cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אוולאנש
ביוגרפיה בדיונית
באירועי "שלטון אפל", אוולאנש נראה על ידי גמביט במהלך המהומות האנטי-מוטאנטיות יחד עם ארג, וכשארס חשף את עצמו אוולאנש תקף אותו, רק כדי שארס יעלפו בחניקה. הוא נראה שוב כאשר הוא ומוטאנטים אחרים שותים לשוכרה בבר וכועסים שבני האדם מנסים למנוע לידות של מוטאנטים חדשים. מתפתחת קטטה ואוולאנש חסר המזל מוצא את עצמו נלחם בדאקן, בנו של וולברין, שחומק ממתקפותיו של אוולאנש בקלות וכמעט ומשפדו. פטרוס נלקח למעצר ביחד עם מוטאנטים נוספים שהשתתפו בפרעות עד שלבסוף הם משוחררים על ידי קבוצת אקס פורס. לאחר שחרורו פטרוס הופך לתושב האי אוטופיה.
במהלך עלילת "הפחד עצמו", סייקלופס קורא לאוולאנש לעזור להם לעצור את ג'אגרנוט, שנטל את אחד מפטישי האדמות הראויות והפך לקואורת' שובר האבן. אוולאנש משתמש בכוחותיו כדי ליצור תהום שקואורת' לא יוכל לחצות, אבל קואורת' יוצר גשר רוחני לעצמו, ועוקביו שטופי המוח חוצים למרות מאמצי אוולאנש. לאחר מכן, אוולאנש נחטף על ידי הגולגולת האדומה, ששטף את מוחו וגרם לאוולאנש לגרום להרס רב בעיר ניו יורק. לאחר שנאבק בקפטן אמריקה, אוולאנש התאבד בקפיצה מצוק בשליטתו של הגולגולת האדומה.
כוחות ויכולות
לאוולאנש היכולת העל-אנושית ליצור גלים סייסמיים חזקים מידיו, שגורמים לתופעות הרסניות. הגלים יכולים לגרום לחומר לא-אורגני להתנפץ או להתפורר לאבק, ובשנים האחרונות הראו גם השפעה על חומרים אורגניים. הגלים הסייסמיים יוצרים אפקטים הדומים לרעידות אדמה או מפולת כאשר הם מופנים לאובייקטים גדולים יותר, כמו בניינים או האדמה עצמה. אוולאנש אינו צריך לגעת באובייקט כדי להשפיע עליו, הוא יכול לכוון את הגלים כנגדו ממרחק מוגבל.
אוולאנש עצמו חסין לגלים שהוא יוצר. עם זאת, אם הגלים הסייסמיים מוחזרים אליו, הוא יפצע. כוחו של אוולאנש לא היה בעל השפעה על חומרים אורגניים בתחילה, כשההחזרים של הגלים הסייסמיים מחומרים אלו פצעו אותו, דבר שניתן לראות כשניסה לתקוף את הענק הירוק. למרות זאת, לאחרונה נראה שהדבר אינו כך, והוא מסוגל להשפיע על חומרים אורגניים.
כרגע לא ידועה מגבלה לגודל השטח עליו אוולאנש יכול להשפיע באמצעות הפעלת כוחותיו בבת-אחת. למרות זאת, גם אין הוכחה שהוא יכול ליצור רעידת אדמה שתשמיד עיר שלמה.
אוולאנש הוא לוחם פנים-אל-פנים מיומן ולמד לוחמה זו כשהיה חבר בכוח החירות.
אוולאנש לובש שריון מלחמה שמקנה לו חסינות מוגברת לפציעות, עד כדי הגנה ממוקש. כשהיה חלק מכוח החירות הוא השתמש ברדיו דו-כיווני כדי לתקשר עם שאר חברי הקבוצה.
עידן אפוקליפס
ב"עידן אפוקליפס" אוולאנש הוא אחד מהמוטאנטים הנבחרים שמיסטר סיניסטר ניגש אליהם והציע להם הזדמנות להצטרף ליחידת העילית שלו, "המשוטטים". אוולאנש, למרות זאת, סירב להצעות של סיניסטר, מה שגרם לכליאתו במתקני הרבייה של סיניסטר. במהלך ניסיון בריחה, אוולאנש נהרג וגופתו ניתנה לדארק ביסט לשם ניסויים.
בית אם
אוולאנש נראה כחבר בכוח ההסתערות של משטרת ניו-יורק הידוע כאחווה.
עולם המנגה של מארוול
אוולאנש הוא נינג'ה רצחנית, וחלק מהשבט של שאדוקאט, שתחת השליטה של מועדון הלפייר. הוא עובד עם פיירו ואייסמן. בעולם זה צורתו יותר נוקשה והוא יכול להאריך את זרועותיו ליצירת אילי ברזל.
אקסטר
אקסטר (באנגלית: Exeter) היא עיר בריטית, בירת מחוז דבון בדרום-מערב אנגליה. העיר שוכנת על גדות הנהר אקס, 60 ק"מ צפון-מזרחית לפלימות' ו-110 ק"מ דרום-מערבית לבריסטול. בעיר התקיים יישוב רצוף מאז התקופה הרומית. מרכזה ההיסטורי כלל שרידים רומאיים, מבנים נורמניים, קתדרלה גותית ומבנים ג'ורג'יאניים ומבחינת עושרה האדריכלי הייתה שנייה בדרום-מערב אנגליה רק לעיר באת'. אולם ההפצצות שספגה במלחמת העולם השנייה החריבו מבנים רבים ומבנים רבים נוספים ניזוקו, במקומם נבנו מבנים מודרניים. כיום מהווה העיר מרכז מחוזי למסחר, מנהל, חינוך ותחבורה.
גאוגרפיה
העיר הוקמה בנקודה בה זורם נהר האקס היורד מן הגבעות אל מישור הצפה. עבור המנווט בנהר מדרום (מכיוון הים) הייתה העיר הנקודה הטבעית לביצור לקראת כניסת הנהר אל בין הגבעות. התשתית הגאולוגית של רוב שטח העיר הוא אבן חול, בעוד מרכזה המוגבה מושתת על פקק געשי.
בתקופה הרומית
קיימות עדויות ליישוב במקום עוד מן התקופה הפרהיסטורית, אולם ההיסטוריה של העיר מתחילה בתקופה הרומית. שמה בלטינית היה איסקה דומנונירום (Isca Dumnoniorum), "איסקה" לפי תרגום ללטינית של שם הנהר הסמוך שהוראתו בברטונית הייתה "מלא דגים" ו"דומנונירום" כלומר "של (אזור) דבון". בשנת 55 לערך ייסדו הרומאים מבצר בנקודה, שהיה המעוז המבוצר הדרום-מערבי ביותר בבריטניה הרומית ושימש את הלגיון השני אוגוסטה. המקום הפך למרכז המנהלי והמסחרי של אזור דבון ומוזכר בחיבורו של תלמי "גאוגרפיה". בשנת 75 הפכה העיר לאזרחית, עם פינוי הלגיון מהמקום. שרידי בתי מרחץ מהתקופה נמצאים תחת קתדרלת אקסטר.
העיר ידעה שגשוג במחצית הראשונה של המאה ה-4 ובשטחה נמצאו אלפי מטבעות רומיים מהתקופה.
ימי הביניים
אין ידיעות לגבי העיר מאז נסיגת הרומאים ב-410 ועד 680, אז מציין חיבור אודות בוניפציוס הקדוש כי הוא התחנך במנזר באקסטר. העיר אוכלסה אז, ככל אזור דבון, על ידי הסקסונים ושמה בפיהם היה Escanceaster. ב-876 נכבשה העיר לשנה על ידי הדנים, עד ששוחררה על ידי המלך אלפרד הגדול. הבישוף ג'יימס אשר (בן המאה ה-16) זיהה את העיר המבוצרת Pensa vel Coyt שהוזכרה בחיבור היסטוריה בריטונום מן המאה ה-9 כאקסטר. ב-893 צרו הדנים על העיר אך הובסו על ידי אתלסטאן, מלך אנגליה. ב-1001 שוב ניסו הדנים לכבוש את העיר. בשנת 1003 הוענקה העיר לאמה מנורמנדיה, שהתירה לדנים להיכנס אליה. משנת 1048 הפכה העיר למושב בישוף.
לאחר הכיבוש הנורמני של אנגליה (1066) מרדה העיר נגד ויליאם הכובש, בהוראתה של גיתה תורקלסדוטיר, אמו של הרולד השני, מלך אנגליה. לבסוף נכנעה העיר ולא נהרסה בתמורה למס גבוה. ויליאם בנה בעיר את מצודת רוגמונט (Rougemont Castle) הנורמנית.
בתקופת האנרכיה (1136) שימשה המצודה את מתנגדיו של סטיבן, מלך אנגליה. בשנת 1130 התקיימו בעיר שבעה ירידים שנתיים, משנת 1231 התקיים בעיר יום שוק שבועי ובשנת 1281 דווח כי היא העיר היחידה בדרום-מערב אנגליה המקיימת שלושה ימי שוק בשבוע. ב-1238 נבנה גשר האבן הראשון על האקס. בשנים 1250 ו-1384 נפגעה העיר עקב שיטפונות בגאות נהר האקס על גדותיו. בשנת 1400 לערך נשלמה בנייתה של קתדרלת אקסטר, שהחלה כבר ב-1112.
המאות 16–18
ב-1537 הפכה העיר למחוז עצמאי קטן (County corporate). ב-1566 נכרתה תעלת אקסטר, נתיב המים המלאכותי העתיק ביותר בבריטניה, על מנת לאפשר מעבר ספינות גדולות יותר לעיר, תוך מעקף ביצות ושרטונות חול בנתיב הנהר. לפי המסורת, ב-1588 לערך בנו במספנות העיר את ספינות המלחמה שסייעו לצי הבריטי להביס את הארמדה הספרדית, בתמורה העניקה אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה לעיר את הרשות לשאת את המוטו Semper fidelis ("נאנמנה תמיד", בלטינית). מסורת אחרת מקשרת את המוטו לתמיכתה של העיר בצ'ארלס השני, מלך אנגליה בעת מלחמת האזרחים האנגלית (1650 לערך), מסורת זו נתמכת בעובדה שהמוטו מופיע בכתב לראשונה רק ב-1660. איש האשכולות האיטלקי לורנצו מגלוטי (Lorenzo Magalotti), שביקר בעיר ב-1665 ציין שהיא מרכז סחר עשיר בצמר ובבדים.
ב-1778 הוקם הגשר השני על נהר האקס, הקרוי "הגשר הג'ורג'יאני".
המאה ה-19
עם ראשית המהפכה התעשייתית ניצלה העיר את נהר האקס מהיר-הזרימה לרתימת המים לאנרגיה עבור מכונות לעיבוד צמר ומכונות אריגה והשיגה יתרון תחרותי. אולם, התפתחות הקיטור כמקור אנרגיה פגע בהתקדמות העיר, שהייתה מרוחקת מאתרי כריית פחם. העיר נותרה מאחור ולא התפתחה תעשייתית במהלך המאה ה-19.
עם זאת, הפכה העיר למרכז תחבורתי עקב תנופת כריית רשת תעלות באזור. ב-1844 הונחה מסילת הרכבת הראשונה מטעם חברת "בריסטול ואקסטר" של איזמבארד קינגדום ברונל ונחנכה תחנת הרכבת סנט דייוידס. חברת הרכבות של דרום דבון האריכה את הקו עד פלימות' וחברת לונדון ודרום-מערב סללה מסילה שקישרה את אקסטר עם לונדון. ב-1880 לערך נוסדה תחנת כוח הידרואלקטרית שסיפקה חשמל לעיר.
המאה ה-20 וה-21
ב-1905 נבנה גשר חדש, עשוי יצקת (ברזל יצוק) מעל האקס, במקום הגשר הג'ורג'יאני שנהרס לשם כך וברחובות העיר החלו לנוע חשמליות.
במהלך מלחמת העולם השנייה הופצצה העיר במסגרת הבליץ (שנודע כ"בליץ בדקר", Baedeker Blitz) ב-23 באפריל וב-3 במאי 1942. ההפצצות הרסו חלקים נרחבים במרכז העיר, כולל מבנים היסטוריים רבים, בהם הקתדרלה שניזוקה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 נעשה מאמץ לשקם את מרכז העיר במהירות, תוך סילוק ההריסות והמבנים הפגועים והקמת מבנים מודרניים, ללא ניסיון לשחזור או שימור המבנים ההיסטוריים וללא זיקה לבנייה המסורתית. אחת מתוצאות הבנייה החדישה באותה עת הייתה הקמת מרכז הקניות המודרני Princesshay במרכז העיר ההיסטורי. ב-1955 הוקמה אוניברסיטת אקסטר, על בסיס קולג'ים שהתקיימו בעיר מאמצע המאה ה-19.
ב-27 באוקטובר וב-3 בדצמבר 1960 נפגעה העיר קשות עקב שיטפון, דבר שהוביל להקמת מערך מחסומי שיטפונות שבנייתם החלה ב-1965 והסתיימה ב-1977. כחלק מהעבודות נבנו שני גשרי בטון על הנהר ב-1969 וב-1972 וגשר הברזל מ-1905 הועבר ממקומו ונשמר במקום אחר.
חוק המונומנטים הרשומים מ-1979 מגן על כל מרכז העיר מפני פיתוח בלית-מבוקר כאזור בעל חשיבות ארכאולוגית. מרכז העיר הוא אחד מחמשת מרכזי הערים ההיסטוריים בבריטניה המוגנים על ידי חוק זה (הערים האחרות הן קנטרברי, צ'סטר, הירפורד ויורק).
יהודי אקסטר
ב-1895 החיה צ'ארלס סמואלס את חיי הקהילה בעיר, הוא שימש כראש הקהילה עד 1944.
כלכלה
העיר מהווה מרכז תעסוקתי לסביבתה. נכון ל-2013, כ-35,000 מועסקים מגיעים אליה מדי יום לעבודה בעיר מיישובי הסביבה המהווים כ-28% מאוכלוסייתה הקבועה. המעסיקים העיקריים הם המטה הארצי של המשרד הלאומי למטאורולוגיה בבריטניה ומן הגדולים בעולם (Met Office) ואוניברסיטת אקסטר. זאת בנוסף למרכזי שירותים ומסחר המשרתים את כל אזור "לב דבון". קשרי התחבורה הטובים של העיר עם שאר חלקי המדינה וקרבתה לנמל התעופה הבינלאומי המתפתח (Exeter International Airport) הופכים אותה ליעד מועדף לעסקים. מרכזי הקניות בעיר כוללים סניפים של רשתות בינלאומיות ובריטיות גדוליות.
תחבורה
כביש M5 מחבר את אקסטר עם ברמינגהאם ועם כביש M4 בין לונדון לקארדיף.
ממזרח לעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי אקסטר (קוד IATA: EXT; קוד ICAO: EGTE), המשרת קווי טיסות פנים וטיסות שכר ליעדים קרובים באירופה, בעיקר של חברת ת'ומסון איירווייז לספרד ופורטוגל, הולנד ואירלנד.
תעלת אקסטר שימשה כנתיב מים מסחרי מאז כרייתה ב-1566 ועד המאה ה-19, כאשר שימוש מסחרי אחרון בה נעשה ב-1972. מאז משמשת התעלה בעיקר לנופש וקיט.
בתרבות
"ספר אקסטר" (Exeter Book או Codex Exoniensis) הוא קודקס מן המאה ה-10 הכולל אסופת שירה אנגלו-סקסונית שנתרם לספריית קתדרלת אקסטר ב-1072. זהו אוסף השירה הגדול ביותר באנגלית עתיקה שהגיע לידינו. הספר כולל גם כמעט 100 חידות.
ספר המס של אקסטר (Liber Exoniensis או Exon Domesday) הוא חלק מספר יום הדין הכולל את מרשם תשלומי המס של מחוזות דרום-מערב אנגליה: קורנוול, דבון, דורסט, סאמרסט ווילטשייר לשנת 1086.
ערים תאומות
הערים התאומות של אקסטר הן
אחוזת בני אבריקוסוב
אחוזת בני אבריקוסוב (ברוסית: Особняк Абрикосовых), המכונה גם '''הבית הראשי של אחוזת נ.א. קוסירב-אבריקוסוב''' היא אחוזה הממוקמת במוסקבה בכתובת: רחוב אוסטוז'נקה, מס' 51/10.
האחוזה בת קומה אחת נבנתה בסגנון אמפירי בעלת ארבעה עמודים ונבנתה בשנות 1820. היא נבנתה מחדש בשנת 1873 על פי פרויקט של האדריכל מיכאיל קלימנטייביץ' פוזירבסקי ובשנים 1914–1916 שופצה על פי פרויקט של סרגיי יגורוביץ' צ'רנישוב. האחוזה הייתה שייכת לשושלת הקונדיטורים אבריקוסוב במוסקבה.
כיום משמש המבנה את לשכת העיתונות של שירות ביון החוץ (לשכת יחסי ציבור ויחסיו עם תקשורת של שירות שירות הביון של הפדרציה הרוסית). בשנת 2010 הותקן בחזית המבנה לוח זיכרון לזכרו של קים פילבי.
כדורסל באולימפיאדת סיאול (1988)
זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתחרות הנשים ו- זכתה בתחרות הגברים בפעם השנייה בתולדותיה.
אנה צ'נסלור
אנה תיאודורה צ'נסלור (באנגלית: Anna Theodora Chancellor; נולדה ב-27 באפריל 1965) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה
צ'נסלור נולדה בריצ'מונד פרוור של לונדון, אנגליה.
היה לה תפקיד בולט בסדרה "קוואנה QC" (בכיכובו של ג'ון ת'או). היא מוכרת מתפקידה כ"פרצוף ברווז", חברתו של יו גרנט, בסרט "ארבע חתונות ולוויה אחת. תפקידים מוכרים נוספים שלה הם קרוליין בינגלי בעיבוד של ה-BBC לרומן "גאווה ודעה קדומה" משנת 1995, וקווסטולר רונטוק ב"מדריך הטרמפיסט לגלקסיה. בשנת 2005 היה לה תפקיד קבוע, כג'ולייט שו, בסדרת הדרמה הפופולרית "ספוקס של ערוץ BBC One. עוד השתתפה בסדרת הטלוויזיה "The Vice", ב-"Jupiter Moon", בסדרות "קריוקי" ו"לזרוס הקר" מאת דניס פוטר, בסרטו של ברנרדו ברטולוצ'י "החולמים", בסדרת הטלוויזיה "מגעים אסורים", עיבוד לרומן "לגעת בקטיפה" מאת שרה ווטרס, וכיכבה בקומדיה השחורה "סקס, רובים ופרברים". ב-2011 שיחקה בתפקיד משנה בסדרת המתח "The Hour" עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
חיים אישיים
בין השנים 1993 ל-1998 הייתה צ'נסלור נשואה לנייג'ל וילובי. ב-2010 התחתנה עם רדה דבה (Redha Debbah). יש לה בת אחת.
לויאליסטים (ארצות הברית)
לאחר שהפסידו במלחמה, כ-15% מהלויאליסטים (70,000-65,000 אנשים) נמלטו למושבות אחרות תחת שליטה בריטית, לבריטניה עצמה או לאמריקה הצפונית הבריטית (קנדה של ימינו). המתיישבים הדרומיים עברו בעיקר לפלורידה, שנשארה נאמנה לאימפריה הבריטית, ולקריביים, יחד עם העבדים שלהם. לויאליסטים צפוניים עברו לגור באונטריו, קוויבק, ניו ברנזוויק ונובה סקוטיה. הם קראו לעצמם "לויאליסטים של האימפריה המאוחדת". מרבית הלויאליסטים זכו לפיצוי כספי או קיבלו חלקת אדמה. לויאליסטים מוגלים קיבלו מהממשל הבריטי £3 מיליון פאונד או 37% מההפסדים שלהם. לויאליסטים שנשארו לגור בארצות הברית הצליחו לרוב לשמור על רכושם ולאחר מכן הפכו לאזרחים אמריקאים.
היסטוריונים משערים כי מתוך 2.0 מיליון המתיישבים הלבנים ב-1775, כ-20%-15% מהם היו לויאליסטים (400,000-300 גברים, נשים וילדים). המספר הזה אינו כולל מתיישבים שחורים או ילידים.
רקע
המהפכה האמריקאית הייתה מלחמה אזרחית שהתבססה על השליטה בשלוש עשרה המושבות. המלחמה פילגה משפחות שנאלצו לבחור בצד של הלויאליסטים או של הפטריוטים. מתיישבים רבים הרגישו גם אמריקאים וגם בריטים. רבים מהמתיישבים התנגדו למיסוי ללא ייצוג, אך לא היו מוכנים לשבור את אמונתם למלך או להילחם בחיילים הבריטים. רבים מהם קיוו לפיוס, ואולצו לבחור צד בסכסוך על ידי הפטריוטים.
ייתכן כי הפגישה הרשמית הראשונה בה השתמשו במונח "לויאליסטים" התרחשה בבוסטון, ב-28 באוקטובר 1775. הפגישה, שנערכה לבקשתו של הגנרל תומאס גייג', הלויאליסטים ייסדו את ארגון "הסוציאטורים הלויאליסטים המבקשים באחדותה של האימפריה".
המניעים ללויאליזם
לאונרד וודס, היסטוריון מאוניברסיטת ייל, זיהה שמונה מאפיינים של לויאליסטים שגרמו להם להיות שמרנים ונאמנים למלך בריטניה ולאימפריה הבריטית:
אנני סקוט דיל מונדר
אנני סקוט דיל מאונדר (באנגלית: Annie Scott Dill Maunder, 14 באפריל 1868 - 15 בספטמבר 1947) הייתה אסטרונומית ומתמטיקאית בריטית. מאונדר ידועה בעיקר בזכות עבודתה המשותפת עם בעלה אדוארד וולטר מאונדר וגילוייהם החדשניים בתחום האסטרונומיה, ובייחוד בנושא כתמי השמש. זכתה במספר פרסים כמו ההצטיינות המתמטית "טריפוס" (Tripos). על שמה נקראו תופעת המינימום של מאונדר אשר גילתה עם אדוארד, וכן טלסקופ חדשני אשר הוצב בגריניץ' בשנת 2018. בנוסף, כתבו בני הזוג גם ספר בשנת 1908 – "השמיים וסיפורם" (The Heavens and Their Story).
קורות חיים
אנני סקוט דיל ראסל נולדה בסטרביין, מערב טירון שבאירלנד ב-14 באפריל 1868. אביה, ויליאם אנדרו ראסל, היה כומר בכנסייה הפרסביטריאנית בסטרביין ואימה, הסי נסביט ראסל הייתה עקרת בית. לזוג היו שישה ילדים כאשר הילדה החמישית הייתה אנני. אנני סקוט דיל ראסל למדה בבית הספר ללימודי קולג' לנשים בבלפסט, שהפך מספר שנים לאחר מכן לקולג' ויקטוריה. היא קיבלה מלגה של שלוש שנים לקולג' גירטון שבקיימברידג' וב-1889 זכתה בהצטיינות המתמטית הנחשבת טריפוס (Tripos) אך לא הוענק לה תואר מכיוון שלנשים לא ניתנה הזכות לקבלת תארים עד השנה 1948.
בשנת 1895 אנני התחתנה עם אדוארד וולטר מאונדר אשר היה הממונה עליה במצפה הכוכבים בו עבדה. בעקבות נישואיה נאלצה להתפטר מתפקידה בשל האיסור באותה תקופה על נשים נשואות לעבוד בשירות הציבורי. אנני הייתה בת 27 ואדוארד, אלמן, היה כמעט בן 45 עם חמישה ילדים, לבני הזוג לא היו ילדים משותפים. אנני ערכה את כתב העת של האגודה האסטרונומית הבריטית וסייעה לבעלה בעבודתו על בסיס התנדבותי.
אדוארד וולטר מאונדר נפטר בשנת 1928, לאחר מחלה ארוכה. אנני נותרה בחיים כמעט 20 שנה אחרי מותו של אדוארד, והיא מתה בלונדון ב-15 בספטמבר 1947 בגיל 79.
בשנת 1915, לאחר שהוסר לבסוף האיסור על השתתפות נשים בארגון האסטרונומי המלכותי, הייתה סקוט דיל מאונדר האישה הראשונה להצטרף, יותר מ-20 שנה לאחר ששמה הוצע לראשונה כמועמדת לחברות בארגון.
קריירה
שנה לאחר סיום לימודיה עסקה סקוט דיל מאונדר בהוראה ולימדה נערות מתמטיקה. בעבודה זו, אנני הרוויחה שכר שאפשר לה לחיות ללא צורך בתמיכה כלכלית ממשפחתה או אנשים אחרים. בשנת 1891 עזבה את עבודתה בחינוך והצטרפה לצוות של מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ', לונדון, בתור "מחשבת". במסגרת תפקיד זה היא ביצעה חישובים מתמטיים מסובכים, צפתה בשמש דרך מצלמות חדשניות וצילמה אותה מדי יום. היא השתייכה למחלקה הסולארית ועבדה עבור שכר של ארבעה עד שישה ליש"ט לחודש, ירידה משמעותית בשכר ביחס לעבודתה הקודמת. סקוט דיל מאונדר אף כתבה על כך בזכרונותיה:
בעבודתה בעיקר סייעה לאדוארד וולטר מאונדר, ראש המחלקה הסולארית.
בשנת 1898, שלוש שנים אחרי חתונתם, נסעו בני הזוג מאונדר להודו לצפות בליקוי חמה. אנני צילמה את הקורונה השמשית במצלמה בעיצובה, וצילמה תמונה של סרט ארוך מאוד. בני הזוג לקחו חלק בשתי משלחות ליקוי נוספות, וסקוט דיל מאונדר נחשבה למומחית לצילום ליקויי חמה.
בשל מומחיותה, התבקשה סקוט דיל מאונדר להצטרף כצלמת למסע ליקוי חמה ללברדור מטעם ממשלת קנדה באוגוסט 1905. זו הייתה הפעם היחידה שהוצאותיה עבור השתתפות במסע מדעי שולמו על ידי הגוף המארגן. דווקא באותו מסע היה מזג האוויר מעונן, ולכן לא נצפו בו ליקויי חמה.
השם מאונדר מזוהה בדרך כלל עם "דיאגרמת הפרפר", המתארת את מחזור השמש במשך 11 שנים, ומראה כיצד קווי הרוחב של כתמי השמש משתנים עם כל מחזור. בנוסף, חקרו בני הזוג מאונדר תקופה בת כ-70 שנים מ-1645 עד 1715, באמצע עידן הקרח הקטן, כאשר כמעט לא נצפו כתמי שמש. הם הראו כי כאשר כתמי השמש נדירים, יש לכך השפעה ישירה על האקלים בכדור הארץ. מיעוט כתמי שמש גורם לאקלים קר, כפי שקרה בעידן הקרח הקטן. תופעה זו קרויה "המינימום של מאונדר", ויש לה משמעות רבה בדיונים על שינוי האקלים.
פרסים והנצחה
על שמם של וולטר ואנני מאונדר נקרא מכתש על הירח (Maunder lunar crater), כמו גם תופעת המינימום של מאונדר.
בחודש יוני בשנת 2018 הוכרז כי המצפה המלכותי בגריניץ' יתקין טלסקופ חדש, הטלסקופ האסטרוגרפי של אנני מאונדר (AMAT). התקנת הטלסקופ החדש התאפשרה בשל שיפור באיכות האוויר ופיתוח טכנולוגיה מתקדמת. בקומת הקרקע של הבניין אף מוצבת תערוכה המספרת על קורות חייה של אנני.
יוכבד קפלינסקי
יוכבד "וודה" קפלינסקי (נולדה ב -23 במרץ 1947 בתל אביב) היא מרצה ופרופסור למוזיקה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, בו היא עומדת בראש המחלקה לקדם קולג' (Pre-College).
ראשית חייה
נולדה לפרופסור נח קפלינסקי. קפלינסקי למדה פסנתר בהדרכת אילונה וינצ'ה-קראוס באקדמיה למוזיקה בתל אביב וסיימה תואר ראשון, תואר שני ותואר דוקטור בבית הספר ג'וליארד כסטודנטית של אירווין פרוינדליך. היא המשיכה בלימודים אצל דורותי טאובמן.
קריירה מקצועית
קפלינסקי החלה את הקריירה המוזיקלית שלה כזוכה בתחרות יוהאן סבסטיאן באך הבינלאומית בוושינגטון די.סי.
את קריירת ההוראה שלה החלה באוניברסיטת פילדלפיה לאמנויות ולאחר מכן לימדה בבית הספר למוזיקה במנהטן בשנת 1987. בין 1989 ל-1997 לימדה בקונסרבטוריון פּיבּודי בבולטימור.
בשנת 1993 היא החלה ללמד בבית הספר ג'וליארד. היא התמנתה ליו"ר המחלקה לפסנתר בשנת 1997. היא שימשה כשופטת בתחרויות בינלאומיות יוקרתיות, כולל תחרות צ'ייקובסקי במוסקבה ותחרות הפסנתר הבינלאומית על שם ואן קליבורן בטקסס, שם זכתה תלמידתה ג'ויס יאנג  במקום השני בשנת 2005.
קפלינסקי שימשה חמש פעמים כשופטת בתחרות הבינלאומית לפסנתר על שם ארתור רובינשטיין בתל אביב.
יורי פרנץ קולצ'יצקי
יוּרִי פְרַנְץ קוּלצִ'יצְקִי או יִרְזִ'י פְרַנְצִישֶק קולצ'יצקי (בווינה נקרא גם גֵאוֹרְג פְרַנְץ קוֹלְשִיצְקִי) (1640 - 19 בפברואר 1694) הוא אציל מאצולה מערב-אוקראינית נצרית אורתודוקסית בשלאכטת האיחוד הפולני-ליטאי השייכת לאצולת סאס שהתפרסם בהיותו חייל, סוחר, מרגל ודיפלומט שנחשב לגיבור בווינה על פעולותיו בקרב וינה ב-1683. הוא מוכר גם בתור "האיש שלימד את אירופה לשתות קפה".
ביוגרפיה
הוא נולד בקולצ'צי הקרובה לסמבור שבכתר מלכות פולין בתוך האיחוד הפולני-ליטאי (כעת מחוז לבוב באוקראינה) במשפחת האצולה (שלאכטה) קולצ'יצקי-שלסטוביצ'י.
בצעירותו הצטרף לקוזאקים של נהר הדנייפר, נשבה על ידי העות'מאנים ולמד בשבי את השפה הטורקית ומנהגי המקום. כמו כן שלט בפולנית, גרמנית, הונגרית ורומנית. נקנה מן השבי על ידי סוחרים סרבים והמשיך לעבוד בסניף חברת המסחר האוסטרית המזרחית (בגרמנית: Orientalische Handelskompagnie) כמתורגמן. בעקבות אישום הטורקים בהיותם של סוחרים מרגלים מוסווים השתמש בנתינות האיחוד הפולני-ליטאי שלו ועבר לווינה. שם, בהמשך ב-1678 פתח בווינה חברת מסחר משלו.
נוכח בווינה כאשר העיר הייתה במצור על ידי הוזיר הגדול קרה מוסטפא פאשה ב-1683. על העיר הגן חיל משמר של כ-16 אלפים חיילים בהנהגתו של ארנסט רודינגר פון שטרמברג והיה זה שהציע עזרה אחרי שהעיר הייתה קרובה להיכנע לעות'מאנים בעקבות המחלות ורעב ששררו בה. הוא נשלח על ידי שטמברג עם המכתבים ללאופולד הראשון ודוכס לורן קרל החמישי. יורי יחד עם משרתו הסרבי הנאמן ג'ורג'ה (או ירז'י) מיכאילוביץ' (Đorđe Mihajlović) חצו את הביצורים העות'מאניים ב-13 באוגוסט בלבוש טורקי ושירת שירים והצליחו בהמשך להטעות את הקצין הטורקי בכיסוי סוחרים שמספקים אוכל לצבא הסולטאן. בעקבות הלבוש שניהם כמעט ונרצחו על ידי איכרי הסביבה אך הצליחו להחזיר לעיר מכתב מקרל החמישי שמנע ממועצת העיר להיכנע לצבא העות'מאני.
ב-12 בספטמבר נערך קרב וינה בו כוחותיו של יאן סובייסקי הביסו את צבא הסולטאן. בעקבות הניצחון מועצת העיר העניקה לקולצ'יצקי סכום כסף נכבד (כ-100 דוקטים), בית בלאופולדשטדט ועסקיו היו פטורים ממיסים ל-20 שנים. כמו כן, ב-1684 הוא מונה להיות המתורגמן האישי של האימפרטור (Kaiserlicher Dolmetscher) מטורקית וקיבל מעמד "שליח חצר האימפרטור" בטורקיה.
כשביקש לקחת שלל הטורקי לקח 300 שקי קפה ופרסם את המשתה בהליכה מדלת אל דלת בהוספת חלב וסוכר - מסורת שלא הייתה ידועה אצל העות'מאנים: שילוב שקיבל שם "קפה וינאי". לפי אחת המסורות, הוא גם היה זה שהמציא קרואסון: עוגיה בצורת סמל הירח המוסלמי.
ב-1686 הוא פתח את בית הקפה הראשון בווינה "בית תחת בקבוק כחול" ("Hof zur Blauen Flasche") שבו שירת את מבקריו בלבוש טורקי מסורתי. לאחר שנפתחו בתי קפה נוספים יורי נעמד בראש הגילדה של מוכרי הקפה ותמונתו המשיכה להתנוסס במקום אספת הגילדה גם לאחר מותו (הקפה נסגר גם כן תוך זמן קצר). על דגל הגילדה צוירה הענקת לקולצ'יצקי אישור לפתוח בית קפה שמעניק לאופולד הראשון.
יורי קולצ'יצקי מת משחפת בווינה. עד לא מזמן כל אוקטובר נערך לכבודו יריד בתי הקפה הוינאיים.
משפחתו
הוא היה נשוי ללאופולדינה מאייר (Leopoldina Maier) או מריה אורשולה (Maria Urshula).
Today Is Christmas
Today Is Christmas (בעברית: היום חג המולד) הוא אלבום חג המולד השני ואלבומה ה-15 של הזמרת ליאן ריימס. האלבום מכיל אוסף של גרסאות כיסוי לשירי חג מולד שונים בתוספת שני שירים מקוריים שנכתבו על ידי ריימס ודארל בראון. נכון לינואר 2016 מכירות האלבום עומדות על 35,700 עותקים בארצות הברית. מתוך האלבום יצא השיר "Celebrate Me Home" כסינגל שיווקי מהאלבום. השיר הגיע למקום ה-2 במצעד שירי חג ברדיו בארצות הברית ולמקום ה-7 במצעד המוזיקה עכשווית למבוגרים בארצות הברית. הקליפ לשיר הועלה בחשבון הפייסבוק של הזמרת כחלק מקמפיין להעלאת המודעות לארגון נכי צבא ארצות הברית. הקליפ זכה להצלחה רבה כאשר צבר 5.6 מיליון צפיות נכון לינואר 2016. האלבום הגיע בשיאו למקום ה-88 בארצות הברית, למקום ה-9 במצעד אלבומי הקאנטרי האמריקאי, למקום ה-2 במצעד אלבומי חג המולד האמריקאי ולמקום ה-2 במצעד האלבומים העצמאיים האמריקאי.
סוויס פורט
סוויס פורט (באנגלית: Swiss Port International) היא חברת שירותי תעופה המספקת שירותי קרקע ומטענים בשדות תעופה בעולם.
החברה מספקת שירותים לכ-850 חברות בענף התעופה, מעסיקה כ-66,000 עובדים ב-50 מדינות שונות, מטפלת בכ-282 מיליון נוסעים וכ-4.8 מיליון טון של מטענים בשנה.
בישראל החברה מחזיקה ב-50% ממניות חברת QAS (עוד 50% ממניות מחזיקה החברת כנפיים אחזקות) אשר עוסקת במתן שירותי קרקע לחברות תעופה ומפעילי מטוסים פרטיים בנמל תעופה בן גוריון. סוויס פורט וכנפיים אחזקות הקימו את חברת QAS ב-1996.
היסטוריה
סוויס פורט הוקמה בשנת 1996 תחת השם סוייסאייר שירותי קרקע (Swissair Ground Services).
בשנת 2005, נרכשה החברה על ידי חברת הבניה הספרדית פרוביאל (Ferrovial).
בסוף שנת 2010, נרכשה סוויספורט על ידי חברת ההשקעות הצרפתית פאי פרטנרס (PAI Partners) תמורת כ-654 מיליון אירו.
בחודש אוגוסט 2013, רכשה סוויספורט את חברת סרוויסאייר (Servisair).
בחודש יולי 2015, נרכשה סוויספורט על ידי קבוצת HNA, חברת האם של האינאן איירליינס, תמורת כ-2.81 מיליארד דולר.
בחודש מרץ 2018, רכשה סוויספורט את חברת אירוקר (Aerocare) מניו זילנד.
בחודש דצמבר 2020, השלימה החברה את תהליך ההתייעלות הפיננסית והבעלות על החברה הועברה מקבוצת HNA לקבוצת משקיעים פרטים.
Desmos
Desmos (בעברית: דסמוס) הוא מחשבון גרפי חינמי הניתן לשימוש באינטרנט ולהורדה כיישומון.
החל מספטמבר 2012, התוכנה קיבלה מימון של כ-1,000,000 דולר מגורמים שונים: קפור קפיטל, קינדלר קפיטל , אלם סטריט ונצ'רס ו- Google Ventures. מעבר לשימוש לצורך איור משוואות ואי-שוויונים, התוכנה כוללת גם אפשרויות מתמטיות נוספות כגון: רשימות, רגרסיות, משתנים אינטראקטיביים, הגבלת גרפים, ציור גרפים בעלי נקודות חיתוך באותו מישור, גרף פונקציה קוטבית, שני סוגים של מערכות צירים ועוד. התוכנה תומכת במספר שפות, ביניהן: אנגלית, צרפתית ואיטלקית; כיום באופן חלקי גם בעברית.
מקור השם הוא מיוונית, ומשמעותו קשר.
אופן השימוש
המשתמשים יכולים ליצור חשבון או להירשם עם חשבון ה-Google+ שלהם ובכך לשמור את הגרפים שיצרו. ההרשמה לאתר כלולה באפשרות לשתף גרפים באמצעות קישור. בנוסף ישנה אפשרות לפרסם את הגרף לציבור והוא מוצג בדף הבית של התכנה בכניסה מאתר האינטרנט. בתחילת השימוש, התוכנה מגיעה עם 35 גרפים שונים המשמשים לצורך לימוד השימוש בתוכנה וללימוד מתמטיקה.
בתוכנה נעשה שימוש להדגמת נושאים במתמטיקה במישור והתנהגויות של פונקציות. חלק מהמשתמשים בנוסף לשימוש המתמטי, משתמשים ביישום כדי לצייר ציורים בעזרת גרפים ופונקציות. חלק מהיצירות שפורסמו ניתן לראות באתר.
בנוסף למחשבון הגרפי שמציע האתר והיישומון, באתר של Desmos מוצעים גם שירותי מחשבון מדעי, ממשק דו-ממדי עם צורות גאומטריות ואיזומטריות, וממשק של פעולות עם מטריצות בתור גרסת בטא. התוכנה גם מציעה פלטפורמות לימוד שונות הכוללות משחקים עם גרפים ופונקציות ללימוד תכונות שונות של פונקציות ומשוואות שונות.
כמו כן, ניתן גם לתכנת משחקים שונים באמצעות המחשבון הגרפי. זאת אף על פי שאין בתוכנה אפשרות להכניס פקודת תנאי.
צידון (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
אמפי אשדוד
אמפי אשדוד הוא תיאטרון פתוח אשר ממוקם בפארק אשדוד-ים בסמוך לחוף הקשתות בעיר אשדוד. התיאטרון נפתח ב-2013.
במקום מתקיימים פסטיבלים עירוניים, טקסים ממלכתיים והופעות רבות של אמנים מהארץ ומחו"ל. האמפי הוא חלק ממתחם פארק אשדוד-ים, אשר מכיל גם אגם מלאכותי, מדשאות ומתקני משחקים.
המתחם מעוצב כקונכייה הבנויה מאלמנטים של עלי כותרת הנפתחים כמפרשים אל השמים, על רקע נופי הים התיכון. בנוסף, הבמה כוללת מתקן קבע להחזקת תאורה ואמצעי סאונד.
את התיאטרון מנהל המשכן לאמנויות הבמה באשדוד.
לווטוריום
לווטוריום (בלטינית Lavatorium, רבים Lavatoria; מהמילה Lavare - "לרחוץ") היה אגן הרחצה המשותף במנזר בימי הביניים. הלווטוריום ששימש לרחצת ידיים לפני הארוחה, מוקם בדרך כלל בקלויסטר בסמוך לרפקטוריום (חדר האוכל). המתקן כלל אגן שניזון ממים זורמים, בין בדמות כיור מוארך או בדמות מזרקה עגולה, מתומנת או מסוגננת. לעיתים היה הלווטוריום מעוטר בעושר רב וכלל מספר אגנים מדורגים.
אמיל גאלא
אמיל גאלא (במקור גליק, בהונגרית: Galla Emil; אוסייק, 22 בנובמבר 1909 – בודפשט, 28 ביוני 1959) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא עיניים, קולונל רופא בצבא ההונגרי. גאלה היה ממניחי היסודות של רפואת העיניים בצבא ההונגרי בכלל ובחיל האוויר ההונגרי בפרט.
קורות חיים
אמיל גליק נולד במשפחה יהודית כבנם של לאיוש גליק ושל אילונה פְלֶש. הוא השלים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת ארז'בט בעיר פץ', שם קיבל את התואר דוקטור לרפואה ב-1933 (בתקופה זו בממלכת הונגריה היה קשה ליהודים להתקבל לאוניברסיטאות במיוחד לרפואה ובמיוחד בבודפשט הבירה בגלל החוק המפלה שחוקק נגד היהודים ב-1920 הנומרוס קלאוזוס). לאחר מכן עבד שלוש שנים עם הפרופסור היהודי אמיל גרוס ומשנת 1936 עבד במחלקת רפואת עיניים של בית החולים ברחוב סאבולץ', בית החולים היהודי של הקהילה היהודית של פשט שנקרא היום המרכז הרפואי הלאומי.
ב-1944 גורש למחנות ריכוז גרמנים בגלל מוצאו היהודי. הוא שרד, חזר הביתה ב-1945 והצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP). בשנים 1945–1947 היה פעיל באיגוד המקצועי הרפואי והבריאותי. בין 1947 לבין 1949 הוא היה רופא ומרצה במרפאת עיניים מס' 1 של אוניברסיטת בבודפשט. הוא הוזמן לארגן את השירות הרפואי בבחיל האוויר ההונגרי. משנת 1949 עבד בשירות הרפואה האווירית של משרד ההגנה ההונגרי. מ-1951 עד 1957 גאלא היה גם מפקד בית החולים של חיל האוויר ההונגרי בדרך דיאלי (Gyáli út). הוא היה גם רופא העיניים הראשי של צבא העם ההונגרי בדרגת קולונל. עסק בעיקר באופטיקה של העיניים, וכן ביצע עבודה מדעית יסודית בתחום רפואת התעופה הקשורה לעיניים. נפטר בגיל 49.
אשתו הייתה קלרה מולנאר, ילידת בודפשט ב-25 במאי 1913, בתם של ג'ז'ה מולנאר ושל יולאן ברוק, לה נישא ב-10 בינואר 1939 בבודפשט. בעת נישואיו אביו כבר לא היה בחיים.
Plot Twist
גרסת רמיקס בשיתוף הזמרת האמריקאית, היילי סטיינפלד, יצאה, על ידי ריפבליק רקורדס, ב-1 בספטמבר 2017. נכון לינואר 2022, גרסה זו הושמעה למעלה מ-53 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ של השיר, שבוים על ידי ג'ו פלסטה, הועלה לערוץ היוטיוב של מארק אי. באסי ב-4 באוגוסט 2017. נכון לינואר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-3.9 מיליון פעמים.
פולינום סימטרי אלמנטרי
באלגברה, הפולינומים הסימטריים האלמנטריים הם סוג אפשרי של אבני בניין של פולינומים סימטריים, במובן שכל פולינום סימטרי ניתן לביטוי כפולינום בפולינומים הסימטריים האלמנטריים. ישנו פולינום סימטרי אלמנטרי אחד ממעלה d ב-n משתנים בעבור כל מעלה שמקיימת d ≤ n, והוא נוצר על ידי חיבור כל המכפלות האפשריות של d משתנים שונים מתוך האוסף של n משתנים.
הגדרה
הפולינומים הסימטריים האלמנטריים ב-n משתנים X1, …, Xn, שנסמנם (ek(X1, …, Xn בעבור k = 0, 1, …, n, מוגדרים כך:
וכך הלאה, עד הפולינום האלמנטרי האחרון:
באופן כללי, עבור k'' ≥ 0, מגדירים:
כך ש-ek(X1, …, Xn) = 0 אם k > n.
לכן, בעבור כל שלם אי-שלילי k הקטן או שווה ל-n ישנו בדיוק פולינום סימטרי אלמנטרי אחד ממעלה k ב-n משתנים. כדי ליצור את הפולינום האלמנטרי ממעלה k, יש לקחת את הסכום של כל המכפלות של תת-קבוצות בעלות k איברים שונים של קבוצת המשתנים המקורית (בשונה מכך, אם מבצעים את אותה פעולה באמצעות מולטי-קבוצות של משתנים, כלומר על ידי בחירה עם חזרות של משתנים, אז מקבלים את הפולינום ההומוגני השלם ממעלה k ב-n משתנים).
דוגמאות
להלן רשימה של כל הפולינומים הסימטריים האלמנטריים בעבור מספר משתנים בין אחד לארבע (בכל מקרה, e0 = 1 הוא גם אחד הפולינומים):
בעבור n = 1:
בעבור n = 2:
בעבור n = 3:
בעבור n = 4:
תכונות
הפולינומים הסימטריים האלמנטריים מופיעים כאשר מפתחים פירוק לגורמים ליניאריים של פולינום במשתנה אחד; ישנה הזהות:
כלומר, כאשר מציבים ערכים מספריים במשתנים X1, X2, …, Xn מקבלים את מקדמי הפולינום ששורשיו הם הערכים שהוצבו עבור X1, X2, …, Xn. הקשרים בין השורשים למקדמים של הפולינום נקראים נוסחאות ויאטה.
הפולינום האופייני של מטריצה ריבועית הוא דוגמה ליישום של נוסחאות ויאטה. השורשים של הפולינום הזה הם הערכים העצמיים של המטריצה. כאשר מציבים את הערכים העצמיים הללו בפולינומים הסימטריים האלמנטריים מקבלים, עד כדי סימן, את המקדמים של הפולינום האופייני. למשל, העקבה של המטריצה (סכום האיברים על האלכסון הראשי) הוא הערך של e1, ולפיכך הוא גם סכום הערכים העצמיים שלה - או העקבה של הצורה האלכסונית של המטריצה. בדומה לכך, הדטרמיננטה היא, עד כדי סימן, האיבר הקבוע של הפולינום האופייני; כלומר היא שווה ל-en. לכן הדטרמיננטה של מטריצה היא מכפלת הערכים העצמיים.
האוסף של פולינומים סימטריים אלמנטריים ב-n משתנים יוצר את חוג הפולינומים הסימטריים ב-n משתנים. באופן פורמלי יותר, חוג הפולינומים הסימטריים עם מקדמים שלמים שווה לחוג הפולינומי ℤ[e1(X1, …, Xn), …, en(X1, …, Xn)] (ראו למטה בעבור קביעה כללית והוכחה). עובדה זאת היא אחת מהיסודות של תורת האינווריאנטים.
המשפט היסודי של פולינומים סימטריים
בעבור חוג חילופי A, נסמן את החוג של פולינומים סימטריים במשתנים X1, …, Xn עם מקדמים ב-A על ידי A[X1, …, Xn]Sn. לפי המשפט היסודי של פולינומים סימטריים, זהו חוג פולינומי ב-n הפולינומים הסימטריים האלמנטריים ek(X1, …, Xn) בעבור k = 1, …, n.
הוכחה
את המשפט ניתן להוכיח בעבור פולינומים הומוגניים סימטריים באמצעות אינדוקציה כפולה ביחס למספר המשתנים n וביחס למעלת הפולינום (צעד האינדוקציה ביחס למעלה נעשה כאשר n נלקח כקבוע). המקרה הכללי יותר של פולינום סימטרי אי-הומוגני מתקבל מהמשפט היסודי דרך פירוק הפולינום הסימטרי למרכיבים ההומוגניים שלו (שהם בהכרח סימטריים בעצמם).
במקרה n = 1 התוצאה מובנת מאליה כי כל פולינום במשתנה אחד הוא בהכרח סימטרי. לכן בסיס האינדוקציה מתקיים.
נניח כעת שהמשפט הוכח בעבור כל הפולינומים ב-m < n משתנים ובעבור כל הפולינומים הסימטריים ב-n משתנים ממעלה קטנה מ-d. כל פולינום סימטרי הומוגני P ב-A[X1, …, Xn]Sn ניתן לפירוק כסכום של פולינומים הומוגניים סימטריים באופן הבא: כאן "החלק הלקוני" Placunary מוגדר כסכום כל המונומים של P אשר הגורמים שלהם נלקחים מתוך תת-קבוצה חלקית של n המשתנים X1, …, Xn, כלומר, כל המונומים אשר לפחות משתנה אחד Xj חסר בהם.
בגלל ש-P סימטרי, החלק הלקוני נקבע באופן חד-חד ערכי על ידי איברי P שמכילים רק את n-1 המשתנים הראשונים, דהיינו X1, …, Xn − 1, כלומר אלו שאינם מכילים את Xn. ביותר דיוק, אם A ו-B הם שני פולינומים הומוגניים סימטריים ב-X1, …, Xn בעלי אותה מעלה, ואם המקדם לפני כל מונום של A שמכיל רק את המשתנים X1, …, Xn − 1 שווה למקדם המתאים של B, אז ל-A ו-B יש חלקים לקוניים זהים. זה נובע מכך שכל מונום שמופיע בחלק הלקוני חייב להיות בעל לפחות משתנה חסר אחד, וכמו כן P נשמר תחת פעולת החבורה הסימטרית S_n, ולכן ניתן באמצעות תמורה מתאימה של המשתנים להפוך אותו למונום שמכיל רק את המשתנים X1, …, Xn − 1. כדוגמה מוחשית, נסתכל על הפולינום הסימטרי ההומוגני - החלק הלקוני שלו הוא, ואמנם הוא מכיל גם את x_2^2, אך את איבר זה למעשה ניתן היה לקבל מראש על בסיס האיבר x_1^2 - אם זוכרים ש-P סימטרי - כך שניתן להפעיל את התמורה  על האינדקסים של המשתנים.
האיברים של P שמכילים רק את המשתנים X1, …, Xn − 1 הם בדיוק האיברים ששורדים תחת הפעולה של הצבת הערך של Xn על 0, כך שסכומם שווה (P(X1, …, Xn − 1, 0, שהוא פולינום סימטרי במשתנים X1, …, Xn − 1 שנסמנו כעת (P̃(X1, …, Xn − 1. מהנחת האינדוקציה, הפולינום הזה ניתן לכתיבה כ-: בעבור פולינום כלשהו Q̃, כאשר σj,n − 1 מייצג את הפולינום הסימטרי האלמנטרי ממעלה j ב-n-1 משתנים.
נתייחס כעת לפולינום
(R(X1, …, Xn הוא פולינום סימטרי ב-X1, …, Xn, ממעלה זהה ל-Placunary, אשר מקיים
במילים אחרות, המקדם של R לפני כל מונום אשר מכיל רק את המשתנים X1, …, Xn − 1 שווה למקדם המתאים של P. פירוש הדבר הוא שהחלק הלקוני של R זהה לזה של הפולינום המקורי P. לפיכך להפרש P − R אין חלק לקוני, ולכן הוא מתחלק במכפלה X1···Xn של כל המשתנים, אשר שווה לפולינום הסימטרי האלמנטרי σn,n. כיוון ש-P − R = σn,nQ, המנה Q היא פולינום הומוגני סימטרי ממעלה קטנה מ-d (למעשה ממעלה לכל היותר d-n) אשר לפי הנחת האינדוקציה ניתנת לביטוי כפולינום בפולינומים הסימטריים האלמנטריים. באמצעות שילוב ההצגות של P − R ו-R ניתן לבנות הצגה פולינומית של הפולינום המקורי P.
היחידות של ההצגה ניתנת להוכחה באמצעות טכניקה אינדוקטיבית דומה. היא שקולה לעובדה ש-n הפולינומים e1, …, en הם בלתי תלויים אלגברית מעל החוג A.
דוגמה
בהתאם לתהליך בהוכחה, נציג את f(x_1,x_2) כהפרש בין חזקה של פולינום סימטרי אלמנטרי לבין פולינום סימטרי הומוגני ממעלה נמוכה יותר:
לפי הנחת האינדוקציה על מעלת הפולינום, את הפולינום בהכרח ניתן להציג בדרך המבוקשת, ונראה זאת:. לכן קיבלנו הצגה בפולינומים האלמנטריים:
Tony Bennett, The McPartlands and Friends Make Magnificent Music
Tony Bennett, The McPartlands and Friends Make Magnificent Music (בעברית: טוני בנט, המקפרטלנדים וחברים עושים מוזיקה מפוארת) הוא אלבום הופעה של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט. את האלבום הוציאה לאור בשנת 1977 חברת התקליטים אימפרוב רקורדס – האלבום האחרון של בנט שפורסם תחת חברה זו. האלבום הבא, The Art of Excellence, יצא לאור ב-1986 לאחר חזרתו של בנט לקולומביה רקורדס.
ישיבת ההסדר צפת
ישיבת ההסדר צפת (שמה הרשמי בית המדרש לתורה ותפילה) היא ישיבת הסדר שנוסדה בשנת 1997 בצפת על ידי הרב בניהו ברונר. כיום עומד בראשה הרב איל יעקבוביץ' ונשיאה הרב שמואל אליהו.
היסטוריה
הישיבה היא חלק ממוסדות "מרכז תורני לאומי" על שם רבי יוסף קארו, שהרב ברונר עומד בראשו. היא נמצאת בעיר העתיקה בצפת, בצמוד לבית הכנסת האר"י האשכנזי.
בישיבה מושם דגש על חסידות, ניגונים ושמחה. מלבד לימודי גמרא והלכה יש בה לימודי אמונה ותנ"ך, ברוח הרב אברהם יצחק הכהן קוק, רבי נחמן מברסלב וגדולי החסידות.
בישיבה לומדים כ-120 אברכים ותלמידים. מראשית הישיבה עומד בראשותה הרב איל יעקבוביץ'. בין הר"מים: הרב גד ליאור, הרב אב"י לוריא, הרב רן בן משה, הרב אורי רזיאל, הרב אלעזר גלזר והרב אושר טביבי. בימי שישי אחרי תפילת ותיקין ובשבת, מעביר הרב שמואל אליהו שיעור בישיבה.
בשנת תשע"ז הישיבה הוציאה דיסק שירים בשם "אורייתא בניגונא" ובו שירים ולחנים פרי עטם של רבני ותלמידי הישיבה. השיר "כוכב שלום" מתוך הדיסק הוקדש לזכר בוגר הישיבה שלום שרקי (בנו של הרב אורי שרקי) שנרצח בפיגוע בירושלים.
אוטו שיפלינג
אוטו שיפלינג (בגרמנית: Otto Shiffling; 3 באוגוסט 1912 – 20 באוקטובר 1939) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה
שיפלינג נולד ב-3 באוגוסט 1912 במנהיים שבקיסרות הגרמנית. הוא הגיע ממשפחה של כדורגלנים בהם אחיו היינריך ואוסקר ובן דודו לודוויג היו כולם לשחקנים פעילים בשנות השלושים של המאה ה-20.
במהלך כל הקריירה עד למותו שיחק שיפלינג במועדון וולדהוף מנהיים מעיר הולדתו בו היה לאחד השחקנים הראשונים שהגיעו ממנו לנבחרת גרמניה. הצלחתו הגדולה בנבחרת הייתה ההגעה למקום השלישי במונדיאל 1934 לאחר ששיחק בכל משחקי הנבחרת וכבש גם נגד בלגיה בניצחון 2–5 בשמינית הגמר. הוא השתתף גם במשחקים האולימפיים של 1936 בהם הפסידה גרמניה לנורווגיה ברבע הגמר. שיפלינג כבש 10 שערים מתוך ה-17 שלו בנבחרת בשנת 1937, כשמחצית מתוכם נכבשו בניצחון ההיסטורי 0–8 על דנמרק בברסלאו בו כבש חמישייה והיה לכוכב המשחק. משחקו האחרון במדים הלאומיים היה ב-24 באפריל 1938 בתיקו 1–1 נגד פורטוגל בפרנקפורט.
סוף סלע (רוכב אופנועי מרוץ)
סוף סלע (נולד ב-15 ביוני 2003) הוא רוכב אופנועי מרוץ, המתחרה בקטגוריות האנדורו והמוטוקרוס. זכה באליפות ישראל בשתי הקטגוריות, השתתף חמש פעמים במרוץ הרומניאקס והשתתף בתחרויות בינלאומיות רבות ביניהן מרוץ הארצברג רודיאו ומרוץ הוקסטון פארק.
קריירת מרוצים
סוף הוא בנם הצעיר של גיא וברברה סלע, רוכבי אופנועי שטח בעצמם, ואחיהם של גב וצוק המתחרים גם הם בקטגוריה.
בגיל 13 וחצי השתתף לראשונה במרוץ הרומניאקס, הנחשב לאחד ממרוצי האנדורו הקשים בענף. סוף הוא המתחרה הצעיר ביותר שסיים את כל קטגוריות המרוץ. כשהיה בן 12 סיים את קטגוריית האיירון. סיים במקום ה-24 מתוך 100 רוכבים בקטגוריית הברונזה והיה למתחרה הצעיר ביותר שמסיים את המרוץ. בשנת 2018 התחרה בקטגוריית הסילבר ודורג במקום ה-18 בקטגוריה. שנה לאחר מכן היה לרוכב הצעיר ביותר המסיים את המרוץ בקטגוריית הגולד, קטגוריה בה מתחרים 40 הרוכבים הטובים בעולם. ב-2020 התחרה בפעם השנייה בקטגוריה וסיים במקום ה-12.
בשנת 2018 התחרה במרוץ הוקסטון פארק באנגליה, המתקיים במסגרת ליגת ה-WESS, וסיים במקום השלישי בקטגוריית האקספרט (הרמה השנייה בתחרות) וה-19 בדיורג הכולל מתוך 250 רוכבים. בשנת 2020 התחרה שוב במירוץ ההוקסטון פארק וסיים במקום השני בקטגוריית הפרו (הקטגוריה הגבוהה ביותר).
ב-2019 התחרה במרוץ ה-Sea to Sky בטורקיה, מרוץ שנמשך 4 ימים, אותו סיים במקום ה-20. בשנת 2019 התחרה בשנית בהוקסטון פארק וסיים במקום העשירי. שנה לאחר מכן סיים את המרוץ במקום השני.
חדר אקוטי
חדר אקוטי (או חדר 4) הוא שמו של חדר במרכז רפואי שבו מרוכז הטיפול הרפואי והמשפטי הראשוני בנפגעי תקיפה מינית. את הטיפול בחדר מנהלת עובדת סוציאלית ומשולבים בו מספר אנשי מקצוע ובהם רופאים וחוקרי משטרה. המרכז מהווה את אחד השלבים הראשונים בטיפול בפגיעה מינית וניתנים בו טיפול רפואי ונפשי ראשוניים.
ההגעה לחדר אמורה להיות מהירה (עד שבוע מיום האירוע) כדי לאפשר מתן מענה נפשי ראשוני וכדי למזער את הפגיעה באיכות הראיות הנאספות.
אלימות מינית
תקיפה מינית היא עבירת מין לפי חוק העונשין בישראל ובחדר נמצאת ערכת אונס המאפשרת לקיחת דגימות שיהיו קבילות כראיה משפטית. לאלימות מינית השפעות פסיכולוגיות וחברתיות רבות כגון חרדה, הפרעות שינה ודיכאון, שעשויים להוביל לנטיות אובדניות. תופעה קשה ועוצמתית במיוחד היא הפרעת דחק פוסט-טראומטית אשר עלולה לבוא לידי ביטוי שנים רבות לאחר האירוע. במקרים רבים הקורבנות נזקקים לעזרה נפשית, כדי להתמודד עם הטראומה שעשויה להימשך שנים רבות.
מבנה הטיפול
המרכז מהווה את הצעד הראשון בטיפול בפגיעה מינית וניתנים בו טיפול רפואי דחוף, מתן תרופות ייעודיות, ליווי נפשי וביצוע בדיקה קלינית לשם איסוף ראיות משפטיות. ההגעה לחדר אמורה להיות מהירה ככל האפשר (עד שבוע מיום האירוע) כדי לאפשר מתן מענה נפשי ראשוני וכדי למזער את הפגיעה באיכות הראיות הנאספות. במידה והנפגעת פונה לאחר מכן היא מופנית ל. החדר ממוקם בדרך כלל בכניסה לבית החולים ולרוב באזור חדר המיון.
את הטיפול מלווה עובדת סוציאלית המנהלת לרוב גם את שאר אנשי המקצוע ובהם:
רופא משפטי אינו נוכח תמיד ורק בוולפסון נוכח בשעת לקיחות הדגימות רופא המגיע מהמרכז לרפואה משפטית באבו כביר. במרכזים האחרים נלקחות הדגימות בידי רופאי נשים שאינם מוכשרים בלקיחת דגימות לצורך ראיות משפטיות.
בשלב הראשון, נאספות הראיות הפורנזיות באמצעות ערכה מיוחדת אשר מאפשרת קבילותן במהלך משפט פלילי. במידה ומוגשת תלונה, הראיות נשמרות במעבדת זיהוי פלילי במשטרת ישראל כמוצג משפטי. אם לא הוגשה תלונה בתוך 3 חודשים מיום איסוף הראיות, הראיות שנשמרו ב מושמדות בהסכמת הנאנס/ת.
מבנה הטיפול מאפשר אספקת תרופות כגון גלולת היום שאחרי, טיפול בפציעות הנגרמות ממאבק בין התוקף לקורבן, הגשת תלונה במשטרה ובמידת הצורך, הפנייה להמשך טיפול כגון לועדה להפסקת הריון.
מיקום החדרים בישראל
החדר האקוטי הראשון בישראל (שנקרא חדר 4) הוקם בוולפסון בחולון. חדרים נוספים הוקמו בבית חולים בני ציון בחיפה (חדר 10), הדסה (ירושלים), בית חולים סורוקה (באר שבע) ופוריה (טבריה). בשנת 2020, נפתח חדר נוסף ביוספטל שבאילת. בלניאדו פעל חדר אקוטי במשך שנה עד שנסגר בשנת 2017 בעקבות מחסור בתקציב. באוקטובר 2019 אישר משרד הבריאות הקמת חדר בבית החולים מאיר בכפר סבא אך הקצה להקמתו תקציב חלקי בלבד. ביוני 2021, אושר תקציב להקמת חדר בבית חולים איכילוב אך נכון למרץ 2022, החדר עדיין לא הוקם בשל קושי בגיוס כוח אדם מתאים.
בתי החולים בהם פועל חדר אקוטי:
חקיקה
בשנת 2003, הסדיר חוזר מנכ"ל משרד הבריאות את הטיפול בנפגעות תקיפה מינית בבתי חולים. בחוזר הוגדרו הדרישות להגדרת מרכז רפואי כ"מרכז אבחון וטיפול בנפגעי/ות תקיפה מינית": צוות ייעודי ובו רופא ועובד סוציאלי שעברו הכשרה ייעודית, קו כוננות הפעיל 24/7, מתן תרופות והקמת חדר ייעודי. מכח פקודת בריאות העם וחוק העונשין, הצוות הרפואי המטפל מחויב בדיווח למשרד הבריאות ולמשטרת ישראל לקורבן בגיר ולקטין או חסר ישע, אך אין נתונים פומביים המאשרים את ביצוע הדיווח.
כ-95% מהפונות לחדרים האקוטיים הן נשים, וכ-40% מהפונות הן קטינות, בשנים 2015-2014, טופלו בממוצע כ-600 נפגעות עבירות מין, מתוכן כמחצית בבית החולים וולפסון. נכון לשנת 2020, טופלו בחדר האקוטי בוולפסון מעל ל-4000 נפגעי תקיפה מינית כאשר כ-25% מהם קטינים.
באמנת מועצת אירופה למאבק בעבירות מין ואלימות במשפחה ומניעתן הומלצה הפקת DNA מהדגימות הנלקחות ללא קשר אם הוגשה תלונה, כדי לאפשר הגשת תלונה במועד מאוחר יותר.
מספר סיפורים
מסַפֵּר סיפורים הוא אומן בהשמעת והצגת סיפורים לקהל מאזינים. תפקידו של המספר קיים מקדמת דנא, בכל תרבויות האנושיות. בטרם ידיעת קרוא וכתוב הייתה נפוצה, שימשו מספרי הסיפורים כלי יחיד כמעט להעברת סיפורי עם, אגדות ומיתולוגיות להמון. על מנת שיוכלו לזכור את סיפוריהם בעל פה פיתחו מספרי סיפורים שיטות מנמוניקה (עזרי זיכרון) כגון שימוש בחרוזים ובמשקל, לשון נופל על לשון, חזרות, סידור במספרים טיפולוגיים וכדומה. כן פיתחו מספרי הסיפורים שיטות רטוריות על מנת לרתק את קהלם, להפתיע אותו ולרגש אותו. בתרבויות מסוימות נהוג שהמספר שר את סיפורו כעין בלדה ובאחרות נהוג יותר סיפור בפרוזה.
כיום נעשה ניסיון מודע לשמר את אומנות סיפור הסיפורים, באמצעות הקלטה של מספרי סיפורים מסורתיים, לימוד האומנות בקורסים ועריכת פסטיבלים למספרי סיפורים. בישראל פעיל מאז 1993 פסטיבל מספרי סיפורים בתיאטרון גבעתיים מייסודו של יוסי אלפי. כן משתלב הנושא במקצועות כגון טיפול בדרמה, הדרכת טיולים, הוראה, נאום פוליטי ועסקי ועוד.
תוכנית הטלוויזיה "סיפורי עמים" נקראה במקור "The Storyteller", מספר הסיפורים. פירוש שמו של תיאטרון אל-חכוואתי אף הוא "מספר הסיפורים".
רות ב.
רות ברה (באנגלית: Ruth Berhe; נולדה ב-2 ביולי 1995), המוכרת בשם הבמה רות ב. (באנגלית: ), היא זמרת-יוצרת קנדית מאדמונטון שבאלברטה. הסינגל המצליח ביותר שלה, "Lost Boy" צבר למעלה מ-690 מיליון השמעות בספוטיפיי.
ביוגרפיה
ברה סיימה את לימודיה בתיכון רוס שפרד ב-2013. היא למדה באוניברסיטת מקיואן, אך עזבה את לימודיה בשביל להתמקד במוזיקה.
קריירה
ברה פרסמה את סרטון ה-Vine הראשון שלה במאי 2013, והחלה לעשות קטעי שירה ב-Vine כשנה לאחר מכן. קטעי השירה ב-Vine, בדרך כלל קאברים בני שש שניות לשירים פופולריים, סייעו לה להתפתח. בנובמבר 2014 היא פרסמה שורה משיר שלה ב-Vine, בהשראת סדרת הטלוויזיה "עד עצם היום הזה". הביצוע צבר כ-84,000 לייקים בתוך שבוע, מה שהיה יוצא דופן מבחינתה באותה תקופה. היא שמה לב לפופולריות שלה, וכמה מהעוקבים שלה העירו שהיא צריכה להפוך את הקטע לשיר מלא. בסופו של דבר, נכתב השיר "Lost Boy", שיצא ב-YouTube ב-18 בינואר 2015 וב-iTunes ב-12 בפברואר 2015.
ב-27 בנובמבר 2015, הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, The Intro. בין השירים שנמצאים במיני-אלבום, נמצאים "Lost Boy" ו-"Superficial Love".
היא ביצעה את השיר "Home" של מייקל בובלה בטקס פרסי אמנויות הבמה של המושל הכללי. מאוחר יותר, בטקס היכל התהילה של המוזיקה הקנדית, היא ביצעה את השיר "Heart of Gold" של ניל יאנג.
בטקס פרסי ג'ונו לשנת 2017, ברה הייתה מועמדת לפרס בחירת הקהל של ג'ונו, פזמונאי/ת השנה וזכתה בפריצת השנה.
ב-5 במאי 2017 הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, Safe Haven.
בשנה שלאחר מכן, בטקס פרסי ג'ונו לשנת 2018 היא הייתה מועמדת לפרס אמן השנה, אלבום השנה ואלבום הפופ של השנה.
ב-2018, הופיעה לראשונה בסדרת הטלוויזיה Addison של CBC Kids, עם שיר נושא שבוצע על ידי ברה. במאי 2018, השיר שלה, "Shadows", הופיע בעונה השנייה של סדרת הנטפליקס, Dear White People.
בקיץ 2020, הוציאה ברה שיר חדש בשם "If I Have a Son", וב-28 באוגוסט 2020 את השיר "Dirty Nikes" באמצעות חברת התקליטים דאונטאון רקורדס.
אמנות
ברה ציינה את לורן היל, הביטלס, קרול קינג, גרופלאב, אדל, טיילור סוויפט ואד שירן כחלק מהשפעותיה המוזיקליות. לדבריה, "הדבר המשותף לכל האמנים האהובים עליי הוא שהם כולם מספרי סיפורים. משהו שאני מנסה לשלב במוזיקה שלי", בריאיון ל-Idolator.
איוואן גולונוב
איוואן ולנטינוביץ' גולונוב (ברוסית: Ива́н Валенти́нович Голуно́в; נולד ב-19 בינואר 1983) הוא עיתונאי רוסי, חושף שחיתויות הכותב באתר Meduza.
ביוגרפיה
איוואן גולונוב נולד במוסקבה בינואר 1983. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עבד בעיתון העצמאי "נובאיה גאזטה" ולאחר מכן עבד במגזין "אפישה", שם כתב מדריך טיולים על מחוז מוסקבה.
הוא עבד במערכות העיתונים של "ודומוסטי" (2003—2005, 2008—2009), פורבס רוסיה (2005—2008), באתר Slon.Ru (2009—2014), בעיתון RBK (משנת 2014) ובערוץ גשם (2012—2013).
משנת 2016 עובד באתר Meduza.
מעצרו ושחרורו
ב-6 ביוני 2019 גולונוב נעצר על ידי משטרת מוסקבה באשמת אחזקת סמים. במהלך פשיטה על ביתו השוטרים גילו, על פי טענת המשטרה, שלוש חבילות של חומר לא חוקי. בתהליך החקירה נטען שנמצאו 5 גרמים של קוקאין וגולונוב הואשם בייצור לא חוקי ואחזקת סמים. הוא נשלח למעצר בית של חודשיים. גולונוב כפר באישומים וטען שמנסים לתפור לו תיק בשל אופי עבודתו בעיתונות החוקרת שחיתות שלטונית.
גולונוב זכה לתמיכה רחבה מפתיעה מאנשי התרבות והתקשורת ברוסיה והעיתונים המובילים במדינה, גם כאלה שעבד בהם בעבר, תמכו בו באופן פומבי. כך גם במהלך פסטיבל הקולנוע קינוטאבר, דיבר יו"ר חבר השופטים בפסטיבל קונסטנטין חבנסקי והביע דאגתו ממצב חופש הדיבור במדינה ואמר כי "היום מנסים לכלוא עיתונאי אחד לא נוח, שמנסה לומר אמת. אם זה יצליח, אז, חבריי היקרים, מחר הפסטיבל הנהדר הזה עלול להפוך ללא נוח גם כן... מאותה סיבה בדיוק ולכן עלינו להיות מאוחדים." דבריו זכו לתשואות רבות בקרב באי הפסטיבל, המהווים את אנשי התרבות והקולנוע של רוסיה.
בין אם בעקבות ההתעוררות הציבורית ובין אם מסיבה אחרת, ב-11 ביוני 2019 פורסם כי הוא שוחרר ממאסר לאחר שכל האשמות נגדו הוסרו. לדברי מפקד משטרת מוסקבה, ולדימיר קולוקולצב, המחלקה לחקירות שוטרים תחקור את השוטרים שעצרו את העיתונאי באשמת תפירת תיק.
Turn It Up (שיר של פריס הילטון)
Turn It Up (בעברית: תגביר את זה) הוא שיר של הידוענית האמריקאית פריס הילטון מתוך אלבום האולפן הראשון שלה, Paris. השיר נכתב על ידי ג'ף באודן, דוריאן הרדנט וסקוט סטורץ', והגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד.
ג'ורג' ויליאם מילר
ג'ורג' ויליאם מילר (באנגלית: George William Miller; 9 במרץ 1925 - 17 במרץ 2006) היה מזכיר האוצר ה-65 של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ימי קרטר מאוגוסט 1979 ועד ינואר 1981. קודם לכן הוא שימש כיושב ראש הפדרל ריזרב, החל ממרץ 1978.
מילר הגיע לפדרל ריזרב מרקע תאגידי, ולא כמקובל למשמשים בתפקיד זה שהגיעו מתחום הכלכלה או המימון. הוא גם האדם היחידי ששימש הן כיושב ראש הפדרל ריזרב והן כמזכיר האוצר.
ראשית חייו
ויליאם מילר נולד בספולפה, אוקלהומה. עד מהרה עברה משפחתו לבורגר, העיר הגדולה במחוז האטצ'ינסון שבטקסס, שם הוא בילה את ילדותו ורכש את המבטא הטקסני שבו הוא יעשה שימוש כל ימי חייו. העיר, שנוסדה זמן קצר קודם לכן, חוותה גאות בתעשיית הנפט עד לפרוץ השפל הגדול, שבמהלכו היא חוותה פיתוח נרחב בחסות מינהל קידום העבודות (Works Progress Administration). אביו של מילר, שקודם לכן היה נהג מונית, היה למפקד מכבי האש של העיר. לאחר שלמד בשנים 1941–1942 בקולג' אמריליו, התקבל מילר לאקדמיה של משמר החופים של ארצות הברית, שם הוא סיים את הכשרתו ב-1945 עם תואר ראשון בהנדסה ימית. בשנים 1945–1949 שירת מילר כקצין במשמר החופים באסיה ובחוף המערבי של ארצות הברית. בתקופת שירותו הוא הכיר את אדריאנה רוגוז'רסקי, מהגרת מברית המועצות, והשניים נישאו ב-1946.
קריירה עסקית
ב-1956 הצטרף מילר לתאגיד טקסטרון כעוזר מזכיר. ב-1957 הוא היה לסגן נשיא החברה וב-1958 למנהל הפיננסי הראשי שלה. ב-1960 הוא היה למנהל התפעול הראשי והנשיא שלה. בשנים הבאות זינקו המכירות של טקסטרון במוצרי צריכה, ציוד תעשייתי ומוצרי תעופה וחלל. ב-1968 הוא היה למנהל הכללי של טקסטרון והמשיך לשמש בתפקידו זה גם לאחר בחירתו ב-1974 כיושב ראש מועצת המנהלים של החברה. בכל התפקידים הללו הוא שימש עד להיותו חבר במועצת הפדרל ריזרב. על אף היחלשות הכלכלה בתקופה בה הוא היה המנהל הכללי, גדלו המכירות של טקסטרון ב-65% ל-2.8 מיליארד דולר והחברה הפעילה 180 מפעלים ברחבי העולם. מצב זה אפשר למכירות של החברה ולהכנסתה הנקיה לעמוד בקצב האינפלציה הגואה שהייתה באותו עשור.