cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ביונטק
בדצמבר 2019 קיבלה החברה מימון בסך 50 מיליון אירו מבנק ההשקעות האירופי.
בינואר 2020 עם התפרצותה של מגפת הקורונה, הוקצו כ-500 מעובדי החברה לפיתוח חיסון נגד מחלת נגיף קורונה 2019, על בסיס טכנולוגיה שפותחה בחברה לטיפול במחלות אחרות. למאמצי החברה הצטרפה פייזר, שהזרימה מאות מיליוני דולרים לתהליך הפיתוח, והפיצה את החיסון לאחר אישורו בדצמבר 2020. שתי החברות חתמו על הסכמים עם מדינות אחדות לאספקת מאות מיליוני חיסונים.
יאן הראשון אולברכט, מלך פולין
יאן הראשון אולברכט, מלך פולין (27 בדצמבר 1459–17 ביוני 1501), היה מלך פולין בין השנים 1492–1501.
ביוגרפיה
יאן אולברכט נולד ב-27 בדצמבר 1459 בקרקוב, לקז'ימייז' הרביעי, מלך פולין ואליזבת מאוסטריה, בתם של אלברכט השני, מלך גרמניה ואליזבת מלוקסמבורג.
בשנת 1490 מת מתיאש הראשון, מלך הונגריה, ויאן אולברכט ניסה לתפוס שם את השלטון, אולם הובס על ידי אחיו אולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה. בשנת 1492 מת אביו קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין, ויאן אולברכט נבחר למלך פולין בתמיכתו של פרדריק יגיילו, ארכיבישוף קרקוב וגנייזנו. אולם בדוכסות הגדולה של ליטא נבחר אחיו אלכסנדר יגיילו לדוכס הגדול, ובעקבות כך פחתו הכנסות הממלכה, מה שהותיר את יאן אולברכט כפוף לתמיכת האצולה. יאן אולברכט הרחיב מאוד את כוח האצולה, ומאידך החליש את כוח הכנסייה בממלכה.
בשנת 1492 כרת מקסימיליאן, מלך הרומאים ברית עם איוון השלישי ממוסקבה, ובתגובה לכך כרת יאן אולברכט בשנת 1494 בלוצ'ה ברית עם אחיו אולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה, ועם יוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ושטפן השלישי, נסיך מולדובה נגד הטורקים. בשנת 1496 גייס יאן אולברכט 80,000 חיילים, ושלח אותם להילחם בטורקים, אולם הצבא נאלץ לסטות ממסלולו, לאחר ששטפן השלישי בגד בו ופלש לגליציה. לאחר מכן נכנס הצבא הפולני לנסיכות מולדביה תוך כדי לחימה, ולאחר שהמצור על סוצ'אבה נכשל והכוח ספג תבוסה בקרב יער קוסמין, נאלץ הצבא הפולני לחזור לארצו. לאחר התבוסה החרים יאן אולברכט מאות אחוזות של אצילים שסירבו להילחם וגרמו לתבוסה, למרות זאת הפופולריות של יאן אולברכט לא נפגעה מכך עד מותו.
בשנת 1501 סירב פרידריך מסקסוניה, ראש המסדר הטבטוני להישבע אמונים ליאן אולברכט, ובתגובה שלח יאן אולברכט את צבאו והכריחו לעשות זאת. הוא תכנן להמשיך במסע נגד האבירים הטבטונים, אולם מת במפתיע ב-17 ביוני אותה שנה, ואחיו אלכסנדר יגיילו עלה לשלטון במקומו.
משפט שובר שיניים
מִשְׁפָּטִים שׁוֹבְרֵי שִׁנַּיִם או מוֹקְשֵׁי לָשׁוֹן (באנגלית: Tongue twister, בספרדית: Trabalenguas) הם משפטי שעשוע אשר נוצרו לשם האתגר שבהגייתם. לרוב, הקושי במשפטים מסוג זה נוצר מחזרה על מספר עיצורים בודדים או ההחלפה של מספר עיצורים דומים לסירוגין (כמו למשל ס' ו-ש').
משפטים כאלה קיימים כמעט בכל שפה ולרוב יוצרים שעשוע גם באתגר ההגייה וגם בהיגיון שבתוכן המשפט. ישנם שירים או ספרים שכתובים רק במשפטים מסוג זה כגון השירים "גנן גידל דגן בגן" שהושר בפסטיבל שירי הילדים והספר Fox in Socks של דוקטור סוס.
ביידיש
פון אלעסק ביז קען בריסק טראגט א פיקס א ליקס אין בּיסק.
היום הבין-לאומי למאבק בשחיתות
היום הבין-לאומי למאבק בשחיתות נועד למאבק בשחיתות שלטונית ברחבי העולם. הוא מצוין מדי שנה ב-9 בדצמבר, מאז שהאמנה נגד שחיתות אומצה על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות ב-31 באוקטובר 2003.
רקע
העצרת הכללית של האומות המאוחדות אימצה ב-31 באוקטובר 2003 את האמנה נגד שחיתות, בה נאמר, בין השאר: "האו"ם מודאג מחומרת הבעיות והאיומים שמציבה שחיתות שלטונית ליציבות ולביטחון החברתי. השחיתות מערערת את המוסדות והערכים הדמוקרטיים, ומסכנת את ערכי המוסר והצדק, את הפיתוח בר-קיימא ואת שלטון החוק."
האו"ם קבע שבכל שנה ב-9 בדצמבר יצוין היום הבין-לאומי למאבק בשחיתות, שמטרתו "קידום וחיזוק האמצעים למניעת שחיתות ולמאבק בשחיתות בצורה יעילה יותר ... וקידום יושרה, אחריות וניהול תקין של ענייני ציבור וניהול רכוש ציבורי."
קמפיין "הסירוב שלך חשוב"
האו"ם יזם קמפיין בינלאומי בשם הסירוב שלך חשוב (Your NO counts) שמטרתו העלאת המודעות לשחיתות שלטונית ולדרכים להיאבק בה.
בשנת 2009 הקמפיין התמקד בשאלה כיצד השחיתות בעולם פוגעת במאמצים לחיסול הרעב והעוני, השגת חינוך יסודי אוניברסלי, ומטרות נוספות שנקבעו בפסגת המילניום. כמו כן הובלטו הפגיעה ביסודות הדמוקרטיה ושלטון החוק, והשלכותיה על זכויות האדם. בקמפיין הוצגו גם דרכים בהן שחיתות יוצרת עיוותים בשווקים הכלכליים, שוחקת את איכות החיים ומאפשרת פשע מאורגן, טרור ואיומים אחרים הפוגעים בביטחון האישי.
בישראל
היום הבין-לאומי למאבק בשחיתות מצוין בכנסת, וכן על ידי מספר תנועות בישראל, בהן שקיפות בינ"ל ישראל ותנועת אומ"ץ.
Swan Song
Swan Song (בעברית: שירת הברבור) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית דואה ליפה. השיר יצא לאור ב-24 בינואר 2019, כסינגל מתוך הפסקול Alita: Battle Angel של הסרט "אליטה: מלאך קרב", על ידי חברת תקליטים וורנר רקורדס.
רקע וכתיבה
במהלך שנת 2018, הוכרז כי ליפה תופיע באלבום הפסקול של הסרט "אליטה: מלאך קרב", ליפה הודיעה על צאת הסינגל "Swan Song" בקליפ שהועלה לאינסטגרם שלה ב-3 בינואר 2019. במקור היה אמור השיר לצאת ב-25 בינואר 2019, אך הוחלט כי יצא יום קודם לכן.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דואה ליפה ב-24 בינואר 2019. בקליפ ניתן לראות קטעים מתוך הסרט עצמו ואת ליפה עצמה. הקליפ בוים על ידי הבמאית הקנדית-אמריקאית פלוריה סיגיסמונדי.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-58 מיליון צפיות.
You Right
You Right הוא סינגל של הזמרת והראפרית האמריקאית דוג'ה קאט והזמר הקנדי דה ויקנד. השיר יצא לאור ב-24 ביוני 2021, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ו-RCA רקורדס, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי של דוג'ה קאט, Planet Her. גרסה מורחבת של השיר יצאה לאור ב-27 ביוני 2021, כחלק מגרסת הדלוקס של Planet Her.
רקע והקלטה
דוג'ה קאט הביעה את רצונה שדה ויקנד יופיע באלבום האולפן השלישי שלה Planet Her במהלך תהליך ההקלטה שלו. בתחילה הראתה לו שיר אחד שהיא עצמה חשבה שהוא "השיר המושלם". לפי דוג'ה קאט, השיר הזה "בסופו של דבר לא עבד", אולם לאחר שהשמיעה לו את גרסת הסולו המקורית של "You Right", הוא נעשה "אובססיבי" אליו והם החליפו את אחד מהבתים של דוג'ה קאט בשיר בבית של דה ויקנד.
מגזין Vulture, במהלך סקירתו על Planet Her, תיאר את "You Right" כשיר המשמש לתעל את תחושת הרחמים העצמיים.
וידאו קליפ
וידאו קליפ לשיר יצא לצד האלבום ב-24 ביוני 2021. דוג'ה קאט הופיעה בפרק של סדרת Released של YouTube Originals לצד צאת הקליפ. בקליפ, בבימויו של קוונטין דרונזייר, דוג'ה קאט נמצאת בממלכה אלתית בסגנון המיתולוגיה היוונית בין העננים. היא שרה על הפיתויים שלה לבגוד בחבר שלה (בגילומו של הדוגמן כריס פיטרסן) עם דה ויקנד, שמנסה לשכנע את דוג'ה קאט לנהל את הרומן.
Beneath the Skin
Beneath the Skin הוא אלבום האולפן השני של להקת האינדי פולק פופ האיסלנדית אוף מונסטרס אנד מן (Of Monsters And Men). האלבום יצא באיסלנד ב-8 ביוני 2015, ויום לאחר מכן בשאר העולם. האלבום מכר 61,000 עותקים בשבוע הראשון, והפך לאלבום הנמכר ביותר של הלהקה. האלבום קיבל בעיקר ביקורות טובות.
שם האלבום לקוח מתוך השיר "Human", השיר השני באלבום: "Plants awoke and they slowly grow beneath the skin".
מריה תרסה רמירס
ביוגרפיה
רמירס נולדה במקסיקו סיטי. היא החלה לנגן בפסנתר בגיל 5 וכבר בשנת 1961 החלה להופיע בקונצרטים, במשך 7 שנים. היא התאמנה בשחייה בהדרכת ארמנדו גרסיה.
במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בסן חואן שבפוארטו ריקו בשנת 1966 זכתה רמירס ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (5:06.2 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר (1:12.9 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (4:40.2 דקות).
מלכת הבריכה
במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בפנמה סיטי שבפנמה בשנת 1970 הייתה רמירס כוכבת תחרויות השחייה וכונתה "מלכת הבריכה" ("Reina de la Natación") לאחר שזכתה ב-11 מדליות, מהן 8 זהב, 1 כסף ו-2 ארד. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי (1:02.8 דקות), במשחה ל-200 מטר חופשי (2:16.3 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי (9:48.8 דקות), במשחה ל-100 מטר גב (1:12.7 דקות), במשחה ל-200 מטר גב (2:36.2 דקות), במשחה ל-100 מטר פרפר (1:09.8 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (4:21.4 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:50.0 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר (2:34.1 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי (4:44.7 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:37.5 דקות).
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי שבקולומביה בשנת 1971 זכתה רמירס בשתי מדליות ארד, במשחה ל-800 מטר חפשי (9:44.32 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:45.18 דקות).
באולימפיאדת מינכן (1972) סיימה רמירס במקום 12 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:25.09 דקות, במקום 16 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:39.14 דקות, במקום 17 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:27.47 דקות, במקום 17 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:14.95 דקות, כשחיינית ראשונה היא שחתה בתוצאה של 1:01.79 ובמקום 16 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:49.23 דקות, היא שחתה את סגנון הגב בתוצאה של 1:09.63 דקות.
לאחר פרישתה משחייה תחרותית קיבלה רמירס תואר במדע המדינה ובמינהל ציבורי.
סוזן בראון (שחקנית אנגלייה)
סוזן אליזבת בראון (באנגלית: Susan Elizabeth Brown; נולדה ב-6 במאי 1946) היא שחקנית אנגלייה. בשנת 2011 שיחקה בסרט הקולנוע "אשת הברזל", ובעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס".
בראון הייתה מועמדת לפרס טוני על הופעתה בהפקה מחודשת של המחזה "מלאכים באמריקה", ולפרס לורנס אוליבייה על תפקידה במחזה "Home, I'm Darling" משנת 2018.
ביוגרפיה
בראון נולדה בבריסטול שבאנגליה. לפני שפתחה בקריירה מקצועית למדה בבית הספר למשחק רוז ברופורד קולג'. בתיאטרון הופיעה במחזות כגון "ברווז הפרא" (דונמאר ורהאוס), "הנרי הרביעי, חלק ראשון" ו"חלק שני", "Playing with Fire", "Cardiff East", וב-"The Hour We Knew Nothing of Each Other" (התיאטרון הלאומי), "איסטר", "רומיאו ויוליה", "ריצ'רד השלישי", ו-"Bad Weather" (הלהקה השייקספירית המלכותית), "Road", "שירלי", "Downfall", "Gibraltar Straight" ו"שחפים" (תיאטרון רויאל קורט), "Butterfly Kiss" (אלמיידה), "בית ברנרדה אלבה" ו"הכיסאות" (תיאטרון גייט), "You Be Ted and I'll Be Sylvia" (המפסטד), "Playing Sinatra" (קרוידון ורהאוס ותיאטרון גריניץ'), "The Beaux' Stratagem", "חזרה אל מתושלח", "The Vortex", "דרכו של עולם", ו"אישה ללא חשיבות" (להקת התיאטרון של קיימברידג'), "הלילה השנים עשר" (English Touring Theatre), "Small Change", "איפיגניה" (שפילד קרוסיבל), ובמחזה "מלאכים באמריקה".
באוקטובר 1993 שיחקה בראון בתפקיד גברת דימוק בפרק "The Peking Gun" בסדרה "לאבג'וי". היא מוכרת לקהל הבינלאומי בתפקיד ספטה מורדיין בעונה הראשונה של סדרת הפנטזיה "משחקי הכס". הדמות שגילמה מתה בפרק האחרון של העונה. בסרט "אשת הברזל" שיחקה בראון בתפקיד משנה, וגילמה את ג'ון, שהייתה המטפלת של מרגרט תאצ'ר. עוד שיחקה בתפקידי משנה בסדרות הדרמה של ה-BBC "מיילדת" ו"טורצ'ווד".
הנסיך חסן בן טלאל
הנסיך חסן בן טלאל (בערבית: الحسن بن طلال; נולד ב-20 במרץ 1947 בעמאן, ירדן) הוא אחיו של חוסיין, מלך ירדן, ויורש העצר בשנים 1965–1999.
ביוגרפיה
חסן הוא בן למשפחת המלוכה ההאשמית. אביו היה המלך טלאל, בנו של המלך עבדאללה הראשון, ואמו הייתה זיין א-שריף בנת ג'מיל. אחיו, המלך חוסיין, מינה אותו לנסיך הכתר ב-1965, והוא החזיק בתואר עד לנטילתו ממנו ב-1999, בסמוך למותו של המלך חוסיין. חסן הוא גם דודו של מלך ירדן הנוכחי, עבדאללה השני.
הנסיך חסן התחנך בירדן, וכן באנגליה בסאמר פילדס סקול, בבית הספר הארו. הוא סיים תואר ראשון במזרחנות בהצטיינות בקולג' קרייסט צ'רץ' באוניברסיטת אוקספורד ועבודתו אף הוכרה מאוחר יותר כתואר שני באוניברסיטה. הוא שולט באופן רהוט בשפות ערבית, אנגלית, צרפתית וגרמנית, וכן מדבר טורקית, ספרדית ואורדו, הוא אף למד עברית במסגרת לימודיו האקדמיים.
הנסיך חסן נחשב לבעל דעות ליברליות, וכן לידידותי לישראל. בוועידה דתית בטוקיו הכריז כי מוטב שמנהיגי ערב יעניקו לעמיהם את המיליארדים שהם מבזבזים על רכישת נשק למלחמה בישראל.
בשנת 2000, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
הדום הקרח פורסטר
הדום הקרח פורסטר (באנגלית: Forster Ice Piedmont) הוא הדום קרח, בארץ גרהאם, בחוף המערבי של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
הקרחון גובל במדף הקרח וורדי (מצד החוף).
אורכו של הדום הקרח 40 קילומטרים (מצפון לדרום); רוחבו של הדום הקרח 20 קילומטרים.
גילוי ומיפוי הדום הקרח
הדום הקרח נסקר לראשונה מהקרקע על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם אשר חקרה את האזור בעונת המחקר (הקיץ האוסטרלי) 1936–1937.
ההדום נסקר שוב, בפירוט רב יותר בשנת 1958 על ידי פיטר ד. פורסטר (Peter D. Forster) ו-פ. גיבס (P. Gibbs) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד.
מקור השם
שמו של הדום הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
ההדום נקרא על שמו של פיטר דרק פורסטר מסקר שטחי חסות איי פוקלנד. פורסטר היה חוקר שעבד בתחנת האי סטונינגטון בשנת 1958, ובתחנת האי הורסשו בשנת 1960.
לקריאה נוספת
• C. S. M. Doake, ICE-SHELF STABILITY, British Antarctic Survey, Cambridge, UK, doi:10.1006/rwos.2001.0005
ברוק אנדרסן
ברוק אנדרסן (באנגלית: Brooke Andersen; נולדה ב-23 באוגוסט 1995) היא אתלטית אמריקאית, אלופת העולם (יוג'ין 2022) ביידוי פטיש.
ביוגרפיה
אנדרסן נולדה בוויסטה שבקליפורניה, בתם של סקוט וג'ואן. בתיכון הצטיינה בכדורגל ובאתלטיקה. ב-2014 החלה בלימודי תואר ראשון במדעי הסביבה באוניברסיטת צפון אריזונה ומיקדה את הקריירה הספורטיבית שלה בתחום יידוי הפטיש.
2017 ו-2018
ב-2017 וב-2018 זכתה במדליית כסף באליפות המכללות, וב-2018 ו-2019 זכתה במדליית ארד באליפות ארצות הברית, כשבשתי הפעמים סיימה אחרי דיאנה פרייס וגוון ברי.
2019
ב שנערכו בלימה, פרו ב-2019 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 71.07 מטר, אחרי גוון ברי (74.62 מטר) ולפני רוזה רודריגז מקולומביה (69.48 מטר). באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באותה שנה סיימה במקום 20 בתוצאה של 68.46 מטר.
2021
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 77.72 מטר, אחרי דיאנה פרייס (80.31 מטר) ולפני גוון ברי (73.50 מטר). במשחקים האולימפיים עצמם היא סיימה במקום עשירי בתוצאה של 72.16 מטר.
2022
באפריל 2022 שיפרה את שיאה האישי ל-79.02 מטר, תוצאה המדרגת אותה רביעית בכל הזמנים.
אלופת עולם
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 78.96 מטר, לפני קמרין רוג'רס מקנדה (75.52 מטר) וחברתה לנבחרת ג'ני קסאנבויד (74.86 מטר).
2023
באפריל 2023 שיפרה את שיאה האישי ל-79.80 מטר, וטיפסה למקום השלישי בכל הזמנים. במאי שיפרה שיא זה ל-80.17 מטר.
התחייבות הנתינה
אודות
בשנת 2006 החליט באפט כי יתרום את רוב הונו לקרן הצדקה של ביל ומלינדה גייטס. כתוצאה מכך חשבו גייטס ובאפט על הרעיון לגייס בעלי ממון נוספים שיתרמו את כספם לצדקה.
ההתחייבות אינה מסמך משפטי מחייב אלא הצהרה מוסרית. תרומת ההון יכולה להתרחש במהלך חייו של התורם או לאחר מותו.
בין החותמים על ההתחייבות (בנוסף לגייטס ובאפט): פול אלן, מייקל בלומברג, לארי אליסון, אלי ברוד, בריאן ארמסטרונג, ג'ורג' לוקאס, מייקל מילקן, ג'יימס האריס סימונס, טד טרנר, בריאן צ'סקי, מארק צוקרברג, דיאן פון פירסטנברג ומקנזי סקוט.
שפופרת ריק
שפופרת ריק (באנגלית: Vacuum tube) היא רכיב אלקטרוני שהומצא בתחילת המאה ה-20 על ידי לי דה פורסט המבוסס על שפופרת קתודית.
השפופרת מכילה בתוכה נימה הנמצאת בריק ופולטת אלקטרונים כאשר היא מחוברת למתח חשמלי, ומתחממת כתוצאה מזרם חשמלי העובר דרכה. הפעלת מתח חשמלי על השפופרת, יוצרת שדה חשמלי אשר מושך אלקטרונים אלו אל האנודה. מכיוון שהאנודה אינה פולטת אלקטרונים, אין זרם בכיוון ההפוך. כך משמשת שפופרת ריק מסוג דיודה ליישור זרם. בטריודה מופיע גם סריג בין הקתודה לאנודה, והמתח שלו מאפשר לשלוט על כמות האלקטרונים העוברים בה. כך משמשת הטריודה להגברת אותות.
שפופרות ריק שימשו בדור הראשון של המחשבים כמתגים בעלי שני מצבים. המצאת הטרנזיסטור בשנת 1948 דחקה את שפופרות הריק בהדרגה משימוש, עד שהפכו לרכיב נדיר במעגלים אלקטרוניים החל מאמצע המאה ה-20.
כיום השימוש העיקרי של שפופרות ריק הוא במגברי צליל במערכות שמע יוקרתיות. יש הטוענים כי בשל מספרם הרב של האלקטרונים בשפופרת מושג דיוק סטטיסטי רב יותר. אחרים מזהים "חמימות" בצליל. ה"חמימות" היא למעשה עיוות (distortion) הנגרם על ידי שפופרת הריק, חלק מחובבי ההאזנה מוצאים בטשטוש הצליל הנאה. זוהי 'רוויה-רכה' הנגרמת משימוש יתר (הכוונה לשימוש מעבר ליכולות השפופרת) בשפופרות, הגורמת למעגלים המשתמשים בשפופרות ותוכננו בצורה לקויה, להישמע טוב יותר ממעגלים שתוכננו בצורה לקויה המשתמשים בטרנזיסטורים.
שפופרות משמשות גם במגברים המשמשים גיטרות, שמתוכננים לשימוש יתר, היות שקיימת בהם התכונה של העברה לא-קווית (non-linear) יותר משקיימת בטרנזיסטורים, היוצרת תחום הרמוניות עיוותים נעימה יותר. משתמשים בשפופרות גם עבור מגברים בתדרי רדיו, זאת עקב הספק המוצא הגדול יותר שניתן להפיק מהן בהשוואה לטרנזיסטורים. כמו כן, בניסויים פיזיקליים מסוימים יש העדפה לשפופרות ריק בגלל יכולתן לעמוד בשינויי עומס גדולים יותר.
תכנון ובנייה בישראל
תכנון ובנייה בישראל כוללים את המוסדות העוסקים בהסדרת הקצאתה של קרקע לשימושים שונים, ובפרט לבנייה. החוק העוסק בנושא זה הוא חוק התכנון והבנייה, תשכ"ה-1965.
בתקופת האימפריה הע'ותמנית-טורקית
בתקופה ההאימפריה הע'ותמנית הוקמו בארץ ישראל ערים מוקפות חומות עם שערים בסגנון מסולמי ורחובות מקורים שכללו גם חנויות ושווקים. כניסת הבריטים לישראל הביאה בשורה בתחום תכנון הערים-בעוד הגישה העות'מאנית הייתה לפעול באמצעים שיביאו שגשוג לאימפריה, הגישה הבריטית הייתה לפעול לפיתוח הארץ לטובת תושבי האזור. לבריטים הייתה מודעות רבה לנושא תכנון הערים ושימור מבנים: בעקבות תהליכי עיור שגברו בעקבות המהפכה התעשייתית, ב-1909 נחקק בבריטניה החוק הראשון בעולם בתחום זה. באפריל 1918 מושל ירושלים רונלד סטורס פרסם צו האוסר על בנייה ללא מתן היתר בתחום ירושלים וכן הוזמנו מומחי תכנון לטובת מלאכת שימור.
בתקופת המנדט הבריטי
בתקופת המנדט גברה מגמת העיור בישראל. העיר תל אביב גדלה מאוד ועל מנת להסדיר את המשך הפיתוח בה, נוצרה לה תוכנית מתאר ארוכת טווח על ידי האדריכל פטריק גדס. תוכניות מתאר נעשו לערים נוספות וגם ליישובים חקלאים, כפי שעשה ריכרד קאופמן.
המדיניות הבריטית במדינות החסות הייתה לצמצם ככל הניתן את המעורבות בחוקי המדינה ולבצע שינויי חקיקה הכרחיים בלבד. בתקופה העות'מאנית בארץ ישראל, החקיקה בתחום התכנון והמקרקעין התבססה על חוקי השריעה ובעקבות רפורמת הטנזימאט הוכנסו לחקיקה תיקונים בהשראת קוד נפוליאון. בתחום זה נדרשה חקיקה ובינואר 1921 פורסמה "פקודת בניין ערים" אשר הייתה אחת מיוזמות החקיקה הראשונות של ממשלת המנדט ואשר צ'ארלס רוברט אשבי היה מהגורמים המובילים בעיצובה. פקודה זו עברה כעשרה תיקונים שונים לאורך המנדט.
הן היהודים והן הערבים חשו שהמדיניות הבריטית מופנית כנגדם מסיבות פוליטיות, אך נמצא כי לא היה לתחושות אלו בסיס, לפחות בתחום התכנון והבנייה. הבריטים עמדו על עקרונות הפיתוח ובתוכם גישת עיר גנים בעוד היהודים לחצו להגדיל את הפיתוח והערבים התנגדו לרפורמות שסתרו את הנהוג בתקופה העות'מאנית. הפקידות בארץ ישראל התחלקה לפקידות בכירה, בריטית בעיקרה, ופקידות זוטרה שכללה את תושבי האזור, יהודים וערבים. עיקר הפקידים בוועדות התכנון המחוזיות היו יהודים ולא מעט מתיקוני הפקודה נולדו מיוזמתם.
בראשית ימי המנדט, פקודת בניין ערים הייתה ריכוזית מאוד-לכל התוכניות נדרש אישור הנציב העליון. בהמשך גובש תיקון לפקודה כך שיואצלו יותר סמכויות לשלטון המקומי ומתן דגש על פיתוח ארצי ולא רק מקומי אך פקודה זו ששמה היה "פקודת תכנון עיר וכפר" לא יושמה עקב תום המנדט וחסרונות השיטה הקודמת נשארו גם לאחר הקמת המדינה.
לאחר הקמת המדינה
ב-1949 נוסדה התאחדות הקבלנים בישראל.
לאחר ההכרזה על מדינת ישראל כאשר החלה עלייה המונית של יהודים מכל העולם אל הארץ החלו מתכננים ואדריכלים ממזרח אירופה לתכנן את היישובים החדשים ואת השכונות החדשות שהוקמו לצורך אכלוס ויישוב הפזורה היהודית. האדריכל אריה שרון נבחר לאדריכל הראשי של משרד השיכון ותכנן עבורו את התוכניות. תוכנית המתאר הארצית הראשונה של מדינת ישראל יצאה בשנת 1951 ונקראה: "תכנון פיסי בישראל". העקרונות עליהם התבססה התוכנית היו פיזור האוכלוסייה בנגב והגליל ויצירת רשת היררכית של יישובים, עיירות וערים. התוכנית נגנזה ותוכנית המתאר הראשונה שבוצעה לאחר מכן הייתה תמ"א 3 שיצאה בשנת 1976 ונושאה היה סלילת כבישים ודרכי גישה.
ב-1959 תוקנה פקודת בניין ערים וב-1965 חוקק חוק התכנון והבנייה אשר החליף אותה. מכוח חוק זה הוקמו ועדות התכנון והבנייה.
ב-1969 הוקם מרכז הבנייה הישראלי בסמוך אל מרכז הירידים והקונגרסים ומכון התקנים בתל אביב.
לאורך השנים אירעו בישראל מחאות שונות על רקע יוקר הדיור. בראשית שנות ה-90 נוצר משבר דיור עקב קליטת עלייה מברית המועצות ואתיופיה אשר הצריך יצירה מהירה של פתרונות דיור. המדינה פנתה אל האדריכל יונה פיטלסון וכחלק מתמ"א 33, הוקמו אתרי קראוונים במקומות שונים בישראל.
בעקבות אסון המכביה ואסון ורסאי הוקמה ועדת זיילר לבטיחות מבנים אשר ממצאיה הובילו לעריכת שינויים בתחום הטכני של הבניה וכן להקמת מכוני בקרה פרטיים בישראל.
ב-2011, בעקבות משבר הדיור בישראל והמחאה החברתית שבאה בעקבותיו אושרה בכנסת רפורמה שכונתה חוק הווד"לים שמטרתה קיצור הליכי בנייה. כמו כן, בעקבות דו"ח ועדת טרכטנברג הוקמה ועדה בינמשרדית לעידוד התחרותיות בענף המלט בישראל בראשות גל הרשקוביץ (ועדת הרשקוביץ). בעקבות דו"ח הוועדה, התקבלה החלטה לחייב את נשר למכור את מפעל הרטוב ולהפחית את מחיר המלט ב-2%. לפי הערכות שונות, עיקר העלויות, בממוצע 30%, נובעות ממחיר הקרקע ואילו הוזלת המלט יכולה להביא לירידה של כ-3% ממחיר הדירה.
באפריל 2018 פורסמה רפורמה בתחום הקמת מבנים חקלאים בצפון הארץ (למעט רמת הגולן) המאפשרת קבלת היתר ל-37 סוגי מבנים ללא תוכנית אך עם מגבלות שונות, דבר המאפשר להוזיל ולקצר הליכי בנייה.
סוגי תוכניות
שלושת הסוגים העיקריים של התוכניות הם תוכנית מתאר ארצית, תוכנית מתאר מחוזית ותוכנית מתאר מקומית. סוגים נוספים של תוכניות הם: תוכנית לתשתית לאומית, תוכנית דרך, תוכנית לשימור אתרים ועוד.
ככלל, על קרקע מסוימת - יהא גודלה אשר יהא - עשויות לחול כמה תוכניות במקביל. במקרה כזה, יש צורך לקבוע מהו היחס בין התוכניות, כלומר - מי גוברת על מי במקרה של סתירה ביניהן. קיים מדרג היררכי בין סוגים של תוכניות, וכלל האצבע הוא שתוכנית גבוהה במדרג גוברת על תוכנית נמוכה במדרג. כמו כן, ככל שתוכנית גבוהה יותר במדרג, כך רמת הפירוט שלה נמוכה יותר. משמעות הדבר היא שרמת הפירוט הנמוכה אינה מאפשרת, בדרך כלל, לוועדה המקומית להבין איזה מבנה מותר לבנות, ומהם השימושים שמותר לבצע במבנה. זהו אמנם כלל אצבע, אולם ייתכנו מקרים שבהם תוכנית גבוהה במדרג ההיררכי תהא ברמת פירוט כזו, כך שניתן יהיה לקבל מכוחה היתר בנייה.
תוכנית מתאר ארצית
תוכנית מתאר ארצית (או בקיצור: "תמ"א") היא תוכנית שחלה על כל שטח המדינה. הדוגמה המוכרת ביותר לתוכנית כזו היא תמ"א 38, העוסקת בעידוד לחיזוק מבנים מפני רעידות אדמה, כאשר התמריץ לביצוע החיזוק הוא מתן אפשרות להגדיל את הבינוי. תוכנית מתאר ארצית מוגשת על ידי המועצה הארצית לתכנון ובנייה לממשלת ישראל שאחראית על אישורה.
דוגמאות לתוכניות מתאר ארצית: תמ"א 1 תוכנית המתאר הארצית האחודה מאחדת את מרבית תוכניות המתאר הארציות הנושאיות לתוכנית אחת.
ייתכנו מקרים שבהם תוכן תוכנית מתאר ארצית שתאושר על ידי ממשלת ישראל, אבל התוכנית תחול רק על חלק משטח המדינה ("תמ"א חלקית").
תוכנית מתאר מחוזית
בישראל קיימים 6 מחוזות: צפון, חיפה, מרכז, תל אביב, דרום וירושלים. תוכנית מתאר מחוזית (או בקיצור: "תמ"מ") היא תוכנית שחלה על שטחו של מחוז. תוכנית המתאר המחוזית מתארת ברמת הפשטה גבוהה יחסית כיצד ייראה המחוז: ניתן לדעת איפה יהיה, למשל, פארק מטרופוליני או איפה יהיה אזור תעשייה או אזור מגורים. כאשר נערכת ומאושרת תוכנית מתאר ארצית, בוחן מוסד התכנון הרלוונטי את תוכניות המתאר הארציות החלות, ולפיהן הוא יודע אילו הגבלות חלות על הכנת תוכנית המתאר המחוזית. תוכנית מתאר מחוזית מאושרת על ידי המועצה הארצית לתכנון ובנייה.
תוכניות המתאר המחוזיות המרכזיות הן:
תוכנית מתאר מקומית
תוכנית מתאר מקומית היא תוכנית שחלה על שטחו של מרחב תכנון מקומי אחד. אם תוכנית המתאר המחוזית מתארת איפה יהיה אזור מגורים או אזור תעשייה, תוכנית המתאר המקומית כבר קובעת - ברמת הפשטה גבוהה יותר - אילו מבנים יוקמו באזורים אלו. ההבדל המרכזי בין תוכנית מתאר מחוזית לתוכנית מתאר מקומית נעוץ בכך, שכל אחת מהן רואה לנגד עיניה "שלם" אחר. למשל, אמנם נכון הוא שקרקע המצויה בעיר פתח תקווה נמצאת גם בתוכנית המתאר המקומית של פתח תקווה וגם בתוכנית המתאר המחוזית של מחוז מרכז, אבל בעוד שבתוכנית המתאר המחוזית הקרקע הזו היא חלק קטן מכלל המחוז, הרי שבתוכנית המתאר המקומית היא מהווה חלק גדול יותר מרחב התכנון המקומי פתח תקווה.
ככלל, תוכנית מתאר מקומית מאושרת על ידי הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה. במקרים מסוימים, הקבועים בסעיף 62א לחוק התכנון והבניה, עשויה תוכנית מתאר מקומית להתאשר על ידי הוועדה המקומית לתכנון ובנייה.
תוכנית כוללנית
סוג מיוחד של תוכנית מתאר מקומית הוא תוכנית כוללנית. הרעיון המרכזי בתוכנית כוללנית הוא לקבוע כיצד ייראה מרחב התכנון המקומי בעתיד (בדרך כלל תקופה בת 20 - 30 שנים קדימה). כמו כן, קיומה של תוכנית כוללנית מאפשר לוועדה המקומית הרלוונטית - במקרים המתאימים - לקבל לידיה סמכות גדולה יותר באישור תוכניות מתאר מקומיות.
פרשת השחיתות בישראל ביתנו
פרשת השחיתות בישראל ביתנו (נקראת גם: פרשת ישראל ביתנו) היא פרשת שחיתות שלטונית במסגרתה הורשעו 17 אישי ציבור ולוביסטים ממפלגת ישראל ביתנו בביצוע עבירות של מתן שוחד וקבלתו, תיווך לשוחד, הטיית מכרזים, קבלת דבר במרמה, גנבה בידי עובד ציבור, זיוף, רישום כוזב במסמכי תאגיד, מרמה והפרת אמונים ועוד.
דרך הפעולה העיקרית בה פעלו העבריינים בפרשה היתה העברת כספי תמיכות ממשלתיות שלא כדין לגופים שונים, בתמורה להעברה חלקית של התקציב לחברי הכנסת ולמקורביהם, או מינוי מקורבים לתפקידים ציבוריים, בהיקפים של מיליוני שקלים.
הפרשיות
עמותת איילים - סגנית שר הפנים, פאינה קירשנבאום, ויו"ר מטה ישראל ביתנו, דאוד גודובסקי, נתנו כחמישה מיליון שקלים לעמותת איילים, ובתמורה העסיקה העמותה פעילים של מפלגתם, כגון זוכה המדליה האולימפית מיכאל קולגנוב, מימון של אירועים של המפלגה ותשלום לאתר יזרוס השייך למנגנון של "ישראל ביתנו" על מנת לשווק את העמותה במגזר הרוסי. העמותה אף ערכה כנס למען מטרותיה באמצעות עמותה אחרת, והעמותה האחרת הייתה מחויבת לשלם כסף למשרד הייעוץ של רונן צור שייעץ בתמורה לכך לפאינה קירשנבאום.
התאחדות היזמים - על פי החשד, ראש התאחדות היזמים בישראל, אירנה וולדברג, פיתחה קשרי עבודה עם פאינה קירשנבאום, שבמסגרתם השיגה קירשנבאום כמיליון וחצי שקלים עבור התאחדות היזמים.
בשנת 2014, פנתה וולדברג לקירשנבאום, וביקשה את עזרתה בחידוש קשר מקצועי שהיה לה עם הרשות למלחמה בסמים. בעקבות זאת, פנתה קירשנבאום לראש הרשות, והמליצה לו להיפגש עם וולדברג, במטרה לשלב את ההתאחדות בפעילות הרשות. החל ממרץ 2014, שולבה ההתאחדות בפרויקט של המכללה למינהל בראשון לציון בנושא של שיקום מכורים, אשר מומן על ידי הרשות.
באוגוסט 2014 ביקש דאוד גודובסקי, ראש מטה ישראל ביתנו הנאשם גם הוא במסגרת הפרשה, לטוס ולשהות בסרביה ובאוקראינה. בהמשך לכך, על פי הנחייתה של קירשנבאום, פנה גודובסקי אל וולדברג, כדי שההתאחדות תממן את הנסיעה. וולדברג, לפי האישום, הסכימה לממן את נסיעתם של גודובסקי ושל יועץ התקשורת של קירשנבאום לסרביה ולאוקראינה, בעלות כוללת של כ-15 אלף שקל. וולדברג הניחה כי גודובסקי נוסע לסרביה ולאוקראינה במסגרת תפקידו במפלגת ישראל ביתנו, וכי הנסיעה קשורה לנושא קידום עלייה.
חקירה משטרתית
הפרשה נחקרה באופן סמוי על ידי יחידת להב 433 של משטרת ישראל במשך כשנתיים (בשם הקוד 'תיק 242'), לאחר שגוף ציבורי התלונן בפני רשויות החוק כי נדרש לתשלום עמלה תמורת קבלת תמיכה ממשלתית, ובהמשך לחקירת אי-סדרים בחברה הכלכלית לפיתוח השומרון, ופורסמה במקביל למעצר חשודים מרכזיים בדצמבר 2014. על פי המשטרה, במסגרת החקירה נחתם הסכם עד מדינה עם אחד המעורבים בפרשה, שאסף ראיות נגד החשודים במשך תקופה ארוכה, ולאחר מכן נחתמו הסכמים דומים עם מספר עצורים בפרשה. אחד מעדי המדינה, יועץ התקשורת אמנון ליברמן, ניסה להתאבד לאחר שנחקר ולפני שהפך לעד מדינה.
במפלגת ישראל ביתנו האשימו את משטרת ישראל ברדיפה פוליטית, על רקע הבחירות לכנסת ה-20.
במסגרת הפרשה נחקרו כ־480 מעורבים, בהם:
יו"ר ישראל ביתנו, אביגדור ליברמן, תקף את פרקליטות המדינה ואמר: "מדובר במהלך מתוכנן, מתוזמן היטב, חקירה שמתואמת לחלוטין ללוח הזמנים של מערכת הבחירות". השר לביטחון הפנים, יצחק אהרונוביץ' הודיע שהוא מגבה את המשטרה, את הפרקליטות ואת היועץ המשפטי לממשלה בחקירת הפרשה, אך כעבור ימים אחדים הצטרף לעמדת ראש מפלגתו ואמר "פעם שישית שפותחים בחקירה נגד ישראל ביתנו לפני הבחירות. צריך לתהות מה קרה". יהודה וינשטיין, היועץ המשפטי לממשלה, שאישר את פתיחת החקירה המשטרתית וליווה אותה, הגיב לטענות אלה וטען כי מדובר בחקירה משמעותית, שמעלה חשד לשחיתות מאורגנת ושיטתית, בהיקפים נרחבים.
ב-21 באוקטובר 2015 המליצה המשטרה על העמדתם לדין של 36 חשודים, בהם קירשנבאום ומיסז'ניקוב.
בספטמבר 2016 שלחה פרקליטות המדינה מכתבי זימון לשימוע לפני העמדה לדין ל-16 חשודים, והודיעה על סגירת תיקיהם של 17 חשודים אחרים.
העמדות לדין
באוגוסט 2017 הגישה פרקליטות המדינה לבית המשפט כתבי אישום ראשונים בפרשה, בין השאר נגד פאינה קירשנבאום, שהואשמה בעבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים, הלבנת הון ועבירות מס ונגד רמי כהן, שהואשם בעבירות של מתן שוחד, לקיחת שוחד, ניסיון ללקיחת שוחד, הלבנת הון, קבלת דבר במרמה, איומים, זיוף מסמך בנסיבות מחמירות, רישום כוזב במסמכי תאגיד ושיבוש מהלכי משפט.
בספטמבר 2017 הוגש כתב אישום נגד איש העסקים משה קליסקי בגין שוחד, הלבנת הון ועוד.
בינואר 2018 הוגש כתב אישום נגד בלה גולדנברג, עובדת ברשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול, בעבירת מרמה והפרת אמונים.
נשיא קרים
נשיא קרים, רשמית נשיא הרפובליקה של קרים (Президент Республики Крым) הייתה המשרה הגבוהה ביותר של הרפובליקה של קרים (על פי חוקת אוקראינה נשמר גם השם הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית האוטונומית של קרים, ואז שונה השם לרפובליקה האוטונומית של קרים) כחלק מאוקראינה.
המשרה התקיימה רשמית החל מ-6 במאי 1992 עד 17 במרץ 1995, כשהנשיא היחיד היה יורי אלכסנדרוביץ' משקוב (מ-4 בפברואר 1994 עד 17 במרץ 1995).
היסטוריה
ב-26 בפברואר 1992 על פי החלטת המועצה העליונה של קרים, שונה שם הרפובליקה לרפובליקה של קרים. כבר ב-5 במאי 1992 אימצה המועצה העליונה של קרים חוק המצהיר על עצמאות המדינה של רפובליקת קרים - הקמת מדינה ריבונית וב-6 במאי 1992 במושב השביעי של המועצה העליונה אומצה החוקה של הרפובליקה של קרים, המגדירה את הרפובליקה של קרים כ"מדינה דמוקרטית המורכבת ממדינה דמוקרטית, אוקראינה והעיר סבסטופול - עיר בעלת מעמד מיוחד וחלק בלתי נפרד מקרים". ב-14 ביוני 1993 אימצה המועצה העליונה של קרים את החוק על נשיא הרפובליקה של קרים וב-4 בפברואר 1994 נבחר יורי אלכסנדרוביץ' משקוב לנשיא הראשון והיחיד.
המועצה העליונה של אוקראינה הכירה ברפובליקה של קרים כ"מרכיב אוטונומי באוקראינה, תוך פתרון עצמאי של סוגיות הקשורות לתחום שיפוטה בהתאם לחוקה וחוקיה של אוקראינה". ביוני 1992 תוקן החוק על מעמדה של הרפובליקה של קרים ובלבד שהרפובליקה "תפתור באופן עצמאי סוגיות שנמצאות בסמכותה מכוח חוקת אוקראינה, "חוקת הרפובליקה של קרים". עם זאת, נקבע כי "החוקה של הרפובליקה של קרים אינה יכולה לסתור את חוקת אוקראינה, את עקרונותיה הבסיסיים של מערכת דמוקרטית, משפטית, פוליטית, ולהבטיח זכויות אדם וחירויותיו".
ב-21 בספטמבר 1994, שונה שם הרפובליקה לרפובליקה האוטונומית של קרים.
כתוצאה ממשבר החוקתי שהתרחש ב-17 במרץ 1995, ביטלה הראדה העליונה את חוקת הרפובליקה של קרים משנת 1992 וביטלה את תפקיד נשיא הרפובליקה של קרים.
מתכתיות
מתכתיות באסטרונומיה וקוסמולוגיה פיזיקלית היא מדד לכמות היסודות כימיים שמרכיבים גרם שמים הכבדים יותר ממימן והליום. השימוש במונח 'מתכת' שונה מהמקובל בכימיה וביום-יום, מכיוון שבסקלות קוסמולגיות, היקום מורכב ברובו הגדול ממימן והליום בלבד, ולכן חוקרי היקום מגדירים את כל היסודות הכבדים יותר כ'מתכות'. לדוגמה, ערפילית שעשירה בפחמן תוגדר כ"עשירה במתכת" למרות שפחמן לא נחשב למתכת בהקשרים אחרים.
מתכתיות בגלקסיית שביל החלב
ברחבי גלקסיית שביל החלב, המתכתיות גבוהה יותר במרכז הגלקטי ויורדת ככל שמתקדמים כלפי חוץ. עובדה זו מוסברת על ידי צפיפות הכוכבים הגבוהה יותר במרכז הגלקסיה, מה שגורם לכך שיותר יסודות כבדים נוצרים, מוחזרים לתווך הבין-כוכבי ומשתתפים בהיווצרות כוכבים חדשים. באופן דומה, גלקסיות גדולות נוטות להיות בעלות מתכתיות גבוהה יותר מאשר הקטנות. לדוגמה, ענן מגלן הקטן וענן מגלן הגדול הן שתי גלקסיות לא-סדורות בסביבת שביל החלב. שיעור המתכתיות של הענן המגלני הגדול מוערך בכ-40% מזה של שביל החלב, בעוד שהענן המגלני הקטן הוא בעל מתכתיות של 10% בלבד.
אגם סן מרטין
אגם סן מרטין (כפי שהוא מכונה בארגנטינה; בספרדית Lago San Martin) או אגם או'היגינס (כפי שהוא מכונה בצ'ילה; בספרדית Lago O'Higgins) הוא אגם קרחוני בפטגוניה הממוקם בין אזור אייסן דל חנרל קרלוס איבנז דל קמפו (Aysén del General Carlos Ibáñez del Campo) שבצ'ילה לבין פרובינציית סנטה קרוס שבארגנטינה.
האגם נמצא בגובה 250 מטר מעל פני הים, שטחו 1,013 קמ"ר ואורך קו החוף שלו 525 ק"מ. ממבט מלמעלה, האגם מורכב ממספר עמקים דמויי אצבעות, מתוכם 554 קמ"ר בשטח צ'ילה ו-459 קמ"ר בשטח ארגנטינה. אגם סן מרטין הוא האגם העמוק ביותר באמריקות, עם עומק מרבי של 836 מטר בקרבת קרחון או'היגינס וצבע מים המאופיין בגוון כחול בהיר חלבי. האגם מוזן ברובו מנהר מאייר ומערוצים שונים ונשפך אל נהר פסקואה, שזורם לאוקיינוס הפסיפי. קרחון או'היגינס זורם מזרחה לכיוון האגם, כמו גם קרחון צ'יקו. שני הקרחונים הם חלק משדה הקרח של דרום פטגוניה אשר נמתח לאורך 350 ק"מ מצפון-דרום לאגם.
מהגרים לא התיישבו מסביב לאגם עד לשנת 1910, כאשר בריטים, סקנדינבים ושווייצרים התחילו לגדל כבשים בשביל צמר.
בולי חג המולד
בולי חג המולד הם בולי דואר עליהם מצוירים חפץ, אירוע או נושא שקשור לחג המולד. בולים אלו מיועדים לשימוש בדואר עונתי כגון כרטיסי ברכה לחג המולד. מדינות רבות בעולם מוציאות בולים כאלה, שהם בולי דואר רגילים (בניגוד לבולי חג המולד) ותקפים בדרך כלל לדברי דואר לאורך כל השנה (במדינות מסוימות יש להם ערך מוזל והם מיועדים לשימוש אך ורק על כרטיסי חג המולד). הם בדרך כלל מיוצרים בתקופה ש בין תחילת אוקטובר לתחילת דצמבר והם מודפסים בכמויות נכבדות לקראת החג.
היסטוריה
מועד הפרסום של בול חג המולד הראשון שנוי במחלוקת וככל הנראה היה ב-1898, באותה שנה יוצר בול קנדי עליו מצוירת מפת שטחי האימפריה הבריטית נכון ל-1898 ומטרתו של הבול הייתה לציין את חנוכת תעריף הדואר של האימפריה (שיצא על יום חג המולד) ולכן לאורף תקופה הקשר בין בולי חג המולד לחג המולד עצמו הייתה תוצאה של חשיבה פזיזה, אדם בשם וילאם מולוק הציע כי ב-9 בנובמבר יונפק בול "כדי לכבד את הנסיך (מולוק התכוון לנסיך ויילס) אך המלכה ויקטוריה שאלה אותו על איזה נסיך הוא מדבר, מולוק שהבין את תחושת חוסר הרצון של המלכה אמר "גבירתי, כוונתי הייתה לנסיך השלום".
בשנת 1935 הוענק לחיילי הכוחות הבריטיים שהוצבו במצרים בולי חג המולד לבית דואר שנמצא בסמוך למקום הצבתם. במשך שנים רבות אלה לא נכללו בקטלוגים של חברת הבולים "סטנלי גיבונס גרופ", מכיוון שהחבברה סיווגה אותם כ"חותם" ולא כבול דואר, אך החל מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 הם כן נכללים בקטלוגים.
בשנת 1937 הוציאה אוסטריה שני בולי ברכה לחג המולד עליהם היה מצויר ורד וכן גלגל מזלות. בשנת 1939 הוציאה ברזיל ארבע בולי דואר עם עיצובים ובהם שלושת האמגושים, כוכב, מלאך, ילד, הצלב הדרומי ואם וילד. בשנת 1941 הוציאה הונגריה גם היא בול דואר.
חותמות חג המולד הבאות לא הופיעו רק בשנת 1951, אז הוציאה קובה עיצובים עם פוינסטיות ופעמונים ואחריהן האיטי (1954), לוקסמבורג וספרד (1955), אז אוסטרליה, קוריאה וליכטנשטיין (1957). במקרים כמו אוסטרליה, ההנפקה סימנה את הראשון למה שהפך למסורת שנתית.
בשנות התשעים הוציאו כ-160 גופי ממשל שונים הוציאו בולי חג המולד, מרביתם מדי שנה. מדינות האסלאם מהוות את הקבוצה הגדולה ביותר של אנשים שאינם משתמשים בבולי חג המולד וזאת על אף שהרשות הפלסטינית הוציאה בולים לחג המולד מאז 1995.
קרישיות יתר בהיריון
קרישיות יתר היא תופעה תורשתית, הנובעת משיבוש במערכת נוגדת הקרישה. ישנו קשר הדוק בין קרישיות יתר לבין סיבוכי היריון, כולל הפלות, פיגור צמיחה תוך רחמי של העובר, היפרדות השליה, רעלת היריון, לידה מוקדמת, ואפילו מות העובר או האישה.
בעיות קרישיות קיימות באוכלוסייה הכללית (כ-20%) אך מרביתם לא יחוו אירוע הקשור לקרישת דם במהלך חייהם. היריון הוא מצב פיזיולוגי של קרישיות יתר ועל כן יש לעקוב ולאבחן היווצרות קרישי דם בכול היריון.
קיימים גורמים נוספים להיווצרות קרישיות יתר, כגון שימוש בגלולות למניעת היריון Birth Control Pills - BCP, ממאירויות, ניתוחים או אירועים שגורמים לחוסר תנועה ממושך של שבוע או יותר. קיימות מספר דרכים לאבחן בעיות קרישה: אנמנזה מפורטת על אירועים תרומבו–אמבוליים או הפלות חוזרות, בדיקות מעבדה ספציפיות לאיתור הפרעות לפקטורי וחלבוני קרישה.
על מנת לטפל בנשים הרות שמצויות בסיכון לפתח קרישיות יתר ישנו טיפול תרופתי יעיל שניתן בזריקות תת-עוריות באופן יומיומי. נהוג להשתמש בזריקות Clexan הניתנות במתן תת-עורי, במינון טיפולי של 1 מ"ג/ק"ג/יום.
מהי קרישיות יתר
קרישת הדם היא תהליך שכולל מספר שלבים אשר מערבים מספר רב של גורמים (כ-13 במספר). מרבית גורמים הללו, המכונים פקטורים, הם חלבונים המצויים בדם. קרישיות יתר של הדם היא מצב של פגיעה במנגנון קרישת הדם: הדם נקרש בקלות יתר או יתר על המידה. פגיעה זו מביאה ליצירת טרומובוזות – קרישי דם בלתי רצויים בוורידים או בעורקים, אשר עלולים לגרום לתחלואה, לנכות ואף למצבים מסכני חיים. הסיכון שמהווים קרישים אלה הוא שהם עלולים לחסום את כלי הדם שבו הם נמצאים. כאשר מדובר על נשים בהיריון, קרישיות יתר היא תחלואה שעלולה להיות מסכנת חיים לאם ולעובר. ישנם טיפולים שונים לאם שמאובחנת כסובלת מקרישיות יתר.
קרישיות יתר זוהתה כבר לפני כ-150 שנה על ידי רודולף וירכו. וירכו גילה את תופעת הפקקת בכלי הדם כאשר קרישי דם מצטברים ויוצרים טרומבוזיס. וכשיש הצטברות רבה מדי של טרומבוסים עלול להיווצר מצב שנקרא תסחיף. תסחיף מתאר מצב של קריש דם שניתק מהמקום שבו הוא נוצר, ונסחף, עם זרם הדם, לאברים אחרים בגוף. כך למשל, קרישי דם שנוצרים בוורידים העמוקים ברגליים יכולים להגיע לריאות, וקרישי דם שנוצרו בלב, בעלייה השמאלית – יכולים להגיע למוח.
כמו כן וירכו טבע את המונח המוכר כיום כ"משולש של וירכו" שטען כי סירקול התוריסטאזי, פגיעה אנדותליאלית ומצבי קרישיות יתר מגבירים ביחד את הסיכון לפקקת. (לובצקי, א. אפריל 2014) השלשה ע"ש : VIRCHOW B.Kenneth et al., (2014) נשלף ביולי 2014) מנגנון קרישת הדם הוא אחד המנגנונים החשובים ביותר בגוף האדם גם לשמירת סביבה יציבה (Homeostasis), גם לשמירת תקינות מחזור הדם וגם למנוע איבוד דם בשעת פציעה או חבלה. במערכת זו קיים איזון בין גורמי קרישה לבין גורמי דילול. יש נטייה מוגברת להופעת קרישי דם סמוך ללידה ובחודשים הראשונים לחיים. לאחר מכן נטייה זו יורדת מאוד ובהמשך היא עולה עם הגיל. כמו כן מחלות שונות, תרופות והרגלי חיים כולם מצרפים גורמים נוספים למשוואה זו. קרישיות יתר יכולה להיות נרכשת או מולדת (תורשתית), והיא עשויה להיות זמנית או קבועה. באופן כללי, קרישיות יתר נובעת כתוצאה מהפרעה בהרכב הדם, ובפרט מהפרעה במערכת הקרישה ובפקטורי הקרישה. קרישי דם נוצרים באופן ספונטני בכלי דם תקינים. בדרך כלל הגוף יודע כיצד לפעול ואילו מערכות עדינות יש להפעיל על מנת לשמור על ההומאוסטאזיס. הגוף יודע לאזן את שתי המערכות המנוגדות האלה, מערכת הקרישה והמערכת הנוגדת קרישה. שמירה על איזון זה היא קריטית על מנת להביא לזרימת דם יעילה ותקינה ולמנוע קרישה ספונטנית. מול כל גורם המשתתף בקרישה קיים גורם אחר שבולם אותו. קרישים עלולים להיתקע בדפנות כלי הדם ולחסום בצורה חלקית או מוחלטת את זרימת הדם. הנזק שעלול להיווצר יכול להיות קל או חמור, תלוי במיקום חסימת הזרימה.
קרישיות יתר נגרמת עקב שינויים במנגנון קרישת הדם בגוף ועלולה לגרום להיווצרות קרישי דם במערכת הוורידית. הנטייה לתופעת הקרישיות עולה בהיריון ביותר מפי 10 מאשר במצב רגיל ללא היריון. נשים אשר התגלתה להן קרישיות יתר במהלך ההיריון, סביר כי יחלו בקבלת טיפול תרופתי המונע פקקת ולאחרונה נהוג להתייחס בקפידה רבה גם לתקופת משכב הלידה, זאת אומרת תקופה של 6 שבועות לאחר הלידה להמשיך ולתת טיפול מונע לקרישיות יתר.
במאמר רטרוספקטיבי של קאמל ושות' (Kamel et al., (2014) מתואר כי המצב הבתר-לידתי (postpartum state) קשור לסיכון מוגבר באופן ניכר לפקקת (thrombosis). עוד מתואר כי הסיכון לאירועים פקקתיים ראשוניים היה גבוה באופן בולט בששת השבועות לאחר הלידה. הייתה גם עליה קלה אך מובהקת בסיכון במהלך התקופה של שבעה עד 12 שבועות לאחר הלידה.
סוגי הפרעות קרישה
במחקרים שונים נצפה כי הפלות חוזרות ונשנות, במיוחד בשליש הראשון של ההיריון מעידות על קרישיות יתר של הדם. תופעה זו נצפתה אצל נשים רבות. הסיכון הקיים בתופעת הקרישיות המוגברת בזמן היריון הוא חסימה של כלי דם מרכזיים המובילים דם לרחם. התוצאה של חסימה זו היא הפלה. יש טיפול תרופתי יעיל לבעיה ונשים בהיריון יכולות לעבור אבחון מוקדם ולקבל טיפול במידת הצורך.
קרישיות יתר נובעת בדרך כלל בשל אחד משני מצבים: עודף או ליקוי בפקטור קרישה. למשל 5 ליידן, פרוטאין C או פרוטאין S, חוסר של חלבון מפרק או מנטרל קריש. פקטור 5 יכול לגרום לקרישיות מוגברת ולחסימות. הפקטור מנוטרל על ידי פרוטאין .C במוטציה חל שינוי באתר הקשירה בצד החיצוני של פקטור 5 ולכן נפגמת יכולתו לזהות את פרוטאין C. פקטור 5 ליידן, פגום, שמעכב התקשרות לחלבון שמפרק אותו ולכן נמצא בדם לפרק זמן ארוך פי 10 מהזמן הרצוי. פגם זה נפוץ בהיקף של כ 5% מהאוכלוסייה. יש לציין, כי מרבית האנשים עם מוטציה, לא מרגישים שום הבדל ולא ילקו באף אירוע של קרישיות יתר. ליקוי בכל אחד מהגורמים הללו יגרום לנטייה לקרישיות יתר.
ישנן שתי מערכות הנוגדות קרישה – מערכת ראשונה אנטיטרומבין 3. חומר זה בהתקשרותו עם הפארין על גבי תאי האנדותל מנטרל מספר גורמי קרישה שהחשוב ביניהם הוא הגורם הפעיל טרומבין. המערכת השנייה מכילה את חלבון C – חלבון זה בנוכחות חלבון S מנטרל את גורמי הקרישה 5 ו- 8.
באוכלוסייה הכללית
נטייה גנטית לקרישיות יתר מופיעה ב-10% עד 18% מהאוכלוסייה הכללית. הנטייה לקרישיות יתר שכיחה מאוד. ישנן הערכות שונות, כיוון שישנם הבדלים בין אוכלוסיות וארצות שונות. ההערכה הממוצעת היא כ-20% מהאוכלוסייה. רוב האנשים עם קרישיות יתר, יעברו חיים שלמים ללא כל אירוע רפואי חריג. קריש דם שנוצר יכול לגרום למגוון בעיות בריאות. תלוי במיקום יצירת הקריש. קריש דם שנוצר בעורקי הרגלים- יגרום לתסחיפים ריאתיים או מחלת כלי דם היקפית. קריש דם שנוצר בעורקים הכליליים- יגרום לתעוקת חזה או אוטם שריר הלב. קריש דם בנוצר בעורקי הראש והמח-עלול לגרום לשיתוק עקב שבץ מוחי CVA (Cerebro Vascular Accident) או אירוע איסכמי חולף TIA (Transiet Ischemic Attack) קריש דם בכלי דם של הכבד- עלול לגרום לאי ספיקת כבד.
בנשים בהיריון
שימוש בגלולות למניעת היריון מגביר את נטיית הגוף ליצירת קרישים ברמה מוגבלת אך אם יש ברקע נטייה גנטית לכך תיתכן הפרה משמעותית של האיזון העדין ונטייה ליצור עודף של קרישים. מחקרו של גלמבוסי ועמיתיו (2014) הראה כי היריון הוא מצב פיזיולוגי של קרישיות יתר. נטייה תורשתית או נרכשת עלולה לגרום לסיבוכי היריון קשים. לאישה שבעברה חוותהVTE (Venous ThromboEmbolism) סיכוי של 7.6% להיארעות חוזרת בזמן היריון, ההיארעות פחתה אם היה שימוש בקלקסן.
נשים אשר חוו סיבוך היריון, ולהן קרישיות יתר, שונות משאר האוכלוסייה, ואצלן גדול הסיכוי שהתופעות תחזורנה על עצמן, אם לא יטופלו כראוי.
סיבוכים
ייתכנו סיבוכים אימהיים וסיבוכים שלייתיים. סיבוכים אימהיים- על פי נייר העמדה של האיגוד הישראלי למיילדות וגינקולוגיה (2012) כדי למנוע ולטפל בסיבוכי קרישיות יתר בהיריון יש למנוע ולטפל באירועי VTE בהיריון ובתקופת משכב הלידה שבחלקם קשורים לקרישיות יתר מולדת ונרכשת, כמו כן, יש למנוע סיבוכי היריון הקשורים בעיקר לקרישיות יתר נרכשת (APLAׂ). המעקב צריך לכלול בנוסף למעקב השגרתי הצמוד, גם מעקב צמיחת העובר, מעקב דופלר לזרימות דם בשלייה ומעקב מוניטור עוברי בשליש השלישי.
סיבוכים שלייתיים-
טיפול
הטיפול תלוי בגורם הראשי אשר גרם לבעיית קרישיות היתר באם מולד או נרכש באם גרם למחלה חריפה או כרונית. באופן כללי, כל אדם הסובל מסיבה כזו או אחרת מבעיית קרישיות יתר של הדם, יטופל בתרופות נוגדות קרישה. תרופות נוגדות קרישה מיועדות למנוע את קרישיות היתר של הדם, התרופות השכיחות כוללות: למצבי נטייה לקרישיות יתר יש פתרונות טיפוליים שונים: - טיפול בגורם הראשוני. - ויטמינים מסוימים יכולים ל"תקן" בעיות מטבוליות-גנטיות שגורמות לנטייה לקרישיות. - טיפולים ה"מדללים" את הדם כלומר מטים את מערכת הקרישה לפחות נטייה ליצירת קרישים
מניעה
כל אדם, גם ללא אירוע קודם של קרישי דם ראוי שימנע ממצבי סיכון יתר.
איניגו ג'ונס
איניגו ג'ונס (באנגלית: Inigo Jones; 15 ביולי 1573 – 21 ביוני 1652) היה אדריכל אנגלי שנחשב לאחד מחשובי האדריכלות האנגלית. ג'ונס היה זה אשר הביא את סגנון אדריכלות הרנסאנס לאנגליה ולצרפת.
ביוגרפיה
ג'ונס נולד בסמית'פילד שבמרכז לונדון, בן ליצרן בדים קתולי ולשי. ג'ונס נקרא על שם אביו איניגו (ככל הנראה קיצור של "איגנשיוס" - "ignatius") והוטבל בכנסיית סנט ברת'ולומיו הקטנה. לא ידוע היכן התחנך בצעירותו, אולם בסוף המאה ה-16 נסע ללמוד אדריכלות באיטליה, ובכך היה לאחד מראשוני תושבי אנגליה שעשה זאת).
ג'ונס ביקר באיטליה בין השנים 1598–1603 (ככל הנראה במימון רוג'ר מנרס, הארל החמישי מרות'לנד), ובשנית בין 1613 ו-1614. בביקוריו הושפע מסגנון אדריכלות הרנסאנס האיטלקי וכן מעבודותיו של אנדראה פלדיו. השפעות אלו נראו לימים בתכנוניו של ג'ונס ובכך הביא לאנגליה את סגנון האדריכלות הפלדיאנית, הקרוי על שמו של פלדיו.
עם פרוץ מלחמת האזרחים האנגלית בשנת 1642 הוחרם רכושו, אולם זה הושב לו בשנת 1646. בתקופה שבה הוחרם רכושו התגורר במגורים שניתנו לו בבית סומרסט.
ג'ונס נקבר בכנסיית רציף סנט בנט פאול שבלונדון.
עבודותיו הבולטות
עם יצירותיו הידועות ביותר של ג'ונס נמנים בית המלכה שבגריניץ', אותו תכנן בשנת 1616, ובית הסעודות שהיה חלק מארמון וייטהול, אותו תכנן ג'ונס בשנת 1619 בסיועו של עוזרו ואחיינו, האדריכל ג'ון וב.
ג'ונס תכנן את מתחם קובנט גרדן במימונו של פרנסיס ראסל, הארל הרביעי מבדפורד, אשר ביקש ממנו לתכנן פיאצה איטלקית. ראסל התחייב לבנות בכיכר כנסייה, אולם ביקש לחסוך בהוצאות ועל מנת לבנות יותר יחידות דיור במתחם הורה לג'ונס לבנות "אסם". ג'ונס הסכים, אולם לעוזרו אמר כי יבנה את "האסם הכי יפה באירופה".
ג'ונס שימש כמנהל עבודות הבנייה עבור המלך צ'ארלס הראשון ובמסגרת תפקיד זה התבקש לערוך סקר ארכיטקטוני של סטונהנג' והיה הראשון שערך מדידות מסודרות במקום. כמו כן תכנן עבור המלכה הנרייטה מריה את הקפלה הקתולית בבית סומרסט.
תחומי יצירה נוספים
בנוסף להיותו אדריכל מוכשר ג'ונס פעל רבות בתחום עיצוב תפאורות ותלבושות לתיאטרון. הוא היה לראשון שתכנן תפאורות נעות עבור התיאטרון האנגלי. כמו כן, תכנן תחפושות, תלבושות ואביזרי במה עבור בן ג'ונסון.
יעקב קדמי (פעיל עלייה)
יעקב קדמי (נולד ב-5 במרץ 1947) הוא פעיל עלייה יליד ברית המועצות, לשעבר ראש ארגון "נתיב", איש ציבור, מרצה, יועץ ופרשן גאופוליטי. מאז פברואר 2023 נמצא תחת סנקציות של מועצת האיחוד האירופי בשל פעילותו בהפצת התעמולה של המשטר הרוסי לשם הצדקת התוקפנות הרוסית במלחמת אוקראינה–רוסיה.
כללי
בחודש דצמבר 1967 פנה במכתב לשלטונות, אשר פורסם במקביל בוושינגטון פוסט, ובו הודיע כי ויתר על אזרחותו הסובייטית ודרש שיאפשרו לו לעלות לישראל. חודשיים לאחר פרסום המכתב, בפברואר 1968, גורש קזקוב מרוסיה, ונסע לבדו ברכבת לווינה. משם הגיע לישראל בהיותו בן 20.
בישראל המשיך קזקוב בפעילותו, בדרישתו לתת אפשרות ליהודי ברית המועצות לעלות לישראל. הממסד הישראלי חשד בתחילה שקזקוב הוא סוכן מושתל של הקג"ב, למרות זאת בסיוע חברי כנסת, שהציגוהו כגיבור לאומי, הגיע קזקוב ודרישתו לשחרר את יהודי ברית המועצות אל דעת הקהל הישראלית. בכך היה קזקוב מהראשונים שעוררו את הפעילות הציבורית הגלויה בכל העולם. ב-1970 הוא טס לניו יורק, יחד עם פעיל העלייה דב שפרלינג, שם קיים במשך תשעה ימים שביתת רעב מול בניין האומות המאוחדות. השביתה עוררה הדים רבים בישראל ובעולם ובמהלכה טבע קזקוב את הסיסמה "שלח את עמי", שהפכה לסמל המאבק למען העלייה.
לאחר שירותו הצבאי הצטרף לארגון "נתיב" (שהיה ידוע גם כ"לשכת הקשר") ופעל רבות למען יהדות ברית המועצות, שלומה, ביטחונה ועלייתה ארצה, ובמסגרת זו גם עברת את שם משפחתו כחלק משליחות בינלאומית. בשנת 1992 מונה לעמוד בראש הארגון אשר לקח חלק משמעותי מאוד בגל העלייה הגדול של שנות התשעים. בשנת 1999 פרש קדמי מראשות הארגון ומאז הוא משמש כמרצה ויועץ.
מאבק העלייה האישי לישראל
ב 19 בפברואר 1967 קדמי התפרץ לשגרירות ישראל במוסקבה ובקש שיסייעו לו לעלות לישראל. על סמך היתר כניסה לישראל שניתן לו על ידי שגרירות, פנה לשלטונות ברית המועצות בבקשה למתן היתר יציאה לעלייה לישראל. שלטונות ברית המועצות סירבו בנימוק שאין לו קרובים בישראל. ב-11 ביוני 1967, ביומה האחרון של מלחמת ששת הימים ניתקה ברית המועצות את יחסיה עם ישראל. באותו יום הגיש בקשה לפרלמנט הסובייטי, שבה ויתור על אזרחותו הסובייטית. זו הייתה פעם ראשונה שאזרח סובייטי מבקש לוותר על אזרחותו הסובייטית כשהוא נמצא בשטחה של ברית המועצות. לאור ניתוק היחסים בין ישראל וברית המועצות ולאור העובדה שלא ניתן היה להיכנס לשגרירות ישראל, התפרץ קדמי לשגרירות ארצות הברית, בה השאיר פניה לוועדה לזכויות אדם של האו"ם בצירוף העתק בקשה לפרלמנט הסובייטי על ויתור על אזרחותו הסובייטית. בפנייתו לפרלמנט הסובייטי דרש לוותר על אזרחותו הסובייטית ובין השאר כתב:
"אני יהודי. נולדתי יהודי, ואני רוצה לחיות את חיי כיהודי. עם כל רגשי הכבוד שלי לעם הרוסי איני רואה את עמי נחות באופן כלשהו לגבי העם הרוסי, או כל עם אחר, ואינני רוצה להיטמע על ידי עם כלשהו. מאחר שבברית המועצות אין כל תנאים לקיומו של עם יהודי, יש להניח ליהודים הרוצים לצאת מברית-המועצות את האפשרות לעשות זאת (בדיוק כפי שהדבר נעשה בארצות אחרות, למשל, ברומניה ובפולין). אני יהודי, וכיהודי אני סבור שמדינת ישראל היא מולדתי, מולדת עמי, והמקום היחיד על פני כדור הארץ שבו קיימת מדינה יהודית עצמאית, ואני ככל יהודי אחר, בעל זכות בלתי-מפוקפקת לחיות באותה מדינה. לעם היהודי ישנה זכות משלו למדינה עצמאית משלו, וכל יהודי, יהיו מגוריו באשר יהיו, ויהיה מקום הולדתו אשר יהיה, יש לו זכות לחיות במדינה היהודית".
בדצמבר 1968 פורסם אחד מעותקי הפניה של קזקוב בעיתון וושינגטון פוסט, אשר הועברו לפרסום באמצעותו של ראש שלוחת "נתיב" בארצות הברית נחמיה לבנון, ובו הדרישה מהשלטונות הסובייטים לוותר על אזרחותו. הצהרתו הפומבית שפורסמה הייתה הראשונה מסוגה שאתגרה באופן פומבי את שלטונות ברית המועצות, אשר מנעה באופן גורף את יציאתם של יהודי ברית המועצות מתחומה, אלא אם היו להם קרובים מדרגה ראשונה בישראל אשר בקשו "איחוד משפחות" (וגם אלה עם קרובי משפחה בישראל היו מקבלים סירוב לרוב). בפברואר 1969, בעקבות הפרסום, הודיעו השלטונות לקזקוב שהם מאפשרים לו לצאת לישראל ועליו לצאת מהמדינה תוך שבועיים. בכך, היה קזקוב למעשה ליהודי הראשון שקיבל אישור לעזוב את ברית המועצות ולעלות לישראל ללא קרובים בישראל.
המאבק לפתיחת שערי ברית המועצות לעלייה לישראל
בישראל, יחד עם פעילי עלייה ואסירי ציון שהחלו לעלות לישראל, דרש קזקוב משלטונות ישראל לעבור למדיניות מאבק פומבית לאפשר עלייה חופשית ליהודי ברית המועצות, בניגוד למדיניות הישראלית הרשמית - שגרסה שעדיף לפעול בדרכים שקטות כדי לא להרגיז את השלטונות הסובייטיים.