cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אליה (זמרת)
קריירה
בגיל 14, הפגיש דודה של אליה בינה לבין זמר הרית'ם אנד בלוז אר קלי, שהבחין בכישרונה והפיק את אלבומה הראשון. אלבומה הראשון של אליה, Age Ain't Nothing but a Number יצא בשנת 1994 דרך חברת התקליטים ג'ייב רקורדס והופק כולו על ידי אר קלי ואליה עצמה. הסינגל הראשון "Back & Forth" הגיע למקום ה-5 במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100 ולאחר מכן הגיעו עוד 2 להיטים לרשימת עשרת המובילים במצעד. האלבום זכה גם להצלחה מסחרית וכ-8 מיליון מעותקיו נמכרו לציבור.
שנתיים לאחר הצלחת האלבום הראשון חזרה אליה להקלטת האלבום השני והפעם על רוב השירים עבדה עם המפיקים מיסי אליוט וטימבלנד. האלבום השני, One in a Million, יצא דרך חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס והסינגל הראשון "If Your Girl Only Knew" הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד. האלבום הגיע למקום ה-18 בשבוע הראשון לצאתו והוא מכר מעל ל-11 מיליון עותקים.
לאחר מכן, הקליטה אליה שירים למספר פסקולים מצליחים כמו "Journey to the Past" לסרט "אנסטסיה" וחמישה שירים לפסקול של הסרט "ד"ר דוליטל", בהם הסינגל "?Are You That Somebody" שזכה להצלחה. בתחילת שנות ה-2000 הופיעה לראשונה בסרט קולנוע בשם "רומיאו חייב למות" לצדו של ג'ט לי. אליה הקליטה לפסקול הסרט מספר שירים, בהם "I Don't Wanna" שיצא כסינגל פרומו.
שנה לאחר השתתפותה בסרט, הוציאה אליה את אלבומה השלישי שנושא את שמה. הסינגל הראשון נכשל, אך כישלונו לא העיב על האלבום, שהגיע למקום הראשון במכירות בארצות הברית. רוב האלבום הופק על ידי Static Major ו-3 שירים הופקו על ידי טימבלנד. "More than a Woman" יצא באירופה ובאסיה כסינגל שני, ו-"Rock the Boat" יצא כסינגל בארצות הברית ובריטניה. הקליפ לשיר "Rock the Boat" צולם באיי הבהאמה. לאחר צילומי הקליפ עלתה אליה ופמליתה לטיסת חזרה לפלורידה. המטוס התרסק זמן קצר אחרי שהמריא. אליה, שאר הנוסעים והטייס מתו.
"Rock the Boat" הגיע למקום ה-2 במצעד הבילבורד האורבני ולמקום ה-14 במצעד הבילבורד הוט 100. הסינגל הרביעי שיצא מהאלבום היה "I Care 4 U". השיר הגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד המרכזי ולמקום ה-3 במצעד הבילבורד האורבני. האלבום Aaliyah נמכר בכ-12 מיליון עותקים.
באוגוסט 2001, חשו אנשי חברות התקליטים וירג'ין ובלאקראונד כי קצב המכירות אינו משביע רצון ובקשו מהזמרת להוציא במהירות סינגל וקליפ חדשים. אליה וצוותה טסו לבהאמה לצילומי הקליפ "Rock The Boat". בדרכם חזרה לארצות הברית, זמן קצר לאחר ההמראה, התרסק מטוס הססנה 402B שלהם, ואליה ושמונת אנשי הצוות נספו. חקירת ההתרסקות העלתה כי בדמו של הטייס היו שאריות קוקאין ואלכוהול והמטוס כנראה נשא משקל יתר של ציוד.
אליה השתתפה בסרט מלכת הארורים שיצא בשנת 2002, אך מכיוון שנהרגה בתאונת מטוס בדרכה חזרה מהקלטות באיי בהאמה שאירעו במהלך צילומי הסרט, נאלצו מפיקי הסרט להשתמש בהנפשה והולוגרמה לצורך המשך צילומי הסצנות בהשתתפותה.
מעשיות בידל הפייטן
מעשיות בידל הפייטן (באנגלית: The Tales of Beedle the Bard) הוא ספר מעשיות לילדים שנכתב על ידי הסופרת ג'יי קיי רולינג. רולינג כתבה את שבעת עותקי הספר המקוריים בכתב יד וכן איירה אותו. הספר מוזכר בספרה "הארי פוטר ואוצרות המוות", שהוא הספר האחרון בסדרת הארי פוטר. לאחר כל סיפור מוצגות הערותיו של הפרופסור אלבוס דמבלדור, ודעותיו על כל אחד מהסיפורים. ע"פ העלילה, המעשיות נכתבו על ידי קוסם בן ימי הביניים בשם בידל הפייטן, ותורגמו מהכתב הרוני העתיק בידי הרמיוני גריינג'ר.
האזכור ב"הארי פוטר ואוצרות המוות"
בספר "הארי פוטר ואוצרות המוות" מסופר כי שר הקסמים רופוס סקרימג'ר מגיע אל "המחילה" (הבית של משפחת ויזלי) ומוסר להארי ולזוג ידידיו הנאמנים רון והרמיוני שלושה חפצים אותם הוריש להם דמבלדור בצוואתו: רון מקבל את המעמעם של דמבלדור (מכשיר היכול לשאוב את כל האור ממקום מסוים, ואז לשחרר אותו במקום רצוי), הרמיוני מקבלת ספר אגדות ילדים לקוסמים (מעשיות בידל הפייטן), והארי יורש את החרב של גריפנדור ואת כדור הסניץ' אותו לכד במשחק הקווידיץ' הראשון שלו. הארי והרמיוני לא שמעו מעולם על הספר, אולם מרון הם למדים שזה ספר נפוץ בעולם הקסמים. הספר מסייע להארי לנצח את וולדמורט, לאחר שבבית לאבגוד הארי, רון והרמיוני לומדים כי סמל עתיק המופיע על אחד הסיפורים שבספר היה סמלם של אוצרות המוות. לפי המסופר בספר, היו האוצרות שלושה חפצים שקיבלו שלושת האחים לבית פברל מידיו של המוות: שרביט בלתי מנוצח, המרכיב את הקו האנכי בסמל, אבן המחיה מתים, שהיא העיגול בו, וגלימת היעלמות מופלאה, שאינה מתיישנת וקסמיה אינם מתפוגגים אחרי שנים ספורות, אותה מייצג המשולש בסמל.
מכירת הספר
במחצית השנייה של שנת 2007 כתבה רולינג את הספר המוזכר באוצרות המוות כמחווה לסדרת הספרים.
רולינג כתבה שבעה עותקים של הספר. כל אחד מהעותקים כרוך בכריכת עור ומעוטר באבנים יקרות למחצה. שישה מהספרים ניתנו כמתנה והשביעי ("ספר אבן הירח") נמכר במכירה פומבית בבית המכירות סות'ביז ב-13 בדצמבר 2007 לצורכי צדקה (הכסף שהושג בגין המכירה נתרם לארגון "קבוצת ילדי הרמה הגבוהה" (בתרגום חופשי מהשם האנגלי- children's high level group)). הספר נרכש בסכום של 1,950,000 £ על ידי סוחרי האמנות הזליט גודן ופוקס (Gooden and Fox) עבור חברת אמזון.
ב-31 ביולי 2008 הוכרז כי הספר יודפס בכמות מסחרית ויופץ למכירה ב-4 בדצמבר 2008, והספר אכן הופץ בתאריך זה. כל הרווחים ממכירות הספר נתרמו לצדקה. הספר תורגם לעברית על ידי גילי בר-הלל, שתרגמה את כל ספרי הסדרה.
הקוסם והסיר המקפץ
האיור המלווה סיפור זה הוא איור של קדרה לה רגל אחת ובתחתית הרגל, חמש אצבעות. סיפור זה מספר על אדם זקן ונדיב המשתמש בקדרה שלו על מנת לרקוח שיקויי קסם ושיקויים נגד כשפים עבור מוגלגים הזקוקים לעזרתו. במותו הוא מוריש את הקדרה לבנו היחיד. הבן מוצא את הקדרה ובה סנדל ופתק בו כתוב "בתקווה שלא תזדקק לסנדל זה". הבן, המאוכזב מכך שירש רק קדרה ונעל, זורק את הנעל לתוך הקדרה, וסוגר את דלתו בפני הבאים לבקש ממנו עזרה. בכל פעם שהבן סוגר את דלתו, הקדרה מקבלת את הסימפטומים של האדם שבא לבקש עזרה: היא נוערת כחמור, לאחר שביקשו ממנו לעזור למצוא חמור שאבד, בוכה כתינוק לאחר שביקשו ממנו לרפא תינוק חולה, היא מתמלאת בפצעים לאחר שביקשו ממנו להסיר צרעת, וכדומה. הקדרה עוקבת אחריו לכל מקום שהוא הולך, ומרעישה (נוערת, בוכה, וכו') במידה שלא מאפשרת לו לישון, לאכול, או לנהל אורח חיים תקין כלשהו. לבסוף, באמצע לילה אחד שגם בו היא לא נותנת לו לישון, הבן נכנע ועוזר לאנשי האנשים. לאחר שהוא עושה זאת הקדרה פולטת את הסנדל שהוא זרק לתוכה, המתאים לרגל הקדרה ומשתיק אותה, והבן והקדרה הולכים לדרכם.
מעיין המזל הטוב
האיור המלווה סיפור זה הוא איור של מעיין, שמעליו מספר כוכבים.
סיפור זה מספר על מעיין שפעם אחת בשנה, אדם אחד יכול לרחוץ בו וכל בעיותיו יפתרו. שלוש מכשפות - האחת ששמה אשה ואשר סובלת ממחלה, השנייה, אלת'דה, הסובלת מעוני לאחר ששדדו אותה, והשלישית אמאטה, השרויה בצער לאחר שאהובה עזב אותה - נפגשות ומחליטות למצוא את המעין. אביר שנפגש עימן מצטרף אליהן בדרכן.
בדרכן אל המעיין עליהן להתגבר על שלושה מכשולים - הראשון תולעת ענקית הדורשת "הוכחה של כאבן", השני - מצוק תלול אליו הם צריכים להביא את "פירות מאמציהן", והשלישי - חציית נהר בו צריך לשלם עם "האוצר של העבר". אמאטה עוברת את המבחנים, וזורקת לנהר את זיכרונותיה מאהובה באמצעות הגיגית.
בהגיעם אל המעיין אשה מתמוטטת מעייפות, ועל מנת להצילה, אלת'דה משקה אותה בשיקוי שגם מרפא את מחלתה, והיא אינה זקוקה למעיין. אלת'דה מבינה שכישוריה יכולים לאפשר לה להתעשר בכבוד, ולכן היא אינה זקוקה למעיין. גם אמאטה מבינה כי היא נפטרה מזיכרונותיה הכואבים והיא אינה זקוקה למעיין.
האביר רוחץ במעיין ואז מבקש את ידה של אמאטה, וכך משאלות כולם נענו, מבלי שהם גילו שלמעיין אין בכלל יכולת קסם.
לבו השעיר של הכושף
סיפור זה הוא היחיד מבין סיפורי הספר שאינו מוזכר בספר "הארי פוטר ואוצרות המוות". האיור המלווה סיפור זה מציג לב שעיר הנוטף דם. איור נוסף מציג מראה שבחלקה העליון שלוש טבעות, והיא נמצאת בשלולית דם.
הסיפור מתאר מכשף צעיר, עשיר ויפה תואר שהחליט שלא להתאהב לעולם. הוא בז להתנהגות האווילית של חבריו המאוהבים ואף השתמש בקסם אפל מאוד כדי למנוע ממנו להתאהב. יום אחד הוא שמע שני משרתים המרכלים בלגלוג ורחמים על כך שהוא אינו נשוי, והוא מחליט למצוא מכשפה עשירה ויפה ולהתחתן עמה על מנת שכולם יקנאו בו.
המכשף פוגש את המכשפה למחרת, ומשכנע אותה לבוא אליו לארוחת ערב בטירתו. הוא ניסה לחזר אחריה רבות באותו ערב, אך המכשפה הרגישה רק קור וחוסר רגש מכיוונו. לאחר הארוחה אומרת לו המכשפה 'אתה מדבר היטב, מכשף, ואני אשמח ידי כוונותיך, אם רק חשבתי שיש לך לב!'
המכשף לקח אותה לצינוק של הטירה והראה לה את הלב שלו שפועם בתוך תיבה עשויה בדולח. הלב, שהיה בחושך ורחוק מהמכשף, הצטמק מניוון וגידל שיער. המכשפה המזועזעת התחננה שהמכשף ישיב את הלב לתוך גופו, ולאחר שהוא עושה זאת היא מחבקת אותו. מאחר שהלב פעם מחוץ לגופו זמן רב כל כך, הוא נשבר מיופייה של הנערה. מאוחר יותר, אורחי המכשף מוצאים את המכשף והמכשפה מתים בעודם מחובקים, לאחר שהמכשף הוציא את לבה של המכשפה ממקומו וניסה להחליפו בלבו שלו.
בביטי רביטי והגדם המגעגע
האיורים המלווים ציור זה מציגים גדם עץ גדול עם 20 טבעות צמיחה. בתחתית הגדם ניתן לראות סדק קטן ובו, באפלה, זוג עיניים לוהטות. מתחת לטקסט יש טביעת רגל קטנה עם ארבע אצבעות.
הסיפור מתאר מלך הרוצה לשמור עבורו את כל הקסם שבעולם. כדי לעשות זאת עליו לעשות שני דברים - ללכוד את כל המכשפים בממלכתו וגם ללמוד לעשות כשפים. הוא מקים גדוד של ציידי מכשפות ומבקש מורה שילמד אותו לעשות קסמים. מי שנענה לבקשתו הוא נוכל ללא יכולות קסם. הנוכל מוכיח את עצמו בכמה טריקים פשוטים של אחיזת עיניים ומתחיל לתבוע תכשיטים וכסף רב כדי להמשיך בלימוד. באביטי, הכובסת של המלך לועגת ללהטוטים שהציג, והמלך דורש מהנוכל להציג את יכולתו בציבור, ואומר לו שראשו ייכרת אם משהו יצחק מתעלוליו. הנוכל, שהיה עד לביצועי הקסם של באביטי בביתה, מגלה שבאביטי בעצמה היא מכשפה, והוא מאיים עליה שיגלה את כוחותיה אם לא תסייע לו. היא מסכימה להתחבא סמוך אליו ולסייע לו.
במהלך הצגת יכולותיו של המלך בציבור, בסיועה החשאי של המכשפת, דורש מפקד הגדוד שישיב לחיים ראש כרות של כלב. מאחר שאין קסם היכול להעיר את המתים, הקהל מגלה שלנוכל אין כוחות קסם. הנוכל חושף את יכולתה של באביטי ומאשים אותה שהיא חסמה את לחשיו. באביטי בורחת אל היער ונעלמת בבסיסו של עץ עתיק. בייאושו, קובע הנוכל שהיא הפכה לתפוח בר חמוץ ומורה לאנשיו לכרות את העץ.
לאחר שנכרת העץ, בעוד הקהל עוזב, מתחיל גדם העץ הכרות לקרקר ודורש מהנוכל שיודה ברמאותו. הנוכל מודה, ואז מקרקר הגדם שוב ודורש שהמלך יפסיק לפגוע במכשפים, ויבנה אנדרטה של באביטי על הגדם לזכר מוות השווא שלה. המלך מסכים ושב לארמון. לאחר מכן ארנבת קשישה, שבפיה מטה קסמים, מנתרת מתחתית הגדם ועוזבת את הממלכה.
מעשה בשלושה אחים
סיפור זה הוא היחיד המתואר בהרחבה בספר "הארי פוטר ואוצרות המוות". שני איורים מלווים סיפור זה: האחד – שלוש גולגולות, שעל מצח האמצעית מצויר סמל אוצרות המוות, השני – ציור של אוצרות המוות.
הסיפור מתאר שלושה אחים ההולכים יחדיו ומגיעים לנהר גועש, אשר כל המנסה לחצותו יטבע במימיו. הם יוצרים גשר קסום מעל הנהר. בחצי הדרך על הנהר הם פוגשים את דמותו של המוות, הכועס על כך שהם בנו גשר ולא טבעו בנהר ומתו. המוות העמיד פני ידיד המברך אותם על חכמתם ומציע לכל אחד מהם משאלה כפרס על כך שחמקו ממנו. הבכור מבקש מטה קסמים שלא יפסיד באף דו-קרב ומקבל מטה שהמוות הכין מעץ סמבוק (Elder). השני מבקש יכולת להחיות את המתים. המוות נותן לו אבן שביכולתה להחזיר את המתים, והשלישי, מבין שהמוות רק מתעתע בהם ומבקש דרך למנוע מהמוות לעקוב אחריו. המוות נותן לו גלימה ההופכת את הלובש אותה לבלתי נראה. לאחר מכן נפרדות דרכי האחים – הבכור, משווייץ במטהו, ואז נשדד ונרצח בשנתו. האמצעי משתמש באבן ומשיב לחיים אישה שאהב, אבל זו מתה לפני שהוא נשא אותה לאישה, והוא מתאבד על מנת להצטרף אליה. והצעיר – מתחבא מפני המוות מתחת לגלימת ההיעלמות שלו. לאחר שנים רבות הוא מסיר את הגלימה, מתחתן, ונולד לו ילד לו הוא נותן את הגלימה, ואז, כשהמוות מגיע אליו, חייך אליו האח השלישי כאילו פגש חבר ותיק, והלך איתו ברצון.
ג'יי קיי רולינג סיפרה ששאבה את הרעיון לסיפור "מעשה בשלושה אחים" מסיפורו של המחלן, אחד הסיפורים ביצירה סיפורי קנטרברי מאת המשורר האנגלי בן המאה ה-14, ג'פרי צ'וסר.
ארבע התקופות
ארבע התקופות הוא המושג המקביל ביהדות לארבע עונות השנה המקובלות ברוב העולם. התקופות קרויות על שם חודש תחילתן: תקופת תשרי (סתיו - מזל מאזניים, מזל עקרב, מזל קשת), תקופת טבת (חורף - מזל גדי, מזל דלי, מזל דגים), תקופת ניסן (אביב - מזל טלה, מזל שור, מזל תאומים) ותקופת תמוז (קיץ - מזל סרטן, מזל אריה, מזל בתולה). ארבע התקופות מוזכרות כבר בתלמוד הבבלי, אך בלשון חז"ל המילה תקופה מתייחסת בדרך כלל לרגעי נקודות השוויון וההיפוך שבהם מתחילות העונות. השימוש במילה תקופה לזמן תחילת רבעון מופיע כבר במגילות מדבר יהודה.
הלכות ומנהגים
ההלכות הקשורות לתקופה הן עיבור השנה (בזמן שלא היה מחזור קבוע), כדי שפסח יחול באביב (תקופת ניסן) וחג הסוכות יחול בסתיו (תקופת תשרי), וכן זמן שאילת הגשמים בברכת השנים בחוץ לארץ וסוף זמן תעניות גשמים של יחידים.
גם ברכת החמה נאמרת בהתאם לזמן התקופה.
כמו כן יש מנהג התלוי בתקופה, והוא איסור שתיית מים בחילופי תקופות.
הגדרה
החלוקה לתקופות נועדה לשקף את החלוקה של שנה טרופית לארבע עונות. מאחר שבימי קדם לא היו נתונים מדויקים לגבי אורך השנה הטרופית, נקבעו התקופות לפי הערכות שונות של אורך השנה.
קירוב נוח לחלוקת התקופות הוא בעזרת הלוח הגרגוריאני שמבוסס על שנת החמה. לפי קירוב זה המעברים בין התקופות הם היום הארוך והקצר ביותר בשנה, ושני ימי השוויון: 21 בדצמבר (היום הקצר ביותר בשנה), 21 ביוני (היום הארוך ביותר בשנה), 21 במרץ (יום השוויון באביב) ו-23 בספטמבר (יום השוויון בסתיו).
השיטות בחישוב התקופות
בתלמוד הבבלי הוזכרה רק שיטת שמואל, ובלוחות השנה מציינים גם את שיטת רב אדא, אולם באמת ישנן עוד שיטות, שעיקר ההבדל ביניהן הוא באורך שנת החמה, שמשפיע ממילא על אורכה של כל תקופה. בכל השיטות - למעט שיטת האסטרונומים - ישנה סטייה כלשהי, שגורמת עם השנים להפרש של ממש בזמן התקופות. להלן מסוכמות כל השיטות, אורכה של שנת החמה לפי כל שיטה, אורכה של התקופה, הסטייה מהזמן האמיתי, ותאריך התקופה בדורנו. החישובים מסתבכים בשל התארכותה ההדרגתית של היממה, הנגרמת בעיקר מן החיכוך הנוצר מן הגאות והשפל.
תקופת שמואל
שיטה זו נתקבלה משום שהיא פשוטה לחישוב, אף על פי שאינה מדויקת. לפי שיטה זו השמש כעת במעלה ה- במזל.
אורך השנה: ¼365 יום
אורך התקופה: 91 יום ½7 שעות
הסטייה לשנה: 11 דקות 15 שניות (675 שניות) (הסטייה נובעת מכך שחישוב אורך השנה אינו מדויק. ואכן המפרשים דנו כיצד שמואל הביא חישוב שיש בו סטייה כה גדולה)
הסטייה בימינו: כ-15 יום (מובן בערך על פי חישוב הסטיות של כ-1,800 שנה, מאז זמנו של שמואל).
תאריכי התקופות (במאה ה-20 והמאה ה-21):
אורך השנה זהה לשנה יוליאנית ולכן תקופת שמואל מקבילה ללוח היוליאני ובכל פעם שההפרש בינו ללוח הגרגוריאני גדל ביום (כל שנת 100 שאינה מתחלקת ב-400) גם תאריך התקופה מתקדם ביום.
תקופת ניסן חלה תמיד בשקיעה או בזריחה או בחצות היום או בחצות הלילה. תקופת תמוז חלה תמיד שעה וחצי אחר זמנים אלו. תקופת טבת חלה תמיד שעה וחצי לפני זמנים אלו. ותקופת תשרי חלה בדיוק באמצע שבין ארבעת הזמנים. כעבור ארבע שנים התקופה נופלת שוב באותה שעה ביממה, זה נקרא מחזור קטן של חמה. כעבור 28 שנה (4 × 7) התקופה נופלת גם באותו יום בשבוע, זהו אורך מחזור ברכת החמה. תאריכי תקופת שמואל בלוח העברי נעים בטווח של חודש שהתחלתו וסופו מתאחרים ביום אחד מדי כ-300 שנה. הטווח כיום:
תקופת רב אדא
אורך שנת החמה המיוחס לרב אדא מחושב על פי ממוצע של מחזור 19 שנות לבנה עם עיבוריהן (העיבורים בלוח העברי מסודרים במחזור של 19 שנה). מסיבה זו יש לכל אחת מארבע התקופות טווח תאריכים קבוע בשנה העברית: השנים לפי סדר מתקופות ניסן ותמוז המוקדמות ביותר עד המאוחרות ביותר: 8, 19, 11, 3, 14, 6, 17, 9, 1, 12, 4, 15, 7, 18, 10, 2, 13, 5, 16. הסדר לפי תקופות תשרי וטבת מתאים לשנה הקודמת (השנה מתחילה בניסן): 9, 1, 12, 4, 15, 7, 18, 10, 2, 13, 5, 16, 8, 19, 11, 3, 14, 6, 17.
לפי שיטה זו השמש כעת במעלה ה- במזל.
אורך השנה: 365 יום 5 שעות 55 דקות 25.44 שניות בערך (במדויק: 365 יום 5 שעות 997 חלקים (כל חלק הוא 1/1080 משעה) 48 רגעים (כל רגע הוא 1/76 מחלק)).
אורך התקופה: 91 יום 7 שעות 28 דקות 51.35965 שניות בערך.
הסטייה לשנה: 6 דקות 40 שניות (400 שניות) (הסטייה נובעת מכך שחשבון המחזור עם עיבור השנים אינו מדויק).
הסטייה בימינו: כ־5 ימים
תאריכי התקופות:
תקופת רב אדא קצרה מתקופת שמואל ומשנה יוליאנית בכ-4.576 דקות ולכן התאריך נסוג עם השנים ליום מוקדם יותר. בכל שנת מאה שאין בה 29 בפברואר בלוח הגרגוריאני תאריך התקופה מתקדם ביום אחד. לאורך זמן ההתקדמות משפיעה יותר מהנסיגה. יש להעיר כי שמואל ורב אדא נחלקו - בנוסף למחלוקתם באורכה של כל תקופה - גם מהו זמנה של תקופת ניסן הראשונה (בשנת א' לבריאת העולם). לכל הדעות זמנה היה בתחילת ליל רביעי, אבל נחלקו באיזה שבוע: לשיטת רב אדא זמנה היה באותו לילה שבו היה מולד חודש ניסן (1 באפריל 3760 לפני הספירה), ולשיטת שמואל זמנה היה שבוע לפני כן (25 במרץ). למחלוקת זו אין כמובן השלכה מעשית ישירה, אלא לחישובי התקופות שבכל השנים, עד ימינו. בשנת ב'ר"ד נפלה תקופת טבת לפי שמואל כ-10 שניות לפני תקופת רב אדא (בט"ו בטבת - 25 בדצמבר 1558 לפנה"ס) ומאז תקופות שמואל מאוחרות יותר. ההפרש כיום הוא ימים וכ- שעות.
מחזור 28 שנים של שמואל ומחזור 19 שנים של רב אדא מתלכדים יחד מדי 532 שנים (19 פעמים 28). מחזור זה נקרא בגימטריה 'תקל"ב' וסיומו נחשב בכמה מקורות לעת רצון מיוחדת. למרות שמחזור תקל"ב אינו שימושי בלוח העברי אלא בלוח היוליאני לחישוב מועד הפסחא, בכל זאת כתבי יד עבריים מזכירים אותו כחלק מהמחזורים היהודיים.
התקופה על פי הרמב"ם
אורך השנה: 365 יום 5 שעות 48 דקות 49.6 שניות
אורך התקופה: אורך התקופה שונה מתקופה לתקופה, וכן משתנה משנה לשנה. (יש לציין שהרמב"ם אינו כותב כן במפורש, אבל כן יוצא מדבריו בפרק י"ב מהלכות קדוש החודש, ועל פי הסברו של המפרש שמסלול השמש הוא אמנם עיגול, אך הארץ אינה נמצאת במרכז המדויק).
הסטייה לשנה: כ-4 שניות
התקופה המדויקת על פי האסטרונומים
אורך השנה: 365 יום 5 שעות 48 דקות וכ-45 שניות (מתקצרת עם הזמן)
אורכה של כל תקופה שונה, כיוון שמסלולו של כדור הארץ אינו עיגול מדויק, אלא אליפסה, ומהירותו משתנה במשך השנה:
תקופת ניסן: 92 יום 18 שעות
תקופת תמוז: 93 יום 16 שעות
תקופת תשרי: 89 יום 20 שעות
תקופת טבת: 89 יום
תאריכי התקופות: - בכל השנים התאריך זהה כמעט לחלוטין (משום שהסטייה מזערית):
התקופה על פי חכמי הודו והמזרח
גם חכמי הודו חישבו את "התקופה" (שנת כוכבים), ועל פי חשבונם:
אורך התקופה:
הסטייה לשנה: 24 דקות
התקופה על פי עדת היחד
לוח השנה במגילות קומראן מבוסס על השיטה האסטרונומית שבספר מהלך המאורות:
אורך השנה: 364 יום
אורך התקופה:91 יום
קינג קונג (סרט, 1933)
תקציר העלילה
עלילת הסרט הראשון מתרחשת בשנת 1933, בתקופת השפל הגדול בארצות הברית. במאי ומפיק חסר הצלחה בשם קרל דנהאם רוצה לעשות סרט אודות יחסיהם של חיית פרא ובת אנוש, כאשר הייחוד בו יהיה כי צילומיו ייערכו באי מסתורי, פרימיטיבי ולא מוכר. מפיקי הסרטים תחתם קרל עובד רוצים לבטל את המיזם השאפתני, אך קרל מגלה זאת ומתארגן להפלגה חפוזה לאי בטרם שיהיה ביכולתם לעצור אותו. הוא מגייס עמו את אן דארו, בדרנית מובטלת שהתיאטרון שבו עבדה פשט את הרגל, כדי שתשחק בסרט בתפקיד הראשי. הם עולים על ספינה של ציידי חיות פרא שקברניטה הוא ג'ק דריסקול, ומפליגים לאי הגולגולת, האי המסתורי שבו צילומי הסרט מתוכננים להיערך.
באי הם פוגשים בשבט של ילידים פרימיטיביים, הסוגדים לגורילת ענק בגובה של שמונה מטרים ושמה "קונג" ומנסים להרוג את אנשי המשלחת, אך ללא הצלחה, אולם מצליחים לחטוף את אן. הם מקריבים אותה קורבן לקונג, אך זה מתאהב בה ואינו פוגע בה. מעבר לכך, לאחר מכן, פוגשים אן וקונג בדינוזאורים השורצים באי, קונג מגן עליה מפניהם ומציל אותה.
במקביל, סגל הסרט והספינה מתארגן להציל את אן, ושולח צוות חיפוש אחריה במטרה להציל אותה מידי גורילת הענק המאיימת. הצוות נתקל בקשיים רבים בדרכו, ושלושה אנשים בלבד מתוכו מצליחים לשרוד - קרל דנהאם, ג'ק דריסקול וג'ימי (המלח הכי צעיר בצוות). מטרתו היחידה של ג'ק היא להציל את אן, בעוד שקרל חושב על ההזדמנות להרוויח מהפרשה כסף ולכסות את הפסדיו הכלכליים שנוצרו עקב סרטיו חסרי ההצלחה. הוא זומם ללכוד את הגורילה במטרה להציג אותה לקהל הרחב תמורת תשלום. ג'ק מצליח לחלץ את אן מידי קונג ויצורי הפרא של האי ומתפתח ביניהם רומן, אולם קונג לא מוכן לוותר על אן בה התאהב והוא ממהר למצוא אותה, כדי להשיבהּ לעצמו. כאשר הוא מגיע אל חופי האי, מחכה לו שם צוות הספינה במטרה ללכוד אותו ואחרי מאבק קשה חברי הצוות מצליחים להרדים אותו. לאחר הרדמתו חוזר צוות הספינה לכיוון ניו יורק, כשבידם קונג.
בניו יורק, הם כובלים את קונג באזיקי פלדה עבים בקרנגי-הול שבברודוויי. שם הם מציגים אותו לראווה לתושבי העיר תמורת תשלום. קונג יוצר התלהבות רבה בקרב האנשים, והבזקי המצלמות המתעדות את נוכחות היצור המלהיב גורמים לו לצאת מדעתו. הוא מתפרע ומצליח להשתחרר מהאזיקים, פורץ מהאולם ומתחיל להשתולל ברחבי ניו יורק.
לאחר שקונג מוצא את אן דארו ומבטיהם נפגשים, קונג מתרכך ונרגע. השלווה הקצרה נקטעת כאשר הצבא, שהוזעק בינתיים לעיר, מתחיל לירות על קונג בתותחים ומקלעים. קונג בורח מהם בעוד אן בידו ומטפס על גגות הבניינים כדי לצאת מטווח האש.
בסופו של דבר, קונג מטפס עם אן על בניין האמפייר סטייט, שם הוא מותקף על ידי מטוסי קרב דו-כנפיים. זוהי הסצנה המפורסמת ביותר בסרט והיא נחשבת לאחת מהסצינות הקלאסיות ביותר בהיסטוריה של הקולנוע. בסצנה, קונג נאבק במטוסים בכל כוחו ואף מצליח לרסק כמה מהם - אך למרות מאמצו הרב, בסופו של דבר המטוסים גוברים עליו ויורים בו למוות.
"זו היפה שהרגה את החיה", מסכם קרל דנהאם בסוף הסרט.
מברק גרינג
מעמדו של גרינג כיורש הפוליטי של היטלר
הרמן גרינג היה האיש השני בעוצמתו במפלגה הנאצית עוד לפני עליית הנאצים לשלטון ב-1933. במהלך השנים הראשונות של משטרו של היטלר, צבר גרינג תארים רבים, כולל נשיא הרייכסטאג, מושל פרוסיה, שר התעופה של הרייך והמפקד העליון של הלופטוואפה.
ב-1 בספטמבר 1939, עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין, ופרוץ מלחמת העולם השנייה, נשא היטלר נאום, שבו קבע, שגרינג הוא ממלא מקומו אם משהו יארע לו. מעמד זה הודגש בצו משנת 1940, שבו הוכתר גרינג בתואר רייכסמרשל של הרייך הגרמני הגדול, דרגה שנוצרה במיוחד עבורו והייתה שנייה רק לתפקיד המפקד העליון של היטלר. ב-29 ביוני 1941, שבוע לאחר מבצע ברברוסה, הוציא היטלר צו סודי, שקבע רשמית שאם אי פעם יאבד את חופש הפעולה שלו, מטעמים של חוסר יכולת, היעלמות או חטיפה, על גרינג לפעול כסגנו, ובסמכותו המלאה לפעול בשמו של היטלר.
כתיבת המברק
ב-21 באפריל 1945, הצבא האדום עמד בשערי ברלין. היטלר, מזכירו האישי, מרטין בורמן ושר התעמולה, יוזף גבלס נשארו בפיהררבונקר, המתחם התת-קרקעי המבוצר ששימש את ההנהגה הנאצית ליד לשכת קנצלר הרייך, מתוך כוונה להוביל את הגנת ברלין נגד הסובייטים. גרינג עזב את ברלין ועבר דרומה, לאחוזתו באוברזלצבורג (בסמוך לקן הנשרים) ב-22 באפריל.
באותו יום, לאחר שהיטלר גילה שלא נשמעה כל פקודה להתקפת נגד של הכוחות הנאצים כנגד כוחות הצבא האדום, הפיהרר החל לדבר ארוכות כנגד הגנרלים שלו והודה בפומבי, לראשונה, שהמלחמה אבודה. היטלר הודיע אז שהוא מתכוון להישאר בברלין עד סוף המלחמה ואז להתאבד, הוא גם הצהיר שגרינג נמצא בעמדה טובה יותר לנהל משא ומתן על הסדר שלום.
כאשר מפקד הלופטוואפה, קרל קולר, שמע על הצהרתו של היטלר, הוא טס מיד לאחוזתו של גרינג באוברזלצברג כדי להודיע לו על החדשות. הסיבה לבהילות הייתה כנראה גם ההבנה שאם מתחילים בשיחות על הפסקת אש מוטב להתחיל אותם מוקדם ככל הניתן, וגם הרצון שלא להסתכן ביירוט ההודעה ברדיו.
לאחר סקירת הצו מ-1941, שלא רק קבע אותו כיורשו של היטלר אלא גם העניק לו סמכות מלאה לפעול בשמו של היטלר אם היטלר אי פעם יאבד את חופש הפעולה שלו. ולאחר ששוחח עם קולר והנס לאמרס, מזכיר המדינה של קנצלריית הרייך, גרינג הגיע למסקנה שבהישארותו של היטלר בברלין, שם הוא עמד בפני מוות בטוח, היטלר נכנס למצב של חוסר יכולת למשול. כולם הסכימו כי על פי תנאי הצו, אם היטלר אכן יאבד את חופש הפעולה שלו, חובתו של גרינג תהיה להחליף את היטלר כמנהיג הרייך.
ב-23 באפריל שלח גרינג מברק מנוסח בקפידה, וביקש מהיטלר לאשר שבהתאם לצו מ-1941 גרינג אכן ימונה למנהיג גרמניה. הוא הוסיף שאם היטלר לא יענה עד השעה 22:00 באותו ערב, הוא יניח שהיטלר איבד את חופש הפעולה שלו ובהתאם לכך יקבל על עצמו את הנהגת הרייך כסגנו של היטלר.
תגובתו של היטלר
המברק הגיע לפיהררבונקר בשעה 00:56 ב-23 באפריל, והגיע לידיו של מזכירו מרטין בורמן, ששלט בגישה להיטלר, בורמן פירש את המברק כאיום לפתוח בהפיכה, בטענה שבמכתב אין בקשה לויתור על השלטון, אלא דרישה לויתור על השלטון, גבלס תמך בעמדתו של בורמן וטען שלמברק יש "ריח של הפיכה". לעומתם וולטר הוול, טען לזכותו של גרינג תוך שימוש בנימוק שמערכת התקשורת של הבונקר עלולה להיכשל בכל רגע, ובכך לנתק את היטלר משרשרת הפיקוד.
ב-25 באפריל, נשלח מטעמו של היטלר מברק לגרינג ובו הוא הודיע לו שהוא רואה במעשיו "בגידה מהדרגה הגבוהה ביותר", היטלר נתן לגרינג אפשרות להתפטר מכל תפקידיו "מטעמי בריאות" ובתמורה הוא יחוס על חייו. גרינג קיבל את ההצעה והתפטר בסיכומו של דבר. אולם, עד מהרה בורמן הוציא לגרינג צו מעצר והורה ליחידות האס אס לעצור את גרינג. ב-28 באפריל, היטלר גילה שמפקד האס-אס, היינריך הימלר ניסה לדון גם הוא בתנאי כניעה עם בעלות הברית.
ב-29 באפריל היטלר ניסח את צוואתו, בהמשך למברקו של גרינג, ולדיווחים שחיילי הצבא האדום נמצאים ברחובות שליד מעונו של היטלר, במסמך גרינג פוטר מכל תפקידיו ומשרדיו, וגורש מהמפלגה הנאצית. הצוואה הוכתבה על ידי היטלר למזכירתו האישית טראודל יונגה, באותו היום שבו היטלר התחתן עם אווה בראון, ולמחרת שניהם התאבדו.
היורש של היטלר היה לבסוף האדמירל קרל דניץ, לאחר שיוזף גבלס, שיועד בצוואה לתפקיד הקנצלר, התאבד אף הוא.
תרגום המברק לעברית
Mein Führer
קיבלתי היום תדריך מגנרל קולר על בסיס ההודעות שהוא קיבל מקולונל גנרל יודל והגנרל כריסטיאן, לפיהם האצלת לי סמכויות מסוימות והדגשת כי במקרה ויהיה צורך במשא ומתן, במיקומי הנוכחי אני אהיה במצב נוח יותר ממך בברלין.
הרמן גרינג הנאמן לך.
אילאו (מחוז)
מחוז אילאו (בטטום: Aileu) הוא מחוז של המדינה מזרח טימור. האוכלוסייה במחוז מונה 37,926 אנשים שחיים על שטח של 729 קמ"ר. בירת המחוז היא העיר אילאו, עיירה הררית קטנה. המחוז שוכן בחלק הצפון מערבי של מזרח טימור, והוא רק אחד מתוך שני מחוזות יבשתיים. מחוז זה ומחוז ארמרה הם היחידים במזרח טימור, שלא חולקים גבול עם מדינה או ים מחוץ למדינתם, כלומר הם כלואים בחלקה הפנימי של המדינה.
מכיוון שהמחוז קרוב למחוז דילי שהוא בין המחוזות הראשיים בעיר המחוז נמצא בתנופת פיתוח על ידי ארגונים לא ממשלתיים.
גזרות
המחוז מחולק ל-4 גזרות מרכזיות והן:
היהודים
היהודים היא להקת רוק ישראלית, שהוקמה ב-1992 על ידי תום פטרובר ואורית שחף, שהכירו במהלך שירותם הצבאי והפכו בני זוג, ומאוחר יותר נישאו. הלהקה הצליחה לבסס את עצמה בעיקר בקרב מאזינים צעירים, לכל אורך שנות פעילותה, זאת על אף ההתעלמות של כלי התקשורת ותחנות הרדיו בתחילת דרכה.
היסטוריה
תום פטרובר ואורית שחף נפגשו במהלך שירותם בלהקה צבאית, להקת פיקוד גדנ"ע. הם החלו להופיע כצמד בשם "תום והפצצה" בפאבים ובמועדונים קטנים, עם גרסאות כיסוי ללהקות כמו "פרל ג'אם", "נירוונה", "סטון טמפל פיילוטס" ו"לד זפלין". בשנת 1992 הפך הצמד ללהקת "היהודים". השם הוצע ללהקה על ידי המחזאי אלדד זיו והמפיק המוזיקלי רועי זו-ארץ שגם הפיק ביחד עם שמוליק בודגוב את אלבום הבכורה שלה. בתחילה מנתה הלהקה את פטרובר ושחף בשירה, אבי יפרח בבס, ערן מיטלמן בקלידים, שמוליק בודגוב בגיטרה ואשר פדי בתופים. אמנם, הלהקה הגרעינית גובשה באופן סופי רק בעבודה על האלבום השני בה הצטרפו כחברי להקה יהב ליפינסקי - תופים, אבי סטרול - בס, איציק סולם - גיטריסט וערן מיטלמן - קלידן. חלק מחברי הלהקה מנגנים בה עד היום.
באוגוסט 1995 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון, "מציאות נפרדת". בערב יציאת האלבום נערכה הופעתה הראשונה של הלהקה במועדון "הלילה ה-12". האלבום והלהקה זכו לחשיפה ה"ממלכתית" הראשונה שלהם בסרט "צעירים לנצח", סרטו של מיקי בהגן, ששודר לראשונה בערוץ 2 בדצמבר 1996. בפסקול הסרט שובצו 6 שירים של הלהקה, לרבות השיר "הימים שלנו" המושמע בשיאו של הסרט, ונקטע בסצנת תאונת הדרכים החזיתית. לאחר ההתעלמות התקשורתית בה התקבל האלבום, הייתה זו חשיפה משמעותית של הלהקה לקהל. ביולי 1998 הגיע האלבום "מציאות נפרדת" לאלבום זהב, ובהמשך הגיע למעמד פלטינה כפולה. באוגוסט של אותה השנה יצא אלבומה השני של הלהקה, שנשא את שמה, והגיע גם הוא למעמד אלבום זהב.
ב-1999 זכתה הלהקה בתואר "להקת השנה" של גלי צה"ל. ביולי באותה שנה פתחה הלהקה את הופעתה של להקת מטאליקה באמפיפארק בראשון לציון, ובשנת 2000 את הופעתה של רייג' אגיינסט דה מאשין בארץ. בתחילת 2001 החלה הלהקה להקליט את אלבומה השלישי, "פחד מוות", שיצא לאור ב-9 ביולי 2002.
ב-14 באוגוסט 2003 הוציאה הלהקה אלבום כפול ו-DVD שתיעדו הופעה במועדון התיאטרון ביפו ב-17 בינואר של אותה שנה. זמן קצר לאחר מכן עזב יפתח שחף (גיטרה חשמלית) את הלהקה והוחלף על ידי שני גיטריסטים - דניאל ברכר וגיא באר. הופעתם הראשונה בהרכב הייתה באמפי וואהל בתל אביב, ב-23 באוגוסט 2003.
ב- 2004 הופיעה הלהקה במופע אקוסטי חד פעמי בהיכל התרבות בתל אביב. ההופעה הוקלטה, ובמהלך אותה השנה יצא אלבום ההופעה, "Unplugged", שתיעד את אותה הופעה. האלבום גרף הצלחה רבה, במיוחד בשל השיר "אם כבר", שהושמע רבות ברדיו.
במאי 2007, יצא לאור הסינגל הראשון מתוך האלבום הרביעי, "פורטה", "אין לך מקום". האלבום יצא לאור ביום שישי ה-13 ביולי 2007, וכלל 15 שירים, מתוכם 4 באנגלית. האלבום זכה בתואר "אלבום השנה" בטקס פרסי עמ"י ה-4 של ערוץ 24, ובמרץ 2008 הגיע למעמד אלבום זהב, לאחר שנמכרו ממנו למעלה מ-20,000 עותקים. במהלך הופעה בפסטיבל "רוק עצמאות" הודיעו חברי הלהקה על עזיבתו של אבי סטרול, שהוחלף בניר מימון.
בשנת 2009 החלו היהודים בסיבוב הופעות אקוסטי, "היהודים בישיבה", שכלל עשרות הופעות ברחבי הארץ. מתוך סיבוב ההופעות הוצא ב-2009 סינגל המכיל גרסה אקוסטית לשיר "כל הסיפור" וב-2010 הסינגל "אצלך בעולם" (גרסת כיסוי לשירו של מאיר בנאי), אשר זכה להצלחה רבה.
ב-10 ביולי 2010 הופיעו היהודים לראשונה באמפי קיסריה ואירחו על הבמה את שלום חנוך. ב-21 באוקטובר של אותה שנה הופיעו היהודים במשכן לאמנויות הבמה בתל אביב, בליווי מקהלת האופרה הישראלית, במסגרת פסטיבל תל אביב למוזיקה. ב-5 במאי 2013 הופיעו היהודים בהיכל התרבות ראשון לציון בשילוב מופע בלט עם כוראוגרפיה מאת עידו תדמור, במסגרת פסטיבל האביב הבינלאומי של ראשון לציון. ב-14 באוגוסט 2014 יצא לאור הסינגל "זוג יונים" שהיה הראשון מתוך אלבום האולפן החמישי של הלהקה אשר יצא באוגוסט 2015 תחת השם יותר לא.
בדצמבר 2019 השתתפו תום פטרובר ואורית שחף בקמפיין הטלוויזיה לאפליקציית הקניות ברשת Quik. זו הפרסומת הראשונה אי פעם אותה מבצעים חברי ההרכב. בשנת 2021 השתתפה אורית שחף בסרט ״הברך״ של נדב לפיד. בסצנה בו השתתפה נראית שחף בחדר חזרות יחד עם נגן גיטרה נוסף, מבצעת את השיר "ניצוצות" של פורטיסחרוף. השניים מציגים את עצמם כהרכב בשם "הכל קאברים".
סינגלים
הלהקה מכרה מעל ל-300 אלף עותקים.
עמוד נלסון
העמוד נבנה בין השנים 1840 ו-1843 לזכר ניצחון הצי הבריטי בקרב טרפלגר בשנת 1805 ומות הוריישו נלסון, מפקד הצי, באותו קרב. גובהו של פסל נלסון 5.5 מטרים, והוא ניצב בראש עמוד גרניט בסגנון קורינתי, שגובהו 52 מטרים. העמוד מעוטר בעלי קוציץ מברונזה שהותכה מתותחים צרפתיים. בסיס העמוד מעוטר בארבעה לוחות ברונזה המתארים את ארבעת ניצחונותיו הגדולים של נלסון.
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל ויליאם ריילטון בשנת 1838. דגם האנדרטה שמור כיום במוזיאון הימי הלאומי בגריניץ'.
עמוד זיכרון נוסף לניצחונו של נלסון נבנה בשנת 1808 בעיר דבלין, אולם הוא פוצץ על ידי ה-IRA בשנת 1966.
לעמוד הייתה חשיבות סמלית בעיניי קנצלר גרמניה, אדולף היטלר, שתכנן לאחר ביצוע מוצלח של מבצע ארי הים להעביר את העמוד לברלין.
ברוך דובדבני
יחיאל ברוך דובדבני (י' בתמוז תרע"ו, 11 ביולי 1916 - כ"ד באדר ב' תשמ"ד, 28 במרץ 1984) היה מראשי תנועת ברית החשמונאים, מנהל מחלקת העלייה של הסוכנות היהודית, חבר מועצת עיריית ירושלים ויו"ר המרכז לחינוך דתי בישראל.
תולדות חייו
דובדבני נולד בשנת 1916 בראדום שבפולין לאסתר ויצחק יוסף קירשנבוים. מצד אמו היה דור שמיני לרבי אלימלך מליזנסק. בשנת 1928 עלה עם הוריו וסבו, שהיו ציונים-דתיים, לארץ ישראל. במצוות רבי יחזקאל טאוב, האדמו"ר מיבלונה, התגוררה המשפחה תחילה בכפר הנוער הדתי חסידים, ליד חיפה, אולם בשל קשיי הקליטה עברה המשפחה לירושלים, וסייעה ביסוד שכונת אבן יהושוע. למד בישיבת עץ חיים ואחר כך בישיבת מרכז הרב אצל הרב קוק. בנוסף למד באוניברסיטה העברית בירושלים היסטוריה של עם ישראל וספרות עברית. היה ממשתתפי חוג הראי"ה (בין השנים ת"ש - תש"ה), קבוצת לימוד להעמקה בכתבי הראי"ה קוק זצ"ל, חוג בו השתתפו מחשובי תלמידי הראי"ה.
פעילות ציבורית
בשנת 1937 היה ממייסדי תנועת ברית החשמונאים. בין השנים 1939–1956 כיהן כסגן מפקד התנועה בארץ ישראל, וערך את ביטאון התנועה "החשמונאי". היה חבר באצ"ל ומראשוני העצורים על ידי הבריטים בשנת 1939. בהמשך נעצר פעמיים נוספות.
ב-1945 הצטרף לארגון ההגנה. ב-1946 יצא בשליחות הסוכנות היהודית למחנות העקורים באיטליה. בין השאר עמד בראש מבצע העלאת יהודי לוב לישראל וזכה לאהבתם והערצתם. ב-1950 חזר לישראל ועבד כפקיד בכיר במחלקת העלייה של הסוכנות בירושלים. בשנת 1953 יצא דובדבני, הפעם עם משפחתו, בשליחות הסוכנות היהודית לפריז, לשמש כמנהל מחלקת העלייה באירופה ובצפון אפריקה. הוא הרבה לנסוע לארצות צפון אפריקה מרוקו, אלג'יר ותוניס, תוך סיכון נפשו, כדי להבטיח יציאה מְרבית של היהודים מארצות אלו, בטרם יקבלו עצמאות וינעלו את שעריהן בפני העלייה החופשית של יהודים לישראל.
משנת 1956 ועד שנת 1968 עמד דובדבני בראש מחלקת העלייה של הסוכנות היהודית, אז הוחלף על ידי עוזי נרקיס. בבחירות 1965 התמודד בראש רשימת המפד"ל לעיריית ירושלים והוביל את מפלגתו לקואליציה בראשות טדי קולק.
משנת 1969 ועד למותו כיהן כיו"ר המרכז לחינוך דתי בישראל.
ב-1984, בהיותו בן 67, נהרג בתאונת דרכים ונטמן בהר המנוחות בירושלים.
עיריית ירושלים קראה על שמו רחוב בשכונת בית וגן, ובית ספר בשכונת בית הכרם.
בנו הוא אברהם דובדבני, יו"ר קק"ל, ששימש גם כיושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית בין השנים 2010–2020.
מציאת כתביו של האדמו"ר מפיאסצנה
בשנת 1956, במסגרת תפקידו בסוכנות, היה האחראי לגילוי ספר דרשותיו של הרב קלונימוס קלמיש שפירא, הידוע בשם "אש קודש". ספר דרשות זה נכתב על ידי האדמו"ר בעת שהותו בגטו ורשה, והוטמן בכדי חלב יחד עם ארכיון "עונג שבת", עם פינוי הריסות הגטו אחרי המלחמה אותר הארכיון ועימו הספר. על מציאת הספר ועל תוכנו העיד דובדבני במהלך משפט אייכמן.
אוניברסיטת פרינסטון
אוניברסיטת פרינסטון (באנגלית: Princeton University) היא אוניברסיטת מחקר פרטית מליגת הקיסוס בפרינסטון, ניו ג'רזי. פרינסטון היא המוסד הרביעי הוותיק ביותר להשכלה גבוהה בארצות הברית, ומדורגת לרוב בין האוניברסיטאות הטובות והיוקרתיות בעולם.
היסטוריה
אוניברסיטת פרינסטון נוסדה בשנת 1746 בשם The College of New Jersey והייתה ממוקמת בעיר אליזבת שבניו ג'רזי. האוניברסיטה עברה לעיריית פרינסטון בשנת 1756. היא הפכה לאוניברסיטה רשמית בשנת 1896, וכתוצאה ושינתה את שמה הרשמי לאוניברסיטת פרינסטון, בשנת 1896. בימיה הראשונים, האוניברסיטה הייתה פרסביטריאנית (פלג נוצרי). כיום האוניברסיטה היא אינה דתית, ואין לה דרישות דתיות מהסטודנטים.
פרינסטון לא קיבלה נשים ללימודים עד 1969. ובניגוד לאוניברסיטאות אחרות מסוגה, כמו אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת קולומביה, לא היה לה גם קולג' צמוד המיועד לנשים.
כיום
רוב הסטודנטים באוניברסיטת פרינסטון לומדים לקראת תואר ראשון. אוניברסיטת פרינסטון היא האוניברסיטה העשירה בעולם פר-סטודנט. פרינסטון נחשבת כאחת האוניברסיטאות היוקרתיות בעולם, וכך לדוגמה היא מדורגת על ידי פורבס ועל ידי U.S. News & World Report כקולג' הטוב ביותר בארצות הברית.
הביקוש ללמוד בפרינסטון הוא רב, וכמו אוניברסיטאות אחרות בליגת הקיסוס היא עורכת סינון רב בין המועמדים ללימודים. אחוז הקבלה בשנת 2019–2020 לתואר ראשון (שמיועדים לסיים לימודים ב־2024) עמד על 5.8%. עלות שנת לימודים לתואר ראשון ב־2020–2021 עמדה על כ־$77,690.
קמפוס ומבנים בולטים
הבניין הראשון בקמפוס היה, שבנייתו הושלמה ב־1756. הקמפוס התפתח בהדרגה סביב לאולם נסאו במהלך המאה ה־19. הבניינים בקמפוס בנויים במספר סגנונות שונים ובהם סגנון גותי-ויקטוריאני ו שנבנו במהלך תקופת התחייה הגותית, וסגנון, שהפך סטנדרט הבניה מסוף המאה ה־19.
בשנת 1882 נחנך בקמפוס מוזיאון אמנות, המכיל כיום כ־72 אלף פריטים מאוספים שונים המתמקדים באזורי המזרח התיכון, מערב אירופה, סין, ארצות הברית ואמריקה הלטינית.
בצידו הדרומי גובל הקמפוס ב, אגם מעשה ידי אדם הקרוי על־שם אנדרו קרנגי. קרנגי מימן את בניית המאגר לבקשתו של בוגר פרינסטון, בתקווה שספורט החתירה יחליף את עיסוק הסטודנטים בפוטבול, אותו החשיב לספורט "שאינו ג'נטלמני".
קולג'ים למגורים
האוניברסיטה מבטיחה דיור לסטודנטים במשך כל תקופת הלימודים, כאשר יותר מ־98% מהסטודטים מתגוררים בשישה קולג'ים למגורים:
רוגר 10/22
רוגר 10/22 (באנגלית: Ruger 10/22) הוא רובה חצי-אוטומטי קל בקליבר 0.22LR (קוטר 5.56 מ"מ), שנועד בעיקר לשימוש אזרחי. על פי רוב, משמש הנשק לקליעה, ירי ספורטיבי וציד של חיות קטנות. מכיוון שמדובר ברובה קל, קומפקטי, מדויק ובעל רתע נמוך, הוא מתאים במיוחד ליורים מתחילים. את הרובה מייצרת חברת סטורם רוגר האמריקאית. ייצורו נמשך ברציפות מ-1964 ועד היום, כשלמעלה מחמישה מיליון רובים יוצרו.
שימוש בישראל
הרובה ידוע בישראל בעיקר בשל שימושו בידי כוחות הביטחון כאמצעי לפיזור הפגנות. באמצעותו יורים כדורי 0.22 אינץ'. כדורים אלה הם בקוטר דומה לתחמושת חיה אך בעלי כמות פחותה של אבק שרפה ולכן עוצמתם נמוכה משמעותית. את הירי מבצעים קלעים, בדרך כלל לטווחים של כ-100 מטר. הירי ברוב המקרים גורם לפציעת המטרה ולעיתים להריגתה. הוא סווג על ידי מדור קליעה וצליפה בצה"ל כ"נשק פחות מקטלני", אף על פי שלפחות 14 פלסטינים נהרגו מירי רוגר משנת 2015 עד 2021.
הרוגר נכנס לשימוש כוחות הביטחון של ישראל ב-1976 והופעל בעיקר באינתיפאדה הראשונה ובתחילת האינתיפאדה השנייה. בעקבות מספר מקרים של פורעים ומפגינים אלימים שנהרגו מירי רוגר בשנת 2000, הוא סווג מחדש ב-2001 כנשק קטלני, והוראות הפתיחה באש בו הוחמרו וכתוצאה מכך השימוש בו הוגבל באופן ניכר. ב-2010 נודע כי למרות זאת, נעשה בו שימוש נרחב.
בעקבות גל הטרור הפלסטיני בירושלים ויהודה ושומרון ב-2015 שהתבטא באלפי פיגועי טרור פלסטיני שכללו יידוי אבנים ובקבוקי תבערה הוחלט להחזיר את השימוש ברוגר כנגד פורעים אלימים (כגון מיידי אבנים ובקבוקי תבערה) המהווים סכנת חיים.
בעשור השני של המאה ה-21 רכשו צה"ל ומשטרת ישראל ערכת הסבה הכוללת מעצה, מתפסים וקת מודרניים דמויי M4 קרבין לרוגר 10/22. ב-2015 החלו בצה"ל להצטייד ברובי רוגר SR-22, גרסה צבאית תקנית לרוגר 10/22 עם מעצה מודרני.
בפברואר 2021 נהרג חייל צה"ל יונתן גרנות מירי רוגר עקב משחק בנשק של חברו ליחידה.
תאופניס גקאס
תאופניס גקאס (ביוונית: Θεοφάνης Γκέκας; נולד ב-23 במאי 1980) הוא כדורגלן עבר יווני ששיחק בעמדת החלוץ במספר קבוצות בליגה היוונית, הליגה הגרמנית והליגה הטורקית. שיחק 78 פעמים במדי הנבחרת הלאומית של יוון בהם הבקיע 24 שערים.
קריירת מועדונים
באביב בוכום הגרמנית הביעה עניין בשחקן, אבל פנאתינייקוס דרשה 2 מיליון אירו תמורתו ובוכום ירדה מהפרק. בקיץ של אותה שנה פנאתינייקוס החתימה את דימיטריס סלפינגידיס מפאוק סלוניקי, והעסקה כללה סעיף בו גקאס יעשה את הדרך ההפוכה לפאוק. גקאס סירב לעבור לפאוק, והושאל לבוכום תמורת 300 אלף אירו אם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו בסיום העונה תמורת 700 אלף אירו נוספים במידה ובוכום תישאר בבונדסליגה בסיום העונה. בבוכום הפך גקאס לשחקן המרכזי בקבוצה וסיים עם הקבוצה במקום ה-7 ועם 20 שערים סיים כמלך השערים של הבונדסליגה.
באפריל, חתם בבאייר לברקוזן. עסקת ההעברה כללה מספר סעיפים:לברקוזן תשלם 700,000 אירו לפנאתינייקוס. במידה ובוכום תירד ליגה בסיום העונה לברקוזן תשלם עליו 1.5 מיליון אירו, ואם היא תישאר בוכום תקבל 4 מיליון אירו מלברקוזן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו משחק ידידות בו ניצחה לברקוזן 1-15, גקאס הבקיע 7 שערים מתוכם. למרות שסיים את העונה כמלך השערים של הקבוצה, הוא מיעט לשחק ועלה בעיקר כמחליף.
ב-2 בפברואר 2009 הושאל לפורטסמות' עד לסיום העונה. אחרי שהמנהל המקצועי אשר רצה הביא את גקאס למועדון פוטר, גקאס לא קיבל הרבה הזדמנויות וחזר ללברקוזן בסיום העונה. כשחזר ללברקוזן מיעט לשחק בגלל שהמאמן העדיף את ארן דרדיוק, פטריק הלמס ושטפן קיסלינג שתפסו מקום בהרכב.
ב-19 במאי 2010 חתם ל-3 שנים באיינטרכט פרנקפורט. הוא כבש 16 שערים ב-34 הופעות, אך ירד עם הקבוצה לליגה השנייה בסיום העונה.
באוגוסט חתם בלבאנטה הספרדית לשנתיים, אך ב-27 בנובמבר שוחרר מהמועדון.
ב-25 בינואר 2013 חתם באקהאיסר בלדייספור עד לסיום העונה. ב-1 בפברואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו נגד קייסריספור, ועזר לקבוצתו להישאר בליגה הראשונה.
ב-5 בספטמבר 2013 חתם לשנתיים בקוניאספור לשנה אחת. לאחר מכן שיחק במספר מועדונים בטורקיה וגם בסיון השווייצרית.
בחורף 2017 חתם גקאס בסיוואספור הטורקית.
קריירה בינלאומית
עם 24 שערים בנבחרת, גקאס נמצא במקום החמישי ברשימת מלכי השערים של הנבחרת בכל הזמנים.
ברנר זננהונד
ברנר זננהונד הוא גזע כלב הרים ברניזי גדול, אחד מארבעת גזעי כלבים מסוג זננהונד הבאים מהאלפים השווייצריים.
השם זננהונד נגזר מהמושג "זנה" (Senne) בגרמנית שפרושו מרעה אלפיני, ו"הונד" (Hund) שפרושו בגרמנית כלב. ברנר מתייחס לאזור המוצא של הגזע - קנטון ברן בשווייץ. במקור, שימושו הכלבים הגדולים בחוות האזור גם כבהמות משא וכמושכי עגלות.
היסטוריה של הגזע
כמו כל הכלבים, הברניזי הוא צאצא של הזאב. במקור נקרא הגזע Godly וגודל באזור העיירה הקטנה (Dürrbach) שבו הכלבים הגדולים היו נפוצים במיוחד. סביר להניח שכלבי המסטיף הרומאיים הוכלאו עם כלבים ששימשו לשמירת עדרים ואשר היו מסוגלים לעמוד בתנאי מזג האוויר הקשים של האלפים, כך גם הצליחו לרכך את מזגם של המסטיפים. כלבי הברנר זננהונד שימשו לאחר מכן כמושכי עגלות ומרעה. במהלך המאה ה-19 הגזע כמעט ונעלם. בשנות 1900 המוקדמות, מגדלים הציגו כמה פרטים של הכלבים גדולים בתצוגות בברן, ובשנת 1907 מגדלים ספורים מאזור בורגדורף ייסדו את מועדון הגזע הראשון, "Schweizerische Dürrbach-Klub" וכתב העת הראשון Standard שהגדיר הכלבים כגזע נפרד. בשנת 1910 כבר היו 107 חברים רשומים במועדון הגזע.
מבנה כללי
לברניזי יש פרווה מבהיקה בשלושה צבעים ועליה סימנים ייחודיים: "מעיל" שחור עם חזה לבן או סימנים בצבע חלודה מעל העיניים, צידי הפה, מול הרגליים, וכמות קטנה סביב החזה הלבן. פרוותם רכה ומשיית ושכבת השיער התחתונה שלהם עבה במיוחד. כאשר מסתכלים מהחזית, רואים מעין פרסת סוס לבנה סביב האף וצלב לבן "שווייצרי" על החזה. "נשיקה שווייצרית" היא סימן לבן הנמצא בדרך כלל מאחורי הצוואר, אבל עשוי להיות חלק מן הצוואר. כמו שאר הזננהונדים, מדובר בכלבים חזקים ומוצקים בעלי עצמות אדירות, כתפיים חזקות במיוחד ופסיעות ארוכות ויציבות. הם מגיעים לגובה ולאורך המרבי שלהם בסביבות גיל 15 חודשים, אולם ייתכן שיחלפו עוד שנתיים או 3 בטרם יגיעו לבגרות מלאה. הנקבות מעט קטנות יותר מהזכרים.
אופי
הזננהונד הם כלבים משפחתיים שאוהבים את כל בני המשפחה, ולכן מהווים בני לוויה מעולים. אלה כלבים שופעי טובי לב וסבלניים הטובים במיוחד עם ילדים. הם זקוקים לחברה אנושית ולחיבה. הם נובחים כדי להודיע על התקרבות זרים, אולם נרגעים במהרה. אם חושפים אותם לחתולים סוסים ולחיות בית אחרות בגיל צעיר, הם יקבלו אותם. כמה מהם יכולים להיות דומיננטיים מאוד ביחסם לכלבים אחרים. הכלבים יכולים לקפוץ לגובה רב ויש להזהר איתם שלא ימשכו חזק מידי או שיפחידו אנשים זרים.
אבולוציה
אֵבוֹלוּצְיָה בִּיּוֹלוֹגִית היא תהליך השינוי הגנטי באוכלוסייה של אורגניזמים לאורך דורות. התהליך כולל הן שינויים בתדירות ההופעה של אללים באוכלוסייה (כגון אלה שקובעים את סוג הדם) והן שינויים מצטברים העשויים להביא ליצירת מינים חדשים, כגון להתפתחות מצורות החיים החד-תאיות הקדומות למגוון היצורים החיים כיום – חד-תאיים מורכבים, הצומח, פטריות ובעלי חיים, בכללם האדם. האבולוציה הביולוגית היא תהליך שמתרחש באוכלוסיות ולא בפרטים בודדים.
תאוריית הָאֵבוֹלוּצְיָה היא תאוריה מדעית הולכת ומתפתחת המסכמת את הבנתם של חוקרי הביולוגיה בתהליכי האבולוציה הביולוגית. אבולוציה נצפתה בניסויים רבים והתאוריה אודותיה מקובלת כיום על ידי רובם המכריע של הביולוגים, והיא כוללת בבסיסה ידע בדבר מנגנוני הורשה וגנטיקה, את התאוריה של צ'ארלס דרווין על אודות אבולוציה דרך ברירה טבעית וכן התפתחויות מאוחרות יותר, כגון הסינתזה המודרנית. מדענים ממשיכים לחקור אספקטים של האבולוציה, דרך הצעה וניסוי של היפותזות, כמו גם פיתוח תאוריות המבוססות על ידע חדש מהשטח וממעבדות, וכן ממידע שמושג דרך ביולוגיה מתמטית ותאורטית. התגליות הקיימות והמתפתחות בתחום משפיעות לא רק על תאוריית האבולוציה, אלא גם על תחומים אחרים ונרחבים במדע ובטכנולוגיה.
מתוך זיהוי והבנת המשותף לכל עולם האורגניזמים – מנגיפים וחיידקים דרך צמחים ופטריות ועד לבעלי חיים – היא מאפשרת להכיל את תחומי הביולוגיה השונים בגוף ידע אחד, ולנצל ידיעות שנרכשו בחקר אורגניזם אחד לצורך העמקת המחקר וההבנה הביולוגית של אורגניזמים רבים אחרים. תורת האבולוציה מסבירה את היווצרות מגוון היצורים החיים ואת השוני הרב הקיים בתכונותיהם המורפולוגיות, הפיזיולוגיות וההתנהגותיות. כמו כן, היא מלמדת על מורכבותם של היצורים החיים ועל היווצרותם של מינים טקסונומיים חדשים ומאפשרת להבין את המבנה של מערכות אקולוגיות. הבנת עיקרי התהליך האבולוציוני תרמה למחקר הביולוגי, הרפואי והחקלאי, והביאה לפיתוחן של שיטות ייצור והפקה של מוצרים וחומרים מהטבע, לשימור טבע ולניהול מושכל של משאבי טבע.
לתאוריית האבולוציה הביולוגית השלכות חשובות גם על התפיסה האנושית של תהליכים: היא העניקה השראה לחוקרים בתחומים כמו תכנות מחשבים ותהליכי אופטימיזציה (כגון אלגוריתם גנטי), וכן תרמה להתפתחות רעיונות חברתיים ואנתרופולוגיים (כגון אבולוציה חברתית ותרבותית), אתיים ופילוסופיים. השפעות אלה על תחומים שאינם ממדעי הטבע עוררו גם התנגדות חזקה מימי דרווין ועד היום – בעיקר במישור החברתי, במישור המוסרי ובמישור התאולוגי (ראו: התנגדות לתורת האבולוציה).
מקור השם
המילה אבולוציה (מלטינית: Evolvere) שימשה ברומא העתיקה לתיאור פעולה של פרישת קלף מגולל. במאה ה-12 היא קיבלה משמעות של מעבר זמן, ולאחר מכן הורחבה המשמעות למושגים הקשורים בהתפתחות. במובנה הרחב, המילה "אבולוציה" משמשת בעת החדשה לתיאור כל תהליך של שינוי והתפתחות.
המילה אבולוציה לא הופיעה במהדורה הראשונה של מוצא המינים של דרווין. היא נוספה רק במהדורות מאוחרות יותר, וגם אז הופיעה רק בפרק האחרון. היא הוחדרה לביולוגיה בהשפעתו של הרברט ספנסר ונקלטה בשפה האנגלית כשם נרדף לקדמה. דרווין התנגד בתחילה למילה זו, משום שתורתו לא כללה שום רעיון של התקדמות כוללנית כתוצאה צפויה מראש של מנגנון שינוי כלשהו. דרווין השתמש בה לראשונה בספרו מוצא האדם, שראה אור ב-1871. הוא לא אהב את המונח אבולוציה, וניאות להשתמש בו רק משום שמטבע הלשון של ספנסר כבר נעשה נחלת הכלל.
תפיסות קודמות וחלופיות לתורת האבולוציה המודרנית
תורת האבולוציה התפתחה במשך ההיסטוריה. צ'ארלס דרווין נחשב לאבי תורת האבולוציה המודרנית, והרעיון המרכזי שלו הוא הברירה הטבעית. להלן מספר דוגמאות להוגים שקדמו לדרווין ורעיונותיהם המרכזיים:
תפישות עתיקות, הדומות לאבולוציה המודרנית
הפילוסוף היווני אמפדוקלס, איש אקראגאס בסיציליה ובן המאה ה-5 לפנה"ס, טען שלוש טענות: מכאן שעקרונותיו של אמפדוקלס על התפתחות היצורים החיים הם: למעשה אמפדוקלס הקדים את צ'ארלס דרווין ביותר מ-2000 שנים. אף על פי שהקדים את דרווין, אמפדוקלס לא סיפק תאוריה מדעית מוצקה, שגיבשה קהילה מדעית חוקרת, אלא תאוריה כללית שמתבססת על הנחות יסוד שבתקופתו לא היו האמצעים לבחון ולאושש.
גיבוש תורת האבולוציה המודרנית
הרעיון שהמינים משתנים היה מבוסס כמה עשרות שנים לפני זמנו של דרווין, ולמארק ניסח אותו כבר ב-1809. הרעיון נקרא "טרנספורמיזם", מלשון טרנספורם, השתנות, כשהכוונה הייתה למעבר מצורה אחת לאחרת. חוקרים צרפתים ואנגלים אחרים קדמו לדרווין בהצעת תאוריה של מוצא המינים על ידי ברירה טבעית. חלק מהם קדמו לו במאה שנה ויותר, בהם סבו, ארסמוס דרווין.
צ'ארלס דרווין נולד לאב רופא. הוא קיבל תואר ראשון בתאולוגיה, והחל ללמוד ביולוגיה במסגרת אוניברסיטאית, אך זנח לימודים אלה. תחילה למען סיורי הלימוד של חוקרי הגאולוגיה ולבסוף למען משרה בצי הסוחר. במסגרת היותו חוקר טבע במסע של אוניה ביגל בשנים 1931-1936, הוא ניהל תצפיות על החי במקומות שונים שבהם ביקר, והגיע למסקנותיו על אודות הברירה הטבעית ותפקידה באבולוציה. במשך עשרות שנים דרווין כתב ספרים ומאמרים על גאולוגיה ואבולוציה, סיכם את ממצאיו שלו, ואסף חומרים מחוקרים אחרים לשם גיבוש תורת האבולוציה.
בשנת 1858 הציגו דרווין ואלפרד ראסל וולאס את תורת האבולוציה, הפועלת על פי עקרונות הברירה הטבעית. ב-1859 פרסם דרווין את החיבור "מוצא המינים", שחשף את תורת האבולוציה למדענים רבים בני-זמנו. אנשי דת וכן תומכי רעיונות מדעיים סותרים, כמו הלאמארקיסטים, ביקרו בחומרה את "מוצא המינים" עם פרסומו. אך בחלוף הזמן רעיונותיו של דרווין קיבלו חיזוקים רבים יותר מאשר הרעיונות האחרים במישור הניסויי, בעיקר במישור התצפיתי ועל כן הרעיונות האחרים ננטשו.
הביולוג ארנסט הקל התרשם כי בדרך-כלל, שלבי התפתחות העובר חוזרים על האבולוציה שעבר המין כולו, מהתא הראשון עד לצורתו הסופית. את תצפיותיו בנושא הוא סיכם ב"חוק הביוגנטי". החוק נתפס כראיה חזקה לתורת דרווין. כיום ברור כי אין זה חוק טבע תקף, וגם במקרים שיש דמיון להתפתחות העובר, אין לצפות לחפיפה מושלמת עם ההתפתחות האבולוציונית. לדוגמה, בעוברי האדם, כמו בכל עוברי בעלי החוליות, מופעים חריצי הזימים (אבל העובר אינו נושם דרכם) והזנב במהלך התפתחות העובר. מאידך, הזדקפות האדם כהולך על שתיים בניגוד לאבותיו הקופים שנטייתם קדימה מקלה את אחיזת הידיים בענפי העצים, נעשתה בעזרת קיצור חלק משלבי ההתפתחות העוברית שבהריון ולא בעזרת הוספת שלב להתפתחות העוברית.
תורת דרווין קיבלה חיזוק נוסף עם התפתחות הגנטיקה בתחילת המאה ה-20, בעיקר עם הפרסום מחדש של כתביו של גרגור מנדל והפיתוח של מודל הארדי-ויינברג שהביאו מאוחר יותר להתפתחות הסינתזה האבולוציונית המודרנית. בעזרת הגנטיקה של מנדל ניתן היה להסביר את מנגנון התורשה עליו פועלת הברירה הטבעית, דבר שנבצר מדרווין לעשות והיווה לו מכשול.
השתלבות תורת האבולוציה במדע המודרני
תורת האבולוציה המודרנית מעולם לא הייתה מבודדת משאר המחקר המדעי. כבר בכתביו של דרווין הכילה תורת האבולוציה טיעונים מתחום הגאולוגיה (שוני במורפולוגית המאובנים בשכבות קרקע שונות) והגאוגרפיה (ייחודו של אזור המחיה, ובידודו מאזורי מחיה אחרים, ממלאים תפקיד בהתפתחות החיים שבו) וכן אקולוגיה - התאמת היצורים החיים לסביבה הטבעית שבה הם חיים. לאחר פרסום כתבי דרווין, משכה תורת האבולוציה בעיקר חוקרים שהשתמשו בה ככלי לפיתוח תורת הטקסונומיה (תורת מיון היצורים החיים). בהמשך, לאחר שהתגבשה קהילת חוקרים שתורת האבולוציה עצמה הייתה מרכז עניינם, החלו חוקרי ביולוגיה רבים אחרים להתעניין בה. הבולטים שבהם עסקו באנטומיה, באקולוגיה ובגנטיקה. תורת האבולוציה אפשרה לחוקרים אלה למצוא משמעות בממצאיהם במקום להציגם כרשימת עובדות שרירותית. בחלוף הזמן, גברה השפעת תורת האבולוציה על כלל ענפי הביולוגיה, ומאמרים מחקריים רבים בביולוגיה כוללים גם דיון במשמעות האבולוציונית של ממצאי המחקר.
הבסיס לתאוריית האבולוציה בתורת התורשה
תורשה היא העברת תכונות מהורה לצאצא בתהליך הרבייה. המדע העוסק בתורשה קרוי גנטיקה. הגנטיקה חוקרת את החומר התורשתי, דרך הורשתו והשפעתו על תכונות האורגניזם.