cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המרוץ לדראג של קנדה
התוכנית הייתה עטורת שבחים וזכתה ב-12 פרסי Canadian Screen Awards.
הפקה ושידור
התוכנית הופקה על ידי החברה הקנדית בלו אנט מדיה ושודרה בערוץ Crave בקנדה. בשאר העולם הסדרה הופצה ב-WOW Presents Plus שהוא שירות הצפייה של World Of Wonder, חברת ההפקה של המרוץ לדראג המקורי.
ביוני 2020 דווח שהעונה תעלה גם בערוץ BBC Three בממלכה המאוחדת, בו גם שודרה הגרסה הבריטית של הסדרה.
בישראל עלתה העונה לצפייה ב-yes.
בדומה לגרסה המקורית, במקביל לשידור העונה שודרה בערוץ היוטיוב של המרוץ לדראג תוכנית בהנחיית טריקסי מאטל שניתחה את כל אחד מהפרקים יחד עם מתמודדת עבר נוספת של המרוץ לדראג וביניהן קטיה ואליסה אדוורדס.
במהלך שידורי העונה מתמודדות העונה ומפיקיה יצאו נגד בריונות רשת לאחר ששופט העונה, ג'פרי בויר-צ'פמן ספג ביקורות קשות, הטרדות ואף איומים בעקבות הערות השיפוט שלו על מתמודדות העונה.
לקראת סיום העונה הוכרז כי מתמודדות העונה יצאו לסיבוב הופעות ברחבי קנדה. פריאנקה, ריטה באגה וסקרלט בובו שהגיעו לגמר השתתפו בכל המופעים שנערכו במתכונת דרייב אין בעקבות מגפת הקורונה בקנדה. ברוק לין הייטס הנחתה את המופעים ושאר מתמודדות העונות הופיעו לסירוגין במופעים השונים. פריאנקה, סקרלט בובו, ריטה באגה וג'ימבו השתתפו בפאנל וירטואלי כחלק מפסטיבל הקומדיה הקנדי המפורסם Just for Laughs.
שופטים
ב-29 בספטמבר 2019 הוכרז ששופטי הגרסה הקנדית יהיו ברוק לין הייטס, מלכת דראג קנדית במקור שסיימה במקום השני בעונה ה-11 של המרוץ לדראג המקורי, השחקן ג'פרי בויר-צ'פמן, והדוגמנית סטייסי מקנזי. הייטס היא מתמודדת המרוץ לדראג הראשונה שמשתתפת בפאנל השופטים במרוץ לדראג ברחבי כל העולם.
שופטים אורחים
שלושת השופטים הראשיים של העונה חילקו ביניהם מידי פרק את תפקידיו של רופול בתוכנית המקורית כמו שפיטה, הנחיה, מנטור אישי למתמודדות וכן ההחלטה על המתמודדת שתישאר בתוכנית לאחר ליפ סינק והמתמודדת שתעזוב. על הבמה המרכזית, השופט האורח החליף את תפקידו של רופול בהצגת פאנל השופטים, המשימה ושמות המתמודדות העולות.
כל השופטים האורחים בעונה היו קנדים כמו השחקנית אלישה קאת'ברט והזמרת עלי X מלבד מישל ויסאז' שהגיעה מהיותה שופטת קבועה במרוץ לדראג האמריקאי מאז 2011. כמו כן רופול הופיעה בקטע מוקלט בפרק הראשון להצגת העונה והפורמט ולאחר מכן הופיעה בתחילת כל פרק בקטע קצר מוקלט מראש.
עונה 1 (2020)
הליהוק לסדרה התרחש ב-2019 והפקת העונה החלה באביב של אותה השנה ל-10 פרקים של שעה. העונה התחילה ב-2 ביולי 2020 והסתיימה ב-3 בספטמבר.
פריאנקה היא הזוכה הראשונה בהיסטוריית הסדרה הבין-לאומית ממוצא הודי-קריבי וכן המנצחת הראשונה שנאלצה לעשות "ליפ סניק על החיים" פעמיים במהלך העונה.
מתמודדות
הפרטים (שמות, גילאים וערים) נכונים לזמן הצילומים.
עונה 2 (2021)
בינואר 2021, הוכרז שהתוכנית תחודש לעונה שנייה. העונה התחילה ב-14 יולי והסתיימה ב-8 בספטמבר. פאנל השופטים של העונה השנייה כלל את ברוק לין הייטס, בראד גורסקי, אמנדה בורגול וטרייסי מלשור. אייסיס קוטר זכתה בעונה.
עונה 3
העונה השלישית התחילה ב-8 בספטמבר 2022. ג'יזל להלהביי זכתה בעונה.
יחסי איטליה–מלזיה
יחסי איטליה-מלזיה הם יחסי החוץ בין איטליה ומלזיה.
יחסים כלכליים
איטליה היא השותפה החמישית בגודלה של מלזיה באיחוד האירופי. כיום איטליה מעוניינת להשקיע במלזיה ומאז מרץ 2009 הושקעו במדינה כ-871.9 מיליון רינגיט מלזי. מספר הסכמים נחתמו על ידי שני הצדדים כדי ליצור קשרים הדוקים יותר ביניהם. בארבעת החודשים הראשונים של שנת 2009, סך המסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-2.033 מיליארד רינגיט מלזי, כאשר היצוא המלזי לאיטליה הסתכם ב-875.3 מיליון רינגיט מלזי והיבוא מאיטליה הסתכם ב-1.158 מיליארד רינגיט מלזי. כמה חברות מלזיות גדולות הפועלות באיטליה כוללות את תאגיד הנפט והגז הלאומי, Petronas.
כפר מנדי
כפר מנדי היה יישוב יהודי בתקופת המשנה, תקופת התלמוד וימי הביניים, בבקעת בית נטופה, למרגלות הר עצמון, במקום שבו שוכן כיום כפר מנדא.
היסטוריה
כפר מנדי נזכר בספרות התלמודית ובמדרשי ארץ ישראל. ידוע על אמורא בשם רבי יששכר מכפר מנדי שחי בדור השני לאמוראי ארץ ישראל ולמד תורה בציפורי, ששימשה מרכז כלכלי ותרבותי לכל האזור. אמורא נוסף שחי כנראה בכפר מנדי הוא רבי יוסי מנדאה שנזכר בגרסאות מסוימות כרבי יוסי מדאה. ובתוספתא יש אזכור של איש מכפר ״מנדון״ שנפצע ונהפך לפצוע דכא, בעל את אשתו, ואח״כ מת, ואח״כ עיין רבי יוחנן בן נורי אם אשתו נפסלה מלאכול בתרומה (כי הנבעלת לפצוע דכא נפסלה מלאכול קדשים)
במאה ה-11 עדיין התגוררו יהודים בכפר מנדי, וזאת על פי שטר שנמצא בגניזה הקהירית בו מוזכר יהודי בן הכפר שנסע למצרים בשליחות בית הדין ברמלה: "ועתה יש הנה ברמל[ה] איש צנוע והולך ב[תו]ם אברהם בן דוד אל-כפר מנ[די]".
בכפר מנדי זוהו כמה קברי צדיקים. החוקר צבי אילן מעלה את ההשערה שייתכן שקיומו של היישוב יהודי במאה ה-11 הביא להתפתחות מסורת הקברים. תלמידו של הרמב"ן כותב במאה ה-13: "כפר מנדי שם צדיק אחד, אומרים כי הוא עקיבא בן מהללאל". מסורות מאוחרות יותר מהמאה ה-16 ציינו בתחומי הכפר את קבריהם של רבי יששכר מכפר מנדי לצד קבריהם של עקביא בן מהללאל ורבן שמעון בן גמליאל. על פי ספר הישר נקברו שמעון ולוי במנדא: "ואת שמעון ולוי קברו בעיר מנדא". מסורות ערביות ייחסו את קבריהם של נפתלי ואשר למנדי, וכן את קברה של צפורה אשת משה. זיהוי זה ייתכן שבא בעקבות השוואת השם מנדא עם מדין. רבי אשתורי הפרחי כותב בספרו "כפתור ופרח": "וכן טועים הישמעאלים במקום אחד הסמוך לצפורי ששמו כפר מנדי והם אומרים שהוא מדין". כיום אותר מקום קבורת האמורא רבי יששכר דכפר מנדי במקום, על ידי ועד אהלי צדיקים, אך קברו של רבן שמעון בן גמליאל לא נמצא.
NGC 5204
NGC 5204 היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה, הנמצאת במרחק של כ-17 מיליון שנות אור ממערכת השמש בין קבוצת M94 ובין קבוצת M101 הרחוקה יותר, כך שלא ברור אם היא שייכת לאחת משתי הקבוצות.
היסטוריה
לגלקסיה בהירות מדרגה סביב 11.7 והיא התגלתה ב-24 באפריל 1789 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שהכניס אותה לרשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1802 תחת הציון IV.63, ותיאר אותה כבהירה למדי, גדולה למדי, עגולה ולא סדורה, ניתנת להפרדה לכוכבים ומתבהרת בהדרגה לכיוון המרכז. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1625 כשהיא מתוארת כדי בהירה, עגולה ולא סדורה, מתבהרת בהדרגה בכיוון המרכז, אך ללא גרעין מובחן, וניתנת להפרדה לכוכבים. הוא הוסיף אותה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3575 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 5204 כשהיא מתוארת כדי בהירה, גדולה למדי, עגולה ולא סדורה, ניתן להפרדה לכוכבים ומתבהרת בהדרגה בכיוון המרכז.
תצפית
הגלקסיה נמצאת כ-3.5 מעלות מצפון-צפון-מזרח לזוג הכוכבים מיזר ואלקור וכ-5.5 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לכוכב אליות. כ-6 מעלות מדרום-מזרח לה נמצאת גלקסיית גלגל הרוח (M101), שמרחקה משביל החלב הוא כ-21 מיליון שנות אור, כך שמרחקה מ-NGC 5204 הוא למעלה מ-4 מיליון שנות אור. M94, שמרחקה משביל החלב דומה למרחקה של NGC 5204, נמצאת כ-18 מעלות מדרום-דרום-מערב לה, כך שהמרחק ביניהן הוא לפחות 5 מיליון שנות אור. מסיבה זו קשה לקבוע האם NGC 5204 שייכת לקבוצת M94 או לקבוצת M101, או שהיא אינה שייכת לאף אחת מהן ונמצאת למעשה בין שתי הקבוצות.
תכונות
אורכה הזוויתי של NGC 5204 הוא כ-5 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-25,000 שנות אור, כרבע מהקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כ-2% ממסת שביל החלב, כאשר רק כ- מסות שמש או פחות מ-8% ממנה היא מסת הכוכבים שבגלקסיה וכ- מסות שמש או מעט יותר מ-8% ממנה היא מסת הגז החופשי שבה. שאר המסה של הגלקסיה, כ-84%, היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. הגלקסיה נראית לא-סדורה, אך למעשה היא מכילה זרועות ספירליות מרובות ולכן היא מוגדרת כגלקסיה ספירלית דמוית ענני מגלן. למרות שהיא עשירה יחסית בגז חופשי, יצירת הכוכבים החדשים בה אינה אינטנסיבית אלא מתרחשת בקצב מתון של כשליש מסת שמש בשנה.
1180-1189 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1189 - 1180 לפני הספירה
NGC 5204
תכונות
בשנת 1979 התגלה שהגלקסיה מהווה מקור חזק של קרני-X וב-1992 התברר שמדובר במקור נקודתי שקיבל את הסימון NGC 5204 X-1 ושנמצא סמוך למרכז הגלקסיה, אך לא בליבתה, כך שלא מדובר בגרעין גלקטי פעיל. בשנת 2001 התגלה שצמוד למקור הקרינה יש כוכב מסיבי וחם, כך שככל הנראה מקור הקרינה הוא מערכת בינארית של חור שחור עם מסה של עשרות מסות שמש המוקף על ידי על-ענק כחול שמאבד מסה משכבותיו החיצוניות אל דיסקת ספיחה המקיפה את החור השחור. החומר בדיסקה מגיע לטמפרטורה של מיליוני קלווין ויוצר את הקרינה החזקה. עם זאת, עוצמת הקרינה שנפלטת מהמערכת גדולה הרבה יותר מהקרינה שנפלטת ממערכות דומות ומצביעה על כך שייתכן שהחור השחור מסיבי יותר ומגיע למסה של מאות או אלפי מסות שמש. במקרה כזה, הכוכב שמקיף אותו היה צריך לנוע במהירות גבוהה מאוד ולסיים הקפה בתוך מספר ימים קטן, אך תצפיות ממושכות לא הראו השתנות מחזורית של הקרינה על פני פרקי זמן קצרים כאלה והמנגנון שגורם לקרינה להיות חזקה מהרגיל עדיין אינו ברור.
עבדול טאפסובה
עבדול פייסל טאפסובה (בצרפתית: Abdoul Fessal Tapsoba ; נולד ב-23 באוגוסט 2001 בבובו-דיאולסו שבבורקינה פאסו) הוא כדורגלן בורקינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית ובנבחרת בורקינה פאסו.
קריירת מועדונים
טאפסובה החל את הקריירה המקצוענית שלו במימוסאס מליגת העל של חוף השנהב. ב-11 בספטמבר 2019 הושאל טאפסובה לסטנדרד לייז', ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון. בסוף העונה עבר טאפסובה לסטנדרד לייז' באופן קבוע.
קריירה בינלאומית
ב-29 במרץ 2021 ערך טאפסובה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בורקינה פאסו, בניצחון 0–1 על נבחרת דרום סודאן במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. ב-7 בספטמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אלג'יריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
חוות שטוק
חוות שטוק היא חווה חקלאית שהוקמה במחצית שנות ה-20 של המאה ה-20 ליד ג'דה, רמת ישי של היום. החווה הוקמה על ידי משפחת שטוק, משפחת תעשיינים יהודית-איטלקית מטריאסטה, אשר עסקה בחקלאות וביצור יינות וליקרים.
היסטוריה
בשנת 1924 רכשה משפחת שטוק, יצרנית הברנדי שטוק 84', קרקעות באזור רמת ישי, סמוך לכביש חיפה-נצרת. הקרקעות, נרכשו לשם הקמת חווה חקלאית שאמורה הייתה לקלוט את יתומי אוקראינה. בשנת 1925 נבנה בשטח החווה ממול כביש חיפה-נצרת בסמוך למושב בית שערים, מבנה בן שתי קומות הידוע בשם "בית חוות שטוק". מבנה זה שימש מבנה מרכזי של החווה וסביבו הוקמו צריפי עץ וגדר. החווה, אשר כללה בין השאר פלחה, מטעים ולול תרנגולות, הוקמה ונוהלה על ידי קרובי משפחת שטוק, ובראשם יהודה אלטמן. כמו כן נבנה בשטחה מגדל מים שסיפק מים לשדות ולבעלי חיים.
במפות המנדט הבריטי החווה הייתה ידועה בשם "Stock's Farm".
פטר הנדקה
פטר הנדקה (בגרמנית: Peter Handke נולד ב-6 בדצמבר 1942 בגריפן) הוא סופר, מחזאי, תסריטאי, ובמאי קולנוע אוסטרי. כתיבתו מהווה חלק מהגל החדש בספרות הכתובה בשפה הגרמנית באוסטריה. ספריו תורגמו ליותר מעשרים שפות וזיכו אותו בפרסים ספרותיים רבים. בשנת 2006 בוטלה מועמדותו לקבלת פרס היינריך היינה המוענק על ידי העיר דיסלדורף, בשל תמיכתו ברודן הסרבי סלובודן מילושביץ'. הנדקה הוכרז כזוכה בפרס נובל לספרות בשנת 2019, בנימוקי השופטים צוין כי הפרס ניתן לו בשל.
חוות שטוק
היסטוריה
במשך 13 יושבה החווה בידי משפחות, אך בשל המצב הביטחוני הירוד וחוסר הצלחתה הכלכלית הוחכרה החווה והאדמות שסביבה במחצית שנות ה-30 של המאה ה-20 לערך לתנועת המושבים לשם הכשרת גרעיני עליית הנוער לקראת עלייתם להתיישבות ביישובים השונים. בחוות שטוק שהו ועבדו מאות חלוצים לקראת עלייתם להקמת יישובים חדשים באזור עמק יזרעאל וגם מחוצה לו. בתחילת 1948 שהו במקום חברי ארגון "החורש" שעלו להתיישב ליד מושב בית יוסף.
פטר הנדקה
לידה ושנות מלחמה
פטר הנדקה נולד בביתו של סבו בגריפן שבחבל קרינתיה, אז בגרמניה הנאצית, היום באוסטריה. אמו, מריה סיווץ, הייתה סלובנית ילידת קרינתיה והיא פגשה את אביו שהיה עובד בנק גרמני שהוצב כחייל באזור. זמן קצר לאחר מכן, נכנסה מריה להיריון, אך עוד לפני לידתו של בנה, נטשה את בן זוגה ונישאה לאדולף ברונו הנדקה, אביו החורג של פטר הנדקה, שהיה כרטיסן בטראם של ברלין וחייל בוורמאכט. בזמן מלחמת העולם השנייה היו בני המיעוט הסלובני בקרינתיה שנכלאו במחנות ריכוז אך עד שנת 1945 משפחת הנדקה כמעט ולא חשה במאורעות המלחמה.
ברלין וחזרה לגריפן
בשנת 1945, עברה משפחת הנדקה להתגורר בברלין בפרוור פנקו שחלקו נהרס במלחמה, והיה בשליטה סובייטית. שנתיים לאחר מכן ב-7 באוגוסט 1947, נולדה מוניקה, אחותו של פטר הנדקה. לאביו החורג לא הייתה עבודה קבועה והתנאים הפוליטיים באותה עת לא הפיחו במשפחה תקוות רבות לשיפור מצבם הכלכלי. מספר ימים לפני שהחל המצור על ברלין ב-24 ביולי 1948, חצתה המשפחה את הגבול במשאית בדרכה חזרה לגריפן באוסטריה. עבור פטר הנדקה, הייתה זו חוויית ילדות שנחרטה בזיכרונו ותועדה בחיבור שכתב בבית ספרו בשנת 1957.
חוות שטוק
היסטוריה
עם הקמת המדינה החליטו יורשי משפחת שטוק למסור את החווה למדינה במחיר סמלי. במקום המשרדים והמחסנים של חוות שטוק, הוקמה תחנת הניסיונות והמחקר החקלאי "נווה יער". מנחם אדלשטיין היה בין המדענים הבולטים שעבוד בחווה והוא התרכז בחקר דלועיים. בשנים 1999-2003 מנהל החווה היה מיכאל רביב, מומחה לגידול במצעים מנותקים.
פטר הנדקה
חיי כפר ותחילת לימודים
חזרתו של הנדקה בן ה-6 לגריפן, לוותה בקשיים. המבטא הברלינאי שדבק בו, הקשה עליו ליצור קשרים עם בני גילו, והמצב הכלכלי של הוריו היה בכי רע. אביו היה מובטל והמשפחה התקיימה בדוחק מדמי אבטלה. בנוסף, התמכרותו של האב לטיפה המרה, הובילה לוויכוחים קולניים עם אשתו שתרמו לאווירה קשה בבית. בסופו של דבר מצא האב תעסוקה אצל אחיו גיאורג, אך המשפחה נותרה ענייה. באותה עת, חווה הנדקה את חיי הכפר המלווים בביקורים בכנסייה, בטיולים בחיק הטבע ובפסטיבלים המקומיים. רבים מהרשמים הללו עובדו מאוחר יותר בספריו, ומצאו מקום לראשונה ברומן הביכורים שלו 'הצרעות' (Die Hornissen) שיצא לאור בשנת 1966. בין השנים 1948 - 1952, למד בבית ספר יסודי, ולאחר מכן למד שנתיים בבית הספר המרכזי לבנים ולבנות.
פנימייה קתולית בטזנברג
בשנת 1954 נשלח על ידי הוריו ללמוד בפנימייה קתולית בטנזנברג, שייעודה העיקרי היה בהכשרת סטודנטים לכמורה. במקום זה למד הנדקה לטינית, יוונית, אנגלית, איטלקית וקצרנות. פרופסור רינהרד מוסר, שהקים את בית הספר זיהה את כישרונו של הנער ועודד אותו לכתוב. ואכן לא חלף זמן רב והנדקה פרסם בעיתון בית הספר טקסט בן 16 עמודים, שכותרתו הייתה "החיים שלי".
לימודים בקלגנפורט
בשנת 1959, החליט הנדקה לעזוב את הפנימייה באמצע שנת הלימודים, כתוצאה מהשינויים שחלו במקום. טקסי הבוקר הדתיים שהיה עליו לקחת בהם חלק, היו לו לזרא והוא מאס באיסורים שהחלו להוות חלק מהותי משגרת המקום, כדוגמת איסור קריאתם של ספריו של גרהם גרין. הוא חזר לבית הוריו ונרשם לבית ספר תיכון בקלגנפורט המרוחק 35 קילומטר מבית הוריו, שאליו היה נוסע מדי יום באוטובוס.
תחילת פרסומיו
כישרונו הספרותי זכה שוב להכרה בתחרות ספרותית שנערכה בקרב התלמידים בקלגנפורט. שני טקסטים שכתב: 'חסר השם' ב -13 ביוני 1959 ו'בבינתיים' ב-14 בנובמבר 1959 זכו בפרס והתפרסמו בעיתון המקומי. בשנת 1961 סיים את לימודיו בהצטיינות והחל ללמוד משפטים בגראץ. במהלך לימודיו, התגורר בחדר קטן ששכר במחוז גראץ-וולטנדורף. התשלום עבור המחיה והלימודים מומן בחלקו על ידי הוריו, ובחלקו על ידי מלגה שקבל ובאמצעות השכר שהרוויח מהוראת יוונית ומעבודה נוספת כפקיד בהזמנת מוצרים בדיוור ישיר. הוא החל לסבול מכאבים בעיניו בגלל אור הניאון שהיה דלוק דרך קבע במקום עבודתו וקיבל את המלצתו של רופא עיניים שיעץ לו להשתמש במשקפיים עם עדשות כהות. במהלך הזמן הפכו העדשות הכהות לסימן ההיכר של הסופר הצעיר בהופעותיו הפומביות.
עונת 1961/1962 בפוטבול ליג
עונת 1961/1962 הייתה העונה ה-63 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-19 באוגוסט 1961 והסתיימה ב-30 באפריל 1962. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. איפסוויץ' טאון (בפעם הראשונה בתולדות המועדון המועדון) ושפילד יונייטד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
פטר הנדקה
תחילת פרסומיו
בשנת 1963, החל הנדקה לעבוד במחלקה הספרותית של רדיו גרץ. הוא כתב עבור הרדיו בנושאים שונים: רוק, כדורגל, שחקני קולנוע, סרטי אנימציה, ביקורות על ספרים ועוד ושם בא לידי ביטוי סגנון כתיבתו המיוחד. באותה עת הצטרף לקבוצת סופרים שכינתה את עצמה בשם 'פורום שטדטפארק' (Forum Stadtpark) והתוודע לאלפרד קולריץ' (Kolleritsch Alfred) עורך כתב העת הספרותי 'מניוסקריפט' (manuscripts), שפתח את שערי המגזין בפני חברי הקבוצה.
עונת 1961/1962 בפוטבול ליג
איפסוויץ' טאון שזו הייתה העונה הראשונה שלה בליגה הבכירה זכתה באליפות.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו קארדיף סיטי וצ'לסי. במקומן לליגה הבכירה עלו ליברפול ולייטון אוריינט (בפעם הראשונה בתולדות המועדון).
פטר הנדקה
תחילת פרסומיו
בחודשים יולי אוגוסט 1964, שהה הנדקה עם חבר שהכיר מתקופת לימודיו בתיכון, באי היוגוסלבי קרק והחל לכתוב שם חלקים גדולים מהגרסה הראשונה של רומן הביכורים שלו 'הצרעות'. בשנת 1965 כתב גרסה משופרת ועם סיומה שלח את כתב היד להוצאת ספרים, שדחתה אותו. בקיץ 1965 התקבל כתב היד על ידי הוצאת הספרים Suhrkamp. מעט מאוחר יותר, נטש הנדקה את לימודיו כדי להתמסר לחלוטין לעבודתו כסופר.
עונת 1961/1962 בפוטבול ליג
כדורגלנים מצטיינים
ריי קרופורד מאיפסוויץ' טאון ודרק קוואן מוסט ברומיץ' אלביון כבשו 33 שערים וזכו בתואר מלך השערים.
פטר הנדקה
תחילת פרסומיו
באביב 1966, אימץ הנדקה את התספורת וסגנון הלבוש של הביטלס וזכה בשל הופעתו לתשומת לב רבה, עת נכח במפגש הספרותי של קבוצת 47 שנערך באוניברסיטת פרינסטון. במפגש זה, הנדקה בן ה-23 לא חשש להעביר ביקורת חריפה על סופרים בעלי שם כגון גינטר גראס, פטר וייס וזיגפריד לנץ ועל "הספרות הטיפשית והאימפוטנטית" לדבריו, שקנתה אחיזה בקרב הסופרים בגרמנית. אירוע זה הביא לו תשומת לב בינלאומית
בשנת 1966 יצא לאור מחזהו העלבת הקהל "Publikumsbeschimpfung" שזכה להצלחה רבה, חרף היותו ניסיוני. המחזה הועלה לראשונה ביוני באותה שנה בתיאטרון "Theatre am Turm" בפרנקפורט, גרמניה כחלק מפסטיבל התיאטרון הניסויי.
עונת 1961/1962 בפוטבול ליג
כדורגלנים מצטיינים
ג'ימי אדמסון מברנלי זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
פטר הנדקה
תחילת פרסומיו
בשנת 1967 יצא לאור מחזהו קספר המבוסס על סיפורו האמיתי של קספר האוזר. המחזה הועלה לראשונה בשנת 1968 והיה המחזה הראשון באורך מלא של הנדקה.
בחודש נובמבר 1971, אמו של הנדקה שמה קץ לחייה בגיל 51. במכתב הקצר שהותירה אחריה, כתבה כי "בלתי מתקבל על הדעת להמשיך לחיות".
בשנת 1972, בעקבות מות אמו, כתב את הספר אומללות שמחה בחלקה.
תיאטרון וקולנוע
משנת 1973 ואילך פנה בעיקר לתסריטאות ומחזאות. בשנת 1973 כתב את המחזה הם מתים שהועלה לראשונה בשנת 1974.
בשנת 1975 כתב את התסריט לסרט תנועה מוטעית בשיתוף עם הבמאי המצליח וים ונדרס.
בשנת 1984 כתב את המחזה הרכיבה על פני הבודנזה.
בשנת 1987 כתב את התסריט לסרט מלאכים בשמי ברלין שזכה בפרסים רבים ביניהם פסטיבל קאן וכן זכה לפופולריות רבה בקרב קהל הצופים ברחבי העולם.
בשנת 1989 כתב את המחזה השעה בה לא ידענו כלום אחד על השני שעלה לראשונה באוסטריה בשנת 1992 ולאחר מכן זכה לגרסאות רבות ביניהן של אוהד נהרין.
פרס נובל
על פועלו בתחומי הספרות הקולנוע והתיאטרון הוענק לו פרס נובל לספרות בשנת 2019. בעקבות עמדותיו הפוליטיות השנויות במחלוקת התפטרו שניים מחברי ועדת הפרס לאחר שנודע על מתן הפרס להנדקה.
שומרי האגדות
שומרי האגדות (באנגלית: Rise of the Guardians; בתרגום חופשי לעברית: עלייתם של השומרים) הוא סרט פנטזיית פעולה בהנפשה ממוחשבת של דרימוורקס מ-2012. הסרט בוים על ידי פיטר רמזי, כשאת התסריט כתב דייוויד לינדזי-אבייר בהתבסס על סדרת ספרים של ויליאם ג'ויס.
עלילת הסרט מפגישה שלל דמויות פולקלור, במעין איחוד גיבורי-על נוסח "הנוקמים", ומציגה את מלחמתן בנבל-העל אופל. ג'ק פרוסט מצטרף אל השומרים סנטה קלאוס, ארנב הפסחא, פיית השיניים ואיש החול בניסיון למנוע מאופל לבלוע את העולם בחושך ולהשליט סיוטים על כל ילדי העולם.
"שומרי האגדות" נכשל בניסיונו למשוך קהל ילדים ומשפחות רחב בסמוך לתקופת החגים, והכנסותיו אפילו לא הצליחו לכסות את כל תקציב ההפקה והשיווק שלו. ההפסד לאולפני ההנפשה נאמד בכ-80 מיליון דולרים, וזה הוביל לארגון מחדש של החברה ופיטוריהם של מאות עובדים. גם מבקרי הקולנוע קיבלו את הסרט בקרירות, ובאתרי הסקירה "Rotten Tomatoes" ו-"Metacritic" הוא זכה לציונים של 75% ו-58 בלבד, בהתאמה.
עלילה
בניסיון למלא את חסרונה של פיית השיניים ולסכל את תוכנית ערעור אמונת הילדים של אופל, השומרים יוצאים לאסוף שיניים ולהחליפן במתנות. במהלך הלילה, השומרים המותשים לא מצליחים למלא את התפקיד בצורה טובה במיוחד. סנדי, אשר עומד על המשמר, מותקף על ידי סיוטיו של אופל, ומוצא את מותו בלחימה נגדם. השומרים מתאבלים על לכתו של חברם, והופכים לנחושים יותר בנקמה על מות חברם והבסתו של אופל. עם הגעת חג הפסחא, הם מעטרים את ביצי הפסחא ומחביאים אותן עבור התחרויות המסורתיות. אופל מסיח את דעתו של ג'ק באמצעות תעתוע בו, ובזמן זה הוא הורס את כל הביצים ובכך מערער את אמונת הילדים בבאני.
כועסים על היעדרותו וחסרי אמונה בו, השומרים מגרשים את ג'ק. מבויש, הוא יוצא להתבודד באנטארקטיקה. שם, אופל מתגלה בפניו ומנסה לשכנע אותו להצטרף לצדו. ג'ק מסרב, ובתגובה אופל מאיים להרוג את אחת מעוזרותיה הקטנות של פיית השיניים. על מנת להציל את חייה, ג'ק נותן לאופל את המקל שלו, מקור כוחותיו. אופל שובר את המקל של ג'ק ומשליך אותו לתהום, יחד עם העוזרת הקטנה. ג'ק מקבל מהעוזרת הקטנה את שיני הילדות שלו, ונחשף לעברו – הוא היה בן נוער רגיל לגמרי, ומצא את מותו בנפילה אל תוך אגם קפוא כשהציל מסכנה זו את אחותו הקטנה. מעודד ומלא השראה חדשה, ג'ק מתקן את המקל שלו ויוצא להציל את פיית השיניים ועוזרותיה הקטנות.
בעקבות סיכול החגים האחרונים, ילדי העולם כבר לא מאמינים בשומרים. כולם, פרט לילד אחד בשם ג'יימי. בניסיון לשמור על אמונתו, ג'ק יוצר בחדר השינה של ג'יימי פתית שלג. או אז, ג'יימי הופך לאדם הראשון אשר מאמין בג'ק ומסוגל לראות ולשמוע אותו. יחד עם ג'ק ועם שאר השומרים, ג'יימי אוסף את כל חבריו ויוצא לעמוד מול אופל. חלומות הילדים מוכחים כחזקים יותר מחזות סיוטיו של אופל, וזה גם מעיר לתחייה את סנדי. אופל מתחיל לפחד, וסיוטיו פונים נגדו – והורגים אותו. אמונת ילדי העולם בשומרים חוזרת, וג'ק מצטרף אל השומרים באופן רשמי ומוכתר כ"שומר הכיף".
הפקה
ב-2005, הסופר ויליאם ג'ויס חבר לאולפני ההנפשה "Reel FX" ביצירת מיזם משותף להפקת סרטי הנפשה בהתבסס על ספריו של ג'ויס. על בסיס רעיון של ג'ויס לאיחוד דמויות פולקלור כמעין קבוצה של גיבורי-על, החל הפיתוח של "שומרי האגדות". הפקת הסרט באורך מלא לא יצאה בסופו של דבר לפועל, ונוצר רק סרט קצר בשם "האיש בירח". ב-2008, ג'ויס מכר את הזכויות לעיבוד קולנועי עבור הסרט הקצר ופיתוח הרעיון שלו לסרט עלילתי לאולפני ההנפשה של דרימוורקס.
כחלק מהחוזה עם האולפנים, הובטח לג'ויס כי החזון שלו עבור הדמויות ימומש וכי הוא יהיה מעורב בתהליך היצירה. בנובמבר 2009, המחזאי דייוויד לינדזי-אבייר נשכר לכתוב את התסריט ופיטר רמזי נבחר לביים, כשהפרויקט נקרא אז "השומרים". "האיש בירח" שימש כהשראה לעלילה של הסרט. ג'ויס היה שותף לרמזי במלאכת הבימוי, אך הוא פרש מתפקיד זה לאחר מות ביתו מגידול מוחי על מנת להתמקד באבלו. רמזי לקח את השליטה על עבודת הבימוי, על אף שג'ויס שמר על מידה מסוימת של מעורבות בהפקה.
השם הרשמי והסופי של הסרט, "שומרי האגדות", הוכרז בתחילת 2011, יחד עם צוות השחקנים.
הפצה
הצגת הבכורה של הסרט התקיימה ב-10 באוקטובר 2012, כחלק מפסטיבל סרטים בקליפורניה. בארצות הברית, החלו הקרנות הסרט באופן רשמי ב-21 בנובמבר, ובישראל כשבועיים לאחר מכן, ב-6 בדצמבר. זו הייתה ההפצה האחרונה של סרט אולפני ההנפשה של דרימוורקס על ידי סרטי פרמאונט, זאת עם תום החוזה בין שתי החברות ומעבר אולפני ההנפשה לעבודה עם פוקס המאה ה-20.
ב-12 במרץ 2013, החלו לצאת לשווקים מהדורות המדיה הביתית של הסרט - DVD ו-Blu-Ray. בדומה להפצה התיאטרלית, גם זו הייתה האחרונה שבוצעה על ידי פרמאונט עבור דרימוורקס.
פסקול
"Rise of the Guardians", פסקול הסרט, בכתיבת אלכסנדר דספלה, יצא לאור ב-13 בנובמבר 2012 על ידי חברת התקליטים "Varèse Sarabande". התזמורת הסימפונית של לונדון ביצעה את הלחנים, ואלו הוקלטו בעירה באולפני איר ובאולפני אבי רוד. "Still Dream", השיר אשר חותם את הסרט ומופיע בקרדיטי הסיום, נכתב על ידי דייוויד לינדזי-אבייר ובוצע על ידי רנה פלמינג. נעימת הנושא של הבלט "ציפור האש" של איגור סטרווינסקי נשמעת בסצנה הראשונה בה דמותו של צפון מופיעה.
זהו הפסקול הראשון של סרט אולפני ההנפשה של דרימוורקס אשר לא נכתב על ידי הארי גרגסון ויליאמס, ג'ון פאוול, הנס צימר, רופרט גרגסון ויליאמס או הנרי ג'קמן, לראשונה מזה 17 סרטים.
ביקורות
"שומרי האגדות" זכה לביקורות מעורבות. אתר הסקירה "Rotten Tomatoes" העניק לסרט ציון של 75%, על פי ציון ממוצע של 6.6/10 בהתבסס על 161 ביקורות (120 "טריות" ו-41 "רקובות"). באתר הסקירה "Metacritic" הוא זכה לציון של 58, בהתבסס על 37 ביקורות (21 חיוביות, 14 מעורבות ו-2 שליליות). חברת הסקרים "CinemaScore" נתנה לסרט ציון "A".
הכנסות
מהקרנותיו המסחריות בבתי קולנוע סביב העולם, "שומרי האגדות" גרף הכנסות של $306,941,670, מתוכן $103,412,758 בצפון אמריקה (33.7%) ו-$203,528,912 בשאר העולם (66.3%).
סוף השבוע הראשון של הסרט עם עלייתו לאקרנים נסמך אל חג ההודיה, ולכן נמשך חמישה ימים. אף על פי כן, הוא לא הצליח למשוך אליו קהל ילדים ומשפחות רחב כמצופה – והכניס בזמן זה רק $32,341,090. לשם ההשוואה, "מפלצות נגד חייזרים" יצא ללא חגים סמוכים, ובסוף שבוע רגיל של שלושה ימים בלבד הוא הכניס $59,321,095. למעשה, הפתיחה של "שומרי האגדות" הייתה לנמוכה ביותר של אולפני ההנפשה מאז "חיים בזרם". על אף שתקציב ההפקה שלו נעמד על כ-$145,000,000, כחצי מהכנסותיו, עלויות השיווק של הסרט היו גבוהות, והוא לא הצליח להגיע לרווח עבור אולפני ההנפשה. זו הייתה הפעם הראשונה מאז "סינבד: אגדת שבעת הימים" בה האולפנים הגיעו להפסד על סרט, והנזק נאמד בכ-$83,000,000. כתוצאה מכך, האולפנים הודיעו בפברואר 2013 על פיטוריהם של 350 עובדים כחלק מארגון מחדש של החברה.
מהדורות המדיה הביתית של הסרט הניבו מעט הכנסות נוספות, הנעמדות על כ-$59,626,320 - כ-$34,352,801 מ-1,300,675 עותקי DVD, וכ-$25,273,519 מ-1,057,226 עותקי Blu-Ray. ביחס למכירת הכרטיסים עבור הסרט בהקרנותיו המסחריות, מכירותיהן של מהדורות המדיה הביתית הייתה מוצלחת יותר. תוך שבועיים וחצי בלבד, הספיקו להימכר כבר כ-3,2000,000 עותקי DVD ו-Blu-Ray. עד לעדכון הנתונים האחרון באוקטובר 2014, נמכרו בסך הכל כ-5,800,000 עותקים.
M90
M90 (נקראת גם NGC 4569) היא גלקסיה ספירלית הנמצאת במרחק של כ-55 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים בתולה. גלקסיה זו נמצאת במרכזו של צביר הבתולה והיא אחת מהגלקסיות הבהירות שבו.
היסטוריה
M90 התגלתה ב-18 במרץ 1781 על ידי האסטרונום הצרפתי שארל מסיה שצירף אותה לקטלוג מסיה ותיאר אותה כ"ערפילית ללא כוכבים" וציין שהיא עמומה כמו M89 שאותה גילה מעט מוקדם יותר. מסיה חיפש באותו לילה ערפילית, שעליה דיווח עוזרו פייר מאשן כשבועיים קודם (M85), וגילה 7 גלקסיות נוספות על זו שגילה מאשן, כולן מצביר הבתולה. (האחרות הן M84 - M88 ו-M91). ויליאם הרשל צפה ב-M90 ב-9 באפריל 1784 וציין שהיא גדולה למדי ועם ליבה דמוית שביט, אבל אור הירח מפריע לו לראות אותה בבירור. הוא צפה בה שוב 9 ימים מאוחר יותר, אבל לא ציין שום דבר חדש לגביה.
קזחסטן במשחקים הפאראלימפיים
קזחסטן השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף משתתפת קזחסטן מאז אולימפיאדת הנכים לילהאמר (1994).
M90
תצפית
M90 נמצאת קרוב למרכז צביר הבתולה ועם דרגת בהירות נראית 9.5 היא ניתנת לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים או אפילו באמצעות משקפת כשתנאי הצפייה טובים. ניתן לאתרה כ-3.15 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב ρ (רו) בבתולה וכ-6.5 מעלות ממערב-צפון-מערב לכוכב וינדמיאטריקס (ε בבתולה) שבהירותו מדרגה 2.8. כ-40 דקות קשת מדרום-דרום-מערב ל-M90 נמצאת M89, כ-1.4 מעלות מדרום-דרום-מזרח לה נמצאת M58 ובאותו מרחק בכיוון ההפוך נמצאת M91, כך ש-M90 נמצאת בערך באמצע הקו שמחבר אותן. כ-1.7 מעלות ממערב-דרום-מערב לה נמצאת M87, באותו מרחק מצפון-מערב ל-M90 נמצאת M88 ובכיוון ההפוך, מדרום-מזרח לה, נמצאות M59 ו-M60 במרחק של כ-2 מעלות ו-2.3 מעלות בהתאמה.
תכונות
גודלה הזוויתי של M90 הוא כ-9.5 דקות קשת השקולות לקוטר של כ-152,000 שנות אור (פי 1.5 מקוטר שביל החלב) והיא הגלקסיה הספירלית הגדולה ביותר שבצביר הבתולה. למרות גודלה, מסתה של M90 מוערכת בכ- מסות שמש בלבד (כרבע מסת שביל החלב), כך שצפיפותה נמוכה מאוד. זרועותיה של M90 הדוקות וקרובות זו לזו ונראה שבניגוד לרוב הגלקסיות מסוגה, אין בהן יצירת כוכבים חדשים. עם זאת באזור הליבה עדיין מתרחשים תהליכי יצירת כוכבים וניתן למצוא שם כוכבים מסיביים וצעירים שנוצרו במיליוני השנים האחרונות. ל-M90 הסחה לכחול חריגה ביחס לגלקסיות הצביר ומהירותה הרדיאלית בכיוון מערכת השמש היא 235 קילומטר לשנייה, בעוד הצביר עצמו מתרחק במהירות של כ-1,100 קילומטר בשנייה, כלומר M90 נעה במהירות של למעלה מ-1,300 קילומטר בשנייה ביחס לצביר שבו היא נמצאת. מהירות זו גורמת להתנגשות חזקה עם החומר הבין-גלקטי וכתוצאה מכך איבדה M90 את רוב המימן הנייטרלי שבה וככל הנראה זאת הסיבה שאין יותר יצירת כוכבים בזרועותיה. בשנת 2016 התגלה שלגלקסיה שובל של גז מימן שמשתרע למרחק של כ-260,000 שנות אור (פי 3.4 מרדיוסה) בכיוון הפוך לכיוון התנועה שלה מה שמחזק את ההסבר לאובדן הגז הנייטרלי של M90.
קזחסטן במשחקים הפאראלימפיים
היסטוריה
מאז קיבלה קזחסטן את עצמאותה, בדצמבר 1991, החמיצה המדינה רק את אולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992) שהתקיימה כתשעה חודשים לאחר מכן. ומאז משחקי החורף שנערכו בלילהאמר בשנת 1994 שלחה המדינה משלחת הן למשחקי הקיץ והן למשחקי החורף.
במדליות הפאראלימפיות הראשונות בתולדותיה במשחקי הקיץ, זכתה קזחסטן באולימפיאדת הנכים ריו דה ז'ניירו (2016) כשהשחיינית זולפיה גבידולינה זכתה במדליית הזהב במשחה ל-100 מטרים חופשי (קטגוריה S3) כשהיא קובעת שיא עולם בקטגוריה עם תוצאה של 1:30.07 דקות. גם ראושן קוישיבייבה שהתחרתה בהרמת כוח זכתה במדליית הכסף, כשהרימה 113 ק"ג ונכנעה רק לשיא עולם של טאן יו'ג'יאו הסינית שהרימה 135 קילוגרם.
המשלחת הראשונה שנשלחה למשחקי החורף הצליחה לזכות במדליית כסף פאראלימפית אחת, כשלובוב ורובייבה זכתה באחת מתחרויות הסקי למרחקים לעשרה קילומטרים (קטגוריה B2) עם תוצאה של 54:39.3 דקות.
אנדרטת חללי פעולות האיבה והטרור בישראל
אנדרטת חללי פעולות האיבה הוא אתר הזיכרון המרכזי לזכר כל נרצחי פעולות הטרור בישראל, שנמצא בהר הרצל בירושלים. האנדרטה בנויה מאבן ירושלמית.
אתר ההנצחה המרכזי לחללי פעולות איבה בהר הרצל הוקם בשנת 1998 ומאז נקרא יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל בשם "יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולנפגעי פעולות האיבה". האתר עוצב ותוכנן על ידי האדריכלים משה וריטה אורן ונבנה על ידי המוסד לביטוח לאומי ומשרד הביטחון תוך שיתוף פעולה עם ארגון נפגעי פעולות איבה. בין יוזמי האנדרטה: יושב ראש הארגון דב קלמנוביץ שנפגע בפיגוע טרור בירושלים. האנדרטה נמצאת בקצה בית הקברות הצבאי ובסמוך אל חלקת גדולי האומה על יד חלקת המעפילים.
האנדרטה מסמלת את עמידת העם היהודי בארצו כנגד אלה המנסים לפגוע בהמשך קיומו. על קירות אתר ההנצחה חקוקים שמותיהם של כל הנספים במערכה האכזרית שנכפתה על תושבי מדינת ישראל, וזאת למען ייזכר ולא יישכח קורבנם. הרשימה כוללת את שמות הקורבנות מאז 1851 ועד ימינו. על קירות האנדרטה חקוקים פסוקים מתוך התלמוד והתפילה:
מדי שנה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולנפגעי פעולות האיבה נערך ברחבת האנדרטה הטקס המרכזי לזכרם של כל חללי הטרור ופעולות האיבה שנרצחו בארץ בהשתתפות נשיא המדינה, ראש הממשלה, הרבנים הראשיים לישראל, שר הרווחה ומנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.
עונת 1966/1967 בליגת המשנה ההולנדית
עונת 1966/1967 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-11 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, וולנדם וניימכן העפילו לליגה הראשונה, דה חראפסחאפ, ספורטקלאב דרנתה ודלפט הולנדיה נשרו לליגה השלישית.
מבנה
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 20 קבוצות, 11 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו היורדת מהליגה הראשונה הראקלס אלמלו והעולות מהליגה השלישית דה חראפסחאפ, ויטסה ארנהם, פ.צ. זאנסטרק, די אף סי, דן בוס, ראסינג הימשטאד, סחידאם וספורטקלאב דרנתה. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 19 משחקים כל אחד - 38 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצות במקומות 1 ו-2 העפילו לליגה הראשונה והקבוצות במקומות 18, 19 ו-20 נשרה לליגה השלישית.
סלבה צ'פלין
סטניסלב (סלָבָה) צ'פלין (20 ביולי 1932, וישני וולוצ'יוק, פרובינציית קָלינין, ברית המועצות – 28 באפריל 2013, תל אביב) היה במאי ישראלי.
ביוגרפיה
צ'פלין נולד וגדל ברוסיה הסובייטית, בעיר וישני וולוצ'יוק שבפרובינציית קָלינין (כיום במחוז טבר) ברוסיה הסובייטית. למד באוניברסיטה הרוסית הממלכתית לאומנות הקולנוע. ביים מספר סרטים באורך מלא ברוסיה, ובהפקות אלו העסיק כעוזרת במאי ראשונה את לינה, אשתו לעתיד. ב-1957 התחתן עם לינה, וב-1976, כשהיה בן 44, עלו בני הזוג לישראל.
ביים יותר מ-40 סרטים, עלילתיים ותיעודיים, קצרים וארוכים. בין סרטי התעודה השונים שביים לטלוויזיה הישראלית ניתן למנות: ב-1979 את הסרט "שעה אחת בחייו של פרופסור קריין", ב-1982 את הסרט "הקול האנושי", ב-1987 את הסרט "שניים בדרך" וב-1988 את הסרט "קרפיון חי" בהשתתפות מיקי קם, שכתבה עדה בן נחום.
במשך שנים לימד קולנוע לצד אשתו לינה בבית הספר לאמניות הבמה "בית צבי".
ב-1993 ביים לערוץ הראשון את הסרט "אהבות ביתניה" שכתב מוטי לרנר. ב-1998 ביימו הזוג את הסרט "אגף ההפלות" בהשתתפות עזרא כפרי ופירה קנטר. ב-1999 ביים את סרט הטלוויזיה "גנרל שוורצפוט צד נמרים ורודים במדבר סהרה" בהשתתפות יוסי עיני, גילי שושן ומוטי כץ. הסרט מספר את סיפורם של חייל אמריקאי וחייל עיראקי הנפגשים במדבר בתקופת מלחמת המפרץ, ומערכת היחסים המתפתחת ביניהם.
ב-2002 ביימו הזוג את הסרט "חצוצרה בואדי" על פי ספרו של סמי מיכאל. הסרט זכה במקום הראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, בפרס הראשון בפסטיבל סרטי אהבה ברוסיה ובמקום הראשון בפסטיבל הקולנוע היהודי בניו יורק.
ב-2003 ליוו הבמאים ברכה זיסמן כהן ודני ברנע את הזוג במהלך עבודתם ויצרו את הסרט התיעודי "הצ'פלינים" על חייהם של לינה וסלבה צ'פלין.
ב-2003 ביימו הזוג את סרט הטלוויזיה על פי התסריט של עדנה מזי"א ואלונה קמחי "היה או לא היה" המספר את סיפור אהבתם של שחקנית תיאטרון הבימה חנה רובינא והמשורר אלכסנדר פן. סרט זה זכה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לסרט הטלוויזיה הטוב ביותר. ב-2009 ביימו הזוג את סדרת הטלוויזיה "סוזנה הבוכייה" המבוססת על ספרה של אלונה קמחי.
ב-2010 ביימו הזוג את סרט הקולנוע "מוקי בוערה" שכתב משה זונדר. הסרט מספר את סיפורו של נער מתבגר, דור שלישי לשואה. ב-2011 ביימו את סרט הטלוויזיה "בדמי ימיה" לפי סיפורו של ש"י עגנון. הסרט מספר על נערה המתאהבת במרצה לספרות שהיה אהוב נעוריה של אמה.
סלבה הופיע במספר סרטים כשחקן: ב-1987 גילם רופא בסרטו של רנן שור "בלוז לחופש הגדול", ב-1988 גילם את ד"ר קליין בסרטו של יואל שרון "בצילו של הלם קרב", וב-2006 גילם מנקה בסרטו של יובל שפרמן "הדברים שמאחורי השמש".
נפטר ב-2013 בגיל 81. לזוג צ'פלין אין ילדים. על כך אמר סלבה בריאיון ל"מעריב": "אין פה אידאולוגיה ואין פה אילוצים, פשוט לא יצא לנו להביא ילדים, קורה".
פירוק לגורמים
במתמטיקה, פירוק לגורמים הוא פירוקו של אובייקט מתמטי כגון מספר או פולינום, לרכיבים קטנים יותר, הקרויים גורמים, כך שמכפלת הגורמים זה בזה תתן את האובייקט המקורי. דוגמאות:
לפי המשפט היסודי של האריתמטיקה, כל מספר שלם אפשר להציג באופן יחיד כמכפלה של מספרים ראשוניים (עד כדי סדר). המשפט היסודי של האלגברה קובע שכל פולינום מעל שדה המספרים המרוכבים אפשר לפרק (גם כן באופן יחיד) למכפלה של גורמים ליניאריים.
במקרים רבים (למשל כאשר מדובר באיברים של תחום פריקות יחידה, כמו חוג המספרים השלמים או חוג הפולינומים מעל שדה), ידיעת הפירוק לגורמים מספקת מידע מלא על המחלקים של האובייקט.
אניגמוזאורוס
אניגמוזאורוס (שם מדעי: Enigmosaurus; מילולית: "לטאה אניגמטית/מסתורית") הוא סוג של דינוזאור תרופוד אסייתי שחי במשך הקרטיקון העליון שלפני 96 עד 89 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בתצורת באיאן שירה שבמונגוליה. סוג זה כולל מין אחד - Enigmosaurus mongoliensis.
האניגמוזאורוס היה דינוזאור דו-רגלי באורך של 5 מטרים ומשקל של 454 עד 907 קילוגרם בקירוב. הוא היה בעל זרועות גדולות בעלות טפרים רחבים וארוכים שאיתם הוא קטף עלים מהעצים אך גם התגונן מטורפים. באמצעות גפיו האחרויות וזנבו הוא יכל להתייצב כדי ללחך צמחים גבוהים שהיו כנראה מרבית תזונתו. בדומה לתרופודים אחרים הוא היה אולי מכוסה בנוצות לאורך גופו.
דינוזאור זה דמה לתריזינוזאורוס מאותו אזור, אך היה בעל מבנה פרימיטיבי יותר מהתריזינוזאוריים. הוא היה קרוב בעיקר לאלקסזאורוס ולבייפיאוזאורוס, כולם חיו במונגוליה או בסין של הקרטיקון.
Minor Threat
Minor Threat (בתרגום לעברית: "איום מינורי" וגם "איום הקטינים", בלשון נופל על לשון) הייתה להקת הארדקור פאנק אמריקאית, שהוקמה בשנת 1980 בוושינגטון על ידי הסולן איאן מקיי והמתופף ג'ף נלסון. הלהקה התפרקה לאחר כשלוש שנים, אך הייתה אחת הלהקות המשפיעות ביותר בסצנת ההארדקור פאנק, הן מבחינת הסגנון המוזיקלי והן כדוגמה לאידיאלים של "עשה זאת בעצמך" בהפצת המוזיקה וקידום הופעות. השירים "Straight Edge" ו-"Out of Step" היוו את הבסיס לתנועת הסטרייט אדג', שחבריה נמנעים מאלכוהול, סמים והפקרות מינית. האתר AllMusic מתאר את הלהקה כ"אגדית" ומציין שהמוזיקה שלהם "פורצת דרך" וגם "מחזיקה מעמד טוב יותר מהמוזיקה של רוב הלהקות האחרות מאותה תקופה."
היסטוריה
איאן מקיי וג'ף נלסון היו חברי ילדות, ובזמן לימודיהם בתיכון בוושינגטון ניגנו בס ותופים בלהקת ההארדקור פאנק Teen Idles. להופעות הלהקה היו מגיעים כ-100 מאוהדי הלהקה, כמות ניכרת באותה תקופה, והיא נחשבה לשנייה בפופולריותה בסצנה, אחרי Bad Brains. מקיי ונלסון היו חסידים אדוקים של שיטת "עשה זאת בעצמך" ונוצרה סביבם סצנה עצמאית ורבת-פעילות. בין השאר הקימו חברת תקליטים עצמאית בשם Dischord Records שסייעה בהפקה והפצה של להקות הארדקור פאנק.
לאחר שלהקת Teen Idles התפרקה, מקיי ונלסון צירפו אליהם את הגיטריסט לייל פרסלר והבסיסט בריאן בייקר והקימו את להקת Minor Threat. ההופעה הראשונה שלהם הייתה בדצמבר 1980 בפני חמישים איש בחניון תת-קרקעי, כמופע פתיחה עבור להקות אחרות מוושינגטון די. סי. - The Untouchables, Black Market Baby ו- S.O.A.
החל משנת 1981 החלה הלהקה להוציא לאור סינגלים שהפכו לפופולריים, והופיעה במקומות רבים בחוף המזרחי ובמערב התיכון.
השיר "Straight Edge" היווה השראה עבור תנועת הסטרייט אדג'. מילות השיר מייצגות את נקודת המבט האישית של מקיי, ומתארות את הבחירה האישית שלו להימנע מאלכוהול וסמים. זו הייתה אידאולוגיה חדשנית עבור אמני רוק באותה תקופה, והיא אומצה על ידי אנשים רבים ברחבי העולם.
השיר "Out of Step" ("לא מיושר") שראה אור מאוחר יותר, ממשיך את הקו האידאולוגי: "אני לא מעשן / לא שותה / לא מזיין / לעזאזל, לפחות אני יכול לחשוב / אני לא עומד בקצב / אני לא מיושר עם העולם." בגרסה נוספת של שיר זה מקיי מסביר כי זו אמונתו האישית, ואלה אינם חוקים נוקשים: "זאת לא מערכת כללים, אני לא אומר לך מה לעשות. כל מה שאני אומר זה שיש שלושה דברים שהם מאוד חשובים לכל העולם אבל אני לא מייחס להם חשיבות רבה."
פירוק הלהקה
בשנת 1983 החלו להתגלע חילוקי דעות אמנותיים בין מקיי לנלסון, והלהקה חדלה לפעול כאשר הגיטריסט פרסלר עזב את וושינגטון ונסע ללמוד באוניברסיטת נורת'ווסטרן. לאחר חצי שנה הוא חזר והלהקה התאחדה שוב, בצירוף הבסיסט סטיב הנסן, אך היא לא החזיקה מעמד זמן רב. הופעתה האחרונה של הלהקה הייתה ב-23 בספטמבר 1983 באולם Lansburgh בוושינגטון די. סי.
לאחר הפירוק הצהיר מקיי על מורת רוח מהאלימות והטיפשות הרווחים, לדבריו, בסצנת ההארדקור פאנק, והחליט לנטוש את הסצנה.
מקיי הקים את להקת "פוגאזי" ואחריה פעל עם הרכבי רוק נוספים. חברי הלהקה האחרים פעילים עד היום בלהקות הארדקור פאנק ואינדי רוק. סטיב הנסן הפיק את אחד האלבומים של להקת טול.
נישואים בין-עדתיים בישראל
נישואים בין-עדתיים הם נישואים בין בני קבוצות אתניות שונות. בישראל, נהוג לציין באמצעות מונח זה נישואים בין בני העדות השונות בחברה היהודית - בדרך כלל בין מזרחים ואשכנזים, או לנישואין בין צברים (ילידי הארץ) לבין עולים חדשים.
רקע ומחקרים
כיוון שישראל היא ארץ של מהגרים, נישואין מעורבים בין קבוצות מקור שונות נחשבו מאז ומתמיד לסימן של כור היתוך אידאולוגי.
החברה הישראלית מתאפיינת בריבוי שסעים על רקע דתי, חברתי-כלכלי ועדתי. רוב המחקרים על נישואין בין עדתיים מבחינים בין שתי קבוצות אתניות: "מזרחים" (יוצאי אסיה-אפריקה) ו"אשכנזים" (יוצאי אירופה-אמריקה). ההבדלים בין הקבוצות מתבטאים בצורות שונות: מאפיינים תרבותיים, היסטוריית ההגירה לארץ, היבטים דמוגרפיים ועוד.מאז הקמת במדינה היהודית נישואין בין יהודים אשכנזים ובין יהודים ספרדים-מזרחים גדלו ב-9% בשנות ה-50 וב-25% בסוף שנות ה-80 ומאז המצב יציב וללא שינוי. המחקר של גשור ואוקן (2003), הראה כי שיעור הנישואין הבין עדתיים עולה ככל שחולף הזמן. בהתאם לכך, ילידי ישראל נטו יותר להתחתן מחוץ לקבוצתם האתנית, מאשר אלו שנולדו מחוץ לישראל. ככל שנישואי בין-עדתיים הפכו נפוצים יותר, תהליך ה"המרה" הפך פחות דומיננטי, ודפוסי הנישואין הראו נטייה של משכילים להינשא אלו לאלו וכי נישואין בין-עדתיים נפוצים יותר בקרב המשכילים יותר.
במחקרה של ברברה אוקן (2004), נטען כי קבוצת הצאצאים מנישואין הבין-עדתיים אינם מייצרים זהות אתנית לאומית חדשה, אינם מייסדים קבוצה מלוכדת, ואף אינם חולקים זהות משותפת. אוקן מוצאת הסבר חלקי בכך שצאצאי נישואין בין-עדתיים מהווים קבוצה ללא גבולות אתניים ברורים בחברה היהודית בישראל. מתוך כך קיים הצורך להתייחס לנישואין מעורבים בין יהודים ללא יהודים ו/או לכאלה שאינם נחשבים כיהודים.
כיוון שההנחה היא כי אנשים מעדיפים להינשא לבני קבוצות חברתיות דומות לשל עצמם מבחינה תרבותית ואתנית, שיעור הנישואין בין שתי הקבוצות מהווה בעקיפין מדד למידת הקרבה התרבותית ביניהם. אפשר לומר כי עלייה בשיעור הנישואין הבין-עדתיים מעידה על ירידת החשיבות של הזהות העדתית בישראל.
נכון ל-2013, 12% מנישואי האתיופים בישראל (9% מהגברים ו-14% מהנשים) היו לבני-זוג שאינם אתיופים.
אתגרים
נישואין בין עדתיים מושפעים לעיתים קרובות מגורמים חיצוניים היכולים ליצור דיסוננס וחוסר הסכמה במערכות היחסים.
צבן (2007), טוענת כי ישנה עובדה שאדם שהוא ישראלי יהודי, המתחתן עם זר, מפר את נורמת האנדוגמיה האתנית והדתית. מצב זה מעמיד אותו על מעין אזור גבול ומייצר עבורו חוויה של "להיות על הגבול". הזוגיות שלו מחייבת אותו לבחון ולהגדיר מחדש באופן רפלקטיבי את השייכות שלו למערכות השונות - משפחה, חברים, קהילה, מדינה, חברה, תרבות, דת. מנגד, המערכות שאליהם הוא משתייך נדרשים לבחון מחדש את איכות השייכות שלו אליהם בעקבות המצב החדש. נושאים בעייתיים המתעוררים בהמשך כוללים כיצד יגודלו ויחונכו הילדים ומנהגים דתיים שונים. התמודדות עם גזענות ממקורות חיצוניים גם היא נושא נפוץ ומהווה פוטנציאל לקונפליקט.
קשיים במחקרים בתחום
הבעייתיות במחקרים היא כפולה, הן עקב מיעוט המחקרים והן עקב מיעוט הנתונים. לכך מצטרפת מדיניות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שהציבה אתגר בחקר נישואים בין-עדתיים ובדפוסים סוציולוגים של צאצאיהם. מאחר שבלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נבדק אך ורק מוצא האב ולא הסב, נוצרת בעייתיות לחוקרים בבואם לחקור את סיווג השנתונים שנולדו בעשורים האחרונים, שבהם רבים נולדו להורים שנולדו בארץ. בעייתיות זו, מנסים החוקרים לעקוף בעזרת נתונים ממפקד האוכלוסין.
מייק מור
מייקל קנת מור (באנגלית: Michael Kenneth Moore; 28 בינואר 1949 – 2 בפברואר 2020) היה מדינאי ניו זילנדי, שכיהן כראש ממשלת ניו זילנד ה-34 וכמנהל הכללי של ארגון הסחר העולמי. כיהן גם כשגריר ניו זילנד בארצות הברית.
ראשית חייו
מייק מור נולד בוואקטאנה שבניו זילנד. הוא גדל במוארווה והתחנך בבית ספר יסודי באזור מגוריו ובבית ספר תיכון באוקלנד. לאחר סיום לימודיו הוא עבד כפועל ולאחר מכן כדפס. הוא החל להיות פעיל באיגודים המקצועיים ובגיל 17 הוא נבחר למועצת האיגודים המקצועיים של אוקלנד. הוא היה לנציג הראשון של הדור הצעיר במנהלת המפלגה ושימש כסגן נשיא האיגוד הבינלאומי של נוער סוציאליסטי בשתי תקופות כהונה רצופות.
קריירה פוליטית
כשר בממשלה הוא החזיק במספר תפקידים, שהבולט מכולם היה תפקידו כשר לענייני סחר חוץ, תפקיד שבו הוא היה מעורב בדיונים על הסכם גאט"ט. ב-1987 מונה גם להיות שר החוץ ושנה לאחר מכן מונה להיות סגן שר האוצר. ב-1990 נבחר מור למנהיג מפלגת הלייבור. מונה לראש ממשלת ניו זילנד וכיהן בתפקיד במשך כמה חודשים, לאחר ששכנע את הגוף הבוחר של המפלגה שיצליח להשיג יותר מושבים בפרלמנט בהשוואה לג'פרי פאלמר שכיהן עד אז כמנהיג המפלגה וראש הממשלה, אף על פי שלא יוכל להוביל את המפלגה לניצחון בבחירות. מפלגת הלייבור הובסה בבחירות.
לאחר הבחירות הוא שימש כמנהיג האופוזיציה עד 1993 והיה דוברה בנושאי יחסי חוץ וסחר חוץ עד 1999. אף על פי שבבחירות של 1993 כמעט והצליח מור להוביל את המפלגה לניצחון לאחר קדנציה אחת באופוזיציה, הוא הודח מתפקידו כמנהיג הלייבור. בעקבות הדחתו שקל מור להקים מפלגה חדשה בשם "הקואליציה הדמוקרטית של ניו זילנד" לקראת הבחירות של 1996, אך בסופו של דבר חזר בו. בבחירות אלה נבחר במחוז הבחירה שלו.
ב-1998 התמודד על תפקיד המנהל הכללי של ארגון הסחר העולמי וב-22 ביולי 1999 נבחר לתפקיד והחל לכהן בו ב-1 בספטמבר אותה שנה.
המנהל הכללי של ארגון הסחר העולמי
בתפקיד המנהל הכללי של ארגון הסחר העולמי כיהן מור שלוש שנים עד ספטמבר 2002. תקופת כהונתו עמדה בסימן שינויים משמעותיים בכלכלה העולמית. הוא ניסה לשקם את האמון במערכת בעקבות ועידת הארגון שהתכנסה בסיאטל ב-1999. בוועידת הארגון שהתכנסה בדוחה ב-2001 ראו בו השרים שהשתתפו בה ככוח המניע מאחורי ההחלטה לפתוח בסבב של שיחות רב-צדדית בנושא הסחר. בתקופת כהונתו בתפקיד הצטרפו לארגון שמונה מדינות ובכך מאגד הארגון את רוב אוכלוסיית העולם. מור שם דגש על מתן אפשרות למדינות עניות לקחת חלק משמעותי בפעילות הארגון.
ב-2010 מור החל לשמש כשגריר ניו זילנד בארצות הברית. לאחר שבאפריל 2015 הוא סבל משבץ קל הוא הודיע כעבור מספר חודשים על פרישה וחזרה לניו זילנד בעקבות מצבו הרפואי.
נפטר ב-2 בפברואר 2020.
מעבר פאזה קוונטי
מעבר פאזה קוונטי (באנגלית: QPT - Quantum Phase Transition) הוא מעבר פאזה בין מצבים קוונטים שונים של מערכת בטמפרטורת האפס המוחלט. בניגוד למעברי פאזה קלאסיים, מעברי פאזה קוונטיים יתרחשו על ידי שינוי פרמטר פיזיקלי - כגון לחץ או שדה מגנטי - בטמפרטורת האפס המוחלט. מעבר הפאזה מתאר שינוי פתאומי במצב היסוד של המערכת עקב תנודות קוונטיות הנובעות מעיקרון האי-ודאות של הייזנברג.
תאוריה בסיסית למעברי פאזה קוונטיים
לגביש הנמצא בטמפרטורה T=0 עם אנרגיה המתוארת על ידי המילטוניאן מהצורה, כאשר g הוא פרמטר צימוד חסר ממדים, ומקיים את יחסי החילופיות , רמות האנרגיה תלויות בממדי המערכת. גביש עם ממדים סופיים יציג רמות אנרגיה שאינן חוצות זו את זו (avoided level-crossing) וככל שנגדיל את ממדי המערכת רמות האנרגיה יתקרבו אחת לשנייה עד שלבסוף, בגבול התרמודינמי, יחצו זו את זו (level-crossing). בנקודת החציה האנרגיה E(g) (שהיא שווה לאנרגיה החופשית כיוון שהטמפרטורה שווה לאפס) הופכת ללא-אנליטית ובכך מצביעה על מעבר פאזה. כזכור, טמפרטורת המערכת היא אפס ולכן מעבר פאזה זה אינו תרמי אלא קוונטי. כדי להבין זאת נסתכל על איברי ההמילטוניאן, H_0 ו- H_1, כעל איברים המתחרים ביניהם על מצבים קוונטים שונים של המערכת. כאשר g<<1, מצב היסוד של המערכת, שהוא המצב האנרגטי המינימלי של המערכת, נובע בעיקר מתרומה של H_0 עם תנודות המושפעות מ- H_1. וכאשר g>>1, מצב היסוד של המערכת הוא H_1 בעיקרו. בנקודת החציה, g=g_c, מתרחש מעבר פאזה המסמל את שינוי הדומיננטיות היחסית של H_0 ו- H_1. נקודת מעבר הפאזה נקראת נקודה קריטית קוונטית.
אנלוגיה בין מעברי פאזה קלאסיים וקוונטים
בטמפרטורה שאינה אפס, המצב המיקרוסקופי של המערכת, המאופיין במיקום ובתנע של כל חלקיק במערכת, אינו בשיווי משקל עקב תנודות תרמיות בחומר, אלא עובר בין מצבים באופן אקראי, בהסתברות הנתונה על ידי התפלגות בולצמן. מעברי פאזה הנובעים מתנודות תרמיות נקראים מעברי פאזה תרמיים (גם מעברי פאזה קלאסיים) והם תלויים בטמפרטורה בה המערכת נמצאת. קימות דוגמאות רבות למעברי פאזה קלאסיים בחיי היום יום, למשל הפיכת מים נוזליים לקרח מתחת לטמפרטורה של 0°C, ודוגמאות מורכבות יותר כמו הפיכת מתכת רגילה למוליך-על על ידי קירור מתחת לטמפרטורה מסוימת.
כאשר הטמפרטורה מתאפסת התנודות התרמיות פוסקות ולכן לא קיימים מעברי פאזה תרמיים. לעומת זאת, בטמפרטורת האפס המוחלט קיימות תנודות קוונטיות, הנובעות מעקרון האי-ודאות של הייזנברג, אשר, תחת תנאים מסוימים, עשויים לגרום למעברי פאזה הידועים כמעברי פאזה קוונטיים.
הגבול הקלאסי-קוונטי של מעברי פאזה
אף על פי שלא ניתן להגיע לאפס המוחלט, במערכות בטמפרטורה המתקרבת לאפס ניתן לזהות מאפיינים של מעברי פאזה באזור הנקודות הקריטיות. בטמפרטורות סופיות, התנודות התרמיות, שהן מסדר גודל של k_BT, כאשר k_B הוא קבוע בולצמן, מתחרות עם התנודות הקוונטיות, שהן מסדר גודל של, כאשר \hbar הוא קבוע פלאנק המצומצם ו- \omega היא התדירות הזוויתית האופיינית של התנודות הקוונטיות. בתחום הקלאסי, התנודות הקוונטיות זניחות ביחס לתנודות התרמיות. בתחום בו, התנודות הקוונטיות הופכות דומיננטיות. תחום זה נקרא התחום הקוונטי הקריטי. [[קובץ:QuantumPhaseTransition.svg|ממוזער|איור 2: תחומי מעברי הפאזה הקלאסיים והקוונטיים. הנקודה על ציר P, בה הטמפרטורה שווה לאפס, מכונה נקודה קריטית קוונטית (באנגלית: Quantum Critical Point - QCP)
סדרים במעברי פאזה ואוניברסליות האקספוננטים הקריטיים
מעברי פאזה מסווגים למעברי פאזה מסדר ראשון, אם קיימת אי-רציפות בנגזרת הראשונה של האנרגיה החופשית, כפונקציה של המשתנה התרמודינמי בנקודת המעבר, בה שתי הפאזות מתקיימות במקביל, כדוגמת מים וקרח, ומעברי פאזה מסדר שני, אם קיימת אי-רציפות בנגזרת השנייה של האנרגיה החופשית, כפונקציה של המשתנה התרמודינמי ורציפות בנגזרת הראשונה בנקודת המעבר, בה שתי הפאזות לא יכולות להתקיים במקביל, כדוגמת פרומגנט בו המומנט המגנטי מתאפס מעל לטמפרטורה מסוימת. במעבר פאזה רציף, כלומר מסדר שני, נקודת המעבר נקראת הנקודה הקריטית והיא מאופיינת על ידי פרמטר סדר, שהוא משתנה תרמודינמי כלשהו המקבל ערך סופי בפאזה המאופיינת בסדר ומתאפס בפאזה המאופיינת באי-סדר. כמו מעברי פאזה קלאסיים, גם מעברי פאזה קוונטיים יכולים להיות מסר ראשון ומסדר שני.
נמצא כי במעברי פאזה קלאסיים מסדר שני, האקספוננטים הקריטיים הם אוניברסליים, כלומר, הם זהים עבור מעברי פאזות שונים במערכות פיזיקליות שונות. כדי ליצור אנלוגיה בין מעברי פאזה קלאסיים לקוונטיים נסתכל על דוגמה כללית:
ידוע כי מעברי הפאזה מתאפיינים בהתבדרות פרמטרים פיזיקליים של המערכת. מרחק הקורלציה, \xi, הוא דוגמה חשובה לפרמטר המתבדר בנקודה הקריטית כיוון שהוא קובע את סקאלת המרחק של ההתנהגות הקולקטיבית של המערכת בפאזה המסודרת. מרחק הקורלציה מתנהג לפי
כאשר T_c היא הטמפרטורה הקריטית ו- \nu הוא האקספוננט הקריטי של מרחק הקורלציה. כעת נסתכל על המערכת הקוונטית המתוארת על ידי ההמילטוניאן. פונקציית החלוקה של המערכת הקוונטית היא
כאשר. ערך תצפית של אופרטור קוונטי, A, נתון על ידי
כיוון שהעקבה אינווריאנטית, אפשר להעריך אותה בהצגה כלשהי, ולכן פונקציית החלוקה ניתנת לכתיבה באופן הבא
כאשר זה סט שלם של מצבים. במכניקה קוונטית, לאופרטור,, יש את הצורה של אופרטור ההתפתחות בזמן, כך ש- , לכן האופרטור, , מקבל משמעות פיזיקלית בכך שהוא מקדם את המצב בזמן מדומה \beta. אם כן, פונקציית החלוקה סוכמת את כל האמפליטודות, אלמנטי המטריצה, של כל ה"דרכים" שיובילו את המערכת בחזרה למצב המקורי, כלומר, תנאי שפה מחזוריים, בכיוון המדומה של הזמן, נכפים על ידי העקבה בפונקציית החלוקה. במעבר הפאזה, המערכת בגבול התרמודינמי, ממדי המערכת אינסופיים וכדי לוודא מעבר פאזה קוונטי ניקח את הטמפרטורה לאפס או, במילים אחרות,. בנקודה הקריטית הקוונטית, g=g_c, המערכת תציג התבדרות פרמטרים כמו במעבר הפאזה הקלאסי. לשם השוואה, אורך הקורלציה של המערכת מתבדר לפי
בדומה לאורך הקורלציה במעברי פאזות קלאסיים. אך בשונה מהמעברים הקלאסיים, קיים גם "אורך" קורלציה בכיוון הזמן המדומה, \xi_\tau, שמתבדר לפי
כאשר z הוא אקספוננט קריטי דינמי, שלא מופיע במעברים הקלאסיים כיוון שבמעברי פאזה תרמיים לא קיימת דינמיקה אינטרינזית.