cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
לוריין הנסברי
רקע משפחתי
קארל נפטר בשנת 1946, כאשר לוריין הייתה בת חמש עשרה.
משפחת הנסברי הייתה משפחה מובילה בקהילה השחורה. הוריה וקרוביה נתנו ידם לפוליטיקה, אקדמיה ותרבות.
השכלה
הנסברי למדה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, שם היא נמשכה מיד לפעילות פוליטית, ואחד מהפרויקטים הראשונים שלה היה ייסוד מעונות מעורבים גזעית.
היא התנדבה במסע הבחירות לנשיאות של הנרי וולאס ב-1948, למרות התנגדותה של אמה. בקיץ 1949 היא למדה אמנות באוניברסיטת גוודלחארה שבמקסיקו.
ניו יורק
בשנת 1950 עזבה את מדיסון כדי להמשיך בקריירה כסופרת בניו יורק, שם למדה בניו סקול. היא עברה לגור בהארלם ב-1951 ונהייתה פעילה במאבקים שחורים, כגון המאבק נגד פינויים מדירות.
עיתון "חירות"
בשנת 1951, היא הצטרפה לצוות העיתון השחור "חירות", שנערך על ידי לואיס אי ברנהם ופורסם על ידי פול רובסון. היא הייתה עובדת בין היתר עם ויליאם א. ב. דו בויז, שמשרדו היה באותו הבניין, ועם פעילים פאן-אפריקניים אחרים. בעיתון, היא שימשה כ"פקידת מינויים, פקידת קבלה, כתבנית ועוזרת עריכה" בנוסף לכתיבת ידיעות חדשותיות ומאמרי מערכת.
בנוסף למאבקים המקומיים שהייתה פעילה בהם, כמו התנועה לזכויות האזרח, היא גם תרמה למאבקים בינלאומיים נגד הקולוניאליזם והאימפריאליזם. הנסברי כתבה בתמיכה למרד מאו מאו בקניה, והעבירה ביקורת נוקבת על העיתונות המרכזית בשל הסיקור המוטה שלה.
לעיתים קרובות, הנסברי הייתה מסבירה את המאבקים הגלובליים האלו במושגים של מאבקיהן של הנשים שבהם לשוויון. היא התעניינה במיוחד במצב של נשים במצרים, "ערש התרבות האסלאמית, שם נשים הובילו את אחד המאבקים החשובים ביותר בעולם עבור השוויון של מגדרן."
ב-1952, הנסברי השתתפה בוועידת השלום במונטווידאו, אורוגוואי, במקום פול רובסון, אשר נשללה ממנו הזכות לצאת מתחומי ארצות הברית על ידי מחלקת המדינה.
נישואים
ב-20 ביוני 1953, נישאה הנסברי לרוברט נמירוף, מו"ל, משורר ופעיל פוליטי יהודי. השניים עברו לגור בגריניץ' וילג', השכונה בה התרחשו אירועי המחזה שלה The Sign in Sidney Brustein's Window. כששיר שכתב נמירוף היה ללהיט, זה איפשר להנסברי להתחיל לכתוב במשרה מלאה. בלילה לפני החתונה שלהם ב-1953, הנסברי ונמירוף השתתפו במחאה נגד ההוצאה להורג של יוליוס ואתל רוזנברג בניו יורק.
הנסברי לא הזדהתה כלפי חוץ בשלב זה כלסבית, אך מכתביה ועבודות ששמרה בסוד מתקופה זו מאשרים את היותה לסבית. היא הייתה פעילה למען זכויות להט"ב, וכתבה על פמיניזם ועל הומופוביה. היא הייתה חברה בבנותיה של ביליטיס ותרמה חומר למגזין הארגון, "הסולם", ב-1957 עליו חתמה בראשי התיבות שלה, "LHN." היא נפרדה מבעלה בשלב זה, אך הם המשיכו לעבוד ביחד.
בתקופה זו כתבה את צימוק בשמש, אשר הושלם בשנת 1957.
אליפות צרפת הפתוחה 1971
אליפות צרפת הפתוחה 1971 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-24 במאי והסתיימו ב-6 ביוני. זו הייתה האליפות ה-70 מאז ייסודה.
לוריין הנסברי
הצלחה כמחזאית
צימוק בשמש, אשר פתח ב-11 במרץ 1959, היה המחזה הראשון שנכתב על ידי אישה אפרו-אמריקנית שהוצג בברודוויי. הנסברי בת ה-29 גם הייתה למחזאית האמריקאית הצעירה ביותר, והאישה החמישית לקבל את פרס מבקרי התיאטרון עבור המחזה הטוב ביותר. במהלך השנתיים הבאות, צימוק בשמש תורגם ל-35 שפות, ועלה לבמות בכל רחבי העולם.
אליפות צרפת הפתוחה 1971
תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1970 יאן קודש נפגש במשחק הגמר עם איליה נסטסה ( רומניה) וניצח ב-3 מערכות.
לוריין הנסברי
הצלחה כמחזאית
הנסברי כתבה שני תסריטים על בסיס המחזה, ושניהם נדחו כשנויים מידי במחלוקת על ידי סרטי קולומביה. אחר כך, ב-1960, רשת NBC הזמינה ממנה תסריט לתוכנית טלוויזיה על עבדות, והנסברי כתבה את The Drinking Gourd. גם תסריט זה נדחה, אף על פי שהרשת אמרה שהוא "מעולה".
אליפות צרפת הפתוחה 1971
תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
לוריין הנסברי
הצלחה כמחזאית
באותה שנה, אובחנה הנסברי עם סרטן הלבלב. היא עברה שני ניתוחים, ב-24 ביוני ו-2 באוגוסט. שניהם נכשלו בהסרת הסרטן.
אליפות צרפת הפתוחה 1971
תחרות הנשים
מנצחת תחרות 1970 מרגרט קורט הודחה בסיבוב השלישי. במשחק הגמר איבון גולגונג נפגשה עם השחקנית הלא מדורגת הלן גורלי  וניצחה בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם אליפות וימבלדון.
תחרות זוגות גברים
בתחרות השתתפו 76 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
מנצחי תחרות 1970 איליה נסטסה ויון ציריאק, ( רומניה) הודחו בסיבוב השני. במשחק הגמר ארתור אש ומרטין ריסן נפגשו עם טום גורמן וסטן סמית'  וניצחו ב-5 מערכות.
תחרות זוגות נשים
בתחרות השתתפו 34 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
במשחק הגמר מנצחי תחרות 1970 גייל שריף ופרנסואז דיר נפגשו עם הזוג הלא מדורג הלן גורלי וקרי האריס  וניצחו בשתי מערכות. לפרנסואז דיר זה היה הניצחון החמישי ברציפות בתחרויות זוגות נשים באליפות צרפת בפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 35 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מנצחי תחרות 1970 בילי ג'ין קינג ובוב יואיט ( דרום אפריקה) לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר מנצחי תחרות 1968 פרנסואז דיר וז'אן קלוד ברקלה נפגשו עם הזוג הלא מדורג ויני שו  ותומאס לאיוס  וניצחו בשתי מערכות.
לוריין הנסברי
הצלחה כמחזאית
בשנת 1963, הנסברי השתתפה בפגישה עם התובע הכללי רוברט קנדי, שאורגנה על ידי ג'יימס בולדווין.
ב-10 במרץ 1964, הנסברי ונמירוף התגרשו רשמית, ועדיין המשיכו לעבוד יחד.
אמונות
הנסברי הייתה אתאיסטית.
על פי ההיסטוריונית פאנון צ'ה וילקינס, "הנסברי האמינה כי השגת זכויות האזרח בארצות הברית והשגת העצמאות של המושבות באפריקה הם שני צדדים של אותו מטבע, המציגים אתגרים דומים עבור האפריקאים בשני עברי האוקיינוס האטלנטי." בתגובה להכרזת העצמאות של גאנה, בראשותו של קוואמי נקרומה, הנסברי כתבה: "ההבטחה של העתיד של גאנה הוא ההבטחה של כל אנשי הצבע בעולם; הבטחת החירות."
באספת דיבייט ביוני 15 1964, הנסברי ביקרה ליברלים לבנים שמתנגדים לאי-ציות אזרחי, והביעה את הצורך "לעודד את הליברל הלבן להפסיק להיות ליברל ולהיות לרדיקל אמריקאי." במקביל, היא אמרה, "כמה מהאנשים הראשונים שמתו עד כה במאבק זה היו גברים לבנים". היא גם כתבה בעבודותיה על דיכוי נשים, ובמיוחד על הדיכוי הכפול של נשים שחורות - שחוות גם סקסיזם וגם גזענות - והזהירה שמי שמדוכה פעמיים עלולה להיות מיליטנטית כפליים.
הנסברי הייתה מזועזעת מההפצצות הגרעיניות בהירושימה ונגסאקי, והביעה משאלה לעתיד שבו: "אף אחד לא נלחם. אנחנו נפטרים מכל הפצצות הקטנות—ומהפצצות הגדולות." היא כן האמינה בזכותם של אנשים להגן על עצמם בכוח נגד מדכאיהם.
ה-FBI החל מעקב אחר הנסברי כאשר היא התכוננה לוועידת השלום במונטווידאו. בוושינגטון הבירה, הבולשת חיפשה בתיקיית הדרכון שלה, במאמץ "להשיג כל חומר רקע עליה, כל מידע מפליל הכלול בתיק, וכן תצלום ותיאור מדויק", ואילו סוכנים במילווקי ושיקגו חקרו את הרקע האישי שלה. מאוחר יותר, הבולשת גם כתבה דו"ח ביקורת על " צימוק בשמש"  בו מודגשים האספקטים הפאן-אפריקניסטים כמסוכנים.
מותה
הנסברי נפטרה מסרטן הלבלב ב-12 בינואר 1965, בגיל 34. ג'יימס בולדווין היה סבור כי "זה כלל לא מופרך לחשוד כי הדברים שהיא ראתה תרמו למתח שהרג אותה, מכיוון שהמאמץ אשר לוריין הקדישה היה יותר מאשר מספיק כדי להרוג אדם."
ההלוויה התקיימה בהארלם ב-15 בינואר 1965. פול רובסון והפעיל ג'יימס פורמן נתנו את ההספדים. איש הדת שביצע את הטקס, יוג'ין קלנדר, הקריא הודעות מבולדווין וממרטין לותר קינג, אשר כתב: "היכולת היצירתית שלה והבנתה המעמיקה בנושאים החברתיים העומדים בפני העולם היום יהיו להשראה לדורות שטרם נולדו." היא קבורה בבית העלמין של הכנסייה אסבורי יונייטד בקרוטון-און-הדסון, ניו יורק.
עבודות שהתפרסמו לאחר מותה
בעלה לשעבר של הנסברי, רוברט נמירוף, היה למוציא לפועל על פי צוואתה למספר כתבי יד לא גמורים. הוא הוסיף שינויים קלים כדי להשלים את המחזה Les Blancs, אותו כינה יוליוס לסטר עבודתה הטובה ביותר, והוא גם איגד מגוון כתבים קצרים שלה למחזה To Be Young, Gifted and Black (להיות צעיר, מוכשר ושחור), אשר היה המחזה שרץ לתקופה הארוכה ביותר אוף ברודוויי בשנת 1968-69. שנה לאחר מכן, יצא המחזה בגרסת ספר בכותרת " להיות צעיר, מוכשר ושחור: לוריין הנסברי במילים שלה". היא השאירה מאחור רומן לא גמור, ומספר מחזות נוספים, כולל The Drinking Gourd ו-What Use Are Flowers?, במגוון רחב של נושאים, מעבדות ועד עתיד פוסט-אפוקליפטי.
מורשת
נינה סימון הוציאה שיר על הנסברי ב-1969 בשם "להיות צעיר, מוכשר ושחור." כותרת השיר מתייחסת לכותרת העבודה האוטוביוגרפית של הנסברי, אותה היא טבעה כאשר דיברה על הזוכים בפרס לכתיבה יצירתית במאי 1964, אז אמרה, "עד כמה שזה מרגש להיות צעיר ומוכשר בזמנים אלו, זה נכון כפליים, ודינמי כפליים - להיות צעיר, מוכשר ושחור." סימון כתבה את השיר יחד עם משורר בשם ולדן אירווין, לו היא אמרה שהיא רוצה שהמילים "יגרמו לילדים שחורים בכל רחבי העולם להרגיש טוב עם עצמם לנצח." כשאירווין קרא את מילות השיר לאחר שהוא סיים לכתוב אותו, הוא חשב, "זה לא אני כתבתי את זה. אלוהים כתב את זה דרכי." בהקדמה מוקלטת לשיר, סימון סיפרה על הקושי לאבד חברה כה קרובה ואמנית מוכשרת.
ב-1999 הנסברי הוכנסה להיכל התהילה הלהט"בי בשיקגו, וב-2013 הוספה ל-"Legacy Walk" בשיקגו, מיצג ציבורי לכבוד אנשים והיסטוריה להט"בית.
ב-2002 נכללה הנסברי ברשימת "100 הסופרים האפרו-אמריקאים הגדולים" של חוקר הספרות מולפי קטה אסאנטה.
תיאטרון לוריין הנסברי בסן פרנסיסקו, אשר נקרא על שמה, מתמחה במחזות של אמנים אפרו-אמריקאים.
מספר בתי ספר נקראים על שמה, וכן בניינים בקמפוסים.
ביום השנה השמונים להולדתה, שודרה תוכנית לזכרה ברדיו BBC.
אברהם רז
אברהם רז (רוזנברג) (ראש השנה תרצ"ח, 6/7 בספטמבר 1937 – 29 ביוני 1971) היה מורה לדרמה, סופר ומחזאי ישראלי.
ביוגרפיה
בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 זכה במלגה מטעם המועצה הבריטית ויצא להשתלמות בת שנתיים בתיאטרון בבריטניה. ראשית ההשתלמות התקיימה בחוג לתיאטרון באוניברסיטת הול, שם ביים את המחזה "פרשת המשפט של רודולף קיפו" בתיאטרון במרכז גולבנקיאן (Gulbenkian Centre; הצגת בכורה: מרץ 1970). בהמשך עבר לתיאטרון רויאל קורט שבלונדון. עם שובו מבריטניה התגלתה בגופו מחלת הלוקמיה, ובתוך זמן קצר הוא הלך לעולמו, בגיל 33. נקבר בפתח תקווה. הותיר אישה, ד"ר אביביה רז-דובשני (פסיכולוגית קלינית, בתו של המחנך מנשה דובשני), ובת פעוטה, ענבל.
יצירתו
החל מ-1963 התפרסמו סיפורים פרי עטו ב"משא", "הארץ" ו"קשת". ב-1968 ראה אור ספרו "חוף הלטאות". מחזהו "פרשת המשפט של רודולף קיפו" הועלה על הבמה ב-1968, ובהמשך הועלו מחזותיו "לא ביום ולא בלילה" (צוותא, 1968), "ליל העצמאות של מר ישראל שפי" (הבימה, 1972) ו"אינה גורפינקל חוזרת" (צוותא, 1972). המחזות שיקפו את השבר של דמות ה"צבר" במציאות שלאחר מלחמת ששת הימים. כן כתב את המחזה "אצל מיקולינסקי".
בשנת 1972, לאחר מותו, הופק סרט הקולנוע "לא ביום ולא בלילה" על פי המחזה הנושא אותו שם, קו-פרודוקציה ישראלית-אמריקאית, בבימויו של סטיבן שטרן, שייצג את ישראל בפסטיבל ברלין וזכה שם לציון לשבח. המחזה הועלה לראשונה בצוותא והוצג יותר מ-400 פעם עם מרים ברנשטיין-כהן בתפקיד הראשי כשליא קניג מחליפה אותה מדי פעם. ב 2011 הוא הועלה שוב בהבימה עם ליא קניג בתפקיד הראשי.
ספריו
כינוס כתביו לאחר מותו:
לקריאה נוספת
על "ליל העצמאות של מר ישראל שפי": על "פרשת המלחמה של עודד ירקוני":
ננו-חיישן
ננו-חיישן הוא גלאי זעיר אשר משמש לחיווי מידע אודות הננו-סביבה אל העולם המקרוסקופי. ננו-חיישנים משמשים בין היתר למטרות רפואיות ולשם בניית ננו-מכשירים אחרים, כגון ננו-רובוטים ושבבים המבוססים על מבנים ננומטריים.
שיטות ייצור
כיום קיימות מספר שיטות לייצור ננו-חיישנים, ביניהן פוטוליתוגרפיה בשיטת "מעלה-מטה", הרכבה ננומטרית בשיטת "מטה-מעלה" והרכבה מולקולרית עצמית.
פוטוליתוגרפיה היא האופן שבו מיוצרים רוב המעגלים המשולבים. בתהליך זה, מוקרן אור דרך מסיכה על מצע רגיש לאור (פוטורזיסט) ובסדרה של תהליכים כימיים יוצרים את התבנית הרצויה על החומר שמתחת למצע. שיטה זו המכונה גם "מעלה-מטה", מאפשרת כיום בנייה בסדר גודל ננומטרי.
דרך אחרת לייצור ננו-חיישנים היא באמצעות שיטת "מטה-מעלה", אשר מערבת הרכבה של החיישנים מאבני בניין זעירות עוד יותר, כגון אטומים או מולקולות. בשיטה זו ייעשה סידור של אבני בניין מסוימות אחת אחרי השנייה למיקומם הייעודי. אף על פי ששיטת סידור אטומים זו זכתה להצלחה במבחני מעבדה, היא מאוד מורכבת ויקרה.
הרכבה עצמית היא הדרך השלישית והמהירה ביותר לייצור ננו-חיישנים המבוססת על היווצרות ספונטנית של ננו-מבנים ייחודיים מאבני הבניין שלהם. בהרכבה עצמית היכולת ליצור את המבנה הסופי הרצוי טמונה במבנן ובקבוצות הפונקציונליות של המולקולות המרכיבות את המבנה, כך שהוא ייווצר באופן ספונטני.
סוגים של ננו-חיישנים
ננו חיישנים פועלים על עקרונות פיזיקליים, כימיים וביולוגיים.
ננו-חיישן פיזיקלי
ננו חיישן פיזיקלי אשר מהווה את אחת הדוגמאות היישומיות הראשונות לננו-חיישן, נבנה על ידי חוקרים במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה ב-1999. לצורך כך הוצמד חלקיק בודד לקצה ננו-צינורית פחמן ונמדד ההבדל המתקבל בתהודה (התדירות התנודתית) של הננו-צינורית עם וללא החלקיק. אי-ההתאמה בין שני התדרים אפשרה לחוקרים לחשב את מסת החלקיק שהוצמד. ננו-חיישן פיזיקלי, הנמצא בשלבי פיתוח, מתריע בפני מזהמים אורגניים במים בזמן אמת. החלק הפעיל של החיישן מורכב מרשת של ננו-חלקיקים מוליכים למחצה. בנוכחות המזהם במים המערכת תשנה את ההתנגדות החשמלית עקב הלכידה של מולקולות המזהם ברשת. השינוי בהתנגדות החשמלית מהווה את אות החישה למולקולות המזהם במקורות המים.
ננו-חיישן כימי
ננו-צינוריות מטיטניום: שימשו כחיישנים כימיים לריכוז מימן באטמוספירה. חיישנים כימיים אלה מתבססים על גלאים מולקולריים שבהם יש כעין "כיס" המהווה אתר הכרה עבור הגורם הנבדק היכול להיות מולקולה או אטום. ה"כיס" בננו חיישן מותאם באופן ספציפי וסלקטיבי למולקולה מסוימת או לאטום מסוים אותם המתכננים מעוניינים לחוש. כאשר אותה מולקולה ספציפית או אטום ספציפי, נכלא באתר ההכרה אשר בננו-חיישן הוא משנה את התכונות האופטיות של המבנה המולקולרי השלם. שינוי זה ניתן לניטור ומהווה את אות החישה.
ננו-חיישן כימי כגון זה הנמצא בשלבי פיתוח, מסוגל לאתר את חומר הנפץ PETN. עד היום, תרכובת חומר נפץ זה ניתנה לגילוי רק באמצעות איסוף דגימה ובדיקתה בספקטרומטר. הננו-חיישן יכול לאתר מולקולה יחידה של החומר PETN מתוך עשרות מיליארד מולקולות אוויר. מנגנון פעילותו של החיישן: כאשר מולקולת ה-PETN נכנסת לננו-הצינורית של החיישן, קבוצות הניטרו האופייניות למולקולה נקשרות לפני השטח של הצינורית ומשנות את המוליכות החשמלית שלה, ושינוי זה ניתן לגילוי באמצעות מכשור אלקטרוני פשוט.
ביו-ננו-חיישן
ביו ננו-חיישן המבוסס על ננו-צינורית הוכיח את יכולתו לאתר את החלבון פריטין, שהוא החלבון העיקרי בתאים לאחסון ברזל, וגם את החלבון E7 שמקורו בנגיף הפפילומה האנושי. בניסויים נוספים עם החלבון קושר סידן קלמודולין, הראו כי החיישן מסוגל להבדיל אפילו בין הצורות השונות של החלבון.
ננו-שוער
ננו-חיישן המבוסס על שילוב של העקרונות הפיזיקליים, הכימיים והביולוגיים הוא הננו-שוער.
ננו-שוער הוא נקב זעיר ביותר, היכול להיווצר על ידי חלבוני שוער או על ידי נקב בחומר סינתטי כגון סיליקון או גרפן.
ננו-שוער המצוי בממברנה מבודדת חשמלית יכול לשמש כגלאי של מולקולות בודדות, הן כתעלה חלבונית ביולוגית בדו-שכבה ליפידית בעלת התנגדות חשמלית גבוהה, הן כשוער בממברנה מוצקה, והן כשילוב בין השניים - תעלה חלבונית בממברנה סינתטית. עיקרון החישה מבוסס על מעקב אחר הזרם היוני העובר דרך השוער כאשר מחילים מתח חשמלי מצידי הממברנה. כאשר הננו-שוער הוא בממדים מולקולריים, מעבר של מולקולות, כגון דנ"א, גורם להפרעות ברמת הזרם "הפתוח" ובכך מהווה סיגנל. המעבר של מולקולת רנ"א או דנ"א חד-גדילי דרך תעלת אלפא-המוליזין ממברנלית שקוטרה ננומטר וחצי, לדוגמה, מוביל לחסימה של כ-90% מהזרם (נמדד בתמיסת אשלגן כלורי בריכוז 1M).
ריצוף מבוסס ננו-שוער הוא דוגמה לשימוש בננו חיישן זה.
ריצוף שכזה, אם יצליח, יוכל לשנות את פני תחום הגנומיקה, מאחר שהריצוף ייעשה פשוט ומדויק יותר, ובעל פוטנציאל לשיפורים משמעותיים מבחינת עוצמה ועלויות לעומת שיטות הריצוף כיום המשתמשות בפלואורסצנציה/לומינסנציה ומכשור אופטי כדי להבחין בסיגנל פוטוני.
פרט לריצוף דנ"א, יישומים אחרים כוללים הפרדה בין דנ"א חד-גדילי ודו-גדילי בתמיסה, וקביעת אורכם של פולימרים. בשלב זה, ננו-שוערים תורמים להבנת הביופיזיקה של פולימרים, כמו גם לאנליזת מולקולה-בודדת של אינטראקציות דנ"א-חלבון.
פיתוחים עתידיים
תשומת לב רבה בעולם הרפואה מוקדשת לזיהוי מדויק של תאים ספציפיים בתוך הגוף לצורכי אבחון וטיפול. לביו-ננו-חיישנים פוטנציאל גדול בתחום זה היות שיש להם את היכולת לברור בין תאים שונים ואף לזהותם בגוף באופן ספציפי. דוגמה לכך היא זיהוי תאים סרטניים בסדרי גודל מולקולריים במטרה לשמש כאמצעי למעקב אחר התפתחותם במקומות שונים בגוף ובהמשך אף לשם שיגור תרופה לאותם האתרים. באמצעות מדידת שינויים ברמת התא נבדקים פרמטרים שונים כמו נפח, ריכוז, כוחות גרביטציה, מהירות, כוחות מגנטיים וחשמליים, ואף לחץ וטמפרטורה.
דוגמה לפוטנציאל של ננו-חיישן בזיהוי מוקדם של גידול סרטני היא שימוש בתכונות הפלואורסצנציה של הנקודות הקוונטיות קדמיום סלנייד (CdSe). זריחתם החזקה של הנקודות הקוונטית תאפשר לזהות גידולים ממאירים על ידי הזרקה פשוטה שלהם לגוף. בשל רעילותו הגבוהה של קדמיום סלנייד לגוף החל החיפוש אחר ננו-חלקיק חלופי אשר יהיה פחות רעיל אך ישמר את אותה תכונת הפלואורסצנציה בעוצמה גבוהה. הנקודה הקוונטית הכי קרובה שנמצאה היא האבץ סולפיד ZnS אשר מספק פלואורסצנציה חלשה יותר אמנם אך כמעט ואינו רעיל לגוף ובהיקשרו לתא המטרה עוצמת הזריחה שלו גדלה. בתחום איכות הסביבה, יעילות הזיהוי של מולקולות כימיות מסוכנות באוויר או במים וזיהוי דליפה של דלקים יהיה יעיל בהרבה באמצעות ננו-חיישנים הן בשל רגישותם והן בשל גודלם המזערי המאפשר פריסה רחבה של נקודות החישה. בתחום המזון ננו-חיישנים יוכלו לנטר את איכות המזון על ידי זיהוי מדויק של מרכיביו.
תוצר אפשרי נוסף הוא פתוח ננו חיישנים לבניית מעגלים משולבים קטנים יותר, כמו גם הטמעתם בתוצרי ננוטכנולוגיה אחרים לשימוש במגוון תחומים, ביניהם צבא, תחבורה, תקשורת, שיפור ביציבות מבנית, רובוטיקה וננורובוטיקה. ננו-חיישנים אף יוכלו אולי, לשמש כמוניטורים מדויקים ביותר במערכות חכמות בהם יש צורך בהיזון חוזר כאשר גודל ומשקל החיישנים מוגבלים, כגון מכשור לוויינים ואווירונאוטיקה.
אולג ורניאייב
אולג יוריוביץ' ורניאייב (באוקראינית: Олег Юрійович Верняєв, נולד ב-29 בספטמבר 1993) הוא מתעמל אוקראיני, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), אלוף העולם (נאנינג 2014) ופעמים ברציפות אלוף אירופה (2014 ו-2015) בתרגיל על המקבילים.
קורות חייו
ורניאייב נולד בדונצק והתחנך בעיר, במוסד הציבורי לרפואה ולחינוך גופני וספורט. נכון ל-2015 הוא מתגורר בקייב, ומתאמן בהדרכת גנדי סארטינסקי.
באוניברסיאדת שנג'ן (2011) העפיל לגמר הגברים בתרגיל הקפיצות וסיים שביעי בתוצאה של 15.262 נקודות ובמקום חמישי בתחרות הקבוצתית. באליפות העולם בהתעמלות באותה השנה ביחד עם ניקולאי קוקסֵנקוב, ויטאלי נאקונאֵצ'ני, אולג סטֵפקו, איגור ראדיבילוב ורומן זוֹזוּילה, סיים במקום חמישי בתחרות הקבוצתית.
סגן אלוף אירופה
באליפות אירופה במונפלייה (2012) זכה במדליית כסף בתרגיל על המקבילים, עם ציון של 15.66 נק', הפרש של עשירית נקודה ממרסל נויֵן, ובמקום חמישי בתחרות הקבוצתית.
במשחקים האולימפיים בלונדון 2012 ייצג את אוקראינה בנבחרת הלאומית לצד ניקולאי קוקסֵנקוב, ויטאלי נאקונאֵצ'ני, אולג סטֵפקו ואיגור ראדיבילוב. לאחר תחרות מותחת נראה היה שזכו במדליית הארד, אלא שנבחרת יפן ערערה על תרגילה האחרון בסוס הסמוכות, זכתה לשיפור ציונה בשבע עשיריות, עלתה למקום השני בתחרות ודחקה את נבחרות בריטניה ואוקראינה למקומות השלישי והרביעי בהתאמה, כשהפרש הנקודות בין שני המקומות עומד על פחות משתי עשיריות. בקרב-רב סיים במקום האחד-עשר.
באליפות אירופה בהתעמלות במוסקבה (2013) זכה במדליית הארד בקרב-רב. באותה השנה באוניברסיאדה הוביל את נבחרת אוקראינה שמנתה את פֵטרו פאקניוק, איגור ראדיבילוב, מקסים סֵמיאנקיב ואולג סטֵפקו, לזכייה במדליית הכסף. בקרב-רב זכה במדליית הארד יחד עם דויד בֵלייַבסקי ובמדליית הארד עבור תרגילו על המקבילים.
אלוף אירופה ואלוף עולם
באליפות אירופה בהתעמלות מכשירים בסופיה (2014), זכה במדליית הזהב עבור תרגילו על המקבילים עם ציון 15.966. כמו כן, זכה במדליות ארד עם נבחרת אוקראינה ועבור תרגילו על שולחן הקפיצות. מאוחר יותר באותה השנה, זכה במדליית הזהב באליפות העולם בנאן-נינג שבגואנגשי, סין. תקרית מצערת הפריעה את השמחה כשבחלוקת המדליות נוגן ההמנון של אוזבקיסטן במקום זה של אוקראינה. תקרית זו התרחשה על רקע מלחמת האזרחים באוקראינה והבחירות לראדה העליונה (הפרלמנט האוקראיני). את שנת 2014 סיים בפציעה קשה, שבעקבותיה נאלץ לעבור טיפולים ואף ניתוח בקרסול. חלק מטיפוליו וחלק מהייעוץ הרפואי המקצועי נעשה בישראל.
באליפות אירופה בהתעמלות מכשירים במונפלייה (2015), הוכיח את החלמתו הזריזה עם זכייתו בקרב-רב עם ציון 89.582, כשהוא גובר על האלוף דאשתקד דויד בלייבסקי, שנותר עם מדליית הכסף. כמו כן, זכה ורניאייב במדליית הזהב עבור תרגילו על המקבילים עם ציון 15.866.
במשחקים האירופיים שנערכו באותה השנה, זכה עם נבחרת אוקראינה במדליית הכסף, אחרי רוסיה. ורניאייב העפיל לתחרויות הגמר בכל המכשירים, זכה במדליות זהב בקרב-רב עם ציון 90.322 ועבור תרגילו על שולחן הקפיצות עם ציון 15.266. סיים שישי בתרגיל הקרקע וחמישי על סוס הסמוכות, המקבילים, והמתח.
גם באליפות אירופה בשנת 2017 הוא זכה בקרב רב (ארתור דלאלויאן נותר במקום השני).
אלוף אולימפי
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), לאחר הופעות מרשימות בגמר הנבחרות אליו העפיל עם נבחרת אוקראינה, ובו קיבל ציון 15.900 עבור תרגילו על המקבילים, כמו גם הופעתו בתחרות הקרב-רב בציון הגבוה ביותר עבור תרגילו על המכשיר 16.100, הגיע לתחרויות הגמר בשולחן הקפיצות, המקבילים והמתח. אומנם ניכר שהתקשה בכולן ולא הצליח לשחזר את ביצועיו הקודמים, אף על פי כן לא עמדו לו המתחרים מולו והוא זכה במדליית הזהב עבור התרגיל שביצע על המקבילים עם ניקוד של 16.041. בתחרות קרב-רב זכה במדליית כסף, בעוד קוהיי אוצ'ימורה זוכה בזהב עם ניקוד גבוה ממנו ב-99 אלפיות בלבד. בשולחן הקפיצות סיים חמישי ובמתח שמיני.
What Now
What Now (בעברית: מה עכשיו) הוא שיר של הזמרת ריהאנה. השיר יצא לאור ב-29 באוגוסט 2013 כסינגל החמישי מאלבומה השביעי, Unapologetic. קליפ השיר צולם ב-17 בספטמבר 2013 בתאילנד בזמן סיבוב הופעות העולמי שלה "Diamonds World Tour" ויצא לאור ב-15 בנובמבר 2013 בסיום סיבוב הופעות. השיר דורג במקום ה-80 במצעדי הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100 וקפץ למקום ה-25 לאחר יציאת הקליפ. השיר הושווה לשיר "Disturbia" של הזמרת משנת 2008.
וידאו קליפ
הקליפ לשיר צולם ב-17 בספטמבר 2013 במחסן בתאילנד בזמן סיבוב הופעות העולמי שלה "Diamonds World Tour". את הקליפ ביימו ג'ף ניקולס, יונתן קרבן ודרן קרייג. ב-13 בנובמבר, ריהאנה העלתה סרטון ממאחורי הקלעים של הקליפ לערוץ ה-VEVO הרשמי שלה. בסרטון, היא פירטה על הקליפ: "הוא הולך להיות קצת מפחיד, מאוד מצמרר כי זה אחד מהשירים שאתה משתעמם מהחזותיות. הקליפ הולך להיות לא צפוי בכלל. כולם בטח מצפים לקליפ רך ויפה בגלל שהשיר מדבר על סיפור אהבה וכולי. הקליפ הוא אכן סוג של רך, אבל הוא באמת קצת מטורף". הקליפ יצא לאור ב-15 בנובמבר 2013 והועלה לערוץ ה-VEVO של ריהאנה, וכיום הקליפ צבר למעלה מ-200 מיליון צפיות.
דוד וינקרנץ
דוד צבי וינקרנץ (נולד ב-1947) הוא מוזיקאי ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה
בשנת 1964 זכה וינקרנץ, שהיה תושב זכרון יעקב בתואר חתן התנ"ך לנוער בשומרון, בחידון של תנועת הנוער העובד והלומד.
דוד וינקרנץ התפרסם בשירו "יברכך", שמילותיו הן מ, שזכה במקום ראשון בפסטיבל הזמר החסידי השני, בשנת 1970, בביצועה של אילנה רובינא.
ברקרולה
ברקרולה היא שיר עם המושר על ידי משיטי גונדולות (barca - סירה באיטלקית) או יצירה מוזיקלית בסגנון זה. הברקרולות נכתבו במפעם מתון, במשקל של 6/8 הנועד לחקות את מקצב תנועת המשוטים. הברקרולה המפורסמת ביותר היא "Belle nuit, o nuit d'amour" מתוך האופרה סיפורי הופמן מאת המלחין ז'אק אופנבך. ברקרולות ידועות אחרות הן הברקרולה לפסנתר מאת פרדריק שופן או הברקרולה מאת איסק אלבניס.
אלברט מהרביאן
אלברט מהרביאן (Albert Mehrabian; נולד ב-17 בנובמבר 1939) הוא פרופסור אמריטוס לפסיכולוגיה ב-UCLA. נודע בעיקר בשל פרסומיו על תקשורת לא-מילולית.
חייו
מהרביאן נולד למשפחה ארמנית באיראן. הוא למד לתואר ראשון ושני בהנדסה ב-MIT, ובהמשך עבר לתחום הפסיכולוגיה וקיבל תואר דוקטור באוניברסיטת קלארק. מרצה וחוקר ב-UCLA מ-1964.
במאמר שפרסם בשנת 1967 הוא הראה, לפי ניסויים, שרק 7% מכל המידע שהאדם מפיק מתוך שיחה, בא מהמילים, בעוד 38% מהמידע מגיע מנימת הדיבור ו-55% משפת הגוף. טענה זו התפרסמה מאוחר יותר כ"כלל 55-38-7". עם זאת, בניסוי בדק מהרביאן מידע רגשי, שבו היה הבדל ניכר בין המסר המילולי לבין שפת הגוף או נימת הדיבור; לכן מהרביאן הסתייג מהכלת הכלל על כל שדה השיח.
יאניק אנייל
יאניק אנייל (בצרפתית: Yannick Agnel; נולד ב-9 ביוני 1992) הוא שחיין צרפתי, אלוף אולימפי (לונדון 2012) ואלוף העולם (ברצלונה 2013) במשחים ל-200 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, שיאן העולם הנוכחי (2021) במשחה ל-400 מטר חופשי (בריכת 25 מטר) ואלוף אירופה במשחה ל-400 מטר חופשי (בודפשט 2010).
ביוגרפיה
אנייל נולד בנים. הוא החל לשחות בגיל 8 במועדון השחייה בעיר הולדתו. בשנת 2006 הצטרף למועדון השחייה בניס.
2009
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בפראג, צ'כיה בשנת 2009 זכה אנייל ב-3 מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אירופה לנוער של 1:47.02 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אירופה לנוער נוסף של 3:48.17 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:21.15 דקות), לפני רוסיה (7:21.24 דקות) ואיטליה (7:22.76 דקות).
אלוף אירופה
באליפות אירופה לנוער שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביולי 2010 זכה אנייל ב-6 מדליות, מהן 5 זהב ואחת כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי (48.80 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אירופה לנוער חדש של 1:46.58 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אירופה לנוער ובשיא צרפתי חדש של 3:46.26 דקות, במשחה שליחים 4x00 מטר חופשי (3:19.65 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:21.40 דקות). חודש לאחר מכן, באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא צרפת חדש של 3:46.17 דקות, לפני שיאן העולם ואלוף העולם פאול בידרמן מגרמניה (3:46.30 דקות) וגרגה קיש מהונגריה (3:48.14 דקות), מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:13.29 דקות, אחרי רוסיה שקבעה שיא תחרות חדש של 3:12.46 דקות, ולפני שוודיה (3:15.07 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:09.70 דקות, אחרי רוסיה שקבעה שיא תחרות חדש נוסף של 7:06.71 דקות וגרמניה (7:08.13 דקות).
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר), שנערכה בדובאי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר אותה שנה זכה אנייל בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא תחרות חדש של 3:04.78 דקות, כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.33 שניות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 6:53.05 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע את התוצאה המהירה בנבחרת בתוצאה של 1:41.95 דקות.
אלוף אולימפי
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה אנייל בשתי מדליות זהב. ביום השני של תחרויות השחייה הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, ביחד עם אמורי לבו, פביאן ז'ילו וקלמנט לפר בתוצאה של 3:09.93 דקות, לפני ארצות הברית על שלל כוכביה ניית'ן אדריאן, מייקל פלפס, קאלן ג'ונס וראיין לוכטה (3:10.38 דקות) ורוסיה (3:11.41 דקות). כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה בתחרות, 46.74 שניות, היחידי ששחה מתחת ל-47 שניות. ביום השלישי, הוא זכה במדליית זהב במשחה 200 מטר חופשי בתוצאה 1:43.14 דקות, לפני סון יאנג מסין ופארק טאי-הוואן מקוריאה הדרומית שסיימו יחד במקום השני בתוצאה 1:44.93 שניות, רביעי סיים ראיין לוכטה. זוהי התוצאה הטובה ביותר שנקבעה מאז ומעולם ללא חליפת שחייה מהסוג שנאסר לשימוש ב-2010. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.84 שניות, 4 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד, ובמקום עשירי במשחה שליחם 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:34.60 דקות. כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 48.77 שניות.
שיאן עולם
באליפות צרפת בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באנז'ה בנובמבר 2012 זכה אנייל ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא צרפת חדש של 1:39.70 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:32.25 דקות, שיפור לשיא בן ה-3 שנים של פאול בידרמן (3:32.77 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אירופה חדש של 7.29.17 דקות, שיא זה החזיק מעמד 8 שנים ונשבר על ידי מיכאילו רומנצ'וק מאוקראינה (7:25.73 דקות). שבוע לאחר מכן, באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשארטר הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:41.46 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.54 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 46.80 שניות.
אלוף עולם
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 זכה אנייל בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:44.20 דקות, לפני קונור דווייר מארצות הברית (1:45.32 דקות) ודנילה איזוטוב מרוסיה (1:45.59 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם פלורן מנודו, פביאן ז'ילו וז'רמי סטרביוס בתוצאה של 3:11.18 דקות, לפני ארצות הברית (3:11.42 דקות) ורוסיה (3:11.44 דקות).
2014
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 זכה אנייל במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.65 דקות, אחרי ולימיר סטייפאנוביץ' מסרביה (1:45.78 דקות) ופאול בידרמן מגרמניה (1:45.80 דקות).
2015
לאחר שהבטיח מקום בנבחרת צרפת באליפות העולם שנערכה בקאזאן, החליט אנייל שלא להשתתף בה עקב מחלה.
2016
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים אנייל במקום 19 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.35 דקות ולא הצליח להגן על תוארו. הוא גם לא השתתף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.
לאחר המשחקים האולימפיים פרש אנייל משחייה תחרותית.
שמש רטובה
"שמש רטובה" הוא אלבום של אריק איינשטיין שיצא לאור בפברואר 2002.
הפקה
מרבית שירי האלבום הולחנו בידי מיכה שטרית. שותפים בהלחנה גם ארקדי דוכין, נפתלי אלטר ושלום חנוך. את מילות השירים כתבו יעקב רוטבליט, ארקדי דוכין, נתן אלתרמן ואיינשטיין עצמו. בתוך כחודשיים מכר האלבום כ-15 אלף עותקים.
שיתוף הפעולה המוזיקלי בין איינשטיין לשטרית החל בעקבות יצירת השיר "אדומה שלי", לכבוד זכיית הפועל תל אביב בכדורגל בדאבל בשנת 2000.
אופיו המוזיקלי של האלבום היה שונה מאלבומיו הקודמים של איינשטיין, והכיל מוטיבים של מוזיקה אלקטרונית. על הפקתו המוזיקלית של האלבום אמונים מוזיקאים רבים, דבר שהקשה, לדעת חלק מהמבקרים, על יצירת אופי אחיד לאלבום.
גומיגם
אריזת השלגון ייחודית בצורתה לעומת מוצרי גלידה אחרים - זוהי אריזה מקרטון, שעל מנת לאכול את הגלידה מתוכה, יש להפעיל עליה לחץ.
בעבר כלל השלגון סוכריות גומי בצורת דובונים, וכיום המוצר ממותג תחת השם "גומיגם ספארי", והוא כולל סוכריות גומי בצורה של מגוון בעלי חיים. ב-2008 החל השיווק של גומיגם בגרסה חלבית, בטעם מסטיק וניל, עם סוכריות גומי, באריזה לחיצה.
בשנת 2018 הוציאו הצמד סטטיק ובן אל את השיר "גומיגם". שבועות לאחר צאת הקליפ, ברבות מחנויות הגלידה בישראל טענו שהמלאי של שלגוני "גומיגם" אזל תוך ימים ספורים מפרסום הקליפ.
מגין קלי
מגין מרי קלי (באנגלית: Megyn Marie Kelly; נולדה ב-18 בנובמבר 1970). עיתונאית, מגישת טלוויזיה ופרשנית אמריקאית.
ביוגרפיה
ב-2003 עברה לוושינגטון והחלה לעבוד ככתבת בתחנת הטלוויזיה WJLA-TV מקבוצת ABC. ב-2004 עברה לרשת פוקס ניוז ושימשה כתבת לענייני משפט בוושינגטון. היא הגישה במשותף עם ביל האמר את התוכנית America's Newsroom. ב-2010 החלה להגיש תוכנית משלה בשם "America Live with Megyn Kelly", לאחר חופשת לידה ב-2013 החלה להגיש תוכנית יומית בשם "The Kelly File".
ב-2014 נבחרה לאחת ממאה האישים המשפיעים ביותר מטעם "טיים מגזין".
באוגוסט 2015, במהלך עימות בחירות של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות שנערך בקליבלנד, שאותו הנחתה במשותף עם כריס וולאס וברט בייר, הציגה לדונלד טראמפ שאלה בנוגע להתבטאויותיו כלפי נשים, שעוררה עימות ביניהם וסערה תקשורתית. עימות זה, לצד יחסה לטראמפ, השפיע גם על החלטתו מאוחר יותר שלא להשתתף בעימות השביעי שנערך ב-27 בינואר 2016 על ידי רשת פוקס ניוז, עם קלי כמנחת העימות. בחודש אפריל 2016 נפגש טראמפ במשרדו עם קלי לפגישת פיוס, ובהמשך התראיין לתוכניתה החדשה ששודרה בחודש מאי.
בנובמבר 2016 פרסמה את ספר הזיכרונות שלה "Settle for More", בו תיארה את נעוריה, הקריירה שלה, חוויותיה מסיקור מסע הבחירות לנשיאות ב-2016, ואת תחושת העבודה בפוקס ניוז תחת סביבה, לדבריה, של הטרדות מיניות מצד הנשיא המודח של החברה, רוג'ר איילס, ומצד גורמים נוספים – מה שגרר ביקורת מצד מנחה הערוץ ביל אוריילי, שלבסוף פוטר גם הוא בשל תלונות והסדרי תשלומים על התנהגות מינית בלתי הולמת.
בינואר 2017 הודיעה על מעבר לרשת NBC News שם הגישה תוכנית יומית בימים שני עד שישי וכן תוכנית מגזין בימי ראשון, וכן פרשנה בעת סיקורים מיוחדים. תוכנית המגזין עלתה לראשונה ב-5 ביוני 2017 לאחר שתם מועד אי התחרות בהסכם העסקה שלה בפוקס, וכללה ריאיון עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
ב-10 באוקטובר 2018 פוטרה קלי מרשת NBC News בשל אמירה שצביעת הפנים לשחור כמחוות הערצה לידוען שחור אינו דומה למנהג שמכונה בלאקפייס, בליל כל הקדושים.
חיים אישיים
קלי נשואה בשנית ואם לשלושה.
נסיכות רגנסבורג
נסיכות רגנסבורג (בגרמנית: Fürstentum Regensburg) הייתה מדינת לוויין של צרפת בתחומי הקונפדרציה של הריין, שכללה את השטחים של בישופות רגנסבורג לשעבר יחד עם העיר החופשית רגנסבורג, וסופחה בשנת 1810 לממלכת בוואריה.
היסטוריה
לאחר פירוק נסיכות הבוחר ממיינץ בעקבות חילוק נכסי הכנסייה באימפריה הרומית הקדושה, קיבל הארכיבישוף של מיינץ בתור פיצוי את שטחי בישופות רגנסבורג והעיר החופשית רגנסבורג כנסיכות בוחר, שהפכה לאחר פירוק האימפריה הרומית הקדושה לנסיכות. בשנת 1806 הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1809 קיבלה את קוד נפוליאון.
במהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית החמישית נכבשה הנסיכות על ידי הכוחות האוסטרים, וכעבור שלושה ימים נכבשה מחדש על ידי הכוחות הצרפתיים. בשנת 1810 סופחה הנסיכות לממלכת בוואריה, ובתמורה קיבל פון דלברג את הדוכסות הגדולה של פרנקפורט.
טונהפארק
טונהפארק הוא אלבום הסולו השני של הראפר הישראלי טונה. האלבום יצא לאור ב-7 בספטמבר 2017, דרך חברת התקליטים עננה. מהאלבום יצאו הסינגלים "י"א 2", "סחרחורת" ו-"אבודים בחלל" שזכו להצלחה רבה במצעדי הפזמונים.
רקע והפקה
כל שירי האלבום הופקו על ידי ניר דנן ויקיר בן טוב, המפיקים המוזיקליים הקבועים של טונה שהפיקו גם את אלבומו הקודם. באלבום מתארחים בין היתר מיקי גבריאלוב, איתי לוקץ' ואורטגה שהיה בסופרגרופ "שאטגאנז" לצד טונה ושי 360.
"אבודים בחלל", השיר הראשון באלבום, מכיל אלמנטים ערביים ובית בשפה הערבית שבוצע על ידי להקת A-WA.
"גלגל ענק", השיר השני באלבום, כולל סימפול מתוך שיר הנושא את אותו שם בביצוע חלב ודבש וגלי עטרי.
ביקורות
האלבום זכה לביקורות טובות. חלקן יותר וחלקן פחות. הבלוגר ומבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את האלבום בחיוב ואף העניק לו 4.5 כוכבי זהב מתוך חמישה. ב"וואלה! NEWS" כתב נדב מנוחין
למה (בלשנות)
למה (Lemma) היא צורת תפיסה מופשטת בפסיכובלשנות. למעשה הלמה מציגה באופן תאורטי כיצד מילה שנבחרה בנפשנו, מתבטאת בשלבים הראשונים של אופן החיתוך (אופן הפקת העיצורים באיברי הדיבור, בהשפעת מידת החסימה של האוויר בבסיסי החיתוך). הלמה מייצגת משמעות ספציפית, אך כשלעצמה אין לה שום סאונד ייחודי שקשור אליה.
למה לעומת לקסמה בתהליך הלקסיקליזציה
כשאנו מפיקים מילה, ביסודו של עניין אנו מסבים את מחשבותינו לכדי סאונד, תהליך שנקרא "לקסיקלזיציה". רבים מן המודלים הפסיכובלשניים רואים בלקסיקליזציה תהליך שיש בו לפחות שני שלבים:
צ'ובאקה
צ'ובאקה, הידוע גם כצ'ואי (באנגלית: Chewbacca ו-Chewie; נולד בשנת BBY 200) הוא דמות בדיונית, המככבת בטרילוגיה הישנה של סרטי "מלחמת הכוכבים". בסרטים גולם על ידי פיטר מייהו ויונאס סואטמו. הדמות הופיעה בכל סרטי הטרילוגיה המקורית: מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה, מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית ובמלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי וכן בסרטים מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית' החותם את הפרי-לוגיה ובסרטי טרילוגיית ההמשך מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר, מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי ומלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר.
הופעותיו בסרטים
צ'ובאקה הופיע לראשונה בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה. שם, יחד עם חברו, האן סולו (לו הוא חייב חוב חיים, לאחר שסולו הציל את צ'ובאקה ממוות), נשכר על ידי גורם מסתורי להוביל את לוק סקייווקר, אובי ואן קנובי ושני הדרואידים R2D2 ו-C3PO לכוכב אולדריאן. עם זאת, כשהחבורה מוצאת כי כוכב המוות הרס את הכוכב, שני המבריחים מצטרפים לברית המורדים של ליאה. התפתחותם הגדולה של סולו וצ'ובאקה התרחשה בסרטים מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית ובמלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי. שם, וזאת לאחר שהאן סולו מוקפא בפחמן ומועבר לגנגסטר ג'אבה ההאט, צ'ובאקה נהיה לשותף ולתפקיד חשוב בהבסת האימפריה הגלקטית.
בסרט הפריקוול מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית', צ'ובאקה נאבק בצבא הפולש לכוכב הבית שלו, "קאשיק". שם, הוא מקבל סיוע ממסדר אבירי הג'דיי בראשות מאסטר יודה לאחר שפלפטין מגיע למקום. שם, נחשף כי הנשק המסורתי של גזע הווּקים הוא ה"בואקסטאר", נשק הדומה ביותר לרובה קשת.
בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר, צ'ובאקה עוזר למורדים למצוא את לוק סקייווקר ולהחזירו, לאחר שהאן סולו מת, צ'ובאקה טס עם ריי ו R2-D2 לאי ששם נמצא לוק סקיווקר.
לאחר מכן בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי צ'ובאקה נמצא על אי עם לוק סקייווקר וריי בשביל שלוק ילמד את ריי את דרכי הכוח.
בסרט "עלייתו של סקייווקר" נלכד על ידי המסדר הראשון וחולץ על ידי ריי, פין ופו. בהמשך, הוא ולאנדו נשלחים להביא כמה שיותר אנשים במלחמה נגד המשחתות של פלפטין והם מצליחים.
סדרות אנימציה וטלוויזיה
בתוכנית הטלוויזיה "ספיישל מלחמת הכוכבים לחג" משנת 1978, מוצגת משפחתו של צ'ובאקה, החיה בשלווה על כוכב קאשיק. תוכנית הטלוויזיה מורכבת, למעשה, מסיפור מסגרת בו האן סולו וצ'ובאקה מוכרחים לתקן כמה מנזקיו של דארת' ויידר, כשעל צ'ובאקה להגיע לארוחת החג המשפחתית. בפרק הסיום של העונה השלישית של הסדרה מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים, צ'ובאקה נתפס על ידי ציידי "טראנדושאן", אך מחולץ על ידי אסוקה טאנו. צ'ובאקה בונה חללית מרכיבים פגומים, המתפרקת, כשלאחר מכן הוא תוקף את מבצר "טראנדושאן", כשהוא נעזר בחבריו מגזע הווּקי.
ספרים, קומיקס
צ'ובאקה מופיע בטרילוגיית הספרים "הרפתקאות האן סולו" מאת בריאן דיילי שפורסמה במקור בין השנים 1979 ל־1980. משפחתו המורחבת של צ'ובאקה הופיעה בכמה מספרי מלחמת הכוכבים, ובספר "יורשי הכוח", חלק מסדרת "אבירי הג'דיי הצעירים" נחשף כי יש לו אחיין בשם לואובאקה, שהצטרף לאקדמיית הג'דיי. בספר "רומן אדון האופל: עלייתו של דארת' ויידר" מוסבר כי עזב את כוכב ביתו, קאשיק, מכיוון שדארת' סידיוס וויידר שיעבדו את תושבי הכוכב כדי לבנות את כוכב המוות.
הספר "האט גמביט" מסביר כיצד צ'באקה והאן סולו נפגשים לראשונה. האן, סגן בצי הקיסרי, מוצא את צ'ובאקה מחוסר הכרה על סיפון ספינת עבדים. המפקד של האן מורה לו לעזוב את צ'ובאקה, אך האן מסרב ומציל את האסיר חסר האונים. לאחר הכרתו, צ'וובאקה נשבע "חובות חיים" להאן, והשניים הופכים לשותפים עסקיים ולחברים.
ג'יימס גיסט
ג'יימס קלאף גיסט השלישי (באנגלית: James Clough Gist III; נולד ב-26 באוקטובר 1986) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת אסוול ליון-וילרבאן, בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
נעורים וקריירת מכללות
גיסט נולד בעיר אדנה שבטורקיה, בזמן שאביו שירת בבסיס חיל האוויר אינג'ירליק מטעם חיל האוויר של ארצות הברית. בשנות ילדותו התגוררה המשפחה בגרמניה, ובהיותו תלמיד תיכון חזרה למרילנד שבארצות הברית.
בין השנים 2004–2008 למד באוניברסיטת מרילנד, וב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה שיתף פעולה, בין היתר, עם ניק קיינר-מדלי, ג'ון גילכריסט, די. ג'יי. סטרוברי, גריבס ואסקז ולנדון מילבורן. בעונתו האחרונה, 2007/2008, רשם ממוצעי שיא של 15.9 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק.
קריירה מקצועית
בדראפט ה-NBA 2008 נלקח גיסט בבחירה ה-57 על ידי סן אנטוניו ספרס, אך לא זכה לחוזה בקבוצה. בעונתו הראשונה בקריירה שיחק עבור פלקנסטרו ביאלה, אשר רשמה את הישג השיא של המועדון – העפלה לשלב חצי גמר ליגת העל האיטלקית. לאורך עונתו היחידה בקבוצה קלע גיסט 13.0 נקודות והוריד 5.9 ריבאונדים בממוצע למשחק. בקיץ 2009 עבר לקבוצת לוקומוטיב קובאן, אשר סיימה את עונת 2009/2010 במקום החמישי בליגת העל הרוסית.
בעונת 2010/2011 שיחק עבור פרטיזן בלגרד הסרבית, וזכה עמה באליפות הליגה האדריאטית, באליפות ליגת העל הסרבית ובגביע הסרבי. באותה עונה השתתף לראשונה ביורוליג, והעמיד בה ממוצעים של 11.4 נקודות ו-6.9 ריבאונדים למשחק. לקראת עונת 2011/2012 חתם על חוזה בפנרבחצ'ה, אשר הודחה בשלב "16 הגדולות" ביורוליג, וסיימה במקום החמישי בליגת העל הטורקית. באוגוסט 2012 חתם על חוזה באוניקאחה מאלגה, ובעשרת משחקיו עם הקבוצה רשם ממוצעים של 8.6 נקודות ו-4.8 ריבאונדים למשחק.
בדצמבר 2012 הועבר גיסט בטרייד לפנאתינאיקוס, בתמורה לאנדי פאנקו. במאי 2015 הושעה על ידי פיב"א לתקופה של 8 חודשים בשל שימוש בקנאביס. מאוחר יותר קוצרה השעייתו ל-6 חודשים בלבד, ולקראת עונת חזר גיסט לשחק עבור פנאתינאיקוס. לאורך תקופתו בפנאתינאיקוס זכתה הקבוצה 5 פעמים באליפות הליגה היוונית (2013, 2014, 2017–2019) ו-6 פעמים בגביע היווני (2013–2017, 2019), והודחה במשך 7 עונות ברציפות בשלב רבע גמר היורוליג. ממוצעיו של גיסט ב-141 משחקיו בליגה היוונית הם 8.3 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק, וב-181 משחקי הקבוצה ביורוליג קלע 9.1 נקודות והוריד 4.1 ריבאונדים למשחק.
בקיץ 2019 עבר לשחק עבור הכוכב האדום בלגרד, לאחר כ-6 עונות וחצי בפנאתינאיקוס.
אירוויזיון הילדים 2009
אירוויזיון הילדים 2009 היא ההפקה השביעית של אירוויזיון הילדים. התחרות נערכה בארמון הספורט שבקייב, אוקראינה, לאחר שנבחרה על ידי איגוד השידור האירופי לארח את התחרות. בשנה זו התחרו 13 מדינות והולנד זכתה בפעם הראשונה במקום הראשון באירוויזיון הילדים.
סטיבן מלקמוס
סטיבן ג'וסף מלקמוס (באנגלית: Stephen Joseph Malkmus; נולד ב-30 במאי 1966) הוא מוזיקאי אמריקאי, הידוע בתור הסולן והגיטריסט של להקת הרוק האלטרנטיבי פייבמנט. כיום מופיע עם "סטיבן מלקמוס והג'יקס".
אירוויזיון הילדים 2009
המדינה המארחת
ארבע הצעות הוגשו לאירוח התחרות בשנת 2009, ההצעות הוגשו משוודיה (ירדה מהפרק בקיץ 2007 בשל פרישת TV4 מאירוויזיון הילדים 2008), בלארוס, סרביה ואוקראינה לאחר דיון באיגוד השידור האירופי אוקראינה זכתה והחליטה לארח בקייב. בזמן התחרות ובאירועים הנוספים הקשורים לתחרות הופיעו יוליה טימושנקו ו-ויקטור יושצ'נקו.
סטיבן מלקמוס
ביוגרפיה
סטיבן מלקמוס נולד בסנטה מוניקה שבקליפורניה ב-30 במאי 1966 למרי ולסטיבן מלקמוס האב, אשר עבד כסוכן ביטוח. כאשר סטיבן הבן היה בן 8, משפחתו עברה צפונה לסטוקטון. בתור מתבגר, מלקמוס עבד בעבודות מגוונות בהן צביעת מספרי בתים והפיכת המבורגרים בקאנטרי קלאב. בגיל 16, העביר לילה בכלא בגין צריכת אלכוהול, השתנה בשיחים והליכה על גגותיהם של מספר בתי מגורים. מאוחר יותר היה בתקופת מבחן בעקבות שתיית אלכוהול בגיל מוקדם וכמו כן סולק מבית ספרו מכיוון שהלך למסיבה שבה לקחו סמים.
אירוויזיון הילדים 2009
המדינה המארחת
הלוגו שנקרא "עץ החיים" מבוסס על עבודת אומנות של צייר אוקראינית מפורסמת.
סטיבן מלקמוס
ביוגרפיה
מלקמוס למד לנגן בגיטרה על ידי נגינה מול תקליטיו של ג'ימי הנדריקס. בתקופת התיכון, הוא ניגן במספר להקות פאנק בסטוקטון: באג או בונז, דה סטראוו דוגז וקרייסיס אלרט. לאחר סיום התיכון נרשם מלקמוס לאוניברסיטת וירג'יניה - כמו אביו. בזמן לימודיו היה תקליטן בתחנת הרדיו של הקולג'. באותו הזמן הכיר מלקמוס אישים רבים אשר לימים עבדו עמו בפרויקטים מוזיקליים שונים. בשנות ה-80 המאוחרות הועסק מלקמוס כמאבטח במוזיאון הוויטני שבניו יורק יחד עם מכריו מתקופתו כתקליטן: דייוויד ברמן ובוב נסטנוביץ'.
אירוויזיון הילדים 2009
המדינה המארחת
התחרות שודרה בנוסף למדינות המתחרות גם ב-אזרבייג'ן, אוסטרליה ו-בוסניה והרצגובינה.
סטיבן מלקמוס
קריירה
מלקמוס הקים את פייבמנט יחד עם סקוט קנברג (הידוע גם בתור ספירל סטיירס) כשאר התגורר בסטוקטון במהלך שנות ה-80. כאשר שוחרר אלבומם הראשון (Slanted & Enchanted) זכה לשבחים רבים, והלהקה המשיכה לקבל תשומת לב עקבית בהמשך דרכה. פייבמנט, ומלקמוס במיוחד, הוכרזו כמנהיגי ז'אנר האינדי המחתרתי של שנות ה-90. בשנת 2001, בעקבות התפרקות הלהקה ב-1999, הוציא לאור מלקמוס את אלבום הסולו הראשון שלו. בנוסף היה חבר בקבוצת הרוק Silver Jews יחד עם דייוויד ברמן. בשנת 1999, השתתף סטיבן מלקמוס בפרויקט הצד של סוניק יוט' אשר נקרא Kim's Bedroom, לצד הבסיסטית/סולנית קים גורדון, הם לא הוציא אלבום אך ניגנו מספר הופעות חיות. כיום משמש מלקמוס כזמר המוביל של להקת הג'יקס.
ב-23 במאי 2003 במילוואקי, במהלך סיבוב הופעות עם להקתו החדשה - הג'יקס, פתח מלקמוס את ההופעה באמירה "זה לא מאלבומינו הראשון". הלהקה אז החלה לנגן שירי פייבמנט. זוהי הפעם השנייה אי פעם אשר מלקמוס ניגן שירים של להקתו הקודמת מאז פירוק הלהקה ב-1999. הפעם הראשונה הייתה ב-22 באפריל 2002 בברזיל, שם ניגן את השיר "In The Mouth a Desert".
אירוויזיון הילדים 2009
המדינה המארחת
טימור מירושניצ'נקו מנחה תחרות זו הנחה אותה שוב בשנת 2013.
סטיבן מלקמוס
קריירה
ב-2007, סיפק מלקמוס 3 שירים לסרטו של טוד היינס "אני לא שם" המבוסס על סיפור חייו של בוב דילן. מלקמוס הודה כי מעולם לא היה מעריץ מושבע של דילן, אך הבחין כי מעורבותו בסרט גרמה לו "להקשיב לו שוב טיפה יותר מקרוב".
אירוויזיון הילדים 2009
מדינות משתתפות
13 מדינות אישרו את השתתפותן בתחרות: לא היה מקום שלישי בגלל שרוסיה וארמניה זכו שתיהן במקום השני.
סטיבן מלקמוס
קריירה
אלבומו הרביעי של מלקמוס עם הג'יקס (Real Emotional Trash) שוחרר במרץ 2008.
פייבמנט התאחדה במרץ 2010, ומאז יצאה לסיבוב הופעות חובק עולם.
באוגוסט 2011 הוציא לאור מלקמוס את אלבומו החמישי עם הג'יקס (Mirror Traffic).
חיים אישיים
בעקבות התפרקות פייבמנט, עבר מלקמוס לפורטלנד שבאורגון, שם פגש את אשתו, האומנית ג'סיקה ג'קסון הטצ'ינס. לזוג שתי בנות שנולדו ב-2004 וב-2007. ב-2011, לפני הוצאת האלבום "Mirror Traffic", מלקמוס ומשפחתו עברו לברלין. ב-2014 חזרה המשפחה לפורטלנד.
מלקמוס מעריץ ספורט וידוע כשחקן גולף וטניס. בנוסף הוא משחק בקבוצת סופטבול בפורטלנד.
ראובן אלואשווילי
הרב ראובן אלואשווילי היה רב הקהילה היהודית בכותאיסי וממנהיגיה הרוחניים של יהדות גאורגיה בראשית המאה ה-20.
תולדות חייו
נולד בשנת ה'תרי"ח (1855) בכותאיסי לרבי אהרון ב"ר יצחק אלואשווילי, מחכמי העיר. הוסמך לרבנות בשנת ה'תרמ"ז. בשנת ה'תרס"ב התמנה לרב בית הכנסת הגדול בכותאיסי, ובמקביל מונה על ידי השלטונות לתפקיד רב מחוז כותאיסי. בשנת ה'תרס"ו (בגיל 19) ייסד ישיבה בכותאיסי, ועמד בראשה. הוא נחשב לסמוכת רוחנית מהבכירות ביותר בקרב יהודי גאורגיה. בשנת ה'תרע"ב יצא לביקור בארץ ישראל לצורכי גיוס כספים, ואז רקם קשרים עם חכמי ירושלים. בין השאר, הוציא בשיתוף עם הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי ספר "טהרת ישראל" על הלכות טהרת המשפחה בגאורגית יהודית. הוא פעל למינוי רבנים ובעלי תפקידים תורניים אשכנזים בקהילות גאורגיה, כדי לשפר את רמת הרבנות במדינה.
בשנת ה'תרפ"א (1921) עזב את גאורגיה בשל הכיבוש הסובייטי, והשתקע באיסטנבול, שם ייסד בית כנסת וישיבה לקהילה הגאורגית שישבה בעיר, והתמנה כרבה, עד לפטירתו באייר ה'תרפ"ב.
חתנו הרב משה דברשווילי "הקטן" היה תלמידו של הרב ישראל מאיר הכהן ("החפץ חיים"), והיה חבר בפרלמנט הגאורגי כנציג היהודים החרדים במפלגה הסוציאליסטית המנשביקית. לאחר עזיבת חמיו את גאורגיה, הנהיג את הקהילה היהודית בכותאיסי.
השקפת עולמו
הרב אלואשווילי היה מנהיג הזרם החרדי השמרן ביהדות גאורגיה. בשנת 1915, כאשר החל הרב דוד באזוב בפעילות ציונית וניסה לכנס ועידה של כל רבני גאורגיה, הביע התנגדות מרה ונחרצת לפעילותו. התנגדותו הייתה חריפה ביותר, עד שכינה את הציונים "ימח שמם וזכרם" כמו כן, התנגד להכנסת לימודי חול לבתי הספר. בתחומים אלו, הושפע בין השאר מהרב שמואל הלוי לויטין, שליח הרבי שלום דובער שניאורסון לגאורגיה, שהוכרז על ידי הרב אלואשווילי כראש החכמים בגאורגיה. בשנת ה'תרע"ח הקים (בעזרת חתנו) סניף של אגודת ישראל בגאורגיה.
השקפתו ופעילותו האנטי-ציונית עוררה לו התנגדות רבה מקרב החוגים הציונים.
יש הטוענים כי לאחר שראה את סבלם של יהודי גאורגיה תחת השלטון הקומוניסטי, חזר בו מהתנגדותו לציונות.
מחלת לב איסכמית
מחלת לב איסכמית (באנגלית: Ischemic Heart Disease, בראשי תיבות: IHD) היא מחלה המאופיינת באיסכמיה (הפחתת אספקת הדם וכפועל יוצא הפחתה בהובלת החמצן) לשריר הלב. הדבר גורם לחוסר התאמה בין הביקוש של הלב לחמצן לעומת ההיצע שמספק זרם הדם. המחלה נובעת לרוב ממחלת לב כלילית (הנגרמת בשל טרשת עורקים של העורקים הכליליים). הסיכון למחלת לב איסכמית עולה עם הגיל, עישון, יתר כולסטרול בדם, סוכרת ויתר לחץ דם. מחלת לב איסכמית נפוצה יותר אצל גברים ואצל אנשים שקרובי המשפחה שלהם בעלי מחלת לב איסכמית.
הסימנים למחלת לב איסכמית כוללים תעוקת לב (כאב בחזה בשעת ביצוע מאמץ גופני) וירידה בסיבולת הכושר הגופני. מחלת לב איסכמית שאינה יציבה באה לידי ביטוי ככאבים בשעת מנוחה או תעוקת לב אשר מחמירה עם הזמן. ביצוע אבחנה של מחלת לב איסכמית נעשית על ידי בדיקות דם (אנזימי לב), אק"ג, בדיקת לב במאמץ או במהלך צנתור למשל. כתלות בתסמינים ובסיכון, הטיפול במחלת לב איסכמית יכול להיעשות באמצעות תרופות, צנתור או ניתוח מעקפים.
מחלת לב איסכמית מהווה את הסיבה השנייה המובילה למוות בארצות מערביות, וסיבה עיקרית לאשפוזים בבתי חולים. יש חשיבות גבוהה למניעת המחלה על ידי שמירה על דיאטה, טיפול לאיזון סוכרת ושמירה על רמות כולסטרול תקינות וערכי לחץ דם תקינים. נתונים אפידמיולוגיים מצביעים על ירידה בשיעור המוות כתוצאה ממחלת לב איסכמית, כאשר כמחציתם מוסברים על ידי טיפול במחלה עצמה ומחציתם מוסברים על ידי מניעת גורמי הסיכון למחלה. עם זאת, גורמי סיכון כגון השמנה וסוכרת עולים במדינות מפותחות.
תסמינים וסימנים
מחלת לב איסכמית יכולה להיות נוכחת במצבים הבאים:
פתופיזיולוגיה
במצב נורמלי שריר הלב אמור לקבל אספקת חמצן התואמת לביקוש שלו לחמצן, כאשר המרכיבים העיקריים של הביקוש לחמצן כוללים את קצב הלב, מידת התכווצות שריר הלב ומידת המתח המופעל על קירות הלב. דם זורם בעורקים הכליליים הסובבים את הלב, כשמרבית הדם זורם בשעת הדיאסטולה. הוויסות של כלי הדם הכליליים נעשית ברמה המטבולית, כלומר כתוצאה מעלייה בצורך בחמצן על ידי שריר הלב יש התאמה של התנגודת הכלילית לספק דרישה זו, וכן קיים ויסות עצמי, כלומר התנגודת הכלילית מותאמת לשינויים בלחץ הדם על מנת לשמר זרימת דם תקינה לשריר הלב.
היצרות של נהור כלי הדם על ידי תהליך כגון טרשת עורקים מביא להגבלה ביכולת של אותו עורק לספק זרימת דם מוגברת. סיבה נוספת להתפתחות של איסכמיה לבבית היא עלייה משמעותית בדרישות החמצן ללב, כאשר זרימת הדם הכלילית מוגבלת, למשל במקרה בו יש היפרטרופיה קשה של החדר השמאלי כתוצאה מהיצרות מסתם אבי העורקים. מצב זה גורם לתעוקת לב הדומה לתעוקה הנגרמת בשל טרשת עורקים.
טרשת העורקים, ובפרט טרשת עורקים כלילית, היא תהליך שבו מצטברים רבדים טרשתיים בתוך העורקים. ניתוחים שלאחר המוות שבוצעו בעבר הדגימו כי תהליך זה מתחיל לפני גיל 20 וקיים באופן נרחב אצל אנשים מבוגרים גם ללא תסמינים כלל. גורמי הסיכון להאצת התהליך הטרשתי הם רמות כולסטרול גבוהות, עישון סיגריות, יתר לחץ דם וסוכרת. היצרות של העורק באזור מסוים בכ-50% מגבילה את יכולת העורק לספק דם בשעת מאמץ, והיצרות של 80% ומעלה מפחיתה את יכולתו של העורק לספק דם גם בשעת מנוחה או מאמץ מינימלי ועלולה לגרום לתעוקת חזה גם במאמץ גופני קל. אצל אנשים הסובלים מהיצרות העורקים הכליליים לאורך שנים, מתפתחים עורקים מקשרים הקרויים עורקים מקבילניים, המספקים זרימת דם מפצה לשריר הלב. עם זאת, כלי דם אלה אינם מסוגלים לספק דרישות חמצן מוגברות בשעת מאמץ. ככל שהיצרות העורק עצמו מתקדמת, מתפתח מפל לחצים באזור המקורב (פרוקסימלי) לאזור המוצר, לעומת הלחץ באזור שלאחר ההיצרות אשר יורד בעוצמתו.
הפחתת החמצן לשריר הלב בנקודה מסוימת מביאה לירידה ביכולת של אותו מקטע שריר להתכווץ ועלולה להגיע לחוסר התכווצות כלל. באופן נורמלי, שריר הלב מבצע מטבוליזם של חומצות שומן וגלוקוז לפחמן דו-חמצני ומים. בהיעדר אספקת חמצן טובה, חומצות השומן לא יכולות לעבור חמצון והגלוקוז הופך ללקטט, רמת ה-pH בתא יורדת, ויש זליגה החוצה של אשלגן מהתא וקליטה של נתרן, כמו גם הצטברות סידן בציטוזול. בעיה באספקת החמצן האורכת מעל 20 דקות תלווה בנזק קבוע לאזור.