cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סטיבן טומפקינסון
ביוגרפיה
את הכשרתו במשחק רכש ב-"Central School of Speech and Drama" בלונדון ולמד יחד עם ג'יימס נסביט ורופוס סוול. הוא סיים את התואר ב-1988. הקריירה שלו התחילה מיד אחרי בית הספר למשחק. בשנה האחרונה ללימודים זכה בפרס קרלטון הובס.
יחד עם יואן ביילי שיחק טומפקינסון בתסכית דרמה בן שני חלקים ברדיו בשם "Say What You Want to Hear" מאת טים רייט. הוא היה קריין בתוכנית דוקומנטרית בשם "Brass Britain" ששודרה ברדיו 2 של ה-BBC ב-2008 וב-2010.
טלוויזיה
ב-1988 הופיע טומפקינסון עם קן גודווין ופרדי דייוויס בסרט קצר בשם "Treacle" ששודר בערוץ 4. הסרט היה מועמד לפרס באפט"א בקטגוריית הסרט הקצר הטוב ביותר.
בשנים הבאות שיחק בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "All at No 20", "שלי", "אחרי הנרי", "חדר מיון", "Made in Heaven" ו-"Boon". עוד השתתף בסדרות "The Manageress" ו-"Tales of Sherwood Forest" (שתיהן מ-1989), בסדרה "צ'אנסר" ב-1990, ובתשעה פרקים בסדרה "Minder" (מ-1991).
עוד ב-1989 הופיע טומפקינסון בסרט הטלוויזיה "And a Nightingale Sang" המבוסס על מחזה מאת ס.פ. טיילור, בעיבודו של ג'ק רוזנטל. ב-1990 זכה הסרט בפרס "Prix Europa Special". בשנים 1990 עד 1998 כיכב טומפקינסון בסדרה הקומית "Drop The Dead Donkey". הוא גילם את הכתב השאפתן דמיאן דיי, וב-1994 זכה בפרס הקומדיה הבריטית לשחקן הקומי הטוב ביותר.
ב-1994 שיחק בדמות טוראי סיימון "ספוק" מטלוק, מורה להיסטוריה ואינטלקטואל, בדרמה הקומית "All Quiet on the Preston Front" מאת טים פירת' המתרחשת בלנקשייר. אחרי העונה הראשונה החליף את טומפקינסון אליסטר מקגוון. באותה שנה השתתף בסיטקום "Downwardly Mobile", על קבוצה של יאפים, ששודר עונה אחת בלבד.
מ-1996 עד 1998 גילם טומפקינסון את דמות הכומר הקתולי האנגלי שנשלח לקהילה קטנה באירלנד, בסדרה הפופולרית "בליקיסאנג'ל". ב-1998 כיכב בתפקיד ג'ים הרפר במותחן פסיכולוגי של ITV בשם "Oktober", על אודות מורה נאיבי בבית ספר יוקרתי בשווייץ.
ב-1998 וב-1999 כיכב טומפקינסון לצדו של רובסון גרין בשתי עונות של הסדרה "Grafters", בה הם מגלמים שני פועלים ג'ורדים שמנסים להקים עסק יחד בשיפוץ בית ישן השייך לזוג יאפים. טומפקינסון זכה לשבחים על הופעתו בכתבה של ג'יימס רמפטון באינדפנדנט.
ב-1999 חזר טומפקינסון להופיע עם דרבלה קירוואן, ששיחקה לצדו ב"בליקיסאנג'ל", בגרסה הטלוויזיונית של "The Flint Street Nativity" מאת טים פירת'. השניים כיכבו יחד גם ב-2001 במיני-סדרה "Hereafter" שלא שודרה בבריטניה אבל יצאה במהדורת DVD וב-2012 שודרה בשם "Shades" בארצות הברית ובקנדה.
ב-2001 כיכב טומפקינסון לצדו של ניק ברי במיני-סדרה "מבצעים מיוחדים" בערוץ BBC1.
טומפקינסון וקלייר סקינר שיחקו בעונה הראשונה של הקומדיה "Bedtime" ששודרה באוגוסט ובספטמבר 2001. בשנת 2002 הופיע בדמות "טד" עם השחקנית דון פרנץ' במיני-סדרת הדרמה-קומית "טד ואליס". הסיטקום "מר צ'ריטי" ששודר ב-BBC2 קיבל ביקורות חריפות מהמבקרים, נתוני הצפייה היו נמוכים, ואחרי שישה פרקים הסדרה בוטלה.
ב-2003 עלתה לשידור ב-ITV מיני-סדרה בשם "לאקי ג'ים". טומפקינסון קנה את הזכויות של הרומן, מתוך כוונה לשחק את התפקיד הראשי. ג'ק רוזנטל כתב את התסריט, וצוות השחקנים כלל את קילי הוז בדמות מושא אהבתו כריסטין, רוברט הארדי, הלן מקרורי, דניס לוסון, הרמיוני נוריס ופנלופי וילטון. בדצמבר 2004 הופיע טומפקינסון בתפקיד מפקח בילוש סלאק בפרק "The Murder at the Vicarage" בסדרה "מיס מארפל" על פי ספרה של אגאתה כריסטי.
ב-2004 שיחק טומפקינסון בפעם הראשונה בסרט המבוסס על מקרה אמיתי בשם "In Denial of Murder" בדמות העיתונאי דון הייל. הייתה מחלוקת אודות הצגתו של המקרה. כשנשאל לדעתו הסביר טומפקינסון שעל אף שערך מחקר כדי להתכונן לתפקיד, הוא בסך היה הכל שחקן שעבד לפי התסריט, ושיש לו אמון מוחלט בו.
ב-2005 הופיע בדרמה הפסיכולוגית "Marian, Again". לצדו כיכב אוון טיל והופיעו גם קלי האריסון וסמנתה בקינסייל.
בינואר 2006 החלה רשת ITV לשדר את סדרת הדרמה "לב פראי" שנוצרה על ידי אשלי פרואה, ושודרה במשך שבע שנים. טומפקינסון גילם את דני טרווניון, וטרינר מבריסטול, שעבר עם משפחתו לחיות בדרום אפריקה, שם הקימו שמורה לחיות בר ומרכז וטרינרי. טומפקינסון היה גם מפיק בפועל של 33 פרקים בסדרה.
ב-2013 שיחק טומפקינסון בסדרת הטלוויזיה "Truckers" של ה-BBC.
קולנוע
ב-1988 מיד אחרי שסיים את לימודיו בבית הספר למשחק הופיע טומפקינסון בסרט הקצר של פיטר צ'לסום "Treacle" יחד עם קן גודווין ופרדי דייוויס. הסרט היה מועמד לפרס באפט"א בקטגוריית הסרט הקצר הטוב ביותר.
ב-1996 כיכב בסרט הבריטי "התזמורת", על אודות תזמורת כלי נשיפה בגרימלי, עיר בדיונית באזור המכרות ביורקשייר, שם החל הממשל הטורי לסגור את המכרות בשם הקידמה.
בשנת 2000 הופיע טומפקינסון בתפקיד דזמונד בלאנש בסרט הסאטירי "מלון ספלנדיד". בפברואר 2012 שיחק בפעם הראשונה בתפקיד ראשי בסרט קולנוע ב-"Harrigan".
תיאטרון
ב-2003 שיחק טומפקינסון בתפקיד מורטימר ברוסטר יחד עם מייקל ריצ'רדס, מכוכבי "סיינפלד", במחזה "רעל ותחרה" בתיאטרון סטרנד בלונדון. בתפקיד זה נאלץ לבטא את המילים בדיבור איטי בסגנון ניו יורקי. אחד המבקרים כתב ש"העובדה שאמריקאים רבים בקהל הניחו שסטיבן הוא אמריקאי אמיתי, מאשר את האותנטיות של המבטא שלו."
ב-2007 יצא טומפקינסון לסיור הופעות עם המחזה "Charley's Aunt" וגילם את הדמות דונה לוצ'יה ד'אלבדורס. ב-2008 גילם דמות ראשית מרושעת ומורכבת בטרגדיה "The Revenger's Tragedy" בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר. ב-2009 שיחק טומפקינסון בתפקיד פרנק טוליט במחזה "Sign of the Times".
המחזאי שון פרנדרגסט, שהוא חבר של טומפקינסון, כתב את המחזה "Faith and Cold Reading" ויצר את דמות הנבל "פרדי החליפה" עבור טומפקינסון. המחזה הוצג בתיאטרון לייב בניוקאסל בפברואר ובמרץ 2011.
ב-20 בנובמבר 2012 הופיע טומפקינסון לראשונה במחזמר בווסט אנד בלונדון בתפקיד ראשי בדמות המלך ארתור במחזה "ספאמלוט" בתיאטרון פלייהאוס.
מנחה בטלוויזיה
טומפקינסון הנחה והיה קריין בתוכניות טלוויזיה אחדות בהן תוכנית דוקומנטרית על 100 שנות כדורגל של פיפ"א. ב-1999 הגיש את התוכנית "Great Railway Journeys: Singapore to Bangkok" כחלק מהסדרה הדוקומנטרית "Great Railway Journeys" ששודרה בבריטניה ובערוץ PBS בארצות הברית.
ב-2009 השתתף בתוכנית "Stephen Tompkinson's Great African Balloon Adventure" בהשראת ספרו של ז'ול ורן "חמישה שבועות בכדור פורח". התוכנית עקבה אחרי טומפקינסון והמדריך שלו כשהם נוסעים בכדור פורח מחוף לחוף באפריקה וסיירו בטנזניה, רואנדה, זמביה, בוטסואנה ונמיביה. הסדרה שודרה בערוץ ITV ביוני 2009. בעקבות הצלחת הסדרה הופקה תוכנית נוספת של סיור בכדור פורח באוסטרליה.
חיים אישיים
טומפקינסון היה נשוי לסיליה אנסטסיה. אחרי גירושיהם התארס עם דרוולה קירוואן שכיכבה לצדו בסדרה "בליקיסאנג'ל". אחר כך התחתן עם ניקי טיילור איתה נולדה לו בת, דייזי אלן. השניים התגרשו ב-2006.
בת זוגו מאז 2007 היא איליין יאנג.
בליה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
בז'ז'ינסקי
בז'ז'ינסקי (בפולנית: Brzeziński) הוא שם משפחה.
אייל גור
אייל גור (נולד ב-1959) הוא רופא ישראלי, פרופסור בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, ראש המחלקה לכירורגיה פלסטית במרכז הרפואי תל אביב ובעבר חבר נבחרת ישראל בכדורעף נכים במסגרתה השתתף בתחרויות אולימפיאדת הנכים.
ביוגרפיה
גור נולד בחולון ובמשך שנתיים היה חניך בקורס טיס. אחרי שהודח עבר לשירות כלוחם ביחידת שלדג ועבר קורס קצינים. במלחמת לבנון הראשונה שירת כמפקד פלוגה בדרגת סרן ופיקד על צוות החילוץ שנשלח לשחרר את האלוף יקותיאל אדם מהמצור שבו נמצא בכפר דוחא. בפעולה זו נפגע מאש נ"מ של הצבא הסורי ואיבד את רגלו.
בשנים 1990-1983 למד רפואה באוניברסיטת תל אביב ועד 1997 עבר בישראל ובקנדה התמחויות בכירורגיה פלסטית, במיקרוכירורגיה ובכירורגיה פלסטית בילדים. מאז 1997 הוא רופא ראשי במחלקה לכירורגיה פלסטית במרכז הרפואי תל אביב ומאז 1999 מנהל היחידה למיקרוכירורגיה. במקביל השתלב ב-1992 בסגל האקדמי של בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, שם התקדם ב-2013 לדרגת פרופסור והיה בשנים 2005-2002 רכז לימודי ההמשך בכירורגיה פלסטית. בשנים 2004-1998 היה מנהל הצוות לתחומי שפה וחך שסועים. ב-2009 מונה למנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית.
דייוויד דנסיק
קרל דייוויד סבסטיאן דנסיק (במקור: Karl David Sebastian Dencik; נולד ב-31 באוקטובר 1974) הוא שחקן שוודי-דני. הוא שיחק בסרטים שוודיים ובסרטים דניים. עוד הופיע בסרטים בשפה האנגלית כגון "החפרפרת", ו"נערה עם קעקוע דרקון".
ביוגרפיה
דנסיק נולד בסטוקהולם שבשוודיה. משפחתו עברה לדנמרק כשהיה צעיר מאוד. בנעוריו למד בברזיל, שם גילה את אמנות הלחימה הברזילאית, קפואירה, שמשלבת מרכיבים של ריקוד ומוזיקה. בעקבות הריקוד החל להתעניין בתיאטרון. אחר כך חזר לשוודיה ולמד באקדמיה לאמנות הדרמה של סטוקהולם. אשתו היא משפטנית שעובדת בקופנהגן. ביתו הוא בדנמרק, אבל מכיוון שהוא עובד גם בשוודיה יש לו דירה גם בסטוקהולם. אביו לארס דנסיק הוא פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת רוסקילד. האב נולד ב-1941 להורים יהודים מסלובקיה, שנמלטו משם בתקופת השואה, ומצאו מקלט בשוודיה.
אחרי שהופיע בתפקידים קטנים בסרטי קולנוע שונים, הפך דנסיק לשחקן מוכר בשוודיה בזכות הופעתו בתפקיד הרוצח ג'ון אוסוניוס במיני-סדרה "Lasermannen" משנת 2005.
ב-2006 כיכב דנסיק בקומדיה "Everything About My Bush". ב-2007 הופיע בסרט הקולנוע הדני "Daisy Diamond" בבימויו של סימון סטהו.
אייק טרנר
איזאר לוסטר "אייק" טרנר ג'וניור (באנגלית: Izear Luster "Ike" Turner Jr.; 5 בנובמבר 1931 – 12 בדצמבר 2007) היה מוזיקאי רית'ם אנד בלוז, כותב שירים, זמר ומפיק אמריקאי.
ביוגרפיה
בין השנים 1962–1978 היה נשוי לטינה טרנר.
בשנת 1989 טרנר נכלא בבית סוהר למשך 17 חודשים בעקבות פרשיות הסמים.
טרנר מת ב-12 בדצמבר 2007 ממנת יתר של קוקאין.
קריירה
בשנות ה-60 וה-70 הוא זכה לתהילה כחלק מצמד ה-R&B, "אייק וטינה טרנר". בשנת 2006 הוציא טרנר את אלבומו "Rising With the Blues".
לינוי אשרם
לינוי אשרם (נולדה ב-13 במאי 1999) היא מתעמלת אמנותית עבר ישראלית, האלופה האולימפית (טוקיו 2020) בתחרות קרב רב אישי, סגנית אלופת העולם (סופיה 2018) ואלופת אירופה (קייב 2020) בקרב-רב. בעלת 11 מדליות מאליפויות העולם, מהן שש כסף וחמש ארד, ושלוש מדליות מאליפויות אירופה, מהן אחת זהב ושתיים ארד. היא זכתה ב-47 מדליות מתחרויות הסבב העולמי, מהן שלוש זהב בקרב-רב. אשרם היא הישראלית היחידה בענף שזכתה במדליה בתחרות קרב-רב במשחקים האולימפיים ובאליפות העולם.
ביוגרפיה
אשרם נולדה וגדלה בראשון לציון, שם היא מתגוררת עם הוריה, חדווה, עוזרת גננת ואורן, משרת בצבא קבע ושלושת אחיה. על מוצאה אמרה: "אני ממוצא יווני ותימני. רציתי להוכיח לכולם שלמרות שאני יוצאת דופן בענף, אוכל להגיע רחוק - ואני שמחה שהוכחתי". החלה להתאמן בהתעמלות אמנותית בגיל שבע, והשתתפה בתחרויות בינלאומיות מאז שהייתה בת 12. המאמנת המקצועית שלה היא איילת זוסמן.
בשנת 2017 התגייסה לצה"ל במעמד של ספורטאית מצטיינת, ושירתה ביחידת לוטם הממוקמת בבסיס צריפין. בדצמבר 2019 סיימה לינוי אשרם את שירותה הצבאי, והחלה ללמוד תואר ראשון בחינוך וחברה עם הכשרה בספורט ב. ב-2023 השתתפה בעונה השלישית של הזמר במסכה בתור הארטישוק והודחה במקום ה-11 מהתוכנית.
קריירה
בשנת 2014 השתתפה ב שנערכה בבאקו, וזכתה בשתי מדליות ארד, בתרגילי האלות והסרט. בתרגיל הכדור סיימה במקום הרביעי, ובתרגיל החישוק במקום החמישי. בהמשך השנה השתתפה באולימפיאדת הנוער בנאנג'ינג, וסיימה במקום החמישי בקרב-רב. בטקס הסיום של המשחקים נבחרה לשאת את דגל ישראל.
בשנת 2015 החלה אשרם להתחרות גם בתחרויות לבוגרות. היא השתתפה בשתי תחרויות סבב הגרנד-פרי, במוסקבה ובחולון, וסיימה במקומות הרביעי וה-11, בהתאמה. בהמשך השנה קבעה הישג היסטורי כשהייתה למתעמלת הישראלית הצעירה ביותר שזכתה במדליית זהב בתחרות גרנד-פרי, כאשר זכתה במדליית זהב בתרגיל האלות בגרנד פרי בברנו. בנוסף זכתה בתחרות זו בשלוש מדליות כסף ובמדליית ארד.
בשנת 2016, בעקבות פציעתה של נטע ריבקין, השתתפה אשרם לראשונה באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית שהתקיימה באותה שנה בחולון. היא סיימה במקום השמיני. באותה שנה השתתפה בגרנד-פרי באילת וזכתה במדליית ארד בתרגיל האלות.
2017
במרץ דווח שאשרם סובלת מקרע במיניסקוס ויש חשש שלא תחלים עד אליפות אירופה של אותה שנה אך כבר בסוף אפריל חזרה אשרם להתחרות וזכתה במדליית ארד בתרגיל החישוק בגביע העולם בטשקנט. בהמשך, לאחר מרוץ על שני הכרטיסים שהוקצו לישראל באליפות אירופה הכריע איגוד ההתעמלות (בהחלטה שהגיעה עד לבית המשפט) שאשרם תשתתף באליפות כנציגה הבכירה של ישראל, יחד עם טורי פילנובסקי. חודש לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה זכתה במדליית ארד בתרגיל החישוק בתוצאה של 17.975 נקודות ובמדליית ארד בתרגיל האלות בתוצאה של 17.750 נקודות ובכך הפכה לישראלית השנייה שזכתה במדליה באליפות אירופה (אחרי נטע ריבקין) והראשונה שזכתה בשתי מדליות באליפות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בתרגיל הכדור בתוצאה של 16.250 נקודות.
באותה שנה השתתפה אשרם במכביה העשרים וזכתה בחמש מדליות זהב. תחרות זו הוגדרה גם כאליפות ישראל. בהמשך אותו חודש השתתפה במשחקי העולם שנערכו בפולין וזכתה במדליית כסף בתרגיל האלות ובמדליית ארד בתרגיל החישוק. בחודש אוגוסט השתתפה בתחרות מסבב גביע העולם שנערכה בקאזאן, וזכתה בארבע מדליות ארד - אחת בכל אחד מהמכשירים. בקרב רב דורגה במקום הרביעי.
2018
בסוף מרץ 2018 השתתפה אשרם בגביע העולם בסופיה וזכתה במדליית ארד בקרב-רב ובמדליית זהב בתרגיל הסרט. בתרגילי הכדור והאלות הגיעה למקום הרביעי. באפריל השתתפה בגביע העולם בפזארו וזכתה במדליית ארד בקרב רב, במדליית זהב בתרגיל האלות ובמדליית כסף בתרגיל הכדור. שבוע לאחר מכן השתתפה בגביע העולם בטשקנט וזכתה בחמש מדליות: ארבע מדליות כסף בקרב-רב - בכדור, סרט וחישוק - ומדליית ארד בתרגיל האלות. בתחילת מאי השתתפה בתחרות גביע האתגר שנערכה בגוודלחרה, ספרד, וזכתה במדליית זהב בקרב-רב.
ביולי 2018 זכתה באליפות ישראל בקרב-רב ובארבע מדליות זהב בכל ארבעת תרגילי המכשירים. באוגוסט 2018, בתחרויות ההכנה לאליפות העולם במינסק, השיגה בתרגיל האלות ציון של 20.65 נקודות, הגבוה ביותר שהושג בעולם בכל התרגילים מאז שונתה החוקה ב-2016. התאחדות ההתעמלות הבינלאומית הכירה בתוצאה כשיא עולם חדש.
סגנית אלופת העולם
באליפות העולם 2018 שנערכה בסופיה שבבולגריה, זכתה אשרם בשלוש מדליות: שתיים כסף ואחת ארד. תחילה זכתה במדליית כסף בתרגיל החישוק עם תוצאה של 20.000 נקודות ובכך הייתה לישראלית הראשונה שזוכה במדליית כסף בתחרות אישית באליפות העולם. לאחר מכן היא זכתה במדליית ארד בתרגיל הסרט בתוצאה של 18.500 נקודות ובתחרות הקרב רב קיבלה ציון של 79.700 נקודות וזכתה במדליית כסף, הישג שיא של מתעמלת אמנותית ישראלית.
2019
ב-15 במאי, במהלך אימונים לקראת אליפות אירופה 2019 בהתעמלות אומנותית, שהתקיימה בבאקו, נפצעה אשרם, ונאלצה לוותר על השתתפותה בתחרות. לאחר התאוששות וחזרתה לכשירות מלאה, יכלה אשרם בחודש יוני להצטרף למשלחת הישראלית למשחקי אירופה 2019, הנערכים אחת ל-4 שנים.
במשחקי אירופה שנערכו בעיר מינסק, בלארוס, זכתה אשרם בארבע מדליות, שתיים זהב, ושתיים כסף. תחילה זכתה במדליית הכסף בתחרות הקרב רב עם ציון כולל של 84.700. למחרת זכתה במדליית זהב בתרגיל הכדור בתוצאה של 22.500, במדליית זהב נוספת בתרגיל האלות עם ציון 22.700, ובמדליית כסף בתרגיל הסרט עם ציון 21.100.
באליפות ישראל שנערכה בתחילת אוגוסט במרכז הספורט הלאומי - תל אביב, זכתה בתואר אלופת ישראל בפעם השלישית, עם ציון כולל 88.2 נקודות בקרב-רב. בנוסף השיגה שלוש מדליות זהב במכשירים בודדים: חישוק, כדור, וסרט.
באליפות העולם בבאקו, אזרבייג'ן, זכתה אשרם בשלוש מדליות כסף אישיות: בתרגיל החישוק, תרגיל האלות ותרגיל הסרט, ובשתי מדליות ארד אישיות: בתרגיל הכדור ובתחרות הקרב-רב, עם ציון כולל של 89.700. הודות להישגים אלה נכללה אשרם בין 16 המובילות בתחרות, והשיגה את הקריטריון לאולימפיאדת טוקיו 2020. בנוסף, זכתה אשרם במדליית כסף עם נבחרת ישראל, יחד עם ניקול זליקמן, ניקול וורנקוב, ויוליאנה טלגין. המדליות בקטגוריה הקבוצתית ניתנות למתעמלות האישיות של שלוש המדינות המובילות. זאת לאחר שקלול שמונה הציונים הטובים ביותר של כל המתעמלות מהמדינה.
2020
ב-29 בנובמבר, זכתה אשרם במדליית זהב בתחרות הקרב-רב באליפות אירופה 2020. בתחרות צמודה עם המתמודדת הבלארוסית, אלינה ארנסקו, ועם ציון סופי משוקלל זהה של 100.9, הצליחה אשרם לעקוף בזכות דרגת ביצוע גבוהה יותר. בכך למעשה, הייתה אשרם לישראלית הראשונה שהגיעה להישג זה בתחרות הקרב-רב באליפות אירופה.
2021
בסבב גביע העולם בהתעמלות אמנותית, שנערך בסוף מרץ בסופיה שבבולגריה זכתה אשרם בשלוש מדליות, שתיים זהב ואחת ארד. מדליות זהב בתחרות הקרב-רב ובתרגיל הכדור, ומדליית ארד בתרגיל החישוק.
באליפות אירופה וארנה, ביוני 2021, זכתה אשרם במדליית זהב בתרגיל האלות ובשתי מדליות כסף בחישוק ובכדור. בנוסף זכתה במדליית ארד קבוצתית. היא סיימה במקום הרביעי בסרט ובקרב רב.
ביולי אותה השנה השתתפה אשרם בתחרות הגרנד-פרי אשר התקיימה בתל אביב, שם זכתה בחמש מדליות זהב: בכל אחד מהמכשירים בנפרד וגם בקרב-רב. באותה תחרות השיגה אשרם בכדור את הציון 29.8 שהוא אחד הציונים הגבוהים ביותר שהושגו בענף.
2022 ופרישה מתחרויות
במרץ 2022, הודיעה אשרם על פרישתה מתחרויות. ב-4 באפריל 2022 הוכרזה הפרישה רשמית במסיבת עיתונאים, וכן על הצטרפותה לצוות האימון בנבחרות ישראל.
באותה שנה השתתפה אשרם בפסטיגל ובקמפיין פרסום של המכללה האקדמית בוינגייט.
2023
בשנת 2023 אשרם השתתפה בתוכנית המציאות הזמר במסכה עונה 3 בתור הארטישוק, והשתתפה במופע פסטיגל על פסטיגל.
ביוני 2023 זכתה לינוי בפרס ״שער שוויון״ לספורטאים פעילים המעורבים בחברה.
ג'וזפה צ'זארה אבה
ג'וּזֶפֶּה צֵ'זָארֶה אַבָּה (באיטלקית: Giuseppe Cesare Abba; 6 באוקטובר 1838 – 6 בנובמבר 1910) היה פטריוט וסופר איטלקי. השתתף במסע האלף ולחם לצד ג'וזפה גריבלדי בכיבוש ממלכת שתי הסיציליות ב-1860.
ביוגרפיה
אבה נולד בקאירו מונטנוטה שבחבל ליגוריה, אז חלק מממלכת סרדיניה-פיימונטה. הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות בג'נובה, שאותה עזב ב-1859, עת התגייס לגדוד הפרשים בפינרולו. בשנת 1860 עבר לפארמה והצטרף למתנדבים של גריבלדי. הוא השתתף ברוב הקרבות שהובילו לפירוקה של ממלכת שתי הסיציליות.
יצירתו הספרותית מתמקדת בזיכרונותיו מהמהפכה. לאחר פרישתו לחייו הפרטיים, תחילה בפיזה, ואחר כך בעיר הולדתו, הוא ניסה לכתוב שיר רומנטי בחמישה קאנטו בשם Arrigo. בתור חסיד נלהב של אלסנדרו מנצוני, הוא ניסה ב-1875 לכתוב רומן היסטורי: Le rive della Bormida nel 1794 ("גדות הבורמידה ב-1794"), מרשמיו במהלך מסע האלף, אך בשלב ההוא לא פרסם אותו. בשנת 1880 שינה את שם הרומן ל- Noterelle di uno dei Mille edite dopo vent'anni ("רשמים של אחד מאלף עשרים שנה מאוחר יותר"), ובסופו של דבר הוא פורסם ב-1891 תחת השם Da Quarto al Volturno: Noterelle d'uno dei Mille ("מקווארטו לוולטורנו: רשמים של אחד מאלף).
אזור הנופש הלאומי אגם מיד
אזור הנופש הלאומי אגם מיד (באנגלית: Lake Mead National Recreation Area) הוא אזור נופש לאומי, יחידת נופש ושימור טבע של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית ומחלקת הפנים של ארצות הברית המקיפה את נהר הקולורדו החל מהגבול המערבי ביותר של הפארק הלאומי גרנד קניון ועד צפונית לערים לאפלין בנבדה ובולהד סיטי באריזונה. אזור הנופש משתרע על שטח של 6,053 קילומטרים רבועים בתחומי מחוז קלארק בנבדה, ומחוז מוהאבי באריזונה. 750 קילומטרים רבועים משטח זה הם מים, והיתרה אזור טבע בראשיתי מדברי. אזור הנופש כולל את מאגר המים אגם מיד שנוצר על ידי סכר הובר ושהאזור קרוי על שמו, את הקניון השחור של הקולורדו ואת מאגר המים אגם מוהאבי שנוצר על ידי סכר דייוויס.
ג'וזפה צ'זארה אבה
ביוגרפיה
יצירה זו הייתה המגנום אופוס של אבה. היא יצאה לאור הודות לג'וזואה קרדוצ'י. קרדוצ'י שקל באותה תקופה לכתוב יצירה על חייו של גריבלדי, ועודד את בוגרי המערכה לתת לו עדויות היסטוריות. כשקרא את כתב היד של אבה, הוא התרשם ממנו כל כך שהעניק אותו לעורך בשם זניקלי לפרסום, ואמר לאבה שעכשיו אולי לעולם לא יכתוב את הביוגרפיה של גריבלדי.
אזור הנופש הלאומי אגם מיד
אגם מיד החל להיווצר ב-1935, פחות משנה לפני שסכר הובר הושלם. האזור סביב אגם מיד הוכרז כאזור הנופש סכר בולדר (Boulder Dam Recreation Area) ב-1936. ב-1964 הורחב האזור וכלל את אגם מוהאבי והאזורים סביבו והיה לאזור הנופש הלאומי הראשון שהוכרז על ידי הקונגרס של ארצות הברית.
ג'וזפה צ'זארה אבה
ביוגרפיה
אבא עלה לתהילה במהירות, והפך למנהל בית הספר התיכון בפאנצה, ולאחר למנהל המכון הטכנולוגי של ברשיה, שם עבד עד מותו.
אף שכתב יצירות אחרות המבוססות על מסע האלף, אף אחת לא הפכה למפורסמת כמו ספרו, "רשמים של אחד מאלף". הוא גם כתב שירה וסיפורים קצרים, אך ללא הצלחה רבה.
אזור הנופש הלאומי אגם מיד
פעילויות הנופש באזור הנופש הלאומי אגם מיד כוללות שיט בסירות ובקיאקים, שחייה ודיג בשני האגמים, כמו גם בקטעי הנהר שביניהם. בנוסף יש שבילי הליכה ותצפיות על הנוף המדברי סביב. שלוש מתוך ארבע המערכות האקולוגיות המדבריות הקיימות בארצות הברית: מדבר מוהאבי, מדבר האגן הגדול ומדבר סונורה נפגשים באזור הנופש הלאומי אגם מיד. סיורים בסכר הובר המאורגנים על ידי לשכת הטיוב של ארצות הברית, האחראית על הקמת ותפעול הסכר, הם מוקד משיכה עיקרי בתוך אזור הנופש.
כ-810 קילומטרים רבועים מאזור הנופש הלאומי אגם מיד הם חלק מהמונומנט הלאומי גרנד קניון-פראשנט (Grand Canyon-Parashant National Monument) שהוכרז בשנת 2000.
תשעה אזורי טבע בראשיתי נמצאים בתחומי אזור הנופש הלאומי אגם מיד, כולם בנבדה. חלק מהאזורים משתרע מעבר לאזור הנופש הלאומי אגם מיד וחלקים אלו מנוהלים על ידי לשכת הקרקעות של ארצות הברית.
Curtain Call 2
Curtain Call 2 הוא אלבום האוסף השני של הראפר האמריקאי אמינם. האלבום יצא לאור ב-5 באוגוסט 2022, על ידי חברות התקליטים אפטרמת', אינטרסקופ ושיידי רקורדס. זהו אלבום המשך לאלבום הלהיטים הגדולים הקודם שלו, Curtain Call: The Hits, שיצא בשנת 2005, ומכסה את השנים האחרונות בקריירה של אמינם, החל מיציאתו של אלבום האולפן השישי שלו Relapse שיצא בשנת 2009. האלבום נתמך על ידי שני סינגלים, "The King and I" בהשתתפות סי-לו גרין (מוצג בפסקול הסרט "אלביס") ו-"From the D 2 the LBC" (רצועה חדשה שהוקלטה במיוחד עבור אלבום זה) בהשתתפות סנופ דוג.
מבחינה מסחרית, בבריטניה, האלבום נכנס לראשונה למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי, כאשר הייתה השערה שאמינם יכניס את אלבום אוסף זה למקום הראשון במצעד זה, אולם, הזמרת האמריקאית ביונסה הביסה אותו יחד עם אלבומה Renaissance, שהגיע לפסגת המצעד, ואלבומו של הארי סטיילס נכנס למקום השני, Harry's House. האלבום אוסף זה נהפך לאלבום ה-12 של אמינם אשר נכנס לעשירייה הפותחת במצעד האלבומים הבריטי.
בארצות הברית, האלבום נכנס לראשונה למקום השישי במצעד בילבורד 200 האמריקאי, כאשר הזמר הפוארטו ריקני בד באני הביס אותו יחד עם אלבומו Un Verano Sin Ti, שהגיע לפסגת המצעד. אולם, אלבום האוסף נהפך לאלבום הנמכר יותר בשבוע לצאתו. האלבום נהפך לאלבום ה-12 של אמינם אשר נכנס לעשירייה הפותחת במצעד האמריקאי, והראשון מאז אלבומו The Slim Shady LP, שלא נכנס למקום הראשון במצעד בילבורד 200.
מיקה בז'ז'ינסקי
מיקה בז'ז'ינסקי (באנגלית: Mika Brzezinski; נולדה ב-2 במאי 1967) היא מנחת טלוויזיה, סופרת ועיתונאית אמריקאית. מגישה במשותף את תוכנית הבוקר היומית "Morning Joe" ברשת MSNBC, לצד חבר בית הנבחרים הרפובליקני לשעבר והמנחה ג'ו סקרבורו, שאליו מאוחר יותר התארסה.
ביוגרפיה
מיקה בז'ז'ינסקי נולדה בניו יורק, בתו של זביגנייב בז'ז'ינסקי, יליד פולין ומומחה למדיניות חוץ ששימש כיועץ לביטחון לאומי לנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר. אמה ילידת שווייץ ואזרחית צ'כיה, בתה של אחייניתו של אדווארד בנש. בעת לידתה של מיקה לימד אביה באוניברסיטת קולומביה, אך בסוף שנת 1976 עברה המשפחה להתגורר בפרוור של וושינגטון עקב עבודתו של אביה כיועץ לביטחון לאומי לנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר.
היא סיימה את לימודיה בקולג' ויליאמס שבמערב מסצ'וסטס, שם למדה אנגלית, לאחר שעזבה את לימודיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. היא החלה את הקריירה העיתונאית שלה כעוזרת בתוכנית הבוקר של רשת ABC "This Morning" ב-1990. אולם שנה לאחר מכן פוטרה בז'ז'ינסקי, ועברה לעבוד בערוץ מקומי המקושר לפוקס בהרטפורד שבקונטיקט. במהרה התקדמה בשורת תפקידיה מעורכת וכתבת זוטרה למנחה בכירה. לאחר מכן עברה לערוץ המקושר ל-CBS בהרטפורד והתקדמה עד למנחת תוכנית הבוקר של הערוץ ב-1995. ב-1997 עזבה את תפקידה לטובת מעבר לערוץ החדשות של CBS, שם שימשה כמנחה וככתבת בתוכנית חדשות הלילה "Up to the Minute".
ב-2000 לקחה הפסקה קצרה מ-CBS, כשעברה לעבוד ברשת המתחרה MSNBC כמנחה משותפת בתוכנית המשודרת בשעות אחר הצהריים. בספטמבר באותה שנה חזרה בז'ז'ינסקי לרשת CBS ככתבת, ובעת זו זכתה לסקר בשידור חי את התרחשות פיגועי 11 בספטמבר. היא דיווחה בשידור ישיר כאשר הבניין הדרומי במרכז הסחר העולמי קרס. בתפקידה האחרון ברשת CBS, שימשה ככתבת חדשות, מנחה מחליפה וכמנחה לקטעי חדשות מתפרצות. היא שימשה גם כפרשנית בתוכנית הרשת "60 דקות".
בשנת 2007 חזרה בז'ז'ינסקי לעבוד ברשת MSNBC, הנחתה דיווחי חדשות בשעות פריים טיים, וכן מילאה תפקידים שונים כמנחה מחליפה בתוכניות חדשות בערוץ. היא גם הגישה דיווחים לחדשות הלילה של NBC וכמנחה בתוכניות הבוקר של סוף השבוע. במאי 2007 התפטרה מתפקידיה בשתי תוכניות אלו לטובת השקת תוכנית חדשה בשעות הבוקר המוקדמות, "Morning Joe", בו תשמש כמנחה ראשית במשותף עם ג'ו סקרבורו. בתוכנית עולה לעיתים השתייכותה של בז'ז'ינסקי כדמוקרטית בעת שסקרבורו הוא רפובליקני, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הראשון של פלורידה בשנים 1995–2001. אביה, זביגנייב בז'ז'ינסקי, משמש לעיתים רבות כפרשן בתוכנית.
בז'ז'ינסקי התגרשה מבעלה ביוני 2016, ואם לשתי בנות. במאי 2017 התארסה לשותפה להגשת התוכנית "Morning Joe", ג'ו סקארבורו. היא כתבה שני ספרים, אשר יצאו ב-2010 וב-2011 בהתאמה. הראשון הוא "All Things at Once" והשני נקרא "Knowing Your Value: Women, Money and Getting What You're Worth".
גופמן
ראו גם
}}
בית וירטמברג
בית וירטמברג (בגרמנית: Haus Württemberg) הוא משפחת אצולה גרמנית שהתקיימה שמונה מאות וחמישים שנה, החל מהמאה ה-11 ועד לאחר מלחמת העולם הראשונה.
רוזנות וירטמברג
בשנת 1083 הוקמה רוזנות וירטמברג על ידי קונרד הראשון, רוזן וירטמברג, ששלט בנחלה שהקיפה את טירת וירטמברג, כחלק מדוכסות שוואביה שנשלטה על ידי בית הוהנשטאופן. הרוזנות גדלה בהתמדה, ובעיקר תחת שלטונם של אולריך הראשון, רוזן וירטמברג, אולריך השני, רוזן וירטמברג ואברהרד הראשון, רוזן וירטמברג. אולריך הראשון ניצל את שקיעת בית הוהנשטאופן, וסיפח שטחים רבים שהשתייכו להוהנשטאופנים. אברהרד הראשון הכפיל את שטח הרוזנות, והעביר את מקום מגוריו לשטוטגרט. בשנת 1381 צורפה לרוזנות דוכסות טק, ובשנת 1397 צורפה ממפלגארד אף היא לרוזנות, על ידי נישואי אברהרד הרביעי, רוזן וירטמברג להנרייט, רוזנת מונבליאר.
בשנת 1442 חולקה וירטמברג בין אולריך החמישי, רוזן וירטמברג-שטוטגרט ללודוויג הראשון, רוזן וירטמברג-אורבאך, ובשנת 1482 חזר אברהרד החמישי, רוזן וירטמברג ואיחד את הרוזנות.
דוכסות וירטמברג
בשנת 1495 הועלה אברהרד החמישי, רוזן וירטמברג למעמד של דוכס, כחלק מתהליך רפורמות שנעשו באימפריה הרומית הקדושה, על ידי מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1519 הודח אולריך, דוכס וירטמברג מהשלטון, ובשנת 1523 הוא המיר את דתו לדת הלותרנית. בשנת 1534 תפס אולריך בחזרה את השלטון, וקבע את דת הדוכסות כלותרנית.
במאה ה-18 מת אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג ללא ילדים, ובמקומו עלה לשלטון בן דודו קרל אלכסנדר הקתולי.
בשנת 1797 מת פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג, ובמקומו עלה בנו פרידריך השלישי, דוכס וירטמברג לשלטון. פרידריך חזר ונטל חלק במלחמה נגד צרפת נגד רצון נתיניו, וכאשר פלשו הצרפתים שוב לשטחי הדוכסות, פרש פרידריך לארלנגן, שם שהה עד לשלום לינוויל בשנת 1801.
במרץ 1802 נחתם הסכם עם צרפת, ובו הוסכם שפרידריך יעביר לצרפת את נחלותיו בגדה השמאלית של הריין, בתמורה לתשע ערים חופשיות ובכללם את רויטלינגן והיילברון, וכן עוד שטחים שיסופחו לדוכסות.
נסיכות הבוחר מווירטמברג
בשנת 1803 שודרגה הדוכסות למעמד של נסיכות הבוחר, וסופחו אליה עוד שטחים כחלק מחילוט נכסי הכנסייה באימפריה.
בשנת 1805 הצטרפה וירטמברג לנפוליאון במלחמותיו כנגד מדינות הקואליציה השלישית, וכהוקרה על כך שודרגה הנסיכות בחוזה פרסבורג למעמד של ממלכה.
ממלכת וירטמברג
ב-1 בינואר 1806 הוכתר פרידריך למלך וירטמברג, ולאחר מכן סיפח פרידריך את נכסי הכנסייה במדינה וביטל את החוקה הישנה. פרידריך צירף את ממלכתו לקונפדרציה של הריין, ושלח את צבאו להילחם לצד נפוליאון. לאחר קרב לייפציג בשנת 1813 נטש פרידריך את נפוליאון ועבר להילחם לצד מדינות הקואליציה השישית, בתמורה לשמירה על תאריו ונחלותיו. בקונגרס וינה אושרו תאריו ונחלותיו של פרידריך, והמדינה הצטרפה לקונפדרציה הגרמנית.
במהלך מהפכות אביב העמים בשנת 1848 נאלץ וילהלם לפטר את ראש ממשלתו, ולהסכים על חוקה יותר ליברלית, אולם לאחר שוך המהפכה הצליח וילהלם להרכיב דיאט כנוע באוקטובר 1849, ובשנת 1851 החזיר את החוקה הישנה.
בשנת 1864 חתם וילהלם על קונקורדט עם האפיפיור, וב-25 ביוני 1864 מת וילהלם, ובמקומו עלה לשלטון בנו קרל הראשון, מלך וירטמברג.
קרל עמד לצידה של אוסטריה במאבק על השליטה בגרמניה, ואף השתתף במלחמת אוסטריה–פרוסיה לצד אוסטריה. וירטמברג הובסה במהירות, יחד עם שאר בעלות הברית של אוסטריה, וחלקה הצפוני נכבש על ידי הפרוסים. בשלום פראג נאלצה וירטמברג לשלם לפרוסיה 8 מיליון גולדן בתור פיצויים, אך לא איבדה שטחים מהממלכה. לאחר מכן חתם קרל על הסכם הגנה והתקפה חשאי עם פרוסיה, ובשנת 1870 לחמה וירטמברג לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה.
בשנת 1871 וירטמברג הפכה למדינה בתוך האימפריה הגרמנית, אבל שמרה על השליטה שלה בתחומי הדואר, הטלגרף ומסילות ברזל. כמו כן, היו לה גם זכויות מיוחדות בתחום המיסוי והצבא.
לאחר תבוסת גרמניה במלחמה, נאלץ וילהלם השני, מלך וירטמברג להתפטר מתפקידו ב-30 בנובמבר 1918, והמדינה הוכרזה כרפובליקה.
ראש בית וירטמברג כיום (2022), הוא וילהלם, דוכס וירטמברג.
מל רובינס
מל רובינס (באנגלית: Mel Robbins; נולדה ב-6 באוקטובר 1968) היא מנטורית, מגישת טלוויזיה, דוברת בנושא מוטיבציה וסופרת אמריקאית.
ביוגרפיה
נולדה בשם מל שניברגר בקנזס סיטי שבמדינת מיזורי. היא גדלה בעיירה קטנה במישיגן ולמדה בדארת'מאות' קולג'. קיבלה תואר ראשון במשפטים מבית הספר למשפטים של בוסטון קולג'. בשנת 1996 נישאה ליזם כריסטופר רובינס, והם הורים לילדים.
קריירה
רובינס עבדה כסניגורית פלילית במדינת ניו יורק ובהמשך שימשה כפרשנית משפטית ברשת CNN. בשנת 2008 החלה לשדר תוכנית ברדיו. בשנת 2011 פרסמה את ספרה Stop Saying You're Fine: Discover a More Powerful You. בשנה זו היא נשאה נאום בהרצאת TEDx סן פרנסיסקו ("איך להפסיק לדפוק את עצמכם"), שמטרתו לעורר מוטיבציה מיידית לפעולה. עד לינואר 2020 נצפה הנאום 22 מיליון פעמים ביוטיוב.
בשנת 2014 זכתה רובינס בפרס גרייסי על הגשה יוצאת דופן בחדשות/שידור לא בדיוני.
בפברואר 2017 הוציאה את ספרה השני "חוק ה-5 שניות: לחזק את הביטחון העצמי ולשנות את החיים ואת הקריירה בעזרת אומץ יומיומי". בספר הציגה גישה ליצירת מוטיבציה מיידית לפעולה תוך שימוש בכלל שקראה לו "חוק החמש שניות".
רובינס הגישה מספר תוכניות טלוויזיה: את התוכנית את התוכנית Monster In-Laws ברשת A&E, והתוכנית Someone's Gotta Go ברשת fox. תוכניתה The Mel Robbins Show עלתה לשידור בספטמבר 2019 בשידור סינדיקציה.
קרוליין קוסי
קרוליין קוסי (נולדה ב-31 באוגוסט 1954 ), המוכרת גם בשם טולה, היא דוגמנית בריטית שעלתה לתודעה הציבורית בשנת 1981 לאחר שכיכבה בסרט לעיניך בלבד מסדרת סרטי ג'יימס בונד, ולאחר מכן הוצאה בניגוד לרצונה מהארון ככטרנסג'נדרית על ידי הצהובון הבריטי ניוז אוף דה וורלד. בשנת 1991 הפכה לאישה הטרנסית הראשונה שהצטלמה למגזין לפלייבוי. קוסי התפרסמה גם בשל שתי האוטוביוגרפיות שפרסמה ומאבקה על זכותה להינשא כחוק ולהיות מוכרת כאישה.
ביוגרפיה
קוסי נולדה בברוק שבמחוז נורפוק. במהלך גיל ההתבגרות, היו לקוסי מאפיינים נשיים מובהקים שאובחנו כחלק מתסמונת XXXY. באוטוביוגרפיה שלה "Cossey My Story", היא מתארת ילדות אומללה, שבה סבלה מבלבול ומבריונות מצד בני גילה בשל נשיותה. האדם הקרוב ביותר אליה בילדותה הייתה אחותה, פאם, והשתיים היו מתחפשות עם הבגדים של אמן. קוסי עזבה את מערכת החינוך בגיל 15 ומצאה עבודה בחנות בגדים וכשוליה באטליז. בגיל 16 עברה ללונדון ועבדה בעבודות שונות בשכר נמוך.
קוסי החלה את תהליך ההתאמה המגדרית שלה בזמן שעבדה כסדרנית בווסט אנד של לונדון. עוד לפני שמלאו לה 17, החלה בטיפול הורמונלי, ועבדה במשרה מלאה כאישה במועדון הופעות. לאחר שעברה ניתוח הגדלת חזה, עברה קוסי לפריז ולאחר מכן לרומא, ועבדה כרקדנית וכחשפנית כדי לחסוך כסף ניתוח להתאמה מגדרית. לאחר שנים של טיפול הורמונלי ונפשי, ולאחר ששינתה את שמה חוקית, קוסי עברה את הניתוח האחרון שלה ב-31 בדצמבר 1974 בבית החולים צ'רינג קרוס, לונדון.
קריירת הדוגמנות והוצאתה מהארון
קוסי החלה לנהל חיי חברה פעילים כאישה, והסתירה את עברה. כשנשאלה על דייטים שהיו לה, ענתה קוסי, "אני חוששת שהתפרעתי קצת". היא סיפרה לצהובונים שהיה לה רומן עם מגיש הטלוויזיה דס לינאם, ולמרות שהוא עצמו טען כי אינו זוכר מערכת יחסים זאת, הוא מאשר באוטוביוגרפיה שלו שהם קיימו מפגשי דייטינג זה עם זו. קוסי עבדה כדוגמנית תחת שם הבמה "טולה" וכיכבה במגזינים מובילים, ביניהם המהדורה האוסטרלית של ווג והארפר'ס בזאר, ותצלומים חושפניים שלה התפרסמו בצהובון הבריטי סאן ובפלייבוי.
ב-1978 נבחרה טולה להשתתף בשעשועון טלוויזיה בשם "3-2-1". לאחר ההופעה, יצר עמה קשר עיתונאי שחשף את עובדת היותה טרנסג'נדרית ותכנן לכתוב על כך. קוסי ויתרה על ההשתתפות בתוכנית, ושכנעה את המפיקים לשחרר אותה מהחוזה שלה. לאחר תקרית זו, הקפידה לשמור על פרופיל נמוך ולקחה רק תפקידים קטנים יותר מחשש להסתכן בחשיפה לא רצויה של עברה.
ב-1981 לוהקה טולה כניצבת בסרט ג'יימס בונד "לעיניך בלבד". זמן קצר לאחר יציאת הסרט, פרסם הצהובון News of the World בכותרתו הראשית כי "נערת ג'יימס בונד הייתה ילד", ובכך הוציא אותה מהארון בניגוד לרצונה. לימים סיפרה טולה כי הייתה נסערת עד ששקלה להתאבד, אך בכל זאת המשיכה בקריירת הדוגמנות שלה. בתגובה לפרסום, הוציאה טולה את האוטוביוגרפיה הראשונה שלה בשם "I Am a Woman".
חיים אישיים
לאחר הפרידה מלסיניו, הייתה טולה במערכת יחסים עם איש העסקים היהודי אליאס פתאל, שלא היה מודע לעברה עד ליום ולנטיין בשנת 1988, לאחר שהציע לה נישואין וזו בתגובה יצאה בפניו מהארון כטרנסג'נדרית. מיד לאחר מכן, פתאל שאל בנוסף האם תהיה מוכנה להתגייר למענו, וטולה נענתה לשתי ההצעות. השניים נישאו ב-21 במאי 1989, שבועות לאחר שבית הדין האירופי לזכויות אדם החליט להכיר בטולה באופן חוקי כאישה. ממשלת בריטניה ערערה על פסיקת בית הדין, וב-27 בספטמבר 1990 ביטל בית המשפט האירופי את החלטתו בעקבות הערעור. פסיקה זו נותרה על כנה עד שעבר "חוק ההכרה במגדר" בבריטניה בשנת 2004.
ב-1991 הוציאה טולה את האוטוביוגרפיה השנייה שלה "My Story" ובה תיארה את תהליך ההתאמה המגדרית שלה ואת המאבק המשפטי הכושל מול בית המשפט האירופי.
ב-1992, לאחר שנפרדה מפתאל, נישאה טולה לבן זוגה הקנדי דייוויד פינץ'. לאחר נישואיהם דיברה באופן פומבי על כמיהתה להפוך לאֵם. בראיון שהעניקה לאתר דיילי מירור בשנת 2016, סיפרה טולה שהשניים ניסו להביא ילדים לעולם בפונדקאות בסיוען של אחותה ושל חברה קרובה (כיוון שטולה עצמה, בשל היותה טרנסג'נדרית, אינה יכולה ללדת), אך הדבר לא צלח, מה שגרם לה לצער רב.
מרדכי אקלר
הרב מרדכי בן רפאל בן נסים אקאלר (תר"י 1850 - ה' בתמוז תרצ"ו, 25 ביוני 1936) (מכונה מולא מוראד) היה מתרגם ספרות דתית, רבם של אנוסי משהד, רב ומנהל בית כנסת.
תולדות חייו
מולא מרדכי אקאלר נולד במשהד בשנת 1850 (התר"י). עשרים שנה לאחר שבני הקהילה נאנסו להתאסלם, למד מאביו תנ"ך בגיל צעיר והמשיך בכוחות עצמו בלימוד המשנה והגמרא. את אשר למד, תרגם לשפת העדה ודרש בפני הקהל. הרב היה עובר בלילות מבית לבית ללמד את הילדים האנוסים במשהד תורה ולחנכם במצוות.
כשאביו נפטר החליפו בכיסא הרבנות במשהד בשנת 1883. כרב העדה פסק עבור בני עדתו, סידר קידושין בסתר, מל את בני הקהילה ובהיותו שוחט ובודק גם הבטיח שחיטה כשרה, הרב לא לקח כסף מהקהילה על פעלותיו אלא התקיים מחנות שהקים.
פעילותו של הרב מרדכי יחד עם יתר רבני הקהילה והמלמדים שבה, עזרו לשימור היהדות במשהד. רק יהודים בודדים קיבלו עליהם את האסלאם מרצון.
הרב התכתב עם רבני ירושלים ושלח להם עזרה כספית, וכך כתב לו הרב יעקב שאול אלישר:
בשנת ה'תרפ"ז (1927) עלה רבי מרדכי לארץ ישראל. רבי מרדכי נפטר בירושלים בה' בתמוז התרצ"ו ונטמן בהר הזיתים.
בנו הרב רפאל אקאלר הנהיג את קהילת משהד לאחר עליית אביו ארצה. הרב רפאל שמש כרב, שוחט, דרשן ומוהל. בהנהגתו סייעו בני העדה לפליטי יהדות בוכארה שברחו מברית המועצות בראשית שנות השלושים לעלות ארצה. הרב עלה לארץ ישראל בשנת 1949 (התש"ט), ובכ"ט בניסן תש"י נפטר.
בנו משה פרסם בשמו את הסיבה להתאסלמות הקהילה:
ספריו
רבי מרדכי כתב גם ביאור לכמה מספרי התנ"ך, ביאור המצוי בכתבי יד, ועוד כמה חיבורים שלא זכו לראות אור, ביאורו על התורה בשלבי הוצאה לאור.
רובן לופטוס-צ'יק
רובן איירה לופטוס-צ'יק (באנגלית: Ruben Ira Loftus-Cheek; נולד ב-23 בינואר 1996 בלונדון) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר המרכזי במילאן.
קריירה
לופטוס-צ'יק החל את הקריירה במחלקת הנוער של צ'לסי בגיל שמונה ובה שיחק כעשור. ב-2014 זומן לראשונה לסגל הקבוצה הבוגרת על ידי המאמן ז'וזה מוריניו. ב-10 בדצמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשעלה כמחליף במקומו של ססק פאברגאס בניצחון 1–3 על ספורטינג ליסבון בשלב הבתים של ליגת האלופות. ב-31 בינואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשהחליף את אוסקר בתיקו 1-1 נגד מנצ'סטר סיטי. ב-10 במאי 2015 פתח הקשר בהרכב צ'לסי בתיקו 1-1 נגד ליברפול. ב-16 בספטמבר 2015 פתח בהרכב בניצחון 0–4 על מכבי תל אביב בשלב הבתים של ליגת האלופות ואף בישל שער.
ב-29 בפברואר 2016 האריך לופטוס-צ'יק את חוזהו בחמש שנים נוספות. ב-2 באפריל של אותה השנה, כבש השחקן את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–4 על אסטון וילה בוילה פארק.
ב-12 ביולי 2017 הושאל לקריסטל פאלאס לעונה אחת ולאחר מכן חזר לצ'לסי.
ב-6 ביולי 2019 חתם האריך את חוזהו בקבוצה עד ל-2024.
ב-5 באוקטובר 2020 הושאל לפולהאם.
ב-30 ביוני 2023 חתם במילאן חוזה ל-4 שנים.
נבחרת אנגליה
בשנת 2011 זומן לראשונה לופטוס-צ'יק לנבחרת אנגליה הצעירה, בה הוא שימש בתור קפטן. ב-10 בנובמבר 2017 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בתיקו 0-0 נגד.
לאחר מכן זומן למונדיאל 2018.
טיסת השוקולד
טיסת השוקולד הוא כינוי נפוץ לאירועים שהתרחשו במהלך טיסת ישראייר מנמל התעופה בן-גוריון לווארנה שבבולגריה, בחודש פברואר 2015, אשר הוסרטו והופצו ברשתות החברתיות. במהלך הטיסה נוסעת החלה להתווכח עם דייל לגבי חפיסת שוקולד פטורה ממכס שהייתה מעוניינת בה. כאשר לא הייתה מרוצה מתגובת הדייל, החלו היא ומשפחתה להטיח בו קללות וניבולי פה, ובין השאר תהו מדוע הדייל מסרב למכור את השוקולד לנוסעת.
הפצת הסרטון המתעד את הוויכוח בין הנוסעת ומשפחתה לדייל הייתה אירוע שיימינג, שביקש למחות על תופעת הישראלי המכוער והתנהגות ישראלים בחו"ל ולעורר דיון ציבורי בנושא.
פרודיות
תוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת" הקדישה לאירוע מערכון פרודי. השחקן והקומיקאי טל פרידמן הלחין את תמליל השיחה בין הדייל והנוסעות ופרסם סרטון שלו שר ומנגן את ה"שיר", שהפך פופולרי ברשתות החברתיות.
חברת בזק הכינה פרסומת לספרים הדיגיטליים המוצעים במסגרת שירות הענן שלה כפרודיה על סרטון "טיסת השוקולד", בהשתתפות יוסי ביילין וגיל חובב. דימוים ה"אשכנזי" של ביילין וחובב, אשר תובעים מהדיילים ספר, מושפע מן הסטריאוטיפ העדתי המזרחי שיוחס בתגובות ובטוקבקים ברשתות החברתיות לדמויות שהוסרטו כגיבורי "טיסת השוקולד", דבר שעורר ביקורת בעיתון "הארץ".
בעונה השנייה של הסדרה צומת מילר, אנאלי נחשפת לראשונה לתופעת השיימינג בישראל. פרודיה ל"טיסת השוקולד".
בסדרה "קופה ראשית", בפרק "כוכבה חוזרת מחו"ל", מתפרסם סרטון בו נראית הקופאית כוכבה שביט בעימות קולני מול דיילי הטיסה. הסרטון נודע בתור "הבהמה מהמטוס".
אייל בן עמי
אייל בן עמי (נולד ב-29 באוגוסט 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר והמגן השמאלי.
קריירה
בן עמי התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בעונת 1993/1994 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק נגד הפועל חיפה במסגרת הליגה הבכירה. בן עמי זכה עם הפועל תל אביב בגביע המדינה בעונת 1998/1999 לאחר ניצחון על בית"ר ירושלים במשחק הגמר. בעונת 1999/2000 זכה עם הקבוצה בדאבל, ובמשחק גמר הגביע בו שוב ניצחה הפועל תל אביב את בית"ר ירושלים הורחק בן עמי בכרטיס אדום.
לקראת עונת 2000/2001 הושאל בן עמי להפועל פתח תקווה. ב-9 בספטמבר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 נגד מכבי תל אביב. בעונה שלאחר מכן הושאל לעירוני ראשון לציון, ולקראת עונת 2003/2004 חזר להפועל תל אביב ושיחק במדיה שנה וחצי נוספות.
בינואר חתם בן עמי בעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית, ובמדיה שיחק עד תום העונה. לקראת עונת 2004/2005 חזר לליגת העל וחתם בהפועל נצרת עילית, עמה ירד לליגה הלאומית לאחר עונה אחת בקבוצה. בקיץ חתם במועדון ספורט אשדוד, אך לא שיחק במדי הקבוצה וכעבור תקופה קצרה פרש ממשחק פעיל עקב פציעה בברך.
בקיץ חזר מפרישה כאשר חתם בהפועל כפר שלם מליגה א'. את עונת התחיל בכפר שלם, ובנובמבר  חתם בהפועל נחלת יהודה מליגה א', במדיה שיחק עד סיום העונה ולאחר מכן פרש בשנית לאחר שחזר בתשובה.
נבחרת ישראל
לזכותו של בן עמי הופעה אחת במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק ידידות מול שנערך ב-16 באוגוסט 1995. בתחילת המאה ה-21 זומן בן עמי כמה פעמים לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, וערך במדיה 2 הופעות. את הופעת הבכורה שלו ערך בהפסד 2–3 ל, במשחק ידידות שנערך ב-24 באפריל 2001. ב-17 באפריל 2002 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות בו הפסידה הנבחרת 1–3 ל.
דוד גולן
דוד גולן (4 ביולי 1927 – 12 במרץ 2019) היה היסטוריון ישראלי שהתמחה בעת העתיקה, פרופסור להיסטוריה של יוון ורומא באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה
גולן נולד בשנת 1927 בשאוולי שבליטא, למשה הולנד ורחל שוחט. בתחילת 1948 עלה לארץ ישראל. הוא התחתן עם מלכה פיימר-ישׂראלי (1931–2017) בת נהלל, אותה הכיר בסמינר גבעת השלושה, וב-1952 התיישב בנהלל. לאחר שהתחתן, שינה את שם משפחתו לגולן. הוא אב לשני בנים, אמוץ (יליד 1954) ויועד (יליד 1960). בנהלל היה מורה ומחנך בבית ספר יסודי, ובין תלמידיו באותה תקופה היה יהונתן גפן. בשנות ה-50 היה גם מנהל בית הספר היסודי האזורי בנהלל. אשתו, מלכה, הייתה גם היא מורה בנהלל ולאחר מכן מנהלת חטיבת ביניים בקיבוץ יפעת.
בשנות ה-50 החל גולן ללמוד היסטוריה עתיקה באוניברסיטה העברית. במהלך לימודיו באוניברסיטה העברית הוא החל להתעניין בתקופה ההלניסטית, תקופה שהפכה לנושא העיקרי של עיוניו ומחקריו. בשנת 1970 למד כסטודנט-אורח ביוניברסיטי קולג' באוקספורד אצל הפרופסור ג'ורג' קוקוול. באותה שנה סיים את הדוקטורט בהדרכת אלכסנדר פוקס. בשנת 1982/3 למד כסטודנט-אורח בהרווארד אצל הפרופסור היהודי ארנסט בדיאן. בהמשך הפך גולן לפרופסור להיסטוריה של העת העתיקה באוניברסיטת חיפה.
בסוף 1972 נפגש גולן עם אלכסנדר פוקס, אשר עניין אותו בכתיבת הכרך השני בסדרת "תולדות העולם הקלאסי", מחזונו של אביגדור צ'ריקובר. גולן לקח על עצמו את כתיבת ההיסטוריה של העולם ההלניסטי מעלייתו לשלטון של אלכסנדר הגדול בשנת 336 לפנה"ס ועד התאבדותה של קלאופטרה בשנת 30 לפנה"ס. במסגרת כתיבת הכרך ערך גולן מחקר נרחב, אשר כלל גם סיורים ביוון. ספרו יצא לאור בשנת 1983 בשם "תולדות העולם ההלניסטי".
גולן לקח על עצמו את מלאכת התרגום הראשון לעברית של ה"היסטוריה אוגוסטה" והוסיף לו מבואות וביאורים (קומֶנטר). זהו חיבור שנכתב במאה ה-4, אשר זהות מחברו אינה ידועה, על חייהם של קיסרי רומא מהמאה ה-2 וה-3. בשנת 1989 יצא החלק הראשון בתרגום זה - הביוגרפיה של הקיסר אדריאנוס. בשנת 2007 יצא לאור כרך נוסף בסדרה, הנקרא "הקיסרים האנטונינים", בשנת 2009 יצא לאור "הקיסרים הסוורים", ובשנת 2014 יצא לאור הכרך האחרון, "הקיסרים החיילים".
גולן התגורר בנהלל. בשנת 2008, לאחר שהגיע לגיל 80, נערך לכבוד המאורע כנס רב משתתפים בנהלל.
נפטר ב-12 במרץ 2019.
באנגלית
'''
וסיל גרוונלייב
וסיל גרוונלייב (נולד ב-2 בנובמבר 1984) הוא זמר ממקדוניה הצפונית. וסיל ייצג את מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2021.
קריירה
גרוונלייב היה זמר ליווי של תמרה טודבסקה עם שירה "Proud" באירוויזיון 2019 שהתקיים בתל אביב שבישראל. ב-15 בינואר 2020 נחשף כי גרוונלייב ייצג את מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. ב-20 בינואר 2021, הוכרז כי גרוונלייב נבחר לייצג את מקדוניה הצפונית גם באירוויזיון 2021, עם השיר "Here I Stand". ב-18 במאי 2021, גרוונלייב ביצע את השיר בחצי הגמר הראשון של התחרות וכשל בניסיון להעפיל לגמר.
חיים קשלס
חיים קֶשָלֶס (בבולגרית: Хаим Кешалес; 1 באוקטובר 1907, פלובדיב, נסיכות בולגריה – 9 ביולי 1977, בת ים, ישראל) היה היסטוריון, חוקר תולדות יהדות בולגריה. קשלס נמנה עם ראשי מפלגת פועלי ציון והתנועה הציונית בבולגריה שלאחר מלחמת העולם השנייה ובהמשך, שירת כדיפלומט מטעם מדינת ישראל, עת כיהן כקצין העלייה של ישראל בבולגריה. חתן פרס יצחק בן-צבי לשנת תשל"א בתחום קהילות ישראל במזרח.
ליאון הלוי
ליאון הלוי (בצרפתית: Léon Halévy; 1802–1883) היה איש ציבור, היסטוריון, סופר, משורר ומחזאי יהודי צרפתי.
חיים קשלס
קורות חיים
חיים קשלס נולד בפלובדיב ליצחק שהיה מורה לעברית, מחנך ואיש ציבור בבולגריה ולחנה לבית כהן. בנעוריו, הצטרף ל"הסתדרות לשפה ולתרבות העברית" בראשות אלברט רומנו. ב-1925 הצטרף לתנועת השומר הצעיר וב-1936 הצטרף למפלגת פועלי ציון. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש איש קשר למשלחת הארץ ישראלית בקושטא שתפקידה היה ליצור קשרים עם הקהילות היהודיות בארצות הכיבוש, ולהוציא לפועל פעולות עזרה והצלה.
ב-18 בספטמבר 1944 לאחר הפיכת חזית המולדת כוננה מחדש ההסתדרות הציונית בבולגריה והוקמה מחדש מפלגת פועלי ציון. קשלס נמנה עם חמשת ראשי ועד המפלגה. ביולי 1948 מונה חיים קשלס לקצין העלייה בבולגריה מטעם ממשלת ישראל. במקביל, כיהן כנציג הסוכנות היהודית לבולגריה. קשלס כיהן בתפקידו עד 15 בנובמבר 1948 עת עלה לישראל.
ליאון הלוי
ביוגרפיה
נולד למשפחה יהודית בפריז, בנו של החזן אלי חלפון הלוי, שהיה מזכיר הקהילה היהודית של פריז, סופר ומורה לעברית. אחיו הגדול של ליאון הלוי היה המלחין ז'אק פרומנטל הלוי.
היה תלמידו של הוגה הדעות הצרפתי קלוד-אנרי דה סן-סימון. בשנת 1828 כתב את "תולדות היהודים בעת החדשה", אחת היצירות המוקדמות בנושא זה.
חיים קשלס
קורות חיים
לאחר עלייתו לישראל עסק בחקר תולדות יהודי בולגריה, היה חבר מערכת ושותף לכתיבת הכרך העוסק ביהדות בולגריה באנציקלופדיה של גלויות. בשלהי שנות ה-60 של המאה ה-20 החל בהוצאה לאור של עבודתו המרכזית, עת הופצו בהדרגה חמשת כרכי "קורות יהודי בולגריה". כרך שישי נכתב, אך לא הוצא לאור. ספריו, בעיקר אלו העוסקים בהיבטים שונים של בולגריה המודרנית ומציגים גם כרוניקות שלחלקן היה שותף, היוו בסיס ואסמכתאות למחקרים מאוחרים יותר. בשנת תשל"א זכה בפרס יצחק בן-צבי בתחום קהילות ישראל במזרח. בנימוקי מתן הפרס נכתב בין השאר:
ליאון הלוי
ביוגרפיה
נישא לבתו של האדריכל הצרפתי לואי-היפוליט ליבאס. ב-1831 התמנה למרצה לספרות צרפתית באקול פוליטקניק וכעבור שלוש שנים פרש. לאחר מכן עמד בראש הלשכה של האגודות המדעיות, עד לפרישתו בשנת 1853.
חיים קשלס
קורות חיים
מאידך הייתה גם ביקורת על מחקריו שטענה שסגנון כתיבתם האקדמי לקוי, הוא נטה לשרבב לתוכם את דעתו האישית, ומשום שהספרים העוסקים בהיסטוריה המוקדמת של הקהילה התבססו על מקורות שחלק מקביעותיהם לא התקבלו במחקר המודרני, כגון חלק ממחקריו של שלמה אברהם רוזאניס.
ליאון הלוי
ביוגרפיה
את שארית חייו הקדיש לכתיבה. כתב מספר רב של שירים, תרגומים, מחזות ויצירות אחרות. כתב את הביוגרפיה של אחיו ז'אק פרומנטל הלוי, שפורסמה לאחר מותו של ז'אק פרומנטל בשנת 1864.
ליאון הלוי מת בשנת 1883 בגיל 81. בנו הוא לודוויק הלוי (Ludovic Halévy), ליבריתן של אופרות צרפתיות רבות, ביניהן כרמן של ביזה. בן נוסף, שנולד מפרשת אהבים עם זמרת אופרה, היה הפוליטיקאי לוסיין-אנטול פרבו-פרדול (Lucien-Anatole Prévost-Paradol).
חיים קשלס
קורות חיים
את ארכיונו תרם לארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי שבאוניברסיטה העברית. חיים קשלס היה נשוי ללאה לבית ביבאס ואב לחנה ויצחק. קשלס ורעייתו הלכו לעולמם ב-9 ביולי 1977.
Flying Bulgar Klezmer Band
Flying Bulgar Klezmer Band (להקת הכליזמר של הבולגרים המעופפים), בימינו The Flying Bulgars(הבולגרים המעופפים) היא להקת פולק ומוזיקת עולם קנדית המתמחה בעיבודים ריקודיים ומבדחים של מנגינות כליזמר קלאסיות וקטעים מקוריים המבוססים על מסורת הכליזמר והפולקלור ממזרח אירופה והבלקן. הלהקה, שהוקמה בשנת 1987 על ידי החצוצרן והמלחין דייוויד בוכבינדר, משתמשת גם ביסודות של רוק, ג'אז וסלסה ההרכב העכשווי של הלהקה כולל את דייוויד בוכבינדר, דייב וול, מקס סניט, פיטר לוטק, טניה גיל וויקטור בייטמן.
ההיסטוריה של הלהקה
The Flying Bulgars היא להקה מטורונטו. היא שיחקה תפקיד חשוב בטרנד של "תחיית הכליזמר" שהתחילה בשנות ה-1980 המוקדמות, בכל העולם, לרבות בקנדה. מייסדה בשנת 1987 היה החצוצרן והמלחין דייוויד בוכבינדר, המנהל אותה עד היום יחד עם הזמר דייב וול (Dave Wall). הלהקה קמה בזמנו על רקע ההתעוררות מחדש של העניין בתרבות היידיש בצפון אמריקה.
דייוויד בוכבינדר למד אצל אמני ג'אז ידועים כמו פרדי סטון, קני וילר, מוחאל ריצ'רד אברמס. הוא למד לנגן סגנונות שונים של מוזיקה בת זמננו ופרץ לזירת הבידור כמלחין של מוזיקת סרטים ומוזיקת קונצרטים. בהרכב השתתפו: הפסנתרנית והאקורדיוניסטית אוולין דאטל ובעקבותיה סאשה לומינסקי, נגן אקורדיון שניגן שלוש שנים בתזמורת הצבא האדום, המתופף באקי ברגר, חבר לשעבר של להקת הפאנק Rough Trade מטורונטו ואחריו ג'ון לנרד, הכנרת (פידלר) אן לדרמן, נגנית הגיטרה באס אקוסטית לורה סיזר, נגן הקלרינט מרטין ואן דר ון, הזמר אלן מארוביץ, ולאחריו הסולנית אדריאן קופר. היא הוחלפה בהמשך בסולן הקולי הנוכחי דייב וול, שהתמחה בעבר בגוספל,מוזיקת נשמה וריתם אנד בלוז והגיע ל"בולגרים המעופפים" מלהקת הרוק האלטרנטיבי הקנדית Bourbon Tabernacle Choir איתה הקליט 3 תקליטורים.
למתופף הנוכחי של הלהקה, מקס סניט, יש להקה משל עצמו. הוא התמקד בעבר במוזיקה לטינו-אמריקאית וניגן עם מקצוענים כמו הקובני הילריו דוראן. טניה גיל היא פסנתרנית ומלחינה בשביל להקות ג'אז. נגן הבאס, ויקטור בייטמן, ששב ללהקה אחרי היעדרות ארוכה, ידוע על עבודתו עם אינספור אמנים בסוגות של ג'אז, פולק, מוזיקת עולם ופופ. פיטר לוטק הוא נגן סקסופון טנור וסופרן וקלרינטן שניגן בכמה תזמורות פילהרמוניות.
בשנת 2008 הקבוצה חגגה את 20 שנות קיומה ופרסמה את התקליטור השישי שלה בנובמבר 2008. גם חומר מוזיקלי מקורי עם שירים שנכתבו בהתחלה באנגלית מוצג עם סאונד פולק/אלטרנטיבי עם יסודות מבוססים על נושאים יהודים. בשנים האחרונות שאפה הלהקה להיפתח לקהלים רחבים יותר. נעזרה בין השאר בסאונד המתוזמר שהוקלט בעזרתו של דייב נויפלד.
Flying Bulgars ממזגים ביצירותיהם אהבה למסורת עם מחויבות חסרת מורא לניסויים מוזיקליים שמשכו אליהם מעריצים ברחבי קנדה ובעולם. הם השתתפו בפסטיבלים כמו Folk on the Rocks בילונייף, WOMAD  במורקומב, אנגליה, טולווד במינכן, וBell Atlantic Jazz Festival בניו יורק, הפסטיבלים האשכנזים השנתיים בטורונטו וברבים אחרים. הם הקליטו 6 תקליטורים שזכו למועמדויות לפרס Juno וסרטון וידאו שזכה לזמן אוויר משמעותי בערוץ הקנדי MuchMusic.
האלבום השישי Tumbling Into Light של The Flying Bulgars, יצא לאור בנובמבר 2009.
דיסקוגרפיה
אלבומים:
שלמה קרמר
שלמה קרמר (נולד בשנת 1966), הוא יזם הייטק סדרתי ואנג'ל ישראלי, המתמחה באבטחת מידע וסייבר. ממייסדי חברות צ'ק פוינט ואימפרבה, מחברות אבטחת המידע הגדולות בישראל. מכהן כמנכ"ל קייטו נטוורקס, אותה ייסד במשותף עם גור שץ וששוויה נאמד במעל 2.5 מיליארד דולר (אוקטובר 2021), ובנוסף מכהן במספר דירקטוריונים.
בשנת 2018 העריך דה-מרקר את הונו ב-1.31 מיליארד דולר.
קרמר עוסק גם בייעוץ כלכלי וכותב מאמרים עבור כתב העת פורבס.
ביוגרפיה
שלמה קרמר, הצעיר מבין שלושה אחים, נולד בתל אביב וגדל ברמת גן. סבו הקים טחנות קמח, ואביו עבד כמנהל טכנולוגי של אחת הטחנות. אמו הייתה גננת, שוויתרה על עבודתה לטובת גידול ילדיה.
למד בבית הספר להנדסאים. את שירותו הצבאי עשה ביחידה 8200, בה שימש כחוקר וראש מדור. לאחר השחרור פיתח עם שותף לומדה, שאותה מכרו לפרופסורית לחינוך.
בוגר אוניברסיטה במתמטיקה, ומדעי המחשב מאוניברסיטת תל אביב (במסגרת העתודה האקדמית) ומוסמך מדעי המחשב מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
קרמר נשוי לעיתונאית והקולנוענית דורית חכים. יש להם שלושה ילדים (מהם שני תאומים) משותפים. לקרמר שני ילדים נוספים מנישואים קודמים. מתגורר בנווה צדק, בתל אביב.