלה זו, באורך כ-10 ק"מ, הועמקה ושופרה מאז מספר פעמים ועל גדותיה יש מגוון של מפעלי תעשייה.
במהלך השנים נוספו לנמל רציפים רבים, סמוך יותר לים הפתוח, הנמל הורחב עוד יותר בשנות ה-70 כחלק מפרויקט Europoort, שנועד להפוך את הנמל לשער הימי של אירופה.
מאפייני הנמל
מהלקוחות הבולטים בנמל רוטרדם הן התעשיות הפטרוכימיות, בנוסף מהווה הטיפול בסחורות משא במעבר, בעיקר במכולות, ענף חשוב. הנמל משמש נקודת מעבר מרכזית לסחורות בצובר ולסחורות ארוזות העושות דרכן בין יבשת אירופה לבין יעדים שונים בעולם. מרוטרדם מועברות סחורות לתוך יבשת אירופה באמצעות אוניות, דוברות נהר, רכבות או משאיות. מאז שנת 2007 פועל בין נמל רוטרדם לגרמניה קו רכבות משא מהירות (Betuweroute), על מסילה כפולה. ממערב לעיר רוטרדם פועלים בתי זיקוק גדולים אשר אספקת הנפט אליהם מגיעה במכליות נפט.
רציף EECV בנמל מאפשר גישה לאוניות בעלות שוקע של 24 מטר. מה שהופך אותו, לצד נמל פונטה דה מדירה (Ponta da Madeira) בברזיל, לאחד משני הנמלים היחידים בעולם שמאפשרים את עגינת ה-MS Ore Brasil, אוניית הצובר הגדולה בעולם, גם כאשר היא עמוסה. האונייה המובילה עפרות ברזל בין ברזיל לרוטרדם, מגיעה לנמל עמוסה עם שוקע של 23 מטר, במסלולה היא עוברת בים הצפוני בתעלה שאורכה 57 ק"מ (Eurogeul) אשר נחפרה במיוחד לאפשר גישה לנמל רוטרדם לאוניות עם שוקע גדול מ-20 מטר.
רבות מפעולות ההעמסה והפריקה בנמל המכולות ברוטרדם נעשות באופן אוטומטי, על ידי רובוטים. משאיות רובוטיות מיוחדות הן שמעבירות את המכולות לנקודות ההעמסה, או האחסנה, כשהן מונחות ברשת מגנטית שהונחה מתחת לפני הקרקע.
אדם וורלוק
אדם וורלוק (באנגלית: Adam Warlock) הוא דמות בדיונית של גיבור-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #66 מספטמבר 1967 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
דמותו של וורלוק הופיעה בסדרות האנימציה על האוונג'רס, הגולש הכסוף ו"יחידת גיבורי העל". כמו כן, הוא הופיע בסרט אנימציה המבוסס על עלילת "כוכב הענק הירוק". נוסף לכך, דמותו של אדם הוזכרה בסרט הלייב אקשן "שומרי הגלקסיה: חלק 2", והופיעה בסרט "שומרי הגלקסיה: חלק 3" כחלק מהיקום הקולנועי של מארוול. את הדמות מגלם ויל פולטר.
יצירה, שינוי צורה ומוות
וורלוק מתנגד ל"כנסיית האמת האוניברסלית", אימפריה דתית בין-גלקטית עליה שולטת ישות בשם "המאגוס". בעזרתם של פיפ הטרול, שכירת החרב גאמורה ומעבידה תאנוס, וורלוק מגלה שהמאגוס הוא עצמו מהעתיד, שנדחף לכדי שגעון באמצעות השימוש שביהלום הנשמה שלו. וורלוק בוחר לשנות את קו הזמן שלו על ידי כך שהוא מבקר את עצמו בעתיד וגונב את נשמתו, בכך מונע מהמאגוס ומ"כנסיית האמת האוניברסלית" מלהתקיים.
הוא לומד את דבר קיומן של חמש אבני אינסוף נוספות, וכי תאנוס השיג ידו עליהן ומתכוון להשתמש בהן כדי לפוצץ את השמש של כדור הארץ. וורלוק חוזר לספינתו של תאנוס ומוצא שגאמורה גוססת ושמוחו של פיפ הושמד בידי תאנוס. הוא גונב את נשמותיהם כדי לסיים את סבלם, ומגייס את עזרתם של האוונג'רס, קפטן מארוול ומונדרגון כדי להילחם בתאנוס. כשתאנוס פוצע אנושות את וורלוק ומשאיר אותו למות, נשמתו נלקחת בידי האני האחר שלו. הישויות הקוסמיות לורד כאוס ואדון הסדר מתערבות, וגורמות ליהלום לשחרר את נשמתו של וורלוק. כוחותיו של וורלוק מתעצמים מחדש, והוא הופך את תאנוס לאבן וחוזר ליהלום הנשמה. בתוך היהלום, וורלוק מוצא עולם שליו שבו הוא חי יחד עם פיפ, גאמורה ואחרים שנשמותיהם נגנבו.
תחיה מחודשת
כאשר תאנוס משיג שוב את יהלומי הנשמות וגונב את נשמתו של הגולש הכסוף. הגולש משכנע את וורלוק, פיפ ואת גאמורה לעזוב את עולם הנשמות ולעזור להביס את תאנוס. תאנוס מרכיב את ששת יהלומי הנשמות לתוך כפפת האינסוף, ווורלוק מוביל קבוצה של גיבורי הארץ נגדו. הוא משיג את הכפפה, אך בשימוע שנערך בין ישויות קוסמיות כמו אטרניטי וגלקטוס נמצא כי הוא לא ראוי בשל האיום כי יהפוך בסופו של דבר למאגוס. הוא שומר את יהלום הנשמה לעצמו ונותן יהלום נשמה לפיפ הטרול, גאמורה, דראקס המשמיד, מונדרגון ותאנוס שחזר למוטב – קבוצה שנקראה בשם "משמרת האינסוף.
באירועי "מלחמת האינסוף" ו"מסע הצלב האינסופי", וורלוק שואב את הטוב והרע מתוך ישותו בזמן שבו החזיק ברשותו את כפפת האינסוף, מה שמותיר אותו כישות לוגית בלבד. האספקטים המוסריים של אישיותו לובשים צורה פיזית – החצי הרע הופך לגלגול מחודש של המאגוס, בזמן שהחצי הטוב הופך לאלה. וורלוק נעזר בצבא של גיבורי-על כדי להביס כל אחד בתורו וסופג אותם לתוך יהלום הנשמה. לאחר מכן, משמרת האינסוף נלחמת כדי להגן על יהלום הנשמה מישות עוצמתית שאין לה נשמה משל עצמה. מעט לאחר מכן, יהלומי האינסוף נגנבים והקבוצה מתפרקת. וורלוק מחפש אחריהם ומוצא כי קיים יהלום נשמה שביעי.
באירועי "תהומות האינסוף", וורלוק נולד מחדש חזרה ביקום מארוול בגוף חדש כדי לעזור לגיבורי-העל יחד עם תאנוס להילחם בכפילים של הטיטאן המטורף. הוא מופיע בזמן כדי לשכנע את תאנוס לוותר על לב היקום ועוזר לו לכפר על עוונותיו.
השמדה: כיבוש
וורלוק יוצא מכלל פעולה על ידי הדף של נשמות שנהרגו במהלך מלחמת ההשמדה, ונכנס בשנית לפקעת הקפאה. גיבורות-העל קוואזר ומונדרגון מעירות אותו מתוך תקווה שהוא יעזור לאימפריית הקרי להילחם בגזע הפלנקס הפולשני. עם הבסתו, וורלוק מסכים להצטרף לסטאר לורד בקבוצה חדשה של שומרי הגלקסיה. בניסיון לתקן נזק למרחב הזמן, וורלוק הופך למאגוס, והוא נהרג מעט לאחר מכן. הפקעת שלו נשארת תחת השגחתה של קבוצת "המשמידים". לאחר חורבן ושיחזור ארץ-616 בידי גרסה חלופית של וורלוק, שנעשית לטריבונל החי, וורלוק מוחיה לבקשתו של תאנוס.
כוחות ויכולות
בתור הישות שכינויה "הוא", הדמות מחזיקה בכוחות, מהירות וסיבולת על-אנושיים וכן יכולת לתפעל אנרגיה קוסמית כהקרנה אנרגטית, תעופה או ריפוי עצמי (דרך יצירתה של פקעת לשימור עצמי והתחדשות). אולם, וורלוק הקריב את מרבית כוחותיו על ידי כך שבקע מוקדם מהצפוי מהפקעת כדי להגן על הוד התפתחותו מפני התקפה. כפיצוי, הוד התפתחותו העניק לו יהלום נשמה. היהלום מכיל תודעה משל עצמו ומציג תכונות של רעב בלתי מתכלה לאנרגיות החיים של יצורים אורגניים. היהלום מכיל יקום כיס משלו שמאכלס את כל הנשמות שהיהלום אי פעם לקח לעצמו. הגרסה האחרונה של "וורלוק" השתמשה בקסם קוונטים ויכולה להפעיל מניפולציה על אנרגיה, ליצור שדות כוח, לבצע טלפורטציה ממקום למקום, לערוך מסעות הגדולים ממהירות האור וכן לגלות חורי תולעת ותופעות חריגות אחרות בחלל.
מקסין בראון
מקסין אלה בראון (באנגלית: Maxine Ella Brown; נולדה ב-18 באוגוסט 1939) היא זמרת מוזיקת נשמה רית'ם אנד בלוז וגוספל אפרו-אמריקאית.
ביוגרפיה
מקסין בראון נולדה בקינגסטרי, בקרוליינה הדרומית. החלה לשיר בילדותה, והופיעה עם שתי מקהלות גוספל בניו יורק בשם Angelairs ו-Royaltones.
בשנת 1960 היא חתמה עם חברת תקליטים קטנה בשם Nomar, שהוציאה בסוף השנה את בלדת הנשמה "All in My Mind" שכתבה בראון. הסינגל הפך ללהיט, ועלה למקום השני במצעד ה-R&B של המגזין בילבורד האמריקאי (פופ מספר 19), ובעקבותיו הגיע תוך זמן קצר, השיר "Funny", שהגיע למקום השלישי.
בראון הייתה בשלה להפוך לכוכבת והיא עברה ל-ABC-Paramount הגדולה יותר בשנת 1962, אך עזבה את הלייבל לאחר שנה לא מוצלחת והקליטה מספר סינגלים, לאחר מכן בשנת 1963 חתמה בלייבל Wand Records, חברת בת של Scepter Records. בראון הקליטה כמות לא מבוטלת של להיטים בשלוש השנים הבאות. בין אלה היו שירי קרול קינג וג'רי גופין "Oh No Not My Baby", שהגיעו למקום ה-24 במצעד הפופ ב-1964, ו-"It's Gonna Be Alright", שהגיע למקום ה-26 במצעד ה-R&B. בשנה שלאחר מכן. היא גם הקליטה דואטים עם חבר ללייבל, צ'אק ג'קסון, כולל גרסה מחודשת ללהיט של הזמר והפזמונאי אלווין רובינסון, "Something You Got", שהגיע למקום ה-10 במצעד ה-R&B. עם זאת, החברה הפנתה את המוקד הפעילות שלה לכיוון אחר שהביא למכירות גדולות יותר, במיוחד לכיוונה של הזמרת והשחקנית דיון וורוויק.
יחסי יפן–סרי לנקה
יחסי יפן–סרי לנקה (ביפנית: 日本とスリランカの関係, בסינהלית: ජපාන-ශ්‍රී ලංකා සබඳතා) הם היחסים הדיפלומטיים בין יפן לבין הרפובליקה הדמוקרטית הסוציאליסטית של סרי לנקה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בשנת 1952, כארבע שנים לאחר שסרי לנקה קיבלה עצמאות מהממלכה המאוחדת.
על פי סקר שנערך בשנת 2005 על ידי ה-BBC, כ-50% מאוכלוסיית סרי לנקה רואים את השפעתה של יפן בסרי לנקה באופן חיובי, בעוד ש-4% מביעים דעה שלילית.
מלחמת העולם השנייה
ב-5 באפריל 1942, פשטה האימפריה היפנית פשיטה אווירית על העיר קולומבו. כמה ימים לאחר התקיפה, הותקפה גם העיר טרינקומלי. תקיפות אלה בוצעו כדי לפגוע להחליש את הצי המזרחי הבריטי באוקיינוס ההודי. הטינה לאירופאים בקרב הסינהלים גברה, והם הובילו מרידות כנגד הצבא הבריטי והשיגו תמיכה עממית בשביל ניצחון גרמני או יפני. ג'וניוס ג'אייווארדנה ודודלי סננאייק, קיימו שיחות סודיות עם היפנים במטרה להדיח את הממשל הבריטי בסרי לנקה. ג'אייווארדנה היה למנהיגים אשר השתתפו בוועידת סן פרנסיסקו.
יחסים כלכליים
בשנת 1997, סרי לנקה הפכה לחברה בארגון "BIMSTEC", ארגון שמטרתו להגדיל את הסחר בקרב מדינות מפרץ בנגל, הכולל את בהוטן, הודו, נפאל, תאילנד ומיאנמר. הארגון בוחן חתימת הסכם סחר חופשי עם יפן כדי לשפר את הסחר המשותף, שהולך ומצטמצם מאז שנת 2000. משנת 2000 עד שנת 2007, רק 2.4% מכלל הייצוא של סרי לנקה היה ליפן. הייצוא הסינהלי ליפן כלל בעיקר תה, גומי, דגים ואבנים יקרות. עד שנת 2007 יפן הייתה לתורמת הגדולה ביותר של סרי לנקה.
נכון לשנת 2018, שוויו של הייצוא היפני לסרי לנקה עמד על 138.1 מיליארד ין, וכלל בעיקר מכונות, רכבים, סיבים אופטיים, ציוד לרכב ומוצרים פלסטיים. באותה השנה, שוויו של הייבוא היפני מסרי לנקה עמד על 30.2 מיליארד ין, וכלל בעיקר תה ודגים.
יחסים צבאיים
יפן תרמה ספינות סיור לחיל הים של סרי לנקה כדי לשפר את המערכת הימית של המדינה.
יפן וסרי לנקה קיימו תערוכות צבאיות משותפות.
יחסי תרבות
דרמות הטלוויזיה היפניות היו פופולריות בסרי לנקה. אחת מהדרמות הטלוויזיוניות היפניות הבולטות ביותר בסרי לנקה הייתה הסדרה "אושין" אשר זכתה לאחוזי רייטינג גבוהים. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 החלו לשדר בסרי לנקה סדרות אנימה. ב-7 באוקטובר 2016, ערוץ הבידור היפני "WakuWaku Japan" המכוון צופים במדינות אחרות באסיה, החל לשדר גם בסרי לנקה.
אוכלוסייה משותפת
על פי הלשכה היפנית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2018 התגוררו בסרי לנקה 804 אזרחים יפנים. לעומת זאת, ביולי 2019 התגוררו ביפן 26,229 אזרחי סרי לנקה.
אג'ון איליג'אלי
אלי אג'ון איליג'אלי (בטורקית: Ali Acun Ilıcalı; נולד ב-29 במאי 1969 באיסטנבול, אדירנה) הוא מנחה טלוויזיה ויזם טורקי שהקים תאגיד תקשורת שבבעלותו מספר ערוצי טלוויזיה.
ביוגרפיה
אג'ון איליג'אלי נולד באדירנה במזרח טורקיה. אביו הוא ממוצא אזרי. לאחר סיום בית הספר איליג'אלי עבר לאיסטנבול והחל לימודי אנגלית באוניברסיטה, ועוד לפני סיום לימודי התואר הוא פנה לעסקים ועבודה בטלוויזיה.
בגיל 22 החל לעבור בטלוויזיה הטורקית ככתב ספורט. בשנת 2002 הוא התחיל להפיק תוכניות טלוויזיה. בין תוכניותיו הראשונות הייתה Acun Firarda שבמהלך הכנתה הוא סייר בכ-100 מדינות.
לאור ההצלחות, בשנת 2004 החליט אג'ון להקים חברת תקשורת בשם "אג'ון מדיה". החברה זכתה בזיכיון לתוכניות לרבות ביניהן: The Voice, Deal or no Deal?, Fear Factor, Survivor, MasterChef, Got Talent, Dancing with the Stars, Rising Star. תוכניות אלה זכו להצלחה רבה בטורקיה.
בשנת 2008 רכש אג'ון את ערוץ הטלוויזיה TV8 ואחוזי צפייה של הערוץ גדלו באופן משמעותי.
בשנת 2016 אג'ון נכנס לשוק הטלוויזיה ביוון. תוכניותיו שודרו בערוץ Skai TV עם אחוזי צפייה של 70%. באותה שנה הוא התחיל להפעיל בטורקיה ערוץ בידור חדש בשם TV8.5.
אג'ון פיתח תוכנית טלוויזיה חדשה בשם Exatlon והצליח למכור את הזכויות לערוצי טלוויזיה בארצות הברית, מקסיקו, רומניה, ברזיל ומדינות נוספות.
בשנת 2021 אג'ון הקים אתר אינטרנט עם תוכן משפחתי. תוך שנה הוא הגיע ל-1.5 מיליון משתמשים רשומים.
אג'ון היה נשוי שלוש פעמים ונולדו לו 4 בנות.
יש"ע זה פאן
יש"ע זה פאן (החיים הטובים ביהודה ושומרון) הוא מדריך טיולים לאתרי בילוי ברחבי יהודה ושומרון, מאת קרני אלדד.
הספר
הספר מחולק לחמישה חלקים בהתאם לחלוקה הגאוגרפית של יהודה והשומרון: השומרון, בנימין, הבקעה, גוש עציון והר חברון. כל אזור כולל חלוקה פנימית לפרקים, בהתאם לחלוקה גאוגרפית ספציפית. השומרון כולל את גב ההר, "מרכז השומרון" וצפון השומרון. בנימין כולל את "גוש שילה-עלי", מרכז בנימין, גוש טלמונים ואזור מעלה אדומים. הבקעה כולל את בקעת הירדן ואת בקעת ים המלח. גוש עציון כולל את "מרכז גוש עציון" ואת "מזרח גוש עציון". הר חברון כולל את "חברון וקריית ארבע" ואת "דרום הר חברון". בסוף הספר מוקדש עמוד לזכר אתרי הבילוי בגוש קטיף.
כל פרק נפתח במפת השטח, וכולל תיאור מפורט של כל אחד מאתרי הבילוי הבולטים במקום, לצד 'תעודת זהות' של האתר הכוללת שעות פעילות, מחיר ומידע חיוני נוסף. בסוף כל פרק מופיעה רשימה קצרה של מגוון אתרי בילוי משניים.
בין האתרים הנסקרים במדריך נכללים מעט אתרים מפורסמים דוגמת מערת המכפלה, אתר משכן שילה, הרודיון ועין מבוע. לצידם נסקרים אתרים רבים פחות מוכרים.
אלכס בורסטיין
אלכסנדראה "אלכס" בורסטיין (באנגלית: Alexandrea "Alex" Borstein; נולדה ב-15 בפברואר 1971) היא שחקנית, קומיקאית, זמרת, מדבבת, תסריטאית ומפיקת טלוויזיה אמריקאית-יהודייה. ידועה בעיקר בשל השתתפותה בתוכנית המערכונים "MADtv", וכמדבבת בסדרת האנימציה "איש משפחה". זוכת שני פרס אמי לשחקנית משנה בסדרה קומית על תפקידה בסדרה "גברת מייזל המופלאה".
ביוגרפיה
בורסטיין נולדה בהיילנד פארק במחוז לייק, אילינוי שבארצות הברית, למשפחה יהודית. אימה ג'ודי הייתה ניצולת שואה ילידת-הונגריה, ואביה אירב בורסטיין היה אמריקאי. בורסטיין היא בוגרת תואר ראשון בלימודי רטוריקה באוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו.
קריירה
למדה אימפרוביזציה ב-ACME Comedy Theater, שם פגשה את שותפה לכתיבה ובעלה ג'קסון דאגלס. דאגלס ובורסטיין שיתפו פעולה בסדרות אנימציה "פינקי והמוח" ו"קספר". בורסטיין עזבה את עבודתה בחברת פרסום בה הייתה אחראית לכתיבת מודעות פרסום לבובת הברבי. ב-1996, בזמן שעדיין עבדה כתסריטאית ב"קספר", החלה לעבוד בתוכנית "פאוור ריינג'רס", ודיבבה את דמותה של מלכת הנוולים המכניים, המלכה מאכינה.
ב-1997, בעונה השלישית בתוכנית המערכונים "MADtv", החלה להשתתף בסדרה, ובה היא התפרסמה בעיקר בשל גילום דמותה של גברת סוואן. בזמן שהשתתפה בסדרה, פגשה את סת' מקפרלן, בעוד הוא התכונן לעלייתה של הסדרה "איש משפחה". מקפרלין ליהק את בורסטיין לדיבוב אחת מהדמויות הראשיות בסדרה זו, אם המשפחה לוֹיִס גריפין.
החל משנת 1999 משמשת כאחד המדבבות הראשיות בסדרת האנימציה "איש משפחה". הסדרה בוטלה בשנת 2000 אך שבה למסך ב-2005. בורסטיין חזרה לדבב את לויס גריפין, וכן דמויות נוספות בסדרה. היא נמנית עם מפיקי הסדרה, ושותפה בכתיבת התסריט. על תפקידה כמדבבת קיבלה ארבע מועמדויות לפרס אמי בשנים 2008, 2013, 2018 (בה זכתה), ו-2019.
בורסטיין בעלת חברת הפקות בשם "Crackerpants".
בשנת 2010 שיחקה בסרט האקשן "קילרים" בכיכובם של קתרין הייגל ואשטון קוצ'ר. בשנת 2013 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "מחזיקות מעמד" ברשת HBO, למשך כל שלוש עונות הסדרה, עד סיומה ב-2015.
בשנת 2018 החלה להופיע בסדרה "גברת מייזל המופלאה" בתפקיד סוזי מיירסון, עליו קיבלה את פרס אמי לשחקנית המשנה בסדרה קומית בטקס שנערך באותה שנה, וגם שנה לאחר מכן זכתה בפרס וקיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב.
בשנת 2022 דיבבה בסרט "לא רעים בכלל" את המפקחת מרי רשאלס.
חיים אישיים
ב-1999 נישאה בורסטיין לשחקן ותסריטאי ג'קסון דאגלס, בו פגשה בזמן לימודי אימפרוביזציה ב-ACME Comedy Theater. דאגלס הציע לה נישואים בזמן צילומי מערכון של MADtv. ב-8 בספטמבר 2008 נולד להם בן, ובאוקטובר 2012 נולדה גם בת. ב-2017 הזוג התגרש.
בורסטיין מנגנת בנבל ואף הופיעה בסדרה "בנות גילמור" בתפקיד נגנית נבל.
קודיאק
קודיאק (באנגלית: Kodiak) הוא היישוב המרכזי באי קודיאק אשר נמצא באזור החוף הדרומי של אלסקה. לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי של 2020, מונה אוכלוסיית העיר כ-5,581 תושבים.
היסטוריה
האזור בו נמצא היישוב היה מיושב במקור על ידי אוכלוסיית ילידית במשך קרוב ל-7,000 שנים.
בשנת 1763, החוקר הרוסי סטפן גלוטוב גילה את האי והחליט לקרוא לו קאד'יאק (Кадьяк). פירוש השם "קאד'יאק" בשפת האוכלוסייה הילידית הוא "אי".
15 שנים לאחר מכן, במהלך 1778, מגלה הארצות הבריטי ג'יימס קוק עבר באזור זה.
במהלך סוף המאה ה-19 התיישבו באי אנשי דת מיסיונרים מהכנסייה האורתודוקסית המזרחית ובהמשך הפך היישוב לבירת אמריקה הרוסית (הקולוניה הרוסית היחידה ביבשת אמריקה).
עקב עסקת רכישת אלסקה ב-1867, אשר במסגרתה רכשה ארצות הברית קרקעות מהאימפריה הרוסית, הפך היישוב למרכז דיג בולט.
היישוב התאגד במהלך 1941. במהלך מלחמת העולם השנייה חששה ארצות הברית ממתקפה יפנית באזור אלסקה ובשל כך גדלה נוכחות הצבא האמריקני באזור היישוב, נסללו כבישים נוספים, והוקם נמל התעופה פורט לאברקרומבי.
במרץ 1964 צונאמי פקד את העיר במהלך רעידת האדמה וגלים בגובה 9 מטרים גרמו למותם של 15 בני אדם ולנזקים בעלות של 11 מיליון דולרים.
דמוגרפיה
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2000 היו בעיר 6,334 תושבים, 1,996 משקי בית ו-1,361 משפחות. 46.40% מהתושבים הם לבנים, 0.69% אפרו-אמריקאים, 10.47% אינדיאנים, 31.73% אסיאתים ו-4.36% מגזע אחר ו-5.42% משני גזעים או יותר.
ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $55,142 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $60,484. ההכנסה החציונית לגברים הייתה $37,074 לעומת $30,049 לנשים. ההכנסה לנפש הייתה $21,522. בערך 3.7% מהמשפחות ו-7.4% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מהם 8.4% מתחת לגיל 18 ו-0.0% מגיל 65 ומעלה.
גאוגרפיה
קודיאק משתרעת על שטח של כ-12.10 קילומטרים רבועים, מתוכם 9.5 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-4.5 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת 15 מטרים מעל פני הים.
נוה עמיאל
הכפר ממוקם בסמוך למושב שדה יעקב שבמועצה אזורית עמק יזרעאל ולומדים בו נערים בכיתות ט'–יב' מכל רחבי הארץ. הכפר מפוקח ומלווה על ידי משרד החינוך ומשרד הרווחה וובבעלות רשת "דעת" המפעילה מסגרות חינוכיות מגוונות.
בנוה עמיאל פועל בית ספר המעניק תעודת בגרות או תעודת מקצוע. מלבד מערכת לימודית, הכפר כולל מערך טיפולי הכולל עובדים סוציאליים, פסיכולוג וכן תוכניות ספורט ומוזיקה, ספריה, טיפול באמצעות חיות, תוכניות התנדבות בקהילה, ועידוד יזמות עסקית.