cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רן טל
ביוגרפיה
לאחר מכן החל טל להתמקד בעיקר בסרטים תיעודיים, הבולטים שבהם: "דרך בן צבי 67" (1998), שתיעד את הנעשה במכון לרפואה משפטית באבו כביר; "ילדי השמש" (2007), סרטו הנודע ביותר, שתיעד את דור הילדים הראשון שגדלו בקיבוצים בישראל, על הניסיון לגדל אותם כ"אנשים חדשים", והתבסס על שימוש בסרטונים פרטיים שצולמו לאורך השנים בקיבוצים שונים ברחבי הארץ; "גן עדן" (2012), שכביכול עוסק בנעשה בגן השלושה (הסחנה) ולמעשה מציג פיוט אוניברסלי על האדם ובדידותו, "המוזיאון" (2017) המתבונן על ישראל דרך שגרת היום יום במוזיאון ישראל, "מה היה קורה אילו. אהוד ברק על מלחמה ושלום" (2020), הבודק את יכולתו של המנהיג להשפיע על המציאות, דרך עיניו של ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק, ו"1341 פריימים מהמצלמה של מיכה בר-עם" (2022) שמספר את סיפור של הצלם מיכה בר-עם דרך ארכיון תצלומיו. ב-2022 נפתחה במוזיאון תל אביב לאמנות התערוכה "לצלם ולשכוח: רן טל אחרי מיכה בר-עם" (2022), תערוכה ראשונה מסוגה במוזיאון. סרט דוקומנטרי מפורק לגורמיו ומורכב מחדש למיצב וידאו רב־ערוצי שבו נעים הצופים בחופשיות בחלל הגלריה. אוצר נעם גל.
טל הוא ראש תוכנית MFA לקולנוע דוקומנטרי בבית הספר לקולנוע באוניברסיטת תל אביב ומלמד קולנוע במכללת ספיר. כמו כן הוא מקים ועורך (יחד עם ענת אבן) את המגזין לביקורת קולנוע תיעודי "תקריב".
קים ג'י-סו
קים ג'י-סו (בקוריאנית: 김지수; נולד ב-24 בדצמבר 2004 בבוצ'און שבקוריאה הדרומית) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סונגנאם מליגת המשנה הדרום קוריאנית.
קריירת מועדונים
קים גדל במחלקות הנוער של בוצ'און דונגוק וסונגנאם. בשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של סונגנאם במסגרת ליגת הכדורגל של קוריאה הדרומית.
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
משפחת שמחון (סרט)
משפחת שמחון הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 1964 בבימויו של יואל זילברג עם מאיר מרגלית בתפקיד הראשי.
התסריט נכתב על ידי ליאו פילר ויואל זילברג והוא מבוסס בחלקו על תסכית הרדיו הקומי "משפחת שמחון" מאת משה בן אפרים שהשתתף גם הוא בכתיבת התסריט.
בסרט מופיע גם החצוצרן המפורסם אדי קלברט שכונה "האיש בעל חצוצרת הזהב" ותזמורתו.
תקציר העלילה
נח שמחון (מאיר מרגלית) הוא בעל משרד ליצוא ויבוא. בכל יום בשובו מהעבודה הוא נוהג לשאול את אשתו צפירה (שושנה ברנע): "אין אוכל? (תשובה - יש אוכל), בא דואר? (לא בא דואר), נאוה בבית? (כן), נו אז - לאכול."
בעבר היה נח בעל אידיאלים והיה בגדוד העבודה, סלל כבישים וייבש ביצות והיה מוקסם מהמנהיג שלו, יוסקה שולמן, שתמונתו תלויה בדירתו.
לנח שני ילדים: גבי (עודד קוטלר), סגן בצה"ל, ג'ובניק שעדיין גר בבית הוריו ולווה כספים מהחנווני מנדל (ליאון קסבינר) כדי לממן את בילוייו, ונאוה רינה גנור תלמידת תיכון שאורי בעל הווספה (חנן גולדבלט) מחזר אחריה.
הזוג שמחון נוהג לשחק קלפים אצל יחזקאל צווירן (זלמן לביוש) ואשתו דבורה (עדנה פלידל). נח ויחזקאל הם חברים מימי גדוד העבודה וחברי מפלגה (מפא"י). יחזקאל מבקש מנח שימליץ עליו במפלגה לשליחות באפריקה שם הוא רוצה לדבריו להיות בגלל "אידאולוגיה" ובעיקר בגלל רווח כספי. בתמורה יעזור לו לקבל מכרז ליבוא מכונת דפוס עם רווח גדול בצד. כן מצדד יחזקאל בדעתה של צפירה כי נח צריך לעבור לדירה יותר גדולה ומרווחת.
גבי מחזר אחרי הדוגמנית גלינה (יעל אביב) וכן גם צלם האופנה מר קליק (שלמה צפריר). כשהם מבלים במועדון לילה מצטרפים אליהם מר קליק ואשתו סילביה (אליס בונפילד). מר קליק לוקח את גלינה וגבי נאלץ לרקוד עם גב' קליק.
גבי מתאהב בסוף באורנה (תקוה מור) מזכירת המשרד של אביו וחושב על חתונה.
גידי צווירן (ישראל פוליאקוב) הוא נער שעשועים וגם הוא מחזר אחרי נאוה. הוא לוקח ללא רשות את רכב הוולוו של אביו ומסיע את נאוה במהירות מופרזת כששוטרים רודפים אחריו עד שהוא נתקל בעמוד ונעצר. נח ויחזקאל מוזעקים למשטרה כדי לשחרר אותם ומתחילים לריב על מי מוטלת האשמה.
בינתיים שולח יחזקאל את ידידו המתווך מאיר פיינר (שרגא פרידמן) שמצליח למכור לנח דירת פנטהאוס יקרה בצפון תל אביב. הוא שולח לו גם את מעצבת הפנים היוקרתית אריקה (אלישבע מיכאלי) לעצב את הדירה.
נח המרוגז לא ממליץ במפלגה על יחזקאל ומשום כך אינו זוכה במכרז ונכנס לחובות כבדים. הוא סובל מסיוטי לילה בהם נגלה אליו יוסקה שולמן שהיה חסיד ההסתפקות במעט.
צפירה מצליחה לשכנע את החנווני לקנות את דירת הפנטהאוס ונח נרגע אם כי תמורת זאת הוא חייב לעשות "רמונט" לדירה הישנה.
לעצום עיניים
"לעצום עיניים" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית איגי וקסמן. הוא יצא לאור באוגוסט 1997, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך האלבום, לא מחכה יותר לדוור (1997). את השיר כתבה וקסמן ללחן של שרון הולצמן והפקה של חמי רודנר, שהיה אחראי על הפקת שאר השירים מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השישי במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי איגי וקסמן, הולחן על ידי שרון הולצמן והופק על ידי חמי רודנר. "לעצום עיניים" דורג לראשונה במקום ה-20 במצעד העברי השבועי של רשת ג'. בהמשך לכך, דורג במקום ה-11, עד שנכנס לעשירייה הפותחת שם דורג במקום התשיעי. בשיאו, דורג במקום השישי.
וידאו קליפ
האודיו הרשמי של "לעצום עיניים" פורסם בערוץ היוטיוב של מוזיקה ישראלית ב-15 באוגוסט 2011.
קרב קנידוס
קרב קנידוס (ביוונית: Ναυμαχία της Κνίδου) היה קרב ימי שנערך בשנת 394 לפנה"ס במסגרת המלחמה הקורינתית, בין צי משותף אתונאי-פרסי תחת פיקודם של קונון, ופרנבזוס, לבין צי ספרטני תחת פיקודו של פייסנדרוס. הקרב הסתיים בניצחון אתונאי-פרסי מוחץ וסיים את שליטת ספרטה בים, וגם החזיר לפרס כמה איים שהיו שייכים לה, ואפשר לאתונה לכבוש כמה איים שנלקחו ממנה לאחר המלחמה הפלופונסית.
הקרב
לאחר המלחמה הפלופונסית, הפכה ספרטה לעיר החזקה ביותר ביוון. אולם כאשר המלך אגסילאוס השני פלש לפרס, מיהרו הפרסים לשלוח את טימוקרטס מרודוס שגרם למרד כללי ביוון נגד ספרטה. ערים רבות ביניהן אתונה, תבאי, קורינתוס, וארגוס, התאגדו לליגה אנטי ספרטנית וחברו לברית עם פרס. הפרסים הקימו צי גדול של 200 ספינות וחיפשו מפקד מוכשר שיפקד עליו, קונון שאותה עת שהה בקפריסין קיבל את ההצעה, יחד איתו פיקד על הצי הסטרפ פרנבזוס. ובראשית שנת 394 לפנה"ס פשטו השניים על רודוס, והחליפו את האוליגרכיה הפרו ספרטנית באי בדמוקרטיה. לאחר מכן יירט קונון צי שהביא אספקת דגן ממצרים. אגסילאוס שלח את גיסו פייסנדרוס לעצור את קונון.
פייסנדרוס היה חסר כל ניסיון בקרב ימי, בראשית אוגוסט שנת 394 לפנה"ס, נפגשו הציים בקנידוס. מעט מאוד ידוע על מהלך הקרב עצמו, נראה שהספינות האתונאיות העסיקו את הספרטנים, בזמן שהפרסים תקפו אותם והשמידו אותם. פייסנדרוס מת בעודו מגן על ספינתו. לאחר הקרב קונון הקים באתונה מקדש לאפרודיטה לאות תודה על ניצחונו.
הניצחון שם קץ לעליונות הספרטנית בים, שאותה השיגה ספרטה לאחר קרב אייגוספוטמוי. האחיזה הספרטנית באיי הים האגאי התמוטטה. קונון ופרנבזוס כבשו את מרביתם, היתר מרדו בספרטנים והקימו משטר דמוקרטי עצמאי.
דל-קרניים כרמלי
דַּל-קַרְנַיִם כַּרְמְלִי (שם מדעי: Tordylium carmeli) הוא צמח עשבוני חד-שנתי, ים תיכוני זקוף ומסתעף ממשפחת הסוככיים. מין זה גבוה (1.5 מ' עד 1.8 מ'), בעל סוככים מרובים, דל בסוככונים ובעל פרחים לבנים ורק צורה אחת של פירות - דמוי מטבע.
שמות ומיון
בגלל העברתו לסוג דרכמונית, רצוי ששמו ישונה לדרכמונית דל-קרניים, שם המזכיר את נוף הצמח ואת צורת הפרי.
מאפיינים
דל-קרניים כרמלי הוא צמח חד-שנתי זקוף, גובהו 1.5 עד 2 מ', מסתעף עם הרבה סוככים מרווחים ודליל בסוככונים. כולו מכוסה בשערות או בזיפים קצרצרים הדוקים הפונים כלפי מעלה, ועל כן הם מחוספסים עם העברת היד על גבעוליו כלפי מטה.
Serratia
Serratia הם סוג של חיידקים גראם-שליליים, מִתגיים בצורתם, המסוגל להתקיים בתנאים אווירניים או אל-אווירניים.
דל-קרניים כרמלי
מאפיינים
הגבעולים מעוגלים, זיפניים ומסתעפים בצורה דו-בדית, דהיינו הגבעול מפסיק לגדול וזוג סעיפים צדדיים ממשיכים לצמוח.
Serratia
המין הנפוץ בסוג הוא Serratia marcescens, והוא נחשב לפתוגן היחיד מבין מיני הסוג. לרוב, הוא גורם למחלות נוזוקומיאליות- כלומר, מחלות שמתפתחות בעקבות אשפוז בבית-חולים, וכתוצאה מתנאי ההגיינה במקומות האשפוז. 4 מינים נוספים נחשבים למחוללי מחלות זיהומיות נדירים יותר.
דל-קרניים כרמלי
מאפיינים
העלים מסורגים, ללא לוואים ועם פטוטרות גדולות, מורחבות בבסיסן בצורת נדן החובק את מפרק הגבעול.
Serratia
בני הסוג מאופיינים בצבע אדום בולט, אשר נוצר מהצבען פרודיגיוסין (Prodigiosin). קיומם של שלושה אנזימים- דינאז, ליפאז וגלאטינאז- מבדילים את בני הסוג משאר המשפחה, ומאפשרים לזהות אותם בקלות.
דל-קרניים כרמלי
מאפיינים
העלים בעיקר בבסיס גזורים-מנוצים פעם אחת, לעיתים רחוקות העלים העליונים ביותר שסועים לשניים או אינם מחולקים. העלים מורכבים לרוב מ-5 עד 7 עלעלים רחבים שמרוחקים זה מזה ושפתם חרוקה או מאונה. מספר העלעלים קטן במעלה הגבעול וצורתם נעשית צרה. אורכם של העלעלים 3 עד 9 ס"מ ורוחבן 1 עד 3 ס"מ (זהרי). רוחב העלעל הסופי הוא 1 עד 3 ס"מ.
Serratia
בבתי חולים, מיני סרטיה נוטים ליצור מושבות במערכות ההנשמה וסילוק השתן. כמו כן, חיידקי סרטיה אחראים לכ-2 אחוז של הזיהומים הנוזוקומיאליים. רקמות רכות ודקות אצל מטופלים מבוגרים נמצאות בסיכון גבוה להיפגע מחיידקים אלו, כמו גם רקמות לאחר ניתוח.
דל-קרניים כרמלי
מאפיינים
התפרחת היא סוכך מורכב, דליל, בעל 3 עד 7 סוככונים הנישאים על קרנות (עוקצים) מכוסות זיפים, מרווחות מפושקות ושונות באורכן זו מזו, הארוכות בין 5 עד 8 ס"מ. הבדלי הגודל בין קרנות הסוכך אינם סדירים ועל כן הם אינם יוצרים דגם מוגדר. אחרי הפריחה נוטות קרנות הסוכך מעלה וכלפי המרכז, הסוככים נצמדים זה לזה ושומרים על הפרודות עד הירטבם בגשם של השנה הבאה.
Serratia
משתמשים בהרואין עלולים לסבול מזיהומי סרטיה שיגרמו לדלקת קרום הלב, ובדלקת לשד העצמות.
דל-קרניים כרמלי
מאפיינים
בבסיס הסוכך יש לעיתים מעטפת של 4 עד 5 חפים קטנים, צרים ומחודדים, שנושרים במהירות.
מרק אבוקדו
מרק אבוקדו הוא מרק פירות שאבוקדו בשל הוא המרכיב העיקרי בו. המרק נחשב כמאכל קלאסי בחלקים ממקסיקו.
דל-קרניים כרמלי
מאפיינים
הפרחים לבנים, מפורדי עלי כותרת, דו-מיניים וזכריים (פולגמיים) ובעלי שחלה תחתית. פרחי ההיקף גדולים מהפרחים הפנימיים וא-סמטריים, הם ניכרים בעלי הכותרת החיצוניים שהם גדולים מהאחרים.
Serratia
מקרים של דלקת פרקים בעקבות הדבקה בסרטיה דווחו גם אצל מטופלים שאינם אושפזו בבתי-חולים, לאחר הזרקות של תרופות באופן תת-מפרקי.
דל-קרניים כרמלי
מאפיינים
אונות הגביע 5.
הכותרת בת 5 עלים נפרדים מכוסים זיפים בצדם התחתון. 5 האבקנים בסירוגין לעלי הכותרת.
השחלה תחתית, בת 2 עלי שחלה מאוחים ו-2 מגורות חד-זרעיות. בראשה נמצא כנית - גופיף שטוח או חרוטי המחולק בדרך כלל לשתיים ומפריש צוף. מן הכנית עולים 2 עמודי שחלה מפושקים ומורחבים בבסיסם לדיסקוס. הצופן מתפתח בבסיס עמוד השחלה והוא משותף לבסיס עמוד השחלה ולכנית.
הפרי דו-זרעון, המורכב מ-2 פרודות חד-זרעיות. דו-זרעון מהווה טיפוס של מפרדת, אלא שבעצם הוא פרי מדומה, כיוון שהוא מתפתח משחלה תחתית. בשלב הפרי הירוק הפרודות מעורות זו בזו באמצעות עמוד ביניים שהוא המשכה של מצעית הפרח ומכונה בשם קַרְפּוֹפוֹר, הן נפרדות במהלך ההבשלה זו מזו לאורך התפר - הוא שטח המגע שבין הפרודות ומשאירות ביניהן את הקרפופור
. הפרודות עגולות שטוחות, בעלות שולים נפוחות, שעירות ובלתי נפתחות. הפרודות פחוסות מגבן ולא פחוסות מצדן ונראות כמטבע שקוטרו 7 עד 8 מ"מ.
כל פרודה בעלת 5 צלעות ראשיות (שמהן 3 עוברות במרכז הפרודה ו-2 בשוליה) בהן עוברים צרורות צינוריות. ברווחים שבין הצלעות הראשיות עוברים בקליפת הזרעון ביבים של שמנים. בין הצלעות הראשיות האלו עוברות 4 צלעות משניות. בחריצים שבין הצלעות או מתחת לצעות המשניות עוברות ביבי שמן. הביבים של השמנים הם בעצם חללים בין תאיים מיוחדים מוארכים (לא כדוריים) שאוגרים את השמנים המופרשים. החללים נוצרים על ידי התרחקות של דפנות תאים זה מזה.
בראש הפרי 2 עמודי שחלה משתיירים.
הפירות אינם נושרים עד עונת הגשמים הבאה. הם זקורים ומוקפים בקרנות הסוכך, שנצמדות זו לזו ושומרות עליהם.
הפרי מוקף מלל קרומי רחב ושטוח, וכולו מכוסה שערות הדוקות.
העלווה צומחת מתחילת נובמבר ועד תחילת מאי. פריחה מסוף מרץ ועד תחילת יולי. פרי ירוק בסוף אפריל, פרי בשל בסוף מאי ופרי בהפצת זרעים מאמצע יוני.
בית גידול ותפוצה
התפוצה העולמית דל-קרניים כרמלי היא מזרח ים-תיכונית ומצומצמת למערב קפריסין, לסוריה, לירדן ולישראל.
מין זה גדל בעיקר בבתי-גידול טבעיים, בשדות-בור ובחורש פתוח, אך גם בקרבת האדם, בבתי גידול מופרעים, במיוחד בצידי דרכים. הוא נפוץ בחבל הים תיכוני בצפון הארץ ובמרכזה, במיוחד בהרים. בישראל הוא נפוץ בגולן, בבקעת חולה, בגליל העליון, בכרמל ובחוף הכרמל; מצוי בשומרון, בשפלה, בגליל התחתון, בבקעת כנרות, בעמק יזרעאל, ובחוף הגליל; נדיר בהרי יהודה; ונדיר מאוד בחרמון, בגלבוע, בבקעת בית שאן, בעמק עכו, בשרון, בערבות הירדן ובעמון.
Serratia
מעבר לפגיעת חיידקי הסרטיה באדם, החיידקים גם פוגעים במערכות אקולוגיות טבעיות, שמוזרמות אליהם שפכים שנגועים בחיידקים אלו. על-גבי אלמוגים, זיהום זה נראה כ'אבעבועות לבנות', וכך מכונה התופעה.
מרק אבוקדו
מרכיבים מרכזיים נוספים המשמשים להכנתו הם חלב, שמנת, חמאה, שמן, מיץ ליים, מיץ לימון, מלח ופלפל.
המרק יכול לכלול "קישוטים" כחתיכות אבוקדו, ליים פרוס, שמנת חמוצה, שום העירית, בשר סרטנים, שרימפס וקוויאר.
צבעו של המרק יכול להשתנות ככל שחולף הזמן מכיוון שהחמצון גורם לאבוקדו להשחים, אך הוא לא משפיע על טעם המרק.
גוסטב בולאנז'ה
גוסטב קלרנס רודולף בולאנז'ה (בצרפתית: Gustave Clarence Rodolphe Boulanger; 25 באפריל 1824 – 22 בספטמבר 1888) היה צייר צרפתי, שנודע בשילוב בין סגנון קלאסי לאוריאנטלי ביצירותיו.
קורות חייו וקריירה
בולאנז'ה נולד ב-1824 בפריז. הוא התייתם בגיל 14 ועבר תחת חסותו של דודו, ששלח אותו לבית הספר לאומנות יפה בפריז, שם למד אצל האומנים פול דלרוש ופייר ז'ול ז'ולבה. הוא סיים את בית הספר בהצטיינות בשנת 1840. ב-1849 זכה בפרס רומא באקדמיה לאמנות בפריז על יצירתו "יוליסס". קודם לכן, ב-1845 ביקר בולאנז'ה באלג'יריה, שם ספג את הסגנון האוריאנטלי. בעקבות זכייתו בפרס רומא נשלח להשתלמות בת שנתיים באיטליה, שם גם ביקר את הריסות העיר פומפיי, מראה שתרם לו רעיונות רבים ליצירותיו העתידיות. בנוסף הוא ביקר ביוון ובשאר מדינות צפון אפריקה, דבר שתרם לו בביטוי מדויק של אלמנטים תרבותיים של הסגנון האוריאנטלי ולמיומנותו בציור גוף האישה. בין יצירותיו הידועות ניתן למנות את "הקפה המורמוני" (1848), "קיסר ברוביקון" (1865), "טיול ברחוב הקברים, פומפיי" (1869) ויצירתו הידועה ביותר "שוק העבדים" (1882). במהלך השנים הספיק לזכות לעוד מספר עיטורים נחשקים. ב-1882 החל ללמד במכון של צרפת. תלמידיו העידו עליו כי הוא מורה בעל השפעה חזקה על תלמידיו, והתבלט מאוד בחוסר אהבתו לסגנון האימפרסיוניסטי. בולאנז'ה נפטר ב-1888 בפריז, בה חיי כל חייו.
תלמידיו
בולאנז'ה לימד תחילה באקדמיה ז'וליאן ולאחר מכן במכון של צרפת. בין תלמידיו ניתן למנות את:
אבי כהן (ניצב)
אבי כהן (יליד 1948) הוא ניצב בדימוס ממשטרת ישראל.
קורות חיים
כהן נולד וגדל בירושלים.
עם סיום לימודיו התגייס לצה"ל ושירת בגדוד 890 בחטיבת הצנחנים, במגוון תפקידים.
השירות במשטרת ישראל
לאחר שחרורו מהצבא התגייס כהן לשירות במשטרת ישראל, במהלכו שימש בתפקידים שונים בתחום החקירה והבילוש.
תחילה, שירת כהן במחוז ירושלים בתחום המבצעים, החקירות, המודיעין והבילוש עד הגיעו לדרגת ניצב משנה. כהן, אשר נחשב כחוקר יוצא דופן בתחום הפלילים, הביא את המחלקה שבפיקודו למספר פיענוחים גדול ואיכותי וחקירותיו נחלו הצלחה.
במסגרת זו שימש כהן ראש צוות החקירה בעניין רצח עמוס אוריון וכן בפיצוח גל מקרי רצח של עבריינים מ"כנופיה מס' 1" בראשות גבי בן הרוש ומיכה אסלן, שנחשבה אז לגדולה ולמאיימת באזור ירושלים ויוחסה לה קבורת גופות בין יציקות הבטון של "בנין כלל" שנבנה באותה תקופה בירושלים, וזאת באמצעות הפעלת עד מדינה שהשתייך לכנופיה.
הצלחתו של כהן בתפקידו כחוקר, הביאה את הסופרת הירושלמית, בתיה גור, לבנות דמות בלשית בדיונית בשם "מיכאל אוחיון" המבוססת על אישיותו ופועלו של כהן (יש הטוענים), כאשר גם "מיכאל אוחיון" הועלה אף הוא בסולם הדרגות במהלך התקדמות סדרת ספרי המתח, בדומה לכהן, מדרגת פקד לדרגת סגן ניצב.
לאור הצלחותיו בפענוח הפשעים החמורים באזור ירושלים, מונה כהן בשנת 1993 למפקד היחידה לחקירת פשעים בינלאומיים (יאחב"ל) והוענקה לו דרגת תת ניצב. לאחר סיום תפקידו כמפקד היאחב"ל, מילא כהן את תפקיד סגן ראש אגף החקירות במשטרה.
בשנת 1995 מונה כהן לתפקיד ראש מטה שר המשטרה דאז, משה שחל, תפקיד אותו מילא במשך כשנתיים, במהלכן שונה גם תוארו של המשרד מ"משרד המשטרה" ל"משרד לביטחון פנים" והוכפפו לשר יחידות סמך נוספות, דוגמת שירות בתי הסוהר.
בשנת 1997 פוצל "אגף החקירות והמודיעין" במשטרה לשני אגפים שונים (אגף החקירות ואגף המודיעין) וכהן מונה לתפקיד ראש אגף המודיעין במשטרת ישראל והוענקה לו דרגת ניצב.
לאחר כשנתיים בתפקידו כראש אגף המודיעין פרש כהן מהמשטרה לאחר 27 שנות שירות.
השירות הציבורי בעיריית ראשון לציון
עם פרישתו מהמשטרה נבחר כהן לחבר מועצת העיר ה-12 של עיריית ראשון לציון וחבר בהנהלת העיר. במסגרת זו נמסרו לאחריותו תיק האגף המשפטי בעירייה ותיק רישוי העסקים. בנוסף, מילא כהן תפקידי חבר דירקטוריון בחברה הכלכלית לראשון לציון בע"מ ובחברה העירונית לתרבות ספורט ונופש בע"מ. במקביל פתח כהן בקריירה עסקית והקים חברה פרטית למתן שירותי ייעוץ בתחום הביטחון והמודיעין ובהקמת חברות עירוניות, בה הוא עוסק גם כיום.
פרשיות משפטיות
בשנת 2006 הואשם כהן בביצוע מעשה מגונה בעובדת החברה, אך טען לחפותו ונותר בתפקידו במהלך המשפט. בשנת 2008 זוכה כהן מהאישום לפיו נשק לעובדת בכוח, כאשר בהכרעת הדין נקבע כי "יכול ורגישות יתר גרמה לה לפרש גם את האירוע במשרד כאירוע חריג".
השכלה
לכהן תואר ראשון במדעי הרוח מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.
משפחה
כהן נשוי ואב לשני ילדים.
קים יונג-האק
קים יונג-האק (בקוריאנית: 김용학; נולד ב-20 במאי 2003 2004 בגוואנגמיונג שבקוריאה הדרומית) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פורטימוננסה מליגת העל הפורטוגלית, בהשאלה מפוהאנג סטילרס.
קריירת מועדונים
קים גדל במחלקות הנוער של גוואנגמיונג ופוהאנג סטילרס. ב-20 בינואר 2022 הושאל קים למשך עונה וחצי לפורטימוננסה מליגת העל הפורטוגלית. ב-19 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לנסיונל מדיירה במסגרת גביע הליגה הפורטוגלית לעונת.
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
ארנה דה ז'ובנטודה
ארנה דה ז'ובנטודה (בפורטוגזית: Arena da Juventude, זירת הנוער (ארנת הנוער); נודע גם כארנה דאודורו) הוא היכל ספורט שהוקם בשכונת דאודורו שבריו דה ז'ניירו. ההיכל מהווה חלק מהתשתית הנרחבת לאירוח אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו. הוא מכיל כ-5,000 מקומות ישיבה ביציע אחד (3,000 מהם מיועדים יפורקו לאחר האולימפיאדה) ויארח את טורניר הסיף בקרב חמש במשחקים האולימפיים (מול 4,000 צופים) ובאולימפיאדת הנכים וחלק ממשחקי כדורסל הנשים. המבנה בנוי בבנייה קלה ומבוסס על שלד פלדה קליל המחופה עץ וחומרים שקופים למחצה ומוקף בעמודי פלדה הנושאים את הגג. בגג נפערו שורת אשנבים צרים וארוכים המאפשרים חדירת אור ואף אוורור האולם.
האולם מוקם לצד מתקני ספורט נוספים באזור דאודורו שיארחו תחרויות באולימפיאדה, ובהם המטווח האולימפי, פארק לתחרויות אופני הרים ואופני BMX, מסלולים לתחרויות חתירה וקרב חמש, וגם זירת ההיפודרום האולימפי מצויה בקרבת מקום.
זכויות להט"ב בסנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה
מעמד בחוק
פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה מוגדרת כחוקית ברחבי סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות
נישואים חד-מיניים החלו להיות חוקיים באי אסנשן מאז 1 בינואר 2017, מאז 4 באוגוסט 2017 בטריסטן דה קונה, ומאז 20 בדצמבר 2017 בסנט הלנה.
אסנשן
הצעת חוק להכשרה של נישואים חד-מיניים אושרה על ידי מועצת האי אסנשן ב-31 במאי 2016, בהצבעת פה אחד. ההצעה נחתמה על ידי מושל האי כחוק ופורסמה בעיתון הרשמי של מועצת האי ב-20 ביוני. ב-23 בדצמבר 2016 הוציא הנגיד צו להחלת החוק ב-1 בינואר 2017.
טריסטן דה קונה
ב-23 בפברואר 2017 לאחר התייעצות עם מושל סנט הלנה, מועצת האי טריסטן דה קונה הצהירה שחוק להכשרה של נישואים חד-מיניים באי יעבור באופן רשמי. ב-4 באוגוסט נחתמה הצעת החוק של פקודת הנישואים 2017 שמרחיבה את תוכן פקודת הנישואים משנת 2016 על ידי המושל לנישואים חד-מיניים גם כן ופורסמה בעיתון הרשמי של מועצת האי. ההכשרה נכנסה לתוקף עם פרסום הצעת החוק.
סנט הלנה
ב-27 באפריל 2016, המועצה המנהלת של סנט הלנה הודיעה על התייעצות פומבית בנוגע לטיוטה של פקודת נישואים חדשה, אשר, אם תאושר, תאפשר לזוגות חד-מיניים להינשא. ההתייעצות נמשכה עד 25 במאי, וחשפה רוב בעד ההכשרה. ב-15 בנובמבר 2016 החליטה המועצה הפועלת לאפשר להצעת חוק להכשרה של נישואים חד-מיניים לעבור למועצה המחוקקת, לאחר שטיוטת ההצעה עברה מספר סוגיות טכניות להן התייחס היועץ המשפטי לממשלה. ב-12 בדצמבר 2016, לאחר דיון ממושך, העבירה המועצה המחוקקת תיקון שמסיר את ההוראות המתירות נישואים חד-מיניים מהצעת החוק, מה שהוביל לביטול הצעת החוק כולה.
בינואר 2017, זוג חד-מיני ביקש להינשא בסנט הלנה. הרשם היה בתהליך של קבלת ייעוץ משפטי כיצד לנהוג (מאחר ופקודת הנישואים הקיימת משנת 1851 אינה ברורה לגבי מה מעמדם המשפטי של נישואים חד-מיניים) כאשר שני חברי ציבור הגישו התנגדויות להודעת הנישואים. בהמשך, הפנה הרשם את הנושא להחלטת נשיא בית המשפט העליון בסנט הלנה. דיון מקדמי התקיים בבית המשפט ביום ב-23 בפברואר 2017. לצדדים בתיק ניתן עד יולי 2017 להגיש את טענותיהם.
בישיבת המועצה המחוקקת ב-22 בספטמבר 2017 הסכימו החברים להודיע למועצה על דעותיהם בנושא בישיבה מאוחרת יותר שאפשרה לדון בפקודת נישואים חד-מיניים נוספת לפני סוף השנה, ולמנוע דיון מלא בבית המשפט העליון בנושא, שהיה צפוי להתנהל בינואר 2018.
ב-6 באוקטובר 2017 החליטה המועצה המחוקקת לקיים שורה של התייעצויות ציבוריות בהצעת החוק לאורך כל החודש. ב-4 בדצמבר המליצה הוועדה לפיתוח חברתי וקהילתי, שניהלה את ההתייעצויות, למועצה המנהלת לאשר את טיוטת הפקודה בתיקון טכני מינורי אחד, אותו עשתה המועצה המנהלת למחרת. ב-19 בדצמבר, לאחר ניסיון כושל של מחוקקים דתיים להסיר את תוכן ההכשרה של נישואים חד-מיניים מהחקיקה, אושרה הפקודה על ידי המועצה המחוקקת בהצבעת רוב של 9–2. לאחר מכן, נחתמה על ידי מושל סנט הלנה נכנסה לתוקף עם פרסומה ב-20 בדצמבר 2017. הנישואים החד-מיניים הראשונים שהתקיימו ברחבי סנט הלנה צוינו ב-31 בדצמבר 2018.
הגנה מפני אפליה
צו החוקה של סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה משנת 2009 אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית. סעיף 21 לצו החוקה מצהיר באומרו כי,"הביטוי 'מפלה' פירושו מתן יחס שונה לאנשים שונים מכל עילה כגון מין, נטייה מינית, גזע, צבע, שפה, דת, דעה פוליטית או אחרת, מוצא לאומי או חברתי, קשר עם מיעוט לאומי, רכוש, גיל, נכות, לידה או מעמד אחר'."ועדת השוויון וזכויות האדם שהוקמה בשנת 2015 אחראית לפקח על חוקי זכויות האדם בסנט הלנה, לקדם את "הבנת חשיבות השוויון" ולפעול למען ביטול אפליה בלתי חוקית. כמו כן, הוועדה רשאית לערוך בירורים וחקירות על אנשים שחשודים בביצוע מעשה בלתי חוקי שכולל בין היתר אפליה של אדם שלא כדין על רקע נטייה מינית או "שינוי מגדרי". על פי פקודת הנציבות לשוויון וזכויות אדם 2015, נטייה מינית מוגדרת כ-"נטייה מינית של אדם כלפי - (א) בני אותו המין, (ב) אנשים מהמין השני, או (ג) אנשים מכלל המינים". שינוי מגדרי מוגדר כ-"תהליך נועד, נוכחי, או שהועבר (או חלק מתהליך כזה) במטרה לשנות את מינו של אדם על ידי שינוי תכונות פיזיולוגיות או אחרות של מין או מצב נפשי לפיו אדם מזדהה פסיכולוגית עם מין לא עקבי או לא קשור תרבותית למין שנקבע לו בלידה".
הורות ואימוץ
על פי פקודת סנט הלנה לרווחת ילדים 2010 (שחלה על סנט הלנה וטריסטן דה קונה) ופקודת הרווחה של התעלות הילד 2011, רק זוגות נשואים רשאים לאמץ. בעקבות ההכשרה של נישואים חד-מיניים ברחבי האיים בשנת 2017, זוגות חד-מיניים החלו להיות רשאים לגשת לאימוץ ילדים (משותף וחורג) מאותה שנה.
שירות צבאי
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בגלוי בכוחות המזוינים של בריטניה שאחראים על הגנת סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה בתור טריטוריה בריטית מעבר לים.
סמל מחוז סרמרסוק
סמל מחוז סרמרסוק הוא הסמל הרשמי של מחוז סרמרסוק בגרינלנד. הסמל אומץ באוגוסט 2008 מעט לפני קביעת מעמדו הנוכחי של המחוז ב-1 בינואר 2009.
סמליות
הסמל כולל אינוקשוק כחול המוצב על-גבי רצועות לבנות-תכולות וכנגד שמש מוזהבת על רק תכלת, ומשמעותו: האינוקשוק על רקע השמש והשמיים הפתוחים - הוא עמוד אבן שצורתו משתנה ומטרתו הייתה לסמן דרכים כיוונים ומרחקים בקרב האינואיטים בגרינלנד ובקנדה מכיוון שהיה בולט במרחבי הקרח העצומים; הרצועה הלבנה מסמלת את כיפת-הקרח התמידית של גרינלנד; והחלק המפוספס מסמל את הים שמתחת למעטה הקרח.
פסטיבל מספרי סיפורים
פסטיבל מספרי סיפורים הוא פסטיבל ישראלי של מספרי סיפורים, המספרים את סיפוריהם בפומבי בפני קהל.
היסטוריה
הפסטיבל נוסד בשנת 1993 ונערך מדי שנה בחול המועד סוכות. בתחילה בתיאטרון חולון ולאחר מכן בתיאטרון גבעתיים. יוצר הפסטיבל ומנהלו האמנותי הוא יוסי אלפי.
הפסטיבל מביא בפני הקהל את סיפורה של ההוויה הישראלית על רבדיה השונים, דרך קשת רחבה של נושאים: סיפורים מעדות ישראל, מהחברה הישראלית, ההיסטוריה והתרבות המקומית.
לאורך השנים השתתפו בפסטיבל מאות משתתפים, בהם אנשי תיאטרון, אמנים, יוצרים, זמרים, מוזיקאים, סופרים, משוררים, אנשי רוח, אישי ציבור ודמויות מרכזיות מהחברה הישראלית המספרים מחוויותיהם וסיפורי חיים שלהם ושל אחרים.
תוכניית הפסטיבל ומוסף מצורפים בדרך כלל לעיתון ראש השנה בתפוצה ארצית.
במרץ 2010 הוענק פרס אקו"ם ליוסי אלפי, על פעילותו במסגרת פסטיבל מספרי סיפורים.
הפסטיבל שודר לאורך השנים בערוץ 2 והייתה ידועה כתוכנית ששודרה בשעות "מתות" מבחינת מדרוג כמו באמצע הלילה או בשעות הבוקר המאוחרות. כיום זכויות השידור שלו מצויות בידי תאגיד השידור הישראלי ומשודר בכאן 11. בנוסף לערוץ יוטיוב שיש לפסטיבל עצמו אליו הועלו חלק גדול מתוכניות הפסטיבל.
תלמוד תורה תשב"ר
תלמוד תורה תשב"ר בבית מרן החזון איש הוא תלמוד תורה חרדי ליטאי בבני ברק; התלמוד תורה הממוסד הפרטי הראשון שהוקם בעיר זו.
היסטוריה
בשנות ה-40 עבר החזון איש מגבעת רוקח לביתו החדש שהיה שייך לאדם פרטי שהקצה אותו למגורי החזון איש, במזרח העיר (של אז), לימים רחוב חזון איש. בדירתו היה בית כנסת קטן שבו התפלל. החזון איש היה חשוך בנים, ולאחר מותו חזרה חזקת הבית לבעליו. כשנה לאחר פטירתו של החזון איש התאגדה קבוצה מתלמידיו ורכשה את הבית למטרת הקמת תלמוד תורה לזכרו עבור ילדי תלמידיו וחברי חוג חזון איש ("חזונאיש'ניקים"). שמו, "תשב"ר", הוא ראשי התיבות: תינוקות של בית רבן. שמו הרשמי המלא: "תלמוד תורה תשב"ר בבית מרן החזון איש".
בשנות ה-70, לאחר שכמות התלמידים בתלמוד תורה תשב"ר גדלה, הורחב מבנה התלמוד-תורה ונבנו קומות נוספות. המבנה המקורי של בית החזון איש נשמר. בשנת 2011 פרצה שרפה במבנה ונגרם לו נזק רב.
למרות שתלמידי תלמוד תורה תשב"ר הם ברובם הגדול ממשפחות ליטאיות ששפת הדיבור הרווחת אצלן היא עברית, במשך שנים שפת הלימוד בשיעורי החומש הייתה יידיש, בעשור הראשון של המאה ה-21 עברו ללמד בעברית.
למרות שתלמוד תורה תשב"ר אינו נמנה עם הזרם של העדה החרדית, הנהלתו הקפידה שלא להשתמש בתקציבי המדינה והוא היה נשען על תרומות ותשלומי שכר לימוד של ההורים. גם לאחר שנקלע לקשיים תקציביים גדולים שהקשו על תפקודו השוטף של התלמוד תורה, הורה הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן ב-2016 להנהלה להמשיך להתנזר מתקציב ממשלתי.
נשיא התלמוד-תורה היה הרב חיים שאול קרליץ, ולאחר מכן הרב חיים קניבסקי. במשך שנים רבות מנהל התלמוד-תורה היה הרב אלעזר צדוק טורצ'ין, מתלמידי החזון איש ומחבר הספר "שונה הלכות" (יחד עם הרב קניבסקי). אחרי פטירת הרב טורצ'ין התמנה הרב משה הלוי (נכדו של הרב יצחק אייזיק הלוי) כמנהל, משרה שבה החזיק עד לפטירתו בקיץ 2022. בראשית שנות ה-2000 החל לכהן לצדו בניהול המוסד, בנו, הרב שמואל הלוי. כמנהל כלכלי שימש הרב אהרן רגוזניצקי וכיום המנהל הכלכלי הוא חיים אהרן סטנייצקי.
בעשור הראשון של המאה ה-21 נבנה ברחוב הרב לנדא מבנה נוסף עבור התלמוד-תורה, בתרומת איש העסקים היהודי-קנדי הרשי פרידמן. בשנת הלימודים תשע"א למדו בו כ-1,000 תלמידים.
תלמוד תורה תשב"ר הוא ה"חדר" הממוסד הפרטי הראשון בבני ברק. עד שנות ה-70 רוב ילדי העיר החרדים למדו בבתי ספר של החינוך העצמאי. בשנות ה-60 נוסד על ידי הרב חיים פרידלנדר תלמוד תורה תורת אמת. עם השנים נוסדו "חדרים" נוספים של הזרמים החרדיים השונים, וכיום רוב תלמידי העיר לומדים ב"חדרים" פרטיים.
בשנת 2020 נרשם התלמוד תורה במשרד החינוך כמוסד פטור והחל לקבל תקציב ממשלתי.
אלונה ברקת
אלונה בָּרְקַת (נולדה ב-24 ביוני 1969) היא אשת עסקים ישראלית, והבעלים של קבוצת הכדורגל הפועל באר שבע.
ביוגרפיה
נולדה בשם אלונה אקווע באשקלון, כבת בכורה מבין ארבעה ילדים ליוסף ותמר אקווע, שעלו לישראל מתימן במסגרת מבצע על כנפי נשרים. בגיל 14 עברה ללמוד במדרשיית עמליה שבירושלים. כעבור ארבע שנים, חזרה לעשות שירות לאומי בעיר הולדתה.
למדה באוניברסיטה העברית לתואר ראשון ושני בהיסטוריה של המזרח התיכון. במהלך לימודיה הכירה את אלי ברקת, אז סטודנט למתמטיקה ומדעי המחשב, ומאוחר יותר בעלהּ.
בארצות הברית
ב-1996 עברה להתגורר בעמק הסיליקון בארצות הברית עם בעלהּ, שהפך לאיש עסקים. יחד עם אחיו, ניר ברקת, היו שני האחים מהמשקיעים הראשונים בחברת ההיי-טק צ'ק פוינט, והקימו את קרנות ההון סיכון BRM ו-IVN. בשמונה השנים שבהן התגוררה המשפחה בארצות הברית, החלה ברקת בפעילות בתחום הפילנתרופיה.
בין היתר, הפכה לחברת הנהלה בקרן IVN, שמימנה גם מיזמים חברתיים, והייתה פעילה בארגון איפא"ק ובפדרציה היהודית של סן פרנסיסקו.
הפועל באר שבע
ב-2004 שבה עם משפחתה לישראל. קשריה עם איש העסקים לוני הרציקוביץ', אז הבעלים של קבוצת הכדורגל מכבי תל אביב, הביאו אותה לשקול להיכנס עמו לשותפות במכבי תל אביב.
ברקת הייתה שותפה להקמת מכון מחקר באוניברסיטת תל אביב ביחד עם קרן רש"י, שם הכירה את אלי אלאלוף, מנכ"ל הקרן באותה תקופה ודמות ידועה בבאר שבע. אלאלוף שכנע אותה לרכוש את קבוצת הכדורגל של הפועל באר שבע, ששיחקה באותה עת בליגה השנייה בטיבה בארץ (הליגה הלאומית).
במאי 2016 הגשימה את שאיפתה להוביל את קבוצתה לזכייה באליפות ליגת העל והחלה דרכה בליגה האירופית שם קבוצתה העפילה לשלב 32 הגדולות. באפריל 2017 הובילה את הקבוצה לזכייה באליפות שנייה ברציפות ובמאי 2018 לאליפות שלישית ברציפות.
חברת הנהלת הוועד האולימפי בישראל.
בפוליטיקה הישראלית
ב-2005 הצטרפה לתנועת "שובי", תנועת נשים לעידוד יציאת צה"ל מעזה, הייתה שותפה לקבלת ההחלטות ואף תרמה אלפי שקלים לקידום המהלך.
ב-7 בפברואר 2019 הצטרפה למפלגת הימין החדש לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת ושובצה במקום השלישי ברשימה אך לא נבחרה לכנסת לאחר שמפלגתה לא עברה את אחוז החסימה.
חיים אישיים
מתגוררת עם בעלה אלי ברקת, ושלושת ילדיהם, בשכונת צהלה בתל אביב. גיסהּ (אחיו של בעלהּ) הוא חבר הכנסת וראש עיריית ירושלים לשעבר, ניר ברקת.
על פי דירוג פורבס, ב-2019 הונה של ברקת מוערך בשווי של כ-460 מיליון שקל.
שמשי-אדד החמישי
שמשי-אדד החמישי היה מלך האימפריה האשורית החדשה בין השנים 824–811 לפנה"ס. הוא נקרא על שם אל הסערה אדד.
שמשי-אדד היה בנו ויורשו של המלך שלמנאסר השלישי, בעלה של המלכה שַמוּראמַת (Shammuramat), אביו של אדד-ניררי השלישי שמלך אחריו, וסבו של שלמנאסר הרביעי.
שנות שלטונו הראשונות היו רצופות במאבק עם אחיו על כס המלוכה של אשור. אחיו אשור-דנין-פאל הנהיג מרד שהחל כבר בשנת 826 לפנה"ס על הירושה. על פי כתובת של שמשי-אדד, אחיו הצליח להעביר לצידו 27 ערים חשובות כולל העיר נינוה. המרד נמשך עד שנת 820 לפנה"ס. המרד החליש את האימפריה האשורית והשפעתה נמשכה עד הרפורמות של תגלת פלאסר השלישי.
בשלב מאוחר יותר של תקופת מלכותו הוא יצא למסע מלחמה לדרום מסופוטמיה וכרת חושה עם המלך הבבלי מרדוך-זאקיר-שומי הראשון.
בשנת 814 לפנה"ס הוא ניצח בקרב של דור-פאפסוקאל כנגד המלך הבבלי מרדוך-באלסו-איקבי וכמה שבטים ארמיים שהתיישבו בבל.
פטימה רושדי
פאטמה רושדי (בערבית: فاطمة رشدي; 15 בפברואר 1906 – 23 בינואר 1996) הייתה שחקנית, במאית ומפיקה ממוצא מצרי, אשר הוגדרה כ"אחת מחלוצות הקולנוע המצרי".
ביוגרפיה
פאטמה רושדי נולדה באלכסנדריה ועברה לקהיר בגיל ארבע עשרה כדי להיות שחקנית. ב-1926, ללא כל הכשרה פורמלית, כשהשפה היחידה בפיה הייתה ערבית מדוברת, היא ייסדה להקת תיאטרון, במסגרתה הייתה במסע הופעות ברחבי צפון אפריקה. מנכ"ל התיאטרון עזיז עיד התאהב בה ועודד אותה ללמוד לקרוא ולכתוב. היא נודעה בכינוי "שרה ברנאר של המזרח" בזכות תפקידיה המפורסמים כשכיכבה בגרסה המצרית לסרטים בהם שיחקה השחקנית המפורסמת.
היא שיחקה במגוון סרטים של כמאל סלים, ביניהם הסרט "ההחלטה" (العزيمة) משנת 1939, בו היא גילמה בחורה צעירה ממעמד הפועלים המתאהבת בבנו של השכן. ב-1943 השתתפה בסרט "דרך הישר" (الطريق المستقيم) בבימויו של תוגו מזרחי. היא גילמה את דמותה של ת'ריא, זמרת צעירה שגיבור הסרט הנשוי נשבה בקסמיה. הופעתה האחרונה הייתה כשכיכבה בתפקיד הראשי בסרט "תן לי לחיות" (دعوني أعيش), סרטו של אחמד דיא א-דין (أحمد ضياء الدين).
בשנות ה-60 רושדי יזמה וניהלה חוגי סלון של במאים ותלמידים במוסד האקדמי ללימודים גבוהים לקולנוע בקהיר (Cairo Higher Institute of Cinema).
תיאטר דואיסבורג
תיאטר דואיסבורג (בגרמנית: Theater Duisburg) שוכן בדואיסבורג, גרמניה והוא אחד משני בתי האופרה שבהם מופיעה הדויטשה אופר אם ריין. השני הוא אופרנהאוז דיסלדורף בדיסלדורף.
התיאטרון המקורי נבנה ב-1912, נהרס במלחמת העולם השנייה, ונבנה מחדש ב-1950. מחמת השיפוצים שנערכו בבית האופרה של דיסלדורף (שנבנה ב-1956), התקיימו חגיגות היובל להתחדשות הלהקה אחרי המלחמה בדואיסבורג, ב-28 בספטמבר 2006, בביצוע "אלקטרה" של ריכרד שטראוס, שביצוע הבכורה שלה על ידי להקת האופרה היה ב-29 בספטמבר 1956.
קליבר (מכשיר מדידה)
קליבר, או בשמו העברי מד-זחיח, הוא מכשיר מדידה למדידות אורך חיצוניות ופנימיות מדויקות. השימוש בו נפוץ בתעשייה.
אטימולוגיה
המילה העברית הנפוצה בשימוש "קליבר" בהקשר של כלי מדידה לא קשורה כלל ל"קליבר", שהוא הקוטר הפנימי של צינור או קנה של כלי ירייה (למשל "אקדח בקליבר של 9 מ"מ"), אלא מהווה שיבוש של המילה האנגלית "Caliper". למרות הדמיון הצלילי, באנגלית אלו שתי מילים שונות (Caliber/Caliper), שהתמזגו בעברית למילה אחת בעלת שתי משמעויות שונות. המונח העברי "מד זחיח", נשען על הפסוק בספר שמות "ולא יזח החושן מעל האפוד", ומורה על מבנה המכשיר שמבוסס על רכיב שניתן להזחה. השם האנגלי "קליפר" משמש לציון מספר מכשירי מדידה, שהראשונים בהם ידועים החל במאה השישית לפני הספירה, ובהם גם מיקרומטר, אך בעברית השם "קליבר" משמש רק לאחד מהם (עם וריאציות) - "קליפר ורנייה", שהומצא במאה ה-19.
שימושים
בעזרת חלקיו השונים של הקליבר ניתן למדוד אורך, קוטר פנימי, קוטר חיצוני, ועומק. קליבר באיכות טובה מודד בדיוק של עד 0.01 מילימטר (10 מיקרומטר).
מכשיר בעל דיוק גבוה יותר הוא המיקרומטר.
היסטוריה
מכשיר המבוסס על עיקרון מדידה דומה היה ידוע עוד בתקופה של יוון העתיקה. המכשיר בצורה הנוכחית נבנה לראשונה בארצות הברית ב-1861.
המונח האנגלי "קליפר ורנייה" קרוי על שמו של פייר ורנייה, מתמטיקאי צרפתי שהמציא את סקאלת ורנייה.
סוגים
קיימים סוגים שונים של קליברים הנבדלים באופן קריאת המדידה במכשיר: דיגיטלי, מחוג או נוניוס כפי שמודגם באיור.
המפתח המרבי של קליברים נפוצים הוא 150 מ"מ, 200 מ"מ ו-300 מ"מ.
קליברים עם מפתח גדול יותר מגיעים עד 2,000 מ"מ (שני מטר).
טרור לבן (הונגריה)
הטרור הלבן בהונגריה (בהונגרית: Fehér Terror; באנגלית: White Terror in Hungary) הייתה תקופה של שנתיים (1919 – 1921) של אלימות דיכוי של "מהפכת נגד" שביצעו חיילים, כנופיות ואספסוף (גם על רקע אנטישמי) כדי לרסק כל התנגדות תומכת ברפובליקה הסובייטית ההונגרית קצרת המועד וכמשקל נגד לטרור האדום שלה. רבים מקורבנות הטרור הלבן היו יהודים. במהלך הטרור הלבן, עשרות אלפים נכלאו ללא משפט וכ-1,000 איש נרצחו.
רקע כללי
בתום מלחמת העולם הראשונה נאלצה התצורה הפוליטית של המדינה ההונגרית להשתנות במהירות וברדיקליות. האימפריה האוסטרו-הונגרית, שהונגריה הייתה בה חברה בעלת כוח, קרסה. מדינות ההסכמה המנצחות נקטו צעדים לגרוע את אזורי הגבול המעורבים מבחינה אתנית של הונגריה ולהעניק אותן לממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, שהפכו לאחר מכן לממלכת יוגוסלביה, לצ'כוסלובקיה שנולדה מאיחוד צ'כיה וסלובקיה ולרומניה שגם היא גדלה משמעותית בשטחה. גריעות אלה הביאו לאיבוד שני שלישים משטחה של הונגריה, ושליש מאזרחיה דוברי ההונגרית. הפסדי השטחים ואוכלוסייה הללו יחד עם המהפך הסוציו-אקונומי שלאחר המלחמה גרמו לתחושות השפלה וטינה עמוקות בקרב הונגרים רבים.
באווירה הפכפכה זו, נכשלו מאמציה המתקדמים של המדינה להקים ממשלה יציבה. במרץ 1919 הוקמה ממשלה קומוניסטים, שהשתלטה מתוך קואליציה סוציאל-דמוקרטית-קומוניסטית. הוקמה הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. למפלגת הקומוניסטים של הונגריה בראשות בלה קון, הייתה ההשפעה הרבה ביותר ברפובליקה, אם כי לכאורה נשלטה הממשלה על ידי הקואליציה הסוציאל-דמוקרטית-קומוניסטית. ממשלתו של קון נמשכה פחות מארבעה חודשים, ובסופו של דבר הסתיימה בפלישה צבא רומני. במהלך תקופה זו של הרפובליקה, מתח פוליטי מוגבר ודיכוי הובילו למעצרים והוצאות להורג במה שנקרא הטרור אדום. הדבר הוביל לירידה בתמיכה העם בממשלה. הונגריה ניסתה לשמור על סלובקיה וטרנסילבניה, אך כוחות רומנים פלשו להונגריה כאמור והפלישה התפתחה למלחמה ההונגרית-הרומנית. בסופו של דבר כוחות אלה הגיעו לבודפשט באוגוסט 1919. עם כיבוש זה, רוב הקומוניסטים ההונגרים, כולל קון, יצאו לגלות.
שלב ראשון (1919)
בדרום המדינה הוקמה ממשלה חלופית שתחליף את הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. בראש הזרוע החמושה של הממשלה החדשה הזו, "הצבא הלאומי המלכותי", עמד מיקלוש הורטי, אדמירל לשעבר של הצי האוסטרו-הונגרי. בין הקצינים שנענו לקריאתו של הורטי היו גם חיילים אולטרה-לאומנים שערכו מערכה של זוועות כנקמה לטרור האדום כדי לחסל את התומכים הקומוניסטים ולהפחיד את האוכלוסייה כדי שתציית לסדר החדש. הפוגרומים ורציחות ההמונים בוצעו על ידי יחידות של "הצבא הלאומי" בפיקודו של מיהאי הורטי; ארגונים צבאיים ביצעו גם הרג, במיוחד ה"התעוררות הונגרית".
יחידות אלה, כונו בדרך כלל "המשמר הלבן", ביצעו מסע של רצח, עינויים והשפלות. הוצאה להורג של אנשים שנחשדו בנאמנות קומוניסטית. קורבנות אלה נתלו לעיתים קרובות במקומות ציבוריים כדי לשמש אזהרה לאחרים, אך הגדרת המשמר הלבן מיהו אויב המדינה הייתה רחבה. הם גם תקפו איכרים, ליברלים פוליטיים ולעיתים קרובות מאוד יהודים, הם בזזו את בתיהם, חנויותיהם של היהודים בכפרים ובעיירות השדה ולעיתים גם רצחו אותם. היהודים הואשמו במהפכה באופן נרחב כי הרבה מההנהגה הקומוניסטית הייתה יהודית. מפקדי היחידות הידועים לשמצה ביותר היו פאל פרואני (Pál Prónay), שגדודו עסק באלימות סדיסטית נגד אויביו. אחרים כללו את דיולה אוסטנברג, אנטאל להר (Lehár Antal) אחיו הצעיר של המלחין פרנץ להר ואיבאן הייאש (Hejjas Iván), שהתמקד במאמציו במישור ההונגרי ברחבי העיר קצ'קמט. יחידותיהם היו חלק מהצבא הלאומי, אך נטו לתפקד כגדודים אישיים בעקבות נאמנות פנאטית למפקדיהם. זוועותיהם כללו עינויים, אונס, הוצאה להורג, חילול הגופות והצגתן בציבור.
הפגיעות הקשות ביותר היו באזורים של בטרנסדנוביה, באזור הרחב יותר של מטה הורטי בשיופוק, וכן באלפלד בין הדנובה לבין נהר הטיסה, שבהם רצח ההמונים עורר אף תשומת לב בינלאומית (רציחות שבוצעו בקצ'קמט ובאורגובאן).
שלב שני (אחרי 1919)
הצבא הלאומי פלש לבודפשט בנובמבר 1919, וארבעה חודשים לאחר מכן הפך הורטי לעוצר של ממלכת הונגריה (1920–1946) שהוקמה. אבל, המיליציות השונות היו רחוקות מלהפסיק את מסעות ההרג שלהם, היחידות הריאקציונריות התרחבו והמשיכו להפחיד את מטרותיהן במשך כמעט שנתיים נוספות. אלימות ממניעים פוליטיים, רצח מתוך טינה וחטיפות למטרות רווח. קציני המשמר הלבן החלו להיאבק על השלטון בינם לבין עצמם, ותכננו לרצח זה את זה. הביוגרף של הורטי, תומאס ל. סקמיסטר (Thomas L. Sakmyster) הגיע למסקנה כי הורטי הסתכל לכיוון השני בשנת 1919 בעוד קציני המשמר הלבן השתוללו בכפרים.
סוף הטרור הלבן
בסוף 1920 הטרור נסוג באופן ניכר. בשנת 1921 הועמד פאל פרונאי לדין בגין פשעים הקשורים לטרור הלבן. לאחר שהצטרף פרונאי לניסיון כושל להשיב את מלך בית הבסבורג, קרל הראשון, קיסר אוסטריה לכס המלוכה של הונגריה. גם גדודו פורק. למרות פירוק גדוד פרונאי, בשנים שלאחר מכן התרחשו התקפות ספורדיות מצד אנשיו.
מרגלית פרץ
מרגלית פרץ היא ספורטאית פאראלימפית לשעבר בתחום הסיוף בכיסאות גלגלים וחברה בנבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים.
בנעוריה החלה להתאמן במרכז הספורט לנכים והתמקצעה בסיף. התחרתה במשחקי סטוק מנדוויל ובתחרויות ארציות ועולמיות לנכים בסיף.
באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972) זכתה במדליית זהב עם נבחרת הנשים בסיף ובמדליית ארד עם נבחרת הנשים בכדורסל. דורגה במקום השישי בתחרות סיף אישית.
באולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) זכתה במדליות זהב עם נבחרת הנשים בסיף ועם נבחרת הנשים בכדורסל כיסאות גלגלים. בנוסף דורגה במקום הרביעי בתחרות סיף אישית.
באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) זכתה במדליות כסף עם נבחרות הנשים בסיף ובכדורסל וזכתה במדליית ארד בתחרות סיף אישית.
באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכתה במדליית כסף עם נבחרת הנשים בסיף.
באולימפיאדת הנכים סיאול (1988) זכתה במדליית ארד עם נבחרת הנשים בסיף והתחרתה בשתי תחרויות סיף אישיות בהן הגיעה לשלבים מתקדמים ללא מדליה.
מחוז אוואנאטה
אוואנאטה (בגרינלנדית: Avannaata) הוא אחד מחמשת מחוזות גרינלנד, מחוז אוואנאטה הוקם ב-1 בינואר 2018 על רוב שטחו של מחוז קאסואיצופ לשעבר שהוקם ב-1 בינואר 2009 כחלק מהרפורמה שחילקה מחדש את מחוזות גרינלנד עד שבוטל ב-31 בדצמבר 2017 והופרד לשלושה מחוזות בהם מחוז אוואנאטה המשתרע על 522,700 קמ"ר מתוך 660,000 קמ"ר של המחוז לשעבר (שהיה גדול יותר משטחה של צרפת לדוגמה) והוא המחוז השני בגודלו בגרינלנד לאחר מחוז סרמרסוק בדרום האי, אוכלוסיית המחוז מונה כ-10,726 תושבים והוא המחוז השני גם בכמות האוכלוסייה לאחר מחוז סרמרסוק; המחוז הוא השני בשטחו אף שהפארק הלאומי צפון-מזרח גרינלנד גדול בשטחו ממחוז סרמרסוק - הוא אינו משתייך לאף מחוז ולא מתגוררים בו תושבים כלל.
גאוגרפיה
גבולות המחוז: מצר נארס בצפון, מפרץ באפין במערב, מחוז קקרטאליכ בדרום, והפארק הלאומי צפון-מזרח גרינלנד במזרח; בתעלת קנדי שבמצר נארס בצפון, המפרידה בין המחוז לאי אלסמיר, נמצא האי הנס העומד במרכז סכסוך גבולות בין דנמרק הטוענת שהוא מהווה חלק ממחוז אוואנאטה בגרינלנד, לקנדה הטוענת שהוא חלק מטריטוריית נונאווט.
כמו בשאר חופי גרינלנד, מלאים חופי המחוז בפיורדים, ובאיים רבים, וכן במפרצים בהם מפרץ דיסקו, שלחופו נמצאת בירת המחוז והעיר השלישית בגודלה בגרינלנד - אילוליסאט, במפגש עם פיורד הנושא שם זהה. העיר הצפונית ביותר בגרינלנד היא קאנאק, בקרבת העיר נמצא בסיס חיל האוויר טול שהוא הבסיס הצפוני ביותר של חיל האוויר של ארצות הברית ומשמש להגנה על שמי ארצות הברית מפני טילים בליסטיים בין-יבשתיים; מסלול-הטיסה היחיד באורך 3,000 מטרים להמראות ולנחיתות, והוא המסלול הארוך ביותר בגרינלנד ומשמש אף לטיסות פנים ולעיתים אף לטיסות לקופנהגן המבוצעות על ידי אייר גרינלנד, בשנת 1954 נבנה בבסיס מגדל תקשורת שהיה המבנה השלישי בגובהו בעולם והגבוה ביותר מחוץ לארצות-הברית, והוא נהרס בשנת 1992; מכיוון שאין בגרינלנד דרכים מלבד דרכי העיר, ההגעה לעיר תתבצע דרך שדה-התעופה בקאנאק. במחוז אין כבישים סלולים מלבד רחובות אילוליסאט. היישוב סיאורפלוק במחוז, הוא היישוב הצפוני ביותר בגרינלנד.
אקלים
במחוז אוואנאטה השוכן כולו מעבר לקו הרוחב N66.5° המסמל את החוג הארקטי שורר אקלים ארקטי המאפיין את גרינלנד, הקרקע במחוז היא קפאת-עד ברובה, חלק מצפון המחוז אינו מכוסה בקרחון בשל תנאי האקלים והלחות הנמוכה באזור זה שאינם מאפשרים יצירת שלג החיוני להיווצרות והמשך קיום הקרחון, הים באזור המחוז קופא לעיתים ולכן המעבר במפרץ באפין ומצר נארס במקרים רבים לא מתאפשר כלל. כמו בשאר גרינלנד, בשל מיקומו הצפוני של המחוז ניתן לחזות בו בזוהר הצפוני, וכן קיימות בו תופעות שמש החצות ולחלופין - ליל-הקוטב.
שפה
רוב אוכלוסיית המחוז דוברת גרינלנדית מהניב המערבי - כלשיסוט (Kalaallisut) והשפה הדנית מובנת אף שכבר אינה השפה הרשמית בגרינלנד; בנוסף לגרינלנדית ודנית, באזור קאנאק וצפון המחוז מדוברת בפי האינוגואיטים שהם הקבוצה האינואיטית האחרונה שהיגרה מקנדה לגרינלנד שפת האִינוּכְּטוּן, המהווה ניב של אינוקטיטוט ואינה שייכת לאחד הניבים של השפה הגרינלנדית ואינה נלמדת בבתי הספר והיא חסרת אורתוגרפיה ואלפבית, כמו כן כל דוברי השפה דוברים גרינלנדית ורובם דוברים אף דנית.
גמר גביע אירופה לאלופות 1961
גמר גביע אירופה לאלופות 1961 התקיים באצטדיון ונקדורף בברן, שווייץ ב-31 במאי 1961, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא בנפיקה ליסבון הפורטוגלית, שניצחה במשחק את ברצלונה הספרדית בתוצאה 3-2. משחק הגמר נעל את המהדורה השישית של גביע אירופה לאלופות.
לראשונה בתולדות המפעל, נערך משחק גמר בלי ריאל מדריד, שזכתה בכל חמש המהדורות הראשונות של המפעל. בנפיקה ליסבון הייתה לנציגה הפורטוגלית הראשונה בתולדות המפעל, בעוד ברצלונה העפילה אף היא לראשונה לגמר המפעל, לאחר שהדיחה את האלופה המכהנת כבר בשמינית הגמר.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר בזכות זכייתן באליפות המקומית לעונת. בנפיקה הקדימה את יריבתה העירונית ספורטינג ליסבון בפער של שתי נקודות כדי לזכות באליפות פורטוגל, בעוד ברצלונה זכתה באליפות ספרד בזכות הפרש שערים עדיף בשני שערים בלבד על פניה של אלופת אירופה לאותה העונה, ריאל מדריד.
במשחק עצמו עלתה ברצלונה ליתרון ראשון בדקה ה-21, מרגליו של שנדור קוצ'יש. עשר דקות אחר כך מצא ז'וזה אגואס את שער השוויון, וכעבור דקה כבש שוער ברצלונה אנטוני רמלייטס שער עצמי שהשלים את המהפך של בנפיקה, 2-1 בהפסקה. מריו קולונה כבש את שערה השלישי של בנפיקה עשר דקות מפתיחת המחצית השנייה, וקבע 3-1. זולטן צ'יבור עוד הצליח לצמק בדקה ה-75, אך ברצלונה לא הצליחה למצוא את השוויון, ובסיום 3-2 לבנפיקה שזכתה לראשונה בתולדותיה בתואר.
הדרך אל הגמר
בסיבוב המוקדם חולקו המשתתפות בטורניר לשלוש קבוצות על פי שיוך גאוגרפי, והוגרלו נגד קבוצה אחרת מאותו השיוך. בנפיקה וברצלונה הוגרלו שתיהן מקבוצת אירופה המערבית.
בנפיקה ליסבון
על פי הגרלת הסיבוב המוקדם, פגשה בנפיקה את הארטס הסקוטית. במשחק הראשון גברה בנפיקה 2-1 בחוץ על הארטס, ובגומלין נהנתה מצמד של ז'וזה אוגוסטו דה אלמיידה כדי לנצח 3-0 ולהשלים 5-1 בסיכום שני המפגשים.
בשמינית הגמר פגשה בנפיקה את אויפשט ההונגרית. במשחק הראשון בבית פתחה בנפיקה בסערה, הובילה 4-0 עד לדקה ה-16, ועד למחצית קבעה 5-0. במחצית השנייה הצליחה אויפשט לחזור בשלבי הסיום של המשחק, אך בסיום 6-2 לבנפיקה (צמדים של ז'וזה אגואס וז'ואקים סנטנה). במשחק הגומלין העלה סנטנה את בנפיקה ליתרון כבר לאחר חמש דקות. אויפשט השלימה מהפך במחצית השנייה וניצחה 2-1, אך בסיכום 7-4 לבנפיקה שהמשיכה לרבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה בנפיקה את אורהוס, נציגת דנמרק. צמד של אגואס במשחק הראשון בבית הוביל את בנפיקה לניצחון 3-1, וצמד של ז'וזה אוגוסטו קבע 4-1 במשחק הגומלין בחוץ. בסיכום שני המפגשים, 7-2 לבנפיקה שהמשיכה לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה בנפיקה את ראפיד וינה האוסטרית. המשחק הראשון הסתיים בניצחון ביתי חלק של בנפיקה, 3-0. במשחק גומלין עלתה בנפיקה ליתרון בדקה ה-66. ארבע דקות אחר כך השיגה ראפיד את השוויון, אך המשחק לא הגיע לסיומו החוקי ופוצץ שתי דקות לסיומו עקב התפרעות אוהדים וחדירה לכר הדשא. לבנפיקה התוצאה הספיקה כדי להעפיל לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אירופה לאלופות.
ברצלונה
בסיבוב המוקדם הוגרלה ברצלונה למפגש מול ליירסה הבלגית. ברצלונה הפגינה עליונות בצמד המשחקים, גברה במשחק הראשון בבית 2-0 על ליירסה ובגומלין השלימה ניצחון נוסף של 3-0 (צמד לאבריסטו דה מסדו). עם 5-0 בסיכום שני המפגשים, עלתה ברצלונה לשמינית הגמר.
הגרלת שמינית הגמר זימנה מפגש כל-ספרדי בין ברצלונה לבין אלופת אירופה בכל חמש מהדורותיו עד אז, ריאל מדריד. המפגש הראשון באצטדיון סנטיאגו ברנבאו נפתח רע עבור ברצלונה, שספגה כבר בדקה הראשונה. לואיס סוארס מירמונטס כיכב במשחק עם צמד שהחזיר את קבוצתו פעמיים מפיגור, כולל בפנדל שתי דקות לסיום, וברצלונה העבירה את ההכרעה לקאמפ נואו עם שוויון 2-2 בסיום. במשחק הגומלין העלה מרטי ורז'ס את ברצלונה ליתרון בדקה ה-33, ואבריסטו השלים 2-0 בדקה ה-81 שקירב את ברצלונה לרבע הגמר. ריאל הצליחה לצמק את התוצאה בדקה ה-87, אך בסיום 2-1 לברצלונה, שקבע כי ריאל מדריד מודחת לראשונה בתולדותיה מגביע אירופה לאלופות.
לאחר שהותירה מאחור את המשוכה הגבוהה ביותר בשמינית הגמר, פגשה ברצלונה את ספרטק הראדץ קראלובה מצ'כוסלובקיה ברבע הגמר. צמד של חוסטו טחדה במשחק הראשון בבית סייע לה להביס 4-0 את ספרטק, ולאחר שהגומלין בחוץ הסתיים בשוויון 1-1, הבטיחה ברצלונה את מקומה בחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה ברצלונה את המבורג הגרמנית. במשחק הראשון בבית העניק אבריסטו את הניצחון לקבוצתו עם שער שנכבש עם פתיחת המחצית השנייה, 1-0 בסיום. במשחק הגומלין בחוץ נקלעה ברצלונה לפיגור כפול במהלך המחצית השנייה, אך בדקה האחרונה כבש שנדור קוצ'יש את השער שהותיר את קבוצתו בטורניר. 2-2 בסיום, והעדר חוק שערי חוץ באותה התקופה, שלח את הקבוצות למשחק פלייאוף שבוע אחר כך באצטדיון הייזל בבריסל. אבריסטו, מלך שערי קבוצתו בטורניר, כבש את השישי שלו בתחרות ואת השער היחיד במשחק בדקה ה-43, והעלה את קבוצתו לגמר גביע אירופה ראשון בתולדותיה.
סיכום המשחק
על אף נקודות החוזק הברורות של בנפיקה, היא נחשבה לנחותה משמעותית מברצלונה. מאז העפלתה של ברצלונה לגמר היא נחשבה לפייבוריטית ברורה לזכייה. בנוסף להדחה של ריאל מדריד בשמינית הגמר, הישג שאף קבוצה אחרת לא הצליחה להשיג בחמש העונות של המפעל, הציגה ברצלונה חוליית התקפה רבגונית ועוצמתית, ששילבה בין היכולת הטכנית ויכולת הכדרור של לאסלו קובאלה (במשחקו האחרון במדי ברצלונה), משחק הראש ויכולת הבעיטה של שנדור קוצ'יש, המהירות והדיוק של אבריסטו דה מסדו, היצירתיות של לואיס סוארס מירמונטס, והזריזות והעוצמה הפיזית של זולטן צ'יבור. נוסף עליהם, בשער הקבוצה עמד הקפטן אנטוני רמלייטס, השוער בן ה-37 שעמד בשערה של במשך כעשור. בשלהי הקריירה המוצלחת שלו, רצה רמלייטס להניף כקפטן את גביע אירופה לאלופות. גם מבחינת ניסיון אירופי זכתה ברצלונה לעדיפות, לאחר שבשתי העונות הקודמות זכתה בגביע ערי הירידים.
ההערכות המוקדמות בנוגע לעדיפותה של ברצלונה באו לידי ביטוי על המגרש בחצי השעה הראשונה. ברצלונה שלטה בכדור ללא עוררין, ונהנתה מיכולת ניווט המשחק של סוארס במרכז השדה. בשלבי המשחק המוקדמים התקרבה ברצלונה לכיבוש, אך נתקלה במשחק הגנה טוב מצדם של ז'רמאנו ושל פריירה השוער. לאחר כעשרים דקות של עמידה בלחץ הספרדי, נכנעה בנפיקה ראשונה בדקה ה-21. התקפה שהחלה אצל קובאלה הגיעה לסוארס באגף הימני. הקשר הגביה כדור חד לרחבה, וקוצ'יש היה במקום כדי לנגוח פנימה ולקבוע 1-0 לברצלונה.
בנפיקה לא הרבתה לסכן את שערה של ברצלונה, אך נעזרה ביום חלש באופן חריג של השוער רמלייטס. בדקה ה-31 יצאה בנפיקה להתקפה עם קולונה, ששלח כדור עומק לאגף שמאל, לכיוונו של דומיסיאנו קאוום שהקדים את קו ההגנה. רמלייטס יצא משערו על אף שלא היה לו סיכוי ממשי להגיע לכדור. קאוום הקדים אותו עם כדור לרוחב השער, שם המתין לו אגואס. לקפטן ולמלך שערי הטורניר נותר רק לדחוק מקרוב את שערו ה-11 והאחרון בטורניר, כדי לקבוע שוויון 1-1. דקה בלבד עברה, ושוב טעות בחלק האחורי של ברצלונה הובילה לשער השני של בנפיקה. פונצ'ו, מגנה של ברצלונה, ניסה להרחיק בראשו כדור גובה לתוך הרחבה של ברצלונה, והכדור הגבוה שנגח עשה דרכו לכיוון שערו הוא. רמלייטס הסתנוור מהשמש ולא הצליח להעריך את כיוון הכדור, והדף אותו לקורה. הכדור עבר את קו השער, ולשופט לא נותר אלא לקבוע כי השער חוקי ובנפיקה עלתה ליתרון 2-1. המהפך הושלם תוך דקה בלבד.
שעריה המהירים של בנפיקה השפיעו רבות על שחקני ברצלונה. הספרדים, שעד לשער השוויון שלטו במשחק ללא עוררין, איבדו שליטה על המשחק ועד לסיום המחצית התנהל המשחק בדומיננטיות מוחלטת של בנפיקה. יוצאת דופן הייתה נגיחה של קוצ'יש, שהורחקה מהקו של ידי מריו ז'ואאו. בסיומה של המחצית הראשונה, 2-1 לבנפיקה.