cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גביע אפריקה לאומות 1959
גביע אפריקה לאומות 1959 היה הטורניר השני של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך ברפובליקה הערבית המאוחדת, איחוד בין סוריה למצרים אשר התקיים בין השנים 1958 לבין 1961, בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בטורניר השתתפו שלוש נבחרות בלבד. , ו. המשחקים כולם נערכו בקהיר.
הטורניר נערך, בניגוד לשאר הטורנירים במפעל, בשיטת ליגה ללא פלייאוף. כל הנבחרות התחרו ביניהן, ובסיום הוכתרה הרפובליקה הערבית המאוחדת כאלופת אפריקה.
בית היתומות הכללי ע"ש דוד וינגרטן
רקע
בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, כאשר חלק ניכר מתושבי ירושלים סבלו מעוני, החולי והתמותה ממחלות היו נפוצים ומספר האלמנות והמשפחות מרובות הילדים היה רב, כבר פעלו כמה בתי יתומים בעיר. אולם אלו התקיימו בדוחק ולכן, למרות הצורך, לא הוקם בית יתומות בעיר. בשנת 1903 ניסה יעקב אהרן לאפינער לגייס כספים להקמת בית יתומות בירושלים.
גביע אפריקה לאומות 1959
מחמוד אל-גוהארי, שלימים אימן את נבחרת מצרים במשך 14 שנים, זכה בתואר מלך השערים של הטורניר עם שלושה כיבושים.
בית היתומות הכללי ע"ש דוד וינגרטן
שנים ראשונות
באפריל 1904 פורסם בחבצלת: על הקמת בית היתומים מסופר שהרב דוד וינגרטן שמע קולה של ילדה יתומה בוכה והחליט להביאה לביתו במאה שערים. אשתו, מרים יהודית, הסכימה לטפל בה והזוג החל לאסוף אליו יתומות נוספות מתוך חמלה וחסד. בשנת 1902 הזוג קלט את שתי הבנות הראשונות למעונם. בשנה לאחר מכן כבר אכלסו עשר בנות בדירה שכורה. על פי גרסה אחרת, המייסד היה אהרן איטינגר ווינגרטן סייע לו.
באוגוסט 1905 התפרסם בהצפירה: עניין זה נשתנה במהרה וגם בית היתומות שלח שליחים ברחבי העולם היהודי לקיבוץ נדבות לאחזקתו.
בתחילת 1907 כבר היו בירושלים שני בתי יתומות, האחד של היישוב הישן שקלט המוני בנות, 40 ביוני 1907, והשני, בית היתומות של חברת עזרה שקלט מספר מוגבל של בנות והשקיע יותר בהכשרתן. מנהלי המוסד היו דוד וינגרטן ואהרן זליג אטינגר.
המוסד הוכר רשמית על ידי השלטון העות'מאני ומורים שעבדו בו היו פטורים מגיוס. כמו כן, קיבל המוסד רשות לקיים הגרלות לצורך גיוס כספים.
בסוף שנת 1909, בקשה אשתו של ריצ'רד גוטהייל לסייע לבית היתומות. בביקור במקום הזדעזעה מהתנאים, וכך מתוארים הדברים בעיתונו של אליעזר בן-יהודה: גברת גוטהייל הציעה לסייע כספית למוסד כדיח לנקותו ולקנות מגבות וכלים אישיים לכל אחת מהבנות וכן בקשה שילמדו את הבנות עברית, כתיבה, חשבון וכלכלת בית. כן בקשה גוהייל למנות ועד נשים המקובלות על מנהלי המוסד להשגחה על התנאים במקום. האחראים הסכימו לכל התנאים, אולם הסכמות לא הושגו מאחר שהם סירבו לדרישתה של גוהייל לפיקוח של רואי חשבון על חשבונותיהם. אך למרות שלא הגיעו להסכמות, אנשי בית היתומות מינו ועד נשים לפיקוח על המוסד שכלל את אשתו של יוסף מיוחס, והכניסו מורים ללמד אותן. הם גם דאגו לנקיון והכניסו מנהלת. במרץ 1911 קיימו מכירה של פירות עבודתן של הילדות. בשנת 1911 היו בבית היתומות כ-75 יתומות. היתומות לא נשלחו מתוך עיקרון לבתי ספר אלא למדו במקום קריאה וכתיבה בעברית, מעט חשבון, היסטוריה וידיעת הארץ. כן לימדו את הבנות תפירה. בית היתומות היה אחד מ-13 מוסדות מרכזיים בירושלים שעסק באיסוף כספים בארצות הברית.
בסיכום של מוסדות ירושלים בסוף 1917 תיאר את בית היתומות:
במאה שערים
הדירה השכורה שהיה המעון הראשון של בית היתומות, הייתה דירה בעלת שני חדרים, בבית ברחוב מאה שערים 65. מאוחר יותר נשכר הבית כולו, ובכל עשרת חדריו שוכנו כחמישים יתומות.
ברחוב אתיופיה
בשנת 1910 עבר בית היתומות לבניין בית הקיסרית טאיתו, שבחצר הכנסייה האתיופית ברחוב אתיופיה. בניין זה, ששימש את בית הספר בצלאל בין השנים 1906-1908, אכלס כבר כשמונים יתומות. במהלך מלחמת העולם הראשונה הבניין ניזוק מהפגזות וכמה יתומות נפצעו. לאחר המלחמה גבר הצורך בסיוע ליתומות חדשות והוחלט להקים בניין חדש שלשמו רכש וינגרטן אדמות ליד שכונת קריית משה בעיר. אבן הפינה לבניין החדש הונחה באוגוסט 1928 אך כתוצאה ממחסור בכספים עקב הפעילות השוטפת ותשלומי המשכורות לעובדים, שבקושי הספיקו, נאלץ וינגרטן למכור חלק מהאדמות ולהעביר את בית היתומות למקום אחר.
בבית הספר אליאנס
בשנת 1930 שכר וינגרטן את בניין בית הספר אליאנס "תורה ומלאכה" של חברת כל ישראל חברים ברחוב יפו, מזרחית לרחוב כי"ח וצפונית לרחוב אגריפס. הכניסה לבית היתומות הייתה מרחוב אגריפס 40. בית היתומות קיבל אליו בנות מכל עדות ישראל, כולל בנות ממוצא אשכנזי, ספרדי, בוכרי, מרוקאי, פרסי, גרוזיני וסורי. מכאן נובע שמו "בית היתומות הכללי", בניגוד לבתי יתומים ויתומות אחרים אשר סווגו לפי עדות, כמו בית היתומים הספרדי הסמוך. בבניין זה שהו כמאתיים יתומות. עם מותו של הרב דוד וינגרטן בשנת 1941 עבר ניהול בית היתומות לידי בנו, הרב אהרון יוסף וינגרטן. בית היתומות התקיים במקום זה עד שנת 1956. בתקופה זו קלט אליו הארגון בנות שהתייתמו עקב המרד הערבי הגדול, מלחמת העולם השנייה ומלחמת העצמאות. עם העליות לארץ וגידול האוכלוסייה כך גדל גם מספר היתומות שביקשו מחסה.
בניין זה, שבו שהה בית היתומות 26 שנים, נבנה בשנת 1880 ונהרס בתחילת שנות ה-70 על ידי חברת "כלל", שהקימה במקומו את מרכז כלל, חרף המחאה שקראה לשמר את הבניין ההיסטורי. כל שנותר מהבניין הוא שער הכניסה הראשית לבניין ההיסטורי מרחוב יפו, שהועתק ממקומו המקורי וניצב היום סמוך למרכז כלל בהמשך הרחוב.
בקריית משה
בשנת 1963 נפתח האגף החדש לבנות העל-יסודי בסמינרים ובבתי הספר המקצועיים, ובשנת 1968 נפתח אגף נוסף לשיכון בוגרות המוסד.
הרב יחיאל פישל וינגרטן ניהל את בית היתומות משנת 1975, בעזרת בנו, הרב דוד וינגרטן.
ביוני 1982 נרשם בית היתומות כעמותה בישראל. ושמו הרשמי כיום הוא "בית היתומות הכללי ירושלים", אך הוא ידוע גם בשם "בית היתומות הכללי ע"ש וינגרטן". הוא פועל כפנימייה חרדית לבנות יתומות ולבנות ממשפחות מצוקה, לצד פעילות ארגון הנוער בנות בתיה.
מטרת העמותה כפי שהיא מנוסחת באתר גיידסטאר היא: "להחזיק ולנהל מעון היתומות הידוע בשם בית היתומות הכללי בירושלים לספק את צרכייהם הרוחניים וחומריים של היתומות ולחנכן ברוח הדת."
בשכונה, בסמוך למוסד, קיימת כיכר וינגרטן הקרויה על שם מייסד בית היתומות.
צילומיו של צדוק בסן
אחד המתעדים החשובים ביותר של בית היתומות הוא הצלם הירושלמי החרדי צדוק בסן, שצילם בין היתר ישיבות וכוללים, רבנים חשובים ומוסדות ציבוריים, צילם בעיקר את הפעילויות והיתומות של בית היתומות הכללי במשך 32 שנים, מהקמת בית היתומות בשנת 1902 ועד שנת 1934. התמונות נועדו למטרת גיוס תרומות לארגון. בסן תיעד את היתומות בחדריהן ובפיעלויות שונות כמו בשיעורים, בחדר האוכל, בטיולים, באירועים ועוד. התמונות גם מתעדות את הבניינים בהם פעל בית היתומות, במאה שערים, ברחוב האתיופים ובבניין בית הספר אליאנס. בסן הפסיק לתעד את פעילות בית היתומות בשנת 1934 מכיוון שהוא לא הסתגל למעבר מצילומים על תשלילי זכוכיות (לוחיות נגטיב מזכוכית) לסרט צילום מצלולואיד שחל בתקופה זו. בסן נפטר כחודשיים לפני שבית היתומות נחנך במשכנו החדש בקריית שרת, ב-1956.
בין התאריכים 24 בספטמבר ל-13 בנובמבר 2005 התקיימה תערוכת הצילומים של בסן בבית האמנים בירושלים. התערוכה, שאותה אצר גיא רז, נקראה "צדוק בסן - יתומות". עם תחילת התערוכה יצא לאור קטלוג שאותו ערך האוצר.
סרטה של סיון ארבל
תיעוד נוסף לבית היתומות הוא הסרט התיעודי "יום ולילה" שבוים על ידי סיון ארבל בשנת 2005. הסרט מתעד את סיפורה של אישה שהתחנכה בבית היתומות בילדותה ומציג את הווי החיים בפנימיה. הסרט זכה בפרס הסרט הישראלי הטוב ביותר לשנת 2005 בפסטיבל הסרטים התיעודיים דוקאביב.
פזמון
ישראל טלר כתב עבור בית היתומות שיר שהושר על ידי הבנות לכבוד ביקורו של החכם באשי, חיים נחום אפנדי.
דידיוס יוליאנוס
מַרְקוּס דִידְיוּס סֶוֶורוּס יוּלִיָאנוּס אוֹגוּסְטוּס (בלטינית: Marcus Didius Severus Julianus Augustus; 133- 1 ביוני 193 לספירה) היה קיסר ושליט האימפריה הרומית למשך 66 יום, מה-28 במרץ עד ל-1 ביוני 193. הוצא להורג על ידי יורשו לכס הקיסרות, ספטימיוס סוורוס, במהלך מלחמת האזרחים של 193-197.
ילדות
יוליאנוס נולד לקוינטוס פטרוניוס דידיוס יוליאנוס ואמיליה קלרה בעיר מדיולאנום, תאריך לידתו המדויק אינו ידוע; דיו קסיוס מציין אותו ב-29 בינואר 133, ומחבר היסטוריה אוגוסטה מציין את יום לידתו ב-27 בפברואר 137. סביר להניח, עקב האמינות הירודה של ההיסטוריה אוגוסטה, כי התאריך הראשון הוא המדויק מבין השניים.
קריירה מוקדמת
יוליאנוס חונך בידי דומיטיה לוקילה, עם מרקוס אורליוס. הוא שירת במספר תפקידים אופייניים לבני המעמד הגבוה בדרכם לתואר הסנטורי. בגיל 20 היה לטריבון בלגיון הרומי, ואף זכה להיות קווסטור בשנת 157. בימי שלטון מרקוס אורליוס, זכה יוליאנוס לשרת כאחראי על המקדשים והמשחקים, היה לפראיטור, וכמו כן שירת כמשנה למושל אסיה ואפריקה, ועמד בראש אחד הלגיונות שהגנו על נהר הריין.
כעבור זמן מה, מונה למושל גאליה בלגיקה והדף את פלישת שבטי הצ'אוצ'י, ניצחון שזיכה אותו במשרת הקונסול בשנת 175 (בגיל 42), יחד עם הקיסר העתידי פרטינקס. בתום ימיו כקונסול מונה למושל דלמטיה, ומאוחר יותר למושל של אזור בגרמניה. עם מות מרקוס אורליוס, ועליית בנו, קומודוס, לשלטון הוכרח יוליאנוס לפרוש מתפקידו ומונה לפרפקט ומאוחר יותר למושל אפריקה.
יוליאנוס קיסר
הקיסר קומודוס נרצח בשנת 193, ואותו ירש פרטינקס. ברם, גם האחרון לא הצליח לשמור על משרתו לזמן ארוך לפני שנרצח אף הוא. יש הטוענים כי פרטינקס התבטא בעד ירושתו על ידי יוליאנוס, אך אין זו עובדה ברורה בשל המקור המפוקפק שמביא אותה. מכל מקום, לאחר רצח פרטינקס ערך המשמר הפרטוריאני מכירה פומבית לתפקיד הקיסר. טיטוס פלאביוס סולפיקיאנוס, שתפקידו הפוליטי אפשר לו לדרוש את הכתר, פנה למשמר הפריטוריאני עם הצעה של 20,000 מטבעות לכל חייל, אם יהפוך לקיסר.
יוליאנוס מצידו הציג בפני המשמר הצעה של 25,000 מטבעות, והוכרז בידי המשמר כקיסר. פסקניוס ניגר, מושל סוריה, קלודיוס אלבניוס, מושל בריטניה וספטמיוס סוורוס, מפקד הצבא בפאנוניה התמרדו כנגד יוליאנוס.
סוורוס צעד לרומא עם צבאו, בעוד שיוליאנוס ננטש על ידי חייליו. באחד ביוני הסנאט הכריז על סוורוס כקיסר, ויוליאנוס הוצא להורג.
הפועל באר שבע דימונה
הפועל באר שבע/דימונה היא קבוצת כדורסל ישראלית המיצגת את הערים באר שבע ודימונה, המתמודדת בליגת העל ובליגה הבלקנית.
היסטוריה
המועדון נוסד ב-1954 על ידי קבוצת עולים חדשים ממצרים. בהמשך איתן וגמן שהגיע לעיר ללמד במכללה לחינוך גופני ע״ש קיי ושיחק אז במכבי חיפה, ובמשך שנים רבות אימן בליגות הכדורסל הנמוכות היה זה שהוביל את הקבוצה. ב-1976, במקביל לזכיית קבוצת הכדורגל באליפות בפעם השנייה, העפילה הקבוצה לליגה הארצית, שהייתה אז הליגה השנייה בחשיבותה בישראל. בשנות ה-80 העפילה הקבוצה לליגת המשנה פעמיים, ובשנות ה-90 התפרקה.
בשנת 2002 הוקמה הקבוצה מחדש תחת הדרכתו של המאמן ישראל ברוך, ששימש בעבר עוזר מאמן של קבוצות ליגת העל כגון מכבי גבעת שמואל ועירוני רמת גן, ואימן במשך חמש שנים את בית"ר באר שבע. באותה שנה הוקמה מחלקת הנוער של הקבוצה.
איש העסקים ושחקן העבר דרור סוויסה סייע לברוך בהיבט הכספי, וכן האחים יוסי ורועי שוורץ המנהלים את מועדון הפורום בעיר. בעונת פעילותה הראשונה, נרשמה הקבוצה לליגה ב', ובסיומה העפילה לליגה א', שם שיחקה עונה אחת שבסיומה העפילה למחוז דרום של הליגה הארצית. בעונת סיימה הקבוצה במקום הראשון עם מאזן של 21 ניצחונות והפסד בודד, והעפילה לליגה הלאומית.
קרחון באומן
קרחון באומן (באנגלית: Bowman Glacier) הוא קרחון החודר עמוק אל הקרקע שתחתיו. הקרחון ממוקם ברכס קווארלז, באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
הפועל באר שבע דימונה
היסטוריה
הקבוצה סיימה את משחקי הליגה הסדירים במקום השביעי והעפילה למשחקי הפלייאוף של הליגה. בשלב רבע הגמר, אליו הגיעה ללא יתרון ביתיות, הדיחה את סגנית מוליכת הטבלה הפועל נצרת עילית, בסדרה בת 3 משחקים (2-1). בשלב חצי הגמר פגשה את אליצור קריית אתא, אותה הדיחה בסוויפ של 2-0. האדומים נעצרו רק בסדרת גמר הפלייאוף, שמובילה לליגת העל, שם נוצחו על ידי הפועל חולון, בתום דרמה גדולה שכללה חמישה משחקים צמודים.
קרחון באומן
אורכו של הקרחון 70 קילומטרים.
הפועל באר שבע דימונה
היסטוריה
בעונת העפילה הקבוצה שוב למשחקי הפלייאוף, אך הודחה על ידי אליצור מכבי נתניה בשלב רבע הגמר. בקיץ 2008 הורדה הקבוצה לליגה הארצית בשל בעיות תקציביות, שמנעו ממנה להעמיד את התקציב הדרוש לצורך השתתפות בליגה.
קבוצת הבוגרים התפרקה בתחילת עונת בעקבות התמשכות הבעיות הכלכליות והניהוליות. עמותת "עתיד הנגב", בראשות מריו לוי (יו"ר) ואבי ברמי (מנהל), שהוקמה בקיץ 2008, לקחה על עצמה את ניהול מחלקת הנוער של המועדון החל מעונה 2008/2009.
בקיץ 2009 לקחה על עצמה קבוצת אוהדים, בראשות העיתונאי אייל חטב, להקים מחדש את קבוצת הבוגרים, בסיוע עמותת "עתיד הנגב". בעונת 2009/10, שיחקה הקבוצה הבוגרת בליגה ב' ובסיום העונה עלתה לליגה א'. עונה לאחר מכן, התמודדה כנגד הירידה לליגה החמישית והבטיחה את מקומה בליגה במחזור האחרון.
בתחילת עונת 2011/2012 אוחדה קבוצת הבוגרים של המועדון עם קבוצת בית"ר באר שבע לקבוצת אחת עירוני באר שבע אשר שיחקה בליגה הארצית. החזרה לליגה הארצית התאפשרה נוכח העפלתה של בית"ר באר שבע לליגה הארצית עונה קודם לכן. מחלקת הנוער נשארה תחת חסותה של עמותת "עתיד הנגב". במקביל, החזיק המועדון המאוחד בקבוצת בת, ששיחקה בליגה א'.
בקיץ 2012, עם פירוק האיחוד עם בית"ר באר שבע והתפרקותה של קבוצת הבת עם ירידתה לליגה ב', הצטרף לעמותת "עתיד הנגב" איש העסקים המקומי כפיר ארזי. ארזי לקח את הקבוצה תחת חסותו כבעלים וכספונסר ראשי, הקים מחדש את קבוצת הבוגרים, ובסיום אותה העונה שבה הקבוצה לליגה א'.
בקיץ 2013 הגיעו ראשי מועדון הפועל באר שבע ובית"ר/עירוני באר שבע להבנה כי הדרך להצלחה מחייבת את שיתוף הפעולה המלא בין המועדונים, מה שסלל את הדרך לאיחוד מלא בין שני המועדונים תחת השם "הפועל באר שבע". הפועל באר שבע המאוחדת והמחודשת סיימה את עונת 2013/2014 במקום הראשון בליגה א' מחוז דרום עם מאזן 1-21 ושבה בתום העונה לליגה הארצית.
קרחון באומן
מקור השם
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי ריצ 'רד בירד.
הפועל באר שבע דימונה
היסטוריה
בקיץ 2014 חתמו ראשי הקבוצה על שני הסכמי שיתוף פעולה משמעותיים וארוכי טווח. הראשון - עם מועצה אזורית בני שמעון והשני - עם בית ההשקעות אלטשולר שחם. בעקבות ההסכם הראשון, שמה של הקבוצה שונה לשם "הפועל באר שבע בני שמעון".
קרחון באומן
מקור השם
הקרחון נקרא על שם ישעיהו באומן, גאוגרף נודע, שהיה הנשיא של אוניברסיטת ג' ונס הופקינס, הממוקמת בעיר בולטימור שבמדינת מרילנד, שבארצות הברית. בין השנים 1935–1949, והיה המנהל של החברה הגיאוגרפית האמריקאית, בין השנים 1915 – 1935.
הפועל באר שבע דימונה
היסטוריה
ב-29 במרץ 2015 הבטיחה את עלייתה לליגה הלאומית לאחר ניצחון ביתי בתוצאה 56:82 על הפועל לוד.
בעונת העפילה הקבוצה לסדרת גמר הפלייאוף של הליגה הלאומית בה ניצחה את מכבי קריית גת 3-0 בסדרת הגמר בסיומה העפילה הקבוצה לליגת העל בכדורסל לראשונה בתולדותיה.
בעונת 2022/2023 בליגה הבלקנית העפילה הקבוצה לגמר ושם ניצחה את קייבי פיה בתוצאה 99–95 וזכתה בתואר ראשון בתולדותיה.
בעל אידיאלי (סרט, 1999)
בעל אידיאלי (באנגלית: An Ideal Husband) הוא סרט קולנוע משנת 1999 המבוסס על המחזה "בעל אידיאלי" מאת אוסקר ויילד. בסרט מככבים ג'רמי נורת'ם, רופרט אוורט, ג'וליאן מור, מיני דרייבר וקייט בלאנשט. במאי הסרט הוא אוליבר פארקר.
הסרט נבחר לסרט הסוגר את פסטיבל הקולנוע בקאן לשנת 1999.
תקציר העלילה
סר רוברט צ'ילטרן הוא פוליטיקאי מצליח, חבר בממשלה, אמיד ובעל לאישה אוהבת. כל זה נמצא בסכנה כשמופיעה בלונדון גברת צ'יבלי ובידה עדות מרשיעה למעשה שחיתות בעברו סר רוברט. הוא פונה בבקשת עזרה מידידו הטוב לורד גורינג, שנראה שהוא הולל ובטלן לאכזבתו הרבה של אביו. גורינג מכיר את ליידי צ'ילטרן והוא מוצא פתרון כדי לעזור לחברו.
קבלה וביקורת
הסרט קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים כגון רוג'ר איברט. ב-"Paper Magazine" תואר הסרט כ"קומדיה שנונה". במגזין אנטרטיינמנט ויקלי נכתב שהסרט "מהנה". בעיתון הניו יורק אובזרבר נכתב שהסרט "משעשע מאוד". באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 86%.
פרסים
ג'וליאן מור הייתה מועמדת לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר של מבקרי הקולנוע של שיקגו, פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בקומדיה או במחזמר ולפרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר. מור זכתה בפרס "National Board of Review" לשחקני המשנה הטובה ביותר.
קלאוס אבנר
קלאוס אֶבְּנֶר (בגרמנית: Klaus Ebner; נולד ב-8 באוגוסט 1964 בווינה, אוסטריה) הוא סופר ומתרגם אוסטרי. עוסק בכתיבת מסות, פרוזה וחיבורים בגרמנית, וכן שירה בגרמנית וקטלאנית.
ביוגרפיה
אבנר למד שפות רומאניות, בלשנות גרמנית ותרגום באוניברסיטת וינה ב-1982. בתקופה זו עבד במגזין ספרותי בווינה. בשנות ה-90 כתב בעיקר מאמרים וספרים בנושא תוכנה ורשתות מחשבים. ב-2001 למד בווינה כלכלה אירופאית, ובמקביל פרסם בגרמניה חיבור אודות האיסלמיזם באירופה, וסיפורים העוסקים בציוויליזציה המוסלמית. ב-2007 נסע לאנדורה במסגרת מלגת ספרות שקיבל מממשלת אוסטריה, וכתב מאמר אודות מדינה זו. בשנה זו פרסם אוסף ראשון של סיפורים קצרים, "Lose (Destinies)", עליו זכה בפרס ספרות אוסטרי לסופרים חדשים.
דן שפירא
דן שפירא (נולד ב-28 בנובמבר 1980) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע ישראלי. זוכה "פרס התיאטרון לשחקן המבטיח" על משחקו במחזה "אקווס".
ביוגרפיה
שפירא נולד וגדל בתל אביב, בן יחיד למשפחה ממוצא ליטאי ותימני. בנו של מנהל מחלקת התרבות לשעבר בגלי צה"ל, מולי שפירא. דודו הוא המשפטן עמוס שפירא. למד בגימנסיה הרצליה במגמת כימיה וצרפתית, וכן מוזיקה קלאסית בקונסרבטוריון במשך 12 שנים.
בצה"ל שירת בלהקה הצבאית של חיל האוויר. לאחר מכן פנה ללימודי תיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
בטלוויזיה ובקולנוע
בשנת 2002 השתתף בתוכנית המערכונים "עם ישראל לייב", שעלתה בערוץ 10. באותה שנה לקח חלק בפאנל התוכנית "סקר הסקס הגדול" ששודרה ב-yes.
בשנת 2003 שיחק את התפקיד הראשי בסרטו של אייל חלפון "תיאום כוונות" המבוסס על ספרו של חיים סבתו.
בשנת 2004 השתתף בתפקיד אורח בתור סתיו בסדרה "שמש".
בשנת 2009 הצטרף שפירא לעונה השנייה של הסדרה הקומית "מסודרים" בערוץ 2 של קשת בתפקיד סער שקד.
בנוסף, שיחק בתפקיד הראשי במיני-סדרה "מה שנחוץ לרווק" בהוט 3, שהתבססה על ספרהּ של ג'יין אוסטן "גאווה ודעה קדומה" ובוימה על ידי עירית לינור, גילם שפירא את דמותו של מר דארסי.
ב-2010 שיחק בסדרה "עספור" של HOT.
באותה השנה לוהק לתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "הצרות שלי עם נשים" בערוץ 10, העוסקת בגבר שלא מסתדר עם זוגיות.
ב-2011 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה של זכיניית ערוץ 2 "רשת", "סימני שאלה", המספרת על עולמם של יוצאים בשאלה.
בשנת 2012 השתתף בסדרת הדוקו-ריאליטי "גולסטאר" של HOT.
ב-2015 החל לשחק בסדרת המתח "המדרשה" בערוץ 2 של רשת.
בשנת 2017 הגיש את תוכנית "הרמב"ם היומי" בערוץ 20.
בשנת 2018 שיחק בסרטו של נדב לפיד "מיומנו של צלם חתונות" לצד אוהד קנולר ונעמה פרייס. הסרט זכה בפסטיבל קורטס לקולנוע בפורטוגל.
בשנת 2018 הנחה את התכנית "סלפי ירושלים" בערוץ 20 - ברחבי העיר העתיקה בירושלים.
ב-2019 התארח בסדרה הקומית "זאת וזאתי" ברשת 13.
ביולי 2020 הנחה את התכנית השבועית "להיות ראשון" לצד יונתן גלעד בערוץ "הידברות" תוכנית העוסקת בהתפתחות תודעתית ומחשבתית.
מ-2021 ועד היום מנחה שפירא תוכנית שבועית בשם "שאלת הרב הראשי", עם הרב הראשי לישראל דוד לאו בעכשיו 14.
בקיץ 2021 שיחק שפירא דמות של חקלאי בעונה 4 של רצים למשנה. בדצמבר 2021 שיחק שפירא את דמות ראש העיר בסדרה "בלאקספייס".
ב-2023 השתתף בסדרה "השגרירות" ברשת 13.
בתיאטרון
בשנת 2006 לוהק לתפקיד דקין במחזה "נערי ההיסטוריה" בתיאטרון בית ליסין, בבימויו של מיכה לבינסון.
בשנת 2007 גילם את התפקיד הראשי בהצגה "מייק" - הדרמה המוזיקלית של תיאטרון בית ליסין שגוללה את סיפור חייו של מייק ברנט.
בשנת 2008 לוהק לתפקיד הראשי במחזהו השערורייתי של פיטר שאפר "אקווס", לצדו של השחקן הוותיק דורון תבורי. במרכז המחזה חוקר פסיכיאטר נודע סדרה של פגיעות בסוסי רכיבה בחווה באנגליה. בחקירה מתברר כי הפגיעות בוצעו על ידי נער בן 17, אלן סטראנג, המגולם על ידי שפירא. המחזה מפורסם בשל סצנת העירום שלו ושל השחקנית יובל שרף. על משחקו זכה ב"פרס התיאטרון לשחקן המבטיח".
בשנת 2009 עבר לתיאטרון הקאמרי ושיחק בהצגה "הבדלה" מאת שמואל הספרי ובבימויו.
בשנת 2011 גילם את זוהר ארגוב במחזה על חייו - "זהר", לצד שלמה וישינסקי. באותה שנה גם גילם את דמותו של רומיאו בהצגה "רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר לצד השחקנית נלי תגר ובבימוי של נועם שמואל. בעת החזרה הגנרלית נפל מהבמה ושבר את רגלו. הצגת הבכורה בוטלה, אך יומיים לאחר ביטול הצגת הבכורה, חזר לבמה וגילם את רומיאו כאשר רגלו נתונה בגבס. במאי ההצגה, נועם שמואל, שינה את בימוי הסצנות כדי להתאימן למצבו החדש של שפירא וקיים במהלך אותו היום חזרות נוספות.
בשנת 2012 שיחק בתפקיד הראשי ב"קומדיה של טעויות" מאת שייקספיר לצד עידו מוסרי ויניב ביטון ובבימוי של משה קפטן.
בפברואר 2014 שיחק בהצגה "הכיתה שלנו" בבימוי של חנן שניר וגילם את זיגמונט. ההצגה זכתה בפרס הצגת השנה.
בינואר 2015 גילם במחזמר "שיער" את דמותו של קלוד הופר בוקובסקי לצדם של עוז זהבי, חן אמסלם ומירב פלדמן ובבימוי של משה קפטן.
ביוני 2016 החל לגלם את נריק בהצגה "הזאבים" של הלל מיטלפונקט בתיאטרון הקאמרי.
ב-2016 החל לשחק את דמותו של תומאס שטוקמן בהצגה "אויב הציבור" - עיבוד מודרני למחזה אויב העם מאת איבסן אותו כתב יחד עם הבמאי יונתן אסתרקין.
ב-2018 שיחק את דמותו של הסופר שלום אש במחזה "מעשיה מגונה" בבימוי יאיר שרמן בתיאטרון הקאמרי.
ב-2019 גילם את הפרופסור במחזה "אוליאנה" לצד ג'וי ריגר בתיאטרון הקאמרי בבימויה של שרה פון שוורצה, וכן שימש בתור מנחה במופע תל אביב הקטנה.
באפריל 2020 החל לגלם את תפקיד המנחה בערב השאנסונים "לילה בפריז" בבימוי גלעד קמחי בתיאטרון הקאמרי.
בשנים 2019–2020 הופיע ברחבי הארץ עם מופעו "מסע ישראלי" ועם המופע "לך לך" יחד עם הנגנים ניצן עין הבר, חגי אלקיים, שי חמני, יגאל ברעם.
באוקטובר 2021 שיחק במחזה "אדיפוס המלך" בתפקיד אדיפוס בתיאטרון נוצר.
ב-2022 החל לשחק במחזה "כימים אחדים", שהמחיז וביים חנן שניר על פי מאיר שלו בקאמרי.
ב-2023 החל לשחק בהצגה ״פיקוח נפש״ בתיאטרון הקאמרי, וכן בהצגה ״על הסף״ בתיאטרון יפו, מחזה מאת מוטי לרנר בבימוי הדר גלרון, לצד השחקן יצחק חזקיה. מיוני 2023 משחק בתיאטרון הקאמרי בהצגה המבוססת על הסרט "איש הגשם" לצד דביר בנדק, בבימויה של דפנה זילברג.
חיים אישיים
ב-2014 נישא לתמר ג'רבי. לזוג שני בנים.
מאדמא
מאדמא (בערבית: مادما), הוא כפר פלסטיני השוכן בוואדי מדרום להר גריזים שבשומרון ושייך לנפת שכם. הכפר שוכן מעט דרומית לשכם, על כביש 'עוקף שכם', בין הכפרים בורין ועסירה אל-קבלייה ובקרבת ההתנחלויות יצהר והר ברכה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 2,128 תושבים בשנת 2016.
היסטוריה
בגבעה מדרום לכפר ממוקמת "ח'רבת חלס" בה שרידי מצודה מזמן מרידות השומרונים בתקופה הביזנטית. הכפר עצמו הוקם במאה ה-17 בתקופה העות'מאנית כשלוחה של עסירה אל-קבלייה הממוקמת כק"מ מדרום מערב.
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 170 מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-210 מוסלמים אשר שכנו ב-70 בתים.
ב-1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 230 מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 3,748 דונם. בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עברה מאדמא משליטה בריטית לירדנית.
לאחר 1967
בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, עברה מאדמא משליטה ירדנית לישראלית. ב-1983 הופקעו אדמות של תושבי הכפר לצורך הקמת היאחזות נח"ל, שאוזרחה כהתנחלות יצהר מדרום לכפר.
לאחר הסכם אוסלו, 62% מאדמות הכפר (כ-2,367 דונם) מוגדרים כשטח B, וה-38% הנותרים (כ-1,457 דונם) מוגדרים כשטח C.
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, שונה תוואי כביש 60 כך שיעקוף את שכם מדרום-מערב. הכביש החדש נסלל על אדמות הכפר, בסוללה גבוהה הצמודה לבתי הכפר מצפון. תחתיו, במנהרה, ניצב הכביש המוביל אל הכפר. בשל כך, על מנת להגיע לעיר שכם נוסעים תושבי הכפר ברשת דרכים מקומית.
בעשור השני של המאה ה-21 החל הכפר לסבול מאירועי יידוי אבנים והצתות של כלי רכב ושדות. לטענת תושביו וארגונים שונים, אלה אירועי תג מחיר שמבצעים תושבי ההתנחלות יצהר.
בכפר הוצבה אנדרטה לזכר עמר מחמד זיאדה, מבצע הפיגוע במסעדת השווארמה בהרצליה, 2002.
סלים טועמה
סלים מודי טוּעמה (בערבית: سليم طعمه; נולד ב-9 באוגוסט 1979) הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי נוצרי המשמש כעוזר המאמן בקבוצת הפועל תל אביב שאיתה זוהה כשחקן. לזכותו 13 הופעות ושער אחד במדי נבחרת ישראל.
קריירה
טועמה שיחק במחלקת הנוער של גדנ"ע יהודה וזכה יחד עם נבחרת הנוער הישראלית במקום השלישי באליפות אירופה בשנת 1996. בעונת 1998/1999 עלה לקבוצת הבוגרים של הפועל תל אביב, ובעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע המדינה לאחר ניצחון על בית"ר ירושלים במשחק הגמר. טועמה נחשב לאחד מ"תינוקות קשטן", ארבעה שחקנים (יחד עם כפיר אודי, עמרי אפק ופיני בלילי) שהיו בני טיפוחיו של מאמן הקבוצה, דרור קשטן, והיוו גורם משמעותי בזכייתה של הקבוצה בדאבל בעונת 1999/2000. כמו כן היה שותף למסע הגדול של הקבוצה בגביע אופ"א בעונת 2001/2002, בו העפילה לרבע הגמר ונעצרה רק אחרי הפסד למילאן האיטלקית, ובאותה עונה גם זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו.
בעונת 2003/2004 עבר טועמה למכבי פתח תקווה, עמה זכה גם כן בגביע הטוטו. בעונה לאחר מכן הוא חתם בקייסריספור הטורקית, אך באמצע העונה הוא חזר לפתח תקווה בטונים צורמים, לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות. בעונה זו עזר למכבי פתח תקווה לסיים במקום השני, הגבוה בתולדותיה. בעונה שלאחר מכן היה שותף להעפלתה של הקבוצה לשלב הבתים של גביע אופ"א.
לקראת עונת 2006/2007 חזר טועמה להפועל תל אביב. בעונה זו שב טועמה להצטיין במדים האדומים, כשזכור במיוחד משחק הניצחון של הקבוצה על פריז סן-ז'רמן בצרפת במסגרת שלב הבתים של גביע אופ"א, בו כבש טועמה צמד שערים ובישל שער נוסף, בדרך לניצחון 4–2. בסיום העונה זכה עם הקבוצה בפעם השלישית בגביע המדינה.
בתום משא ומתן ממושך חתם בסטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית לעונת. טועמה זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות רצופות. בראשונה מביניהם היה מהשחקנים הבולטים בקבוצה, אך בעונתו השנייה בקבוצה, לאחר חילופי מאמנים, איבד את מקומו בהרכב. בעונת עבר לקבוצת לאריסה מליגת העל היוונית.
ב-22 באוגוסט 2010 השתחרר טועמה מלאריסה, וב-31 באוגוסט חזר לקדנציה שלישית בהפועל תל אביב כשחתם בקבוצה לשנתיים. ב-25 במאי 2011 הבקיע את שער הניצחון והיחיד לטובת הפועל במשחק גמר גביע המדינה נגד מכבי חיפה. ב-15 במאי 2012 התמודדה הקבוצה בפעם השנייה ברציפות מול מכבי חיפה במשחק הגמר. במשחק זה בישל טועמה את שער הניצחון של נוסא איגיבור בדקה ה-92 והשלים זכייה חמישית בגביע המדינה. במהלך השנתיים סיים עם הקבוצה פעמיים ברציפות במקום השני בליגה.
בקיץ 2012 האריך טועמה את חוזהו בהפועל תל אביב בשנתיים נוספות. ב-8 במרץ 2014 כבש את שערו ה-44 בליגה במדי הקבוצה, בניצחון 5–4 על מ.ס. אשדוד, והוא מדורג במקום העשירי בטבלת מלך השערים של הפועל תל אביב בכל הזמנים. בתום עונת 2013/2014 שוחרר מהמועדון, לאחר שערך במדיה בסך הכל 286 הופעות בליגת העל. לזכותו של טועמה 57 בישולים במדי הפועל תל אביב, והוא מדורג במקום השני בטבלת שיאני הבישולים של המועדון, אחרי משה סיני.
ב-20 ביולי 2014 חתם טועמה בהפועל בני לוד מהליגה הלאומית. ב-15 באוגוסט ערך את הופעתו הראשונה במדי הקבוצה וכבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 1–0 על הפועל רמת גן במסגרת גביע הטוטו. ב-9 בדצמבר זכה עם בני לוד בגביע הטוטו לליגה הלאומית, כשפתח בהרכב הקבוצה בניצחון 2–0 על בני יהודה במשחק הגמר. בסך הכל כבש בעונת 2014/2015 שלושה שערים ב-37 הופעות בליגה הלאומית, וסייע לקבוצה להיאבק על העלייה לליגת העל, אך לבסוף סיימה בני לוד במקום השלישי בטבלה.
ב-17 ביולי 2015 חתם טועמה במכבי שעריים מליגה א'. בעונתו הראשונה בקבוצה העפיל עמה לליגה הלאומית, ובעונת 2016/2017 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לליגה הלאומית. ב-2 בפברואר 2017 הודיע טועמה על פרישה ממשחק פעיל, והמשיך במועדון עד תום העונה כעוזרו של המאמן אופיר חיים.
נבחרת ישראל
בשנת 2000 היה מעורב ב"פרשת הנבחרת הצעירה", במסגרתה הואשם יחד עם עוד שישה שחקנים מהנבחרת הצעירה של ישראל בהפרת תקנון ההתאחדות לכדורגל בכך שבילה עם צעירה ערב משחק הנבחרת. בית הדין של ההתאחדות השעה את טועמה לשנתיים מפעילות בנבחרות הלאומיות ועוד שנתיים על תנאי, אך הוא זכה לחנינה בינואר 2002.
טועמה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל ב-15 באוגוסט 2005 במשחק ידידות מול נבחרת אוקראינה שנערך בקייב. מאז ועד שנת 2010 רשם 13 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שער אחד, במשחק מול נבחרת לוקסמבורג במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. את הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-12 באוגוסט 2009, במשחק ידידות מול נבחרת צפון אירלנד בווינדזור פארק.
לאחר הפרישה
ב-20 ביוני 2019 צורף טועמה לצוות המקצועי במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. ב-22 ביולי 2020 מונה טועמה לתפקיד עוזר המאמן בקבוצת הבוגרים של המועדון.
חיים אישיים
במאי 2016 התחתן טועמה עם זוגתו לים.
Physical (שיר של דואה ליפה)
Physical (בעברית: פִיזִיקָלִי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית דואה ליפה, מתוך אלבומה השני Future Nostalgia. השיר יצא לאור ב-31 בינואר 2020, כסינגל השני מתוך האלבום על ידי חברת תקליטים וורנר רקורדס.
רקע וכתיבה
ב-20 בינואר 2020, רמזה ליפה בעמוד הטויטר שלה "תזכרו את הסימנים ..." לאחר יממה צייצה גם "עוד יום קרוב יותר". יומיים לאחר מכן פרסמה תמונות של עצמה רוקדת בליווי מילות השיר המשוערות. ב-24 בינואר, חשפה ליפה את עטיפת האלבום ותאריך היציאה. בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
התנועה האסתטית
בריטניה
הרקע לצמיחת התנועה האסתטית בבריטניה היה תחושת רתיעה מהעיצובים הפונקציונליים והכעורים ("החומרנות הגסה") של המוצרים והחומרים שאפיינו את חידושי הטכנולוגיה. לטענתם עצם השימוש בחומרים "מודרניים" כפלדה וזכוכית תעשייתית אין פירושם שיש לעצב מבנים ומוצרים באופן תכליתי ומכוער, אלא להפך, הם מאפשרים הצגת יופי והחדרתו לכל שכבות האוכלוסייה ותחומי החיים. כן יצאה התנועה כנגד מוסרנות היתר של התקופה הוויקטוריאנית שנטתה להצניע צבעים בוהקים והופעה מוחצנת ויוצאת דופן. התנועה צמחה מתוך התנועה האמנותית של הפרה-רפאליטים בהשפעת הרעיונות הצרפתיים של "אמנות לשם אמנות" וכתביו של המבקר ולטר פייטר, מרצה לאמנות הרנסאנס באוקספורד שכתב בספרו הקנוני The Renaissance: Studies in Art and Poetry מ-1873 ש"יש לבעור תמיד בלהבה חזקה, כמו אבן חן יקרה... לשמר את האקסטזה הזאת זה פירושה של הצלחה בחיים".
בבריטניה הייתה התנועה תנועת פילוסופים של האסתטיקה והאמנות וציירים, אליה הצטרפו יוצרי מלאכת-יד ומעצבי פנים. חברי התנועה לא רק יצרו אלא ביקשו "לחיות בתוך יופי", כאשר יופי התפרש כשימוש עז בצבעים, בדים, אבני חן וכדומה.
בית התנועה היה בגלריה גרוסוונור שנפתחה ב-1877 ברחוב בונד בלונדון. עיצוב הפנים כלל ציפוי זהב ושיש והקירות היו בגווני משי צהוב וירוק. הגלריה הציגה מיצירות האסתטיציסטים, קיימה ערבי קריאת שירה והייתה למקום אופנתי. אחד מאורחי הקבע במקום היה הסופר וקובע הטעם אוסקר ויילד.
ברחוב ריג'נט בלונדון פתח ארתור ליברטי ב-1875 את חנות הכלבו "ליברטי" שהציעה חפצים מן המזרח הרחוק והמזרח התיכון ופריטי לבוש ססגוניים שעוצבו ברוח ימי הביניים או ירידים מזרחיים וכדומה. ציירים יכלו להלביש דוגמניות בשמלות ססגוניות אלה, לעטרן בתכשיטים מהחנות, ולציירן בסטודיו שהיה בחנות. בעקבות חנות זו נפתחו בסביבה חנויות "אסתטיקה" נוספות.
מעצרו של אוסקר ויילד, הדמות הציבורית המזוהה ביותר עם התנועה וערכיה, ב-1895 בעוון "סדומיות", אישש את חשדו של הציבור לגבי זיקתה של התנועה לעבריינות וגרם לירידתה ממרכז הזירה.
צרפת
בצרפת התמקדה התנועה בעיקר ביצירה ספרותית ושירית. לפי תפיסת "האמנות לשם אמנות" שהגה תאופיל גוטייה, אין צורך שהשיר יהיה מובן, נושא תוכן מוסרי או לומר דבר מה, די בכך שיהיה יפה, מפעים, מרגש וחד-פעמי ביופיו.
לטבים
מקור העם הלטבי הוא בלטביה שהייתה מוכרת בעבר כ"ליבוניה" או כ"לטגליה", ואשר התפתח לאומה הלטבית. כמו שאר המאפיינים הלטבים גם השפה הלטבית הושפעה מסביבתה. במשך השנים הושפעה התרבות הלטבית ומנהגיה בעיקר מהתרבות הגרמנית והסקנדינבית. התרבות הנוצרית שכיום שולטת בעם הלטבי הגיעה לאזור לטביה בסביבות המאה ה-11. רוב הלטבים הם לותרנים, מלבד אלו ששוכנים במזרח לטביה, שם הדת השלטת היא הנצרות הקתולית.
רובה המוחלט של האומה הלטבית חי כיום בלטביה, והיתר מתגורר בעיקר ברוסיה (קרוב לגבול הלטבי), בבריטניה ובצפון אמריקה. במשך 150 שנים נשלטו הלטבים על ידי האימפריה הרוסית ולאחר מלחמת העולם הראשונה זכו לעצמאות קצרה של כ-22 שנים. לאחר קריסת ברית המועצות זכו הלטבים לעצמאות מחודשת הקיימת עד היום, אשר זכתה לרוב מוחלט של הכרה עולמית. בעיני רבים העם הלטבי וארצו הוא מרכז התרבות והאזור הבלטי.
ריקוד האסם
ריקוד האסם (באנגלית: The Barn Dance) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לאקרנים לראשונה בשנת 1929, הרביעי בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והראשון מבין תריסר הסרטים הקצרים שיצאו במהלך אותה שנה. הוא בוים על ידי וולט דיסני ואב אייוורקס ששימש בתור האנימטור הראשי. על כרזת הסרט הכותרת כתובה כ"ריקוד אסם" (Barn Dance), בעוד שהכותרת המלאה מופיעה בפתיח הסרט.
עלילה
"ריקוד האסם" אשר מופיע בכותרת הסרט הוא האירוע שמפגיש את מיני מאוס ושני המחזרים שלה: מיקי ופיט. האחרונים וכלי הרכב שלהם נראים לראשונה מגיעים לביתה של מיני בניסיון לאסוף אותה לריקוד. מיקי מופיע בעגלה עם הסוס שלו בעוד פיט במכונית שזה עתה נרכשה.
מיקי המתוסכל מנסה לפתור את הבעיה שלו על ידי הנחת בלון במכנסיים שלו, שנראה שעוזר לו להיות "קל רגליים", והוא ניגש לבקש ממיני ריקוד נוסף. מיני מסכימה ומופתעת לגלות כי כישורי הריקוד שלו השתפרו. פיט, שמגלה במהרה את הטריק של מיקי, חושף אותו ומצביע עליו בפני מיני, שנגעלת בעליל מניסיון ההונאה שלו. כתוצאה מכך, היא עוזבת את מיקי וממשיכה לרקוד עם פיט, ומשאירה את מיקי בוכה על הרצפה.
הפקה
כמו הסרט הקודם של מיקי, "ספינת הקיטור וילי" משנת 1928, סרט זה תוכנן כסרט קולי, ויש בו הרבה שימושים בשמע, כולל מיקי שמשתמש בברווז חולף כצופר למכונית שלו. גם סצנת הריקוד בסרט מדגימה את הכישרון ההולך וגובר של הסטודיו בשילוב פעולות מצוירות עם קצב מוזיקלי.
סגנון הלבוש והמכונית של פיט היו ההשראה להופעתו בסרט הקצר "השג לך סוס!" משנת 2013.
ביקורת
עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily", כתב העת "Motion Picture News" ומגזין וראייטי נתנו לסרט ביקורות אשר החמיאו על האפקטים הקוליים והצד הקומי שבו.
אגם אנריקיו
אגם אנריקיו (בספרדית: Lago Enriquillo) הוא אגם מלח ברפובליקה הדומיניקנית. שטחו 375 קמ"ר, והוא האגם הגדול ביותר באיים הקריביים. בגובה של 27 מטר מתחת לפני הים, הוא גם המקום הנמוך ביותר באיים הקריביים. מאז ראשית המאה ה-21 התרחב שטחו של האגם ובין 2004 ל-2013 הכפיל את שטחו. האגם קרוי על שם אנריקיו, ממנהיגי הטאינו באזור, שמרד בספרדים במאה ה-16.
האגם מצוי בעמק ביקוע שנוצר לפני כמיליון שנים בהעתק העתק אנריקיו-פלאנטן גארדן. אגן הניקוז שלו כולל 10 נחלים. אלה שזורמים מצפון הם נחלים איתנים, ואלה שזורמים מדרום הם נחלים אכזבים. האגם עצמו אינו מתנקז לנחלים אחרים. באגם אי אחד, קבריטוס (Cabritos). בעבר היו בו שני איים נוספים, ברבריטה ואיסליטה, אך הם שקעו ב-2011, בעקבות עליית מפלס האגם.
באגם חיים תנינים אמריקניים ופלמינגואים אמריקניים.
עליית המפלס
בראשית המאה ה-21 החל לעלות מפלס מי האגם, וכתוצאה מכך גדל שטחו באופן משמעותי. בשנת 2004 היה שטחו 164 קמ"ר, ובשנת 2013 כבר היה שטחו למעלה מפי שניים מכך, 375 קמ"ר. הדעות באשר לסיבות לעליית המפלס חלוקות. בין הסיבות האפשריות נמנו גידול בכמות המשקעים, עלייה בסחף הזורם לאגם בשל בירוא יערות ואקלים מתון יותר, שגרם לקצב התאדות איטי יותר של מי האגם.
עליית המפלס הציפה שטחים חקלאיים רבים באזור, וחקלאים רבים איבדו את פרנסתם. גם אם ירדו מי המפלס בעתיד, לא יהיו עוד האדמות ראויות לעיבוד חקלאי, בשל המלחת מי התהום. ההצפות מאיימות גם על העיר בוקה דה קאצ'ון, שכמה מבתיה כבר הוצפו.
אלה בן בעשא
אֵלָה בן בַּעְשָׁא הוא דמות מקראית, מלך ישראל, לפי הכרונולוגיה המסורתית מלך על ממלכת ישראל בשנים 883 עד 882 לפנה"ס, איש שבט יששכר, הוא עלה למלוכה לאחר מות אביו, בעשא בן אחיה מלך ישראל. ימי מלכותו לא נמשכו זמן רב ולא מסופר רבות על מפעלי חייו, מלבד על מלחמה שערך נגד פלשתים.
כמו אביו, ניסה גם אלה להמשיך במאבק עם יהודה, אך מאמצו המיידי היה להמשיך בניסיון לכיבוש גבתון, במטרה לכתר את יהודה ממערב ולנתק את המגע הישיר בין ממלכת יהודה לפלשת וכך נאמר בספר מלכים: "וְהָעָם חֹנִים עַל-גִּבְּתוֹן אֲשֶׁר לַפְּלִשְׁתִּים". מסתבר שהמלך עצמו לא חונך ברוח לחימה, ובחר לבלות את זמנו - בעת שצבאו חנה "על גבתון אשר לפלשתים" - בתרצה, עיר בירתו, תוך שתייה לשכרה. וכך מסופר על נסיבות מותו: זמרי שהיה שר של אלה רצחו, ומלך אחריו במשך שבוע, עד להריגתו בידי עומרי ועליתו לכס המלוכה של בית עומרי.
פקטוליט
פקטוליט הוא מינרל אינוסיליקטי (סיליקט במבנה בצורת שרשרת) של נתרן, סידן והידרוקסיד, השייך לקבוצת הפירוקסנואידים.
הרכב
נוסחת המבנה הכימי של הפקטוליט היא (NaCa2Si3O8(OH. המינרל יוצר תמיסה מוצקה עם המינרל סרדניט ((Na(Mn++Ca)2Si3O8(OH).
קריסטלוגרפיה
הפקטוליט מתגבש במערכת הטריקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "טריקלינית רגילה" (או גם טריקלינית-פינקואידית) וחבורת סימטריות מרחבית "". הפרמטרים של תא היחידה הם : Åa=7.99, b=7.04Å, c=7.02Å, וגודל הזוויות הן α=90.52°, β=95.21° ו-γ=102.53°. ככל מינרל אינוסילקטי בנוי הפקטוליט משרשרת של ארבעונים של סיליקה. יש לפקטוליט פולימורף (או מדויק יותר, פוליטייפ) מונוקליני טבעי נדיר שקיבל תחילה את הכינוי "פאראפקטוליט", במקביל לכינוי שקיבל פולימורף דומה של וולאסטוניט, אבל בעקבות המלצות ה-IMA ב-1962 לגבי הוולאסטוניט, שונה גם שם הפולימורף של הפקטוליט ל"פקטוליט-M2abc".
תכונות פיזיקליות
המינרל מופיע בדרך כלל כמקבצים סיביים, עמודיים או מחטיים הקורנים ממרכז משותף באורך עד 15 ס"מ או כמסה דמוית אשכול ענבים או חסרת צורה. גבישים בודדים נדירים מאוד, צורתם פריזמה מוארכת. קיימת במינרל תופעת גבישים תאומים מהסוג "תאומי מגע". לפקטוליט יש פצילות מושלמת בשני כיוונים שהזווית ביניהם קרובה לישרה, עקב כך נשבר המינרל לשבבים לבנים חדים. שבבים אלו דמוי מחטים הם נוקשים וחדים מאוד וטיפול בלתי זהיר במינרל עלול לגרום לחדירתם מתחת לעור. מהרגע שחדרו מתחת לעור הם בלתי נראים, וכיוון שהם נוטים להישבר קשה מאוד להסירם והם גורמים לכאבים עזים. לכן מומלץ לשטוף ידיים בזרם חזק לאחר המגע במינרל מבלי לשפשפם. הקשיות של המינרל נמוכה-בינונית, 5-4.5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 2.84 גרם לסמ"ק. המינרל מתמוסס בחומצת מלח.
תכונות אופטיות
אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדמי השבירה של הפקטוליט הם: nα=1.594-1.610, nβ=1.603-1.614 ו-nγ=1.631-1.642. השקיפות של גבישי הפקטוליט נעה משקיפות מלאה דרך שקיפות למחצה ועד אטומה, צבעם בדרך לבן או חסר צבע, צהבהב, אפור ואף כחול חיוור עד כחול בהיר בסוג לרימר. בשקף מנוסר הפקטוליט חסר צבע. בחשיפה ממושכת לאוויר נוטה המינרל לקבל גוון חום עד שחור בשל חמצון. הברק של הפקטוליט הוא זגוגי עד משיי. הנפיצה של המינרל נעה בין חלשה לחזקה מאוד. המינרל פלואורסצנטי. בקרינת על סגול בגלים קצרים הוא פולט קרינה בגוון ורוד, ובגלים ארוכים הוא פולט קרינה בגוון צהוב או כתום-ורוד. הפקטוליט ניחן בתכונת הטריבולומנסציה (פליטת אור כשהמינרל נשבר).
גילוי ומקור השם
המינרל נתגלה לראשונה ב-1828 בהר באלדו (Baldo) בנפת טרנטו שבמחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה. מקור השם מיוונית "פקטוס" שפרושו "מהודק היטב" בהתייחס למבנהו.
הפולימורף הטבעי "פקטוליט-M2abc" נתגלה במכרה ראושרמלה (Rauschermühle) בסמוך לכפר נידרקירכן (Niederkirchen) במדינת ריינלנד-פפאלץ שבגרמניה, וקיבל את שמו הנוכחי ב-1978.
שימושים
השימוש העיקרי בפקטוליט הוא כמינרל פופולרי לאספנים בשל הצורות המעניינות בהם הוא מופיע ככדורים או כסיבים מוארכים הקורנים ממרכז משותף, אם כי נדרשת זהירות יתר במגע עם דגימות אלו בשל הנטייה של המינרל להתפצל לשבבים לבנים חדים. שבבים אלו דמוי מחטים הם נוקשים וחדים מאוד וטיפול בלתי זהיר במינרל עלול לגרום לחדירתם מתחת לעור. מהרגע שחדרו מתחת לעור הם בלתי נראים, וכיוון שהם נוטים להישבר קשה מאוד להסירם והם גורמים לכאבים עזים.
סוג מיוחד ונדיר של פקטוליט שיש לו גוון כחול בהיר המכונה "לרימר" (או גם לורימר) משמש כאבן חן יקרה.
היסטוריה
היה זה רק ב-1974, כאשר ניצוץ כחול על החוף למרגלות רכס הרי באהורוקו (Bahoruco) לכד את תשומת לבם של נורמן רילינג (Norman Rilling), אמריקני מתנדב מחיל השלום ומקומי בשם מיגל מנדס (Miguel Méndez) והם התכופפו לבחון את מקורו על מנת "לגלות מחדש" את הלרימר. המקומיים שהאמינו שהאבן הגיעה מהים כינו את אבן החן "אבן כחולה". מיגל מנדס החליט לכנות את האבן על ידי תחילת שמה של בתו (לריסה) והמילה בספרדית לים (mar) וטבע את המונח "לרימר". במהרה התברר כי האבנים שנתגלו בחוף הוא תוצאה של סחף והאבנים נשטפו לחוף על ידי הנהר באהורוקו. חיפוש במעלה הנהר גילה את המקור האמיתי של האבנים, מחשוף סלעי בשם "לוס צ'ופדרוס" (Los Chupaderos), האתר היחיד בעולם, נכון ל-2009, בו יש לרימר.
"לוס צ'ופדרוס" – הוא מחשוף סלעי, כעשרה קילומטרים דרומית מערבית לעיר באראהונה, באזור הדרומי מערבי של הרפובליקה הדומיניקנית. צלע ההר מנוקב כיום בכ-2,000 פירים אנכיים. ההר מוקף ביערות ופסולת מכרות בגוון כחול.
גאולוגיה
סלעים געשיים, אנדזיט ובזלת שנוצרו בתקופת המיוקן התפרצו בתוך סלעי הגיר של החוף הדרומי של האי. סלעים אלו הכילו חללים שהתמלאו מאוחר יותר במגוון מינרלים כולל בפקטוליט הכחול. מילוי זה היה אירוע שניוני בתוך הזרמים הגעשיים והדייקים. כאשר סלעים אלו עברו בליה נסחפו גושי הפקטוליט במדרון והגיעו עד לחוף. הנהר באהורוקו סחף את המשקעים נושאי הפקטוליט לים. זרם המים שגלגל את האבנים על קרקעית הנחל ליטש את הלרימר הכחול וגרם לאבנים אלו לבלוט בינות לחצץ הכהה שעל קרקעית הזרם.
שימוש בתכשיטנות
תכשיטים בהם משובץ לרימר נמכרים ברפובליקה הדומיניקנית, ובמקומות נוספים באיים הקריביים. לרוב משבצים את הלרימר בתכשיטים מכסף, ובמקרים נדירים יותר בזהב.
איכות האבן נקבעת על פי צבעו. בתחתית הסקאלה מצוי הלרימר הלבן הנחשב באיכות נמוכה, ובקצה הסקאלה הלרימר בגוון כחול געשי. תכשיטים יקרים מנצלים אבנים בגוון שנע מכחול-שמיים ועד כחול געשי, לעיתים קרובות תוך שילוב ביניהם. גוונים ירוקים מוכרים גם הם, אבל הם מורידים מאיכות האבן אלא אם כן מדובר בירוק עז. תכלילים אדומים בלרימר מעידים על כמויות זעירות של ברזל.
מקור ותפוצה
הפקטוליט הוא מינרל עיקרי בסיאניט נפליני, כמו כן תוצר של פעילות הידרותרמית בחללים בבזלות ובסלעי דיאבז, בסלעי סרפטיניט ובפרידוטיט. הפקטוליט מופיע כמעט תמיד יחד עם זאוליטים.
הפקטוליט הוא מינרל נפוץ מאוד. מקומות בהם ניתן למצוא את המינרל כוללים את הר באלדו (Baldo) בנפת טרנטו שבמחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה); חצי האי קולה ברוסיה; לנדאפלוט (Lendalfoot) באיירשייר (Ayrshire) שבסקוטלנד; ברגן היל (Bergen Hill) במחוז הדסון (Hudson), במילינגטון שבמחוז מוריס שבניו ג'רזי, ובמגנט קוב (Magnet Cove) שבמחוז גרלנד (Garland) שבארקנסו שבארצות הברית; ואת הר סנט-אילר באזור מונטרז'י (Montérégie) שבדרום הפרובינציה של קוויבק שבקנדה.
שני סוגים של פקטוליט מצויים כל אחד רק במקום אחד בעולם. הפולימורף הטבעי "פקטוליט-M2abc" מצוי רק במכרה ראושרמלה (Rauschermühle) בסמוך לכפר נידרקירכן (Niederkirchen) במדינת ריינלנד-פפאלץ שבגרמניה, והלרימר מצוי כאמור אך ורק ב"לוס צ'ופדרוס", כעשרה קילומטרים דרומית מערבית לעיר באראהונה, באזור הדרומי מערבי של הרפובליקה הדומיניקנית.
אוניברסידד קאתוליקה
קלוב דפורטיבו אוניברסידד קאתוליקה (ספרדית: Club Deportivo Universidad Católica) הוא מועדון כדורגל צ'יליאני מפורסם מהעיר סנטיאגו, בירת צ'ילה. אוניברסידד קאתוליקה הוא אחד משלושת המועדונים הגדולים לאורך השנים בצ'ילה, ביחד עם קבוצות אוניברסידד דה צ'ילה וקולו-קולו, והקבוצה זכתה ב-14 אליפויות לאומיות ו-5 גביעים. כמו כן, הקבוצה זכתה בגביע הקופה אינטראמריקנה בעונת 1993. לקבוצה קבוצת מילואים, המשחקת בליגה השלישית בצ'ילה ומאגדת בתוכה שחקנים עד גיל 20 של המועדון.
היסטוריה
המועדון אוניברסידד קאתוליקה הוקם באופן רשמי בשנת 1937 על ידי סטודנטים של אוניברסיטת אוניברסידד קאתוליקה דה צ'ילה. באופן לא רשמי, הקמת קבוצה לסטודנטים באוניברסיטה החלה כבר בסביבות שנת 1910 כאשר סטודנטים באוניברסיטה שיחקו מספר משחקי כדורגל, בעיקר חובבניים מול סטודנטים מהאוניברסיטה השכנה והמתחרה בסנטיאגו, אוניברסידד דה צ'ילה.
עם הזמן התארגנה הקבוצה באופן מסודר וב-21 באפריל 1937 הוקם רשמית מועדון הכדורגל אוניברסידד קאתוליקה שהחל את דרכו בליגת המשנה הצ'יליאנית מול היריבה, אוניברסידד דה צ'ילה. לאורך השנים הפכו המפגשים בין שתי הקבוצות הללו למעניינים מאוד בכדורגל הצ'יליאני וזה נחשב למשחק הדרבי הבכיר של צ'ילה.
ההופעה המכובדת ביותר של קאתוליקה בגביע הליברטדורס, המפעל החשוב ביותר בדרום אמריקה הייתה בעונת 1993, כאשר כבר בשלב הבתים הוגרלו הקבוצות הצ'יליאניות (קאתוליקה וקוברלואה) בהגרלה קלה יחסית נגד הקבוצות מבוליביה, סן חוסה דה אורורו וקלוב בוליבר, קאתוליקה סיימה כראש הבית עם שתי תוצאות תיקו 1-1 מול קוברלואה וניצחונות 5-2, 3-0 ו-4-1 על הקבוצות מבוליביה אך הפסד מפתיע, בלה פאז לבוליבאר 3-1 לא הפריעו והקבוצה סיימה ראשונה והעפילה לשלב שמינית הגמר. בשלב שמינית הגמר פגשה בקבוצת אתלטיקו נסיונל מקולומביה ולאחר שהמשחק הראשון בסנטיאגו נגמר בניצחון 2-0 לקאתוליקה המשחק השני נגמר בהפסד חוץ 2-1 שהספיק לה להמשיך לשלב רבע הגמר. בשלב רבע הגמר פגשה בקבוצת ברצלונה האקוודורית וניצחה בשני המשחקים, דבר שהעלה אותה למשחקי חצי הגמר, מול אמריקה קאלי מקולומביה שנגמר בניצחון ביתי 1-0 ותיקו בחוץ 2-2 שהספיקו לקאתוליקה להעפלה היסטורית לגמר הטורניר. הקבוצה הוגרלה בגמר מול קבוצת סאו פאולו מברזיל. המשחק הראשון, בסאו פאולו נגמר בניצחון ברזילאי מוחץ 5-1 כך שגם ניצחון בסנטיאגו בתוצאה 2-0 לא הספיק לקאתוליקה והיא הוכתרה כסגנית מחזיקת הגביע לעונה זו, ההישג הגדול ביותר של הקבוצה ביבשת דרום אמריקה.
הבחירה הדמוקרטית
תולדות המפלגה
ביולי 1999 פרשו רומן ברונפמן ואלכסנדר צינקר מישראל בעליה, על רקע אי הסכמה עם עמדת המפלגה, במיוחד בנושאים חברתיים, והתנגדות להסכם הקואליציוני בין ישראל בעליה וממשלתו של אהוד ברק, שכללה גם את ש"ס והמפד"ל. לאחר הפרישה הקימו ברונפמן וצינקר סיעה עצמאית, תחילה הייתה הסיעה ללא שם, לאחר שישה ימים נבחר השם "מחר - מפלגת חברה ורפורמות", שם שהוחלף לאחר שלושה חודשים ל"בחירה דמוקרטית". במהלך הכנסת ה-15 דובר רבות על אפשרות צירופה של הבחירה הדמוקרטית למפלגות אחרות, כשהבולטת ביניהן הייתה שינוי, אך לבסוף נשארה הסיעה עצמאית.
ב-24 בנובמבר 2002, לקראת הבחירות לכנסת ה-16, החליט רומן ברונפמן לרוץ יחד עם מרצ ברשימה משותפת שכללה גם את תנועת שח"ר, שבה שוריין לו המקום החמישי. אלכסנדר צינקר, שלא היה שותף לאידאולוגיה הסוציאל-דמוקרטית של ברונפמן, פרש והקים את סיעת אזרח ומדינה, שרצה לכנסת ברשימה עצמאית, אך לא עברה את אחוז החסימה.
ברונפמן נבחר לכנסת ה-16 לאחר שהרשימה המאוחדת של מרצ ושותפותיה זכתה בשישה מנדטים. בתחילת 2004 התאחדה מרצ עם תנועת שח"ר. ברונפמן בחר שלא להצטרף לאיחוד ושמר על עצמאות מפלגתו, אם כי נשאר חבר בסיעה המשותפת. לקראת הבחירות לכנסת ה-17 הצהיר ברונפמן כי בכוונתו להוביל את מפלגתו בצורה עצמאית, אך התחרט כחודשיים לפני הבחירות והסיר את מועמדות מפלגתו.
מאז תום כהונתה של הכנסת ה-16 נותרה הבחירה הדמוקרטית "מפלגת מדף" שלא התמודדה בבחירות לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש הסכים רומן ברונפמן כי המפלגה תשמש כפלטורמה לחבירתו של יאיר גולן למפלגת מרצ, כך שיאיר גולן, עד אותה עת חבר מפלגת ישראל דמוקרטית, יעבור למפלגה ויחתום בשמה על הסכם איחוד המפלגה עם מרצ. גולן לא השלים את המהלך מסיבות טכניות, הוצב במקום ה-7 ברשימת העבודה-גשר-מרצ על חשבון המכסה של מרצ ונבחר לכנסת.
אנדריי טושב
אנדריי סלאבוב טושב (בבולגרית: Андрей Славов Тошев; 16 באפריל 1867, סטארה זאגורה, האימפריה העות'מאנית – 10 בינואר 1944, סופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית), היה מדען ופוליטיקאי בולגרי, אשר כיהן ב-1935 למשך מספר חודשים כראש ממשלת ממלכת בולגריה.
בין 1909 ל-1913 כיהן טושב כשגריר ממלכת בולגריה בסרביה וסייע לכינון הליגה הבלקנית. לאחר תום מלחמת הבלקן השנייה וחתימת הסכם בוקרשט (1913), מונה טושב לשגריר באימפריה העות'מאנית ובין 1913 ל-1914 הוצב באיסטנבול. טושב היה מלוכן ונחשב איש אמונה של משפחת המלוכה הבולגרית בכלל ושל המלך בוריס השלישי, בפרט. ב-21 באפריל 1935 פיטר המלך את ראש הממשלה פנצ'ו זלאטב ומינה במקומו את טושב. בנובמבר נערכו בבולגריה בחירות כלליות. המלך בוריס השלישי הטיל על נאמנו גאורגי קיוסאיבנוב להרכיב ממשלה ולעמוד בראשה.
עמית ענבר (טניסאי)
עמית ענבר (נולד ב-15 בפברואר 1985) הוא טניסאי ישראלי שבשיאו (אוגוסט 2006) היה במקום ה-561 בסבב ה-ATP, אז במקום ה-6 מבין הישראלים בסבב.
ביוגרפיה
ענבר נולד למשפחה שעסקה בספורט בנוף הישראלי. סבא שלו, יוסף ענבר, היה יו״ר הועד האולימפי בישראל ובעל תפקידי מפתח בוועד הפועל. אמא שלו, זיוה ענבר, שיחקה כדורסל בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל. אבא שלו הביולוגי, אוברי קפלן, היה שחקן כדור מים שייצג את דרום אפריקה במכבייה בישראל בשנת 1961.
ענבר החל את הקריירה הספורטיבית שלו בגיל צעיר, ועד גיל 14 עסק הן בטניס והן בכדורסל. לבסוף ביכר את הטניס על פני הכדורסל וזכה למספר הישגים, בהם אלוף ישראל לנוער בשנים 2001 ו-2003 וכן זימון לסגל נבחרת גביע הדייוויס בשנים 2006–2007. הוא היה מדורג 137 ביחידים ו-96 בזוגות בדירוג ה-ITF לנוער וזכה במדליית הכסף במכביה ה-17 בשנת 2005 בירושלים ובמדליות זהב (זוגות גברים עם סער סטיל) וארד (זוגות מעורבים) במכביה ה-19 בשנת 2013 בירושלים.
ענבר שיחק טניס באוניברסיטת UCLA, בה הוא סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים. במסגרת האוניברסיטה שיחק בעונת 2008/9 זוגות עם הראל סרוגו, ויחד השלימו רצף של 0–15 וסיימו את העונה ללא הפסד. בדרך הובילו את UCLA לחצי הגמר ב-NCAA ולתואר PAC-10 היוקרתי. בעונת 2009/10 שיחק זוגות עם ניק מייסטר האמריקאי ויחד סיימו את השנה במקום העשירי בדירוג המכללות, תוך שהם משיגים את המעמד היוקרתי של ALL-AMERICAN ומובילים את UCLA לרבע הגמר בטורניר ה-NCAA. בשנת 2011 (שנת הסניור), ענבר נבחר להיות קפטן קבוצת הטניס של יוסיאלאיי והוביל את הקבוצה לשלב שמינית הגמר בטורניר ה-NCAA.
משנת 2012–2013, לאחר הלימודים, עמית ענבר אימן טניס במספר קולג׳ים וביניהם גם בראון יוניברסיטי היוקרתית. בשנת 2013, ענבר התקבל ללימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת לה וורן בדרום קליפורניה ,שם הוא אימן את קבוצת טניס הנשים של האוניברסיטה. בשנת 2015, ענבר נכנס לעולם הנדל״ן.
ענבר כיום עובד בחברה שמנפקת הלוואות על בנייני דירות וגם עוסק בניהול נדל״ן.
הישגים:
חוק הפאזות של גיבס
חוק הפאזות של גיבס הוצע על ידי ג'וסיה וילארד גיבס כחלק מעבודתו פורצת הדרך בתחום התרמודינמיקה שפורסמה בין השנים 1875-1878 תחת השם "על שיווי המשקל של חומרים הטרוגניים". מהות החוק היא השוויון
F=C - P + 2
כאשר F הוא מספר דרגות החופש, C הוא מספר הרכיבים ו-P הוא מספר הפאזות שנמצאות תחת שיווי משקל תרמודינמי אחת עם השנייה. מספר דרגות החופש במקרה זה הוא מספר הפרמטרים האינטנסיביים הבלתי תלויים של המערכת התרמודינמית, כלומר מספר המשתנים התרמודינמיים (כגון לחץ או טמפרטורה) הגדול ביותר שניתן לשנות בו זמנית ובאופן שרירותי כך שהם לא יושפעו או ישפיעו אחד על השני ולא יחול שינוי במספר הפאזות או במספר הרכיבים במערכת. מספר הרכיבים מייצג את מספר המרכיבים הכימיים השונים במערכת (אטומים/מולקולות מסוגים שונים) לדוגמה, חומר טהור יהווה מערכת עם רכיב אחד בעוד שסגסוגת פליז המורכבת מאבץ ונחושת היא מערכת של שני רכיבים עצמאיים וכן הלאה. פאזות החומר הן מצבים שונים של החומר כמו גז, נוזל, מוצק, מוליך על וכו' (רכיבים שונים יכולים להיות בפאזות שונות).
פיתוח תרמודינמי של החוק
נשקול תחילה מערכת של מרכיבים שונים המכילה P פאזות שונות בשיווי משקל (כל פאזה מכילה באופן כללי את כל המרכיבים במערכת), ו-C רכיבים בלתי תלויים שונים. ע"פ חוקי התרמודינמיקה באופן בסיסי כל פאזה יכולה להיות מתוארת על ידי הלחץ, הטמפרטורה ו-C פוטנציאלים כימיים התואמים את מס' רכיבי המערכת (על ידי ידיעת התלות הפונקציונלית של הפרמטרים הללו ניתן לתאר את המערכת במדויק). התנאי לשיווי משקל בין הפאזות של רכיב מסוים הוא שהטמפרטורה, הלחץ והפוטנציאלים הכימיים של כל הפאזות יהיו שווים. ולכן, במערכת של C רכיבים שונים, נדרוש שוויון בין הפוטנציאלים הכימיים של הפאזות השונות של כל רכיב בנפרד. כלומר: