cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרדכי נבון
סרטי גבע
בתנאים ששררו בישראל בשנות החמישים היה צורך במאבק הישרדות יומיומי על-מנת להבטיח את קיום החברה. מנהלי גבע החלו לגבש צוות עובדים מקצועי ומיומן, לדאוג לרצף הזמנות ולשפר באופן מתמיד את איכות היומן וסרטי התעודה. נבון, שהיה חדור אמונה בעתיד הקולנוע הישראלי, הקים בגבעתיים בשנת 1958, עם שותפו יצחק אגדתי, מבנה מודרני ובו ציוד מתקדם, מעבדות, חדרי עריכה, ואולפן צילומים. בשנת 1963 נפרד מאגדתי והיה למנהלה היחיד של החברה. במהלך השנים הפיקה סרטי גבע מאות יומני קולנוע, ירחונים לעולים, סרטי תעודה, סרטי הסברה וסרטים עלילתיים, ונתנה שירותי מעבדה ואולפן להפקות חיצוניות.
סרטים עלילתיים
לאחר שנות התנסות הבין נבון שהגיעה העת להפיק סרטים עלילתיים. ב-1956 הפיק עם יצחק אגדתי ולארי פריש את "מעשה במונית". כאן נתן הזדמנות לבמאי אמריקאי צעיר, לארי פריש, להפיק בשותפות איתו את הקומדיה הראשונה באורך מלא שנוצרה כולה בישראל, כולל עבודות המעבדה. בסרט זה הופיע לראשונה שייקה אופיר, והשתתפו מטובי שחקני הבמה באותה תקופה. בהמשך הפיק את "איי לייק מייק", "אלדורדו", "חבורה שכזאת" ו"דליה והמלחים", סרטים מצליחים שסחפו לבתי-הקולנוע מאות אלפי צופים. מרדכי נבון תמך ביוצרי קולנוע חדשים ונתן לבמאים צעירים כמו מנחם גולן, זאב חבצלת ואורי זוהר הזדמנות ראשונה להפיק את סרטיהם. הסרט "חור בלבנה" נחשב עד היום לקלאסיקה ואף זכה בפרס המבקרים הבינלאומי, אבל הסרט נחל כישלון קופתי והכניס את אולפני גבע לחובות כבדים.
נבון היה שותף מרכזי במאבק לחקיקת החוק לעידוד הסרט הישראלי ב-1954, ולהחלטת הממשלה על החזר היטל עינוגים לכל סרט ישראלי. הוא עסק בפעילות מתמדת להחדרת תודעת הסרט הישראלי לממסד, לקהל ולבעלי בתי הקולנוע, וכל הקרנת בכורה של סרט ישראלי הייתה אירוע תקשורתי ומקור לגאווה ישראלית.
סרטי גבע בהנהלתו של מרדכי נבון, היה המקום בו צמחו מיטב יוצרי הסרטים בישראל, בהם אורי זהר,מנחם גולן, דוד פרלוב, דויד גורפינקל, ניסים לאון (ניצ'ו), אדם גרינברג, חיים שרייבר, יאיר פרדלסקי, חיים טופול, גילה אלמגור, גדעון זינגר, יוסי בנאי, בומבה צור, מייק בורשטיין ועשרות יוצרים נוספים, שבהמשך דרכם היוו את עמודי התווך של תעשיית הסרטים הישראלית.
"שני קוני למל", הסרט הראשון שצולם בארץ בשיטת הסינמסקופ, היה תקוותו הגדולה של נבון, והוא ראה בו מצבת זיכרון לעיירה היהודית. שבוע לפני תום הצילומים התמוטט ונפטר. בסרט צפו למעלה מ-900,000 איש, והוא הוכתר כסרט הטוב של השנה, אך נבון לא זכה לראות בהצלחתו.
מור (יישוב)
מור (בהונגרית: Mór) היא עיר במחוז פייר, מקום מושבו של נפת מור, היישוב השלישי המאוכלס ביותר במחוז אחרי סקשפהרוואר ודונאויווארוש. זו עיירה עתיקה שמייצרת יין, מרכז אזור היין המפורסם הלאומי מור.
מיקום
העיר ממוקמת בחלק הצפון מערבי של המחוז פייר, בעמק המשתרע בין הרי הוורטש (Vértes) והבקוני (Bakony) כ-26 ק"מ צפונית-מערבית למושב המחוז סקשפהרוואר. גובהו הממוצע מעל פני הים כ-200 מטר. מתחם הנוף המגוון של כמעט אחד עשר אלף דונם מורכב בעיקר משטחים הרריים וגבעות. ההיסטוריה של התפתחותה קשורה להיווצרות הרי הוורטש. האזור מכוסה משקעי נהרות ולס ששקע והצטבר במשך מיליוני שנים ואז נחצה בצפיפות על ידי עמקים ושקעים. את הפסגות ההרריים הגבוהים ביותר ניתן למדוד בגבעת סקה (283 מטר) ובגבעת דובושי (269 מטר); אחד הקצוות הבולטים של מבנה ההרים הגושי של רובד הרי ורטש הוא הר צ'וקה בגובה 479 מטר. היא הנקודה הגבוהה ביותר באזור.
גישה
ניתן להגיע אל העיר בדרך קלה בכביש הראשי 81 המחבר את סקשפהרוואר עם גיור, שעוקף את מרכז העיר ועובר בקצה המערבי של האזור הפנימי, בערך בכיוון צפון-דרום. מהכביש הראשי 81, כביש משני 8127 מוביל למרכז העיר. מהיישובים זירץ ויישובי מזרח-בקוני, כביש 8216 מוביל למור, שם הוא מסתיים לאחר כ-34 קילומטרים. (כביש 81 נחצה על ידי כביש זה רק בגשר עילי). ניתן להגיע גם ברכבת בקו הרכבת מס' 5 של "רכבת הונגריה" (MÁV). תחנת הרכבת שלה ממוקמת מערבית לכביש הראשי 81.
היסטוריה
בשנת 1758 הפכה מור לעיר שוק בזכות הרשות שניצתנה על ידי מריה תרזה. היא יישבה את השוואביים במור, שאוכלוסייתה ההונגרית נעלמה במאה ה-17 בשל הכיבוש הטורקי. ב-30 בדצמבר 1848 נלחמו גנרל הצבא מור פרצל וצבאות הבאן הקרואטי של הרוזן ילאשיץ' בקרב מור בפאתי העיר שהסתיים בתבוסת הכוחות ההונגרים. כתוצאה מהתבוסה נפתחה הדרך לכוחות הקיסריים לכיבוש פשט-בודה.
קהילה יהודית
יהודים התגוררו בעיירה כבר בסוף המאה ה-17 בהסכמת שני בעלי האחוזות הגדולות של המקום. מצבם הכלכלי היה יציב, כאשר חלק מהיהודים היו מהאנשים העשירים ביותר במחוז. הם עסקו בייצוא יינות ובישול בירה, כמו גם במסחר בבדים ובברזל. הקהילה הוקמה בשנת 1749 על ידי נפתלי רוזנטל (1727-1798), מדען ונדבן ידוע. החברה קדישא המקומית נוסדה בשנת 1791 ובית כנסת נבנה בשנת 1802. הוקמו גם כמה מוסדות צדקה וחינוך. בשנת 1869, בשל חילוקי הדעות בין החרדים (אורתודוקסים) לבין המשכילים (מתונים) בקונגרס היהודי בבודפשט (הקרע ביהדות הונגריה), הקהילה הצטרפה לתנועה הניאולוגית שרצתה להשתלב בחברה ההונגרית ולבצע רפורמה באורח החיים הדתי. בשנת 1869 היו במור 483 יהודים, אך הם עזבו בהדרגה לעיירות הגדולות במחוז.
בתקופת השואה
מעמדם וזכויותיהם של יהודי הונגריה הוגבלו עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה (ספטמבר 1939), כאשר הממשלה ההונגרית הפרו-גרמנית חוקקה חוקים אנטי יהודיים בשנת 1938 (החוק היהודי הראשון, החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי). בשנת 1941 מנתה הקהילה 150 איש.
לאחר הכיבוש הגרמני (מבצע מרגרטה) ב-19 במרץ 1944 נעצרו כמה מחברי הקהילה היהודית. באמצע מאי הוקם גטו, בו היו כלואים יהודי מור יחד עם היהודים מהכפרים הסמוכים. בתחילת יוני הם הועברו לבירת המחוז סקשפהרוואר, שם הצטופפו בחצר לבנים וסבלו רעב עז. ב-14 ביוני הם גורשו לאושוויץ בקרונות בקר, שם נספו 125 מיהודי מור.
לאחר המלחמה חזרו רק כמה ניצולים. מאמציהם לחדש את חיי הקהילה נכשלו והם החלו לעזוב את מור. הקהילה חדלה רשמית להתקיים.
גסטרונומיה
מור, המאוכלסת גם היום על ידי שוואבים, בולטת מיישובים אחרים המאוכלסים על ידי לאומים גרמניים דומים מכיוון שרק כאן מכינים את המאכל המכונה katzenpratze, כלומר "פראצה חתול". האימרה על עוגת החתונה הזו היא: "אם אתה שותה שתי כוסות יין ואוכל פראצה חתול, אתה מקבל את התחושה ששתית רק כוס אחת ואז אתה אוכל ושותה עד שאתה מתפוצץ". כאן מייצרים גם את הקוירצדלי ונוס-שטאנגלר (nuss stangerl) בדומה לכמה יישובים אחרים המיושבים בגרמנים. מומחיות נוספת של המקום הוא "מרק הפפריקה".
ג'נה מרבלס
ג'נה ניקול מורי (באנגלית: Jenna Nicole Mourey; נולדה ב-15 בספטמבר 1986), המוכרת יותר בכינויה ג'נה מרבלס (באנגלית: JennaMarbles), היא יוטיוברית, ולוגרית, קומיקאית ושחקנית אמריקאית. נכון ל-דצמבר 2018, לערוץ הראשי שלה יש 18.9 מיליון משתמשים רשומים, ו- 2.9 מיליארד צפיות. הוא הערוץ ה-44 עם המספר הרב ביותר של משתמשים רשומים ביוטיוב, והערוץ ה-8 עם המספר הרב ביותר של משתמשים רשומים המופעל על ידי אישה.
חייה המוקדמים והשכלתה
מרבלס נולדה ברוצ'סטר, ניו-יורק, שם גם סיימה את לימודיה בתיכון ברייטון בשנת 2004. לאחר מכן עברה לבוסטון, שם למדה באוניברסיטת סאפוק, וקיבלה תואר ראשון בפסיכולוגיה. לאחר זמן מה עברה ללמוד באוניברסיטת בוסטון, שם קיבלה תואר מאסטר בפסיכולוגיה בספורט, וייעוץ.
קריירת היוטיוב
מרבלס הוציאה סרטון ב-2010 תחת הכותרת "איך לעבוד על אנשים כך שיחשבו שאתם נראים טוב". לסרטון זה היו יותר מ-5.3 מיליון צפיות בשבוע הראשון. הסרטון שלה "איך להימנע מלדבר עם אנשים שאתה לא רוצה לדבר איתם" הגיע לכתבות ב"ניו-יורק טיימס" ול"חדשות ABC" באוגוסט 2011. בסרטון טענה כי "נמאס לי מבחורים שחושבים שרק בגלל שבאתי למועדון, או נשף, או בר, אומר שאני רוצה שאיברי המין שלהם יגעו בי מאחורה". לסרטון יש כ-35 מיליון צפיות נכון ל-19 באפריל 2016. היא מעלה סרטונים חדשים כל רביעי או חמישי. הכינוי שלה "ג'נה מרבלס" באה מהתלונה של אמה שכשמחפשים את שם המשפחה "מורי" בגוגל, מוצאים רק סרטונים של ג'נה. אמה של ג'נה הייתה מובטלת בתקופה שהסרטון הראשון של בתה החל להיות ויראלי, והיא הייתה מודאגת שתידחה על ידי מעסיקים בחיפוש עבודה, כי הם לא יאהבו את תוכן הסרטון. השם מרבלס בא מהשם של הכלב שלה, מר. מרבלס.
נכון ל-3 ביוני 2017, לערוץ הראשי שלה יש 17.3 מיליון משתמשים רשומים וכ־2.3 מיליארד צפיות, בעוד שבערוץ הווידאו-בלוג היומי שלה יש כ־1.5 מיליון משתמשים רשומים וכ-133 מיליון צפיות.
דדפול 2
דדפול 2 (באנגלית: Deadpool 2) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי בלייב אקשן מבית פוקס ומארוול קומיקס שיצא לאקרנים ב-2018. את הסרט ביים דייוויד ליטץ', ואת התסריט כתבו פול ורניק, רט ריז, וראיין ריינולדס שגם הפיק את הסרט יחד עם סיימון קינברג ולורן שולר דונר. הסרט מבוסס באופן רופף על הקומיקס "דדפול" בהוצאת חברת מארוול קומיקס, ומהווה חלק מסדרת סרטי "אקס-מן", ומהווה המשך לסרט "דדפול" שהופץ ב-2016.
בסרט וויד וילסון (דדפול) וחבריו מהסרט הקודם, חוזרים והם מתייצבים מול אויב חזק במיוחד - קייבל. על מנת להגן על הילד שקייבל חזר בזמן כדי להרוג, דדפול מגייס מוטנטים שיעזרו לו, וביחד הם מהווים את חבורת "אקס פורס" (בתרגום מילולי: כוח אקס).
הסרט עלה לאקרנים בדצמבר 2018 בגרסה שנערכה אחרת, עם דירוג צפייה PG-13, תחת השם "Once Upon a Deadpool".
עלילה
שנתיים לאחר אירועי הסרט הראשון, וייד וילסון עובד כשכיר חרב המתנקש בחיי פושעים ברחבי העולם, וחי בזוגיות עם ונסה קרלייל. השניים מחליטים להקים משפחה ביחד, אולם אז דירתם מותקפת על ידי פושע שווילסון ניסה בעבר לחסל ללא הצלחה, וונסה נהרגת. וילסון הורג את הפושע, אך מאשים את עצמו במותה של ונסה, ומנסה להתאבד על ידי פיצוץ. הוא רואה חיזיון של ונסה בעולם הבא, אך חלקי גופו נשארים בחיים ונאספים חזרה על ידי קולוסוס. כל שנשאר לו מוונסה הוא מטבע עופרת שנתן לה כמתנה ליום השנה שלהם.
וילסון מחלים באחוזת האקס-מן, ומסכים להצטרף אליהם. ביחד עם קולוסוס ונערה נגאסונית נפיצה הם נענים לקריאה בשל עימות בין הרשויות לבין נער מוטאנט בשם ראסל בבית יתומים למוטאנטים. וילסון מבין שראסל עבר התעללות בידי צוות המוסד והורג את אחד מאנשי הצוות. קולוסוס עוצר אותו לפני שיוכל להרוג עוד, וילסון וראסל נעצרים, מרכיבים להם קולר מיוחד המבטל את הכוחות המוטאנטים שלהם, והם נלקחים לכלא מיוחד לאסירים מוטאנטים.
בעתיד, קייבל, חייל משודרג, מוצא את משפחתו מתה - נהרגו על ידי ראסל (העתידי). הוא חוזר לעבר כדי למצוא ולהרוג את ראסל לפני שיהפוך לרוצח המונים. קייבל מתקיף את הכלא בו נמצאים וילסון וראסל. בקרב נשבר הקולר של וילסון ומאפשר לו להשתמש בכוחותיו. אולם קייבל מביס אותו ולוקח ממנו כמזכרת את מטבע העופרת של ונסה. וילסון אומר לקייבל שלא אכפת לו מראסל, וראסל שומע זאת. וילסון מצליח להעיף את עצמו ואת קייבל מהכלא. שוב קרוב למוות, וילסון שוב רואה חיזיון של ונסה, בו היא משכנעת אותו לעזור לראסל.
וילסון מארגן קבוצה של מוטאנטים, להם הוא קורא אקס פורס, על מנת להגן על ראסל ולחלץ אותו משיירה המעבירה אותו ואסירים מוטאנטים אחרים לכלא מאובטח יותר. הצוות צונח ממסוק אולם עקב רוחות קשות כל הצוות נהרג בזמן הצניחה חוץ מווילסון ומדומינו, שכח העל שלה הוא היותה בת מזל. בזמן שהשניים נלחמים בקייבל, ראסל משחרר את ג'אגרנוט, המסכים בתמורה לעזור לראסל להתנקם במנהל בית היתומים למוטאנטים.
קייבל מציע לשתף פעולה עם וילסון. הוא מסביר שראסל יגדל להיות רוצח המונים, ואילו וילסון מבקש הזדמנות לעצור את ראסל מלהרוג בפעם הראשונה וכך אולי לשנות את מסלולו העתידי בלי להרוג אותו. קייבל מסכים לתת לוילסון הזדמנות אחת כזו. וילסון, קייבל ודומינו מגיעים לבית היתומים ומותקפים על ידי ג'אגרנוט בזמן שראסל עושה את דרכו לכיוון מנהל המוסד. קולוסוס, שקודם לכן סירב לעזור לווילסון כיוון שהרג אנשים, מגיע ונלחם בג'אגרנוט ובכך מאפשר לווילסון ולקייבל להגיע אל ראסל.
וילסון מנסה לשכנע את ראסל לא להרוג ואפילו שם על עצמו קולר נגד כוחות מוטנטיים. אולם כשנראה שזה נכשל קייבל יורה לעבר ראסל, אך וילסון קופץ לפני הכדור ונפגע בחזה. הוא עוצר את שאר החבורה מלהסיר את הקולר המונע את כוחות הריפוי שלו, באומרו שהוא רוצה למות. למראה מעשה הקרבה זה, ראסל מוותר על הריגת מנהל המוסד, ובכך משנה את העתיד כך שמשפחתו של קייבל לא נרצחת. קייבל משתמש במטען האחרון של מכשיר המסע בזמן שלו, לו היה זקוק כדי לחזור אל משפחתו, על מנת לחזור כמה דקות לעבר כך שיוכל להצמיד את מטבע העופרת של ונסה מעל ליבו של וילסון לפני שהגיעו לבית היתומים. כעת, כשווילסון מזנק לפני הכדור כדי להציל את ראסל, הכדור פוגע במטבע ווילסון נשאר בחיים. אולם כיוון שעדיין סיכן את חייו למען ראסל, הנער מחליט לא להרוג.
בסצינות במהלך הכתוביות, נערה נגאסונית נפיצה ויוקיו מתקנות את מכשיר המסע בזמן של קייבל עבור וילסון. הוא משתמש בו כדי לחזור בזמן ולהציל את חייהם של ונסה ופיטר (אחד מחברי אקס פורס), וגם כדי להרוג את גרסת "אקס-מן המקור: וולברין" לדמותו ואת השחקן ראיין ריינולדס בטרם הוא מאשר את השתתפותו בסרט "גרין לנטרן".
פיתוח ופרה-פרודקשן
בספטמבר 2015, עוד בטרם צאתו לאקרנים של "דדפול", המפיק סיימון קינברג ציין שישנן תוכניות להפקתו של המשך והוסיף כי הוא נמצא בשלבי פיתוח מוקדמים. בפברואר 2016, לאחר הפצתו המוצלחת למדי של "דדפול", פוקס המאה ה-20 אישרה באופן רשמי כי החלה הפקתו של המשך. פול ורניק ורט ריז נשכרו לשוב למלאכת התסריט וטים מילר נשכר לשוב למלאכת הבימוי, והוכרז כי ראיין ריינולדס ישוב לגלם את דמותו של דדפול. בנוסף, הוכרז כי עתידות להופיע דמויותיהם של קייבל ודומינו.
ביוני 2016, קינברג הכריז כי טיוטה ראשונה הושלמה וכי שלב הצילומים עתיד להתחיל ב-2017. באוגוסט, קייל צ'נדלר ציין כי הוא נמצא במשא ומתן מתקדם לגילום דמותו של קייבל. באוקטובר, החלו המגעים לליהוק דמותה של דומינו, כשהמועמדות היו ליזי קפלן, מרי אליזבת' וינסטד, סיינה מילר, סופיה בוטלה, סטפני סיגמן, סילביה הוקס, מקנזי דייוויס, רובי רוז, איב היוסון וקלי רוהרבך. החיפושים, בעיקרם, היו אחר שחקניות שחורות או לטיניות.
באוקטובר, מילר עזב את הסרט בעקבות חילוקי דעות יצירתיים בלתי ניתנים לגישור עם ריינולדס, אלו על הכיוון אליו ההמשך צריך להתקדם ועל זהות השחקן שיגלם את דמותו של קייבל. בעקבות כך, החליט המוזיקאי "Junkie XL", אשר הלחין את הפסקול של "דדפול", כי לא ישוב להמשך. כבר כמה ימים לאחר מכן, החלו החיפושים אחר במאי חדש, כשעבור התפקיד נשקלו דייוויד ליטץ', רופרט סנדרס, דרו גודארד ומגנוס מרטנס. בנובמבר, הוכרז כי ליטץ' נבחר לתפקיד ונשכר לכך.
בינואר 2017, ורניק וריז אישרו את שיבת דמויותיהם של נערה נגאסונית נפיצה ודופינדר להמשך. כמו כן, נודע כי שלב הצילומים מיועד להמשך 2017, ככל הנראה אמצע השנה. לאחר מכן, בתחילת פברואר, הוכרז כי ריינולדס וגודארד הצטרפו למלאכת הכתיבה. במרץ, הוכרז כי זאזי ביטס לוהקה לגלם את דמותה של דומינו, ומורנה בקארין אישרה כי תשוב לגלם את דמותה של ונסה קרלייל. באפריל, הוכרז כי ג'וש ברולין לוהק לגלם את דמותו של קייבל ולזלי אגאמס אישרה כי תשוב לגלם את דמותה של אלתיאה. כמו כן, באותו החודש הוכרז כי הסרט ייצא לאקרנים ב-1 ביוני 2018. בסוף מאי, טי. ג'יי. מילר אישר כי ישוב לגלם את דמותו של ג'ק האמר, והוכרז כי ג'ק קסי לוהק לגלם דמות נבל. בסוף החודש, הוכרז כי שיורי קוטסונה לוהקה ל"תפקיד מפתח".
צילומים
ב-16 וב-17 ביוני, נערכו בסתר צילומים ראשוניים בטירת האטלי, וסטפן קפיצ'יק אישר כי יתרום את קולו פעם נוספת בדיבוב לדמותו של קולוסוס. יונתן סלע נשכר לשמש כצלם ודוד שיינמן כמעצב הפקה. שלב הצילומים החל ב-26 ביוני בוונקובר, תחת השם "Love Machine". בסוף יוני, ג'וליאן דניסון לוהק לתפקיד שטרם נחשף.
ב-14 באוגוסט, הפעלולנית ג'וי "SJ" האריס, רוכבת אופנועים מקצועית, נהרגה במהלך צילומי פעלול אופנוע לדמותה של דומינו, במהלכו לא חבשה קסדה, לאחר שאיבדה שליטה בנהיגתה והתרסקה לתוך בניין. היא התכוננה לפעלול במשך יומיים מלאים קודם לכן וביצעה לו עוד באותו היום חמישה ניסיונות, אך עצם כך שלא חבשה קסדה ברגע האמת הוביל למותה. את הפעלול הייתה אמורה לבצע הפעלולנית המומחית מליסה סטאבס, אך מכיוון שצבע עורה של האריס התאים יותר לדמותה של דומינו היא נבחרה לו, על כן האשמה הוטלה על מקבלי ההחלטות שבחרו במישהי חסרת ניסיון יחסית על פני מומחית לביצוע פעלול מסוכן. שלב הצילומים נפסק מיד לאחר האירוע אך חודש כעבור יומיים, והפיגור בלוח הזמנים הוביל להארכת ימי העבודה בצורה ניכרת, מ-10 ל-15 שעות ביום אחד. רק לאחר ארבעה ימים מתישים, הצוות הצליח להשלים את הפערים ולחזור ל"שגרה".
שלב הצילומים היה עתיד להימשך עד ה-6 באוקטובר.
פוסט-פרודקשן
לאחר הקרנת מבחן, בה תגובות הקהל היו מעורבות, הוחלט לצאת לצילומי השלמה נרחבים. צילומים אלו נערכו בפברואר ובמרץ, גם כן בוונקובר, תחת השם "Daisy".
קישורים חיצוניים
ביקורות:
ג'ימי ליטל
ג'ימי ליטל (באנגלית: Jimmy Lytell, בשמו בלידה James Serrapede; 1 בדצמבר 1904 – 28 בנובמבר 1972) היה נגן קלרינט אמריקאי של מוזיקת ג'אז, ממוצא איטלקי. ניגן בעיקר בסגנון "דיקסילנד ג'אז" או "ג'אז מוקדם".
ביוגרפיה
ג'יימס סראפדה, שאימץ את שם האמן "ג'ימי ליטל" ניגן בקלרינט כמקצוען כבר בגיל 12 ובשנות ה-1920 המוקדמות כבר הקליט עם להקות של "ג'אז מוקדם". ניגן בהרכב "אוריג'ינל אינדיאנה פייב" (Original Indiana Five) ב-1921 וב"אוריג'ינל ממפיס פייב" (Original Memphis Five) של פיל נפוליאון בשנים 1925-1922, כמו כן ב"אוריג'ינל דיקסילנד ג'אז בנד" (Original Dixieland Jazz Band) בשנים 1922–1924. אחרי שנות ה-1920 ניגן פחות במופעים פומביים של הרכבי ג'אז. עבד בעיקר בהקלטות אולפן וכחבר בתזמורות רדיו, כולל תזמורת NBC.
בשנות ה-1940 המוקדמות היה המנהל המוזיקלי של ההרכב "צ'מבר מיוזיק סוסייטי אוף לואור בייסין סטריט" ("The Chamber Music Society of Lower Basin Street"). החל משנת 1949 ובשנות ה-1950 המאוחרות הופיע בלהקה "ניו אוריג'ינל ממפיס פייב רווייבל" (New Original Memphis Five revival band) והקליט עם קוני בוזוול. ניגן בפני קהל עד שנה לפני שנפטר בגיל 68. כראש הרכב הקליט 18 תקליטים בשנים 1926–1928 ושש נוספות בשביל לונדון רקורדס בשנת 1950.
אנה ומלך סיאם
אנה ומלך סיאם (באנגלית: Anna and the King of Siam) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1946 בבימויו של ג'ון קרומוול, עם איירין דאן ורקס הריסון בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "אנה ומלך סיאם" של מרגרט לנדון משנת 1944. הספר עובד ב-1951 למחזמר "המלך ואני" על ידי ריצ'רד רוג'רס ואוסקר המרשטיין שעבר עיבוד לקולנוע ב-1956 בכיכובם של יול ברינר ודבורה קר. ב-1999 הופק הסרט "אנה והמלך" בכיכובם של צ'או יון-פאט וג'ודי פוסטר.
העלילה מתרכזת בהתנגשות בין התרבות המערבית הויקטוריאנית לבין תרבות התאילנדית האוטוקרטית.
תקציר העלילה
בשנת 1862 מגיעה לנמל בנגקוק בסיאם, אנה אווינס (איירין דאן) אלמנה בריטית עם בנה לואיס. מקבל אותה ראש השרים קרלהום (לי ג'יי. קוב). הוא שואל אותה שאלות אישיות והיא מהססת לענות. הוא מודיע לה כי תשוכן בהרמון של המלך מנונגקוט (רקס הריסון) וכי המלך יתפנה אליה רק לאחר מילוי תפקידיו בטקסים שונים.
לאחר מספר ימים שסבלנותה פוקעת היא מתפרצת לאולם המלך בו כורעים לפניו כל האנשים. היא לא משתטחת לפניו אלא קדה קידה. הוא מוביל אותה להרמונו בו עשרות נשים שהיפה והמועדפת על ידי היא טריפטים (לינדה דרנל) וכן מציג אותה לפני 67 ילדיו ובתוכם הנסיך המיועד למלוך, צ'אללוגקורן.
המלך מודאג שמעצמות המערב רוצות להשתלט על סיאם ולהפוך אותה למדינת חסות כי הם חושבים שהוא ברברי. היא מציעה לו לארגן נשף ולהזמין את נציגי המדינות אבל עליו להתנהג כאיש מערבי מתורבת, להשתמש בסכין ומזלג, להתלבש כראוי, הוא ונשותיו ולהתנהג בהתאם. הנשף מוצלח והמלך מעריך את אנה. היא מספרת לו מה זה דמוקרטיה ומספרת לו על הנשיא אברהם לינקולן הנמצא כעת במלחמת האזרחים. הוא מכתיב לה מכתב ללינקולן ומציע לו במתנה שני פילים שיהוו גרעין רבייה לפילים למטרות המלחמה. לינקולן עונה לו בנימוס כי בגלל תנאי האקלים אין אפשרות לגדל את הפילים.
טריפטים בורחת מההרמון למנזר בו שוהה אהובה בעבר. שניהם נתפסים, מעונים ולבסוף נדונים לעליה על המוקד. אנה מבקשת מהמלך להמתיק את גזר הדין וכשהוא מסרב היא קוראת לעברו ברברי ומחליטה לעזוב. טריפטים ואהובה נשרפים חיים. הילדים והנשים מפצירים בה להישאר אך ללא הצלחה.
אנה אורזת את חפציה אך ביום האחרון רוכב לואיס עם הנסיך, נופל מהסוס ונהרג. היא נכנסת לאבל כבד והמלך מנחם אותה. היחסים ביניהם מתהדקים והיא הופכת לכעין מזכירה שלו ובעקבות עזרתה נפתחות בסיאם קונסוליות של בריטניה, צרפת וארצות הברית.
כעבור שנים נופל המלך למשכב. לפני מותו הוא קורא לאנה ומשבח אותה על עזרה ומבקש סליחה על התנהגותו כלפיה.
לאחר מותו עולה הנסיך על כסאו ונואם בפני אנשיו כי הוא רוצה להצעיד את ארצו לעתיד טוב יותר ובשלב ראשון הוא מבטל את החוק המצווה להשתטח בפני המלך. הוא מתקבל בתשואות על ידי אנשי הארמון, אנה ואמו, ליידי טייג.
סמי מלכה
סמי מלכה (נולד ב-4 ביולי 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי ומאמן כדורגל בהווה, אשר שיחק בעמדת הקשר. מלכה שיחק את רוב שנותיו ככדורגלן במדי קבוצת בית"ר ירושלים. לאחר פרישתו הפך למאמן נוער, נערים וילדים בעיקר בבית"ר ירושלים, וכיום הוא מאמן ילדים ונוער במחלקת הנוער של המועדון.
קריירה
מלכה נולד וגדל בירושלים להורים שעלו מרבאט שנתיים לפני שנולד. הוא החל לשחק בנוער של בית"ר מגיל צעיר. לאחר שבשנת 1978 החליטו על הקמת קבוצת נוער בכירה בבית"ר (על ידי יו"ר בית"ר דאז ראובן ריבלין), הגיעו כ-300 ילדים לגן סאקר שם נערכו המבחנים לקבוצה, מתוכם בחר מאמן בית"ר דאז דוד דוידוף את ה-20 המוכשרים ביותר וביניהם נבחרו אלי אוחנה, אבי כהן, משה בן ארוש, אהוד אשש וסמי מלכה.
הפארק הלאומי מרוג'ג'י
הפארק הלאומי מרוג'ג'י (בצרפתית: Parc national de Marojejy, /məˈroʊdʒɛdʒiː/) הוא פארק לאומי באזור סאווה (Sava region) שבצפון-מזרח מדגסקר. הוא משתרע על פני 555,000 דונם (555 קמ"ר) ובמרכזו מסיב מרוג'ג'י, שרשרת הרים המתנשאת לגובה של 2,132 מטרים. בשנת 1952 הוגדר האתר כשמורת טבע מחמירה והגישה לאזור שמסביב למסיב הוגבלה למדענים וחוקרים בלבד. בשנת 1998 הוסב לפארק לאומי ונפתח לציבור הרחב. בשנת 2007 הפך לחלק מאתר מורשת עולמית הידוע בשם יערות הגשם של אטסינאנאנה. "מיוחד בעולם, מקום של יערות גשם צפופים וג'ונגליים, צוקים גבוהים צלולים, וצמחים ובעלי חיים ייחודים שלא תמצא בשום מקום אחר על פני כדור הארץ", הפארק הלאומי מרוג'ג'י זכה לשבחים בניו יורק טיימס ובמגזין Smithsonian על יופיו הטבעי והמגוון הביולוגי העשיר, הכולל פרטים בסכנת הכחדה חמורה כדוגמת הסיפאקה הלבנה. לשם כך, קונסורציום עולמי של ארגוני שימור, כולל הקרן לשימור הלמור, מרכז דיוק למור והפארקים הלאומיים של מדגסקר, ביקשו לקדם תוכניות מחקר ושימור בפארק הלאומי מרוג'ג'י, והשמורה השכנה אנג'נהאריבה-סוד ושמורת אנטנטיאמבו הפרטית, כדי להגן על החי והצומח האנדמיים השוכנים בצפון-מזרח מדגסקר. בנוסף, ארגונים אלה יישמו מגוון של יוזמות מבוססות קהילה כדי להפחית את פלישת האדם לפארק, וביצוע פעולות כגון צייד וכריתת עצים סלקטיבית, על ידי עידוד קהילות מקומיות לעסוק בייעור ויוזמות יערנות כדי לקדם חלופה בת-קיימא לכרייה, לחקלאות חיתוך ושרפה (slash-and-burn agriculture), ואיסוף עצים.
סמי מלכה
קריירה
בעונה שלאחר העלייה מאמן בית"ר, אליהו עופר החליט לשחררו, כיוון שהיה עומס בעמדת הקישור (בעיקר מכיוון שאורי מלמיליאן כיכב בעמדה זו באותן שנים). לפיכך, בוצעה עסקת חילופין, כאשר מלכה עבר בהשאלה להפועל באר שבע, ושחקן ב"ש אורי בנימין עבר לבית"ר.
לאחר כ-2 עונות מוצלחות יחסית בב"ש, שם הפך לחביב הקהל, חזר סמי מלכה לבית"ר ושיחק לצד מלמיליאן בקישור בית"ר, כאשר הוא שותף בכיר לגביעי המדינה בעונות 1984/1985, 1985/1986, 1988/1989 ולאליפות המדינה בעונת 1986/1987. באותה עונת האליפות הוא כבש את השער שהקנה את האליפות לבית"ר רשמית, וזאת במשחק הליגה נגד מכבי תל אביב בסוף העונה. את אותה עונה סיים עם 14 שערים.
הפארק הלאומי מרוג'ג'י
שביל אחד מוביל מהכניסה לפארק ועד הפסגה. ישנם שלושה מחנות לאורך המסלול: מחנה מאנטלה בגובה 450 מטרים ביער הגשם בשפלה, מחנה מרוג'ג'יה בגובה 775 מטרים במעבר בין יער גשם בשפלה ליער הגשם, ומחנה סימפונה בגובה 1,250 מטרים באמצע יער הגשם ההררי. מחנה סימפונה משמש כמחנה הבסיס לטרק לפסגה, מסלול שאורכו 2 קילומטרים ויכול להימשך כארבע עד חמש שעות.
היסטוריה
הפארק הלאומי מרוג'ג'י ממוקם בצפון-מזרח מדגסקר בין העיירות אנדפה וסמבאבה ומשתרע על פני כ-32 קילומטרים ממזרח למערב ו-22 קילומטרים מצפון לדרום. הוא מרוכז בשרשרת ההרים הידועה בשם מסיב מרוג'ג'י. למרות שבוצע סקר מדעי של מספר הרים אחרים באזור בשנת 1929 על ידי ה-Mission Zoologique Franco-Anglo-Américaine, המרוג'ג'י לא נסקר באופן כלשהו עד 1937 עת אל.ג'יי. אראגון משירות ג'יאוגרפיק דה מדגסקר (Service Géographique de Madagascar) עלה לצד המזרחי של המרוג'ג'י, אם כי לא ערך מחקר שטח במהלך ביקורו. המסיב תואר גאולוגית רק לאחר שהבוטנאי הצרפתי ז'אן-אנרי הומברט מהמוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע בפריז חקר את ההרים ב-1948. הומברט חקר בעברו רכסי הרים רבים ביבשת אפריקה לפני שנסע למרוג'ג'י. בין נובמבר 1948 לנובמבר 1950, הוא בילה חמישה חודשים באיסוף 4,039 דגימות צמחים מיובשים (עשבייה) לצורך מחקר. לאחר מספר משלחות, הוא פרסם את הספר "פלא הטבע" ("A Marvel of Nature") ב-1955, בו טען שהמסיב הוא הרכס המרשים ביותר בכל מדגסקר בשל גודלו, מגוון הפרחים ומצבו הטבעי הבתולי.
סמי מלכה
קריירה
מלכה שיחק כ-12 עונות במצטבר בבית"ר, ורשם לזכותו 288 הופעות ו-47 שערים בקבוצה. הוא מדורג במקום העשירי בטבלת שיאני ההופעות בקבוצת בית"ר ירושלים נכון ל-2016.
הפארק הלאומי מרוג'ג'י
היסטוריה
מרוג'ג'י, שנראה במקור כאזור מעבר בין יערות הגשם המזרחיים והרמה המרכזית, מוכר כיום כבעל מאפיינים ייחודיים משלו, עם מגוון ביולוגי עשיר ביותר באי. מספר מחקרים מתחילת שנות ה-70 ועד שנות ה-90 של המאה ה-20 סקרו את המערכות האקולוגיות של ההרים וערכו רשימות מצאי של החי והצומח. בשנת 2007, מרוג'ג'י נרשם כאתר מורשת עולמית כחלק מיערות הגשם של אטסינאנאנה. עקב כריתת עצים לא חוקית וסחר בעצים יקרי ערך, ובמיוחד לאחר המשבר הפוליטי במדגסקר ב-2009, נוספו יערות הגשם של אטסינאנה לרשימת אתרי המורשת עולמית בסיכון ב-2010.
סמי מלכה
לאחר הפרישה
במהלך עונת 2003/2004 אימן את קבוצת מכבי אבו גוש בעונתה הראשונה בליגה ג'. בעונות 2006/2007–2007/2008 מונה למאמן בצוות האימון של קבוצת הנוער של בית"ר ירושלים בצוותא עם גיא עזורי, ותחת הדרכתם זכתה הקבוצה דאבל (כולל אליפות הנוער באותן שנים). בנוסף אימן שחקנים כמו: אבי ריקן, דן איינבינדר, חן עזריאל, קובי מויאל, שהיוו שלד לקבוצת הבוגרים של השנים הבאות. לאחר מכן, בשנים 2008–2011, עבר לאמן את קבוצות הנערים בשכבות הגילאים הנמוכות. בהמשך לכך, אימן את קבוצת הנוער של בית"ר מעלה אדומים בשנים 2011–2013.
הפארק הלאומי מרוג'ג'י
גבולות וגודל הפארק
גבולות הפארק הלאומי מרוג'ג'י נקבעו במקור בקירוב כאשר הפארק הוקם בשנת 1952. עם צו שני (מס' 66–242) מממשלת מדגסקר בשנת 1966, אושר מחדש מעמדו של הפארק כשמורת טבע מחמירה, וכן גבולותיה סומנו ב-89 נקודות. מסמנים אלה נאמד גודל הפארק ב-601,500 דונם. באותה עת, שתי משפחות התגוררו 450 מטרים בתוך גבולות הפארק, מה שבתחילה הותר בתנאים שלא ירחיבו את אדמתן המעובדת לתוך הפארק או יאפשרו לאחרים להצטרף אליהן. מאוחר יותר גורשו המשפחות בגין הפרת תנאים אלו. משפחות רבות מהקהילות המקומיות לא הבינו מדוע שטח כה גדול כל כך עשיר במשאבים והכרחי להישרדותן נאסר עליהן, ובין סוף שנות השמונים ל-1993 הפסיקו לכבד את מעמדו של הפארק. הם החלו לפנות את הקצוות החיצוניים של השמורה כדי להתחיל בשתילת מטעים של וניל וקפה. ב-1993 חידשו הקרן העולמית לשימור חיות הבר (WWF) ושירות המים והיערות (Service des Eaux et Forêts) את מאמצי השימור באזור, פינו את האנשים שחיים בתוך השמורה, וניהלו מחדש משא ומתן על הגבולות עם הקהילה המקומית, בהתבסס על הצו משנת 1966. שבילים ועמדות שימשו אז לסימון ברור של קצוות השמורה. בשנים שלאחר האירועים הללו, קהילות רבות המתגוררות בסמוך לגבולות הפארק הפכו מעורבות יותר במעקב אחר יערות, וכריתת היערות ירדה בחדות לעשרות דונמים ספורים בלבד בשנה.
בשנת 1998, ביקשה הקרן העולמית לשימור חיות הבר מממשלת מדגסקר להקל את ההגבלות על השמורה כדי לאפשר תיירות אקולוגית, שההכנסה ממנה עשויה להועיל לאנשים החיים בפריפריה של הפארק. בצו (מס' 98–375) במאי 1998 הפכה השמורה לפארק לאומי. הגבולות נוסדו מחדש, במיוחד באזורים המערביים והצפון-מערביים של הפארק, והפעם השתמשו בסימני דרך טבעיים ברורים, כמו פסגות רכס, כסמנים. גודלו של הפארק הותאם ל-600,500 דונם, כאשר חלק מהקהילות המערביות קיבלו גישה לאזורי יער בתוליים בעוד שהקהילות בצפון-מערב איבדו קרקעות חקלאיות. כ-50,000 דונם פונו באופן בלתי חוקי בתוך הפארק והם עדיין חלק מהפארק. יש כעת 91 סמני גבול והגבולות הם בהתייחסות גאוגרפית. סמני גבול ביניים ממוקמים בין סמנים קיימים כדי לתחום את קצוות הפארק במהלך מחלוקות עם הקהילה המקומית.
סמי מלכה
לאחר הפרישה
בתחילת עונת 2018/2019 שימש מלכה כמאמן זמני של הבוגרים במשחקי גביע הטוטו של טרום העונה במשך מספר משחקים. עונה לאחר מכן מונה למאמן של מחלקת הנוער, ולאחר מכן לעוזר המאמן של יוסי מזרחי במחלקת הנוער של בית"ר. ב-2021 מונה להיות מנהל חטיבת הנוער של המועדון
חיים אישיים
מלכה נשוי ואב לשניים. בנו, עדן מלכה, עלה ממחלקת הנוער של בית"ר ואף שיחק בבוגרים תקופה מסוימת.
הפארק הלאומי מרוג'ג'י
טופוגרפיה ובית גידול
הפארק הלאומי מרוג'ג'י משתרע על פני 555,000 דונם ומגן כמעט על כל המסיב, שגובהו נע בין 75 ל-2,132 מטרים בפסגתו. המסיב הוא חלק משרשרת הרים המשתרעת מצראטננה בצפון-מערב ועד לחצי האי מסואלה בדרום. סדרת הפסגות במסיב יוצרות קו ברור בכיוון מזרח–מערב לאורך המבנה הבלתי סדיר שלו, המורכב מקווי פסגה מקבילים או מתפצלים המפורקים זה מזה על ידי מדרונות תלולים ולא סדירים. מסיב מרוג'ג'י כולל כמה מההרים התלולים ביותר במדגסקר המתנשאים לגובה של כ-2,000 מטרים על פני 8 קילומטרים בלבד. כתוצאה מהשיפועים החדים הללו בגובה והטופוגרפיה המחוספסת, יש לו מגוון של מיקרו-אקלים ושינויים מובחנים בבית הגידול, מה שהופך אותו לאחד המקומות הבודדים בעולם שבהם שטח של יער גשם מכוסה עננים משתנה במהירות לשטח המאופיין בשיחים הרריים הגדלים בגבוה, לאורך מרחק שניתן לעבור אותו ברגל. בשל הטופוגרפיה המחוספסת, מגוון הצומח משתנה בין פסגות ומדרונות ההר, גם באותם הגבהים. לדוגמה, לפסגות ולמדרונות סמוכים יש במשותף, לעיתים קרובות, פחות מ-20% ממיני הצמחים הפורחים בהם.
הטמפרטורות באזור קבועות למדי, כאשר גם טווח הטמפרטורות היומי וגם הטווח העונתי משתנים רק במעט. פברואר הוא החודש החם ביותר, בממוצע 25 מעלות צלזיוס, בעוד אוגוסט הוא הקריר ביותר, בממוצע 19 מעלות צלזיוס. בטיפוס לפסגות, הטמפרטורה יורדת ב-1 מעלות צלזיוס לכל 200 מטרים בעלייה לגובה, והטמפרטורות על הפסגה יורדות ל-1.5 מעלות צלזיוס ביולי. הלחות היחסית באזור נעה סביב 87% לאורך רוב השנה, ואף עולה ל-97% בין מרץ לאפריל. גשם יורד מדי חודש בצד הדרומי של ההר, כאשר האזור מקבל לפחות 2,300 מילימטרים של גשם מדי שנה, מה שהופך אותו לאחד האזורים הרטובים ביותר במדגסקר. הצד הצפוני של ההר הוא טרופי יותר, עם עונה יבשה של 6 חודשים, ויורדים בו כ-1,500 מילימטרים של גשם בשנה. האזור הכללי זוכה לכמות המשקעים הגדולה ביותר במהלך העונה החמה, מנובמבר עד אפריל, כאשר גשם כבד וציקלונים מזדמנים מועברים מצפון-מערב על ידי מונסונים. במהלך העונה הקרירה יותר, בין מאי לאוקטובר, גשמים קלים יותר ניתנים על ידי רוחות מדרום-מזרח.
הן הטמפרטורה והן כמות הגשמים משתנים באופן משמעותי לפי מיקום בתוך הפארק. טמפרטורות נמוכות יותר נמצאות בגבהים גבוהים יותר, והמורדות המזרחיים של המסיב מקבלים את מירב הגשמים, שכן המדרונות המערביים שוכנים במדבר צל גשם של ההר וכתוצאה מכך חווים תקופה יבשה ממושכת. ראש הרכס חווה רוחות חזקות ובעל תנאי קרקע גרועים. ניתן לראות את ההשפעה בחיי הצמחים ובקצבי הגדילה שלהם. טווח הגבהים הרחב והטופוגרפיה המחוספסת ממלאים גם הם תפקיד מכריע ביצירת בתי הגידול המגוונים המופצים על פני מדרונות ההרים על ידי השפעה על טמפרטורת האוויר, תנודות הטמפרטורה ורמות הלחות. יחסי הגומלין בין גורמים אלה משפיעים על הצמיחה וההתפתחות של צמחים, המהווים את הבסיס למערכת האקולוגית. התוצאה היא יער מגוון ביותר ומחולק בצורה לא אחידה, המכסה 90% מהפארק.
הרי המרוג'ג'י והשמורה המיוחדת אנג'נהאריבה-סוד הסמוכה מזינים כמה אגני ניקוז, כולל נהר לוקוהו, שמקורו במורדות המערביים והדרומיים של מרוג'ג'י, ונהר אנדרואנגה, שמקורו במורדות הצפוניים של מרוג'ג'י. שני הנהרות זורמים לכיוון סמבאבה ומתנקזים לאוקיינוס ההודי. מרוג'ג'י מחובר לשמורה המיוחדת אנג'נהאריבה-סוד על ידי מסדרון בטאולנה, רצועת יער צרה באמצע הגובה, המשתרעת מערבה ומעט דרומה.
גאולוגיה
כמו בשאר מדגסקר, הסלעים של הפארק הלאומי מרוג'ג'י היו פעם חלק מיבשת העל גונדוונה, שהחלה להתפרק לפני 160 מיליון שנה ויצרה את היבשות הדרומיות. עם זאת, המסלע של מרוג'ג'י נוצר לפני למעלה מ-500 מיליון שנים במהלך הפרקמבריון מתחת לרכס הרים עתיק שמאז נשחק לחלוטין. הסלע מורכב ברובו מסלעים גרניטיים, אם כי הוא מכיל גם כמות נכבדת של גנייס, סלע מותמר ברמה גבוהה שנוצר בלחץ ובטמפרטורה גבוהים עמוק מתחת לרכס ההרים העתיק. במקומות שבהם החום והלחץ היו הגבוהים ביותר, הסלע הותך לחלוטין ובסופו של דבר התגבש מחדש בעומק כסלע יסוד גרניטי. מאוחר יותר נוצרו "ורידים" של קוורץ בסדקים שבסלע. אלה הם המקור של גבישי הקוורץ והאחלמה הנכרים באזור כיום. בתקופה גאולוגית עדכנית יותר, הקוורציט שהאזור שופע בו, נוצר כאשר חולות עשירים בקוורץ שקעו על שכבות הסלע, ולאחר מכן נקברו והתגבשו מחדש (התמרה). רמת חומציות הקרקע היא חומצית עד נייטרלית.
צורת הפסגות הגבוהות והמחוספסות ביותר של מרוג'ג'י עוצבו בזכות הגנייס שממנו הן עשויות. הגנייס מורכב מרצועות מתחלפות של מינרלים בהירים וכהים. המינרלים הבהירים, המורכבים ברובם מקוורץ ופצלת השדה, הם הקשים והעמידים ביותר, ואילו המינרלים הכהים, שהם בעיקר ביוטיט-נציץ והורנבלנדה, רכים יותר ומתבלים מהר יותר. קומפוזיציה שכבתית זו, בשילוב עם זווית של 45 מעלות הפונה צפונה בה נוטים הסלעים, אחראית לאופי הא-סימטרי של הפסגות. המדרונות הצפוניים יורדים במתינות, בעוד שפני השטח הדרומיים הם, בדרך כלל, צוקים כמעט אנכיים שבהם הסלעים נשברו בניגוד להרכב השכבתי. המצוק בשם Ambatotsondrona, עם הקיר הסלעי התלול שלו שפונה דרומה, הוא דוגמה לכך.
צמחייה
הצמחייה בפארק הלאומי מרוג'ג'י מגוונת ביותר בשל המיקרו-אקלים השונים. המיקרו-אקלים משפיע גם על קצב גדילת הצמחים, כאשר המדרונות המזרחיים הרטובים מאופיינים בקצב צמיחה מהיר יותר, בעוד המדרונות המערביים היבשים מאופיינים בקצב צמיחה איטי יותר, והצמחים על ראשי הרכס מופרעים על ידי רוחות חזקות וקרקעות דלות בחומרים אורגניים. יותר מ-2,000 מינים של בעלי פרחים (אנגיוספרמים) התגלו בפארק עד כה. לפחות ארבע משפחות צמחים נמצאות בכל הגבהים: Clusiaceae ודגניים נפוצים בדרך כלל, בעוד Myrsinaceae ו-Elaeocarpaceae הם נדירים.
ישנם ארבעה סוגים בסיסיים של יערות שנמצאו במרוג'ג'י:
מבין מיני הצמחים הרבים שנמצאו במרוג'ג'י, 35 הם דקליים, כמה מהם נמצאים בסכנת הכחדה חמורה ואוכלוסיותיהם נמוכות ביותר. רק שלושה ממיני דקלים אלה ניתן למצוא מחוץ למדגסקר, ושבעה ניתן למצוא רק במרוג'ג'י. יותר מ-275 מיני שרכנים נמצאים ביערות הגשם של ההר, 18 מהם הם שרכני עצים ושבעה נמצאים רק במרוג'ג'י. רבים ממיני השרכנים הללו נדירים מאוד ויש להם תפוצה מוגבלת ביותר.
מרוג'ג'י מכיל גם כמה סוגים של סיסם נדירים ופליסאנדרה (סוג Dalbergia), כולם אנדמיים למדגסקר. רוזווד, או אנדרמנה במלגשית, הוא סוג של עץ קשה בעל צבע אדום עמוק מבריק, בעוד לפליסנדרה, כגון Dalbergia madagascariensis, חסר הצבע האדום. מבין שלושת המינים של דלברגיה שנמצאו במרוג'ג'י, D. madagascariensis ו-D. baronii רשומים כ"פגיעים" ברשימה האדומה של IUCN, בעוד ש-D. louvelii רשום כ"מין בסכנת הכחדה". בפארק יש מעט דגימות גדולות מהשניים הראשונים עקב ניצול יתר, ודגימות נמצאות רק לעיתים נדירות ב-5 קילומטרים שמסביב המקיפים את הפארק. האחרון, D. louvelii, אינו מצוי מחוץ לפארק.
בעלי חיים
הפארק הלאומי מרוג'ג'י ידוע בעיקר בזכות שני המינים האיקוניים שלו, ונגת הקסדה (Euryceros prevostii) והסיפאקה הלבנה או הסימפונה (Propithecus candidus) בסכנת הכחדה חמורה. הסיפאקה הלבנה רשומה כאחד מ"25 הפרימטים בסכנת הכחדה הגדולה ביותר בעולם" מאז הקמת הרשימה בשנת 2000. על פי הערכות, נותרו פחות מ-1,000 פרטים ממין זה, ואף אחד מהם אינו מתקיים בשבי.
עושר המינים של קבוצות בעלי חיים ידועות מדגים את עומק המגוון הביולוגי שנמצא בפארק הלאומי מרוג'ג'י. לדוגמה, 75 מתוך 118 מיני ציפורים (64%) שנמצאו במרוג'ג'י או בסביבתה הם ציפורים שוכנות יער, הסך הכל עולה על כל אתר הררי אחר במדגסקר. כל מיני העופות התלויים ביער הם אנדמיים למדגסקר ומנצלים את היער במשך חלק ממחזור החיים שלהם. אחת מהציפורים הללו היא עיט נחשים מדגסקרי (Eutriorchis astur), שלפני שדווח עליה ב-1990, היא לא נצפתה על ידי חוקרי עופות מאז 1932.
בנוסף לסיפאקה הלבנה, מרוג'ג'י הוא ביתם של 10 מיני למורים נוספים, שחלקם גם נמצאים בסכנת הכחדה בעיקר בגלל אובדן בית גידול. האיי איי הלילי נצפה רק פעם אחת בפארק, אם כי קן ישן אחד ועקבות האכלתו נמצאו בגבהים שונים. יונקים אחרים כולל לפחות 15 מינים של טנרקיים, שבעה מינים של מכרסמים מקומיים, הפוסה (Cryptoprocta ferox), ועטלף sucker-footed מדגסקרי (Myzopoda aurita).
גם מגוון הזוחלים והדו-חיים במרוג'ג'י עשיר, ורב יותר מכל אזור מוגן אחר במדגסקר. סך הכל 148 מינים נצפו, ו-17 מהם נמצאים רק במרוג'ג'י, כולל Brookesia karchei ו-Chamaeleo peyrieresi, שני מינים של זיקיות שנמצאו שם. זיקית פנתר (Furcifer pardalis), שממיות זנב-עלים (מהסוג שממית רחבת-זנב) ומינים רבים של צפרדעים. חסרי חוליות כוללים רבי-רגליים גדולים, עכבישאים ושפע של עלוקות קטנות.
הפארק הלאומי מרוג'ג'י עשיר במגוון ביולוגי והוא ביתם של סיפאקה לבנה בסכנת הכחדה חמורה (מימין), שלדג מלגשי (במרכז) וזיקית פנתר צבעונית (משמאל).
מחנות ומקומות לינה
הפארק הלאומי מרוג'ג'י פתוח כל השנה, כאשר מדריכי הטיולים ממליצים על תקופת אפריל עד מאי וספטמבר עד דצמבר בתור הזמנים הטובים ביותר לביקור בשל גשמים פחותים. הפארק הוא אחד הפארקים הלאומיים היחידים במדגסקר המציעים בקתות עץ או בונגלו, בנוסף לכך יש בהם מטבח ושירותים בכל אחד משלושת המחנות הראשיים שלו בתוך יער הגשם הראשוני. הדיור מספק מיטות ומצעים בסיסיים, בעוד שהמטבח ואזורי האוכל מקורים ומציעים כלי בישול בסיסיים. בשלושת המחנות הללו יש אתרי אוהלים בסיסיים לחניכים. אתרי קמפינג לאוהלים מוצעים גם מחוץ לפארק, בעוד מקומות הלינה היחידים מחוץ לפארק הם באנדפה ובסמבאבה.
הפארק אינו מסוגל להכיל קבוצות גדולות. בגלל השטח הקשה והטמפרטורות המשתנות, מדריכי הטיולים ממליצים גם על תכנון מתקדם לביקור בפארק.
תשלום דמי הכניסה, השכרת המתקנים והשכרת מדריכים, טבחים וסבלים מטופלים במטה הפארק באנדפה או במרכז המבקרים של הפארק ב-Manantenina, שנמצא לאורך הכביש הראשי אנדפה-סמבאבה, 66 קילומטרים מסמבאבה ו-40 קילומטרים מאנדפה. בפארק יש שביל בודד המוביל ממרכז המידע ב-Manantenina לפסגה הגבוהה ביותר. השביל אל יער הגשם מחולק לשלושה טרקים המשתנים באורכם ומובילים לכל אחד משלושת המחנות הראשיים, שכל אחד מהם ממוקם בגובה שונה ומציע תצפיות על החי והצומח הייחודיים שלו.
הקטע הראשון של השביל, המכונה טרק מאנטלה, לוקח את המבקרים ממש מתוך הכניסה לפארק, ומוביל לאזור פיקניק לאחר 2.5 הקילומטרים הראשונים. המחנה הראשון, מחנה מאנטלה (Mantella), נמצא במרחק של 4.5 קילומטרים בהמשך השביל. המחנה נמצא ביער הגשם בשפלה מעל נהר מאנטנינה בגובה של 450 מטרים. המחנה נמצא במרחק של 800 מטרים ממפלי הומברט, ומציע הזדמנויות לראות למורים, כגון למור במבוק מערבי (Hapalemur occidentalis). מינים רבים של ציפורים, כמו הקסדה ונגה. כמו גם מגוון של דו-חיים וזוחלים, כגון שממיות זנב-עלים, זיקיות עלים (הסוג Brookesia), וסוגים רבים של צפרדעים.
2 הקילומטרים הבאים לאורך השביל ידועים כטרק סימפונה. השם מגיע מהשם המלגשי של הסיפאקה הלבנה, החיה באזור. השביל מוביל למחנה מרוג'ג'יה, הממוקם בגובה של 775 מטרים במעבר בין השפלה ליער הגשם ההררי. המחנה שוכן על צלע הר, ופינת האוכל שלו משקיפה על מחשוף מיוער של סלע, הכולל את הפסגה בשם Ambatotsondrona, או "סלע נוטה". על פי הדיווחים, מחנה זה הוא המקום הטוב ביותר לאיתור הסיפאקה הלבנה, למרות שהצוות ממליץ למבקרים לשכור עוקב מומחה כדי לסייע בחיפוש.
טרק הפסגה של מרוג'ג'י ממשיך במעלה ההר עוד 2 קילומטרים עד למחנה סימפונה, שנמצא באמצע היער ההררי הלח בגובה של 1,250 מטרים. בסמוך למחנה ישנו רכס ועליו פלטפורמת תצפית. למרות גובה העצים באזור בגובה רב זה, ניתן להבחין מדי פעם בסיפקות לבנות מהבונגלו. ניתן לראות כאן את rufous-headed ground-roller (Atelornis crossleyi) ו-yellow-bellied sunbird-asity (Neodrepanis hypoxantha), ונחל סמוך שופע באוסף מגוון של מיני צפרדעים. מחנה סימפונה משמש גם כבסיס לטיפוס התלול לפסגת מסיב מרוג'ג'י, אחת הפסגות הגבוהות אך הנגישות ביותר במדגסקר. הטיפוס לפסגה נמשך לאורך 2 קילומטרים ואורך ארבע עד חמש שעות.
השביל לפסגה בפארק הלאומי מרוג'ג'י עוצר בשלושה מחנות לאורך הדרך, מחנה מאנטלה (Mantella, מימין), מחנה מרוג'ג'יה (Marojejia, במרכז) ומחנה סימפונה (Simpona, משמאל).
אנשים מקומיים
אגן אנדפה, המוקף בהרים הגבוהים והמחוספסים של המרוג'ג'י וה-Anjanaharibe-Sud, היה מרוחק ביותר והגישה אליו הייתה קשה עד לאחרונה. כתוצאה מכך, האזור לא יושב בצמיתות עד אמצע המאה ה-19, כאשר פליטים נמלטו מממלכת מרינה. כמעט חצי מאה לאחר מכן, גל נוסף של פליטים התיישב באזור, כשהפעם נמלטו מפני קולוניסטים צרפתים. האוכלוסייה באזור, לעומת זאת, נותרה קטנה יחסית, למרות גל הגירה קטן אחרון בעקבות מלחמת העולם הראשונה כאשר אנשים מראוניון הגיעו לאזור כדי לגדל וניל. האוכלוסייה לא גדלה באופן ניכר עד תחילת שנות ה-70, כאשר הסתיימה בניית כביש אנדפה-סמבאבה, שחיבר את האזור לחוף. נתיב תחבורה משופר זה עודד פיתוח חקלאי והוליד גל עלייה נוסף. במהלך 30 השנים הבאות, הוערך כי האוכלוסייה גדלה פי שלושה, כאשר יותר מ-100,000 אנשים חיו באזור עד 2003. עם 37 כפרים המקיפים את מרוג'ג'י, צפיפות האוכלוסין היא מהגבוהות במדגסקר והיא ממשיכה לגדול. הקבוצות האתניות השלטות באזור הן הצימיהטי (המתיישבים הראשונים) והבטסימיסארקה, אם כי גם קבוצות אחרות מהחלק הדרומי של האי התבססו.
התושבים המקומיים השתמשו באופן מסורתי בחומר מהיער, בין אם לצורך שימוש באדריכלות שלהם, להכנת פירוגים, כדי לספק סיבים לאריגה, לספק עצי הסקה, לאסוף עלים לרפואה מסורתית או להכנת המשקאות שלהם. רוב התושבים הם חקלאים המגדלים אורז למחייתם בשדות שלחין בעמקים או על ידי שתילה על גבעות שפונו ונשרפו קודם לכן באופן יזום (חקלאות המכונה על ידי התושבים tavy). הביצות שכיסו בעבר שטחים נרחבים של אגן אנדפה הוסבו לשדות אורז המעובדות באופן אינטנסיבי. אולם הצימיהטי מתרגלים באופן מסורתי טכניקות של חיתוך ושריפת גבעות (slash and burn agriculture), בהעדפה להסב אותם לשדות אורז מושקים. קפה היה יבול חשוב לפני ירידת מחירי השוק בשנות ה-70 של המאה ה-20, אבל הוניל נותר היבול החשוב לאזור. עד אמצע שנות ה-2000, מחירי הוניל היו גבוהים, אך מאז הם ירדו משמעותית. התרסקות מחירי הוניל, יחד עם אוכלוסייה שגדלה במהירות וירידה מתמדת באדמות הניתנות לעיבוד, הביאו לעוני נרחב וקיצוני. בין ינואר לאפריל, לפני קציר האורז העיקרי, אנשים רבים באזור אינם קיבלו מספיק מזון לאכילה. אזור סאווה (Sava Region), הכולל את מרוג'ג'י, הוא האזור העני ביותר במדגסקר, ובשנת 2011, כאשר המשיכו העליות במחירי המזון העולמיים - במיוחד של אורז מיובא - הם הקשו על השגת מזון עבור משפחות כפריות.
לא רק שארגונים סביבתיים בינלאומיים (כגון Conservation International, Wildlife Conservation Society, הקרן העולמית לשימור חיות הבר ו-Care International) הקימו תוכניות כדי לעזור לתושבים המקומיים, גם אנשים מקומיים רבים פועלים לשיפור מצבם באמצעות תוכניות חינוך סביבתי ובריאות. גידול בחקלאות בת-קיימא, גידול עשבים, מודעות לשימור, ושיפור החינוך והבריאות קידמו גם את המטרה של הגנה על הסביבה וקידום הפרנסה במרכז היער שעוד נותר. תיירות אקולוגית מוגבלת ואחראית נתפסת גם כחלופה ארוכת טווח להמשך השימור מפני בירוא יערות.
שימור
ההגנות המוענקות בדרך כלל לפארקים לאומיים לא עצרו את הביזוי של הפארק הלאומי מרוג'ג'י. ציד הלמורים, כולל הסיפאקה הלבנה, הוא בעיה מתמשכת, וכך גם כריתה של עצים קשים יקרים, כמו סיסם ופאליסנדר. אבני חן יקרות למחצה, כמו אחלמה, עדיין נכרות בגבולות הפארק, בעוד שחקלאות חיתוך ושרפה, איסוף עצים להסקה ובנייה ממשיכים לגרום לנסיגת השטחים הפריפריאלים של הפארק. הלחצים הללו הולכים ומתחזקים ככל שהאוכלוסייה באזור ממשיכה לגדול. בשנת 2003, כ-200,000 אנשים חיו בטווח של 40 קילומטרים מהפארק, 80% מהם היו חקלאים שהיו תלויים ביער לקרקע חקלאית ומוצרים שונים, כמו דבש, עצי הסקה וסיבים צמחיים. קליפת עץ מצמחים ממשפחת הפיגמיים (בעיקר סוג Evodia) משמשות לתסיסה של betsabetsa, קנה סוכר מקומי. בנוסף, שימוש לא הולם בפארק או ביקור מופרז של אורחים עלולים גם להוות איום על הסבך העדין המצוי על פסגות ההרים.
כריתת עצים לא חוקית
יערות הגשם בצפון-מזרח מדגסקר מאוימים קשות על ידי תופעת הכריתה הבלתי חוקית של עצים יקרים, אשר לא רק מייבשים את היער (מה שהופך אותו רגיש לשריפה), מביאה מינים פולשים, הורסת את בתי הגידול ומצמצמת את המגוון הגנטי, אלא גם מפרה טאבו ומסורות מקומיות. מינים נוספים, כגון מינים של דומביה, נחתכים, בדרך כלל, לבניית רפסודות לציפה של העצים הכבדים יותר במורד הנהרות ומחוץ לפארקים. עצי רוזווד נכרתים ונחתכים למספר בולי עץ קטנים על מנת שיהיה קל יותר הוביל אותם, וחמישה או יותר עצים בעלי ציפה גבוהה נכרתים כבול עץ קשה אחד. כדי לקשור את הרפסודות יחדיו, חותכים כורתי העצים אלפי ליאנות או גפנים, המשמשות 75% מבעלי החיים ביער. פעולות כריתת עצים הן עתירות עבודה ומסוכנות. העבודה מעסיקה את האוכלוסייה המקומית הענייה, אך הפקידים המקלים על התהליך הם המרוויחים העיקריים.
בשנת 2005, דווח כי כריתה בלתי חוקית של עץ סיסם התרחשה יותר מ-20 פעמים. בשנת 2007, החרימו הרשויות אלפי בולי עץ בשווי של מיליוני דולרים אמריקאיים בערי הנמל Vohémar, Antalaha וטומאסינה. על פי הדיווחים חלק מהחומר הזה נרשם שהגיע מהחלקים המזרחיים והצפון-מזרחיים של הפארק. בתחילת המשבר הפוליטי המלגאשי במרץ 2009, אלפי חוטבי עצים כרתו עצים קשים יקרים במשך שישה עד שמונה שבועות באזור סאווה. על פי ההערכות 52,000 טונות של עץ סיסם, או כמעט 100,000 עצים, נכרתו באותה שנה, כאשר שליש מהם בא מהפארק הלאומי מרוג'ג'י והשאר מהפארק הלאומי מסואלה (Masoala) הסמוך. כתוצאה מכך, הפארק נסגר לזמן קצר, אך נפתח מחדש במאי 2009. בשנת 2010, המצב במרוג'ג'י השתפר, אך כריתת עצים בלתי חוקית התגברה במסואלה ובאזור המוגן מקירה.
כריתת עצים בלתי חוקית נאכפת על ידי ממשל באופן לא מספק, רגולציה לא ברורה של יערות מערערת את הפיקוח השיפוטי, בעוד שהיצוא של בולי העץ שנרכשו (בשנים 1992, 2006 ו-2009–2010) הותר על פי צווים ממשלתיים שקדמו לבחירות או שהונפקו בתקופות של חוסר יציבות פוליטית. המסחר מאורגן ומופעל על ידי פקידים בכירים ואנשי עסקים משפיעים. בנוסף, הסחר בעץ סיסם מלגאשי אינו מוסדר במסגרת האמנה בדבר סחר בינלאומי במינים בסכנת הכחדה (CITES).
V (סדרת טלוויזיה, 2009)
V היא סדרת דרמה המשכית מדע בדיונית ששודרה בארצות הברית מ-3 בנובמבר 2009 ועד 15 במרץ 2011. הסדרה היא סדרה מחודשת של V.
סקירה
הסדרה נפתחת כאשר 29 חלליות של חייזרים הידועים בשם "המבקרים" נוחתות בכדור הארץ ומרחפות בערים מרכזיות ברחבי העולם. המבקרים טוענים כי פניהם לשלום. הם חולקים עם בני האדם את הטכנולוגיות המתקדמות שלהם ופותחים עבורם מרכזי ריפוי. בני האדם מקבלים אותם בשמחה, וצעירים מרחבי העולם מתגייסים לתוכנית "שגרירי השלום" שלהם, אך מספר מצומצם של אנשים מגלה את כוונתם האמיתית של המבקרים: השתלטות על כדור הארץ ועל האנושות. הם מתאחדים למחתרת "הגיס החמישי" ונלחמים בהם.
עלילת העונה הראשונה
29 חלליות ענק נוחתות מעל 29 ערים גדולות ברחבי העולם. אישה המציגה את עצמה בשם אנה מודיעה כי היא מנהיגת ה"מבקרים", יצורים תבוניים מהחלל החיצון שבמהלך מסעם בחלל גילו את כדור הארץ. היא מצהירה כי פניהם לשלום וכי הם מעוניינים לשהות בין בני האדם ולעזור להם. בני אדם מכל הארצות מקבלים באהדה רבה את המבקרים, בעוד מספר קטן של בני אדם מטילים ספק בנדיבותם. סוכנת הלוחמה בטרור של ה-FBI אריקה אוונס מגלה כי המבקרים הם למעשה לטאות בגודל אדם שכיסו את עצמם בעור אנושי בעזרת הנדסה גנטית כדי להראות זהים לבני האדם. אריקה מצטרפת ל"גיס החמישי", תנועת התנגדות קטנה נגד המבקרים. חברי המחתרת מגלים יחד את הסיפור האמיתי: המבקרים שלחו לכדור הארץ כבר לפני שנים רבות סוכנים שירגלו עבורם בין בני האדם. סוכנים אלה חדרו לגופי ממשלה וחברות גדולות והמתינו בתור סוכנים רדומים עד להגעת החלליות. התגלותם הנוכחית של המבקרים היא בעצם עליית שלב בתוכניתם להשתלט על כדור הארץ.
בינתיים, המבקרים מרפאים מגוון רחב של מחלות אצל בני האדם וזוכים לאהדתם. המבקרים מצליחים לגייס צעירים רבים לתוכנית "שגרירי השלום". הצעירים לא יודעים שהם משמשים כמרגלים בקרב בני האדם עבור המבקרים. אחד הצעירים הוא טיילר, בנה של אריקה, שמתאהב בליסה, בתה של אנה. ליסה מתחילה לפתח רגשות אנושיים בעקבות קשריה עם טיילר. היא מגלה את תוכניתה האמיתית של אמה, ויחד עם ג'ושוע, רופא מבקר שאף הוא חבר בגיס החמישי, הם עוזרים לאריקה מבלי לעורר את חשדה של אנה. במקביל, אנה פותחת בתוכנית נוספת, "החיים למעלה", בה היא בוחרת בני אדם שיעברו לגור בחלליות בין המבקרים. אנה משתמשת בהם כדי ללמוד על המין האנושי ועורכת עליהם ניסויים. אנה נעזרת בעיתונאי, צ'אד דקר, כדי לשלוט בדעת הקהל ולשכנע את בני האדם שהמבקרים רוצים רק בטובתם ושחברי הגיס החמישי הם טרוריסטים הפוגעים בחפים מפשע. ואלרי, אישה אנושית, נכנסת להריון מריאן, מרגל חייזר שבגד באנה והצטרף לגיס החמישי. אנה מגלה על ההריון ושולחת חיילים שחוטפים את ואלרי לחללית, שם היא יולדת תינוקת. אנה הורגת את ואלרי ומשאירה את התינוקת בחללית. אנה מטילה אלפי ביצים של חיילים מיוחדים שנועדו להילחם בבני האדם. ה-FBI ממנה את אריקה לאחראית לביטחונם של אנה והמבקרים. אנה סומכת על אריקה ומזמינה אותה ואת טיילר לארוחת ערב בחללית, במהלכה ליסה נותנת לאריקה חומר נפץ איתו היא משמידה את כל ביצי החיילים. נוצרת מהומה בחללית ואנה מגלה שג'ושוע בגד בה. ג'ושוע מבקש מאריקה לירות בו כדי שאנה תמשיך לבטוח בה. הפרק האחרון לעונה מסתיים בכך שאנה מגלה שכל הביצים שלה הושמדו, היא נתקפת בזעם, ופונה מיד לשלב הבא בתוכניתה: היא משתמשת בטכנולוגיה שהופכת את השמיים לאדומים.
עונה שנייה
בעונה השנייה – אנה, מפקדת המבקרים גורמת לגשם אדום לרדת על כדור הארץ. במשך ארבעה ימים היא איננה מגיבה לציבור והעולם כולו בכמיהה להבין מדוע השמיים נעשו אדומים. לאחר ארבעת הימים מצהירה אנה בפני העולם כי הגשם האדום הצליח לתקן 100 שנות הרס של כדור הארץ (התחממות עולמית, שריפת יערות וכדומה). זהו שקר נוסף שיתגלה בהמשך – הגשם נועד לזרוע זרחן בתושבי כדור הארץ ובסביבתו מפני שזהו החומר התורם להתרבות המבקרים.
ביטול הסדרה
במאי 2011 הודיעה רשת ABC כי הסדרה לא תמשיך לעונה שלישית.
דניאל דוהני
דניאל דוהני (באנגלית: Daniel Doheny; נולד ב-13 בדצמבר 1991) הוא שחקן קנדי, אשר מוכר בעיקר בשל תפקידיו בסרטי הקומדיה "אלכס סטריינג'לב" ו-"החבילה".
ביוגרפיה
דוהני נולד וגדל בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה, שם סיים את לימודיו בבית הספר התיכון לורד בינג בשנת 2008. לאחר מכן המשיך ללמוד בסטודיו 58, תוכנית הכשרה מקצועית לתיאטרון במכללת לנגרה, שם סיים את לימודיו בשנת 2012.
קריירה
בשנת 2013, דוהני שיחק שישה תפקידים במחזה "המלט" ולאחר מכן שיחק במחזה "הלילה השנים עשר"; שתיהן מאת ויליאם שייקספיר, במהלך פסטיבל הקיץ של בארד על החוף. פסטיבל מחזות שייקספיר המתקיים מדי קיץ. הוא חזר לשחק במסגרת הפסטיבל בשנת 2016 בנשות וינדזור העליזות.
בשנת 2017 כיכב בקומדיית הנעורים הקנדית "Adventures in Public School" בתור ליאם היפ, בנה של קלייר אותה גילמה ג'ודי גריר.
בשנת 2019 דיבב בסדרת האנימציה "לגו נינג'גו" ברשת Cartoon Network, שם גילם את ג'ימי, ובהמשך דיבב בסדרת האנימה היפנית "סופרבוק" ברשת הטלוויזיה Christian Broadcasting Network.
בשנת 2021 שיחק במיני-סדרת האימה "טעם דובדבן חדש לגמרי" של נטפליקס בדמותו של ג'ונתן בורק. הסדרה עלתה בבכורה בפלטפורמות של נטפליקס ב-14 באוגוסט 2021, וקיבל ביקורות חיוביות לרוב. בהמשך השנה החל לככב בסדרת האימה "יום המתים" ברשת הטלוויזיה Syfy; בסדרה אשר מבוססת על סרט באותו שם משנת 1985 מאת הבמאי ג'ורג' רומרו, דוהני גילם בסדרה את לוק באומן, בנה של ראש העיר פאולה באומן.
אברהם יפה (בנקאי)
אברהם בן משה יפה מבוהמיה (נפטר ב-1533; ידוע גם בשמו הלטיני Abraham Judaeus Bohemus) היה בנקאי יהודי בוהמי מהמאה ה-16, כמו גם גובה מיסים, מלווה כספים, ויהודי חצר, שלימים עבר לפולין ושימש כנציב ועד ארבע ארצות מ-1514 עד 1518.
ביוגרפיה
נולד באמצע המאה ה-15 בפראג. אביו משה יפה מבולוניה היה רב פולני וצאצא מצד אביו של רבי אלחנן בן יצחק, בנו של ר"י הזקן. אמו מרגלית בת שמואל הלוי נחשבה לאישה מלומדת ביותר, עד שחלק מצאצאיה אימצו שם משפחה נוסף "מרגליות" על שמה, כמו אחיו של אברהם, רבי יעקב מרגליות-יפה מנירנברג.
בתחילת דרכו צבר אברהם הון רב, אותו השאיל מאוחר יותר לאולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה ולקיסר מקסימיליאן הראשון.
בסביבות 1495 היגר לקז'ימייז' שבקרקוב, ועד מהרה הפך לבנקאי של אלכסנדר יגיילו ולזיגמונט הראשון, לימים מלך פולין, איתו פיתח מאוחר יותר קשר הדוק.
בשנת 1512 הוציא המלך זיגמונט צו המודיע לנתיניו כי מינה את אברהם לממונה עליהם, וכי אחד מתפקידיו של אברהם היא לגבות את מס הקלפי היהודי מקהילות פולין הגדולה ומזוביה ולמסור אותו לאוצר המלך.
משנת 1514, גם גבה את מס הקלפי היהודי בפולין קטן, ומילא תפקיד זה עד 1518.
באותה תקופה גם עסק אברהם במסחר, והחזיק בתחנת מסחר בלבוב, שם נתן לו המלך בית ברובע היהודי.