cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סטייה חברתית
תפיסות ביחס לסטייה
לדעת הנומינליסטים, ההתנהגות האנושית היא תחום מיוחד שאי אפשר לחקור בדרכים בהן חוקרים תופעות בטבע. לסטייה אין משמעות אובייקטיבית, אלא כזו המבוססת על מחשבות ורגשות. הסוטה הוא אדם שהדבקנו לו סטיגמה של סוטה, וסטייה היא התנהגות שהוגדרה על ידי החברה כהתנהגות סוטה.
לפי התפיסה הלגליסטית הנורמה היא החוק, והסטייה היא הפרה של חוק. במילים אחרות, הסטייה נקבעת על ידי נורמות מקומיות ולכן תהיה שונה ממקום למקום.
לטענת המודל הרפואי, הסוטה סובל מפתולוגיה. יש לו סימפטומים של מחלה, ולכן יש לטפל בו. תאוריה המבוססת על המודל הרפואי היא התאוריה הפסיכואנליטית של פרויד.
יחסיות הסטייה
סטייה היא מושג יחסי, קשה לקבוע תקנים או אמות מידה מוחלטות ביחס אליה:
התנהגות שהיא בבחינת סטייה בחברה מסוימת אינה בהכרח סטייה בחברה אחרת. קיימות אומנם מצוות אוניברסליות התופסות בכל חברה (הריגת אדם, פגיעה חמורה בסדר החברתי), אולם גם לגביהן יש הבדלים בולטים בין חברה לחברה, (בדואים, מוסלמים, יהדות) ואף בתוך חברה אחת במצבים שונים למשל הבדל בין מצבי שלום ומלחמה (בזמן מלחמה פגיעה בלוחם המוגדר כאויב היא מעשה לגיטימי). כלומר, כדי לקבוע אם נטילת חיים היא בבחינת סטייה, יש להשיב תחילה על כמה שאלות: מי נהרג, באילו נסיבות, על ידי מי ומדוע.
חז"ל הגדירו הגנה עצמית: "(אם) בא להרגך – השכם להורגו". יש חברות שנורמות ההתנהגות שלהן מחייבות הריגה על רקע "גאולת דם", "חילול כבוד המשפחה" וכדומה. חברות רבות מטילות עונש מוות על עבירות פליליות מסוימות, ומעניקות לבית משפט סמכות להחליט על ביצוע ההוראה להרוג בשם הצדק וטובת החברה. הריגת אדם אינה תמיד התנהגות סוטה הכרוכה בסנקציות. יחסיות סטייה בולטת על רקע ההבדל בין מערכות חברתיות־נורמטיביות שונות וגם על רקע תהליכי שינוי העוברים על חברה מסוימת אחת, התנהגות סוטה בתקופה אחת יכולה להיות לגיטימית בתקופה אחרת.
קל"ף
קל"ף (קהילה לסבית פמיניסטית) היה ארגון לסבי פמיניסטי שהוקם בשנת 1987 ופעל בישראל עד סוף העשור הראשון של המאה ה-21. הארגון הוקם על ידי פעילות לסביות פמיניסטיות, בהן חיה שלום.
הארגון קיבל אליו כל מי שהגדירה עצמה כאישה והזדהתה עם מטרותיו. גברים שהזדהו עם המטרות הצטרפו כ-"ידידי הארגון".
מטרות הארגון
ארגון קל"ף הגדיר לעצמו את המטרות הבאות.
פעילות
בתחילה פעל הארגון בתל אביב בלבד, אך במהלך השנים שיתף פעולה עם שדולת הנשים בישראל והבית הפתוח בירושלים ועם ארגון המרכז הפמיניסטי אשה לאשה בחיפה. במסגרת שיתופי פעולה אלה ארגנו פעילות קל"ף אירועים רבים עבור הקהילה הלסבית, כגון מסיבות, מופעי בידור, מופעי התרמה, כנסים ותערוכות. בנוסף הפעיל הארגון קו מידע, ושלח לחברותיו עלוני מידע בדואר.
בנובמבר 1991 נערך כנס "קל"ף פתוח" הכנס הארצי הראשון של קל"ף. בכנס נדונו עתיד הקהילה וכן סוגיית ההורות הלסבית והביסקסואלית. בינואר 1997 נפתחו חגיגות העשור להקמת הארגון בכנס בירושלים שעסק במיניות וארוטיקה. במאי של אותה השנה ערך הארגון כנס לסבי-פמיניסטי ברמת-אפעל, אליו הגיעו מאות נשים מרחבי הארץ. בעקבות הצלחת הכנס אורגן כנס לסבי פמיניסטי נוסף ברמת אפעל במאי 1999.
בשנת 1999 ארגון קל"ף הוכר באופן רשמי על ידי משרד הרווחה כגורם מלווה ומייעץ בעבודה עם נערות לסביות במצוקה, והחלו להתקיים השתלמויות לעובדות סוציאליות על ידי קל"ף.
קל"ף חזק היה ביטאונה של תנועת קל"ף, שיצא לאור בשנים 1989–2001.
הכנס הלסבי האחרון שאורגן על ידי קל"ף התקיים בשנת 2003, בתאריך 16 - 18 בדצמבר. הכנס נערך במלון לחוף נתניה, והשתתפו בו מאות נשים בעשרות סדנאות בנושאי פוליטיקה, שוויון ומיניות.
מאבקים משפטיים
בשנת 1997 הגיש ארגון קל"ף עתירה לבג"ץ יחד עם אגודת הלהט"ב והאגודה לזכויות האזרח בישראל באמצעות עורכת הדין עירא הדר, ובה ביקשו לבטל את האיסור שהטיל שר החינוך זבולון המר על שידור פרק של התוכנית "קלפים פתוחים" שעסק בנוער להט"ב ובזהות מינית. בפסק הדין קבע בג"ץ פה אחד שיש להתיר את שידור התוכנית כפי שתוכנן במקור, בערוץ בו תוכנן השידור, ללא התניה של השידור בשינויים וסייגים כפי שדרשו המשיבים. פסק דין זה מוכר כבג"ץ קלפים פתוחים.
שנה לאחר מכן הגיש הארגון עתירה נוספת יחד בסיוע אותם הארגונים לאחר ששר החינוך סירב לאפשר לקל"ף להציג חומרי לימוד ביריד "הזכות לכבוד והחובה לכבד", בטענה שמשרד החינוך מבקש לקדם את המשפחה שמביאה ילדים לעולם, אך בג"ץ דחה את העתירה, שהוגשה יומיים לפני פתיחת היריד, בטענה שהזמן קצר מדי לדון בה. בעקבות כך הקימו פעילות הארגון דוכן מידע אלטרנטיבי והפגינו מחוץ לבניין האירוע.
סילקווד
סילקווד הוא סרט אמריקאי משנת 1983, בבימויו של מייק ניקולס ובכיכובן של מריל סטריפ ושר. זהו סרט ביוגרפי המבוסס על סיפורה של האקטיביסטית קארן סילקווד, שחשפה עבירות בתעשיית הגרעין האמריקאית, ונהרגה בתאונת דרכים חשודה, כאשר הייתה בדרכה לאוקלהומה סיטי למסור מסמכים מפלילים לעיתונאי של הניו יורק טיימס. במציאות, מותה הוביל לניצחון משפטי על חברת האנרגיה הגרעינית בה עבדה סילקווד, וחבר המושבעים פסק לטובת יורשיה $10 מיליון בנזיקין, הפסיקה הגדולה בהיסטוריה לתיק מסוג זה נכון לאותו הזמן, למרות שבסוף הצדדים הגיעו להסכם על סכום פחות.
הסרט צולם בניו מקסיקו וטקסס, וההפקה התאמצה מאוד להצמד לעובדות, כך שהסרט כלל סצנות מקבילות לאירועים אמיתיים מחייה של סילקווד, למשל כשהיא הפעילה את אזעקת הקרינה במפעל. לסילקווד עצמה הייתה רמת קרינה פי ארבעים מן המותר על פי חוק בגופה.
הסרט זכה לשבחים בביקורת, ואף הצליח בקופות. הוא היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר, כולל השחקנית הטובה ביותר (סטריפ), שחקנית המשנה הטובה ביותר (שר) והבמאי הטוב ביותר (ניקולס), וזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (שר).
עלילה
קארן סילקווד (מריל סטריפ) עובדת במפעל לייצור דלק גרעיני קר-מגי סימרון, באוקלהומה. היא חיה יחד עם שני עמיתים לעבודה - בן זוגה דרו סטיבנס (קורט ראסל) וחברתה הלסבית דולי פליקר (שר). היא מייצרת מוטות דלק מפלוטוניום עבור כורים גרעיניים, וחשופה לקרינה. היא נהיית פעילה באיגוד העובדים מתוך דאגה שפרקטיקות של קר-מגי מסכנים את העובדים.
החברה דורשת מעובדיה לעבוד שעות נוספות רבות, וסילקווד משוכנעת שהמנהלים מזייפים דו"חות בטיחות ומעגלים פינות בכל הזדמנות. היא מציגה את חשדותיה לאיגוד, מתחילה לעסוק בפעולות לובינג למען בטיחות עובדים, ואף נוסעת לוושינגטון הבירה למסור עדות בפני הוועדה לאנרגיה אטומית. דומה כי מנהיגי האיגוד מעוניינים יותר בפרסום שהיא מעוררת מאשר ברווחת העובדים.
כשסילקווד ועובדים אחרים מגלים שהם נגועים בקרינה, מנהלי המפעל מנסים להאשים אותה בכך. היא מגלה שצילומים של מוטות פגומים עברו ריטוש ומסמכים נערכו, והיא מתחילה לערוך חקירה משלה. בינתיים, החיים האישיים שלה סובלים - היא נמצאת בקונפליקט עם בן זוגה לשעבר שלא רוצה לאפשר לה לראות את שלושת ילדיהם, דולי מתחילה מערכת יחסים עם אנג'לה, שנמצאת כל הזמן בביתם המשותף, ודרו מתקשה להכיל את האובססיה לחקירה, ועוזב את הבית.
דפנה רז
דפנה רז (נולדה ב-1958) היא עורכת ומתרגמת ישראלית.
סילקווד
עלילה
כשהיא מאמינה שמצאה ראיות מספקות, סילקווד יוצרת קשר עם כתב מהניו יורק טיימס, והשניים קובעים להפגש. בסיום הסרט, בפייד אאוט, סילקווד רואה פנסי רכב מסנוורים במראה, והיא מתקשה לראות את הכביש לפניה. הסצנה מסתיימת בקלוז-אפ על מכוניתה ההרוסה לאחר התנגשות קטלנית, ונשאר בידי הצופה להחליט האם זו הייתה תאונה, או לא.
דפנה רז
ביוגרפיה
רז היא בתם של שפרירה זכאי והמפיק מתי רז, אחותה היא אורלי רז העוסקת בבימוי לטלוויזיה.
סילקווד
פרסי האוסקר ה-56
מועמדויות
דפנה רז
ביוגרפיה
היא דיבבה בסדרת הטלוויזיה הדבורה מאיה.
ימי עצמאות
יום עצמאות הוא יום חג לאומי של מדינה לציון תאריך קבלת או השגת עצמאות מדינית.
דפנה רז
ביוגרפיה
מ-1998 עד-2018 היא הייתה העורכת של המהדורה העברית המגזין נשיונל ג'יאוגרפיק.
היא תרגמה ספרים לעברית, בין תרגומיה נמנים הספרים של ג'ודית באטלר "טענת אנטיגונה", תרגום אשר זכה לתשבחותיו של מבקר הספרות יצחק לאור, ו"קוויר באופן ביקורתי", וכן "גיתאי X2X3", ספר המנתח את יצירותיו של עמוס גיתאי.
סילקווד
פרסי גלובוס הזהב ה-41
זכיות מועמדויות
דפנה רז
ביוגרפיה
בתה, אלה בן דוד, דיבבה בסרט במבי.
בישופות במברג
הנסיכות-בישופות של במברג (בגרמנית: Hochstift Bamberg) הייתה מדינה כנסייתית של האימפריה הרומית הקדושה. מקורות הבישופות בדיוקסיה הרומית-קתולית של במברג שהוקמה בסינוד 1007 בפרנקפורט, בהוראת המלך היינריך השני להרחיב עוד יותר את התפשטות הנצרות בארצות הפרנקוניות. הבישופים קיבלו מעמד של חופשיות קיסרית בערך בשנת 1245 ושלטו באחוזותיהם כנסיכים-בישופים עד שהוכפפו לנסיכות הבוחר מבוואריה במהלך החילון הגרמני ב-1802.
המדינה
הבישופים של במברג קיבלו את התואר הנסיכותי על ידי הקיסר פרידריך השני מהוהנשטאופן לפני נידויו בידי האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי בשנת 1245, לפיה הפכה הבישופות למדינה אימפריאלית, המכסה חלקים נרחבים מהאזור בבוואריה הנוכחי של פרנקוניה ("פרנקוניה הראשית").
כחלק מהחוג הפרנקוני (שטחים המקובצים יחדיו בתוך האימפריה הרומית הקדושה למטרות הגנה) משנת 1500 ואילך, שטח במברג גבל, בין היתר, בבישופות וירצבורג ממערב, מרקיזות ברנדנבורג-אנסבך ההוהנצולרנית והעיר הקיסרית החופשית נירנברג מדרום, מרקיזות ברנדנבורג-ביירוית ממזרח ודוכסות סקסוניה-קובורג הווטינית מצפון. במהלך המאה ה-18, היא התקיימה לעיתים קרובות בשיתוף עם הדיוקסיה השכנה של וירצבורג, ששליטיה מאז 1168 תבעו את התואר הארכאי של "דוכס פרנקוניה".
ייסוד הבישופות
החל מה-1 בנובמבר 1007, התקיים סינוד בעיר פרנקפורט אם מיין. נכחו בו שמונה ארכיבישופים ועשרים ושבעה בישופים, בראשות הארכיבישוף וויליגיס ממיינץ, וכן השליט האוטוני היינריך השני, שנבחר למלך הרומאים ב-1002. המלך, לאחר שדיכא את מרד המרקיז היינריך משוויינפורט ב-1003, התכוון לחזק את שלטונו ולהקים דיוקסיה חדשה שתסייע בכיבוש הסופי של הפגאניות באזור הפרנקוני סביב במברג. אף על פי כן, מכיוון ששטחם של הוונדים בנהרות מיין העליון, ויזנט ואייש היה שייך לדיוקסיות וירצבורג מאז ארגון הבישופות הגרמנית התיכונה על ידי בוניפציוס הקדוש, לא ניתן היה להקים את הבישופות החדשה ללא הסכמת מועצת הכתר. הבישוף היינריך הראשון מווירצבורג היה מוכן להיפרד מחלק משטחו, שכן המלך הבטיח להעלות את וירצבורג לארכיבישופות ולתת לו מקבילה במיינינגן. הסכמתו של האפיפיור יוחנן השבעה-עשר הושגה להסדר זה, אולם העלאת וירצבורג לארכיבישופות התבררה כבלתי מעשית גם בשל הסתייגותו של וויליגיס, והבישוף היינריך הראשון חזר בו תחילה מהסכמתו.
אף על פי כן, לאחר כמה ויתורים נוספים, המלך היינריך השני השיג את ההסכמה להקמתה של הדיוקסיה של במברג מחלקים מהדיוקסיות של וירצבורג ומאוחר יותר מהדיוקסיה של אייכשטאט. במברג ניתן בתחילה פטור, כלומר היא הייתה כפופה ישירות לרומא. כמו כן, הוחלט כי אברהרד, קנצלר המלך, יוסמך על ידי הארכיבישוף וויליגיס ממיינץ, להיות ראש דיוקסיית אזור הגבול החדשה. לדיוקסיה החדשה ניתנו מתנות יקרות בסינוד שאושרו במסמכים, כדי להעמיד אותה על בסיס איתן.
מדינה קיסרית
בתחילת המאה ה-13, הבישופים של במברג התערבו בסכסוך כס המלכות הגרמני בין שושלות ולף והוהנשטאופן: הבישוף אקברט מאנדך, בנו של הדוכס ברטהולד ממרניה, עמד בפני החשד שהיה מעורב ברצח פיליפ משוואביה בשנת 1208 ונאלץ להימלט זמנית לחצר ההונגרית של גיסו המלך אנדראש השני, מלך הונגריה. קרוב משפחתו פופו, בישוף מ-1238, הודח על ידי קיסר הוהנשטאופן פרידריך השני ב-1242.
הקיסר פרידריך השני מינה תומך מקומי, קאנון במברג, היינריך מבילברסהיים, לבישוף. הבישוף היינריך הפך לנסיך-בישוף הראשון; תחת שלטונו, הבישופות הפכה בהדרגה לנסיכות טריטוריאלית, והבישופים שלה קיבלו עדיפות חילונית הארכיבישופים של מיינץ. משנת 1305 לערך שימשה טירת אלטנבורג כבית מגורים משני. בשנת 1390 הבישוף למפרכט, קנצלר לשעבר של הקיסר קרל החמישי, רכש גם את מבצר גיכבורג. בתחילת המאה ה-15 נרשמו סכסוכים עזים עם מורדים הוסאטים כמו גם עם אזרחי במברג. הבישוף היינריך גרוס פון טרוקאו (נפטר בשנת 1501) נכנס לכמה קרבות עם קזימיר, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית מבית הוהנצולרן.
הרפורמציה הפרוטסטנטית
לבישוף ה-39, גאורג שנק פון לימפורג, היה שנוסח על ידי יוהאן משוורצנברג ב-1507, שהפך מאוחר יותר למודל ל-Constitutio Criminalis Carolina עליו הוסכם בדיאט של אאוגסבורג ב-1530. הבישוף גאורג, אף שהיה איש סודו של הקיסר מקסימיליאן הראשון, נטה לתנועת הרפורמציה של מרטין לותר, שגרמה להתפרצות חברתית אלימה תחת יורשו ויגנד, ששלט בין השנים 1522 ל-1556. יתרה מכך, העיר סבלה קשות במלחמת המרקיזים השנייה (1552–1554), כאשר כוחותיו של אלברט אלקיביאדס כבשו חלקים נרחבים מהבישופות. לאחר המלחמה העמיד הבישוף את מבצר פורכהיים.
מ-1609 ואילך הנסיך-הבישוף יוהאן גוטפריד פון אשהאוזן, שנבחר גם הוא לבישוף וירצבורג ב-1617, ויורשו יוהאן גאורג פוקס פון דורנהיים נקטו צעדי קונטרה-רפורמציה חמורים. תחת שלטונם, באמברג גם הפכה לשמצה כמרכז של ציד מכשפות באימפריה הרומית הקדושה. בין הקורבנות הרבים של משפטי המכשפות במברג היו דורותיאה פלק וכן ראש עיריית במברג יוהנס יוניוס, מה שאף עורר התערבות של דיאט רגנסבורג ב-1630.
בינתיים, אחוזות במברג נהרסו במלחמת שלושים השנים. הבישוף יוהאן גאורג נמלט לאחוזותיו הקרינתיות הנידחות בשנת 1631 ויורשו פרנץ פון האצפלד גורש גם הוא, כאשר בישופי במברג ווירצבורג הוכנסו לסמכות השיפוט של הנסיך ברנהרד מסקסוניה-ויימאר, שקיבל את התואר "דוכס פרנקוניה" מידיו של הקנצלר השוודי אקסל אוקסנסטירנה ב-1633. הנסיכים-הבישופים הצליחו לחזור ולהחזיר את רכושם לאחר תבוסתו של ברנרד בנורדלינגן ב-1634.
בשנת 1647 הקים הבישוף מלכיאור אוטו ווויט פון זלצבורג את. בסוף המאה ה-17 יורשיו הקימו את מעון הקיץ הבארוק שלוס זיהוף והושלם מעון חדש בבמברג על פי תוכניותיו של לאונרד דינצנהופר. הנסיכים-הבישופים היו חייבים הון רב בשל ההוצאות במלחמת שבע השנים, ונאלצו למכור את האחוזות הקרינתיות לבעלי בריתם ההבסבורגיים ב-1759.
חילון
במהלך מלחמות המהפכה הצרפתית, במברג נכבשה על ידי חיילים צרפתים והנסיך-הבישוף האחרון, כריסטוף פרנץ פון בוסק, ברח לפראג ב-1796. אף על פי שהוא חזר שוב בשנת 1800 ומינה את אחיינו גאורג קרל איגנץ פון פכנבאך צו לאודנבך כשליט שותף, הוא נאלץ להתמודד עם הכיבוש של הכוחות הבוואריים של הבוחר מקסימיליאן הרביעי יוזף בשנת 1802.
לאחר התפטרותו הרשמית של הבישוף כריסטוף פרנץ ב-29 בספטמבר 1802, אחוזות ונכסי במברג, כמו גם האוספים הנרחבים של המנזרים באנץ ומיכאלסברג או אוצר במברג עם כתר התבליט של היינריך השני, נתפסו על ידי נסיכות הבוחר מבוואריה. במהלך החילון הגרמני, שהוסכם על ידי הדיאט של רגנסבורג ב-25 בפברואר 1803 ("Reichsdeputationshauptschluss"), סופחה לבסוף במברג לבוואריה. משנת 1808 עד 1817 היה הכס פנוי; אך על ידי הקונקורדט הבווארי של השנה האחרונה היא הועלתה לארכיבישופות, עם וירצבורג, שפייר ואייכשטדט כדיוקסיות סופרגניות.
סורת א-טור
סורת א-טור (בערבית: سورة الطور, "ההר") היא הסורה ה-52 בקוראן. בסורה זו יש 49 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון בה, שם מוזכר הר סיני.
תוכן הסורה
פסוקים 1–28 מדברים על יום הדין, ומתארים את גן העדן והגיהנום. פסוקים 29–43 עוסקים באלו שדחו את מוחמד. פסוקים 4–44 עוסקים ביחס בין המוסלמים לבין הלא מוסלמים.
Faustix
מורטן ברנגסטראפ אולסן (בדנית: Morten Brangstrup Olsen; נולד ב-24 במאי 1989), המוכר תחת שם הבמה Faustix, הוא די ג'יי ומפיק מוזיקלי דני.
הוא היה מועמד מספר פעמים לפרסי המוזיקה הדנית ופרסי DeeJay הדני.
קריירה
ב-14 בינואר 2014, הוא התארח, ביחד עם אימאנו וקאי, בסינגל "Revolution" של דיפלו. השיר זכה לתואר הקלטה מסוג זהב מ-RIAA.
ב-18 במרץ 2016, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם דייוויד ג'יי, את הסינגל "Come Closer". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-27 בדנמרק. כמו כן, השיר זכה באישור הקלטה מסוג זהב מ-IFPI Danmark.
ב-12 באוגוסט 2016, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ברברה מולקו, את הסינגל "Don't U Worry". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-40 בדנמרק.
ב-2017, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלכסנדר אוסקר, את הסינגל "Somebody New". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-34 בדנמרק.
ב-12 באוקטובר 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ראני, את הסינגל "Crying in The Sun". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-36 בדנמרק.
ב-22 באוקטובר 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם עידו בי וצוקי, את הסינגל " Ara ".
ב-29 במרץ 2019, הוא הוציא את הסינגל "Thorns". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום העשירי בדנמרק.
ב-26 ביולי 2019, הוא הוציא את הסינגל "Need You". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-27 בדנמרק.
ב-27 בדצמבר 2019, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, OMG It's 2020.
ב-27 במרץ 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם סקינז, את הסינגל "Glemmer Alting". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-37 בדנמרק.
ב-5 בפברואר 2021, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, Happy Place.
חיים אישיים
הוא בזוגיות עם הבלוגרית אוקראינית-דנית אירינה אולסן. הם התחתנו ב-2019, ולהם שני ילדים (בן ובת).
פימן אורלוב
פימן אורלוב (ברוסית: Пи́мен Орлóв; 1812  6 באוקטובר 1865) היה צייר רוסי בסגנון קלאסי. הוא עבד במגוון רחב של ז'אנרים ובילה את רוב הקריירה שלו באיטליה.
ביוגרפיה
הוא נולד בחווה למשפחת טוחני קמח. בגיל צעיר הוא גילה כישרון לציור. אביו רצה שימשיך את העסק המשפחתי ולא יכול היה להרשות לעצמו לשלם עבור בית ספר לאמנות בכל מקרה.
עם זאת, הוא היה נחוש ולמד לצייר כשהיה נער, מצייר נודד. הם נסעו מכפר לכפר, ציירו שלטים ושלטי חוצות וכן עשו עבודות צבע פשוטות על קירות וגדרות. הוא החליף מעסיקים ככל שהניסיון שלו גדל, אבל עדיין לא קיבל הזמנות לאיקונות או ציורי קיר.
בסופו של דבר הוא פנה לציור דיוקנאות של בעלי קרקעות מקומיים ובשנת 1834, עם המלצות ממשפחת גלדקיס, משפחת אצולה אוקראינית, הוא הצליח לצאת לסנט פטרסבורג ולהשתתף בשיעורי ביקורת באקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם למד אצל קארל בריולוב והחליט להיות צייר של סצנות ז'אנר. תוך כדי לימודיו, הוא המשיך לצייר פורטרטים כדי לעזור לפרנס את עצמו. בני משפחת גוליצין היו בין לקוחותיו הבולטים. הוא סיים את לימודיו ב-1837 עם מדליית כסף ובתואר "אמן חופשי".
בשנה שלאחר מכן, כל המשתלמים באיטליה נצטוו לחזור לרוסיה, אך הוא הצליח לקבל אישור להישאר, תוך שהוא מתרץ זאת במחלת עיניים ובצורך להשלים את העבודות הקבועות שלו. הוא נשאר שם עד מותו, שש עשרה שנים מאוחר יותר. הוא המשיך לשלוח מדי פעם ציור בחזרה לסנט פטרסבורג וקיבל את התואר "אקדמאי" ב-1857.
מורשתו האמנותית של אורלוב
ציוריו של אורלוב, שגררו את שבחי בני דורו, ידועים ברכותם וביופי הצבע שלהם, לצד התאורה ויסודיות הגימור. רוב יצירותיו הן דיוקנאות וסצנות ז'אנריות מחיי האיטלקים, אך ישנן גם יצירות בנושאים היסטוריים ונופים.
רוב יצירותיו של פימן נשארו באיטליה ונמצאות באוספים הפרטיים של אספנים מערב אירופה. עם זאת, ברוסיה הם גם היו מבוקשים - הציורים "נערה רומית צעירה במזרקה", "בוקר איטלקי" נקנו על ידי הקיסר ניקולאי הראשון.
ציוריו של אורלוב מיוצגים במוזיאונים רבים ברוסיה ובמדינות חבר העמים - גלריית טרטיאקוב, גלריית תמונות אזורית טבר, מוזיאון לאמנות אזורית טרנסקרפטית בוקשאיה (אוקראינה) ואחרים.
יחסי בוסניה והרצגובינה–מקדוניה הצפונית
היסטוריה
בין השנים 1918-1991 היו שתי המדינות חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. כאשר יוגוסלביה החלה מתפוררת, הכריזה מקדוניה הצפונית על עצמאות מיוגוסלביה בספטמבר 1991, ואילו בוסניה והרצגובינה הכריזה על עצמאותה במרץ 1992. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-12 במאי 1993. בוסניה והרצגובינה, כמו גם שאר הרפובליקות לשעבר של יוגוסלביה, מכירה במקדוניה תחת שמה החוקתי, והיא אחת מ-131 המדינות שעשו את אותו הדבר.
שאיפות ההצטרפות לאיחוד האירופי ונאט"ו
למקדוניה הצפונית ובוסניה-הרצגובינה ישנה מטרה משותפת של הצטרפות לאיחוד האירופי ולנאט"ו. מקדוניה הצפונית היא מועמדת להצטרפות לאיחוד האירופי מאז 2005, ומחכה לתחילת המשא ומתן על ההצטרפות. היא גם עמדה בקריטריונים להצטרפות לנאט"ו, אולם היא מנועה מלהצטרף על ידי יוון, בעקבות הסכסוך על שם המדינה (שנפתר בשנת 2019 לאחר שינוי השם מ"מקדוניה" ל"מקדוניה הצפונית"). בוסניה והרצגובינה רוצה אף היא להצטרף לנאט"ו, וכמו כן בשנת 2008 היא חתמה על הסכם ההצטרפות לאיחוד האירופי.
יחסים דיפלומטיים
בוסניה והרצגובינה מחזיקה במקדוניה הצפונית שגרירות בסקופיה וקונסוליה כללית בביטולה. מאידך, מקדוניה הצפונית מחזיקה בבוסניה והרצגובינה רק שגרירות בסרייבו.
רפאל
{{פירושונים|
אישים:
ראו גם
}}
Cake (שיר)
Cake (בעברית: עוגה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום הבכורה שלה,. השיר יצא לאור ב-14 באוגוסט 2015, ביחד עם שאר שירי האלבום, על ידי חברות התקליטים וורנר שאפל מיוזיק ואטלנטיק רקורדס.
בשנת 2015 ובשנת 2016 יצאה מרטינז לסיבוב ההופעות השני שלה "Cry Baby Tour", במהלכו ביצעה את השיר. השיר בוצע בהדרן של כל הופעה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז, קארה דיוגארדי וסי. ג'יי בארן והופק על ידי סי. ג'יי בארן גם כן. אף על פי שלא יצא כסינגל, זכה השיר להצלחה רבה, כאשר איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-65 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-14 באוגוסט 2015, ביום צאתו. האודיו צבר קרוב ל-40 מיליון צפיות.
האיחוד הפולני-ליטאי
האיחוד הפולני-ליטאי, הידוע גם כרפובליקת שני העמים, היה מדינה במזרח אירופה שהתקיימה רשמית בין השנים 1569–1795, ובגרסה מוקדמת יותר כבר מן המאה ה־14. בימי תפארתהּ השתרעה על פני השטחים השייכים בימינו למדינות פולין, ליטא, לטביה, בלארוס, וכן חלקים נרחבים של אוקראינה ואסטוניה.
תחילת האיחוד
שמאל|ממוזער|300px|מפת האיחוד הפולני-ליטאי על מרכיביו העיקריים לאחר [[חוזה דאולינו משנת 1618, על גבי הגבולות של ימינו
]] האיחוד נפתח בנישואים בין שליטיהן של שתי הממלכות. ההסכם על האיחוד נחתם בעיירה קטנה בשם קרבו, בשטח בלארוס של ימינו, ב-14 באוגוסט 1385. האיחוד התבטא באירוסין בין יוגאילה דוכס ליטא, וידוויגה, מלכת פולין, בתו של מלך הונגריה ופולין. איחוד זה נקרא "איחוד קרבו" והיה בעל השפעות מרחיקות לכת על הפוליטיקה הבינלאומית של אירופה. צו קרבו דרש מחותמיו לבצע מספר פעולות לפני שהשליטה תעבור לידיהם. ראשית, הפולנים נדרשו לבחור ביוגאילה כמלך פולין. שנית, היה על יוגאילה לקבל על עצמו את הדת הקתולית, והוא הוטבל יחד עם אחיו וקיבל את השם ולדיסלב, על שם סבו. הכתרה זו סימנה את תחילתו של איחוד אשר שרד 409 שנה.
בנוסף לסיבות אלה, נראה שלאיוש סלד מממלכת פולין מסיבות פרטיות. הוא ביקר לעיתים רחוקות בפולין, ומינה למושלת את אמו הלא האהודה. רגשות אלה היו הדדיים, וגם העם הפולני לא האדירו, ואף נרשמו ניסיונות להפיל את השלטון במהפכות אלימות. לא רק הסלידה הטבעית משלטונו של המלך לאיוש ומאמו הניעו את ניסיונות המהפכה. לאיוש בחר לעביר את הירושה דרך בנותיו, מה שנגד את החוק הפולני המסורתי.
האצילים הפולנים התנגדו להעברת הירושה לבנותיו של לאיוש, אשר נאלץ לזמן אותם להישבע אמונים לבתו ולנעול את שערי העיר עד שיסכימו להישבע. הוא תכנן להעביר את השליטה בפולין לבתו מריה, ואת השליטה בהונגריה לבתו ידוויגה. למרות כוונותיו, המרתה האצולה ההונגרית את פיו והמליכה את מריה כמלכתם עם מותו. על בסיס מערכת הסכמים ישנים בין לאיוש והפולנים, השתלם לאצולה הפולנית להתעקש בכל זאת להמליך צאצא של לאיוש. הוא התחייב להחזיר כוח רב לידיהם של האצילים בתנאי שיסכימו להמליך את בתו. כך הפולנים עשו, זאת למרות שאף אחת מהבנות לא הייתה בגיל מתאים למלוכה.
כאמור, אצילי פולין נקלעו למצב בעייתי, מריה, המלכה המיועדת, הושבעה כמלכת הונגריה בניגוד להבטחות שנעשו על ידי אביה בעת שהפולנים נשבעו אמונים למריה. מצב זה עודד את אצילי פולין לבנות ועדות שלטוניות, במטרה להחליט מי לדעתם צריך להיות השליט הבא של ממלכת פולין. הוועדות שבהן הוחלט להמליך את ידוויגה תרמו רבות להגדרה המדינית של פולין כולה, ואפשרו לבנות מערכת שלטון לא מונרכית, שתאפשר לנהל את הממלכה עד שהמלכה הנבחרת תגיע לבגרות. עדות לכוח העצום שהיה בידי ועדות שלטוניות אלה, היא העובדה שהוועדה שלטונית שברה את הסכם הנישואים הקיים של ידוויגה על מנת לבנות את האיחוד עם ליטא.
האיחוד עם ליטא השתלם לפולין בכך שהוסיף לה כוח צבאי, לו הייתה זקוקה נואשות לאחר הניתוק מהונגריה. כוח צבאי זה אפשר לפולין להתמודד עם הונגריה והקיסרות הרומאית הקדושה שלטשו עיניים לעבר שטחיה. משמעות נוספת של האיחוד הייתה הפסקת הפשיטות של כוחות ליטאיים, אשר גבו מפולין מחיר כבד לאורך השנים. יתר על כך, התנצרותו של דוכס פגאני בעקבות האיחוד עם פולין הוסיף לתהילת פולין בקרב המדינות הנוצריות.
בהמשך, נחתם בשנת 1569 הסכם איחוד לובלין.
המצב הפוליטי בליטא טרם האיחוד
התפתחות ליטא עצמה היא סוג של חידה עד היום. היא שמרה על פגניות עד האיחוד עם פולין, לא כתבה את שפתה עד המאה ה-16 ולא תיעדה את האצולה שלה עד המאה ה-11. למרות כל זה היא הצליחה לשרוד בעולם נוצרי בהצלחה רבה. ליטא החזיקה במערכת חוקים שאפשרו לה להמשיך להשתלט ולשלוט בשקט יחסי על טריטוריות נרחבות שבהן חיו נתינים עם סט אמונות שונה. למרות רוגע יחסי לאורך שנים רבות, כאשר נכבש כל השטח האפשרי, החלו בעיות בממלכה הליטאית. ראשית, היו יותר נתינים נוצרים בני עמים אחרים מאשר פגאנים ליטאים, דבר שהקשה על הליטאים לשמור על התרבות שלהם. חשוב לעמוד על כך שאמונתם הפגאנית הייתה יתרון ביטחוני שאפשר להם לנצל את העימות בין האורתודוקסים לקתולים לטובתם. שנית, כל עוד הצליחו הליטאים להגדיל את שטחם, הם העבירו את השטחים החדשים בירושה לבניהם. אך, כאשר התפשטות הממלכה פסקה, פסקה גם היכולת לחלק שטחים ליורשים הרבים. המחסור בירושה הגדיל את העימותים בתוך שושלת המלוכה. עם הבעיות בתוך הממלכה החלו גם לצמוח בעיות מחוץ לה. שכניה של ממלכת ליטא החלו לאיים עליה ממזרח וממערב.
מכל סיבות אלה ועוד התדרדר השלטון הליטאי לאיטו לכאוס. אירעו ניסיונות הפיכה מטעם גורמים ממשפחת המלוכה שהרגישו מרומים מכיוון שלא קיבלו שטחים כירושה, עקב הפסקת הכיבושים. אלו, לצד מספר הסכמים סודיים של דוכסים ליטאים מחוץ לממלכה ובתוכה, הובילו לנפילת השלטון הליטאי לזמן קצר. ב-1381 הופל יוגאילה, הדוכס העליון, על ידי קסטוטיס דודו. למרות שהוכרח על ידי דודו לוותר על ממלכתו בכתב, החזיר לעצמו יוגאילה, בעזרת נציגים אחרים ממשפחת המלוכה, את השלטון בממלכה שנה אחת בלבד לאחר מכן. כאשר עלתה האפשרות של איחוד עם פולין, הוסכם שהיא תועיל לשני הצדדים. ליטא זכתה לחיזוק כוחה הצבאי שאפשר לה להתמודד עם איומים פנימיים וחיצוניים כאחד. מלבד זאת, המרתו של יוגאילה לקתוליות במדינה שנתיניה נחלקו בין פגאניות לאורתודוקסיה אפשרה לנתינים הפגאנים, שאליהם הייתה משפחת המלוכה קשורה יותר, להמשיך לתחזק זהות דתית נפרדת כקתולים.
חוק ושלטון
למרות האיחוד בין שתי המדינות ושלטון תחת מלך יחיד, פולין וליטא למעשה נוהלו כל אחת בנפרד, ואף שמרו על צבא נפרד. זאת, למרות ניסיונות חוזרים מצד פולין להשליט את רצונה על ליטא. המלכות בפולין-ליטא הייתה מלכות מסורסת. המלך לאיוש הבטיח לפולין שאם הם יתנו לאחת מבנותיו לשלוט הוא לא יעלה מיסים, ללא הסכמת אצילי הממלכה. חמישים שנה לאחר מכן, הובטח לאצולה על ידי מלך האיחוד חופש ממעצר עד לסוף הליך הוגן. ככל שהזמן חלף חופש הפעולה של המלך הוגבל יותר ויותר. האצילים ניהלו מערכת משפטית נפרדת משלהם, ב-1454 נאסר על המלך לקבוע חוקים או לזמן את צבא המלכות ללא הסכמת האצילים והמלכים נדרשו לתמיכה מהאצילים על מנת לאשר את יורשיהם. פולין-ליטא הייתה מדינה מרובת אצילים, באמצע המאה ה-16 כשישה אחוזים מהאוכלוסייה היו בעלי מעמד אצולה.
במאה ה-16 נעשה ניסיון בממלכת ליטא-פולין להשוות את מעמדם של כלל האצילים. בוטל ההבדל בין אצילים פולנים לאצילים ליטאים. בוטל הכבוד הנוסף שנשאו משפחות ממעמד אצולה ותיק, והן נותרו רק עם שמות התואר. כבוד ניתן רק על בסיס משרות ותפקידם של האצילים, משרות שלרוב לא היה ניתן להוריש. הממלכה נוהלה על ידי אצילים שנבחרו על ידי אצילים כנציגים לפרלמנט. ממסמכים שנשמרו ניתן לראות שהתפיסה ששררה בקרב האצולה הפולנית היא שהמלך הוא משרת של המדינה. על אף כל אלה מעולם לא היה ניסיון לבטל את ממסד המלכות בפולין-ליטא.
כתוצאה מהגישה שבה החזיק האיחוד הפולני-ליטאי, מאפייני האצולה היו מאוד מגוונים. היו אצילים שהיו מהמשכילים והעשירים באירופה. מולם עמדו גם אצילים עניים ואנאלפביתים, אך בעלי זכות הצבעה. בשנותיה האחרונות של הממלכה, בעקבות מספרם הגבוה של האצילים, התקיימו ועדות שמשכו אליהן עשרות אלפים של בעלי זכות הצבעה. על מנת לאמוד את היקף האוריינות נדרשו האצילים בוועדה גדולה של 1767 לחתום את שמם. בחלק מן המחוזות נראה שרק 5 אחוזים מן הנוכחים ידעו לחתום את שמם. במחוזות אחרים כ-80 אחוזים ידעו לחתום את שמם. מלך האיחוד העריך שכחצי מאצולת פולין הייתה אנאלפביתית.
האופי הייחודי של הממשל גרם לכך שבמהלך המאה ה-16 האיחוד הפולני-ליטאי בלט באירופה של התקופה - שהייתה כר פורה למאבקים על בסיס דת - כמקום בו שררה סובלנות בפועל כלפי זרמי הדת השונים של הנצרות, ורשמית גם כלפי מיעוטים דתיים כמו היהודים והמוסלמים, והייתה חריגה בכך שהייתה מדינה שלא הייתה מוציאה להורג בעוון השקפה דתית. תופעה זו גרמה לכך שהממלכה הייתה ביתם של זרמים שנחשבו רדיקליים, כמו כנסייה אנטי-טריניטרית. בשנת 1573 נחתם הסכם ורשה שהתיר לכל שליט מקומי לקיים את הדת בה הוא בחר. לקראת סוף המאה ה-16 חל מפנה בגישה זו, כאשר הישועים הצליחו להחזיר את מרבית האצולה הפולנית לתמיכה בכנסייה הקתולית.
כלכלת פולין-ליטא
הכלכלה הפולנית-ליטאית הייתה ידועה בכל רחבי אירופה ככלכלה נוחה ושופעת במיוחד לאורך תחילתה של המאה ה-15. לאחר מכן כלכלת הממלכה הידרדרה בעקבות מלחמות שהשתתפה בהן והתקפות שספגה. השלטון היציב והמאוחד של פולין-ליטא שיחק חלק משמעותי ביציבות הכלכלית של הממלכה. בזכות אדמה פורייה ושלטון יציב הצליחו נתיני הממלכה הפולנית-ליטאית לייצר עודפים של תבואה גם בעת שמדינות אחרות לא הצליחו להאכיל את תושביהן. למרות ייצוא נרחב, מחירי התבואה בפולין-ליטא נותרו נמוכים יחסים לשאר אירופה.
יהודים בפולין-ליטא
היהודים בפולין-ליטא היוו חלק מהותי מכלל האוכלוסייה וקשרו קשרים חמים עם יתר נתיני הממלכה. שלא כמו נתינים אחרים בממלכה היחס כלפי יהודים לא היה תלוי בקשרים דיפלומטיים, לדוגמה היחסים עם המיעוט הפרוסי היו תלויים במידה רבה ביחס פרוסיה לפולין-ליטא. מסיבות אלה ובגלל אופי השלטון הלא ריכוזי שהיה נהוג בפולין-ליטא, היחס כלפי היהודים עוצב יותר מכורח הנסיבות מאשר מתוקף צווים או גישה של השלטון כלפי המיעוט יהודי.
מסתמן שכבר במאה ה-18 היו כמיליון יהודים בפולין-ליטא. היהודים היו האוכלוסייה השלישית בגודלה בפולין-ליטא, והתפרסו בכל שטחיה של הממלכה. היהודים עסקו במקצועות שרוב האוכלוסייה לא עסקה בהם, אף שהיו מיעוטים אחרים שמשלח ידם היה כשל היהודים. היחס ליהודים לא היה חד-משמעי מצד כל נתיני הממלכה לאורך כל שנות קיומה. היו תקופות שבהן התנכלו ליהודים, אך היו גם תקופות שבהן המקומיים אימצו את היהודים לחיקם. דוגמה מובהקת לכך היא חוק שהסדיר מיהו זר בממלכה מ-1629, אשר לא כלל יהודים כזרים בתוך הממלכה.
בית המרציפן והשוקולד
בית המרציפן והשוקולד הוא מרכז מבקרים השוכן בכפר תבור, הידוע בשם העבר "מוזיאון המרציפן".
היסטוריה
המרכז הוקם ב-1998 בחצר מוזיאון המושבה בכפר תבור אשר היה מקום משכנו בשלוש שנותיו הראשונות. במאי 2001, עת הוקם יקב תבור, עבר בית המרציפן למתחם חוות היין, בו הוא שוכן עד היום.
בשנת 2020, כתגובה להתפרצות מגפת הקורונה בישראל, מרכז המבקרים של בית המרציפן הסב חלק מהתצוגה שלו לטובת תוצרת חקלאית ישראלית, אותו כינה "בית השקד".
בית השקד
בית השקד הוא מותג של בית המרציפן והשוקולד לייצור ושיווק ממרחים ומוצרי בריאות טבעוניים. הוא הוקם בשנת 2020 בכפר תבור.
בשנת 1998 הקימה ג'יליאן פלד מפעל קטן לייצור מרציפנים בעפולה, אך בהמשך נאלצה לסגור אותו בשל קשיים כלכליים. בנה, תמיר פלד, הקים ביחד איתה את "מוזיאון המרציפן" בכפר תבור באותה שנה. בשנת 2001 עבר המוזיאון למשכנו החדש בכפר תבור, סמוך למתחם יקב תבור. בשנת 2008, מוזיאון המרציפן החל לשווק את מוצריו לחנויות שונות בישראל. בשנת 2020 החברה בכפר תבור העמידה מותג עצמאי בשם "בית השקד".
לוגריתם טבעי
לוגריתם טבעי הוא לוגריתם שבסיסו הוא הקבוע המתמטי e, שהוא מספר טרנסצנדנטי המתחיל בספרות 2.718281828. המונח הוכנס לשימוש לראשונה בשנת 1668 על ידי ניקולאוס מרקטור.
באופן הפשוט ביותר, הלוגריתם הטבעי מוגדר לכל מספר ממשי חיובי, ואינו מוגדר למספרים שליליים. עם זאת, ניתן להרחיב את ההגדרה בצורה אנליטית לכל המספרים המרוכבים שאינם 0, ובפרט גם למספרים שליליים (ראו פירוט בהמשך).
הלוגריתם הטבעי מסומן בצורה (ln(x, אך בטקסטים מתמטיים גם הסימון log פירושו פעמים רבות loge.
פונקציית הלוגריתם הטבעית, עבור ערכים ממשיים, היא פונקציה הופכית של פונקציית אקספוננט. לפיכך מתקיים: ועבור x > 0\,\!:
נדגים זאת באמצעות הנגזרת הבאה:
רק כאשר בסיס הלוגריתם הוא e, יהיה הקבוע C בנגזרת זו שווה ל־1.
הגדרת הלוגריתם הטבעי
פורמלית ניתן להגדיר את הלוגריתם הטבעי כאינטגרל הבא:
הנגזרת של הלוגריתם הטבעי ניתנת על ידי:
מכאן נגיע לטור טיילור הבא:
את הלוגריתם ניתן להגדיר גם עבור מספרים מרוכבים, בצורה שתכליל את הגדרתו עבור מספרים ממשיים. אם מספר מרוכב נתון על ידי כאשר \ r הוא הערך המוחלט של המספר ו-\ \phi הארגומנט שלו,, אז הלוגריתם שלו נתון על ידי  כאשר  .בהגדרה זו, הלוגריתם הוא פונקציה רב ערכית. רב ערכיות הפונקציה בעייתית, בין השאר, משום שהיא מונעת ממנה לשמש כהופכית לפונקציית המעריך הטבעי המרוכב (e^z). אם נרצה להפוך את הלוגריתם המרוכב לפונקציה חד ערכית, ניתן לנקוט באחת משתי דרכים:
שימושים
גם לסכום של סדרה הרמונית יש קשר ל-e: כאשר גמא הוא קבוע אוילר-מסקרוני שהוא בערך 0.57721566490153286.
קישורים חיצוניים
Logarithmus
אורי קדמי
אורי קדמי (17 ביוני 1947 – 30 באפריל 2017) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בתפקיד קשר במכבי תל אביב בשנות ה-60 של המאה ה-20.
קדמי גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב וב-1963 העלה אותו ג'רי בית הלוי לקבוצה הבוגרת כחלק מ"תינוקות ג'רי", בגיל 16 בלבד. הופעתו הראשונה הייתה ב-11 בינואר 1964 נגד הפועל ירושלים במסגרת הליגה הראשונה. באותה העונה כבש את שער הניצחון במשחק הגמר השלישי של גביע המדינה נגד הפועל חיפה. ב-1 בנובמבר 1967 כבש שער נוסף במשחק גמר גביע בדרבי נגד הפועל תל אביב.
בתחילת עונת 1969/1970 עבר למכבי יפו, ובעונת 1970/1971 עבר להפועל רמת גן. בעונת 1972/1973 שיחק בשמשון ת"א וכבש את שער הבכורה בעונת המשחקים.
ב-1965 נמנה עם נבחרת הנוער של ישראל שזכתה בגביע אסיה בטורניר שנערך בטוקיו.
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 אימן קדמי במחלקת הנוער של מכבי תל אביב.
נפטר ב-30 באפריל 2017.
דיאן ניל
דיאן ניל (באנגלית: Diane Neal; נולדה ב-17 בנובמבר 1976) היא שחקנית ופוליטיקאית אמריקאית-ישראלית. כשחקנית היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה כקייסי נובאק, עוזרת התובע המחוזי של ניו יורק, בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר: מדור מיוחד", אותו גילמה בשנים 2003–2008, וכן 2011–2012. היא ידועה גם בתפקידה כסוכנת המיוחדת של שירות החקירות של משמר החופים, אביגיל בורין, בזיכיון של סדרת הטלוויזיה "NCIS".
ביוגרפיה
ניל נולדה באלכסנדריה, וירג'יניה, ארצות הברית, למשפחה יהודית עם שורשים יהודיים מצד אימה. סבה וסבתה היו ניצולי שואה ממוצא הונגרי. היא הצעירה מבין שלוש בנות, אמה קולין ניל, מורה למתמטיקה, ואביה כריסטופר ניל, עורך דין פדרלי. היא גדלה בליטלטון, מחוז דאגלס, קולורדו, ובאוהיו.
לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון ליטלטון, עברה להוואי כדי ללמוד בקולג', אך מאוחר יותר עזבה את בית הספר כדי להיות דוגמנית ולנסוע בעולם. היא החלה לדגמן עבור מודעות טיפוח העור של שיסיידו ופונד. לאחר שהחליטה לחדש את לימודיה, החלה ללמוד בבית הספר של אוניברסיטת הרווארד ב-2009, וסיימה לימודי תעודה במאי 2018.
משחק
ניל הופיעה לראשונה בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" כאורחת, וגילמה אנסת בפרק של העונה השלישית " Ridicule ".
ב-2003 היא הופיעה לראשונה כעוזרת התובע המחוזי קייסי נובאק בעונה החמישית של התוכנית, במקום סטפני מרץ, שגילמה את אלכסנדרה קאבוט. ניל גילמה את נובאק עד סוף העונה התשיעית, כאשר הדמות יצאה מהסדרה לאחר שהוצאה על ידי לשכת עורכי הדין של מדינת ניו יורק. בשנת 2011, חזרה ניל לתפקידה כנובאק בפרק של העונה ה-12 "Reparations", כאשר נובאק חזרה ליחידה כתובעת הזמנית. לאחר ההופעה ההיא, היא הפכה לדמות חוזרת בעונה ה-13. היא נראתה לאחרונה בפרק "Valentine's Day".
בשנים 2010 עד 2014 גילמה את הסוכנת המיוחדת אביגיל בורין בסדרה NCIS בכיכובו של מארק הארמון, דמות אותה גילמה גם ב ספין אוף NCIS: ניו אורלינס.
בשנים 2012 עד 2014 שיחקה בסדרה Suits בתור אליסון הולט.
בשנת 2021 ניל כיכבה בתור פגי סו תומאס בסרט "מעגל הונאה".
ריצה לקונגרס
ב-6 בפברואר 2018 הודיעה ניל שתתמודד על בית הנבחרים של ארצות הברית ברובע הקונגרס ה-19 בניו יורק כעצמאית. היא תיארה את דעותיה הפוליטיות כ"קצת ליברטריאנית, אני הרבה ליברלית, בעיקר פרוגרסיבית, אבל יש לי את היכולת המדהימה הזו להיות מסוגלת לנקוט במדיניות ממש מסובכת ולפרק אותה למשהו שניתן לעיכול, שזה משהו שרוב הליברלים הפרוגרסיבים לא מסוגלים לעשות." ניל סיימה עם 1% מהקולות.
פודקאסט
ב-14 בינואר 2022, הודיעה ניל שהיא תהיה המארחת של פודקאסט קומי חדש בשם "Hear Say with Diane Neal". הפודקאסט נועד "לשעשע ולהאיר".
חיים אישיים
ב-1999 למדה ארכאולוגיה במצרים ובישראל, לאחר שפרשה מדוגמנות.
בשנת 2005 התחתנה ניל עם הדוגמן האירי, מרקוס או. פיצג'רלד, בטקס ברפובליקה הדומיניקנית. הזוג התגרש בשנת 2014.
בשנת 2013, ניל הייתה מעורבת בתאונת דרכים בה שברה את עמוד השדרה שלה. בהכרזה על מועמדותה לקונגרס לשנת 2018, ציינה ניל כי ההחלמה הארוכה מפציעותיה גרמה לה להשהות את קריירת המשחק שלה.
ניל הייתה במערכת יחסים עם הקוסם ג'יי.בי בן. שהסתיימה בצורה לא טובה, ובנובמבר 2019 היא תבעה את בן. בתביעה היא האשימה אותו בהונאה וגנבת זהות, ובכך שהוא העביר אותה התעללות פיזית ומינית ממושכת. בן, על פי החשד, רדף אחרי ניל במשך כמה שנים והפר את צו ההגנה הפלילי נגדו.
בשנת 2023 ניל עלתה לישראל והפכה לאזרחית ישראלית. היא מתגוררת בתל אביב.
Holding on to You
Holding on to You הוא סינגל מסוגת האינדי רוק, שנכתב על ידי חברי הלהקה האמריקאית Twenty One Pilots. השיר הופיע בפעם הראשונה באלבומה השני של הלהקה, Regional at Best, ולאחר מכן הוקלט מחדש. הגרסה המחודשת הופיעה באלבומה השלישי, Vessel.
חלק מהמילים בשיר, נלקחו מתוך השיר "Lean wit It, Rock wit It", של Dem Franchize Boyz.
ההבדל בין שתי גרסאות השיר הוא שבשיר המקורי קצב התופים פחות דומיננטי וההקלטה עצמה שונה במקצת מזו המחודשת. בגרסה המחודשת, קצב התופים דומיננטי יותר ויש אפשרות לשמוע את קולם של שני חברי הלהקה בצורה טובה יותר.
המגיד (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
פריד זקריה
פריד רפיק זקריה (באנגלית: Fareed Rafiq Zakaria) הוא סופר ועיתונאי אמריקאי ממוצא הודי.
קורות חייו
הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת ייל ודוקטוראט במדע המדינה מאוניברסיטת הרווארד.
פעילותו
כותב בוושינגטון פוסט, כתב טור שבועי בטיים (המהדורה האירופית) ומתמחה בעניינים בינלאומיים. היה גם עורך ניוזוויק. היה עורך המגזין פוריין אפיירס בתחילת שנות ה-90.
זקריה הוא מרצה מבוקש, השתתף בתור מנחה בפורום הכלכלי העולמי בדאבוס שבשווייץ.
בחודש אוגוסט 2012 הודה בהעתקה של כתבות, והושעה לחודש מהגשת תוכניות בCNN וכן מכתיבת טורים בטיים. משנת 2014 הוא בעל טור קבוע בוושינגטון פוסט במקביל לפעילותו ב-CNN. טוריו מתפרסמים מעת לעת בכתבי עת נוספים, בהם האטלנטיק.
אירטיש אומסק
אירטיש אומסק (ברוסית: Футбольный клуб „Иртыш“ Омск) הוא מועדון כדורגל מהעיר אומסק. נוסד ב-9 ביוני 1946 ומתמודד בליגה המקצוענית.
הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון גאולוג הממוקם בעיר טיומן.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה בשנת 1946 בשם קריליה סובייטוב אומסק. שנה לאחר מכן קיבלה את חסות מפעל בראנוב המקומי ונקראה בשם "בולשביק". ב-1957 כונתה "הכוכב האדום" (ברוסית: Красная Звезда) וב-1958 קיבלה את שמה הנוכחי: אירטיש. בשנים 2006–2008 נקראה "אירטיש-1946", אך משנת 2009 שוב חזרה להיקרא אירטיש אומסק וזהו שם הקבוצה כיום.
הקבוצה התמודדה בליגה הסובייטית השנייה ובאליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל והישג השיא שלה בתקופת ברית המועצות הוא הזכייה בגביע רוסיה הסובייטית בכדורגל בעונת 1981. לאחר התפרקות ברית המועצות הקבוצה העפילה לליגת המשנה הרוסית והישג השיא שלה היה ההגעה למקום השני בשנים 1992 ו-1993. מאז עונת 1999 (למעט עונת 2010) הקבוצה מתמודדת בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה, השלישית בחשיבותה במערך הליגות ברוסיה.
את עונת 2018/2019 הקבוצה סיימה במקום השני, אך בעקבות כשלים בהתנהלותה של סחלין, התאחדות הכדורגל הרוסית החליטה להוריד 3 נקודות מסחלין שבמקום הראשון, מה שאפשר לאירטיש לעקוף אותם ולהתייצב בראשות טבלת אליפות המזרח של ליגת הכדורגל המקצוענית ועשתה זאת שוב גם בעונה לאחר מכן והבטיחה העפלתה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה בתום עונת 2019/2020. עם זאת עונה לאחר מכן ירדה שוב לליגה המקצוענית.
אצטדיון הקבוצה
בשנת 2021 החלו עבודות הכנה לקראת בניית אצטדיון כדורגל חדש, במקום האצטדיון הישן שיכיל 15,000 מושבים.
מתקן אימונים
מתקן האימונים של המועדון הוא אולם "קרסניה זבזדה", בה משחק המועדון בחורף ובמזג אוויר סגרירי. נבנה בשנים 2006-2007 כחלק משיפוץ רחב היקף של מתקני הספורט בעיר. מיועד גם לארח משחקי קטרגל, כדוריד ובדמינטון; בשטח במתחם יש גם מספר מגרשי דשא טבעיים ומלאכותי, שבהם מתאמנים לא רק שחקני המועדון, אלא גם תלמידי בית הספר לספורט.
דיאן ריי
דיאן ריי (באנגלית: Diane Reay) היא סוציולוגית אנגלית, פרופ' לחינוך באוניברסיטת קיימברידג'. היא ידועה בעיקר בזכות מחקרה על אי-שוויון בחינוך בקרב תלמידים בבתי ספר ממלכתיים באנגליה והעניין שלה בתורתו של פייר בורדייה בדבר הביטוס ומעמד. ריי טוענת שאי-השוויון משעתק עצמו דרך מערכות החינוך הציבוריות והפרטיות, אשר משמרות את ההפרדה וההעדפה למעמדות הביניים המבוססים, וכך משמרות את הפערים בין העשירים לעניים.
ביוגרפיה
ריי היא בתו של כורה פחם, הבכורה מבין שמונה ילדים. ריי לימדה במשך 20 שנה בבית ספר יסודי לפני שהתחילה לעבוד בקיימברידג', איפה שהיא התקדמה עם השנים לפרופסור אמריטוס לסוציולוגיה של החינוך.
איי קיו (להקה)
איי קיו (באנגלית: Eye Cue) הוא להקה פופ-רוק מקדונית שנוסדה ב-2008. הקבוצה הצליחה במצעדים עם השיר "Magija" ב-2008, ונכנסה ל-MTV Adria Top 20 עם השיר "Not This Time" ב-2010. ב-2015 הלהקה זכתה בסקופיה פסט עם השיר "Ubava".
הלהקה ייצגה את מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2018 עם השיר "Lost and Found", שנערך בליסבון, פורטוגל.
מגפת הקורונה בבוסניה והרצגובינה
מגפת הקורונה, בה חלו רבים במחלת נגיף הקורונה בבוסניה והרצגובינה, התפשטה אל המדינה בתחילת מרץ 2020.
התפשטות המגפה
ב-5 במרץ הודיעה בוסניה והרצגובינה על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. לאחר מספר שעות דווח במדינה על מקרה שני של הדבקה. שני הנדבקים הם אבא ובן שחזרו למדינה לאחר ביקור באיטליה.
ב-14 במרץ הודיעה נשיאות בוסניה והרצגובינה הודיעה על הצבת כוחות הצבא של אוהלי הסגר בגבולות המדינה המיועדים לאזרחים בוסנים שישובו לביתם מחו"ל. כל אזרח בוסני המגיע למדינה מחויב להסגר עצמי במשך 14 יום אשר יחל מיום ההגעה. אוהלים הוקמו בגבול הצפוני של המדינה עם קרואטיה.
ב-15 במרץ פרסמה מועצת השרים של בוסניה והרצגובינה החלטה האוסרת על כניסת אזרחים זרים לבוסניה והרצגובינה להיכנס מאזורים עם העברה אינטנסיבית של הנגיף, ובעיקר ממחוזות הרפובליקה העממית של סין, דרום קוריאה, יפן, איטליה, איראן, צרפת, רומניה, גרמניה, אוסטריה, ספרד, שווייץ ובלגיה.
ב-18 במרץ הודיע מטה איגוד B&H על צו שאסר על כל התכנסויות פומביות, השעיית הפעלת כל מתקני ההסעדה להכנה ומכירה של אוכל ומשקאות, מסעדות, פיצריות, קונדיטוריה, מכוני יופי, בר נרגילה, בר קפה, דיסקוטקים, בתי תה, בתי קפה, רופאי שיניים פרטיים.
ב-20 במרץ הוציאה שירות ההגנה האזרחית של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה צו, שאסר על תנועת אנשים מתחת לגיל 18 ומעלה מגיל 65 ברחבי המדינה.
בנוסף על כך, הודיעה בוסניה והרצגובינה על עוצר לילי בכל יום משעה 6 בערב עד השעה 5 בבוקר, החל מ-22 במרץ.
ב-24 במרץ פרסמה מועצת השרים של בוסניה והרצגובינה החלטה האוסרת על כניסת אזרחים זרים. כמו כן, החל מ-30 במרץ 2020 כל ושדות תעופה בבוסניה והרצגובינה נסגרו לנוסעים, ומתאריך זה מטוסים יוכלו לנחות רק כדי לספק מטען.
ב-26 במרץ דווח כי מנהל נבחרת קרואטיה בכדורגל, זלאטקו דאליץ' תרם 40 אלף קונה קרואטי לבית החולים "פרה מיהוביל סוצ'יץ'" בעיר הולדתו ליבנו. כמו גם שחקן יוטה ג'אז ושחקן קבוצת הכדורסל הלאומית של קרואטיה, בויאן בוגדנוביץ', שתרם 50,000 דולר לבית החולים הקליני באוניברסיטה בעיר הולדתו מוסטר.
ב-29 במרץ החליטה בוסניה והרצגובינה לשנות את שעות העוצר: שעת תחילת העוצר שונתה לשעה 8 בערב עד השעה 5 בבוקר.
רפובליקת סרפסקה
רפובליקת סרפסקה היא אחת הישויות המדיניות המרכיבות את הפדרציה של בוסניה והרצגובינה. ישות זו, נקטה צעדים של הגבלת שעות העסקה או אסרה על קיום עסקים לחלוטין בערים בנחה לוקה ודובוג'. משרד הבריאות והביטוח הלאומי הורה על חיטוי של כל המרחבים והרכוש הציבוריים. מעונות סטודנטים בעיר בנחה לוקה פונו לצורך חיטוי מיידי.
בין ה-12 ל-13 במרץ, ערים רבות קיבלו החלטות להגביל את עבודתם של חנויות מכולת, מסעדות, בתי קפה ולהגביל לחלוטין את עבודתם של חדרי כושר ומכוני כושר. בנחה לוקה, צ'לינאץ', פרנג'אבור , דובוג' ומרקונייץ' גראד הן חלק מהערים שהטילו מגבלות.
ב-16 במרץ דיווח שר הבריאות והביטחון הסוציאלי, אלן סרניץ', כי 2026 אנשים נמצאים תחת מעקב ברפובליקה סרפסקה. סרניץ' ציין עוד כי רק אזרחים המגיעים מחו"ל יורשו לבצע בדיקת קורונה, וההסגר יהפוך לחובה עבורם.
ב-21 במרץ הונהג העוצר גם ברפובליקת סרפסקה כולה בכל יום משעה 8 בערב עד השעה 5 בבוקר, וחל ואיסור תנועה מוחלט על אנשים בני 65 ומעלה.
ב-28 במרץ הכריזה רפוליקת סרפסקה על מצב חירום לאומי בכל רחבי הישות המדינית, שנכנס לתוקף ב-3 באפריל.
מחוז ברצ'קו
ממשלת מחוז ברצ'קו נוקטת באופן קבוע בצעדים לבקרה ומניעה של מגפת נגיף הקורונה, ומפרסמת אותם באתר הרשמי שלה.
מאז 22 במרץ חל איסור במחוז ברצ'קו להתאסף ולעבור במקומות ציבוריים ובשטחים ציבוריים פתוחים או סגורים בקבוצה של שלושה אנשים או יותר לאורך כל היום, כמו בכל רחבי הפדרציה הונהג עוצר גם בכל מחוז ברצ'קו בכל יום אש מתחיל בשעה 9 בערב עד 5 בבוקר.
השפעה
חברי מועצת קבוצת התיירות והאירוח של לשכת הסחר והחוץ בבוסניה והרצגובינה הזהירו כי המצב בתיירות כמגזר הרגיש שיבושים עולמיים ופגיעה גדולה במיוחד בענף, והופעת נגיף הקורונה עלול להוביל לקריסת כל הגורמים הפועלים בתחום התיירות והאירוח.
החל מ-21 במרץ בוטלו מרבית פעילויות הספורט בכל הארץ, כולל כל משחקי הכדורגל בכל הקטגוריות.
סיוע בינלאומי
מדינות וארגונים בינלאומיים שלחו לפדרציה של בוסניה והרצגובינה סיוע כלכלי ורפואי כדי לסייע לה במאבק בנגיף הקורונה:
Teddy Bear
Teddy Bear (בעברית: דובון) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום הבכורה שלה,. השיר יצא לאור ב-14 באוגוסט 2015, ביחד עם שאר שירי האלבום, על ידי חברות התקליטים וורנר שאפל מיוזיק ואטלנטיק רקורדס.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז, פיבי ראיין ופליקס סנואו והופק על ידי פליקס סנואו גם כן. בנוסף לכך, נחשב השיר לשיר היחיד מתוך האלבום Cry Baby, אשר לא קיבל תואר על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-45 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-14 באוגוסט 2015, ביום צאתו. האודיו צבר למעלה מ-26 מיליון צפיות.
יזהר שנהר
יזהר שנהר (נולד ב-26 בינואר 1963) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה התמחה בסגנון הגב.
ביוגרפיה
שנהר נולד וגדל בקיבוץ שמיר. הוא התאמן בקבוצת הפועל גליל עליון בהדרכת מיכה שטראוס. בהיותו בן 17 עבר להתגורר בקיבוץ גניגר אצל מאמנו בקבוצת עמק יזרעאל, נח רם.
1979
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף אוגוסט 1979 זכה שנהר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.13 דקות, אחרי אבי כרמל (1:04.05 דקות) ולפני אורן שרון מהפועל טבעון (1:06.08 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:22.64 דקות, אחרי יורם כוכבי שקבע שיא ישראלי חדש של 2:16.17 דקות ואבי כרמל (2:20.75 דקות).
אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש אוגוסט 1980 זכה שנהר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.20 דקות, לפני יובל רותם מהפועל גש"מ (1:05.22 דקות) במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:20.44 דקות, לפני דיימון פיאלקוב (2:21.03 דקות) ואבי כרמל שניהם ממכבי תל אביב.
שיאן ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1981, זכה שנהר ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.62 דקות, לפני דיימון פיאלקוב (1:03.43 דקות) ואבי נחמיאס מהפועל ימק"א ירושלים (1:04.44 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.00 שניות, אחרי ניר שמיר (24.20 שניות) ולפני זוהר וייס (25.03 שניות), במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:18.04 דקות, אחרי דיימון פיאלקוב (2:15.88 דקות) ולפני אבי נחמיאס (2:19.84 דקות). ביומה הראשון של האליפות, הוא קבע במשחה ל-100 מטר גב, כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב שיא ישראלי חדש של 1:02.54 דקות.
1982
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1982 זכה שנהר במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.77 דקות (25 מאיות השנייה איטי מהשיא הישראלי), לפני נחמיאס (1:03.97 דקות) ולפני השיאן הישראלי יורם כוכבי (1:04.03 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:16.52 דקות, אחרי כוכבי שקבע שיא ישראלי חדש של 2:14.04 דקות ולפני ניר דנאי (2:19.34 דקות).
כינוס הפועל ה-12
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-12 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב במאי 1983, בהשתתפות טובי הספורטאים בעולם כהכנה לאולימפיאדה, זכה שנהר בשלוש מדליות. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש של 3:59.95 דקות, ביחד עם אייל שטיגמן, נדב שנל ושמיר, מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:33.73 דקות, ביחד עם שמיר, ואמיר גניאל ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 1:01.92 דקות. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי זוהר גלילי 1:01.34 דקות.
בתחרות "שמונה האומות", בשחייה שנערכה בטנריפה, ספרד ביולי אותה שנה סיים שנהר במקום הרביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש של 3:54.84 דקות, ביחד עם שטיגמן, שנל, ושמיר (השיא הקודם עמד על 3:59.95 דקות) ובמקום השמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.34 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה שנהר בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.77 שניות, אחרי שמיר (53.21 שניות) ווייס (53.96 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.98 דקות, אחרי טל משקיף שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 16 ו-18 בתוצאה של 1:02.36 דקות ודנאי (1:02.40 דקות), שקבע לאחר מכן כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב שיא ישראלי חדש לגילאי 18 בתוצאה של 1:02.22 דקות. בשלב המוקדמות, שנהר קבע את התוצאה המהירה בתחרות, 1:01.95 דקות, 3 מאיות השנייה איטי משיאו הישראלי.
1984
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1984 זכה שנהר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם, אייל שטיגמן, נדב שנל ורזיאל רימר בשיא ישראלי חדש לקבוצות ושל הנבחרת הלאומית של 3:58.20 דקות. מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.22 שניות, אחרי רזיאל רימר (24.79 שניות) ולפני משה שוורץ מהפועל ימק"א ירושלים (25.76 שניות).
השגים בתחרויות שחייה למסטרס
בשנים האחרונות משתתף שנהר בתחרויות שחייה למסטרס. הוא מחזיק בשיאי ישראל רבים למסטרס בגילאים השונים.
Ferrari
Ferrari (בעברית: פרארי) הוא סינגל של התקליטן והמפיק המוזיקלי הבריטי, ג'יימס הייפ, והזמר הבריטי, מיגי דלה רוזה, שיצא על ידי חברות התקליטים איילנד רקורדס ודה קרוס רקורדס, ב-15 במרץ 2022. בשיר קיימת דגימה מהשיר "I Need a Girl (Part Two)" של שון קומבס, גינוויין, לון , מריו וינאנס  ותמי רוג'רי.
נכון ליוני 2023, השיר הושמע למעלה מ-447 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-24 מיליון פעמים ביוטיוב.
הוורד (תיאטרון)
הוורד (באנגלית: The Rose) היה תיאטרון שפעל בלונדון בתקופה האליזבתנית.
התיאטרון היה באזור בנקסייד בסאת'ק על הגדה הדרומית של התמזה - אזור שהיה מחוץ לשטח השיפוט של הסיטי של לונדון ועל כן לא חל עליו האיסור להפעיל תיאטראות שהיה בתוקף בלונדון עצמה.