cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
כיכר השעון
היסטוריה
הכיכר קיבלה את שמה בשל מגדל השעון שבמרכזה, שנבנה לרגל מלאת 25 שנים לשלטון הסולטאן הטורקי עבדול חמיד השני. אבן הפינה הונחה בשנת 1900 על השטח שבו עברה הדרך שהקיפה את חומות יפו ושטח החומה עצמה, הבנייה הושלמה בשנת 1906. הכיכר והשעון נבנו יחד עם עשרות מגדלי שעונים נוספים ברחבי האימפריה העות'מאנית, אשר כללו מגדלים נוספים גם בארץ ישראל, בין השאר בירושלים, עכו וחיפה - כולם נבנו לרגל חצי היובל לשלטון הסולטאן. את השעון ואת הכסף לבניית המגדל תרם יוסף ביי מויאל, סוחר יהודי עשיר מיוצאי מרוקו, שתרם לבניית מגדלי שעון בערים נוספות בישראל. השעון נבנה במקור כמגדל בן שתי קומות בעלות פינות מעוגלות. בשנת 1911 נוספה קומה נוספת לשעון, קומה בעלת פינות רבועות. השעון הועתק לקומה העליונה, ולוח נחושת ירקרק נותר במקום בו נמצא בעבר השעון בקומה השנייה. שם הרחוב שהוקם בתחילה היה בשם: רחוב אסכנדר עוואד (אלכסנדר הווארד) ולאחר קום המדינה שונה שמו לרחוב רזיאל. הכיכר שימשה כמרכז חשוב במאה ה-19 וסביבה התקיימו בנייני העירייה ומשרדי השלטון.
סביב לכיכר ובאזורה נבנו בית הממשל הטורקי (א-סראיה אל-ג'דידה) - הסראיה. בצמוד אליו שכן בניין עיריית יפו ה-2 - הבלאדיה עד שעבר לבניין עיריית יפו בכיכר עיריית יפו בכתובת שדרות ירושלים מספר 45. מול בניין הממשלה בצידה השני של הכיכר שכנו תחנת המשטרה ובית המעצר הטורקי - הקישלה, שבה צולם בשנת 1971 הסרט "השוטר אזולאי" בכיכובו של שייקה אופיר ועל ידה "שער השליטים" שהוביל למסגד מחמודיה ומבנים נוספים. מגדל השעון עצמו מצופה באבן כורכר וכולל שלוש קומות, ובראשו שני שעונים. חלקה המערבי של הכיכר עובר על השטח בו שכנה בעבר החומה של יפו העתיקה.
לאחר הקמת מדינת ישראל
לאחר הקמת המדינה הוחלט לקרוא לרחוב עוואד וגם לרחוב בוסטורוס הסמוך על שם דוד רזיאל שהיה מפקד האצ"ל, לזכרו הוצב שלט הנצחה בסמוך לכיכר.
במהלך שנות ה-60 נעשה שיפוץ ראשון של מגדל השעון והוספת ברזלים מעוצבים על גבי הדלתות והחלונות וצביעתם. מסביב למגדל השעון הוקמו מדרכות והוקמה תאורה. בשנת 2001 לאחר הזנחה ארוכת-שנים של הכיכר החל השיפוץ השני של מגדל השעון בשיפוץ כללי ויסודי והוספה תאורה לילית יחד עם שיפוץ "בית הבאלדיה" הסמוך במטרה להופכו למרכז תרבות ללימודי טורקיה ושגרירות טורקיה בישראל. בשנים 2005– 2006 שופצה הכיכר ותשתיותיה והחלו בשימור ושחזור המבנים סביבה. עבודות השיפוץ והשימור כללו שיפוץ כל החזיתות המקיפות את הכיכר, פיתוח השטח שסביבה והסדרת תנועת כלי הרכב שסביבה על ידי מעגל תנועה. בשנת 2004 הונפק בול של רשות הדואר הנושא איור ותמונה של כיכר השעון.
במאי 2005, נסגרה תחנת המשטרה ההיסטורית בכיכר, ונמכרה במכרז של מינהל מקרקעי ישראל לטובת הקמת מלון.
בשנת 2005, רכשה חברת קיסריה השקעות, שבשליטת איש העסקים אלברט נסימי, מהפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית, את מתחם החנויות ומתחם והשוק היווני בצידו המזרחי של כיכר השעון, תמורת כ-6.65 מיליון דולר. בשנת 2007 שכרה רשת קסטרו מודל חנות במתחם, המתפרסת על 370 מ"ר, ושיפצה אותה. בשנת 2017 שופץ מתחם השוק היווני.
הכיכר משמשת כאתר תיירות, מסעדנות ומלונאות ומעבר ראשי לשוק הפשפשים הנמצא ממזרח לה ולנמל יפו שממערב לה.
תוואי הרחובות
הכיכר שמשה גם בתור מרכז תחבורתי חשוב ממנה יצאו כמה דרכים חשובות: בקצה הצפוני של הכיכר יצאו שתי דרכים צפונה: "הדרך ההיסטורית יפו-שכם לכיוון צפון-מזרח דרך רחוב נג'יב בוסטורוס (רחוב רזיאל) ומשם המשיכה דרך רחוב דרך שכם שנקרא תחילה נתיב הגמלים ולאחר מכן שונה שמו דרך עלי מוסתקים (רחוב אילת) אחר כך המשיכה אל דרך יפו, ומשם אל דרך פתח תקווה. דרך נוספת יצאה צפונה לאורך "מישור חוף הצפוני" דרך שכונת "מנשייה" ששכנה על חוף הים. מהקצה הדרומי של הכיכר יצאו שתי דרכים דרומה: אחת יצאה מ-"שער ירושלים" בתוך החומה של העיר העתיקה אל "הדרך ההיסטורית יפו-ירושלים" לכיוון דרום-מזרח דרך רחוב עולי ציון (כיום האזור שבו נמצא שוק הפישפשים), משם חצתה את כיכר עיריית יפו בפינת שדרות ירושלים אל דרך בן-צבי (כביש 44). דרך שנייה יצאה דרומה לאורך "מישור חוף הדרומי" - דרך עזה שהובילה לעזה ולאחר מכן נקראה רחוב אל-עג'מי (על שם שכונת עג'מי ששכנה על תוואי הדרך). לאחר קום המדינה שונה שמו לרחוב יפת. מתחת למבנים בכיכר עוברים מעברים מקורים להולכי רגל המובילים אל הרחובות בצדדים.
צומת דרכים מרכזית
הכיכר שימשה בתחילה לפני הקמת מגדל השעון בתור כיכר הכינוסים והנאומים של שליט יפו שמשרדו גם כן שכן בכיכר ולאחר מכן כל אזור הכיכר שימש בתור נקודת המוצא לארבע דרכים ראשיות שיצאו אל שאר חלקי הארץ צפונה או דרומה. בצמוד למגדל השעון חנו כרכרות שמהם יצאו אל הדרכים הראשיות. מתחת למבני הציבור בכיכר הוקמו "מעברים מקורים עבור הולכי רגל" שמהם יצאו אל הרחובות סביב הכיכר.
כיכר יוסי כרמל (הסוכנות היהודית)
בקצה הצפוני של כיכר השעון נמצאת כיכר נוספת - כיכר יוסי כרמל במפגש הרחובות דוד רזיאל, נחום גולדמן, מרזוק ועזר, ורציף העלייה השנייה. בשנת 2012 במהלך שיפוץ רחוב רזיאל והפיכתו למדרחוב הוקם "מעגל תנועה" והוחלף שמה הקודם של כיכר שנקראה קודם לכן כיכר הסוכנות היהודית.
כובע קסמים
כּוֹבַע קְסָמִים הוא שיר של המשוררת הישראלית לאה גולדברג.
גאס סיזר
אוגוסטוס קאסיוס "גאס" סיזר (אנגלית: Augustus Cassius "Gus" Caesar; נולד ב-5 במרץ 1966) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
כובע קסמים
מילותיו הראשונות של השיר הן:
גאס סיזר
קריירה
סיזר נולד בטוטנהאם שבלונדון. באוגוסט 1982 הוא הצטרף לארסנל כשחקן נוער, ובפברואר 1984 חתם על חוזה כשחקן מקצוען. הוא הפגין רמת משחק גבוהה בקבוצת הנוער של ארסנל כמגן שיכול לשחק גם כבלם, על אף שב-30 החודשים הראשונים שלו בארסנל הוא שבר את קרסולו שלוש פעמים. הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת במשחק מול מנצ'סטר יונייטד באולד טראפורד ב-21 בדצמבר 1985, במקום ויו אנדרסון המושעה; ארסנל ניצחה 1 - 0, וסיזר הצטיין בשמירה על הקיצוני ג'ספר אולסן.
כובע קסמים
השיר נדפס לראשונה בעיתון 'דבר לילדים' ב-11 בינואר 1945, ונכלל בקובץ "מה עושות האילות" שפרסמה גולדברג ב-1949. השיר עוטר בשני רישומים של צילה בינדר.
גאס סיזר
קריירה
ב-18 החודשים לאחר משחק זה שותף סיזר בהרכב של ארסנל לסירוגין, בעיקר כמחליף העולה לשחק בדקות האחרונות של המשחק. בעונת 1987/1988 הוא אף כונה "איש חמש הדקות" עקב דפוס המשחקים שלו. למרות כל זאת הוא זומן ב-1987 לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21, והופיע במדיה בשלושה משחקים. לאחר פציעתו של דייוויד אולירי באותה עונה זכה סיזר ליותר הזדמנויות לשחק, ובסך הכל השתתף ב-25 משחקים. אולם, על אף שנחשב לשחקן מוכשר הוא היה עצבני וחסר ביטחון על המגרש, ולא התמודד בהצלחה עם שחקנים התקפיים, ומדי פעם ביצע טעויות משמעותיות.
כובע קסמים
בשנת 2006 הודפס השיר מחדש בספר בהוצאת ספרית פועלים, עם איורים של רינת הופר.
גאס סיזר
קריירה
טעותו הידועה ביותר של סיזר במדי ארסנל הייתה בגמר גביע הליגה של 1988 מול לוטון טאון בומבלי. 7 דקות לפני סיום המשחק הובילה ארסנל בתוצאה 2 - 1, אך סיזר בעט לא נכון מרחבת העונשין של קבוצתו, ואיפשר לדני וילסון מלוטון להבקיע את שער השוויון; לוטון הבקיעה שער נוסף בדקה האחרונה וניצחה 3 - 2. סיזר, שהועלה בהרכב על ידי ג'ורג' גרהאם בעיקר בגלל פציעת אולירי, סיפר מאוחר יותר כי הוא עצמו סבל מפציעות בקע וקרסול באותה תקופה, אך היה נחוש לשחק למרות זאת.
כובע קסמים
בשיר מתוארת ילדה שמדמיינת שהודות לכובע הזה היא יכולה לעשות כל דבר כמו למשל שהיא צומחת לממדי ענק ומפליגה בים, אך לצערה היא לא יודעת היכן אפשר להשיג כובע כזה.
גאס סיזר
קריירה
אירוע זה סימל את סוף הקריירה של סיזר בארסנל. ג'ורג' גרהאם החתים את סטיב בולד ואנדי ליניגן, ובשתי העונות הבאות שותף סיזר בחמישה משחקים. הוא הפך לאחד השחקנים הפחות פופולריים בקרב אוהדי ארסנל. גם כיום הוא נחשב לאחד השחקנים הגרועים בהיסטוריה של ארסנל, ובשנת 2007 נבחר למקום השלישי ברשימה שהרכיב "הטיימס", וכללה את 50 הכדורגלנים הגרועים ביותר ששיחקו בליגה האנגלית העליונה.
כובע קסמים
בשנת 1989 ביצעה הזמרת ריטה את השיר (בלחן של רמי קליינשטיין) בפסטיבל בצבעים טבעיים שנערך בפעם השנייה וזכתה במקום הראשון. השיר הוצג כמועמד למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' ב־9 בינואר 1990, זכה להצלחה והגיע לראש המצעד לשבוע אחד ב־23 בינואר 1990. בסך הכול צעד שמונה שבועות, עד 13 במרץ 1990, ובמצעד השנתי תש"ן של התחנה דורג במקום ה־28.
גאס סיזר
קריירה
ב-1992 יצא לאור הספר "קדחת המגרש" מאת ניק הורנבי, אוהד ארסנל. הורנבי כתב על מה שראה כנפילתו של סיזר, וטען כי היה לו כישרון רב כשחקן נוער, או שארסנל לא הייתה מחתימה אותו מלכתחילה. הורנבי קישר זאת לתסכול שחש באותה תקופה לאור אי הצלחתו כסופר, והסיק כי כישרון ונחישות לא יכולים להביא לבדם להצלחה:
כובע קסמים
בשנת 2008 ביצעה הזמרת מארינה מקסימיליאן את השיר (בלחן שלה) בפסטיבל שירי הילדים וזכתה במקום השמיני.
גאס סיזר
קריירה
סיזר עזב את ארסנל ביוני 1991 לאחר שהשתתף ב-50 משחקים בחמש עונות. הוא עבר לקיימברידג' יונייטד בהעברה חופשית, לאחר שקודם לכן הושאל לקווינס פארק ריינג'רס לחודשים אחדים. הוא לא שיחק כלל בקיימברידג', ומשם עבר לבריסטול סיטי בהעברה חופשית. בינואר 1992 הצטרף לאיירדריאוניאנס בהעברה חופשית, וב-1994 שיחק בהפסד לגלאזגו ריינג'רס בגמר הגביע הסקוטי. הוא סיים את הקריירה בקולצ'סטר יונייטד במאי 1995, אליה הגיע בהעברה חופשית באוגוסט 1994.
כובע קסמים
נירה לוין כתבה על השיר: "המשוררת ידעה להניח כל אחת ממילות השיר במקומה הטבעי והנכון כך שהשיר הצליח 'לצייר' את עצמו. השורות השקולות-מחורזות הבטיחו מסגרת שלווה, מתונה, שבין גבולותיה גאו חלומות גדולים וצבעוניים להפליא".
גאס סיזר
קריירה
לאחר פרישתו עבר להונג קונג, ושיחק שם במספר טורנירי חובבים לצד כדורגלני עבר אחרים. הוא מתגורר לסירוגין בהונג קונג, שם הוא עובד בתחום הפיננסים, ומקום מגוריו הקבוע באסקס.
כובע קסמים
על בסיס השיר הופקו הצגות, וסדרה בערוץ הילדים בשנת 2000 שכללה קלטת.
אלאונורה שוורץ
אלאונורה שוורץ (נולדה ב-1936) היא זמרת אופרה אוסטרית.
קריירה
בשנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה ה-20 עבדה שוורץ כזמרת אופרה בפולקסאופר של וינה.
בשנת 1962 בחרה רשות השידור האוסטרית את שוורץ לייצוג המדינה במהדורה השביעית של תחרות הזמר של האירוויזיון. את שירה לתחרות, "Nur in der Wiener Luft", כתב והלחין ברונו אוהר. שוורץ שובצה רביעית בסדר ההופעות, לפני דנמרק ואחרי ספרד. בעת הופעתה, עוצבה בימת התחרות לפי נופיה של אוסטריה. מבנים רבים דוגמת האופרה של וינה וקתדרלת סטפנוס הקדוש, הופיעו בזה אחר זה על גבי צג שהונח מאחורי שוורץ. בשלהי האירוע התמקמה שוורץ במקום ה-13 והאחרון עם 0 נקודות, יחד עם בלגיה, הולנד וספרד.
שועל אפור
שועל אפור או שועל אמריקני (שם מדעי: Urocyon) הוא סוג של טורפים קטנים ממשפחת הכלביים המצויים באמריקה הצפונית והם מהפרימיטיביים שבבני משפחתם. לצד שועל הראקון הם הכלביים היחידים המסוגלים לטפס על עצים, אם כי לא ביעילות כמו של חתוליים.
שועלים אלה קטנים מאוד, בעלי פרווה כתומה-אפורה, והם אוכלי כל הניזונים בעיקר מעכברים וחרקים, אשר רבים מהם מהווים סכנה ליבול החקלאים.
מיון
בסוג ישנם שני מינים:
מין נוסף, Urocyon progressus, נכחד במהלך הפלייסטוקן. מאובנים שלו נמצאו בחלק הצפוני של דרום אמריקה.
ייתכן גם שהמין שועל קוסומל (Cozumel Fox), שמעמדו הטקסונומי טרם התברר, שייך אף הוא לסוג שועל אפור. לא קיים מידע ודאי לגבי מצב שימורו של שועל קוסומל, שפרטים שלו נמצאו בעבר באי המקסיקני קוסומל, וייתכן שהוא נכחד במהלך המאה ה-20.
הפרעת פלמחים
הפרעת פלמחים (נקראת גם: גלישת פלמחים) היא תופעה גאומורפולוגית המתאפיינת באי סדירות בטופוגרפיה של קרקעית הים התיכון בקצה המדף היבשתי הנובעת כנראה מגלישת קרקע. הפרעת פלמחים נמצאת בתחום המים הכלכלים של ישראל, כאשר ראש הגלישה נמצא מול חופי פלמחים כעשרים קילומטר מהחוף. השמורה מארחת נקודה חמה במגוון הביולוגי, בית גידול לגנים של אלמוגי עומק, בעומק שבין 450 ל-800 מטרים מתחת לפני הים, ובהם מין אלמוגים אנדמי למקום. סוגי אלמוגים אלו חיים במים קרים, וה"הפרעה" היא האזור החם ביותר בו חיים אלמוגים אלו והמקום היחיד בדרום מזרח הים התיכון בו הם מצויים.
באזורים היותר עמוקים (1,000–1,200 מטרים) של הפרעת פלמחים ישנן נביעות גז המשמשות מקור אנרגיה לחיידקים כימוסינתטיים המהווים בסיס למערכת אקולוגית של בעלי חיים ואורגניזמים הניזונים מן החיידקים או מקיימים איתם סימביוזה.
היווצרות וגאולוגיה
הפרעת פלמחים היא תוצאה של גלישת קרקע עצומת ממדים, במדרון היבשת, בשטח של 1,000 קמ"ר (50 ק"מ אורך על 20 ק"מ רוחב) ובעובי ממוצע של 1,000 מטרים. הגלישה נוצרה כתוצאה של עומס של משקע שהצטבר על גבי שיכבה עבה של מלח, שנוצרה באירוע המסיני כאשר המלח משמש כחומר סיכה. ייתכן שבעבוע של גז תחת שכבת המשקע תרם גם כן להגברת חוסר היציבות של שכבת המשקע. כתוצאה מהגלשה נוצרה מגרעת ברוחב של כעשרה קילומטרים במדף היבשת והערמות של מסה, הבולטת בתחתית הגלישה.
החי בהפרעת פלמחים
בעומק של 1,000–1,100 מטרים, בסמוך לנביעות גז (מכונות גם נביעות קרות) נמצאו תולעי צינור, קיפודי ים ורכיכות.
מאבק ציבורי והכרזה כשמורה
בשנת 2018 ערך משרד האנרגיה מכרז להענקת זיכיונות לחיפושי נפט וגז בים התיכון בשטחי המים הכלכליים של ישראל. אזורי החיפוש חולקו למספר מקבצים, אזור הפרעת פלמחים הוכלל במקבץ D. ביולי 2019 המליצה מועצת הנפט להעניק את הזיכיון במקבץ D לחברות חיפושי הנפט והגז אנרג'יאן ו'הזדמנות ישראלית'.
בדיון במועצת הנפט לא נכחו שני חברי המועצה, נציגי המשרד להגנת הסביבה, האמונים על האינטרסים הסביבתיים. כך לא הובא לידיעת מועצת הנפט עובדת קיומה של תופעת הטבע, 'הפרעת פלמחים', בליבו של מקבץ D ולא מיקום הקידוח בלב התופעה.
בשנת 2020 עתרה החברה להגנת הטבע לבית המשפט הגבוה לצדק בדרישה לבחון מחדש את הענקת הזיכיון במקבץ D. בעתירה טענה החברה כי האתר כולל אזורים שהוכרו על ידי משרד האנרגיה "כאזורים בעלי רגישות סביבתית הגבוהה ביותר". למרות זאת, כך נטען, המשרד לא יידע את מועצת הנפט על כך, לפני שהמליצה על מתן הזיכיון במקבץ D. ולכן לא הוגדרו כל הגבלות ברישיון החיפוש, שמטרתן להגן על בתי הגידול הייחודיים באתר. המשרד טען בתגובה שקיימות הגבלות ברישיון החיפוש המבטיחות שלא ייפגעו בתי הגידול הרגישים. כן נטען שמועצת הנפט קיבלה את כל המידע הרלוונטי לפני ההחלטה על הקצאת רישיונות חיפוש במקבץ D, וכי טענת החברה להגנת הטבע בעתירתה מתייחסת להחלטה הלא-נכונה של מועצת הנפט (העתירה התייחסה להחלטה על זהות הזוכה במקום להחלטה על עצם הקצאת השטח). בדיון בעתירה ביום 23.2.2021 הודיעה החברה להגנת הטבע שהיא חוזרת בה מהעתירה.
לבסוף, לאחר שארגון "המשימה הכחולה" הכיר בהפרעת פלמחים כ"נקודה של תקווה" , המשרד להגנת הסביבה הכריז עליה בספטמבר 2022 כעל "אזור ימי מוגן", הכרזה ראשונה לשטח במים הכלכליים של ישראל.
טאקר קרלסון
טאקר סוואנסון מקניר קרלסון (באנגלית: Tucker McNear Carlson; נולד ב-16 במאי 1969) הוא כתב פוליטי, סופר ומגיש שמרני של תוכניות אקטואליה יומית. הוא הנחה בערוץ פוקס ניוז את התוכנית Tucker Carlson Tonight החל מ-14 בנובמבר 2016 ועד 21 באפריל 2023. טאקר נתבע על רקע מעורבותו בהפצת לשון הרע ביודעין, על זיוף לכאורה של הבחירות לנשיאות בשנת 2020. מסמכים בתביעה הראו פער משמעותי בין דבריו לצופים לבין הכתבויות פמימיות שלו שהצביעו על חוסר אמון בטענה וחשש כי הערוץ יפגע אם יפקפק בגלוי בדברי דונלד טראמפ. למרות שהיה אחד הכוכבים הראשיים של פוקס הוא פוטר ממנה ללא הסבר, באפריל 2023, סמוך לפשרה שבה נאלצה פוקס לשלם מאות מיליוני דולרים בתביעת הדיבה נגדה.
טאקר הוא מייסד-שותף ועורך אחראי לשעבר באתר החדשות והפרשנות The Daily Caller, שהוקם בשנת 2010. תוכניתו של קרלסון בפוקס ניוז זכתה לפופולריות רבה, והרייטינג של התוכנית כמעט כפול מהרייטינג שקיבלה מייגן קלי, שהגישה תוכנית במשבצת זו עד עזיבתה את רשת פוקס ניוז. טאקר הוא אחד מאנשי התקשורת שהתייחס לתאוריית הקשר על רצח העם של החקלאים הלבנים בדרום אפריקה.
בשנת 2006 היה המודח הראשון בעונה השלישית של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים.
על פי הניו יורק טיימס, קרלסון היה אחד הבודדים מבין יועציו של הנשיא טראמפ, אשר ייעץ לו שלא להעניש צבאית את איראן על הפלת מל"ט אמריקאי ביוני 2019 במצר הורמוז. טראמפ העדיף באותו אירוע דווקא את העצה של קרלסון על פני עצתם של ג'ון בולטון, מייק פומפאו, לינדזי גרהאם ואחרים.
קרלסון כתב שלושה ספרים:, Politicians, Partisans and Parasites: My Adventures in Cable News (2003), Ship of Fools: How a Selfish Ruling Class is Bringing America to the Brink of Revolution (2018) ו־The Long Slide: Thirty Years in American Journalism (2021).
במחצית הראשונה של 2020 היו לתוכנית החדשות של קארלסון ממוצע של 4.33 מיליון צופים, יותר מכל תוכנית חדשות אחרת בהיסטוריה של ארצות הברית.
תביעת דיבה ופיטורים מפוקס
באוגוסט 2022, רשת פוקס ניוז, קרלסון, שון האניטי וכוכבים אחרים ברשת, נתבעו בגין הוצאת לשון הרע על ידי חברת "דומיניון מערכות הצבעה". לאחר להבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 פוקס דיווחה כי החברה השתתפה בהונאת בחירות. לפי כתב התביעה טענה זו הייתה שקרית וקברניטי הערוץ ידעו זאת.
בפברואר 2023, הצוות המשפטי של חברת דומיניון פרסם טקסטים ומוצרים אחרים במסגרת גילוי מסמכים נגד פוקס, וחשף שבשיחות עם עמיתיו לעבודה קרלסון הביע חוסר אמון בטענות הכוזבות שהבחירות ב-2020 נגנבו על ידי הדמוקרטים, ולעג ליועצי טראמפ, כולל רודי ג'וליאני וסידני פאוול. קרלסון שלח הודעה ללורה אינגרהאם, כוכבת אחרת של פוקס, ויועצת בלתי רשמית של טרמאפ, "דרך אגב סידני פאוול משקרת. תפסתי אותה. זה מטורף" ו"הצופים שלנו הם אנשים טובים והם מאמינים בזה."
קלרסון היה מודאג מפגיעה כלכלית בערוץ אם זה ישדר ידיעות שיוצאות נגד טענות טראמפ, וכן הביע חשש כי יציאה של הערוץ נגדו תגרור תקיפה נגדית של טרמאפ על הערוץ שתגרור פגיעה כלכלית נוספת. בהודעה לשון האניטי, כתב קלרסון כי יש לפטר את כתבת פוקס ניוז בבית הלבן, ז'קי היינריך, בגלל שצייצה בטוויטר בדיקת עובדות של טענות שווא שהפיצו קרלסון וטראמפ על חברת דומיניון. הוא כתב "בבקשה תפטרו אותה. ברצינות... מה לעזאזל? אני בעצם בהלם... זה צריך להפסיק מיד, כמו הלילה. זה פוגע בחברה באופן מדיד. מחיר המניה ירד. לא בדיחה". ואמר שהוא "פשוט השתגע על" בכיר בפוקס בגלל הדיווח של היינריך. הציוץ של היינריך נמחק עד למחרת בבוקר.
המשפט נגד רשת פוקס ניוז עמד להתחיל באפריל 2023. בדיון מקדים קבע השופט כי ההצהרות ששודרו בפוקס לא היו בבחינת "הבעת דעה מוחלטת" ולכן לא יהיו מוגנות על ידי החוקה, וכי טענות פוקס בנושא אינן אמת וכי היא דיווחה על האירועים בצורה מוטה. ב-23 באפריל 2023 הגיעה הרשת להסכם פשרה עם דומניון והתחייבה לשלם לה פיצוי בסך 787 מיליון דולר. מספר ימים קודם לכן פיטרה הרשת את קלרסון וביטלה את תוכניותו, שהמשיכה להיות פופולרית מאד, ללא מתן הסבר פומבי.
חיים פרטיים
טאקר נישא לסוזן קרלסון (שם נעורים אנדרוז) בשנת 1991. השניים נפגשו כשהיו בני 15 בבית הספר התיכון והפנימייה סנט ג'ורג' ברוד איילנד. קרלסון נשלח ללמוד בסנט ג'ורג' ואנדרוז הייתה בתו של מנהל בית הספר. לזוג שלוש בנות ובן.
קרלסון אינו שותה אלכוהול כלל משנת 2002. כמה שנים לפני כן הפסיק לעשן.
וולטר (מתאבק)
וולטר האן (באנגלית: Walter Hahn; נולד ב-20 באוגוסט 1987) הידוע יותר בשם הבמה שלו, גונתר הוא מתאבק אוסטרי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE בתוכנית הדגל Raw, שבה הוא האלוף הבין יבשתי הנוכחי. הוא מוכר יותר תחת שם הבמה וולטר (באנגלית: Walter; לעיתים שמו נכתב באותיות גדולות WALTER). בארגון ה-WWE, וולטר היה אלוף בריטניה של NXT לזמן הארוך ביותר. וולטר הופיע במספר ארגונים עצמאיים מסביב לעולם, כשהמוכרים ביניהם הם Westside Xtreme Wrestling, Pro Wrestling Guerrilla (PWG), שבו היה פעם אחת אלוף העולם של PWG, ו-Progress Wrestling, שבו הוא היה פעם אחת אלוף העולם המאוחד של Progress.
Westside Xtreme Wrestling (2007–2020)
וולטר ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון Westside Xtreme Wrestling ב-4 במאי 2007 במסגרת קרב אשר כלל את אטושי אאוקי, אדם פולק וטנגקווה כחלק מטורניר 16 קרט זהב של wXw של אותה השנה. ב-2 באוקטובר 2010, הוא ניצח את זאק סברה ג'וניור כדי לזכות באליפות העולם המאוחדת של wXw בפעם הראשונה בקריירה שלו. לעומת זאת, הוא הפסיד את התואר לדייסוקה סקימוטו ב-15 בינואר 2011, אך הצליח להשיב אליו אותו ב-2 במאי של אותה השנה במסגרת אירוע בטוקיו, יפן. תקופת כהונתו השנייה כאלוף נמשכה כ-383 ימים, עד שהוא הפסיד לאל ג'נריקו ב-19 במאי 2012. בתחילת חודש זה, הוא נוצח על ידי יושיהיטו סאסאקי בקרב אשר קבע את אלוף העולם הראשון במשקל כבד של BJW ביוקוהמה, יפן. הוא זכה באליפות העולם המאוחדת של wXw בפעם השלישית בקריירה ב-27 ביולי 2014, כשגבר על טומי אנד. עם זאת, הוא הפסיד את התואר ב-17 בינואר 2015 לקרסטן בק.
וולטר ושותפו, רוברט דרייסקר, שנודעו יחדיו בשם האוטסיידרס, ניצחו את רוקסקילט (ג'יי סקילט וג'ונתן גרישם) וכתוצאה מכך זכו באליפות הזוגות של wXw ב-3 במרץ 2013. הם הפסידו את חגורות האליפות לצמד Hot and Spicy (אקסל דייטר ג'וניור ודה מאק). הוא חבר לשורות זאק סברה ג'וניור כדי לזכות בתואר הפנוי ב-4 באוקטובר 2015 במסגרת הגמר של טורניר הזוגות העולמי. מנגד, הם הפסידו ב-12 בדצמבר 2015 לסירברוס (איליה דרגונוב ורוברט דרייסקר) וכתוצאה מכך איבדו את חגורות האליפות. וולטר וחברו לקבוצת רינגקמפף, טימותי טאצ'ר, ניצחו את מאסיב פרודקט (דייוויד סטאר ויורן סימונס) וזכו באליפות הזוגות ב-8 באוקטובר 2017. הם החזיקו בחגורות האליפות במשך 154 ימים עד שהפסידו אותם לדה מאק וג'ון קלינגר ב-11 במרץ. זכייה רביעית של וולטר בתואר זה הגיעה ב-3 באוגוסט 2019 ביחד עם איליה דרגונוב, עד שהפסידו את התואר ל-Aussie Open (קייל פלטשר ומארק דייוויס) ב-13 בספטמבר.
בנוסף לכך, הוא מאמן ראשי באקדמיה להיאבקות של wXw.
Progress Wrestling (2015–2019)
ב-24 במאי 2015, וולטר ערך את הבכורה שלו בארגון תחת שם הבמה ביג דאדי וולטר, כשלקח חלק בטורניר ה-Super Strong Style 16 לשנת 2015. לעומת זאת, הוא הודח כבר בסיבוב הראשון על ידי ראמפייג' בראון. ב-29 בנובמבר באירוע "פרק 23", השניים נפגשו לקרב נוסף ביניהם, ושוב וולטר הפסיד. בנוסף לכך, הרגע הזכור יותר מקרב זה הוא הרגע שבו הזירה קרסה לאחר שבראון הוטח אל פינת הזירה. וולטר השתתף בטורניר ה-Super Strong Style 16 של השנה הבאה, כשהפעם הוא הצליח להגיע עד לשלב רבע הגמר, לפני שהודח על ידי כריס הירו.
כמו כן, וולטר השתתף בטורניר אחר אשר קבע את אלוף Progress Atlas הראשון, כשאת טורניר זה הוא סיים עם 2 נקודות. ב"פרק 47", רינגקמפף (וולטר, אקסל דייטר ג'וניור וטימותי טאצ'ר) איתגרו את קבוצת בריטיש סטרונג סטייל (פיט דאן, טרנט סבן וטיילר בייט) לקרב שלושה נגד שלושה על כל חגורות האליפות שבהם החזיקו קבוצת הבריטיש סטרונג סטייל. עם זאת, קבוצת רינגקמפף הפסידו ולא הצליחו לשים ידם על חגורות האליפות. לאחר מכן, וולטר ניצח את מאט רידל וזכה באליפות Progress Atlas במסגרת "פרק 51". הוא הפסיד את התואר לאותו רידל כחודש לאחר מכן. מנגד, הוא הצליח לזכות בתואר זה בפעם השנייה בקריירה ב"פרק 55", כשגבר על מאט רידל וטימותי טאצ'ר בקרב משולש. וולטר החליט לוותר על אליפות זו במהלך הטורניר ה-Super Strong Style 16 לשנת 2018, על מנת להשיג את אליפות העולם של Progress, שבה החזיק באותה התקופה טראוויס בנקס. הוא צלח במשימתו, כשניצח את אותו בנקס ב"פרק 74".
במהלך הטורניר ה-Super Strong Style 16 לשנת 2019, וולטר ניצח את טרנט סבן בקרב אליפות נגד אליפות וזכה באליפות Progress Atlas בפעם השלישית בקריירה. ב-21 ביולי, אליפות Progress Atlas יצאה מפעילות, מה שגרם לוולטר להיות האלוף האחרון שאחז בתואר זה. ב"פרק 95", וולטר הפסיד את אליפות העולם המאוחדת של Progress לאחר שאדי דניס פדה את ההזדמנות שלו להתחרות על תואר זה, כשניצח את מארק אנדרוז במסגרת "פרק 76". קרב זה היה קרב משולש אשר כלל בנוסף את דייוויד סטאר.
Pro Wrestling Guerrilla (2017–2018)
וולטר ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון ההיאבקות PWG במסגרת טורניר "הקרב של לוס אנג'לס" 2017, שבו הודח כבר בסיבוב הראשון על ידי קית' לי. בלילה הראשון של האירוע All Star Weekend 13 הוא הפסיד לריקושט. בלילה השני, הוא רשם את ניצחון הבכורה שלו בארגון, כשניצח את זאק סברה ג'וניור; קרב שזכה לציון חמישה כוכבים מטעם העיתונאי של מגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter, דייב מלצר.
בינואר 2018, הוא וחברו לקבוצת רינגקמפף, טימותי טאצ'ר, כשלו בניסיונם לזכות בחגורות אליפות הזוגות של PWG לאחר שהפסידו ל-Chosen Bros (ג'ף קוב ומאט רידל). ב-21 באפריל, וולטר ניצח את קית' לי וג'ונה רוק בקרב משולש והפך לאלוף העולם של PWG. ב-19 באוקטובר, הוא הפסיד את התואר לג'ף קוב.
Defiant Wrestling (2018)
נודע שוולטר יתווסף לקרב על אליפות האינטרנט של Defiant בין דייוויד סטאר לטראוויס בנקס באירוע Lights Out. לעומת זאת, בנקס לא היה יכול להתחרות בקרב עקב פציעה בכף הרגל. במקום, וולטר ניצח את סטאר כדי להפוך לטוען לכתר לאליפות של בנקס. באירוע No Regrets, הקרב ביניהם הסתיים בתיקו. ב-2 ביוני, וולטר ניצח את בנקס וזאק סברה ג'וניור וזכה באליפות האינטרנט של Defiant. ב-30 בדצמבר, וולטר הפסיד את התואר למרטין קירבי.
WWE (2019–היום)
באירוע NXT UK TakeOver: Blackpool, שנערך ב-12 בינואר 2019, וולטר ערך את הופעת הבכורה שלו ב-WWE, לאחר שפיט דאן הגן בהצלחה על אליפות בריטניה נגד ג'ו קופי.
שבוע לאחר מכן, וולטר התעמת עם פיט דאן וג'ו קופי. אף על פי שלא אמר כלום, כוונותיו להתחרות נגד דאן על אליפות בריטניה היו ברורות לגמרי. ב-2 בפברואר, וולטר ערך את קרב הבכורה שלו ב-NXT UK, בניצחון על ג'ק סטארז. באירוע NXT TakeOver: New York, שנערך ב-5 באפריל, וולטר גבר על פיט דאן והפך לאלוף בריטניה החדש; ניצחון זה קטע תקופת כהונה של 685 ימים מצידו של פיט דאן. ב-1 במאי, וולטר רשם הגנה מוצלחת על התואר, כשניצח את ג'ורדן דבלין.
מצפה אשתמוע
מִצְפֶּה אֶשְׁתְּמוֹעַ הוא התנחלות המוגדרת כשכונה צפונית של ההתנחלות שמעה בהר חברון, ממערב לכפר הערבי א-סמוע. בשנת 2002 הוקם היישוב כמאחז, ובינואר 2013 אושר כשכונה של שמעה על ידי ועדת המשנה להתיישבות במועצת התכנון העליונה. למעשה המקום מתנהל כיישוב קהילתי דתי עצמאי השייך למועצה אזורית הר חברון.
היסטוריה
מצפה אשתמוע הוקם כמאחז בשנת 2002 על ידי קבוצת בחורי ישיבה מהיישוב עתניאל, ושמו ניתן לו כיוון שהוא צופה אל המקום בו התקיימה עיר הלווים אשתמוע (כיום הכפר א-סמוע). בתחילה הוקם המאחז באמצע הדרך בין היישוב עתניאל ליישוב שמעה, כדי ליצור רצף התיישבות יהודית מכיוון דרום לעתניאל. בעקבות הסדר עם משרד הביטחון, פונה המאחז בהסכמה במרחשוון תשס"ג בתמורה להכרה חוקית בנקודה הנעזבת, והוקם זמנית בנקודה הנוכחית בשטחו של היישוב שמעה.
היעוד הראשוני של הקבוצה היה הקמת ישוב מעורב לדתיים וחילוניים ברוח הרב קוק. בשיאו מנה הגרעין כ-10 משפחות, אך בעקבות ההתנגדות הפוליטית והקשיים של תקופת ההתנתקות, נגנז רעיון היישוב והגרעין התפרק. בתמוז תשס"ו עברה ליישוב ישיבת הר שלום ומילאה את מקום הגרעין.
ב-2013 הוחלף ראש הישיבה ובמקביל הפכה הישיבה לישיבת הסדר רגילה על גבול מכינה קדם-צבאית. באותה תקופה החלו להגיע משפחות נוספות ליישוב ונקבע צביונו כיישוב דתי סביב פעילות הישיבה.
ישיבת הר שלום
הישיבה נקראת על שם שלום (שולי) הר מלך, שנרצח על ידי מחבלים והיה בין מקימי הישיבה. הישיבה נוסדה ביישוב חומש באלול התשס"ב, כשלוחה של הישיבה הגבוהה באלון מורה. המניע להקמת הישיבה בחומש היה חיזוק היישוב אחרי גל הטרור שפקד אותו.
אחרי הפינוי מחומש בעקבות תוכנית ההתנתקות עברה הישיבה למצפה אשתמוע. שר הביטחון אהוד ברק אישר ביולי 2008 את מעמדה בתור ישיבת הסדר. האישור מקנה לישיבה החדשה מעמד עצמאי ואפשרות לגיוס תלמידים ל"מסלול ההסדר". הבקשה נבדקה על ידי ועדת רבנים של איגוד ישיבות ההסדר, הישיבה עמדה בקריטריונים התורניים והמנהליים המנחים את ישיבות ההסדר ואושרה על ידי שר הביטחון.
בתמוז תשס"ח חנכה הישיבה את מבנה הקבע הראשון במקומה החדש.
פיטר קייל
פיטר קייל (אנגלית: Peter Kyle; 21 בדצמבר 1878 - 19 בינואר 1957) היה כדורגלן סקוטי. היה ידוע בכדרוריו הארוכים, שלעיתים קרובות גרמו לחוסר שביעות רצון בקרב חבריו לקבוצה, ובכך ששיחק במועדונים רבים.
ביוגרפיה
קייל נולד בגלאזגו, והחל את הקריירה בעמדת החלוץ המרכזי במועדוני הנוער לארקהיל, רויאל אלברט, פארקהד ופרטיק ת'יסל. הוא נבחן בקבוצת קלייד, וככל הנראה נדחה על ידה בשל מזגו החם, עבר דרומה לאנגליה, וב-1899 הצטרף לליברפול. הוא השתתף בארבעת המשחקים הראשונים של עונת 1899/1900, אך איבד את מקומו בהרכב לג'ון ווקר והשתתף במשחק אחד נוסף עד סוף העונה. קייל לא היה מרוצה מכך ששיחק בעיקר בקבוצת המילואים, עזב את ליברפול בקיץ 1900 ועבר לשחק במספר מועדונים מהליגה הדרומית, בהם לסטר סיטי (1900 - 1901), וסטהאם יונייטד (1901 - 1902, קטרינג טאון (1902 - 1905) וטוטנהאם הוטספר (1905 - 1906). כששיחק בטוטנהאם נטען כי הוא היה מעורב במריבה עם עמיתו לקבוצה כריס קאריק, והוא הושעה על ידי המועדון.
באפריל 1906 הצטרף קייל לוולוויץ' ארסנל, וערך את הופעת הבכורה במשחק הפתיחה של עונת 1906/1907, שנערך ב-1 בספטמבר 1906 והסתיים בניצחון על מנצ'סטר סיטי. באותה עונה הוא הבקיע 13 שערים ב-29 משחקים (אם כי צ'ארלי סאטרתווייט סיים כמלך השערים של המועדון), וסייע לארסנל לסיים במקום השביעי. את עונת 1907/1908 סיים קייל כמלך השערים עם תשע הבקעות, שמונה בליגה ואחת בגביע ה-FA, אך הפעם סיימה ארסנל במקום ה-14.
באותה תקופה המועדון היה שרוי בקשיים כלכליים כבדים, ולפיכך הוחלט במרץ 1908 להעביר את קייל לאסטון וילה. בסך הכל הוא הבקיע 23 שערים ב-60 משחקים במדי וולוויץ' ארסנל. הוא לא זכה להצלחה באסטון וילה, ותוך פחות משנה עבר ביחד עם רוברט אוואנס לשפילד יונייטד, תמורת סכום כולל של 1,100 לירות שטרלינג. הוא סיים את הקריירה בווטפורד מהליגה הדרומית, אך חזר לעונה נוספת (1910/1911) לרויאל אלברט.
בערך בתקופה שבה שיחק קייל בארסנל הופיע שם שחקן נוסף עם שם זהה, וייתכן כי במשך השנים התערבבו המסמכים השונים הקשורים אליהם.
ילדי הפרחים
"ילדי הפרחים" או הִיפִּים הייתה תרבות הנגד של צעירים אשר התחילה בארצות הברית באמצע שנות השישים והתפשטה למקומות אחרים בעולם. ההיפים התנגדו למוסכמות הפוליטיות, התרבותיות והחברתיות אשר רווחו בארצות הברית, ובחרו באידאולוגיה עדינה אשר העדיפה שלום, שוויון ואהבה. ילדי הפרחים היו לעיתים קרובות צמחוניים וידידותיים לסביבה. הם הטיפו לאחווה בין בני האדם ושמירה על הטבע ועל בעלי החיים, ולשימוש בסמים פסיכדליים (כמו LSD), שלתפיסתם גורמים להרחבת התודעה. תנועה זו הצמיחה מוזיקאים רבים בתחום הקאנטרי, הפולק והרוק. מנהגם לגדל שיער הפך למסורת שעליה שמרו כמעט כל יוצרי הרוק הקלאסי והכבד לדורותיהם, משנות השישים ועד ימינו.
לידת התנועה ורעיונותיה
הסימנים הראשונים לתנועת "ילדי הפרחים" נצפו בשנים שבין 1896 ל-1908, שבמהלכן קמה תנועת נוער גרמנית כתגובה נגד גל המועדונים החברתיים והתרבותיים במדינה. התנועה נקראה ואנדרפוגל (הציפור הנודדת) והושפעה מעבודותיהם של פרידריך ניטשה, גתה והרמן הסה, ומשכה אחריה אלפי צעירים גרמנים שדחו את מגמת העיור המהירה והשתוקקו לחיים פגניים, רוחניים, בחזרה לטבע כפי שחיו אבותיהם. רבים מהגרמנים היגרו לארצות הברית והביאו איתם את ערכי התנועה.
כמו ואנדרפוגל, תנועת "ילדי הפרחים" בארצות הברית החלה כתנועת נוער אשר הייתה מורכבת בעיקרה מילדי הבייבי בום. דור זה היה הדור הראשון בעולם המערבי אשר השפע היה מבחינתו דבר ברור מאליו, ובשל היעדר ההכרה בצורך הישרדות יומיומי פנו רבים מהם לבקש משמעות חדשה לחיי היומיום שתהיה מנותקת מהדפוסים הקודמים של שגשוג כלכלי, לאומיות ומיצוב חברתי, וכתחליפים לכך הם פנו לחפש תכנים בנהנתנות, מיסטיקה, אחדות המין האנושי, שיבה לטבע, לפשטות, ולאומנות.
בשנות השישים של המאה העשרים ארצות הברית הייתה שקועה עמוק בבוץ הווייטנאמי. המלחמה, שגבתה קורבנות רבים ונראתה מיותרת ולא מוצדקת, עוררה התנגדות רבה בקרב העם האמריקאי, ובמיוחד בקרב הצעירים. כחלק מהתרבות החלו להופיע זמרי רוק שגידלו שיער ארוך, עישנו מריחואנה והתנסו בסם הפסיכדלי LSD. הם משכו אחריהם המוני צעירים, אשר העריצו הן את המוזיקה המהפכנית (ר' ערך רוק'נרול) והן את העקרונות המהפכניים, וכך, הקהל של הרוק הפך לתנועה חברתית אידאולוגית בשם "ילדי הפרחים". הם כונו כך בשל סלידתם מהרס הטבע על ידי בני האדם.
תנועת "ילדי הפרחים" אמנם החלה כתנועת מחאה על מלחמה אחת מסוימת (מלחמת וייטנאם), אך היא התפתחה לתנועה אידאולוגית, אשר הציגה תפיסת עולם חדשה, בכל תחומי החיים. ילדי הפרחים קראו לבני האדם לנטוש את דרך המלחמה, הזורעת רק הרס בעולם, ולהחליפה בתרבות של מוזיקה וסמים. הם טענו שהמריחואנה, המשרה תחושת אופוריה, אושר ושלווה, עוזרת להם לראות כמה העולם יפה וכמה המלחמה מיותרת, ואף מעוררת בהם רגשות של שמחה ואהבה.
ההיפים היו צעירים וצעירות מכל הדתות ומכל הגזעים בארצות הברית. הם נתנו הזדמנויות שוות לכולם להגיע ל"קומונות", שם חיו והתארגנו, כחלק מתפישתם לשוויון ואחווה. רוב ההיפים היו צעירים שהרגישו שהוריהם מנסים לחנכם אך לא מבינים אותם, על כן הם בחרו למרוד בהוריהם ולהתנתק מהם ומדרכם המיושנת, לדעתם.
בין הדמויות המשפיעות על דור זה היו בוב דילן, ג'ון לנון, ג'ימי הנדריקס, ג'ורג' האריסון, הרברט מרקוזה ומרטין לותר קינג.
קיץ של אהבה
קיץ של אהבה" (Summer Of Love) היה השם שניתן לקיץ הפציפיסטי ביותר, קיץ של שלום, הקיץ של שנת 1967. הוא מנסה לתאר את האווירה שאפפה את הצעירים בסן פרנסיסקו. היה הקיץ שבו חגגו ה"היפים" או "ילדי הפרחים" את החופש, האהבה החופשית, ההתקרבות אל הטבע ואת הקנאביס וה-LSD. בקיץ הזה הם זעקו לעולם ולאמריקה השמרנית מסרים של שלום, שוויון ואהבה, תוך שהם מבלים באחד הפסטיבלים החשובים בתולדות מוזיקת הרוק - פסטיבל מונטריי.
אבל השנה הזו התחילה בינואר 67, כשבגולדן גייט פארק, פארק ענק בסן פרנסיסקו, קליפורניה, התקיים האירוע שהחל בסוף צהרי ה-14 בינואר ונמשך עד וכל הלילה. באותו אירוע רצו המארגנים לקדם שלום, סובלנות, אושר ואהבה בעולם. 30 אלף המשתתפים שהגיעו לכינוס היו הראשונים שיצרו את מה שיהיה ל"שבט" המיתולוגי של "ילדי הפרחים". הם דיברו על שלום ופסיכדליה, בצד אחווה ואהבה. באביב התחילו לזרום צעירים מכל רחבי ארצות הברית לסן פרנסיסקו והעיר הפכה למרכז הרוחני והאידאולוגי של "ילדי הפרחים". אזור הייט אשבורי שבעיר, הפך למוקד הפעילות של קיץ האהבה.
פסטיבל וודסטוק
פעילותם של ילדי הפרחים הגיעה לשיאה בשנת 1969. בשנה זו נערך בוויט לייק שבארצות הברית, פסטיבל מוזיקה ואהבה של "ילדי הפרחים" בכיכוב רבים מכוכבי הפופ והרוק של ארצות הברית שהיו נגד המלחמה.
פסטיבל וודסטוק היה בהגדרתו הפגנת מחאה נגד מלחמת וייטנאם, אך לא כל השירים היו על המלחמה. במשך הפסטיבל, שנמשך שלושה ימים, המוזיקאים וחלק ניכר ממאות אלפי בני הנוער שהגיעו לצפות בהופעה, עישנו מריחואנה. בזמן ההפסקות בין השירים, נערכו אף טקסים שלמים של נטילת סמים, בעיקר LSD. רבים אחרים בילו את ההפסקות בין השירים בשחייה בעירום באגם ליד ההופעה, לעיני מצלמות הטלוויזיה.
בפסטיבל וודסטוק השתתפו כחצי מיליון בני אדם.
המשך התנועה
תנועת ילדי הפרחים החלה להיעלם בהדרגה בשנות השבעים, ככל שחברי התנועה התבגרו. אף על פי כן, רעיונותיה לא נעלמו לחלוטין. תפישת העולם של ילדי הפרחים היא תפישה אוניברסלית, המתייחסת לכל תחומי החיים: חברה, תרבות, פוליטיקה, כלכלה, ואף יחס לטבע ולבעלי החיים. בכל התחומים האלה, העיקרון המנחה הוא אהבה כלפי כל יצורי העולם.
כיום
בעוד שהיפים רבים גילו מחויבות ארוכת שנים לסגנון חיים זה, יש הטוענים כי ההיפים "התמסחרו" בשנות השמונים והפכו לחלק מתרבות הצריכה המטריאליסטית. אף על פי שהתנועה איננה גלויה כבעבר, תרבות ילדי הפרחים מעולם לא מתה, ועדיין נוכחת בדמותם של מיעוטים שוליים. ברבות מארצות המערב יש המאמצים "ערכים היפיים": קרי פציפיזם, טבעונות, סובלנות ופלורליזם.
אלפא רומיאו 166
אלפא רומיאו 166 (באיטלקית: Alfa Romeo 166) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית אלפא רומיאו אשר יוצרה באיטליה בין השנים 1998–2007.
פלטפורמת דגם הקונספט של מכונית הספורט אלפא רומיאו בלה שהוצגה בשנת 1999 מבוססת על "אלפא רומיאו 166".
Nur in der Wiener Luft
Nur in der Wiener Luft (בעברית: רק באוויר של וינה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האוסטרית אלאונורה שוורץ. השיר ייצג את אוסטריה באירוויזיון 1962.
על השיר
בשנת 1962 בחרה רשות השידור האוסטרית את שוורץ לייצוג המדינה במהדורה השביעית של תחרות הזמר של האירוויזיון. את שירה לתחרות כתב והלחין ברונו אוהר. השיר עוסק באווירה הצח של בירת המדינה, וינה. כמו כן, בעת הופעתה, עוצבה בימת התחרות לפי נופיה של אוסטריה. מבנים רבים דוגמת האופרה של וינה וקתדרלת סטפנוס הקדוש, הופיעו בזה אחר זה על גבי צג שהונח מאחורי שוורץ.
באירוויזיון
ב-18 במרץ 1962, בוצע השיר על ידי שוורץ באירוויזיון. שוורץ שובצה רביעית בסדר ההופעות, לפני דנמרק ואחרי ספרד. השיר הגיע למקום ה-13 והאחרון עם 0 נקודות, יחד עם בלגיה, הולנד וספרד.
פרן
{{פירושונים|
ראו גם
}}
שועל דרום-אמריקני
מינים
הסוג הכולל את המינים:
שח (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
צ'וטה צ'אר דהאם
שלושה מתוך אתרים אלו (גנגוטרי, קדרנאת (נהר המנדקיני) ובדריאנט) נחשבים גם כמקורות הגנגס והרביעי כמקור היאמונה. (למען הדיוק מקורו של הגנגס בנהר הבהאגיראת'י הנשפך מקרחון גנגוטרי בהימלאיה (במדינת אוטראקהאנד), והוא חובר לנהר האלאקנאדה ליד דוופראיאג ויחד הם יוצרים את הגנגס).
מעגל זה הוא חלק ממעגל העלייה לרגל של ארבעת רוחות השמים הכולל את בדרינט בצפון, פורי במזרח (במדינת אודישה), רמסוורם בדרום ודוורקא במערב.
לכל אחד מאתרי העלייה לרגל שבצפון ייחוד משל עצמו, אולם במהלך השנים קיבלו כולם זהות אחידה ומכנה משותף, כך שמקובל לנוע בין ארבעתם על מנת למלא את מצוות הצליינות.
עונה בשנה
עונת העלייה לרגל היא לרוב בין סוף אפריל לבין חג הדיוואלי, החל באוקטובר/נובמבר. עם הפחתה בכמות הצליינים ממחצית יולי ועד סוף אוגוסט בשל גשמי המונסון והפחתה בחודשים אוקטובר נובמבר בשל הקור החורפי. (מצד שני אחרי גשמי המונסון הצמחייה מתחדשת והנוף ירוק יותר) בעונה ממוצעת עולים לאתרים אלו כ-100,000 איש, רובם מהודו אולם גם תיירים ממדינות נוספות. בעונת הגשמים הדרכים סובלות ממפולות והסתחפויות כך שלעיתים הדרכים אינן עבירות למשך זמן מה. בנוסף, תרבות הנהיגה ההודית גורמת לתאונות רבות (כ-200 הרוגים כל עונת צליינות) ואלו גורמות לשיבושי תנועה.
המסלול
עד מחצית המאה ה-20, העלייה לרגל לאתרי הצ'אר דהאם התאפשרה רק בשבילים הרריים בהם נעו סגפנים או עשירים שהיו מלווים בפמליה גדולה, במסע ארוך ומפרך שכלל עליות קשות וירידות תלולות. אחרי מלחמת הודו–סין של 1962, החליט צבא הודו שיש לפרוץ דרכי גישה בהרים וכתוצאה התאפשרה נסיעה עד סמוך לאתרי העלייה לרגל עצמם וכך התאפשר חיסכון בזמן ונוספו בני המעמד הבינוני לקהל העולים לרגל.
בין יוני 2013 למאי 2014 אי אפשר היה לקיים את הצליינות לצ'אר דהאם כתוצאה משיטפון הבזק בהימלאיה ב-2012 ומההצפות שהיו בצפון הודו ב-2013. נכון למועד כתיבת שורות אלו (2017) הדרך לקדרנט עדיין משובשת חלקית.
תחבורה
ממשלת הודו מקדמת שני מיזמים תחבורתיים להנגשת האתרים:
שועל אפור מצוי
שועל אפור מצוי (שם מדעי: Urocyon cinereoargenteus) הוא מין בסוג שועל אפור. קרוב למין שועל איים אפור, החבר לאותו סוג ונחשב לאחד מהכלביים הפרימיטיביים ביותר, דבר המתבלט למשל ביכולתם לטפס על עצים (אם כי לא כמתמחים), יכולת הייחודית להם ולשועל הראקון.
מאפיינים
לשועל זה פרווה אפורה וזהובה-בהירה עם חזה לבן ורגליים קדמיות בעלות פנים לבן. הראש אפור עם סימני "מסיכה" לצד העיניים והחוטם והלחיים לבנות. מגיע לאורך 76–112 ס"מ ולמשקל 3.6–7 ק"ג ועד ל-9 ק"ג מרבי.
השועל אוכל-כול וניזון מגרגרים, פירות יער, דבש, חרקים וחולייתנים שונים עד גודל ארנבת, אך הוא אוהב בעיקר יונקים קטנים. אחד המינים האהובים עליו הוא ארנב כותנה מזרחי וארנבים דומים וכן נברנים וחולדות.
התפוצה של שועל זה היא מדרום קנדה וארצות הברית, דרומה לעבר מקסיקו ואמריקה המרכזית ועד הקצה הצפוני של קולומביה וונצואלה.
ברוסיה נעשה מחקר בשועל אפור לצורך ביותו, ואחרי עשרה דורות של מיון שועלים חברותיים, הצליחו לגדל "שועל כלבי" שאוהב את חברת בני האדם, ואף משתוקק אליהם. בתהליך זה השתנו לא רק התכונות הנפשיות של השועל, אלא גם צבע הפרווה שלו.
Paris (שיר של טיילור סוויפט)
Paris (בעברית: פריז) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. את השיר הוציאה לאור ב-21 באוקטובר 2022 חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה השלישית מתוך מהדורת 3am של אלבום האולפן העשירי של סוויפט, Midnights. נכתב והופק על ידי סוויפט וג'ק אנטונוף. הוא זכה להצלחה בין-לאומית מבלי שיצא כסינגל, לאחר שלא נשלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים.
רקע
ב-28 באוגוסט 2022, בעת נאום זכייתה בפרס קליפ השנה עבור All Too Well: The Short Film בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2022, הכריזה סוויפט על אלבום האולפן העשירי שלה וסיפרה כי עתיד לצאת ב-21 באוקטובר. כשעה מאוחר יותר חשפה סוויפט ברשתות החברתיות את שמו של האלבום, Midnights, ואת עטיפתו.
ב-21 בספטמבר, כחודש לפני יציאת האלבום, הכריזה סוויפט על סדרה בת 13 פרקים בשם Midnights Mayhem with Me שתעלה בפלטפורמת המדיה החברתית טיקטוק, ובכל פרק ייחשף שם של רצועה אחת מתוך האלבום. אף רצועה ממהדורת 3am של Midnights לא נחשפה בסרטונים. ב-16 באוקטובר פרסמה סרטון קצר בשם "Midnights Manifest", המציג את לוח הזמנים שלה לשבוע הפרסום הראשון של האלבום. נכתב בו כי סוויפט עתידה להכריז על הפתעה גדולה בשעה שלוש לפנות בוקר על פי שעון הקיץ המזרחי (EDT). בשעה הזו הוציאה מהדורה נוספת לאלבום הכוללת שבע רצועות בונוס חדשות, ביניהן נכלל "Paris".
ניתוח השיר
"Paris" הוא שיר אופטימי ורומנטי. הוא מספר על התאהבות, וחושף כיצד סוויפט היא ובן־זוגה עוברים לעולם משלהם כאשר הם ביחד. היא פותחת את השיר בדברים טריוויאליים שהפכו עבורה לחסרי משמעות, כיוון שמוחה עסוק במחשבות על אהובה ("I'm so in love that I might stop breathing. (...) No, I didn't see the news, Cause we were somewhere else" – "אני מאוהבת כל כך שייתכן ואפסיק לנשום. לא, אני לא ראיתי את החדשות, כי אנחנו עסוקים במשהו אחר").
לאחר מכן מצהירה סוויפט כי מערכת היחסים הרומנטית שלה עם בן־זוגה היא דבר פרטי שלה, שהיא איננה מעוניינת לחשוף אותה (""Privacy sign on the door", "Romance is not dead if you keep it just yours" – "של פרטיות על הדלת", "רומנטיקה לא תמות אם תשאיר אותה רק שלנו"). סוויפט טוענת כי אהבתם נצחית, תוך שהיא משתמשת בפריז כסמל למקום רומנטי מאוד. רבים טוענים כי סוויפט כתבה את השיר על בן־זוגה, ג'ו אלווין, שעמו טסה לפריז בשנת 2019.
כמה טוב להיות פרח קיר
עלילת הרומן מתרחשת בתחילת שנות ה-90, בשנתו הראשונה בתיכון של נער מופנם בשם צ'ארלי. הרומן עוסק בסגנון חשיבתו הבלתי-שגרתי של צ'ארלי בעודו מנווט בין ההתבגרות לבגרות, ובניסיונותיו להתמודד עם שאלות נוקבות שנובעות מיחסיו עם חבריו ומשפחתו. הרומן עוסק במגוון נושאים, בהם הסתגרות, מיניות ושימוש בסמים; ובה בעת כולל אזכורים ליצירות ספרותיות, לסרטים ולתרבות הפופ בכלל.
"כמה טוב להיות פרח קיר" הוא ספר הביכורים של צ'בוסקי. לדבריו, כתיבתו ארכה חמש שנים והוא מבוסס במידה מה על זכרונותיו האישיים. על אף שהיה לרב מכר, הוחרם הספר בחלק מבתי הספר בארצות הברית, בשל תוכנו.
בשנת 2012 עובד הספר לסרט באותו שם, בהשתתפות אמה ווטסון. יציאת הסרט לאקרנים תרמה מאוד למכירות הספר, שהגיע לרשימת הספרים הנמכרים ביותר של הניו יורק טיימס.
עלילה
עלילת הספר מתחילה בהחלטתו של צ'ארלי לכתוב מכתבים לנמען לא ידוע (לקוראים). צ'ארלי בוחר באותו נמען משום ששמע שהוא נחמד ולא שיפוטי. מכתביו עוסקים בשנתו הראשונה בתיכון, בה הוא (עדיין) מתמודד עם שתי טראומות מן העבר: התאבדות חברו היחיד בחטיבת הביניים, שהתרחשה בשנה הקודמת, ומותה של דודתו האהובה כשהיה ילד קטן.
מורהו לאנגלית, שמפציר בו לקרוא לו ביל, מזהה את תשוקתו לקריאה וכתיבה, ומעודד אותה - ממליץ לו על ספרים ונותן לו עבודות נוספות להגשה. חרף ביישנותו, צ'ארלי מתיידד עם שני תלמידי השנה האחרונה, פטריק ואחותו החורגת סם. פטריק יוצא בחשאי עם בראד, שחקן פוטבול והומוסקסואל בארון. חיש מהר צ'ארלי מתאהב בסם, ומתוודה על רגשותיו בפניה. אז מתגלה שסם סבלה מהתעללות מינית בילדותה. סם מנשקת את צ'ארלי, כדי, לדבריה, להבטיח שנשיקתו הראשונה תהיה עם אדם שאוהב אותו באמת ובתמים.
צ'ארלי ראה את אחותו מוכית על ידי בן זוגה, אך היא אסרה עליו לספר להוריהם. למרות זאת סיפר צ'ארלי למורהו ביל, והלה סיפר להוריהם. יחסיו של צ'ארלי עם אחותו הידרדרו והלכו, והיא המשיכה להתראות עם בן זוגה, בניגוד לדעת הוריהם. בסופו של דבר צ'ארלי מגלה שאחותו בהריון, ומסכים להביא אותה למרפאה, כדי שתוכל להפיל מבלי שאף אחד ידע. אחותו נפרדת מבן זוגה ויחסיה עם צ'ארלי מתחילים להשתפר במידה משמעותית.
צ'ארלי מתקבל לקבוצת החברים של סם ופטריק, ומתנסה לראשונה באלכוהול ובסמים. באחת המסיבות נטל צ'ארלי גלולת LSD, ובהשפעתה חווה פלאשבקים על דודתו הלן, שמתה בתאונת דרכים בדרכה לקנות לו מתנת יום הולדת. צ'ארלי נרדם בשלג, והתעורר בבית חולים.
קרייג, בן זוגה של סם, היה אמור לגלם תפקיד במחזה מופע האימים של רוקי, אך לא היה זמין. צ'ארלי החליף אותו, ומרי אליזבת, אחת מחברי קבוצת החברים שלו, התרשמה והזמינה אותו לרקוד עמה; עד מהרה היו לבני זוג. זוגיותם תמה בעקבות משחק אמת או חובה, שבו התבקש צ'ארלי לנשק את הנערה היפה ביותר בחדר. הוא נישק את סם, ובתגובה יצאה מרי אליזבת בסערה מן החדר. בשל התקרית הזו, פטריק הציע לצ'ארלי להתרחק מסם לזמן מה. שאר חברי הקבוצה - כל חבריו, בעצם - מתרחקים ממנו גם הם. הפלאשבקים אודות דודתו הלן חזרו.
כששנת הלימודים נגמרת, צ'ארלי חושש לאבד את חבריו הבוגרים - ובייחוד את סם, שנבגדה על ידי בן זוגה, ועמדה לנסוע לקורס הכנה לקולג'. בזמן שצ'ארלי עזר לה לארוז, הם דיברו על רגשותיו כלפיה; היא מצרה על כך שלעולם לא פעל לפיהם. הם התחילו לתנות אהבים, אך לפתע חש צ'ארלי באי נוחות בלתי מוסברת ועצר את סם. הוא מבין שהמפגש המיני עם סם עורר זכרונות מודחקים אודות הפגיעה המינית שעבר בילדותו בידי דודתו הלן. צ'ארלי מראה סימנים של הפרעת דחק פוסט-טראומטית שמקורם בתקרית, והגילוי הזה מסייע לקורא להבין את תפיסתו של צ'ארלי על מערכות יחסים ואהבה.
באפילוג, הוריו של צ'ארלי מוצאים אותו במצב קטטוני, והוא נותר ללא ניע גם כשאביו הולם בו. לאחר שצ'ארלי מובל למרכז לבריאות נפש, נחשפת העובדה שהלן אכן התעללה מינית בצ'ארלי כשהיה ילד, ואהבתו לה (והאמפתיה שלו לילדותה הקשה) גרמו לו להדחיק את הזכרונות הטראומטיים. הנזק הפסיכולוגי שנגרם לו מסביר את הפלאשבקים והתקפי הדה-ראליזציה שלו במהלך הספר. צ'ארלי משוחרר לאחר חודשיים וסם ופטריק באים לבקרו. שלושתם עוברים במנהרה, וצ'ארלי מכריז שהוא חש נצחי.
בסופו של דבר משלים צ'ארלי עם עברו: "אף אם אין בכוחנו לבחור מאין הגענו, ביכולתנו לבחור לאן אנו הולכים". צ'ארלי מחליט 'להשתתף' בחיים, ומפסיק לכתוב מכתבים.
רקע
צ'בוסקי הגה את הרעיון לכתוב את הרומן במהלך תקופה קשה בחייו, שהובילה אותו לשאול, "מדוע אנשים טובים מאפשרים לעצמם לקבל יחס רע כל כך?". על כך ניסה לענות ב"אנו מקבלים את האהבה שאנו חושבים שמגיעה לנו". התשובה הזו נועדה להיות עצה, שעל כל אחד להיות אחראי על עצמו - להעניק לעצמו אהבה, לא רומנטית בהכרח, ולשמור על התקווה לעתיד. חייו של צ'בוסקי היו מלאי מסיבות, אך במרכזם עמדה אישה אחת שאהב; כך היה במשך חמש שנים, עד שקיבל את הרעיונות הראשונים לספר.
סיפור כתיבת הרומן החל כשצ'בוסקי היה בבית ספר, ועבד על ספר אחר. באותו ספר כתב "אני מניח שזה פשוט אחד היתרונות בלהיות פרח קיר", מה שהובילו למסקנה ש"במקום כלשהו.. היה הילד שבאמת ניסיתי למצוא". צ'בוסקי החל לכתוב את הרומן בקיץ 1996, בעודו בקולג' והשלימו תוך עשרה שבועות. הוא חיבר שתי טיוטות נוספות של הרומן, מלאכה שתמה רק בקיץ 1998.
צ'ארלי, שאותה כינה צ'בוסקי "תקווה בצורת דמות", מבוסס עליו במידה מועטת. צ'בוסקי כלל ברומן זכרונות רבים מהתקופה שבה גר בפיטסבורג (בה מתרחש גם הספר). הדמויות מבוססות על אנשים שהכיר צ'בוסקי במהלך חייו; הוא מתמקד במאבקיהן ובתשוקותיהן, ומשתדל להיצמד לטבעה של כל אחת מהן. הדמויות של סם ופטריק היו "איחוד" של מספר אנשים שצ'בוסקי פגש; סם מבוססת על נערות שהתוודו בפניו, ופטריק הוא "כל הילדים ההומואים שהכרתי, ומצאו את דרכם לזהות משל עצמם".
סגנון ונושאים
בשנתו האחרונה בתיכון כתב צ'בוסקי מכתבים אנונימיים לסטיוארט סטרן, ובהם סיפר כמה השפיע עליו הסרט מרד נעורים, שסטרן כתב את תסריטו; מכאן הרעיון של מכתבים אנונימיים. שנה לאחר שהשלים את לימודיו, פגש צ'בוסקי את סטרן והפך לתלמידו. באמצעות שימוש בסדרת מכתבים מצ'ארלי לדמות אחרת, מצא צ'בוסקי את "הדרך האינטימית ביותר" לשוחח עם הקורא. כמו כן אמר:נוסטלגיה והמציאות של גיל ההתבגרות זוהו על ידי מבקרים כשני הנושאים המרכזיים בספר. דייוויד אדלשטיין מהניו יורקר כתב שצ'בוסקי תופס את "הרגשת השייכות כשאתה בין חברים, אבל יודע שבקרוב תהיה לבד", וציין ש "כאב האובדן...עז כמעט כמו האושר ... זו נוסטלגיה עם מוטיב חזק של שיבה הביתה". מרטי בקרמן מ- Word Riot כתב שצעירים מתחברים לספר משום שהמאורעות בו מתרחשים בחייהם של בני נוער רבים. צ'בוסקי רצה להעביר מסר של כבוד לבני הנוער, "להקנות תוקף למה שמתבגרים עוברים מדי יום, לכבד זאת ולחגוג זאת". הרומן, הוסיף בקרמן, מיועד ל"כל אחד שהרגיש מנודה".
הספר נקרא על ידי אנשים בכל הגילים, אך הוא מיועד מלכתחילה לקהל הצעיר. הספר עוסק במגוון נושאים בגישה אדישה; עם הנושאים הללו נמנים סמים, חברות, דימוי גוף, אהבה ראשונה, אובדנות, הפרעות אכילה ומיניות. צ'בוסקי מוקיר את חשיבות הבידור בגיל ההתבגרות: "ספרים, שירים וסרטים הם יותר מבידור כשאתה צעיר. הם עוזרים לכולנו לגלות את זהותנו, לגלות במה אנו מאמינים ולגלות מה אנו מקווים שחיינו יהיו". הספר כולל מספר אזכורים תרבותיים מעולמות המוזיקה והספרות.
ביקורת
"כמה טוב להיות פרח קיר" יצא לאור ב-1 בפברואר 1999, בהוצאת "Pocket Books". עד שנת 2000 הודפס הספר ב-100 אלף עותקים, ונכלל ברשימת ספרי הקריאה של בתי ספר רבים. נכון ל-2012, תורגם הספר לשלוש עשרה שפות ופורסם בשש עשרה מדינות. באותה שנה דורג על ידי NPR במקום השישה עשר ברשימת ספרי הנוער הטובים ביותר אי פעם.
תגובת המבקרים הייתה מעורבת; Publishers Weekly כינה את הרומן "נדוש", וטען שהוא עוסק ב"נושאים רגילים של גיל ההתבגרות" ושאופיו הרגיש של צ'ארלי נראה כאילו נכפה על ידי צ'בוסקי. Kirkus Review טען שברומן יש "השילוב המושלם של מציאותיות והתרוממות רוח", אך ביקר את ה"גנבה" (במילותיו) מהתפסן בשדה השיפון של סלינג'ר. מבקרים נוספים ערכו השוואות דומות, אך צ'בוסקי אמר ש"לא ניסה לחקות את הסגנון [של סלינג'ר] ככותב"; הוא ראה "כיצד קוראים עשויים להשוות את צ'ארלי להולדן קולדפילד של סלינג'ר, אבל "הם אנשים שונים מאוד עם בעיות ונקודות מבט ייחודיות".
ביקורת חיובית יותר הופיעה ב-School Library Journal, ובה נכתב שהרומן, "בתבונה", הופך את הקוראים לנמנעי מכתביו של צ'ארלי, ו"ישפיע על קוראים בני נוער במשך שנים [לאחר קריאתו]". קייט פבאו שיבחה את רלוונטיות הרומן לבני נוער: "קוראים ימצאו עצמם חיש מהר חשים צער עבור הפרוטגוניסט ודואגים לו במהלך מסעו משנה החיים". במאמר שפרסמה ב-A.V Club, כתבה מרה איקין שעבור מבוגרים "'כמה טוב' סובל מעודף חרדה גולמית וטהורה... שלא בדומה לרומנים אחרים, ידידותיים יותר, המיועדים לבני נוער, כהארי פוטר, 'כמה טוב' פונה יותר לבני טווח גילים מסוים ועושה זאת היטב".
בשל תוכנו, הופיע "כמה טוב להיות פרח קיר" שש פעמים ברשימת עשרת הספרים המתריסים ביותר, שנערכת על ידי איגוד הספריות האמריקאי. בארצות הברית פועלים ארגונים שפועלים להרחיק 'ספרים רעים' מבתי ספר, ואלה הביאו לא אחת להורדת הספר ממדפי בתי ספר, בייחוד בכיתות הנמוכות. עם נימוקיהם נמנים "ניבולי פה", "שימוש לרעה בסמים", "מיניות מפורשת" ואף "עינויים". הם טוענים שהספר מיועד למבוגרים בלבד. ב-2009 דווח שבשל העיסוק באובדנות, החלו ספריות רבות ברחבי ארצות הברית להעביר את הספר למדף הספרים שמיועדים למבוגרים. הורים מסוימים טענו שהספר "פורנוגרפי" ושתכניו "גסים", אך הורים אחרים טענו שהספר עוסק בנושאים אמתיים ונפוצים בקרב מתבגרים, ומציג נקודת מבט אמיתית. עיסוקו של הספר בהומוסקסואליות עורר התנגדות, כמו גם "האדרת" השימוש באלכוהול ובסמים. בראיון שנערך עמו, הצהיר צ'בוסקי שהוא יודע על שני בתי ספר שהחרימו את הספר. היות ש"לא כתב ספר שנוי במחלוקת", "הופתע מכך".
עיבוד קולנועי
עוד כשכתב את הספר, שאף צ'בוסקי שיעובד לסרט - "חלום חיי". לאחר שיצא הספר לאור, צ'בוסקי קיבל מספר הצעות לעבדו לסרט, אך סירב כי הוא "חייב למעריצים סרט שיהיה ראוי לאהבתם לספר". ב-2010 החלה Mr.Mudd לפתח גרסה קולנועית לספר, וצ'בוסקי מונה לתסריטאי ולבמאי. שלושת מפיקיו של הסרט הם ג'ון מלקוביץ', ליאן חלפון וראסל סמית'. הסרט צולם בפיטסבורג בין 9 במאי ל-29 ביוני 2011, וכיכבו בו לוגאן לרמן כצ'ארלי, אמה ווטסון כסם, עזרא מילר כפטריק, ונינה דוברב כקנדי, אחותו של צ'ארלי.
לאחר שהוכרז על הסרטת הספר, גדלו מכירותיו במאות אחוזים, מ-89 אלף עותקים ב-2011 ל-425 אלף עותקים ב-2012, והוא הגיע לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. עד 2012 הודפסו 1.5 מיליון עותקים של הספר.
הקרנת הבכורה התקיימה ב-8 בספטמבר 2012, בפסטיבל הסרטים של טורונטו. ב-21 בספטמבר יצא הסרט לאקרנים בארצות הברית. הוא זכה ל"ביקורות טובות באופן כללי", עם ציון ממוצע של 67 באתר Metacritic, ו-85 ב-Rotten Tomatoes. הכנסות הסרט עמדו על 33 מיליון דולר, בהשוואה לתקציב של 13 מיליון דולר.
אנציקלופדיה של הרעיונות
אנציקלופדיה של הרעיונות היא אנציקלופדיה בת כ-600 ערכים פרי עטם של ד"ר דוד גורביץ' וד"ר דן ערב, שראתה אור בדפוס בכרך אחד בן 1,326 עמודים בהוצאת בבל בשנת 2012, ובמהדורה מקוונת בשנת 2016.