cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Music to Be Murdered By
ביקורות
כריסטופר ר. ויינגרטן מ-Entertainment Weekly היה ביקורתי ואמר כי, "ככלל, Music to Be Murdered By הוא כל כך מכה והחמצה כמו כל דבר שאמינם הוציא בצד הזה של המילניום. אבל הסר את המערכונים, שירי היחסים, השירים המשפחתיים, את שיר שליטת האקדח המטורלל ושיר המועדונים המוזר עם אד שירן, ועדיין יש לך 36 דקות סולידריות של גאון הראפ המטופש והמיוחד במינו שממשיך לרתק את המעריצים הוותיקים שלו. או, אם תרצה, שמור על הכל ועדיין יש לך את העבודה הסולידית שהוא עשה מזה כמה שנים". ג'ורדן באסט מ-NME היה אמביוולנטי כלפי הנושאים הליריים של האלבום ואמר, "הוא מחלק את ההבדל ב-Music to Be Murdered By, מתמכר לאגו הלא בוגר שלו גם כשהוא מציע ביקורת חברתית בולטת ומודה בצעדים הטעונים שלו. הוא מוכן להעביר חוכמה שנצברה באופן קשה לפני שהוא מריץ את הפה כאילו לא היה לו. הוא לא למד שיעורים משלו והוא מציע למעריצים מזדמנים וו או שניים לפני שיצא לעוד אימון לירי". פול א. תומפסון מפיצ'פורק אמר כי האלבום "אינו, באופן מדויק, תקליט טוב - אמינם לא עשה אחד כזה מזה עשור - אבל האחרון שלו מתגאה בפיקוד טכני מספיק ויוצר בדיוק מספיק רעיונות כדי למשוך את תשומת הלב שלך".
השיר "Darkness", אודות הירי בלאס וגאס בשנת 2017 מנקודת מבטו של היורה סטיבן פאדוק המתחלפת עם נקודת מבט של אמינם, זכה לתשומת לב ולשבחים ביקורתיים.
Music to Be Murdered By – Side B (מהדורת דלוקס)
ב-18 בדצמבר 2020, מהדורת דלוקס לאלבום בשם Music to Be Murdered By – Side B יצאה לאור. בדומה לשני אלבומיו הקודמים של אמינם, היא יצאה ללא כל הודעה מוקדמת. מהדורת הדלוקס מכילה דיסק בונוס עם שש עשרה רצועות חדשות, עם הופעות אורח של סקיילר גריי, די ג'יי פרמייר, טיי דולה סיין, ד"ר דרה, סליי פייפר, MAJ ו-וייט גולד. האלבום קודם על ידי וידאו קליפ לשיר "Gnat" בבימויו של קול בנט.
מתן (אסלאם)
התכנים של המתן כוללים דברים על מעשיו, אמרותיו, מידותיו, דעותיו ודרכי חייו של מוחמד. הם מהווים, לצד הקוראן, את אחד היסודות של ההלכה האסלאמית ומקיפים את כל היחסים שבין האדם לאל ובין אדם לחברו: דרכי התפילה, הצום, העלייה לרגל, דיני האישות, ענייני המסחר, הכנסת אורחים, היגדים פילוסופיים ועוד. תוכני המתן כוללים הוראות בכל התחומים, החל מהעניינים החשובים ביותר, כמו ניהול מדינה ומלחמות, וכלה בפרטים האישיים הקטנים ביותר, כגון צביעת זקן וצחצוח שיניים. התכנים משקפים את הסונה, דרך חייו של מוחמד שאותה יש לחקות ולדבוק בה. הסונה נמסרת בתכני המתן בצורת סיפורים, מסורות או מאמרים המובאים מפי מוחמד או אחד ממקורביו.
המאבק בין תנועות חברתיות, מפלגות פוליטיות וזרמים דתיים שונים בקרב האסלאם הצמיח תכנים רבים שהושמו בפי מוחמד, חלקם מנוגדים זה לזה. בתחילה לא הייתה המסירה בנוסח מילולי מדויק אלא בנוסח משתנה המוסר את תוכן הדברים, וקיים אף חדית' שלפיו מוחמד אישר את דרך המסירה הזאת: "אין רע בכך שתוסיפו או תחסירו ממה ששמעתם כל עוד תמסרו את משמעות הדברים בלי להתיר את האסור ולאסור את המותר". מטבע הדברים המסרים קיבלו אופי פרשני משתנה. רק עם העלאת החדית'ים על הכתב, התפתחה בהדרגה הקפדה על מסירה מילולית מדויקת, היות שהיה ידוע שמופצים גם חדית'ים מזויפים מטעמים אינטרסנטיים. יש גם תוכני מתן שחוזרים על עצמם בשינויי נוסח קלים ומתבססים על שרשרות מוסרים שונות.
כצורך להבחין ברמת האמינות של החדית'ים השונים התפתח מדע החדית'. חכמי האסלאם שעסקו במדע החדית' לא העזו לגעת בתכני המתן והסתפקו בבדיקה ובביקורת על שרשרות המוסרים שבאסנאד, שכן מוחמד יכול לומר כל דבר מראש, לקבל כל תנועה ולהביע כל דעה.
המדע האירופי החדיש יצא מנקודת ראות אחרת ובדק בעיקר את המתן, דבר שחכמי האסלאם לא הרשו לעצמם. ביקורת תוכני המתן במחקר האקדמי האירופי נסמכת על ביקורת הטקסט ההיסטורי בכלל ועל ביקורת המקרא בפרט, תחום שהתפתח במערב בעיקר מאז המאה ה-19. הנחת היסוד של הגישה הזאת היא שיש להטיל ספק בכל טקסט היסטורי ובכל גרסה מסורתית, עד שתוכח אמיתותם. גישה זאת הפוכה מעמדת המוסלמים, שלפיה כל חדית' הוא אמיתי, אלא אם הוכח אחרת. הסיבות לפקפק באמיתות התוכן הן, בין היתר, סתירות בין תכנים של חדית'ים שונים, תכנים מגמתיים, אנכרוניזמים, תכנים שמקורם בבירור בתרבויות שקדמו לאסלאם ועוד.
נתיבה בן-יהודה
נתיבה בן יהודה (26 ביולי 1928, תשעה באב ה'תרפ"ח – 28 בפברואר 2011, כ"ד באדר א' ה'תשע"א) הייתה לוחמת פלמ"ח, סופרת, שדרנית רדיו ומילונאית של לשון הסלנג העברי. חלק חשוב מפעילותה הקדישה לשמירת מורשת הזמר העברי, במיוחד זה שקדם להקמת מדינת ישראל. זוכת אות יקירת ירושלים לשנת 2004.
ראשית דרכה
בן יהודה נולדה בתל אביב, בתם השלישית של יפה טורקניץ (שעלתה בשנת 1905 עם הוריה גאולה ואהרן טורקניץ מהעיר קובל שבווהלין), וד"ר ברוך בן-יהודה, שהיה מנהל הגימנסיה הרצליה, ונודע כחמור-סבר וקפדן. היא למדה בגימנסיה הרצליה, ובהמשך השתלמה בלימודי לשון עברית ופילוסופיה באוניברסיטה העברית, וכן למדה אמנות בבצלאל. לפני מלחמת העצמאות התאמנה בהדיפת כדור ברזל ובהטלת כידון, כדי לקחת חלק במשחקים האולימפיים של 1948, אולם המלחמה שינתה את תוכניותיה: היא התנדבה לחטיבת יפתח של הפלמ"ח, ושימשה כקצינת חבלה ולוחמת מן השורה, ואף כמפעילת הדוידקה היחידה שהייתה בצפת. כבר אז הפכה לדמות בולטת, וזכתה לתואר "השדה (הג'דה) הבלונדינית". היא טענה בריאיון למעריב כי יגאל אלון "הדביק" לה כינוי זה למורת רוחה. עם קום המדינה עבדה במחלקת הדוברות של משרד העבודה בניהולו של זלמן חן.
סופרת ומילונאית
בן יהודה כתבה למעלה מ-20 ספרים העוסקים בלשון העברית, בקורות ירושלים וארץ ישראל ובתולדות הזמר העברי. בניגוד למורשת אביה, שהתעקש על עברית תקנית, היא כתבה יחד עם דן בן אמוץ את הספר "מילון עולמי לעברית מדוברת", שהוא מילון לסלנג העברי, שראה אור ב-1972.
ב-1980, בהיותה בת 52, אובחן גידול בראשה, ונקבע כי נותרה לה כשנת חיים אחת. בעקבות כך, היא התפטרה מעבודתה כדי שתוכל להקדיש את זמנה לכתיבת זיכרונותיה ממלחמת העצמאות. בסוף אותה שנה פרסמה את האוטוביוגרפיה: "1948-(בין הספירות) - 1980". ממצאי הרופא ותחזיותיו התגלו כשגויות לגמרי, אולם בן יהודה החליטה להישאר בביתה ולהמשיך בכתיבה, ופרסמה שני ספרי המשך לספרה האישי. בשנים שלאחר מכן פרסמה את חלקו השני של "מילון עולמי לעברית מדוברת", וכן ספרים נוספים. בעקבות ספרה "אוטוביוגרפיה בשיר וזמר", שראה אור בשנת 1990, נוצרה תוכנית רדיו בקול ישראל, בה שחזרו מפיק התוכנית גיל אלדמע וצוות זמרים שירים מראשית הציונות.
שדרנית רדיו
בשנים 1995–2009 הנחתה בן יהודה תוכנית רדיו לילית אישית בשם "נתיבה מדברת ומקשיבה". התוכנית התבססה על שילוב בין שיחות עם מאזינים והשמעת שירים מימי ראשית הציונות ועד קום המדינה. היא ביקשה מהמאזינים שעלו לשידור לספר ולדבר רק על דברים טובים וחיוביים, בניגוד לרוב תוכניות הרדיו האחרות. התוכנית, ששודרה בימי רביעי בלילה, זכתה להצלחה רבה. בחמש השנים הראשונות לשידורה של התוכנית ליווה אותה איזי מן כעורך המוזיקה ומגיש לצדה. בהמשך ליוותה אותה דליה חורש ולאחר מכן רעיה אדמוני.
אופייה, התבטאויותיה והוקרה
בן יהודה נודעה בלשונה החדה. היא הייתה מהדוברות הרהוטות של דור תש"ח ושילבה ידע רחב יחד עם חוש הומור וסגנון ישיר ובוטה לעיתים. כך, למשל, עזבה את אולפן הטלוויזיה בעיצומו של שידור חי על אודות דן בן אמוץ ב-1992, במחאה על התבטאות המנחה גבי גזית, או אמרתה כי "שכבתי עם חצי מהפלמ"ח, ואם לא הייתי כל כך מכוערת הייתי שוכבת גם עם החצי השני". על הפמיניזם אמרה "אני לא יכולה להיות חלק מהתאגדות כזו של נשים יחד נגד קיפוח. אני מימשתי כל החיים את הפמיניזם שלי. אני, כשאני מרגישה קיפוח, אני צועקת. כשלא קיבלתי את הדרגה שהגיעה לי... צעקתי על המנהל שלי: 'מה יש, לא מוצאים חן בעיניך אברי המין שלי?'".
בשנת 1991 התראיינה בן יהודה לגבי גזית, ואמרה לו: "אין סיבה הגיונית להתקלח יותר מפעם או פעמיים בחודש". התבטאות זו של בן יהודה הסעירה מדינה שלמה, ושר הבריאות אהוד אולמרט הוציא הודעה לעיתונות שבה נכתב: "גברת בן יהודה מייצגת הרגלי בריאות ירודים שאולי היו מוצדקים בתקופתה כלוחמת פלמ"ח, כאשר נאלצה לגור במשלט". בן יהודה שבה והתראיינה לגבי גזית לאחר הסערה, ואמרה: "האמן לי, אני מצטיינת בניקיון כפיים יותר מאולמרט".
בשנת 1993 קיבלה את פרס ראש הממשלה ליוצרים. בשנת 1998 הייתה אחת משלושת הזוכים בפרס יצחק שדה לספרות צבאית. בשנת 2004 הוענק לה התואר "יקירת ירושלים". בעקבות תוכנית הרדיו של בן יהודה, כתב לכבודה הפזמונאי דודו ברק את הפזמון "נתיבה", בביצועה של הזמרת רונית אופיר. בינואר 2013 יצא לאור בהוצאת כתר הספר "מחברות נתיבה: נתיבה בן יהודה ומלחמתה במשטרת העברית", המכיל את עזבונה הלשוני וכן התכתבות ענפה שלה עם ציבור הקוראים.
בן יהודה נפטרה בשנת 2011, בגיל 82, בקיבוץ לוחמי הגטאות, ונקברה ביישוב כליל.
חיים אישיים
בן יהודה נישאה בשנת 1950 לפרופ' פנחס אביבי (1921–2015). הם התגרשו בשנת 1964.
בשנת 1953 נולדה בתה עמל, שנשואה ליוריק ורטה. הם מתגוררים ביישוב כליל. בנם, נכדה של נתיבה, הוא אדם ורטה.
ספריה
לאחר מותה:
קישורים חיצוניים
מפרי עטה:
מפולמוסיה:
מקרה פרטי
בלוגיקה (ובמתמטיקה), מתייחס המונח מקרה פרטי לאחד משני מצבים:
זהו מצב בו נתונות שתי טענות מהתבנית הבאה:
בדוגמה זו, יוסי ייקרא מקרה פרטי של "ישראלי", ומהנתון ניתן להקיש:
מצב זה דומה, אך לא עוסק במקרה פרטי יחיד, אלא בקבוצה של מקרים פרטיים. לדוגמה:
בדוגמה זו "תושבי חיפה" הם תת-מקרה של "ישראלים", והם מקיימים:
שימושים במתמטיקה
במתמטיקה ובלוגיקה מוכיחים את תוקפם של חוקים מסוימים על מקרים פרטיים באמצעות חוק היקש הקרוי מודוס פוננס.<BR> דוגמה: נוכיח כי 6 הוא לא מספר ראשוני. ידוע לנו כי: מכאן נובע: 6 אינו מספר ראשוני.
ניתן להפריך טענה כללית, על סמך מקרה פרטי הקרוי דוגמה נגדית.
אולם יש לשים לב לא ליפול בכשל הלוגי: חוק מתמטי או לוגי שאמור לחול על אינסוף מקרים פרטיים - לא ניתן להוכיח אותו רק באמצעות מקרים פרטיים (גם אם מדובר בכמות מאוד גדולה). תכונה זו אופיינית למתמטיקה וללוגיקה בלבד, ולא למדעים האחרים. עם זאת, אפילו במתמטיקה ניתן להוכיח הנחה מתמטית על ידי טכניקה הנקראת אינדוקציה מתמטית.
טיטוס ליוויוס
טיטוס ליוויוס (בלטינית: Titus Livius; 59 לפנה"ס – 17 לספירה), היה היסטוריון רומאי מהבולטים של תור הזהב בתרבות הרומאית.
חייו
מעט מאוד ידוע על חייו של ליוויוס, הוא נולד בפאטאוויום (כיום פדובה) שעל נהר הפו, בצפון איטליה. לא ידוע מתי הוא עבר לרומא אולם משעה שהגיע לעיר הפך מקורב לקיסר אוגוסטוס ושימש כמחנכו של הקיסר לעתיד קלאודיוס.
קיימת כתובת מעיר הולדתו המתעדת אדם בשם טיטוס ליוויוס שהיה נשוי לאישה בשם קאסיה פרימה ואב לשני בנים, יש כאלה שזיהו אותו עם ההיסטוריון הגדול. בתו נישאה לרטוריקן לוקיוס מגיוס ובן אחר שלו כתב חיבור העוסק בגאוגרפיה. אותו בן או אחר היה גם רטוריקן, וליוויוס יעץ לו לחקות את סגנונם של דמוסתנס וקיקרו.
יצירותיו
יצירתו הראשית והיחידה שנשתמרה היא "מאז ייסוד העיר" (בלטינית: Ab urbe condita, בתרגום העברי נקרא "תולדות רומא") והיא כוללת 142 ספרים שמתארים את תולדות רומי, מאז ייסודה האגדי בידי האחים רמוס ורומולוס ועד מותו של דרוסוס בשנת 9 לפני הספירה. מבין ספריו, המתארים בצורה מעמיקה ביותר את תולדות רומי, נותרו בשלמותם 35 בלבד שמתארים אותה מייסודה עד 293 לפנה"ס ומשנת 219 לפנה"ס עד 167 לפנה"ס. מהספרים האחרים נותרו ראשי פרקים או טקסטים מעטים.
כתיבתו של ליוויוס מושפעת ממספר מסורות היסטוריוגרפיות, הראשונה שבהם היא האנלים שבהם עשה שימוש כדי לכתוב חלקים מספרו ואף השפיעו על צורת כתיבתו, בסגנון כתיבתו הוא מושפע מן המסורת הדידקטית בהיסטוריוגרפיה היוונית הרואה את ההיסטוריה כענף של הרטוריקה ואת מטרתו של ההיסטוריון בכתיבה שתוכל לעניין ולרגש את הקורא ושתהיה בעלת איזשהו מוסר השכל שמופנה וזה בניגוד לגישה המדעית של היסטוריונים כגון פוליביוס ששמו דגש על חקר העובדות וניתוחם, למרות שליוויוס השתמש בספרו של פוליביוס כמקור. עוד סוגה שליוויוס אימץ מן ההיסטוריוגרפיה היוונית היא הכנסת נאומים בדויים של כדרך להצגת דמות הגיבור, אמונותיו ומטרותיו.
יש בנמצא אצל ליוויוס טעויות החוזרות על עצמם, כגון אי הבנה לחשיבותם של תהליכים חברתיים או חוקתיים והשפעתם על החברה הרומית, סילופים של עובדות מטעמים פטריוטיים למרות שהוא אף פעם לא לוקה בשוביניזם ויכול לשבח זרים ולגנות רומאים בהתאם להתנהגותם, כתיבתו העוסקת בקרבות או בישיבות הסנאט ערוכה בצורה שבלונית שחוזרת על עצמה, טעויות במיקומם הגאוגרפי של מקומות וטעויות בהבנת חלק ממקורותיו.
מטרתו של ליוויוס בכתיבת החיבור, כפי שהוא מצהיר בפתיחה היא לספר את תולדותיה של רומא ולהסביר איך היא עלתה להיות האימפריה הגדולה בתבל, בספרו הוא מבטא את הנוסטלגיה לימי הרפובליקה ולערכים הרומאיים המסורתיים ששלטו לפני שרומא הושחתה כתוצאה מן הצלחותיה הצבאיות והמדיניות. למרות ביקורתו את יוליוס קיסר והשבחים שהוא חולק לפומפיוס, ברוטוס וקסיוס אין לראות בכך ביטוי לאופוזיציה פוליטית למשטר הפרינקפס אלא נוסטלגיה בלתי פוליטית שהייתה נפוצה בזמנו של ליוויוס.
עבודתו ההיסטורית של ליוויוס הייתה בעלת השפעה גדולה בדורו ובדורות הבאים וכבר בימי חייו הוא התפרסם כאחד ההיסטוריונים הרומאיים הדגולים. הוא זכה לעדנה מחודשת בשלהי ימי הביניים וברנסאנס גם כתוצאה מהערצת העת העתיקה וגם כתוצאה מכך שרבים מן ההומניסטים דגלו בערכים הרפובליקאים שאותם ליוויוס מעלה על נס. בתקופה המודרנית, עת שההיסטורנים נוטים להעדיף כותבים מדעיים כגון תוקידידס ופוליביוס, ירדה קרנו של ליוויוס.
בנוסף לעבודה ההיסטורית העיקרית ליוויוס כתב חיבור המורכב מדיאלוגים פילוסופיים.
ליוויוס על היהודים
ישנם אזכורים של סופרים אחרים לתיאור האירועים האלה אצל ליוויוס, שלא נשמרו, אבל כפי שניתן להסיק מהקטע הקודם, הוא עסק בהם בספר 102:
יוסף בן מתתיהו מספר ש"בשעה שנכבשה העיר... שחטו האויבים המתפרצים את אלה שעסקו בקרבנות והמשיכו על אף זאת לשרת בקודש... מעידים על כך כל אלה שכתבו על מעשי פומפיוס... נוסף עליהם טיטוס ליוויוס, מחבר ספר דברי ימי הרומאים".
לוקאנוס (אמצע המאה ה-1 לספירה) כתב: "ויהודה התמסרה לעבודת אל לא נודע. ליוויוס על יהודים: 'הם אינם מציינים לאיזו ישות אלוהית שייך בית־המקדש בירושלים, וגם אין למצוא שם כל צלם, מאחר שאין הם מאמינים שאלוהים לובש דמות כלשהי'". בהתאם לנוהגם של היסטוריונים מהעת העתיקה, כשהוא עומד לספר את סיפור כיבוש ירושלים, ליוויוס מצא לנכון לתאר במקום זה את האומה שאיתה הרומאים התנגשו בפעם הראשונה. כותבים רומאים, בדומה ליוונים, זיהו אלים של עמים אחרים עם אליהם שלהם. ההצדקות לזיהויים אלו לא תמיד מוזכרות, אבל בהקשר זה "אל לא ידוע" הוא ישות שלא נתברר לה זיהוי שכזה.
יואנס לידוס (אמצע המאה ה-6 לספירה) כתב: "ליוויוס אומר, בחיבורו הכללי תולדות רומא, שהאלוהים שהם עובדים שם אינו ידוע. כמו ליוויוס, לוקאנוס אומר שהמקדש בירושלים שייך לאל לא ודאי". לידוס ככל הנראה לקח את ההפניה שלו לליוויוס מתוך הסכוליה ללוקאנוס, שלעיתים קרובות שימש לו כמקור, אולם ליוויוס עצמו לא כתב שמדובר באל "לא ידוע" אלא רק ציין שאין לו שם.
ליוויוס מזכיר את היהודים בפעם השנייה בספר 128, כשהוא מספר על כך ש"גם היהודים נכבשו על ידי מפקדיו של אנטוניוס" ומרמז על כיבוש ירושלים על ידי סוסיוס בשנת 37 לפנה"ס.
ריצ'רד קורניש
ריצ'רד קורניש (באנגלית: Richard Cornish), המכונה גם ריצ'רד ויליאמס (באנגלית: Richard Williams), היה רב-חובל אנגלי. הוא ידוע בכך שהואשם באונס של עובד מבוגר, ויליאם קוזה, ועל פי הדיווחים, הוא היה אחד מבין האנשים הראשונים ביותר שנתלו בגלל מעשי סדום במושבה הבריטית באמריקה הצפונית (כיום ארצות הברית).
האשמות באונס
ב-1624, קורניש היה רב-החובל של האמברוזה (Ambrose), שהייתה בנהר ג'יימס באוגוסט של אותה שנה. במהלך תקופה זו, קוזה עבד על האמברוזה והוטל עליו להניח סדינים נקיים על מיטתו של קורניש, כאשר טען קוזה כי אדונו היה שיכור וניסה לקיים איתו יחסי מין. למרות סירובו של קוזה, קוזה דווח אז כי קורניש עשה מעשה סדום בכפייה. הוא גם דיווח כי קורניש מאוחר יותר חיבב אותו מינית בהזדמנויות רבות וגם השפיל אותו מול שאר אנשי הצוות.
המשפט
קוזה עזב את הספינה והאשים את קורניש במעשה סדום בכפייה. קורניש הועמד למשפט שבמהלכו דיווח אחד מאנשי הצוות שלו על שמיעת שיחה בין קוזה לקורניש שאששה חלק אך לא את כל טענותיו של קוזה. המשפט הסתיים בכך שקורניש נמצא אשם ונידון לתלייה, שאירע בתאריך שלא פורט בראשית 1625.
מספר אנשים ערערו על ההרשעה וההוצאה להורג - הבולטים בהם היו אדוארד נוול (Edward Nevell) ותומס האץ' (Thomas Hatch), שניהם היו משרתים בעלי חוזה. שניהם חשו שקורניש הוא חף מפשע וכי מותו היה שגוי מצד מושל וירג'יניה. נוול סיפר לאחיו של קורניש את אמונותיו. דברים אלו נתפסו כפוגעניים מאחר שהאשימו את מותו של קורניש על מושל וירג'יניה סר פרנסיס וויאט ושניהם נענשו בחומרה על דבריהם. לנוול נכרתו שתי אוזניו ולא היה מסוגל להפוך לאדם חופשי בווירג'יניה בעוד שהאץ' רק איבד אוזן אחת, וחוזה השירות שלו הוארך בשבע שנים נוספות.
מורשת
ב-1993, הקימו הבוגרים הלהט"בים של הקולג' של ויליאם ומארי את קרן ההקצאה של ריצ'רד קורניש למשאבים להט"בים (Richard Cornish Endowment Fund for Gay and Lesbian Resources).
ודאט מוריצ'י
ודאט מוריצ'י (באלבנית: Vedat Muriqi; נולד ב־24 באפריל 1994) הוא כדורגלן קוסוברי, המשחק בעמדת החלוץ במועדון מיורקה מהלה ליגה הספרדית ובנבחרת קוסובו בכדורגל.
קריירת מועדונים
ודאט מוריצ'י נולד בפריזרן, ביוגוסלביה לשעבר (כיום בקוסובו), להורים קוסובנים-אלבנים. בנוסף לאזרחותו הקוסובנית והאלבנית, ביולי 2015 התאזרח גם בטורקיה, תחת שמו בשפה הטורקית Vedat Muriç.
טאוטה דורס
מוריצ'י גדל במועדון של עיר הולדתו, ליריה פריזרן. ב־14 בינואר 2013 הוא עבר לטאוטה דורס מליגת העל האלבנית בחוזה לשנה וחצי, לאחר שהרשים במשחק ידידות. ב־4 בפברואר 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כשפתח בהרכב ברבע גמר הגביע האלבני מול KF Bylis. ב־23 בפברואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשנכנס כמחליף בתיקו 1–1 מול קיי אף טירנה.
השאלה לבסה קביה
ב־5 בינואר 2014 הושאל מוריצ'י לבסה קביה מליגת העל האלבנית עד תום עונת 2013/2014. ב־1 בפברואר 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו, כשנכנס כמחליף וכבש שער בתיקו 2–2 מול לאצ'י.
גירסונספור
ב־8 באוגוסט 2014 חתם מוריצ'י על חוזה לשנתיים בבגירסונספור מליגת המשנה הטורקית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב־14 בספטמבר 2014 בהפסד הביתי 1–0 לאדנה דמירספור.
ריזספור
ב־11 בינואר 2018 חתם מוריצ'י בריזספור, היורדת הטרייה לליגת המשנה הטורקית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עשרה ימים לאחר מכן, כשפתח בהרכב וכבש צמד בניצחון 3–0 על מאניסאספור. מוריצ'י כבש 8 שערים ב־16 הופעות, וסייע לקבוצתו לסיים כאלופת הליגה השנייה ולהעפיל לליגת העל הטורקית. גם בעונת 2018/2019 שמר מוריצ'י על יחס שערים דומה, עם 17 שערים ב־34 הופעות, וסיים יחד עם ריזספור במקום האחד־עשר בליגה. מוריצ'י סיים את העונה כסגן מלך השערים, בנוסף לשמונה בישולים (מקום שביעי בליגה).
לאציו
ב־15 בספטמבר 2020 חתם מוריצ'י לחמש שנים בלאציו מהסרייה א', תמורת 17.5 מיליון אירו ששולמו לפרנבחצ'ה. ב־17 באוקטובר 2020 הוא ערך את הופעת הבכורה כשהחליף את פליפה קאייסדו בתבוסה 3–0 לסמפדוריה. שלושה ימים לאחר מכן הוא שיחק בניצחון 3–1 על בורוסיה דורטמונד במסגרת ליגת האלופות, ובכך הפך לשחקן הקוסובני הראשון שמשחק בטורניר זה.
מיורקה
ב-31 בינואר 2022 מוריצ'י הושאל למיורקה מהלה ליגה עם תום עונת 2021/2022. דווח כי מיורקה שילמה תמורתו מיליון אירו. הופעת הבכורה שלו הגיעה ב־2 בפברואר, כשפתח בהרכב בהפסד 1–0 לראיו ואיקאנו ברבע גמר גביע המלך הספרדי. שלושה ימים לאחר מכן הוא ערך הופעת בכורה בליגה, כשפתח בהרכב וכבש את השער השני והמכריע בניצחון הביתי 2–1 על קדיס. בחצי העונה שנותרה, מוריצ'י תרם חמישה שערים ושלושה בישולים, והיה השחקן המכריע בהישרדותה של מיורקה בלה ליגה, עם נקודה אחת בלבד מעל המקום ה־18, שמוביל לירידה לסגונדה. מוריצ'י אף זכה בפרס שחקן החודש בלה ליגה לחודש מאי.
קוסובו
ביוני 2013 נכלל מוריצ'י בסגל קוסובו הצעירה עד גיל 21 לגביע ואליס לנוער 2013. ב־12 ביוני 2013 הוא ערך את הופעתו היחידה וכבש את שערו היחיד בתיקו 2–2 מול גאנה הצעירה עד גיל 20, בחצי גמר הגביע.
אלבניה
ב־15 באוקטובר 2013 ערך מוריצ'י את הופעת הבכורה שלו בסגל אלבניה הצעירה עד גיל 21, לאחר שהחליף את הרולינד שאלה בהפסד 1–0 לבוסניה-הרצגובינה עד גיל 21, במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015.
ב־30 באוגוסט 2016 זומן מוריצ'י לראשונה לסגל נבחרת קוסובו בכדורגל לקראת משחק מול במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. ב־9 באוקטובר 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים, כשפתח בהפסד 3–0 ל במסגרת מוקדמות המונדיאל. מוריצ'י הוא מלך השערים של קוסובו בכל הזמנים (20 שערים, נכון ל־12 ביוני 2022).
בינלאומי
מעודכן ל־12 ביוני 2022.
שייק דוקורה
קריירת מועדונים
ב-11 ביולי 2022 חתם דוקורה על חוזה לחמש עונות בקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג. ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לארסנל במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית
ב-17 בנובמבר 2018 ערך דוקורה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי, בניצחון 0–1 על נבחרת גבון במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019. הוא היה חלק מסגל נבחרת מאלי בטורניר גביע אפריקה לאומות 2019, וערך הופעה אחת בטורניר.
יוסף קלוזנר
יוסף גדליה קלַוְזְנֶר (נהגה "קלאוזנר"; 20 באוגוסט 1874, ז' באלול תרל"ד – 27 באוקטובר 1958, י"ג בחשוון תשי"ט), היה היסטוריון, חוקר ספרות ואיש רוח ישראלי. חתן פרס ישראל למדעי היהדות לשנת תשי"ח (1958).
תולדות חייו
נולד באולקניקי שבליטא (אז באימפריה הרוסית), בנם של יהודה לייב קלוזנר וראשה-קיילה בת אלכסנדר זיסקינד ברא"ז (מצאצאי הרב אלכסנדר זיסקינד מהורודנה). בוגר אוניברסיטת היידלברג, ניהל את בית המדרש החדש למורים עבריים באודסה. עלה לארץ ישראל ב-1919 באונייה "רוסלאן" יחד עם אישים רבים שהשפיעו מאוחר יותר על החברה והתרבות העברית בארץ, ובהם רחל המשוררת.
עם עלותו ארצה החל בפעילות מדעית וספרותית ענפה בעיקר בתחום הספרות העברית ובנושא המשיחיות. נמנה עם מקימי האוניברסיטה העברית, ועם ייסודה, בשנת 1925, נכלל בסגל ההוראה הראשון שלה כראש החוג לספרות עברית, זאת על אף העדפתו את הוראת תולדות עם ישראל, זאת בעקבות הוצאת חיבורו האוהד על ישו. בשנת 1944 עמד בראש הקתדרה לתולדות ימי בית שני, שמאוחר יותר אף נקראה על שמו. את התקופה בין מינויו הכפוי לראש החוג לספרות עברית לבין מינויו לראש הקתדרה לתולדות ימי בית שני הכתיר קלוזנר בכותרת 'מלחמת שמונה עשרה השנה'.
ערך את העיתון "השילוח" בשנים 1903–1927. לקלוזנר היה תפקיד פעיל בתחיית הלשון העברית והוא אף אחראי לחידושן של כמה מילים כמו "עיפרון", "ירחון", "מגדלור", "קרנף" ו"חולצה". שימש כעורך המדעי של ועד הלשון העברית וכיהן כנשיאו עד להקמת האקדמיה ללשון העברית, שבייסודה לקח חלק.
היה העורך הראשי הראשון של האנציקלופדיה העברית מייסודה ועד שנת מותו (כרכים א'-ח'), ובמקביל שימש כאחראי על המדורים לתולדות הבית השני והספרות העברית החדשה בכרכים א'-ט'.
על אף שלא היה חבר בתנועה הרוויזיוניסטית, ולא היה חבר בתנועת החרות או נציג מטעמה, היה מקור השראה אידאולוגית לימין הציוני, ואף היה מועמד מטעם תנועת החרות לכהונת נשיא המדינה בבחירות לנשיאות ב-1949.
קלוזנר היה נשוי לציפורה (פאני-פייגה) בת אריה ויירניק, והשניים היו חשוכי ילדים. בשנת 1958 קיבל את פרס ישראל למדעי היהדות. נפטר באותה שנה בירושלים, ונקבר בהר המנוחות.
ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.
יצירתו
קלוזנר פרסם ספרים רבים. ספרו החשוב הוא "המשיחיות בישראל" בו הוא סוקר את גלגול המשיחיות מאז המקרא ועד הנצרות. כן כתב סדרת ספרים על תקופת הבית השני.
ספרו על ישו הקנה לו שם עולמי ובו תיאר את ישו באהדה רבה, כאיש מוסר המחויב לערכיה הנעלים של היהדות שנתקל במשטמת כוהני הדת וכי דרכו מסולפת בידי ממשיכיה-לכאורה.
נודע ככותב מסות ומחקרים פורה ביותר. עסק בביקורות ספרותיות ובתגובות על אירועים. נודע כמבקר חריף ביותר. סופר שחווה זאת על בשרו היה משה שמיר שבראשית דרכו כסופר, כשיצא ספרו "מלך בשר ודם" העוסק באלכסנדר ינאי, כתב קלוזנר ביקורת שכללה בין היתר את המילים הללו: "יש ולפעמים סופר אינו היסטוריון, אבל עד כדי כך?".
קלוזנר זכה פעמיים בפרס ביאליק לחכמת ישראל, בתש"א על ספרו "ההיסטוריה של הספרות העברית החדשה" ובתש"ט על ספרו "היסטוריה של בית שני".
דמותו של קלוזנר
קלוזנר פעל בסוף שנות ה-40, עם ארי אבן-זהב, על מנת למנוע מעגנון, שכנו לאותו רחוב, את קבלת פרס נובל, פרס שהוענק לו לבסוף רק בשנת 1966, בסוברו שעגנון סופר גלותי ופרובינציאלי אשר יצירתו לא התרוממה לגובה האנושי. כעבור 30 שנה, קלוזנר הפך בעצמו מושא לכתיבה, ברומן הלא גמור "שירה" (תחילת כתיבתו 1948), בו ש"י עגנון צייר את דמותו של קלוזנר כפרופסור בכלם, איש אקדמיה נרקיסיסט ונלעג. בן אחיינו (נכדו של אחיו) של קלוזנר, הסופר עמוס עוז (במקור  קלוזנר), מתייחס לדמותו בספרו "סיפור על אהבה וחושך" ומתארו כ"עדין נפש ורודף כבוד, שופע עליצות ילדותית, איש מאושר המעמיד תמיד פני אומלל". בשילוב של חיבה ועוקצנות כתב כי "כמעט בכל עניין נהג הדוד יוסף לשרטט לעיני קהלו שני מחנות יריבים, בני אור ובני חושך, והיה מתאר כיצד היה הוא עצמו אחד הראשונים, אם לא הראשון ממש, שהבדיל בין חושך לאור, הוקיע את הראויים להוקעה ונלחם, יחיד מול רבים, את מלחמתם של הצודקים". מבקר הספרות שלום שטרייט כתב על קלוזנר: "יש מונים את קלוזנר בהבלטת ערכו מדעת, בהפרזה יתרה באצבע על שפע יצירתו – ייתכן שקלוזנר נכנס בזה, באמת, קצת לתחום מעריכיו. אבל חסרון קטן זה אינו עלול להטיל פגם בספריו הרחבים כערבות רחבות-אפקים, המעוררים השתוממות והערצה לבקיאות היתרה, ליכולת הכתיבה, לפתוס-החיים, ופה ושם גם לחושו האינטואיטיבי". קלוזנר עצמו הרגיש זר ונכרי הן בחברת הסופרים והן בחברת הפרופסורים, ובאוטוביוגרפיה שלו כתב: "האלוהים שבלב יודע, שלא כתבתי מעודי שום ספר ושום מאמר מתוך איזו פניה פרטית שהיא: לשם כסף, לשם כבוד, או כדי למצוא חן בעיני מישהו".
תפיסתו את הסכסוך היהודי-ערבי
יוסף גורני מתאר את תפיסתו של קלוזנר כהשקפה אדנותית-בדלנית, כלומר רצון התבדלות של מחדשי היישוב היהודי מן הערבים. בכתב העת השילוח כתב קלוזנר:
קלוזנר, כרוויזיוניסט, היה בר פלוגתא חריף של תנועת ברית שלום ועל כך שילם במחיר היותו "מנודה ומוקצה באוניברסיטה העברית בשנות השלושים של המאה ה-20", למרות היותו בר סמכא בתחומו - ימי הבית השני. במאמר שהתפרסם ב'הארץ' ב-1929 כינה את חברי 'ברית שלום' "רוצחי-אידיאל", שכוונתו לאידיאל הלאומי היהודי, בשל תמיכתם בהקמת מדינה דו-לאומית בארץ ישראל.
בעל חצור
הַר בַּעַל חָצוֹר (בערבית: تل العاصور) הוא הגבוה בהרי בנימין והשומרון וגובה פסגתו 1,016 מטר מעל פני הים. פסגות ההר נמצאות מזרחית לסילואד וצפונית מזרחית לעפרה שבבנימין. השם "בעל-חצור" מתייחס רק לפסגת ההר, המכונה בערבית "תל עצור". הגוש ההררי בכללותו, מכפר מאליכ במזרחו ועד לאזור יברוד ונחל חרמִיה במערב, מכונה. הרמה מציינת את קצהו הצפוני של הרי יהודה; אזור השומרון מתחיל מעמק שילה, שמצפון לה.
אזכור מקראי
לפי המקרא, מריבת רועי אברהם ורועי לוט, ממנה ראה לוט את ככר הירדן ובחר לרדת לסדום, והתצפית שבה הבטיח ה' לתת את ארץ ישראל לאברהם אבינו היה ב"מקום" אנונימי, בין בית אל לבין העי; המגילה החיצונית לבראשית מזהה את "המקום" ברמת חצור.
על פי חלק מהפרשנים, הר זה הוא "בעל חצור" בו רצח אבשלום את אמנון אחיו, בנקמה על אונס אחותו תמר, על פי הכתוב בספר שמואל ב':
בימי בית שני
בתקופת בית שני היה האזור מרכז יהודי חשוב. בימי מרד החשמונאים נחשבו הרי גופנה שנמצאים מערבה לבעל חצור כמרכז המרד החשמונאי. לפי עמנואל הראובני היה בבעל חצור עורף יהודי חזק. בספר חשמונאים א' ובספר קדמוניות היהודים (י"ב, 11) מסופר על הקרב האחרון של יהודה המכבי באלעשה, שהתרחש באזור זה, שם נפל יהודה המכבי.
ההר מזוהה כאחד מנקודות הגובה בהן היו מדליקים משואות בראשי חדשים כדי להודיע לגולה על התחדשות החודש.
תצפיות מההר
מפסגת ההר תצפית נרחבת. במערב רואים חלקים ממישור החוף הצפוני (הכרמל וזכרון יעקב) והדרומי (מראשון לציון עד אשקלון), ואת הים התיכון. במזרח רואים את בקעת הירדן, ים המלח ואת עבר הירדן המזרחי מהר החרמון, הרי הגלעד, הרי מואב ועד הרי אדום. בדרום נראים הר הצופים בירושלים והרודיון בהרי יהודה והרי חברון ובצפון יש תצפית לעבר הרי שומרון והרי הגליל התחתון.
הסכמי אוסלו
ההר הוא שטח צבאי סגור ושוכן עליו בסיס של מערך הבקרה בחיל האוויר הישראלי שנבנה החל מ-1975 ותחילת בנייתו בגדר שהקימו חברי קבוצת העבודה שהקימה באותה שנה את היישוב הסמוך עפרה. במסגרת הדיונים עם הרשות הפלסטינית על הסדר הקבע, דורשת ישראל שעל ההר תהיה תחנת התרעה ישראלית לפחות לחמש שנים.
Wait for You
Wait for You הוא סינגל של הזמר-יוצר הסקוטי, טום ווקר, שיצא, על ידי חברת התקליטים רלנטלס רקורדס, ב-13 ביוני 2020. השיר נכתב על ידי טום ווקר, קאם בלאקווד וג'ואל פוט, והופק על ידי קאם בלאקווד. רמיקס לשיר, בשיתוף פעולה עם הזמרת הגרמנייה, זואי ויס, יצא ב-11 בספטמבר 2020.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר יצא בערוץ היוטיוב של טום ווקר ב-19 ביוני 2020. נכון לאוגוסט 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-2 מיליון פעמים.
Worlds Collide (2020)
(2020) Worlds Collide היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (NXT ו-NXT UK) ונערך ב-25 בינואר 2020 באולם הטויוטה סנטר שביוסטון, טקסס. האירוע היה האירוע השני בסדרת אירועי התנגשות העולמות.
שישה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, אימפריום (וולטר, פביאן אייכנר, מרסל ברטל ואלכסנדר וולף) ניצחו את The Undisputed Era (אדם קול, קייל אוריילי, בובי פיש ורודריק סטרונג) בקרב ארבעה נגד ארבעה.
רקע
WWE Worlds Collide (בעברית: "התנגשות העולמות") הוא סדרה של אירועי שלם וצפה אשר התחילה ב-26 בינואר 2019, ובה ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE ערכו טורניר בין המותגים 205 לייב, NXT ו-NXT UK. השם "התנגשות העולמות" אומץ לבסוף על ידי הארגון כסדרת תוכניות אשר שודרה בערוץ של ה-WWE Network באפריל 2019. במהלך סוף שבוע ההכרזות לקראת אירוע הרויאל ראמבל, ה-WWE חשפו שאירוע שני בסדרה ייערך ב-25 בינואר 2020.
עלילות
ב-25 בדצמבר 2019, פורסם ששתי הקבוצות הבולטות מכל מותג תתחרינה אחת נגד השנייה, כך שקבוצת The Undisputed Era (אלוף ה-NXT אדם קול, אלופי הזוגות של NXT, קייל אוריילי ובובי פיש ואלוף צפון אמריקה של NXT, רודריק סטרונג) מהמותג NXT תתחרה נגד קבוצת אימפריום (אלוף בריטניה של ה-WWE, וולטר, פביאן אייכנר, מרסל ברטל ואלכסנדר וולף) מהמותג NXT UK. באירוע NXT UK TakeOver: Blackpool II, וולטר הגן בהצלחה על התואר נגד ג'ו קופי. לאחר הקרב, קבוצת אימפריום חגגה את ניצחונו של וולטר בזירה עד לרגע שבו קבוצת The Undisputed Era הגיעה לפתע ותקפה את אימפריום. וולטר נשאר לבדו בזירה כנגד ארבעת חברי הקבוצה, שביצעו על וולטר כל אחד בתורו את המהלכים הידועים שלהם. ב-22 בינואר בפרק של התוכנית NXT, אימפריום החזירו להם באותו מטבע כאשר הסיחו את דעתם של בובי פיש וקייל אוריילי בקרב הזוגות שלהם נגד Grizzled Young Veterans (זאק גיבסון וג'יימס דרייק) במסגרת חצי הגמר של טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס ואף גרמו להפסדם ולהדחתם של פיש ואוריילי מהטורניר. מאוחר יותר בקרב המרכזי של התוכנית, רודריק סטרונג הפסיד את אליפות צפון אמריקה של NXT לקית' לי; לאחר הקרב, אימפריום הופיעו ותיגרה בין הקבוצות פרצה בזירה, כשצוות האבטחה ניסה להפריד ביניהן.
מופע מקדים
המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו קיי לי ריי התחרתה נגד מיה יים בקרב שאינו היה על אליפות הנשים של NXT UK. בסיום, קיי לי ריי ניצחה את מיה יים לאחר שהצמידה אותה תוך כדי שאחזה בחבלי הזירה בצורה לא חוקית מבלי שהשופט הבחין בכך.
קרבות מקדימים
האירוע נפתח בקרב שבו איליה דרגונוב התחרה נגד פין באלור. האחרון ביצע על דרגונוב את מהלך ה-1916 DDT כדי להשיג את הניצחון בקרב.
לאחר מכן, אנג'ל גרזה הגן על אליפות ה-NXT במשקל קל נגד אייזיאה "סוורב" סקוט, ג'ורדן דבלין וטראוויס בנקס בקרב מרובע. בסיום, גרזה ביצע על סקוט את מהלך ה-Wing Clipper, לעומת זאת, דבלין השליך את גרזה מחוץ לזירה, ביצע על סקוט את מהלך הסיום שלו, ה-Devlin Side, והצמיד אותו לניצחון, שהקנה לו זכייה בתואר.
בקרב הלפני אחרון, ריאה ריפלי הגנה על אליפות הנשים של NXT נגד טוני סטורם. בסיום, לאחר שסטורם לא צלחה במהלך הפרוג ספלאש, ריפלי ניצלה זאת וביצעה עליה את מהלך הסיום שלה, ה-Riptide, כדי לנצח בקרב ולשמור על התואר בהצלחה.
הקרב המרכזי
הקרב המרכזי של הערב הפגיש את קבוצת אימפריום, שכללה את אלוף NXT UK, וולטר, פביאן אייכנר, מרסל ברטל ואלכסנדר וולף לקרב ארבעה נגד ארבעה נגד קבוצת The Undisputed Era, שכללה את אלוף ה-NXT, אדם קול, אלופי הזוגות של NXT, קייל אוריילי ובובי פיש ורודריק סטרונג. בתחילת הקרב וולף נפצע, נשלח אל מאחורי הקלעים והותיר את קבוצתו בחיסרון מספרי של 3 לעומת 4. למרות זאת, קבוצתו הצליחה לגבור על הקבוצה היריבה ולנצח בקרב.
קבוצת העשור של היורוליג (2000–2010)
קבוצת העשור של היורוליג (2000–2010) (באנגלית: Euroleague Basketball 2000–10 All-Decade Team) מורכבת מעשרת השחקנים הבולטים בליגת היורוליג בעשור הראשון לקיומה, בין השנים 2000–2010. חברת היורוליג, שיזמה את הרכבת הקבוצה, פרסמה רשימה של 50 מועמדים, מתוכם נתבקשו אוהדי היורוליג וחברי תקשורת נבחרים להצביע ל-10 השחקנים הראויים ביותר להיכלל בקבוצת העשור. הצבעת 35 חברי התקשורת היוותה 75% משקלול הקולות, והצבעת האוהדים היוותה את ה-25% הנותרים. ההכרזה על נבחרי קבוצת העשור התפרסמה ב-15 במרץ 2010, עם סיום שלב הטופ 16 של עונת.
יתר המועמדים לקבוצת העשור
להלן רשימת 40 השחקנים אשר הוצגו כמועמדים לקבוצת העשור, אך לא נבחרו אליה:
בחירת האוהדים לקבוצת העשור
מלבד קבוצת העשור הרשמית, פרסמה ליגת היורוליג גם את תוצאות בחירת האוהדים לקבוצה. התקבלו בסך הכול 125,000 הצבעות אוהדים מרחבי העולם, בנוסף ל-1.25 מיליון הצבעות מקוונות. מתוך השחקנים שבחרו האוהדים, ארבעה בלבד נכללו גם בקבוצת העשור עצמה. להלן תוצאות הצבעת האוהדים (נבחרי קבוצת העשור מודגשים):
פייר אומידיאר
פייר מוראד אומידיאר (בפרסית: پیر مراد امیدیار, ההגייה הפרסי: [piːjeɾ muɾɑːd umiːdjɑːɾ]; נולד ב-21 ביוני 1967) הוא יזם, מיליארדר, מדען מחשב ונדבן אמריקאי ממוצא צרפתי איראני. הוא המייסד של אתר eBay שם שימש כיו"ר בין השנים 1998 – 2015. הוא הפך למיליארדר בגיל 31 עם ההנפקה הראשונית של eBay בשנת 1998. אומידיאר ואשתו פמלה הם נדבנים ידועים, שהקימו את רשת אומדיאר בשנת 2004 במטרה להרחיב את מאמציהם מעבר לפעולות המלכ"רים.
ראשית חייו
אומידיאר נולד בפריז, בנם של הורים איראניים שהיגרו לצרפת לצורך רכישת השכלה גבוהה. אביו, סיירוס אומידיאר (נולד בשנת 1934 בערך), הוא מנתח שעבד כאורולוג באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור. נוכח עבודתו של אביו, המשפחה עברה לארצות הברית כשאומדיאר היה ילד. אמו, שעשתה את הדוקטורט בבלשנות בסורבון, היא אקדמאית.
אומידיאר למד בבית ספר בהונולולו. התעניינותו במחשבים החלה עוד כשהיה תלמיד כיתה ט' בבית הספר פוטומאק במקלן, וירג'יניה. סיים את לימודיו בבית הספר האפיסקופלי בסנט אנדרו, פוטומק, מרילנד, בשנת 1984. סיים את לימודיו באוניברסיטת טאפטס במדפורד / סומרוויל, מסצ'וסטס, עם תואר ראשון במדעי המחשב בשנת 1988. הוא גם למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי במהלך שנות הלימודים לתואר הראשון.
אי ביי והמשך הקריירה
בשנת 1995, עת היה בן 28, החל אומידיאר לכתוב את קוד המחשב המקורי עבור מקום מקוון כדי לאפשר רישום מכירה פומבית ישירה בין אנשים לפריטים הניתנים לאיסוף. הוא יצר אב-טיפוס פשוט בדף האינטרנט האישי שלו, וביום העבודה, יום שני, 4 בספטמבר 1995, השיק שירות מקוון בשם Auction Web, שיהיה בסופו של דבר לאתר המכירות הפומביות eBay.
השירות היה במקור אחד מכמה פריטים באתר eBay.com של אומידיאר, בו היה גם קטע המוקדש לנגיף האבולה, בין שאר הנושאים. הפריט הראשון שנמכר באתר היה מצביע לייזר שבור. אומידיאר נדהם כי מישהו ישלם עבור המכשיר במצבו השבור, אך הקונה הבטיח לו שהוא אוסף בכוונה מצביעי לייזר שבורים. הפתעות דומות באו לאחר מכן. העסק פרץ כשנותני שירותים החלו לרשום סחורות ממגוון רחב של סוגים.
אומידיאר איגד את המיזם; העמלה הקטנה שגבה בכל מכירה מימנה את הרחבת האתר. ההכנסות עקפו במהרה את משכורתו בג'נרל מג'יק, ותשעה חודשים לאחר מכן, החליט אומידיאר להקדיש את מלוא תשומת ליבו למיזם החדש שלו.
עד 1996, כאשר אומדיאר חתם על עסקת רישוי למכירת כרטיסי טיסה באופן מקוון, אירח האתר 250,000 מכירות פומביות. בחודש הראשון של 1997 עלה המספר לכשני מיליון. באמצע אותה שנה זינק המספר לכמעט 800,000 מכירות פומביות ביום.
בשנת 1997 שינה אומידיאר את שם החברה מ- AuctionWeb ל- eBay והחל לפרסם את השירות באגרסיביות. השם "eBay" היה הבחירה השנייה שרצה אומידיאר לאתר. הבחירה הראשונה שלו לאתר כבר נרשמה לחברת כרייה קנדית, Echo Bay Mines. במקור הוא רצה את השם "מפרץ הד" בגלל אזור הבילוי ליד אגם מיד, נבדה מכיוון שזה "נשמע מגניב." כשגילה שצילום echobay.com הוא פשוט הפיל את "הצ'ו", ו- ebay.com נולד. [25] הסיפור החוזר לעיתים קרובות, כי איביי הוקמה כדי לסייע לארוסתו של אומדיאר לסחור בין מפיצי סוכריות פז, הומצא על ידי מנהל יחסי ציבור בשנת 1997, כדי לעניין את התקשורת. זה נחשף בספרו של אדם כהן משנת 2002, ואושר על ידי eBay.
ג'ף סקול הצטרף לחברה בשנת 1996. במרץ 1998 מונתה מג ויטמן לנשיאה ומנכ"לית, והמשיכה לנהל את החברה עד הודעתה על פרישה בינואר 2008. בספטמבר 1998 השיקה eBay הנפקה ראשונה לציבור בהצלחה, שהפכה את אומידיאר וגם את סקול למיליארדרים.
בשנת 2002 רכשה eBay, את חברת התשלומים המקוונת PayPal. בשנת 2014, הם נפרדו מפייפאל וכיום מחזיק אומידיאר בכ-6% ממנה.
נכון ליולי 2008, שווי 178 מיליון מניות eBay בהן החזיק אמידיאר נאמד בסביבות 4.45 מיליארד דולר. כמו כן, הוא גם משקיע של Montage Resort and Spa בלגונה ביץ' שבקליפורניה. בנוסף, הוא גם חבר במועצה של המכון ה -21 של מכון ברגרואן.
בשנת 2010 השיק אומידיאר שירות חדשות מקוון לחקירת דיווחים, Honolulu Civil Beat, המכסה עניינים אזרחיים בהוואי. האתר הוכתר כאתר החדשות הטוב ביותר בהוואי במשך שלוש שנים ברציפות. ב־4 בספטמבר 2013, החל השירות לשתוף פעולה עם "ההפינגטון פוסט", והשיק את התוספת האזורית האחרונה של הבלוג, HuffPost הוואי.
בשנת 2013, בעקבות ההדלפות של אדוארד סנודן, הודיע אומידיאר ​​על הקמתה של First Look Media, מיזם עיתונאות שהושק ב־10 בפברואר 2014 עם The Intercept וכלל עיתונאים כמו גלן גרינוולד, לורה פויטרס, ג'רמי סאהיל, דן פרומקין, ג'ון טמפל וג'יי רוזן.
חיים אישיים
אומידיאר ואשתו, פמלה, מחזיקים בנכסים בהנדרסון, נבדה, והונולולו, הוואי.
לפי פורבס, השווי הנקי שלו היה 13.1 מיליארד דולר נכון לינואר 2019.
אומידיאר הוא תורם מרכזי למועמדים וארגונים במפלגה הדמוקרטית.
דיסקוגרפיית האלבומים של BTS
להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS הוציאה תשעה אלבומי אולפן (אחד מהם פורסם מחדש תחת שם אחר), שבעה אלבומי אוסף ושישה מיני-אלבומים. בדצמבר 2018, BTS עברה את רף המכירות של 10 מיליון אלבומים, וקבעה שיא חדש בהגעה להישג זה בפרק הזמן הקצר ביותר (5 וחצי שנים) מבין כל המופעים הקוריאניים מאז שנות ה-2000, כאשר חמישה מיליון מהאלבומים הללו נמכרו בדרום קוריאה בתוך שנה בלבד. עד אפריל 2020, הקבוצה מכרה למעלה מ-20 מיליון אלבומים פיזיים בדרום קוריאה, והפכה למופע הקוריאני הנמכר ביותר בכל הזמנים תוך פחות משבע שנים. נכון למאי 2023, הם מכרו מעל 44 מיליון אלבומים בדרום קוריאה.
הקבוצה הופיעה לראשונה בדרום קוריאה ב-13 ביוני 2013, עם אלבום הסינגל. הם עשו קאמבק בספטמבר 2013 עם המיני-אלבום,. בפברואר 2014, BTS הוציאו את המיני-אלבום השני שלהם,. זו הייתה הפעם הראשונה שהאלבום שלהם נכנס למצעד האלבומים של בילבורד ול. המהדורה המחודשת של האלבום, , פורסמה במאי. אלבום האולפן הראשון של הקבוצה,, בא בעקבותיו באוגוסט והפך לאלבומה הראשון שפרץ למצעד ה-Heatseekers בארצות הברית. לסיכום השנה, BTS עשו את הופעת הבכורה שלהם ביפנית בדצמבר עם אלבום האולפן הראשון שלהם בשפה היפנית. כל הסינגלים היפניים שלהם - "No More Dream", שיצא ב-4 ביוני; "Boy in Luv", שיצא ב-16 ביולי; ו-"Danger", שיצא ב-19 בנובמבר - נכנסו לעשירייה הראשונה במצעד האלבומים של אוריקון וביפן הוט 100.
המיני-אלבומים השלישי והרביעי של, ו-, פורסמו באפריל ונובמבר 2015 בהתאמה. האחרון זיכה אותם בכניסה הראשונה שלהם לבילבורד 200 במקום ה-171. המיני אלבום עמד בנוסף בראש מצעדי ה-Heatseekers ואלבומי עולם במשך ארבעה שבועות, שיא למופע דרום קוריאני. אלבום האוסף הראשון של הקבוצה,, יצא במאי 2016, ואחריו יצא אלבום האולפן היפני השני שלהם, , בספטמבר. Youth מכר יותר מ-44,000 עותקים ביומו הראשון והפך לאלבום האולפן הראשון של BTS שהגיע לראש מצעד האלבומים היומי והשבועי של אוריקון. הקבוצה הוציאה את אלבום האולפן השני שלה Wings, באוקטובר. הוא הופיע לראשונה במקום ה-26 בבילבורד 200, מה שהפך אותו לאלבום הקוריאני בעל הדירוג הגבוה ביותר בתולדות המצעד באותה תקופה. המהדורה המחודשת שלו, You Never Walk Alone, יצאה בפברואר 2017. המיני אלבום החמישי שלהם, Love Yourself: Her, יצא בספטמבר 2017. המיני אלבום פתח במקום השביעי בבילבורד 200 בארצות הברית עם 31,000 יחידות שוות ערך לאלבומים, מה שהפך אותו לאלבום הקיי-פופ במיקום הגבוה ביותר במצעד ושבוע המכירות הגדול ביותר של אלבום קיי-פופ עד כה.
באפריל 2018, הם הוציאו את אלבום האולפן היפני השלישי שלהם,. האלבום הופיע לראשונה במקום ה-43 במצעד הבילבורד 200 עם 12,000 יחידות שוות ערך לאלבומים, מה שהופך אותו לאלבום היפני השלישי בגובהו בהיסטוריה של המצעד. חודש בלבד לאחר מכן, הוא הפך לאלבום היפני הראשון שלהם שזכה לאישור פלטינה על ידי ה-RIAJ, לאחר שמכר למעלה מ-250,000 עותקים תוך זמן זה. אלבום האולפן הקוריאני השלישי של, , יצא ב-18 במאי 2018 הופיע במקום הראשון בבילבורד 200, והפך לאלבום עם המיקום הגבוה ביותר של הקבוצה בשוק המערבי, כמו גם אלבום הקיי-פופ הראשון של BTS שהגיע לראש מצעד האלבומים בארצות הברית והאלבום הגבוה ביותר במצעד האסייתי. ל-BTS היו את מכירות האלבומים השניות הטובות ביותר בארצות הברית ב-2018 אחרי אמינם, והיוו 22.6% מסך האלבומים שנמכרו בקוריאה באותה שנה. בשנת 2019, הקבוצה כבשה בפעם השלישית את המקום הראשון בבילבורד 200 עם, המינ-אלבום השישי שלהם, מה שהפך אותם לקבוצה הראשונה מאז הביטלס ב-1996 שיש לה שלושה אלבומים במקום הראשון תוך פחות משנה. המיני-אלבום הפך לאלבום הנמכר ביותר בהיסטוריה של דרום קוריאה, ונמכר בכמעט 3.4 מיליון עותקים בחודשיים. הם שברו שוב את שיא המכירות המקומיות בכל הזמנים עם אלבום האולפן הקוריאני הרביעי שלהם, Map of the Soul: 7, שמכר 4.1 מיליון עותקים בפחות מתשעה ימים מאז יציאתו בתחילת 2020 והעניק ל-BTS את הפעם הרביעית במקום הראשון בבילבורד 200.
ביאורים
undefined
רודריגו מוניז
קריירת מועדונים
מוניז גדל במחלקות הנוער של דפורטיבו ברסיל ופלמנגו. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בפלמנגו ובקוריטיבה.
ב-20 באוגוסט 2021 חתם מוניז בפולהאם מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 לבלקפול במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת. ב-18 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לרדינג במסגרת המחזור השמיני בליגה. הוא ערך 25 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים בעונה זו, בה העפילה פולהאם לפרמייר ליג.
ב-22 באוגוסט 2022 הושאל למידלסברו.
פסגת מיטשל (אנטארקטיקה)
פסגת מיטשל או פסגת מיצ'ל או מיטשל פיק (באנגלית: Mitchell Peak) היא פסגה באזור ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 24 קילומטרים ממערב לפסגות בירצ'ול, בצד הדרומי של חצי האי גסט.
מקור השם
בירד נתן לפסגה את שמה.
בריש
בריש (ברוסית: Барыш) היא עיר במחוז אוליאנובסק שברוסיה.
פסגת מיטשל (אנטארקטיקה)
מקור השם
בירד קרא לפסגה על שם יו סי. מיטשל (Hugh C. Mitchell), מתמטיקאי מטעם הסקר הגאודיטי הלאומי של ארצות הברית (U.S. Coast and Geodetic Survey) וחבר בוועדת המומחים של הנשיונל ג'יאוגרפיק, ועדה שקבעה כי בירד הגיע אל הקוטב הצפוני ואל הקוטב הדרומי במטוס בשנת 1926 ובשנת 1929, בהתאמה.
בריש
היסטוריה
ייסוד בריש קושרים עם ייסוד מפעל טקסטיל בשנת 1826 בכפר גורייבקה. החל משנת 1869 במקום החלה להתפתח תעשיית טקסטיל והוקמו מספר מפעלים של תעשייה זו. ב-1848 הוקם מפעל נייר. ב-1928 היישוב קיבל את שמו הנוכחי.
בשנת 1975 בריש קיבלה מעמד של עיר.
אוכלוסייה
אוכלוסיית אוליאנובסק לפי שנים:
פרק 7 לחוקת ארצות הברית
הפרק השביעי של חוקת ארצות הברית קבע שהחוקה תיכנס לתוקף רק לאחר שתאושר על ידי בית המחוקקים או על ידי אסיפות פומביות בתשע מבין שלוש עשרה המדינות המייסדות. זהו הפרק הקצר ביותר בחוקה וחוקת ארצות הברית אכן אושררה לבסוף על פיו ב-21 ביוני 1788, כשהמדינה התשיעית, ניו המפשייר, אשררה את החוקה.
הפרק השביעי
על מנת שהצעת החוקה שאישרה הוועידה תהפוך לחוקה בפועל של ארצות הברית, היה צורך באשרורה על ידי המדינות. ההליך שבו ניתן לאשרר את החוקה מפורט בפרק השביעי של החוקה, כך שלמעשה הצירים בוועדה יכלו לקבוע את התנאים שבהם החוקה תתקבל. הצירים חששו שרוד איילנד ומדינות נוספות עשויות להתנגד לחוקה; לכן, הם קבעו בפרק זה שמספיק רוב של 9 מדינות מתוך ה-13 בשביל לקבוע שינוי בחוקה. בנוסף, הצירים ציפו שחלק מהפוליטיקאים המכהנים יתנגדו לחוקה, ולכן הם קבעו שהחוקה תאושרר על ידי ועידות אשרור עצמאיות שייבחרו על ידי האזרחים בכל אחת מהמדינות.
אשרור החוקה בפועל על פי הפרק השביעי
בעקבות הוועידה, התקיים דיון ומאבק בין מתנגדי החוקה ותומכיה (פדרליסטים ואנטי-פדרליסטים). המדינה הראשונה שאשררה את החוקה הייתה דלאוור והמדינה התשיעית הייתה ניו המפשייר ב-21 ביוני 1788. בתאריך זה החוקה נכנסה רשמית לתוקף בתשע המדינות שאשררו אותה. המדינות שלא אשררו אותה בעת הזו היו וירג'יניה, ניו יורק, צפון קרוליינה ורוד איילנד. תמיכתן של ארבע המדינות האלה הושגה, בין השאר, על ידי ההבטחה לכינון שורה של תיקונים לחוקה שיבטיחו חירויות וזכויות בסיסיות ויגבילו את כוחו של הממשל המרכזי. התיקונים שהוצעו במהלך דיון זה הפכו ברובם למגילת הזכויות, שעשרת התיקונים הראשונים בה אושרו ב-15 בדצמבר 1791. ההבטחה להכנסת השינויים אפשרה את אשרור החוקה על ידי ארבע המדינות האחרות עוד קודם לכן. המדינה האחרונה (מבין 13 הראשונות) לאשרר את החוקה הייתה רוד איילנד ב-29 במאי 1790.
באפודה דיאקיטה
באפודה דיאקיטה (בצרפתית: Bafodé Diakité; נולד ב-6 בינואר 2001 בטולוז שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ליל מליגת העל הצרפתית.
קריירת מועדונים
דיאקיטה גדל במחלקת הנוער של טולוז. הוא ערך 72 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, במסגרת ליגת העל הצרפתית וליגת המשנה הצרפתית.
ב-5 באוגוסט 2022 חתם דיאקיטה על חוזה לארבע עונות בליל מליגת העל הצרפתית.
איסחאק עבדולרזאק
איסחאק עבדולרזאק (באנגלית: Ishaq Abdulrazak; נולד ב-5 במאי 2002 בקדונה שבניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אנדרלכט מליגת העל הבלגית.
קריירת מועדונים
עבדולרזאק נולד בקדונה שבניגריה וגדל באקדמיית יוניטי. בשנת 2020 חתם בנורשפין מליגת העל השוודית. ב-14 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-1 על א.י.ק סולנה במסגרת המחזור השני בליגה לעונת. ב-19 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-2 לסיריוס במסגרת המחזור התשיעי בליגה. בסך הכל ערך 55 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-20 ביוני 2022 חתם עבדולרזאק על חוזה לארבע עונות באנדרלכט מליגת העל הבלגית. ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על אוסנטדה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת.
אנדרטת ביר עסלוג'
אנדרטת ביר עסלוג היא אנדרטה הממוקמת בקרבת קיבוץ משאבי שדה שבנגב. היא הוקמה לזכר 34 חיילי צה"ל שנפלו בקרבות במרחב שסביבה במלחמת העצמאות.
רקע
האנדרטה מנציחה את שמותיהם של נופלים מהגדוד השמיני של הפלמ"ח ומבין תושבי היישובים באזור, שנהרגו בקרבות מדצמבר 1947 ועד דצמבר 1948. כמחציתם - שישה-עשר - נהרגו בקרב לכיבוש ביר עסלוג' שנערך ב-11 ביוני 1948 נגד מתנדבים מצריים מארגון האחים המוסלמים. בעת הקרב היה בידי הלוחמים מידע מודיעיני שלפיו בניין המשטרה היה ממולכד. לכן נשארו הלוחמים בתחילה מחוץ לו, אך שני שבויים סיפרו שבבניין מצוי נשק רב, והלוחמים התפתו ונכנסו פנימה. אז הפעילו הערבים מרחוק מוקש חשמלי בתוך הבניין והוא קרס. עקב ההתפוצצות נהרגו אחד עשר מהלוחמים.
היסטוריה
האנדרטה ממוקמת בצד כביש 222, המוביל ממשאבי שדה אל רביבים וצאלים. במקום זה - ביר עסלוג' - ניצבו ערב מלחמת העצמאות כפר בדואי, מחנות צבא בריטיים ותחנה של משטרת המדבר. במקום וסביבו נערכו במלחמה קרבות כבדים, שהסתיימו בכיבוש המרחב כולו על ידי צה"ל במבצע חורב.
האנדרטה המקורית שהוקמה במקום נחנכה ביום השנה הראשון לקרב על בניין המשטרה. היא הוקמה ביוזמת משפחת אחד הנופלים וחברי קיבוץ רביבים שלחמו במקום. הם אספו את אבני הגיר של בניין המשטרה ההרוס והקימו מהן גלעד שצורתו כגזע עץ שנגדע, כסמל לחיים שנגדעו במקום. האנדרטה ניצבה על תילה במשך שנים, אך הלכה והתפוררה. בעקבות זאת הוקמה לידה בשנת 1966 אנדרטה בעלת צורה דומה. בחזית האנדרטה קבוע לוח אבן הנושא את שמות הנופלים ומועדי נפילתם. מול האנדרטה נבנתה רחבה מרוצפת וסביבה הוצב שילוט המתאר את תולדות האירועים במקום.
בשנת 2001 שופצה האנדרטה על ידי קרן קיימת לישראל, משרד הביטחון והמועצה האזורית.
כביש 859
כביש 859, הידוע ככביש עוקף נהריה, הוא כביש רוחב בישראל, באזור נהריה, הוא מקשר בין כביש 4 לכביש 70. במסלולו חולף הכביש ליד היישובים מזרעה, רגבה ונס עמים. הכביש נפתח לתנועה ב-14 בספטמבר 2021.
במסגרת הפרויקט שוקם והורחב במעט חלק מכביש 70 שבאזור הצומת שמחבר בין הכבישים, לשני נתיבים באורך של כ-1.5 ק"מ.
במהלך הקמת הכבישים הוסדרו מספר צמתים בכניסה ליישובים סמוכים - מזרעה, רגבה, נס עמים ונתיב השיירה. וגם הוקמו מעברים חקלאיים עיליים, דרכים חקלאיות ושביל אופניים לכל אורך הכביש.
ישראליז
רקע
הארגון הוקם בשנת 2017 לאחר שובם מ"הטיול הגדול" של קבוצת קצינים צעירים, יוצאי יחידת עילית בצה"ל, שזיהתה את הפוטנציאל האדיר הטמון ביכולת להשפיע על תדמיתה של ישראל בצורה ייחודית ורחבה.
מבין תומכי הארגון נמנים נשיא המדינה, מר ראובן רובי ריבלין, שגריר ישראל (לשעבר) באו"ם, מר רון פרושאור ועוד רבים נוספים. יו"ר העמותה הוא האלוף במיל', חגי טופולסנקי. מנכ"ל העמותה ואחד ממייסדי הארגון הוא אייל בירם.
פעילות
עד לתחילת שנת 2020 הוכשרו למעלה מ 35,000 צעירים ישראלים בתוכניות ההכשרה שהארגון מקיים כחלק משלבי ההכנה לשחרור מצה"ל וכחלק מפעילות הכנה פתוחה לקהל הצעירים לפני יציאתם לטיול. בנוסף, נפתחו 7 נציגויות של ישראליז ברחבי העולם, כל אחת למשך חודש ימים, אותן הובילו וניהלו בהתנדבות מעל 80 צעירים ישראלים (ארגנטינה, פרו, גווטאמלה, מקסיקו, תאילנד, ועוד). הארגון פועל במימון המשרד לנושאים אסטרטגיים, קרן היסוד, ותורמים פרטיים מהארץ ומהעולם.
קינגס קנגווה
קינגס קנגווה (באנגלית: Kings Kangwa; נולד ב-6 באפריל 1999 בקסאמה שבזמביה) הוא כדורגלן זמבי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית ובנבחרת זמביה.
חיים אישיים
אחיו הגדול הוא כדורגלן נבחרת זמביה אוונס קנגווה.
קריירת מועדונים
קנגווה החל את הקריירה המקצוענית שלו בהאפי הארטס, מועדון מלוסקה, בירת זמביה. בחודש נובמבר 2017 חתם בהפועל באר שבע מליגת העל הישראלית, ומספר חודשים לאחר מכן חזר להאפי הארטס. לקראת עונת חתם בבילדקון מליגת העל הזמבית.
ב-10 ביולי 2019 חתם קנגווה בארסנל טולה מליגת העל הרוסית.
ב-29 במאי 2022 חתם בהכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית.
קריירה בינלאומית
ב-9 ביוני 2019 ערך קנגווה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זמביה, בהפסד 2-1 לנבחרת קמרון במשחק ידידות. ב-16 ביוני הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-2 על נבחרת מרוקו במשחק ידידות.
אורלי רובינזון
אורלי רובינזון (נולדה ב-28 בפברואר 1969) היא מעצבת וסופרת ישראלית ספרי עיצוב ואדריכלות ישראלים. יזמה והובילה פרויקטים בהם סדרות ספרים שעוסקות בעיצוב ישראלי, ספרים שעוסקים באדריכלים ספציפיים ועוד.
רובינזון הוציאה כ-34 ספרי עיצוב וסטיילינג לבית, ולפי הערכות מכרה יותר מ–300,000 עותקים לאורך השנים.
ביוגרפיה
רובינזון נולדה וגדלה בקריית מוצקין, ומציינת כי שם עוצבה אישיותה. אימה הייתה מנהלת חשבונות ואביה, יוסף רולס, היה אדריכל שהקפיד גם בבית המשפחה על אסתטיקה קלאסית וכבדה. למדה בבית הספר התיכון אורט קריית מוצקין במגמת אדריכלות. שירתה בצה"ל כמורה חיילת וכפקידה פלוגתית ביחידת מגלן. לאחר סיום שירותה הצבאי עברה להתגורר בתל אביב יחד עם אחיה ערן רולס (מנהל המרכז הישראלי לבנייה) והשתלבה במשרדה של שלווה בן גל בתחום הפקות ותצוגת אופנה. רובינזון גם עבדה עם אחיה כמנהלת הדרכה במרכז הבנייה הישראלי, וכיום השניים משתפים פעולה במסגרת העבודה על שבוע העיצוב.
רובינזון למדה לתואר ראשון הנדסאי אדריכלות בטכניקום גבעתיים ולאחר מכן המשיכה ללימודי תעודת הוראה למקצועות טכנולוגיים בבית הספר להנדסאים ע”י אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1995 עברה להתגורר במושב עין ורד בשרון שם הקימה סטודיו לעיצוב. לרובינזון שלושה ילדים.
קריירה
בתחילת דרכה המקצועית, לאחר סיום לימודי האדריכלות, החלה רובינזון לעבוד בתחום ותכננה וילות ובתים פרטיים, אך לאחר כמה שנים החליטה שייעודה בחיים הוא הכתיבה.
בשנת 1996 החלה לכתוב טור שבועי בנושא עיצוב ותכנון במעריב ובעקבות הצלחת הטור החליטה להתמקד יותר בכתיבה בנושאים אלו.