cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
טומבולו
טוֹמְבּוֹלוֹ (מאיטלקית: Tombolo בעקבות הלטינית: tumulus שפירושו "תלולית", ברבים, טומבולי) היא רצועת יבשה שמחברת בין אי ליבשה. אי המקושר באמצעות טומבולו נקרא "אי לכוד". בין מספר רצועות טומבולו נוצרות לגונות, אשר אם הן ללא מוצא לים יכולות להתמלא בסחף ולהרחיב את הטומבולי לכדי רצועת יבשה רחבה.
היווצרות
כאשר קיים אי קרוב לחוף, פעולת הגלים בתווך שבינו ובין היבשה תהיה חלשה יחסית. אם כמות הסחף המושקעת בתווך תהיה גבוהה מכמות החומר המוסר על ידי פעולת הגלים יצטבר במשך הזמן סחף שיצור שרטון חולי ההולך ומתרחב שיחבר בסופו של דבר בין האי לבין החוף היבשתי.
טומבולו יכול להיווצר גם בין קו החוף לבין מבנים מלאכותיים כגון שוברי גלים ומתקני נמל, כפי שאירע בחוף תל ברוך בתל אביב, למשל.
=== יחסים כמותיים שיביאו להיווצרות טומבולו או ימנעו זאת בעקבות הקמת שוברי גלים בחופי רחצה === כאשר היחס בין אורך שובר הגלים למרחקו מקו המים בחוף קטן מ-0.6 עד 0.7 (כלומר אורך השובר חלקי המרחק מן החוף מביא ליחס הזה), לא ייווצר טומבולו, כי אם רצועת חול (שרטון חולי) מכיוון קו המים לשובר הגלים שאינה מגיעה עדיו.
כאשר היחס האמור, עולה על 0.9 או 1.0 (כלומר אורך שובר הגלים דומה באורכו, או אפילו ארוך יותר, ממרחקו לקו המים בחוף), הרי שייווצר טומבולו שלם דהיינו, חיבור הסרטון החולי אל שובר הגלים.
עם זאת, ייתכנו משתנים נוספים שישפיעו על הנ"ל.
מרס (חברה)
תאגיד מרס (אנגלית: Mars, Incorporated) היא חברה אמריקאית לייצור ממתקים, מזון לחיות מחמד ומוצרי מזון נוספים. עם מחזור מכירות של 30 מיליארד דולרים בשנה, נכון ל-2021, תאגיד מרס היא החברה הפרטית הרביעית בגודלה בארצות הברית לפי מחזור מכירות. החברה נמצאת בבעלות מלאה של משפחת מרס, וממוקמת בפיירפקס, שבוירג'יניה, ארצות הברית. החברה פועלת בשישה מגזרים עסקיים בארצות הברית: שוקולד, חיות מחמד, עיבוד מזון, מזון, משקאות, ואיכות הסביבה.
היסטוריה
פרנק מרס, מייסד החברה, מכר ממתקים עוד בגיל 19. בשנת 1911, הקים עם אשתו השנייה את חברת מרס בוושינגטון, ונחל כישלון חרוץ. בשנת 1920 חזר למדינת הולדתו מינסוטה והקים את החברה בפעם השנייה במיניאפוליס. בשנת 1923, בנו של פרנק מרס, פורסט מרס, ייצר בהשראת מילקשייק את חטיף המילקי וואי, שהפך לרב מכר. בשנת 1929 העביר את החברה לשיקגו, שבאילינוי. בשנת 1932 השיק פורסט מרס בממלכה המאוחדת את החטיף מרס.
מוקדמות מונדיאל 1950
34 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1950, והתחרו על 16 מקומות במונדיאל. , המארחת, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית, כך שנותרו 14 מקומות שעליהן התחרו הנבחרות. 32 הנבחרות הנותרות חולקו ל-10 בתים, לפי שיקולים גאוגרפיים, כמפורט להלן:
אולם, בעקבות פרישתן של, ו לאחר העפלתן, נותר הטורניר עם 13 נבחרות בלבד, בדומה למונדיאל הראשון.
19 נבחרות שיחקו לכל הפחות משחק אחד. בסך הכל נערכו 26 משחקים, בהם הובקעו 121 שערים (ממוצע של 4.65 שערים למשחק). להלן רשימת התאריכים והתוצאות של משחקי המוקדמות:
בית 1
בבית זה היו ארבע נבחרות, ששיחקו אחת נגד השנייה פעם אחת. שתי הראשונות העפילו למונדיאל.
לנגור נפאלי
לנגור נפאלי (שם מדעי: Semnopithecus schistaceus) הוא מין של קוף מהסוג לנגור אפור החי בתת-היבשת ההודית באזור של הרי ההימלאיה. הוא חי במדינות: נפאל, דרום-מערב טיבט (חלק מהרפובליקה העממית של סין), צפון הודו, צפון פקיסטן, בהוטן ואולי בצפון אפגניסטן ומגיע מזרחה עד למערב בנגל בהודו. הוא מצוי באזורי יער בגובה של 1,500 עד 4,000 מטרים מפני הים.
מוקדמות מונדיאל 1950
בית 1
פיפ"א הציעה שני מקומות במונדיאל 1950 לזוכה באליפות הבית הבריטית ולסגניתה. אנגליה העפילה כאלופה, אך סקוטלנד עמדה על כך שהיא תשתתף במונדיאל רק אם תזכה בתחרות, ולמרות שהיא סיימה במקום השני סירבה ההתאחדות לשלוח נבחרת למונדיאל לראשונה בתולדותיה. לאחר מכן הציעה פיפ"א את המקום של סקוטלנד ל, סגנית בית 3, ו, סגנית בית 5. שתי הנבחרות סירבו להזמנה. למרות שאנגליה זכתה באליפות הבית הבריטית היא לא הרשימה במונדיאל, והודחה בסיום שלב הבתים.
לנגור נפאלי
קוף זה בעל כסות פרווה אפורה עם פנים כהות וציצת שיער פנים זקורה. זהו מין הלנגור הגדול ביותר שהמתועד, כאשר הפרט הגדול ביותר היה זכר במשקל 26.5 קילוגרם. הוא צמחוני ברובו וניזון בעיקר מעלים, פרחים ופירות.
מוקדמות מונדיאל 1950
בית 2
בבית זה היו שלוש נבחרות, שהבכירה מביניהן העפילה אוטומטית לסיבוב מוקדמות שני. שני הסיבובים התנהלו באופן הבא:
לנגור נפאלי
קופים אלה חיים בקבוצות טריטוריאליות ויתקפו זכרים מסיגי גבול. זכרים המשתלטים על להקה יהרגו את הצעירים של זכרי האלפא הקודמים.
באזורים מסוימים חלה ירידה באוכלוסייתו אך נכון להיום הלנגור איננו נמצא בסכנה בטבע.
מוקדמות מונדיאל 1950
בית 3
שיטת המשחקים הייתה כמו בבית 2.
סיבוב ראשון
יוגוסלביה העפילה לסיבוב השני.
סיבוב שני
צרפת ויוגוסלביה סיימו את הבית עם תוצאות זהות בכל הפרמטרים האפשריים, ולפיכך הוחלט לערוך משחק מכריע במיקום נייטרלי.
יוגוסלביה העפילה, וצרפת קיבלה הצעה מפיפ"א לשחק במונדיאל במקום סקוטלנד. לאחר הסכמה ראשונית היא הודיעה כי היא מסרבת להצעה.
בית 4
שיטת המשחקים הייתה כמו בבית 2.
שווייץ העפילה לסיבוב המוקדמות השני, אך לאחר פרישת יריבתה היא המשיכה והעפילה אוטומטית למונדיאל.
בית 5
בבית זה היו שלוש נבחרות ששיחקו זו נגד זו בשיטת בית וחוץ. הנבחרת במקום הראשון העפילה למונדיאל.
שוודיה העפילה. פינלנד פרשה לפני סיום משחקי הבית. אירלנד הוזמנה להשתתף במונדיאל, אך דחתה את ההזמנה.
בית 6
בבית זה היו 2 נבחרות ששיחקו זו נגד זו בשיטת בית וחוץ. הנבחרת המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה.
ספרד העפילה. פורטוגל הוזמנה גם כן להשתתף, אך דחתה את ההזמנה.
בית 7 ובית 8
בבית 7 היו שלוש נבחרות, כשהשתיים הראשונות העפילו. ו העפילו אוטומטית לאחר פרישת. בבית 8 היו ארבע נבחרות, וגם כאן היו אמורות להעפיל שתי נבחרות. בעקבות פרישת ו העפילו  ו אוטומטית.
בית 9
בבית זה היו 3 נבחרות ששיחקו אחת נגד השנייה פעמיים. שתי הראשונות העפילו.
מקסיקו וארצות הברית העפילו.
בית 10
בבית זה שובצו ארבע נבחרות, שהראשונה מביניהן העפילה. , ו פרשו, כך ש העפילה אוטומטית. אולם, מאוחר יותר גם היא פרשה לאחר שפיפ"א אסרה על שחקניה לשחק יחפים, והחליטה לא להזמין נבחרת אחרת במקומה, כך שהמונדיאל נותר עם 13 נבחרות במקום 16. הודו לא העפילה למונדיאלים הקודמים, ולא הצליחה להעפיל למונדיאלים שאחרי זה שנערך ב-1950, כך שהיא הנבחרת היחידה בהיסטוריה עד כה שהעפילה למונדיאל אך לא שיחקה ולו משחק אחד.
הנבחרות שהעפילו
[[קובץ:1950 world cup.png|שמאל|ממוזער|500px|המדינות שהעפילו והישגיהן:
]]
Adele One Night Only
Adele One Night Only (בעברית: אדל לילה אחד בלבד) הוא ספיישל טלוויזיוני של הזמרת-יוצרת הבריטית אדל ששודר בטלוויזיה ב-14 בנובמבר 2021 ב-CBS ופרמאונט+, שהציג את אדל מבצעת שלושה שירים שלא נשמעו אז, מאלבום האולפן הרביעי שלה, 30 (2021), כמו גם שירים משלושת אלבומיה הקודמים 19 (2008), 21 (2011) ו-25 (2015).
הספיישל שובץ בריאיון של מנחת הטלוויזיה האמריקאית אופרה וינפרי. אדל הופיעה במצפה הכוכבים גריפית' בלוס אנג'לס ב-24 באוקטובר 2021. הספיישל הונחה על ידי וינפרי, שנכחה בהופעה. אותו הספיישל הטלוויזיוני זכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-10.33 צופים; הספיישל הטלוויזיוני הנצפה ביותר מאז אפריל 2021.
בטקס פרסי האמי האומנותיים ה-74, שנערך ב-3 וב-4 בספטמבר 2022, זכה הספיישל ב-5 פרסים, מתוך 5 קטגוריות בהן היה מועמד. הסרט קיבל מועמדות לפרס גראמי לסרט המוזיקלי הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-65.
רייטינג
הספיישל צבר למעלה מ-10.33 מיליון צופים והפך לספיישל הטלוויזיוני הנצפה ביותר מאז טקס פרסי אוסקר ה-93 שאירע באפריל 2021.
רשימת השירים
להלן עשרת השירים שבוצעו במהלך Adele One Night Only:
שידור
הצגת בכורה הייתה עבור הקהל האמריקאי. לפני כן, גופי שידור רבים החליטו לקנות את הזכויות לספיישל של CBS. ITV ו-Virgin Media One ישדרו את An Audience with Adele, תוכנית דומה שהוקלטה בלונדון פלדיום.
מנדי רבינוביץ'
מנדי רבינוביץ' (נולד ב-1 במרץ 1969) הוא איש חינוך, מנהל בית בירם, החטיבה העליונה של בית הספר הריאלי בחיפה.
שירות והשכלה
עם סיום לימודיו בבית הספר התיכון אליאנס בחיפה, התגייס רבינוביץ' ליחידת המודיעין של חטיבת גולני. לאחר תום שירותו הצבאי, עבד בתפקידי אבטחה ימית בדרום אמריקה ובאירופה.
רבינוביץ' בעל תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל ולימודים כלליים, ותואר שני בהיסטוריה כללית מאוניברסיטת חיפה. את עבודת התזה כתב על משנתו של האינטלקטואל האמריקאי בן זמננו ריינהולד ניבור. בעבודת הדוקטורט עסק בתרומתם של יהודי ארצות הברית להקמת המדינה בתקופת מלחמת העצמאות.
בוגר קורס מורי דרך של משרד התיירות וקורס מדריכי כדורסל של מכון וינגייט. בוגר המחזור העשירי של התוכנית הדו-שנתית בבית ספר למנהיגות מיסודה של קרן מנדל-ישראל (2003), בוגר קורס דירקטורים של קרן מנדל, בוגר המחזור הרביעי (2019) של תוכנית קולאב של הפדרציה היהודית בניו יורק ובוגר תוכנית מנהלי בתי ספר "רקיע" ביהדות מתחדשת של מכון הרטמן בשנת 2021.
תפקידי חינוך
רבינוביץ' החל את דרכו החינוכית כמורה לשל"ח ומרכז שכבה בתיכון מקיף נשר. לאחר לימודיו בקרן מנדל, ניהל במשך שש שנים את תיכון "הדסה נעורים" לנוער בסיכון בבית ינאי (2003–2009).
היה מדריך ארצי באגף קידום נוער במשרד החינוך וניהל את התוכנית ליזמות חברתית של קרן הצעירים YOUTH-ACTION-NET בעמותת "קו הזינוק", IYF הבינלאומית.
בשנת 2010 מונה למנהל בית בירם, החטיבה העליונה של בית הספר הריאלי בחיפה. כהונתו לוותה בפיתוח תוכניות לימוד חדשות, יוזמות חברתית והישגים חינוכיים וחברתיים שהובילה את בית הספר לשמונה זכיות בפרס התגמול הדיפרנציאלי של משרד החינוך למורי בית הספר על מצוינות אקדמית וערכית במהלך עשר השנים שהפרס חולק. בתקופה זו בית בירם מוקם כבית ספר עם אחוז זכאות גבוה לתעודת בגרות, שיעור מצטיינים למעלה מ-30%, ואחוזי גיוס לצה"ל העומדים על 98%, מהם 60% לתפקידי לחימה ו-30% לתפקידי קצונה. במאי 2023 קיבל על כך בית הספר את פרס הרמטכ"ל.
קמט בזמן (סרט, 2018)
קמט בזמן (באנגלית: A Wrinkle in Time) הוא סרט פנטזיית הרפתקאות אמריקאי בלייב אקשן של אולפני וולט דיסני מ-2018. הסרט בוים על ידי אווה דוברני, ונכתב בידי ג'ניפר לי. הסרט מבוסס על הספר "קמט בזמן" של הסופרת מדלן ל'אנגל מ-1962.
מנדי רבינוביץ'
תפקידי חינוך
בנוסף לניהול בית בירם, הוא משמש מנטור בהכשרת מנהלי בתי ספר של רשת "דרכא".
פעילות ציבורית-פוליטית
בשנת 2008 הקים רבינוביץ' את סיעת "מנהיגות מנצחת" והתמודד לראשות המועצה המקומית קדימה צורן. בין השנים 2008–2013 כיהן כסגן ראש המועצה (בתואר) ומחזיק תיק החינוך ביישוב.
קמט בזמן (סרט, 2018)
שחקנים ודמויות
בנוסף, בלאמי יאנג ו-ויל מק'קורמק לוהקו לסרט.
מנדי רבינוביץ'
פעילות ציבורית-פוליטית
כמו כן, חבר הוועד המנהל של כפר הנוער "מנוף" לנוער בסיכון. כיהן כיושב ראש הוועד המנהל של עמותת "פלטפורמא" למאבק באלימות נגד נשים. חבר ברשת SCORA מנהלי בתי ספר הישראלית-גרמנית למאבק בגזענות ובאנטישמיות.
קמט בזמן (סרט, 2018)
הפקה
הליהוקים החלו בקיץ, כשאופרה וינפרי החלה במשא ומתן על הצטרפות לסרט. ב-7 בספטמבר, אושר כי וינפרי, ריס וית'רספון ומינדי קלינג יגלמו את דמויותיהן של שלוש הגברות. כמה ימים אחר כך, ב-13 בספטמבר, סטורם ריד לוהקה לגלם את מג, הדמות הראשית. גוגו אמבתה-רו וכריס פיין לוהקו באוקטובר לגלם את הוריה של מג, וב-1 בנובמבר הוכרז על ליהוקם של זאק גאליפנאקיס, אנדרה הולנד, לוי מילר, דריק מקייב, בלאמי יאנג, רוואן בלנצ'ארד וויל מק'קורמק לתפקידים שונים. למחרת, אושר ליהוקו של מייקל פניה לתפקיד נוסף.
מנדי רבינוביץ'
פעילות ציבורית-פוליטית
במרץ 2023 הכריז על מועמדותו לראשות עיריית חיפה.
קמט בזמן (סרט, 2018)
הפקה
שלב הצילומים החל ב-2 בנובמבר. טוביאס א'. סצ'ליסר נשכר לעמדת הצלם, ונעמי שוהן שימשה כמעצבת הפקה. הצילומים נעשו בניו זילנד ובאולפנים בלוס אנג'לס, והם תמו ב-26 בפברואר.
ספנסר אווריק נשכר למלאכת העריכה, ועל עבודת האפקטים מיוחדים הופקד כאחראי ריצ'רד מקברייד.
מנדי רבינוביץ'
חיים אישיים
רבינוביץ' נולד בשכונת רוממה החדשה בחיפה, כבנם הבכור של ד"ר ברוך ובתיה רבינוביץ'.
הוא נשוי לאורית, גונדר משנה בשירות בתי הסוהר, ואב לשלושה.
קמט בזמן (סרט, 2018)
הפצה
הצגת הבכורה של הסרט התקיימה ב-26 בפברואר 2018 בבית הקולנוע "El Capitan" שבעיר לוס אנג'לס. בצפון אמריקה, החלו הקרנות הסרט באופן רשמי ב-9 במרץ, כשבמקור הפצתו יועדה ל-6 באפריל. בישראל, הסרט לא זכה להפצה בבתי הקולנוע.
הכנסות
מהקרנותיו המסחריות בבתי קולנוע סביב העולם, "קמט בזמן" גרף הכנסות של $133,401,882, מתוכן $100,478,608 בצפון אמריקה (75.3%) ו-$32,923,274 בשאר העולם (24.7%). תקציב הסרט, בשילוב עלויות ההפקה והשיווק, נעמד על $250,000,000. בעוד הדסק הכלכלי של "Yahoo!" העריך כי ההפסדים של דיסני נעמדים על בין 86 ל-186 מיליון דולרים, האתר "Deadline" טען כי בחישוב כל ההוצאות וההכנסות ההפסדים נעמדים על כ-$130,000,000.
עונת 1973/1974 בליגה הלאומית בכדורסל
עונת 1973/1974 בליגה הלאומית בכדורסל  הייתה העונה ה-20 של הליגה. הליגה כללה 12 קבוצות.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו הפועל רמת גן והפועל חיפה. בעקבות מלחמת יום הכיפורים תחילת הליגה נדחתה. העונה הסדירה החלה ב-6 במרץ 1974 הסתיימה ב-5 ביולי 1974 בניצחון של מכבי תל אביב בפעם החמישית ברציפות.
בעונה זו לא היו יורדות, עקב ההחלטה להגדיל את מספר הקבוצות בליגה הלאומית בעונה הבאה ל-14 קבוצות. הפועל ניר דוד/בית אלפא התפרקה בסוף העונה והתאחדה עם הפועל עפולה שעקב כך זכתה במקומה בליגה הלאומית לעונה הבאה.
סדיקה הידראולית
בקידוח כזה, נחפר פיר לעומק רב עד להגעה לשכבת סלע בלתי חדירה למשאב אותו מבקשים להפיק, ומוחדר צינור מתכת לתוך הפיר.
בשלב זה מוזרק דרך הצינור 'נוזל פראקינג' (תערובת של מים, חומצה אציטית, מלח, חומרים קרמיים וכימיקליים אחרים) בלחץ אדיר של למעלה מ-9,000 PSI, כ-612 אטמוספירות, לתחתית הבאר.
הלחץ ההידראולי שנוצר סודק את שכבת הסלע ויוצר בה בקיעים רבים, המתרחבים ככל שלחץ הנוזל גדל. לבסוף, מופסקת דחיסת הנוזל והוא זורם מן הבאר חזרה אל פני השטח.
על מנת שלא תסתמנה המנהרות שנפתחו, מעורבבים בנוזל הפראקינג חומרים קרמיים המייצבים את צורת המנהרות גם לאחר שהן מתרוקנות מנוזלים.
משאבים כמו גז טבעי, נפט, פצלי שמן ועוד שהיו כלואים תחת לחץ שכבות קרקע רבות יכולים לאחר הסדיקה לזרום בחופשיות דרך הפיר אל פני השטח.
שיטת מחצב זו נפוצה בעיקר בארצות הברית, אך נמצאת בשימוש גם במדינות נוספות כמו רוסיה, לוב, סין, ארגנטינה ועוד.
היסטוריה
השימוש הראשון בלחץ נוזל לגירוי בארות נעשה בשנות ה-40 של המאה ה-20, כשתאגיד הגז והנפט של סטאנוליד הפיק כך 3,800 ליטרים של ג'ל נפט מעומק של 700 מטרים.
אמברגו הנפט שהטילו חברות אופ"ק על ארצות הברית בשנת 1973 תרם לפיתוח הפראקינג ולשיפורים טכנולוגיים שהורידו את מחירי הפקת חבית נפט בעזרת פראקינג מ-70 דולר בשנת 1973 לפחות מ-25 דולר כיום.
הקידוח האופקי הראשון מיוחס לג'ורג' פ. מיטשל המכונה "אבי הפראקינג", יזם נדל"ן שניסה את השיטה בשנת 1991.
כיום בארצות הברית לבדה מופקות בעזרת פראקינג למעלה מ-8 מיליון חביות ביום, כ-51% מכל תוצרת הנפט היומית בארצות הברית, תוספת זו מיצבה את ארצות הברית כמדינה שמפיקה הכי הרבה נפט בעולם, ומחזיקה ב-18% מכלל הנפט העולמי.
נוזל הפראקינג
בין המרכיבים ניתן למצוא: נוזל הפראקינג רעיל ומזיק לסביבה ובעל השפעות מזיקות בטווח המיידי, ולכן מספר מדינות בארצות הברית חוקקו חוקי רגולציה קפדניים מאוד על העברתו וטיהורו.
סוכנות החלל המקסיקנית
סוכנות החלל המקסיקנית (בספרדית: Agencia Espacial Mexicana; בראשי תיבות: AEM) היא סוכנות החלל הלאומית של מקסיקו, שהוקמה ביולי 2010. לסוכנות אין תשתיות ומטרתה לקדם ולתאם חינוך, מחקר ופיתוח של פעילויות הקשורות לחלל הנעשות במדינה.
היסטוריה
הגוף הקודם הישיר של הסוכנות היה "ועדת החלל הלאומית" (Comisión Nacional del Espacio Exterior), משרד שנוצר על פי צו נשיאותי ב-31 באוגוסט 1962 והוכפף למזכירות התקשורת והתחבורה, שערך ניסויים ברקטות, טלקומוניקציה ומחקרים אטמוספיריים משנת 1962 עד 1976. לאחר פירוקה באמצעות צו נשיאותי, ב-3 בנובמבר 1977, פעילויות מסוימות מומנו על ידי מכון התקשורת המקסיקני, (שהפך לוועדה הפדרלית לתקשורת), על ידי Satmex - אז חברה בבעלות המדינה - וכמה מוסדות להשכלה גבוהה, כגון Universidad Nacional Autónoma de México, Instituto Politécnico Nacional, Instituto Nacional de Astrofísica, Óptica y Electrónica, Centro de Investigación Científica ו- de Educación Superior de Ensenada ו-CINVESTAV.
הצגה בקונגרס
הצעת החוק להקמת סוכנות חלל רשמית, הוגשה במקור על ידי חוסה לואיס גרסיה ופרננדו דה לה פינייה
היזמים הציגו בפני הקונגרס הצעת חוק שמטרתה העיקרית הייתה, לטענת פרננדו דה לה פינייה, לקדם השקעות פרטיות ולהקל על הקמת חברות תעופה וחלל בינלאומיות במדינת הידאלגו.
הסוכנות אושרה על ידי בית הנבחרים המקסיקני (208 הצביעו בעד, 2 התנגדו ו-4 נעדרו מההצבעה) ב-20 באפריל 2010 לאחר שקיבלה הצבעה אמונית משמעותית ב-26 באפריל 2006.
אישור הסנאט
היו מחאות וחששות של כמה מגזרים שלא היו מרוצים מאי התייעצותם לפני שהוצג הגוף החדש בפני בית הנבחרים להצבעה. מסיבה זו, סנאטור מטעם מפלגת PRD ונשיא הוועדה למדע וטכנולוגיה של הסנאט, פרנסיסקו חאבייר קסטלון פונסה, ביקש להקים פורומים כדי לזהות חששות וחילוקי דעות. לאחר מכן הוקמה קבוצת קידום לסוכנות החלל ('Grupo Promotor de la Agencia Espacial Mexicana') שיזמה חוק חדש לקונגרס המקסיקני. להצעה זו נכללו הערות מטען המועצה המייעצת למדע של נשיאות הרפובליקה. היוזמה החדשה בסופו של דבר אומצה על ידי הסנאט פה אחד ב-4 בנובמבר 2008.
הקמה
החוק שיוצר את הסוכנות פורסם על ידי הנשיא פליפה קלדרון ב-30 ביולי 2010 ונכנס לתוקף ב-31 ביולי 2010. המועצה הראשונה הוקמה ב-7 בספטמבר 2010. הדירקטוריון ארגן סדרת פורומים עם מומחי חלל כדי להתוות מדיניות חלל, שפורסמה ב-13 ביולי 2011. ב-1 בנובמבר 2011 מונה פרנסיסקו חאבייר מנדייטה חימנז למנכ"ל הסוכנות החדשה.
פעילויות
הסוכנות נמצאת בשלביה הראשונים של זיהוי והגדרת צרכים ויעדים. בימים אלה היא מקיימת פורומים לפיתוח יעדים ואסטרטגיות ברורים בענף התעופה והחלל. בשנת 2012 שועבד מימון לוויין חינוכי, אך הוא לא הוענק בפועל.
ב-10 בדצמבר 2017 הוכרזה טיסת בלון סטרטוספרית עם גונדולה, Nanoconect-1, שהוגדר כרכיב החלל הראשון ששוגר על ידי AEM.
ביוני 2015 AEM חתמה על חוזה שיגור להובלת מיקרו-גששיות כמטען משני על הנחתת הירח של Astrobotic Technology בשם "פרגרין'", שתוכננה לשיגור לשנת 2021. אבל בשנת 2019, מניפסט הטיסה של Astrobotics מראה שסוכנות החלל AEM לא תיקח חלק בהטסת גשושיות.
מאסימו סטאנו
מאסימו סטאנו (באיטלקית: Massimo Stano; נולד ב-27 בפברואר 1992) הוא אתלט איטלקי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020) בהליכה ל-20 ק"מ ואלוף העולם (יוג'ין 2022) בהליכה ל-35 ק"מ.
2014
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בציריך שבשווייץ סיים סטאנו במקום 24 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:29:14 שעות.
2015
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבייג'ינג שברפובליקה העממית של סין סיים סטאנו במקום 19 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:22:53 שעות.
2018
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה סיים סטאנו במקום הרביעי בהליכה ל-20 ק"מ בשיא אישי חדש של 1:20:51 שעות.
2019
באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר סיים סטאנו במקום 14 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:31:36 שעות.
אלוף אולימפי בהליכה ל-20 ק"מ
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן זכה סטאנו במדליית זהב בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:05 שעות, לפני קוקי איקדה מיפן (1:21:14 שעות) וטושיקאזו יאמאנישי מיפן (1:21:28 שעות).
אלוף עולם בהליכה ל-35 ק"מ
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית זכה סטאנו במדליית זהב בהליכה ל-35 ק"מ בשיא אירופאי ושיא אליפות חדש של 2:23:14 שעות, לפני מאסאטורה קאוואנו מיפן (2:23:15 שעות) ופרסס קרלסטרם משוודיה (2:23:44 שעות).
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה סיים סטאנו במקום השמיני בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:18 שעות.
יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–קניה
יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–קניה הם יחסי החוץ דו-צדדיים בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לקניה. לשתי המדינות יחסים חמים מאוד, במיוחד בתחומי הסחר והביטחון. בשתי המדינות ישנה אוכלוסייה גדולה של דוברי סוואהילי - דבר אשר מחזק את שיתופי הפעולה התרבותיים בין המדינות. היות שלרפובליקה הדמוקרטית של קונגו כמעט ואין גישה ישירה לים, היא נעזרת בנמליה של קניה.
קניה מפעילה שגרירות בקינשאסה ולרפובליקה הדמוקרטית של קונגו יש שגרירות בניירובי.
מנהיג קונגו לשעבר ז'וזף קבילה ביקר בקניה בהזדמנויות רבות. הנשיא הקנייתי אוהורו קניאטה היה ראש המדינה הזר היחיד שהשתתף בהשבעה של הנשיא הקונגולזי פליקס צ'יסקדי בשנת 2019. צ'יסקדי ביקר בעצמו בניירובי בחודשים שלאחר ההשבעה.
פלסטיק ונוס
פלסטיק ונוס הייתה להקת נויז ורוק אלטרנטיבי ישראלית אשר פעלה בשוליים והייתה ידועה בשל סגנונה המוזיקלי הרועש.
1990 - הולדת הלהקה
בתחילת 1990, זמן קצר לפני שהוקמה פלסטיק ונוס, היו הגיטריסט יורם גור, הבאסיסט מט רומי (מלהקת הפאנק החיפאית "שרמוטה מעופפת בהרים") והמתופף אילן אברמוביץ' שנודע בשם הבמה "דיימונד", בלהקת רוק אלטרנטיבי בשם אוסקר היה. בהופעה במועדון הפינגווין באותה שנה, שהורכבה משירים מקוריים של הלהקה ששרו כל אחד מהחברים, רוב הקהל הזדעזע מעוצמת המוזיקה ועזב את המועדון. בין המעטים שנשארו לצפות בלהקה המיוחדת במינה הייתה הזמרת רונית ברגמן, שהייתה בת 26, אחותו של הבמאי ניר ברגמן, שהתלהבה מהסגנון הרועש של אוסקר היה.
זמן קצר לאחר ההופעה שמה של הלהקה הצדיק את עצמו, והיא התפרקה. כמה ימים לאחר מכן ברגמן וגור הפכו לזוג והקימו את פלסטיק ונוס. הלהקה, אשר שאבה את שמה מהשיר "Venus In Furs" של הוולווט אנדרגראונד, כללה את ברגמן בשירה ויצירת השירים, גור בגיטרה (כלי שברגמן בעצמה ידעה לנגן בו אך לבסוף הסתפקה בתפקיד הסולנית), דיימונד בתופים ואת הבאסיסטית הגר מגן. מגן הייתה בין 1989-1987 באסיסטית להקת תחנה סופית שהונהגה על ידי יעל כהן, לעתיד מתופפת המכשפות. לאחר שלהקה זו התפרקה עם קלטת סקיצות, מצאה מגן מודעת "דרוש/ה באסיסט/ית" שפרסמה פלסטיק ונוס בעיתון "העיר", ונענתה לה.
1991 - ככה זה לא יכול להמשיך
חברי הלהקה גרו במגדל העמק, ותוך זמן קצר עברה לתל אביב, זאת על אף שהיו מנותקים מההווי שם. הלהקה זכתה לביקורות טובות במקומונים כאשר הופיעה במועדונים בתל אביב, חיפה וירושלים (שאותה דווקא תיעבו, זאת למרות שמגן הייתה ירושלמית במקור). המוזיקה הייתה מלנכולית, קודרת ושורטת עם המון רעש ודיסטורשן והתאפיינה בשירה חזקה וזעקות שבר מפיה של ברגמן וטקסטים שכתבה ועסקו בכאב, אהבה נכזבת, בדידות וזרות. הלהקה גם זכתה לתמיכה מצד חנות התקליטים "האוזן השלישית" ומאיש החנות יהודה בן מוחא, מומחה למוזיקה אלטרנטיבית שבאותה עת חיפש להקה שיוכל להפיק.
במאי 1991 הוקלטה הופעה של פלסטיק ונוס במועדון הפינגווין, שהפכה לאלבומה הראשון של הלהקה. האלבום, "פלסטיק ונוס", יצא בחברת "האוזן השלישית" והופץ על ידי NMC. האלבום יצא על גבי תקליט ויניל בלבד וכלל 9 שירים שכתבה ברגמן והלחינה יחד עם גור. שני צידי התקליט התחלקו ל"שד" ו"שדיים" ושמות השירים צוינו רק במספרים ובאותיות שם הלהקה (1פ, 2ל, 3ס וכו'). בהמשך צורפה מדבקה ובה שמות השירים. האלבום זכה להצלחה רבה וכלל את הלהיטים "רק אם תחבק", שהוא גם השיר המוכר ביותר של הלהקה, "נסיעה", "13" (שהושר באנגלית) "משהו לא בסדר" ו"מרזב (ככה זה לא יכול להמשיך)". בקול הפופ הוקרנו שני קליפים לשירים "מרזב" שצולם בהופעה ו"רק אם תחבק", בבימוי בוריס סויסא (מלהקת שרמוטה מעופפת בהרים) ועידו שמי. הקליפ ל"רק אם תחבק" זכה לתשומת לב מיוחדת לא רק בגלל הצלחתו של השיר, אלא גם משום שהשתתפו בו אנשים מהקהילה הגאה ואנשים עם מוגבלות - דבר שהיה יוצא דופן בתעשיית הקליפים בארץ. כמו כן, דרך קבע בהופעותיה אחד מאוהדי הלהקה נשמע צועק את המשפט "ככה זה לא יכול להמשיך!" (המשפט לקוח מתוך השיר "מרזב", הפחות מוכר בשמו המקורי).
ב-1992 השתתפה הלהקה במופע "תרנגולי הרוק" בפסטיבל ערד. במופע זה, שבו בוצעו גרסאות רוק לשירים של להקת התרנגולים, ביצעה הלהקה גרסה זועמת, מכוסחת ומטורפת ל"שיר השכונה". בהמשך השנה הקליטה הלהקה את השירים "יש פה חושך (יש פה דם)", "אינטלקטועים" ו"המוקיון של אלוהים", שקודם לכן בוצעו בהופעות בלבד. השירים לא יצאו לאור באופן רשמי ונחשפו רק ב-2014.
1993 - העזיבה ללונדון
בתחילת 1993 קיימה הלהקה הופעת פרידה ברוקסן, שלאחריה החלה מעבירה את מרכז פעילותה ללונדון. מאחר שדיימונד החליט להישאר בארץ נאלצה הלהקה לחפש מתופף חדש אשר יחליף אותו. תחילה צורף המתופף ליאור (לירי) אביטל, אך כמה ימים לאחר המעבר החליט לירי לפרוש והוחלף על ידי מתופף להקת "ריר" אריק חיות, אך זה פרש כדי להתמקד בלהקתו והוחלף על ידי מתופפים שונים מחוץ לישראל. לאחר שצורף המתופף המקדוני דניאל דימיטרובסקי החלה פלסטיק ונוס בהקלטת חומר חדש באנגלית. באותה שנה שודר בטלוויזיה סרט דוקומנטרי אודות הלהקה שצילם אחיה של רונית, הבמאי ניר ברגמן. הסרט, "רעש בשקט", אשר בזכותו הצליח ברגמן האח להתקבל כעבור שנה לבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, תיעד את הימים האחרונים של הלהקה בארץ, מהופעת הפרידה ועד העזיבה.
1994 - חודשיים במיטה
בתחילת 1994 הוציאה פלסטיק ונוס, בחברת תקליטים קטנה ועצמאית בשם "Dental", תקליטון שדרים שכלל את השירים "Two Months In Bed (חודשיים במיטה)" ו"Lola (לולה)". הפעם, לאחר שבאלבום הראשון יצרה הלהקה מוזיקה צורמת ורועשת ומעט קשה לעיכול (שבכל זאת הצליחה), יצרה פלסטיק ונוס מוזיקה מפותחת, בשלה ומאורגנת יותר, עם דגש כבד על הרעש. שני השירים זכו להצלחה רבה והושמעו לא מעט ברדיו האנגלי. עם זאת, חברת התקליטים שבה יצא תקליטון השדרים התפרקה זמן קצר לאחר מכן.
את התקליטון שלחה הלהקה לחברת התקליטים ~swim של מלכה שפיגל ובעלה קולין ניומן. לאחר שהתרשמו מהשירים החתימו שפיגל וניומן את הלהקה בחברתם ופלסטיק ונוס החלה בהקלטת אלבום חדש. החברה הפיקה ללהקה הקלטות בבריטניה עם טכנאים ומפיקים בריטים ועם רונן טל הישראלי. התוצאה הייתה תקליטון שדרים נוסף בשם "Steady (יציב)", שיצא ב-1995 והושמע גם הוא ברדיו.
בהמשך השנה יצא בבריטניה, גרמניה וישראל האלבום המלא, שנקרא "Helven Park (פארק האלבן)". האלבום כלל 14 שירים שכתבו ברגמן וגור, חלקם עם דימיטרובסקי. פרט לשירים מתוך תקליטוני השדרים זכו להצלחה גם השירים "Kiss (נשיקה)", "Haircuts Land (ארץ התספורות)", "I'm Going Where (אני הולכת לאן)", "God (אלוהים)" ו"Bone Cake Ache (כאב עוגת עצמות)". לשיר "Lola" נוצר קליפ מצילומים של הסרט "רעש בשקט".
למרות שההצלחה לה זכה האלבום לא השתוותה לזו של הראשון, הוא לווה בסיבוב הופעות מוצלח באירופה וישראל. בתום סיבוב הופעות זה חזר דימיטרובסקי והוחלף על ידי מתופפת משווייץ בשם פיל. אך זו, כמו חיות ולירי הקודמים, פרשה זמן קצר לאחר מכן והוחלפה על ידי מחשב שהפיק צלילי תופים והופעל על ידי מט רומי (מתופף אוסקר היה) ואשתו מיכל.
2000 - מראה
יחד עם הזוג רומי ועדיין בלונדון, הקליטה הלהקה אלבום שלישי בשם "Mirror (מראה)". הפעם היה מדובר באלבום מלודי יחסית, עם עיבודי דאנס קלילים ומוזיקה רקידה, אך הוא נגנז ויצא רק מאוחר יותר.
ב-1997 החלה פלסטיק ונוס עובדת על אלבום נוסף, אך גור נפצע קשה בתאונת דרכים כאשר מכוניתו התרסקה לתוך קיר. לאחר כמה חודשים חזר גור לישראל ועבר תהליך שיקום ארוך. בשל כך נאלצה הלהקה לגנוז את האלבום ולהאט את קצב פעילותה.
ב-1998 הקליטה להקת הרוק והפאנק "נשרפת" גרסת כיסוי לשירה של פלסטיק ונוס "צפצוף", מתוך אלבומה הראשון. גרסתה של נשרפת לשיר, אשר הייתה ברובה א-קפלה, נכללה באלבומה היחיד שיצא באותה שנה, "רוק חסך למאולפים ולמעולפים".
לבסוף, יצא בישראל האלבום "Mirror" ב-2000, בחברת BNE. האלבום כלל 9 שירים (כמו האלבום הראשון) שנכתבו על ידי ברגמן וגור (האלבום הוקלט לפני תאונת הדרכים). מתוך אלבום זה זכו להצלחה השירים "Wife (אישתך)", "Mirror (מראה)", "Crash (התרסקות)" ו"Sinay (סיני)", אך לאחר צאתו התפרקה הלהקה. לאחר מכן עברה ברגמן לגור במקדוניה, שם נישאה למוזיקאי דארקו ינבסקי וילדה את שני בניה, אנדריי ואליה.
מ-2001 ואילך, אחרי פירוק פלסטיק ונוס
לאחר שפלסטיק ונוס התפרקה, המשיכה ברגמן לעסוק במוזיקה והחלה עובדת על פרויקטים חדשים יחד עם מוזיקאים ממקדוניה. גור, דיימונד ומגן פרשו מקריירה מוזיקלית. דיימונד נפטר ב-2005.
ב-2002 הוציא הלייבל פאקט רקורדס הוצאה מחודשת של האלבום הראשון של הלהקה על גבי דיסק, בתוספת שירים שלא הופיעו באלבום, ביניהם הגרסה המכוסחת ל"שיר השכונה" של התרנגולים, השיר "ג'וני" אשר נכתב והוקלט במקור על ידי "איפה הילד?" עבור אלבומה הראשון "זמן סוכר" אך לא נכלל בו בעקבות איום מצד ברגמן כלפי חבר הלהקה חמי רודנר שלא לבצע את השיר (בעתיד תחשוף הלהקה את ההקלטה הגנוזה שלה לשיר), "TV", "מבט", "ניר" ו"שטן" וכן תקרית "השומרים לא אוהבים פוגו". באותה שנה התאחדה פלסטיק ונוס להופעה אחת במועדון דינמו דבש יחד עם דיימונד, המתופף המקורי.
ב-2005 חזרה ברגמן עם הרכב חדש בשם One Of Us (אחד מאיתנו), בו לראשונה ניגנה בגיטרה כחלק מתפקיד בלהקה. פרט לה ולבעלה ינבסקי, אשר היה אחראי על התכנותים והאפקטים ושר קולות, היו בהרכב חברים פרו סטפנובסקי ודארקו טאסבסקי בגיטרה, בוזידאר פטרובסקי בבאס, אנדרי אנסטסוב בתופים וקולות וגוראן אטאנסוב בקלידים, כלי הקשה ותכנותים. ההרכב ניגן רוק אלטרנטיבי עם נגיעות אמביינט ופופ והוציא בחברת האוזן השלישית, באותה שנה בה פורסם, את אלבום הבכורה "Between (בין)". אלבום זה זכה לביקורות מעורבות, והשירים הבולטים בו היו "Wet Dreams (חלומות רטובים)", "Stitches (תפרים)", "The/Rapist (ה/אנס)" (שם השיר במקור) ו"Heaven Arrives (גן העדן מגיע)", האחרון על אף אורכו הבלתי שגרתי (9 דקות ו-53 שניות). את האלבום ליווי שתי הופעות בארץ ולשיר "Wet Dreams" יצא קליפ שביים ניר ברגמן, אחיה של רונית, ושודר לראשונה בתוכנית של גיא פינס. ההרכב התפרק ב-2006 באופן לא רשמי. ב-2007 הוציאה ברגמן ספר שירים ראשון בשם "קבר משלך".
ב-2008 שיחקה ברגמן את דמותה של גליה בסדרת הטלוויזיה "להוציא את הכלב", שיצרו ניר ברגמן ושירלי מושיוף. בהמשך השנה השתתפה באלבומו השמיני (והכפול) של טרוי "TroyRe:Turn".
בקיץ 2010 הפציעה ברגמן עם פרויקט חדש בשם Undone, בסגנון דאנס-פופ קליל ומלודי. ההרכב המקורי של הלהקה כלל את ברגמן בשירה וגיטרה, דארקו ינבסקי (בעלה) בתכנות, קולות ואפקטים, דארקו טאסבסקי וויקטור גאג'טאנוסקי בגיטרה וונסיסלב סמאקוסקי בתופים. ב-2011 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון "If We Are Here (אם אנחנו כאן)", ובו שירים בעברית, אנגלית ומקדונית, ביניהם "עבריתוש", "Sea Of Ashes (ים של אפר)", "טפטוף", "From Star To Star (מכוכב לכוכב)", "Candles (נרות)" וגרסת כיסוי לשירה המפורסם של נורית גלרון "כשצלצלת רעד קולך", שכתב נתן זך והלחין חנן יובל.
לאחר מכן הוציאה ברגמן ספר שירים שני, "The Hair of my Heart (שיער ליבי)". חלק מהשירים בספר זה הגיעו לאלבום השני של הלהקה, "Indeed (אכן)", שיצא ב-2012 ההרכב כלל את ברגמן בשירה, דוריאן ג'ובאנוביץ' בעוד, באס, כלי הקשה ותכנות ופיליפ מיטרוב בגיטרה, פסנתר, קאבאל וכלי הקשה. את עטיפת האלבום עיצבה הגר מגן, באסיסטית פלסטיק ונוס. מתוכו יצאו הלהיטים "כמו יום השואף לילה אני שואפת את הצל שלך", "Recycling Soul (למחזר את הנשמה)", "An Ocean In A Drop (אוקיינוס בזריקה)" ו"Love Gloves (כפפות אהבה)". לאחר צאת אלבום זה הוציאה ברגמן ספר שירים שלישי בשם "Honey Lasso (לאסו דבש)".
במאי באותה שנה הוציא הלייבל אוגנדה ב-100 עותקים בלבד מארז מיוחד בשם "רעש בשקט". המארז כלל גרסת DVD של הסרט הדוקומנטרי מ-1993 שצילם ניר ברגמן על פלסטיק ונוס, הלהקה של אחותו, ומהדורה מיוחדת של האלבום הראשון של הלהקה.
ראנגל נארוז
ראנגל נארוז (באנגלית: Wrangell Narrows; שמו לשעבר ברוסית – Пролив Врангеля; Proliv Vrangelya או "מצר וראנגל") הוא מצר ים בארכיפלג אלכסנדר שבאלסקה פאנהנדל (Alaska Panhandle), ארצות הברית, המפריד בין האיים קופריאנוף (Kupreanof Island) וווייבודסקי (Woewodski Island) ממערב, לבין האי מיטקוף (Mitkof Island) ממזרח. המצר מקשר בין פרדריק סאונד מצפון למצר סאמנר מדרום, וממנו דרך מפרץ איפיג'ינאיה (Iphigenia Bay) למפרץ אלסקה.
מצר שאורכו כ-35 ק"מ משמש את ספינות הדיג ומעבורות של שירות המעבורות של אלסקה (Alaska Marine Highway). אוניות תענוגות גדולות במיוחד אינן מפליגות בו בשל רדידות מימיו.
נקרא ב-1838 על ידי גאוגרף רוסי ממוצא פיני לינדנברג (Линденберг; G. Lindenberg) על שמו של מגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני בלטי פרדיננד וראנגל.
מוקדמות גביע העולם בכדורגל
מוקדמות גביע העולם בכדורגל הוא התהליך אותו עוברות נבחרות לאומיות על מנת להעפיל לגביע העולם בכדורגל (המונדיאל). גביע העולם בכדורגל הוא אירוע בינלאומי, ומשחקי המוקדמות משמשים להפחתת מספר המשתתפות מכ-200 ל-32, ובעתיד (החל ממונדיאל 2026), צפוי מספר זה להתרחב ל-48 נבחרות.
נכון לפברואר 2022 במוקדמות מונדיאל 2022 נערכו בסך הכל 16,224 משחקי מוקדמות בין הנבחרות המשתתפות, בהם הובקעו בסך הכל 23,535 שערים (ממוצע של 1.45 שערים למשחק). כל נבחרת ששיחקה במוקדמות המונדיאל הפסידה לפחות פעם אחת.
מבנה טורניר המוקדמות
טורנירי העפלה מאורגנים על ידי קונפדרציות פיפ"א ונערכים בששת האזורים הגאוגרפיים שתחת חסותן (אפריקה, אסיה, צפון ומרכז אמריקה והקריביים, דרום אמריקה, אוקיאניה, אירופה). לפני כל טורניר מוקדמות קובעת פיפ"א את מספר המקומות המוקצה לכל אזור גאוגרפי. מארחת המונדיאל מקבלת כרטיס אוטומטי לטורניר. עד מונדיאל 2002 היה נהוג שגם האלופה המכהנת מקבלת מקום אוטומטי בטורניר שלאחר הזכייה, אך החל ממונדיאל 2006 גם היא צריכה להשתתף במוקדמות.
מבנה מוקדמות המונדיאל השתנה רבות במשך השנים. במונדיאל 1930 כלל לא נערך טורניר המוקדמות מאחר שפיפ"א הזמינה 13 נבחרות להשתתף בטורניר באורוגוואי, והחל מ-1933 החל תהליך המוקדמות שאורכו כשנתיים. משחק מוקדמות המונדיאל הראשון נערך ב-11 ביוני 1933, כאשר גברה בסטוקהולם על  בתוצאה 6 - 2, כחלק ממוקדמות מונדיאל 1934. מספר הנבחרות המעפילות לטורניר השתנה במשך השנים מ-16 ל-32, וצפוי לעלות אף ל-48, אך למרות זאת נותר טורניר המוקדמות במבנה דומה לאורך ההיסטוריה של המונדיאל. הנבחרות חולקו לבתים לפי שיוך גאוגרפי, והן מתחרות על מספר קבוע מראש של מקומות בטורניר הגמר, כשמקום אחד או שניים נשמרים לפלייאוף בין יבשתי.
המבנה הבסיסי של טורניר המוקדמות הוא בתים בעלי מספר נבחרות שונה. הנבחרות מקבלות 3 נקודות עבור ניצחון, נקודה עבור תיקו, ואפס נקודות עבור הפסד. פיפ"א קבעה מספר כללים שנועדו לדרג נבחרות בעלות מספר נקודות שווה, התקפים בכל המצבים: אם גם במצב זה נותר השוויון, יופעלו הכללים הבאים: אם גם לאחר מקרה זה נותר שוויון ייערך משחק פלייאוף במיקום נייטרלי, עם הארכה ודו-קרב פנדלים במקרה הצורך, אם פיפ"א תצליח לתאם אותו בלוח המשחקים של כלל הנבחרות. במקרה ולא ניתן לערוך משחק פלייאוף יישבר השוויון בין הנבחרות באמצעות הגרלה.
במשחקי המוקדמות הנערכים באופ"א (קונפדרציית הכדורגל של אירופה) נהוג לערוך פלייאוף יבשתי בין הנבחרות שסיימו במקום השני בבתי המוקדמות, מאחר שהיא מקבלת את מספר המקומות הגבוה ביותר במונדיאל. משחקים אלו נערכים בשיטת בית וחוץ (כלומר, כל נבחרת מארחת משחק אחד), ומוכרעים לפי הפרש שערים כללי או הפרש שערי חוץ, ובמקרה של שוויון באמצעות הארכה ודו-קרב פנדלים. פיפ"א עורכת גם משחקי פלייאוף בין-יבשתיים, כגון בין (אוקיאניה) ל (אסיה) במוקדמות מונדיאל 2010.
חלוקת המקומות במונדיאל לאורך השנים
הטבלה שלהלן מציגה את מספר המקומות שהוקצו על ידי פיפ"א לכל יבשת בכל טורניר. המקומות בפלייאוף הבין-יבשתי מחושבים כחצי מקום. מספרים מודגשים מייצגים את מנצחות הפלייאוף הבין-יבשתי. האות א מייצגת מקום עבור האלופה המכהנת, והאות מ מייצגת את המקום השמור למארחת.
בכורות במוקדמות המונדיאל
רק נבחרות שהשתתפו לפחות במשחק אחד נספרות לעניין ההופעה הראשונה. הנבחרות שפרשו לפני פתיחת המוקדמות, או העפילו אוטומטית מסיבה כלשהי, מסומנות בהדגשה.
התגלית של הוגו קברה
התגלית של הוגו קברה (באנגלית: The invention of Hugo Cabret) הוא ספר לילדים ונוער מאת בריאן סלזניק שיצא לאור בשנת 2007. הספר הוא רומן היסטורי שעלילתו ממוקמת בפריז בשנת 1931, על רקע ההיסטוריה המוקדמת של אמנות הקולנוע. הספר כתוב בפורמט ייחודי, המשלב קטעים המסופרים באמצעות תמונות המצוירות בשחור-לבן, כאילו היו צילומים מתוך סרט, וביניהם קטעי טקסט. בריאן סלזניק זכה עם הספר במדליית קולדקוט לשנת 2008. בעברית הספר יצא בתרגומה של מיכל אסייג.
בשנת 2011 יצא הסרט הוגו המבוסס על הספר, בבימויו של מרטין סקורסזה.
תקציר העלילה
הוגו הוא ילד יתום, המתגורר בתוך תחנת רכבת בפריז בדירת דודו שען התחנה, וממלא את התפקיד של דודו שנעלם ודואג לכיוון ותחזוקת השעונים בתחנה. הוא גונב אוכל למחייתו, וכן צעצועים מכניים שונים מדוכן הצעצועים בתחנה, מתוך רצון לתקן אוטומטון (בובה מכנית) שברשותו. מתברר כי האוטומטון היה שייך למוזיאון בו עבד אביו שניסה לתקנו, אך יום אחד פרצה שרפה במוזיאון ואביו נהרג. לאחר זמן הציל הוגו את האוטומטון מבין ההריסות. יום אחד תופס בעל דוכן הצעצועים את הוגו בגניבה. בעל הדוכן הוא ז'ורז' מלייס, מחלוצי הקולנוע הראשונים, שכוכבו דעך ועברו נשכח, ועתה הוא נאלץ לעבוד למחייתו בדוכן. איזבל, יתומה שחיה עם מלייס, הסנדק שלה, מסייעת להוגו בסדרת הרפתקאות בהם הם מצליחים לתקן את האוטומטון, שמתברר שהוא מעשה ידיו של מלייס, וכן להוביל להכרה מחודשת במלייס ותרומתו לקולנוע.
ז'ורז' מלייס
אחת הדמויות המרכזיות בספר היא דמותו של ז'ורז' מלייס, מחלוצי הראינוע, פורץ דרך שפיתח טכניקות קולנועיות ונחשב לבמאי הקולנוע הפנטסטי הראשון. בין השנים 1896 ו-1914, יצר מלייס 531 סרטים (שאורכם משתנה, מדקה אחת ועד כ-40 דקות), שרק כמאתיים מהם שרדו בימינו. במהלך הקריירה שלו זכה מלייס להצלחה רבה, אך בסופו של דבר דעך העניין בו ובסרטיו עד שפשט את הרגל ונטש את הקולנוע. בשנים שלאחר מכן ניהל למחייתו דוכן ממתקים וצעצועים קטן בתחנת הרכבת מונפרנאס, כשהוא נשכח במידה רבה, וזה השלב שאנו פוגשים אותו בספר. בסוף שנות העשרים החל עניין מחודש במלייס, עד שזכה להכרה מחודשת ששיאה קבלת אות לגיון הכבוד, אשר הוגש לו על ידי לואי לומייר.
האוטומטון של מיילרדה
האוטומטון שהוגו מתקן בספר מבוסס על סיפורו של האוטומטון של אנרי מיילרדה (Henri Maillardet), שען ובונה מכשירים מכנים ממוצא שווייצרי שפעל בלונדון. האוטומטון, שבנוי בדמות אדם היושב ליד שולחן ואוחז בעט, נבנה בערך בשנת 1800, ומוצג היום במכון פרנקלין, מוזיאון למדע בפילדלפיה. המוזיאון קיבל את האוטומטון ב-1928 כשהוא במצב קשה וניזוק משרפה. לאחר מאמצי שיקום הצליחו אנשי המוזיאון לתקן את האוטומטון ולהפעיל אותו, ולראות מה הוא מצייר על הדף. התברר שהאוטומטון המשוכלל יודע לצייר אחת משבע אפשרויות שונות: ארבעה ציורים ושלושה שירים. בתחתית אחד השירים הופיע הכיתוב "נכתב על ידי האוטומטון של מיילרדה" (במקור בצרפתית: Ecrit par L'Automate de Maillardet), וכך גילו אנשי המוזיאון מי בנה את האוטומטון.
מיקלוש גאבור (פרמקולוג)
מיקלוש גאבור (במקור גרינפלד, בהונגרית: Gábor Miklós; סגד, 30 בינואר 1918 – סגד, 5 בפברואר 2018) היה פרמקולוג יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה; דוקטור בביולוגיה (1981).
ביוגרפיה
מיקלוש גרינפלד נולד במשפחה יהודית כבנם של ארנולד גאבור (גרינפלד) פקיד הבנק ועיתונאי ושל המורה לכינור אילונה אלפנט. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת סגד ב-1942. במלחמת העולם השנייה נלקח לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא הונגרי). הוא שרד את שלוש השנים במחנות העבודה. מ-1945 עד 1954 עבד במכון לרוקחות של SZOTE, מ-1954 עד 1964 היה עוזר פרופסור במרפאת נשים ולאחר מכן מ-1964 עד 1976 היה פרופסור חבר במכון לפרמקולוגיה וכן מ-1976 עד 1991 היה פרופסור מן המניין באוניברסיטה ודוקטור לביולוגיה (1981).
אשר אוד
אשר אוד (14 ביוני 1928 - 29 באוגוסט 2016) היה ניצול שואה שפעל להנצחת ושימור זיכרון השואה בישראל בקרב תלמידים, מורים, אנשי כוחות הביטחון, מבקרים מחוץ לארץ ואחרים. כ־20 שנה, אוד היה עד מלווה במסעות למחנות ההשמדה בפולין ומרצה בבית הספר ללימודי השואה של יד ושם. במקביל, אוד פעל למען הגמלאים ניצולי שואה בישראל. על מפעל חייו, הוענקו לו, בין היתר, התואר יקיר ירושלים ופרס "מפעל חיים" מ"יד ושם".
תולדות חיים
אוד נולד בשנת 1928 למשפחה מסורתית בעיר זדונסקה וולה בפולין, בשם אנשל שרצקי. העיר מנתה אז כ־32,000 איש, מהם כ־12,000 יהודים. אביו שמואל-הירש שרצקי היה חייט ואמו יוכבד סייעה לו בתפירה. לאוד היו שני אחים, אח בכור בשם ברל ואח צעיר ממנו, גבריאל.
שרד כילד את השואה
עם פלישת הפתע של הצבא הגרמני לפולין, הופצצה העיר זדונסקה וולה ובעקבותיה, כעבור שבוע, הגיעו הגרמנים. בחודשים מרס - מאי 1940, היהודים אולצו להתרכז בגטו.אביו של אוד נשלח למחנה ההשמדה חלמנו שבו רצחו אותו וכ־320,000 יהודים נוספים. אמו ואחיו גבריאל נרצחו באחת "האקציות" שערכו הגרמנים בגטו. אוד שהיה אתם הופרד מהם ב"סלקציה" וצורף לקבוצת עבודה וכך שרד את "האקציה". ברל, האח הבכור הועלה לקרון בקר דחוס במגורשים ועקבותיו נעלמו. אוד נשאר לבד ללא משפחה. הוא היה אז בן 11 שנה.באוגוסט 1942, כשחוסל הגטו בזדונסקה וולה, נשלח אוד לגטו לודז' ,שם הצליח לשרוד כשנתיים בתנאים נוראיים. בגטו חלה בטיפוס הבהרות וקיצו היה קרוב ובכל-זאת הצליח לשרוד. כשחוסל גטו לודז' הועבר אוד למחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו. למזלו, פגש אותו שם אחיו ברל שהגיע לאושוויץ ב-1942 וזכה במעמד מכובד בעיני חבריו למחנה מכיוון שהצליח לשרוד זמן ממושך. ברל דאג לאוד והבריח אליו אוכל באמצעות חברים שלו וכן, עזר לו להתחמק - פעמיים - ולהסתתר כאשר הגרמנים רוקנו את הבלוק של אוד, שבו נדחסו 1,200 ילדים בכל פעם, ושלחו אותם לתאי הגזים ולמשרפות. בסוף שנת 1944 נשמעו באושוויץ התותחים הסובייטיים. הגרמנים שהיו מעוניינים להמשיך לנצל את כח העבודה של אלה שנותרו באושוויץ, הצעידו כ־58,000 אסירים למחנה הריכוז מאוטהאוזן באוסטריה. צעדה איומה זו, של שלדי אדם מהלכים בחורף לבושי סחבות, בקור מקפיא וברגלים כושלות, כשכל מי שפיגר או נפל בדרך מתשישות נורה בו במקום, נודעה בכינוי צעדת המוות מאושוויץ-בירקנאו למאוטהאוזן, שאוד שצורף לצעדה זו היה בין המעטים שהגיעו למאוטהאוזן. מחנה הריכוז במאוטהאוזן היה מלא ביהודים שרובם גורשו מהונגריה; אוד סיפר שיהודים אלה דאגו אך ורק לעצמם ושהם השתלטו על מנות הלחם של הילדים. כשהתקרב הצבא הסובייטי, העבירו הגרמנים את היהודים למחנה הריכוז גונסקירכן באוסטריה. הרעב, המחלות המדבקות והתנאים הקשים הפילו חללים רבים. ב-4 במאי 1945, נעלמו הגרמנים שהיו במחנה והשאירו מאחוריהם את השערים של המחנה פתוחים.
עלייתו ארצה
היו אלה חיילים אמריקניים שאספו את אוד וילדים אחרים ששוטטו בדרכים רעבים ותשושים לאחר שמחנה הריכוז בגונסקירכן ננטש על ידי הגרמנים ששמרו עליו. האמריקנים העבירו אותם למקום בשם הירשינג באוסטריה ודאגו להם לאוכל ולבוש. חיילי הבריגדה היהודית שחיפשו ואיתרו ניצולי שואה בארצות בהן שירתו במסגרת הצבא הבריטי, על מנת להביאם לארץ ישראל, מצאו את אוד ומאות ילדים יהודיים אחרים והבריחו אותם במשאיות לאיטליה לעיר בארי ומשם ברכבת לכפר סנטה מריה דה לאוקה בדרום איטליה. לאחר שהות של שישה חודשים בסנטה מריה הפליגה קבוצה של 400 ילדים (שאוד השתייך אליה) לארץ-ישראל עם סרטיפיקטים (אשרות הגירה) שקיבלו מהשלטונות הבריטיים.
כעולה חדש הצטרף להגנה ולפלמ"ח
כניצול שואה שהגיע ארצה ללא הורים וללא משפחה, אוד נשלח לכפר הנוער ע"ש ב.צ. מוסינזון במגדיאל, שבו למד לימודים כלליים ועבד בחקלאות. כשסיים את לימודיו, הוא התגייס לשנת שירות ב"הגנה" ושירת כנוטר במשטרת היישובים העבריים במסגרת משטרת המנדט הבריטי (כינו את הנוטרים האלה "גפירים"). כ"גפיר" שמר בלילות על היישובים היהודיים בגליל ובימים, ליווה שיירות וסילק מחסומים שהערבים שמו בכבישים. כשפרצה מלחמת העצמאות, הצטרף לפלמ"ח ולחם בצפון. עם הכרזת המדינה גויס לצה"ל ולאחר זמן קצר השתחרר.
קריירה בתע"ש
בפברואר 1950, לאחר שחרורו מצה"ל, כדי להתפרנס החל אוד ללמוד מקצוע (מסגרות מכנית) במסגרת בית הספר של רשת אורט. בשנת 1957, כשסיים את לימודיו, התקבל לעבודה בהתעשייה הצבאית כפועל ייצור ונשאר לעבוד בה 40 שנה עד שפרש לגמלאות בהיותו בתפקיד הבכיר של מנהל כח אדם; באמצע, מילא תפקידים של מנהל ייצור, סגן מנהל מפעל, מנהל בטיחות ואיכות הסביבה, ומנהל בית הספר התעשייתי לילדי תיכון. לימים, נבחר להיות יושב-ראש של גמלאי תע"ש בירושלים.
פעילות ציבורית - התנדבותית
בסוף שנת 1945 עלה אוד בן ה-16 ארצה ולאחר 48 שנים של הדחקה של סיפור חייו והישרדותו בשואה, הוא החל לספר אותו. מאז, הקדיש את חייו ואת כל מירצו לשימור והנצחת זיכרון השואה ולטיפול בגמלאים ניצולי שואה. בנוסף לפעילותו ביד ושם, אוד פעל במסגרת ארגונים נוספים ומילא בהם תפקידים שמפורטים להלן:
משפחתו
במרס 1953 נשא אוד לאשה את חיה לבית אדלר, ילידת ירושלים. אמה, שרה לבית רוטר עלתה ארצה כחלוצה מהונגריה ביום בו פרצה מלחמת העולם השנייה. הזוג הצעיר השתקע בירושלים ונולדו להם שני בנים ובת,11 נכדים ונין אחד. חיה הייתה גננת וניהלה גן ילדים ממלכתי במרכז ירושלים. לימים, התגלה שברל שרד ושוחרר ממחנה עבודה על ידי הסובייטים. ברל חזר לפולין התחתן ונולדו להם שני ילדים, בן ובת. . אוד יצר קשר טלפוני עם אחיו והזמין אותו לבקר בישראל, והאחים נפגשו בשנת 1987. ברל לא גילה לילדיו כי יש לו אח בישראל וכי ביקר אותו בישראל; במקרה, התגלה לבן של ברל שלאביו יש משפחה בישראל. אוד שכנע את אחיינו לעלות ארצה עם משפחתו. ברל ואשתו ביקרו מספר פעמים בישראל. ברל נפטר בשנת 2012.
ספר על חייו ופעילותו
ספר זה של הביוגרפיה של אשר אוד לא הופק ביוזמת המשפחה או חברים אלא, על ידי תלמידי- התיכון והוריהם אשר יצאו במשלחת לפולין לביקור לימודי על השואה של יהודי פולין. יציאת המשלחת אורגנה על ידי בית הספר התיכון מור במכבים רעות שהשתתף בהפקת הביוגרפיה. יעל יושפה, בשם ההורים, הקדימה מבוא לספר הביוגרפיה והסבירה את המניעים להפקה בלתי רגילה זו. וכך היא כתבה:
העיירה זדונסקה וולה עורכת תערוכה מיוחדת לזכרו של אוד
בסוף חודש אוגוסט 2022, ציינה  זדונסקה וולה, שאוד נולד וגדל בה בילדותו, את יום השנה ה-80 להשמדת הקהילה היהודית שלה, שמנתה כשליש ממספר תושביה אז. המוזיאון היהודי שהוקם בעיירה כחלק של המוזיאון העירוני להיסטוריה, יזם פתיחתה של תערוכה מיוחדת שהציר שלה הוא סיפור חייו האישי של אוד ששרד את השואה בפולין, הקים משפחה בישראל והקדיש את מרצו להנצחת הקהילה היהודית של העיירה. בטקס פתיחת התערוכה נכחו ראש העיירה, מפקד המשטרה, שופט מקומי, כמרים, אנשי- ציבור והקהל הרחב. בטקס השתתפו גם שני בניו של אוד, ציקי ויוסי, שהגיעו במיוחד מישראל, בהזמנת המארגנים.
סובארו R1
סובארו R1 (ביפנית: スバル・R1, באנגלית: Subaru R1) היא מכונית סופרמיני, שהוגדרה בקטגוריית כלי הרכב ביפן "Kei car" מתוצרת יצרן הרכב היפני סובארו אשר יוצרה בין השנים 2005–2010.
יצרנית הרכב סובארו היא חברת בת של התאגיד הרב-לאומי היפני Subaru Corporation (שם רשמי: "פוג'י תעשיות כבדות בע״מ"" (באנגלית: "Fuji Heavy Industries", ביפנית: 富士重工業株式会社).
הדיוויזיה ה-297 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-297 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במבצע ברברוסה, והושמדה בקרב סטלינגרד. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה מחדש, ולחמה בסרביה ובקרואטיה עד סוף המלחמה.
הקמה ראשונה
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בפברואר 1940, והועמדה תחת פיקוד מקס פפר. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-44 במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה ומהארמייה ה-17, ולחמה בקרב אומן ובכיתור הגדול בקייב. באוקטובר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-55 שהיה חלק מהארמייה ה-17, ובנובמבר הועברה הדיוויזיה לארמייה השישית, כחלק מהקורפוס ה-11, ה-55, וה-51 לסירוגין.
במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית בשנת 1942, לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-51, ולאחר מכן כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 במסגרת הארמייה השישית. בספטמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-4 שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית, והחל מדצמבר חלק מהארמייה השישית, ולחמה בקרב סטלינגרד.
הקמה שנייה
ב-1 באפריל 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת, וביולי אותה שנה הועברה הדיוויזיה לסרביה. הדיוויזיה לחמה בסרביה כנגד הפרטיזנים של טיטו כחלק מארמיית הפאנצר השנייה, ובשנת 1945 נהדפה לעבר קרואטיה, שם נכנעה לכוחות היוגוסלבים בסוף המלחמה.
וראבלה
וראבלה (בסלובקית: Vráble, בהונגרית: Verebély, ורביי) היא עיירה קטנה בנפת ניטרה במחוז ניטרה במערב סלובקיה.
אטימולוגיה
השם נובע מ-vrábeľ, שם של דרור בניב סלובקי (vrabec).
גאוגרפיה
העיירה שוכנת בגבעות הדנוביות על נהר ז'יטבה, כ-15 ק"מ מדרום-מזרח-מזרח לניטרה ובגובה של 140 עד 240 מטר מעל פני הים. ממערב לעיר יש סכר קטן בשם Vodná nádrž Vráble - "מאגר המים של וראבלה".
העיירה מורכבת משלושה חלקים: וראבלה, והכפרים לשעבר דיצ'קה (Dyčka) והורני אוהיי (Horný Ohaj) שצורפו לווראבלה ב-1975.
היסטוריה
העדות העתיקה ביותר לקיומו של היישוב וראבלה מגיעה מהתקופה הנאוליתית (6000-2000 לפני הספירה). האזכור הראשון בכתב הוא משנת 1265 ובו מוזכר היישוב בשם ורבל (Verebel). בווראבלה הייתה תחנת דואר עתיקה. העיר שמרה על צביון חקלאי במאות ה-19 וה-20. הפיתוח הכלכלי השפיע על אדריכלות העיר. לאחר התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1918, הפכה העיר לחלק מצ'כוסלובקיה וקיבלה מעמד של בירת המחוז, מעמד שהשתמר עד 1960. לאחר בוררות וינה הראשונה, ומשנת 1938 עד 1945, הייתה וראבלה חלק מהונגריה.
יהודים
ב-1880 נמנו בווראבלה 201 יהודים, ב-1910 246 וב-1941 223. היהודים השתייכו לקהילה האורתודוקסית. באותה שנה גויסו יהודים בני העיירה לפלוגות העבודה בצבא הונגריה.
ב-9 במאי 1944 הוקם גטו בעיירה, בו רוכזו גם כ-500 יהודים מיישובים סמוכים. למחרת הועברו כל הכלואים למרכז שילוח בלוויצה, וב-13 ביוני גורשו לאושוויץ.
דמוגרפיה
במאה ה-17 היה בעיר רוב הונגרי, על פי מפקד המס הטורקי. על פי מפקד האוכלוסין של 2001, היו בעיר 9,493 תושבים. 93.32% מהתושבים היו סלובקים, 4.69% הונגרים, 0.78% צוענים ו-0.55% צ'כים. ההרכב הדתי היה 88.41% קתולים, 8.53% אנשים ללא שייכות דתית ו-0.62% לותרנים.
אתר ארכאולוגי
המצבור העירוני הגדול ביותר באירופה מתקופת הברונזה נמצא בווראבלה. המצבור הוא על שטח של 20 דונם, יותר משטח המצבור שבמיקנה או טרויה. ביישוב התגוררו כ-1,000 איש ובניינים נבנו מסביב לרחובות. שלוש תעלות חיזקו את הביצורים. האתר הוא גם התל הצפוני ביותר הידוע במרכז אירופה. היישוב יוחס לתרבות המדרובצ'ה (בצ'כית: Maďarovská skupina).
ערים תאומות
וראבלה היא עיר תאומה של:
איגוד הישיבות הגבוהות
איגוד הישיבות הגבוהות הוא ארגון ישראלי שנוסד בשנת 2007, המאגד את כל הישיבות הגבוהות הציוניות ומייצג אותן מול משרד הביטחון וצה"ל.
היסטוריה
הארגון נוסד בשנת 2007 על ידי בצלאל סמוטריץ' והרב חנוך פיוטרקובסקי, במטרה לרכז את הצרכים של הישיבות הגבוהות והכוללים הלאומיים ולייצגם בפני גורמים ממשלתיים ואחרים, לפתח מוסדות תורה לאומיים קיימים וחדשים, ולסייע ולתמוך במוסדות תורה לאומיים בתחומי ניהול מגוונים. על פי אתר האיגוד, הישיבות החברות בארגון הולכות בדרכו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק ושל בנו צבי יהודה הכהן קוק.
בשנית תש"פ פרסם הארגון מכתב משותף עם איגוד ישיבות ההסדר עבור ראשי הממשלה בנימין נתניהו נגד קיצוץ בתקציבי הישיבות, ובשנת תשפ"א פרסם הארגון מכתב עם איגוד ישיבות ההסדר עבור ראש הממשלה נפתלי בנט נגד הפסקת הסבסוד למעונות לתלמידי ישיבות.
מנכ"ל האיגוד הוא משה גוטמן, ומטה האיגוד נמצא ברחוב מימון בירושלים.
Come and Get Your Love
Come and Get Your Love (בעברית: בוא וקח את אהבתך) הוא שיר מאת להקת הרוק האינדיאנית Redbone. השיר פורסם במקור כרצועת פרומו בשם "Hail" ובהמשך הוצג באלבום Wovoka משנת 1973, בשמו הנוכחי. השיר יצא כסינגל הראשון של האלבום בשנה שלאחר מכן. השיר נכתב והופק על ידי חברי הלהקה פט ולולי וגאס וזהו אחד הסינגלים המצליחים ביותר של הלהקה. מאוחר יותר השיר הופיע ברבים מאלבומי "הלהיטים הגדולים" שהוציאה הלהקה, וכן באלבומי אוסף רבים של שנות השבעים. בשנת 2020 יצא קליפ לשיר.
גרסת הסינגל היא קצרה באופן משמעותי, כאשר גרסת האלבום כוללת חלק מבוא איטי, בתוספת קודה חוזרת ארוכה יותר. רוב תחנות הרדיו מנגנות לעיתים רחוקות את גרסת האלבום. השיר כולל חלק בולט לסיטאר חשמלי.
ביצועי מצעדים
השיר הגיע למקום ה-5 במצעד הבילבורד הוט 100 ב-13 באפריל 1974. הוא בילה 18 שבועות בטופ 40 והגיע לשיר הרביעי הפופולרי ביותר בהוט 100 לשנת 1974. הסינגל הוסמך כסינגל זהב על ידי ה-RIAA ב-22 באפריל 1974, דבר שמעיד שהוא מכר מעל חצי מיליון עותקים בצפון אמריקה. השיר הוא הסינגל של Redbone שהגיע הכי גבוה במצעדים ואחד משני להיטי טופ 40 של הלהקה. (הקלטה קודמת, "The Witch Queen of New Orleans", הגיעה לשיא במקום 21 בשנת 1972.)
בצרפת הסינגל הגיע לשיא במקום 177 במצעד מכירות הסינגלים (מכירות פיזיות + הורדות) בשנת 2017. בשנה שלאחר מכן, הגרסה של Redbone הוצגה בקמפיין פרסום תקשורתי לחג המולד 2018 של Bouygues, חברת הטלקומוניקציה הצרפתית, והשיר עלה במהרה לראש מצעד הפופ. הוא נכנס לעשירייה הראשונה של מצעד ההורדות, והגיע בסוף השנה למקום הראשון במצעד מכירות הסינגלים. הוא הגיע לשיא במקום ה-20 במצעד הסינגלים (הורדות בתוספת סטרימינג) בשבוע האחרון של השנה.