cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יחסי פולין–רוסיה
בין המלחמות
הגבולות בין פולין ורוסיה הסובייטית לא הוגדרו במדויק בהסכם ורסאי והמצב הכאוטי שהביאה עמה המהפכה הרוסית ומלחמת האזרחים ברוסיה שבעקבותיה, כמו גם הנסיגה הגרמנית מחבלי הארץ שהחזיקה גרמניה במזרח, גרמו לבלבול נוסף.
בשנת 1919 החזיקו הפולנים ברוב שטחי המחלוקת. תקריות גבול זעירות החריפו לכלל לוחמה גלויה בעקבות ניסיונו של פילסודסקי לנצל את חולשת הרוסים, ולפלוש לאוקראינה בתחילת שנת 1920. באזור קייב נתקל פילסודסקי בהתנגדותו של הצבא האדום, ונהדף עד לבירתו, ורשה. בינתיים הגיעו חיילים מערביים מגבולות גרמניה על מנת לסייע לפולנים ולהדוף את האיום הבולשביקי. כוחות צרפתים בראשות הגנרל מקסים וייגאן (שלימים יעמוד בראש הצבא הצרפתי המובס במלחמת העולם השנייה) (ובהם שירת אף הקצין צעיר בשם שארל דה גול) סייעו לארגן את הצבא הפולני על פי קווים מערביים, לשפר את חימושו, אימונו, והלוגיסטיקה שלו. על אף שבמהלך חודשי הקיץ נראתה נפילת ורשה כוודאית, השיגו כוחות פולין באוגוסט ניצחון מפתיע ומכריע, והחלו בהתקדמות מזרחה, עד להשגת הפסקת אש באוקטובר 1920. הסכם ריגה, שנחתם בריגה במרץ 1921, סיים את המלחמה, קבע את גבולה המזרחי של פולין, וחילק את שטחי המריבה בין פולין ובין ברית המועצות.
במהלך השנים לאחר מכן תמכה ברית המועצות במפלגה הקומוניסטית של פולין, ובעקבות כך ראתה בה פולין אויב. בשנים 1937–1938 גירש הנ.ק.וו.ד. עשרות אלפי פולנים מתחומי ברית המועצות לפולין, ואף הרג 111,091 פולנים, במה שהיה הטיהור האתני הגדול ביותר במהלך הטיהורים הגדולים.
מלחמת העולם השנייה
ב-23 באוגוסט 1939 נחתם הסכם ריבנטרופ–מולוטוב לתקופה של עשר שנים. ההסכם היה הסכם אי-התקפה בין ברית המועצות לגרמניה, ובחלקו החסוי קבע את חלוקתה של פולין בין שתי המדינות. ב-1 בספטמבר 1939 פלשה גרמניה לפולין, ובכך פרצה מלחמת העולם השנייה. בהתאם להסכם לא הגיבה ברית המועצות על הפלישה, וב-17 בספטמבר פלשו כוחות הצבא האדום גם הם לפולין, וכבשו את חלקה המזרחי. בשנת 1940 הוצאו להורג קצינים פולנים, אשר שהו במחנה השבויים קוזלסק שביער קאטין (רוסית Катынь; פולנית Katyń), סמוך לכפר גניוזדובו שבמחוז סמולנסק בברית המועצות, וכן 22,000 אזרחים פולנים מן המחנות סטרובלסק, קוזלסק ואוסטשקוב, ומבתי כלא במערב בלארוס ובמערב אוקראינה, אשר נורו בפקודת סטלין ביער קאטין, כמו גם אסירים בבתי כלא במחוז קלינין, הסמוך לחארקוב, ובערים רוסיות נוספות.
הגוש המזרחי
במהלך מבצע ברברוסה נכבש גם חלקה המזרחי של פולין על ידי הוורמאכט, ובסוף 1944 - תחילת 1945 גורשו כוחות גרמניה הנאצית מפולין על ידי הצבא האדום המתקדם, וועידת יאלטה איפשרה יצירת ממשלת קואליציה פולנית זמנית, אשר הייתה נתונה להשפעתה המכריעה של המפלגה הקומוניסטית. הממשלה החדשה בוורשה לחמה בהצלחה כנגד לוחמי גרילה ממתנגדיה באזורים הכפריים, והגדילה את כוחה הפוליטי באמצעות כרסום מתמיד בכוחם הפוליטי של הגורמים הלא קומוניסטיים בפוליטיקה. "הפשרה" שבאה בעקבות מותו של סטלין בשנת 1953, הציתה את הדרישה לרפורמות בין האינטלקטואלים, העובדים, ואפילו מספר חברים במפלגה הקומוניסטית. עד לאמצע שנות השישים, הייתה פולין במשבר כלכלי ופוליטי גובר. בדצמבר 1970 הממשלה הכריזה על עליה מפתיעה במחיר מוצרי היסוד, על מנת למנוע התמוטטות כלכלית. הכרזה זו לוותה בגל של שביתות והפגנות עממיות, והמנהיג ולדיסלב גומולקה נאלץ להתפטר. הוא הוחלף בידי אדוורד גרק, אשר ביצע תוכנית כלכלית חדשה המבוססת על הלוואות מסיביות מהמערב שבהן השתמש לרכש טכנולוגיה שתשפר את כושר הייצור של פולין. התוכנית לוותה בעלייה מיידית ברמת החיים, אך היא נכשלה כתוצאה ממשבר הנפט בשנת 1973, והובילה למחאות ולשביתות נוספות.
מעגל קסמים זה נשבר לבסוף בבחירתו של אפיפיור פולני, יוחנן פאולוס השני בשנת 1978. אירוע בלתי צפוי זה היה בעל השפעה מחשמלת על האופוזיציה לשלטון הקומוניסטי בפולין. בתחילת אוגוסט 1980, גל השביתות הגיע לחוף הבלטי של פולין. בין מנהיגי השביתות בעיר גדנסק היה חשמלאי בשם לך ואלנסה, אשר הקים איגוד מקצועי עצמאי בשם "סולידריות" (בפולנית - "Solidarność"). החברות באיגוד החלה להתפשט לרחבי פולין, והשביתות הפכו לקשות יותר. בדצמבר 1981, ווייצ'ך ירוזלסקי אשר התמנה באותה השנה למזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית, ולראש ממשלת פולין, הכריז על משטר צבאי, ואסר את מנהיגי האופוזיציה. בשנים הבאות נמשך הדיכוי הפוליטי אך לא הצליח לחנוק את הקריאות לשינוי. ב-1988 בשיחות שנודעו כ"שיחות השולחן העגול" ויתרה המפלגה הקומוניסטית על מעמדה הבלעדי ואושר קיומן של מפלגות נוספות. באפריל 1989 הפכה שוב סולידריות לתנועה חוקית, והורשתה להשתתף בבחירות. מועמדי התנועה זכו לניצחונות מרשימים, והחל מעבר שקט לשלטון דמוקרטי, במקביל לשינויים דומים שחלו ברחבי הגוש המזרחי. בסוף אוגוסט 1990, שלטה בפולין ממשלה בהנהגת סולידריות, ובדצמבר נבחר ולנסה לנשיאות פולין, והרפובליקה העממית של פולין הפכה לרפובליקה של פולין. בשנת 1993 עזבו הכוחות הרוסיים האחרונים את שטחה של פולין.
היחסים כיום
במהלך שנות ה-90 נוצרה מתיחות בין המדינות, בעקבות תמיכת פולין ברפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה, וכן בעקבות דרישת פוליטיקאים פולנים על התנצלות הממשלה הרוסית על פלישת ברית המועצות לפולין בספטמבר 1939. בשנת 2004 התגברה המתיחות בין המדינות בעקבות תמיכת פולין במהפכה הכתומה באוקראינה, ובשנת 2009 שוב נוצרה מתיחות בעקבות כוונתה של ארצות הברית להציב מערכות טילים נגד טילים בשטח פולין, דבר שהרוסים התנגדו לו הכל תוקף. בשנת 2010 התרסק מטוס טופולב Tu-154 של חיל האוויר הפולני על יד סמולנסק, ובעקבות כך נהרגו רבים מבכירי ההנהגה הפולנית שהיו על המטוס. בתחילה הושמעו טענות כי הרוסים אשמים בריסוק המטוס, אולם לבסוף נתברר כי ההתרסקות אירעה באשמת הטייסים.
בשנת 2014 תמכה פולין באוקראינה, וקראה להטלת סנקציות על רוסיה בעקבות הסיפוח הרוסי של חצי האי קרים, ובעקבות כך הטילה רוסיה הגבלות על יבוא פירות וירקות מפולין לרוסיה. לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה, הובילה פולין קו תקיף ביותר נגד רוסיה וטענה שתוך הפרת חוזה, מוסקבה הודיעה על כוונתה לעצור את זרם הגז אליה - שממנו היא התכוונה להיפטר רק בסוף השנה. פולין קידמה לכל אורך המלחמה סנקציות חריפות ביותר על רוסיה. בממשלה בוורשה הזהירו לא אחת כי תבוסה אוקראינית במלחמה תביא לאיום נרחב יותר על מדינות אחרות במרחב הסובייטי לשעבר, בהן פולין עצמה והמדינות הבלטיות. במהלך הפלישה, פורסם שהיו שני הרוגים בפולין מפגיעת טילים רוסים, סמוך לגבול של פולין עם אוקראינה, הנשיא כינס דיון חירום. באותו היום ביצעה רוסיה מתקפת טילים באוקראינה. רוסיה הכחישה שהיא תקפה באזור זה. לאחר זה מה, פורסם כי ככל הנראה מדובר בטילים שאוקראינה שיגרה בניסיון ליירט טילים שנורו על ידי רוסיה. נשיא פולין אנדז'יי דודה אמר כי ככל הנראה נפילת הטיל בשטח המדינה לא הייתה מכוונת אלא "טעות מצערת".
יחסים דיפלומטיים
פולין מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה ו-3 קונסוליות באירקוטסק, קלינינגרד וסנקט פטרבורג. מאידך, רוסיה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה ו-3 קונסוליות בגדנסק, קרקוב ופוזנן.
רנו סימביוז
רנו סימביוז (בצרפתית: Renault Symbioz) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית חשמלית, שהוצגה בשנת 2017 בצרפת.
Hey Hey Hey
Hey Hey Hey (בעברית: היי היי היי) הוא סינגל של הזמרת האמריקאית קייטי פרי. השיר פורסם כרצועה השנייה באלבומה החמישי, Witness, אשר הוצא למכירה ב-9 ביוני 2017. השיר יצא לאור ב-9 ביוני 2017, כסינגל החמישי מתוך האלבום באיטליה.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-95 במצעד שבשוודיה, וה-64 במצעד שבצ'כיה.
וידאו קליפ
וידאו קליפ לשיר פורסם בערוץ ה-Vevo של הזמרת בדצמבר 2017. בקליפ ניתן לראות את פרי כשהיא בדמותן של ז'אן ד'ארק ומארי אנטואנט, הקליפ בעל מסר פמיניסטי וקיבל שבח ממבקרים רבים.
מונה הצפיות שלו ביממה הראשונה שלו ביוטיוב עלה על למעלה מ-4.5 מיליון צפיות.
Preply
Preply הוא אתר אינטרנט ללימוד שפות. האתר מאפשר למשתמשיו ללמוד שפות באופן מקוון באמצעות מדריך אישי לשפות.
רקע
בשל התרחבות הביקוש ללימוד מקוון של השפה האנגלית, הסטארטאפ החליט להתמקד בכך. ב-2013 האתר הושק כזירה ללימודי אנגלית. בשנה זו החלה החברה להתרחב לאוקראינה, בילרוס, רוסיה, קזחסטן וב-2015 לפולין.
ב-2016 התרחבה הפלטפורמה לברזיל, בריטניה, גרמניה וספרד.
נכון לשנת 2018 היו לפלטפורמה 100,000 משתמשים. נכון לשנת 2020 התקיימו במסגרת המערכת שיעורים על ידי מדריכים מ-160 מדינות בעולם.
מטה החברה יושב בקייב, אוקראינה, ולחברה משרדים נוספים בברלין וברצלונה.
הבוחר לקבל את השירות יכול לבחור מבין המורים המוצעים, ולצפות בדירוג שיצרו תלמידים אחרים. כל מדריך מציג את עצמו באמצעות סרטון וידאו קצר, ולצדו ניתן לצפות במחיר לשיעור אותו בוחר המדריך לגבות.
יחסי אזרבייג'ן–אפגניסטן
יחסי אזרבייג'ן–אפגניסטן הם היחסים הדיפלומטיים שבין אזרבייג'ן ואפגניסטן.
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-16 בנובמבר 1994.
קבוצת עבודה ליחסים בין-פרלמנטריים בין שתי המדינות פועלת במילי מג'ליס של הרפובליקה של אזרבייג'ן. קבוצת העבודה הוקמה ב-16 בדצמבר 2008.
ברניסלב נושיץ'
ברָניסלב נוּשִיץ (סרבית: Branislav Nušić; בכתב קירילי סרבי: Бранислав Нушић; (20 באוקטובר 1864 – 19 בינואר 1938) היה סופר, מחזאי, סאטיריקן, פובליציסט ודיפלומט סרבי ממוצא ארומני. משנת 1933 היה חבר האקדמיה המלכותית הסרבית.
רקע משפחתו, ילדותו ולימודיו
נולד בשם אלקיביאד נוּשה (Alkibijad Nuša; בארומנית: אלקיביאדי אל נושה, Alchiviadi al Nusha) בבלגרד, בן לג'ורג'ה נושה (Đorđe Nuša) ולליובּיצה. משפחתו האמידה השתייכה למיעוט הארומני (מיעוט אתני שחי בארצות הבלקן ודובר ניב רומאני המקורב לשפה הרומנית; הם נקראים בפי שכניהם הסרבים והיוונים "ולאכים" או "צינצארים"). לפי מקורות מסוימים, מוצאו של אביו היה באזור הקניון (קליסורה) גרבנה ביוון, ומשפחת אמו הייתה מהיישוב ברצ'קו שבבוסניה. ואולם נוּשה לא הספיק ליהנות מרמת חיים טובה, מפני שאביו, סוחר דגנים, ירד מנכסיו זמן קצר אחר לידתו. הנסיבות אילצו את המשפחה לעקור לסמדרבו. נוּשה למד בסמדרבו בבית הספר יסודי ולאחר מכן למד שנתיים בפנימייה תיכונית. את שאר שנות התיכון השלים בפנימייה בבלגרד. בגיל 18 שינה רשמית את שמו לשם סרבי – ברניסלב נושיץ'. בהמשך למד באוניברסיטת בלגרד, שבה סיים תיאר במשפטים בשנת 1884. בעת לימודיו שהה כשנה בעיר גראץ באוסטרו-הונגריה השכנה.
צעיר נונקונפורמיסט ופטריוט סרבי
בגיל 21 שירת בצבא הסרבי ובשנת 1885 השתתף במלחמה הסרבית-בולגרית. בתום המלחמה פרסם בעיתון "דנבני ליסט" (Dnevni list) את הפואמה השנויה במחלוקת "Dve Raba" ("שני עבדים"), שבעטיה נשפט לשנתיים מאסר. בפואמה זו לעג נושיץ' למילאן הראשון, מלך סרביה, ובמיוחד על החלטתו של המלך להשתתף בהלוויה של אם הגנרל דרגוטין פְרַנָסוֹביץ' במקום ללוות בדרכו האחרונה את גיבור המלחמה הקפטן מיכאילו קטניץ', שנהרג בזמן ששמר על דגל סרביה ומנע ממנו ליפול לידי הבולגרים. תחילה נגזרו עליו רק חודשיים מאסר, אך המלך מילן לחץ להחמרת עונשו. למרות תנאי כליאה קשים, הצליח נושיץ' לכתוב בבית הסוהר קומדיה בשם "פרוטקציה" (Protekcija). לבסוף קוצר עונשו לשנה בלבד. על מנת שיאפשרו לו לכתוב השתמש נושיץ' בתרגיל: כתב מכתב תלונה לשר, בפנותו אליו כקרוב משפחתו ("דוד", "נשוי לדודתו"), וסמך על כך שהאחראי על בית הסוהר, שנהג לקרוא את תכתובות האסירים יקרא גם את המכתב הזה; ואכן האחראי קרא את המכתב והאמין שלנושיץ' אכן יש קרוב משפחה רם מעלה כזה, ומיד הורה לאפשר לו תנאים לכתיבה. בשנת 1889 התקבל נושיץ' לעבוד בשירות המדינה במשרד החוץ. כעבור פרק זמן קיבל משרה כפקיד בקונסוליה הסרבית בביטולה שבמקדוניה, שהייתה אז עדיין חלק מהאימפריה העות'מאנית. חי כעשור בשטחי מקדוניה ובאזור קוסובו-מטוחיה, ואף התחתן בביטולה בשנת 1889. תפקידו האחרון באזור זה היה של סגן קונסול בעיר פרישטינה. בשנת 1900 מונה נושיץ' כמזכיר משרד החינוך, וזמן קצר לאחר מכן התקבל כדרמטורג הבית של התיאטרון הלאומי בבלגרד. ב-1904 היה למנהל התיאטרון הלאומי הסרבי בעיר נובי סאד, שהייתה אז בשטח האימפריה האוסטרו-הונגרית, אולם כעבור שנה עזב תפקיד זה וב-1905 שב לבלגרד כדי לעבוד כעיתונאי. לפעמים חתם את מאמריו בשם העט "בן עקיבא" (Ben Akiba).
באוקטובר 1908, כתגובה לסיפוח הרשמי של בוסניה והרצגובינה לאימפריה האוסטרו-הונגרית, יזם נושיץ' את הקמת ארגון "ההגנה הלאומית", שקרא לשחרור חבלי ארץ אלה מהכיבוש האוסטרי, ונרשמו בו אלפי אנשים.
מחזאי לאומי
בשנת 1912, לאחר שחרור מקדוניה מהעול העות'מאני וסיפוחה לסרביה, שב נושיץ' לביטולה כאיש המינהל הסרבי. בהמשך עבר לגור בסקופיה, שם ייסד את התיאטרון. בימי מלחמת העולם הראשונה שבה נכבשה ארצו על ידי כוחות אוסטרים, הונגרים ובולגרים, התפנה הסופר עם הצבא הסרבי דרך אלבניה תוך כדי סחיבת כתבי היד היקרים ללבו. בהמשך נדד בכמה ארצות – איטליה, שווייץ וצרפת – עד לגמר הקרבות. פרט לעקירה מהמולדת, המלחמה גרמה לו לאסון כבד: בנו, בּאן, שנפצע בקרב חזר ליחידתו מיד עם החלמתו ולבסוף נהרג. בשובו למולדת מונה על ידי שלטון הממלכה המאוחדת החדשה של הסרבים, הקרואטים והסלובנים כראש מחלקת האמנויות במשרד החינוך, ומילא תפקיד זה עד 1923. אחר כך התגורר בסרייבו בבוסניה, ועבד כמנהל התיאטרון המקומי "נרודנו פוזורישטה" (Narodno Pozorište, תיאטרון העם). בשנת 1927 שב לבלגרד. בעשור האחרון לחייו הוסיף, פרט לפעילותו הספרותית, להיות גם מעורב פוליטית, הפעם באופוזיציה, וכחבר ב"חזית הלאומית" התנגד לעליית הפאשיזם.
ב-10 בפברואר 1933 נבחר כחבר באקדמיה המלכותית הסרבית למדעים ולאמנויות.
תרומתו לתרבות
ממשיך במסורת המחזאות הסרבית, עלה נושיץ' על קודמיו, סטריה יובנוביץ' (גם הוא ממוצא ארומני) וטריפקוביץ', ומחזותיו הקומיים הם עד ימינו חלק מהרפרטואר של התיאטראות ברחבי יוגוסלביה לשעבר וגם בארצות אחרות, במיוחד בעולם הסלבי ובארצות מרכז אירופה. גיבורי הקומדיות של נושיץ', חלקם "בירוקטים בלתי מוכשרים, פוליטיקאים מושחתים, הולכי רכיל, רמאים, "נובו רישים" וצאצאיהם המתיימרים להיות "מערביים", מגלמים, פרט להיבטים אוניברסליים של החברה האנושית, את "המנטליות הסרבית המסורתית במעבר ממדינה חקלאית, מזרחית, אל שאיפות עירוניות ואירופיות". נושיץ' תרם להקמת תיאטראות בכמה מהמרכזים החשובים במרחב היוגוסלבי לשעבר: בפרישטינה, בסרייבו ובסקופיה. גם הפרוזה ההומוריסטית והאוטוביוגרפית שלו ממשיכה לזכות בהערכה ולהסב הנאה לקוראיה. בנוסף לחשיבותו לספרות ולמחזאות הסרבית והעולמית, התעניין נושיץ' באמנות הנאום, חיבר ספר תאורטי על הרטוריקה בפשה הסרבית והרצה על כך באקדמיה הצבאית הסרבית. כצלם חובב בתקופה של חלוציות בתחום הצילום, הותיר אחריו נושיץ' גם אוסף של צילומים תקופתיים מעניינים.
מסור עגול
מסור עגול הוא מסור הפועל עם להב עגול שחותך על ידי סיבובו במהירות.
היסטוריה
המצאת המסור הסובב מיוחסת לטביתא באביט. לבאביט מיוחסת התובנה שלהב עגול יהא יעיל יותר מלהב ישר, והמצאת המסור הסובב הראשון, אשר שימש במנסרה החל משנת 1813. המסור היה מחובר למנוע שהופעל בכוח מים, כדי להקל על ניסור עצים. ככל הנראה, צפתה באביט בגברים מנסרים עץ, ועלה בדעתה שמחצית התנועה שלהם מבוזבזת. המסור הסובב הראשון שייצרה מצוי באולבני במדינת ניו יורק. בהיותה שייקרית, לא ניסתה לרשום פטנט על אף אחת מהמצאותיה. שלוש שנים לאחר המצאת המסור הסובב, רשמו שני צרפתים פטנט על ההמצאה, עליה למדו מקריאת עיתונות שייקרית.
ההיסטוריון מ' סטיבן מילר גורס שבאביט לא הייתה הממציאה הראשונה של המסור הסובב, לפי מועד הצטרפותה לשייקרים. לדבריו, המסור הסובב הומצא בכפר השייקרים מאונט לבנון, בידי איימוס בישופ או בנג'מין ברוס, בשנת 1793, או לחלופין שלא היה המצאה שייקרית כלל.
כיום
המסור העגול נכנס לשימוש במהלך המאה ה-19, ובמהלך המאה ה-20 השתכלל מאוד, וכיום ישנם סוגים רבים של מסורים עגולים: מסור עגול לחיתוך עץ בצורות שונות כמו מסור עגול ידני, מסור עגול שולחני, מסור זווית (המכונה תכופות "גרונג/פנדל"); דיסק חיתוך, מסור שורף ומסור קר לחיתוך מתכת; מסורים לחיתוך אבן, בטון, קרמיקה ושיש; מסורים לחיתוך פלסטיק ועוד.
בארץ נפוצים הכינויים: סקיל סאו - מסור עגול חשמלי ידני (המסור יוצר לראשונה על ידי חברת סקיל, ומכאן שמו), קרייזיק - מסור עגול חשמלי שולחני, לרוב עם עגלה שדוחפת את החומר אל הלהב (קרייזיג - מסור עגול בגרמנית), גרונג/פנדל - מסור זווית (Miter Saw), מסור שורף - מסור שולחני לחיתוך מתכת עם דיסק שוחק. מסור וידיה - מסור קר לחיתוך מתכת. כמו כן, נפוץ בישראל להשתמש במונח "מסור עגול" לתיאור מסור עגול ידני בלבד, אף על פי שקיים מגוון סוגים של מסורים עגולים.
מנחם ארגוב
מנחם ארגוב (נולד ב- 27 בינואר 1929) הוא מחנך ומתרגם ישראלי, מחלוצי החינוך הטכנולוגי בישראל, מייסד בית הספר התיכון קריית החינוך אורט קריית ביאליק ומנהלו הראשון. משנת 2002 עוסק בתרגום יצירות מופת מתוך הספרות הספרדית והספרות הלטינו-אמריקאית.
ביוגרפיה
מנחם ארגוב נולד בז'ואיז דה פורה שבברזיל בט"ז בשבט שנת תרפ"ט ובגיל צעיר עלה לארץ והשתקע עם משפחתו בראש פינה. למד בסמינר בית הכרם בניהולו של בן-ציון דינבורג. הוא השלים את לימודי הבוגר בהיסטוריה כללית ובהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים. כמו כן, למד באוניברסיטת אוטווה שבקנדה ולאחר מכן בישיבה יוניברסיטי בניו יורק, שם סיים לימודי תואר מוסמך במדעי היהדות. בשנת 1992 השלים לימודי תואר מוסמך בבית הספר לחינוך שבאוניברסיטה העברית. כמו כן, למד בחוג ללימודים ספרדיים ולטינו-אמריקניים באוניברסיטה העברית בירושלים.
משהוחלט להקים בקריית ביאליק בית ספר עצמאי שיהיה בבעלות של גוף בעל ניסיון בניהול בתי ספר, פנה ראש המועצה צבי קרלינר לרשת אורט. למנהל בית הספר נבחר מנחם ארגוב, שרכש ניסיון ניהולי בתיכון עמיאסף שבבית ברל כסגן מנהל תחת דן גלעדי. ארגוב ניהל את בית הספר במשך 21 שנה החל מהיווסדו ב-1965 (תשכ"ו).
בנוסף, הקים בירושלים בשנת 1987 מכללה להכשרת מורים בתחום הטכנולוגיה, וניהל בין השנים 1992 ו-1994 את רשת אורט באמריקה הלטינית.
בעקבות השתלמותו רבת השנים בלימודי התרבות האיברית והלטינו-אמריקאית החל לתרגם מיצירות המופת של ספרד ואמריקה הלטינית ותרם תרומה גדולה להנגשת ספרות ספרד של ימי הביניים ותור הזהב הספרדי לקורא העברי.
רועי אדרי
רועי אדרי (או רוי אדרי נולד ב-14 בדצמבר 1978) הוא זמר-יוצר ומפיק דתי ישראלי. בעל מוניטין בינלאומי.
ביוגרפיה
אדרי נולד בבאר שבע. החל לנגן בגיטרה ופסנתר בגיל צעיר. בתחילת התבגרותו עברה משפחתו להתגורר בלוס אנג'לס, ארצות הברית. שם החל להתחבר למוזיקת היפ הופ וראפ. בעקבות רעידות אדמה מקומיות חזר עם משפחתו לישראל.
רועי נשוי לשירלי, לזוג ארבעה ילדים. מתגוררים בחולון.
קריירה
בשנת 1992, בהיותו בן 14 הצטרף ללהקת היפ הופ בשם "סייד אפקט", בתור סולן. לבסוף הלהקה חתמה חוזה עם חברת איילנד דאף ג'אם מיוזיק גרופ. לאחר כמה שנים הלהקה עברה לניו יורק. עקב מות אחד מחבריה, התפרקה הלהקה.
בהמשך עבר ללונדון שם הופיע עם הרכבים שונים ברחבי המדינה ובאירופה. במשך שהותו בלונדון כתב שירים עבור הזמרת מיקה פריס.
בשנת 2002 חזר רועי לישראל, והחל בשיתוף פעולה עם סאבלימינל בסינגל "ילד רחוב". באותה שנה הנחה את התוכנית "דיבור צפוף" בערוץ 24, ובMTV ישראל.
בשנת 2006 הפיק וכתב מוזיקה מקורית לסדרה "ילדות רעות".
בשנת 2007 הוציא אלבום העונה לשם "עד הסוף", עם אביתר בנאי, קובי אוז ושאנן סטריט.
בשנת 2008 החל בתהליך חזרה בתשובה.
בשנת 2012 השתתף בתוכנית "The Voice ישראל".
בשנת 2014 ביצע, הפיק וכתב מוזיקה מקורית לסדרה "ילדי גן החיות".
בשנת 2016 הפיק וכתב מוזיקה מקורית לסרטה של רמה בורשטיין "לעבור את הקיר".
בשנת 2021 לקח חלק בכתיבה ולחן לשיר She's Bingo שביצעו לואיס פונסי וניקול שרזינגר.
השתתף במספר תוכניות טלוויזיה של ערוץ הידברות, בניהם: לצאת מאזור הנוחות, אומן באמונה ובכיוון אחר.
רועי כותב את שיריו בעברית ובאנגלית.
EBay
eBay (בעברית: איביי) הוא אתר מכירות פומביות וישירות באינטרנט, כמו גם שמה של החברה האמריקנית המנהלת אותו, .eBay, Inc. האתר הוא שוק עולמי מקוון המאפשר מסחר מקומי, ובינלאומי. המוכרים הם אנשים פרטיים ועסקים קטנים עד בינוניים המציעים מיליוני פריטים ושירותים דרך הפלטפורמה המקוונת.
חלק מהעסקים מציגים את הפריטים עם לוגו משלהם, ומשתמשים למעשה באתר איביי כפלטפורמה להגברת המכירות של המוצרים שלהם.
היסטוריה
נכון לדצמבר 2008, רשומים ב-eBay כמאתיים חמישים מיליון משתמשים מכל רחבי העולם. בכל יום מוצעים למכירה ב-eBay עשרות מיליוני פריטים. באתר ניתן למצוא מגוון רחב מאוד של פריטים ושירותים, מפריטי אספנות ועד פריטים לשימוש יומיומי כגון מכוניות, ביגוד, ספרים, תכשיטים, דיסקים ומכשירי חשמל.
הצעות
המוצרים מוצעים למכירה במכירה פומבית או במחיר קבוע מראש הידוע כ-Buy-it-now. האתר מציע מגוון כלים ושירותים המאפשרים למשתמשים רשומים באתר לקנות ולמכור. בין השירותים הללו מוצעים גם שירותי תשלום מקוון דרך אתר חברת PayPal (אשר נרכשה על ידי אי ביי בשנת 2002 ולאחר מכן הפכה לחברה עצמאית) ועצות על סחר בטוח ברשת.
שיטת המשוב ומדיניות
כדי לבנות אמון בזירת הסחר מצד קונים, הנדרשים לשלם מראש עבור סחורה שלא בחנו אותה מקרוב, אי ביי משתמשת במערכת מוניטין. בתום כל עסקה מתבקשים קונים לדרג את המוכרים על ידי הענקת משוב חיובי, נייטרלי או שלילי, וכמו כן להוסיף הערה עד 80 תווים. במקביל, מוכרים יכולים להשאיר משוב לרוכשים. פרופיל המשוב של משתמש, המהווה דירוג לאמינות המוצג לצד שם המשתמש, הוא ההפרש בין מספר המשובים החיוביים למספר המשובים השליליים. היעילות של מערכת זו מתבטאת בהרתעת סוחרים מפוקפקים משימוש באתר, בתגמול עבור התנהגות הוגנת, וביצירת שקיפות בדירוג אמינות המשתמשים. משתמשים שאינם מציעים פריטים למכירה, יכולים לבחור להסתיר את פרופיל המשוב שלהם.
מדיניות ביטחון
איביי נזהרת מאוד מאפשרות שנוכלים יעשו שימוש בפלטפורמת המסחר שלה ולכן מפעילה מעקב דקדקני וחסימות כלפי משתמשים (מוכרים) חדשים, אבל גם ותיקים. העילה השכיחה לחסימה היא תלונות מרובות של לקוחות (משתמשים קונים) על מוצרים פגומים או מזויפים, וכן שירות לקוחות גרוע. גם לקוחות עלולים להחסם, אם יתברר שהונו את המוכרים. משתמשים רבים דיווחו שנחסמו כאשר ניסו למכור מוצרים. בדרך כלל, ניתן לבקש ערעור על החסימה במייל או בטלפון. הערעור מתבצע, בין השאר, על ידי הוכחת זהות המשתמש וכתובתו באמצעות שליחת צילום מסמכים רשמיים (הוכחת זהות: רישיון נהיגה/דרכון/תעודה צבאית/תעודת זהות | הוכחת כתובת: מסמך בנקאי/דו"ח אשראי/חשבונות שירות (חשמל, מים) /מסמכי ביטוח).
תשלום
כמו כן, הקמת חנות באתר כרוכה בתשלום, אך בעלי החנויות משלמים עמלות מופחתות על מוצרים שנמכרו. האתר מציע שלוש דרגות של חנות.
פריסה גלובלית
לאתר איביי קיימים אתרי משנה (זירות) בארצות ובשפות שונות, תחת שמות דומיין מקומיים כגון: ebay.co.uk, ebay.de ,ebay.com.au.
למרות הפריסה הגדולה של איביי בעולם כולל רכישות של פלטפורמות מסחר מקומיות (בארצות סקנדינביה וברזיל), אין לחברה דריסת רגל משמעותית בשווקים עצומים כמו יפן, סין ורוסיה. בהודו מכרה החברה את כל הפעילות שלה לפליפקארט, חברת המסחר האלקטרוני הגדולה ביותר במדינה.
חלק מאתרי איביי
אאותקודון
אאותקודון (שם מדעי: Euthecodon) הוא סוג נכחד של זוחל ממשפחת התניניים, שחי בין המיוקן לפליסטוקן שלפני 23.3 עד 0.781 מיליון שנה מזמננו. הוא התגלה באגם טורקאנה שבקניה, והוגדר למדע ב-1920. בסוג נכללו 3 מינים, אשר התגלו בקניה וכן באתיופיה, מצרים, לוב ובנהר קונגו:
תנין זה היה בעל גולגולת ארוכה וצרה שהזכירה גולגולת של גוויאל חקיין, והייתה בעלת מפתח פה צר ושיניים חרוטיות דקות וחלשות יחסית. המבנה שלהם הותאם לתפיסת דגים במים בדומה לבני משפחת הגוויאליים, כשבמקור שייכו אותו למשפחה זו. בהמשך התברר שהוא קרוב יותר לסוגים כמו רימסוכוס (Rimasuchus), וואיי, תנין גמדי ותנין צר-חרטום. התנין הקדום היה גדול מאוד באורך של מעל, כך שהיה אחד מהגדולים שבתנינים מעולם.
Boom Clap
Boom Clap הוא שיר של הזמרת-יוצרת האנגלייה צ'ארלי XCX, שיצא כסינגל המוביל מתוך הפסקול The Fault in Our Stars, (2014) ומופיע גם באלבום האולפן השני של XCX, Sucker. קיימים שני מיקסים לשיר הזה: הראשון והמקורי שהושמע בסרט, נכלל בפסקול הסרט והושמע בקליפ שצולם באמסטרדם; המיקס השני נשמע בקליפ שצולם ביפן וב-Sucker.
אאותקודון
תנין זה שרד בין המיוקן לפליסטוקן של צפון ומזרח אפריקה ונכחד לקראת סוף הפליסטוקן. ככל הנראה האזור בו חי וצד דגים התייבש עם עידן הקרח, מה שגרר את הכחדתו של התנין הענק.
Boom Clap
רקע וכתיבה
"Boom Clap" הוא בלדת אלקטרופופ וסינת'פופ שתוארה כ"מיועדת לרדיו", שנכתבה על ידי צ'ארלי XCX, פרדריק ברגר, פטריק ברגר וסטיבן גרסלונד. השיר נכתב בהתחלה במהלך מפגשי כתיבה לאלבום האולפן הראשון של XCX, True Romance, ולאחר מכן הוצע לזמרת והשחקנית הילרי דאף עבור אלבומה החדש.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-320 מיליון השמעות.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה והרשמי ל-"Boom Clap", בבימויו של סינג ג'יי לי, צולם באמסטרדם והוקרן בבכורה עולמית ב-2 ביוני 2014. הקליפ כולל קטעים קצרים מתוך "אשמת הכוכבים", בהשראתו נוצר, כמו גם עטיפות וכרזות נלוות שעוצבו בהשראת הסרט גם כן. קליפ אלטרנטיבי לשיר, צולם בטוקיו והוקרן בבכורה עולמית ב-29 באוקטובר 2014.
When the Pawn...
When the Pawn Hits the Conflicts He Thinks Like a King What He Knows Throws the Blows When He Goes to the Fight and He'll Win the Whole Thing 'fore He Enters the Ring There's No Body to Batter When Your Mind Is Your Might So When You Go Solo, You Hold Your Own Hand and Remember That Depth Is the Greatest of Heights and If You Know Where You Stand, Then You Know Where to Land and If You Fall It Won't Matter, Cuz You'll Know That You're Right או בקיצור When the Pawn... הוא אלבום האולפן השני של הזמרת האמריקאית פיונה אפל. האלבום, שנכתב כולו על ידי אפל והופק על ידי ג'ון בריאון, יצא לאור ב-9 בנובמבר 1999 דרך חברת התקליטים אפיק רקורדס.
בשנת 2010 המגזין ספין דירג את האלבום במקום ה-106 ברשימת "האלבומים הטובים ביותר ב-25 השנים האחרונות", ובשנת 2020 המגזין רולינג סטון דירג אותו במקום ה-108 ברשימת "500 האלבומים הטובים היותר בכל הזמנים". האלבום הועמד לפרס גראמי לאלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר.
שם האלבום
שם האלבום הוא שיר שכתבה אפל כתגובה לביקורות השליליות שהתקבלו מקוראי המגזין ספין על כתבה לא מחמיאה שנכתבה על אודותיה בשנת 1997.
עם הוצאתו, שבר האלבום את השיא עבור שם האלבום הארוך ביותר, כאשר שמו כולל 444 תווים. השיא הוחזק לפני כן על ידי אחת ההוצאות של סדרת האלבומים The Best... Album in the World...Ever!. השיא נשבר מאוחר יותר בשנת 2008 על ידי האלבום The Boy Bands Have Won של הלהקה צ'מבוומבה, ששמו המלא כולל 865 תווים, כמעט פי שניים משם אלבומה של אפל.
שם האלבום המלא הוא:
הראל מדפיסים ומוציאים לאור
הראל מדפיסים ומוציאים לאור היא סדנת הדפס וגלריה לאמנות הפועלת בתל אביב-יפו החל משנת 1972.
תיאור
סדנת ההדפס "הראל" ידועה גם כ"גלריה הראל" הוקמה בשנת 1974 במושב גנות על ידי יעקב ומוניק הראל, כחלק מגל הסדנאות שנפתחו בתחילת שנות השבעים. בשנות ה-90 עברה הסדנה ליפו. עיקר יצירתה של הסדנה הוא במדיה של הדפס רשת, תחריט וספרי אמן, אולם הם עושים גם תכפילים (באנגלית: Artist's multiple) רבים לאמנים.
סקוט ווקר
סקוט קווין ווקר (באנגלית: Scott Kevin Walker; נולד ב-2 בנובמבר 1967) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל מדינת ויסקונסין בשנים 2011–2019.
ביוגרפיה
ווקר נולד בקולורדו ספרינגס שבמדינת קולורדו. אביו היה כומר וב-1977 עברה המשפחה לוויסקונסין בעקבות משרה שקיבל האב. ווקר החל ללמוד באוניברסיטת מרקט ובמקביל עבד בחברת IBM, הוא לא סיים את התואר וב-1990 החל לעבוד כאיש שיווק בארגון הצלב האדום.
ב-1993 נבחר לאספה המחוקקת של מדינת ויסקונסין ומאז נבחר שוב עוד ארבע פעמים. ב-2002 נבחר למנהל מחוז מילווקי וכיהן בתפקיד במשך שמונה שנים.
ב-2010 נבחר למושל ויסקונסין לאחר שזכה ב-52% מקולות המצביעים. בינואר 2011 החל את תקופת כהונתו. מיד עם כניסתו לתפקיד החל לקדם חקיקה כלכלית של הורדת מיסים לעסקים וכן צעדים לצמצום הגרעון התקציבי הגבוה של המדינה. אחד החוקים שניסה להעביר כלל פגיעה בכוחות איגודי העובדים הגדולים, מה שהביא לגל מחאות והפגנות נגדו ובעדו בהיקפים גדולים שזכו לתשומת לב לאומית. המחאה הובילה ל-Recall Election ב-2012 בהן נבחר ווקר ברוב של 53%. בנובמבר 2014 נבחר לכהונה שנייה כמושל ברוב של 52%. התמודד בשנת 2018 על כהונה שלישית, והפסיד למועמד הדמוקרטי, טוני איוורס.
ביולי 2015 הכריז על כוונתו להתמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לבחירות ב-2016. ב-21 בספטמבר הודיע על פרישתו מן המרוץ עוד לפני תחילת הבחירות עצמן.
ב-2018 ווקר רץ שוב למשרת המושל, אבל הוא הפסיד בבחירות לטוני אייברס מהמפלגה הדמוקרטית. למרות זאת, הוא חתם על חוק חדש שמסיר מספר כוחות חשובים ממשרד המושל ומעניק אותם לבית המחוקקים של ויסקונסין. מבקריו של ווקר טענו כי ווקר חתם על החוק הזה כי רוב חברי בית המחוקקת ויסקונסין יהיו מהמפלגה הרפובליקנית, מפלגת ווקר, אבל המושל החדש יהיה מהמפלגה הדמוקרטית.
ווקר נשוי ואב לשני בנים.
ב.מ.וו 2000
ב.מ.וו 2000 (BMW 2000) היא מכונית סלון, תוצרת יצרנית הרכב הגרמנית BMW אשר יוצרה בין השנים 1966–1972. יוצרו 143,464 יחידות.
היסטוריה
בשנת 1966 התחיל יצורו של דגם "ב.מ.וו 2000", 4 דלתות, אשר הסתיים בשנת 1972.
משנת 1965–1969 יוצרו דגמי ב.מ.וו 2000, גרסת קופה: BMW 2000 CS ו-BMW 2000 C. יוצרו סך הכל 13,691 יחידות.
פנינה אלדר
ביוגרפיה
אלדר נולדה בארגנטינה ועלתה ללא משפחתה לישראל ב-1955. התגוררה בקיבוץ בחן, נישאה, ובהמשך נולדו לה 4 ילדים.
ב-1957 עברה עם בעלה לבאר שבע, שם החלה ללמוד ב"מכון להכשרת עובדים סוציאליים", ובמקביל עבדה במחלקה לעובדים סוציאליים. בנוסף שימשה כחברת מזכירות ב"התאחדות עולי אמריקה הלטינית" וסייעה בקליטת עלייה. ב-1962 הצטרפה לבעלה לשליחות בבואנוס איירס, שם מונתה למנהלת המחלקה הסוציאלית של הקהילה היהודית בעיר, הקימה איגוד עובדים סוציאליים של הקהילה, וכן הקימה ארגון גג של הקרנות והמוסדות של הקהילה.
עם חזרתה לישראל עבדה כעובדת סוציאלית בעיירות פיתוח. ב-1966 מונתה למנהלת השירותים הסוציאלים של בית החולים לילדים נכים של איל"ן, שם פעלה לקידום שיקומם של המטופלים במוסד במטרה להוציאם במהרה להתמודדות עצמאית בקהילה. ב-1970 הצטרפה לשליחות נוספת של בעלה בדרום אמריקה - בצ'ילה, שם למדה לתואר שני בחינוך בריאות הציבור וכתבה עבודת תזה על אלכוהוליזם.
כשחזרה לישראל, ב-1973, מונתה למפקחת תחום ילד ונוער במשרד הסעד במחוז ירושלים והדרום. במסגרת עבודתה שמה לב שילדים רבים הוצאו מבתיהם על ידי משרד הסעד למשפחות אומנה ולמוסדות, בשל בעיות אלכוהוליזם של אחד ההורים, שהביאו לאבטלה ואלימות שלו כלפי בני המשפחה. בכך הייתה מהראשונים שחשפו את בעיית האלכוהוליזם בארץ. אלדר התנגדה לפתרונות שהציעה המדינה בתקופה זו במצבים אלו - סיוע כספי לבת הזוג ולילדיה, מימון אחזקת הילדים במוסדות, ובמקרים חמורים אשפוז של ההורה האלכוהוליסטי במוסדות ללוקים בנפשם. היא החלה לפתח ולקדם שיטת טיפול שונה באלכוהוליסטים - בתוך ביתם ובסיוע המשפחה והקהילה.
ב-1974 הקימה לראשונה בישראל תחנה ניסיונית לגמילה מאלכוהול, בבית שמש. בעקבות ההצלחה בקרב המטופלים הראשונים שלה, ששוקמו במסגרת הקהילה, הוקם במשרד הסעד "השירות לטיפול באלכוהוליסטים". ב-1976 הקימה אלדר את "האגודה למניעת אלכוהוליזם בישראל", שפעלו בה מגוון אישי ציבור. במסגרת האגודה הקימה מחלקת מחקר לגבי פתרונות לבעיית האלכוהוליזם בישראל, וכן מחלקת הסברה ומניעה. בנוסף ניסתה לקדם חקיקה בכנסת בנושא האלכוהול.
כריסטופר רודי
כריסטופר רודי (באנגלית: Christopher Ruddy; נולד ב-28 בינואר 1965) הוא חוקר וסופר אמריקאי. הוא מייסד ומנכ"ל חברת התקשורת ניוזמקס מדיה, המאגד את ערוץ Newsmax.com ואת רשת Newsmax TV.
פנינה אלדר
ביוגרפיה
ב-1991 החלה לעסוק בתחום התמכרויות נוסף - הימורים כפייתיים, והייתה מהראשונים שחשפו וחקרו תחום זה בישראל. באותה שנה הקימה את "מכון אלדר" לטיפול בהתמכרויות, והתמחתה בין השאר בגמילה מהימורים. במכון החלה להציע טיפולים אישיים, משפחתיים וקבוצתיים בתחום ההתמכרויות. לאורך השנים השתתפה בהשתלמויות וכנסים בינלאומיים בתחום זה. כן הקימה את "העמותה למניעת הימורים כפייתיים בישראל", שמרכזת פעילות התנדבותית של בני משפחות של מהמרים ואנשי מקצוע. בשנת 2000 ערכה סקר ראשון בתחום זה, בשיתוף מכון הסקרים "דחף" של מינה צמח, ובו עלה בין השאר כי אחוז גבוה מבני הנוער המהמרים הוא ממעמד סוציו-אקונומי גבוה יחסית. ב-2002 ערכה סקר אינטרנט שעסק בהימורים בקרב קשישים בישראל. באותה שנה גם הגישה הצעה ליועץ המשפטי לממשלה אליקים רובינשטיין להקצאת כספים מתוך רווחי הגרלות מפעל הפיס לפעילויות הסברה ומניעה של הימורים, ותרמה לקידום חוק הגבלת גיל ההימורים שהוגש לכנסת.
ג'ון לונסברי
ג'ון מיטשל לונסברי (באנגלית: John Mitchell Lounsbery; 9 במרץ 1911 - 13 בפברואר 1976) היה אנימטור ובמאי הנפשה אמריקאי, שעבד באולפני ההנפשה של וולט דיסני, אשר ידוע כאחד מתשעת הזקנים של דיסני, כאשר הוא הראשון מהם שנפטר.
ביוגרפיה
לונסברי נולד בסינסינטי בשנת 1911 וגדל בקולורדו. הוא למד בתיכון איסט בדנוור ובמכון לאמנות בקולורדו. בזמן שהשתתף במכללה למרכז אמנות העיצוב בלוס אנג'לס, מדריך שלח אותו לראיון עם וולט דיסני, כאשר הוא שכר אותו לאולפני ההנפשה של וולט דיסני ב-2 ביולי 1935.
באולפנים לונסברי החל כעוזר הנפשה בסרט "שלגיה ושבעת הגמדים", אשר הוקרן לראשונה בשנת 1937. בהמשך, בשנות ה-40 של המאה ה-20, עבד על מספר סרטים קצרים מונפשים, ביניהם "תערוכת הכלבים", "מעשיית החזיר", "כלב הצייד" ו"הקצין דאק". כמו כן, הוא המשיך לקחת חלק בהנפשת סרטי ההנפשה באורך מלא של האולפנים, ביניהם "פינוקיו", "פנטסיה", "דמבו הפיל המעופף" ו"במבי". בשנות ה-70 של המאה ה-20 לונסברי קודם לבמאי סרטי הנפשה, וביים את הסרטים "פו הדב וטיגר גם", "הרפתקאותיו של פו הדב" ו"הרפתקאות ברנרד וביאנקה".
ב-13 בפברואר 1976, בגיל 64, לונסברי נפטר ונקבר בפארק זיכרון פורסט לון. לאחר מותו הוא קיבל את פרס וינזור מקיי בשנת 1986, והוכר כ"אגדת דיסני" בשנת 1989.
הוויאן איירליינס
הוויאן איירליינס (באנגלית: Hawaiian Airlines) היא חברת תעופה אמריקאית. החברה היא הגדולה ביותר שבסיסה בהוואי.
החברה מפעילה טיסות ל-28 יעדים באסיה, אוקיאניה, וצפון אמריקה.
יחסי גרמניה–ליכטנשטיין
בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין נסיכות ליכטנשטיין מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים.
היסטוריה
במהלך המאה ה-8 צורף שטחה של ליכטנשטיין לאימפריה הפרנקית, ולאחר מכן היא עברה לשליטת פרנקיה המזרחית, שהפכה בהמשך לאימפריה הרומית הקדושה, ונשארה חלק ממנה עד לשנת 1806. בשנת 1806 קיבלה ליכטנשטיין את ריבונותה, אך הצטרפה לקונפדרציה של הריין, ובשנת 2015 הצטרפה לקונפדרציה הגרמנית. קרובים במיוחד היו היחסים עם האימפריה האוסטרית, ובשנת 1852 נחתם הסכם מכס ביניהם. במלחמת העולם הראשונה נותרה ליכטנשטיין נייטרלית, ולאחר המלחמה התפרקה האימפריה האוסטרו-הונגרית וליכטנשטיין הגיעה להסכם מכס עם שווייץ.
בשנת 1939 ניסו הנאצים לבצע הפיכה בליכטנשטיין, אולם נכשלו. ליכטנשטיין נותרה נייטרלית במהלך מלחמת העולם השנייה, אף על פי שהיו תוכניות לוורמאכט לספח את ליכטנשטיין, הן מעולם לא יושמו.
בתקופה שלאחר המלחמה הפכה ליכטנשטיין ממדינה חקלאית ירודה למדינה המספקת שירותי בנקאות ומסחר. התעשייה העיקרית כיום היא במגזר השלישוני: בנקים, שירותי נאמנות ושירותים פיננסיים אחרים. המיסים בליכטנשטיין נמוכים יחסית לעולם, מה שהופך אותה בין היתר על ידי ממשלת גרמניה למקלט מס. בשנת 2008 פתחה ממשלת גרמניה בחקירות רבות כלפי מעלימי מס גרמניים, ובעקבות כך פרץ משבר ביחסים הדיפלומטיים עם ליכטנשטיין. בעקבות פרשת המס של ליכטנשטיין, ההלוואות שהובטחו על ידי בית ליכטנשטיין למוזיאונים גרמניים בוטלו על ידי אלויס השני, נסיך ליכטנשטיין. בשנת 2011 נחתם "הסכם בדבר סיוע מינהלי בענייני מס" בין שתי המדינות, וסוכם על הסכם מס כפול בין המדינות.
פוקואוקה 17
פוקואוקה 17 היה מחנה שבויים אשר היה בשימוש האימפריה היפנית במהלך מלחמת העולם השנייה, שהיה בסמוך למכרה הפחם בשם Mitsui Miike Coal Mine בפוקואוקה.
מחנה השבויים פתח את שעריו ב-7 באוגוסט 1943 ואוכלס בהדרגה בכ-1,857 שבויי מלחמה ממדינות רבות, רובם אוסטרלים, אמריקאים, בריטים והולנדים. הבריטים, ההולנדים והאוסטרלים היו ניצולי בניית מסילת הרכבת בין בורמה לבין תאילנד. הקבוצה האחרונה שהגיעה למקום הייתה כמה אוסטרלים שהגיעו ביוני 1945.
אתר המחנה שימש במקור כמגורי הפועלים שנבנו על ידי חברת הכרייה פחם מיצואי שהייתה בבעלותו של הברון מיצוי. המחנה הורחב בהדרגה עם השנים והוקמו במקום בניינים נוספים.
תיאור המחנה
במחנה הוגשו בכל יום שתי ארוחות, במרבית הפעמים הארוחה כללה כוס של אורז ומרק צנונית, רק לעיתים רחוקות קיבלו השבויים חלבונים.
מפקד המחנה היה אסאו פוקוהרה, שהוצא להורג לאחר תום המלחמה בגין ביצוע פשעי מלחמה. הרופא במחנה היה מנתח יפני לא מזוהה, שאילץ גברים להמשיך לעבוד גם אם היו חולים אנושות.
המחנה שוחרר ב-2 בספטמבר 1945, אז היו רוב השבויים במצב בריאותי נואש. שבויים רבים סבלו ממחלת הבריברי ואיבדו בממוצע כ-, ניצולי המחנה פונו לנגסאקי ההרוסה (לאור הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי וכניעת האימפריה היפנית), כעשרה ימים לאחר שחרור המחנה.
Extraordinary Machine
Extraordinary Machine הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת האמריקאית פיונה אפל. האלבום יצא לאור ב-4 באוקטובר 2005 דרך חברת התקליטים אפיק רקורדס. האלבום תוכנן תחילה לצאת לאור בשנת 2003, אך הוצאתו נדחתה מספר פעמים ללא הסבר מטעם חברת התקליטים, מה שהוביל להשערות לגבי סכסוך בין החברה לבין אפל, ואף נעשו ניסיונות מצד מעריציה לשכנע את חברת התקליטים להוציא את האלבום.
האלבום הועמד לפרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר בשנת 2006.
ישראל באירוויזיון 1993
ישראל השתתפה באירוויזיון 1993 עם השיר שירו בביצוע של שרה'לה שרון ולהקת שירו בעיר מילסטריט, במדינת אירלנד.
קדם אירוויזיון 1993
תחרות הקדם-אירוויזיון לשנת 1993 התקיימה ב-1 באפריל 1993 במרכז דוהל שבשכונת התקווה בתל אביב.
בתחרות זכו שרה'לה שרון ולהקת שירו עם השיר "שירו", שכתב יורם טהרלב והלחין שייקה פייקוב.
את התחרות הנחה נתן דטנר, שהנחה בעבר את קדם אירוויזיון 1985 ואף ייצג (יחד עם אבי קושניר) את ישראל קודם לכן באירוויזיון 1987 עם השיר "שיר הבטלנים".
מופע ביניים
לאחר השמעת כל השירים ורגע לפני הקראת תוצאות השיפוט הוצגו קטעים מתוך הופעות עבר של ישראל באירוויזיון. כמו כן שולבו קטעי הומור בהשתתפותם של רבקה מיכאלי, טוביה צפיר וספי ריבלין.
שלב הניקוד
ניקוד השירים התבצע על ידי 7 מוקדי שיפוט ברחבי הארץ, כאשר כל מוקד חילק לשירים נקודות על-פי המדרג הבא: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ,10 ו-12 נקודות.
רגע לפני הקראת הניקוד של נקודת השיפוט האחרונה, תל אביב, היה מצב הנקודות מותח במיוחד, כאשר שני המקומות הראשונים היו "שירו" ו-"ריח וצבע" אשר צברו 55 נקודות כל אחד, ומיד אחריהם שני השירים "עד" ו-"פרפר" צברו 48 נקודות כל אחד. הכף הוכרעה לטובת השיר "שירו" רק בתום הקראתו של דליק ווליניץ את תוצאות הניקוד של מוקד תל אביב.
בעוד חברי הלהקה התמקמו בעמדותיהם לקראת הביצוע החוזר של השיר הזוכה, אחזה שרה'לה שרון את פרחי הזכייה ואמרה אל המיקרופון בגאווה "תודה רבה. הפרחים לצה"ל!", משפט שליווה אותה במשך שנים לאחר התחרות.
באירוויזיון
ישראל הייתה השיר ה-24 בסדר ההופעה לאחר קפריסין ולפני נורווגיה בתום ההצבעה השיר קיבל 4 נקודות והגיע למקום ה-24 מתוך 25 מדינות שהשתתפו בתחרות. ישראל העניקה את ה-12 נקודות שלה לבריטניה.
עירום בנחת
עירום בנחת (בצרפתית: Nu couché, מילולית: משכב בעירום) הוא ציור שמן על קנבס, שצייר אמדאו מודיליאני בשנת 1917. זוהי אחת העבודות המוכרות ביותר שלו.
ציור זה הוא אחד מסדרת ציורי עירום שצייר מודיליאני בשנת 1917, ועם אותה דוגמנית. הסדרה הוצגה בתערוכת היחיד היחידה שזכה לה בחייו. התערוכה הוצגה בפריז והאוצר שלה היה סוחר האמנות הפולני לאופולד זבורווסקי. הצגת התערוכה הופסקה בידי המשטרה מטעמי צניעות.
רודולף ברוננמאייר
רודולף "רודי" ברוננמאייר (בגרמנית: Rudolf "Rudi" Brunnenmeier, נולד ב-11 בפברואר 1941 במינכן שבגרמניה, נפטר ב-18 באפריל 2003 באולכינג שבגרמניה) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעמדת החלוץ. ברוננמאייר היה חלוץ מחונן, והוכתר כמלך השערים של הבונדסליגה בשנת 1965 בזמן ששיחק במדי מינכן 1860.
קריירת מועדונים
ברוננמאייר החל לשחק במינכן 1860 בשנת 1960, טרם הקמת הבונדסליגה, כאשר הקבוצה שיחקה באוברליגה הדרומית. בעונת 1963 זכתה הקבוצה באליפות הדרום, שהבטיחה לה מקום בליגת הבונדסליגה שקמה בעונת 1963/64. בעונה זו, זכתה מינכן 1860 בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2-0 בגמר על איינטרכט פרנקפורט, בו כבש ברוננמאייר את השער השני. בעונת 1964/65 הבקיע ברוננמאייר 24 שערי ליגה, וסיים כמלך השערים של הבונדסליגה. בנוסף, הגיע ברוננמאייר באותה עונה לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע, בו הפסידה הקבוצה 2-0 לווסטהאם יונייטד, במשחק בו ברוננמאייר שיחק 90 דקות. בעונת 1965/66 זכתה מינכן 1860 באליפות היסטורית, בה הבקיעה 80 שערי ליגה ב-34 משחקים. ברונמאייר בעונה זו היה חלק מטריו התקפי, כאשר תרם 15 שערים, חברו פרידהלם קונייצקה שהגיע בתחילת העונה מבורוסיה דורטמונד הבקיע 26 שערים, ופטר גרוסר הבקיע 18 שערים. בהמשך, כמות ההבקעות של ברוננמאייר ירדה, ובשנת 1968 עזב את המועדון, לאחר שהבקיע 139 שערי ליגה ב-207 הופעות, מתוכם 66 שערים בבונדסליגה והיתר באוברליגה הדרומית. ברוננמאייר הוא שיאן ההבקעות של מינכן 1860 בבונדסליגה בכל הזמנים.
לאחר עזיבת מינכן 1860 עבר ברוננמאייר לליגת העל השווייצרית, ושיחק במשך ארבע עונות בנשאטל גזמאקס ועונה אחת בפ.צ. ציריך. אחר כך שיחק ארבע עונות בברגנץ האוסטרית ושלוש עונות בפ.צ. בלצרס מליכטנשטיין.
קריירה בינלאומית
לברוננמאייר חמש הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן הבקיע שלושה שערים, אך הוא לא שיחק מעולם בטורניר גדול.
חיים אישיים
ברוננמאייר סבל בשלהי הקריירה שלו מאלכוהוליזם. על אף שנגמל, מת ברוננמאייר מהרעלת אלכוהול בשנת 2003 כאשר היה בן 62. ללווייתו הגיעו המונים, ובעיקר חבריו מתקופת הזוהר במינכן 1860 הגיעו לחלוק כבוד.
תארים
עם מינכן 1860
תארים אישיים:
טנרקיים
טֶנְרֵקִיִּּים (שם מדעי: Tenrecidae) היא משפחה בסדרת הטנרקאים ובה מיני יונקים קטנים החיים באפריקה ובמדגסקר.
יצורים אלה דומים לקיפודים במראם והם קוצניים כמותם, אך הם קרוביהם הרחוקים של הארכף והשנבוב. הם קטנים, וניזונים מבשרם של יצורים קטנים כגון חרקים ותולעים. המינים הגדולים ניזונים גם מחולייתנים קטנים.
מיון
הפוטמוגליים נחשבו בעבר לתת-משפחה של הטנרקיים, אך כיום היא נחשבת למשפחה עצמאית.
רחל בוימוול
רחל בּוֹימְווֹל (בכתיב יידי:  בוימוואָל ברוסית: Рахиль Баумволь; 4 במרץ 1914 - 16 ביוני 2000) הייתה סופרת, משוררת ומתרגמת יידית. כתבה גם בלשון הרוסית.
קורות חיים
בעת מלחמת העולם השנייה נדדה רחל בוימוול עם משפחתה מזרחה, ומצאה מחסה בטשקנט, אוזבקיסטן. עם תום המלחמה שבה לרוסיה והשתקעה במוסקבה, שם כתבה שירים, שירים לילדים, סיפורים ומעשיות. היא עצמה תרגמה את יצירותיה מיידיש לרוסית, וספריה, כעשרים במספר, נדפסו בשתי הלשונות.
בוימוול הייתה נשואה למשורר היידי זיאמה (זלמן) טֶלֶסין (טעלעסין) (1908–1996). בני הזוג היו הורים לבן יחיד, יוליוס טלסין, דיסידנט ואקטיביסט ציוני בברית המועצות. בשנת 1969 הגיש בנם בקשה לעלות לארץ ישראל, וב-1970 הותר לו לעלות.
בשנת 1971 הצטרפו אליו הוריו, והשתקעו בירושלים. באותה שנה זכתה בפרס לתרבות יידיש מטעם הקונגרס היהודי לתרבות יידיש ע"ש פ' אטרן.
כתיבתה של בוימוול בכל הסוגות היא מלאת דמיון, חריפת ביטוי, רעננה ומגובשת. ספריה עוררו עניין בין הקוראים הרוסיים, ושנים עשר מהם נדפסו במשך השנים. משיריה תורגמו לעברית שירים בודדים, בידי אוריאל אופק, אברהם שלונסקי ושמואל יזרעאלי. שניים מספריה ראו אור בתרגום לעברית.
רחל בוימוול נפטרה בשנת 2000 בירושלים.
קישורים חיצוניים
מפרי עטה:
מאסאקה
מחוז מאסאקה (באנגלית, בסוואהילי: Masaka) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, מאסאקה.
מיקום
המחוז גובל במחוז קלונגו מצפון, במחוז קלנגלה מדרום מזרח, במחוז ראקאי מדרום מערב, במחוז לוואנגו ממערב ובמחוז בוקומנסימבי מצפון מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא מאסאקה.
רקע כללי
המחוז הוקם בשנות ה-20 של המאה ה-20, ממספר מחוזות בממלכת בוגנדה.
במשך השנים התפצלו מהמחוז שטחים לצורך הקמת מחוזות חדשים, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. המחוזות שהוקמו הם קלנגלה (1996), סאמבאבולה (1997), ראקאי, ליאנטונדה (2007), בוקומנסימבי (2010), קלונגו (2010) ולוואנגו (2010).
מועצת המחוז היא הסמכות הפוליטית הגבוהה ביותר. המועצה כוללת את יושב ראש המחוז ו-43 חברים. מחלקות המועצה הן: חינוך וספורט, בריאות וסביבה, עבודות ושירותים טכניים, ייצור ושיווק, מימון ותכנון, שירותי תמיכה בניהול, מגדר ושירותים קהילתיים.
אוכלוסייה
קצב גידול האוכלוסייה הוא 2.85% בשנה. כ-85% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.
עליזה גבאי
עליזה גבאי (31 בדצמבר 1933 - 14 בדצמבר 2010) הייתה זמרת ישראלית, אשר התפרסמה בעיקר בארצות דוברות גרמנית.
ביוגרפיה
בשנת 1933 נולדה בתל אביב עליזה לחנה שליט ומאיר הורנשטיין, שעלו לישראל מרוסיה. אביה נפטר בילדותה ואמה עסקה כזמרת אופרה. לימים גם אחותה הגדולה, יעל, הפכה לזמרת אופרה.
בשנת 1951 התגייסה לצה"ל ומיד עם שחרורה מהצבא ב-1953 התחתנה עם המפיק והמוזיקאי רפי גבאי. בשנת 1955 הוציאה את התקליטון הראשון שלה, שהכיל שירי ילדים. בשנות ה-50 הופיעה גבאי במועדונים והקליטה תקליטים שכללו בעיקר גרסאות כיסוי לקלאסיקות ישראליות.
אלבום הבכורה שלה "במקצבים חדשים" היה גם הראשון והיחיד שיצא בישראל, והוא הודפס על תקליט ב-20 בדצמבר 1965, הקדים את זמנו ונחשב כיום לפורץ-דרך. שני שירים מתוכו - "זרם המעין" ו"ממגדל שלום" הפכו ללהיטי רדיו. באותה תקופה החלה גבאי להופיע במועדון לילה בשווייץ ומאוחר יותר השתקעה בגרמניה, שם הפך שירה "חורף בקנדה" (1966) ללהיט גדול. להיט נוסף שלה היה "Nur Wenn Du Bei Mir Bist" (הופיע בגרסה עברית בשם "אל תגלה מתי" על תקליטון ב-1966). בגרמניה נפרדה מבעלה והוציאה עוד שני אלבומים ומספר תקליטונים.
גבאי התחתנה בשנית ב-1971 עם מוזיקאי יהודי יוגוסלבי ורקדן בלט בשם ניקו אנדוקיק. אנדוקיק נחשב לאיש שגילה את להקת הסקורפיונז. בשנת 1975 נולדה בתם דפנה בהמבורג. ב-1978 עברה המשפחה לניו יורק בארצות הברית.
ב-2005 נפטר אנדוקיק. חמש שנים אחריו נפטרה עליזה ב-14 בדצמבר 2010 בלוס אנג'לס. הותירה בת אחת, דפנה דב, זמרת בארצות הברית.
Roman Military Diplomas
דיפלומות צבאיות רומאיות (באנגלית: Roman Military Diplomas, קיצור: RMD) הוא אוסף של דיפלומות צבאיות רומאיות, הכולל את כל הדיפלומות צבאיות רומאיות שפורסמו משנת 1955. עד היום פורסמו 5 כרכים בעריכת מרגרט רוקסן ופול הולדר, הכוללים למעלה מ-470 דיפלומות.
פרסומים
הדיפלומות הצבאיות הרומאיות פורסמו לראשונה בכרך הארבעה עשר (XIV) של אוסף הכתובות הלאטיניות, שפורסם בשני חלקים בשנים 1935 ו-1955. לאחר מכן הדיפלומות נאספו על ידי מרגרט רוקסן בשלושה ספרים בשם דיפלומות צבאיות רומאיות. הכרך הרביעי נערך על ידי מרגרט רוקסן ופאול הולדר ויצא לאור ב-2003. באותה שנה נפטרה רוקסן. הכרך החמישי יצא לאור בשנת 2006 על ידי פול הולדר. דיפלומות צבאיות רבות נקנו על ידי המוזיאון הרומאי-גרמני במינכן, ופורסמו בשנת 2004 (ידועות בקיצור RGZM). מספר התעודות הידועות הכולל עומד, נכון לתחילת 2010, על 881 יחידות. בשני העשורים האחרונים התגלו מספר רב של דיפלומות. רובן הגיעו מחפירות לא מסודרות שנערכו באזור הבלקן, בעיקר בשטחים שהיו שייכים לפרובינקיות מואסיה העליונה ותרקיה.
פראיסו
גאוגרפיה
פראיסו ממוקמת כ-19 ק"מ מבירת המדינה סן חוסה וכ-0.37 ק"מ מבירת המחוז קרטגו.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 13 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוגוסט (14 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (12 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,805 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (433 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (63 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה
העיר ממוקמת ליד הכבישים 10 ו-224.
פונקציה פולילוגריתמית
במתמטיקה, פונקציה פולילוגריתמית ב-n היא פולינום בלוגריתם של n, מהצורה:.
למשל, הפונקציה { היא פונקציה פולילוגריתמית.
לפעמים הביטוי (\log n)^k נכתב בצורה \log^kn, כמו שהביטוי (\sin x)^2 נכתב לעיתים \sin^2x.
במדעי המחשב, פונקציות פולילוגריתמיות הן סדר סיבוכיות זמן או מקום של אלגוריתמים מסוימים (למשל, "אלגוריתם בעל סיבוכיות פולילוגריתמית"). סיבוכיות זו גדולה מסיבוכיות לוגריתמית O(\log(n)), וקטנה מסיבוכיות ליניארית (O(n)).
אלגוריתמים בסיבוכיות פולילוגריתמית הם מבחן AKS לראשוניות וחיפוש שכן קרוב.\log^kn
כל הפונקציות הפולילוגריתמיות הן עבור כל מעריך, כלומר, פונקציה פוליגריתמית גדלה לאט יותר מכל פונקציה מעריכית חיובית.
פיג'ו סוג 15
פיג'ו סוג 15 (בצרפתית: Peugeot Type 15) היא מכונית, קטנה ופתוחה (קבריולה) מסוג "Runabout (car)", בעלת מנוע בנזין מתוצרת חברת פיג'ו הצרפתית בין השנים 1897–1901.
סך הכול יוצרו 276 יחידות.
חברת פיג'ו הייתה קרויה בשנת 1897: "S. A. des Automobiles Peugeot".
==מאפיינים==
עונת 1936/1937 בסרייה א'
עונת 1936/1937 בסרייה א' הייתה העונה ה-37 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-13 בספטמבר 1936 והסתיימו ב-16 במאי 1937.
בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
לוקזה ונובארה היו הקבוצות שהעפילו מליגת משנה.
בולוניה זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדות המועדון וזאת העונה השנייה ברציפות. בסיום העונה לליגת משנה ירדו נובארה ואלסנדריה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו ליבורנו ואטאלנטה.
כדורגלנים מצטיינים
סילביו פיולה שחקנה של לאציו כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
משכן האמנים (הרצליה)
משכן האמנים, הנקרא גם "בית הסופר", הוא מתחם לאמנות ותרבות בהרצליה, הכולל גלריה, תוכנית אירוח וחללי עבודה לאמנים מתחומים שונים.
היסטוריה
בשנת 1936 הציע ועד המושבה הרצליה אזור ג' לאגודת הסופרים, 10 דונמים של קרקע בחינם, כדי לבנות מקום מנוחה ועבודה לסופרים ויוצרים. זמן רב אגודת הסופרים לא עשתה בנידון כלום, כלומר, הם הסכימו להצעה אך לא פעלו למען הקמת המתחם.
בשנת 1947, בנימין גיצ'קו, שהיגר מרוסיה לארצות הברית לפני מלחמת העולם הראשונה, ועבד עם סופרים, עלה ארצה. כשהגיע לארץ, שמע על הרעיון להקמת בית הסופר, והוא הציע את שירותו לטפל בהתנדבות ובגיוס כספים. עוד פעיל, ורדימון, מנהלו של קולנוע מוגרבי באותה תקופה, קיבל על עצמו את תפקיד הגשת תוכניות הבניין, והתקשורת עם הקבלנים. עוד פעילים שהיו חברים באגודת הסופרים והצטרפו היו - אשר ברש, יו"ר אגודת הסופרים דאז, אליעזר שטיינמן, ישראל כהן, דוד שמעוני, ראובן גרוסמן ושמעון הלקין. צורף גם בן ציון מיכאלי, ראש מועצת הרצליה.
התוכנית שאושרה על ידי האגודה כללה מבני מגורים לסופרים, חדרים לספריה וחדרי עיון, אולמות כנסים והרצאות, חדר אוכל ומטבח. אגודת הסופרים האמינה כי ימצאו תורמים שיממנו את הבנייה, מהארץ ומחו"ל. סכומים מעטים נאספו - בנימין גיצ'קו נסע לארצות הברית והצליח לגייס מעט כסף, בארץ נמצאו כמה תורמים, ומועצת הרצליה הקציבה למתחם 2,000 לירות.
אבן הפינה הונחה במאי 1952. במהלך הבנייה, העבודה הופסקה עקב מחסור בכספים. גיצ'קו נסע שוב, הפעם לארגנטינה, וחזר עם משלחת יהודית, שתרמה סכום נכבד. העבודה חודשה והחליטו לקרוא לאחד הבניינים ע"ש התורמים - "ביתן ארגנטינה". התורמים חזרו לארצם, בהבטחה לשלוח עוד כסף, אך לא קיימו את הבטחתם. העבודה נפסקה, ואחר חודשה ושוב הופסקה.
הבניינים עמדו ריקים, ולכן עיריית הרצליה השכירה את המקום והסבה אותו לבית ספר לילדי שגרירים. אחר כך הפך ל"מרכז נוער", כלומר, מעין מעון. בהמשך, הפך ל"בית המדרש למורי ציור" - חוג ציור למסיימי תיכון, ולאחריו, ננטשו הבניינים פעם נוספת. בהמשך, הוקמה בריכה בחלק מהמתחם.
רק בשנות ה-90, אחד המבנים הפך למתחם ספורט ואת השני החליטו להסב למשכן האמנים. ורדה גנוסר שהייתה מנכ"לית אגודת הסופרים אז, עסקה בפרויקט "דירות אירוח לסופרים" ברחבי הארץ, וכשעברה להרצליה, שמעה על המבנה שיועד להיות כמעט מה שהיא רצתה שיהיה. היא פנתה מיד לראש העיר דאז, אלי לנדאו והציעה לו לחדש את המבנה. "לשמחתי מצאתי אוזן קשבת והתלהבות לנושא. הוחל בשיפוץ הבניין והוא חולק לשלוש דירות אירוח ליצירה, עם חידוש שהוספתי - לא רק לסופרים, אלא ליוצרים מכל התחומים." גנוסר ניהלה את משכן האמנים עד לשנת 2012, לאחריה ניהלו את המשכן טל קובו וד"ר אורי הולנדר.
קווין נאש
קווין סקוט נאש (באנגלית: Kevin Scott Nash; נולד ב-9 ביולי 1959) הוא שחקן קולנוע ומתאבק עבר אמריקאי.
כלל ביוטכנולוגיה
כלל תעשיות ביוטכנולוגיה בע"מ היא חברת השקעות ישראלית, המשקיעה ומחזיקה במגוון חברות העוסקות בתחום הביוטכנולוגיה. כל אחת מחברות הפורטפוליו נמצאת בשלבי פיתוח שונים של מוצריה.
החברה היא חברת בת בשליטה של כלל תעשיות והשקעות, שהיא חברה בשליטה (57.5%) של המיליארדר היהודי לן בלווטניק. חברת טבע מחזיקה ב-14% ממניות החברה.
מניות החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ונכללות במדדים: תל אביב טק-עילית, תל אביב בלוטק ותל אביב ביומד.