cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אסתר קרייטמן
יחסיה עם אחיה
עם זאת, השפעתה של קרייטמן על שני אחיה ניכרת ביצירותיהם שלהם. בספרו של ישראל יהושע "יושע עגל" (1932) מופיעה דמותה של אישה מפתה בלתי מאושרת ובלתי יציבה, אשר נראה כי היא מבוססת על דמותה של קרייטמן. בספרו של בשביס-זינגר "השטן בגוריי" מופיעה נערה תמימה שכורעת תחת הנסיבות, אשר נושאת את מאפייניה וייחודה של קרייטמן, אשר סבלה מאפילפסיה, או ממצב נפשי או פיסי אחר עם סימפטומים דומים, ואשר אובחנה מאוחר יותר בחייה כפרנואידית. בספרו "בית הדין של אבא" מוקדש סיפור שלם לאחותו, שנקרא בשם 'אחותי'. בסיפור, האחות מוצגים פרטים ביוגרפיים רבים על האחות, וכן רשמים סובייקטיביים של אחחה אודותיה, דוגמת דימויה לבתולה מלודמיר והתייחסויות למצבה הנפשי ולנישואיה. בשביס-זינגר כותב בסיפור זה שמכתביה של אחותו לחתנה המיועד: "היו הניצוץ הספרותי הראשון שהאיר במשפחתנו" ושבאופנחם שונים הציתו את היצירה אצל אחיו ומאוחר יותר אצלו. בשביס-זינגר עצמו הצהיר כי אחותו הייתה המודל לדמות הבדיונית "ינטל", אישה בעלת רקע מסורתי המבקשת ללמוד יהדות. הוא גם החשיב את אחותו כ"סופרת היידישאית הטובה ביותר" אותה הכיר, אך גם כמישהי שקשה להסתדר איתה, ושאל: "מי יכול לחיות עם הר-געש?". בשביס-זינגר אף הקדיש אחד מספריו "לזכרה של אחותי האהובה".
ספריה
מספריה תורגמו לאנגלית, צרפתית, גרמנית ואיטלקית.
בחריין במשחקים האולימפיים
בשש הופעותיה הראשונות של בחריין במשחקים לא הגיעו ספורטאיה להישגים גבוהים. המצב השתנה באולימפיאדת בייג'ינג (2008), כאשר מספר אתלטים הגיעו לשלבי הגמר בתחרויות בהן השתתפו. ראשיד ראמזי זכה במדליית זהב, הראשונה בתולדות בחריין, בריצת 1500 מטר, ואולם בשנת 2009 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לשלול אותה ממנו, לאחר שנכשל בבדיקת סמים. יוסוף סעד כאמל הגיע למקום החמישי בריצת 800 מטר ומרים יוסוף ג'מאל הגיעה להישג דומה בריצת 1500 מטר. בילאל מנסור עלי סיים במקום השמיני בריצת 1500 מטר וטארק מובראכ טאהר סיים במקום ה-11 בריצת 3000 מטר מכשולים.
באולימפיאדת לונדון (2012) שיפרה ג'מאל את הישגה, וזכתה במדליית הארד בריצת 1500 מטר. ב-2016 שודרגה למדליית זהב לאחר פסילת שתי מתחרותיה הטורקיות בשל הרשעה באימרוץ. שילטאיה אשטה סיימה במקום השישי בריצת 10000 מטר ובמקום העשירי בריצת 5000 מטר, בילאל מנסור עלי סיים במקום העשירי בריצת 1500 מטר וטז'יטו דאבה סיימה במקום ה-12 בריצת 5000 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה רות ג'בט במדליית הזהב בריצת 3000 מטר מכשולים ויוניס קירווה זכתה במדליית הכסף בריצת המרתון. עלי חאמיס סיים במקום השישי בריצת 400 מטר, אלברט קיביצ'י-רופ סיים במקום השביעי בריצת 5000 מטר ורוז צ'לימו סיימה במקום השמיני בריצת המרתון.
המשותף לספורטאים הבחרייניים הבכירים הוא שאיש מהם, פרט לעלי חאמיס, אינו יליד בחריין. ראמזי יליד מרוקו, כאמל, עלי, טאהר, ג'בט, קירווה, קיביצ'י-רופ וצ'לימו ילידי קניה וג'מאל, אשטה ודאבה ילידות אתיופיה. כולם קיבלו אזרחות בחריינית לאחר שכבר הגיעו להישגים ספורטיביים בזירה הבינלאומית, כחלק ממאמציה של המדינה להגיע בדרך זו להישגים ספורטיביים שייזקפו לזכותה, בדומה למדינות אחרות במפרץ. בעבר נדרשו מרבית האזרחים החדשים לשנות את שמותיהם לשמות ערביים. באולימפיאדת לונדון, רק שניים מתוך 12 חברי המשלחת הבחריינית היו ילידי בחריין.
לפי אולימפיאדה
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף
בענפי הקיץ:
ז'ולקייבקה-אוסאדה
ז'ולקייבקה-אוסאדה (בפולנית: Żółkiewka-Osada) הוא כפר בפרובינציית לובלין אשר במזרח פולין.
בכפר נמצא מושב הגמינה ז'ולקייבקה (בפולנית: Gmina Żółkiewka). הכפר שוכן במרחק של כ-26 קילומטרים דרום-מערבית לעיר קרסניסטב, וכ-42 קילומטרים דרום-מזרחית לעיר המחוז לובלין. אוכלוסיית הכפר מונה 790 נפשות.
היסטוריה
האזכור המוקדם ביותר של הכפר ז'ולקייבקה-אוסאדה (אשר נקרא באותה התקופה ז'ולקייב) הוא במסמכים היסטוריים משנת 1359. בשנת 1702 קיבל הכפר מעמד של עיירה, ולאחר מכן ניתן לו שמו הנוכחי. בשנת 1868 איבד הכפר מעמד זה, וחזר להיות כפר בשנית. על פי מפקד האוכלוסין שנערך בפולין בשנת 1921, כלל הרכבו הדמוגרפי של הכפר קהילה יהודית בת 1,308 נפשות, אשר היוותה 64.6 אחוזים מאוכלוסיית הכפר הכוללת.
יהודי ז'ולקייבקה-אוסאדה
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מהמאה ה-17, ובמחצית השנייה של המאה ה-19 גדל מספר היהודים ביישוב באופן משמעותי, תוך שנטלו חלק בולט בפיתוח היישוב.
בין מלחמות העולם פעלו בכפר מפלגות ותנועות נוער ציוניות שונות, לצד פעילות של אגודת ישראל ושל הבונד. בשנת 1928 פרעו ביהודי הכפר פולנים מקומיים, ובשנת 1936 חולל בית העלמין היהודי המקומי. בשנת 1937 נערכו בשנית פרעות נגד יהודי הכפר, והדבר חזר על עצמו גם בשנת 1938.
באמצע ספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות וביזה ביהודיו. כעבור כשבועיים נכנס לכפר הצבא האדום, אך כעבור 8 ימים שבו למקום הגרמנים בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. במהלך תקופת הביניים ערכו פולנים מקומיים פוגרום ביהודי הכפר, בו נרצחו כ-20 יהודים, ונבזז רכוש רב. עם כניסת הגרמנים ליישוב, הטילו על יהודיו עבודות כפייה קשות, חלקן במחנות עבודה.
מאוקטובר 1940 ועד מאי 1942 הגיעו לכפר פליטים יהודים מיישובי הסביבה, עד שמספר יהודי המקום הגיע לכ-2,300 איש. ב-15 במאי 1942 ערכו אנשי ס"ס בסיוע שוטרים פולנים אקציה בכפר, תוך ירי ביהודים מסתתרים. כ-1,000 יהודים שולחו למחנה ההשמדה סוביבור, והיתר הוכנסו לגטו שהוקם בכפר. באוקטובר 1942 הועברו יהודי הגטו שבכפר לגטו איזביצה, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
השידור העברי מרדיו קול דמשק
השידור העברי מרדיו קול דמשק הוא שידור בעברית שהחל בשנת 1952, המשודר בתחנת הרדיו "קול דמשק" - תחנת השידור של סוריה, ובו דברי תעמולה המיועדים לציבור בישראל.
היסטוריה
קו התעמולה של השידור העברי מדמשק היה לערער את הזהות הישראלית בקרב תושבי ישראל, שרבים מהם באותן שנים היו עולים שהגיעו לישראל בגלי העלייה שלאחר קום המדינה, ולשכנעם שמקומם אינו בישראל אלא במדינות המוצא מהן הגיעו, אותן כינה השדרן "המולדת האמיתית". כדי להזכיר לעולים את הארצות מהן באו, נהג השדרן לסיים את שידוריו במנגינות צ'כיות, רומניות וכדומה. בפנותו לעולי גרמניה ב"פלשתינה הכבושה", כלשונו, כדי לעורר בהם געגועים לארץ מוצאם, פנה אליהם השידור במילים "ועתה יקים חביבים, תשמעו ממנגינות מולדתכם".
בהמשך לקו זה, יצא השידור במתקפה על הלשון העברית המדוברת בישראל. באחד משידוריו הראשונים, אמר: "לשון זו אינה שפת השכלה לא בעלת ערך בינלאומי. ההסתדרות מכריחה את בני הגלויות ללמוד אותה. בקרוב נדון באפשרות של פניה אל כל הגלויות בשפות המקור שלהן". בשידור אחר הוסיף: "אין אף יהודי אחד מאלף מדבר עברית נכונה וצחה" וזאת בהשוואה ל"תור הזהב לשפת עבר בספרד תחת שלטון האסלאם". הקריין נתן הרצאה מפורטת על ההגייה הנכונה של האותיות העבריות ומסקנתו: "השפה היא האומה; ואם אין שפה אין אומה, ואם אין שפה, אין לאומיות".
השידורים, שבראשיתם נמשכו חצי שעה מדי יום, הורחבו בנובמבר 1952 לשלושת רבעי השעה ביום, זאת, לדברי השידור, בשל ה"חיבה ואהבה" להם זכו השידורים מן "המאזינים מפלשתינה".
ביום הכיפורים תשי"ג, בספטמבר 1952, שודרו תפילות החג מבית הכנסת הגדול בדמשק. כהקדמה לשידור, על מנת להסית את תושבי ישראל אלו כנגד אלו, הפך השדרן למגינה של דת ישראל וקונן על מצבה. הוא הסתמך על מסיבת עיתונאים שערכו הרבנים בתל אביב, בה התריעו על היחס העוין לדת, ואמר: "השקפת בן-גוריון נגד הדת ידועה. הוא רוצה לעקור את הדת" השדרן התריע על כך, שבו בזמן שבישראל יוצאים לאור "מאות ספרים על פילוסופיה וחופש הדעה – מודפסים ספרי התנ"ך בחוץ לארץ, והלא הדבר היחידי המייחד את היהודי מבורמה ומפולין הוא הדת". היהודי יכול לעבוד את ה' בכל מקום, ובישראל בזים לשומר הדת ומכנים אותו ראקציונר. החופשי בדעות הוא אויב ליהדות. מספר בתי הספר במדינות ערב גדול ממספרם בתל אביב". לעומת ישראל, סוריה, לדברי השדרן, "מביאה הוכחות על אי קנאותה הדתית".
השידור העברי מדמשק ביקש לעודד עריקת ישראלים לסוריה, והבטיח שישראלים העוברים לסוריה יתקבלו בה בזרועות פתוחות. היו מי שנתפתו לכך. כזה היה מקרהו של ג'ורג' נייבאך, עולה חדש מהונגריה, שלא מצא את מקומו בקיבוץ אליו הגיע והחליט לעבור לסוריה. בפברואר 1954 חצה האיש את הגבול, בהאמינו שהסורים יסייעו בידו לשוב להונגריה. הוא נלכד, נכלא ועונה קשות על ידי חוקרי המודיעין הסורי, שהאמינו כי הוא מרגל, עד שהחליט לשתף פעולה עם חוקריו. הוא הועבר לדמשק, שידר בשידור העברי דברי בלע נגד מה שכינה "המשטר הציוני", ולאחר מכן שוחרר וחזר להונגריה. עריק ישראלי אחר, בשם אליהו ילינג, עבר בשנת 1958 את הגבול לסוריה, ומשם שידר בשידור העברי על כך שהוא עומד לחזור לצ'כיה.
גם תקריות גבול נוצלו על ידי השידור העברי מדמשק לצורכי תעמולה. בערב שביעי של פסח, 5 באפריל 1953, נרצחו מן המארב בכפר הס, על ידי מסתננים מירדן, שני חיילים שהיו בחופשה ושלישי נפצע. הדבר עורר זעזוע במדינה. השידור העברי מדמשק סיפר כי "טרוריסטים יהודים" הם שביצעו את המעשה. ב-16 ביוני 1957 נורה למוות מהנדס ישראלי בשם מישה פקטורי. המהנדס הועסק במפעל הטיית מקורות הירדן וכשירד לערוץ הירדן לבדוק מכשיר למדידת מים, נורה למוות על ידי צלף סורי מעבר לגבול. השידור העברי מדמשק מסר כי המהנדס התכוון כנראה להימלט מן המדינה הציונית ושם פעמיו לעבר סוריה. וכי בדרכו לגבול נקרא על ידי עמדות ישראליות לעצור וכשלא נענה פתחו עליו המוצבים הישראלים באש והרגוהו.
הציבור בישראל לא גילה עניין רב בשידורי התחנה, שהיו שידור תעמולה טהורים, וגילה עניין רב יותר בשידור העברי של רדיו קהיר, אשר בשל העברית הנלעגת שבפי קרייניו ותכניו הפשטניים היווה מעין בידור למאזינים ונושא ללעג וחיקויים.
משנות ה-60 ואילך
בשנות ה-60 פחתה מאוד ההאזנה לשידור העברי מדמשק בישראל. עד 1960 שידר קול ישראל בתדר אחד בלבד והשידור העברי מדמשק סיפק הזדמנות נוספת להאזין לתחנה דוברת עברית. ב-1960 החלו שידורי רשת ב', שנקראה אז "הגל הקל", שלראשונה שידרה שידורי בידור, פזמונים לועזיים ותסכיתי מתח, בערוץ שידור ראשי של קול ישראל. השידור העברי מדמשק לא עמד בתחרות, אך המשיך בשידוריו הסדירים.
בפרוץ מלחמת ששת הימים, הגיעה שעתם של קול הרע"ם מקהיר ושל השידור העברי מדמשק. שתי התחנות נסחפו בגל תרועות הניצחון המדומה. תחנות הרדיו הסוריות בערבית טענו כי הכוחות הסוריים מתקדמים לכיוון נצרת ועכו. כבר ב-5 ביוני שידר רדיו דמשק בעברית הוראות לתושבי ישראל, כיצד להתנהג כשיגיעו הצבאות הערביים.
במלחמת יום הכיפורים שידרו התחנות המצרית והסורית בשידוריהן בעברית ראיונות עם שבויים ישראלים ודרישות שלום מפיהם. השבויים הסכימו לכך מרצון, מאחר שידעו כי בכך הם מביאים לידיעת בני משפחותיהם כי הם בחיים, והדבר היווה מעין תעודת ביטוח עבורם. טייס חיל האוויר הישראלי שנפל בשבי סיפר לימים: "ברגע שדיברתי ברדיו, ידעתי שכל השטויות שהכריחו אותי לומר, אינן חשובות. העיקר שאמרו את שמי וכך המשפחה ידעה שאני חי ושנפלתי בשבי".
במרוצת השנים פחתה ההאזנה לשידור העברי של רדיו דמשק, הן בשל כך שהפך לכלי תקשורת שולי וזניח והן מחמת קשיי קליטה. בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת ממשיכה התחנה לשדר את שידוריה בשפה העברית. התחנה משדרת מדי ערב ממשדר הנמצא בעיר טרטוס. השידור הוא בגלים בינוניים, בתדר של KHz 783 ובתדר 87.8 FM בצפון הארץ. קליטתו בישראל כמעט בלתי אפשרית, ותלויה לרוב בתנאי מזג האוויר.
בחודש יוני 2000 החלה אף הטלוויזיה הסורית לשדר שידור בעברית של חצי שעה ביום. מטרת השידור, לדברי מנהלי התחנה, היא "לגלות את האמת לישראלים".
אופציה בינארית
אופציה בינארית או אופציה דיגיטלית היא אופציה על מגמת השינוי (עלייה או ירידה) ומחיר המימוש של נכס סחיר כגון מניה, מטבע זר או סחורה, בתוך פרק זמן שנקבע מראש. לאופציה שתי תוצאות אפשריות: רווח, לפי נוסחה קבועה מראש, אם המגמה החזויה מתממשת, או הפסד של מלוא סכום ההשקעה, כאשר המגמה החזויה לא התממשה. אופציה בינארית היא אופציה אקזוטית משום שהקשר בינה לבין השווי האמיתי של נכס הבסיס נקבע בהיבט אחד בלבד - מחיר המימוש של נכס הבסיס - שעל פיו נקבע אם קונה האופציה ירוויח, או שהאופציה תפקע חסרת ערך. באופציה דיגיטלית לרוב אין לרוכש אפשרות למכור את האופציה טרם פקיעתה.
עקרון הפעולה
אופציה בינארית היא כלי פיננסי עתיר סיכון ותשואה, המיועד לגידור סיכונים, אך משמש גם לשם ספקולציה פיננסית. למשל, סוחר שעלול להיפגע מירידת שער הדולר מול הליש"ט - ירכוש אופציה בינארית שתבטיח לו תשואה שתקטין את הנזק או ההפסד שייגרמו לו במקרה שאכן ייחלש הדולר מול הליש"ט מתחת לשער מסוים. גובה ההשקעה באופציה בינארית, יחד עם גובה התשואה התאורטית במקרה של השקעה מוצלחת, נקבעים לרוב על ידי המשקיע כנגזרים של פוזיציה או השקעה גדולה יותר בכיוון הפוך למגמת האופציה הבינארית הנרכשת. יתרונה העיקרי של אופציה בינארית על פני אופציות אחרות כמכשיר לגידור סיכונים טמון במחירה הזול משמעותית, עובדה המהווה שיקול חשוב במיוחד בבניית אסטרטגיה פיננסית.
אופציות בינאריות נכתבות (מונפקות) עבור מגוון רחב של נכסים פיננסיים סחירים כגון מט"ח, מניות וסחורות. האופציות הנכתבות על ידי גופים פיננסיים גדולים ניתנות למסחר בבורסות מתאימות או בהנפקות ספציפיות ללקוח "מעבר לדלפק".
רכישת אופציה בינארית קצרת טווח שלא למטרה של גידור סיכונים נושאת אופי של הימור על התנודה הצפויה במחיר המוצר או נייר הערך שבו עוסקת האופציה, אך בתנאים מסוימים מהווה מכשיר השקעה המשמש לפיזור סיכונים או הקטנתם.
ההיבט המשפטי
בין המדינות השונות קיימת מחלוקת רגולטורית האם מדובר בהימורים לכל דבר, או שמא במכשיר פיננסי, כאשר מדובר באופציה בינארית קצרת טווח. כפועל יוצא, סוגי הרישיונות הנדרשים מהסוחרים משתנים בין מדינה למדינה. כך למשל הממשל באי מאן רואה במסחר באופציות הללו כהימורים לכל דבר ולכן החברות מפוקחות על ידי רשות ההימורים המקומית, בעוד הממשל הקפריסאי רואה באופציות מכשיר פיננסי וככזה מפוקח על ידי Cysec, הרשות לניירות ערך בקפריסין. הרשות לניירות ערך בישראל וכן הרגולטורים בבלגיה אסרו על המסחר באופציות בינאריות באמצעות זירות מסחר פרטיות.
אופציות בינאריות לעיתים מפוקחת על ידי הבורסות, אך לרוב אין זה כך והמסחר נעשה באמצעות זירת מסחר באינטרנט. הרשות לניירות ערך בארצות הברית SEC וועדת המסחר בחוזי סחורות עתידיים CFTC, הוציאו הודעה משותפת המזהירה את המשקיעים האמריקאיים מפני אופציות בינאריות לא מפוקחות. הן אף אילצו את אחת החברות האלה Banc de Binary להפסיק את פעולתה בארצות הברית ולהחזיר ללקוחותיה את הכסף שהפסידו. בישראל המסחר באופציות בינאריות באמצעות זירות מסחר פרטיות נאסר על ידי הרשות לניירות ערך במרץ 2016, בנימוק שהשקעה זו דומה מאוד להימורים ובלתי אפשרי לפקח על החברות העוסקות בכך.
אופציות בינאריות בישראל
בבורסה לניירות ערך בתל אביב, לא קיימות אופציות בינאריות. המסחר באופציות בינאריות בישראל התבצע כיוזמה מסחרית פרטית ולא תחת המסגרת של הבורסה. האופציות הללו אינן סחירות מחוץ לחברות בהן מתבצע המסחר, אין אפשרות לכתוב אותן אלא רק לקנות אותן, כאשר הקנייה מתבצעת מול החברה המנפיקה את האופציות ולא מול משקיעים, וניתן למעשה להמר על הכיוון של תנועת נכס הבסיס ביחס הימורים בעל תוחלת שלילית. בדרך כלל האופציה פוקעת בטווח קצר מאוד של דקות עד שעות מעטות, כך שלא ניתן באמת להעריך את הכיוון אליו ינוע הנכס, אלא מדובר למעשה בהימורים. כך למשל, אתר "איטריידר", העוסק במסחר באופציות דיגיטליות, הבליט בפרסומת שלו את הרווח הצפוי בפעילות זו, ובהערת שוליים באותיות זעירות השלים את המידע: "המסחר באופציות בינאריות כרוך בסיכון גבוה. באפשרותך להרוויח בין 71-65% על כל אופציה שפוקעת בתוך הכסף או להפסיד 85% באופציה שפוקעת מחוץ לכסף." למעשה מדובר במקרה הזה על תוחלת תשואה שלילית של בין -8.3 לבין -11.8%.
ביולי 2016 פעלו מספר חברות פרטיות בבעלות ישראלית המעניקות שירותי מסחר באופציות בינאריות לתושבי חוץ, בדרך כלל באמצעות חברות חוץ וחברות זרות. חלק מהחברות נדרשות לעמוד בקריטריונים שונים הנוגעים לרגולציה של המדינות השונות וחלקן פועלות ללא רישיון כלל, בהתאם לחוק המקומי, כגון קנדה ואוסטרליה. ביקורת בין לאומית רחבה נמתחה על מעורבותם של אנשי עסקים הפועלים מישראל בנושא.
בספטמבר 2017 מנכ"לית יוקום תקשורת, לי אלבז, נעצרה בארצות הברית בחשד להונאת אופציות בינאריות בהיקף של 145 מיליון דולר. באוגוסט 2019 היא הורשעה, ובדצמבר 2019 נגזר עליה 22 שנות מאסר.
הרגולציה בישראל
לאור גידול משמעותית במספר הסוחרים העצמאיים בענף הפורקס ובאופציות בינאריות, הוחלט בישראל להסדיר את הענף. הליך ההסדרה כולל התקנת תקנות וכללים, שמטרתם לתת יציבות לענף ולהגן על עניינם של הסוחרים. תקנות וכללים אלו, נובעים מתיקון 42 לחוק ניירות ערך שאושר בכנסת ופורסם בנובמבר 2014. כלל הגופים הפועלים בענף בישראל, אשר בסופו של תהליך, יקבלו היתר, יהיו נתונים לפיקוחה של רשות ניירות ערך.
בהתאם להנחיות המחוקק, אשר פורסמו בנובמבר 2014, על חברה המעוניינת להמשיך ולפעול בתחום האופציות הבינאריות להגיש בקשה רשמית לגוף המפקח על מנת להמשיך ולפעול. על פי התקנות, חברה אשר לא הגישה בקשה שכזו עד יום התחילה (26.05.15), לא תוכל להמשיך ולפעול. חברות אשר הגישו בקשה, ימתינו למתן היתר מן הגוף המפקח, ועד אז יוכלו להמשיך עסקיהן. אף על פי כן, חברות אשר הגישו בקשה לקבלת היתר כאמור, קיבלו תשובה שלילית מרשות ניירות ערך, ובמרץ 2016 אסרה הרשות על מסחר באופציות בינאריות בישראל באמצעות זירות מסחר פרטיות. בין הנימוקים לצעד זה: "מורכבות המכשיר, הקושי בתמחור שלו והיעדר האפשרות לבצע ניתוח כלכלי מושכל מקנים לפלטפורמה ולמכשירים הפיננסיים אופי של משחק ניחושים". באוקטובר 2016 פנה ראש רשות ניירות ערך, פרופ' שמואל האוזר, ליועץ המשפטי לממשלה בבקשה שיפעל לשינוי החוק כך ניתן יהיה לאסור גם שיווק אופציות בינאריות מישראל לחו״ל.
ג'ייסון מקאסלין
ג'ייסון פול "קון" מקאסלין (בשם מלא באנגלית: Jason Paul "Cone" McCaslin; נולד ב-3 בספטמבר 1980) הוא בסיסט וזמר הרקע בלהקת הפאנק רוק הקנדית, סם 41.
ביוגרפיה
מקאסלין הוא ממוצא אירי. מקאסלין, יליד טורונטו, התחיל לנגן בגיטרת בס כשהיה בן 14 כחבר בלהקת הנקראת "דעה קדומה" עם המתופף לשעבר של אבריל לאבין, מאט בראן, ושכנים בשכונה שגר.
מקאסלין הצטרף ללהקה כחבר אחרון בפברואר 1999, כמחליף למארק סיפוקלוק. סם 41 הוחתמה רק כמה חודשים אחרי שהוא הצטרף. מכיוון שהצטרף אחרון, הוא נאלץ לנגן על גיטרת בס.
לפני שהצטרף לסם 41, היה מקאסלין סדרן בקולנוע. הוא כנראה קיבל את הכינוי "קון" מחברו ללהקה, דריק ויבלי בתיכון, כי לעיתים קרובות הוא היה אוכל גביעי גלידה לארוחת צהריים (למרות שעכשיו הוא סובל מלקטוזה, ולא יכול יותר לאכול גלידות).
למקסאלין פרויקט צד שנקרא The Operation M.D., בו הוא משתתף עם טוד מורס. כינויו בפרויקט הזה הוא ד"ר דינאמיט.
מקסאלין נישא לחברתו מהתיכון, שאנון בואלט (לאחר שהיו ביחד 9-8 שנים) ב-5 בספטמבר 2008. בחתונתו ניגנו דריק וויבלי מסם 41 וטום טאקר (נגן הליווי שמחליף את דייב) את "one" של U2 ואת "Pieces" של סם 41.
סויוזמולטפילם
מאז הוקם האולפן הפיק למעלה מ-1,500 סרטי אנימציה והוא נחשב לאחד הפורים בתקופת ברית המועצות. במשך שנים רבות סמל האולפנים היה צ'בורשקה.
השנים הראשונות
האולפן הוקם ב-10 ביוני 1936 במוסקבה ובאותה שנה יצא סרט האנימציה הסובייטי הראשון "באפריקה חם".
לאחר התפרקות ברית המועצות
עם פירוק ברית המועצות התפצל האולפן למספר חברות והופסקה יצירת סרטים חדשים. זכויות היוצרים על הסרטים הישנים נמכרו לחברה אמריקאית. חוזה מכירת הזכויות נידון בבתי משפט במשך שנים רבות.
מאז 2001
ב-1 ביוני 2010, אוגדו בצו נשיאותי של דמיטרי מדבדב 5 אולפני אנימציה רוסיים ליצירת תאגיד ממלכתי להפקת סרטי אנימציה, "אוסף הסרטים הממלכתי המאוחד" (Объединенная государственная киноколлекция).
ביל סקרוטון
ביל סקרוטון (באנגלית: Bill Scruton; 1908 – 1987) היה חייל בצבא הבריטי שנשבה בידי הצבא הגרמני. כשבוי מלחמה בריטי הוא היה שותף להצלתה של נערה יהודיה בשם שרה מוטוסון, על כך הוכר כחסיד אומות העולם.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
סטן וולס היה אחד מעשרת השבויים הבריטים יחד עם סקרוטון, שמצא בקיץ 1944 נערה יהודייה בת שש עשרה בשם שרה מטוסון. כאשר סטן וולס מצא את שרה היא הייתה מורעבת ותשושה לחלוטין.
וולס נתן לה מזון והביא אותה לתשעת האסירים האחרים ביניהם ביל סקרוטון, כשהיא עטופה במעיל צבאי ישן. השבויים האחרים נדהמו ממצבה הרפואי הקשה והתגייסו לעזור לה. ביחד הם הבריחו אותה לתוך מחנה השבויים שלהם – מחנה B20 שליד גרוס גולמקאו, שם הסתירו אותה בתוך מתבן. מאחר שנהגו לתלות את הכביסה באסם בו החביאו אותה, הם השתמשו בכביסה בתור עילה שיאפשר להם להביא לנערה הגוועת מזון. לאור מצבה הגופני הקשה, הם התחלקו בטיפול בה. הם הביאו לה מזון, טיפלו בכוויות הקור מהם סבלה, השיגו פראפין על מנת להילחם בכינים בשערה, רחצו אותה ודאגו שתבריא.
הכרה והנצחה
בשנת 1972, 25 שנה לאחר מכן זכו סקרוטון ושאר השבויים להתאחד ולפגוש שוב את שרה הנערה אותה הצילו. סקרוטון נפטר ב-1987.
ביל סקרוטון הוכר כגיבור שואה בריטי על ידי הממשלה הבריטית. בנוסף הוא הוכר כחסיד אומות העולם ב-11 באוקטובר 2011 על ידי יד ושם. האחייניות שלו קיבלו את התארים בעבורו.
תקופת אסוקה
תקופת אָסוּקָה (ביפנית 飛鳥時代, "אסוקה ג'ידאי") היא תקופה בהיסטוריה של יפן משנת 538 עד שנת 710 (לפי תיארוך אחר, התקופה נמשכה בין השנים 592-645). מקור שם התקופה הוא באזור אסוקה, הנמצא כ-25 קילומטר מנארה המודרנית, אשר בו התמקמה החצר הקיסרית. תקופה זו מתאפיינת בתמורות פוליטיות וחברתיות רבות הנובעות מחדירת בודהיזם ליפן ואימוץ התרבות ומערכת הממשל הסינית. בנוסף, בתקופה זו השתנה שם הממלכה מוָה (倭) לנִיהוֹן (日本 יפן).
נקודת מילר
נקודת מילר (באנגלית: Miller Point) היא לשון יבשה סלעית שחורה, בחוף המזרחי של אזור ארץ פאלמר, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
תקופת אסוקה
ההיסטוריונים מתחילים את תקופת אסוקה עם הגעתו של הבודהיזם ליפן, בשנת 538. לגבי סוף התקופה אין דעה חד משמעית: בעוד שמרבית ההיסטוריונים רואים את סוף התקופה במעבר עיר הבירה לנארה, היסטוריונים רבים של אמנות ואדריכלות רואים את רפורמת טאיקה בשנת 646 כסימן של סוף התקופה, ונוהגים לקרוא לתקופה שאחריה תקופת הָאקוּהוֹ. בעוד שבתקופת אסוקה הושפעה יפן מהתרבות הקוריאנית ומהתרבות הצפון-סינית, לאחר רפורמת טיקה ניתן לראות יותר השפעה של שושלת טאנג הסינית.
נקודת מילר
נקודת מילר מהווה את הצד הצפוני של פתחו של מפרצון קייסי.
שיא גובהה של נקודת מילר - 250 מטרים מעל פני הים.
תקופת אסוקה
תמורות מדיניות
הקלאן סוֹגָה צבר השפעה בחצר על ידי נישואים עם המשפחה הקיסרית במאה ה-6, ובשנת 587 ראש הקלאן היה חזק דיו כדי להפוך את אחיינו לקיסר ומאוחר יותר לרצוח אותו ולהחליפו בקיסרית סויקו, אשר הייתה שליטת בובה בלבד בעוד שהשלטון האמיתי התרכז בידיו ובידי הנסיך שוטוקו.
נקודת מילר
גילוי ומיפוי לשון היבשה
לשון היבשה, וכן מפרצון קייסי התגלו מהאוויר ב-20 בדצמבר 1928, בטיסה שבוצעה על ידי סר יוברט וילקינס.
תקופת אסוקה
תמורות מדיניות
הנסיך שוטוקו, הדמות הבולטת של התקופה, היה בודהיסט אדוק וחובב הספרות הסינית. הוא הושפע מאוד מעקרונות הקונפוציאניזם, והנהיג מספר רב של רפורמות בהשפעת התורה הקונפוציאנית: בהוראתו, הונהגו מערכת דרגות ודפוסי אטיקט קונפוציאניים, והוא הוציא גם "חוקת שבעה-עשר הסעיפים", אשר נועדה להביא סדר ברוח הקונפוציאנית לסדרי החברה המבולגנים של יפן. בנוסף, הוא אימץ את לוח השנה הסיני, פיתח מערכת דרכי מסחר, בנה מקדשים בודהיסטים רבים, הורה את כתיבת קורות החצר, ושלח לסין תלמידים שלמדו בודהיזם וקונפוציאניזם, וגם שליחים דיפלומטיים. במהלך המאה השביעית, יצאו לסין שבע משלחות שכללו תלמידים, דיפלומטים ואנשי דת, אשר מטרתם, בניגוד לתקופה הקודמת, הייתה לימוד שיטת הממשל הסינית.
נקודת מילר
גילוי ומיפוי לשון היבשה
מחקרים על הקרקע וסקרים בוצעו באזור בשנת 1940 על ידי חברי הבסיס המזרחי של השירות האנטארקטי של ארצות הברית. סקר נוסף נעשה בשנת 1947 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
תקופת אסוקה
מערכת החוקים ריטסוריו
השינויים שבאו בעקבות רפורמת טאיקה איפשרו את חקיקתה של ריטסוריו. רִיטסוּ (律) זהו אוסף חוקים פליליים, אשר הושאל ברובו מהסינים, ואילו ריוֹ (令) הוא אוסף חוקים אדמיניסטרטיביים, אשר נוסח יותר ברוח היפנית. החיבור של שתי המילים מסמל את מערכת החוקים אשר התגבשה בעקבות רפורמת טאיקה.
נקודת מילר
גילוי ומיפוי לשון היבשה
טיסות צילום ומיפוי נוספות בוצעו בשנת 1935 על ידי לינקולן אלזוורת' - בעקבותיהם בוצע מיפוי יותר מדויק של האזור.
מקור השם
שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי סר יוברט וילקינס (מגלה הלשון).
תקופת אסוקה
מערכת החוקים ריטסוריו
מערכת החוקים הורכבה במספר שלבים. בשנת 668 יצא קוד אוֹמִי, אשר קיבל את שמו מהמיקום של החצר הקיסרית באותו זמן. המשך הגדרת החוקים בא לידי ביטוי בקוד אָסוּקָה קִיוֹמִיהָארַה, אשר יצא בשנת 689. האוסף השלישי, קוד טאיהו (大宝律令, טָאיהוֹ ריטסוריו), אשר יצא בשנת 701, סיכם ושילב את החוקים בצורתם הסופית שנשארה תקפה, לא כולל שינויים קטנים, עד לרסטורציית מייג'י בשנת 1868.
נקודת מילר
מקור השם
וילקינס קרא ללשון היבשה על שם ג'ורג' אי. מילר (George E. Miller), מהעיר דטרויט, במדינת מישינגן שבארצות הברית.
תקופת אסוקה
הופעת בודהיזם ביפן והשפעות דתיות נוספות
מסורתית, מיחסים את הופעת בודהיזם ביפן לסיאונג, מלך בֶּקְגֶּ'ה (Baekje), אחת משלוש הממלכות של קוריאה. בשנת 538 מימן מלך זה משלחת אשר הביאה ליפן את דמותו של שקיאמוני ומספר מצומצם של סוטרות. משפחת סוֹגָה, אשר הייתה בעלת השפעה בחצר הקיסרית באותה תקופה, דגלה באימוץ הבודהיזם בעוד שמשפחות אחרות בחצר, כגון משפחת נָקָטוֹמִי שהייתה אחראית לביצוע טקסי שינטו, התנגדו לדת החדשה.
הקיסר בִּידַצוּ (Bidatsu) עודד את הגעתם של נזירים בודהיסטים נוספים מחצי האי הקוריאני על מנת להפיץ את הדת ברחבי יפן. פרק זמן קצר לאחר הגעת הנזירים פרצה מגפת אבעבועות שחורות, והמגפה שהתפרשה כעונש על כפירה בדת הובילה למעשי אלימות כנגד הנזירים הבודהיסטים. עם הזמן חלה ירידה הדרגתית במעשי האלימות, בין היתר הודות לקיסר יוֹמֵאי (Yomei), יורשו של בידצו, אשר המיר את דתו לבודהיזם. לקראת אמצע המאה ה-7, גברה השפעתו של הבודהיזם ורפורמת טאיקה אותה הובילה משפחת נקטומי אסרה על בניית קופונים (מבני קבורה) גדולים מדי והסדירה את גודל הקופון בהתאם למעמד הנפטר.
יחסי חוץ
יפן בהנהגתו של הנסיך שוטוקו ניהלה יחסים פעילים מאוד עם סין - בין השנים 600 ל-659 נשלחו לסין 7 שליחויות רשמיות. לעומת זאת, לאחר השנה הזאת, בזמן שיפן הייתה עסוקה בכתיבת חוקים על בסיס החוקים הסיניים, לא נשלחו כלל משלחות לסין. בתקופה זאת יפן ניהלה מערכת יחסים ענפה עם הממלכות הקוריאניות, לרבות שילה - במחצית השנייה של המאה ה-7 שלחה יפן 11 משלחות לשילה ואירחה 17 משלחות מהממלכה. גם היחסים בין שליטי יאמטו לבקג'ה היו טובים, ויפן אף שלחה תמיכה צבאית לבקג'ה בעת הפלישה של שילה וסין לשם.
בתקופה זו הגיעו ליפן סינים וקוריאנים רבים - למשל, בעקבות הצגת בודהיזם ליפן, הגיעו מקוריאה כמרים בודהיסטים רבים. בשנת 660, כאשר ממלכת בקג'ה נכבשה על ידי שילה, יפן קיבלה מהגרים רבים מבקג'ה, כולל משפחת המלוכה שלה. המהגרים הביאו איתם, בנוסף לתורה הדתית, גם ידע וחידושים. המהגרים אשר נשארו ביפן והשתלבו באוכלוסייה המקומית נקראו טוֹראָי-גִ'ין וקיבלו יחס מועדף מהשלטון. לפי רשימת ממלכות האצולה משנת 815, כרבע מהמשפחות המוזכרות ברשימה היו בעלות שורשים בסין ובקוריאה.
אמנות בתקופת אסוקה
היסטוריונים של אמנות נוהגים לחלק את האמנות בתקופת אסוקה לשתי תת-תקופות: אמנות אסוקה ואמנות הָאקוּהוֹ, אשר מתחילה אחרי רפורמת טאיקה בשנת 646.
האדריכלות של התקופה הושפעה רבות מהסגנונות של מדינות מזרח אסיה אחרות: למשל, מבני הפגודה של התקופה מקורם בסטופה ההודית. ציורי הקירות בקופונים מהתקופה המוקדמת מעט דומים מאוד לציורי הקיר של שושלת טאנג ומדינת גוגוריו הקוריאנית. הפסלים הבודהיסטים של תקופת אסוקה דומים לסגנון הסיני ומאופיינים בעיני שקד, כפלי בגדים סימטריים וחיוך ארכאי.
בתקופת אסוקה התגבשה גם השירה היפנית, וָאקָה (和歌, "השיר היפני", מונח הבא להבדיל בין שירה יפנית מקורית לבין קָנשִי, שירה סינית. חלק גדול מהשירים אשר הרכיבו מאוחר יותר את מָאניוּשוֹ, אוסף השירה היפני הראשון, נכתבו בסוף תקופת אסוקה.
קרוסיפיקס
קְרוּסיפיקס (מלטינית cruci fixus - "קבוע על צלב") הוא צלב שעליו דמותו של ישו בתנוחת צליבה. הקרוסיפיקס הוא אחד מסמליה העיקריים של הנצרות ומסמל את קורבנו של ישו ואת מותו בדרך של צליבה. השימוש בקרוסיפיקס מקובל ברוב הזרמים הכנסייתיים הגדולים.
בקרוסיפיקסים מופיעה בדרך כלל על הצלב הכתובת INRI, שמסמלת את ראשי התיבות בלטינית IESVS·NAZARENVS·REX·IVDÆORVM, כלומר "ישו מנצרת, מלך היהודים". בכנסיות מזרחיות הכיתוב עשוי להיות שונה במקצת - INBI, שמקורו במקור היווני של הכתובת.
Alors on danse
Alors on danse (בעברית: ולכן אנו רוקדים) הוא שיר של הראפר הבלגי סטרומאה. השיר יצא לאור ב-26 בספטמבר 2009 בבלגיה ובפברואר 2010 יצא בשאר אירופה. השיר הגיע למקום הראשון בבלגיה, אלבניה, אוסטריה, בולגריה, צ'כיה, דנמרק, פינלנד, צרפת, גרמניה, יוון, איטליה, לוקסמבורג, הולנד, פולין, רומניה, רוסיה, סלובקיה, שווייץ וטורקיה והגיע גם למקום הראשון באירופה הוט 100. השיר זכה להצלחה גם בצפון אמריקה, שכן ב-1 באפריל 2010, יצא בקנדה, והושמע בקוויבק בתחנות הרדיו NRJ ברחבי המחוז, כמו גם ב-CKOI-FM. ארבעה חודשים לאחר היציאה האירופית, נמכרו כמעט מיליון עותקים ברחבי העולם. השיר כיכב 57 שבועות במצעד הסינגלים הגרמני, מה שהפך אותו לשיר ה-40 ששהה שנה אחת או יותר במצעד הזה והשיר ה-31 שהושמע לתקופת הזמן הארוכה ביותר. לפי המיזם הבינלאומי לקידום מוזיקה צרפתית, Francophonie Diffusion, השיר היה הסינגל הצרפתי המושמע ביותר ברחבי העולם בשנת 2010. נכון ליולי 2014, זה היה הסינגל ה-83 הנמכר ביותר במאה ה-21 בצרפת, עם 334,000 יחידות שנמכרו.
וידאו קליפ
הקליפ והשיר מציגים שגרה שוחקת ומעגליות בחיים. שורת המפתח בשיר, כמו כן שם השיר, "ולכן אנו רוקדים", מציגה את פתרונו של סטרומאה שהוא לקבל את המעגליות ולהשלים איתה. הקליפ צבר 350 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
כיסויים ורמיקסים
פיטבול הוציא גרסת כיסוי לשיר תחת השם "Guantanamera". הזמרת האמריקאית לומידי הוציאה גרסת כיסוי לשיר יחד עם הראפר צ'ייס מנהטן במרץ 2010. די ג'יי פטרו פניוטי הוציא רמיקס אינסטרומנטלי במאי 2010. קניה וסט וגילבר פורטה הוציאו רמיקס יחד באוגוסט 2010.
ביולי 2018, קבוצת סקסופוניסטים (בהנהגת הסולן סטפן מרסייה) ביצעה עיבוד לשיר בפארק סינקטנייר בבריסל עבור מנהיגי העולם שהשתתפו בוועידת נאט"ו. במאי 2019, הרמיקס של Dubdogz שוחרר רשמית תחת חברת התקליטים מיוזיקל פרידום. השיר מופיע בפרק העונה השישית של 100 בפרק "הבשורה של ג'וזפין".
British DJs and producers Joel Corry and Jax Jones sampled the song in their 2021 track "Out Out" featuring English singer Charli XCX and American rapper Saweetie.
באוגוסט 2021, התקליטנים והמפיקים הבריטיים ג'ואל קורי וג'קס ג'ונס סימפלו את השיר בשירם "Out Out" בכיכוב הזמרת האנגלית צ'ארלי XCX והראפרית האמריקאית סוויטי.
ג'ורג' טאון (מלזיה)
ג'ורג' טאון (במלאית ובאנגלית: George Town) היא בירת מדינת פננג שבמלזיה. ג'ורג' טאון שוכנת על האי פננג במצר מלאקה, מול חופי חצי האי המלאי. נכון ל-2015 אוכלוסיית המטרופולין של ג'ורג טאון מונה כ-2 וחצי מיליון תושבים.
בשנת 2008 צירף אותה ארגון אונסק"ו לרשימת אתרי המורשת העולמית יחד עם העיר מלאקה כ"ערים היסטוריות במצרי מלאקה", הודות לאדריכלות המגוונת והעשירה שבה.
היסטוריה
ב-1786 סולטנות קדה מסרה לפרנסיס לייט, סוחר ונציג חברת הודו המזרחית הבריטית, את האי פננג, בתקווה שהבריטים יעניקו הגנה לסולטנות מפני סיאם. ב-11 באוגוסט 1786 לייט ייסד בפינה הצפון-מזרחית של האי את מבצר קורנווליס. בשנים שלאחר מכאן החלה להתהוות התיישבות סביב המבצר שקיבלה את השם ג'ורג' טאון, על שמו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. במהלך המאה ה-19 ג'ורג' טאון הפכה למרכז הכלכלי של צפון מלזיה.
ב-1 בינואר 1957, אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, העניקה לג'ורג' טאון מעמד רשמי של עיר. ב-1974 העיר ג'ורג' טאון אוחדה עם המועצה הכפרית שכללה את שאר חלקי האי פננג ולכדי מועצה עירונית אחת בשם פולאו פיננג, שחופפת לכלל האי. ב-2015 המועצה העירונית קיבלה מעמד רשמי של עיר.
חינוך
בעיר פועלים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת המדעים מלזיה (Universiti Sains Malaysia).
תחבורה
את ג'ורג' טאון משרת נמל התעופה הבינלאומי פננג, הנמצא במרחק של כ-15 קילומטרים דרומית לה.
שני גשרים מקשרים את פננג לסברנג פראי (החלק היבשתי של מדינת פננג): גשר פננג וגשר פננג השני. האחרון, שנפתח ב-2014, הוא הגשר הארוך ביותר בדרום-מזרח אסיה. מלבד הגשרים יש קו מעבורת הפועל בין ג'ורג' טאון ובין העיירה בטרוורת' (Butterworth) בסברנג פראי.
אייזאה סטיוארט
אייזאה סטיוארט השני (באנגלית: Isaiah Stewart; נולד ב-22 במאי 2001) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בליגת ה-NBA בקבוצת דטרויט פיסטונס. גובהו 2.06 מ' והוא משחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
ראשית חייו וקריירת תיכונים
סטיוארט נולד ברוצ'סטר, מדינת ניו יורק. בילדותו התחרה בכדורגל ובאיגרוף. החל בכיתה ה', התמקד בכדורסל, ספורט שאליו נמשך בשל גובהו והאתלטיות שלו.
בשנתיים הראשונות בתיכון למד סטיוארט בתיכון מקווייד ג'זואיט. בשנתו הראשונה בתיכון, בגיל 14, נישא לגובה 2.01 מ'. בעונתו הראשונה בתיכון, רשם ממוצעים של 18.5 נקודות, 12.4 ריבאונדים ו-3.1 חסימות למשחק, ונבחר לשחקן השנה במחוז רוצ'סטר. באוקטובר 2016 שבר את עצם הזנב במבחני הקבלה לנבחרת ארצות הברית עד גיל 16, ובעקבות זאת החמיץ את מרבית העונה השנייה בתיכון. בשנתו השלישית בתיכון, עבר לתיכון לה לומייר באינדיאנה. ב-19 משחקים רשם ממוצעים של 19.8 נקודות, 11.2 ריבאונדים ו-2.4 חסימות, והוביל את קבוצתו למאזן של 25 ניצחונות ו-4 הפסדים. האתר MaxPreps המסקר תחרויות ספורט בתיכונים ציין את סטיוארט כ״אזכור כבוד״ ברשימת השחקנים הטובים ביותר בשנתם השלישית בתיכון. בשנתו הרביעית בתיכון, רשם ממוצעים של 18.1 נקודות, 11.3 ריבאונדים ו-2.9 חסימות, והוביל את קבוצתו למאזן של 30 ניצחונות והפסד אחד. הוא זכה בפרסי "נייסמית' פרפ" ו"מר כדורסל ארצות הברית"  הניתנים לשחקן השנה בתיכונים. כן נבחר לחמישייה הראשונה ברשימת שחקני התיכון המצטיינים של USA Today ולחמישייה השנייה של MaxPreps.
קריירת מכללות
ב-19 בינואר 2019 התחייב לשחק כדורסל באוניברסיטת וושינגטון, כשבין היתר אוניברסיטת דיוק, אוניברסיטת קנטקי, אוניברסיטת המדינה של מישיגן ואוניברסיטת סירקיוז ניסו להביאו לשחק במדיהן. במשחק הבכורה שלו במדי וושינגטון רשם 15 נקודות והוריד 7 ריבאונדים, וכן קלע את סל הניצחון במשחק שהסתיים בתוצאה 67-64. הוא רשם במהלך העונה ממוצעים של 17 נקודות, 8.8 ריבאונדים ו-2.1 חסימות, ובסיום העונה נבחר לחמישייה הראשונה של ליגת המכללות ולקבוצת הפרשמנים. בסיום העונה, החליט להירשם לדראפט ה-NBA.
קריירה מקצוענית
סטיוארט נבחר בדראפט על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס בדראפט 2020 בבחירה ה-16. ב-22 בנובמבר 2020 הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס, לצד טרבור אריזה ובחירת סיבוב ראשון עתידית מותנית, תמורת רוברט קובינגטון. ב-24 בנובמבר הועבר שוב יחד עם אריזה בטרייד, לצד בחירת סיבוב שני עתידית, לדטרויט פיסטונס תמורת כריסטיאן ווד, בחירת סיבוב ראשון עתידית מוגנת ובחירת סיבוב שני ב-2021. ב-1 בדצמבר 2020 הודיעה דטרויט על החתמתו של סטיוארט. את העונה הסדירה הראשונה בקבוצה סיים עם ממוצעים של 7.9 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-1.3 חסימות.
נבחרת
בשנת 2018 השתתף באליפות העולם עד גיל 17 במדי נבחרת ארצות הברית, שהתקיימה בארגנטינה. בשבעה משחקים, רשם ממוצעים של 11.1 נקודות ו-8.4 ריבאונדים למשחק. במשחק הגמר, הוביל סטיוארט את קלעי שתי הנבחרות, כשקלע 15 נקודות והוריד 9 ריבאונדים, בניצחון הנבחרת על צרפת בתוצאה 52–95.
מנדל רוזנבאום
מנדל רוזנבאום (תקמ"ד, 1783 - תרכ"ט, 1868) היה בנו של הדיין מתילהיים, רבי יצחק אריה ליב איצק ליב רוזנבאום. שימש כראש הקהל בווירצבורג שבחבל פרנקוניה הבווארית.
חייו
מנדל רוזנבאום נולד בשנת התקמ"ד (1783) בעיירה תיילהיים שבמדינת בוואריה שבדרום גרמניה (במשפחתו שמרו על"מנהג בני דרייפוס" - המנהג שרווח בקהילות אחדות בגרמניה לסעוד בשמיני עצרת סעודה שלישית בסוכה). עד גיל שמונה עשרה התמקד בלימוד תורה. בגיל עשרים נשא אישה, החל לעסוק במסחר והתעשר. הוא החזיק בביתו על חשבונו צעירים שעסקו בתורה יומם ולילה והיה לומד עמם שיעורים קבועים. הרב אליעזר ברגמן שלימים הפך לחתנו, נשלח אליו בידי הרב אברהם בינג כדי לשמש מורה פרטי לילדיו.
רוזנבאום נפטר בראשית שנת תרכ"ט (1868) בצל שעל המיין (Zell am Main).
פעילותו הציבורית
רוזנבאום היה שתדלן של יהודי בוואריה ועמד בראשם, היה נחשב בין שרי ויועצי לודוויג הראשון, מלך בוואריה ובנו המלך מקסימיליאן השני, שכיבדוהו ואף כינוהו בתואר החשמן היהודי. רוזנבאום עשה רושם גם על מקסמיליאן יוסף עצמו, ובהשתדלותו בוטלו כמה גזירות שהוטלו על יהודי המדינה.
על אחת מפגישותיו עם המלך, מובאת מסורת משפחתית: "המועד הראשון שקבע לו מלך בוואריה היה ביום שבת, ובהיות שהדבר דחוף מאד לא רצה רבי מנדיל שידחו אותו לאחר השבת, אבל בהיות שבית המלון שהתאכסן בו היה רחוק כמהלך מיל מהיכל המלך עשה דרכו ברגל כו', כשנכנס בפרוזדור הרגיש במנעליו שהיו מכוסים אבק, ויפשט את מטפחתו שהייתה קשורה על צווארו ויתחיל להסיר את האבק מעל נעליו, נתמלא השר העומד על הפתח חימה ויקפוץ ממקומו כאילו כפאו שד, ויצעק עליו בכעס ורוגז על עשותו מעשה כזה בבית המלך. ולקול הצעקות יצא המלך מחדרו לראות בשל מי קמה הסערה, בראותו את הישיש כאילו היה משותק ממראהו לקח אותו בידו וינהלהו אל חדרו וישאלהו למה הלך כל הדרך ברגל אילו ידע זאת היה שולח לו את מרכבתו להביאו אליו, הודה לו רבי מנדיל ויצטדק לפניו שהוא הוכרח ללכת ברגליו כדי שלא לחלל את השבת, והמלך הקשיב לבקשתו ברוב עניין ויתן צו למלאות מבוקשו, כשנפטר מעל המלך נתן לו המלך משענת מקושטת בכסף למען ישען עליה בשובו לביתו, וכאשר הסביר לו רבי מנדיל שלא יוכל לקבל מתנתו מפני איסור משא בשבת ציווה על אחד ממשרתיו ללוותו ולשאת את המשענת אל ביתו למען תהיה לו למזכרת אהבתו אליו, רבי מנדיל השתמש במשענת ההיא מהיום ההוא והלאה עד שנפטר מהעולם כו'" (בדרך לציון, א.ר. מלאכי, תלפיות שנה ו' גיליון א-ב).
כשהחלה תנועת הרפורמים להתפשט בגרמניה התייצב רוזנבאום נגדה, ונטרל את השפעת הרפורמים בקהילת וירצבורג להציב רפורמי כרב לאחר פטירת רבה הרב אברהם בינג והושיב במקומו את הרב יצחק דוב הלוי במברגר. כאשר פרצה המחלוקת בין החרדים והרפורמים בפיורדא ורבם של הרפורמים ד"ר אייזק לוי כמעט והכריע את הרב החרדי רבי אברהם וואלף המבורג, קם רוזנבאום לו למושיע, נסע למינכן שהייתה עיר הבירה הבווארית, להשתדל לטובת החרדים, ולא עזב את עיר הבירה עד שהממשלה פקדה על ד"ר לוי שנבחר לרב ברוב דעות, "שלא יזיד להעביר את היהודים על המנהגים העומדים מאז ומימים".
רוזנבאום מוזכר גם כשר האוצר של לואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה.
בשנת ה'תקע"ט פרצו מהומות דמים בווירצבורג שנודעו בשם פרעות הפ-הפ והיהודים נאלצו לגלות מהעיר, כשבין הגולים היו רבי מנדיל והאחים רוזנטל שרכשו מנזר עזוב ובנו שם, בית כנסת, בית מדרש, בית מלאכה, וטחנת מים. כן התקינו שם מקוה לתועלת הגולים, וכך קמה הקהילה היהודית בעיר צעהל, במרחק חמישה ק"מ מווירצבורג.
היה חותנו של רבי אליעזר ברגמן, ממייסדי כולל הו"ד, ומתוך יומנו של ברגמן נראה שגם חותנו רבי מנדיל התכונן לעלות לארץ ישראל.
אברהם גרינבאום, שקנה בשנת 1884 את המגרש שעליו הוקם בית החולים שערי צדק היה נשוי לנכדתו והתחנך בבית נכדו של רוזנבאום, הרב הילה וכסלר. בשנת 1921 נפטר גרינבאום במהלך ביקור נוסף בארץ ישראל, והוא נקבר בהר הזיתים. אחד מניניו הרבים של גרינבאום הוא פרופ' אהרן קלרמן, נשיא מכללת צפת לשעבר.
מומחה זר
מומחה זר הוא עובד זר המועסק בסטטוס מועדף מזה של מרבית העובדים הזרים, בזכות מאפיינים מיוחדים שלו. רוב המאפיינים עבור מומחה זר דומים בעולם. בדרך כלל מתייחסים המאפיינים להשכלה מדעית או הנדסית, ידע ייחודי, כישורים מיוחדים, ניסיון והישגים מוכחים ודרישה לסף שכר המשקף את היות העובד הזר מומחה בתחומו.
ועדת בוכריס
המעמד "מומחה זר" נקבע על ידי ועדת בוכריס - ועדה מקצועית שהוקמה במרץ 2001 על ידי שר העבודה והרווחה, שלמה בניזרי, ובראשה עמד יעקב בוכריס. הוועדה הוקמה כדי לבחון את סוגיית העסקת עובדים זרים בישראל, והיא קבעה כי האינטרס של מדינת ישראל הוא להתייחס לקטגוריה של מומחה זר באופן שונה מאשר ליתר העובדים הזרים.
ביולי 2001 פרסמה הוועדה את המלצותיה, ובהן קבעה מאפיינים אחדים לזיהויו של מומחה זר:
חוקים העוסקים במומחה זר
המומחה הזר המועסק בישראל נחשב על-פי הדין הישראלי לעובד זר, ולכן חלה על העסקתו אותה מסגרת חוקית החלה על העסקת עובדים זרים בכלל: חוק הכניסה לישראל, המסדיר את כניסתם וישיבתם של עובדים זרים בישראל, וחוק עובדים זרים, המסדיר את העסקתם של עובדים זרים בישראל, וחוקי המיסים, שבהם התייחסות מיוחדת למיסוי עובדים זרים.
על פי חוקים אלו ותקנותיהם, נדרש המעסיק להחזיק בהיתר העסקה בישראל מאת יחידת הסמך לעובדים זרים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, וכניסתו של מומחה זר לישראל דורשת אשרת עבודה מסוג ב-1, המשמשת לכניסת כל עובד זר לישראל.
בחוק עובדים זרים מוגדר "עובד זר מומחה" כמי שמועסק באחד מהתפקידים הבאים: אחדות מההגבלות שמטיל חוק עובדים זרים על העסקתו של עובד זר אינן חלות על העסקתו של עובד זר מומחה.
כללי מיסוי מיוחדים למומחה זר
בתקנות מס הכנסה (ניכוי הוצאות שהייה לתושב חוץ), התשל"ט-1979 מוגדר "מומחה חוץ", שהוא עובד זר שמתקיימים בו כל אלה: מומחה חוץ זכאי לנכות מהכנסתו, בשל תקופת שהותו בישראל אך לא יותר מ-12 חודשים, הוצאות אש"ל. הוא אינו זכאי בתקופה זו לנקודות זיכוי שלהן זכאי עובד זר.
מעסיקו של עובד זר חייב בהיטל על העסקת עובדים זרים, בשיעור של עד 20% מהמשכורת המשולמת לעובד הזר. היטל זה אינו חל על העסקתו של עובד זר ששכרו לפחות כפול מהשכר הממוצע במשק (בלי תלות בשאלה האם הוא מומחה זר).
חוזה העבודה עבור עובד זר
בהיותו עובד זר חלים על מומחה זר כל הכללים החלים על עובד זר. בהיותו עובד חלים על מומחה זר כל דיני העבודה הישראלים. על מעסיק של עובד זר מוטלת חובה חוקית מכוח חוק עובדים זרים לערוך חוזה עבודה בכתב, בשפה השגורה בפיו של העובד הזר. בחוזה יש לפרט את תנאי העבודה שסוכמו בין המעסיק לבין העובד הזר, ובלבד שתנאים אלה אינם נופלים מהוראות יחידת הסמך לעובדים זרים במשרד התעשייה והמסחר, כתנאי לקבלת אשרת עבודה בישראל. בנוסף לכך, חייב חוזה העבודה לכלול את הפרטים הבאים: על חוזה העבודה לפרט גם את חובותיו של המעסיק להסדרת ביטוח רפואי למומחה הזר, להעמיד לרשותו מגורים הולמים, להפקיד כספים לזכותו ולהבטחת יציאתו מישראל. עריכת חוזה עבודה כחוק ומסירת העתק ממנו לעובד הזר, היא תנאי להעסקה חוקית של עובד זר בישראל. הפרת הוראה זו על ידי המעסיק היא עבירה על החוק, והמעסיק צפוי לקנס.
דייגו רוסי
דייגו מרטין רוסי מרשליאן (נולד ב-5 במרץ 1998) הוא כדורגלן אורוגוואי, המשחק בקולומבוס קרו בעמדת הקיצוני.
קריירת נוער
דייגו רוסי נולד במונטווידאו שבאורוגוואי, והחל לשחק בנערים של קבוצת סולימאר כבר בגיל 6. הוא הפגין את יכולתו במועדון ותפס את תשומת ליבו של מועדון הפאר האורוגוואי פניארול, שם הצטרף לאקדמיה שלהם בגיל 12.
בגיל 14, רוסי היה מלך השערים בקבוצת פניארול עד גיל 14, שם היה מלך השערים בשנת 2012 עם 42 שערים ב-27 הופעות. בשנה שלאחר מכן הצטרף רוסי לקבוצת הנוער של פניארול, שם רשם 25 שערים ב-17 הופעות. בשנת 2014, הוא היה מלך השערים של הליגה האורוגוואית עד גיל 16, וכבש 17 שערים במחצית הראשונה של השנה. ב-7 באפריל 2015, הוא הוזמן להתאמן עם הקבוצה הבוגרת של פניארול לראשונה, יחד עם חבריו מהקבוצה מתחת לגיל 17: סנטיאגו בואנו ופדריקו ואלוורדה.
קריירה מקצועית
הוא התחיל לשחק במועדון ב-16 בינואר 2016, כשהיה בן 17 בגמר גביע בנדס, שם עלה כמחליף בדקה ה-7 בניצחון 1 - 0 נגד סרו פורטינו.
ב-20 באפריל 2016, רשם רוסי את הופעתו הראשונה בגביע ליברטדורס, במשחק נגד קבוצת ספורטינג קריסטל הפרואנית.
ב-25 באפריל 2016, רשם רוסי את הופעתו הראשון במועדון נגד קבוצת אתלטיקו רנטיסטאס במסגרת ליגת העל האורוגוואית, לאחר שעלה מהספסל במקום דייגו פורלאן. רוסי כבש גם את שערו הראשון באותו המשחק, שהסתיים בתוצאה 3 - 1 לטובת פניארול.
בסוף עונת 2015/2016, רוסי הורד לקבוצת המילואים בעקבות שינוי בהנהגה הניהולית, לאחר שהוא הופיע 6 פעמים במדי המועדון.
בעונת 2016/2017, הגיע רוסי עם קבוצתו למקום הראשון בליגת העל האורוגוואית, לאחר שרשם ב-42 הופעות, 11 שערים ו11 בישולים בכל המסגרות, בהיותו רק בן 19.
בחורף 2018, חתם רוסי בלוס אנג'לס האמריקאית כשרק הוקמה, בסכום של כ-2.5 מיליון אירו.
ב-9 באוגוסט 2018, כבש רוסי שלושער במסגרת חצי הגמר של גביע ארצות הברית הפתוח, מול קבוצת יוסטון דינמו, המשחק הסתיים בהפסד של לוס אנג'לס בדו-קרב פנדלים (10:9), לאחר שהמשחק הסתיים בשוויון (3 - 3).
ב-6 באפריל 2019, במסגרת הMLS כבש רוסי שלושער נגד די. סי. יונייטד, כבשורותיה של היריבה שיחק ויין רוני. המשחק הסתיים בניצחון של 4 - 0 לטובת לוס אנג'לס.
באותה העונה (2019), הגיע רוסי למקום ה-4 בטבלת הכובשים עם 16 שערים ,ואף זכה עם קבוצתו במגן האוהדים.
ב-19 בפברואר 2020, הופיע לראשונה בטורניר ליגת האלופות של CONCACAF בסיבוב הראשון מול קבוצת קלאב לאון המקסיקנית.
ב-28 בפברואר 2020, כבש לראשונה את שערו הראשון במסגרת ליגת האלופות של CONCACAF בסיבוב השני נגד קלאב לאון.
חיים אישיים
לרוסי קיבל הגרין קארד שלו בפברואר 2019. מעמד זה גם מסייג אותו כשחקן ביתי בMLS.
רוסי הוא ממוצא איטלקי מצד אביו וממוצא ארמני מצד אמו. ב-2018 הוא קיבל הצעה לשחק בנבחרת ארמניה.
מארוול 1985
לצד דמויות "העולם האמיתי" טובי גודמן, ג'רי גודמן וקלייד וינצ'אם מופיעות שלל דמויות יקום מארוול, ביניהן חברי האוונג'רס קפטן אמריקה, איירון מן, תור, קפטן מארוול השני, גוליית, הוקאיי והצרעה, חברי האקס-מן סייקלופס, סטורם, קולוסוס, וולברין ונייטקרולר, וכן ארבעת המופלאים, הענק הירוק, הגולש הכסוף, ספיידרמן וספיידרוומן השנייה. מבין נבלי-העל המופיעים במיני סדרה נמנים נבלי האקס-מן מגנטו, ג'אגרנוט, טואד, סאורון והזקיפים, נבלי ארבעת המופלאים דוקטור דום וגלקטוס, נבלי ספיידרמן דוקטור אוקטופוס, הובגובלין, הלטאה, ריינו, סאנדמן, אלקטרו, הנשר, מורביוס ושוקר, כמו גם מנדרין, הגולגולת האדומה, ברון זמו, אבומיניישן, בולזאיי, פין פאנג פום ואולטרון. יתר נבלי העל ידועים כוללים את האיש הסופג, באטרוק המזנק, קלו, צפרדע-קופץ, הממיס, מודוק, מולטן מן, סטילט-מן, כדור תותח, וונדיגו והלוכד. דמויות יקום מארוול נוספות כוללות את צוות מערכת העיתון "הדיילי ביוגל" ג'יי ג'ונה ג'יימסון, בטי בראנט, ג'וזף "רובי" רוברטסון, וכן את ג'יין פוסטר ואדווין ג'רוויס.
גיליון מס' 1
ילד בשם טובי גודמן מתחיל לקרוא את הקומיקס "מלחמות סודיות". הוריו התגרשו, הוא מנודה על ידי חבריו לכיתה ואין לו הרבה חברים. טובי הולך הביתה עם אבא שלו כשהוא חושב שהוא רואה את נבל-העל הגולגולת האדומה בחלון של בית. טובי רוצה לספר לאנשים על התגלית שלו, אבל אז ערב אחד הוא רואה את הנשר בטלוויזיה. טובי חוזר אל הבית בו הוא ראה את הגולגולת האדומה ומוצא שם את דוקטור דום ואת איש החפרפרת מדברים על השתלטות על העולם שלנו. דוקטור דום שומע את טובי ומצווה על משרתיו לרדוף אחריו. טובי בורח ליער ונתקל בענק הירוק.
גיליון מס' 3
טובי ואביו מנסים להימלט ברכב של אביו אשר מותקף על ידי הלטאה. נבלי על נוספים כמו מודוק ופין פאנג פום מתחילים להופיע ברחבי העיר בזמן שהצבא מפנה את האזרחים ומנסה להילחם באבומיניישן, בלוב, מנדרין, מולטן מן, מורביוס וסאורון.
גיליון מס' 4
במקום לעזוב, טובי רץ בחזרה לבית וינצ'אם הישן, שם הוא מוצא פורטל ליקום מארוול. הלוכד מגלה אותו, טובי מזנק לתוך הפורטל ונוחת באמצע ניו יורק וצועק "תתקשרו לאוונג'רס, יש מצב חירום".
גיליון מס' 6
כדור הארץ נמצא תחת התקפה על ידי גלקטוס ונבלי על רבים, אך גיבורי מארוול באים להצלה. אביו של טובי ואשתו לשעבר צופים בגלקטוס בזמן שהוא מסביר לה על הדמות. בדיוק אז, המכונית שבה הגודמנים נמצאים מיורטת על ידי דוקטור אוקטופוס והרשעים שאיתו. ברגע המכריע של הזמן, טובי חוזר עם גיבורי מארוול שנלחמים ברעים. פתאום ג'רי, אבא של טובי, יודע מה לעשות - הוא רוצה לשים סוף לזה. הבעיה נפתרת כאשר מתגלה שקלייד היה המוטציה הראשונה של העולם האמיתי, כל כך חזק שהוא יכול לשלוט בבני אדם ואף להקים אנשים מתים לתחייה. אמא שלו הייתה כל כך מפוחדת כאשר בעלה המת דפק בדלת שהיא לקחה פמוט והכתה את קלייד בראש, אך קלייד לא מת, הוא נפגע נפשית ושמו אותו בבית משוגעים. הוא היה זה אשר הזמין את הדמויות של מארוול. ג'רי גודמן גונב חזרה את אוסף הקומיקס של קלייד מהאחיות שטיפלו בו מה שבעצם גרם לקלייד ללמד אותם לקח, אבל קלייד לא מגיב מספיק מהר כשהגולגולת האדומה יורה בג'רי עם תת-מקלע. קלייד המום ושולח את כל הנבלים בחזרה. אשתו של ג'רי צועקת לו שהיא רוצה אותו בחזרה בחיים, אבל קלייד הבטיח לאמא שלו שאף פעם לא יעשה את זה יותר.
כיוון שהמקום שבו שהה קלייד נסגר וכוסה על ידי הממשלה, איש לא ידע מה לעשות עם קלייד. קפטן אמריקה מציע לקחת אותו איתו לתוך היקום של מארוול. טובי מפציר בקפטן שייקח גם את אביו, כי זה ביתו האמיתי. טובי מוצג 20 שנה מאוחר יותר כשהוא סופר, אבא שלו מוצג בבית חולים ביקום מארוול. שם, הוא לא מת אבל שוקע בתרדמת עד שד"ר בלייק והאחות ג'יין פוסטר (שהיה דלוק עליה בתור ילד) משקמים אותו והוא שותה איתם קפה. הוא הולך אל החלון, כי הוא זוכר הכל, וחושב על איך בנו עשה הכול שיהיה מושלם בשבילו, אין לו מה לומר מאשר: "אקסלסיור".
יחסי דנמרק–לבנון
יחסי דנמרק–לבנון הם יחסי החוץ בין דנמרק ללבנון.
סקירה כללית
בשנות ה-70 וה-80 היגרו תושבים רבים מלבנון לדנמרק, בעקבות מלחמת האזרחים בלבנון ומסיבות כלכליות. נכון ל-1 באוקטובר 2016, 26,404 אנשים בדנמרק היו ממוצא לבנוני.
נציגויות דיפלומטיות
דנמרק מחזיקה בלבנון קונסוליה כללית בביירות, ואילו לבנון מיוצגת בדנמרק על ידי שגרירותה בסטוקהולם.
פרולאגוס
הפרולאגוס התגלה לראשונה משרידים משווייץ ותואר בשנת 1853 בידי החוקר הצרפתי אוגיסט פומל. המאובנים של מינים אלה התגלו לאורך אירופה. במשך המיוקן והפליוקן כמה מינים חיו גם באסיה וצפון אפריקה, אך רובם חיו באירופה, שם הם התקיימו לאורך הפליסטוקן ותחילת ההולוקן. המין המאוחר ביותר שכונה פיקה סרדינאית (Prolagus sardus) התקיים בסרדיניה, איטליה עד לפני 2,000 שנה מזמננו. השרידים של מין זה הכילו עדויות שהוא ניצוד על ידי תושבים מקומיים סרדינאים מהתקופה הנאוליתית ובידי טורפים כמו דהול סרדינאי. בידודו היחסי עזר לו להינצל מהכחדה שחלה על שאר המינים.
מינים אלה למרות דמיונם לפיקות היו בעלי מאפיינים גם של ארנביים כמו אוזניים זקורות ארוכות יחסית, עמוד שדרה גמיש יותר ורגליים ארוכות, אך היו בעלי גוף עגלגל כמו של פיקות. הם היו מעט יותר גדולים מהפיקות החיות והם ניזונו מצמחייה קרקעית וחיו במחילות שחפרו בעזרת רגליהם.
פלאסה מאיור
פלאסה מאיור (בספרדית: Plaza Mayor) היא כיכר מרכזית במדריד, בירת ספרד.
צורת הכיכר מלבנית, אורכה 129 מטרים ורוחבה 94 מטרים. הכיכר מוקפת בבנייני מגורים בני שלוש קומות, בהם 237 מרפסות המשקיפות אל הכיכר. הכיכר כוללת תשע כניסות וממוקמת בסמיכות לכיכר מרכזית אחרת, הפוארטה דל סול. הכיכר שקטה באופן יחסי באמצע השבוע, והומה אדם בסופי השבוע.
היסטוריה
מקורה של הכיכר במאה ה-16, אז פנה מלך ספרד, פליפה השני לאדריכל חואן דה הררה, בבקשה לתכנן מחדש את אזור הפלאסה דל אראבל (Plaza del Arrabal) ששכנה במקום. דה הררה תכנן את הפלאסה מאיור בשנת 1581, אך הבניה לא החלה עד 1617, תחת שלטונו של המלך פליפה השלישי, שהפקיד בידי חואן גומז דה מורה את המשך הפרויקט.
הכיכר הנוכחית היא פרי יצירתו של האדריכל חואן דה ווילנואבה, שהיה אמון על בנייתה מחדש של הכיכר ב-1790, בשל מכת שריפות שפקדה את האזור. פסלו של פליפה השלישי, כשהוא רוכב על סוס, פרי עבודתו של ג'אמבולוניה מ-1616, הוצב במרכז הכיכר בשנת 1848.
שמות הכיכר
שמה המקורי של הכיכר היה Plaza del Arrabal - "כיכר הפרברים". ב-1812, בעקבות צו מלכותי, שונה שמן של כל הכיכרות המרכזיות בספרד ל-Plaza de la Constitución - "כיכר הקונסטיטוציה". בשנת 1814 סולקו מספרד הצרפתים ומונה שוב מלך מבית בורבון, ושמה של הכיכר שונה בהתאם ל-Plaza Real - "הכיכר המלכותית". שמה של הכיכר שונה שוב ל"כיכר הקונסטיטוציה" בתקופות שבין 1820 ל-1823, בין 1833 ל-1835 ובין 1840 ל-1843.
ב-1873 שונה שמה של הכיכר ל-Plaza de la República - "כיכר הרפובליקה". ב-1876, עם תחילת שלטונו של המלך אלפונסו השנים-עשר, שוב שונה שמה של הכיכר ל"כיכר הקונסטיטוציה" והוא נותר על כנו עד סיומה של מלחמת האזרחים הספרדית, אז קיבלה הכיכר את שמה הנוכחי.
שימושים
פלאסה מאיור שימשה מאז הקמתה לאירועים רבים ומגוונים ובהם שווקים, קרבות שוורים, משחקי כדורגל, הוצאות להורג פומביות, טקסי אוטו דה פה של האינקוויזיציה הספרדית ועוד. כיום ממוקמות תחת אכסדרות הכיכר חנויות מסורתיות, מסעדות ובתי קפה. הפלאסה מאיור היא אחד מאתרי התיירות המרכזיים של מדריד ועשרות אלפי תיירים פוקדים אותה מדי שנה.
אילנית
חנה דְרֶזְנְר (נולדה ב-17 בספטמבר 1947), הידועה יותר בשם הבמה "אִילָנִית", היא זמרת ישראלית הפעילה מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, ואשר הייתה פופולרית במיוחד במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80. מחזיקה בשיא הזכיות בתואר "זמרת השנה" - 7 פעמים (ברצף) - בישראל עד היום.