cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
עצלן דו-אצבע של לינאוס
תזונה
העצלן ניזון מעלים, ענפים ופירות. העצלן בררן מאוד בסוגי הצמחים מהם הוא ניזון, הוא נצפה לעיתים ניזון גם מחרקים וטרף קטן, כאשר הוא משתמש בזרועותיו על מנת לקרב ענפים אל פיו. הוא אינו שותה כלל, את המים מקבל מהמזון ומליקוק טל. בגני חיות שבהם בדרך כלל לא ניתן לספק את הפירות המקומיים מיערות הגשם העצלן ניזון מפירות נפוצים כמו בננות ותפוזים, וממאכלים אנושיים אחרים כגון לחם ואפילו מעט בשר. עצלן ממוצע אוכל כ- 250 גרם ביום. בעת הפרשת הצואה (פעם בשבוע) העצלן מאבד עד 30% ממשקלו, זאת לאור העובדה כי תוכן המעיים שלו מהווה 17-37% ממשקל גופו.
רבייה
עונת הרבייה היא מרץ-אפריל. העצלנית מסמנת לזכרים שהיא מיוחמת על ידי השמעת שריקות. כאשר שני זכרים מתקרבים לנקבה אחת הם מתקרבים זה לזה, נתלים על שלוש רגליים ומנופפים אחד לעבר השני בידם. הזכר שמתעייף ראשון מוותר והולך מהמקום. העצלנים מזדווגים פנים אל פנים, כשהם תלויים במהופך. העצלנית ממליטה גור אחד, כאשר היא תלויה במהופך, הגור יוצא כשראשו קודם והוא מושך את עצמו לבטן אימו, כך בעצם מיילד את עצמו. הגור נצמד לבטן אימו למספר שבועות, עד שהוא מסוגל לנוע בכוחות עצמו. הגור נגמל בגיל 5 חודשים, אך נשאר קרוב לאימו עד גיל שנתיים. אז אמו מעודדת אותו ללכת לדרכו. אם הוא מסרב היא עלולה להיות תוקפנית, עד כדי נשיכות.
טריפה
מחקר שנעשה בגינאה הצרפתית גילה כי העצלן וקוף מסוג קפוצ'ין מהווים כל אחד כשליש מהטרף של ההרפיה (עוף). ההרפיה צדה בשעת הזריחה כאשר טמפרטורות האוויר הן הנמוכות ביותר. בשעות אלו גם פעילות העצלן במינימום והוא נמצא גבוה בצמרות העצים על מנת להתחמם בשמש. טורפים נוספים של העצלן הם היגואר, האנקונדה וחתולים כמו המרגיי והאוצלוט. העצלנים מנסים להגן על עצמם על ידי שימוש בטופריהם החזקים ובשיניהם. הם יכולים לפגוע בטורף, בעיקר בטורפים קטנים כמו אוצלוט.
שימור
העצלן מאוים על ידי פעילות אנושית, בייחוד על ידי הרס בית גידולו, יערות הגשם. בנוסף העצלן גם ניצוד באופן בלתי חוקי למטרות מאכל. כיום יש מספר תוכניות שימור לעצלני דו-אצבע, ביניהן שמורות טבע, ארגוני הצלה וטיפול, גרעיני רבייה בגני חיות ועוד.
קסנופידידיים
קסנופידידיים (שם מדעי: Xenophidiidae) היא משפחת קטנה של נחשים בתוכם רק סוג אחד - Xenophidion. משפחת נחשים זו כמעט ולא נחקרה והיא מכילה שני מינים החיים במלזיה.
מאפיינים
נחשים אלו הקרובים לזעמניים, מגיעים לאורך 30 ס"מ ובעלי שיניים מעטות בלסת התחתונה, ראש קצר וקשקשים קטנים. הם חיים בין פסולת העלים או בין העלים שבקרקע היער ומחפשים יצורים קטנים.
הסוג נחקר כבר ב-1995 על ידי החוקר ריינר גינטר, שסיווג את הסוג במשפחה עצמאית, נפרדת מהזעמניים ומקורב למשפחת הקסנדוררמטיים וגם לבולייריים, דמויי הפיתונים.
Til It Happens to You
Til It Happens to You (בעברית: עד שזה קורה לך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא. השיר נכתב על ידי גאגא ודיאן וורן עבור הסרט "2015 The Hunting Ground", שעוסק באונס בקמפוסים בארצות הברית. השיר הודלף לאינטרנט באמצעות הקלטה רשמית שנעשתה למען הצגת הבכורה של הסרט בפסטיבל הסרטים סאנדנס שהתקיים בשנת 2015. השיר יצא לאור ב-18 בספטמבר 2015 על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
השיר הוא שיר המדבר על סוגי אובדן שונים בחיים. בקליפ של "Til It Happens to You", גאגא אינה משתתפת ובו ניתן לראות סצנות של נשים חוות הטרדות מיניות, גברים מזריקים סמים, אנשים שיכורים במסיבות, וכולי. הקליפ מסתיים באזהרה שאומרת לצופים לקרוא לעזרה כאשר הם חווים אלימות על כל צורותיה.
חלק מהכנסותיו של השיר נתרמו לארגונים התומכים בנפגעי תקיפה מינית. מבחינה מסחרית, השיר נחל הצלחה נאה ונכנס ל-30 המובילים בפינלנד, וספרד ולעשרת הגדולים ביוון. במצעד הבילבורד הוט 100 הגיע השיר בשיאו אל המקום ה-95 ובמצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד הגיע אל המקום הראשון ובכך הפך לשירה ה-14 של גאגא שכובש את פסגת המצעד. "Til It Happens to You" זכה בפרסים ומועמדויות רבות בהן; מועמדות לפרס גראמי והאוסקר וזכייה בפרסי האמי, פרס ה-iHeartRadio, ופרסי הסטלייט. גאגא ביצעה את השיר בטקס הפרסים של בילבורד שהתקיים בשנת 2015, בטקס פרסי האוסקר, ובטקס פרסי ה-PGA.
ביקורת ופרסים
השיר זכה בפרס עבור "השיר הטוב ביותר בסרט דוקומנטרי" בטקס פרסי ה-"Hollywood Music in Media Awards" שהתקיים ב-11 בנובמבר 2015. בטקס פרסי הסטלייט ה-20 זכה השיר בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר", ובטקס פרסי ה-iHeartRadio בשנת 2016 זכה בפרס "השיר הטוב ביותר מסרט".
השיר גם קיבל מועמדויות בטקסי ה-"Critics' Choice Awards" ו-"St. Louis Film Critics Association". בטקס פרסי גראמי ה-58, השיר הועמד השיר בקטגוריית "השיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית". בשנת 2016, השיר קיבל מועמדות לפרס האוסקר בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר". את המופע הקדישה גאגא לנפגעי תקיפה מינית והביאה אותם להופיע עמה על הבמה.
בפברואר 2016, השיר זכה בפרס "פסטיבל השנה" בטקס ה-11 של הפרס באיטליה. בנוסף לכך, השיר זכה בפרס אמי בקטגוריית "מוזיקה יוצאת מין הכלל" בטקס ה-68 של הפרס. אך בשל דרישת הסמכה שלהם רק דיאן וורן זכתה בפרס עצמו. "Til It Happens to You" הפך לשיר היחיד בהיסטוריה שהועמד לגראמי, אמי, ואוסקר באותה השנה (2016).
מסחר
"Til It Happens To You" הופיע לראשונה במצעד הרשמי של פינלנד במקום ה-21. ברחבי אירופה השיר נכנס למקום ה-46 בצרפת, ול-40 המובילים בספרד ויוון במקומות 29 ו-5. בבריטניה השיר נכנס ביציאתו למצעד ההורדות למיקום ה-67, ולמצעד הסינגלים הבריטי ל-171. בסקוטלנד הגיע למקום ה-52. במצעדי בלגיה (ולוניה ופלנדריה) הגיע למספר ה-42 ול-45 בהתאמה.
בארצות הברית, השיר נכשל בתחילתו מלהיכנס למצעד הבילבורד הוט 100 אך במרץ 2016 הגיע למספר ה-95 לאחר הופעתה של גאגא בטקס פרסי האוסקר ה-88. זו היא גם נקודת השיא שלו במצעד. לדברי בילבורד השיר מכר פחות מ-2,000 עותקים בשבועו לפני הופעתה של גאגא בטקס הפרסים, לאחר הופעתה הוא קיבל כ-28,000 הורדות דיגיטליות (עלייה בכ-2,120% אחוז במכירות) ובכך הפך לשיר עם ההורדות הדיגיטליות הרבות ביותר של השבוע במצעד. בנוסף נכנס לאחר מכן למצעד השירים הדיגיטליים של בילבורד למקום ה-27. בילבורד גם חשף כי "Til It Happens To You" הפך לנמכר יותר מהשיר "Writing's on the Wall" של סם סמית' ש-"Til It Happens To You" הפסיד לו בטקס פרס האוסקר בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר". בהקשבה ל-"Nielsen SoundScan" השיר מכר מעל ל-71,000 עותקים בארצות הברית.
במצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד, השיר נכנס למקום הראשון ב-23 בינואר 2016 ובכך הפך לשירה ה-14 של גאגא שכובש את המצעד. בנוסף הוא גם הכתיר אותה במיקום ה-10 ברשימת האמנים עם הכי הרבה שירים בפסגת המצעד. זה הוא השיר הראשון שלה שמגיע לראש המצעד מאז "Applause" משנת 2013. ב-20 בפברואר 2016 השיר נכנס לראשונה למצעד שירי המבוגרים של בילבורד במקום ה-24, שיאו במצעד היה המיקום ה-19. לדברי מנהלי תוכניות רדיו שונות, השיר זכה לביקורות חיוביות בעת שידורו מהמאזינים.
וידאו קליפ
לשיר יצא ווידאו קליפ שבו גאגא לא הופיעה כלל. הקליפ כלל בתוכו סצנות שבהן ניתן לראות נשים חוות הטרדה מינית, גברים מזריקים לעצמם ולאחרים סמים, נשים וגברים שתויים, וסצנות נוספות. הקליפ נוגע בנושאים הכאובים ביותר של האדם, וניתן להבין זאת על ידי צפייה בו.
את הקליפ צילמה גאגא במקומות רבים, ביניהם מבנים הרוסים, בתים רגילים, וכולי. הקליפ נגמר בכך שהאנשים שנאנסו קמים על הרגליים ובורחים, השיכורים זורקים את השתייה ובורחים, האנשים מוזרקי הסמים זורקים את הכל ובורחים גם כן, וכולם רצים לעבר מסדרון שבו כולם מתאחדים והולכים הלאה, ככל הנראה למקום טוב יותר.
בסוף הקליפ, כאשר כולם יוצאים מן המסדרון, ניתן לראות אישה בודדה, שרויה במסדרון ועומדת לבד, כאלו אין לה למי לחבור ולצאת לעבר החיים החדשים, דבר אשר הוסיף רגש נוסף בקליפ. הרגש מדבר על תחושת הבדידות ששוררת באדם. נכון לאפריל 2021, מספר הצפיות של הקליפ עומד על כ-49 מיליון צפיות.
קתדרלת פטרופבלובסקיה
קתדרלת פיוטר ופאבל או פֶּטְרוֹפַּבְלוֹבְסקיה (ברוסית: Петропавловский собор) היא קתדרלה פרבוסלאבית הממקומת בתוך מבצר פטרופבלובסקיה בסנקט פטרבורג, רוסיה. הקתדרלה נחשבת לאחת מנקודות הציון העירוניות הוותיקות ביותר בעיר. היא נבנתה בשנים 1712–1733 ב"אי הארנבים" לאורך נהר הנייבה.
הקתדרלה והמבצר בתוכו שוכנת נבנו בתקופת שלטונו של פיוטר הגדול ותוכננו על ידי דומניקו טרזיני. מגדל הפעמונים של הקתדרלה הוא מגדל הפעמונים הגבוה ביותר בעולם המשתייך לכנסייה אורתודוקסית ומכיוון שמגדל הפעמונים אינו עומד בפני עצמו, אלא מהווה חלק בלתי נפרד ממבנה הקתדרלה עצמה לעיתים הקתדרלה מתארת בתור הכנסייה האורתודוקסית הגבוהה בעולם.
הקתדרלה
הקתדרלה מוקדשת לפטר הקדוש ופול הקדוש (פטרוס ופאולוס), הפטרונים של המבצר; פטר הקדוש נחשב גם לפטרון של העיר עצמה. הכנסייה הנוכחית היא השנייה שנבנתה במקום לאחר הראשונה, שנבנתה על ידי פיוטר הגדול לאחר שייסד את העיר סנקט פטרבורג וקודשה על ידי הארכיבישוף של נובגורוד באפריל, 1704.
מבנה הכנסייה הנוכחי היה בזמנו מבנה האבן הראשון בעיר ועוצב על ידי דומניקו ג'ובאני טרזיני ונבנה בשנים 1712–1733. צריח הזהב שלו מתנשא לגובה של 123 מטר ונראה למרחק רב בעיר. בקדקוד הצריח ישנו פסל קטן של מלאך האוחז בצלב. מלאך זה הוא אחד מסמליה החשובים ביותר של סנקט פטרבורג.
אדריכלות הכנסייה מציגה איקונוסטאזיס ייחודי. בנצרות האורתודוקסית, האיקונוסטאזיס הוא בדרך כלל קיר שטוח או מסך עם 3 דלתות, כשהדלת האמצעית היא הקדושה ונפתחת רק באירועים חגיגיים ושתי הדלתות הצדיות משמשות את הכמורה האורתודוקסית. בכנסיית פטר ופול, האיקונוסטאזיס עולה כמעין מגדל מעל המקום הקדוש בכנסייה.
בקתדרלה קבורים כל הצארים והקיסרים הרוסיים החל מפיוטר הגדול ועד לניקולאי השני, פרט לפיוטר השני (שקבור בקתדרלת המלאך מיכאל במוסקבה) ואיוואן השישי (ששרידיו קבורים במבצר שליסלבורג על ימת לדוגה).
בקתדרלה נמצא קריון אופייני, מתנה מהעיר הפלמית מכלן שבבלגיה.
ב-28 בספטמבר 2006, 78 שנים לאחר מותה, נקברה שנית בקתדרלה נסיכת דנמרק, מריה פיודורובנה דאגמאר, קיסרית רוסיה. מריה פיודורובנה, אשתו של אלכסנדר השני ואמו של ניקולאי השני, מתה ב-13 באוקטובר 1928 בגלות בדנמרק ואז נקברה בקתדרלת רוסקילדה. בשנת 2005 ממשלות רוסיה ודנמרק הסכימו ששרידי הקיסרית יוחזרו לסנקט פטרבורג בהתאם לדרישתה להיקבר לצד בעלה.
עד שנת 1859 היה מושבו של הבישוף של סנקט פטרבורג בקתדרלה, עד שהפכה קתדרלת איסק הקדוש לקתדרלה הרשמית של העיר. כיום קתדרלת קאזאן משמשת בתור הקתדרלה הרשמית של העיר.
הקתדרלה נסגרה בשנת 1919 והפכה למוזיאון ב-1924. בשנת 2000 חודשו הטקסים הדתיים בקתדרלה וזו ממשיכה לשמש במקביל כמוזיאון. כמרי הקתדרלה אחראים לתחזוקת הקברים ומנהלים טקסי תפילה לכבוד הצארים הקבורים בקתדרלה.
Icon: Number Ones
Icon: Number Ones (בעברית: אייקון: מספרי אחד, הופץ באייטיונס כ-Best of Number Ones) הוא אלבום האוסף השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ג'נט ג'קסון, אשר יצא לאור על ידי A&M רקורדס ויוניברסל מיוזיק גרופ ב-31 באוגוסט 2010.
ביקורות
סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic נתן לאלבום ציון של 3.5 כוכבי זהב מתוך 5 בטענה ש"אכן יש מגוון של להיטים משנות ה-80 ושנות ה-90 אך חסרים הרבה להיטים גדולים אחרים כמו "", "", "", "" ו-"Got Til It's Gone". אך עם זאת, אוסף השירים שכן קיים הוא מדגם המעיד על רוחב ועומק עבותה של ג'נט".
קינגספורד
קינגספורד (באנגלית: Kingsford) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick).
גאוגרפיה
קינגספורד ממוקם כ-7 ק"מ דרומית מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, והוא אחד מפרוורי הספר המערביים ביותר באזור הפרוורים המזרחיים. מצפון הוא גובל בקנזינגטון, ממזרח ברוסברי, מדרום במארוברה ודייסיוויל וממערב בקוג'י וסאות' קוג'י. הפרוור גובל מדרום בדרך גרדנרס עד המפגש עם שדירת אנזאק, ובמערב בשדירת אנזאק. גבולו המזרחי של הפרוור הוא רחוב אבוקה.
היסטוריה
קינגספורד היה בעבר כקנזינגטון דרום, ונקרא בשמו החדש על שם הטייס האוסטרלי הנודע סר צ'ארלס קינגספורד סמית בשל קרבת הפרוור לנמל התעופה של סידני.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 החלה בנייה למגורים במקום, והפרוור אוכלס במהגרים ממוצא יווני, במיוחד קהילות שלמות שהיגרו מקסטלוריזו.
בשנות השבעים תוכנן לסיים בפרוור את קו הרכבת של הפרוורים המזרחיים, אך משיקולי תקציב קו הרכבת נעצר בבונדיי ג'נקשן.
תרבות
קינגספורד הוא פרוור שינה, ומרבית הדרים בו נוסעים לבונדיי ג'נקשן או למרכז העסקים הראשי של סידני למטרות בילוי ותרבות. בפרוור אוכלוסיית מהגרים גדולה, (מעל 45%, כאשר בכלל סידני רק שליש מהגרים) הכוללת סינים, אינדונזים ויוונים, ובהתאם נבנו בפרוור מספר כנסיות המשרתות את דתות הדרים בו, כגון הכנסייה היוונית אורתודוקסית והכנסייה הפרסביטריאנית האינדונזית.
צפונית לפרוור ממוקם קמפוס אוניברסיטת ניו סאות' ויילס.
פסאודוקסנודונטים
פסאודוקסנודונטים (Pseudoxenodontinae) היא תת־משפחה של זעמניים, בה כלולים 3 סוגים. נחשים אלה חיים בדרום-מזרח אסיה, סין וטאיוואן וחיים באזורים הרריים. לעיתים בני הקבוצה שייכים למשפחה עצמאית.
מינים אלה באים באורך 40-120 ס"מ ושייכים לתת־משפחה של זעמניים, השונים משאר הזעמניים בכמה הבדלים, בעיקר בנוגע לאיברי הרבייה שלהם.
לילך מורגן
לילך מורגן (נולדה בשנת 1952 לערך) היא מנהלת ישראלית, שכיהנה כראש מועצה אזורית הערבה התיכונה, והייתה האישה הראשונה בתפקיד זה.
ביוגרפיה
מורגן בוגרת תארים ראשון ושני במנהל עסקים.
עבדה במשך תשע שנים גזברית המועצה האזורית ערבה תיכונה, ושימשה גם כיושבת ראש המועצה. בתקופת כהונתה בשני תפקידים אלו במקביל בשנת 2001 זכתה המועצה בפרס הזהב על ניהול כספי תקין במשך תקופה של למעלה מחמש שנים.
בין השנים 2001–2007 כיהנה כראש המועצה האזורית ערבה תיכונה. בשנים 2008–2011 שימשה כמנכ"לית עיריית ערד, ובין השנים 2011–2017 הייתה מנכ"לית החברה הכלכלית של ערד.
מצודת קהיר
מצודת צלאח א-דין (בערבית: قلعة صلاح الدين; תעתיק חופשי: קלעת סלאח א-דין; תעתיק מדויק: קלעה צלאח אלדין, נקראת גם מצודת קהיר) היא מצודה מתקופת ימי הביניים, שנבנתה בקהיר, בירת מצרים. המצודה ממוקמת על גבעת מוקאטם, סמוך למרכז העיר. בימינו המצודה היא אתר היסטורי לשימור, שבתחומו מסגדים ומוזיאונים.
היסטוריה
המצודה הוקמה בין השנים 1176-1183 על ידי השליט האיובי צלאח א-דין, ובוצרה כדי להתגונן מפני הצלבנים. מספר שנים לאחר שהכניע את השושלת הפאטמית, החליט צלאח א-דין להקיף בחומה אחידה את הערים קהיר ופוסטאט, כך שכוח צבאי יחיד יוכל להגן על שתיהן, והמצודה תהווה את חלקה המרכזי של החומה. החומה הושלמה רק לקראת אמצע המאה ה-13, זמן רב לאחר מותו של השליט. המצודה, הבנויה על צוק למרגלות גבעות מוקאטם, הייתה במהלך השנים יעד קשה לכיבוש. היא שימשה כמרכז השלטוני של מצרים עד שנות ה-60 של המאה ה-19, כאשר בהחלטת שליט מצרים איסמאעיל פאשה, עבר מושב הממשלה לארמון עאבדין החדש בשכונת איסמאעיליה.
בשטח המצודה קיימים כיום ארבעה מוזיאונים: מוזיאון אל-גווארה, מוזיאון הכרכרות, המוזיאון הצבאי המצרי ומוזיאון המשטרה.
על הקיר המערבי של המצודה נמצא תבליט של עיט צלאח א-דין, המוצג בסמלים של מדינות ערביות שונות. העיט הוא בלי ראש וההנחה היא כי במקור היה עיט דו-ראשי. העיט מהווה כיום את סמלו של צלאח א-דין, אם כי העיט עצמו הוא מתקופה מאוחרת יותר.
אליפות העולם בכדורסל נשים 2010
אליפות העולם בכדורסל נשים 2010 היא אליפות העולם בכדורסל נשים ה-16 שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה בצ'כיה בין ה-23 בספטמבר ל-3 באוקטובר 2010.
משחקי הגמר
משחק הגמר
משחק על המקום השלישי
לולה מרגרט
לולה מרגרט (נולדה בשם: לולה מרגרט אולדיפופו באנגלית: Lola Margaret; היא שחקנית, מפיקת סרטים ובמאית ניגרית. היא התפרסמה לאחר שהיא כיכבה כדמות ראשית בסרט קולנוע "Bisola Alanu" (בתרגום חופשי לעברית: "ביסולה אלנו").
ביוגרפיה
לולה מרגרט נולדה בלסה, עיר הממוקמת באוסון שבניגריה, שם היא למדה בבית הספר היסודי ובתיכון. לולה בעלת תואר ראשון באמנויות, בהיסטוריה ויחסים בינלאומיים, מאוניברסיטת המדינה של לאגוס.
קריירה
הקריירה של לולה מרגרט החלה אחרי שפגשה את בולאג'י עמוסאן, שחקן קומי ניגרי שהביא אותה לעולם המשחק. היא התפרסמה לאחר שהיא כיכבה בסרט הקולנוע "Bisola Alanu", בנוסף היא גם כיכבה במספר סרטים, ביניהם: "Eyin Akuko" (בתרגום חופשי לעברית: "איין אקוקו") ו-"Omo Oloro" (בתרגום חופשי לעברית: "אומו אולורו").
מייקל וולץ
מייקל ג'ורג' גלן וולץ (באנגלית: Michael George Glen Waltz; נולד ב-31 בינואר 1974) הוא פוליטיקאי ואיש צבא לשעבר אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת פלורידה. וולץ, חבר המפלגה הרפובליקנית, החליף בתפקיד את רון דה-סנטיס אשר התמודד לתפקיד מושל פלורידה.
ביוגרפיה
וולץ נולד בבוינטון ביץ' שבמזרח פלורידה. לוולץ תואר בוגר אוניברסיטה ביחסים בין-לאומיים מהמכון הצבאי של וירג'יניה, ובתום לימודיו התגייס למשמר הלאומי של צבא ארצות הברית בדרגת לוטננט משנה (Second Lieutenant).
כקצין במערך הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, לחם וולץ במלחמת אפגניסטן, והוא יוצא הכוחות המיוחדים הראשון שנבחר אל הקונגרס של ארצות הברית. טרם היבחרו לקונגרס כיהן וולץ בתפקיד בכיר ב כמנהל מדיניות לענייני אפגניסטן במשרד מזכיר ההגנה של ארצות הברית, ושימש כיועץ בכיר לסגן הנשיא דיק צ'ייני לענייני דרום אסיה ולוחמה בטרור בממשל הנשיא ג'ורג' ווקר בוש. הוא היה מייסד שותף של חברת "Askari Associates, LLC". וולץ היה תורם לערוץ פוקס, בכך שסיפק פרשנויות בנושאי מדיניות חוץ וביטחון, ופעמים תכופות הופיע ברשתות BBC, CNN, MSNBC, ו-PBS.
בבחירות 2018 הכריז על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השישי של פלורידה, במקומו של רון דה-סנטיס אשר התמודד למושל פלורידה. ביום הבחירות הכלליות גבר על יריבתו ננסי סודרברג, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, והושבע בינואר 2019 אל הקונגרס ה-116 של ארצות הברית. באפריל 2020 הצטרף וולץ למאמצי התגובה של המשמר הלאומי של ארצות הברית לההתפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית כקולונל בצוות התכנון של המשמר. ב-6 בנובמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית, נמצא וולץ חיובי למחלת נגיף קורונה 2019.
בדצמבר 2020 נמנה וולץ בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית, בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
סקאגרק
למצר נודעה חשיבות אסטרטגית רבה עבור גרמניה בשתי מלחמות העולם. במאי 1916 ניטש ביציאה מפתחו המערבי הקרב הימי הגדול במלחמת העולם הראשונה – קרב יוטלנד. ואילו בפלישתה לנורווגיה ולדנמרק באפריל 1940, במלחמת העולם השנייה, ביקשה גרמניה הנאצית לשלוט על עורק ימי יחיד לים הבלטי, ולחזק שליטה זו מאוחר יותר על ידי בניית החומה האטלנטית.
תלמי אפיון
קורות חיים
תלמי אפיון היה בנו של תלמי השמיני ("פיסקון") מלך מצרים, ושל פילגש ששמה אינה מצוין במקורות. יש המזהים את אותה פילגש עם אירנה (Eirene), שנודעה לה השפעה רבה בחצרו של תלמי השמיני. עם זאת, טענה זו אינה וודאית ואין לה עדויות ברורות. השם "תלמי" היה שם רווח מאוד בקרב משפחתו, והשם "אפיון" הוא ככל הנראה שם מצרי עתיק שנגזר משמו של האל המצרי אפיס. בין אחיו למחצה ניתן למנות את תלמי התשיעי ותלמי העשירי.
הוא נולד ככל הנראה בין השנים 150-145 לפנה"ס. כאשר נולד, היה אביו מושל קירנאיקה שבלוב מטעם תלמי השישי. בשנת 145 לפנה"ס מת תלמי השישי, ואביו הוכתר כמלך.
תלמי אפיון מונה לשליט קירנה מטעם אביו בתאריך לא ודאי. יש המתארכים את תחילת שלטונו לשנת מותו של אביו - 116 לפנה"ס, אולם יש הדוחים אותה לסביבות 100-109 לפנה"ס. על תקופת שלטונו לא ידוע דבר. על פי ההערכות בתחילה הוא שימש כמושל בלבד, אולם בהמשך, מן הסתם בתמיכת הרפובליקה הרומית, הוא הצליח לבסס את מעמדו כשליט עצמאי לחלוטין, ולהכריז על עצמו כמלך. בכתובת שתוארכה לשנת 100 לפנה"ס, נזכר "מלך המולך בקירנה". הוא מת בשנת 96 לפנה"ס. הוא מעולם לא נשא אשה ולא הוליד ילדים, ועם מותו הוריש בצוואתו את ממלכתו לרומא. עם זאת, האזור לא הפך לפרובינקיה רומית מיד, ובתחילה הרומאים העניקו לאזור עצמאות. רק בשנת 74 לפנה"ס השתלטו הרומאים סופית על המחוז.
דסטיני אודוג'י
איאנומה דסטיני אודוג'י (באיטלקית: Iyenoma Destiny Udogie; נולד ב-28 בנובמבר 2002 בוורונה שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת טוטנהאם הוטספר.
קריירת מועדונים
ב-15 ביולי 2021 הושאל אודוג'י למשך עונה אחת לאודינזה מהסרייה א'. ב-13 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 על אסקולי במסגרת הסיבוב הראשון של קופה איטליה. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי המועדון, בתיקו 2-2 עם יובנטוס במסגרת המחזור הראשון לעונת 2021/2022. ב-25 בפברואר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 עם מילאן במסגרת המחזור ה-27 בליגה. בסך הכל ערך אודוג'י 35 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע חמישה שערים. ב-9 באוגוסט 2022 חתם באופן קבוע באודינזה.
איחוד דרום אפריקה
איחוד דרום אפריקה (באנגלית: Union of South Africa; באפריקאנס: Unie van Suid-Afrika) היה שמה של הישות המדינית שקדמה לרפובליקת דרום אפריקה של ימינו, והתקיימה בין השנים 1910–1961. היא הוקמה כדומיניון שאיחד ארבע מושבות בריטיות לשעבר: מושבת הכף, מושבת טרנסוואל, מושבת נהר האורנג' ומושבת נטאל, ובהמשך הייתה אחת מממלכות חבר העמים הבריטי, תחת ריבונות סמלית של מלך בריטניה היושב בלונדון. בשנת 1961, לאחר משאל עם בנושא, התנתקה דרום אפריקה מהכתר הבריטי והפכה לרפובליקה, והחל מאותה העת ועד ימינו מתקיימת הרפובליקה של דרום אפריקה.
רקע
איחוד דרום אפריקה (באנגלית: Union of South Africa באפריקאנס: (Unie van Suid-Afrika היה שמה של הישות המדינית שקדמה לרפובליקת דרום אפריקה של ימינו, והתקיימה בין השנים 1910–1961. היא הוקמה כדומיניון שאיחד ארבע מושבות בריטיות לשעבר: מושבת הכף, מושבת טרנסוואל, מושבת נהר האורנג' ומושבת נטאל, ובהמשך הייתה אחת מממלכות חבר העמים הבריטי, תחת ריבונות סמלית של מלך בריטניה היושב בלונדון. בשנת 1961, לאחר משאל עם בנושא, התנתקה דרום אפריקה מהכתר הבריטי והפכה לרפובליקה, והחל מאותה העת ועד ימינו מתקיימת הרפובליקה של דרום אפריקה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, איחוד דרום אפריקה חתמו על הסכם ורסאי והפכו לאחת החברות המייסדות של חבר הלאומים. היא קיבלה את הממשל של דרום מערב אפריקה (הידועה כיום בשם נמיביה) כמנדט של חבר הלאומים. הם זכו להתייחסות ברוב הבחינות כאל עוד פרובינציה של האיחוד, אך מעולם לא סופחו רשמית. (1)(3)
העשור הראשון: שלטון המפלגה הדרום אפריקאית
איחוד דרום אפריקה היה מיוצג על ידי המפלגה הדרום אפריקאית ובראשה לואי בותה שהיה בעברו גנרל בורי (צאצאיהם של הולנדים מתיישבים) שמונה לראש הממשלה הראשון של האיחוד בראש קואליציה המייצגת את קהילות התפוצות הבריטיות האפריקניות הלבנות והאנגליות. תביעות בפני בתי משפט הוגשו בשם הכתר (בשם המלוכה הבריטית) ופקידי ממשל שירתו בשם הכתר.
במלחמת העולם הראשונה איחוד דרום אפריקה היה בקשר צמוד עם בריטניה ולכן גם יצגה אותה במלחמה. לדרום אפריקה היה חלק משמעותי במלחמה בעיקר נגד גרמניה כשנרשמו מספר פעולות צבאיות מרשימות נגדה. (1)(3)(4)
העשורים השני והשלישי: שנות משבר
בסוף מלחמת העולם הראשונה נפגעה הכלכלה של המדינה מכיוון שחולקו קנסות גדולים למעורבים במלחמה.
הפגיעה בחיי אדם במלחמה הייתה גדולה, 7,000 הרוגים אפריקאים ועוד 12,000 פצועים קשה. (1)
העשור הרביעי: מלחמת עולם וארגון מחדש
איחוד דרום אפריקה הייתה מעורבת מאוד בקרבות מלחמת העולם השנייה, ונלחמה נגד גרמניה הנאצית לצד בריטניה. תרומתה המרכזית הייתה לספק כוח אדם ללחימה, חומרי גלם ונשק, מתן מקום מבטחים לספינות בריטיות לעגון בו, והשתתפותם בקרבות צפון אפריקה במדברי ליבריה, מצרים, מרוקו ואלג'יריה, בזמן ששתי האימפריות – מדינות הציר (ובמרכזן גרמניה הנאצית, איטליה ויפן) ובעלות הברית נלחמו על השטח.
ההשפעות הגדולות של איחוד דרום אפריקה במלחמת העולם השנייה היו (בין השאר):
2. צבא האיחוד הביא לשחרור מדגסקר (מלגאסי בזמנו) מידי משטר וישי (צרפת) שהיו בני בריתם של הנאצים.
3. דרום אפריקה תרמה במאבק נגד יפן כשסיפקו חיילים, ספינות ונשק ימי נגד היפנים.
מתוך 334,000 המתנדבים לצבא (מתוכם 211,000 לבנים, 77,000 שחורים, ו46,000 "צבעוניים") נהרגו כמעט 9,000.
איחוד דרום אפריקה הרוויח מניצחון בעלות הברית, ומעמדה בעולם התחזק.
במאי 1945 ראש הממשלה חדש, סמאטס ייצג את דרום אפריקה בסן פרנסיסקו בפגישת האומות המאוחדות. הוא הצהיר שמטרתו היא ליצור גוף חזק שישמור על השלום. הוא היה משוכנע שבניגוד לאו"ם ולליגת האומות צריך גוף עם אומץ. סמאטס חתם על הסכמי פריז הראשונים ששומרים על השלום באירופה.
אבל עקב הפיכתה של איחוד דרום אפריקה למדינה, סמאטס הפסיד בבחירות ב-1948 (בהן רק לבנים וצבעוניים יכלו להצביע). (1)(5)
העשור החמישי: ראשית האפרטהייד
כשעלתה לשלטון המפלגה הלאומנית בבחירות 1948, והחליפה את יאן סמאטס, היא זכתה במרב המושבים בפרלמנט והקימה את הממשלה במסגרת קואליציה עם מפלגת האפריקנארים. כבר במהלך מסע הבחירות הצהירו המפלגה הלאומנית על מטרתם לשמור על ההפרדה הגזעית. באופן מקורי טענו אבותיה מולידיה של מדיניות האפרטהייד, כי כוונתם להבטיח התפתחות נפרדת של בני הקבוצות האתניות השונות בדרום אפריקה תוך שמירה על צביונם, מורשתם ותרבותם. בפועל, התפתחה המדיניות למערכת מסועפת של חוקים ותקנות, שהותירו בידי המיעוט הלבן את השליטה בפוליטיקה, בכלכלה ובחופש התנועה, תוך הדרת בניהן של הקבוצות האתניות האחרות.
חוקי האפרטהייד כפו הפרדה מוחלטת באזורי המחיה, במוסדות החינוך, באמצעי התחבורה, ובגישה לשרותי הבריאות, התרבות והפנאי, תוך הקצאת המיטב שבהם לשימוש בני המיעוט הלבן. הם גם אסרו על נישואים ועל יחסי מין בין בני הגזעים השונים, העניקו ללבנים את הזכות הבלעדית לבחור ולהיבחר למוסדות השלטון, הגבילו את חופש התנועה של השחורים, ואסרו עליהם התאגדות פוליטית ומקצועית.
בשנת 1961 בוטל איחוד דרום אפריקה ובמקומו הוקמה הרפובליקה של דרום אפריקה, אשר מתקיימת בדרום אפריקה עד ימינו. עם זאת, לאורך שנים רבות שימרה דרום אפריקה גם בעת היותה רפובליקה מאפיינים פוליטיים, תרבותיים, סימבוליים ואחרים מתקופת האיחוד. (1)(2)
מפלגות פוליטיות
באמצע 1940 שלח סמאטס את צבא דרום אפריקה לקניה למלחמה נגד כוחות הציר באפריקה.
לקראת סוף שנת 1942 העביר סמאטס החלטה בפרלמנט בדרום אפריקה המתיר לחיילי ארצו להתנדב לשירות במלחמה מחוץ ליבשת אפריקה.
בבחירות לפרלמנט בשנת 1943 הגדילה המפלגה המאוחדת של סמאטס את כוחה. בתום המלחמה מילא סמאטס שוב תפקיד בוועידת השלום בפריז. בכך היה למדינאי היחיד שחתם על הסכמי השלום של סיום שתי מלחמות העולם.
מדיניותו הפרו-בריטית של סמאטס והתייצבותו לצידה במלחמה גרמו לירידת הפופולריות שלו בקרב בני עמו האפריקאנרים, ובבחירות 1948 הוא נוצח ברוב קטן.
את סמאטס החליף יריבו דניאל מאלאן והמפלגה הלאומית שהנהיגו את משטר האפרטהייד לעשורים הבאים. למרות שכיהן רק שש שנים ויורשיו, יוהנס סטריידום והנריק פרוורד כיהנו ארבע ושמונה שנים משטר האפרטהייד החזיק הרבה שנים מעבר. (1)(4)(5)(6)
מערכות בחירות ומשאלי עם
בשנת 1910 נפתחה מערכת הבחירות הראשונה בה ניצח לואי בוטה.
ב-1915 שמר לואי בותה על מקומו אך בעקבות מותו נבחר סמאטס ב-1921.
הרצוג ניצח את 3 מערכות הבחירות הבאות: 1933, 1938, 1943.
דניאל מאלאן ניצח ב-1948 ו-1953 וסטריידום ניצח ב-1958.
משאל העם היחיד אותו עברה איחוד דרום אפריקה היה על האם להחליף את איחוד דרום אפריקה ברפובליקת דרום אפריקה ועם רוב קטנטן של 52% הוקמה רפובליקת דרום אפריקה כפי שאנחנו מכירים אותה כיום. (1)(4)(5)(6)
סנדו פררו-ברזילי
סַנדוּ פררו-ברזילי (ברומנית: Sandu Feraru-Barzilay; 1918 לערך, – ?) היה פסנתרן ומלחין ישראלי של מוזיקה קלה, שפעל בעיקר בשנות ה-50.
סם קנדריקס
סם קנדריקס (באנגלית: Sam Kendricks; נולד ב-7 בספטמבר 1992) הוא אתלט אמריקאי, פעמיים רצופות אלוף העולם (לונדון 2017, דוחה 2019), זוכה מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ופעמיים סגן אלוף העולם באולם (פורטלנד 2016, ברמינגהאם 2018) בקפיצה במוט.
סנדו פררו-ברזילי
ביוגרפיה
נולד בסוף שנות ה-20 בפיאטרה ניאמץ שברומניה. עבד כמוזיקאי בשירות השידור הרומני ובתיאטראות שונים במדינה.. אחרי מלחמת העולם השנייה היה זמן-מה מורה להיסטוריה של הג'אז ב"קונסרבטוריון האמריקאי" של אדמונד דדה בבוקרשט והופיע יחד עם דדה ברסיטלים של ג'אז ומוזיקה קלה לשני פסנתרים..
סם קנדריקס
ביוגרפיה
קנדריקס נולד וגדל באוקספורד שבמיסיסיפי בארצות הברית. הוא בנם של סקוט ומרני, ולו אח תאום. אביו היה רץ למרחקים בינוניים באוניברסיטת מיסיסיפי, ואימן את קנדריקס בתקופת לימודיו בתיכון. קנדריקס הצטיין בנעוריו בקפיצה במוט, ריצות, ובכדורגל. ב-2011, נבחר לאתלט השנה בתיכונים במיסיסיפי, לאחר שזכה באליפות המדינה בקפיצה במוט, בה השווה את שיא האליפות.
סנדו פררו-ברזילי
ביוגרפיה
לאחר קום מדינת ישראל עלה אליה בעלייה ההמונית (ב-1948 או בתחילת שנות ה-50), ומיד מצא תעסוקה במקצועו. כשג'ורג' ואל, יוצא רומניה, היה לבמאי-המנהל של התיאטרון המוזיקלי התל אביבי "לי-לה-לו" בסתיו 1951, הוא שכר ללהקה אמנים עולים חדשים מרומניה – שחקנים-זמרים ואת המלחינים עמוס יוסטר וסנדו פררו-ברזילי. הוא הלחין פזמונים עבור הצגות התיאטרון עד 1953, והמשיך להלחין עבור תיאטרון "תיאטרון דו-רה-מי" תחת המנהל-המייסד ואל עם היווסדו ב-1954. עשרות מהפזמונים פרי עטו שצמחו בתיאטראות הקלים של ואל היו ללהיטים בשנות ה-50, בהם "ג'וזפינה", "יהיה טוב", "כינור נגן לי" (הידוע בביצועה של דורותיאה ליביו) והמפורסם בשיריו: "יפו" ("יפו, שם ביפו"), והם הושמעו בתחנות הרדיו בפי כוכבי הזמר של אותה תקופה כגון ישראל יצחקי, שמשון בר-נוי, פרדי דורה ושמואל פישר.
סם קנדריקס
קריירה מקצועית
ב-2012, החל ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת מיסיסיפי.
2013
זכה באליפות ה-NCAA, בתוצאה של 18-8.25 רגל (5.70 מטר), והיה בין המועמדים לזכייה בגביע באוורמן. בנוסף, זכה במדליית זהב, באוניברסיאדת קאזאן, בתוצאה של 5.60 מטר.
סנדו פררו-ברזילי
ביוגרפיה
בשלהי שנות ה-50, ובמיוחד מאז מותו של ג'ורג' ואל ב-1961, ירדה קרנו. הוא ניגן כפסנתרן בהצגות תיאטרון בשנות ה-60 ו-70, והמשיך להלחין (גם מוזיקה קלאסית), אך כמעט לא נמצא ביקוש ליצירותיו. הוא הידרדר לעוני לאחר שהתקשה למצוא פרנסה, בין היתר בשל דבקותו בגאווה מקצועית כמלחין, שבעטיה המתין שיזמינו ממנו יצירות ולא אבה להציע את מרכולתו מיוזמתו. אחת מרגליו נקטעה עקב תאונת דרכים. התגורר בעיר התחתית של חיפה.
סם קנדריקס
2014
זכה בפעם השנייה באליפות ה-NCAA, בתוצאה של 18-10.25 רגל (כ-5.75 מטר).
לאחר שלוש שנים באוניברסיטה החליט לעבור להתחרות כמקצוען. טנסי.
2015
באליפות העולם, שנערכה באוגוסט בבייג'ינג, סיים במקום התשיעי בתוצאה של 5.65 מטר.
2016
ב-11 במרץ, בתחרות שנערכה באולם בפורטלנד אורגון, קבע שיא אישי של 5.90 מטר. שבוע לאחר מכן, זכה במדליית כסף באליפות העולם באולם, בתוצאה של 5.80 מטר, אחרי רנו לאבילני מצרפת שקבע שיא אליפות חדש של 6.02 מטר. בתחרות ליגת היהלום, שנערכה באצטדיון הלאומי בייג'ינג ב-18 במאי אותה שנה, הוא קבע שיא אישי חדש של 5.92 מטר.
2017
בחודש יוני קבע שיא אישי חדש כשעבר גובה של 6.00 מטר.
אלוף עולם
חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בחודש אוגוסט בלונדון, הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 5.95 מטר, לפני פיוטר ליסק מפולין (5.89 מטר) ורנו לאבילני (5.89 מטר).
2018
באליפות העולם באולם, זכה במדליית כסף בתוצאה של 5.85 מטר לאחר המנצח לאבילני.
2020
בפברואר 2020, שיפר את שיאו האישי באולם, כשעבר גובה של 6.01 מטר.
2021
ביולי 2021, אובחן כנושא את נגיף הקורונה בזמן שהותו בכפר האולימפי, ונאלץ להחמיץ את אולימפיאדת טוקיו 2020.
חיים אישיים
במקביל להחלטתו, להתחרות כמקצוען, הוא המשיך במסלול הכשרת כוחות מילואים של צבא ארצות הברית, סיים קורס קצינים, והוא מוצב ביחידת הובלה
הייקו זימנס
ביוגרפיה
ב-3 באפריל 2012 ניצח הייקו זימנס בתל אביב על הביצוע הראשון המלא בישראל של האורטוריה "יורם" של פאול בן-חיים, בהשתתפות סולנים מגרמניה, מקהלת המוטטים של מינכן והתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
מייל השדרה החמישית
מייל השדרה החמישית (באנגלית: Fifth Avenue Mile) הוא מרוץ שנתי באורך של מייל אחד (1.6 ק"מ) בניו יורק. המירוץ מתחיל ברחוב 80 מזרח וישר במורד השדרה החמישית לרחוב 60 מזרח. המירוץ הראשון נערך ב-26 בספטמבר 1981. כיום הוא מאורגן על ידי ארגון רצי הכביש ניו יורק . ארגון זה משך נותני חסות גדולים, בהם יונייטד איירליינס וניו באלאנס.
התחרות מושכת באופן קבוע רצים ברמה עולמית, שמתחרים במקצים מיוחדים אחרי מקצי חטיבות הגיל הרגילים.
מייל השדרה החמישית נתן השראה לאירועים דומים, כולל מייל הפרדס אנלנה בסינגפור.
שיאי זמן הריצה במירוץ נקבעו על ידי סידני מריי שניצח במקצה של הגברים ב-1981 בזמן של 3:47.52 ופטיסיו פליומר  שניצחה במקצה של הנשים ב-1990 בזמן של 4:16.68. איסאק ויסיאוסה היה הספורטאי המוצלח ביותר בתחרות, לאחר שניצח ארבעה מרוצים רצופים מ-1995 עד 1998. הזוכים במירוץ האחרון, ב-2016, היו האמריקאים אריק ג'נקינס וג'ניפר סימפסון.
יוהאן כריסטוף באך (1671–1721)
יוהאן כריסטוף באך (22)  (בגרמנית: Johann Christoph Bach; 16 ביוני 1671 – 22 בפברואר 1721) היה מלחין גרמני בן תקופת הבארוק, ואחד מבני משפחת המוזיקאים הנודעת באך. הוא היה בנו של יוהאן אמברוסיוס באך (11) ואחיו הבכור של יוהאן סבסטיאן באך.
חייו
יוהאן כריסטוף באך נולד בארפורט. את חינוכו המוקדם קיבל מאביו, יוהאן אמברוסיוס באך שהיה חלילן העיר ומוזיקאי חצר באייזנך משנת 1671. . בין השנים 1685 – 1688,הוא למד אצל יוהאן פכלבל בארפורט, שנחשב אז לאחד העוגבנים החשובים. לאחר תקופת הכשרתו התמנה לעוגבן בכנסית סנט תומאס בארפורט. מ-1690 הוא היה עוגבן בכנסית סנט מיכאל באוהרדרוף, שם כיהן עד מותו. כמה חודשים לפני מות אביו בשנת 1695 הוא נישא, והתיישב ב"רובע הסמטאות הארוכות" בעיר אוהרדרוף, ושם נולדו תשעת ילדיו. לאחר מות הוריו בשנים 1694 ו-1695 הוא קיבל תחת חסותו את אחיו הצעירים יוהאן סבסטיאן, שאותו חינך עד שנת 1700.ויוהאן יאקוב, אשר נשאר אצלו רק עד שנת 1696 וחזר לאחר מכן לאייזנך. יוהאן כריסטוף זוהה כמי שהעתיק שתי אנתולוגיות חשובות לכלי מקלדת, שהיו מקורות חשובים ליצירותיו המוקדמות של יוהאן סבסטיאן באך: “הספר של יוהאן אנדראס באך" ו"כתב יד מולרשה".(Mollersche Handschrift).
משפחתו
ליוהאן כריסטוף באך היו תשעה צאצאים. את כישוריו המוזיקליים העביר גם לצאצאיו, וחמישה מהם היו מוזיקאים מוכשרים. כמו כן 4 מנכדיו היו מוזיקאים. הוא וצאצאיו החזיקו במשרת העוגבן של כנסית סנט מיכאל באוהרדרוף במשך כ-120 שנה.
לקריאה נוספת
Christoph Wolff et al. 'Thw New Grove Bach Family' New York: W.W.Norton & Company 1983. ISBN 0-393-30354-3
יוהאן בנדיקט ליסטינג
יוהאן בנדיקט ליסטינג (בגרמנית: Johann Benedict Listing; 25 ביולי 1808 - 24 בדצמבר 1882) היה מתמטיקאי גרמני.
חייו
ליסטינג פרסם ב-1847 את הספר הראשון שהוקדש באופן בלעדי לטופולוגיה, ה-Vorstudien zur Topologie. המונח "טופולוגיה", נטבע בספרו זה, כתחליף לשם המקובל לטופולוגיה באותה תקופה, analysis situs. ספרו זה הציג לראשונה את המושג "קומפלקס", ועסק בהכללות של נוסחת אוילר לממדים גבוהים יותר. אחד המוקדים המרכזיים של הספר הזה היה חקר הכיראליות של קשרים, נושא עמוק שליסטינג היה ראשון לדון בו. ליסטינג הבחין שקשר השמונה ותמונת הראי שלו זהים. ב-1861 הוא פרסם מאמר שבו הוא הציג לראשונה את טבעת מביוס המפורסמת, וכן חקר מרכיבים של משטחים ואת תכונות הקשירות. מאוחר יותר הוא התקדם בחקירותיו וחקר רצועות מביוס מוכללות. הוא גם גילה אינווריאנטים טופולוגיים ראשונים, שנקראים כיום מספרי ליסטינג.
הכשרתו של ליסטינג הייתה כפרופסור לפיזיקה, והוא היה גם אחד מהאבות המייסדים של האופתלמולוגיה שכן הוביל את חקר התכונות האופטיות של העין במאמרו Beitrag zur physiologischen optik מ-1845; מאוחר יותר הוא הסביר את התוצאות של המאמר הזה באופן תאורטי במאמר נוסף שעדיין נחשב מדויק למדי כיום. הוא תרם גם תרומות אחרות בפיזיקה וכימיה: הוא חקר את צורת כדור הארץ, תרם למטאורולוגיה, מגנטיות ארצית וספקטרוסקופיה, כתב על הקביעה של כמות הסוכר בשתן של חולי סוכרת, ועוד.
ליסטינג טבע את המונחים: "geoid","telescopic system","entoptic phenomena", "nodal points","homocentric light".
יוהאן כריסטוף באך (1645–1693)
יוהאן כריסטוף באך (12) (בגרמנית: Johann Christoph Bach; 4 במרץ 1645 – 25 באוגוסט 1693) היה מלחין גרמני בן תקופת הברוק, ואחד מבני משפחת המוזיקאים הנודעת באך. הוא היה אחיו התאום של יוהאן אמברוסיוס באך, אביו של יוהאן סבסטיאן באך.
ביוגרפיה
יוהאן כריסטוף באך נולד בארפורט, שם כיהן אביו כריסטוף באך (5) כמוזיקאי העיר. יוהאן כריסטוף מונה כמוזיקאי חצר (כנר) בחצר של ארנשטאדט בשנת 1671. שירותו זה בחצר היה רצוף קשיים וסכסוכים בין המוזיקאים לממונים עליהם, שהגיעו לפתרון של בוררות רק בשנת 1681. אולם זמן קצר ביותר לאחר מכן נפטר השליט, ובתקופת האבל על מותו נאסרה השמעת מוזיקה, מצב שהכניס את יוהאן כריסטוף באך לקשיים רבים. בשנת 1682 נכנס לתפקידו השליט החדש, הרוזן גינתר פון שווארצבורג-ארנשטאדט, והלה היה כנראה מרוצה משירותו של יוהאן כריסטוף באך.
יוהאן כריסטוף באך היה כנראה דומה מאוד לאחיו התאום יוהאן אמברוסיוס. קרל פיליפ עמנואל באך דיווח:.
משפחתו
ליוהאן כריסטוף באך היו 6 צאצאים. שנים מהם היו מוזיקאים.
נחשי מים
נחשי מים (Natricinae) היא תת-משפחה של זעמניים שבתת־סדרת הנחשים. לעיתים נחשבת קבוצה זו למשפחה עצמאית (Natricidae), הקרובה לזעמניים. הקבוצה חיה באירופה, אסיה, אפריקה ואמריקה הצפונית באגמים, נהרות וביצות.
נחשי המים הם נחשים קטנים החיים רוב זמנם במים רדודים ובביצות והם בעלי קשקשי גחון רחבים. הם יכולים לעצור את נשימתם לזמן רב במהלכו הם מסתתרים מתחת למים ומחפשים מזון.
אלו הם טורפים קטלניים שאינם ארסיים, אך בעלי נשיכה חזקה ולוחצנית והם בעלי ראייה טובה, גוף קצר וזנב מעוגל. הם תופסים את טרפם, הכולל חסרי חוליות שונים, צפרדעים, ראשנים, סרטנים ודגים שונים וכן יונקי מים שונים ממארב מוסווה.
המין היחיד בישראל מתת־משפחה זו הוא נחש מים משובץ (Natrix tessellata).
סוגים
ישנם 28 סוגים בתת-משפחה זו:
רמברנדט פיל
רמברנדט פיל (באנגלית: Rembrandt Peale; 22 בפברואר 1778 - 3 באוקטובר 1860) היה אמן אמריקאי. צייר דיוקנאות פורה, זכה לשבחים במיוחד בזכות דיוקניהם של הנשיאים ג'ורג' וושינגטון ותומאס ג'פרסון. סגנונו של פיל הושפע מהנאו-קלסיציזם הצרפתי לאחר שהותו בפריז בתחילת שנות השלושים לחייו.
ביוגרפיה
רמברנדט פיל נולד השלישי מבין שישה ילדים ששרדו (11 נפטרו) לאמו, רייצ'ל ברואר, ואביו, צ'ארלס וילסון פיל במחוז באקס, פנסילבניה, ב־22 בפברואר 1778. האב, צ'ארלס, גם הוא אמן, קרא לו על שם הצייר ההולנדי המפורסם במאה ה-17 רמברנדט הרמנזון ואן ריין. אביו לימד גם את כל ילדיו, כולל רפאל פיל, רובנס פיל וטיצ'יאן פיל, לצייר נוף ודיוקנאות, ולימד את רמברנדט גם אמנויות ומדעים. רמברנדט החל לצייר בגיל 8. שנה לאחר מות אמו ונישואיו מחדש של אביו. פיל עזב את בית הספר לאמנויות, והשלים את דיוקנו העצמי הראשון בגיל 13. הבד מציג את ראשית כישרונו האמנותי. בהמשך חייו, פיל "הראה לעיתים קרובות את הציור הזה למתחילים צעירים, כדי לעודד אותם ..." ביולי 1787 הציג צ'ארלס וילסון פיל את בנו רמברנדט בפני ג'ורג' וושינגטון, והאמן הצעיר צפה באביו מצייר את הנשיא העתידי. בשנת 1795, בגיל 17, צייר רמברנדט את וושינגטון המזדקן, וגרם לו להיראות מבוגר בהרבה יותר מאשר במציאות. הדיוקן התקבל יפה ורמברנדט ערך את הופעת הבכורה שלו.
בגיל 20 התחתן פיל עם אלינור מיי שורט בת ה -22 (1776-1836) בכנסייה הקתולית סנט ג'וזף בפילדלפיה. במהלך נישואיהם נולדו לפיל וקורט תשעה ילדים: רוזלבה, אלינור, מייקל אנג'לו, אנג'ליקה ואמה קלרה ביניהם. בשנת 1840 (בגיל 62) התחתן עם הרייט קאני (1799-1869), אחת מתלמידיו ואמנית בזכות עצמה.
בשנת 1822 עבר פיל לעיר ניו יורק, שם הוא התחיל בניסיון לצייר את מה שקיווה שתהפוך ל"דמותה הסטנדרטית של וושינגטון". הוא חקר דיוקנאות של אמנים אחרים ובהם ג'ון טרומבול, גילברט סטיוארט ואביו שלו, כמו גם את תמונתו משנת 1795 שמעולם לא סיפקה אותו באמת. עבודתו הושלמה בשנת 1824, מציגה את וושינגטון דרך חלון סגלגל, ונחשבת בעיני רבים כשנייה רק לציור האייקוני של גילברט סטיוארט של הנשיא הראשון. הציור נרכש על ידי הקונגרס בשנת 1832 תמורת 2,000 דולר. הוא תלוי בלשכת הסנאט הישנה.
בשנת 1826 הוא עזר להקמת האקדמיה הלאומית לעיצוב בעיר ניו יורק.
פיל המשיך ליצור מעל 70 העתקים מפורטים, כולל אחד של וושינגטון במדי צבא מלאים, שתלוי במשרד הסגלגל בבית הלבן. פיל המשיך לצייר דיוקנאות מפורסמות נוספות, כמו אלה של הנשיא השלישי תומאס ג'פרסון בזמן שהיה בתפקידו (1805), ובהמשך דיוקן של השופט הראשי ג'ון מרשל.
מסעות
פיל ביקר באירופה מספר פעמים כדי ללמוד אמנות. לאורך חייו נסע פיל על פני חצי הכדור המערבי בחיפוש אחר השראה והזדמנויות כאמן. אביו עזר לו לפלס את דרכו לפריז, שם שהה מיוני עד ספטמבר 1808, ושוב מאוקטובר 1809 עד נובמבר 1810. בפריז, למד פיל את יצירותיו של ז'אק-לואי דייוויד, שהשפיעו עליו לצייר בסגנון הנאו-קלאסי. הוא צייר את החוקר המפורסם אלכסנדר פון הומבולדט ועוד כמה פטרונים כמו ג'וזף לואי גיי-ליסאק ופרנסואה אנדרה מישו. לאחר הצלחותיו בצרפת, חזר פיל לפילדלפיה בשנת 1810. הוא עשה ניסיונות להציג את הידע שלו ואת שליטתו בציור, בציורו "הבת הרומית" (1812) הציור נחשב ל"סנסציוני"מדי על ידי תושבי פילדלפיה, שלא אהדו את מאמציו לשפר את מצב האמנות באמריקה במאה ה-19.כתוצאה מהקשיים הכלכליים אחרי מלחמת 1812, הנשיא ג'פרסון - שהבטיח לקנות את דיוקנו של וושינגטון מ -1795, לא הצליח לעמוד בהבטחתו - במקום זאת עודד את פיל לנסוע לאירופה.
מוזיאון בולטימור
לאביו הייתה מוטיבציה להקים את המוזיאון האמריקני בפילדלפיה (1786) אף על פי שהוכנו תצוגות ותערוכות בבניינים שונים בפילדלפיה, המוזיאון של אביו בפילדלפיה לא הצליח להתרומם. רמברנדט פיל המשיך את מאמצי/מורשת של אביו בעיר אחרת. ב־15 באוגוסט 1814, השיג פיל את המוזיאון שלו מעיריית בולטימור, מרילנד ברחוב הולידיי. הבניין הראשון שהוקם באמריקה כדי לשמש כמוזיאון. לימים הבניין שימש כהיכל העירייה, 1830-75, אחרי זה שימש כבית ספר אפרו-אמריקאי ושוקם בשנת 1931 כמוזיאון העירוני. שופץ ושוחזר שוב בשנת 1981, ונפתח מחדש כמוזיאון פיל. המוזיאון התמזג עם מערכת מוזיאוני העיר בלטימור בשנת 1985 וננעל בשנת 1997. במקור הוחלט שישמש כמוזיאון לאמנויות ומדעים, אך למעשה הוצגו בו רק יצירות אמנות.
המוזיאון הואר בהרחבה באור גז. חידוש זה עשה רושם רב. פיל רכשה פטנט חשוב על תאורת גז, ועם כמה מקורבים הקימו את חברת "אור הגז" המצליחה בבולטימור. עם זאת, בהיותו בעל חוש עסקי גרוע, הוא עשה מעט מאוד כדי לנהל את החברה ונאלץ לצאת ממנה לאחר מספר שנים בגלל מלחמת 1812.
בשנת 1828 גייס פיל תרומות וניסה להרוויח כסף מציוריו הקודמים, כדי לנסוע לרומא. הוא לקח את בנו בן ה -15, מייקל אנג'לו, אמן צעיר ונחוש שהעתיק את ציורי אביו בהערצה. פיל הציג בהצלחה דיוקנאות באקדמיה פלורנטין. פיל נפטר ב־12 ביוני 1860 בפילדלפיה ונקבר בבית העלמין וודלנדס במערב פילדלפיה.
יצירתו
דיוקנה של מרגרט אירווין מילר ממחיש את יכולתו של פיל להעביר סיפור ולכידת אופי הדמות. גברת מילר, נולדה למשפחה ממעמד הפועלים, אך עלתה אחר כך בסולם החברתי בפילדלפיה. אף על פי שהיא מצוירת בבגדים אריסטוקרטיים, תנוחתה ומבטה של הגברת מילר הם של אישה ממעמד הפועלים. הסמיכות העדינה, בין העבר להווה שלה נלכדה בצורה יוצאת דופן על ידי הצייר.
בשנת 1801, צייר פיל דיוקן של אחיו רובנס פיל, הצעיר מבין ששת ילדי המשפחה, שתמיד העריץ גינון והייתה לו נטייה לחיי הטבע. פיל הושיב את אחיו ליד צמח גרניום. הציור מסמל את התפעלותו של האמן מאהבת הטבע של אחיו וייתכן כי הייתה כאן השראת מאמן ההולנדי, המאה ה -17, דייוויד טנירס הבן, שצייר סדרה של ציורי שמן על נחושת המייצגים את חמשת החושים. הציור שלו, "ריח" די דומה לזו של רמברנדט פיל. היצירה של רמברנדט לוכדת את תמצית שקט נפשו של גנן / אמן צעיר, מביטה בחינניות, תנוחה של שקט ושלווה.
בציורו הנאו-קלאסי של פיל, "הבת הרומית", מתוארת נערה צעירה המגינה על אביה, אסיר בשלשלאות, ומניקה אותו משדיה. היצירה הזו הדגימה חמלה והגנה.
הרכב העונה בליגה האיטלקית
הרכב העונה בליגה האיטלקית (באיטלקית: Squadra dell’anno AIC) הוא פרס שנתי המוענק לקבוצה של אחד-עשר כדורגלנים מהליגה הבכירה באיטליה, הסרייה א', אשר נחשבים למי שהציגו את הביצועים הטובים ביותר לאורך העונה שחלפה. הפרס מחולק במהלך ערב הגאלה של הכדורגל באיטליה.
הפרס הוענק לראשונה לאחר עונת 2010/2011. רשימת הזוכים מורכבת על ידי חברים באיגוד הכדורגלנים האיטלקיים (AIC).
הזוכים
השחקנים המודגשים זכו גם בפרס כדורגלן השנה בליגה האיטלקית.
משה שצקס
ביוגרפיה
נולד בעיר וילנה, מרכז תרבות יהודי בצפון-מערב רוסיה, לחיה ראשע ולרב אברהם אהרן שצקס, "העילוי מזטיל", גאון מפורסם וידידו של רבי חיים עוזר גרודזנסקי. כשהיה בן 3 התייתם מאביו, ואמו נישאה לרבי יצחק בלזר, רבה של פטרבורג. בילדותו למד מפי אביו החורג, בבחרותו למד בישיבת סלובודקה ובישיבת טלז, בטלז היה לתלמידם הקרוב של רבי שמעון שקאפ ורבי אליעזר גורדון, ונסמך לרבנות על ידי הרב גורדון, רבי רפאל שפירא ורבי אליעזר רבינוביץ ממינסק. בגיל 27 התמנה כרבה של העיירה ליפנישוק בה שימש ברבנות שש שנים. מאוחר יותר התמנה כרבה של העיר איוויה, שבה כיהן 15 שנים. הוא נעשה מקורבם של רבי ישראל מאיר הכהן מראדין ושל רבי חיים עוזר גרודזנסקי, ועסק עמם בענייני ציבור. הוא התפרסם בחיוכו הנצחי והרב גרודזנסקי היה קורא לו בהלצה "ישמח משה".
בשנת ה'תרצ"א התמנה כרבה של העיר לומז'ה וכיהן בתפקיד זה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. תחילה נשאר בלומז'ה ולא הצטרף לגל הבורחים לליטא. ב-1940 חזר לווילנה והתמנה כראש ישיבת גרודנה לאחר פטירת ראש הישיבה המפורסם שלה, רבי שמעון שקאפ. הוא כיהן כסגן נשיא הוועד למען הפליטים בווילנה, ועם כניסת הקומוניסטים לעיר הצליח להימלט מאירופה והגיע ליפן שם המשיך בפעילותו הציבורית ודאג לרווחת הפליטים היהודים ששהו ביפן, הוא פעל מול השלטונות היפנים כשהוא נעזר בידידו היפני סצוזו קוצוג'י (שלימים התגייר ועלה לגור בישראל). ב-1941 היגר לארצות הברית, והתמנה כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן. בישיבה זו העביר שיעורי גמרא והלכה במשך שמונה עשרה שנים עד פטירתו בי"ח בטבת ה'תשי"ט, 29 בדצמבר 1958. ארונו הועלה לקבורה בישראל, והוא נקבר בהר המנוחות בירושלים בהלוויה רבת-משתתפים.
במהלך שנות כהונתו בישיבה יוניברסיטי הסמיך לרבנות 425 רבנים, רבים מהם כיהנו במשרות רבניות בקהילות שונות ברחבי ארצות הברית. הוא כיהן גם כנשיא כבוד בהסתדרות הרבנים דאמריקה לצד רבי חיים הלר ורבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק.
על שמו נקרא כולל אברכים בכפר חסידים.
משפחתו
לשצקס היו שלושה אחים: חיים (נפטר בצעירותו); הרב אהרן שצקס, שעלה לארץ ישראל בצעירותו, התיישב בירושלים ונפטר בה ב-1953; ורחל ארסט. בנוסף, היו לו שני אחים-למחצה: שלמה בלזר, עורך העיתון הירושלמי "שערי ציון"; ובריינה, אשת רבי חזקיהו יוסף מישקובסקי.
בנו הרב אברהם אהרן שצקס נישא ליהודית בתו של רבי חיים יצחק קארב, כיהן אחרי אביו כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן. בתו חנה נישאה לרב צבי לוינברג.
קישורים חיצוניים
מחיבוריו:
פייב פינגר דת' פאנץ'
פייב פינגר דת' פאנץ' (באנגלית: Five Finger Death Punch - או בקיצור FFDP/5FDP) היא להקת הבי מטאל מלאס וגאס, נבדה, אשר מנגנת תערובת של הארד רוק מודרני, מטאל אלטרנטיבי וגרוב מטאל. שם הלהקה לקוח מסרט הקונג פו: The Five Fingers of Death.
היסטוריה
אלבום הבכורה של ffdp שנקרא the way of the fist שוחרר ב-2007 ומכר למעלה מ-500,000 עותקים ב-2009 שוחרר האלבום השני שניקרא war is the answar שגם היה פופולרי מאוד ומכר מעל מיליון עותקים האלבום השלישי של הלהקה שנקרא American Capitalist יצא ב 11 באוקטובר 2011 אחריו יצאו עוד שלושה אלבומים ( (The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 1 (2013) and The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 2 (2013), and Got Your Six (2015 שגם נחלו הצלחה מסחררת מה שהפך את ffdp לאחת מלהקות המטאל המצליחות בעשור עקב ההצלחה הלהקה הוזמנה לנגן בפסטיבלים בינלאומיים ביניהם פסטיבל Mayhem ב 2008, 2010 ו 2013, ו פסטיבל הורד 2009, 2010, 2013, 2015, ו 2017. לא מזמן שחררה הלהקה את אלבומה השביעי justice for none.
שער 7
שער 7 (בספרדית: Puerta 7) היא סדרת טלוויזיה ארגנטינאית שנוצרה על ידי מרטין זימרמן, אשר עלתה לשידור לראשונה ב-21 בפברואר 2020 בנטפליקס.
עלילה
אישה נחושה פועלת לטהר מועדון כדורגל ארגנטינאי מהאלימות ומהשחיתות האופפות את קהל אוהדיו הלהוט.
נועה קולר
נועה קוֹלֶר (נולדה ב-24 ביוני 1981) היא שחקנית, קומיקאית, מחזאית ותסריטאית ישראלית. זוכת פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר על תפקידה בסרט "לעבור את הקיר" וב-3 פרסי האקדמיה לטלוויזיה על תפקיד ראשי בסדרה "חזרות", על התסריט וכן על תפקיד משני בסדרה "ריקוד האש".
ביוגרפיה אישית
קולר נולדה, גדלה והתחנכה בפתח תקווה ולה שני אחים גדולים. אמה, חנה, היא מורה לספרות ואביה, זאב, עובד כמנהל במינהל מקרקעי ישראל. בנעוריה למדה ב"נוער הבימה". הוריה התגרשו כשהייתה בת תשע עשרה. בצה"ל שירתה כמדריכת קורס מש"קיות קישור בבה"ד 11.
לאחר שירותה הצבאי, עברה סדנה בהדרכת השחקנים רונן שמי (מונטרי) ועדי ניצן ב"סטודיו למשחק ניסן נתיב". אחר-כך למדה במסלול התלת-שנתי ב"סטודיו למשחק של יורם לווינשטיין", אותו סיימה במחזור תשס"ו 2006.
היא נשואה לתום וייסמן, בעל חומוסייה בתל אביב, ולהם שני ילדים. הם מתגוררים בשכונת שפירא בתל אביב.
תיאטרון
בשנה הראשונה לאחר סיום לימודיה שיחקה קולר בהצגה "חי בסרט" בתיאטרון חיפה, בבימויו של שמעון מימרן ובהצגות ילדים שונות. בבימויו של ניר ארז, בתיאטרון אורנה פורת, שיחקה בהצגה "שישיםXשישים", המגוללת בשישים דקות את שישים שנותיה של המדינה. בתיאטרון ארצי שיחקה בהצגה "נולדתי לחלום" בבימויו של רפי ניב, המבוססת על שיריו של עוזי חיטמן, ובתיאטרון הקיבוץ שיחקה ב"אגדת סוף העונה", בתפקיד הראשי של המלכה חם-לה בממלכת הקיץ.
מאז שנת 2007 משחקת נועה קולר בתיאטרון גשר. ההצגה הראשונה בה שיחקה בגשר הייתה "לילות לבנים", בתפקידים פיוקלה, מטריונה. ב"לה פונטיין – היער הקסום", המבוססת על משלי לה פונטיין, שיחקה טליה, נמלה, עורבת וסרטנית.
קולר שיחקה ב"טרטיף" מאת מולייר, בתפקיד דורין כשחקנית מחליפה לחנה לסלאו, ששברה את הרגל. בגרסה קודמת של המחזה בגשר גילמה את התפקיד יבגניה דודינה. היא שיחקה ב"הלילה ה-12" בבימויו של רפי ניב, בה גילמה את דמותה של מריה המשרתת, שמאוהבת בסר טובי. כדי לנקום במלווליו (אלכסנדר סנדרוביץ'), היא טומנת לו בסתר מכתב בו היא מטעה אותו לחשוב שהמלכה אוליביה מאוהבת בו.
משנת 2008 קולר היא שחקנית מחליפה לנטשה מנור בהצגה "יאקיש ופופצ'ה" של חנוך לוין בתפקיד היא – הושפיש, אמא של יאקיש (שמעון מימרן ואחר כך יובל ינאי) שמאוד רוצה שיתחתן ויביא לה נכדים. בשנת 2009 גילמה את דמותה של מיקה, המזכירה במכון הסטטיסטי, בהצגה "רומן בעבודה". מיקה מלמדת את אילנה, הבוסית הקשוחה והגברית שלה (אורנה בנאי), איך להתנהג בצורה נשית וכיצד לממש את אהבתה לאנטולי, העולה מרוסיה (גלעד קלטר).
בשנת 2010 שיחקה קולר בהצגה "חמישה קילו סוכר", פרי עטו של גור קורן. היא גילמה שלוש דמויות שונות: לימאי שמעוני, תלמידת התיכון הפאנקיסטית והמורדת; שמרית, המפונקת בת השלושים; והזונה שעובדת בגן מאיר. בכל אחת מהדמויות הללו נכנסה לדמותה סבו של גור קורן, ששב מעולם המתים ומבקש מנכדו משאלה אחרונה לפני הסתלקותו מהעולם.
קולר שיחקה ביחד עם ארז דריגס בהצגה שכתבו השניים, "אחד + אחת", בבימויו של יבגני אריה. ההצגה הועלתה בתיאטרון גשר במאי 2010 רצה במשך שנים רבות והיוותה בסיס לסדרת הטלוויזיה של קולר ודריגס "חזרות" (2020). קולר ודריגס ביססו את "אחד + אחת" על חייהם כזוג לשעבר, שנהג לריב המון ויצרו ממנה סיטואציות קומיות. ההצגה מתארת שנה בחייו של זוג מכניסתם לדירה משותפת ועד פרידתם.
בשנת 2011 גילמה בהצגה "יונה ונער" את דמותה של מרים היונאית, שמלמדת את התינוק (הנרי דוד) לשלח יונים ומאוהבת קשות בד"ר לאופר (יובל ינאי).
קולר כתבה ביחד עם טל לוי ונטע שפיגלמן את "כלומניקית", הצגת יחיד אותה הציגה טל לוי בפסטיבל תיאטרונטו במרץ 2011. ההצגה מספרת על שחקנית שמנסה להצליח בעסקי השעשועים, סובלת כישלונות רבים ומחליטה לעשות מעשה קיצוני במהלך אודישן. בנוסף, הייתה שותפה בכתיבת מופע קומי של אנסמבל "כביסה שחורה", שהוצג ברחבי ישראל ב-2010–2011.
קולנוע
בשנת 2013 הופיעה בשני סרטים עלילתיים באורך מלא: "הנוער" בבימויו של תום שובל וסרטו העצמאי של אליאב לילטי "מעשייה אורבנית", בתפקיד נערת הטלפון.
בשנת 2018 הופיעה בתפקיד הראשי ב"בית בגליל", סרט הביכורים של אסף סבן, והייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר.
בשנת 2019 שיחקה בסרט הקולנוע "מחילה" בתפקיד אורנה, אשתו של שאול (גיא עמיר).