cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אשר דורנד
ביוגרפיה
דורנד נולד בשנת 1796 בג'פרסון ויליג', כיום, ניו ג'רזי. הוא היה השמיני בין 11 אחים. בריאותו הרופפת פטרה אותו מעבודה בחווה המשפחתית. במקום זאת היה מסייע לאביו שהיה שען וצורף. בעקבות זאת יצא בשנת 1812 להתחנך אצל אמן התחריט, פטר מאווריק, ובשנת 1817 נכנס לשותפות מלאה עמו והחל לעבוד בסניף הניו יורקי של החברה שבסיסה היה בניוארק. השותפות נסתיימה בשנת 1820 בעקבות סכסוך על עבודת תחריט שהכין דורנד. משהושלמה זו בשנת 1823, זכה דורנד למוניטין כאחד מאמני התחריט המעולים בזמנו. כחבר בקהילה האמנותית של ניו יורק, סייע דורנד לייסוד אגודת הציירים של ניו יורק בשנת 1825, אשר מאוחר יותר הייתה לחלק מן ה שדורנד שימש כנשיאה בין השנים 1845 עד 1861. כמו כן, סייע בייסוד המועדון לרישום בשנת 1829.
בסוף שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 של המאה ה-19, החלה התעניינותו הגוברת להעתיק את עבודותיו מתחריט לציור שמן ושמו נעשה קשור בציור דיוקנאות. בתמיכתו ובעידודו של מיטיבו, החליט דורנד לפרוש בשנת 1835 מעבודות התחריט. בשנת 1837 הצטרף יחד עם ידידו תומאס קול למשלחת שיצאה לסיורי רישום בחיק הטבע ובעקבות כך, התגבשה החלטתו להתמקד בציורי נוף. עם מותו של תומאס קול, הוכר דורנד כראש חבורת ציירי הנוף האמריקאיים. בשנת 1869 פרש מחייו המקצועיים ובשנת 1886 נפטר באחוזת המשפחה במייפלווד.
Christmas Through Your Eyes
Christmas Through Your Eyes (בעברית: חג מולד דרך עיניך) הוא אלבום חג המולד ואלבומה הרביעי של הזמרת גלוריה אסטפן אשר יצא ב-27 בספטמבר 1993 על ידי אפיק רקורדס.
רקע
בעקבות ההצלחה המסחררת של אלבומה Mi Tierra החליטה אסטפן עוד באותה שנה להוציא אלבום נוסף. אלבום זה מכיל אוסף של גרסאות כיסוי לשירי חג מולד ידועים בתוספת שיר הנושא שהוא שיר מקורי של אסטפן. בנוסף גם האלבום כולל את הגרסה הספרדית של השיר תחת השם "Árbolito de Navidad". לאלבום לא יצאו סינגלים רשמיים אך כן שוחררו קליפים לשירים "This Christmas" ו-"Silent Night". מבחינה טכנולוגית האלבום שימש כפיילוט למערכת Dolby Digital המאפשרת שמע דיגיטלי למרחקים ארוכים כך שאסטפן יכלה להאזין מרחוק להפקת השירים מהאולפנים בללוס אנג'לס אל הבית שלה במיאמי. כל האלבום הופק על ידי המפיק פיל רמון.
הצלחה מסחרית
מבחינה מסחרית האלבום זכה להצלחה בארצות הברית שם הגיע למעמד פלטינה עם מכירות של מיליון עותקים. נכון לשנת 2001 האלבום מכר מיליון וחצי עותקים בכל העולם.
אמו פיליפס
אמו פיליפס (באנגלית: Emo Philips; נולד ב-7 בפברואר 1956) הוא קומיקאי, בדרן ושחקן אמריקאי. הוא עושה שימוש באמצעים קומיים כמו משחקי מילים, משפטים פרפראזדוקיאנים וקולות פלסט.
נולד ב-Downers Grove באילינוי. פיליפס הקליט כשלושה אלבומים קומיים. הראשון, "E=mo²", יצא בשנת 1985. בשנת 2001 יצא אלבום נוסף בשם "Emo". ג'יי לנו כינה אותו "כותב הבדיחות הטוב ביותר באמריקה".
בנוסף, פיליפס שיחק במספר סדרות וסרטים, בהם "מיאמי וייס", התוכנית של וירד אל ינקוביק ובסדרות המצוירות "Home Movies" ו"ד"ר כץ".
בשנת 1988 נישא לקומיקאית ג'ודי טנוטה, אולם אחר כך הזוג התגרש.
גאיוס קלאודיוס נרו
גאיוס קלאודיוס נרו (בלטינית: Gaius Claudius Nero; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מגיסטראט רומאי שפיקד על הכוחות הרומאיים בקרב מטאורוס.
ביוגרפיה
הוא נזכר לראשונה כקצין בצבאו של מרקוס קלאודיוס מרקלוס בשנת 214 לפנה"ס במהלך קרבות נולה. במהלך קרב נולה השלישי, נודע למרקלוס שחניבעל נע מנאפולי במטרה לנסות ללכוד את נולה. חניבעל נע אל נולה במהירות, ומרקלוס הורה לנרו שהיה מפקד הפרשים לנוע מאחורי המחנה הקרתגי בדממה ולתקוף אותו רק כאשר יתחיל הקרב. מסיבות לא ברורות נרו בחר שלא לתקוף, והקרב התנהל בלי הפרשים שלו. אף על פי כן, הרומאים ניצחו, אם כי היה זה ניצחון זעום שהושג בעמל רב. מרקלוס האשים את נרו וטען שבאשמתו הקרב כמעט הסתיים כמו קרב קאנאי.
הוא מונה כפראיטור בשנת 212 לפנה"ס, ובשנת 211 לפנה"ס נשלח להיספניה כדי לקבל פיקד על שארית הצבא הרומאי שהושמד בקרב באיטיס. הוא הצליח ללכוד את המצביא הקרתגי עזרובעל ברקה בתוך מעבר צר בסלעים ולא נתן לו אפשרות לסגת. עזרובעל החליט לנקוט בתחבולה. הוא שלח שליח והודיע לנרו שהוא מוכן להגיע למשא ומתן על כניעה. נרו קיבל את ההצעה, ועזרובעל משך את המשא ומתן עד שרוב הצבא הקרתגי נמלט. לאחר מכן עזב גם עזרובעל את המחנה הרומאי בתואנות דתיות והצטרף אל צבאו.
אייסה האצ'ינסון
אייסה האצ'ינסון (באנגלית: Asa Hutchinson; נולד ב-3 בדצמבר 1950) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, אשר כיהן כמושל ארקנסו בשנים 2015–2023. בעבר כיהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית (1997–2001), ראש המנהל לאכיפת הסמים (2001–2003) וכיושב ראש אגודת המושלים הלאומית. האצ'ינסון הוא מועמד רפובליקני לנשיאות ארצות הברית ב-2024.
ביוגרפיה
האצ'ינסון נולד בצפון מערב ארקנסו ב-3 בדצמבר 1950. בשנת 1975 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת ארקנסו. בשנת 1990 ניסה להיבחר לתפקיד התובע הכללי בארקנסו, אך לא נבחר. בשנה זו נבחר האצ'ינסון להנהיג את המפלגה הרפובליקנית במדינה, תפקיד אשר החזיק עד שנת 1995. בשנת 1996 נבחר לבית הנבחרים האמריקאי עם כ-55% מקולות הבוחרים. בשנת 1998 האצ'ינסון נבחר שנית לבית הנבחרים עם כ-80% מהקולות, וכן גם בבחירות של שנת 2000. בשנת 2001 מונה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש לנהל את המנהל לאכיפת הסמים. האצ'ינסון כיהן בתפקיד זה כשנתיים.
בשנת 2006 ניסה האצ'ינסון להתמודד לראשונה ללא הצלחה לתפקיד מושל המדינה. הוא התמודד שוב בבחירות שנערכו בשנת 2014 וניצח עם כ-55.44% מקולות הבוחרים. הוא נבחר בפעם השנייה בשנת 2018 עם כ-65.33% מהקולות. ב-8 בינואר 2023 תמה כהונתו כמושל.
מדיניות החוץ והביטחון המשותפת של האיחוד האירופי
מדיניות החוץ והביטחון המשותפת של האיחוד האירופי, הנועדת לפתור סכסוכים ולקדם קונזנסוס בינלאומי, מבוססת על ערכים של דיפלומטיה וכבוד לכללים על פי החוק הבינלאמי. נוסף על כך, סחר, סיוע הומניטרי ושיתוף פעולה לפיתוח, ממלאים תפקיד חשוב בתפקידו הבינלאומי של האיחוד האירופי על ידי אותה מדיניות. בכל הנוגע להבטחת חיזוק הביטחון הבינלאומי, קידום שיתוף הפעולה הבינלאומי, גיבוש הדמוקרטיה ושלטון החוק, וכן כיבוד זכויות האדם וחירותו הם פילרים יסודים על פי אותה מדיניות
מדיניות החוץ והביטחון המשותפת של האיחוד האירופי (CFSP) היא אחת משתי פלטפורמות הפעולה שעליהן בנויה השירות האירופי לפעולה חיצונית (EEAS). זהו תחום פעולה ספציפי הכפוף לכללי הפעלה שונים. היקף פעולתו כולל את כל הפוטנציאל שהמדינות החברות רוצות להעניק לה, בתחום מדיניות החוץ המסורתית יותר, שרגישותה המיוחדת מייעצת להתאים אותה לבין-ממשלתי הנכון יותר של האיחוד האירופי. ה-CFSP הוקמה במסגרת אמנת מאסטריכט משנת 1992, שנכנסה לתוקף ב-1993, ותוגברה על ידי אמנת אמסטרדם משנת 1997, שנכנסה לתוקף ב-1999. עם זאת, היא לא השיגה את אותה מידה של אינטגרציה בתוך האיחוד האירופי. מזו של מדיניות אחרת, במיוחד בעניינים כלכליים. מדיניות זו היא תחום שבו מדינות רצו לשמור על כוח קבלת ההחלטות. במובן זה, כלל האחדות הדמים מאפשר לכל מדינה להטיל וטו על החלטות בתחום זה שהיא רואה לנכון.
מדיניות זו מנוהלת על ידי הנציג העליון של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון. ההחלטות מתקבלות בהסכמה מועצת האיחוד האירופי בענייני הגנה נשקלים מנגנונים לביצוע משימות מחוץ לגבולות האיחוד. משימות אלו הן התנדבותיות ויכולות להיות אזרחיות וצבאיות באופיים.
היסטוריה
לאורך השלבים השונים של הבנייה האירופית, המושגים של איחוד פוליטי, מדיניות חוץ משותפת או הגנה משותפת עלו באופן קבוע על סדר היום, כאשר הוצגו פרויקטים פוליטיים שונים.. בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה היו כמה יוזמות קצרות לאינטגרציה ביטחונית אירופית שמטרתה להגן מפני תוקפנות אפשרית הן מהסובייטים והן מהגרמנים.
ב-1950, תוכנית פלבן (שלקחה את שמה מנשיא המועצה בצרפת) שקלה יצירת צבא אירופי משולב בפיקוד משותף. תוכנית זו הייתה נושא למשא ומתן בין המדינות החברות בקהילת הפחם והפלדה האירופית בין השנים 1950 ל-1952, והובילה לחתימת האמנה להקמת קהילת ההגנה האירופית (EDC).
היווצרותה של ארכיטקטורת הגנה כלל-אירופית, כחלופה להצעת הצטרפותה של מערב גרמניה לנאט"ו, נועדה לרתום את הפוטנציאל הצבאי הגרמני במקרה של עימות עם הגוש הסובייטי.זה היה פרויקט, שנועד ליצור מבנה פדרלי או קונפדרלי, שהוצג בשנת 1953. "הקהילה הפוליטית האירופית" סיפקה הקמת אספה פרלמנטרית דו-ביתית, מועצה מבצעת אירופית, מועצת שרים ובית משפט של צדק. עם זאת, פרויקט זה מעולם לא ראה אור, שכן הוא נדחה על ידי האספה הלאומית הצרפתית ב-30 באוגוסט 1954. בשנת 1970, שיתוף הפעולה הפוליטי האירופי (EPC) הוליד את התיאום הראשוני של מדיניות החוץ של הקהילות האירופיות (EC). בין ההיבטים השונים, שיתוף הפעולה הפוליטי האירופי, תחת השורשים הללו, הציג צורה ראשונה של תיאום בין מדיניות החוץ של המדינות החברות, שהוליד פגישות והתייעצויות תקופתיות, ובמידת האפשרית, עיבוד עמדות משותפות או הוצאת הצהרות משותפות. למרות שזה יהיה חסר כל בסיס חוקי עד אימוץ החוק האירופי האחיד בשנת 1986 יכלול סעיף הקשור ל"הוראות על שיתוף פעולה אירופי בענייני מדיניות חוץ", סעיף שמכוחו המדינות החברות התחייבו "לגבש וליישם במשותף מדיניות חוץ אירופית"
למרות התחזקותו ההדרגתית, שיתוף הפעולה הפוליטי האירופי נותר ללא שינוי במהותו עד להקמת האיחוד האירופי. למעשה, אמנת מאסטריכט משנת 1992 הפכה את הקהילה הכלכלית האירופית לאיחוד אירופי, והוסיפה שני עמודי תווך נוספים למבנים ולמדיניות של הקהילה האירופית. היסוד השני שהוכנס על ידי אמנת מאסטריכט היה בדיוק מדיניות החוץ והביטחון המשותפת, שסיפקה שיתוף פעולה חזק יותר מבעבר, הנחוצה כדי לאפשר לאיחוד האירופי למלא תפקיד ברמה גלובלית התואמת את משקלו ולנהל ביעילות שינויים גאופוליטיים בסוף המלחמה הקרה. למרות שרק ב-1999, עם כניסתו לתוקף של אמנת אמסטרדם, באירופה ניסוח מדיניות הגנה המשותפת תישקל שוב בגלוי באמנות, אשר ה-EPC (שיתוף פעולה מדיני אירופי) כבר שהובא בחשבון באקט היחיד, ומעל לכל, הסיכוי לאמץ מדיניות חוץ וביטחון משותפת (CFSP) עם החתימה על אמנת מאסטריכט, כבר פתחו את הדלתות לשחר הראשון של שיתוף פעולה צבאי אוטונומי בקנה מידה אירופאי. לפיכך, בשנת 1992 הסכימו שרי ההגנה של הקהילות דאז ליצור מסגרת שיתוף פעולה צבאי אוטונומי של נאט"ו, אם כי מתואמת עם נאט"ו, לפיתוח משימות מסוימות לשמירת שלום או הומניטריות במדינות שלישיות.
בשנת 2009, בוטל באמנת ליסבון את "מבנה העמודים של האיחוד האירופי", תוך טשטש את ההבחנה הברורה בין שלושת תחומי האינטגרציה האירופית. למרות שינויים מסוימים, ה-CFSP ממשיכה לפעול בעצם לפי השיטה הבין-ממשלתית, כך שלנציבות האירופית ולפרלמנט האירופי יש סמכויות מוגבלות מאוד בתחום זה. חוזה ליסבון הציג שינויים רלוונטיים נוספים, כמו הקמת הנציג העליון של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון כדמות יציבה ושירות החוץ האירופי כמנגנון דיפלומטי ומנהלי המנהל את מדיניות החוץ המשותפת.
כעת הסוגיות בינלאומיות שולטות במידה רבה בזירה הפוליטית האירופית. רבים מהאזורים הכי לא יציבים ובעייתיים בעולם ממוקמים בגבולות אירופה והקרבה הזו מגדילה את האחריות, הם של מדיניות חוץ וביטחון המשותפת של האיחוד היאופי והם של האו"ם בתכנון ויישום פתרונות.
מבנה המדיניות לאחר אמנת לסבון
אמנת ליסבון ביצעה את צעדיו הראשונים כפרויקט חוקתי בסוף 2001
הגעה להקנות שינויים מסוימים ביעדים, עקרונות ותכנים מסוימים. בתוך תכנים אלה, מסודרים בהתאם לסעיף 14, השינויים סביב התצורה המוסדית של הפרלמנט. קובע כי "הפרלמנט יורכב מנציגי אזרחי האיחוד" ולא מ"נציגי עמי המדינות". אמנת ליסבון מציגה סעיף הגנה הדדי, הקובע כי כל המדינות החברות מחויבות להעניק סיוע למדינה חברה אחרת שהיא מושא לתוקפנות. סעיף סולידריות קובע לאיחוד ולמדינות החברות בו לספק סיוע בכל האמצעים העומדים לרשותם למדינה חברה שנתונה להתקפת טרור או לקורבן של אסון טבע או מעשה ידי אדם. "שיתוף פעולה מובנה קבוע" פתוח לכל המדינות החברות המתחייבות להשתתף בתוכניות היכולות הצבאיות האירופיות ולספק יחידות קרביות זמינות לפעולה מיידית. שיתוף פעולה כזה מחייב את אישור חברי המועצה, אשר יפעלו ברוב מיוחס לאחר התייעצות עם הסמנכ"ל/המשנה.
עניין זה בהפיכת האיחוד האירופי לגלוי יותר בעולם ניתן לראות הן באמנה על האיחוד האירופי (TEU), הכוללת את החדשות על ה-CFSP, והן באמנה על תפקודו של האיחוד האירופי (TFEU). החלק החמישי, שכותרתו פעולה חיצונית של האיחוד, מקיף את כל מדיניות הקהילה של העמוד הראשון לשעבר עם השלכה חיצונית, כגון המדיניות המסחרית המשותפת, מדיניות שיתוף הפעולה לפיתוח, שיתוף פעולה עם מדינות שלישיות והסיוע ההומניטרי של האיחוד. ביניהם ההגנה על הדמוקרטיה, שלטון החוק, זכויות האדם וחירויות היסוד, כמו גם כבוד האדם. האמנות שלאחר מכן (אמסטרדם וניס) המשיכו בתהליך ההדרגתי בשאיפה לחזק את יכולתו של האיחוד האירופי לפעולה חיצונית.
המועצה האירופית
בהתאם לאמנה על האיחוד האירופי, מדיניות החוץ והביטחון המשותפת (CFSP) שהאיחוד מבצע בעולם היא תוצאה של מתודולוגיית קבלת החלטות ספציפית, שונה מזו שמתעלת את שאר הפעולות החיצוניות של האיחוד. לפיכך, הרגישות המיוחדת של הנושאים הכלולים בסדר היום של CFSP, הכוללת היבטים ואזורים מדיניים, נוגע בעובדת הריבונות, קובעת את ההדרה הכמעט מוחלטת של הפרלמנט האירופי בתהליך של קבלת ההחלטות כולו, כמו גם למוסדות בקרה או פיקוח אחרים כגון בית המשפט ובית הדין לביקורת. הפעולות בעלות אופי חקיקתי מוטלות מתחום זה של פעולה פוליטית אירופית; אין מקום לחוקים אירופיים בתחום מדיניות החוץ והביטחון (וגם לא במדיניות ההגנה שלה), אלא רק להחלטות אחרות, בעלות אופי ביצוע או רגולטורי.
הנציג העליון
ישנם שני תחומי סמכות, הנשלטים על ידי מנגנונים שונים מאוד בניסוחם ובהפעלתם, עם זאת, מאז כניסתה לתוקף של ליסבון, כפופים לאותו הרכב מוסדי ולרשות, פחות או יותר שהוקמה, של הנציג העליון. שני תחומי סמכות אלו הם: לייצג את המועצה בנושאי מדיניות חוץ וביטחון משותפת, ולשמש כנציב בראש תיק החוץ של הנציבות, כראש תחום מדיניות חוץ ומדיניות הגנה משותפת, יו"ר הישיבות התקופתיות של הוועדה. שרי החוץ. בנוסף, הוא מייצג את האיחוד בזירה הבינלאומית בנושאים הקשורים למדיניות החוץ והביטחון המשותפת (CFSP) ונעזר בשירות האירופי לפעולה חיצונית המורכב מפקידים מהמועצה, הנציבות והשירותים הדיפלומטיים הלאומיים.
שירות החוץ
כשירות הדיפלומטי, תפקידיו מורכבים בעיקרם מתמיכה וסיוע לנציג העליון במילוי תפקידיו, כאחראי ביותר לפעולת החוץ של האיחוד, בכל תחומי פעילותו. השירות האירופי לפעולה חיצונית יהיה השירות הדיפלומטי הרב-לאומי הראשון, ואחד הגדולים בעולם
מטרות ויעדים
בהתאם לסעיף 21 של אמנת האיחוד, פעולת האיחוד בזירה הבינלאומית מבוססת על כיבוד מערכת עקרונות וארגון של מערך יעדים המפורטים באותו חוק. העקרונות הבסיסיים של הפעולה החיצונית של האיחוד, אותם ניתן לסווג, הם הבאים: שמירה על שלום, חיזוק הביטחון הבינלאומי, טיפוח שיתוף פעולה בינלאומי, לפתח ולגבש את הדמוקרטיה ושלטון החוק, כמו גם כיבוד זכויות האדם וחירויות היסוד. האיחוד האירופי מקיים שותפויות עם השחקנים העיקריים על הבמה העולמית, כולל קבוצות אזוריות ומעצמות מתעוררות.
כיום נושאים בינלאומיים שולטים במידה רבה בזירה הפוליטית האירופית. רבים מהאזורים הכי לא יציבים ובעייתיים בעולם ממוקמים בגבולות אירופה והקרבה הזו מגדילה את האחריות שלנו בתכנון ויישום פתרונות.
שיתוף פעולה מובנה קבוע
זהו פעולה המאפשר למדינות החברות באיחוד האירופי, הרוצות בכך, לפתח במשותף את יכולות ההגנה שלהן ולספק יחידות קרביות למשימות מתוכננות. מנגנון זה, שהמועצה האירופית מוסמכת ליישם ברוב מוסמך, אפשר יצירת גרעין קשה בין המדינות שמוכן להשתלבות צבאית גדולה יותר.
==== מדיניות חוץ וההגנה הדדית ==== ההגנה ההדדית מתייחס, בדיני האיחוד האירופי, לתנאי הטענה ולחובות הנגזרות מסעיף 7 של סעיף 42 של אמנת האיחוד. היא רלוונטית במיוחד בתחום מדיניות הביטחון וההגנה המשותפת, שכן היא קובעת שאם מדינה חברה היא מושא למתקפה בשטחה, שאר מדינות האיחוד "חייבות" לספק סיוע "על כל האמצעים העומדים לרשותם. סעיף זה, שאומץ עם כניסתה לתוקף של אמנת ליסבון, נוצר בבירור בהשראת הסעיף המופיע, במונחים דומים, על ידי נאט"ו. מדינות רשאיות לתעל את הסיוע האמור באמצעות ארגון שנוצר על ידי האמנה האמורה. חובת הגנה הדדית זו מחייבת את כל המדינות החברות. עם זאת, היא אינה משפיעה על הנייטרליות של מדינות חברות מסוימות ועולה בקנה אחד עם ההתחייבויות של המדינות החברות בארגון האמנה הצפון-אטלנטית.
מימון המדיניות על ידי האיחוד האירופי
בדצמבר 2013, מועצת ההגנה האירופית הסכימה להגביר את מאמצי האינטגרציה הצבאית. בכך הוחלט גם להגדיל את המו"פ הצבאי ולמרות חוקי האיחוד האירופי עצמם, פותח הרעיון של מחקר דו-שימושי (עם יישומים במישור הצבאי והאזרחי). תוכנית המחקר של האיחוד האירופי, הנקראת Horizon 2021/2020, ועם תקציב של 30,000 מיליון יורו, פתחה אפוא את הדלת גם למו"פ צבאי וביטחוני, שעבורו שמורים במפורש 2,000 מיליון איורו.
יחסים עם האו"ם
לפי ה-UEF (איחוד הפדרליסטים האירופיים) יש צורך להביא את מדיניות החוץ והביטחון המשותפת של האיחוד האירופי לאומות המאוחדות. בין הטיעונים שלהם, הם מאשרים שזה יספק תיאום ושקיפות רבה יותר בקבלת ההחלטות שיהפכו את ה-CFSP לכלי, ואפריורי, יהפוך את האיחוד האירופי לשחקן אמין על הבמה העולמית.
תחנת הטייסים
הטייסים הוא מתחם תחבורה ציבורית משולב ורב-תכליתי של הקו הסגול של הדנקל. המתחם, הממוקם בצומת הטייסים בסמוך למושב בני עטרות על שטחו המונציפלי של הקיבוץ בארות יצחק, כולל בו דפו לאחסון ותחזוקה של קרונות הרכבת, תחנת נוסעים, מסוף אוטובוסים וחניון "חנה וסע". בניית המתחם החלה ב-2021, והיא צפויה להסתיים עד 2026.
תיאור כללי
לאחר נסיעה על כביש 461 בסמוך לעיר יהוד-מונוסון לאורך כשלושה וחצי קילומטרים, הקו הסגול של הדנקל עובר שטח צבאי סגור של סוכנות החלל הישראלית ומגיע אל צומת הטייסים. אחרי חציית כביש 40, הקו מסתיים במתחם תחבורה ציבורית משולב ורב-תכליתי בסמוך למושב בני עטרות בקצה הדרומי של הקו. זוהי תחנת הנוסעים האחרונה מכיוון תל אביב והראשונה לכיוון העיר, עם קישוריות למסוף אוטובוסים וחניון מסוג "חנה וסע", והיא מתחברת אל הכביש הראשי הסמוך ואל הכביש המהיר 6 במחלף ייעודי. נוסף על השירות לנוסעים, במתחם גם הדפו לאחסון ותחזוקה של קרונות הרכבת.
היסטוריה
ב-2016, עם אישור הקו הסגול של הרכבת הקלה על ידי הוועדה לתשתיות לאומיות, עלו התנגדויות מצד ארגוני איכות הסביבה ותושבי המושב בני עטרות וקיבוץ בארות יצחק בנוגע למתחם התחבורה הציבורית המשולב והרב-תכליתי בצומת הטייסים. נת"ע, החברה הממשלתית האמונה מטעם משרד התחבורה על תכנון וביצוע קווי הרכבת הקלה במטרופולין תל אביב, קיימה תסקיר השפעה על הסביבה מקיף בעניין מיקום המתחם, בעקבות החששות לפגיעה אנושה בשדות החקלאיים והשטחים הפתוחים, והסכימה לקבל חלופות מסוימות הנוגעות למתחם, אם כי השאירה את רוב התכנון המקורי כפי שהוא. מאוחר יותר, הושגה פשרה גם עם קצא"א, כחלק ממנה נת"ע תשתתף במימון העתקת תשתיות אנרגיה ותובלה בצינורות של גז ונפט למסביב למתחם, זאת משום שבנייתו תוכננה ממש על קו הצינורות.
ב-2020, חברת "מנרב" זכתה במכרז לתכנון וביצוע המתחם. בפברואר 2021, החלו עבודות הבנייה בביצוע חברת "י.ד.עשוש", בשלב "אינפרא 1" הכולל הכנה של הקרקע, יציקת יסודות והנחת תשתיות. העבודות בשלב זה צפויות להימשך כ-3 שנים, כשאחר כך יחל שלב "אניפרא 2" בו תונח מסילת הרכבת ותחושמל, במקביל להמשך בניית המבנים שישמו את המתחם. בסוף מרץ 2022, דווח על עיכוב בביצוע העבודות בכבישי 461 ו-40 הנוגעים למתחם.
מכון אריאל
מכון אריאל - מפעלי תורה יהדות וחברה בישראל (ידוע גם כ"מוסדות אריאל") הוא גוף המאגד בתוכו מספר מוסדות תורניים הפועלים להכשרת רבנים ודיינים.
המכון שוכן בשכונת בית וגן בירושלים. בראש המכון עמד הרב שאר ישוב כהן עד לפטירתו בה'תשע"ו. מנכ"ל המכון כיום הוא הרב דוד טבצ'ניק ויו"ר המכון הוא הרב יונתן קראוס.
היסטוריה
ראשיתו של מכון אריאל ב"מכון הרי פישל לדרישת התלמוד" שנוסד בסוף שנת תרצ"ב (1932), ביוזמתו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, במימון הנדיב ישראל אהרן פישל ותיווך גיסו הרב ראובן בראז והרב אהרן טננבוים. ראשו ומנהלו היה הרב דב בער הכהן קוק, אחיו של הראי"ה קוק.
הראי"ה קוק בחר להקמת המכון בעשרה מתלמידיו המובחרים ביותר ובעיקר מישיבת מרכז הרב וביניהם הרבנים אליהו יצחק פריסמן, שמעון סטרליץ, שלום אליהו ננקנסקי, שמואל אליעזרי, משה דוד בקשט ובנימין צבי יהודה רבינוביץ' תאומים שהיה תלמידו ואחיינו של הראי"ה אך לא למד בישיבת "מרכז הרב", עוד כיהנו במכון הרב יוסף כהן, הרב אליעזר שפירא, הרב יוסף חיים שרבני, הרב מרדכי אילן והפרופ' הרב שאול ליברמן. לאחר שהקים הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג את "מכון משפט התורה", במסגרת "מכון הרי פישל", שמו המלא של המכון הורחב ל"מכון הרי פישל לדרישת התלמוד ומשפט התורה". היום מכון זה הוא אחד מ"מוסדות אריאל".
פעילות
המכון מורכב מבית מדרש לרבנים ולדיינים, תוכנית הכשרה למוסמכי כשרות מטעם הרבנות הראשית לישראל, תוכנית השתלמות לרבני קהילות מצרפת, מכון "נזר דוד" המנוהל על ידי הרב הראל כהן, העוסק בתורת הרב הנזיר - רבי דוד כהן, ומוציא את כתביו וכתבי בנו הרב שאר ישוב כהן, הוצאה לאור העוסקת בספרי יסוד בהגות ובהלכה, ו"מכון הרי פישל לדרישת התלמוד ומשפט התורה" המוציא לאור כתבי ראשונים על פי כתבי יד עם הגהות, ציוני מקורות, ביאורים והערות. בנוסף מקיים המכון ימי עיון לרבנים.
סדרת הלכה פסוקה
גולת הכותרת של מכון הרי פישל היא ללא-ספק סדרת "הלכה פסוקה" על שולחן ערוך חושן משפט, הכוללת את טקסט השולחן ערוך עם הרמ"א ופירוש באר הגולה, ותחתיו סיכום כל שיטות הראשונים והאחרונים וביאורי השולחן ערוך, מסודרים בסגנון דומה למשנה ברורה ותחתיהם הערות שוליים הכוללים מראי מקומות ומקורות נוספים.
לאחר הפסקה של 25 שנה, בשנת תשמ"ז, יצא לאור כרך נוסף על סימנים ט-כז, שהם שאר הסימנים על הלכות דיינים, בתוספת כמה מאמרים הלכתיים.
לאחר כך התחילו לצאת כרכים נוספים על הלכות עדות, ובהם חזר המדור "ברור הלכה".
יצאו לאור ארבעה כרכים על הלכות עדות: כרך א - סימנים כח-כט בשנת תשנ"ג ושוב בשנת תשס"ח בהוצאה מתוקנת. כרך ב - סימנים ל-לא בשנת תשנ"ט. כרך ג - סימנים לב-לד בשנת תשס"ו. כרך ד - סימנים לה-לח בשנת תשס"ט.
כרך אחד על הלכות אונאה ומקח טעות - סימנים רכז-רמ בשנת תשע"ג.
חוסן עירוני
חוסן עירוני מוגדר לרוב כ"יכולת ניתנת למדידה של כל מערכת עירונית לשמור, עם כל מי ששוכן בה, על המשכיות בכל הזעזועים והלחצים, תוך הסתגלות חיובית ושינוי לכיוון קיימות". ערים ותושביהן מתמודדים עם שינויים משמעותיים הנובעים מהגידול באוכלוסייה, עלייה בצפיפות, שינויי האקלים ועוד. חוסנן של ערים נדון במידה רבה בהקשרים של שינויי אקלים, אסונות טבע והתמודדות עם טרור. אלה הם אתגרים שתכנון עירוני יכול לסייע להתמודדות עימם, על ידי טכניקות של תכנון בר קיימא וחיזוק תחום הביטחון כנגד טרור, אך מעל לכל אלה, חוסנה של העיר יבחן ביכולת ההתאוששות לאחר אירוע שכזה.
התפתחות המושג חוסן עירוני
המונח חוסן (resilience) מגיע במקור מהמונח הלטיני 'resilire' ומשמש את עולם התוכן של פיזיקת חומרים, לתיאור יציבות החומרים ועמידותם בפני זעזועים חיצוניים. ב-1960 המונח החל להיכנס לעולם האקולוגיה, שם הוא נפוץ עד היום, אך מאז נוספו לו משמעויות רבות. באקולוגיה ובמדעי החברה, המונח מגדיר את מסוגלותה של מערכת לשוב לשיווי משקל לאחר זעזוע ולתפקד באופן בריא ועצמאי.
חוסן בשדה האקולוגי
השימוש במושג חוסן החל להיות רווח במחצית המאה ה-20 בתחום הרפואה והפסיכולוגיה, אך מאז הוא נכנס לתחומים רבים נוספים ביניהם אקולוגיה, גאוגרפיה, תכנון ערים ומדעי החברה. ראשית כניסתו של המושג חוסן לשדה האקולוגי הייתה בשנות ה-70 על ידי האקולוג הקנדי קרופורד סטנלי הולינג. הולינג בחן את התפיסה לפיה גורמי השפעה בלתי ליניאריים מקיימים אינטראקציה דינמית ביניהם, ועל ידי כך יוצרים מחדש מערכת בעלת יציבות רבה הנגזרת מכך שיש בה שיווי משקל אקולוגיים רבים. הגדרתו של הולינג למושג חוסן אקולוגי היא: "חוזקם של קשרים בתוך מערכת אקולוגית, ומדד ליכולתה של המערכת להתמודד עם שינויים ולהמשיך לתפקד". בנוסף, ניתן לתאר חוסן אקולוגי כיכולתה של מערכת אקולוגית לספוג הפרעות, בטרם יתרחשו בה שינויי התנהגויות ותהליכים שלבסוף יובילו לשינוי המבנה המקורי שלה.
מדידתו של החוסן היא מורכבת, מכיוון שאין מאפיין מובהק עליו ניתן להגיד שהוא המייצג את חוסנה של מערכת. למשל, מגוון המינים הוא מאפיין חשוב למערכת, אך מערכת בה קיים מגוון מינים גבוה, לא בהכרח תהיה בעלת חוסן רב יותר ממערכת בה קיים מגוון מינים נמוך. אקולוגים רבים טוענים שמערכת בעלת חוסן תשמר מגוון מינים, ושימור מגוון מינים יחזק את המערכת, ישפר את יציבותה ואת תפקודי המערכת שלה.
החיבור בין החוסן האקולוגי לחוסן החברתי נובע מהעובדה שקיימת אינטראקציה קבועה בין האדם לסביבתו, והם משפיעים זה על זה. לפיכך, גישת החוסן החברתי התפתחה מתוך המושג חוסן אקולוגי, ובעשורים האחרונים ניתן לראות את החיבור בין שתי הגישות. מתוך החיבור צמח השימוש במושגים קיימות, פיתוח בר קיימא ועיר בת קיימא הקושרים את האקולוגיה יחד עם החברה והכלכלה, כדי לקיים חוסן חברתי ועירוני.
חוסן חברתי
המושג חוסן חברתי עוסק בעיקר בשלושה פרמטרים: הסתגלות, עמידות וגמישות. היקף החברה אליה מתייחס החוסן אינו מוגדר, ונע בסקאלה רחבה, ממשפחה ועד למדינה שלמה ואף מעבר לכך.
שלושה תחומים מרכזיים שנידונים בתחום החוסן החברתי הם:
היות שחברה תלויה במשאבי הטבע, פגיעה במשאב עליו החברה מתבססת עלול לפגוע מחד במקורות ההזנה של החברה, ומאידך, בכלכלתה של החברה, על ידי פגיעה זו עשויה לצאת החברה כולה מאיזון. לאחר זעזוע שכזה יבחן חוסנה של החברה, האם ביכולתה להתאושש ולהתאזן לאחר הפגיעה במשאב עליו היא מתבססת ומהפגיעה בכלכלתה.
תכנון חוסן עירוני
חברה בעלת חוסן חברתי איתן תהיה בעלת פוטנציאל גבוה יותר לפתח חוסן עירוני. החוסן העירוני הוא נושא רב־תחומי הנוגע בתחומים מגוונים: מערכות חברתיות, קיימות אקולוגית, כלכלת העיר, התאוששות מאסונות, וביטחון עירוני. בתכנון עיר בעלת חוסן מתחשבים בשני צירים עיקריים: האחד, הציר הפיזי ובו כלולים מבנים פיזיים וטבעיים, וביניהם כבישים, בניינים, טופוגרפיה, גאולוגיה ועוד. השני, הציר החברתי, והוא יבוא לידי ביטוי בהתארגנויות של בני האדם. התארגנויות אלה כוללות את בתי הספר, השכונות, קהילות ועוד.
תכנון החוסן העירוני בפן הפיזי יתבטא בבניה הערוכה להתמודד עם שינויים וזעזועים, כגון שינויי אקלים, רעידות אדמה, שיטפונות. תכנון החוסן החברתי בעיר יכלול את היכולת של ארגונים ממשלתיים ושאינם ממשלתיים להתעדכן בזמן אמת, להשתמש ברשתות חברתיות ובארגונים חברתיים בקשר בין המוסדות, המבנים החברתיים והארגונים השונים ולתת מענה לתושבי העיר באמצעות המבנים החברתיים הקיימים בה.
דוגמה משמעותית לתכנון החוסן העירוני אפשר ללמוד מארגון UN HABITAT, ארגון הפועל מטעם האו"ם. במסגרת מטרותיו, הארגון שואף לחזק ערים ולקדמם לעתיד טוב יותר, עם רמת חיים טובה יותר. כדי להצליח לעמוד במטרה זו, הארגון מסייע בפיתוח חוסן עירוני. הכלי המרכזי בתוכנית החוסן העירוני של הארגון נקרא City Resilience Profiling Tool. חלקה הראשון של התכנית מבוסס על איסוף מידע על העיר, התכנית בוחנת את העיר תוך הסתכלות על חמישה ממדים: מרחביים, ארגוניים, פיזיים, תהליכיים והשתנות העיר לאורך הזמן. לאחר איסוף הנתונים ובחינת העיר בחמישה ממדים אלה, התכנית קובעת שישה מאפיינים שיובילו עיר להיות בעלת חוסן עירוני. מאפיינים אלו הם:
חוסן עירוני בישראל
החלטת ממשלה 2494 שמטרתה לגבש מדדי איכות חיים, קיימות וחוסן לאומי קובעת מדדים רבים. רשימה חלקית זו מתארת חלק מהמדדים המשמשים לבדיקת החוסן ואיכות החיים ברמה הלאומית:
רשות חירום לאומית כחלק ממערך החוסן העירוני בישראל
בישראל קיימת רשות חירום לאומית (רח"ל) אשר הוקמה על ידי משרד הביטחון, ומטרתה לתכלל ולאגד את כלל הגופים המטפלים בעורף בשעת חירום. רח"ל רואה ברשויות המקומיות גורם מרכזי ביכולת החוסן העירוני, ומשכך היא מקיימת עמן קשר קבוע על ידי יחידות הקישור לרשויות המקומיות. דוגמה למודל חוסן קהילתי פותחה במסגרת כנס היערכות רשויות לשעת חירום בשנת 2009, ומתייחסת לארבעה תחומים מרכזיים: מידע ותקשורת, מסוגלות קהילתית, הון חברתי, פיתוח כלכלי.
כחלק מתפיסת החוסן העירוני הוקמו על ידי משרד העבודה והרווחה מרכזי חוסן בערים, צוותי חוסן ישובי וצוותי חוסן שכונתי. מטרתם של אלה היא לתת תמיכה וסיוע מקצועי ליחידים, משפחות וקהילות המתמודדות עם מצבי משבר, חירום ואסון ולחזק את חוסנם.
תל אביב -יפו כמקרה בוחן לחוסן עירוני
במסגרת התוכנית האסטרטגית החדשה של תל אביב-יפו ויחד עם הצטרפותה של העיר לארגון 100 ערי החוסן העולמיות, החלה העיר בבניית תוכנית חוסן עירוני. תוכנית החוסן העירוני של ארגון 100 ערי החוסן העולמיות מורכב מארבעה עקרונות מפתח הנפרטים ל-12 עקרונות משנה. עקרונות המפתח הם: בריאות ורווחה, מנהיגות ואסטרטגיה, כלכלה וחברה, תעשייה ואיכות הסביבה:
בהתאם לכך, תוכנית החוסן העירוני של תל אביב נעזרת בארבע שאלות מפתח.
במסגרת תוכנית החוסן העירוני נבחרו בעיר חמישה תחומים מרכזיים: פיתוח רצועת החוף והים הדרומיים, חיזוק אמון תושבי יפו בעירייה ובאנשיה, גיבוש כלים לבניית כלכלה משלימה, עידוד אחריות חברתית באמצעות התנדבות והמשך הטמעת קיימות בקהילה.
מקרה הבוחן של תל אביב הוא דוגמה לפיתוח חוסן עירוני ברמת העיר, אך פיתוח החוסן העירוני עשוי להשתנות בהתאם לעיר, מאפייני האוכלוסייה, מאפייניה הפיזיים ועוד.
תסביח
תסביח (בערבית: تَسْبِيح) הוא מושג אסלאמי, שמתאר צורה של זיקר, שמתבססת על שינון של משפטים בשבחו של אללה, ובעיקר חזרה על המשפט "סובחאן אללה" (سُبْحَانَ ٱللَّٰهِ) שמשמעותו היא "ישתבח אללה". הדבר נפוץ מאוד בקרב הסופים.
ארוחת חג המולד
ארוחת חג המולד היא ארוחה הנאכלת באופן מסורתי בערב או בצהרי חג המולד, ובה משתתפים לרוב כל בני המשפחה.
אוסטרליה
ארוחת חג המולד האוסטרלית מבוססת על ארוחת חג המולד הבריטית המסורתית. יחד עם זאת, בעוד שבאנגליה הארוחה מוגשת באמצע החורף, באוסטרליה מצויה באותה עת בשיא הקיץ, ולכן חלק ממנות הארוחה כגון הצלי מוגשת קרות, ולעיתים הארוחה מוגשת בסגנון ברביקיו המוכן בחצר.
קינוח אופייני באוסטרליה לארוחת חג המולד הוא הפבלובה.
אוסטריה
ארוחת חג המולד באוסטריה דומה באופייה לזו המוגשת בגרמניה. הארוחה כוללת לרוב קרפיון מטוגן בראשיתה, אווז אפוי או בשר חזיר צלוי כמנה עיקרית, ובסיומה מגישים זאכרטורטה ולבקוכן.
ארצות הברית
המהגרים הרבים שהגיעו לארצות הברית הביאו עימם את המסורות מארצות מוצאם, אולם האופי של ארוחת החג מתבסס בעיקר על ארוחת החג האנגלית שבמרכזה תרנגול הודו ממולא או עוף ממולא אך גם צלי בקר או צלי חזיר, ולצידו מילוי, ירקות צלויים, ומחית תפוחי אדמה. קינוחים מקובלים הם פאי דלעת או פאי תפוחים. העובדה כי בארצות הברית התפתחה מסורת של הגשת ארוחה דומה בחג ההודיה הביאה להגשת מנת בשר במקום מנת עוף בארוחת חג המולד. כמו כן מקובל לשתות ליקר ביצים.
ברזיל
בברזיל נהוג להגיש את ארוחת חג המולד בערב החג, והארוחה כוללת פירות וירקות רבים, מאכלי אורז וצלי תרנגול הודו. לעיתים מוגשים צלי חזיר או עוף ודגים.
גרמניה
במרכז ארוחת החג בגרמניה נהוג להגיש אווז צלוי או קרפיון צלוי, אולם יש המגישים גם בשר חזיר ממולא. לצד הבשר מגישים כרוב כבוש, כרוב ניצנים או כרוב אדום. ישנן מסורות לפיהן נאכלת הארוחה בערב החג, וישנן מסורות לפיהן נאכלת הארוחה בצהרי החג. קינוחי החג כוללים לרוב מרציפן ולבקוכן.
דנמרק
ארוחת החג המסורתית מוגשת בדנמרק בערב החג, וכוללת חזיר צלוי, אווז או ברווז צלויים, שלצידם תפוחי אדמה צלויים וכרוב אדום. לקינוח מוגש הריסאלמאנדה - פודינג אורז. לארוחה נילווה משקה הגלוג.
האיים הבריטיים
ארוחת החג נאכלת באיים הבריטיים בצהרי החג, או בשעות אחר הצהריים של חג המולד. הארוחה כוללת לרוב תרנגול הודו צלוי, או עוף צלוי אחר (אווז, בשר עוף, ברווז או פסיון), ולעיתים נדירות יותר צלי בשר בקר או בשר חזיר ("חזירים בשמיכה").
העוף מוגש לרוב כשהוא ממולא, ולצידו ירקות מבושלים (לרוב כרוב ניצנים וגזר), ומחית תפוחי אדמה.
כקינוח נהוג להגיש פודינג חג המולד או טרייפל.
מסורת ארוחת החג באנגליה השתנתה במהלך השנים. במהלך ימי הביניים הוגשו בארוחה לרוב בשר חזיר או בשר צייד. רק במהלך המאה ה-17 התפתח הנוהג להגיש אווז ממולא, ורק בראשית המאה ה-20 התפתח הנוהג להגיש תרנגול הודו צלוי וממולא, וזאת בשל הוזלת מחירו. המסורת להגיש בסיום הארוחה את פודינג חג המולד מקורה עוד בימי הביניים.
מזרח אירופה
בפולין, אוקראינה, ליטא ואסטוניה נהוג להגיש בערב החג ארוחה צמחונית הכוללת 12 מנות, בהתאם למסורת של תענית בערב החג. בצהרי החג נאכלת ארוחה הכוללת צלי בשר - לרוב בשר חזיר.
פינלנד
ארוחת החג בפינלנד נקרא יולופויטה (Joulupöytä - "שולחן חג המולד") ובמסגרתה מוגשת הארוחה בסגנון בופה המכיל מנות רבות. במרכז הארוחה נאכל חזיר צלוי המוגש עם חרדל ולחם. כמו כן נהוג להגיש סלמון מעושן.
צ'כיה
ארוחת חג המולד המסורתית בצ'כיה כוללת מנות אופייניות ובהן קרפיון צלוי וסלט תפוחי אדמה.
צרפת
ארוחת החג המסורתית בצרפת נקראת "réveillon" והיא נערכת בערב החג.
קנדה
ארוחת חג המולד במרבית חלקי קנדה דומה באופייה לזו המוגשת באנגליה. בארוחה זו מוגשים עוף צלוי, מחית תפוחי אדמה, רוטב בשר, פודינג חג המולד ואגנוג. בקוויבק מוגשת ארוחה הדומה באופייה לזו המוגשת בצרפת.
שוודיה
בשוודיה מוגשת ארוחה המכונה "יולבורד", גרסה חגיגית של סמרגוסבורד. הארוחה העשירה כוללת את מיטב מטעמי המטבח השוודי - מנות דגים (תבשילים קרים, סלטים וכריכים), מנות בשר קר, גבינות, תבשילים חמים (כדורי בשר, נקניקיות, צלעות חזיר צלויות, קדרת תפוחי אדמה עם שמנת, בצל וסרדינים, כרוב ממולא ועוד. לקינוח מוגש פודינג אורז.
סן טרופה
סן טרופה (בצרפתית: Saint-Tropez) היא עיירה בדרום צרפת. סן טרופה ממוקמת במחוז ואר שבחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. העיירה ממוקמת בריביירה הצרפתית, כ-100 קילומטרים מערבית לניס.
בעיירה מתגוררים כ-3,851 תושבים, נכון לשנת 2019.
9 ביוני
9 ביוני הוא היום ה-160 בשנה (161 בשנה מעוברת), בשבוע ה-23 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 205 ימים.
לירז – הגירושים הכפולים של סטטיק
לירז – הגירושים הכפולים של סטטיק הוא סרט תיעודי ישראלי בבימויו של גל רז ששודר בקשת 12 אודות זמר הפופ והראפר הישראלי סטטיק, לשעבר חבר בצמד סטטיק ובן-אל תבורי, העוקב אחר הפקת אלבום הבכורה של סטטיק "לירז", וכן באירועים שהתרחשו בשנת 2022 בחייו של סטטיק, על רקע פירוק הצמד סטטיק ובן-אל תבורי והגירושים מאשתו שרית פולק ב-2022.
רקע ותקציר
באוגוסט 2022 הכריזו סטטיק ובן-אל תבורי על סיום דרכם כצמד ויציאה לדרכים נפרדות. כחודשיים לאחר מכן, בנובמבר 2022, פורסם כי סטטיק ואשתו, מפיקת האירועים שרית פולק, התגרשו. הסרט מתאר, לפי קשת 12, את "השנה הקשה בחייו" של סטטיק, לאחר פירוק הצמד והגירושים מפולק. הוא כולל צילומים שלא נחשפו קודם לכן הכוללים ויכוח בין סטטיק לתבורי לאחר הופעה משנת 2017, וכן את תהליך ההפקה של האלבום "לירז" בווילה בקיסריה וראיון אישי עם סטטיק על הצמד, הזוגיות עם פולק והתגובה הציבורית והשמועות שהופצו בעקבות סיום פועלם של סטטיק ותבורי כצמד והגירושים מפולק.
ביארנה סטרוסטרופ
ביארנה סטרוסטרופ (בדנית: Bjarne Stroustrup; נולד באורהוס שבדנמרק ב-30 בדצמבר 1950) הוא מדען מחשב דני, הידוע בעיקר כמפתחה של שפת התכנות הנפוצה C++. סטרוסטרופ משמש פרופסור באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק.
סטרוסטרופ החל לעצב את שפת C++ ב-1979 (שאז נקראה "C עם מחלקות"), ובמילותיו: בנוסף, כתב סטרוסטרופ את ספר הסטנדרטים של C++: The C++ Programming Language, בארבע גרסאות.
בריאיון ל-Big Think, אמר סטרוסטרופ כי כשפיתח את שפת ה-C++ הרגיש כי קודמתה, שפת התכנות C מיושנת מדי. כמו כן אמר שלדעתו השפות צריכות להתמזג לשפה אחת אולטימטיבית ואידיאלית.
השכלה ועבודה אקדמית
סטרוסטרופ הוא בעל תואר מוסמך אוניברסיטה במתמטיקה ובמדעי המחשב מאוניברסיטת אורהוס ו-.Ph.D (תואר שלישי) מאוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה, שם היה תלמיד בקולג' צ'רצ'יל. הוא היה ראש מחלקת התכנות במעבדות בל, מפתיחתה עד לסוף שנת 2002. ב-2004 התמנה לחבר באקדמיה הלאומית להנדסה. בנוסף, הוא חבר מן המניין בארגונים ACM וב-IEEE.
כיום הוא פרופ' למדעי המחשב באוניברסיטת קולומביה.
קרחון בורשקרווינק (ארץ ויקטוריה)
קרחון בורכגרווינק (באנגלית: Borchgrevink Glacier) הוא קרחון גדול בהרי ויקטורי, באזור חוף בורכגרווינק בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הקרחון מנקז את האזור שבין רמת מלטה וחצי האי דניאל.
הקרחון זורם בין הר פיליפס והר לאבוק
הקרחון גולש אל מצר גליישר שבים רוס - ויוצר לשון קרח - לשון הקרח בורכגרווינק (דרומית לכף ג'ונס).
אל קרחון בורכגרווינק זורמים מספר קרחונים יובליים:
גילוי הקרחון
קרסטן בורכגרווינק, שפיקד על המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת הצלב האדום) (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1898–1900), גילה את הקרחון בפברואר 1900 (שצפה לעברו מספינתו).
המשלחת הראשונה שהגיעה אל הקרחון הייתה משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.
מקור השם
משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד נתנה לקרחון את שמו.
המשלחת קראה לקרחון על שם קרסטן בורכגרווינק, שגילה את הקרחון.
לקריאה נוספת
• Andrew G. Fountain, Bryce Glenn, and Ted A. Scambos, The changing extent of the glaciers along the western Ross Sea, Antarctica, OGY, Volume 45, Number 10, doi:10.1130/G39240.1
שטרסמן
שטרסמן הוא שם משפחה ממקור גרמני (Strassmann).
פחד יצחק (ספר)
"פחד יצחק" הם סדרת ספרי מחשבה והגות מפורסמים על המועדים, מחבר הספרים הוא הרב יצחק הוטנר.
על הספרים
פחד יצחק היא סדרת ספרים המשלבת דרוש ורעיונות הגותיים ובולטים בה תורותיהם של המהר"ל מפראג והגאון מווילנא. גם החסידות ואפילו הפילוסופיה הלא-יהודית השתלבו יחד אם כי בדרך כלל הובאו ברמיזה וללא ציון מקורם, הספר כתוב בעברית עשירה ופיוטית, על אף שהדרשות עליהן הוא מבוסס נאמרו ביידיש.
בתו ברוריה דייוויד כתבה את רוב המאמרים משמיעה מפיו, והרב הוטנר עצמו הגיה וערך את רובם, היא תרגמה אותם לעברית ויחד עם בעלה הרב יונתן דייוויד ערכה אותם להוצאה לאור.
בהקדמה, המופיעה בתחילת כל כרך, הרב הוטנר מתייחס להבדל בין לימוד החוק היהודי ללימוד "הלכות דעות וחובות הלבבות". הוא טוען שהדרך מלימוד לקיום שונה כאשר אנו לומדים על חובות הלב. משום שכשם שבעולם הגשמי אור נע מהר יותר מישויות חומריות יותר, כך גם בעולם הרוח, מצוות הקרובות לעולם הרוח המופשט פועלות במהירות גדולה יותר. לכן כאשר אנו לומדים את הלכות סוכה או ציצית, לוקח זמן ללימוד להשפיע על הפעולות הגופניות שלנו, ולעומת זאת, כשאנו לומדים על מצוות הנוגעות למחויבויות השכל והלב, אנו עוברים מיד מלימוד לקיום. במבוא זה המחבר חושף את העובדה שהוא פותח בספריו, למעשה תחום ומקצוע תורני חדש – "הלכות דעות וחובת הלבבות", שנבדל מחיבורים על החוק היהודי, ושנושא זה דורש גישה מיוחדת. משום שכאשר אנו עוסקים בעולם הדתי הפנימי של אדם על הלימוד להשפיע באופן מידי על הקיום המתבטא במצבנו האינטלקטואלי והרגשי. על ספריו אמר שאת התרומה שר' חיים סולובייצ'יק מבריסק תרם ללמדנות האנליטית הקונספטואלית, בגמרא הוא זכה לעשות לאגדה ול"הלכות דעות וחובות הלבבות", ואף אמר עליהם, שמדובר בשילוב ייחודי של למדנות ישיבתית עם הגות חסידית, שזור ברעיונות מהקבלה וההיסטוריוסופיה.
ההגות בספרים
סדרת הספרים עוסקת בהגות לפי סדר המועדים, כאשר כל כרך על חג אחר ובנוסף ישנו כרך של אגרות וכתבים.
הרב הוטנר עוסק בספריו רבות בסוגיות מעמיקות וביניהם:
חופש הרצון
בחופש הרצון רואה הרב הוטנר את אחד מהמאפיינים החשובים של האנושות, ומתאר את גישת הדטרמיניזם בן זמננו כאחד מהאתגרים המרכזיים של המודרנה. לגישה זו יש בסיס מטאפיזי. באחרית הימים אנו נאבד את חירותנו כאשר האל ימול את לבבנו. מכיוון שקץ הימים כרוך באובדן חירות, הנטייה השלילית של תקופתנו מכחישה בהתאמה את קיום החירות. ומסביר בספריו שאובדן זה של החירות נובע מפריחתה מלאה של החירות בעולם הזה, המביאה את הגאולה הסופית: "כי סילוק הבחירה הבא בתור תולדה מהתעצמות כח - הבחירה אינו אלא גילוי סגולת הבחירה, אף על פי שבפועל ממש בטלה ההשתמשות בכח - הבחירה, ואדרבה סילוק בחירה זה מופיע הוא דווקא כשיא-הפסגה של נשגביות הבחירה".
אמת
הרב הוטנר בספריו משתמש בשני מושגים של אמת:
אמונה
הרב הוטנר מסביר שאמונה עניינה הידבקות נפשית, אך יש לחלק בין שני סוגי אמונות, אמונה רגילה ו'אמונה דקדושה' כלומר אמונה בבורא העולם.
כשאדם מאמין אמונה רגילה באיזה עניין הרי מושג האמונה מציין סתם דבקות נפשית באותו עניין. אך אמונה דקדושה היינו לא רק סמיכות נפשית, אלא היא קשורה לאמונה בשם הוויה. שמו של הקב"ה מורכב מהשורש 'הוה' והוא מציין את כל הזמנים – היה, הווה ויהיה, משום שהקב"ה משרה יציבות על כל הזמנים, ואותה התוכנית של בריאת העולם שהייתה בעבר, תתממש במלואה בעתיד, והיא גם עוברת דרך חיי היום יום בהווה, והכל – מבחינת הקב"ה – מואר באותו אור ברור. המאמין בקב"ה לא רק דבק בו, אלא מאחד את כל הזמנים לתוך תודעה אחת שהעולם זורם בקו ישיר ויציב. וכן גם להפך: 'שקר' במשמעותו הרגילה הוא אמירת דבר שאינו תואם את המציאות. אבל שקר בענייני קדושה הוא בהדגשה על כך שאין עבר ועתיד נכללים ביחידה אחת של בהירות עם ההווה, וזהו העדר אמונה. אדם שתופס את ההווה כרגע ספורדי ונטול המשכיות, שאינו יונק מן העבר ואינו זריעה לצמחי העתיד, הוא לא מאמין במונחים של קדושה. והעדר האמונה אצלו מתבטא בחוסר ראייה של כל עניין הזמן כנסקר בסקירה אחת.
לימוד התורה
הרב הוטנר מדגיש בספריו את חשיבות ההנאה שבלימוד התורה ואף מפרש את הגמרא שאומרת שאדם צריך ללמוד את מה שליבו חפץ בו בתור עיקרון הלכתי שמיוחד למצוות תלמוד תורה, כלומר בחירת נושא הלימוד על פי הרצון האישי ממלאת הוראה הלכתית. משום שההלכה עצמה מורה לאדם ללמוד את אותם הצדדים של הלימוד שאליהם הוא נמשך במיוחד.
הרב הוטנר כותב שבעוד שאנו מבצעים את רוב הפעולות לשם תכלית חיצונית, עצם מהותה של ההנאה הוא שהיא אינה משרתת אף מטרה מחוץ לעצמה. אך ללימוד התורה בבירור צד מעשי ויישומי – אנו לומדים במטרה לדעת איך למלא את מצוות ה'. עם זאת, התורה שקדמה לבריאה לא הייתה בעלת יישום מעשי כלשהו והייתה להנאה בלבד. גם לאחר שצדדיה המעשיים של התורה הפכו לרלוונטיים הצד של ההנאה גרידא נותר חלק מלימוד התורה. לימוד התורה הוא בה בעת עבודה רצינית והנאה.
סרהי קריבצוב
סרהי אנדריוביץ' קריבצוב (נולד ב-15 במרץ 1991 בזפוריז'יה) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת המגן בקבוצת אינטר מיאמי מליגת הMLS ובנבחרת אוקראינה.
קריירה
החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל מטאלורג זפוריז'יה. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2008 קודם לקבוצה הבוגרת. בשנת 2010 עבר לקבוצת הצמרת האוקראינית שחטאר דונצק. בשנת 2023 חתם באינטר מיאמי.
נבחרת
קריבצוב שיחק בכל שכבות הגיל של הנבחרות הלאומיות של אוקראינה. ב-2009 השתתף עם נבחרת הנוער באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 וזכה עמה במקום הראשון. במהלך האליפות בכל המשחקים של הנבחרת בתחרות.
מנבחרת הנוער המשיך קריבצוב לנבחרת הצעירה. הוא שיחק 30 משחקים, הבקיע 2 שערים. בשנת 2011 היה בסגל הנבחרת באליפות אירופה לנבחרות צעירות. בתחרות עצמה נטל חלק בכל שלושת משחקי הנבחרת.
בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק קריבצוב מאז ספטמבר 2011. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול. הוא היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2020, לקח חלק בשניים מתוך חמשת משחקי הנבחרת בתחרות (השתתף במשחקי 1/8 הגמר ו 1/4 הגמר)
אלכסנדר ורטינסקי
אלכסנדר ניקולאייביץ' ורטינסקי (ברוסית: Александр Николаевич Вертинский, 20 במרץ 1889 או 8 במרץ - לפי לוח השנה היוליאני, קייב - 21 במאי 1957 סנט פטרבורג, אז לנינגרד) היה זמר-יוצר, זמר קברט, סופר ושחקן רוסי, יליד אוקראינה. היגר מרוסיה בשנת 1919 וחזר לברית המועצות ב-1943 בעיצומה של מלחמת העולם השנייה.
רקע משפחתי ושנות ילדותו
אלכסנדר ורטינסקי נולד בשנת 1889 בקייב כילד מקשר זוגי ללא לנישואים. אביו היה ניקולאי פטרוביץ' ורטינסקי (1894-1845), בן לפקיד רוסי של מסילות הברזל, עסק בעריכת דין ופרסם פיליטונים בעיתון תחת שם העט "הרוזן ניבר".. אמו, יבגניה סטפאנובנה סקולאצקאיה הייתה בת למשפחת אצילים רוסים.. מפני שאשתו החוקית של האב סירבה להתגרש, הוא נאלץ אחרי מותה של יבגניה "לאמץ" את ילדיו, את הבת הבכורה נדז'דה ואת הבן אלכסנדר.
בגיל שלוש התייתם ורטינסקי מאמו ונמסר לטיפול דודה בשם מריה סטפאנובנה, אחות של אמו. בגיל 5 איבד גם את אביו, שהתייסר מאוד אחרי מות בת זוגו ונפטר משחפת דוהרת. אז גם אחותו, נדיה, שאלכסנדר הקטן נקשר אליה, נמסרה לטיפולה של דודה אחרת. כדי שהילדים לא יפריעו להפרדתם, הודיעו לאלכסנדר שאחותו נפטרה. הגורל הפגיש אותם מאוחר יותר.. בהמשך גדל אלכסנדר בקייב אצל דודתו, מריה סטפאנובנה..
אלכסנדר התקשה בלימודים. בגיל 9 התקבל אחרי מבחן לכיתת מכינה של הגימנסיה האימפריאלית אלכסנדריסקי מס.1 בקייב, שבה למדו בני עשירים. אבל, כעבור שנתיים, סולק ממנה בנימוק של אי עמידה בדרישות ושל "התנהגות רעה". הועבר לגימסניה הקלאסית מס. 4, אך לא סיים אותה מפני שסולק גם ממנה, בערך בשנת 1904, בגיל 15. בשנותיו בגימנסיה התוודע כמו תלמידים אחרים להצגות להקות התיאטרון הרבות שהתארחו בעיר הולדתו. אלכסנדר הרגיש משיכה עזה והתלהבות כלפי אמנות הבמה, השתתף בהצגות חובבים ואף שיחק כניצב על במת התיאטרון "סולובצוב"
שנות צעירותו בקייב
עם סילוקו מבית הספר, מצב יחסיו עם דודתו הורע והוא עזב את ביתה. כחסר בית, הצטרך לא פעם למצוא קורת גג בפתחי בתים ולישון על מדרגות. עבד לפרנסתו במכירת גלויות, בסבלות בנמל שעל הנהר דנייפר, כמנהל חשבונות של מלון או כמגיה בבית דפוס. . הופעתו על במת מועדון יהודי בשכונת פודול הסתיימה בכישלון..
הוא הזדמן לבקר בביתה של סופיה זלינסקיה, מורה בגימנסיה לבנות באותו בית ספר אלקסנדרינקי שבו למד, אשה משכילה ומוערכת, בעבר אשת אחיו של אנטולי לונצ'ארסקי. בביתה התארחו רבים מבני האליטה האינטלקטואלית של קייב, כמו הפילוסוף ניקולאי ברדיאייב, המשוררים והסופרים מיכאיל קוזמין, ולדימיר אלסנר, בנדיקט ליבשיץ, הציירים אלכסנדר אוסמיורקין, מארק שגאל, קזימיר מלביץ' ונתן אלטמן. חבורה זאת עוררה אצל הצעיר עניין רב בסוגיות ספרותיות ותרבותיות וגרתה אותו להתחיל להתנסות בכתיבה. התחיל לכתוב סיפורים קצרים בעיתונים המקומיים. סיפורים כמו "דיוקן", "סיגריות", "אביב","ארוסתי" הופיעו ב"קייבסקיה נדליה", ו"פרפרים אדומים" בשבועון "לוקומוריה". בהדרגה רכש ידע וניסיון בתחום הספרות ואמנויות אחרות והתחיל גם לכתוב מאמרי רוויו על הופעות של זמרי אופרה, אופרטות ורומנסות שביקרו בקייב, ביניהם פיודור שאליאפין, אנסטסיה ויאלצבה, מיכאיל ואוויץ', ג'וזפה אנסלמי, מריה קארינסקיה, טיטה רופו ואחרים.
במוסקבה
במקביל לקריירה שלו כזמר-יוצר ושחקן "סטאנד אפ" התחיל ורטינסקי לשחק כניצב ובתפקידים שוליים בראינוע. בשנת 1912 הופעת הבכורה שלו בסרט הייתה בתפקיד של מלאך שנפל בערמת שלג בסרט שהופק לפי ספורו של לב טולסטוי בבימוי בנו של הסופר, איליה טולסטוי. כאיש צוות ושחקן במשרה חלקית באולפן של אלכסנדר חנז'ונקוב הופיע בכתריסר מסרטיו של הבמאי הזה -"מלך ללא כתר", "מעבדות לחופש" (1916) ואחרים. כמו כן שיחק בתיאטרון לדרמה "אליטור". באותם ימים קישר ידידות ארוכת שנים עם כוכב הראינוע איוואן מוסז'וחין, עשה היכרות קרובה עם המשורר ולדימיר מאיאקובסקי ופקד את מועדון הפוטוריסטים. באותה תקופה התחיל לצרוך קוקאין. מבחינה אמנותית ואידאולוגית לא הושפע מהפוטוריסטים אלא מה"קונצרטים הפואטיים" של איגור סבריאנין. מאוחר יותר התאהב בכוכבת הראינוע ורה חולודנאיה לה הקדיש רבים משיריו, ביניהם שירו המפורסם "Ваши пальцы пахнут ладаном" (לאצבעותיך ניחוח של קטורת)שהתפרסם אחרי מותה בשנת 1919.
בינתיים, אחרי פריצת מלחמת העולם בשנת 1914, התנדב כחובש ושרת בבית חולים של רשות מסילות הברזל - "הרכבת הסניטרית" מספר 68 בפיקודו של הרוזן ניקיטה טולסטוי. ביומן העבודה נמצא שבתוקף תפקידו ביצע לא פחות מ-35,000 תחבושות. נפצע קל בינואר 1915 וחזר למוסקבה. אז התמכר זמנית לקוקאין אולם נגמל וחזר לפעילותו האמנותית במוסקבה. שם נודע לו על מות אחותו ממנת יתר של קוקאין. ..
זמן קצר לפני מהפכת אוקטובר המציא ורטיסנקי דמות תיאטרלית של "פיירו השחור" ויצא לסיורי הופעות ברחבי רוסיה ואוקראינה, שבהם ביצע אלגיות "דקדנטיות" עם שיק קוסמופוליטי כמו "קוקאינטקה" (צורכת הקוקאין) והטנגו "מגנוליה" ("בסינגפור צהובת הבננות...") שיריו שפעו בדימויים של דקלים, צפורים טרופיות, ערי נמל זרות, לובי של בתי מלון מכוסי פילוסין, ונטילטורים ושקיעות חמה מעל ים צבוע בוורוד, שהיו חביבים על הקהל בימי המלחמה.
הקריירה בגלות
אחרי עליית הבולשביקים לשלטון, בימי מלחמת האזרחים שפרצה ברוסיה, בנובמבר 1920 יצא ורטינסקי לגלות יחד עם רבים ממעריציו מהמעמד הבינוני וגבוה. הופיע עם רומנסות צועניות ושירים רוסים מסוגננים בעיקר מול קהלים זרים ושל גולים רוסים בקברטים "צ'ורנאיה רוזה" ("הוורד השחור") ברחוב פרה ו"סטלה" ברחוב שישלי באיסטנבול. רכש דרכון יווני שפתח לפניו את האפשרות לנוע חופשי ברחבי העולם וחסך ממנו את המרוץ התמידי אחרי היתר שהייה. ברומניה התקבל בחום והתאפשר לו לשיר בפני קהל רוסי. עם זאת לבסוף גורש על ישי השלטונות הרומניים כ" סוכן סובייטי" המעורר רגשות אנטי-רומנים בקרב האוכלוסייה הדוברת רוסית בשטח בסרביה שזה עתה הפכה חלק מממלכת רומניה. בשנת 1923 שר בערי פולין וגרמניה, ולאחר מכן עבר לגור בפריז שהייתה מרכז חשוב של המהגרים הרוסים במערב אירופה. הופיע שם במשך כ-9 שנים בקברטים ברובע מונמארטר. בשנת 1926 הקליט ורטינסקי אחת מההקלטות המוקדמות של השיר "הדרך הארוכה" (דורוגוי דלינויו - "Дорогой длинною"), על לחן של בוריס פומין (1948-1900) ומלים של קונסטנטין פודרבסקי, שהפך ללהיט גדול בכל העולם בתרגום לאנגלית ולשפות אחרות.
אחרי כמה סיורי הופעות מוצלחים במזרח התיכון, כולל ארץ ישראל, בעקבות גולים רוסים אחרים, היגר ורטינסקי לארצות הברית, שם הופיע לראשונה בפני קהל שכלל ידועי-שם כמו סרגיי רחמנינוב, פיודור שאליאפין ומרלן דיטריך. אולם השפל הגדול אילץ אותו לנדוד הלאה אל קהילת הגולים הרוסים בסין, בעיר שאנגחאי. שם פגש את אשתו, אז בת 20, לידיה צירגוואבה, ושם נולדה ביתם הבכורה, מריאנה.
השיבה למולדת
בשנת 1943, בעיצומה של המלחמה להגנת המולדת, הרשו השלטונות הסובייטים לוורטינסקי לחזור לרוסיה. קיבל דירה במוסקבה, ברחוב טברסקאיה 12. ללא כיסוי תקשורתי כלשהו ערך כ-2000 הופעות ברחבי ברית המועצות, מן האי סחלין במזרח ועד קלינינגרד במערב. כדי להתפרנס הופיע בסרטים סובייטיים, לעיתים קרובות בתפקידים של אריסטוקרטים מלפני המהפכה, כמו למשל, בגרסה הקולנועית של סיפורו של צ'כוב "Анна на шее" (1955). משחקו בתפקיד של קרדינל אנטיקומוניסט בסרט העלילתי התעמולתי "קנוניית המורשעים" של מיכאל קאלאטוזוב זיכתה אותו בפרס סטלין בשנת 1951.
אלכסנדר וירטינסקי נפטר ב 21 במאי 1957 במלון אסטוריה בלנינגרד. הובא לקבורה בבית הקברות נובודוויצ'י במוסקבה. שתי בנותיו, מריאנה ואנה ורטינסקאיה, עשו קריירות מצליחות כשחקניות בקולנוע הסובייטי. למריאנה ורטינסקאיה הייתה פרשת אהבה מפורסמת עם הבמאי אנדריי קונצ'לובסקי ואנסטסיה ורטינסקאיה נישאה לאחיו של קונצ'לובסקי, במאי הקולנוע ניקיטה מיכלקוב.
אלכסנדר וירטינסקי השאיר חותם ארוך-שנים על התרבות המוזיקלית הרוסית. זמרים ידועים כמו ולדימיר ויסוצקי ובוריס גרבנשיקוב ביצעו את שיריו. אף קיימת גרסה של מוזיקה אלקטרונית של שיריו, בביצוע הלהקה "קוסמוס סאונד קלאב" (Cosmos Sound Club).
דיסקוגרפיה
תקליטורים:
קישורים חיצוניים
ל.מ.שצ'מליובה - הערך "אלכסנדר ורטינסקי" ב"סופרים רוסים במאה ה-20 - לקסיקון ביוגרפי",(עורך:פ.א. ניקולאייב) הוצאת האנציקלופדיה הרוסית הגדולה, מוסקבה, הוצאת "רארנדוו-אם", 2000 ע' 148-149 (ד.ק. סאמין - המהגרים המפורסמים של רוסיה, הוצאת וצ'ה, 2000 ע' 254-262) טקסט נטוי
מכון גרטנר
מכון גֶרטנֶר לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות בע"מ הוא חברה לתועלת הציבור לחקר האפידמיולוגיה ומדיניות בריאות בישראל. ייעודו המרכזי של המכון הוא לסייע למערכת הבריאות בישראל ולמשרד הבריאות בתכנון מדיניות בריאות מושכלת ובפיתוחה.
פעולות המכון
המכון הוקם בשנת 1991 על ידי פרופ' מרדכי שני, במטרה לקדם מחקר אפידמיולוגי נרחב בתחום המחלות הכרוניות המרכזיות ולסייע בגיבוש מדיניות לאומית לשרותי הבריאות בישראל. המכון שוכן בבניין משלו שנמצא בבית החולים שיבא בתל השומר.
המכון מסונף לבית הספר לבריאות הציבור שבפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב ומשמש זרועו המחקרית של בית הספר וחלק מחוקריו הבכירים משלבים הוראה בתחום התמחותם, במסגרת בית הספר לבריאות הציבור.
עם זאת, המכון הוא גוף עצמאי, הפועל כחברה לתועלת הציבור ומנוהל באמצעות ועד המנהל שמורכב מארבעה נציגי משרד הבריאות, שני נציגי אקדמיה ושני נציגי ציבור.
המכון הוא חברה לתועלת הציבור ותקציבו ממומן על ידי משרד הבריאות, מענקי מחקר ומקורות מימון אחרים.
בבניין המכון שבבית החולים שיבא, שוכנים גם המרכז הישראלי לבקרת מחלות (מלב"מ), והמכון הלאומי לחקר שירותי בריאות (מלמ"ב), במכון נמצא גם מרכז ידע תנודע.