cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בג"ץ טבקה נגד שרת החינוך
טענות עיריית פתח תקווה ומשרד החינוך
משרד החינוך שולל באופן מוחלט כל תופעת ההפליה בקבלת תלמידים, ויפעל באופן נמרץ בהפסקתה בכל דרך הדרגתית ושלילה מלאה, ואף ישקול הוצאת צו-סגירה למוסד מפלה. משרד החינוך מינה ועדה (ועדת בס) אשר תבדוק את נושא ההפליה בקליטת ילדי עולי אתיופיה, ובמקרה הספציפי לבית ספר נתיבות משה, תישקלנה סנקציות הדרגתיות ואף מלאות נגדו, המדינה הצהירה שקליטת ילדי עולי אתיופיה היא משימה לאומית, שעל כל מוסדות החינוך ליטול חלק, אף שלפעמים אין התאמה מוחלטת בין אורח חייו של הילד, לבין המקובל במוסד חינוכי הדתי, אין להתנות קבלת תלמיד בהתאמה שכזאת. כל מוסדות החינוך בישראל כפופים לעקרון השוויון ואיסור ההפליה, גוף דו-מהותי שמספק שירות חינוך חיוני לציבור ומקבל מימון ממשלתי כפוף לעקרון השוויון.
דיון
השופטת א' פרוקצ'יה :
למרות שנכון לעכשיו (בזמן הדיון) אין תלמידים מעולי אתיופיה, שלא משובצים במוסדות חינוך, בית המשפט החליט לדון בפניה, על אף שהמקרים הספציפיים טופלו, ובכך התביעה הופכת מקונקרטית לתאורטית, וכן בית המשפט אינו עוסק, או מכריע בשאלות אקדמיות אבל בשל חשיבות העניין ומהותו ובגלל שסוגיה זו עלולה לחזור על עצמה בעתיד, בסמוך לפתיחת שנת הלימודים, וקיים קושי להכריע בסמוך להתרחשותה נכון הוא לאור כל זה להכריע.
הזכות לחינוך היא זכות יסוד בשיטת המשפט הישראלית, כבר במגילת העצמאות הובטחה זכות זו, והיא מעוגנת באמנות שונות במשפט הבינלאומי, מול זכות זו יש חובה על המדינה לספק חובת חינוך, זכותו של כל ילד לחינוך עוגנה בחקיקה, חוק לימוד חובה, תש"ט 1949, ס' 2 א' 6א',ובחוק זכויות התלמיד. ובכך המדינה חייבת לספק חינוך רשמי חינם לכל התלמידים בגילאים 3–17.
הזכות לחינוך הוכרה לא רק בחקיקה גם בפסיקה, ההלכה הפסוקה עמדה על חשיבות זכות זו במשור הפרט והחברה (פרשת יתד, עמוד 84. 1,843).
אומנם הזכות לחינוך היא זכות עצמאית "שעומדת על רגליה" (השופטת דורנר בפרשת יתד), אך גם משתלבת בגרעין זכויות חוקתיות לכבוד האדם. לא ניתן לנתק בין הזכות לחינוך לבין זכויות בסיסיות של האדם, בלי ממוש מלא של הזכות לחינוך נפגע כבוד האדם ומתנגש גם זכותו לכבוד אנושי. הפגיעה בזכות לחינוך הופכת לפגיעה בשוויון בחינוך, ותוביל לפגיעה בכבוד האדם. הזכות לשוויון זכות יסוד היא, עליונותה וחשיבותה כבר במגלת העצמאות התחייבה המדינה, לקיים שוויון זכויות לכל אזרחיה ללא הבדל דת, גזע ומין. הן בחקיקה והן בפסיקה, עקרון השוויון קבל ביטויים והוטמע כעקרון חשוב המאפיינים החשובים של הזכות לשוויון, וממוש זכות זו עומד האיסור על ההפליה על רקע דת, גזע ומין. הפליה בין שווים ויחס בלתי שווה לשווים, מהווה פגיעה עמוקה בזכות לשוויון, על כל רשות לספק חינוך שוויוני לכל ילד בישראל, כדי שיוכל לממש את זכותו לחינוך חייבת לספק חינוך שוויוני. הזכות לשוויון בחינוך מעוגנת בחוק, שקובע שלימוד חובה "יקיף כל ילד ונער".
וכך עקרון השוויון ואיסור הפליה, חל על כל מוסד חינוכי בישראל. בהתנגשות בין הזכות לאוטונומיה אישית בחינוך, קרי זכותה של קבוצה, או מגזר מסוים לחינוך ייחודי לבין הזכות לשוויון בחינוך, גוברת הזכות לשוויון על פניה זכות לאוטונומיה, וזאת משום שהזכות לשוויון בחינוך חלק מכבוד האדם, רק במקרים מאוד נדירים שהחלת השוויון בחינוך, עלולה לפגוע פגיעה אנושית בחינוך הייחודי, נדרש לאזן בין ערכים מנוגדים אלה. בשיטתנו המשפטית ישנה הכרה בזכות שימור ייחודיות וסגנון תרבותי מעצם היותה חברה מגוונת ורב תרבותית. מאידך ישנה חובה לכל מרכיבי החברה לכיבוד עקרונות היסוד של מבנה המשטר הדמוקרטי אשר בעצם קיומה של המדינה. עקרונות אלה מחייבים את כל מגזרי המדינה ומרכיבי החברה. ואלה כוללים ערכים חוקתיים, ערכים שמגלמים בתוכם זכויות הפרט. עקרונות שמגלמים את זכויות הפרט כגון זכות לחינוך והזכות לשוויון בחינוך, כבוד האדם אלה הם עקרונות אשר גורמים לגיבוש וכור היתוך והופך את המגזרים והקהילות לעם אחד.
גם באנגליה נקבע שהזכות לחינוך ייחודי כפופה לעקרון השוויון, ואסור להפלות אדם על רקע מוצאו האתני או הלאומי. בארצות הברית נקבע בבית המשפט העליון, כי הפרדה בין תלמידים שחורים ואמריקאים ממוצא ספרדי. לבין תלמידים לבנים סותר את עקרון השוויון, שמעוגן בתיקון 14 לחוקה. למרות שיש זכות להורים לחנך את ילדיהם בבתי ספר פרטיים ייחודים, וחרף העובדה שיש זכות לבתי ספר אלה לעשות אבחונה על רקע השייכות הדתית, אסור להם לנקוט מדיניות מפלה בקבלה על בסיס גזע.
כאשר הזכות לשוויון מופרת על ידי מוסד חינוכי, מחייבת הפרה זו נקיטת אמצעים על ידי משרד החינוך ו/או הרשות המקומית, שבתחומה מצוי בית הספר. האמצעים הללו יכולים להיות ביטול רישיון וצו סגירה. השוויון לתלמידים מהווה תנאי והפרת חובה זו מהווה הפרה של תנאי הרישיון.
וגם מוסדות הפטור שפועלים על פי רישיון, שניתן להם כולל בתוכו חובה מפורשת לקיים שוויון בחינוך. הסמכות הזו לסגירת בתי ספר היא סמכות של רשות מנהל היינו סמכות בשיקול דעת, אך כאשר ישנה אפליה פסולה ניתן לחייב את בעל הסמכות לפעול.
השתתפות המדינה במימון מוסדות חינוך שאינם רשמיים, מוסדרים על פי תקנות ההסדרה כפופה לשיקול דעת, שיקול הדעת המנהלי במתן סיוע כספי כפוף לקיומן של עקרונות השיטה, ובכללם איסור ההפליה. דין זה חל גם על מוסדות פטור.
למשרד החינוך ולרשות המקומית סמכויות לפעול נגד מוסדות חינוך שפוגעים בעיקרון השוויון, ומפליל בין תלמידים באמצעים שונים. על משרד החינוך והרשות המקומית להפעיל את הסמכויות שלהם בהתאם לעקרון החוקיות בסבירות ומדתיות אמצעים אלה ניתנים לרשויות מכוח חוק. בגלל שכבר כל התלמידים שובצו במוסדות החינוך, אין צורך בסעד קונקרטי ובכך הפניה נדחית.
השופט מלצר :
מצטרף בהסכמה לכבוד השופטת פריקצ'יה. מכיר בזכות לחינוך קהילתי נפרד אבל כאשר ישנה התנגשות, בין הזכות לחינוך קהילתי לבין הזכות החוקתית להגנה על כבודו של הדם הזכות לכבוד גוברת על הזכות לחינוך קהילתי.
אין משמעות לצורת ההיררכיה, אופקית או אנכית, התוצאה היא אחת, לאלמנט כבוד האדם יש מקום מרכזי. יש להבחין בין הפליה אסורה לבין הבחנה מותרת בין בני אדם וערך השוויון כשלעצמו אינו יכול לשמש אמת מידה בלעדית. הנימוקים הדתיים על מנת להצדיק הפליה עדתית פסולים השימוש במונחים מוסווים, רק מעידים על כך שמדובר באפליה אסורה. על הרשויות המוסמכות לטיפול במצבים של הפרת ערך השוויון בחינוך קרי משרד החינוך, והרשות המקומית עליהם להגביר את הפיקוח על מנת למנוע הפליה גלוי וסמויה ולגלות אותה מתחילתה.
השופט רובינשטיין :
כמובן מצטרף רובינשטיין לחוות דעתם של השופטת פרוקציה והשופט מלצר. ומוסיף שמי שמבקש לפגוע בערך חשוב, כערך השוויון האישי לא ראוי שיקבל תקציב ממשרד ממלכתי או רשות שלטונית, בנוסף בידי הרשויות כלים נוספים חוץ ממניעת כספים למוסדות אלה כמו רישוי ופיקוח.
תפקידה של הרשות למנוע הפליה, בכל דרך שהיא אם זה הפליה גלויה או תחת מוסווה של מעמד ייחודי, או שימוש בשיטות בתרגילים מרופדים. התירוצים לגבי יהדותם של יהודי אתיופיה כפי שטענו חלק ממוסדות החינוך אינה נכונה, בעמדת הרבנות הראשית הוכיחה שזה טיעון לא נכון. ההפליה בין בני אדם פסולה, גם במקורות היהודיים דבר ששנוי על האדם אסור לעשות לחברו. התורה אוסרת על הפליה, הפגיעה בכבוד האדם אשר נברא בצלם אלוקים פסולה ואסורה. כמעט כל עדות ישראל שעלו לארץ בשנות החמישים עברו מסלול דומה ליהודי אתיופיה עד שהוכרזו ליהודים לכל דבר ועניין. איסור הפגיעה בכבוד באדם עוגנה והוגנה בחוק יסוד כבוד האדם וחירותו. צריך להבחין בקפידה בין ייחודיות תרבותית לבין ניסיונות להסתיר מציאות שיש בה מסתור להפליה.
יש להבחין בין הפלייה לשמה לבין עניין ייחודי לאמיתו, יש במדינה הטרוגניות ורב תרבותיות ייחודיות, אך בשום אופן ופנים לא תיתכן הפליה בשל מוצא אתני או גזעי.
על רשויות הממשל להפעיל יד חזקה ועוצמתית, הן על מנת לשמור שכספי המדינה שלא יגיעו למקומות שנוקטים מדיניות הפליה והן למלחמה אקטיבית יזומה בכל סממני ההפליה.
הכרעה
ביה"מש אומנם לא עוסק בעניינים אקאדמיים או תאורטיים, וחרף העובדה שהסוגיה באה על פתרונה ראה ביה"מש לנכון לדון בסוגיה ולומר את דברו. ביה"מש דחה את הפנייה של עמותת טבקה כי אין צורך בסעד קונקריטי. וזה על דעת כל הרכב ביה"מש.
Google Hangouts
גוגל הנגאוטס (בתרגום חופשי לעברית: גוגל מפגשים; מאנגלית: Google Hangouts) היה שירות מסרים מיידיים, שיחות קוליות ווידאו-צ'אט, המוצע חינם למשתמשי גוגל. השירות מציע יצירת קשר עם אדם אחד או שיחת ועידה בין משתתפים הרשומים לשירות דרך מחשבים ומכשירים ניידים מבוססי אנדרואיד או IOS. השירות הושק ב-15 במאי 2013 במהלך כנס הפיתוח Google I/O. חברת גוגל הציעה מספר שירותי התקשרות שונים, גוגל טוק, Google+ Messenger ושירות Hangouts שכבר היה קיים ואפשר לקיים שיחות וידאו. שירות גוגל פלוס נסגר ב-2 באפריל 2019, עקב דליפת פרטים אישיים של מיליוני משתמשים. האינטגרציה של השירותים באה כדי ליצור ממשק אחיד המאפשר למשתמשים לתקשר, להעביר קבצים ואף לשדר שיחות ועידה בזמן אמת. בנוסף, גוגל רואה בשירות זה את השלב הבא של שירות Google Voice, אשר אפשר יצירת התקשרות לקווי טלפון נייחים מתוך חשבון ה-Gmail (שירות הדואר האלקטרוני של גוגל).
השירות של Google Hangouts הופסק ב-1 בנובמבר 2022, ומחליפים אותו השירותים Google Chat ו-Google Meet.
היסטוריה
לפני השקת השירות של מפגשים (Hangouts), גוגל החזיקה במספר שירותי הודעות ושיחות וידאו נפרדים שפעלו לחוד. השירותים שגוגל הציעה היו, Google Talk (המבוסס על פרוטוקול XMPP), שירות ההודעות Google+ Messenger ושירות Hangouts שכבר היה קיים במסגרת שירות +Google שאפשר קיום שיחות ועידה של עד 10 משתתפים. שירותי ההודעות השונים של גוגל נתקלו בתחרות גוברת מצד חברות אשר הציעו שירותים דומים כמו, Facebook Messenger, iMessage ו-WhatsApp. בעקבות כך, גוגל הבינה כי יש ברשותה את כל הכלים ליצור שירות אחיד ויציב, ושלבי הפיתוח החלו כאשר שמועות אמרו שהשירות יקרא "Babel". לבסוף, ב-15 במאי 2013 הוצג השירות ושמו האמיתי, Hangouts, במסגרת כנס I\O. כמו כן, גוגל ביקשה ליצור פלטפורמת התקשרות אחת, המשלבת בתוכה את כל הדרכים לעשות זאת מתוך תפישה כי זה מה שהמשתמשים רוצים.
שימושים
שירות מפגשים, מאפשר יצירת קשרי אינטרנט בין שני אנשים או יותר במספר פלטפורמות, על ידי מסרים מיידיים, שיחות וידאו ושיחות ועידה. השימוש נעשה באמצעות אפליקציית אנדרואיד או iOS ולחלופין דרך שירות הדואר האלקטרוני של גוגל, Gmail, ואתר האינטרנט +Google. בנוסף לכך, שירות מפגשים יכול לחזות מי יהיו אנשי הקשר איתם ירבו לדבר, באמצעות הקשר הקיים בין המשתמשים הן בגוגל+ והן על ידי הגדרות שנקבעו מראש (לגבי יחסי קרבה) כמו אנשי קשר המשויכים לקבוצת "משפחה". כאשר השירות חוזה את אותם אנשי קשר מועדפים, הוא יוצר את הנגישות אליהם קלה יותר באמצעות הצגתם בפאנל מיוחד בתצוגת השירות. בכניסה לשירות מוצגים רשימת השיחות האחרונות שבוצעו וכל חדר שיחה מקבל שם. בהמשך לכך, השירות מאפשר העברתה ושיתוף של קבצים בין המשתמשים ואף יוצר גלריה של כל התמונות שהועברו וכן הוא שומר את היסטוריית ההודעות בין המשתמשים עד להודעה הראשונה. כחלק מההתכתבות, השירות מציע מגוון רחב של אמוג'י.
במהלך התכתבות, השירות מציג מספר נקודות (Watermarks) משתנות המעידות על תהליך הקריאה של המשתמש האחר וכן מצביעות על כך שהוא כותב הודעה חזרה. במסך ההתכתבות, קיים אייקון המאפשר התחלת שיחת וידאו עם המשתמש השני ומאפשר יצירת שיחת ועידה של עד 10 אנשים. אם לא הוגדר אחרת, כל השיחות וחדרי השיחה נשמרים בשירותי הענן של גוגל ונגישים מכל מכשיר התומך בשירות מפגשים. בשירותי הענן של גוגל נשמרות השיחות החל מההודעה הראשונה וכן נפתחים אלבומי תמונות פרטיים בשירות גוגל+ כך שתמיד ניתן לחזור אליהם ולשחזר אותם. השירות קיבל עדכון גרסה כחלק מהאינטגרציה שלו עם אנדרואיד גרסה 4.4 KitKat, וכעת הוא משלב בתוכו שירותי SMS ו-MMS. במכשירי Nexus 5 הוא מוגדר כברירת המחדל לשירותי SMS. כל מכשיר אנדרואיד מעל גרסה 4.0 יכול לעדכן את שירות מפגשים ואף להפוך אותו לברירת המחדל לשירותי SMS. בנוסף לעדכון זה, נוספו לשירות האפשרויות לשיתוף מיקום המשתמש וכן שליחת GIF. את שיחות הווידאו ניתן להקליט ולתעד באמצעות תוכנה חיצונית הנקראת Callnote Pro של חברת התוכנה Kanda. לשיחות שהוקלטו יהיה ניתן לערוך גם את הווידאו וגם את האודיו וכן להוסיף הערות וכותרות.
בית הכנסת החסידי בסנטה
בית הכנסת החסידי בסנטה (מכונה גם בית הכנסת "הקטן") היה בית כנסת חסידי, שפעל בעיר סנטה בצפון סרביה בין השנים 1928–1944. רבה האחרון של הקהילה החסידית בעיר לפני השואה היה רבי משה טייטלבוים, לימים האדמו"ר מסאטמר. נכון ל-2019 עמד מבנה בית הכנסת על תילו ושימש כאולם ספורט.
היסטוריה
קהילה יהודית נוסדה בסנטה במהלך המאה ה-18. בית קברות יהודי נחנך ב-1775, וב-1817 הוקם במקום מקווה. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה נרצח רב הקהילה איסר אולמן על ידי אנשי מיליציה סרביים. ב-1873 הוקם בית הכנסת הגדול בסנטה. לאחר הקרע ביהדות הונגריה היו בקהילה שני זרמים: קהל חסידי קטן וקהל אורתודוקסי אשכנזי גדול. בראשית המאה ה-20 חל פילוג בקהילה האשכנזית, ככל הנראה משום שחלק מהקהל הפך בהדרגה לנאולוגי. הקהילה האשכנזית בעיר התפצלה לאורתודוקסית ולנאולוגית. רב הקהילה האשכנזית שלמה קליין נותר עם הפלג האורתודוקסי, ולרב הקהילה הנאולוגית מונה צבי הרמן שווייגר. בני הקהילה האשכנזית דיברו על פי רוב הונגרית וכך גם נוהלו התפילות, גם בעידן היוגוסלבי. עד 1915 התפללו החסידים והאשכנזים באותו בית כנסת, אך כאשר גדל מספר הנאולוגים בקהילה האשכנזית, עברו החסידים להתפלל בנפרד. בתחילה במבנה ארעי ובהמשך, ב-1928 במבנה הקבע. רב הקהילה החסידית היה משה לייבוביץ' וראשי הקהל היו ישראל פולק ובהמשך נתן קרייניק. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 גברה השפעתה של חסידות סאטמר בקהילה החסידית.
ב-1927 הקימה הקהילה החסידית חברה קדישא נפרדת לקהילה. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הפלישה ליוגוסלביה וחלוקתה נמסר האזור לחזקת הונגריה. באפריל 1941 הגיע הרב משה טייטלבוים לסנטה וכיהן כרב הקהילה החסידית ("ספרדים", מתפללי נוסח ספרד) במקום. הקהילה החסידית והקהלים האשכנזיים לא יצרו קשרים חברתיים או קשרי נישואין ביניהם. מבחינה כלכלית היו בני הקהילה החסידית סוחרים זעירים או רוכלים ובעלי מקצועות לתועלת תוך-קהילתית כגון אופים, שענים וחרשי אבן. כן התבלטו בני הקהילה החסידית באיסוף ובסחר בנוצות.
המבנה
המבנה נבנה בסגנון אדריכלי נאו בארוקי, צורתו מלבנית והוא שוכן במנח אורך ממערב למזרח. הכניסה הראשית לגברים היא מצידו המערבי לתוך מבואה, ומצידו הצפוני קיימת כניסה לנשים וממנה גרם מדרגות אל עזרת הנשים אשר שכנה במרפסת בקומתו השנייה של המבנה. בהמשך המבואה שכן אולם התפילה. בקצה המזרחי של אולם התפילה שכן ארון הקודש. ב-4 בספטמבר 1928 נחנך בית הכנסת החסידי ולצידו תלמוד תורה ובו שלוש כיתות לימוד. בטקס החנוכה נכח גם רב הקהילה החסידית בסובוטיצה משה דויטש. עם הגעתו של הרב משה טייטלבוים לסנטה, חלה התעוררות בקהילה החסידית וחסידים נהרו מיישובי הסביבה וגם מיישובים בהונגריה כדי להשתתף בתפילות וטישים שערך.
קהילת סנטה חרבה בשואה כחלק משואת יהודי הונגריה. הרב טייטלבוים עצמו ניצל, אך כל משפחתו נספתה. לאחר מלחמת העולם השנייה הופקע המבנה על ידי השלטונות, נמסר לרשות המקומית ושימש כאולם ספורט.
יום הגיוון העולמי
היום העולמי לגיוון תרבותי ולדיאלוג ופיתוח נקבע על ידי האו"ם לקידום סוגיות המגוון. היום הבינלאומי מתקיים ב-21 במאי, בעקבות הכרזה של האספה הכללית של האו"ם שהכריזה על ציון יום זה כחלק מההצהרה האוניברסלית של אונסק"ו בנושא גיוון תרבותי בנובמבר 2001. מתוקף זאת היום הוכרז בהחלטת האו"ם 57/249.
יום הגיוון, המכונה רשמית "היום העולמי לגיוון תרבותי לדיאלוג ופיתוח", הוא הזדמנות לעזור לקהילות להבין את ערכו של המגוון התרבותי וללמוד כיצד לחיות יחד בהרמוניה. יום זה נוצר כתוצאה מהחרבת פסלי הבודהא של במיאן באפגניסטן בשנת 2001.
בלי לומר שלום
בלי לומר שלום (באנגלית: No Time For Goodbye) הוא ספר המתח הראשון שכתב הסופר לינווד ברקלי. בישראל הספר יצא לאור במהדורה העברית על ידי הוצאת מודן בשנת 2008.
הספר בוחן את אחד הפחדים האנושיים הבסיסיים ביותר: מה אם אתעורר יום אחד ואגלה שהכל ישתנה? שכל מי שאהב אותי אי פעם נעלם ולי לא ניתנה ההזדמנות אפילו לשאול למה?
תקציר העלילה
במרכז הספר סיפורה של סינתיה ביג בת ה-14, אחרי לילה פרוע בו שתתה לשוכרה היא מתעוררת עם כאב ראש נוראי. בליל אמש היא רבה עם אביה, והיא חוששת כי הריב יחזור על עצמו גם היום. אולם אין בבית כל זכר לשאר המשפחה, הוריה ואחיה אינם וכך גם מכוניותיהם. היא מתלבטת אם הם החליטו להיעלם כדי להענישה על התנהגותה, והיא מתחילה לחפש אותם.
לאחר מספר ימים, אנשי המשטרה מרימים ידיים ומודים שאין להם מושג מה קרה לבני משפחתה, סינתיה עוברת להתגורר עם דודתה בלי לדעת מדוע משפחתה נעלמה ונטשה אותה מבלי לומר שלום, והיא נאלצת להמשיך בחייה.
לאחר עשרים וחמש שנים סינתיה נשואה לבעלה המורה טרנס ארצ'ר ויש להם ילדה בת שמונה, יחד הם מתגוררים במילפורד, קונטיקט, קרוב לבית ילדותה. אומנם עבר זמן רב, אך סינתיה עדיין רדופה על ידי היעלמותם של בני משפחתה והיא מחליטה לקחת חלק בתוכנית תחקירים בטלוויזיה, על אף התנגדותו של בעלה, זאת בתקווה שיתגלה מידע חדש על היעלמותם המסתורית של בני המשפחה.
סינתיה מקבלת שיחת טלפון הגורמת לה להאמין כי קיימת אפשרות שמשפחתה בחיים, אולם טרנס מודאג מהתנהגותה של סינתיה ומאירועים מוזרים המתרחשים בביתם, הגורמים לו להאמין כי מישהו מנסה לשחק ברגשותיה של אשתו, וכן נראה כי בני המשפחה שנעלמו שמרו על סודות שסינתיה לא ידעה עליהם.
רב-חובל בן חמש-עשרה
רב-חובל בן חמש־עשרה (בצרפתית: Un capitaine de quinze ans) הוא רומן מאת ז'ול ורן, שיצא לאור בשנת 1878. הוא עוסק בעיקר בנושא העבדות, ובסחר העבדים האפריקאים בידי אפריקאים אחרים בפרט. נעשו כמה עיבודים, שניים סובייטים ואחד צרפתי-ספרדי. הרומן הוא חלק מהסדרה "מסעות יוצאי דופן" והוא מגולל את סיפורו של הנער הבריטי דיק שנוטל פיקוד על ספינת־סוחר, הנטרפת ליד חופי אפריקה בתקופת סחר העבדים האטלנטי.
הספר תורגם לעברית לראשונה בשם הקברניט הצעיר על ידי יהושכר כרכי בשנת 1947. הספר הודפס שוב על ידי מ. מזרחי בשנת 1993 בתרגומו של מיכה פרנקל.
נושאים
הנושאים שנחקרו ברומן כוללים:
עלילה
דיק סנד הוא ילד בן חמש עשרה המשרת את סקונר "פילגרים", המשמשת כאוניית ציד לווייתנים שנוסעת בדרך כלל דרך האוקיינוס השקט במאמציה למצוא לווייתן. הפעם, עונת הציד לא הצליחה וכיוון שהם מתכוונים לחזור הביתה שלושה אנשים מבקשים לעבור בוולפראיסו: גברת ולדון, אשתו של בעל חברת הציד, בנה ג'ק בן החמש, אומנתו הזקנה נאן ובן דודה בנדיקט, אנטומולוג. בלית ברירה, רב החובל מסכים.
לאחר כמה ימים במסעם לצפון מזרח, האונייה נתקלת בספינה טרופה, עם חמישה ניצולים אפרו-אמריקאים (טום, אקטון, אוסטין, בת והרקול) יחד עם כלב (דינגו), כולם מובאים לספינה ומציעים להם מעבר לאמריקה.
כאשר הם מתקרבים מזרחה הם נתקלים בלוויתן והקברניט והצוות מחליטים לצוד אותו, בניסיון להרוויח קצת מהעונה. קפטן האל משאיר את דיק בחוסר רצון כאחראי לספינה בהיעדרו בזמן ששאר הצוות מתקרב ללוויתן על סירה קטנה יותר. עם זאת, הלוויתן, אף שהוא מתגונן, הורס את הסירה והורג את הצוות ומשאיר את דיק אחראי על ספינה ללא מלחים מנוסים שיעזרו לו: רק ניצולי הספינה ההרוסה נותרו לעזור לו.
ברם, לטבח האוניה, נגורו, יש תוכניות מרושעות לספינה: לאחר ששבר את אחד מאגרי המצפנים של הספינה והשאיר אותם ללא מכשיר מדידה, הוא מניח אבן שואבת על המצפן השני כדי להערים על הצוות הלא מנוסה לשנות את מסלולם. למרות הנסיעות הארוכות מהצפוי, החבורה מתמידה ולבסוף מגיעה לאדמה, אף על פי שהאונייה עולה על שרטון. נגורו בורח עם כספה של גברת וולדון.
אדם בשם האריס פוגש את החבורה ומבטיח להם שהם נמצאים בחוף בוליביה ומעודד אותם ללכת אחריו לג'ונגל, באומרו שהוא יכול להוביל אותם לעיר סמוכה. דיק מתחיל לחשוד שמשקרים להם כשהם נתקלים בכמה בעלי חיים שהאריס מתעקש שהם מקומיים, אבל לא נראה כמו בעל חיים שהוא מכיר. כאשר הם שומעים שאגת אריה וטום (שהיה משועבד בצעירותו) מוצא באימה כמה מכשירים, דיק מבין שהם נמצאים באפריקה: דיק עוד לומד, מהאזנה להאריס, שהם באנגולה, שהאריס הוא השותף של נגורו לפשע ושהוא הוביל אותם כדי להחליש אותם ולהקל עליו לקחת את טום והאחרים לעבדות.
החבורה של דיק וטום מחליטה לשמור את האמת מגברת וולדון ובני משפחתה, בידיעה שזה יגרום להם לחץ מוגזם: במקום זאת הם אומרים לגברת וולדון שהאריס שיקר להם, ודיק מנסה להוביל את החבורה לנהר, שם הוא מקווה שיתאפשר להם להגיע לחוף. סערה גדולה מובילה אותם למקלט בקן נמלים גדול, אך הקן מוצף והם בקושי מצליחים להימלט בחיים. אולם הפעם הם נתקלים בקבוצת סוחרי עבדים בראשות האריס, שלוקחת אותם כשבויים: רק הרקולס ודינגו מצליחים להימלט, הורגים כמה סוחרים ונכנסים לסבך היער כדי להימנע מגילוי. דיק, יחד עם טום, בת, אקטון ואוסטין, נפרדים ממשפחתה של גברת וולדון, בעוד נאן מתה עקב תלאות המסע.
שתי החבורות נלקחות לארצותיו של מלך קאזונדה, מלך זקן וקטנוני הסוחר עם סוחרי עבדים (ביניהם האריס, נגורו וראשם, חוסה אנטוניו אלבז) עבור סחורות אירופיות. בזמן שאקטון, אוסטין, בת וטום נמכרים לעבדות, האריס מחליט להתגרות בדיק בכך שהוא אומר לו שגברת וולדון, ג'ק ובנדיקט מתו גם הם: דיק עונה בקפיצה על האריס והורג אותו עם הסכין שלו. דיק נכלא בשבי, כדי לחכות למותו. באותו לילה, לעומת זאת, המלך (ששותה הרבה אלכוהול, המסופק על ידי אלבז) מת לאחר שנשרף חיים, כשהוא מנסה לשתות אלכוהול בוער. אשתו הראשונה של המלך משתלטת על הממלכה ובטקס ההלוויה שלאחר מכן, כמעט כל נשות המלך, יחד עם דיק סנד, מועמדים להוצאה להורג כקורבנות.
עם זאת, גברת וולדון, ג'ק ובנדיקט בחיים, כלואים במפעל של אלבס: נגורו מתכוון להשתמש בהם כדי לסחוט את בעלה של גברת וולדון לשלם לו מאה אלף דולר. גברת ולדון דוחה את דרישת נגורו לכתוב מכתב לבעלה. עם זאת, תקוותה שדייוויד ליווינגסטון, שצפוי לעבור ליד קזונדה בקרוב, יוכל לשחרר אותה ואת משפחתה, אלא שהחוקר מת: מובסת, היא כותבת את המכתב אותו נגורו ייקח לסן פרנסיסקו. בינתיים, בנדיקט (שמורשה לצאת מהמפעל להמשיך בתשוקתו לאנטומולוגיה) מוסח מחרק מסתורי (שאינו יכול לראות טוב מכיוון שמלך קזונדה גנב את משקפיו): שתוך כדי מעקב אחריו הוא יוצא בלא לשים לב מחוץ לעיר לתוך הג'ונגל, שבו אדם גדול לוכד אותו ולוקח אותו משם.
בנקודה זו מזג האוויר משתנה לפתע: גשמים שוטפים מציפים את הקציר, מה שמסכן את העיר ברעב. למלכה ולשריה אין מושג כיצד להיאבק בצרה הזו, ואף אחד מהשאמאנים המקומיים אינו מסוגל לבלום את מזג האוויר הגרוע, מה שמוביל את המלכה לשכור מגאנגה מפורסמת המתגוררת בצפון אנגולה. המגאנגה הזו מגיעה כמה ימים לאחר מכן ובטקס מחליטה להקריב את ג'ק הצעיר לפני שהיא לוקחת אותם ואת גברת וולדון... לדיק; המגאנגה היא הרקולס, שהיה גם זה שלקח את בנדיקט משם, וגם הציל את דיק מטביעה. כעת, לאחר שהתאחדה, החבורה פונה אל נהר קאנו, ומתמודדת עם כמה סכנות בניסיון להגיע לחוף. בדרך מוביל אותם דינגו לבקתה, שמתוכה מסומן עץ באותיות SV (זהה לזה שעל הצווארון של דינגו), הם מוצאים שם גופה ותיבה עם אות קטנה החושפת את הגופה כסמואל ורנון, חוקר צרפתי, שנבגד ונרצח על ידי המדריך שלו, נגורו (מה שמסביר מדוע דינגו כל הזמן נהם על הטבח). נגורו מופיע בדיוק אז ודינגו הורג אותו, אם כי תוך כדי גם הכלב נפצע אנושות ומיד מת ליד גופת בעליו.
אולם מייד אחרי כן מתנפלת עליהם קבוצת ילידים קניבלים, ודיק מחליט להלחם בהם בזמן שהרקולס מוריד את שאר החבורה: בקרב על סיפון הקאנו, שמתרחש קרוב למפל גדול, דיק מצליח להשמיד את משוט הקאנו ומציל את עצמו מהמפל באמצעות הקאנו כדי להגן על עצמו בזמן שהילידים מתים. כשהם שוב מתאחדים עם חבריו, החבורה נפגשת ומצטרפת לשיירה של סוחרים פורטוגלים שנוסעים לחוף, שם הם לוקחים ספינה שתביא אותם לסן פרנסיסקו.
דיק מאומץ על ידי בני וולדון, שלוקחים גם את הרקולס, אסירי תודה על כל מה שעשה. בסופו של דבר דיק מצליח לסיים את לימודיו, להיות רב-חובל תחת מר וולדון, שמוצא גם בזכות אנשי הקשר שלו, את טום, אקטון, אוסטין ובת. הוא משחרר אותם ומביא אותם לסן פרנסיסקו והחבורה מתאחדת לאחר כל כך הרבה זמן לאחר מאבק כה ממושך.
עיבודים
העיבודים הסובייטים נבדלים מהמקור בכך שיש להם כמה מאפיינים, כמו סוף טוב עם יותר דמויות ששרדו מאשר בסיפור המקורי.
בילבי זוטר
בילבי זוטר (שם מדעי: Macrotis leucura; מוכר גם כבילבי לבן-זנב, בנדיקוט ארנבי זוטרי או בכינוי האוסטרלי יאלארה) הוא מין של כיסאי אוסטרלי קטן ממשפחת הבילביים שהיה אנדמי לאזורים הצחיחים של יבשת אוסטרליה והוכחד מן העולם בסביבות 1960 או אף לפני כן.
המין תואר מדעית לראשונה בשנת 1887 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס על סמך דגימה מפוחלצת יחידה מתוך אוסף היונקים של מוזיאון הבריטי. בתחילה הוא קיבל את השם המדעי "Peregale leucura", ולבסוף קיבל את שמו הנוכחי. מאז גילויו ועד הכחדתו, מעט מאוד היה ידוע על המין.
אנטומיה ומראה
לבילבי הזוטר הייתה פרוות משי חלקה ורכה בניגוד לפרווה הקוצנית אצל סוגי הבנדיקוט. צבע הפרווה שלו נע בין חום צהבהב בהיר עד לאפור-חום, כאשר הגחון והבטן היו בצבע לבנבן חיוור או צהבהב. בחלק האחורי של הגב היה לו פס אפרפר או חום כהה יותר מהצבע של שאר הגוף. הגפיים והזנב של המין היו בצבע לבן - מה שהקנה לו את שמו השני. הבילבי הזוטר היה יונק עם דו-צורתיות זוויגית, כאשר הזכרים היו גדולים יותר מהנקבות. אורך ראשו וגופו של זכר בוגר היה 36–44 סנטימטרים (440-365 מ"מ), ואורך ראש וגוף של נקבה בוגרת היה 30.9-30.2 סנטימטרים (390-320 מ"מ). לבילבי הזוטר היה זנב ארוך למדי ביחס לגופו (70% מהאורך הכולל), כשאורכו הכולל היה 20.7-10.5 סנטימטרים (275-115 מ"מ). הזנב היה קירח בתחילתו והסתיים בציצה שעירה בקצהו. המשקל של פרט בוגר היה 300–450 גרם (בין רבע לחצי קילוגרם). לנקבת הבילבי היה כיס באזור המפשעה שנפתח כלפי אחורה.
כקרובו - הבילבי הענק, גם הבילבי הזוטר התאפיין בזוג אוזניים גדולות וארוכות מאוד ביחס לגוף שדמו לאוזני הארנב. הגפיים הקדמיות שלו היו קצרות מאוד ביחס לרגליים, והיה לו חרטום מחודד שהסתיים בחוטם ולוע דקים וקטנים. ביחס לחוטם העיניים היו גדולות למדי, ובאזור הלחיים היו לו זיפים שחרחרים קטנים.
חלוקת האצבעות של הבילבי הייתה מוזרה: בגפיים הקדמיות היו שלוש אצבעות עם טפרים מעוקלים, ושתי אצבעות הנותרות היו קטנות מאוד; ברגליים האחוריות היו לבילבי 3 אצבעות בלבד בדומה לקנגורו: האצבע הראשונה הייתה למעשה מורכבת משתי אצבעות מאוחדות (2 ו-3), האצבע השנייה (4) הייתה גדולה מאוד והאצבע האחרונה (5) הייתה בגודל בינוני. הבוהן (1) נעדרה אצל הבילבי.
תפוצה ובית גידול
הבילבי הזוטר היה אנדמי למרכז יבשת אוסטרליה. מכיוון שבעת התגלותו למדע המין כבר היה נדיר יחסית וקומץ של דגימות נאספו באזורים בודדים, על כן, טווח התפוצה ההיסטורי של המין לא היה ברור דיו; עם זאת הוא כנראה השתרע על פני דרום הטריטוריה הצפונית, צפון אוסטרליה הדרומית ומזרח-מרכז אוסטרליה המערבית.
בית הגידול של הבילבי הזוטר כלל גבעות, סלעים, דיונות, תלוליות ומישורי-עשב צחיחים, לצד כיסי סבך ועצים דלילים ברחבי המדבריות האוסטרלים במרכז - מדבר גיבסון, מדבר סימפסון ומדבר החול הגדול. הטמפרטורות בתחומי מחייתו ההיסטוריים הם 20–40 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת היא 100–500 מילימטר לשנה.
אקולוגיה
הבילבים הזוטרים היו יונקי מדבר ליליים. בשל חוש הראייה הגרוע שלהם יחד עם זמן הפעילות החשוך, הבילבים היו מסתמכים בעיקר על חוש הריח והשמיעה המצוין שלהם כדי לתור אחר מזון. הבילבי הזוטר היה בעל חיים אוכל-כול; תזונתו כללה בעיקר חרקים קטנים, פירות, זרעים, נמליים, טרמיטים, חיפושיות, זחלים, ופטריות. בניגוד לשאר הבנדיקוטאים, לבילבי הזוטר הייתה חיבה רבה למזון מהחי, ודווח שמכרסמים קטנים היו מהווים חלק ניכר מתזונתו. בנוסף לכך, במקרים יוצאי דופן של בצורת ומחסור במזון, נקבות הבילבי היו עשויות לאכול את צאצאיהן על מנת לשרוד.
הבילבי הזוטר לא היה זקוק לשתיית מים, ואת הלחות הנדרשת לו הוא היה מקבל מפירות וזרעים - עובדה שסייעה לו לשרוד באקלים המדברי הצחיח. הבילבי הזוטר היה בעל חיים סוליטארי הפעיל בבדידות, אולם למרות זאת לכל משפחה היה שטח פעילות קבוע בו הזכר והנקבה היו פעילים בנפרד.
הבילבים הזוטרים היו חופרים מעולים בדומה לקרובם הענק בעזרת הטפרים הקדמיים שלהם; כל בילבי היה חופר לעצמו רשת של מנהרות ומחילות ספירליות ועמוקות בין הדיונות והשיחים ובסופם או במרכזם הבילבי היה מכין לעצמו קן שעשוי מגבעולים ועשבים. פתח המחילה היה נסתם עם אור היום בעזרת חול יבש כדי למנוע מטורפיו לאתרו ולהיכנס לקן. למרות ממדי גופו הקטנים, הבילבי הזוטר היה מסוגל לחפור מנהרות באורך של כ-9 מטרים ובעומק של 5 מטרים - כפול מיכולת החפירה של הבילבי הענק. בניגוד לבעלי חיים אחרים הבילבים היו ישנים בישיבה; הבילבי היה כורע תחילה על רגליו האחוריות, תוחב את חוטמו בין רגליו ולאחר מכן מקפל את אוזניו הארוכות על עיניו; כתוצאה מכך בעת השינה הבילבי היה נראה ככדור פרווה.
הטורפים המקוריים של הבילבי הזוטר היו כוח אוסטרלי, עיט מחודד-זנב, נמיות כיס, וטורפים אוסטרלים אחרים, ובעת הגעת האירופאים ליבשת נוספו על אלו אויבים קטלניים יותר כשועל אדום וחתול הבית. על מנת להימנע מטורפים אלו, הבילבי היה משתמש ברשת המנהרות שחפר כדי להיעלם מהעין. בניגוד לאופי העדין והרגוע של הבילבי הענק, הבילבי הזוטר תואר כבעל אופי אגרסיבי ועיקש. הדלי הרברט פינלייסון תיאר אותו במילים הבאות: מרבית המידע על הבילבי הזוטר מבוסס על דמיון לקרובו הענק. לבילבים הזוטרים לא הייתה כנראה עונת רבייה קבועה, אך למרות זאת שיא הרבייה היה מתרחש בין חודשי מרץ ומאי. תקופת ההיריון של נקבת הבילבי הייתה כ-21 ימים, שלאחריהם היו נולדים 1–3 גורים שהיו מטפסים לכיס של האם. הגורים היו נשארים בכיס במשך 70–75 ימים כשרוב הזמן הם ינקו וכל אחד מהם היה מחובר לאחד הפטמות של האם. 14 ימים לאחר עזיבת הכיס הגורים החלו להיגמל. הזכר והנקבה היו מתרבים שוב כ-50 ימים לאחר ההמלטה האחרונה.
הכחדה
מאז גילויו של הבילבי הזוטר בשנת 1887, המין היה נתפס או נצפה רק לעיתים רחוקות ונשאר יחסית מין שאינו מוכר כל כך למדע, להוציא את שנת 1931 שאז החוקר הדלי הרברט פינלייסון נתקל בבילבים רבים באזור כאונצ'רי ואסף שם כ-12 פרטים חיים. אף על פי שלפי פינלייסון הבילבי היה נפוץ בשפע באזור זה, הפרטים שאסף שם היו הפרטים האחרונים שנאספו בחיים וככל הנראה היה מדובר באחד מהריכוזים האחרונים של המין.
העדות האחרונה לקיומו של המין הייתה גולגולת ועצמות שנמצאו בקן של עיט מחודד-זנב בשנת 1967 במדבר סימפסון, דרומית מזרחית לעיר אליס ספרינגס שבטריטוריה הצפונית. העצמות היו טריות יחסית, וגילן הוערך מתחת ל-15 שנים. על פי דיווחי האבורג'ינים, נראה שהמין שרד עד שנת 1960. מכיוון שחלפו 50 שנה ללא צפייה מאומתת בפרט חי, ארגון השימור IUCN מסווג את הבילבי הזוטר כ"מין נכחד" (EX).
הירידה במספרים של הבילבי הזוטר והכחדתו בסופו של דבר יוחסה למספר גורמים שונים. הכנסת טורפים זרים כמו חתול הבית והשועל, ציד למאכל על ידי הילידים האוסטרלים, ציד לפרוותו על ידי האירופאים, תחרות עם ארנבונים על מקורות מזון, שינוי בית הגידול על ידי עדרי צאן ובקר ואולי גם האיסור האירופאי על הילידים האבורג'ינים להבעיר שריפות בקנה מידה קטן מה שגרם להפסקת האספקה של מזון טרי - כולם נחשבו כגורמים עיקריים לירידה במספרי הבילבי. עם זאת, החוקרים ג'יין טורנבאק ומרטין ג'נקינס טענו בספרם כי הצמחייה בחלקו העיקרי של הטווח של הבילבי נותרה על כנה עם מעט עדויות לנוכחות ארנבים ובקר, כך שככל הנראה החתולים והשועלים גרמו להכחדה העיקרית.
מודרנה (חברה)
מודרנה או מודרנא (באנגלית: Moderna) היא חברת תרופות וביוטכנולוגיה אמריקאית הנמצאת בקיימברידג', מסצ'וסטס. החברה מתמקדת בפיתוח תרופות באמצעות RNA. זוהי טכנולוגיה חדשה שננטשה בעבר על ידי רוב חברות התרופות. מודרנה פיתחה את החיסון נגד קורונה, MRNA-1273, שקיבל בדצמבר 2020 אישור חירום של ה-FDA.
מניות חברת מודרנה נסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
הקמת החברה
נוסדה בשם ModeRNA Therapeutics בשנת 2010 בארצות הברית. בשנת 2014 עברה החברה להתמקד בפיתוח חיסונים.
עד 2016, החברה פעלה בחשאיות, ולא בדרך המקובלת של פרסום מאמרים וביקורת עמיתים. נמתחה על כך ביקורת. עם זאת, ככל שהניסויים הקליניים התקדמו לדרך בשנת 2017, החברה הפכה פתוחה יותר וטענה כי לא פרסמה יותר נתונים קודם לכן "מסיבות תחרותיות".
ב בנובמבר 2018 הונפקה מודרנה בבורסה לניירות ערך של ניו יורק, וגייסה 600 מיליון דולר ל-8% ממניותיה, מה שהעמיד את השווי הכולל שלה על 7.5 מיליארד דולר. במאי 2020 הוערך שווי החברה ב-30 מיליארד דולר, באוגוסט 2021 הגיע לשווי של 185 מיליארד דולר.
מנכ"ל החברה הוא סטפן בנקל, איש עסקים צרפתי. המנהל הרפואי של החברה הוא טל זקס, רופא ישראלי ופרופ' לרפואה מאוניברסיטת פנסילבניה אשר בפברואר 2021 הודיע על פרישה מהחברה.
החיסון לקורונה
בשנת 2020 הצטרפה מודרנה למירוץ למציאת חיסון נגד קורונה. החברה פיתחה בשיתוף עם המכון הלאומי לאלרגיה ולמחלות מידבקות של ארצות הברית חיסון נגד קורונה, mRNA-1273. פיתוח זה מהווה פריצת דרך עולמית שכן החיסון אינו פועל באמצעות החדרת נגיפים מוחלשים או מומתים, אלא באמצעות החדרת חומר גנטי שמצופה בננו-חלקיקים שומניים מוצקים המבוסס על mRNA שגורם לתאי הגוף לייצר חלקים מהנגיף, וחלקים אלה הם שמעוררים את התגובה החיסונית הנדרשת. החברה הגיעה לשיא היסטורי של פיתוח חיסון בתוך 63 יום. החיסון ניתן בשתי זריקות, שלקראתן הוא נשמר בהקפאה.
ביוני 2020 הודיעה מודרנה על התחלת השלב השלישי של הניסוי בחיסון. בתחילת יולי דווח באתר החדשות הרפואי "stat new" על עיכוב בשלב השלישי של הניסוי של החברה. כמו כן ברויטרס נטען כי ישנם חילוקי דעות בין מודרנה לבין ה-FDA. בסוף יולי 2020 התחילה החברה בשלב השלישי של הניסוי. לפי הפרוטוקולים של שלב זה יינתנו 100 מיקרוגרם ל-30,000 איש שמוגדרים בסיכון להידבקות בנגיף קורונה אל מול פלצבו ביחס של 1:1 הניסוי יסתיים באוקטובר 2020. ממצאים ראשוניים שפרסמה החברה מתוך ניסוי קטן שנערך כחלק מהשלב השלישי של הניסוי, מעלים הצלחה בקרב מבוגרים בגילאים 56–71, ללא תופעות לוואי משמעותיות לשתי הזריקות של החיסון. הממשל האמריקאי משתתף במימון ייצור החיסון ונתן לחברה שני מענקים בשווי כמעט חצי מיליארד דולר כל אחד. המכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית (NIH) הם המפקחים על המתנדבים לניסוי. אנתוני פאוצ'י, אחד החברים המובילים של כוח המשימה של הבית הלבן למאבק בנגיף הקורונה סבור כי תוצאות החיסון של מודרנה מבטיחות במיוחד וצופה שהוא יהיה מוכן עד סוף שנת 2020. מאידך, מנכ"ל החברה סטפן בנקל צופה שהחיסון יהיה מוכן באביב 2021. בתחילת אוקטובר 2020 הודיעה החברה על עיכוב בשלב השלישי של פיתוח התרופה בשל העובדה שלא גויסו מספיק לטינים ואפרו אמריקאים להשתתפות בניסוי.
לפי טל זקס, המנהל הרפואי של חברת מודרנה, החיסון יינתן לאוכלוסיות נרחבות עוד לפני שיקבל אישור מסחרי. במרכז האמריקאי לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) נערכים להפצה מהירה של החיסונים מיד עם קבלת האישור מה-FDA. החברה נערכת ליצור המוני של מיליארד מנות מהחיסון, ובמקביל לפיתוח החיסון, חתמה מודרנה על הסכם שיתוף פעולה עם חברת התרופות השווייצרית לונזה. בפיננשל טיימס דווח כי מודרנה כבר מתמחרת את החיסון והוא צפוי לעלות 50–60 דולר למנה.
ישראל ניהלה משא ומתן עם מודרנה על רכישת החיסונים, וב-14 ביוני דווח במהדורה המרכזית של ערוץ 13 כי "מודרנה" חתמה על חוזה עם מדינת ישראל שמבטיח כי אם תצליח לייצר תרופה יעילה, ישראל לא תימצא בסוף רשימת ההמתנה לרכישתו. ראש הממשלה בנימין נתניהו אישר את המידע. ההסכם כולל בתוכו סעיפים שקובעים את מספר המנות שתוכל ישראל לרכוש בשעת הצורך. כמו כן, החוזה מבטיח כי אם חיסון כזה ייכנס לשוק לפני טווח השנה שהוקצה לגילוי כזה על ידי מומחים, יוכלו להשתמש בו בארץ. בכך מצטרפת ישראל לשורת מדינות אירופאיות שנהגו באופן דומה. בהמשך ישראל שופר ההסכם. קנדה הייתה מהראשונות לקבל את חיסוני החברה.
ב-16 בנובמבר 2020 הודיעה החברה כי תוצאות ביניים לחיסון לקורונה הראו יעילות של 94.5% במניעת הנגיף. ב-1 בדצמבר אושר על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי.
אמנון פרידברג
אמנון פרידברג (18 בספטמבר 1945 – 10 באוקטובר 2020) היה אנטומולוג ישראלי שהתמחה בזבובאים. במהלך הקריירה שלו תיאר 257 טקסונים שונים.
ביוגרפיה
פרידברג נולד ב-18 בספטמבר 1945 בחיפה. אביו היה איש עסקים ובעל חנות שעלה מלטביה, ואמו הייתה עקרת בית. בילדותו התגורר בשכונת הדר הכרמל, שגבלה במדרון הר טבעי בו נהג להסתובב רבות ולהתרשם מהצמחים והחולייתנים כגון נחשים שאותם גידל בבית למגינת ליבה של אימו. הוא למד בבית הספר הריאלי בחיפה ובתיכון התוודע לשיטות מחקר מתודולוגיות כגון הכנת עשבייה ושימוש במגדיר צמחים. בתקופה זו החל לפתח את השאיפה לחקור עולם זה באופן מקצועי יותר. בשנת 1963 התגייס לצה"ל. בשנת 1965 החל ללמוד לתואר ראשון בביולוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, שם פגש את פרופסור יהושע קוגלר, האוצר הראשון של האוסף האנטומולוגי, שהכיר לו את עולם החרקים ולקח אותו לעבוד תחתיו. פרידברג המשיך ללימודי תואר שני ודוקטורט בזואולוגיה תחת הנחייתו של קוגלר, ובשנת 1978 השלים את הדוקטורט שלו. בשנים 1979–1980 היה פוסט-דוקטורנט בסמית'סוניאן שבוושינגטון די. סי., אך ב-1980 נקרא לשוב לאוניברסיטת תל אביב על מנת לשמש כאוצר האוסף האנטומולוגי של האוניברסיטה תחת קוגלר, שפרש לגמלאות.
במשך שנים רבות (1982–1986, 1990–1998, 2005–2012) היה העורך הראשי של כתב העת המדעי Israel Journal of Entomology, לעיתים קרובות האדם היחיד שערך את העיתון ובזכותו כתב העת פרח וחוקרים מכל העולם נהגו לפרסם בו את מאמריהם.
פרידברג שימש כאוצר האוסף האנטומולוגי של האוניברסיטה עד פרישתו לגמלאות ב-2013. במקביל לעבודתו כאוצר יצא למסעות מחקר ברחבי העולם.
נפטר ב-10 באוקטובר 2020, לאחר שחלה בקורונה. בימי חייו מדענים שונים קראו על שמו 99 מינים ו-3 סוגים של חרקים לאות הערכה על פועלו.
Price Tag
Price Tag הוא סינגל של הזמרת האנגלייה ג'סי ג'יי בהשתתפות הראפר האמריקאי B.o.B, מתוך אלבום הבכורה שלה Who You Are. השיר יצא לתחנות הרדיו בארצות הברית ב-25 בינואר 2011 וכסינגל ב-30 בינואר. ב-6 בפברואר 2011, נכנס השיר היישר אל המקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ובמצעד האירי, והיה לשיר הראשון של הזמרת שהגיע למקום הראשון במצעדים אלו.
ביקורות
השיר קיבל בעיקר ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה. אתר "Popjusdtice" התייחס לעובדה שהשיר הוא הראשון שקודם באופן משמעותי בארצות הברית, ואמר שהשיר הוא: "הקדמה ממכרת באופן מגוחך לכישרון חדש". קספר סמית' מאתר הגארדיאן, אמר על השיר ועל "Do It Like a Dude" שהם "להיטים מבוססי R&B שיצילו את העולם". ניק לוין מאתר "Digital Spy" השווה את Price Tag לשיר של מיילי סיירוס, אותו כתבה ג'סי ג'יי, ואמר "למען האמת, Price Tag נשמע קצת נדוש", ותיאר את השיר כ"שיר היפ-הופ אופטימי, עם מקצב בינוני וקליט". ג'יימס וולס מאתר "AOL Radio" שיבח את השיר, ובתוך כך כתב "השיר מדגים את הכתיבה והשירה התמיד קצבית עם השפעות סוגת המוטאון שבזכותן ג'סי ג'יי מוכרת".
השיר נכנס לאלבום הלהיטים הכללי של שנת 2011 הנקרא "NOW THAT'S WHAT I CALL MUSIC 17", מחברת התקליטים הליקון ו-MTV. זוהי הגרסה ה-17 של אלבום הלהיטים, כפי שמצוין בשם האלבום.
רולס-רויס 20-25 כ"ס
רולס-רויס 20/25 כ"ס (באנגלית: Rolls-Royce 20/25 HP) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית רולס-רויס אשר יוצרה בין השנים 1929–1936. סך הכול יוצרו 3,827 יחידות.
הליגה האתונאית השנייה
האימפריה האתונאית השנייה (ביוונית: Δεύτερη Αθηναϊκή Συμμαχία) הידועה גם בשם הברית האתונאית השנייה או הליגה האתונאית השנייה, היא קונפדרציית איים שהתקיימה ביוון העתיקה בין 355-378 לפנה"ס בהנהגת אתונה. האימפריה הייתה המשך של הליגה האטית-דלית (הידועה גם בשם "האימפריה האתונאית הראשונה") והייתה מכוונת בעיקרה כנגד ההגמוניה הספרטנית.
הרקע להקמת הברית
הפוליס היוונית העתיקה אתונה, הגיעה לשיא עוצמתה בתקופת המאה ה-5 לפנה"ס, עת יצאה כמנצחת העיקרית ממלחמת פרס–יוון. לאחר המלחמה הקימה אתונה את "הליגה האטית-דלית", הידועה גם בשם "האימפריה האתונאית הראשונה". אף על פי שלכאורה הפולייס החברות בברית היו בעלות מעמד שווה, הרי שבפועל עד מהרה השתלטה אתונה על הליגה ושלטה ביד חזקה בבעלות בריתה באמצעות קלירוכיות שהקימה. התנהגות זאת התנקמה בה עד מהרה בדמות המלחמה הפלופונסית, שבמהלכה תמכו מרבית הפולייס היווניות בליגה הפלופונסית בהנהגת ספרטה. בשנת 404 לפנה"ס הסתיימה המלחמה בניצחון מוחץ של ספרטה ובפירוק הליגה הדלית.
הניצחון הספרטני במלחמה פתח בתולדות יוון עידן שזכה לכינוי "ההגמוניה הספרטנית", אולם עד מהרה התגלו הספרטנים כרודנים לא פחות מהאתונאים, ובשנת 395 לפנה"ס נפתחה המלחמה הקורינתית. במלחמה זו איחדו כוחות אתונה, תבאי, ארגוס וקורינתוס, כנגד ספרטה. בשנת 387 לפנה"ס, נחתם שלום אנטלקידס שסיים את המלחמה. הפולייס המתנגדות לספרטה נאלצו לחתום על ההסכם רק בשל איומים מצד האימפריה הפרסית, ולפיכך זכה ההסכם לכינוי "שלום המלך" (על שמו של מלך פרס ארטקסרקסס השני). הודות לתמיכה הפרסית, רודנותם של הספרטנים רק גברה לאחר שלום המלך. עם זאת, בשנת 378 לפנה"ס מרדו התבנים בספרטנים, וגירשו את חיל המצב הספרטני מהקדמאה. מסע המלחמה הכושל של המלך הספרטני קלאומברוטוס הראשון לתבאי, השלים את ניפוץ המיתוס בדבר היותה של ספרטה בלתי מנוצחת, ואתונה חשה כעת חופשייה לנסות ולחדש את עוצמתה האבודה.
הקמת האימפריה
בשנת 378 לפנה"ס פתחה אתונה בשלב הראשון של תוכניותיה על ידי כך שפרסמה קריאה לכל ערי יוון עצמה, במטרה להתגונן מפני ספרטה הרודנית. לקריאה זאת נענו כיוס ותבאי, שכבר היו בעלות בריתה של אתונה, אך גם ביזנטיון, רודוס, מיטילנה, מיטמנה ואיים נוספים. בשלב השני נשלחה פנייה משותפת בשם כל בעלות הברית אל כל היוונים והברברים שלא היו נתונים תחת שלטון הפרסים, להצטרף גם הם לברית החדשה . ההצעה להצטרף לברית התקבלה בהתלהבות רבה, מכיוון שהברית של ספרטה עם פרס נחשבה בעיני יוונים רבים כבגידה מבישה ("מדיזם").
הפיקוד על הצבא והצי נמסר לאתונה, אולם המס השנתי (פורוס) שהיו ערי הברית משלמות בתקופת האימפריה הראשונה, לא חודש. תחת זאת, בעלות הברית הרימו תרומות (סינטקסיס) לטובת מאמץ מלחמתי. מחד, שיטה זו הייתה אהודה הרבה יותר בקרב בעלות הברית ושיפרה את נאמנותן. מאידך, בעלות הברית נהגו לרוב להרים תרומות רק כאשר הדבר נגע באינטרסים שלהן או למען פעולות צבאיות ופוליטיות שנעשו בקרבתן. יתרה מכך, לעיתים השיטה גרמה למחסור בכספים, כך שמצביאים נאלצו להפעיל לחץ כדי להשיג 'תרומות' בצורה עצמאית. הבדל מהותי נוסף שיצרה השיטה, היא העובדה שלא הוקם מנגנון קבוע לניהול אוצר הברית כמו בתקופת האימפריה הראשונה.
שיאה של האימפריה וקריסתה
בשנת 375 לפנה"ס פתחו האתונאים בשני מסעות מלחמה מקבילים. כבריאס פשט על תראקיה וצירף לברית את תסוס, סמותרקה ואבדרה. טימותאוס הכה את הצי הספרטני בקרב באזור מערב יוון, וקיבל את הצטרפותן לברית של קורקירה, קפלוניה וערי אקרנאניה. עם זאת, הכסף החל לאזול לאתונה, ולפיכך היא קיבלה בשמחה את הצעתה של פרס לתווך בינה לבין ספרטה. הסכם השלום המחודש שנחתם בשנת 374 לפנה"ס היווה ניצחון כביר עבור אתונה. הן פרס והן ספרטה הכירו בברית האתונאית כשוות ערך לליגה הפלופונסית, וחילות המצב הספרטניים גורשו מפלטאיה ומתספיאה. עם זאת, ההסכם הופר עד מהרה. המצביא האתונאי טימותאוס הושיב קבוצת גולים דמוקרטים בראש גשר מבוצר על חצי האי זקינתוס. ספרטה מחתה בפני אספת העם האתונאית על המעשה, אולם אתונה נתנה לו אישור ואף הורתה על קבלת זקינתוס לברית.
ספרטה קיבלה הבטחה לעזרה מדיוניסיוס הראשון, טיראן סירקוסאי שבסיציליה, מה שעודד אותה לפתוח במלחמה מחדש. הספרטנים החליטו להשתלט על קורקירה כדי שתשמש להם קרש קפיצה מסיציליה ליוון. הספרטנים השיגו עליונות במים מסביב לקורקירה, והטילו מצור על העיר. האתונאים החליטו על מסע מלחמה לעזרת הקורקירים, ונאלצו לשם כך להטיל מס רכוש ומס מיוחד. למזלם של האתונאים, הספרטנים לא טרחו לשלם את שכר החיילים בזמנו, כך שהמשמעת בשורותיהם הייתה רפה. הקורקירים ערכו פשיטה על מחנה הצרים, והמפקד הספרטני נהרג. הצי הספרטני חשש מהופעת הצי האתונאי בפיקודו של איפיקרטס, והתפזר גם כן.
על אף הישגים אלו, האתונאים היו מותשים מהמלחמה, בניגוד לתבנים שנהנו ממנה מאוד והצליחו להרחיב מאוד את תחומי שליטתה של הליגה הבויאוטית. בשנת 371 לפנה"ס נכנעו תבאי וספרטה ללחצן של אתונה ופרס, והסכימו לחתום על הסכם שלום. ברגע האחרון מנהיג תבאי, אפמינונדס, הביא לביטולו של ההסכם, כאשר דרש להחליף את המילה "תבנים" במילה "בויאוטים". דרישה זו נתקלה בהתנגדות עזה מצד הספרטנים, והתבנים הביסו אותם בקרב לאוקטרה וניפצו לנצח את העוצמה הספרטנית.
אתונה תפסה עד מהרה את מקומה של ספרטה כמבצעת של "שלום המלך" מטעם פרס. עם זאת, התקררו היחסים בינה לבין תבאי ואליס, שסירבו לחתום על הסכם שלום עם ספרטה. קרנה של ספרטה ירדה ולעולם לא שבה עוד, ואת מקומה מיהרה לתפוס תבאי ("ההגמוניה התבנית"). תבאי מיהרה לפרוש מהברית האתונאית, ובעקבותיה ערי אובויה, כלקידיקי ואקרנאניה. קרנה של הברית ירדה בהתאם. כעבור מספר שנים נוספות הסתכסכו האתונאים עם התבנים, כאשר שני הצדדים ניסו להגביר את השפעתם בים האגאי.
בשנת 357 לפנה"ס פרשו גם רודוס, כיוס וקוס מהליגה האתונאית, ויחד עם ביזנטיון (שכאמור לעיל כבר פרשה בשנת 363), הקימו ברית מתחרה, מה שהוביל לפריצתה של מלחמה שזכתה לכינוי "מלחמת בעלות הברית". הגורם העיקרי לפרוץ המרד היא שהסיבה המרכזית להקמת הברית האתונאית, הגנה כנגד ספרטה, כבר לא הייתה תקפה, ונראה היה שאתונה דואגת בעיקר לאינטרסים של עצמה. שנתיים לאחר פריצת המלחמה, בשנת 355 לפנה"ס, נאלצו האתונאים להכיר בעובדה שקופת המלחמה שלהם ריקה, בעוד המורדים נהנים מתמיכה כלכלית מהפרסים. באותה שנה הכירה אתונה בפרישתן ובעצמאותן של הערים המורדות, שעד מהרה הצטרפה אליהן לסבוס, וכך באה אל קיצה האימפריה האתונאית השנייה.
רשת מלונות טמרס
רשת מלונות טמרס (מקור באנגלית: Tamares) הוא מותג של רשת מלונות בבעלות חברת ההחזקות Tamares Group השייכת לאיש העסקים פויו זבלודוביץ'. בנוסף לרשת בתי המלון, לקבוצת טמרס יש נדל"ן הכוללים בנייני משרדים במנהטן, בניינים בוושינגטון ומספר בתי מלון ובתי קזינו בלאס-וגאס. הרשת הוקמה בשנות ה-70, ומחזיקה כיום במלון אחד בישראל (רשת מלונות טמרס מכרה 3 מלונות לחברת ישראל קנדה ועוד אחד לרשת קראון פלאזה).
פילידה לאו
פילידה לאו (באנגלית: Phyllida Law; נולדה ב-8 במאי 1932) היא שחקנית סקוטית.
ביוגרפיה
לאו נולדה בגלאזגו בתם של מגזי "מג" והעיתונאי ויליאם לאו. היא הייתה נשואה לשחקן אריק תומפסון מ-1957 ועד למותו ב-1982. שתי בנותיהם אמה וסופי תומפסון הן שחקניות. לאו הופיעה בראיונות ובסרטים דוקומנטריים על תוכנית הטלוויזיה "The Magic Roundabout" (קרוסלת הקסמים) שכתב בעלה המנוח.
לאו הרבתה להופיע בטלוויזיה, בין השאר בסדרות הטלוויזיה "Dixon of Dock Green", "רמפול" ובעיבוד טלוויזיוני משנת 1972 לספרי "לורד פיטר וימזי". בקולנוע השתתפה בסרטים "החברים של פיטר" (1992), "מהומה רבה על לא דבר" (1993) בו גילמה את אורסולה לצד ביתה אמה ששיחקה בתפקיד ביאטריס, ו"אורחת בחורף" (1997) שוב לצד ביתה אמה.
ב-2004 הופיעה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "Rosemary & Thyme" בפרק "Orpheus in the Undergrowth". ב-2007 שיחקה ב"הרפתקאות שרה ג'יין", ספין אוף של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו", בפרק "Eye of the Gorgon" בתפקיד ביאה נלסון-סטנלי, וכן בתפקיד בלדוניה בתסכית אודיו של "דוקטור הו". עוד ב-2007 גילמה את הדודה אוריאל בסדרת הדרמה "קינגדום" בכיכובו של סטיבן פריי. ב-2008 הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "מלחמתו של פויל".
בנובמבר 2009 יצא לאור ספרה הראשון "Notes to my Mother-In-Law", העוסק בתקופה שחמתה של לאו גרה עם המשפחה מאמצע שנות השישים ועד למותה.
ב-2010 השתתפה לאו בתוכנית הבישול של טוני סלייטרי "Ready Steady Cook". היא כיכבה לצד ג'ון הרט בסרט קצר בשם "אהבה ממבט ראשון" שהיה מועמד לאוסקר ב-2012.
לאו קבלה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קלדוניין בגלאזגו. ב-2014 הוענק לה תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית (OBE).
גזה קרטס
גזה קרטס (בהונגרית: Kertész Géza, 18 בנובמבר 1894 – 6 בפברואר 1945) היה חסיד אומות העולם, שחקן ומאמן כדורגל הונגרי, שהציל עשרות וככל הנראה אולי אף מאות יהודים ב וכונה לפיכך "השינדלר של קטניה" . נרצח על ידי צלב החץ ההונגרי סמוך לפני תום מלחמת העולם השנייה.
שיחק בקבוצת הפאר ההונגרית פרנצווארוש והופיע במדי נבחרת הונגריה בכדורגל פעם אחת. לאחר מכן שיחק ובעיקר אימן באיטליה, בין השאר בקבוצות ספציה, סלרניטנה, קטניה, אטאלנטה, לאציו ורומא.
קורות חיים
קרטס נולד בבודפשט ב-1894. מתואר בעיתוני התקופה כשחקן גבוה (190ס"מ), חביב ובעל עיניים קטנות וקורצות. היה נשוי לרוזה ואב לשניים.
שיחק בקבוצת בודפשט טי.סי. בתפקיד קשר החל מגיל 17 ועד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בתקופה זו הספיק גם לשחק פעם אחת, ב-1914, ממש לפני המלחמה, בשורות נבחרת הונגריה בכדורגל. הוא הגיע לבודפשט טי.סי. כחמש שנים אחרי שאישטוון טוט עזב. גורלם של השניים ישתלב בהמשך שוב ושוב, עד מותם יחדיו בראשית 1945, רק בגלל שהצילו יהודים מציפורני הנאצים.
לחם בשורות הצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה והגיע לדרגת לוטננט-קולונל. בסיום המלחמה חזר לשחק בשורות קבוצת נעוריו עד 1919.
בשנים 1920–1923 שיחק בשורותיה של פרנצווארוש לצידו של אישטוון טות' ולאחר מכן עבר לשחק באיטליה ומהר מאוד גם לאמן בה. בשנים 1925–1926 היה מאמן - שחקן בספציה ובהמשך מאמן במשרה מלאה בשורת קבוצות איטלקיות אחרות, בהן סלרניטנה (1929–1931, 1940–1941), קטניה (1933–1936, 1941–1942), אטאלנטה (1938–1939), לאציו (1939–1940), רומא (1942–1943) ועוד.
ב-1943 נקרא קרטס חזרה להונגריה, לשרת בצבא ההונגרי, במילואים. זה אירע בשיא הקריירה שלו כמאמן באיטליה, בעיצומה של עונתו הראשונה כמאמן ברומא, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, בה לחמה הונגריה לצד גרמניה הנאצית. עם חזרתו להונגריה ובמקביל לשירותו במילואים הוא החל גם לאמן באויפשט. יחד עימו נקרא מאיטליה, חזרה להונגריה גם חברו אישטוון טוט, אשר החל גם הוא לאמן שוב במולדת, בקבוצתם הוותיקה פרנצווארוש. אלא שכל זה אירע לתקופה קצרה ביותר. במרץ 1944 פלשו הנאצים וכבשו את הונגריה, בת בריתם לשעבר.
מציל יהודים
במאי 1944 החלו שלטונות הכיבוש הנאצי בהונגריה במשלוחי ההשמדה של היהודים לאושוויץ. קרטס חבר לטוט ויחדיו הם הקימו, כנראה בסיוע ה-OSS האמריקאי ארגון חשאי להצלת היהודים וכן להצלתם של פרטיזנים הונגרים שעמדו בסכנת תפיסה. הם קראו לארגונם Dallam ("מנגינה" בהונגרית) והפכו לגורם מקשר בין לוחמי גרילה מרחבי העולם שהגיעו להילחם נגד הנאצים. הצילו עשרות וככל הנראה אולי אף מאות יהודים ב, בין השאר כאשר קרטס, שידע גרמנית שוטפת מתחפש לצורך זה כקצין בוורמאכט הנאצי.
בדצמבר 1944 נתפסו טוט וקרטס על ידי הנאצים, עקב הלשנה שהם מסתירים יהודים וב-6 בפברואר 1945, שבועות בודדים לפני שחרור בודפשט על ידי הסובייטים הם הוצאו להורג יחד עם חמישה חברים נוספים בארגונם, על ידי אנשי צלב החץ, בבית הסוהר בו הוחזקו.
לאחר המוות
בקטניה שבסיציליה, עיר שאת קבוצתה קרטס אימן, הוחלט ב-2015, 70 שנה אחרי מותו, לקרוא רחוב על שמו.
מייד אחרי השקיעה
מייד אחרי השקיעה (באנגלית: Just After Sunset) הוא האוסף החמישי של סיפורים קצרים מאת סטיבן קינג. האוסף פורסם בכריכה קשה על ידי סקריבנר ב-11 בנובמבר 2008, וכלל כריכה הולוגרפית. כותרות קודמות לספר שהוזכרו בתקשורת על ידי סטיבן קינג היו "רקטות כיס" ו"מעשים לא טבעיים של תקשורת אנושית".
ב-19 בפברואר 2008, גילה האתר הרשמי של המחבר את שנים-עשר הסיפורים אשר מרכיבים את האוסף, וציין את האפשרות כי סיפור בונוס נוסף יתווסף. ב-16 באפריל החתול מהגיהנום (סיפור קצר שפורסם במקור ב-1977 שעד אז לא נכלל באוסף) נוסף לרשימת התוכן.
קינג תכנן להתחיל לכתוב רומן חדש, אבל אחרי שהוא התבקש לערוך את "הסיפור הקצר האמריקאי הטוב ביותר 2007", הוא קיבל השראה לכתוב סיפורים קצרים במקום.
על פי בקשת קינג, מהדורה מוגבלת יצאה לאור, יחד עם הגרסה הרגילה, הכוללת אוסף DVD של 25 פרקים של סדרת אנימציה אינטרנטית המבוססת על נ, אחד הסיפורים שנאספו בספר זה.
אזכורים לעבודות אחרות של קינג ב"מייד לאחר השקיעה."
הסיפור נ. מציין את העיירה קאסל רוק, שבה מתרחשים מספר סיפורים של קינג – כולל האזור המת, החצי האפל, ודברים שצריך. הסיפור מזכיר גם את העיירה הבדיונית של צ'סטרס מיל, שבה מתרחשת העלילה של הרומן תחת הכיפה השקופה. גזיר מהעיתון המקומי של צ'סטרס מיל, שעורכו הוא דמות מרכזית ב"תחת הכיפה השקופה", הוא חלק מהעלילה המשותפת. בחלק השני של הסיפור הזה, הדמות הראשית מספרת איך אשתו ומאהבה, קאובוי בוב הלכו עד העיירה דרי ובילו כמה ימים במקום שנקרא הוליווד סלוטס. העיירה דרי, מיין היא זירת ההתרחשות של הרומן של קינג זה משנת 1986 ושל רבים מהרומנים והסיפורים האחרים שלו.
בנטלי ברוקלנדס קופה
בנטלי ברוקלנדס קופה (באנגלית: Bentley Brooklands Coupé) היא מכונית ספורט יוקרתית (מכונית-על), אשר יוצרה על ידי חברת בנטלי הבריטית בין השנים 2008–2011.
דגם ה"בנטלי ברוקלנדס קופה" מאיץ בין 0–97 קמ"ש ב-5.0 שניות.
פרשת גיתית איזראלוב
פרשת גיתית איזראלוב היא פרשת רצח שהתרחשה בשנת 1986 בישראל, ובמסגרתה הורשעה גיתית איזראלוב ברצח בעלה הרביעי, יוסף איזראלוב, ונידונה למאסר עולם.