cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לגליזציה של סמים קלים
מקדוניה הצפונית
ב-9 בפברואר 2016, ועדת הבריאות של הפרלמנט במקדוניה נתנה את אישורה ללגליזציה של מריחואנה רפואית. החל מיוני 2016, חולים ללא מרשם מורשים לקנות שמן עם 0.2 אחוז קנבינואידים או פחות, צורות מרוכזות יותר דורשות מרשם. ב-20 בנובמבר 2020 אמר ראש הממשלה זוראן זאאב כי הממשלה פועלת להכשיר את השימוש הפנאי בקנאביס במקומות האירוח במדינה ובמוקדי התיירות, כולל סקופיה ואוכריד.
נורווגיה
קנאביס בנורווגיה חוקי לשימוש רפואי אך לא לפנאי. עם זאת, הממשלה הודיעה כי בשנת 2021 תחל מדיניות אי-הפללה וטיפול במכורים לסמים במקום כליאה. ביוני 2010 המליצה ועדת סטולטנברג ליישם טיפול בעזרת הרואין ולהרחיב את אמצעי הפחתת הנזק. באותו החודש הודיע קנוט סטורברגט, שר המשפטים והמשטרה, כי המשרד עובד על מדיניות סמים חדשה הכרוכה באי-הפללה על פי המודל של פורטוגל, אשר אמור היה להיות מובא לפרלמנט לפני הבחירות הכלליות הבאות. עם זאת, מאוחר יותר שינה סטורברגט את הצהרותיו ואמר כי דיון אי-ההפללה הוא "עבור אקדמאים", ובמקום זאת קרא לטיפול כפוי למשתמשים. בתחילת מרץ 2013 הציע שר הבריאות והשירותים יונאס גאאר סטורה להכליל את אי-ההפללה על שאיפת הרואין עד שנת 2014 כמדד להפחתת מנת יתר של סמים.
המדינה מכינה בימים אלה שינוי מדיניות מאסיבי בנוגע לאופן ההתמודדות עם שימוש בסמים והחזקת סמים לשימוש אישי. הרפורמה שכותרתה "מעונש לעזרה" אושרה על ידי ממשלת נורווגיה בשנת 2017 וכעת היא נמצאת בשלב האחרון לאישור הפרלמנט. השינויים צפויים להיות מיושמים בתחילת שנת 2021. מדיניות הרפורמה החדשה מדגישה כי להפללת השימוש בסמים אין כל השפעה משמעותית על שיעורי צריכת הסמים וכי התמכרות לסמים מטופלת בצורה טובה יותר על ידי שירותי הבריאות, ומכאן מגיעה הסיסמה "מעונש לעזרה". במקום קנסות או זמן מאסר, אדם שנתפס עם כמות סמים לשימוש אישי ייפגש כעת עם הרכב עצמאי המורכב מעובדי רפואה שידונו בסנקציות מנהליות או בשיטות טיפול בהתמכרות, בתקווה שיעודד משתמשים בעייתיים לחפש עזרה ולא לחשוש מפני העמדה לדין. בנוסף, המחוקקים מקווים כי הדבר ישפר את היחסים בין משתמשי סמים לשוטרי החוק.
סלובניה
קנאביס בסלובניה אינו חוקי למטרות פנאי אך עבר אי-הפללה. קנאביס רפואי אומנם איננו חוקי באופן מלא, אך השימוש בתרופות קנבינואידים מסוימות מותר.
בשנת 2012 גויסה הצעה לאי-הפללת קנאביס רפואי, אך לא הצליחה להשיג את התמיכה הדרושה. הצעה חדשה נוסחה בשנת 2013 שהשיגה תמיכה ציבורית מספיקה. כתוצאה מכך, סיווגה ממשלת סלובניה קנבינואידים כתמצית תרופות בלתי חוקיות מסוג II ובכך, אפשרה שימוש רפואי בתרופות מסוגה.
סלובקיה
קנאביס בסלובקיה אינו חוקי למטרו פנאי או רפואהה. עם זאת, באפריל 2012 דיווח העיתון וול סטריט ג'ורנל כי רוברט פיקו, ראש ממשלת סלובקיה הנכנס, עשוי לדחוף ללגליזציה חלקית של החזקת קנאביס, בה נכללת לגליזציה של החזקה של עד שלוש מנות קנאביס לשימוש אישי. בפברואר 2018 הציעה שרת המשפטים לשעבר לוצ'יה ז'יטנסקה, אי-הפללה חלקית של סמים קלים.
לאחר הבחירות לפרלמנט בשנת 2020, משרד הבריאות הודיע על כוונתה להסרת קנאבידיול (CBD) מרשימת החומרים הפסיכוטרופיים אשר עלתה מהמידע הראשוני של המשרד על התיקון המתוכנן לחוק חומרים נרקוטיים, חומרים פסיכוטרופיים ותכשירים באומרו כי,
המועד הצפוי לתחילת הליך ההערה הוא אוגוסט 2020. המשרד הציע להסיר קנבידיול מהרשימה בשנה שעברה. עם זאת, חברי הפרלמנט האירופי התנגדו. בפברואר 2020 קראו חברי הפרלמנט האירופי למדינות החברות באיחוד האירופי "לנצל באופן מלא את הפוטנציאל של תרופות מבוססות קנאביס ולהסיר מכשולים להמשך מחקר מדעי בתחום".
סן מרינו
קנאביס בסן מרינו חוקי למטרות רפואיות אך לא לפנאי.
בשנת 2016 הוצגה יוזמה ציבורית לממשלת סן מרינו, אשר ביקשה לגליזציה של קנאביס רפואי. הצעד אושר על ידי הממשלה, שהחלה בתהליך הקמת תוכנית טיפוח, משא ומתן על חוזים בינלאומיים וצעדים נדרשים אחרים. החל משנת 2016, תמצית הקנאביס "Sativex" מונפקת ללא עלות בסן מרינו לחולים הסובלים מכאבים עקב טרשת נפוצה או מצבי מח עצם.
ספרד
קנאביס בספרד עבר אי-הפללה לגידול לשימוש אישי, ולמטרות אחרות שאינן מכירה או סחר. מועדוני קנאביס הם דרך פופולרית עבור חובבים להשיג ולהשתמש בסם כקולקטיב פרטי חוקי מבחינה טכנית. במקומות פרטיים צריכה וחזקה של כמויות סבירות (עד 100 גרם) היא חוקית.
באוקטובר 2005 השיקה הממשלה האוטונומית באזור קטלוניה תוכנית לשימוש טיפולי בתמצית "Sativex" עבור 600 חולים ממגוון רחב של מחלות, בהן טרשת נפוצה וסרטן, במטרה למנוע בחילות או להרפיית שרירים מתוחים. בפרויקט השתתפו שישה בתי חולים, ארבעים חוקרים ושישים בתי מרקחת. המוצר מוצג כמרסס שישומש דרך הפה, ויועבר בבתי מרקחת בחלק מבתי החולים.
ברחבי ספרד הוקמו לאורך השנים (לראשונה בשנת 1991) כ-500 "מועדוני קנאביס" פרטיים בהם 200 בברצלונה בלבד. ביוני 2017, קטלוניה הכשירה גידול, צריכה והפצה של קנאביס לחברי מועדוני קנאביס ייעודיים עצמאים ללא מטרות רווח לבני 18 ומעלה.
במדינה מתקיים אירוע קנאביס שנתי בברצלונה בשם "Spannabis" מאז שנת 2002 המוגדר כאירוע הקנאביס הגדול ביותר ביבשת אירופה. במהלכו, ניתן למצוא מוצרים הקשורים לצמח הקנבוס, לשימושים התעשייתיים שלו בהם: קוסמטיקה, הנעלה, טקסטיל, חומרי בניין, מזון, זרעים, מערכות חקלאיות, צריכת בילוי ושימוש כפיטותרפיה. בנוסף, במהלך הכנס מתקיימות הרצאות לדיון בנושאים בשימוש ברפואת הסם, מחקר על החומרים הפעילים בו, טיפוח וצריכה והפחתת סיכונים. בשנת 2014 נרשם מספר שיא של מבקרים בכנס - 35,000.
במאי 2012 הוקם בברצלונה מוזיאון תרבות קנאביס בשם "Hash Marihuana & Hemp Museum" הממוקם בפלאו מורנאו, ארמון שנבנה על ידי משפחת האצילים של סנטקלימנט במאה ה-16. המוזיאון כולל אוסף המורכב מיותר מ-8,000 חפצים הקשורים לקנאביס מטיפוח לצריכה, מטקסים עתיקים ועד לרפואה מודרנית, כל היבטי הקנאביס בתרבות האנושית מיוצגים במהלכו בצורה כלשהי. כתוצאה מפתיחותה של המדינה כלפי הנושא, מכונה ספרד לעיתים כ-אמסטרדם החדשה".
סרביה
קנאביס בסרביה אינו חוקי למטרות רפואיות או פנאי.
בשנות ה-1700 הובאו חקלאים איטלקים זרעי קנבוס לסרביה, מה שהפך את הקנבוס לגידול חשוב במדינה עד שנות ה-20. זרעי הקנאבוס היו אפרודיזיאק מסורתי, ועל לבישת סיביו נאמר כי הם "משפרים את כוחו המיני של הגבר". צעדת הקנאביס הראשונה בבלגרד נערכה ב-7 במאי 2005 עם כ-50 משתתפים. בפברואר 2014 הביעה שרת הבריאות סלביצה סוקיץ' דג'נוביץ' תמיכה בלגליזציה של קנאביס רפואי. העמותה המשפטית הראשונה שתומכת בלגליזציה של מריחואנה רפואית בסרביה, היוזמה לשינוי חקיקת הקנאביס (IRKA), נרשמה בתחילת 2014. ב-18 בינואר 2015, ארגון בשם "לקליזאצ'יה סרביה", הדוגל בלגליזציה של מריחואנה רפואית, הוקם בבלגרד על ידי העיתונאי אנטוניג'ה קובאצ'ביץ'. ב-19 בפברואר 2015 הגיש הארגון הצעה למשרד הבריאות להכשיר מריחואנה רפואית, תוך ציון של מאות מקרים של טיפול מוצלח. ב-7 ביולי 2015, בבית המיקסר בבלגרד, ארגן לקאליזאצ'יה סרביה פסטיבל לקידום מריחואנה רפואית בשם "צמח אחד, הרבה דברים טובים". ב-4 בספטמבר 2015 יוזמת "IRKA" קיימה את צעדת הקנאביס השנייה בבלגרד, מה שכינו "כינוס של המיעוט הגדול ביותר ללא זכויות בסרביה". בצעדה השתתף השחקן סרג'י טריפונוביץ'. בתחילת 2016 הציעה ועדת המומחים לשימוש בקנאביס למטרות רפואיות, שהורכבה על ידי משרד הבריאות, להכשיר שלוש תרופות מבוססות קנאביס. ב-24 בספטמבר 2016 יוזמת IRKA קיימה את צעדת הקנאביס הראשונה בנובי סאד. בצעדה השתתפה זמרת הפופ מרינה פרזיץ'. ב-23 ביוני 2017 הגיש גוראן צ'ברדי, המנהיג והנציג הפרלמנטרי של המפלגה הירוקה, הצעת חוק באספה הלאומית להתרת מריחואנה רפואית בסרביה.
פולין
קנאביס בפולין חוקי למטרות רפואיות ומתחת ל-0.2% תרכובת THC למטרות פנאי. מאז 2011 יכולים התובעים לבחור לבטל את האישומים אם כמות הסמים שנתפסה היא בכמות מוגבלת (אם כי לא נקבעה במפורש מגבלה מוגדרת) והסמים שנתפסו נחשבים לצריכה עצמית בלבד. בשנות העשרים של המאה העשרים בעקבות תנועה הולכת וגוברת בתמיכה בלגליזציה של קנאביס לשימוש רפואי, עברה פולין לעבר אי-הפללה של שימושו, כאשר הממשלות דנו בכמה וריאציות של חקיקה. לגליזציה של קנאביס נתמכה באופן ציבורי על ידי פוליטיקאים פולנים בהם יאנוש פאליקוט, רישארד קאליש וג'נוש קורווין מיק, ואנשי ציבור כמו פיוטר ביקונט, אנדז'יי צ'ירה, מגדלנה צ'ילצ'קה, אגניסקה הולנד, זביגניץ הולדיס, קריזשטוף. קראוז, מיקולאי ליזוט, רוברט מקלוביץ', טומאש סיקורה, יז'י פילץ', סטניסלב סויקה וג'רזי וטולאני. לאחר הגשת הצעת החוק של פיוטר לירוי-מרז'ץ הפכה המדינה שימוש רפואי בקנאביס ביולי 2017 לחוקי אשר נכנס לתוקף בנובמבר 2017.
פורטוגל
בפורטוגל שימוש למטרות פנאי בקנאביס לא מופלל עד 25 גרם עשבי תיבול או 5 גרם חשיש, שימוש רפואי חוקי משנת 2018.
בשנת 2001 הפכה פורטוגל למדינה האירופית הראשונה שביטלה את כל העונשים הפליליים בגין החזקת סמים לשימוש אישי. בנוסף, למשתמשים בסמים הוענק טיפול ולא עונש מאסר. מחקר שהוזמן על ידי מכון קאטו והובל על ידי גלן גרינוולד מצא כי בחמש השנים שלאחר התחלת אי-ההפללה, נרשמה ירידה בשימוש בסמים בלתי חוקיים בקרב בני נוער, ירידה בשיעור זיהומי ה-HIV בקרב משתמשי הסמים, מקרי המוות הקשורים להרואין ותרופות דומות, קוצץ ביותר ממחצית, ומספר האנשים שפנו למען טיפול בהתמכרות לסמים הוכפל. בנוסף, פיטר רויטר, פרופסור לקרימינולוגיה ומדיניות ציבורית באוניברסיטת מרילנד, קולג' פארק, הודה כי "אי-ההפלה בפורטוגל עמדה ביעד המרכזי שלה - אחוז השימוש בסמים לא עלה".
פינלנד
קנאביס בפינלנד אינו חוקי למטרות פנאי אך לעיתים לא נאכף, קנאביס רפואי הוא חוקי ברישיון. קבוצה מוגבלת של משתמשים רפואיים (כ-223 בשנת 2014) מורשית לרכוש תרסיס פה או קנאביס צמחי מרפא מבדוקאן, בדיול או בדיקה מאחד מ-27 בתי מרקחת שיש להם היתר למכור קנאביס רפואי. איגוד הקנאביס הפיני (FCA) הוא ארגון לא ממשלתי שמטרתו לדגול בלגליזציה של קנאביס אשר החל לפעול בשנת 1990 והוקם באופן רשמי ב-1991. על פי הצהרת המשימה שלה, מטרת העמותה היא להשפיע על החקיקה הפינית כך שמבוגרים יוכלו להשתמש, להשיג ולטפח קנאביס באופן חוקי לשימוש אישי תוך כדי השתתפות בדיונים ציבוריים בנושא מדיניות סמים, ולעיתים בשיתוף פעולה עם ארגוני מגזר הבריאות הממשלתי וכן עם קבוצות אחרות להפחתת נזק. ה-FCA גם חוקר את השימוש בקנאביס בתרבויות שונות בתקופות שונות. העמותה מנתה כ-36 חברים בשנת 1991, ו-650 בשנת 2000.
צ'כיה
קנאביס בצ'כיה אינו חוקי לשימוש פנאי, אך החזקה אישית עברה אי-הפללה מאז 1 בינואר 2010. קנאביס הרפואי הפך לחוקי מאז ה-1 באפריל 2013 הכולל התרה של שימוש ב-180 גרם של חומר יבש לחודש. החזקת עד 10 גרם קנאביס יבש לשימוש אישי, או גידול של עד חמישה צמחים, מסווגת כעבירה אזרחית.
הצעת חוק המאפשרת לרשות מרשם חוקי קנאביס בבתי מרקחת כתרופה הועברה על ידי לשכת הצירים הצ'כית ב-7 בדצמבר 2012. הסנאט הצ'כי העביר את הצעת החוק ב-30 בינואר 2013. הצעת החוק קבעה כי רק קנאביס מיובא יורשה למכירה בשנה הראשונה "כדי להבטיח סטנדרטים" ולאחר מכן, המכירות עשויות להתרחב ולכלול ייצור מקומי רשום שעליו פיקוח קפדני.
צרפת
לאחר ויכוח שנוי במחלוקת, צרפת פתחה את מרכז ההזרקה של סמים קלים בפיקוח הראשון ב-11 באוקטובר 2016. מריסול טוריין, שרת הבריאות, הכריזה כי המרכז הוא "תגובה פוליטית חזקה, למדיניות פרגמטית ואחראית המחזירה אנשים בסיכון גבוה לקראת מערכת הבריאות ולא מסטגמתת אותם". ב-25 במאי 2017 שר הפנים ציין כי בכוונתו לבצע רפורמות, שהבטיח הנשיא עמנואל מקרון במהלך מסע הבחירות שלו, במקום מעצר ומשפט לשימוש בקנאביס והחזקתו. ב-23 בנובמבר 2018 העונש על החזקת קנאביס (וסמים לא חוקיים אחרים) הופחת לקנס של 200 יורו על ידי האספה הלאומית. ב-1 בספטמבר 2020 הנהיגה הממשלה קנס בסך 200 אירו בגין צריכת קנאביס במקום להילקח למעצר.
החל מ-8 ביוני 2013, ניתן להשתמש בנגזרות קנאביס בצרפת לייצור מוצרים רפואיים. את המוצרים ניתן להשיג במרשם ויירשם רק כאשר כל התרופות האחרות לא הצליחו להקל על הסבל בצורה יעילה. החקיקה המתוקנת מבטלת את ההפללה של "ייצור, הובלה, ייצוא, החזקה, הצעה, רכישה או שימוש בתרופות מיוחדות המכילות אחד מאותם חומרים (נגזרים מקנאביס)", בעוד שכל מוצרי הקנאביס חייבים להיות מאושרים על ידי הרשות הלאומית לבטיחות רפואית דובר איגוד הרוקחים הסביר לתקשורת כי השינוי יהפוך את הדבר ליותר פשוט לביצוע מחקר בנושא קנבינואידים. בספטמבר 2018 החלה הסוכנות הלאומית הצרפתית לבטיחות סמים (ANSM) בניסוי בנושא קנאביס רפואי אשר הקימה ועדה מדעית שתעריך רשת מדיניות ציבורית והפצה חדשה למחלות ספציפיות. ניסוי זה יאסוף 3000 מטופלים ויספק פרחים ושמנים יבשים לאנשים הסובלים מאפילפסיה, כאב נוירופתי או לטיפול בתופעות לוואי של כימותרפיה. המבחן הראשון אמור היה להתחיל בספטמבר 2020 ולהמשך כשנתיים אך בשל מגפת הקורונה, הסוכנות הודיעה על דחיית הניסוי לינואר 2021.
בשנת 2012, כ-13.4 מיליון צרפתים בגילאי 15 עד 64 הודיעו כי ניסו קנאביס, ו-1.2 מיליון במטרופולין צרפת ראו עצמם משתמשים קבועים. צרפת מדורגת במקום הרביעי באיחוד האירופי מבחינת הצריכה החודשית בעקבות צ'כיה, ספרד ואיטליה. ביוני 2018, סקר מכון הצרפתי לדעת קהל מצא כי 51% תומכים בשוק מוסדר בקנאביס, עם 40% שהתנגדו.
קפריסין
שימוש בקנאביס בקפריסין אינו חוקי למטרות פנאי אך מותר לשימוש רפואי.
קפריסין הכשירה את השימוש הרפואי בשמן קנאביס בינואר 2017, לשימוש חולי סרטן מתקדמים. בפברואר 2019 הועבר חוק רחב יותר שהגדיל את מספר המצבים הרפואיים הכשירים. למדינת האי יתרון יחסי ביחס למדינות רבות ותיקות לייצור קנאביס כמו הולנד או פורטוגל. תנאי האקלים האידיאליים שלה ותקופות השמש הארוכות שלה נוחים מאוד לגידול הצמחים. העובדה שהיא שייכת גם לשוק היחיד של האיחוד האירופי מאפשרת לחברות לבסס את פעילותן באי ושירותי דרכון ברחבי מדינות האיחוד השונות ללא בדיקות רגולטוריות נוספות. על פי התחזיות, קפריסין יכולה לייצר קנאביס מרפא בשווי של יותר מ-236 מילון יורו בכל שנה.
בצפון קפריסין העצמאית בפועל, אירוע לתמיכת לגליזציית קנאביס של כ-420 משתתפים ראשון נערך בעיר הבירה לפקושה בשנת 2015. ב-20 באפריל 2017 קבוצה של מפגינים ביצעה אירוע בסמוך לבניין הפרלמנט והוציאה הודעה פומבית בדרישה להכשיר קנאביס למכירה, צריכה וייצור במסגרת תקנות המדינה.
קרואטיה
קנאביס בקרואטיה עבר אי-הפללה לשימוש אישי למטרות פנאי ומאושר לשימושים רפואיים מוגבלים.
החל משנת 2013 יש בחוק הפלילי הקרואטי הבחנה בין חומרים לא חוקיים שונים, המופרדים כעת בין סמים כבדים וסמים קלים כמו קנאביס. החל משנת 2013, החזקת כמות קטנה של קנאביס וסמים קלים אחרים היא עבירה קלה המובילה לקנס תלוי במקרה הנדון. החל מה-15 באוקטובר 2015, חוקי משרד הבריאות אישרו רשמית את השימוש בתרופות מבוססות קנאביס למטרות רפואיות לחולים עם מחלות כמו סרטן, טרשת נפוצה או איידס.
רומניה
קנאביס ברומניה אינו חוקי לשימוש פנאי (אי-הפללה מוצעת) ומותר בצורה מוגבלת לשימוש רפואי.
שוודיה
קנאביס בשוודיה אינו חוקי למטרות פנאי ומותר לשימוש מוגבל בתרופות מבוססות קנאביס מותר בתנאים ספציפיים לצורכי רפואה. במקרה שהסב תשומת לב בעיתונות הארצית שבה הייתה מעורבת חולת טרשת נפוצה. המחלה, והעובדה שהיא הצהירה שהקנאביס עזר לה, נתפסו כנסיבות מחמירות על ידי בית המשפט שטען בפסק הדין כי היא חסרה מוטיבציה להפסיק את השימוש בסם ולכן גזר עליה עונש מאסר ללא תנאי בשנת 2008, אף על פי שהייתה עבירה ראשונה. הסוכנות למוצרי רפואה דיווחה בשנת 2008 כי אין תרופות המכילות קנבינואידים, אף על פי שהן יכולות להשפיע לטובה על תסמינים כמו עצבי עצים. תרסיס פה קנבינואידים "Sativex" שמקורו בצמחי קנאביס אושר בשוודיה לטיפול בספסטיות עקב טרשת נפוצה ב-22 בדצמבר 2011.
שנת 2013 הודיעו נוער מפלגת המרכז (CUF) על תמיכתם בלגליזציה של קנאביס. בין ההצדקות שלהם ניתן היה למצוא את הרעיון שהאיסור מוביל לפגיעה גדולה יותר מהסם עצמו, שהאיסור מוביל לפשע מאורגן, והחזקה ומכירה מבוקרת של אלכוהול כבר חוקית.
שווייץ
קנאביס בשווייץ חוקי למטרות רפואיות אך לא לפנאי אם כי החזקה מינורית עברה אי-הפללה בשנת 2012. מספר קנטונים החלו לאפשר למבוגרים לטפח ולהשתמש בקנאביס בשנת 2012, אך התרה זו הושחתה על ידי בתי משפט פדרליים. בשנת 2016, ארבע ערים הצהירו כי הן בוחנות להקים מועדוני קנאביס פיילוטים. מספר משתמשי הקנאביס במדינה מוערך בכ-500,000 נכון לפברואר 2016. מאז שנת 2017, קנאביס חוקי, הידוע גם בשם "עשב THC נמוך", עם פחות מ-1.0% THC נמכר כמעט בכל חנות טבק. בשנת 2001 המועצה הפדרלית השווייצרית התחייבה ליישם שינויים בדבר אי-ההפלה של השימוש וההחזקה האישית, ועל הפרלמנט הוטל להציע גישות קונקרטיות. הפרלמנט נכשל ביישום החקיקה בשנת 2004. כתגובה הונהגה באותה שנה יוזמה פופולרית לתיקון החוקה כדי להכשיר את השימוש בקנאביס. מאז 28 בספטמבר 2012, החזקה של פחות מ-10 גרם קנאביס אינה מהווה עוד הפרה פלילית, אך עדיין נענשת בקנס שטוח של 100 פרנק שווייצרי. בספטמבר 2017, קבע בית המשפט הפדרלי כי הקנס בגין החזקה בסכומים קטנים בלבד הוטל שלא בצדק מאז 2013. כתוצאה מכך, מרבית מחלקות המשטרה הקנטונליות שינו את מדיניותן להפסקת העמדתם לדין של כמויות קטנות של קנאביס, בעוד שאחרות כבר עשו זאת קודם לכן. ב-11 בספטמבר 2018, יוזמה פרלמנטרית של המפלגה הירוקה, שדרשה חקיקצ חוק של הסדרת גידול, סחר, צריכת בילוי, הגנת נוער ומיסוי קנאביס, נדחתה במועצה הלאומית. ארגון "Legalize It" מכין יוזמה פופולרית שנייה שאמורה הייתה להתפרסם במקור באפריל 2018.
נכון להיום, רק הכנה אחת לתרופות קנאביס מאושרת באופן רשמי לשימוש רפואי בשווייץ. עם זאת, עם אימוץ התיקון בתקנות הסמים הפדרליים שהתקבלו בהצבעה פופולרית בשנת 2008, ואשר נכנסה לתוקף מאז 2011, רופאים שווייצרים יכולים לקבל אישור מיוחד מהמשרד הפדרלי לבריאות הציבור עבור מטופליהם עם הקבלה של מרשם קנאביס רפואי בן 12 חודשים. במדינה קיימים 2 בתי מרקחת המורשים להפיץ תמיסי קנאביס ותרכיזי שמן קנאביס לחולים עם מחלות קשות או סופניות. תכשיר קנאבידיול רשמי (Epidiolex) לצורות נדירות של טיפול באפילפסיה אושר על ידי ה-FDA ביוני 2018, ועל ידי סוכנות התרופות האירופית בספטמבר 2019. מאז, בתי מרקחת שווייצרים רשאים להכין ולרוקן מוצרים רפואיים המכילים קנבידיול ותרופות מרשם (לא כפוף לחוק הסמים), בהתאם לתקנות התרופות הגרמניות הנוכחיות והסטנדרטים התרופתיים השווייצריים.
אמריקה הצפונית
ברחבי יבשת אמריקה הצפונית מתוך 23 כלל המדינות החברות בה, שימוש בקנאביס רפואי או למטרות פנאי איננו חוקי ב-11 מדינות ויכול להוביל לקנסות ולעונשי מאסר בהן: הונדורס, הרפובליקה הדומיניקנית, דומיניקה, קובה, איי בהאמה, אל סלוודור, גרנדה, גואטמלה, האיטי ופנמה.
בפנמה, צריכת קנאביס או כל אחד מהנגזרות שלו לכל מטרה שהיא אינה חוקית, אך לרוב הוא לא נאכף והשימוש בו נסבל לעיתים קרובות על ידי הציבור הרחב. שימושו לצורכים רפואיים נדון בימים אלה באספה הלאומית. בהאיטי, על פי דו"ח הסמים העולמי לשנת 2011, כ-1.4% מהאוכלוסייה משתמשים בקנאביס לפחות פעם בשנה. בתקופתו של אוטו פרס מולינה, כנשיא גואטמלה, ניסה להוביל מהלך של לגליזצית קנאביס, וכמה מחברי הקונגרס ניסו להעביר חוקים תומכים בנושא, אך מאמצים אלה נכשלו. סקר שנערך בשנת 2012 חשף כי 41% מהגואטמלים תומכים באי-הפללה. השכיחות השנתית של שימוש בקנאביס בקרב מבוגרים בגרנדה דווח בשנת 2005 כ-10.8%.
על פי מחקר שפורסם בשנת 2016 על ידי כתב העת הבינלאומי למדיניות סמים, כ-17% מתושבי אל סלוודור דיווחו כי השתמשו בקנאביס. בשנת 2014, מעל 700 איש הפגינו בסן סלבדור לטובת הפחתת הפללת הצריכה והגידול האישי שלו. ההפגנה אורגנה על ידי תנועת הפעילים לה מריה גואנקה וגובתה על ידי הכנסייה הפרוטסטנטית האוונגליסטית. על פי סקרים שנעשו במדינה, התמיכה הייתה הגבוהה ביותר בקרב אנשים עם רמות השכלה גבוהות יותר, ונמוכה בקרב אנשים הרואים בדת חשיבות מיוחדת בחייהם. בינואר 2018 קיימה הוועדה האזורית לקהילה הקריבית ישיבה בעיריית נסאו, איי הבהאמה, בנושא אי-ההפללה של שימוש בקנאביס.
אנטיגואה וברבודה
קנאביס באנטיגואה וברבודה אינו חוקי למטרות רפואיות אך עבר אי-הפללה לשימוש למטרות פנאי.
ריאן ג'ונסון, מנסח החקיקה שעברה במרץ 2018 ועורך העיתון הרשמי של הממשלה, הצהיר כי הצעת חוק חדשה נמצאת בעבודה שתאפשר מכירת קנאביס בנסיבות מסוימות.
ארצות הברית
אזרחים רבים וקבוצות שונות דוחפות ללגליזציה של קנאביס מסיבות רפואיות. ארגונים כגון "NORML" (הארגון הלאומי לרפורמה בחוקי מריחואנה) וארגון פרויקט המדיניות של המריחואנה (MPP) פועלים להפחתת ההפללה של החזקה, שימוש, גידול ומכירה של מריחואנה על ידי מבוגרים, אפילו מעבר לשימושים רפואיים. בשנת 1996, 56% מהמצביעים בקליפורניה הצביעו בעד הצעת "215 של קליפורניה", כדי להכשיר את הגידול והשימוש במריחואנה למטרות רפואיות. ההצעה יצרה מתחים משפטיים ומדיניים משמעותיים בין ממשלות פדרליות ומדינות. חוקים ממלכתיים העומדים בסתירה לחוק הפדרלי בנושא קנאביס נותרים בתוקף, ומונעים העמדה לדין ברמת המדינה, אף על פי שהקנאביס אינו חוקי על פי החוק הפדרלי. [[קובץ:Medical cannabis + CBD United States map 2.svg|ממוזער|250x250px|שימוש בקנאביס רפואי ברחבי ארצות הברית (נכון לשנת 2017)
לאחר הצבעת האמצע לשנת 2018, מישיגן העבירה חוק לשימוש למטרות פנאי של מריחואנה באופן פרטי. בשנת 2019 אילינוי העבירה את החוק להסדרת קנאביס, מה שהפך את אילינוי למדינה הראשונה שהפכה חוקית שימוש למטרות פנאי על ידי מעשה של מחוקק המדינה. הוא נכנס לתוקף החל מ-1 בינואר 2020. בשנת 2020, אורגון העבירה אי-הפללה של החזקת כל הסמים שנכללו ב-"הצבעת מדידה 110 של אורגון". ב-31 במרץ 2021 חתם מושל ניו יורק, אנדרו קואומו על חוק שהפך את השימוש לצורכי פנאי בקנאביס לחוקי במדינה. בכך, הפכה למדינה ה-15 בארצות הברית שמאשרת לגליזציה לצורכי פנאי.
בליז
השימוש בקנאביס בבליז נפוץ ונסבל במידה רבה אם כי לא חוקי למטרות רפואיות אך עבר אי הפללה לשימוש אישי למטרות פנאי עד 10 גרם. בשנת 2012 הודיעה הממשלה כי היא שוקלת להעביר אי-הפללה של החזקת כמויות קטנות של קנאביס. בשנת 2017 הצהיר מנהיג האופוזיציה, ג'ון בריסניו, כי "הגיע הזמן שנפסיק לנעול את הצעירים שלנו למקל של עשב. הגיע הזמן שננקה את הפללת עישון המריחואנה ונכין את המחקר הדרוש לנוע ללגליזציה של קנאביס למטרות רפואיות ובכמויות קטנות". במאמר שנערך באותה שנה אמרה הסנטורית לשעבר ליסה שומן כי "אין שום תירוץ רציונלי לסרב לעבור אי-הפללה ללגליזציה של שימוש אישי למבוגרים".
באוקטובר 2017 העביר בית הנבחרים תיקון לחוק שימוש לרעה בסמים אשר לא מפליל החזקה או שימוש של 10 גרם או פחות בשטחים פרטיים. הצעת החוק נחתמה בתחילת נובמבר על ידי המושל הכללי.
ברבדוס
קנאביס רפואי חוקי לשימוש רפואי בברבדוס, ואינו חוקי למטרות פנאי (למעט תנועת דת הרסטאפרי) אך עם זאת קיים עבורו ביקוש רב. הקנאביס במדינה מופק בעיר מסנט וינסנט וג'מייקה ומועבר על ידי סוחרים מקומיים המאגדים משאבים לרכישת משלוחי הסם, באמצעות סירות מהירות. השימוש הרפואי בקנאביס אושר בנובמבר 2019 באמצעות הצעת חוק לתעשיית קנאביס רפואי. הצעת חוק שנייה בנושא שהתקבלה, מאפשרת שימוש רוחני בקנאביס על ידי רסטאפרים רשומים למטרות דתיות.
ג'מייקה
בפברואר 2015, הועברו בג'מייקה מספר תיקונים לחוקי הקנאביס במדינה,
באפריל 2015 שתלה ג'מייקה את צמח הקנאביס החוקי הראשון שלה בקמפוס מונה באוניברסיטת איי הודו המערבית.
במרץ 2018 פתח בלראם וסוואני, תומך ותיק של לגליזציה של קנאביס, את מכון המריחואנה הרפואי החוקי הראשון, קאיה הרבהאוס, באולם דרקס, סנט אן. נכון לשנת 2021, רשות הרישוי לקנאביס בג'מייקה אישרה כ-29 מטפחים ו-73 מובילים, מעבדים, קמעונאים ואחרים. מריחואנה נמכרה על ידי קמעונאים חוקיים (המכונים "בתי עשבים") בערך פי חמישה עד עשרה מהקנאביס שנמכר שלא כדין ברחוב.
טרינידד וטובגו
קנאביס אינו חוקי למטרות רפואה בטרינידד וטובגו אך עבר אי הפללה לשימוש אישי למטרות פנאי עד ל-30 גרם או גידול של עד 4 צמחים למבוגר. בספטמבר 2018 הודיע ראש הממשלה כי הוא נמצא בדיונים עם היועץ המשפטי לממשלה פאריס אל-רועי על סקירת חקיקת הקנאביס במדינה עם האפשרות שמפלגת השלטון, התנועה הלאומית העממית, עשויה להעביר אי-הפללה על ייצור, החזקה וצריכה שלו.
מקסיקו
קנאביס במקסיקו חוקי למטרות רפואה (אך לא קיימת מערכת להפצת קנאביס רפואי) ופנאי (חוקי להחזקה, צריכה וטיפוח בהיתר, אך לא למכירה).
באפריל 2009 אישר הקונגרס במקסיקו אי-הפללת החזקה עד 5 גרם קנאביס או 500 מ"ג קוקאין לשימוש אישי לאדם. המגבלה היחידה שהוצגה בנושא היא שאנשים המחזיקים בסמים לא יכולים להיות ברדיוס של 300 מטר מבתי ספר, מחלקות משטרה או מתקני תיקון. גם אופיום, הרואין, LSD ותרופות סינתטיות אחרות הוגדרו באי-ההפלה, ולא ייחשב כפשע כל עוד המינון אינו עולה על המגבלה שנקבעה בחוק הבריאות הכללי.
בשנת 2015 בית המשפט העליון הצביע 4–1 כי האיסור על אנשים לגדל את הסם לצריכה אישית אינו חוקתי, ובשנת 2018 אישר את הפסיקה מחדש וביקש כי בית המחוקקים יעדכן את חוקי המדינה בנוגע לקנאביס. ב-10 במרץ 2021 אישר הבית התחתון של הקונגרס המקסיקני הצעת חוק המתירה שימוש בקנאביס למטרות פנאי. החקיקה הייתה צפויה לעבור בסנאט לפני שנשלחה לנשיא אנדרס מנואל לופס אוברדור, אשר הודיע על תמיכתו בלגליזציה, אולם החקיקה לא הושלמה לפני סיום קדנציית בית המחוקקים והמחוקק לא ביקש הארכה. לאחר שהמחוקקים לא פעלו בנושא, קבע ביוני 2021 לביטול חוקי ההפללה בדבר החזקה וטיפוח אישי של קנאביס.
ביוני 2017 חתם הנשיא אנריקה פניה נייטו על הצעת חוק לאפשר שימוש רפואי במוצרי קנאביס המכילים פחות מ-1% של תוכן THC. הצעת החוק עברה את הסנאט בהצבעה של 98 תומכים מול 7 מתנגדים בדצמבר 2016 ואת בית הקונגרס התחתון בהצבעה של 371 תומכים מול 19 מתנגדים באפריל 2017.
סנט וינסנט והגרנדינים
שימוש בקנאביס בסנט וינסנט והגרנדינים חוקי למטרות רפואיות ועבר אי-הפללה של עד 56 גרם לשימוש אישי לפנאי. משתמשים שיתפסו עם 56 גרם או פחות מהסם לא יהיו כפופים לכליאה. במקום זאת, הם ייקנסו בסך 500 דולר לכל היותר ויהיו כפופים לאמצעים אחרים, לרבות התחלת חומר חינוכי אודות קנאביס, ייעוץ וטיפול שיקומי. הוראות אלה היו בין כמה תיקונים שהוכנסו לחוק התיקון לסמים בשנת 2018 אשר הועבר בפרלמנט ב-25 ביולי. התיקון קובע כי וינסנטיאנים יכולים לעשן קנאביס בפרטיות בתיהם ובמקומות פולחן לאמונה הרסטפארית ללא עונש. בתיקון נאמר גם כי השר רשאי לקבוע רשימה של שטחים ציבוריים בהם ניתן להתיר עישון קנאביס.
במדינה יש חוקי קנאביס רפואיים חוקיים. הפרלמנט העביר בדצמבר 2018 שני חוקים, האחד הקים תעשיית קנאביס רפואי בסנט וינסנט והגרנדינים והשני הציע חנינה למגדלי מריחואנה מסורתיים. הפרלמנט העביר חקיקה של הגנה על הקניין הרוחני של מגדלי זני צמחים חדשים בשנת 2019 אשר קובעת את המסגרת המשפטית בה אנשים אלה יוכלו לצבור את הזכויות, כיצד זכויות אלה יוגנו, כיצד יפורסמו כך שאנשים בחברה כולה, בבית המשפט ובעולם ויוכלו להיות מודעים לקשיים שלהם. קנאביס גדל באופן נרחב באופן בלתי חוקי על האי והוא התוצר החקלאי היקר ביותר במדינה שמוגדרת כיצרנית הפורה ביותר של קנאביס באיים הקריביים, מאחורי ג'מייקה.
סנט לוסיה
קנאביס בסנט לוסיה לא חוקי למטרות רפואיות אך עבר ב-3 במרץ 2020, אי-הפללה לשימוש אישי למטרות פנאי. חלק משמעותי מיצורו נשלח למדינות בדרום אמריקה כגון קולומביה וונצואלה.
סנט קיטס ונוויס
קנאביס בסנט קיטס ונוויס לא חוקי למטרות רפואה בעוד שעבר אי-הפללה עד 15 גרם לשימוש אישי למטרות פנאי. בפברואר 2019 הודיע ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס, טימותי האריס, כי הקבינט שלו קיבל את ההמלצות פה אחד מהוועדה הלאומית לקנאביס ויכנס חקיקה לחוקי קנאביס רפואי ואי-הפללה לשימוש למטרות פנאי לאנשים מעל גיל 18. אנשים שנמצאו עם פחות מ-15 גרם של קנאביס או גידול של פחות מ-5 צמחים יקבלו כרטיס אזהרה בלבד.
קוסטה ריקה
שימוש בקנאביס נפוץ בכל רחבי קוסטה ריקה, צריכתו לצורכי רפואה ופנאי אינה חוקית באופן סמלי אך קיימת אי-הפללה לשימוש אישי. צריכה אישית אינה גוררת עונשים פליליים כלשהם אולם, מכירה יכולה להיענש בפלילים.
החל משנת 2019, השימוש בקנאביס בקוסטה ריקה עדיין נחשב מעט לטאבו, עם זאת, היא אחת המדינות באזור שמקבלות בדרך כלל את צריכתו. במרץ אותה שנה הוצע פרויקט חוק לחוקי ויסות קנאביס רפואי ושמניו במדינה. הפרויקט אמור להיבדק על ידי קונגרס הרפובליקה (האספה המחוקקת של קוסטה ריקה).
קנדה
בשנת 2001 דיווחו העיתון "The Globe and Mail" כי בסקר נמצא כי 47% מהקנדים הסכימו עם ההצהרה כי "יש להכשיר את השימוש במריחואנה" בשנת 2000, לעומת 26% בשנת 1975. סקר שנערך לאחרונה מצא כי יותר ממחצית הקנדים תומכים בלגליזציה. עם זאת, בשנת 2007 הגישה ממשלתו של ראש הממשלה סטיבן ארפר מהמפלגה השמרנית הצעת חוק לתיקון חוק הסמים והחומרים הנשלטים, כדי להביא לחוק מגביל יותר עם עונשים מינימליים גבוהים יותר על שימושם.
בשנת 2015, לאחר שנבחר ג'סטין טרודו לראש הממשלה, ערך יחד עם מפלגתו, המפלגה הליברלית, קמפיין של הבטחת הכשרת קנאביס אשר כלל הקמת כוח משימה פדרלי-מחוזי-טריטוריאלי שידון בתהליך מתאים במשותף ללגליזציה של החזקת קנאביס לשימוש מזדמן. צוות משימה זה פרסם דוח של 106 עמודים לציבור ב-13 בדצמבר 2016, עם המלצות שונות. לגליזציית שימוש בקנאביס למטרות פנאי הועברה ביוני 2018, ונכנסה לתוקף ב-17 באוקטובר ובכך, הפכה קנדה למדינה השנייה בעולם (לאחר אורוגוואי), והראשונה משבעת המדינות אשר חברות בארגון G7 ובפורום הכלכלי G20 בכול הזמנים שמתירה באופן חוקי שימוש בקנאביס גם למטרות פנאי וגם למטרות רפואיות. כל מחוז קבע נהלים משלו למכירות קמעונאיות, ואלה משתנים באשר לבעלות או למוצרי קמעונאות (על ידי הממשלה המחוזית או הארגון הפרטי), אך כולם כוללים אפשרות למכירות מקוונות.
ב-1 במאי 2019 הציגה המדינה מס בלו על כל המוצרים המכילים THC, ושלוש מחלקות מוצרים חדשות למכירה למטרות פנאי מנגזרותיו הכוללים: מאכלים, תמציות ונושאי קנאביס. ב-17 באוקטובר נעשו המאכלים לחוקיים תחת מגבלות. מאז החלת הלגליזציה, המדינה הקימה מסגרת מקוונת שתאפשר לצרכנים לרכוש מגוון רחב של סחורות החל מצמחי תבלין, תמצית, כמוסות שמן וציוד. רוב המחוזות מספקים גם מקום לרכישה דרך חנויות לבנים ומרגמות.
אמריקה הדרומית
ברחבי יבשת אמריקה הדרומית מתוך 12 כלל המדינות החברות בה, שימוש בקנאביס רפואי או למטרות פנאי איננו חוקי ב-3 מדינות בהן: סורינאם, ונצואלה ובוליביה. בשבוע החקלאות בקריביים בשנת 2005 הצהיר שר החקלאות הסורינמי כי "אנו יודעים שיש לנו בעיות באדמה פורייה. אנו יודעים שחשבון ייבוא המזון שלנו גבוה מדי. אז כשאנחנו מדברים על מריחואנה באופן אישי לשימוש בסורינאם, אני לא מסכים כרגע לומר לתת לחקלאים שלנו להתחיל לייצר מריחואנה. מה שאנחנו שואפים זה לייצר מזון לעמנו". בבוליביה, קנאביס איננו חוקי אך מטופח באופן בלתי חוקי, בעיקר לצריכה מקומית. החוק למלחמה בסמים משנת 1988 מחייב שיקום וטיפול למשתמשים בסמים ואינו שולח אותם למאסר בכך, קיימת אי-הפללה בפועל כתוצאה ממחסור בתשתיות השיקום הציבורי שמובילה לשחרור אלה הנמצאו עם כמות קטנה של קוקאין או מריחואנה על ידי המשטרה. בוונצואלה, קנאביס אינו חוקי והחל מספטמבר 2010 אחזקה של עד 20 גרם מריחואנה או 5 גרם מריחואנה מהונדסת גנטית, אם הוכח כי אינה מיועדת לצריכה רפואית או אישית, דינה עונש מאסר של שנה עד שנתיים לפי שיקול דעתו של השופט. אם היא תחשב לצריכה אישית, המשתמש כפוף לאמצעי אבטחה הכרוכים בהליכי שיקום וניקוי רעלים.
אורוגוואי
אורוגוואי היא אחת המדינות הבודדות שמעולם לא הפלילו את החזקת הקנאביס לשימוש אישי. מאז 1974 החוק לא קובע מגבלות כמות, והותיר אותו לשיקול דעתו של השופט לקבוע אם הכוונה היא לשימוש אישי. לאחר שקבע השופט כי הסכום שברשותו נועד לשימוש אישי, אין סנקציות.
ביוני 2012 הודיעה ממשלת אורוגוואי כי היא מתכננת להכשיר חוקי מכירות מריחואנה בשליטת המדינה במטרה להילחם בפשעים הקשורים לסחר לא חוקי בסמים. הממשלה גם הצהירה כי תבקש מהמנהיגים העולמיים לעשות זאת בנוסף.
ב-31 ביולי 2013 אישר בית הנבחרים הצעת חוק להכנת ייצור, הפצה, מכירה וצריכה של מריחואנה בהצבעה של 50 בעד ו-46 נגד. החוק עבר אז בסנאט, שם קואליציית הרוב השמאלנית של מפלגת החזית הרחבה, החזיקה ברוב נוח. הצעת החוק אושרה על ידי הסנאט בתאריכים 16 עד 13 בדצמבר 2013. הצעת החוק הוגשה בפני הנשיא חוסה מוג'יקה, גם הוא מהקואליציה של החזית הרחבה, שתמך בלגליזציה מאז יוני 2012. התייחסות להצבעה זו ללגליזציה של מריחואנה בשנת 2012 נרשמה על ידי ארצות הברית. במדינות קולורדו וושינגטון, ג'ון וולש, מומחה למדיניות סמים של משרד וושינגטון באמריקה הלטינית, אמר כי "העיתוי של אורוגוואי נכון. בגלל הצבעות בשנה שעברה של קולורדו ומדינת וושינגטון ללגליזציה, ממשלת ארצות הברית אינה יכולה להחזיר את אורוגוואי או אחרים שעשויים לעקוב אחריה למצב הקודם".
ביולי 2014 הודיעו גורמים ממשלתיים כי חלק מיישום החוק (מכירת קנאביס דרך בתי מרקחת) נדחה לשנת 2015 כתוצאה מ-"קשיים מעשיים". הרשויות הודיעו כי יגדלו את כל הקנאביס שניתן למכור כחוק ושריכוז ה-THC יהיה 15% ומטה. באוגוסט 2014 מועמד לנשיאות האופוזיציה, שלא נבחר בבחירות לנשיאות בנובמבר 2014, טען כי החוק החדש לעולם לא יוחל, מכיוון שהוא אינו בר ביצוע. עד סוף 2016 הודיעה הממשלה כי המכירה דרך בתי המרקחת תיושם במלואה במהלך 2017.
אקוודור
על פי חוקת אקוודור משנת 2008, בסעיף 364, המדינה אינה רואה בצריכת סמים פשע אלא רק עניין בריאותי. מאז יוני 2013 פרסם המשרד הרגולטורי לתרופות "CONSEP" טבלה הקובעת כמויות מקסימליות המובלות על ידי אנשים כדי להיחשב בבעלות חוקית כאשר אותו אדם אינו מוכר תרופות.
המשרד קבע באספה הכללית האחרונה כי הכמויות הבאות נחשבות כמויות הצרכן המקסימליות: 10 גרם מריחואנה או חשיש, 4 גרם אופיאדים, 100 מיליגרם הרואין, 5 גרם קוקאין, 0.020 מיליגרם LSD, ו-80 מיליגרם של מתאמפטמין או MDMA. שימוש בקנאביס למטרות רפואיות אושר על ידי האספה הלאומית של אקוודור בשנת 2019.
ארגנטינה
באוגוסט 2009 הכריז בית המשפט העליון בארגנטינה בפסק דין כי אין זה חוקתי להעמיד לדין אזרחים בגין החזקת סמים קלים לשימושם האישי באומרו כי, "מבוגרים צריכים להיות חופשיים לקבל החלטות באורח החיים ללא התערבות המדינה". ההחלטה השפיעה על הפסקה השנייה של סעיף 14 בחקיקה למניעת סמים במדינה המענישה החזקת סמים לצריכה עצמית במאסרי עונש של מאסר שנע בין חודש לשנתיים (אם כי אמצעי חינוך או טיפול יכולים להוות עונשים תחליפיים). אי-חוקתיות המאמר נוגעת למקרים של החזקת סמים לצריכה עצמית שאינם משפיעים על אחרים.
ב-29 במרץ 2017, אישר הסנאט הארגנטינאי את השימוש הרפואי בקנאביס, ונכנס לתוקף בכול המדינה ב-21 בספטמבר 2017. ב-12 בנובמבר 2020 חתם הנשיא אלברטו פרננדס על צו המתיר לגידול עצמי ומסדיר מכירות וגישה מסובסדת של קנאביס רפואי, והרחיב את הצעת החוק של שנת 2017.
ברזיל
בשנים 2002 ו-2006 עברה ברזיל שינויי חקיקה, שהביאו להפללה חלקית של החזקת סמים קלים לשימוש אישי. עונשי מאסר כבר לא הוחלו והוחלפו באמצעים חינוכיים ובשירותים קהילתיים. עם זאת, החוק מ-2006 אינו מספק אמצעים אובייקטיביים להבחין בין משתמשים או סוחרים. קיים פער בין האי-הפללה של שימוש בסמים לבין הענישה המוגברת של מכירת סמים, העונש הם עונשי מאסר מרביים של חמש שנים בגין מכירת כמויות קטנות מאוד של סמים. מרבית הכלואים בסחר בסמים הם עבריינים שנתפסו מוכרים כמויות קטנות של סמים, ביניהם משתמשי סמים שמוכרים סמים למימון הרגלי הסמים שלהם. מאז 2015 ניתן לרשום תרופות קנאביס המכילות כמות גבוה מ-0.2% של THC לחולים סופניים או למי שמיצו אפשרויות טיפול אחרות. בתחילה ניתן היה לייבא תרופות אלו רק באישור מיוחד, אך בשנת 2019 הכללים הוקלו כדי לאפשר מכירות בבתי מרקחת. כעת, ניתן לרשום מוצרים עם פחות מ-0.2% של THC עם פחות הגבלה.
בינואר 2017 הוציאה ברזיל את הרישיון הראשון שלה לתרופה מבוססת על קנאביס, המאפשרת מכירה של תרסיס אוראלי של מבטיל (המכונה בינלאומית כ-"Sativex").
במרץ 2020 הוציאה מדינת פרנמבוקו את הרישיון הלאומי הראשון לשתילה ביתית של מריחואנה לצורכים רפואיים.
פרגוואי
קנאביס בפרגוואי אינו חוקי, אך המדינה היא אחת מיצרניות הקנאביס הגדולות בעולם. החזקת 10 גרם או פחות למטרות פנאי הועברה כחלק ממדיניות אי-הפללה בשנת 1988. המדינה היא יצרנית הקנאביס השנייה בגודלה באמריקה הלטינית, בעקבות מקסיקו. פרגוואי היא המקור העיקרי לקנאביס עבור ברזיל, ארגנטינה, אורוגוואי וצ'ילה, ועל פי דו"ח משנת 2008, ייצרה כ-5900 טון בשנה.
בדצמבר 2014 הציע מחוקק בפרלמנט הצעת חוק לאי-הפללת החזקת מריחואנה ושימושה, והתרת החזקה של עד 30 צמחים. בתחילת 2015 הצהיר הסנאטור בלאס לאנו כי הוא תומך בלגליזציה, ובכך נהפך לפוליטיקאי עם הדירוג הגבוה ביותר של תמיכה בנושא במדינה.
פרו
קנאביס בפרו אינו חוקי לשימוש למטרות פנאי, אך קיימת אי-הפללה של עד 8 גרם ונחשבת כשימוש אישי. טיפוח, ייצור או מכירה נענשים במאסר של 8 עד 15 שנים.
בשנת 2017 הכריזה ממשלתו של הנשיא פדרו פבלו קוצ'ינסקי על תוכנית להכשרת קנאביס רפואי. ההודעה באה בעקבות פשיטה, בה השבתה המשטרה מבצע שהפיק תרופות קנאביס עבור 80 אזרחים שילדיהם סבלו מאפילפסיה ומחלות אחרות. מאוחר יותר באותה שנה, בהצבעה של 68 בעד ו-5 נגד, הכשיר הקונגרס קנאביס רפואי.
צ'ילה
קנאביס בצ'ילה אינו חוקי לכל ייצור וצריכה ציבורית, אם כי מותר לצרוך אותו בבתים פרטיים. הקנאביס במדינה נצרך באופן נרחב, עם השימוש הגבוה ביותר לנפש באמריקה הלטינית. בשנת 2014 החלו מטפחים באישור ממשל לשתול חממות של קנאביס רפואי בצ'ילה והמדינה החלה בניסויים קליניים במריחואנה רפואית. בשנת 2015 הצעת חוק שמאפשרת לצ'יליאנים לגדל עד 6 צמחים בבית מסיבות "רפואיות, פנאי או רוחניות" עברה בבית התחתון של הקונגרס, עם 68 תומכים ו-39 מתנגדים,
בשנת 2012, סנאטור המפלגה הסוציאליסטית פולביו רוסי הודה בפומבי כי השתמש בקנאביס, מה שהביא לסערה ציבורית כלשהי, ואילו רוסי ניצל את ההזדמנות והציע שינויים משמעותיים בחוקי הקנאביס והמדיניות של צ'ילה.
ארגון צ'יליאני מקיים הפגנות שנתיות ב-20 באפריל בכול שנה מאז 2005 לתמיכה בלגליזציה של קנאביס.
קולומביה
בשנת 2009 קבע בית המשפט העליון בקולומביה כי החזקת קנאביס וסמים אחרים לשימוש אישי היא חוקית, וציטט החלטה של בית המשפט החוקתי במדינה מ-1994.
אוקיאניה
ברחבי יבשת אוקיאניה מתוך 14 כלל המדינות החברות בה, שימוש בקנאביס רפואי או למטרות פנאי איננו חוקי ויכול להוביל לקנסות ועונשי מאסר ב-11 מדינות בהן: פלאו, פפואה גינאה החדשה, סמואה, איי שלמה, טונגה, טובאלו, פיג'י, קיריבטי, איי מרשל, מיקרונזיה ונאורו. עם זאת, פפואה גינאה החדשה ופיג'י נחשבות כיצרניות העיקריות של קנאביס באוקיאניה. בטונגה, קנאביס אינו חוקי, אך מטופח באופן בלתי חוקי. איי שלמה וטובאלו, כמו מדינות אי אחרות במערב האוקיינוס השקט, משמשות כנקודת מבנה בסחר הסמים הבלתי חוקי בין דרום מזרח אסיה לאוקיאניה. בפלאו, דווח כי המשטרה מתעלמת בפועל מהצריכה הציבורית.
אוסטרליה
בשנת 2016 אוסטרליה אישרה קנאביס מרפא ברמה פדרלית.
באוסטרליה מספר מפלגות פוליטיות המתמקדות ברפורמת הקנאביס, מפלגת עזרה בסיום איסור המריחואנה (HEMP) הוקמה בשנת 1993 ונרשמה על ידי ועדת הבחירות בשנת 2000. מפלגת הלגליזציה של סם הקנאביס של קווינסלנד הוקמה בשנת 2020.
מספר קבוצות אוסטרליות ובינלאומיות קידמו רפורמה בכל הקשור למדיניות הסמים האוסטרלית של המאה ה-21, כגון ארגונים כמו הקבוצה הפרלמנטרית האוסטרלית בנושא רפורמה בחוק הסמים, בחירה אחראית, הקרן לרפורמה בחוק הסמים האוסטרלי, הארגון הלאומי לרפורמה בחוקי מריחואנה באוסטרליה, שותפות לפעילות אכיפת החוק של אוסטרליה (LEAP) ורפורמה בחוק הסמים באוסטרליה הדוגלים ברפורמה ללא תועלת במימון ממשלתי. החברות בכמה מארגונים אלה היא מגוונת ומורכבת מהציבור הרחב, מעובדים סוציאליים, מעורכי דין ורופאים, והוועדה העולמית למדיניות סמים היוותה השפעה מכוננת על מספר ארגונים אלה.
בשנת 2012 פרסם צוות החשיבה האוסטרליף דו"ח על הפחתת הפללה של סמים במדינה וציין כי "על ידי הגדרת השימוש וההחזקה האישית של סמים פסיכואקטיביים מסוימים כמעשים פליליים, ממשלות נמנעות מכל אחריות להסדיר ולפקח על איכות החומרים הנמצאים בשימוש נרחב". והוסיף כי "האיסור מטפח את התפתחותה של התנהגות עבריינית". הדו"ח הדגיש גם את העובדה ש-"כמו שהאלכוהול והטבק מוסדרים להבטחת איכות, הפצה, שיווק ומיסוי, כך גם סמים אסורים, בלתי מוסדרים כיום, צריכים להיות מוסדרים".באוסטרליה התקיימו מספר פניות בנוגע ללגליזציה של קנאביס ולסמים אסורים אחרים. בשנת 2019 הנחתה ממשלת קווינסלנד את ועדת הפריון של קווינסלנד לערוך חקירה בנושא מאסר ופעילות חוזרת של וועדת "QLD", הדו"ח הסופי נשלח לממשלתה ב-1 באוגוסט 2019 ושוחרר בפומבי ב-31 בינואר 2020. הוועדה מצאה כי "כל הראיות הקיימות מראות כי המלחמה בסמים אינה מגבילה את השימוש או האספקה" וכי "אי-הפללה תשפר את חייהם של משתמשי הסמים מבלי להגדיל את קצב השימוש בסמים". כאשר הוועדה המליצה בסופו של דבר לממשלת קווינסלנד להכשיר קנאביס, ה-"QPC" אמר כי המערכת גם הזניקה שוק לא חוקי, במיוחד עבור מתאמפטמין. אף על פי שמפלגת הלייבור של קווינסלנד בפלאשצ'וק הובילה את ממשלת המדינההיא דחתה את המלצות הוועדה שלה ואמרה כי אין בכוונתה לשנות חוקים כלשהם בנוגע לקנאביס, החלטה שספגה ביקורת קשה של תומכי אי-ההפללה והלגליזציה.
בשנת 2019 המכללה המלכותית של אוסטרליה לרופאים (RACP) וסנט וינסנט הבריאות האוסטרלי קראו לממשלת ניו סאות' ויילס לפרסם בפומבי את ממצאי הוועדה המיוחדת לחקירה על אי-הפללת שימוש הסמים, באומרם כי אין "שום תירוץ" לעיכוב. הדו"ח היה שיא של חודשים של עדויות מצד מומחים בתחום הבריאות והשיפוט, כמו גם משפחות וקהילות שנפגעו מחומרים מסוג אמפטמין ברחבי ניו סאות' ויילס. הדו"ח העלה 109 המלצות שנועדו לחזק את תגובת ממשלות ניו סאות' ויילס בנוגע לתרופות מבוססות אמפטמין כגון קריסטל. המלצות עיקריות כללו חדרים המשמשים לשימוש בסמים, תוכנית להחלפת מחטים ומזרקים, בדיקות חומרים בפיקוח קליני כלל-מדיני, כולל בדיקת גלולות ניידות בפסטיבלים, אי-הפללה של סמים לשימוש אישי והפסקת השימוש בכלבי גילוי סמים. הדו"ח קרא גם לממשלת ניו סאות' ויילס לאמץ מדיניות מקיפה של סמים ואלכוהול, כאשר מדיניות הסמים והאלכוהול האחרונה פגה לפני למעלה מעשור. נציב הדיווחים אמר כי גישת המדינה לשימוש בסמים הייתה לקויה ביותר ואמרה כי הרפורמה תדרוש "הנהגה פוליטית ואומץ". והוסיף כי החוקים הנוכחיים "מאפשרים לנו אישור להעלים עין מהגורמים המניעים את השימוש בסמים הבעייתיים ביותר הכוללים התעללות בילדים, אלימות במשפחה ומחלות נפש". ממשלת ניו סאות' ויילס דחתה את ההמלצות העיקריות בדוחות ואמרה כי תשקול את ההמלצות האחרות שנותרו. מנהל התוכנית המדיניות למדיניות של סמים (DPMP) במרכז המחקר למדיניות חברתית של סידני באוניברסיטת UNSW אמר כי ממשלת ניו סאות' ויילס החמיצה הזדמנות לבצע רפורמה בתגובת המדינה לסמים על סמך ראיות. ממשלת ניו סאות' ויילס טרם הגיבה לחקירה באופן רשמי החל מנובמבר 2020, הודעה שפורסמה מהממשלה המציינת את כוונתה להגיב עד סוף 2020.
בטריטוריית הבירה האוסטרלית, לאחר שהתקבלה הצעת חוק ב-25 בספטמבר 2019, נכנסו לתוקף חוקים חדשים ב-31 בינואר 2020 שאפשרו להחזיק עד 50 גרם חומר יבש, 150 גרם חומר רטוב וגידול של שני צמחים לאדם ועד ארבעה צמחים למשק בית. ובכך, הפך לחוקי החזקה וגידול של קנאביס במסגרת ACT. עם זאת, מכירה ואספקה של קנאביס וזרעי קנאביס עדיין אינם חוקיים, כך שההשפעות של החוקים מוגבלות והם גם סותרים את החוקים הפדרליים. עדיין לא חוקי לעשן או להשתמש בקנאביס במקום ציבורי, לחשוף ילד או צעיר לעשן קנאביס, לאחסן קנאביס במקום בו ילדים יכולים להגיע אליו, לגדל קנאביס באמצעות הידרופוניקה או גידול מלאכותי, לגדל צמחים שאליהם ניתן לגשת הציבור, לשתף או לתת קנאביס במתנה לאדם אחר, לנהוג עם כמות קנאביס במערכת הדם, או החזקה וגידול של קנאביס לאנשים מתחת לגיל 18. ההחזקה והגידול האישי של כמויות קטנות של קנאביס נותרו למטרות שאינן רפואיות אסורות בכל רישום אחר באוסטרליה אך עם אי-הפללה בצפון ודרום המדינה.
ונואטו
קנאביס בונואטו אינו חוקי למטרות פנאי אך חוקי למטרות רפואיות ותעשייתיות. דו"ח חדשות משנת 2018 ציין כי מערכת הבריאות הלאומית של ונואטו שוקלת ניסויים קליניים בתרופה מבוססת קנאביס לטיפול בסוכרת. ב-20 בספטמבר 2018 הוציאה מועצת השרים של הממשלה החלטה המאפשרת הקמת תעשיות לייצור קנאביס רפואי.
ניו זילנד
שימוש בקנאביס רפואי חוקי במדינה מאז 2018. באוגוסט 2018 "Hikurangi Cannabis" הפכה לחברה הניו זילנדית הראשונה שהוציאה רישיון לגידול קנאביס למטרות רפואיות. גוף בתעשיית הקנאביס הרפואי, המועצה לקנאביס רפואי בניו זילנד הוקם בספטמבר 2018.
ב־18 בדצמבר 2018 הודיעה הממשלה בראשות מפלגת הלייבור של ניו זילנד על משאל עם ארצי ומחייב על חוקיות הקנאביס לשימוש אישי למטרות פנאי, שייערך במסגרת הבחירות הכלליות בניו זילנד 2020. זה היה תנאי של המפלגה הירוקה שנתנה אמון ואספקה לממשלה. ב-7 במאי 2019 הודיעה הממשלה כי משאל העם של קנאביס בניו זילנד יערך ב-2020 ויהיה שאלה של כן / לא לחקיקת חקיקה שטרם נוצרה. למרות ההתחייבות הקודמת, משאל העם היה לא היה מחייב, והיה צורך להכניס את הצעת החוק של לגליזציה ולבקרה בקנאביס לפרלמנט ולהעבירו כמו כל חקיקה אחרת. לפיכך, הממשלה לא הייתה קשורה למעשה לתוצאות משאל העם. התוצאות הרשמיות לבחירות ולמשאל העם פורסמו ב-6 בנובמבר 2020. משעל העם נכשל בהפרש צר של 50.7% מנגדים מול 48.4% תומכים.
אפריקה
ברחבי יבשת אפריקה מתוך 54 כלל המדינות החברות בה, שימוש בקנאביס רפואי או למטרות פנאי איננו חוקי ויכול להוביל לקנסות ועונשי מאסר ב-46 מדינות בהן: אלג'יריה, אנגולה, בנין, בוטסואנה, בורקינה פאסו, בורונדי, קמרון, כף ורדה, הרפובליקה המרכז אפריקאית, צ'אד, קומורו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקת קונגו, ג'יבוטי, מצרים, גינאה המשוונית, אריתריאה, אסוואטיני, אתיופיה, גבון, גמביה, חוף השנהב, קניה, ליבריה, מאלי, מדגסקר, מרוקו, ניגריה, רואנדה, סנגל, סיירה לאון, סומליה, סודאן, טנזניה, טוגו, תוניסיה, מזומביק, ניז'ר, דרום סודאן, סאו טומה ופרינסיפה, מאוריציוס, גינאה ביסאו, לוב, גינאה, מאוריטניה ונמיביה.
כבר בשנת 1996 דיווח "Nairobi Standard" כי אנשי מלחמה בסומליה מטפחים קנאביס לתמיכה בפעולות צבאיות, בהיקף קציר שנתי של 160 טון בשווי 272 מיליון דולר. במהלך ועדת האמת והפיוס של סיירה לאון בשנת 2003, הצהיר רפוא מקומי כי "קנאביס נמצא בשימוש או שימוש לרעה כל כך בסיירה לאון... כך שאני לא חושב שאנשים רואים בזה פשע יותר להשתמש בו... כפי שאתה יכול לראות, הוא גדל כמעט בכל מקום במדינה כיום. אתה יכול להשיג אותו בכל עת ובכל מקום, בחינם או בתשלום נמוך".
אוגנדה
באוגנדה שימוש בקנאבביס למטרות פנאי אינו חוקי בעוד ייצואו לצורכים רפואיים אושר על ידי משרד הבריאות בינואר 2020, שקבע בין היתר כי על כל יצואני הקנאביס להיות בעלי הון מינימלי של 18.3 מיליון שילינג אוגנדי או 5 מיליון דולר. בנוסף, "Industrial Hemp Uganda", חברה פרטית הממוקמת בהימה, מחוז קסזה, כבר ייצאה קנאביס מרפא לגרמניה וסין.
גאנה
קנאביס אינו חוקי למטרות פנאי בגאנה בהיותו הסם הבלתי חוקי הפופולרי ביותר במדינה. שימוש רפואי מותר תחת תנאים מגבילים. גאנה מדווחת כאומה הגבוהה ביותר בשימוש בקנאביס באפריקה, והשלישית בעולם. בשנות התשעים התפשט הקנאביס שהיה בעבר תופעה אורבנית בברים ובמועדוני לילה גם לאזורים כפריים. קנאביס נקשר לבני נוער המעורבים בתרבות הרסטפארי, ולסטודנטים שהאמינו כי השימוש בקנאביס ישפר את יכולתם ללמוד. קנאביס מגאנה מועבר למדינות אחרות במערב אפריקה, כמו גם לאירופה. קנאביס רפואי במדינה חוקי לאחר רישיון של שר הבריאות ועבור שימוש עם תוכלת THC של פחות מ-0.3%.
דרום אפריקה
בבית המשפט החוקתי בדרום אפריקה, צריכה עצמית של קנאביס על ידי מבוגרים באופן פרטי עברה אי-הפללה. בטרם בוטל האיסור על הצמח בשנת 2018 לחצו התומכים על הממשלה לשנות את חוקיה, שהגבילו לראשונה את הקנאביס בשנת 1922, כדי לאפשר פטורים לשימוש רפואי, מנהגים דתיים ומטרות אחרות. סביר להניח שקנאביס הוחל באפריקה על ידי סוחרים ערבים מוקדמים או הודים, והוא היה כבר בשימוש פופולרי במדינה על ידי הילידים קויקוי ובנטו לפני ההתיישבות האירופית בשנת 1652, והוא שימש באופן מסורתי על ידי קבוצות סוטו כדי להקל על לידה. מחקרים של המועצה למחקר רפואי (MRC) מדווחים כי מספר המשתמשים בקנאביס בדרום אפריקה היה 2.2 מיליון בשנת 2004, ו-3.2 מיליון בשנת 2008. בשנת 2003, אינטרפול דירגה את דרום אפריקה כיצרנית הקנאביס הרביעית בגודלה בעולם, והמכון למחקרי אבטחה דיווח כי מרבית הקנאביס שבממלכה המאוחדת ושליש בעולם מקורו בדרום אפריקה. בשנת 2014, דוח של הברית למלחמה בסמים בדרום אפריקה טען כי הפללת קנאביס "יצרה קורבנות ולא פתרונות", והמליצה על לגליזציה. האיחוד לזכויות האזרח במשטרה ובתי סוהר המליץ מאז 2009 להכשיר קנאביס במדינה בטענה כי הדבר יפנה את המשטרה לעבודה אחרת, ויאפשר לממשלת דרום אפריקה להנות מקנאביס על ידי מיסוי מכירותיו.
לאחר שהכריזו על החלטתם להכריע בעניין, חבר השופטים המלא התכנס ב-18 בספטמבר 2018 בבית המשפט החוקתי ביוהנסבורג עם השופט הראשי ריימונד זונדו שקרא את מה שהוא תיאר כהחלטה פה אחד. בפסק דינו נאמר:
הוא לא הציב מגבלות על כמויות שמבוגרים יורשו לשאת, לצרוך או לגדל ואמר כי יהיה זה על הפרלמנט להחליט ברגע שגיבוש הצעת חוק שתתאים לשינויים המומלצים הללו. לממשלה ניתנה תקופה של 24 חודשים ליישום ממצאי פסיקת הדרך.
זימבבואה
באפריל 2018 זימבבואה הפכה למדינה האפריקאית השנייה שמאפשרת לגליזציה של קנאביס למטרות רפואיות ומדעיות, אם כי נשאר לא חוקי למטרות פנאי.
בהודעה לעיתונות שפורסמה בדו"ח העסקי ב-30 באפריל 2017 תוארה כיצד רשאים כעת זימבבווים "להגיש בקשה לרישיונות בגידול קנאביס במיוחד לצורך רפואה ומחקר" משך הרישיונות הוא חמש שנים לכל היותר ומתחדש בהתאם המאפשר למגדלים להחזיק, למכור ולהעביר קנאביס בצורות יבשות ורטובות. המבקשים נדרשים לציין תוכניות לאתר הגידול יחד עם כמות לייצור ומכירה וכן תקופת הייצור. באותה שנה ציין השר המקרו-כלכלי לתכנון וקידום השקעות, ד"ר אוברט מפופו, כי חברה קנדית הגישה בקשה לטיפוח קנאביס רפואי בזימבבואה, וקבע כי הממשלה "שוקלת ברצינות את הבקשה". לחקלאים הוצעה בעלות של 100% על אדמתם לגידול מריחואנה מרפאת במאי 2020.
זמביה
קנאביס בזמביה אינו חוקי לשימוש פנאי. אולם, בדצמבר 2019, בהחלטת פה אחד אושר למטרות יצוא ורפואה. עם זאת, לא נעשו מחקרים על ידי מדענים מקומיים או מומחים בתחום הבריאות על מידת העשב הזמבי ובכך, רוב הצעירים הזמבים מעדיפים לעשן עשבים מיובאים מקונגו.
במרץ 2017 הבהיר השר לענייני פנים, סטיבן קמפיונגו, כי זה חוקי לטפח קנאביס לשימוש רפואי אם מתקבל רישיון משר הבריאות. עם זאת במאי 2017, שר הבריאות, ד"ר צ'יטלו צ'ילופיה, הצהיר כי אין בכוונתו להוציא רישיונות עיבוד כלשהם.
לסוטו
קנאביס בלסוטו אינו חוקי לכל שימוש, אך נסבל במידה רבה לשימוש למטרות פנאי. קנאביס מיוצר באופן נרחב במדינה, בהיותו יבול המזומנים המשמעותי ביותר. בשנות האלפיים הוערך כי 70% מהקנאביס בדרום אפריקה מקורו בלסוטו. בשנת 2017 לסוטו הפכה למדינה האפריקאית הראשונה שהעניקה רישיון לגידול קנאביס רפואי. השימוש של קנאביס באזורה מתוארך מהמאה ה-16, כאשר ילידי שבטי "קונה" סחרו בקנאביס לשבטי "הסן" המקומיים בתמורה לאדמה בסביבות שנת 1550. עד המאה ה-19, הקנאביס היה יבול בסיסי בממלכה. במבצע משותף של דרום אפריקה-לסוטו בשנת 2006 נתפסו כ-47 טון קנאביס. טיפוחו לרוב נסבל בגלל שיעור העוני הגבוה במדינה והיתרונות הכלכליים שמספק. קנאביס מעובד כמעט בכל מקום בלסוטו, כולל עיר הבירה, אך הגידול העיקרי הוא באזורי ההרים המרכזיים ובגבעות המערביות. בשנת 2017, משרד הבריאות של לסוטו קיבל רישיון לחברה דרום אפריקאית לגדל קנאביס בלסוטו למטרות רפואיות ומדעיות, המוסד המורשה הראשון באפריקה.
בסוף שנת 2017, ממשלת לסוטו העניקה לחמש חברות רישיון לייצר מריחואנה רפואית. שלוש מהחברות הללו נרכשו באופן חלקי או מלא ברובן על ידי יצרנים מורשים קנדיים:
מלאווי
קנאביס למטרות רפואה הוא חוקי במלאווי אך לא למטרות פנאי אך נעשה בו שימוש רב ומיוצר לשימוש ביתי ובייצוא בינלאומי, הוא ידוע בעולם כאחד מזני הסאטיבה המשובחים ביותר אפריקה, והוכתר על פי דו"ח של הבנק העולמי בין זני המריחואנה "הטובים ביותר בעולם". הפופולריות של הזן הובילה לעלייה עמוקה בתיירות המריחואנה וברווח הכלכלי במדינה. בצ'יצ'ובה הוא מכונה מקומית כ-"צ'מבה". עבור רבים ממעשניו, הזן "מלאווי גולד" הגיע כמעט למעמד פולחן וישנם אתרים ובלוגים שהוקדשו לשבחו. אגדות ומיתוסים התפתחו סביב עוצמתו, כגון, סיפור פופולרי על מבקרים שהגיעו למלאווי, אשר ניסו צ'מבה ו-"איבדו את רצונם לחזור לארץ מוצאם".
בפברואר 2020, הפרלמנט של מלאווי הכשיר גידול ועיבוד של קנאביס לשימושים תעשייתיים ורפואיים, אך לא הביא לאי-הפללת השימוש למטרות פנאי במדינה.
מצרים
קנאביס במצרים אינו חוקי למטרות רפואה או פנאי. עדויות הראו כי היה קיים במדינה מאז 3000 שנה לפני הספירה. בספר שנכתב בשנת 1980 נאמר כי גידול קנאביס התרחש במדינה "כמעט אלף שנה", ובמהלך תקופה זו שימש לייצור חבלים וטופח גם לשימוש כסם למטרות פנאי. נאמר כי חשיש הוכנס למצרים על ידי "מטיילים אסלאמיים מיסטיים" מסוריה במהלך השושלת האיובית במאה ה-12 לספירה.