cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
9K22 טונגוסקה
טיל
המערכת משתמשת בטילים ממשפחת ה-9M311, המסוגלים לפגוע במטרות במרחק של 8-2.4 ק"מ ובגובה של עד 3.5 ק"מ. ה-"טונגוסקה-M1" משתמשת בטילי 9M311-M1 בעלי טווח מקסימלי של 10 ק"מ. הטיל הוא דו שלבי מונע בדלק מוצק, כשהשלב העליון צר מהתחתון. אורכו מגיע ל-2.56 מטר, ראש הקרב שלו מכיל מרעומי קרבה ומגע וחומר נפץ מרסק במשקל 9 ק"ג. הטיל כולו שוקל 57 ק"ג ומגיע למהירות מרבית של 900 מטר לשנייה.
מעיל רוח (מערכת נשק)
במבצע צוק איתן
במהלך מבצע צוק איתן לקחו טנקי מרכבה סימן 4מ חלק משמעותי בתמרון הקרקעי, הודות ל"מעיל רוח" שפעלה בהצלחה ויירטה לפחות 15 רקטות וטילי נ"ט שנורו על הטנקים ובכך הצילה את חיי הצוות, כולל של מג"דים שהיו בטנקים. כך אמר מפקד חטיבת 401, אלוף־משנה סער צור, במהלך המבצע על המערכת:
דווח כי במהלך המבצע יירטה המערכת בהצלחה טילי נ"ט מתקדמים מסוג קורנט ו-מטיס־M לצד רקטות נ"ט מסוגי RPG-7 ו־RPG-29. רפאל פרסמה שני סרטי וידאו המתעדים יירוט קורנט ו־RPG-29 במהלך המבצע.
צבאות זרים
באוקטובר 2017 הודיע צבא ארצות הברית על הזמנה של כ־100 מערכות "מעיל רוח" עבור חטיבה אחת של טנקי אברהמס M1A2. ביוני 2018 אושררה העסקה, שבה רפאל – מערכות לחימה מתקדמות תמכור מערכות "מעיל רוח" לאמריקאים תמורת 193 מיליון דולר. בתחילת 2019 הזמין צבא ארצות הברית מערכות הגנה לשלוש חטיבות נוספות, ושווי העסקה צמח לחצי מיליארד דולר.
בינואר 2019 פורסם שגם גרמניה תרכוש מערכות "מעיל רוח" עבור טנקי הלאופרד 2 שלה, אך היקף העסקה זאת קטן בהרבה (כ-40 מיליון יורו). ובפברואר 2021 נחתמה העסקה.
ב־15 באוקטובר 2019 נמסר שצבא ארצות הברית קיבל משלוח ראשון של מערכת ההגנה הישראלית לטנקים.
עקרון הפעולה של המערכת
מערכת "מעיל רוח" משלבת שבשים (הגנה רכה, Soft Kill) ויירוט פיזי (הגנה קשה, Hard Kill) של איומים העומדים לפגוע ברק"ם עליו היא מותקנת.
המערכת מורכבת ממספר חיישנים, מכ"ם חיפוש וארבעה לוחות "אנטנה", מחשב ירי ומשגר אמצעי יירוט המותקנים על גבי הרק"ם. המכ"ם (EL/M-2133) סורק ב־360 מעלות מסביב לרק"ם, וברגע שהוא מזהה איום הוא מנתח אותו (קובע את סוגו, מהירותו, מיקומו וכיוון תנועתו) ומשגר מטען מיוחד של כדוריות מתכת שמפרק את האיום בעודו באוויר טרם הגיעו לטנק. למערכת יש יכולת להתמודד עם מגוון רחב של איומים ומספר התקפות בו־זמנית וכן יכולת לעבוד בתנועה ובכל תנאי מזג אוויר, וזאת עם 95% דיוק.
כנסייה ביזנטית ליד כיסופים
כנסייה מהתקופה הביזנטית ששרידיה נמצאו בשדות קיבוץ כיסופים. שרידי הכנסייה מהמאה השישית כללו רצפת פסיפס הכוללת תיאור בעלי חיים שלווים ובמחזות ציד וכתובות. האתר ידוע גם בשם "רַקיבַּת אלוַזָה". האתר שוכן כקילומטר צפוני מערבית לתל גמה.
גילוי הכנסייה
הכנסייה מופיעה בסקר הארכאולוגי של ישראל במפה 112-נירים, בשם רצפת כיסופים מספר אתר 6. האתר נסקר על ידי אמנון גת.
בעקבות גילוי הכנסייה, החלה ביולי 1977 חפירת הצלה במקום מטעם אגף העתיקות והמוזיאונים, בראשות רודולף כהן. בחפירה השתתפו מתנדבים מקיבוץ כיסופים.
שרידי הכנסייה
הכנסייה נמצאה באתר ארכאולוגי מהתקופה הביזנטית, ששטחו כ-50 דונם ושכן על הגדה המערבית של נחל אסף (יובל של נחל הבשור). בצד המערבי נמצאו שברים רבים של קנקנים ולבני חרס צרופות רובם מהתקופה הביזנטית. ממצאים אלה מעידים שבמקום שכן בתקופה זו בית יוצר. כיום שטח האתר הוא שדה מעובד ולא ניתן להבחין בשרידים.
הממצאים הארכאולוגיים העלו שבאתר שכנה כנסייה מטיפוס בזיליקה. אורכה היה 16 מטר ורוחבה 13 מטר. חלקה המזרחי של הכנסייה, כולל האפסיס, נהרס בתחילת המאה ה-20 כשנבנה במקום מבנה ערבי. החופרים זיהו במקום מגרעות בקרקע של שני טורים עם חמישה עמודים בכל טור. קירות הכנסייה נשדדו עוד בימי קדם. מרצפת הפסיפס שהשתרעה בכל שטח הכנסייה שרדה כתובת בכניסה של אולם תווך, וכמעט כל רצפת הפסיפס באולם הצפוני.
הכתובת בכניסה היא ביוונית בת שבע שורות. אורך הכתובת 1.60 מטר ורוחבה 0.62 מטר. הכתובת מציינת את שמות האנשים שבזמנם הונחה הרצפה.
התאריך בכתובת הוא לפי מניין עזה שפירושו ה-4 באוגוסט שנת 576 לספירה. מימין לכתובת שרד בז שלצווארו סרט אדום והוא נמצא בין צמחים. הרצפה ששרדה בחלק הצפוני אורכה 11 ורוחבה 2.4 מטר, והיא כוללת 12 סצנות של תיאורי ציד וסצנות של בעלי חיים שלווים, הרצפה כוללת מסגרת של דגמים גאומטריים. מתוך 12 הסצנות שתיים נמצאו הרוסות עד שלא ניתן לזהות את הסצנות. הסצנות ששרדו הן: פרש חמוש ברומח מכניע נמר. לוחם המחזיק בידו חרב ומגן נלחם בדוב, כלב ציד במרדף אחרי ארנבת וצבי. אריה מתנפל על שור, גריפון מתנפל על ברבור. לביאה עם גור אריות, איש העוסק בחליבה של חיה ייתכן והיא עז. ג'ירפה ופיל, סצנה של זברות, וסצנה של איילים אוכלים עשב.
מעל סצנת הפרש המכניע את הנמר מופיעה כתובת "עבודת אלכסנדר". השערת החוקר היא שהכוונה היא לתיאור עלילותיו של אלכסנדר הגדול, ולא ציון שמו של האמן, שבדרך כלל נהג לחתום את שמו במסגרת מיוחדת ולא בתוך סצנה.
במרכז האולם הצפוני נחשף קבר שהיה מכוסה בלוח שיש ששרדו ממנו שברים בלבד. מתחתיו היה קבר חתום בלוח אבן. בתוך הקבר נמצאו חמישה שלדים. ברצפת הפסיפס שהקיפה את הקבר מכל העברים נמצאה כתובת הרוסה ביוונית. בשרידי הכתובת זוהה שבמקום נקבר הכומר זוֹנאינוס ואישה בשם מאריה. הכתובת הסתיימה במילה אמן.
בצמוד לרצפת הסצנות נמצאה כתובת נוספת באורך 1.4 מטר ורוחב 0.70 מטר.
לפי מניין עזה, התאריך בה הונחה התוספת לרצפת הפסיפס היה ה-4 ביולי 578 לספירה, שנתיים לאחר הנחת הרצפה ביתר חלקי הכנסייה.
באזור שבין שורות העמודים שרדו שתי סצנות, באחת מהן מתואר אדם המוביל גמל ועל גבו קנקנים וסלים. מעל האדם מופיע שם יווני אוֹרבּיקוֹן. בסצנה השנייה רואים שתי נשים עם ראש מכוסה. הנשים עונדות צמידים שרשרות ועגילים. האישה הימנית הצעירה יותר, מפזרת בידה מטבעות ומעל ראשה נכתב "הגבירה סילטוּס". האישה השנייה משמאלה מחזיקה בידיה קערה. מעליה מופיע הכיתוב "קאליאוֹרה" שפירושו שעה יפה או שעת כושר.
באזור הדרומי של הכנסייה שרדו שרידי רצפת פסיפס שעוטרו בדגמים של עיגולים ומרובעים.
רצפת הפסיפס הועברה למחלקת השימור של רשות העתיקות לצורכי שיקום ושימור. לאחר שיקומה נמסרה על ידי רשות העתיקות לתצוגה באגף הארכאולוגיה של מוזיאון ישראל.
ההקשר ההיסטורי לבניית הכנסייה
הכנסייה הוקמה בתקופתו של הקיסר הביזנטי יוסטינוס השני ששלט בין השנים 578-565. על פי שרידי הכנסייה אפשר להניח שהכנסייה שכנה בעיירה משגשגת. שמה אינו ידוע. אחת ההצעות היא לזהות את האתר עם העיר "אורדה" המופיעה במפת מידבא. על פי הצעתו של בנימין מזר נמצאת העיירה לא רחוק מתל גמה.
בתקופה הביזנטית היה האזור שבין עזה לבאר שבע מיושב בצפיפות. באזור נמצאו בבתי כנסת וכנסיות מתקופה זו כמו בית הכנסת העתיק במעון ליד קיבוץ נירים, כנסייה ליד קיבוץ מגן, הכנסייה הביזנטית בשלאל - היום בגן לאומי אשכול, באר שמע, חורבת גררית בגרר ואתרים נוספים.
על פי הארכאולוג מיכאל אבי-יונה, פעלה באזור בין המאה ה-4 למאה ה-6 אסכולה של מניחי פסיפסים מעזה, שהמוטיב העיקרי שלהם היה תיאור בעלי חיים וחפצים בתוך מדליונים. הרצפה בכיסופים כוללת גם היא בעלי חיים, אבל העיצוב שונה. להערכת רודולף כהן, ייתכן ורצפת הפסיפס בכנסייה ליד כיסופים הוא שלב מאוחר יותר בהתפתחות אסכולת עזה.
סצנות מחזות צייד היו נפוצים בתקופה זו ברצפות פסיפס בכנסיות רבות. סצנות כאלה נמצאו בבית שאן, בבית גוברין ואתרים נוספים. אנשי הכמורה מהמאה החמישית התנגדו לסצנות אלה בטענה שהן מנהג אלילי ששרד.
אהוד הרושובסקי
אהוד הְרוּשוֹבסקי (Ehud Hrushovski; נולד ב-30 בספטמבר 1959) הוא פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת אוקספורד ועמית בקולג' מרטון. מכהן במקביל כפרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים. זוכה פרס שאו במתמטיקה (2022).
ביוגרפיה
הְרוּשוֹבסקי השלים דוקטורט ב-1986 באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בהנחיית לאו אנתוני ארינגטון בנושא "תרומות לתורת מודלים יציבה".
הוא בעל שם עולמי בתורת המודלים ובשימושיה בתורת המספרים ותורת החבורות הסופיות. "אחת מתרומותיו החשובות הייתה הבנת הסימטריה הפנימית בתורת המודלים. הוא עבד על המבנה העדין של תורות קטגוֹרִיּוֹת (שהן תורות שלהן מודל יחיד בעוצמות מתאימות) וביחד עם בוריס זילבר גילה אפיון לוגי של הגאומטריה האלגברית שלימים הוכיח שיש לו, ולתורת היציבות בכלל, השלכות על תכונות של אובייקטים מרכזיים בתוך הגאומטריה האלגברית, ומכך גזר מסקנות לתורת המספרים."
הְרוּשוֹבסקי זכה בפרסים רבים, פעמיים בפרס קארפ, פרס ארדש (1994), פרס רוטשילד (1998), מענק קליי (2001) ופרס מיכאל ברונו (2004). נבחר לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-2007 ולאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים ב-2008. בשנת 2022 זכה יחד עם נגה אלון בפרס שאו בשל "תרומה משמעותית למתמטיקה דיסקרטית ותורת המודלים אשר השפיעה גם על גיאומטריה אלגברית, טופולוגיה ומדעי המחשב". הוא חבר מערכת של Israel Journal of Mathematics.
יחיאל מאיר מגוסטינין
רבי יחיאל מאיר ליפשיץ (הרי"ם מגוסטינין) (ה'תקע"ו, 1816 - כ"א בשבט ה'תרמ"ח, 1888) שנודע בכינויים 'בעל התהלים' או 'היהודי הטוב מגוסטינין' היה ממנהיגי החסידות בפולין לאחר פטירת רבו רבי מנחם מנדל מקוצק.
קורותיו
נולד בעיירה אופוטשנה שבפולין לרבי יעקב צבי, חתנו של רב העיירה רבי יהודה לייב ליפשיץ, שנפטר כשלוש עשרה שנה לפני הולדת רבי יחיאל מאיר. בילדותו, נפטרו הוריו, ואחי אימו רבי שמואל נח ליפשיץ אב"ד טורבין  (ה'תק"מ (בערך) ה'תקצ"ב) (1780–1832), מונה להיות לו לאפוטרופוס. בבית דודו הושפע מתנועת החסידות, שכן דודו היה מתלמידי המגיד מקוז'ניץ והחוזה מלובלין.
בנעוריו למד אצל רבי משה יהודה לייב זילברברג מקוטנא. לאחר נישואיו, היה סמוך על שולחן חותנו רבי לייביש בגוסטינין, התמסר לתורה ועבודה והתנהג בדרך החסידות ובפרישות  לאחר שחמיו נפטר, פתח מכולת למוצרי טבק לפרנסתו. חנותו נוהלה בידי אשתו והוא המשיך בלימוד התורה.
הגעתו לקוצק
בהשפעת רבי מאיר סאניק מווארקא, המכונה רבי מאיר קוואלער, מתלמידי רבי שמחה בונים מפשיסחה, נסע יחיאל מאיר לרבי מנחם מנדל מקוצק, והפך להיות מגדולי תלמידיו. רבי יחיאל מאיר העריץ את רבו, והתבטא אודותיו שכאשר היה מניע את השטריימל שלראשו, היו מתנועעים עמו כל העולמות. בשנת ה'תר"ו התפנתה  משרת הרבנות בגוסטינין  לאחר שהרב שלמה מחסידי קוצק עבר לכהן כאב"ד בשעראדז, נכנסו חסידי קוצק שבעיר לשאול את הרבי מקוצק את מי לקבל כרב והשיב, הלא 'יש לכם את האברך יחיאל מאיר', וחזרו לביתם עם אגרת  מנאמן ביתו של הרבי מקוצק רבי הירש טומשובר בשם הרבי מקוצק שיקבל על עצמו את הרבנות..
קשריו עם רבנים אחרים
לאחר פרישת הרבי מאיזביצא מקוצק התלבט רבי יחיאל מאיר האם לעזוב או להישאר, הלך בדרך וישב בפרשת דרכים עד שנראה לו כעמוד אור והלך אחריו וחזר לקוצק.
לאחר פטירתו של רבו המובהק והראשון רבי מנחם מנדל מקוצק בשנת ה'תרי"ט, נסע לרבו רבי יצחק מאיר אלתר מגור בעל 'חידושי הרי"מ', ולאחר פטירתו בשנת ה'תרכ"ו נסע רבי יחיאל מאיר  לרבי אברהם לנדא מטשכנוב (אביהם של רבי זאב וולף מסטריקוב ורבי דוב בעריש מביאלה). בתקופה זו ביקר גם אצל רבי יעקב אריה מראזימין. בין חבריו ניתן למנות את רבי יהודה אריה ליב אלתר מגור, שאמר שכאשר הוא מתפלל ואומר 'ושים חלקנו עמהם' (מתפילת עמידה) הוא חושב על הרבי מגוסטינין. כמו כן, היה לו ידידות גדולה  עוד מימי קוצק עם  רבי אברהם בורנשטיין בעל ה'אבני נזר', ועם רבי זאב וולף מסטריקוב.  ורבנים ופוסקים נוספים. קשר מיוחד היה לו עם רבי ישראל יהושע מקוטנא   ופעלו יחדיו להקטין  מחלוקות.  על ההסכמה' שכתב  הרב מקוטנא למו"ל של הספר ההלכתי של רבי יעקב גזונדהייט מוורשה 'תפארת יעקב', ר' דוד געלבוים ור' יהושע פאלק הירשביין, הוסיף רבי יחיאל מאיר  'גם אני מבקש מכבוד אחב"י [אחינו בני ישראל] על כל הנ"ל לטוב'. יום א' ר"ח כסליו תרמ"ו.
הכתרתו לאדמו"ר
מאז שהפך להיות מחבורת תלמידיו המובחרים של הרבי מקוצק, פנו אליו רבים שיהיה אדמו"ר. דבר זה נעשה רק בשנת ה'תרל"ה (1875), לאחר פטירתו של רבי אברהם מטשכנוב. אז ייסד ישיבה גדולה בגוסטינין, שם קבע את מרכז חסידיו.
הנהגותיו
רבי יחיאל מאיר נהג להרבות בצדקה. כמו כן, היה מקפיד על מצוות הכנסת אורחים, ולפעמים לא אכל כי לא מצא אורח שיאכל עמו.
רבי יחיאל היה גם מעורב בחיי הציבור היהודי בפולין. הוא חתם, בין השאר, על כרוזי האיסור על ספרי מינות והעדפת השימוש באתרוגי ארץ ישראל על פני אתרוגי קורפו. כמו כן, רבי יחיאל מאיר הרבה בקריאת ספר התהלים, וקבע שקריאה בו יכולה לעזור בריפוי כאבים שונים.
פטירתו
רבי יחיאל מאיר נפטר בכ"א בשבט ה'תרמ"ח (1888). לאחר הלווייתו, אמר רבי אברהם מסוכטשוב לנכדו רבי דוד: "חבל שלא לקחתיך עימי לגוסטינין - שם ראינו יהודי אמיתי".
בניו ותלמידיו
תלמידיו
משנתו
רבי יחיאל מאיר הכניס במשנתו את עקרונות לימוד התורה והחינוך החריף והשנון של רבי מנדלי מקוצק והעביר אותו לעם. רבי יחיאל מאיר בנה את משנתו על חסידות עממית שצמחה מקוצק, חסידות שהעבירה את עקרונות הלימוד הקשים לפשוטי העם.
אול דויניו לנגאי
אוֹל דוֹינְיוֹ לנגאי (במסאית: "הר האלוהים") הר געש שכבתי פעיל השוכן בצפון טנזניה, חלק מהשבר הסורי-אפריקני במזרח אפריקה. ההר שוכן מדרום לאגם נטרון ולגבול בין טנזניה לקניה. הר הגעש ייחודי בין הרי הגעש הפעילים בכך שהוא פולט לבה נטרוקרבונטיטית, סוג ייחודי של קרבונטיט געשי. הבדל נוסף הוא הטמפרטורה של הלבה בהיפלטה – 510°C, טמפרטורה נמוכה במידה משמעותית מזו של לבה בהרי געש אחרים. כמה הרי געש קרבונטיטיים רדומים שוכנים בקרבת מקום, כולל הר הומה.
תיאור וגאוגרפיה
אול דויניו לנגאי הוא הר הגעש הפעיל היחיד בצפון טנזניה. הוא מתנשא לגובה של 2,962 מטרים, כ-2,100 מטרים מעל לסביבתו. צורתו חרוט כשקוטרו בבסיסו 12 קילומטרים. בפסגתו שני לועות. ממדיו של הלוע הדרומי שאינו פעיל 200 על 300 מטרים ושל הלוע הצפוני הפעיל 300 על 400 מטרים.
היסטוריה של התפרצויות
אול דוניו לנגאי הוא הר געש צעיר במונחים גאולוגים וגילו מוערך בין 350,000 ל-400,000 שנים. ההר הופיע במפת מזרח אפריקה משנת 1855, שבה צוין בטעות כי ההר מושלג בשל הגוון הלבן של קרבונטיט לאחר בליה. על היותו הר הגעש פעיל נודע לאירופאים לראשונה לאחר אמצע המאה ה-18 מסוחרי עבדים ערבים. ד"ר גוסטב פישר (Gustav Fischer) היה האירופאי הראשון שחזה בהתפרצות ההר ב-1883. קילוחי לבה דווחו בין 1904 ו-1910 ושוב בין 1913 ו-1915. התפרצות עזה התחוללה ביוני 1917, והאפר מהתפרצות זו שקע במרחק של 48 קילומטרים מההר.
התפרצות דומה התרחשה במשך כמה חודשים ב-1926 ובין יולי לדצמבר 1940, והאפר ממנה הגיע עד לוליונדו כ-100 קילומטרים מההר. כמה התפרצויות משניות של לבה נצפו ב-1954, 1955, 1958 ובתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20.
כאשר התפרץ אול דויניו לנגאי ב-14 באוגוסט 1966 דיווחו שני גאולוגים אנגלים, דוסון (John Barry Dawson) וקלארק (G. C. Clark), שסיירו בלוע שבוע אחר כך, כי ראו "עמוד עבה של אפר שחור" שהתרומם לגובה של כ-900 מטרים מעל הר הגעש ונישא ברוח צפונה כלפי אגם נטרון. כאשר טיפסו השניים על חרוט הפליטה הם תיארו פליטה רציפה של גז, אפר ואבק אפורים-לבנבנים ממרכז הבור.
החל ב-12 ביולי 2007 גרמה הפעילות הגעשית בהר לרעידות אדמה קלות בקניה ובטנזניה. האחרונה שבהן התרחשה ב-18 ביולי 2007 בשעה 08:30 (זמן קניה). גודלה הוערך במגניטודה 6 והיא הורגשה בניירובי בירת קניה. הגאולוגים חשדו שהגידול הפתאומי ברעידות האדמה נבע מתזוזת מאגמה בתוך אול דויניו לנגאי. ההר התפרץ לבסוף ב-4 בספטמבר 2007 תוך שהוא שולח עמוד התפרצות וקיטור למרחק 19 קילומטרים במורד הרוח וכיסה את המורדות הצפוניים והמערבים של ההר בקילוחי לבה טריים. ההתפרצות נמשכה בהפסקות לתוך 2008. בסוף פברואר 2008 דווח כי נראה שההתפרצות צוברת תאוצה, ואכן ב-5 במרץ התחוללה התפרצות עזה. באפריל היו תקופות רגיעה, למעט התפרצויות ב-8 וב-17 בו. פעילותו הגעשית נמשכה עד סוף אוגוסט 2008. ביקור בפסגה בספטמבר 2008 גילה שפליטת הלבה נמשכה משני פתחים קטנים בתחתיתו של לוע חדש. ביקורים שנערכו בלוע במרץ-אפריל 2009 הראו שפעילות זו נפסקה.
צביה כהן
צִביה כהן (נולדה ב-12 בפברואר 1930) היא עיתונאית ישראלית.
ביוגרפיה
צביה ברגנר נולדה בירושלים ב-1930. סיימה לימודיה התיכוניים בתיכון בית הכרם, ירושלים. בשנת 1947 התגייסה לפלמ"ח ושירתה עד סוף מלחמת העצמאות בגדוד השלישי של חטיבת יפתח.
בוגרת הקורס לעיתונאות של אגודת העיתונאים והמחלקה ללימודי חוץ בטכניון.
בהיסטוריה המקצועית של צביה כהן שני שלבים. הראשון - בשיקום מוגבלים. השני - בעיתונות, באמצעי תקשורת כתובה ואלקטרונית. היא מאמינה ש"ידע הוא כוח", זה כלי התמודדות בסיסי ביותר. לפיכך היא דואגת, בין היתר, לספק לציבור מידע על זכויות ושירותים, להציג מפעלים חברתיים ואנשים מעוררי השראה. היא רואה כמשימה לעודד את החברה ליצור הזדמנויות שוות לשני המינים כעיקרון חיוני, לא רק לקידום האישה, אלא גם לשלמות החברה כולה. התנדבותה בגופים ציבוריים משמשת ערוץ נוסף לפעילותה, עליה זכתה במספר פרסים ואותות.
עבדה בארצות הברית בשיקום בבתי חולים וניהול בית חולים למחלות כרוניות.
עם שובה לישראל עבדה בניהול אגף השיקום בבית חולים "מחנה ישראל" של מלב"ן. עסקה בהוראת פסיכולוגיה ב"מדרשה למחנכים למוזיקה". ניהלה את מחלקת הפרסום ויחסי הציבור של ויצו.
בעלת פינה על נשים בעיתונות העולם, בתוכניתו של ד"ר יואל רפל ברשת ב' של "קול ישראל".
כתבת בעיתון "ידיעות אחרונות" ובשבועון "לאשה". ערכה את המדור "לאשה ולבית" בעיתון "למרחב" (1961–1973).
ערכה את הירחון "דבר הפועלת" (1973–1994), שבמהלך כהונתה שינה שמו ל"נעמת" (כשם התנועה שהיה ביטאונה). במסגרת ירחון "נעמת" הפיקה חוברות רבות לקידום מעמד האישה, בהן: "אישה שקולה" - מדריך כלכלי; "דברים לגופך" - מדריך לבריאות האישה; "מורה נבוכות" - מדריך לדיני אישות; "א-ב בחיסכון" - מדריך לחיסכון בבית; "איך לעשות כסף בבית" - דרכים ליוזמה אישית; "לראות את הנולד" - מדריך זכויות ליולדת ולאם; "אלפון לחיילת" - מדריך למשרתות בצה"ל; "יותר נשים בעוני" - תמונת מצב.
הקימה עם הוצאת "עם עובד" את ספריית "זהות" לפרסום ספרות מקור וספרות מתורגמת העוסקת בנשים, כולל "נשים בישראל - לקסיקון" (1991).
כיהנה כיו"ר מועצת ארגוני נשים בישראל וסגן נשיא הארגון הבינלאומי של נשים יהודיות (1998–2000). מועצת ארגוני נשים היא ארגון גג של ארגוני הנשים הגדולים בישראל. מייצגת אותם בכנסת, באו"ם ומול גופים ישראליים ובינלאומיים שונים. במסגרת פעילותה במועצת ארגוני נשים ארגנה פעילויות מגוונות שהיו משותפות לארגוני הנשים, בהן:
במסגרת הטלוויזיה הקהילתית בת"א-יפו השתתפה בעשיית סרטים מגוונים בנושאים אישיים וחברתיים, בהם כאלה שעוררו דיונים ציבוריים. התוכנית "הכניסה לסבים-אסורה" שעסקה בבני משפחה שאינם מתירים לסבים ולסבתות לראות את נכדיהם, תרמה לשינוי חקיקה בנושא. קיימה ראיון (עם יוסי וישנייה) של הטייסת הישראלית הראשונה רחל מרקובסקי-לנדאו.
כהן היא אלמנתו של דוד כהן, שהיה ממקימי ממר"ם, המהנדס הראשי של ממר"ם בשנים 1959–1963, מנהל השיווק של חברת יבמ ישראל (1964–1967), ומנכ"ל החברה (1967–1984). היא אם לבן ובת וסבתא. מתגוררת בתל אביב.
אנטינייטרינו
אנטינייטרינו הוא האנטי-חלקיק של הנייטרינו. כמו הנייטרינו, האנטינייטרינו הוא חלקיק יסודי נייטרלי. האנטינייטרינו הוא לפטון בעל ספין של ½. חלקיקי אנטינייטרינו נוצרים, בין היתר, בדעיכת בטא מינוס. חלקיקי אנטינייטרינו מגיבים עם חלקיקים אחרים דרך שני כוחות בלבד: הכוח החלש והכבידה. לכן, קשה מאוד לגלותם בניסוי.
כמו חלקיקי נייטרינו, גם לחלקיקי אנטינייטרינו יש שלושה טעמים אפשריים: אנטינייטרינו אלקטרוני, אנטינייטרינו מואוני ואנטינייטרינו טאואוני.
לחלקיקי אנטינייטרינו ישנה מסה, אך היא קטנה מאוד. נכון ל-2017, ניסויים מראים כי סכום המסות של שלושת טעמי האנטינייטרינו הוא כ-.
חלקיקי אנטינייטרינו וחלקיקי נייטרינו נושאים את אותו מטען חשמלי, 0, אך יש לשניים גם מספרים קואנטיים הנגדיים זה לזה, כגון המספר הלפטוני והאיזוספין החלש (T3). למרות זאת, על פי ניתוחים תאורטיים מסוימים, ייתכן כי הנייטרינו והאנטינייטרינו הם למעשה אותו חלקיק. חלקיקים בעלי תכונה זו הם פרמיוני מאג'ורנה (Majorana fermions). אם חלקיקי נייטרינו הם אכן פרמיוני מאג'ורנה, ייתכן כי מתקיימות דעיכות בטא כפולות נטולות חלקיקי נייטרינו. הוצעו מספר ניסויים שמטרתם לבחון תהליכים כאלו, אך עד היום, הם טרם התגלו.
ראו גם
Neutrino
בצלאל שטרן (מורה)
בצלאל שטרן (בכתיב מיושן: שטערן; י"ג בסיוון תקנ"ח, 28 במאי 1798, טרנופול – י"ב באב תרי"ג, 16 באוגוסט 1853, אודסה) היה מורה ומחנך, מנהלו של בית הספר העברי הראשון באודסה, שפעל בהצלחה רבה במהלך 48 שנים. הפלגים החרדים התנגדו למעשיו, אך בקרב המשכילים והשלטון המקומי זכה שטרן לשם של מחנך ומנהל מעולה, ותרם רבות לשגשוגו של בית הספר.
תולדות חייו
לא ידועים פרטים רבים על תולדות חייו של בצלאל שטרן. קווים כלליים לדמותו ניתן למצוא בהספד שכתב עליו אליהו מרדכי ורבל, שלימד גם הוא באותו בית הספר.
לאחר שיצא שמו לתהילה בשטח החינוך וההשכלה, הוזמן בשנת 1828 לנהל את בית הספר העברי הראשון בעיר אודסה שבנובורוסיה, בדרום-מערב רוסיה (כיום באוקראינה), שמנהלו הראשון נפטר זמן קצר לאחר ייסודו. שטרן נאות להצעה ועבר עם משפחתו מגליציה לאודסה, שם ניהל את בית הספר בהצלחה גדולה, עד כי הגיעו מאות תלמידים להירשם למוסד. ההצלחה דחפה אותו לייסד בשנת 1837 בית ספר דומה בקישינב, והוא קיבל לכך את ברכתו של הנסיך ווֹרוֹנצוֹב, בא-כוחו (נָמֶסטניק) של הצאר בבסרביה ושר פלך נובורוסיה. בתקופתו הוקמו גם בית ספר לנערות באודסה ובית תלמוד תורה לבני דלת העם – שגם הם היו תחת השגחתו.
אברהם נודלמן
אברהם (נוצ'ה) נודלמן (5 באוקטובר 1910 – 1 בפברואר 1985) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי ששיחק בהפועל תל אביב ובנבחרת ארץ ישראל.
ביוגרפיה
נודלמן נולד בשכונת מנשייה שביפו והחל לשחק כדורגל בקבוצות אלנבי, שהתאחדה ב-1927 עם הפועל תל אביב. בשנת 1928 זכה עם הפועל תל אביב בגביע ארץ ישראל הראשון לאחר שכבש שער בניצחון 2–0 על מכבי חשמונאי ירושלים במשחק הגמר. בינואר 1929 היה שותף למסעה של הקבוצה ללבנון וסוריה, ואף כבש את שער הניצחון במשחק מול קבוצת ברדה בדמשק. נודלמן שיחק בהפועל תל אביב מהקמתה ועד שפרש ממשחק פעיל בשנת 1938, ובמדי הקבוצה זכה בשלוש אליפויות וארבעה גביעים.
בצלאל שטרן (מורה)
הרקע להקמת בית הספר
אברהם בר גוטלובר פרסם בספרו "זכרונות ומסעות" את מכתבו המלא של ורבל, שבו הוא פורש, על פי בקשת גוטלובר, את תולדות בית הספר העברי והמשכילי הראשון שפעל באודסה עשרות בשנים תחת הנהלתו של בצלאל שטרן.
אברהם נודלמן
ביוגרפיה
בנוסף היה נודלמן חלק מנבחרת ארץ ישראל ושיחק שלושה משחקים במדיה, שניים מול נבחרת מצרים בשנת 1934, וכבש באחד מהם שער ניחומים בתבוסה 1–7. משחקו האחרון במדי הנבחרת היה מול נבחרת יוון במסגרת מוקדמות מונדיאל 1938.
בצלאל שטרן (מורה)
הרקע להקמת בית הספר
אליבא דוורבל, התושבים באודסה התפלגו לשתי קבוצות: "הרוסים", שהגיעו ראשונים כפליטים מרוסיה ומפולין - אותם הוא מכנה "כת החסידים החשוכים" וה"הברודיים" שהגיעו מגליציה, ובעיקר מהעיר ברודי, שהיו לדבריו יראי אלוהים, אך בעלי השכלה וידע. הברודיים לא צדדו בשיטת החינוך של הרוסים ושכרו מורים פרטיים לרוב, עד שקמה קבוצה מחשובי העדה ועשיריה והחליטה לייסד בית ספר לנערים, כדי "לחנכם על פי דרכם לתורה ולחכמה, למוסר ודרך ארץ". הממשלה הרוסית נתנה את אישורה לרעיון הקמת בית הספר, אבל קבוצת "הרוסים", שחששה מההשפעה המשכילית של ה"ברודיים" על הילדים מצד אחד ומאיבוד פרנסת המלמדים הרבים מצד שני - הביעה את מחאתה החריפה, ואף התלוננו בפני הממשלה הרוסית. אלא שזו האחרונה דווקא צידדה בהשכלה ודחתה את מחאתם.
אברהם נודלמן
ביוגרפיה
לאחר פרישתו הפך נודלמן לפועל בנמל תל אביב, ובמקביל אימן בהפועל קריית שלום, מכבי בת ים והפועל רמת גן.
בצלאל שטרן (מורה)
הרקע להקמת בית הספר
בשנת 1826 הוקם בית הספר תחת הנהלתו של אפרים זיטנפלד מסנט פטרסבורג. "איש חכם, גדול ונבון דעת, גדול בתורה, ירא אלוהים ושומר אמונים". שלוש כיתות היו בחדריו המרווחים של המוסד. בכל כיתה ישבו הילדים שנתיים, כי לא היה מבחר מספק מורים מוכשרים, מסביר ורבל. המקצועות שנלמדו היו ידיעת הטבע, ידיעת הארץ, היסטוריה, חשבון, לשון עברית, לשון וספרות גרמנית, לשון וספרות רוסית, תלמוד וכתיבה תמה.
תלמידי בית הספר היו כל כך מרוצים, עד שהצטרפו אליהם מדי פעם גם תלמידי ישיבה, והחסידים מהקבוצה הרוסית "חרקו שן", אך בלית ברירה התרגלו לקיומו של בית הספר. גם נציגים מהשלטון ומהעיתונות הגיעו להתרשם מבית הספר. אלא שלאחר כשנה ומחצה נפטר זיטנפלד, ואז פנתה הקהילה לבצלאל שטרן, שהיה כבר מורה בטרנופול. "איש חמודות אשר מלאו אלוהים רוח חכמה ויתרון הכשר דעת" מגדיר אותו ורבל.
אברהם נודלמן
ביוגרפיה
במהלך מלחמת העולם השנייה גויס נודלמן לצבא הבריטי ושירת בתפקיד נהג. בהמשך שימש נודלמן כנהג אישי במשרד הביטחון, ואף שיחק בנבחרת המשרד.
אחותו מרים נודלמן נישאה לכדורגלן שלמה פוליאקוב ששיחק עמו בהפועל תל אביב.
בצלאל שטרן (מורה)
בצלאל שטרן מנהל בית הספר
בצלאל שטרן הגיע לאודסה עם משפחתו בשעת 1828, והחל בתפקידו כמנהל בית הספר. ורבל מתאר אותו כאדם ששמו יצא לתהילה בין חכמי אשכנז. בנוסף לכך הוא משבח את אופיו ואת הופעתו הגבוהה והמרשימה.
כשהחל את עבודתו בבית הספר נשא שטרן נאום בגרמנית משובחת בפני נציגי השלטון והקהילה, בו הוא הציג את מטרותיו ודרכו החינוכית. תחילה הזכיר את הצאר ירום הודו, ובירך אותו ואת ביתו. אחר פנה לתלמידים ודיבר אליהם כאל ילדיו. "בית הספר הוא דבר חדש בעדתנו", הוא הסביר להם, "ותפקידו להרבות את החכמה בקרב התלמידים כפי שהטיף כותב ספר "משלי". ומ"פרקי אבות" הוא ציטט את האימרה: "אין בור ירא חטא ולא עם הארץ חסיד". שטרן הדגיש את חשיבותם של שני עקרונות בקרב התלמידים: ההשכלה והעם, הן כיהודים, והן כתושבי האימפריה הרוסית. הנאום נשא חן בעיני כל הצדדים. שטרן, כותב שמואל פיינר, הטיף לנאמנות לשלטון הרוסי ולאידיאל חינוכי של יהודים משכילים.
שטרן הוסיף למערכת הלימוד של בית הספר את לימודי הצרפתית, ארגן ספרייה גדולה, ואחר שהמורה לתלמוד פרש, הוא הוסיף לחומר הלימודים ספרים מרחיבי דעת בתחום כדי להרגיל את התלמידים ללשון חכמים. בית הספר זכה להצלחה גדולה תחת הנהלתו של שטרן ומספר התלמידים עלה למאות. עתה היו במוסד שש כיתות שנלמדו במהלך שש שנים.
כאשר באו מבקרים חשובים לאודסה, לקח אותם המושל להציג את בית הספר, ואת התרשמותם החיובית מאוד הם רשמו בספר הכבוד. בשנת תקצ"ו קיבל שטרן את תוארו כאזרח כבוד. שטרן גם היה ממונה על בית הספר לבנות, שהקימו נגידי העיר, ובו לימדו בשלוש כיתות לשון עברית, רוסית וגרמנית, ידיעת הכתב והחשבון, וגם מקצועות כמו תפירה, רקמה וכדומה. בשנת תקצ"ז קיבל שטרן את רשותו של הנסיך וורונצוב, מושל פלך נובורוסיה, להקים בית ספר דומה בקישינב שבבסרביה.
לאחר פטירתו של שר ההשכלה, אובארוב, מונה שר חדש, שהחליט בשנת 1852 לחלק את בית הספר לשניים, ותקוותו של שטרן להיות המפקח האחראי של כל בתי הספר היהודיים ברוסיה נכזבה, מאחר שמונו שני משגיחים רוסיים לעניין. שטרן נפטר שנה לאחר מכן.
לדברי ורבל, המשגיחים הרוסיים לא הצליחו להחזיר את תפארתו של בית הספר, ובשנת 1874 נסגר בית הספר לאחר 48 שנות פעילות.
אברהם בר גוטלובר מסכם את התרשמותו מבית הספר באודסה וממנהלו:
Dancing's Done
Dancing's Done (בעברית: הריקוד נגמר) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אווה מקס. השיר יצא לאור ב-20 בדצמבר 2022 על ידי אטלנטיק רקורדס כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השני שלה, Diamonds & Dancefloors. הקליפ הוויזואלי לשיר פורסם ב-21 בדצמבר 2022.
רקע
השיר הוא הסינגל הרביעי מתוך אלבומה השני של מקס, Diamonds & Dancefloors, לאחר הסינגלים "Maybe You're the Problem", "Million Dollar Baby" ו-"Weapons". האלבום אמור היה לצאת ב-14 באוקטובר 2022, אך נדחה ל-27 בינואר 2023. השיר יצא לאור ב-20 בדצמבר 2022, לצד עטיפה חדשה לאלבום, הכוללת תמונת גוף מלאה של מקס, שכעת מונחת על מצע יהלומים. השיר אף משמש כרצועת הסיום של האלבום.
חידות מרקל
חידות מרקל הן המבנה של מערכת הצפנה הראשון שהומצא המיישם את רעיון המפתח הציבורי (Public key). זהו פרוטוקול שיתוף מפתח שהומצא על ידי רלף מרקל ב-1974 וקרוי על שמו. כמו בפרוטוקול דיפי-הלמן, הפרוטוקול מאפשר לשני משתתפים לשתף ביניהם מפתח הצפנה סודי בערוץ פתוח שאינו מאובטח מבלי שיפגשו ומבלי שיהיה להם מידע מוקדם כמו סוד משותף. השיטה אינה מיושמת בפועל בשל חוסר יעילותה, חרף זאת מהווה דוגמה קלאסית לפרוטוקול מפתח ציבורי שאינו מבוסס על בעיה קשה מתורת המספרים כמו בעיית הלוגריתם הבדיד, אלא רק אלגוריתם הצפנה סימטרי. כמו כן, הפרוטוקול בטוח רק כנגד ציתות פסיבי.
חידת מרקל
חידת מרקל היא הצפנת טקסט גלוי כלשהו המכיל בתוכו סוד מסוים, המוחלשת במכוון באופן שניתן יהיה לפענחה באמצעות כוח גס, במאמץ מסוים שהוא בפקטור שניתן לשליטה. הדרך הפשוטה להכנתה היא באמצעות צופן סימטרי, נניח AES. מצפינים מסר הכולל סוד (מפתח הצפנה חד-פעמי) באמצעות מפתח הצפנה מוחלש אותו מכינים מ-n ספרות אקראיות והיתר מקבוע כלשהו שאינו סודי כמו מחרוזת אפסים. לדוגמה אם המפתח באורך 128 סיביות, והוא מורכב מ-96 אפסים מובילים ו-32 ספרות אקראיות, סיבוכיות התקפת כוח גס כנגד הצופן, דהיינו ניסוי כל המפתחות האפשריים היא 2^{32} שזה בר ביצוע מבחינה מעשית, אך דורש מאמץ מסוים. אפשר לשלוט בכמות העבודה על ידי שינוי n. כמו כן כדי שקל יהיה לדעת אם הפענוח הצליח, יש צורך להוסיף יתירות מכוונת כמו טקסט קבוע מוסכם מראש (למשל "חידה מספר..."). הטקסט הקבוע אינו סודי וידוע גם למצותת.
מחידה כזו אפשר לבנות פרוטוקול שיתוף מפתח כדלהלן; צד אחד, נניח אליס, מכינה חידות רבות, כאשר כל חידה היא הצפנה של מפתח-הצפנה סודי אקראי ומספר סידורי. שימו לב שמדובר במפתח שונה מהמפתח שאיתו אליס מצפינה את החידה. כל חידה מכילה מפתח הצפנה סודי אחר ומוצפנת במפתח שונה, למעשה מספר החידות הוא כמספר המפתחות האפשריים בטווח [0-2^n]. את החידות היא שולחת לצד השני, נניח בוב. בוב בוחר באקראי חידה אחת אותה הוא מפענח בכוח גס, דהיינו מנסה את כל המפתחות האפשריים עד 2^n (במקרה הגרוע) עד שמוצא את המפתח הנכון, מחלץ את המפתח הסודי שבתוכה יחד עם המספר הסידורי, שולח את המספר הסידורי בחזרה לאליס ושומר את המפתח הסודי. אליס שהכינה את החידות בעצמה יודעת באמצעות המספר הסידורי איזו מהחידות פוענחה לכן יודעת איזה מפתח הצפנה ברשות בוב וכעת הם משתפים ביניהם את אותו מפתח.
איגוד תעשיית ההקלטות האיסלנדי
אישורי הסמכה להקלטת מוזיקה
האיגוד אחראי על הענקת אישורי הסמכה להקלטת מוזיקה באיסלנד על סמך מכירות בלבד.
עד 2017, אישורים אלו הוענקו בהתאם לשנת פרסום האלבום/הסינגל. מאז 2018, אישורים אלו ניתנים ללא קשר לתאריך היציאה של האלבום/סינגל.
חידות מרקל
תיאור הפרוטוקול
אליס ובוב מעוניינים לשתף ביניהם מפתח הצפנה סודי על מנת שיוכלו להתקשר זה עם זה בבטחה בערוץ פתוח. נניח לצורך הפרוטוקול שהם משתמשים בצופן AES עם מפתח 128 סיביות המיוצג כאן על ידי E ונניח שכל מפתח p_i בנוי משרשור מחרוזת של 128-n אפסים עם מספר אקראי כלשהו בגודל n סיביות. עם מפתח זה אליס משתמשת כדי להצפין חידה אחת. מבנה החידה הוא מפתח אקראי סודי בגודל 128 סיביות המסומן כאן K_i ומספר סידורי i כשהם מוצפנים יחד עם טקסט קבוע כלשהו כמו. הם יפעלו כדלהלן:
סיבוכיות
נניח N=2^n, מהפרוטוקול עולה שהמאמץ הדרוש לאליס להכנת כל החידות הוא O(N), כמו כן המאמץ הדרוש לבוב לפיענוח חידה אחת גם הוא O(N). אולם עבור המצותת איב המאמץ הדרוש לפתרון חידה אחת הוא 2^n וישנן N חידות, במקרה הממוצע עליה לפענח לפחות מחצית מהן, כלומר שזה O(N^2). כלומר הוכח שקיים פער ריבועי של פקטור העבודה בין המשתתפים בפרוטוקול לבין המצותת, אך לא יותר מזה. מסיבה זו הפרוטוקול אינו יעיל, כיוון שלכל היותר מושג ביטחון ריבועי. למשל אם N=2^{32} ביטחון המערכת הוא רק 2^{64}, שזה מעט ולא מצדיק את ההשקעה הדרושה מצד אליס ובוב. למרות זאת, עדיין אפשר לראות בשיטה כחלוצה ראשונה של תפישת המפתח הפומבי. רלף מרקל פיתח את שיטת החידות שלו כשהיה סטודנט בברקלי, וכבר אז צפה את הפוטנציאל הטמון במערכת מפתח פומבי, אולם לא הכול עמדו על חשיבותה. מאוחר יותר, כאשר דיפי והלמן פרסמו את עבודתם בנושא הצפנת מפתח ציבורי, ציינו שהרעיון של מרקל היווה בין היתר השראה עבורם לפיתוח מה שנודע לאחר מכן כפרוטוקול דיפי-הלמן, תגלית שהשפיעה מאוד על הקריפטוגרפיה המודרנית.
רדון
רדון (או ראדון; Radon) הוא יסוד כימי רדיואקטיבי ממשפחת הגזים האציליים שסמלו הכימי Rn ומספרו האטומי 86. הוא נוצר כתוצאה מהתפרקות רדיואקטיבית של היסוד רדיום המצוי בכל סוגי הקרקעות בריכוזים שונים. לראדון ישנם 38 איזוטופים מוכרים שכולם רדיואקטיביים. היציב שבהם הוא  בעל זמן מחצית החיים של 3.8235 ימים.
הגז רדון התגלה על ידי ארנסט רתרפורד בשנת 1899. איזוטופ של רדון, רדון-220, היה הראשון עבורו חושב זמן מחצית חיים, על ידי הארייט ברוקס, ובעקבות ניסויים איתו הונחו היסודות למדע הפיזיקה הגרעינית.
זיהום גז הרדון
גז הרדון הוא גז רדיואקטיבי חסר צבע, טעם וריח, ונשימה שלו עלולה לגרום להתפתחות סרטן. הראדון מוגדר על ידי הסוכנות הן לאומית לחקר הסרטן (IARC) כחומר מסרטן באופן ודאי.
הגז מופיע בשרשראות הדעיכה הרדיואקטיביות של מספר יסודות רדיואקטיביים המצויים בקרקע, כגון רדיום ואורניום. עם ההתפרקות הרדיואקטיבית של יסודות אלו נוצר הגז, שיכול להתנדף מהקרקע דרך חריצים ולהצטבר במרתפים לא מאווררים. יסודות רדיואקטיביים אלו נמצאים גם בחומרי בנייה המופקים מהקרקע (ובמיוחד מלט) ולכן הגז יכול להיפלט גם מקירות מבנים ובעיקר מקירות המכילים כמות גדולה של בטון. יחד עם זאת, פליטת הרדון מהקירות היא איטית והכמות הנפלטת קטנה. בתנאים של אוורור נורמלי כמות זו אינה מהווה סכנה לבריאות. הרדון כגז או כאטומים בודדים הנספחים לחלקיקי האבק באוויר, חודר למערכת הנשימה ומקרין על רקמות הריאה. ככל שעולה ריכוז הרדון, גדל הסיכוי לחלות בסרטן הריאה. האוכלוסיות הרגישות במיוחד לחשיפה לרדון הם ילדים ומעשנים.
הרדון אחראי לכמחצית מהחשיפה לקרינה רדיואקטיבית טבעית. חשיפה זו אחראית לעשירית ממקרי סרטן הריאות במדינות המפותחות. מסיבה זו ישנם מספר מומחים הממליצים לאוורר מקומות סגורים כגון מרחבים מוגנים ומרתפים, ותמיד להשאיר את החלונות פתוחים.
בדיקות רדון מתבצעות בישראל על ידי חברות פרטיות לרוב. רוב מקרי גז הרדון נמצאים בחדרים מוגנים. על הקבלן המבצע לוודא ולטהר את החדר טרם העברתו לנכנסים לדירה כי לא קיים בחדר גז רדון. על-מנת לבדוק האם קיימת הימצאות גז רדון בחדר מסוים מתקינים למשך חודש מכשיר הבודק את רמת גז הרדון בחדר. במשך תקופה זו אסור לפתוח את החדר או להיכנס אליו.
כאשר תושבי הכפר קאלאצ'י החלו לחלות במחלה לא ידועה שגרמה לשינה רצופה של 6–7 יממות, חשבו שזה תוצאה של חשיפה לרדון, לאחר בדיקות מתקדמות, התברר שזה לא נכון.
הסכם וינדזור
הסכם וינדזור הוא הסכם דיפלומטי בין ממלכת אנגליה ופורטוגל, שנחתם ב-9 במאי 1386. זהו ההסכם הדיפלומטי הבין-מדינתי העתיק ביותר שעדיין בתוקף גם בימינו. ההסכם מהווה את המשכה של הברית בין המדינות מתקופת מלחמת העצמאות הפורטוגזית, והוא קיבל משנה תוקף עם נישואי מלך פורטוגל ז'ואאו הראשון לפיליפה מלנקסטר, בתו של דוכס לנקסטר ונכדתו של אדוארד השלישי, בפברואר 1387.
הרקע להסכם
לאחר הניצחון בקרב אלז'וברוטה הוכר ז'ואאו הראשון כמלך פורטוגל המאוחדת ובכך בא לקיצו הסכסוך של 1383–1385 עם ממלכת קסטיליה השכנה.
כחלק מן ההסכם נישאו המלך ז'ואאו הראשון מפורטוגל ופיליפה מלנקסטר, בתו של ג'ון מגונט הדוכס הראשון של לנקסטר. הסכם וינדזור הקיים עד ימינו אלה, מאשרר את ההגנה ההדדית בין המדינות והעותק המקורי שלו שמור בארכיון המדינה של פורטוגל.
ההכרה מקסטיליה בעצמאות פורטוגל התקבלה רק בשנת 1411 עם החתימה על הסכם אייטון-סגוביה.
מימוש ההסכם
בין השנים 1580–1640 בתקופת מלחמת אנגליה-ספרד ומלחמת הולנד-פורטוגל הושהה החוזה וכתוצאה מכך נערכו מעשי ביזה ברכוש פורטוגזי.
בשנת 1640 מימשה פורטוגל את ההסכם על מנת לסלק את מלכי ספרד מבית הבסבורג אשר פלשו לשטחה.
שתי המדינות לחמו יחד בשנים 1808–1814 במסגרת מלחמת חצי האי שהייתה חלק מן המלחמות הנפוליוניות מול כוחות צרפתיים. כוחות בריטיים בפיקודו של ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון הדפו משטחה של פורטוגל כוחות פלישה צרפתים ולאחר מכן דחקו בכוח משולב אנגלי-פורטוגזי את הצרפתים גם משטחי ספרד. כוחות פורטוגזים ואנגלים שיתפו פעולה במהלך מלחמת שבע השנים.
בשנת 1890 דרשה ממשלת בריטניה מממשלת פורטוגל כחלק מן ההסכם, להסיג את כוחותיה משטח באפריקה המוכר כיום כזימבבואה וזמביה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הצטרפו כוחות פורטוגזים ולחמו לצד כוחות מדינות ההסכמה. במהלך מלחמת העולם השנייה שוב מימשה בריטניה את ההסכם בדרישה מפורטוגל, למרות המאפיינים הפאשיסטיים של המשטר, שלא לתמוך במדינות הציר, ולא רק זאת אלא שראש ממשלת פורטוגל סלאזאר אף פעל אצל פרנקו מספרד להימנע מתמיכה באויבי בריטניה. בשנת 1943 החכירה פורטוגל לבריטניה בסיס ימי ואווירי גדול באיים האזורים לצורך שימוש על ידי כוחות בעלות הברית.
קרוז
{{פירושונים| קרוּז (בספרדית ובפורטוגזית: Cruz; הגייה נכונה: קרוס) הוא שם משפחה שמקורו בחצי האי האיברי. משמעות המילה היא "צלב".
אישים:
אחר:
ראו גם
}}
רסלמניה 14
רסלמניה 14 (או בשמו המוכר יותר WrestleMania XIV) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-World Wrestling Federation (ה-WWF, כיום ה-WWE). האירוע נערך ב-29 במרץ 1998, באולם פליטסנטר שבבוסטון, מסצ'וסטס.
שמונה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, סטון קולד סטיב אוסטין ניצח את שון מייקלס וזכה בפעם הראשונה בקריירה באליפות העולם במשקל כבד של ה-WWF בקרב שבו מייק טייסון שימש כעוזר השופט המיוחד; מייקלס הופיע לקרב למרות שספג פציעה חמורה במהלך הקרב שלו באירוע הרויאל ראמבל חודשיים קודם לכן, והוא לא התאבק שוב עד לסאמרסלאם של שנת 2002. עוד ברשימת הקרבות, אנדרטייקר ניצח את קיין, קקטוס ג'ק וצ'יינסו צ'ארלי ניצחו את הניו אייג' אאוטלוס (בילי גאן ורוד דוג) בקרב דאמפסטר וזכו באליפות הזוגות של ה-WWF, ודה רוק ניצח את קן שמרוק בפסילה וכתוצאה מכך שמר על האליפות הבין יבשתית של ה-WWF.
מכפילור
מכפילור (PMT - Photo Multiplier Tube) הוא גלאי שבנוי על העיקרון של שפופרת ואקום, אולם קיימים בו מספר שיפורים. כשמו כן הוא והוא מגביר (על ידי הכפלה) את האות הנכנס.
בין הקתודה לאנודה יש אלקטרודות נוספות שנקראות דינודות. פוטונים שפוגעים בקתודה משחררים אלקטרון, בדרכם לאנודה הם פוגעים בדינודה והיא משחררת אלקטרונים נוספים, מס' האלקטרונים שיצאו תלוי באנרגיה. האפקט הפוטואלקטרי הוא אפקט קוונטי, ולכן חייב לקרות רק בין 2 חלקיקים, לעומת הפגיעה בדינודה – שהוא תהליך קלאסי ולא קוונטי ולכן יכול להשתחרר יותר מחלקיק אחד.
פקטור ההגברה - כאשר a הוא מס' האלקטרונים שמשתחרר בכל פגיעת אלקטרון.
מס' דינודות במכפילור -N
הגברת המכפילור -
רגישות המכפילור
G=(a*V)^N
ניתן לראות שכל שינוי קטן במתח המופעל גורם לשינוי גדול בהגברה, מה שגורם להיענות לא יציבה, ובשל כך נדרש מקור מתח מאוד יציב ולכן מאוד יקר.
בוהיניה
בּוֹהִינִיָּה (שם מדעי: Bauhinia. שם נפוץ באנגלית: Orchid Tree - עץ הסחלב) הוא סוג של צמחים בעלי פרחים, המונה כ-200 מינים של עצים, שיחים ובני שיח הנפוצים בעיקר בדרום אסיה ודרום-מזרח אסיה. פרחי אחד מהמינים, בוהיניה בלנקיאנה (Bauhinia blakeana) הם סמלה הרשמי של הונג קונג. עליו של אותו מין קרויים "העלה החכם", ומשמשים תלמידים בבית הספר כסימניות מסורתיות.
מאפיינים
הפרחים בעלי חמישה עלי כותרת, וצבעיהם עשויים להשתנות על פי המין. הגוונים הנפוצים הם ורוד, ארגמן, צהוב וכתום. הפריחה לרוב מתחילה בסוף החורף ויכולה להמשך עד תחילת הקיץ.
כמו כל בני משפחת הקטניות, פירות העץ הם זרעים עגולים הנישאים בתרמיל. זה מבשיל לרוב כחודש לאחר בקיעת הפרחים, ונפתח לאחר ייבושו לפיזור הזרעים.
תהליך ההאבקה של מרבית מיני הבוהיניה מבוצע על ידי ציפורים, כגון צופיות.
על השם
השם תורגם לעברית כבּוֹהִינִיָּה, על פי האקדמיה ללשון העברית, בוטניקה: צמחי א"י (תש"ו), 1946.
בישראל
אף אחד ממיני הבוהיניה אינו צומח בר בישראל. עם זאת הבוהיניה, בפרט המין בוהיניה מגוונת (Bauhinia variegata), הוא עץ נוי נפוץ בערי ישראל. את שני הזנים המתורבתים, הפורחים בוורוד או בלבן, ניתן לראות בשדרות ובגינות ציבוריות. פריחת זנים אלו היא לרוב באביב ובסוף החורף. בנוסף זמינים לשתילה בארץ בוהיניה לבידה (Bauhinia tomentosa), עץ הנושא פרחים צהובים והשיח בוהיניה גלפיני (Bauhinia galpinii) הנושא פרחים ורודים.
שיווק ערכי
שיווק ערכי הוא שיווק המשלב פעילות משותפת של עסק מסחרי ומוסד ללא כוונות רווח (מלכ"ר), לשם השגת מטרה משותפת. לרוב מדובר בשיתוף פעולה בין חברה עסקית למלכ"ר במטרה לקדם שירות או מוצר אותו משווקת החברה יחד עם גיוס תרומות למלכ"ר. המונח משמש גם כדי לתאר מאמצי שיווק מסוגים שונים עבור מטרות חברתיות או נדבניות. הפעילות השיווקית המשותפת נעשית למטרות המסורתיות של השיווק כמו למשל הגדלת הרווחים, וגם למטרות כמו השפעה על התנהגויות חברתיות בהתאם לאחריות תאגידית למשל, על ידי הכללת מסרים אקטיביסטיים בפרסום.
ביטוי דומה, שיווק הקשור למטרות ערכיות (באנגלית: cause-related marketingv) מתייחס בדרך כלל לשיווק מטרה הכולל שיתופי פעולה בין עסקים מסחריים לארגונים ללא כוונות רווח למטרת תועלות הדדיות. דוגמה נפוצה לשיתופי פעולה כאלו היא במעמד התשלום בקופה של עסקים מסוימים, כאשר הלקוחות נשאלים האם ירצו לתרום על מנת לתמוך במטרות שונות באמצעות תרומה כספית. שיווק ערכי הוא שונה מתרומה תאגידית שכן הנדבנות (פילנתרופיה) לרוב כרוכה בתרומה ספציפית הניתנת לניכוי מס, בעוד ששיווק ערכי לא בהכרח מבוסס על תרומה.
מקור הביטוי ודוגמאות
ייתכן ומקור הביטוי "שיווק ערכי" הוא במהלך השיווקי שביצעה חברת אמריקן אקספרס בשנת 1981. החברה החלה בפיילוט לקמפיין ששנתיים לאחר מכן הפך לקמפיין תרומות כספים לארגונים שונים ללא מטרות רווח במסגרת פסטיבל האמנויות בסן פרנסיסקו. בכל פעם שמישהו השתמש בכרטיס אמריקן אקספרס באזור הפסטיבל בוצעה תרומה של שני סנט מהעסקה, ובכל פעם שהוגשה בקשה לכרטיס אשראי חדש של החברה בוצעה תרומה גדולה יותר. למרות משכו הקצר יחסית של המהלך השיווקי הזה, גויסו 108,000 דולר שהועברו לאותם ארגונים שתרמו להם והיוו תרומה משמעותית.
אך עוד לפני כן היו בארצות הברית קמפיינים משולבים למטרות שיווק ערכי שלא נקראו כך. לדוגמה ב-14 בדצמבר 1973 עבר בקונגרס של ארצות הברית חוק המינים בסכנת הכחדה. בתגובה לכך רשת החנויות סבן אילבן החלה למכור את משקאות ה-Slurpee שלה (משקה מעין ברד) בכוסות ממותגות ועליהן מינים בסכנת הכחדה. הרשת תרמה סנט אחד ממכירת כל כוס משקה לפדרציה הלאומית לחיות הבר. סך כל התרומות ממכירת המשקאות בכוסות שמותגו הסתכמו ב-250,000 דולר, בהם השתמשה לאחר מכן הפדרציה הלאומית לחיות הבר לרכישת קרקע לטובת הקמת בתי גידול לעיט קירח. ב-19 בדצמבר 1974 הועברה הקרקע שנרכשה לבעלות ממשלתית, וניתן לה השם "המקלט הלאומי לחיות הבר הלאומי של קארל א. מונדט".
בישראל
בישראל, חברת סופר-פארם שיתפה פעולה עם המרכז לבריאות הנפש גהה, בקמפיין שעסק בהסתרה ובסטיגמה שיש לסביבה על הפרעות נפשיות. במסגרת הקמפיין לקוחות יכלו לרכוש "סטיגמטין", מגנטים עם מסרים מודפסים שונים, וחלק מההכנסות הועברו על ידי חברת סופר-פארם כתרומה לעמותת הידידים של המרכז לבריאות הנפש.
קייט-פרייד הוא מותג ישראלי הממוקם בתל אביב-יפו, שהוקם במטרה לייצר תיקים על ידי מחזור מצנחים ומפרשים מהספורט הימי ומעניק פרנסה שיקומית לנשים וגברים היוצאים ממעגל הסחר והזנות. על כל מצנח שנתרם מקהילת הימאים החברה נותנת תיק במתנה.
עמותת משאלת לב שיתפה פעולה עם חנויות שונות ברשת פוקס בהן ניתן היה לרכוש תכשיטים שונים עם לוגו העמותה. ההכנסות הועברו לפעילות העמותה, ובנוסף שיתפו פעולה עם ענידת התכשיטים נועה קירל, יובל שמלא, דביר בנדק, ליאור כלפון ועוד.
עמותת עיגול לטובה מאפשרת ללקוחות לעגל כלפי מעלה כל עסקה בכרטיס אשראי או לעגל כלפי מטה את השכר נטו בתלוש המשכורת החודשי ואת ההפרש לתרום לעמותה או למטרה לפי בחירה, כאשר הכסף הנתרם מועבר לעמותות הנבחרות.
רקע
על פי מחקר שנערך בשנת 2006 כ-89% מהאמריקאים בגילאי 13–25 יעדיפו מוצר של מותג שמקושר עם עשייה ערכית על פני מותג אחר (בהנחה שהמוצר עצמו דומה במאפיינים ובמחיר). מתוצאות אותו המחקר עולה גם שאחוז ניכר מהנשאלים יעדיפו לעבוד בחברה שנחשבת חברה עם אחריות חברתית. מחקרים קודמים גם הם מצביעים על מגמת עלייה במספר האמריקאים שמשייכים את הרגלי הקנייה האישיים שלהם עם שיווק ערכי, כמו גם הציפייה שחברות מסחריות יפגינו "אחריות אזרחית טובה". מחקרים אלו גם מראים עלייה ניכרת במדדים אלו ביחס לתקופה שלפני פיגועי 11 בספטמבר.
מחקרים אחרים מראים ששיווק הקשור למטרות ערכיות וחברתיות יכול לסייע בהגדלת הרווחים של החברה. למשל בקמפיין השיווק הערכי של אמריקן אקספרס (אליו מיוחס השימוש הראשוני במונח), החברה נהנתה מעלייה של 17% במשתמשים חדשים ועלייה של 28% בשימוש בכרטיסי האשראי. אחריות תאגידית שמקורה ביוזמות התנדבותיות של חברות מביאה ליותר הזדמנויות רווח מאשר אחריות תאגידית שנקבעת על ידי הממשלה.
יתרונות וחסרונות
יש כמה חסרונות הקשורים לשיווק ערכי. נושא האמון התגלה כמשמעותי בפוטנציאל ההשפעה של שיווק ערכי. כ-78% מהצרכנים דיווחו כי שיתוף פעולה של ארגון ללא מטרות רווח וחברה מסחרית שהם סומכים עליה, גורמים להבלטת המטרה העומדת במרכז הקמפיין. אם צרכן לא סומך על העסק שעומד מאחורי הקמפיין ניתן לראות בכך מאמץ לא כנה להעלאת נאמנות צרכנים. מסיבה זו, חשוב שהקמפיין השיווקי שתומך במטרה חברתית זו או אחרת יהיה אותנטי לתדמית המותג של והמוצרים שבמרכז הקמפיין השיווקי. בעיה פוטנציאלית נוספת בשיווק ערכי היא עלייה אפשרית במחיר המוצרים הקשורים למטרה. מתוצאות מחקרים עולה כי רק 19% מהצרכנים השיבו שהם יהיו מוכנים לספוג את העלייה במחיר ולהשקיע יותר מכספים כדי לרכוש את המותג רק כי הוא תומך במטרה חברתית מסוימת. בנוסף, צרכנים הביעו חוסר ביטחון בסכום המדויק הנתרם כתוצאה משיתוף הפעולה.
תוניסיה
הרפובליקה התוניסאית (בערבית: الجمهوريّة التونسيّة, תעתיק מדויק: אַלְגֻ'מְהוּרִיַּה אלתּוּנִסִיַּה; בברברית: ⵜⴰⴳⴷⵓⴷⴰ ⵏ ⵜⵓⵏⴻⵙ, תעתיק מדויק: תגדודה נ תּונס; בצרפתית: République tunisienne, תעתיק מדויק: רפובליק תוניזיין), היא מדינה ערבית מוסלמית הנמצאת בצפון אפריקה. היא גובלת בים התיכון בצפון ובצפון-מזרח, באלג'יריה בדרום-מערב ובלוב במזרח ובדרום. דתה הרשמית של תוניסיה היא האסלאם ושפתה הרשמית היא ערבית. לתוניסיה עבר עשיר עוד מימי קדם אז ישבו באזור שבטים ברברים.
שיווק ערכי
שיווק ערכי באינטרנט
בשנים האחרונות שיווק ערכי מתנהל יותר ויותר בערוצים מקוונים. זה נובע בין היתר מהגידול באחוז משקי הבית עם חיבור לאינטרנט. בדומה לסוגים אחרים של קמפיינים שיווקיים, חברות יכולות למנף ערוצי שיווק מקוונים יחד עם ערוצים לא מקוונים אחרים כגון פרינט ותקשורת המונים (המכונה גם תקשורת שיווקית).
תוניסיה
מאז סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ועד לשנת 2011 הייתה תוניסיה דיקטטורה בשליטתו של זין אל-עאבדין בן עלי, בדומה למדינות ערב נוספות כמו לוב שנשלטה על ידי מועמר קדאפי או מצרים שנשלטה על ידי חוסני מובארכ. עם זאת, המהפכה בתוניסיה שהתרחשה בשנת 2011 הביאה את שלטונו של בן עלי לקיצו והייתה לראשונה בשרשרת של מהפכות בעולם הערבי, שזכו לשם האביב הערבי. מבין המדינות שחוו את מחאות האביב הערבי תוניסיה בלטה בכך שהיא היחידה מבין מדינות אלו שחוותה תהליך דמוקרטיזציה מובהק , אולם תהליך זה נבלם בשנת 2021 כאשר הנשיא קייס סעיד ביצע הפיכה עצמית.
שיווק ערכי
שיווק ערכי באינטרנט
ההתפתחות של שיווק ערכי מקוון אפשרה לצרכנים, למשל כאלו שמנויים או חברי מועדון של חברה מסחרית כלשהי, לקחת תפקיד פעיל יותר בשיווק ערכי. זו דמוקרטיזציה עסקית שבבסיסה הצרכנים, ולא החברות, מחליטים באילו גורמים לתמוך על ידי תרומה. דוגמה לכך תהיה חברה המאפשרת לחברי מועדון שלה להמיר תגמולים שהם לא פדו (למשל נקודות בכרטיס אשראי או מיילים צבורים בתוכנית הטבות של חברות תעופה) לתרומה כספית לארגון מסוים לפי בחירת הלקוח, במקום שהחברה עצמה תבחר למי לתרום. במקרה זה נדרשת פלטפורמה מקוונת כדי לבצע את החיבור בין הלקוחות למבחר גדול מספיק של ארגונים ללא מטרות רווח.
תוניסיה
נכון לשנת 2020 תוניסיה היא אחת מהמדינות המפותחות ביותר באפריקה. דירוג הפיתוח האנושי במדינה הוא מהגבוהים ביבשת, וכך גם התמ"ג לנפש הגבוה ביותר. היא מקושרת היטב לארגונים בינלאומיים ומשדרת אופי פרו-מערבי. בין היתר, מקיימת תוניסיה יחסים כלכליים ופוליטיים הדוקים עם אירופה (במסגרת התכנית התוניסאית התשיעית), ובמיוחד עם צרפת ואיטליה.
שיווק ערכי
מכירות פומביות
בשנים האחרונות נעשה שימוש במכירות פומביות מקוונות באמצעות פלטפורמות שונות של מכירות פומביות מקוונות. חברות יצרו תוכניות שונות כדי לעזור למוכרים ולתאגידים לתרום אחוז מסוים מהמכירות שלהם לארגונים ללא מטרות רווח באמצעות מכירות פומביות. עסקים וארגונים ללא מטרות רווח יכולים גם להשתמש בתוכניות אלו לשיווק ערכי ולתוכניות גיוס כספים ללא מטרות רווח.
תוניסיה
היא גם חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
נויהופן על הקרמס
נויהופן על הקרמס (בבווארית: Neuhofen an der Krems) היא עיירה במחוז לינץ שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
תוניסיה
ימי קדם
ההשערה הרווחת כיום היא שהחקלאות באפריקה, ועמה גם הציוויליזציות, הגיעה ראשית מהדלתא של הנילוס אל אזור הסהר הפורה בסביבות שנת 5000 לפני הספירה ואל ארצות המגרב בסביבות 4000 לפני הספירה. מרכז תוניסיה, אזור פורה לחקלאות, היה ככל הנראה המקור לאבותיהם של שבטי הברברים של ימינו.
בימי קדם האמונה המרכזית נטתה לשייך את אזור זה של אפריקה לשני שבטים מרכזיים, גאטולים ולובים, שנדדו ברחבי היבשת. ההיסטוריון הרומאי גאיוס סאלוסטיוס קריספוס העביר את האמונה הרומאית לכתב כאשר סבר כי הרקולס הרומי (הגרסה הרומאית לדמות היוונית) מת בספרד, והחיילים שנותרו מצבאו עברו דרך מצר גיברלטר ויישבו את הארץ שהייתה לכאורה שוממת. כך על פי האמונה הרומאית הגיעו התושבים הראשונים אל פרס (לימים איראן המודרנית) וקיבלו את הכינוי "נומידים", בעוד שבצפון אפריקה, ובכללה תוניסיה, המתיישבים זכו לכינוי "מור".
לימים התקבלה הגישה כי אכן היו שבטים "נומידים" ושבטי "מור", אך אלה לא היו צאצאי צבאו של הרקולס כפי שהאמינו הרומאים, אלא קהילות חקלאיות שונות לאורך הרי האטלס שהיוו את אבותיהם הקדומים של הברברים. המשמעות המתורגמת של "נומידים" היא נוודים, משום שככל הנראה היו אלה שבטים נודדים ברחבי האזור.
קרתגו
התיעוד הראשון של תוניסיה והאזור שסובב אותה מעיד על יישוב ברברי מהמדבר ועד ביזרטה. על חופי תוניסיה שלטו כבר מהמאה ה-12 לפני הספירה הפיניקים, שהקימו בה את מחוזות ההגנה שלהם כמו ביזרטה ואוטיקה. במאה ה-9 לפנה"ס הוקמה המעצמה הפיניקית קרתגו שבירתה בעלת אותו השם. מתיישבי קרתגו הביאו את תרבותם ודתם מפיניקיה, לימים לבנון והאזורים הסמוכים לה, והנחילו אותה גם בקרב השבטים המקומיים.
לאחר סדרה של מלחמות ימיות עם ערי-מדינה יווניות מסיציליה, נותרה קרתגו המעצמה הדומיננטית ביותר במערב הים התיכון. אנשי קרתגו האמינו בערבוב של דתות ומנהגים מזרח תיכוניים, וסגדו לפנתיאון של אלים שכללו ביניהם גם אלילים כמו הבעל ותנית. מאפייניה של האחרונה, דמות נשית פשוטה עם לבוש ארוך, נמצאים במקדשים עתיקים רבים לאורך כל קו החוף של תוניסיה, לרבות האתר דוגה בו ניתן למצוא את תנית בפורמטים שונים, כמו פסלים, ציורי קיר, פסיפס ועוד.
ההיסטוריון היווני אפיאנוס מאלכסנדריה היטיב לתאר את המבנה של העיר קרתגו כשסיפר על מהלכי המלחמה הפונית השלישית במקום:
בשנת 149 לפנה"ס החליטו הרומאים לנסות לכבוש בשנית את קרתגו, הפעם כחלק מהמלחמה הפונית השלישית. כעבור שלוש שנים של לחימה בלבד, בשנת 146 לפנה"ס, נכבשה סופית קרתגו על ידי האימפריה הרומית והמעצמה נפלה. לאחר הכיבוש שינו הרומאים את שם האזור מקרתגו לאפריקה, וייסדו את פרובינקית אפריקה.
האימפריה הרומית
בשלב מסוים החלה גם הנצרות לחלחל אל תוך האזור, וקיבלה תנופה כאשר האימפריה הרומית המירה את דתה לנצרות. אמנם, לא התקיימו קבוצות נוצריות דומיננטיות כמו במצרים שם התפתחה הנצרות הקופטית, ישנן עדויות לקהילות נוצריות בתוניסיה. הבולטת שבקבוצות אלה הייתה ה"דונאטיזם" - קהילה נוצרית ברברית אותה ייסד הבישוף דונאטוס מגנוס. במהלך המאות החמישית והשישית פלשו הוונדלים הגרמאנים אל תוניסיה וכבשו אותה מידיי הרומאים, מעט לפני נפילת האימפריה ותחילת ימי הביניים. עם זאת, השלטון הוונדלי לא החזיק זמן רב והוחלף מהר למדי על ידי האימפריה הביזנטית בהובלת יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית.
ימי הביניים
השנה המדויקת לא ידועה עדיין להיסטוריונים, אך ההערכה אומרת כי באיזשהו שלב בין סוף המאה ה-7 ותחילת המאה ה-8 נכבש האזור של תוניסיה על ידי האימפריה המוסלמית. הכובשים הקימו בה את העיר המוסלמית הראשונה בצפון מערב אפריקה - קירואן. בשנת 670 נבנה בעיר מסגד עוקבה המכונה גם המסגד הגדול של קירואן. זהו המסגד הראשון שנבנה במגרב ובו נמצא המינרט העתיק בעולם. המסגד נחשב למופת ודוגמה לאדריכלות, אמנות וארכיטקטורה אסלאמית.
העיר תוניס נכבשה על ידי המוסלמים בשנת 695 אך השלטון היה קצר מועד, והיא נכבשה דה פקטו על ידי האימפריה הביזנטית בשנת 697, רשמית בשנת 698. המעבר מחברה ברברית נוצרית דוברת לטינית לאוכלוסייה מוסלמית דוברת ערבית ברובה ארך למעלה מ-400 שנות שליטה מוסלמית (התהליך המקביל במצרים ובסהר הפורה לקח 600 שנה). המעבר הביא להיעלמותן הסופית של הדת הנוצרית והשפה הלטינית מצפון אפריקה במאות ה-12 או ה-13. עם זאת, כמעט כל האוכלוסייה כבר קיבלה על עצמה את האסלאם במאה ה-9; רוב מוחלט של מוסלמים הושג במהלך המאה ה-10. חלק מהמעבר לאוכלוסייה מוסלמית נתמך בהגירה המונית של נוצרים, בעיקר מצפון תוניסיה, לארצות אירופה; רוב האליטה הנוצרית היגרה מתוניסיה כבר בשנת 698, עם הכיבוש הביזנטי, והתקבלה בברכה בסיציליה ובאיטליה על ידי השליטים הנורמנים, בעיקר במאות ה-11 וה-12. הנוצרים התוניסאים ראו באיטליה מקום ההגירה ההגיוני, שכן בין האזורים היה קשר היסטורי של למעלה מ-1200 שנה, שבהן נוצרו מחויבויות הדדיות לשלום הצד השני.