cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
חמסין של ניסן
על השיר
"חמסין של ניסן" נכתב והולחן על ידי לאה גולדברג ושייקה פייקוב, שגם הפיק אותו. לצד השירים הישנים שנכללו באוסף ארבעה צדדים, הוציאה אילנית גם כמה שירים חדשים. "חמסין של ניסן" נמנה ביניהם. הוא זכה להצלחה גבוהה במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג', כשבשיאו דורג במקום הראשון. עם זאת, הוא לא נכנס למצעד סוף השנה של התחנה. כמו כן, במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע השיר בשיאו למקום השביעי.
Double or Nothing (2020)
האירוע היה אמור להיערך ב-MGM גרנד גרדן ארנה, בפרוורי לאס וגאס של פרדייז, נבדה. לעומת זאת, האולם נאלץ לבטל את כל קיומי האירועים עקב התפרצות מגפת הקורונה. הארגון הכריז על כך שהאירוע יתקיים כמתוכנן במבנה של קבוצת הפוטבול, ג'קסונוויל ג'אגוארס בג'קסונוויל, פלורידה, כשרוב הקרבות באירוע יתקיימו באולם ה-Daily's Place, שהוא אמפיתיאטרון סמוך ל-TIAA Bank Field (מגרשה הביתי של קבוצת הפוטבול).
תשעה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, מאט הארדי והאליט (אדם פייג', קני אומגה, מאט ג'קסון וניק ג'קסון) ניצחו את The Inner Circle (כריס ג'ריקו, ג'ייק הייגר, סמי גווארה, סנטנה ואורטיז) בקרב סטדיום סטמפיד. עוד ברשימת הקרבות, ג'ון מוקסלי ניצח את מר ברודי לי בהכנעה טכנית ושמר על אליפות העולם של AEW, היקארו שידה ניצחה את ניילה רוז בקרב ללא פסילות וללא ספירות חוץ וזכתה באליפות הנשים של AEW, קודי ניצח את לאנס ארצ'ר והפך לאלוף TNT הראשון של AEW, ובריאן קייג' ניצח בקרב קזינו סולם כבר בבכורה שלו בארגון.
רקע
ההצלחה בספטמבר 2018 בעקבות האירוע All In, שאותו הרימו המתאבקים מקבוצת The Elite (קודי, היאנג באקס וקני אומגה), גרמה להם לקבל ביקורות חיוביות ותמריץ לקראת קיום אירועים חדשים בעתיד. ב-1 בינואר 2019, ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling נוסד והכריז על קיום אירוע חדש, שנקרא בשם Double or Nothing אשר התקיים ב-25 במאי ב-MGM גרנד גרדן ארנה, בפרוורי לאס וגאס של פרדייז, נבדה. ב-5 בפברואר 2020, הארגון הודיע על קיום אירוע שני בסדרה באותו אולם ב-23 במאי. לפי מגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter, 6,000 כרטיסים לאירוע נמכרו ביום הראשון של המכירה.
ב-8 באפריל, האולם שהיה אמור לארח את האירוע ביטל את כל קיומי האירועים בו עד ל-31 במאי עקב התפרצות מגפת הקורונה. בתגובה, ארגון ההיאבקות AEW הכריז על כך שהאירוע יתקיים כמתוכנן ממקום בלתי ידוע. עוד באותה הנשימה, אושר שהאולם יארח את האירוע השלישי בסדרת אירועי Double or Nothing ב-29 במאי 2021. ב-22 במאי, יום לפני קיום האירוע, רשת הטלוויזיה TNT שידרה תוכנית של שעה אשר נקראה Countdown to Double or Nothing. לתוכנית זו היו 344 אלף צפיות.
השפעת מגפת הקורונה
כמו כל אירועי הספורט בכלל ובאירועי ההיאבקות המקצועית בפרט, אירוע זה הושפע על ידי מגפת הקורונה. ב-8 באפריל, אולם ה-MGM גרנד גרדן ארנה נאלץ לבטל את כל קיומי האירועים בו עד ל-31 במאי עקב התפרצות המגפה. נבדה הייתה במצב חירום מאז ה-12 במרץ, כשהיא אסרה על התקהלות אנשים עד להודעה חדשה. בתגובה, ארגון ההיאבקות AEW החליט להמשיך בקיום האירוע ממקום בלתי ידוע. לאחר מכן, נודע שהאירוע יתקיים באולם ה-Daily's Place שבג'קסונוויל, פלורידה בנוסף לקרב המרכזי שיתקיים באצטדיון TIAA Bank Field, המשמש כמגרשה הביתי של קבוצת הפוטבול, ג'קסונוויל ג'אגוארס. כמו כן, הודעה על קיום אירוע שלישי בסדרת אירועי Double or Nothing לא איחרה לבוא, כשהאירוע הבא בסדרה הוכרז ל-29 במאי 2021 ב-MGM גרנד גרדן ארנה. בנוסף למדיניות ההחזר הכספי, כרטיסים שנרכשו עבור האירוע של שנת 2020, יהיו תקפים לאותו אירוע של שנת 2021.
עלילות
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות במהלך התקופה שעד לקיום האירוע. העלילות הופקו דרך סדרת היוטיוב, Being The Elite אשר משודרת בערוץ הרשמי של היאנג באקס ובתוכניות השבועיות Dynamite ו-Dark.
ב-30 במרץ 2020, הארגון הכריז על יצירת אליפות משנית בשם אליפות TNT של AEW, כשהאלוף הראשון יקבע לאחר קיום של טורניר בן שמונה מתאבקים, כך שהמנצח בגמר יוכתר כאלוף TNT הראשון של AEW. הטורניר החל ב-8 באפריל בתוכנית השבועית Dynamite, כשהגמר נקבע לאירוע Double or Nothing. בחצאי הגמר אשר התקיימו בפרק של התוכנית ב-29 באפריל, קודי ולאנס ארצ'ר ניצחו את דארבי אלין ודאסטין רודס, בהתאמה, מה שהוביל לכך שהשניים יתחרו ביניהם על התואר. בפרק של התוכנית Dynamite ב-13 במאי, הוכרז שמתאגרף העבר, מייק טייסון, יציג את חגורת האליפות החדשה בפני הזוכה בטורניר.
ב-6 במאי בתוכנית Dynamite, אלוף העולם של AEW, ג'ון מוקסלי, ניצח את פרנקי קאזריאן בקרב יחידים שאינו היה על תוארו. רגעים ספורים לאחר מכן, חברי קבוצת הדארק אורדר תקפו את מוקסלי, קאזריאן ואת קבוצתו של האחרון, SoCal Uncensored (כריסטופר דניאלס וסקורפיו סקיי). מנהיג קבוצת הדארק אורדר, מר ברודי לי, הגיע לזירה ואיתגר את מוקסלי לקרב על האליפות, אתגר שאליו מוקסלי נענה בחיוב. מאוחר יותר באותה התוכנית, הקרב ביניהם הפך רשמי לאירוע Double or Nothing.
ב-13 במאי בתוכנית Dynamite, היקארו שידה, שהייתה בראש טבלת הדירוג של מחלקת הנשים, ניצחה את פנלופה פורד, קריס סטטלנדר ודוקטור בריט בייקר בקרב מרובע. מאוחר יותר, פורסם ששידה תאתגר את ניילה רוז לקרב על אליפות הנשים של AEW באירוע Double or Nothing. במהלך ריאיון עם שידה מאחורי הקלעים, רוז תקפה אותה בעזרת מקל במבוק. אז, נודע שהקרב ביניהן קיבל התניה מסוג קרב ללא פסילות וללא ספירות חוץ.
במהלך קרב הנשים המרובע, דוקטור בריט בייקר תקפו את קריס סטטלנדר מחוץ לזירה ואף ביצעה עליה את מהלך ההכנעה שלה, הלוקג'ו, שאיפשר להיקארו שידה להצמיד לניצחון את פנלופה פורד. למרות תוצאת הקרב, בייקר המשיכה בביצע מהלך ההכנעה שלה על סטטלנדר. לאחר מכן, קרב בין בייקר לסטטלנדר נקבע לאירוע Double or Nothing. בעקבות פציעה שבייקר ספגה ב-20 במאי בתוכנית Dynamite, פורסם שפנלופה פורד תחליף את בייקר ותתמודד במקומה מול סטטלנדר.
גיגה טקסס
גיגה-טקסס (גם גיגה-מפעל 5) הוא מתקן לייצור רכב ליד אוסטין, טקסס, בבנייה על ידי טסלה מיולי 2020. טסלה תכננה להפכו לפעיל ב-2021.
Double or Nothing (2020)
עלילות
ב-20 במאי בתוכנית Dynamite, שון ספירס הביע את חוסר שביעות רצונו על כך שהוא לא שובץ לקרב באירוע Double or Nothing. הוא דרש קרב נגד דאסטין רודס. לאחר מכן, קרב זה הפך רשמי לאירוע Double or Nothing.
גיגה טקסס
המפעל מתוכנן להיות המפעל הראשי של חברת טסלה לייצור טסלה סייברטראק. המפעל ייצר גם מכוניות מודל 3 ודגם Y עבור מזרח ארצות הברית.
Double or Nothing (2020)
מופע מקדים
קרב אחד בודד התקיים במהלך המופע המקדים אשר נודע בשם "The Buy In" ובו בסט פרנדס (צ'אק טיילור וטרנט) התמודדו מול פרייבט פארטי (אייזיאה קאסידי ומארק קוון) בקרב זוגות אשר קבע את הטוענים לכתר לאליפות הזוגות של AEW. בסט פרנדס ביצעו על קוון את מהלך הסיום המשותף שלהם, סטרונג זירו, כדי לנצח בקרב ולהפוך לטוענים לכתר.
קרבות מקדימים
האירוע עצמו נפתח בקרב קזינו סולם אשר הכיל את קולט קבנה, דארבי אלין, ג'ואי ג'נלה, פרנקי קאזריאן, קיפ סביאן, אורנג' קאסידי, לוצ'סאורוס, סקורפיו סקיי ומשתתף מסתורי וקבע מי מביניהם יקבל קרב עתידי על אליפות העולם של AEW. חוקי הקרב התקיימו בצורה שבה שני מתאבקים היו הראשונים בזירה ובכל שתי דקות, משתתף אחר נכנס. המנצח בקרב הוא זה שיסיר את אסימון הקזינו אשר יהיה תלוי על וו התלייה מעל הזירה. פרנקי קאזריאן היה הראשון בזירה כאשר חברו לקבוצת SoCal Uncensored, סקורפיו סקיי נכנס כמספר השני. קיפ סביאן (שלווה לקרב על ידי פנלופה פורד וג'ימי האבוק) נכנס כמספרי השלישי ודארבי אלין נכנס אחריו. אורנג' קאסידי וקולט קבנה נכנסו כמספר החמישי והשישי, בעוד שג'ואי ג'נלה ולוצ'סאורוס נכנסו כמספר השביעי והשמיני. המשתתף המסתורי נגלה כמתאבק בריאן קייג' (שלווה לקרב על ידי טאז) והוא היה האחרון שנכנס לקרב. הוא הציג עליונות מוחלטת על שמונת המשתתפים האחרים בקרב, אף על פי שבשלב מסוים בקרב כל השמונה עשו כמיטב יכולתם כדי לנטרל אותו לאחר שהם כיסו את גופו מחוץ לזירה בעזרת חפצים כבדים. קייג' הצליח להתגבר על מכשולים אלה ולאחר מכן הסיר את אסימון הקזינו. כתוצאה מכך, הוא זה שהשיג לעצמו קרב על אליפות העולם של AEW.
בקרב השני, MJF (שלווה לקרב על ידי וורדלו) התמודד מול ילד הג'ונגל. MJF השיג את הניצחון בקרב לאחר שהצמיד את ילד הג'ונגל תוך כדי שהוא אחז במכנסיו של האחרון.
אז, קודי (שלווה לקרב על ידי ארן אנדרסון) ולאנס ארצ'ר (שלווה לקרב על ידי ג'ייק רוברטס) התחרו ביניהם בגמר הטורניר אשר קבע את אלוף TNT הראשון של AEW. לאחר מספר התערבויות מצד אנדרסון ורוברטס, השניים הורחקו על ידי השופט ונשלחו אל מאחורי הקלעים. בסיום, קודי ביצע על ארצ'ר פעמיים את מהלך הסיום שלו, הקרוס רודס, כדי לנצח בקרב ולזכות בתואר. לאחר מכן, מתאגרף העבר, מייק טייסון, העניק לקודי את חגורת האליפות החדשה.
בקרב שבא לאחר מכן, קריס סטטלנדר התמודדה מול פנלופה פורד. סטטלנדר השיגה את הניצחון בקרב לאחר שהיא ביצעה על פורד את מהלך הסיום שלה, ה-Big Bang Theory.
לאחר מכן, דאסטין רודס (שלווה לקרב על ידי ברנדי רודס) התחרה נגד שון ספירס. רודס ניצח בקרב לאחר שביצע על האחרון את מהלך ה-Final Reckoning.
בקרב הבא, ניילה רוז הגנה על אליפות הנשים של AEW נגד היקארו שידה בקרב ללא פסילות וללא ספירות חוץ. שידה זכתה בתואר לאחר שהכתה את רוז בעזרת מקל במבוק ואז ביצעה עליה את מהלך ה-Running Knee.
בקרב הלפני האחרון, ג'ון מוקסלי הגן על אליפות העולם של AEW נגד מר ברודי לי. לקראת סוף הקרב, מוקסלי ביצע על לי את מהלך ה-Paradigm Shift על רמפת הכניסה שחיברה בין המדרגות לבין הזירה עצמה. כתוצאה ממהלך זה, קטע זה קרס. לאחר ששניהם התאוששו ואף על פי שדם ניגר מראשו של לי, מוקסלי ביצע על האחרון את מהלך הסליפר הולד ואף גרם לו להתעלף, מה שהקנה למוקסלי הגנה מוצלחת על התואר.
הקרב המרכזי
הקרב המרכזי היה קרב סטדיום סטמפיד בין מאט הארדי וקבוצת האליט (אדם פייג', קני אומגה, מאט ג'קסון וניק ג'קסון) לקבוצת The Inner Circle (כריס ג'ריקו, ג'ייק הייגר, סמי גווארה, סנטנה ואורטיז). הקרב התקיים באצטדיון TIAA Bank Field, המשמש כמגרשה הביתי של קבוצת הפוטבול, ג'קסונוויל ג'אגוארס. לאחר שהקבוצות נאבקו ביניהם ברחבי האצטדיון, אומגה ביצע על גווארה את מהלך ה-One-Winged Angel מאזור הכיסאות של האצטדיון אל תוך משטח שהיה מתחתיהם ולאחר מכן הצמיד אותו, שהקנה לקבוצתו את הניצחון בקרב.
תוצאה לאורך זמן
לאחר שהאירוע הסתיים, הנשיא של AEW, טוני חאן הודיע שהמנצח בקרב הקזינו סולם, בריאן קייג' יפדה את אסימון הקזינו שלו על מנת לאתגר את ג'ון מוקסלי לקרב על אליפות העולם של AEW באירוע Fyter Fest.
בתוכנית השבועית העוקבת של Dynamite, אלוף ה-TNT החדש, קודי, הצהיר שהוא יערוך אתגר פתוח בכל שבוע על תוארו. קרב באטל רויאל התקיים מאוחר יותר באותו הערב על מנת לקבוע את זהות הטוען לכתר הראשון לאליפות של קודי בשבוע לאחר מכן. בקרב זה, ילד הג'ונגל ניצח. בקרב בין קודי לאחרון ב-3 ביוני בתוכנית השבועית Dynamite, קודי ניצח את ילד הג'ונגל והגן על תוארו בהצלחה.
הטורניר להכתרת האלוף הראשון
מחצית המשתתפים בטורניר הוכרזה ב-31 במרץ בתוכנית Dark, כשהיתר הוכרזו לילה לאחר מכן בתוכנית Dynamite. הטורניר החל ב-8 באפריל בתוכנית Dynamite, כשהגמר התקיים באירוע Double or Nothing, שנערך ב-23 במאי.
גיגה ברלין
גיגה ברלין (ולפעמים גיגה-מפעל-4 או גיגה-מפעל אירופה), או בשמו המלא הגיגה-מפעל של טסלה בברלין-ברנדנבורג (Tesla Gigafactory Berlin-Brandenburg) הוא מפעל ייצור אירופי של טסלה, בגרונהייד, גרמניה. הקמפוס ממוקם כ-35 ק"מ מדרום-מזרח למרכז ברלין על נתיב רכבת ברלין-ורוצלב, המהווה את הגבול הצפוני של האתר בין תחנת ארקנר לתחנת הרכבת פאנגשלאוזה, והכביש המהיר A10, המהווה את הגבול המערבי. המתקן ומיקומו בברלין הוכרז על ידי מנכ"ל טסלה, אילון מאסק, בנובמבר 2019 בתערוכת הפרס של דאס גולדן לנקראד. המפעל מייצר סוללות, מארזי סוללות ומוצרי הנעה לשימוש ברכבי טסלה, וכן מרכיב את טסלה מודל Y. המפעל החל ייצור באוקטובר 2021. המפעל נבנה במהירות בזק והחל פעילות מעט יותר משנה בלבד מאז החלו עבודות הבנייה ביוני 2020.
My My My!
(בעברית: שֶׁלִי שֶׁלִי שֶׁלִי!) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. השיר יצא לאור ב-10 בינואר 2018, כסינגל הראשון והפותח מתוך אלבומו השני, Bloom, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק אוסטרליה.
השיר הגיע למקום ה-80 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-38 במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טרוי סיון, לילנד, אוסקר גורס וג'יימס אלן ראלב והופק על ידי אוסקר גורס. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרופופ. ג'יימיסון קוקס מפיצ'פורק סקר את השיר בחיוב רב ואף טען כי הוא אחד מהשירים הטובים ביותר של שנת 2018.
הופעה
עם השיר הופיעה טרוי סיון לראשונה בתוכנית המערכונים האמריקאית "סאטרדיי נייט לייב", ביחד עם השיר "The Good Side", שיצא בהמשך כסינגל השני מתוך האלבום. ב-31 בינואר באותה השנה, הופיע עם השיר ב-"מופע של אלן דג'נרס".
סיון ביצע את השיר בהופעה שקיימה טיילור סוויפט ברוז בול, במסגרת סיבוב ההופעות החמישי שלה, "Taylor Swift's Reputation Stadium Tour".
וידאו קליפ
הווידאו קליפ המלא של השיר בוים על ידי גרנט זינגר, ופורסם ב-19 בינואר 2018. בתחילת הקליפ ישנה אזהרה האומרת כי לא מומלץ לחולי מחלת האפילפסיה לצפות בו, וזאת מפאת החשש לגרימת התקפים אפילפטיים והתקפים נוספים.
נכון לספטמבר 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-39 מיליון צפיות.
גיי וילג'
גיי וילג' או כפר גאה (באנגלית: Gay village) הוא אזור גאוגרפי (לרוב עירוני - לא מדובר בכפר) עם גבולות מוכרים בדרך כלל, המאוכלס בתושבים ששיעור גדול יחסית מתוכם משתייך בגלוי לקהילה הלהט"בית. לרוב, בכפרים הגאים, פועלים גיי ברים, מועדוני לילה, סאונות, מסעדות, בוטיקים וחנויות ספרים.
אזורים אלה עשויים לייצג מרחב ידידותי ללהט"ב בעיר עוינת, או ריכוז גבוה של תושבים ועסקים גאים. בדומה לקבוצות עירוניות אחרות, חלק מהלהט"בים שבכפרים הגאים הצליחו להשתמש במרחבים אלה כדי לשקף את ערכם התרבותי ולשרת את הצרכים המיוחדים של אנשים ביחס לחברה.
כיום, בדרך כלל, כפרים גאים נמצאים באזורים היוקרתיים או האופנתיים של העיר. כמו למשל מנהטן, שנבחרה בגלל ערך אסתטי או היסטורי, ולא בגלל הנידוי הסוציופוליטי והאיום המתמיד של אלימות פיזית מצד הומופוביים.
Sweetwater
סוויטווטר (באנגלית: Sweetwater. בתרגום חופשי: מים מתוקים) הייתה להקת רוק פסיכדלי ורוק מתקדם משנות השישים ועד לשנות התשעים. סולנית הלהקה, ננסי נווינס, נפצעה קשה בתאונת דרכים בשנת 1969, ואת השירים באלבומיה הבאים שר בסיסט הלהקה, פרד הררה. בשנת 1999 קיימה הלהקה הופעת איחוד יחד עם נווינס, לראשונה מאז 1969 (שלושים שנה אחרי).
היסטוריה
הלהקה קיבלה נגנים מכל התחומים ומכל הסיגנונות, ובתוך כחצי שנה מנתה כ-8 חברים, המנגנים על שלל כלים. המנהיגה של הלהקה הייתה נווינס, ששרה וניגנה על גיטרה. בשנת 1968 הוחתמה הלהקה על ידי הלייבל Reprise Records (אנ') והוציאה את אלבומה הראשון, Sweetwater. האלבום היה לאלבום רוק פסיכדלי יחיד מסוגו ששילב מוזיקת רוק ייחודית עם שלל כלים וסגנונות, אבל בשונה מלהקות בעלות סגנון דומה מאותה תקופה, כדוגמת קינג קרימזון, הלהקה לא התיימרה להיות מתנשאת מבחינה מוזיקלית, אלא השתייכה לזרם ילדי הפרחים ששרר בארצות הברית של שנות השישים.
בשנת 1969 הופיעה הלהקה בפסטיבל וודסטוק למען השלום אחרי ריצ'י הייבנס, והייתה ללהקה הראשונה שהופיעה בפסטיבל זה. הלהקה, שעד אז הופיעה רק בביתי קפה, קיבלה בפסטיבל הזדמנות פז לפרוץ לקהל הרחב, וכך היה - כמעט מיד לאחר ההופעה כבר הוחתמו חבריה עם חברת התקליטים Reprise Records על אלבום שני.
ב־5 בדצמבר אותה שנה הוזמנה הלהקה להתארח בתוכנית האירוח האמריקנית "The Red Skelton Show" (אנ'), שם מתארחים מיטב האמנים והבדרנים של התקופה. ההשתתפות בתוכנית הייתה צעד גדול עבור הקריירה של הלהקה, וגם הייתה פרסום טוב לאלבומם החדש.
ב-8 בדצמבר, שלושה ימים לאחר האירוח בטלוויזיה, בדרכה אל אולפן ההקלטות כדי להקליט את אלבום הלהקה השני, נפגעה נווינס בתאונת דרכים קטלנית ונפגעה בידיה, רגליה, בטנה וראשה. היא נכנסה לתרדמת ורק כעבור שמונה חודשים התעוררה. רופאיה הצהירו כי לא תוכל לשיר שוב לעולם, והיא ושאר חברי הלהקה הגיעו להסכמה כי ימשיכו בלעדיה, בזמן שהיא תעבור תקופת שיקום בבית החולים (שנמשכה שלוש שנים, עד שנת 1973).
בלית ברירה, פרד הררה (בסיסט הלהקה) התמנה לתפקיד הזמר וחציו של האלבום שהקליטו הושר על ידיו (החצי, שהוקלט לפני תאונת הדרכים, השני הושר על ידי נווינס). האלבום יצא בשנת 1970 ונקרא "Just for You" (בעברית: רק בשבילך).
לאחר ניתוק של מספר שנים, בשנת 1994 הוזמנו חברי הלהקה להשתתף בפסטיבל וודטוק 94', אך חלק ניכר מחברי הלהקה כבר לא היו בני החיים אז: אוגוסט ברנס (צ'לו) נפטר לאחר שנדבק בדלקת ריאות קשה תוך כדי שהוא מטופל בבית חולים גרמני בגלל פציעות שעבר לאחר שנפל ממעלית באתר בנייה בשנת 1979, אלן מלרוביץ (המתופף ואחד משלושת המקימים של הלהקה) נהרג בתאונת דרכים בשנת 1981 , אלברט מור (חליל צד) נפטר מסרטן ריאות בשנת 1994. לבסוף הגיעו רק שלושה חברים להופיע, נווינס (שעדיין לא הייתה במיטבה), פרד הררה ואלכס דל זופו (נגן הקלידים של הלהקה). ההופעה הייתה הופעתה הראשונה של נווינס מול קהל מאז תאונת הדרכים שלה, כמעט שלושים שנה קודם.
בשנת 1999, שלושים שנה לאחר הופעתם בוודסטוק, רשת vh1 האמיריקאית חזרה אל סיפורם של להקות "נשכחות" שהופיעו בוודסטוק. תוך כך הרשת חשפה מספר קטעי ארכיון לגבי סיפורה של הלהקה. נוצר עניין ציבורי גדול יחסית בעקבות ציון שלושים השנים לפסטיבל, והרשת החליטה להוציא סרט תיעודי על סיפורה של הלהקה ושל ננסי נווינס בפרט. הסרט, שיצא באותה שנה, נקרא "Sweetwater, A True Rock Story" בעקבות ההצלחה של הסרט ותקופת השיקום הממושכת של נווינס, הצליחו חברי הלהקה הנותרים לקיים מופע איחוד, שצולם והוקלט, ובו נווינס שרה במלוא עוצמת קולה. בראיון עמה אמרה כי זוהי מעיין "נקמה" על כך שרופאיה נהגו להסביר לה כי לא תוכל לשיר יותר. מאז היא המשיכה לשמש כסולנית הלהקה למספר הופעות, ואז הלהקה התפזרה סופית.
הופעתם האחרונה של הלהקה התקיימה בשנת 2002 והוקלטה לאלבום, שנקרא "Live at Last" ומסכם את פעילותה של הלהקה.
מיאמי סאונד משין
מיאמי סאונד משין הייתה להקה אמריקאית שהוציאה מוזיקה בהשפעה לטינית עם שירה ראשית של הזמרת-יוצרת הקובנית גלוריה אסטפן (לבית פאג'רדו). הלהקה, שהוקמה ב-1975 על ידי אמיליו אסטפן, הייתה ידועה במקור בשם מיאמי לטין בויז (באנגלית: Miami Latin Boys) לפני שהפכה למיאמי סאונד משין ב-1977.
ללהקה היו מספר אלבומים ושורה של סינגלים ולהיטים עד 1989. האלבום Primitive Love משנת 1985 זכה להצלחה בינלאומית, ואילו אלבום ההמשך Let It Loose ב-1987 הציב את גלוריה אסטפן בחזית המוזיקה הלטינית באותה העת. משנת 1988 עד 1989, האלבום האחרון הופץ מחדש בתור Anything For You עם עטיפה מחודשת; ההוצאה הופצה בצורה בינלאומית באירופה, דרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד. ב-1989, שם הלהקה הפסיק להופיע באלבומים הבאים שיצאו; במקום זאת הופיעה שמה של אסטפן בלבד.
רקע
בשנת 1975, גלוריה ובת דודתה מרסדס "מרסי" נבארו (1957–2007) הכירו את אמיליו אסטפן בזמן שהופיעו בחזרה באחת הכנסיות. אסטפן, שהקים את הלהקה מיאמי לטין בויז מוקדם יותר באותה השנה, הכיר את גלוריה דרך מכר משותף. אסטפן החלה לצאת עם אמיליו ב-1976. הם נישאו ב-1 בספטמבר 1978 (ביום הולדתה של גלוריה).
בזמן שמיאמי לטין בויז הופיעו בחתונה קובנית במלון דופונט, גלוריה ומרסי (שהיו אורחות בחתונה) ביצעו שני סטנדרטים קובניים מאולתרים. הן הרשימו את חברי הלהקה עד כדי כך שהזמינו אותן להצטרף באופן קבוע; בכך, שם הלהקה שונה למיאמי סאונד משין. גלוריה, שלמדה באותה העת באוניברסיטת מיאמי, הסכימה להופיע רק בסופי השבוע כדי שלימודיה לא יופסקו.
דיסקוגרפיה
{{שני טורים
שלישייה (סרט)
שלישייה (ברוסית: Трое) הוא סרט דרמה רוסי, בבימויה של אנה מליקיאן ובכיכובם של קונסטנטין חבנסקי, ויקטוריה איסאקובה ויוליה פרסילד. הוא יצא לאקרנים ברוסיה ל-3 בדצמבר 2020. הסרט הופק בסיוע משרד התרבות של רוסיה. שלוש דמויות בלבד מופיעות בסרט, שאר הדמויות המופיעות בסרט אינן מזוהות ומופיעות בגבן בלבד.
תקציר עלילת הסרט
גיבור הסרט הוא אישיות בידור מצליחה בעולם השואו ביז הרוסי בשם אלכסנדר סאשין חי עם אשתו במוסקבה, אך מתחזק מערכת יחסים עם אישה נוספת בסנקט פטרבורג, אלא שמערכת היחסים המשולשת מביאה לקירוב בין שתי דמויות מנותקות לכאורה אחת מהשנייה.
רם ויאחירב
רם איבנוביץ' ויאחירב (ברוסית: Рем Иванович Вяхирев; 23 באוגוסט 1934 - 11 בפברואר 2013) היה מהנדס, מדינאי ומנהל סובייטי ורוסי, בשנים 1993–2001 יו"ר מועצת המנהלים של גזפרום.
ויאחירב יזם את הקמת גזפרום כחברה בינלאומית ומנע את העברת השליטה על עתודות האנרגיה הרוסיות וסחר בינלאומי בגז להון זר, כפי שתוכנן באמנת האנרגיה. זכה לכינוי "מלך הגז" של רוסיה.
ביוגרפיה
רם ויאחירב נולד ב-1934 בכפר בולשאיה צ'רניגובקה, מחוז קויבישב, והיה הילד הבכור במשפחה של מורים כפריים.
בשנים 1983–1986 - סגן שר תעשיית הגז של ברית המועצות, במקביל ראש טיומנגזפרום.
27 במאי 1986 מונה לסגן השר הראשון של תעשיית הגז של ברית המועצות. יחד עם ויקטור צ'רנומירדין הם הצליחו לשכנע את מועצת השרים של ברית המועצות ליצור את קונצרן הגז הממלכתי גזפרום על בסיס מינגזפרום. בארגון החדש, ויאחירב הופך לסגן יו"ר הדירקטוריון הראשון.
ויאחירב הוא אחד המארגנים העיקריים של הקונגרס העסקי האירופי (מאז 2015 - קונגרס העסקים הבינלאומי). בוועידת ההקמה של ה-EBC ויאחירב נבחר ובמשך חמש שנים (1997–2002) היה נשיא ה-EBC.
LBV 1806-20
LBV 1806-20 הוא כוכב על ענק כחול מסוג משתנה כחול ובהיר, משתנה כפול בקבוצת הכוכבים קשת אשר ממוקם במרחק 38,700 שנות אור מכדור הארץ, יחסית במרכז הגלקסיה. LBV 1806-20 בעל מסה מוערכת של 130 מסות שמש ועוצמת הארה אשר גדולה פי 2 מיליון מעוצמת ההארה של השמש.
למרות בהירות נראיתו הרבה הוא בלתי ניתן לראייה בגלים בתחום הנראה מכדור הארץ מכיוון שפחות ממיליארדרית מאורו שמגיע אלינו הוא בתחום הנראה כיוון שחלק רב ממנו נספג בגז ואבק בתווך הבין כוכבי. כאשר LBV 1806-20 התגלה הוא נקבע ככוכב בעל עוצמת הארה הגבוהה ביותר והמסה הגבוהה ביותר.
הערכות אחרונות ממקמות אותו קרוב יותר לכדור הארץ מכפי ששוער תחילה, דבר שמשאיר אותו עדיין ברשימת הכוכבים הבהירים ביותר בגלקסיה.
הסיווג הספקטרלי של LBV 1806-20 הוא בין O9 ל B2, הספקטרום מראה פליטה חזקה וסדרתית של מימן בנוסף לפליטה רבה של הליום.
הסברה שהכוכב הוא כוכב כפול עולה בקנה אחד עם הספקטרום, המסה, הצפיפות, והגיל של הכוכב אשר נחשב צעיר מאוד (3.5-4 מיליון שנים).
ג'רג' גדו
ג'רג' גדו (בהונגרית: Gedó György; אויפשט, 23 באפריל 1949) מתאגרף ומאמן איגרוף יהודי-הונגרי בעבר. אלוף אולימפי (מינכן 1972) פעמיים אלוף אירופה (1969, 1971) ו-8 פעמים אלוף הונגריה (1968–1973, 1975, 1980) באיגרוף משקל זבוב קל.
ביוגרפיה
גדו נולד במשפחה יהודית. בגיל 8 החל להתאמן במועדון קדימה של בוני בקשצ'בה (Békéscsabai Építők Előre), ומ-1965 היה מתאגרף של מועדון הכותנה הונגרית (Magyar Pamut), ומ-1967 של בודפשט ואשאש. הוא התחרה במשקל זבוב קל, של עד 48 ק"ג. מ-1968 עד 1980 היה חבר בנבחרת הונגריה.
1968
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הוא לא התייצב לקרב הראשון שלו.
אלוף אירופה
באליפות אירופה שנערכה בבוקרשט, רומניה בשנת 1969 זכה במדלייתז הב במשקל זבובו קל
1971
באליפות אירופה שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1971 זכה במדליית זהב ובכך הגן על תוארו.
אלוף אולימפי
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה במדליית זהב במשקל זבוב קל. בסיבוב השלישי ניצח את סוראפונג סריפירום מתאילנד בנוק-אאוט טכני. בשמינית הגמר ניצח את דניס טלבוט מאוסטרליה בהחלטת שופטים 0–5, ברבע גמר ניצח את ולדימיר איבנוב מברית המועצות בהחלטת שופטים 2–3, בחצי גמר ניצח את ראלף אוונס מבריטניה בהחלטת שופטים 0–5 ובגמר ניצח את קים או-גיל מקוריאה הצפונית בהחלטת שופטים 0–5.
1976
באולימפיאדת מונטריאול (1976) לאחר שני קרבות שבהן ניצח, הוא הפסיד בשלב רבע הגמר לפיאו פונטרט מתאילנד בהחלטת שופטים 1–4 ולא הצליח להגן על תוארו.
1980
באולימפיאדת מוסקבה (1980) לאחר הקרב הראשון שבו ניצח, הוא הפסיד בשלב רבע הגמר להיפוליטו ראמוס מקובה בהחלטת שופטים 0–5.
חיים אישיים
ב-1980 פרש מתחרויות והחל לאמן מחלקת האיגרוף של ואשאש. עבד כמנהל העסקים של חברת הקייטרינג במרכז העיר, מנהל הביטחון של חברת נפשטדיון (האצטדיון הלאומי) ומוסדותיו, ובין 1994 ל-1995 היה המאמן הראשי של Kordax SE באגר.
בינואר 2016 הוא משמש כמנהל המקצועי של איגוד האגרוף בהונגריה.
טיסה 981 של פליי דובאי
טיסה 981 של פליי דובאי הייתה טיסה של חברת התעופה הזולה פליי דובאי שהייתה בדרכה מדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות לרוסטוב על הדון שברוסיה. הטיסה התרסקה ב-19 במרץ 2016 מעל רוסטוב, כנראה בשל תנאי מזג אוויר לקויים. כל 62 הנוסעים ואנשי הצוות נספו.
הטיסה
טיסה 981 של פליי דובאי הייתה אמורה להמריא מנמל התעופה הבינלאומי דובאי בשעה 21:45 שעון מקומי (UTC+4) ב-18 במרץ 2016, ולנחות בשדה התעופה ברוסטוב על הדון מאוחר יותר באותו לילה, בשעה 1:20 שעון מקומי (UTC+3) של 19 במרץ. בפועל המריאה הטיסה מדובאי רק בשעה 22:20 שעון מקומי והגיעה באיחור לרוסטוב. ניסיון הנחיתה הראשון של המטוס בוטל בשל הראות הלקויה באזור הנחיתה, והוא נכנס לעמדת המתנה סמוך לשדה התעופה במשך השעות הבאות, ממתין לשיפור בתנאי מזג האוויר. בין ניסיונות הנחיתה הראשון והשני של טיסה 981, עשו מטוסים אחרים ניסיונות נחיתה בשדה התעופה, שתי טיסות אחרות נחתו בהצלחה.
המטוס התרסק במהלך סיבוב לקראת ניסיון נחיתה שני, בסביבות השעה 03:42, אז דיווחה בקרת התנועה האווירית של שדה התעופה לשירותי החירום המקומיים על התרסקות המטוס.
דורסט (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
קנמה
קנמה (באנגלית: Kenema) היא עיר במחוז המזרחי, סיירה לאון.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-235 ק"מ מבירת סיירה לאון, פריטאון. בנוסף, העיר נמצאת ליד הנהר מואה, ובאזור העיר נמצא הפארק הלאומי של יערות הגשם של גולה.
תנועה ותחבורה
העיר נמצאת ליד כביש בו–קנמה. בנוסף, באזור העיר נמצא שדה התעופה קנמה.
קרוזה ŠM 11
קרוזה ŠM 11 (בצ'כית : Karosa ŠM 11) הוא אוטובוס עירוני מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצ'כית Karosa אשר יוצר בין השנים 1965–1981 בצ'כיה.
טרוליבוס "סקודה T11"
הטרוליבוס הוא אוטובוס ציבורי המונע באמצעות רשת החשמל. הטרוליבוס דומה בחזותו ובמבנהו לאוטובוס רגיל, אך הוא מצויד במנוע חשמלי, ובאמצעים המחברים אותו אל חוטי חשמל התלויים, בדרך כלל, מעל למסלול נסיעתו.
בין השנים 1970–1964 יוצרה גרסת טרוליבוס בשם "סקודה T11". גוף דגם ה-"Škoda T11" התבסס על דגם "קרוזה ŠM 11".
אב הטיפוס יוצר בשנת 1964.
יוצרו 8 יחידות מתוכם 4 יחידות נרכשו על ידי רשות התחבורה בעיר פלזן (2 יחידות בשנת 1966 ו-2 יחידות בשנת 1970). 3 יחידות נרכשו בשנת 1967 על ידי רשות התחבורה בברטיסלאבה בסלובקיה.
הטרוליבוס האחרון בשירות, בעיר פלזן, עבר שיפוץ בשנת 1980.
אורך הדגם - 10,950 מ"מ, רוחב - 2,500 מ"מ. משקלו 8.35 טון (ריק). מספר נוסעים : 23, מקומות עמידה 71, סך הכל 94 נוסעים. מהירות שיא : 65 קמ"ש.
Accelerate
Accelerate (בעברית: לְהַאִיץ) הוא שיר של הזמרת כריסטינה אגילרה בשיתוף הראפרים טיי דולה סיין ו-2 צ'יינז אשר יצא כסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי Liberation ב-3 במאי 2018 על ידי תקליטי RCA. השיר הופק על ידי קניה וסט, מייק דין, צ'ה פופ ואריק דנצ'יק כאשר Honorable C.N.O.T.E. וצ'ארלי היט שימשו כעוזרי הפקה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס האמריקאי ובכך הפך לשיר העשירי של אגילרה לעשות זאת.
הצלחה מסחרית
השיר לא זכה להצלחה מסחרית. הוא נכשל מלהיכנס למצעד האמריקאי הרשמי ובנוסף דורג במספר מועט של מדינות כאשר ברובם דורג מחוץ לעשרים העליונים. גם בקנדה השיר לא הצליח להיכנס למצעד הקנדי הרשמי. באירופה השיר ספג כישלון גם כן כאשר דורג במספר מצומצם של מדינות ביבשת. באמריקה הלטינית זכה להצלחה גדולה יחסית לשיר באנגלית כאשר הגיע למקום ה-6 בקוסטה ריקה, למקום ה-8 בגואטמלה ולמקום השלישי בפנמה. במזרח אסיה השיר הצליח להגיע למקום ה-20 בטאיוואן.
וידאו קליפ
הקליפ לשיר בוים על ידי זואי גרוסמן והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של אגילרה ביום יציאת השיר. אף על פי שהם משתתפים בשיר טיי דולה דיין ו-2 צ'יינז לא מופיעים בקליפ.
בנוסף לקליפ הרשמי העולה בלעדי לספוטיפיי קליפ וריטקלי באותו היום.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-67
הסרט "כוח משיכה" זכה בשישה פרסים מתוך 11 מועמדויות כולל הבמאי הטוב ביותר לאלפונסו קוארון, הסרט הבריטי הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, המוזיקה המקורית הטובה ביותר, הסאונד הטוב ביותר, והאפקטים החזותיים הטובים ביותר. "12 שנים של עבדות" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, וצ'ואיטל אג'יופור זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי. קייט בלאנשט זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי על הופעתה בסרט "יסמין הכחולה", ברקהאד עבדי זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה על הופעתו בסרט "קפטן פיליפס", וג'ניפר לורנס זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה על הופעתה בסרט "חלום אמריקאי".
הטקס שודר בערוצים BBC One ו-BBC Three. סטיבן פריי הנחה את הטקס בפעם התשיעית. בפתיחה שרו טייני טמפה ולורה מוולה דואט בשם "Heroes".
בשביל אל הכפר
"בשביל אל הכפר" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. הוא יצא לאור בשנת 1981, על ידי חברת התקליטים פונוקול, כרצועה השנייה באלבום האולפן ה-15 של הזמרת, אל הדרך.
על השיר
"בשביל אל הכפר" נכתב והולחן על ידי שמרית אור והנרי בראטר, שגם הפיק אותו. ב-1 בספטמבר 1981 נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום ה-24. ב-24 בנובמבר עלה למקום השני, שיאו במצעד הנוכחי. לבסוף, יצא מהדירוג השבועי לאחר ב-22 בדצמבר לאחר ארבעה-עשר שבועות צעידה רצופה. כמו כן, גם במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע השיר בשיאו למקום השני.
סלימן אלמגריבי
סלימן בן־חמו (1927–1998) המוכר בשם הבמה סלימן אלמגריבי היה מוזיקאי, פזמונאי, מלחין, זמר ונגן עוד ישראלי, יליד מרוקו.
חיים מוקדמים
נולד במקנס שבמרוקו לזוהרה ולמרדכי בן־חמו. אביו היה זמר וכנר בעל להקה. בילדותו למד בתלמוד תורה ואצל מורה פרטי בביתו.
בשנת 1950 נישא לפרחה (פאני) אבוטבול שעבדה כתופרת, ובשנת 1956 עלה איתה ועם שני ילדיהם ארצה. עם הגיעם לארץ נשלחה המשפחה למעברת עולים באשקלון ובהמשך עברו לגור בחיפה.
להקת סלימן אלמגריבי
את להקתו ייסד סלימן אלמגריבי במרוקו יחד עם אחיו, בטרם עלה לארץ. לאחר שעלו לארץ, אלמגריבי ולהקתו החלו לצבור פרסום. עוד במרוקו, הלהקה ניגנה ושרה באירועים שונים. בראש הרכב האחים עמד אלמגריבי, ששר וניגן על עוד. לצידו ניגנו אלי בכינור, מוריס באקורדיון, יצחק תופף על תוף ודרבוקה, ושמעון שר וניגן אף הוא בעוד.
אלמגריבי היה אחראי על הצד הארגוני של הלהקה, והצלחתה בהרכביה השונים התבססה עליו. לאחר מספר רב של שנים הלהקה התפרקה, ואלמגריבי המשיך לעבוד עם להקות אחרות.
פעילות מוזיקלית
כשבסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 פרחה במועדוני הלילה בישראל המוזיקה היוונית והמזרחית, אלמגריבי החל להופיע במועדוני לילה ידועים בתל אביב, בין היתר ב"קזבלנקה", ב"לילות פריז" וב"רספוטין". הוא הופיע גם בשאר רחבי הארץ ואף במקומות שונים באירופה, ובעיקר בצרפת.
בישראל הופיע לעיתים עם שייך מואיזו, כשהאחרון אף כתב עבורו כ-40 שירים.
אלמגריבי התבקש מספר פעמים להופיע בביתו של חסן השני, מלך מרוקו, אך בשל חששו מהמוסלמים התחמק מכך. לבסוף, בשנת 1982 נכח המלך חסן באחת מהופעותיו בפריז, ואף העניק לו תמונה שלו עם הקדשה אישית.
ההופעות היו פרנסתו העיקרית, לצד ניסיונו למצוא הכנסות נוספות, ולצד הופעות בהתנדבות. העבודה עם הלהקות בהרכבים שונים נמשכה עד תחילת שנות התשעים.
חיים אישיים
אלמגריבי היה נשוי לפרחה (פאני), שהלכה לעולמה ב-2014. לזוג נולדו ארבעה ילדים. הוא היה אדם דתי שהקפיד על שמירת מצוות ותפילה.
הלך לעולמו ב-1998 (כ"ד בשבט ה'תשנ"ח) לאחר מחלה, ונקבר בחיפה.
מאקני
מאקני (באנגלית: Makeni) היא עיר במחוז הצפוני, סיירה לאון. באזור העיר, נמצא אוניברסיטת מאקני.
גאוגרפיה
העיר ממוקמת כ-138 ק"מ מבירת סיירה לאון, פריטאון.
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 21 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (24 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ספטמבר (18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 3,039 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש הגשום ביותר (569 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש היבש ביותר (1 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה
העיר נמצאת ליד כביש לונסאר –מאקני.
סדרה דיקובן אזרחי
סדרה דיקובן אזרחי (באנגלית: Sidra DeKoven Ezrahi; נולדה ב-31 באוקטובר 1942) היא פרופסור אמריטה לספרות השוואתית באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה
אמה, ג'נט, נולדה באוסטרוביץ', פולין, והיגרה לארצות הברית עם משפחתה בהיותה בת שתים-עשרה. לאחר שילדיה גדלו, הפכה ג'נט למורה לנוער טעון טיפוח. אביה, הרמן, נולד בשיקגו ועבד כעורך דין. מ-1940-44 עבד ב-National Labor Relations Board (NLRB) בממשלת פרנקלין דלאנו רוזוולט.
סדרה דיקובן נולדה בוושינגטון די. סי. וגדלה בהיילנד פארק, אילינוי יחד עם אחיה אירה ואחותה מונה. החלה בלימודים גבוהים במכללת ולסלי והשלימה את התואר הראשון באנגלית ובמדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. היא שבה לארצות הברית וסיימה את התואר השני (1968) והשלישי (1976) בספרות אנגלית ואמריקאית, באוניברסיטת ברנדייס. בשנת 1978 התמנתה לראש המדור לספרות במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית. במהלך שירותה באוניברסיטה העברית, לימדה גם בבית הספר לתלמידי חו"ל ע"ש רותברג וכיהנה כראש המדור למדעי הרוח במכינה הקדם-אקדמית.
הצטרפה ב-2008 לחוג לספרות כללית והשוואתית באוניברסיטה העברית.
ב-2011 פרשה לגמלאות מהאוניברסיטה העברית כפרופסור מן המניין.
במהלך השנים שימשה כפרופסור אורח באוניברסיטאות דיוק, פרינסטון, סוסקוהאנה (Susquehanna), דארטמות', ייל, מישיגן וטורונטו.
שימשה כיועצת אקדמית למוזיאון היהודי בניו יורק (2000-1999). קיבלה מענקים מקרן הזיכרון לתרבות יהודית ומהקרן הלאומית למדעי הרוח (NEH). שהתה במכון לסופרים ואמנים של יאדו (Yaddo) בסרטוגה ספרינגס ובמכון למדעי הרוח באוניברסיטת מישיגן. הייתה עמיתה בכירה בפרויקט "יהודים וערים", סדנה בת שלוש שנים (2012-2009), ב"סכוליון" – המרכז למחקר רב-תחומי במדעי הרוח והיהדות באוניברסיטה העברית.
ב-2007 זכתה במלגת גוגנהיים (Guggenheim Fellowship) עבור הפרויקט שלה "ירושלים והפואטיקה של השיבה". בנושא זה הוזמנה לשאת הרצאה ב-President's Forum בכנס השנתי של ה-MLA (האגודה לשפות מודרניות) בוונקובר ב-2015.
נשאה הרצאות כבוד (endowed lectures) באוניברסיטאות קליפורניה שבברקלי, וסליאן, בוסטון קולג', דרטמות' קולג' וסטנפורד.
היא ארגנה סימפוזיון בינלאומי לחקר שירת יהודה עמיחי באוניברסיטת דיוק ב-2006, במלאת חמש שנים לפטירת המשורר.
שימשה כחברת מערכת של כתבי העת History and Memory, Tikkun, ותיאוריה וביקורת. כתבה ביקורות וטורי דעה בניו רפובליק, Salmagundi, Tikkun ועוד. היא פעילת שלום במגזרים שונים וכשפרצה האינתיפאדה הראשונה הייתה בין היוזמים של קבוצת "דיאלוג" בירושלים, עם אנשי בית סאחור.
סדרה דיקובן אזרחי נשואה בשנית לברנרד אבישי (Bernard Avishai), סופר, עיתונאי ופרופסור לכלכלה פוליטית בדארטמות' קולג' בארצות הברית ופרופסור נלווה באוניברסיטה העברית; הם מתגוררים לסירוגין בירושלים ובניו המפשייר, ארצות הברית. מנישואיה לירון אזרחי יש לה שלושה ילדים. היא חברת המועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל.
מחקריה
מחקריה המוקדמים של דיקובן אזרחי עסקו בשני נושאים עיקריים: ייצוגי השואה בספרות ובתרבות, וגלות ושיבה בספרות היהודית. בשנים האחרונות היא חוקרת את המהלכים של הספרות הישראלית לנוכח ירושלים "המשוחררת" והר הבית.
By Words Alone: The Holocaust in Literature
הספר ראה אור בהוצאת אוניברסיטת שיקגו ב-1980 והיה מועמד לNational Jewish Book Award בשנת 1981.
By Words Alone הציג טיפולוגיה של ייצוגי השואה המתמקדת במהלכים סוגתיים שונים – מספרות בדיונית-דוקומנטרית ועד לספרות מיתית. נקודת המוצא של הספר היא בכך שבעשורים הראשונים אחרי שחרור המחנות כמעט כל מה שלימים תיקרא ספרות השואה נכתבה על ידי עקורים שגלו מארצות הולדתם ונאלצו לאמץ תרבות אחרת ושפת כתיבה חדשה.
כעבור דור, שיקפו הנראטיבים השונים את האקלים התרבותי והאתגרים הפוליטיים של הסביבה בה התגוררו הסופרים. בישראל למשל, בשנות החמישים והשישים הובנה ספרות הניצולים לאור הסיסמה "משואה לתקומה"; לאחר מכן נכנסה תחת המטריה ה"פוסט-טראומטית".
הסתכלות ביקורתית על המהלכים האלה אפיינה את מחקריה מראשיתם. By Words Alone היה אחד הספרים הראשונים בנושא זה ותרם לביסוס שדה מחקר שלם. בעקבותיו החלה להתמקד בשואה כמרכיב משתנה ביצירותיהם של סופרים ישראלים מש"י עגנון,
דן פגיס
ועד לדויד גרוסמן.
בשנות התשעים של המאה העשרים ותחילת המאה העשרים ואחת, השתתפה דיקובן אזרחי בדיונים רבים שהתקיימו בשדה התאורטי על "גבולות הייצוג".
Booking Passage: On Exile and Homecoming in the Modern Jewish Imagination
ספרה של דיקובן אזרחי שראה אור בשנת 2000 בהוצאת קליפורניה בברקלי חוקר את המסע היהודי ו"השיבה" בספרות היהודית החל משירת יהודה הלוי במאה ה-12. היצירה היהודית לדורותיה שיקפה את הניסיון של העם שגלה מארצו לשמור על קשר עם ארץ הקודש, דרך תרבות ניידת הנמתחת בין חורבן לגאולה, ובו זמנית מתערה במרחב המקומי. הספר פורש את "הפתרונות הפואטיים" שמצא הסופר היהודי לאתגרים אלה, באירופה של לפני ואחרי השואה, בארצות הברית לאורך המאה העשרים ובישראל לפני ואחרי הקמת המדינה. Booking Passage היה בין המועמדים לפרס קורת (Koret) לשנת 2001. הספר יראה אור בתרגום לעברית בהוצאת רסלינג בשנת 2015-16.
מחקריה העכשוויים
לעומת הסיפור "הבכייני-טראגי" באירופה והאפי בישראל, ליצירה היהודית בארצות הברית יש מקום מיוחד בכתבים של דיקובן אזרחי כבמה "לקומדיה היהודית".
במחקרים רבים ובמיוחד במונוגרפיות על פיליפ רות
וגרייס פיילי,
היא מצביעה על הרגע הקסום במחצית המאה העשרים שבו המעצורים הותרו והיצרים הקומיים השתחררו יחד עם הדדיות בדמיון הרליגיוזי היהודי והנוצרי.
המחקרים המאוחרים של דיקובן אזרחי מתמקדים שוב בישראל שלאחר 1967, בכמיהה לקרבה פיזית אל הקודש שהשתחררה לאחר הניצחון הישראלי על ירושלים.
ויהודה עמיחי
לכמיהות ולסכנות האלה.
Attention Attention (סרט)
Attention Attention הוא סרט של להקת הרוק שיינדאון. את הסרט כתב וביים ביל יוקיך שביים בעבר קליפים עבור שיינדאון עצמה, ועבור מוזיקאים בולטים נוספים כמו ביונסה (שגם ערך את סרטה "Beyoncé: Lemonade"), מרילין מנסון, פו פייטרס ועוד. הסרט הופץ לראשונה בשירותי וידאו על פי דרישה ב-3 בספטמבר 2021.
הסרט מבוסס על אלבום הקונספט של הלהקה Attention Attention, שתיאר התמודדות עם הפרעות נפשיות שונות, וזכה להצלחה בינלאומית משמעותית.
רקע
האלבום לא תוכנן בתחילה כאלבום קונספט, אך הפך להיות כזה במהלך כתיבתו. ברנט סמית, סולן הלהקה, סיפר שכשהלהקה עבדה על הווידאו קליפים לשירי האלבום, הם עצרו אחרי שני קליפים, כשהבינו שנדרשת הצגה ויזואלית של סיפור רחב יריעה יותר, והקדישו 11 ימים לצילום קטעי וידאו לכל תשעת השירים הנותרים.
עלילה
הסרט מתאר, דרך שירי האלבום, הפרעות נפשיות שונות וכיצד הדמויות בסרט מתמודדות איתן. סמית תיאר את הסרט כ. ביל יוקיך, הבמאי, סיפר ש.
ביקורות
רוב הביקורות על הסרט היו חיוביות, והוא מחזיק בציון 8.5 מתוך 10 באתר IMDb.
באתר "The Music Universe" נכתב כי מדובר בחוויה שמיעתית וויזואלית מהממת, וכי הסרט מביא לחיים את האלבום, כשהוא טווה את 14 שירי האלבום למסע מסעיר, עמוק ומעורר מחשבה אל נפש האדם וההתמודדויות הנפשיות.
באתר "Loudwire" נכתב שלמרות החגיגה הוויזואלית, אבן הפינה של הסרט הם עדיין שירי האלבום.
מבקרת המגזין "Sidestage" ציינה שלאור ההיכרות עם ההשקעה של הלהקה בהופעות, ברור היה שגם הסרט יזכה לאיכות הפקה ורמת סיפור גבוהות, וציינה שמעריצי הלהקה ישמחו בוודאי לצפות בסרט שוב ושוב.
המבקר רוג'ר מור ציין שהסרט לא רע, אך גם לא מעניין כמו סרט שמתאר הפקת אלבום או סרט שמכיר לנו את חברי הלהקה, ומזכיר סרטי MTV מ-1989. הוא ציין שהסרט יתאים בעיקר למעריצי הלהקה, ונתן לו 2 מתוך ארבעה כוכבים.
יורם קדר
יורם קדר (נולד ב-4 בנובמבר 1938) הוא שייט ישראלי בעבר. הוא אלוף העולם (ניופורט 1972) במפרשית מדגם 420.
ביוגרפיה
באליפות העולם למפרשיות מדגם 420 שנערכה בשנת 1972 בניופורט שבבלגיה, זכה קדר במדליית זהב בתחרות היחידים. בתחרות נערכו שלושה שיוטים במקום ארבעה כמתוכנן בשל היעדר רוח. קדר סיים את התחרות במקום הראשון הכללי עם אפס נקודות שליליות. בתחרות השתתפו 39 שייטים מ-14 מדינות. בשנת 1976, קדר ובנו איתן השתתפו יחד באליפות הארץ במפרשיות 420 זוגות וסיימו במקום השני הכללי.
לאחר שפרש, קדר שימש בין היתר כשופט בתחרויות שייט בינלאומיות, כיהן כיו"ר איגוד השייט הישראלי וניהל את חברת מפרשי קדר.
טטויים
מינים
המשפחה כוללת את המינים הבאים:
יחסי גרמניה–הרפובליקה הדומיניקנית
יחסי גרמניה–הרפובליקה הדומיניקנית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדומיניקנית לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
סקירה כללית
הרפובליקה הדומיניקנית וגרמניה נהנות מיחסים דו-צדדיים טובים, כאשר התיירות משחקת תפקיד מפתח. עם כ-200,000 תיירים בשנה, הגרמנים מהווים את קבוצות התיירים הגדולות ביותר, אחרי אמריקאים וקנדים. ישנם כ-7,000 גרמנים המתגוררים במדינה, שרובם התיישבו בחוף הצפוני (בפוארטו פלטה, בקברטה, בסוסואה) או בבירה סנטו דומינגו.
יחסים כלכליים
הסכם ידידות, סחר וספנות דו-צדדי נחתם בשנת 1957. במיוחד מאז תחילת ההתעוררות הכלכלית במדינה בסוף שנות התשעים, היחסים הכלכליים בין שתי המדינות התהדקו. חברה גרמנית מפעילה את פארק השמש הגדול ביותר ב בצפון הרפובליקה הדומיניקנית. גרמניה היא אחד השווקים האירופיים החשובים ביותר של הרפובליקה הדומיניקנית למוצרים אורגניים (בננות, קקאו וקפה). הייצוא העיקרי של גרמניה לרפובליקה הדומיניקנית הוא כלי רכב וחלקי רכב, מכונות ומוצרים כימיים.
ברפובליקה הדומיניקנית פועלות כ-60 חברות גרמניות. לשכת המסחר והתעשייה הגרמנית-דומיניקנית הוקמה בשנת 1994.
שיתוף פעולה בפיתוח
שיתוף פעולה פיתוח גרמני בצורת פרויקטים אזוריים מתמקד בשימוש בר-קיימא במשאבי הטבע והגנת האקלים. גרמניה היא אחת התורמות העיקריות במדינה לצד ספרד, קנדה וארצות הברית. בנוסף, גרמניה תורמת למעלה מ-20% מסיוע הפיתוח הניתן על ידי האיחוד האירופי, שהוא התורם הגדול ביותר של הרפובליקה הדומיניקנית.
תרבות
מאז 2001, חברת תרבות גרמנית-דומיניקנית (Centro Domínico-Alemán) התמקמה ברובע הקולוניאלי העתיק של סנטו דומינגו, שנמנה על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
גליפטידוניים
גליפטידוניים (שם מדעי: Glyptodontinae) היא תת-משפחה שנכחדה במשפחת הארמדיליים של דלשינאים גדולים מסדרת הארמדילאים שחיה באמריקה הדרומית בתקופות המיוקן, כ-20 מיליון שנים לפני זמננו, ועד להכחדתה בשלהי עידן הקרח האחרון בפליסטוקן, לפני כ-10,000 שנים. לאחר ההחלפה האמריקנית הגדולה, עברו בעלי החיים מסדרה זו גם למרכז וצפון אמריקה. בעבר נחשבה למשפחה נפרדת בסדרה. מיני הגליפטידוניים היו המינים הגדולים ביותר בסדרת הארמדילאים, כשהגדול שבהם היה הדואדיקורוס (Doedicurus), ששקל עד 2,300 ק"ג - כמו קרנף.
הם נראו כמו הצבים הנכחדים מיאולניה (Meiolania) או כמו אנקילוזאורים ענקיים בעלי לוחות זנב עבים ששימשו להדיפת יריביהם ויכלו לתת מכות קשות בפגיעתם. מוחם לעומת זאת לא היה גדול. הם ניזונו בעיקר מצמחים.
לגליפטידוניים לא היו טורפים שיכלו לטרוף אותם בלי להיפצע קשה, אך הם נכחדו לקראת סוף עידן הקרח האחרון בכל היבשות בהם חיו, יחד עם דלשינאים נוספים כמו הפמפתריים (Pampatheriidae) ועצלני הקרקע הענקים וכן המקרוקניה המוזרה. ייתכן שמי שהכחיד אותם היה האדם הקדמון שהגיע לאמריקה.
סוגים
הסוג Pachyarmatherium הופרד למשפחה עצמאית בסדרת הפילוסאים.
בן האלוהים (סרט)
הסרט הוקרן לראשונה בניו יורק ובאותו היום גם בלוס אנג'לס להוצאה מוגבלת ב-21 בפברואר 2014, ולאחר מכן יצא לאקרנים ב-28 בפברואר 2014, מה שהופך אותו לסרט הנוצרי הראשון שנוצר על ידי אולפני המאה ה-20.
תגובות וביקורות
הסרט זכה לביקורות מעורבות. הקהל הרחב וגורמים נוצריים (כגון כנסיות ואתרי ביקורות דתיים) שיבחו את הסרט, אך קיבל לרוב ביקורות שליליות ממבקרי המיינסטרים, על הטון הכבד והסגנון האיטי וה “משעמם“ שלו. על אף הביקורות המעורבות, זכה הסרט להצלחה קופתית, והכניס 70 מיליון דולר מול תקציב של 22 מיליון דולר, מה שהפך אותו לסרט הנוצרי השביעי המצליח בכל הזמנים.
רוברט פרדריק פרולק
רוברט פרדריק פרולק (באנגלית: Robert Frederick Froehlke; 15 באוקטובר 1922 - 12 בפברואר 2016) היה איש עסקים, עורך דין ואיש ממשל אמריקאי, שכיהן כמזכיר הצבא של ארצות הברית מיולי 1971 ועד מאי 1973.
ראשית חייו
רוברט פרולק נולד בנינה, ויסקונסין. הוא סיים את בית הספר התיכון במרשפילד הסמוכה. בין השנים 1940–1943 הוא למד באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. לאחר סיום לימודיו הוא התגייס לצבא ארצות הברית, שירת בחיל הרגלים באירופה במלחמת העולם השנייה, והגיע לדרגת קפטן לפני שהשתחרר ב-1946.
לאחר המלחמה למד פרולק בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ויסקונסין. הוא סיים את לימודיו שם ב-1949, התקבל ללשכת עורכי הדין ועסק בעריכת דין במדיסון במשרד עורכי הדין מקדולנד ומקדונלד. הוא גם שימש כחבר בסגל ההוראה של בית הספר למשפטים בו למד.
ב-1951 הצטרף פרולק למחלקה המשפטית של חברת הביטוח "סנטרי" ובהמשך שימש בה בתפקיד ניהולי. כידיד ותיק של מלווין ליירד הוא ניהל את מערכות הבחירות שלו לקונגרס. כאשר מונה ליירד כמזכיר ההגנה, מונה פרולק כסגנו לענייני מנהל. הוא שימש בתפקיד עד 1971 ובמהלך תקופה זו הוא קיבל את האחריות על משאבי המודיעין של מחלקת ההגנה והיה יושב ראש המועצה לסקירת ההגנה.
מזכיר הצבא
ביולי 1971 מונה פרולק כמזכיר הצבא, תפקיד בו הוא כיהן עד מאי 1973. בניהולו פינה הצבא את אחרוני חייליו מווייטנאם ועבר הסבה מגיוס חובה לגיוס התנדבותי. בנוסף, הסתיימה השליטה של הצבא על איי ריוקיו ונסגרו מתקני הלוחמה הביולוגית כדי לעמוד בדרישות של ההסכמים והאמנות הבינלאומיים.
כמזכיר הצבא היה פרולק גם אחראי על שינוי סטטוס השחרור משחרור בנסיבות לא מכובדות לשחרור בכבוד של חיילים אפרו-אמריקאים שהואשמו לשווא בפשעים בפרשת בראונסוויל ב-1906.
קריירה מאוחרת
לאחר התפטרותו מתפקיד מזכיר הצבא שב פרולק ל"סנטרי" וכיהן כנשיא החברה עד 1976, עת הוא עזב את החברה כדי לכהן כנשיא "איגוד ביטוחי הבריאות של ארצות הברית". לאחר מכן הוא היה נשיא "המועצה לביטוחי חיים של ארצות הברית" עד 1982, כאשר הוא היה ליושב ראש מועצת המנהלים של "אגודת ביטוחי החיים השוויוניים של ארצות הברית", שם הוא כיהן עד 1987 והתמנה כנשיא וכמנהל הכללי של חברת IDS Mutual Fund Group.
רוברט פרולק נפטר בסקוטסדייל ב-12 בפברואר 2016. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
1FLTV
1FLTV היא רשת השידור הטלוויזיה הראשונה של מדינת ליכטנשטיין. רשת השידור התחילה לפעול ב-15 באוגוסט 2008 בשפה הגרמנית. זו תחנת טלוויזיה בשפה הגרמנית שבסיסה בוואדוץ, ליכטנשטיין. הערוץ כולל חדשות ארציות ובידור כללי ומשדר תמהיל מגוון של תוכניות, כולל חדשות, היסטוריה ובידור. אפשר לצפות בערוץ באופן מקוון באמצעות שידור חי 1FLTV ליכטנשטיין ואוסף הסרטונים שלו, המתעדכן באופן קבוע.
מרצ'ין זלסקי
מרצ'ין זלסקי (בפולנית: Marcin Zaleski ; 1796 – 16 בספטמבר 1877) היה צייר פולני, נציג הנאו-קלאסיציזם. הוא צייר בעיקר את נופי הערים של ורשה, קרקוב ווילנה.
ביוגרפיה
זלסקי נולד בקרקוב. את השכלתו הוא קיבל בקרקוב ובורשה. בשנים 1817–1822 עבד זלסקי כתפאורן בתיאטרון ורשה תוך כדי הפקת עותקים של ציורים. בשנת 1828 הציג האמן את עבודותיו בפעם הראשונה וקיבל מלגה להמשך לימודיו כצייר.
לאחר מכן המשיך ללמוד ציור בגרמניה, צרפת ואיטליה. הוא היה גם בין הדאגרוטיפים (צלמים) הראשונים בוורשה. הוא צילם צילומים ראשונים בסביבות 1840, הם לא שרדו עד ימינו ולא ידוע מה בדיוק תיארו. בשנת 1846 הפך האמן לפרופסור לפרספקטיבה בבית הספר לאמנויות יפות בוורשה.
זלסקי ידוע במיוחד בזכות עבודות המתארות נופים עירוניים ואת האדריכלות של ורשה, קרקוב ווילנה. את עבודותיו ניתן למצוא במוזיאון הלאומי בוורשה, פולין, במוזיאון אדם מיצקביץ' ובארמון גומל, בין המקומות האחרים. בין עבודותיו של זלסקי סדרת ציורים על מרד נובמבר בוורשה, שהיה עד ראייה אליו. ציוריו, לצד ציורי ברנרדו בלוטו, שימשו לשחזור מבנים היסטוריים בוורשה שניזוקו או נהרסו במהלך מלחמת העולם השנייה.
בשנת 2019 החזיר המוזיאון הלאומי בוורשה את ציור השמן פנים הקתדרלה במילאנו מאת זלסקי, שנעלם לאחר מרד גטו ורשה בשנת 1944. הוא התגלה מחדש בווינה בשנת 2018 והוחזר לפולין בזכות מאמציו של משרד התרבות והמורשת הלאומית של פולין.
ריקי פוץ'
ריקרד "ריקי" פוץ' מרטי (בקטלאנית: Ricard "Riqui" Puig Martí; נולד ב-13 באוגוסט 1999) הוא כדורגלן ספרדי-קטלאני, המשחק בעמדת הקשר המרכזי בלוס אנג'לס גלאקסי.
ביוגרפיה
פוץ' נולד ב-13 באוגוסט 1999 במטדפרה, קטלוניה, שבספרד. אביו היה גם כן לכדורגלן. פוץ' הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה ב-2013 בגיל 14. בעונת 2017/2018 היה שותף עם קבוצת הנוער של המועדון בזכייה בליגת האלופות לנוער. באותה עונה ערך את הופעת הבכורה בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון, כשעלה כמחליף במשחק נגד ז'ימנסטיק טרגונה בליגה השנייה ב-24 בפברואר 2018. לצערם של פוץ' וברצלונה, ברצלונה ב' ירדה בסיום העונה לליגה השלישית.
ב-11 ביוני 2018 חתם פוץ' על חוזה מקצועני בברצלונה, המשאיר אותו במועדון עד 2021 ומעלה אותו באופן רשמי לקבוצת המילואים. במקביל לכך ששיחק בקבוצת המילואים, החל פוץ' לקבל הזדמנויות בקבוצה הבוגרת של המועדון, שאומנה על ידי ארנסטו ואלוורדה. ב-5 בדצמבר, במהלך הסיבוב הראשון של גביע המלך, ערך את הופעת הבכורה בברצלונה, כשנכנס כמחליף ובישל את אחד מהשערים לדניס סוארס בניצחון 1–4. ב-14 באפריל 2019 את הופעת הבכורה בלה ליגה, במשחק נגד וסקה. בסיום אותה עונה זכתה ברצלונה באליפות.
בעונת 2019/2020, אחרי שהליגה הופסקה למשך חודשים ספורים בשל מגפת הקורונה, זכה פוץ' לזמן משחק רב יחסית, תחת המאמן קיקה סטיין. הוא פתח בחמישה משחקי ליגה ונכנס כמחליף בארבעה נוספים. במחזור האחרון של העונה, נגד דפורטיבו אלאבס, בישל שני שערים בניצחון 0–5.
בתחילת עונת 2020/2021, מיעט פוץ' לשחק, עקב החלטה של מאמן ברצלונה הנכנס רונאלד קומאן. דווח כי קומאן האשים אותו בהדלפת הרכבי הקבוצה לקראת המשחקים. כשנשאל על כך בפומבי, טען קומאן כי עדיף שפוץ' יושאל לקבוצה אחרת, אך פוץ' בחר להישאר בקבוצה. בחצי גמר הסופר קאפ הספרדי נגד ריאל סוסיאדד, נכנס פוץ' כמחליף בהארכה. לאחר שהמשחק נגמר ב-1–1, בדו-קרב הפנדלים ניצחה ברצלונה 2–3 כשפוץ' כובש את האחרון ומעלה אותם לגמר. ב-24 בינואר 2021 כבש את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–2 על אלצ'ה.
באוגוסט 2022, עזב את ברצלונה וחתם בלוס אנג'לס גלקאסי.
יום האהבה (סרט, 1990)
יום האהבה (ברוסית: День любви) הוא סרט עלילתי סובייטי, דרמה, סרט פעולה שצולם בשנת 1990 על ידי הבמאי אלכסנדר פולינניקוב. אחד הסרטים הראשונים של אולפני קולנוע עצמאיים.
תקציר העלילה
כדי להסיח את דעת המשטרה משוד גדול, הגה ראש הארגון הפלילי סדרות אונס, והוא כינה בציניות את התקופה בה האונס יקרה "יום האהבה". כנקמה לילדה שהפכה לאחד הקורבנות של היום הזה, אביה החורג נכנס לקרב עם השודדים.
קואידו
קואידו (באנגלית: Koidu; ידועה גם בשם Sefadu – ספאדו) היא עיר במחוז המזרחי, סיירה לאון.
עד עולם (שיר)
"עד עולם" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. הוא יצא לאור בשנת 1981, על ידי חברת התקליטים פונוקול, כרצועה הפותחת של אלבום האולפן ה-15 של הזמרת, אל הדרך.
על השיר
"עד עולם" נכתב והולחן על ידי שמרית אור והנרי בראטר, שגם הפיק אותו. ב-15 בדצמבר 1981 נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום ה-26. ב-16 בפברואר 1982 עלה למקום השלישי, שיאו במצעד הנוכחי. לבסוף, יצא מהדירוג השבועי ב-23 במרץ לאחר שלושה-עשר שבועות צעידה רצופה.
קואידו
אקלים
הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (23 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא אוגוסט (17 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,503 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש הגשום ביותר (444 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש היבש ביותר (2 מ"מ גשם).
עינוש
עינוש (בכמה גרסאות גם: עיינש או עינישת) היה יישוב יהודי בתקופת המשנה והתלמוד ברמת הגולן, אשר השתייך לחבל סוסיתא.
היישוב נזכר בתוספתא, בתלמוד הירושלמי ובפסיפס כתובת רחוב כאחת "העיירות האסורות בתחום סוסיתה". הכוונה לעיירות שבשל ריבוי תושביהן היהודים באותה עת, חויבו בקיום המצוות התלויות בארץ, למרות ששכנו באזור סוסיתא הנכרית.
היו שזיהו את עינוש בעין נשוט. אחרים דחו זיהוי זה כמרוחק מדי מסוסיתא, והעדיפו לזהות את עינוש בעין עוואניש, חורבה המצויה למרגלות מצפה אופיר, מצפון לסוסיתא.