cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גיבורים (סדרת טלוויזיה)
עונה שלישית ("נבלים" ו"פליטים")
בינתיים לאחר וויכוחים רבים הירו ואנדו מגיעים להסכם עם אדם ומשחררים אותו, הם הולכים לפאב שם טוען אדם, יוכלו למצוא את זה ששוכר את דפני. מתחוללת שם תגרה קטנה בה הירו נפגע ואדם נמלט. לאחר מכן אל המקום מגיעה דפני ביחד עם שותפה, לאחר שלינדרמן אמר לה לגייס תומכים והיא מציעה להירו ואנדו להצטרף. הירו יודע שזו ההזדמנות לעקוב אחריה ומסכים, אך היא אומרת שהוא מוכרח להראות לה התנהגות נבזית, ושאם הוא באמת נבזה אז שייקח את חרבו ויהרוג את אנדו חסר הכוחות - למרבה ההפתעה הירו עושה זאת והורג את אנדו. בפרק שלאחר מכן הוא חוזר בזמן ולוקח חרב מתקפלת, דוחף לאנדו שקית של דם מתחת לחזה ואז דוקר אותו. כשלמעשה הוא לא מת. טרייסי סטראוס מנסה לקפוץ מגשר אך ניית'ן מציל אותה בתעופה ועף איתה לשמיים, הם מגיעים לחברה על מנת להעניק לטרייסי תשובות למה העניקו לה את הכוחות הללו, ניית'ן מדבר כל העת על כך שהכוח ניתן להם מאלוהים עד שאימו מספרת לו את האמת - גם הוא קיבל את כוחותיו באופן מלאכותי.
לאחר התדהמה הגדולה ניית'ן מחליט שברצונו להצטרף לאביו כשהוא מגיע אליו שם הוא פוגש את סיילר שמורה על ידי אביו להרוג את ניית'ן ואת פיטר. סיילר זורק את פיטר ואת ניית'ן מהגג אך בכוונה לא הורג אותם.
ניית'ן מתפטר מתפקידו ושב להיות סנטור ואימו מגלה להם איך הכול התחיל. סיילר שהיה אמור להיות מת תוקף את נייתן אך בנט משתק את סיילר וקורא למאט פרקמן שיוציא את התודעה של סיילר מהגוף שלו ויחזיר את ניית'ן לתוך גופו וישתמש בכוחו לשנות צורה לשנות את עצמו לניית'ן וכך ניית'ן ימשיך לחיות.
עונה רביעית ("גאולה")
עונה רביעית נפתחת כאשר ניית'ן (שהוא למעשה סיילר) מגלה כי יש לו כוחות נוספים שלא אמורים להיות לו. התהליך שמאט פרקמן עשה על סיילר מתחיל להשתבש. ניית'ן וסיילר נאבקים על השליטה בגוף של סיילר עד כי סיילר הורג את הנפש של ניית'ן וחוזר לעצמו. בינתיים מתגלים עוד כמה אנשים בעלי כוחות מיוחדים, כמו אמה, שרואה צלילים, ומסוגלת למשוך אליה אנשים כשהיא מנגנת. קלייר מתחילה ללמוד בקולג' ומתקרבת מאוד לשותפתה לחדר גרטשן. בניסיון ללמוד איך לחיות עם הכוחות שלה היא מגיעה לקרנבל. הקרנבל הוא מקום בו אנשים עם כוחות מיוחדים לא מתביישים בכוחותיהם ומדגימים אותם לעולם, בהופעותיהם. את הקרנבל מנהיג סמואל, שיש לו כוחות שליטה באדמה עצמה. כוחותיו של סמואל גם מועצמות ככל שיש יותר אנשים עם כוחות סביבו. במהלך העונה מתגלה כי סמואל מתכוון לפתוח במלחמה נגד האנשים הרגילים, וכי הוא הרג את אחיו שניסה לעצור אותו. הוא גם חוטף את צ'ארלי, כדי להשיג את עזרתו של הירו. סמואל תוקף את נוח ואת קלייר ומשאיר אותם למות קבורים בתוך האדמה. טרייסי מצליחה להציל אותם. פיטר מחליף את כוחותיו לאורך כל העונה, מחליף אותם בהתאם לצרכים שלו. הוא מכיר את אמה, ומגלה כי סמואל מתכוון לנצל את כוחה כדי להרוג אלפי בני אדם. כדי להציל אותה הוא מוצא את סיילר שכלוא בביתו של מאט פרקמן. מאט כלא את סיילר בתוך הראש שלו. פיטר נכנס לראש של סיילר, והם מבלים מה שנראה להם כשנים יחד, בתוך המציאות שסיילר יצר בראשו. לבסוף הם משלימים, ויוצאים יחדיו כדי להציל את אמה. פיטר נלחם בסמואל, בעוד שסיילר מציל את אמה, וקלייר מרחיקה את כל שאר חברי הקרנבל הרחק מהמקום, בעזרת הירו, ובכך לוקחת הרבה מכוחו של סמואל. לבסוף הם מביסים את סמואל. קלייר מחליטה כי נמאס לה להסתתר, והיא מדגימה את כוחה מול מצלמות הטלוויזה לכל העולם.
דמויות
במקור קרינג תכנן שצוות השחקנים בסדרה יתחלף כל הזמן, אך הוא שינה את דעתו כשהבין עד כמה צוות השחקנים המקורי זכה לפופולריות בקרב קהל הצופים. לכן הוא החזיר לעונה השנייה את רוב השחקנים ששיחקו בעונה הראשונה, עם תוספת של כמה שחקנים שהצטרפו לרשימת הכוכבים בסדרה. בעונה הראשונה הציגה הסדרה הרכב של 12 דמויות ראשיות, מה שהפך אותו להרכב השלישי בגודלו בפריים טיים באמריקה, אחרי "עקרות בית נואשות" ו"אבודים". על אף שרשימת הדמויות של NBC כללה עשר דמויות, ליאונרד רוברטס (די. אל. הוקינס), שהופיע לראשונה בפרק החמישי של העונה הראשונה, הצטרף לצוות השחקנים המלא. בפרק האחד עשר של העונה הראשונה, ג'ק קולמן (נח בנט), הועלה מתפקיד חוזר, לחבר השנים עשר בצוות השחקנים הקבועים.
העונה הראשונה כוללת שנים עשר שחקנים ברשימת הכוכבים. היידן פנטייר מגלמת את קלייר בנט, מעודדת בבית ספר תיכון בעלת היכולת לחדש רקמות. ג'ק קולמן מגלם את נח בנט, אביה, סוכן של החברה. סנטיאגו קבררה מגלם את אייזק מנדז, המכור לסמים, בעל היכולת לצייר את העתיד. טאני סייפרס מגלמת את סימון דבו, סוחרת אמנות הספקנית בנוגע לקיומם של כוחות על. גרג גרונברג, מגלם את מאט פארקמן, שוטר במשטרת לוס אנג'לס שביכולתו לקרוא מחשבות. אלי לרטר מגלמת את ניקי סאנדרס, חשפנית באינטרנט הסובלת מהפרעת זהות דיסוציאטיבית וחזקה במיוחד. ליאונרד רוברטס מגלם את די. אל. הוקינס, בעלה של ניקי, אסיר לשעבר בעל היכולת לעבור דרך חומרים מוצקים. נואה גריי קיביי מגלם את מייקה סנדרס, בנם של ניקי ודי.אל. בעל היכולת לשלוט בטכנולוגיה דיגיטלית. מאסי אוקה מגלם את הירו נקאמורה, יפני בעל היכולת לשלוט ברצף הזמן/חלל ולכופף אותו. אדריאן פסדר מגלם את ניית'ן פטרלי, מועמד לקונגרס ארצות הברית בעל היכולת לעוף. סנדהיל רממורת'י מגלם את מוהינדר סורש, גנטיקאי. מיילו ונטימיליה מגלם את פיטר פטרלי, אח בהוספיס, בעל יכולת ספיגת כוחות אוטומטית.
בתחילת העונה השלישית, דמותה של אנג'לה פטרלי (אימם של פיטר וניית'ן), בגילומה של כריסטין רוז מועלית לתפקיד ראשי. במקביל, אל בישופ, אדם מונרו ומייקה סאנדרס הוסרו מרשימת הכוכבים הקבועים בסדרה. מוניקה דוסון לא הופיעה אחרי שסצנות שהשתתפה בהן הורדו בעריכה, ודמותה של ניקי הוצאה גם כן, אך השחקנית אלי לרטר נשארה, והיא מגלמת את הדמות החדשה, סטרייסי סטראוס, אחותה התאומה (חלק משלישייה) של ניקי אשר ביכולתה להקפיא דברים במגע.
בעונה הרביעית צורפה דמותו של סמואל, בגילומו של רוברט נפר. במקור הדמות לא הייתה אמורה להופיע בתפקיד קבוע, אך תפקידה שונה לקבוע.
הגיית הרעיון
בטרם החל לעבד את רעיונותיו, דיבר קרינג עם המפיק בפועל של "אבודים", דיימון לינדלוף, איתו עבד במשך שלוש שנים על "ג'ורדן". קרינג מייחס ללינדלוף מתן רעיונות באשר לאופן הצגת הסדרה בפני הרשת ועצות בעניין הלקחים שלמד מעשיית סדרות דרמה. כאשר קרינג הציג את הסדרה לרשת NBC, תגובת הרשת הייתה, לדבריו, "נרגשת... מאוד תומכת". לאחר אישור הסדרה, הוקרן פיילוט בן 73 דקות בפני קהל בסן דייגו, פרק אשר נכלל במארז ה-DVD של העונה הראשונה.
כתיבה
כשקבוצת הכותבים עובדת על פרק, כל אחד מהם לוקח דמות, וכותב את הסצנות הפרטניות הנוגעות לה. לאחר מכן, הסיפורים משולבים ומובאים לכותב הפרק. שיטה זו מאפשרת לכל כותב לתרום לכל פרק, ומזרזת את סיום כתיבת התסריטים מוקדם יותר. כך יכול צוות הצילום לצלם יותר סצנות באתר הצילומים. קרינג מתאר את תהליך הכתיבה כאחד שיש בו שיתוף פעולה, ואומר שתהליך שיתוף הפעולה חשוב, כיוון שכאשר מפיקים, צריך לצלם הרבה סצנות באתר אחד, ולצורך כך צריכים להיות מוכנים מראש מספר של תסריטים. ג'סי אלכסנדר, מפיק שותף וכותב, מסביר שתהליך זה חשוב בסדרת דרמה, כיוון שאדם חייב לדעת לאן הולכת כל דמות בהתפתחות העלילה.
כתיבת העונה השנייה התרחשה בזמן שביתת התסריטאים, כך שרק 11 פרקים הופקו מתוך ה-24 המתוכננים. השביתה כפתה על המפיקים לתכנן מחדש את הסדרה וליצור רק את החלק "דורות", מתוך השלושה שתוכננו. החלק השלישי שתוכנן, "Exodus", שהיה אמור לתאר את המאמץ בשחרור וירוס שאנטי 138, בוטל. החלק הרביעי, "נבלים", שונה לחלק השלישי, והועבר לעונה השלישית. סצינות מסוף החלק השני, צולמו מחדש על מנת לשקף את ביטולו של החלק "Exodus" ולקשור בין קווי העלילה ב"דורות".
בריאיון למגזין "אנטרטיינמנט ויקלי" הגיב קרינג על הביקורת ועל הירידה ב-15% ברייטינג הצפייה בעונה השנייה, באומרו כי הוא מרגיש שהוא עשה טעויות בבימוי בעונה השנייה. הוא חשב שהקהל מחפש אחר "בנייתן של הדמויות, וגילוי הכח שלהם", בניגוד לעונה הראשונה, שבה חיפשו הצופים "אדרנלין". קרינג הוסיף לתאר בקווים כלליים את הבעיות בהתפתחות העלילה, לדבריו, באומרו כי לעונה השנייה "לקח יותר מדי זמן להגיע לסיפור של התמונה הכוללת" ובהסבירו כי חזונו של פיטר בנוגע ליום הדין בעקבות הווירוס היה צריך לקרות בפרק הראשון במקום בשביעי. כמו כן קרינג חש כי מוטב היה להציג דמויות חדשות המקושרות לעלילה הראשית, כמו שנעשה עם אל, ולא בקשתות עלילה מנותקות כמו אלה של מאיה ואלחנדרו. קרינג אף הודה שהוא היא צריך לפתור את העלילה של "הירו ביפן" מוקדם יותר, וכי ההתרחשויות הרומנטיות אינן עובדות כל כך טוב. באשר לקלייר ווסט והירו ויאייקו, אמר: "ראיתי סיפורי אהבה יותר משכנעים בטלוויזיה. בדיעבד, אני חושב שסיפור אהבה אינו מתאים לנו באופן טבעי".
בחלק הרביעי, "פליטים", חזרה הסדרה לדמויות המקוריות, במטרה למשוך צופים חדשים ולרכוש מחדש את הצופים שפרשו עקב יותר מדי דמויות וקווי עלילה.
מוזיקה
מלבוין וקולמן פיתחו קטעים מוזיקליים ייחודיים לכל דמות. סצנות בהן קלוד משתתף, מלוות בצלילים של רוח ובקולות המעוררים נוכחות של משהו דמוי רוח רפאים. סצנות עם הירו נקאמורה מלוות בקולות של מרימבה ושל בסון עם סטקטו, על מנת ליצור צליל של שעון מתקתק, המרמז על כוחה של הדמות. כשמאט פארקמן מפעיל את כוחו בטלפתיה, מלווים אותו קולות המנוגנים לאחור. בסצנות של פיטר פטרלי המוזיקה כוללת כלי מיתר במרקטו. המוזיקה המלווה את הסצנות עם ניקי סנדרס מבוססת על האישיות השולטת שלה, ג'סיקה, וכוללת קולות של רוח ואינדיאנים השרים באופן בולט, כדי לתת את התחושה שהיא השולטת כעת. את הסצנות עם מוהינדר סורש מלווה קטע מוזיקלי של פסנתר, המתנגן בסופם של כמה פרקים, ואילו המוזיקה של סיילר היא צליל של שעון או של פסנתר ישן.
הפסקול הרשמי של הסדרה, "Heroes: Original Soundtrack", יצא ב-18 במרץ 2008 בהוצאת חברת NBC Universal. הפסקול מכיל הקלטה חדשה של מלבוין וקולמן ויצירות של פאניק! אט דה דיסקו, Wilco, Imogen Heap, בוב דילן, Nada Surf ודייוויד בואי, ביחד עם אמנים ולהקות נוספים. הדיסק גם כולל את נעימת הפתיחה של הסדרה. צד ב' של הדיסק כולל 45 דקות של סיפור מתמשך המבוצע על ידי מוהינדר סורש. ב-29 בפברואר 2008 הוציאה NBC Universal חמישה וידאו קליפים שיצר במאי/מפיק "גיבורים" אלן ארקוש, אשר כל אחד מהם משלב קטעים מהסרט עם שירים מהפסקול. הקליפים פורסמו ב-MSN ובזון.
ב-14 באפריל 2009 הוציאו מלבוין וקולמן אלבום באמצעות חברת התקליטים La-La Land Records הנקרא "Heroes: Original Score" וכולל את כל המנגינות מהסדרה.
צילום ואפקטים חזותיים
הצילומים של הסדרה מתרכזים בלוס אנג'לס ובסנטה קלריטה שבקליפורניה, ומתבצעים באמצעות מערך מצלמה יחידה. על האפקטים החזותיים אחראים אריק גרנודייר וג'ון האן מאולפן סטארגייט דיג'יטל, יחד עם מארק ספאטני (Mark Spatny). אפקטים אלה כוללים מסכים כחולים ואנימציות בדו-מימד ותלת-מימד, ומוכנסים לסדרה לאחר ביצוע הצילומים בפועל. זאת, בניגוד לאפקטים המיוחדים שמשולבים בעת הצילום. סטארגייט דיג'יטל גם אחראים לעצב את אתר הצילומים כאילו מדובר באתרי צילומים ברחבי העולם. את הפעלולים מתאם איאן אווין.
מתוך רצון לשמור על יסודות הקומיקס בסדרה, משולבים בסדרה איורים של המאייר טים סייל. כמו כן, גופן הכתוביות דומה לכתב היד שבו נעשה שימוש בחוברות קומיקס.
סדרות בת
ב-14 במאי 2007, הודיעה רשת NBC כי אמורה לעלות סדרה בת ל"גיבורים" שתיקרא "Heroes: Origins", ותכיל שישה פרקים. בסדרה אמור היה להיות מוצג בכל פרק גיבור חדש ומקורי שלא נמצא בסדרת המקור, ובסוף ששת הפרקים אמורים היו הצופים לבחור גיבור אחד שיצטרף אל הסדרה המקורית. ההסבר לספין-אוף היה הרצון לבטל את פגרת אמצע העונה, אשר גרמה לרייטינג לרדת כאשר הסדרה חזרה לשידור בעונה הראשונה. סדרת הבת הייתה אמורה להיות משודרת בתום העונה השנייה של הסדרה המקורית באפריל 2008, ויחד הן היו אמורות לכלול 30 פרקים, אך היא בוטלה עקב שביתת התסריטאים. באחד הראיונות ציין טים קרינג כי בסדרת הבת היו אמורים להיחשף הסודות והמשמעויות מאחורי סמל הסליל, אך עקב ביטול הסדרה, אלה נחשפו בהמשך הסדרה המקורית.
ב-14 ביוני 2008, בין העונה השנייה לשלישית, שודרה באינטרנט סדרת בת ב-4 פרקים בשם "להגיב באלימות" (במקור: Going Postal) המספרת איך אקו דמייל גילה את כוחו ונכלא בקומה 5. ב-10 בנובמבר, במהלך העונה השלישית, שודרה ברשת סדרה בשם "גיבורים:גורל" (במקור: Heroes:Destiny) המספרת על סנטיאגו. ב-15 בדצמבר 2008 עלתה לרשת סדרה נוספת בשם "הטירון" (במקור: The Recruit) המספרת על נחתית בשם רייצ'ל מילז ששרדה את הפיצוץ בפיינהרסט.
ב-2015 עלתה לשידור ברשת NBC סדרת הבת "Heroes: Reborn", ובה הופיעו דמויות חדשות לצד מספר דמויות מהסדרה האם. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בת 13 פרקים.
פואבלה
פואבלה דה סרגוסה (ספרדית: Puebla de Zaragoza), או בקיצור פואבלה, היא העיר הרביעית בגודלה במקסיקו, אחרי מקסיקו סיטי, גוודלחרה ומונטריי בהתאמה, בירת מדינת פואבלה והעיר הגדולה ביותר בה. העיר מכונה לעיתים פואבלה של המלאכים (בספרדית: Puebla de los Ángeles).
העיר, הממוקמת כ-100 קילומטרים דרומית מזרחית למקסיקו סיטי, ושוכנת על נהר סן פרנסיסקו בנויה בסגנון ספרדי טיפוסי. היא וסביבתה עשירות באתרים ארכאולוגיים. ליופייה תורמים גם שלושה הרי געש המכוסים שלג ונשקפים אליה.
מתגוררים כ-1.5 מיליון תושבים (נכון ל-2005).
היסטוריה
פואבלה נוסדה על ידי הכובשים הספרדים ב-30 באפריל 1531. שלא כמו רוב הערים הגדולות במקסיקו, הספרדים בנו אותה בעצמם והיא אינה שוכנת על חורבות עיר או אתר אינדיאני כלשהו. מיקומה האסטרטגי, בחצי הדרך בין מקסיקו סיטי לנמל הימי של וראקרוס, הפך אותה לעיר השנייה בחשיבותה במקסיקו ברוב התקופה הקולוניאלית.
הקרב על פואבלה
הקרב על פואבלה ב-5 במאי 1862 שהיה במהלך המלחמה הפרנקו-מקסיקנית מוכר בהיסטוריה המקסיקנית כקרב חשוב, בו הביס הגנרל איגנאסיו סראגוסה פולשים צרפתים שניסו להשיג, ללא הצלחה, השפעה קולוניאלית באזור. שמה הרשמי של העיר שונה לפואבלה דה סרגוסה לאחר הקרב, לכבודו של הגנרל המנצח, והיא קיבלה תואר של "עיר הרואית". בנוסף על כך הניצחון בקרב מצוין בסינקו דה מאיו, חג לאומי במקסיקו ב-5 במאי. הקרב מצטרף לשורה של קרבות נגד הצרפתים שניסו לכבוש חלקים ממקסיקו מיום קבלת העצמאות מידי ספרד ב-27 בספטמבר 1821, אך ללא הצלחה.
המפורסמת שבפלישות הצרפתיות, מלחמת המאפים ב-1838, נהדפה בתחילה על ידי הגנרל אנטוניו לופס דה סנטה אנה בוראקרוס בטרם הגיעו הפולשים לפואבלה, אך הצרפתים זכו ביתרון בהמשך והכריזו על ניצחונם הודות ליתרון מספרי (30,000 חיילים צרפתים מול 3,000 בלבד מצבאו של סנטה אנה). רק התערבות דיפלומטית מנעה מן הצרפתים את הניצחון, ואלה נסוגו ב-9 במרץ 1839.
זמנים מודרניים
בראשית המאה ה-20, כחלק מן התמורות שחלו באירופה, הגיעו לעיר מהגרים רבים, בעיקר מספרד, איטליה וגרמניה. האוכלוסייה האירופית השפיעה רבות על החיים בעיר - בשפה, בתרבות ואף בפסטיבלים שונים כגון האוקטוברפסט הנהוג בבוואריה שבגרמניה.
הודות לרב תרבותיות המאפיינת את העיר, ולמרכז ההיסטורי העשיר והמרשים שלה, הוכרה העיר כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
כלכלה ותעשייה
העיר פואבלה נחשבת לעיר תעשייתית. היא מפורסמת הודות למפעל גדול של יצרן המכוניות הגרמני פולקסווגן הנמצא בה ומעסיק אלפי עובדים. המפעל המקסיקני אחראי לייצור של מיליוני מכוניות מסוג חיפושית עבור הנהגים בצפון אמריקה.
מלבד ענף הרכב, העיר נחשבת למרכז ייצור טקסטיל ארצי.
חינוך
בעיר פואבלה ישנן לא פחות מ-20 אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטאות פרטיות, אוניברסיטאות ציבוריות ומכללות. קמפוסים של מכונים אקדמיים נוספים, כגון המכון הטכנולוגי של מונטריי והאוניברסיטה האיברית-אמריקנית, נמצאים בעיר.
גספר בוהין
גספר בוהין (נקרא גם קספר בוהין; בצרפתית: Gaspard Bauhin, או Caspar Bauhin); 17 בדצמבר 1560 – 5 בדצמבר 1624) הוא בוטנאי שווייצרי, הנודע בעיקר בחיבורו Pinax theatri botanici – "תצוגת צמחים מאוירת", שראה אור ב-1596. בספר זה הוענקו שמות לצמחים בשיטה דומה להמיון של קארולוס ליניאוס.
פואבלה
ספורט
לפואבלה שני מועדוני כדורגל מקצוענים גדולים. פואבלה (Puebla FC) ולובוס (Lobos BUAP, "הזאבים"), המשחקים בליגת הכדורגל הראשונה במקסיקו (Primera A). (ליגה אחת מתחת לליגת העל המקסיקנית). מועדון הכדורגל של פואבלה זכה בשתי אליפויות ליגה בהיסטוריה שלו, ב-1983 וב-1990.
גספר בוהין
גספר הוא תלמידו של הרופא האיטלקי הנודע ג'ירולמו מרקוריאל. גספר עסק גם בנומנקלטורה של אנטומיה. גספר הוא בנו של הרופא ז'אן בוהין ואחיו של הבוטנאי יוהאן בוהין.
פואבלה
ספורט
לעיר פואבלה שתי קבוצות בייסבול מקצועיות, ה"נמרים" וה"תוכים".
גספר בוהין
הסוג בוהיניה ממשפחת הכליליים נקרא כך לכבוד האחים בוהין, על ידי קארולוס ליניאוס.
קורות חייו
יוהאן וגספר בוהין הם בניו של ז'אן בוהין (1511–1582), רופא צרפתי שנאלץ לעזוב את מולדתו לאחר שהמיר את אמונתו מהזרם הקתולי לזרם הפרוטסטנטי בנצרות. גספר נולד בבזל שבשווייץ, ולמד רפואה במקומות שונים כדוגמת פדובה, מונפלייה וגרמניה. עם חזרתו לבזל, הוא קיבל תואר דוקטור, והרצה בתחומי הבוטניקה והאנטומיה. בשנת 1582 הוא מונה כפרופסור ליוונית, וב-1588 ליושב ראש הקתדרה לבוטניקה ואנטומיה. לאחר מכן הוא כיהן כרופא העיר, פרופסור לרפואה, רקטור האוניברסיטה ולדקאן הפקולטה.
פואבלה
ספורט
קבוצת הפוטבול של "אוניברסיטת מדינות אמריקה" (Universidad de las Américas), "האצטקים", זכתה בשלוש אליפויות מאז הקמת ליגת הפוטבול למוסדות אקדמיים במקסיקו, ונחשבת לקבוצה חזקה מאוד.
גספר בוהין
Pinax theatri botanici
חיבורו Pinax theatri botanici, בעברית: "תצוגת צמחים מאוירת", נחשב לאבן דרך של ממש בהיסטוריה של הבוטניקה. ספר זה, שראה אור ב-1596, מתאר כ-6,000 מיני צמחים, ומסווג אותם לקבוצות שונות. החלוקה הייתה נאמנה לשיטה המסורתית לסיווג הצמחים לקבוצות תפקודיות כגון עצים, שיחים, עשבים, צמחי תבלין. מספר קבוצות תוארו בצורה שאנו מכירים כיום, לחלוקה למשפחות, כדוגמת דגניים ופרפרניים. את ההתקדמות המשמעותית בתחום הזה יעשה הצרפתי אנטואן-לורן דה ז'יסייה, כמאתיים שנה אחריו.
החידוש העיקרי בחיבור זה הוא בחלוקה לסוגים ומינים במתכונת הדומה לזו שנמצאת בשימוש כיום. שמות רבים שהציג בוהין בספרו אומצו על ידי לינאוס, ונמצאים בשימוש גם כיום. בעוד שבתקופתו של בוהין, מיני צמחים תוארו במספר מילים, ואף במשפט, צמצם בוהין את התיאור ככל שניתן, לעיתים עד כדי מילה אחת, ובכך קיים דמיון בין לשיטה שאימץ לינאוס לאחר מכן. השמות שהציג בוהין הם שמות תיאוריים, שמטרתם לעזור בזיהוי הצמח. בכך הם שונים מהשמות של לינאוס, שבחלקם הגדול הם שרירותיים- כדוגמת שמות צמחים שנקראו לכבוד שמות אישים.
פואבלה
ספורט
אצטדיון הכדורגל של פואבלה, אצטדיון קואוטמוק (Estadio Cuauhtémoc, בן כ-50,000 מקומות ישיבה), אירח משחקי כדורגל באולימפיאדת 1968 במקסיקו, בגביע העולם בכדורגל 1970 ובגביע העולם בכדורגל 1986 שנערכו במקסיקו.
גספר בוהין
חיבורים נוספים
פרט ל-Pinax theatri botanici, תכנן בוהין לפרסם עבודה בוטנית מקיפה נוספת, בשם Theatrum Botanicum. בוהין סיים 3 מבין 12 החלקים שתכנן לחיבור זה. רק חלק אחד פורסם, בשנת 1658.
כמו כן תיאר בוהין את הצמחים בסביבות בזל, וערך והוסיף על עבודתו של הבוטנאי האיטלקי פיאטרו אנדריאה מטיולי (שעל שמו נקרא הסוג מנתור בלטינית). עבודתו העיקרית של בוהין בתחום האנטומיה היא Theatrum Anatomicum infinitis locis auctum, ופורסמה בשנת 1952.
איחוד לאומי-ישראל ביתנו
בבחירות לכנסת השש עשרה רצו שלוש המפלגות במשותף תחת השם "האיחוד הלאומי". לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה פרשה ישראל ביתנו מהאיחוד והתמודדה בנפרד בבחירות לכנסת.
רבי אלעזר בן ערך
רבי אלעזר בן ערך היה תנא בדור השני של התנאים והיה תלמידו של רבן יוחנן בן זכאי.
מעלתו
אבא שאול שיבח אותו ואמר עליו בשם רבן יוחנן בן זכאי רבו:
כמו כן, רבן יוחנן בן זכאי אמר עליו שהוא כ"מעין המתגבר". רבי אלעזר היה חביב מאוד על רבו, שכן קיימים מספר מאמרים בהם מגלה רבן יוחנן יחס מיוחד לרבי אלעזר. מסופר עליו כי היה יודע לדרוש במעשה מרכבה, והוא היה אחד משני התלמידים שרבן יוחנן עסק עימם במעשה מרכבה וגילה להם סודות שלא רצה לגלות לאף אדם אחר (השני היה רבי אליעזר בן הורקנוס). רבן יוחנן אמר עליו:.
ישנה דעה בתלמוד, כי התנא המכונה רבי נהוראי הוא בעצם רבי אלעזר בן ערך, הנקרא נהוראי על שם "שהיה מנהיר עיני חכמים בתורה"
במדרש תהילים נאמר שהפסוק מדבר על צדיק "שהכל צריכים לעצתו". המדרש מביא דוגמה לצדיק כזה, מרבי אלעזר בן ערך:
על פי הנאמר בפתיחה לספר תגין, רבי אלעזר בן ערך היה חלק משלשלת הקבלה של הספר, אותו קיבל מרבי נחוניה בן הקנה ומסרו לרבי יהושע.
מתורתו
למרות שבחו בפי רבו, מעטות מאוד המשניות בהן מוזכרים דבריו. יש המעריכים שנפטר בגיל צעיר ולכן אינו מוזכר כמעט.
בתלמוד ובמדרשים נכתב, שהסיבה לכך היא, משום שלאחר מותו של רבן יוחנן בן זכאי רבו, לא הצטרף רבי אלעזר לבית המדרש ביבנה, אלא פנה בעצת אשתו לאמאוס, משום שהיו בו "מים יפים ונוה יפה", בחשבו שחבריו יבואו אליו. משלא באו חבריו, שכח את כל תלמודו, וכשבא לקרוא את הפסוק "החדש הזה לכם", קרא בטעות "החרש היה לבם". אולם, החכמים התפללו עליו, וחזרה אליו תורתו. מחמת מעשה זה, "לא נתגדל שמו בחכמה", למרות השבחים הרבים שהרעיף עליו ריב"ז.
במשנה
רבי אלעזר בן ערך מוזכר במשנה רק בפרק ב' במסכת אבות, שם מובאות בשמו מספר הוראות בענייני מוסר ודרך ארץ:
בברייתות
בברייתות המובאות בתלמוד, מובאות בשמו מספר הלכות.
בתלמוד הבבלי הוא מוזכר במסכת חולין, בתור מי שדרש את דין נטילת ידיים באסמכתא מן הפסוק.
בתלמוד הירושלמי מובאות בשמו שתי הלכות נוספות, האחת במסכת דמאי בעניין מדומע, והאחת במסכת יבמות, בעניין הקניין הגמור שעושים קידושי מאמר.
במדרש
בילקוט שמעוני מובאות מספר דרשות של רבי אלעזר בן ערך באגדה, ביניהם הדרשה האומרת, כי.
דמותו בספר הזוהר
רבי אלעזר בן ערך מוזכר בספר הזוהר מספר פעמים, בהם הוא מתואר כאדם קדוש ועליון, הבקיא בתורת הסוד. החכמים המוזכרים בזוהר, מכנים את רבי אלעזר בכינויים כגון "מראה האור של מאור העולם", "סֵבֶר פני הימים", ו"מי שיורדים לפניו גדולים עליונים של המלך ברוך הוא".
פעמים רבות בספר הזוהר מתואר צערו ובכייו של רבי אלעזר על הגלות ועל הטומאה השולטת בעולם. בזוהר מסופר כשרבי אלעזר היה לומד את הפסוק, הוא היה בוכה ומצטער על ירידתם של יעקב ושנים עשר השבטים לגלות במצרים.
כמו כן, מסופר שפעם רבי זירא (שחי כ-200 שנה אחרי רבי אלעזר בן ערך) נכנס לבקר את רבי אלעזר בן ערך, וראה שהוא בוכה. לאחר שסיים רבי אלעזר את בכייו, הוא הסביר לרבי זירא שהוא בכה על כך שבעתיד הגויים ישימו על אבן השתייה את טומאת העמים ופגרי מתים, והתבטא על הדור שבו יקרה דבר זה: "אוי לאותו הזמן! אוי לאותו הדור!". ככשמע זאת רבי זירא, הוא בכה גם ואמר (בתרגום לעברית): "המלאך הקדוש יודע את זה, ראוי הוא לבכות עליה. אשריכם הצדיקים שאתם קדושים בעולם הזה ובעולם הבא!". בפעם אחרת הסביר רבי אלעזר לרבי יהושע שצערו הוא על כך שרק בשנת ה'ת"ח "יהיו עומדים כל שוכני עפר בקיומם".
במקום אחר בספר הזוהר, מובאים סודות בענייני קריאת שמע שלימד רבי אלעזר בן ערך את רבי דוסתאי ורבי חגי.
מקום קבורתו
רבי בנימין מטודלה מזכיר את מקום קבורתו ביישוב עלמא, וכך גם ר' שמואל ב"ר שמשון. אף לפני רבי בנימין ציין רבי אביתר הכהן את קברו, אך באופן מאוד שטחי ללא כל פירוט על מקום מוערך, אך לכאורה וכך משוער על ידי מרבית החוקרים שהתכוון לעלמה.
אף על פי שהמסורת המקובלת מימי הביניים המתועדת בפי עולי הרגל שנקבר בעלמה - רבי יוסף סופר ציין את קברו בכפר זיתים על יד צפת.
באזור שנות ה-50 צוין קברו בחלקת התנאים שליד רבן יוחנן בן זכאי בטבריה, ללא כל מקור מוקדם.
בדולה
בדולה (בסינהלית: බදුල්ල; בטמילית: பதுளை; באנגלית: Badulla) היא עיר במחוז אובה, סרי לנקה.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-129 ק"מ מבירת סרי לנקה, סרי ג'ייוורדנפורה-קוטה. בנוסף, העיר ממוקת ליד הנהר בדולו אויה (Badulu Oya).
תנועה ותחבורה
העיר נמצאת ליד הכבישים הלאומיים A5 ו-B97. בנוסף, העיר נמצאת ליד תחנת הרכבת בדולה.
רגרסיה ליניארית
רגרסיה ליניארית היא שיטה מתמטית למציאת הפרמטרים של הקשר בין משתנה בלתי תלוי X למשתנה תלוי Y, בהנחה שהקשר ביניהם ליניארי, כלומר מהצורה \ Y = aX+b.
השיטה משמשת לניתוח מדגמים סטטיסטיים. נוסחת הרגרסיה הליניארית מחשבת את הקו הישר שעובר דרך הנקודות שבמדגם. במצב של קשר ישיר מדויק כל הנקודות במדגם יימצאו על הקו עצמו. במציאות גורמים נוספים משפיעים על המדגם והנקודות לרוב מפוזרות מסביב לקו. הקו מחושב בצורה כזאת שסכום ריבועי המרחקים של הנקודות מהקו הוא הקטן ביותר. רגרסיה ליניארית מרובה מחשבת קשר בין מספר משתנים בלתי תלויים יחד, למשתנה תלוי אחד.
רגרסיה ליניארית עם משתנה מסביר יחיד
המקרה הפשוט ביותר הוא זה שבו קיימים שני משתנים: משתנה בלתי תלוי X שהוא המשתנה המסביר, ומשתנה תלוי Y שהוא המשתנה המוסבר. לדוגמה, אפשר לנסות להסביר ולנבא באמצעות המודל את גובהו של עץ תפוחים (Y, במטרים), על פי משקלו של הזרע שממנו הוא צומח (X, בגרמים).
בבסיס השיטה עומדת ההנחה כי המודל המסביר את הקשר בין המשתנים הוא מודל ליניארי, כלומר, שמשוואה מסוג תתאר נכונה את הקשר. ליתר דיוק, מניחים שבמדגם הכולל n דגימות, מתקיים הקשר , כאשר a ו-b הם פרמטרים קבועים (שאינם ידועים), ואילו גורמי השגיאה הם משתנים בלתי תלויים שווי התפלגות, שהתוחלת שלה 0, והשונות שלה, \sigma^2, קבועה (אבל אולי בלתי ידועה). לעיתים רבות מניחים גם כי ההתפלגות של גורמי השגיאה היא נורמלית.
המטרה הראשונה של הרגרסיה הליניארית היא לסייע באמידת Y, כאשר X ידוע. לדוגמה, אם ידוע שגובהם הממוצע של עצי תפוח הוא 6 מטרים, אז ההערכה הטובה ביותר שאפשר לתת לגובהו העתידי של עץ שטרם צמח, היא (מן הסתם) 6 מטרים. לעומת זאת, אם אכן קיים קשר ליניארי בין משקל הזרע לבין גובה העץ, אפשר לנסות להעריך את מקדמי הקשר באמצעות מדגם גדול מספיק. אם שיטת הרגרסיה מנבאת את הקשר \ Y=2X+4, פירושו של דבר שהשתיל שנבט מזרע במשקל 1.5 גרם יצמח לגובה 7 מטרים - ההערכה משתפרת, באמצעות ניצול המידע הנוסף שבמשתנה המסביר X. את ערכי הפרמטרים a ו-b אומדים, מתוך המדגם, באמצעות שיטת הריבועים הפחותים: מחפשים את המספרים שעבורם סכום הריבועים  הוא הקטן ביותר. (מן ההנחה שהשגיאה מתפלגת נורמלית, נובע שמספרים אלה מהווים אומד נראות מקסימלית של a ו-b). לקו המתקבל מן האומדים יש תכונה שימושית - הוא תמיד עובר דרך נקודת הממוצעים, כלומר,.
חישוב הפרמטרים היסודיים של המדגם (לרבות סטיות התקן של X ושל Y) מאפשר גם לבדוק השערות סטטיסטיות על a ו-b. לדוגמה, אפשר לבדוק את ההשערה \ a=0, שממנה נובע כי Y אינו תלוי (ליניארית) ב-X. אמנם בכל מדגם מעשי יופיע קשר מסוים בין X ל-Y, אך התורה של בדיקת השערות מאפשרת לזהות מתי קשר זה הוא מקרי בלבד, ומתי הוא מובהק ואינו מקרי.
רגרסיה מרובה
המודל הבסיסי של הרגרסיה הליניארית גמיש מספיק כדי לאפשר תלות בין המשתנים המסבירים, וניתן לכלול בו גם גורמים שאינם ליניאריים (כמו במודל ). אחד השימושים העיקריים של המודל הוא במדידת הרלוונטיות של משתנה מסביר, באמצעות השוואת המודל הכולל אותו, למודל המסביר את אותה תופעה בלעדיו. הוספת משתנים משפרת את יכולת ההערכה כמעט ללא יוצא מן הכלל, אבל במקרים רבים השיפור הוא אקראי, ואינו נובע מקשר אמיתי בין המשתנים. גורם עיקרי במענה על שאלות מסוג זה מהווה מקדם המתאם המרובה, המסומן \ R^2, ומתפלג (לאחר תיקון) התפלגות F.
הגדרה פורמלית
תהי סדרה בת n איברים של ערכי משתנה Y, ו  משפחה של קבוצות שאיבריהן הסדרות:. לכל אינדקס i נגדיר את הווקטור:.
תחת הנחת הליניאריות נאמר כי רכיבי הווקטור מקיימים את הקשר הליניארי הבא:
כאשר: המודל הליניארי המלא הוא מערכת של n משוואות ב-k נעלמים, המסומן:
כאשר:
משוואת המודל הליניארי
בהינתן מערכת המשוואות הליניארית:, וקטור פתרונות המערכת, , נגדיר העתקה: באופן הבא:
ברדוקציה על הגדרה זו, אנו למעשה מייצרים פולינום k- משתני ממעלה 1, שמקדמיו הם פתרונות המערכת, בתוספת גורם קבוע:
משוואת הניבוי של המודל הליניארי
המודל המוצג לעיל הוא תאורטי בלבד, ומניח למעשה כי דגמנו מאוכלוסייה בת n פרטים, את כלל הפרטים. במציאות, דגימה של כלל האוכלוסייה לרוב אינה אפשרית, ועל כן נהוג לבנות את משוואת הניבוי באמצעות אומדים למודל הליניארי של האוכלוסייה. במקרה זה, נחפש וקטור פתרונות \mathbf{b}, עבור המשוואה:.
אומדים חסרי הטיה
מכיוון שהווקטור \mathbf{b} מקיים את השוויון: ולא את השוויון:, בכל מקרה בו  נקבל: , ועל כן נשאף למצוא וקטור \mathbf{b} כך ש:.
וקטור שעומד בדרישה זו נקרא אומד ל- בשיטת הריבועים הפחותים, יקיים את התכונות הבאות: שתי התכונות האחרונות ניתנות להרחבה במודל בו מניחים ושקולות, בהתאמה, לשתי התכונות הבאות: תכונות אלו יחדיו, מבטיחות כי הגדלת גודל המדגם עליו מבוססת משוואת האמידה, תקרב אותנו לפרמטרים האמיתיים של האוכלוסייה, דהיינו, אל \beta.
ההנחות הקלאסיות
קיומו של אומד חסר הטיה אינו מובטח עבור כל סדרת תצפיות שנבחר, ועל כן עלינו לוודא כי מתקיימות בנוסף ההנחות הבאות:
אמידה במקרים בהם לא מתקיימות ההנחות הקלאסיות
לא בכל מדגם שנאסוף יתקיימו כלל ההנחות שמנינו לעיל, לרוב בעקבות תכונות של האוכלוסייה ממנה נלקחו התצפיות, או מגבלות באיסוף התצפיות עצמן. במקרים כאלו, לא ניתן להשתמש בשיטת הריבועים הפחותים לאמידת המודל, ונדרש להשתמש בשיטות אמידה אחרות, שמניבות אומדים חסרי הטיה, תחת הנחות מקלות יותר. במציאות, סדרות נתונים לרוב לא יקיימו את כלל ההנחות הקלאסיות, ועל כן לאורך השנים התפתחו שיטות אמידה רבות. את השיטות השונות ניתן לחלק למספר קטגוריות, בהתאם להנחות שהן מתירות להפר:
שימושים של רגרסיה ליניארית
לרגרסיה ליניארית שימוש נרחב במדעי החיים, מדעי החברה ומדעי ההתנהגות לתיאור קשרים אפשריים בין משתנים. היא נחשבת כאחד מהכלים החשובים שנעשה בהם שימוש בדיסציפלינות הללו.
קו מגמה
לעיתים משמשים קווי מגמה בניתוחים עסקיים כדי להראות שינויים במידע לאורך זמן. יש לכך יתרון של פשטות. קווי מגמה משמשים לרוב כדי לטעון שפעולה או אירוע (כמו אימון או מסע פרסום) גרמו לשינויים שניתנים להבחנה בנקודת זמן. זו טכניקה פשוטה שאינה דורשת קבוצת בקרה, תכנון ניסוי או אנליזה מתוחכמת. למרות זאת, הם סובלים מחוסר אמינות מדעית במקרה ששינויים אחרים יכולים להשפיע על הנתונים.
אפידמיולוגיה
ראיות מוקדמות המקשרות עישון טבק למוות ולתחלואה הגיעו מניסויים שהופעלו בהם ניתוחים רגרסיביים. במטרה להקטין השפעה של קורלציות עם משתנים אחרים, חוקרים בדרך כלל כוללים מספר משתנים במודל הרגרסיה שלהם, בנוסף למשתנה העיקרי שנחקר. לדוגמה, נניח שיש מודל רגרסיה שבו שיעור העישון של סיגריות הוא משתנה המחקר הבלתי תלוי, והמשתנה התלוי הוא תוחלת חיים, הנמדדת בשנים. חוקרים עלולים לכלול מעמד סוציו-אקונומי כמשתנה בלתי תלוי נוסף, כדי להבטיח שכל שינוי בתוחלת החיים אינו מושפע מגורמים אחרים, כמו: החינוך או ההכנסה. למרות זאת, לעולם אין זה אפשרי לכלול את כל המשתנים המשתלבים בניתוח אמפירי. לדוגמה, גן כלשהו עלול להגדיל תמותה, ובנוסף לגרום לאנשים לעשן יותר. מסיבה זו, ניסויים מבוקרים אקראיים מסוגלים לרוב לספק ראיה משכנעת יותר של קשרי סיבתיות, שניתן להשיג על ידי שימוש באנליזה רגרסיבית של אוסף נתונים. כשניסויים מבוקרים לא אפשריים, ניתן להשתמש בדרכים שונות של אנליזה רגרסיבית, כגון רגרסיית משתני עזר, כדי לנסות להעריך קשרי סיבתיות מתוך אוסף נתונים.
פיננסים
מודל לתמחור נכסי הון (CAPM) משתמש ברגרסיה ליניארית, כמו גם במושג בטא, לניתוח וכימות שיטתיים של הסיכון בהשקעה. הקשר נובע ישירות ממקדם בטא של מודל הרגרסיה הליניארית, שמקשר את תשואת ההשקעה לתשואה מכל הנכסים עם אופי סיכון גבוה.
כלכלה
רגרסיה ליניארית היא הכלי האמפירי המרכזי בכלכלה. לדוגמה, הוא משמש לחיזוי הוצאות צריכה, הוצאות השקעה קבועות, השקעה באגירת מלאי, רכישות של יצוא של מדינה, הוצאות על יבוא, הדרישה להחזיק בנכנסים נזילים, ביקוש והיצע לעבודה.
מדעי הסביבה
ברגרסיה ליניארית נעשה שימוש במגוון רחב של יישומים במדעי הסביבה. בקנדה, "תוכנית הבקרה על ההשפעות הסביבתיות" משתמשת בניתוח סטטיסטי של מחקרים של דגים ושל קרקעית הים למדידת ההשפעות של שפכי עיסה טחונה או מתכות על המערכת הימית האקולוגית.
לא עוצרת
לא עוצרת הוא האלבום השני של זמרת הפופ הישראלית רוני דואני ("רוני סופרסטאר"). האלבום יצא ב-22 ביוני 2005 על ידי חברת התקליטים הליקון.
האלבום חולק לשני חלקים, זהו החלק הראשון מתוך האלבום המלא. האלבום הופק על ידי מפיקים מהארץ ומפיקים מחו"ל וכולל 6 רצועות אשר תורגמו ברובן מאנגלית לעברית. בתרגום חלק מהשירים השתתפה גם רוני עצמה.
הסינגל הראשון מהאלבום "אדוני" יצא לאור ב-22 בפברואר 2005. הסינגל נכתב והולחן על ידי עברי לידר, וזכה להצלחה מסחררת בארץ. הקליפ זכה להצלחה רבה. הסינגל השני ששוחרר נקרא "מותק II", והוא תרגום לשיר "Good Morning, Papa" שבוצע במקור על ידי להקת הבנות האוקראינית VIA Gra.
לאלבום צורף השיר "נסיכת פופ", אותו רוני ביצעה במקור בפסטיגל 2004, "לא יאומן כי פסטיגל". את שיר הנושא של האלבום "לא עוצרת" ביצעה בפסטיגל של אותה שנה במסגרת תחרות השירים.
SkyRoads
SkyRoads (בתרגום חופשי: "דרכי שמיים") הוא משחק חלליות של חברת Bluemoon.
המשחק מבוסס על משחק בשם Kosmonaut שעבר כתיבה מחדש שארכה שלושה חודשים. הגרסה השיתופית הופצה בשנת 1993 ונמכרה באינטרנט.
המשחק
בעזרת מקש הרווח ומקשי החצים נוצר אפקט של "קפיצה ותזוזה". חץ למעלה כדי לגרום לספינה להאיץ, וחץ למטה לגרום לה להאט. המדדים בתחתית המסך הציגו את מהירות הספינה, רמת החמצן וכמות הדלק. המד בצד שמאל הראה את ההתקדמות בשלב, המספר ליד ציין את כוח הכבידה בשלב, כשהמספר 100 מציין חוסר משקל ו-1700 כוח כבידה רב (כלומר לא ניתן לקפוץ). קיימים גם מכשולים, כלומר שאם הספינה תגיע במהירות קטנה מדי היא תתפוצץ או שהקפיצה לא תהיה מספיק רחוקה והיא תיפול לחלל. גם אם מלאי החמצן או הדלק ייגמרו המשימה תיכשל והמשחק נגמר. כל שלב מסתיים במנהרה המסמלת ניצחון.
גרסת הדמו ושתי הגרסאות המלאות ניתנות להורדה חינמית מאתר הבית של החברה.
Skyroads XMAX-Special
בעקבות ההצלחה של Skyroads הפיצה חברת Bluemoon גרסה מיוחדת לחג המולד בשם "Skyroads XMAX-Special" עם שלבים שונים וקשים יותר. הגרסה לא הייתה פופולרית כמו המקורית.
רוב בראון
רוב בראון (באנגלית: Rob Brown; נולד ב-11 במרץ 1984) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. הוא ידוע בשל תפקידיו בסרטים "מוצאים את פורסטר" (2000), "המאמן קרטר" (2005), "רוקדים" (2006) ו"האקספרס" (2008), ובסדרה "Treme".
חיים אישיים
בראון נולד בהארלם וגדל בברוקלין שבניו יורק, שם סיים את לימודיו בבית הספר "פולי פרפ" ב-2002. הוא גם חבר בתוכנית האקדמית "Prep for Prep" לקידום תלמידים מאוכלוסיות חלשות. ב-2006 סיים את לימודיו בקולג' "אמהרסט".
מ-2008, בראון משמש כדובר של קרן התמיכה "Light The Night Walk" של "אגודת לוקמיה ולימפומה" לחקר הסרטן, ומופיע בפרסומים של הקרן כדי לקדם את התוכנית.
קריירה
בראון נודע לאחר ששיחק בסרט "מוצאים את פורסטר" לצד שון קונרי בשנת 2000, בגיל 16. הוא פנה להפקה בעקבות מודעה בלוח המודעות בבית ספרו, התקבל לתפקיד הראשי בסרט וגילם את דמותו של ג'מאל וואלאס, למרות שלא היה לו ניסיון קודם במשחק.
ב-2005 גילם את קניון סטון, שחקן כדורסל בקבוצת תיכון בסרט "המאמן קרטר", בו שיחק לצד סמואל ל. ג'קסון ואשנטי. ב-2008 גילם את ארני דייוויס בסרט "האקספרס", המבוסס על חייו של שיאן גביע הייזמן ובוגר אוניברסיטת סירקיוז לשעבר.
בספטמבר 2015 החל לשחק לצד ג'יימי אלכסנדר בסדרת הפשע "שטח מת" ברשת NBC. בספטמבר 2016 שב לשחק בעונה השנייה.
בשנת 2021 לוהק לתפקיד במיני סדרת הטלוויזיה העיר הזאת שלנו.
הבחירות לראשות העבודה (2017)
הבחירות לראשות מפלגת העבודה נערכו ביולי 2017 בין מתפקדי המפלגה. סיבוב ההצבעה הראשון נערך ב-4 ביולי. מאחר שאיש מבין המתמודדים לא זכה בלפחות 40% מהקולות כפי שמחייבת חוקת המפלגה, נערך סיבוב הצבעה שני בו התמודדו שני המתמודדים שזכו במירב הקולות בסיבוב בראשון, אבי גבאי ועמיר פרץ. סיבוב ההצבעה השני נערך שבוע מאוחר יותר, ובו ניצח אבי גבאי עם 52.2% מהקולות.
רקע
הבחירות המקדימות הקודמות לראשות מפלגת העבודה נערכו בנובמבר 2013. יצחק (בוזי') הרצוג זכה ב-58% מהקולות, גבר על יושבת הראש המכהנת של המפלגה, שלי יחימוביץ', והחליף אותה בתפקיד ראש האופוזיציה. לקראת הבחירות לכנסת ה-20 סיכם הרצוג עם מנהיגת מפלגת התנועה, ציפי לבני, על ריצה משותפת בבחירות ברשימת המחנה הציוני, וכן על רוטציה ביניהם בתפקיד ראש הממשלה. בבחירות שנערכו במרץ 2015 זכתה רשימת המחנה הציוני ב-24 מושבים, והייתה למפלגה השנייה בגודלה בכנסת אחרי הליכוד עם 30 מושבים. גוש הימין זכה לרוב בבחירות ובנימין נתניהו הרכיב ממשלת ימין צרה, שנשענה על תמיכת 61 חברי הכנסת (ללא מפלגת ישראל ביתנו שהצטרפה לקואליציה כשנה מאוחר יותר).
חוקת מפלגת העבודה מחייבת לקיים בחירות לראשות המפלגה תוך 14 חודשים מהבחירות לכנסת, אם המפלגה איננה מרכיבה את הממשלה. ועידת מפלגת העבודה הייתה אמורה להתכנס במאי 2016 כדי לקבוע את מועד הבחירות, אך הרצוג דחה את מועד כינוס ועידת המפלגה, ובמקביל ניהל מגעים חשאיים עם בנימין נתניהו לגבי צירופו של המחנה הציוני לממשלה. במאי 2016 אישר הרצוג את קיומם של המגעים ומספר חברי כנסת מטעם המחנה הציוני הביעו את התנגדותם לכניסה לממשלה. כאשר התברר שמפלגת ישראל ביתנו מנהלת משא ומתן קואליציוני עם הליכוד במקביל למגעים עם הרצוג, כינס הרצוג מסיבת עיתונאים בה הצהיר כי לא ינהל משא ומתן קואליציוני במקביל למשא ומתן עם ישראל ביתנו. לבסוף הצטרפה ישראל ביתנו לקואליציה בעוד המחנה הציוני נותר באופוזיציה עד לפיזורה של הכנסת ה-20. במקביל נאלץ הרצוג להתמודד עם חשד לכך שקיבל לכאורה תרומות לא חוקיות במהלך הפריימריז בשנת 2013.
ועידת מפלגת העבודה כונסה לבסוף ביולי 2016 בבית החייל בתל אביב. בוועידה הציע הרצוג לדחות את קיומן של הבחירות לראשות המפלגה בשנה והצעה זו זכתה לרוב של כ-70% בקרב צירי המפלגה, בתמיכתו של יו"ר ההסתדרות, אבי ניסנקורן, ולמרות התנגדותם של חברי הכנסת שלי יחימוביץ', איתן כבל ועמר בר-לב. במרץ 2017 קבעה מזכירות לשכת מפלגת העבודה כי הבחירות ייערכו ב-3 ביולי 2017. באפריל 2017 הוחלט לדחות את הבחירות ביום בשל הופעתה של בריטני ספירס בפארק הירקון. במפלגה חששו כי ההופעה תגרום לפקקי תנועה בגוש דן ותקשה על מצביעים להגיע לקלפיות, בעיקר לקלפי המרכזית בגני התערוכה.
מועמדים
תשעה מועמדים הגישו את מועמדותם לראשות המפלגה, מתוכם שבעה נטלו חלק בסיבוב ההצבעה הראשון:
שני מועמדים פרשו מהמירוץ לפני הסיבוב הראשון:
בתקופה שקדמה לבחירות הוזכרו שמם של מועמדים פוטנציאליים נוספים. עורך הדין אלדד יניב והאלוף במילואים יום טוב סמיה הביעו את כוונתם להתמודד אך לבסוף לא הגישו את מועמדותם. בנוסף לכך סברו במפלגת העבודה כי ראש עיריית תל אביב-יפו, רון חולדאי, ירוץ בבחירות, אך גם הוא לא הגיש את מועמדותו.
עימותים
בחסות מפלגת העבודה אורגנו שני עימותים בהם השתתפו כל המועמדים. העימות הראשון התקיים במודיעין ב-10 ביוני בהנחיית דפנה ליאל והשני התקיים בכרמיאל ב-20 ביוני בהנחייתה של מזל מועלם. בנוסף לכך נערכו עימותים נוספים ביוזמתם של אמצעי התקשורת. ב-4 ביוני נערך עימות בחסות וואלה! בו השתתפו בר-לב, גבאי, הרצוג, לוין, מרגלית ופרץ. במהלך העימות תקף מרגלית את גבאי על כך שבעבר הצביע לליכוד. גבאי הכחיש אך לאחר מכן טען שזכר בטעות שהצביע למפלגת קדימה בהנהגתו של אריאל שרון והודה שאכן הצביע לליכוד בזמן שאריאל שרון היה בראשותו. ב-12 ביוני, במסגרת ועידת הארץ לשלום במלון דייוויד אינטרקונטיננטל בתל אביב, נערך עימות בו השתתפו ברלב, גבאי, הרצוג, לוין מרגלית ופרץ. עימות טלוויזיוני נערך שלושה ימים לפני הבחירות במסגרת התוכנית פגוש את העיתונות בערוץ 2 בהנחיית רינה מצליח, בו השתתפו בר-לב, גבאי, הרצוג, מרגלית ופרץ. עימות בחסות המשמרת הצעירה של מפלגת העבודה נערך יומיים לפני הבחירות באוניברסיטת תל אביב ובו השתתפו כל המועמדים למעט עמירם לוין שפרש מהמירוץ.
גיוס כספים
בשל חריגה מתקרת ההוצאות המותרת בחוק, קנס מבקר המדינה את אבי גבאי ב-90 אלף ש"ח, את בוז'י הרצוג ב-60 אלף ש"ח ואת אראל מרגלית ב-30 אלף ש"ח. דינה דיין הגישה את הדו"ח באיחור, לא פעלה מחשבון בנק שיוחד למערכת הבחירות, ולא הציגה אסמכתאות שיש בהן לבסס את הדיווח הכספי ונקנסה ב-750 ש"ח. עמירם לוין לא הגיש דו"ח כספי ונקנס ב-20 אלף ש"ח.
הסיבוב הראשון
הסיבוב ראשון התקיים ביום שלישי, 4 ביולי 2017. 80 אתרי הצבעה עמדו לרשות המתפקדים מ-11:00 בבוקר ועד 21:00 בערב. כ-31 אלף מתפקדים, שהם כ-59% מבעלי זכות הצבעה מימשו את זכותם באמצעות מערכת הצבעה ממוחשבת. התוצאות פורסמו כחצי שעה לאחר סגירת הקלפיות.
אלו הן תוצאות הסיבוב הראשון:
מאחר שאיש מבין המתמודדים לא זכה בלפחות 40% מהקולות עברה ההכרעה לסיבוב השני בו התמודדו השניים שזכו במירב הקולות, עמיר פרץ ואבי גבאי.
הסיבוב השני
לאחר הסיבוב הראשון בוזי' הרצוג ואראל מרגלית הביעו את תמיכתם בעמיר פרץ. בנוסף תמכו בפרץ חברי הכנסת חיליק בר, איתן ברושי, מנואל טרכטנברג, מרב מיכאלי, איילת נחמיאס ורבין, רויטל סויד, נחמן שי ואיציק שמולי. בנוסף תמכו בפרץ יו"ר ההסתדרות אבי ניסנקורן, יו"ר קק"ל דני עטר, וכן יו"ר המפלגה לשעבר עמרם מצנע והשרים לשעבר משה שחל ויולי תמיר. בגבאי הביעו את תמיכתם חברי הכנסת זוהיר בהלול, מיכל בירן, שלי יחימוביץ', יוסי יונה, איתן כבל, מיקי רוזנטל וסתיו שפיר. בנוסף תמכו בגבאי ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק, מזכ"ל התנועה הקיבוצית ניר מאיר, מזכ"ל תנועת המושבים מאיר צור, השר לשעבר אופיר פינס-פז וראש השב"כ לשעבר עמי אילון.
הסיבוב השני נערך ביום שני, 10 ביולי 2017. שיעור ההצבעה היה דומה לזה של הסיבוב הראשון. התוצאות הסופיות הוכרזו כחצי שעה לאחר סגירת הקלפיות:
היות שגבאי, שלא היה חבר כנסת בזמן הבחירות, לא יכול היה לכהן כראש אופוזיציה, המשיך הרצוג, לבקשתו של גבאי, להחזיק בתפקיד.
חצב (מושב)
חָצָב הוא מושב עובדים באזור השפלה.
היסטוריה
המושב נוסד בספטמבר 1949, ברובו על ידי עולים מטריפולי (לוב), ונקרא בראשיתו "מסמיה החדשה". המושב הוקם על שטח של 5,500 דונם של אדמות מסמיה אלכבירה. לכל מתיישב ניתנו 30 דונם וכן נבנו לולים ורפת לשישים ראש בקר.
רוב תושבי חצב מתפרנסים בעיקר מגידולים חקלאיים (פירות, ירקות, פטם).
היישוב הוא חלק ממועצה אזורית באר טוביה, בסמוך למושבה גדרה. הוא נמצא על כביש 40 המחבר בין גדרה לבאר שבע. המושב מתחלק לשני חלקים: בעלי המשקים ובעלי "המשבצות הצהובות" - חלקות אדמה של כחצי דונם שנועדו לבנייה בלבד. במשקים מתגוררים לרוב ותיקי המושב ובמשבצות הצהובות תושבים חדשים וצעירים אקדמאים שמעניקים פנים חדשות למושב. שטחו הכולל 3,200 דונם.
הנשקה
הנשקה הוא שם משפחה גרמני, צורת הקטנה של האן, ובקרב היהודים נובע מן השמות אלחנן ויוחנן.
קיבוע אנזימים
קיבוע אנזימים הוא תהליך בו מצמדים אנזימים לחומר לא מסיס כדוגמת סידן אלגינט. קיבוע אנזימים מגביר את העמידות של האנזים לשינויים בסביבה כדוגמת שינויים בטמפרטורה וב-pH, וכן מאפשר לשמור את האנזימים במקומם במהלך ריאקציה ובסופה להפרידם מהתוצרים לצורך שימוש חוזר. בגלל יתרונות אלו נעשה שימוש נרחב בתעשייה בשיטה זו בתגובות המזורזות על ידי אנזימים.
ב-1916 נלסון וגריפין גילו כי האנזים אינברטאז (אנזים המזרז הידרוליזה של סוכרוז) מפגין פעילות זהה כאשר הוא שקוע במוצק (פחם עץ או אלומיניום הידרוקסיד) בתחתית התמיסה וכאשר הוא מצוי באופן אחיד בתמיסה. זו הייתה שיטת הקיבוע הראשונה שהומצאה. במהלך שנות ה-50 וה-60 פותחו שיטות נוספות מלבד השיטה של ספיחה. במהלך השנים פורסמו אלפי מאמרים ופטנטים בנושא קיבוע אנזימים, ומאות אנזימים קובעו בצורות שונות. בין האנזימים שקובעו במסגרת תהליך ייצור תעשייתי רחב היקף ניתן למנות את פניצלין G, אקילאז, ליפאזות, פרוטאזות ואינברטאז.
שימוש מסחרי
אנזימים מקובעים חשובים ביותר לשימושים מסחריים מסיבות של עלויות ושל תהליכי ריאקציות:
טונטון מקוט
הטונטון מקוט (בצרפתית: Tonton Macoute; בקריאולית האיטית: Tonton Makout) היא משטרה חשאית מושחתת, שהקים בארצו רודן האיטי, פרנסואה דובליה ("פאפא דוק"), בשנת 1959, כשנתיים לאחר עלייתו לשלטון. משטרה חשאית זו הייתה אחראית למעצרים, גירוש וחיסולים תכופים של מתנגדים פוליטיים ולסיכול כל ניסיון התארגנות מצד העובדים, החקלאים והעיתונאים.
משטרה חשאית זו נקראה כך על שם הדמות המיתולוגית מהמיתולגיה ההאיטית, טונטון מקוט, שחוטף ומעניש ילדים סוררים.
הטונטון מקוט הוקמה על-פי הדגם של "החולצות השחורות" באיטליה הפאשיסטית, ועוד יותר מכך לפי האס אה - פלוגות הסער הנאציות. בשנת 1971 שונה השם מטונטון מקוט ל-Milice de Volontaires de la Sécurité Nationale.
אנשי הטונטון מקוט נודעו כמרכיבי משקפיים כהים, ואת קורבנותיהם נהגו להשאיר תלויים ברשות הרבים, להטלת אימה על הציבור. הם טיפחו את הדימוי של היותם שדי וודו או זומבים.
הרבה מאנשי הטונטון מקוט היו כוהני וודו.
היסטוריה
לאחר ניסיון ההפיכה בהאיטי שהתרחש ביולי 1958 נגד הנשיא דובליה, הוא טיהר את הצבא וסוכנויות אכיפת החוק בהאיטי והוציא להורג קצינים רבים מכיוון שהוא ראה אותם כאיום על משטרו. בכדי לנטרל איום זה, הוא יצר כוח צבאי שנשא כמה שמות. בשנת 1959 קראו לכוחו הצבאי "גברים בעלי ברדס". לאחר מכן שונה שמם למיליציה האזרחית, ומשנת 1962, הוא נקרא מתנדבי הביטחון הלאומי. הם החלו להיקרא טונטון מקוט כאשר אנשים החלו להיעלם ללא סיבה נראית לעין על שם הדמות המיתולוגית שהייתה חוטפת ילדים.
דובליה אישר לטונטון מקוט לבצע אלימות שיטתית והפרות זכויות אדם בכדי לדכא את האופוזיציה הפוליטית. הם היו אחראים למספר לא ידוע של מעשי רצח ואונס בהאיטי. מתנגדים פוליטיים נעלמו, נחטפו או נרצחו לעיתים קרובות בשינתם, ופעמים רבות אפילו לאור יום. טונטון מקוט סקלו ושרפו אנשים חיים ופעמים רבות הם הציגו את גוויות קורבנותיהם בחוץ, ולפעמים אף תלו את גופותיהם על עצים כדי להזהיר את תושבי האיטי מפני התגדות למשטר. בני משפחה שניסו להסיר את הגופות לקבורה נכונה נעלמו לעיתים קרובות בעצמם. כל מי שקרא תיגר על המשטרה החשאית הסתכן בחיסול. הטונטון מקוט רצחו בין 30,000 ל-60,000 אנשים בהאיטי.
לאורך כל שנות השישים ותחילת שנות השבעים, מפקד הטונטון מקוט היה לוקנר קמברון, שזכה לתואר "ערפד הקריביים". בשנת 1971 נפטר הנשיא דובאלייה והבן ז'אן קלוד הגלה את קמברון. קמברון עבר למיאמי בפלורידה שבארצות בהרית, שם התגורר עד מותו בשנת 2006.
בבחירות שהתקיימו בהאיטי בשנת 1961, הטונטון מקוט עקבו אחר המצביעים והבחירות, בבחירות אלו, דובליה זכה ב-100% מהקולות.
קייטי הובס
קת'לין מרי "קייטי" הובס (באנגלית: Kathleen Marie "Katie" Hobbs; נולדה ב-28 בדצמבר 1969) היא פוליטיקאית ועובדת סוציאלית אמריקאית, המכהנת כמושלת אריזונה ה-24. בעבר שירתה כמזכירת המדינה של אריזונה בשנים 2023-2018. בבחירות 2022 שימשה הובס כמועמדת המפלגה הדמוקרטית לתפקיד המושל. טרם שירותה בממשלת אריזונה הייתה הובס חברה בבית המחוקקים המדינתי, תחילה בבית הנבחרים ולאחר מכן בסנאט.
ביוגרפיה
הובס נולדה בפיניקס שבאריזונה בשנת 1969. את התואר הראשון בעבודה סוציאלית שלה קיבלה מאוניברסיטת צפון אריזונה ולאחר מכן קיבלה תואר שני באותו התחום מאוניברסיטת המדינה של אריזונה. מאז 1992 מקצועה הוא עבודה סוציאלית. בבחירות 2010 נבחרה הובס לבית הנבחרים של אריזונה, וייחסה את התעניינותה בפוליטיקה לארגון "Emerge Arizona". לימים סיפרה כי קיבלה השראה להתמודד אל בית הנבחרים המדינתי בידי האנשים להם סייעה כעובדת סוציאלית, מתוך אמונה שנפלו על אוזניים ערלות בממשלת המדינה. במהלך כהונתה הקצרה התמקדה במיגור אלימות במשפחה.
לאחר כהונה אחת בבית הנבחרים המדינתי נבחרה ב-2012 לסנאט של אריזונה כנציגת מחוז הבחירה ה-24, שם כהונתה החלה ב-7 בינואר 2013. במשך שתי כהונות הייתה מנהיגת המיעוט הדמוקרטי בסנאט. בשנת 2015, במהלך כהונתה הראשונה כמנהיגה הדמוקרטית בסנאט, התלוננה עובדת הסנאט טלוניה אדמס בפני הובס על חששותיה מפני אפליה ולאחר מכן פוטרה מעבודתה, בין היתר בידי הובס. בנובמבר 2021 זכתה אדמס בתובענה ייצוגית שקבעה כי פוטרה בשל אפליה ונפסקו לטובתה פיצויים בסך 2.75 מיליון דולר אמריקאי.
ב-8 במרץ 2017 הודיעה הובס כי תתמודד על תפקיד מזכיר המדינה של אריזונה. בבחירות 2018 ניצבה בפני איש העסקים סטיב גיינור. ב-6 בנובמבר 2018, יום הבחירות הכלליות, סוכנות הידיעות "AP" חזתה בטרם עת כי גיינור הוא המנצח בבחירות, אך בשל התוצאות הצמודות מדי גם גיינור וגם הובס לא טענו לניצחון. בימים שלאחר מכן הצטמצם יתרונו של גיינור עוד ועוד ככל שנספרו יותר פתקי הצבעה. ב-16 בנובמבר הוכרזה הובס באורח רשמי כמנצחת, בהפרש בן 20 אלף קולות. היא הייתה לדמוקרטית הראשונה שמילאה את התפקיד מאז 1995 וכיהנה בתפקיד תחת המושל הרפובליקני דאג דוסי. כמזכירת המדינה הייתה ראשונה בסדר הירושה לתפקיד המושל משום שבאריזונה לא קיים תפקיד של סגן המושל.
הדיאטה האמריקנית הסטנדרטית
הדיאטה האמריקנית הסטנדרטית (Standard American Diet, או בקיצור SAD) היא אורח חיים תזונתי מודרני, המאופיינת לרוב בצריכה גבוהה של בשר אדום, בשר מעובד, אוכל ארוז, מזון מטוגן, מוצרי חלב עתירי שומן, ביצים, דגנים מעובדים, תפוחי אדמה, תירס (וסירופ תירס עתיר פרוקטוז ) ומשקאות עתירי סוכר.
קייטי הובס
ביוגרפיה
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 מילאה הובס תפקיד משמעותי בספירת הקולות באריזונה. בשנת 2021, הרוב הרפובליקני בסנאט של אריזונה סיפק 150 אלף דולר למימון ביקורת שמטרתה לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות במחוז מריקופה. במכתב בן שישה עמודים טענה הובס ששַׁרְשֶׁרֶת המִשְׁמֹרֶת של הביקורת לוקה בחסר ותיארה אותה כ"חריגה משמעותית משיטות העבודה המומלצות והסטנדרטיות". הובס כתבה כי נוהלי הביקורת נראו "מתאימים יותר למרדף אחר תיאוריות קשר" מאשר כחלק מביקורת עניינית. בעקבות מכתב זה ספגה איומים ברצח, ומחלקת בטיחות הציבור של אריזונה הקצתה חוליית אבטחה לשמירה עליה ועל הסגל שלה. התלונות של הובס זכו לתשומת לב ציבורית נרחבת במכתב שנשלח אל מנהיגת הסנאט של אריזונה קארן פאן מאת מועצת המפקחים של מחוז מריקופה (שם יש רוב רפובליקני ביחס של 1–4). פאן, בהתייחסה לאחת הטענות של נשיא ארצות הברית המובס דונלד טראמפ בדבר הונאת בחירות, גרסה כי המחוז מחק מסד נתונים שלם; המועצה הגיבה במכתב נוסף שכינה את ההאשמות "שקריות, מכפישות ומתחת לכבודו של הסנאט". לאחר סאגה משפטית וציבורית הוכרז ג'ו ביידן כמנצח באריזונה, הפעם הראשונה של מועמד דמוקרטי לנשיאות מאז הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992.
באוקטובר 2020 פתחה הובס במסע בחירות למועמדות המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושלת אריזונה. ב-12 באוגוסט 2022 נבחרה בבחירות המקדימות עם 431,059 קולות, שהם 72.3% מקולות הבוחרים. היא התייצבה בבחירתו הכלליות מול המועמדת הרפובליקנית ובת חסותו של טראמפ, קרי לייק. מערכת הבחירות בין השתיים הייתה צמודה במיוחד, ורק לאחר שבוע ימים, ב-15 בנובמבר 2022, הוכרזה הובס כמנצחת בבחירות לאחר שגרפה 50.4% מקולות הבוחרים לעומת 49.6 האחוזים שגרפה לייק.
הדיאטה האמריקנית הסטנדרטית
בעיות בריאותיות המיוחסת לדיאטה זו
מחקרים אפידמיולוגיים שונים שנערכו במהלך השנים הצביעו על כך שקיים קשר בין צריכה של הדיאטה האמריקאית הסטנדרטית לבין שכיחות מוגברת של השמנת יתר חולנית, מוות ממחלות לב, מחלת סרטן (בעיקר סרטן המעי הגס), ומחלות נוספות המיוחסות לדפוסי התזונה המערביים. אצל אנשים הצורכים את הדיאטה האמריקנית הסטנדרטית ישנו גם סיכון מוגבר להתפתחות של תסמונת מטבולית שמעלה את הסיכוי לחלות בסוכרת מסוג 2 או במחלות לב וכלי דם.
מחלת קרוהן
צריכה של הדיאטה האמריקנית הסטנדרטית מיוחסת למחלת קרוהן. התסמינים הטיפוסיים של מחלת קרוהן יכולים לכלול כאבי בטן, שלשולים, וחום.
השמנת יתר חולנית
צריכה של הדיאטה האמריקנית הסטנדרטית מיוחסת גם להשמנת יתר חולנית. מחקרים הראו כי בהשוואה לצריכה של תזונה בריאה, הדיאטה האמריקנית הסטנדרטית השפיעה בין היתר על העלייה במשקל של נשים ובני נוער.
סוכרת
מספר מחקרים הראו כי קיים קשר צריכה של הדיאטה האמריקנית הסטנדרטית לבין השכיחות של סוכרת מסוג 2 בקרב גברים ונשים כאחד.
סרטן
צריכה של הדיאטה האמריקנית הסטנדרטית מיוחסת גם לעלייה בסיכון לחלות בסרטן. מחקרים הראו כי אצל אנשים עם דפוסי תזונה שתואמים את אלו של הדיאטה האמריקנית הסטנדרטית היה שכיחות רבה יותר להתפתחות של סרטן הערמונית.
פיטר גורינג
הארי (פיטר) גורינג (אנגלית: Harry (Peter) Goring; 2 בינואר 1927, בישופס קליב, גלוסטרשייר - דצמבר 1994) היה כדורגלן אנגלי.
גורינג החל את דרכו במועדון המקומי צ'לטנהאם טאון ששיחק בליגה הדרומית, שם זכה למוניטין של חלוץ מצטיין. הוא הוחתם על ידי ארסנל מהליגה הראשונה בינואר 1948, וב-18 החודשים הראשונים שלו במועדון הלונדוני שיחק בקבוצת המילואים של המועדון.
בקיץ 1949 ערך המועדון מסע משחקים בברזיל, וגורינג הפגין בו יכולת טובה. לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2 - 1 על צ'לסי ב-24 באוגוסט 1949. בעונתו הראשונה הוא הבקיע 21 שערים ב-29 משחקים, והיה מדורג במקום השני בטבלת מבקיעי השערים של ארסנל. המועדון סיים רק במקום החמישי, אך מנגד הצליח לזכות בגביע ה-FA לאחר ניצחון 2 - 0 על ליברפול; גורינג פתח בהרכב של ארסנל אך לא הבקיע.
עונת 1953/1954 הייתה הכי פחות טובה מבחינתו, והוא השתתף בתשעה משחקים בלבד שבהם לא הבקיע ולו שער אחד. המאמן טום ויטאקר בטח ביכולתו של גורינג, ולאחר שהעבירו לעמדת הקשר הימני הוא השתתף במשחקים רבים. בשתי העונות הבאות הוא החמיץ רק שישה משחקים, ואף זומן לנבחרת התאחדות הכדורגל שערכה מסע משחקים באיים הקאריביים בקיץ 1955.
השנים המאוחרות בקריירה של גורינג התאפיינו בפציעות; בשלוש עונותיו האחרונות בארסנל, בין 1956 ל-1959, הוא השתתף ב-25 משחקים בלבד, כאשר בעונת 1958/1959 ובהדרגה עבר לקבוצת המילואים של ארסנל. בסך הכול הוא השתתף ב-240 משחקים, והבקיע בהם 53 שערים. בקיץ 1959 הוא עבר לבוסטון יונייטד מארצות הברית בעסקה שבה אלן אשברי הושאל לארסנל, ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.