cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אלכסנדרה שיפ
ראשית חייה
שיפ גדלה בפיניקס, אריזונה. אמה היא מורה לקונדליני יוגה, ואביה מוזיקאי. אביה אפרו-אמריקאי ואמה לבנה. יש לה שני אחים, ג'יימס וג'ורדן, ואחות חורגת, קסיה. שיפ התחנכה בבית הספר היסודי סקוו-פיק, בית הספר לאמנויות באריזונה ובתיכון הקתולי של סנט מרי בפיניקס. היא עברה ללוס אנג'לס בגיל 17 כדי להתמקד בקריירת משחק.
קריירה
בשנת 2009 הופיעה לראשונה בתפקיד משני בסרט "אלווין והצ'יפמאנקס 2".
בשנת 2013 היא החלה לככב בעונה השלישית של סדרת הדרמה המסתורית ברשת ניקלודיאון "בית אנוביס".
בשנת 2014 קיבלה שיפ את תשומת לב המבקרים על תפקידיה כדני ריימונד בסרט ההמשך של סרט הטלוויזיה "Drumline: A Beat New" וגילום דמותה של הזמרת אליה, התפקיד הראשי, בסרט הטלוויזיה של רשת Lifetime, "Aaliyah: The Princess of R&B". בהמשך גילמה את אשתו של אייס קיוב, קימברלי וודרוף, בסרט הדרמה הביוגרפי "היישר מקומפטון", שתיאר את הקריירה של להקת ההיפ הופ NWA. בשנת 2016, היא השתתפה בסרט גיבורי העל של בריאן סינגר, "אקס-מן: אפוקליפסה" בתפקיד סטורם, מוטנטית השולטת במזג האוויר, תפקיד שגילמה בעבר האלי ברי. בשנת 2018 היא כיכבה לצד ניק רובינסון וחורחה לנדבורג ג'וניור בסרט באהבה, סיימון. ולצד קתרין פרסקוט ולוסי הייל בסרט "Dude", שניהם סרטי קומדיות נעורים.
היא חזרה על תפקידה של בסרט 2019 "אקס-מן: הפניקס האפלה". באותה שנה שיחקה בסרט ההמשך של "שאפט".
בשנת 2021 שיחקה את דמותה של סוזן וילסון בסרט הדרמה המוזיקלי "טיק, טיק... בום!" שביים לין-מנואל מירנדה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס", ומבוסס על המחזמר הסמי-אוטוביוגרפי באותו השם מאת ג'ונתן לארסון.
אוושרה אוגוסטינאויצ'יוט
אוושרה אוגוסטינאויצ'יוט (4 באפריל 1927 - 19 באוגוסט 2005) הייתה כלכלנית, פסיכולוגית וסוציולוגית ליטאית, מפתחת שיטת סוציוניקה.
ביוגרפיה
כיהנה כדיקנית מחלקת מדעי המשפחה באוניברסיטה הפדגוגית של וילנה. היא מייסדת שיטת סוציוניקה, שמתבססת על תאוריית הטיפוסים והפונקציות הפסיכולוגיות שפיתח קארל יונג. על פיתוח שיטת הסוציוניקה, העניקה לה האקדמיה הרוסית למדעי הטבע מדליה בשנת 1995.
אוגוסטינאויצ'יוט נולדה סמוך לעיר קובנה שבליטא. בשנת 1956 סיימה את לימודיה בפקולטה לכלכלה. היא עבדה במשרד האוצר הליטאי ומאוחר יותר כמורה למדעי הכלכלה ולסוציולוגיה במוסדות חינוך שונים בווילנה, בירת ליטא. בשנת 1960 החלה ללמוד סוציולוגיה, והייתה מהסוציולוגים הראשונים בברית המועצות.
עבודותיה, למעט בודדות, לא פורסמו בתקופת השלטון הסובייטי, אך הן הפכו לפופולריות במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 ברחבי העולם דובר הרוסית. תורת סוציוניקה עוררה עניין מצד מתמטיקאים, פסיכולוגים, מהנדסי מחשב וסוציולוגים, אשר עזרו לעצב ולארגן את השיטה ל-16 טיפוסים, המתבססים על 8 הפונקציות הפסיכולוגיות שקיטלג קארל יונג, תלמידו של זיגמונד פרויד. ב-1985 נוסד מכון בקייב העוסק בסוציוניקה, על ידי ד"ק גרגורי רינין, ד"ר אלכסנדר בוקלוב, וד"ר ויקטור גולנקו. לפי התאוריה הזו, אוגוסטינאויצ'יוט היא טיפוס מוחצן-אינטואיטיבי-לוגי ENT.
אורי מזרחי
אור (אורי) מזרחי היא שחקנית כדורשער וספורטאית פאראלימפית ישראלית.
מזרחי נולדה עם לבקנות וסובלת מלקות ראייה מולדת. בגיל 12 החלה להתאמן בבית הלוחם בכדורשער והיא מראשונות החברות בנבחרת ישראל בכדורשער נשים.
לפני אליפות העולם בכדורשער לשנת 2014 נמצא שראייתה משופרת ביחס לקריטריון המשחק והשתתפותה במשחקי האליפות נמנעו. היא פרשה מהנבחרת ולא השתתפה ב, עד שערערה על ההחלטה בשנת 2019 והוכח בבדיקה חוזרת שראייתה נותרה לקויה באותה מידת לקות. במשחקי הדירוג העולמיים של 2019 זכתה עם הנבחרת במקום השלישי ובהמשך אותה שנה זכו במדליית כסף באליפות העולם וזכו בקריטריון ההשתתפות ל, בהם השתתפה.
בשנת 2023 זכתה הנבחרת במלדליית ארד באליפות העולם שנערכה בפורטוגל.
מזרחי גדלה בחולון, למדה חינוך גופני והיא מאמנת כדורשער לילדים ומאמנת של נבחרת העתודה.
אליו אדם
אליו יאו אדם (באנגלית: Aliyu Yau Adam; נולד ב-7 במאי 2000 בג'וס שבניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בני יהודה מהליגה הלאומית, כמושאל מספרטקס יורמלה.
קריירת מועדונים
אדם החל את הקריירה המקצוענית שלו בספרטקס יורמלה מליגת העל הלטבית. בסך הכל ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון בעונות ו-, בהן ערך 25 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
בעונת הושאל אדם לספינטול גאורגה מליגת העל המולדובית. הוא זכה עם המועדון בגביע מולדובה ובסופר קאפ המולדובי. בסך הכל ערך 22 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-6 באוגוסט 2021 הושאל אדם למשך עונה אחת להפועל עכו מהליגה הלאומית. ב-30 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בהפסד 0–1 להפועל כפר סבא במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-15 באוקטובר הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בניצחון 0–3 על הפועל ניר רמת השרון במסגרת המחזור השמיני בליגה. בסך הכל ערך אדם 36 הופעות ליגה במשך תקופת ההשאלה.
ב-1 ביולי 2022 הושאל עד תום העונה לבני יהודה תל אביב.
קריירה בינלאומית
אדם היה חלק מסגל נבחרת ניגריה עד גיל 23 בטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת 2019, וערך שתי הופעות בטורניר.
פרדי ברת'ולומיו
פרדי ברת'ולומיו (Freddie Bartholomew; 28 במרץ 1924 - 23 בינואר 1992) היה שחקן קולנוע בריטי-אמריקאי שהתפרסם בעיקר בסרטיו כילד/נער בשנות ה-30.
קורות חיים
הוא נולד בלונדון אך גדל בבית דודתו "סיסי" בעיר וורמינסטר במחוז וילטשייר בדרום-מערב אנגליה. כבר בגיל שלוש החל להופיע בחגיגות מקומיות ובגיל שש (1930)הופיע לראשונה בקולנוע. הוא הופיע בארבעה סרטים בריטיים בתפקידים קטנים עד שבשנת 1934 ראו אותו הבמאי ג'ורג' קיוקור והמפיק דייוויד סלזניק והחליטו לתת לו את תפקיד דייוויד הילד בסרט דייוויד קופרפילד.
ברת'ולומיו ודודתו עברו ב-1934 לארצות הברית וחברת מטרו גולדווין מאייר החתימה אותו על חוזה לשבע שנים. הסרט היה הצלחה גדולה וברת'ולומיו הפך לכוכב קולנוע.
בין הצלחותיו היו אנה קארנינה עם גרטה גרבו (1935), "חייל מקצועי" עם ויקטור מקלגלן וגלוריה סטיוארט (1935), לורד פונטלרוי הקטן (1936), "לוידס מלונדון" עם טיירון פאואר (1936) ו"ספנים אמיצים" עם ספנסר טרייסי, מיקי רוני ומלווין דאגלס (1937).
רוב הכסף שהרוויח הוצא על עורכי דין נגד הוריו שתבעו את חלקם ברווחים. דודתו בקשה ממטרו גולדווין מאייר להעלות את שכרו וסכסוך זה פגע בקריירה שלו. ב-1938 שיחק בסרט "החטוף" לפי ספרו של רוברט לואיס סטיבנסון וב-1940 שיחק במשפחת רובינסון השווייצרית.
במלחמת העולם השנייה שירת בצבא אך נפצע בתאונה ושוחרר.
לאחר המלחמה לא הצליח לשקם את הקריירה הקולנועית שלו ופנה לטלוויזיה בה השתתף בסדרות ובפרסומות.
נפטר בגיל 67 מאמפיזמה של הריאות.
ב-1960 נקבע לכבודו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ריבוע חפירה
ריבוע חפירה הוא יחידת החפירה הבסיסית שבה חושפים שטח בחפירה ארכאולוגית, וגודלו לרוב 5 על 5 מטרים.
ריבוע חפירה הוא כלי לביצוע חפירה תקינה, יעילה ונכונה מבחינה מחקרית ברוב סוגי האתרים הארכאולוגים, שכן הוא מאפשר בקרה על שטח החפירה, עומק החפירה, מיפוי ורישום ממצאים. כל ריבוע מקוטלג בפני עצמו על מנת שניתן יהיה לקשר את הממצאים שנחשפו בו, ורשימת הלוקוסים שלו לנקודה מדויקת במרחב. שיטת הריבועים מאפשרת שילוב של חשיפה נרחבת של האתר ושימור הסטרטיגרפיה שלו על ידי השארת "באנקטים" המהווים חתך צד לשטח החפירה. עם סיום חפירת הריבוע ותיעוד הסטרטיגרפיה האנכית, מוסרות לעיתים המחיצות על מנת לחשוף בשלמותן רצפות פסיפס, ארכיטקטורה וממצאים מיוחדים. בחפירות של אתרים פרהיסטוריים, נעשה שימוש בריבועים של 1 על 1 מטר עם חלוקה פנימית נוספת של 0.5 על 0.5 מטר, שכן בחפירות מסוג זה יש משמעות מיוחדת לסטרטיגרפיה ומיקום במרחב.
שיטת עבודה
לפני ביצוע חפירה באתר וסימון הריבועים בשטח, נמדדים נקודות הציון של ארבע פינותיו. המדידה נעשית על ידי מכשירי מדידה שונים כגון GPS או תאודוליט, והוא מתבסס על רשת קואורדינטות קיימת, לרוב בארץ משתמשים ברשת ישראל החדשה (ITM). בעבר היו מקרים בהן יוצרה רשת מקומית לכל אתר בהתחשב בתנאים טופוגרפיים או ארכיטקטוניים פרטניים. אך דבר זה יצר בעיות של מספור הריבועים בעת פתיחת ריבועים חדשים או הרחבת שטח החפירה בכיוון לא צפוי, וכך יכלו להיווצר מספרים שליליים או אנכרוניסטיים עם יתר ריבועי החפירה. בעיה נוספת צצה בעת חפירה חוזרת באתר וניסיון שחזור הרשת המקורית בתנאי שטח שהשתנו מסחף ובליה. בשיטת המיפוי של רשת ITM, כל הארץ היא יחידה אחת, וישנה יכולת לקשר מרחבית בין כל ריבוע וריבוע. סימון הריבועים בשטח נעשה על ידי קביעת יתדות בפינות הריבועים, לרוב במרחקים של 5 מטר האחד מהשני על פני מישור אופקי, אם כי יש חפירות בהן מרחק זה קטן יותר. בתוך הריבוע נמדד ריבוע נוסף פנימי, אשר צלעותיו נמצאות במרחק מסוים מצלעות הריבוע הגדול, לרוב 0.25 מטר או 0.5 מטר. ריבוע זה, בגודל 4.5 על 4.5 מטר, או 4 על 4 מטר, מסומן על ידי סרט או שרוך והוא מהווה את אזור החפירה בפועל. השטח הנותר מחוץ לריבועים הוא ה"בנקט" המאפשר תיעוד סטרטיגרפיה ומעבר של אנשים וציוד בשטח החפירה.
ביקורת על השיטה
אף על פי שהשיטה מאפשרת חשיפה נרחבת של האתר על ידי בחירה סלקטיבית של ריבועים לחפירה, היא אינה חושפת את כל הממצאים. במקרים בהם רוחב המחיצות הוא מטר, עלול הדבר להוביל לאי הבחנה בקירות. בנוסף, פיתוח אמצעי מדידה חדשים מאפשרים מדידה מדויקת של פריט במרחב ולכן אין צורך להותיר חתך אנכי בסמוך לו. שיטה זו גוזלת זמן רב שכן היא כרוכה בחשיפה של ריבועים רבים בדיוק וסדר רב, וכך אינה מאפשר חפירה נרחבת של אזור. כמו כן, היא הרסנית ואינה מאפשר ביצוע חפירה חוזרת בנקודה שנחפרה. בעיה נוספת בשיטה זו בולטת במיוחד בתלים בעלי מימד אנכי משמעותי, שטח הריבוע מצטמצם עם התקדמות החפירה בשל חשיפת פרטים ארכיטקטוניים או בשל סיבות בטיחותיות, דבר שמצמצם עוד יותר את השטח הנחשף בפועל.
פלטינס ארנה
פלטינס ארנה (בגרמנית: Veltins-Arena) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר גלזנקירכן שבמדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה. האצטדיון נפתח בשנת 2001 ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת שאלקה 04 מהבונדסליגה.
בשנת 2004 אירח האצטדיון את משחק גמר ליגת האלופות בו גברה פורטו על מונקו בתוצאה 3-0. כמו כן, אירח האצטדיון חמישה משחקים במסגרת מונדיאל 2006' כולל משחק בשלב רבע הגמר. תכולת האצטדיון היא 61,482 (כולל יציעי ישיבה ועמידה) צופים במשחקי ליגה, ותכולה של 53,951 צופים (יציעי ישיבה בלבד) במשחקים בינלאומיים. גג האצטדיון ניתן להזזה כמו גם משטח הדשא. ביולי 2005 נמכרו הזכויות על שם האצטדיון למבשלת הבירה הגרמנית פלטינס.
הארמייה ה-36 (רוסיה)
הארמייה ה-36 (ברוסית: армия я-36) היא ארמייה רב-זרועית של כוחות היבשה הרוסיים.
היסטוריה
היחידה הוקמה ביולי 1941. היא הופקדה על שמירת הגבול של ברית המועצות באזור מחוז צ'יטה. לקראת סוף 1941 רוב היחידות שלה עברו מערבה לחזית עם ורמאכט.
במהלך קיץ 1945 היא עברה תגבור משמעותי לקראת השתתפותה במבצע סערת אוגוסט שהחלה באוגוסט. היא נכללה בכוחות של חזית עבר הבאיקל. במהלך המבצע היא כבשה כמה ערים במונגוליה הפנימית.
במהלך אוקטובר 1945 הארמייה ה-35 פורקה.
בשנת 1998 היא הוקמה מחדש והמטה שלה ממקום באולן אודה.
פרוספקט ורנדסקוגו
פרוספקט ורנדסקוגו (ברוסית: Проспект Вернадского) הוא ראיון של המחוז המערבי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח המחוז הוא 4.6514 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 64,228 תושבים (2020).
בשטח הראיון ישנם שני פארקים גדולים. הפארק במלאת 50 שנה לאוקטובר, שנוסד בשנת 1967, מוצב על גדות נהר רמנקה, בין רחובות אודלצובה ושדרת ורנדסקי. בשנת 2018 הושלם שחזור מקיף בפארק: 12 גני שעשועים ו-12 מגרשי ספורט, מסלול רכיבה על אופניים וריצה, בניית ביתנים חדשים.
לקראת המשחקים האולימפיים בקיץ 1980, הוקם פארק הכפר האולימפי על גבול ראיון ורדדסקי פרוספקט וטרופאריובו-ניקולינו. בשנת 2015 החלו כאן עבודות שחזור שתוכננו לראשונה מאז הקמת הפארק. השיפור בוצע בדגש על תשתיות ספורט: הונח שביל אופניים, מועדון גולשים ורצים, מגרשי כדורעף וכדורסל ומתקנים נוספים נפתחו.
מלאגרוס
מלאגרוס (ביוונית: Mελέαγρος; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא מוקדוני, ששרת בצבאו של אלכסנדר הגדול ונרצח במהלך מלחמות הדיאדוכים.
ביוגרפיה
אם כי לאחר מותו המסתורי של אלכסנדר בבבל נראה שהייתה לו השפעה רבה, קציניו של אלכסנדר התכנסו כדי לבחור יורש למלכם, פרדיקס הציע שאחד מהם ישמש כעוצר עד שרוקסנה מלכתו של אלכסנדר שהייתה בהריון תלד. מלאגרוס התנגד לו בחריפות, וטען שלא בטוח שהבן שתלד רוקסנה יהיה זכר, הוא הציע שהרקולס בנו הלא חוקי של אלכסנדר מברסינה, או ארהידאוס אחיו למחצה של אלכסנדר, ישמשו כמלכים. תלמי הציע דעה שלישית כל הגנרלים ישמשו יחד כעוצרים עד שתלד רוקסנה ועד שיגדל בנה. בהשפעת הפרשים ומעמד האצולה התקבלה דעתו של פרדיקס, והוא לאונטס, קרטרוס, ואנטיפטרוס, מונו לעוצרים.
מלאגרוס נרצח יחד עם עוד 30 אנשים משפיעים במהלך טיהורים שערך פרדיקס בכל אלו שהיו עלולים לעורר מדנים.
גשר ג'יורג'ן - ואדו אויי
גשר ג'ורג'ן - ואדו אויי (ברומנית Podul Giurgeni–Vadu Oii) הוא גשר מיועד לתנועת כלי רכב מעל נהר דנובה, ברומניה, בין היישובים ג'יורג'ן וואדו אויי. הגשר באורך 1,456 מטרים וברוחב 17 מטרים. המפתח המרבי בין עמודי התומך הוא בן 160 מטרים.
קאפטלנטוטי
קאפטלנטוטי (בהונגרית: Káptalantóti) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בקאפטלנטוטי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 503 תושבים, ובשנת 2020 רק 488 תושבים.
גשר ג'יורג'ן - ואדו אויי
העבודות על הקמת הגשר התחילו באוגוסט 1966 וחנוכתו נערכה ב-22 בדצמבר 1970.
קאפטלנטוטי
יהודי קאפטלנטוטי
בקאפטלנטוטי חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
גשר ג'יורג'ן - ואדו אויי
ביום 23 בדצמבר, בכל שנה, כלי הרכב, שמובילים עד 9 אנשים, פטורים מתשלום אגרת המעבר, כי יום זה מוכרז ל"יום הגשר".
עפר בן אליעזר
עפר בן אליעזר (נולד ב-13 באוקטובר 1963) הוא ראש המועצה המקומית רמת ישי.
ביוגרפיה
בתפקידו האחרון שירת במילואים כמנהל לחימה בחטיבת חי"ר בדרגת רס"ן. בעל תואר ראשון (BA) בכלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטת חיפה ותואר שני (MPA) במדיניות ציבורית מאוניברסיטת חיפה.
נשוי ואב לארבעה.
תפקידים ציבוריים
מכהן גם בתפקידים ציבוריים נוספים :
ארן אראל
אַרן אֶראל (נולד ב-23 ביולי 1982) הוא סופר מתח ישראלי ומנהל פעילות חברת אף 5 בישראל, יוון, קפריסין, ספרד ופורטוגל.
ביוגרפיה
ארן אראל גדל בהוד השרון והיה אלוף הארץ בסיף בצעירותו. בצה"ל שירת בממר"ם באבטחת מידע. לאחר שחרורו עבד בטלדור מערכות מחשבים בתפקידי אבטחת מידע וניהול צוות ההנדסה. במקביל, הקים להקת רוק בשם "קרחת", שהקליטה אלבום שלא ראה אור והופיעה ברחבי הארץ, בין השאר בבארבי. לאחר מכן עבד בשתי חברות הזנק, באחת מהן היה אחד משני המייסדים. בהמשך עבד שבע שנים בסיסקו מערכות כסמנכ"ל הטכנולוגיות וסמנכ"ל המגזר העסקי בישראל. באוגוסט 2019 מונה אראל למנהל פעילות חברת F5 בישראל, יוון וקפריסין. הסניף הישראלי מונה כ-300 עובדים. ביוני 2023 מונה בנוסף לכך למנהל פעילות החברה בספרד ובפורטוגל.
אראל בוגר תואר ראשון בכלכלה וניהול במסלול האקדמי המכללה למינהל. הוא בוגר תוכנית קלוג-רקנאטי לתואר שני במנהל עסקים למנהלים המשותפת לאוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת נורת'ווסטרן בשיקגו.
שני ספריו של אראל הם מסוגת המותחן, שניהם היו לרבי מכר. הרקע לכתיבת ספרו הראשון הגיע מחברת סטארט אפ שהקים עם חברו הטוב ביותר; השותפות קרסה בראשיתה והשותף המשיך לפתח את הרעיון בחברה אחרת. כיום (יולי 2023) הוא עובד על ספרו השלישי, וספרו השני נמצא בשלבים סופיים של הוצאתו לאור בשפה האנגלית בארצות הברית.
ספריו
אלן דביר מקים סטארט-אפ יחד עם חברו הטוב ביותר, עמית פלד. הם מוצאים איל הון המוכן להשקיע בחברה. אלן מקבל חבילה שתוכנה מפתיע אותו ומשנה כליל את הידוע על האנשים הקרובים לו. הספר היה רב-מכר. אורית ענבר, כתבה בפנאי פלוס על הספר: "התוצאה הכוללת היא עלילת מתח שאינה פוסקת לרגע להטעות את הקורא ולשמוט שוב ושוב את השטיח מתחת לרגליו. בכל פעם שנדמה לקורא שהנה הוא מתחיל לפצח את התעלומה, הוא מוצא עצמו חוזר לנקודת ההתחלה, מבולבל מתמיד".
אייזיק גורדון המציא תכשיר קוסמטי מהפכני, שהיווה את הבסיס לפעילות חברת הקוסמטיקה המשפחתית "לומייר". קרן, הבת האמצעית, היא מנכ"לית החברה; ינון, הבן הבכור, הוא המנהל התפעולי של משרדי החברה הנמצאים בעמק הסיליקון בקליפורניה, ודניאל, הבן הצעיר, הוא מנהל הפיתוח שלה. "לומייר" מקבלת הצעת רכישה במאות מיליוני דולרים. באותו היום פושטת המשטרה על משרדי החברה בטענה להעסקת עובדים בלתי חוקיים. קרן, המנכ"לית, נמצאת תלויה בדירתה, בעת שאחיה הצעיר, דניאל, ישן בדירה. דניאל יוצא לחקור את רצח אחותו וחושף סודות מהעבר. הרקע לכתיבת ספרו השני הוא עולם מכירות מוצרי הקוסמטיקה על ידי ישראלים בקליפורניה, ארצות הברית. הספר נכלל ברשימות רבי-המכר של רשת הספרים סטימצקי. ואתר עברית.
חיים אישיים
ארן אראל נשוי לעדי ברגמן-אראל, מעצבת פנים ולו שני ילדים.
לקריאה נוספת
על "חריצים ומשבצות"
ג'ובס (סרט)
ג'ובס (באנגלית: Jobs) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי שמבוסס על חייו של סטיב ג'ובס, החל משנת 1974 אז היה סטודנט במכללת ריד ועד להצגת האייפוד בשנת 2001. הסרט בוים על ידי ג'ושוע מייקל שטרן, נכתב על ידי מאט ויטאלי והופק על ידי מארק הולם. "ג'ובס" גם צולם על ידי שני צלמים שונים; ראסל קרפנטר צילם את הסצנות שמתרחשות בארצות הברית, ואסים בג'ג' צילם את הסצנות שמתרחשות בהודו. סטיב ג'ובס עצמו מגולם בסרט על ידי אשטון קוצ'ר, והמייסד השני של אפל, סטיב ווזניאק, מגולם על ידי ג'וש גד.
"ג'ובס" היה הסרט שסגר את פסטיבל הסרטים סאנדנס של שנת 2013.
פיתוח
התסריטאי מאט ויטאלי החל לעבוד על התסריט לסרט בערך בתקופה בה סטיב ג'ובס לקח חופשת מחלה מאפל במחלת סרטן הלבלב. הבמאי ג'ושוע מייקל שטרן ציין בריאיון שכל החומר והמידע בסרט נאסף דרך מחקרים וראיונות.
"מארק הולם, המפיק שלנו, שכר צוות של חוקרים מומחים שסורקים את כל המידע הציבורי והפרטי על סטיב ג'ובס. מארק, התסריטאי וצוות החוקרים גם עובדים לצד צוות גדול של אנשים שעבדו באפל או עבדו לצד סטיב כדי לוודא שאנחנו מעצבים את דמותו בצורה המדויקת ביותר שאפשר בתוך גבולות אורך הסרט."
הפקה
הפקת הסרט החלה בחודש יוני 2012 בבית הילדות של סטיב ג'ובס בלוס אלטוס, קליפורניה, באדיבותה של אמו החורגת של סטיב, מרילין ג'ובס (שעדיין גרה שם). גם אחותו של סטיב, פאטי, עזרה באירוח הצוות. הסצנות שמתרחשות במכללת ריד צולמו באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. רוב הסרט צולם באזור לוס אנג'לס.
קרולינה גוצ'בה
קרולינה גוצ'בה (במקדונית: Каролина Гочева; נולדה ב-28 באפריל 1980) היא זמרת מקדונית. היא ייצגה את מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2002 וב-2007, במקומות ה-19 וה-14 בהתאמה.
ביוגרפיה וקריירה
גוצ'בהה נולדה ב-28 באפריל 1980 בביטולה.
ב-1991, כשהייתה בת 10, הופיעה גוצ'בה בפסטיבל הילדים Si-Do ובפסטיבל השנתי מקפסט  עם השיר "Mamo, pušti me". מאז היא השתתפה בעוד פסטיבלים לאומיים בשביל לקדם את קולה וכישרונה.
היא השתתפה באופן קבוע בסקופיה פסט. ההופעה הראשונה בפסטיבל זה היה ב-1994 כאשר ביצעה את השיר "Koj da ti kaže". בשנים שלאחר מכן, היא השתתפה והגיעה למקומות גבוהים בפסטיבלים נוספים, ובמיוחד בסקופיה פסט. ב-1996 השתתפה גוצ'בה עם השיר "Ma, ajde kaži mi" והגיעה למקום ה-9. ב-1998 היא השתתפה עם השיר "Ukradeni noќi" והגיעה למקום הרביעי.
אירוויזיון 2002
הצלחתה של גוצ'בה גדלה ב-2002, כאשר זכתה במקום הראשון בסקופיה פסט עם השיר "Od nas zavisi", שאיפשר לה לייצג את מקדוניה הצפונית באירוויזיון. באירוויזיון 2002, היא סיימה במקום ה-19.
2003–2006
במרץ 2003, היא הוציאה את אלבומה השלישי "Znaeš kolku vredam". היא הוציאה וידאו קליפים לשירים "Hipokrit", "Ljubov pod oblacite" ו-"Sreščemo se opet". לאחר הוצאת האלבום השלישי, הקריירה שלה התרחבה לאחר שהיא הוציאה תקליטורים בסרביה, מונטנגרו, בוסניה והרצגובינה, קרואטיה וסלובניה. היא נכנסה לאולפנים והקליטה את כל שיריה מהאלבום השלישי שלה בסרבית כדי שתוכל לפנות לשוק רחב יותר באזורים אלו. אלבומה הראשון בשפה הסרבית נקרא "Kad zvezde nam se sklope...kao nekada".
ב-2005, גוצ'בה השתתפה בפסטיבל Sunčane Skale עם השיר "Ruža Ružica", והגיעה למקום ה-4 בפסטיבל. היא גם הוציאה את השיר "Se lažam sebe". בסוף 2005, היא הוציאה את האלבום "Vo zaborav".
אירוויזיון 2007
קרולינה גוצ'בה השתתפה, וזכתה, בסקופיה פסט עם השיר "Mojot svet". היא נהייתה לאמנית הראשונה שייצגה את מקדוניה הצפונית פעמיים בתחרות האירוויזיון. היא התמודדה בחצי הגמר בהלסינקי, פינלנד ב-10 במאי 2007 והעפילה לגמר. בגמר, ב-12 במאי 2007, היא הגיעה למקום ה-14 עם 73 נקודות.
2007–2008
ב-15 בדצמבר 2007, היא השתתפה בפסטיבל Radijski עם השיר "Kad te nema", וסיימה במקום השני. היא זכתה בפרס על הקומפוזיציה הטובה ביותר. ביוני 2008 הוציאה גוצ'בה את אלבומה החמישי, בשם "Makedonsko devojče". כל השירים של האלבום נכתבו תחת השפעת מוזיקת הפולק המסורתית. הסינגל הראשון של האלבום, "Ptico malečka", נהיה להיט ענק במקדוניה הצפונית. בנוסף, אלבום זה הוא האלבום הנמכר ביותר במקדוניה הצפונית לשנת 2008. בדצמבר 2008 יצא האלבום בסרביה ובמדינות יוגוסלביה לשעבר על ידי City Records.
2009 - הווה
גוצ'בה הודיעה על שיתוף פעולה עם המוזיקאי הסרבי וויקוה סקיי. הסינגל "Kraj" היה בראש מצעדים רבים במקדוניה הצפונית ובמדינות יוגוסלביה לשעבר. קרולינה ביצעה את הסינגל בטקס הפתיחה של העונה השלישית של האח הגדול. הסינגל "Za Godina, Dve" הוא בלדה עוצמתית המספרת על סיום מערכת יחסים. השיר נהיה להיט רדיו מיידי במקדוניה הצפונית, והוא קודם בתוכנית הטלוויזיה הסרבית "Sve Za Ljubav" ובחצי הגמר של עונת ה-VIP הרביעית של האח הגדול.
סוזן פרנסיה
ז'וז'נה "סוזן" פרנסיה (בהונגרית: Francia Zsuzsanna; נולדה ב-8 בנובמבר 1982) היא חותרת אמריקאית, היא פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012) וארבע פעמים אלופת עולם (2006, 2007, 2009 ו-2011) בשמיניה ואלופת עולם (2009) בזוגית משוט ללא הגאי.
ביוגרפיה
פרנסיה נולדה בסגד, הונגריה. בתם של קטלין קריקו חוקרת ביוכימאית שפיתחה תרגום mRNA אין ויטרו לצורך תרפיית חלבונים ולבלה פרנסיה. היא עברה עם משפחתה לארצות הברית בשל עבודת הפוסט דוקטורט של אמא שלה. היא גדלה באבינגטון, פנסילבניה. היא בוגרת תואר ראשון ושני בקרימינולוגיה וסוציולוגיה מאוניברסיטת פנסילבניה. היא החלה לעסוק בחתירה ב-2001 בשנה השנייה ללימודים באוניברסיטה. לאחר שסיימה את לימודיה בשנת 2004 היא ניכללה בנבחרת ארצות הברית בחתירה במשך כ-11 שנים.
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה באגם דורני, בריטניה בשנת 2006 היא זכתה במדליית זהב בחתירה עם שמיניה (5:55.50 דקות), לפני גרמניה (5:57.29 דקות) ואוסטרליה (6:00.29 דקות).
באליפות העולם שנערכה במינכן, גרמניה ב-2007 היא זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בחתירה עם שמינייה (6:17.20 דקות) לפני רומניה (6:18.33 דקות) ובריטניה (6:19.66 דקות).
אלופה אולימפית
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה במדליית זהב בחתירה עם שמיניה (6:05.34 דקות) לפני הולנד (6:07.22 דקות) ורומניה (6:07.25 דקות).
באליפות העולם שנערכה בפוזנן, פולין בשנת 2009 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בפעם השלישית ברציפות בחתירה עם שמיניה (6:05.34 דקות) לפני רומניה (6:06.94 דקות) והולנד (6:07.43 דקות) ובחתירה זוגית משוט ללא הגאי ביחד עם ארין קפרו (7:06.28 דקות) לפני זוג מרומניה (7:06.64 דקות) וזוג מניו זילנד (7:06.94 דקות) ובכך היו לאמריקאיות היחידות שזכו בתואר עולמי בזוגית משוט ללא הגאי.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה בפעם השנייה במדליית זהב בחתירה עם שמיניה (6:10.59 דקות) לפני קנדה (6:12.06 דקות) והולנד (6:13.12 דקות).
חיים אישיים
פרנסיה התגוררה בפרינסטון, ניו ג'רזי ליד המרכז לאימונים בחתירה של ארצות הברית. בשנים 2018 ו-2019 היא אימנה חתירה בסן דייגו.
היא נשואה לריאן אמוס, ארכיטקט ולזוג נולד בן, אלכסנדר בר אמוס, בפברואר 2021.
יצחק מאיוורא
רבי יצחק מאיוורא (חי במאה ה-13) היה רב מתקופת הראשונים, מבעלי תוספות איוורא.
ביוגרפיה
נולד באֶוְורֶה שבחבל נורמנדי עילית, צפון צרפת, לרבי שניאור מאיוורא.
ייתכן שבין רבותיו היה יהודה בן יצחק מסר לאון, וכן אחיו רבי משה מאיוורא.
תקופת חייו המדויקת אינה ידועה, ובכלל אין פרטים רבים על חייו. משוער כי חי בסוף המאה ה-13 ובראשית המאה ה-14.
בין תלמידיו היו רבי יצחק מקורביל (בעל ספר מצוות קטן), רבי פרץ מקורביל, וכן עורך התוספות הנדפסים עם התלמוד על מסכת קידושין.
תוספות איוורא
ערך את תוספות איוורא יחד עם אחיו רבי משה ורבי שמואל, שיחד עמדו הם בראש קבוצה שכונתה "גדולי איוורא", "רבני איוורא" או "חכמי איוורא". האחים למדו במשותף, נשאו ונתנו זה עם זה, ואף מביאים זה מדברי זה. הם כתבו תוספות על מסכתות רבות, וייתכן אף שעל כל הש"ס; חומר רב השתייר מתורתם על סדר קדשים (חלקו מובא בשיטה מקובצת על סדר זה). תוספותיהם מכונים גם "שיטת איוורא". רבי יצחק היה ככל הנראה הצעיר מבין האחים, וההשערה היא כי הוא כתב וערך את חידושיהם.
גדליה רבינוביץ מליניץ
הרב גדליה רבינוביץ מליניץ (? - כ"ט בכסלו ה'תקס"ד). היה מייסד חסידות ליניץ ומחבר הספר "תשואות חן".
ביוגרפיה
רבי גדליה נולד לרבי יצחק שהיה דיין בפולנאה שהיה מיוחס למהרש"א, בזיווג שני חתן רבי משה טשרטריער אחיו של רבי צבי מקמינקא. בנעוריו ביקר מספר פעמים אצל ה"בעל שם טוב" שחיבבו מאוד. היה תלמידם של רבי יהודה לייב מפולנאה ושל המגיד ממזריטש ורבי יעקב יוסף מפולנאה. היה ידוע בכושר דרשנות, כיהן ברבנות מגיל 18 באוסטרופול, מאריפול וליניץ, ובעיירה סטוויטש הסמוכה לליניץ. נפטר בכ"ט בכסלו תקס"ד.
סיפורים רבים המופיעים בשבחי הבעש"ט נשמעו מפי רבי גדליה (המכונה שם "הרב דקהילתנו").
מבין תלמידיו ידוע רבי שלום מפראהביטש אביו של רבי ישראל מרוז'ין, רבי גדליה עמד לימינו בשעה שכמה אדמו"רים ערערו על דבריו. תלמיד נוסף - רבי יהודה לייב מליניץ רשם את רעיונותיו על ארץ ישראל והגאולה.
יו ספיר
ביוגרפיה
יו ספיר נולד בזוטפן, הולנד. מ-1924 עד 1939 עבד בעיתון "דה טלגרף" (De Telegraaf), שם יצר איורים הומוריסטיים וקריקטורות על חיי היומיום. הוא גם עבד כאמן סקיצות באולמות בתי משפט וכיוצר קריקטורות ביקורת תיאטרון. במהלך מלחמת העולם השנייה הפכו יצירותיו לפוליטיות יותר והוא נעצר בגלל תיאור סאטירי של היטלר. הוא נשלח למחנה וסטרבורק ולאחר מכן לווילה בוצ'ינה (Villa Bouchina) עם אשתו ושלושת ילדיו, אחד מהם פטר ספיר (Peter Spier), לימים קריקטוריסט ידוע בזכות עצמו. במשך חודשים ספורים במהלך 1943 הם היו מוגנים מגירוש למחנות ריכוז גרמניים, ככל הנראה בשל השפעתו של מנהיג התנועה הנאצית ההולנדית (National Socialistische Beweging) הפרו-גרמנית, אנטון אדריאן מוסרט. ב-21 באפריל 1943 הועבר ספיר לגטו טרזין, שם הוחזק עם משפחתו עד תום המלחמה. בטרזין סייע ספיר בהפקת הסרט "טרזיינשטט".
משפחה
יו ספיר היה נשוי לאלברטין סופי "טינקה" ואן ראלטה (van Raalte) ונולדו להם שלושה ילדים - פטר ספיר, תומאס ספיר (DDS) וסלין ספיר. פטר ספיר היה מאייר ידוע של ספרי ילדים.
מנקין זנב-תיל
מנקין זנב-תיל (שם מדעי: Manacus vitellinus) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים החיה ביערות הגשם הטרופיים וסביבות ביצות טרופיות באמריקה הדרומית. הוא חי במערבה של אמזוניה מצפון פרו, מזרח אקוודור וקולומביה ודרום-מערב ונצואלה מרכס האנדים, דרך מישורי האורינוקו ועד לחופים. כמו כן הוא מצוי בצפון ברזיל הטרופית.
מנקין זה מגיע לאורך של 11 סנטימטרים ולמשקל של 14 גרם בלבד. הזכרים גדולים ומקושטים מהנקבות. הם בעלי פנים, חזה ובטן צהובים עזים, נוצות גב וכנפיים שחורות, הראש והעורף אדומים והמקור אפור וקצר. הזנב שחור, מפוצל ופונה כלפי מעלה. הנקבות בעלות נוצות ירוקות-כהות עם בטן בהירה יותר ורגליים שחורות.
המנקינים נוהגים לחזר אחרי הנקבות תוך ריקודים על ענפים מיוחדים ביער בזירות חיזור מיוחדות, בהם מתאספים זכרים ורוקדים לפני הנקבות. הזכרים משתמשים בזנבם הזקור כדי למשוך את הנקבה ולעיתים אף מדגדגים אותה בעזרתו כדי להרשים אותה.
מזונם הוא מפירות רכים, גרגרים וחרקים שהם תופסים בתעופה. הם אינם נמצאים בסיכון גבוה להכחדה בטבע.
תת-מינים
לציפור זו 2 תת-מינים:
שירז (זמרת)
פמלה סעדה (בערבית: Pamela Saadé; נולדה ב-19 בספטמבר 1993) היא זמרת לבנונית, הידועה בעיקר בזכות להיטה "Kif Badak Aani Tghib", שצבר ביוטיוב למעלה מ-80 מיליון צפיות בסך הכול. היא ייצגה את לבנון במיס כדור הארץ 2008. בשנת 2019 חידשה את השיר "Bella ciao"; גרסתה זכתה להצלחה בינלאומית.
קריירה
בשנת 2015, שירז הוציאה את "Kif Badak Aani Tghib" שזכה להצלחה גדולה וצבר עשרות מיליוני צפיות ביוטיוב. מאוחר יותר, בשנת 2016 שירז המשיכה לזכות להצלחה הזו עם יציאתם של "Gamara" ו-"Ayesh Ma3aya". במשך שנתיים רצופות, השתתפה שירז במרתון ביירות הבינלאומי; מאז 2015 היא ביצעה שם את הלהיטים הפופולריים ביותר שלה מול קהל שעלה על 100,000 בדאון טאון ביירות, ובמרכז התערוכות והפנאי הבינלאומי של ביירות. שירה "Agmal Wahda" זכה להצלחה גם כן.
פרסים
שירז זכתה בפרס Murex d'Or בשנת 2016 וזכתה בתואר "כוכב/ת שירי הנוער הטוב/ה ביותר". שירז זכתה בכפתור הכסף מטעם יוטיוב על צבירה של 100,000 מנויים.
לארוטץ אנרסן רינג
ביוגרפיה
רינג נולד בשם לארוטץ אנרסן בכפר בשם רינג בדרום זילנד. אביו של היה נגר אנדרס אולסן ואימו הייתה בתו של האיכר יוהאן אנדרסדטר. בשנת 1869, הוא הפך לחניך של צייר מכיוון שאחיו הגדול היה אמור להשתלב בבית המלאכה של האב. בשנת 1873, בעת שעבד בקופנהגן החליט לארוטץ ללמוד שיעורי ציור, ולאחר שנתיים של לימודים פרטיים התקבל באקדמיה הדנית לאמנויות בשנת 1875 ולמד זמן קצר אצל הצייר פ.ס. קרויה. הוא מעולם לא הסתפק באקדמיה ולא אהב את ההכשרה הקפדנית בתחומים הקלאסיים. בשנת 1881, הוא וחברו, הצייר הנס אנרסן מהכפר ברנקדילדה, החליטו לשנות את שמות המשפחה שלהם, תוך שהם לוקחים את שמות כפרי הולדתם, כדי למנוע בלבול בתערוכה המשותפת שלהם. לארוטץ נקרא "ל.א. רינג", וחברו הנס "ה.א. ברנדקילדה". התערוכה הראשונה של רינג התקיימה בשנת 1882, אך הוא לא זכה להכרה עד לשנת 1884, השנה בה סיים את "משמר הרכבת" (1884). בשלב זה, דנמרק הייתה סוערת פוליטית, שכן נשיא המועצה עקף את השלטון הדמוקרטי ושלט על פי צווים. רינג היה פעיל פוליטית בקבוצה מהפכנית של סטודנטים שעברו אימוני נשק לקראת מרד. רינג התעניין יותר בקשיי העניים ובצדק החברתי של המעמדות הנמוכים.
בזמן שהתגורר בקופנהגן, הוא הפך לחבר קרוב של משפחת עורכי הדין והצייר החובב אלכסנדר ויילד. הוא בילה את חג המולד והקיץ עם המשפחה ויצר ידידות הדוקה עם אשתו של ויילד, יוהאנה. רינג היה מאוהב בה אך היא נשארה נאמנה לבעלה, אף שהשניים החליפו מכתבים תכופים ואינטימיים. רינג צייר דיוקנאות רבים של גברת ויילד. כאשר רינג הבין שהקשר לעולם לא יתממש הוא הפנה את גבו למשפחת ויילד, וחווה תקופה של דיכאון עז. באותה תקופה הוא נתן שיעורים פרטיים לאוג בדלסן שהוירו היו חברים שלו. בשנת 1893 הוא קיבל מלגת נסיעות ובילה את השנה בלימודים באיטליה.
בשנת 1894 שימש רינג כהשראה לדמות ברומן "שעון לילה" (Nattevagt) של הסופר הדני ומאוחר יותר זוכה פרס נובל הנריק פונטופידן, חבר ותיק שלו. רינג שימש מודל לדמות הלא מחמיאה תורקילד דרהלינג, צייר ומהפכן כושל, שהיה מאוהב באשת חברו הטוב ביותר. רינג לא התנגד לתיאור הלא מחמיא, אך הוא נעלב מכך שפונטופידן חשף בפומבי את אהבתו ליוהאנה ויילד. רינג, שנפגע עמוקות מבגידתו של פונטופידן, ניתק את ידידותו עם הסופר.
עם שובו מאיטליה, הוא החל לעבוד על סדרת ציורים עם הציירת סיגריד קאהלר כדוגמנית. היא הייתה בתו של אמן הקרמיקה הרמן קאהלר. בשנת 1896 נישא רינג לקאהלר, שהייתה אז רק בת 21 (הוא היה בן 42). הם גרו יחד בקרבקסמינדה, ולזוג נולדו שלושה ילדים לפני שקאהלר נפטרה בשנת 1923, בגיל 49.
בשנת 1900 קיבל את מדליית הארד ביריד העולמי בפריז על ציורו ב"פתח הגן, אשת האמן" (1887). בנם, אולה רינג (1902–1972), הפך גם הוא לצייר, וצייר בסגנון שהושפע מאוד מזה של אביו. הוא בנה בית ברוסקילדה, המשקיף על הפיורד – כאן בילה את העשור האחרון לחייו, לפני מותו בשנת 1933.
סגנון ומוטיבים
תכונה הנראית לעיתים קרובות באמנותו של רינג היא הצבת אובייקט אחד או יותר בקצה התמונה. רינג הסתמך על המסורת הדנית של אמנות עממית, כגון יצירתו של ג'יי. לונדבי, אך הוא שילב גם השפעות של ציירים מודרניסטיים יותר כגון פול גוגן, ז'אן פרנסואה רפאלי וז'אן-פרנסואה מילה. רינג צייר בסגנון ריאליסטי וכן צייר סימבולי - שני ההיבטים של יצירתו חשובים ומשלימים זה את זה.
כצייר, רינג מעולם לא התרחק ממוצאו הצנוע, אלא הפך אותו לנושא הדומיננטי שלו, המתאר את מציאות החיים הכפריים. רוב ציוריו מתארים את חיי הכפר והנופים של דרום זילנד. בציור הנוף שלו, הוא קיבל השראה גם מסמליות והחדיר לנופים מיסטיקה מעולם אחר.
בתיאוריו את הפועלים הכפריים רינג תמיד הדגיש משמעויות סמליות ומופשטות עמוקות יותר, כך שיצירתו "הקוצר" (1884) הפכה לתיאור לא רק של איש עובד, ולא של אחיו שהיה המודל, אלא של מעגל החיים כפי שמסמל החרמש החותך את התירס הבשל.
לאחר מותו של אחיו בשנת 1886 ועד החזרה מאיטליה בשנת 1895 רינג היה עסוק מאוד במוטיב המוות וזה השאיר עקבות בעולם המוטיבים שלו גם בציורי הנוף כמו בציורי הדמויות. במהלך המסע לאיטליה 1893–1895 תכנן רינג לצייר את "ריקוד המוות". אך הציור לא בוצע, אבל המוות מיוצג כמוטיב בציוריו האחרים.
מוטיבים אחרים בציוריו הם דרכים, נופים, מבטים מחלונות או דלתות, עבודה ועובדים ועוד.
הוא הוצג בתערוכות רבות במהלך המאה ה-20 וראשית המאה ה-21, בדנמרק ומחוצה לה.
לואיס ארטימה
לואיס ארטימה (נולד ב-2 בדצמבר 1938 בפארקה סיביט שבפרובינציית מנדוסה שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצות בארגנטינה, בברזיל ובאורוגוואי ובנבחרת ארגנטינה.
קריירת המועדונים של ארטימה הייתה מוצלחת. הוא סיים כמלך השערים של ליגת העל הארגנטינאית 4 פעמים, של ליגת העל האורוגוואית 3 פעמים ופעם אחת של גביע ליברטדורס. הוא זכה פעם אחת באליפות ארגנטינה, שלוש פעמים באליפות אורוגוואי ובפעם אחת בגביע ליברטדורס.
קריירת מועדונים
ארטימה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקלוב אתלטיקו אטלנטה בשנת 1959, ובהמשך עבר לריבר פלייט, בה זכה 3 פעמים בתואר מלך השערים של ליגת העל הארגנטינאית. בשנת 1966 עבר לאינדפנדיינטה, איתה זכה באליפות ארגנטינה בנסיונל 1967. הוא היה גם מלך השערים של העונה.
בשנת 1969 עבר ארטימה לברזיל והחל לשחק בפלמיירס, אך במהרה עבר לנסיונל האורוגוואית. הקדנציה הראשונה שלו במועדון הייתה הפורה ביותר: הוא זכה ב-3 אליפויות רצופות, זכה 3 פעמים בתואר מלך השערים של ליגת העל האורוגוואית, ואף זכה פעם אחת בגביע ליברטדורס.
בשנת 1972 ניסה ארטימה את מזלו בברזיל פעם נוספת, אך חזר לנסיונל לאחר עונה אחת בלבד בפלומיננסה. בשנת 1974 פרש ארטימה מכדורגל.
קריירה בינלאומית
ארטימה הבקיע 24 שערים ב-25 הופעות עבור נבחרת ארגנטינה, והוא המבקיע השביעי בטיבו בהיסטורית הנבחרת. הוא לקח חלק במונדיאל 1966 ובקופה אמריקה 1967, בו סיים כמלך השערים של הטורניר.
לארי כהן
קריירה
לאחר שלא קיבל זימון לנבחרת דרום אפריקה החליט לייצג את נבחרת ליטא מאחר שמשפחתו של כהן היא בעלת שורשים ליטאים והוא זכאי לאזרחות ליטאית. במרץ הוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת המשחק נגד  במסגרת מוקדמות יורו 2016 אך לא שיחק באף משחק רשמי.
אליפות אירופה בכדורגל נשים 1989
אליפות אירופה בכדורגל נשים 1989, הידועה גם בשם תחרות אירופה לקבוצות נשים ייצוגיות 1989, היא אליפות אירופה בכדורגל נשים השלישית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך במערב גרמניה מ-28 ביוני עד ה-2 ביולי 1989. אף על פי שנבחרה כמארחת, לא העפילה מערב גרמניה באופן אוטומטי לטורניר, אלא נאלצה להשתתף עם יתר הנבחרות במשחקי המוקדמות שהחלו בספטמבר 1987. ארבע הנבחרות הטובות ביותר במשחקי המוקדמות העפילו למשחקי הנוקאאוט שנערכו בגרמניה.
במשחק הגמר נפגשו מערב גרמניה (בפעם הראשונה בתולדותיה) ונורווגיה - האלופה המכהנת. בסיום המשחק, הביסה גרמניה את הנורווגיות 1-4 משערים של אורסולה לוהן, היידי מוהר ואנג'ליקה פהרמן, וזכתה בתואר. אורסולה לוהן, שכבשה צמד שערים בגמר, סיימה כמלכת השערים (2 כיבושים) בצוותא עם סיסל גרודה הנורווגית. האליפות שימשה כקרש קפיצה משמעותי לכדורגל הנשים בגרמניה, שבעקבות הטורניר הפכה לאחת מנבחרות הכדורגל המצליחות בעולם. משחק חצי הגמר נגד איטליה היה משחק כדורגל הנשים הראשון שהועבר בשידור חי בטלוויזיה הגרמנית, ואילו כל הכרטיסים למשחק הגמר נגד נורווגיה נמכרו.
חברת ארנק
חברת ארנק היא חברה שתכליתה העיקרית היא הפחתת שיעור מס הכנסה ודמי ביטוח לאומי לבעליה (שהוא בדרך כלל מועסק ובעלים יחידי של החברה), בעל הכנסה גבוהה באופן ניכר מהממוצע, שעבודתו היא באופן מסורתי משרת שכיר או עצמאי, או שיש לו הכנסות פסיביות ניכרות (כדוגמת הכנסות משכירות נדל"ן, תמלוגים שונים ותשלומי ריבית). שימוש בחברת ארנק יצר הפחתה בתשלומי המיסים בהשוואה לתשלומי המס שהיה צריך לשלם בעליה כשכיר או כעצמאי, וכן מעניק יתרונות פוטנציאליים אחרים.
חברת ארנק מוקמת לצורך תכנון מס של בעליה, אין בה פעילות כלכלית עצמאית והיא מספקת את אותו שירות שהיה בעליה מספק לו היה שכיר או עוסק.
מקור שמה של חברת הארנק בדרך פעילותה, שבה הכנסתו של בעליה נכנסת אליה כאל ארנק, ממנו הוא מושך דיבידנדים כאשר הוא זקוק לכסף. זהו כינוי לא פורמלי - בפקודת מס הכנסה נכללת חברה כזו בקטגוריה הקרויה חברת מעטים. חברות מסוג זה הוקמו החל מ־2002, ומספרן ב־2013 הוערך בכ־24,000.
כיוון שבפעולתן של חברות ארנק יש יתרון מס לבעליהן, הרי מבחינתם של רשות המיסים והמוסד לביטוח לאומי יש בפעילות זו אובדן הכנסות. עקב כך עלו המלצות שונות על מיסוי מיוחד לחברות הארנק, או הגבלת פעילותן. ב"חוק ההסדרים" לשנת 2017 נקבעו כללים למיסוי חברות ארנק, שמבטלים את יתרונות המיסוי שבהן.
דרך פעולה
מבחינת חוקית, לכל אדם בישראל זכות להקים חברה בע"מ, ללא תלות בדרך פעילות החברה.
חברת ארנק מספקת שירותים בהתאם לכישורי בעליה (לדוגמה: כישורי ניהול, כישורי רפואה, כישורי משפט). כאשר אדם או חברה מעוניין בשירות מבעל החברה (או נדרש לתשלום לה), הוא מקבל את השירות מחברת הארנק, המקבלת את התשלום, ומשלמת משכורת לבעליה, הרשום כשכיר מקבל משכורת מחברת הארנק. חברת הארנק אינה משלמת את מלוא ההכנסות כשכר, אלא שומרת את חלקם הגדול בקופתה. אין הבדל מעשי בשירות שמקבל הלקוח (הניתן בכל מקרה על ידי אותו איש מקצוע), וההבדל היחידי הוא חשבונאי, מוטב התשלום בעבור העבודה.
חברות ארנק בישראל הוקמו החל מ־2002, אז בוטלה התקרה לדמי ביטוח לאומי, ועל כן עלה יתרון, לבעלי הכנסות גבוהות, בקבלת תשלום באמצעות חברת ארנק, ומשיכת חלק ממנו כמשכורת, בעוד היתרה משמשת להשקעה או נמשכת כדיבידנד, צעדים שיש בהם יתרון מס מידי (בדמות חיסכון בדמי ביטוח לאומי) ופוטנציאל לתכנון מס ולהפחתת סכום המיסים הכולל, בהשוואה לקבלת מלוא התשלום כשכיר.
הקמתה של חברה בע"מ דורשת תשלום אגרה שנתית לרשם החברות וחובה על עריכת ביקורת באמצעות רואה חשבון. הוצאות אלו יחד עם מדרגות המס הנהוגות בישראל, יוצרות כדאיות כלכלית להקמת חברות ארנק רק למי שהכנסתם גבוהה מרף מסוים. ישנם המעריכים שהקמת חברת ארנק תשתלם למשתכרים מעל ל־25,000 ש"ח בחודש.
יתרונות חברת הארנק
חברת הארנק צוברת חלק מרווחי בעליה (שאינו משולם לו כמשכורת), ומשלמת עליו מס חברות, שהוא 23% מהרווחים, נכון ל־2021. שיעור מס זה הוא כ־53% מתשלום המס השולי שהיה מוטל על בעליה כשכיר (שיעור המס השולי הוא 50%). באמצעות שימוש בחברת ארנק ישנה ירידה משמעותית בתשלומי ביטוח לאומי, שכן הוא אינו חל על חברות. עם זאת, בעת משיכת רווחי החברה על ידי בעליה, ישנו תשלום מס דיבידנדים בסך 30% (לבעל שליטה מהותי, המחזיק יותר מ־10% ממניות החברה). אם בעל החברה מושך בסיום השנה את כל רווחי החברה, שיעור מס הכנסה המשולם על ידו במצטבר (מס הכנסה על משכורת השכיר, מס חברות ומס דיבידנדים) אינו שונה מהותית משיעור המס שהיה משולם כשכיר או עצמאי, אך הוא חוסך בדמי ביטוח לאומי, החלים רק על משכורתו כשכיר.
דוגמה ליתרון חברת הארנק בא לידי ביטוי בהשקעות הרווחים, שכן בעוד שכיר או עצמאי יכול לנצל את הרווחים רק לאחר תשלום מלוא חבות המס, חברת הארנק יכולה להשקיע את רווחיה קודם תשלום מלוא המס (לפני תשלום מס דיבידנדים), ועל כן הסכום העומד לבעליה להשקעות באמצעותה, גבוה באופן משמעותי מהסכום העומד לרשות בעליה, לו פעל כשכיר או עצמאי. דבר זה מאפשר לחברת הארנק לצבור נכסים רבים יותר, וליצור פוטנציאל לתשואות גבוהות יותר. באופן דומה, חברת הארנק מאפשרת את ניצול הרווחים להשקעה ברכישת מלאי, או למתן ערבויות הנדרשות לגיוס אשראי.
על אף האמור, על פי תקנות המס בישראל יכול פקיד שומה לחייב 'חברת מעטים' (חברה שלה עד 5 בעלי מניות, הגדרה שחלה על רובן המוחלט של חברות הארנק) בתשלום מס על רווחים שהצטברו בקופתה ולא חולקו כדיבידנד לבעליה, הנשמרים בקופתה לצורך הימנעות מתשלום מס או לצורך מטרה שאינה בליבת הפעילות העסקית של החברה (כדוגמת השקעות בנדל"ן בחברה שעוסקת בשירות מקצועי). עם זאת, אפשרות זו מוגבלת במספר תנאים, כדוגמת אישור הפעולה בידי ועדת מייעצת בת 5 חברים, דבר שהוביל לכך שאפשרות זו לא יושמה כמעט בפועל כלפי חברות הארנק.
ג'ורג' ויליאם ג'וי
ג'ורג' ויליאם ג'וי (באנגלית: George William Joy; 7 ביולי 1844 – 28 באוקטובר 1925) היה צייר אירי בלונדון.
ביוגרפיה וקריירה
ג'וי היה בנו של ויליאם ברוס ג'וי, רופא ואחיו של הפסל אלברט ברוס-ג'וי, צאצאי משפחת הוגנוטים ותיקה שהתיישבה באנטרים בשנת 1612.
חברת ארנק
שינוי הרגולציה בנושא חברות הארנק
המפקח על הבנקים, דודו זקן, פרסם ביולי 2013 טיוטה למדיניות התגמול בבנקים, הכוללת איסור על תשלום למועסקים באמצעות חברות ארנק.
ג'ורג' ויליאם ג'וי
ביוגרפיה וקריירה
בתחילה הוא נועד לשרת בצבא והיה גם נגן כינור מוכשר. לאחר פציעה בכף הרגל בגיל צעיר, אביו אמר שהוא אינו כשיר לשירות צבאי. ג'וי הלך להתחנך בבית הספר הארו ובסופו של דבר המשיך בקריירה כאמן. הוא למד בבית הספר לאמנות בדרום קנזינגטון בלונדון ואחר כך באקדמיה המלכותית בהנהלת ג'ון אוורט מיילי, פרדריק לייטון וג'ורג 'פרדריק ווטס. בין חבריו לתלמידים היה הוברט פון הרקומר.
חברת ארנק
שינוי הרגולציה בנושא חברות הארנק
ב"חוק ההסדרים" לשנת 2017 נקבעו כללים למיסוי חברות ארנק, שמבטלים את יתרונות המיסוי שבהן. דברי ההסבר להצעת החוק נימקו צעד זה:
ג'ורג' ויליאם ג'וי
ביוגרפיה וקריירה
בשנת 1868 ג'וי נסע לפריז, שם היה במשך שנתיים תלמידם של צ'ארלס-פרנסואה ג'ילברט ולאון בונה. שם פגש ציירים כמו ז'ול ברטן, ז'ול לפבר ופיליפ רוסו.
כשחזר ללונדון, ג'וי ביסס את עצמו כצייר היסטוריה וז'אנר, והפך למציג קבוע באקדמיה המלכותית, בסלון לציור בצרפת, ובאקדמיה המלכותית של היברניאן באירלנד. הוא הפך לחבר במכון המלכותי לציירי שמן בשנת 1895.
חברת ארנק
דיני עבודה
בעת מעבר ממעמד של שכיר למעמד של נותן שירותים באמצעות חברת ארנק חל שינוי מהותי מבחינת דיני העבודה, משום שנפסקים יחסי עובד-מעביד בין העובד ובין מעסיקו, והופכים ליחסים שבין חברה ללקוח. עקב כך מאבד העובד את ההגנה שמעניקים לו דיני העבודה, ועליו לדאוג לקבלת הגנה זו באמצעות החוזה שבין חברת הארנק ובין הלקוח (שהוא המעסיק לשעבר). דוגמה: דיני העבודה מעניקים לעובד הגנה מפני פיטורים בנסיבות מגוונות; הגנה זו אינה ניתנת לחברת ארנק, וכדי לשמר אותה יש לקבוע זאת במפורש בחוזה ההתקשרות שבין חברת הארנק ובין הלקוח.
ג'ורג' ויליאם ג'וי
ביוגרפיה וקריירה
הוא בילה חורפים רבים ב Swanage משנת 1896 ולבסוף פרש לפרוברוק. שני בניו נהרגו בשנת 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה.
יצירה
רדיפתו אחר הצורה הנשית המושלמת בציורי עירום כמו לאודמיה (1878; מוזיאון העיר פורטסמות'), הדנאידים (1887) והאמת (1892-93) נועזים בצורה יוצאת דופן עבור אנגליה ומתייחסים למסורת הקלאסית הצרפתית.
בהתנגדותו לשלטון עצמאי באירלנד, הוא דגל באחדות האיים הבריטים, ג'וי צייר כמה תמונות פטריוטיות עם אלגוריות כמו - "היוניון-ג'ק הראשון" 1892 וכן דוגמאות היסטוריות למרידות כמו "הפרידה של פלורה מקדונלד מהנסיך צ'ארלי" ו"תופי המלך לעולם לא יריעו למורדים", 1798 (1891; בורנמות', גלריית האמנות ומוזיאון ראסל-קוטס).
הוא היה ידוע בעיקר בזכות תיאור הגבורה שלו בציור שכותרתו "מותו של הגנרל גורדון, בחרטום", 26 בינואר 1885 (1893; מוזיאון העיר לידס). בציור של רגע אחרון בהיסטוריה הבריטית המאוחרת במצור על חרטום. גורדון מתואר כניצב באומץ מול גורלו, עומד מול חסידי צבא המהדי הפולש רגע לפני שהוכה על ידי חנית.
יצירה ידועה נוספת, אך שונה בתכלית של ג'וי, היא הסצנה "אומניבוס בייסווטר" (1895; מוזיאון לונדון).
אחד מציוריו המעוררים ביותר הוא "ז'אן דארק, הנשמרת בשנתה על ידי מלאך" (1895; רואן, מוזיאון הבוז לאמנויות).
גברי מזור
גברי מזור (נולד ב-8 ביולי 1948) הוא מנהל אמנותי ומראשוני אנשי יחסי הציבור במוזיקה הישראלית. התפרסם כיועצה האמנותי ואיש יחסי הציבור של הזמרת ירדנה ארזי לאורך כל שנות השמונים ונחשב, יחד עם בצלאל אלוני כמי שאחראי גם ליריבות התקשורתית בין ארזי לבין עפרה חזה.
ביוגרפיה
מזור נולד בראשון לציון, אמו עלתה מסלוניקי והייתה עקרת בית, אביו עלה מטורקיה ועבד בתעשיית היהלומים. בצבא שירת כחובש.
את דרכו בעולם יחסי הציבור החל מזור כמנהל יחסי הציבור של המפיק אבשלום רובין שעמד מאחורי חברת ייצוג האמנים "קלאסיפופ" ומאחורי פסטיבל שירי הילדים. הוא ליווה אמנים דוגמת רוחמה רז ו"הברירה הטבעית" ובשנת 1978 לאחר פירוק שלישיית "שוקולד מנטה מסטיק" הגה יחד עם רובין ולצד המנהל המוזיקלי זאב אולמן והבמאי צדי צרפתי שביים גם את שוקולד מנטה מסטיק, הקמה של הרכב נשי חדש כפול בגודלו - להקת "סקסטה".
בדצמבר 1978, בדיוק 6 שנים לאחר הקמת "שוקולד מנטה מסטיק" ועל אותה במה של פסטיבל שירי הילדים הוצג שיר הבכורה של ההרכב "ממל'ה" אך פריצתן הגדולה הייתה בינואר 1979 בביצוע השיר "נולדתי לשלום" שהגיע למקום השני בפסטיבל הזמר והפזמון בו נבחר גם השיר שייצג את ישראל באירוויזיון 1979 שהתקיים בירושלים. "נולדתי לשלום" שכתב עוזי חיטמן בהשראת נאום סאדאת בכנסת היה ללהיט גדול ולגימיק תקשורתי שסייע לפרוץ את דרכה של הלהקה. מזור הוסיף לשמש כמנהלה ואיש יחסי הציבור של הלהקה עד פירוקה בשנת 1983 ובין היתר יזם את הקלטת השירים "אני עושה לי מנגינות" שהגיע למקום השלישי בפסטיבל הזמר והפזמון 1980, "סינדרלה" שהגיע למקום השני בקדם אירוויזיון 1981, "ילד ושמו סתיו" שהגיע למקום הרביעי בפסטיבל שירי הילדים 1981 ו"אין דבר" שיר השירותרום 1983.
בשנת 1981 עבר מזור מפסטיבל שירי הילדים למתחרה החדש של המפיק מיקי פלד - הפסטיגל והיה לאיש יחסי הציבור והיועץ האמנותי של המופע עד 1994. באחד מרגעי השיא שלו יזם בשנת 1985 את השתתפותה של הזמרת רבקה זהר בתחרות, לאחר שנים שבהן התגוררה בניו יורק והתמכרה לסמים. מזור פנה ליורם טהרלב ונורית הירש שיכתבו שיר בהשראת סיפור חייה של זוהר, שכנע אותה לשוב לישראל והציב אותה בחזית התקשורתית של המופע. השיר "הדרך אל הכפר" זכה במקום הראשון בתחרות ונותר עד היום אחד השירים המזוהים עם זוהר אשר חידשה מאז את הקריירה המוזיקלית שלה בישראל. בהמשך ביצעה זוהר שירים נוספים בהמלצת מזור ובהם "חלקת אלוהים" שזכה בפסטיגל 1986 ו"הסלסולים".
במקביל לעבודתו בפסטיגל ליווה מזור כאיש יחסי ציבור הפקות נוספות של פלד ובהן "מדינת הילדים" והפקת "קזבלן" בשנת 1989.
לאורך שנות השמונים של המאה העשרים ליווה כיועץ אמנותי ואיש יחסי ציבור בפרויקטים נקודתיים אמנים רבים ובהם עפרה חזה, יהורם גאון (שירו "בפרדס ליד השוקת" נכתב ביוזמת מזור לירדנה ארזי ולאחר שסירבה לבצעו הועבר לגאון), הכל עובר חביבי (עבורם יזם את כתיבת "שיר האורח"), אבי טולדנו, עדנה לב, האחים והאחיות, אלי לוזון, ואחרים.
בשנת התשעים של המאה העשרים היה חתום מזור על הפיכתו של הזמר האנונימי אורי פיינמן לזמר השנה שחתום על שבעה אלבומי זהב ופלטינה, הוא גם יזם את הקלטת הדואט "הכל פתוח" ושימש כיועץ אמנותי עבור לאה לופטין ועופר לוי, אבי פרץ, דורון מזר וליאור נרקיס.
הוא הלחין את השירים "מתנה" (לאה לופטין), "אחכה לך שם בגן" (אורי פיינמן) "ירדנה" (דורון מזר) "חם בנשמה" (אלכס), "יין ושושנים" (לאה זלוטניק) ועוד.
עבודתו המקצועית עם ירדנה ארזי
המפגש המקצועי הראשון בין מזור לבין הזמרת ירדנה ארזי התקיים מאחורי הקלעים של פסטיבל שירי הילדים 1980 בו שימשה ארזי כמנחה לצד שלמה ניצן ומנחם עיני. ארזי, שהנחתה שנה קודם לכן את תחרות האירוויזיון, הייתה אז בראשית דרכה כזמרת סולנית וחלקה את חייה באותה תקופה בין ישראל לבין גרמניה בה הקליטה אלבום בינלאומי בחברת התקליטים אריולה אריסטה.
שנתיים מאוחר יותר, בעת ההכנות לפסטיגל 1982, נפגשו השניים שוב. מזור הביע בפני ארזי ביקורת על אלבום הבכורה שהוציאה באותה שנה בהפקתו המוזיקלית של אריק רודיך. האלבום, שהתאפיין בקו מוזיקלי רוקיסטי ושירה בסגנון קייט בוש נכשל מבחינה מסחרית, ומזור סבר כי על ארזי לעבור לסגנון מוזיקלי שונה מסוגת "שירי אמצע הדרך", לשנות את סגנון השירה שלה ולהתחבר לשורשיה המוזיקליים עליהם התחנכה כיוצאת קיבוץ, חניכה בתנועת הצופים וסולנית להקת הנח"ל.
ראשית עבודתם המשותפת הייתה בשנת 1983. מזור יזם עבור ארזי שתי הופעות מתוקשרות, האחת בכלא השרון, בעקבותיה הוזמנה לשחק תפקיד אורח בסרט "מאחורי הסורגים" והשנייה מול חיילי צה"ל ששהו בהרי השוף ובצידון במהלך מלחמת שלום הגליל. בעקבות אותו סיבוב הופעות נפגשו ארזי ומזור עם אהוד מנור שכתב עבורה את השיר "הביתה", שיר מחאה נגד המלחמה הקורא לחיילי צה"ל "לשוב משדות זרים". השיר נכתב ללחן של יאיר קלינגר שהתפרסם קודם לכן בצרפת בביצועה של סילבי ורטן. השיר היה למעשה הראשון מתוך עשרות רבות של שירים שיזם מזור עבור ארזי. הוא זכה להצלחה גדולה בכל תחנות הרדיו והתברג במקום השישי במצעד הפזמונים השנתי. אך לצד ההצלחה עורר השיר גם ביקורת לאחר כשנתפס כמי שלוקח צד בוויכוח הציבורי שהתחולל סביב שאלת נוכחות צה"ל בלבנון.
מזור ליווה את הפקת אלבומה השני של ארזי מה נשמע ובו השירים "חפץ חיים ברוח הגוברת" ו"יש ונדמה" אותו גילה במהלך אודישנים שביצע ללהקת "האחים והאחיות".
החל משנת 1984 היה מזור למנהלה האישי, יועצה האמנותי ואיש יחסי הציבור של ארזי במשרה מלאה, בכך הייתה מהאמנים הבודדים באותה תקופה שהעסיקו מנהל אישי פרטי. הוא הציב מטרה לכבוש עוד באותה שנה את תואר "זמרת השנה" במצעדי הפזמונים לאחר ארבע שנים רצופות בהן זכתה בו עפרה חזה. הוא האמין כי הדרך לכך נעוצה בגימיקים תקשורתיים שיכניסו את ארזי לעמודי החדשות בעיתונים, בעיקר בידיעות אחרונות ולתוכניות הטלוויזיה השונות.
הוא יזם את הקלטת השיר "אתה לי ארץ" ליום העצמאות ה-36 לישראל ובכך סייע למצב את ארזי כסמל של זמר ישראלי ממלכתי. השיר, כשם אלבומה השלישי, זכה להצלחה והפך קלאסיקה של הזמר העברי. בשנת 2018 נבחר בשלושה מצעדים שונים ובהם של חברת החדשות כשיר הישראלי האהוב בכל הזמנים. האלבום שנשא את שם השיר היה עד מהרה לאלבום זהב ובעקבותיו גם האלבום שקדם לו זכה לתואר אלבום זהב. במצעד הפזמונים השנתי זכתה ארזי לראשונה בתואר זמרת השנה והציגה במצעד שיר נוסף מתוך האלבום - "ההצגה הגדולה". באותה שנה זכתה גם בפרס כינור דוד. הזכייה הכפולה הולידה גם את המאבק בין מעריצי חזה למעריצי ארזי בו שיחק מזור תפקיד מרכזי לצד בצלאל אלוני מנהלה האישי של חזה. השניים ניהלו התכתשות תקשורתית והואשמו זה בידי זה במעורבות פעילה במאבק שהגיע לשיאו בתקרית הדיו בה התיזה מעריצה של חזה דיו מאקדח מים על שמלתה של ארזי רגע לפני שעלתה להופיע ב"עיר הנוער".
היריבות התקשורתית הייתה רק חלק משורה של מהלכים תקשורתיים שיזם מזור בשנת 1985 לביצור מעמדה של ארזי כזמרת המובילה בישראל. היא השתתפה בתחרות הקדם אירוויזיון עם השיר "עוד נגיע", ניצחה פעמיים ברציפות בפסטיבל שירי הילדים עם השירים "לא נעצור" (1984) ו"שובי הרמוניקה", הקליטה את השיר "קו האהבה" לתוכנית הרדיו של יגאל רביד ברשת גימל וביצעה את שיר השירותרום "דרישת שלום" יחד עם להקת הנח"ל המתחדשת. שמונה מתוך עשרת שירי אלבומה הרביעי "דרישת שלום" היו לסינגלים שצעדו בצמרת מצעד הפזמונים, האלבום זכה עד מהרה לתואר "אלבום זהב" וארזי שבה וזכתה בתואר זמרת השנה.
בשנת 1986 הציע מזור לארזי להקליט אלבום המבוסס על מוזיקה צוענית. יחד עם אהוד מנור ליקט במשך חודשים מנגינות צועניות ממזרח אירופה וממדינות הבלקן עליהן כתב מנור מילים מקוריות. להפקה המוזיקלית של האלבום גייס מזור את מתי כספי. נשמה צוענית שיצא לאור בתחילת 1987 היה עד מהרה האלבום המצליח ביותר של ארזי ונמכר בלמעלה מ-150 אלף עותקים. בתום אותה שנה שבה ונבחרה ארזי לתואר זמרת השנה וגם החלה להוביל מסע פרסום רחב היקף עבור בנק לאומי.
האלבום "דמיון מזרחי", שהיה מבוסס על שירים ערביים ויצא לאור בשנת 1989, היה הפרויקט האחרון של ארזי ומזור ומיד בתום העבודה עליו נפרדו דרכיהם להפתעת תעשיית הבידור והעיתונאים. השניים היו בנתק מוחלט במשך מספר שנים אך חידשו את עבודתם האמנותית בשנת 1996, כשמזור יזם את הקלטת הדואט "שיר של יום חולין" בין ארזי לבין הזמר אבי פרץ שהוציא אלבום שמוקדש לשיריו של המלחין יאיר רוזנבלום. מאז ועד היום מוסיפים מזור וארזי לעבוד יחד. בין היתר ערך את אלבומי האוסף "יש ונדמה" ו"שהשמש תעבור עלי" ושימש כיועץ אמנותי במופעיה השונים ובאלבום "בושם על עורי".
פרסים
בשנת 2015 זכה מזור בפרס מיוחד מטעם הדירקטוריון של אקו"ם על תרומתו לקידום היצירה והיוצרים הישראלים.
טלוויזיה ורדיו
בשנת 1995 הצטרף לצוות ההקמה של רדיו לב המדינה והחל לשמש כעורך המוזיקלי הראשי בתחנה וכמנהל תוכניות משותף לצדה של שוש עטרי.
בשנת 1998 החל לעבוד ברשות השידור כעורך בכיר במחלקת הבידור והמוזיקה ונמנה עם מפתחי ועורכי התוכניות "שישי עם מיכל", "בטברנה" ו"שירה בשידור". החל משנת 2003 עבד במקביל גם ברשת ג' כעורך בכיר ומפיק תוכניות.
במקביל שימש מזור כחבר הוועדה לבחירת נציג ישראל לאירוויזיון, כחבר ועדת הבוררות של אקו"ם וכחבר העמותה להנצחת עפרה חזה.