cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ז'אן-בטיסט איזבה
ביוגרפיה
ז'אן-בטיסט איזבה היה אביו של אז'ן איזבה, צייר של נופים ימיים ושל אירועים היסטוריים ברוח האסכולה הרומנטית הצרפתית, וחותנו של הצייר והמעצב פייר-לוק-שארל סיסרי.
יד האלוהים (סרט)
עלילה
נאפולי, שנות ה-80. פבייטו סקיזה הוא נער בגיל ההתבגרות חסר דאגות החי עם הוריו סבריו ומריה והאחים מרקינו ודניאלה בדירת שני חדרים. המשפחה, מוקפת בשפע של קרובים וחברים, קרובים מאוד זה לזה ומטפחים חיבה הדדית גדולה, אבל שלוותם נפגעת עם פרוץ כמה אירועים: פטריציה היפה וחסרת המצפון, אחותה של מריה, מוכית על ידי בעלה פרנקו לאחר שסיפרה לו על מפגש מופלא עם סן ג'נארו והנזיר הקטן (דמות אגדתית), שמאחוריו מסתתרת נטייתה לזנות; אחיו מרקינו, שחקן שאפתן, נדחה באודישן עם הבמאי פדריקו פליני ומאבד אמון ביכולותיו; לבסוף מריה מגלה שסבריו בגד בה עם עמיתה לעבודה, וזורקת אותו מהבית בעקבות ריב זועם. במקביל מתרחש אירוע היסטורי: הכדורגלן דייגו ארמנדו מראדונה נרכש על ידי נאפולי; השמחה והציפייה לחדשות האלה מערבות אותם, את חבריהם ואת נאפולי כולה. עבור פבייטו, מחונן ברגישות קיצונית, אירוע זה הופך למעוז הרגשי להיאחז בו כדי להתגבר על כל עצב.
חסר התמצאות וללא נקודות התייחסות, פבייטו מנסה להתגבר על האבל ולמצוא את דרכו. הוא מקיים יחסים מיניים בפעם הראשונה שלו עם שכנתם הברונית המזדקנת פוקאלה שמשכה אותו בעורמה למיטתה, מתיידד עם המבריח ארמנדו שיוביל אותו לגלות את הסבך של הפשע הנפוליטני; בינתיים הוא חולם ללמוד קולנוע, מוקסם מסרט סוריאליסטי של אנטוניו קפואנו ושל השחקנית הדרום אמריקאית יוליה. בינתיים, הדודה פטריציה מאושפזת בבית חולים פסיכיאטרי: כשהוא הולך לראות אותה, האישה מגלה לו שלאחר הפגישה עם סן ג'נארו והנזיר הקטן היא נכנסה בנס להריון, אך בעקבות מכותיו של בעלה היא הפילה, וביקשה להכלא כדי להימלט מהחיים שדיכאו אותה; כתוצאה מכך, הרעיון לעבור לרומא מתחיל להתפתח גם אצל הילד. בינתיים פבייטו גם רואה את ההידרדרות ביחסיו עם מרקיינו, המגיב לכאב בהימנעות מדאגה לעתיד, ועם דניאלה, שחושפת בפניו את קיומו של אח למחצה לא חוקי שהיה לו מאביו עם אהובתו.
במהלך הצגה של שחקנית מזרח־אירופאית יוליה, פבייטו רואה את אנטוניו קפואנו עצמו מתערב ומרסק את השחקנית, ומדגיש את כל הפגמים שלה. הוא מנהל שיחה ארוכה עם הבמאי, שבה הוא מביע את רצונו לנסוע לרומא ללמוד קולנוע; קפואנו, לעומת זאת, מבין שזה יהיה רק ניסיון שלו להימלט מכאב, ומגלה לו שלקולנוע לעולם לא יהיה הכוח לרפא אותו מהאבל; לכן הוא מזמין אותו "לא להתפרק", כלומר לא לברוח מנאפולי ומעברה, ומציע לו לעשות איתו סרטים כדי לספר את הסיפורים הרבים שהעיר מציעה.
בעקבות הפגישה עם הבמאי פבייטו מבין שהוא כבר לא יכול לעמוד בכאב, ולכן מחליט לשמור אמונים מתוך כוונה לנסוע לרומא. לאורך הדרך ברכבת, בתחנה שוממה, פבייטו רואה את הנזיר הקטן מופיע, מסיר את כובע הגלימה ומחייך אליו.
איום בתביעה משפטית
ביולי 2020, עורך דינו של דייגו מראדונה הצהיר שהוא בוחן הליכים משפטיים נגד הסרט על שמו, שכן מדובר בהתייחסות לשער של מראדונה במונדיאל 1986 נגד אנגליה והשימוש בתמונה של מראדונה נעשה ללא רשות. מנטפליקס נמסר בתגובה כי הסרט אינו סרט ספורט או על מראדונה ובמקום זאת סיפור אישי בהשראת נעוריו של סורנטינו.
הפצה
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-78 של ונציה ב-2 בספטמבר 2021. הופץ ישודר ברחבי העולם לצפייה בשרתי נטפליקס ב-15 בדצמבר 2021.
המרוץ לדראג של רו פול: עונה 13
העונה השלוש עשרה של המרוץ לדראג של רו פול עלתה לשידור ב-1 בינואר 2021 בערוץ VH1. משתתפות העונה הוכרזו לראשונה ב-9 בדצמבר 2020, בציוץ בטוויטר. בעונה זו משתתפות 13 מלכות שמתחרות על התואר "כוכבת הדראג הבאה של אמריקה". ב-20 באוגוסט 2020, הערוץ החליט לחדש את התוכנית ואת הספין-אוף שלה, "המרוץ לדראג: אולסטארס", לעונות נוספות, ה-13 והשישית בהתאמה. הליהוק החל בדצמבר 2019. בנוסף לערוץ VH1, פרק הבכורה הוקרן גם ב-5 ערוצים נוספים: לוגו, MTV, MTV2, פופ ו-The CW, והיה לפרק הנצפה ביותר בתולדות הזיכיון.
לאחר שהטריילר הראשון של העונה הודלף בטעות יום קודם לכן, המלכות נחשפו רשמית ב-9 בדצמבר 2020, על ידי זוכת העונה ה-12, ג'יידה אסנס הול. הטיזר חשף כי פרק הבכורה של העונה יורכב משישה קרבות ליפ סינק, המכונים "Lip-Sync for Your Life", לצד במה חדשה המאפשרת ריחוק חברתי ועיצוב חדר עבודה. אחד המשתתפים בעונה הוא גוטמיק, הגבר הטרנסג'נדר המוצהר הראשון אי פעם שמשתתף בתוכנית, מאז תחילת שידוריה בשנת 2009.
העונה צולמה באוגוסט 2020 במהלך מגפת הקורונה וצולמה בהתאם לנהלים נוקשים, כולל בידוד ובדיקה של כלל המתמודדות, השופטים והצוות. ב-26 בפברואר 2021 שודר הפרק "Corona Can't Keep a Good Queen Down" המפרט את הפקת העונה בתוך המגפה, כולל קטעים שלא פורסמו ומחשבות הקאסט.
מתמודדות
בעונה זו מתמודדות 13 מלכות. הפרטים (גיל, שמות וערים) נכונים לזמן הצילומים.
שופטים אורחים
פרקים 2 ו-8
פרקים 3 ו-5
פרקים 4, 6, 10 ו-12
פרקים 7 ו-9
פרק 13
אורחים מיוחדים
אורחים שהשתתפו בפרקים, אך לא כשופטים בבמה המרכזית.
פרק 4
פרק 5
פרק 6
פרק 8
פרק 9
פרק 10
פרק 11
פרק 12
פרק 13
פרק 14 פרק 16
היריון אחרי גיל 40
הריון הוא תהליך בו מעורבים תאי זרע (ממערכת הרבייה של הזכר) ותאי ביצית (ממערכת הרבייה של הנקבה). בקרב האוכלוסייה הכללית, תקופת הפוריות, שבמהלכה נשים יכולות להרות, נעה בדרך כלל בין גיל 15 (גיל ההתבגרות המינית) לגיל 45 (התחלת גיל המעבר). רוב ההריונות והלידות מתרחשים בטווח הגילאים 35-19, ומקובל לחשוב כי שנות הפוריות הטובות ביותר הן בטווח שמסוף העשור השני ועד לתחילת העשור השלישי לחייה של האישה. עם זאת, הריונות עשויים להתקיים גם אצל נשים שגילן הוא למעלה מ-40.
הריונות מעל גיל 40 מיוחדים בכך שהסיכויים להתרחשותם נמוכים יחסית: כל אישה נולדת עם מספר קבוע של ביציות (1-2 מיליון). במשך הזמן, מספר הביציות בשחלות הולך ופוחת משמעותית. המשמעות היא שהסיכויים להרות פוחתים ככל שגיל האישה עולה, עד כ-5% בנשים מעל לגיל 40. מאפיין נוסף של הריונות המתרחשים אצל נשים שגילן למעלה מ-40 הוא שהסיכונים הכרוכים בהם גבוהים באופן יחסי.
פוריות וטיפולי פוריות לאחר גיל 40
הסיכויים להרות פוחתים עם העלייה בגיל האישה בשל שני גורמים עיקריים: מספרן הקטן והולך של הביציות, ונזק מצטבר במטען הגנטי של הביציות שמונע מהן לתפקד כרגיל.
מומחי פריון מציינים כי הם יכולים לסייע באמצעות טיפולי פוריות לנשים הסובלות מבעיית פוריות מכנית (סתימת חצוצרות), ליקויים במבנה הרחם או בעיות הורמונליות, אך אין באמתחתם פתרון משמעותי ויעיל לבעיות פוריות הנובעות מגיל האישה.
אחת השיטות הנפוצות להשגת הריון בגיל מאוחר היא שיטת ה-IVF. מדובר בתהליך שבו שואבים ביציות מגוף האישה, מפרים אותן בעזרת זרע, ולאחר שההפריה עברה בהצלחה, מחדירים את הביציות המופרות לרחם לתקופת ההיריון. באמצעות טכניקה זו, ניתן לבדוק פגמים גנטיים בביציות המופרות, ולבחור את העובר בעל הסיכויים הטובים ביותר לשרוד ולהפוך לתינוק בריא.
מגמות בנוגע להריונות אחרי גיל 40
בישראל, קיימת מגמת עלייה במספר ההריונות לאחר גיל 40. על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2009 ילדו בישראל 7,300 נשים מעל גיל 40 (שהן 4.6% מכלל היולדות בישראל בשנה זו). מדובר בעלייה של 40% בהשוואה לשנת 2000, אז רק כ-5,200 - נשים בישראל ילדו מעל גיל 40.
בין הסיבות למגמת העלייה במספר ההריונות לאחר גיל 40, ניתן למנות את אלה הבאות: דחיית הילודה לטובת הרצון להתפתח באופן אישי, לפתח קריירה ולהגיע ליציבות פיננסית וביטחון תעסוקתי, נישואים מאוחרים, נישואים שניים, ואמון בכוחם של הטכנולוגיה והרפואה לאפשר היריון בגיל מאוחר.
סיכונים
הריון בעשור החמישי לחיי האישה יוגדר כ"הריון בסיכון גבוה", וככזה ילווה במעקב מקצועי של רופא נשים מומחה ואחות במטרה לצפות בעיות אפשריות ולטפל בהן במועד.
סיכונים לאם
בספרות בנושא, הריון המתרחש אצל נשים בגיל 45 ומעלה, נחשב להריון מורכב העשוי לטמון בחובו סיכונים שונים. קיימות עדויות לכך שהריון בגיל זה עלול להיות מלווה בתחלואה של האם, בליקויי פריון ובסיבוכים מיילדותיים. במחקרים שונים בנושא נצפו שיעורים גבוהים יחסית של סיבוכים שונים ובהם סוכרת הריון, הפלה מוקדמת, לידה מוקדמת, היפרדות שליה, יתר לחץ דם ובחלק המקרים אף רעלת הריון. בקרב קבוצת הנשים באוכלוסייה זו נרשמו שיעורים גבוהים יחסית של אשפוז במהלך ההיריון, ושל לידה באמצעות ניתוח קיסרי. מחקר שנערך בארץ נמצא כי אצל נשים שיולדות בגיל מבוגר מ-45, הסיכון לסוכרת היריון גבוה פי עשרים וחמישה יותר מאשר באוכלוסיית הנשים ההרות בכללותה, וכי שיעור הסיבוכים מסכני החיים המחייבים העברה של היולדת לטיפול נמרץ במהלך הלידה גבוה פי שישה יותר מאשר באוכלוסיית הנשים ההרות בכללותה.
סיכונים לעובר
אצל עוברים, ההפרעה העיקרית הקשורה לגיל האם היא הפרעה כרומוזומלית, ובמיוחד תסמונת דאון. קיים סיכון לסיבוכים עובריים נוספים, כגון פגות, האטה בגדילה תוך-רחמית ואף תמותה תוך-רחמית בלתי-מוסברת. קיימת השערה כי עקב העלייה בגיל האישה והזדקנות הביצית עלולים להיגרם פגמים בביצית ובדנ"א, אשר בתורם עלולים לפגוע בפוריות העובר לקצר את תוחלת חיים שלו ולגרום למחלות רבות.
צבי אדום
צבי אדום (שם מדעי: Eudorcas rufina; קרוי גם צבי סמוק) הוא מין בסוג צבי אמיתי, אשר היה קיים לכאורה בצפון אפריקה ונעלם מן העולם. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1894 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, ובתחילה סווג כמין בסוג צבי, לפני שהסוג Eudorcas קיבל מעמד נפרד. זהותו של המין נקבעה רק על סמך שלוש דגימות ממוזיאון של עורות וגולגולות של זכרים, אשר נרכשו בנמלי אלג'יר ואוראן שבאלג'יריה בין 1877 ל-1894. הצבי האדום לא נצפה מעולם באופן מהימן בטבע. אף על פי שיש הסוברים שהוא תת-מין של צבי אדום חזית, חוקר שבחן את הגולגולת של המין ב-1964 קבע שעל בסיס המורפולוגיה שלה מדובר במין נפרד. עם זאת, מאז 2008 קיים ספק לגבי המעמד הטקסונומי שלו שכן ייתכן שהדגימות הללו הן פרטים יוצאי דופן של צבי אדום-חזית אשר ניצודו מעבר לסהרה במערב אפריקה והובלו לשווקים בצפון היבשת, מה שהוביל את IUCN לסווג אותו כמין חסר נתונים ולא כמין נכחד.
תיאור
על פי התיאור המקורי של המין, הצבי האדום דומה למדי לצבי אדום חזית, אך גדול ממנו. הצבע הכללי של גופו הוא חום-אדמדם בהיר עם פס שחור צר באורך של 4-2.5 סנטימטרים המשתרע לאורך הצלעות. פס דהוי וחיוור היה מעל הפס השחור, ומראהו היה דהוי יחסית לצבע הלבן שבעכוז. הגחון והמותניים היו לבנים, ועל פני האחוריים הלבנים בלטו זוג פסים כהים על הירכיים. הזנב היה בצבע אדמדם עם קצה שחור. הפרסות היו כבדים באופן ניכר מפרסותיו של צבי אדום-חזית. מרכז הפנים היה בצבע אדמוני עשיר ותחום בכל צד על ידי פסים חיוורים שנמתחו מהעין לחוטם. החלק העליון של הראש, הלחיים, וצידי הצוואר היו חיוורים. הקרניים של הדגימות (זכרים), היו באורך של 29 סנטימטרים וסטו מעט לצד בטרם התעקמו לאחור; הקצוות שלהן התעקלו מעט כלפי מעלה. לאורך הצד החזיתי של הקרן היו טבעות רוחביות חזקות. דגימות של נקבה לא תועדו. אורך הראש והגוף היה 14 סנטימטרים, ואורך הזנב היה 16 סנטימטרים (22 סנטימטרים יחד עם ציצת השיער בקצה).
ביולוגיה
לא ידוע מאומה על האקולוגיה, התפוצה או בית הגידול של המין. שלוש הדגימות הידועות של המין נאספו כולם משווקים באלג'יריה, ועל פי זה הונח שהמין היה מוגבל בתפוצתו לצפון אפריקה. הצבע העשיר של הפרווה, הוביל את הזואולוגים למסקנה שהמין לא אכלס את מדבר סהרה אלא אזורים עשירים במשקעים וצמחייה, שכן לצבי הנגב וצבי רים החיים במדבר יש פרווה חיוורת מאוד. חוקרי הטבע משערים שהצבי האדום אכלס אזורי יער-אורנים עם סבך שיחים בצפון-מערב אלג'יריה עם דמיון חלקי לצבי קיווייה, וחלקם ציינו אזורים ספציפיים יותר כמו המרחב שבין הערים פרנדה וטלאג או את עמק נהר חליף. ההצעות הללו מעולם לא אומתו.
זן באמנות הקשת
זן באמנות הקשת (מגרמנית: Zen in der Kunst des Bogenschießens) הוא ספר שכתב אויגן הריגל, פרופסור גרמני לפילוסופיה, שפורסם ב-1948. הספר עוסק בנסיונותיו להבין את תורת הזן על ידי תרגול קיודו, אמנות הקשת היפנית, המשמשת כתרגול מדיטטיבי עבור מתרגלי זן, ממורה בשם אווַה קֶנזוֹ. מיוחסת לספר הצגתו הראשונה של הזן לקהל המערבי בסוף שנות ה-40 וה-50.
בשנים מאז שיצא מבקרים רבים הטילו ספק באמינות הספר, וטענו שלא ניתן להגדיר את גישתו של קנזו כ"זן", ושקנזו עצמו מעולם לא טען ללמד זן אלא גישה רוחנית נפרדת שפיתח בשם "דאישא-דוֹקיוֹ". בנוסף נטען שהריגל הציג באופן מגמתי או המציא לחלוטין רבים מהמפגשים אותם תיעד בספרו. בנוסף טוענים אחרים שהרעיונות המוצגים בספר הושפעו או נועדו להצדיק את הפוליטיקה של המפלגה הנאצית אליה הריגל השתייך עד פירוקה, כשלוש שנים לפני פרסום הספר.
תהליך כתיבת הספר
הרריגל (1884–1955) היה פרופסור גרמני לפילוסופיה, עם עניין במיסטיקה. מ-1924 ועד 1929 לימד פילוסופיה ביפן, ולכאורה למד את קיודו אצל מאסטר בשם אווַה קֵנזוֹ. אווה לימד קיודו באופן שנחשב בעיני אחדים כדת מיסטית, הנקראת דאישא-דוֹקיוֹ. הייתה זו גישה לקיודו ששמה דגש רב על ההיבט הרוחני, בשונה מחלק ניכר משיטות התרגול הנפוצות באותה תקופה. ב-1936 כתב הרריגל חיבור בן 20 עמודים על חוויותיו, ולאחר מכן ב-1948 הרחיב את החיבור לספר קצר. הספר תורגם לאנגלית ב-1953 וליפנית ב-1955.
תוכן הספר
הספר מציג תיאוריות על למידה מוטורית. הריגל מפגין פתיחות כלפי התיאוריה שחלק מהפעולות הפיזיות החצוניות של האדם נעשית באופן לא מודע, דעה שעד אז לא הייתה מקובלת במערב. לדוגמה, רעיון מרכזי בספר הוא כיצד במשך שנים של תרגול, פעילות גופנית הופכת ללא מאמץ פיזי או נפשי, כאילו הזיכרון הפיזי שלנו (המכונה לרוב "זיכרון שריר") מבצע תנועות מורכבות וקשות ללא שליטה מודעת מהגוף.
הריגל מתאר זאת בספרו כך:
ביקורת
אחרים, כמו שוג'י יאמאדה בספרו "Shots in the Dark", טוענים שרבות מהשיחות בין הריגל לאווה קנזו שונו או הומצאו לחלוטין על ידי הריגל. בנוסף טוען שוג'י שגישתו של קנזו היא גישה רוחנית עצמאית ונפרדת לחלוטין מהזן, ולכן שגם המידע המדויק שמובע בספר אינו שייך לשדה הזן.
לזכר ילדים נהדרים
"לזכר ילדים נהדרים" או "ילדה עם איילה" הוא פסל מאת הפסל הישראלי דב פייגין, המוצב בקיבוץ אפיקים.
דב פייגין, שהיה חבר תנועת השומר הצעיר בברית המועצות, היה בשנת 1927 ממקימי הקיבוץ וחבר בו עד שנת 1932. הפסל מנציח את ילדי קיבוץ אפיקים שנפטרו ממחלת הפוליו.
הפסל מציג דימוי של ילדה המאכילה איילה. פניה של האיילה מופנים אל כף ידה המושטת של הדמות. סגנון הפיסול של הדמויות מושפע מן האמנות הפוסט-אימפרסיוניסטית הצרפתית בעיצוב האקספרסיבי של פני השטח. הפסל שייך ליצירתו המוקדמת של פייגין. החל משנה זו היה פייגין נתון בתהליך הפשטה של יצירתו.
מרבלוס נקאמבה
מרבלוס נקאמבה (באנגלית: Marvelous Nakamba; נולד ב-19 בינואר 1994) הוא כדורגלן זימבבואי המשחק בעמדת הקשר האחורי בלוטון טאון.
קריירת מועדונים
נקאמבה נולד בוואנגי שבזימבבואה. נקאמבה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של היילאנדרס. בשנת חתם בבאנטו רוברס מליגת העל הזימבבואית כאשר הוא בן 15, במדיה שיחק שלוש שנים.
ב-24 בדצמבר 2012 נקאמבה חתם בנאנסי מליגת העל הצרפתית והצטרף בהתחלה לקבוצת המילואים של המועדון. ב-9 במאי 2014 נקאמבה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–3 נגד אנז'ה.
ב-20 ביוני 2017, נקאמבה חתם לארבע שנים בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית, תמורת 4 מיליון פאונד. ב-29 ביולי נקאמבה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 נגד לוקרן.
ב-1 באוגוסט 2019, נקאמבה חתם לארבע שנים באסטון וילה מהפרמייר ליג תמורת 12 מיליון אירו. ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–6 נגד קרו אלכסנדרה במסגרת גביע ה-EFL. לאחר המשחק, כדורגלן העבר פטר אנדלובו אישר כי יוקם עבורו פסל בעיר הולדתו. בנובמבר נבחר על ידי האוהדים לשחקן המצטיין של החודש.
קריירה בינלאומית
בצעירותו, נקאמבה שיחק בנבחרת הנוער של זימבבואה. ב-13 ביוני 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זימבבואה בניצחון 1–2 נגד.
נקאמבה השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אפריקה לאומות.
פוסטפלדוואר
פוסטפלדוואר (בהונגרית: Pusztaföldvár) הוא כפר גדול בנפת אורושהאזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית קטנה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בפוסטפלדוואר נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 2,075 תושבים, ובשנת 2021 רק 1,419 תושבים.
יהודי פוסטפלדוואר
יהודים ישבו בפוסטפלדוואר במאה ה-19 ובשנת 1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
גל בראל
גל בראל (נולד ב-15 ביוני 1990) הוא כדורגלן עבר ישראלי שHחק בעמדת הבלם והקשר האחורי.
קריירה
בראל התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל רמת השרון, וב-11 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל נצרת עילית במסגרת גביע הטוטו לליגה הלאומית. לאחר מכן המשיך לשחק בקבוצת הנוער, ובעונת הושאל לקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים.
לאחר שבעונת ירד עם הפועל רמת השרון לליגה הלאומית, בקיץ  חתם בראל במועדון ספורט אשדוד, במדיה ערך רק שש הופעות בליגה, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. לקראת עונת עונת חתם בהפועל פתח תקווה, לאחר שירדה לליגה הלאומית.
את עונת התחיל כשחקן חופשי. בינואר חתם במועדון נעוריו, הפועל רמת השרון עד לסיום העונה.
קוטון פיטסימונס
בשנת 2021 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל, בתור "תורם לכדורסל".
גל בראל
קריירה
באוגוסט הצטרף להפועל עכו.
קוטון פיטסימונס
נעורים וקריירת מכללות
פיטסימונס נולד בעיר האניבל שבמיזורי, וגדל בבאולינג גרין הסמוכה. בגיל 10 זכה לכינוי "קוטון" (באנגלית: Cotton, כותנה) על ידי חבריו לכיתה, בשל שיער ראשו אשר דמה לסיבי כותנה. בסיום לימודיו התיכוניים עבד במפעל לייצור לבנים, וכן שיחק כדורסל בליגת חובבים ושימש כשופט במשחקי ליגות תיכונים.
גל בראל
קריירה
ב-13 ביולי 2020, בראל חתם בהפועל רעננה.
ב-8 בפברואר 2021, בראל חתם במכבי בני ריינה מליגה א' צפון, ובתום העונה עבר להפועל קלנסווה מליגה ב'.
קוטון פיטסימונס
בליגת המכללות
בשנת 1958 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של "מכללת מוברלי" אשר במיזורי. פיטסימונס נשאר בתפקיד זה במשך 9 עונות, ולאורך התקופה רשמה הקבוצה מאזן ניצחונות חיובי 223–59. בשתי העונות האחרונות זכתה מוברלי באליפות ליגת ה-NJCAA – הליגה הבכירה בארצות הברית למכללות קהילתיות, מכללות מדינה ומכינות קדם-אקדמיות.
בליגת ה-NBA
באוגוסט 1977 מונה למאמן קבוצת באפלו ברייבס, ואת עונתו היחידה בתפקיד סיימו הברייבס עם המאזן השני מהסוף בליגה, 27–55. בעונה העוקבת עבר המועדון לסן דייגו, ושינה את שמו ל"סן דייגו קליפרס".
לקראת עונת עבר לאמן את קנזס סיטי קינגס, אשר סיימה את העונה במקום השני באזור המערבי, עם מאזן 48–34. רכז הקבוצה פיל פורד זכה בתואר רוקי העונה, ופיטסימונס עצמו זכה בתואר מאמן העונה לאחר שהקינגס רשמו שיפור של 17 ניצחונות לעומת העונה הקודמת. בפלייאוף 1979 הודחה קנזס סיטי בחצי גמר המערב, על ידי פיניקס סאנס. בעונת העפילו הקינגס לגמר האזורי, לראשונה מזה 17 שנים, אך הפסידו מול יוסטון רוקטס בתוצאה 1–4. בארבע מתוך שש עונותיו כמאמן הקינגס העפילה הקבוצה לפלייאוף, ולאורך התקופה רשמה מאזן כולל של 248 ניצחונות ו-244 הפסדים.
בין השנים 1984–1986 אימן את סן אנטוניו ספרס, ובשתי העונות הודחה הקבוצה בסיבוב הפלייאוף הראשון.
פטירתו
ב-24 ביולי 2004 נפטר פיטסימונס מסרטן הריאה, בגיל 72.
ג'ון מקגינלי
ג'ון מקגינלי (באנגלית: John C. McGinley; נולד ב-3 באוגוסט 1959) הוא שחקן אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בזכות תפקידו כפרי קוקס בסדרת הקומדיה האמריקאית סקראבס, בוב סליידל בסרט מהומה במשרד וסמל רד אוניל בסרט פלאטון בבימויו של אוליבר סטון. הוא גם כתב והפיק בתחומי קולנוע וטלוויזיה.
ביוגרפיה
למקגינלי יש חמישה אחים ואחיות, הוא נולד בגריניץ' וילג', רובע מגורים במערב מנהטן שבניו יורק. אמו הייתה מורה ואביו היה סוכן מניות. סבא רבא שלו מצד האבא היה ממחוז דניגול שבאירלנד. מקגינלי גדל בניו ג'רזי ולמד בבית הספר התיכון מילבורן, ושיחק בנבחרת הפוטבול של בית הספר. הוא למד משחק באוניברסיטת סירקיוז, לאחר מכן למד בבית הספר היוקרתי של אוניברסיטת ניו יורק על שם טיש לאומנויות, הוא סיים את לימודיו בשנת 1984.
קריירה
מקגינלי עבד ללא הפסקה בשנות התשעים בסרטים כמו נקודת פריצה (1991), איש הנצח 2 (1991), מאמר 99 (1992), עגלות מזרח! (1994), שבעה חטאים (1995), הפריצה לאלקטרז (1996), נקמה שחורה (1996), אין מה להפסיד (1997), ומהומה במשרד (1999). בשנת 2007 הוא הופיע כצ'אק בסרט אמא מאוהבת. באותה שנה היה לו גם תפקיד קטן כשוטר תנועה הומו בסרט שימו גז. מקגינלי דיבב בסדרות טלוויזיה מצוירות, כולל גיבור העל האטום במספר פרקים בתוכנית ליגת הצדק והופעת אורח כ"הצל הלבן", סוכן ממשלה סמוי שמשגיח על יואי פרימן בסדרה "שכונות מרוחקות". מקגינלי קיבל ביקורות ושבחים עבור הופעתו כרוצח סדרתי בדרמת המתח משנת 1997 אינטנסיביות של המחבר דין קונץ, זה נהפך למיני סדרה הכי מדורגת של רשת הטלוויזיה פוקס. הוא עבד עם דין קונץ ורשת פוקס פעם נוספת בסרט "ניצול יחיד" משנת 2000.
בשנת 2001, מקגינלי החל במשחק קבוע כפרי קוקס בסדרת הקומדיה סקראבס שמשודרת ברשת NBC האמריקאית. במהלך הסדרה ד"ר קוקס מתנהג כחונך לא מוכן אל ג'יי. די (זאק בראף). מקגינלי אמר שיש שלושה דברים שהוא מאלתר במהלך הסדרה: הראשון, שימוש קבוע בשמות של בנות אל ג'יי. די, השני דבר, שאותו הוא גם עושה לחברים האמיתיים שלו; השריקה שלו, אותה הוא מתאר כהרגל גרוע, והשלישי, ההרגל שלו להגעת באפו, כמחווה לדמות של רוברט רדפורד מהסרט העוקץ, הוא אומר שמשמעות המחווה היא: "יהיה בסדר".
בשנת 2005 הוא כתב ספר שנקרא "ארנב עם מצב רוח לדיבורים: איך להישמע בלי לומר מילה". בשנת 2009, הוא לוהק לסרט האנימציה סופרמן\באטמן: אויבי הציבור שמבוסס על ספר הקומיקס וגילם את תפקידו של מטאלו.
בשנת 2012 נודע שמקגינלי ישחק דמות חוזרת (דמות שמופיעה מפעם לפעם במהלך הסדרה) בדרמת הפעולה סוכן מחוק שמשודרת בערוץ הטלוויזיה USA. הוא הוצג לראשונה בפרק השני של העונה השישית של הסדרה. בנוסף באותה שנה, הוא הופיע בפרסומת של חברת הביטוח 'סטייט פארם' כאבא שמחכה לבנו שסיים את לימודיו בקולג' לעבור דירה, אבל בעזרת הקסם של חברת 'סטייט פארם', הוא ואשתו הופכים את החדר של בנם לחדר אדים וספא.
הוא התחיל את שנת 2013 עם חזרתו של המחזה גלנגרי גלן רוס כדייב מוס לצד אל פצ'ינו, בובי קנבייל, ריצ'רד שיף, דייוויד הרבור וג'רמי שיימוס. בשנת 2016 שיחק בסרט האימה "הניסוי של בלקו" בהפקת ג'יימס גאן שגם כתב את התסריט.
חייו האישיים
בפברואר 1997, מקגינלי התחתן עם בת זוגו לורן למברט. בנם, מקס, נולד באותה שנה. בדצמבר 2001, למברט ומקגינלי התגרשו. באוקטובר 2002 הוא נבחר כ"האבא של החודש" באתר iParenting.com. באוגוסט 2006, הוא התארס לחברתו, מדריכת יוגה ניקול קסלר במאליבו שבקליפורניה שאיתה הוא יצא במשך שנתיים. הזוג התחתן ב-7 באפריל 2007 בטקס פרטי בביתם. יש להם שתי בנות, בילי, נולדה ב-2008 וקייט שנולדה ב-2010.
מקגינלי הוא גם אוהד מושבע של קבוצת ההוקי קרח דטרויט רד וינגס מליגת ה-NHL והראה זאת במספר פרקים של סקראבס כאשר לבש את חולצתה של הקבוצה.
ירי בצנחן באוויר
ירי בצנחן באוויר היא פעולה מלחמתית ששאלת חוקיותה זכתה להתייחסות באמנות בינלאומיות.
ירי בצנחן באוויר מותר על פי אמנת ז'נבה, כאשר הצנחן צונח בדרכו לפעילות מבצעית. עם זאת, חל איסור לירות באנשי צוות של מטוס שצנחו ממנו לאחר שכלי הטיס שלהם נקלע לבעיה. האיסור האחרון היה נהוג במשפט הבינלאומי, ושאב השראה מנוהגים של אבירות וכן מהדינים שנהגו לגבי יורד ים שספינתו נטרפה, אך ניתן לו תוקף רשמי בהשלמות לאמנת ז'נבה רק ב-1977. ישראל הייתה גורם פעיל ומרכזי בהכנת השלמות אלו.
הקו המנחה בחקיקת חוקים אלו גורס כי צנחן בעודו באוויר שייך למעגל הלחימה, ומנצל יתרון טקטי על מנת לשפר את מצבו בלחימה. איש צוות אוויר שמטוסו נפגע יצא ממעגל הלחימה, ואינו מהווה סיכון.
ההגנה על הצונח ממטוס במצוקה
אף שהוסכם שראוי שתהיה הגנה על איש צוות מטוס הנחלץ ממנו וצונח לשטח עוין, היה ויכוח סוער בין ישראל ומדינות המערב לבין מדינות ערב בשאלה האם ראוי שתהיה הגנה גם על איש צוות מטוס הנוטשו וצונח בשטח שנשלט בידי כוחות ידידותיים לו. מדינות המערב טענו שלא ניתן לסבול פגיעה בחייל המצוי במצב חסר ישע, ואינו צונח לקראת פעילות עוינת. הערבים טענו שחייל זה צפוי לשוב לבסיסו ולהשתתף לאחר מכן שנית בפעולות טיס מלחמתיות, ולכן אין סיבה להגן עליו. לבסוף, בלחץ המערב, לא נקבעה הבחנה בין צניחה לשטח ידידותי לבין צניחה לשטח עוין.
אף שחיילים הצונחים ממטוס כחלק מפעילות מבצעית בבירור אינם זוכים להגנת האמנה במהלך צניחתם, עלתה השאלה האם יש מקום להגן על חיילים מוטסים אשר צונחים ממטוס שנקלע במצוקה, כשם שנקבעה הגנה על אנשי הצוות של המטוס הצונחים ממנו. לבסוף הוחלט שהאמנה תקבע במפורש שהיא אינה מגנה על גייסות מוטסים.
הסעיפים שנקבעו בסופו של דבר בפרוטוקולים המשלימים לאמנת ז'נבה הם:
אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה
אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה (בהונגרית: Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר בודפשט שבהונגריה. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1782, מה שהופך אותה לאוניברסיטה הטכנית הוותיקה בעולם. היה המכון הראשון באירופה שהכשיר מהנדסים ברמת אוניברסיטאית. נכון ל-2020, לומדים באוניברסיטה כ-20,000 סטודנטים, והיא המוסד הטכני הגדול במדינה אשר מעניק 70% מתארים ההנדסיים בהונגריה. 34 מחברי הסגל הם חברי האקדמיה ההונגרית למדעים.
באוניברסיטת בודפשט פועלות יותר מ-110 מחלקות ומכונים במסגרת שמונה פקולטות עם כ-1,100 מרצים וכ-400 חוקרים. מתוך 20,000 הסטודנטים, כ-14,00 מגיעים מכ-50 מדינות מחוץ להונגריה (בעיקר ארצות הברית, גרמניה והממלכה המאוחדת). הלימודים מתקיימים בכחמש שפות: הונגרית, אנגלית, גרמנית, צרפתית ורוסית.
אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה לוקחת חלק בוועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם ובארגון האוניברסיטאות העולמי. מבין בוגרי האוניברסיטה הידועים ניתן למנות את ארנה רוביק, מקס שפטר, אלפרד האיוש, תיאודור פון קרמן, דונאט באנקי, פאול ארדש, וחתני פרס נובל ג'ורג' אולה, יוג'ין ויגנר, דניס גאבור.
היסטוריה
אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה נוסדה בשנת 1782 על ידי יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כ-Institutum Geometricum. באותה תקופה היא הכינה מומחים בתחום הנדסה אזרחית. בשנת 1872 האוניברסיטה של קייסר יוזף קיבלה עצמאות מלאה והוענק לה זכות ללת תעודות בהנדסה לאחר חמש שנות לימוד. באותה תקופה בנוסף לפקולטה להנדסה אזרחית הוקמו פקולטות להנדסה כימיה, הנדסת מכונות וארכיטכטורה. בשנת 1910 האוניברסיטה עברה למיקומה הנוכחי בסמוך לנהר הדנובה בעיר. בשנת 1925 החלו לימודי נשים. בתקופה זו המוסד לקח חלק משמעותי בתהליך בתיעוש של הונגריה. בשנת 1949 הוקמה פקולטה להנדסת חשמל. בשנת 1955 הוקמה הפקולטה להנדסת תחבורה. בשנה שלאחר מכן, רבים מן הסטודנטים במוסד הובילו את המרד ההונגרי. בשנת 1998 הוקמה הפקולטה למדעי הטבע והפקולטה למדעי הכלכלה והחברה.
סטיב יאגו
סטיב פאריד יאגו (בצרפתית: Steeve Farid Yago; נולד ב-16 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן בורקינאי המשחק בעמדת הבלם באריס לימסול.
קריירת מועדונים
יאגו התחיל את הקריירה שלו בטולוז. ב-25 בדצמבר 2012 יאגו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-1 נגד נאנסי. יאגו שיחק בטולוז 7 וחצי שנים, בהן רשם 122 הופעות.
ב-31 בינואר 2019 יאגו הושאל ללה האבר מהליגה הצרפתית השנייה עד לסיום העונה.
ב-2 בספטמבר 2019 חתם בקן.
ב-1 ביולי 2021, יאגו עזב את צרפת לראשונה בקריירה וחתם באריס לימסול מליגת העל הקפריסאית.
קריירה בינלאומית
יאגו אמנם נולד בצרפת, אך בחר לייצג את בורקינה פאסו מולדת הוריו. ב-23 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בורקינה פאסו בניצחון 0-4 נגד. ב-6 בפברואר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק על המקום השלישי בגביע אפריקה לאומות 2021, בו הפסידה בדו-קרב בעיטות עונשין ל.
מרכז המוזיקה של לוס אנג'לס
מרכז המוזיקה של לוס אנג'לס (באנגלית: Los Angeles Music Center; שמו הרשמי - מרכז אמנויות הבמה של מחוז לוס אנג'לס, Performing Arts Center of Los Angeles County) הוא ממרכזי אמנויות הבמה הגדולים בארצות הברית, שממוקם במרכז העסקים של לוס אנג'לס. מרכז המוזיקה כולל את דורותי צ'נדלר פביליון, תיאטרון אהמנסון, פורום מארק טייפר ואולם הקונצרטים על שם וולט דיסני. המרכז מושך מעל 1.3 מיליון מבקרים מדי שנה, שבאים כדי להאזין ולצפות בהופעות של ארבעה מוסדות תרבות בעלי שם בינלאומי שמשכנן במרכז: התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, האופרה של לוס אנג'לס, מקהלת האמנים של לוס אנג'לס וסנטר ת'יאטר גרופ, לצד הופעות של להקת התיאטרון המצליחה של גלוריה קאופמן שפועלת אף היא במרכז. המרכז אף מארח מופעים קהילתיים, פסטיבלי אמנות, הופעות רחוב, פעילויות אמנות אינטראקטיביות וסדנאות, וכן תוכניות לימוד.
רקע
באפריל 1955, דורותי צ'נדלר, רעייתו של מפיץ לוס אנג'לס טיימס נורמן צ'נדלר, החלה לאסוף תרומות להקמת בית קבע לתזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס. צ'נדלר הצליחה לגייס כמעט 20 מיליון דולר מתרומות פרטיות; מחוז לוס אנג'לס הקצה את האתר שבו יוקם האולם וגייס 14 מיליון דולר נוספים להשלמת הפרויקט על ידי שעבוד איגרות חוב מוניציפליות.
בנייתו של ה"דורותי צ'נדלר פביליון", שיועד להיות ביתה של התזמורת הפילהרמונית, החלה ב-9 במרץ 1962, והושלמה ב-27 בספטמבר 1964. לצדו הוקמו מבנים נוספים, פורום מארק טייפר ותיאטרון אהמנסון, שבנייתם הושלמה ב-19 וב-12 באפריל 1967, בהתאמה.
כאשר הדורותי צ'נדלר פביליון פתח את שעריו ב-6 בדצמבר 1964 הוביל את התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס זובין מהטה הצעיר, בן ה-28, במופע שכלל גם את הכנר יאשה חפץ וביצועים של הפנפר של ריכרד שטראוס והקונצ'רטו לכינור בדי מינור של בטהובן. פורום מארק טייפר פתח את שעריו עם הופעה פרובוקטיבית של מחזהו של ג'ון וייטינג The Devils ("השטנים"), ותיאטרון אהמנסון נפתח עם הופעה של "איש למנשה" בביצועה של להקת סיוויק לייט אופרה (Civic Light Opera). עונת המחזות הראשונה של תיאטרון אהמנסון כללה העלאה של המחזה "אחוזות מפוארות יותר" (More Stately Mansions) מאת יוג'ין או'ניל בכיכובה של אינגריד ברגמן, על מנת להדגיש את הכוונה של התיאטרון לשתף פעולה עם מחזאים ושחקנים מהשורה הראשונה.
מאז פתיחתו ב-1964, אירח מרכז המוזיקה את הופעות הבכורה האמריקאיות של סיימון ראטל ואסה-פקה סאלונן, את הצגות הבכורה העולמיות של ילדים חורגים לאלוהים ומלאכים באמריקה בפורום מארק טייפר, והופעות של ג'סיקה טנדי, יום קרונין, קתרין הפבורן ומגי סמית' בתיאטרון אהמנסון. במסגרת פעילותן במרכז שיתפו התזמורת הפילהרמונית ומקהלת האמנים של לוס אנג'לס פעולה כדי ביצירת פסקול לסרט האילם הקלאסי של סרגיי אייזנשטיין "אלכסנדר נבסקי". ב-1987 הייתה העונה האחרונה של הסיוויק לייט אופרה במרכז המוזיקה, אך ב-1986 הוקמה "האופרה של מרכז המוזיקה של אנג'לס" (Los Angeles Music Center Opera). עם הפקותיה ניתן למנות את "טריסטן ואיזולדה" של ריכרד וגנר בבימויו של ג'ונתן מילר עם עיצוב תפאורה של דייוויד הוקני.
בניית אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני
ב-23 באוקטובר 2003 נפתח במרכז המוזיקה אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני, שאותו עיצב פרנק גרי, ובכך התרחב שטחו של המתחם ל-45 דונם. אולם הקונצרטים בן 2,265 המושבים משמש משכנן של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס ושל מקהלת האמנים. האולם כולל את אודיטוריום התיאטרון על שם רוי ועדנה דיסני/קאל-ארטס (REDCAT) בן 266 המושבים, ושטחי הופעות פתוחים כולל אמפיתיאטרון הילדים של קרן W. M. Keck, הכולל 250-300 מושבים ואמפיתיאטרון נאדין ואד קרסון הכולל 120 מושבים.
ניהול
מרכז המוזיקה מנוהל על ידי דירקטוריון בראשות ליסה ספק (Lisa Sphect), נכון ל-2013. נשיא המרכז ומנהל התפעול הוא סטפן ד. ראונטרי (Stephen D. Rountree), נכון ל-2013. מחוז לוס אנג'לס הוא הבעלים של מרכז המוזיקה ומספק מימון לתחזוקה, תפעול ואבטחה. הרווחים מהפעלת החניון של המרכז מכסים על הוצאות אלו. מרכז המוזיקה וארבעה מוסדות התרבות הפועלים בו אחראים להפקות המוצגות בתיאטראות ובאולמות. מרכז המוזיקה מתפעל את המבנים ואת שטחי המתחם ומפקח על החזקת התיאטראות, המסעדות וארכיוני מרכז המוזיקה.
"שלום על פני האדמה"
ב-4 במאי 1969 נחנך במתחם המרכז הפסל "שלום על פני האדמה" ("Peace on Earth") בפיסולו של ז'אק ליפשיץ. הפסל מתאר יונה שיורדת לארץ עם בשורת השלום, שמיוצגת על ידי מריה שעומדת בתוך חופה בצורת דמעה, הנתמכת בבסיסה על ידי טלאים שכובים. לורנס א. דויטש ולויד ריגלר תרמו 250 אלף דולר להזמנת העבודה, שהוצבה בתוך מזרקה.
האדריכלים של מרכז המוזיקה, ולטון בקט (Welton Becket) ושות', התנגדו להצבת הפסל בכיכר שבין הדורותי צ'נדלר פביליון לפורום מארק טייפר. אולם, לאחר חיפוש יצירה מתאימה במשך שנתיים, החליטה לבסוף ועדת האמנות של מרכז המוזיקה להזמין את פסלו של ליפשיץ. כיום, זוהי יצירת האמנות הציבורית המצולמת ביותר בלוס אנג'לס.
"דלת הריקודים"
פסל הארד "דלת הריקודים" (The Dance Door) נוצר ב-1978 בידי רוברט גרהם ונתרם למרכז המוזיקה ב-1982 על ידי פרדריק ומרסיה וייסמן. הפסל מורכב מדלת ארד מעוטרת בגודל בן-אדם. הדלת חלולה וכוללת מסגרת בלבד. היא נוצרה מ-7 פאנלים מרותכים של ארד בכל צד. על הדלת מעוטרים דמויות רקדנים.
ורוניקה גירנקו
ורוניקה גירנקו (נולדה ב-1998) היא שחיינית פאראלימפית ישראלית.
גירנקו נולדה בסיביר ועלתה לישראל בגיל שנתיים. בשנת 2003 נשלחה אל סבתה בסיביר ושם נפגעה קשות בתאונת דרכים, אחריה נותרה משותקת בפלג גוף תחתון. מספר שבועות לאחר התאונה הוחזרה לארץ והחלה שיקום בבית לוינשטיין ומגיל 11 שיקום הידרותרפי במסגרת מרכז השיקום של איל"ן בחיפה.
בגיל 15 החלה להשתתף בתחרויות שחייה.
ב השתתפה בשני משחים בדרגת נכות S3:
ב השתתפה בארבעה משחים:
בשנת 2021 השתתפה באליפות אירופה וסיימה במקום הרביעי, בשנת 2022 זכתה באליפות העולם במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה עם תוצאה של 1:25.74 דקות, ובשנת 2023 זכתה באליפות העולם במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה עם תוצאה של 1:21.31 דקות.
סר גאווין והאביר הירוק
סר גאווין והאביר הירוק הוא שמה של רומנסה ארתוריאנית מהמאה ה-14. שמו של מחבר היצירה אינו ידוע. החיבור כולל מוטיבים רבים מסוגת ספרות האבירים וגם מן הספרות עממית, כדוגמת משחק עריפת הראש והחלפת הזכיות. שפת החיבור המקורית היא אנגלית תיכונה, והוא זכה לשלל תרגומים ועיבודים במהלך ההיסטוריה, בין היתר תורגם לאנגלית מודרנית בידי טולקין.
עלילה
החיבור מתאר את קורותיו של סר גאווין, אחד מאבירי השולחן העגול בקמלוט. בתקופת חגיגות חג המולד בקמלוט מגיע למקום יצור משונה, כולו ירוק ורכוב על סוס ירוק, בידו האחת גרזן ובידו השנייה ענף של שיח צינית. האביר הירוק מציב לנוכחים אתגר - אחד מאבירי השולחן העגול יערוף את ראשו של האביר הירוק ובתמורה האביר הירוק יערוף את ראש האביר בעוד שנה ויום. גאווין נענה לאתגר וערף את ראשו של האביר הירוק, אך למרבה ההפתעה האביר לא מת, אלא אסף את ראשו בידו, הזכיר לגאווין את חלקו בהתערבות ועזב את המשתה. כעבור כשנה, לקראת חג המולד יצא גאווין למסע כדי להשלים את חלקו בעסקה. במהלך מסעותיו הוא מפגין כבוד, נאמנות ומיישם את הקוד האבירי באופן מושלם, עד למבחן הסופי המערב את בעל הטירה, אשתו ומתנתה. בסופו של המסע מגיע גאווין לטירה מסתורית ולא נודעת. אדון הטירה מזמין אותו להתארח ואף מציע לו משחק: בזמן שגאווין נח בטירה, יצא האדון לציד, ובערב יחליפו ביניהם את שהצליחו להשיג במהלך היום. וכך, בזמן שאדון הטירה יוצא לציד, גאווין מנסה לא להתפתות לגבירת הטירה, ובערב "מחזיר" את הנשיקות שקיבל ממנה אדון הטירה. ביום השלישי הגבירה מעניקה לגאווין אבנט מיוחד המגן על בעליו מכל פגע. גאווין לוקח את האבנט אך לא מעביר אותו בערב לידי האדון כפי שהוסכם ביניהם. למחרת גאווין יוצא לפגוש את האביר הירוק ולמלא את חלקו בעסקה, כשהוא לובש את האבנט המיוחד סביב מותניו. הוא כורע בפני האביר הירוק וזה מהתל בו, ורק שורט את צווארו. לבסוף מגלה האביר הירוק את זהותו האמיתית: הוא אדון הטירה בה שהה גאווין בימים האחרונים, ומטרת ההתערבות הייתה לבחון את יושרתם של אבירי השולחן העגול במצוות מורגן לה פיי. האבירים, שיוצגו על ידי גאווין, זוכים לתהילה והשריטה שספג גאווין נגרמה כיוון ששיקר ולא מילא את חלקו בהסכם עם אדון הטירה. גאווין חוזר לקמלוט מבויש אך שאר האבירים מקבלים אותו בשמחה ומוחלים לו על החטא הפעוט, ואף מחליטים לענוד בעצמם אבנט ירוק לזכר האירוע.
תרגומים
בשנת 1898 תרגמה החוקרת ג'סי ווסטון את היצירה תרגום ראשון בפרוזה לאנגלית מודרנית, ומאז התפרסמו עוד תרגומים רבים אחרים. היצירה תורגמה לעברית באופן חלקי בידי שמעון זנדבנק במסגרת "אנתולוגיה של ימי הביניים" (הוצאת דביר 1991) בעריכת לורנס בסרמן. בשנת 2007 ראה אור תרגום מלא לעברית בידי אריה סתיו: "עלילות אבירי השולחן העגול: מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית" (הוצאת הקבוץ המאוחד 2007).
יבול
יבול הוא תנובה חקלאית מן הצומח (ובהשאלה גם מהחי) המשמשת באופן נרחב לצורכי רווח או קיום. מרבית הגידולים מיוצרים בחקלאות או בחקלאות ימית. הגדרה רחבה של יבול עשויה לכלול גם פטריות שאינן מיקרוסקופיות ואצות (אלגקולטורה ).
מרבית הגידולים נקצרים כמזון לבני אדם או כמספוא לבעלי חיים.
גידולים חשובים שאינם מזון כוללים הורטיקולטורה, גידולי ענף הפרחים ויבול תעשייתי. הורטיקולטורה כוללת צמחים המשמשים בעיקר לנוי ולתכנון גינון. גידולי ענף הפרחים כוללים עציצים, פרחים לקישוט מיטות וחדרים ועוד. יבול תעשייתי שאינו מזון כולל למשל גידולים שמשמשים את ענף הטקסטיל, דלק ביולוגי, תחום הרפואה ועוד.
גידולי מזון חשובים
חשיבות היבול משתנה לפי אזור. באופן גלובלי, הגידולים הבאים הם התורמים ביותר לאספקת המזון האנושי (הנתונים שבסוגריים הוא הערכה ממוצעת של צריכת קלוריות יומית לאדם, נכון לשנת 2013): אורז (541 קלוריות), חיטה (527 קלוריות), קנה סוכר וגידולי סוכר אחרים (200 קלוריות), תירס (147 קלוריות), שמן סויה (82 קלוריות), ירקות אחרים (74 קלוריות), תפוחי אדמה (64 קלוריות), שמן דקלים (52 קלוריות), מניהוט (37 קלוריות), קטניות (37 קלוריות), גרעיני חמניות (35 קלוריות), שמנים מחרדל ולפתית (34 קלוריות), פירות (31 קלוריות), דורה (28 קלוריות), דוחן (27 קלוריות), בוטנים (25 קלוריות), שעועית (23 קלוריות), בטטה (22 קלוריות), בננות (21 קלוריות), אגוזים שונים (16 קלוריות), פולי סויה (14 קלוריות), שמן כותנה  (13 קלוריות), שמן בוטנים  (13 קלוריות), יאם (13 קלוריות).
מבחינת המשקל המיוצר, הגידולים הבאים הם החשובים ביותר (ייצור גלובלי באלף טונות):
Bickenhead
Bickenhead הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית קארדי בי. השיר יצא לאור ב-5 באפריל 2018, ביחד עם צאת אלבום הבכורה שלה, Invasion of Privacy, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-76 במצעד של קנדה, וה-43 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי קארדי בי, אוסטין אוונס, קיז, דריק אורדון, דיון נורמן, ג'וסי ג'יי, ג'ורדן ת'ורפ, דיג'יי פול פיליפ קולמן וטוד שו והופק על ידי איו, קיז ונס. השיר הוא שיר בסגנון הראפ המלוכלך, בדומה לכמה שירים נוספים מתוך האלבום.
ניל זי מאולמיוזיק, אמר כי: "מילות השיר מלוכלכות ואף מזכירות את מילות שיריה של ליל קים".
הצלחה
למרות שלא יצא כסינגל, קיבל השיר את מעמד הזהב בארצות הברית, על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, עבור מכירות של למעלה מ-500 אלף עותקים במדינה. ביוטיוב זכה השיר להצלחה רבה גם כן, כאשר צבר למעלה מ-15 מיליון צפיות בסך הכל.
בספוטיפיי צבר השיר למעלה מ-55 מיליון השמעות בסך הכל.
קומאנצ'י
שבט הקומאנצ'י (אנגלית: Comanche) הוא שבט אינדיאני שהתיישב בצפון אמריקה בשטח הנקרא קומאנצ'ריה המשתרע על חלקים ממדינת ניו מקסיקו המזרחית, דרום מזרח קולורדו, דרום מערב קנזס, מערב אוקלהומה, ומרבית מצפון מערב טקסס. אנשי הקומאנצ'י מוכרים על ידי ממשלת ארצות הברית כ-אומת הקומאנצ'י שבסיסה בעיר לוטון שבמדינת אוקלהומה.
לפני שאנשי שבט הקומאנצ'י באו במגע עם האדם הלבן הם היו לקטים ציידים. ייתכן כי בשלהי המאה ה-18 מנה השבט כ-45,000 איש. הקומאנצ'י היה השבט הדומיננטי באזור המישורים הגדולים בארצות הברית.
בעת מלחמה נהגו אנשי השבט לקחת לעיתים שבויים משבטים חלשים יותר, ולאחר מכן היו מוכרים אותם כעבדים לכובשים הספרדים ומאוחר יותר למקסיקנים. בנוסף, היו לוקחים אלפי שבויים מהמתיישבים הספרדים, המקסיקנים והאמריקאים.
כיום מונה אומת הקומאנצ'י 15,191 חברים בלבד כאשר מתוכם גרים כ-7,763 באזור שבטי סביב העיר לוטון ובאזורים בסביבת דרום מערב אוקלהומה. מסיבת האיחוד השנתית של אומת הקומאנצ'י נערכת בוולטרס, אוקלהומה באמצע יולי.
שפת הקומאנצ'י היא שפה נומית של האוטו-אזטקים ולעיתים מסווגת כניב שושון. השם "קומאנצ'י" לקוח מהשם שניתן להם על ידי שבט היוט, "קימנטצי" שפירושו אויב.
ממשל
בסיס האם של אומת הקומאנצ'י ממוקם בעיר לוטון במדינת אוקלהומה. שטח השיפוט השבטי שלהם ממוקם במחוזות קדו, קומאנצ'י, קוטון, גריידי, ג'פרסון, קיוואה, סטפנס וטילמן שבמדינת אוקלהומה. חברות בשבט מחייבת 1/8 קשר דם (כלומר, לפחות סב-רב אחד).
החל מ-1 ביוני 2012, וולאס קופי הוא יושב ראש השבט, אד אשיטי משמש כסגנו, רוברט קומאצ'יט משמש כמנכ"ל השבט, רוברט טיפקוני כמזכיר האוצר, רון רד אלק ממלא מושב ראשון ויונבי טרי ממלא מושב שני.
פיתוח כלכלי
השבט מפעיל משרד שיכון משל עצמו ומנפיק לוחיות רישוי לרכבי השבט. לשבט יש מחלקה ללימודים גבוהים שעיקר פעילותה מתמקד במתן מלגות ועזרה כלכלית לצורך לימודיהם של חבריו. בנוסף מפעיל השבט את מכללת אומת הקומאנצ'י בלוטון, אוקלהומה. בבעלותו עשר חנויות עישון שבטיות וארבעה בתי קזינו. בתי הקזינו נקראים "קזינו אומת הקומאנצ'י" בלוטון, "קומאנצ'י רד ריבר קזינו" בעיר דבול שבאוקלהומה, "קומאנצ'י ספר קזינו" בעיר אלגין שבאוקלהומה ו-"קומאנצ'י סטאר קזינו" בעיר וולטרס שבאוקלהומה.
האקלים של ונקובר
האקלים של העיר ונקובר, המצוייה בפרוביצניה קולומביה הבריטית אשר בקנדה, הוא אקלים ימי מתון (סיווג האקלים Köppen Cfb) הגובל באקלים ים תיכוני חם-קיצי (Csb). חודשי הקיץ בדרך כלל יבשים, וגורמים לא אחת לתנאי בצורת מתונים, בדרך כלל ביולי ובאוגוסט. לעומת זאת, שאר השנה גשומה, במיוחד בין אוקטובר למרץ.
קומאנצ'י
התהוות
הסוס נטל חלק מרכזי בהתהוותה של תרבות הקומאנצ'י. חשיבותו האסטרטגית הייתה גדולה ובני השבט נדדו דרומה והתמקדו בחיפוש אחר סוסים נוספים יותר מאשר בחיפוש אחר עדרי הבאפלו. ייתכן כי בני הקומאנצ'י היו הקבוצה הראשונה מבין ילידי המישורים הגדולים שהטמיעו את הסוסים בתרבותם והציגו אותם בפני שבטים נוספים באזור.
האקלים של ונקובר
כמו שאר אזורי החוף של קולומביה הבריטית (British Columbia Coast, אנ'), העיר ממותנת על ידי הזרם הצפוני של האוקיינוס השקט (North Pacific Current, אנ'), שמקורו בזרם קורושיו המתון יותר, והיא גם מוגנת במידה מסוימת על ידי הרי האי ונקובר (Vancouver Island Ranges, אנ'), ממערב.
קומאנצ'י
התהוות
ההגירה הראשונית הביאה אותם לאזור הדרומי של המישורים הגדולים, הנפרש מנהר ארקנסו ועד למרכז טקסס. עד 1700, הגיעו בני השבט לניו מקסיקו של היום ולאצבע הצפונית של טקסס, תוך שהם דוחקים את שבט הליפן אפאצ'י דרומה, לאחר שגברו עליהם בקרב בן תשעה ימים שנערך בשנת 1723 לאורך הריו דל פיירו (נהר ויצ'יטה). עד שנת 1777 נסוג שבט הליפן אפאצ'י עד לנהר הריו גראנדה ושבט המסלרו אפאצ'י נסוג לקוהווילה.
האקלים של ונקובר
תנאים כלליים
האקלים של ונקובר מתייחס לכל אזור ונקובר רבתי (Greater Vancouver region, אנ') ולא רק לעיר ונקובר עצמה. בעוד שמיקום החוף של ונקובר משמש כממתן לטמפרטורות שלה, רוח הים והשטח ההררי הופכות את ונקובר רבתי לאזור של מיקרו אקלים (Microclimate, אנ'), כאשר שינויים מקומיים במזג האוויר מוגזמים לעיתים יותר מאלה שנחווים באזורי חוף אחרים.
קומאנצ'י
התהוות
במהלך אותה תקופה, גדלה אוכלוסיית הקומאנצ'י באופן דרמטי הודות למהגרים שהגיעו משבט השושון ואימוצם של נשים וילדים רבים שנלקחו בשבי מקבוצות יריבות. הקומאנצ'י לא יצרו מעולם יחידה שבטית אחת ומאוחדת, אלא נחלקו בין 12 קבוצות אוטונומיות שנקראו להקות. קבוצות אלה חלקו שפה ותרבות אחת ורק לעיתים רחוקות נלחמו זו בזו. ישנה הערכה כי שבט הקומאנצ'י שבה אלפי אנשים מקרב המתיישבים הספרדים, המקסיקנים והאמריקאים שחיו על אדמתם. פרופסור קרטיס מארז (Curtis Murez) מהמחלקה ללימודים אתניים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, גורס כי כתוצאה מכך התפתחו בני תערובת בשטחי הספר.
האקלים של ונקובר
תנאים כלליים
חיזוי משקעים באזור ונקובר רבתי הוא מורכב במיוחד. כלל אצבע הוא שבכל עלייה בגובה העומדת על 100 מטרים, יש תוספת של 100 מילימטרים משקעים, כך שמקומות כמו מחוז צפון ונקובר בהרי החוף הצפוני (North Shore Mountains, אנ') מקבלים יותר גשם. שלג הוא בעייתי לתחחזיות מטאורולוגיות בגלל טמפרטורות שנותרו קרוב לנקודת הקיפאון במהלך אירועי שלג.
טמפרטורות
הטמפרטורה השנתית הממוצעת בוונקובר היא 11 מעלות צלזיוס (מ"צ) במרכז העיר,ו 10.4 מ"צ בשדה התעופה YVR אשר בעיר ריצ'מונד (Richmond, British Columbia, אנ'). זהו אחד האזורים החמים בקנדה. ונקובר רבתי נמצאת באזור עמידות של USDA 8, בדומה לערי חוף אחרות או ערים הסמוכות לחוף דוגמת סיאטל, פורטלנד, אמסטרדם ולונדון, כמו גם מקומות כמו אטלנטה, ג'ורג'יה וריילי, צפון קרוליינה, הרחק עד הדרום (אם כי במקומות אלה יש ימים בעלי טמפרטורות גבוהות הרבה יותר בגלל הקיץ החם בהרבה). האקלים המתון למחצה מאפשר קיום צמחים כגון דקל טחנת הרוח (Windmill Palm, אנ'). עונת הגידול (Growing season, אנ') של ונקובר נפרסת בממוצע על פני 221 ימים, החל מה- 29 במרץ, וכלה ב־5 בנובמבר. תקופה זאת ארוכה ב־72 ימים מזו של טורונטו, וארוכה יותר מכל מרכז עירוני מרכזי אחר בקנדה.
קומאנצ'י
התהוות
באמצע המאה ה-19, מכרו בני הקומאנצ'י סוסים לסוחרים ולמתיישבים הצרפתים והאמריקאים ולאחר מכן למהגרים שעברו באזורם בדרכם לחיפוש זהב בקליפורניה. בני הקומאנצ'י גנבו את מרבית הסוסים משבטים וממתיישבים אחרים ויצרו לעצמם תדמית של גנבי סוסים מדופלמים שלא פסחו גם על גנבת בקר. הגנבות הללו הובילו לעיתים למלחמות עקובות מדם. בני שבט הקומאנצ'י הצליחו לשים את ידם על מספר רב של סוסי פרא והיו כישרוניים במיוחד באילופם. מספרם של סוסי הפרא שחיו באזור קומנצ'ריה נאמד כ־2,000,000. לקראת סוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19, נזקק כל אחד מבני השבט להחזיק ברשותו סוס, ואלה שהיו לוחמים, אף יותר. כאשר אוכלוסיית הקומאנצ'י מנתה 30,000 - 40,000 איש, היו ברשות השבט 90,000 עד 120,000 עודפי סוסים.
הלחימה הייתה חלק נכבד מהווי חייהם של הקומאנצ'י. בני השבט היו יריבים ראויים שפיתחו אסטרטגיות לשימוש בכלי מלחמה מסורתיים על גבי סוסים. פשיטות הקומאנצ'י אל תוך מקסיקו התרחשו באופן מסורתי בעתות של ירח מלא כשהראות בלילה הייתה טובה. מכאן נולד המונח "ירח קומאנצ'י" (Comanche Moon) שבמהלכו ביצעו פשיטות למטרות גנבת סוסים וכלי נשק וכן נטילת שבויים. מרבית הפשיטות אל תוך מקסיקו התרחשו במדינת צ'יוואווה ובמדינות השכנות בצפון.
האקלים של ונקובר
טמפרטורות
כאשר שלג הוא תופעה נדירה נוכח מהלכו המתון בדרך כלל של החורף, פרחים רבים נותרים בפריחה והם נפוצים בגנים ובמשרדים חיצוניים לאורך כל החורף. בוא האביב מובחן לעיתים קרובות לראשונה בפברואר עם טמפרטורות מעט מתונות יותר וחזרתם של צמחים רב שנתיים פורחים. זה לא נדיר שעצי דובדבן יתחילו לפרוח בהמשך החודש, כפי שנראה באופן בולט במהלך אולימפיאדת החורף של שנת 2010.
אזור ונקובר רבתי נתון גם לשינויים משמעותיים בטמפרטורות הקיץ, שיכולות להיות שונות בשיעור של בין חמש לעשר מ"צ בין אזורים פנימיים של עמק פרייזר לבין אזורי החוף הממוזגים באוקיינוס, כאשר יש בריזה על החוף. לעומת זאת, טמפרטורות החורף נוטות להיות קרירות יותר בפנים הארץ בכמה מעלות.
קומאנצ'י
קבוצות
בחברת הקומאנצ'י היו ארבע רמות של אינטגרציה חברתית-פוליטית:
האקלים של ונקובר
אור
קו הרוחב הגבוה יחסית של 49° 15′ 0″ N (בדומה לפריס, צרפת, ב 48 ° 85 ′ 66 ″) פירושו שקיעות כבר בשעה 16:15 וזריחות עד השעה 8:10 בבוקר, מנובמבר עד פברואר, בתחנת מדידת השמש בשדה התעופה בריצ'מונד, בממוצע יותר מ -70% משעות היום הקצרות כבר מעוננות לחלוטין. אחוז העננות גבוה יותר בוונקובר ובמיוחד בחוף הצפוני מכיוון שרוחות עלייה במעלה צלע ההרים מובילות להתפתחות עננים.
קומאנצ'י
קבוצות
דוגמה לדיוויזיה כזו המבוססת על פוליטיקה נמצאת בדיוויזיית "יפרוקה" (Yaparʉhka) המוכרת כדיוויזיה נפרדת. בגלל שוני בתרבות ובשפה בהשוואה להקות קומאנצ'י אחרות, הם הפכו למוכרים כ-"יאפ" (Yap - אוכלי השורשים) בניגוד ל-"קוטסוטוקה (Kʉhtsʉtʉhka - אוכלי הבאפלו). דיוויזיית יפרוקה הכילה כמה וכמה קבוצות מגורים אזוריות כגון קטטו-טו (Ketahtoh Tʉ), מוטצו-טו (Motso Tʉ) ו-פיביאניגוואי
האקלים של ונקובר
אור
לעומת זאת, הקיץ מאופיין בתבנית מזג אוויר כמעט הפוכה, עם לחץ גבוה ואור שמש עקבי. יולי ואוגוסט הם החודשים השמשיים ביותר. סמוך לשעון הקיץ, יש פחות משמונה שעות בין השקיעה לזריחה, עם דמדומים שנמשכים אחרי השעה 22:00.
קומאנצ'י
קבוצות
בניגוד לשכניהם מצפון, שבטי השיאן והאראפהו, הקומאנצ'י לא פיתחו את הרעיון הפוליטי ליצירת ניסיון או שבט. הקומאנצ'י הכירו זה בזה כ-נומונו ולהקות נלחמו זה בזה לעיתים רחוקות; על אף זאת ה-קאווארו-נו נהגו במדיניות נגד התיישבות הספרדים והאינדיאנים בניו מקסיקו בהפרדה מוחלטת מבני ה-קוטסוטוקה. כתוצאה מכך, בתקופה שבה חברת הקומאנצ'י החלה להתפרק, החלו ה-פנטוקה-נו, שפעם כובדו והטילו אימה, לספק גששים אינדיאנים לצבא ארצות הברית ולטקסנים כנגד בני קומאנצ'י אחרים שעדיין נלחמו בהם ושוטטו בחופשיות.
האקלים של ונקובר
גשם
ונקובר היא העיר השלישית בקנדה בכמות הגשמים השנתית, עם למעלה מ -161 ימי גשם בשנה. כפי שנמדד בשדה התעופה של ונקובר בריצ'מונד, העיר מקבלת 1,189 מ"מ של גשם בשנה. בצפון ונקובר, הנמצאת בערך במרחק של 20 קילומרטים מנמל התעופה בוונקובר, כמות הגשם גבוהה יותר, כאשר בבסיס הר גראוס נמדדו 2,477 מ"מ גשם בשנה.
קומאנצ'י
קבוצות
הלהקה הייתה היחידה החברתית העיקרית של הקומאנצ'י. להקה טיפוסית מנתה כמאה אנשים. להקות היו חלק מדיוויזיות יותר גדולות, או שבטים. לפני שנות החמישים של המאה ה-18, היו שלוש דיוויזיות של קומאנצ'י: ימפריקס (Yamparikas), יופס (Jupes) ו-קוטסוטקס (Kotsotekas). בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-18 התנתקו מספר להקות מ-קוטסוטקס ונדדו דרום מזרחה. נדידה זו גרמה למחלוקת גדולה בין הקבוצה המקורית, הקומאנצ'י המערבים, לבין בדלני ה-קוטסוטקס, הקומאנצ'י המזרחים. הקומאנצ'י המערבים חיו בחלקם הצפוני של נהר ארקנסו, הנהר הקנדי, הנהר האדום ואזור הלאנו אסטקדו (Llano Estacado). הקומאנצ'י המזרחים חיו ברמת אדוארדס ומישורי טקסס מצפון לנהרות הברזוס והקולורדו ומזרחית לקרוס טימברס (Cross Timbers), האזור המיוער למחצה המשתרע בין טקסס, אוקלהומה וקנזס.
האקלים של ונקובר
גשם
סופות רעמים נדירות בעיר, החווה 6.1 ימי סופת רעמים בממוצע בשנה. מזג האוויר באביב ובסתיו בדרך כלל גשום וקריר.
קומאנצ'י
קבוצות
עם חלוף הזמן, שלוש הדיוויזיות האלה השתנו בכמה מובנים. בתחילת המאה ה-19, נעלמו בני ה-יופס מדפי ההיסטוריה, כנראה עקב התמזגות עם דיוויזיות אחרות. רבים מבני ה-ימפריקס נדדו דרום מזרחה, הצטרפו לקומאנצ'י המזרחים ונודעו כ-טנאווה (Tenewa). רבים מבני קיוואה ובני אפאצ'י מהמישורים (ניישן - Naishan) עברו לצפון קומאנצ'ריה והפכו מקורבים לבני ה-ימפריקה. קבוצה של אראפהו שהייתה ידועה בשם צ'ריטיקה (Charitica), נדדה לתוך קומאנצ'ריה והצטרפה לחברת הקומאנצ'י. דיוויזיות חדשות קמו, כגון דיוויזיית נוקוניס (Nokonis) שהייתה מקורבת ל"טנאווה"; וה-קווהאדי (Kwahadi), שהתהוותה כקבוצה חדשה באזור הלאנו אסטקדו הדרומי. ההבדלה שבין מערב למזרח השתנתה במהלך המאה ה-19. אלו שהביטו מהצד, החלו לקראו להם קומאנצ'י צפוניים, מרכזיים ודרומיים.
האקלים של ונקובר
גשם
עונת כריתת הדשא (grass-cutting season) מתחילה לעיתים קרובות בחודש מרץ ונמשכת עד אוקטובר. הקיץ יכול להיות יבש למדי, וככזה, אין בו צורך לקצור דשא שלא הושקה במשך חודש ואף יותר. בחלק מהקיצים אפשר ולא יתועדו גשמים במשך חמישה שבועות ואף יותר, בעוד שבאחרים עשויים להיות כמה ימי גשם ברציפות. בנוסף, ונקובר היא אחת הערים היבשות ביותר בקנדה בעונת הקיץ, אך בשאר ימות השנה הלחץ הגבוה שננעל במהלך הקיץ זז החוצה ומוחלף במערכות לחץ הנמוכות הרגילות (מזג אוויר גשום) על ידי נפילה עד אמצע האביב.
מבחינה היסטורית יולי הוא החודש היבש ביותר בוונקובר, ולמעשה, שדה התעופה הבינלאומי בוונקובר לא רשם כלל גשמים במהלך כל חודש יולי של שנת 2013; הפעם הראשונה אי פעם בהיסטוריה שתועדה. פרט לכך, נרשמו חודשי יולי רבים אחרים בשנים נוספות בהן נמדדו פחות ממילימטר גשם בודד בעיר.
קומאנצ'י
קבוצות
בחלקה המזרחי של קומאנצ'ריה, בין נהרות הקולורדו והנהר האדום, חיו ה-נוקוני (Nokoni Nʉʉ - "הזזים" וה-"חוזרים"). דרומית אליהם חיו הלהקות החזקות יותר או קבוצות המגורים של ה-טנאווה (Tahnahwah) - 'אלה הגרים במורד הנהר' וה-טנימה (Tanimʉʉ,Dahaʉi,Tevawish - 'אוכלי החי'). ביחד, ה-נקוני,ה-טנאווה וה-טנימה נקראו הקומאנצ'י המרכזיים. מצפון ל-נקוני בעמק הנהר האדום, בין הנהר האדום לנהר הקנדי, חיו קבוצות רבות של קוטסוטקס (Kotsotekas - Kʉhtsʉtʉʉka - 'אוכלי באפלו'); את שמם לקחו מעדרי הבאפלו הרבים שתמיד היו בשטחם.