cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נתי לוי
2000-2009
בשנת 2001, באלבומו המצליח של שלומי שבת – "חברים", חיבר לוי את המילים ביחד עם ירון כהן ל"מתוקה שלי" – דואט שביצע שלומי עם רובי לוי (שהוא גם קרוב משפחה של לוי) והפך ללהיט גדול.
באותה שנה הוא נישא ליעל ועבר להתגורר ביישוב החרדי אלעד.
בשנת 2003 הקליט לוי 2 דואטים עם הזמר פיני חדד, שהפכו ללהיטים גדולים הן ברדיו והן בערוץ המוזיקה החדש, שהחל אז את שידוריו. הראשון - "ילדה רעה", שהוקלט במקור לאלבומו של חדד. השני – "אוהב אבל מציאותי" שהוקלט במקור לאלבום הדואטים הראשון בסדרת "שניים סוכר".
בתחילת שנת 2004 יצא אלבומו העשירי של נתי לוי – "חסד נעוריי" - שוב בהפקה ובהפצה של חברת התקליטים של אבי גואטה.
גם באלבום הזה בחר לוי בשני מעבדים: דני טלבי, ורמי רבה – כוחות חדשים ועולים בתחום העיבוד וההפקה המוזיקלית.
הסינגל הראשון שיצא מתוך האלבום "סבבה לך" היה, כנראה, ניסיון של לוי ללכת בעקבות האופנה ששלטה דאז בז'אנר, דוגמת "בלבלי אותו" של קובי פרץ, ו"מסובבת אותי" של רון שובל. שיר קצבי נוסף באותה גישה היה "מכשפת אותי". בין הבלדות בלטו שיר הנושא, "היום אני נושא אותך", (שיר חופה וקידושין, כמיטב המסורת הנהוגה בז'אנר הים-תיכוני) ו"אהוב ליבי" (שנכתב לזכרו של האח יגאל, שנהרג בתאונת אופנוע בשנת 1997). באלבום נכללו גם הלהיטים "ילדה רעה", ו"אוהב אבל מציאותי".
בשנת 2005 הקליט עם אהרון ירימי את הדואט "גן עדן פרטי" לאלבום "24 שעות ביממה", מתוך אלבומו של האחרון.
בשנת 2006 הקליט לוי 3 דואטים לאלבום "שניים סוכר 3": "כל מה שביקשתי" עם גילי עידן, "צמא לאהבה", ו"נלמד לסלוח" (בשניהם עיבוד של תמיר צור) עם שותפו הקבוע פיני חדד.
בנובמבר 2006 נישא לוי בשנית לשלומית צור. לזוג נולדה בת בכורה בשם אור.
בסוף שנת 2006 יצא האלבום ה-11, "אהבה של פעם בחיים", שהכיל רובו ככולו דואטים ושיתופי פעולה של לוי עם זמרים אחרים מהז'אנר הים תיכוני, שהוקלטו בין 2003 ל-2006. למעשה היו באלבום רק שני שירי סולו של לוי – שיר הנושא ו"הגורל שהפריד בינינו". בנוסף הוקלט לאלבום גם דואט של לוי עם האח ישי – "ללכת ידי ביד". שיתופי פעולה נוספים באלבום היו עם פיני חדד, לידור יוספי, בר כהן, חיים ישראל, וציון גולן.
במרץ 2009 יצא הסינגל "אישה של החיים" (מילים ולחן של לוי עצמו, לעיבוד של ציקי זנתי)
ב-20 ביולי 2009 יצא הסינגל "כל מילה" שכתב מוטי דוד, הלחין לוי, ועיבד ניר 'אדוש' ריחני.
ב-23 בנובמבר 2009 יצא דואט נוסף של לוי ופיני חדד: "הכוכבת" - את המילים כתב לוי, ללחן יווני, לעיבוד של אלי קשת.
2010 - 2014
ב-16 בינואר 2010 יצא "שלום עליכם", עיבוד של נדב ביטון לפיוט הידוע מערב שבת מתוך האלבום "שיר ותפילה", בו זמרים שונים (ביניהם גם יהורם גאון) שרו קטעי תפילה ופיוט.
ב-6 במאי 2010 שחררו הצמד נתי לוי ופיני חדד דואט נוסף - "קוסמת". את המילים כתב יוסי בן דוד ללחן של קיריאקוס פאפדופולוס היווני.
ב-30 ביוני 2010 הוציא את הסינגל "פסגת החיים" - שיר חופה וקידושין שנכתב והולחן על ידי לוי, לעיבוד של ציקי זנתי.
ב-2 במרץ 2011 הוציא לוי את הסינגל המשמעותי ביותר שלו בשנים האחרונות - "נוסע" למילים של אלונה בן עמי, לחן שלו, ועיבוד של ניר 'אדוש' ריחני. הסינגל זכה לתהודה ולשבחים. השיר, שכלל את השורה "אנסה ללדת אותך בלי צירים", מדבר על פרידה כואבת, ולוי חשף בראיון כי גם מערכת נישואיו השנייה באה לקיצה.
ב-31 במאי 2011 הוציא לוי את הסינגל הקצבי "דוגרי" למילים ולחן שלו ועיבוד של ניר 'אדוש' ריחני. לוי צילם גם קליפ לשיר בחולות דימונה, בהם הוקמה תפאורה של אוהלים בסגנון של כפר בדואי. את הקליפ ביים נהוראי חובב ביטון.
ב-15 ביולי 2011, יצא חידושו של לוי ל"שיר חייל" (לעיבוד והפקה מוזיקלית של נדב ביטון), שבוצע במקור על ידי שלמה ארצי באלבומו "דרכים" מתוך הפרויקט "שני צדדים למטבע", בו אומנים מהזמר המזרחי ביצעו חידושים לשירים מתוך הפופ והרוק הישראלי, ולהפך.
ב-2 באפריל 2012 הוציא לוי את הסינגל האחרון לפני צאתו של האלבום - "מזל טוב", למילים ולחן שלו, ועיבוד של ניר 'אדוש' ריחני.
ב-10 במאי 2012 פרסם את האלבום ה-13 במספר - "נוסע", שהכיל 19 שירים, וציין 25 שנה שנות קריירה, האלבום הכיל בין היתר 2 חידושים לקלאסיקות ישראליות: חידוש לשירו של עוזי חיטמן "רציתי שתדע", וחידוש נוסף לשירה של אילנית "ללכת שבי אחרייך". כמו כן כלל האלבום 2 דואטים: "לך תמיד" – עם עזרי קרוואני, ו"ממעון שמיך" – עם יקיר ונה.
ב-18 בפברואר 2013 הוציא לוי את הסינגל "הנצח שלנו", סינגל ראשון מתוך אלבומו הבא ה-14 במספר את המילים כתבה דנה מוברמן, ללחן ועיבוד של היוצר והזמר סגיב כהן.
ב-14 ביולי 2014 הוציא לוי את השיר "אש האמונה", שיר מסורתי שהתאים לחיזוק רוח העם במציאות הביטחונית המורכבת בה אנו חיים.
ב-3 באוגוסט 2014 הוציא לוי את השיר "אריות במדים ירוקים" שכתב והלחין לוי בעצמו. השיר הוקדש לחיילי צה"ל שלחמו באותה תקופה במבצע "צוק איתן" ברצועת עזה.
ב-18 בנובמבר 2014 הוציא לוי את הסינגל "מנגינה אחת", למילים ולחן שלו עצמו.
2015 - ואילך
ב-21 באוקטובר 2015 הוציא לוי סינגל נוסף בשם "איתך ירושלים" לקראת אלבומו הבא. לוי כתב והלחין, לעיבוד של אלי אסרף.
ביוני 2016 שחרר לוי את מחרוזת "תורי תורי" שכללה גם את להיטי העבר: "השמיים הם הגבול", "שלום נערתי" ו"יא אמירה". את המחרוזת עיבד גדי בן מנחם.
בספטמבר 2016 הופיע לוי לראשונה בקריירה שלו, באיטליה בפני הקהילה היהודית השוכנת במקום. במופע זה ביצע קלאסיקות ישראליות רבות, ביניהם בלט במיוחד הביצוע לשיר "ואולי" (כנרת שלי) שנכתב על ידי המשוררת רחל. כל הכרטיסים להופעה נמכרו תוך זמן קצר, והמופע זכה לביקורות אוהדות ונלהבות. את ההופעה ניהל מוזיקלית יוני טלבי.
בדצמבר 2016 שחרר את הסינגל "דברים פשוטים" למילים של תמי ארמוני, ולחן, עיבוד, והפקה מוזיקלית של אריק זנטי.
בספטמבר 2017 שחרר לוי את הסינגל "היכן שלא אלך" כשעל המילים והלחן אחראי אמיר עזריאל לעיבוד של רמי רמה.
בנובמבר 2017 שחרר לוי גרסת כיסוי לשירה של שושנה דמארי "שובי בת ירושלים" בעיבוד מחודש של יוני טלבי. השיר הוקלט כחלק מפרויקט המציין 12 שנים לפטירתה של דמארי.
במרץ 2018 שחרר לוי שני דואטים בעיבוד והפקה מוזיקלית של יוני טלבי: דואט ראשון נקרא "מישהו חושב עליך" בו אירח לוי את הזמר והיוצר יוני יעיש, את השיר כתב והלחין יאיר אברהמי.
הדואט שני הוא עיבוד מחודש לשירו של אוריאל שלומי "פסנתר" בו אירח לוי את אוריאל שלומי כמחווה לפועלו. את מילות השיר כתב אסף אטדגי, והלחין גוסטו.
בדצמבר 2018 העלה לאתר יוטיוב קטעי הופעה חיה שהוקלטה וצולמה במועדון הזאפה. את ההופעה ניהל מוזיקלית נדב ביטון.
במרץ 2019 הוציא את השיר "אם תגיד לה" למילים ולחן שלו, עיבוד והפקדה מוזיקלית של ציקי זנטי ואריק כהן. בטקסט של השיר מציג לוי את נקודת מבטו בכל הקשור במערכות היחסים שבינו לבינה, ושר בקול רם את כל מה שאישה צריכה בחיים - הקשבה, הערכה ומילה טובה.
ביולי 2019 הוציא 2 שירים חדשים: "חכי איתי" שכתב יחד עם תמי ארמוני, הלחין ועיבד אריק זנטי, וכן "חסרי ישע", שכתב והלחין בעקבות פרשת ההתעללות בפעוטות בגן הילדים שניהלה כרמל מעודה בראש העין. את השיר עיבד והפיק מוזיקלית רמי רבה.
בפברואר 2020 הוציא את השיר "מי סיפר לך" שכתב והלחין לעיבוד והפקה מוזיקלית של יוני קיסר.
במרץ 2020 הוציא את השיר "אין לנו אב אחר" שכתב והלחין לעיבוד של ציקי זנטי.
בפברואר 2021 הוציא חידוש לשירה של אהובה עוזרי ז"ל "מי יענני" והקדיש את החידוש לזכרה את השיר כתבה והלחינה אהובה עוזרי ז"ל לעיבוד והפקה מוזיקלית של יוני טלבי.
במאי 2021 הוציא את השיר "לילות" שכתב לוי יחד עם לירון בן שמעון ללחן של בן שמעון ועמרי קסטן, כשעל העיבוד וההפקה המוזיקלית אחראי יוני טלבי.
באוגוסט 2021 לכבוד חודש הסליחות הוציא את השיר "אלול" שכתב והלחין בעצמו.
באוקטובר 2021 הוציא את השיר "שכניפגש תדע" לזכרו של אדיר ג'רפי, בנו של חברו הטוב, שבגיל 32 החליט לסיים את חייו. לוי כתב והלחין את הקינה המרגשת, לעיבוד והפקה מוזיקלית של נאור סינואני.
בפברואר 2022 הוציא את השיר ״נישמתיל׳ה״ שכתב והלחין לוי בעצמו לעיבוד של רמי רבא.
במאי 2022 הוציא שלושה שירים ״היית שם בשבילי״ שיר קיצבי, איכותי וטוב שכתב והלחין לוי בעצמו לעיבוד והפקה מוזיקלית של יניב יוסף וחידש את השיר ״שוב לא נלך״ שביצע במקור אריק לביא שכתב שמוליק רוזן ללחן של אפי נצר ולעיבוד של יניב יוסף ארי שמאי חברו הטוב של לוי הציע לו לחדש את שיר זה הוציא לוי את השיר ״איתך ירושלים״ שכתב והלחין לוי בעצמו לעיבוד של אלי אשרף.
ביולי חידש את השיר ״אמא טובה״ שביצע במקור זוהר ארגוב שכתב אביהו מדינה ללחן יווני השיר יצא כאקפלה ללא כלי נגינה מטעם כבוד לימי בין המיצרים.
באוגוסט הופיע לוי במועדון הגריי שביהוד, הכרטיסים נגמרו תוך זמן קצר ואירח לוי במפתיע את אחיו ישי לוי.
ב 20 בנובמבר 2022 הוציא את השיר ״לבד על הדרך״ שכתב והלחין לוי בעצמו לעיבוד והפקה מוזיקלית של עמוס כהן.
בינואר 2023 הופיע שוב לוי במועדון הגריי יהוד ושוב הכרטיסים נגמרו תוך זמן קצר ואירח הפעם במפתיע את אחיינו שיר לוי.
אלגברת הקווטרניונים של המילטון
במתמטיקה, אלגברת הקווטרניונים של המילטון, המסומנת \mathbb{H}, היא מבנה אלגברי שאבריו הם מספרים מהצורה כאשר \ a,b,c,d הם מספרים ממשיים, ו-\ i, j, k מקיימים:. זוהי אלגברת קווטרניונים שמרכזה הוא שדה המספרים הממשיים. את המבנה גילה ב-1843 המתמטיקאי האירי ויליאם רואן המילטון, אשר חיפש דרך לייצג נקודות במרחב בדרך המאפשרת לבצע על הנקודות פעולות חיבור וכפל, לפני המצאת הווקטור.
הקווטרניונים הם הרחבה של שדה המספרים המרוכבים לארבעה ממדים. מספרים מרוכבים שימשו לייצוג נקודות במישור הדו-ממדי באופן המאפשר ביצוע פעולות חיבור וכפל, והמילטון חיפש דרך לייצג באופן דומה נקודות במרחב התלת-ממדי. ניסיונות אלו כשלו, אולם הרחבה למרחב של ארבעה ממדים נמצאה בדמות הקווטרניונים. השימוש בקווטרניונים חייב את נטישת חוק החילוף, דבר שהיה מהפכני באותם ימים. בהמשך, פותחו הווקטור והמטריצה והשימוש בקווטרניונים לצורכי הצגה גרפית דעך. עם זאת, עדיין קיימים שימושים בקווטרניונים, למשל בגרפיקת תלת־ממד.
היסטוריה
המילטון שאב השראה מההקבלה בין מספרים מרוכבים לבין נקודות על מישור דו-ממדי. ההקבלה מבוססת על כך שמספר מרוכב ניתן לכתוב בתור: ואותו ניתן לייחס לנקודה שהקורדינטות שלה הם (x,y). באופן דומה ניתן לתאר פעולות גאומטריות באמצעות פעולות אלגבריות על מספרים מרוכבים. לדוגמה סיבוב של נקודה z = x + iy בזווית \alpha מתבצעת על ידי הכפלה: . בהתבסס על הקבלה זאת חיפש המילטון הכללה של המספרים המרוכבים שתאפשר לתאר גאומטריה תלת-ממדית. חיפושיו של המילטון לנוסחה שתאפשר הכפלה של שלשות מספרים עלו בתוהו. ב-16 באוקטובר 1843, בעת טיול עם אשתו לאורך התעלה המלכותית בדבלין, בעת שהשניים עברו בסמוך לגשר ברום (Brougham Bridge) מצא המילטון את הבסיס לנוסחת הכפל של רביעיות מספרים. התלהבותו של המילטון מהתגלית הייתה כה גדולה עד כי, במעשה שכונה מאוחר יותר 'אקט של ואנדליזם מתמטי', הוא חרט על הגשר את הנוסחה הבסיסית לכפל קווטרניונים: . המילטון כינה את המספרים שגילה בשם 'קווטרניונים' והקדיש למחקר וההפצה של הרעיון את שארית חייו. ספרו האחרון והארוך ביותר של המילטון 'יסודות הקווטרניונים' התפרסם לאחר מותו, ב-1863.
תלמידיו וממשיכי דרכו של המילטון, פיטר טייט ובנג'מין פירס הרחיבו על האופן שבו ניתן להשתמש בקווטרניונים לתיאור פרקים בגאומטריה ובפיזיקה. כך לדוגמה הם הראו שאת משוואות מקסוול ניתן לכתוב באופן פשוט באמצעות קווטרניונים. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 התנהל ויכוח מדעי ער בין התומכים בשימוש בקווטרניונים לתיאור גאומטריה תלת-ממדית, לבין התומכים בשימוש באנליזה וקטורית. בין היתר בזכות תמיכתם של פיזיקאים ומתמטיקאים כמו ג'וסיה וילארד גיבס ואוליבר הביסייד הפך השימוש באנליזה וקטורית למקובל על הרוב המכריע של הקהילה המדעית. תמיכה זאת נבעה בין היתר מכך שתיאור של גאומטריה אלגברית על ידי וקטורים נחשבה לפשוטה ואינטואיטיבית יותר, ומשום שהיא ניתנת להכללה לכל מספר שהוא של ממדים.
יישום
לקראת סוף המאה ה-20 החל מתגבר השימוש בקווטרניונים לתיאור מצב זוויתי וסיבובים כתחליף לשימוש בזוויות אוילר. זאת נעשה במגוון תחומים כגון: ניווט, גרפיקה ממוחשבת, אווירודינמיקה, תורת הבקרה, עיבוד אותות, פיזיקה וביואינפורמטיקה. משחק המחשב טומב ריידר משנת 1996 נחשב למשחק המסחרי הראשון שהמנוע הגרפי שלו מבוסס על קווטרניונים, והיום נעשה בקווטרניונים שימוש במרבית משחקי המחשב המסחריים. כמו כן, במערכות טוס על חוט (fly by wire) המשמשות לבקרת גובה במטוסים בעלי יציבות אווירודינמית שלילית, הפקודות לייצוב האווירודינמי של המטוס נשלחות כקווטרניונים (קווטרניון כל חלקיק שנייה).
תכונות בסיסיות
מתוך השוויון נובעים השוויונות הבאים: קווטרניונים אלה יוצרים את חבורת הקווטרניונים. כאמצעי עזר חזותי לזכירת כללי הכפל של הקווטרניונים ניתן להציב את i,j,k במעגל באופן כזה שהמעבר מכל קווטרניון יסודי לקווטרניון היסודי הבא מתבצע בכיוון השעון. לאור הבנייה הזאת, כפל קווטרניונים יסודיים מתבצע בצורה הבאה: כפל של כל שניים מהם ייתן את השלישי, עם סימן חיובי כאשר האיבר הימני נמצא צעד אחד בכיוון השעון ביחס לאיבר השמאלי, ועם סימן שלילי כאשר ההפך הוא הנכון.
הכפל מתקבל לאחר פתיחת הסוגריים ושימוש בזהויות שלעיל. תחת פעולות אלה של חיבור וכפל, הקווטרניונים מהווים חוג. באופן מפתיע, לכל קווטרניון (פרט לקווטרניון האפס) יש איבר הפכי, ומה שמונע מהקווטרניונים להיות שדה הוא דווקא אי-קיום תכונת הקומוטטיביות (חילופיות): עבור קווטרניונים, בדרך כלל.
באנלוגיה למספרים מרוכבים, מגדירים צמוד של קווטרניון: - וערך מוחלט של קווטרניון: . בהתאם לזהות ארבעת הריבועים,.
ייצוג מטריציוני וקטורי
דרך אחרת לייצג קווטרניונים היא בייצוג מטריציוני:
.
במקרה זה, החיבור והכפל של שני קווטרניונים נעשים לפי הכללים של חיבור וכפל מטריצות.
דרך נוספת להצגת קווטרניונים היא כזוג סדור של סקלר ווקטור תלת-ממדי:. במקרה זה, פעולות החיבור והכפל הן:
1.
2. - כפל גרסמן.
מכאן רואים את הסיבה לאי-חילופיות הכפל בקווטרניונים - אי-חילופיות המכפלה הווקטורית.
א.
ג. - מזהות זו נגזרו מאוחר יותר הגדרות המכפלה הסקלרית
והמכפלה הווקטורית.
הקווטרניונים ממלאים את יעודם המקורי, לסובב את המרחב התלת-ממדי, על ידי פעולת ההצמדה: החבורה של הקווטרניונים מנורמה 1 פועלת על ידי הצמדה על תת-המרחב התלת-ממדי ; פעולה זו מגדירה איזומורפיזם  לחבורת הסיבובים (שהיא חבורת המטריצות האורתוגונליות בעלות דטרמיננטה 1).
קווטרניונים שלמים
אוסף הקווטרניונים מהצורה עבור  נקרא מסדר ליפשיץ ואילו האוסף הכולל את אלו יחד עם הקווטרניונים שבהם  נקרא מסדר הורוויץ. מסדר הורוויץ מהווה מסדר מקסימלי יחיד (עד כדי הצמדה) באלגברת הקווטרניונים הרציונליים, והוא אוקלידי (מימין ומשמאל) ביחס לפונקציית הנורמה. אפשר להיעזר בכך כדי לקבל הוכחה קלה למשפט ארבעת הריבועים של לגרנז'. מסדר ליפשיץ הוא "כמעט אוקלידי": לכל x,y אפשר לחלק עם שארית כאשר.
אינווריאנטים מקומיים
אלגברת הקווטרניונים של המילטון מתפצלת בכל השלמה של המספרים הרציונליים, פרט ל- ו-.
גונבי האופניים
גונבי האופניים (באיטלקית: Ladri di biciclette) הוא סרט נאו־ריאליסטי איטלקי משנת 1948 שביים ויטוריו דה סיקה, והוא מספר את סיפורו של איש עני התר ברחובות רומא אחר אופניו הגנובים, שלהם הוא זקוק לצורכי עבודתו. הסרט מבוסס על רומן באותו שם, פרי עטו של לואיג'י ברטוליני. בסרט מככבים למברטו מג'וראני כאב ואנצו סטיולה כבן.
עלילה
הסרט מספר את סיפורו של אנטוניו ריצ'י, עובד מובטל המשיג עבודה בהדבקת מודעות. התקופה היא עיצומו של השפל הכלכלי הגדול שאליו נקלעה כלכלת איטליה בתום מלחמת העולם השנייה. כדי לשמור על עבודתו עליו להחזיק אופניים, ולכן ממשכנת אשתו מריה את מצעי חתונתם כדי להשיג את הכסף הדרוש לפדיית אופניו הממושכנים.
בשלב מוקדם של הסרט נגנבים האופניים, וביתר הסרט עוסקים אנטוניו ובנו ברונו בחיפוש אחריהם. לאחר מאמצים רבים עולה בידו של אנטוניו לאתר את הגנב (שהספיק בינתיים למכור את האופניים) ומזמינים את המשטרה. ברם, מאחר שאין בידם כל הוכחה, ובנוסף לכך נאותים שכני הגנב להעניק לו אליבי מופרך, הוא נוטש את משימתו זו.
בסיום הסרט, אנטוניו, ששואף נואשות להחזיק בעבודתו, מנסה לגנוב אופניים בעצמו. הוא נתפס ומושפל לנגד עיניו של בנו, אולם בעל האופניים מסרב להגיש תלונה נגדו, בהבינו כי ההשפלה היא עונש חמור דיו. אנטוניו ובני משפחתו ניצבים בפני עתיד עגום כשמסתיים הסרט, ולכך מתווספת הבנתו של אנטוניו כי הוא אינו עליון מוסרית על הגנב.
סגנון
גונבי האופניים נודע ביותר בשל היותו סרט מזרם הנאו־ריאליזם האיטלקי, תנועה שתחילתה בסרט "אובססיה" של לוקינו ויסקונטי משנת 1943, וניסתה להעלות את סף המציאותיות של הקולנוע. בהולכו אחרי תפישות אלו של התנועה, צילם דה סיקה אך ורק באתר ברומא, ובמקום להשתמש בשחקנים מקצועיים, הוא נעזר באנשים רגילים בלי שום ניסיון במשחק; לדוגמה, השחקן הראשי למברטו מג'וראני היה פועל בבית חרושת. המצלמה שצילמה בסגנון תיעודי עזרה להעביר את התחושה כי הסרט הוא אכן על אנשים אמיתיים.
שם הסרט
הכותרת המקורית באיטלקית, מתורגמת באופן מילולי לאנגלית כ"גונבי האופניים" (Bicycle Thieves), כפי שהיה באנגליה למשל. אולם בארצות הברית, הופף הסרט כ"גונב האופניים" (Bicycle Thief), כך שעל פי מבקר הקולנוע – פיליפ פרנץ', מהעיתון "האובזרבר" – הכותרת האחרת מוליכה שולל, מכיוון שהגיבור הנואש נעשה לבסוף גנב אופניים בעצמו.
הכרה ופרסים
הסרט זכה בפרס אוסקר לשם כבוד כסרט הטוב ביותר בשפה זרה שהופץ בארצות הברית באותה שנה (קטגוריית הסרט בשפה הזרה צורפה לאוסקר רק ב-1957), בפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר בכל שפה שהיא לשנת 1950 ובפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר. הסינדיקט האיטלקי הלאומי לעיתונאי הקולנוע העניק לסרט פרסים רבים והוא נחשב לסרט קלאסי. הסרט זכה גם בפרס לסרט הטוב ביותר בשפה זרה מטעם מבקרי הקולנוע של ניו יורק לשנת 1949.
דווקא באיטליה נתקבל הסרט בביקורות לא אוהדות. חוץ מהמפלגה הקומוניסטית האיטלקית שתמכה בסרט, גונו הסרט ויוצריו על ידי העיתונות המקומית כמי שמשחירים את תדמיתה של איטליה ויש שאף ביקשו להחרימו.
יעקב דרורי
יעקב אריה דרורי (פרייריך) (23 באוגוסט 1922 – 28 בפברואר 1982) היה איש-חינוך ציוני-דתי, מזכ"ל בני עקיבא, חבר קבוצת עלומים-סעד, ממייסדי תנועת הקיבוץ הדתי ואבי 'ישיבות ההסדר'.
ילדותו ונעוריו
דרורי נולד בשנת 1922 בברלין והתחנך מגיל צעיר במוסדות ציוניים ובבית הספר של הקהילה 'עדת ישראל'. עלה לארץ בהיותו בן 14 בשנת 1936 עם הוריו חיים ורוזל, אחיו נתן ואחותו עליזה. למד תורה ומלאכה בבית הספר התיכון 'שבזי' והצטרף בנערותו לתנועת בני עקיבא. בהשפעתם של בנימין שחור ואלכסנדר בן-נון החל בהדרכה והתקדם בפעילות התנועתית. עם סיום לימודיו עבד במפעל 'הארגז' והכיר מקרוב את תופעת אפליית הצעירים הדתיים בלשכת העבודה של הנוער העובד. בשנת 1938 הצטרף לגרעין א' של בני עקיבא בהכשרה בטירת צבי והמשיך להקמת קבוצת עלומים – קבוצת בני עקיבא הראשונה בחולות נתניה. הקבוצה הצעירה המשיכה בהתיישבות הזמנית בהרצליה ובשנת 1947 עברה לאדמות הנגב הצפוני וקיבלה את שמה קבוצת סעד, קיבוץ אליו השתייך דרורי והיה בו פעיל מרכזי עד מותו.
התחתן עם טובה לבית ברנשטיין ונולדו להם 3 ילדים שמואל, רבקה ודוד.
פעילותו הציבורית וישיבות ההסדר
בוועידה השנייה של בני עקיבא בשנת 1943 נבחר דרורי להנהלה הארצית של התנועה. במסגרת פעילותו בתנועה שימש דרורי כמדריך לגרעין ה' שעלה בתחילה לביריה ואחרי-כן לאדמת שייח' אבו זייד בגוש-עציון, בתאריך כ"ח תשרי תש"ז, 23/10/1946, ונקרא קבוצת עין צורים. על עלית גרעין ה' לביריה כתב דרורי ב"עלונים"- ירחון הקבוץ הדתי [חוברת כ"ה, תש"ז] מאמר ובו ההתלבטות: האם להתעקש וליישב את ביריה לאחר מאסר החברים שישבו שם על ידי הבריטים, או ללכת למקום אחר בו יש יותר קרקעות ואפשרויות. במאמר נוסף בעלון "זרעים" [תמוז תש"ז], כתב דרורי על דרכו של גרעין ו' שהתיישב בביריה עד סוף מלחמת העצמאות, ובו סיכם את הצורך ביישוב בעל אופי דתי במקום בו חתם רבי יוסף קארו את ה"שולחן ערוך".
בתפיסת עולמו ראה דרורי את חיי הקיבוץ כדגם זעיר של 'מדינת התורה' (אותה ראה כאידיאל) ובחינוך התורני של תנועת בני עקיבא וישיבותיה ראה בסיס להגשמה תנועתית בקיבוץ הדתי. דרורי חינך נערים בבני עקיבא לחיי תורה ועבודה אך חש בחסרונה של מסגרת מתאימה להכשרת חלוצים-תלמידי חכמים. חברי גרעינים רבים אשר חפצו בשנת לימוד תורה לפני הגיוס לשירות יצאו ללמוד בישיבות שונות והתרחקו מהגרעין ומהתנועה. כתוצאה מכך, הטילה הוועידה החמישית של בני עקיבא על ההנהלה הארצית להקים בהקדם ישיבה גבוהה של התנועה, 'ישיבת המשך' לישיבת בני עקיבא.
אחרי מלחמת ששת הימים היה דרורי שותף בכיר להקמת יישובים רבים דרך הקמת ישיבה כבסיס ליישוב. הקים, בין השאר, בצוותא עם הרב חיים סבתו את ישיבת ברכת משה במעלה אדומים.
נפטר ב-28 בפרואר 1982, ונטמן בקיבוצו סעד. לאחר מותו של דרורי, בשנת 1991 הוענק למפעל חייו, ישיבות ההסדר, פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה.
שותי
שוֹתי או שוטי (בגאורגית: შოთი) הוא לחם גאורגי מוארך העשוי מחיטה מלאה ומעוצב בצורה של סירת קנו. השותי דומה בטעמו לפיתה עיראקית.
בצק השותי מוצמד לחלקו העליון של התורנה, כאשר הלוואשי העגול מוצמד לצידו הפנימי של התנור.
קרב קופנהגן (1807)
הקרב השני של קופנהגן נמשך מ- 16 באוגוסט עד 5 בספטמבר 1807, והיה, כמו הקרב הראשון, התקפה בריטית על בירת דנמרק, קופנהגן.
הממשלה הבריטית החליטה לתפוס את הצי הדני, כדי למנוע את לכידתו על ידי נפוליאון, ולכן תקפה את דנמרק ללא הכרזת מלחמה. הצבא הדני היה ערוך בגבול דנמרק, בדרום, נגד התקפה אפשרית של הצבא הצרפתי, והכוח שנותר להגנתה של קופנהגן היה מוגבל מאוד.
חיילים בריטיים בפיקוד הגנרל ארתור ולסלי הביסו כוח דני חלש מדרום לקופנהגן. תוך כמה ימים הייתה קופנהגן מוקפת לגמרי. הבריטים הציעו לדנים להיכנע, ומשהצעה זו נדחתה הפגיז צי בריטי בפיקוד האדמירל ג'יימס גמבייר את העיר. בלילה הראשון של ההפגזה נורו 5,000 פגזים אל קופנהגן. הבריטים, שראו את הנזק שגרמו, הורידו את עוצמת האש, כדי לאפשר למגינים מוצא של כבוד, וירו "רק" 2,000 פגזים אל העיר. ואולם, לנוכח סירובם של הדנים להיכנע, רגזו הבריטים והגבירו את קצב האש בלילה השלישי, ל-7,000 פגזים בלילה. ההפגזה נמשכה מ-2 בספטמבר עד 5 בספטמבר 1807. ב-7 בספטמבר נכנעו הן העיר קופנהגן והן הצי הדני (שמנה 18 אוניות קו, פריגטה אחת, 13 ספינות קטנות יותר ו-25 ספינות תותחים) לכוח העדיף בהרבה של הכוחות הבריטיים. מפקד העיר קופנהגן קיבל הוראות מנסיך הכתר לשרוף את הצי הדני (מלך דנמרק לא היה שפוי, ונסיך הכתר היה המושל בפועל). לא ברור מדוע לא בוצעה הוראה זו. יותר מ-2,000 אזרחים נהרגו, וכ-30% מהבניינים בעיר נהרסו. בהפגזה שולבו גם רקטות, שגרמו לשריפות רבות בעיר. ב-21 באוקטובר עזב הצי הבריטי את קופנהגן בדרכו חזרה לבריטניה. אוניית קו דנית אחת שנלכדה עלתה על שרטון ונשרפה; סופה הטביעה 22 ספינות תותחים. רק 4 אוניות קו דניות שהגיעו לבריטניה הוכנסו לשירות בצי הבריטי.
פריגטה דנית אחת, שניתנה במתנה על ידי המלך ג'ורג' השלישי לדנים, הושארה בקופנהגן. כמה חודשים לאחר הקרב שלחו הדנים את הפריגטה חזרה לבריטניה, כשעליה שבויי מלחמה בריטיים, ופתק שאמר: "שכחתם משהו".
ואלרי לנדסברג
ואלרי לנדסברג (באנגלית: Valerie Landsburg; נולדה ב-12 באוגוסט 1958) היא שחקנית, תסריטאית, במאית וזמרת-יוצרת יהודייה-אמריקאית. מוכרת בעיקר בשל גילום דמותה של דוריס שוורץ בסדרת הטלוויזיה תהילה ששודרה בשנות ה-80 של המאה ה-20.
קריירה
לנדסברג נולדה בניו יורק למשפחה יהודית אמריקאית וגדלה בקליפורניה. ב-1978 השתתפה לראשונה בסרט קולנוע, Thank God It's Friday ("תודה לאל שזהו יום שישי"). בשנת 1982 לוהקה לתפקיד דוריס שוורץ בסדרת הטלוויזיה "תהילה", לאחר שבמבחן הבמה הועדפה על פני מדונה. לנדסברג גם כתבה וביימה את אחד מפרקי הסדרה. לאחר שעזבה את הסדרה, ב-1987, השתתפה בשתי סדרות קומיות, "?You Again" ו-"All Is Forgiven", שירדה מהמרקעים לאחר מספר פרקים. בהמשך, השתתפה רק בסרטי טלוויזיה, וכן גילמה תפקידי אורח שונים בסדרות טלוויזיה שונות, בהן בוורלי הילס 90210, תמשיך לחלום, ניפ/טאק והיחידה. בשנות ה-90 של המאה ה-20 ובעשור הראשון של המאה ה-21 ביימה פרקים בכמה סדרות טלוויזיה, ובהן "Women: Stories of Passion" ו-"The Best Sex Ever ".
בשנת 2001 הקליטה לנדסברג אלבום, Grownup, ובו שירים שכתבה.
חייה האישיים
לנדסברג היא בתו של המפיק אלן לנדסברג. ב-1984 נישאה למוזיקאי ג'יימס מקוויי. לזוג שני ילדים.
יחסי אנטיגואה וברבודה–ישראל
יחסי אנטיגואה וברבודה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין אנטיגואה וברבודה לבין מדינת ישראל.
היחסים בין אנטיגואה וברבודה לבין מדינת ישראל כוננו לראשונה עוד לפני עצמאותה של אנטיגואה וברבודה, בשנת 1964 כשעוד הייתה אוטונומיה של הממלכה המאוחדת. היחסים הבילטרליים בין שתי המדינות כוננו ב-22 ביוני 1983.
יחסי אפגניסטן–יפן
יחסי אפגניסטן–יפן הם היחסים הדו-צדדיים שבין האמירות האיסלאמית של אפגניסטן לבין יפן, וראשיתם בשנת 1931.
היסטוריה
במהלך מלחמת העולם השנייה שמרה אפגניסטן על נייטרליות אך שמרה על קרבה לגרמניה הנאצית. בריטניה וברית המועצות לחצו עליה לגרש משטחה את הדיפלומטים של מדינות הציר, אך זו סירבה. בסופו של דבר, בנובמבר 1941, לאחר שהמצב במלחמה השתנה, הפתיעה אפגניסטן ואישרה לדיפלומטים (ובהם שליחי יפן למדינה) להישאר.
לאחר הפלישה הסובייטית לאפגניסטן סגרה יפן את השגרירות שלה בקאבול ולא הכירה באף אחד מן הפלגים הלוחמים לאחר מכן. בינואר 2002 אירחה יפן את ועידת טוקיו בה התחייבו גופים בינלאומיים לתרום לשיקום אפגניסטן. בפברואר אותה שנה פתחה יפן שגרירות בקאבול, לאחר שסגרה אותה ב-1979. נכון לשנת 2012, יפן היא התורמת הגדולה ביותר לשיקום אפגניסטן לאחר ארצות הברית.
ביוני 2010 אמר נשיא אפגניסטן חאמיד כרזאי כי יפן תקבל עדיפות בחקר המינרלים באפגניסטן, בתמורה לסיוע שהעניקה יפן למדינה מאז 2002.
תרבות
קווי הדמיון בין המדינות עוברים דרך העובדה ששתיהן נמנעו מכיבוש זר לאורך השנים, וששתיהן חלקו את התואר "ארץ השמש העולה" – חבל הארץ בו שוכנת אפגניסטן נודע בשם ח'וראסאן, שמשמעותו "מקום זריחת השמש". מסורות דומות צוינו אף הן כשהבודהיזם והזורואסטריות התפשטו למזרח הרחוק דרך אפגניסטן ודרך המשי.
בשנת 2004 אמר שגריר יפן באפגניסטן קיניצ'י קומאנו על קווי הדמיון: "ליפנים יש תרבות וציוויליזציה ותיקות מאוד משלהם, והם אסירי תודה לעם האפגני על הבודהיזם, שנכנס ליפן מהודו דרך אפגניסטן, סין וקוריאה. היסטוריה משותפת זו מובנת היטב על ידי כמעט כל היפנים. כמו כן, בגלל אותה חוויה או סיטואציה בה היו נתונות שתי המדינות במהלך המאה האחרונה בערך, כלומר הרס המדינה – בגלל מלחמת העולם השנייה ביפן או מלחמת האזרחים במקרה של אפגניסטן [...] תושבי יפן ותושבי אפגניסטן חולקים יחד גם את האירוח החם שלהם לאנשים, לחבריהם".
עיצור מכתשי, חוכך צידי, מסודק
עיצור מכתשי, חוכך צידי, מסודק הוא צליל עיצורי הקיים במספר שפות מדוברות. סימן ה־IPA לעיצור הוא /'ɬ/. עיצור זה קיים ברוב השפות הקווקזיות הצפון-מערביות (כמו צ'רקסית). לדעת חלק מהחוקרים עיצור זה היה קיים בפרוטו-שמית והיה אחד הצלילים של האות צד"י. ניתן היה לשמוע אותו בפרוטו-שמית במילים עץ, צֹאן, הֵצִיק, צָב, צָבַט, צָבוֹעַ, צָחַק, צָר, צָרָה, צָפוּף, צְפַרְדֵּעַ, צֵלָע וארץ. באופן דומה, בלשנים מסוימים סבורים שזהו צלילה הישן של האות הערבית ض בתקופה עתיקה ביותר, זמן רב לפני הערבית הקלאסית (ערבית של הקוראן).
ג'יימס קאביזל
ג'יימס פטריק קאביזל הבן (באנגלית: James Patrick Caviezel, Jr.; נולד ב-26 בספטמבר 1968) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. מוכר בזכות גילומו של ישו בסרט "הפסיון של ישו", בנוסף הופיע בתפקידים ראשיים בסרטים "הקו האדום", "הרוזן ממונטה קריסטו" ו"עיני מלאך".
ביוגרפיה
קאביזל נולד בעיירה גבעת ורנון שבוושינגטון למרגרט וג'יימס פטריק קאביזל האב.
קאביזל למד ב"תיכון גבעת ורנון" במשך שנתיים לפני שעבר עם משפחתו לסיאטל, שם למד בתיכון הקתולי "תיכון אודיי".
קאביזל שיחק כדורסל ב"תיכון ג'ון.פ קנדי" ב-1987, לאחר מכן נרשם ל"מכללה הקהילתית בלבו", שם שיחק כדורסל בקבוצת הקולג' המקומית. אולם בשנתו השנייה בקבוצה סבל קאביזל מפגיעה בכף רגלו, שהגבילה מאוד את משחקו. בעקבות הפציעה החליט קאביזל לעבור לאוניברסיטת וושינגטון, שם החל ללמוד ולהתמקד בקריירת משחק על במה.
קריירת משחק
קאביזל התחיל את קריירת המשחק שלו ב-1991 בתפקיד קטן בדרמה הרומנטית של גאס ואן סנט, "איידהו שלי". לאחר מספר תפקידי משנה השתתף קאביזל בדרמת האקשן של רידלי סקוט "ג'י איי ג'יין", שם גילם את דמותו של סלוב סלובניק, חברה לנשק של ג'ורדן אונייל (דמי מור) ביחידת הקומנדו של חיל הים האמריקאי.
קאביזל גילם את דמותו של טוראי וויט בדרמת המלחמה "הקו האדום". קאביזל הודה למאליק ואמר שליהוקו לסרט הוא נקודת המפנה בקריירה שלו.
בשנת 2000 הופיע במותחן הפשע הבדיוני "תדר גבוה" בו גילם את ג'ון סאליבן, שוטר ניו יורקי שמעולם לא התגבר על מות אביו הכבאי שנהרג לפני 30 שנה; כשהוא מוצא רדיו ישן של אביו ומנסה להפעיל אותו, הוא מוצא את עצמו מדבר עם אדם הטוען שהוא אביו הכבאי והשנה היא 1969, ומזהיר את אביו מפני השרפה שהביאה למותו, מה שמוביל לשרשרת אירועים טרגיים.
בשנה זו שיחק קאביזל גם בדרמה "תעביר את זה הלאה", בה גילם חסר בית בשם ג'רי. ב-2001 שיחק בדרמת הפעולה "עיני מלאך", בה גילם את סטיב "קאץ'" לאמברט, זר מסתורי המציל את חייה של שוטרת משטרת שיקגו שרון פוג' (ג'ניפר לופז).
ב-2002 שיחק קאביזל בתפקיד ראשי במותחן ההרפתקאות המבוסס על ספרו של אלכסנדר דיומא, "הרוזן ממונטה קריסטו". בסרט גילם קאביזל את דמותו הספרותית של הספן הצעיר אדמונד דאנטס, איש ישר ותמים, שחברו פרננד (גאי פירס) חושק גם באהובתו ובוגד בו; פרננד מביא לכליאתו הלא מוצדקת של דאנטס בכלא ל-13 שנים, ולאחר בריחתו מהכלא הוא נוטש את אמות המוסר שלו ומתרכז בנקמה באלו שרימו אותו, דרך לבישת דמותו של הרוזן ממונטה קריסטו העשיר והמסתורי.
סרט נוסף בו שיחק קאביזל באותה שנה היה המותחן "זהות שאולה", בו גילם את טום, קבלן מצליח ונשוי באושר, שפריצה אל ביתו מביאה לשרשרת של אירועים שמטלטלת את חייהם של בני הזוג. ב-2003 שיחק קאביזל בדרמה "אני דויד", בה גילם את יוהנסן, מורו וחברו של דייוויד, ילד בן 12 למוד סבל וייסורים, שכלוא במחנה עבודות כפייה קומוניסטי.
בשנת 2004 שיחק קאביזל בסרט של מל גיבסון, "הפסיון של ישו". בסרט גילם קאביזל את דמותו של ישו בשעותיו האחרונות לפני רציחתו וצליבתו בידי הרומאים.
כמו כן גילם קאביזל את דמותו של בובי ג'ונס, הנחשב לשחקן הגולף הטוב בכל הזמנים, בדרמת הספורט הביוגרפית "בובי ג'ונס: רצף של גאונות". בנוסף שיחק קאביזל במותחן הבדיוני "בסוף הדרך".
ב-2006 שיחק קאביזל במותחן האקשן הבדיוני של טוני סקוט "דז'ה וו", בו גילם את קארול אורסטדט, אדם פיקח אשר כועס על הממשל האמריקאי על כך שדחו את בקשתו לשרת בכוחות המארינס. ב-2008 שיחק במותחן ההרפתקאות הבדיוני "נחיתה רכה", בו גילם את קיינן, אדם אשר נוחת מעולם רחוק בכדור הארץ בזמן תקופת הוויקינגים, מגלה להם את הטכנולוגיה המתקדמת שלו ומנהיג קבוצת לוחמים במטרה להרוג חייזר אשר מאיים על חייהם.
ב-2009 שיחק בגרסה המחודשת לסדרת הטלוויזיה משנות ה-60, "האסיר".
בשנת 2014 שיחק קאזיבל בסרט "כשהמשחק עומד מלכת" (When the Game Stands Tall) את דמותו של בוב לדואר(Bob Ladouceur), מאמנה של קבוצת הפוטבול של תיכון דה לה סאל, שמחזיקה ברצף הניצחונות הגדול ביותר בפוטבול תיכונים- רצף שבו במשך 12 שנים קבוצת התיכון של דה לה סאל לא הפסידה אף משחק.
החל מ-2011 עד 2016, שיחק קאביזל בסדרה "מבוקש" בתפקיד ראשי את דמותו של ג'ון ריס, סוכן CIA לשעבר שגויס בידי מתכנת על בשם הרולד פינץ' (מייקל אמרסון) לשם התערבות ומניעת מעשי רצח המתרחשים בעיר ניו יורק, הנחשפים כבר משלב התכנון הודות לטכנולוגיית מעקב חדשנית שפיתח פינץ'.
חיים אישיים
בשנת 1996 נישא לבת זוגו, קארי ברוויט, מורה לאנגלית. לזוג שלושה ילדים מאומצים מסין הלוקים בסרטן המוח.
קאביזל ואשתו הם קתולים אדוקים.
חוק שירות ביטחון
חוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשמ"ו-1986 הוא החוק המסדיר את ההוראות בדבר גיוס לצה"ל. החוק הוא ממשיך דרכם של חוק שירות ביטחון, התש"ט-1949 ושל חוק שירות ביטחון [נוסח משולב], התשי"ט-1959. עם חקיקתו של חוק שירות המילואים בשנת 2008, עברו אליו מרבית ההוראות העוסקות בשירות המילואים, ואילו בחוק שירות ביטחון נותרו הוראות העוסקות בשירות סדיר והוראות כלליות שרלוונטיות לשני סוגי השירותים.
היסטוריה
"חוק שירות ביטחון" המקורי התקבל בכנסת ב-8 בספטמבר 1949. על פי החוק שירות הגברים היה לשנתיים (בין גיל 18 ל-49) ולנשים שנה (בין גיל 18 ל-34).
תחולת החוק
ההגדרה "מיועד לשירות ביטחון" מתייחסת לכל אזרח או תושב קבע שטרם התייצב לשירות סדיר או שירות מילואים. המדובר בגברים ובנשים בני 16 וחצי ומעלה, שטרם התייצבו לשירות ביטחון, ולא קיבלו פטור משירות ביטחון מחמת גיל. אזרחים ותושבים אלה הם האנשים שניתן לקרוא להם לרישום ולבדיקה לפני גיוס לצה"ל.
ההגדרה "יוצא צבא" מתייחסת לכל מי שניתן לקרוא לו לגיוס לצה"ל, בין אם לשירות סדיר ובין אם לשירות מילואים. המדובר בגברים ובנשים בני 18 ומעלה, שלא קיבלו פטור משירות ביטחון מחמת גיל. הביטוי "יוצא צבא" שאוב מספר במדבר, בו נאמר "מבן עשרים שנה ומעלה, כל-יוצא צבא בישראל-תפקדו אותם לצבאותם, אתה ואהרון" (א', ג').
חישוב גילים
לחוק מסדיר את אופן חישוב הגילים לצורך הוראותיו השונות, שבהן יש חשיבות לגילו של אדם. בכל ההוראות שבהן יש התייחסות לעניין הגיל, נקבע הגיל לפי לוח השנה העברי.
בעבר נקבעה חזקה לפיה כל מי שהגיע לגיל מסוים מיום א' בתשרי ועד יום כ"ט באדר יראו אותו כאילו הגיע לאותו הגיל בא' בתשרי, ואילו כל מי שהגיע לגיל מסוים אחרי יום א' בניסן יראו אותו כאילו נולד בא' בניסן. למעשה, במקרים אלה, נקבע גילו של אדם כמוקדם בתקופה של עד חצי שנה מגילו האמיתי. ב־2004 תוקן החוק כך שחזקת הגילים לא תחול לגבי ההגדרה "יוצא צבא", כלומר, לגבי הגיל המינימלי בו ניתן לקרוא לאדם לשירות ממש, כדי למנוע שירות של קטינים בצבא ולהתאים את חוקי המדינה לפרוטוקול האופציונלי לאמנת האו"ם בדבר זכויות הילד בעניין מעורבות ילדים בסכסוך מזוין. ב־2010 בוטלה כליל חזקת הגילים בטענה שאין בה עוד צורך, ומאז החישוב נעשה לפי גילו המדויק של אדם (לפי הלוח העברי), והגיל המינימלי להגדרה "מיועד לשירות ביטחון" הוקדם בהתאם מ-17 ל-16.5 (גיל הגיוס נותר 18).
התייצבות לרישום ולבדיקה
לחוק מסדירים את הליכי הבדיקה והמיון הקודמים לגיוס עצמו. החוק מסמיך את שר הביטחון למנות פוקדים, שרשאים לקרוא למיועדים לשירות ביטחון לשם רישום בלשכות הגיוס, ולשם בדיקות רפואיות. בסיומה של הבדיקה הרפואית, נקבע האם המיועד לשירות ביטחון כשיר לשירות, בלתי כשיר באופן קבוע לשירות, בלתי כשיר ארעית לשירות, או כשיר לשירות בתנאים מיוחדים. רק מיועד לשירות ביטחון שנמצא כשיר לשירות (כולל בתנאים מיוחדים) יזומן לגיוס. החוק מאפשר גם לחייב את המועמד בקבלת חיסון נגד מחלות שונות. בצד זאת, קובע החוק כי מי שנפגע כתוצאה מהחיסון, יוכר כנכה צה"ל, אף שהפגיעה נגרמה לו עוד בטרם החל בשירות.
הגיוס
חובת הגיוס לצה"ל הקדימה אף את חוק שירות ביטחון הראשון מ-1949, והיא נקבעה בתחילה בפקודת צבא-הגנה-לישראל, עליה חתם דוד בן-גוריון כראש הממשלה הזמנית ב-31 במאי 1948. סעיף 2 לפקודה קובע כי "במצב חירום יונהג גיוס חובה לצבא-הגנה-לישראל על כל שירותיו. גיל חייבי הגיוס יהיה כפי שייקבע על ידי הממשלה הזמנית". מצב חירום הוכרז עוד קודם לכן (ועודו בתוקף).
גיל הגיוס
באופן פורמלי, מסמיך החוק לקרוא לשירות סדיר גברים מגיל 18 עד גיל 29 ונשים מגיל 18 עד 26, וכן רופאים ורופאי שיניים מגיל 30 עד 38 ורופאות שיניים מגיל 27 עד 38. בפועל, רוב המתגייסים הם בגילאי 18–19.
משך השירות
באותו סעיף קיימים הסדרים נוספים לגבי מי שהתגייס בגיל מאוחר יותר. מי שגילו מעל 27, או שהוא רופא עד גיל 34, לשר הביטחון ניתנה הסמכות לקרוא לו לשירות של שנתיים (באותה הוראת שעה הוארכה תקופה זו לשנתיים וחצי), וכן ניתנה לו הסמכות לקרוא לרופאים עד גיל 38 לשירות של שנה (ובהוראת השעה נקבעה תקופה של שנה וחצי). התקופה המרבית לעולים חדשים שעלו לאחר גיל 27 עומדת על שנה וחצי.
לחוק קובע כי אם חייל נכלא במהלך שירותו בשל פסק דין של בית דין צבאי או קצין שיפוט בכיר, לא תחושב תקופת הכליאה במשך השירות שלו, אלא אם כן נקבע בפסק הדין אחרת. למעשה, שירותו הסדיר של אותו חייל יוארך בתקופה בה נכלא (בסלנג הצבאי מכונה הארכת התקופה "דפוק"). הוראות דומות חלות לגבי מי שנפקד מהשירות, למשך התקופה בה היה נפקד.
גיוס נשים
בדיוני הכנסת בנוגע לגיוס הנשים לצבא, סערו הרוחות. דוברים רבים ניסו לגייס את המשפט העברי לעמדתם. המתנגדים ציינו את הכלל "לא יהיה כלי גבר על אישה" והתומכים הביאו את דברי רש"י במקום "לא אסרה התורה אלא לבוש המביא לידי תועבה". בסופו ל דבר, הובאו שני פסוקים נוספים שיחדיו מחייבים את שוויון הזכויות והחובות במדינה "ואהבת לרעך כמוך" ו"הקם תקים עמו".
לחוק קובע כי תקופת השירות לנשים תעמוד על שנתיים, ולגבי רופאות מעל גיל 35 נקבעה התקופה המרבית על שנה. מאחר שהסמכות שהוקנתה לשר היא גבול עליון, הוא רשאי לקבוע גם תקופות קצרות יותר. ואכן, בתקופות מסוימות נקבע משך השירות לנשים על 21 חודשים.
בשנת 2000 נוסף, שעניינו שוויון בשירות. את הוספת הסעיף יזמה נעמי חזן בעקבות פרשת אליס מילר, והוא קובע את העיקרון לפיו לכל אישה יש זכות שווה לזכותו של גבר למלא תפקיד כלשהו בשירות הצבאי, אלא אם כן הדבר מתחייב ממהותו ומאופיו של התפקיד. מאחר שתפקידים רבים דורשים תקופת הכשרה ממושכת, קובע הסעיף כי שר הביטחון יוסמך לקבוע, באישור ועדת החוץ והביטחון, רשימה של תפקידים שאליהם יוכלו נשים להתנדב לתקופה של 3 שנים, כמו עמיתיהן הגברים. התפקידים, המנויים בתקנות שירות ביטחון (קביעת תפקידים לשירות נשים בהתנדבות), התשס"א-2001, כוללים בין היתר תפקידים אלה: טייסת, לוחמת בחיל התותחנים, לוחמת במשמר הגבול, לוחמת ביחידת עוקץ, פקחית טיסה, כתבת צבאית, תוכניתנית ועוד.
שירות במסגרות אחרות
במשך השנים שירתו חיילים גם במסגרות שונות מחוץ לצה"ל, בתפקידים כגון מדריכות טיולים בחברה להגנת הטבע, מורות חיילות או שוטרים במשמר הגבול. החל משנות ה-90 התעוררו ספקות באשר לעצם קיומה של סמכות לקרוא לשירות במסגרות מחוץ לצה"ל. כתוצאה מכך, נערכו מאז 1995 תיקונים שונים בחוק, שהסדירו את הסמכות לקרוא לשירות ביטחון גם מחוץ לצה"ל. במקביל, תוקן גם, שהסמיך את הממשלה להקים כוחות מזוינים, ונקבע בו כי נוסף על הגנת המדינה, יורשו כוחות אלה לבצע פעולות גם לשם השגת יעדיה הביטחוניים והלאומיים של המדינה.
מסגרות לא צבאיות בתוך צה"ל
מאפשר להקצות שנה משירותו הצבאי של חייל לשם הכשרה חקלאית, ו מסדיר שמירה על גרעינים התיישבותיים. מכוחם של סעיפים אלה מוסדר השירות בנח"ל. השילוב בין הגיוס הצבאי לגיוס החקלאי בורך בדיוני הכנסת הן כשילוב שיעודד את רוח ההתיישבות והן בהגדרה והתיחום של מטרות הצבא, שלא יזלוג לאזורים אזרחיים. יש הסבורים כי נוסחם הארכאי של סעיפים אלה אינם תואמים את פעילותו של הנח"ל כיום, ולמעשה לחלק מפעילויות הנח"ל כיום אין תוקף חוקי. בשנת 2005 יזמה הממשלה תיקון לחוק שירות ביטחון, שבו הציעה לנסח מחדש סעיפים אלה, כדי שיתאמו את המצב הקיים בפועל. הצעה זו טרם אושרה.
משמר הגבול, משטרה ובתי סוהר
מסדיר את השירות במשמר הגבול. מטרות פעולותיו של משמר הגבול הן ביטחוניות, אך מבחינה ארגונית הוא אינו מהווה חלק מצה"ל אלא מהמשטרה, ועל כן התעורר הצורך להסדיר שירות זה במפורש. מאחר שהמשרתים במשמר הגבול מוגדרים כשוטרים, נקבעו ב הוראות שנועדו להבחין בינם לבין יתר השוטרים, ושאינן רלוונטיות אליהם כמי שמשרתים בשירות חובה, כגון הוראות הנוגעות לפיטורים, התפטרות ושחרור מהשירות.
מסדיר את גיוסם של חיילים לשירות במשטרת ישראל (שח"ם). סעיף זה נוסף ב-1995, ובתחילה, נקבע כהוראת שעה לשנתיים, מתוך ההכרה בכך שיש בעייתיות בגיוס חיילים למטרות שאינן ביטחוניות טהורות. משום כך, נקבע גם כי ניתן לגייס חיילים רק ליחידות במשטרה שעיקר פעילותן הוא ביטחון המדינה ותושביה, וכן ניתנה האפשרות לחיילים שהוצבו במשטרה לסרב להצבתם בה ולעבור למסגרת פנים-צה"לית. בנוסף, נקבע כי מספר המוצבים במשטרה יהיה מוגבל, ויובא לאישור הממשלה וועדת החוץ והביטחון של הכנסת. מאז 1995, הוארכה הוראת השעה 11 פעמים.
מסדירים את גיוסם של חיילים לשירות בתי הסוהר (סוהרי חובה). הסדר זה נקבע אף הוא כהוראת שעה לשלוש שנים, בשנת 2005, בסמוך להעברת האחריות על בתי הסוהר המיועדים לאסירים ביטחוניים בלבד (קציעות, מגידו ועופר) מצה"ל לשירות בתי הסוהר. המגבלות שנקבעו לגבי הצבת חיילים במשטרה נקבעו גם כאן - השירות הוגבל ליחידות של שירות בתי הסוהר שתפקידן הוא אבטחה של בתי סוהר המשמשים להחזקת אסירים ביטחוניים בלבד, ולצורך אבטחתם של אסירים כאמור וליווים, למי שהוצב כסוהר חובה ניתנה הזכות לסרב להצבה, ומספר המוצבים בכל שנה טעון את אישור הממשלה וועדת החוץ והביטחון. אף שבחוק נקבע כי החיילים יוכלו להיות מוצבים רק בבית כלא ביטחוניים, בפועל, שירתו חיילים רבים גם בבתי כלא אחרים. זאת, משום שמשיקולים ארגוניים, העביר שירות בתי הסוהר אסירים ביטחוניים רבים לאגפים ביטחוניים בבתי הסוהר בהם כלואים אסירים פליליים. רק בשנת 2009 תוקן החוק שאיפשר את הצבתם של החיילים גם באגפים הביטחוניים של בתי הסוהר המעורבים. באותו תיקון נקבע גם כי ניתן יהיה להציב חיילים גם בתפקידים של שירותי מינהלה הנוגעים לארגון כוח אדם וטיפול בפרט שיינתנו רק לאותם חיילים, כלומר רכזי כוח אדם ומש"קי ת"ש. מאז נחקקה הוראת השעה ב-2005, היא מוארכת מדי מספר שנים.
שירות מוכר
במקביל לתיקון שאפשר שירות במשטרה, נוסף בשנת 1995 גם, המאפשר גיוס ל"שירות מוכר", שהוא אחד משני אלה:
תיקון לחוק - סעיף 17א
בשנת 2020 נכנס לתוקפו תיקון מס' 23 לחוק - סעיף 17א - שלפיו חייל שהתגייס לצה"ל ונקבע לו פרופיל רפואי של 24, בעקבות תאונה, מחלה או מקרה אחר, ייחשב "לא כשיר זמנית" ושירותו הצבאי יימשך שלושה חודשים נוספים מרגע האבחון. אפשרות נוספת עבור החייל היא להשתחרר באופן זמני, כלומר להשתייך לרשימה מקובצת (קרי ר"מ 2) עד שישוב להיות כשיר רפואית לשירות צבאי.
ביקורת
שירותם של חיילים במסגרות שאינן צבאיות-ביטחוניות הוא עניין שנוי במחלוקת. המתנגדים להסדרים אלה סבורים כי פגיעה קשה בחירויות יסוד לתקופה ממושכת, כפי שמתבצעת בגיוס אזרחים בכפייה, יכולה להיות מידתית רק כאשר היא מאוזנת עם האינטרס הביטחוני, אך לא עם מטרות אחרות. לטענתם של המבקרים את ההסדרים, השיקול האמיתי העומד מאחורי השימוש בחיילים במסגרות אחרות הוא תקציבי (הרבה יותר זול להעסיק חיילת כמזכירה בלשכת שר הביטחון או כמורה בפריפריה, מאשר להעסיק אדם במשרה מלאה), וככזה, אין בו כדי להצדיק שימוש בחיילים.
סמכות כללית
לחוק הוא סעיף סל, המאפשר לשר הביטחון לפטור אזרחים ותושבים "מטעמים הקשורים בהיקף הכוחות הסדירים או כוחות המילואים של צבא-הגנה לישראל, או מטעמים הקשורים בצרכי החינוך, ההתיישבות הביטחונית או המשק הלאומי, או מטעמי משפחה או מטעמים אחרים" משירות סדיר או משירות מילואים, או לדחות את התייצבותם או שירותם.
בעבר, נעשה שימוש בסעיף זה כדי לדחות את שירותם של בחורי ישיבות, בהסתמך על התיבה "מטעמים אחרים", דחייה שהפכה לפטור משירות כאשר הגיעו לגיל המתאים. במרוצת השנים הוגשו עתירות רבות לבג"ץ, בטענה כי הסדר זה פוגע בשוויון. העתירות נדחו מנימוקים שונים, אך בשנת 1998 קיבל הרכב של 11 שופטים עתירה בעניין. את פסק הדין כתב אהרן ברק, בו הוא קובע: השופט מישאל חשין אף גרס כי פגיעה כזו בשוויון לא תוכל לעמוד גם אם תיקבע בחוק של הכנסת. בעקבות פסיקת בג"ץ הוקמה ועדת טל, שמסקנותיה הובילו לחקיקת חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, התשס"ב-2002 (שנודע בשם "חוק טל"), שהסדיר את דחיית שירותם של בחורי הישיבות במודל דומה. בשנת 2012 קבע בג"ץ כי גם ההסדר הקבוע בחוק טל פוגע בשוויון (ואינו עומד בדרישות פסקת ההגבלה המצויה בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו), והורה שלא להאריכו לאחר פקיעת תוקפו באוגוסט 2012. בתיקון מס' 19 לחוק נוסף לו פרק ג'1: שילוב בוגרי ישיבות ומוסדות חינוך חרדיים, ובתיקון מס' 21 הוכנסו תיקונים אחדים לפרק זה. ב-12 בספטמבר 2017 פסק בג"ץ שיבוטל פרק ג'1 לחוק שירות ביטחון ובטלותו תיכנס לתוקף כעבור שנה ממתן פסק הדין (זמן המאפשר לכנסת לחוקק חוק מתוקן).
פטור מחמת גיל
הוא סעיף שקובע את גיל הפטור משירות ביטחון. מאחר שלגבי שירות סדיר נקבעו הוראות ספציפיות, הוא רלוונטי יותר עבור שירות מילואים. מאז ה-1 באוגוסט 2008 עומד גיל הפטור על 40 לחייל, 45 לקצין, ובמקצועות ובתפקידים מסוימים שקבע שר הביטחון באישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת - 49. בעבר עמד גיל הפטור על 54 לגברים ו-38 לנשים.
נשים
מקנה פטור משירות ביטחון לאמהות ולנשים הרות. נשים נשואות פטורות משירות סדיר, אך לא משירות מילואים. כמו כן, סעיף קטן ג', מקנה לנשים בלבד אפשרות לקבלת פטור מטעמי מצפון.
פטור מטעמי הכרה דתית
לחוק פוטר משירות ביטחון מיועדת לשירות ביטחון שמצהירה בפני שופט או דיין בבית דין רבני כי: (1) טעמים שבהכרה דתית מונעים אותה מלשרת שירות ביטחון, (2) כי היא שומרות על כשרות ו(3) כי היא אינה נוסעת בשבת. הקלות בה ניתן להשיג פטור זה הביאה לשימוש נרחב בו לשם הימנעות מגיוס, ואף דובר צה"ל ציין כי "צה"ל ער לכמות ההולכת וגדלה של נשים המקבלות במרמה פטור משירות מטעמי הכרה דתית".
בניגוד לפטורים אחרים, שמרגע שניתנו, ניתן לבטלם בכל עת, פטור מטעמי הכרה דתית ניתן לביטול רק אם מקבלת הפטור הורשעה בכך שהשיגה את הפטור באמצעות תצהיר כוזב. משכך, ביטול הפטור הוא הליך ממושך, ואכיפתו קשה עד בלתי אפשרית. בשנת 2012 אושר בכנסת תיקון שיזמה הממשלה לחוק, ולפיו חובת המיועדת לשירות ביטחון שקיבלה פטור לפי סעיף זה, לדווח מיד לפוקד אם חדל להתקיים אחד התנאים שהצהירה עליהם במהלך תקופת הקריאה לשירות סדיר או במהלך שנתיים לאחר מסירת התצהיר. התיקון הוסיף הוראת שעה לקביעת הליך לביטול הפטור על ידי בקשה של פוקד שתוגש לוועדה מיוחדת, אך טרם הותקנו תקנות ליישום הוראת השעה ולכן היא לא נכנסה לתוקף.
מיעוטים
הפטור של ערביי ישראל אינו מוסדר בסעיף בחוק, והוא בא לידי ביטוי בכך שמלכתחילה לא מזמן אותם הפוקד לרישום ולבדיקה. כאשר ניתנו לראשונה פטורים לאוכלוסייה הערבית ב-1949, התנגדו לכך אף כמה מראשי הציבור הערבי, וחבר הכנסת תופיק טובי ממק"י כינה זאת "אפליה גזעית". ב-1954 נערך משרד הביטחון לאפשרות גיוסם של ערבים, ואף נמצאו כ-20 אלף ערבים שהביעו עניין בכך, אך הרעיון ירד מהפרק עקב התנגדות זקני העדה. חובת הגיוס הוחלה על הגברים הדרוזים החל מ-1956 ועל הגברים הצ'רקסים החל מ-1958 (נשים דרוזיות וצ'רקסיות פטורות מגיוס חובה).
עונשין
קובע כי מי שלא מילא חובה המוטלת עליו בחוק או לפיו וכן מי שמסר ביודעין ידיעה כוזבת, צפוי לעונש של שנתיים מאסר. לפי, אם העבירה נעשתה בכוונה להשתמט משירות ביטחון, צפוי לעונש מרבי חמש שנות מאסר. עונש דומה צפוי למי שחיבל או הטיל מום בגופו, או הניח לאדם אחר לחבל או להטיל בו מום, בכוונה לפגוע על ידי כך בכושרו הרפואי.
עבירה נוספת קבועה, ולפיה מי שדרש או עשה שימוש בנתונים שעניינם מידת התאמתו של אדם לשירות הצבאי, או במסמך צבאי הקובע כושר לשירות צבאי או את מידת ההתאמה לשירות, מבלי שהדבר הותר לו בחוק, יהיה צפוי לקנס של עד 28,800 ש"ח.
ניר פרידמן
ביוגרפיה
פרידמן נולד, גדל והתחנך בתל אביב. בין השנים 1986–1989 היה חבר ב"להקת צעירי תל אביב", יחד עם הלהקה הופיע כזמר וכשחקן במספר מסגרות, בין היתר בתוכנית הבידור "זהו זה!" שם הייתה ללהקה פינה קבועה ובסדרת הטלוויזיה "החופש האחרון", הסדרה הראשונה בהשתתפות הלהקה, אשר שודרה בשנת 1989.
לאחר שרותו הצבאי בלהקת פיקוד צפון שיחק בסדרות הטלוויזיה "עניין של זמן", "קפה פריז" ו"פלורנטין".
במקביל למשחק, פתח פרידמן בקריירה כזמר. תחילה הקים ב-1993 את להקת הרוק "השוונג של הפיתה", יחד עם אלעד קרן, נעם רוקח ורן שמעוני. ב-1993 זכתה הלהקה במקום הראשון בתחרות להקות צעירות במועדון הרוק הידוע רוקסן, בעקבות הזכייה הוחתמה הלהקה בחברת הד ארצי. האלבום הראשון והיחיד של הלהקה, "עכשיו בחנויות", יצא בשנת 1995 וזכה להצלחה רבה ומתוכו בלט הלהיט "אוכלת מהצד" (אשר כתב והלחין אלדד זיו).
ב-1999 הקים יחד עם השחקנית אסי לוי את הצמד "מונטנה". באותה השנה הוציא את אלבומו הראשון כסולן, "מסתובב בשכונה שלי", שלא זכה לרמת ההצלחה של אלבום הלהקה "השוונג של הפיתה", אולם בלט ממנו השיר "פרחים לבנים". כמו כן הוא הפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של אורי בנאי "פרפרים".
בשנת 2000 במקביל למשחקו בסדרה "פלורנטין" הוא הוציא את הסינגל "חי בפלורנטין".
בשנת 2006 השתתף בסדרת הטלוויזיה "ילדות רעות", והשתתף בעונה השלישית של הסדרה "השיר שלנו".
בשנת 2007 הוציא את אלבומו השני כסולן, "אפס מעלות".
כמו כן משמש פרידמן כקריין בפרסומות ברדיו ובטלוויזיה. השתתף גם בדיבוב סדרות שונות, ביניהן "סיפורי ספר הג'ונגל" (קא), "פאוור ריינג'רס" (גולדאר וארני), "האופנוברים ממאדים" (בור גריז) ו"ספיידרמן" (הארי אוסבורן ואביו, ניק פיורי, המעניש, קרנג' ובלייד).
בשנת 2012 שב לשחק בסדרה "עניין של זמן" את דמותו של ניר בן-בנישתי.
בשנת 2016 השתתף בעונה השביעית של סדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים+".
חיים פרטיים
מאז 2004 פרידמן בזוגיות עם השחקנית שחר רוזנצוויג הצעירה ממנו ב-14 שנה, ולהם שתי בנות.
התגורר במשך שלוש שנים במושב חד נס ברמת הגולן, ובשנת 2016 חזר להתגורר שוב בתל אביב.
שבועת האחים ההוראטים
שבועת האחים ההוראטים (בצרפתית: Le Serment des Horaces) הוא ציור מאת הצייר הצרפתי ז'אק-לואי דויד.
היצירה נחשבת בעיני ההיסטוריונים של האמנות כסנונית הראשונה המבשרת את בוא עידן הנאו-קלאסיקה. עידן זה הוא כינוי של הסגנון האמנות הרשמי שהיה בצרפת במחצית הראשונה של המאה ה-19 (1790–1840). שכן, האמנות הצרפתית בסוף המאה ה-18 ובראשית המאה ה-19 הושפעה מאוד מהמהפכה הצרפתית ומהרעיונות שהובילו אליה.
העבודה מציגה נושא פטריוטי ובעל מוסר גבוה, המספר את הסיפור מהמאה ה-7 לפנה"ס על שלושת הבנים של פוליבוס הוראטיוס, שמת במאבק בין רומא לאלבה לונגה. כאשר הוראטיוס מרומא משביע את בניו בחרב להילחם במשפחה מאלבה. האמהות והאחיות דואגות ובוכות לשלומם של הבנים. המשפחה היריבה הייתה קשורה למשפחת האימהות ולכן הנשים אבלות כי הן יודעות שיאבדו אח או בעל. אחד האחים ניצל, אך הרג את אחותו מכיוון שהיא בכתה על אחד מהאויבים שמתו בעקבות הקרב, לו הייתה מאורסת. הוא הורשע על רצח בן המשפחה אך נמחל לו עקב רצון העם. האמן מתאר את האחים שנשבעים לחרב ומתאחדים כאיש אחד למען אותה המטרה. הם מאמינים בצדקתם כאשר טובת המדינה היא עליונה וקודמת לשיקולים אישיים ואפילו קודמת למשפחה.
שבועת ההוראטים נחשבת לפעמים כהתבטאות הברוכה ביותר של הנאו-קלאסיציזם בציור. כל אחד משלושת האלמנטים שבציור (הבנים, האב, הנשים) ממוסגר בחלק של הארקדה, והדמויות ממוקמות במעין במה צרה. דויד חילק את התמונה בין דמות האב, בין האחים, ובין דמויות הנשים. נקודת המגוז של הציור ממוקדת בחרבות שהוראטיוס נותן לבניו.
בזמן ששני האחים שמאחור מחזיקים את החרבות שלהם ביד שמאל, האח הקדמי מחזיק את החרב ביד ימין ועמה הוא נשבע. נראה שדויד התכוון ליצור הרמוניה בין הדמויות ביצירה, אך רבים שמו לב לפרט זה והיו ששיערו שהאח הנמצא מלפנים יהיה זה שישרוד בקרב. החרבות המנצנצות בציור, בנוסף לזוויות הידיים המחזיקות אותן, יוצרות מעין משולש הרמוני.
חדשות BBC בעשר
חדשות BBC בעשר (BBC News at Ten או בשם הרשמי: BBC Ten O'Clock News) היא תוכנית הדגל של חדשות הערב עבור ערוצי הטלוויזיה הבריטיים BBC One ו-BBC News. את התוכנית מגישים יו אדוארדס ופיונה ברוס. התוכנית משודרת מדי יום בשעה 22:00 ב-BBC One.
היסטוריה
"חדשות BBC בעשר" הושקה ב-16 באוקטובר 2000, והחליפה את התוכנית "BBC Nine O'Clock News", שעלתה לאוויר כבר ב-14 בספטמבר 1970. המגישים בהשקה שלה היו מייקל בורק ופיטר סיסונס. המעבר לשעה 22:00 היה תגובת נגד להחלטה השנויה במחלוקת של "חדשות ITV", אשר שידרו מגזין חדשות של 20 דקות בשעה 22:00 ב-22 בינואר 2001, תוך כדי התנגשות חזיתית עם ה-BBC. אולם, לבסוף הפכה "חדשות BBC בעשר" לתוכנית הפופולרית יותר. המגזין של ITV נפגע כתוצאה מתזמון לקוי, וב-2 בפברואר 2004 הועבר לשעה 22:30. בשנת 2008, ITV החזירו את "News at Ten" אשר נותר לשמש כמתחרה העיקרי של ה-BBC. בורק וסיסונס עזבו את ה-BBC Ten O'Clock News ב-19 בינואר 2003 כדי לפנות מקום למציגים יו אדוארדס ופיונה ברוס. כדי לסמן את זה תחלופת המגישים, ב-20 ינואר 2003 בו אדוארדס וברוס התחילו להגיש נעשה עיצוב מחדש של אולפן החדשות.
התוכנית, יחד עם ערוץ BBC News, עברה לבית השידור והחלה לשדר ב-High Definition ב-18 במרץ 2013.
לאחר חמישה חודשי ניסוי לקראת הבחירות הכלליות בבריטניה (2015), הוכרז כי '"BBC News at Ten" תוארך באופן קבוע בעשר דקות בין הימים שני וחמישי, מינואר 2016.
לימפוציט
לימפוציט הוא שם כולל לשלושה סוגים של תאי דם לבנים: תאי T, תאי B ותאי NK.