cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ון גאו
פיראטים
לאחר שלא הבין שגאו היה למעשה המנהיג הטבעי של ניסיון המרד, פרנאו הורה לגאו להכין את הנשק כדי להגן על עצמם. לאחר ששמעו זאת, החליטו המורדים לפעול באותו לילה. בעשר בערב, אחרי שחצי מצוות הספינה פרש בעקבות תפילת ערבית, הדהדו יריות מעבר לסיפון. נראה היה שמישהו נפל מהספינה, פרנאו רץ אל המעקה, שם הוא נדקר בצווארו ונורה פעמיים בבטנו על ידי גאו, והושלך מעבר לספינה על ידי שאר הקושרים. הוא היה עדיין בחיים, והצליח לאחוז בחבל שהשתלשל מצידי הספינה, אך כאשר הקושרים הבינו זאת, הם חתכו את החבל והוא נפל לים. למחרת בבוקר ניתנה לשאר הצוות אפשרות לעזוב את הספינה אחרי הקברניט או להצטרף למורדים. דיווחים מצביעים על כך שכולם הצטרפו למורדים ושינו את שם הספינה ל״רוואנדג״ (נקמה).
לכידה
לאחר קריירה מצליחה כפיראט מחוץ לחצי האי האיברי, החליט גאו לחזור לאיי אורקני. הוא היה במחסור גדול באספקה, והרשויות היו בעקבותיו. כשהגיע לאי בתחילת 1725, הוא אימץ לעצמו את השם מר סמית', ושינה את שם הספינה שלו ל״ג'ורג'״ והציג את עצמו כסוחר עשיר, ואפילו חיזר אחרי מיס גורדון. בסופו של דבר הוא התגלה על ידי סוחר אחר שעבר באיים, וזהותו האמיתית נחשפה. על פי דיווחים אחדים, חלק מהפירטים ברחו מהאוניה והסגירו אותו. במקום להיכנע, גאו ואנשיו פשטו על אחוזה של עשירים בחופי סקוטלנד ב־10 בפברואר 1725, כשניסו לתקוף אחוזה מרוחקת נוספת, הם עלו על שרטון שם נלכדו.
מוות
על פי לוח השנה של ניוגייט, גאו מת מוות איטי כשנתלה. כדי להקל על כאביו, כמה מחבריו משכו ברגליו, אך הדבר פשוט קרע את החבל וגרם לו לפול על הרצפה, משם הוא נאסף ונתלה שוב. [8] לאחר מותו, גופתו (יחד עם גופות אנשי הצוות שלו) הושארו בנהר התמזה. להתריעה בפני שודדי ים אחרים.
חי דוידוב
חי דוידוב (נולד ב-4 ביוני 1979) הוא שחקן, מחזאי, תסריטאי, במאי תיאטרון ויוצר טלוויזיה ישראלי.
בתיאטרון הבוכרי
במסגרת התיאטרון העלו בשנים 2005–2007 כתב, ביים והשתתף במחזמר "בבוכרה הייתי בוי (עשיר)", עיבוד מודרני למחזמר "כנר על הגג" מאת שלום עליכם. בשנת 2008 העלה את ההצגה "חנדה חנדה 2".
ב-2009 העלה את ההצגה "נשמה של אמא". בשנת 2010 העלה את ההצגה "הקמצן" ובשנת 2011 העלה את ההצגה "המתאבד", עיבוד מודרני למחזה מאת ניקולאי ארדמן.
בשנת 2016 כתב וביים יחד עם אחיו את ההצגה "חמה על הכלה" 1 ו-2 בו משתתפים גם השחקנים אליק שמעונוב וטטיאנה מחלינובסקי.
קריירה בטלוויזיה
בשנת 2013 שיחק בסדרה הקומית של רשת 13 "שנות ה-80", בה מגלם את דמותו של ויטלי יושבייב, עולה מקווקז.
באותה שנה שיחק בתפקידי אורח בסדרות: "החממה" ב-Yes, "פצועים בראש" ב-HOT, ו-"הבורר" גם הוא ב-HOT.
בשנת 2015 החלה בערוץ הראשון הסדרה "איפה אתה חי?", שנכתבה יחד עם אחיו רונן, והוא מככב בה, לצד אחיו, כשחקנים מרכזיים.
בתחילת 2016 הצטלם לעונה השנייה של "איפה אתה חי?" שעלתה בשנת 2017. ביולי של אותה שנה החל לגלם את מישה, המאבטח הרוסי בסדרה הקומית "סופשלי" בערוץ הילדים לצופי -Yes לצד כוכבים מוכרים כגון: זאב רווח, שחר חסון, עדי הימלבלוי ואחרים.
בשנת 2018 גילם את שארל אטיאס, אביו של עומרי, בסדרת הטלוויזיה "אילת". באותה השנה שיחק בתפקיד אורח בסדרה "גיבור אמיתי" את הרב בחתונה של אמה ותומאס בסוף עונה 2.
בשנת 2021 גילם את פינטו בסדרת הטלוויזה "סקיי".
בשנת 2022 שיחק בסדרת ההמשך של "שנות ה-80" שנקראת "שנות ה-90", בה חזר לגלם את ויטלי יושבייב.
בשנת 2023 שיחק בסרט "ההילולה" בתפקיד ויטלי יושבייב.
פרסומות
בשנת 2015 נבחר לשחקן המלווה פרסומות של מפעל הפיס בדמות האחים פולנטה. בשנת 2019 הופיע לצד מריאנו אידלמן בפרסומת לחברת AIG.
חיים אישיים
דוידוב נשוי לוויקטוריה ואב לחמישה. מתגורר באזור.
שלמה אליה
שלמה אליה (נולד ב-11 בנובמבר 1942) הוא איש עסקים ישראלי, יו"ר קבוצת נץ. בשירותו בצה"ל התקדם לדרגת תת-אלוף ופיקד על המנהל האזרחי ועל יחידת הקישור ללבנון.
קורות חייו
אליה נולד בחלב שבסוריה ועלה עם משפחתו לארץ ישראל בגיל 3. משפחתו השתקעה בשכונת התקווה שבתל אביב, בה גדל ולאחר מכן בקיבוץ נחשונים.
אליה התגייס לנח"ל ובמהלך קורס הקצינים נפצע ואיבד את ידו הימנית. הוא עבר לחיל המודיעין, שירת בפיקוד הדרום במלחמת ההתשה כקצין מערך מודיעין השדה באוגדה 252 וכקצין מודיעין בחטיבה 188 ברמת הגולן. במלחמת יום הכיפורים שירת כקצין מודיעין של חטיבת אגרוף הברזל. לאחר המלחמה מונה לקצין מודיעין אוגדה 36. בתפקידיו הבאים שירת כראש ענף סוריה וראש הזירה המזרחית במחלקת המחקר וכקצין מודיעין של פיקוד הצפון. ב-1983 מונה לראש המנהל האזרחי. במהלך כהונתו הועמד לדין צבאי. עקב כך התפטר מתפקידו והורשע לאחר מכן ב-11 סעיפים בעבירות של חריגה מסמכות והתנהגות לא הולמת לקצין. הוא ערער לרמטכ"ל וזוכה מסעיף האישום המרכזי. עקב הרשעתו הועבר ב-1984 לשמש כמפקד יחידת הקישור ללבנון.
לאחר שחרורו היה פעיל בעסקים בניגריה שם התקרב לצמרת השלטון, עסק בפרויקטים של תקשורת לווינית, חקלאות וביטחון כמו כן היה פעיל בעסקי ביטחון במדינות נוספות במערב אפריקה. אליה היה פעיל בארגון "צוות משרתי הקבע והגמלאים" בארגון נכי צה"ל ובשנים 1990 עד 2001 כיהן כיו"ר הוועד המנהל של האגודה למען החייל. כמו כן כיהן כיו"ר החברה הממשלתית לתיירות וכיו"ר מנהלת ישראל 2000. כמו כן שימש במשך כשש שנים דירקטור בבנק דיסקונט למשכנתאות. אליה הוא ממייסדי חברת השקעות שביצעה השקעות בנדל"ן וכן הייתה זכיינית חברת סאקוני בישראל. ב-2009 רכש עם שותפיו בקבוצת נץ את השליטה בחברת אסים השקעות שלה פרויקטי נדל"ן במזרח אירופה. בינואר 2018 פורסם בידיעות אחרונות תחקיר לפיו תיווך אליה בעסקאות רבות בהן סופק נשק לגינאה המשוונית. ב-2018 יצא לאור ספרו "ביד אחת - אתגריו של קצין מודיעין", בהוצאת אפי מלצר. באותה השנה הוענק לו תואר יקיר העיר רמת גן.
אליה אב לשלוש בנות. הוא בעל תואר ראשון בגאוגרפיה מאוניברסיטת תל אביב ותואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב.
אמיל אלימלך
אמיל אלימלך (נולד ב-1945) הוא תא"ל במיל', בתפקידו האחרון שימש קצין המשטרה הצבאית הראשי (הקַמצָ"ר).
כיום אמיל משמש כמנכ"ל בניין סילבר במתחם בורסת היהלומים ברמת גן.
ביוגרפיה
נולד בשנת 1945 ועלה לישראל ממרוקו בשנת 1956. בשנת 1962 התגייס לצה"ל ונשלח לטירונות בבית הספר למשטרה צבאית (בה"ד 13). לאחר הטירונות עבר קורס שוטרים צבאיים והוצב בכלא ארבע, שם תיפקד כזקיף על מגדל שמירה, יומנאי, מפקד משמר, מדריך כלואים וסמל משמעת. לקראת מועד תום שירות החובה שלו בצה"ל התקבל לקורס קצינים ובסיומו הוצב בכלא שש. לאחר תקופה קצרה עבר לשמש כמפקד מעבר ארז. מאז מילא מגוון תפקידי פיקוד ומטה לרבות פיקוד על בסיסי כליאה, יחידת המשטרה הצבאית של פיקוד המרכז, ראש ענף ארגון והדרכה וראש ענף שיטור במפקדת קצין חיל המשטרה הצבאית הראשי (מקמצ"ר).
במלחמת לבנון הראשונה שימש כסגן הקמצ"ר בדרגת אלוף-משנה. בשנת 1984 היה לקצין המשטרה הצבאית הראשון שנשלח למכללה לביטחון לאומי ובתום שנת הלימודים קיבל את דרגת התת-אלוף והחליף את תא"ל מאיר גבע בתפקיד הקמצ"ר. פיקד על חיל המשטרה הצבאית במהלך האינתיפאדה הראשונה. בשנת 1989 העביר את הפיקוד על החיל לתא"ל שלום בן-משה.
סקיפל
שורשי הסגנון
הסגנון צמח על ידי להקות שנקראו Jug Bands ("להקות-כד"), שניגנו בלוז וג'אז בדרום ארצות הברית בשנות העשרים. כלי הנגינה שאפיינו להקות אלה היו כלים מאולתרים ובראשם ה"ג'אג" (כד, או בקבוק המשמש ככלי נשיפה), קרש כביסה, גיגיות כביסה, כינור שתיבת התהודה שלו עשויה מתיבת עץ לסיגרים, מסור מוזיקלי, קאזו עשוי ממסרק עטוף נייר אריזה ועוד. לכלי נגינה אלה התווספו לעיתים גם גיטרה אקוסטית, בנג'ו או קונטרבס.
בעגה של מערב אנגליה משמעות המילה "סקיפל" היא לעורר מהומה. בניו אורלינס שימשה המילה ככינוי למסיבה מחתרתית (עקב חוקי היובש) בה נוגנה מוזיקה עממית ווירטואוזית.
מוזיקת סקיפל הוקלטה לראשונה בשיקגו, לשם עברו אפרו-אמריקאים רבים מן הדרום בשנות ה-20. והלהקה הרשמית הראשונה שהשתמשה בשם הסוגה הייתה Jimmy O'Bryant and his Chicago Skifflers ב-1925 והיא שימשה גם את מא רייני לתיאור סוגת המוזיקה שלה (על אף שכיום מכונה סגנון זה בלוז). בשנות הארבעים נעלם השימוש במונח בארצות הברית.
החייאת הסגנון בבריטניה
בין 1945 ל-1948 פעלה בבריטניה להקת ג'אז שנשאה את השם Bill Bailey Skiffle Group. ב-1954 יזם לוני דונגן, שהיה חבר בלהקת ג'אז-דיקסילנד ג'אז לונדונית, "הפסקת סקיפל" במסגרת תוכנית ההופעה של הלהקה. במסגרת ה"הפסקה" נטלו הנגנים כלי נגינה כג'אג, קרש כביסה וגיטרה ספרדית וניגנו קטעי פולק אמריקאי מאת וודי גאת'רי ולדבלי. הלהקה הקליטה קטע של לדבלי, Rock Island Line, בנגינת סקיפל כבי-סייד של סינגל שלה שראה אור בחברת דקה והוא הפך ללהיט ב-1956. בהמשך הקליטה הלהקה בשם Lonnie Donegan Skiffle Group תקליט שלם בסגנון, An Englishman Sings American Folk Songs, שהפך לתקליט זהב בבריטניה.
להקות רבות החלו לחקות את הסגנון. השימוש בכלי נגינה זולים ומאולתרים קסם לצעירים בני מעמד הפועלים ולהקות סקיפל קמו בכל רחבי בריטניה. בין 1957 ל-1958 שידר ה-BBC תוכנית מוזיקלית לנוער בשם Six-Five Special שהציגה להקות סקיפל רבות של נוער מרחבי הממלכה. רוב הלהקות ניגנו גרסאות כיסוי ללהיטי רוקנרול ורוקבילי מוקדמים (למשל מאת קרל פרקינס, באדי הולי, ג'רי לי לואיס, ליטל ריצ'רד), גוספל ומוזיקת נשמה (ריי צ'ארלס למשל), בלוז (כגון מאדי ווטרס וג'ון לי הוקר) וג'אז (כגון פאטס דומינו).
הסגנון רווח במועדונים, בארים ובתי קפה והתכנסויות חד-פעמיות באתרים שונים בלונדון. אחד הנגנים החשובים בסצנה היה אלכסיס קורנר, שפתח גם את מועדון London Blues and Barrelhouse Club ונתן דגש על בלוז. בהרכב הבית של המועדון ניגנו, בין השאר, לונג ג'ון ברדלי, צ'ארלי ווטס (מהאבנים המתגלגלות), ג'ק ברוס וג'ינג'ר בייקר (מקרים) והתארחו לנגן יחד עמה נגנים צעירים ונלהבים, בהם מיק ג'אגר, קית' ריצ'רדס ובריאן ג'ונס (מהאבנים המתגלגלות), ג'ון מאייל, ג'ימי פייג' ורוברט פלאנט (לד זפלין, היארדבירדס), אריק קלפטון, אריק ברדון (סולן The Animals"), רוד סטיוארט ועוד.
ב-1958 דעך "שיגעון הסקיפל" בבריטניה. מכל ההרכבים הרבים שפעלו בתחום, רק דונגן הצליח להכניס קטעים סקיפל למצעד הפזמונים הבריטי. המוזיקאים השונים התגבשו סביב שלושה סגנונות מרכזיים, רוקנרול, בלוז ופולק. הבשלת סגנונות אלה הביאה להצלחת המוזיקה שנוצרה בבריטניה ול"פלישה הבריטית" לארצות הברית בשנות השישים.
דן קצין
דן קצין (נולד בשנת 1953), שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל במשחה ל-200 מטר חזה (1971).
ביוגרפיה
קצין עלה מארצות הברית והתאמן בקבוצת ברית מכבים עתיד.
1971
בתחרות שנערכה בבריכת גלי גיל ברמת גן ביוני 1971 קבע קצין במשחה ל-200 מטר חזה שיא ישראלי חדש לנוער של 2:46.6 דקות. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה באותה בריכה ביולי אותה שנה הוא שיפר במשחה ל-200 מטר חזה את שיאו הישראלי לנוער והעמידו על 2:45.6 דקות.
בתחרות שנערכה באוגוסט אותה שנה קבע קצין במשחה ל-200 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 2:39.2 דקות שיפור לשיא של יואל קנדה (2:40.1 דקות).
אלוף ישראל
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר אותה שנה זכה קצין במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:46.1 דקות, לפני גרשון שפע (2:48.6 דקות) וגדעון לוי מהפועל כפר הנשיא (2:55.1 דקות).
1972
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף ספטמבר 1972 זכה קצין בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:18.9 דקות, אחרי בועז פלדי מהפועל שמיר (1:14.7 דקות) ולפני ארז הנדלמן מהפועל תל אביב (1:20.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:51.5 דקות, אחרי בועז פלדי (2:47.0 דקות) ולפני סמי הירשהורן מהפועל טבעון (2:51.6 דקות).
עונת 1993 בגביע ליברטדורס
עונת 1993 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-34 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-5 בפברואר 1993 ותחרות הסתיימה ב-26 במאי 1993. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.
מתכונת התחרות
בתחרות השתתפו 21 קבוצות. המנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שלוש קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. החל משלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט.
במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי חוק שער חוץ, במידה וזה לא איפשר הכרעה הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.
דודו מספר לגולו
דודו מספר לגולו הייתה תוכנית לילדים ששודרה בערוץ 2 הניסיוני ב-1989–1990.
רקע
התוכנית שודרה לפני העולם הערב בערוץ 2 הניסיוני. התוכנית נוצרה בתקציב דל (דודו טופז קיבל רק החזר נסיעות). בובת גולו עוצבה על ידי קלאודיו סטריק ויוצרה על אילנה יהב
תוכן
דודו טופז הקריא סיפורים לפני השינה לבובה (ממין זכר) בשם גּוּלוּ בדיבובה של עירית שילה. התוכנית הופקה באולפני מימד ומומנה באמצעות מכירת מוצרים נלווים עם דמותו של גולו.
בעקבות התוכנית
לתוכנית נוצרה תוכנית המשך בשם "לילה טוב שלומפי" בהגשת שלמה ארצי וציפי שביט. כמו כן שווקו מוצרים נלווים לתוכנית הכוללים שוקו שנקרא "שוקו גולו ", מכתביות, שישה ספרים וקלטות של סיפורים נבחרים מהתוכנית.
נדרים פלוס
נדרים פלוס היא פלטפורמה ישראלית לסליקת אשראי עבור בתי כנסת, עמותות, ומוסדות תורניים. הפלטפורמה מופעלת על ידי חברת "מטרה הפקות בע"מ" ועמותת "נדרים פלוס". החברה מספקת לגבאים מכשירי טאבלט שמוצבים בכניסה לבית הכנסת, ובהם ניתן להעביר תשלומים לכל גורם שרשום בנדרים פלוס.
היסטוריה
עמותת "נדרים פלוס" נרשמה באוקטובר 2015, והחלה את פעילותה בראשית 2016. הצבת המכשירים בבתי הכנסת החלה כפיילוט בשכונת נווה יעקב ולאחר מכן ברכסים, חיפה ונתיבות. על פי דיווחי החברה, נכון ליוני 2022, רשומים ב"נדרים פלוס" למעלה מ-6,800 מוסדות, שלהם נתרמו כ-16.6 מיליון תרומות חד פעמיות והוקמו כ-350,000 הוראות קבע. מחזור הכספים של עמותת "נדרים פלוס" לשנת 2020 עמד על למעלה מ-37 מיליון ש"ח.
בינואר 2018 הקים מייסד עמותת נדרים פלוס חברה מסחרית בשם "נדרים פלוס שירותים פיננסיים בע"מ". במרץ 2022 הודיעה החברה לרשם החברות על פירוקה מרצון.
בפברואר 2019 הקים אליהו ארואס את חברת "מטרה הפקות בע"מ" המפעילה את פלטפורמת "נדרים פלוס" לצד העמותה.
החל מיוני 2019 מגדירה "נדרים פלוס" את כספי התרומות המועברים דרכה ככספים שנתרמו למענה ועל שמה. העמותה מעבירה את התרומות למוסדות התואמים את מטרותיה, או למוסד ספציפי באם נקבע כזה על ידי התורם.
פעולות נוספות
במכשירי נדרים פלוס ניתן לבצע פעולות נוספות כמו הטענת כרטיס רב קו, מילוי מבחני דרשו וישיבה על קברו, תיקוף שעת הגעה לכולל, צפייה בזמני התפילה בבית הכנסת ובבתי כנסת סמוכים ועוד. על אף ביקורת שהועברה על פריצת "איסור האינטרנט" במגזר החרדי וביזוי בתי הכנסת, הורה הרב יצחק זילברשטיין כי מותר לאפשר טעינת רב קו בכניסה לבתי הכנסת כדי למנוע ביטול תורה.
בשבתות ומועדים אפשרות התשלומים בעמדות מושבתת והן משמשות להזעקת שירותי הצלה בעת חירום.
בתחילה היו מכשירי "נדרים פלוס" בבתי הכנסת מאושרים על ידי "משמרת הקודש והחינוך", אך לאחר שאופשרו פעולות אחרות במכשיר מלבד תרומות, סוכם על הסרת הפיקוח.
ההתנגדות למכשיר נדרים פלוס
בכינוס נגד שימוש באינטרנט שהתקיים בשנת 2022 יצא הרב צבי מאיר זילברברג במתקפה נגד מכשירים אלו בטענה שזה מחדיר את האינטרנט לתוך הציבור החרדי. בעקבות כך החל קמפיין של פשקוילים נגד המכשיר, במספר מקומות קיצונים פרצו לבתי כנסת ושברו את המכשירים. בעקבות כך הודיעה החברה כי בכוונתה לשווק עמדות תרומה שיפעלו באמצעות שרת פרטי ולא יהיו מחוברות לרשת הכללית כאשר במכשיר יש סים מיוחד שיכול לתקשר רק עם ip אחד המוגדר מראש של החברה. כאשר בשרת שיושב על כתובת ה-ip מוגדרים מראש אתרים מאושרים וכך לא ניתן לגשת לרשת האינטרנט
קרטגו (מחוז)
קרטגו (בספרדית: Cartago) הוא מחוז בקוסטה ריקה. המחוז, שנמצא במרכז קוסטה ריקה, גובל במחוז לימון בצפון ובמזרח ובמחוז סן חוסה בדרום ובמערב.
קנטונים
מבחינה מנהלית מחוז קרטגו מחולק ל-8 קנטונים.
יהודית חולודנקו (חלד)
יהודית חולודנקו (ידועה בשם המשפחה חלד; 1900 – 26 באוגוסט 1956, כ' אלול תשט"ז) הייתה מחנכת בשפה העברית ופעילה חברתית-ציונית. חברה בוועד ההורים המרכזי בתל אביב ובהתאחדות לשוויון נשים.
קורות חיים
יהודית חולודנקו נולדה בקרבת פינסק במחוז ברסט בשטחי האימפריה הרוסית (בלארוס של ימינו) בחודש אב שנת תר"ס (1900) לאליהו פיינשרייבר (בן הרב יעקב מקוסויבי) ולשרה איטה בת רבי יעקב הרש זקהם-פיטקובסקי (ממשפחה מיוחסת לרבי ישראל מקדושי רוז'ינוי המתו על קידוש השם במאה ה-17). מוצא המשפחה מגזע גאונים וקדושים מצד אחד, עד רש"י ולמעלה ממנו עד הלל הכהן, ומצד שני שורשיהם בבית רב שרירא גאון ורב האי גאון, ומרבנו זרחיה הלוי בעל "המאור" וגאוני ספרד.
בעיר השתייכה לאגודת צעירי ציון והייתה גם יו"ר של סניף האגודה בפרבר קייב "סלובודקה". נאסרה יחד עם כל חברי הוועידה החשאית הכל-רוסית של "צעירי ציון" (1922). בין הנאסרים היו: אליהו אפשטיין, דוד בר-רב-האי, ברוך ויינשטיין, נחום ורלינסקי ומאיר ארגוב. מאסרה הוחלף בנסיעה לארץ ישראל (1923) לאחר שנישאה בשנת 1922 לד"ר אהרן חולודנקו (חלד), רופא קופת חולים עממית בת"א ובמושבות השרון ובנו של המחנך העברי, אברהם חולודנקו.
עם עלייתם ארצה, העלו בני הזוג חולודנקו את הוריה של יהודית והתיישבו בעיר תל אביב ברחוב יבנה 46.
נפטרה בתל אביב ב-26 באוגוסט 1956 והובאה למנוחות בבית העלמין הדרום הגובל עם חולון ובת ים.
משפחה וצאצאים
מנישואיה לד"ר אהרן חולודנקו נולדו שני ילדים, תמרה, מורה ומחנכת בתל אביב, נשואה לקריין הרדיו והעיתונאי לנחמיה בן אברהם. בנה השני הוא אמנון חלד מראשי עורכי הדין בישראל (בוגר המחזור הראשון באוניברסיטה העברית בהר הצופים) עורכו האחראי של עיתון "חדשות הספורט", נשוי לתמר חלד, בת דודתם של צבי ויורם דינשטיין.
אחיה הבכור יעקב עבד בעיריית תל אביב.
אחיה השני שבתאי בארי (פיינשרייבר) היה ממייסדי קיבוץ בית השיטה. בעוד אחותה יונה נישאה לאיש הצבא והמהנדס האזרחי מרדכי (מקס) קפלן.
נינתה של יהודית חולודנקו היא האסטרופיזיקאית פרופ' רוית חלד-איטה.
דיאגרמת וורונוי
במתמטיקה, דיאגרמת וורונוי (Voronoi diagram) היא חלוקה של המישור לאזורים המבוססת על מרחק לנקודות השייכות לחלק מסוים של המישור. קבוצת הנקודות הזו (הנקראות גם זרעים, אתרים או מחוללים) מוגדרת מראש, ולכל זרע יש אזור מתאים, המורכב מכל הנקודות הקרובות יותר לזרע זה מאשר לזרעים אחרים. אזורים אלה נקראים "תאי וורונוי". דיאגרמת וורונוי של קבוצת נקודות היא דואלית לשילוש דלוני של אותה קבוצת נקודות.
היא נקראת על שם גאורגי וורונוי ונקראת גם פסיפס וורונוי, פירוק וורונוי, חלוקת וורונוי או פסיפס דיריכלה (על שם יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה). לדיאגרמות וורונוי יש יישומים מעשיים ותאורטיים במספר נרחב של תחומים, בעיקר במדע (אלגוריתם לויד-מקס) ובטכנולוגיה, אבל גם באמנות חזותית.
המקרה הפשוט ביותר
במקרה הפשוט ביותר, המוצג בתמונה הראשונה, נתונה קבוצה סופית של נקודות במישור אוקלידי. במקרה כזה, כל אתר p_k הוא פשוט נקודה, ותא וורונוי המתאים לו R_k מורכב מכל הנקודות במישור האוקלידי שמרחקן מ-p_k, קטן או שווה למרחקן מכל p_j אחר. כל תא כזה מתקבל מהחיתוך של חצאי-מרחבים, ולכן הוא מצולע קמור. המקטעים של דיאגרמת וורונוי הם כל הנקודות במישור שהן שוות-מרחק לשני האתרים הקרובים ביותר אליהן. קודקודי וורונוי (צמתים) הם הנקודות שוות-המרחק לשלושה (או יותר) אתרים.
הגדרה פורמלית
יהי X מרחב מטרי עם פונקציית מרחק d. יהי K קבוצת אינדקסים ויהי n-יה סדורה (אוסף מסודר) של תתי-קבוצות לא ריקות (האתרים) של המרחב X. תא וורונוי, או אזור וורונוי, R_k, המשויך עם אתר P_k, הוא הקבוצה של כל הנקודות ב-X, שמרחקן מ-P_k אינו גדול יותר ממרחקן לאתרים האחרים P_j, כש-j הוא איזשהו אינדקס השונה מ-k.
במילים אחרות, אם מסמל את המרחק בין הנקודה x לתת-הקבוצה A, אז
דיאגרמת וורונוי היא פשוט ה-n-יה סדורה של התאים.
כעיקרון, חלק מהאתרים יכולים לחתוך או אפילו לחפוף זה את זה (ראו יישום שיתואר למטה עבור אתרים שמייצגים חנויות), אבל בדרך כלל מניחים שהם נפרדים זה מזה.
בנוסף, יכולים להיות אינסוף אתרים בהגדרה (לסידור כזה יש יישומים בגאומטריה של מספרים וקריסטלוגרפיה), אבל שוב, בהרבה מהמקרים רק מספר גדול סופי של אתרים מובא בחשבון.
במקרה הפרטי שבו המרחב הוא מרחב אוקלידי בעל מספר ממדים סופי, כל אתר הוא נקודה, ישנו מספר סופי של נקודות וכולן שונות זו מזו, אז תאי וורונוי הם גוף גאומטרי קמור והם יכולים להיות מיוצגים בצורה קומבינטורית על ידי הקודקודים, המקצועות, הפאות הדו-ממדיות שלהם וכו'. לפעמים מתייחסים למבנה הקומבינטורי שנוצר כדיאגרמת וורונוי. אולם, במקרה הכללי, תאי וורונוי יכולים להיות לא קמורים או אפילו לא מחוברים זה לזה.
במרחב האוקלידי הרגיל, אנו יכולים לשכתב את ההגדרה הרשמית במונחים רגילים. כל מצולע וורונוי R_k משויך לנקודה מחוללת P_k. יהי X קבוצת כל הנקודות במרחב האוקלידי. יהי P_1 הנקודה שמחוללת את אזור וורונוי R_1, P_2 הנקודה שמחוללת את R_2 ו-P_3 הנקודה שמחוללת את R_3 וכו'. לכן, כמו שביטאו טראן ושות' כל המקומות בתוך מצולע וורונוי, קרובים יותר אל הנקודה המחוללת של אותו מצולע, יותר מאל כל נקודה מחוללת אחרת בדיאגרמת וורונוי במישור האוקלידי.
הדגמה
עבור רוב הערים, המרחק בין הנקודות יכול להימדד באמצעות המרחק האוקלידי המוכר:
או מרחק מנהטן:
דיאגרמות וורונוי המתאימות לכל מטריקת מרחק, שונות אחת מהשנייה.
אחמד סלמן
אחמד איברהים סלמאן (בערבית: أحمد ابرهيم سلمان; נולד ב-22 במרץ 2004) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ במכבי נתניה מליגת העל ובנבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19.
קריירת מועדונים
סלמאן נולד בשכונת בית צפאפא שבמזרח ירושלים, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית.
הצטרף למחלקת הנוער של הפועל קטמון ירושלים כאשר היה בן 14, והמשיך בה גם תחת השם הפועל ירושלים לאחר האיחוד בין המועדונים.
הפועל ירושלים
ב-31 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל ירושלים, בניצחון 1–0 נגד בית"ר ירושלים, במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו. ב-21 בדצמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בבוגרים בליגת העל בניצחון 3–1 נגד הפועל נוף הגליל.
מכבי נתניה
ב-10 בינואר 2023 נרכש על ידי מכבי נתניה מליגת העל, תמורת כמיליון שקל.
קריירה בינלאומית
שיחק כחלוץ נבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19 במוקדמות ובטורניר הסופי, באליפות אירופה לנוער 2022, ואף הבקיע את שער היתרון הזמני מול סרביה בשלב-הבתים של הטורניר הסופי שנגמר בתיקו 2–2. בסך הכל, לסלמאן שני שערים מתוך 21 הופעות במדי נבחרת הנוער.
ולטר ורלימונט
ולטר ורלימונט (בגרמנית: Walter Warlimont; 3 באוקטובר 1894 – 9 באוקטובר 1976) היה סגנו של אלפרד יודל במטה הכללי של הוורמאכט. לאחר המלחמה נידון למאסר על פשעי מלחמה.
קריירה מוקדמת
לאחר המלחמה שירת זמן קצר בפרייקורפס ואחר כך ברייכסווהר. הוא היה בהשתלמות בבריטניה (1929) ובארצות הברית (1929).
בורמאכט טיפס בדרגות במטה הכללי. ב-1936-1937 היה המתאם בין הOKH ובין משטרו של גנרל פרנקו בנושא סיוע צבאי. ב-1937 חזר לגרמניה כקצין מטה וכתב תוכנית לארגון הצבא ולהקמת ה-OKW שבו תהיה להיטלר שליטה טובה יותר על הנעשה בצבא. תוכנית זאת יושמה וורלימונט המשיך בעלייה בדרגות במטה הכללי ומונה לסגנו של אלפרד יודל.
מלחמת העולם השנייה
ב-1943 הגיע לתוניס ודן עם ארווין רומל על אפשרות הפינוי מצפון אפריקה. ב-1944 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. הוא היה אחראי על העברת אינפורמציה יומית להיטלר על המצב בחזית.
ב-20 ביולי 1944 נפצע ורלימונט קל בהתפוצצות במאורת הזאב. הוא התקשר באותו יום למפקד חזית המערב גינתר פון קלוגה והודיע לו שהיטלר נשאר בחיים. לאחר מכן נשלח על ידי היטלר לצרפת, נפגש עם רומל ומפקדים נוספים ודרבן אותם לצאת לקרב בכיס פאלז שבו הובסו הגרמנים.
לורלימונט לא היה קשר לחבר הקושרים אבל היטלר כבר לא היה בטוח בכך והוא הסכים לבקשתו לשחררו מהתפקיד בגלל התקפי הסחרחורת שבהם לקה לאחר פציעתו. עד סוף המלחמה היה ורלימונט ביחידת המילואים של היטלר.
לאחר המלחמה
הוא נידון למאסר עולם. ב-1951 הומתק גזר הדין ל-18 שנים וב-1957 שוחרר בעקבות חנינה. כתב מספר ספרים על המלחמה.
גנרל אריך פון מנשטיין זלזל בקציני המטה ובתוכם ורלימונט. הוא אמר: "קייטל, יודל וורלימונט לא היו אף פעם במלחמה. העובדה שהם חסרו ניסיון בשדה הקרב גרמה להם להתעלם מקשיים אמיתיים ולשכנע את היטלר כי יש אפשרות לבצע פעולות למרות שהיה ברור בשטח שזה בלתי אפשרי".
תומאס גונסאלס
אנריקה תומאס גונסאלס ספולוודה (בספרדית: Enrique Tomás González Sepúlveda; נולד ב-22 בנובמבר 1985 בסנטיאגו דה צ'ילה) הוא מתעמל צ'יליאני.
קריירה
גונסאלס רשם את מרבית הישגיו בתחרויות בתחומי יבשת אמריקה. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו ב-2007 זכה במדליית כסף בתרגיל הקפיצות ובמדליית ארד בתרגיל הקרקע, והיה למתעמל הצ'יליאני הראשון שזוכה במדליה במשחקים אלה. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה ב-2011 זכה במדליית כסף בשני תרגילים אלה, ובמדליית ארד בקרב-רב.
באליפויות העולם העפיל גונסאלס מספר פעמים לשלב הגמר בתרגיל הקרקע, אך לא זכה במדליות. הוא סיים במקום השביעי בלונדון (2009) ובמקום השישי בטוקיו (2011). גם בקרב-רב העפיל לגמר פעמיים, וסיים במקום ה-15 ברוטרדם (2010) ובמקום ה-22 בטוקיו.
באולימפיאדת לונדון (2012) רשם גונסאלס את הישג השיא שלו, כשסיים במקום הרביעי הן בגמר תרגיל הקרקע והן בגמר הקפיצות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים במקום השביעי בתרגיל הקפיצות.
דוכסות זלצבורג
דוכסות זלצבורג (בגרמנית: Herzogtum Salzburg), הייתה אחת ממדינות האימפריה האוסטרית, ולאחר מכן של האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר תבוסת האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה בשנת 1918, הפכה הדוכסות למדינת זלצבורג באוסטריה.
היסטוריה
בשנת 1803 קיבל פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה כנסיך בוחר את שטחי ארכיבישופות זלצבורג שעברו תהליך חילון, כפיצוי על הדוכסות הגדולה של טוסקנה שנלקחה ממנו. בחוזה פרסבורג בשנת 1805 צורפו שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג לאימפריה האוסטרית, וכפיצוי קיבל פרדיננד את שטחי בישופות וירצבורג לשעבר כנסיכות הבוחר מווירצבורג.
שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג שולבו באימפריה האוסטרית, ופרנץ הראשון, קיסר אוסטריה, הוסיף לתאריו את התואר "דוכס זלצבורג". בשנת 1809 הועברו שטחי הנסיכות לממלכת בוואריה, ובשנת 1816 חזרו לשליטת אוסטריה, למעט חלק קטן בגדה השמאלית של נהר הזלצך. רוב שטח הנסיכות צורף לשטחי אוסטריה עילית, ומיעוטו צורף לטירול ולקרינתיה.
לאחר מהפכות 1848 הופרד שטחה של זלצבורג מאוסטריה עילית, והפך לנחלת כתר חדשה, וקרולינה אוגוסטה, נסיכת בוואריה - אלמנתו של פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה התגוררה בשטחי הדוכסות. לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867, השתייכה הדוכסות לציסלייטניה - שטחי אוסטריה באימפריה האוסטרו-הונגרית.
לאחר תבוסת האימפריה במלחמת העולם הראשונה בשנת 1918, הפכה הדוכסות למדינת זלצבורג, אשר בתחילה הייתה חלק מאוסטריה הגרמנית, ולאחר מכן חלק מהרפובליקה האוסטרית הראשונה.
אנאו ביטרי
אנאו ביטרי (באלבנית: Eneo Bitri; נולד ב-26 באוגוסט 1996 בבראט שבאלבניה) הוא כדורגלן אלבני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פרטיזן טירנה מליגת העל האלבנית.
קריירת מועדונים
ביטרי החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגת העל האלבנית, בקבוצות טומורי, פרטיזן טירנה וקמזה.
ב-25 ביוני 2021 חתם ביטרי באסטנה מליגת העל הקזחית. ב-2 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-3 על שחטיור קרגנדה במסגרת המחזור ה-19 בליגה לעונת. ב-29 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לאריס סלוניקי במסגרת סיבוב המוקדמות השני של הליגה האזורית לעונת 2021/2022. הוא ערך שבע הופעות ליגה במדי המועדון. ב-2 בינואר 2022 אסטנה הודיעה כי ביטרי עזב את המועדון בהסכמה הדדית.
ב-11 בינואר 2022 חתם פעם נוספת בפרטיזן טירנה מליגת העל האלבנית. בחצי העונה הראשונה שלו במועדון ערך 17 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
עונת 1976/1977 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
עונת 1976/1977 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-20 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-14 באוקטובר 1976 ותחרות הסתיימה ב-7 באפריל 1977. בתחרות השתתפו 24 קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו משחקים ב-6 בתים מוקדמים בהם נקבעו 6 עולות לרבע הגמר. בבית הגמר התקיימו שני סיבובים. בסוף העונה ב-1 באפריל בבלגרד התקיים משחק הגמר.
התחרות הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב, בפעם הראשונה בתולדות המועדון. למובילג'ירג'י וארזה הייתה זו הופעה השמינית ברציפות במשחק הגמר.
מהלך התחרות
בשלבים המוקדמים נקבעו 6 עולות לבית הגמר.
ישראל בתחרות
מכבי תל אביב סיימה את בית המוקדם במקום הראשון והעפילה לבית הגמר. את בית הגמר היא סיימה במקום השני והעפילה לראשונה בהיסטוריה למשחק הגמר בו היא ניצחה בהפרש של נקודה בודדת.
שולחן הפגישות של נשיא רוסיה
שולחן הפגישות של נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין הוא שולחן סגלגל מעץ אשור לבן, שהותקן בקרמלין במוסקבה בסוף שנות ה-90, בתקופת נשיאותו של בוריס ילצין. השולחן באורך שישה מטרים ונתמך על שלושה מעמדי עץ חלולים. הוא מצופה בלכה לבן וזהב בצדו.
OAK Furniture, נגרייה בקאנטו שבאיטליה, טענה כי יצרה את השולחן, כחלק מעסקה לריהוט חלקים בקרמלין בין השנים 1995 ו-1997. OAK הפיקה תמונה של השולחן בספר שיצא לאור בשנת 1999. עם זאת, יצרן ארונות ספרדי טען שהוא ייצר את השולחן.
היסטוריה
בשנת 2022, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין השתמש בשולחן בפגישות עם מנהיגי העולם, בין היתר עם עמנואל מקרון, אולף שולץ ואנטוניו גוטרש. פוטין צולם כשהוא יושב בקצה אחד של שולחן ישיבות לבן ארוך מאוד, כששאר המשתתפים יושבים הרחק ממנו בקצה השני. פוטין גם צולם כשהוא משתתף בפגישות מרוחקות דומות עם בכירים בממשל הרוסי בשולחנות ארוכים אחרים. במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, השולחן הפך לתופעת אינטרנט.
עלו השערות שפוטין בוחר להשתמש בשולחן הארוך בניסיון להפחיד ולהקרין דימוי של כוח, או מחשש להידבקות ב-COVID-19. פוטין צולם כשהוא משתתף בפגישות כשהוא יושב בסמוך לשי ג'ינפינג באותה תקופה.
בראדלי ויגינס
סר בראדלי מארק ויגינס (באנגלית: Bradley Marc Wiggins; נולד ב-28 באפריל 1980) הוא רוכב אופניים מקצועי (רוכב עבר) בריטי, אלוף הטור דה פרנס לשנת 2012, האלוף האולימפי במרוץ נגד השעון באולימפיאדת לונדון (2012), האלוף האולימפי באופני מסלול קבוצתי בבייג'ינג 2008 ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ואלוף העולם לשנת 2014 במרוץ נגד השעון. בעקבות הישגיו ב-2012 הוענק לויגינס תואר אבירות.
ילדותו
ויגינס נולד בעיר גנט שבבלגיה בשנת 1980. אביו, גארי ויגינס, היה רוכב אופניים מקצועי אוסטרלי. הוריו התגרשו ב-1982, ואמו, לינדה, חזרה איתו לעיר הולדתה לונדון. ויגינס בילה את ילדותו בקילברן שבלונדון, עם אמו, אביו החורג ברנדון, אחיו הצעיר ריאן, סבו וסבתו.
קריירה
ויגינס החל את דרכו ברכיבת מסלול, והתמחה במרדף. הוא זכה במדליית ארד באולימפיאדת 2000, בשלוש מדליות נוספות באולימפיאדת 2004, ובשתי מדליות זהב באולימפיאדת 2008, וכך הפך לאחד הכוכבים האולימפיים המצליחים ביותר של בריטניה.
ויגינס החל ברכיבה על כביש באופן מקצועי בשנת 2002, אך מעורבותו הייתה מוגבלת כי המשיך ברכיבת מסלול עד 2008. אחרי אולימפיאדת 2008 לקח הפסקה מרכיבת מסלול כדי להתמקד ברכיבה על כביש. תחילה נחשב למומחה במרוץ נגד השעון. ב-2009 הגיע למקום הרביעי בטור דה פראנס, ההישג הטוב ביותר של רוכב בריטי עד אז. בשנת 2010 התקבל לתפקיד מנהיג קבוצת Sky Team.
ויגינס סיים במקום השלישי בוואלטה אספניה ב-2011, והיה אחד משלושה רוכבים בריטים שהשתתפו בגרנד טורס. עשרה ימים מאוחר יותר השתתף וניצח בתחרות 2011 UCI Road World Championships בדנמרק.
בשנת 2012 היה ויגינס לבריטי הראשון שניצח בטור דה פראנס, התחרות היוקרתית ביותר ברכיבה על כביש. באולימפיאדת לונדון (2012) זכה במדליית זהב במרוץ נגד השעון.
ב-2013 התמודד ויגינס בג'ירו ד'איטליה אולם התקשה להיצמד למובילי המרוץ ופרש לאחר הקטע ה-11 כשהוא סובל מדלקת בדרכי הנשימה. לאחר פרישתו מהג'ירו התברר כי הוא סובל גם מפציעה בברך, פציעה שמנעה ממנו השתתפות בטור דה פראנס. הוא שב להתחרות לקראת סוף העונה וניצח במרוץ הקטעים, הטור של בריטניה. ויגינס סיים במקום השני במרוץ האישי נגד השעון באליפות העולם של 2013. הוא פיגר אחרי טוני מרטין והקדים את פביאן קנצ'לארה.
באביב 2014 זכה ויגינס להערכה בקרב חובבי הענף, בעת שהשתתף במרוץ פריז - רובה, מרוץ שרוכבים המתמחים בגרנד טורים אינם נוהגים, בדרך כלל, להשתתף בו (מנצח הטור דה פראנס האחרון, לפני ויגינס, שנטל חלק בפריז - רובה, היה גרג למונד ב-1992). ויגינס הצטיין במרוץ ונמנה עם חבורת החוד בו, אך בסיום הצליח לתפוס רק את המקום ה-9. לאחר כחודש ניצח ויגינס בטור של קליפורניה. למרות כושרו הטוב (ביוני ניצח בפעם השלישית באליפות אנגליה במרוץ האישי נגד השעון), לא נכלל ויגינס בסגל קבוצת SKY לטור דה פראנס ורבים תלו זאת ביריבות בינו ובין מוביל הקבוצה, כריס פרום. בקיץ השתתף במרוצי המסלול במשחקי חבר העמים 2014 שנערכו בגלאזגו וזכה במדליית הכסף במקצה הרדיפה הקבוצתית. בטור של בריטניה סיים במקום השלישי בדרוג הכללי וניצח בקטע אחד. באליפות העולם שנערכה בפונפראדה בספרד, הוא ניצח במרוץ האישי נגד השעון והוכתר כאלוף העולם.
במרץ 2016 השתתף ויגינס באליפות העולם במרוצי מסלול שנערכה בלונדון. הוא ניצח במרוץ המדיסון כששיתף פעולה עם מרק קאוונדיש. ברדיפה הקבוצתית זכה ויגינס במדליית כסף יחד עם הנבחרת הבריטית שנוצחה על ידי האוסטרלים. בחודשים שבין אליפות העולם ובין המשחקים האולימפיים בריו דה ז'ניירו התמקד ויגינס בהכנות לאולימפיאדה ורכב במרוצי כביש מדרגה נמוכה יחסית וגם בהם לא השיג תוצאות בולטות. במשחקים האולימפיים הוא זכה יחד עם נבחרת הרדיפה הקבוצתית הבריטית במדליית הזהב, לאחר שזו גברה על הרביעייה האוסטרלית במקצה הגמר. הייתה זו המדליה האולימפית השמינית של ויגינס והחמישית מזהב. מרוץ המסלול האחרון בו השתתף לפני פרישתו היה מרוץ Six Days של גנט שנערך בסוף נובמבר 2016. הוא ניצח במרוץ כששיתף פעולה עם מרק קוונדיש.
בסוף 2017 החל ויגינס להתאמן ולהתחרות בתחום החתירה במטרה להשתתף באולימפיאדת טוקיו (2020).
אישורים רפואיים לחומרים אסורים
בספטמבר 2016 חשף ארגון ההאקרים הרוסי "Fancy Bear" רשימת אתלטים שקיבלו אישורים רפואיים לשימוש בחומרים אסורים (Therapeutic Use Exemptions-TUE), לכאורה, בשל מצבם הבריאותי הדורש חריגה מהאיסור להשתמש בחומרים אלו. מסמכים אלו הראו כי ויגינס קיבל במשך הקריירה שלו אישורים כאלו בשש פעמים שונות. שלוש מהפעמים הללו כללו קבלת זריקות קורטיקוסטרואיד לטיפול בקדחת השחת ב-2011 וב-2012 לפני השתתפותו בטור דה פראנס וב-2013 לפני השתתפותו בג'ירו ד'איטליה. לטענת מבקריו של ויגינס, יש להעלות שאלות לגבי יעילות החומרים כנגד התופעות מהן סבל לכאורה, לגבי מועד מתן התרופות ולגבי הימצאותו של חרט לינדרס (רופא בלגי שהורחק לכל חייו בגין מעורבות בשימוש בסמים בספורט) באזור כנלווה לסגל קבוצת Team Sky באותן שנים. כמו כן, נטען כי בספרו האוטוביוגרפי של ויגינס משנת 2012, "My Time", טען ויגינס כי קיבל זריקות רק לצורך קבלת חיסונים וכי החשד שקיבל זריקות במסגרת האישורים הרפואיים עומדת בסתירה להצהרתו זו.
IHeartMedia
iHeartMedia הוא תאגיד תקשורת המונים אמריקאי שנוסד ב-1972.
התאגיד אחראי על שידורי רדיו, פודקאסטים, מדיה דיגיטלית ואירועים חיים. החברה מחזיקה ביותר מ-850 תחנות רדיו AM ו-FM בארצות הברית. כמו כן, החברה הייתה אחראית על שידור רדיו ופודקאסטים באינטרנט.
מאז 2014, התאגיד אחראי על פרסי המוזיקה של iHeartRadio.
יצחק בן וואליד
רבי יצחק בן וואליד (מכונה מהריב"ו או הנר המערבי; 1777, תקל"ז - 9 בפברואר 1870, ט' באדר תר"ל) היה מקובל מגדולי רבני מרוקו, אב בית הדין ורבה של קהילת יהודי תטואן במשך כ-40 שנים. מחבר שו"ת "ויאמר יצחק".
קורות חייו
נולד בשנת 1777 בעיר תטואן לרב שם טוב, בן למשפחת רבנים. נקרא על שם סבו רבי יצחק. עוד לפני שהגיע לגיל מצוות שקד על לימודי התורה.
בצעירותו התייתם מאביו והוא ומשפחתו חיו בדוחק רב. וכלכלת הבית הוטלה על אימו שעבדה ויגעה על הבאת לחם לביתה מרובה הילדים. באחד הימים כשעמדו על חרפת רעב נאלצה אימו למכור את הש"ס של אביו כדי לקנות לחם לילדיה הקטנים. רבי יצחק הצעיר שראה את עצבונה של אימו החליט לעשות כל שביכולתו כדי לקנות את הש"ס של אביו בחזרה וכך עשה, אסף פרוטה אחר פרוטה עד שהצליח להשיב לאימו את ספריו של אביו שנפטר.
בגיל 17 גילה בקיאות וידע רב בתורה ובהלכה. בגיל 18 נשא לאישה בת למשפחת רבנים אשר ילדה את בנו הבכור, אולם תוך זמן קצר נפטרה והותירה אותו עם בנו הקטן. לאחר מספר שנים נשא לאישה את שמחה ביתו של רבי וידאל ביבאס - לזוג נולדו עשרה ילדים.
התפרנס מכתיבת שטרות וחי בעוני. עם זאת, החזיק בספרייה מכובדת שכללה ספרים נדירים.
רבנותו
רבי יצחק בן וואליד סירב למשרות שונות שהוצעו לו, וכן כאשר פנו אליו אנשי העיר תטואן לשמש כרבם, סרב. לאחר הפצרות רבות מצד אנשי קהילתו, נדד לגיברלטר. קהילתו שלחה אחריו שליחים על מנת להחזירו לעירם, והתעקשו שיבוא לשמש להם כרב. לאור בקשותיהם החוזרות קיבל את הכהונה ושימש כרב העיר וכאב בית הדין במשך 40 שנה. הוא התגלה כמנהיג בעל שיעור קומה ודאג לבני קהילתו ולעניים יתומים ואלמנות בפרט.
פעילות רבנית
בשנת 1868 פנה במכתב ביחד עם רבי יצחק נהון למשה מונטיפיורי בבקשה לסיוע אל מול האלימות כנגד יהודים במרוקו, עקב רצח אכזרי של שתי נשים יהודיות בתטואן.
יחסו לארץ ישראל
בלט באהבת ארץ ישראל, והתעניין במצב היהודים השוכנים בה. כמו כן, תרם ביד רחבה לאנשים שהגיעו מארץ ישראל. בשנת תרכ"ב (1862), עלה לארץ והתיישב בחיפה עם משפחתו, למרות הפצרות רבני ירושלים ובתוכם הראש"ל רבי חיים דוד חזן שיתיישב בירושלים. לאחר זמן קצר חזר לתטואן.
יחסו לכי"ח
הרב יצחק בן וואליד היה אחד התומכים בבתי הספר של אליאנס (כי"ח), וכאשר אלה חיפשו בקרב קהילות בצפון אפריקה ועדות מזרח מקום לייסד את בית הספר הראשון של הרשת, הרב אישר את הקמתו בתטואן, בה נוסד בית הספר הראשון של הרשת בשנת 1860. אולם התנה עמהם על לימודי הקודש בכמות ובאיכות. הם קיימו את תנאיו בעודו בחיים, אולם לאחר פטירתו הפרו את התנאים, ורבני העיר התרו בהם ללא הועיל . הרב גם רשם את יוצאי חלציו ללימודים ברשת לרכישת השכלה בשפות ומדעים.
פטירתו
בשנת ה'תר"ל, בהיותו בגיל 93, נחלש כוחו, לאחר שחלה במשך שלשה שבועות, (בתקופה זו התקיים מניין בביתו), נפטר בט' אדר עם כניסת השבת נפטר בעת שאמר ומלמל את הפסוק: "מזמור שיר ליום השבת".
צוואתו
ציווה בצוואתו שכאשר ילוו את מיטתו לא יקראו לו בתארים אלא רק רב ודיין, וכן השביע את קרוביו שלא יכתבו על מצבתו דבר, ואף לא את שמו. ואת בניו ציווה שימשיכו במעשי צדקה. כמו כן ביקש לפני פטירתו, שיכריזו בשמו שהוא מבקש מחילה אם פגע במישהו.
ספריו והנצחתו
רבי יצחק בן וואליד כתב מספר חיבורים. המפורסם שבהם הוא שו"ת "ויאמר יצחק". לדעת כמה היסטוריונים, בספר "ויאמר יצחק" טמון מידע רב אודות ההיסטוריה הכלכלית, החברתית והדתית של יהודי תטואן. כמו כן מופיעים בו טקסטים נדירים בשפת החכיתיה (הניב הצפון אפריקאי של לדינו). רבי יצחק החזיק בספרייה מכובדת שכללה ספרים נדירים. ספריה זו וספרית בית מדרשו מצויות כעת בירושלים ביד אספן פרטי.
מספר מוסדות לימוד תורה נקראים על שמו בארץ שהגדול ביניהם "תולדות יצחק" השוכן בהר נוף שבירושלים.
הרחוב בו גר במלאח של תטואן נקרא על שמו, וביתו, שנשמר בשלמותו, כיום משמש כמוזיאון לתולדותיו. שנים רבות פעל בית הכנסת יצחק בן ואליד.
לרבי יצחק היה מקל הליכה שעבר מדור לדור במשפחתו, וידוע בסגולותיו הרבות בריפוי מחלות ובייחוד כסגולה ללידה קלה. מטה זה שמור אצל אחת מנינותיו בארץ ישראל באיזור המרכז.
גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט
גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט (בגרמנית: Georg Wilhelm von Hessen-Darmstadt; 11 ביולי 1722 – 21 ביוני 1782), היה בנו של לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט.
ביוגרפיה
גאורג וילהלם נולד ב-11 ביולי 1722 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, ללודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולשארלוטה מהנאו-ליכטנברג, בתם של יוהאן ריינהרד השלישי, רוזן הנאו-ליכטנברג ודורותיאה פרדריקה מברנדנבורג-אנסבך. בשנת 1738 מונה גאורג וילהלם למפקד רגימנט בהסן, ובשנת 1740 מונה בנוסף למפקד רגימנט בצבא הפרוסי, שבו הגיע לדרגת גנרל חיל הפרשים. גאורג וילהלם שימש כיועצו הרשמי של אביו, בעוד אחיו לודוויג הסתמך בעיקר על הדוגמה של פרידריך השני, מלך פרוסיה.
ב-21 ביוני 1782 מת גאורג וילהלם בעיר דרמשטאדט, והוא בן 60 שנים.
משפחתו
בשנת 1748 התחתן גאורג וילהלם עם מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, בתם של כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים וקתרינה פוליקסיאנה, רוזנת זולמס-רדלהיים. לזוג נולדו 9 ילדים:
אליזבת וורן
אליזבת אן וורן (באנגלית: Elizabeth Ann Warren; נולדה ב-22 ביוני 1949) היא אשת אקדמיה ופוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הדמוקרטית, המכהנת כסנאטורית מטעם מדינת מסצ'וסטס מאז 2013. קודם לכן כיהנה כפרופסור בבית הספר הרווארד למשפטים והיא נחשבת למומחית בפשיטות רגל. וורן היא עורכת דין בתחום הגנת הצרכן, יזמה את הקמת הלשכה להגנת הצרכן במגזר הפיננסי בארצות הברית.
שירתה כעוזרת לנשיא ארצות הברית וכיועצת מיוחדת למזכיר האוצר בלשכה להגנה פיננסית לצרכן, תחת הנשיא ברק אובמה. בשנות ה-2000 המאוחרות היא הוכרה על ידי כתבי עת דוגמת The National Law Journal ו-Time 100 כדמות שצוברת יותר ויותר השפעה על המדיניות הציבורית.
היא נחשבת, יחד עם ברני סנדרס מוורמונט, לנציגה המובהקת של האגף הליברלי בסיעה הדמוקרטית בסנאט.
ראשית חייה
וורן נולדה ב-22 ביוני 1949 באוקלהומה סיטי, אוקלהומה, להורים בני מעמד הפועלים: פאולין (לבית ריד) ודונלד ג'ונס הרינג. היא הייתה ילדתם הרביעית של הוריה. כשהייתה בת 12, אביה, שרת בעיסוקו, לקה בהתקף לב, מה שגרר את המשפחה להוצאות רפואיות מרובות, כמו גם לקיצוץ בהכנסת המשפחה, כיוון שהאב לא יכול היה לחזור לבצע את עבודתו הקודמת. בסופו של דבר הוביל הדבר לאובדן מכוניתם, בשל חוסר יכולתם לעמוד בהחזר ההלוואה. כדי לשפר את מצבה הפיננסי של המשפחה, מצאה אִמהּ של אליזבת עבודה ברשת סירס, במחלקת הזמנות מקטלוגים, ואליזבת החלה לעבוד כמלצרית במסעדה של דודתה.
וורן הפכה לכוכבת של קבוצת הדיבייט של בית ספרה, Northwest Classen High School וזכתה בתואר ה-"Oklahoma's top high-school debater" (הדיבייטרית המצטיינת של בתי הספר התיכונים באוקלהומה), בעת שהתחרתה עם קבוצות דיבייט מבתי ספר תיכונים בכל רחבי המדינה. כשהייתה בת 16 אף זכתה במלגת דיבייט לאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. וורן, ששאפה בתחילה להיות מורה, עזבה את אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון לאחר שנתיים, על מנת להתחתן עם חברהּ מימי בית הספר, ג'ים וורן.
וורן ובעלה עברו לניו ג'רזי לצורך עבודתו שם. לאחר שהרתה עם ילדם הראשון, החליטה להפוך לאם המבלה את ימיה בביתה. לאחר שמלאו לבִתה שנתיים, החליטה להירשם ללימודי משפטים ב-Rutgers School of Law–Newark (מוסד שנוסד ב-1908 כבית הספר למשפטים של ניו ג'רזי וב-1936 התמזג עם אוניברסיטת ניוארק, שלאחר מכן הפכה לחלק מאוניברסיטת ראטגרס). וורן עבדה בקיץ כעוזרת ב-Cadwalader, Wickersham & Taft (משרד עורכי דין, מהוותיקים בארצות הברית שעדיין קיימים, נוסד ב-1792). זמן קצר לפני סיום לימודיה ב-1976 הרתה בפעם השנייה, והחלה לעבוד כעורכת דין מביתה, בכתיבת צוואות ובסיכום חוזי נדל"ן. אז גם החלה ללמד במספר אוניברסיטאות, בטרם פנתה ללמד באוניברסיטת הרווארד בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20.
השתייכות פוליטית
וורן הצביעה למפלגה הרפובליקנית במשך שנים רבות בהצהירה ש"הייתי רפובליקנית כיוון שחשבתי שאלו האנשים שהיטיבו לתמוך בשווקים". היא הצהירה שמ-1995 החלה להצביע לעיתים לדמוקרטים כיוון שלא האמינה עוד בנכונותה של עמדה זו, אך אמרה שהצביעה לשתי המפלגות, כיוון שהאמינה שלאף אחת מהשתיים לא צריכה להיות דומיננטיות.
קריירה אקדמית
החל מסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 ולאורך כל שנות ה-80 וה-90, לימדה וורן במספר אוניברסיטאות בכל רחבי המדינה. וורן ערכה מחקרים הנוגעים לפשיטות רגל ולמימון אישי של הנמנים עם מעמד הביניים. ב-1977–1978 לימדה וורן ב-Rutgers School of Law–Newark, ב-1978–1983 במרכז למשפט של אוניברסיטת יוסטון, ומ-1981 עד 1987 בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת טקסס באוסטין. בנוסף, לימדה ב-1985 כפרופסור אורח באוניברסיטת מישיגן ושימשה בין השנים 1983–1987 כעמיתת מחקר באוניברסיטת טקסס באוסטין.
וורן הצטרפה לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה ב-1987 ומונתה לפרופסור מן המניין. ב-1992 החלה וורן ללמד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד כפרופסור אורח, וב-1995 זכתה במשרה קבועה כ-Leo Gottlieb Professor of Law.
ב-1995 התבקשה וורן לייעץ ל-National Bankruptcy Review Commission. היא סייעה לנסח את דו"ח הנציבות, ועבדה במשך כמה שנים בהתנגדות לחקיקה שנועדה להגביל מאוד את זכותם של צרכנים להגיש בקשה לפשיטת רגל. התנגדותם של וורן ואחרים לחקיקה לא צלחה; באפריל 2005 העביר הקונגרס של ארצות הברית את Bankruptcy Abuse Prevention and Consumer Protection Act.
מנובמבר 2006 ועד נובמבר 2010 הייתה וורן חברה בוועדה המייעצת להכללה כלכלית של התאגיד הפדרלי לביטוח פקדונות. היא חברה ב-National Bankruptcy Conference, ארגון עצמאי המייעץ לקונגרס של ארצות הברית באשר לחוק פשיטות הרגל. וורן היא סגנית נשיא לשעבר של American Law Institute (מכון שהוקם ב-1923 על מנת לקדם את הבהרת ופישוט המשפט המקובל בארצות הברית, ואת ההסתגלות שלו לצרכים החברתיים המשתנים).
ב-2008 נבחרה וורן לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
חיים ציבוריים
לוורן פרופיל ציבורי גבוה; היא הופיעה בסרטים התיעודיים Maxed Out וקפיטליזם: סיפור אהבה, סרטו של מייקל מור. וורן אף הופיעה מספר פעמים בתוכניות טלוויזיה, ביניהן ד"ר פיל והדיילי שואו. וורן העניקה ראיונות רבים ל-CNN ולתוכניות רדיו ואתרי אינטרנט.
וורן נהגה לומר כי מוצאה אינדיאני. בשנת 2018 אתגר אותה הנשיא דונלד טראמפ ואמר כי אם היא תראה בדיקת DNA שתוכיח זאת הוא יתרום מיליון דולר לאיזו צדקה שוורן תרצה. וורן פרסמה את תוצאות הבדיקה שהעלתה כי היא ממוצא אירופי, אך יש לה אב קדמון מילידי ארצות הברית בטווח של שישה עד עשרה דורות.
ספרים ופרסומים אחרים
וורן כתבה מספר ספרים, בכללם All Your Worth: The Ultimate Lifetime Money Plan אותו חיברה במשותף עם בִתה, אמליה טיאגי. וורן וטיאגי כתב במשותף גם את הספר The Two-Income Trap: Why Middle-Class Mothers and Fathers Are Going Broke בו הראו כי עובד במשרה מלאה מרוויח בימינו פחות מהכנסתו מותאמת האינפלציה של עובד שהועסק במשרה מלאה 30 שנים קודם לכן. על אף העובדה שמשפחות מוציאות פחות על הלבשה, מכשירי חשמל ביתיים ומוצרי צריכה אחרים, העלויות של הוצאות ליבה אחרות, דוגמת משכנתא, ביטוח בריאות, תחבורה וטיפול בילדים, עלו בחדות. התוצאה היא, שאפילו עם שני מפרנסים, משפחות אינן מסוגלות לחסוך, ונגרמים להן יותר ויותר חובות.
במאמר בניו יורק טיימס אמר ג'ף מדריק (עיתונאי, אנליסט ויועץ מדיניות כלכלית) על ספרהּ של וורן:
במאמר שפורסם בטיים מגזין ב-2003, כתבה מריאנה מארי בוצ'נר על ספרהּ של וורן:
ב-2005 פרסמו וורן ודייוויד הימלשטיין מחקר אודות פשיטות רגל וחשבונות רפואיים. ממצאי המחקר קבעו שמחצית מהמשפחות שהגישו בקשה לפשיטת רגל, עשו זאת בעקבות בעיה רפואית חמורה. הם אמרו שלשלושה רבעים ממשפחות אלו היה ביטוח בריאות. מחקר זה צוטט בהרחבה בדיונים לקביעת מדיניות, על אף העובדה שהיו שערערו על מתודולוגיית המחקר והציעו פירושים אלטרנטיביים לנתונים וטענו שרק 17% מפשיטות הרגל מיוחסות ישירות להוצאות רפואיות.
הפיקוח על TARP
ב-14 בנובמבר 2008 מונתה וורן על ידי מנהיג הרוב הדמוקרטי בסנאט, הארי ריד, לעמוד בראש ה-Congressional Oversight Panel (פאנל הפיקוח הקונגרסיונאלי) בן חמשת החברים, אשר נוצר על מנת לפקח על יישום חוק החירום לייצוב כלכלת ארצות הברית לשנת 2008. הפאנל פרסם דוחות פיקוח חודשיים המעריכים את החילוץ הממשלתי ואת התוכניות הנלוות. בזמן כהונתה של וורן כיסו דוחות אלו, בין היתר, את הנושאים: הלוואות של עסקים קטנים ושל צרכנים, נדל"ן מסחרי, AIG, השפעת Troubled Asset Relief Program (TARP) על השווקים הפיננסיים, ערבויות ממשלתיות, ואת תעשיית הרכב.
CFPB
וורן הייתה תומכת מוקדמת ביצירת Consumer Financial Protection Bureau (סוכנות פדרלית עצמאית שמחזיקה אחריות עיקרית לאסדרת הגנת הצרכן בהתייחס לשירותים ומוצרים פיננסיים בארצות הברית) חדשה. הסוכנות הוקמה מתוקף חוק דוד-פרנק שנחתם על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה והפך לחוק, ביולי 2010. בציפייה לתחילת פעולתה הרשמית של הסוכנות, בשנה הראשונה לאחר חתימת החוק, עבדה וורן על קידום יישומה של הסוכנות, כעוזרת מיוחדת לנשיא ארצות הברית. בזמן שקבוצות ליברליות וארגוני צרכנים דחקו בנשיא אובמה למנות את וורן כמנהלת הקבועה של הסוכנות, התעוררה התנגדות עזה לוורן בקרב מוסדות פיננסיים ובקרב חברי קונגרס רפובליקנים, שהאמינו שוורן תהיה רגולטורית נלהבת מדי. בהיותו משוכנע, על פי הדיווחים, שוורן לעולם לא תזכה באישור הסנאט למינויה כמנהלת הראשונה של הסוכנות, פנה הנשיא אובמה ליועץ המשפטי לשעבר של מדינת אוהיו, ריצ'רד קורדיי, ובינואר 2012, למרות התנגדות של סנאטורים רפובליקנים, מינה אותו למשרה במינוי פגרה.
בחירות 2012
ב-14 בספטמבר 2011 הכריזה וורן על כוונתה להתמודד על המינוי של מועמד המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית, מטעם מדינת מסצ'וסטס, בבחירות שהתקיימו במדינה זו בשנת 2012. ב-2010 זכה במושב הרפובליקני סקוט בראון, בבחירות מיוחדות שהתקיימו לאחר מותו של הסנאטור טד קנדי, אשר כיהן בתפקיד זה 46 שנים. שבוע לאחר מכן, סרטון וידאו בו דיברה וורן באנדובר הפך לסרטון ויראלי. בסרטון, וורן השיבה להאשמה לפיה הפניית בקשה לעשירים לשלם יותר מסים היא "מלחמת מעמדות", וציינה שאיש לא התעשר באמריקה ללא תלות בתשתיות ששולמו על ידי שאר החברה, כשהיא מצהירה:
ב-13 ביולי 2012 נשמע הד ברור לאמירה זו של וורן בנאום שנשא הנשיא אובמה בווירג'יניה, נאום שנודע כנאום "You didn't build that".
וורן רצה ללא התנגדות וזכתה במועמדות הדמוקרטית לתפקיד ב-2 ביוני 2012, בוועידה הדמוקרטית המדינתית, עם הישג של 95.77% מקולות הצירים. מועמדותה של וורן אושרה על ידי מושל מסצ'וסטס דוואל פטריק. וורן ויריבה סקוט בראון הסכימו להתגושש בארבעה עימותים טלוויזיוניים, בכלל זה אחד שייערך בפני איחוד של אמצעי תקשורת בספרינגפילד, ואחד שייערך ב-WBZ-TV (ערוץ וירטואלי המוחזק ומופעל על ידי CBS בבוסטון).
באפריל 2012, הבוסטון הראלד משך תשומת לב לרשומות מדריך עורכי הדין של וורן בשנים 1986–1995 שבהם זוהתה כאינדיאנית, ואשר בית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד פרסם בתגובה לביקורת ביחס למחסור בגיוון אתני בפקולטה. על פי וורן ושלושת אחיה, שושלת אינדיאנית הייתה חלק מהפולקלור המשפחתי שלהם. אף על פי כן, ה-New England Historical Genealogical Society לא הצליחה למצוא תיעוד המוכיח שושלת יוחסין אינדיאנית. עמיתים ומפקחים, בכלל זה צ'ארלס פריד, פרופסור למשפטים בהרווארד אשר היה מעורב בהעסקתה של וורן, אמרו כי וורן לא קיבלה כל יחס מועדף כתוצאה משושלת היוחסין אשר ייחסה לעצמה.
וורן קיבלה במה לשטוח את דבריה בפריים טיים בוועידה הלאומית הדמוקרטית של 2012, מיד לפני שביל קלינטון נשא את דבריו, ב-5 בספטמבר 2012. וורן מיקמה את עצמה כתומכת במעמד הבינוני הנצור ש"נסדק, נלחץ ונדפק בפטיש". על פי וורן, "אנשים מרגישים שהמערכת משתמשת בשיטות לא כשרות נגדם. והנה החלק הכואב: הם צודקים. המערכת מבוימת". וורן אמרה ש"המנכ"לים בוול סטריט הרסו את הכלכלה שלנו והשמידו מיליוני משרות" ושהם "עדיין פוסעים ביהירות סביב הקונגרס, ללא בושה, תובעים טובות, ומתנהגים כאילו אנחנו צריכים להודות להם".
כהונתה בסנאט
ב-6 בנובמבר 2012 הביסה וורן את הסנאטור המכהן סקוט בראון, שזכה בבחירות המיוחדות למילוי כיסאו של טד קנדי המנוח ב-2010, כשזכתה ב-53.7% מהקולות. וורן היא האישה הראשונה אי פעם שנבחרה לסנאט של ארצות הברית מטעם מסצ'וסטס. בדצמבר 2012 הוקצה לוורן מושב בוועדת הבנקאות של הסנאט, הוועדה שמפקחת על היישום של חוק דוד-פרנק ורגולציה אחרת של תעשיית הבנקאות. וורן הושבעה על ידי סגן נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, ב-3 בינואר 2013. לאחר התפטרותו של ג'ון קרי, לצורך מינויו לתפקיד מזכיר המדינה של ארצות הברית, הפכה וורן לסנאטורית הבכירה של מסצ'וסטס לאחר פחות מחודש בתפקיד, מה שהפך אותה למהירה ביותר להתמנות לתפקיד הסנאטור הבכיר אי פעם.