cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אנאטולי סרדיוקוב
בני משפחתו
סרדיוקוב היה הבן הבכור במשפחה, כשאחותו הצעירה היא גלינה סרדיוקובה. הוא נשוי (בפעם השנייה) ליוליה ויקטורובנה זובקובה, בתו של סגן ראש ממשלת רוסיה ויקטור זובקוב. בשנת 2010 יוליה הרוויחה פי 5 יותר מאשר בעלה.
יש לו בן מנישואיו הראשונים, בת מנישואיו השניים ובת מאומצת (מנישואיה הראשונים של יוליה).
ילוסטון (סדרת טלוויזיה אמריקאית)
ילוסטון (באנגלית: Yellowstone) היא סדרת דרמה מערבונית אמריקאית שנוצרה על ידי טיילור שרידן וג'ון לינסון ועלתה לראשונה לשידור ב-20 ביוני 2018, ברשת "". בסדרה מככבים אנסמבל שחקנים הכולל בין היתר את קווין קוסטנר, לוק גריימס, וס בנטלי, קלי ריילי, קול האוזר וגיל ברמינגהם.
רקע עלילתי
עלילת הסדרה עוקבת אחר קורותיה של משפחת דאטון, בעליה של חוות הבקר הגדולה ביותר במונטנה, חוות "ילוסטון דאטון", המכונה בפי המקומיים "הילוסטון"; ואחר הדרמות והמאבקים המשפחתיים בחווה ומול שמורת האינדיאנים "ברוקן רוק" הגובלת בסמוך לשטחה, הפארק הלאומי ומפתחי קרקעות נצלניים המעוניינים בשטח החווה.
פיתוח
בשנת 2013, החל טיילור שרידן לעבוד על פיתוחה של הסדרה, לאחר שהתעייף ממשחק והחליט במקום לעסוק בכתיבת תסריטים. לאחר שגר באזורים הכפריים של מדינות מערבוניות כמו טקסס וויומינג, שרידן החליט למקום את התרחשות העלילה במונטנה.
ב-3 במאי 2017, נמסר כי רשת "פרמאונט" רכשה את הסדרה, שזכתה לשם "ילוסטון" והתעתדה להיות סדרתה המתוסרטת הראשונה. "פרמאונט" הזמינה לסדרה עונה ראשונה בת עשרה פרקים. את הסדרה התעתד לכתוב, לביים ולהפיק שרידן, לצד המפיקים ג'ון לינסון, ארט לינסון, הארווי ויינסטיין ודייוויד גלסר.
ב-12 באוקטובר 2017, נמסר כי בעקבות דיווחים והאשמות על התעללות מינית נגד המפיק הארווי ויינסטיין, יוסר שמו מרשימת הקרדיטים של הסדרה וכך גם שמה חברת ההפקות בראשותו, "The Weinstein Company". ב-15 בינואר 2018, הבהיר נשיא רשת "פרמאונט", קווין קיי, במהלך סיור העיתונות השנתי של איגוד מבקרי הטלוויזיה כי הסדרה לא תכלול את הקרדיטים או הסמליל של "The Weinstein Company", על אף שחברה זו הייתה מעורבת בהפקה. באותו יום, אף הוכרז כי הסדרה תעלה לשידור ב-20 ביוני 2018.
ליהוק
ב-15 במאי 2017, נמסר על ליהוקו של קווין קוסטנר לדמותו הראשית של ג'ון דאטון, פטריארך משפחת דאטון ובעלי חוות "ילוסטון". ביוני 2017, נמסר על ליהוקם של לוק גריימס, קול האוזר, וס בנטלי וקלי ריילי לצוות השחקנים הראשי. ב-13 ביולי 2017, נמסר על ליהוקה של קלסי צ'או לצוות השחקנים הראשי. באוגוסט 2017, נמסר על ליהוקם של דייב אנאבל, גיל ברמינגהם וג'פרסון וייט לצוות השחקנים הראשי בעוד שלצוות השחקנים המשני לוהקו ונדי מוניז, גרטשן מול, ג'יל הנסי, פטריק סנט אספריט, איאן בוהן, דנים ריצ'רדס וגולדן ברוקס. בנובמבר 2017, נמסר על ליהוקם של מיקלה קונלין וג'וש לוקאס לצוות השחקנים המשני. ב-19 בדצמבר 2017, נמסר על ליהוקה של התר המנס לצוות השחקנים המשני. ב-13 ביוני 2018, נמסר על ליהוקו של בארט סווטק לצוות השחקנים המשני. ב-14 בספטמבר 2018, נמסר על ליהוקו של ניל מקדונו לתפקיד משני כאחד מיריביו של ג'ון דאטון. ב-1 ביולי 2021, הוכרז על ליהוקם של ג'קי ויבר, פייפר פרבו, קתרין קלי ופין ליטל הצטרפו לצוות השחקנים המשני של העונה הרביעית. ב-3 בפברואר 2022, לצד ההרכזה על חידוש הסדרה לעונה חמישית, נמסר כי ג'ניפר לנדון וקלי קודמו לצוות השחקנים הראשי.
צילומים
צילומי העונה הראשונה החלו באוגוסט 2017 בחוות צ'יף ג'וזף בדרבי, מונטנה, ששימשה כסט עבור צילומי ביתו של ג'ון דאטון. באותו החודש, הצילומים התקיימו גם ליד פארק סיטי, יוטה. עבור הצילומים, צוות ההפקה השתמש בכל שלושת במות הקול של אולפני הסרטים של יוטה הנמצא בפארק סיטי, ששטחם הכולל מקיף 45,000 רגל מרובע. בבניין נמצאים גם משרדים, עריכה, מחלקת מלתחות וחנויות בנייה. בנובמבר 2017, נמסר כי צילומי העונה הראשונה כללו יותר מעשרים אתרים ברחבי יוטה, כולל מלחה, מועדון פרומונטורי וספניש פורק. בנוסף, הצילומים התקיימו גם ברחבי מונטנה. על פי הדיווחים, צילומי העונה הראשונה נמשכו עד דצמבר 2017.
באוגוסט 2020, הודיע צוות הצילומים כי צילומי הסדרה הועברו בשלמותם למונטנה; ובמקביל נמסר על שיכרת מיקום לא-ידוע במיסולה, מונטנה. לוקיישני הצילומים כללו את המרכז הרפואי הקהילתי, רחוב רימן פינת בית המשפט המחוזי, ודיינר מקומי ("Ruby's Cafe") ברחוב ברוקס שבמיסולה, בנוסף למקומות נוספים בעיירת המילטון הסמוכה.
צילומי העונה החמישית החלו ביוני 2022 במיסולה, והסתיימו באוגוסט 2022.
"אחוזת העץ" של ג'ון דאטון
צילומי בית "אחוזת העץ" של ג'ון דאטון מתקיימים בבית ההארחה "חוות צ'יף ג'וזף", הנמצא בדרום דרבי, מונטנה.
הבית נבנה בין השנים 1914–1917 לאחר שתושבי סינסינטי, אוהיו, ויליאם ס. פורד (1866–1935) והווארד קלארק הוליסטר (1856–1919) רכשו 2,500 דונם על שפת נהר הביטרוט עבור בית נופש והקימו את חוות פורד-הוליסטר. פורד היה יו"ר "אוונס-אילינוי גלאס" בטולדו, אוהיו; והוליסטר שימש כשופט בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז הדרומי של אוהיו. חברת "בייטס אנד גמבל" מטולדו שימשו כאדריכלי הבית. מתוך שטח של 5,000 רגל מרובע, הבית כולל סלון בשטח של 2,200 רגל מרובע.
שטח הבית כולל שלוש רפתות גדולות שנבנו לאכלוס עדר הולשטיין. ממקור לא-ידוע נטען שזהו עדר מניב-החלב הגדול ביותר שנמצא ממערב לנהר המיסיסיפי. מאוחר יותר ויתר פורד על עדר ההולשטיין והחל לגדל פרי הרפורד. לאחר מותו של פורד, אשתו ובתו ניהלו את הבית כבית הארחה; ומכרו אותו בשנת 1952. הבית עבר סדרה של בעלים חדשים ששינו את שמו ל"צ'יף ג'וזף", שעל פי השמועות שעבר בשטחו במהלך מלחמת נז פרס. בין הבעלים השונים של הבית נמצא מל פרווייס, מיליונר שהרוויח עצמאית את הונו, שבבעלותו היה הבית בין השנים 1987–2004.
מוזיקה
הפסקול של הסדרה הולחן על ידי בריאן טיילר, שלשם כך עבד עם נגנים מהתזמורת הפילהרמונית של לונדון וסולני ויולה, צ'לו וכינור. ב-17 באוגוסט 2018, פסקול העונה הראשונה הופץ על ידי חברת "Sony Music".
הפצה
הקדימון הראשון עבור הסדרה הופץ ב-28 בפברואר 2018, ואילו הקדימון המלא הופץ ב-26 באפריל 2018. ב-25 ביוני 2018, הסדרה ערכה הקרנה באירוע "Seriesfest", פסטיבל טלוויזיה בינלאומי שנתי, שהתקיים באמפיתיאטרון רד רוקס ליד דנוור, קולורדו. פרקי העונה הראשונה הופצו בפורמט בלו-ריי ו-DVD ב-4 בדצמבר 2018.
שירותי הזרמת מדיה
בשנת 2020, רכשה שירות "Peacock" את זכויות הפצת שתי עונותיה הראשונות של הסדרה בארצות הברית. נשיא ומנכ"ל "פרמאונט גלובל", בוב בקיש, כינה מאז את עיתוי העסקה "אומלל"; בשל ביקורותיה החיוביות לה זכתה הסדרה, מספר הצפייה ופופולריותה הגוברת בעונותיה המאוחרות. המבקרים ציינו כי היעדרותה של הסדרה משירות הזרמת המדיה של פרמאונט עצמו, בעל השם הדומה (על אף סדרות הספין-אוף שהופקו לה עבור השירות), בנוסף לזמינותן של העונות הנוכחיות באפליקציות ובאתר של רשת "פרמאונט", גרמו לבלבול בקרב הצופים ומעריצי הסדרה ברשתות החברתיות.
פרקיה ועונותיה המלאים של הסדרה זמינים לרכישה בכל חנויות ההפצה הדיגיטליות הגדולות בארצות הברית. בקנדה, הפרקים משודרים יום לאחר עלייתם לשידור באמצעות שירות "פריים וידאו".
1883
מיני-סדרת פריקוול, ששמה "1883", עלתה לשירות "פרמאונט+" ב-19 בדצמבר 2021, לאחר שנחתם חוזה בן חמש שנים בין שרידן לחברות ההפקה "פרמאונט גלובל" ו-"MTV Entertainment Group". במיני-סדרה מככבים סם אליוט, טים מקגרו ופיית' היל בתפקידים ראשיים.
במאי 2022, נמסר על פיתוחו של מיני-סדרת ספין אוף למיני-סדרה, "1883: סיפורה של בס ריבס".
1923
עלילתה של "1923" עתידה להתמקד בדור חדש של משפחת דאטון בתקופות המערב הישן של אמריקה, היובש והשפל הגדול, אשר החלו במונטנה עשור קודם לכן. בסדרה זו עתידים לככב הלן מירן, האריסון פורד וסבסיטאן רושה. בתחילה, שם הסדרה היה "1932", אך ביוני 2022, נמסר על החלפת שמה ל-"1923", וכן הוכרז כי הסדרה תתרחש בשנה זו ולא בשנת 1932.
ההכנות לקראת הצילומים החלו בבאט, מונטנה, ביולי 2022 ואילו צילומי הסדרה החלו באמצע אוגוסט, ימים ספורים לאחר סיום צילומי העונה החמישית של "ילוסטון". הסדרה עלתה לשירות "פרמאונט+" בדצמבר 2022.
6666
לסדרה מתוכננת סדרת ספין-אוף נוספת, "6666", הנמצאת בשלבי פיתוח ראשוניים ומתרחשת בימינו בחוות "6666" שבטקסס. סדרת ספין-אוף זו עתידה לעלות לשידור ברשת "פרמאונט".
ביקורות
מנגד, העונות הבאות זכו לביקורות חיוביות יותר – העונה השנייה זכתה לציון 88%, על בסיס 8 ביקורות; העונה השלישית זכתה לציון 100% על בסיס 6 ביקורות; והעונה הרביעית זכתה לציון 89% על בסיס 9 ביקורות.
הארי פוטר ואבן החכמים (סרט)
הארי פוטר ואבן החכמים (באנגלית בריטית: Harry Potter and the Philosopher's Stone, באנגלית אמריקאית: Harry Potter and the Sorcerer's Stone) הוא סרט קולנוע בריטי-אמריקאי מסוגת הרפתקאות ופנטזיה, והראשון בסדרת סרטי הארי פוטר, שיצא לאקרנים בשנת 2001. מבוסס על ספר באותו שם מאת ג'יי קיי רולינג. במאי הסרט היה כריס קולומבוס, והסרט הוא הראשון בסדרת הסרטים שזכתה להצלחה רבה.
חברת האחים וורנר רכשה את הזכויות על הספר ב-1999. ההפקה החלה בשנת 2000, כאשר קולומבוס נבחר מתוך רשימה קצרה של במאי קולנוע. רולינג התעקשה על כך שכל צוות השחקנים יהיה בריטי, כיוון שרצתה לשמור על האחידות התרבותית בין הספר לבין הסרט. היא אישרה גם את התסריט, שנכתב על ידי סטיב קולומבוס. הסרט צולם בעיקר באולפני ליבסדן שבהרטפורדשייר, ואילו אחדות מהסצנות צולמו במבנים היסטוריים השוכנים בסמוך לאולפנים.
הסרט יצא לאקרנים בממלכה המאוחדת ובארצות הברית בנובמבר 2001. הוא זכה לביקורות טובות בעיקר, והניב בזמנו הכנסות של 976 מיליון דולר ברחבי העולם במכירות בקופות. בשנת 2020 הסרט הוקרן באיכות 4K בסין וחצה את רף מיליארד הדולר בהכנסות. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, בשמונה מועמדויות לפרס באפט"א וכן מועמדות לפרס הוגו. הסרט זכה בפרס סאטורן בקטגוריית התלבושות מתוך תשע מועמדויות.
עלילה
הסרט מתאר את סיפורו של הארי פוטר, ילד יתום בן 10 המתגורר עם קרוביו האכזריים משפחת דרסלי. בליל יום הולדתו ה-11 הגיע לביתם אדם גדול ממדים בשם רובאוס האגריד שסיפר לו כי הוא (הארי) קוסם, וכי הוא מפורסם מאוד בעולם הקוסמים משום ששרד את מתקפתו הרצחנית של קוסם האופל לורד וולדמורט שאת שמו לא אומרים מרוב פחד. וולדמורט רצח את הוריו של הארי, אך הקללה שהטיל עליו הותירה רק צלקת בצורת ברק על מצחו. האגריד אפה עוגה לכבוד יום הולדתו אך דודנו הסתיר את העוגה ואכל אותה. כשגילה על זה האגריד כישף את הדודן כך שבישבנו יהיה זנב חזיר. הארי הוזמן ללמוד בבית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות, שם הוא מתיידד עם רון ויזלי טהור דם ובן למשפחת קוסמים, והרמיוני גריינג'ר בת להורים מוגלגים (חסרי קסם) והם נהיים חברים שלו ושותפיו להרפתקאות.
בטקס הפתיחה מכיר את אויבו הראשי (חוץ מלורד וולדמורט) דראקו מאלפוי בן משפחת קוסמים טהורי דם אשר מתעבים בוצדמים. במהלך לימודיו הארי לומד לעוף על מטאטא ולשחק את משחק הקווידיץ' המסורתי ובו נרשם כשחקן הקווידיץ' הצעיר של המאה. בסרט נאמר כי וולדמורט היה על סף מוות מאז שתקף את הארי, אך הוא רקם מזימה שבזכותה ישוב לכוחו ולגופו הגשמי באמצעות גנבתה של אבן החכמים, המעניקה חיי נצח למי שמחזיק בה. הארי וחבריו חשפו את המזימה והצליחו למנוע את גנבת האבן, שהוסתרה בחדר מוגן בהוגוורטס. במהלך פעולתם הם חושדים בפרופסור סנייפ אשר מלמד שיקויים (אוכל מוות לשעבר) הם פוגשים במפלצות, כלבי ענק, סכנות, גורל ורשע בלתי צפוי.
פיתוח
בשנת 1997 חיפש המפיק ההוליוודי דייוויד היימן אחר ספר ילדים שניתן יהיה לעבדו לסרט קולנוע מצליח. הוא תכנן ליצור סרט המבוסס על הספר The Ogre Downstairs מאת דיאנה וין ג'ונס, אבל תוכנית זו ננטשה. הצוות שעבד עבורו בחברת Heydey Films הציע את "הארי פוטר ואבן החכמים", והיימן סבר שדובר ב"רעיון מגניב" והחליט להציג את הרעיון בפני האחים וורנר. בשנה שאחרי מכרה רולינג לאחים וורנר את זכויות ההפקה על ארבעת הספרים הראשונים, תמורת סכום של כמיליון לירות שטרלינג. אחת הדרישות העיקריות של רולינג הייתה שצוות השחקנים יהיה על טהרת הבריטים, אם כי הסכימה לליהוקו של ריצ'רד האריס האירי בתפקיד דמבלדור, ושל שחקנים צרפתים ומזרח אירופיים בסרט הרביעי מכיוון שבספרים המקבילים הייתה לכך התייחסות מפורשת. רולינג היססה למכור את הזכויות מכיוון שלא רצתה להעניק לאחים וורנר שליטה מלאה בנושא, שהייתה מאפשרת להם ליצור המשכים שאינם מבוססי קאנון.
בתחילת תהליך ההפקה הוצע לסטיבן ספילברג לביים את הסרט, אך הוא דחה את ההצעה. לפי הדיווחים הוא רצה שהסרט יהיה מונפש, בו השחקן האמריקאי היילי ג'ואל אוסמנט ידבב את דמותו של הארי, או סרט שישלב אלמנטים מהספרים הבאים בסדרה. הוא אף הביע את ביטחונו בכך שהסרט יניב רווחים רבים. באחד המדורים באתר הרשמי שלה אמרה רולינג כי לא היה לה חלק בבחירת הבמאים לסרטים, ואמרה גם כי "כל מי שחושב שיכולתי (או הייתי) להטיל וטו [על ספילברג] צריך לבדוק מחדש את העט-צטט-אותך שלו".
לאחר עזיבתו של ספילברג החל משא ומתן עם מספר במאים אחרים ובהם כריס קולומבוס, טרי גיליאם, אלן פארקר, וולפגנג פיטרסן, רוב ריינר, בראד סילברלינג, טים רובינס ומ. נייט שאמלאן. פיטרסן וריינר ויתרו על התפקיד במרץ 2000, כך שמאגר המתמודדים הצטמצם. ההעדפה האישית של רולינג הייתה שגיליאם יהיה הבמאי, אך האחים וורנר בחרו את קולומבוס והסבירו זאת בכך שעבד בעבר על מספר סרטי משפחה כגון "שכחו אותי בבית" ו"גברת דאוטפייר". קולומבוס שאף ליצור סרט באורך שעתיים, ואמר כי הוא רצה שסצנות המוגלגים יהיו "עצובות וקודרות" ושאלו של עולם הקוסמים יהיו "מלאות בצבע, מצב רוח ופרטים". הוא התבסס על אלמנטים מעיבודיו של דייוויד לין ל"תקוות גדולות" ול"אוליבר טוויסט" מאת צ'ארלס דיקנס. כן הוא אמר שהוא רצה להשתמש ב"אותו סוג של אפלה, אותו סוג של חדות, ואותה איכות לסינמטוגרפיה", בנוסף לברצונו להשתמש בעיצובי הצבע שהיו בשימוש בסרט המבוסס על המחזה "אוליבר!" ובסרט "הסנדק".
סטיב קלובס נבחר לתפקיד התסריטאי. הוא תיאר את עיבוד הספר כמשימה קשה, ואמר גם כי הספר הראשון פחות מתאים לשינויים בהשוואה לספרים השני והשלישי. קלובס קיבל תקצירי תסריטים רבים שאותם כמעט ולא קרא, אך כשקיבל את זה של הספר הראשון בסדרה בחר בו. כשניהל משא ומתן עם האחים וורנר הוא טען כי הסרט חייב להיות בריטי, ועליו לתאר בנאמנות את הדמויות כפי שהן בספרים. לדבריו הוא היה עצבני כשפגש את רולינג לראשונה, ולא רצה לגרום לה לחשוב שהוא הולך "להרוס את התינוק שלה". לרולינג הייתה מידה משמעותית של שליטה יצירתית בתכנים, והתמנתה לתפקיד המפיקה בפועל.
תוכניתה המקורית של האחים וורנר הייתה להתחיל את הקרנת הסרט בשבוע שבו חל 4 ביולי 2001, ובשל חלון הזמנים הקצר שנוצר כתוצאה מכך החליטו מספר מועמדים לתפקיד הבמאי למשוך את מועמדותם. בגלל אילוצי הזמנים הוזז התאריך ל-16 בנובמבר 2001.
האחים וורנר החליטו לדבב את הסרט גם לעברית לאור הביקוש הגדול בישראל, והיה זה סרט הלייב אקשן באורך מלא הראשון של החברה שדובב לשפה זו. הדיבוב העברי הופק על ידי שפרירה זכאי.
ליהוק
במהלך המשא ומתן לקראת הפקת הסרט דרשה רולינג כי צוות השחקנים יורכב אך ורק משחקני קולנוע בריטים. סוזי פיגיס התמנתה לאחראית הליהוק, ועבדה ביחד עם קולומבוס ועם רולינג במהלך מבחני הבד לתפקידים הראשיים של הארי, רון והרמיוני. הוחלט כי עבור התפקידים הללו ייערכו מבחני בד פתוחים, שרק ילדים בריטיים יוכלו להתמודד בהם בהתאם לדרישת רולינג. מבחני הבד העיקריים נערכו בשלושה חלקים, כאשר הנבחנים היו צריכים לקרוא עמוד אחד מתוך הספר הראשון, ואם הם העפילו לשלב הבא הם היו צריכים לאלתר סצנה שבה התלמידים הגיעו להוגוורטס. לאחר מכן ניתנו להם מספר דפים מהתסריט, והם היו צריכים לקרוא אותם בפני קולומבוס. במהלך המבחנים נעשה שימוש בחלקים מהתסריט של קולומבוס עבור הסרט "Young Sherlock Holmes" שיצא לאקרנים ב-1985.
ב-11 ביולי 2000 עזבה פיגיס את צוות ההפקה, וטענה כי קולומבוס לא חשב על אף אחד מאלפי הילדים שנבחנו כי הוא ראוי. ב-8 באוגוסט נבחרו השחקנים הלא מוכרים דניאל רדקליף, אמה ווטסון ורופרט גרינט לגלם את התפקידים של הארי פוטר, הרמיוני גריינג'ר ורון ויזלי בהתאמה.
קולומבוס היה מעוניין שרדקליף יגלם את תפקידו של הארי פוטר מאז שראה אותו משתתף בהפקה של ה-BBC לסיפורו של דייוויד קופרפילד, שהתקיימה עוד לפני עריכת המבחנים, ואמר לפיגיס כי הוא חושש שהוריו המגוננים של רדקליף לא ירשו לבנם להשתתף בסרט. קולומבוס הסביר כי התעקשותו לתת את התפקיד לרדקליף הייתה הסיבה להתפטרותה של פיגיס. רדקליף התבקש לבצע מבחן בד בשנת 2000, כאשר דייוויד היימן וקלובס פגשו אותו ואת הוריו בהצגה של מחזה בלונדון. הם הצליחו לשכנע את הוריו של רדקליף כי בנם יהיה מוגן מפני תשומת הלב התקשורתית. רולינג אישרה את ליהוקו של רדקליף, ואמרה כי "לאחר שראיתי [את] מבחן הבד אני לא חושבת שכריס קולומבוס היה יכול למצוא הארי יותר טוב". שכרו של רדקליף לא פורסם באופן רשמי, אך לפי דיווחים שונים הוא היה מיליון לירות שטרלינג בקירוב. מלבד רדקליף היה טום פלטון השחקן היחיד מקרב הילדים עם ניסיון משמעותי קודם בתחום המשחק.
רדקליף נאלץ להרכיב עדשות מגע ירוקות כיוון שעיניו בצבע כחול, בניגוד לעיניו הירוקות של הארי המתוארות בספרים. בשל חוסר הנוחות שלו מהשימוש בעדשות נעשה שימוש בעיבוד ממוחשב בחלק מהסצנות.
רופרט גרינט בן ה-13 היה השחקן המבוגר ביותר מבין השלישייה הראשית. הוא החליט כי הוא יתאים לתפקיד "בגלל [שיש לו] שיער ג'ינג'י" ובגלל היותו מעריץ של הספרים. לאחר שראה את הדיווח על מבחני הבד הוא שלח קלטת וידאו שעליה הקליט קטע בו הוא מספר על רצונו לקבל את התפקיד, והצליח להרשים את המפיקים שזימנו אותו לראיון.
המורה לתיאטרון של אמה ווטסון באוקספורד התרשמה מכישורי המשחק שלה, וסיפרה על כך לסוכני ההפקה. ווטסון סיפרה כי היא התייחסה ברצינות למבחני הבד, אך לא האמינה כי היא תזכה בתפקיד. המפיקים התרשמו מהביטחון העצמי שהפגינה, ובחרו בה מתוך אלפי בנות. רולינג הייתה בקשר עם ווטסון החל ממבחן הבד הראשון שביצעה.
כמו כן, השחקן ריצ'רד האריס סירב בהתחלה לקבל את תפקידו של מנהל הוגוורטס אלבוס דמבלדור, אך חזר בו מהחלטתו לאחר שנכדתו הצהירה כי לא תדבר איתו יותר אם לא יגלם את התפקיד.
רובי קולטריין היה הבחירה האישית הראשונה של רולינג לתפקיד. בעת שנבחר הוא נמנה עם קוראי הסדרה, והתכונן לתפקיד באמצעות שיחות עם רולינג שבהן היא סיפרה לו בין השאר פרטי עלילה מהספרים המאוחרים בסדרה שטרם יצאו באותה תקופה. גם דיים מגי סמית', שגילמה את המורה מינרווה מקגונגל, נבחרה על ידי רולינג באופן אישי.
איאן הארט לוהק לתפקיד של המורה להתגוננות מפני כוחות האופל קוויריניוס קווירל, וזאת לאחר שהשחקן דייוויד ת'יוליס נבחן לתפקיד אך לא קיבל אותו. ת'יוליס קיבל את התפקיד של המורה רמוס לופין בסרט השלישי בסדרה. כמו כן, הארט דיבב את דמותו של לורד וולדמורט בסוף הסרט, לאחר שריצ'רד ברמר גילם אותה בסצנת פלשבק בתחילת הסרט.
צילומים
אחדים מאנשי תעשיית הסרטים הבריטית ביקשו שצילומי הסרט ייערכו בבריטניה, והציעו את עזרתם בהשגת מקומות צילום, השימוש באולפני ליבסדן, ושינוי של החוקים הבריטיים הנוגעים להעסקת ילדים. באוקטובר 2000 החלו הצילומים באולפנים, והסתיימו באפריל 2001 כאשר התיקונים האחרונים נעשו ביולי. צילומים עיקריים נערכו ב-2 באוקטובר 2000 בתחנת הרכבת גות'לנד שבצפון יורקשייר. בין המקומות שהיו מועמדים לשמש את המפיקים עבור סצנות הוגוורטס היו קתדרלת קנטרברי וטירת אינווריילורט הסקוטית, אך האחראים על קתדרלת קנטרברי דחו את בקשת האחים וורנר והביעו את חששותיהם מנושאו ה"פגאני" של הסרט. אתרי הצילומים העיקריים להוגוורטס היו בסופו של דבר טירת אניק וקתדרלת גלוסטר, אך למרות זאת חלק מהסצנות צולמו בבית הספר הארו. סצנות אחרות צולמו בקתדרלת דרהאם בפרק זמן של שבועיים, ובהן צילומי המסדרונות וחלק מהשיעורים בכיתות. בית הספר לתאולוגיה של אוניברסיטת אוקספורד שימש כאתר הצילומים של מרפאת הוגוורטס, והספרייה הבודליינית שימשה כאתר הצילומים של ספריית הוגוורטס.
כיוון שבארצות הברית הופץ הסרט בשם שונה היה צורך לצלם פעמיים את כל הסצנות שבהן הוזכרה אבן החכמים, פעם אחת כשהשחקנים אומרים "philosopher's" ופעם אחת כשהם אומרים "sorcerer's". השחקנים הילדים הקדישו ארבע שעות ביום לצילומים.
עיצוב ואפקטים מיוחדים
התלבושות בסרט עוצבו על ידי ג'ודיאנה מקובסקי. היא עיצבה מחדש את מדי משחק הקווידיץ', לאחר שקודם לכן תכננה להשתמש בעיצוב שהופיע על כריכת המהדורה האמריקנית של הספר. מעצב ההפקה סטיוארט קרייג בנה את התפאורות ואתרי הצילומים באולפני ליבסדן, כולל היכל הכניסה להוגוורטס, אותו ביסס על קתדרלות אנגליות רבות. אף על פי שהתבקש להשתמש ברחוב עתיק כלשהו על מנת לצלם את הסצנות של סמטת דיאגון הוא החליט לבנות רחוב משל עצמו, ושילב בו אלמנטים אדריכליים ממספר תקופות בהיסטוריה של אנגליה.
תוכניתו המקורית של קולומבוס הייתה להשתמש באמצעים מכניים ובהנפשה ממוחשבת על מנת ליצור את דמויות היצורים הקסומים בסרט, כולל זו של הכלב התלת-ראשי פלאפי. ניק דאדמן, שעבד בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום", הופקד על יצירת החלקים המכניים עבור הסרט, ואילו האפקטים הכוללים את היצורים נוצרו על ידי חברת "Jim Henson's Creature Shop". בסרט נכללו כמעט 600 צילומים של היצורים הקסומים, כאשר חברות שונות עסקו באלמנטים שונים של נושא זה. הפנים של לורד וולדמורט שהופיעו על פרופסור קוויריניוס קווירל נוצרו על ידי חברת Industrial Light & Magic, נורברט הדרקון על ידי חברת Rhythm & Hues, וסצנות הקווידיץ' הופקו על ידי Sony Pictures Imageworks של חברת סרטי סוני.
הבדלים לעומת הספר
למרות כל זאת, בדומה לעיבודים אחרים לקולנוע ישנם מספר הבדלים בין עלילת הסרט לעלילת הספר. הפרק הראשון בספר התחיל מנקודת מבטם של ורנון דרסלי ואשתו פטוניה, יום אחד לפני שקיבלו לחזקתם את הארי, ובו תואר גם היחס שלהם לעולם הקסמים. סצנה זו לא נכללה בסרט, שהחל עם אלבוס דמבלדור, מינרווה מקגונגל ורובאוס האגריד שהותירו את הארי על מפתן בית משפחת דרסלי. לאחר מכן הוסרו מספר אירועים מחופשת הקיץ של הארי, בהם חלק מניסיונותיו של ורנון למנוע את הגעת המכתבים מהוגוורטס, והנחש בריח מברזיל שתואר בספר הפך לנחש אנקונדה מבורמה בסרט.
חלק מהעימות בין הארי לבין דראקו מאלפוי, כולל המפגש הראשון ביניהם בסמטת דיאגון, לא נכלל בתסריט. חלק מתפקידיו של ניקולס פלאמל בעלילה שונו או בוטלו. בסרט שלח דמבלדור את הדרקון נורברט להתגורר בשמורה ברומניה, ואילו בספר היו אלה הארי והרמיוני גריינג'ר שהבריחו אותו באמצע הלילה. כתוצאה מכך נוצר הצורך לשנות את סצנת העונש ביער האסור שליד הוגוורטס. בספר הארי והרמיוני קיבלו את העונש לאחר שנתפסו על ידי שרת בית הספר ארגוס פילץ', ואילו בסרט הם ורון ויזלי נתפסו לאחר שדראקו מאלפוי הלשין עליהם. באתגרים שהובילו לאבן החכמים בסוף הסרט לא נכללו חידת השיקויים של סוורוס סנייפ, והטרול של המורה קוויריניוס קווירל.
במסגרת שינויים חזותיים אחדים הפך צבע השיער של דאדלי ואמו פטוניה לחום, ואילו צבעו של הקנטאור פירנזה הפך ליותר כהה בהשוואה לספר בו תואר כבלונדיני באופן חלקי.
כמו כן, מגרש הקווידיץ' בסרט צולם כשדה פתוח עם מגדלי צפייה, ואילו בספר הוא תואר כאצטדיון רגיל.
פסקול
ג'ון ויליאמס, שעבד גם בסרט השני ובסרט השלישי, נבחר לתפקיד המלחין של הקטעים המוזיקליים בסרט. הוא הלחין את המוזיקה בבתים שלו בלוס אנג'לס ובטנגלווד לפני שהקליט אותה בלונדון באוגוסט 2001. הפסקול של הסרט יצא לאור ב-30 באוקטובר 2001. הפסקול היה מועמד לפרס אוסקר בשנת 2002. קטעים רבים שהושמעו לראשונה במסגרת הפסקול שימשו גם בלפחות אחד מהסרטים הבאים. הקטעים הללו כוללים את אלה של וולדמורט, הוגוורטס, סימטת דיאגון, משחקי הקווידיץ', טיסה, ונעימת הנושא הנקראת במקור "Hedwig's Theme", שהייתה בשימוש בכל הסרטים וזכתה לפופולריות רבה. בקנדה נמכר הפסקול ב-50,000 עותקים, ובשל כך זכה למעמד זהב מטעם איגוד תעשיית ההקלטה הקנדי.
שיווק
הטיזר הראשון הוקרן ב-20 בדצמבר 2000, ואילו הטריילר הראשון שודר באמצעות לוויין ב-29 בפברואר 2001 והופיע לראשונה בבתי הקולנוע מספר ימים לאחר מכן. באותה שנה יצרה חברת אלקטרוניק ארטס מספר משחקי מחשב המבוססים על הסרט. בשנת 2003 יצא משחק נוסף המיועד לקונסולות משחק נוספות כגון פלייסטיישן 2. חברת מאטל קיבלה את הזכויות על ייצור צעצועים הקשורים לסרט, ולמכירתם באופן בלעדי בחנויות של האחים וורנר. גם חברת האסברו ייצרה מספר צעצועים, כולל ממתקים המבוססים על אלה שבסדרת הספרים. האחים וורנר חתמה על עסקה בשווי של כ-150 מיליון דולר עם חברת קוקה-קולה על מנת לקדם את הסרט, וחברת לגו ייצרה מספר משחקים המבוססים על מבנים וסצנות שהופיעו בסרט.
ביקורות
הסרט זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל. הוא זכה ל-80% תוצאות "Fresh" באתר Rotten Tomatoes, וכן לתוצאה של 67 מתוך 100 באתר Metacritic המייצגת "ביקורות אוהדות בדרך כלל". רוג'ר איברט טען שהסרט הוא קלאסיקה, ושיבח את האפקטים החזותיים בסצנות הקווידיץ'. הדיילי טלגרף והמגזין אמפייר הביעו בביקורתם עמדה דומה, כאשר הכתב אלן מוריסון טען כי הייתה זו הסצנה הבולטת של הסרט. גם בריאן לינדר מהאתר IGN כתב ביקורת חיובית על הסרט, ערך השוואה בינו לבין הספר וסיכם בכך ש"זה לא מושלם, אך עבורי זו תוספת נאה לסדרת הספרים שאני אוהב". ג'ין אופמות' מתחה ביקורת שלילית על חצי השעה האחרונה של הסרט, אך מנגד אמרה כי הסרט באופן כללי "יכשף גם את הציניקנים הגדולים ביותר שיראו אותו".
ריצ'רד קורליס מהטיים מגזין טען כי הסרט הוא עיבוד מוצלח של הספר, אך ביקר את הקצב והיעדר הכריזמה של הדמויות המובילות. פול טאטארה מה-CNN טען כי כריס קולומבוס וסטיב קלובס נזהרו מאוד על מנת לא לפגוע באיש בקטעים מהספר שהושמטו, עד כדי כך שנראטיב הסרט דומה לג'מבורי בתוך ראשה של רולינג. אד גונזאלס מהמגזין "סלנט" טען כי הבמאי טים ברטון היה עושה עבודה יותר טובה, ואמר גם כי הסינמטוגרפיה היא "תפלה ולחה", וכי רוב הסרט הוא "רק חגיגה משעממת של ריר נוזל" (solidly dull celebration of dribbling goo).
מכירות בקופות
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-4 בנובמבר 2001 בכיכר לסטר שבלונדון, כאשר האולם שבו היא התבצעה עוצב בהתאם למראה של הוגוורטס בסרט. הסרט זכה להצלחה רבה בקופות. בארצות הברית הוא הניב הכנסות של 33.3 מיליון דולר ביום הראשון, ובכך שבר את השיא שקודם לכן נקבע על ידי מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום. בשבת, היום השני להקרנה, הניב הסרט הכנסות של 33.5 מיליון דולר ופעם נוספת שבר את השיא. בסך הכל הניב הסרט הכנסות של למעלה מ-90 מיליון דולר במהלך סוף השבוע הראשון להקרנתו, ושבר את השיא לשבוע ההקרנה הראשון שהוחזק על ידי הסרט פארק היורה 2: העולם האבוד. שיא זה היה בתוקף עד מאי שלאחר מכן, כאשר הסרט ספיידרמן הניב הכנסות של 114.8 מיליון דולר בשבוע הראשון להקרנתו.
תוצאות דומות התקבלו גם ברחבי העולם. בממלכה המאוחדת הניב הסרט סכום שיא של הכנסות בשבוע הראשון, ובסך הכל 16.3 מיליון לירות שטרלינג עם ו-9.8 מיליון בלי טריילרים. סך ההכנסות של הסרט בממלכה המאוחדת לבדה היו 66.1 מיליון לירות שטרלינג, והוא היה הסרט המכניס ביותר שם עד שהשיא נשבר על ידי "מאמה מיה!".
בסך הכל בשנת יציאתו לאקרנים הניב הסרט הכנסותם של למעלה מ-974 מיליון דולר במכירות בקופות בתי הקולנוע, מתוכם 317 בארצות הברית, ובכך הפך לסרט הרווחי ביותר השני נכון לאותה תקופה, ולסרט הרווחי ביותר של אותה שנה. עם הקרנתו מחדש בסין בשנת 2020 הוא חצה את רף מיליארד הדולר והגיע לסך הכנסות כולל של $1,006,917,662.
נכון לשנת 2008 מדורג הסרט במקום השישי בכל הזמנים מבחינת הכנסות לאחר האביר האפל, שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת, שר הטבעות: שיבת המלך, טיטניק ואווטאר.
פרסים
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בשלוש קטגוריות, וכן זכה למועמדות בשבע קטגוריות לפרס באפט"א, מועמדות לפרס הוגו, שלוש קטגוריות בפרס התאחדות מבקרי הסרטים וזכייה אחת, מועמדות לפרס מפיק השנה בסרטי קולנוע של גילדת המפיקים האמריקנית, חמש קטגוריות של פרס סטלייט וזכייה אחת, ותשע קטגוריות של פרס סאטורן עם זכייה אחת.
מגדל איינשטיין
מגדל איינשטיין (בגרמנית Einsteinturm) הוא מצפה כוכבים בפארק המדע על שם אלברט איינשטיין בפוטסדאם שבגרמניה.
היסטוריה
את המגדל תכנן האדריכל אריך מנדלסון עבור האסטרונום ארווין פינלי פרוינדליך, ומטרתו המקורית הייתה לספק תצפיות תומכות כדי לאשש את תורת היחסות של אלברט איינשטיין. הרעיון לבניין הועלה לראשונה ב-1917, הוא נבנה בשנים 1920–1921 אחרי מסע התרמה, והחל לפעול ב-1924. המצפה פועל גם כיום ומשמש לתצפיות על השמש, כחלק מהמכון האסטרופיזי של פוטסדאם. האור מן הטלסקופ מוקרן למעבדות שבתחתית המגדל.
זהו אחד הפרויקטים החשובים הראשונים של מנדלסון, והוא יצר אותו כשריצ'רד ניוטרה הצעיר עדיין היה חלק מהצוות שלו. כיום זו אחת מעבודותיו המוכרות ביותר של מנדלסון. הקירות החיצוניים נועדו תחילה להיות בנויים בטון, אבל בשל קשיי הבנייה נבנה רוב הבניין מלבנים וצופה בסטוקו. ב-1999 עבר הבניין שיפוץ מלא לרגל יובל ה-75 שלו, ותוקנו בו בעיות של לחות והתפוררות. לעיתים קרובות מוזכר הבניין כאחת הדוגמאות הבולטות הבודדות לאדריכלות אקספרסיוניסטית.
על פי השמועה, מנדלסון לקח את איינשטיין לסיור ארוך בבניין אחרי השלמתו, וחיכה לשמוע ממנו מחמאה כלשהי. המגדל, אף כי היה בנוי בהיגיון ומתאים לחלוטין למטרתו, בלט בשטח כמו "ספינת חלל כעורה". איינשטיין לא אמר דבר, אבל כמה שעות לאחר מכן, בזמן פגישה עם עמותת הבניין, הוא לחש פסק-דין בן מילה אחת: "אורגני". מנדלסון עצמו אמר שהוא תכנן את המבנה בעקבות דחף לא-מוסבר, וכי המגדל הגיח מתוך "המסתורין הסובב את היקום של איינשטיין".
קורדאה
קורדאה אמרי דנסטון (באנגלית: Cordae Amari Dunston; נולד ב-26 באוגוסט 1997), הידוע בשם הבמה קורדאה (לשעבר YBN Cordae), הוא ראפר אמריקאי.
קריירה
דנסטון גדל בראלי שבקרוליינה הצפונית. הוא החל לשיר בגיל צעיר תחת שם הבמה אנטנדר. הוא הוציא שלושה מיקסטייפים תחת שם זה; "Anxiety", "I'm So Anxious", ו-"I'm So Anonymous". לאחר מכן צבר דנסטון פופולריות על ידי שחרור רמיקסים לשירים פופולריים, כמו "My Name Is" של אמינם, ו-"Old N*ggas" (תגובה לשיר "1985" של ג'יי קול). וידאו קליפים לשני הרמיקסים הועלו לערוץ היוטיוב של WorldStarHipHop. ב-26 ביולי 2019 יצא לאור אלבום הבכורה שלו, The Lost Boy.
דנסטון נולד בראלי שבקרוליינה הצפונית, אך לאחר זמן מה עבר להתגורר בסוויטלנד שבמרילנד. בילדותו התעניין במוזיקה כיוון שאביו תמיד היה מנגן היפ הופ קלאסי סביבו, אמנים כמו ראקים, נאז, ביג אל וטאליב קוולי. דנסטון החל להתעניין יותר בקריירה של ראפ כשהוא התבגר, אך התמקד תחילה בחינוך שלו, אף על פי שכתיבת שירים לעיתים קרובות הסיחה את דעתו מלימודיו. כנער הוציא שלושה מיקסטייפים בשם "אנטנדרה". ב-2015 הוא סיים את לימודיו בתיכון והחליט ללכת לקולג' באוניברסיטת טוזון, ב-2018 נשר מהאוניברסיטה. זמן קצר לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס.
ישראל באולימפיאדת סידני (2000)
משלחת ישראל לאולימפיאדת סידני (2000) כללה 40 ספורטאים שהתחרו ב-9 ענפי ספורט, המשלחת הגדולה ביותר עד אז, והשנייה בגודלה בכל הזמנים.
נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה האתלט רוגל נחום.
בילבורד הוט 100 (1990–1999)
ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים האמריקאיים השבועיים בילבורד הוט 100 שנערכו משנת 1990 עד שנת 1999.
מצעד הבילבורד הוט 100 הוא מצעד הפזמונים המרכזי של תעשיית המוזיקה האמריקאית המתעדכן מדי שבוע על ידי מגזין המוזיקה בילבורד. במצעד משוקללים נתוני המכירות בארצות הברית (על גבי תקליטורים פיזיים ושל קובצי מוזיקה דיגיטליים) ונתוני זמן האוויר שמקבל הסינגל בתחנות הרדיו האמריקאיות.
שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
♪  – הסינגל הנמכר ביותר בארצות הברית באותה השנה
נתונים סטטיסטיים נוספים
{| cellpadding="2" cellspacing="10" style="width: 100%; border: 0;"
אמנים בעלי המספר הרב ביותר של שירים בצמרת המצעד
להלן האמנים בעלי המספר הרב ביותר של שירים אשר הגיעו למקום הראשון במצעד במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20:
השירים בעלי המספר הכולל הרב ביותר של שבועות בצמרת המצעד
להלן השירים אשר בעלי המספר הכולל הרב ביותר של שבועות בצמרת המצעד במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20:
טריטוריית מפרץ ג'רוויס
טריטוריית מפרץ ג'רוויס (באנגלית: Jervis Bay Territory) היא טריטוריה של אוסטרליה הגובלת מכל עבריה במדינת ניו סאות' ויילס.
היסטוריה
הטריטוריה נוסדה בעקבות חוק של הממשל הפדרלי של אוסטרליה משנת 1915 במסגרתו נלקחו שטחים ממדינת ניו סאות' ויילס במטרה שלטריטוריית הבירה הפדרלית יהיה נמל פדרלי עצמאי. הטריטוריה נחשבה מראשיתה כשטח נפרד מטריטוריית הבירה האוסטרלית, על אף שחוקי טריטוריית הבירה חלו גם עליה. לאחר שטריטוריית הבירה האוסטרלית קיבלה שלטון אוטונומי בשנת 1988 טריטוריית מפרץ ג'רוויס הוכרזה באופן פורמלי כשטח עצמאי בשליטת משרד הטריטוריות של הממשלה הפדרלית. יחד עם זאת, מבחינת החלוקה למחוזות בחירה מהווה הטריטוריה חלק ממחוז הבחירה הפדרלי של הבירה וחוקי טריטוריית הבירה ממשיכים לחול בה.
מנהל ואוכלוסייה
בטריטוריה מתגוררים 391 תושבים (נכון לשנת 2016), מרביתם מועסקים בבסיס הצי המלכותי האוסטרלי שבטריטוריה – HMAS Creswell. למעלה מ-90% משטח הטריטוריה הם שמורה אבוריג'ינית ופארקים לאומיים.
הטריטוריה מנוהלת על ידי גופים שונים הדואגים לתחומי חיים שונים בטריטוריה – טריטוריית הבירה, הממשלה הפדרלית, ניו סאות' ויילס ועיריית שולהייבן, ניו סאות' ויילס. תושבי הטריטוריה פונים לבתי המשפט של טריטוריית הבירה במקרה של סכסוכים משפטיים או משפטים פליליים, אולם הם אינם מיוצגים באופן עצמאי באספה המחוקקת של טריטוריית הבירה האוסטרלית.
גאוגרפיה
הטריטוריה שוכנות לחופו הדרומי של מפרץ ג'רוויס, מפרץ טבעי שאורכו 16 ק"מ מצפון לדרום ו-10 ק"מ ממזרח ממערב. המפרץ נפתח אל האוקיינוס השקט.
בטריטוריה שלושה כפרים קטנים: כפר מפרץ ג'רוויס (Jervis Bay Village), גרינפץ' (Greenpatch) וכפר רק ביי (Wreck Bay Village).
כלכלה
בטריטוריה מבקרים מדי שנה כ-450,000 מבקרים, הפוקדים את הפארקים הלאומיים שבטריטוריה, ובעיקר את הפארק הלאומי בודרי.
אל אסקוריאל
אל אסקוריאל או המנזר המלכותי של סן לורנצו (בספרדית: Monasterio de San Lorenzo El Real), הוא קומפלקס גדול של מבנים היסטוריים הנמצא על רכס הרי גואדאראמה, כ-45 ק"מ צפונית -מערבית למדריד, בסגנון אדריכלות הרנסאנס.
היסטוריה
במגורים המלכותיים (בספרדית Palacios), התגורר פליפה השני וכל המלכים הספרדים מבית הבסבורג ושני המלכים הראשונים משושלת בורבון. מגוריו של פליפה השני צנועים יותר וצמודים לכנסייה וחלון מיוחד איפשר לו בשנותיו האחרונות כשסבל מדלקת פרקים, לצפות בטקסים בכנסייה ממיטת חוליו. הוא נפטר במקום בשנת 1598.
הבזיליקה מרשימה. גובה הכיפה הוא 92 מטר, והיא נתמכת בארבעה עמודי ענק. על הקירות ציורים מחיי ישו. בקפלה סמוכה נמצא פסל שיש מפורסם של ישו הצלוב, מעשה ידיו של בנוונוטו צ'ליני ב-1562.
בספרייה יש כיום כ-40,000 ספרים וכ-2,700 כתבי יד מהמאות ה-5 עד ה-18. פליפה השני צייד את הספרייה ב-10,000 ספרים, אך רובם הושמדו בשריפה ב-1671 ובהרס שזרעו חיילי נפוליאון. במלחמת האזרחים הספרדית גרמו אנרכיסטים שמאלנים הרס לספרייה ורצחו את הנזירים שהיו במקום. על התקרה יש תמשיחים המתארים את שבע האמנויות החופשיות: אריתמטיקה, רטוריקה, דיאלקטיקה, מוזיקה, דקדוק, גאומטריה ואסטרונומיה.
בספרייה זו נתגלה בשנת 1977 כתב יד עברי של התלמוד הבבלי, ויחד עמו התלמוד הירושלמי על מסכת נזיקין (בשונה מסדר נזיקין). כתב היד, הנקרא Escorial G-I-3, היה אבן פינה חשובה בחקר התלמוד הירושלמי, כיוון שעד אז היה קיים עבור מסכת נזיקין רק הנוסח של כתב יד ליידן (למעט קטעי גניזה קטנים), וכתב יד אסקוריאל, המקיף את המסכת כולה, נחשב מהימן יותר. כתב היד יצא לאור, עם שני מבואות, בשנת 1984, על ידי א"ש רוזנטל ושאול ליברמן.
Do You Want to Know a Secret
Do You Want to Know a Secret (האם את רוצה לשמוע סוד) הוא שיר רוק אנד רול של להקת הביטלס מהאלבום Please Please Me, שמושר על ידי ג'ורג' האריסון.
הלחנה
השיר נכתב על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני בהשראה מהשיר "I'm Wishing" שהופיע בסרטו של דיסני, שלגיה ושבעת הגמדים, שאימו של ג'ון לנון, ג'וליה הייתה שרה לו כילד. שתי השורות הראשונות בשיר של דיסני ("?Want to know a secret? Promise not to tell"), מופיעות בשיר לאחר שתי השורות שמקרטני כתב ("You'll never know how much I really love you. You'll never know how much I really care.").
הקלטה
הביטלס לא הקליטו שיר שנכתב אך ורק על ידי האריסון, עד "Don't Bother Me" באלבום With The Beatles.
גרסה עברית
אריק איינשטיין ביצע גרסה הומוריסטית לשיר בשם "מזל" (כמה זמן את מתלבשת..) על פי מילים של יורם טהרלב.
צינור נאבוקו
צינור נאבוקו (באנגלית: Nabucco pipeline) הידוע גם בשם צינור הגז טורקיה-אוסטריה (באנגלית: Turkey–Austria gas pipeline) הוא צינור אנרגיה המוביל גז טבעי לאירופה. מטרת הצינור להקטין את התלות האירופאית בגז הרוסי, תוך יצירת צינור חדש שיוביל גז אזרי, טורקמני, עיראקי, ומצרי לשוק האירופאי. אורכו צפוי להגיע לכ-4,042 קילומטר, הוא מתחיל בטורקיה, עובד דרך בולגריה, רומניה והונגריה ומסתיים באוסטריה. ההכנות לבניית הצינור החלו בשנת 2002 ובשנת 2009 נחתם הסכם בינממשלתי בין חמש המדינות בהן יעבור הצינור. בניית הצינור תוכננה בשנים 2013–2017. יכולת ההולכה המרבית בצינור יועדה להיות 31 מיליארד מטר מעוקב (BMC) לשנה. ועלותו לכ-12 עד 15 מיליארד אירו. הפרויקט בוטל ביוני 2013 עם העדפת הצינור הטרנס-אדריאטי.
רקע
פרויקט נאבוקו הוא חלק מרשת האנרגיה הטראנס אירופאית (TEN-E) אשר נבנה בתמיכת האיחוד האירופי וארצות הברית. מטרת הפרויקט היא לחבר את שדות הגז בים הכספי ובמזרח התיכון לאירופה על מנת להקטין את התלות ברוסיה, ספקית הגז הטבעי הגדולה ביותר של אירופה. סכסוכי הגז של רוסיה ואוקראינה הובילו לחיפוש מקורות אנרגיה חדשים, ספקים נוספים ודרכי גישה חלופיות. יתרה מכך, הביקוש לגז טבעי יגדל מ-502 מיליארד מטר מעוקב (BMC) בשנת 2005 ל-815 מיליארד בשנת 2030, ביקוש אותו רוסיה לא תוכל לספק לבדה.
היסטוריה
ההכנות לבניית הצינור החלו בפברואר 2002 בשיחות בין אוסטריה לטורקיה, בחודש יוני נחתם הסכם הבנות בין 5 חברות אנרגיה לבחינת פרויקט הקמת הצינור. בדצמבר 2003 העניקה הנציבות האירופית מענק בגובה 50% מעלות בחינת היתכנות הפרויקט, ובכך היא קיבלה דריסת רגל בפרויקט. ביוני 2005 נחתם הסכם שותפות בין חמשת השותפים, ובפברואר 2008 הוכנס שותף גרמני כך שכל צד מחזיק חלק שווה (16.67%) בפרויקט.
בית הסראייה (טבריה)
בית הסראייה הוא מבנה בטבריה שנבנה על ידי שליט הגליל העות'מאני, דאהר אל-עומר, בשנות הארבעים של המאה ה-18, ושימש ככלא וכבניין ממשל בימי השלטון העות'מאני.
הסראייה בנויה ממבנה מרכזי, בן שתי קומות, ובו גם תאי כלא ותא גרדום, ומרפסת ארוכה, ולצידו חצר גדולה המוקפת בחומה גבוהה. נבנו בו גם חאן, אורווה ובית משפט. הבניין מצוי ברחוב דונה גרציה בעיר.
הסראייה נבנתה על ידי דאהר אל עומר בסמוך לבניית חומות טבריה.
גאווה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אלי (מיני-סדרה)
אלי (באנגלית: The Spy) היא מיני-סדרה צרפתית דוברת אנגלית המבוססת על חייו של המרגל הישראלי בסוריה, אלי כהן. את הסדרה ביים גידי רף, שכתב אותה יחד עם מקס פרי. את אלי כהן מגלם סשה ברון כהן.
הסדרה היא הפקה משותפת בין Canal+ לנטפליקס. היא שודרה בצרפת ברשת OCS ומופצת ביתר העולם בידי נטפליקס.
הפקה
הסדרה צולמה במרוקו והונגריה. קדימון רשמי ראשון הופץ ביוטיוב באוגוסט 2019. ״אלי״ נכתב ובוים על ידי גדעון רף, היוצר של הסדרה חטופים. הבכורה של הסדרה בת ששת הפרקים הייתה ב-6 בספטמבר 2019.
קישורים חיצוניים
ביקורות:
בנימין בוכמן
בנימין בוכמן (בי-חי) (1897 – 8 במאי 1979) היה מאנשי העלייה השנייה, ממתגייסי היישוב לצבא העות'מאני ומאנשי ארגון השומר.
ביוגרפיה
בנימין נולד ב-1897 בעיירה ליאובו שבבסרביה (על שפת נהר פרוט) והיה הצעיר מבין שבעה ילדים. אביו, יעקב בוכמן, עבד במסחר ושלח את ילדיו ללמוד חינוך כללי. בבית ובבית הספר נחשף בנימין לציונות ושאף מנעוריו לעלות ארצה.
ב-1911 נשלח על ידי הוריו ללמוד בארץ, הגיע לאודסה שם עלה על אונייה והגיע ארצה.
בהגיעו ארצה התקבל ללימודים בגימנסיה הרצליה. ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הלך עם חבריו לכיתה ועם מוריו למשרדי הממשל העות'מאני ביפו שם קיבלו נתינות עות'מאנית. בגלל המלחמה לא קיבלו הנערים סיוע כספי מהבית והנהלת בית הספר סייעה להם במזון ומגורים.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה ביקר מפקד הכוחות הטורקים, אחמד ג'מאל פאשה, בגימנסיה והורה לגייס 100 מהתלמידים הבוגרים של המוסד לצבא העות'מאני. בפסח 1915 יצאה קבוצה של 100 תלמידים, וביניהם גם בנימין, לבית הספר הצבאי בקושטא. בתום שנה של אימונים קיבלו החניכים דרגות קצונה ובנימין הוצב לשירות בקורפוס העות'מאני ה-4 בדמשק. בשלהי 1917 קיבל בנימין חופשה לבקר את משפחתו. במהלך ביקור תלמידי גימנסיה בשפיה פשטו הטורקים על האזור בחיפוש אחר אנשי מחתרת ניל"י. בהיותו קצין טורקי סייע בנימין לאנשי שפיה וזכרון יעקב ובהמשך הוביל, בעגלה, עריקים יהודים של הצבא ממרחביה לפתח תקווה.
עם סיום חופשתו נשלח בנימין לבתומי לשמש כמתורגמן מרוסית לטורקית ושם שהה עד סיום המלחמה. עם סיומה נסע לקושטא וחזר ארצה שם השלים את בחינות הבגרות בסיוע הגימנסיה.
עם סיום לימודיו עלה, עם עוד מספר חברים (חלקם ממגויסי הצבא הטורקי), לגליל שם עסק בהדרכת שימוש בנשק ביבנאל, פוריה, חוות סג'רה ובכפר תבור. התקופה שלאחר המלחמה הייתה תקופת חוסר יציבות בגליל ולבנימין הוצע לעסוק בשמירה במושבות הגליל התחתון. בהמשך עבר לשמור בתל חי וכפר גלעדי. תקופה מסוימת היה חבר בגדוד העבודה וסלל את כביש טבריה-צמח.
ב-17 בינואר 1923 היה בנימין שותף להתנקשות שביצע ירחמיאל לוקאצ'ר בקצין המשטרה הערבי תאופיק ביי א-סעיד. לאחר שלוקאצ'ר ירה והרג את הקצין הוא הטמין את האקדח ובנימין הלך ולקח את האקדח מהמחבוא.
לאחר שנקבעו הגבולות הברורים, בצפון הארץ, בין אנגליה וצרפת וחזר השקט עלה בנימין עם משפחתו להתיישב בכפר גלעדי. בתקופת חברותו עסק בתחום הביטחון והדרכת נוער. ב-1926 עבר לתל יוסף כדי להדריך בבית ספר צבאי שפתח שם השומר (יחד איתו הדריכו ירחמיאל לוקאצ'ר ויהושע אשל). באותה תקופה חל פירוד בתל יוסף וקבוצת חברים מהפלג השמאלי (קבוצת אלקינד) בראשות מנחם אלקינד עזבו את תל יוסף. אירוע זה הביא את בנימין להחלטה לעזוב את הקיבוץ וב-1930 עבר עם משפחתו לחיפה.
בנימין נפטר ב-8 במאי 1979 והובא למנוחות בחלקת השומר בבית הקברות בכפר גלעדי לצד קברה של אשתו פנינה שנפטרה ב-1962.
תיארוך
תיארוך הוא פעולה, במגוון שיטות, לשם קביעת גילם של שרידים מהעבר – כגון סלעים, מינרלים, מאובנים, ממצאים ארכאולוגיים וביולוגיים; אירועים – כמו רעידת אדמה, שבר או מחדר; או תהליכים – הצפה (של ים), המסה, או התמרה.
הפועל גזור השם "תִּאֲרֵךְ" (במובן קבע תאריך) הוא חידושו של המילונאי ראובן אלקלעי (לפי הכתוב במילונו).
תיארוך רדיומטרי
תיארוך רדיומטרי כולל שיטות שונות המבוססות על ידיעת קצב הדעיכה הרדיואקטיבית של איזוטופים טבעיים, ושיעורו של קצב זה בעת המדידה. בין שיטות התיארוך הרדיומטרי:
ירון עוז (פיזיקאי)
ירון עוז (נולד ב-10 באוגוסט 1964) הוא פיזיקאי ישראלי ופרופסור מן המניין בבית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב, המכהן כראש המרכז למדע וטכנולוגיה קוונטית באוניברסיטה. לשעבר רקטור האוניברסיטה, דקאן הפקולטה למדעים מדויקים ע"ש ריימונד ובברלי סאקלר ונשיא האגודה הישראלית לפיזיקה. מומחה לתורת המיתרים.
ביוגרפיה
עוז נולד וגדל בחיפה והוא בוגר בית הספר הריאלי.
במהלך השנים זכה במספר ניכר של קרנות מחקר תחרותיות, והוא חבר במרכז I-Core לחקר היקום הקוונטי. הוזמן להרצות כפרופסור אורח באוניברסיטאות ובמכוני מחקר רבים, כגון קולז' דה פראנס ואקול נורמל סופרייר בפריז, ואוניברסיטת טקסס באוסטין ומכון סימונס בארצות הברית.
עוז נשוי לנטלי ואב לחמישה ילדים. מתגורר ברמת השרון.
מחקר
תחומי המחקר של עוז הם פיזיקה של חלקיקים באנרגיות גבוהות, תורות שדה קוונטיות וסימטריות-על, כבידה קלאסית וקוונטית, מיתרי-על. במרוצת השנים פרסם כ-190 מאמרים מדעיים. הוא הנחה עשרות תלמידי מחקר ובתר-דוקטורנטים והיה מארגנם של כנסים בינלאומיים בתחומי מחקרו.
פעילות ציבורית
בשנים 2013–2010 כיהן עוז כסגן נשיא האגודה הישראלית לפיזיקה ובשנים 2016–2013 כיהן כנשיא האגודה.
הוא עורך העיתון לפיזיקה של אנרגיות גבוהות (JHEP), יו"ר הוועדה הלאומית למדע טהור ושימושי מטעם האקדמיה הלאומית למדעים, חבר הוועדה הארצית לאנרגיות גבוהות, עמית מחקר במכון מקס פלאנק לפיזיקת הכבידה בפוטסדאם והנובר וחבר באגודת מקס פלאנק.
המפלגה הליברלית (דנמרק)
המפלגה חברה באינטרנציונל הליברלי ויש לה ארבעה נציגים בפרלמנט האירופי (מתוך 14 מושבים המוקצים לדנמרק).
אידאולוגיה
ונסטרה מתוייגת כמפלגת מרכז-ימין בספקטרום הפוליטי. זוהי מפלגה ליברלית קלאסית וליברלית מבחינה כלכלית. מנהיג המפלגה בעבר אנדרס פוג ראסמוסן, אף כתב ספר שבו טען על הצורך ברפורמה במדינת הרווחה הדנית, הורדת מיסים והפחתת ההתערבות הממשלתית בכלכלה.
היסטוריה
המפלגה הליברלית נוסדה בשנת 1870 תחת השם "Det Forenede Venstre" ("השמאל המאוחד") והורכבה במקור ממגוון קבוצות המאוחדות תחת האידאולוגיה הליברלית, שמירה על האינטרסים של החקלאים והתנגדות למפלגה השמרנית דאז, "Højre". המפלגה ניצחה בבחירות ב-1872, אך מאז עברה פיצולים ואיחודים רבים.
עם תהליכי עיור וירידה במספר החוות, מספר החברים והתמיכה הציבורית במפלגה ירדו במהלך שנות ה-50. כתוצאה מכך, המפלגה הדגישה יותר אידאולוגיות ליברליות כלליות ופחות נושאים חקלאיים. במהלך שנות ה-80 וה-90 כבר המפלגה הפכה למפלגה הליברלית הגדולה והבולטת בדנמרק.
אנדרס פוג ראסמוסן, שנבחר לראשות המפלגה ב-1998, פנה גם למרכז הפוליטי וטען בזכות הפיקוח על המיסים וההגירה. בסופו של דבר, ונסטרה הפכה שוב לגדולה בפרלמנט, וזכתה ב-31.2% מהקולות וב-56 מושבים. ונסטרה הקימה ממשלת קואליציה עם מפלגת העם השמרנית ומפלגת העם הדנית. לראשונה מאז 1929 הוקמה ממשלה ליברלית שלא תלויה במפלגות המרכז. למרות ירידה קטנה בבחירות הכלליות ב-2005 (29% ו-52 מושבים) וב-2007 (26.2% ו-46 מושבים), המפלגה נותרה הגדולה ביותר והמשיכה להוביל את הקואליציה. ב-5 באפריל 2009 פוג רסמוסן התפטר מתפקידו כמנהיג המפלגה, על מנת לכהן כמזכ"ל נאט"ו. את מקומו ירש לארס לקה ראסמוסן.
בבחירות הכלליות של 2011 המפלגה השיגה 26.7% מהקולות ו-47 מושבים, אך לא הצליחה להרכיב ממשלה. כתוצאה מכך, המפלגה הליברלית הובילה את האופוזיציה לממשלה הסוציאל-דמוקרטית של ראש הממשלה הלה ת'ורנינג שמידט.
אף על פי שהמפלגה איבדה את תמיכת הבוחרים בבחירות הכלליות של 2015, וצברה רק 19.5% מהקולות, הצליחה להקים ממשלת מיעוט. ממשלה זו הייתה קצרת מועד, ובשנת 2016 התפרקה.
במהלך הבחירות הכלליות ב-2019 עלתה הצעה להקים ממשלת אחדות עם הסוציאל-דמוקרטים, רעיון שנדחה ונגנז במהירות.
ג'ון האבליצ'ק
ג'ון ג'וזף "הונדו" האבליצ'ק (באנגלית: John Joseph "Hondo" Havlicek; 8 באפריל 1940 - 25 באפריל 2019) היה כדורסלן אמריקאי. שיחק במשך כל הקריירה בקבוצת בוסטון סלטיקס, זכה עימה בשמונה אליפויות והוא הקלע המוביל של הקבוצה בכל הזמנים.
ביוגרפיה
האבליצ'ק נולד באוהיו והחל את הקריירה שלו באוניברסיטת המדינה של אוהיו, וביחד עם ג'רי לוקאס (שחקן NBA לעתיד) זכה באליפות המכללות ב-1960. ב-1962 נבחר בדראפט על ידי בוסטון סלטיקס בבחירה השביעית. עם הסלטיקס זכה האבליצ'ק ב-8 אליפויות, ב-1965 חטף כדור בשניות האחרונות של גמר המזרח נגד פילדלפיה 76' והבטיח את ניצחון הקבוצה, תיאור החטיפה על ידי שדר הבית של הסלטיקס נכנס להיסטוריה של הכדורסל האמריקאי. האבליצ'ק פרש מכדורסל ב-1978, באותה שנה גופייה עם המספר 17 אותו נשא נתלתה בתקרת הבוסטון גארדן והוחלט שאף שחקן בבוסטון סלטיקס לא ילבש עוד את מספרו. ב-1984 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל. ב-2014 בחר בו עיתון הארץ לשחקן הכדורסל הלבן השלישי הטוב ביותר אי פעם.
בשנים האחרונות לחייו התמודד עם מחלקת הפרקינסון. האבליצ'ק נפטר ב-25 באפריל 2019, בביתו שבג'ופיטר, פלורידה.
גביע הפדרציה 1992
גביע הפדרציה 1992 הייתה התחרות ה-30 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.
התחרות נערכה במגרשי מרכז הטניס בפרנקפורט. התחרות נערכה בחסות של NEC.
תחרויות אזוריות החלו באפריל 1992. התחרות של הבית העולמי החלה ב-13 ביולי בהשתתפות 32 נבחרות והסתיימה ב-19 ביולי 1992.
נבחרת גרמניה ניצחה במשחק הגמר את נבחרת ספרד וזכתה בגביע בפעם השנייה בתולדות הנבחרת.
מתכונת התחרות
משחקי הבית העולמי בהשתתפות 32 קבוצות נערכו בגרמניה.
בסיום התחרות של הבית העולמי נערכו משחקים נוספים בהם נקבעו 4 קבוצות (,, ו) שבגביע הפדרציה 1993 יחלו את התחרות בבית העולמי. יתר 12 קבוצות (,, , , , , , , , , ו) ירדו לתחרויות אזוריות.
ישראל בתחרות
בנבחרת השתתפו יעל סגל, לימור זלץ ואנה סמשנובה. הנבחרת שיחה בבית העולמי. בסיבוב הראשון הן נפגשו עם  והפסידה 0:3. במשחקי הבית העולמי הן נפגשו עם והפסידו 1:2.
במשחקי מבחן הן נפגשו עם והפסידה 0:3. כתוצאה מכך הנבחרת ירדה מהבית העולמי לתחרויות אזוריות.
מתאם פעולות הממשלה בשטחים
מתאם פעולות הממשלה בשטחים (מתפ"ש) או תיאום פעולות הממשלה בשטחים היא יחידה במשרד הביטחון האחראית למימוש מדיניות הממשלה בשטחי יהודה ושומרון וחבל עזה. המתפ"ש הוא הסמכות האזרחית לתיאום התכנון והתשתית בתחומי ההתנחלויות, וגורם התיאום האזרחי והביטחוני מול הרשות הפלסטינית וכן בין ארגונים בינלאומיים וארגוני זכויות האדם הפועלים ביהודה ושומרון. מטה היחידה ממוקם בקריה, מפקדת המנהל האזרחי נמצאת באוגדת איו"ש, וכן יש ליחידה בית ספר לתיאום וקישור במחנה גדעונים. ליחידה 8 מנהלות תיאום וקישור באזור יהודה ושומרון ואחת נוספת באזור חבל עזה. מפקד היחידה הוא מתאם פעולות הממשלה בשטחים, קצין בדרגת אלוף.
מפקד היחידה הוא אלוף רסאן עליאן.
היסטוריה
מיד לאחר מלחמת ששת הימים הוחל הממשל הצבאי הישראלי בשטחים, שהיה אמון הן על ההיבט הביטחוני והן על הטיפול באוכלוסייה האזרחית. יהודה ניצן מונה "מתאם העניינים האזרחיים בשטחים המוחזקים", תפקיד זמני שביצע בשירות מילואים וכיהן בו במשך מספר חודשים. ב-10 בספטמבר 1967 מונה אל"ם דן חירם כמתאם העניינים האזרחיים עד ספטמבר 1968. במקביל מונה שלמה גזית, באוגוסט 1967, ליו"ר ועדת התיאום המדיני-ביטחוני בשטחים, ולקראת סוף שנת 1968 מונה גם למרכז ועדת המנכ"לים המטפלת בנושאים אזרחיים בשטחים המוחזקים ובדצמבר 1967 מונה לראש מחלקת ממשל צבאי וביטחון מרחבי במטכ"ל. ביולי 1968 היה מראשוני המועלים לדרגת תת-אלוף ובינואר 1973 קודם לדרגת אלוף, מאז תפקיד מתאם פעולות הממשלה בשטחים הוא של קצין בדרגת אלוף. בתחילת שנות ה-70 הוקמה יחידת תיאום פעולות הממשלה בשטחים, שנקראה אז "אגף מטה ביטחון מרחבי והתיישבות". היחידה הוקמה מתוך כוונה ליישם את אמנת ז'נבה הרביעית. האמנה, הדנה בדיני תפיסה לוחמתית, קובעת את חובת המדינה הכובשת להגן על אזרחי השטחים שכבשה, על מנת שלא לפגוע בחפים מפשע ובאנשים שאינם לוחמים. האמנה גם קובעת כי לא ניתן להחיל את חוקי המדינה הכובשת על אותם שטחים, וכי הצבא, הוא אשר כבש את השטחים, ועל כן עליו מוטלת האחריות לדאגה לתושבים.
לאחר הסכם השלום עם מצרים ב-1979, במסגרתו הוחלט על הפרדת הפעילות האזרחית מהפעילות הביטחונית, הוקם המנהל האזרחי, שהיה חלק מהממשל הצבאי הישראלי בשטחים, בשנת 1981. כך, הפעילות הביטחונית נותרה בידי הממשל הצבאי, אשר כפוף לאלוף הפיקוד. הסמכויות האזרחיות הוקנו למנהל האזרחי שהוכפף למשרד תיאום פעולות הממשלה בשטחים, הכפוף למשרד הביטחון. לראש המנהל האזרחי נמסרו סמכויות בתחומים אזרחיים שונים, ותחתיו מונו קציני מטה אזרחיים הקשורים למשרדי הממשלה השונים בישראל.
מנהלות התיאום והקישור של היחידה מוקמו ברמאללה ובעזה. לאחר העברת סמכויות לידי הפלסטינים בהסכם קהיר (1994), שונה אופי הפעילות של היחידה, ומאז פעילותה הפכה לתיאום וקישור בין הצד הפלסטיני לבין הצד הישראלי, והיחידה נסוגה מהשטחים שהועברו לידי הפלסטינים.
החל מדצמבר 2010 היחידה מכשירה את כלל הקא"לים בצה"ל.
לואיז, נסיכת בריטניה
לואיז, נסיכת בריטניה (Louise of Great Britain; 7 בדצמבר 1724 – 19 בדצמבר 1751), מאוחר יותר לואיז, מלכת דנמרק ונורווגיה, הייתה בת הזקונים של ג'ורג' השני, מלך בריטניה ורעייתו של פרדריק החמישי, מלך דנמרק.
ילדותה
הנסיכה לואיז נולדה כבתו החמישית והאחרונה של ג'ורג', נסיך ויילס, ורעייתו קרולין, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך. כשהייתה בת שנתיים נפטר סבה, המלך ג'ורג' הראשון, ואביה עלה לשלטון כמלך ג'ורג' השני.
נישואים
לואיז נישאה לפרדריק, נסיך הכתר של דנמרק ונורווגיה ב-11 בדצמבר 1743. פרדריק היה בנו הבכור של כריסטיאן השישי, מלך דנמרק ונורווגיה. שנתיים וחצי לאחר נישואיהם נפטר המלך כריסטיאן ולואיז הפכה למלכת דנמרק ונורווגיה.
ילדים
לזוג המלכותי נולדו שבעה ילדים, מתוכם שניים נולדו מתים ואחד לא שרד עד לבגרות. ארבעת ילדיהם השורדים היו: