cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stoned at the Nail Salon
רקע והרכב
רשימת הרצועות של אלבום האולפן השלישי של לורד, Solar Power, פורסמה ב-21 ביוני 2021, כאשר השיר "Stoned at the Nail Salon" נכלל כרביעי באלבום. לורד הודיעה על צאתו של השיר "Stoned at the Nail Salon" כסינגל השני מ-Solar Power ב-19 ביולי 2021, דרך אתר האינטרנט שלה, שיצא ב-21 ביולי 2021.
"Stoned at the Nail Salon", תואר כשיר פולק. לורה סנאפס מגרדיאן תיארה את הרצועה כ"שיר עם מנסרתי", שם לורד שרה על איך "כל הילדות היפות ידהו כמו הוורדים". השיר כתוב במפתח של מז'ור ומחזיק בקצב של 60 פעימות לדקה. השירה של לורד נעה בין D3 ל-B4. כמו הסינגל הקודם של לורד, "Solar Power", השיר "Stoned at the Nail Salon" מכיל קולות רקע של זמרות האינדי רוק פיבי ברידג'רס וקליירו, לורנס ערביה ומרלון ויליאמס, האחרון שבהם לא היו על "Solar Power". לורד תיארה את "Stoned at the Nail Salon" עם צאתו כ"התבגרות על הזדקנות, התמקמות ביתיות ושאלה אם קיבלת את ההחלטות הנכונות."
הופעה חיה
לורד ביצעה את השיר בשידור חי בתוכנית "לייט נייט עם סת' מאירס" ב-1 ביולי 2021, יחד עם ג'ק אנטונוף.
קרדיטים
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.
תל יצחק
תֵּל יִצְחָק הוא קיבוץ במישור החוף מדרום-מזרח לעיר נתניה וליד יובל של נחל פולג, בתחום המועצה האזורית חוף השרון. כיום מונה אוכלוסיית הקיבוץ כ-300 חברים וילדים. בנוסף עליהם חיים ביישוב כמה מאות קשישים המתגוררים באחוזת פולג, בית אבות כפרי הצמוד לקיבוץ. סך כל החברים, הילדים והקשישים נכון לשנת 2016 כ-1,031 איש.
חומה ומגדל
הקיבוץ הוקם ביולי 1938 כיישוב חומה ומגדל על ידי עולים מגליציה שבפולין שהשתייכו לפלג "הנוער הציוני ב'" של ברית הציונים הכלליים, הפלג שלא השתייך להסתדרות. ההתיישבות בשרון הביאה לסופם את נדודי המייסדים. היישוב תל יצחק נקרא על שמו של יצחק שטייגר שהיה ממנהיגי תנועת הנוער הציוני בגליציה. בדצמבר 1943 עבר הקיבוץ לתנועת "העובד הציוני", הפלג השני של ברית הציונים הכלליים שהשתייך להסתדרות.
במשך השנים הצטרפו אליו גרעינים מתנועת "הנוער הציוני" בעיקר ממדינות דרום אמריקה: ארגנטינה, אורוגוואי, צ'ילה, קולומביה, פרגואי, ברזיל ועוד.
בקרבת הקיבוץ הוקם בשנת 1949 כפר הנוער נווה הדסה, אותו הקימו וניהלו, במשך שנים רבות, כמה מחברי הקיבוץ. תלמידי נווה הדסה הגרים בתנאי פנימייה, עבדו בענפי הקיבוץ.
מקורות הכנסה
לקיבוץ יש ענפי חקלאות, כמו פרדסים לפירות הדר ואחרים. גידולי שדה משתנים בהתאם לעונות השנה. מפעל דבק, מפעל צעצועים, סופרמרקט, ובית אבות היוו מקורות הכנסה, כעת, מתוך העסקים הללו, קיימים רק הסופרמרקט ובית האבות, מקור ההכנסה המרכזי של הקיבוץ הוא הסופרמרקט, כיום, הוא הפך לרשת המונה חמישה סניפים: בתל יצחק, בבית יצחק, בבצרה, בבני ציון ובשכונת אגמים שבנתניה. זהו קיבוץ מופרט ורבים עובדים מחוץ לקיבוץ.
מכון משואה
בתל יצחק הוקם מכון משואה לזכר השואה והגבורה, ולזכר חברי תנועת הנוער הציוני שנספו בה. המכון כולל מרכז ללימודי השואה, מוזיאון היסטורי וכן את ארכיון הנוער הציוני. המכון עורך בכל שנה טקס בהשתתפות נציגי ממשלה ואמנים ידועי שם.
בית גדי
בנוסף קיים בקיבוץ בית התרבות "בית גדי", לזכר גד מנלה, בן הקיבוץ שנהרג במרדף אחר מחבלים בבקעת הירדן. סמוך לכניסה לבית התרבות הוקם פסל לזכרו של גד מנלה, הנראה עוצר בידיו ובגופו את הפולשים מן המזרח, מעשה ידיו של נתן רפופורט.
התערוכה הבינלאומית אגרומשוב
בשנת 1992 התקיימה תערוכת אגרומשוב בקיבוץ תל-יצחק, שעברה בשנת 1993 לקיבוץ געש ומשם לגני התערוכה בתל אביב.
דיק ואן ארסדייל
ריצ'רד אלברט "דיק" ואן ארסדייל (באנגלית: Richard Albert "Dick" Van Arsdale; נולד ב-22 בפברואר 1943) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1965–1977. ממוצעיו לאורך קריירת ה-NBA הם 16.4 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק.
אחיו התאום, טום ואן ארסדייל, שיחק אף הוא ב-NBA בין השנים 1965–1977.
קריירת מכללות
ואן ארסדייל נולד וגדל באינדיאנפוליס שבאינדיאנה, ובין השנים 1961–1965 למד באוניברסיטת אינדיאנה. ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק לצד אחיו טום, ורשם ממוצעים של 17.2 נקודות ו-10.0 ריבאונדים למשחק. אותן עונות היו האחרונות בקריירה של מאמן הקבוצה בראנץ' מקראקן, חבר היכל התהילה של הכדורסל.
ניו יורק ניקס
בדראפט ה-NBA 1965 נבחר ואן ארסדייל על ידי ניו יורק ניקס בבחירה העשירית, ומיד אחריו נבחר אחיו על ידי הפיסטונס. בסיום עונת הרוקי שלו נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה לאחר שקלע 12.3 נקודות בממוצע למשחק, ובשתי העונות הבאות קלע כ-13.1 נקודות למשחק עבור הניקס.
פיניקס סאנס
לאחר 3 עונות עם הניקס נבחר ואן ארסדייל על ידי פיניקס סאנס בדראפט ההרחבה של שנת 1968. ב-3 עונותיו הראשונות בפיניקס העמיד ממוצעים כוללים של 21.4 נקודות, 4.7 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק, ובשלושתן נבחר להשתתף במשחק האולסטאר, לצד חבריו לקבוצה גייל גודריץ' וקוני הוקינס ( ו-).
בעונת נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה, ובכך היה לשחקן השני בתולדות הסאנס (אחרי פול סיילאס) שזוכה לכבוד זה. בעונת העפילה פיניקס לשלב הפלייאוף מהמקום השלישי באזור המערבי, ועל אף שלא החזיקה ביתרון ביתיות גברה על המדורגת שנייה סיאטל סופרסוניקס (4–2) ועל המדורגת ראשונה גולדן סטייט ווריורס (4–3) בדרך להעפלה ראשונה אי פעם לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר עצמה הפסידו הסאנס לבוסטון סלטיקס בתוצאה 2–4.
בעונת שיחק לצד אחיו טום ואן ארסדייל, אשר הצטרף לפיניקס, ובסיום אותה עונה פרשו שניהם ממשחק, בגיל 34. בעת פרישתו החזיק בשיאי פיניקס סאנס עבור מספר משחקים (685), דקות משחק (24,242), נקודות (12,060) ואסיסטים (2,396) בקבוצה. בנובמבר 1977 הופרשה גופייתו עם המספר "5" על ידי הקבוצה.
לאחר הפרישה ממשחק
לקראת סיום עונת מונה למאמנה הראשי של פיניקס סאנס כמחליפו של ג'ון מקלאוד, ועד לסיום העונה רשמה הקבוצה מאזן ניצחונות חיובי 14–12. בשנים הבאות שימש כסגן נשיא הקבוצה לפעולות כדורסל ("Vice President of Basketball Operations").
יושי (נציבות עירונית)
יוּשִׂי (בסינית: 玉溪; בפין-יין: Yùxī) היא נציבות עירונית במחוז יונאן שבדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 2,249,502 תושבים, מתוכם 842,033 בשטח האורבני. המרכז המנהלי של הנציבות שוכן במועצה חונְגְטָה (红塔区; פין-יין: Hóngtǎ Qū).
גאוגרפיה
יושי משתרעת על פני 14,942 קמ"ר במרכז מחוז יונאן, בין קווי הרוחב 23°19′-24°53′ צפון לקווי האורך 101°16′-103°9′ מזרח. המרחק המקסימלי בין מזרח למערב הוא כ-172 קילומטרים, ובין צפון לדרום הוא 163.5 קילומטרים. היא שוכנת על החלק המערבי של רמת יונאן-גוויג'ואו . פני השטח גבוהים בצפון-מערב ונמוכים בדרום-מזרח. פני השטח הם מורכבים וכוללים הרים, עמקים, רמות ואגנים. הפסגה הגבוהה ביותר היא הר אָילָאו בגובה 3,137 מעל פני הים.
סמוך לעיר יושי שוכן אגם פושיין, אגם המים המתוקים השלישי בעומקו בסין. סמוך לאגם בנפת צ'נגג'יאנג שבנציבות נתגלה מצבור גדול של מאובנים מהקמבריון שהשתמרו היטב. אתר המאובנים בצ'נגג'יאנג הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. אגמים נוספים בנציבות הם אגם צ'ילו, אגם יאנגדזונג, אגם שינגיון.
אקלים
בהשפעת קו הרוחב הנמוך, והגובה המתון יש ביושי אקלים רמות תת-טרופי מתון האופייני לרמות (סיווג Cwb בשיטת קפן). החורפים קצרים, יבשים ומתונים והקיצים חמימים וגשומים. הטמפרטורה יכולה לרדת מתחת לנקודת הקפאון בחורף, אבל הימים בדרך כלל מתחממים עד 17°C. במהלך הקיץ יורד גשם כמעט כל יום, והטמפרטורות מטפסות עד 26°C. מרבית הגשמים יורדים בין יוני לאוקטובר.
היסטוריה
הנציבות נוסדה בשנת 960 לספירה, בתקופה בה יונאן עדיין לא הייתה חלק מסין. יושי הייתה בעבר אזור הליבה של מחוז יונאן בתקופת שושלת צ'ין הקדומה (התקופה לפני 221 לפני הספירה). בשושלת האן המערבית (206 לפני הספירה עד 24 לספירה) היא הפכה למחוז יִיג'וֹאוּ. השושלות הבאות היו עדות להתפצלויות ולאיחודים מתמשכים של האזור. רק בשנת 1997 הפכה יושי לנציבות עירונית של הרפובליקה העממית של סין.
יושי היא אחת מהנציבויות העירוניות הקטנות הגדלות בקצב המהיר ביותר. ב-2001 הנציבות קיבלה פרס בגין ניתוח ותכנון על ידי החברה האמריקאית של אדריכלי נוף (American Society of Landscape Architects).
כלכלה
יושי היא ביתה של קבוצת חונְגְטָה, שנקראה על שם הפגודה האדומה היושבת על ראש גבעה סמוכה. הפגודה במקור הייתה לבנה, אך נצבעה באדום במהלך המהפכה התרבותית. הטבק הגדל ביושי הוא באיכות גבוהה מכיוון שיש יותר מ-2,300 שעות אור בשנה באזור, שפע גשמים בקיץ, וקרקע מעולה המייצרת שפע של פירות וירקות אחרים. האזור גם החל לייצר יין. ישנם מרבצי מינרלים משמעותיים של עפרות בדיל ופוספטים, כולל משולש הנפות של חְווָאנִינְג, גְ'יָאנְגְצְ'ווָאן וצ'נגג'יאנג.
חינוך
האוניברסיטה הנורמלית של יושי (Yuxi Normal University) היא אוניברסיטה השוכנת ביושי, ובה כמעט 8,000 סטודנטים. היא נוסדה ב-1978 כקולג' הנורמלי של יושי. בשנת 2000, באישור משרד החינוך של הרפובליקה העממית של סין שונה מעמדה לאוניברסיטה תוך צירוף מרכז החינוך למבוגרים של יושי והסמינר של יושי.
נבחרת הולנד בכדורסל נשים
נבחרת הולנד בכודרסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של הולנד. הישגי השיא של הנבחרת הם המקום השמיני באליפות העולם בכדורסל נשים 1979 והמקום החמישי באליפות אירופה בכדורסל נשים 1950.
עמוס פרישמן
עמוס פרישמן (נולד ב-20 בספטמבר 1964) הוא כדורסלן עבר ישראלי. בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 היה משחקניה הבולטים של הפועל תל אביב, ושחקן נבחרת ישראל.
קריירה
כבר בקבוצות הצעירות התבלט פרישמן ביכולתו כרכז. כשחקן נבחרת הקדטים היה סגן מלך הסלים באליפות אירופה (שני אחריו ברשימת הקלעים היה דראז'ן פטרוביץ', מגדולי הכדורסלנים בכל הזמנים).
בעונת 1982/1983 עלה פרישמן לשחק בקבוצת הבוגרים של הפועל תל אביב, וקיבל את גופייה מספר 14. בעונת 1983/1984 ניצחה הפועל בדרבי את יריבתה מכבי תל אביב לראשונה זה חמש שנים. בסיום העונה זכתה הפועל תל אביב בגביע המדינה לראשונה מאז 1969, לאחר ניצחון על הפועל רמת גן, ופרישמן הפך לאחד השחקנים המשמעותיים בסגל שלה. בעונת 1987/8 החל לשמש כקפטן הקבוצה.
בעונת 1989/1990 עבר לשחק בהפועל חולון, צעד שעורר הדים רבים וזכה לסיקור רב בעיתונות הספורט באותם ימים. במהלך אותה עונה ניצח עם חולון את הפועל תל אביב, ובתום אותה עונה חזר פרישמן להפועל תל אביב.
בעונת 1991/1992 העפילה הפועל תל אביב לסדרת הגמר-סל נגד מכבי תל אביב והפסידה לה בתוצאה 2 - 3. בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום הראשון, והפסידה להפועל גליל עליון בסדרת הגמר של הליגה. בגמר הגביע של אותה עונה גברה הפועל תל אביב על הפועל גבעתיים.
בתום עונת עזב את הפועל תל אביב ועבר לשחק בהפועל גבעתיים למשך שתי עונות, ולאחר מכן בעירוני רמת גן למשך עונה אחת. בשנת 1996 הודיע על פרישה.
במהלך הקריירה שלו שיחק ב-300 משחקי ליגה, בהם קלע 3,101 נקודות. במדי הנבחרת שיחק 48 משחקים, בהם קלע 190 נקודות.
במשחק השיא שלו בנבחרת קלע 24 נקודות.
כיום
עד לשנת 2017 כיהן פרישמן כמנכ"ל אגודת הכדורסל הפועל גבעתיים וכסגן-יו"ר האגף המקצועי באיגוד הכדורסל.
החל משנת 2017 משמש כיו"ר הוועדה המקצועית באיגוד הכדורסל ומנכ"ל העמותה העירונית לקידום הספורט בגבעתיים.
ביוגרפיה
עמוס פרישמן נולד והתחנך בגבעת רמב"ם שבגבעתיים. אמו איבוליה פרישמן היא ד"ר לרפואת ילדים ואביו ד"ר בנימין פרישמן היה גינקולוג בכיר ומנכ"ל בית החולים אסותא.
פרישמן החל את דרכו כילד בבית הספר שמעוני ולאחר מכן עבר לבית הספר התיכון שמעון בן צבי. בשנת 1983 התגייס ואת שירותו הצבאי עשה כספורטאי מצטיין בחיל האוויר.
פרישמן בעל תואר ראשון בחינוך גופני.
חיים אישיים
עמוס פרישמן נשוי לסיגל פרישמן, מנהלת היחידה לתזונה בבית החולים בלינסון. לזוג בת ושני בנים, והם מתגוררים ביהוד נווה-מונוסון.
רבי יהודה בן קנוסא
רבי יהודה בן קנוסא היה אמורא ארץ ישראלי בדור המעבר מהתנאים לאמוראים, ובדור הראשון של אמוראי ארץ ישראל, ותלמידו של רבי חייא. הדקדוקי סופרים, ובעקבותיו גם הרב אהרן היימן, מזהה אותו עם התנא רבי יהודה בן נקוסא.
חסידותו של רבי יהודה
רבי יהודה בן קנוסא מוזכר בשם זה פעם אחת בגמרא, במסכת בבא קמא, שם מציינת הגמרא כי היה חסיד מופלג היה רבי יהודה, ומשבחת אותו בשבח נדיר ש"כל מעשיו לשם שמיים".
סיפור המעשה מתייחס לעשר התקנות שתיקן יהושע בן נון בעת חלוקת הארץ, שרובן באו להשכין שלום בין איש לרעהו בבני ישראל כשיתיישבו בארץ. אחת התקנות הייתה שכאשר יש דרך שנעשית חתחתים וקשה לצעוד עליה, מותר בלי לבקש אישור מבעל השדה הסמוכה לדרך, להיכנס לשטחו כדי שניתן יהיה לעבור בנוחות, מבלי שהדבר ייחשב לגזל, ועל כורחו של בעל השדה. אולם, רבי יהודה בן קנוסא רצה להחמיר על עצמו ולא להיכנס לשדה חברו אף בהיתר. כשראה זאת רבי יהודה הנשיא רצה להעניש אותו שכן יש חשש יוהרה במעשה כזה, שנראה שהוא מתנשא על חביריו החכמים כביכול הוא צדיק מהם. ועל כך ענה לו רבי חייא, רבו של רבי יהודה בן קנוסא, כי מפני שרבי יהודה, כל מעשיו לשם שמיים, אין בכך משום יוהרה כלל.
קבוצת אנט
קבוצת אנט (בסינית: 蚂蚁金服; תרגום: "נמלה שירות כספי", פיניין: Mǎyǐ jīn fú, באנגלית: Ant Group), כונתה בעבר אנט פַינַנְשִיאַל (Ant Financial) ועלי-פֵּיי (Alipay), הוא חברת פינטק סינית המשויכת לקבוצת עליבאבא. אנט היא חברת הפינטק הגדולה בעולם (במונחי שווי שוק) והחד-קרן הגדול בעולם עם הערכת שווי של כ 150 מיליארד דולר.
SVT Barnkanalen
SVT Barnkanalen (נקרא גם SVTB או Barnkanalen) הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי המשודר בשוודיה, ומשדר תוכן לילדים.
היסטוריה
Barnkanalen החל לשדר ב-23 בדצמבר 2002. בשנה הראשונה שלו הערוץ שידר בין 6:30 בבוקר עד 6:00 בערב בימי חול. בנוסף הערוץ לקח "חופשת קיץ" בין ה-23 במאי עד ה-18 באוגוסט. בשאר זמן השידורים שידר הערוץ תוכן שונה, דוגמת טניס.
התוכניות ששודרו בשעות הבוקר כוונו לילדי הגן, ואילו תוכניות אחר הצוהריים היו מיועדות לילדים מבוגרים יותר (לפני גיל העשרה). מיד לאחר תוכניות הבוקר שודרו שידורים חוזרים וב-13:00 שודרה בערוץ תוכנית אינטראקטיבית בשם Twebby ולאחריה הוצגו תוכניות לילדים גדולים יותר. באחר הצוהריים שודרו תוכניות אנימציה, תוכניות בשפה האנגלית ודרמות מארכיון SVT.
ב-1 בנובמבר 2003 הערוץ החל לשדר בסופי שבוע, מ-7:00 בבוקר, והחל משנת 2004 החל הערוץ לשדר במשך כל ימות השנה.
ב-27 באוגוסט 2007 הרחיב הערוץ את שידוריו עד 7 בערב.
טרום בית-ספר
תוכניות הבוקר, המיועדות לגיל הרך, לא משודרות בשפה השוודית, הן מתורגמות לשוודית או ללא קול, כיוון שדיבוב יקר לביצוע, כמו גם הפקת תוכניות חדשות.
טרום תקופת גיל ההתבגרות
התוכניות המשודרות כוללות סדרות דרמה שונות מאוסטרליה, ארצות הברית, בריטניה, הולנד, יפן וקנדה.
בין השנים 2011 עד 2014 היה אחראי הערוץ על שידור תחרות האירוויזיון לאחר ששודרה ב-SVT1.
זמינות
בתחילה היה זמין הערוץ בשידורי הלוויין של Canal Digital, והיה משודר באופן חופשי, ובכך היה הערוץ הראשון ששודר ללא הצפנה. כמו כן הערוץ חתם על הסכם הפצה עם Viasat בשנת 2003.
פופולריות
בשנת 2013 אחוז הצפייה הממוצע של הערוץ היה 3.5%.
סנאי האנטילופה
תיאור
סנאים אלה מגיעים לאורך של 14 עד 17 סנטימטרים, אורך הזנב 6 עד 10 סנטימטרים ומשקלם 110 עד 150 גרם. הסנאים בעלי גפיים קטנות וארוכות, עיניים גדולות ועל צידיהם מהכתפיים עד הירך ישנם פסים שחורים בולטים וביניהם פס לבן. הם בעלי אוזניים קטנות וזנב רחב ושעיר העוזר לפרוש עליהם צל בשעות החמות.
הסנאים פועלים לרוב כיחידים, אך בעונת הרבייה מתקבצים בזוגות שאינם מונוגמיים והקשר בין הזוגות הללו חלש, ושני הפרטים יזדווגו עם פרטים שונים. הם פעילי יום שאינם נכנסים לתרדמת קיץ. הם מצליחים להתמודד עם טמפרטורת גוף גבוהה של מעל 40 מעלות, אשר יכולה להרוג יונקים אחרים. ככל הנראה פיתח הסנאי אסטרטגיה זו במדבריות החמים, כאשר ממתינים מרבית הטורפים לתנאי הלילה הקרירים יותר. עם זאת, הוא עדיין חשוף למתקפה של עופות דורסים ושל נחשים הפועלים גם בחום היום.
הסנאי מחפש במדבריות זרעים וחלקי צמחים שונים, אותם הוא מאחסן בכיסי הלחיים הגדולים שלו ומטמין באדמה לימי רעב. בנוסף, ניזון הסנאי מנבטים, פירות וחסרי חוליות כשהם נפוצים.
חוף הילרי
אזור זה מצוי לגדתו של מדף הקרח רוס, בין מצוק מינה וכף סלבורן.
גילוי ומיפוי חוף הילרי
החוף נחקר לראשונה על ידי המחלקה הניו זילנדית של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי אשר חקרה את האזור בין השנים 1956–1958 בפיקודו של סר אדמונד הילרי.
משלחות סקר ניו זילנדיות נוספות ערכו סקרים מפורטים שמיפו חלקים מחוף זה וגילו מעברים במעלה קרחון סקלטון וקרחון דרווין אל רמת הקוטב.
סן מרטין דה סן חואן
קלוב אתלטיקו סן מרטין (בספרדית: Club Atlético San Martín) הידוע יותר כסן מרטין דה סן חואן, הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי. קבוצת הכדורגל של המועדון משחקת בליגת המשנה הארגנטינאית ומייצגת את העיר סן חואן שהיא בירתה של פרובינציית סן חואן.
חוף הילרי
מקור השם
שמו של החוף ניתן לו בשנית 1961 על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד.
החוף נקרא על שמו של סר אדמונד הילרי.
סן מרטין דה סן חואן
היסטוריה
סן מרטין שיחקה שתי עונות בליגת העל הארגנטינאית במשך שנותיה כקבוצת כדורגל. הפעם הראשונה הייתה בשנת 1970, כאשר סיימה במקום האחרון בליגת העל, בה השיגה ארבעה ניצחונות בלבד מתוך 20 משחקים. בעונת 2010/2011 הקבוצה העפילה לליגת העל לאחר שניצחה את חימנסיה לה פלאטה בפלייאוף העלייה לליגת העל.
חופש ההתאגדות
חופש ההתארגנות או חופש ההתאגדות הוא אחת מהזכויות האזרחיות. חופש ההתארגנות מבטא את הזכות של כל אדם להקים ארגון או להצטרף לארגון קיים ולפעול במסגרתו, כדי להשיג מטרות משותפות: אישיות, תרבותיות, דתיות, כלכליות, חברתיות או פוליטיות. סוגי ההתאגדות יכולים להיות על בסיס פוליטי, מקצועי, דתי, או תחביב. התאגדות יכולה להיות במטרה חברתית בלבד או במטרה להשפיע על החיים הציבוריים.
רקע
חופש ההתאגדות הוכר בספר "על החירות" של ג'ון סטיוארט מיל כאחת מחמש החירויות היסודיות של האדם, ביניהן: חופש המצפון, חופש המחשבה וההרגשה, חופש הביטוי וחופש העיסוק.
יש מדינות המכירות בזכות ההתאגדות של אזרחים בלבד, אחרות מכירות בזכות ההתאגדות של "הכול" או "לכל אדם". בעבר, חופש ההתאגדות היווה יעד מרכזי לדיכוי בידי חברות דיקטטוריות. בגרמניה – לאורך השנים חוקקה מערכת חוקים שדיכאה התאגדות של איגודים מקבוצתיים וארגונים דמוקרטיים. עד מלחמת העולם השנייה שלאחריה חופש ההתאגדות הוכר כחלק מחוקי היסוד של המדינה. בבריטניה – כל צורות ההתאגדות היו אסורות ואף פליליות, בפרט ארגוני עובדים.
חשיבותה של הזכות מתבטאת בשני מישורים. הראשון, היות הזכות חלק מהאוטונומיה של הרצון הפרטי. השני, היכולת של הפרט לפעול ולהשפיע על זכויותיו ועל החיים הציבוריים כחלק מהתארגנויות שונות כמו: איגודים מקצועיים, מפלגות, ותנועות פוליטיות. כמו כן לזכות חשיבות גבוהה בחברה התעשייתית המודרנית, שכן בעידן התעשייתי המאופיין בממסדים כוחניים וארגונים רבי עוצמה, נשחק כוחו של הפרט ואין לו כמעט משקל אלא אם כן הוא משתף פעולה עם חבריו.
חופש ההתאגדות במשפט הבין לאומי
ההכרזה האוניברסלית בדבר זכויות האדם שהתקבלה בעצרת האו"ם בשנת 1948, מהווה את מסמך היסוד של הקהילה הבינלאומית בדבר זכויות האדם והאזרח. ההכרזה כוללת רשימה מקיפה של זכויות חברתיות ובהן סעיף 23(4) העוסק בזכות לעבודה. סעיף זה מעגן את הזכות של כל אדם לאגד אגודות מקצועיות ולהצטרף לאגודות, מתוך זכותו להגן על ענייניו האישיים.
האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות, היא אמנה רב צדדית שאומצה על ידי העצרת הכללית של האו"ם בשנת 1966. מחייבת את המדינות החברות באמנה לכבד את הזכויות האזרחיות והמדיניות של בני אדם. ביניהן כוללת האמנה את חופש ההתאגדות בסעיף 22 הקובע את זכותו של כל אדם לחופש התאגדות עם אחרים, להקים ולהצטרף לאיגודים מקצועיים לשם הגנה על האינטרסים שלו.
האמנה הבינלאומית בדבר זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות היא הסכם בינלאומי שאימצה מליאת האומות המאוחדות בשנת 1966. סעיף 8 מגן על הזכות להקים ולהצטרף לאיגוד מקצועי ועל זכות השביתה. המדינות שהן צד לאמנה מתחייבות להבטיח זכותו של כל אדם להתאגד עם אחרים לאיגודים מקצועיים, ולהצטרף לאיגוד מקצועי לפי בחירתו, בכפוף לכללי הארגון הנוגע בדבר בלבד, לשם קידום ענייניו הכלכליים והחברתיים ושמירתם. האמנה אוסרת על הגבלת הזכות להתאגדות מקצועית אלא בחוק ההולם חברה דמוקרטית. האמנה מתירה להחריג מזכות ההתאגדות המקצועית את הכוחות המזוינים, משטרה, או פקידי ממשלה.
אמנה מספר 87 משנת 1948 של ארגון העבודה הבינלאומי, בדבר חופש ההתאגדות והגנת הזכות להתארגן. סימן ב' לאמנה קובע כי על המדינות להגן על חופש ההתאגדות. בנוסף המדינות אינן רשאיות לבצע פעולות אפשר יפגעו בזכותם של עובדים להתארגן.
אמנה מספר 98 של ארגון העבודה הבינלאומי משנת 1949-בדבר הפעלת עקרונות הזכות להתארגנות ולמיקוח קולקטיבי-סימן 12 לאמנה מורה למדינות החתומות עליה לפעול להגנה על זכות ההתארגנות ועל הזכות לנהל משא ומתן קיבוצי.
חופש ההתאגדות במשפט הישראלי
מדינת ישראל היא צד לאמנות בינלאומיות אשר מעגנות את חופש ההתאגדות. כל זמן שאין חוק ישראלי מפורש הנוגד את האמנות הבינלאומיות שישראל אשררה, האמנות מהוות אמצעי פרשנות המנחה את בית המשפט. יחד עם זאת, האמנות אינן מהוות ביסוס משפטי לזכות ההתאגדות המקצועית. מדינת ישראל לא הייתה חברה באו"ם בזמן ההכרזה האוניברסלית בדבר זכויות האדם (1948) ואיננה חתומה על ההכרזה ולא אישרה אותה. עם זאת, בית המשפט הגבוה לצדק הזכיר את המגילה ואימץ את עקרונותיה בחלק מפסקי הדין שלו. בישראל זכות ההתאגדות אינה מעוגנת בחקיקת יסוד, אך היא הוכרה כזכות יסוד יצירת פסיקה הראויה להגנה. בבג"ץ ג'ריס נאמר כי חופש ההתאגדות הוא ״אחד מעיקרי המשטר הדמוקרטי ואחת מזכויות היסוד של האזרח״. נעשו מספר ניסיונות לעגן את זכות ההתאגדות כזכות יסוד. הצעת חוק יסוד: זכויות חברתיות הוגשה פעמים רבות על ידי חברי כנסת שונים בתקופות שונות.
מאז חקיקתו של חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו שונה מעמדה הנורמטיבי, וכעת היא בעלת מעמד נורמטיבי חוקתי על חוקי. הזכות נגזרת מכבוד האדם, שכן כבוד האדם הוא גם חופש הרצון של אדם להתאגד. חופש זה משתרע על ההתאגדות בתאגיד, וכולל בחובו את זכותם של עובדים ומעבידים ״להתארגן״, כלומר להקים ארגון עובדים וארגון מעבידים. בשנת 2001 עוגן חופש ההתאגדות של עובדים ב לחוק הסכמים קיבוציים. בפסק דין גיורא עפגין נ' "מתיישבי אמנון" נידון מקרה בו נכפה על אדם המתגורר ביישוב הקהילתי להתאגד באגודה שיתופית. בפס"ד נקבע כי הגבלת חירותו של אדם לסיים את חברותו באותה התאגדות פוגעת בזכות יסוד של האדם ובחופש שלו שלא להימנות על התאגדות כלשהי.
התאגדות אסורה בישראל
בחקיקה הישראלית ניתן למצוא מספר חוקים אשר מגדירים מהי התאגדות אסורה: אם יש במטרותיה שלילת קיומה של מדינת ישראל או שלילת אופייה הדמוקרטי של המדינה, או אם יש יסוד לחשש שפעילותה היא מסווה לפעולות בלתי חוקיות. התאגדות לא תירשם גם אם יש במטרותיה הסתה לגזענות או תמיכה במאבק מזוין, של מדינת אויב או של ארגון טרור, נגד מדינת ישראל. בפסק דין גאנם יאסין נ' רשם המפלגות נקבע כי פסילת מפלגה שיש בה משום הסתה לגזענות ושלילת אופייה הדמוקרטי של מדינת ישראל ייעשה רק במקרים קיצוניים ביותר, ורק אם המטרות הדומיננטיות של המפלגה יביאו לשלילת קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.
חופש ההתאגדות באירופה
האמנה האירופית לזכויות אדם, 1950, מגדירה את הזכות להתאגדות בצמוד לחופש האספה. האמנה מתייחסת במפורש לזכות ליצור איגודי עובדים ולהצטרף אליהם. סעיף 11 לאמנה מגן על זכותם של פרטים להקים ולהצטרף לישות קיבוצית או התאגדות לקידום האינטרסים של החברים בה. בפסק דין Macfeeley v United Kingdom נקבע כי כדי לחסות תחת ההגדרה של התאגדות יש להראות מאמץ מכוון להקמת מבנה ארגוני. קשרים אגביים אקראיים בין בני אדם אינם מספיקים כדי לחסות תחת ההגדרה של התאגדות.
ההגבלות על הזכות- סעיף 11(2) לאמנה יוצר רשימת אינטרסים בגינם מותר להגביל את חופש ההתאגדות הכוללים את ביטחון המדינה, בטיחות הציבור, לשם מניעת הפרות סדר או פשע, לשם הגנה על בריאות הציבור ועל המוסר, להגנה על הזכויות והחירויות של אחרים.
החופש שלא להתאגד- נושא הזכות השלילית שלא להיות חבר באיגוד עלה בעיקר בהקשר של "המפעלים הסגורים" ((closed shops. בתחילה נמנע בית המשפט מלפסוק בסוגיה הכללית של חוקיות מפעלים סגורים אף קבע כי כפייה על עובד לאחר שהתקבל לעבודה להצטרף לאיגוד מסוים ותוך איומי פיטורין פוגעת ביסוד הזכות המוקנית בסעיף 11 לאמנה. מאוחר יותר נקבע כי גם דרישה להצטרפות לאיגוד לפני קבלה לעבודה יכולה להגיע לכדי כפייה אסורה על פי הסעיף.
חופש ההתאגדות בתחום יחסי העבודה
לחופש ההתאגדות נודעת משמעות מיוחדת בתחום יחסי עבודה ומשפט העבודה, שכן בגדרו מצוי "חופש ההתארגנות", דהיינו, זכות העובדים להתארגן בארגוני עובדים וזכות המעסיקים להתארגן בארגוני מעסיקים. הזכות להתארגן כוללת גם את זכותו של ארגון העובדים לנהל משא ומתן קיבוצי עם המעסיק.
התנכלות לעובדים, לרבות פיטורים, מחמת הפעלת זכות ההתארגנות או השתתפות בשביתה נאסרה באמנות ארגון העבודה הבינלאומי וכן באמנות האו"ם. באמנה מס' 158 של ארגון העבודה הבין-לאומי נקבע במפורש, כי חברות בארגון עובדים אינה סיבה לפטר עובד. מדינת ישראל, כחברה בארגון העבודה הבינלאומי, באו"ם וכן מכוח אשרור חלק מהאמנות הנ"ל, קיבלה על עצמה את העקרונות שהתוו בהם.
בישראל קיימות כמה הוראות חוק הבאות להבטיח את זכות העובדים להתאגד. לדוגמה: סעיפים 3–4 לחוק הסכמים קיבוציים, המגדירים מהו ארגון עובדים יציג. המחוקק הישראלי אף העניק לעובד הגנה מפני פיטורים עקב השתתפותו בשביתה. סעיף 19 לחוק הסכמים קיבוציים קובע, כי "...השתתפות בשביתה לא יראו כהפרת חובה אישית". בפסק דין הורן את ליבוביץ', נקבע כי פיטור עובדים בגין השתתפותם בשביתה שננקטה במסגרת מאבקם להתאגד היא פגיעה בזכות חוקתית.
הירקאטה
הירקאטה (ביפנית: 枚方市) היא עיר בצפון-מזרח מחוז אוסקה שביפן. בשנת 2021 אוכלוסיית העיר הוערכה בכ-397,000 תושבים החיים ב-183,000 משקי בית. צפיפות האוכלוסין הוערכה בכ-6,100 נפש לקמ"ר על שטח המתפרס על כ-65 קילומטרים רבועים.
היסטוריה
הירקאטה הוקמה עם הקמת מערכת העיריות המודרנית ב-1 באפריל 1889. הירקאטה הועלתה למעמד עירייה ב-1 באוגוסט 1947. ב-1 באפריל 2001 הוגדרה היראקאטה כעיר מיוחדת וב-1 באפריל 2014 הפכה הירקאטה לעיר ליבה עם אוטונומיה מקומית מוגברת.
ממשל
הירקאטה מנוהלת באמצעות מודל ראש עיר-מועצה עם ראש עיר שנבחר ישירות על ידי התושבים ומועצת עיר בת 32 חברים. מבחינה לאומית, העיר היא חלק מהמחוז ה-11 של אוסקה של בית הנבחרים בפרלמנט היפני.
כלכלה
התעשיות המודרניות הראשונות בעיר היו תעשיית התחמושת שסיפקה נשק לצבא היפני הקיסרי וכן תעשיית טקסטיל אזרחית ענפה. לאחר מלחמת העולם השנייה, מפעלי התחמושת פורקו הפכו לפארקי תעשייה, או למתחמי דיור ציבוריים. תעשיית הטקסטיל והביגוד נשארה מפותחת כפי שהייתה טרם המלחמה.
עונת 2017/2018 ביורופקאפ
עונת 2017/2018 ביורופקאפ היא העונה השלישית של המפעל השני בחשיבותו של תחרויות פיב"א אירופה לקבוצות כדורסל, אחרי ליגת האלופות, אם היא כי נחשבת לרביעית בחשיבותה ביבשת אחרי היורוליג והיורוקאפ. העונה נפתחה ב-18 באוקטובר 2017 והסתיימה ב-2 במאי 2018, רייר ונציה זכתה בתואר האליפות.
מבנה התחרות
העונה הסדירה שוחקה במבנה של 8 בתים בעלי 4 קבוצות כל אחד בהם שוחקו שני סבבים נגד כל קבוצה, 6 בסך הכל, בסיומן העפילו הקבוצות במקומות 1-2 לשלב הבתים השני, לאחר מכן 2 הראשונות בכל בית ושתי הקבוצות הטובות ביותר במקום ה-3 העפילו לפלייאוף שמינית הגמר. משלב שמינית הגמר ואליך שוחקו המשחקים במתכונת של הטוב מ-2 בשיטת בית וחוץ, בשלב זה הצטרפו קבוצות שנשרו מליגת האלופות בעונה זו.
לאקי לוזר
שלושת הקבוצות שהפסידו בשלב המוקדמות שני והיו בעלות המאזן הטוב ביותר בשני שלבי המוקדמות העפילו לשלב הבתים.
שמינית הגמר
לשלב שמינית הגמר העפילו הקבוצות שסיימו במקומות ה-1 ו-2 בשלב הבתים השני ושתי הקבוצות שסיימו במקום ה-3 בעלות המאזן הטוב ביותר. אליהן הצטרפו הקבוצות שסיימו במקומות 5 ו-6 בשלב הבתים של ליגת האלופות.
חברת קו צינור אירופה אסיה
חברת קו צינור אירופה אסיה בע"מ (קצא”א) היא חברה ממשלתית אשר עוסקת בתחום הנפט והגז. החברה הוקמה לאחר פקיעת שטר זיכיון של חברת קו צינור אילת אשקלון.
ב־2017 נחקק חוק תשתיות להולכה ולאחסון של נפט על ידי גורם מפעיל, המעגן את המשך פעילות המתקנים. על פי החוק, הפעילות הקודמת תועבר לחברה בבעלות המדינה.
פעילות עסקית
חברת קו צינור אירופה אסיה אחראית על תפעול קווי צינור והמסופים בנמלי הנפט באילת ובאשקלון ועל חוות המכלים בהם. לצד אספקת שירותי הולכה ואחסון נפט גולמי, מספקת קצא"א שירותי תשתית בתחומים כמו גז פחמימני מעובה (גפ"מ), מוצרי דלק, גז טבעי ופחם.
מערכת האספקה והשינוע של קצא"א כוללת שני נמלי נפט, באשקלון ובאילת, 4 קווי דלק ויכולת אחסון כוללת של יותר מ-3.6 מיליון מטרים מעוקבים (כ־23 מיליון חביות) לנפט גולמי ומוצרי דלק. יכולת אחסון הנפט גולמי עומדת על 1.9 מיליון מטרים מעוקבים במסוף באשקלון ועל 1.3 מיליון מטרים מעוקבים במסוף באילת. יכולת האחסון למוצרי דלק עומדת על 0.4 מיליון מטרים מעוקבים. בנוסף, מתפעלת החברה חוות אחסון לגפ"מ בנפח של כ-16 אלף מטרים מעוקבים למילוי גלילי גז מטלטלים (בלונים).
בסוף העשור השני של המאה ה-21 הורחבה יכולת האחסון של מוצרי דלק וננקטות פעולות להגדלת יכולת האחסון של נפט גולמי במסופי האחסון באשקלון ובאילת. בין היתר פועלת קצא"א להרחבת יכולת ההזרמה של הנפט הגולמי באמצעות חיבור מטענים גולמיים מנמלי הים השחור, הים הכספי ומפרץ ארצות הברית ללקוחות באסיה. הרחבת הפעילות מתבצעת על רקע החיפוש אחר חלופות לשינוע הנפט הגולמי ושינוי מגמות עולמי של תנועות הדלק, עקב הביקושים הגוברים בחצי הכדור המזרחי ובעיקר בהודו וסין.
בשנת 2019 חתמה קצא"א עם חברת EMG על חוזה שיאפשר להזרים גז טבעי ממערכת ההולכה הישראלית למצרים. בתחילת שנת 2020 החלה הזרמת גז טבעי מישראל למצרים, דרך מסוף הגז הטבעי של קצא"א.
מזכר הבנות לשינוע נפט בין ים סוף לים התיכון
באוקטובר 2020 חתמה החברה על מזכר הבנות מחייב להפעלת גשר יבשתי בין אילת לאשקלון באמצעות קו צינור אילת-אשקלון לשינוע ואחסון נפט מוצריו מאיחוד האמירויות הערביות ושווקים אחרים ללקוחות באגן הים התיכון ובמזרח הרחוק. - Med Red Med. במהלך 2021 הזרימו מיכליות ענק שעגנו במסוף הנפט באילת נפט אמירתי לצינור אילת-אשקלון בדרכו לאירופה. על ההסכם במסגרת זאת נמתחה ביקורת בשל הסיכונים הסביבתיים שבו. מי שהיו שרי איכות הסביבה, החוץ והאנרגיה של ישראל באותה עת אמרו כי מזכר ההבנות נחתם בלי התייעצות איתם.
בעניין זה אף הוגשה חוות דעת מומחים בהזמנת הארגון צלול. בין השאר מונים המומחים בחוות הדעת סיכונים הנובעים מגישה של המכליות למזח באילת ובאשקלון כתוצאה מעליה על החוף, התנגשויות ותקלות, סיכונים בהליך הפריקה והטעינה בשל נזילות ודליפות וסיכונים הקשורים לתהליכי ההתארגנות של הנמלים. מסקנות והמלצות הדו"ח קובעות בין השאר כי "התעבורה הצפויה בנמלי אילת ואשקלון של עשרות מיליוני טון דלק גולמי (--) טומן בחיקו סיכונים סביבתיים רבים.".
הנהלה
באוקטובר 2019 בחר דירקטוריון החברה בראשות היו"ר ארז חלפון, באל"ם (מיל.) איציק לוי לתפקיד המנכ"ל.
ביקורת
כ-230 מדענים מתחומים שונים חתמו על מכתב הדורש לעצור את התוכניות לחידוש פעילות קצא"א ולמנוע את הפיכת אילת ואשקלון לנמלי נפט וגז.
ב-30 לאוטובר 2020 הושבת מתקן ההתפלה לאחר דליפה של נפט בנמל קצא"א באשקלון.
ב-27 בנובמבר 2020 ראש עיריית אשקלון החליט להגיש תלונה פלילית למשטרה נגד חברת קצא"א על אחריותה הישירה למטרדי הריח הקשים
ב-4 בינואר 2021 התפרסם תחקיר של כאן 11 על ניסיון של קצא"א להסתיר דליפה של חומרים מסוכנים באשקלון.
ב-30 באוגוסט 2021 אירעה דליפת דלק מקו קצא"א בחוף אשקלון. בעקבותיה פינה המשרד להגנת הסביבה 800 טון של קרקע שזוהמה בדלק, ופתח בחקירה פלילית של האירוע.
יצחק ארדיט
הרב יצחק ארדיט (ה'תקי"ט בערך, ~1759 - י"ד בתמוז ה'תקע"ב, 24 ביוני 1812) היה מרבני איזמיר, מחבר הספר יקר הערך.
ביוגרפיה
נולד בשנת התקי"ט בערך באיזמיר לרב שלמה ארדיט. אחיו של הרב רפאל ארדיט. נישא לשרה בת הגביר ר' חיים משה ארדיט, שתמך בו ואפשר לו לשקוד על תלמודו. התבלט כבר בגיל צעיר, וכשהיה בן 15 הספיד את סבו, רבי אהרן אלפנדרי מחבר ספר יד אהרן.
החיד"א התכתב עמו בדברי תורה ומביא מתורתו בכמה מספריו, וכן שלח לו מספריו בתוספת הקדשה, על ספרו שם הגדולים כתב: חידושיו מוזכרים גם בספרים אחרים של בני תקופתו.
עלה לארץ ישראל לזמן קצר, אך חזר לאיזמיר ונפטר שם. על מצבתו נכתב:.
הוא פעל להדפסת ספר "מטה אפרים" של אפרים ארדיט.
ספרו "יקר הערך"
חיבר את הספר "יקר הערך" על מסכת ערכין (עד דף כא), והספר הושלם עד סוף המסכת על ידי בנו, ר' שלמה, בשם "פחות שבערכין". בסוף הספר נוספו עשרים וחמש דרשות של הרב ארדיט.
הספר נדפס לראשונה בסלוניקי, תקפ"ג, והוא מצוטט לרוב כאחד הספרים החשובים על מסכת זו. מהדורה שניה מחודשת יצאה לאור על ידי מכון 'עבודה ברורה', ירושלים תשס"ח.
אנטרוס
אנטרוס (בלטינית: Anterus; נפטר ב-3 בינואר 236) היה האפיפיור התשעה עשר. תקופת כהונתו נמשכה 40 ימים, בין 21 בנובמבר 235 ל-3 בינואר 236. הוא עלה לכס האפיפיורות אחרי גירושם של היפוליטוס מרומא והאפיפיור הקודם פונטיאנוס למכרות בסרדיניה.
במקור הגיע מאזור קלבריה, וככל-הנראה בעל שורשים יווניים. כמו כן, שמו מלמד כי כנראה היה עבד משוחרר. על פי "ליבר פונטיפיקליס" (ספר האפיפיורים) מת אנטרוס מות קדושים כמרטיר מפני שליקט את מעשי המרטירים והפקידם בארכיוני הכנסייה ברומא. עם זאת, רוב החוקרים אינם משוכנעים כי כך היה, משום שתקופת רישום הדברים מאוחרת בהרבה להתרחשותם.
רוני חדש
רוני חדש (נולדה ב-21 באוקטובר 1990, ב' בחשוון ה'תשנ"א), היא כוראוגרפית ורקדנית ישראלית.
ביוגרפיה
נולדה ב-1990. גדלה בכפר שמריהו וסיימה את לימודיה בהצטיינות במגמת המחול של תיכון היובל. בשנת 2009, התגייסה לצה"ל ושירתה ביחידת 8200.
קריירה
לאחר שירותה הצבאי, למדה למשך שנה בסדנה להכשרת רקדנים של להקת ורטיגו, ושנה בסדנה להכשרת רקדנים בגעתון. בשנת 2015, יצרה חדש את עבודת הווידאו הראשונה שלה, 'Spineless', וכן את הסולו הראשון לבמה 'אני-מה' במסגרת פסטיבל גוונים במחול.
החל מ-2015, חדש יוצרת עבודות ככוריאוגרפית עצמאית. עבודתה הראשונה לבמה 'אני-מה' עלתה במסגרת פסטיבל גוונים במחול 2015, בו זכתה בפרס השופטים. לאחר מכן, יצרה את הסולו 'גופי' במסגרת פסטיבל תל אביב דאנס. שני הסולואים זכו בפרסים רבים בתחרויות שונות מסביב לעולם, והוזמנו להופיע בארץ ובחו"ל.
בשנת 2018, החלה לשתף פעולה עם רקדנים נוספים, ויצרה בין היתר את 'קורבנות ודימויים', 'פרקים של חדווה', Body #1 והפקות נוספות. יצירותיה הועלו בארץ בפסטיבלים כגון הרמת מסך, זירת מחול, גוונים במחול ותל אביב דאנס וחלקן הוזמנו להופיע בגרמניה, בלגיה, ספרד, פורטוגל, פרו, ניו יורק, יוון, קפריסין, איטליה, סלובניה, סלובקיה, סרביה, שווייץ, הונגריה, רומניה, קרואטיה, פולין, צ'כיה, אנגליה וליטא.
בנוסף, חדש הוזמנה להעביר סדנאות באיטליה, פורטוגל, אוסטריה, סלובקיה, יוון ובלגיה. עקב ההצלחה, עבודותיה זכו לתמיכה ברזידנסי בארץ ובחו"ל, בין היתר בצ'כיה, יוון, דנמרק, הונגריה, תאילנד וספרד.
יצירותיה זכו לתמיכה גם ממשרד התרבות, קרן יהושע רבינוביץ, מפעל הפיס, הקרן ליוצרים עצמאיים, MART, עיריית תל אביב יפו, עמותת הכוראוגרפים וסוזן דלל.
במקצועה כרקדנית, עבדה עם כוראוגרפיים עצמאים שונים בארץ ובחו"ל ביניהם מאיה ברינר, ניב שיינפלד ואורן לאור, ואודליה קופרברג. במסגרת עבודה ככוריאוגרפית, הייתה אחראית לכוראוגרפיה בווידאו קליפ 'דע' של הזמר שי צברי.
בשנת 2020, הצטרפה לעמותת הכוריאוגרפים בישראל.
אני-מה
הסולו הראשון של רוני לבמה שעלה בפסטיבל גוונים במחול וזכה בפרס השופטים. הסולו זכה בפרסים רבים מסביב לעולם (פסטיבל MASDANZA, SOLODUO,FKM,BCDC) וכן הוזמן להופיע בתיאטרות ופסטיבלים בגרמניה, בלגיה, ספרד, יוון, קפריסין, סרביה, הונגריה, רומניה, ניו יורק ופולין.
גופי
הסולו השני לבמה שעלה בפסטיבל תל אביב דאנס 2016. הסולו זכה גם הוא להכרה מסביב לעולם ובפרס השופטים בפסטיבל MASDANZA באיים הקנרים. לאורך כל הסולו, רוני רוקדת כראשה שמוט לאחור ואינו נראה לקהל, מה שמייצר אשליה והופך אותו הגוף מאנושי ליצורי/חומרי תוך שאילת שאלות על האוטונומיה שיש לכל אדם על גופו, כנשים וכרקדניות.
הסולו הוזמן להופיע בצ'כיה, גרמניה, בלגיה, ספרד, פורטוגל, פרו, ניו יורק, יוון, קפריסין, סלובניה, סלובקיה, אנגליה, תאילנד וליטא.
קורבנות ודימויים
הדואט עלה במסגרת הרמת מסך 2018 יחד עם הרקדנית כרמל בן אשר, בניהולם האומנותי של איציק גלילי ומאטה מוראי. הדואט בוחן את האופן בו רקדניות מקריבות את גופן לצורך דימוי/בידור/אסתטיקה ומעלה שאלות וביקורת על יחסי האהבה/שנאה שלהן לקהל.
מוזיקה מקורית: נעה איילי. ניהול חזרות: דנה שובל דרמטורגיה: יעל ביאגון ציטרון ייעוץ אומנותי: מאיה ברינר הדואט הוזמן להופיע בבלגיה וגרמניה.
פרקים של חדווה
עבודה לחמישה רקדנים אשר עלתה בהרמת מסך 2020 בניהולם האומנותי של דנה רוטנברג ועודד גרף. היצירה חוגגת את הגוף החי במלוא חיותו, חיוניותו וחינו ומתבצעת לרקע הסוויטה האנגלית השלישית של באך, בניסיון להפיח בה חיים חדשים.
רקדנים: תמר הניג/תמר קיש, כרמל בן אשר, עמית זרצקי, איתי ביבס ודן בורשטיין. ניהול חזרות: דנה שובל ייעוץ אומנותי/דרמטורגיה: מאיה ברינר, יעל ביאגון ציטרון
'Body #1'
דואט למאיה שוורץ ועידו ברק אשר עלה בתיאטרון הבית באופן עצמאי ב-2020. הדואט מתעסק במגבלה פיזית פשוטה ומחייב את הרקדנים להישאר מחוברים אחד לשני באגן לאורך רוב היצירה. הדואט הוזמן להופיע בקרואטיה, יוון, שווייץ, איטליה, ספרד וסלובקיה.
Body #whatever
העבודה נוצרה עבור TANZ KASSEL, הלהקה החדשה של STAATSTHEATER KASSEL ב-2021. יצירה ל-8 רקדנים שבונה ומפרקת דימויים קלישאתיים של אהבה ואינטימיות.
השכלה
2011-2012 הסדנה להכשרת רקדנים ורטיגו
2012-2013 הסדנה להכשרת רקדנים געתון
בית יהושע
בֵּית יְהוֹשֻׁעַ הוא מושב במחוז המרכז, השוכן במישור החוף ממזרח לנתניה, השייך למועצה אזורית חוף השרון.
המושב ממוקם כשכפר נטר מצפונו, ליד קיבוץ תל יצחק מדרומו, היישוב אבן יהודה במזרח, מושב אודים במערב והעיר נתניה במערב הצפוני.
היסטוריה
היישוב נקרא על שמו של יהושע טהון שהיה פעיל ציוני בחברת "הכשרת היישוב". חברי הקיבוץ החלו לעבד את הקרקעות במקום עוד לפני הקמת היישוב עצמו בתחילת 1938.
בשנה הראשונה לאחר הקמתו גרו חברי הקיבוץ באוהלים שהוקפו בחומה שנבנתה סביב נוקדת ההתיישבות. עד שנת 1941, נבנו 7 מבני קבע וחדר אוכל ששימש גם כבית כנסת, ובקיבוץ גרו 80 איש.
במאי 1953 נחנכה תחנת הרכבת בית יהושע. בתחנה עוצרת רכבת בינעירונית וגם הרכבת הפרברית בקו בנימינה - רחובות - אשקלון המשמשת גם את תושבי דרום העיר נתניה ואת תושבי המושבים וקיבוצים באזור.
בשנת 1954 החל ניקוז ביצת נחל פולג שהשתרעה מדרום ליישוב.
מוסדות
ביישוב נמצא בית הספר "ויצמן", המשמש כבית ספר יסודי לילדי אודים, בית יהושע, כפר נטר, שפיים ותל יצחק. ביישוב הוקמה אנדרטה, בתכנונו של יהודה יהב, לזכר תנועת הנוער עקיבא.
רוס קינג
רוס קינג (נולד ב-16 ביולי 1962; באנגלית: Ross King) הוא סופר קנדי, הידוע בעיקר בשל ספרי העיון הפופולריים שלו שהפכו לרבי המכר.
ביוגרפיה
קינג נולד באסטבן, ססקצ'ואן, קנדה וגדל בכפר. בוגר לימודי חינוך מאוניברסיטת רגינה, בה המשיך וסיים תואר ראשון בהצטיינות בספרות אנגלית. הוא המשיך את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת רגינה וכתב את התזה לתואר השני על ת"ס אליוט. בשנת 1992 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת יורק בטורונטו, בו התמחה בספרות אנגלית בת המאה ה-18.
קינג עבר לאנגליה ועשה פוסט דוקטורט בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, שם החל לכתוב את הרומן הראשון פרי עטו.
ספרו הראשון של קינג, Domino (1995) מתרחש בשנות השבעים של המאה ה-18 בלונדון ומגולל את סיפורו של קסטרטו, מבעד לעיניו של צייר מתחיל.
ב-1998 ראה אור Ex-Libris, הרומן ההיסטורי השני של קינג. עלילתו מתרחשת בלונדון ובפראג ומספרת על מוכר ספרים בשנות השישים של המאה ה-17 בלונדון, המחפש אחר כתב ידיו שנעלם ונכנס לעולם של רצח ורמייה.
"הכיפה של ברונלסקי" (2000) מתאר כיצד האדריכל האיטלקי פיליפו ברונלסקי תכנן את מה שנחשב עד היום ככיפה הגדולה ביותר שנבנתה, הכיפה של קתדרלת סנטה מריה דל פיורה, שאת בנייתה סיים ב-1436. "הכיפה של ברונלסקי" מסמן את המפנה שחל בכתיבתו של קינג, כשהפך ממחבר רומנים היסטוריים להיסטוריון וביוגרף של האמנות. הספר "מיכלאנג'לו ותקרת האפיפיור" (2002), עוקב אחר ארבע שנים קדחתניות בחייו של מיכלאנג'לו, במהלכן צייר את תקרתה של הקפלה הסיסטינית ומתאר את התככים הפוליטיים והדתיים שליוו את עבודתו ברומא של המאה ה-16.
ספרו הבא של קינג, "משפט פריס" (2006), זכה להצלחה רבה. בהעמידו זה מול זה את עבודתם ויצירותיהם של הציירים הצרפתיים ז'אן-לואי-ארנסט מסונייה ואדואר מאנה, הספר מתאר כיצד הציור האימפרסיוניסטי שינה את החזון האמנותי בשלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20. קינג זכה על ספרו בפרס Governor General לספרי עיון בשפה האנגלית.
הפרויקט הבא שלו היה חלק מסדרת Eminent Lives, סדרת ביוגרפיות קצרות של סופרים קנוניים בהוצאת הרפר קולינס. הספר Machiavelli: Philosopher of Power (2007) הוא ביוגרפיה של ניקולו מקיאוולי, בו קינג מתאר את ההתפתחות האישית, חברתית ופוליטית של אחד מהתאורטיקנים הפוליטיים הידועים בהיסטוריה.
הספר Defiant Spirits: The Modernist Revolution of the Group of Seven (2010) חוקר את ארגון "קבוצת השבעה", של אמני הנוף הקנדי שפעלו בתום מלחמת העולם הראשונה.
קינג זכה ב-2012 בפרס המושל הכללי לספר העיון בשפה האנגלית עבור "מיכלאנג'לו ותקרת האפיפיור". ב-2017 זכה בפרס צ'ארלס טיילור עבור ספרו Mad Enchantment: Claude Monet and the Painting of the Water Lilies.
חיים אישיים
קינג מרבה להרצות באירופה ובצפון אמריקה והדריך טיולים לקתדרלת סנטה מריה דל פיורה ולקפלה הסיסטינית ברומא.
הוא מתגורר בוודסטוק, אנגליה עם אשתו מלאני.
יחסי אוסטרליה–הודו
יחסי אוסטרליה–הודו הם היחסים הבילטרליים בין אוסטרליה להודו. לפני עצמאותן, שתי המדינות השתייכו לאימפריה הבריטית. כיום שתי המדינות חולקות קשרים פוליטיים, ביטחוניים, כלכליים ותרבותיים ענפים. מלבד חברותן בחבר העמים הבריטי, הודו ואוסטרליה נמנות בין מייסדות האומות המאוחדות וחברות באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה.
כיום הודו מפעילה שגרירות קנברה וקונסוליות בסידני ובמלבורן. לאוסטרליה יש שגרירות בדלהי וקונסוליות בצ'נאי ובמומבאי. בתחילת 2018 הודיעה ממשלת אוסטרליה כי תקים קונסוליה בקולקטה.
היסטוריה
לפי עדויות DNA שונות, התקיימה הגירה מהודו לאוסטרליה עוד לפני שנת 5000 לפני הספירה. הקשרים המודרניים בין התרבויות החלו עם הקולוניזציה של אוסטרליה בשנת 1788 והרמתה של מושבת העונשין ניו סאות' ויילס אשר נשלטה על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית. מרבית מן הסחר הימי לאוסטרליה נעזר בנמליה של הודו. במושבות הראשונות באוסטרליה הובאו הודים כפועלים אם כי ייבוא פועלים נבלם לאחר עצמאותה של אוסטרליה.
במהלך המאה ה-19 התקיים ייצוא נרחב של פחם וסוסים מניו סאות' ווילס להודו.
במהלך שתי מלחמות העולם חיילים הודים ואוסטרלים נלחמו אלו לצד אלו, כאשר שיתוף הפעולה הנרחב ביותר התרחש במערכת גליפולי בשנת 1915 במסגרת מלחמת העולם הראשונה.
הודו הקימה לראשונה משרד סחר בסידני בשנת 1941.
לאחר מלחמת העולם השנייה ממשלת אוסטרליה בהובלת בן צ'יפלי תמכה בעצמאותה של הודו כחלק מהמאבק בקומוניזם. לאחר מכן ראש הממשלה רוברט מנזיס הוביל את הצטרפותה של הודו לחבר העמים הבריטי. בשנת 1950 מנזיס הפך לראש הממשלה האוסטרלי הראשון שביקר בהודו, שם נפגש עם ראש הממשלה ג'ווהרלל נהרו. בשנות ה-50 וה-60 ניתן לסטודנטים רבים מהודו ללמוד באוסטרליה. לקראת סוף שנות ה-60 החל גל הגירה בולט מהודו לאוסטרליה.
אוסטרליה נוטה לתמוך פומבית בהודו ובסכסוכיה הטריטוריאליים עם הרפובליקה העממית של סין. אמנם לשתי המדינות היו מחלוקות קלות בנוגע למלחמה הקרה, אך מאז שנת 2009 התחזק שיתוף הפעולה הצבאי בין המדינות. אחת לשנתיים אוסטרליה והודו עורכות גם תרגיל ימי משותף באוקיינוס ההודי.
בשנת 2014 ביקר בהודו ראש הממשלה האוסטרלי טוני אבוט. באתה השנה ביקר באוסטרליה נרנדרה מודי שהיה ראש הממשלה ההודי הראשון שביקר באוסטרליה מזה 28 שנים. בשנת 2017 ביקר שוב בהודו ראש הממשלה האוסטרלי מלקולם טרנבול על מנת לחזק את יחסי המדינות. בשנת 2016, המסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות הסתכם ב-21.9 מיליארד דולר, לאחר שגדל מ-4.3 מיליארד דולר בשנת 2003. נכון לשנת 2017, לומדים באוסטרליה כ-60,000 הודים.
יקיר בקיש
הרב יקיר פריסיאדו בקיש (בבולגרית: Якир Пресиадо Бакиш ; 1828, סופיה, האימפריה העות'מאנית – 1910, ירושלים, ארץ ישראל העות'מאנית) היה ממלא מקום הרב הראשי ליהודי בולגריה בשלהי המאה ה-19. ב-1898 הודח מתפקידו על ידי הקונסיסטוריה, משום שאישר להקים קהילה אשכנזית נפרדת בסופיה.
לאחר כינון נסיכות בולגריה
ב-1885 התפטר הרב הראשי לנסיכות בולגריה גבריאל אלמושנינו, ובראשית 1886 עזב את בולגריה ועלה לארץ ישראל. יקיר בקיש מונה לממלא מקום הרב הראשי וכיהן בתפקידו עד ראשית 1889, עת מונה סימון דנקוביץ' לרב הראשי במינוי קבע.
ביוני 1896 ביקר בנימין זאב הרצל בבולגריה בדרכו לקושטא ונאם בפני קהל רב בבית הכנסת האשכנזי בסופיה. הרב בקיש בירך את הרצל והביע תמיכה ברעיון הציוני. בקיש התפלמס עם הרב הראשי ליהודי האימפריה העות'מאנית, משה הלוי, אשר הביע התנגדות לרעיון הציוני והטיל חרם דתי על ראשי התנועה הציונית בבולגריה, ישועה כלב וקרל הרבסט.
ב-11 בנובמבר 1898 פוטר הרב מתפקידו. ההיסטוריון חיים קשלס טוען כי בקיש פוטר בשל השתתפותו בוועידה הציונית הראשונה של יהודי בולגריה. עם זאת, הוועידה הציונית הראשונה נערכה בפלובדיב כחודש ימים לאחר פיטוריו של הרב. בפועל, פוטר הרב משום שבקיץ 1897 הכיר באופן רשמי בקהילה האשכנזית בסופיה, כקהילה נפרדת בניגוד לעמדת הנהגת הקהילה בסופיה. הפיטורין היו מסיבות כלכליות ולא עדתיות, משום שבהחלטתו גרם הרב להקטנת ההכנסות הצפויות לקהילה הספרדית בסופיה. במקומו מונה לממלא מקום, הרב משה שמואל תג'ר. לאחר סיום תפקידו הצטרף רשמית לתקופה קצרה לוועד הפועל של התנועה הציונית בסופיה והשתתף כציר מטעמה בוועידת היסוד של ההסתדרות הציונית בבולגריה. ב-1900 עזב את בולגריה, עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. הלך לעולמו ב-1910 והוא בן 82 שנים.
יאן פרקאדה
יוהנס סיקסטוס חרהארדוס (יאן) ורקאדה (בהולנדית: Johannes Sixtus Gerhardus (Jan) Verkade; 18 בספטמבר 1868 – 19 ביולי 1946) היה צייר פוסט-אימפרסיוניסטי הולנדי וסימבולי נוצרי. מסעו האמנותי והרוחני הוביל אותו להמיר את דתו לקתוליות ולהפוך לנזיר בנדיקטי, תוך שהוא מקבל את השם הדתי ויליברורד.
שנותיו הראשונות
יאן ורקאדה נולד כאחד מתאומים בזנדאם, בנו של אריקוס פרקאדה, מייסד קונדיטוריה ידועה בעירו. אביו השתייך לקבוצה דתית שהתייחסה לקתוליות בעוינות. בשנת 1877 עברה המשפחה לאמסטרדם, והתאומים נשלחו לפנימייה דתית באויסטרוויק שם הם נחשבו לאיטיים. משנת 1883 למדו בבית הספר המסחרי באמסטרדם. במהלך הילדות הם תמיד היו חברים קרובים.
ביקור משפחתי בקתדרלת קלן ובטרייר, עורר את התשוקה האמנותית של ורקאדה לאמנות פשוטה וקלאסית. יאן ניצל כל הזדמנות ללמוד לצייר בגלריות של הרייקסמוזיאום, ולעיתים קרובות ויתר על בית הספר כדי לשרטט בגנים הזואולוגיים. הוא התנגד לציפיות שיצטרף לעסק המשפחתי, ואביו כיבד את החלטתו של יאן ללמוד באקדמיה הלאומית לאמנויות באמסטרדם. אחיו התאום נשלח לאנגליה להכשרה עסקית, ולאחר מכן הם ניהלו חיים נפרדים.
הוא למד שנתיים וחצי באוניברסיטה 1887–1889. הוא חיפש קול אמנותי לרגשותיו הדתיים המתעוררים בעידן המפאר את הטכנולוגיה ואת חיי העיר, הוא חיזר אחרי הבדידות הכפרית. הוא התגורר בהאטם במשך שנתיים, שם, מאוכזב מהספרות של אותם ימים, החל לחפש תשובות בספרו של טולסטוי "וידוי" וגם ביצירותיו של שארל בודלר.
פריז
ורקאדה עבר לפריז בפברואר 1891, שם הכיר את פול גוגן. שהותו בפריז הייתה קצרה אך מאוד אינטנסיבית. המרד הסימבוליסטי נגד הנטורליזם והריאליזם פעל באותה תקופה ובבית הקפה וולטייר הוא פגש את הסימבוליסטים הספרותיים.
יאן התחבר עם פול סריזייה, תלמידו של גוגן, וצייר איתו בסטודיו. הוא הפיק קבוצה ציורים של טבע דומם המבוססים על העקרונות של גוגן אותם אימץ. הוא הסביר לוורקאדה כי הבנה אסתטית חייבת לחדור את ייצוג הטבע, כי יצירה אמנותית חייבת להיות גם לידה חומרית וגם רוחנית. ורקאדה ראה בכך תובנה לבריאה האלוהית. הוא התקרב לתנועת הנאבי ('הנביאים'), במיוחד אלה שנפגשו בסטודיו של פול רנסו, כולל מוריס דניס, אדוארד וילאר ופייר בונאר.
רנסו וסריזי עקבו אחר התיאוסופיה המזרחית, ופרקאדה נחשף למיסטיקה המתחדשת, התעניינות בקבלה שקלטו הסימבוליסטים. הוא שאב מזה הרבה, אך דבק באמונות הנוצריות. מאוחר יותר הודה כי התנועה הסימבוליסטית ירשה עיסוקים חברתיים שחדרו בריק שנוצר בין אובדן האמונה הנוצרית, לבין פשיטת הרגל הרוחנית של המדע החומרי.
ההמרה לקתוליות
בזמן עזיבתו של גוגן לטהיטי, באפריל 1891, ורקאדה וסריזי עברו לבריטני, שם עבד פול גוגן בפונט-אוון בשנים הקודמות. בתגובה לנוף ולמנהגים הדתיים המוטבעים בתושבי המקום, ובעקבות תערוכותיו הרוחניות של סריזי, גברו רגשותיו הדתיים של פרקאדה. הוא הפך יותר מסוגר והשתתף בפעם הראשונה במיסה קתולית. לאחר זמן מה הוא נסע לאמסטרדם לארבעה חודשים.
ורקאדה הציג עם תנועת הנאבי בתערוכת 'העצמאיים' במארס 1892. התכנסויות תנועת הנאבי בסטודיו של רנסו נמשכו, אך עד מהרה ורקאדה חזר לבריטני, כשהוא מצויד בתנ"ך.
איטליה
לאחר מכן נסע ורקאדה לאיטליה, שהה בפירנצה וביקר בסיינה, פיזה ועוד. הוא נמשך עמוק לחיי המנזר הפרנציסקני בפיזולה ועל ידי האידיאל הפרנציסקני והוא ביקש לגור שם. הוא הופנה לרומא לקבל הסכמה, אבל הוקסם מהעיר. סריזי היה אז בפירנצה, והופתע מההמרה לקתוליות של חברו. במאי 1893 ביצע ורקאדה את חודשי השהייה שלו בפיזולה. הוא מצא רענון עמוק בחיי המנזר, שלווה בסדר שבעבודת הקודש ופשטות הלב והאמונה בקרב הנזירים. בעודו שם צייר שני ציורי קיר, כולל אחד של פרנציסקוס הקדוש, ושמע דיווחים טובים על נזירים אמנים של בוירון.
במנזר בוירון
מתוך כוונה לבקר מחדש את משפחתו, נסע תחילה למנזר בוירון ונשאר זמן מה. המנזר היה כעת בשלב השני שלו, לאחר סגירתו בין 1875 ל-1887 והותאם למנהגי הבנדיקטים, פרקאדה מוקף על ידי המוזיקה הגרגוריאנית התרשם עמוקות מיצירות האמנות שם, שסטו מהאמנות המודרנית שלה נחשף בפריז.
לאחר שביקר בביתו, בילה זמן מה בקופנהגן (שם הוצגה תערוכה מעבודותיו), חזר לבוירון. בהחלטה שהוא מניח את הקריירה הפרטית שלו ובשנת 1894 התקבל למנזר. אז התחיל במימוש עבודתו בבית הספר לאמנות בוירון, בבאדן וירטנברג, בגרמניה.
הוא עבד גם ברחבי אירופה והייתה לו השפעה חשובה על המשך הפיתוח של האמנות הבנדיקטינית החדשה.
כריסטיאן סטליני
קריירה
סטליני שיחק בליגות הנמוכות באיטליה במועדונים נוברה, ספאל וטרנאנה. בקיץ 2000, הוא הצטרף לקומו מהליגה השלישית והיה שותף להעפלתה עד לסרייה א' ב-2002. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ב-14 בספטמבר 2002 נגד אמפולי.
בקיץ 2003, הצטרף סטליני ליובנטוס, שם סבל מפציעה קשה ברגלו. לאחר שרשם שתי הופעות בלבד במדי הקבוצה, הוא עבר לקבוצת גנואה.
כשנכנס אנטוניו קונטה לתפקיד המאמן בטוטנהאם הוטספר, הוא מינה את סטליני כעוזרו. במשחק האחרון של שלב הבתים בליגת האלופות 2022/23, עמד סטליני על הקווים כמאמן, וניצח עם הקבוצה במארסיי, ועזר לטוטנהאם להעפיל לשמינית גמר ליגת האלופות. בפברואר 2023, התגלה כי אנטוניו קונטה סובל דלקת בכיס המרה ונזקק לניתוח, וסטליני מילא את תפקיד מאמן הקבוצה הראשי עד לחזרתו של קונטה. בניהולו של סטליני, ניצחה טוטנהאם בשני משחקים מול מנצ'סטר סיטי ווסטהאם יונייטד, והשיגה תיקו מול מילאן בליגת האלופות. ב-26 במרץ 2023, פוטר קונטה מטוטנהאם. עזיבתו הגיעה עקב ההדחות מליגת האלופות והגביע האנגלי, כמו גם התפרצות ידועה לשמצה במסיבת העיתונאים שלאחר המשחק נגד סאות'המפטון שנגמר ללא הכרעה בתוצאה 3-3. כריסטיאן סטליני מונה לתפקיד המאמן הראשי עד סוף העונה, כשריאן מייסון משמש בתור עוזרו.
בהמשך השנה ב-24 באפריל, פוטר סטליני מתפקידו הזמני לאחר הפסד 6:1 של קבוצתו לניוקאסל יונייטד.
תאו אנתיקוס
תאו אנתיקוס (שם מדעי: Syncerus antiquus) הוא מין נכחד של בקר שהיה קרוב לתאו האפריקני והוא התקיים במשך סוף הפליסטוקן עד להולוקן באפריקה. המאובנים שלו התגלו בצפון אלג'יריה ותוארו בידי החוקר הצרפתי גאורגס לואיס דוורנוי ב-1851 ותחילה נחשב למין של תאו הקרוב לתאו המים והתאו האסייתי. בהמשך הוחלט להעבירו לסוג פלוראוביס ומספר חוקרים העבירו אותו בהמשך לסוג סינצרוס.
כף לנקסטר (חוף הילרי)
כף לנקסטר (באנגלית: Cape Lankester) היא לשון יבשה בחוף הילרי, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
תאו אנתיקוס
תאו זה היה מהגדולים שבבני קבוצת הפרים שחיו באפריקה, והוא עלה על משקל של 1,200 עד 2,000 ק"ג אצל הזכרים הגדולים ביותר. בדומה לתאואים החיים הוא הכיל דו-צורתיות זוויגית בולטת לטובת הזכרים. לתאו זה היה מבנה קרניים מסיביות וכבדות שיכלו להגיע לאורך 3 מטרים מקצה לקצה. מבנה הקרניים דומה יחסית לזה של התאו האסייתי והוא נועד לעזור למלחמה על נקבות.
כף לנקסטר (חוף הילרי)
לשון היבשה גבוהה, מעוגלת, ומכוסה שלג.
לשון היבשה מהווה את הקצה הדרומי של פתחו של מפרצון מולוק.
לשון היבשה נמצאת לגדתו המערבית של מדף הקרח רוס.