cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
המשבר הפוליטי בישראל (2019–2022)
התפרקות הממשלה ופיזור הכנסת
הצעת החוק שנועדה למנוע את פיזור הכנסת בחצות, 23 בדצמבר, נדחתה ברוב של 49 מתנגדים מול 47 תומכים. זאת לאחר שבליכוד האמינו כי בידם רוב שיאשר את ההצעה, אך הגעתם של כמה חברי כנסת שהיו צפויים להיעדר מההצבעה והצבעתם נגד ההצעה הכריעה את הכף. האירוע כונה "ליל החניונים" עקב שהייתו של חבר הכנסת רם שפע בחניון הכנסת ממש עד רגע ההצבעה עצמו. בחצות הלילה שבין 22 בדצמבר ל-23 בדצמבר 2020, הכנסת העשרים ושלוש התפזרה באופן אוטומטי עקב אי הסכמה של הליכוד וכחול לבן על העברת התקציב, ומדינת ישראל הלכה לבחירות בפעם הרביעית תוך פחות משנתיים. למחרת, פורסם שאחרי ויתור של נתניהו, כשל ניסיון חקיקה נוסף למניעתן כי לא הייתה יכולת טכנית במסגרת הזמנים. הליכוד הכחיש.
הבחירות לכנסת העשרים וארבע
הבחירות לכנסת העשרים וארבע התקיימו ב-23 במרץ 2021, הרביעיות במסגרת המשבר.
מערכת הבחירות
בניגוד לקודמותיה, במערכת בחירות זו לא רצו שתי מפלגות גדולות והיו כמה ראשי מפלגות שהצהירו על הרצון להרכיב ממשלה בראשותם: בנימין נתניהו, נפתלי בנט וגדעון סער. יאיר לפיד, ראש המפלגה השנייה בגודלה, שאף להיות ראש ממשלה אך היה מוכן לוותר על כך בתנאים מסוימים. ברקע, הייתה האפשרות שראש הממשלה החלופי, בני גנץ, ימונה לראש ממשלת המעבר ב-17 בנובמבר 2021, אם לא תקום ממשלה חדשה, בשל היותו של תאריך זה מועד החילופים בתפקיד ראש הממשלה שננקב עם הקמת הממשלה היוצאת.
ב-5 בינואר 2021, התראיין בנט בערוץ 20 ואמר:
תחילת הניסיונות להרכבת הממשלה
לאחר הבחירות, נציגי הציונות הדתית, יהדות התורה, ש"ס והליכוד המליצו על נתניהו - 52 ממליצים. יש עתיד, כחול לבן, העבודה, ישראל ביתנו ומרצ המליצו על לפיד - 45 ממליצים. ימינה המליצה על בנט. תקווה חדשה, הרשימה המשותפת ורע"ם לא המליצו על אף מועמד.
ב-6 באפריל הטיל הנשיא ריבלין את תפקיד הרכבת הממשלה על בנימין נתניהו. בסוף אפריל 2021, הוקמו 3 ועדות זמניות בכנסת: ועדת הכספים, ועדת חוץ וביטחון והועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית.
כישלון המגעים בין הליכוד לרע"ם
האפשרות שתקום ממשלה בשיתוף פעולה בין הליכוד לרע"ם עלתה בדיון הציבורי עוד מלפני הבחירות. נפתלי בנט, מנהיג ימינה, דרש מנתניהו ערב הבחירות לחתום על כך שלא יקים ממשלה בתמיכת רע"ם, זאת בתמורה להתחייבותו שלו לא להקים ממשלה שבה יישב תחת יאיר לפיד, גם לא ברוטציה. לאחר הבחירות, מאחר שמפלגות מחוץ לגוש תומכי נתניהו שללו על הסף כניסה לממשלה אחת עם נתניהו, אפילו בהסדר רוטציה, אחרי כישלון הסדר הרוטציה בממשלת נתניהו-גנץ, נראה היה שהדרך היחידה להקמת ממשלה בראשות נתניהו כרוכה בהיזדקקות לתמיכת רע"ם. ניסיונות להביא את גדעון סער לממשלה ואפילו להציע לו ראשות ממשלה ברוטציה (אולי אף לצידה של רוטציה גם לנפתלי בנט), נדחו על הסף. בין הח"כים בליכוד התגלע ויכוח פומבי שבו צחי הנגבי אמר "כי אנחנו רואים בעבאס אפשרות פוטנציאלית", בעוד ששלמה קרעי שלל זאת בהחלטיות. מנסור עבאס מצדו אמר: אנחנו לא מחויבים לאף אחד, לאף מפלגה ולאף גוש" . בנאום פייסני שנשא מנסור עבאס בנצרת ושודר בערוצי הטלוויזיה כשבוע לאחר הבחירות הוא קרא להתמקד במשותף ליהודים ולערבים ולהתגבר על חילוקי הדעות.
הליכוד החל לנהל מגעים עם רע"ם. בליכוד נטען בדיעבד, כי לא התקיים משא ומתן קואליציוני, והמו״מ הוגבל למשא ומתן עם רע"ם לפיו תתמוך בחוק לבחירה ישירה לראשות ממשלה. יו"ר רע"מ מנסור עבאס טוען מנגד כי בנוסף לכך היה גם משא ומתן על הסכם קואליציוני. הוא ציין ששרה נתניהו יכולה לתמוך בגרסתו, מאחר שהתארח בבית ראש הממשלה בבלפור לביקור חשאי, בו נועד עם הזוג נתניהו.
על מנת להשיג פריצת דרך ולרכך את גישתו, נערך מפגש בין מנסור עבאס לבין בכיר רבני הציונות הדתית, הרב חיים דרוקמן, ואילו הרב צבי טאו פרסם מכתב תמיכה באפשרות הקמת ממשלת ימין הנשענת על עבאס, שבו כתב שעל אף חילול השם הכרוך בהישענות על מפלגה ערבית, הדבר עדיף על הקמת ממשלת שמאל. אף על פי כן, סמוטריץ' לא שינה את עמדתו והצליח ללכד את רבני המפלגה סביב התנגדותו. שותפות אחרות לקואליציית הימין לא שללו את רע"ם. משה גפני וגם עמיחי שיקלי, שפרש מימינה, התבטאו באופן אוהד כלפי האפשרות לממשלה עם רע"ם ושיקלי אף תמך במינוי של עבאס לשר לשיתוף פעולה אזורי. איתמר בן גביר הצטרף לסמוטריץ' באומרו שלא יהיה חלק מממשלה שנשענת על רע"ם, אבל בניגוד לסמוטריץ' לא התחייב במפורש להצביע נגד הקמת ממשלה כזו.
בשנת 2022 התפרסמה הקלטה שבה נשמע סמוטריץ' מאשים את נתניהו בכך שהוא משקר, כאשר הוא אומר שמעולם לא התכוון להקים קואליציה עם רע"ם. סמוטריץ' נשמע אומר:
בעקבות סירובו של סמוטריץ' הפכו המגעים עם רע"ם לחסרי תוחלת, אך מנגד העובדה שעל פי הדיווחים העיתונאיים נתניהו חפץ לצרף את רע"ם לקואליציה הגדילה את הלגיטימציה הציבורית להסתמכות עליה עבור נפתלי בנט ואיילת שקד.
המשבר סביב מינוי שר משפטים
ב-1 באפריל 2021 הסתיים המינוי הזמני של בני גנץ לממלא מקום שר המשפטים, והממשלה נותרה ללא שר משפטים מכהן. מצב זה יצר מספר בעיות, בהן:
ב-27 באפריל התקיימה ישיבת ממשלה בה שרי הליכוד הצביעו נגד מינוי בני גנץ לתפקיד שר המשפטים. ראש הממשלה בנימין נתניהו הציע למנות את השר לשיתוף פעולה אזורי, אופיר אקוניס, לתפקיד שר המשפטים, ורוב שרי הממשלה אישרו מינוי זה. אולם גוש כחול לבן, המחזיק בזכות וטו מכוח חוק יסוד: הממשלה, התנגד למינוי. במהלך הדיון היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, קבע כי מינוי ללא הסכמת שני הגושים בממשלה אינו חוקי: "מאחר שראש הממשלה החלופי לא הסכים, ההצבעה הזאת לא חוקית ואסור היה לקיים אותה." בני גנץ תיאר את תהליך ההצבעה כ"הליך שדגל שחור של פגיעה בסדרי שלטון מתנוסס מעליו."
באותו ערב בג"ץ הוציא צו ביניים המקפיא את מינוי אקוניס, וקבע דיון דחוף למחרת. למחרת, ב-28 באפריל 2021, שינה נתניהו את עמדתו והודיע כי החליט לתמוך במינוי בני גנץ לתפקיד שר המשפטים. בהמשך אישרו השרים את מינוי גנץ, והדיון בבג"ץ בוטל.
הקמת הממשלה
ב-4 במאי, כשתי דקות לפני מועד פקיעת המנדט האוטומטית בחצות, הודיע נתניהו לנשיא כי לא עלה בידו להרכיב ממשלה. למחרת הוענק המנדט ליאיר לפיד. הוא קיבל 56 ממליצים לאחר שנוספו המלצות של תקווה חדשה והרשימה המשותפת (למעט בל"ד).
החל ניסיון להקים ממשלת חילופים בראשות יאיר לפיד ונפתלי בנט יחד, בתמיכת רע"ם והסיעות שמתנגדות להמשך כהונת נתניהו. המגעים הואצו לאחר שלפיד קיבל את המנדט. המהומות בישראל ומבצע שומר החומות האטו את המגעים עד לעצירתם. עם הרגיעה, התחדשו המגעים כשימינה ניהלה במקביל מגעים עם הליכוד. ב-30 במאי, הכריז בנט כי כוונתו להקים ממשלה עם לפיד.
בליל 2 ביוני 2021, בשעה האחרונה לפני תום המנדט של לפיד, הודיע לפיד לנשיא ראובן ריבלין שעלה בידו להרכיב ממשלת חילופים עם בנט. על-פי ההודעה, בנט יכהן ראשון כראש הממשלה ולפיד יכהן כראש הממשלה החלופי, והשניים יתחלפו לאחר כשנתיים. עקב ההודעה המשותפת פרצו הפגנות וחלה והקצנה בשיח האלים, אשר הביאה לאזהרה חריגה מצד ראש השב"כ.
ב-7 ביוני, הודיע לכנסת יושב ראש הכנסת, יריב לוין, על כך שעלה בידי יאיר לפיד להרכיב ממשלה. הישיבה בכנסת לכינון הממשלה החדשה התקיימה ב-13 ביוני, שהביאה לסיום 12 שנות כהונה רצופות של בנימין נתניהו כראש ממשלת ישראל. הכנסת הביעה אמון בממשלה ברוב של 60 בעד, 59 נגד ונמנע אחד. נפתלי בנט הפך לראש הממשלה השני בתולדות המדינה שאינו ממפלגת העבודה לגלגוליה השונים או ממפלגת הליכוד ולפיד מונה לראש ממשלת ישראל החלופי.
הקואליציה הורכבה מסיעות ימין (ימינה, תקווה חדשה וישראל ביתנו), מרכז (יש עתיד, כחול לבן), שמאל (העבודה ומרצ) ואף סיעה ערבית אחת (רע"ם). סיעתו של ראש הממשלה בנט מנתה 7 מנדטים בלבד, ובפועל 6 בניכויו של שיקלי, וסיעתו של ראש הממשלה החלופי לפיד מנתה 17 מנדטים. בנימין נתניהו מונה כראש האופוזיציה שמנתה את סיעות הליכוד, ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית, וכן את חבר הכנסת עמיחי שיקלי מימינה, אשר התנגד להקמת הממשלה.
על-פי ההסכמים הקואליציוניים שנחתמו, הממשלה לא תעסוק בנושאים מדיניים במחלוקת: לא תספח חלקים ביהודה ושומרון ולא תקדם הסדר מדיני עם הפלסטינים.
תיקון חוקי יסוד וקבלת התקציב
ב-6 ביולי 2021 חוקקה הכנסת תיקון לחוק יסוד: הכנסת, המאחר את המועד האחרון לאישור תקציב המדינה בכ-45 יום. עוד באותו תיקון שונה מספר השרים עבור כל סיעה היכולים להפסיק את חברותם בכנסת, במה שמכונה "החוק הנורווגי".
ב-28 ביולי תיקנה הכנסת את חוק יסוד: הממשלה והוסיפה לו את, הקובע כי בממשלת חילופים, במידה וטרם נערכו החילופים בתפקיד ראש הממשלה, הם יבוצעו אף אם התפזרה הכנסת באופן אוטומטי בשל אי אישור תקציב המדינה במועד, כפי שקרה בכנסת הקודמת, וכן במידה ובעד חוק שהתקבל לפיזור הכנסת הצביעו שני חברי כנסת לפחות שהצביעו בעד הקמת הממשלה ומשתייכים לסיעות אשר הוגדר שהן בעלי זיקה לראש הממשלה המכהן. במקרים אלה, נקבע כי החילופים יתבצעו באופן אוטומטי בחצות הלילה בו תם המועד להעביר את התקציב, או שלאחר אישור החוק לפיזור הכנסת.
בנובמבר 2021 אישרה הכנסת את שני חוקי תקציבי המדינה לשנים 2021 ו-2022 שהביא שר האוצר אביגדור ליברמן, וכן את חוקי ההסדרים הנלווים אליהם.
ההתנגדות לממשלה
עוד כשנודע כי בנט ולפיד מנהלים משא ומתן להקמת ממשלת חילופים, החלו להישמע טענות קשות כנגד בנט וסער על המהלך. כך, במשך כל כהונת הממשלה עד התפרקותה, הוקיעו אותה בחריפות חברי כנסת מסיעות הימין באופוזיציה, תוך השמעת קריאות קשות, והאשמת בנט וחברי מפלגתו, ימינה, בבגידה, בנוכלות, ובגניבת קולות בוחריהם. ביקורת קשה כלפי בנט נשמעה אף מחבר הכנסת מרשימתו, עמיחי שיקלי, שהצביע נגד הקמת הממשלה כאשר הוצגה בפני הכנסת.
הטענות העיקריות כנגד בנט היו הפרת הבטחותיו בערוץ 20 שמסר לפני הבחירות, עמידה בראש ממשלה הנתמכת בקולות סיעה ערבית לא ציונית, ישיבה בממשלה עם מפלגות השמאל, העמדתו של לפיד כראש הממשלה בעתיד, והיות סיעת ראש הממשלה בפועל בת 6 מנדטים לבד.
בנט מצידו הביע צער על הבטחותיו לפני הבחירות, ואמר כי הוא ביצע את הצעד בניגוד לעמדת רבים מהמצביעים שלו על-מנת להציל את המדינה מהמשך השיתוק הפוליטי שעשוי לכלול בחירות חמישיות במסגרת המשבר והמשך אי-העברת תקציב המדינה. בנט הזכיר כי אף נתניהו ניהל משא ומתן עם יו"ר רע"ם, מנסור עבאס להקמת הממשלה, וכן כי יו"ר מפלגת הציונות הדתית, בצלאל סמוטריץ', היה זה שמנע ממשלה בראשות נתניהו בתמיכת רע"ם ולולא התנגדותו הייתה קמה קואליציה של הליכוד עם רע"ם בהשתתפות ימינה, הציונות הדתית והסיעות החרדיות. בנט החמיא לעבאס על האומץ שגילה, לדבריו, כאשר החליט להצטרף לקואליציה ולנסות לקדם את ערביי ישראל להשתלבות בחברה הישראלית.
התנגדות האופוזיציה בכנסת
האופוזיציה סירבה פעמים לשתף פעולה בחקיקת הקואליציה, אף בחוקים שנחשבו במהלך השנים לקונצנזוס בקרב הסיעות הציוניות. בשל כך התקשתה הקואליציה הצרה לאשר בכנסת מספר חוקים. דוגמה בולטת היא חוק האזרחות והכניסה לישראל, ששלל מתן אזרחות ישראלית או תושבות בישראל לבני זוג של אזרחים ישראלים בעלי תושבות פלסטינית. בשנת 2003 החוק נחקק כהוראת שעה מסיבות ביטחוניות, וחודש מעת לעת. תוקפו פג ב-6 ביולי 2021 מבלי שהכנסת העשרים וארבע חידשה אותו. בהצבעה עליו במליאת הכנסת, נמנעו שני חברי כנסת מרע"ם. עמיחי שיקלי מימינה הצביע נגד החוק, כמו כל סיעות האופוזיציה. בשל כך נכשלה הקואליציה בהעברתו. ב-10 במרץ 2022 אושר החוק בשינוי נוסח.
התנגדות אלימה
ברשתות החברתיות גולשים רבים הגיעו עד כדי נאצות והסתה אלימה ואישית כלפי בנט וחברי הקואליציה. בניסיון להפעיל לחץ על חברי הכנסת של ימינה לפרוש מהממשלה, פעילי ליכוד נהגו להפגין באופן רועש ליד בתיהם של חברי כנסת ממפלגת ימינה, כגון עידית סילמן וניר אורבך, וכן לעיתים להטריד את בני משפחותיהם. הפגנות אלו נפסקו עם פרישתם מהקואליציה.
ההסתה כנגד ראש הממשלה בנט הגיעה לשיא כאשר הובעו כלפיו איומים ברצח. ב-31 באוגוסט נעצר צעיר, תושב אשקלון, בחשד שפרסם ברשתות החברתיות פוסט עם איום מרומז ברצח ראש הממשלה. ב-26 באפריל 2022 פורסם כי המשטרה והשב"כ פתחו בחקירה עקב מכתב מאיים עם כדור חי שנשלח לרעיית ראש הממשלה, גילת בנט. יומיים לאחר מכן פורסם על מכתב דומה נוסף עם קליע חי שנשלח לבנו של ראש הממשלה, יוני בנט.
התפרקות הממשלה ופיזור הכנסת
על-אף שנראה היה עם הקמת הממשלה שתם המשבר הפוליטי, גם ממשלה זו לא האריכה ימים. בקיעים נוצרו בקואליציה עוד טרם הוקמה הממשלה, עם פרישתו של עמיחי שיקלי. בהמשך פרשו חברי כנסת נוספים.
ב-20 ביוני 2022, לאחר מיצוי כל הניסיונות לייצב את הקואליציה, סיכמו ראש הממשלה נפתלי בנט וראש הממשלה החלופי יאיר לפיד על פיזור הכנסת והקדמת הבחירות. ב-30 ביוני 2022 קיבלה הכנסת את ולהקדמת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, החמישיות בתוך פחות מארבע שנים. על-פי, יאיר לפיד הפך בחצות הלילה שלאחר אישור החוק לראש הממשלה, ונפתלי בנט הפך לראש הממשלה החלופי.
הבחירות לכנסת העשרים וחמש
הבחירות לכנסת העשרים וחמש התקיימו ב-1 בנובמבר 2022, החמישיות במסגרת המשבר.
מערכת הבחירות
לאחר ההודעה של בנט ולפיד על ההחלטה לפזר את הכנסת העשרים וארבע, הודיע בנט כי הוא לא ירוץ בבחירות לכנסת העשרים וחמש. שותפתו במשך השנים, איילת שקד, קיבלה את הנהגת מפלגת הימין החדש, אך לאחר ניסיון לריצה משותפת ביחד עם יועז הנדל, שעל-פי הסקרים לא הספיק על מנת לעבור את אחוז החסימה, רצה שקד לבסוף בבחירות במסגרת רשימת הבית היהודי.
בבחירות אלה, נתניהו, גנץ ולפיד מיצבו עצמם כמועמדים לראשות הממשלה.
גם בבחירות לכנסת העשרים וחמש מפלגות הימין הציונות הדתית, עוצמה יהודית ונעם, התמודדו ברשימה אחת, לאחר לחץ של ראש האופוזיציה נתניהו שלא ירוצו בנפרד, על-מנת למנוע מצב של אובדן קולות ימניים מתחת לאחוז החסימה. כמו כן, סייע נתניהו בתיווך בין המפלגות החרדיות אגודת ישראל ודגל התורה על-מנת שירוצו גם עתה ברשימת יהדות התורה המאוחדת. מנגד, לצד האיחוד בין חוסן לישראל לתקווה חדשה לרשימה בשם המחנה הממלכתי, סירבה יו"ר מפלגת העבודה, מרב מיכאלי, לרוץ ברשימה משותפת עם מרצ. כמו כן, הרשימה המשותפת התפצלה לשתי רשימות - חד"ש-תע"ל ובל"ד. רשימות ערביות אלה, יחד עם רע"ם, לא חתמו על הסכמי עודפים. גם מפלגת ישראל ביתנו נותרה ללא הסכם עודפים.
בחלק נכבד ממערכת הבחירות נקט ראש הממשלה, יאיר לפיד, בקמפיין "המפלגה הגדולה", וניסה להעביר מצביעים ממפלגות הגוש האחרות למפלגתו יש עתיד, עובדה שזכתה, יחד עם אי הפעלת הלחץ על המפלגות הקטנות בגוש להתאחד, לביקורת רבה מצד מפלגות הגוש ופרשנים - לפני הבחירות ואחריהן.
במערכת הבחירות חזרו לפיד וגנץ על ההתחייבות לא לשבת בממשלה תחת נתניהו. נתניהו מצידו התחייב להקים ממשלת ימין.
במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים וחמש פרסמו יו"ר מפלגת הציונות הדתית, בצלאל סמוטריץ', וחבר הרשימה חבר הכנסת שמחה רוטמן את תוכנית מפלגתם לרפורמה במערכת המשפט, הכוללת פיצול תפקיד היועץ המשפטי לממשלה, חקיקת פסקת התגברות שתאפשר לכנסת לבטל פסילת חוק על ידי בית המשפט העליון ברוב של 61 חברי כנסת, צמצום עילת הסבירות ושינוי הרכב הוועדה למינוי שופטים. אחד מהשינויים שהציגו כלל ביטול של העבירה הפלילית מרמה והפרת אמונים. לפי חוק העונשין ביטולה של עבירה מזכה למפרע כל אדם שהורשע בגינה, ולכן היו שחשדו שביטול העבירה יבטל חלק ממשפט נתניהו. במפלגה אך היו שאמרו זאת ובהמשך חזרו בהם. סמוטריץ' ומפלגת הליכוד הכריזו כי העבירה לא יחול למפרע ומשפט נתניהו לא יבוטל. נתניהו הצהיר כי הוא יקבע את המדיניות.
תוצאות הבחירות
הרשימות מרצ, בל"ד והבית היהודי לא עברו את אחוז החסימה. הגוש בראשותו של נתניהו (שכולל את מפלגות הליכוד, הציונות הדתית, ש"ס ויהדות התורה) זכה לרוב של 64 מושבים בכנסת.
תוצאות הבחירות אפשרו הקמת ממשלת ימין-חרדים בראשותו של נתניהו ובישרו את סיומו של המשבר הפוליטי.
תחילת הניסיונות להרכבת הממשלה
לאחר פרסום תוצאות הבחירות, ראשי סיעת המחנה הממלכתי - בני גנץ, גדעון סער וגדי איזנקוט - הודיעו כי לא יישבו בממשלת נתניהו וכי פניהם לאופוזיציה. אף ראש הממשלה לפיד הצהיר במהלך האזכרה לראש הממשלה המנוח יצחק רבין, כי לא יישב תחת נתניהו.
לאחר הגשת תוצאות הבחירות הרשמיות לנשיא המדינה, יצחק הרצוג, ב-9 בנובמבר, פתח הנשיא, כחוק, בהתייעצויות עם נציגי סיעות הכנסת הנבחרת. נציגי הציונות הדתית, יהדות התורה, ש"ס והליכוד המליצו כצפוי לנשיא להטיל על נתניהו את מלאכת הרכבת הממשלה - סה"כ 64 ממליצים. יש עתיד והעבודה המליצו על לפיד - 28 ממליצים. שאר הרשימות, המונות יחד 28 מנדטים, לא המליצו על אף מועמד.
ב-13 בנובמבר הטיל הרצוג על נתניהו את מלאכת הרכבת הממשלה. לרשותו של נתניהו עמדו 28 ימים לביצוע המשימה, והנשיא הרצוג רשאי להאריך את משך המנדט של נתניהו לתקופות נוספות המצטרפות יחד לתקופה של עד 14 ימים נוספים. במעמד קבלת המנדט בבית הנשיא, אמר נתניהו כי הוא מתכוון להיות ראש ממשלה של כל אזרחי המדינה, אף אלה שלא בחרו בו, כי אין לדאוג מהממשלה שהוא מתכוון להקים, וכי זהו עת לפיוס בעם.
שינויי חקיקה טרם הקמת הממשלה
במסגרת המשא ומתן הקואליציוני, עלו מספר דרישות של השותפות הקואליציוניות העתידיות של נתניהו לשינויי חקיקה עוד בטרם הקמת הממשלה.
ש"ס דרשה לתקן את חוק יסוד: הממשלה כך שיו"ר ש"ס, אריה דרעי, יוכל לכהן כשר מבלי לשאול את יו"ר ועדת הבחירות האם יש קלון במעשיו, לאור ההוראה הקיימת ב לחוק היסוד הקובעת כי יש לשאול את יו"ר ועדת הבחירות לפני מינוי לשר של מי שהורשע בעבירה ונידון לעונש מאסר, זאת תוך שבע שנים מתום ריצוי העונש או מתן פסק הדין, על-פי המאוחר. דרעי, שהורשע בעבירות מס במהלך כהונת הכנסת העשרים וארבע ונידון לעונש של מאסר על תנאי, ביקש לוודא בשינוי החקיקה כי בשל אי בהירותו של חוק היסוד בנוגע למאסר על תנאי, לא יצטרך לשאול את יו"ר ועדת הבחירות האם יש קלון במעשיו. כנגד דרישה זו טענה הממשלה היוצאת, שהיא האופוזיציה המיועדת, כי זהו שינוי פרסונלי לחוק יסוד שתחולתו היא מיידית, לצורכי הממשלה הנכנסת. בנוסף טענה האופוזיציה המיועדת כי תיקון החקיקה מכשיר את כהונתם של עבריינים לשרים.
דרישה נוספת עלתה מצד השר המיועד לביטחון לאומי, הלא הוא השר המיועד לביטחון הפנים, איתמר בן גביר. בן גביר דורש שהכנסת תחוקק חוק לתיקון פקודת המשטרה, שירחיב את סמכויותיו ואת שיקול דעתו של השר המיועד, כמו את יכולתו לקבוע מדיניות בתיעדוף של נושאים שבהם תתמקד המשטרה. על-פי הצעת החוק, שהונחה על שולחן הכנסת, תוכפף המשטרה והמפכ"ל שלה לשר, בדומה לאופן כפיפותו של הרמטכ"ל וצה"ל לשר הביטחון. עוד דורש בן גביר להעביר את משמר הגבול הפועל ביהודה ושומרון מכפיפות לצה"ל ולמשרד הביטחון לכפיפות לשר לביטחון לאומי. אל מול יוזמה זו הביעו חשש מפכ"ל המשטרה, קובי שבתאי, אנשי משטרה לשעבר והאופוזיציה המיועדת על-כך שהצעת החוק לא מגדירה באופן ברור האם בנושאים הנוגעים לזכויות האזרחים, כגון זכות המחאה, השר יוכל לעסוק. עוד הובע חשש כי השר יוכל לתעדף חקירות מסוג מסוים, באופן העלול לפגוע בשלטון החוק ובדמוקרטיה, וכי הצעת החוק תצבע את המשטרה בגוונים פוליטיים.
הצעת חוק נוספת שהונחה על שולחן הכנסת הינה בהתאם לדרישה של שר האוצר המיועד, בצלאל סמוטריץ', להעביר אליו ממשרד הביטחון את האחריות על המנהל האזרחי ביהודה ושומרון. כנגד הצעה זו, כמו ההצעה להעביר את הסמכות על משמר הגבול ביהודה ושומרון לשר לביטחון לאומי, נטען כי בשל חקיקה זו, ובשל ביזור הסמכויות הנוגעות לאזור זה לשלושה שרים שונים, תיפגע היכולת המבצעית של צה"ל ביהודה ושומרון.
הקמת הממשלה ותום המשבר
ב-8 בדצמבר 2022, ביקש נתניהו מהנשיא הרצוג להאריך את המנדט שקיבל להרכבת הממשלה ב-14 יום נוספים, על-מנת להשלים את המשא ומתן עם יהדות התורה. לכל היה ידוע כי מטרה עיקרית נוספת לבקשה להאריך את המנדט, שהיה אמור להסתיים ב-11 בדצמבר, היא להשלים טרם הקמת הממשלה את החקיקה שדרשו השותפות הקואליציוניות העתידיות לבצע. ב-9 בדצמבר נענה הרצוג להאריך לנתניהו את המנדט, אך זאת ב-10 ימים בלבד, עד 21 בדצמבר.
ב-21 בדצמבר, 12 דקות לפני פקיעת המנדט בחצות, הודיע נתניהו להרצוג כי עלה בידו להרכיב ממשלה, וב-26 בדצמבר מסר נתניהו הודעה על כך גם ליושב-ראש הכנסת, יריב לוין. ב-29 בדצמבר 2022 הושבעה ממשלת ישראל השלושים ושבע ובכך בא לקיצו המשבר הפוליטי שנמשך קרוב לארבע שנים. במהלך שנת 2022 כיהנו בישראל שלושה ראשי ממשלה שונים: נפתלי בנט במהלך מחצית השנה, יאיר לפיד במחצית השנה הבאה, לאחר פיזור הכנסת ובנימין נתניהו, בשלושת הימים האחרונים של השנה.
צירי זמן
להלן צירי זמן המפרטים את כנסות וממשלות ישראל שכיהנו בין שנת 2019 לשנת 2023; הציר העליון מפרט את הכנסות, הציר התחתון מפרט את הממשלות.
טענות לפגיעה בדמוקרטיה
משני הצדדים הובעו במהלך המשבר טענות על פגיעה בדמוקרטיה.
במהלך המשבר, היו שטענו שחלק מהתנהלותו של נתניהו ומהמתקפות נגד צוות התביעה וחוקריו פגעו בעקרון שלטון החוק ובמאבק בפשיעה ובשחיתות השלטונית. בשיח הציבורי הוזכרה גם חזקת החפות. כמו כן, נטען שמתקפותיו של נתניהו וסביבתו על גופי תקשורת ועיתונאים, כחלק ממסע הבחירות, פגעו בעקרון חופש העיתונות. נוסף על כך, נטען או הובע חשש שנתניהו ינסה להשפיע על ההליך המשפטי שלו או למנוע את העמדתו לדין. זאת בין היתר על ידי חקיקה (שינוי חוק החסינות או חקיקה כמו חוק ההמלצות בכנסת ה-20), מינוי שר משפטים או קידום פסקת התגברות העוסקת בפסילת חוקים או פעולות מנהליות.
לאורך המשבר, הממשלה פעלה תחת פיקוח מינימלי אם בכלל של ועדות הכנסת, מה שהעלה טענה על פגיעה בעקרון הפרדת הרשויות.
בהיעדר הסכמה ומתוקף הצורך בנקיטת צעדים מהירים לטיפול במגפת הקורונה, פעילות ממשלת המעבר כנגד התפשטות הנגיף החלה ללא פיקוח של הכנסת וללא כינוס ועדות. בתוך כך, כלפי חלק מההחלטות כגון הקפאת פעילות בתי המשפט, הייתה ביקורת מצד האופוזיציה כי המניע לכך הוא פוליטי, בשל פרסומן בשעת לילה מאוחרת, לאחר סגירת גיליונות העיתונים ואי הצגתן בהודעה היומית לציבור של ראש הממשלה. ההוראה עליה חתם שר המשפטים אמיר אוחנה הייתה בת תוקף של 24 שעות וניתנה יומיים לפני פתיחת המשפט בעניינו של נתניהו. ההוראה התקבלה באישור היועץ המשפטי לממשלה. ב-21 במרץ 2020 הוציאה נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות הודעה כי בתי המשפט פועלים במתכונת חירום והצעדים התקבלו גם על דעתה. מצב החירום בבתי המשפט הוארך עד 16 באפריל 2020.
תקנת חירום נוספת בעניין בתי המשפט, נגדה נטען כי מדובר בהחלטה פוליטית הקשורה למשפט בעניינו של נתניהו, הייתה מניעת קיום דיונים בווידאו. בשל משבר הקורונה הוחלט לאפשר דיונים בווידאו רק לנאשמים שכבר נמצאים במעצר, כדי לא להכניס נאשמים חדשים לכלא, בין אם הם נשאים והם מהווים סיכון לכלואים אחרים ולסוהרים ובין אם קיימת התפרצות שטרם התגלתה בבית הכלא. אף לאחר ההחלטה התקיימו דיונים בבית משפט בבאר שבע.
בעת שבה המפלגות לא הגיעו להסכמה על כינוס ועדה מסדרת וכן למרות דרישת רוב חברי הכנסת לא התקיימה הצבעה על מינוי קבוע של יושב ראש הכנסת, צעדים שעוררו את "מחאת הדגלים השחורים": שיירת כלי רכב שנסעה לירושלים ב-20 במרץ כחלק ממחאה עוכבה על ידי המשטרה בהוראת מפקד המחוז. במוצאי שבת, 21 במרץ, מספר ארגונים בתוכם דרכנו והתנועה לאיכות השלטון ארגנו מחאת רשת בה נספרו בכלל האמצעים השונים כ-500 אלף צפיות. ב-22 במרץ התקיים דיון בנושא בבג"ץ. ביום שני, 23 במרץ, נערך דיון בכנסת בו הוחלט על הקמת שש ועדות כנסת זמניות, ביניהן ועדת הקורונה, שבראשותה עמד ח"כ עפר שלח. מחאת הדגלים השחורים נמשכה גם בחודשים אפריל ומאי. במקביל, פעלו ארגונים אחרים במהלך המחאה נגד בנימין נתניהו (2020).
התערבות בג"ץ בשלב זה בעבודת הכנסת, עוררה טענות מצד הימין לגבי פגיעה בדמוקרטיה ופגיעה בעקרון הפרדת הרשויות.
ב-20 במרץ הממשלה אישרה פה אחד את התקנות לשעת חירום המגבילות התקהלות אזרחים. לצד המגבלות שהוטלו על תנועת אזרחים שלא לצורך, אחת ההחרגות להגבלות הייתה הפגנה.
ב-2 באפריל מנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב, אישר תקנות חדשות המגבילות הפגנות לקבוצות של עשרה אנשים, בלי אישור הממשלה, כאשר הוא מצביע על משרד המשפטים כגורם המכריע. לפי ברק רביד, ראש הממשלה נתניהו תמך בחופש ההפגנה.
לפי הדיווחים דרשה הקואליציה לקבל זכות וטו ב, בניגוד לנוהג הקיים, דרישה שעיכבה את מציאת הפשרה בין הצדדים. דרישה נוספת שעלתה במשא ומתן, הייתה פסקת התגברות שתמנע מבג"ץ להתערב במקרה של פסיקה כנגד נתניהו.
ניסיונות לפתרון המשבר
אריה דרעי, יושב ראש סיעת ש"ס הציע לעבור לשיטת בחירות ישירות לראשות הממשלה אך ההצעה לא התקבלה. נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין הציע את 'מתווה הנבצרות' שלפיו תוקם ממשלת אחדות, ונתניהו יעביר את סמכויותיו לגנץ עם פתיחת משפטו אך הצדדים לא הגיעו להסכמה על ההצעה.
ב-13 במרץ 2020 קרא נתניהו להקמת ממשלה הדומה לממשלת ישראל השלוש עשרה, אחריו פרסמו שר הביטחון נפתלי בנט ויו"ר מפלגת גשר אורלי לוי אבקסיס קריאה דומה. לילה לאחר מכן שוחחו נתניהו וגנץ בניסיון להקמת ממשלת חירום.
הנשיא ראובן ריבלין קידם הקמת ממשלת אחדות, לפחות כממשלת חירום זמנית שתתפקד מספר מוגבל של חודשים, ולאחר סיום המשבר "נמשיך מאותה נקודה".
הצעות נוספות שהועלו בציבור היו הוראת שעה שתוביל למינוי ראש ממשלה שאינו חבר כנסת לשנה. הוצעה גם חקיקה שתוביל לבחירות במחוזות בחירה או לכך שראש הרשימה הגדולה יוכרז באופן אוטומטי כראש הממשלה, ללא צורך בהצבעת אמון בכנסת.
ב-19 באפריל 2021, לאחר סבב הבחירות הרביעי הציע אריה דרעי הצעת חוק על פיה יתקיימו בחירות ישירות לראשות הממשלה, מבלי לפזר את הכנסת.
השלכות המשבר
כמחאה על המשבר הפוליטי קמה מחאת הדגלים השחורים, שקראה לבחור לכנסת יושב ראש חדש, להקים את ועדות הכנסת, ולהכניס תיקונים לחוק שיבטיחו שאדם שמואשם בפלילים לא יוכל להיבחר לראשות הממשלה. הנחיות ההתקהלות עקב משבר הקורונה במידה רבה הפריעו לקיום המחאה, אם כי ההנחיות התירו הפגנות.
חברת דירוג האשראי מודי'ס הזהירה כי המשבר הפוליטי עלול להביא להורדת דירוג האשראי של ישראל.
בתרבות
על המשבר נעשו תוכניות סאטירה שונות. ב-27 בפברואר 2020 הועלה לערוץ היוטיוב של כאן 11 הסרטון "מה אם ניתקע לנצח בבחירות" שכתב והלחין תמיר בר. כמו כן בתוכנית ארץ נהדרת הוציאו את השיר "גוררים אתכם לעוד בחירות", ואת המערכון "שאולי ומלחמת האזרחים" בו דמותו של שאולי מציעה את הרעיון כי הפתרון לפלונטר הפוליטי הוא מלחמת אזרחים.
אוקיינוס הסערות
אוקיינוס הסערות (בלטינית: Oceanus Procellarum) הוא הים הירחי הגדול ביותר. הוא נמצא בצידו המערבי של הצד הנראה של הירח. השם ניתן על ידי אסטרונום איטלקי ג'ובני בטיסטה ריצ'ולי בשל ההנחה שרווחה בזמנו כי מזג האוויר בכדור הארץ מושפע ממופעי הירח והסערות מתחילות עם הופעת האוקיינוס. אורכו מצפון לדרום גדול מ-2,500 ק"מ, ושטחו בערך 4,000,000 קילומטרים רבועים.
אופן היווצרות מיקום ומבנה
בדומה לשאר ימות הירח נוצר אוקיינוס הסערות על ידי לבת בזלת שיצרה עמק בתקופה הקדם אימבריית. בחלקו הצפון-מזרחי מופרד האוקיינוס מים הגשמים על ידי הרי קרפטים. בצדו הצפון מערבי נמצא מכתש אריסטרכוס, שהוא הנקודה הבהירה ביותר בצדו הנראה של הירח. בצדו הצפוני הוא מסתיים בסינוס רוריס.
Attero Dominatus
Attero Dominatus ("להשמיד את המנהיג" בלטינית) הוא אלבומה השלישי של להקת הפאוור מטאל השוודית "סבטון", אשר יצא בשנת 2006. זהו אלבום קונספט המוקדש כמעט כולו למלחמות שונות מההיסטוריה.
הדוב פדינגטון (סרט)
הדוב פדינגטון (באנגלית: Paddington) הוא סרט קומדיה לייב-אקשן בריטי משנת 2014 המבוסס על ספר הילדים הפופולרי "הרפתקאות הדוב פדינגטון" מאת מייקל בונד. את הסרט ביים פול קינג על פי תסריט מאת האמיש מק'קול ובהפקת דייוויד היימן.
בסרט מככבים בן וישו, יו בונוויל, סאלי הוקינס, ג'ולי וולטרס, ג'ים ברודבנט, פיטר קפלדי וניקול קידמן. הסרט יצא להקרנת בכורה ב-23 בנובמבר 2014 בממלכה המאוחדת.
תקציר עלילת הסרט
דוב צעיר שנולד בפרו מגיע ללונדון על גבי ספינה. הדוב המוזר עוטה מעיל כחול וכובע אדום, שניהם מצמר ולצווארו הפתק "נא לטפל יפה בדוב הזה". כשהוא מוצא את עצמו לבדו בתחנת הרכבת פדינגטון, הוא מתחיל להבין כי חיי העיר הם לא מה שהוא חשב שהם. זאת, עד שהוא פוגש במר וגברת בראון, שידועים גם כהנרי ומרי בתחנת הרכבת והם מחליטים לקרוא לו על שם התחנה בה מצאו אותו. משפחת בראון מתאהבת בדוב ומחליטה שישהה בביתם לצמיתות והוא הופך לחברם טוב של ילדיהם ג'ודי וג'ונתן, ולחלק מן המשפחה. הדוב מתגלה כחכם, שובה לב ובעל חוש צדק מפותח, אך גם נוטה לשובבנות והוא נקלע להרפתקאות שונות ומוזרות.
הפקה
פיתוח הסרט יצא לדרך בשנת 2007 כאשר מפיק סרטי "הארי פוטר", דייוויד היימן הוכרז כמפיק הסרט בעוד האמיש מק'קול החל בכתיבת התסריט. אך ההפקה יצאה לדרך באופן ממשי רק בשנת 2013 כאשר החלו הצילומים בלונדון והוכרז על ליהוקו של קולין פירת' לתפקיד הדוב פדינגטון.
ב-13 בספטמבר 2013 החלו הצילומים, ובסיוע טכנולוגיית לכידת תנועה והוספת אפקטים ממוחשבים נוצר הדוב פדינגטון הקולנועי. ביוני 2014 קולין פירת' ויתר על דיבוב קולו של הדוב, לאחר שבאולפני ההפקה הוחלט כי קולו אינו מתאים לדמות וביולי 2014 הצטרף בן וישו להפקה כמחליפו של פירת'.
הסרט יצא להקרנת בכורה ב-23 בנובמבר 2014 בלונדון שבממלכה המאוחדת, וב-26 במרץ 2015 בישראל.
סרט המשך
באוקטובר 2016 הוכרז על סרט ההמשך "פדינגטון 2" שיצא ב-10 בנובמבר 2017.
בוקה ג'וניורס
בוקה ג'וניורס (בספרדית: Club Atlético Boca Juniors) הוא אחד ממועדוני הכדורגל המובילים בארגנטינה, מעיר הבירה בואנוס איירס. בנוסף לקבוצת הכדורגל מפעילה הקבוצה גם קבוצות ספורט אחרות.
המועדון הוא גם המצליח ביותר בדרום אמריקה בגביעים בינלאומיים, הפופולרי ביותר בארגנטינה ואחד מהמועדונים המצליחים ביותר בעולם.
לבוקה יש יריבות רבת שנים עם המועדון ריבר פלייט.
האצטדיון הביתי של בוקה ג'וניורס, הממוקם בשכונת "לה בוקה" בפרברי בואנוס איירס, נקרא עד לשנת 1986 הבונבוניירה בגלל צורתו המזכירה בונבוניירת שוקולד בשנת 1986 שונה שמו לאצטדיון Camilo Cichero ע"ש נשיא מועדון בוקה ג'וניורס שבתקופת כהונתו החלה בניית האצטדיון. בשנת 2000 שונה שמו לאצטדיון Alberto J. Armando על שם נשיא המועדון משנות השישים עד לשנות השמונים במאה העשרים. בנייתו הסתיימה בשנת 1940 ומכיל 54,000 מקומות.
בוקה מחזיקה בשיא של משחקים רצופים ללא הפסד, 40 במספר, שהתקיים בין טורניר הקלואסורה 1998 לקלאוסורה של 1999. בוקה ג'וניורס היא הקבוצה היחידה בארגנטינה שמעולם לא ירדה לליגה השנייה.
היסטוריה
הקבוצה נוסדה ב-3 באפריל 1905 בעיר בואנוס איירס. צבעי הקבוצה, כחול וצהוב, נבחרו לאחר שהוחלט כי צבעי דגל הספינה הבאה שתכנס לנמל העיר יהיו צבעי הקבוצה. הואיל וספינה שוודית נכנסה לנמל באותו הזמן, נבחרו הצבעים כחול וצהוב. הקבוצה הוקמה בשכונת בוקה ומכאן גם שמה.
למרות שנוסדה ב-1905, שיחקה הקבוצה במסגרות חובבניות עד למשחקה המקצועי הראשון ב-31 במאי 1931 מול קבוצת צ'קריטה ג'וניורס.
היריבה הגדולה של הקבוצה היא היריבה העירונית ריבר פלייט, שני המועדונים נחשבים לגדולים ולמצליחים ביותר בתולדות הכדורגל הארגנטינאי. משחק הדרבי בין שתי הקבוצות מכונה "הסופר קלאסיקו" ונחשב לאחד המפגשים המעניינים, החמים, החשובים והאלימים בכדורגל העולמי.
כינויי הקבוצה
לקבוצה מספר כינויים. הקבוצה ואוהדיה מכונים los xeneizes - הגנואים, על שם מייסדי הקבוצה ומרבית תושבי שכונת לה בוקה שהיו מהגרים איטלקים מהעיר ג'נובה. אוהדי קבוצות יריבות בעיקר אוהדי ריבר פלייט מכנים את הקבוצה bosteros - גללי צואה, וזאת בשל גללי הסוסים שהיו מפוזרים סביב אצטדיונה של הקבוצה. הקבוצה מכונה גם la azul y oro - הכחולים-זהובים. אוהדי הקבוצה המסורים נקראים la número 12 או La Doce - השחקן ה-12.
סמל
למועדון היו חמש גרסאות שונות לסמלים במהלך ההיסטוריה שלו. הסמל הראשון מתוארך לשנת 1911, 6 שנים לאחר הקמת המועדון הרשמי. הסמל הופיע על מסמכים רשמיים מטעם המועדון, וכלל עיגול ובתוכו ראשי תיבות של הקבוצה C.A.B.J. בשנת 1920 הופיע סמל שונה לחלוטין, שכלל מגן עם צבעי המועדון כחול וצהוב וראשי התיבות של המועדון. בשנת 1932 הכריז המועדון כי יתווסף כוכב קטן לסמל המועדון בעבור כל אליפות פרימיירה דיוויזיון שיזכה בה. למרות זאת הכוכבים לא הופיעו בסמל המועדון, ורק ב-1943 החל המועדון להציג כוכבים ליד הסמל במסמכיו הרשמיים. ב-1955 שונה סמל המועדון שוב: עיצובו שונה, ונוספו לו שני עיטורי גבעולים לציון 50 שנה להקמת המועדון. בשנות ה-60 שונה שוב סמל המועדון, ובמקום ראשי התיבות הופיע שמו המוכר "Boca Juniors" במלואו. החל משנות ה-70 ועד 1996 חזר המועדון לסמל הכולל את ראשי התיבות והכוכבים ששולבו לראשונה ממש בתוך הסמל. ב-1996 שונה הסמל למצבו הנוכחי: הפס הצהוב נמחק, והכיתוב והשוליים הפכו צהובים, ואילו המגן עצמו כחול.
סימטריית CPT
סימטריית CPT בפיזיקה תאורטית ופיזיקת חלקיקים היא סימטריה מדויקת (exact symmetry), כלומר, סימטריה שאינה מופרת לעולם, בשום תהליך פיזיקלי מוכר. היא מייצגת סימטריה של חוקי הטבע הבסיסיים להפעלה בו זמנית של שלוש פעולות בדידות (דיסקרטיות): היפוך מטען (C), היפוך מרחב (P) והיפוך זמן (T).
כאשר מופעלת יותר מסימטריה אחת בו זמנית, נהוג לסמן זאת עם צירוף האותיות של הסימטריות הרצויות. לדוגמה, היפוך המרחב יחד עם היפוך המטען הוא הפעלת סימטריית CP. אם חוקי הפיזיקה אינם משתנים תחת הפעלת סימטריה מסוימת, התאוריה סימטרית תחת אותה סימטריה. סימטריה הנשמרת מרבית הזמן, אך קיים תהליך פיזיקלי המסוגל לשבור אותה (כלומר, המערכת הפיזיקלית שהתקיימה לפני התהליך אינה סימטרית לזו הקיימת אחריו), היא סימטריה מקורבת (approximate symmetry). דוגמה לכך היא סימטריית CP, המספקת קירוב טוב מאוד של מרבית הפעולות בטבע. עם זאת, הכוח החלש מסוגל לגרום שבירת סימטריית CP.
משפט CPT
לעומת הצירופים האחרים של C, P ו-T, הרי צירוף כל השלושה מייצג סימטריה מדויקת, היא סימטריית CPT. הווה אומר, בכל תהליך פיזיקלי מוכר, אם משנים את כל שלושת הגדלים (מספרים קוונטיים, זוגיות וזמן) לערכיהם הנגדיים, המערכת נותרת סימטרית. חשיבותה העיקרית של סימטריית CPT היא בתורת השדות הקואנטית. משפט CPT קובע כי כל תורת שדה קוונטית לוקלית, שהיא אינווריאנטית תחת טרנספורמצית לורנץ ובעלת המילטוניאן הרמיטי, חייבת להיות סימטרית תחת סימטריית CPT.
תאורטית, אילו כל החומר ביקום שלנו היה מוחלף על ידי אנטי-חומר (הפעלת סימטריית C), המיקומים של כל העצמים היו מותמרים לקואורדינטה הנגדית שלהם במרחב (הפעלת סימטריית P) והתנע של כל העצמים היה משתנה לכיוון הנגדי (הפעלת סימטריית T), אזי היקום ה"חדש" היה פועל בדיוק לפי אותם חוקי פיזיקה כמו היקום הנוכחי ולמעשה, לא היה ניתן להבחין בין שני היקומים.
אביאסף ברנע
אביאסף ברנע (ברנשטיין) (1903, וילנה – 6 בנובמבר 1957, חיפה) היה מלחין, פסנתרן ומורה למוזיקה ישראלי.
חייו
ברנע נולד בשם אביאסף ברנשטיין בעיר וילנה שבאימפריה הרוסית (ליטא), רביעי מבין שישה אחים ואחיות. אביו, אברהם משה ברנשטיין (1866–1932), היה חזן, מנצח מקהלות ומלחין וילנאי מפורסם, חניך הקונסרבטוריון בווינה, מחבר ה"מוזיקלישער פנקס" ('הפנקס המוזיקלי') – אוסף ניגונים וטקסטים מוערים מן האוצר העממי היהודי (וילנה, המכון האתנוגרפי ע"ש ש. אנסקי, 1927). ברנשטיין הקנה לבנו את יסודות החינוך המוזיקלי והיהודי והנגינה בפסנתר. בהיותו בן תשע נשלח ברנע לברלין ללמוד בקונסרבטוריון, אך נאלץ לחזור לווילנה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914. אחרי המלחמה חזר לברלין ומשנת 1922 עד 1927 למד בבית הספר הגבוה הלאומי למוזיקה (Staatliche Hochschule für Musik; כיום במסגרת האוניברסיטה לאמנויות של ברלין, Universität der Künste Berlin (UdK Berlin)). במהלך לימודיו שם זכה בפרס מנדלסון.
הוא נישא לשרה אדונסקי, ובשנת 1935 בני הזוג ובתם עלו לארץ ישראל, התגוררו תחילה בתל אביב וכעבור שנה התיישבו בחיפה. במשך השנים עשה לו שם כפסנתרן, מורה למוזיקה ומלחין פורה בתחום המוזיקה הקלאסית הישראלית.
באחרית ימיו החל לאסוף ולערוך לחנים שכתב אביו והגיע לרשימה של כמאתיים פריטים, בהם לחנים חילוניים ודתיים, שירי מקהלה, אופרה לילדים ויצירות ליטורגיות. מטרתו הייתה לשקם את העיזבון שאבד עם חורבן הקהילה היהודית בווילנה, אך מותו שם קץ למשימה.
ארכיונו, הכולל יצירות, שמור בספרייה הלאומית.
יצירתו
אביאסף ברנע התמקד בדרך כלל במוזיקה אבסולוטית, אך עסק גם בנושאים מן הפולקלור היהודי ומן הניגונים המסורתיים שאסף אביו, וכן שילב ביצירותיו רשמים מנופי הארץ ומענייני היישוב.
פולקסווגן ברזיל
פולקסווגן ברזיל בע"מ (בפורטוגזית: Volkswagen do Brasil Ltda.) היא חברת בת של קבוצת פולקסווגן, שנוסדה בשנת 1953 כמפעל הרכבה לדגם החיפושית שיובא מגרמניה. החיפושית שיוצרה במפעל הייתה המכונית הנמכרת בברזיל במשך 24 שנים רצופות. החל משנת 1987 מיוצרת במפעל פולקסווגן גול, שהייתה המכונית הנמכרת במדינה במשך 26 שנים ברציפות.
היסטוריה
פולסווגן ברזיל הוקמה לאחר שבשנת 1953 אסרה המדינה על ייבוא של מכוניות מורכבות במלואן. נשיא החברה הראשון היה פרדריך שולץ-ונק, שהיגר לברזיל בשנת 1950 אחרי תקופה קצרה כשבוי מלחמה. המפעל הראשון הוקם בבאיפיראנגה, סאו פאולו והיה מפעל בו הורכבו ערכות שהגיעו מוכנות. במהלך השנתיים הראשונות הורכבו במפעל, באופן ידני, 2,268 יחידות של החיפושית ו-552 מסחריות מדגם פולקסווגן טייפ 2 ("קומבי"). בשנת 1957 הוחל בבניית מפעל ייצור בסאו ברנרדו דו קמפו. בספטמבר 1957 הוחל בייצור במפעל החדש של מכוניות מדגם טייפ 2. בינואר 1959 הוחל לייצר במקום גם חיפושית עם מנוע בנפח 1,200 סמ"ק, גרסה מקומית למכונית המפורסמת שיוצרה תוך שימוש בחלקים רבים שיוצרו במדינה. באותה השנה נחנך מפעל ייצור חדש בסמוך לסאו פאולו.
בשנת 1961 עברה פולקסווגן את יצרנית הרכב האמריקאית "וויליס אוברלנד" והפכה ליצרנית הרכב הגדולה בברזיל. דגמים רבים תוכננו, יוצרו ונמכרו רק בברזיל. בים השנים 1971 ל-1975 יוצרו בברזיל כ-250 יחידות בייצור מיוחד של ה"קומבי". הרכבים נקראו במדינה "דה לוקס" (de luxe) ובגרמניה זכו לכינוי "סמבה".
בשנת 2012 ייצרה והרכיבה פולקסווגן ברזיל 852,086 יחידות.
משאיות ואוטובוסים
בין השנים 1979–1999 החזיקה פולקסווגן ברזיל בחברת הבת "פולקסווגן משאיות" (Volkswagen Caminhões) שעסקה בייצור משאיות ואוטובוסים. בהמשך הפכה החברה לחלק מפולקסווגן רכבים מסחריים, חברת בת של קבוצת פולקסווגן. בדצמבר 2008 נמכרה כל פעילות הייצור של אוטובוסים ומשאיות לידי חברת מאן.
טענות לשיתוף פעולה עם השלטון הצבאי
במהלך שנות השבעים האשימו עובדים בחברה את הנהלת החברה בריגול אחריהם בתקופת הדיקטטורה הצבאית במדינה. לטענתם, מחלקת הביטחון של החברה יידעה את המשטרה על פעילויות של גורמי אופוזיציה ומתנגדים למשטר. בשנת 1976 נערכו מעצרים המוניים של עובדים בחברה וחלק מהעצורים סבלו מעינויים. בשנת 2014 "נציבות האמת" בראשות דילמה רוסף, נשיאת המדינה, קבעה כי "עשרות חברות, ביניהן פולקסווגן ויצרניות רכב אחרות סייעו לשלטון הצבאי לפעול נגד התאגדויות עובדים". מנגד, הכיחשה החברה את הדברים וטענה שאין תיעוד לכך שהיא פגעה בזכויות עובדים.
בנובמבר 2016 הזמינה החברה סקירת מומחה שנייה שבוצעה על ידי ההיסטוריון כריסטופר קופר מאוניברסיטת בילפלד הגרמנית. ההיסטוריון הראשי מנפרד גריגר התפטר מתפקידו בערך באותו זמן שבו מונה קופר. לאחר התפטרותו אמר גריגר שהוא ממליץ לחברה "לבנות אנדרטה לזכרם של אלו שהחברה הפרה את זכויות האדם שלהם". ביולי 2017 התראיין מנכ"ל פולקסווגן לשעבר, קארל האן והכחיש שאי פעם ידע על פעילות משטרת הביטחון בתחומי החברה.
מפעלים
פולקסווגן ברזיל מחזיקה בארבעה מפעלים ברחי המדינה:
פול אדלשטיין
פול אדלשטיין (באנגלית: Paul Adelstein; נולד ב-29 באפריל 1969) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי. ידוע בעיקר בשל תפקידו כפול קלרמן בסדרת הטלוויזיה "נמלטים" של רשת FOX, וכקופר פרידמן בדרמה הרפואית "מרפאה פרטית" של רשת ABC.
ביוגרפיה
אדלשטיין נולד בשיקגו, אילינוי למשפחה יהודית רפורמית. את לימודיו התיכוניים עשה בבית הספר התיכון על שם פרנסיס וויילנד פארקר בשיקגו. לאחר מכן למד בבוודין קולג' שבמיין, שם סיים תואר ראשון באנגלית.
קריירה
את תפקיד המשחק הראשון שלו ביצע בסרט הפשע של סטיבן פרירס "הנוכלים", אשר קיבל ארבע מועמדויות לפרס אוסקר. תפקידו הבא היה בשנת 1997 בסרט הקומדיה העצמאי "פאוריה בבל". שנה לאחר מכן, בשנת 1998 השתתף בסדרת הטלוויזיה הדרמה-קומית של רשת ABC "קופידון", בתפקיד חוזר של מייק.
בשנת 2003 שיחק בסרטם של האחים כהן "אכזריות בלתי נסבלת" ובשנת 2005 בסרטו של רוב מרשל "זכרונותיה של גיישה", שזכה בשלושה פרסי אוסקר.
בשנת 2007 ביצע הופעת אורח בסדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים "האנטומיה של גריי", למשך שני פרקים בתפקיד של קופר פרידמן. עוד באותה שנה עלתה סדרת הספין אוף "מרפאה פרטית", בה מופיעה דמותו של קופר, כאחד מהדמויות הראשיות. את תפקיד זה גילם למשך 6 עונות עד לסיומה ב-2013.
בשנת 2018 שיחק בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "מתחזים" ברשת בראבו, בתור שלי כהן, הגרוש של לני, אותה מגלמת אומה תורמן. בנוסף, שיחק בין התפקידים הראשיים בסדרת הטלוויזיה הקומית "אני מרגישה רע" ברשת NBC, בתור דייוויד סוויצר, בעלה של הדמות הראשית בסדרה. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת עקב ביקורות שליליות בעיקר.
בשנת 2019 הצטרף לעונה השביעית של סדרת הפעולה המשטרתית "שוטרי שיקגו" בתפקיד חוזר של רב הפקד ג'ייסון קרופורד.
בשנת 2023 צפוי לככב בעונה השנייה של הסדרה "קיץ אכזרי".
מוזיקה
אדלשטיין הוא הגיטריסט וסולן הלהקה "דוריס". הלהקה הוקמה בסוף שנות התשעים, ואדלשטיין הקליט איתם מספר אלבומים, ולקח חלק בכתיבת השירים ללהקה. אדלשטיין הוא גם פסנתרן בנוסף.
חיים אישיים
אדלשטיין עבר להתגורר בלוס אנג'לס ב-2003, בגיל 34.
אדלשטיין נשוי לשחקנית היהודייה ליזה וייל, המוכרת כפריס גלר בסדרה "בנות גילמור". השניים נישאו בנובמבר 2006, בטקס יהודי-רפורמי. לזוג יש ילדה, שנולדה ב-20 באפריל 2010. וייל הגישה עתירה לגירושין מפול במרץ 2016.
כס אדוארד הקדוש
כס אדוארד הקדוש (באנגלית: St Edward's Chair) או כס המלך אדוארד (King Edward's Chair) הוא כס ההכתרה של המלוכה הבריטית. הכיסא נוצר עבור המלך אדוארד הראשון בשנת 1296. בתחתית הכיסא חלל שנועד להכיל את אבן סקון - אבן ההכתרה של מלכי סקוטלנד שנלקחה על ידו ממנזר סקון. הכיסא נקרא על שם המלך הקדוש האנגלי היחיד - אדוארד המודה והוא שמור בקפלת אדוארד הקדוש שבמנזר וסטמינסטר.
מאז הכנת הכיסא כל מלכי אנגליה, ממלכת בריטניה הגדולה והממלכה המאוחדת הומלכו על הכיסא למעט המלכה מרי השנייה אשר הומלכה על העתק של הכיסא.
תיאור הכס
הכיסא בנוי בסגנון גותי מעץ אלון. הכיסא נבנה על ידי הנגר המכונה "האמן וולטר" (מאסטר וולטר - "Master Walter") אשר קיבל סכום של 100 שילינגים עבור עבודתו. רגלי הכיסא מגולפים כארבעה אריות עץ מוזהבים, ואלה נוספו לכיסא בשיפוץ שנערך בו בשנת 1727, וככל הנראה החליפו שאריות עץ שנוספו לכיסא במהלך המאה ה-16.
מיקום הכס
במהלך שמונה מאות השנים מאז נוצר הוצא הכיסא ממנזר וסטמינסטר פעמיים בלבד - בפעם הראשונה עבור הטקס שנערך באולם וסטמינסטר בו הוכרז אוליבר קרומוול כלורד פרוטקטור, ובפעם השנייה במהלך מלחמת העולם השנייה על מנת להגן על הכיסא מפני הפצצות הבליץ. בתקופה זו הועבר הכיסא לקתדרלת גלוסטר.
בעשור השני של המאה ה-21 ממוקם הכיסא על במה בסמוך לקברו של הנרי החמישי, ומועבר למרכז הקתדרלה, בסמוך למזבח הקתדרלה רק לצורך טקסי ההכתרה.
מרטין מאל
מרטין מאל (באנגלית: Martin Mull; נולד ב-18 באוגוסט 1943 בשיקגו), קומיקאי, צייר ושחקן אמריקאי.
ביוגרפיה
מאל הוא בוגר בית הספר לעיצוב של רוד איילנד.
קריירה
שימש בתפקידים ראשיים בסרטים ובתוכניות טלוויזיה שונות, וכן באופרות סבון ובשעשועונים. שיחק תפקידים משניים בסרטים כגון "שומר הראש שלי" שיצא בשנת 1980; "קח את העבודה הזו ודחוף אותה" שיצא ב-1981; "אדון אמא" שיצא בשנת 1983; "כאבי גדילה" שיצא בשנת 1984 ועוד.
בשנת 2001 שיחק בקומדיה הטלוויזיונית של רשת Showtime "הנזירה מריה מסבירה הכל" בכיכובה של דיאן קיטון. בשנת 2010 שיחק בסרט האקשן "קילרים" בכיכובם של קתרין הייגל ואשטון קוצ'ר.
בספטמבר 2013 עלתה הסדרה הקומית "אבאל'ה" ברשת Fox, בכיכובו של מאל לצד סת' גרין. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת. ב-2016 החל לשחק בסיטקום של נטפליקס "החווה", בתור ג'רי, המכור לאסיד. ב-2017 שיחקה בסדרה הקומית "I'm Sorry ", וב-2019 שב לעונה השנייה. ב-2018 כיכב גם בסיטקום "הילדים המגניבים", שיצר וכתב צ'ארלי דיי לרשת פוקס.
בשנת 2023 ביצע הופעת אורח בסדרה "Not Dead Yet" מבית רשת ABC.
פנג'אבי
לפנג'אבית מעמד רשמי עבור הסיקים, בה הם עורכים את כל הטקסים. זו השפה ה-10 במספר דובריה בעולם, השפה המדוברת ביותר בפקיסטן, ה-11 במספר דובריה בהודו, וה-3 במספר דובריה בתת-היבשת ההודית. השפה מחולקת לשניים: מזרחית (28 מיליון דוברים כשפת אם) ומערבית (61 מיליון דוברים כשפת אם).
ריף
{{פירושונים|
אישים:
גאוגרפיה:
ראו גם
}}
דארן ארונופסקי
דארן ארונופסקי (באנגלית: Darren Aronofsky; נולד ב-12 בפברואר 1969) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק סרטים יהודי-אמריקאי.
קורות חייו
דארן ארונופסקי נולד בברוקלין שבניו יורק. הוריו היו מורים בבית ספר ציבורי ונהגו לחשוף אותו ליצירות אמנות בגיל צעיר. עוד בצעירותו גילה נטיות אמנותיות ונמשך לצילום וצילם תמונות בשחור לבן. באותה תקופה הושפע מהבמאי ספייק לי, אהב סרטים קלאסיים ואף עסק באומנות גרפיטי. עם סיום לימודיו התיכוניים, יצא לטיול תרמילאים שנמשך 6 חודשים במזרח התיכון, באירופה ובגואטמלה. עם שובו החל ללמוד באוניברסיטת הרווארד בה לקח קורסים באנתרופולוגיה, קולנוע ואנימציה. בשנת 1991 סיים את לימודיו במוסד בהצטיינות. לאחר מכן, למד ב-"AFI Conservatory" (מוסד ללימודי הקולנוע האמריקאי) ממנו קיבל את תוארו המתקדם באמנות בשנת 1992.
ב-1998, לאחר מספר סרטי סטודנטים שיצר, ביים ארונופסקי את הסרט "פאי - π" (נהגה פאי). הופעת הבכורה של הסרט הייתה במסגרת פסטיבל סאנדנס בו היה מועמד לקטגוריית חביב הקהל. על הבימוי בסרט זכה ארונופסקי בפסטיבל בפרס הבמאי הטוב ביותר.
ארונופסקי נודע בעיקר על סרטיו "רקוויאם לחלום" (2000), המתאבק (2008) עליו זכה בפרס אריה הזהב וברבור שחור (2010).
חיים אישיים
ארונופסקי היה מאורס לשחקנית הבריטית-יהודייה רייצ'ל וייס אך הם נפרדו בנובמבר 2010. לשניים יש ילד משותף בשם הנרי צ'אנס שנולד ב-2006. בשנים 2016–2017 הוא היה בזוגיות עם השחקנית האמריקאית ג'ניפר לורנס.
תקופה מסוימת בחייו למד קבלה בישיבה בישראל. בסרטו "המעיין" משנת 2006, נשזרו רעיונות שלמד מתוך הקבלה, בעיקר קבלת האר"י.
היכל התרבות באר שבע
היכל התרבות באר שבע הוא מבנה ציבורי השייך להסתדרות העובדים הכללית. שוכן במרכז האזרחי בבאר שבע, בשדרות יצחק רגר, בסמוך לבניין עיריית באר שבע. הוא נועד לארח הצגות ומופעים מגוונים. ההיכל הוקם בסוף שנות ה-80. בעבר הוצגו בו חלק מהצגות תיאטרון באר שבע.
קופים צרי-אף
קופים צרי אף (שם מדעי: Catarrhini) היא קבוצה גדולה בסדרת הפרימטים הכוללת את הקופים החיים בעולם הישן ואת בני האדם. היא קרויה "צרי אף" משום שהנחיריים נפתחים כלפי מטה או קדימה.
היכל התרבות באר שבע
משנות ה-90 פעלה מסעדה איטלקית "ריגולטו" בהיכל במשך שנים רבות ואחריה פעלה מסעדה סינית "ג'ייד פאלאס".
קופים צרי-אף
קבוצה זו התפתחה בנפרד מקופי העולם החדש לאחר ניתוקה של אפריקה מאמריקה הדרומית באאוקן לפני כ-45 מיליון שנה.
היכל התרבות באר שבע
המבנה כולל שני אולמות: האולם המרכזי, המיועד לקהל של עד 592 איש; ו"במה 2", החדשה יותר, המיועדת לקהל של כ-160 איש (או 100 איש במסגרת "קפה תיאטרון" הכולל שולחנות).
המבנה שופץ בשנת 2003.
נובו מטסוהיסה
נובויוקי "נובו" מטסוהיסה (נולד ב-1949; ביפנית: 松久 信幸) הוא שף יפני.
ביוגרפיה
נובו הוא בן לאב סוחר, לאחר שסיים את בית הספר התיכון החל לעבוד ב"מטסואי", מסעדת סושי ידועה בטוקיו, בתחילה כשוטף כלים, קונה מצרכים ומגיש תה ללקוחות, רק בשנה השלישית הוא החל להכין סושי, הוא עבד במסעדה חמש שנים. כשהיה בן 24, הציע לו אחד מלקוחות המסעדה, שהיה פרואני ממוצא יפני, לפתוח עמו מסעדה בלימה בירת פרו; נובו נענה להצעה ואחרי שלוש שנים, לאחר ריב עם שותפו, עזב את המסעדה. הוא עבר לבואנוס איירס ואחרי כן פתח מסעדה באלסקה, ששקד על הקמתה במשך חצי שנה, אולם לפני הפתיחה עלתה המסעדה באש.
נובו עבר, כשהוא עמוס בחובות ללוס אנג'לס ועבד בבר סושי ואחרי תשע שנים פתח את מסעדת "מטסוהיסה". כעבור שנתים בחר בו כתב העת "אוכל ויין" כאחד מעשרת השפים הטובים באמריקה, מדריך זגאט בחר במסעדה כפופולרית ביותר ואילו העיתונים הגדירו אותה כמסעדה היפנית הטובה בקליפורניה. ב-1994 פתח ביחד עם רוברט דה נירו מסעדה שנייה במנהטן, ניו יורק; כיום הם שותפים בכמה מסעדות. שותף שלישי שלהם הוא המסעדן דרו נייפורנט, שבבעלותו רשת המסעדות "מיריאד". במסעדה במליבו שותף גם המוזיקאי קני ג'י.
לנובו 23 מסעדות עילית ב-19 ערים ברחבי תבל, שמגישות תפריט זהה, אך מגוון, בן 160 מנות כוהל ותה נרחב ותפריט יין הכולל 150 סוגי יינות, ביניהם מהטובים בעולם.
המנות מבוססות הן יפניות בחזותן: סושי, סשימי וטמפורה, ביחד עם רטבים של פירות הדרים האופייניים למטבח הפרואני, המקנות למנות את טעמן. מנות נבחרות: ילוטייל סשימי עם ג'לאפנו, בקר טובן "יאקי", סלט טונה סשימי, טרטר סלמון על קוויאר אוסטרה, קופסת בנטו שוקולד.
ב-1995 הופיע בסרטו של מרטין סקורסזה "קזינו". בשנת 2002 הופיע בסרט "אוסטין פאואר גולדממבר", בשנת 2005 הופיע בסרט "זכרונותיה של גיישה".
פרסים ואותות כבוד
משאל 50 המסעדות הטובות בעולם אותו עורך המגזין רסטורנט דירג בשנים 2009-2003, מדי שנה, את המסעדה בפארק ליין במלון מטרופוליטן בלונדון בין 50 הטובות בעולם:
מדריך מישלן האדום העניק לכמה ממסעדותיו של נובו כוכב במישלן: כוכבי מישלן: נובו לונדון (בפארק ליין במלון מטרופוליטן בלונדון), נובו ברקלי (לונדון), נובו ניו יורק, נובו לאס וגאס.
ב-2009 זכה מטסוהיסה בפרס החברה היפנית עבור הישגיו בתרבות האוכל.
מסעדותיו של נובו
בארצות הברית:
ברחבי תבל:
לקריאה נוספת
בספר מספר נובו את סיפור חייו (עמ' 16-12) ואת סיפור הקמת המסעדות (עמ' 189-186).
בובות (טלנובלה)
בובות היא טלנובלה ישראלית מבית "דרסט הפקות" ששודרה בערוץ הוט 3 בשנים 2008-2007, ועסקה בעולם הדוגמנות. במרכז העלילה היריבות בין שני סוכני הדוגמנות נאווה (מיקי קם) ואריק (דודו טופז). כנהוג בטלנובלות, בעלילת "בובות" מעורבים סודות, שקרים, רומנים אסורים, תככים ושערוריות.
את שיר הפתיחה של הסדרה כתב דרור נובלמן, הלחין שי נובלמן ושרו רוני אלטר וההרכב טרי פויזן. הסדרה צולמה באולפני נווה אילן.
עלילה מרכזית
בסדרה ישנם מספר קווי עלילה. קו העלילה המרכזי עוסק בהתערבות בין מנהל סוכנות "אוגוסט" אריק צרפתי לבין מנהלת סוכנות "קאט אאוט" נאווה נאמן, שהיו נשואים בעבר. לפי ההתערבות, הסוכנים יאתרו כל אחד דוגמנית חדשה, שתתמודד על תואר דוגמנית השנה. הסוכנות שהדוגמנית שלה תפסיד תעבור לבעלותה של הסוכנות המנצחת.
קו עלילה נוסף, עוסק במרים, נערה דתייה מצפת אשר נפגשת בעולם הדוגמנות במקרה, לאחר תאונת דרכים עם סוכן הדוגמניות תומר נאמן, בנה של נאווה. בהמשך הסדרה, מרים מגלה כי אריק צרפתי הוא אביה, לאחר שמצאה מכתב פרידה שנשלח מאביה, כביכול, לאמה רונית, ובו צורף כסף להפלה של עצמה. במחשבה כי אריק הרס לה ולאמה את החיים, מרים מחליטה לנקום. היא עוברת מהפך במראהּ החיצוני, משנה את שמה למרי קיי ומתחברת עם עיתונאית מבוגרת בשם בתיה גלעם, שזוממת להפיל איתה את אריק צרפתי. מרי מצטרפת לסוכנות אוגוסט כדוגמנית המתמודדת על התואר של דוגמנית השנה, ללא ידיעתה על ההתערבות הגדולה בין הסוכנויות. לאחר זמן מה, מרים מגלה לאריק כי היא בתו, אז מתברר כי את המכתב לא שלח אריק, כי אם נאווה נאמן.