cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
יעל דקלבאום
ביוגרפיה
דקלבאום נולדה ב-1979 בירושלים. אביה, ד"ר דייוויד דקלבאום, עלה לארץ מקנדה והיה רופא שיניים ונגן בנג'ו בהרכב המקורי של להקת הפונדקאים. אמה, מרגלית, עבדה כעובדת סוציאלית.
קריירה מוזיקלית
הופעתה הראשונה מול קהל גדול התקיימה בגיל 9 בפסטיבל סולם יעקב בתור אורחת בלהקה של אביה. בילדותה שמעה מוזיקת פולקלור אנגלוסקסית מכל העולם בהשפעת אביה והופיעה על במות בישראל. בשנת 1995, זכתה בתחרות כישרונות צעירים, שבה הופיעה עם יונתן לוי מלהקת איזבו ושאול עשת. יחד עם לוי ועשת וכן עם ניר מנצור, הקימה את להקתה The Palmtrees ("הדקלים"). בהמשך דרכה הופיעה במועדונים כשהיא מבצעת קאברים לשירים של ג'ניס ג'ופלין, ג'וני מיטשל ואחרים.
בשנת 1999 השתתפה דקלבאום בהרכב של התזמורת הפילהרמונית בקונצרט הוקרה לביטלס, בהשתתפות ג'ורג' מרטין. באחת ההופעות פגשה את שלמה ארצי ומאוחר יותר שיתפה איתו פעולה באלבום "אהבתיהם", שבמסגרתו הקליטו דקלבאום וארצי בדואט גרסה מחודשת לשירו של ארצי "לא יודע מה עובר לך בראש".
בשנת 1997 בכניסה למבחנים ללהקה הצבאית פגשה את דנה עדיני והן נשארו חברות לאורך השירות הצבאי ואחריו, מאוחר יותר 2004 הכירו השתיים את קרולינה, ויחד הן הקימו את הלהקה "הבנות נחמה". הלהקה החלה את דרכה בהופעה במועדון "ג'ה-פן" התל אביבי במסגרת "ערב יצירה נשית". באמצע שנת 2007 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה, "הבנות נחמה". דקלבאום כתבה והלחינה חמישה שירים באלבום, חלקם עם אמנים נוספים. עם הבנות נחמה יצאה דקלבאום למסע הופעות בחו"ל.
בשנת 2009 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "Ground Zero", שכל שיריו באנגלית. דקלבאום כתבה והלחינה את כל עשרת השירים באלבום, ביניהם השיר "Alice", שאותו כתבה כשהייתה בת 17, לאחר שספגה השראה מהספר עליסה בארץ הפלאות. מהאלבום יצאו הסינגלים "Hundred Percent Light" ו-Alice. השירים Mystical Morning, Ground Zero ו-Alice הופיעו כבר בגרסאות מוקדמות באלבום הבכורה שהקליטה עם להקתה The Palmtrees בשנת 2004. שניים משירי האלבום - Alice ו-Hundred Percent Light שמופיעים בפסקול סדרת הטלוויזיה האמריקאית "ישנן בנות". בעונה השישית של הסדרה, נכנס גם השיר Lovers, מאלבומן של הבנות נחמה, שגם אותו כתבה והלחינה.
באפריל 2010 השתתפה דקלבאום בפסטיבל "Out in Israel" בסן פרנסיסקו בארצות הברית לצידם של אמנים ישראלים נוספים. הפסטיבל הוא הראשון של תרבות ישראלית גאה בחו"ל ובחסות משרד החוץ הישראלי.
בחודש מאי 2011 סיימה להקליט את אלבומה השני, "שמחה ועצב". במקור תוכננו שירי האלבום להיות באנגלית ובעברית ולכלול הופעות עם אמנים אורחים, אך לאחר שאביה נפטר החליטה דקלבאום ששירי האלבום יהיו בעברית בלבד. האלבום יצא לאור לחנויות ב-12 בינואר 2012. לדברי דקלבאום, האלבום אישי וישראלי יותר מהאלבום הקודם:
במקביל להופעות ההשקה של האלבום, התחילה להופיע בשיתוף פעולה עם להקת משינה בסדרת ההופעות האקוסטיות שלהם ברחבי ישראל.
ביוני 2012 הופיעה עם רונה קינן ותמר אייזנמן בפסטיבל לסבי באי לסבוס ביוון.
בשנת 2013 הלחינה את הטקסט "וינסנט" של צרויה להב עבור מירי מסיקה שראה אור באלבומה "מלך". בנוסף, במהלך שנה זו השתתפה שוב בפרויקט המוזיקלי עבודה עברית, וביצעה דואט עם קורין אלאל לשיר "הלב פועם" של אהובה עוזרי. בשיתוף פעולה נוסף בפרויקט עבודה עברית בשנת 2014 ביצעה את "שיר מגרש את החושך" של חוה אלברשטיין.
ביולי 2014 העלתה דקלבאום פרויקט מימון המונים עבור אלבומה השלישי, "אנוש", באתר הדסטארט. האלבום השלישי הופק על ידי יוסי פיין ויצא לאור במרץ 2015.
בספטמבר 2015 יזמה דקלבאום ביחד עם דפני ליף, מובילת המחאה החברתית של שנת 2011, פרויקט בשם "הדרך הביתה", פרויקט חברתי - מוזיקלי שנדד ברחבי ישראלי במשך 45 ימים.
דקלבאום כתבה את השיר "תפילת האמהות" לקראת "צעדת התקווה" של תנועת "נשים עושות שלום" באוקטובר 2016. מאז מלווה השיר את הפעולות והצעדות שמארגנת התנועה.
בשנת 2020 שחררה לרגל יום האישה הבינלאומי את השיר Women Of The World Unite שכתבה באנגלית והלחינה עם אדם בן אמיתי.
חיים אישיים
בין השנים 2012–2016 הייתה דקלבאום בזוגיות עם ליאת אביב. לדבריה מעולם לא הייתה בארון ולכן לא ראתה צורך לצאת ממנו.
בגיל 25 אובחנה דקלבאום עם מאניה דפרסיה ואושפזה בבית החולים הפסיכיאטרי כפר שאול והייתה מטופלת במשך חצי שנה בתרופות פסיכיאטריות.
ישנוני
ישנוני (באנגלית: Sleeper) הוא קומדיית מדע-בדיוני אמריקאית משנת 1973 בבימויו של וודי אלן, אשר מככב בסרט לצד דיאן קיטון. את התסריט כתבו אלן ביחד עם מרשל בריקמן.
תקציר העלילה
העלילה מתארת את הרפתקאותיו של מיילס מונרו (וודי אלן), בעל חנות למזון בריאות, בגריניץ' וילג', ניו יורק, אשר עבר הקפאה קריוגנית בשנת 1973 והופשר מאתיים שנה מאוחר יותר, במדינה בעלת משטר טוטליטרי כושל, על ידי אנשי מחתרת שמעוניינים להביא לנפילתו של המנהיג.
הסרט מלא בהומור סלפסטיק.
ביקורות ותגובות
הסרט קיבל ביקורות חיוביות מאוד ולציון 100% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 28 ביקורות.
גוצה דלצ'ב (עיר)
גוֹצֶה דֶלְצֶ'ב (בבולגרית: Гоце Делчев) היא עיר בדרום מערב בולגריה בשטח מחוז בלגואבגרד, לרגלי המורדות המרכזיים של הרי פירין ועד ל-1951 נקראה נֶבְרֶקופּ. שלושה קילומטרים מערבית לעיר, זורם נחל נברקופסקה שהוא יובל של נהר מסטה. העיר שוכנת 80 קילומטרים ממלניק, 97 קילומטרים מבירת המחוז בלגואבגרד ו-190 קילומטרים מבירת בולגריה סופיה.
היסטוריה
ראשית ההתיישבות האנושית במקום מיוחסת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית. ישוב מאורגן ומצודה נוסדו סמוך לעיר המודרנית במאה ה-2, עת שלטה באזור האימפריה הרומית. מאוחר יותר עם פיצולה של האימפריה, נשלט היישוב על ידי האימפריה הביזנטית וב-837 נכבש היישוב על ידי פרסיאן הראשון, חאן האימפריה הבולגרית הראשונה ונשאר בחזקת הבולגרים גם בתקופת האימפריה השנייה.
בסוף המאה ה-14 כבש באיזיט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית את היישוב, אשר נודע כבר אז בשם נברקופ. באמצע המאה ה-19, עידן התחייה הלאומית הבולגרית עבר היישוב תנופת פיתוח ובינוי. המקום נשאר בחזקת העות'מאנים גם לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ונכבש מידם על ידי צבא ממלכת יוון רק ב-19 באוקטובר 1912, בעת מלחמת הבלקן הראשונה. למרות תבוסת ממלכת בולגריה במלחמת הבלקן השנייה הועברה העיר לחזקתה במסגרת הסכם בוקרשט (1913), כאשר לאחר מלחמת העולם הראשונה, בוצע טרנספר של אוכלוסייה ממוצא יווני מהעיר אל תוך השטח היווני.
כלכלה ודמוגרפיה
אוכלוסיית היישוב מצויה במגמת גידול מתונה (ילודה לעומת תמותה), 50.5 אחוזים מהאוכלוסייה הן נשים ו-49.5 אחוזים הם גברים. 64 אחוזים מהאוכלוסייה הם בגילאי 18–62, 24 אחוזים מתחת לגיל 18 ו-12 אחוזים מעל גיל 62. נכון ל-2007 עמד שיעור האבטלה בעיר על 8 אחוזים, נתון הנמוך מהשיעור הממוצע בבולגריה. בעיר קיים מפעל לחומרי בניין, מפעל טקסטיל, צעצועי ילדים ומותג מים מינרליים מפורסם בבולגריה המכונה "מעיינות פירין". באזור העיר מגדלים ומעבדים טבק.
בשנת 2013 חתם ראש העיר על הסכם ערים תאומות עם מועצה אזורית שומרון.
הקהילה היהודית
לאחר כיבושה על ידי ממלכת יוון, בתום מלחמת הבלקן הראשונה הוכפלה אוכלוסיית יהודי העיר לכמה מאות ועם תום מלחמת העולם הראשונה, עת היה האזור מוקד קרבות, קטנה לכדי 150 נפשות. הרוב המוחלט של יהודי העיר עלה לישראל במהלך גל העלייה, בין השנים 1947 – 1949. בראשית המאה ה-21 התגוררה בעיר משפחה יהודית אחת. המשפחה מתגוררת בקומה העליונה של מבנה בית הכנסת כאשר הקומה התחתונה משמשת למסחר וכמחסן.
מטאור (פירושונים)
{{פירושונים|
צבי בר-שירה
צבי בר שירה (צב"ש) (11 בנובמבר 1932 - 14 ביולי 2016) היה עיתונאי ישראלי, מנהל ומארגן תחרויות שחמט, ושופט שחמט בינלאומי.
קורות חייו
צבי בר שירה נולד באוסטריה. עלה לישראל בשנת 1939 (במסגרת העלייה החמישית). את הקריירה העיתונאית שלו החל בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, ככתב בעיתון "עולם הספורט" ובך הכל סיקר אירועי ספורט במשך למעלה מ-50 שנים. בהמשך כתב בעיתונים "דבר", "על המשמר", "חדשות הספורט" ובמשך שנים רבות היה כתב במדור הספורט של עיתון "מעריב". בנוסף, היה מנחה אירועים.
היה חבר הנהלת האיגוד הישראלי לשחמט, שימש כיו"ר או כחבר בוועדות רבות. במשך עשרות שנים ארגן וניהל מאות תחרויות שחמט, כולל אליפויות ישראל. היה בעל דרגה ראשונה, ובשנת 1969 זכה באליפות מועדון "רטי" בתל אביב. בשנת 1974 העניק פיד"ה לבר-שירה את דרגת השיפוט שופט שחמט בינלאומי, והוא היה מהראשונים שקיבלו תואר זה בישראל.
היה ידוע בסטטיסטיקה שניהל על פעילויות ספורטאים (כולל שחמטאים) ותחרויות ספורט, וכשפרש לגמלאות המשיך לעבוד בהתנדבות במעריב, בעדכונים סטטיסטיים.
התגורר בגבעתיים, היה נשוי ליהודית ואב לבן.
גזית
היסטוריה
תחילתו של הקיבוץ ב-27 ביולי 1948, כאשר ראשוני המתיישבים הגיעו לכפר הנטוש טירה, הממוקם כשני קילומטר צפונית למיקום היישוב הנוכחי, והתארגנו שם להקמת יישוב חדש. התושבים היו גרעין של עולים מטורקיה, חברי "השומר הצעיר", יחד עם קבוצת עולים מרומניה ופולין. באביב 1949 הגיע לטירה גרעין על שם "טוסיה אלטמן" - נוער ניצול שואה יוצאי פולין. חברי הגרעין יוצאי טורקיה, עזבו את המקום תוך חצי שנה.
בשנת 1950 החל מעבר הקיבוץ למיקומו הנוכחי, כשני קילומטר דרומית לטירה. את מתיישבי קיבוץ גזית הקדימה בכפר טירה התיישבות קבוצה שנשאה את השם "ארגון בורכוב". הם הגיעו למקום בשנת 1943 ועזבו בשנת 1947, בגלל תנאי המקום הקשים הוחלט לצרף אותם למושב רמת צבי.
בשנת 1950 הוטמן בחצר הקיבוץ מצבור של נשק. הדבר נעשה ביוזמת מחלקת הביטחון של "הקיבוץ הארצי". איש הפלמ"ח, חבר קיבוץ בית אלפא ריכז לצורך ביצוע המשימה כחמישה חברי קיבוץ שנשבעו לשמור סוד. מוסדות הקיבוץ היו ממודרים, והדבר לא עלה לשיחת קיבוץ. בראשית שנות האלפיים התפרסם הדבר באמצעי התקשורת השונים. השר רפי איתן, בכיר המוסד לשעבר, נדרש לעניין ושיגר מכתב לקיבוץ בו הוא מעיד כי לחברי הקיבוץ ומוסדותיו לא הייתה נגיעה לנושא והוא מעולם לא הובא לידיעתם או אישורם.
בשנת 1950–1951 הצטרפה לקיבוץ קבוצה ראשונה של בוגרי "השומר הצעיר" מארגנטינה, אשר הניחה את היסודות להמשך קליטתן של קבוצות שונות מהמדינה. בהמשך הצטרפו לקיבוץ גרעינים של תנועת "השומר הצעיר", והן בוגרים של תנועות נוער אחרות, בעלות זיקה לשמאל הציוני, כולל צעירים מהקהילה היהודית-ספרדית בארגנטינה, שעלייתם לארץ והצטרפותם לקיבוץ היוותה פריצת דרך חשובה עבור קהילה זו.
בשנת 1953 נקלע הקיבוץ למשבר אידאולוגי. בסוף דיונים מרתונים הוחלט בשיחת הקיבוץ, בה השתתף יעקב חזן, להרחיק את החברים תומכי סנה. זה היה משבר אידאולוגי קשה שהסתיים בהוצאת 20 חברים, מהמרכזיים מבין יוצאי ארגנטינה. בעקבות המשבר הזה הוחלט בתנועה לצרף לקיבוץ גרעין ישראלי, שתרומתו למקום במשך השנים הייתה משמעותית ביותר בכל תחומי החיים. בשנים שלאחר מכן נקלטו בקיבוץ קבוצות שונות, בעיקר מארגנטינה יחד עם בני הקיבוץ שבחרו להישאר בו ולבנות בו את ביתם.
בשנותיו הראשונות לא היה כביש שחיבר את הקיבוץ לכביש 65 וגם אספקת המים הייתה מועטת, והיישוב התקיים ללא חיבור למערכת החשמל, כשאפשר היה להסתמך אך ורק על גנרטור אחד. בשנת 1953 נסלל כביש הגישה לנקודה ושנה לאחר מכן, ביוזמת המחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית נחפרה באר, שסיפקה מים לשתייה, להשקיה ולצרכים נוספים.
בשנים הראשונות, בגלל מחסור במים, הוקמו תחילה ענפי החי: רפת לחלב, בקר לבשר, דיר צאן ולול. ענפי השדה, לעומת זאת, סבלו מאוד ממחסור במים ומשנות בצורת, שחזרו ובאו בזו אחר זו. אי לכך, באין מספיק מקורות פרנסה, נשלחו קבוצות של חברים לעבודה בקיבוצי הסביבה.
בשנת 1952 הוקם מפעל לייצור כלי קרמיקה, כשלוחה של מפעל "נעמן", והוא נקרא "נעמן-גזית". מאחר שהמפעל לא ענה לציפיות ולצרכים, הוא נסגר בשנת 1956, ארבע שנים לאחר פתיחתו.
בשנת 1975 הוקם על אדמת גזית מפעל לייצור מוצרים פלסטיים, שנרכש שנתיים קודם לכן בחיפה, וחברי הקיבוץ עבדו בו עד לסיום בנייתו של המבנה. מפעל "פלזית", שהתחיל כמפעל לאריזות מזון מפלסטיקה, צמח וגדל למפעל המייצר גם לוחות שקופים, המיועדים לייצוא. המפעל גדל מאוד במשך השנים, ושלוחותיו מפוזרות בארץ ובעולם. כעת משמש המפעל מקור פרנסה עיקרי לאוכלוסיית הקיבוץ.
ענפי הפרנסה המסורתיים של הקיבוץ הם גידולי שדה, פרדס (בקרבת נחל תבור), מטעי שקדים וזיתים, דיר כבשים, בקר לבשר, ולול ורפת הפועלת בשיתוף פעולה עם קיבוץ משמר העמק. חלק מן החלקות משמשות לגידולים אורגניים. בקיבוץ קיימת נגריה המייצרת משטחי עץ. בנוסף קיימת בקיבוץ יזמות פרטית.
בשנים 1990–1991 קלט הקיבוץ עשר משפחות מיוצאי ברית המועצות, כששבע משפחות מתוכן ממשיכות לחיות במקום.
הקיבוץ החל בהפרטת חלק מנכסיו לתושבים (ההצעות העומדות על הפרק מתייחסות לחלוקת חלק מרווחי המפעל ומיפוי החקלאות) אך באופן שמרני ואיטי יותר מקיבוצים אחרים. חלק ניכר מתושבי הקיבוץ עובדים כיום מחוצה לו.
בחמש השנים האחרונות נקלטו בקיבוץ כ-25 משפחות צעירים של בני קיבוץ ואחרים, אשר חיים במקום בעצמאות כלכלית ואחראים על פתרונות הדיור שלהם באופן עצמאי.
לצד השינויים באורחות החיים, דואג הקיבוץ לשמר את הערבות ההדדית בתחומי הליבה, כגון – בריאות, סיעוד, חינוך ועוד.
ארמון בומונט
ארמון בומונט (באנגלית: Beaumont Palace) שבאוקספורד, אנגליה, נבנה על ידי מלך אנגליה הנרי הראשון בשנת 1130 כארמון מלכותי הקרוב לבקתת הציד ואחוזת הצייד שלו בוודסטוק שבאוקספורדשייר (אחוזה מהווה כיום חלק מארמון בלנהיים).
בשנת 1314, כאשר אדוארד השני, מלך אנגליה יצא להילחם בקרב בנוקבורן נשבע לפני הקרב למרים אם ישו שייסד מנזר כרמליתי אם ינצח בקרב. לאחר ניצחונו העניק המלך את הארמון למסדר הכרמליתי בשנת 1318 והוא נשאר בידיהם עד לפירוק המנזרים בתקופת הנרי השמיני - עת שהמנזר פורק תרתי משמע, ומאבניו נבנתה מכללת כריסט צ'רץ' ומכללת סנט ג'ונס.
כיום מצוי במקום בו עמד הארמון רחוב בומונט (Beaumont Street), שנסלל בשנות ה-20 של המאה ה-19.
גארפילד (סרט, 2024)
גארפילד (באנגלית: Garfield) הוא סרט קולנוע קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת, אשר מבוסס על רצועת קומיקס בעלת אותו שם שנוצרה על ידי ג'ים דייוויס. הסרט בוים על ידי מארק דינדאל ונכתב על ידי דייוויד ריינולדס, כאשר הוא הופק על ידי סרטי קולומביה בשיתוף Alcon Entertainment, שזהו סרט ההנפשה הראשון שלהם. בסרט מדבבים כריס פראט כקול של גארפילד, לצד הקולות של סמואל ל. ג'קסון, ניקולס הולט, ססילי סטרונג, האנה וואדינגהאם, ברט גולדשטיין, בואן יאנג ווינג ריימס.
מנו קאצ'ה
מנו קאצ'ה (בצרפתית: Manu Katché; נולד ב-27 באוקטובר 1958) הוא מתופף וכותב שירים צרפתי.
גארפילד (סרט, 2024)
הפקה
ב-24 במאי 2016, הוכרז שאולפני אלקון תפתח סרט אנימציה חדש של גארפילד, עם הפקת ג'ון כהן וסטיבן פ. וגנר, מתוך תסריט של מארק טורגוב ופול א. קפלן. מארק דינדאל הוכרז כבמאי ב-12 בנובמבר 2018, עם קדם-הפקה שהתחיל בחודש הבא. באוגוסט 2019, ויאקום רכשו את הזכויות על גארפילד. עם זאת, בדצמבר 2020, דינדל אישר שהסרט עדיין בהפקה. ב-1 בנובמבר 2021, כריס פראט הוכרז כקולו של גארפילד, עם אנימציה מסופקת על ידי DNEG אנימציה, סטודיו לאפקטים חזותיים ואנימציה שעבד בעבר על הסרט המצויר הבאג של רון. היא תפיק את הסרט עם אלקון, וסוני תשמור על זכויות הפצה גלובליות של הסרט, למעט סין. כמו כן, הוכרז כי תסריטאי מוצאים את נמו, דייוויד ריינולדס, יכתוב במקום זאת את התסריט. דינדל וריינולדס עבדו בעבר יחד על סרט האנימציה של דיסני "הקיסר נפל על הראש". המדבב פרנק ולקר, שמדבב את גארפילד מאז 2007, הביע את אכזבתו מכך שלא יצרו קשר כדי להשמיע את הדמות.
מנו קאצ'ה
מוזיקאי סשן
קאצ'ה נולד בסן מור דה פוסה בפרברים הדרום-מזרחיים של פריז. הוא הופיע בכמה אלבומים מצליחים באמצע שנות השמונים, בהם באלבום So של פיטר גבריאל משנת 1986 ו־... Nothing Like the Sun ו־The Soul Cages של סטינג. מאז הוא הופיע בסצנות הפופ, הרוק ומוזיקת עולם, וניגן עם אמנים ולהקות רבות, ביניהם: Afro Celt Sound System, ג'ף בק, אל דימיולה, Tears for Fears, יורית'מיקס, סימפל מיינדס, דייר סטרייטס, לורן וואלי, ז'אן מאס, ג'וני מיטשל, מייק לינדופ, יאן גרברק, מנגו, מאנו צ'או, לורינה מק'קניט, יוסו נ'דור, רובי רוברטסון, ג'ואן ארמטריידינג, ג'ו סטריאני, טורי איימוס, ריצ'רד רייט, קייל איסטווד, הנוצרים, וריואיצ'י סקמוטו. מנו עבד גם עם זלאטן סטטישיץ 'ג'יבוני, זמר קרואטי, באלבומיו Mirakul (2001) ו־Unca Fibre (2006), והופיע עם גיבוני עבור שני האלבומים.
הוא ניגן תופים בכל הקטעים פרט לאחד באלבומה של טרייסי צ'פמן משנת 1992 Matters of the Heart.
גארפילד (סרט, 2024)
הפקה
במאי 2022, סמואל ל. ג'קסון הצטרף לסרט כאביו של גארפילד, ויק. באוגוסט 2022 נוספו לצוות השחקנים וינג ריימס, ניקולס הולט, האנה וואדינגהם וססילי סטרונג. בנובמבר 2022, ברט גולדשטיין ובואן יאנג נוספו לצוות השחקנים.
מנו קאצ'ה
עם Preface
בין השנים 1985 עד 1988 קאצ'ה היה בלהקה Preface, עם נגן הגיטרה קמיל רוסטאם.
גארפילד (סרט, 2024)
הפצה
הסרט מתוכנן לצאת לאקרנים בקולנוע בארצות הברית ב-24 במאי 2024. הוא היה אמור לצאת בעבר ב-16 בפברואר 2024.
מנו קאצ'ה
סולו
בשנת 1992 הוציא קאצ'ו את אלבום הסולו הראשון שלו, It's About Time, אשר מתאפיין בעיקר בסגנון הרוק, ומופיעים בו מוזיקאים אורחים כמו דניאל לנואה, דייוויד רודס, פיטר גבריאל, דייוויד סאנסיוס, ברנפורד מרסליס וסטינג. אלבומי הסולו שלו שלאחר מכן היו בסגנון הג'אז. הוא הוציא את אלבום הסולו השני שלו ב־12 בספטמבר 2005 תחת השם Neighbourhood, בו מופיעים יאן גרברק בסקסופון, תומאש סטנקו על חצוצרה, מרצין וסילבסקי בפסנתר וסלבומיר קורקביץ' בקונטרבס. אלבום הג'אז השני שלו (שיצא תחת הלייבל ECM), Playground יצא בספטמבר 2007. במרץ 2010, קאצ'ו הוציא את האלבום Third Round.
משנת 2003 ועד 2007, הוא היה אחד מארבעת השופטים בסדרת הטלוויזיה נובל סטאר (הגרסה הצרפתית לסדרת אמריקן איידול) יחד עם המפיק דאב עטיה, המלחין אנדרה מנוקיאן והזמרת מריאן ג'יימס.
קאצ'ה היה נחשב שופט שהמתמודדים חששו ממנו רבות, בגלל שנינותו ושיקול דעתו החמור לגבי הגרוב, המקצב והקצב של מתמודדי השירה.
מאז ינואר 2008 מנחה קאצ'ה את התוכנית החודשית One Shot Not בערוץ ארטה.
באוגוסט 2011 יצא האלבום Rock the Tabla, בו מופיעים מנו קאצ'ה, בילי קובהאם, א"ר רחמן, חוסאם רמזי ועומר פארוק טקבילק.
אלבומים בהם השתתף
עם ג'ף בק
עם טרייסי צ'פמן
עם דייר סטרייטס
עם פיטר גבריאל
עם ג'אן גרברק
עם הרבי הנקוק
עם נייג'ל קנדי
עם לורנה מקנט
עם ג'וני מיטשל
עם ג'ו סאטראני
עם סטינג
עם לואי ברטיגנאק
עם ריצ'רד רייט
עם רובי רוברטסון
עם Tears for Fears
עם פרנסיס קברל
קורל סימנוביץ'
קורל סימנוביץ'-רוברטו (נולדה ב-9 בספטמבר 1991) היא מעצבת אופנה, דוגמנית ושחקנית ישראלית-אמריקאית.
ביוגרפיה
סימנוביץ' נולדה בניו יורק שבארצות הברית, להורים ישראלים. אמה, לימור בהט, התמודדה ב־1984 בתחרות מלכת היופי. אביה, רוני סימנוביץ', היה כדורגלן ששיחק במכבי תל אביב ופרש לקריירת עסקים, לאחר שנפצע בגיל מוקדם. כשהייתה סימנוביץ' בת שלוש, חזרה משפחתה לגור בישראל והתמקמה בתל אביב. כעבור חמש שנים התגרשו הוריה. אמה הייתה בקשר זוגי עם איש העסקים טדי שגיא ונולדה להם בת. אביה נישא בשנית בשנת 2004 לאשת העסקים וחברת הכנסת, פנינה רוזנבלום.
בנעוריה למדה בתיכון חדש שבתל אביב, במגמת ספורט. את שירותה בצה"ל עשתה כמש"קית ת"ש בבסיס צריפין.
לאחר סיום שירותה הצבאי, למדה עיצוב אופנה במכללת שנקר וסיימה בהצטיינות תואר ראשון בתחום זה.
קריירה
במקביל ללימודיה, החלה בקריירת דוגמנות. סימנוביץ' הצטלמה לקמפיינים עבור פוקס, Go Under, הייתה לפרזנטורית של סבוקלם ושל מותג הצעירות של "רנואר", twentyfourseven, וכן השתתפה בקמפיין תדמית לפרויקט "גינדי TLV" בתל אביב.
בשנים 2013–2014 הצטלמה לקטלוג בגדי הים של "פלפל".
לאחר לימודיה בשנקר, עבדה כמעצבת אופנה ועיצבה בין היתר קולקציה שנושאת את שמה עבור מותג אופנה מוביל.
באוגוסט 2015 הייתה דוגמנית הבית של האתר "Adika". באותה שנה, הצטלמה למגזין "בלייזר".
בפברואר 2017 הצטלמה לקמפיין בגדי הים של "אפרודיטה". באותה שנה, הצטלמה גם לקמפיין לרשת אופנת הנשים והצעירות GONG והובילה קמפיין של אחד ממותגי אופנת הכלות המובילים באירופה. באוקטובר 2017 הובילה קמפיין עבור חברת התכשיטים YVEL.
בדצמבר 2017 נהייתה הפרזנטורית של מותג האופנה "גליתה", במקומה של השחקנית דנה פרידר.
בינואר 2018 קיבלה קמפיין למותג הקוסמטיקה רבלון. חודש אחר כך, פורסם כי סימנוביץ' תשמש כפרזנטורית של מותג המשקפיים הבינלאומי KYPERS, הנמצא בבעלות משפחתו של כדורגלן ברצלונה, ג'רארד פיקה. במרץ אותה שנה הובילה קמפיין של רשת "אפריל" (במקום הזמרת מארינה מקסימיליאן) והפכה לאחת הדוגמניות הישראליות המרוויחות ביותר ב-2018.
לחשבון האינסטגרם של סימנוביץ' מעל ל-810 אלף עוקבים. היא דורגה ב-2019 במקום השמיני בקרב הישראלים ברשת החברתית. אחד מסימני ההיכר של סימנוביץ' הוא הקול יוצא הדופן שלה, ופרט זה זכה לאזכורים ברשת האינטרנט ובתוכניות טלוויזיה.
חיים אישיים
בשנת 2018, לאחר ארבע שנות זוגיות, נישאה לכדורגלן הספרדי-קטלאני, סרג'י רוברטו, בנישואים אזרחיים בישראל על ידי רב רפורמי. השניים הורים לבת ולבן..
Folklore: The Long Pond Studio Sessions (from the Disney+ Special)
הוא אלבום הופעה ופסקול של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. האלבום יצא לאור ב-25 בנובמבר 2020 על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. הוא מתבסס על אלבומה השמיני, Folklore.
האלבום הוא גם פסקול הסרט, Folklore: The Long Pond Studio Sessions.
רקע
האלבום הופק על ידי טיילור סוויפט, ג'ק אנטונוף וארון דסנר, שהיו המפיקים של Folklore. האלבום מחולק לשני תקליטורים: הראשון הוא התקליטור של מהדורת הדלוקס של Folklore, הכולל בתוכו גם את רצועת הבונוס "The Lakes", בעוד התקליטור השני הוא פסקול הסרט, Folklore: The Long Pond Studio Sessions.
את אלבום ההופעה והשירים שנכללו בו, הקליטה סוויפט באולפני לונג פאונד שבעמק ההדסון, ניו יורק.
ברברה עדן
ברברה עדן (באנגלית: Barbara Eden; נולדה ב-23 באוגוסט 1931) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון וזמרת אמריקאית, הידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד "ג'יני" בסיטקום "אני חולם על ג'יני".
ביוגרפיה
עדן נולדה בשם ברברה ג'ין מורהד בטוסון שבמדינת אריזונה, לאליס מרי (פרנקלין) ולהוברט הנרי מורהד, שהיו כשנולדה בני 17 ו-22 בהתאמה (לפי תעודת הלידה של ברברה). אחרי גירושי הוריה עברה עם אמה לסן פרנסיסקו, שם התחתנה האם עם הריסון קונור הופמן, ונולדה להם בת, שהיא אחותה למחצה של עדן. בתקופת השפל הגדול כשהמשפחה לא הייתה יכולה להרשות לעצמה מותרות, הייתה אמה של ברברה שרה שירים כדי לבדר את בנותיה.
קריירה
הופעתה הפומבית הראשונה של עדן הייתה כסולנית במקהלת הכנסייה. בנעוריה היא שרה עם להקות מקומיות במועדוני לילה תמורת 10$ ללילה. בגיל 16 הצטרפה לאיגוד השחקנים (Actors' Equity). היא למדה זמרה בקונסרבטוריון למוזיקה של סן פרנסיסקו (SFCM) ולמדה משחק בבית הספר "אליזבת הולוויי סקול אוף תיאטר". עדן בוגרת בית הספר התיכון אברהם לינקולן בסן ספרנסיסקו במחזור של שנת 1949, ולמדה תיאטרון במשך שנה אחת בסיטי קולג' של סן פרנסיסקו. ב-1951 זכתה בתואר מיס סן פרנסיסקו, בשם ברברה הופמן. היא השתתפה בתחרות "מיס קליפורניה" אבל לא זכתה.
ב-1956 הופיעה עדן בתוכניתו של ג'וני קרסון בתפקיד קבוע למחצה.
עדן השתתפה בתוכניות טלוויזיה שונות בהן "תוכנית הלילה של ג'וני קרסון", "The West Point Story", "לוסי אהובתי", "המיליונר", "Target: The Corruptors!", "קרוסרודס", "פרי מייסון", "Gunsmoke", "כלה של חורף", "Adventures in Paradise", "המופע של אנדי גריפית'", "Saints and Sinners", "איש וירג'יניה", "Slattery's People" ובעונה האחרונה של הסדרה "Route 66". היא כיכבה בתפקיד אורח בארבעה פרקים של הסדרה "Burke's Law" וגילמה דמות שונה בכל פרק. בסרט "The Tarnished Angels" בכיכובו של רוק הדסון הופיעה עדן כניצבת וללא קרדיט. אחר כך כיכבה בסדרה הקומית "איך להינשא למיליונר", שהייתה מבוססת על סרט באותו שם משנת 1953.
עדן התגלתה בהוליווד כשכיכבה במחזה עם ג'יימס דרורי. במאי הקולנוע מארק רובסון, שבהמשך ביים אותה בסרט "הנוף מהמרפסת", ראה אותה בהצגה ורצה אותה עבור אולפני פוקס המאה ה-20. היא עשתה מבחן בד לתפקיד שגילמה ג'ואן וודוורד בסרט "פריסה לתשלומים" (מ-1957). היא לא קיבלה את התפקיד, אבל חתמה על חוזה עם האולפן. היא עשתה מבחן בד גם לתפקיד של בטי אנדרסון בסרט "פייטון פלייס" (מ-1957) אבל טרי מור קיבלה את התפקיד. עדן שיחקה בתפקידים קטנים בסרט "Bailout At 43,000", בסרט על פי המחזה וב-"The Wayward Girl". אחר כך החלה להופיע בתפקידים ראשיים וכיכבה לצדם של גארי קרוסבי, בארי קו וסאל מינאו בסרט "A Private's Affair". ב-1960 כיכבה לצדו של אלביס פרסלי בסרט "כוכב בוער".
ב-1961 שיחקה עדן בתפקיד משנה בדמות לוטננט קאתי קונורס בסרטו של אירווין אלן "Voyage to the Bottom of the Sea". היא כיכבה בסרט הסינרמה "עולמם המופלא של האחים גרים" בבימויו של ג'ורג' פאל עבור מטרו גולדווין מאייר, ובהפקה נוספת של אירווין אלן "חמישה שבועות בכדור פורח" של פוקס המאה העשרים. ב-1962 שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בקומדיה "Swingin' Along" בכיכובם של טומי נונאן ופיטר מרשל בהופעתם המשותפת האחרונה על המסך. עדן עשתה מבחן בד עם אנדי ויליאמס לסרט "State Fair" אבל לא קיבלה את התפקיד.
סרטה האחרון של עדן עם פוקס המאה העשרים היה "הקנרית הצהובה" ב-1963. היא עזבה את פוקס והחלה להופיע בתפקיד אורח בתוכניות טלוויזיה ולשחק בסרטי קולנוע של MGM, יוניברסל וקולומביה. בשנים הבאות שיחקה בתפקידי משנה בסרטים כגון "The Brass Bottle" ו"שבעת הפרצופים של ד"ר לאו".
אני חולם על ג'יני
בשנת 1964 הייתה קומדיית המצבים "מעשי כשפים" במקום השני במדרוג של תוכניות הטלוויזיה. בעקבותיה החתים המפיק סידני שלדון את עדן לככב בסיטקום הפנטזיה "אני חולם על ג'יני" לשידור ברשת NBC. אחרי שניסה ללא הצלחה מספר כוכבניות ברונטיות ומלכות יופי, פנה שלדון לעדן, שאותה ראה בסרט "The Brass Bottle", ולאחר שקיבל עליה המלצות חמות מעמיתים אחדים. עדן גילמה אישה בשם ג'יני, השדה היפהפייה שמשתחררת מהבקבוק על ידי האסטרונאוט וקפטן בחיל האוויר של ארצות הברית אנתוני "טוני" נלסון בגילומו של לארי הגמן.
עדן שיחקה בתפקיד ג'יני במשך חמש שנים ו-139 פרקים. בנוסף לכך בשמונה פרקים גילמה עדן, כשהיא חובשת פאה ברונטית, את אחותה המרשעת של ג'יני, שחושקת בטוני נלסון. עוד גילמה עדן בסדרה את אמה האומללה של ג'יני.
אחרי "ג'יני" הופיעה עדן בפיילוט שלא שודר בשם "המופע של ברברה עדן", ובפיילוט נוסף "The Toy Game". סרט הטלוויזיה הראשון שלה היה "The Feminist And The Fuzz". על אף שהיא ידועה בעיקר מתפקידיה הקומיים, רוב הסרטים האלה היו סרטי דרמה, כגון הסרט "A Howling in the Woods" בו כיכבה לצדו של לארי הגמן שותפה לסדרה "ג'יני".
ב-1974 שיחקה עדן בסרט "The Stranger Within" בדמות עקרת בית בשם אן קולינס שמתעברת על ידי חייזרים. ב-1977 שיחקה בתפקיד ליז סטונסטריט, שוטרת לשעבר ובלשית החוקרת מקרה של יורשת נעדרת, בסרט הטלוויזיה. ב-1988 כיכבה והפיקה את סרט הקומדיה הרומנטית "The Secret Life of Kathy McCormick". ב-1990 הפיקה סרט נוסף וכיכבה בו סרט הטלוויזיה "Opposites Attract" לצדו של ג'ון פורסיית'.
ב-1978 שיחקה עדן בסרט "Harper Valley PTA" המבוסס על שיר קאנטרי פופולרי באותו שם. הסרט הוביל לסדרת טלוויזיה באותו שם ששודרה ב-1981. גם בסרט וגם בסדרה מגלמת עדן את הדמות הראשית, סטלה ג'ונסון. הסדרה שודרה החל מ-16 בינואר 1981, ובעונה השנייה, שהחלה ב-29 באוקטובר אותה שנה, שונה השם ל"הרפר ואלי".
מ-3 באפריל עד 16 בספטמבר 1984 כיכבה עדן בהפקה של לי גובר ושלי גרוס של המחזה זוכה הטוני "אשת השנה" מאת ג'ון קנדר ופרד אב, בו גילמה את טס הרדינג קרייג לצדם של דון צ'סטיין ומרילין קופר. בשנת 1990 הופיעה עדן בחמישה פרקים בסדרת הטלוויזיה "דאלאס" בתפקיד לי אן דה לה וגה, המיליארדרית המבקשת נקמה בג'יי אר יואינג. בסדרה זו חזרה להופיע לצדו של לארי הגמן, שכיכב לצדה ב"אני חולם על ג'יני". ב-1991 כיכבה עדן במחזה "Same Time, Next Year" יחד עם ויין רוג'רס, וגילמה שוב את הדמות של "ג'יני" בסרט טלוויזיה. ב-1993 כיכבה עדן בסיור הופעות ב-11 ערים ברחבי המדינה במחזה "Last of the Red Hot Lovers" לצדו של דון נוטס.
ב-1996 כיכבה עדן במחזמר "Nite Club Confidential" בתפקיד קיי גודמן. עוד שיחקה במחזות זמר כגון "צלילי המוסיקה", "אנני אוקלי אשת לפידות", "דרום פסיפיק" עם רוברט גולט, "משחקי הפיג'מה" עם ג'ון רייט, וב"גברים מעדיפים בלונדיניות" בתפקיד לורליי לי. היא השתתפה כזמרת אורחת בתוכניות טלוויזיה רבות בהן תוכניות של בוב הופ, "המופע של קרול ברנט", "המופע של ג'ונתן וינטרס", "המופע של ג'רי לואיס", "המופע של טום ג'ונס", "טוני אורלנדו ולהקת שחר", ובתוכנית "דוני ומארי". ב-1967 הקליטה אלבום בשם "Miss Barbara Eden" שיצא בלייבל "Dot Records".
משנת 2000 עד 2004 כיכבה עדן בסיור הופעות של המחזה "The Odd Couple ... The Female Version" בתפקיד פלורנס אונגר לצדן של ריטה מקנזי ואוליב מדיסון. במרץ 2006 חזרה עדן להופיע לצדו של לארי הגמן במסע יחסי ציבור לקידום הוצאת גרסת ה-DVD של "אני חולם על ג'יני". הם הופיעו יחד בתוכניות טלוויזיה שונות כגון "בוקר טוב אמריקה", "The View", "מרתה" ו-"Showbiz Tonight". במרץ 2006 התאחדו הגמן ועדן שוב, הפעם בהופעה על במת התיאטרון בניו יורק, במחזה "מכתבי אהבה" בקולג' סטטן איילנד ובאקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט.
עדן כיכבה במחזה "מכתבי אהבה" לצדו של האל לינדן, וכיכבה בתפקיד אורח בסדרה "נשות קבע", אותה כתבה והפיקה אחייניתה קתרין פוגייט. בדצמבר 2008 החלה את צילומי סרט הטלוויזיה "Always and Forever" של ערוץ הולמרק, ששודר באוקטובר 2009.
חיים אישיים
עדן כתבה ספר זכרונות בשם "Jeannie Out of the Bottle" שיצא לאור ב-5 באפריל 2011 בהוצאת Crown Archetype, מחלקה של רנדום האוס.
הספר מתעד את חייה האישיים של עדן ואת הקריירה שלה בהוליווד בתקופה של יותר מ-50 שנה. הספר הגיע למקום ה-14 ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
עדן התחתנה שלוש פעמים. ב-1958 נישאה לשחקן מייקל אנסרה והתגרשה ממנו ב-1974. בין השנים 1977 עד 1982 הייתה נשואה לצ'ארלס פגרט. וב-1991 התחתנה עם ג'ו הייכולץ. פרטים אודות נישואיה מופיעים בספר כמו גם התמוטטותה בעקבות מותו של בנה היחיד מתיו.
ב-17 בנובמבר 1988 קיבלה עדן כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד על תרומתה לטלוויזיה. ב-1990 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד מטעם בית הספר למשפטים של אוניברסיטת מערב לוס אנג'לס.
פטר ואן דן ברך
פטר ואן דן ברך (בהולנדית: Peter van den Berg; נולד ב-19 בדצמבר 1971) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל הולנדי, וכיום מאמן את קבוצת הנוער של מכבי תל אביב.
קריירה כשחקן
ואן דן ברך נולד ברוטרדם שבהולנד ושיחק במחלקות הנוער של מועדון כדורגל לומברדיה המקומית. ב-1989 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בוגרת באקסלסיור רוטרדם, אז ליגת המשנה ההולנדית. ב-1997 עבר לשחק בא.ז. אלקמאר והעפיל עם הקבוצה לליגת העל ההולנדית. ב-2000 עבר לשחק בוואלבייק. ב-2003 חזר לעיר רוטרדם כשחתם בפיינורד. בהמשך שיחק ב ודן בוס. סך הכל שיחק ב-444 משחקים, כולם בליגות השונות בהולנד.
קריירה כמאמן
ב-2009 חזר ואן דן ברך שוב לרוטרדם, הפעם לתפקיד במחלקת הנוער של ספרטה רוטרדם. ב-2013 עבר לקבוצה הבוגרת כעוזר מאמן. ב-2015 חתם כמאמן ואלבייק מליגת המשנה, ושם היה שנתיים שבסופם ירדה הקבוצה ליגה. ב-2018 מונה כמאמן במחלקת הנוער של פיינורד לעונה אחת. ב-2019 הצטרף לנבחרת ערב הסעודית עד גיל 21 כעוזר מאמן.
ב-1 ביולי 2021 הצטרף ואן דן ברך למכבי תל אביב מליגת העל כעוזר המאמן של פטריק ואן לוון.
מפלגת העם הקרואטית
מפלגת העם הקרואטית - ליברל-דמוקרטים (בקרואטית: Hrvatska narodna stranka - Liberalni Demokrati), היא מפלגה ליברלית בקרואטיה.
המפלגה חברה באינטרנציונל הליברלי ובמפלגה האירופית הליברל-דמוקרטית לרפורמה.
המפלגה בגלגולה הנוכחי נוסדה ב-1990. מ-1994 הנהיג אותה רדימיר צ'אצ'יץ'. בשנת 2000 נבחרה לתפקיד וסנה פוסיץ', וב-2008 חזר צ'אצ'יץ' לכהן כראש המפלגה.
בבחירות 1992 זכתה המפלגה בשישה מושבים בפרלמנט של קרואטיה, וב-1995 זכתה בשני מושבים. בבחירות בשנת 2000 זכתה בשני מושבים והשתתפה בקואליציה עם שלוש מפלגות נוספות, בממשלתו של איביצה ראצ'אן. צ'אצ'יץ' כיהן בתקופה זו (2000-2003) כשר השיכון והעבודות הציבוריות. מספר שבועות לאחר הבחירות ב-2000, מונה סטייפן מסיץ', חבר המפלגה ומועמד הקואליציה, לתפקיד נשיא קרואטיה, והוא ממשיך לכהן בתפקיד זה גם כיום (2009).
בוועידת המפלגה שהתכנסה ב-6 בפברואר 2005, החליטו 1,250 צירי המפלגה על מיזוגה עם המפלגה הליברל דמוקרטית של קרואטיה. בבחירות שהתקיימו לאחר מכן, זכתה המפלגה המאוחדת ב-13 נציגים בפרלמנט, והייתה המפלגה השלישית בגודלה בקרואטיה.
בבחירות שהתקיימו ב-2007, זכתה המפלגה ב-7 מושבים ונותרה באופוזיציה.
שמורת קרונוצקי
"שמורת קרונוצקי", רשמית שמורת הביוספרה הטבעית הממלכתית של קרונוצקי (ברוסית: Кроно́цкий госуда́рственный природный биосфе́рный запове́дник) היא אחת השמורות הוותיקות ביותר ברוסיה. היא הוקמה בשנת 1934 באתר שמורת סובולין, שהתקיימה מאז 1882. שמורת הטבע קרונוצקי ממוקמת בחלק המזרחי של חצי האי קמצ'טקה ומשתרע על שטח של 1,147,619.37 דונם, כולל 135,000 דונם (1,350 קמ"ר) על חוף האוקיינוס השקט. השמורה כוללת את שטח חצי האי קרונוצקי. ישנם 8 הרי געש פעילים, הגבוה שבהם הוא קרונוצקי (3,528 מטרים), אגמי מים חמים, עמק הגייזרים המפורסם ומפלים.
מצב הגנה ושימוש
על פי התקנות על השמורה (שאושרו על ידי משרד משאבי הטבע הרוסי ב־16 במאי 2001), "בתוך האזור המוגן של השמורה, פעילויות כלכליות ואחרות המשפיעות לרעה על אובייקטים טבעיים ומתחמי השמורה אסורים"; "בקרקע ובשטח המים של השמורה, כל פעילות הסותרת את מטרות השמורה ומשטר ההגנה המיוחד על שטחה אסורה".
מעמדה הבינלאומי של השמורה מוגדר כשמורת ביוספרה A, ומהווה מורשת עולמית תרבותית וטבעית של אונסק"ו, כחלק ממתחם הרי הגעש של קמצ'טקה. בקטגוריית האזורים המוגנים על פי סיווג האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע (IUCN) היא נחשבת שמורת טבע קפדנית.
היסטוריה
על פי דרישתו של פולני גולה לשעבר, זואולוג וגאוגרף ידוע ב. דיבובסקי, בקמצ'טקה בשנת 1880 הוכנסו בשטח השמורה תקופות מוגבלות לראשונה לציד צובלים (מ-1 במרץ עד 15 באוקטובר). מאוחר יותר פנה דיבובסקי, בשם תושבי מחוז פטרופאבלובסק, לממשלה בבקשה להצהיר על מחוזות קרונוצק ואסאצ'י כמוגנים. הבקשה התקבלה ובשנת 1882, כדי להגן לא רק על הצובלים, אלא גם על הכבשים, האיילים ולוטרות הנהרות, הוקמה שמורה על אדמות אלה. אמצעי השימור נתנו תוצאה מובהקת, אם כי לשמורה לא היה מימון, ומדיניות הגבלת הציד תוחזקה רק על ידי כוחות האוכלוסייה המקומית, שהיו מעוניינים לשמור על המשאבים.
ניסיונות ליצור שמורת טבע נמשכו. בשנים 1916–1917 עבדה משלחת של משרד החקלאות בקמצ'טקה, ועל פי תוצאות המחקר שלה, ב-8 ביולי 1917 הוכרז אזור קרונוצקאיה כשמורת טבע על ידי ממשלת רוסיה הזמנית החדשה. אולם בשל מלחמת האזרחים, תוכנית זו לא יושמה.
עד 1938 הוכפפה השמורה לארגוני ציד שונים, שאז היו אחראים להגנה על הטבע, ולאחר מכן הועברו לוועד הפועל המרכזי של רוסיה, ובשנת 1951 חוסלה. זאת בשל הקו בנושא "כיבוש הטבע" וההכרה ב"שמירת טבע פאסיבית" כלא מועילה. מאז שנות השלושים, למרות הכרזת הממשלה, נערכו חיפושים אחר נפט. בשנת 1959 שוחזרה שמורת קרונוצקי במסגרת מערכת ממלכתית להגנה מפני ציד, אך ב־10 ביוני 1961 חוסלה שוב.
באביב 1967 שוחזרה השמורה (בשטח של 964 אלף דונם) לבקשת המשתתפים במפגש הוולקולוגים השני של ברית המועצות, זאת במטרה לשמור על הרי הגעש במקום.
חי וצומח
את החלק העיקרי של השמורה תופס יערות של ליבנה, בחלקים העליונים של מורדות ההרים סבכי ארז ואלמון ננסי נפוצים. באגן אגם קרונוצקויה נפוצים יערות מחטניים של לגש קאג'נדר עם עצי אשוחית איאן וליבנה שטוחה. לאורך הנהרות צומחים יערות, שם המינים העיקריים הם צפצפה ריחנית, עצי ערבה ואלמון שעיר. בשכבה השנייה של יערות מחטניים ומעורבים, יש דובדבן ציפורים אסיאתי, עוזרד ואפר הרים סיבירי. בצמחייה של יערות ליבנה, אפר הרים נפוץ הוא סמבוק, בעל פירות מתוקים גדולים, ורד בר, ספירית ליבנה, יערה כחולה ועוד. בדרום הקיצוני של השמורה קיים מין אנדמי של קמצ'טקה — סמבוק קמצ'טקה.
העשבייה בשמורת קרונוצקי החלה להיווצר באופן שיטתי מאז 1987, המספר הכולל של הדגימות הוא 1,150.
בין היונקים בשמורה הם הדוב החום, איילי צפון, איילים, כבשי שלג, לינקסים, שועלים, גרגרנים, צובלים, הרמינים, חמוסי שלגים, סנאים אדומים, מרמיטה שחורה, סנאי קרקע ארקטיים, פיקה צפונית, ארוויקוליים, חדפים ארוכי-זנב, עטלפים המיוצגים על ידי 2 מינים - עטלף ברנדט ועור צפוני. אלתית פסיפית - אלתית דבשתית, אלתית צ'אם אלתית גמלונית, אלתית כסופה ואלתית אדומה. כל אלה שורצים בנהרות השמורה. אין זוחלים, רק סוג אחד של דו-חיים: סלמנדרה סיבירית. על חוף מפרץ קרונוצקי יש אריה ים שטלר. המים שמסביב מאכלסים מינים רבים של לווייתנים - לווייתן אפור, אובלנה צפון-פסיפית, קטלנים, פוקניים, כמו גם כלבי ים ולוטרות ים.
תת-המין של קמצ'טקה של אייל הצפון הוא אחד הגדולים בעולם ונשמר כיום בעיקר בשטח השמורה, שם הוא חי באזורים וולקניים הרריים. גורלו של מין זה בקמצ'טקה תלוי מאוד בביטחון האוכלוסייה באזור המוגן.
אתרי טבע ייחודיים
עמק הגייזרים הוא אחד משדות הגייזר הגדולים בעולם והיחיד באירואסיה. זהו קניון עמוק של נהר גייזר, שבצידיו, על שטח של כ-6 קמ"ר, ישנם מספר רב של שקעים של גייזרים ומעיינות חמים, שטחים תרמיים, מפלים ואגמים.
הקלדרה של הר הגעש אוזון הוא אזור ייחודי של ביטוי מורכב של תהליכים גאולוגיים ומיקרוביולוגיים מודרניים: מעיינות תרמיים ומאגרים יוצרים תנאים יוצאי דופן להתפתחות אורגניזמים תרמופיליים.
קרונוצקאיה הוא הר געש פעיל בגובה 3,528 מטר. המכתש מתמלא בתקע אקסטרוסיבי, ישנם פומורולות (פעילותם הפעילה במיוחד צוינה בשנת 1923). התפרצויות געשיות הן נדירות.
אגם קרונוצקויה הוא אגם המים המתוקים הגדול ביותר בקמצ'טקה. האגם מאוכלס בצורת מים מתוקים של סלמון סוקי (קוקאניה) ושלושה מינים אנדמיים של חרבת הרים. מערכת אקולוגית ייחודית זו יכולה לשמש אסמכתה לניטור מחקר.
חורשת האשוח החינני היא אזור של יער מחטניים כהה שנוצר על ידי האנדמיה של קמצ'טקה - אשוח חינני, עם שטח של כ-20 דונם בלבד בתחומי נהר נובי סמיאצ'יק, 4 ק"מ מחוף האוקיינוס השקט.
פרויקטים סביבתיים
שמורת קרונוצקי היא מוסד סביבתי ומחקר הכפוף למשרד משאבי הטבע והגנת הסביבה של הפדרציה הרוסית. הנהלת השמורה מנהלת שלושה אזורי טבע מוגנים במיוחד בעלי משמעות פדרלית: שמורת הטבע קרונוצקי, שמורת הטבע קוריאקסקי והשמורה הפדרלית הדרומית בקמצ'טקה. בשטחים אלה וביישובים השכנים מיושמים פרויקטים שמטרתם להגן וללמוד את הטבע, ולשלב את האוכלוסייה המקומית בפעילות סביבתית.
שחיתות
במרץ 2020 נפתחו כמה תיקים פליליים של מעילות בהיקפים גדולים נגד מספר עובדים בכירים בשמורת קרונוצקי.
נינחורסג
נינחורסג (באנגלית: Ninhursag) או נינמח (Ninmah) או נינטור (Nintur) הייתה האלה האם במיתולוגיה המסופוטמית של שומר העתיקה. אלת פריון ובוראת האדם, תוארה כבת-זוגו אך גם יריבתו של האל אנכי, בכמה מן המיתוסים העתיקים ביותר שתועדו בכתב יתדות, כמו אנכי ונינמח.
אטימולוגיה
המילה "נין" בשומרית פירושה "גבירה": אלה או אישה רמת-מעלה, ו"חורסג" פירושו הר קדוש, אולי ברמז לאתר מקדשה בארידו. "נינ-מח" פירושו "גבירה דגולה", ו"נינ-טו" פירושו "גבירה יולדת" או "גבירה מעניקה חיים".
תארים נוספים בשומרית שקרוב לוודאי מיוחסים לאותה אלה, או זוהו עמה מאוחר יותר, הם "נינמנה", ו"ארורו". כבת-זוגו של אנכי כונתה "דאמגאלנונה" ("רעייתו הדגולה של השליט") ו"דאמקינה" ("רעייה אמיתית"). בתפקידה כאם והמיילדת כונתה "שאסורו" ("האלה הרחם") ו"טאבסוט אילי" ("מיילדת האלים").
לפעמים זוהתה נינחורסג בתהליך סינקרטיזם עם נינליל ("גבירת הרוח"), בת זוגו של אנליל, ואימם של נינורתה, סין ונרגל.
אלה בבלית מקבילה לנינחורסג נקראה באכדית מאמי, מאמא או מאמיטום, שפירושם "אמא", או בלת-אילי, שפירושו "גבירת האלים".
פולחן
נראה שפולחנה התקיים בעיקר בתקופת השושלות הקדומות, באלף השלישי לפנה"ס. מקום מקדשה, כמו של בן-זוגה אנכי, היה בארידו, וכן מזכירים אותה כפטרונית של כיש. בתבליטים שומרים ואכדיים היא מתוארת לעיתים עם שיער בצורת האות אומגה, ומחזיקה אלה או שרביט עם אותו האות, שהיה ככל הנראה סמלה. סמל זה מופיע על אבני דרך שומריות החל מן האלף השלישי לפנה"ס, וייתכן שסימל צורת רחם. אותו סמל ואותה צורת שיער קושרו מאוחר יותר עם האלה המצרית חתחור.
עוד מתוארת נינחורסג עם שיער המסודר בתסרוקת עם קרניים, לבושה בשמלה עם מספר שכבות, ולעיתים מובילה גור אריה או כלב ברצועה.
בדומה לאלות אחרות של לידה ופריון, קרוב לוודאי שעסקו בפולחנה בעיקר נשים שביקשו עזרה בבעיות פוריות, לידה והנקה. בלחש על שבר חרס מבבל מן האלף השלישי או השני לפנה"ס מתוארת בשומרית אישה המתקשה ללדת, ומסייעות לה האלות נינחורסג ואיננה. על מלכים בשומר נכתב כי "גדלו על חלבה של נינחורסג", וכמה מהם ראו בה אלה פטרונית השומרת עליהם.
מיתולוגיה
בסיפור הבריאה השומרי "אנכי ונינחורסג", לאחר בריאת העולם חיה נינחורסג עם בן זוגה אנכי, אל החוכמה והמים המתוקים, בדילמון, מעין גן-עדן במיתולוגיה השומרית. בתום הריון של תשעה ימים, ילדה נינחורסג לאנכי את בתם, האלה נינסאר ("גבירת הירק"). היא ברכה את בתה בכל ברכות הפוריות, ונינסאר גדלה לבגרות תוך תשעה ימים נוספים. בעת האביב עזבה נינחורסג את דילמון, כדי להפריח את הארץ כולה, ואנכי נותר בודד. בראותו את בתו נינסאר דימה שהיא נינחורסג ופיתה אותה. היא ילדה לו תוך תשעה ימים את האלה נינקורה ("גבירת הפרי" או "גבירת האחו"), שאף היא גדלה לבגרות תוך תשעה ימים. אנכי בבדידותו פיתה שוב את נכדתו/בתו נינקורה, שילדה לו את האלה אוטו ("אורגת" או "עכביש"). אנכי פיתה אף את אוטו, אך היא קראה לנינחורסג לעזרה. נינחורסג הסירה את זרעו של אנכי מרחמה של אוטו, וזרעה אותו באדמת דילמון, שם הוא הצמיח שמונה עצים גדולים, העצים הראשונים שהופיעו בעולם. אנכי אכל מפרי שמונת העצים, ונכנס להריון מזרעו שלו, בשמונה מאברי גופו. על כך קיללה נינחורסג את אנכי בקללת מוות, ועזבה את דילמון.
מחוסר יכולת ללדת את הוולדות חלה אנכי עד שעמד על סף המוות, והאלים ובראשם אנליל שלחו שועל, חיה המקודשת לנינחורסג, למצוא אותה ולהביאה. לנוכח תחינות האלים היא התרצתה, ויילדה מאברי גופו של אנכי את שמונה אלות הרפואה, שכל אחת מהן נקראה על שם האיבר ממנו נולדה: אבו מן הלסת, נאנשי מן הגרון, נינטול מן המותן, נינסוטו מן השן, נינקאסי מן הפה, דאזימואה מן הצד, אנשגג מן הגפיים, ונינטי מן הצלע. השם האחרון הוא משחק מילים בשומרית, שכן טי פירושו "צלע" אך גם "חיים". ההיסטוריון והאשורולוג שמואל נח קרמר סבר שסיפור זה היה השראה לסיפור הבריאה המקראי ב, ונינטי הייתה ההשראה לדמות חוה המקראית, הנולדת מן הצלע ונקראת "אם כל חי". קווי דמיון נוספים בין שני הסיפורים הם גן העדן והאכילה מן הפרי האסור.
במיתוס אחר, "אנכי ונינמח", האלים הזוטרים עייפים מעבודתם בחפירת תעלות השקיה וקציר השדות, ומבקשים עזרה מאנכי, אשר מסכים לברוא בני-אדם שיעבדו במקומם. בעת שאנכי ונינמח שותים בירה יחד, הם עורכים מעין תחרות, שבה כל אחד מהם נדרש לשפר בני-אדם פגומים שעיצב האחר.
בסיפור המבול הבבלי אתרחסיס, מתוארת נינחורסג (בשם "מאמי") כמי שבראה את בני-האדם הראשונים, אותם כיירה מטין שעורבב בדמו של האל וה-אילו. בסוף סיפור זה, ובסיפור המבול המקביל של אותנפישתים בעלילות גילגמש (בשם "בלת-אילי") היא זועמת על אנליל שהוריד את המבול, ונשבעת במחרוזת לפיס לזולי שעל צווארה כי לעולם לא תשכח זאת.
קרמר זיהה את נינחורסג גם עם אלת האדמה כי, המתוארת בכמה ממיתוסי הבריאה השומרים כבת-זוגו של אל השמים אן, המזוהה עם אנו.
המיתוס לוגאל-אה מספר על מעלליו וניצחונותיו של נינורתה, המכתיר את אמו נינליל בשם נינחורסג. ייתכן שסיפור זה נועד לרומם את מעמד נינליל בפנתאונים של התרבויות המאוחרות לתרבות השומרית.
נשק להשמדה המונית בערב הסעודית
ערב הסעודית לא שמרה והחזיקה באופן רשמי נשק להשמדה המונית. ב-1972 ערב הסעודית חתמה ואישרה את האמנה בדבר איסור פיתוח, ייצור ואגירה של נשק ביולוגי ורעלנים. יחד עם זאת, ערב הסעודית ביצעה צעדים לקראת תוכנית גרעין. לפי דיווחים, לריאד יש הסכם לכאורה עם פקיסטן בנוגע לפרויקטים של נשק גרעיני.
בשנת 2018 אישר יורש העצר מוחמד בן סלמאן בתוכנית "60 דקות" כי סעודיה תפתח נשק גרעיני אם איראן תצליח לפוצץ נשק כזה בהצלחה.
רקע
ערב הסעודית היא באופן רשמי מדינה ללא נשק גרעיני שהייתה צד לאמנה בדבר אי-הפצת נשק גרעיני, ויש לה גם הסכם עם הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית. ריאד הואשמה במעקב גרעיני, למרות היותה תומכת של סבא"א, האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני והארגון למניעת הפצת נשק כימי.
יסודות גרעיניים
פקידי ריאד נסעו לצרפת ולרוסיה וחתמו על כמה עסקאות. ריאד ממשיכה במשא ומתן פתוח על הקמת יסודות אטומיים באופן גלוי. למרות זאת, היא ממנה בסתר את תוכנית הגרעין של פקיסטן.
ריאד הכריזה כי היא עוקבת אחר תוכנית אנרגיה גרעינית ללא שיתוף פעולה עם מדינות אחרות, ועל פי פקודה מלכותית באפריל 2010: "פיתוח האנרגיה האטומית חיוני כדי לעמוד בדרישות ההולכות וגדלות של הממלכה לאנרגיה לייצור חשמל, לייצור מים מותפלים ולהפחתת התלות במשאבים פחמימנים מדלדלים." מרכז המחקר "העיר האטומית והאנרגיה המתחדשת על שם המלך עבדאללה" הוקם בבירת ערב הסעודית על מנת לקדם את המדיניות הזו הנחשבת כאלטרנטיבה לנפט, וגם להיות הסוכנות האחראית על אמנות של אנרגיה גרעינית שנחתמו על ידי הממלכה הסעודית. בנוסף מונתה חברת הייעוץ Poyry שבסיסה בפינלנד ובשווייץ על מנת לסייע בהגדרת "אסטרטגיה ברמה גבוהה בתחום יישומי אנרגיה גרעינית ואנרגיה מתחדשת".
בנוסף לכך, במרץ 2015 חתם המכון לחקר האנרגיה האטומית של קוריאה על הסכם עם הסעודים במרץ 2015 אשר מוביל להערכת הפוטנציאל שלו לבנות שניים או יותר כורי SMART דרום קוריאנים. יתר על כן, בשנת 2017, חתם המכון הגאולוגי של ערב הסעודית על הסכם עם תאגיד הגרעין הלאומי של סין, והדבר נקשר לשיתוף פעולה בחיפוש אורניום. התאגיד הסיני ציין כי הוא יבדוק 9 אזורים פוטנציאליים עבור משאבי אורניום בערב הסעודית.
נשקים גרעיניים
בשנת 1988 החלה הקהילה הבינלאומית לחשוד בפעילות גרעינית סעודית לאחר שרכשה 36 טילים בליסטיים מסוג CSS-2 מסין במהלך מלחמת איראן–עיראק. הדיפלומט הסעודי מוחמד אל-חילווי שערק לארצות הברית ב-1994, טען כי סעודיה החלה בתוכנית נשק גרעיני בראשות הנסיך סולטן בן עבדולעזיז בעקבות מלחמת יום הכיפורים וכי היא גם סייעה כלכלית וטכנולוגית לתוכנית הנשק הגרעיני העיראקי. לאחר פלישת ארצות הברית לעיראק ב-2003 דיווח ה"הגרדיאן" שסעודיה חידשה את העניין שלה בנשק גרעיני, בעוד שב-2005 "הניו יורק טיימס" טען שנשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש ציין בפני ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר שהוא פתוח לפלישה מונעת על מנת למנוע מסעודיה להשיג נשק גרעיני.
ה-BBC דיווח באמצעות מספר מקורות שסעודיה מימנה פיתוח נשק גרעיני בפקיסטן, וממשלת סעודיה מאמינה שהיא מסוגלת להשיג נשק גרעיני כרצונה וייתכן כי תדרוש בתמורה למימון ראשי נפץ גרעיניים מפקיסטן. גורם בכיר בנאט"ו ציין כי הוא ראה באופן אישי דוחות מודיעיניים המצביעים על כך שנשק גרעיני שיוצר בפקיסטן לפי בקשת ריאד, מוכן למסירה. שר החוץ של ערב הסעודית לא דחה ולא אישר את האפשרות של רכישת נשק גרעיני. יתר על כן, בני מלוכה סעודים ובכירים אחרים הזכירו במפורש אזהרות ביחס לכוונתם להשיג נשק גרעיני אם איראן תגיע לנשק כזה. ב-15 במרץ 2018 שר ההגנה הסעודי ויורש העצר הנסיך מוחמד בן סלמאן מסר הצהרה כזו בתוכנית "60 דקות" של רשת CBS.
ערב הסעודית גם מנתה חברות ברוסיה, סין, צרפת ודרום קוריאה כמקורות לביסוס לאנרגיה גרעינית.
על פי דו"ח סודי שנערך ב-17 בספטמבר 2020, על ידי תאגיד הגרעין הלאומי של סין ומכון המחקר של בייג'ינג לגאולוגיה של אורניום (BRIUG), סעודיה זוהתה כבעלת מאגרי עפרות אורניום כדי להתחיל ייצור מקומי של דלק גרעיני. סעודיה נמצאה בכיוון של מדינה נוספת באזור הערבי, אחרי איחוד האמירויות הערביות, המתחילה תוכנית אנרגיה גרעינית משלה. נתונים סיניים חשפו כי סעודיה מסוגלת לייצר כמעט 90,000 טונות של אורניום. ערב הסעודית עבדה עם גאולוגים סינים בזיהוי מרבצי האורניום שהיו ממוקמים באזור הצפון-מערבי של סעודיה, שם תכנן יורש העצר מוחמד בן סלמאן לבנות את העיר ניאום. סעודיה עקבה אחר תקנות פרוטוקול הכמויות הקטנות של סבא"א, שלא אפשרו בדיקות ישירות של מתקני גרעין סעודיים.
נשק כימי וביולוגי
באופן רשמי, ערב הסעודית נחשבת כצד לאמנת הנשק הביולוגי והרעלני (BTWC), וגם לאמנת הנשק הכימי (CWC).
מחוז ג'אזאן
מחוז ג'אזאן (בערבית: منطقة جازان) הוא המחוז הדרומי ביותר בערב הסעודית. המחוז נמשך לאורך 300 קילומטרים לאורך חופו הדרומי של ים סוף, וגובל בתימן ממזרח. הוא משתרע על שטח של 11,671 קמ"ר ולפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 אוכלוסייתו מונה כ־1.405 מיליון תושבים כשהצפיפות היא 120.4 נפש לקמ"ר, מה שהופך את המחוז לצפוף ביותר בממלכה. בירת המחוז היא העיר ג'יזאן. הנסיך מוחמד בן נאצר הוא המושל מאז אפריל 2001.
במחוז יש למעלה מ־100 איים בים סוף, ובניהם איי פרסאן, שהם האזור המוגן הראשון על ידי ערב הסעודית; האיים משמשים כבית לציפורים נודדות מאירופה במהלך החורף.
גאוגרפיה
האזור מתחלק לשלושה חלקים:
האקלים ברמות הגבוהות של ג'אזאן דומה לאקלים הרטוב יותר של מחוז עסיר. אזור החוף במחוז ג'אזאן הוא אחד מהמקומות החמים ביותר במדינה, עם טמפרטורות מקסימליות ממוצעות שנעות בין 40 מעלות צלזיוס ביולי עד 31 מעלות צלזיוס בינואר. כמות המשקעים במחוז נמוכה ביותר, ומגיעה לפחות מ־75 מילימטרים לשנה.
חלוקות משנה
האזור מחולק ל-14 מחוזות משנה כדלקמן:
אתנוגרפיה
השפה הערבית מדוברת על ידי למעלה מ-90% מהתושבים. תימנים רבים טוענים כי חלקים מג'אזאן הם חלק מתימן. היא סופחה על ידי ערב הסעודית במהלך מלחמת ערב הסעודית-תימן (1934) ואימאם יחיא סירב לתביעתה של תימן לאזור בהסכם טאיף. תימנים רבים המשיכו לתבוע את מחוז ג'אזאן עד שהנושא הוסדר באופן רשמי בשנת 2000 בהסכם הגבולות ערב הסעודית-תימן.
פרויקטים סביבתיים
בשנת 2019 הקצתה ממשלת סעודיה 213 מיליון דולר ליישום פרויקטים במחוז. פרויקטים כאלה כוללים התקנת קו טלפון לטיפול בשפכים, רשתות ביוב, חיבורי ביוב למשקי בית ותחנת שאיבה.
יחסי מקדוניה הצפונית–פולין
סקירה כללית
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-30 בדצמבר 1993. ב-19 בנובמבר 2021, התקיים בסקופיה הפורום הכלכלי הפולני-מקדוני. האירוע, שאורגן על ידי סוכנות ההשקעות והמסחר הפולנית, היווה פלטפורמה לשיחות ליזמים פולנים ומקדונים ולמוסדות תמיכה לעסקים. הפורום היה החלק הכלכלי העיקרי בביקורו הרשמי של הנשיא אנדז'יי דודה במקדוניה הצפונית. שתי המדינות הן חברות נאט"ו, ופולין תומכת בהצטרפותה של מקדוניה הצפונית ל.
לאונרד טורז'נסקי
לאונרד טורז'נסקי (ברוסית: Леонард Туржанский; 1875–1945) היה צייר אימפרסיוניסטי רוסי.
ביוגרפיה
לאונרד טורז'נסקי נולד למשפחה של רופא ביקטרינבורג, בהרי אורל. מאז ילדותו עסק לאונרד באמנויות ובחר בקריירה של אמן מקצועי. טורז'נסקי למד בבית הספר המרכזי לציור טכני בסנט פטרסבורג (1895); בית הספר לאמנות סטרוגנוב (1896–97); ואצל אמנים מפורסמים כמו אלכסיי סטפנוב, ולנטין סרוב וקונסטנטין קורובין בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה (1898–1909).
בין יצירותיו המוקדמות היו דיוקנאות (דיוקן בונין, דיוקן השחקנית פטרובה) וציורי ז'אנר. אבל מאוחר יותר הוא הפך לצייר נוף בלעדי. ברבים מהנופים שלו יש מוטיבים של חיות - בדגש על חיות בית: סוסים, פרות, עיזים. רבות מיצירותיו שואבות השראה מהטבע של הרי אורל, במיוחד של הכפר מאלי איסטוק ליד יקטרינבורג. גם לאחר שעבר למוסקבה הוא הגיע לשם מדי אביב. עם זאת, טורז'נסקי גם תיאר כמה נופים יפים של מוסקבה.
טורז'נבסקי הציג את עבודותיו עם הנודדים ומאז 1912 הפך לחבר באיגוד האמנים הרוסים. מבחינה אמנותית הוא היה קשור מאוד למסורות של האמנות הרוסית של המאה ה-19, אך היה אחד הראשונים מבין חברי איגוד האמנים הרוסים שאימצו שיטות רבות של אימפרסיוניזם.
בנדר: זהב האימפריה
בנדר: זהב האימפריה (ברוסית: Бендер: Золото Империи) הוא סרט עלילתי רוסי, סרט המשך לסרט "בנדר: ההתחלה". את התפקידים הראשיים גילמו סרגיי בזרוקוב וארם וארדבניאן. הסרט הוקרן בבכורה ב-15 ביולי 2021. לסרט יש סרט המשך בשם בנדר: ההונאה האחרונה.
הפקה
הסרט צולם על ידי חברת Sreda שבבעלות אלכסנדר צקאלו בשיתוף פעולה עם ערוץ הטלוויזיה רוסיה-1. את הסרט ביים איגור זייצב, כשהקרנת הבכורה תתקיים ב-29 ביולי 2021.
המפלגה הליברלית דמוקרטית של קרואטיה
המפלגה הליברל דמוקרטית של קרואטיה (קרואטית: LIBRA - Stranka liberalnih demokrata) הייתה מפלגה ליברלית שפעלה בקרואטיה.
במישור הבינלאומי, הייתה המפלגה חברה ב"אינטרנציונל הליברלי" וב"מפלגה האירופית לליברל דמוקרטים ולרפורמה".
חוק לימוד חובה
ניתן לבקש מהרשויות פטור מן החוק מסיבות רפואיות או למען חינוך ביתי.
עיקרי החוק
משמעותו המעשית של החוק היא שכל הילדים בגילאי גן (החל מגיל 3), חינוך יסודי, חטיבות ביניים ועד כיתה י"ב חייבים ללמוד במוסד חינוכי מוכר.