cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רועי ברזילי
פעילות פוליטית
יו"ר מוזיאון רמת גן לאמנות: ברזילי משמש כיו"ר ההנהלה של מוזיאון רמת גן לאמנות, אשר תחתיו מאוגדים כל יתר המוזיאונים העירוניים. ברזילי הוביל את הליכי השיפוץ וההתחדשות של המוזיאון. ב-23.12.2021 הושקה תערוכת הפתיחה שאצרה האוצרת סבטלנה ריינגולד, שעסקה ביחסים שבין המוזיאון לממסד ולמציאות הישראלית ולמנגנוני הכוח שקובעים מה נכנס ומה לא נכנס למוזיאון. בתערוכת הפתיחה של המוזיאון המחודש, תחת הכותרת ״המוסד המוזיאון והישראליות״, התעוררה סערה ציבורית גדולה בשל ציור מעורר מחלוקת של הצייר דוד ריב "ירושלים של זהב" שעורר את זעמו של ראש העירייה כרמל שאמה הכהן, אשר הורה להסיר את הציור מן התערוכה. דווקא התערוכה שעסקה בין היתר בהשפעה שיש לגורמים חיצוניים על התוכן שמוצג במוזיאון הביאה באופן אירוני להפעלת כוח מבחוץ, התערבות וניסיון מצד ראש עיר למנוע מתוכן שלא לרוחו להיכנס למוזיאון. חרף התנגדותו של יו"ר הנהלת המוזיאון שחשש מההשלכות הקשות שיהיו למהלך, קיבל דירקטוריון המוזיאון את עמדת ראש העיר להסיר את העבודה. ברזילי ניסה למנוע את הורדת היצירות והחרפת המאבק בין האמנים לבין ראש העיר, ופעל בניסיון לתווך ולגשר מתוך מטרה לשמור על פעילות המוזיאון והתערוכה, ניסיון שכשל. לבסוף, כפי שצפה ברזילי, הורדת היצירה הובילה לחרם של כל האמנים המציגים בתערוכה, ובעקבותיו הוסרו כל יתר העבודות שהוצגו בתערוכה.  המחאה הציבורית סביב הפרשה וכנגד ראש העיר התרחבה והקיפה את מרבית מוסדות האמנות בישראל.
התמודדות בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה
לקראת הבחירות לכנסת ה-25, התמודד בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה וקיבל 944 קולות ועל כן הוא צפוי להיות משובץ במקום ה-27 ברשימת המפלגה לכנסת.
כנף הגנת שמים
היסטוריה
בשנות ה-80 של המאה ה-20 הפעילו הגדודים את מערכת M163 VADS, תותח וולקן שהותקן על נגמ"ש M-113, שכונה בצה"ל "חובט". בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 החלו הגדודים להפעיל את מערכות מחבט, נגמ"ש M-113 שעליו הותקנו תותח וולקן ומערכת טילי סטינגר..
בסוף ספטמבר 2009 נסגר גדוד 947. עם סגירתו הסתיימה תקופת הפעלתם של טילי הכתף מסוג סטינגר בחיל האוויר. באוקטובר אותה שנה נפתח הגדוד מחדש כיחידה 947, המפעילה מערכת כיפת ברזל.
גדוד 66 הוסב לגדוד של פיקוד העורף ב-9 באוגוסט 2012 וקיבל מספר 668.
היינריך קרל ריינהולד
יוהאן היינריך קרל ריינהולד (בגרמנית: Johann Heinrich Carl Reinhold; 18 ביולי 1788 – 15 בינואר 1825) היה צייר וחרט גרמני.
ביוגרפיה
כבן של צייר הדיוקנאות והז'אנר יוהאן פרידריך לברכט ריינהולד, היינריך קרל ריינהולד היה אחיו למחצה והצעיר של צייר הנוף פרידריך פיליפ ריינהולד (1779–1840). הוא למד לראשונה בדרזדן באקדמיה לאמנות. בשנת 1806 נסע לאחיו בווינה, שם למד באקדמיה לאמנות.
ריינהולד נסע לפריז בשנת 1809. הוא שהה שם חמש שנים, עבד בזמן מלחמות נפוליאון כחרט נחושת עבור ויוואן דנון. הוא חזר לווינה בשנת 1814 והתמסר באופן אינטנסיבי לציור נוף. הוא למד אצל פרידריך פון אוליבייה ויוליוס שנור פון קרולספלד, שם פגש גם את יוזף אנטון קוך.
יחד עם אחיו פרידריך פיליפ וחבריו הציירים ארנסט וולקר, יוהאן אדם קליין ויוהאן כריסטוף ארהרד, הוא נסע לטיולים לימודיים באזורים שונים. ריינהולד שאב השראה לציוריו בשנים הבאות מטיולים אלה, ומחקריו האינטנסיביים על הטבע שימשו לו תבנית עבור רבים מציוריו.
ריינהולד נסע לאיטליה בשנת 1819 עם הצייר יוהאן כריסטוף ארהרד. הוא חי ועבד ברומא במשך חמש שנים ונסע לאזורים שונים באיטליה בחברתם של ידידי אמנים רבים. הוא תמיד תיעד את רשמיו בציורי נוף. מרבית רישומיו בתקופת יצירה זו נוצרו באולבאנו והסביבה, שם בילה את חודשי הקיץ בחברתם של ציירים גרמנים אחרים כמו קרל וילהלם גוטסלוף או לודוויג ריכטר.
לאחר ששהה בנאפולי, סייר דרך סיציליה בחברתו של הנסיך פרדיננד פון לובקוביץ.
ברומא הוא ניסה להניא את חברו כריסטוף ארהרד מהתאבדות, אך נכשל, והוא בעצמו חלה במחלה קטלנית, ונפטר והוא רק בן 36. קברו מצוי בבית הקברות הפרוטסטנטי ברומא.
בנוסף לעבודתו הגרפית, היינריך ריינהולד היה בעיקר צייר נוף. בהיותו ידוע בווינה בגלל רעיונות הרומנטיקה, הוא היה אחד מהציירים הגרמנים ברומא שהושפעו בעיקר מיוזף אנטון קוך.
ישנה חשיבות מיוחדת ללימודי ציורי השמן שלו, שכן הם פרסמו את חוג האמנים הגרמני ברומא והביאו קונים רבים שהכירו את חשיבות עבודתו הנופית של ריינהולד. אלה כללו את האדריכל קארל פרידריך שינקל, שרכש עשרה רישומי שמן וארבעה רישומי עיפרון מריינהולד, ואת הפסל הדני ברטל תורוולדסן, שהזמין ממנו שלושה ציורים.
פארל
{{פירושונים|
ראו גם
}}
הנחש הגדול
אוֹרְמוּרִין לַנְגִי (בנורדית עתיקה: Ormrinn Langi, בנורווגית: Ormen Lange, בפרוזאית: Ormurin Langi) או פשוט "הנחש הגדול" הייתה אחת הספינות המפורסמות ביותר שנבנו על ידי הוויקינגים. היא נבנתה עבור המלך הנורווגי אולאף טריגפאסון והייתה הספינה הארוכה, הגדולה והחזקה ביותר בימיה.
מקור השם
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-10 ערך אולאף מסע צלב מוקטן בארצו, נורווגיה על מנת לנצרה. באחד ממסעותיו הוא נסע צפונה והגיע למחוז הולוגלנד (Hålogaland). שם הוא הגיע לממלכה קטנה ששכנה בשקיירסטד (Skjerstad) של ימינו, אשר שם שלט מלך בשם "ראוד החזק" שסירב להתנצר. לכן התחולל קרב בינו לבין אולאף. אך עקב ירידת שלגים כבדה, התגבורת שהייתה אמורה להגיע לאולאף התעכבה והמלך אולאף ברח. הוא המשיך צפונה, אך חזר כעבור כמה שבועות עם תגבורת וצבא מחוזק, הפעם אולאף ניצח בקרב, כבש את ממלכתו של ראוד ונתן לו שתי אפשרויות: למות או להתנצר. הסאגות אומרות שאולאף ניסה להמיר אותו אך ראוד קילל את ישו, והמלך התרגז כל כך עד שהוא תקע "קוואנסטילק" (מין מקל העשוי מגבעול עבה וחלול של הצמח "אנג'ליקה אירופאית") בגרונו של ראוד ודחף לתוכו נחש, ואז סתם את חורו החיצוני של הגבעול עם ברזל בוער כדי לכפות על הנחש להישאר בגרונו. הנחש אכל את דרכו מצד פלג גופו של ראוד והרג אותו. לאחר הניצחון אולאף לקח כשלל את ממלכתו ועושרו של ראוד, וכמו כן את ספינתו הגדולה של ראוד, "Ormen"-הנחש. הוא לקח אותה לטרונדהיים והשתמש בה כעיצוב לספינה החדשה שלו, לעיצוב החדש הוא הוסיף מספר חדרים גדולים וארוכים יותר וגם כן מספר סיפונים גדול יותר מהעיצוב של הנחש המקורי. לספינתו החדשה הוא קרא הנחש הגדול, משום שהייתה גדולה יותר וחזקה יותר מאשר העיצוב המקורי.
תיאור הספינה
על פי הדיווחים, נבנו בספינה כ-34 חדרים, בכל חדר הייתה עמדת משוט שאוישה על ידי שני אנשי צוות. הספינה נבנתה כדי להכיל 68 חותרים ועוד אנשים נוספים כגון המלך ומשרתיו, אישים חשובים ועוד. על פי עדויות ארכאולוגיות שנאספו מספינות בעלי מבנה דומה, אורכה של הנחש הגדול הגיע לבין 30–60 מטרים (גוף אשר נחשב כארוך ביותר בדגמי הספינות של אז). גובהה גם כן היה גדול מאוד, בין 5–9 מטרים. כאן, תיאור המובא מה"הסאגה של אולאף טריגפסון" מאת אודר סנורסון:
השתתפות בקרב סבולדר
על פי מקורות היסטוריים, לאחר שנבנתה הספינה היא שטה הישר אל וונדלנד (פומרניה של היום). דרך "החגורה הגדולה", מצר בדנמרק. ומוונדלנד, התכוון אולאף להשיטה לנורווגיה דרך ארסונד, אלא שאז ארבה להם ברית של מלכים מדנמרק, שוודיה ושל עוד אציל מנורווגיה – אריק הוקונסון. במהלך הקרב הספינה ניזוקה קלות, אך בסאגה של אולאף טריגפאסון מתואר ש"סיפונה נצבע כולו אדום בגלל הדם שנשפך שם". לא ידוע מה קרה לספינה לאחר הקרב, אך סביר להניח שהיא נלקחה שלל בידי אחד המנצחים.
סנדרה פאניוס
סנדרה פאניוס גארסיה-וייאמיל (בספרדית: Sandra Paños García-Villamil, נולדה ב-4 בנובמבר 1992 באליקנטה שבספרד) היא כדורגלנית המשחקת כשוערת במדי ברצלונה, שם היא הקפטנית השלישית, וכן במדי נבחרת ספרד.
אחרי שהחלה את הקריירה המקצוענית שלה במדי לבאנטה, הצטרפה ב-2015 לברצלונה. במדי קבוצה זו הייתה שותפה פאניוס לזכייה בשתי אליפויות הליגה הספרדית, שלוש פעמים בגביע המלכה ובליגת האלופות, חלק מטרבל שזכתה בו ברצלונה בעונת 2020/2021.
את מדינה החלה פאניוס לייצג בשנת 2011, ומאז לקחה חלק עם הנבחרת במונדיאל 2015, יורו 2017 ומונדיאל 2019.
ברמה האישית, זכתה פאניוס בפרס ריקרדו זאמורה, פרס המוענק לשוערת שסופגת את כמות השערים הנמוכה ביותר בליגה הספרדית במהלך העונה החולפת, 4 פעמים, יותר מכל שוערת אחרת בהיסטוריית הליגה.
ראשית חייה
סאנדרה פאניוס גארסיה-וייאמיל נולדה ב-1992 ללואיס ארנסטו פאניוס ולז'מה גארסיה-וייאמיל. פאניוס שיחקה בילדותה בקבוצת קטרגל מקומית, והיא עברה לעמדת השוערת כאשר היא התפנתה בקבוצה. בהמשך, עבהר לשחק בקבוצת 7 על 7, ובגיל 10 הצטרפה למחלקת הנוער של ספורטינג פלאסה דה ארז'ל (לפני כן הוכרה בשם הרקולס). אביה שיחק במדי קבוצת הגברים של הרקולס בשנות ה-80 של המאה ה-20.
לבאנטה (2010 - 2015)
ב-2010 הצטרפה לקבוצה הבוגרת של לבאנטה ששיחקה בליגה הספרדית הראשית. היא בחרה בלבאנטה על אף הצעות מקבוצות בכירות יותר כדוגמת אתלטיקו מדריד, בשל קרבתה של לבאנטה לעיר הולדתה, אליקנטה. במדי לבאנטה שיחקה במשך 5 עונות. ב-4 ביוני 2015 הבקיעה את שערה היחיד בקריירה, בבעיטה חופשית ממרכז המגרש, במשחק נגד אספניול.
ברצלונה (2015 - )
אחרי שייצגה את מדינתה במונדיאל 2015, בגיל 22, עברה פאניוס מלבאנטה לברצלונה, באותו קיץ בו הפכה הקבוצה למקצוענית. עונתה הראשונה במדי הקבוצה מבירת קטלוניה הייתה מוצלחת. היא נכללה בסגל המצטיין לעונה זו בליגת האלופות, ובכך הייתה לשחקנית ברצלונה הראשונה שרושמת הישג זה. בנוסף, זכתה בפעם הראשונה בקריירה שלה בפרס ריקרדו זאמורה, לאחר שספגה את כמות השערים הנמוכה ביותר בליגה הספרדית באותה עונה.
בעונת 2017/2018 זכתה פאניוס בפעם השנייה בפרס זאמורה, אחרי שהובקעו לשערה 12 שערים בלבד ב-26 משחקי ליגה. באותה תקופה, חלקה פאניוס את תפקיד השוערת עם לאורה ראפולס, עד פרישתה של ראפולס ב-2018. לאחר עזיבתה של ראפולס את ברצלונה, מונתה פאניוס לתפקיד הקפטנית השלישית של המועדון. בעונה הבאה זכתה פעם נוספת בפרס זאמורה, כשהפעם ספגה 11 שערים בלבד במהלך העונה למרות הצלחתה האישית, לקראת עונת 2019/2020 הורדה לדרגת הקפטנית הרביעית, וזאת בשל קפיצתה של אלכסיה פוטיאס לתפקיד הקפטנית השנייה.
עונת 2019/2020 נקטעה בטרם עת בשל מגפת הקורונה, אך בכל זאת הוענק לפאניוס פרס זאמורה הרביעי בקריירה שלה, מספר שיא בתולדות התואר לשוערת, וזאת כשהיא סופגת בממוצע 0.26 שערים למשחק במהלך העונה, המספר הנמוך ביותר שרשמה בקריירה שלה עד אז.
באוקטובר 2020 נפצעה פאניוס בשריר הירך הדו-ראשי, פציעה שבשלה נעדרה ממשחק במשך 3 חודשים. לאחר שחזרה מהפציעה, הייתה שותפה לזכייתה של ברצלונה בטרבל. ב-24 במרץ 2021, במשחק הראשון של רבע גמר ליגת האלופות מול מנצ'סטר סיטי, הדפה בעיטת עונשין של קלואי קלי וכן שמרה על רשת נקייה בניצחון קבוצתה 3-0. ב-7 במאי אותה שנה הודיעו בברצלונה על הארכת חוזהה עמם עד 2024. ארבעה ימים לאחר מכן, עמדה בשער הקבוצה, ושמרה על רשת נקייה, עת ניצחה בצרלונה את צ'לסי 4-0 בגמר ליגת האלופות. בשל הצלחתה האישית והקבוצתית, נבחרה פאניוס לשוערת המצטיינת של העונה בליגת האלופות.
קריירת נבחרות
בנעוריה ייצגה פאניוס את מדינתה במדי הנבחרות הצעירות של ספרד. היא השתתפה עם הנבחרת עד גיל 17 באליפות אירופה עד גיל 17 ב-2009, ועם הנבחרת עד גיל 19 באליפות אירופה עד גיל 19 2010 ו-2011.
בספטמבר 2011 זומנה פאניוס לראשונה לסגל נבחרת ספרד הבוגרת, זאת על מנת להחליף את מריה חוסה פונס שנפצעה. חמישה חודשים לאחר מכן, ב-15 בפברואר 2012, ערכה את הופעת הבכורה בנבחרת, במשחק ידידות נגד. פאניוס נכללה בסגל הנבחרת בגביע העולם 2015, שם מילאה את תפקיד השוערת השלישית.
במהלך המוקדמות וההכנות למונדיאל 2019 הופיעו פאניוס ולולה גייארדו לסירוגין בשער הנבחרת. אולם, בטורניר עצמו, פתחה פאניוס בכל ארבעת משחקי הנבחרת. נבחרת ספרד העפילה לשמינית גמר הטורניר, שם פגשה את. נבחרת ארצות הברית קיבלה שתי בעיטות עונשין, אותן הבקיעה מייגן ראפינו לרשתה של פאניוס. ספרד הפסידה 1–2 וסיימה את דרכה בגביע העולם.
רוני תורן
רוני תורן (נולד ב-1955) הוא מעצב תפאורה ותלבושות לאופרה ותיאטרון, מורה ומרצה לעיצוב במה, עורך ומגיש תוכניות רדיו וטלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה
תורן נולד וגדל בירושלים. אביו, חיים תורן, היה סופר, עורך, מבקר ומנהל הוצאת הספרים ע"ש מאגנס של האוניברסיטה העברית בירושלים. אמו, פועה שלו-תורן, הייתה משוררת ומתרגמת (בין השאר תרגמה לעברית את כתבי רבינדרנת טאגור ואמילי דיקנסון).
את שירותו הצבאי עשה בתחנה הצבאית גלי צה"ל. הפיק והגיש תוכניות מוזיקה ותרבות, וערך תוכניות דוקומנטריות.
בשנים שלאחר שירותו הצבאי היה בין מגישי התוכנית "ציפורי לילה" בגלי צה"ל (1986-1977), במסגרתה הציג את הזמר הצרפתי לתקופותיו, והמשיך להגיש עשרות תוכניות רדיו שהוקדשו לאירועי תרבות ולדיוקנאות של אמנים ויוצרים.
בשנים 1977–1978 התגורר תורן בפריז, צרפת ולמד תיאטרון באוניברסיטת פריז VIII, ונסן, וציור בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות. בשנים 1978–1982 למד לתואר ראשון במסלול עיצוב במה של החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, אותו סיים בהצטיינות, (B.F.A) והמשיך ללימודים לתואר שני. בין מוריו באוניברסיטה היו המעצבים לידיה פינקוס-גני, אלי סיני ובן ציון מוניץ. במקביל ללימודיו האקדמיים, כתב והגיש בטלוויזיה הלימודית כשלושים פרקים בסדרה "סופרים מספרים" (1980). בהמשך הגיש בערוץ הראשון את הסדרה "תעודה" (1990).
את דרכו המקצועית כמעצב במה החל בתחילת שנות השמונים בתיאטרון העירוני באר שבע. לאורך השנים עיצב תפאורה (ובהפקות רבות גם תלבושות) למחזות ואופרות מן הרפרטואר העולמי, לצד בכורות ישראליות רבות למחזות ישראלים משל מוטי לרנר, הלל מיטלפונקט וחנוך לוין. עבודותיו הועלו כמעט בכל התיאטראות הציבוריים בארץ, ובכלל זה התיאטרון הלאומי הבימה, התיאטרון הקאמרי של תל אביב, תיאטרון בית ליסין, התיאטרון העירוני חיפה, תיאטרון החאן, התיאטרון העירוני באר שבע, פסטיבל ישראל, האופרה הישראלית והתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בין הבמאים הישראלים איתם שיתף פעולה: חנן שניר, חנוך לוין, יוסי יזרעאלי, עמרי ניצן, גדי רול, אופירה הניג, מיכה לבינסון, רות קנר ואחרים.
מתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 החל משתף פעולה עם במאים מחוץ לישראל להפקות תיאטרון ואופרה. בין השאר עיצב לתיאטרון ולאופרה בגרמניה, אנגליה, איטליה, מונקו, בלגיה, יפן, סין, וארצות הברית. בעבודתו שיתף פעולה עם במאים כמו: ג'ונתן מילר (Sir Dr Jonathan Miller), דייוויד אולדן (David Alden), יוהנס שף (Johannes Schaaf), גי יוסטן (Guy Joosten), אינגה לבנט (Inga Levant) ודייוויד מקוויקאר (David McVicar).
תורן לימד עיצוב בבית הספר לתיאטרון חזותי, ירושלים; במחלקה ללימודי המדיה והתקשורת של המכללה האקדמית ספיר; בחוג לתיאטרון, אוניברסיטת תל אביב (פרופסור חבר נלווה) ; בבית הספר לאמנויות הבמה ובמסלול אוריינות חזותית בסמינר הקיבוצים; בבית הספר לתקשורת "כותרת"; והעביר סדנאות אמן, השתלמויות מורים והרצאות אורח במוסדות שונים דוגמת שנקר, סדנאות הבמה ואחרים.
ב-2016 השתתף בסרטו של איתן ענר "לב שקט מאוד".
בת זוגו של תורן היא השחקנית ליאת גורן, והוא אב לבן, איתמר תורן, מעצב וידאו.
סבב אורוגוואי
סבב אורוגוואי היה סבב דיונים שהתנהל בין השנים 1986 ל-1994, במטרה להגיע לנוסח חדש להסכם GATT לסחר רב-צדדי. הכוונה הייתה להסדיר את הסחר החופשי בין המדינות בעולם. ההסכם שנחתם בסוף סבב הדיונים החליף את אמנת הוואנה, שלא הגיעה לכלל ביצוע.
הדיונים התנהלו על ידי סבבי שיחות סחר רב-צדדיים להפחתת מכסים בהם השתתפו המדינות החתומות על הגרסה הקודמת של הסכם GATT. עם השנים התווספו מדינות נוספות להסכם ולסבבי השיחות. סבב אורוגוואי היה השמיני במספר. בתחילתו היו חברות בהסכם 102 מדינות ובסופו חתמו על ההסכם החדש 128 מדינות.
רקע
סבב טוקיו, אשר קדם לסבב אורוגוואי, הסתיים בשנת 1979. כמעט מיד לאחר סיומו הרגישו המדינות כי יש צורך לפתוח בסבב שיחות חדש מאחר שמצבן של המדינות המתפתחות הידרדר ולא היה באפשרותן לקיים את החלטות סבב טוקיו.
עם השנים נוצר מתח בין מדינות המערב למדינות מתפתחות אשר נבע מהגבלות שונות על הסחר והרגשתן של מדינות העולם השלישי כי ההסכמים אינם תורמים לפיתוחן ואף פוגעים ביכולות הייצוא והייבוא שלהן, כמו גם מתח פנימי בין מדינות המערב. בסופו של דבר נוצרה קואליציה רחבה שתמכה בפתיחת סבב שיחות חדש, שינסה להסדיר את הבעיות שנוצרו ויתרום לליברליזציה של הסחר.
בעיות רבות עלו מתוך המערכת הבינלאומית, למשל העדרן של מדינות רבות מן ההסכם. כמו כן ניתן לציין את הדומיננטיות הברורה של ארצות הברית בהסכם ה-GATT המקורי אל מול סיומה של המלחמה הקרה תוך כדי סבב אורוגוואי והיחלשותה היחסית של ארצות הברית בסחר העולמי. סיבה נוספת לצורך בפתיחת סבב שיחות הייתה העלייה של הפרוטקציוניזם החדש. בסוף שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 מדינות רבות השתמשו בהגבלות שונות על המסחר הבינלאומי אשר עוקפות את הסכמי ה-GATT, למשל סובסידיות שונות, שימוש ממושך בהגבלות המותרות בהסכם רק לטווח קצר (כגון הגבלות נגד היצף) ועוד. עליית הפרוטקציוניזם ערערה את בסיסו של הסכם ה-GATT כאשר ההערכה היא כי בין 25 ל-30 אחוז מהסחר העולמי הושפעו מפרוטקציוניזם זה. כמו כן האמונה הרווחת בין המדינות המפותחות היא כי פרוטקציוניזם מוביל בסופו של דבר למלחמה, כפי שקרה לאחר המשבר הכלכלי של שנות ה-30 ופרוץ מלחמת העולם השנייה, ולכן יש למנוע את עלייתו המחודשת.
כמו כן, התברר כי למנגנון יישוב הסכסוכים הקיים בהסכם אין מספיק סמכות לאכוף את ההסכם ונוצר צורך לחזקו. לא נכללו במנגנון לוחות זמנים מסודרים לפעולות ופרוצדורה מפורטת, היה קל לחסום את החלטותיו ובמקרים רבים התמשכו הסכסוכים לאורך זמן ללא החלטה בעניינם.
גורם בעייתי נוסף היה העלייה הברורה בהסכמי סחר אזוריים, על חשבון מחויבותן של המדינות לליברליזציה רב-צדדית. באותה תקופה נחתמו הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה והסכמי האזור הכלכלי האירופי ואיגוד הסחר החופשי האירופי, והחשש היה כי במקום להוות "אבני בניין" לחיזוק הסחר העולמי החופשי יהפכו הסכמים אזוריים כאלו ל"אבני נגף" בפני הסחר החופשי וההסכמים הרב-צדדיים התומכים בו.
בספטמבר 1986 הושק סבב השיחות בפונטה דל אסטה, אורוגוואי. סדר היום כלל את רוב תחומי הסחר הבינלאומי, לרבות נושאים חדשים שלא דנו בהם עד אז, כגון סחר בשירותים וקניין רוחני, וכן דיון בתעשיות רגישות כגון חקלאות וטקסטיל. בסופו של דבר כל סעיפי הסכם ה-GATT עמדו לדיון.
הסבב הסתיים בשנת 1994, 4 שנים לאחר המועד שנקבע, בהצהרת מרקש אשר נושאה העיקרי היה הקמת ארגון הסחר העולמי והכנסת כל ההסכמים הקיימים תחת סמכותו ואחריותו.
GATT 1994
הסכמי סבב אורוגוואי החליפו את הסכם ה-GATT המקורי משנת 1947. ההסכם שמר על עקרונותיו הכלליים של ההסכם המקורי משנת 1947 והם:
הסכם GATS
עד סבב אורוגוואי עסקו שיחות הסחר בעיקר במסחר בטובין. בסבב זה נכנס גם נושא המסחר בשירותים ובסופו נחתם הסכם GATS ( General Agreement on Trade in Services). הסכם זה מרחיב את בסיסו של הסכם ה-GATT ומחיל אותו גם על סחר בשירותים, כאשר מוגדרים בו ארבעת סוגי הסחר בשירותים האפשריים. אותם עקרונות העומדים בבסיסו של הסכם ה-GATT עומדים גם בבסיסו של ה-GATS והם עיקרון המדינה המועדפת, הדדיות ושקיפות. ההסכם מקיף את כל השירותים המסחריים, אך ישנם גם יוצאי דופן אשר הכללים לגביהם מופיעים בפרק נפרד, בהם שירותי טלקומוניקציה ובנקאות. כמו כן ניתנה אפשרות למדינות אשר חתמו על הסכם בנושא שירותים עם מדינות אחרות לשמור על ההטבות כלפי מדינות אלו, למרות היותן חתומות על הסכם זה. בנוסף, מדינות מחויבות לפי ההסכם רק באותם תחומי שירותים בהם נטלו מחויבות ספציפית.
הסכם TRIPS
הסכם זה נחתם לאחר משא ומתן אשר יצר מתח רב, הן ביחסי צפון – דרום והן ביחסי צפון – צפון. בתחילה חששו מדינות הדרום כי הסכם שכזה המגביל שימוש בקניין רוחני ימנע העברה של טכנולוגיה וידע למדינות המתפתחות ובכך יאט את התפתחותן. בסופו של דבר התברר כי מתח קיים גם בין מדינות הצפון לבין עצמן. המדינות המפותחות טענו כי יש צורך בהגבלות אלו כדי להילחם בפיראטיות ובשימוש לרעה בטכנולוגיות אשר על התעשיות שלהם להשקיע בכך מיליוני דולרים במקום לייעדם למחקר ופיתוח. לעומתן טענו המדינות המתפתחות כי הטלת הגבלות על העברת ידע וטכנולוגיה יטיל על הכלכלה שלהם עלויות אשר אינן פרופורציונליות וכן כללים נוקשים ימנעו מהן נגישות לידע וטכנולוגיה חדשים ויכולת שיתוף פעולה עם פירמות זרות. בסופו של דבר התברר כי מדינות רבות כבר החלו לאמץ חוקים בהקשר של קניין רוחני על מנת למשוך השקעות זרות ישירות וכן כדי לפתח את הכלכלה על ידי עידוד מחקר ופיתוח בתוך המדינה, כך שבסופו של דבר ההסכם אומץ על ידי מדינות הצפון והדרום גם יחד. ההסכם מכיל 5 נושאים: ראשית העקרונות הבסיסיים כמו בהסכמים הקודמים – אי-אפליה והדדיות, וכן עקרון נוסף האומר כי גם ההגנה על הקניין הרוחני צריכה לתרום לחידושים ולקידום החברה. שנית חוקים בסיסיים משותפים לכל המדינות החתומות כיצד להגן על הקניין הרוחני. שלישית דרכים לאכיפת החוקים האלו. רביעית כיצד ליישב סכסוכים הנובעים מסחר בקניין רוחני בין המדינות החברות בהסכם. חמישית, הקצבת זמן למדינות שונות לחקיקת החוקים האלו – מדינות מפותחות- שנה, מדינות מתפתחות- 5 שנים, מדינות לא מפותחות- 11 שנים.
מיסוד – הקמת ארגון הסחר העולמי
משנת 1947, השנה בה נחתם הסכם ה-GATT, ועד לשנת 1994, השנה בה הוכרז על הקמת ה-WTO, לא התקיים ארגון או מוסד מסודר אשר ניהל את ההסכם. ארגון ה-ITO אשר היה אמור לקום ב-1948 לא קם בסופו של דבר בשל התנגדות הקונגרס בארצות הברית. רק בסופו של סבב אורוגוואי הוחלט על הקמתו של ארגון, בו יהיו חברות כל המדינות החתומות על ההסכם. במשך השנים צמח, דה – פאקטו, ארגון מתוך ההסכם אך מיסודו הרשמי הגיע רק בשנת 1994 בהצהרת מרקש בה הוצג ה"Fnal Act" של ה-WTO. הצהרה זו הופכת את ה-WTO למוסד בינלאומי האחראי על ניהול יחסי הסחר בין החברים בו. הוא מאחד בתוכו את כל הסכמי הסחר שנחתמו, החל מ-GATT 1947 והלאה, וכן מכיל בתוכו מנגנון ליישוב סכסוכים DSU (Dispute Settlement Understanding), ומנגנון פיקוח על קיומם של הסכמי הסחר במדינות החברות TPRM (Trade Policy Review Mechanism). אחד העקרונות החשובים עליהם הוחלט בWTO הוא ה-Single Undertaking אשר הוא עיקרון המאחד את כל ההסכמים ומחייב את כל המדינות החברות בארגון לקבל עליהן את כל ההסכמים. לא ניתן יותר לבחור אילו הסכמים מאמצים ואילו לא כפי שהיה תחת ה-GATT עד עכשיו. כמו כן כל ההחלטות וההסכמים חייבים להתקבל בקונצנזוס על ידי כל החברות בארגון. חשוב לציין כי כיום עיקרון זה מקשה על קיום המשא ומתן בסבב הנוכחי – סבב דוחא, מאחר שישנה אי הסכמה רחבה לגבי דברים רבים הנמצאים על סדר היום. מנגנון יישוב הסכסוכים של ה-WTO, ה-DSU (Dispute Settlement Understanding) – בתקופה של ה-GATT, לא היו למנגנון יישוב הסכסוכים הקיים שיניים אפקטיביות על מנת להצליח ולפתור בעיות אשר התעוררו בין מדינות. מנגנון חדש זה ליישוב סכסוכים מאחד בתוכו את כל ההסכמים שנחתמו בסבב אורוגוואי, כאשר הוא יכול להשתמש בכל סוג של סנקציות על מנת לאכוף הסכם מסוים, גם סנקציות הנוגעות להסכם אחר. הסמכות לפעולה ניתנת לו על ידי המועצה הכללית של ה-WTO. בהסכם ההקמה נקבע לוח זמנים מסודר ופרוצדורה מסודרת הקובעת מה יש לעשות וכיצד, כאשר השלב הראשון הוא ניסיון לפתור את הסכסוך על ידי התייעצות בין המדינות המסוכסכות ורק אם שלב זה לא מצליח פונים לטריבונל. כמו כן נמנעה האפשרות של מדינה המפסידה בסכסוך לחסום את החלטת הפאנל, דבר אשר ניתן היה לעשות לפני כן מאחר שפסק הדין התקבל בקונצנזוס. כיום הפסיקה מתקבלת אוטומטית וניתן לדחותה רק על ידי קונצנזוס, כלומר על המדינה המפסידה לשכנע את כל החברות בארגון, כולל המדינה שמולה בסכסוך, לבטל את הפסיקה. מצד שני, לראשונה ניתן לערער על פסיקה לוועדה מיוחדת שהוקמה לשם כך.
מנגנון בחינת מדיניות הסחר, ה-TPRM
זהו מנגנון פיקוח של ה-WTO על המדינות החברות. מטרותיו הן לאפשר שקיפות מרבית והבנה של מדיניות הסחר של המדינות החברות תוך בחינה רציפה שלהן, לשפר את איכות הדיון הציבורי והבין-ממשלתי בנושאים אלו ולאפשר הערכה מולטילטרלית של השפעות מדיניות מסוימת על הסחר העולמי. מנגנון זה בודק אחת למספר שנים כל מדינה, מאיר את מדיניות הסחר שלה, בוחן איך כל מדינה מקיימת את התחייבויות הסחר שלה כלפי שאר המדינות החברות ומתעד את החסמים שישנם בסחר בסחורות ובשירותים. מדובר בבחינה וביקורת חשובה על מדיניות הסחר בעולם אשר יכולה להשפיע רבות על קידום רפורמות שונות בסחר ברמה הלאומית והבינלאומית, אך חשוב לציין כי גם למכניזם זה מספר חסרונות כגון חוסר יכולת להציע אלטרנטיבות למדינות המטילות הגבלות סחר.
רפורמה בחקלאות ובטקסטיל
שני נושאים אשר לא נדונו עד לסבב אורוגוואי הם הסחר בחקלאות ובטקסטיל, הנחשבים תחומים רגישים ומוגנים ביותר בכל המדינות – הן המפותחות והן המתפתחות. מאז שנות החמישים חלה עליה בכל הקשור להגנה על החקלאות בכל המדינות, דבר אשר הוביל לחוסר אפשרות לייבא ולייצא ולכן נוצר לחץ להכניס את נושא החקלאות לסבבי הסחר. אחת מפריצות הדרך בסבב אורוגוואי הוא הסכם בנוגע למסחר בינלאומי בחקלאות. להסכם ארבע נקודות עיקריות: התמודדות עם גישה לשווקים חדשים, תמיכה פנימית במוצרי חקלאות, תחרות בייצוא של חקלאות ומדדים סניטריים. הוסכם על הפחתת מכסים, הפחתת סובסידיות לחקלאות, הפחתת חסמי סחר שונים אחרים. בסופו של דבר נראה כי הרפורמות עליהם הוסכם הן קטנות ולא תורמות בצורה משמעותית לליברליזציה של הסחר במוצרי חקלאות, אך הושגה גם הסכמה לשוב לשולחן הדיונים בנושא, והלחץ לליברליזציה של התחום עדיין חזק. הטקסטיל הוא תחום בעייתי למדינות המתפתחות מאחר שמדובר בתחום עתיר עבודה המעסיק רבים מאזרחי המדינה והטכנולוגיה לה זקוקים בייצור היא נמוכה וזולה. פחדן של המדינות המתפתחות היה כי ייצור הטקסטיל המסיבי המתבצע אצלם ייפגע עקב הורדת מכסים והצפת השוק ולכן הן ייפגעו ויפסידו מכך. בטקסטיל בוטלו ההגבלות על הייצוא והוסכם על הקלות בכניסה לשווקים על ידי הגדלת תקרת הייבוא והפחתת מכסים. הוקמה ועדה מפקחת לעניין אשר בודקת כיצד עומדות המדינות בהסכם.
פרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" 2014
טקס פרסי הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" 2014 (באנגלית: 2014 Africa Magic Viewers Choice Awards) התקיים ב-8 במרץ 2014 בבית מלון אקו, בוויקטוריה איילנד, בלאגוס, שבניגריה. מנחי האירוע היו אוסאס איגהוגארו, וימבאי מוטינהירי ואיי קיי אוסקיאודווה.
סבב אורוגוואי
השפעת תוצאות הסבב על הסחר העולמי והפוליטיקה העולמית
ברור כי לסבב אורוגוואי הייתה ועדיין ישנה השפעה גדולה מאוד על הסחר העולמי. ההישגים אליהם הגיעו בסבב זה הם כמעט בלתי נתפסים. ראשית, הקמת ה-WTO, על כל מוסדותיו, והכנסת כל הסכמי הסחר תחת ארגון מנהל אחד. שנית, נושאים אשר לא הגיעו כלל לשולחן הדיונים עד סבב זה נידונו ואף נחתמו לגביהם הסכמי סחר, סחר בשירותים הפך לנושא מרכזי כמו גם קניין רוחני ונושא ההשקעות. היקף הסחר העולמי גדל בצורה משמעותית, הן בגלל הפחתת מכסי מגן שונים על מוצרים והן בגלל הצטרפותם של מדינות מתפתחות רבות למערכת הסחר. חשוב לציין כי הצטרפותן של מדינות מתפתחות יצר גם מצב בו ישנם שני גושי מדינות אשר רצונותיהם מתנגשים בכל הקשור למסחר בינלאומי – מדינות מפותחות ומדינות מתפתחות, ולכן קשה יותר לגשת לשולחן הדיונים ולהגיע בסופו של דבר לקונצנזוס על הנושאים עליהם מתנהל משא ומתן. לכל גוש רצונות וצרכים שונים אשר מתנגשים באופן כמעט עקבי אחד בשני. הסבב הנוכחי, סבב דוחא, נמשך כבר כ-10 שנים מאחר שישנם נושאים אשר לא ניתן להסכים עליהם. אחת הבעיות היא הSingle Undertaking אשר מחייב את כולם להסכים על הכל ולכן קשה להגיע להחלטות. חשוב לציין כי אחת התאוריות המניעה את הסכמי הסחר גורסת כי סחר חופשי גורם ליציבות ושלום בעולם ולכן מיסודו והרחבתו של ה-GATT לנושאים נוספים חשוב לשמירת היציבות וביסוס השלום בעולם. מצד שני חשוב להזכיר כי ישנם מבקרים ומתנגדים לכל נושא המסחר החופשי והליברליזציה, אשר טוענים כי ישנם דרכים אחרות להשגת יציבות אשר אינם דווקא סחר חופשי (דוגמה טובה לכך היא הספר Free Trade Adventure: The WTO, The Uruguay Round and Globalism – A Critique"). לסיכום ניתן לומר כי תוצאותיו של סבב אורוגוואי השפיעו רבות על המסחר הבינלאומי מאז סיום הסבב וממשיכות להשפיע גם היום.
עיר של זכוכית
הספר בעברית יצא על ידי הוצאת גרף ב-2012 בתרגומה של אינגה מיכאלי.
קטעים רבים מהספר הוטמעו בסדרה ציידי הצללים.
עלילה
עם הכוח שלה ליצור רונות, קליירי מסוגלת ליצור שער והיא נוסעת עם לוק דרך הפורטל.
כשסיימון מתעורר הוא מבין שהוא הובא דרך שער לאליקנטה (בירת אידריס), מאוחר יותר בבית לייטווד, הוא פוגש את סבסטיאן ורלאק ואת אלין פנהאלו. עם הזמן, אלק חוזר מפגישת המסדר כדי לספר לסיימון שהוא יישלח בחזרה לניו יורק על ידי האינקווזיטור אלדרטרי. כאשר סיימון הולך לבניין המסדר כדי לשוב לניו יורק, הוא מגלה שזה היה מלכודת והוא נכלא ונחקר על יכולתו החדשה ללכת באור יום על אף שהוא ערפד. לאחר התשאול, הוא מתיידד עם אסיר בשם סמואל בלקברן.
לאחר שקליירי פותחת את השער ועוברת דרכו, היא נופלת לתוך אגם לין ולוק מציל אותה, אך כשהיא יוצאת, היא מתחילה להזות מפני שהאגם מזיק לצידי הצללים. לוק מחליט לקחת אותה לאחותו, אמטיס, שם לאחר טיפול היא מתעוררת בחדר שינה ופוגשת את אמטיס ומוזהרת שאסור לה לראות את ג'ייס. למרות האזהרה, היא חומקת החוצה כדי למצוא את ג'ייס ומוצאת אותו בספריית בית לייטווד, מנשק את אלין. אחרי שראתה אותם מתנשים היא בורחת. לאחר זמן מה, סבסטיאן מצטרף לקלירי ומחזיר אותה לביתו של אמטיס, אשר מאוכזבת ממעשיה.
מאוחר יותר, אלק מגלה שסיימון לא הצליח לחזור הביתה והוא כלוא באליקנטה, בלילה ג'ייס הולך לבקר את סיימון ולנסות להציל אותו, אבל סיימון מסרב להימלט, מפני שזה יעלה חשד על משפחת לייטווד. למחרת בבוקר בתאו של סיימון הוא מגלה שאיזבל השאירה לו דם.
רפאל מבקר את סיימון ומודיע לו שהוא ניצוד גם על ידי הערפדים וגם על ידי ציידי הצללים. בבוקר, קליירי נוסעת עם סבסטיאן ומחפשת את רגנור פל שבידו המפתח להעיר את אמה, אך במקום זאת הם מוצאים את מגנוס שמספר להם שפל מת. מגנוס הקפיא את סבסטיאן כדי להודיע לה היכן למצוא תרופה להציל את אמה של קליירי באמצעות הספר הלבן.
קליירי חוזרת עם סבסטיאן וסבסטיאן מנשק את קליירי בניגוד לרצונה. כשקליירי חוזרת היא מודיעה לג'ייס שהם צריכים את ספר הלבן והם יוצאים למסע כדי למצוא אותו. קליירי יוצרת שער לאחוזת ווילנד, בהתחלה הם מוצאים את הספר הלבן ולאחר מכן הם מגלים מלאך לכוד שמסביר לקליירי שהיא קיבלה דם מלאך בהיותה ברחם, וג'ייס קיבל דם שדים. הם נותנים להב שרפים למלאך, שדוקר את עצמו ומתאבד. שניהם בקושי יוצאים בחיים מהאחוזה ממש לפני שהיא מתמוטטת, מכיוון שהאחוזה הייתה קשורה לכוח החיים של המלאך.
ג'ייס וקלירי מתוודים על אהבתם זה לזו ומתנשקים נשיקה לוהטת אך קליירי נסוגה מכיוון שהיא חוששת שהרגשות של ג'ייס כלפיה הם תוצאה של דם שד שבו ודם מלאכים שבה.
בדרכם חזרה, הם מגלים שאליקנטה מותקפת על ידי שדים ובקרב מקס הילד של משפחת לייטווד נהרג על ידי סבסטיאן. לאחר הקרב, קליירי וג'ייס מחלצים את סיימון מהכלא והם מבינים שחברו לכלא הוא הודג' המורה שלהם לשעבר שבגד בהם. סבסטיאן מופיע והורג את הודג', לאחר שהוא מגלה שאגם לין הוא כלי התמותה השלישי.
בהמשך ג'ייס מגיעה לביתה של קליירי וישן איתה במיטתה ובבוקר משאיר לה פתק. כשקלילרי יורדת למטה כדי למצוא את ג'ייס, היא פוגשת את אמה שהבריאה באמצעות הספר הלבן ומגנוס, קליירי מתרגזת על אמה שהסתירה ממנה את כל עולם הצללים.
בהמשך, אמה מספרת לה את האמת: ג'ייס גדל על ידי ולנטיין, אבל הוא לא בנו הביולוגי, אלא סבסטיאן הוא בנו הביולוגי, והוא למעשה אחיה של קליירי. קליירי רצה לאולם המסדר כדי לגבש תוכנית שתגרום לציידי הצללים ולאנשי העולם התחתון להילחם יחד, בסופו של דבר, המסדר מחליט ששניהם יכולים לעבוד יחד כדי להילחם הקרב. זאת על ידי רונה שקליירי יוצרת הגורמת לציידים ולאנשי עולם התחתון להתחבר בזוגות ולחלוק כוחות, הרונה הוצגה לה על ידי המלאך באחוזת ווילנד. אנשי העולם התחתון מסכימים למהלך אבל לערפדים בראשות רפאל יש תנאי - הערפדים ילחמו רק אם קליירי תמסור להם את סיימון כדי להרוג אותו. קליירי מציירת רונה על מצחו של סיימון שנקראת סימן קין. הרונה מגנה על סיימון, וכל מי שינסה לתקוף אותו ימות בעקבות כך רפאל לא יכול להרוג אותו.
בינתיים ג'ייס נלחם בסבסטיאן ועומד למות כשאיזבל מצילה אותו. יחד, הם הורגים את סבסטיאן. ג'ייס מאתר את ולנטיין באגם לין, שם הוא עומד לזמן את המלאך רזיאל. הוא מוצא שם את קליירי, שהגיעה לשם אך ולנטיין כבל אותה.
ולנטיין הורג את ג'ייס, ומשתמש בדמו לצורך הזימון. עם זאת, ממש לפני וולנטיין מסיים את הטקס, קליירי מוחקת את הרונות בחול המסמלים את שמו ובמקום זאת היא כותבת את השם שלה עליהם. המלאך קם, אך מכיוון וולנטיין הוא כבר לא זה שמזמן אותו, המלאך הורג את ולנטיין וממלא את רצונה של קליירי להחזיר את ג'ייס מן המתים. הספר מסתיים בווידוי האהבה של ג'וסלין ללוק.
הערות שוליים
קגטוריה:ספרי הוצאת גרף
נייט מאן
נייט מאן (באנגלית: Nate Mann) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה
מאן למד באקדמיית ג'רמנטאון, וסיים את לימודיו בשנת 2015. תחילה הוא למד משחק בתיאטרון וולנאט, ולאחר מכן בבית הספר ג'וליארד, וקיבל תואר ראשון באמנויות יפות בשנת 2019.
קריירה
הופעת הבכורה של מאן הייתה בתיאטרון בשנת 2019 באוף ברודוויי של המחזה נשים קטנות, בבימויה של קייט המיל. באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי במחזה "The Coast Starlight", שהוצג בתיאטרון "La Jolla Playhouse" בסן דייגו, קליפורניה. בשנה לאחר מכן שיחק במחזה "A Soldier's Play".
בשנת 2021 שיחק בסרטו של פול תומאס אנדרסון, ליקריץ פיצה ולוהק לתפקיד במיני סדרה אדוני האוויר בהפקת סטיבן ספילברג וטום הנקס.
בנג'מין סיווילטי
בנג'מין ריצ'רד סיווילטי (באנגלית: Benjamin Richard Civiletti; 17 ביולי 1935 – 16 באוקטובר 2022) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן בשנים 1979–1981 כתובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ימי קרטר. סיווילטי היה הראשון ממוצא איטלקי שכיהן בתפקיד זה. הוא היה שותף בכיר במשרד עורכי הדין "ונאבל", שם הוא התמחה בהתדיינות מסחרית ובחקירות פנימיות.
מאז 2001 ועד למותו סיווילטי היה אחד משלושת חברי ועדת הביקורת העצמאית של "אחוות נהגי המשאיות הבינלאומית". ועדה זו בודקת חשדות למעשי שחיתות או חדירת גורמי פשע מאורגן לאחווה.
גינגה
גִינְגָה (Guinga) הוא כינויו של קרלוש אלתיר דה סואזה למוש אסקובר (Carlos Althier de Souza Lemos Escobar; נולד ב-10 ביוני 1950) הוא מלחין, גיטריסט וזמר ברזילאי.
בנג'מין סיווילטי
ראשית חייו
בנג'מין סיווילטי נולד בפיקסוויל, ניו יורק. ב-1957 הוא סיים לימודי תואר בוגר אוניברסיטה בפסיכולוגיה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. ב-1961 הוא סיים לימודי תואר בוגר במשפטים באוניברסיטת מרילנד שבבולטימור.
גינגה
ביוגרפיה
גינגה נולד במדוריירה (Madureira), שכונה של מעמד הפועלים בריו דה ז'ניירו. כילד הוא כונה גרינגו בשל צבע עור הלבן, וכינויו "גינגה" נוצר בשל הדרך בה ביטא את המילה.
בנג'מין סיווילטי
ראשית חייו
סיווילטי היה עוזר משפטי של ויליאם קלווין צ'סנט, שופט בית המשפט הפדרלי של מחוז מרילנד, ושנה לאחר סיום לימודיו הוא מונה כעוזר התובע הפדרלי בבולטימור.
גינגה
ביוגרפיה
דודו של גינגה לימד אותו לנגן בגיטרה בגיל אחת עשרה. גינגה החל להלחין מוזיקה בגיל 14. ב-1967, בגיל 17, הגיע שירו "Sou Só Solidão" (אני רק בודד) לשלב הגמר בפסטיבל הבינלאומי לשירה (Festival Internacional da Canção) שארגנה רשת הטלוויזיה רדה גלובו. בגיל 26 הוא החל ללמוד גיטרה קלאסית אצל ז'ודסיל דמאסנו (Jodacil Damasceno).
בנג'מין סיווילטי
במחלקת המשפטים
סיווילטי משך את תשומת ליבו של התובע הכללי גריפין בל, כאשר הוא ארגן את מחלקת המשפטים עבור הנשיא הנבחר קרטר בסיועו של ידידו הקרוב של הנשיא, צ'ארלס קירבו, שותף לעריכת דין של בל, שבעבר היה מעורב בתיק משפטי יחד עם סיווילטי. סיווילטי שימש כעוזר התובע הכללי האחראי על החטיבה הפלילית.
במאי 1978 מונה סיווילטי כמשנה לתובע הכללי של ארצות הברית במקומו של פיטר פלאהרטי, לשעבר ראש עיריית פיטסבורג. ב-19 ביולי 1979, כאשר התפטר בל, הוא מונה להחליפו. אף על פי שבל התפטר מיוזמתו, התפטרותו התרחשה בתקופה של טלטלות בממשל הנשיא קרטר. באותו יום התפטרו גם מזכיר הבריאות, החינוך והרווחה ג'וזף א. קליפנו ומזכיר האוצר ורנר מייקל בלומנטל. זמן קצר אחריהם התפטר גם מזכיר התחבורה ברוק אדמס.
גינגה
ביוגרפיה
במהלך שנות ה-70 ליווה גינגה זמרים ידועים דוגמת בת קארוואליו (Beth Carvalho) וז'ואאו נוגירה (João Nogueira) והקליט עם זמרי הסמבה ידועים כקרטולה (Cartola) וקלרה נונש (Clara Nunes). הוא אף החל בכתיבת שירים תוך שיתוף פעולה פורה עם המשורר והליריקן פאולו סזר פיניירו (Paulo Cesar Pinheiro). שיריהם הוקלטו על ידי אמנים חשובים דוגמת אליס רז'ינה, נלסון גונסלווש (Nelson Gonçalves), מיוושה (Miúcha), קלרה נונש ומישל לגראן.
בנג'מין סיווילטי
במחלקת המשפטים
כתובע הכללי ייצג סיווילטי מספר תיקים חשובים בשם הממשלה. הבולט שביניהם היה ייצוג האמריקאים שהוחזקו במשבר בני הערובה באיראן בפני בית הדין הבינלאומי בהאג. הוא גם ייצג את הממשלה בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית בטענה לזכותה לשלילת אזרחות של פושעי מלחמה נאצים בפסק הדין "פדורנקו נגד ארצות הברית".
גינגה
ביוגרפיה
בתקופה זו החל גינגה בקריירה מקבילה ברפואת שיניים שבה עסק במשך קרוב לשלושים שנים.
בנג'מין סיווילטי
במחלקת המשפטים
חוות הדעת שנכתבו על ידי סיווילטי כתובע הכללי, שפירשו את החוקה ואת החוקים הפדרליים כך שהממשלה לא יכולה לפעול עד שהקונגרס יצביע בעד חוקים כספיים, הובילו בשנים הבאות להשבתת הממשל בארצות הברית.
גינגה
ביוגרפיה
קריירת המוזיקה שלו המריאה בשנות ה-90, כאשר איבן לינש (Ivan Lins) וויטור מרטינש (Vitor Martins) הקימו את חברת התקליטים ולאש (Velas) במטרה להוציא לאור את האלבום הראשון של גינגה שבו שירים שהוא כתב יחד עם הפזמונאי אלדיר בלנק (Aldir Blanc).
בנג'מין סיווילטי
במחלקת המשפטים
בעת כהונתו כתובע הכללי, ועל אף התנגדותו הפומבית של מושל פוארטו ריקו, שהאמין שצעד כזה יעודד פעולות טרור נוספות, המליץ סיוולטי, והנשיא קרטר אישר, להמתיק את עונשי המאסר לארבעה לאומנים פוארטוריקנים שלא הביעו חרטה על מעשיהם והורשעו בירי בחמישה חברי בית הנבחרים בשנת 1954.
גינגה
ביוגרפיה
גינגה ידוע בכך שהוא שואב את השראתו מסוגות מוזיקליות רבות כולל שורו, סמבה, באיאו (baião), פרבו (frevo), מודיניה (modinha), ואלס, פוקסטרוט, בלוז, מוזיקה קלאסית וג'אז. יצירותיו הן בדרך כלל מורכבות מבחינה הרמונית וקצבית, אבל הן מלודיות ומלאות רגש.
בנג'מין סיווילטי
במחלקת המשפטים
סיווילטי סיים את כהונתו כתובע הכללי עם תום נשיאותו של קרטר בינואר 1981.
גינגה
ביוגרפיה
במאי 2012 הופיע גינגה בישראל בלוויית להקת שורולה.
בנג'מין סיווילטי
לאחר פרישתו
ב-10 ביולי 2008 הודיע מושל מרילנד מרטין אומאלי שסיווילטי ישמש כיושב ראש הוועדה לעונש המוות במרילנד, שהוקמה כדי לחקור את יישום עונש המוות במדינה ולהגיש המלצות לביטולו. ב-12 בנובמבר אותה שנה הצביעה הוועדה ברוב של 13 תומכים ו-7 מתנגדים בעד ביטול עונש המוות במרילנד, כשסיווילטי הצביע עם הרוב.
סיווילטי נפטר ב-16 באוקטובר 2022. הותיר אחריו אישה, גיילי ל. לנדגרן, ושלושה ילדים.
תוכנית נימבוס
תוכנית נימבוס (באנגלית: Nimbus program) הייתה תוכנית שכללה סדרת לווייני לחקר מטאורוליגי. הלווין הראשון שוגר בשנת 1964. הלוויינים פעלו במסלול מסונכרן-שמש והיו מצוידים בחיישנים ומכשירי מדידה שונים. הלוויין האחרון בסדרה פעל עד לשנת 1994. טכנולוגיות שפותחו עבור לווייני התוכנית הועברו להמשך ניצול למנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי.
במהלך הנשים בהתאם להתפתחות טכנולוגית הוחרב מספר מכשירים שהותקנו על הלוויינים. הלוויין הראשון כלל 3 מכשירים בלבד. בלוויין האחרון מספר מכשירי מדידה הוכפל. בהתאם לכך גדל משקל הלוויין מ-374 ק"ג ב"נימבוס 1" ל-832 ק"ג ל"נימבוס 7". כל הלוויינים נבנו ב-RCA ושוגרו מבסיס חיל האוויר ונדנברג.
נתונים שהתקבלו מהלוויינים הראשונים איפשרו לשפר באופן משמעותי את איכות חיזוי מזג אוויר. בין הנתונים החשובים היו נתונים בהקשר לפליטת חום לאטמוספירה. הדבר איפשר בין היתר לשפר מודלים לחקר התחממות עולמית.
עוד לפני שיגור לווייני "נימבוס" החל חקר שכבת האוזון. מדידות שבוצעו בעזרת חללית "נימבוס 7" בשנים 1978–1994 איפשרו לנתח השפעת פליטת החומרים השונים על היווצרות הידלדלות שכבת האוזון מאל אנטארקטיקה.
הלוויינים הראשונים מסרו נתונים על שכבת השלג באזור הקוטב. לוויין "נימבוס 5" מסר נתונים מפורטים על היקף הקרח באוקיינוסים.
החברה להחזקת המקומות ההיסטוריים בארץ ישראל
החברה להחזקת המקומות ההיסטוריים בארץ-ישראל הייתה ניסיון ממוסד ראשון מסוגו לקניית אחיזה באתרים המסמלים את זיקתו הדתית, ההיסטורית והלאומית של העם היהודי לארץ אבותיו.
החברה נוסדה בירושלים בפסח תרע"ב (אפריל 1912), ופעלה בחשאיות למעלה משנתיים (1914-1912). היוזמה להקמתה צמחה מקרב בני היישוב היהודי בארץ-ישראל, אך בעבודתה היו שותפים חברים מכל זרמי היהדות בתפוצות. במהלך פעילותה התבססה החברה על בעלי-הון ואנשי אקדמיה ותפקדה כמעין "מועדון חברים" ללא פרסום וגיוס כספים המוני. לאחר שלב ההתארגנות וניסוח תקנותיה, ערכו ראשי החברה תוכנית עבודה להגשמת יעדיה, וגיבשו רשימת אתרים-היסטוריים המיועדים לרכישה, שיקום ופיתוח. בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה נקטעה הפעילות ולא חודשה עוד לאחריה.
שיאי ישראל בשחייה
להלן רשימת השיאים הישראלים בשחייה אשר מאושרים על ידי איגוד השחייה בישראל. כדי לקבוע שיא, יש להיות אזרח ישראלי.
בריכה אולימפית
(מעודכן ל-1 באוגוסט 2023)
בריכת 25 מטר
(מעודכן ל-23 בדצמבר 2022)
Marvin & Chardonnay
Marvin & Chardonnay הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי ביג שון, מתוך אלבום הבכורה שלו, Finally Famous, בשיתוף הראפרים האמריקאים קניה וסט ורוסקו דאש. השיר יצא לאור ב-12 ביולי 2011, על ידי חברות התקליטים GOOD Music ודאף ג'אם, כסינגל השני מתוך האלבום.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי ביג שון, קניה וסט, רוסקו דאש ופופ ונסל והופק על ידי ונסל, בשיתוף עם מייק דין. השיר נשלח לתחנות הרדיו האורבניות העכשוויות ב-12 ביולי 2011 ולרדיו הקצבי ב-26 ביולי 2011. בפזמון השיר, רוסקו דאש מתייחס לזמר ה-R&B והסול מרווין גיי והיין הלבן שרדונה. השיר נקרא במקור "Marvin Gaye & Chardonnay".
הצלחה
השיר הופיע לראשונה במקום ה-88 במצעד הבילבורד הוט 100 של 5 באוגוסט 2011. בשבוע של 8 באוקטובר 2011, הגיע השיר לשיאו במקום ה-32. ב-23 בספטמבר 2014, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי את תואר הפלטינה לשיר, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים בארצות הברית.
יאצק ושולה
יאצק ושולה (בפולנית: Jacek Roman Wszoła; נולד ב-30 בדצמבר 1956) הוא אתלט עבר פולני. הוא אלוף אולימפי ושיאן עולם בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה
ושולה נולד בוורשה.
אלוף אולימפי
באולימפיאדת מונטריאול (1976) תוך כדי גשם עז, זכה ושולה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.25 מטר, לפני גרג ג'וי מקנדה (2.23 מטר) ושיאן העולם דווייט סטונס מארצות הברית (2.21 מטר).
באוניברסיאדה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1977 זכה ושולה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.22 מטר.
שיאן עולם
בתחרות שנערכה באבשטדט, מערב גרמניה ב-25 במאי 1980 קבע ושולה בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.35 מטר, שיפור ב-1 ס"מ לשיאו בין השנתיים של ולדימיר ישצ'נקו מברית המועצות. שיא זה החזיק מעמד חודשיים ושבוע עד אולימפיאדת מוסקבה (1980). במשחקים האולימפיים עצמם, הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 2.31 מטר, אחרי גרד וסיג ששיפר את שיאו העולמי והעמיד אותו על 2.36 מטר ולפני ירג פריימות (2.31 מטר), שניהם ממזרח גרמניה ולא הצליח להגן עת תוארו.
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים ושולה במקום 13 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.23 מטר.
שיאיו האישיים
אצטדיון פתוח
תחרות המועמדים 2024
תחרות המועמדים 2024 יהיה טורניר שחמט, שהמנצח בו יהיה זכאי להתמודד באליפות העולם בשחמט 2024 נגד אלוף העולם המכהן, דינג לירן. התחרות תתקיים בין 3 אפריל ל-25 באפריל 2024 בטורונטו, קנדה.
התחרות תתקיים במתכונת התחרויות הקודמות. 8 משתתפים יתמודדו האחד נגד השני גם בלבן וגם בשחור, סה"כ 14 סיבובים.
משתתפים
הקריטריונים להעפלה לטורניר:
פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית
פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית הוא פרס הניתן מדי שנה על ידי משרד התרבות. הפרס (בשווי 20,000 ש"ח) ניתן לעשרה אומנים ישראלים בני 35 ומעלה מדי בשנה. זהות הזוכים בפרס נקבעת על ידי ועדה בת שישה חברים.
בינואר 2020 בוטלה חלוקת הפרס, מה שגרם לביקורת רבה בקרב אומנים שונים.
טכניקות ביצוע בברידג'
טכניקות ביצוע בברידג' הן שיטות באמצעותן מנסה הכרוז להגדיל את ההסתברות לביצוע חוזה או להשגת לקיחות עודפות.
הטכניקות ואופן מימושן תלויות ברמת המשחק של הכרוז. חלקן פשוטות וגם שחקנים מתחילים יכולים לעשות בהן שימוש נאות וחלקן מורכבות ורק שחקנים מומחים משתמשים בהן.
טרנס ריס, שכתב ספרי ברידג' רבים, ציין שישנן ארבע דרכים לזכות בלקיחה. ושתיים מהן הן פשוטות למדי: ניתן לבטא כל טכניקת ביצוע כווריאציה על אחת מארבע הדרכים לעיל.
טכניקות בסיסיות של הכרוז
לשחקני ברידג' מתחילים כדאי להכיר את הטכניקות הבאות: זכייה בלקיחות נוספות באמצעות חיתוך בקלפי שליט. הכוונה היא לחיתוך ביד הקצרה (היד בה יש פחות קלפים בסדרת השליט). זכייה בלקיחות באמצעות חיתוך לסירוגין של קלפים מסדרה אחרת (או שתי סדרות אחרות) בדומם וביד הכרוז.
דוגמה: בחוזה בסדרת ה- המתואר בטבלה להלן: הכרוז ימשוך את ה-A בידו ואת ה-A בדומם. אחרי זה ישחק קלפי מהדומם לחיתוך בידו וקלפי  מידו לחיתוך בדומם. זכייה בלקיחות בסדרה ארוכה, בחוזה ללא שליט. לפעמים צריך לתת ליריבים לזכות בלקיחה או לקיחות על מנת להגביה את הקלפים בסדרה.
דוגמה: בחוזה ללא שליט, שחקן מחזיק ב- וב-A. הוא משחק את ה-K. אם יריב יזכה ב-A, קלפי ה- הוגבהו וכאשר ישחקו בסדרת ה- או כאשר השותף שלו יזכה בלקיחה וימשיך בקלף בסדרת, יזכה ביתר קלפי ה-. משחק אל קלף נמוך מקלף בסדרה הנמצא אצל אחד השחקנים היריבים. באותה היד נמצא גם קלף גבוה מהקלף הנמצא אצל אחד היריבים.
דוגמה: בחוזה ללא שליט, בדומם נמצאים. הכרוז אינו מחזיק את ה-K. הכרוז משחק מידו קלף קטן בסדרת ה-. אם השחקן שאחריו אינו משחק את ה-K, הוא משחק מהדומם את ה-J. אם אין מידע המשפיע על ידיעת מיקומו של ה-K בהסתברות של 50% הוא יהיה אצל השחקן היושב לפני הדומם. שמירת כניסות ליד עשויה להיות תנאי הכרחי לזכייה בלקיחות באותה יד. אם מושכים את הקלפים הגבוהים, המהווים כניסה ליד, עלולים ליצור מצב בו לא יהיה ניתן לזכות בלקיחות באותה יד.
טכניקות מתקדמות של הכרוז
לשחקנים מתקדמים כדאי גם להתמקצע בטכניקות והרעיונות הבאים: מעקב אחר אופן חלוקת הסדרות והקלפים בידי היריבים, על סמך ההכרזה ועל מסך הקלפים שכבר הופיעו במשחק. דוגמה: המגן שהיה המחלק והכריז Pass. שיחק כבר קלפים המסתכמים ל-10 נקודות. חסר לכרוז K שטרם הופיע. על פי הספירה הוא ידע שה-K נמצא אצל המגן השני. Coup הוא שם גנרי לטכניקות משחק המתארות דפוס קלפים מסוים בידו של שחקן המשחק קלף מסוים. כך למשל, Belladonna Coup, ששוחק לראשונה על ידי השחקן האיטלקי ג'ורג'ו בלאדונה היא הובלת קלף נמוך מתחת ל-K. טכניקה בה מאפשרים ליריבים לזכות בלקיחה בסדרה בה יש לנו קלפים גבוהים יותר על מנת להגביה קלפים בסדרה.
דוגמה: בחוזה ללא שליט, בדומם יש ואין קלפים גבוהים בסדרה אחרת המאפשרים כניסה ליד. הכרוז מחזיק ועוצרים בכל אחת מהסדרות האחרות. הכרוז משחק מידו את ה-3 לכיוון ה-9. שחקן יריב זוכה בלקיחה עם ה-Q או ה-J או ה-10. גם אם אחד היריבים החזיק בכל שלושת הקלפים, בפעם הבאה שהכרוז ישחק קלף לכיוון ה-K יוותרו לו רק שני קלפים בסדרה. הכרוז יזכה ב-K ואחר כך ב-A ובעוד חמש לקיחות בסדרה, משום שלאף אחד מהיריבים לא נותר קלף בסדרה.
לו היה הכרוז מושך מיד את ה-K או את ה-A ואחד היריבים היה מחזיק בכל שלושת הקלפים שבידי המגנים: Q J ו-10, הכרוז היה זוכה רק בשתי לקיחות בסדרת ה-. טכניקה בה חותכים בקלפים גבוהים בסדרת השליט ביד הכרוז כך שהקלפים בסדרת השליט בדומם הופכים לגבוהים. בחלק מהמקרים מדובר בקלפים הגבוהים ביותר כמו:A ו-K. מטרת החיתוך בהם עשויה להיות יצירת כניסות לדומם. טכניקה בה לאחר ששחקן יריב זכה בלקיחה הוא נאלץ לשחק באופן העוזר ליריב. השחקן המשתמש בטכניקה, משחק באופן מודע קלף בו יזכה יריב מסוים. דוגמה: הכרוז זכה בלקיחה וצריך לשחק. לכל אחד מהשחקנים נותרו שלושה קלפים, בחוזה ללא שליט. בידו של הכרוז נמצאים הקלפים הבאים: 2 ו-A8 בדומם נמצאים 8 ו-Q7.
על פי מהלך המשחק וההכרזה יודע הכרוז, שבידו של אחד היריבים נמצאים: A ו-KJ.
הכרוז משחק את ה-2. היריב זוכה ב-A ונכנס למצב של משחק סופי. הכרוז יזכה תמיד בשתי הלקיחות האחרונות.
אם היריב ישחק את ה-K, יזכה הכרוז ב-A בידו ואחרי כן ב-Q בדומם.
אם היריב ישחק את ה-J, יזכה הכרוז ב-Q בדומם ואחרי כן ב-A בידו.
טכניקה שמטרתה לאלץ שחקן יריב לזרוק בלית ברירה, קלף זוכה בלקיחה.
הטכניקה זהה לטכניקה במשחק לחץ. ההבדל הוא שמערך הקלפים אינו מאפשר לחץ אמיתי. באמצעות הלחץ המדומה מנסה הכרוז לגרום ליריבים לטעות ולחשוב שזה לחץ אמיתי ולזרוק קלף זוכה בלקיחה.
טכניקה המחייבת שחקן לחתוך בשליט ולאפשר לשותף לחתוך מעליו. המצב הטיפוסי הוא מצב בו בדומם לא נשארו קלפי שליט והכרוז מוביל קלף ממנו. לאחד מהיריבים יש קלף גבוה עליו לא ניתן לבצע עקיפה.
דוגמה: החוזה הוא כשסדרת ה- היא השליט.
הקלפים בדומם בצפון: A 32
הקלפים במזרח: K3 4
הכרוז בדרום מחזיק ב: AQ 5
הקלפים במערב: 6 65
אונה-סאנה
קנטון אונה-סאנה (בבוסנית: Unsko-sanski kanton; בקרואטית: Unsko-sanska županija; בסרבית קירילית: Унско-сански кантон) הוא אחד מעשרת הקנטונים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה, אשר מהווה חלק מבוסניה והרצגובינה. הקנטון ממוקם בצפון מערב המדינה וקרוי על שם הנהרות אונה וסאנה. הקנטון גובל ברפובליקה סרפסקה ממזרח, בקנטון 10 בדרום מזרח ובקרואטיה בדרום, במערב ובצפון.
ערים
בקנטון ישנן 8 ערים: ביחאץ' (עיר הבירה), בוסנסקה קרופה, בוסנסקי פטרובק, בוז'ים, קזין, קלוז', סאנסקי מוסט ווליקה קלדושה.
1991
בשנת 1991, בקנטון חיו כ-330,479 תושבים, כולל:
2013
בשנת 2013, בקנטון חיו כ-273,261 תושבים, כולל:
קרסנודון
קרסנודון (אוקראינית: Краснодон) היא עיר בשטח הרפובליקה העממית של לוהנסק (עד 2014 נודעה כמחוז לוהנסק, אוקראינה).
היסטוריה
היישוב הוקם ב-1914 לאחר שבקרבת המקום התגלו מצבורי פחם גדולים והחל פיתוחם. שמו הראשון היה סורוקינה, ב-1916 התגוררו כאן כבר 3,105 תושבים ושנה מאוחר יותר נפתח כאן בית ספר ראשון.
ב-1938 היישוב קיבל מעמד של עיר ואת שמו הנוכחי. ב-19 ביולי 1942 העיר נכבשה על ידי הצבא הגרמני ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-14 בפברואר 1943.
מאז 2014 העיר נמצאת בשליטת הבדלנים של הרפובליקה העממית של לוהנסק.
אוכלוסייה
אוכלוסיית קרסנודון לפי שנים:
אמציה חיוני
אמציה חיוני (1933–1990) היה מפיק ישראלי, במאי ותסריטאי של סרטי קולנוע באורך מלא, סרטים תיעודיים ופרסומות.
נעורים
חיוני נולד בכפר ברנדס כבן הזקונים של הינדה ושמואל, שעלו לארץ ישראל מפולין ב-1925. היו לו שלוש אחיות - מלכה, צבייה ודינה, ואח אחד - משה שנפל במלחמת העצמאות. למד בבית הספר לילדי עובדים "בית-חינוך”. בנערותו התבלט כרקדן "ריקודי-עם" והשתתף בלהקה של ריקודי-עם ייצוגית. היה חבר בקן "השומר הצעיר" בחדרה ופעיל בו. הוא למד הנדסת מכונות כבדות בבית הספר המקצועי "אורט". חיוני התגייס לנח״ל והיה בין מייסדי קיבוץ ברעם, עם חברתו הרקדנית גליה גת, שם נישא לה. אחרי מספר שנים הם עברו לגור בתל אביב ולאחר זמן קצר נפרדו. חיוני עסק בעבודות שונות כגון סבּלות, נהיגת מוניות והתקנת בלוני גז.
ראשית דרכו המקצועית
בשובו ארצה שימש כיועץ מקצועי ברשת הסרטים של משרד ההסברה, אולם שאיפותיו דחפו אותו לעבודה עצמאית. תחילה שמש כעוזר במאי למנחם גולן בהסרטת ״אלדורדו״ שהופק על ידי מרדכי נבון.
מפיק קולנוע
ב-1962 חיוני מונה על ידי נבון להפיק את הסרט של חייל רגלים ״הקרב אל היעד״, אשר צולם על ידי דוד גורפינקל ובּוּײַם על ידי אורי זוהר פה נולד שיתוף פעולה מקצועי ארוך בין חיוני, זוהר וגורפינקל.
ב-1963 ביים, ביחד עם פּוּצ׳וּ, את הסרט ״אולי תרדו שם״, שאותו גם הפיק חיוני. ב-1964 כתב ביים והפיק את ״ידיים״, סרט קצר שזכה בפרס שני בתחרות הסרטים של מבקרי קולנוע ישראלים.
ב-1964 פנה חיוני אל אורי זוהר והציע לו לככב בסרט שבמרכזו פוליטיקאי רב מלל ודמגוגיה. הרעיון, שאותו הגה חיוני, הוא להפיק סרט סאטירי על החברה הציונית. חיוני הציע לדן בן אמוץ לביים את הסרט ששמו ״חור בלבנה״. כשהלז סרב, מינה חיוני את אורי זוהר גם לבמאי. חור בלבנה היה הסרט העלילתי הראשון שביים זוהר. את עמוס קינן מינה חיוני לתסריטאי, אך למעשה הסרט צולם כמעט ללא תסריט. הסרט מומן על ידי מרדכי נבון. את הסרט צילם דוד גורפינקל, והתפאורן היה יגאל תומרקין הסרט זכה לביקורות טובות בארץ אבל היה כישלון מסחרי, והכניס את חיוני לחובות גדולים. ״חור בלבנה״ זכה ל ״אזכור מכובד״ בפסטיבל הסרטים בקאן 1965, וכמוכן בפרס ״סרט האוונגרד השנה״ בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסן-פרנסיסקו 1965.
ב-1966 הפיק עבור אברהם דשא את הסרט ״משה וינטלטור״ בבימויו של אורי זוהר.
ב-1967 פנה אורי זוהר אל חיוני, לאחר שקרא את סיפורו של א. ב. יהושוע ״שלושה ימים וילד״, והציע לחיוני להפיק סרט על פי התסריט. חיוני השתתף בכתיבת התסריט ביחד עם זוהר ודן בן אמוץ. דוד גורפינקל צילם. הסרט שלושה ימים וילד ייצג רשמית את ישראל בפסטיבל הסרטים בקאן 1967 וזיכה את השחקן עודד קוטלר בפרס השחקן הטוב ביותר. בנוסף הסרט השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סן-פרנסיסקו 1967 וצוין שם כ ״סרט יוצא מן הכלל.״
ב-1969 הפיק חיוני את הסרט ״הדיבוק״, בבימויו של אילן אלדד. הסרט הופק כּקו-פרודוקציה עם ZDF, רשת טלוויזיה גרמנית.
ב-1970 הפיק חיוני את הסרט ״תמר אשת ער״, כּקו-פרודוקציה איטלקית בבימויו של ריקארדו פרדה, ובכיכובו של יוסף שילוח.
ב-1971 רכש את קולנוע ירון בתל אביב אותו ניהל שנתיים.