cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אהוד גזית
פעילות אקדמית
בשנת 1991 סיים גזית את לימודיו לתואר ראשון (בהצטיינות יתרה) במסגרת התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים (כיום ע"ש עדי לאוטמן) של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 1997 השלים את עבודת המחקר במסלול ישיר לדוקטורט כמלגאי קרן קלור במחלקה לחקר ממברנות וביופיזיקה של מכון ויצמן למדע, גם היא בהצטיינות הגבוהה ביותר וזכה בפרס ג'ון פ. קנדי עבור עבודתו. בלימודי הדוקטורט, בהנחיית פרופ' יחיאל שי, התמקד במחקר ביוכימי וביופיזיקלי וסינתיזה כימית-אורגנית להבנת מנגנונים מרכזיים בביולוגיה. הוא בחן את המנגנון המשמש מולקולות כדי לזהות זו את זו לצורך יצירת מבנים סדורים בממברנה הביולוגית. בשנים 1997–2000 השלים גזית עבודת בתר-דוקטורט כמלגאי של (European Molecular Biology Organization (EMBO ו-(Human Frontier Science Program (HFSP במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) שבארצות הברית. עבודה זו עסקה בשאלות תרמודינמיות בנושא מבנה ויציבות של חלבונים, ובמסגרתה הוא הצביע לראשונה על הקורלציה שבין מידת היציבות התרמודינמית של חלבונים חיידקיים לבין מידת יציבותם הביולוגית.
עם שובו לישראל, התמנה כחבר סגל אקדמי בכיר במחלקה לביוטכנולוגיה וביולוגיה מולקולרית שבאוניברסיטת תל אביב, זכה בקביעות במוסד לאחר כשנתיים וקודם לדרגת פרופסור מן המניין לאחר כשש שנים מהצטרפותו לאוניברסיטה. כשנה לאחר הקידום לדרגת פרופסור מן המניין מונה כמופקד הקתדרה לננו-ביולוגיה (עד לשנת 2012, בה הופקד על הקתדרה לביוטכנולוגיה של מחלות נוירודגנרטיביות). גזית כיהן גם כמדען אורח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (2011–2002), באוניברסיטת קיימברידג' (2016), באוניברסיטת פודן (Fudan University, 2018-2019), ואוניברסיטת אומאו (Umeå University, 2019-2021). במשך השנים הנחה פרופ' גזית למעלה ממאה תלמידי מחקר (מסטרנטים ודוקטורנטים) ומשתלמים בתר-דוקטורנטים. חלקם מכהנים כחברי סגל אקדמי בכיר באוניברסיטה העברית, בטכניון, באוניברסיטת בר-אילן, באוניברסיטת תל אביב, במכללת אפקה ובאוניברסיטאות רבות בהודו וסין, ואחרים בתפקידים שונים בתעשייה הישראלית ובמגזר הציבורי. גזית מרבה לשתף פעולה עם קבוצות מחקר מובילות ברחבי העולם, והוא מוזמן להרצות בכנסים מרכזיים בתחומי הביולוגיה, הכימיה והננוטכנולוגיה, פעמים רבות כמרצה מרכזי. הוא מכהן או כיהן כחבר מערכת במספר רב של כתבי עת מדעיים מובילים ופעיל בארגונים מדעיים בינלאומיים.
פעילות מחקרית
פרופ' גזית נחשב למומחה בעל שם עולמי בתחום הננוטכנולוגיה והכימיה הביולוגית ומאמריו (למעלה מ-550) פורסמו בכתבי עת מדעיים בולטים כולל Nature Nanotechnology, Nature Chemical Biology, Nature Physics, Nature Catalysis ,Science ו-Cell. מחקריו זכו לתהודה ולהכרה בינלאומית נרחבת ועבודותיו צוטטו למעלה מ-32,000 פעמים. הישגיו העיקריים הם הבנתו החלוצית את מנגנוניהם הייחודיים של תהליכי הרכבה עצמית של ננו-מבנים עמילואידיים, פיתוח חומרים תרופתיים מקוריים לטיפול במגוון מחלות ניווניות ופיתוח ענף חדשני של ננוטכנולוגיה אורגנית. הישגו האחרון הזה הוביל ליצירת ארגון סדור של חומרים ננומטריים סופרא-מולקולריים חדשים, חומרים שהם בעלי תכונות מכניות, אופטיות, ופייזואלקטריות ייחודיות. המבנים הכדוריים שפיתח גזית הם המבנים הביולוגיים (ולמעשה האורגניים) הקשיחים ביותר הידועים בטבע – הם בעלי מבנה פפטידי ביולוגי ובעלי מודול אלסטי כשל פלדה. הוא גם ממציא פורה של למעלה ממאה פטנטים כולל 44 פטנטים מאושרים בארצות הברית ועבודתו הובילה לפיתוח קליני ופרה-קליני של תרופות לטיפול במחלות ניווניות שונות ולתגליות חשובות בחקר מחלות עמילואידיות וקיפול חלבונים. כמו כן עבודתו בתחום החומרים הננו-מטריים הובילה לפיתוחים בתחום האנרגיה בשימוש בננו-טכנולוגיה, יצירת משטחים בציפוי מבנים ננו-מטריים בעלי כושר ניקוי עצמי, ופיתוחים של חומרים ננו-מטריים חדשנים בעלי תכונות יוצאות דופן לתעשייה ולרפואה.
פעילות ציבורית
אהוד גזית משלב גם פעילות ציבורית ענפה בתחומי המדע, החברה והביטחון. הוא חבר בוועדה המייעצת לשר הביטחון למחקר ופיתוח ביטחוני (משנת 2011), חבר הוועד המנהל של אוניברסיטה בעם (משנת 2009), חבר הוועדה המייעצת של פורום MIT ליזמות (משנת 2009), חבר בוועדת היגוי העל של סדנת תל אביב למדע, טכנולוגיה וביטחון ע"ש פרופ' יובל נאמן (משנת 2010), חבר במועצת מדעי החיים בריטניה-ישראל (משנת 2012), חבר ועדת ההיגוי של תוכנית ממשק – יישום מדע בממשל (משנת 2011), וחבר בחבר הנאמנים של פרס ראש הממשלה לחדשנות בתחום תחליפי נפט לתחבורה על שם אריק ושילה סמסון (משנת 2013). כמו כן שימש בעבר כחבר ההנהלה המצומצמת (בין השנים 2008–2012 ויושב ראשה בין 2011–2008) של המרכז הבינתחומי לניתוח ותחזית טכנולוגית, חבר הוועדה האקדמית של המרכז הישראלי להעצמת האזרח ושופט בתחרות "פיים לאב" (FameLab) הישראלית של המועצה הבריטית. כמו כן כיהן כחבר בוועדות ופורומים של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, המועצה להשכלה גבוהה (מל"ג), הוועדה לתכנון ותקצוב (ות"ת) והמועצה הלאומית למחקר ופיתוח (מולמו"פ) של משרד המדע והטכנולוגיה.
חיים אישיים
גזית הוא תושב רמת השרון, נשוי ואב לשלושה.
ספריו
תורגם ועובד במהדורה ברוסית: Газит E. (2011) Нанобиотехнология: необъятные перспективы развития. Nanobiotehnologiya. Neobyatnye perspektivy razvitiya. ISBN 5-91522-227-7 מהדורה שנייה:
סטוצ'ק
סטוצ'ק (בפולנית: Stoczek; ביידיש: סטאק) הוא כפר במחוז ונגרוב שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-3,000 יהודים, כשלושה רבעים מתושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות, של אגודת ישראל ושל הבונד. בשנת 1937 נערך בכפר פוגרום, בו נפצעו 42 יהודים.
באמצע בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו העלו בו באש בתי יהודים, וחטפו חלק מיהודי המקום לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. לאחר זמן קצר חויבו יהודי היישוב בענידת טלאי צהוב, והם רוכזו בגטו שהוקם ביישוב, בו מתו רבים מהם ממגיפות עקב הצפיפות הרבה. בנובמבר 1941 הועברו לגטו זה כמה מאות יהודים נוספים מכפרי הסביבה.
ב-22 בספטמבר 1942 שולחו כל יושבי הגטו שביישוב למחנה ההשמדה טרבלינקה ביחד עם היהודי בצ'קי הסמוכה. מספר יהודים שהצליחו להימלט מקרונות המשא הוסגרו לגרמנים בידי איכרים פולנים.
מבצע שלכת
מבצע שלכת היה מבצע פשיטה של צה"ל שנערך בלילה שבין 8 ל-9 ביוני 1978, ובו פשטו לוחמים מחטיבת הצנחנים ומשייטת 13, שהובלו ליעדם בספינות שייטת ספינות הטילים, על בסיס מחבלים בלבנון.
יעד המבצע ומטרתו
יעד המבצע היה בסיס אימונים של פת"ח בראס דהר אל-בורג' שבלבנון. בבסיס זה, שנמצא מדרום לנהר הזהרני, בין מטעי בננות ופרדסים, שהו חוליות מחבלים וממנו יצאו בדרך הים לפיגועים בשטח ישראל, בהם הפיגוע במלון סבוי ופיגוע כביש החוף. קודם למבצע הגיע מידע מודיעיני על כוונה לערוך בישראל פיגוע נוסף מבסיס זה. מטרת המבצע הייתה חיסול מחבלים ופגיעה בתשתיתם.
מפקדים וכוחות
מבצע זה היה הראשון שנערך נגד מחבלים לאחר מבצע ליטני. מפקד המבצע היה קצין חי"ר וצנחנים ראשי, תא"ל אורי שמחוני, שפיקד על המבצע מסטי"ל ששייט מול חופי לבנון.
ביצוע המשימה הוטל במקור על שייטת 13, בפיקוד גדי שפי. אך הרמטכ"ל, רפאל איתן, החליט כי הכוח יפוצל לשני כוחות משנה, כוח לוחמי שייטת וכוח צנחנים שהורכב מקצינים ולוחמים מיחידות החטיבה, בהן סיירת צנחנים תחת פיקודו של רב-סרן משה יעלון, הפלחה"ן החטיבתי בפיקודו של סרן יוסי טהר וגדוד הנח"ל המוצנח שעליו פיקד סא"ל יאיר רפאלי. הפלנ"ט בפיקודו של אבנר טלמון ניהל את הורדת הכוחות לסירות. כמפקד הפעולה נקבע קצין חי"ר וצנחנים ראשי, אורי שמחוני. על כוחות הצנחנים פיקד מפקד חטיבת הצנחנים, אל"ם אמנון ליפקין-שחק. מפקד השייטת גדי שפי ראה זאת כפגיעה בשייטת ופרש אך הרמטכ"ל החזיר אותו לשירות. על כוח השייטת פיקד רס"ן אלי מרק, קצין האג"ם של היחידה.
המבצע
למבצע יצאו הכוחות על גבי ספינות שייטת ספינות הטילים. לוחמי שייטת 13 פשטו על החוף הלבנוני באמצעות סירות גומי, החל מהשעה 22:05, אז הצטרפו אליהם כוחות הצנחנים שנחתו אף הם בחוף, בסירות גומי אותן השיטו לוחמי השייטת. הם תקפו חמישה בתים, פוצצו והשמידו אותם. במהלך הקרב באחד הבתים נהרגו שני קציני צנחנים, סרן וסרן . בתוך הקרב בגזרתו של יאיר רפאלי הושלך מטען גור לבונקר והבניין קרס על הלוחמים. שמונה לוחמים נפצעו מירי המחבלים ומהתפוצצות הבית. אחד ההרוגים נקבר תחת קיר בטון ונדרש זמן רב על מנת לשחרר את גופתו. בשל העובדה כי כוחות תגבורת של המחבלים עמדו להגיע במהרה לאזור הפעולה, קיבל מפקד הכוח, אל"ם ליפקין-שחק פקודה לסגת מבלי לחלץ את גופות הלוחמים. על אף זאת התעקש ליפקין-שחק על השלמת מאמצי החילוץ. עמדתו נתקבלה והכוח הצליח לפנות את ההריסות ולחלץ את הגופות. עד כמעט סוף החילוץ לא אישר הרמטכ"ל לכוח החילוץ לבוא לעזרה מחשש שיזדקק לו מול תגבורות מחבלים. בשלב מסוים נקרא כוח החילוץ לעזרה, חבר לכוח והצטרף לפעולת הוצאת הכוח מהשטח. בסיום הפעולה חולצו הנפגעים באמצעות מסוק סער. כוח שייטת 13 תקף שלושה בתים על החוף. באחד מהם נתגלו נשים וילדים, ולכן הוא לא פוצץ.
מפקד הרפואה במבצע היה רופא קחצ"ר ד"ר אפרים סנה. במהלך נוהל הקרב דרש סנה לגייס 8 צוותי כירורגים מהמערך האזרחי ולמקמם על אניות חיל הים. לאחר ויכוח סוער עם הרמטכ"ל אושרה תוכניתו. לאחר חילוץ הכוחות אל האניות נעשה שימש בשמונת הצוותים.
תוצאות הפעולה
במבצע הרגו כוחות צה"ל כעשרים מחבלים ופצעו כמה נוספים. הושמדו ארבעה מבנים ושלוש סירות גומי מוכנות לפעולה. בית שני שהתברר כמאוכלס במשפחה לא הותקף. אמצעי לחימה וסירות נלקחו. שני קציני צה"ל נהרגו ו-8 חיילים נפצעו.
במסעף הכביש לשתולה נמצא חניון הסרנים (חניון נו"י) על שם הסרנים ו שנפלו במבצע.
Tales from Topographic Oceans
Tales from Topographic oceans (מעשיות מאוקיינוסים טופוגרפיים) הוא האלבום השישי של להקת הרוק המתקדם, יס, האלבום יצא לאור ב-1973 על ידי חברת התקליטים, אטלנטיק רקורדס. זהו אלבום כפול שבכל אחד מהדיסקים יש שני שירים בתקליט הויניל המקורי, שיר אחד מכסה צד אחד שלם. זהו אלבום קונספט שהסולן, ג'ון אנדרסון חשב עליו מהספר אוטוביוגרפיה של יוגי שנכתב על ידי פרמהנסה יוגאננדה. זהו האלבום הראשון שבו מנגן המתופף, אלן וייט שהחליף את ביל ברופורד ב-1972. זהו האלבום הראשון שקיבל תואר אלבום זהב בבריטניה. אורך כל רצועה נעה בין 18 דקות ל-21 דקות. Tales from Topographic Oceans גרר אחריו ביקורות חלוקות. האלבום היה שאפתני אף יותר מקודמיו, והורכב מארבע רצועות בלבד, שכל אחת מהן מכסה צד שלם של תקליט, והקצרה שבהן עוברת את 18 הדקות (זמן שהיה אורך היצירה הראשונה ב-Close to the Edge, שהייתה הארוכה ביותר של יס עד אז). הדבר גרם למבקרים ומעריצים רבים לחוש שיס עברו את הגבול, ושהאלבום ארוך, פומפוזי ומתיש מדי. ניתן לתלות חלק מהאשמה באורכו של האלבום באילוצים הטכניים של אותה תקופה: קיצור של האלבום לשישים דקות היה מותיר צד ריק באחד משני התקליטים של האלבום. למרות הביקורת הרבה, האלבום זכה גם להצלחה בקרב חלק מהמעריצים, ולא חסרים כאלו שרואים אותו בתור האלבום הטוב ביותר של הלהקה.
במהלך יצירת Tales, הסתכסך ריק וייקמן עם חברי הלהקה ובפרט עם ג'ון אנדרסון, ופרש. לאחר ניסיון כושל לגייס את הקלידן היווני ואנגליס, צורף אליה הקלידן פטריק מוראז, ואיתו יצרה הלהקה את אלבום האולפן הבא שלה, Relayer.
בתקליט הויניל, הקלטת האלבום הייתה באיכות גרועה למדי והיו בה כמה קשיים טכניים. ב-2003, יצאה גרסת רימסטר לאלבום אשר שיפרה את איכות השמיעה. יחד עם האלבום המקורי, נוסף דיסק בונוס עם גרסאות דמו לשירי האלבום. עטיפת האלבום עוצבה על ידי רוג'ר דין שעיצב כמעט את כל עטיפות אלבומי הלהקה מ-Fragile ב-1972 עד היום.
רשימת שירים
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון אנדרסון וסטיב האו. כל הלחנים הולחנו על ידי אנדרסון/האו/כריס סקווייר/ריק וייקמן/אלן וייט
תקליט ויניל
LP 2 צד 1: צד 2:
אלן סאייאק
רקע קולינרי
סאייאק נולד במיו שבצרפת והחל את הקריירה הקולינארית שלו בהיותו בן 14, כשעבד כשוליה במסעדת "קאפיון" בעיר הולדתו. הוא עבד בפריז, קורפו, רודוס וגוואדלופ, לפני שנעשה סגן-שף במסעדת "שאטו דה לאראלדי", שהייתה בעלת שני כוכבים במדריך מישלן האדום. הוא החל לעבוד בעיר ניו יורק בשנת 1965 וקנה לעצמו שם כשף הראשי של המסעדות "מיסטראל" ו"מנואר". עבד במספר מלונות ומסעדות בפריז ואחר-כך כשף הראשי במלון רויאל בקלדוניה החדשה וב"לה פרוקה" בשיקגו.
ב-1974 עבד סאייאק ב"לה סיניה", שבזמן כהונתו בה כשף זכתה לניקוד של ארבעה כוכבים מהעיתון הניו יורק טיימס. הוא כיהן כשף הראשי במסעדת "לה סירק" הידועה באפר איסט סייד של מנהטן בשנים 1986-1978, שזכתה בשלושה כוכבים מהניו יורק טיימס. סאייאק היה השף הראשי של 21 Club, מנהל קולינרי של מלון פלאזה ויועץ למלון רג'נסי. ב-1991, הצטרף למכון הקולינרי הצרפתי כדיקן ללימודי קולינאריה ונכון ל-2011 הוא סגן הנשיא והדיקן בדימוס.
הישגים
הוא זכה במזלג הכסף ביחד עם אשתו ארלן פלטמן סאייאק מכתב העת Food Arts ב-2003. באותה שנה זכה מקרן ג'יימס בירד. סאייאק גם זכה באביר מסדר ההצטיינות החקלאית (Chevalier du Mérite Agricole) וב-2004 זכה באות מסדר ההצטיינות הלאומית (Ordre national du Mérite) מממשלת צרפת.
הוא חבר Maîtres Cuisiniers de France, Société Culinaire Philanthropique וארגונים נוספים.
ב-13 במאי 2010 סאייאק, ביחד עם שפים נוספים מהמכון הקולינארי הצרפתי כמו ז'אק פפין, ז'אק טורס ואנדרה סולטנר, הכינו ארוחת ערב בעלות של 30,000$ לזוג עבור מסע גיוס הכסף של נשיא ארצות הברית ברק אובמה במלון סנט רג'יס במנהטן.
דגל הרפובליקה המרכז-אפריקאית
דגל הרפובליקה המרכז-אפריקאית אומץ ב-1 בדצמבר 1958. הוא עוצב על ידי ברת'למיי בוגנדה (Barthélemy Boganda), הנשיא הראשון של אוטונומיית אאובנגואי צ'רי (Oubangoui-Chari), שהאמין ש"צרפת ואפריקה חייבות לצעוד יחד". לכן, הוא שילב את האדום, לבן וכחול של הטריקולור הצרפתי עם הצבעים הכלל-אפריקאיים אדום, ירוק וצהוב. האדום מסמל את הדם של אנשי האומה, שנשפך כדי להגיע לעצמאות, והדם שהם מוכנים לשפוך כדי להגן על האומה. הכחול מסמל את השמיים ואת החופש. הלבן מסמל שלום ואצילות. הירוק מסמל תקווה ואמונה. הצהוב מסמל סובלנות.
קריל צפוני
קריל צפוני (שם מדעי: Meganyctiphanes norvegica) הוא מין של סרטן ממשפחת ה-Euphausiidae, הנפוץ בצפון האוקיינוס האטלנטי ובאוקיינוס הדרומי. הוא מהווה חלק גדול מהזואופלנקטון. הקריל הצפוני נאכל על ידי לווייתנאים, דגים ועופות.
גיאורגי קיפיאני
גיאורגי קיפּיאני (בגאורגית: გიორგი ყიფიანი; נולד 1978) הוא כדורגלן עבר ומאמן גאורגי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום משמש כמנהל מקצועי במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון.
בעונתו הראשונה בישראל, במדי מכבי קריית גת ששיחקה אז בליגת העל, הוא לא הרשים וחזר לשחק בגאורגיה, אולם המשיך לשמור על קשר עם ישראל וחזר בסופו של דבר לשחק בהפועל באר שבע. לאחר מכן שיחק גם בהפועל ירושלים.
לאחר פרישתו שימש כמאמן בקבוצות שונות בגאורגיה ביניהן אולימפי רוסתווי, ובשנת 2014 מונה למנהל המקצועי במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון.
צ'ירק
צ'ירק (בוולשית: Y Waun; באנגלית: Chirk) היא עיירה במחוז רקסהאם השוכנת בצפון-מזרח ויילס, סמוך לגבול עם אנגליה. נכון לשנת 2011 בצ'ירק גרים 4,468 תושבים.
צ'ירק מזוהה לאורך ההיסטוריה עם רצועת הגבול בין אנגליה לוויילס, סמוך לעיירה עוברת סוללת אופה שהוקמה לאורך הגבול במאה ה-8 וטירת צ'ירק שנבנתה במאה ה-13 כמבצר גבול אנגלי. הגבול המודרני בין אנגליה לוויילס עובר בצמוד לגבול האנדמינסטרטיבי של צ'ירק לאורך נהר קייריוג (River Ceiriog) המתחבר לנהר די. לאורך ימי הביניים והעת המודרנית, אזורי העיירה נקשרו עם שלוש משפחות בעלות השפעה באזור; משפחת האצולה הוולשית 'היו מגוורקלס' (Hughes of Gwerclas) שהיו מקורבים לשושלת ממלכת פוויס, ברוני 'מידלטון' (Myddelton) ששלטו בטירת צ'ירק החל מהמאה ה-16, וברוני 'טרוור' (Trevor) ששכנו בברינקינלט בקרבת צ'ירק.
בסמוך לעיירה נמצאות אמת פונטקיסילטה ואמת צ'ירק שהם חלק מאתר מורשת עולמית.
אוחוצרטופס
אוֹחוֹצרטופס (שם מדעי: Ojoceratops) הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת הצרטופסיים שנתגלה בניו מקסיקו. מאובניו נמצאו בשכבת הקרקע של תצורת אוחו אלאמו (Ojo Alamo Formation), המתוארכת לקרטיקון העליון לזמן של בערך 68 מיליון שנה לפני זמננו. מהסוג אוחוצרטופס נתגלה מין טקסונומי יחיד Ojoceratops fowleri על ידי רוברט סאליבן וספנסר לוקאס.
האוחוצרטופס דומה מאוד לטריצרטופס אך הוא יותר קדום ממנו והעטרה שלו יותר מרובעת. ב-2011 טען החוקר ניקולס לונגריץ' מאוניברסיטת ייל שעטרה מרובעת ניתן למצוא גם בטריצרטופסים אמיתיים, וכנראה האוחוצרטופס הוא למעשה מין של טריצרטופס צעיר ולא סוג נפרד של דינוזאור. לעומת זאת, על פי ד"ר תומאס הולץ מאוניברסיטת מרילנד האוחוצרטופס הוא כנראה אב קדמון של הטריצרטופס וכנראה מדובר בסוג של אאוטריצרטופס שחי באותה תקופה של האוחוצרטופס.
כמו הטריצרטופס, הטורוזאורוס והאאוטריצרטופס, אורכו של האוחוצרטופס הוערך בכ-9 מטר.
בגמדר
בגמדר (געז: በጌምድር, תרגום: "ארץ הבג") הוא מחוז היסטורי באתיופיה.
היסטורית גבולותיו של המחוז היו נהר התכזה העליון במזרח עם וג ולסתה, נהר הבשלו עם אמהרה בדרום מזרח, הנילוס הכחול בדרום עם גוג'ם, אגן אגם טאנה במערב עם המחוזות דרה ופוגרה, ובצפון מערב באנפרז.
שמו של המחוז, המורכב מהמילים "בג", ו"מדר"(=ארץ), הוביל חוקרים למצוא משמעות למילה "בג". יש שהציעו שהמילה "בג" מקורה בעם הבג'ה, ומשמעות שם המחוז לפיכך היא "ארץ בג'ה", ומשערים שבעבר הללו ישבו באזור. היו שטענו כי המילה "בג" היא למעשה המילה ל"כבש" בשפות האתיו-שמיות ולכן המשמעות היא "ארץ הכבשים". אחרים הציעו כי ייתכן שהמילה "בג" הגיעה מהמילה "בגה", שמשמעותה "עונה יבשה", ונמקו בכך שהאזור הוא אכן חסר מים ויבש.
יושבי האזור מקדם היו האגאו ולצידם ביתא ישראל. במסורת האתיופית נחשב האזור לחלק משטחי גדעון. במהלך המאה ה-14 החלו לפלוש למקום צבאות האימפריה האתיופית ולספח את האזור; במרוצת הדורות עבר האזור 'אמהריזציה' ובשלהי המאה ה-16 תושבי האזור היו לאמהרים-נוצרים. בתקופה זו, בגמדר היה למחוז הגדול באימפריה האתיופית ושהשתרע מהנהרות בשלו והנילוס הכחול בדרום, ועד לנחל בלסה בצפון, ומהתכזה במזרח ועד לאגם טאנה במערב.
בחלוקה המנהלית של שנות ה-40 של המאה ה-20 אוחד המחוז עם מחוז סמין תחת השם בגמדר וגבולות המחוז היו גבול סודאן במערב, התכזה בצפון ובמזרח, הנילוס הכחול, בשלו ואגם טאנה בדרום.
בירת המחוז הייתה העיר גונדר ששמה שימש כשם שני למחוז ומ-1974 שונה שם המחוז הרשמי לשם גונדר.
פרש בלי סוס
תוכן הסדרה
העלילה מתרחשת בשנת 1932 במצרים. 15 שנה לפני כן הכריז שר החוץ של בריטניה לורד ארתור ג'יימס בלפור על זכותם של היהודים לבית לאומי בארץ ישראל. כתוצאה מכך מתחיל גל הגירה גדול של אלפי יהודים לארץ ישראל. לידיו של עיתונאי מצרי בשם מוחמד חאפז מגיע עותק של הפרוטוקולים שנתמך על ידי האימפריאליסטים הבריטים, הצרפתים ואף העות'מאנים. חאפז גם מגלה שחמישה אנשים שגילו את הפרוטוקולים וניסו לחשוף אותו נרצחו על ידי היהודים. הבריטים, שמגלים שחפאז יודע על הפרוטוקולים, רודפים אותו ומאלצים אותו לרדת למחתרת.
ארצות הברית
מחלקת המדינה של ארצות הברית קראה לממשלת מצרים למנוע את שידור הסדרה, אולם שר התרבות המצרי דחה את הדרישה.
בעולם הערבי
לנוכח המחאה מצד ישראל וארצות הברית, ביטלו ערוצי טלוויזיה במדינות ערביות אחרות את שידור הסדרה.
בנוסף, עיתונאים ומבקרים ערבים שחיים מחוץ למצרים ביקרו את העיסוק בחומר אנטישמי.
תגובת המפיקים
מפיקי הסדרה טענו שהסדרה איננה אנטישמית כלל אלא היסטורית-דמיונית.
מכבי שירותי בריאות
מכבי שירותי בריאות (שמה הקודם: קופת חולים מכבי) היא השנייה בגודלה מבין קופות החולים הפועלות בישראל. היא נוסדה בספטמבר 1940 והחלה את עבודתה המעשית בחודש אוגוסט 1941.
מאז שנת 1995 פועלת מכבי מתוקף חוק ביטוח הבריאות הממלכתי. שיעור דמי החברות לחברי הקופה נקבע בחוק ונגבה מהם על ידי המוסד לביטוח לאומי.
שירותי מכבי מבוססים על סל הבריאות הממלכתי וסל מכבי, ובדומה ליתר קופות החולים היא מאפשרת לחבריה כיסוי מורחב הכרוך בתשלום, באמצעות השב"ן (שירותי בריאות נוספים). מכבי מפעילה במסגרת השב"ן שני רבדים ביטוחיים: מכבי זהב ומכבי שלי.
כיום מונה "מכבי שירותי בריאות" מעל שני מיליון חברים ונחשבת למוסד בעל השפעה מהותית על מערכת הבריאות בישראל. מכבי מעניקה לחבריה שירותי בריאות ורפואה מגוונים, באמצעות מומחים בכול תחומי הרפואה והבריאות, ובאמצעות רשת מכוני אבחון וטיפול, לרבות "אסותא". שיטת השירות של מכבי מבוססת על בחירה חופשית של הרופא המטפל.
לוועידת מכבי, שהוא הגוף העליון האחראי להפעלת הקופה, רשאים להיבחר כל חברי מכבי, ולהשתתף בבחירה. הבחירות נערכות אחת לארבע שנים.
היסטוריה
קופת החולים מכבי הוקמה בשנת 1940 כאגודה בתוך תנועת מכבי ישראל. מכבי ישראל הזדהתה כתנועה לא פוליטית שהציגה השקפת עולם חופשית, הנוגדת את תורת השיתופיות של תנועת העבודה. הקופה אימצה את סמל התנועה ובתקנון שלה נקבע כי היא מיועדת אך ורק לחברי תנועת מכבי.
מכבי ישראל העניקה לקופת החולים שלה את המסגרת הארגונית הנדרשת ואף מימנה את הדפסת פנקסי החבר הראשונים, שעלותם הסתכמה ב-5 לירה א"י (שווה ערך לכ־150 ₪).
עם השנים, במקביל לצמיחתה של הקופה, הלך והתרופף הקשר עם תנועת מכבי ובשנת 1954 הושמטו מהתקנון המילים 'בפיקוח כללי של מרכז המכבי' ובתקנון של 1969 הוצהר במפורש ש"הקופה מסונפת להסתדרות מכבי ישראל, אך מנהלת את עניינה הארגוניים, הכלכליים והרפואיים באופן עצמאי באמצעות מוסדותיה... הקופה עצמאית מכל הבחינות".
בעת הקמתה, בשנת 1940 מנתה "קופת חולים מכבי" עשרה רופאים וכמה עשרות חברים. מקום היווסדה של הקופה היה בתל אביב ברחוב בית יוסף. בין האבות המייסדים של הקופה נמנו: ד"ר פליקס טיילהבר, ד"ר ארנסט פרוידנטל, פרץ ברנשטיין, אורי נדב, ד"ר אביגדור קורן, ג'ורג' פלש, ד"ר אליהו סדגר, חנניה ברגר, ד"ר משה הרניק, ד"ר אליעזר לודוויג לרפרוינד, ד"ר רוברט אטלס, פליקס שייניאק, ארתור רוזנברג, פריץ לוינזון, ד"ר הרמן ללבר. רובם היו רופאים וחלקם אנשי מנהל וכספים.
בראש המייסדים עמדו שני מנהלים שותפים: ד"ר פליקס טיילהבר, שהיה הוגה הרעיונות והמטיף לביצועם, וד"ר ארנסט פרוידנטל שהיה המוציא לפועל של הרעיונות. ד"ר טיילהבר שימש כרופא הראשי של הקופה וכיו"ר הנהלתה עד יום מותו בשנת 1956. ד"ר פרוידנטל עמד בראש הקופה כמנכ"ל ולאחר מכן כיו"ר ההנהלה עד פטירתו בשנת 1982.
בתחילת דרכה של הקופה היו מרבית רופאי מכבי יוצאי מרכז אירופה אשר הביאו איתם שיטות עבודה ליברליות, שבמרכזן הבחירה החופשית של החבר ברופא ובמכון. הפעילות הייתה מבוססת על כוח אדם שכיר מצומצם ועל רופאים עצמאים אשר תוגמלו בהתאם לפעילותם. כבר אז נקבע כי מטרתה של הקופה אספקת רפואה ציבורית ברמה של רפואה פרטית.
בשנים הראשונות פעלו ה'סניפים' של מכבי רק במרכז הארץ – בתל אביב, יפו, רמת גן, חולון, בת ים וכפר שמריהו. המכשול העיקרי שהעיב על התפתחות הקופה היה קשיים שהערימה 'הסתדרות הרופאים בישראל' (לימים 'ההסתדרות הרפואית בישראל') במיוחד בירושלים, אולם גם במקומות אחרים. הפריצה הגדולה של מכבי לעבר פריסה ארצית אירעה בשנת 1977 עם כניסתו של ד"ר נגל לתפקיד המנכ"ל במקום ד"ר פרוידנטל שהפך ליו"ר ההנהלה.
לאחר פטירתו של ד"ר פרוידנטל בשנת 1982 נבחרה ליו”ר הנהלת מכבי שרה דורון. עם פרישתה ביולי 2010, נבחר לממלא מקומה פרופ' משה רוח. לפרופ' רווח היה ניסיון רב בניהול מערכות בריאות עקב היותו בעבר קצין רפואה ראשי בצה"ל ומנהל בית החולים רמב"ם בחיפה.
לגב' דורון הוענק התואר "נשיאת כבוד" של הקופה, בו היא נשאה תוך המשך פעילותה במכבי עד יום מותה.
שנות ה-90
בשנת 2000 התקיימה הוועידה העשירית של מכבי, שהצביעה על המגמות החיוביות בהתפתחות הקופה שמנתה אז 1.46 מיליון חברים, וחלקה באוכלוסייה גדל מ-19.9% ל-22.6% (הגידול הכי משמעותי מבין כול הקופות). על פי סקרים שנערכו בקרב לקוחות כלל הקופות זכתה מכבי לשביעות הרצון הגבוהה ביותר.
שנת 2005 מסמנת מפנה בהתפתחות הקופה – החלה פעילות רפואית מחקרית, התרחבה פעילות "אסותא" והוקמה חברת מכבי אחזקות המרכזת את פעילות חברות הבת. בשנה זו מונה למנהל חטיבת הבריאות פרופ' אהוד קוקיה שבשנת 2007 מונה למנכ"ל הקופה. פרופ' קוקיה הוביל מהלכים אסטרטגיים להעצמת החבר, לשיפור השירות ולהקטנת אי השוויון במערכת הבריאות בישראל.
יו"ר ההנהלה בשנים 2010–2021 היה פרופ' משה רוח. בשנת 2011 מונה רן סער למנכ"ל הקופה.
יו"ר ההנהלה מ-2021 הוא רן סער, ומנכ"לית הקופה היא סיגל דדון-לוי.
בקופה פועל "מכון למחקר וחדשנות" בניהול של ורדה שלו שמנהל בין היתר את המידע הממוחשב של חברי הקופה ומאפשר גישה למחקרים רפואיים.
סמל הארגון
בראשית דרכה השתמשה קופת חולים מכבי בסמלה ההיסטורי של תנועת מכבי העולמית – המילה "מכבי" בצורות גאומטריות חדות היוצרות יחדיו מגן דוד בצבע כחול כהה. בשנת 1997 עם שינוי השם מ"קופת חולים" ל"שירותי בריאות", עוצב סמליל חדש על ידי דן רנון הכולל את הסמל ההיסטורי, את השם החדש בשורה אחת ובשילוב של צבע נוסף, כחול בהיר. בשלב מאוחר יותר, הסמל הוצג בגרסה קצרה יותר, כאשר המילים "שירותי בריאות" הופיעו בשורה שנייה, לעיתים בשילוב הסלוגן "מרגישים מצוין".
בשנת 2011, עת חגגה הקופה 70 שנה להיווסדה, הוחלט על חידוש הסמליל, כך שיישמר את עברה מחד אך ייתן "ביטוי רענן לערכי המותג", בהם אנושיות בשירות, מקצוענות וקידמה. הסמל החדש כולל מגן דוד המופיע כחלל שלילי בין האותיות כ ו-ב, ומשמר את בחירת הצבעים של סמלילי העבר. סמליל זה עוצב על ידי "סטודיו ברוך נאה".
ארגון הקופה ומוסדותיה
תקנון מכבי מפרט את מוסדות הקופה ואת תפקידיהם:
פעילויות ושירותי מכבי
מכבי שירותי בריאות מעניקה לחבריה מגוון שירותי בריאות ורפואה, באמצעות הקופה עצמה שהיא גוף ללא מטרות רווח, ובאמצעות זרועות ייחודיות וחברות בת.
המנזר הכחול
המנזר הכחול (בגאורגית: ლურჯი მონასტერი, לוּרג'י מוֹנָסטֶריָה) הוא מנזר על הגדה הימנית של נהר הקורה בטביליסי גאורגיה. שם המנזר ניתן לו בעקבות הגגות הכחולים של המנזר.
מכבי שירותי בריאות
פעילויות ושירותי מכבי
אף כי השירות הרפואי שמציעה מכבי מבוסס על סל הבריאות הממלכתי וסל מכבי (הרחבה של סל הבריאות הממלכתי), מאפשרת הקופה לחבריה ליהנות מכיסוי מורחב הכרוך בתשלום, באמצעות השב"ן (שירותי בריאות נוספים). מכבי מפעילה במסגרת השב"ן שלושה רבדים ביטוחיים: מכבי כסף, מכבי זהב ומכבי שלי. החל מינואר 2019 מציעה מכבי לחבריה פוליסות ביטוח סיעודי חדשות של חברת הביטוח הפניקס.
המנזר הכחול
היסטוריה
על פי האגדה, נוסדה כנסיית יוחנן כותב הבשורה במאה ה-7 לערך. כנסיית אנדריה הקדוש נוסדה על ידי הארכ-אפיסקופ הקודם בזיל בשנת 1180. כנסייה זו נהרסה בידי הפרסים במאה ה-16 ושוחזרה מאוחר יותר. לאחר סיפוח גאורגיה על ידי האימפריה הרוסית ניזוק המנזר קשות, בעקבות הפיכת המנזר למחסן נשק. בעקבות כך בוטלו הטקסים הדתיים במנזר.
מכבי שירותי בריאות
פעילויות ושירותי מכבי
בנוסף לרבדים הביטוחיים המיועדים לתושבי ישראל מפעילה מכבי תוכנית ביטוח מיוחדת המיועדת לתושבים חוזרים ולמי שאינו מוגדר כתושב.
המנזר הכחול
היסטוריה
בשנת 1858 הוחלט להטיל על הארכי-כומר, גריגול צ'רלאשווילי והמהנדס-טכנולוג, פון ביהולד, לבדוק מה נדרש לעשות כדי להביא לחידוש הטקסים הדתיים במנזר. בשנת 1860 הם הגישו את מסקנותיהם וציינו שדרושים תיקונים קטנים בלבד כדי לחדש את הטקסים במנזר. אולם רק בשנת 1871 פינה הצבא את מתחם המנזר, והעבודות לחידוש המנזר החלו זמן קצר לאחר מכן בהנהגת הארכיבישוף יואנה בסחרוב ועל פי תכנונו של ארכיטקט האיפרכיה, אל צ'יז'וב. גגות המנזר נבנו בסגנון אדריכלי של בצל המאפיין את הסגנון האדריכלי שבו בנויות הכנסיות הרוסיות, שלא התאימה לסגנון האדריכלי הגאורגי וחייבה שינוי מוחלט של פני המנזר. בשנת 1873 חודשו הטקסים הדתיים במנזר.
מכבי שירותי בריאות
פעילויות ושירותי מכבי
בין הזרועות הייחודיות וחברות הבת:
המנזר הכחול
היסטוריה
בתקופת השלטון הסובייטי בגאורגיה, בשנות ה-50 של המאה ה-20, נפתחה מנסרה במנזר, ומאוחר יותר מוזיאון להיסטוריה של הרפואה. בשנת 1990 שופץ המנזר שוב והגגות בסגנון הבצל הוחלפו בגגות בצורת אוהל.
מכבי שירותי בריאות
פעילויות ושירותי מכבי
בצד אלו מפעילה מכבי מספר מיזמים לרווחת חבריה:
מכבי מקיימת פעילויות מחקר ופיתוח ייחודיות באמצעות מכון מכבי לחקר שירותי הבריאות, היחידה למחקרים קליניים, מכביטק (מחקר אפידמיולוגי) והשתתפות בחממות טכנולוגיות בתחום הרפואה.
מכון קאהן-סגול-מכבי למחקר ולחדשנות (KSM)
מכון קאהן-סגול-מכבי למחקר ולחדשנות הוא מרכז לקידום המחקר הרפואי והבריאות בישראל ובעולם, באמצעות מחקר עצמאי ושיתופי פעולה עם חברות טכנולוגיה, חברות סטארט-אפ וגופי בריאות ומחקר מכל רחבי העולם.
המכון, בראשותה של ד"ר טל פטלון, כולל 4 מחלקות מחקר בתחומים של: ביג דאטה, ביובנק – מאגר הדגימות הביולוגיות הגדול בישראל, מחקרים קליניים ומחקרים אפידמיולוגיים.
בנוסף למחקרים שהמכון מבצע, הוא מאפשר לחוקרים מרחבי העולם לערוך מחקרים, אנליזות וניבוי רפואי, על בסיס מאגר נתונים מקוון שעבר תהליך התממה (אנונימיזציה).
מאז הקמתו, התבצעו במכון מאות מחקרים, שהובילו לפיתוח כלים עבור מטופלים ורופאים, לשיפור ואף לשינוי במדיניות הרפואית של מדינות רבות, לרבות בתקופת מגפת הקורונה.
למכון שותפויות עם חברות טכנולוגיה, חברות סטארט אפ, מוסדות אקדמיים ומדענים ברחבי העולם, והסכמים לשיתוף פעולה מחקריים עם משרדי הבריאות של מדינות רבות, ביניהן איחוד האמירויות ובחריין.
מהפכת הדינוזאורים
מהפכת הדינוזאורים (באנגלית: Dinosaur Revolution) היא סדרת טלוויזיה מדעית דוקומנטרית-פלאונטולוגית' ששודרה בערוץ דיסקברי ובערוץ המדע (Science Channel) בספטמבר 2011.
הסדרה עוסקת בחיי הדינוזאורים בעידן המזוזואיקון, החל מעלייתם בתור הטריאס עד להכחדה הגדולה, לפני 66 מיליון שנה, אשר מוצגים בתוכנה Computer-generated Imagery. לסדרה הופקו ארבעה פרקים באורך 42 דקות, בהם מופעי סיפורים משתנים, למעט שני פרקים המתרחשים באותו זמן ומקום. קריין הסדרה הוא ריק רובלס (Rick Robles).
הסדרה קיבלה ביקורות מעורבות. מצד אחד עקב המסרים החינוכיים והתוכן הכללי ומצד שני עקב האיכות הירודה ועקב הסיפורים הלא-רציניים שמשולבים בסדרה.
אנדריי נסמצ'ני
אנדריי מיקוליוביץ' נסמצ'ני (באוקראינית: Андрій Миколайович Несмачний; נולד ב-28 בפברואר 1979 בבריאנסק) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת המגן בקבוצת דינמו קייב. כמו כן, הוא שיחק בנבחרת אוקראינה. נסמצ'ני היה שחקן רב יכולות שתפקד הן כמגן והן כבלם וכקשר שמאלי.
קריירת משחק
נסמצ'ני הוא בוגר בית הספר לכדורגל של טבריה סימפרופול. ב-1997 הוא הצטרף למועדון הבכיר דינמו קייב וערך את הופעת הבכורה שלו באותה שנה, אך במשך שלוש השנים הבאות הוא שיחק בעיקר במסגרת קבוצות משנה של דינמו קייב. בעונת הוא הפך לשחקן קבוע בקבוצה הבוגרת של דינמו, בה הוא משחק עד היום. הוא ביסס את מעמדו כאחד מהשחקנים החשובים בקבוצה וכאחד מטובי המגנים בכדורגל האוקראיני, מה שהתבטא בבחירתו לנבחרת השנה באוקראינה ב-2007.
במהלך שנותיו בקבוצה זכה נסמצ'ני עם דינמו קייב בתארים רבים: שש אליפויות ליגת העל האוקראינית בשנים 2000, 2001, 2003, 2004, 2007 ו-2009, וחמישה גביעים אוקראיניים בשנים 2000, 2003, 2005, 2006 ו-2007. הוא השתתף עם הקבוצה בקביעות גם בליגת האלופות, והיה שותף להעפלתה לחצי גמר גביע אופ"א ב-2009 ולהיותה הקבוצה האוקראינית הראשונה שעושה זאת, יחד עם שחטיור דונצק. ב-2011 פרש ממשחק פעיל.
נבחרת אוקראינה
בנבחרת אוקראינה ערך נסמצ'ני את הופעת הבכורה שלו במשחק מול בולגריה באפריל 2000, ומאז היה לשחקן קבע בנבחרת. הוא היה שותף להעפלה הראשונה בתולדות הנבחרת לגביע העולם, ב-2006. במונדיאל עצמו הוא שותף בכל דקות המשחק של נבחרתו, וסייע לה להעפיל עד לרבע הגמר. הוא הודיע על פרישה מהנבחרת בשנת 2009, בטענה כי הוא הפך לאחד מעדי יהוה וגם כדי להקדיש יותר זמן למשפחתו.
הפרדת משתנים
הפרדת משתנים היא שיטה לפתרון משוואות דיפרנציאליות. בשיטה זו מבודדים באגף אחד את כל האיברים התלויים במשתנה וכך מקבלים משוואה קלה יותר לפתרון. לא כל משוואה דיפרנציאלית ניתן לפתור בעזרת הפרדת משתנים, אך משוואות פיזיקליות חשובות רבות (לדוגמה משוואת שרדינגר, משוואת הגלים, משוואת החום, משוואת הדיפוזיה ועוד), ניתנות לפתרון בדרך זו.
הפרדת משתנים במשוואה דיפרנציאלית רגילה
אם נתונה משוואה דיפרנציאלית רגילה בצורה אפשר לבצע הפרדת משתנים. נסמן y = f(x) ואז אם h(y) \ne 0 אפשר לחלק בו את שני האגפים ולקבל כעת נבצע לשני האגפים אינטגרציה לפי x ונקבל ובאמצעות חילוף משתנים, אגף שמאל נהפך ל- באמצעות אינטגרציה על שני האגפים מקבלים: הערה: אפשר להסתפק בקבוע אינטגרציה אחד, שכן.
הפרדת משתנים במשוואה דיפרנציאלית חלקית
בהינתן משוואה דיפרנציאלית חלקית עבור הפונקציה, ניתן "לנחש פתרון" שבו הפונקציה \psi ניתנת להצגה כמכפלה של שתי פונקציות. כעת, ניתן לקחת את כל הנגזרות ולעבור ל וכך בדומה לנגזרות לפי y_i. כעת, השאיפה שלנו היא להפעיל על המשוואה מניפולציות אלגבריות, עד שהיא מגיעה לצורה כזו: מדוע זה טוב לנו? מפני שהפונקציה באגף שמאל תלויה אך ורק בx, והפונקציה באגף ימין תלויה אך ורק בy. אם כך, אנחנו מקבלים שאגף שמאל לא יכול להיות תלוי בx - הרי שינוי של x בלבד ישפיע על אגף שמאל ולא על אגף ימין, אבל אז לא ייתכן שהם יישארו שווים. לכן שני האגפים שווים שניהם לקבוע שמכונה "קבוע ההפרדה". כעת, הפרדת המשתנים העבירה אותנו ממשוואה אחת ב"הרבה" נעלמים, לשתי משוואות עם פחות נעלמים בכל אחת. אם נמשיך לבצע הפרדות משתנים נגיע לבסוף למד"ר. עם זאת, נשים לב שהפרדת משתנים פוגעת כמעט תמיד בכלליות הפתרונות - למשל, במשוואת שרדינגר, כל פונקציית גל חוקית מקיימת את המשוואה אבל הפרדת משתנים מצמצמת אותנו לפונקציות העצמיות של ההמילטוניאן כפול פונקציה זמנית. עם זאת, לעיתים (כמו במשוואת שרדינגר) כל פתרון למשוואה ניתן להצגה כסכום של פתרונות המתקבלים מהפרדת המשתנים. במקרה זה לא הפסדנו הרבה.
במשוואה דיפרנציאלית רגילה
נתבונן במשוואה הבאה ניתן להעביר אגפים ולכתוב אותה כך: כאן ביצענו הפרדת משתנים - אגף ימין תלוי במשתנה x ואילו אגף שמאל תלוי במשתנה y. השוויון ישמר אם נבצע אינטגרציה של אגף ימין לפי x ושל אגף שמאל לפי y. חישוב האינטגרל נותן כאשר C קבוע אינטגרציה. מכאן ניתן לחלץ את y ולקבל כי פתרון המשוואה הוא:
במשוואה דיפרנציאלית חלקית
נתבונן במשוואת הגלים נחפש פתרון מן הצורה
נציב זאת למשוואה ונקבל: נחלק ב ונקבל במשוואה שקיבלנו, אגף ימין תלוי במשתנה t בלבד, ואילו אגף שמאל תלוי במשתנה x בלבד (כאן הגענו להפרדת משתנים). כיוון שהשוויון צריך להתקיים לכל x ו-t כל אגף חייב להיות שווה לקבוע שנסמנו ב-\, \lambda. קיבלנו במקום המשוואה הדיפרנציאלית החלקית ממנה התחלנו, שתי משוואות דיפרנציאליות רגילות:
שאותן קל יותר לפתור (בדוגמה זו מדובר במשוואות אוסצילטור הרמוני שפתרונן ידוע).
דוגמה נוספת לשימוש: משוואת שרדינגר
משוואת שרדינגר היא המשוואה היסודית במכניקת הקוונטים הלא-יחסותית. הנה פתרונה, באמצעות הפרדת משתנים: מנחשים פתרון מהצורה מציבים את הביטוי במשוואה התלויה בזמן ומקבלים מחלקים ב ומקבלים אגף שמאל תלוי רק בזמן, ואגף ימין רק במרחב, והם שווים תמיד לכן קבועים. נקרא לקבוע ההפרדה E(שכן הוא מה שאנחנו תופסים כאנרגיה). המשוואה עבור הזמן תהיה(לאחר העברת אגפים)
כעת נותרנו עם הפונקציה , ועבור \Psi מקבלים את משוואת שרדינגר הבלתי תלויה בזמן: זוהי משוואת ערכים עצמיים שאפשר לפתור באמצעות תורת שטורם ליוביל. למעשה אנחנו מחפשים פונקציות \Psi_n כך ש כלומר: פעולת אופרטור ההמילטוניאן עליהן פשוט מחזירה את הפונקציה כפול האנרגיה שלה. אנרגיות אלה (שהן הערכים העצמיים של המד"ר) נקראות "האנרגיות העצמיות" ואילו הפונקציות המתאימות להן נקראות "המצבים העצמיים". נעיר שאת המצבים העצמיים נהוג לנרמל, כלומר - לכפול במקדם סקלרי כך ש . דרישת הנרמול נובעת מהפירוש ההסתברותי של מכניקת הקוונטים.
במקרה של משוואת שרדינגר, ניתן להשתמש בדרישה שעל ההמילטוניאן להיות הרמיטי, ולכן להסיק כי אכן, צירופים ליניאריים כאלו מכסים את כל הפתרונות. נשים לב שההפרדה פה לא קידמה אותנו "עד הסוף" שכן נותרנו עדיין עם משוואה בשלושה ממדים - אך פעמים רבות ניתן להפריד בה משתנים שוב.
מישל דה מונטן
מישל דה מוֹנְטֵן (בצרפתית: Michel de Montaigne; 28 בפברואר 1533 - 13 בספטמבר 1592) היה מסאי ופילוסוף צרפתי, בן תקופת הרנסאנס.
חייו
דה מונטן נולד באחוזת מונטן, סמוך לבורדו, לפייר אקיאם (בעל תואר האצילות "דה מונטן") ולאנטואנט דה לופס, בתו של סוחר מן העיר טולוז. ייתכן שאמו הייתה ממשפחת מראנוס. אמו נעשתה להוגנוטית בשלב מסוים, ואביו נותר קתולי. האב ששירת בצבא הצרפתי באיטליה והושפע מתרבות הרנסאנס האיטלקית, הטביע במישל את רעיונותיו. עוד בהיותו תינוק הוצמד לו מורה גרמני שדיבר איתו לטינית בלבד. הוא גדל כשהשפה הלטינית שגורה בפיו והכיר את כתבי ורגיליוס, אובידיוס והורטיוס במקורם הלטיני. בגיל שש נשלח לבית הספר של גיין בבורדו, שהיה בית הספר הטוב ביותר בצרפת ללימודים קלאסיים.
ב־1546 החל דה מונטן ללמוד משפטים באוניברסיטת טולוז, והחל ב־1557 שירת כחבר המועצה המשפטית של בורדו, שם הכיר את הסופר והמשורר אטיין דה לה בואסי והתיידד עמו. ייתכן שאחד הזעזועים העמוקים ביותר בחיי מונטן היה הצפייה בגסיסתו ובמותו של ידיד זה, במגפה שפקדה את בורדו ב־1563.
ב־1565 נשא לאישה את פרנסואז דה שאסן, שילדה לו שש בנות שחמש מהן מתו בילדותן. על בתו היחידה הוא מדבר ברוך ובעדינות. ב־1568 נפטר אביו, ודה מונטן, כבן הבכור, ירש את אחוזת המשפחה. ב־1570 מכר את משרתו כחבר המועצה המשפטית של בורדו, וב־1571 ביום הולדתו ה-38, פרש מהמולת העיר אל אחוזתו הכפרית כדי להתמסר לכתיבה. באותה שנה זכה בתואר "אביר מסדר סן-מישל" שהיה מסדר הכבוד של מלך צרפת.
בעוד שבפריז ובכמה פרובינציות התחולל טבח ליל ברתולומאוס הקדוש (שהחל ב-24 באוגוסט 1572), הסתגר דה מונטן בביתו וכתב את יצירותיו הגדולות. את מלאכת הכתיבה עשה במקום האהוב עליו ביותר: ספרייתו בקומה השלישית של המגדל שבחזית אחוזתו. על תקרת ספרייתו היו חרוטים דברי חוכמה, ובהם פסוקים שנלקחו מספר קהלת, מלוקרטיוס וממחברים אחרים של העולם העתיק, שאת כתביהם קרא בהתמדה. הוא אהב את הספרות ואת ההיסטוריה של הקיסרות הרומית ושל יוון העתיקה. כך כתב את מסותיו אט אט, משנת 1572 ואילך.
דה מונטן ביקר בארמון נראק אצל מרגריט דה ולואה, נסיכת צרפת שהקיפה את עצמה בסופרים ומשוררים גדולים. היא ניהלה איתו שיחות רבות וביקשה ממנו להסביר את ספרו של רמון סבונד "תאולוגיה טבעית" שאותו דה מונטן תרגם לצרפתית. אם כי לא נקט בשמה, הוא פנה אליה ישירות במסה הפילוסופית הארוכה "סנגוריה על רמון סבונד" (ספר 2, פרק 12) שבה כתב: "את, שבעבורך לקחתי על עצמי את המשימה לכתוב מסה כה ארוכה, בניגוד להרגליי, אל נא תמנעי מלעשות שימוש בטיעוניו של סבונד בהתאם לכללי האמונה שאותם למדת ושבהם הורגלת מדי יום ביומו... את, שסמכותך נובעת ממעמדך הרם והנישא, ויתר על כן, מתכונותייך הנאצלות, את שיש בכוחך להשיג בקריצת עין את כל מאווייך, יכולת להטיל משימה זו על סופר שהיה מעשיר את הנושא בדרך שונה מזו שלי".
ב-1585 סיים את תפקידו כראש העיר בורדו ופרש לאחוזתו. הוא ניסה לפשר בין הקתולים לבין ההוגנוטים במלחמות הדת בצרפת, ולהשפיע על אנרי מלך נווארה (אנרי הרביעי, מלך צרפת לעתיד) להפוך לקתולי כדי להביא לסיומן של מלחמות אלה.
ב-1588 נסע לפריז כדי לפקח על הדפסת מהדורה חדשה של "מסות", שהכילה גם את הספר השלישי. שם פגש במארי דה גורנה שהעריצה את מסותיו ואימץ אותה לבת. בהתאם לבקשתו, היא פקחה על מהדורה נוספת של המסות (שיצאה לאור ב־1595) והוסיפה הקדמה ארוכה שבה שיבחה את רעיונותיו.
באוגוסט 1589 נרצח המלך אנרי השלישי, ואנרי מלך נווארה הפך לאנרי הרביעי, מלך צרפת. הוא הזמין את דה מונטן להצטרף לחצרו, אך דה מונטן סירב באומרו: "מעולם לא קיבלתי דבר כלשהו בשל נדיבותם של מלכים. לא ביקשתי דבר ולא חשבתי שאני ראוי לו... אדוני, אני עשיר ככל שאני יכול לאחל לעצמי להיות." בהשלמה מלאה נשא את סבלו והמתין לקצו הקרב. כשנאמר לו ששעתו הגיעה אסף סביבו את בני משפחתו והעניק להם את כספי הירושה. בספטמבר 1592, בגיל חמישים ותשע, נפטר מישל דה מונטן כתוצאה מכיב בגרונו.
יצירה
יצירתו הגדולה והיחידה, להוציא את היומן שכתב במסעו לאיטליה, היא הספר "מסות", שיצא לאור לראשונה בשנת 1580. הוא כתב 107 מסות על נושאים רבים ושונים, וכמעט בכל אחת מהן קיים מסר על ההתנהגות האנושית. בכתיבת מסות אלה הושפע דה מונטן רבות מ"מכתבי מוסר" של סנקה ומ"מוראליה" (ענייני מוסר) של פלוטרכוס.
ליצירתו של מונטן הייתה השפעה על מחברים רבים ובהם רנה דקארט, בלז פסקל, ז'אן-ז'אק רוסו ופרידריך ניטשה וייתכן שגם על ויליאם שייקספיר. במסה "שופנהאואר כמחנך" ניטשה כתב: "באשר לכנות אני מכיר אדם אחד בלבד שיכול היה להתעלות על שופנהאואר, ושמו מונטן. העובדה שאדם כזה היה קיים מגבירה את שמחת החיים על האדמה."
אפשר לומר כי דה מונטן מציג את עצמו באמצעות מסותיו. כאשר הוא כותב אודות עצמו הוא חוקר את טבע האדם. הוא מנסה לבחון את אופי האדם באמצעות קריאת ספרים, מסעות וניסיונו הפרטי והציבורי:
ב-1676, על פי דרישתו של התאולוג ז'אק-בנין בוסואה, הוכנס ספר המסות לרשימת הספרים האסורים של הכנסייה הקתולית.
קישורים חיצוניים
סדרת מאמרים בהארץ לרגל הופעת התרגום של הספר "המסות"
דגל גרינלנד
דגל גרינלנד עוצב על ידי תושב האי, ת'ו כריסטיאנסן (Thue Christiansen). הדגל מורכב משני פסים אופקיים שווים בצבעים לבן (למעלה) ואדום, ודיסקה גדולה, במרכז הדגל עם סטייה קלה לצד התורן. המחצית העליונה של הדיסקה צבועה אדום, והתחתונה - לבן. יחס הממדים הוא 12:18. כל פס הוא בגובה של שישה חלקים. קוטר הדיסקה הוא שמונה חלקים, ומרכזה, בציר האופקי, נמצא שבעה חלקים מהתורן. בציר האנכי נמצא מרכז הדיסקה במרכז.
שמו של הדגל בגרינלנדית הוא "Erfalasorfut", שפירושו "דגלנו", אך משתמשים בשם "Aappalaartoq" ("האדום") כדי להתייחס גם לדגל זה וגם לדנבּרוֹוּ. בימינו מציגים הגרינלנדים את ה-Erfalasorfut והדנברוג גם יחד, בדרך כלל זה לצד זה.
בשנת 1978 העניקה דנמרק לגרינלנד שלטון עצמי, והפכה אותה לחברה שוות זכויות בממלכה. תנועת השלטון העצמי פרסמה בקשה להצעות לדגל, וקיבלה 555 הצעות (מתוכן 293 היו מתושבי גרינלנד). ועדת הבחירה לא הצליחה להגיע להסכמה, ולכן פנתה לציבור בבקשה לעיצובים נוספים. לבסוף, העיצוב האדום-לבן הנוכחי זכה בהצבעה של 14:11 מול עיצוב ירוק-לבן שכלל צלב נורדי. העיצוב האדום-לבן של כריסטיאנסן אומץ רשמית ב-21 ביוני 1985.
לרגל עשור ל-Erfalasorfut, הוציאה רשות הדואר של גרינלנד בול לציון האירוע ועלון שחיבר היוצר. הוא תיאר את הלבן כמסמל את הקרחונים וכיפת הקרח; את הפס האדום כמסמל את הים; חצי העיגול האדום - הפיורדים; וחצי העיגול הלבן - הקרחונים בים.
טטנקצרטופס
טטנקצרטופס (שם מדעי: Tatankaceratops; פירוש השם: ביזון עם פרצוף בעל קרניים) הוא סוג שתקפותו שנויה במחלוקת של דינוזאור צמחוני ממשפחת הצרטופסיים שחי בתקופת הקרטיקון העליון בדקוטה הדרומית, ארצות הברית.
מין זה ידוע רק מגולגולת חלקית אחת שנמצאה מתצורת הל קריק, המתוארכת ללפני 66 מיליון שנה. טטנקצרטופס נתגלה על ידי כריסטופר אוט ופיטר לארסון ב-2010 והמין שנתגלה נקרא Tatankaceratops sacrisonorum. ב-2011 ניקולס לונגריץ' מאוניברסיטת ייל פרסם מאמר המעריך מחדש את הטטנקצרטופס וטען שהטטנקצרטופס מערבב באופן מוזר מאפיינים של פרטי טריצרטופס צעירים ובוגרים, ולכן המאובן שנמצא יכול בעצם להיות טריצרטופס גמדי או פרט של טריצרטופס עם הפרעת התפתחות שגרמה לו להפסיק לגדול בטרם עת.
וילהלם דילתיי
וילהלם דילתיי (בגרמנית: Wilhelm Dilthey, בעברית: דילתיי או דילת'יי; 19 בנובמבר 1833 – 1 באוקטובר 1911) היה היסטוריון, פסיכולוג, סוציולוג, פילוסוף והרמנויטיקן גרמני.
פילוסופיה
בתחומי האפיסטמולוגיה והאונתולוגיה כמקצועות בפילוסופיה, אפשר להציגו כאמפיריציסט, וזאת בניגוד לאידיאליזם הגרמני בן התקופה, אך עמדתו בנוגע למהות האמפירי והנסיוני שונה מן האמפיריציזם הבריטי או מהפוזיטיביזם בעצם ההנחות ההכרתיות והאונתולוגיות המרכזיות שלו, אותן שאב מן המסורת הפילוסופית והספרותית הגרמנית.
הרמנויטיקה
דילתיי הושפע בחלקו מעבודותיו של פרידריך שליירמכר במקצוע ההרמנויטיקה, וסייע בהחייאתם הפעילה של כתבים אלו. שני ההוגים קשורים ברומנטיציזם הגרמני. אסכולת ההרמנויטיקה הגרמנית הדגישה שפרשנים ממשיים, דמויות חיות וקיימות, (וזאת בניגוד לפיקציות קרטזיאניות או תאורטיות), מסתייעים ב'הבנה' וב'פרשנות' חדשה משלהם כדי לרכוש ידע רב יותר אודות הטקסט או המחבר אותו הם קוראים. 'הבנה' ו'פרשנות' שכזו מסתייעת בניתוח ובתיאור פסיכולוגי וחברתי-היסטורי של ההקשרים הרלוונטיים לפענוח המקור. תהליך העיון הפרשני אותו הציג שליירמכר, כלל מה שדילתיי כינה 'המעגל ההרמנויטי' שהוא התנועה החוזרת ונשנית בין המצוי בפירוש במקור (בטקסט) ובין החבוי בו שלא בפירוש, וכן בין הנתון הספציפי והפרטיקולרי לבין המכלול. ה'הרמנויטיקה הכללית' אותה הציע שליירמכר הייתה שילוב של הפרשנות הנקוטה כלפי כתבי הקודש (למשל: באגרות פאולוס בברית החדשה), והפרשנות הנקוטה בספרות הקלאסית (למשל: כתביו הפילוסופיים של אפלטון). דילתיי מצא בכך רלוונטיות לביסוס מתודולוגי של מדעי האדם, להבדיל מביסוסם של מדעי הטבע: במדעי הרוח, הם מדעי האדם, הפרשן איננו עוסק בהצעת 'הסבר' סיבתי לתופעות, אלא ב'הבנה' שלהן. הבנה כזו משלבת את המידע החדש המגיע מן התופעה (למשל: טקסט שאני קורא) עם המידע הפנימי שיש לי מראש על בני אדם, שהרי אני עצמי בן אדם ולכן אני יודע על כך מראש. [לכן בניגוד לאחרים, תפס דילתיי גם את מקצוע הפסיכולוגיה כחלק של 'מדעי האדם' או מדעי הרוח, ולא כ'מדע' חלק של מדעי הטבע]. הפעולה המדעית במדעי הרוח היא הניסיון להבין את מה שאני חווה, כלומר לבצע תיאור וניתוח התופעה הנקודתית, למשל בתיאור יחסה אל המכלול.
לצד כתביהם של פרידריך ניטשה, גיאורג זימל ואנרי ברגסון, השפיעו גם כתביו של דילתיי על מגמות 'פילוסופיית החיים' ("Lebensphilosophie") והאקזיסטנציאליזם של ראשית המאה העשרים.
תורתו ההרמנויטית של דילתיי השפיעה על גישתו של מרטין היידגר בהרצאותיו המוקדמות, שם פיתח האחרון את "ההרמנויטיקה של החיים בפועל" וכן בספרו Being and Time. בהדרגה הפך היידיגר לביקורתי יותר ויותר כלפי דילתיי, ותבע להכיר בתלות רבה ורדיקלית יותר בהקשר התקופתי והזמני של אפשרויות הפרשנות ושל המצב האנושי של הפרשן. הנס גאורג גדמר הושפע מהיידגר וביקר אף הוא (בספרו אמת ומתודה) את גישתו ההרמנויטית של דילתיי כנוטה יותר מדי אל האסתטי והסובייקטיבי וכן כ"פוזיטיביסטית" ומתודית מדי. לדעת גדמר, ההרמנויטיקה של דילתיי אינה מדגישה די הצורך את הופעת האמת כאירוע ואינה מדייקת בתיאור ההשלכות של התובנה ולפיה פרשנותו של הפרשן איננה משהו המצוי מחוץ למסורת הקודמת אלא נוטלת עמדה בתוכה ומתוכה, ובכך אופקיה של הפרשנות תלויים בתקופה ובהקשר.
ג'וליו צ'זארה מונטוורדי
ג'וליו צ'זארה מונטוורדי (באיטלקית: Giulio Cesare Monteverdi; 1573–1630 או 1631) היה מלחין ונגן עוגב איטלקי, אחיו הצעיר של קלאודיו מונטוורדי.
ג'ויליו צ'זארה מונטוורדי נולד בקרמונה, שם הוטבל ב-31 בינואר 1573. ב-1600 היה לזמן קצר נגן העוגב של קתדרלת מנטובה. באוגוסט 1602 שירת כנגן החצר של דוכסות מנטובה. ב-2 ביוני 1608, בחגיגות הכלולות בחצר מנטובה, הלחין מוזיקה לאינטרמדיו הרביעי (למילים של גַבְּריאֵלוֹ קיאַבּרֶרָה ([Gabriello Chiabrera); המוזיקה אבדה), כחלק מהצגת המחזה של ג'ובאני בטיסטה גואריני "ל'אידרופיקה". ב-1609 מינה אותו פרנצ'סקו גונזגה (Francesco Gonzaga) (מושל מונטפראט בימים ההם) למאסטרו די קאפלה. בתפקידו זה כתב את האופרה "איל ראפּימֵנְטוֹ די פּרוֹזֳרפינָה" (ללברית מאת אֶרְקוֹלֶה מָריליאַני (Ercole Marigliani)), ליום הולדתה של אשת פרנצ'סקו. האופרה הוצגה במונטפראט ב-1611 (המוזיקה אבדה).
רק חלק קטן מן המוזיקה ש ג'וליו מונטוורדי שרד, כולל אוסף של 25 מוטטים בשם Affetti musici, ne quali si contengono motetti a 1–4 et 6 voci, per concertarli nel basso per l'organo |(ונציה 1620). השפעת אחיו ניכרת במידה ידועה, כפי שאפשר להיווכח במדריגל לשלושה קולות ובאסו קונטינואו, עם עוד שתי יצירות, שנמצאו ב"סקרצי מוזיקלי" לשלושה קולות של אחיו (1607). מבחינה סגנונית הם דומים ליתר היצירות בכרך, כל אחת עם ריטורנלו בשלושה קולות; הכתיבה לקולות מרמזת לנוהל "קונצ'רטנטה", על אף האופי המלודי. עם זאת, תרומתו החשובה ביותר היא עריכת הכרך, כמו גם הכללת ה"דיקיאראציונה", שבו נדונים רעיונותיו של קלאודיו בפרטי-פרטים. ה"דיקיאראציונה" הזה נמצא במבוא של קלאודיו לספר החמישי של מדריגלים, שנכתבו בתגובה להתקפותיו של ארטוזי עליו.
Annals of Mathematics
Annals of Mathematics (הנקרא בקיצור Ann. Math או Ann. of Math) הוא כתב עת מתמטי המוצא לאור על ידי אוניברסיטת פרינסטון והמכון למחקר מתקדם. ב-2009 דורג ראשון בעולם מבין 255 כתבי עת מתמטיים מבחינת גורם השפעה.
היסטוריה
כתב העת שהחל כ-The Analyst ב-1874, הוקם ונערך על ידי יואל הנדריקס. הוא נועד להיות אמצעי להצגה וניתוח של כל שאלה ועניין מתמטי ובעיקר "להביא את כל התגליות החדשות והמעניינות באסטרונומיה תאורטית ומעשית, פילוסופיה מכניסטית, והנדסה". הוא יצא לאור בדה מוין, איווה, ופורסם במשך תקופה עד שנסגר לאחר עשר שנים. כתב העת המשיך ממרס 1884 בשמו הנוכחי Annals of Mathematics. הגלגול החדש של כתב העת היה בעריכתו של אורמונד סטון (אוניברסיטת וירג'יניה). לאחר מכן בשנת 1899 עבר לאוניברסיטת הרווארד לפני שהגיע לבית הנוכחי שלו באוניברסיטת פרינסטון ב-1911.
התקופה המשמעותית של כתב העת הגיעה בין השנים 1928–1958 בעריכתו של סולומון ליפשיץ. במהלך תקופה זו, כתב העת הפך יותר ויותר לגורם ידוע ומכובד, שמציב לעצמו סטנדרטים גבוהים. במידה מסוימת באופן עקיף ליפשיץ השפיע על ההתפתחות של המתמטיקה בארצות הברית.
אוניברסיטת פרינסטון המשיכה לפרסם את כתב העת לבדה עד 1933, כאשר המכון למחקר מתקדם הצטרף למערכת. מ-1998 החל כתב העת להיות זמין במהדורה אלקטרונית, לצד המהדורה המודפסת הרגילה שלו. המהדורה האלקטרונית הייתה זמינה ללא תשלום, עד שנת 2008. המהדורות שיצאו לפני שנת 2003 הועברו לארכיון JSTOR שאינו חופשי, ומאמרים אינם זמינים באופן חופשי, עד 5 שנים לאחר פרסומם.
השפעה
ב-2009 כתב העת Journal Citation Reports, דירג את Annals of Mathematics ראשון מבחינת גורם השפעה מבין 255 כתבי עת בקטגוריה "מתמטיקה". מקדם ההשפעה של כתב העת בשנים 2015–2020 נע בין 3 ל-5, מקדם שנחשב לגבוה במיוחד עבור כתבי עת מתמטיים.
Savior (שיר)
Savior (בעברית: מושיע) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האוסטרלית איגי אזליה, בשיתוף עם הראפר קוואבו. השיר יצא לאור ב-2 בפברואר 2018, והיה צריך לתפקד כסינגל הראשון מתוך מיני-אלבומה השני, Surviving the Summer.
השיר מכיל דגימות מן השיר "All Around the World", של הזמרת ליסה סטנספילד, אשר יצא בשנת 1980.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-161 במצעד שבצרפת, ה-91 במצעד שבסקוטלנד, וה-8 במצעד שבניו זילנד.
רקע וכתיבה
את הטיזר הראשון של השיר, פרסמה אזליה ברשתות החברתיות ב-5 בדצמבר 2016, בעת שהייתה במטוסה הפרטי. באותו היום, פורסמה גרסת דמו שכללה בתוכו את הראפר ורסה סימונדס, במקום את קוואבו. ב-9 בינואר 2018, הודיעה אזליה כי הופעת הבכורה עם השיר תתקיים בסופרבול. היא אמרה במסיבת עיתונאים מסוימת כי השיר יפורסם ב-"סביבות ה-1 בפברואר". מאוחר יותר, פרסמה אזליה בערוץ ה-Vevo שלה, קליפ ויזואלי של מילות השיר, בו היא נראית כשהיא יושבת על טלוויזיה, בדומה לעטיפת הסינגל.
היא הסבירה את המשמעות ואת המטרה אשר נמצאת מאחורי קליפ המילים והשיר עצמו, ואמרה: "משמעותו של השיר היא כזו שלא צריך לסמוך על בן הזוג שלך שיושיע אותך מכל צרה שבה תתקל, אלא אתה בעצמך תהיה המושיע של עצמך. בכל פעם שאני שומעת או רואה את מילות השיר אני מיד רוצה לבכות, וזאת בגלל שאני יודעת כי מילותיו מתארות את כל אשר עברתי באותה התקופה." "[השיר] נכתב בזמן שהרגשתי כל כך בודדה ועזובה, אפילו כשהרמתי טלפון לחבריי הטובים ביותר הבנתי כי לא נשארה בהם טיפת תקווה עבורי. לכן, אני מקווה שאני אוכל להתחבר עם כל אחד אחר שיהיה מסוגל להבין את משמעותו של השיר".
ד"ר לוק, שבעבר התמודד עם האשמות על תקיפה מינית והתעללות, היה חלק מן מפיקי השיר, ואף כתב כמה חלקים ממנו. מאוחר יותר, עקב זעמו של הציבור הרחב כלפי כל אשר עשה לוק, מיהרה אזליה לפרסם בטוויטר שלה כי היא הגיעה איתו להסכם, שהוא כבר לא ייחשב כאחד ממפיקיו של השיר. בסמוך לכך, הוא הורד מן הקרדיטים ורשימות הצוותים של השיר.
הופעות
ב-17 במרץ 2018, הופיעה אזליה עם השיר לראשונה בסיבוב ההופעות, "Tell Me You Love Me Tour" של זמרת הפופ האמריקאית דמי לובאטו בארצות הברית. ארבעה ימים לאחר מכן, ביצעה את השיר בתוכנית האירוח, "לייט לייט שואו" שבה השתתפה גם מקהלה. באותה ההופעה עם השיר שהתקיימה בתוכנית האירוח, צבעה אזליה את שיערה לורוד, ומכיוון שקוואבו לא יכל להגיע לתוכנית האירוח, ביצעה אזליה עם כמה זמרים נוספים את הבתים שלו בשיר.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הנלווה שנעשה עבור השיר, צולם ובוים על ידי קולין טילי, ופורסם ב-1 במרץ 2018. הקליפ מתרחש במקום הנקרא "כנסיית הניאון", שם ניתן לראות סמלים ודימויים רבים הקשורים לדת הנוצרית כגון; צלבים, הילות, הטבלתה של אזליה בסופו של הקליפ וכדומה.
לאחר שיצא הקליפ, פורסמו מאות פרשנויות שונות שנכתבו עבורו, אשר בחלקן טענו כי אותו הדמות עם הגלימה השחורה בה אזליה נוגעת היא בעצם ניק יאנג, אשר בגד בה כמה ימים לפני החתונה שלהם, וכי בסצנה הסופית של הקליפ בה ניתן לראות מישהו מטביל את אזליה באמבטיה, היא זאת שככל הנראה מטבילה את עצמה, ובעצם הופכת למושיעה של עצמה.
נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-20 מיליון צפיות.
צוות
צוות השיר על פי טיידל.
חנווני על פנקסו
חנווני על פנקסו הוא כינוי לנאמנותו של חנווני לגבי רישומים בפנקסו אודות חובות שחייבים לו.
מדין זה למדו פוסקי ההלכה גם לגבי מקרים אחרים, שלעיתים ניתן להתייחס לרישומים פרטיים כאל ראיה בעלת משקל מסוים.