cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יואב גרוס
ביוגרפיה
בשנים 2008–2012 הפיק את צחוק מעבודה. באותה שנה הפיק גם את "שבוע סוף" ששודרה עד 2010. בשנת 2009 הפיק את התוכנית "הרווק" עם דודו אהרון. ב-2010 הפיק את "קצר משפחתי". ב-2011 הפיק את הגרסה הישראלית של וייפאאוט. ב-2012 הפיק את "מצב כפית" ואת "שישי עד הגג". ב-2013 הפיק את "נשות הכדורגלנים". באותה שנה הפיק גם את "תנ"ך בחרוזים" ששודרה בחינוכית.
החל מאפריל 2013 גרוס מפיק את "חברות". בספטמבר 2014 זכתה התוכנית בפרס "ורד הזהב" (Rose d'or). כמו כן נמכרה הסדרה לערוץ TF1 של צרפת, ומכאן שיהיה הפורמט הישראלי המתוסרט הראשון שיעלה בפריים-טיים הצרפתי. הסדרה נמכרה גם לרשת CBS.
החל מאפריל 2013 מפיק את "שנות ה-80" שיצרו האחים שלום ומני אסייג. ב-2014 הפיק את "מי נתן לך רישיון". באותה שנה הפיק את "היהודים באים". ובשנת 2015 הפיק את "מלחמת המינים" תוכנית בידור קומית בהנחייתם של שלום אסייג וליטל שוורץ. באותה שנה הפיק גם את "השוטר הטוב" בכיכובו של יובל סמו. כן החל מאוקטובר 2015 מפיק את "אלישע".
ב-2016 הפיק את "שותפים" בכיכובו של חן מזרחי. באותה שנה הפיק את "הסטנדאפיסטים" עם רשף לוי, ושנה לאחר מכן הפיק את "הכלום הגדול", סיטקום מדע בדיוני לילדים. באותה שנה הפיק גם את "להיות אבא" עם טל פרידמן. מנובמבר 2017 הפיק את "הערב יהיו כאן" תוכנית אירוח בהנחייתו של ירון ברובינסקי. באותה שנה הפיק את "צפוף". החל מינואר 2018 מפיק את "כפולה" בכיכובה של נועה קירל.
במרץ 2019 עלתה הסדרה "פאנץ" בהפקתו.
ב-2020 עלתה הסדרה "מנאייכ" בהפקתו, בתאגיד השידור הישראלי. ב-2022 עלתה העונה השנייה.
ב-2021 עלו הסדרות "שקופים" ו"בני אור" בהפקתו.
ב-2023 עלתה הסדרה "לעוף על אנה" והוקרן הסרט "ההילולה" שהפיק.
גרוס נשוי ואב לשלושה.
חוזה לטובת אדם שלישי
חוזה לטובת אדם שלישי הוא סוג מיוחד של חוזה הנדון בפרק ד' לחוק החוזים הישראלי::
הגדרות
חייב- זהו האדם אשר לפי החוזה עליו להעביר תמורה כלשהי לצד שלישי.
נושה- זהו האדם אשר כרת עם החייב חוזה לפי על החייב להעביר תמורה לצד שלישי.
מוטב- זהו הצד השלישי, שאיננו צד לחוזה, אך מקבל תמורה כלשהי לפי החוזה שבין החייב לנושה.
דחיית הזכות
היה והמוטב איננו מעוניין בקבלת הזכות מחוזה זה ורוצה לדחותה, הוא יכול לעשות זאת בהודעה שייתן לחייב או לנושה תוך זמן סביר מאז שאחד מהם הודיע לו על הזכות.
החוק מניח שהמוטב מעוניין בקבלת הטבה זו כל עוד הוא לא דחה אותה. החוק מבצע הנחות כאלה בסוגים שונים של עסקאות חסד, כגון: חוק המתנה, הצעה שאין בה אלא כדי לזכות וכדומה.
ביטול הזכות
כל עוד החייב ו/או הנושה לא הודיעו למוטב על זכותו, הם רשאים לבטלה. אם הם הודיעו לו על הזכות - הם אינם יכולים לבטל את זכותו להטבה זו.
אולם, החוק מסייג כלל זה בהתאימו את הנורמות לחוקים אחרים, לפי סוג החוזה.
במקרה ומדובר בחוזה לטובת אדם שלישי אשר הנושה נותן דרכו מתנה למוטב, כיום אין החוק מתייחס לכך, אך בהצעת חוק דיני ממונות החוק מתאים חוזה שכזה לדיני המתנה ומאפשר את ביטול זכותו של המוטב אף לאחר שנודע לו על כך, וזאת בהתאם לאפשרויות הקיימות לבטל חוזה מתנה (אם המוטב עוד לא שינה את מצבו בהסתמך על המתנה, אם המוטב החל לנהוג בנושה או בבן משפחתו של הנושה בצורה מחפירה או אם מצבו הכלכלי של הנושה הורע).
רב רחומי השלישי
נשא ונתן עם רבה יוסי (שמוזכר כ"רב יוסף" או כ"אבא יוסי"), ראש ישיבת פומבדיתא, ומחלוקת אחת שלהם מובאת פעמיים בתלמוד. המחלוקת היא בעניין פירוש המושג "פתחי שימאי", שמוזכר בעירובין בעניין "צורת הפתח" ובמנחות בפרטי דיני מזוזה. לדעה אחת, "פתחי שימאי" הם פתחים חסרי משקוף מלמעלה; ולדעה השנייה אלו פתחים חסרי מזוזות - שתי דפנות הפתח.
כמה חוקרים זיהו את רב רחומי עם "רב נחומי" (או רב נחומאי), שמוזכר בתלמוד כמי שחולק על רבה, בהסבר מחלוקת תנאים בנושא עירוב חצרות בלחם וביין. לפי זיהוי זה, מדובר בשני סבוראים. באותו מקור תלמודי קיימות נוסחאות אחרות בספרי הראשונים והאחרונים, כמו: "רב רחומי ורבה בר יוסף", "רבה יוסי ורב רחומאי", "רב ריחומאי ואבא יוסי", "רב רחומאי ורב יוסף" ועוד.
זיהוי נוסף, הוא עם "ר' נחוניא" שמוזכר במסכת חולין בלימוד הלכה ששאל בארץ ישראל בהלכות טרפות. גם שם מופיעות נוסחאות נוספות בכתבי יד ובספרות התורנית, כמו "רב נחומאי", "רב נחמיה" ועוד. חוקרים מסוימים זיהו אותו עם רב רחומי.
כריסטיאן סראטוס
כריסטיאן מארי סראטוס (באנגלית: Christian Marie Serratos; נולדה ב-21 בספטמבר 1990) היא שחקנית אמריקאית.
ילדות
סראטוס נולדה בפסדינה, קליפורניה וגדלה בברבנק, קליפורניה. אמה מעצבת תכשיטים וסוכנת יחסי ציבור ושיווק ב-ACSPR וממוצא מקסיקני. אביה הוא בונה תפאורות ממוצא איטלקי. היא החלה לעסוק בהחלקה אמנותית על הקרח כשהייתה בת 3. בגיל 7 חתמה בפורד מודלס.
קריירה
סראטוס גילמה את סוזי קראבגרס בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "מדריך ההישרדות של נד", שעלתה לשידור לראשונה בשנת 2004 והסתיימה בשנת 2007 לאחר שלוש עונות.
תפקידה של סראטוס בתור אנג'לה וובר ב"דמדומים" זיכה אותה בפרס "שחקנית המשנה הצעירה" בטקס פרסי האמן הצעיר בשנת 2009. סראטוס חזרה על תפקידה בסרטי המשך של "דמדומים" - "דמדומים 2: ירח חדש" ו"דמדומים 3: ליקוי חמה". בשנת 2011 היא הופיעה בווידאו קליפ של להקת The Black Keys לשיר "Howlin' for You".
הופעות
היא דורגה במקום ה-65 ברשימת "100 הלוהטים" של מגזין מקסים לשנת 2010. בגיליון מרץ 2015 של מגזין פלייבוי הוצגה סראטוס במדור ה"After Hours".
חיים אישיים
סראטוס היא פעילה למען זכויות בעלי חיים. היא התנדבה למספר קמפיינים של ארגון PETA המקדם אורח חיים טבעוני.
במרץ 2017 חשפה סראטוס כי היא מצפה לילד ראשון מבן זוגה, הזמר דייוויד בויד. ב-14 במאי 2017 חשפה סראטוס תמונה של בתה באינסטגרם.
ג'וזפה ולרגה
ג'וזפה וַלֶרְגָה (באיטלקית: Giuseppe Valerga; 9 באפריל 1813–1872) היה הפטריארך הלטיני הראשון של ירושלים בתקופה המודרנית.
ולרגה נולד בעיר קטנה ליד ג'נובה שבצפון איטליה ב-9 באפריל 1813. משפחתו הייתה ענייה ולימודיו מומנו על ידי נדבנית. לאחר לימודיו התיכוניים הוא נסע ללמוד ברומא וקיבל תואר דוקטור בתאולוגיה ובחוק הכנסייתי. כמו כן הוא השתלם במספר רב של שפות ובהן לטינית, יוונית, צרפתית, עברית וערבית. עובדה זאת הייתה לו לעזר רב במסעותיו בשליחות הכנסייה למזרח התיכון.
ב-17 בינואר 1836 הוסמך ולרגה לכמורה. תחילה שימש בתפקיד מנהלתי ובו נוצלה ידיעתו בשפות שונות ובמיוחד לטינית, יוונית וערבית. לאחר מכן מונה כעוזר לשליח הוותיקן בסוריה. במסגרת זאת יצא לשליחות בקרב הנוצרים בכנסייה הכלדאית בעיראק. ב-1847, כשהחליט האפיפיור פיוס התשיעי למנות פטריארך לטיני בירושלים ובכך להקים למעשה מחדש את הפטריארכיה הלטינית של ירושלים הוא בחר בוולרגה לתפקיד זה. ולרגה נבחר לתפקידו ב-17 במאי 1847 והוסמך כבישוף ב-10 באוקטובר באותה שנה.
בתפקידו זה הניח את היסודות הראשונים להקמת הפטריארכיה הלטינית בירושלים בפרט ובארץ ישראל ועבר הירדן המזרחי בכלל. הוא הקים קהילות ומוסדות חינוך קתולים בכפרים ובערים. עם בואו, היו בארץ (ובכלל זה בעבר הירדן המזרחי) כארבעת אלפים נוצרים קתולים ועם מותו היה מספרם כפול. נפטר ב-1872 ונטמן בתוך הקתדרלה שבפטריארכיה הלטינית שאת הקמתה יזם.
שיפוט חיצוני
שיפוט חיצוני הוא שיטת הערכת מבחנים המבוצעת על ידי גורם שאינו קשור ישירות למבחן.
בתורת המבחנים שיפוט חיצוני יכול להעלות את תוקף התוכן של המבחן. צוות שופטים עובר וקובע עד כמה כל פריט במבחן שייך לתחום ההערכה שהמבחן נועד למדוד. השיפוט ניתן לגבי תוכן הפריט, טיב המדידה של הפריט את אותו הנושא (ייתכן פריט ששייך לתחום ההערכה, אך כתוב לא טוב, או שואו ברמה קלה/קשה מדי).
אוקסינודונים
אוקסינודונים (שם מדעי Oxyaenidae) היא משפחת טורפים נכחדת מסדרת הקראודונטים הקדומים שהיו קרובי הטורפים המודרניים. הם חיו באירואסיה ביערות והערבות הקדומים.
בני משפחה זו שחיו בתקופת הפלאוקן עד סוף האאוקן, היו יצורים קטנים שדמו לנמיות או לחתוליים והיו קטנים וגמישים. מבנה לסתותיהם היה חזק ונועד לרסק את עצמות טרפם ולאו דווקא לחתוך את הבשר.
חלקם דמו מעט לחתולים והם נעו על כפות רגליהם. אחרים דמו יותר לנמיות ונעו עם כל הכף על הקרקע. רובם היו קטנים אך הגדול ביניהם השרקסטודון היה הגדול בבני הסדרה והגיע למשקל של 800 ק"ג.
She's a Lady
She's a Lady (בעברית: היא ליידי) הוא שיר שכתב פול אנקה, ויצא באלבומו Paul Anka '70s (תקליטי RCA מ-1970). ההקלטה המצליחה ביותר של השיר הייתה בביצועו של טום ג'ונס, שיצאה לאור בתחילת 1971. זהו הסינגל של טום ג'ונס שהגיע למקום הגבוה ביותר במצעדים בארצות הברית, והלהיט האחרון שלו שהגיע לעשרת הגדולים של מצעדי בילבורד.
גואלגואי
גואלגואי (בספרדית: Gualeguay) היא עיר בפרובינציית אנטרה ריוס, כ-226 ק"מ מבירת הפרובינציה פרנה וכ-234 ק"מ מבואנוס איירס. נכון ל-2010 מתגוררים בעיר 43,009 תושבים.
She's a Lady
מצעדים
הסינגל "She's a Lady" היה שבוע אחד במקום הראשון במצעד של מגזין Cash Box, ושבוע אחד במקום השני בבילבורד הוט 100, אחרי השיר "Me and Bobby McGee" בביצועה של ג'ניס ג'ופלין. השיר הגיע גם למקום הרביעי במצעד Easy Listening של בילבורד. השיר דורג במקום ה-25 במצעד השנתי של בילבורד לשנת 1971. בקנדה הגיע השיר למקום הראשון במצעד הסינגלים RPM 100.
גואלגואי
העיר נוסדה ב-19 במרץ 1783, בידי תומאס דה רוקמורה שליח המשנה למלך של מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה, חואן חוסה דה ורטיס אי סלסדו. דה רוקמורה ייסד גם את קונספסיון דל אורוגוואי ואת גואלגואיצ'ו ומי שהעניק לפרובינציה את שמה. בתחילה נקראה העיר על שמו של אנטוניוס מפדובה, "סן אנטוניו דה גואלגואי" והתגוררו בה כ-150 תושבים.
She's a Lady
ההקלטה של פול אנקה
ב-2013 יצא השיר באלבומו של פול אנקה "Duets" בו שרו יחד את השיר אנקה וטום ג'ונס. אנקה שכתב את הבית הראשון של השיר לאלבום הדואטים כי הוא לא אהב את ההתייחסות השובניסטית שבו.
גואלגואי
העיר שוכנת על גדות נהר גואלגואי (אשר על שמו היא נקראת) ובקרבתה נמצא נמל פוארטו רואיס, הקרוי על שם פדרו ודומינגו רואיס שהתיישבו במקום. במשך תקופה היה זה הנמל השלישי בגודלו בפרובינציה ושימש כנמל בינלאומי. אולם גובה המים הנמוך גרם לירידת קרנו של הנמל ושל העיירה שנבנתה בסמוך לו. כיום הנמל והעיירה נמצאים בתחומיה של העיר והנמל משמש בעיקר לדיג.
She's a Lady
בי-סייד
הבי-סייד של הסינגל היה השיר "My Way" שגם את מילותיו כתב פול אנקה.
קוליברי זנב-מחבט
קוליברי זנב-מחבט (שם מדעי: Discosura longicaudus) הוא מין עוף טרופי קטן ממשפחת הקוליבריים החי ביערות אמריקה הדרומית.
אורכו של הקוליברי הקטן 10.2 ס"מ ומשקלו 3.4 גרם בלבד. הנקבות קטנות יותר ואורכם 6.4 ס"מ. הזכרים בעלי ראש, גרון וחזה ירוקים ובעלי בטן בצבע נחושתי. הכנפיים והגב חומים והזנב חום-סגול ומפוצל בשני עיטורים בולטים דמויי מחבט. עיטורים אלה נועדו להרשים את הנקבות.
הם חיים ביערות של אמריקה הדרומית בברזיל, גינאה הצרפתית, גויאנה, סורינאם וונצואלה. הם מרחפים באזורים בעלי פרחים מושכים ומוצצים צוף יחד עם קוליברים אחרים ולעיתים אף עם עוד עופות, אך חלק מהעופות מגרשים אותם עקב ממדיהם הקטנים. אפילו דבורים עלולות להבריח אותם מהפרחים.
חומט חמש-פס
חומט חמש-פס (שם מדעי: Plestiodon fasciatus) הוא מין לטאה ממשפחת החומטיים החי בטבע באמריקה הצפונית: בארצות הברית וכן בקנדה (בה ישנם רק שבעה מיני לטאות).
מאפיינים
תפוצת החומטים בצפון מאונטריו במזרח למינסוטה במערב ובדרום מפלורידה במזרח לטקסס במערב. החומטים חיים על הקרקע בין העצים ביערות, חורשים ואזורים לחים ואף בין קירות בתים. הם נמצאים גם בכמה אתרי סלעים שבורים. בכל המקומות הם צריכים שפע אור שמש, בו הם מתחממים.
הנקבה מטילה 15–18 ביצים בתוך מחבוא בין סלעים, במאורה או בחלל עצים המצוי על הקרקע, במאי עד יולי. הביצים בוקעות תוך שישה שבועות והנקבה צריכה לדגור עליהם כדי להגן עליהם מהקור. לאחר יום-יומיים מהבקיעה הנקבה עוזבת אותם והם יוצאים. חומט חמש-פס יכול לחיות עד 6 שנים ומגיע לבגרות מינית בשנתו השנייה.
קוציץ סורי
קוציץ סורי (שם מדעי: Acanthus syriacus) הוא צמח רב-שנתי, הצומח בנוף של בתות עשבוניות. הצמח נפוץ בפרטים בודדים בכל חלקי ישראל פרט למדבר. תפוצתו העולמית משתרעת במזרח התיכון. בחורף מתוך גבעול תת-קרקעי צומחת שושנת עלים שאורכם עד 60 ס"מ ושוליהם קוצניים. עלי הצמח, שימשו השראה לעיצוב הכותרת הקורינתית – שהיא חלק מהותי בארכיטקטורה היוונית הקלאסית.
הקוציץ הסורי פורח בין מרץ למאי. כאשר בין העלים עולה גבעול לגובה של 50 ס"מ, על גבעול זה יושבים פרחים גדולים.
תשוקות
תשוקות (באנגלית: Passions) היא אופרת סבון של רשת NBC האמריקנית. משודרת בארצות הברית ובמדינות נוספות ברחבי העולם החל משנת 1999; "תשוקות" עלתה למסכים בארצות הברית בקיץ 1999, והיא נמכרה לרשתות שידור וערוצים רבים ברחבי העולם, ובכללם ערוץ 3 בישראל (2002). הסדרה זכתה לשיעורי צפייה נמוכים וירדה מהמסכים ב-2008.
עלילה
הסדרה עוקבת אחר קורות חייהם של מספר משפחות המתגוררות בעיירה קטנה בניו אינגלנד העונה לשם "הרמוני" (הרמוניה). משפחת קריין העשירה (ג'וליאן קריין, אייבי קריין ובנם איתן קריין הם מהדמויות הראשיות) משפחת בנט (בפרק הראשון של הסדרה מתמנה אב המשפחה לשריף העיירה); משפחת לופז-פיצג'רלד בני המעמד הנמוך; משפחת ראסל (איב ראסל היא רופאה ובעלה הוא מורה לספורט). חלק נכבד מהסדרה מתרכז במכשפה המקומית, טאביתה לנוקס (המגולמת על ידי השחקנית הבריטית ג'ולייט מילס), המנסה להביא הרס וחורבן לתושביה של הרמוני.
מוות ב"תשוקות"
מקרה דומה קרה עם שחקן אחר של הסדרה: לאחר 5 שנים בהן צופי הסדרה רק שמעו את קולו של אליסטר קריין, ולא ראו את פניו, הוחלט בהפקה לגייס שחקן שישחק את הדמות. השחקן הנבחר, דייוויד ביילי, הפך ללהיט בקרב המעריצים, אך בחג ההודיה של שנת 2004 טבע השחקן בבריכת שחייה. גם מקרה זה אירע באותו היום שבו שודר הפרק בו דמותו מתה. לבסוף הוחלט להביא שחקן אחר (ג'ון ריילי) שיגלם את דמותו של אליסטר.
בישראל
"תשוקות", סדרת רכש בולטת של ערוץ הוט 3, ירדה מהמסך בישראל לאחר כארבע שנים בשל אחוזי צפייה נמוכים וקיצוצים. זאת, לאחר התראה קצרה של שישה ימים בלבד. ב-26 במרץ 2006, שודר "הפרק האחרון" בסדרה (לפי הודעת הערוץ), כשבפועל הסדרה עדיין מצולמת ומשודרת מדי יום בארצות הברית. הפרק האחרון ששודר בישראל הוא פרק מספר 780.
רבים ממעריצי "תשוקות" זעמו לגלות את הבשורה שבוע לפני הורדת התוכנית על ידי פרסום בפורומים באינטרנט, ולתדהמתם גילו שנותרו להם שישה פרקים לצפייה. זאת, לאחר צפייה בסדרה במשך ארבע שנים, חמש פעמים בשבוע. רק שישה ימים לפני הורדת הסדרה, הערוץ המשדר, הוט 3, פרסם כתובית קצרה שהודיעה על תאריך השידור האחרון של הסדרה, והופיעה למספר שניות מועט. מעריצי הסדרה ארגנו מחאות למיניהן, הקימו אתרי אינטרנט בניסיון להציל את הסדרה, ואף שלחו מכתבים לעיתונות. נעשתה פנייה לערוצים שונים על ידי המעריצים על מנת שאלה ירכשו לשידור את המשך הסדרה, אך ללא הצלחה.
נוקיה
נוקיה (Nokia) היא חברה פינית רב-לאומית שמוצריה העיקריים הם שירותי טלקומוניקציה, טכנולוגיות מידע ומוצרי אלקטרוניקה. החברה הוקמה בשנת 1865 ומשרדה הראשי ממוקם בעיר אספו בפינלנד. ב-2017, היו לנוקיה 102 אלף עובדים ביותר ממאה מדינות עם הכנסה שנתית של 23 מיליארד אירו. נוקיה היא חברה ציבורית בערבון מוגבל. ניירות ערך החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בהלסינקי וניו יורק. נוקיה היא החברה ה-457 הכי גדולה בעולם לפי רשימת Fortune 500.
החברה עסקה בתעשיות שונות במהלך שנות קיומה. החברה הוקמה בתור טחנת נייר ועסקה גם בגומי וכבלי חשמל אבל התפרסמה בתור חברת תקשורת וטכנולוגיה בשנות ה-90 של המאה ה-20. החברה הייתה מהיצרניות המובילות בעולם של טלפונים סלולריים וסייעה בפיתוח של GSM, 3G ו-LTE (היום עובדת על 5G), והייתה מוכרת הטלפונים הסלולריים הגדולה בעולם במשך תקופה. לאחר שיתוף פעולה עם מיקרוסופט, מחלקת הטלפונים הניידים נמכרה למיקרוסופט וכך הוקמה Microsoft Mobile בשנת 2014. לאחר הרכישה, נוקיה התחילה להתמקד יותר בתשתיות תקשורת ובאינטרנט של הדברים באמצעות פיזור השקעות בחברת המיפוי Here ורכישתה של אלקטל-לוסנט. החברה גם התחילה לפיתוח מציאות מדומה ומוצרי בריאות דיגיטלית. בבעלות נוקיה גם מעבדות בל. נוקיה היא בעלת נוקיה נטוורקס, ספקית ציוד רשת תקשורת ושירותים (לשעבר בבעלות משותפת עם חברת סימנס הייתה ידועה בשם "נוקיה סימנס נטוורקס"). המותג נוקיה חזר מאז למכשירים הניידים והטלפונים החכמים דרך הסכם המאפשר ל-HMD Global להשתמש בו.
מרכזה של נוקיה בפינלנד והיא החברה הגדולה ביותר בפינלנד, שם בשיאה, בתקופת בועת הדוט-קום, היא תרמה 4% לתוצר הלאומי הגולמי והיוותה יותר מ-20% מסך היצוא של פינלנד. יש המכנים את היחס בין נוקיה לפינלנד כ"חברה גדולה במדינה קטנה". החברה קרויה על שם העיירה נוקיה אשר בה החלה במאה ה-19 הפעילות של החברות שמאוחר יותר התאחדו לתאגיד נוקיה.
1865–1967
שורשיה של נוקיה מתחילים בשנת 1865, כאשר מהנדס כרייה פיני-שווידי בשם פרדריק אידסטם הקים מפעל לעיבוד עץ בעיר טמפרה, פינלנד (אז הייתה שייכת לאימפריה הרוסית). שלוש שנים מאוחר יותר, אידסטם בנה מפעל שני לעיבוד עץ בעיר נוקיה. בה היו משאבי אנרגיית מים יותר טובים. ב-1871, ביחד עם חברו ליאו משלין הקים חברה משותפת בשם נוקיה.
ב-1896, אידסטם פרש מהחברה ומינה את משלין ליושב ראש. בשנת 1902 משלין הרחיב את החברה לייצור חשמל. כעבור שנתיים, אדוארד פולון הקים חברת גומי, הקים מפעל בעיר נוקיה והשתמש באותו שם.
בשנת 1922, נוקיה של משלין נכנסה לשותפות עם חברת הגומי ועם חברה ליצור כבלי חשמל. תחת שיתוף הפעולה בהנהגת פולון, חברות הגומי והכבלים עברו לעיר נוקיה וגדלו במהירות בזכות אספקת החשמל שהייתה בעיר.
משנות ה-30 עד שנות ה-90, נוקיה ייצרה בין היתר גם מסכות גז לשימוש אזרחי וצבאי.
1967–1990
בשנת 1967, שלוש החברות התמזגו וכך נוצר תאגיד נוקיה. החברה הממוזגת התמקדה בארבע תעשיות: יערנות, כבלים, גומי ומוצרי חשמל. בשנות ה-70 המוקדמות, נוקיה נכנסה לתעשיית התקשורת והרדיו. נוקיה גם התחילה לייצר ציוד צבאי לכוחות הביטחון של פינלנד. כגון מסכות גז ומכשירי תקשורת טקסט. נוקיה גם התחילה לייצר מכשירי קשר, מרכזיות, קבלים וכימיקלים.
לאחר הסכם הסחר של פינלנד וברית המועצות בשנות השישים, נוקיה התרחבה לשוק הסובייטי והתחילה לייצר גם מרכזיות אוטומטיות. בשנות השבעים, ברית המועצות נהייתה שוק משמעותי עבור נוקיה והרוויחה הרבה ממכירותיה במדינה (נוקיה התפרסמה בתור חברת טלפונים ניידים לאחר שמיכאיל גורבצ'וב התחיל להסתובב עם מכשיר תוצרת החברה). נוקיה גם עבדה על טכנולוגיה מדעית עם ברית המועצות. למרות יחסי החברה עם ברית המועצות, היא הייתה נייטרלית במהלך המלחמה הקרה בעוד שסחרה גם עם ארצות הברית.
בשנת 1977, קארי קאירמו מונה למנכ"ל ושינה את ייעוד החברה. באותו הזמן, פינלנד הפכה למה שנקרא "יפן הנורדית". תחת הנהגתו, נוקיה רכשה מספר רב של חברות. בשנת 1984 רכשה את יצרנית הטלוויזיות Salora, יצרנית המחשבים Luxor ב-1985 ואת יצרנית הטלוויזיות Oceanic ב-1987. זה הפך את נוקיה ליצרנית הטלוויזיות השלישית הגדולה באירופה (מאחורי Philips ו-Thomson). מותגי הטלוויזיה הקיימים המשיכו לייצר טלוויזיות עד 1996.
בשנת 1987, נוקיה קנתה את Schaub-Lorenz, מחלקת מוצרי החשמל לצרכן של Standard Elektrik Lorenz (SEL), הכללה את המותג "Graetz". היא הייתה במקור חלק מתלכיד International Telephone & Telegraph (ITT) ולאחר הרכישה, מוצרי החברה נמכרו תחת מותג "ITT Nokia".
נוקיה גם קנו את מובירה, חברת טלפונים ניידים שהיוותה את הבסיס לתעשיית הטלפונים הניידים העתידית של נוקיה. בשנת 1981, מובירה התחילה הרשת הסלולרית הבינלאומית הראשונה והראשונה שאפשרה נדידה בינלאומית. שנה מאוחר יותר, מובירה השיקה את טלפון הרכב, מובירה סנטור, הטלפון הנייד הראשון של נוקיה. באותו זמן, לא היה לחברה עניין בייצור טלפונים ניידים אשר נחשבו אז למוצרי נישה. אחרי כל הרכישות של נוקיה, רווחי החברה עלו ל-2.7 מיליארד דולר. מנכ"ל החברה קאירמו התאבד בתאריך 11 בדצמבר 1988.
בשנת 1987, מפעל כבלי החשמל של נוקיה נסגר לאחר 44 שנות פעילות.
1990–2010
לאחר שסימו וורילטו מונה למנכ"ל, תוכנן ארגון מחדש משמעותי לנוקיה. צמיגי נוקיה, מפעל צמיגים שהיה חלק מחברת הגומי יצא מתאגיד נוקיה בשנת 1988. שנתיים מאוחר יותר, ב-1990, כל חברת הגומי התפצלה מהתאגיד. בשנת 1991, נוקיה מכרה את מחלקת המחשבים שלה, נוקיה דאטא לחברת International Computers Limited, הקודמת לפוג'יטסו סימנס. משקיעים חשבו שנוקיה נכנסה לקשיים כלכליים וכתוצאה מכך, מחיר המניה של החברה צנח. באותה תקופה, פינלנד גם חוותה את המשבר הכלכלי של תחילת שנות ה-90 והתפרקות ברית המועצות שהייתה לקוחה גדולה של נוקיה, החריפה את מצבה של החברה.
וורילטו פרש מניהול החברה בינואר 1992 והוחלף על ידי יורמה אוליה, אשר היה ראש מחלקת הטלפונים הניידים של נוקיה משנת 1990 והמליץ לא למכור את המחלקה. אוליה החליט להפוך את נוקיה לחברה המתמקדת בתקשורת ומכר מחלקות לא קשורות כמו מחלקת החשמל. אסטרטגיה זאת הצליחה והחברה גדלה במהירות באותן שנים. רווחיה של נוקיה גדלו מרווח שלילי ב-1991, למיליארד דולר בשנת 1995 וארבעה מיליארד דולר בשנת 1999.
הטלפון הנייד לגמרי הראשון של נוקיה לאחר המובירה סנטור היה המובירה סיטימן 900 אשר הושק בשנת 1987. נוקיה עזרה בפיתוח של רשת ה-GSM בשנות ה-80 ופיתחה את רשת ה-GSM הראשונה ביחד עם סימנס, המקדימה ל-Nokia Siemens Network. שיחת הטלפון הראשונה על רשת ה-GSM בוצעה ב-1 ביולי 1991 על ידי ראש ממשלת פינלנד, הארי הולקרי באמצעות ציוד של נוקיה על רשת בתדר 900 מגה-הרץ אשר נבנתה על ידי נוקיה והופעלה על ידי רדיוליניה. בנובמבר 1992, הושק מכשיר הנוקיה 1011, הטלפון הנייד הראשון בייצור המוני התומך ברשת ה-GSM.
Salora, חברת בת של נוקיה אשר יצרה טלוויזיות הפסיקה את פעילותה בשנת 1995.
ב-12 ביוני 1996, נוקיה מכרה את מחלקת הטלוויזיות שלה לחברת Semi-Tech. מפעל הטלוויזיות שלה בגרמניה נסגר בספטמבר של אותה שנה.
נוקיה הייתה הראשונה שמכרה מקלטי טלוויזיה בלוויין בממלכה המאוחדת והתחילה לעשות זאת במרץ 1997. ב-1998 נוקיה נבחרה לספקית מקלטי הטלוויזיה הקרקעית של הממלכה המאוחדת.
באוקטובר 1998, נוקיה עקפה את מוטורולה והפכה ליצרנית הטלפונים הניידים עם נתח השוק הכי גדול ובדצמבר אותה שנה, ייצרה את מכשירה המאה מיליון. מכשיריה של נוקיה הפכו למוצלחים מאוד במדינות אירופה, אפריקה, אסיה ואוקיאניה. מכשירים אלו גם היו החלוצים בתחום משחקי המובייל בזכות הפופולריות של סנייק אשר הגיע מובנה ביחד עם הרבה ממכשירי החברה. בשנת 2003, נוקיה יצרה את הטלפון הנייד הנמכר ביותר בכל הזמנים, נוקיה 1100, ואחריו בשנת 2005, נוקיה 1110.
בשנת 1998, נוקיה הקימה ביחד עם Psion, סוני, אריקסון ומוטורולה את סימביאן אשר התחילה בתור מערכת הפעלה למחשבי כף יד וטלפונים חכמים. נוקיה השיקה את ה-9210 Communicator ב-2001 המריץ סימביאן ומאוחר יותר יצרו את הסימביאן סדרה 60, אותה מערכת הפעלה הגיעה עם המכשיר הראשון של נוקיה עם מצלמה, ה-7650. נוקיה וסימביאן הפכו ליצרני החומרה והתוכנה לטלפונים חכמים הכי גדולים בעולם באותה תקופה, ובפברואר 2004, נוקיה הפכה לבעלת השליטה בסימביאן. ביוני 2008, נוקיה קנתה את כל המניות של סימביאן.
בשנת 1998, החברה הכניסה 20 מיליארד דולר ממכירות ועשתה 2.6 מיליארד דולר רווח. בשנת 2000, נוקיה העסיקה 55 אלף עובדים והיה לה נתח שוק של 30% בתחום הטלפונים הניידים, כמעט פי 2 ממתחרתה המובילה, מוטורולה.
החברה הייתה מוכרת בתור חברה חדשנית בתחום הטלפונים הניידים עם מצלמה. הנוקיה 3600/3650 הושק ב-2003 והיה טלפון המצלמה הראשון בצפון אמריקה. באפריל 2005, נוקיה התחילה לשתף פעולה עם חברת האופטיקה קארל זייס. באותו חודש, נוקיה הציגה את סדרת ה-N. הנוקיה N95 הושק בספטמבר 2006 והפך להצלחה מסחרית. מכשיר ההמשך, ה-N82, כלל מבזק קסנון. ה-N93 יצא ב-2006 והיא מוכר בזכות צורתו הדומה למצלמת וידאו ואיך שניתן לסובב אותו. ב-2010, לנוקיה היה גם את ה-N8 עם חיישן 12 מגהפיקסל ומאוחר יותר את הלומיה 920 עם טכנולוגיית PureView.
ב-2002, נוקיה ניסתה להיכנס לשוק משחקי המובייל עם מכשיר ה-N-Gage. ראש מחלקת הבידור ומדיה של נוקיה, אילקה ראיסקינן, אמר ש"גיים בוי זה לילדים בני עשר", ושה-N-Gage מתאים לקהל יעד יותר מבוגר. אבל המכשיר כשל ולא הצליח להתחרות בנינטנדו. נוקיה ניסתה להחזיר את N-Gage כפלטפורמה למשחקים במכשירי סדרה 60 ב-2008.
נוקיה התחילה לנסות שירותי טלוויזיה ניידת בשנת 2005 בפינלנד עם תוכני השידור הציבורי של המדינה. השירותים התבססו על סטנדרט DVB-H. ניתן היה לקלוט את השידורים עם הנוקיה 7710 עם תוספת מיוחדת המתחברת למכשיר.
ב-1 ביוני 2006, יורמה אוליה פרש מתפקיד המנכ"ל ומונה ליושב ראש החברה. במקומו, מונה אולי-פקה קלסוו לתפקיד המנכ"ל.
באוגוסט 2007, נוקיה השיקה את Ovi, שם מטרייה לשירותי האינטרנט החדשים של נוקיה הכללו את פלטפורמת N-Gage וחנות המוזיקה של נוקיה. חנות האפליקציות Ovi ספגה תחרות קשה מצד ה-App Store של אפל כאשר הושקה ב-2008.
באוקטובר 2008, נוקיה השיקה את הנוקיה 5800 XpressMusic, המכשיר הראשון של החברה שהגיע עם גרסתה החמישית של סימביאן סדרה 60 המתמקדת במסכי מגע, הגרסה הראשונה של סימביאן לאחר הרכישה של נוקיה. בנובמבר של אותה שנה, נוקיה הכריזו על הפסקת מכירות טלפונים ניידים ביפן עקב נתח שוק נמוך במדינה. נתח השוק של נוקיה בתחום הטלפונים הניידים הגיע לשיאו ב-2008 כאשר היה לחברה נתח שוק של 38.6 אחוז.
בשנת 2009 שוחרר דגם נוקיה 1280.
2010–2014
באפריל 2010 נוקיה השיקה את מכשיר ה-N8 אבל המכשיר יצא באיחור של חודשים. איחור זה פגע בתדמיתה של החברה, בעיקר לאחר שה-N97 לא הצליח להתחרות מול האייפון ומכשירי האנדרואיד. ב-10 בספטמבר 2010, פוטר אולי-פקה קלסוו מתפקידו כמנכ"ל והוחלף ידי סטיבן אילופ ממיקרוסופט. אילופ הוא המנכ"ל הראשון של נוקיה שאינו ממוצא פיני.
סימביאן הישנה הפכה לקוד פתוח בפברואר 2010 אך בנובמבר של אותה שנה, נוקיה התחרטה, הפסיקה את הפיתוח של סימביאן והחזירה אותה למודל קוד סגור. באותו הזמן, נוקיה נשארה החברה היחידה שמשתמשת בסימביאן לאחר שסמסונג וסוני אריקסון עברו לאנדרואיד. בינתיים, ב-2010, נוקיה שיתפה פעולה עם אינטל כדי ליצור את MeeGo לאחר מיזוג של Maemo עם Moblin של אינטל.
סימביאן אשר הייתה מערכת ההפעלה המובילה לטלפונים חכמים באירופה ואסיה, הפכה ללא מעודכנת לאחר כניסת אנדרואיד ו-iOS לשוק. כדי להילחם במערכות ההפעלה המתחרות, נוקיה תכננה להפוך את MeeGo למערכת ההפעלה הראשית על הטלפונים החכמים שלה. למרות זאת, נוקיה נטשה את MeeGo ונכנסה לשיתוף פעולה עם מיקרוסופט כדי להשתמש ב-Windows Phone כמערכת הפעלה ראשית במכשיריה ונתנו עדיפות נמוכה יותר לסימביאן. בעוד שה-N9 המריץ את MeeGo זכה לביקורות טובות, מיקרוסופט לחצו על נוקיה להפסיק את הפיתוח של MeeGo ולהתמקד על Windows Phone. לאחר ההכרזה על שיתוף הפעולה עם מיקרוסופט, מכירותיה של נוקיה התחילו לרדת. מכשיר ספינת הדגל הראשון של נוקיה עם Windows Phone הושק בנובמבר 2011 והיה הלומיה 800. מספר המכירות של המכשיר היה דל במיוחד, ומחיר המניה של החברה נפל מתחת לשני דולר. אילופ הכריז על הורדת העלויות לנוקיה על ידי פיטורין של כ-10,000 עובדים וסגירת מפעלה בעיר סאלו. נוסף על כך, ראש ממשלת פינלנד גם הכריז שלא יציל את החברה ממצב חירום.
ב-2014, ירד שווי המותג של נוקיה למקום 98 במדד, נפילה חדה מהמקום החמישי ב-2009.
ביולי 2013, קנתה נוקיה את חלקה של סימנס בשותפות "Nokia Siemens Networks" תמורת 2.2 מיליארד דולר, ושינתה את שמה ל-"Nokia Networks" לאחר מכן.
2014 - הווה
לאחר המכירה של מחלקת הטלפונים הניידים, נוקיה התמקדה בציוד תקשורת דרך "Nokia Networks".
באוקטובר 2014, חתמו נוקיה ו-"China Mobile" על עסקה בשווי 970 מיליון דולר לאספקת תשתית בין 2014 ל-2015.
ב-17 בנובמבר 2014 חשף ראש "Nokia Technologies", רמזי חידמוס, את תוכנית החברה לחזור לשוק מוצרי החשמל בתור יצרנית המוכרת עיצובים למותגים אחרים. חידמוס הצהיר שהמותג נוקיה בעל ערך אבל "ערכו יורד וחשוב שנהפוך את המגמה הזאת באופן מיידי." ביום למחרת, נוקיה השיקה את ה-N1, טאבלט המריץ אנדרואיד ומיוצר על ידי פוקסקון, בתור המוצר הראשון לאחר הרכישה של מיקרוסופט. חידמוס הדגיש שמוצרים הנמכרים תחת הסכמי רישיון מותג יהיו באיכות גבוה ויהיו כפופים לסטנדרטים גבוהים ויהיה להם "מראה ותחושה כאילו המוצר של נוקיה." מנכ"ל נוקיה, רג'יב סורי, הצהיר שהחברה מתכננת לחזור לייצר טלפונים ניידים ב-2016, לאחר שייגמר החוזה שלהם עם מיקרוסופט האוסר עליהם לעסוק בתחום.
לפי רוברט מורלינו, דובר "Nokia Technologies", תכננה נוקיה לפעול לפי מודל רישיון המותגים מאשר לשווק ישירות מכשירים ניידים בגלל מכירת מחלקת המובייל מיקרוסופט. החברה עשתה צעדים אגרסיביים על מנת להחיות מחדש את עצמה דרך גיוס מומחים לתוכנה, בדיקת מוצרים חדשים וחיפוש שותפים לעסקים. ב-14 ביולי 2015, אישר מנכ"ל נוקיה, רג'יב סורי שהחברה תחזור לייצר טלפונים ניידים ב-2016.
ב-28 ביולי 2015, השיקה נוקיה את OZO, מצלמת 360 מעלות עם 8 חיישנים ברזולוציית 2K. המחלקה מאחורי המוצר, "Nokia Technologies", טענה ש-OZO תהיה הפלטפורמה הכי מתקדמת לצילום סרטים במציאות מדומה. OZO נחשף במלואו ב-30 בנובמבר 2015 בלוס אנג'לס. ה-OZO, מיועד לשימוש מקצועי, נמכר תמורת 60 אלף דולר אך לפני ההשקה, מחירו עמד על 15 אלף דולר. בהמשך, התייצב מחיר OZO על כ-40 אלף דולר.
ב-14 באפריל 2015, אישרה נוקיה שהיא מנהלת מגעים עם חברת התקשורת הצרפתית אלקטל-לוסנט ומדברת איתה על מיזוג אפשרי. ביום למחרת, נוקיה הכריזה על כך שהיא רוכשת את כל המניות של אלקטל-לוסנט תמורת 15.6 מיליארד אירו. מנכ"ל נוקיה רג'יב סורי הרגיש שהרכישה תיתן לנוקיה יתרון אסטרטגי בפיתוח רשת ה-5G. הרכישה הפכה את נוקיה למתחרה יותר חזקה נגד אריקסון ווואווי, לאחר שנוקיה ואלקטל-לוסנט עקפו אותם בהכנסות. מחזיקי המניות של נוקיה מחזיקים 66.5 אחוז מהחברה הממוזגת בעוד שמחזיקי המניות של אלקטל-לוסנט מחזיקים ב-33.5 אחוזים מהחברה הממוזגת. מעבדות בל נשארים עם אותו מותג ואלקטל-לוסנט עוברים לעבוד תחת המותג נוקיה. לאחר המיזוג, המותג אלקטל שייך לנוקיה ול-TCL יש רישיון להשתמש בו.
ב-3 באוגוסט 2015, נוקיה הכריזה על עסקה למכור את מפות Here לקונסורציום של BMW, דיימלר AG וקבוצת פולקסווגן תמורת 2.8 מיליארד אירו. העסקה נחתמה ב-3 בדצמבר 2015.
ב-26 באפריל 2016, נוקיה הכריזה על רצונה לרכוש את חברת מכשירי בריאות חכמים Whitings תמורת 191 מיליון דולר. החברה התמזגה ליחידת בריאות דיגיטלית ב-"Nokia Technologies".
ב-18 במאי 2016, נמכרה "Microsoft Mobile" ל-"HMD Global", חברה אשר הוקמה על ידי ז'אן-פראנסואה באריל, בכיר בנוקיה לשעבר ו-"FIH Mobile", חברת בת של פוקסקון. כתוצאה מכך, נכנסה נוקיה לעסקה לטווח ארוך על מנת לתת ל-HMD רישיון להשתמש במותג נוקיה בטלפונים וטאבלטים חוץ מיפן וכמה פטנטים תמורת תמלוגים לנוקיה על כל מכשיר שנמכר. HMD הציגו את סמארטפון האנדרואיד Nokia 6 בינואר 2017. בנוסף, הכריזו HMD על יציאת הסמארטפונים Nokia 3 ו-Nokia 5, בנוסף לחידוש למכשיר ה-3310 בקונגרס הטלפונים העולמי. בעוד שלנוקיה אין חלק ב-HMD, מספקת נוקיה משוב על המכשירים לפני השקתם.
ב-28 ביוני 2016, הדגימה נוקיה את רשת ה-5G הראשונה. בפברואר 2017 יצרה נוקיה את החיבור הראשון על רשת ה-5G בעיר אוולו, פינלנד באמצעות סטנדרט ה-5GTF המגובה על ידי Verizon.
ב-5 ביולי 2017, הכריזו נוקיה ושיאומי על הסכם חלוקת פטנטים רב-שנתי.
ב-2017 עלה שווי המותג של נוקיה 147 מקומות, למקום 188, בהשוואה ל-2016 בדירוג "Brand Finance". העלייה נגרמה בזכות מוצרי הבריאות שלה והטלפונים של "HMD Global".
ב-19 בינואר 2018 חתמה נוקיה על עסקה עם "NTT Docomo", המפעילה הסלולרית הגדולה ביותר ביפן כדי לספק תחנות בסיס אלחוטיות לרשת ה-5G במדינה עד 2020.
ב-29 בינואר 2018 הציגה נוקיה את סדרת שבבי ה-5G בשם "ReefShark", התומכים במהירות עד ל-84 ג'יגהביט לשנייה. הסדרה תושק ברבעון השלישי של 2018. השבבים גם משלבים טכנולוגיות בינה מלאכותית של מעבדות בל.
ב-7 במאי 2018 הודיעה נוקיה על רכישת חברת הזנק מקליפורניה המתמקדת באינטרנט של הדברים בשם "SpaceTime Insight".
פעילות נוכחית
נוקיה מורכבת משתי קבוצות עסקיות עם חברות בנות וחברות כלולות נוספות.
Nokia Networks
Nokia Networks פועלת ב-150 מדינות.
Nokia Networks מספקת תשתיות לרשתות אלחוטיות וקבועות, תקשורת ושרותי רשת. היא מתמקדת ברשתות GSM, EDGE, 3G/W-CDMA, LTE ו-WiMAX.
המותג Nokia Siemens Networks הוצג לראשונה בקונגרס 3GSM בברצלונה בפברואר 2007 כשותפות בין נוקיה (50.1%) וסימנס (49.9%), אך עכשיו המותג שייך כולו לנוקיה. ביולי 2013, נוקיה רכשה חזרה את חלקה של סימנס בשותפות תמורת סכום של 2.21 מיליארד דולר ושינתה את שמה ל-Nokia Solutions and Networks, בסופו של דבר שם החברה קוצר ל-Nokia Networks.
Nokia Technologies
Nokia Technologies היא מחלקה של נוקיה המפתחת מוצרים לצרכן ומוכרת רישיונות לפטנטים ולמותג נוקיה. המחלקה מתמקדת בדימוי, חישה, קישור אלחוטי, ניהול חשמל וחומרים. המחלקה מורכבת משלוש מעבדות: מעבדת מערכות הרדיו העוסקת בתחומי קליטה וקישורי רדיו; מעבדת טכנולוגיות המדיה העוסקת בתחומי מולטימדיה ואינטראקציה; ומעבדת טכנולוגיות החיישנים והחומרים העוסקת בטכנולוגיות חישה מתקדמות, דרכי אינטראקציה, ננוטכנולוגיה וטכנולוגיות קוואנטום. Nokia Technologies מספקת גם השתתפות ציבורית בפיתוח דרך תוכנית "Invent with Nokia".
בנובמבר 2014 השיקה Nokia Technologies את מוצרה הראשון, הטאבלט נוקיה N1. ביולי 2015 השיקה Nokia Technologies מצלמת 360 מעלות הנקראת OZO המיועדת לשימוש מקצועי בסרטים. ב-31 במאי 2016, יחידת הבריאות הדיגיטלית הוקמה ובראשה עומד סדריק הצ'ינגס, המנכ"ל הקודם של "Whitings" אשר נוקיה רכשה.
ב-31 באוגוסט 2016, רמזי חידמוס הכריז שיפרוש מתפקידו בתור נשיא Nokia Technologies. בראד רודריגז שהיה ראש אסטרטגיה ופיתוח עסקי מונה לנשיא זמני. ב-30 ביוני 2017, גרגורי לי, מנכ"ל Samsung Electronics בצפון אמריקה מונה למנכ"ל ונשיא Nokia Technologies.
NGP Capital
NGP Capital (לשעבר Nokia Growth Partners) היא חברת הון סיכון המתמקדת בחברות אינטרנט של הדברים וטכנולוגיות מובייל בשלבי גדילה. NGP מחזיקה השקעות בארצות הברית, אירופה, סין והודו. תיק ההשקעות שלה מורכב מחברות העוסקות בטכנולוגיות מובייל, אינטרנט של הדברים, בריאות דיגיטלית ומכוניות מחוברות לרשת. NGP השקיעה 350 מיליון דולר בחברות אינטרנט של הדברים ב-2016 ומנהלת נכסים בשווי כולל של מיליארד דולר.
האקזיטים הגדולים של NGP כוללים את Ganji, UCWeb, Whistle, Rocket Fuel, Swype, Summit Microelectronics ו-Netmagic.
HMD Global
HMD Global היא חברות טלפונים ניידים הממוקמת באותו בניין בו נמצאים משרדי נוקיה באספו, פינלנד. הרישיון למותג נוקיה לשימוש בטלפונים ניידים נמכר לעובדי נוקיה לשעבר אשר הקימו את HMD Global והשיקו טלפונים פשוטים וחכמים המריצים אנדרואיד ב-2017.ב שנת 2022 החל ייצור טלפונים מסדרת G דוגמת נוקיה 225 4G.
תוקף (מחקר)
תוקף הוא מונח בשיטות מחקר, המסמל את המידה שבה כלי מדידה פורמלי מודד את מה שהוא נועד למדוד במסגרת המחקר, וכן המידה שבה המסקנות והפעולות הננקטות על סמך ההערכה אכן מתאימות ומדויקות. בהתאם לכך, התקפות היא השיקול החשוב ביותר בפיתוח ובשימוש של כלי מדידה או הערכה. זאת במיוחד עבור מקרים שבהם היא משמשת לצורך קבלת החלטות חשובות.
התוקף נמדד לאחר המהימנות של המחקר, כאשר המהימנות מהווה חסם עליון לתוקף ותנאי מקדים לו. אופן אמידת תוקפו של מבחן הינו מצטבר, כלומר הוא מבטא איסוף מדדים שונים לגבי המבחן אשר יוצרים תמונה כוללת לגבי המידה שבה המדד מודד את הדבר אשר הוא נועד למדוד.
תהליך התיקוף
התיקוף הוא תהליך של בניית טיעון מדעי מבוסס, התומך בפרשנות הנתונים המופקים באמצעות כלי המדידה ובפעולות המוצעות בהתבסס עליהם. בנוסף, תהליך התיקוף שולל את כל ההסברים החלופיים והמשתנים המתערבים שיכולים להתקבל על הדעת. משום שתהליך התיקוף נעשה עבור ההיסקים והפעולות המבוססות על הנתונים ולא על כלי המדידה עצמם, יש לתקף כל סוג של שימוש אשר רוצים לעשות בכלי הערכה נתון. כלומר, גם אם נמצא שכלי מסוים תקף עבור מטרה מסוימת אין זה מבטיח שהוא יהיה תקף למטרות אחרות שעבורן ניתן לעשות בו שימוש.
לצורך יצירת התיקוף יש לקבוע באופן ברור את ההיסקים שמעוניינים בהם והפעולות שמבקשים לבצע על סמך הנתונים שיופקו מהכלי. בנוסף, יש לבנות מסגרת תאורטית ברורה שתשמש לקביעת הנחות היסוד או לניסוח השערות.
סוגי תוקף ממצאי מחקר
בפרק בספר על פסיכולוגיה ארגונית-תעשייתית משנת 1979 פרסו החוקרים דונלד ט' קמפבל ותומס ד' קוק, ארבעה קריטריונים לשיפוט תוקף מחקרים סיבתיים: התוקף הסטטיסטי, התוקף הפנימי, תוקף המבנה והתוקף החיצוני. מונחים אלו הפכו לאבן דרך לבחינה של תוקף מחקרים במדעי החברה בכלל, ובפרט בפסיכולוגיה.
התוקף הסטטיסטי מספק את הבחינה המדוקדקת של קיום הקשר בין המשתנה התלוי למשתנה הבלתי תלוי, אשר מהווה את התופעה הנצפית. תוקף זה נבחן באמצעות בחינת המתודולוגיה הסטטיסטית שבה השתמשו החוקרים כדי לתמוך את טענותיהם. בהקשר זה ראוי לציין שימוש רחב במונח p value (מילולית: ערך ה-p) אשר מבטא את ההסתברות לקבלת הממצאים תחת השערה שבה לא מתקיים הקשר אותו רוצים החוקרים להראות. השערה זו נהוג לכנות בעגה מקצועית השערת האפס, ולסמנה H_0, כאשר את השערת החוקרים נהוג לסמן ב-H_1. נהוג לומר שקשר קיים או במילים אחרות מובהק או תקף, אם הסתברות זו קטנה מ-5%, כלומר ערך ה-p קטן מ-0.05. נוהג זה מקיים שמרנות מחקרית בכך שהוא מעדיף את השערת האפס כל עוד לא התקבלו נתונים המראים שהנתונים שנאספו מאוד לא סבירים אם היא נכונה. מונח נוסף אשר עם התפתחות כוח המחשוב נהיה יותר ויותר פופולרי במחר הוא גורם בייס (BAYES FACTOR). גורם זה, המבוסס על סטטיסטיקה בייסיאנית מחשב את ההסתברות לקבלת הנתונים H_1 חלקי הסתברות קבלת הנתונים תחת H_0.
תוקף המבנה דן במידת ההכללה של התופעה מעבר למימוש של המונחים התיאורטיים שהשתמשו בו החוקרים. בהקשר זה נפוץ השימוש במושג תוקף מבנה מתכנס (Convergent) – מושג המתאר מצב בו קיימים מתאמים גבוהים בין ההגדרות התצפיתיות המודדות את אותו המושג. באופן דומה, נפוץ השימוש במושג תוקף מבנה מבחין (Discriminant) מתאר מצב שבו הגדרות תצפיתיות שונות מההגדרות תצפיתיות אחרות המודדות מושג תאורטי אחר. כלומר התוקף המבחין בוחן את השאלה האם ההגדרה התפעולית גולשת לתופעות נוספות שאינן קשורות. על מנת לתקף את הניסוי מצופה מן החוקרים להראות כי המתאם בין המשתנים הרלוונטים להשערה לבין משתנים המודדים משתנה אחר (אך דומה) יהיה נמוך.
התוקף החיצוני דן במידת ההכללה לאנשים השונים מן האנשים שנבחנו במחקר. בהקשר זה נהוג לבחון עד כמה אוכלוסיית המחקר שונה מהאוכלוסייה לגביה רוצים להסיק את מסקנות המחקר. לדוגמה מחקר על אוכלוסייה מאוד ייחודית, כמו חולים לאחר התקף לב, יהיה בעל תוקף חיצוני נמוך לגבי השערה הנוגעת לכלל אוכלוסיית העולם.
מעבר לארבעת המושגים שטבעו קמפבל וקוק, נפוץ השימוש במונח תוקף תוכן. תוקף זה מתאר את המידה שבה התוכן של המבחן משקף ומייצג את ההיבטים השונים של תחום ההערכה. ככל שתחום ההערכה מיוצג יותר בניסוי, כך תוקף התוכן גבוהה יותר. לרוב תוקף זה נבחן באמצעות פרוטוקול פיתוח קפדני, ובאמצעות שיפוטי מומחה.
מטריצה רב-מתודית-רב-משתנית
מטריצה רב-מתודית-רב-משתנית (Multitrait-multimethod matrix) או בקיצור MMTM הינה גישה לבחינת תוקף המבנה אשר פותחה על ידי קמפבל ופיסק ופורסמה בשנת 1959. מטריצה זו מסדרת את ציוני המהימנות, התוקף המבחין והתוקף המתכנס בצורה המאפשרת בחינה נוחה של תוקף המבנה הכללי של המדד אותו מעוניינים לתקף.
הקשר בין תוקף למהימנות
המשמעות של כלי מחקר אשר אינו מהימן, היא שהוא אינו מודד תכונה יציבה. על מנת שכלי ימדוד את מה שהוא אמור למדוד, עליו למדוד תכונה יציבה. מכאן נובע כי מהימנות מהווה תנאי הכרחי לתוקף. עם זאת, אם מבחן הוא מהימן תוצאותיו לא בהכרח גם תקפות. ייתכן למשל כי כלי ימדוד תכונה יציבה אך היא אינה התכונה המבוקשת.
תוקף של תחום מקוצץ
במקרים רבים בחינת תוקפו של כלי באמצעות קריטריון נעשית על מדגם משתתפים אשר נופו על סמך ציונם באותו הכלי. במקרה זה נאמר כי מבחן התוקף הוא מבוסס מדגם בעל קיצוץ תחום (range restriction). דוגמה לכך היא תיקוף ציון הפסיכומטרי כמנבא לסיום תואר ראשון. במקרה זה, סיפי הקבלה לתואר הראשון עלולים להיות מבוססים על ציון הפסיכומטרי, בין היתר. בכך, מדגם של בעלי ציון פסיכומטרי שהחלו את התואר הראשון יכיל טווח מצומצם או שונה של ציון הפסיכומטרי בהשוואה למדגם הבוחן את טווח הציונים של כל האוכלוסיה. בחינת תוקף על מדגם מקוצץ תחום ללא התייחסות לקיצוץ התחום, עלולה להביא למסקנות שגויות לגבי גודלו של תוקף הכלי. לשם התמודדות עם בעיה זו, הוצעו בספרות מספר פתרונות אשר שונים בין היתר בהנחותיהם לגבי האופן בו קוצץ התחום, כמו גם לגבי המידע הזמין לחוקר אשר מבצע את מבחן התוקף. ביצועי התיקונים תלויים ביחס הברירה, כלומר ביחס בין כמות הדגימות שיש לחוקר לאחר הקיצוץ לבין כמות הדגימות לפני הקיצוץ. ככל שיחס הברירה גבוה יותר, כך ביצועי התיקונים טובים יותר, זאת משום שיש לחוקר יותר מידע ככל שיחס הבירה גבוה יותר.
לדוגמה עבור משתנה רציף X המנבא מתנה רציף Y המשמש כקריטריון, ניתן להגדיר את התוקף באמצעות עוצמת הקשר הנמדדת על ידי מתאם פירסון.
אם קיצוץ התחום מתבצע על בסיס ציוני X בלבד, נאמר כי תחום זה מקוצץ באופן ישיר (Direct). קיצוץ מסוג זה תואר בספרו של אדוארד לי ת'ורדנדייק "Personnel selection: Test and measurement techniques" כמקרה מספר 2, ומאז נהוג בעגה המקצועית להתייחס למקרה זה גם בשם 'מקרה ת'ורנדייק 2'. [[קובץ:Restricted sample.png|ממוזער|287x287px|דוגמה לקיצוץ תחום ישיר כאשר x>0.25.
איור זה נבנה באמצעות דגימה אקראית של 1000 צמדי ערכים (X, Y) כאשר, ו-]]
לתיקון קיצוץ תחום זה ניתן להשתמש בנוסחה אותה הציע ת'ורנדייק:
כאשר מבטא את היחס בין שונות המשתנה המנבא x לפני הקיצוץ לבין שונות אותו המשתנה אחרי הקיצוץ, ו-r_{xy} זה תוקף המשתנה על המתחם המקוצץ.
דוגמה גרפית לסוג קיצוץ זה ניתן לראות בתמונה משמאל. בתמונה זו המתאם באוכלוסייה שווה ל - 0.76, המתאם r_{xy} בקטע המקוצץ הוא 0.28, היחס בין השונויות 2.73=, ולפיכך לפי התיקון  שווה ל-0.63.
עם התפתחות יכולת החישוב כיום משמשות גם טכניקות מבוססות השלמה של ערכים חסרים (אימפיואיטציה - Imputation). בפרט, כאלה המסכמות סימולציות ממוחשבות רבות של הנתונים החסרים על מנת להתמודד עם קיצוץ התחום, תוך התחשבות במידת אי-הוודאות שיש לחוקר לגבי ההשלמה. לדוגמה שימוש באלגוריתם MICE - multiple imputation by chained equations. שימוש בשיטות אלו מאפשרות להתמודד עם מצבים בהם הנחות היסוד הסטטיסטיות עליהן מבוססות השיטות הפרמטריות הקלאסיות אינן מתקיימות כמו גם עם ניבוי מידע שאינו רציף.
לקריאה נוספת
ר' בייט-מרום (2005), "שיטות מחקר במדעי החברה עקרונות המחקר וסגנונותיו", תל אביב : האוניברסיטה הפתוחה.
Sackett, P. R., & Yang, H. (2000). Correction for range restriction: an expanded typology. Journal of Applied Psychology, 85(1), 112.
משרד לתכנון ניסויי (ברית המועצות)
משרד לתכנון ניסויי או ה־OKB (או־קה־בה, ראשי תיבות ברוסית של Опытное конструкторское бюро, "אופיטנויה קונסטרוקטורסקויה ביורו", "משרד לתכנון ניסויי") הוא כינוי סובייטי למכונים סגורים לתכנון ועיצוב אבות טיפוס של יישומי טכנולוגיה צבאית מתקדמת בברית המועצות, בעיקר בתחום התעופה והחלל. מכונים אלו היו קטנים יחסית ויצרו אבות טיפוס בלבד, לא מטוסים סדרתיים - אלו יוצרו במפעלים שהוקצו לכך על ידי המדינה.
כל משרד OKB זוהה על ידי מספר ולעיתים באופן רשמי־למחצה בשמו של המתכנן הראשי. למשל OKB-51 בראשותו של פאבל סוחוי, נודע לבסוף כסוחוי. OKB מוצלחים במיוחד שימרו את שם המתכנן הראשי גם לאחר פטירתו.
דולפין האמזונאס
טקסונומיה
דולפין האמזונאס הראשון תואר על ידי זואולוג צרפתי בשנת 1817. המיון המקובל כיום, שנוצר ב-1998, מציב שלושה תת-מינים מתחת למין דולפין האמזונאס:
המינים דולפין נהרות בוליביאני ודולפין נהרות ארגואיי הפכו למינים עצמאיים בסוג איניה, לאחר שבבדיקות התגלה שמבנה הלסתות של שניהם שונה מדולפין האמזונאס.
מבנה גוף
צבעו של דולפין האמזונאס יכול להשתנות: ורוד בהיר, חום כהה, אפור, כחול-אפור ולבן קרמי. אורכו של דולפין אמזונאס בוגר הוא 2.5 מטרים, והוא שוקל כ-150 ק"ג. סנפיריו גדולים יחסית לגודל גופו, והם מעוקמים מעט אחורה. לדולפין המצוי אין סנפיר גבי, אולם בליטה קטנה על גבו היא בגדר שריד אבולוציוני לסנפיר גבי שהיה קיים אצלו בעבר. החוטם שלו ארוך, דק ובולט, ויש לו 25-35 זוגות שיניים בשתי הלסתות יחדיו. שיניו הקדמיות נבדלות משיניו האחוריות. בעוד אלו הקדמיות משמשות בעיקר לתפיסת הטרף, שיניו האחוריות משמשות למעיכתו ולעיסתו. לרוב הם משיגים את מזונם מקרקעית הנהר. הם מעדיפים לאכול סרטנים ודגים קטנים. לעיתים הם אוכלים גם צבים מזדמנים מהמין Podocnemis sextuberculata.
שימור
דולפין האמזונאס הוא המין הבטוח ביותר בעל-משפחת דולפיני נהרות. למרות זאת, פעמיים הוא סווג כמין שמצבו פגיע על ידי IUCN (פעם ראשונה ב-1994; השנייה ב-2000). אזורי המחיה שלו נשארים בינתיים יציבים, בניגוד גמור להידרדרות החמורה במצב בתי הגידול של דולפין נהרות סיני, נהרתן הגאנגס (Platanista gangetica) ונהרתן האינדוס (Platanista minor). סקר אוכלוסין שלם ומדויק טרם נערך בשל קשיי הנגישות ליערות הגשם, אך אומדנים מעריכים את אוכלוסיית דולפין האמזונאס בכעשרות אלפי פרטים.
דולפין האמזונאס מעולם לא ניצוד באופן ישיר, אך ידוע על מספר תקריות בהן הרגו דייגים דולפיני-אמזונאס על מנת להגן על הדגים אותם דגו ועל כלי הדיג. כמו כן נהרגו דולפינים באמזונאס בידי דייגים למטרות של חקלאות ימית עבור תזונה לשפמנון אוכל הנבלות Calophysus macropterus. מאז 1988 הוצא ציד דולפין האמזונאס אל מחוץ לחוק בברזיל ובוליביה, וכן באזורים מוגנים בפרו, ונצואלה וקולומביה. עם זאת, מוות של דולפיני אמזונאס התרחש בעקבות הרעלות כספית (הכספית נפוצה ליד מכרות זהב, שכן היא משמשת להפרדת הזהב מהסלע המקיף אותו). כיום מודאגים המדענים מגידול האוכלוסין באזור נהרות האמזונאס והאורינוקו. פרויקטים מסוג דומה לאלו שהחריבו אוכלוסיות דולפינים שלמות באסיה הוצעו באזור הנהרות. תוכניות אלו זוכות להתנגדות מצד ארגוני איכות הסביבה.
ווייט'ס פרי
וַוייטְ'ס פֶרִי (באנגלית: White's Ferry) הייתה מעבורת כבל שפעלה על פני נהר הפוטומק במשך 234 שנים והאחרונה מתוך 100 שפעלו בנהר. המעבורת הובילה מכוניות, אופניים והולכי רגל בין מחוז לודון, וירג'יניה ומחוז מונטגומרי , מרילנד. כיום האתר מציע שירותי דייג ופנאי כולל שיט בקאנו. עד לסגירתה ב-2020, המעבורת הסיעה בין 600 ל-800 לקוחות מדי יום.
כבר המתיישבים הראשונים זיהו כי המים השקטים יחסית של נהר הפוטומק במקום, יספקו מיקום אידיאלי למעבורת. ואכן, בשנת 1786 נפתחה בעיירה ליסבורג, מעבורת שקישרה בין שתי גדות הנהר: האחת בווירג'יניה והשנייה שמנגד במרילנד. המעבורת נקראה בעת ההיא "המעבורת של קונארד". בסוף שנות ה-60 של המאה ה-19, לאחר סיום מלחמת האזרחים, ניהל את המעבורת מפקד גדוד בדימוס של צבא הפדרציה בשם אלישע ווייט, אשר שינה את שם המעבורת לוויט'ס פרי. בשנת 1871, החל להתפתח ויכוח בדבר ההרשאה לנחיתת המעבורת בגדה של מרילנד, שהייתה קרקע פרטית של חווה בשם רוקלנד. בסופו של המשא ומתן שהתקיים, נחתם חוזה בין בעלי החווה לבין בעלי המעבורת, וזו שימשה לחציית הנהר מווירגיניה למרילנד ולהפך עד שנת 2020. במשך השנים, מעבורות אחרות שפעלו בין שתי גדות הנהר כגון: אדוארד'ס פרי וסְפִּינקְס פרי נסגרו, וויט'ס פרי נותרה היחידה שאפשרה לתושבי מחוזות לודון ומונטגומרי וסביבותיהם בשתי המדינות, לנסוע למקומות עבודתם ולעיסוקים אחרים ללא צורך לנסוע עשרות קילומטרים כדי לחצות את הנהר מעל גבי אחד הגשרים הקבועים. בשנת 2004 הרחיבו בעלי המעבורת את אזור הנחיתה בגדה של חוות רוקלנד, מרילנד וללא הרשאה. החל סכסוך משפטי, שבמשך 16 שנה לא הצליחו להגיע לעמק השווה, והמעבורת נסגרה בדצמבר 2020.
סגירת המעבורת הביאה לתרעומת וכעסים רבים בקרב התושבים והסוחרים שהשתמשו בשירותי המעבורת בשתי המדינות עד לסגירתה. הם נאלצו לבזבז 4 שעות מדי יום כדי לחצות את הנהר באמצעות כביש מס' 15 אגב נסיעה של 100 קילומטר לכל צד, במקום שלוש וחצי דקות בלבד באמצעות המעבורת. מחקר משותף של שני המחוזות משתי המדינות בוצע כדי לבחון את האפשרויות השונות להפעלה, למרות חילוקי הדעות בין בעלי המעבורת (החדשים) לבעלי החווה. לפי המחקר, הרי שבמודל השיקום בבעלות ציבורית, המעבורת תפסיד כסף בחמש שנות השירות הראשונות. ברם, לפי מודל בבעלות ציבורית ומופעלת קבלן, יתקבל רווח קל לאחר חמש שנים. לפי מודל המופעל על ידי קבלן, המחקר אמר ש"רווח משמעותי" יתקבל מדי שנה בהשוואה לשנים קודמות. עד כה המאמצים השונים לא הביאו לתוצאות מעשיות.
אתר העגינה של המעבורת במחוז מונטגומרי נקרא על שם המעבורת, ובשנת 2017 התפרסם כאתר הפרטי, שאליו הועבר פסלו של החייל מצבא הקונפדרציה, שהיה מוצב עד אז באזור ציבורי בעיר הסמוכה רוקוויל שבמרילנד. זאת במסגרת המגמה בארצות הברית להסרת אנדרטאות לזכר מנהיגי הקונפדרציה מהמרחב הציבורי.
נורמות קבוצה
נורמות קבוצה משמשות בתורת המבחנים כאשר ציונו של התלמיד מפורש ביחס לביצועי תלמידים אחרים שעברו את המבחן בעבר. קבוצת התלמידים שעברה את המבחן בעבר נקראת "קבוצת הנורמה". כאשר מחנך יאמר שתלמיד קיבל ציון במאון ה-90 במבחן הישגים ארצי, הכוונה היא שביצועי התלמיד עלו על ביצועיהם של 90% מחברי קבוצת הביקורת. ביצועי התלמיד מושווים לביצועי תלמידים אחרים. "קבוצת הנורמה" אינה הכיתה או בית הספר אליהם משתייך הילד. הכוונה היא לקבוצת תלמידים שעליהם נבנה ותוכנן המבחן, שמהווים מדגם מייצג של תלמידי האזור או המדינה.
הציונים היחסיים הנפוצים ביותר הם ציוני תקן, שמבטאים את המרחק שבין ציון הגלם של התלמיד לבין הממוצע ביחידות של סטיות תקן. כל ציון גלם ששווה בדיוק לממוצע הקבוצה מקבל את הציון אפס. מי שציונו הוא סטיית תקן אחת מעל לממוצע יקבל את הציון +1, ומי שציונו חצי סטיית תקן מתחת למוצע יקבל את הציון 0.5-. מכיוון שהערכים השליליים יוצרים קושי בדיווח הציונים (וכן קושי פסיכולוגי), בדרך כלל מבצעים טרנספורמציה (ממוצע 500 וסטיית תקן היא 100, כמו בבחינה הפסיכומטרית).
אלי כהן (במאי)
משחק
בסוף שנות ה-60, במקביל לסיום לימודיו, החל לשחק בתיאטרון ובקולנוע, בדרך כלל בתפקידי הגבר הצעיר והנאה.
בתיאטרון
בתיאטרון זווית: ב-1966 שיחק בהצגה "הדיבוק מנווה שאנן" מאת עמיצור אילן שביים אברהם אסיאו.
בתיאטרון זווית: ב-1967 שיחק בהצגה "מותו של סוכן" מאת ארתור מילר שביים ראובן מורגן.
בתיאטרון הקאמרי: ב-1968 שיחק בהצגה "הביתה" מאת הרולד פינטר שביים לאונרד שך; בהצגה "אנריקו" מאת לואיג'י פירנדלו שביים גרשון פלוטקין ובהצגה "נוכלים ואוהבים" מאת ג'ורג' פרקהאר שביים שמואל בונים ובהצגה "הנרי הרביעי" מאת שייקספיר שביים שמואל בונים. ב-1967 שיחק בהצגה "הפטנט" מאת אן ג'ליקו שביים שומאל בונים. ב-1969 שיחק בהצגה "ליזיסטרטה" מאת אריסטופאנס שביים עודד קוטלר.
בתיאטרון צוותא: ב-1969 גילם את התפקיד הראשי לצד מרים ברנשטיין כהן בהצגה "לא ביום ולא בלילה" מאת אברהם רז שביים ארנון תמיר..
שלוש פעמים גילם את אסטרגון לצד שמעון לב-ארי שגילם את ולדימיר בהצגה "מחכים לגודו" מאת סמואל בקט: בפעם הראשונה, ב-1966, במסגרת הצגה שהועלתה על ידי החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב בבימויה של עדנה שביט; בפעם השנייה, ב-1974 הופיעו בצה"ל ובתיאטרון צוותא בבימויה של שביט; ובפעם השלישית, ב-1980.
בטלוויזיה ובקולנוע
ב-1967 גילם את נוסי - הטירון שהשבוי הערבי חוטף ממנו את הנשק - בסרט "סיירים" שכתבו אברהם הפנר ואורנה ספקטור וביים מיכה שגריר. באותה שנה השתתף כהן בסרט "הוא הלך בשדות" שכתב וביים יוסף מילוא (ע"פ הספר "הוא הלך בשדות" של משה שמיר). ב-1968 גילם את אלי בסרט "אסירי החופש" שכתבו יגאל לב, נתן שחם ויונה זרצקי שגם ביים. הסרט עסק בחופשה בת 24 שעות שמקבלים שלושה אסירים וכלל סצנת אהבה בין אלי כהן ודליה פרידלנד שנחשבה נועזת בישראל של אותם זמנים. הסרט ייצג את ישראל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ובפסטיבל קאן ב-1968 וזכה לציון לשבח בפסטיבל הסרטים "פנום פן" 1968. ב-1969 שיחק בסרט "חמישה ימים בסיני" שביים מאוריציו לוצ'ידי. ב-1972 שיחק בסרט "לא ביום ולא בלילה" שביים סטיבן הילארד שטרן ע"פ מחזה מאת אברהם רז. לסרט זה גם כתב את התסריט לצד גיזה סלונים. בשנת 1974 גילם את גד בסרט התנ"כי "סיפור יעקב ויוסף". ב-1979 גילם את דמותו של יוחנן המטביל בסרט העלילתי "ישו" - הפקה זרה, במימון ארגון אוונגליסטי, שצולמה בישראל.
ב-1988 גילם את מקס גנץ בסרט "הקיץ של אביה" שכתב לצד גילה אלמגור וחיים בוזגלו וביים בעצמו. ב-1998 גילם את אלפרד בסרט "סודות משפחה" שכתבו יהודית קציר, שמי זרחין ואיתן ענר וביימה ניצה גונן. ב-2001 גילם תפקיד אורח - דוד של מאור (עדי טרר) - בסדרה "פלורנטין". ב-2007 גילם את דן בסרט "החוב" שכתבו עידו רוזנבלום ואסף ברנשטיין שגם ביים. בין השנים 2008–2010 גילם את אורי שדות בסדרה "עד החתונה" שכתב אבנר ברנהיימר וביימו דפנה לוין ועודד לוטן. ב-2013 גילם את זינגר בסדרה "בני ערובה" שביימו רותם שמיר ועמרי גבעון. ב-2013 שיחק בסרט "ההיא שחוזרת הביתה" שכתבה וביימה מיה דרייפוס. ב-2016 גילם את מאיר בסרטה של יעל קיים "ההר" וגילם את קרלו בסרטה של דורית חכים "ירח בבית 12".
בימוי
ב-1995 ביים את ההצגה "זינזאנה" מאת עירא דביר בתיאטרון הבימה.
ביים סרטים דוקומנטריים בטלוויזיה הישראלית. בין סרטיו התיעודיים הבולטים:
ב-1986 ביים כהן את הסרט העלילתי "שתי אצבעות מצידון" הסרט הופק על ידי יחידת ההסרטה של דובר צה"ל והייתה זו הפעם ראשונה בה הופץ לציבור הרחב סרט עלילתי באורך מלא שהופק על ידי יחידת ההסרטה. הסרט זכה להצלחה מסחרית, התקבל בהתלהבות בפסטיבל הקולנוע בקאן וכ-920,000 צופים צפו בו בקולנוע. הסרט סובב סביב דמותו של קצין צעיר המגיע לפקד על מחלקה באזור כפרי בלבנון בזמן מלחמת לבנון הראשונה ותמונת עולמו המאורגנת מתנפצת אל מול הכאוס הלבנוני. חלק נכבד מהסרט צולם באל-ח'יאם בלבנון. כהן אף כתב את מילות שיר הנושא לסרט (לחן: בני נגרי) שהפך ללהיט בביצוע בועז עופרי, ככותב השיר כתב כהן את השם הכותב כאלי מדורסקי (שם משפחתה של אמו). הסרט זכה במספר פרסי "מנורת הכסף" שחולק לראשונה ב-1988 (המקביל לפרס אופיר של אותם ימים), בקטגוריות: "הסרט הטוב ביותר של השנה", "הבמאי הטוב ביותר" לאלי כהן, "הצלם הטוב ביותר", ו"שחקן המשנה הטוב ביותר" לאלון אבוטבול.