cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דעת קהל
בעסקים
לדוגמה, רשת המסעדות הגדולה בעולם, מקדונלד'ס, שינתה את הרכב התפריט שלה ברוב העולם המערבי, והוסיפה לו מגוון סלטי בריאות בעקבות מחאה ציבורית כללית שנשמעה בארצות הברית על השמנה ומחלות לב ב-2003. מספר סרטים פופולריים שנעשו בנושא, חלקם פרטנית כנגד הרשת, גרמו לגל מחאה שיצר שינוי במוצר דגל מצליח ומוכח שלא עבר שינוי מהותי מזה כ-10 שנים.
ריאד אל-אסעד
ריאד אל-אסעד (ערבית: رياض موسى الأسعد, ריאצ' מוסא אלאסעד; נולד ב-1961) הוא מייסד ומפקדו לשעבר של הצבא הסורי החופשי. קודם לכן כיהן כאלוף-משנה בחיל האוויר הסורי עד אשר ערק ביולי 2011.
לאחר שפקחי האו"ם נכנסו לסוריה, אל-אסעד הכריז על הפסקת אש מצד כל כוחות הצבא הסורי החופשי שמחויבים לתוכנית השלום של קופי אנאן. עם זאת, לאחר ימים אחדים הוא יצא שוב בהכרזה על המשך ההתקפות היזומות כנגד משטר אסאד בידי המורדים, בטענה כי ממשלתו של הנשיא בשאר אל-אסד לא עמדה בהפסקת האש. ב-31 במאי 2012 קרא אל-אסעד לקופי אנאן לבטל את תוכנית השלום שלו, שלטענתו נכשלה. מקום מושבו בעבר היה בטורקיה, אך בספטמבר 2012 הועברה המפקדה לתוך שטח סוריה. משפחתו הייתה קורבן להוצאה להורג בידי כוחות בשאר אל-אסד. במרץ 2013 איבד אל-אסעד אחת מרגליו בעקבות פיצוץ מכונית תופת.
מדגם
בסטטיסטיקה, מדגם או מדגם מייצג הוא קבוצת פרטים, המהווה מודל לאוכלוסייה, שאליה היא שייכת. הפרטים במדגם עשויים להיות בני אדם מאוכלוסייה אנושית כלשהי, בעלי חיים ואפילו עצמים דוממים (למשל, מדגם של גפרורים נבדק כדי לאמוד את אחוז הגפרורים שלא נדלקים, מכלל אוכלוסיית הגפרורים המיוצרת במפעל מסוים).
מחקר הנערך על אוכלוסיית מדגם מכונה סקר. ככל שבחירת המדגם ("דגימה") נעשית באופן התואם יותר את המלצות הסטטיסטיקאים, כך ניתן להסיק מהסקר מסקנות מדויקות יותר וסבירות יותר על אודות האוכלוסייה הרחבה שאותה מייצג המדגם.
הסיבות לשימוש במדגם
בסטטיסטיקה נהוג להסיק מסקנות אודות אוכלוסייה מסוימת על סמך מדגם. רק לעיתים רחוקות נערך מחקר בקרב כל האוכלוסייה הנבדקת, זאת משום שכמעט בלתי אפשרי להגיע לכל הפרטים באוכלוסייה שהמחקר רלוונטי להם, אלא אם מדובר שהאוכלוסייה שלהם היא מצומצמת מאוד. מחקרים שנערכים על כלל האוכלוסייה נעשים במסגרת מפקד אוכלוסין. לדוגמה מפקד האוכלוסין והדיור שאותו עורכת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מדי עשר שנים בערך. הסיבות לכך שמפקדים הם מחקרים נדירים הן:
מדגם מייצג
מדגם מייצג הוא גודל המדגם המינימלי, בדגימה הסתברותית, המאפשר דיוק ניכר בהסקת המידע הסטטיסטי. גודל זה מושפע הן מגודל האוכלוסייה כולה והן מהשונות שיש באוכלוסייה לגבי התכונה הנחקרת.
גודל המדגם
גודל מדגם הוא גורם המשפיע מחד על עלות וזמן עריכת המחקר, אך גם על העוצמה סטטיסטית של המחקר ועל יכולתו של המדגם לייצג את כלל תת-האוכלוסיות שבאוכלוסייה הנחקרת מאידך. גודל המדגם הנדרש מושפע בעיקר מגודל רווח הסמך הנדרש לתוצאות הסקר, מגודל האוכלוסייה כולה ומהשונות שיש באוכלוסייה לגבי התכונה הנחקרת.
כשנחקרת תכונה המתפלגת באוכלוסייה בהתפלגות נורמלית, באוכלוסייה שניתן להחשיב את גודלה לאין סופי, גודל המדגם הדרוש הוא, כאשר סיגמא היא סטיית התקן של התכונה הנחקרת באוכלוסייה, E הוא גודל רווח הסמך הדרוש, ו-Z של חצי אלפא הוא גודל התלוי בהתפלגות הנורמלית הסטנדרטית ובמובהקות הדרושה.
סוגי מדגמים
כמו כל מודל אחר, ככל שקל יותר להשתכנע, שהוא מייצג נאמנה את המערכת שהוא מדמה, כך המסקנות המוסקות בעזרתו, תקפות יותר. לכן "מדגם מייצג" (ראו למעלה) חייב להיות, בין השאר, מדגם הסתברותי. דהיינו, שלכל פרט באוכלוסייה חייב להיות סיכוי להיכלל במדגם ועל הסיכוי הזה להיות ידוע. סיכוי דגימה ידוע מחייב מסגרת דגימה - רשימה הכוללת את כל הפרטים באוכלוסייה.
כוח השכנוע של מחקרים, שנעשים בעזרת מדגמים לא הסתברותיים הוא נמוך יותר, אך לפעמים אין מנוס ממדגמים לא הסתברותיים.
מדגמים הסתברותיים
מדגם הסתברותי הוא כל מדגם שהפרטים בו נבחרו בעזרת הגרלה מתוך כלל הפרטים שבאוכלוסייה. היכולת לדגום מדגם הסתברותי תלויה באפשרות לקיים הגרלה כזו. כדי לקיים הגרלה כזו יש צורך ברשימה של כלל הפרטים שבאוכלוסייה. רשימה כזו קרויה מסגרת דגימה. במקרים רבים, מסגרת הדגימה היא רשימה מקורבת של כלל הפרטים באוכלוסייה. דוגמאות למסגרות דגימה: רשימת כל התלמידים הרשומים לכל בתי הספר בישראל היא מסגרת דגימה המכילה רשימה מקורבת של כלל הילדים בישראל בין הגילים שש לשמונה עשרה, פנקס הבוחרים הוא מסגרת דגימה המכילה רשימה מקורבת של כלל אזרחי ישראל מעל גיל 18.
מדגמים לא הסתברותיים
שיטות שונות לדגימה לא הסתברותית:
זיווגים
דגימת זיווגים יכולה להיות הסתברותית או לא הסתברותית. מחקרים המשתמשים בשיטה זו הם בעלי כוח סטטיסטי רב מאשר מחקרים שאינם משתמשים בה, משום שבשיטה זו כל נבדק מושווה לנבדק נוסף אחד, הדומה לו ככל האפשר בתכונות שאינן נחקרות, בניגוד להשוואה כללית של שתי קבוצות מדגם.
דגימת זיווגים שאינה אקראית משמשת נעשית כאשר קשה למצוא מדגם זיווגים אקראי. למשל, במקרה שבו אוכלוסיית היעד קטנה. תפקוד ידיים אצל אנשים עם שיתוק מוחין מקובל לבדוק במדגם מזווג שבו אנשים שרק אחת מידיהם פגועה. אצל כל אחד מהם משווים את פעילות היד הפגועה לפעילות היד שאינה פגועה ומסיקים מסקנות על כלל האנשים שידיהם פגועות לעומת כלל האנשים שידיהם אינן פגועות.
מג גריפין
מייגן "מג" גריפין (באנגלית: Megan "Meg" Griffin) היא דמות מצוירת בדיונית בקומדיית המצבים המונפשת האמריקנית "איש משפחה". מג הופיעה לראשונה בטלוויזיה ב-31 בינואר 1999, דובבה על ידי לייסי שאבר בעונה הראשונה של הסדרה ועל ידי מילה קוניס החל מעונתה השנייה. מג היא הבת הבכורה במשפחה, גדולה מסטואי ומכריס.
אישיות
מג היא ילדה מתבגרת בעלת רגשי נחיתות. חוסר הביטחון שלה גורם לה לנסות להשתייך לקבוצות המקובלים, אולם התוצאות של ניסיונות אלה מסתיימים תמיד בדחייה נבזית מצד קוני ד'אמיקו, נערה פופולרית ומעודדת אגואיסטית. לעומת זאת תלמיד בשם ניל גולדמן (בנו של מורט גולדמן, הרוקח) נמשך אליה ורוצה בקרבתה. גם בבית היא עוברת לא מעט התעללויות מצד משפחתה, בעיקר מאביה פיטר שמציק לה וכל השאר שלא מתייחסים אליה (חוץ מאחיה, כריס וחבר אביה, קוגמאייר). פעמים רבות מפנים אליה את האמירה: "תשתקי, מג". אם כי ישנם מקרים מיוחדים ויוצאי דופן בהם היא מקבלת אהבה ותמיכה ממשפחתה. לרוב, אחיה כריס תומך בה, אף על פי שגם הוא לעיתים רחוקות מציק לה. במצבים קיצוניים, בריאן, סטואי או קווגמאייר נוהגים לעזור לה.
So Good (שיר של הלסי)
So Good הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי. הוא יצא לאור כסינגל בהוצאת חברת התקליטים קפיטול רקורדס ב-9 ביוני 2022. השיר נכתב על ידי הלסי, שרה ארונס וסמי ויטה והופק על ידי ויטה, מקס מרטין וטוביאס קרלסון. יומיים לאחר יציאת השיר, הלסי ביצעה אותו בהופעה חיה לראשונה בפסטיבל מוזיקת גובנורס בול 2022.
לחן ומילים
"So Good" הוגדר כבלדת פופ, שעוסקת במערכת היחסים ארוכת הטווח של הלסי עם התסריטאי הטורקי-אמריקאי, אלב איידין, שביים את הקליפ שלו ומופיע בו יחד עימה.
מחלוקת
ב-22 וב-23 במאי 2022, הלסי פרסמה בטוויטר ובטיקטוק, טענה שחברת התקליטים שלה, קפיטול רקורדס, מעכבת את יציאתו של "So Good", שיחד עם הקליפ שלו, הוקלטו וצולמו במשך יותר מחודש. עוד היא הסבירה שחברת התקליטים מעכבת יציאות של אמנים נוספים מ"טעמי שיווק". הלסי, שחשפה את שם השיר, "So Good", הוסיפה שחברת התקליטים מסרבת להוציא את השיר כיוון שבכירים בה רצו "לבדוק את הוויראליות שלו בטיקטוק" לפני שהוא יוצא באופן רשמי ברחבי העולם כסינגל.
המחלוקת סביב הוצאתו הובילה לביקורת רבה שהופנתה כלפי קפיטול רקורדס; בסופו של דבר, ב-31 במאי 2022, קפיטול הודיעה שהיא תסכים להוציא את השיר ב-9 ביוני 2022, בהצהרה בטוויטר; "אנחנו חברה שמעודדת דיאלוג פתוח". הצהרתה של חברת התקליטים עוררה ביקורת נוספת, כיוון שנטען כי מדובר בתעלול שיווקי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של "So Good", בבימויו של אלב איידין, הוקרן בבכורה עולמית ב-10 ביוני 2022 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של הלסי באותו התאריך. הלסי ואיידין משתתפים בו לצד צ'רלי אולדמן, סורה קונור וטטיאנה דה קמפוס רינגסביס, בסצנות המציגות את תהליך הצילומים שלו.
תכלתיים
תכלתיים (שם מדעי: Irenidae) היא משפחת ציפורי שיר בעלות צבעים כחולים עזים החיים באזור הטרופי. במשפחה זו סוג אחד - תכלתי (Irena) ובו 2 מינים. הם קרובי משפחה רחוקים של הבולבולים ורובים גם למשפחות אגיתיניות וציפורי עלים.
התכלתיים חיים בדרום-מזרח אסיה מהודו עד בורנאו וכן בפיליפינים ביערות גשם לחים. הם בעלי נוצות שחורות על פלג גופם התחתון וחלק גופם העליון כחול או סגול בוהק עם עיניים אדומות ומקור צהוב חזק. הנקבות בעלות צבעים דהויים יותר. ציפורים אלה מזכירים במראם עורבים קטנים ואורכם 24-27 ס"מ.
הם חיים בחופת צמרות היער וניזונים בעיקר מפירות שונים ובעיקר מהפיקוס (תאנה) ומפירות נוספים ואף מצוף פרחים. כמו כן הם ניזונים מחרקים שהם תופסים.
אוטומציה
אוטומציה (מיוונית עתיקה - "פועל מעצמו") היא שימוש באביזרים מכניים או אלקטרוניים, על-מנת לבצע סדרת פעולות, ברצף מתוכנן, ללא מגע יד אדם. האוטומציה משחררת את האדם, בין היתר, מביצוע מטלות שגרתיות וחזרתיות, והן מוחלפות באמצעים טכנולוגיים עצמאיים.
במילים אחרות: אוטומציה היא הטכנולוגיה העוסקת ביישום מערכות מכניות, אלקטרוניות, ממוחשבות ומבוססות-מחשב של הפעלה ובקרה על מכונות.
מכונה אוטומטית היא מכונה המבצעת, מרגע הפעלתה או חיבורה למקור אנרגיה, סדרת פעולות מוכתבות מראש, ללא התערבותו של אדם בתהליך.
התפתחות האוטומציה
המהפכה התעשייתית הראשונה (המכנית) במאה ה-18 התאפשרה עקב המצאת מכונות אוטומטיות שהחליפו עבודה ידנית ואפשרו ייצור המוני. למשל, בתחום הטקסטיל - הנול האוטומטי, מכונת הטוויה והפטיש האוטומטי.
כעבור כמאה שנים התחילה מהמהפכה התעשייתית השנייה (החשמלית) שאפשרה את פס הייצור וזאת עקב היכולת להעביר חשמל ממקום למקום (קשה עד בלתי אפשרי להעביר כוח מכני למרחקים).
פנאומטיקה
פְּנֶאוּמָטִיקָה (פְּנֵימטיקה, על פי חוקי התעתיק לעברית; מיוונית עתיקה: πνεῦμα, פנֵימה - אוויר או נשימה) הוא שם כולל לטכנולוגיה של הפעלה מכנית באמצעות גז דחוס, בדרך כלל אוויר.
היתרון של שימוש באוויר נובע מהיות האוויר חומר זמין, זול, ובטוח לשימוש. דליפה של אוויר אינה גורמת לנזק בניגוד לנוזל הידראולי, המשמש למטרות דומות.
לפנאומטיקה חסרונות בהשוואה להידראוליקה הנובעים מדחיסות האוויר המקטינה את יעילות העברת הכוח. למרות זאת, יש לטכנולוגיות המבוססות על פנאומטיקה שימושים מודרניים רבים כגון מערכות לאיסוף אשפה עירונית.
התחום השכיח לשימוש בתהליכי שינוע פנאומטיים בעולם, הוא שינוע ופינוי אשפה עירונית. ברחבי העולם, מותקנות מערכות שינוע וניהול אשפה פנאומטיות מזה עשרות שנים. המדינה המובילה בתחום היא ספרד, שרישתה את כל ערי המדינה בתוכנית להטמנת צינורות לשינוע אשפה. כחלק מתהליך ההתקנה של צינורות שינוע אשפה מתחת לערים חדשות, וגם עתיקות. הטמעת הצינורות התחילה בקוטר של 30 ס"מ, אולם כיום, לאחר שהסתבר שקוטר זה בעייתי ודורש תחזוקה רבה, מבוצע תהליך של תיקון קוטר הצינור לקוטר של 50 ס"מ. הצינורות התת-קרקעיים מובילים את האשפה בלחץ אוויר לטרמינל עירוני מרכזי משם משונעת האשפה באמצעות משאיות. בישראל תחום זה נמצא בחיתוליו ובשנים האחרונות ניכרת התעניינות מצד עיריות ומצד המדינה להתחיל בהטמעה של מערכות שינוע פנאומטיות.
אורתוניקיים
אורתוניקיים (שם מדעי: Orthonychidae) היא משפחת עופות מסדרת ציפורי שיר החיים ביערות אוסטרליה וגינאה החדשה. במשפחה ישנו סוג אחד - אורתוניק (Orthonyx) ובו שלושה מינים. קרוביהם הם הוונגות, הפסופודיים והמין בבלר רליתי ולשתי המשפחות קשרים רחוקים לעורביים.
מאפיינים
למינים אלה ישנו ראש שחור או אפור, חזה צהוב או כתום גדול, פסים כהים ולבנים סביב הכנפיים וזנב ארוך היכול להיפרש מעט כמו אצל הנבליים. הם חיים בעיקר על הקרקע ובעלי רגליים חזקות. המקור חזק וצבעו לבן. הנקבות לעומתם דהויות צבע ומוסוות. ציפורים אלה חיים בעיקר ביערות צפון מזרח אוסטרליה, אך גם בדרומה ובאי גינאה החדשה.
הם ניזונים מטרף של חרקים אך המינים הגדולים יכולים לצוד גם לטאות קטנות. הם תופסים את הטרף מהאדמה ונתמכים בזנבם הגדול כמשענת. ציפורים אלה הם מונוגמיים אך צעירים זכרים שבגרו נשארים לעיתים יחד עם הוריהם עד הבגרות ועוזרים להם לשמור על השטח מיריבים.
The Best of Kylie Minogue
האלבום הגיע למקום ה-11 במצעד האלבומים הבריטי.
רקע
אלבום הלהיטים מכיל בתוכו להיטים של קיילי מינוג מתחילת הקריירה שלה ועד צאת אלבום הלהיטים עצמו, בדומה לאלבומי להיטים קודמים שלה. בניגוד לאלבומים קודמים שלה, אלבום להיטים זה לא כלל שירים או סינגלים חדשים.
עם יציאתו, זכה אלבום הלהיטים לביקורות חיוביות, אשר שיבחו את בחירת השירים שייצגו את השנים המאוחרות יותר בקריירה של מינוג, אך מתחו ביקורת על כך שלא היה ייצוג מספק לשירים הישנים יותר שלה. האלבום הגיע למקום ה-11 בבריטניה ול-40 העליונים בצ'כיה, אירלנד, סקוטלנד וספרד.
בשנת 2019, יצא אלבום ההמשך Step Back in Time: The Definitive Collection, אשר כלל שירים נוספים בנוסף לשירים שכבר נמצאים באלבום הלהיטים הזה.
דג שחור קטן
דג שחור קטן (בפרסית: ماهی سیاه کوچولو) הוא ספר ילדים ידוע בשפה הפרסית שנכתב על ידי סמד בהרנגי. הספר נחשב באופן נרחב לאלגוריה פוליטית, ונאסר באיראן שלפני המהפכה. מלבד סיפורו הבולט, האיורים המקוריים לספר של פרשיד מת'קאלי קיבלו את פרס האנס כריסטיאן אנדרסן בשנת 1974 על "תרומותיו המתמשכות" כמאייר ילדים. תרגומים שונים של הספר התפרסמו במספר מדינות. התרגום האחרון של הספר באנגלית ראה אור בשנת 2015 עם איוריו המקוריים.
עלילה
הסיפור מסופר מנקודת מבטה של דגה מבוגרת המדברת אל 12,000 ילדיה ונכדיה. היא מתארת את מסעו של דג שחור קטן שמשאיר מאחוריו את מקום הולדתו הבטוח בנחל ויוצא להרפתקה בעולם הגדול.
הדרך מובילה את הדג הקטן אל המפל ולאורך הנהר אל הים. לאורך הדרך, הדג פוגש כמה דמויות מעניינות, ביניהן לטאה ידידותית ושקנאי רשע.
עם חוכמה ואומץ, הדג מגיע רחוק והסיפור מסתיים בכך שהדג השחור הקטן משמש דוגמה לאחרים.
אבי יקיר
אבי יקיר (נולד ב-2 ביוני 1949) הוא שחקן, מדבב ובובנאי ישראלי. בין הקולות המפורסמים שדיבב: קישקשתא בסדרת הטלוויזיה "מה פתאום?!" ושבי ב"פרפר נחמד".
ביוגרפיה
אבי יקיר היה שותף במשך השנים בדיבוב בסדרות שונות של הטלוויזיה החינוכית, בין השאר, בדיבוב בתוכניות "עלילות טדי דוב", "סנדוקאן", ו"לוחמי הזמן" וגם דיבב את דמותו של קישקשתא ב"מה פתאום?!", את שבי ב"פרפר נחמד", את אליק, שלוק ובאלי בתוכניות "אליק ובליק", "חיבוקים עם באלי ושלוק" ו"באלי דליק ושלוק" ששודרו בערוץ הופ!.
שיחק בתפקידי משנה ובתפקידי אורח בתוכניות טלוויזיה וסרטים ישראליים. בין השאר שיחק בסרט "שדר מן העתיד" ובסדרות "מישל עזרא ספרא ובניו", "שובו של השריף", "רמת אביב גימל", "החרצופים", "בנות בראון" ו"פרפר נחמד".
בשנת 2013 שיחק בסדרה בני ערובה בתפקיד מוני אבא של נטע.
חיים אישיים
יקיר הוכשר כעובד סוציאלי קליני (MSW), עם התמחות בטיפול בהתמכרויות. כיום הוא מטפל כעמית במכון טמיר לפסיכותרפיה בתל אביב.
אבטליון ממודנה
רבי אַבְטַלְיוֹן מִמּוֹדֵנָה (Ottaviano; ה'רפ"ט, 1529 - ה'שע"א, 1611) היה ממנהיגי יהדות איטליה במאות ה-16 וה-17.
ביוגרפיה
נולד לרב מרדכי (מרקו) ממודנה המתואר כ"גאון, רופא ושר", והיה תלמידו של המהר"ם מפאדובה.
במשך שנים הנהיג את קהילת יהודי בולוניה ומאוחר יותר עקר לפרארה. בתו פילביה נישאה לרב יהודה סלטארו מפאנו, מחבר "מקוה ישראל". אחיינו הרב יהודה אריה ממודנה כתב עליו כי. רבי עזריה מן האדומים למד אצלו בפרארה ומזכיר אותו רבות בספרו הגדול "מאור עיניים". לדברי רי"א ממודנה:.
בשנת ה'שמ"א (1581), על רקע עלילה על התלמוד הבבלי, היה שליח קהילות איטליה לאפיפיור גרגוריוס השלושה עשר ונפגש עמו מספר פעמים. סופר כי נאם לפני מועצת חשמנים במשך שעתיים בלטינית שוטפת, הגן על התלמוד והשיג את מבוקשו בביטול צו שעמד לצאת נגדו. בשנת ה'שס"ד (1604) היה מעורב בפרשיית המקווה ברוויגו שהעסיקה את העולם הרבני באיטליה, תשובתו ההלכתית בנושא זה נדפסה בספר "פלגי מים" הסוקר את הפרשה.
הניח אחריו לפחות עשרה פיוטים, שלא נדפסו.
An Evening with Adele
An Evening with Adele הוא סיבוב ההופעות הראשון של הזמרת הבריטית אדל סיבוב הופעות זה נתמך על האלבום 19. סיבוב ההופעות החל ב-23 באפריל 2008 בוויילס והסתיים ב-12 ביולי 2009 בהולנד. במהלך סיבוב ההופעות הופיעה אדל באירופה, אמריקה הצפונית ואסיה.
רשימת השירים בסיבוב ההופעות
הדרן
אלבסן
אלבסן (באלבנית: Elbasani) היא עיר באלבניה ממחוז אלבסן, והעיר הרביעית באוכלוסייתה במדינה. העיר שוכנת בצפון נהר שקומבין בין הרי סקנדרבג ומיזק שבמרכז אלבניה.
היסטוריה
מקור שמה של העיר נגזר נגזר מהמילה "מבצר" שהייתה באימפריה העות'מאנית.
באוגוסט 2010 גילו ארכאולוגים שני קברים אילירים ליד חומות הטירה של אלבסן.
העיר לקחה חלק בהפצת הנצרות, והיו לה בישוף, קתדרלה ובזיליקות כבר במאה החמישית.
עד סוף המאה ה-17 היו בעיר 2,000 תושבים. [נדרש ציטוט] בסוף המאה ה-19, אלבסן הייתה מיושבת על ידי כ-3,000 משפחות מוסלמיות ו-280 משפחות נוצריות אורתודוקסיות, מתוכן 100 משפחות אלבניות אורתודוקסיות ותיקות המתגוררות בשכונה הנוצרית הישנה בתוך המבצר ו-180 משפחות ארומניות המתגוררות בשכונת סנט ניקולס בקצה של העיר. בתחילת המאה ה-20 הוערך כי באלבסן חיו 15,000 איש.
במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, העיר נכבשה על ידי חיילים סרבים ב-29 בנובמבר 1912. הם נסוגו מאלבסן ב-25 באוקטובר 1913 עקב האולטימטום של בריטניה, אוסטריה והונגריה. אלבסן נכבשה ברציפות על ידי סרבים, בולגרים, אוסטרים ואיטלקים בין השנים 1915 ו-1918. הצבא הבולגרי כבש את אלבסן ב-29 בינואר 1916, במהלך הכיבוש הבולגרי. במרץ 1916 השתלט צבא אוסטריה-הונגריה על אלבסן מיוני 1916 עד מרץ 1917.
ההתפתחות התעשייתית בעיר החלה בתקופה הזוגיסטית, תקופת שלטונו של זוגו הראשון, מלך אלבניה, שבה הוקמו מפעלי טבק ואלכוהול.
לעיר נגרם נזק רב בזמן מלחמת העולם השנייה, ואחריו הגיעה תוכנית אינטנסיבית של פיתוח תעשייתי בתקופה הקומוניסטית שהקפיצה את כמות תושבי העיר ל-75,000 תושבים. שיאו של תהליך זה היה בניית המתחם המתכתי הענק Steel of the Party, שנבנה בסיוע סיני בשנות ה-70. תחנת הרכבת אלבסן נפתחה בשנת 1950.
בשנת 2014 שיחזרה ממשלת אלבניה את אצטדיון רוז'די ביזהוטה בעיר. בשמו החדש, ארנה אלבסן הפך לאצטדיון הביתי של נבחרת אלבניה בכדורגל, אצטדיון אשר עומד בקריטריונים של פיפ"א.
The Abbey Road Sessions
The Abbey Road Sessions (באנגלית: סשני אבי רוד) הוא אלבום אוסף של הזמרת-יוצרת האוסטרלית, קיילי מינוג. אלבום האוסף יצא לאור ב-24 באוקטובר 2012, על ידי חברת התקליטים פרלופון רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
רקע והפקה
אלבום האוסף הופק בעיקר על ידי סטיב אנדרסון וקולין אליוט. אלבום האוסף הוא אלבום תזמורת אשר מכיל שירים בולטים של מינוג לאורך השנים בגרסה שונה לחלוטין מהגרסה המקורית. כל שירי האלבום הוקלטו מחדש באולפני אבי רוד בלונדון (מהם נגזר שם האלבום) בגרסת תזמורת המשלבת גיטרות, תופים, פסנתר ומיתרים.
בנוסף לכך, הוקלט אלבום האוסף במהלך נובמבר 2011.
סינגלים, ביקורת והצלחה
מהאלבום יצאו שני סינגלים: "Flower", שיר מקורי אשר נכתב במקור ב-2007, והגרסה המחודשת לשיר "On a Night Like This". האלבום קיבל ביקורות חיוביות מרוב מבקרי המוזיקה אשר טענו כי ההקלטות היו העבודה הקולית הטובה ביותר של מינוג אך חלק מתחו ביקורת על השימוש שלה במוזיקת תזמורת.
עם יציאתו נכנס האלבום ל-40 העליונים במדינות כמו אוסטרליה, אירלנד, שווייץ, צרפת וניו זילנד. בבריטניה האלבום הגיע למקום השני ואף זכה למעמד זהב עם מכירות של 235 אלף עותקים. מינוג קידמה את האלבום על ידי הופעות חיות עם שירי האלבום.
Papa Don't Preach
Papa Don't Preach (בעברית: אבא אל תטיף) הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. השיר יצא כסינגל השני מאלבום האולפן השלישי של מדונה, True Blue. השיר הופיע גם באלבום האוסף של מדונה משנת 2009, Celebration. השיר הופיע גם בגרסת רמיקס באלבום האוסף של מדונה משנת 1990, The Immaculate Collection.
מילות השיר מספרות על נערה צעירה שמספרת לאביה כי היא הרתה מחוץ לנישואים, והיא מתכוונת ללדת את העובר שברחם שלה, וזאת אף על פי שלצעד זה יהיו השלכות רבות ועל אף שהוא הזוי, קשה, לא אופייני ולא מקובל בשל היותה של גיבורת השיר קטינה. למעשה, שיר זה יוצא נגד ההפלות ומעודד נשים הרות שלא לבצע תהליך זה. השיר זכה להצלחה והיה לסינגל הרביעי של מדונה שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100. הסינגל הגיע למעמד זהב בארצות הברית והממלכה המאוחדת.
השיר זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".
מוראד עריף
מוראד עריף (באזרית: Murad Arif; נולד ב-27 בספטמבר 1981 בסומגאיט, אזרבייג'ן) הוא מלחין וזמר אזרי.
בין השנים 1987–1998 סיים את לימודיו התיכוניים ולאחר מכן סיים תואר ביחסים כלכליים בינלאומיים באוניברסיטה הכלכלית של אזרבייג'ן.
קריירה
מוראד עריף החל לכתוב שירים בשנת 2008. בנוסף למוזיקה, הוא גם מחבר את המילים לשיריו.
בשנים 2002 - 2005 עבד כדי ג'יי בתחנת 'רדיו חלל'. משנת 2005 ועד 2007 ב-ITV ורדיו İTV. שימש כאחד הפרשנים הראשיים באירוויזיון 2006. בשנים 2007 - 2008 עבד כעורך בהפקה של M - Group. משנת 2008 עד 2010 שימש כמנהל המוזיקלי, מנהל השידורים ומנחה במספר פרויקטים ב-LiderTV.
הוא מחבר שירים עבור זמרים ומבצעים אזרים פופולריים כמו נטוון חביבי, אלנארה חלילובה, אגיון קיזימובה, איאז גאסימוב, כיאם ניסנוב, סידה אלקפרזאדה, ומשמש גם כמפיק המוזיקלי של כיאם ניסנוב.
בשנת 2009, הגיע שירו "Sevdiyini soyle" ("הודה באהבה") בביצועו של נטוון חביבי, למקום הראשון בתחרות "Baki Geceleri" ("לילות באקו").
בשנת 2011 ייצג הזמר נטוון חביבי את אזרבייג'ן בתחרות שירים של מבצעים צעירים מארצות דוברות טורקית "טורקצביזון מוזיק פסטיבל 2011" שהתקיימה בעיר דניזלי עם שירו של מוראד "טיירר" ("מטוסים"). באותה שנה נכלל שירו "איסטנבול" באלבום "Bosphorus night −4" ("לילות בוספורוס", המהדורה הרביעית) בטורקיה על ידי הדי ג'יי הטורקי הפופולרי סואט אטשדאגי, שכלל גם רמיקסים לשירים של כוכבי פופ טורקיים מפורסמים.
מנוף (משחק)
מנוף (באנגלית: Claw crane) הוא סוג של משחק ארקייד המאפשר להרים פרסים שונים (בדרך כלל צעצועים) בעזרת מנוף מכני קטן עם תפסנים בו השחקן שולט באמצעות ג'ויסטיק המוצב בקדמת המכונה.
המכונה נמצאת לרוב באולמות משחקי וידאו, סופרמרקטים, מסעדות, בתי קולנוע, קניונים, ואולמות באולינג.
משחקיות
מכונות Claw crane כוללות פרסים שונים (בדרך כלל צעצועים או חלופות כגון תכשיטים, כובעים, כדורים, בובות, חולצות, ממתקים או מוצרי אלקטרוניקה). הפרסים היקרים יותר בדרך כלל מוצבים בתוך שקיות פלסטיק על מנת שיהיה יותר קשה להרים אותם.
על מנת לשחק במשחק השחקן צריך לשים במכונה את כמות המטבעות הנדרשת, ובעקבות כך השחקן מסוגל להניע את הג'ויסטיק בקדמת המכונה השולט על מנוף קטן במשך זמן מוגבל (כל פעם בסביבות 15 עד 30 שניות). השחקן יכול להניע את המנוף קדימה, אחורה ולצדדים. במכונות מסוימות, השחקן מסוגל לשפר את המיקום של המנוף בעת שהוא יורד לתפוס את האובייקט שמתחתיו.
לאחר שהשחקן מיקם את המנוף מעל לפרס שברצונו להרים ולוחץ על הכפתור שעל הג'ויסטיק (או לחלופין בתום הזמן שבמהלכו ניתן להזיז את המנוף), המנוף יורד ומנסה לאחוז באובייקט שמתחתיו באמצעות התפסנים שבקצה המנוף. לאחר מכן המנוף חוזר למעלה לפינה שבקדמת המכונה ושם התפסנים נפתחים ומשחררים את האובייקט שנתפס. אם השחקן הצליח לתפוס פרס כלשהו, הפרס נופל לתוך פתח בתחתית המכונה אשר ממנו השחקן יכול לאסוף את הפרס.
היסטוריה
בארצות הברית מכונות ה-Claw crane הופיעו לראשונה ברשת המסעדות של פיצה האט במחצית השנייה של שנות השמונים, כאשר בהמשך הם החלו להופיע ברשתות אחרות.
שיעורי הזכייה
שיעורי הזכייה במכונות ה-Claw crane תלויים במספר גורמים, בהם תצורת המכונה, מיומנות השחקן, סוג המכונה, ובפרסים הזמינים (הגודל, הצפיפות, והמבנה שלהם). סיבות אופייניות לכך שהשחקן לא יצליח להרים את הפרס עשויות להיות בשל חוסר הניסיון של השחקן, תפסנים מוחלשים בקצה המנוף, או התצורה הספציפית של המנוף. מנופים מודרניים רבים משתמשים בפועל במחשב שקובע מה יהיה שיעור הזכיות על פי הגדרות שהוגדרו מראש על ידי בעל המכונה, וקובעות שהתפסנים יתפסו במידת עוצמה רבה את האובייקט רק לאחר אחוז מסוים של ניסיונות קודמים. בכל מכונות ה-Claw crane המודרניים מסוגל בעל המכונה לכוון את העוצמה שבה התפסנים יאחזו באובייקטים ואת מידת הקרבה של התפסנים בעת האחיזה (בדרך כלל ניתן לשנות תצורה זו על ידי סיבוב הברגים הנמצאים על גבי המנגנון או שינוי הפוטנציומטרים על גבי המעגל המודפס של המכונה). בחלק מהמכונות ישנה תכונה המכונה "two-level claw power" אשר גורמת לכך שבתחילה על אף שהתפסנים יאחזו במלוא העוצמה באובייקט, בעת שהאובייקט מורם מוחלשת אחיזת התפסנים לאחר השהיה קצרה אשר גורמת למנוף להשמיט את הפרס חזרה.
חוקיות
היכולת של בעלי המכונות להגדיר את מידת העוצמה של התפסנים במנוף ואת שיעורי הזכייה מעלים את השאלה אם המכונות הללו צריכות להיחשב למכונות הימורים במובן המשפטי, בדומה למכונות מזל. בארצות הברית, מכונות ה-Claw crane בדרך כלל פטורות מן החוקים המסדירים מכונות הימורים.
בתחומי שיפוט אחרים, בהם אלברטה שבקנדה, מכונות ה-Claw crane אינן חוקיות אלא אם כן השחקן רשאי לשחקן באופן חוזר ונשנה עד שהוא מצליח לזכות בפרס.
חוק האינטרנט הריבוני
חוק האינטרנט הריבוני הוא שמו של חוק רגולטורי ברוסיה הקובע יצירת מערכת ניתוב תעבורה אינטרנטית לאומית ופיתוח כלי ניהול מרכזיים. החוק נועד לנתק את ההסתמכות של האינטרנט הרוסי על שרתים זרים. חוק זה נכנס לתוקף ב-1 בנובמבר 2019. החוק כולל תיקונים לחוק הפדרלי "אודות תקשורת" והחוק הפדרלי "אודות מידע". עוד בשלב הדיונים בדומה הממלכתית, החוק עורר דיון ציבורי נרחב ונוקב בנושא הסדרת האינטרנט ברוסיה.
השינויים והחידושים הגדולים שהחוק מציע הם:
בנוסף לשמו הרשמי כ"שינוי החוק הפדרלי בנושא תקשורת והחוק הפדרלי 'אודות מידע, טכנולוגיות מידע והגנה על מידע'", נקרא המסמך גם בתקשורת בשם "החוק על בידוד האינטרנט הרוסי".
בשנת 2021 חוקק חוק נוסף "חוק פעילות חברות טכנולוגיית מידע זרות ברוסיה".
רקע
דיון מומחים בצורך לאמץ מעשה משפטי ייעודי שנועד להבטיח את ביטחונו של רשת האינטרנט הרוסית נערך במשך מספר שנים. ב־29 בדצמבר 2016, הודיע היועץ הנשיאותי לענייני אינטרנט גרמן קלימנקו על הצורך בפיתוח תרחישי הגנה למקרה של הידרדרות נוספת ביחסי מדיניות החוץ בין רוסיה, ארצות הברית ומדינות האיחוד האירופי. הוא דירג את הסבירות שרוסיה תנותק מהאינטרנט העולמי כגבוהה מאוד.
מנוע חשמלי
מנוע חשמלי הוא רכיב חשמלי, הממיר אנרגיה חשמלית לאנרגיה מכנית. מנוע חשמלי מבוסס על עקרון האלקטרומגנטיות, המאפשר יצירת שדה מגנטי על ידי העברת זרם חשמלי דרך סליל לפי כלל יד ימין.
חוק האינטרנט הריבוני
רקע
באותו חודש הודיע שירות הביטחון הפדרלי הרוסי כי סוכנויות ביון זרות מכינות סדרה של מתקפות סייבר כדי לערער את היציבות במערכת הפיננסית של רוסיה. רוסטלקום אישרה מידע זה והוסיפה כי המנעה התקפות על חמשת הבנקים והארגונים הפיננסיים הגדולים במדינה.
מנוע חשמלי
מבנה מנוע חשמלי
המנוע החשמלי בנוי על פי רוב משני חלקים עיקריים:
דרך פעולת המנוע
הזרם העובר בתוך סלילי הרוטור מכוון כך, שסביב הסלילים המסתובבים ייווצר שדה אלקטרומגנטי בעל קוטביות משתנה, כך שאותו קוטב (למשל דרום) מכוון לכיוון המגנטים שבסטטור. במצב זה המגנט "הדרומי" דוחה את הסליל הקרוב אליו (דרום דוחה דרום) ואילו המגנט "הצפוני" מושך את הסליל הקרוב אליו.
חוק האינטרנט הריבוני
רקע
על פי הערכות של NetBlocks, במקרה של ניתוק חיצוני של רוסיה מהאינטרנט העולמי, רוסיה תאבד מדי יום כ-20.4 מיליארד רובל (כ-307.4 מיליון דולר). בפרט, אתרים ולקוחות מקוונים של יישומי בנקאות יהפכו ללא זמינים במדינה, המערכת למתן שירותים ציבוריים אלקטרוניים לא תעבוד וניהול מסמכים אלקטרוניים ישותק ברוב הארגונים הציבוריים והפרטיים.
מנוע חשמלי
דרך פעולת המנוע
בתמונות מוצג מנוע זרם ישר פשוט בעל שני סלילי השראה:
סוגי מנועים חשמליים
מנועים חשמליים ניתנים לחלוקה על פי מספר תכונות:
חוק האינטרנט הריבוני
מטרת הצעת החוק
על פי הגרסה הרשמית, הצעת החוק קובעת יצירת תשתית עצמאית לתפקוד האינטרנט ברוסיה. תשתית כזו תבטיח את זמינות האתרים במקרה של חוסר אפשרות לחיבור מפעילי טלקום רוסיים לשרתי אינטרנט זרים. הצעת החוק מעניקה לרוסקומנדזור (רגולטור האינטרנט הממשלתי) את הסמכות לפקח על תפקודן של רשתות התקשורת והאינטרנט ועל מנת לאתר איומים על פעילות האינטרנט ברוסיה ולמפעילים המספקים גישה לאינטרנט מוטלת האחריות להתקין באמצעים טכניים ברשת שלהם ציוד נגד איומים מסוג זה.
מנוע חשמלי
סוגי מנועים חשמליים
כמו כן, מנועים מתחלקים לשני סוגי שליטה:
צורת המנוע אף היא משמשת לאבחון וחלוקה
חוק האינטרנט הריבוני
מטרת הצעת החוק
לטענת כותבי הצעת החוק, יישומה יבטיח את ביטחונה של המדינה, מכיוון שלטענתם האסטרטגיה האמריקאית לאבטחת הסייבר כוללת "אפשרות להשתמש במרחב הקיברנטי לפעולות פוגעניות". הכותבים ציטטו גם כדוגמה את ניתוק סוריה מהאינטרנט בנובמבר 2012, שכונתה פעולה מיוחדת שערכה NSA (אף שהדעות חלוקות בנושא זה).
על פי מומחי מרכז PIR, אסטרטגיית אבטחת הסייבר האמריקאית אינה מכילה איומים לנתק את רוסיה מהרשת והיא מספקת סנקציות כתגובה אפשרית להתקפות סייבר מצד רוסיה דווקא. על פי הודעת הרשויות הרשמיות בסוריה, כיבוי האינטרנט בשנת 2012 בוצע על ידי "טרוריסטים שתקפו את הכבלים". על פי גרסה אחרת, הדבר נבע מפעולה אקראית של האמריקאים בנתב, שהיה בשליטת ממשלת סוריה.
מנוע חשמלי
מנוע זרם ישר
מנוע זרם ישר עם מברשות תואר לעיל. במנוע זרם ישר ללא מברשות, המגנטים הקבועים נמצאים על הרוטור (הלולאה המסתובבת) והמגנטים בקיטוב מתחלף נבנים כסטטור (המגנטים החיצוניים). קצב סיבוב הרוטור נקבע על ידי הזרם המוזן למגנטי הסטטור, שהוא לרוב זרם חילופין המתקבל מהתמרת הזרם הישר המזין את המנוע. הימנעות משימוש במברשות להעברת הזרם אל ציר מסתובב מגדילה את אמינות המנוע ומקלה על המזעור שלו.
מנוע זרם חילופין
קיימים שני סוגים עיקריים של מנועים חשמליים לזרם חילופין :
קיים גם מנוע אוניברסלי הפועל בזרם חילופין וגם בזרם ישר, שנקרא "מכונת קולקטור". קיימים במנוע זה קטבים אלקטרומגנטיים גם בסטטור (החלק הקבוע) וגם ברוטור (החלק המסתובב). חיבור הקטבים הניידים ביחס לקבועים משתנה תוך כדי הסיבוב בעזרת פחמים או מברשות לקבלת מומנט סיבובי אופטימלי.
חוק האינטרנט הריבוני
מטרת הצעת החוק
מנהל המכון לפיתוח האינטרנט ברוסיה, סרגיי פטרוב, אמר כי החוק מחייב יצירת שרתי שמבוססים בפדרציה הרוסית על מנת להבטיח את יציבות האינטרנט ברוסיה, ולא לערב את עבודתם של שרתים רוסים, כולל פיננסיים וממלכתיים, ישירות דרך רשת האינטרנט הגלובלית.
מנוע חשמלי
מנוע זרם חילופין
עקרון הפעולה של מנוע אסינכרוני (המנוע מסתובב במהירות שאינה מסונכרנת לתדר הרשת המזינה אותו) עקרון הפעולה דומה במידה מסוימת להפעלת שנאי, המערכת מבוססת על שתי מערכות סלילים (ראשי ומשני) כאשר מערכת אחת היא סלילי הסטטור (חלקו הנייח של המנוע) מערכת זו מחוברת אל רשת החשמל (בטור למערכות ההגנה) ומערכת הסלילים השנייה היא הרוטור (החלק המסתובב במנוע). שתי המערכות פועלות כשנאי (סלילים) כך שעל ידי השראה מגנטית זרם במערכת אחת יוצר כא"מ (כוח אלקטרו מניע) וזרם במערכת השנייה, כתוצאה מכך ישנם כוחות מגנטים בשתי המערכות.
רוטור מלופף - כולל בתוכו פחמים להעברת זרם חשמלי. רוטור כלוב - אינו כולל פחמים.
חוק האינטרנט הריבוני
מטרת הצעת החוק
באמצע מרץ 2019, השימוש בטכנולוגיה שתשמש ליישום חוק האינטרנט הריבוני הפריע לפעילות שירותי יאנדקס עקב מתקפת רשת. לדברי נציג החברה, "מסיבות הקשורות לחסימת של רגולטור האינטרנט הממשלתי, התנועה עברה דרך מפעילי DPI הקיימים כעת, ואחריהם מרבית השירותים קרסו."
מנוע חשמלי
מנוע זרם חילופין
מנוע צעד הוא מכשיר אלקטרו-מכני המפעיל רכבת של תנועות צעד של הציר בתגובה לרכבת של פולסי כניסה. תנועת הצעד עשויה להיות זוויתית או ליניארית. כאשר מספר מסוים של פולסי הנעה מסופקים למנוע, המוט מסתובב בזווית ידועה.
חוק האינטרנט הריבוני
גורם חיצוני
הדיון בצורך לאמץ מעשה משפטי ייעודי שמטרתו להבטיח את ביטחונו של החלק הרוסי באינטרנט מתנהל מזה מספר שנים. בשנת 2014, תרגילים שערך משרד התקשורת הראו כי האינטרנט הרוסי פגיע, ונדונו אמצעים "למזעור סיכונים", כולל אפשרות ל"ניתוק זמני "של האינטרנט ברוסיה מהעולם החיצון. ב-29 בדצמבר 2016, הודיע יועצו של פוטין לענייני האינטרנט גרמן קלימנקו על הצורך בפיתוח תרחישי הגנה למקרה של הידרדרות נוספת ביחסי מדיניות החוץ בין רוסיה, ארצות הברית ומדינות האיחוד האירופי טעו כיהסבירות שרוסיה תנותק מהאינטרנט העולמי היא גבוהה מאוד.
מנוע חשמלי
שימושי המנוע החשמלי
המנועים החשמליים נכנסים כמעט לכל היבט בחיים המודרניים.
חוק האינטרנט הריבוני
אבטחת חילופי המידע ברשת הרוסית
על פי הצעת החוק, מערכת ארגון חילופי המידע במדינה משתנה לחלוטין - עליה לעבור רק דרך נקודות חילופי מידע שהוזנו ברישום מיוחד ועל פי הכללים שהוגדרו על ידי רגולטור האינטרנט הממשלתי.
סיכוני יישום הצעת החוק
על פי חוות דעת המומחים של הנציבות לתקשורת וטכנולוגיות מידע וטלקומוניקציה של האיגוד הרוסי של התעשיינים והיזמים, יישום הצעת החוק תפחית את יציבות האינטרנט ברוסיה. מערכת הניהול הריכוזית של רשת תקשורת ציבורית החזויה על ידי הפרויקט עשויה להפוך לנקודה אחת של כישלון קטסטרופלי של התקשורת במדינה. בנוסף, הפרויקט מכוון להבטיח את פעולתו של האינטרנט ברוסיה במקרה של ניתוק משרתים זרים, אך משימה זו אינה רלוונטית, מכיוון שהאינטרנט ברוסיה מנותב דרך 11 שרתים מקומיים.
מטרות סמויות שזוהו
החוק קובע, בין היתר, כי חילופי תנועת המידע במדינה יבוצעו אך ורק דרך נקודות חילופי מידע אשר אושרו במיוחד ונכנסו לרישום הרלוונטי. ניתן לנתק ספקיות אינטרנט שאינן מצייתות להוראות רגולטור האינטרנט או גורמי אכיפת החוק. במקביל, ספקיות שהתקינו "אמצעים טכניים להתמודדות עם איומים" ברשת שלהם פטורים מחובת הגבלת הגישה לאתרים בעלי מידע אסור.
אם קודם לכן הסינון בוצע על ידי הספקים עצמם על פי רשימות החסימה של רגולטור האינטרנט, אז עם יישום החוק הוא יבוצע על ידי הציוד שהותקן על ידי המדינה.
ראש רגולטור האינטרנט הממשלתי, אלכסנדר ז'ארוב, אמר ב-9 באפריל 2019 כי החוק בנושא "האינטרנט הריבוני" יסייע במאבק נגד המשאבים האסורים ברוסיה, כולל האפשרות לחסימת טלגרם.
דיון הצעת החוק
הצעת החוק הוגשה לדומה ב-14 בדצמבר 2018. כותבי הפרויקט הם אנדריי קלישאס, ראש ועדת מועצת הפדרציה לחוקה, סגניתו ליודמילה בוקובה וחבר הדומה אנדריי לוגובוי. בדברי ההסבר, המחברים מדגישים כי הם לקחו בחשבון "את האופי האגרסיבי של האסטרטגיה הלאומית לביטחון הסייבר בארצות הברית שאומצה בספטמבר 2018". לטענת חברי הפרלמנט, הוא מכיל את העיקרון של "שמירת שלום בכוח" והאשמת רוסיה ב"התקפות האקרים". לדבריהם, הצעת החוק תפחית גם את נתוני הרוסים המועברים לחו"ל ותגדיר קווי תקשורת חוצה גבולות ונקודות חילופי מידע עצמאיים.
כותבי הצעת החוק ציינו כי הם לא שמו לעצמם מטרה ליצור אינטרנט עצמאי ברוסיה, תוך הגבלה אך ורק להיווצרות "תשתית כפולה". לדבריהם המטרה היא להקים תשתית מוגנת מהשפעות זרות.
הצעת החוק בכללותו זכה לתמיכת משרד התקשורת, השירות הפדרלי לפיקוח על האינטרנט, סוכנות התקשורת הפדרלית, שירות האבטחה הפדרלי והשירות הפדרלי לבקרה על ייצוא וטכנולוגיה. לשכת החשבון לא תמכה ביוזמה, תוך שהיא מציינת את הסיכונים של עליית סחורות ושירותים בקשר ליישום החוק. אף שאנדריי קרישאס, הצהיר כי עיקר התמיכה הכספית ליישום החוק כבר סופק בתקציב הפדרלי. אולג איבנוב, סגן שר התקשורת, אישר גם כי החלק הגדול ביותר של ההצעות היקרות כבר נלקח בחשבון בתוכנית "הכלכלה הדיגיטלית" של המשרד.
ב-12 בפברואר, הצעת החוק עוברת בהצלחה בקריאה ראשונה, תוך זיהוי תיקונים הזקוקים לעדכון נוסף של מומחים.
ב-11 באפריל, בישיבת מליאה של הדומה, היא מעבירה את הצעת החוק בקריאה שנייה. במהלך ההכנה נערכה התייעצות עם המחלקות הרלוונטיות, וכתוצאה מכך בוצעו 27 תיקונים לטקסט שמטרתו להבהיר את סמכויותיהם של גופי המדינה באופן יישום החוק.
ב-16 באפריל התקבלה הצעת החוק על ידי הדומה בקריאה שלישית עם 307 קולות בעד מתוך 375 שהצביעו. בכמה כלי תקשורת זרים הצהירו כי מערכת ההצבעה התחשבה בכמה קולות של חברי פרלמנט שלא נכחו באולם המליאה. ב-22 באפריל אושר החוק על ידי מועצת הפדרציה.
ב-1 במאי 2019, הצעת החוק נחתמה על ידי נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין ופורסמה בשם "החוק הפדרלי מ-1 במאי 2019 מספר 90-FZ" בפורטל הרשמי של ממשלת רוסיה. החוק נכנס לתוקף ב-1 בנובמבר 2019.
יישום טכני
התקשורת ברוסיה דיווחה כי במארס 2019, בהשתתפות רגולטור האינטרנט, נערך מחקר על יעילותן של מערכות ניתוח ותעבורת נתונים DPI בעת חסימת הטלגרם; התוצאות הטובות ביותר הוצגו על ידי המתחם מחברת RDP.ru. לדברי עובדי ספקיות התקשורת, ניתן להשתמש במערכות דומות במערכות סינון עתידיות (כ"אמצעי טכני להתמודדות עם איומים" המגביל את הגישה למידע משרתי "הרשם המאוחד לאתרי אינטרנט אסורים ברוסיה"). מערכות DPI דומות משמשות לעיתים ברשתות ארגוניות.
באוגוסט-ספטמבר 2019 נבדק ציוד באורל. החל מסוף אוקטובר 2019 טרם אומצו כל חוקי העזר הנחוצים ליישום הפרויקט.
השלכות כלכליות
במסגרת תוכנית "הכלכלה הדיגיטלית של הפדרציה הרוסית", במסגרתה מיושם החוק (יותר מ-20 מיליארד רובל) ותוכניות "חברת המידע" (1.842 מיליארד), כבר הוקצו 30.8 מיליארד רובל ליישום החוק בתקציב המדינה לשנים 2019–2021, כולל 20.8 מיליארד שנועד לרכש של מערכות טכנולוגיות מידע. בנוסף, על פי מועצת המומחים שתחת ממשלת הפדרציה הרוסית, העלויות לספקים יסתכמו בסכום של 134 מיליארד רובל.
לשכת החשבון של רוסיה לא תמכה בהצעת החוק והעלתה מספר הערות. לטענתה "יישום הצעת החוק יביא לעליית עלויות הסחורות והשירותים בשוק הרוסי."
האפשרות לבידוד רוסיה מהרשת העולמית
על פי חלק מהמומחים, יישום החוק ייצר אפשרות טכנית להפריד בין פלח הרשת הרוסית לזו העולמית וכן חסימת האינטרנט באזורים מסוימים. מוקדם יותר דנה מועצת הביטחון הרוסית בצורך לנתק את רוסיה באופן זמני מהאינטרנט העולמי בעת מקרה חירום.
ראש השירות הפדרלי לפיקוח על האינטרנט, אלכסנדר ז'ארוב אמר כי לאחר אימוץ החוק התשתית תהיה במצב "ישן", "כמו נשק גרעיני". הוא הדגיש כי כרגע אין תוכנית ממשית או צפי לנתק את רוסיה מהאינטרנט.
דורה רטיין
היינריך רטיין (20 בנובמבר 1918 - 22 באפריל 2008), שמו הנוסף דורה רטיין, היה אתלט גרמני שייצג את גרמניה באולימפיאדת ברלין (1936) כאישה, סיים במקום רביעי, זכה באליפות אירופה (וינה 1938) וקבע שיא עולם בקפיצה לגובה. שנתיים לאחר מכן, נבדק ונמצא כי הוא למעשה זכר ולא נקבה. בעיתונות, באינטרנט ובכלי תקשורת אחרים הוא מכונה באופן שגוי "הרמן רטיין" או "הורסט רטיין".
ביוגרפיה
מסמכי חקירה שנערכה בשנים 1938 ו-1939 על חייו של רטיין התפרסמו לציבור במגזין דר שפיגל בשנת 2009.
רטיין נולד בארישוף, ליד ברמן, למשפחה גרמנית "טיפוסית". אביו, היינריך רטיין אמר בראיון בשנת 1938: "כשהילד נולד המיילדת ניגשה ואמרה 'הייני, זה בן!' אבל לאחר חמש דקות היא אמרה 'זו ילדה למרות הכל'. תשעה חודשים לאחר מכן, הילד, שהוטבל לנצרות תחת השם דורה, חלה ונבדק על ידי רופא שבדק את איברי המין שלו ואמר 'עזוב את זה, ממילא אינך יכול לעשות דבר'". "דורה" התראיינה אף בשנת 1938 ואמרה: "הוריי גידלו אותי בתור ילדה ולכן לבשתי בגדי בנות לאורך כל הילדות שלי. אבל מגיל 10 או 11 התחלתי להבין שאינני בת, אלא בן. עם זאת, מעולם לא שאלתי את הוריי מדוע עליי ללבוש בגדי נשים למרות שהייתי בן".
בנעוריו, "דורה" התחרה בתחרויות ספורט לבנות. בשנת 1936 הוא השתתף באולימפיאדת ברלין וחברתו למשלחת, אלופת גרמניה גרטל ברגמן היהודיה שלא הורשתה להשתתף במשחקים, אמרה: "מעולם לא היו לי אי אלו חשדות, אפילו לא אחת...במקלחות המשותפות תהינו מדוע היא לא הסכימה להופיע בעירום מלא מולנו. זה היה מגוחך שמישהו יכול להיות כה נבוך בגיל 17. פשוט חשבנו ש"היא" מוזרה ומשונה...אבל אף אחד לא הבחין או ידע שהיא למעשה גבר". בשנת 1938, רטיין התחרה באליפות אירופה וזכה במדליית זהב ובשיא עולם בקפיצה לגובה של 1.67 מטר.
בשנת 1939 הוא שבר את שיא העולם בקפיצה לגובה פעם נוספת. דורותי טיילר-אודם, שיאנית העבר בקפיצה לגובה מבריטניה, חשדה ברטיין וסיפרה "כתבו לי מכתבים והודיעו לי שאיני מחזיקה יותר בשיא העולם ובחזרה השבתי להם 'היא אינה אישה אלא גבר'. עשו "עליה" בדיקת רקע ומצאו שעבדה בתור מלצר בשם הרמן רטיין. וכך זכיתי שוב להחזיק בשיא שקבעתי". שיאה של אודם קיבל הכרה מחודשת בשנת 1957 על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית.
גבר או אישה
ב-21 בספטמבר 1938, רטיין עלה על רכבת מווינה לקלן. הכרטיסן דיווח למשטרה המקומית בעיר מגדבורג שבנתיב הנסיעה על "נוסע המסתובב בקרון בלבוש אישה". רטיין הוצא מן הרכבת ונלקח לתחקור על ידי המשטרה. הוא הציג לחוקרים את תעודת הלידה שלו בה נרשם שמינו הוא נקבה, אך לאחר היסוסים, הוא הודה שהוא למעשה גבר וסיפר על עצם היותו אינטרסקס. רופא הוזמן לתחנת המשטרה, בדק את רטיין וקבע כי הוא אכן זכר ולא נקבה.
האתלט נעצר ונשלח למכון ספורט בלייכן כדי לעבור בדיקות נוספות שקבעו אף הם כי הוא גבר. הליכי המעצר שלו נמשכו עד ה-10 במרץ 1939, כאשר התובע המחוזי הצהיר: "לא ניתן להאשימו ברמייה מאחר שלא הייתה כוונה לקבל פרס כספי". "דורה" הבטיחה לרשויות כי תחדל מעיסוקה בספורט לאלתר. אביו, היינריך רטיין, התעקש תחילה כי "בתו" תמשיך לעסוק בספורט ותוכר כאישה, אך ב-29 במרץ 1939 פנה למשטרת ברמן וביקש לשנות את שמה גם להיינריך. מדליית הזהב שגרף רטיין הוחזרה ושמו הוסר מרישומי המשתתפות בתחרות.
המשך חייו
לפי דר שפיגל, דורה, שמעתה נקרא היינריך, ובהמשך שינה את שמו להיינץ, קיבל תעודת זהות חדשה ונשלח להנובר בתור "גבר עובד". הוא ניהל את הבר של הוריו וסירב להתראיין בפני כלי התקשורת בטרם מותו בשנת 2008.
אולם, בכתבה של המגזין טיים משנת 1966, תואר היינריך בשם הרמן בתור מלצר בברמן "שהודה בדמעות כי אולץ על ידי הנאצים להעמיד פני אישה למען כבודה ותהילתה של גרמניה". הרמן התייפח: "במשך שלוש שנים חייתי כאישה. זה היה נוראי".
בשנת 2009 יצא לאקרנים הסרט "ברלין 36" שעסק בסיפורו של רטיין. לפי הסרט, היטלר התנגד לכך שאתלטית יהודיה, גרטל ברגמן, תייצג את גרמניה בענף ספורט כלשהו. כתוצאה, בחרו לסלקה מהקבוצה ולשבץ את "דורה" רטיין במקומה.
לאוס
לָאוֹס, או בשמה המלא הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס (בלאית: ສາທາລະນະລັດ ປະຊາທິປະໄຕ ປະຊາຊົນລາວ, בתעתוק לעברית: סָתָלָנָלַט פָסָתִיפָטַי פָסָסוֹן לאָו) היא מדינה ללא מוצא לים בדרום-מזרח אסיה הגובלת עם מיאנמר והרפובליקה העממית של סין בצפון, וייטנאם במזרח, קמבודיה בדרום ותאילנד במערב. אוכלוסייתה מוערכת בכ-7 מיליון בני אדם (2015). מאז שנת 1975, השלטון בה הוא מרקסיסטי-סוציאליסטי.
בירת המדינה, ויינטיאן, ממוקמת בסמוך לגבול עם תאילנד, ליד נהר המקונג.
היסטוריה
ההיסטוריה של לאוס מתחילה מהקמת הממלכה של לן סאנג (מיליון הפילים) על ידי המלך פה נגום בשנת 1353. תחת שלטונו, הממלכה כללה את החלק הצפוני של תאילנד, כל לאוס ומחוז סטאנג טרנג שבקמבודיה. יורשיו, במיוחד המלך פוטיסארת' במאה ה־16, עזרו ליישם את זרם הטרוואדה הבודהיסטי כזרם הדומיננטי בממלכה.
במאה ה־17, ממלכת לן סאנג הדרדרה בגלל מאבקים ומריבות עם שכניה. בסוף המאה ה־18, סיאם השתלטה על החלק שהפך לימים ללאוס. בעקבות הפיכת וייטנאם למושבה צרפתית, צרפת החליפה את סיאם והחלה לשלב את לאוס בתוך האימפריה הצרפתית. החוזה הצרפתי-סיאמי של 1907 הגדיר את התחום הנוכחי של לאוס עם תאילנד.
בזמן מלחמת העולם השנייה, היפנים כבשו את הודו-סין, שכללה את לאוס. המלך סיסוואנג ונג של לואנג פראבאנג, שוכנע להכריז עצמאות מצרפת ב־1945, קצת לפני כניעתה של יפן. בתחילת 1946, כוחות צרפתיים כבשו מחדש את המדינה והעניקו לה אוטונומיה מוגבלת.
בזמן מלחמת הודו-סין הראשונה בין צרפת לבין התנועה הקומוניסטית בווייטנאם, הנסיך סופהנובונג יסד את ארגון ההתנגדות פאת'ט לאו (אדמות לאוס) שהתחייבה למאבק הקומוניסטי נגד הקולוניאליזם. ללאוס לא הוענקה ריבונות מלאה עד אשר צרפת הפסידה לווייטנאם ובעקבות ועידת ז'נבה לשלום ב-1954 אשר הובילו לעצמאות. בחירות נעשו ב-1955 והממשלה הקואליציונית הראשונה, ברשות הנסיך סוואנה פוהומה, נוסדה ב־1957. הקואליציה התמוטטה ב־1958 בעקבות חילוקי דעות וכוחות ימין השתלטו על הממשלה.
ועידת ז'נבה השנייה, שנערכה ב־1962-1961, תמכה בעצמאותה ובנייטרליות של לאוס. אף על פי שהמדינה ניסתה להיות נייטרלית, נוכחות צבאית אמריקאית וצפון וייטנאמית הולכת וגוברת במדינה גררה את לאוס למלחמת וייטנאם (1975-1954). במשך קרוב לעשור, לאוס סומנה כמדינה המופצצת ביותר בהיסטוריה של הלוחמה, כשארצות הברית רצתה להשמיד את דרך הו צ'י מין, שעברה במזרח לאוס. לא פחות מ-2,000,000 טונות של פצצות הוטלו עליה במלחמה.
זמן קצר לאחר שהסכם פריז לשלום הוביל לנסיגת כוחות ארצות הברית מווייטנאם, הסכם ויינטיאן (1973), בין המפלגה הקומוניסטית, מפלגת הלאו המהפכנית (LPRP), לבין הממשלה, הביא להפסקת אש ולתפקיד של ה־LPRP בקואליציה החדשה. המאבק הפוליטי בין הקומוניסטים, הנייטרלים והימנים נמשך. נפילת סייגון ופנום פן לידי כוחות הקומוניסטים באפריל 1975 האיצה את הידרדרותה של הקואליציה בלאוס. כמה חודשים אחרי ניצחון זה, פאת'ט לאו נכנסו לוויינטיאן. ב-2 בדצמבר 1975, המלך ויתר על כס המלוכה במונרכיה החוקתית ו"הרפובליקה הדמוקרטית הקומוניסטית של לאוס" נוסדה. לאוס שמרה על קשרים הדוקים עם ברית המועצות ובנות בריתה המזרחיות, והתבססה על תמיכה של ברית המועצות עד התמוטטותה ב־1991.
פוליטיקה וממשל
לאוס נשלטת מאז שנת 1975 על ידי המפלגה המהפכנית העממית (Lao People's Revolutionary Party), והיא המפלגה היחידה המותרת בחוק. ראש הממשלה הוא גם חבר בכיר בפוליטביורו של המפלגה, אשר כולל 11 חברים שהם אלה שמחליטים על מדיניות הממשלה, בנוסף על הוועד המרכזי של המפלגה, הכולל 61 חברים. המבנה הפוליטי של המפלגה הושפע רבות מזה של וייטנאם. עם זאת, עקב קבלת החוקה בשנת 1991, כונן בלאוס משטר נשיאותי, ותפקיד הנשיא, שהיה עד אז סמלי בלבד, קיבל סמכויות ביצועיות, והפך דה פקטו לעומד בראש המערכת הפוליטית עקב המוסכמה שיו"ר המפלגה תמיד נבחר כנשיא.
זכויות אדם
לאוס סופגת ביקורת רבה מבחינת יחס השלטון לזכויות אדם וחופש ביטוי, ועל השליטה הקפדנית שמפעיל השלטון על התקשורת ועל האזרחים.
אחת התופעות המזוהות עם נושא זה בלאוס היא תופעת ה"העלמויות", העלולה לתקוף פעילים חברתיים, ואנשים שמתחו ביקורת על השלטון או נחשדים ברעיונות אופוזיציונרים. הפדרציה הבינלאומית לזכויות אדם בפריז זיהו לפחות 12 מקרי העלמות בין השנים 1999–2016, אולם השפעת התופעה בפועל רחבה בהרבה ממספר המקרים בפועל, מכיוון שההעלמויות מתרחשות ללא משפט, ללא אזהרה ומבלי להגדיר מראש מהן הפעולות שיגרמו להעלמויות אלו, כך שטקטיקה שלטונית זו מעודדת את אזרחי לאוס לבצע צנזורה עצמית על חופש הביטוי של עצמם.
גאוגרפיה
לאוס נמצאת ביבשת אסיה. היא גובלת בווייטנאם, בסין, בקמבודיה, בתאילנד ובמיאנמר (בורמה).
נהר המקונג (4,160 ק"מ אורכו) זורם בה ומהווה חלק גדול מגבולה המערבי (עם תאילנד), וכן ערוץ חשוב לסירות תובלה ותחבורה.
חלקה הצפוני של לאוס הררי ברובו, ושרשרת הררית צרה נוספת מהווה את גבולה המזרחי של המדינה, עם וייטנאם. למעלה ממחצית משטח המדינה מיוער, אך שטח זה מצטמצם בהתמדה מאז שנות השבעים עקב כריתת עצים מאסיבית ושריפת יערות לצורכי חקלאות. בנוסף לעץ, היערות מהווים מקור חשוב של משאבים טבעיים כמו מזון (חיות בר ופירות) ותרופות צמחיות מסורתיות, בעיקר לאוכלוסייה הכפרית המרוחקת מהמקונג.
רק אחוז קטן משטח המדינה ראוי לעיבוד חקלאי, והוא נמצא ברובו באזור עמק המקונג, בו גם מרוכזת מרבית האוכלוסייה. על פי הערכות, כ-85% מהאוכלוסייה מתפרנס בעיקר מחקלאות, כאשר הגידול העיקרי הוא אורז.
מרבית בירות המחוז בצפון לאוס הן עיירות הרריות קטנות בעוד הערים בדרום לאוס צמודות למקונג, והן גדולות ובעלות אופי עירוני מעט יותר.
בדרום לאוס מתרחב נהר המקונג עד לרוחב של כשני קילומטרים, ובמחוז פקסן יש בו המוני איים מאוכלסים בחלקם. אזור זה ידוע כאזור ארבעת-אלפים האיים והוא מהווה מוקד תיירותי מתפתח.
מחוזות
לאוס מחולקת ל-16 מחוזות ואזור עיר הבירה.
דמוגרפיה
לאוס היא אחת המדינות הפחות צפופות בעולם, עם צפיפות אוכלוסייה של כ-23.4 נפש לקמ"ר. אוכלוסייתה מוערכת ב-7.4 מיליון בני אדם (2020). רוב האוכלוסייה מרוכז לאורך עמקי נהר המקונג ויובליו. בתחום השיפוט ויינטיאן, הכולל את עיר הבירה (שהיא גם העיר הגדולה במדינה) ישבו בשנת 2015 כ-820,940 תושבים.
אוכלוסיית לאוס צעירה. 43% מהתושבים הם בני פחות מ-14, ורק 3% הם מעל גיל 65. הדבר מוסבר בין היתר בתוחלת החיים הנמוכה מאוד - 65.8 שנים בממוצע לכלל האוכלוסייה, כאשר תוחלת החיים של נשים היא 67.4 שנים ושל גברים 64.2 שנים. (נתוני שנת 2018).
חלוקה אתנית
לאוס מגוונת מבחינה אתנית: קיימות בה 68 קבוצות אתניות שונות, על פי הכרת הממשל. חלקן של הקבוצות דובר שפות שונות, והשפה הלאית נלמדת כשפה שנייה. מרביתן שבטים קטנים החיים באזורים ההרריים. ממשלת לאוס מחלקת את האוכלוסייה לשלוש קבוצות עיקריות.
הקבוצה האתנית הגדולה ביותר (כ-50% מכלל האוכלוסייה) היא לאו-לום, (Lao Loum) המשתייכים לעם הלאו. כראוי לשמם (בני לאוס תושבי השפלה) ניתן למצוא אותם בעיר הבירה ולאורך נהר המקונג. מאמינים שחלקם הגדול הם צאצאי גל הגירה מאזור סין שהתרחש באלף הראשונה לספירה. מבחינה אתנית הם קרובים מאוד לבני תאילנד.
הקבוצה השנייה בגדלה היא הלאו-טונג (Lao-Theung, מילולית: תושבי מרכז הארץ) שמוצאם מון-קמרי (בדומה לתושבי קמבודיה ווייטנאם). יש הטוענים כי הם היו תושביו המקוריים של עמק המקונג באזור, ונדחקו לאזורים ההרריים במזרח עם הגירת והתיישבות בני הלאו-לום. קבוצה זו מורכבת מבני שבטים רבים ושונים זה מזה, חלקם מקיימים אורח חיים מסורתי עתיק.
כלכלה ותיירות
עד סוף המאה העשרים סבלה לאוס מפיגור כלכלי חמור, מבצורת, מתת תזונה וממחלות נגיפיות. הדרכים בלאוס היו ברובן דרכי עפר או דרכים משובשות ופגועות, וכלי התחבורה הבולט במאה העשרים היה מעבורת. הפיגור הטכנולוגי שאפיין את המדינה נבע בין השאר מחוסר במחצבים וממוצא לים, ותרמה לו גם מלחמת וייטנאם, בה הופצצה המדינה וניזוקה קשות.
מתחילת המאה עשרים ואחת, חל שיפור ניכר ברמת החיים - הערים הגדולות חוברו לרשת כבישים (אף שאלה עדיין סובלים מתחזוקה לקויה), סובסדו בתי הספר, ורוב הכפרים חוברו לרשת החשמל. עם זאת, מרבית תושבי לאוס (כ-80%) הם כפריים המתפרנסים מחקלאות. כלכלתה מתבססת על שיתוף הפעולה הכלכלי עם שכנותיה תאילנד, וייטנאם וסין. נכון לשנת 2017 עיקר כלכלתה של לאוס מתבססת על אספקת חשמל לשכנתה תאילנד וזאת בזכות התחנות ההידרואלקטיות הממוקמות לאורך חלק מהנהרות הרבים הקיימים בלאוס. ענפי התעשייה העיקריים הם אורז, טבק, קפה, מכרות בדיל ונחושת, עץ לתעשייה ואופיום. בראשית המאה ה-21 גם נבנו על נהר המקונג מספר תחנות גדולות ליצירת אנרגיה הידרואלקטרית.
ענף התיירות התפתח מאוד בלאוס בעשורים האחרונים. אם בשנת 1990 ביקרו במדינה כ-80 אלף תיירים, בשנת 2010 היקף התיירים הגיע ל-1.8 מיליון. אחד מכל 11 מועסקים במדינה עובד בתחום התיירות. מרכזי התיירות העיקריים במדינה הם הערים ואנג ויינג, לואנג פרבאנג וסביבתה, והאזור בדרום המדינה המכונה "ארבעת-אלפים האיים".
הידראוליקה
הידראוליקה היא מדע העוסק בחוקי שיווי המשקל וחוקי התנועה של נוזלים, אשר זורמים בתנאי לחץ. מערכת מדעית זו אף מפתחת שיטות ליישום חוקים אלה. לרוב, השימוש במונח הידראוליקה מתייחס לזרימת מים במערכת צינורות לחץ, אשר דוחסות נוזל ובכך מעבירות כוח.
נוזלים וגזים (המכונים יחד זורמים) מורכבים ממספר רב של מולקולות אשר נעות באופן אקראי לכל הכוונים. בכל זמן נתון מספר רב של מולקולות מתנגשות זו בזו או במשטח, והכוח אשר הן מפעילות בהתנגשות זו יוצר לחץ אחיד בקירוב טוב.
כיום משתמשים בחוקי ההידראוליקה בכל מדעי הטבע ובענפי הטכנולוגיה בהם יש לנוזלים תפקיד חשוב. תנועת מים במובילים קרקעיים ותת-קרקעיים, אספקת מים, ניקוז, הובלת שפכים, טיהור שפכים, הגנה מפני שיטפונות, הפקת אנרגיה הידרו-חשמלית, הפקה והובלה של נפט, חימום, קירור וייצור מוצרי תעשייה.
בהתבסס על חוקי ההידראוליקה, לעיתים מערכות משתמשות בנוזל דמוי שמן תעשייתי כאמצעי ישיר להעברת הכוח.
משאבה ובוכנה הידראולים
דוגמה אחת לשימוש בהידראוליקה, היא המשאבה ההידראולית - זו משאבה שתכליתה להגביר את הלחץ של נוזלים שונים, לרוב שומניים, למטרת העברת והגברת כוח. משאבה כזו משמשת בעיקר בתעשייה להפעלת ציוד הידראולי כגון בוכנות הידראוליות. משאבות המתאימות לשימוש זה הן משאבות בוכנאיות ומשאבות גלגלי שיניים.
בוכנה הידראולית היא התקן המשתמש בלחץ של נוזל על מנת לדחוף גליל שמבצע עבודה מכנית הדורשת כוח רב. משאבת שמן מזרימה שמן בלחץ רב אל הבוכנה. כתוצאה מלחץ השמן, הבוכנה שבגליל נעה קדימה או אחורה. אסור שתהיינה בועות אוויר במערכת, כי אוויר הוא גז הניתן לדחיסה ואילו שמן הוא נוזל שלא נדחס. לפיכך, אם יהיה אוויר במערכת, הבוכנה לא תיפתח במלואה עקב בועות אוויר שנדחסו (בצורה דומה, יש לרוקן את מערכת הבלמים שבמכונית מאוויר).
יש בוכנות המקבלות את אספקת השמן ממשאבה ממונעת ויש בוכנות המקבלות את אספקת השמן שלהן ממשאבה ידנית (מגבה של רכב- ג'ק, לדוגמה).
משאבה ידנית מסתמכת על חוק פסקל שקובע שלחץ הנוזל שווה בכל חלקיקי הנוזל. כוח המופעל על בוכנה קטנה (1) מתורגם לתנועת נוזל בגליל הצר (3), במכל (5), בגליל הרחב (4) ולתנועת הבוכנה הגדולה (2). הבוכנה הקטנה מניעה כמות קטנה של נוזל בעזרת שטח קטן של הבוכנה. כמות הנוזל הזו, מתחלקת על פני שטח גדול יותר בבוכנה הגדולה - שתנוע לאט יותר אך בעוצמה רבה יותר. נוצרת כאן הכפלת כוח, אך לגובה קטן. אם שטח הגליל הקטן הוא A ושטח הגליל הגדול הוא S, אזי מחוק פסקל והגדרת הלחץ נובע ש
קוסמה דה טורס
קוסמה דה טורס (בספרדית: Cosme de Torrès; סביב 1510 – 2 באוקטובר 1570) היה כומר ישועי ספרדי בן המאה ה-16 שהיה אחד מראשוני המיסיונרים הנוצרים ביפן. הוא נולד בוולנסיה שבספרד ונפטר באמאקוסה (天草), אי המצוי כיום בשטח מחוז קומאמוטו שביפן.