cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חמש התכונות הגדולות
ביקורת
קשה לראות את המודל כתאוריית אישיות מגובשת. יש בו תיאור, אך אין בו הסבר. אין זה ברור, למשל, מדוע רמת הפעלתנות ורמת החברותיות מתחברות יחדיו לגורם אחד - מוחצנות.
קרקרה אדומת-גרון
קרקרה אדומת-גרון (שם מדעי: Ibycter americanus) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הבזיים והוא המין היחיד בסוגו. הקרקרה חיה בטבע ביערות של מרכז אמריקה ודרום אמריקה. בניגוד לרוב העופות הדורסים היא מעדיפה לחיות בלהקות קטנות.
חמש התכונות הגדולות
לקריאה נוספת
Roccas, S., Sagiv, L., Schwartz, S. H., & Knafo, A. (2002). The big five personality factors and personal values. Personality and social psychology bulletin, 28(6), 789-801.
Habashi, M. M., Graziano, W. G., & Hoover, A. E. (2016). Searching for the prosocial personality: A Big Five approach to linking personality and prosocial behavior. Personality and Social Psychology Bulletin, 42(9), 1177-1192.
קרקרה אדומת-גרון
מאפיינים
אורכן של הקרקרות 51 ס"מ בממוצע אצל זכרים ו-56 ס"מ אצל נקבות. אלה עופות שחורים עם פנים וגרון אדומים (ומכאן שמם) ומקור צהוב, למעט פיסה תכלת בקדמתו, גדול ומעוקל. הרגליים אדומות והזנב ארוך. כנפי הקרקרות נועדו כדי לעוף בין עצי היערות והן מעוגלות ומזכירות כנפי נץ.
חמש התכונות הגדולות
לקריאה נוספת
א' כספי וס' רוקס (2016), אישיות תיאוריה ומחקר (כרך ג'): הבדלים בין אישיים - גישת התכונות, תאוריות כלליות ותאוריות ספציפיות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה: רעננה.
אוגוסט (ברידג')
אוגוסט (באנגלית: Ogust) היא קונבנציה הקרויה על שמו של שחקן הברידג' האמריקאי Harold A. Ogust. היא ידועה גם בשם 'תשובת הקלאב הכחול' באנגלית Blue Club response, המהווה חלק משיטת ההכרזה הקלאב הכחול, שפותחה על ידי בניטו גארוצו.
בקונבנציה זו משתמש שותפו של הפותח Weak two bid כאשר יש לו יד חזקה והוא שוקל להכריז משחק מלא או אפילו סלאם.
מהות ההכרזה
המשיב המכריז 2NT מחזיק לפחות יד המזמינה למשחק מלא. הוא מבטיח 4-4.5 לקיחות בטוחות.
הקונבנציה נועדה לבירור חוזק ידו של הפותח Weak Two וחלוקת הנקודות שבידו בין הסדרה שהוכרזה על ידו לבין סדרות אחרות. המשתמש בקונבנציה מנסה לקבל מידע שיעזור לו לקבל את ההחלטות הבאות: אם הפותח פתח עם מספר נקודות נמוך בטווח הנקודות המוגבל שהבטיח, לא רצוי להכריז משחק מלא. אם פתח עם מספר נקודות בחלק העליון של הטווח ניתן להכריז משחק מלא. אם הנקודות מרוכזות בסדרה בה פתח הפותח, ייתכן כי חוזה עם סדרה זו כשליט עדיף על חוזה ללא שליט. שתי השאלות הנ"ל אינן בלתי תלויות. ישנם מקרים בהם קבלת ההחלטה של המשיב לפותח Weak Two תלויה בשילוב שני הגורמים: מספר הנקודות ואופן פיזורן.
תשובות הפותח להכרזת 2NT
הפותח משיב לשאלה 2NT באופן הבא: בגרסה המקורית של הארולד אוגוסט התחלפו המשמעויות של הכרזות 3 ו-3.
משמעות שתי הכרזות אלה הייתה:
דוגמה
מהלך ההכרזה:
ספטמבר או New Ogust
זוהי גרסה של קונבנציית Ogust בה הפותח מראה את מספר המפסידים שלו לאחר הכרזת 2NT.
מכובדים בסדרה
גרסה זו פותחה על ידי השחקן האוסטרלי רון קלינגר. התשובות לשאלה 2NT מראות את איכות היד ואת מספר הקלפים המכובדים מתוך AKQ שמחזיק הפותח בסדרה בה פתח.
אל-אהלי
{{פירושונים|
אחר
}}
עמנואל שקד
עמנואל (מנו) שקד (15 באוגוסט 1930 – 20 בספטמבר 2018) היה תת-אלוף בצה"ל. בתפקידו האחרון שימש כקצין חי"ר וצנחנים ראשי.
ביוגרפיה
שקד נולד בירושלים, לטובה וצבי מנדלברוד. בעת שירותו הצבאי עברת את שמו ממנדלברוד (לחם שקדים) לשקד. הוא למד בגימנסיה העברית רחביה. התגייס לפלמ"ח ב-1947 ושירת בגדוד החמישי של חטיבת הראל. לאחר מלחמת העצמאות יצא לקורס קצינים, ושירת בקבע זמן מה. בשנת 1952 השתחרר מצה"ל ולמד באוניברסיטה העברית בירושלים.
במהרה חזר לצבא ופיקד על פלוגה בחטיבת גבעתי. לאחר שסיים את תפקיד המ"פ ביקש לעבור לצנחנים אך שוכנע בידי חיים בר-לב שהמשימה בגבעתי קשה יותר והתמנה לסמג"ד. בשנת 1955 זכה בעיטור המופת על חלקו ב"מבצע ירקון", מבצע בדיקת צירי התעבורה בסיני שקדם למלחמת סיני. על מבצע נועז זה נכתב הספר "שישה בעורף האויב".
שקד אמור היה להתמנות במהלך שנת 1974–1975 לאלוף פיקוד הצפון (כך תכנן הרמטכ"ל דוד אלעזר), אך לאחר מלחמת יום הכיפורים ועם כניסתו של מרדכי גור לתפקיד הרמטכ"ל הוצע לו למלא תפקיד נוסף בדרגת תת-אלוף, פיקוד על המכללה לפו"ם. שקד סירב לתפקיד, ובספטמבר 1974 סיים את שירותו כקצין חי"ר וצנחנים ראשי והחל לפקד על כוחות שריון רבים כתפקיד זמני. עם כניסתו לתפקיד לקה בשטף דם מוחי, אושפז בבית החולים לתקופה ממושכת והחליט בשנת 1974 לפרוש מן השירות בצה"ל.
שקד היה בעל תואר שני בהיסטוריה, ולאחר שחרורו מצה"ל הקים עם שמואל גונן חברה למכירת ציוד ביטחוני ישראלי.. בהמשך שימש כסמנכ"ל שיווק בחברת "מגל מערכות בטחון". בשנת 2004 פרש לגמלאות, ומאז הרצה בארצות הברית בתחומי ביטחון שונים. משנת 2006 לקח חלק בלימוד פרטני של ילדים בעלי קשיי למידה, כחלק מהכנתם לבחינות בגרות באזרחות. במקביל היה חבר גם במועצה לשלום וביטחון ושותף להנהלה המורחבת של המועצה.
שקד היה אב לחמישה, והתגורר בהרצליה. נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.
פרלופון
Parlophone Records היא חברת תקליטים שהוקמה בגרמניה בשנת 1896 על ידי קארל לינדשטרם בשם "Parlophon". הסניף הבריטי של החברה הוקם בשנת 1923 בשם "Parlophone Records" וצבר בשנות העשרים מוניטין כחברת התקליטים המובילה בתחום הג'אז. בשנת 1926 נקנתה החברה על ידי חברת התקליטים "Columbia Graphophone Company", ששינתה את שמה מאוחר יותר לקולומביה רקורדס, ואוחדה מספר שנים אחר כך עם חברת התקליטים EMI.
סאלום וו
סאלום וו (באנגלית: Sullom Voe) הוא מפרץ בין חצי האי הצפוני של האי מיינלנד לבין נורת'מאווין שבאיי שטלנד שבסקוטלנד. במפרץ ממוקם נמל הנפט העיקרי של האזור.
לאור העובדה שחופי המפרץ המוגנים מפני סערות בשל הימצאותו של האי יל בפתחו, נבנה במקום נמל תעופה צבאי בתקופת מלחמת העולם השנייה, בו השתמשו חיל האוויר המלכותי הנורווגי וחיל האוויר המלכותי הבריטי. לאחר הקמת נמל הנפט במפרץ, הורחב שדה התעופה והפך לשדה תעופה מסחרי בשם "שדה התעופה סקסטסה" המשמש את טרמינל הנפט.
נפט גולמי התגלה לראשונה בים הצפוני בשנת 1969, וזמן קצר לאחר מכן החלה בניית נמל הנפט במפרץ סאלום וו. נמל הנפט החל לפעול בשנת 1975 והקמתו הושלמה בשנת 1982. בעת השלמת בנייתו, היה נמל הנפט לגדול ביותר באירופה. מסוף הנפט מקושר בצינורות לאסדות הקינוח באגן קידוח ברנט ובאגן קידוח ניניאן.
כיום נמל הנפט מנוהל על ידי חברת בריטיש פטרוליום.
רבי שמעון בן יוסי
רבי שמעון בן יוסי בן לקוניא (או רבי שמעון בן איסי) הכהן, היה תנא בדור החמישי. מאמריו מובאים בשני התלמודים. נראה שהיה גיסו של רבי אלעזר ברבי שמעון, אף על פי שישנם מקורות שעולה מהם שהיה חמיו של רבי אלעזר.
זקן ומורה הוראה
בתלמוד מובא דבריו בעניין בכור בהמה (הנאכל לכהן מחוץ למקדש אם יש בו מום) שיש בו מום שנקרא חלזון ושם פירש רש"י שהוא בעצמו היה כהן;
מקרה דומה מסופר במסכת פסחים:
רבי יוסי ברבי אלעזר
בתלמוד בבלי מובא הסיפור אודות רבי יוסי ברבי אלעזר (בנו של רבי אלעזר ברשב"י) שלא הלך בדרכי אבותיו, ואילו סבו (מצד האם) רבי שמעון ברבי יוסי החזירו למוטב; איקלע רבי לאתריה דר' אלעזר בר' שמעון א"ל יש לו בן לאותו צדיק אמרו לו יש לו בן וכל זונה שנשכרת בשנים שוכרתו בשמנה אתייה אסמכיה ברבי ואשלמיה לרבי שמעון בן איסי בן לקוניא אחות דאמיה כל יומא הוה אמר לקרייתי אנא איזיל אמר ליה חכים עבדו יתך וגולתא דדהבא פרסו עלך ורבי קרו לך ואת אמרת לקרייתי אנא איזיל אמר ליה מומי עזובה דא כי גדל אתא יתיב במתיבתא דרבי שמעיה לקליה אמר הא קלא דמי לקליה דר' אלעזר בר' שמעון אמרו ליה בריה הוא קרי עליה (משלי יא, ל) פרי צדיק עץ חיים ולוקח נפשות חכם פרי צדיק עץ חיים זה ר' יוסי בר' אלעזר בר' שמעון ולוקח נפשות חכם זה ר' שמעון בן איסי בן לקוניא.
מאמריו
בתלמוד בבלי מופיע כמה מאמרים חשובים שנאמרו מפיו, אבל בתלמוד ירושלמי מובא מאמרו על ידי אחיו, רבי יונתן ברבי יוסי;
שלישיית מונדריאן
שלישיית מונדריאן (טריו מונדריאן) היא הרכב קאמרי ישראלי, שהוקם בשנת 2006. חברי השלישייה הם אוהד בן-ארי, פסנתר, דניאל ברד, כינור, הילה קרני, צ'לו.
שלישיית מונדריאן מופיעה באולמות קונצרטים בארץ ובעולם בנגינת מוזיקה קאמרית. הרפרטואר שלה מורכב בדרך כלל משלישיות פסנתר מאת מלחינים אירופאים מהמאות ה-19 וה-20.
רקע להקמת ההרכב
שלישיית מונדריאן הוקמה על ידי אוהד בן ארי, דניאל ברד והילה קרני, שלושתם מוזיקאים ילידי הארץ. בשנות ה-90 היגרו לאירופה ולארצות הברית לצורך עבודה והשתלמות מקצועית, כל אחד בתחומו. בשנת 2006 החליטו בנפרד לחזור לגור בישראל ולהמשיך בפעילות האומנותית הבינלאומית שלהם מישראל. השלושה נפגשו בתל אביב והחליטו לייסד הרכב קאמרי ישראלי חדש.
השלישייה נקראת על שם הצייר ההולנדי פיט מונדריאן. חברי השלישייה הסכימו שהשם מונדריאן, בהקשר להרכב מוזיקלי, מרמז על מוזיקה בשלושה צבעים (פסנתר, כינור וצ'לו) בדומה לשימוש שמונדריאן עושה ביצירות שלו בשלושת צבעי היסוד (אדום, כחול וצהוב).
חברי ההרכב
אוהד בן ארי, יליד תל אביב. בן ארי החל את לימודי הפסנתר אצל חנה שלגי. בגיל 13 התקבל ללימודים באוניברסיטת תל אביב אצל פרופ' פנינה זלצמן (פסנתר) ופרופ' יוסף דורפמן (תאוריה וקומפוזיציה) בתמיכת קרן התרבות אמריקה ישראל. הוא המשיך את לימודיו בגרמניה אצל פרופ' אירינה אדלשטיין וסיים אותם בהצטיינות יתרה.
אוהד הופיע ברסיטלים ובקונצרטים קאמריים ברחבי העולם וניגן כסולן עם תזמורות רבות, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, הסימפונית של רדיו בוואריה, תזמורת האופרה של מינכן ועוד. כפסנתרן זכה אוהד בפרסים בינלאומיים רבים, בהם הפרס השלישי ומדליית זהב בתחרות ע"ש ארתור רובינשטיין (1995). בכך היה לישראלי הראשון שהגיע לשלב הגמר של תחרות זו.
באמצע שנות התשעים היגר אוהד לארצות הברית והחל להתמקצע בכתיבה ובהפקה של מוזיקת פופ ושל מוזיקה שחורה. הצלחה נרשמה בעבודתו המשותפת עם אחותו, הכנרית מירי בן-ארי, אשר הניבה לה חוזה הקלטות עם חברת יוניברסל וזיכתה אותה בפרס הגראמי היוקרתי.
דניאל ברד, נולד בחיפה והחל את לימודי הכינור אצל אביגדור זמיר. בגיל צעיר עבר לקנדה והמשיך את לימודיו אצל הכנר דייוויד זייפר. ברד סיים תואר ראשון במוזיקה באוניברסיטת טורונטו בהדרכתו של לורנד פניבש ותואר שני באוניברסיטת ייל כתלמידו של פיטר אונדג'ן, חבר רביעיית טוקיו. ברד המשיך את לימודיו אצל דייוויד טאקנו, בבית הספר הגבוה למוזיקה ולדרמה גילדהול בלונדון.
ברד נמנה עם מייסדי "רביעיית מטרו" הקנדית והופיע עמה ברחבי קנדה ובפסטיבלים בינלאומיים. בנוסף לפעילות קאמרית ענפה, הופיע ברד כסולן עם תזמורות שונות, בהן התזמורת הסימפונית של טורונטו, התזמורת הסימפונית והקאמרית של אוניברסיטת טורונטו, התזמורת הסימפונית של סטרטפילד בסידני ואנסמבל סולני תל אביב.
הילה קרני, ילידת תל אביב. הילה החלה בלימודי צ'לו בגיל תשע אצל צבי הראל ופרופ' עוזי ויזל בסיוע מלגות לימודים מטעם "קרן התרבות אמריקה-ישראל". באמצע שנות התשעים עברה הילה לגור בארצות הברית, שם השתלמה במשך שלוש שנים אצל ברנרד גרינהאוז, הצ'לן של שלישיית בוזאר, ולאחר מכן עברה לגרמניה, שם המשיכה ללטש את אמנותה בהדרכתו של דוד גרינגס.
הילה הופיעה מגיל צעיר כסולנית בתזמורות בארץ ובעולם, וכן כנגנית מוזיקה קאמרית, לצידם של אמנים בינלאומיים מובילים ביניהם בוריס פרגמנצ'קוב, מקסים ונגרוב וראלף גוטוני. הילה משתתפת באופן קבוע בפסטיבלים חשובים, בהם: פסטיבל שלזוויג-הולשטיין (גרמניה), פסטיבל רוויניה (ארצות הברית), ובפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון. רבות מהופעותיה הוקלטו ושודרו בתחנות רדיו. האלבום שהוציאה, הכולל את הקונצ'רטו לצ'לו ולתזמורת מאת רוברט פולקמן, זכה לביקורות טובות.
תחרויות ופרסים
בשנת 2007 השתתפה שלישיית מונדריאן בתחרות בינלאומית למוזיקה קאמרית בטריאסט (איטליה). השלישייה זכתה בפרס הראשון בתחרות, ובשני פרסים נוספים: פרס על הביצוע הטוב ביותר של יצירה מאת ברהמס ובפרס חביב הקהל.
במאי 2008 זכתה השלישייה בפרס חביב הקהל במסגרת "פסטיבל בולוניה".
הופעות והקלטות
שלישיית מונדריאן מופיעה ברחבי הארץ ובאירופה. בארץ ההרכב מופיע, בין השאר, בסדרת המנויים של המרכז למוזיקה קאמרית של הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב. בקיץ 2007 השתתפו חברי ההרכב בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון.
מחוץ לארץ הופיעה שלישיית מונדריאן בפסטיבלים באיטליה ובגרמניה, כגון הפסטיבל הבינ"ל ע"ש אולג קגן, פסטיבל בולוניה, פסטיבל הפסנתר של אמיאטה (טוסקנה) ועוד. במסגרת מסעות הקונצרטים של ההרכב, שלישיית מונדריאן מופיעה באולמות יוקרתיים דוגמת "סאלה ורדי" (מילאנו), ו-"לה פניצ'ה" (ונציה).
כחלק מהזכייה שלהם בתחרות הבינ"ל למוזיקה קאמרית בטריאסט הקליטו חברי השלישייה 2008 את אלבומם הראשון, הכולל שלישיות פסנתר מאת ברהמס ודבורז'אק.
אוטה למפר
אוטה למפר (גרמנית: Ute Lemper; נולדה ב-4 ביולי 1963) היא זמרת שאנסונים ושחקנית גרמנייה, ילידת מינסטר. היא בוגרת האקדמיה למחול בקלן ובית הספר להוראת דרמה על שם מקס ריינהרט בווינה.
בין הישגיה השונים והמגוונים מחזות מוזיקליים, כגון תפקידה פורץ הדרך בצוות הווינאי המקורי של "חתולים", התפקיד הראשי ב"פיטר פן", יצירה מחודשת של לולה ב"המלאך הכחול", מבית היוצר של מרלן דיטריך, גרסה אירופית מקורית לגיבורת "קאבארט" סאלי בואלס בהפקה פאריזאית וגרסה לונדונית מקורית של וילמה קלי ב"שיקגו".
למפר, שנבחרה לאמנית הרבגונית של השנה (Billboard's Crossover Artist) לשנת 1993–1994, היא אמנית הקלטות פורייה, המופיעה במספר רב של הקלטות משותפות, בין השאר בקונצרט החומה של רוג'ר ווטרס ב-1990. כאמנית סולו, היא נודעת בפרשנויות מסוף שנות ה-80 ליצירות של קורט וייל, בנוסף לשירי קאבארט גרמניים, עתירי מודעות פוליטית, שהושרו באתרים מחתרתיים בשנות ה-30 של המאה ה-20, בברלין ובמקומות אחרים. אחד התקליטורים של למפר, "אשליות" משנת 1992, מוקדש לשיריהן של מרלן דיטריך ואדית פיאף, מאמץ פרשני, שהיה עולה לרוב האמנים בביקורת חריפה, אך את למפר זיכה בסקירות נלהבות. יש לה אלבומי פופ רבים, באנגלית, צרפתית וגרמנית, בהם שירים של סקוט ווקר, אלוויס קוסטלו, פיליפ גלאס וניל האנון, שגם הופיע איתה בשירה על שתי רצועות בתקליטור. בשנים 2003 ו-2006 גילתה אוטה למפר את כישרונות היצירה שלה בתקליטורים מן השנים האלה, שהציבוה בדרגת זמרת ומלחינה גם יחד.
היא דובבה בשירה את אריאל ב"בת הים הקטנה".
ציוריה של למפר, בסגנון נאוקלאסי, מוצגים בגלריות רבות.
אוטה למפר הופיעה במספר סרטי קולנוע וקולה מונצח על פסקול סרטים רבים מספור.
ב-2007 הייתה שופטת בגרסה הגרמנית של "רוקדים עם כוכבים".
אוטה למפר נשואה ואם לארבעה. היא מתגוררת בפריז ובניו יורק ומופיעה בכל העולם. כן כתבה ספר וכמה מאמרים בכתבי עת.
אמבולנס (סדרת טלוויזיה)
אמבולנס היא סדרה דוקומנטרית ישראלית ששודרה בערוץ רשת 13 בשנת 2018 וחושפת את עבודתם של צוותי מגן דוד אדום.
רקע
הסדרה עלתה לשידור באוגוסט 2018. הסדרה המבוססת על פורמט בריטי ששודר בערוץ BBC One. היא עוקבת אחר צוותי מד"א בפעולתם, החל מרגע הקריאה לעזרה, ההגעה לזירת האירוע, הענקת הטיפול הרפואי וסיום האירוע. על גבי מפות גרפיות נראים הצוותים בדרכם לזירה. בכל פרק משתתפים מספר צוותי מד"א.
הסדרה גם עוקבת אחר מוקד מד"א המקבל קריאות חירום.
בתום כל פרק מסופר כיצד נגמר כל אחד מן האירועים שהוצגו בתוכנית.
את הקריינות לסדרה ביצע איתי טיראן.
ריי דניאל
ויליאם ריימונד "ריי" דניאל (באנגלית: William Raymond "Ray" Daniel; 2 בנובמבר 1928 - 6 בנובמבר 1997) היה שחקן ומאמן כדורגל ולשי.
ביוגרפיה
דניאל נולד בסוונסי והחל לשחק כשחקן חובב במועדון סוונסי טאון המקומי. ב-1946 הוא הוחתם על ידי מועדון הכדורגל ארסנל שבו שיחק אחיו הגדול בובי לפני שנהרג במלחמת העולם השנייה. הופעת הבכורה של דניאל הייתה רק ב-7 במאי 1949 (בגלל שירות החובה האזרחי שהיה נהוג באותה תקופה) בניצחון 2 - 0 על צ'רלטון אתלטיק במשחק האחרון של עונת 1948/1949.
דניאל שיחק בעמדת הקשר המרכזי, ולאורך רוב החלק הראשון של הקריירה שלו בארסנל הוא היה המחליף של לזלי קומפטון; בשלוש העונות הראשונות שלו הוא השתתף ב-13 משחקי ליגה בלבד. במקביל להיותו שחקן מחליף הוא ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ויילס, בתיקו 1 - 1 מול נבחרת אנגליה באצטדיון רוקר פארק ב-20 באוקטובר 1951. הוא השתתף בסך הכל ב-21 משחקים במדי הנבחרת.
לאחר פרישתו של קומפטון ב-1951 הפך דניאל לקשר המרכזי של ארסנל, ולמרות שהיה בהתאוששות משבר בידו הוא השתתף בהפסד בגמר גביע ה-FA לניוקאסל יונייטד ב-1952. בעונת האליפות שלאחר מכן הוא פיצה על הפסד זה, והחמיץ רק משחק ליגה אחד. הוא עזב את ארסנל לסנדרלנד ביוני 1953 תמורת סכום של 30,000 לירות שטרלינג, שהיה סכום גבוה מאוד עבור שחקן בעמדה שלו. הוא השתתף ב-99 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם חמישה שערים.
דניאל שיחק בסנדרלנד במשך ארבע עונות, ואף זכה לענוד את סרט הקפטן. הוא השתתף ב-136 משחקי ליגה של סנדרלנד לפני שעבר לקארדיף סיטי באוקטובר 1957. הוא השתתף בשישה משחקי ליגה בלבד בקארדיף לפני שחזר לסוונסי טאון (המועדון שבו החל את הקריירה), היכן שהבקיע שבעה שערי ליגה ב-45 משחקים.
דניאל עבר להירפורד יונייטד ב-1960, ולמשך תקופה קצרה ב-1962 וב-1963 הוא היה מאמן-שחקן במועדון, אך לבסוף התפטר על מנת לאפשר לבוב דניסון לאמן את המועדון באופן קבוע. לאחר מכן הוא פרש כליל מכדורגל וניהל משרד דואר.
אזכרה אלהים ואהמיה
אֶזְכְּרָה אֱלֹהִים וְאֶהֱמָיָה הוא פיוט סליחות אשר חובר על ידי הפייטן אמיתי בן שפטיה שחי בדרום איטליה במאה השמינית. את הפיוט נהוג לומר בקהילות אשכנז במספר הזדמנויות, ביניהן בתפילת נעילה של יום הכיפורים.
הפייטן היהודי-איטלקי אמיתי חיבר פיוט זה כדי לתאר את רגשותיו וכיסופיו לירושלים עיר הקודש של העם היהודי וזאת לאחר הגלות אותה עברו אבותיו כשהיו שבויים בידי טיטוס לאחר שזה החריב בירושלים את בית המקדש.
מבנה הפיוט
הפיוט בנוי כפזמון עם ארבעה בתים. הפזמון של הפיוט הוא י"ג מידות של רחמים, אשר יש הנוהגים לאומרם בשלמות בין בית לבית, ויש הנוהגים לומר רק את תחילתם. כל בית בנוי מארבע שורות, אשר חורזות ביניהם בחריזה פנימית, ללא חריזה ראשית לפיוט כולו.
תוכן הפיוט
בבית הראשון הפייטן מקונן על החורבן, ומזכיר שעל אף הצרות, עם ישראל נשאר נאמן לה'. ביתר הבתים הפייטן מונה גורמים שונים שבזכותם תתקבל תפילתו לישועה והצלה. הגורם המרכזי (כמוכח מן הפזמון) הוא י"ג מידות, ובנוסף זכות אבות ובכיו ודמעותיו של המתפלל. בבית השני פונה המתפלל אל מידת הרחמים של ה' ומבקש ממנה להתפלל עבורו. בית זה עורר התנגדות אצל חלק מפוסקי ההלכה, כדלהלן.
יש נוהגים לשלב אמירת שלוש עשרה מידות של רחמים, המהוות את ליבת הסליחות אחרי כל בית, אך ברוב הקהילות נוהגים לומר י"ג מידות רק בתחילתו.
התנגדות הלכתית
תופעה מוכרת מפיוטי סליחות שונים היא הפנייה לאמצעים, כלומר הפנייה היא אל המלאכים או גורמים אחרים כדי שישמשו מתווכים בינינו לבין הקדוש ברוך הוא. תופעה זו הטרידה לא אחת את חכמי התלמוד וההלכה אך למרות זאת, נתקבלו הדברים על הציבור. הפנייה לעיתים מכוונת גם אל התורה, האבות, מדות מסוימות של ה' ואל כיסא הכבוד. יש מפוסקי ההלכה שאסרו לומר פיוטים אלה ואף החשיבו אותם כעבודה זרה, אך פוסקים רבים לימדו זכות על המנהג והתירו אמירת הפיוטים הללו.
בפיוט זה מעורר בעיה הבית השני, הפונה למידת הרחמים כדי שתתפלל עבורנו לה'. משום כך, יש נוהגים לשנות את נוסח הבית השני כך שהתפילה תפנה ישירות לה': "מידת הרחמים עלינו נגלגלה/ ולפני קוננו תחינתנו נפילה/ ובעד עמנו רחמים נשאלה...".
זמני אמירתו
נהוג לאומרו בסליחות של תפילת נעילה ליום הכיפורים - לפי מנהג אשכנז המזרחי נאמר בשלימותו, ואילו לפי מנהג אשכנז המערבי, אומרים רק הבית הראשון בהזדמנות זו. לפי מנהג חלק מקהילות אשכנז המערבי, הוא נאמר גם כפזמון של מנחה ליום כיפור. הוא גם נאמר באחד מימי הסליחות של הימים נוראים - לפי מנהגי מזרח אירופה, ביום שלפני ערב יום כיפור (ואם היום שלפניו חל בשני וחמישי יש נוהגים להקדים לאומרו בשני וחמישי), ואילו במנהגי אשכנז המערבי אומרים אותו ביום אחר. הנוהגים לומר סליחות בבה"ב, אומרים אותו ביום שני האחרון. ישנן קהילות הנוהגות לומר פיוט זה גם בתפילת מוסף של יום הכיפורים.
מקיקו טנאקה
מקיקו טנאקה (ביפנית: 田中 眞紀子, נולד ב-14 בינואר 1944 בטוקיו) בטוקיו היא פוליטיקאית יפנית, בת של ראש הממשלה קקואיי טנאקה. היא הייתה שרת החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה ושרת החוץ של יפן.
קריירה
לאחר סיום בית הספר היא המשיכה ללימודים בארצות הברית וקיבלה תואר מאוניברסיטת ואסדה. היא עסקה בפעילות פוליטית סביב אביה קקואיי טנאקה ובשנת 1993 נבחרה לבית הנבחרים של יפן.
בשנת 2001 היא מונתה לתפקיד שר החוץ. היא פוטרה בינואר 2002 בעקבות הערות לראש הממשלה ג'וניצ'ירו קואיזומי, בהמשך של אותה שנה היא הוצאה משורות המפלגה. באוגוסט 2002 היא נאלצה להתפטר מבית הנבחרים והועמדה במשפט על מעילה במשכורת של המזכירה שלה. לאחר זיכוי בבית המשפט היא רצה בבחירות כמועמדת עצמאית.
ב-2009 היא הצטרפה לשורות המפלגה הדמוקרטית שהייתה באופוזיציה. בשנת 2012 היא מונתה לשרת החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה במקום הירופומי הירנו. בעקבות הבחירות שנערכו בדצמבר 2012 היא איבדה את המשרה.
ביתיניה
ביתיניה (ביוונית: Βιθυνία; בלטינית: Bithynia) היא חבל ארץ גאוגרפי והיסטורי בצפון-מערב אסיה הקטנה (כיום בטורקיה). ביתיניה הייתה ממלכה עצמאית החל משנת 297 לפנה"ס ועד שנת 74 לפנה"ס, עת ניקומדס הרביעי, מלכה האחרון, מסרה מרצונו לידי הרפובליקה הרומית שעשתה אותה לפרובינקיה.
גבולותיה הגאוגרפיים
גבולותיה של ביתיניה השתנו פעמים רבות לאורך ההיסטוריה, אולם בדרך כלל גבלה בים השחור מצפון ובים השיש ומצר הבוספורוס ממערב. בדרום ובמזרח גבולותיה של ביתיניה היו מוגדרים פחות. לפי סטראבון עבר גבולה המזרחי לאורך נהר סקריה, אולם נראה כי הגדרה זו מצמצמת ביותר, ובדרך כלל הגיעה ביתיניה לפחות עד פפלגוניה. בתקופה הרומית השתרעה עד אזור נהר קיזילאירמאק (בעת העתיקה - "האליס") שסימן את גבולה עם פונטוס. למעט שפלת החוף הצרה שלאורך הים השחור ומצר היבשה שבין ים השיש והים השחור, האזור הררי והר אולודא (Uludağ) חולש עליו מדרום.
ראשית תולדותיה
לפי הרודוטוס וסטראבון יישבו הביתינים, שבט ממוצא תראקי, בביתיניה לאחר שגרשו משם או שיעבדו את המיסינים שקדמו להם. קרויסוס מלך לידיה השתלט על ביתיניה בתחילת המאה ה-6 לפנה"ס ובשנת 546 כבש אותה כורש והכלילה במחוז פריגיה. עם זאת, נראה כי כבר לפני פלישת אלכסנדר הגדול לאסיה הקטנה בשנת 334 לפנה"ס, הצליחו הביתינים לקיים מידה מסוימת של עצמאות.
ממלכת ביתיניה
בשנת 297 לפנה"ס לקח לעצמו זיפיטיס (Zιπoιτης) או זיוויטיס (Zιβoιτης) את התואר "מלך", וביתיניה הייתה לממלכה. בנו ניקומדס הראשון מלך בשנת 278 לפנה"ס. עם תחילת מלכותו הוא הוציא להורג שניים משלושת אחיו, והשלישי שנקרא גם הוא זיפיטיס, הצליח לשמר חלק ניכר מהממלכה תחת שליטתו לזמן מה. לנגד איומיו של אנטיוכוס הראשון, מלכה של הממלכה הסלאוקית, כרת ניקומדס הראשון ברית עם העיר השכנה הראקליאה ועם אנטיגונוס השני גונטס בשנת 275 לפנה"ס, אך הכוחות הסלאוקים לא הסבו נזק של ממש לממלכה ונסוגו זמן קצר לאחר מכן. בעזרתם של הגאלים ניצח ניקומדס את אחיו זיפיטיס, הוציא גם אותו להורג ואיחד את ביתיניה כולה תחת שליטתו. בשנת 264 לפנה"ס ייסד ניקומדס הראשון את בירתו בניקומדיה שלחופי ים השיש (כיום איזמיט בטורקיה), וקרא לה על שמו. העיר נטלה את הבכורה משכנתה ניקאה (כיום איזניק) והייתה לאחת הערים החשובות בצפון-מערב אסיה הקטנה עד שחרבה בשנת 358 ברעידת אדמה.
במשך כמעט מאתיים שנה הייתה ביתיניה ממלכה משנית משגשגת באסיה הקטנה ושמרה על עצמאותה, אולם מצב זה השתנה בזמנו של מלכה האחרון, ניקומדס הרביעי פילופטור. בשנת 90 לפנה"ס ובסיוע אחיו של ניקומדס הרביעי, פלש מיתרידטס השישי, מלך פונטוס לביתיניה ובכך החל את מלחמת מיתרידטס הראשונה בינו לבין הרומאים. ניקומדס הרביעי נמלט לאיטליה ושב אל ממלכתו רק לאחר שלבקשת הרומאים נסוג מיתרידטס מביתיניה. ואולם הסכסוך לא הגיע לסיומו ושנתיים לאחר מכן תקף ניקומדס את פונטוס בעידודם של הרומאים והובס. הסנאט הרומי שלח את הקונסול לוקיוס קורנליוס סולה, אשר הביס לבסוף את מיתרידטס ושחרר את ביתיניה סמוך לשנת 85 לפנה"ס. שוב שב ניקומדס לביתינה בשנת 84 לפנה"ס, אך מעורבותה של רומא בענייני ממלכתו הייתה רבה וספק אם היה עצמאי לנהלה כרצונו.
פרובינקיה רומית
בשנת 74 לפנה"ס ויתר ניקומדס הרביעי על השלטון ומסר את ממלכתו לידי הרומאים אשר הכריזו עליה כפרובינקיה רומית. בכך העניק ניקומדס למיתרידטס השישי את העילה לפתיחת מלחמת מיתרידטס השלישית. הרומאים הכריעו את מיתרידטס תוך מספר שנים, והפרובינקיה של ביתיניה אוחדה במשך חלק משלטונם עם זו של פונטוס.
ימי הביניים
בתקופת האימפריה הביזנטית שוב פוצלה ביתיניה הגדולה לשתי יחידות מנהליות נפרדות. האזור שמר על חשיבותו הן בשל קרבתו לבירה קונסטנטינופול והן בשל כך שהדרכים מאסיה ומאסיה הקטנה אל תראקיה ואירופה עברו דרכו. שתי הערים העיקריות בביתיניה, ניקאה וניקומדיה, נהנו ממעמד מרכזי לאורך השנים. בניקאה התקיימו שתיים מהועידות האקומניות הנוצריות, ואילו ניקומדיה שמשה כבירתה של האימפריה הביזנטית עד שזו הועברה לקונסטנטינופול בשנת 330. ערים חשובות נוספות היו הראקליאה וכלקדון שלחופי הבוספורוס.
שש שנים לאחר קרב מנזיקרט ב-1071, החלו הסלג'וקים מתפשטים מערבה לרוחבה של אסיה הקטנה. מנהיג סלג'וקי מקומי, סולימאן בן קוטלמיש (Kutalmışoğlu Süleyman Şah), כבש את ביתיניה ב-1075. שנתיים לאחר מכן התמרד סולימאן כנגד מליק שח (Melikşah), סולטאן האימפריה הסלג'וקית. הוא הקים את סולטנות רום, הכריז על עצמו סולטאן וקבע את בירתו בניקאה. עם זאת, מסע הצלב הראשון דחק את רום מביתיניה ב-1097, והצלבנים השתלטו עליה בדרכם לירושלים. ביתיניה עברה שוב לידי האימפריה הביזנטית עד שנסיכות נסיכות אוסמנאואולו (Osmanoğlu - "בני עות'מאן") שנקראה על שם ביי עות'מאן הראשון (Osman Gazi) החלה מתפתחת סמוך לאזור זה של אסיה הקטנה. נסיכות זו הייתה לימים לאימפריה העות'מאנית.
נשים קטנות (סדרה, 2017)
נשים קטנות (באנגלית: Little Women) היא דרמה תקופתית של ה-BBC משנת 2017, עיבוד לרומן באותו שם מאת לואיזה מיי אלקוט שיצא לאור ב-1868. את התסריט כתבה היידי תומאס וביימה ונסה קזוויל. המיני-סדרה כוללת שלושה פרקים והיא שודרה לראשונה בערוץ BBC One ביום הקופסאות של שנת 2017 ובשני הימים הבאים. צוות השחקנים כולל את וילה פיצג'רלד, אמילי ווטסון, מייקל גמבון, ג'ונה האוור-קינג ואנג'לה לאנסברי.
הפקה
מקום ההתרחשות של "נשים קטנות" הוא בקונקורד שבמסצ'וסטס, אבל הסדרה צולמה במחוז ויקלו שבאירלנד. הצילומים נערכו בעיר החוף בריי ובאולפני ארדמור החל מיולי 2017.
מעצבת התלבושות האירית Eimer Ní Mhaoldomhnaigh יצרה את התלבושות למיני-סדרה.
קבלה וביקורת
בבריטניה קיבלה הסדרה תגובות חיוביות מהתקשורת. בן לורנס מהדיילי טלגרף תיאר את הסדרה כ"דבר הטוב ביותר היחיד בטלוויזיה בחג המולד... תענוג מתחילתו עד סופו - גרסה נוקבת ומצחיקה של הרומן משנת 1869 של לואיזה מיי אלקוט, שבה ארבע האחיות לבית מארץ' נראות הן כדמויות חדשות ומרגשות והן כחברות ותיקות". אלכס או'קונל מעיתון הטיימס כתב: "התסריטאית היידי תומאס ("תקראו למיילדת", "קרנפורד") מזכירה לנו למה אנחנו אוהבים את זה ומראה לנו את הסיפור הקלאסי באור חדש ובהיר."
לפי נתוני הצפייה של B צפו בפרק הראשון 5.17 מיליון איש, ובפרק השלישי צפו 4.38 מיליון איש. בפרק השני צפו פחות מ-4.31 מיליון ולכן הסדרה לא נכללה ברשימת 30 התוכניות הנצפות ביותר של ערוץ BBC1 עבור השבוע שהסתיים ב-31 בדצמבר 2017.
ג'ון ויקס
ג'ון וינגייט ויקס (באנגלית: John Wingate Weeks; 11 באפריל 1860 – 12 ביולי 1926) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית. הוא כיהן כראש עיריית ניוטון, מסצ'וסטס בין השנים 1902 – 1903, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מסצ'וסטס בין השנים 1905 – 1913, כחבר הסנאט של ארצות הברית בין השנים 1913 – 1919 וכמזכיר המלחמה של ארצות הברית בין השנים 1921 – 1925.
ביוגרפיה
ג'ון וינגייט וויקס נולד וגדל בלנקסטר, ניו המפשייר. הוא נכנס להכשרה באקדמיה הימית של ארצות הברית וסיים את לימודיו שם ב-1881 ושירת שנתיים בצי ארצות הברית. ב-7 באוקטובר 1885 הוא נשא לאישה את מרתה ארולין סינקלייר.
ויקס צבר את הונו בעסקי בנקאות במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19, לאחר שהיה שותף לייסוד החברה הפיננסית מבוסטון Hornblower & Weeks ב-1888. כשעושרו הובטח, נכנס ויקס לפעילות פוליטית, בתחילה ברמה המקומית בעיירת מגוריו, ניוטון, בה הוא כיהן כחבר מועצת העיר בין השנים 1899 – 1902 וכראש העיר בין השנים 1903 – 1904. לאחר מכן, ב-1905, הוא עבר לפוליטיקה הארצית, כאשר הוא נבחר מטעם מחוז הבחירה ה-12 של מסצ'וסטס לבית הנבחרים של ארצות הברית.
כחבר בית הנבחרים ולאחר מכן כחבר הסנאט, תרם ויקס כמה תרומות לצעדי חקיקה חשובים בתחום הבנקאות ובתחום הסביבתנות. ההישג הבולט ביותר שלו כחבר הקונגרס היה העברתו של החוק שנקרא על שמו ב-1911 שאפשר את הקמתם של היערות הלאומיים במזרח ארצות הברית.
על אף תבוסתו במרוץ לבחירה מחדש לסנאט ב-1918, המשיך ויקס להיות פעיל ומשפיע במפלגה הרפובליקנית במישור הארצי. הוא היה מראשוני תומכיו למרוץ לנשיאות של וורן הרדינג ב-1920, וכאשר נבחר הרדינג כנשיא ארצות הברית הוא מינה את וויקס כמזכיר המלחמה בקבינט שלו.
כמזכיר המלחמה היה ויקס מנהלן ויועץ מוכשר, הגון ומכובד, שהוביל את מחלקת המלחמה במהלך תהליך ההצטמצמות שלה בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה. עבודתו הקשה של ויקס ושעות העבודה הארוכות שלקח על עצמו, גרמו לו ללקות בשבץ מוחי באפריל 1925 בעקבות כך הוא הגיש את התפטרותו באוקטובר אותה השנה.
ג'ון ויקס נפטר כמה חודשים לאחר מכן בבית הקיץ שלו בהר פרוספקט בלנקסטר, ניו המפשייר. אפרו נטמן בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, בסמוך למה שקרוי כיום על שמו, דרך ויקס (Weeks Drive).
משפחתו
בנו של ויקס, סינקלייר ויקס, היה במשך תקופה קצרה גם הוא חבר הסנאט מטעם מסצ'וסטס ובתקופת ממשלו של הנשיא דווייט אייזנהאואר הוא כיהן כמזכיר המסחר של ארצות הברית.
בן דודו של ויקס, אדגר ויקס, היה גם הוא חבר בית הנבחרים מטעם מישיגן. אחי סבו שגם הוא נקרא ג'ון וינגייט ויקס (1853-1781), היה קצין בדרגת מייג'ור במהלך מלחמת 1812 וחבר בית הנבחרים מטעם ניו המפשייר.
הנצחתו
בית הקיץ של ויקס, בו הוא נפטר, פתוח כיום לקהל כחלק מהפארק המדינתי ויקס. אחד ההרים הסמוכים קרוי על שמו.
גשר הולכי רגל הקרוי על שמו של ויקס חוצה את נהר צ'ארלס בקמפוס אוניברסיטת הרווארד נפתח ב-1927.
בית ספר חטיבת ביניים בניוטון, שנבנה ב-1930 נקרא על שמו של ויקס.
במלחמת העולם השנייה תוכננה בנייתה של משחתת ליווי בשם USS John W. Weeks. בנייתה של ספינה זו בוטלה ב-1944, אז נבנתה במקומה משחתת שנקראה על שמו של ויקס שהייתה בשירות צי ארצות הברית עד 1970.
בנק ההשקעות שויקס נמנה עם מייסדיו ב-1888, Hornblower & Weeks, המשיך להתקיים עד 1979, אז התמזג עם חברת Loeb, Rhoades & Co.
שדה התעופה של העיר פיירבנקס, אלסקה, שהתקיים בין השנים 1923 – 1951, היה קרוי Weeks Field. לאחר מכן הועברה פעילותו לנמל התעופה הבינלאומי של פיירבנקס וכיום שמו של השדה הישן ידוע כשם הקיבוצי של השכונות שנבנו על שטחו.
פסח מלובני
ביוגרפיה
מלובני נולד בברית המועצות, להורים ילידי פולין שברחו ממנה לפני הכיבוש הנאצי. בשנת 1949, בגיל 4, עלה עם משפחתו, לאחר שהייה של מספר שנים במחנות עקורים בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה. גדל ולמד בהרצליה. סיים תואר ראשון בהיסטוריה כללית, בהיסטוריה צבאית ובלימודי המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב.
שירת ביחידה 515 של חיל המודיעין כקצין בינה רשתית (קב"ר), במלחמת ששת הימים, במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים. ערב מלחמת יום הכיפורים ובמהלכה שימש ראש מדור דיווח והתרעה במפקדת היחידה. לאחר המלחמה עבר לשרת בחטיבת המחקר, כקצין מחקר בתחומים הסובייטי, הסורי, העיראקי והמודיעין הטכני/טכנולוגי, בתפקידי ראש מדור (רמ"ד) וראש ענף (רע"ן). חזר ליחידה 8200 ושירת בה כראש זירת מודיעין בתקופת מלחמת שלום הגליל. המשיך לתפקיד במחלקת קשרי החוץ של צה"ל ולחטיבת המחקר בתפקיד ראש הזירה הטכנית/טכנולוגית. לאחר פרישתו מצה"ל עסק במחקר צבאי באגף המחקר והמודיעין ב"מוסד". מאז פרישתו מ"המוסד" הוא עוסק כחוקר עצמאי במחקר היסטוריה צבאית של מדינות האזור.
כתביו
בשנת 2010 פרסם את הספר מלחמות בבל החדשה - עלייתו ונפילתו של הצבא העיראקי, על צבא עיראק ומלחמותיו. בשנת 2014 פרסם את ספרו מצפון תפתח הרעה: צבא סוריה - עלילותיו ומלחמותיו - מבט מדמשק על צבא סוריה ומלחמותיו. בשנת 2017 פרסם את הספר דגל אדום מעל המזרח התיכון: המעורבות הצבאית הסובייטית באזור בתקופת ברית המועצות בשנים 1955–1991 וסיפורה של ״מסרגה״ ביחידה 8200, על המעורבות של ברית המועצות באזור המזרח התיכון, והתמודדות ״מסרגה״ ביחידה 8200 מולה.
ביחד עם ד"ר יוסף ברגר, פרסם ב-2017 את המחקר מבצעי הקומנדו והכוחות המיוחדים הסוריים ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, על מבצעי הנחתת כוחות הקומנדו הסוריים ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים. בשנת 2018 פרסם ביחד עם אברהם זוהר את הספר מלחמת ששת הימים - 50 שנה אחרי - דעת חוקרים על המלחמה, ואת מחקרו קרב סולטן יעקב 1982 מנקודת המבט הסורית. הספר "מלחמות בבל החדשה" והמחקר על מבצעי הקומנדו הסורי במלחמת יום הכיפורים התפרסמו גם באנגלית ב-2017 וב-2018 בהתאמה. בשנת 2022 פרסם את הספר "מלחמת השחרור" של אוקטובר 1973 בחזית הסורית שעוסק בהכנות הצבא הסורי לקראת מלחמת יום הכיפורים, בשיתוף הפעולה שהתפתח עם מצרים ובמלחמה עצמה.
מפרסם מאמרים רבים בביטאון המרכז למורשת המודיעין - "מבט מל"מ", בכתב העת "מערכות", בכתב העת "יד לשריון", ב״עלי זית וחרב״, באתר משמר המורשת הימית, באתר nrg, באתר IsraelDefense. משמש מדי פעם כפרשן לענייני צבאות סוריה ועיראק ברדיו, ברשת ב׳ ובגלי צה"ל. סייע במידע מהמקורות הערבים על לחימת האויב, בעיקר במלחמת יום הכיפורים, בסיפורי הקרבות של חטיבות צה״ל, הן ברמת הגולן (פאנל מחט״ים באתר יד לשריון, ואירועי חטיבות 7, 179, 205 ו-679) והן בסיני (חטיבות 14 ו-421). מסייע להצגת סיפורי הלחימה של חיל הים מההיבט הערבי. מסייע לחוקרים ישראלים במחקריהם, בעיקר על מלחמת יום הכיפורים, בהכרת הצד הערבי, מסייע לחוקרים זרים הכותבים על מלחמות עיראק - מלחמת איראן–עיראק ומלחמת המפרץ - על הצד העיראקי בהן. מרצה במסגרת העמותה להיסטוריה צבאית, במרכז למורשת המודיעין (מל״מ), באירועי ״צוות״ - ארגון גמלאי צה״ל, ועוד. סייע באיסוף וכתיבת חומרים עבור אתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה ביד לשריון. חבר בעמותת המרכז למלחמת יום הכיפורים.
פרסים
בין המייסדים של המכון לחקר מלחמות ישראל. חבר בוועדת השופטים של קרן ענבר מבית המרכז למורשת המודיעין. בשנת 2010 זכה מלובני בפרס יצחק שדה לספרות צבאית על ספרו מלחמות בבל החדשה - עלייתו ונפילתו של הצבא העיראקי, ובתעודת הערכה על ספר זה מטעם פרס מולדובן לספרות צבאית של אוניברסיטת אריאל. בשנת 2012 זכה בציון לשבח במסגרת פרס ע"ש סא"ל מאיר ורחל צ'צ'יק למחקרים בביטחון ישראל על ידי המכון למחקרי ביטחון לאומי על ספרו "מלחמות בבל החדשה". בשנת 2019 זכה בפרס ע"ש סא"ל מאיר ורחל צ'צ'יק למחקרים בביטחון ישראל לשנת 2018, שניתן לו על ידי המכון למחקרי ביטחון לאומי על ספרו "דגל אדום מעל המזרח התיכון". כן זכה בציון מיוחד מטעם פרס יצחק שדה לספרות צבאית לשנת 2019.
אקספוננט
באנליזה מתמטית, אֶקְסְפּוֹנֶנְט הוא פונקציה מעריכית עם בסיס e, שלה תכונות מיוחדות רבות ושימושיות. משמעות המילה אקספוננט היא חזקה ולכן בתחומים רבים של המדע המונח אקספוננט משמש לתיאור פונקציה מעריכית כללית (פונקציה מהצורה \ ka^x, כאשר a נקרא בסיס הפונקציה). בערך זה מתייחס השם "אקספוננט" רק לפונקציה המעריכית עם בסיס e, שהוא בסיס הלוגריתם הטבעי.
האקספוננט מופיע בתחומים רבים באנליזה מתמטית, כאשר בכל תחום האקספוננט מוגדר מכיוון אחר. האקספוננט הממשי הוא הפונקציה \ e^x. האקספוננט הממשי (וכן גם האקספוננט המרוכב) מאפשר לבנות את פעולת החזקה ואת הפונקציות המעריכיות בכלל, ולהוכיח את תכונותיהן.
האקספוננט הממשי
ניתן להגדיר את האקספוננט כפונקציה המעריכית \ e^x, כאשר את הקבוע e מגדירים באמצעות הגבול (או בדרכים אחרות; ראו הערך על הקבוע e). הגדרה זו מתבססת על הגדרה קודמת של חזקה בין מספרים ממשיים כלשהם.
פונקציית האקספוננט היא הפונקציה האנליטית היחידה שכל הנגזרות שלה ב-0 מקבלות את הערך 1, ולכן אפשר להגדיר אותה גם כטור חזקות:
מן ההגדרה הזו, על ידי האריתמטיקה של מכפלת טורים, נובעת התכונה היסודית של האקספוננט: תכונה זו נובעת מהגדרת הטור ומן הבינום של ניוטון, ואין צורך בעובדה שהטור מתכנס לפונקציה מעריכית כדי להוכיח אותה.
פונקציית האקספוננט היא גם הגבול של הסדרה הבאה:
תכונות
הפונקציה \ e^x פונקציה רציפה וגזירה (משום שהיא ניתנת להצגה כסכום של טור חזקות מתכנס בכל הישר). בנוסף, הנגזרת של האקספוננט היא שוב האקספוננט -
כאשר המעבר מהשוויון הראשון לשני נעשה על פי כללי גזירה בטורים, והמעבר מהשוויון השלישי לאחרון נעשה על ידי ההחלפה \ k=n-1. תכונה זו כמעט ייחודית לפונקציית האקספוננט, כלומר אם לכל \ x אז  כלומר \ f היא פונקציית האקספוננט עד כדי כפל בקבוע ממשי. לכן, ניתן להגדיר את האקספוננט כפונקציה (היחידה) שמקיימת את המשוואה הדיפרנציאלית:
קל לראות מהתכונה היסודית של האקספוננט שכל הערכים שלו הם חיוביים. הסיבה היא שאם היה לו ערך שלילי - אז ממשפט ערך הביניים, היה קיים מספר ממשי c כך שמתקיים לגביו \ e^c=0. אבל זה לא ייתכן כי אם נניח בשלילה שקיים מספר כזה, אז היה מתקבל מיד: כלומר קיבלנו \ e^x > 0 לכל מספר ממשי. ממשפט הערך הממוצע נובע שהפונקציה היא מונוטונית עולה בכל תחום הגדרתה, ובפרט חד-חד-ערכית. בנוסף, ולכן הסדרה הגאומטרית \ e^n שואפת לאינסוף, ולכן האקספוננט הוא פונקציה על כפונקציה מהמספרים הממשיים למספרים החיוביים. למעשה, הוא הומומורפיזם של חבורות בין החבורה והחבורה.
כיוון שהאקספוננט הוא פונקציה חח"ע מהמספרים הממשיים, קיימת לו פונקציה הפוכה, מהמספרים החיוביים שמסומנת \ \log(x) או \ \ln (x), ונקראת הלוגריתם הטבעי. ניתן גם להגדיר את הלוגריתם הטבעי קודם להגדרת האקספוננט (בתור האינטגרל הלא מסוים של \ x^{-1}) ולאחר מכן להגדיר את האקספוננט כפונקציה ההופכית ללוגריתם הטבעי.
\ e^x כשבר משולב
באמצעות נוסחת אוילר לשברים משולבים ניתן לקבל שבר משולב ל-\ e^x:
מהצבת x = 1 מתקבלת ההצגה המפורסמת של e כשבר משולב אינסופי שאינו מחזורי:
האקספוננט המרוכב
גם בתורת המספרים המרוכבים פונקציית האקספוננט ממלאת תפקיד חשוב. את הפונקציה שהגדרנו עבור מספרים ממשיים ניתן להרחיב לכל מספר מרוכב. בדומה לאקספוננט הממשי, גם בשדה המספרים המרוכבים קיימות מספר דרכים שקולות להגדיר את האקספוננט.
ניתן להגדיר את האקספוננט באמצעות אותו טור חזקות שבו השתמשנו להגדרת האקספוננט הממשי: נשים לב, שהסימון e בחזקת z הוא סימון פורמלי בלבד, כיוון שהגדרת האקספוננט קודמת להגדרת חזקות כלליות במספרים המרוכבים. טור זה מתכנס עבור כל מספר מרוכב והוא מגדיר את \ e^z כפונקציה מרוכבת, שהיא פונקציה אנליטית. ניתן להראות (ונוכיח זאת בהמשך) שמתקיים:
תכונות
האקספוננט המרוכב "יורש" את כל התכונות של האקספוננט הממשי, שנבעו מתוך ההגדרה שלו כטור חזקות. האקספוננט המרוכב מתלכד עם האקספוננט הממשי עבור כל מספר ממשי. על ידי השוואה בין טורי טיילור של הפונקציות הטריגונומטריות, לבין תוצאת הטור של \ e^z כאשר מציבים \ z=iy מתקבלת התוצאה. נוסחה זו מכונה נוסחת אוילר, ובפרט מתקבלת זהות אוילר:. אם נכפיל את הזהות הזו ב- \ e^x נקבל את הנוסחה הכללית: מהנוסחה האחרונה נובע שהאקספוננט המרוכב הוא לא חד-חד-ערכי, כי לדוגמה,. לעומת זאת הוא מחזיר כל מספר מרוכב חוץ מאפס.
לפי משפט לינדמן האקספוננט המרוכב (ולכן גם הממשי) מחזיר ערכים טרנסצנדנטיים בנקודות אלגבריות שונות מאפס.
האקספוננט ופונקציות טריגונומטריות
את הפונקציות הטריגונומטריות, במספרים הממשיים כמו גם במספרים המרוכבים, ניתן להגדיר באופן נוח בעזרת פונקציית האקספוננט. מנוסחת אוילר, על ידי הצבת y- במקום y, נובע שלכל מספר ממשי מתקיימות הזהויות הבאות: זהויות אלו יכולות לשמש כהגדרה של הפונקציות הטריגונומטריות עבור כל y מרוכב. ההגדרה הזו נוחה במיוחד, כי היא מאפשרת לגזור את התכונות של הפונקציות הטריגונומטריות ישירות מתכונות האקספוננט המרוכב. כך למשל הפונקציות הטריגונומטריות המרוכבות נשארות מחזוריות גם במישור המרוכב ומקיימות לכל z: ולכל מספר אחר אם לכל z אז בהכרח, וכך גם לגבי הסינוס.
החזקה המרוכבת
את החזקה המרוכבת נוח להגדיר באמצעות האקספוננט המרוכב והלוגריתם הטבעי המתאים לו: עם זאת, פונקציית הלוגריתם אינה חד-ערכית (לפי נוסחת אוילר לכל n יש ענף אנליטי של הלוגריתם שמקיים ), ולכן גם החזקה המרוכבת אינה מוגדרת היטב.
אקספוננט מטריצי
הגדרת האקספוננט דרך טור חזקות, מאפשרת להרחיב את ההגדרה לכל אלגברת בנך, ובמיוחד לאלגברת המטריצות. לכל מטריצה ריבועית הטור הבא מתכנס (בכל נורמה): ברור שהסימון e בחזקת A הוא סימון פורמלי בלבד, ואפילו אין דרך כללית להגדיר חזקות בין מטריצות. האקספוננט המטריציאלי משמש, בין השאר, בפתרון מערכות של משוואות דיפרנציאליות ליניאריות.
תכונות
אפשר להגדיר את האקספוננט \ e^A עבור מטריצות ריבועיות מעל המרוכבים, על ידי הצבה בטור החזקות; הטור הזה תמיד מתכנס. אם \ AB =BA אז, אבל תכונה זו אינה נכונה בהכרח כאשר A,B אינן מתחלפות.
מכאן נובעות תכונות נוספות:, ולכן האקספוננט הוא פונקציה מאלגברת המטריצות לחבורת המטריצות ההפיכות. מתקיים גם כלל החזקה. בנוסף, האקספוננט המטריציאלי משמר דמיון מטריצות:. הדרך לחשב את האקספוננט של מטריצה היא לעבור לצורת ז'ורדן, שם החישוב קל משום שאחרי הורדת הסקלר המטריצה נילפוטנטית.
במקרים שבהם מושג ההתכנסות אינו מוגדר, האקספוננט מוגדר עבור איברים נילפוטנטיים משום שאז הסכום הוא סופי.
נפטון (יישוב ברומניה)
נפטון (ברומנית: Neptun) הוא יישוב על חוף הים השחור, בחבל דוברוג'ה, ברומניה, בקרבת הגבול עם בולגריה.
היישוב נפטון הוא אחד מששת היישובים המרכיבים את המוניציפיו מנגליה, באזור יער קומורובה (יער של עצי אלון ועצי לבנה), במרחק 38 קילומטרים מקונסטנצה. המקום נבנה בשנות השישים של המאה העשרים, בימי שלטונו של ניקולאה צ'אושסקו והיה מקום הנופש המועדף עליו בימי הקיץ.
המשיכה העיקרית של המקום הוא חוף הים בעל החול העדין, שנחשב לחוף המשובח ביותר ברומניה. בעונה המתאימה המקום סובל מאכלוס יתר, אך יש לו רק 999 תושבי קבע, נכון ל-2011.
אייבורי מחשבים
אייבורי מחשבים בע"מ היא רשת חנויות ישראלית אשר עוסקת במכירת מחשבים, טלפונים סלולריים, מצלמות דיגיטליות ומכשירים דיגיטליים שונים. הרשת נוסדה ב-1991 על ידי השותפים אייל דרוקמן ושי חגי. נכון לשנת 2021, מונה הרשת 30 סניפים.
בנוסף למחשבים וציוד נלווה, מוכרת הרשת מכשירים אלקטרוניים, כגון נגני MP3, מצלמות דיגיטליות, קונסולות משחקים וכדומה. בחלק מהסניפים ישנן מעבדות מחשבים כך שהרשת גם נותנת שירות תיקונים.
בשנת 2011 נמכרה השליטה על החברה (51% מהמניות) תמורת כ-49 מיליון שקל לחברת פי. איי. אייץ בבעלותו של יולי עופר.
הערות שוליים
רותי לוי - [https://www.themarker.com/technation/2020-01-21/ty-article/.premium/0000017f-db7e-db22-a17f-ffff07340000 ההקלטות חשפו קרטל? "תעלו מחירים - או שלא יהיה ביזנס"] 21 Jan 2020
אידי מארס (רומן)
מבנה הרומן ותאימותו ההיסטורית
הרומן מחולק לארבעה ספרים, שכל אחד מהם מתחיל מוקדם יותר ומסתיים מאוחר יותר מהאחר. שיריו של קאטולוס המשובצים ברומן, כמו גם פסקת הסיום של ההיסטוריון הרומאי סווטוניוס, הם החלקים היחידים ברומן שאינם בדיוניים. עם זאת, רבים מהאירועים ברומן מבוססים היסטורית, כמו שהותה של קלאופטרה ברומא בשנת הרצח.
אף על פי שהרומן מתאר את האירועים המובילים לרציחתו של קיסר ב-15 במרץ שנת 44 לפנה"ס, מספר אירועים מוקדמים יותר מתוארים כאילו קרו בתקופה הקרובה לרצח. תיאורים אלו כוללים את העברת חילול פולחן האלה הטובה על ידי קלודיה פולקר ואחיה שנערך בשנת 62 לפנה"ס אל טקס זהה שנערך בשנת 45 לפנה"ס, ואת ההתייחסות לאשתו של קיסר פומפיאה סולה כאשתו גם בשנת הרצח, למרות שהתגרש ממנה בשנת 62 לפנה"ס. בנוסף, דמויות רבות המוצגות ברומן כבר היו מתות בשנת 44 לפנה"ס, כולל קאטו הצעיר, קאטולוס, יוליה מרקיה ופולכר.
תקציר העלילה
הספר הראשון מכיל מכתבים ומסמכים מחודש ספטמבר שנת 45 לפנה"ס, המתמקדים בהליכי הזמנתם של קיסר ואשתו, דודתו של קיסר, קאטולוס המשורר ואחרים, אל סעודת סימפוזיון של קלודיה פולכר ואחיה ב-30 בספטמבר. שיא הספר ביום הסעודה שבו מתרחש ניסיון התנקשות בקיסר, אשר למרות הסכנה (והחשד שקלודיה ואחיה אחראיים בעצמם לניסיון) מגיע לסעודה ומנהל בה סימפוזיון בנוגע למהות אמנות השירה.
הספר השני מכיל מכתבים ומסמכים מאמצע אוגוסט 45 ועד סוף אוקטובר 45, המתמקדים בתיאור ההכנות לביקורה של קלאופטרה ברומא, ותיאור ימי שהותה הראשונים בעיר. שיאו של הספר במסיבה שעורכת קלאופטרה, בה היא נתפסת על ידי מאהבה לשעבר יוליוס קיסר ואחרים בזמן שמרקוס אנטוניוס והיא מתעלסים. האשמה באירוע זה מוטלת גם היא על תככיה של קלודיה. במהלך הספר מתגלה גם כי קאטולוס מאוהב עד כדי מחלה בקלודיה, שאינה משיבה לו אהבה.
הספר השלישי מכיל מכתבים ומסמכים מראשית אוגוסט 45 ועד סוף דצמבר 45. הספר עוסק בניסיונות לסלק את קלודיה מטקסי האלה הטובה, במחשבותיו של קיסר על הדת הרומית, ועל שהותו של קיסר על יד ערש הדווי של קאטולוס הגוסס. שיא הספר בטקס האלה הטובה אליו מגניבה קלודיה את אחיה לבוש בבגדי אשה, ובכך מחללת את קדושת הדת הרומית. בחילול הקודש הייתה מעורבת גם אשתו השנייה של קיסר, פופיאה.
חרוט
חָרוּט (בלועזית קוֹנוּס, מיוונית: κώνος; לעיתים רחוקות גם חַדּוּדִית) הוא גוף גאומטרי תלת-ממדי, המוגדר על ידי עקומה דו-ממדית, סגורה, כלשהי, הקרויה מכוון, ונקודה במרחב, הנמצאת מחוץ למישור בו נמצא המכוון, הקרויה קודקוד. הצורה הגאומטרית התחומה על ידי המכוון קרויה בסיס. החרוט הוא המקום הגאומטרי של כל הקטעים ("הקווים היוצרים") המחברים בין המכוון לקודקוד. משטח הנוצר כאשר הקווים היוצרים הם קרניים, או ישרים נקרא גם הוא חרוט. במקרה זה, החרוט המתקבל הוא משטח אינסופי פתוח. עצם אשר צורתו היא חרוט, מכונה "חרוטי" או "קוני".
גובה החרוט הוא האנך לבסיס העובר דרך הקודקוד. גם אורך האנך נקרא "גובה".
פעמים רבות משתמשים בשם "חרוט" או "חרוט ישר" לציון חרוט שבסיסו עיגול ויש לו ציר סימטריה העובר דרך מרכז העיגול (הקודקוד נמצא בדיוק "מעל" מרכז המעגל). חרוט ישר הוא גם גוף סיבוב של משולש ישר-זווית סביב אחד הניצבים. חרוט עיגולי שצירו אינו מאונך לבסיסו קרוי חרוט משופע.
תכונות גאומטריות
פני החרוט הם משטח ישרים.
הנפח V של חרוט שגובהו h ושטח בסיסו S הוא (ראו עקרון קאוואליירי: נפח פירמידה). בפרט הנפח של חרוט עיגולי שלבסיסו רדיוס r הוא 1/3 מנפחו של גליל בעל אותם ממדים, כלומר. מרכז המסה של חרוט עיגולי (בהנחה שהחרוט מלא בצפיפות אחידה) ממוקם על צירו, ברבע המרחק מן הבסיס לקודקוד.
שטח פניו של חרוט עיגולי הוא, כאשר הוא המרחק מן הקודקוד אל היקף הבסיס (לפי משפט פיתגורס). השטח כולל שני חלקים: שטח הבסיס שהוא \pi r^2, ושטח פני הצד שהוא \pi r s.
חתך חרוט הוא הצורה החד-ממדית המתקבלת על שפת החרוט ישר כאשר מישור חותך אותו. צורת חתך החרוט תלויה בזווית שבה המישור חותך את החרוט. קיימים שלושה חתכי חרוט: אליפסה (כולל מעגל, ונקודה), פרבולה והיפרבולה (כולל זוג ישרים נחתכים).
פריסה של חרוט בנויה מגזרת מעגל ומעיגול הצמוד אליה. גזרת המעגל היא מעטפת החרוט לאחר ששוטחה, והעיגול הוא בסיס החרוט המשמר את צורתו. רדיוס גזרת המעגל שווה לאורך הקו היוצר של החרוט, ואורך הקשת שלה שווה להיקף עיגול הבסיס. זווית הגזרה, ברדיאנים, שווה ליחס בין היקף מעגל הבסיס, לאורך הקו היוצר.
הכללה טופולוגית
ניתן להכליל את בניית החרוט הגאומטרי כך שהבסיס עליו נבנה החרוט יהיה מרחב טופולוגי כלשהו. בלשון לא פורמלית, בונים גליל שמורכב מעותקים של המרחב "זה על גבי זה" ומכווצים את החלק העליון של הגליל לנקודה אחת. בניסוח פורמלי, בהינתן מרחב טופולוגי X, החרוט על X מסומן ומוגדר בתור מרחב המנה:, כאשר \sim הוא יחס השקילות המזהה את כל הנקודות ב- כנקודה אחת.
שימושים של חרוט
רוב הטילים והרקטות מסתיימות בראש קוני, וזאת על מנת לשפר את האווירודינמיות שלהם. טילים אחרים מסתיימים בכיפה.
מטען חלול מבוסס על חרוט נחושת הפוך, שנהפך ל"ליינר" לוהט בעקבות פיצוץ חומר נפץ שנמצא בחודו.
מדורת עצים נבנית לרוב בצורת חרוט, על מנת לאפשר בעירה טובה יותר של העץ.
כובעים טיפוסיים של ליצנים וכובעי גמדי הגינה הם בצורת חרוט.
ראו גם
חתכי חרוט
בית מדרש גורה קלוואריה
בית מדרש גורה קלוואריה (Beit hamidrasz w Górze Kalwarii ul. Pijarska 10/12) היה בית המדרש הראשי של חסידות גור בעיר גורה קלוואריה (המכונה אף גור או גער) שבפולין.
היסטוריה
כיום, בית המדרש איננו משמש כבית מדרש אלא כבניין נטוש ועזוב. מבנה בית המדרש מוזנח ומעטים פוקדים אותו. בגור מצוי כיום שומר שסבו היה יהודי, והוא שומר על קברי האדמו"רים בבית הקברות. לבית המדרש באופן כללי אין כניסה, והוא סגור מכל עבריו. מפני חשש מפגיעה. אחת מחזיתות מבנה ישיבת שפת אמת בירושלים משחזרת את חזית בית המדרש שהיה בגורה קלוואריה. וכמו כן בניין בית המדרש המרכזי של קהילת פני מנחם בירושלים גם משחזרת את חזית בית המדרש שהיה בגורה קלוואריה.
תרבות
בשנת 2011 במסגרת הפסטיבל לתרבות יהודית של וורשה, נערך במבנה בית המדרש קונצרט זיכרון מיוחד של תזמורת המנדולינות של גור פרויקט שיקום ושימור הזיכרון של תזמורת המנדולינות היהודית שפעלה בעיר לפני מלחמת העולם השנייה.
הולנדיה
הולנדיה המרכז להנדסת השינה בע"מ  היא חברה ישראלית לריהוט חדרי שינה.
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1981 על ידי יצחק ברססט, חקלאי ממושב אורות, שסבל מכאבי גב תדירים, חיפש מיטה מיוחדת שתקל על סבלו. לאחר מחקר שוק מצא את המיטות המתכווננות שמייצרת חברת Auping ההולנדית, והחליט לייבוא אותם לישראל. את שם החברה נתן לה על שם ארץ הייצור של המיטות שייבא.
חנות הולנדיה הראשונה נפתחה בדיזנגוף סנטר בתל אביב. במהרה התחילה הולנדיה למכור בנוסף למיטות גם ספות, כורסאות, כריות מצעים ושמיכות. בשנת 1992 קיבלה את הזיכיון לשיווק מזרני טמפור (Tempur) בישראל, המיוצרים מחומר שפותח במעבדות החלל של נאס"א.
בתחילה עסקה הולנדיה ביבוא מוצרים מוגמרים. בסוף שנת 1997 רכשה בעיר שדרות מבנה של מפעל שפשט את הרגל, ופתחה בו מרכז מחקר ופיתוח, מפעל הרכבה ומרכז לוגיסטי.
בשנת 2000 פרש יצחק ברססט מתפקיד המנכ"ל ובנו אבי ברססט מונה במקומו. אבי ברססט החל לעבוד בחברה בשנת 1986 כנהג, סבל ומרכיב. אחותו, רינה בן חמו, משמשת כסמנכ"לית הכספים. באותה שנה החלה לחברה לייבא את מיטות היוקרה של המותג הצרפתי טרקה (Tréca), המיוצרת בהתאמה אישית. לצורך שיווק המיטות פתחה סניף בהרצליה פיתוח.
בשנת 2002 פתחה החברה את סניף הראשי שלה ב"דן דיזיין סנטר" בבני ברק.
בשנת 2004 רכשה "הולנדיה" את זיכיון השיווק של מותג המזרנים "ארופלקס", לאחר שהחברה ששיווקה אותו בישראל נקלעה לקשיים.
בשנת 2007 שכרה החברה את שירותיו של המעצב המצרי-קנדי כרים רשיד, לעיצוב קולקציית מיטות וחדרי שינה.
בשנת 2008 הודיעה החברה כי שוקלת לסגור את המפעל שלה בשדרות, ולהעביר אותו לאתר אחר, לאחר שסבל משיגור בלתי פוסק של רקטות מרצועת עזה.
ב-12 בנובמבר 2019 רקטה שנורתה מרצועת עזה ופגעה במחסן התוצרת הגמורה של מפעל "הולנדיה" בשדרות גרמה לדליקה גדולה ונזק רב נגרם למפעל.
בשנת 2021 פתחה החברה שני סניפים חדשים במתחם העיצוב "redesign" בקריית אתא, ובקניון די סיטי במישור אדומים.
פעילות בינלאומית
בשנת 1997 החלה הולנדיה לפעול מחוץ לישראל, שחתמה על הסכם לשיווק בהולנד של מזרן לתינוקות שפיתחה. בשנת 1999 חתמה על הסכם להקמת רשת חנויות עם שותף מקומי בארצות סקנדינביה.
בשנת 2006 פתחה סניף ראשון בארצות הברית.
בשנת 2007 פתחה עם שותף מקומי רשת חנויות בהולנד, תחת המותג "גרביטי זירו" (שם מוצר הדגל של החברה) ולא תחת השם "הולנדיה" מאחר שבמדינה פעלה רשת חנויות בעלת שם זהה.
בעקבות המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 סגרה החברה את מרבית הפעילות הבינלאומית שלה ומאז היא מתרכזת בייצוא, ללא הפעלת סניפים מחוץ לישראל.
מאדאם בובארי (מיני-סדרה)
מאדאם בובארי (בצרפתית: Madame Bovary) היא מיני-סדרה בריטית משנת 2000, בבימויו של טים פייוול. הסדרה מבוססת על הרומן באותו שם מאת הסופר הצרפתי גוסטב פלובר. המיני-סדרה שודרה בשני חלקים מ-6 עד 13 בפברואר בערוץ WGBH-TV בארצות הברית, וב-10 ו-11 באפריל בערוץ BBC Two בממלכה המאוחדת.
קבלה
המיני-סדרה הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה בקטגוריית עיצוב התלבושות הטוב ביותר ובקטגוריית האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר. פרנסס או'קונור הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה.
מקס רפאל האן
קורות חיים
מקס רפאל האן היה הבן הצעיר של איש העסקים היהודי רפאל האן ( נולד 27 במאי 1831 ברינה, הסן, נפטר ב־22 בדצמבר 1915 בגטינגן) ושל אשתו האנכן בלאוט (נולדה ב־25 בנובמבר 1837 בגייסה, תורינגיה; נפטרה ב־24 בנובמבר 1908 בגטינגן).
רפאל האן הגיע לגטינגן בשנת 1858 והקים סניף של העסק המשפחתי המתמחה בסחר בעורות ומוצרים נלווים. בשנת 1860 נישא; לבני הזוג נולדו 12 ילדים בסך הכל, אך רק שבעה מהם שרדו מינקות. בשנת 1864 רכש רפאל האן את הבית הגדול בוונדרשטראסה 63 (היום 70) בגטינגן, שהיה אמור להפוך לבסיסה של המשפחה, ומוכר עד היום על פי הכתובת שהותקנה בשנות השישים של המאה העשרים. רפאל האן היה ספק עורות מוביל לצבא פרוסיה בזמן מלחמת פרוסיה -צרפת (1871). הבת הבכורה מתילדה, נישאה בשנת 1886 לרב העיר רגנסבורג, זליגמן יששכר מאייר.