cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סנדרו וגנר
קריירת מועדונים
וגנר שיחק כנער בבאיירן מינכן, ובשנת 2006 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. בשנת 2007 בישל וגנר שער לפרנק ריברי והבקיע בעצמו את שערו הראשון במדי הקבוצה הבוגרת של באיירן מינכן, במשחק גביע הליגה הגרמנית מול שטוטגרט בו ניצחה באיירן מינכן 0–2. וגנר החליף במשחק זה את מירוסלב קלוזה החולה. עם זאת, וגנר לא הפך לשחקן הרכב קבוע, והמשיך לשחק בעיקר בקבוצת המילואים, כשבבונדסליגה צבר ארבע הופעות בלבד בתקופתו בבאיירן מינכן.
ביוני 2008 חתם וגנר בדיסבורג מליגת הבונדסליגה השנייה על חוזה לשנתיים, במטרה להשיב את הקבוצה שרק ירדה ליגה בחזרה אל הבונדסליגה. בדיסבורג צבר וגנר 36 הופעות והבקיע 12 שערים, ועזב כעבור עונה וחצי. בחלון ההעברות בעונת 2009/10 חתם וגנר בורדר ברמן מהבונדסליגה. וגנר שיחק הן בקבוצת המילואים של ורדר ברמן והן בקבוצה הבכירה, בה ערך את הופעת הבכורה באוגוסט 2010, בהפסד 1–4 להופנהיים, בו החליף את טים בורובסקי. וגנר צבר בסך הכל 30 הופעות בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן, והבקיע 5 שערים, נוסף על הופעותיו בקבוצת המילואים, ובפגרת החורף של עונת 2011/12 הושאל לקייזרסלאוטרן. בתום עונה זו ירדה קייזרסלאוטרן אל הבונדסליגה השנייה, והוא שב לוורדר ברמן, שהעדיפה לשחרר אותו.
בעונת 2012/13 החל וגנר לשחק בהרטה ברלין שירדה בעונה הקודמת לבונדסליגה השנייה, וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לבונדסליגה תוך עונה אחת. וגנר שיחק שלוש עונות במועדון, והבקיע שבעה שערים ב-70 הופעות.
בקיץ 2015 חתם וגנר בדרמשטאדט 98, העולה החדשה לבונדסליגה, והפך לשחקן הרכב קבוע. בעונתו היחידה במועדון הבקיע 14 שערי ליגה, והיה לאחד השחקנים הבולטים בעונה המפתיעה של דארמשטאט שנשארה בליגה.
ב-21 בדצמבר 2017 חזר וגנר לקבוצת נעוריו באיירן מינכן וחתם לשנתיים וחצי עבור 15 מיליון אירו. ב-27 בינואר 2018 הבקיע וגנר את שערו הראשון בבכורה המחודשת שלו בבאיירן מינכן, בניצחון 2–5 על קבוצתו הקודמת הופנהיים. עד לתום העונה הבקיע וגנר שמונה שערים במדי באיירן מינכן, נוסף על ארבעה שהבקיע בהופנהיים בחצי הראשון של העונה. וגנר זכה עם באיירן מינכן באליפות הבונדסליגה, אך הודח עם הקבוצה בחצי גמר ליגת האלופות על ידי ריאל מדריד, והפסיד עם באיירן בגמר הגביע הגרמני לאיינטרכט פרנקפורט בתוצאה 1–3.
ב-30 בינואר 2019 חתם בטיינג'ין טדה הסינית עבור 5 מיליון אירו. ב-2 באוגוסט 2020 וגנר הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
רכיוצפלוס
רכיוצפלוס (שם מדעי: Rhachiocephalus) הוא סוג של זוחל תראפסיד מקבוצת הדיצינודונטים שחי בסוף תקופת הפרם. מאובניו התגלו בדרום אפריקה ב-1876 לצד פאונת יצורים דומים כמו הדיקטודון והכיסטצפאלוס.
הרכיוצפלוס היה מהגדולים שבדיצינודונטים של הפרם והוא הגיע לאורך של מעל 2.5 מטר. הגולגולת היחידה שמצאו שלו הגיע לאורך 1.5 מטר והיא הייתה ארוכה ורחבה. ליצור היו חסרות זוג השיניים הקדמיות דמויות שיני הסנאי שבלטו למרבית קרוביו הקטנים. עם זאת הוא היה בעל לוחיות קרניות גדולות לצד הלחיים. הוא היה שטוח בצורתו ואולי חי בדומה לתנין באורח אמפיבי.
כמו מרבית קרוביו הוא נכחד עם ההכחדה הקטלנית של הפרם לפני 252 מיליון שנה.
אליפות אירופה בשחמט
אליפות אירופה בשחמט היא תחרות שחמט שנתית שמאורגנת על ידי איגוד השחמט האירופי. התחרות הראשונה נערכה בשנת 2000 ומאז היא נערכת על בסיס שנתי.
מנצח התחרות זוכה בתואר אלוף אירופה בשחמט. מספר ממשתתפי התחרות, שצברו את התוצאות הטובות ביותר, מעפילים לגביע העולם בשחמט, ומשתתפות מעפילות לתחרויות העפלה לתואר אלופת העולם בשחמט.
התחרות נערכת בשיטה השווייצרית. נשים יכולות להשתתף בתחרות לנשים או בתחרות הפתוחה (בה קיים רוב גברי מובהק).
לכס (דיאלוג אפלטוני)
לָכֵס (ביוונית: Λάχης) הוא דיאלוג סוקרטי המובא בכתביו של אפלטון, העוסק בנושא של אומץ לב. ליסימכוס, בנו של אריסטידס, ומלסיאס בנו של תוקידידס (מנהיג יווני משנות הארבעים של המאה החמישית לפני הספירה, אינו קשור להיסטוריון תוקידידס), מבקשים עצה מלכס וניקיאס האם עליהם לגרום לבניהם (אשר נקראים על שמות סביהם המפורסמים) להתאמן לקרב. לאחר שכל אחד מציג את דעתו, אחד בעד ואחד נגד, הם מזמינים את סוקרטס כדי שיכריע ביניהם.
סוקרטס, כהרגלו בדיוניו הפילוסופיים, מערער את תפיסותיהם הראשוניות של המשתתפים, אך מסיים את הדיאלוג ללא מסקנה, במצב הנקרא אפוריה.
מגיהנום לגיהנום
מגיהנום לגיהנום (בבלארוסית: З пекла ў пекла) הוא סרט דרמה בלארוסי משנת 1997 על פוגרום קיילצה בבימויו של דמיטרי אסטרחן. הסרט נבחר כנציג בלארוס לסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-69, אך לא התקבל כמועמד.
העלמות בפיניקס
הֵעָלְמוּת בפיניקס (שם מקורי באנגלית: Phoenix Forgotten) הוא סרט אימה ומסתורין אמריקאי משנת 2017 שביים ג'סטין בארבר כסרט הביכורים שלו בקולנוע המסחרי. הפיקו רידלי סקוט, טי' אס' נואולין, וס בול, קורטני סולומון ומארק קאנטון. בתפקידים הראשיים משחקים פלורנס הארטיגן, לוק ספנסר רוברטס, צ'לסי לופז וג'סטין מאתיוס.
הסרט מבוסס על פרשת "אורות פיניקס" מחודש מרץ 1997, כאשר אורות מסתוריים ריחפו בשמי העיר פיניקס, אריזונה, ורבים סברו וסוברים שמדובר בהופעת עב"מים. העלילה נסבה אודות שני נערים ונערה שנעלמו אחרי שיצאו להתחקות אחר מקור האורות. טכניקת הצילום משלבת את סגנון הפאונד פוטג' והסגנון הדמוי תיעודי, תוך שיבוץ דיווחי חדשות אמיתיים ששודרו בטלוויזיה בעקבות האירוע משנת 1997.
עלילה
ב-13 במרץ 1997 בערב, ריחפו בשמי פיניקס שבעה אורות מסתוריים במבנה בצורת V. באותן שעות חגגו בני משפחת בישופ את יום הולדתה השישי של ילדתם סופי. אחיה הבכור של סופי, ג'וש בישופ (לוק ספנסר רוברטס), הספיק לצלם את האורות בטרם נעלמו, ואת שני מטוסי הקרב שהוזנקו. בניגוד לסברה שזו הייתה פעילות של חיל האוויר, ג'וש, המאמין בקיום חוצנים, התעקש שמדובר בעב"מ. דעה זו נפוצה בקרב התושבים, עד שמושל אריזונה, פייף סימינגטון, כינס מסיבת עיתונאים שבה לגלג על תאוריית העב"מים. ג'וש החליט לחקור את התופעה וגייס את שני חבריו: אשלי פוסטר (צ'לסי לופז) ומארק אברמס (ג'סטין מאתיוס). השלושה יצאו למדבר מוהאבי, ונעלמו מבלי להותיר עקבות. כעבור 20 שנה, סופי בת ה-26 (פלורנס הארטיגן), מפיקת טלוויזיה במקצועה, באה לפיניקס להפיק סרט תיעודי על נסיבות היעלמותו של אחיה הגדול, בעזרת הצלם ג'יי. הסרט הוא כביכול הגרסה הערוכה של סרטה של סופי.
הוריה של סופי התגרשו זה מכבר, וסופי עוזרת לאמה להכין חפצים למכירת חצר לאחר שהבית נמכר. בחדר של ג'וש נמצאו מצלמת הווידאו שלו וקלטות וידאו ביתיות שהוא צילם. מצפייה בקלטות מתברר שג'וש, שלמד קולנוע, התחיל לצלם סרט על אירוע "אורות פיניקס", וכך הכיר את אשלי פוסטר שלמדה עיתונאות והצטרפה אל ג'וש כמפיקה. באחת הקלטות שסומנה בכתב ידה, צולם ריאיון עם שני אסטרונומים חובבים ששיערו שהאורות היו פצצות תאורה שהטילו מטוסי קרב מבסיס חיל האוויר "לוק". ג'וש ואשלי מצאו בספרייה תיעודי תצפיות על עב"מים, תמונת "מעשה המרכבה" לפי ספר יחזקאל, ופטרוגליפים אינדיאניים המתארים טבעות קונצנטריות שמזכירות את המִתְקָן מהסרט "קונטקט". טוני דנקן, בן אומת האפאצ'י, סיפר לשניים שהוא לא היה עד לאירוע, אך ראה פעם אירוע דומה בשמורת נהר סולט. הם מחליטים לנסוע לשם, ומצרפים אליהם את מארק אברמס עם הג'יפ שלו. כאשר מארק בא אל ג'וש להתכונן לנסיעה, נמסר בטלוויזיה שהאורות הופיעו בשנית, הפעם מעל העיירה מסה, והשניים יוצאים לשם עוד באותו לילה. בהגיעם, הם רואים קבוצת שוטרים ואזרחים הסורקים את השמיים בעזרת זרקור וטלסקופ. ג'וש היה בטוח שהאנשים מחפשים את העב"מ. השוטרים גילו אותם והם נמלטו. ג'וש שרטט על מפה את נתיב התנועה המשוער של האורות כדי להעריך היכן יופיעו בפעם הבאה. הקלטת מסתיימת.
מראיונות עם אנשי הצלה שהשתתפו בחיפושים אחרי השלושה, נודע לסופי שהג'יפ נמצא חונה בשול הכביש, תקין ונעול, ללא הסבר הגיוני מדוע ננטש. החיפושים הגיעו למבוי סתום ועלו ספקולציות על נסיבות ההיעלמות, ממשולש אהבה טרגי ועד חטיפה ורצח. בג'יפ נמצאה המצלמה של ג'וש עם קלטת שבה נראים ג'וש ומארק אוספים את אשלי מביתה. הם נסעו למדבר, ובדרכם ראו בסלעים פטרוגליפים של טבעות כמו בתמונות מהספרייה. כאשר ירדו לדרך עפר, הם ראו פגרים חרוכים של זאבי ערבות, וג'וש העיר שחוצנים עשו בעבר ניסויים בבעלי חיים. הקלטת נקטעת כאשר ג'וש נשמע מתרעם על איכות המצלמה.
כעבור מספר חודשים, מתקשרת המורה לואיזה אל סופי ומספרת לה שמצאה חבילה שנשלחה בדואר לפני שנים לבית הספר, וכנראה נשכחה. סופי באה ומוצאת בחבילה מצלמת וידאו של בית הספר שניזוקה קשות, אך השתמרה בה בשלמותה קלטת עם כיתוב "משלחת 2" בכתב ידה של אשלי. בסצנה הבאה, סופי נראית המומה אחרי שצפתה בקלטת. היא קובעת ראיון עם קפטן גרובס בבסיס "לוק", אולם כאשר היא מגיעה לשם, גרובס מסרב לדבר עם סופי ומזהיר אותה שלא תפיץ את תוכן הקלטת. סופי מחליטה לכלול את הקלטת בסרט שלה, משום שזה מה שג'וש היה עושה, לדבריה. מכאן ואילך, הקלטת האחרונה מוצגת מתחילתה עד סופה:
אחרי שירדו מהג'יפ ליד פגרי בעלי החיים, פילסו ג'וש, אשלי ומארק דרכם בסלעי המדבר, וקיימו תצפית. בשעת דמדומים התפתח פתאום אור בהיר מעל בסיס "לוק" וממנו התפצלו אורות קטנים. בהיותם משוכנעים שלא מדובר במטוסים, הם שמחו על הצלחתם לצלם את האורות, ופנו ללכת חזרה אל הג'יפ כשהלילה ירד. בחשיכה, הם שמעו רעש כמו של רכבת, ואיבדו את דרכם. בעוד מארק עולה על צוק סלע למצוא את הג'יפ, אשלי נסתה לנווט בעזרת מצפן, אך מחוג המצפן התחיל להסתובב אקראית. מאחורי הצוק עלה אור חזק, התקרב אליהם וחולל סופה ששיבשה את הצילום. מארק חזר מבועת, סירב לומר מה ראה, והם הצליחו לחזור אל הג'יפ. רק אז, מארק סיפר שראה באור טבעות דומות לאלה שבפטרוגליפים. מבוהלים, הם מיהרו לחזור אל הכביש. בנוסעם, האור רדף אחריהם והשבית את הרכב. הם דחפו את הג'יפ לשול הכביש והחליטו להמשיך ברגל, בתקווה למצוא עזרה. חומו של מארק עלה, הוא הזיע ואפו דימם. אשלי התעקשה שלא מדובר בצירוף מקרים, משהו קרה למארק על הצוק, ו"הם" (מתכוונת לחוצנים) רודפים אחרי שלושתם. לפתע מארק הזה שאחיו דן קורא לו, רץ לעבר הקול, ונעלם בתוך סופה שהתחוללה. אשלי נתקפה פאניקה וטענה בבכי ש"הם" חטפו את מארק, וג'וש הרגיע ושכנע אותה להמשיך ללכת. הם ראו במרחק אור בוקע מבית במדבר, החליטו ללכת לשם להזעיק עזרה ואז לחזור לחפש את מארק.
בדרך, אשלי פיתחה תסמיני מחלה כמו מארק, ושיער ראשה התחיל לנשור. לפתע היא הזתה שאבא שלה קורא לה, ורצה לעבר הקול. הטבעות רדפו אחרי אשלי, אור בוהק הופיע מעליה והיא נשאבה לתוכו ונעלמה. ג'וש הגיע אל הבית ומצא אותו נטוש. במראה, הוא ראה את אפו מדמם. האור הגיע אל הבית, כוח הכבידה השתבש, מכשירים התפוצצו, גג הבית נקרע, וג'וש נשקף במראה כשהוא נשאב מן הבית אל האור.
הפקה
הבמאי ג'סטין בארבר סיפר שהרעיון לסרט עלה אחרי שנואולין ובול צפו ב"קאטפיש" ותהו אם מדובר בסיפור אמיתי, אם לאו. השלושה חשבו יחד, ורצו לעשות סרט פאונד פוטג' כמו "מפגשים מהסוג השלישי" של ספילברג, אך עם ממד של אותנטיות. לדברי בארבר, טכניקת פאונד פוטג' נראתה מפתה, משום שהיא גורמת לאנשים לשאול את עצמם אם זה באמת קרה. בנוסף לכך, המפיקים שאבו השראה מ"פרויקט המכשפה מבלייר" (1999), סדרת "פעילות על טבעית", וכן סדרת הטלוויזיה "תיקים באפלה" שעליה גדל בארבר כנער בבית ספר תיכון (נעימת הנושא של הסדרה פותחת את הסרט שג'וש התחיל לצלם על פרשת "אורות פיניקס").
מסיבת העיתונאים של מושל אריזונה כפי ששודרה ברשת CNN בשנת 1997, וראיון הווידוי שלו עשר שנים אחר כך, הם תיעודים אותנטיים ששובצו בתסריט הבדיוני.
תקציב ההפקה היה $2.8 מיליון.
שגיאות בתסריט
העלילה העיקרית מתרחשת בחודש מרץ, שנת 1997. לאור זאת, בתסריט יש שתי שגיאות כרונולוגיות:
הפצה והכנסות
הסרט יצא לבתי הקולנוע באמריקה הצפונית ב-21 באפריל 2017, ב-1 באוגוסט 2017 הופץ לצפייה ביתית, ולמדינות נוספות - ב-22 ביוני 2018. בסוף שבוע הבכורה הכניס הסרט כ-$1.8 מיליון, ובסך הכל גרף הכנסות של כ-$3.7 מיליון.
ביקורות
בכורת הסרט בבתי הקולנוע התקבלה בביקורות מעורבות. ביקורות שליליות רבות היו לאור השוואה מתבקשת ל"פרויקט המכשפה מבלייר", וכן על רקע טענות שסגנון ה"פאונד פוטג'" הגיע לכדי מיצוי, ולא מתחדש.
באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 44 מתוך 100, בשקלול של 16 ביקורות, ואילו באתר Metacritic, זכה הסרט לציון 33 מתוך 100 על בסיס חמש ביקורות שהוגדרו "שליליות בדרך כלל". אתר CinemaScore נתן לסרט דירוג של -C בסולם A עד F.
באתר Found Footage Critic הסוקר סרטי פאונד פוטג', קיבל הסרט ציון 8.5 מתוך 10, בגין שילוב מוצלח של מרכיבים מסדרת "המכשפה מבלייר" עם "מפגשים מהסוג השלישי", משחק וצילום אמינים, והנחת יסוד מעניינת. עוד בסוגיית הסגנון הקולנועי, ג'יימי ריגטי כתבה שהשילוב של מוקומנטריה עם פאונד פוטג', מהווה גישה מרעננת לסוגה קולנועית שמאז "פרויקט המכשפה מבלייר", נדושה לעייפה, והסרט הוא אסקפיזם מושלם ומהנה לסופי שבוע, ללא תפניות מזעזעות ואלימות גרפית מגעילה. לעומת זאת, ג'ואי ליידון כתב באתר Variety שמדובר במיחזור נוסף של נוסחת "המכשפה מבלייר" שלא מחדש דבר, וייתכן שהסרט הוא הוכחה לכך שסגנון הפאונד פוטג' נושם את נשימותיו האחרונות. ליידון מוסיף שהסצנה הטובה ביותר בסרט היא דווקא הסצנה המצחיקה שבה צ'לסי לופז, בתפקיד אשלי, מאלתרת חיקוי של ג'ודי פוסטר מתוך הסרט "קונטקט". באורח דומה, ג'סטין לואו כתב ב"הוליווד ריפורטר" שזוהי העתקה מאכזבת נוספת מ"המכשפה מבלייר", מעורבת ב"תיקים באפלה", וגם מולדר וסקאלי (גיבורי הסדרה), לא היו מצליחים להפיח רוח חיים בסרט פאונד פוטג' לא מקורי וחסר תכלית. גם מייק ד'אנג'לו הביע את דעתו שמדובר בחיקוי זול של "המכשפה מבלייר".
הת'ר ויקסון כתבה שהסרט הוא עבודה מעוררת הערצה של עירוב עובדות ודמיון, והסרט מהנה הרבה יותר ביחס לאשראי שהוא מקבל. ויקסון סבורה שהסרט לא מנסה לחקות את דומיו, אלא דווקא מיישר קו עם השפעות תוכניות וסדרות המדע הבדיוני בטלוויזיה של שנות ה-90, וחובבי התחום הזה ייהנו ממה שהוא מציע.
רבלון
רבלון (באנגלית: REVLON) היא חברה אמריקאית למוצרי קוסמטיקה.
היסטוריה
החברה נוסדה בשנת 1932, בעיצומו של השפל הגדול בארצות הברית. מייסדי החברה הם צ'ארלס וג'וזף רבסון, שני אחים יהודים ממוצא מזרח אירופי שנולדו בארצות הברית. שם החברה מורכב מצירוף אותיות של שמם ושמו של הכימאי ג'וזף לחמן (תורם ה"L" למותג). בשנת 1932 יצא מוצרה הראשון של החברה, לק לציפורניים שמשווק עד היום. הדוגמנית הראשונה של רבלון הייתה ווליס סימפסון, הדוכסית מווינדזור. ב-2018 נבחרה דברה פרלמן (בתו של יו"ר החברה, רונלד פרלמן) בתור המנכ"לית האישה הראשונה של החברה.
אחת ההמצאות הבולטות של רבלון היא המייק אפ הנוזלי, פטנט משנות ה-50 של המאה ה-20 שזכה בפרסים רבים.
הבושם "צ'ארלי", אשר הושק ב-1973, הוא הבושם הנמכר ביותר בעולם, על-פי ספר השיאים של גינס.
משנת 1963 ועד לשנת 2000 הפעילה החברה מפעל ישראלי באשדוד.
ביום 16 ביוני 2022 תשעים שנה לאחר הקמתה הכריזה החברה על פשיטת רגל. ב-9 באוגוסט 2022 הודיעה כי קיבלה הלוואה בסך מיליארד וחצי שקל לצורך ארגון מחדש.
נבוישה רדמנוביץ'
נבּוֹישה רדמנוביץ' (בסרבית: Небојша Радмановић;, נולד ב-1 באוקטובר 1949, גרצ'אניצה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) שימש כאחד משלושת חברי נשיאוּת בוסניה והרצגובינה בשנים 2006–2014 (שתי קדנציות) ויו"ר הנשיאות (2006–2007, 2008–2009, 2010–2011, 2012–2013), כנציג הסרבי של רפובליקה סרפסקה.
רדמנוביץ' נולד ב-1 באוקטובר 1949 בעיר גראצ'אניצה שביוגוסלביה. סיים את לימודיו התיכוניים בעיר באניה לוקה, והמשיך ללימודי פילוסופיה באוניברסיטת בלגרד.
ב-1 באוקטובר 2006 נבחר כנציג הסרבי בנשיאות. חבר בברית הסוציאל-דמוקרטים העצמאים.
נשוי ואב לשניים.
Qzone
Qzone (במנדרינית: QQ空间) הוא שמו של אתר רשת חברתית סינית אשר נוצר על ידי Tencent בשנת 2005. הרשת מאפשרת למשתמשים לכתוב בלוגים, לשמור יומנים, לשלוח תמונות, להאזין למוזיקה, ולצפות בקטעי וידאו. משתמשים יכולים להגדיר את רקע Qzone, לבחור "אביזרים", בהתבסס על ההעדפות שלהם, כך שכל מרחב "Qzone" מותאם לשימוש הפרטי לו הוא מיועד. עם זאת, רוב אביזרי Qzone אינם חינמיים; אלא זמינים רק לאחר רכישת "יהלום קנרית צהוב" שאז יכולים לגשת לכל שירות ללא תשלום נוסף.
בשנת 2009 Qzone עקף רשתות חברתיות אחרות,  כמו Tencent Weibo ו-Tagged בסין. Qzone מתפתחת במהירות: בנובמבר 2013, כבר היו 623 מיליון משתמשים. Qzone הוא אחד האתרים הפעילים ביותר של קהילות בעולם, עם מעל מיליארד משתמשים (2018).
פולה (אי)
פולה (באנגלית: Foula; בסקוטית: Foola; בסקוטית גאלית: Fughlaigh; בנורנית: Fugløy - "אי הציפור") הוא אי באיי שטלנד שבסקוטלנד. האי המיושב השייך לממלכה המאוחדת והמרוחק ביותר ממרכז הממלכה. אי זה נמצא באותו קו רוחב כמו העיר סנקט פטרבורג ברוסיה.
גובהו של האי כ-400 מטרים מעל פני הים, וחופיו צוקיים. ציפורי ים רבות מקננות בחופיו ובהם שחפית הקוטב, צוללן אדום-גרון וחמסן גדול.
בקרבת האי נמצאות שוניות תת-מימיות המכונות השאאלדים של פולה ('Shaalds of Foula'), וספינות רבות נטרפו על שוניות אלה לאורך ההיסטוריה. בשנת 1986 נבנה מגדלור בקצהו הדרומי של האי על מנת להתריע על מיקום השוניות.
היסטוריה ותרבות
האי פולה היה ידוע כבר בתקופה הרומית. בשנת 1752, כאשר הממלכה המאוחדת אימצה את הלוח הגרגוריאני המשיך האי להשתמש בלוח השנה היוליאני, אולם בשנת 1900 לא הייתה באי שנה מעוברת, ולכן כיום לוח השנה של האי הוא יום אחד לפני הלוח היוליאני המקובל, ו-12 ימים אחרי הלוח הגרגוריאני (וכך, לדוגמה, חוגגים באי את חג המולד ביום המקביל ל-6 בינואר בלוח הגרגוריאני, ואת ראש השנה האזרחית ביום המקביל בלוח הגרגוריאני ל-13 בינואר).
האי היה האזור האחרון בסקוטלנד שהמשיך לפעול לפי החוק האודלי.
כלכלה ותחבורה
מעבורת מקשרת בין האי לאיים וולס ולמיינלנד. באי שדה תעופה קטן ממנו יוצאות טיסות לטינגוול.
מרבית כלכלת האי מתבססת על התיירות וגידול כבשים.
גן כרונינגן
גן כרונינגן הוא גן בתל אביב-יפו בין הרחובות שארית ישראל והתחייה, צמוד לצד המזרחי של אצטדיון בלומפילד.
האזור היה נקרא בערבית באסה (ביצה) כי בחורף הייתה נקווית בו ביצה גדולה. באזור זה היה קיים "אצטדיון באסה" ובשנת 1962 נבנה במקומו אצטדיון בלומפילד. לצד האצטדיון הייתה חורשה דלילה שנקראה "חורשת באסה". האזור היה מוזנח.
עיריית חרונינגן שבהולנד קשרה קשרי תרבות עם תל אביב (לא עיר תאומה) ותרמה כסף להקמת הגן הנקרא על שמה. נטעו מדשאות, נסללו שבילים להולכי רגל והותקנה תאורה. גן כרונינגן נפתח ב-1979. בשנות ה-80 נערכו בגן הופעות פתוחות לקהל ביוזמתו של יצחק ארצי שהיה ממונה על התרבות בעיריית תל אביב.
בשנת 1968 נפתח בגן "מרכז המוזיקה העירוני תל אביב-יפו". בשנת 1995 נפתח במקום "היכל המוזיקה" להופעות.
וומבט מצוי
טקסונומיה
הוומבט המצוי תואר לראשונה בשנת 1800 על ידי הזואולוג האנגלי ג'ורג' שאו. ידוע על שלושה תת-מינים:
אנטומיה ומראה
הוומבט נבדל מחיות כיס אחרות בכך שיש לו זוג שיניים חותכות בלבד בלסת העליונה. בדומה למכרסמים, החותכות הללו ממשיכות לצמוח לאורך חייו של הוומבט, והם משמשות לכרסום גבעולים ולחיתוך מכשולים שבהם הוא נתקל במהלך החפירה. בניגוד לשני המינים האחרים בסוג וומבט שעיר-אף, אפו של הוומבט המצוי קירח משיער, והנחיריים שלו אינם מחורצים. בנוסף, האוזניים שלו קצרות ועגולות ביחס אליהם, והפרווה שלו גסה יותר.
גודלו של הוומבט המצוי משתנה על פני הטווח הגאוגרפי שלו: האוכלוסיות שעל האי טסמניה נוטות להיות קטנות יותר מהאוכלוסיות היבשתיות, והאוכלוסייה שעל האי פלינדרס היא הקטנה ביותר מבחינת ממדי גוף. נקבות נוטות להיות גבוהות במעט מזכרים בני אותו גיל, אך הדבר עשוי להשתנות בין חלקי התפוצה. האורך הממוצע של וומבט בוגר הוא 98-70 ס"מ, ומשקלו הממוצע 26 ק"ג כך שהוא קטן בדרך כלל מוומבט שעיר-אף צפוני; עם זאת, האורך והמשקל המקסימליים של המין עשויים להגיע ל-110 ס"מ ול-39 ק"ג. הזנב קצרצר ביותר: אורכו הכולל 2.5 ס"מ בלבד.
תפוצה ובית גידול
הוומבט המצוי אנדמי לאוסטרליה. בתחילת ההתיישבות האירופית באוסטרליה לפני 200 שנה, טווח התפוצה של הוומבט המצוי היה רחב ביותר וכלל את מרבית דרום-מערב היבשת ומספר איים במצר בס. התפוצה הנוכחית של המין פחתה בהרבה ומפוצלת יותר מבעבר: הוא נפוץ כיום בעיקר בתחומי המדינות האוסטרליות הבאות: קצה מזרח קווינסלנד וניו סאות' ויילס, ויקטוריה, מזרח דרום אוסטרליה, האי טסמניה ומספר איים נוספים סמוכים כמו פלינדרס ומארייה. עד 1910 הוא נעלם מאי המלך, אי קייפ ברן, האי דיל והאי קלארק במיצר בס.
בית הגידול של הוומבט המצוי נופל בתחומי האקלים הממוזג, וכולל יערות אקליפטוס וחורשות פתוחות, גבעות, מורדות הרים, מרעה תת-אלפיני, סוואנות אוסטרליות נמוכות, ערבות ארץ-שיחים וחופים. הוא נמצא החל ממישורים בגובה 100 מטר ועד גבהים של 1,800 מטר מעל פני הים, ונוטה להימנע מיערות גשם ממוזגים; בקצה התפוצה הצפוני שלו, הוא מצוי יותר במורדות ההרים מאשר במישורים. באזורים מסוימים, הוומבטים הסתגלו לאדמות חקלאיות ואף ניתן לראותם רועים בשדות פתוחים לצד בקר וכבשים. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 10–30 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת היא 2,000-250 מילימטר לשנה.
פעילות ותזונה
הוומבט המצוי הוא בעיקר פעיל לילה ודמדומים: הוא יוצא מן המאורה לקראת בין הערביים שאז מזג האוויר נאה יותר, וממשיך לרעות בטמפרטורות הקרירות לאורך הלילה עד הזריחה. במהלך החורף והסתיו, כמו גם בימים מעוננים, הוא עשוי להיראות גם בשעות היום. הוומבט המצוי הוא אחד מיונקי הכיס המעטים אשר פעילים מעל קו השלג גם בחורף, אולם באזורים גבוהים הוא פחות פעיל מבקיץ. הוומבט עשוי לנוע מספר קילומטרים בחיפוש אחר מזון, ויש לו מדי יום את אותו מסלול קבוע הכולל ביקורים בשטחי מרעה שוב ושוב, כשבמשך הזמן ניתן להבחין בצמחייה בטלאי דשא קצרים שנוצרו על ידי כרסום הוומבט. הוומבט הוא מין יחידאי הפעיל מרבית הזמן בגפו, אך השטח הביתי שבו הוא חי, חופף בדרך כלל לשטחים ביתיים של וומבטים אחרים. וומבטים מרובים עשויים להשתמש במאורה אחת שנחפרה על ידי וומבט אחד, אך רק לעיתים נדירות ישהו בתוכה שני וומבטים באותו זמן.
כאשר הוומבט מעוניין לחפור מאורה או מחילה, הוא משתמש בטפרים הקדמיים הגדולים שלו לחפירה; את העפר שנוצר מהחפירה הוא דוחף תחילה עם הגפיים הקדמיות לעבר הבטן, ולבסוף דוחף אותו אחורה באמצעות רגליו או עכוזו. בהתאם לצרכיו, הוומבט מסוגל לחפור רשת של מנהרות ומחילות גדולות (20-2 מטר) המספקות לו מעבר בטוח מאזור אחד למשנהו, כמו גם מספר כוכי מנוחה לאורך המחילה שבהם הוא יוצר קינים המרופדים בעשבים, עלים וקנים. בדרך כלל, קיימת רק כניסה אחת למחילה, אם כי יש מקרים של יצירת פתח חירום. על מנת לחסוך באנרגיה, הוומבט יכול לבלות עד 16 שעות ביום בשינה עמוקה בכוכים שלו. הוומבט המצוי מתקשר במספר דרכים, בעיקר באמצעות סימוני ריח שייעודם הוא לשמור על השטחים. צורות אחרות של תקשורת הם תצוגה אגרסיבית, קולות, וסריטות או נשיכות על ענפים ושיחים. עקב כך שהוומבט פעיל בגפו, השימוש בתקשורת קולית מיועד רק למפגש עם וומבט אחר - בעיקר כאמצעי איום. קריאת האזהרה היא לרוב נהמה גרונית נמוכה, אולם כאשר הוומבט נבהל או זועם הוא משמיע גם קול שריקה. לעיתים הצלילים עשויים להיות חזקים יותר ונשמעים כגרגור. תקשורת קולית נפוצה יותר היא בין הגור לאימו, כאשר הגור מיילל לאימו אם אינו רואה אותה, והיא תגיב בקול דומה לקריאותיו.
השילוב של פעילות מטבולית נמוכה ומערכת עיכול חזקה, מאפשרת לוומבט לחיות באזורים מדבריים שבהם הצמחייה במצב ירוד. התזונה שלו מורכבת בעיקר מסוגי עשב אוסטרליים (עשב כחול, עשב חנית, עשב קנגורו, גומא גבוה ויונוקוס), גרגירים, ולעיתים גם שיחים, שורשים, פקעות, עלים יבשים וגבעולים; מדי פעם הוומבט קורע רצועה של קליפה מגזע העץ וילעס ממנה כמויות קטנות. במספר בתי גידול, הוומבט נצפה כשהוא אוכל טחב - כנראה בתור נוזל, והיו תצפיות בודדות של אכילת פטריות. הקיבה החומצית והמעי הדק של הוומבט מעכלים את חומר התא הצמחי, והמעיים הגסים המהווים 80-60% מתכולת המעיים מעכלים את סיבי הצמח.
יחסי גומלין
הטורפים הטבעיים של הוומבט המצוי הם שדים טסמניים, כלבי דינגו ועיטים מחודדי-זנב; סביר להניח שזאבים טסמניים היו בעבר גם הם מטורפי המין לפני שהוכחדו. על מנת לחמוק מטורפים הוומבט מנצל את קצב חילוף החומרים הנמוך שלו המאפשר לו לבלות חלק ניכר מזמנו בתוך המאורות המוגנות מטורפים. הוומבט עשוי לסתום את פתחי המחילות בצעד הגנתי מפני טורפים, אך מסוגל גם להיאבק בהם: כאשר שועל יחיד למשל, מנסה להחדיר את ראשו למאורה, הוומבט ישתמש בגפיו החזקות על מנת למחוץ את ראשו של הטורף בתקרת המחילה; מסיבה זאת, רק פרטים מבוגרים וצעירים יהיו בדרך כלל פגיעים לטורפים.
עקב כך שהוומבט המצוי הוא בעל חיים לילי, האדם לא נתקל בו לעיתים קרובות. למרות מראהו הגוצי והלא מזיק, הוומבט הוא יונק חזק ואגרסיבי המסוגל במקרה הצורך לנשוך ולשרוט, וכן לרוץ במהירות דומה לאדם למרחקים קצרים. באפריל 2010, דווח על מקרה של תקיפת אדם על ידי וומבט, כאשר האדם הניח את רגלו על גב הוומבט, והלה בתגובה זינק עליו ושרט אותו בחזה. גם וומבטים שגודלו כחיות מחמד מגיל צעיר, עשויים להפוך לאגרסיביים למדי בבגרותם.
וומבט שנפצע רגיש לזיהומים חיידקיים שיכולים להיות קטלניים עבורו בשבי ללא טיפול מתאים. בטבע לעומת זאת, וומבט פצוע נוהג להתגלגל באדמה ולגרום לעפר להידבק על האזור הפצוע - מה שמאפשר לאזור להתרפא עם הזמן. התנהגות דומה נצפתה כאשר בעל החי סובל מקרדית מגרדת, ומשערים שהאדמה עוזרת לוומבט להקל על הגירוד האיטנסיבי שנגרם מהעקיצות שלה. במקרים חמורים, יכולת הראייה והלעיסה של הוומבט הנגוע עשויה להיפגע, מה שיוביל להיחלשות כללית של הגוף ולמוות. טפיליים נוספים של הוומבט כוללים: קרדית האוזן, קרדית העור, וקרציות שונות. טפילים פנימיים כתולעים כמעט ולא משפיעים על הוומבט. באזורים שבהם הוומבט רועה לצד כבשי הבית, הוא עשוי ללקות בטפילים נוספים שלהם.
הוומבט מצוי לעיתים קרובות בסביבות קרקעות "ריפאריאן" (אזור ממשק בין קרקע לנהר או נחל), בשל העדפתו לבנות מאורות בקרבת הצמחייה שבגדות מקורות המים. הוומבט המצוי הוא מין מהנדס סביבה: הרגלי הרעייה שלו לצד רשת המנהרות שהוא יוצר, משפיעים על דפוסי הצמיחה של הפלורה, ומספקים מקומות מסתור ומנוחה ליונקים בינוניים וקטנים. הוומבט נחשב לעיתים קרובות באוסטרליה כמזיק לחקלאות, עקב הסיכון הנשקף מהבורות והמאורות שלו לבעלי חיים מקומיים; בנוסף, הוומבט חופר לעיתים מחילות מתחת לגדר הארנבים האוסטרלית, ופותח לארנבונים נתיב מהאזור המדברי לאזור המיושב.
רבייה ומחזור חיים
אין הרבה מידע על מערכת הרבייה של הוומבט, אך ייתכן בהחלט שהיא פוליגמית. במהלך החיזור שעשוי להימשך חצי שעה, הזכר רודף אחר הנקבה במעגלים במשך כמה דקות, עד שהיא מאיטה; הזכר נושך אותה בעכוז ומטיל אותה על הצידה באמצעות רגליו הקדמיות, כשלעיתים הנקבה תבחר לברוח, ואז החיזור יחזור על עצמו. ההתרבות של הוומבט איטית מאוד ומסתכמת בגור אחד לשנתיים. אף על פי שאין עונה רבייה מוגדרת, מרבית הלידות מתרחשות בקיץ. בתום הריון של חודש, הג'ואי הקטן שדומה לג'לי אדום וגודלו כגרגיר שעועית, זוחל לכיס ונצמד לפטמות; הוא שוהה בכיס עד גיל 6 חודשים. ונגמל עד 12 חודשים. גם לאחר מכן הוא נותר לצד אימו עד גיל 18–20 חודשים. הן הזכרים והן הנקבות מגיעים לבגרות לאחר שנתיים.
תוחלת החיים של הוומבט המצוי בטבע 5–15 שנים, ובשבי היא עשויה להגיע עד 30 שנה.
מצב
הוומבט המצוי מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל היותו מין נפוץ ובעל טווח תפוצה רחב, ההתאמות שלו למגוון בתי גידול (כולל אזורים צחיחים למחצה), וכן בשל העובדה שאין זה סביר שתתרחש בעתיד הנראה לעין ירידה בממדי האוכלוסייה. מגמת האוכלוסייה שלו יציבה.
לא נראה שיש איומים משמעותיים על מין זה. טווח התפוצה שלו הצמצמם מאז הגעת האירופאים עקב אובדן בית הגידול באמצעות המרת הצמחייה המקומית לאדמה חקלאית, והדבר עשוי להמשיך ולהשפיע עליו בחלקים מסוימים של אוסטרליה. איום קטן יותר נשקף מצד כלבי בית שברחו לבר, וכן מצד דריסה על ידי כלי רכב בעת חציית כבישים. באזורים עם מגע עם בעלי חיים מבויתים, הוומבט עשוי להיות מושפע ממחלות שונות.
הוומבט נמצא במספר אזורים מוגנים, וברוב המדינות הוא נחשב לחיה מוגנת, למעט במזרח מדינת ויקטוריה שבה הוא מסווג כחיה מזיקה עקב הנזק שהוא גורם לגדירות באמצעות מחילותיו.
קישורים חיצוניים
סרטון של וומבט מצוי בטבע בטסמניה
ארצו (נפה)
נפת ארצו (באיטלקית: Provincia di Arezzo) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 3,232 קמ"ר, ובשנת 2004 התגוררו בה 323,288 נפש. בירתה של הנפה בעיר ארצו.
הנפה גובלת בנפת פורלי-צ'זנה במחוז אמיליה-רומאניה בצפון, בנפת פזארו אה אורבינו במחוז מארקה בצפון-מזרח, בנפת פרוג'ה במחוז אומבריה במזרח, בנפת סיינה במחוז טוסקנה בדרום-מערב ובנפת פירנצה במחוז טוסקנה בצפון-מערב.
אבי פיאמנטה
אברהם (אבי) פיאמנטה (נולד בכ"ז בשבט תשט"ז, 9 בפברואר 1956) הוא מוזיקאי, זמר-יוצר ונגן כלי נשיפה ישראלי. מוביל תזמורת פרטית. יחד עם אחיו הגיטריסט יוסי, הרכיבו את להקת פיאמנטה.
ביוגרפיה
נולד בירושלים לגניה וליהודה פיאמנטה, ששימש כאיש שב"כ. דודו הוא המוזיקאי אלברט פיאמנטה. בגיל 4 עברה משפחתו לתל אביב. בילדותו ניגן על פסנתר. הוא למד בכפר הירוק, היה עורך את התוכניות המוזיקליות בכפר, ומופיע שם באופן קבוע. מתגורר בכפר חב"ד.
הוא נשוי ליהודית להם 8 ילדים, ב-1999 נפטר בנו, לוי.
קריירה מוזיקלית
ב-1977 הופיע יוסי ואבי עם סטן גץ בכמה מופעים בישראל והחלו בשיתוף פעולה, בסוף שנות ה-70 בעצת האחרון עברו האחים פיאמנטה לניו יורק והופיעו איתו יחד, והכינו איתו אלבום שלא יצא בסוף. שם הם התחילו בחזרה בתשובה, אבי החל להתקרב לחסידות חב"ד, והיה מגיע למרכז חב"ד, מאז תחילת השמונים החל להופיע עם אחיו פעמים רבות לפני הרבי מנחם מנדל שניאורסון במעמד "כוס של ברכה" בתהלוכת ל"ג בעומר ובשמחת בית השואבה בשכונת קראון הייטס.
בתחילת שנות ה-90 חזר אבי לישראל, והופיע בעיקר בישראל ובמקביל, שמר על הפופולריות שלו בקרב יהודי ארצות הברית, ובפרט בקרב חסידות חב"ד בשכונת קראון הייטס.
הופיע במשך השנים עם מרדכי בן-דוד, ישי ריבו, אברהם פריד, אריאל זילבר ועוד.
אורורה (קומיקס)
אורורה (באנגלית: Aurora, בתרגום לעברית: זוהר הקוטב) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The X-Men #120 מאפריל 1979, ונוצרה על-יד הכותב כריס קלרמונט והמאייר ג'ון ביירן.
אורורה היא האלטר אגו של ז'אן-מארי בובייה, מוטאנטית ממונטריאול שבקוויבק, קנדה בעלת כוחות מניפולציה על אור. היא ואחיה התאום נורת'סטאר הופרדו בילדותם לאחר שהוריהם מתו בתאונת דרכים. ז'אן-מארי גדלה בפנימיה דתית לבנות, אך סבלה מבדידות איומה ושקלה אף התאבדות. במקום ליפול מגובה רב, היא גילתה שהיא מסוגלת לעוף במהירויות גבוהות. היא לא ידעה כי היא מוטאנטית, והאמינה כי מדובר בנס משמיים. לאחר שסיפרה זאת למנהלת הפנימיה, הנערה הצעירה הואשמה בהוצאת שם רע והוענשה קשות. תקרית זאת עוררה אצלה הפרעת זהות דיסוציאטיבית, כאשר האישיות השנייה שלה הייתה יותר מרדנית וחסרת מעצורים. היא עזבה את הפנימיה באותו לילה ומאז הדחיקה את אישיותה החדשה.
חמש שנים לאחר מכן, ז'אן-מארי מגישה מועמדות להוראת היסטוריה וגאוגרפיה, אך התפרצות פתאומית של אישיותה השנייה גורמת לה להעביר לילה פרוע ברחבי מונטריאול. היא נתקלת בשודדים, ולאחר קבלת עזרה מוולברין, הוא מבחין בכוחותיה ומייעץ לה להצטרף לקבוצה חדשה אותה אוסף ג'יימס מקדונלד האדסון, אלפא פלייט. היא מצטרפת לקבוצה ומתאחדת מחדש עם אחיה.
וומבט שעיר-אף
וומבט שעיר-אף (שם מדעי: Lasiorhinus; קרוי גם וומבט שעיר-חוטם), הוא סוג של יונק כיס בינוני וכבד במשפחת הוומבטים הכולל שני מינים החיים בדרום ומזרח יבשת אוסטרליה.
מאפיינים
מיני הוומבטים הללו הם פעילי לילה, ושוכנים במאורתם במהלך היום. הם משתייכים לקבוצת בעלי החיים המתחפרים אשר נוהגים לחפור לעצמם רשת מאורות ומנהרות למנוחה ומילוט מפני טורפים וחום. בשעות הלילה, הם יוצאים מהמאורה ומתחילים לשחר אחר מזון. הם ניזונים בעיקר מדשא קשה ומעשבים שונים, בזכות שיניהם החזקות הצומחות לאורך חייהם. הרבייה מתרחשת בעיקר כשיש שפע במקורות מזון, והנקבה ממליטה גור יחיד לאחר 22 יום אשר נשאר בתוך הכיס שלה במשך מספר חודשים. תוחלת החיים של המינים הללו היא לכל הפחות 10 שנים.
אף שטורפים כמו הדינגו והשועל האדום עשויים להוות איום לוומבטים, פעולות האדם כמו הרס בית גידול באמצעות רעיית צאן ובקר או חקלאות, מציבות את האיום החמור ביותר להישרדות המינים עקב כך שהן מצמצמות את בתי הגידול המתאימים למינים.
מינים
בעבר היה מין נוסף שנכחד - Lasiorhinus angustidens.
רודולף אבל
רודולף איבנוביץ' אבל (ברוסית: Рудольф Иванович Абель, נולד בשם ויליאם אוגוסט פישר; 11 ביולי 1903 - 15 בנובמבר 1971), אשר שמו האמיתי היה ויליאם ('וילי') גנריחוביץ' פישר (Вильям "Вилли" Генрихович Фишер), היה מרגל סובייטי בארצות הברית משנת 1948. הוא נלכד ב-1957, ושוחרר בעסקת חילופי אסירים תמורת הטייס האמריקני פרנסיס גארי פאוורס, בשנת 1962.
בריטניה
ויליאם אוגוסט פישר נולד בבנוול (Benwell) שבניוקאסל, בצפון-מזרח אנגליה, כבן למשפחת מהפכנים רוסים ממוצא גרמני. אביו, אשר היה מקורב לולדימיר איליץ' לנין, נאלץ לצאת לגלות ב-1901, ומצא מקלט בבריטניה, בה המשיך בפעילות למען המהפכנים ואחר כך, למען הבולשביקים. בנעוריו עשה את לימודי התיכון בעזרת מלגת לימודים שקיבל וגילה עניין במתמטיקה, מדעים, אמנות, מוזיקה, כולל נגינה בפסנתר ובגיטרה, וכן היה חובב רדיו, כולל ידע טכני בחלקיו השונים. לאחר מכן למד שרטוט טכני וכן לימודי ערב בקולג' רת'רפורד (Rutherford, כיום חלק מאוניברסיטת נורת'מבריה (Northumbria) בניוקאסל). בשנת 1920 התקבל ללימודים באוניברסיטת לונדון, אך כיוון שלא עמד בשכר הלימוד, לא למד בה בפועל. בשנת 1921, לאחר המהפכה הרוסית, חזרה משפחת פישר לרוסיה, למוסקבה.
רוסיה
ברוסיה עבד פישר, אשר שלט באנגלית, רוסית, פולנית, גרמנית ויידיש, כמתורגמן עבור הקומינטרן. בשנים 1925–1926 שירת פישר, אשר היה כאמור בעל ידע בתחום הרדיו, בשורות הצבא האדום בגדוד קשר. הוא עבד זמן קצר במכון מחקר בתחום הרדיו, לפני שהתגייס במאי 1927 לג.פ.או. בעת שהתגייס הוחלט שיישא שם בעל צליל רוסי, ולכן שמו האמצעי הפך לגנריחוביץ' (במקום אוגוסט). באותה שנה פישר נישא לילנה לבדבה (Лебедева), אשר למדה באותה עת נגינה בנבל, כסטודנטית בקונסרבטוריון במוסקבה. ב-8 באוקטובר 1929 נולדה לזוג בתם המשותפת היחידה. בשנים שלאחר גיוסו עבד פישר כמפעיל רדיו בנורווגיה, טורקיה, בריטניה וצרפת, עד שחזר לרוסיה ב-1936. בחזרתו ניהל בית ספר להפעלת רדיו עבור מועמדים להישלח כסוכנים חשאיים. בשנת 1938 פוטר פישר מן הנקו"ד, מחליפו של הג.פ.או. בעת מלחמת העולם השנייה הוא חזר לאמן מפעילי רדיו שנועדו לפעול מעבר לקווי האויב הגרמני. כן היה מעורב במבצע 'ברזינו' (Березино), אשר נערך בין אוגוסט 1944 למאי 1945, בו הונו הרוסים את הגרמנים על ידי קיום מצג שווא של כוחות פרו-גרמניים ואנטי-סובייטיים מעבר לקווי הרוסים. סוכנים וחיילי קומנדו גרמנים שנשלחו לעזרת אותם כוחות מדומים נתפסו או חוסלו. במבצע זה, מטבע הדברים, נודע ערך דומיננטי לתעבורת הרדיו.
התבססותו
בשנת 1946 הצטרף פישר שנית לנקו"ד. זו הפעם יועד להישלח כמרגל לארצות הברית, והוא עבר אימונים בהתאם. ב-17 בנובמבר 1948 פישר הגיע לארצות הברית בזהות שאולה. הוא נפגש עם איש קשר סובייטי, אשר נתן לו מסמכים, חלקם אמתיים, חלקם מזויפים, על שם אמיל רוברט גולדפוס (Goldfus), וכן 1,000 דולר (כ-10,000 דולר בערכי 2016). בעת היותו בארצות הברית שהה בעיקר בניו יורק ועסק ככיסוי באמנות ובצילום, דבר שהשתלב היטב עם שעות פעילותו הבלתי שגרתיות והיעדרויותיו. עם הזמן איכות עבודותיו האמנותיות השתפרה, דבר שאפשר לו להתחבר עם אמנים מקומיים. ביולי 1949 פישר קיבל מנציג דיפלומטי סובייטי סכום נוסף, וזמן קצר אחר כך הוא קיבל הוראות להפעיל מחדש רשת שנועדה להבריח לברית המועצות מידע מדעי הקשור למחקר הגרעיני האמריקני. אותה רשת הפסיקה את פעילותה לאחר תום מלחמת העולם, משהתהדק הפיקוח הביטחוני על תחום זה. ואכן, פישר עסק בשנה שלאחר מכן, במהלכה הוענק לו עיטור הדגל האדום, בארגונה מחדש של הרשת. בשנת 1950 עמד פישר בפני חשש לחשיפה, כאשר בני הזוג יוליוס ואתל רוזנברג נלכדו ונשפטו, אלא שהסתבר כי במהלך חקירת עניינם לא נתגלה ל-FBI מידע אודותיו. כך, פישר שימש גם בהמשך כמְרכז של רשת סוכנים סובייטים באמריקה. ב-1955 פישר חזר לתקופה של כחצי שנה למוסקבה, כדי להתאוורר.
חשיפתו ומאסרו
עם חזרתו לאמריקה, ב-1956, נוכח לדעת כי הטיפול ברשת הוזנח, לא מעט בשל מחדליו של סגנו ריינו הייהנן (Reino Häyhänen). לדרישתו של פישר, הייהנן נקרא חזרה לרוסיה, וכיוון שחשש לגורלו - ערק למערב בדרכו, בתחילת מאי 1957. דבר העריקה נתגלה לסובייטים רק באוגוסט, ובינתיים בחקירתו של הייהנן נתגלה הסטודיו של פישר, בעוד פישר עצמו היה ידוע להייהנן רק בשם קוד, וכן עלה תיאורו. ה-FBI החל בחקירות ובמעקבים על סמך אותו מידע, עלה בידו לצלם את פישר בחשאי, והייהנן אישר ב-15 ביוני שהמדובר בו. בינתיים, כאמצעי זהירות, הסובייטים פקדו על פישר לעזוב את ארצות הברית. כיוון שלא היה ברור אם זהותו הבדויה נחשפה, עלה הצורך להכין לו דרכון חדש, תהליך הדורש זמן מה. וכך, פישר, אשר אף הבחין ביוני במעקב אחריו, לא יכול היה לעזוב. ב-21 ביוני פישר נעצר בעת שהיה במלון בניו יורק. הוא הושם, בתור שוהה בלתי חוקי, למשך שישה שבועות במתקן מעצר של רשות ההגירה במקאלן, טקסס, ושם הזדהה כאזרח סובייטי בשם רודולף איבנוביץ' אבל. שם זה היה של קולונל סובייטי שהלך לעולמו, והוא נבחר כיוון שפישר קיווה ששולחיו, בראותם שם זה בעיתונים, יידעו כי נלכד. בזמן מעצרו, ה-FBI ערך חיפוש בחדר המלון בו שהה ובסטודיו שלו, ובהם נתגלה ציוד המשמש לריגול, כמו משדר לגלים קצרים, וכן ציוד המשמש להצפנה, לצילום ממוזער ולהטמנה, כמו מברשת גילוח חלולה וכדומה. כן נתגלו 4,000 דולר. ציוד ההטמנה הוצג לימים במוזיאון של ה-FBI. ב-7 באוגוסט הוא הועבר לניו יורק והואשם בריגול. לאחר קשיים במציאת פרקליט, לקח על עצמו העו"ד ג'יימס דונובן את הגנתו של פישר, אשר כעת נודע יותר בשם אבל, והאחרון ניאות לקבלה. משפטו נערך באוקטובר, המושבעים מצאו אותו אשם ב-25 באותו חודש, וגזר הדין ניתן ב-15 בנובמבר, ולפיו אבל נידון ל-30 שנות מאסר ולקנס של 3,000 דולר. את העונש הוא ריצה בכלא באטלנטה. במהלך השנים בהן היה כלוא הוא הרבה לצייר, לשחק בשחמט, חיבר לוח לוגריתמים, למד הדפס משי וכן חבר למורשעים אחרים בריגול למען ברית המועצות, אשר שהו באותו כלא.
בסופו של דבר פעילותו של פישר בארצות הברית לא הביאה תועלת לסובייטים, שכן לא השיג מידע בעל ערך, ואף לא גייס סוכנים בעלי ערך אחרים.
שחרורו והמשך חייו
אבל ישב בכלא מעט יותר מארבע שנים. ב-1 במאי 1960 יורט מטוס ריגול U-2 של ארצות הברית שטס מעל ברית המועצות וטייסו, פרנסיס גארי פאוורס, נשבה. כך הגיע לידי ברית המועצות מרגל של ארצות הברית ובעקבות זאת עלה הרעיון לבצע חילופי מרגלים. ארצות הברית הסכימה לעסקה, אך ברית המועצות סירבה והעמידה את פאוורס לדין. בספטמבר 1960, לאחר המשפט, עלתה התקווה שהחילופין יצאו אל הפועל. ואכן, ב-10 בפברואר 1962 אבל שוחרר בעסקת חליפין תמורת פאוורס. העסקה יצאה לפועל בגשר גליניקה אשר הפריד בין ברלין המערבית לברלין המזרחית. כן נכלל בעסקת החליפין סטודנט אמריקני לכלכלה בשם פרדריק פריור (Pryor) מהאוניברסיטה החופשית של ברלין, שנעצר באוגוסט 1961 בברלין המזרחית. פישר חזר והועסק על ידי מחלקת סוכני החוץ של הקג"ב, מחליפו של הנקו"ד, וכן נתן הרצאות ונאומים בנושא ריגול. בנוסף הופיע, ושימש כיועץ, בסרט ריגול רוסי.
פישר מת מסרטן הריאות ב-15 בנובמבר 1971.
סיפור עסקת החליפין שימש בסיס לסרט "גשר המרגלים", משנת 2015.
קישורים חיצוניים
כתבה בוושינגטון טיימס, המזכירה את אבל:
אבל באתר ה-FBI:
כתבה של הניו יורק טיימס על אבל:
יחסי אזרבייג'ן–גינאה המשוונית
יחסי אזרבייג'ן–גינאה המשוונית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין רפובליקת גינאה המשוונית.
אנדריי טורצ'אק
אנדריי אנטולייביץ' טורצ'אק (נולד ב-20 בדצמבר 1975, לנינגרד, רוסיה, ברית המועצות) הוא פוליטיקאי רוסי, שכיהן בתפקיד מזכיר המועצה הכללית של רוסיה המאוחדת החל מ-12 באוקטובר 2017 וסנאטור מטעם מחוז פסקוב מ-2 בנובמבר 2017.
יחסי אזרבייג'ן–גינאה המשוונית
היסטוריה
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-11 בנובמבר 2004 באו"ם. החתימה על הסכם כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות התקיים בארצות הברית בטקס בשולי עצרת האו"ם במעמד דרגים זוטרים משתי המדינות (שליחים לאו"ם). באותו היום כוננו יחסים דיפלומטיים של אזרבייג'ן עם נאורו.
אנדריי טורצ'אק
בעבר היה המושל החמישי של מחוז פסקוב (2009–2017) וסנאטור מטעם מחוז פסקוב (2007–2009). כאשר בשנת 2009 מיכאיל קוזנצוב עזב את תפקידו כמושל פסקוב, עם מינויו למושל בגיל 33, אנדריי טורצ'אק הפך לאחד המושלים הצעירים ברוסיה.
דינוצפאליה
דינוצפאליה (שם מדעי: Dinocephalia) היא קבוצה גדול של זוחלים קדומים בני סדרת התראפסידה אשר דמו במראם לארכוזאורים מפחידים כמו דינוזאורים. הם חיו רק באמצע תקופת הפרם לפני 260–270 מיליון שנה ברחבי העולם בתוך היבשת הקדומה פנגיאה, בין השאר בדרום אפריקה, זימבבואה, רוסיה, סין, ברזיל וטנזניה.
אנדריי טורצ'אק
בשנת 2013, אלכסיי נוואלני שחרר מסמכים שהראו כי טורצ'אק לא הצהיר על וילה בשווי 1.7 מיליון דולר שרכש בצרפת, מחדל בלתי חוקי על פי החוק הרוסי.
בשנת 2015 האשים הכתב אולג קאשין את טורצ'אק שהורה לפגוע בקאשין בתקרית שגרמה לו לתרדמת ושבר בגולגולת. קאשין טען כי טורצ'אק הורה על כך בתגובה לפוסט בבלוג ביקורתי.
דינוצפאליה
הגדול שבבני הקבוצה היה הטאפינוצפלוס (Tapinocephalus), אוכל צמחים משוריין בעל "קסדה" על ראשו. הוא הגיע לאורך 3 מטרים ולמשקל 1–2 טונות. חלק מהמינים היו אוכלי כל או אוכלי בשר כמו האנטאוזאורוס שהגיע לאורך 5–6 מטר ולמשקל 600–700 ק"ג והטיטנופוניוס שהגיע לאורך 5 מטרים.
המאפיין החשוב של רוב המינים הוא מבנה הגולגולת הנוקשה שלהם שהייתה לעיתים בעלת "יבלות" גדולות כמו אצל האסטמנוסוכוס והסטירקוכפלוס (Styracocephalus) שדמו לחזיר יבלות גדולים. הם היו בעלי גפיים מגושמים יחסית וגוף מכוסה קשקשים גדולים.
מועדי הראי"ה
מועדי הראי"ה הוא ספר העוסק בשבת ובמועדי ישראל בהגותו ובאורח חייו של הראי"ה קוק. הספר חובר על ידי תלמידו, הרב משה צבי נריה.
הספר משלב קטעי הגות קצרים של הראי"ה עם פרקי סיפורים, חלקם מפי השמועה וחלקם מהספרות והעיתונות. מהדורתו הראשונה יצאה לאור בשנת ה'תש"מ.
הספר הוא חלק מסדרת ספרים שעליה זכה הרב נריה בפרס הרב קוק לספרות תורנית מטעם עיריית תל אביב-יפו.
עריכת הספר
התשתית הראשונה לספר הייתה סדרת מאמרים שפרסם הרב נריה בעיתון הצופה. עליהם הוסיף קטעי הגות מתוך ספרי הראי"ה בהלכה ובאגדה ומעט קטעים מכתב ידו. את הסיפורים אסף הרב נריה מעדי ראייה ושמיעה ומתוך רשימות שונות מספרים קבצים ועיתונים.
הספר מלווה במפתח לשמות מאות האישים המוזכרים בו.
אאך (ריינלנד-פפאלץ)
אַאך (בגרמנית: ; נהגה: ) היא עיירה עתיקה בגרמניה במדינת ריינלנד-פפאלץ, בקצה השטח העירוני של העיר טריר.
היסטוריה
יישוב בשם אאך נזכר לראשונה בכתובים בהתייחס לשנת 953 אך ממצאים מתקופת הברונזה ומהתקופה הרומית מעידים על התיישבות מוקדמת.
פירנצה (נפה)
נפת פירנצה (באיטלקית: Provincia di Firenze) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 3,514 קמ"ר, ובשנת 2004 התגוררו בה 933,860 נפש. בירתה של הנפה בעיר פירנצה.
אאך (ריינלנד-פפאלץ)
היסטוריה
ב התיישבו באאך יהודים רבים בעקבות גירושם מטריר.
פירנצה (נפה)
הנפה גובלת בנפת בולוניה ובנפת רוונה ובנפת פורלי-צ'זנה במחוז אמיליה-רומאניה בצפון ובמזרח, בנפת ארצו במחוז טוסקנה בדרום-מזרח, בנפת סיינה במחוז טוסקנה בדרום, בנפת פיזה ובנפת לוקה ובנפת פיסטויה ובנפת פראטו במחוז טוסקנה במערב.
אאך (ריינלנד-פפאלץ)
היסטוריה
שרד בעיירה בית כנסת גדול שנבנה בשנת 1860 ובית קברות יהודי (בדרך המובילה אל העיר). רוב תושבי העיירה היהודים היגרו ממנה לפני מלחמת העולם השנייה, אך 14 משרידי הקהילה ובהם ילדה שנולדה ב-1937 גורשו ונרצחו בידי הנאצים.
בית הכנסת אור החיים (בני ברק)
בית הכנסת אור החיים בבני ברק הוא מרכז רוחני קהילתי לבני עדות המזרח במרכז רחוב רבי עקיבא בבני ברק. נקרא על שם רבי חיים אבן עטר, הידוע על שם ספרו אור החיים.
בית הכנסת נוסד בשנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי משה פרדו ורפאל הלל, מייסדי מוסדות סמינר אור החיים בבני ברק. בתקופה הראשונה פעל במקום הסמינר לבנות. לאחר שהסמינר עבר למשכנו בדרום העיר הפך המתחם למרכז קהילתי, שבתחומו פועל בית כנסת אזורי וכן כולל אברכים, בראשות הרב שמעון בעדני, חבר מועצת חכמי התורה. בין בוגריו: הרב יוסף זליכה.
במשך שנים שימש מתחם "אור החיים" כמרכז הקהילתי-רוחני המרכזי של התושבים החרדים הספרדים במרכז בני ברק. בין מתפללי בית הכנסת היה הרב רפאל ברוך טולדנו. הנהלת מוסדות אור החיים גם הקימה במתחם מבנן, ובין דייריו היו הרב שמעון בעדני ומיכאל לייטמן.
מוסטפא מנסור
מוסטפא כאמל מנסור (ערבית: مُصطفى كامل منصور, נולד ב-2 באוגוסט 1914 ונפטר ב-2002) היה כדורגלן מצרי, אשר שיחק כשוער במדי נבחרת מצרים במהלך מונדיאל 1934 באיטליה. הוא נודע גם עקב העובדה שהיה אחד הכדורגלנים הלא-בריטים או אירים הראשונים ששיחקו בליגה הסקוטית.
מנסור שיחק עבור קבוצת אל-אהלי מקהיר, ובעקבות יכולתו הגבוהה הוא זומן לשחק במדי הנבחרת הלאומית במהלך מונדיאל 1934. הוא שיחק במהלך המשחק היחיד של מצרים במהלך הטורניר, בו הפסידה מצרים 4-2 לנבחרת הונגריה במסגרת משחקי הסיבוב הראשון.
מאמנה של מצרים במהלך הטורניר היה הסקוטי ג'יימס מק'רי, וייתכן שהייתה לו השפעה מסוימת על החלטתו של מנסור לעבור לסקוטלנד בשנת 1937, שם תכנן ללמוד במכללת ג'ורדנהיל. כאשר למד בגלאזגו מנסור שיחק במדי מועדון הכדורגל קווינס פארק החובבני ב-1938/1939, בו הפך להיות השוער הראשון בעקבות פרישתו של דזמונד ווייט (שהפך להיות מאוחר יותר היושב ראש של סלטיק).
סמינר אור החיים
סמינר אור החיים הוא סמינר בית יעקב ברחוב עזרא 51 בבני ברק. המוסד מיועד לבנות מעדות המזרח בבני ברק. נקרא על שם רבי חיים אבן עטר, הידוע על שם ספרו אור החיים.
הסמינר נוסד בשנת 1953 על ידי הרב משה פרדו והרב רפאל הלל, בעידודם של החזון איש, הרב יעקב ישראל קניבסקי והרב עזרא עטיה. בתקופה הראשונה שכן במתחם בית הכנסת אור החיים ברחוב רבי עקיבא בבני ברק. כעבור זמן עבר למשכנו הקבוע בקצה הדרומי של העיר, בצמוד למתחם בתי הקברות שומרי שבת ופוניבז'. בין התורמים הגדולים של הסמינר משפחת ציטרון מסן פאולו.
המוסד פועל בתנאי פנימייה ונועד לבנות ממוצא מזרחי ומסורתי מכל הארץ. במשך שנים רבות הוא היה הסמינר החרדי היחיד במרכז הארץ לבנות ספרדיות. לסמינר אלפי בוגרות, רובן נישאו לתלמידי ישיבות והקימו בתים תורניים.
בשנים הראשונות הושם דגש על מקצועות ההוראה והגננות לצד מקצועות כפיים כגון תפירה. עם השנים הורחבו מסלולי הלימודים והם כוללים תחומים נוספים כמו לימודי הנדסת תוכנה, הנהלת חשבונות, גרפיקה ועוד. בשנת תשפ"ב [2021] הסתיימה בנייתו של מרכז הכשרה ותעסוקה בהשקעה של למעלה מ17 מיליון ש"ח תרומת נדיבים מחו"ל
במשך שנים רבות הסמכות הרוחנית העליונה של הסמינר היה הרב חיים גריינימן. בין רבניו ומנהליו לאורך השנים: הרב נחמיה ציטרון, הרב אליעזר בן דוד, ירחמיאל בויאר, שמואל קרליבך וחיים אטיאס (אביו של אריאל אטיאס). מנהל הסמינר כיום הוא הרב משה מגנוז.
בבעלות מוסדות אור החיים היו שטחים נרחבים במזרח העיר, ובשנות ה-90 נבנתה עליהם שכונת אור החיים.
אמציה ארנון
אמציה ארנון (14 באוקטובר 1930 - 28 בפברואר 2007) היה מחלוצי המחברים של תשבצי היגיון בישראל ומרצה למוזיקולוגיה.
קורות חייו
אמציה ארנון (אנגלסברג) נולד במנצ'סטר, אנגליה בשנת 1930. עלה ארצה עם אשתו, הסופרת ולרי ארנון, ילידת סלפורד, אנגליה, בשנת 1955. תחילה הצטרפו לקיבוץ בית העמק ובשנת 1960 עברה המשפחה להרצליה.
בשנת 1969 פרסם שני תשבצי היגיון, שנקראו "תשבץ מוחין", ב"דבר השבוע", וזהו כנראה הפרסום הראשון של תשבצי היגיון עבריים בעיתון בעל תפוצה רחבה בישראל (קדמו לו תשבציו של יורם הרועה בכתב העת "שרות – דברי עובדים בשרות המיסים").
במשך כחצי שנה בשנים 1977–1978 פרסם ארנון תשבץ היגיון שבועי בשם "הפעל את הגיונך" ב"הארץ", ולאחר מכן פרסם תשבצי היגיון בירחון "מוניטין" ובשבועון "שישי".
החל משנות ה-80 היה אמציה ארנון חבר בסגל ההוראה בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב. הרצאותיו, אותן נהג לשאת גם מחוץ למסגרת האקדמית, היו מאופיינות בלשון מדויקת ובהירה, באופן הנגיש גם לקהל שאינו מצוי בתחום.
אמציה ארנון נפטר בשנת 2007.
ארדהאן
ארדהאן (בטורקית: Ardahan; בגאורגית: არტაანი - ארטאאני; בארמנית: Արդահան) היא עיר בצפון-מזרח טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז מזרח אנטוליה. העיר שוכנת 842 ק"מ צפון-מזרחית לבירה אנקרה ובסמוך לגבול עם גאורגיה. לפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסייתה מנתה 41,672 תושבים. העיר ידועה בזכות גבינת קאשאר וה הנמצאת בשטחה.
מנקין ארוך-זנב
מנקין ארוך-זנב (שם מדעי: Chiroxiphia linearis) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים, מיערות הגשם במרכז אמריקה.
אורכו של המנקין עד 10 ס"מ ומשקלו 18 גרם בממוצע. הוא בעל צבעים שחורים עם כנפיים כחולות וכיפה ורגליים אדומים. הזנב בעל 2 אברות ארוכות ודקות העוזרות לזכר להרשים את הנקבה. הנקבות והצעירים חיוורים יותר וצבעם ירוק זית. המנקין דומה מאוד למינים אחרים מהסוג Chiroxiphia.
הזכרים מבצעים ריקוד חיזור מורכב הכולל 2 מחזרים - מבצע ומתלמד המושכים יחדיו נקבה ומלהטטים זה מול זה באוויר ואחד מול השני במטרה למשוך אותה. ואולם רק הזכר המבצע יכול להזדווג עם הנקבה בסוף הריקוד. המתלמד צריך לחכות שמורו ימות או יסתלק לפני שיוכל בעצמו להזדווג עם נקבות.
זהו מין פוליגמי והנקבות מסתדרות בבניית הקן והטיפול בצאצאים ללא עזרת הזכרים.
אדם צובר זיכרונות
רקע
השיר הופיע בספר השירה של וולך "שני גנים" שיצא לאור ב-1969. הוא הולחן על ידי שמעון גלבץ והוקלט על ידי דורית ראובני בשנת 1986 עבור אלבומה "שינויים". השיר זכה להצלחה לאחר שהוקלט ב-2008 לאלבום "עבודה עברית 2 - מחווה ל-60 שנות יצירה מקורית", על ידי אברהם טל. השיר גם הופיע באלבומו "אברהם טל". במצעד העברי השנתי התשס"ח (2008) של גלגלצ הגיע השיר למקום השני. במצעד של רשת ג' הגיע השיר למקום השביעי.
תוכן השיר
השיר מזכיר את משל הצרצר והנמלה, והוא מתאר את אגירת המזון של הנמלים בחודשי הקיץ. בחורף הנמלים מכלות את המזון או הרכוש שאגרו ואת החורף מכלות גם כן. בשיר זה, בעונת החורף שר החגב לפתחים ומתגעגע לחודשי הקיץ.
נורת'סטאר
נורת'סטאר (באנגלית: Northstar, בתרגום לעברית: כוכב הצפון) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The X-Men #130 מפברואר 1980, ונוצרה על-יד הכותב כריס קלרמונט והמאייר ג'ון ביירן.
נורת'סטאר הוא האלטר אגו של ז'אן-פול בובייה, מוטאנט ממוצא קנדי-צרפתי בעל כוחות מניפולציה על אור. אחיה התאום של אורורה. השניים חברים בקבוצת גיבורי-העל הקנדית אלפא פלייט. נורת'סטאר הוא אחת הדמויות ההומוסקסואליות הראשונות בקומיקס. הוא התחתן עם שותפו לחיים קייל ג'ינאדו בחוברת Astonishing X-Men #51 מיוני 2012.
ז'אן-פול הוא חובב סקי מושבע, אשר השתתף בתחרויות מקצועיות בטרם התפתחו כוחותיו לראשונה. עם התפרצות כוחותיו הוא הפך לבלתי מנוצח, ועקב טבעו התחרותי הוא מהר מאוד מאס בספורט מכיוון שלא מצא מתחרים שישתוו אליו. הוא נהפך לכועס ומרדן, ובבגרותו הצטרף לשורות החזית לשחרור קוויבק, קבוצה מיליטנטית שלחמה לעצמאותה של קוויבק מקנדה. עד מהרה הוא נגעל מאופן פעולתה של הקבוצה, והתעניין בקבוצת אלפא פלייט, שנתמכה בידי הממשלה הקנדית. עם הצטרפותו לקבוצה הוא התאחד עם אחותו התאומה, לאחר שהופרדו בילדותם.
קוסקוס שטיין
קוסקוס שטיין (שם מדעי: Phalanger vestitus) הוא מין כיסאי דמוי שפן בסוג קוסקוס שאנדמי לגינאה החדשה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1877 על ידי הזואולוג הצרפתי ויש לו 3 תת-מינים שחיים באזורים גאוגרפים נפרדים לחלוטין ועשויים לקבל בעתיד מעמד של מינים עצמאיים. בצבעי פרוותו, קוסקוס שטיין מזכיר מאוד כיסאי אחר מאוסטרליה - פוסום זנב-טבעת נהר-הרברט.
תיאור
מבנה גופו של קוסקוס שטיין עגול ושמנמן, ראשו בינוני בצורת אגס, ופניו חרוטיות עם לחיים נפוחות. אוזניו קצרות ועגלגלות, ועיניו גדולות יחסית ומותאמות לראיית לילה. יש לו זנב ארוך וגמיש שחשוף בקצהו ומתפקד כרגל חמישית, וטפרים ארוכים וחדים בכפות שמשמשים אותו לטיפוס על עצים. אורך ראשו וגופו של קוסקוס שטיין: 48-35 סנטימטרים, אורך זנבו: 36-29 סנטימטרים, ומשקלו 2.4-1.4 קילוגרם.
הפרווה של קוסקוס שטיין קצרה ורכה. צבעה הכללי נע בין אפור-כחלחל לאפור-סגלגל, אפור-מרנגו, אפור-פחם או שחור-כחלחל. בניגוד מוחלט לצד העליון האפלולי, הצד התחתון (המותניים, המפשעה, הבטן והחזה) מתאפיין בצבע לבן בוהק, ויש סינר לבן בולט סביב הגרון, הצוואר והסנטר. הראש חיוור במעט ביחס לשאר הגוף, והחרטום כהה יותר. חלקי הגוף החשופים דוגמת הכפות, האף ופנים האוזניים בצבע סגול-כהה. הזנב שחור בבסיס הפרווה, בעוד שקצהו החשוף חצוי בין סגול-כהה לוורוד-בהיר. אוכלוסיות הקוסקוס השונות נבדלות זו מזו בצבעוניותן. במרכז ומערב גינאה החדשה, יש להם נקודה לבנה מעל המרפק שאינה מצויה אצל אף קוסקוס אחר זולתם.
קוסקוס שטיין מחולק ל-3 תת-מינים שעשויים לייצג מינים נפרדים:
תפוצה וביולוגיה
קוסקוס שטיין אנדמי לגינאה החדשה; טווח התפוצה שלו מחולק ל-4 אזורים מבודדים זה מזה, והם עשויים לייצג מינים נפרדים. בצד של פפואה קיימת אוכלוסייה קטנה מבודדת ברכס אואן סטנלי בקצה המזרחי של האי (חצי האי זנב-ציפור) ואוכלוסייה גדולה במיוחד ברכס ביסמרק במרכז פפואה; בצד של אינדונזיה, קיימת אוכלוסייה קטנה באזור רכס מאוקי ואוכלוסייה בינונית ברכס ארפק בחצי האי ראש-ציפור (ווגלקופ) במערב האי.
בית הגידול של קוסקוס שטיין מורכב מיער גשם טרופי, יער עננים ויער אלונים על מדרונות הרריים גבוהים ברום 2,200-1,200 מטר מעל פני הים.
קוסקוס שטיין הוא יונק סוליטרי שפעיל בעיקר בשעות הלילה, ומבלה את שעות היום בשינה בחללי עצים. הוא ניזון בעיקר מעלים, פירות, ניצנים ואבקנים. הקוסקוסית ממליטה גור יחיד לאחר תקופת היריון קצרה. לקוסקוס שטיין יש חפיפה בטווח התפוצה עם קוסקוס ההרים, קוסקוס המשי והקוסקוס הקרקעי שדומים לו בצבעי הפרווה הכהים.
מצב
בחלק מהאזורים שבהם קוסקוס שטיין נמצא הוא מאוים על ידי ציד למזון עבור התושבים המקומיים. הקוסקוס מצוי במספר אזורים מוגנים, ונדרשים מחקרים נוספים אודות הטקסונומיה של המין והאפשרות לפיצולו לשלושה מינים נפרדים.
פרנצ'סקו גוויצ'ארדיני
פרנצ'סקו גוויצ'ארדיני (באיטלקית: Francesco Guicciardini; 6 במרץ 1483 - 22 במאי 1540), היסטוריון ומדינאי איטלקי. לודוביקו גוויצ'ארדיני היה אחיינו.