cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרקוס אנטוניוס
אנטוניוס וקלאופטרה
במהלך שנת 33 ושנת 32 לפנה"ס נערכה מלחמת תעמולה ברומא, בה החליפו שני הצדדים האשמות. אנטוניוס התגרש מאוקטביה והאשים את אוקטביאנוס בהיותו אדם פשוט, זה מקרוב בא, נכד לעבד משוחרר ממחוז תוריאי שעיסוקו בשזירת חבלים, ולמלווה בריבית, אשר זייף את מסמכי האימוץ שאימץ אותו קיסר (האשמות אלו היו מופרכות וחסרות בסיס, אבל היוו את העלבון העילאי שניתן היה להטיח בפניו של אוקטביאנוס). אוקטביאנוס כינה את אנטוניוס "בוגד", והאשים אותו בכך ששמר לעצמו את הפרובינקיות שעל פי החוק היה עליו להגריל בין רומאים אחרים, ובעשיית מלחמה נגד ארמניה ונגד הפרתים מבלי שקיבל את הסכמת הסנאט. בשנת 32 לפנה"ס שני הקונסולים ושליש מן הסנאט עזבו את רומא, על מנת לחבור לאנטוניוס במזרח.
המלחמה החלה ב-31 לפנה"ס. צבאותיו של אוקטביאנוס, בראשות המצביא המוכשר מרקוס ויפסניוס אגריפה, תוגברו בחיילים מן הפרובינקיות בקירנאיקה וביוון שחברו אל אוקטביאנוס. אנטוניוס לעומתו, נעזר בצבאותיהם של המלכים בני-חסותו ובהם "הורדוס היהודי". ב-2 בספטמבר 31 לפנה"ס התרחש הקרב המכריע, הוא הקרב הימי באקטיום. הצי של אנטוניוס וקלאופטרה הושמד והם נאלצו להימלט למצרים, כשהורדוס ושאר שליטי האזור העדיפו לעבור לצד המנצח.
אבל אוקטביאנוס לא נתן להם מנוח ובאוגוסט 30 לפנה"ס, בסיועו של אגריפה, פלש למצרים. אנטוניוס, שהושם בין המצרים, התאבד. ימים ספורים לאחר מכן התאבדה קלאופטרה, שנלקחה בשבי. השניים נקברו בצוותא.
תוצאות פעולותיו
לאחר מותו של אנטוניוס הפך אוקטביאנוס לשליט היחיד ברומא. את אנטונינוס, בנה של פולביה, הוציא להורג, כמו גם את קיסריון. את תלמי פילדלפוס וקלאופטרה סלנה, בניהם של אנטוניוס וקלאופטרה, שמר בחיים, ופרנס אותם כאילו היו בני משפחתו. אוקטביאנוס ריכז בידיו את כל הכוח ברומא, ושינה את שמו לאוגוסטוס ("הנעלה") בשנת 27 לפנה"ס. הייתה זו תחילתה של צורת שלטון חדשה ברומא, הקיסרות. אוגוסטוס הכריז על עצמו כ"פרינקפס", תואר חדש שפירושו "האזרח הראשון". בלשון ימינו מכונה הפרינקפס "קיסר", אך באותה העת היה זה אך שם משפחתו של הפרינקפס. הסנאט הפך לגוף מייעץ, בעל סמכויות סמליות.
נישואיו ומשפחתו
אנטוניוס היה נשוי ברציפות לארבע נשים: פאדיה, אנטוניה היברידה, פולביה, אוקטביה. והיה בן זוגה של קלאופטרה. הוא הותיר אחריו מספר ילדים. מבנותיו שנולדו לו מנישואיו לאוקטביה נולדו בדורות הבאים, הקיסרים קליגולה, קלאודיוס ונרון
פולנית
פולנית היא שפה סלאבית מערבית במשפחת השפות ההודו־אירופיות הקרובה יחסית לצ'כית, סלובקית וסורבית. מדוברת בפי 38 מיליון איש בפולין המהווים 98% מהאוכלוסייה, מה שהופך את אוכלוסיית פולין לאחת ההומוגניות מבחינה לשונית באירופה. נכון ל-2016 מעל ל-43 מיליון דוברי פולנית ברחבי העולם.
מכבי מעלה אדומים
מכבי מעלה אדומים היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר מעלה אדומים, המתמודדת בליגה הלאומית.
היסטוריה
הקבוצה הוקמה מחדש בשנת 2010 והעפילה שתי ליגות ברציפות עם המאמן אורי מסיל. בסיום עונת 2011/12 העפילה הקבוצה לליגה הארצית. בסיום עונת 2014/15 זכתה הקבוצה בגביע האיגוד לאחר ניצחון 170–200 מול קבוצת מ.ס. צפת בסיכום שני מפגשים. הקבוצה מארחת באולם הפיס במעלה אדומים בו מאז יום הקמתה (למעט עונת 2021/2022 שאירחה באולם קוסל בירושלים).
פולנית
אוצר המילים הפולני עשיר במילים שאולות שמקורן בגרמנית, בלטינית ואיטלקית (שנשאלו בתקופת הרנסאנס) בצרפתית (שנשאלו במאות ה-17 וה-18), באנגלית עכשווית ועוד.
מכבי מעלה אדומים
היסטוריה
בעונת 2017/18 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה הארצית והעפילה לפלייאוף העליון בו הפסידה 2-0 לאליצור "איתו" אשקלון.
פולנית
בלקסיקון הפולני מילים רבות המשותפות לה ולסלובקית, צ'כית, אוקראינית ובלארוסית.
מכבי מעלה אדומים
היסטוריה
בעונת 2018/19 סיימה הקבוצה במקום ה-7 במאזן 11 ניצחונות ו-11 הפסדים.
פולנית
התיעודים המוקדמים ביותר בכתב לפולנית, מקורם במאה ה-12.
מכבי מעלה אדומים
היסטוריה
בעונת 2019/20 לאחר שהופסקה הליגה בעקבות משבר הקרונה, סיימה הקבוצה במקום ה-3 לאחר שהייתה צמודה לאלופה מכבי עירוני רמת גן ולשנייה בטבלה מכבי עירוני רחובות לאורך כל העונה. הקובצה סיימה עם מאזן של 12 ניצחונות ו-5 הפסדים.
פולנית
עיצורים
לעיצורים הפונמיים בפולנית מספר רב של אלופונים מותנים, שאת חלקם נביא כאן:
מכבי מעלה אדומים
היסטוריה
בעונת 2020/21 סיימה הקבוצה במקום הראשון לאחר ניצחון במחזור הסיום על הפועל לוד 101–65 כאשר היא במאזן 22 ניצחונות ו-2 הפסדים בזהה ל-2 בטבלה מכבי רחובות, אך מעלה אדומים סיימה ראשונה עקב הפרש פנימי במשחקים בין הקבוצות במהלך העונה ועלתה לליגה הלאומית.
פולנית
תנועות
בפולנית, כביתר השפות הסלאביות האחרות, קיימת תופעת ה"ריכוך" – חנכוך הצליל. בפולנית התבצעה תופעה של "ריכוך כפול", כמו בשפות מערב-סלאביות אחרות. זהו הריכוך של "r" -> "rz", "d" -> "dz", "k" -> "c" במקומות אשר לא מתבצעים בשפות המזרח-סלאביות, לדוגמה, ביחסת המיקום:
מכבי מעלה אדומים
היסטוריה
בעונת 2021/2022 סיימה הקבוצה במקום ה-12 בליגה הלאומית עם 13 ניצחונות מול 21 הפסדים.
פולנית
תנועות
הכפילויות באופן הכתיבה מבדילות בין תצורות שונות של נטייה:
מכבי מעלה אדומים
בית ספר לכדורסל במועדון
למועדון בית ספר לכדורסל מכיתות א' ועד יב', במגרשי בתי הספר ברחבי העיר.
קבוצות הנוער
נכון לעונת 2021\2022 למועדון קבוצות קט-סל, נערים ונוער וכן קבוצת נערות.
יוסף שילינגר
חייו
בשנת 1928 הוא עבר לארצות הברית. בארצות הברית שימש כמורה פרטי וקיבץ תחתיו תלמידים מפורסמים רבים. בין 1932 ל-1936 ג'ורג' גרשווין למד אצל שילינגר תוך כתיבת האופרה פורגי ובס.
"שיטת ההלחנה שילינגר" הקרויה על שמו מנתחת את כל האלמנטים המוזיקליים ניתוח מתמטי, ובעצם מעבירה את מגרש המשחקים אל המתמטיקה. שילינגר חזה שיטות ניתוח והלחנה רבות כדוגמת Set Theory שרק מאוחר יותר פותחה מחדש על ידי אלן פורטה ומילטון בביט. שילינגר החל הרבה לפני יאניס קסנאקיס לעבוד עם אלגוריתמים של שיטות הלחנה. בתחם המוזיקה האטלקטרונית שילינגר שיתף פעולה עם לב טרמין, ממציא התרמין. שילינגר הלחין סוויטה ראשונה "אירפונית" עבור תרמין שניגן בבכורה שלה ב-1929 בכלי שהמציא יחד עם תזמורת קליבלנד בניצוחו של ניקולאי סוקולוף. בישראל המשיך את דרכו תלמידו הישיר צבי קרן, ששימש כראש המחלקה למוזיקולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בין תלמידיו של פרופ' קרן נמנים גם אריאל זילבר ואלברט פיאמנטה.
המדינה החופשית סקסוניה-מיינינגן
המדינה החופשית סקסוניה-מיינינגן (בגרמנית: זקסן-מיינינגן; Freistaat Sachsen-Meiningen) הייתה מדינה קטנה ברפובליקת ויימאר, שהתקיימה תקופה קצרה עד למיזוגה במדינת תורינגיה.
היסטוריה
ב-10 בנובמבר 1918 התפטר ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה-מיינינגן מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, הפכה המדינה למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר.
בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת תורינגיה, לאחר שפרלמנט המדינה הכריע בעד המהלך, ושלל הצטרפות לפרוסיה או לבוואריה.
כבש המושק
כבש המושק או כבש-השור (שם מדעי: Ovibos moschatus; באנגלית: "Musk-Ox", "שור המושק") הוא מין של פרסתן גדול יחיד בסוגו, מתת-משפחת היעלים שבמשפחת הפריים. כבש זה מצוי רק ברחבי האזור הארקטי.
מאפיינים
כבש המושק דומה במראהו לשילוב בין צאן לבקר, אך למעשה מקורב יותר לכבשים והעזים וקרוב בעיקר לטאקין האסייתי. אורכו 135-200 סנטימטר בנקבות ו-200-250 סנטימטר בזכרים. גובהו בכתפיים מגיע ל-1-1.5 מטר ומשקלו יכול לעלות על 400 קילוגרם, כשהכבש הגדול ביותר הגיע למשקל 650 ק"ג. גופו של כבש המושק מסורבל, רגליו קצרות, עבות וחזקות צווארו קצר ועיניו ואזניו קטנות. לכבש המושק פרווה בעלת שערות צפופות וארוכות ביותר, ותחתיה צמר רך הנושר בקיץ. צבעו של כבש המושק חום-כהה עד שחור, על גבו כתם בהיר, אפו, בטנו, חזהו וחלק זנבו העליון שחורים, רגליו ותחתית זנבו לבנים. קרניו אפורות; חלקן העליון רחב ומחוספס, חלקן התחתון המתעקל כלפי חוץ חלק. אורכן מגיע ל-70 ס"מ אצל הזכרים. לזכר בלוטות מתחת לעיניים המפיצות ריח מושק חזק. הכבש מגרד לעיתים את הבלוטות על ידי רגליו הקדמיות או חפצים אחרים, דבר הגורם להפצת הריח.
תפוצה
תפוצתו של כבש המושק משתרעת על-פני גרינלנד, צפון קנדה ואלסקה. בעידן הפליסטוקן היה כבש המושק נפוץ באסיה, אירופה וברחבי אמריקה הצפונית. בתקופות מאוחרות יותר, התמעט כבש המושק עקב ציד בלתי מבוקר, והיה על סף כיליון, אך בימינו מתאוששת אוכלוסייתו ואף הוקמו גרעיני רבייה ברוסיה ובסקנדינביה. האזורים העיקריים בהם חי הם הטונדרה, משטח ערבות גדול וקר בו קרקע מועטה ועשב נמוך אשר בחורף מכוסה בשלג.
התנהגות
כבש המושק מותאם לחיים באזורים קרים וקשים. חרף ממדיו וצורת גופו הוא רץ וקופץ היטב על הסלעים באזורי מחייתו. הוא חי בעדרים בני 20–30 פרטים ולרוב אינו תוקפני, אך מתגונן היטב מפני טורפים. הטורף העיקרי של כבשי המושק הוא הזאב הארקטי כשפרטים צעירים או תשושים יכולים להיטרף גם בידי דובי קוטב או דובי גריזלי. על הצאצאים מגן העדר כולו על ידי שהבוגרים מקיפים את הצעירים במעגל צפוף. דבר זה מגן על הצעירים גם מהקור.
עונת הרבייה וההזדווגות חלה בסוף הקיץ בעת שהזכרים נאבקים בעזרת קרניהם העצומות ומתנגשים בעוצמה עם יריביהם עד שהחלש יותר בורח. ההריון של הכבשה נמשך כתשעה חודשים ובהמלטה נולד טלה אחד אשר בחודשים הראשונים מטופל בידי אמו וכל העדר ולאט מתחיל לאכול עשבים. לאחר שנתיים האם כבר לא מטפלת בטלה והוא הופך לעצמאי. בשנים שבהן החורפים קשים מאוד הכבשים לא ינסו להתרבות כלל.
בשרו הטעים של כבש המושק, חלבו המשובח וצמרו המבוקש, הפכו אותו למטרה מבוקשת על ידי ציידים.
אליעזר מזרחי
אליעזר מזרחי (נולד בו' באייר ה'תש"ה, 19 באפריל 1945) הוא חסיד חב"ד, וחבר הכנסת לשעבר בכנסת ה-12 מטעם אגודת ישראל.
ביוגרפיה
נולד לחבר הכנסת הרב יעקב מזרחי ולחביבה. למד בישיבת תומכי תמימים, והיה מלטש יהלומים במקצועו.
בשנת 1988 נבחר מזרחי לכנסת ה-12 מטעם אגודת ישראל.
בשנת ה'תש"ן (1990) היה אחד משני חברי הכנסת שנעדרו ברגע האחרון ואשר סיכלו בעקבות דרישתו של הרבי מלובביץ' את התרגיל המסריח. בעקבות זאת פרש מאגודת ישראל והקים סיעת יחיד בשם גאולת ישראל מטעמה כיהן כסגן שר הבריאות בממשלה ה-24.
התמודד לקראת הבחירות לכנסת השלוש עשרה במסגרת גאולת ישראל שלא עברה את אחוז החסימה.
לקראת הבחירות לכנסת השש עשרה שוב התמודד בפרימרייס בליכוד, אך שוב לא הגיע למקום ריאלי ולא שובץ ברשימה.
משפט שטולץ
בחשבון אינפיניטסימלי, משפט שטולץ, שנקרא גם משפט שטולץ-צ'זארו, הוא משפט המקשר בין גבולות של סדרות לסכומים של טורים. לפי המשפט, הגבולות ו- שווים זה לזה תחת תנאים מסוימים.
המשפט קרוי על שם המתמטיקאים אוטו שטולץ (1842–1905) וארנסטו צזארו  (1859–1906).
ניסוח המשפט
תהא סדרה כלשהי, ותהא  סדרה מונוטונית עולה ממש השואפת לאינסוף.
אם הסדרה מתכנסת במובן הרחב, כלומר קיים הגבול, אז גם הסדרה  מתכנסת לאותו הגבול.
הוכחה
נוכיח את המקרה בו \,L סופי.
יהי כלשהו. לפי הגדרת הגבול, קיים N\, טבעי, כך שלכל n > N\, מתקיים .
כיוון שהסדרה מונוטונית עולה ממש,, כלומר  וניתן להכפיל בו את האי שוויון. נקבל:
יהא k>N\, טבעי כלשהו כך ש- y_k > 0\, (בהכרח קיים k\, כזה מכיוון שהסדרה שואפת לאינסוף). מסכימת האי שוויון לעיל לכל נקבל את האי שוויון הבא:
ברור כי . לכן קיים M\, טבעי כך שלכל k>M\, מתקיים. כן ברור כי לכן קיים A\, טבעי כך שלכל k>A\, מתקיים. לפיכך, אם נבחר, נקבל שלכל k>Q\, יתקיים:
, כלומר - ולפיכך,.
אמצעי אב"כ של חיל ההנדסה הישראלי
במ"י
בגד מיגון ייעודי בנוי מ-4 חלקים, שני זוגות מכנסיים, ושתי חולצות.
סיגל
סיגל הוא אמצעי גילוי וזיהוי חומרי לחימה כימיים המשמש ביחידת האב"כ. פותח בישראל בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20.
בזמן מלחמת המפרץ היה אחד החיילים נושא אותו על גבו כפק"ל. כיום, האמצעי מיועד לנשיאה על גבי רכב צהלי, או יר"ם באמצעות התקן ייעודי.
קאד"ט
קאד"ט הוא מכשיר גילוי בשימוש פלוגות האב"כ של חיל ההנדסה. ייעודו של המכשיר הוא אימות או שלילה של הימצאות חומרי לחימה כימיים במצב נוזלי או גזי (חל"כ) בשטח הנגוע.
לאחר יציאת רק"מ או חיילים משטח נגוע וטיהורם מוודאים לוחמי פלוגות האב"כ את השלמת הטיהור בעזרת הקאד"ט. הקאד"ט נייד ונוח לשימוש בשטח ומאפשר גילוי חומרי לחימה כימיים במהירות וברגישות גבוהה.
מנו"ר
המנו"ר הוא רכב טיהור אב"כ הבנוי על משאית השטח ריו סולר 6X6 וכולל 2 מכלים המכילים חומרים ממסים, מים, צינורות, ברזים וכמו כן 2 משאבות (לחץ נמוך ולחץ גבוה) כמו כן הוא כולל מקלחות שדה שנפתחות על מנת לקרר את המיגון של הלוחמים. פירוש ראשי התיבות הוא מטהר נתיבים ורק"מ (רכב קרבי משוריין).
יעוד הרכב הוא טיהור צירי תנועה (עד 6 מ' רוחב) וריכוזי רכב מחומרי לחימה כימיים וביולוגיים תוך שימוש בחומרים ממסים ומפרקים.
לרכב חמישה אנשי צוות: נהג, קשר, מפקד שאינו קצין (מש"ק), או קצין (בדרך כלל נמצא על המנור הראשי ואחראי על כל היתר), ושני מטהרים (הקשר והמפקד משתתפים אף הם בתהליך הטיהור). באימונים, בירידה לשטח האימון ובכל נסיעה מנהלתית יושבים במנור 2–3 אנשים מקדימה בלבד מסיבות בטיחות - בעבר היו כמה תאונות בהם התהפך המנו"ר, והחיילים מאחור, שאינם בטוחים נפצעו. על מנת למנוע פציעות של חיילים הוחלט שבמהלך אימונים ונסיעות מנהליות שלא במסגרת התרגיל יהיו במנו"ר רק 2 חיילים הנהג ואחד המפקדים.
לפני המנו"ר השתמש צה"ל ברכב "M-12", אותו עדיין ניתן למצוא ביחידת מחסני חירום.
M-12
ה M-12 הוא רכב טיהור אב"כ שהיה בשימוש בפלגות האב"כ. הוא בנוי על משאית השטח ריו בנזין 6X6 (ריו חץ) וכולל מכלים לחומרי טיהור וצינורות התזה.
הרכב מיועד לטיהור צירי תנועה ואתרים שזוהמו בחומרי לחימה כימיים וביולוגיים תוך שימוש בחומרים ממסים ומפרקים.
ה-M-12 היה בשימוש עד אמצע שנות ה-90 ולאחר מכן הוחלף על ידי המנו"ר, אם כי הוא עדיין מוחזק ביחידת מחסני החירום של צה"ל.
הופר
ההופר משמש באזורים צפופים או כאלה שהמנו"ר אינו מסוגל להגיע אליהם הוא כולל משאבה צינורות ומנוע (למשאבה למקרה שאין הידרנט זמין באזור) ומכל עם רשת שלתוכו מוכנס חומר הטיהור. ההופר מסוגל לשאוב מים מנהרות ומבורות מים בעומק של עד 6 מ'. בקצה צינור השאיבה ממוקם סנן אשר מונע מעצמים גדולים (כגון אבנים, פסולת ואפילו דגים) להיכנס למשאבה ולגרום לה נזק.
מרסס גב
כמו ההופר משמש במקרה שאזור שצריך לטהר אינו נגיש למנו"ר (בדרך כלל בתוך מבנים) המרסס גב הוא למעשה מכל עם מתז שאחד הלוחמים לובש אותו עליו ולתוכו מוכנס חומר שישמש לטיהור (בהתאם לסוג החל"כ שאותו מטהרים).
אפולו 13 (סרט)
אפולו 13 (באנגלית: Apollo 13) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1995, המבוסס על סיפורה האמיתי של משימת אפולו 13 לירח בשנת 1970, במהלכה התפוצץ מיכל חמצן בסיפון החללית, מה שאילץ את צוות המשימה לאלתר את חזרתם בשלום לכדור הארץ. הסרט הוא עיבוד קולנועי לספר "הירח האבוד" מאת האסטרונאוט ג'ים לוול, מפקד המשימה, וג'פרי קלוגר. הסרט בוים על ידי רון הווארד ומככבים בו טום הנקס, קווין בייקון, ביל פקסטון, אד האריס, גארי סיניז וקת'לין קווינלן.
הסרט זכה לרוב לתשבחות המבקרים, והיה מועמד לפרסים רבים, בהם תשעה פרסי אוסקר, שמהם זכה בשניים – בקטגוריות העריכה והסאונד הטובים ביותר.
עלילת הסרט
בתחילת הסרט מוצג הרקע לשיגורה של אפולו 13, עם קריינות קצרה של וולטר קרונקייט, המתארת את האסון של אפולו 1, שבו נספו שלושה אסטרונאוטים במהלך בדיקה שגרתית לפני שיגור החללית. הסרט קופץ לאחר מכן ל־20 ביולי 1969, יום נחיתתה של אפולו 11 על הירח, אשר הביאה עמה את האדם הראשון שדרך על הירח. באירוע זה צופים האסטרונאוט ג'ים לוול (טום הנקס), משפחתו וחבריו, במסיבה בביתו שביוסטון.
מספר חודשים לאחר מכן, בזמן שלוול וצוותו, פרד הייז (ביל פקסטון) וקן מטינגלי (גארי סיניז), ציפו להשתתף במשימת אפולו 14, מודיע לו מנהל צוותי הטיסה של נאס"א, דיק סלייטון (כריס אליס), כי הוא וצוותו הוקפצו למשימת אפולו 13. אולם יומיים לפני שיגור החללית נאלץ לוול לבטל את השתתפותו של חברו לטיסה קן מטינגלי, שהיה חשוף למחלת החצבת בלא שהיה מחוסן מפניה. הוא מוחלף בחבר צוות הגיבוי של המשימה, ג'ק סוויגרט (קווין בייקון).
אשתו של לוול, מרילין (קת'לין קווינלן), חוששת לחייו של בעלה. אף על פי שסירבה בהתחלה לבקרו, בלילה שלפני השיגור היא מפתיעה אותו ובאה להיפרד ממנו ולצפות בשיגור. עם זאת, היא מקבלת אות רע במלון שבו שהתה, לאחר שאיבדה את טבעת הנישואין שלה במקלחת.
ביום השיגור, 11 באפריל 1970, לוול, הייז וסוויגרט מתכוננים לשיגור ונאטמים בחללית, בזמן שמנהל הטיסה ג'ין קרנץ (אד האריס) מכין את מרכז הבקרה לטיסה. לאחר שיגור החללית על גבי משגר סאטורן 5, אחד ממנועי השלב השני של המשגר מפסיק לפעול בטרם עת. לוול שוקל לבטל את המשימה, אך צוות מרכז הבקרה ביוסטון קובע כי ארבעת המנועים הנותרים של השלב יספיקו.
ביום השלישי למשימה, במהלך דרכה של החללית לכיוון הירח, סוויגרט מתבקש "לערבל" את מכלי החמצן. מיד אחר כך נשמע פיצוץ בבטן החללית, ומתברר כי אחד המכלים, אשר מהווים מקור עיקרי לחמצן לנשימה ולחשמל, התפוצץ וכי כעת המכלים דולפים. דבר זה מוביל להחלטה הקשה לבטל את הנחיתה על הירח. צוות האסטרונאוטים נאלץ לנטוש את תא הפיקוד "אודיסיאה" ולעבור לרכב הנחיתה הירחי "אקווריוס", המחובר לתא הפיקוד, אשר יוכל לשמש כ"סירת הצלה" בעבור הצוות בזמן החזרה לכדור הארץ.
בפני צוות האסטרונאוטים ומרכז הבקרה בכדור הארץ עומדות בעיות נוספות. על מנת לשמר את אספקת החשמל המועטה שבאקווריוס, הצוות נאלץ לכבות את מערכותיה השונות ולסבול קור מקפיא. סוויגרט חושד כי מרכז הבקרה לא סיפק להם עדיין תוכנית לחזרה לכדור הארץ, כיוון שביצעו טעות אותה לא ניתן לתקן, ושאינם מעוניינים שהאסטרונאוטים ידעו על כך. בעיה נוספת אשר עומדת בפני שלושת האסטרונאוטים היא עליית כמות הפחמן הדו־חמצני באקווריוס, אשר נועדה לאכלס רק שני אסטרונאוטים. צוות מהנדסים מתכנס על מנת לפתור את הבעיה, ובונה מערכת לסילוק הפחמן הדו־חמצני, באמצעות התאמת המערכות לסילוק הגז הרעיל שבתא הפיקוד "אודיסיאה", לשימוש באקווריוס.
בינתיים, ג'ון ארון, בקר שליטה במרכז הבקרה ביוסטון, משתף פעולה עם קן מטינגלי שלא יצא למשימה, בניסיון למצוא דרך להתניע מחדש את האודיסיאה, דבר אשר האסטרונאוטים ידרשו לו עם התקרבותם לכדור הארץ. בסופו של דבר הם מבינים כי ניתן להעביר חשמל מרכב הנחיתה הירחי לתאי הפיקוד והשירות, ובכך להשיג את הזרם הדרוש להתנעת האודיסיאה. הם מגבשים לכך נהלים ומטינגלי מדריך את סוויגרט בביצוע המשימה.
עם התקרבותם לכדור הארץ, הצוות מתנתק מתא השירות ומרכב הנחיתה הירחי, דבר המאפשר לו לצפות בפעם הראשונה בנזק הרב שגרם הפיצוץ לתא השירות. לאחר מכן תא הפיקוד ובו האסטרונאוטים חודר לאטמוספירה ונוחת בשלום באוקיינוס השקט. האסטרונאוטים מחולצים מתא הפיקוד ונאספים אל ספינת הצי האמריקני USS Iwo Jima, בה הם מתקבלים בתרועות שמחה.
הסרט מסתיים במונולוג של טום הנקס (כג'ים לוול), בו הוא מתאר את האירועים שהתרחשו לאחר מכן, כולל ועדת החקירה לכשל במשימה, קורותיהם של חבריו האסטרונאוטים ושלו. לוול לוחץ ידיים עם מפקד הספינה (ג'ים לוול האמיתי בהופעת אורח), ומסיים את המונולוג שלו בשאלה: "אני מתבונן בירח ושואל: מתי נחזור? ומי זה יהיה?"
במהלך הסרט ניתן ביטוי לחוסר העניין של הציבור האמריקאי באותה תקופה בשיגורי תוכנית אפולו לירח. כך למשל רשתות הטלוויזיה מחליטות שלא להעביר שידור חי מהחללית אפולו בדרכה לירח. למרות זאת, עם היוודע דבר התקלה והניסיונות להציל את חיי האסטרונאוטים, מקבל האירוע תשומת לב רבה מצד כלי התקשורת והציבור הרחב.
הפקה
כהכנה לתפקידם בסרט, נכחו טום הנקס, ביל פקסטון וקווין בייקון ב"מחנה חלל", שם, יחד עם האסטרונאוטים ג'ים לוול ודייוויד סקוט, הם ביצעו אימונים בסימולטורים של תא הפיקוד ורכב הנחיתה הירחי של חללית אפולו, ולמדו על 500 הכפתורים והמתגים שהפעילו את החללית.
האסטרונאוט דייוויד סקוט, ג'רי גריפין, מנהל מספר טיסות אפולו, ופקח הטיסה ג'רי בוסטיק שימשו כיועצים טכניים עבור יוצרי הסרט והשחקנים במהלך הפקת הסרט. השחקנים האזינו להקלטות מקוריות מהמשימה, עברו על מאות דפי תמלילים ועברו קורס מזורז בפיזיקה.
חלק מקטעי הסרט צולמו בתנאים אמיתיים של חוסר משקל, על גבי מטוס בואינג KC-135 של נאס"א, אשר טס בצורה פרבולית ואִפשר פרקי זמן קצובים וקצרים (25 שניות בערך) של חוסר משקל. הצוות טס בסופו של דבר כ־612 פרבולות, שנאמדות בכ־3 שעות ו־54 דקות של חוסר משקל. לא כל הקטעים בסרט שבהם נראים האסטרונאוטים "מרחפים" צולמו על גבי המטוס, וחלקם נעשו בעזרת אפקטים מיוחדים. מעבר לצילומים במטוס ה־KC-135, צילומים נוספים נערכו במרכז החלל קנדי, אך רובם נערכו באולפני סרטי יוניברסל בקליפורניה.
בסרט נעשה שימוש באפקטים מיוחדים ממוחשבים, שהופקו על ידי חברת האנימציה והאפקטים הוויזואליים Digital Domain.
בסרט לא מוצגים צילומים מהמשימה המקורית או ממשימות חלל אחרות. יש בו שמירה על השפה המקצועית בין עובדי נאס"א והאסטרונאוטים, ואחת השיטות לפשט לצופה את הבעיות השונות הייתה הכנסת קטעי חדשות וראיונות טלוויזיה.
ציוד
על אף שנאס"א הסכימה לאפשר את צילום הסרט בחדר הבקרה המקורי ביוסטון, הווארד החליט שלא לצלם שם ולבנות במקום זאת העתק מדויק של חדר הבקרה באולפני סרטי יוניברסל.
בזמן צילומי הסרט, ספינת הצי האמריקני USS Iwo Jima, אשר אליה חולצו האסטרונאוטים לאחר נחיתתם באוקיינוס השקט, כבר הוצאה משירות, ובשל כך נעשה שימוש בספינת האחות שלה USS New Orleans.
דיוק היסטורי
הסרט ברובו מדייק בפרטים ההיסטוריים והטכניים של אירועי משימת אפולו 13 המקורית, אך עם זאת, ניתן למצוא בו אי דיוקים ושינויים רבים; חלקם נעשו מתוך הכרח בשל דחיסת אירועים שנפרסו על מספר ימים לסרט באורך מלא, וחלקם מתוך כוונה להפוך את הסרט לדרמטי ומעניין יותר. מבין אי הדיוקים והשינויים, ניתן למנות בסרט:
פסקול
פסקול הסרט הולחן על ידי ג'יימס הורנר, אשר היה מועמד בשל כך לפרס אוסקר בקטגוריית הפסקול המקורי הטוב ביותר בשנת 1996. הפסקול שוחרר לשווקים בשנת 1995 בידי חברת התקליטים MCA Records.
הכנסות וביקורות
עם יציאתו לאקרנים היה הסרט לשובר קופות, והוא מדורג במקום השלישי בהכנסות הסרטים בארצות הברית ובהכנסות העולמיות בשנת 1995, כאשר הכנסותיו ברחבי העולם נאמדות בלמעלה מ־355 מיליון דולר.
הסרט זכה לרוב לתשבחות המבקרים, ובאתר ריכוז ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes, על בסיס 51 ביקורות שנאספו, הסרט זכה לדירוג של כ־96% ביקורות חיוביות. באתר Metacritic זכה הסרט לדירוג של כ־77 מתוך 100, על בסיס ממוצע משוקלל של כ־22 ביקורות.
פרסים
להלן חלק מהפרסים בהם זכה הסרט או היה מועמד לזכייה בשנת 1996:
פרס אוסקר:
פרס גלובוס הזהב:
פרס באפט"א:
פרס סאטורן:
פרס הוגו:
פרס גילדת שחקני המסך:
מוזיאון הבאוהאוס
מוזיאון הבאוהאוס הוא מוזיאון פרטי השוכן בקומת הקרקע של מבנה שנבנה בסגנון הבינלאומי ב-1934, הממוקם ברחוב ביאליק 21 בתל אביב. המוזיאון נפתח בסוף שנת 2007, לאחר שהמבנה שבו הוא שוכן נרכש ושופץ בידי רון לאודר. שטחה של התצוגה הוא 120 מ"ר ומוצגים בה פריטי ריהוט וחפצי באוהאוס משנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, וכן תערוכות אודות הסגנון הבינלאומי.
יזדגרד הראשון
יזדגרד הראשון (בפרסית: یزدگرد یکم) היה מלך פרס (399-421, ד'קנ"ט-ד'קפ"א) מהשושלת הסאסאנית לאחר רציחתו של אחיו, בהראם הרביעי. שניהם היו בניו של המלך שאפור השלישי.
יזדגרד השתדל להשתחרר מהשפעתם של בעלי ההון ושל כמרי האמגושים. בני המעמד הגבוה נענשו על ידו בחומרה כאשר ניסו לנהוג בעריצות. האמגושים (כוהני דת פרסיים) כינוהו חוטא בשל סובלנותו הרבה כלפי בני דתות אחרות, היהודים והנוצרים. הוא התיר בניית כנסיות וקיום פולחן נוצרי, והיו לו יחסים טובים גם עם היהודים. בתלמוד (בבלי, זבחים יט ע"א) מוזכר יזדגרד כמי שהיה ביחסי חיבה עם ראש הגולה, רב הונא בר נתן, שהיה כפוף לרב אשי ואף נישא לבתו, שושנדוחט.
בימיו היה שלום בין הממלכה הפרסית לבין האימפריה הרומית, ובשל כך הוזכר לשבח ביצירותיהם של אומנים ביזנטיים.
Un-Break My Heart
Un-Break My Heart (באנגלית: רפא את ליבי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טוני ברקסטון, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Secrets. השיר יצא לאור ב-21 באוקטובר 1996, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והשני במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי דיאן וורן שהייתה אחראית לכתיבת הלהיט "Because You Loved Me" של סלין דיון. השיר הופק על ידי דייוויד פוסטר. השיר הוא מעין שיר פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הרית'ם אנד בלוז. השיר זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".
במצעד הבילבורד הוט 100 הצליח השיר לשהות בפסגה במשך 11 שבועות, מה שהופך אותו לאחד מן השירים המצליחים ביותר בהיסטוריה.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוצה של טוני ברקסטון ב-25 באוקטובר 2009. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את ברקסטון נפרדת לשלום מבן זוגה, ומיד לאחר מכן הוא עובר תאונת דרכים ונפצע אנושות.
נכון לינואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-605 מיליון צפיות.
17 במאי
17 במאי הוא היום ה-137 בשנה (138 בשנה מעוברת) בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 228 ימים.
השבתה
השבתה היא הפסקה מתוכננת של העבודה, בצורה מלאה או חלקית, שנעשית על ידי המעביד תוך שלילת משכורת מהעובדים, כדי להגשים מטרות בתחום יחסי העבודה.
בדין הישראלי מותרת למעביד רק השבתת מגן, כלומר השבתה שבאה כמענה לשיבוש העבודה על ידי העובדים, ונועדה להתגונן מפני נזקי השביתה. במדינות אחרות מותרת גם השבתת התקף, שבאה ביוזמת המעביד, כדרך ללחוץ על העובדים.
הגנת המעביד בעת השבתה
בעת השבתה עלול המעביד לגרום נזק לעובדיו, בכך שהוא מונע מהם לקיים את התחייבויותיהם כלפי צד שלישי, כגון מי שהעובד התחייב לשלם לו סכום כסף ונאלץ להפר את התחייבותו בשל אי תשלום משכורתו. הגישה הכללית בדיני נזיקין, כפי שהיא באה לידי ביטוי בישראל בסעיף 62(א) לפקודת הנזיקין, היא שניזוק מסוג זה רשאי לתבוע פיצוי בשל עוולת גרם הפרת חוזה. סעיף 62(ב) לפקודת הנזיקין מעניק הגנה מיוחדת בעת שביתה והשבתה, בקובעו שלעניין סעיף זה, "שביתה והשבתה לא ייחשבו כהפרת חוזה".
המשמעות המעשית של החריג:
בסעיף 37א לחוק יישוב סכסוכי עבודה מוגדרת השבתה בלתי מוגנת, שהיא השבתה של עובדים בשירות הציבורי בזמן שחל עליהם הסכם קיבוצי בו הם מתחייבים שלא לשבות בתמורה לתנאים שהם מקבלים מהמעסיק, או שההשבתה לא הוכרזה או אושרה בידי המוסדות המוסמכים לכך או שלא נמסרה עליהן הודעה מראש. על השבתה כזו לא חל החריג האמור בסעיף 62(ב) לפקודת הנזיקין, כלומר צד שלישי רשאי לתבוע פיצוי בגינה.
תזכיר חוק דיני ממונות בא לאחד את החוקים העיקריים במשפט האזרחי תחת מטרייה אחת, שעתידה להיות הקודקס של המשפט האזרחי הישראלי. גם כאן ניתנת הגנה בעת השבתה - בסעיף 377 לתזכיר החוק נקבע כי "אדם לא ישא באחריות נזיקית בשל מעשה שעשה במסגרת שביתה או השבתה כדין, ובלבד שהמעשה נעשה במהלך הטבעי והישיר של שביתה או השבתה. הוראות סעיף זה לא יחולו לגבי מעשה שגרם נזק לגוף."
שלום הדאיה
הרב שלום הדאיה (ה'תרכ"ד, 1864 - י"ג בכסלו ה'תש"ה, 30 באוקטובר 1944) היה אב בית הדין לעדת הספרדים בירושלים, וראש ישיבת המקובלים בית אל ומגדולי חכמי ארם צובא וירושלים.
ביוגרפיה
נולד בארם צובא שבסוריה בשנת 1864 (ה'תרכ"ד) לרב משה חיים וסבתיה הדאיה. בהיותו כבן 3 התייתם מאביו, ואמו וסבתו גידלו אותו. בצעירותו למד אצל הרב משה סוויד, הרב יצחק בכור מזרחי - אב בית הדין בארם צובא והרב רפאל יעקב חיים ישראל אלפייה. בהיותו כבן 20 בשנת 1884 (ה'תרמ״ד) נשא לאישה את שרה, בתו של הרב יצחק לבטון, נכדו של רבי חיים מרדכי לבטון.
כבר בהיותו כבן 18, היה בקשרי מכתבים עם רבנים ופוסקי דורו כהרב אליהו חמווי והרב ישעיה דיין, אב בית הדין בארם צובא. כן היה מקורב לחכם באשי הרב שלמה צפדיה והרב שאול סתהון.
בשנת 1887 (ה'תרמ"ז) ביקר בארץ ישראל והיה אורחו של הראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר בביתו.
עם שובו לארם צובא בשנת 1890 (ה'תרנ"א) חלה והתעוור כמעט לגמרי, ונאלץ ללמוד תורה מזכרונו. לאחר התדרדרות מצבו, בהמלצת מכריו נסע לניתוח בנא אמון שבמצרים יחד עם הרב משה עזרא מזרחי (שנסע לטובת שליחות מטעם הקהילה בארם צובא). שם נותח על ידי רופא מפורסם, וראייתו הוחזרה לו חלקית. באותה תקופה שקד על חיבורו "שלום לעם", שדן בחשיבות לימוד התורה, הצדקה וגודל חשיבותם של התומכים בתלמידי חכמים. בחיבורו העיד על עצמו כי התקשה בכתיבת הספר בעקבות עיוורונו החלקי. חיבורו זה היה חלק ממהלך שלם לשינוי פני הקהילה היהודית בארם צובא, בעזרת תקנות וסדרים חדשים לטובת הקהילה והעניים שבה.
ניהל חילופי מכתבים עם הרב חיים רחמים יוסף פרנקו - רבה הספרדי של חברון, הרב חביב חיים דוד סתהון מטבריה והראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר.
בין השנים 1895–1897 (ה'תרנ"ו - ה'תרנ"ח) פרסם בירחון המאסף שבעריכת הרב בן ציון אברהם קואינקה את חידושיו, וכן קונטרס "שאלת שלום" במסגרתו הציג לחכמי תקופתו שאלות בנושאים שונים. בין השנים 1898–1899 (ה'תרנ"ט - ה'תר"ס) פרסם את חידושיו בירחון התורני תורה מציון.
רבנותו בירושלים
בחודש אוגוסט 1898 (אלול ה'תרנ"ח) עלה לירושלים יחד עם חמיו הרב יצחק לבטון ומשפחתו, והתגורר בשכונת הבוכרים ולאחר מכן בשכונת אהל משה. בסביבות שנת 1925 (ה'תרפ"ו), שימש לפרקים כדיין ומורה צדק בבית הדין של יוצאי ארם צובא בשכונת הבוכרים. בשנת 1904 (תרס"ד) התמנה לדיין ומורה צדק בבית הדין לעדת הספרדים בירושלים, ובשנת ה'תר"ץ (1930) נתמנה לראש אב בית הדין של קהילות הספרדים בירושלים. כיהן בתפקיד זה עד פטירתו.
נחשב לאחד מגדולי המקובלים שבירושלים. למד בחבורת מקובלים בבית המדרש של ישיבת המקובלים בית אל, שם הסתופף בצילם של המקובל הרב ששון בכ"ר משה פרסיאדו והמקובל הרב מסעוד הכהן אלחדד. עם פטירת הרב מסעוד הכהן אלחדד בשנת 1926 (ה'תרפ"ז), מונה הרב שלום לראש ישיבת המקובלים בית אל וראש המכוונים. לקראת סוף ימיו, כשהיה זקן המקובלים, העביר אל הרב אלחנן וסרמן את כתביו בתורת הקבלה בעילום שם, כדי שזה האחרון יעיין ויתן את ביקורתו. לבסוף נודע לרב וסרמן אודות השולח, והחל משנת 1935 (ה'תרצ"ו) ניהלו ביניהם חילופי מכתבים בענייני קבלה.
נודע גם בדרשותיו המשפיעות על הציבור. דרשותיו הארוכות קובצו בספרו "החיים והשלום" ובספרו "שה לבית אבות". כן פעל להדפסתם והוצאתם לאור של כתבי יד עתיקים של רבני ארם צובא בעיקר: "כיסא שלמה", "דגל מחנה אפרים", "רועי ישראל" ו"קול גדול". את ספרים אלו הוא הגיה וסידר בעצמו, ואף הוסיף עליהם הקדמה ומבוא, ובחלקם אף חידושיו ותשובותיו.
כפי שהעיד על עצמו, סבל רוב חייו ממחלות וייסורים שונים, ובעיקר מעיניו. מספר חודשים לפני שהלך לעולמו התדרדר מצבו הגופני, עד ליום פטירתו, 29 בנובמבר 1944 (י"ג בכסלו ה'תש"ה).
לאחר פטירתו מונה בנו חכם עובדיה הדאיה לראש ישיבת המקובלים בית אל.
חיבוריו
הרב הדאיה נהג לחתום את כתביו במילים "עבד אל ואחד" (עבד לאל אחד).
בנותיו
נכדיו הם הרב שלום מרדכי הדאיה, שכיהן כראש ישיבת המקובלים בית אל, הרב שלום מזרחי חבר בית הדין הרבני הגדול והרב שאול קצין, רב קהילת "שערי ציון" בניו יורק.
לקריאה נוספת
אבינועם קאהן, מרנן - חייהם ופועלם של שישה אדירי תורה מחכמי הספרדים, בהוצאת מכון בני יששכר, ירושלים תשע"ה (עמ' 121 - 197)
היהודי הנודד (צמח)
יהודי נודד (שם מדעי: Tradescantia) הוא סוג צמח עשבוני רב-שנתי ממשפחת הקומליניים, הגדל היטב בתנאים של צל מוחלט או חלקי. הוא רגיש לקרה, ליובש ולמליחות, ונראה במיטבו בקיץ.
על השם
השם "היהודי הנודד" (The Wandering Jew) הוא כינוי לשלושה מינים בלבד של Tradescantia (מתוך 71), וכינוי למין נוסף הדומה להם במראה, של הקומלינה. במובן זה, הכינוי הוא לקבוצה שאינה טקסונומית, אך רובה בתוך הסוג Tradescantia.
עובד אדום הגתי
עֹבֵד אֱדֹם הַגִּתִּי, דמות מקראית, היה מבני שבט לוי בתקופתו של דוד המלך. הוא מילא תפקידים שונים בבית המקדש, ובביתו שהה ארון הברית בדרכו לעיר דוד בירושלים.
שמו ומוצא משפחתו
השם "עובד" מצוי במקרא, אך השם "אדום" אינו מקובל בישראל, ואפשר שהוא רומז לקשר כלשהו שהיה לו לארץ אדום. כינויו "הגִּתי" רומז כנראה למגוריו בעיר גת שביהודה, או גת רימון שבנחלת דן הצפונית. על כל פנים, בשעת האירועים שנקשרו בשמו לא היה תושב גת. יש מפרשים שקישרו בין "הגִּתי" לבין הגיתית, כלי נגינה ששימש בבית המקדש.
עובד אדום הוא צאצא של קורח, ממשפחות בני קהת משבט לוי. שמות בניו: שְׁמַעְיָה הַבְּכוֹר, יְהוֹזָבָד, יוֹאָח, שָׂכָר, נְתַנְאֵל, עַמִּיאֵל, יִשָּׂשכָר ופְּעֻלְּתַי.
שהיית ארון הברית בביתו
חז"ל מתארים את גינוני הכבוד שנהג עובד אדום בארון בשעה שהיה בביתו, שהיה מטאטא את הרצפה שלצידו, ומדליק נרות מדי בוקר וערב.
הברכה שנתברך בה עובד אדום היא ריבוי צאצאיו. שמונת בניו נמנו במקרא, וכן מקצת מנכדיו, ובסך הכל היו במשפחתו שישים ושניים "אנשי חיל בכח לעבודה" שהיו שוערים בבית המקדש. ברכה זו היוותה מופת ועדות לכך שהקשר עם ארון הברית כשלעצמו אינו גורם כל נזק, אלא יחסו של האדם, מצוותיו ועוונותיו, הם הקובעים האם נוכחותו לצד הארון תביא עליו את הברכה.
תפקידי עובד אדום ומשפחתו בבית המקדש
בשעת העלאת הארון מביתו לעיר דוד נמנה עובד אדום בין הלויים שהיו "שוערים" לארון, כלומר, משגיחים לבל יגע בו מי שאינו ראוי לכך, ו"משוררים" ומנגנים במהלך המסע. לאחר שהוצב הארון במקומו בעיר דוד, באהל שבנה דוד לשם כך, היה עובד אדום מן הלויים שעמדו וניגנו שם בנבל ובכינור.
משפחה זו שמרה על תפקידה במשך מאות בשנים. כמאתיים שנה אחרי בניין בית המקדש הראשון, מסופר על כך שיואש מלך ישראל שדד את אוצרות המקדש: "כל הזהב והכסף ואת כל הכלים הנמצאים בבית האלהים עם עובד אדום".
You Can Dance
You Can Dance (בעברית: אתם יכולים לרקוד) הוא אלבום הרמיקס הראשון של הזמרת מדונה. הוא יצא לאור ב-17 בנובמבר 1987 על ידי חברת התקליטים סייר רקורדס. האלבום מכיל רמיקסים משלושת אלבומיה הראשונים ושיר חדש בשם "Spotlight".
אלבום הרמיקס הגיע למקום ה-14 בבילבורד 200, הראשון במצעד האלבומים שבאיטליה, וה-13 במצעד האלבומים שבאוסטריה.
רקע והפקה
בשנות ה-80 הרמיקסים עדיין היה דבר חדש ולא מאוד פופולרי ומדונה התעניינה בטכניקה הזו שבה ניתן היה לחזור על ביטויים ומילים מתוך השיר ללא הרף ולהעניק לשיר הד נוסף, הדהוד, טרבל או בס. היא טענה כי היא שנאה שאחרים עושים רמיקסים לשירים שלה ורצתה לעשות את זה בעצמה.
אורכם של השירים התארך על מנת להשאיר זמן לרקוד לצלילם ועל מנת לתת יותר שוני לשירים מאשר צורתם המקורית, המילים והמשפטים שאמרה בשירים חזרו על עצמם והיו בסגנון סטריאו (בו השמעת הצליל מתבצעת בשני ערוצים נפרדים. הקלטת סטריאו מושמעת באמצעות שני רמקולים בתצורה סימטרית, המעניקה הרגשה שהצלילים נשמעים מכיוונים שונים והשומעים חשים מעין "תמונה" מרחבית של הצליל כמו בשמיעה טבעית) שהונחו על פני שקעי הקול הסטריאופוניים. בנקודות מסוימות, כמעט שום מוזיקה לא נשמעת מלבד התופים במקרים אחרים.
ביקורת והצלחה
בנוסף לכך, אלבום הרמיקסים זכה להצלחה רבה בכך שהצליח להימכר בכ-5 מיליון עותקים ברחבי העולם, ובכך להפוך לאלבום הרמיקסים הנשי הנמכר ביותר בהיסטוריה ולאלבום הרמיקסים השני הנמכר ביותר בהיסטוריה. אלבום הרמיקסים הצליח להגיע למעמד פלטינה בארצות הברית, בריטניה, ניו זילנד, הונג קונג, ספרד, צרפת ואוסטרליה. בנוסף הוא הגיע למעמד זהב בארגנטינה, ברזיל, גרמניה ושוודיה.
אפותיאוזה
אפותיאוזה (מיוונית עתיקה ἀποθέωσις - אפותיאוזיס - האלהה, המונח הלטיני המקביל הוא consecratio), היא האדרה של סובייקט לרמות אלוהיות, ובדרך כלל, התייחסות לאדם, לכל יצור חי אחר, או רעיון מופשט בדמות אלוהות. למונח יש משמעויות בתאולוגיה, שם הוא מתייחס לאמונה, ובאמנות, שם הוא מתייחס לז'אנר.
בתאולוגיה, "אפותיאוזה" מתייחסת לרעיון שאדם הועלה לדרגה דמוית אלוהים.
באמנות, המונח מתייחס לטיפול בכל נושא (דמות, קבוצה, מקום, מוטיב, מוסכמה או מנגינה) בצורה מפוארת או נעלה במיוחד.
ייצוגים בתאולוגיה
לפני התקופה ההלניסטית, כתות אימפריאליות היו ידועות במצרים העתיקה (פרעונים) ובמסופוטמיה (מנרם-סין ועד חמורבי). בממלכה החדשה של מצרים, כל הפרעונים שנפטרו נחשבו כאל אוזיריס.
מלכים חתים עברו האלהה לאחר מותם, ולמרות תפקידם כשליחי אל הסערה על פני האדמה, הם לא נתפסו כאלים בחייהם.
בעולם היווני, המנהיג הראשון שהעניק לעצמו כבוד אלוהי היה פיליפוס השני, מלך מוקדון. בחתונתו עם אשתו השישית, דמותו המוכתרת של פיליפ נישאה בתהלוכה בין האלים האולימפיים, גם אלכסנדר הגדול עבר האלהה.
מעמד של פולחן הרואי הדומה לאפותיאוזה היה הכבוד שניתן למספר אמנים נערצים מהעבר הרחוק, בעיקר הומרוס.
עד סוף הרפובליקה, האל קווירינוס, המזוהה עם רומולוס, היה היחיד שהרומאים קיבלו כמי שעבר אפותיאוזיס, בספרו של פלוטרכוס, חייו של רומולוס נכתב כי זמן קצר לאחר שמייסד רומא נעלם בנסיבות חשודות, אציל בשם פרוקלס יוליוס דיווח כי לרומולוס היה חזון. פרוקלס טען כי המלך הורה לו לומר לבני ארצו, שהוא, רומולוס היה קווירינוס. עד סוף המאה הראשונה לפנה"ס, קווירינוס נחשב למלך האגדי.
הקיסר אוגוסטוס, הכיר ביוליוס קיסר כאל; וכך, יוליוס קיסר הפך לנציג הראשון של מעמד חדש של אלוהויות. לאחר מכן, אפותיאוזיס ברומא העתיקה היה תהליך שבו שליט שנפטר הוכר כמי שהיה אלוהי על ידי יורשו, בדרך כלל גם על ידי צו של הסנאט והסכמת העם של רומא. האישה הראשונה שעברה האלהה הייתה דרוסילה.
המנהיגים הפולינזים החשובים עברו האלהה לאחר מותם ונהגו להתפלל אליהם לעזרה.
ייצוגים באמנות
אפותיאוזה באמנות היא בעלת ביטוי מעשי: העלאת דמות לרמה אלוהית, או תיאור קבלת הפנים בגן עדן הן כרוכות במוסכמות מסוימות.
באמנות הנוצרית יש ייצוגים רבים של תיאורו של ישו כדמות שעברה האלהה (ההשתנות, עליית ישו השמימה, ישו פנטוקראטור) לאחר מותו.
אפותיאוזיה במוזיקה מתייחסת להופעה של נושא בצורה מפוארת או נעלה. יצירות אחדות כוללות בשמן את המילה אפותיאוזיה.
פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה
פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה (או בשמו הנפוץ פסטיבל חיפה) הוא פסטיבל הסרטים הבינלאומי הראשון בישראל. הפסטיבל נוסד בשנת 1983 ומאז הפך לאירוע קולנועי בעל מוניטין ויוקרה בזירת הקולנוע הישראלי ובתעשייה הקולנוע הבינלאומית. הפסטיבל נערך מדי שנה באזור מרכז הכרמל וכרמל צרפתי בחיפה. במהלך עשרה ימים בחג סוכות, מוקרנים בפסטיבל בארבעה אולמות מהבוקר ועד חצות למעלה מ-280 סרטים לצד אירועים מיוחדים, כיתות אמן ומפגשים עם יוצרים ידועים מהארץ והעולם. התוכנית האמנותית של הפסטיבל נבחרת בתהליך אוצרות קפדני עם דגש על איכות, גיוון ופלורליזם. רוב סרטי הפסטיבל הם זוכי פרסים ונבחרי הפסטיבלים החשובים בעולם.
היסטוריה
הפסטיבל נוסד בשנת 1983 בעידודו של ראש עיריית חיפה דאז, אריה גוראל, ועל ידי יוסי גלוזמן, אז מזכיר העיר חיפה ומ"מ יו"ר קרן תרבות חיפה, מנהלת קולנוע "שביט אשרוב" ענת אשרוב ומנהל הסינמטק, יוסי אורן.
הפסטיבל מופק על ידי חברת "אתוס", החברה העירונית לאירועי אמנות, תרבות וספורט. למשך 10 ימים ובמהלך חג הסוכות, מוקרנים עשרות סרטים במספר אולמות הקרנה משעות הבוקר ועד חצות. בנוסף נערכים אירועי חוצות, מופעים והקרנות פתוחות.
סרטי הפסטיבל הם ברובם זוכי פרסים ונבחרי הפסטיבלים החשובים בעולם.
באוקטובר 2020, התקיים הפסטיבל ה-36 במתכונת מצומצמת ובאונליין, בהתאמה למגפת הקורונה בישראל ומגבלותיה.
בפסטיבל 2021, התקיים הפסטיבל ה-37 בהתאם להנחיות התו ירוק.
הכרה בינלאומית
האקדמיה האמריקאית לקולנוע, אישרה ביוני 2022, שסרט עלילתי קצר הזוכה בפסטיבל חיפה, יוכל להציג מועמדות לזכייה בפרס אוסקר, החל מטקס האוסקר הבא.
מנהלי הפסטיבל
המנהלת האמנותית שלו כ-30 שנים עד 2020 הייתה פנינה בלייר, שגם ניהלה את סינמטק חיפה בשנים 1986–2005. החל מפסטיבל 2021 היא נשיאת הכבוד של הפסטיבל והמנהל האומנותי הוא ירון שמיר
תחרויות הפסטיבל
בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, נערכות תחרויות בינלאומיות במהלכן מוענקים פרסים ליוצרים שונים: תחרות "עוגן הזהב" לסרטי ביכורים בינלאומיים ותחרות "כרמל" לקולנוע בינלאומי. בעבר נערכה גם תחרות בין יהדות לישראליות, ופרס תא המבקרים האירופאי "פדאורה".
פרסים לקולנוע ישראלי
התחרות לקולנוע ישראלי עלילתי
התחרות לקולנוע ישראלי תיעודי
התחרות לקולנוע ישראלי קצר:
אורחי הפסטיבל
בשנת 2015 התארח הבמאי והמפיק האיראני מוחסן מח'מלבאף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה (ה-31 במספר), בו עמד בראש צוות השופטים בתחרות לקולנוע ישראלי עלילתי. בפסטיבל הוקרן סרטו הקצר "הדייר", ולאחריו הסרט "בית ספר של אבא" בהשתתפותו ובהשתתפות משפחתו, המספר על בית הספר לקולנוע שהוא הקים ובו לימד את בני משפחתו ליצור סרטים. הבמאי קלוד לנצמן היה אורח הכבוד בפסטיבל במלאת 30 שנה לצאת סרטו "שואה". אורחים נוספים באותה שנה היו פיטר גרינוויי, ויין בלייר, לוקה גוודאנינו, סרז' ברומברג, השחקן והבמאי סרג'יו קסטליטו ואשתו הסופרת מרגרט מצאנטיני.
בשנת 2017 התארחו בפסטיבל הבמאי והמפיק סאם פולרד, השחקן הסקוטי בריאן קוקס והבמאית ההונגריה אילדיקו אניידי, זוכת פרס דוב הזהב. אורחים נוספים שהתארחו באותה שנה בפסטיבל הם הבמאי יאנוש סאס והבמאית מרתה מזארוש, ג'ונאס קארפיניאנו, אלסנדרו ראק האיטלקי וסילביו סולדיני.
לצד ההקרנות באולמות הסגורים, מתקיימים מדי שנה עשרות אירועי חוצות למבוגרים ולילדים שפתוחים בחינם לקהל הרחב: מופעי מוזיקה חיה, ירידי אומנים והקרנות סרטים על מסכי ענק.
אלבז
אלבז (מערבית: الباز) הוא שם משפחה שמקורו בערבית ופירושו מילולית "הבז" המשמעות "מאלף בזים".
אירופס
אירופס (שם מדעי: Eryops; מילולית: "פנים מתפרשות החוצה") הוא סוג נכחד של דו-חיים יבשתי מסדרת הטמנוספונדילים אשר חי בין סוף הקרבון לפרם לפני 278–299 מיליון שנה. מאובניו התגלו בטקסס ב-1887 וקיבלו את שמם בידי החוקר האמריקאי אדוארד דרינקר קופ.
מאפיינים
יצור מוזר זה דמה במראהו לסלמנדרה שמנה והגיע לאורך 1.5-3 מטר ולמשקל 90 קילוגרם עם זנב רחב, ראש מגודל בעל לסתות גדולות וחזקות ורגליים מאוד קצרות. הגולגולת הייתה רחבה ושטוחה עם עיניים קטנות במרכז הגולגולת. מבנה הלסתות הזכיר לסת של תנין וייתכן שהיצור היה טורף בעל אורח חיים דומה.
הוא חי בביצות של טקסס לצידם של יצורים נכחדים אחרים כמו הסינאפסידים, שחלקם היו ענקיים כמו הדימטרודון. האירופס חי כנראה בביצות באורח חיים אמפיבי וטרף דגים ודו-חיים ששרצו במים. ייתכן שהיה בעל צורת ראשן, אך היה יכול לעלות ליבשה לזמן ממושך יותר מרוב הדו-חיים.
הוא נכחד סופית בהכחדת הפרם הגדולה שייתכן שבמהלכה התייבשו הביצות בהם חי.
בתרבות
יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
יחידת דובדבן
יחידת "דובדבן" (יחידה 217) היא יחידה מובחרת בצה"ל, הפועלת תחת פיקודה של חטיבת עוז. היחידה מתמחה בלוחמה בטרור ובפעילות מסוערבת נגד מחבלים.
חדשות
{{פירושונים|
יחידת דובדבן
לפני שהוכפפה לחטיבת עוז ב־27 בדצמבר 2015, פעלה היחידה תחת פיקודה הישיר של אוגדת איו"ש מיום הקמתה (יוני 1986 – הווה).
חדשות
ראו גם
}}
יחידת דובדבן
מפקד היחידה הנוכחי הוא סא"ל ד'.
תפקידיה של היחידה כוללים משימות מודיעין ומעצרים מורכבים או סיכול ממוקד של מבוקשים ומחבלים (פעילי טרור) בלב שטחים עוינים תוך שימוש ביכולות מתקדמות ומסווגות, כאשר חלק מהפעילות נעשית בצורה מסוערבת (כלומר: הלוחמים מחופשים לעוברי־אורח ערבים). הפעילות מבוצעת בשיתוף עם השב"כ.
הקמת היחידה
את הרציונל שמאחורי הקמת היחידה תיאר ברק:
דובדבן הוקמה על פי המודל שהכיר ברק מתקופת הקמתה של סיירת מטכ"ל. את מלאכת ההקמה הטיל ברק על מפקד חטיבת איו"ש, אל"ם דובי דקל. זה מינה את רס"ן ימיני כנען, שהיה קצין מטה בחטיבה לפרויקטור. הנחייתו של ברק הייתה להפיץ ביחידות קרביות שדרושים מתנדבים ליחידה מיוחדת, ולאתר קצינים עם מוטיבציה גבוהה. כפרויקטורים מקצועיים לתכנון וביצוע קורס ההקמה גויסו מדריכי הלחימה משירות הביטחון הכללי גבי שי (שיין) ואפי דוברובין.
הקורס כלל לוחמה בטרור, לוחמה זעירה והסתערבות, שימוש בכלי נשק חמים וקרים, ירי מתוך רכב, קרב מגע, ערבית בסיסית, התחפשות ואיפור (הסתערבות, מתנחלים, צוותים זרים, נשים ועוד), תנועה סמוייה בקהל, מעקבים ומארבים רגליים ורכובים, ניווטי תצ"א בערי יו"ש ומחנות פליטים, אימוני תנועת לוחם מתנחל בקאסבה וצמד מסתערבים בחיפוי צמוד ועוד.
האימונים נערכו במכון וינגייט, שוק הכרמל, יפו, מרכזי ערים ביו"ש, תיאטרון ידוע (לימוד התחפשות וכניסה לדמות על ידי חיקוי תנועה והתנהגות), איפור (באמצעות ד' מאפרת מרשות ממשלתית) ועוד.
הצוות השתמש ברכבים אזרחיים בעלי לוחיות רישוי שונות בהתאם למשימה. כל לוחם צויד באישור צבאי המאשר לו לנוע בלבוש אזרחי, לא מסופר ולא מגולח.
בסוף שנת 1986 קיבל רס"ן במילואים רמי גרשון את הפיקוד על המשך פרויקט ההקמה, והוא גייס ליחידה חיילים נוספים בשיטת "חבר מביא חבר" וללא תקנים, אמצעי לחימה, נשק, או בסיס קבוע. בהמשך גייס גרשון לפרויקט את שמואל בורוכוביץ' שהיה איש האמל"ח של רשות שדות התעופה, עמיקם אזולאי שהיה מנהל בית הספר לאבטחה של השב"כ ומרסל סטאל שהיה מדריך בכיר לקרב מגע. בהמשך גויסו לצוותים ביחידה לוחמים מהקומנדו הימי ומסיירת צנחנים והיחידה פעלה בצורה מסוערבת בלבד. בקיץ 1987 מונה למפקד דובדבן רס"ן אורי בר־לב, יוצא סיירת שקד קטוע רגל, שהיה קצין האג"ם של חטמ"ר בנימין. תחת פיקודו הפכה דובדבן ליחידה בסדר גודל גדודי. בשנות האינתיפאדה הראשונה פעלה היחידה ביהודה ושומרון ואילו ברצועת עזה פעלה יחידת שמשון (יחידה 367) שהוקמה בהשראת הקונספט של דובדבן, ופורקה עם הקמת הרשות הפלסטינית ב־1996 וחלק מחייליה הועבר לדובדבן.
לצד הכשרה כמסתערבים הלוחמים אומנו בלוחמה בטרור, קרב מגע, וירי מהיר ומדויק – בדגש על ירי סלקטיבי. באחת הפעולות הוביל בר־לב כוח מן היחידה למבצע בשכם שבמהלכו הרג הכוח חמישה מחבלים. לפעולה אחרת הצטרף גם אהוד ברק, אז כבר סגן הרמטכ"ל, מחופש כשאר הלוחמים. בפעולה נתפסו שישה מבוקשים ואמצעי לחימה.
חשיפה תקשורתית
דבר קיומה של היחידה נשמר בתחילה בסוד והצנזורה הצבאית אסרה על פרסום אודותיה. באוקטובר 1988, הפרו מספר כתבי חוץ את הוראות הצנזורה ופרסמו את דבר קיומה של היחידה, תוך כינוייה "יחידת חיסול של צה"ל". בעקבות הפרסום נשללו זמנית תעודות הכתבים של העיתונאים. גם לאחר מכן, נמנעו פרסומים בעיתונות לציין את שם היחידה והתייחסו אליה כ"היחידה המיוחדת" או "היחידה עם שם של פרי".
ב-8 ביולי 1992 נהרג סמ"ר, לוחם היחידה, מאש כוחותינו במבצע ללכידת מבוקש במסגד בכפר ברטעה, לאחר שנחשד בטעות כמחבל. במהלך המבצע שינה מפקד היחידה עמוס גולן את התוכנית, ואישה נשלח לעמוד על גג בריכת מים מחוץ למסגד. קצין בצוות אחר שלא היה מודע לשינוי בתוכנית ירה באישה מרחוק ואחר כך התקרב וביצע וידוא הריגה. בעקבות המקרה גולן הודח מתפקידו, אך הפרקליט הצבאי הראשי (הפצ"ר) אילן שיף החליט שלא להעמיד אותו לדין. באפריל 1993, בעקבות חוות דעת חדשה שהוגשה לפצ"ר, שקבעה כי אישה נהרג בגלל רשלנות פלילית, דרשה משפחתו להעמיד את סא״ל גולן לדין, וכך גם שני מפקדים נוספים. בנוסף עלתה הטענה כי הקצינים והחיילים שהרגו את אישה רימו בחקירה. הפצ"ר הסכים לבדוק את המקרה שוב, אך באוקטובר החליט שוב לא להעמיד איש לדין. בתגובה עתרה משפחתו לבג"ץ בבקשה להעמיד לדין את האשמים, אך העתירה נדחתה.
ב-26 במרץ 1993 אירעה תקרית נוספת שדווחה בתקשורת, בה שני חיילי היחידה נפצעו באורח בינוני מכדור שפלט חברם, במהלך פעילות ללכידת מבוקש בכפר פחמה שבנפת ג׳נין.
תקופת הסכמי אוסלו
היחידה קיבלה חיזוק משמעותי לאחר חתימת הסכמי אוסלו, שיצרו מציאות חדשה בה צה"ל לא יכול היה לשהות יותר במרכזי הערים הפלסטיניות והתהווה צורך בכוח איכותי בעל יכולת כניסה חשאית למרכזי אוכלוסייה. דובדבן נטלה על עצמה מידי השב"כ וצה"ל את המשימות המורכבות ביותר לאיתור מבוקשים ביהודה ושומרון, במיוחד אלו שהיה רצון להביאם לחקירה בישראל על מנת לחשוף מידע על מחבלים אחרים. בין היתר הרגו לוחמי היחידה את איאד בטאט ראש תשתית החמאס באזור חברון.
ב־26 באוגוסט 2000 נקלעה היחידה למשבר חמור בעקבות תקלה מבצעית של ירי דו־צדדי (מצב בו לוחמים נפגעים מאש הכוח אליו הם שייכים). האירוע התרחש בעת מבצע סימפוניית החיים, שמטרתו הייתה מעצר המחבל מחמוד אבו הנוד, מי שהוגדר אז כמבוקש מספר 1 ביהודה ושומרון ופיקד על הזרוע הצבאית של גדודי עז א־דין אל־קסאם. במהלך המבצע, שהתקיים בכפר עסירה א־שמלייה, סברו צלפי היחידה בטעות שחמישה מחבריהם ששכבו על שני גגות באזור המבצע הם למעשה מחבלים וירו בהם. מהירי נהרגו סמ"ר, סמ"ר וסמ"ר. לוחם נוסף א׳ נפצע אנושות וחולץ תחת האש על ידי חברו לצוות ר׳ שהיה עמו על הגג. על תפקודו במבצע היה מועמד ר׳ לצל״ש. אבו הנוד עצמו שרד את התקרית ופונה לבית חולים בשכם.
בעקבות הכשל המבצעי החמור הרמטכ"ל, שאול מופז, החליט לנהל את תחקיר האירוע בעצמו. מפקד היחידה מיקי אדלשטיין, יוצא יחידת שלדג, ביקש להתפטר מתפקידו, וכך גם מפקד אוגדת יהודה ושומרון, תת-אלוף שלמה אורן. בתחקיר נמצאו כשלים בהכשרת היחידה ובהכנות לפעולה, והומלץ להשעותה מפעילות מבצעית. הפרקליט הצבאי הראשי, תת-אלוף מנחם פינקלשטיין, החליט לא להעמיד לדין פלילי מפקדים וחיילים על מעורבותם בתאונה.
באינתיפאדה השנייה ואחריה
בעקבות פריצת האינתיפאדה השנייה, כשלושה שבועות לאחר האסון, חזרה היחידה לפעילות מלאה. במהלך האינתיפאדה דובדבן חזרה להיות חוד החנית של צה"ל במאבק בטרור. צה"ל, שקיבל לפתע אישורים מדיניים לפעולות צבאיות, עשה שימוש נרחב ביכולותיה של דובדבן להרתיע מחבלים וארגוני טרור. ביצוע ההחלטה להחלפת מפקד היחידה עוכב, ודובדבן שכאמור חזרה לפעילות מלאה שמה את ידה על מאות מבוקשים ולוחמיה ביצעו סיכולים ממוקדים במבוקשים הגדולים ביו"ש. בינואר 2002 קיבלה היחידה תעודת הצטיינות מראש הממשלה, אריאל שרון, בשל תפקודה בלחימה בטרור
באפריל 2001, הוחלף אדלשטיין בסגן־אלוף אייל וייס יוצא חטיבת הנח"ל אשר היה למפקדה הראשון של היחידה שהחל את שירותו הצבאי בתור לוחם חי"ר, שכן עד אליו פיקדו על היחידה יוצאי שייטת 13, סיירת מטכ"ל ושלדג. ב-15 בפברואר 2002, וייס נהרג לאחר שקרסה עליו חומה שפגע בה דחפור די־9 בזמן שהרס בית של מבוקש. בתחקיר שנערך לאחר האירוע נקבע כי לא היו ליקויים בפעולה.
לאחר מותו של וייס, פיקוד היחידה הועבר לנדב פדן, יוצא סיירת מטכ"ל, אשר לו הוצעה היחידה מלכתחילה ועקב סירובו הוצעה לוייס.
תחת פיקודו של פדן, הייתה היחידה הראשונה שפרצה למוקטעה שנחשבה למעוזה המבוצר של אש"ף. כך תיאר במילותיו פדן את רגעי הפריצה:. על אף האסונות שפקדו אותה, ובהם מותו של סמל ביולי 2002 ממכת חום, בעת אימון לאחר עבירות קשות על כללי הבטיחות, המשיכה היחידה לבצע את תפקידה באופן אינטנסיבי ביותר הן בהמשך פעולתה במבצע חומת מגן והן בתקופת מבצע דרך נחושה. היחידה השתקמה מהר מאוד ובשנים שלאחר מכן זכתה בצל"שים ואותות הצטיינות על פעילותה האינטנסיבית ללחימה בטרור הפלסטיני ביהודה ושומרון.
בינואר 2006 החליט הרמטכ"ל, דן חלוץ, להדיח מתפקידם מפקד צוות וסמל ביחידה, לאחר שסירבו לצאת למשימה בעיר ג'נין ב-21 בנובמבר 2005. בנוסף מפקד היחידה אבי גיל קיבל הערה פיקודית.
בשנת 2009, נטלו לוחמי היחידה לראשונה חלק בפעילות מבצעית מחוץ לשטחי איו"ש, והשתתפו במבצע עופרת יצוקה ברצועת עזה, בפיקודו של מפקד היחידה עופר וינטר.
בשנת 2014 לוחמי היחידה, בפיקודו של מפקד היחידה קובי הלר, נטלו חלק במבצע שובו אחים ברצועת עזה ובמבצע צוק איתן. במהלך המבצע, בין היתר, חילצו לוחמי היחידה תחת אש, את מפעיל ה־D9 שנהרג מירי טיל נ"ט ומנעו את חטיפתו בידי המחבלים.
בינואר 2016 גזר בית הדין הצבאי עונש מאסר של 4 חודשים לחייל ביחידה, לאחר שתועד יורה באקדחו בגמל, והורה על הורדתו לדרגת טוראי.
ב-20 במרץ 2018 נהרג סמ"ר מכדור שנפלט מאקדחו של לוחם אחר ביחידה. הלוחם הורשע בהריגה לאחר שהודה כי הרג את סטרוג במהלך משחק בנשק.
ב-24 במאי 2018, במהלך פעילות מעצרים במחנה הפליטים אל-אמערי סמוך לרמאללה הושלך לוח שיש מגובה על החייל סמל ופצע אותו אנושות. לאחר יומיים נפטר לוברסקי מפצעיו. הוא ההרוג היחיד של היחידה שנהרג בפעילות מבצעית שלא עקב תאונה.
ב-2022 פעלה היחידה ב-מבצע שובר גלים ביצעה מאות פעילויות וחיסלה עשרות מחבלים חמושים בעיקר באזור ג'נין.
גיוס ליחידה והכשרת הלוחם
מועמדים בעלי נתונים מתאימים שאותרו בגיבוש צנחנים כמתאימים ביותר יוגדרו כ"מאותרי דובדבן", יתגייסו לצנחנים ולאחר כשבוע יצאו לגיבושי היחט"יות לצנחנים שאורכו 3 ימים פיזיים ובסוף היום השלישי ראיון על ידי לוחמי היחידה. בסיומו, המתאימים ביותר יתחילו את המסלול שמשכו כ־16 חודשים.
בקעת הנדיב
בקעת הנדיב הוא עמק רחב במישור החוף, המשתרע על פני שטח של 20 קמ"ר בין מורדות הכרמל ממערב לבין רמות מנשה ממזרח וקרוי על שמו של הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד. האזור מתאפיין בשטחים חקלאיים רבים, הכוללים בעיקר כרמי-ענבים ומטעים, ושטחי טבע נרחבים, הכוללים את אזור רמת הנדיב, יער אלונים בשמורת הר חורשן, שמורת אלוני יצחק, נחלים ומעיינות.
יחידת דובדבן
גיוס ליחידה והכשרת הלוחם
עוד דרך להגיע לדובדבן, היא מעבר יום סיירות לגיבוש סיירת מטכ"ל או לגיבוש שייטת 13. יש להביע רצון להגיע ליחידת דובדבן בשאלון שמחולק בתחילת הגיבוש ולאחר מכן צליחת אחד מהגיבושים הנ"ל בציון "קבלה לחטיבת הקומנדו".