cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נ"מ
בקרת אש מבוססת נגד מטוסים
מערכת הנ"מ מבוססת המכ"ם M-9/SCR-584 שימשה לכיוון ארטילריה של הגנה אווירית מאז 1943. ה-SCR-584 של מעבדת הקרינה של MIT היה מערכת המכ"ם הראשונה עם עקיבה אוטומטית, ה-M-9 של מעבדת בל היה מחשב אנלוגי אלקטרוני של בקרת אש שהחליף מחשבים מכניים מסובכים וקשים לייצור (כגון ה-Sperry M-7 או מכשיר החיזוי קריסון הבריטי). בשילוב עם מרעום הקרבה מסוג-VT, מערכת זו השיגה את ההישג המדהים של הפלת טילי שיוט V-1 עם פחות מ-100 פגזים למטוס (אלפים היו אופייניים במערכות AA קודמות). מערכת זו הייתה גורם מרכזי בהגנה על לונדון ואנטוורפן נגד ה-V-1.
הנ"מ בצבאות ערב בעימות הישראלי-ערבי
לאחר מלחמת ששת הימים ובעיקר כלקחי מבצע מוקד שפתח אותה, הצטיידו צבאות מדינות ערב (בעיקר מצרים וסוריה) בכמות גדולה של נשק נ"מ סובייטי. לברית המועצות הייתה באותה תקופה מערכת נ"מ מפותחת, המבוססת ברובה על טילים חדשניים, וזאת כחלק מהמלחמה הקרה ובשל הצורך להתמודד עם חילות האוויר של נאט"ו.
השקעה זו החלה להניב פירות באמצע מלחמת ההתשה שבה הצליחו אנשי הנ"מ המצריים להטריד את מטוסי חיל האוויר הישראלי ולהקשות על משימותיהם. חיל האוויר הישראלי, כמו מקבילו האמריקאי בוייטנאם, התקשה להתמודד עם האיום החדש ונאלץ לפתח תורת לחימה חדשה-שילוב של אמצעים טכנולוגיים (אמצעי בסיסי כמו פיזור מוץ), תכנון נתיבי הטיסה מחוץ לטווח הגילוי של המכ"מים המצריים וטיסה בגובה נמוך מאוד, תקיפת מכ"מים וסוללות טילי נ"מ כיעד ראשי. חיל האוויר הישראלי איבד כמה מטייסיו הטובים במלחמת ההתשה אך הודות להיערכות החדשה ושינוי שיטות הפעולה, אבדות חיל האוויר היו יחסית נמוכות ממה שיכלו להיות. הסכם הפרדת הכוחות שסיים את מלחמת ההתשה כלל סעיף שאוסר על הכנסת סוללות נ"מ לאזור תעלת סואץ. לא עבר זמן רב והמצרים קידמו את סוללות הנ"מ בניגוד להסכם שנחתם. מחאות ישראל לא הועילו והמהלך עבר ללא צעדי ענישה.
הצלחה משמעותית יותר למערכי הנ"מ בצבאות ערב הייתה בתחילת מלחמת יום הכיפורים בה הצליחו מערכי הטק"א (טילי קרקע-אוויר) המצריים והסורים למנוע מחיל האוויר לסייע לכוחות הקרקע בימים הראשונים למלחמה ובכך להקשות משמעותית על ישראל. לעומת זאת, במלחמת לבנון הראשונה התקשו הסורים לנצל את הנ"מ שהיה להם בלבנון להטרדת חיל האוויר, וזאת עקב הימצאותן של מערכות הטעייה ותקיפה מיוחדות בידי ישראל. מערכות חדישות אלו, חלקן פרי פיתוח ישראלי וחלקן אמריקאי, הופעלו במבצע ערצב-19 - מהלך מתוכנן מראש שהוביל להשמדת כל סוללות הטק"א הסוריות שנמצאו בלבנון עם פתיחת הלחימה.
בעשורים שלאחר המלחמה התקיימו מפגשים בודדים בין חיל האוויר הישראלי למערכות נ"מ של סוריה וחזבאללה. במהלך שנת 2001 תקף חיל האוויר פעמיים עמדות מכ"ם סוריות בלבנון. בזמן שצה"ל שהה ברצועת הביטחון בדרום לבנון, מסוק AH-1 קוברה חמק ברגע האחרון מפגיעת טיל כתף. לאחר הנסיגה מלבנון, בתגובה למתקפות חזבאללה על מוצבי צה"ל בגבול בין ישראל ללבנון, מטוסי קרב ישראליים חלפו בגובה נמוך מעל מעונו של בשאר אל-אסד, בלי שהתגלו עד לאותו רגע ובלי שהותקפו לאחר הגילוי. אירועים כאלו, שחזרו על עצמם יותר מפעם אחת, חשפו במערומיו את מערך הנ"מ הסורי המתיישן.
במהלך סכסוך ישראל-איראן-חזבאללה בסוריה התרחשו עימותים רבים בין חיל האוויר הישראלי למערך הנ"מ הסורי ובכולם פרט לאחד יצא חיל האוויר הישראלי כשידו על העליונה. ב־10 בפברואר 2018 הופל מטוס F-16 ישראלי לאחר שנפגע מטיל קרקע-אוויר רוסי מדגם S-200 בשירות חיל ההגנה האווירית הסורי. הטייסים נטשו מעל שמי ישראל וחולצו עם פציעות בלבד. בתגובה ערך חיל האוויר הישראלי תקיפה נרחבת נגד מערך הנ"מ הסורי. באוגוסט 2020 פורסם כי חיל האוויר הישראלי השמיד כשליש ממערך הגנה האווירית הסורי במהלך השנים 2018–2020.
מערכות נ"מ בצה"ל
מערך הנ"מ של צה"ל הצטייד במערכות נ"מ, תותחי נ"מ וטילי נ"מ תוצרת ארצות הברית. מערכות נ"מ מתנייעות כגון ה-MIM-23 הוק וה-MIM-72 צ'פרל רשמו הפלות בכורה (ולעיתים היו אלה ההפלות היחידות) של המערכות הללו.
כיום מבסס צה"ל את דוקטרינת הנ"מ והגנת המרחב האווירי על עליונות אווירית המושגת באמצעות מטוסי קרב מתקדמים, דוגמת ה-F-15 איגל וה-F-16 Fighting Falcon, ומערך הנ"מ הקרקעי ממלא בו תפקיד משני. למרות זאת, צה"ל מפעיל מערכות נ"מ קרקעיות וסוללות טילי קרקע-אוויר. ב-2014 רשם מערך ההגנה האווירית הפלת בכורה עולמית של כלי טיס בלתי מאויש ושל מטוס אויב באמצעות טיל ה-MIM-104 פטריוט ("יהלום"). מערך ההגנה האווירית הפיל גם מספר כלי טיס בלתי מאוישים באמצעות הפטריוט וכיפת ברזל.
בשנים האחרונות נוסף למערך ההגנה האווירית תפקיד נוסף, והוא יירוט רקטות ארטילריות וטילי קרקע-קרקע שמשוגרים אל עבר ישראל. לשם כך הוא מצויד במערכות נגד טילים המתקדמות בעולם, בהן טיל ה"חץ 2" וה"חץ 3" נגד טילים בליסטיים, "קלע דוד" ו"כיפת ברזל".
24 ימים
24 ימים (בצרפתית: 24 jours, la vérité sur l'affaire Ilan Halimi; בתרגום לעברית: 24 ימים, האמת על פרשת אילן חלימי) הוא סרט דרמה צרפתי בבימויו של אלכסנדר ארקאדי שיצא לאקרנים ב-2014. הוא מציג את פרשת כנופיית הברברים, שהתרחש בינואר 2006.
תקציר
בליל שישי של ינואר 2006, לאחר ארוחת שבת עם אמו (בגילומה של זאבו ברייטמן) ואחותו, אילן חלימי (בגילומו של סירוס שהידי) בן ה-23 מקבל שיחת טלפון. אילן קובע במהירות להיפגש עם המתקשרת, צעירה יפהפייה, ובעקבות כך מותקף ונחטף על ידי כנופיה. למחרת אחר הצהריים נשלחת למשפחת חלימי הודעה מקוונת בדרישה לקבל כופר עבור החזרתו של אילן. הוריו של אילן, רות ודידייה חלימי (בגילומו של פסקל אלבה), פונים מיד למשטרה.
המשטרה, שלא זיהתה את האנטישמיות מאחורי האירוע, מתייחסת למקרה של אילן כאל חטיפה רגילה. הסרט מתאר את 24 הימים לאחר מכן, בהם משפחת חלימי מקבלת למעלה מ-700 שיחות טלפון מאיימות מחוטפי אילן. המתיחות גוברת בין המשפחה למשטרה שהוקצתה לתיק שלה, ככל שחולפים ימים ללא חזרתו בשלום של אילן. בסופו של דבר, מתגלה עוד פרטים אודות החוטף של אילן (מגולם על ידי טוני הריסון מפודג'ה), שנראה שהוא נמצא במספר מקומות בו-זמנית. הסרט הוא תיאור מצמרר של אירועי החיים האמיתיים סביב הפיגוע, ומציג פרשנות על האנטישמיות הגוברת בצרפת.
ישראל רמות
ישראל (רלי) רמות (לנדסברג) (נולד ב- 12 בדצמבר 1950) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבת הנח"ל.
שירות צבאי
עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב רמות לצנחנים כמפקד מחלקה. במלחמת יום הכיפורים לחם רמות בקרב ואדי מבעוק כסגן מפקד פלוגה מסייעת בגדוד 202. לאחר המלחמה מונה למפקד פלוגה בצנחנים. בשנים 1978-1977 פיקד על פלחה"ן צנחנים. במבצע ליטני היה סגן מפקד גדוד 202, בעקבות הדחתו של מפקד הגדוד שבתאי פולג עקב אירוע חמור מונה לממלא מקומו. בשנים 1981-1980 פיקד על גדוד 932 (גרניט) של הנח"ל. לאחר מכן מונה למפקד גדוד 202. רמות הוביל את גדודו במלחמת לבנון הראשונה, מהנחיתה של חטיבת הצנחנים, בפיקודו של יורם יאיר, בחוף נהר האוואלי שמצפון לעיר צידון בלבנון, עבור בקרב על כפר סיל ועד לביירות. בהמשך שימש מפקד חטיבה 5. בשנים 1989-1988 פיקד על חטיבת הנח"ל.
אנטון גובנקוב
חייו
גובנקוב נולד בלנינגרד, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות. שימש כמנהל מחלקת התרבות של משרד ההגנה של רוסיה (2013–2016), שר התרבות של מחוז מוסקבה (2012–2013), יושב ראש ועדת התרבות של ממשלת סנקט פטרבורג (2008–2011).
נהרג ב-25 בדצמבר 2016, במי הים השחור ליד העיר סוצ'י, בהתרסקות מטוס טופולב Tu-154 של משרד ההגנה הרוסי, שטס עם קבוצת אמנים מהרכב אלכסנדרוב ואנשי ציבור לבסיס האוויר חמימים בסוריה.
מיקל קאופמן
מיקל קאופמן סורנסן (בדנית: Mikkel Kaufmann Sørensen; נולד ב-3 בינואר 2001 ביירינג שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אוניון ברלין מהבונדסליגה.
קריירת מועדונים
קאופמן גדל במחלקות הנוער של יירינג IF ואולבורג בולדספילקלוב. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של אולבורג בולדספילקלוב במסגרת ליגת העל הדנית, בהן הבקיע שמונה שערים. בהמשך חתם בפ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית, במדיה ערך 30 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
ב-9 ביולי 2021 הושאל קאופמן למשך עונה אחת להמבורג מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך 26 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים. ב-22 ביוני 2022 הושאל למשך עונה אחת לקרלסרוהה מהבונדסליגה השנייה, במדיה ערך 30 הופעות ליגה והבקיע עשרה שערים.
ב-12 ביוני 2023 חתם באוניון ברלין מהבונדסליגה.
עונת 1995/1996 בליגת העל ההולנדית
עונת 1995/1996 הייתה העונה ה-40 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. גו אהד איגלס ירדה לליגת המשנה.
מבנה
החל מעונה זו על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו פורטונה סיטארד ודה חראפסחאפ שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בן שני בתים נגד הקבוצות שסיימו במקומות 2–7 בליגת המשנה, כאשר בכל בית שובצה קבוצה אחת מליגת העל ושלוש קבוצות מליגת המשנה, בבית פלייאוף הירידה שיחקה כל קבוצה צמד משחקים נגד כל קבוצה, בסך הכל 6 משחקים לכל קבוצה. בסיום בית פלייאוף הירידה, המנצחת בכל בית זכתה במקום בליגת העל בעונה הבאה, בעוד 6 הקבוצות הנותרות שיחקו בעונה הבאה בליגת המשנה.
היינריך השלישי, דוכס בוואריה
היינריך השלישי, דוכס בוואריה (בגרמנית: Heinrich III. von Bayern; 940–5 באוקטובר 989), היה דוכס בוואריה בין השנים 983–985.
ביוגרפיה
היינריך נולד בשנת 940, לברטהולד, דוכס בוואריה ולווילטרוד מברגן. בשנת 921 קיבל עליו דודו של היינריך - ארנולף, דוכס בוואריה את שלטונו של היינריך הראשון, מלך גרמניה, ובכך זכה לאוטונומיה מסוימת. יורשו של ארנולף - אברהרד, דוכס בוואריה מרד באוטו הראשון, מלך גרמניה, ובעקבות כך הודח משלטונו, והדוכסות נמסרה לאביו של היינריך - ברטהולד, דוכס בוואריה.
בשנת 947 מת אביו ברטהולד, דוכס בוואריה, ומכיוון שהיינריך היה קטין מסר אוטו הראשון את דוכסות בוואריה לאחיו היינריך הראשון, דוכס בוואריה. בשנת 955 מת היינריך הראשון, ובנו היינריך השני, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.
בשנת 973 מת אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובנו אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עלה לשלטון במקומו. בשל קשריו של היינריך השני עם בורכארד השלישי, דוכס שוואביה וקונרד הראשון, מלך בורגונדי לא חשש מאוטו, ומינה את בן דודו היינריך לבישוף אאוגסבורג, ואף ערער על זכויותיו של אוטו השני. לאחר מותו של בורכארד השלישי, דוכס שוואביה טען היינריך השני לזכותו על דוכסות שוואביה, אולם אוטו השני מינה את אחיינו אוטו לדוכס.
בשנת 974 מרד היינריך השני באוטו, וכרת בריתות לצורך כך עם אצילים סקסונים, עם בולסלב השני, דוכס בוהמיה ומיישקו הראשון, דוכס פולין. אוטו השני דיכא בהצלחה חלקית את המרד, ולקח את היינריך השני בשבי באינגלהיים. באותה שנה התמודדו כוחותיו של אוטו עם ניסיונו של האראלד הראשון, מלך דנמרק להניס את הכוחות הגרמנים משטחו. בשנת 976 ברח היינריך השני בכלאו ופתח שוב במרד, אולם הובס עד מהרה ברגנסבורג על ידי אוטו השני וברח לבוהמיה. בתגובה על המרד פיצל אוטו חלק מאדמות הדוכסות, ומסר להיינריך לואיטפולדינג את דוכסות קרינתיה, וללאופולד מבאבנברג את מרקיזות אוסטריה, ואת דוכסות בוואריה עצמה מסר לאוטו הראשון, דוכס שוואביה.
לאחר תבוסתו של אוטו השני בקרב סטילו נגד הקלבידים בשנת 982, שחרר אוטו את היינריך, ונתן לו את דוכסות בוואריה, במקום אחיינו אוטו הראשון, דוכס שוואביה ובוואריה שמת זמן קצר קודם לכן. בשנת 983 מת אוטו השני, ובנו אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהיה בן 3 עלה לשלטון במקומו. בתחילה ניסה היינריך השני ששוחרר משביו לטעון לזכותו על הכתר, אך הוא איבד את תמיכת האצילים הגרמנים, ואף לא הצליח לגרש את היינריך השלישי, דוכס בוואריה מנחלותיו. בשנת 985 נפגש היינריך השני עם הקיסרית תאופאנו, והיא השיבה להיינריך השני את דוכסות בוואריה, ומסרה להיינריך השלישי, דוכס בוואריה בחזרה את דוכסות קרינתיה. ב-5 באוקטובר 989 מת היינריך ללא ילדים, והיינריך השני, דוכס בוואריה ירש את נחלותיו.
יהושע
{{פירושונים|
אישים ששם משפחתם יהושע:
אחרים:
ראו גם
}}
גבריאל נסט
גבריאל גינטר נסט (נולד בשנת 1933), הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל במשחה ל-200 מטר חזה (1952 ו-1958) ובמשחה ל-200 מטר פרפר (1957 ו-1958) ושיאן ישראל בשחייה במשחים ל-100 מטר פרפר, ל-100 מטר חזה, ל-200 מטר חזה ול-400 מטר חזה.
ביוגרפיה
נסט התגורר בכפר סבא ועבד בחדרה. הוא התאמן בקבוצת ברית מכבים עתיד תל אביב.
אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1952 זכה נסט בדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:01.5 דקות, לפני דוד טייכנר (3:01.7 דקות) ומאיר מוזס (3:02.2 דקות), שניהם מהפועל חיפה.
המכביה הרביעית
בתחרויות השחייה של המכביה הרביעית שנערכו בחיפה בבריכת "בת גלים" בספטמבר 1953 זכה נסט במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:01.6 דקות, אחרי וולף מארגנטינה (2:59.9 דקות) ולפני טייכנר מישראל (3:02.9 דקות).
1954
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1954, זכה נסט ב-4 מדליות אישיות, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:59.3 דקות, אחרי ראובן שנפר מהפועל גבעת חיים (2:55.0 דקות) ולפני דוד טייכנר מהפועל חיפה (3:03.8 דקות), במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:15.0 דקות, אחרי ראובן שנפר (1:14.8 דקות) ולפני עוזי סלפטר מהפועל תל עמל (1:19.9 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:53.0 דקות, אחרי שנפר ששיפר את שיאו הישראלי של נסט (2:47.0 דקות) וקבע שיא ישראלי חדש של 2:46.8 דקות ולפני עוזי סלפטר (3:08.0 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 22:24.0 דקות, אחרי ראובן שנפר שקבע שיא ישראלי חדש של 21:37.4 דקות ועוזי רוזן מהפועל שער העמקים (22:21.0 דקות).
שיאן ישראל
בתחרות שנערכה ברחובות באוגוסט 1955 קבע נסט במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:12.9 דקות. באליפות ישראל לנוער בשחייה שנערכה בחדרה בסוף ספטמבר הוא קבע במשחה ל-100 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 1:17.6 דקות. בתחרות שנערכה בחדרה ב-1 באוקטובר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-200 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 2:50.5 דקות. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר, הוא זכה ב-2 מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:57.0 דקות, אחרי ראובן שנפר (2:54.8 דקות) ולפני ד. פרלמן מהפועל תל אביב (2:59.9 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 3:00.3 דקות, אחרי שנפר (2:47.2 דקות) ושלום כהן מהפועל גוש זבולון (2:57.0 דקות).
1956
בתחרויות השחייה בין הנבחרות הארציות של אגודות הפועל ומכבי שנערכו בחיפה בתחילת ספטמבר 1956 זכה נסט בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:51.8 דקות, לפני שנפר (2:51.9 דקות) ופרלמן (2:54.8 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:59.6 דקות, אחרי שנפר (2:50.5 דקות) ושלום כהן (2:53.1 דקות). שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בספטמבר אותה שנה הוא קבע במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:16.2 דקות, שיפור לשיאו הקודם שעמד עם 1:17.4 דקות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בחיפה הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:53.9 דקות, אחרי שנפר (2:53.8 דקות) ולפני פרידמן ממכבי חיפה (3:02.0 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 3:03.2 דקות, אחרי שנפר שקבע שיא ישראלי חדש של 2:46.6 דקות ושלום כהן (2:57.4 דקות).
1957
בתחרות שחייה שנערכה בגבעת רמב"ם ב-20 ביולי 1957 קבע נסט במשחה ל-200 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 2:46.1 דקות, שיפור לשיאו של ראובן שנפר (2:47.8 דקות). בתחרות שנערכה בחולון בסוף אוגוסט הוא קבע במשחה ל-400 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 6:01.4 דקות, שיפור לשיא בן ה-16 (6:14.1 דקות).
1958
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1958 זכה נסט בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:52.3 דקות ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:53.7 דקות.
1964
בתחרות שנערכה ברמות השבים ב-22 באוגוסט 1964 קבע נסט במשחה ל-100 מטר חזה שיא מכבי חדש של 1:15.1 דקות, שיפור לשיאו הקודם (1:16.2 דקות).
ניסן קפטה
ביוגרפיה
קפטה החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון וב-1994 עלה לקבוצה הבוגרת ועזר לקבוצה לעלות לליגה הראשונה. בהמשך הפך לשחקן הרכב ואף מונה לקפטן הקבוצה ב-1997. ב-2001 הושאל לבני יהודה תל אביב לעונה אחת ועזר לקבוצה לחזור לליגת הראשונה. בסוף העונה חזר להפועל ראשון לציון, אך שוחרר בדצמבר 2002 בעקבות סכסוך כספי עם המועדון. ב-2003 חתם לעונה אחת בצפרירים חולון. לקראת סוף הקריירה שחק קפטה בקבוצות של שכונות בראשון לציון, אגודת ספורט רמת אליהו, הפועל נחלת יהודה ומועדון ספורט שיכון המזרח, לפני שחזר ב-2006 להפועל ראשון לציון לעונת פרישה.
לאחר שפרש מכדורגל המשיך לשחק כדורגל חופים בעירוני ראשון לציון במסגרת ליגת העל בכדורגל חופים.
מואיז סאהי
מואיז אורל דיון סאהי (בצרפתית: Moïse Orell Dion Sahi; נולד ב-20 בדצמבר 2001 באביג'אן שבחוף השנהב) הוא כדורגלן איווארי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת שטרסבורג מליגת העל הצרפתית.
קריירת מועדונים
סאהי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה AFE מליגת העל המאלית. בשנת 2021 חתם סאהי בשטרסבורג מליגת העל הצרפתית. ב-4 באפריל 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–3 על ז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור ה-31 בליגה לעונת 2020/2021. ב-10 באפריל 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–4 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור ה-32 בליגה.
ב-3 באוגוסט 2022 הושאל סאהי לאנסי מליגת המשנה הצרפתית. סאהי ערך 36 הופעות ליגה במהלך עונה זו, בהן הבקיע 15 שערים, והיה לאחת מנקודות האור הבודדות עבור אנסי, שירדה לליגה הצרפתית השלישית.
חומצת שומן
חומצות שומן הן קבוצה של תרכובות אורגניות בעלות חשיבות עליונה בכל היצורים החיים.
ביוכימיה
כמעט מאה סוגים של חומצות שומן מצויות בטבע. הן מתחלקות מבחינה כימית לשלוש קבוצות: חומצות השומן הלא רווית מתחלקות גם לשני סוגי איזומרים: ציס וטראנס. חומצות השומן כולן, מכל הסוגים, עשויות אטומים של פחמן ואטומים של מימן; בקצה כל חומצת שומן קיימת קבוצת קרבוקסיל (COOH); חומצות השומן הן, לפיכך, חומצות קרבוקסיליות. שדרת החומצה, השרשרת שבמרכזה, עשויה אטומים של פחמן. לכל אטום של פחמן יש ארבעה אלקטרוני ערכיות, המאפשרים לו ליצור עד ארבעה קשרים. לפחות שני קשרים מנוצלים לקשר עם הפחמנים השכנים ושאר הקשרים מנוצלים לקשר עם מימן.
חומצות שומן רוויות
אם החומצה לא מכילה קשר כפול כחלק מהשרשרת, תיקרא החומצה "חומצת שומן רוויה". כלומר, רוויה באטומי מימן שקשורים לכל אטומי הפחמן.
חומצות שומן אלו נוטות להיות מוצקות בטמפרטורת החדר.
חומצות שומן בלתי רוויות
אם החומצה מכילה קשר כפול אחד לפחות, תיקרא החומצה "חומצה בלתי רוויה", כלומר, חומצה שאינה רוויה באטומי מימן, היות שבמקום הקשר הכפול לא נזקק כל אחד מהפחמנים המקושרים זה לזה לאטום מימן נוסף כדי להשלים את ארבעת הקשרים, מאחר שהוא משלים זאת בקשר הכפול לפחמן שלצידו. חומצה זו נוטה להיות במצב צבירה נוזלי בטמפרטורת החדר.
ההבדלים במצבי הצבירה נובעים ממהות הקשרים שבין אטומי הפחמן בשרשרת. קשר כפול, במקרה של איזומריית ציס, גורם לריחוק בין המולקולות ובכך מקטין את חוזק הקשר הבין-מולקולארי. לכן, ככל שהחומצה פחות רוויה (מכילה יותר קשרים כפולים), היא תנטה לטמפרטורת היתוך נמוכה יותר.
אם הקשר ה-3 בין אטומי הפחמן הוא כפול, מכונה חומצה זו אומגה 3 (ω-3); אם הקשר ה-6 הוא הכפול, מכונה חומצת השומן אומגה 6 (ω-6). שתי קבוצות אלו הן חומצות שומן חיוניות.
חומצות שומן חיוניות
אף על פי שהגוף מייצר את רוב חומצות השומן בעצמו, גוף האדם לא מסוגל להכניס קשר כפול לפחמן הנמצא אחרי מיקום 9 (כשסופרים מהקבוצה הקרבוקסילית). כתוצאה מכך ישנן שתי קבוצות של חומצות שומן שהן חיוניות לגוף ואינן מיוצרות ממרכיבי תזונה אחרים. חומצות אלו הן החומצות הרב-בלתי רוויות מקבוצת אומגה 3 (בהן הקשר השלישי בין אטומי הפחמן הוא כפול, בספירה מהקצה הפחמני) ואומגה-6 (כאשר הקשר השישי בין אטומי הפחמן הוא כפול, בספירה מהקצה הפחמני).
מתוך כל חומצות השומן מקבוצות אלו, הכינוי "חומצות שומן חיוניות" מתייחס לחומצות בעלות שרשרת הפחמנים הקצרה ביותר בכל קבוצה, וזאת משום שניתן לייצר מחומצת שומן אחת מקבוצות אלו חומצות שומן אחרות מאותה קבוצה על ידי הוספת פחמנים לשרשרת והפיכת קשרים לכפולים (עד המיקום התשיעי מהקבוצה הקרבוקסילית). חומצות חיוניות אלו הן:
למרות שהגוף מסוגל לייצר את כל חומצות אומגה-3 מחומצה אלפא-לינולנית, לצורך פעולה תקינה של האנזימים המעורבים בתהליך יש צורך בכמות מספקת של מינרלים וויטמינים חיוניים כגון אבץ, מגנזיום, ויטמין B6, ניאצין וויטמין C. בקבוצות אוכלוסייה הסובלות מחוסר בחלק ממרכיבים תזונתיים אלו רצוי לצרוך גם חומצות אומגה-3 נוספות כגון EPA ו-DHA המצויות בעיקר בדגים.
למרות שהן חומצות אומגה-3 והן חומצות אומגה-6 נחשבות לחיוניות, התזונה המערבית כוללת כמויות גבוהות מאוד של חומצות אומגה-6 וכמויות נמוכות של חומצות אומגה-3, לעיתים ביחס שמגיע עד 1 ל-20 ויותר. מחקרים בתזונה הראו כי לצורך פעילות תקינה של הגוף חשוב לשמור על יחס מאוזן יותר בין צריכת חומצות אומגה-3 לחומצות אומגה-6, ועל כן תזונאים ממליצים כיום להעשיר את התזונה במרכיבים המכילים חומצות אומגה-3 ולצמצם מזונות העשירים בקבוצה השנייה. איזון זה חשוב ביותר לשמירה על מערכת העצבים (מניעת דיכאון ושמירה על הזיכרון) ולשמירה על הלב והעור.
מקור חומצות השומן
שומן מהחי הוא בדרך כלל רווי. שנים רבות חשבו כי לאור התכונה שלו של העלאת רמות הכולסטרול בגוף, יש להמעיט ככל הניתן בצריכתו וזוהי המלצת משרד הבריאות גם כיום. עם זאת, בשנים האחרונות יש דעות רבות בנושא: היו מחקרים שמצאו שצריכת שומן רווי אינה גורמת למחלות לב. מחקר אחר מצא שהחלפת שומן רווי בפחמימות או בחומצות שומן חד בלתי רוויות לא מנעה מחלות לב אך החלפתו בחומצות שומן רב בלתי רוויות כן מנעה.
ע"פ משרד הבריאות מקורות שומן טובים הם: "שמני קנולה, זית, סויה, תירס, חמניות ופשתן וכן אבוקדו, גרעינים (חמניות, שומשום ודלעת), שקדים, טחינה ואגוזים" וכן "דגים, בעיקר שמנים, כמו סרדינים, פורל, סלמון, הרינג, מקרל ובורי."
המקורות הטובים ביותר לחומצות שומן חיוניות מסוג אומגה 3 הם דגי ים ממים עמוקים ושמן פשתן. מקורות טובים נוספים הם שמן קנולה בכבישה קרה (לא בבישול המוביל לחימצון), תרד, אגוז מלך וכן זרעי פשתן הנאכלים בצורה נכונה.
פירוק חומצות שומן בתא
חומצות השומן מפורקות בתאים איקריוטיים במיטוכונדריה; הרכבת חומצות שומן, לעומת זאת, נעשית בציטופלזמה. הפרדה זו מייעלת את התהליכים ומאפשרת בקרה טובה יותר עליהם.
המסלול השכיח ביותר לפירוק חומצות שומן נקרא חמצון בטא (β). במקרה של טריגליצרידים מופרדות בתחילה שלוש חומצות השומן מהגליצרול. הגליצרול מומר לפירובט ונכנס, ביצורים אווירניים (ארוביים), ישירות למעגל קרבס, המשמש להפקת אנרגיה בתא. החומצות מתפרקות למקטעים בני שני אטומי פחמן אשר מאוחר יותר הופכים לשיירי אצטיל, המשמשים לסנתוז חומרים רבים בתא. רוב שיירי האצטיל נקשרים לקואנזים A ונכנסים אף הם למעגל קרבס. בשלב הראשון של מעגל קרבס מתרכב האצטיל עם אוקסאלואצטט ומתקבלת חומצת לימון (קואנזים A, המשמש כנשא בלבד, ניתק מהאצטיל וקולט לאחר מכן קבוצות אצטיל נוספות). עם סיום סיבוב שלם של מעגל קרבס מתחמצנת קבוצת האצטיל חמצון מלא והופכת לשתי מולקולות של פחמן דו-חמצני אשר נפלט אל הסביבה (ביצורים מפותחים דרך הריאות בתהליך הנשימה). השלב האחרון והמכריע של תהליך הוא הנשימה התאית: הזרחון החמצוני.
קרל אופנהיימר
קרל נתן אופנהיימר (בגרמנית: Carl Nathan Oppenheimer; 21 בפברואר 1874 בברלין – 24 בדצמבר 1941 בזייסט בהולנד) היה ביוכימאי יהודי גרמני.
ראשית חייו
קרל נתן אופנהיימר היה בנו האמצעי של ד"ר יוליוס אופנהיימר, רב בקהילה הרפורמית הבדלנית שנוסדה על ידי שמואל הולדהיים בברלין. אמו אנטוני הייתה מורה. משפחתו של אביו הייתה ממגורשי ספרד, והגיעה דרך הולנד לאוסלר (Uslar- השוכנת צפונית-מערבית לגטינגן). טרם נישואיה נשאה אימו את השם דוידזון, ומוצאה היה ממזרח אירופה. משפחתה הגיעה לברלין בסוף המאה ה-17. החינוך בבית אופנהיימר הצטיין באווירת אמון וחופש תוך הקפדה ללא עוררין על אמירת האמת.
אחיו של קרל אופנהיימר, היה פרופ' פרנץ אופנהיימר, רופא, כלכלן וסוציולוג יהודי-גרמני. הוגה רעיון הסוציאליזם הליברלי, ציוני, ומניח היסודות להתיישבות השיתופית הקואופרציה במרחביה. אחותו הייתה משוררת הילדים פאולה דהמל שנישאה למשורר הגרמני ריכרד דהמל. אחותו אלישבע נישאה לאגיפטולוג הגרמני גאורג שטיינדורף.
לימודים וקריירה
אופנהיימר למד כימיה ורפואה בברלין ובפרייבורג, וקיבל את הדוקטורט בשנת 1894. ב-1897 קיבל תואר דוקטור לרפואה.
לאחר שעבד כמרצה באוניברסיטה בארלנגן, הגיע למכון הפיזיולוגי לבעלי חיים של האוניברסיטה החקלאית בברלין בשנת 1902, שם מונה לפרופסור כבוד לביוכימיה בשנת 1908.
בשנת 1915 מונה אופנהיימר לאחראי על התזונה העממית בחברה החדשה Zentral-Einkaufs-Gesellschaft (חברת הרכש המרכזית - ZEG) בברלין. בשנת 1917 מונה לראש המחלקה המדעית של GA Krause & Co. AG.
אופנהיימר העניק למדע האנזימולוגיה את צורתו ומבנהו. אופנהיימר קבע כי חקר החומר החי זקוק לידע הן במדעים הרפואיים והן במדעים המדויקים. משנת 1909 ועד 1936 פרסם טקסטים בסיסיים רבים בביוכימיה וכן הקים וערך את כתבי העת Zentralblatt fuer Biochemie und Biophysik (1910–21) ו- Enzymologia (1936–41).
הוא היה חבר באגודה הכימית הגרמנית ובאגודה הפיזיולוגית הגרמנית  בברלין. בשנת 1932 הוא נבחר לחבר באקדמיה לאופולדינה.
לאחר פיטוריו בשנת 1936, עקב היותו יהודי, היגר להולנד בשנת 1938. נפטר ליד האג, לאחר מחלה ממושכת.
איתמר פליישמן
איתמר פליישמן (נולד ב-17 בפברואר 1984, י"ד באדר א' ה'תשמ"ד) הוא עיתונאי, שדרן רדיו וטלוויזיה, מגיש מחליף ופאנליסט קבוע בתוכנית הפטריוטים בעכשיו 14, בעל טור שבועי בישראל היום ותוכנית שבועית בגלי ישראל.
קרל אופנהיימר
משפחתו
אופנהיימר נישא ב-1904, באמצעות שידוך, להדוויג לואיז טרופלוביץ. לזוג היו 3 ילדים. בנו הצעיר, ארנסט התגייס לצבא בדרום אפריקה.
The Devil Put Dinosaurs Here
האלבום נוצר מיד אחרי סיום סיבוב ההופעות של הלהקה עם האלבום הקודם "Black Gives Way To Blue", ויצירתו נעשתה במשך יותר משנה. שיחרורו של האלבום נדחה מספר פעמים עקב ניתוח בכתף ושיקום שעבר מלחין והכותב העיקרי של הלהקה ג'רי קאנטרל.
קרל אופנהיימר
משפחתו
בנו הבכור של אופנהיימר, חנן אופנהיימר (1905–1978) היה אגרונום וחוקר חקלאות ישראלי, מומחה לגידול עצי פרי טרופיים, מכליא זנים חדשים, חוקר במרכז וולקני ופרופסור בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. חתן פרס ישראל לחקלאות לשנת תשכ"ח.
איתמר פליישמן
ביוגרפיה
פליישמן נולד וגדל במשפחה דתית, ברמת גן. עד הגיעו לגיל תיכון למד בחינוך חרדי. לאחר מכן, היה חניך במכינה הקדם צבאית "בני-דוד" בעלי. הוא בוגר לימודי תקשורת באוניברסיטת אריאל.
The Devil Put Dinosaurs Here
האלבום התקבל בביקורות נלהבות יחסית על ידי עולם המוזיקה, כאשר הוא מגיע למקום השני במצעד ה"בילבורד 200" שמציג את האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית בכל שבוע, ובמקום הראשון במצעד אלבומי הרוק בבילבורד.
קרל אופנהיימר
משפחתו
אחיינו (בנו של פרנץ אופנהיימר), הלל אופנהיימר, היה פרופסור לבוטניקה, פיזיולוג של הצמח, מראשוני הבוטנאים באוניברסיטה העברית בירושלים, וממייסדי הפקולטה לחקלאות ברחובות, חתן פרס ישראל לחקר החקלאות לשנת תשי"ט. אחייניתו (ביתו של פרנץ אופנהיימר), רנטה נישאה לאחר מות אביה פרנץ, והתגוררה עם משפחתה בקליפורניה.
The Devil Put Dinosaurs Here
הסינגלים מתוך האלבום "Hollow", "Stone", ו-"Voices" ששוחררו לפני יציאת האלבום הצליחו גם הם, כאשר "Hollow" ו-"Stone" טיפסו למקום הראשון במצעד רצועות הרוק המושמעות ביותר בבילבורד, ו-"Voices" במקום השלישי, והצליחו להישאר בדירוג במשך 20 שבועות ברציפות.
איתמר פליישמן
קריירה
בשנת 2008, החל את עבודתו במקומון "ידיעות ירושלים" שם פרסם מדור בנושאי צרכנות וסיקר את תחום המשפט והפלילים עבור העיתון. במקביל שימש כתב בmynet ירושלים.
קרל אופנהיימר
משפחתו
בקריית המדע ברחובות נקרא רחוב על שם שני בני הדודים, הלל אופנהיימר וחנן אופנהיימר.
The Devil Put Dinosaurs Here
האלבום גם דורג גבוהה במצעדי עשרת האלבומים הטובים ביותר במדינות אוסטרליה, פינלנד ונורווגיה, והיה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית האלבום המהונדס מוזיקלית הטוב ביותר בז'אנר הלא קלאסי.
איתמר פליישמן
קריירה
בינואר 2012 החל לעבוד ככתב שטחים ב-ynet, ב-2014 עבר לסקר את אזור יהודה ושומרון עבור "מעריב" ו"מקור ראשון", עד שינוי הבעלות ומכירתו של העיתון לשלמה בן-צבי.
The Devil Put Dinosaurs Here
בנוסף האלבום דורג במקום הרביעי בשנת 2019 במגזין האונליין הנחשב "Loudwire" ברשימת אלבומי הרוק הטובים ביותר בעשור האחרון.
איתמר פליישמן
קריירה
ביוני 2014 מונה לדוברו של שר הכלכלה ויו"ר הבית היהודי נפתלי בנט.
במהלך קמפיין בחירות 2015 שימש כסגן מנהל הקמפיין וכדובר של מפלגת "הבית היהודי", לאחר הבחירות לכנסת העשרים סיים את תפקידו.
ביוני 2015 נבחר לשמש כדובר השר גלעד ארדן, אך עקב עיכוב המינוי ויתר על התפקיד.
ממרץ עד דצמבר 2015 שימש כדוברו של חבר הכנסת ינון מגל, עד להתפטרותו של מגל מהכנסת.
ב-2017 החל לכתוב טור דעה שבועי בעיתון "ישראל היום".
ב-2018 החל לעבוד כעורך תוכנית הרדיו של אראל סג"ל ב-103fm.
במהלך 2017 החל פליישמן לעבוד ב-"ערוץ 20" ככותב, עורך, מגיש ופאנליסט.
ב-2020 ערך את מהדורת החדשות המרכזית של הערוץ. עם המעבר לאפיק 14 החל לערוך את התכנית "אולפן חמישי" בהגשת יעקב ברדוגו ומשמש ככותב לתוכניות השונות. במקביל משמש פליישמן פאנליסט קבוע בתוכנית "הפטריוטים" בערוץ.
מנוע הסלמן
מנוע הסלמן (באנגלית: Hesselman engine) הוא מנוע בעירה פנימית המשלב במאפייניו בין מנוע בנזין למנוע דיזל. הוא תוכנן והוצג בשנת 1925 על ידי המהנדס השוודי. במנוע זה בוצע השימוש הראשון בהזרקת בנזין ישירה במנוע הבזק המשמש להנעת רכב נוסע בכביש. מנועי הסלמן הותקנו במשאיות כבדות ובאוטובוסים בדגמים שיוצרו בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20.
אופן פעולה
מנוע הסלמן משלב תהליך בעירה עם דחיסת אוויר רגילה. הדלק מוזרק ישירות לתא הבעירה ממש בסוף מהלך הדחיסה, ליד הנמ"ע (נקודה מתה עליונה). בשל דחיסה נמוכה, יש להצית את תערובת האוויר והדלק הבלתי הומוגנית על ידי מצת. בעומס מלא, מנוע הסלמן משתמש בבקרת מומנט איכותית ללא מצערת, בעוד בעומס בינוני ובעת סרק, שסתום מצערת מבטיח מהירות מנוע יציבה. ניתן לתמרן את משך ההזרקה כך שיתאים לעומס המנוע, כאשר נקודת הסיום של ההזרקה נשארת תמיד זהה. השסתומים מעוצבים בצורה שהם יוצרים זרימה טורבולנטית המסייעת לערבב אוויר ודלק. מנוע הסלמן הוא מנוע 'רב-דלקי', המסוגל לפעול על מוצרי נפט שונים כגון, נפט, בנזין או סולר. למרות שילוב של תכונות של מחזור אוטו ומחזור דיזל, מנוע הסלמן קשור יותר במאפייניו למנוע אוטו.
יתרונות וחסרונות
מנועי הסלמן יכלו להשתמש בשמנים כבדים יותר שהיו זולים במידה ניכרת מבנזין ולכן היו חסכוניים יותר לתפעול עבור בעל הרכב. מבחנים שבדקו צריכת דלק גם הצביעו על צריכת דלק מעט נמוכה יותר בהשוואה למנועי בנזין בעלי הספק דומה.
למנוע הסלמן בהשוואה למנוע דיזל היו מידות קטנות יותר ומכאן משקל נמוך יותר. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הידע במטלורגיה היה פחות מתקדם מאשר מנועים בעשורים שבאו לאחריו, ולכן מנועי דיזל היו כבדים להתמודד עם הדחיסה והלחץ הגבוהים במהלך הבעירה. מאוחר יותר פותחו מנועי דיזל עם חומרים טובים וקלים יותר ומנועי הסלמן איבדו את היתרון הזה.
למנועי הסלמן היו כמה חסרונות. בשל הדחיסה הנמוכה היה קשה להגיע לטמפרטורת העבודה. התוצאה הייתה בעירה לא שלמה. הבעירה הלא שלמה הובילה לשחיקה מהירה של המצתים ולכמות גדולה של דלק שלא נשרף במלואו בתהליך הפליטות, שגרם לעשן כבד.
שימושים
מנועי הסלמן יוצרו על ידי כל שלושת יצרניות המשאיות השוודיות של העשורים הראשונים של המאה ה-20, סקאניה, טידהולמס ברוק ווולוו. סקניה-ואביס החליפה את מנועי הסלמן במנועי דיזל תקינים משנת 1936, ואת וולוו מ-1947.
ג'סי ונטורה
ג'סי ונטורה (ידוע בשם: Jesse "The Body" Ventura; נולד ב-15 ביולי 1951), ושמו המלא ג'יימס ג'ורג' יאנוש (James George Janos), הוא פוליטיקאי אמריקאי, מושל מינסוטה לשעבר, מתאבק מקצועי בעברו, פרשן טלוויזיה ומנחה תוכניות טלוויזיה ורדיו בעבר, שירת ביחידת החבלה התת-מימית של הצי האמריקאי, ושחקן. ג'סי ונטורה נודע לציבור האמריקאי בעת שעבד כמתאבק מקצועי וכן כפרשן ב-WWE. בשנת 2004, הוכנס שמו להיכל התהילה של ה-WWE.
עמרי הרצוג
עמרי הרצוג (נולד ב-1973) הוא מבקר ספרות וחוקר תרבות ישראלי המתמחה בספרות ותרבות פופולרית. זוכה פרס ברנשטיין לביקורת ספרותית בעיתונות יומית.
ג'סי ונטורה
בשנת 1998 התמודד על משרת מושל מדינת מינסוטה, כמועמד עצמאי וחבר במפלגה הרפורמיסטית האמריקאית (באנגלית: Reform Party of the United States of America), ונבחר למושל ה-38 של מינסוטה. הוא החזיק בתפקידו בין התאריכים: 4 בינואר 1999, עד 6 בינואר 2003, ולא ניסה להיבחר לתקופת כהונה נוספת.
ראשית חייו
ונטורה נולד וגדל במינאפוליס. בדצמבר 1969 התגייס לצי ארצות הברית והתנדב ליחידה לחבלה תת-ימית, שלימים אוחדה עם יחידת הקומנדו הימי. הוא עבר את מסלול הלוחם ושירת ביחידה בצוות החבלה ה-12. בשנת 1975 השתחרר מן השירות ופנה לעסוק בהיאבקות.
עמרי הרצוג
ביוגרפיה
הוא משמש מבקר ספרות בעיתון "הארץ" משנת 2002 וערך את כתב העת "הכיוון מזרח". בשנת 2011 זכה בפרס ברנשטיין לביקורת ספרותית בעיתונות יומית.
ג'סי ונטורה
היאבקות מקצועית
ונטורה בחר בשם הבמה ג'סי "הגוף" ונטורה (Jesse "The Body" Ventura) כדי שיתאים לתדמיתו כמפתח גוף בריון העוסק בתחביבו על חוף הים, את השם ונטורה בחר מתוך מפה בה צוינה עיירת חוף זו בקליפורניה. כמתאבק ונטורה הופיע בדמות הרשע ולעיתים קרובות השתמש בסיסמה: "נצח אם אתה יכול, הפסד אם אתה חייב, אבל תמיד השתמש בתכסיסי מרמה!" ברבים ממנהגיו בזירה חיקה את המתאבק המקצועי הנודע "סופרסטאר" בילי גרהאם, אשר היה כוכב זירה בשנות ה-70 וה-80.
עמרי הרצוג
קישורים חיצוניים
ממאמריו:
ג'סי ונטורה
היאבקות מקצועית
בשנת 1975 הופיע לראשונה במדינות שבמרכז ארצות הברית, בטרם עבר והחל להופיע בצפון-מערב ארצות הברית. הוא זכה פעמיים באליפות ההיאבקות של צפון-מערב ארצות הברית, וחמש פעמים באליפות הזוגות. בשלהי שנות ה-70 עבר להופיע במדינת מינסוטה. ב-20 ביולי 1980 זכה באליפות העולם להיאבקות זוגות במסגרת הארגון שבו הופיע אז (AWA), תואר בו החזיק כמעט שנה.
קריירה פוליטית
בעקבות עצה שקיבל ממורה שלימדו בבית הספר התיכון, ונטורה התמודד בשנת 1990 על משרת ראש העיר ברוקלין פארק, מינסוטה. העיר השישית בגודלה במדינה. הוא ניצח בבחירות את ראש העיר היוצא, אשר כיהן 18 שנה ברציפות, והחזיק במשרת ראש העיר בין השנים 1991–1995.
בשנת 1998 התמודד ונטורה במערכת הבחירות למשרת מושל מדינת מינסוטה, כמועמד מטעם המפלגה הרפורמיסטית. מסע הבחירות שלו התאפיין באסיפות עם אגרסיביות ובפרסומות מוזרות בכלי התקשורת, בהן חזרה הסיסמה: "אל תצביעו לפוליטיקה כרגיל." הוצאות מסע הבחירות שלו היו נמוכות במידה ניכרת מאלה של יריביו, והוא היה חלוץ בשימוש באינטרנט ככלי להגיע לבוחריו.
בחודש נובמבר 1998 הוא זכה בבחירות ביתרון קל, כשהוא מביס מועמדים מטעם המפלגות הגדולות בארצות הברית, נורם קולמן וסקיפי המפרי. לאחר ניצחונו הופיעו במינסוטה מדבקות פגוש הנושאות את הכיתוב: "המושל שלי יכול להרביץ למושל שלך". לאחר שבית הנבחרים סירב לאשר את הגדלת תקציב האבטחה, ספג ונטורה ביקורת כשהחליט לסגור את מעון המושל ולגור בתקופת כהונתו בביתו הפרטי. מבקריו טענו שהחלטתו גררה פיטורי עובדי כפיים ממעון המושל והוצאות נוספות שנדרשו לפתיחתו המחודשת מאוחר יותר.
בשנת 2002, בעת שביקר בסין בראש משלחת סחר, הוא הכריז כי לא ינסה להיבחר לתקופת כהונה נוספת. הוא האשים את התקשורת כי רדפה אחריו ואחרי משפחתו והתמקדה בהיבטים אישיים של התנהגותו בעוד שהיא מזניחה סיקור של נושאי מדיניות חשובים. ונטורה ספג ביקורת ציבורית כאשר סמוך לתום תקופת כהונתו הכריז כי הוא שוקל להתפטר ממשרתו כדי לאפשר לסגניתו להתנסות במשרת המושל, מאוחר יותר חזר בו מכוונה זו.
בעת כהונתו תמך ונטורה ביוזמה לאחד את שני בתי הקונגרס במדינה, לבצע רפורמה במס רכוש, בזכויות להט"ב, ובזכות להפלה. ב-6 בינואר 2003 סיים ונטורה את כהונתו כמושל.
לאחר פרישתו עסק ונטורה בהגשת תוכנית אירוח שבועית בטלוויזיה. בסמסטר אביב 2004 החל מלמד באוניברסיטת הרווארד, במסגרת בית הספר לממשל ע"ש קנדי. בשנת 2005 הפך לדובר חברה להימורי ספורט באינטרנט, באותה שנה אף הכריז כי בדעתו להגר מארצות הברית, בין השאר עקב הצנזורה. הוא עקר להתגורר בבאחה קליפורניה במקסיקו, שם לדבריו הוא מבלה את זמנו בגלישת גלים. בשנת 2006 סייע למועמדים עצמאים בבחירות למשרת המושל במדינת טקסס ובמינסוטה.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, התמודד על משרת הנשיא מטעם מפלגת הירוקים של אלסקה, שפרשה ממפלגת הירוקים המקורית. שמו נרשם בפתק ההצבעה באלסקה והייתה אפשרת לכתוב בכתב יד (Write-In) את שמו בקליפורניה, אורגון, ויומינג, איווה, אלבמה, פנסילבניה, ניו ג'רזי, ניו המפשייר, ורמונט וברוד איילנד.
פרנץ קליין
פרנץ קליין (באנגלית: Franz Kline; 23 במאי 1910 – 13 במאי 1962) היה צייר אמריקאי. הוא מזוהה עם תנועת האקספרסיוניזם המופשט של שנות הארבעים והחמישים. קליין היה חלק מאסכולת ניו יורק, יחד עם ציירי פעולה אחרים כמו ג'קסון פולוק, וילם דה קונינג, רוברט מאת'רוול, ג'ון פרן ולי קרסנר, כמו גם משוררים, רקדנים ומוזיקאים מקומיים.
קורות חיים
קלין נולד בוילקס-בארה, קהילה קטנה לכריית פחם במזרח פנסילבניה. כשהיה בן שבע, אביו של קליין התאבד. בתקופת נעוריו עבר ללהייטון, פנסילבניה וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון להייטון. מאוחר יותר התחתנה אמו ושלחה אותו למכללת ג'ירארד, אקדמיה בפילדלפיה לנערים ללא אב. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, קלין למד אמנות באוניברסיטת בוסטון בין השנים 1931 ל - 1935, ואז שהה שנה באנגליה בבית הספר הת'רלי לאמנות בלונדון. במהלך תקופה זו פגש את אשתו לעתיד, אליזבת ו' פרסונס, רקדנית בלט בריטית. היא חזרה עם קלין לארצות הברית בשנת 1938.
עם חזרתו לארצות הברית, עבד קליין כמעצב בחנות כלבו בניו יורק. לאחר מכן עבר לעיר ניו יורק בשנת 1939 ועבד אצל מעצב נוף. בתקופה זו פיתח קלין את הטכניקות האמנותיות שלו וזכה להכרה כאמן משמעותי.
מאוחר יותר לימד במספר מוסדות, ביניהם מכללת בלאק מאונטיין בצפון קרוליינה ומכון פראט בברוקלין. הוא העביר קייצים בין השנים 1956 עד 1962 בציור בפרובינסטאון שבמסצ'וסטס ומת בשנת 1962 בניו יורק ממחלת לב ראומטית, עשרה ימים לפני יום הולדתו ה-52.
חמש אבנים
חמש אבנים הוא כינוי לחמישה עצמים קטנים ומרובעים, המשמשים לסוג של משחק ילדים הדורש זריזות ידיים ומיומנות בזריקה ותפיסה של חמש אבנים. המשחק מותאם לשחקן יחיד או לזוג שחקנים או יותר. מקור המשחק הוא ככל הנראה בהודו, שם הוא מוכר תחת השם גיטה.
עזרי המשחק
האביזר היחידי הנדרש למשחק הוא חמש אבנים. אלו יכולות להיות כל חמישה עצמים קטנים שווי גודל. אבני משחק מועדפות הן חלוקי נחל, או קוביות מתכת (לרוב - פליז), בגודל 1×1×1ס"מ עם פינות מעוגלות (בראשית המאה ה-20 היו משחקים בעצמות קטנות מרגלי בקר, ובשנות ה-40 בכוכבי מתכת רב-צלעיים המכונים ג'קים).
כללי המשחק ומהלכו
למשחק קיימות גרסאות רבות, אך העיקרון זהה בכולן.
המשחק בגרסה הירושלמית המלאה
המשחק מתנהל כך שכל משתתף צריך לעבור את כל שלבי המשחק. התור עובר עם פסילה, ובתור הבא ממשיך המשתתף מהשלב שבו נפסל, ומתקדם עד לפסילה הבאה.
שלבי המשחק הירושלמי (סגנון "כלב")
המשחק מורכב משלושה שלבים ראשונים ושלושה שלבים מתקדמים. כל שלב נקרא "קוֹן" (ראשון, שני ושלישי - כולם במלעיל), ובשלבים המתקדמים: "קוֹן הַקָּשֶה" (במלעיל). מבנה כל קון הוא זהה, פרט לעליית שלב המציינת למעשה את מספרו של הקון. כל קון מורכב ממבוא ומחמישה שלבים.
• ראשון: זורקים בעדינות את האבנים על הרצפה. בוחרים אבן ומשליכים אותה באוויר, ובזמן שהיא באוויר, אוספים אבן אחת מן הרצפה ותופסים את האבן שנזרקה. כך ממשיכים ומלקטים מהרצפה אבן אחר אבן בזמן זריקת אבן אחת באוויר. זוהי פעולת הבסיס במשחק. בזמן כל פעולה (בכל שלבי המשחק) - אסור להזיז אבן שאותה לא אספת.
• שני: כנ"ל, ואולם איסוף האבנים מהרצפה מתבצע בזוגות.
• רביעי: לא זורקים את האבנים על הרצפה, אלא מעיפים אבן באוויר, מניחים בזמן מעופה את יתר הארבע על הארץ ותופסים את האבן החוזרת. זורקים אותה שוב אוספים את כל הארבע מהרצפה, ותופסים שוב את האבן מן האוויר. [יש הנוהגים לשלב בין שלישי לרביעי: לאחר איסוף שלוש האבנים הראשונות, משליכים את אחת האבנים באוויר. בזמן שהיא באוויר אוספים את האבן האחרונה, ולאחר מכן, כשהאבן שהושלכה עדיין באוויר, מניחים בחזרה את הארבע שביד, ותופסים בחזרה את האבן שהושלכה. אחר כך ממשיכים כמו בסוף רביעי הרגיל].
השלבים לאחר המבוא הם: על היד, קוגלך, החלפות, תקיעות ושער, כאשר לפני כל שלב כזה ישנה הקדמה שנקראת "אחדים ל..", והיא למעשה חזרה על "ראשון" (כך בקון הראשון, וחזרה על שני או שלישי בקונים הבאים בהתאמה). לפני הפאץ׳ רשאי המשַחֵק להכריז ״פאץ׳ עומד״ - ואז אם ייכשל, לא יצטרך בתור הבא להתחיל את שלב קוגלך מההתחלה; יריבו רשאי להקדים אותו בהכרזת ״פאץ׳ לכול״, ואז יתהפך המצב.
יש אפשרות לבחור לאחר מכן אבן מבין החמש שעברו את השער והתפזרו, ולזרוק אותה באוויר ולנסות לאסוף את כל האבנים הנותרות בצידו השני של השער בבת אחת. אם הצלחת – צברת זכות לתור ממשיך במקרה של פסילה בהמשך.
עם סיום שלושת הקונים הרגילים, מתבצע שלב קריטי הנקרא "אחדים לקון הקשה" – שהוא למעשה "ראשון" פשוט. פסילה בשלב זה מחזירה את המשתתף לתחילת המשחק. ישנה גרסה בה "אחדים לקון הקשה" נקראת "תפול בפח" (במלעיל, דגש על ת' ו-ב'), ובה שחקן אחר מקיף באצבעותיו את האבן האחרונה (מהלך זה נקרא "יהלום"), מה שמקשה על הרמת האבן מהרצפה.
בנוסף: ב"על היד" תפיסת האבנים מגב היד מתבצעת ב"הכפלה" - היינו, השלכת האבנים מגב היד באוויר ותפיסתן מלמעלה. כך גם בפאץ' (המכונה בקון הקשה: פאץ' הכפלה).
ב"החלפות" מורה היריב לשחקן איזו אבן יש להחליף בכל פעם, ובשער – איזו אבן להעביר (או איזה ואיזה, או חוץ מאיזו אבן – לפי הקון). בשלב האחרון של החלפות ותקיעות בקון הקשה, רשאי היריב להקשות על השחקן, לפני שלב איסוף ארבע האבנים, בדרך של הרחקת האבן האחרונה תוך הצבת שיבר זקוף על הרצפה כשהזרת ליד אחת האבנים, הנחת האבן האחרונה בראש השיבר על האגודל, ושחרורה כך שתתגלגל על הזרוע כמה שיותר רחוק - כדי להקשות על האיסוף של כל הארבע בזריקה אחת.
המנצח האולטימטיבי הוא זה שסיים ראשון את קון שלישי קון הקשה.
מי מתחיל?
לפני תחילת המשחק, על מנת לקבוע מי משחק ראשון, מבצע כל משתתף את מהלך "על היד". מי שמעלה ותופס בחזרה את מספר האבנים הגדול יותר - זוכה ומתחיל ראשון. ניתן להכפיל את הנקודות הנצברות בשלב זה על ידי "הכפלה" (תפיסת האבנים מגב היד מלמעלה), ואף לשלש ולרבע את התוצאה על ידי תפיסת האבנים מגב היד כך שחלק נתפסות ב"הכפלה" וחלק באופן רגיל (שלא לדבר על הכפלת התוצאה במאה, על ידי תפיסת האבנים לאחר שמניחים אותן על קצה המרפק המורם).
פסילה ("אָבוּד")
כישלון בביצוע מהלך כלשהו מביא כאמור להעברת התור למתחרה הבא. כישלון כולל אי תפיסת אבן שנזרקה, אי איסוף האבנים שנדרשו על פי השלב, הזזת אבן שלא היה עליך לאסוף, התנגשות אבנים, ואי ביצוע המשימה הנדרשת (כמו: אי הצלחה להעלות מינימום אבנים על גב היד ב"על היד", אי העברת אבן דרך הקשת ב"שער" וכו'). כישלון המביא לפסילה נקרא: "אבוּד לך".
"חתול"
קיימת גרסה קלה יותר הנהוגה גם בירושלים וגם בשפלה ומיועדת למתחילים ולילדים קטנים, הנקראת: "חתול" (להבדיל מהגרסה הקלאסית שלעיל המכונה "כלב"), ובה במקום להעיף אבן באוויר, מניחים אותה על גב היד ומלקטים את האבנים הנותרות מן הרצפה (מבלי להפיל את האבן שעל גב היד). לסיום כל מהלך - מעיפים את האבן מגב היד ותופסים אותה בכף היד.
המשחק בגרסה באזור החוף והשפלה
להלן מתוארים שלבי המשחק לפי הגרסה הנהוגה בשפלה ובמקומות אחרים שאינם ירושלים.
הגרלה
בשלב הראשון במשחק עורכים הגרלה של סדר המשתתפים במשחק. המשחק הראשון אוחז בכף יד פשוטה כלפי מעלה באבני המשחק ומטיל אותן מעלה ואז מנסה לתפוס אותן על גב ידו. במצב זה, למשחק שלוש אפשרויות לצבירת נקודות: תפישת "מיליונים" דורשת מיומנות וזריזות ידיים ניכרת. כדי להביא לכך שהאבן האחרונה לא תועף עם האחרות, יש למקמה על האמה, אחוזה בין האצבע המורה לקמיצה. אין חשיבות לדירוג בנקודות, כל עוד נשמר העיקרון שבין סוגי התפיסה יש הפרש של פי עשרה לפחות.
פסילה
כאשר המשחק אינו משלים את כל השלבים ב'שלב' כלשהו הוא נדרש לשוב ולבצעו מן ההתחלה.
גרסאות לזריקת האבנים
קיימות גרסאות רבות לזריקת האבנים. להלן העיקריות שבהן, והסבר כיצד יבוצעו בשלב "ראשון", לאחר שהאבנים נזרקו לרצפה, ובידו של השחקן אבן אחת:
ויקטור פורצ'ן
סר ויקטור מורבן פורצ'ן (באנגלית: Sir Victor Morven Fortune; 21 באוגוסט 1883 – 2 בינואר 1949) היה קצין בכיר בצבא הבריטי. הוא שירת גם במלחמת העולם הראשונה וגם במלחמת העולם השנייה. הוא פיקד על הדיוויזיה ה-51 (היילנד) במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונאלץ להיכנע לגרמנים ב-12 ביוני 1940.
ביוגרפיה
פורצ'ן נולד בבללוק, סקוטלנד ב-21 באוגוסט 1883, ובשנת 1903 התגייס פורצ'ן לצבא הבריטי והצטרף לרגימנט המשמר השחור (היילנדרים המלכותיים). הוא שירת במלחמת העולם הראשונה כמפקד הגדוד הראשון, רגימנט המשמר השחור (היילנדרים המלכותיים) משנת 1916 וכמפקד החטיבה ה-46 משנת 1918.
לאחר לימודיו במכללה לפיקוד ומטה, קימברלי בשנים 1920 עד 1921, הוא מונה למפקד הגדוד הראשון, רגימנט הסיפורת' היילנדרים ב-1927 ולמפקד חטיבת הרגלים ה-5 בשנת 1930. בשנת 1935 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-52 (השפלה) ובשנת 1937 מונה למפקד הדיוויזיה ה-51 (היילנד).
הדיוויזיה ה-51 נותרה בצרפת לאחר הפינוי מדנקירק, לאחר שהוקצתה לקורפוס ה-9 הצרפתי, ולחמה יחד עם הצרפתים במהלך מבצע אדום. לאחר שהפינוי הימי התברר כבלתי אפשרי ונגמר מלאי התחמושת, נאלץ פורצ'ן להיכנע יחד עם חלקה הגדול של דיוויזיית היילנד בסן ואלרי אן-קו. חטיבה אחת נסוגה קודם לכן ללה האבר וכך נמנעה מלכידה.
גנרל פורצ'ן בילה את שארית המלחמה כשבוי מלחמה. כקצין בריטי בכיר בשבי בגרמניה, הוא פעל לשיפור תנאי החיילים בפיקודו. הוא לקה בשבץ מוחי בשנת 1944 אך סירב להחזרתו. הוא שוחרר לבסוף באפריל 1945 וקיבל את תואר אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית.
כמה סופרים בריטים הטילו ספק בהחלטה להישאר עם הצרפתים במהלך הקרב. עם זאת, גנרל שארל דה גול הצהיר, 'מצידי אני יכול לומר שחברות הנשק, שנחתמה בשדה הקרב באבוויל במאי-יוני 1940, בין דיוויזיית השריון הצרפתית, שהיה לי הכבוד לפקד עליה, לבין הדיוויזיה הסקוטית ה-51 האומללה תחת הגנרל פורצ'ן, מילאה את חלקה בהחלטה שקיבלתי להמשיך במאבק בצד בעלות הברית, עד הסוף, יבוא מה שיבוא'. והוא סיכם בציטוט המוטו הישן של המשמר הסקוטי : omni modo fidelis - נאמן לכל דבר.
ב-2 בינואר 1949 מת פורצ'ן בדאלסווינטון, סקוטלנד, והוא בן 65 שנים.
שמאי רן
שירות צבאי
עם גיוסו לצה"ל במסגרת גרעין הנח"ל, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב רן לצנחנים כמפקד מחלקה. רן לחם במלחמת יום הכיפורים ובהמשך מונה למפקד פלוגה בצנחנים. בשנים 1981–1980 פיקד על סיירת צנחנים, בין היתר במבצע איש דמים, מבצע לבלוב ומבצע סיגל. במלחמת לבנון הראשונה, שימש כסגנו של ישראל רמות, מג"ד 202, מהנחיתה של חטיבת הצנחנים, בפיקודו של יורם יאיר, בחוף נהר האוולי שמצפון לעיר צידון בלבנון, ועד לביירות.
לאחר מכן שימש כמפקד גדוד 202 והוביל אותו בלחימה בדרום לבנון. ב-27 במאי 1985, הוביל כוח מן הגדוד, ובו גם סגן מפקד חטיבת הצנחנים, משה יעלון, למרדף אחר מחבלי חזבאללה בוואדי ג'ימל. הכוח זיהה את המחבלים והרגם. בשנים 1989–1987 שימש כמפקד יחידת שלדג. לאחר מכן הועלה רן לדרגת אל"ם ופיקד על חטיבה 226. בשנים 1991–1992 פיקד על חטיבת בנימין. בשנים 1992–1994 פיקד על חטיבת הנח"ל. בהמשך שירת כסגן מפקד אוגדת איו"ש. השתחרר משירות הקבע בשנת 2000. במילואים משמש רן כמפקד המפקדה למשימות מיוחדות בדרגת תא"ל.
לאחר שחרורו עובד ברפאל, שימש יועץ לוועדת המשנה לכוננות ולביטחון שוטף של ועדת החוץ והביטחון בכנסת.
מקלארן 765LT
מקלארן 765LT (באנגלית: McLaren 765LT) היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שתי מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב בייצור מוגבל (765 יחידות) משנת 2020. היא הוצגה במרץ 2020. היא מבוססת בעיקרה על מקלארן 720s, ומחליפת מקלארן 675LT.
עיצוב
העיצוב החיצוני והפנימי מבוסס על ה-720s ולכן הוא עיצוב GT, אך מעוצב באופן יותר ספורטיבי וחזק. מקלארן השתמשה בהרבה סיבי פחמן להורדת המשקל. ישנה כנף אחורית בגודל בינוני הנפתחת ונסגרת באופן חשמלי וארבעה פתחים למערכת הפליטה.
מפרט טכני
המכונית כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-765 כוחות סוס ב-7,500 סל"ד ומומנט מרבי של 81.6 קג"מ ב-5,500 סל"ד . תיבת הילוכים רובוטית דו-מצמדית בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.8 שניות ומ-0 ל-200 קמ"ש תוך 7.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 330 קילומטרים לשעה. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 13 ליטר ל-100 קילומטר.
מקלארן 765LT ספיידר
היא גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית, נחשפה ב-27 ביולי 2021. הייצור שלה הוגבל ל-765 יחידות כמו הגרסה הרגילה. היא המכונית קבריולה (גג נפתח) המהירה ביותר שמקלארן פיתחה עד כה. היא כוללת את אותו מנוע כמו בגרסה הבסיסית. הגג עשוי מבד ופתיחתו או סגירתו אורכת 11 שניות וניתן לפתוח את הגג עד למהירות של 50 קמ"ש המהירות המרבית שלה עם גג פתוח היא 330 קמ"ש או עם לחצן "מהירות" המנמיך את גובה המכונית ב-35 ס"מ ואז המהירות עומדת על 403 קמ"ש.
זכור ברית אברהם
זְכֹר בְּרִית אַבְרָהָם וַעֲקֵדַת יִצְחָק הוא פתיחה של כמה וכמה פזמוני סליחות בקהילות אירופה.
הפיוט הכי מפורסם עם פתיחה זו חובר על ידי רבנו גרשום מאור הגולה (אשכנז, המאה ה-11). הפיוט מגולל את סבלותיהם של היהודים באירופה, ומסיים במשאלה לעתיד חדש וטוב יותר, בבניין בית המקדש וקיבוץ גלויות.
הפיוט נאמר בקרב יהדות אשכנז פעמים רבות במהלך הימים הנוראים, והפך לאבן יסוד ולאבטיפוס של פיוט סליחה. בסליחות נאמר הפיוט בכל מנהגי אשכנז בסליחות שבערב ראש השנה, והוא נאמר גם בסליחות לצום גדליה לפי מנהג פולין, ובערב יום כיפור לפי מנהגי קהילות אשכנז המערבי. הפיוט נאמר גם בסוף חזרת הש"ץ של תפילת נעילה שביום הכיפורים בשני מנהגי אשכנז; לפי מנהג אשכנז המזרחי, אומרים בנעילה רק שני בתים מהפיוט: "גּוֹאֵל חָזָק" ו"הָעִיר הַקֹּדֶשׁ".
תוכן הפיוט
המשורר מבקש מאלוהיו שיפדה את עמו ישראל מגלותו ומצרותיו, בזכות מעשי שלושת האבות ולמען שמו של הקב"ה, ואף על פי שאין לישראל זכויות בפני עצמם. הוא מקונן על הגלות ואובדן הנבואה, על חורבן בית המקדש בפרט וארץ ישראל בכלל, ועל הרדיפות והעינויים הקשים שסובלים ישראל מאת רודפיהם, עליהם הוא רומז במילים - כלומר, המלכות הרביעית שתשלוט בישראל מבין ארבע הגלויות, והיא מלכות אדום ורומי, שהיא למעשה שם נרדף לכל ממלכות הנוצרים. לאחר שמתאונן רגמ"ה על מיתתם של כל הצדיקים, שהותירה את היהודים חסרי יכולת תפילה וזכויות, הוא ממשיך ומתאר את סבלם הנורא של יהודי אשכנז הנרדפים, ומסיים במשאלה כי לפיכך יזכור אותם הקב"ה ויוציאם מהגלות, ויבנה להם את בית המקדש השלישי, בעודו נפרע מן הגויים שהרעו לעמו ישראל.
רבינו גרשום מוסיף עוד ומצהיר כי מכל נכסיו הרוחניים והגשמיים של עם ישראל מימים עברו, לא נותר לו מאומה, ; בכך הוא מתבסס על מאמר חז"ל בספרא בפרשת בחוקותי: . אכן, רגמ"ה עצמו השקיע את חייו בתיקונו ובביסוסו של אותו השיור היחיד, וחיזק ביהדות אשכנז את כל חיי ומפעלי היהדות - שהרי באפלת הגלות והסבל, לא נותר להם דבר מלבד תורתם.
מאורעות התקופה מתקשרות גם בזכר מעשה עקדת יצחק עצמו, עליו בנוי הפיוט; מעשה העקדה שימש אידיאל לרבים מאלו שמסרו את נפשם למיתה על קידוש ה', וראו בעקדה את אותה מסירות הנפש לה הם נדרשים. מקדשי השם למדו ממעשה העקדה כי תפקידם כהרוגים על קידוש ה' אינו פסיבי בלבד, שהרי במעשה זה הם מקיימים את שיאה של הדת היהודית, שנתייסדה במעשהו זה של אברהם.
מבנה הפיוט
הפיוט בנוי בסדר אלפביתי כפול, וכולל ארבעה עשר בתים המורכבים מארבע שורות, שבכל אחת שלוש או ארבע מילים. סגנונו של רבנו גרשום הוא עממי וטבעי, והוא אינו משתדל לסלסל ולעטר את פיוטו בכפלי משמעויות ובחרוזים מסובכים; שפתו המקראית, המושפעת מסגנון הפיוט הארצישראלי, קולחת ונוגעת ללב.
מילות הפיוט
הפיוט המלא כולל ארבעה עשר בתים, אך ברוב הקהילות נאמרים כיום רק שישה מתוכם: שלושת הראשונים ושלושת האחרונים.
השפעת הפיוט
פיוטי "זכור ברית" (פיוטי סליחה המבוססים על הזכרת זכות עקדת יצחק) היו נפוצים עוד לפני רבנו גרשום, ומוזכרים כבר בתקופת הגאונים; גם הפייטן האיטלקי בן המאה ה-10 רבי שלמה הבבלי כתב לפחות פיוט "זכור ברית אחד". אך אף אחד מהם לא הגיע למדרגת תפוצתו של פיוטו של רגמ"ה, שהיה בעל השפעה עצומה על הפייטנים שלאחריו ונאמר בהזדמנויות רבות. אט-אט נוצרו לו גרסאות שונות ושיבושים רבים, ופעמים רבות חיברו פייטנים מאוחרים פיוטים חדשים המתבססים על "זכור ברית אברהם" ומצטטים ממנו; בין הידועים שבהם הוא "זכור ברית אברהם ועקדת יצחק" שחיבר רבי אלעזר מגרמייזא בעל "הרוקח", הנאמר לפי מנהגי הרבה קהילות (בקצת קהילות רק הבית הראשון) בכל יום של סליחות אם יש בו ברית מילה, וכן בברכת זכרונות בראש השנה, אם יש בו ברית מילה.
על שם פיוטו של רבנו גרשום קרויות כל הסליחות הנאמרות בקהילות אשכנז בערב ראש השנה בשם "סליחות זכור ברית", משום שבתוכן נכלל גם פיוטו המפורסם של רבנו גרשום.