cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
גאוגרפיה של איטליה
נהרות וימים
רוב נהרות איטליה מתנקזים לים האדריאטי (פו, פיאבה, אדיג'ה, ברנטה, טאגלימנטו ורינו) או לים הטירני (ארנו, טיבר ווולטורנו), אם כי המים מכמה עיירות גבול מתנקזים לים השחור דרך אגן הדראווה (Innichen ו-Sexten בטרנטינו-אלטו אדיג'ה וטרוויזיו בפריולי-ונציה ג'וליה) או נהר אין (ליביניו בלומברדיה), שניהם יובלים של הדנובה, והמים מ-Lago di Lei בלומברדיה מתנקזים אל הים הצפוני דרך אגן הריין.
אגמים
בצפון המדינה ישנם מספר אגמים, הגדול שבהם הוא אגם גארדה (370 קמ"ר). אגמים ידועים נוספים הם אגם מאג'ורה (212.5 קמ"ר), שהחלק הצפוני ביותר שלו הוא חלק משווייץ, אגם קומו (146 קמ"ר), והאגמים אורטה, לוגאנו, איסאו ואידרו.
אגמים בולטים נוספים בחצי האי האיטלקי הם טראזימנו, בולסנה, ברצ'אנו, ויקו, וראנו ולסינה בגרגאנו ואומודאו בסרדיניה.
פאבל פלווה
פאבל אדמוביץ' פלווה (30 ביוני 1850 - 28 במרץ 1916) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על ארמיות במלחמת העולם הראשונה.
תחילת דרכו
פלווה נולד ב-30 ביוני 1850 בעיר מוסקבה שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. בשנת 183 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, והוצב ברגימנט האולאנים של המשמר. בשנת 1877 הוא סיים את האקדמיה לפיקוד ומטה, ונשלח עוד באותה שנה להילחם במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) כקצין מטה בקורפוס ה-13. הוא חזר לרוסיה עם החתימה על חוזה השלום ב-1878, ונשלח לנסיכות בולגריה שזה עתה הוקמה, לסייע בארגונו של הצבא הבולגרי. הוא שירת בתפקידי מטה שונים בצבא הבולגרי, וב-1880 הוחזר לרוסיה. בשנת 1890 קיבל פיקוד על רגימנט הפרשים ה-12, וב-1893 הועבר למטכ"ל המחוזי בווילנה. ב-1895 מונה למפקד בית הספר לפרשים ניקולאי, וב-1899 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-2. ב-7 במרץ 1905 מונה למפקד המבצר בוורשה, אבל ב-4 ביולי של אותה שנה הועבר לפקד על הקורפוס ה-13. ב-1906 מונה לסגן מפקד חיל המצב של וילנה, וב-6 בדצמבר 1907 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. ב-17 במרץ 1909 מונה למושל המחוז הצבאי של מוסקבה.
מלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, מונה פלווה למפקד הארמייה החמישית. הארמייה שתחת פיקודו פלשה לגליציה שהייתה תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית. הארמייה לחמה בקרב גליציה ובכלל זה בקרב קרשניק, ובקרב קומרוב שבו ספגה אבדות כבדות, אולם לאחר מכן נחלה הצלחה גדולה בקרב רווה, והשתתפה בהדיפת הכוחות האוסטרים אל מעבר לנהר הסן. בהמשך השתתפה הארמייה בקרב על הוויסלה, ובקרב לודז', אשר במהלכו קיבל פלווה את הפיקוד על כל הכוחות הרוסיים בלודז' וסביבותיה. על חלקו בקרב גליציה קיבל את עיטור גאורגי הקדוש. בהמשך פיקד פלווה על הארמייה במסגרת הנסיגה הגדולה משטחי פולין וגליציה. ב-14 בינואר 1915 קיבל פיקוד על הארמייה ה-12 ולחם עמה בקרב השני על האגמים המזוריים. במהלך הקרב, ארגן פלווה מתקפת נגד מוצלחת אשר בלמה את המתקפה של צבא הקיסרות הגרמנית. ב-8 ביולי 1915 הוחזר לפקד על הארמייה החמישית עד 6 בדצמבר של אותה שנה עת הועבר לפקד על החזית הצפונית. בשל מצבו הבריאותי המעורער, שוחרר מהצבא ב-6 בפברואר 1916.
פלווה מת בביתו שבמוסקבה ב-28 במרץ 1916, בגיל 65 ושרידיו קבורים בבית הקברות לחללי מלחמת העולם הראשונה בעיר.
ספינלונגה
ספינלונגה (ביוונית: Σπιναλόγκα) הוא אי סלעי קטן במפרץ אלונדה, ליד החוף הצפון-מזרחי של כרתים, שבעבר שכנה בו מושבת מצורעים. שטחו של האי הוא 0.085 קמ"ר (85 דונם). הוונציאנים ששלטו באזור קראו לו כך כי הוא דומה לקוץ (spina) ארוך (longa). הם קראו כך גם לאי בצורה דומה בוונציה (כיום הוא נקרא ג'ודקה). כדי להבדיל בין שני האיים קבעה ממשלת יוון לאי את השם קאלידון (Καλυδών), אך השם הקודם עדיין פופולרי ביוון ומחוץ לה.
היסטוריה
ספינלונגה נמצא בקצהו של חצי אי ספינלונגה הגדולה. בעבר הוא היה מחובר ליבשה אבל הוונציאנים שהשתלטו על המקום בעיקר בגלל מכרות מלח, ניתקו את האי מהיבשה ובנו עליו ב-1578 מבצר גדול הקיים עד היום. בשנת 1630 היו במבצר 35 תותחים.
הטורקים העות'מאנים כבשו את כרתים ב-1669, אך הוונציאנים החזיקו בספינלונגה עד 1715 שאז המבצר הועבר לטורקים בהסכם. הטורקים גורשו מכרתים ב-1897 אבל כ-1,100 תושבים טורקים ברחו לספינלונגה וסירבו לעזוב. הם עזבו ב-1903 כאשר היוונים החלו לשלוח לאי חולי צרעת.
צרעת נחשבת כמחלה מידבקת המועברת על ידי תרסיסי חיידקים מהאף ומדרכי הנשימה. לא היה טיפול למחלה זו, שפגעה בעיקר בעור ובמערכת העצבים. החולים הושטו למקום בסירות ועברו דרך שער במבצר שנקרא "שער דנטה", היות שחשבו שהתופת מחכה להם בפנים, אבל למעשה מצבם הוטב באי. הם לא נחשפו להתעללות מצד בריאים והממשלה דאגה לשלוח להם אספקה שוטפת דרך הים. המצורעים ניהלו משטר פנימי עם מנהיגים נבחרים. עם הזמן נשלחו לאי גם מצורעים מיוון. עם פינוי האי היו גם כאלה שסירבו להתפנות.
הגרמנים, ששלטו באי במלחמת העולם השנייה בשנים 1941–1945, לא העזו לעלות לאי ולהתערב בחיי המצורעים.
עם תחילת השימוש בתרופות יעילות נגד הצרעת פסקו החולים להיות מדבקים ופסק הצורך לבודדם. משנת 1950 לא נשלחו יותר חולים לאי. החולה האחרון עזב ב-1957. האחרון שעזב את האי היה הכומר, בשנת 1962, בהתאם למסורת הכנסייה היוונית-אורתודוקסית האומרת שיש לעלות לקברו של המת עד לאחר חמש שנים ממותו.
כיום משמש ספינלונגה כאתר תיירות פופולרי בכרתים. הפופולריות שלו עלתה לאחר פרסום ספרה של הסופרת הבריטית ויקטוריה היסלופ שתורגם לעברית בשם "האי של סופייה". בספר יש תיאור נרחב של חיי קהילת המצורעים בספינלונגה. על האי אין שירותי הארחה והתיירים מגיעים בקבוצות עם מדריך ומסיירים במבצר, בכנסייה ובבתים הנטושים.
איתמר שמעוני
איתמר הנרי בנואה שמעוני (נולד ב-9 באפריל 1968) הוא איש ציבור לשעבר, היה ראש עיריית אשקלון בין השנים 2013–2017. בפברואר 2017 הושעה מתפקידו עקב הגשת כתב אישום נגדו. ב־2019 הורשע בלקיחת שוחד, בהפרת אמונים ובעבירת מס, ובעקבות זאת נגזרו עליו בינואר 2021 ארבע שנות מאסר בפועל וקנס של 400,000 ש"ח.
ביוגרפיה
שמעוני בעל תואר ראשון במנהל עסקים וכלכלה משלוחת אוניברסיטת Thames Valley University (כיום University of West London).
בשנת 2005, בעת ששימש יועץ כלכלי לשר הבריאות, דני נווה, פגע שמעוני בהולך רגל, בעת שנהג ממסעדה באשדוד לביתו באשקלון, וגרם למותו. שמעוני לא הועמד לדין בגין תאונה זו.
בין השנים 2005–2013 שימש מנכ"ל של החברה הממשלתית עירונית "אתרים" בתל אביב. נגד מינויו לתפקיד זה הוגשו עתירות לבג"ץ ופרקליטות המדינה הודתה שנפלו פגמים במינויו, אולם לאור בחירתו של שמעוני לראש עיריית אשקלון לא הכריע בית המשפט בעתירות.
כיהן שנים רבות כחבר מועצת עיריית אשקלון והתמודד פעמיים לראשות העיר אשקלון. בשנת 2008 הפסיד לראש העיר בני וקנין, אך בבחירות ב-2013 חל מהפך, כאשר שמעוני ניצח את וקנין: שמעוני קיבל כ-52.3% מקולות הבוחרים לעומת וקנין שקיבל כ-40.3% מהקולות.
במאי 2014 הוצמדה לו אבטחה בהמלצת המשטרה, בעקבות שינויים במדיניות העירייה נגד עסקים לא חוקיים הפועלים בעיר וחשש להתנכלות מצד גורמי פשיעה בעיר.
במהלך כהונתו נערך מבצע צוק איתן, ביולי-אוגוסט 2014, שבמהלכו נורו רקטות רבות לעבר אשקלון. מרביתן יורטו על ידי כיפת ברזל, אך אחדות מהן פגעו בעיר וגרמו לפצועים ולנזק. העירייה נערכה לתמיכה בתושבים ששהו במקלטים, בארגון פעולות הירגעות מחוץ לעיר ובאירוח אח"מים רבים שהגיעו לביקורי עידוד.
בעקבות הפיגוע בבית הכנסת קהילת בני תורה, שבו שני מחבלים תושבי מזרח ירושלים רצחו חמישה אנשים, הורה שמעוני על הפסקת עבודות בנייה, כולל בניית ממ"דים, בגני ילדים בעיר, שבהן מועסקים ערבים ישראלים. הוא נימק צעד זה ברצון "להגביר את הביטחון האישי אצל ההורים, הילדים והצוות החינוכי".
בתחילת ינואר 2016 נעצר בחשד לעבירות מין, לקיחת שוחד, הלבנת הון, הפרת אמונים ושיבוש מהלכי חקירה. ב-22 בינואר שוחרר בתנאים מגבילים, ובהם איסור כניסה לעיריית אשקלון ואיסור על יצירת קשר עם מעורבים בפרשה. במאי 2016 חזר לתפקידו כראש עיריית אשקלון, תוך הגבלות על סמכויותיו. בפברואר 2017 הוגש נגדו כתב אישום בעבירות של לקיחת שוחד, מרמה והפרת אמונים ועבירות מס. ב-21 בפברואר החליטה ועדה בראשות משרד הפנים להשעות את שמעוני מתפקיד ראש עיריית אשקלון. בדצמבר 2017 הודיעה פרקליטות מחוז תל אביב על סגירת תיק עבירות המין.
בסוף חודש יולי 2018 הודיע כי יתמודד שוב על ראשות עיריית אשקלון, אך הפסיד לתומר גלאם לאחר שזכה לכ-39.72% מהקולות לעומת 40.32% של גלאם.
ב-11 בנובמבר 2019 הורשע בבית המשפט המחוזי בתל אביב באישומים אחדים בעבירות של לקיחת שוחד בסך 150,000 ש"ח, הפרת אמונים, הלבנת הון ועבירת מס. יחד אתו הורשעו נאשמים נוספים בפרשה, בהם אחיו, עופר שמעוני. שמעוני עתר לבג"ץ בדרישה לבטל הכרעת דין זו, ועתירתו נדחתה על הסף. ב-24 בינואר 2021 נגזרו עליו ארבע שנות מאסר בפועל וקנס של 400 אלף ש"ח. ב-6 במאי 2021 דחה שופט בית המשפט העליון, ניל הנדל, את בקשתו של שמעוני לעיכוב ביצוע עונש המאסר עד לאחר הדיון בערעור שהגיש והורה כי שמעוני ירצה את עונשו לאלתר . ב-16 ביוני 2021 החל לרצות את עונשו בבית הסוהר חרמון. ב-9 ביולי 2023 שוחרר מהכלא לאחר שועדת השחרורים של שב"ס קיבלה את בקשתו.
המדינה ושמעוני ערערו על פסק הדין של בית המשפט המחוזי, ובית המשפט העליון זיכה את שמעוני מהעבירה של הלבנת הון, אך הרשיע אותו בעבירה נוספת של לקיחת שוחד בסך 100,000 ש"ח, בלי שינוי בעונש שנגזר עליו.
קודי הול
קודי טיילור הול (באנגלית: Cody Taylor Hall; נולד ב-31 במאי 1991), הידוע יותר בשם הבמה שלו, קודי הול הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות היפני Pro Wrestling Noah.
תחילת קריירת ההיאבקות
קודי החל להתאמן בין השנים 2010–2012 כמתאבק מקצועי במטרה להמשיך את צעדיו של אביו, סקוט הול, והוא אחד הגורמים שעזרו לו להתחיל להתאבק.
ארגונים עצמאיים (2012–2014)
הקרב הראשון של קודי נערך ב-14 ביולי 2012, כאשר הוא מנצח את ג'וש הס. במשך השנים הול התאבק בכמה ארגונים עצמאיים, לרוב בקרבות זוגות עם קווין נאש או שון וולטמן, שניהם חברים טובים של אביו. שנתיים לאחר מכן קודי זכה באליפות במשקל כבד של הארגון המקומי בג'ורג'יה בשם SFCW.
NJPW (2015–2017)
בתחילת שנת 2015 קודי החל להתאבק בארגון היפני המוכר NJPW. קודי ערך את הופעת הבכורה שלו כ"טירון" בקבוצה Bullet Club. את הקרב הראשון שלו בזירה ערך חודש לאחר מכן בקרב המרכזי 5 על 5 עם חברי קבוצתו, קרב שאותו קבוצתו נחלה הפסד. את הקרבות הראשונים שלו בזירה הוא הפסיד כחלק מקרבות רבי משתתפים (עם חברי קבוצת ה-Bullet Club) כאשר בכל המקרים הוא זה שמוצמד. את הניצחון הראשון שלו השיג ב-24 אפריל בקרב זוגות, שהוא שוב בעצם לא הגורם המצמיד. במשך השנה הול שימש בעיקר כמאבטח של הצמד "יאנג באקס". את ניצחון הבכורה שלו בקרב יחידים השיג ב-2 באפריל 2016 כאשר הוא מכניע את היראי קוואטו. קודי נפצע יותר מאוחר אותו החודש ונשאר מחוץ לפעילות עד ינואר 2017, כשהפרופיל שלו נמחק מהאתר הרשמי של הארגון.
Pro Wrestling Noah (2017–2019)
ב-13 במרץ הארגון היפני Noah הודיע שהול יחל לעבוד עבורם ב-11 באפריל. בחודש זה הול חבר לרנדי ריין בטורניר גלובל טאג ליג, כשהם מסיימים במאזן של ארבעה ניצחונות ושלושה הפסדים וכושלים לעלות לשלבים הבאים. הול וריין קיבלו הזדמנות להילחם על אליפות הזוגות ב-4 ביוני, אך נוצחו על ידי טניגוצ'י ומרפוג'י. ב-1 באוקטובר איתגר את איליי דרייק לקרב על האליפות הגלובלית של GFW, אך לא הצליח לנצח אותו ולזכות בתואר.
חיים אישיים
הודות לחברות הטובה בין אביו, קווין נאש ושון וולטמן, קודי מחשיב את האחרונים לדודים. קודי שירת בחיל האוויר של ארצות הברית ואף המשיך את שירות כשירות חובה עד שהחליט ללכת בדרך סקוט אביו, ולהיות מתאבק כמוהו.
Wray 17-96
Wray 17-96 הוא כוכב בעל בהירות נראית גבוהה הממוקם בקבוצת הכוכבים עקרב, במרחק של 15,000 שנות אור (4,600 פארסק) מכדור הארץ. הוא משוער ככוכב משתנה כחול ובהיר (LBV).
Wray 17-96 בעל בהירות מוחלטת של 10.9- (בהירות חזקה פי 1.8 מיליון מהשמש), מה שעושה אותו לאחד הכוכבים בעלי עוצמת ההארה הגדולים ביותר הידועים לאנושות. סיווגו הספקטרלי מוזר, הוא מראה פליטה ובליעה לעיתים באותו הזמן. Wray 17-96 בעל טמפרטורה של 13,000 קלווין ובהירות נראית של 13.
דייגו קלימוביץ'
דייגו פרננדו קלימוביץ' (בספרדית: Diego Fernando Klimowicz, נולד ב-6 ביולי 1974 בקילמס שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק לאורך הקריירה בעמדת החלוץ בקבוצות שונות בארגנטינה, בספרד ובגרמניה.
קריירת מועדונים
קלימוביץ' החל בשנת 1993 את קריירת הבוגרים באינסטיטוטו דה קורדובה, ששיחקה אז בליגת המשנה הארגנטינאית. לקראת עונת 1996/97 נמכר קלימוביץ' למועדון הספרדי ראיו ואיקאנו, ששיחק אז בליגת העל הספרדית. בעונתו הראשונה במועדון הבקיע קלימוביץ' 11 שערים בליגה ושבעה שערים בגביע המלך שזיכו אותו בתואר מלך השערים של הגביע, אך ראיו ואיקאנו נשרה בתום עונה זו אל ליגת המשנה הספרדית. את עונת 1997/98 פתח קלימוביץ' בליגת המשנה עם ראיו ואיקאנו, אך בפגרת החורף חזר לליגה הבכירה כאשר עבר לריאל ואיאדוליד, שם הבקיע שלושה שערים עד לתום העונה, ונשאר בוויאדוליד עונה נוספת, בה הבקיע שער אחד בלבד. לקראת עונת 1999/00 חזר קלימוביץ' לארגנטינה כאשר חתם בלנוס, שם חזר להבקיע במספרים דו ספרתיים, 16 שערים בעונה הראשונה ו-17 שערים בעונה השנייה. את עונת 2001/02 החל קלימוביץ' בלנוס, והבקיע שמונה שערים עד לפגרת החורף, בה עבר לוולפסבורג מהבונדסליגה, והוסיף עוד עשרה שערים עד לתום העונה.
קלימוביץ' נשאר בוולפסבורג עוד חמש עונות מלאות, כאשר בעונת 2003/04 הבקיע 15 שערי ליגה ובעונת 2005/06 הבקיע 12 שערי ליגה. בתום עונת 2006/07, לאחר חמש עונות וחצי בוולפסבורג, בהן הבקיע קלימוביץ' 57 שערי ליגה ב-149 הופעות, וקבוצתו הייתה לרוב בחצי העליון של הטבלה, עזב קלימוביץ' את וולפסבורג, וחתם בבורוסיה דורטמונד. בעונתו הראשונה בדורטמונד הבקיע קלימוביץ' שישה שערי ליגה וארבעה שערים בגביע הגרמני, שבו הגיעה בורוסיה דורטמונד לגמר, והפסידה 2-1 לבאיירן מינכן בהארכה, כאשר קלימוביץ' נכנס כמחליף בדקה ה-71 במקומו של אלכסנדר פריי. את עונת 2008/09 החל קלימוביץ' בדורטמונד, אך לא הבקיע כלל בחצי העונה הראשון במשחקי הליגה, ובפגרת החורף עבר לבוכום, שם הבקיע ארבעה שערים בחצי השני של העונה, וסייע לקבוצה להינצל מירידה לבונדסליגה השנייה. בעונת 2009/10 קלימוביץ' נשאר בבוכום והבקיע ארבעה שערים עד לחודש מרץ 2010, בו הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגין פציעה חוזרת בירך. בוכום נשרה לבונדסליגה השנייה בתום עונה זו. בדצמבר 2010 חזר קלימוביץ' מהפרישה וחתם על חוזה לעונה אחת באינסטיטוטו דה קורדובה, מועדון נעוריו, שם שיחק שמונה משחקים ופרש בשנית.
קריירה בינלאומית
סבו של קלימוביץ' נולד בפולין לפני מלחמת העולם השנייה, בשטח שהיום שייך לאוקראינה. מסיבה זו, קלימוביץ' היה יכול לבחור אם לשחק בנבחרת פולין, נבחרת אוקראינה או לייצג את מולדתו בנבחרת ארגנטינה. בסופו של דבר, קלימוביץ' לא שיחק באף נבחרת לאומית.
חיים אישיים
אחיו הצעיר של דייגו קלימוביץ', חאבייר קלימוביץ', הוא כדורגלן פעיל המשחק כשוער בקבוצת אמלק מליגת העל האקוודורית, ולזכותו שתי הופעות בנבחרת אקוודור.
תארים
עם ראיו ואיקאנו:
ארפאד גנץ
ארפאד גֶנְץ (בהונגרית: Göncz Árpád; 10 בפברואר 1922 – 6 באוקטובר 2015) היה סופר, מתרגם אגרונום ופוליטיקאי ליברלי הונגרי, שכיהן כנשיא הונגריה בשנים 1990–2000.
גנץ היה ממייסדי הברית של הדמוקרטים החופשיים (SZDSZ) בשנת 1988. בשנת 1989 הוא הפך לנשיא הליגה ההונגרית לזכויות האדם, ובשנים 1989–1990 כיהן כנשיא כבוד של אגודת הסופרים ההונגרים. הוא נבחר לפרלמנט ההונגרי במאי 1990, ושימש כיושב ראש האספה הלאומית של הונגריה בין מאי לאוגוסט. באותם חודשים כיהן במקביל גם כנשיא הזמני של הונגריה, ובאוגוסט נבחר רשמית לנשיאות על ידי האספה הלאומית. הוא נבחר שוב לקדנציה שנייה באוגוסט 1995, וסיים את תפקידו באוגוסט 2000.
לאחר מכן שימש ארפאד גנץ כחבר המועצה הבינלאומית המייעצת לקרן הזיכרון לקורבנות הקומוניזם.
יאיר לוי (זמר)
יאיר לוי (נולד ב-19 בנובמבר 1988, י' בכסלו ה'תשמ"ט) הוא זמר ויוצר ישראלי.
ביוגרפיה
יאיר לוי נולד וגדל בזכרון יעקב, בילדותו למד בבית ספר אורט השומרון בנימינה. בתיכון היה חבר בלהקת "פידבק".
בשנת 2007 התגייס לוי לשייטת 13 והחל את מסלול הלוחם, אותו סיים בשנת 2009. לאחר 5 שנות שירות כלוחם יצא לוי לקורס קצינים והשתחרר בשנת 2015 בדרגת סרן.
קריירה
לאחר השחרור החל לוי לעבוד על אלבום הבכורה שלו "שוב לנשום" ובשנת 2016 החל לוי להוציא שירים ראשונים מתוך האלבום. ביולי 2016 הוציא לרדיו את שירו הראשון, "גם כשאת". חודש לאחר מכן הוציא את השיר "מנגן" בו אירח את ארקדי דוכין. השיר, הנשמע כשיר אהבה, למעשה מדבר על געגועיו של לוי לגיטרה שלו אשר שכח לקחת לטיולו. השיר זכה להיות שיר השבוע ברשת ג' ונכנס למצעד הישראלי. בנובמבר 2016 הוציא לוי את השיר "שוב לנשום". שיר שכתב לוי לאחר שמצא את עצמו שבועות ספורים לאחר שהשתחרר מהצבא טס לנפאל. מספר שבועות לאחר המלחמה יצא לטיול בהרי ההימלאיה לכיוון האוורסט. הניגוד בין מלחמה לחופש הוביל לכתיבת השיר, שהפך גם לשמו של האלבום. בינואר 2017 הוציא לוי את הדואט "תן לי" עם ענת מלמוד, שיר תפילה בו משתתף גם המפיק והיוצר משה לוי אשר אף נכנס לפלייליסט גלגלצ. במרץ 2017 הוציא לוי את השיר "עוף קדימה" שיר שכתב זיו שילון לזכרו של חברו הטוב סרן יוחאי קלנגל. באפריל 2017 השיק לוי את אלבום הבכורה שלו בזאפה הרצליה. את הוצאת האלבום מימן באמצעות קמפיין הדסטארט על סך 61,085 ש"ח.
באוגוסט 2017 הוציא לוי את "נסחף אלייך", השיר הראשון מתוך אלבומו השני. בקליפ של השיר משתתף חברו לצוות מהצבא דין מירושניקוב.
בשנת 2019 החל להעביר מפגש/ הרצאה "מתוך הכוונות" אשר משלב בין סיפורו האישי לבין שיריו.
בספטמבר 2018 הוציא לוי דואט עם הזמר בוצר אשר כתב הרב קוק "ממדבר מתנה" (שיר האמונה).
בדצמבר 2019 הוציא את שיר הנושא מתוך האלבום השני שלו "לשחרר אחיזה".
באפריל 2020 במהלך מגפת הקורונה הוציא לוי את השיר "רפא נא" REFA NA תפילה לרפואה שהפכה ללהיט בין לאומי.
בספטמבר 2020 הוציא לוי שני שירים (בן אדם, עננו) לתקופת הסליחות והחגים הבולט מבניהם "בן אדם" בו אירח את כוכב הריאלטי, הזמר והרקדן אסף גורן.
ע'ולאם רזא אזהארי
ע'ולאם רזא אזהארי (בפרסית: غلامرضا ازهاری; 18 בפברואר 1912 - 5 בנובמבר 2001) היה ראש ממשלת איראן ולפני כן רמטכ"ל הכוחות המזוינים של איראן.
ביוגרפיה
אזהארי נולד בשיראז בשנת 1912 (אם כי יש המעריכים שנולד ב-1917)הוא למד באוניברסיטה לביטחון לאומי ששוכנת בוושינגטון בשנות החמישים. אזהארי מונה לרמטכ"ל הכוחות המזוינים של איראן בשנת 1971 וכיהן בתפקיד זה עד 1978. לאחר מכן, כבר ב-6 בנובמבר של אותה שנה החל לכהן כראש ממשלת איראן הזמני עד שהוחלף ב-31 בדצמבר 1978.
פלורה גומס
פלורה גומס (בפורטוגזית: Flora Gomes; נולד ב-31 בדצמבר 1949) הוא במאי קולנוע מגינאה ביסאו.
ע'ולאם רזא אזהארי
ביוגרפיה
בינואר 1978 חטף אזהארי התקף לב ובשל כך התפטר ב-2 בינואר 1978. הוא מינה את שאפור בח'תיאר להיות מחליפו.
פלורה גומס
הוא צילם את סרטו Mortu Nega ( שלילת המוות ) ארבע שנים אחרי עצמאות ארצו, ב-1988. היה זה הסרט העלילתי הראשון, והסרט השני סך הכל אשר הופקו אי פעם בגינאה-ביסאו. (הראשון היה N'tturudu, של הבמאי אומבאן או'קסט ב-1987). ב-FESPACO ב-1989, הסרט זכה בפרס אומארו גאנדה היוקרתי. Mortu Nega הוא בשפה הקריאולית עם כתוביות באנגלית.
ע'ולאם רזא אזהארי
ביוגרפיה
אחר שעזב את תפקידו נסע לארצות הברית לניתוח לב בבית החולים הלאומי וולטר ריד, לאחר שנותח הוא לא חזר לאיראן והתמקם בעיירה מקלין שבוירג'יניה. לאחר המהפכה האיראנית בה הודח השאה, מוחמד רזא שאה פהלווי החליטו השלטונות האיראנים החדשים לגזור גזר דין מוות לכל בני משפחת פהלווי ולבכירי השלטון שלו, בין בכירי השלטון היו אזהארי.
פלורה גומס
ב-1992, ביים גומס את Udju Azul di Yonta, אשר הוקרן במדור Un Certain Regard של פסטיבל קאן.
ע'ולאם רזא אזהארי
ביוגרפיה
הוא נפטר מסרטן במקלין ב -5 בנובמבר 2001.
פלורה גומס
ביוגרפיה
גומס נולד בקאדיק. בנם של הורים אנאלפביתים, כילד גומס נאבק נגד המגבלות של מעמדו החברתי והדיכוי של מערכת הקולוניאליזם הפורטוגזית תחת שלטונו של אנטוניו דה אוליביירה סלזאר. הוא תמך בהתנגדות הגינאה-ביסאואית למען שחרור מן הקולוניאליזם והעריץ את אמילקאר קבראל. ב-1972הוא עזב את גינאה-ביסאו כדי ללמוד קולנוע בקובה במכון הקובני לאמנות וקולנוע, תחת הדרכתו של סנטיאגו אלברס. הוא המשיך את לימודיו בסנגל, ב-Senegalese Journal for Motion Picture News, בהדרכתו של פולין סומאנו ויירה. הוא גם ביים במשותף שני סרטים בסנגל עם סרג'יו פינה ועבד כעוזר במאי עם כריס מרקר ואניטה פרננדז.
עם חזרתו לגינאה ביסאו המשוחררת, גומס צילם את טקס העצמאות של ארצו (24 בספטמבר 1974), ובכך הגשים את רצונו של אמילקאר קבראל שיהיו אלה גינאה-ביסאואים שיתעדו עבור עצמם את הרגע ההיסטורי בפילם. אחרי השיחרור של גינאה-ביסאו מן השלטון הקולוניאלי, ביקרו בה עיתונאים ויוצרי קולנוע עצמאי רבים, ובהינתן הידע שלו בתחום הקולנוע, היה ביקוש רב לסיועו של גומס בעבודתם, מה שאיפשר לו להרחיב את היכולות שלו. בסוף שנות ה-1970, הוא החל לעבוד בתור צלם וקולנוען במשרד המידע.
בתחילה ביים גומס סרטים תיעודיים היסטוריים, וב-1987 הוא ביים את סרטו העלילתי הראשון, Mortu Nega. הסרט מתאר את המאבק לעצמאות, והאתגרים של השנים הראשונות שלאחר העצמאות בגינאה-ביסאו. הסרט הוקרן במספר פסטיבלי סרטים בינלאומיים. גומס וסרטו זכו לקבלה ותשבחות מיוחדות בצרפת, דבר אשר איפשר לו לאחר מספר שנים לגייס מימון לסרטים נוספים. בשנת 2000, הוא זכה לכבוד מצד צרפת כאשר מונה לשבלייה des Arts et des Lettres.
1992
Udju Azul di Yonta זכה ב-:
כמהם בן ברזילי
הכרת הטוב של שושלת המלוכה למשפחת ברזילי נמשכה גם לאחר מותו, ודוד הורה לשלמה לפני מותו כי בני ברזילי יהיו מאוכלי שולחנו.
נחלתו ליד בית לחם
כתגמול ממלכות בית דוד, קיבל כמהם חלקת אדמה ליד בית לחם שנקראה על שמו. כארבע מאות שנים מאוחר יותר, מקום זה שימש אתר ההתכנסות של שארית הפליטה אחרי רצח גדליהו לקראת הירידה למצרים.
שרלוטה פריץ
שרלוטה פריץ (בגרמנית: Charlotte Fritz; נולדה ב-4 ביולי 1918 בבאדן – 23 בספטמבר 2003, וינה) היא חסידת אומות העולם מאוסטריה.
לפני המלחמה
שרלוטה פריץ נולדה למשפחת בכר (Becher). בתקופת האנשלוס, בשנת 1938, הייתה שרלוטה מאורסת לפרידריך קונץ (Kunz), חייל בצבא אוסטריה. אחותה אדלטרוד הייתה מאוהבת בוולטר פוסילס (Posiles), יהודי צ'כי. פוסילס ברח מווינה לפראג ואדלטרוד נותרה עמו בקשר בעזרת אחותה שרלוטה ואף הצליחה להיפגש עמו.
בתקופת מלחמת העולם השנייה
במהלך גירוש יהודי צ'כיה למחנות ריכוז בשנת 1942, ברח שוב ולטר, הפעם לווינה, עם שני אחיו, האנס ולודוויג. שרלוטה ואדלטרוד שיכנו את השלושה בעליית הגג בביתו של פרידריך קונץ. הדירה הייתה פנויה רוב הזמן, כי קונץ היה בצבא. כאשר היה קונץ מגיע לחופשות, הבריחו האחיות את היהודים המסתתרים למקומות מחבוא אחרים. ולטר הוסתר באחד החדרים בדירה שאותו השכירה שרלוטה לאדלטרוד, ולכן לא נכנס אליו פרידריך. שרלוטה לא סיפרה לפרידריך שביתו מהווה מקום מסתור ליהודים, מכיוון שחששה שהוא עלול להסגיר את היהודים לשלטונות הנאציים.
לאחר המלחמה
לאחר המלחמה נישאו ולטר ואדלטרוד. השניים התגרשו בשנת 1962. שניהם המשיכו לחיות באוסטריה.
ב-1978 הכיר יד ושם בשרלוטה פריץ כחסידת אומות העולם. לימים הוכרה גם אחותה אדלטרוד בתור חסידת אומות העולם.
MSAS
MSAS (ראשי תיבות של: Multi-functional Satellite Augmentation System) היא מערכת SBAS יפנית. תפקידה להגביר את יעילות הניווט הלווייני התומך ב-DGPS (GPS דיפרנציאלי) אשר תפקידו לשפר את רמת הדיוק במקלטים על ידי דווח (ולאחר מכן שיפור) על רמת הדיוק של האותות ממערכת ה-GPS.
המערכת פרושה ומתפקדת לשירותי תעופה מספטמבר 2007. בדומה לשירות WAAS הפועל בצפון אמריקה, ול-EGNOS הפועל באירופה.
השימוש במערכת הגברה מסוג זה יכול לשפר דיוק של מקלט GPS מטווח שגיאה של 20 מטרים לרמה של 1.5-2 מטרים.
הר טרה קוטה
הר טרה קוטה (באנגלית: Terra Cotta Mountain) הוא הר בהרי קווטרמיין שבאנטארקטיקה.
החלטה 69 של מועצת הביטחון של האו"ם
החלטה 69 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, אשר אומצה בתאריך 4 במרץ 1949, המליצה לקבל את מדינת ישראל כחברה באו"ם.
הר טרה קוטה
ההר ממוקם בין עמק וינדי גאלי, לבין הר נובהד, לגדתו הדרומית של קרחון טיילור.
החלטה 69 של מועצת הביטחון של האו"ם
בעקבות הגשת המועמדות של ישראל לחברות באו"ם, קבעה מועצת הביטחון כי ישראל היא מדינה שוחרת שלום, והמליצה לעצרת הכללית של האומות המאוחדות להעניק לה חברות בארגון. המלצה זו מומשה כחודשיים מאוחר יותר, כאשר החליטה העצרת הכללית של האו"ם לקבל את ישראל כחברה באו"ם, בהחלטה 273 שהתקבלה ב-11 במאי 1949.
הר טרה קוטה
גילוי ההר
ההר התגלה בשנת 1903 על ידי משלחת החקר הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי) (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904), בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.
החלטה 69 של מועצת הביטחון של האו"ם
מלבד מצרים שהתנגדה להחלטה, והממלכה המאוחדת שנמנעה, הצביעו יתר חברות האו"ם בעד.
הר טרה קוטה
מקור השם
שמו של ההר תיאורי, והוא מתאר את צבעו של ההר.
לקריאה נוספת
• James D. Muirhead; Giulia Airoldi; Julie V. Rowland; James D.L. White, Interconnected sills and inclined sheet intrusions control shallow magma transport in the Ferrar large igneous province, Antarctica, GSA Bulletin (2012) 124 (1-2): 162–180. https://doi.org/10.1130/B30455.1
• Morrison, A., & Reay, A. (1995), Geochemistry of Ferrar Dolerite sills and dykes at Terra Cotta Mountain, south Victoria Land, Antarctica, Antarctic Science, 7(1), 73-85. doi:10.1017/S0954102095000113
ראלף מיליבנד
ראלף מיליבנד (באנגלית: Ralph Miliband, נולד בשם אדולף מיליבנד; 7 בינואר 1924 – 21 במאי 1994) היה סוציולוג יהודי בריטי יליד-בלגיה, אשר נודע כסופר ואינטלקטואל מרקסיסט בולט. הוא תואר כ"אחד מן האקדמאים המרקסיסטים המוכרים ביותר בדורו", והושווה לאדוארד פאלמר תומפסון, אריק הובסבאום ופרי אנדרסון.
ביוגרפיה
מיליבנד נולד בבלגיה למשפחה יהודית ממעמד הפועלים אשר היגרה מפולין. הוא נמלט לממלכה המאוחדת יחד עם אביו בשנת 1940, כדי להינצל מחמת זרועה של גרמניה הנאצית. לאחר מכן, עם למידתו את השפה האנגלית, החל ללמוד בבית הספר לכלכלה של לונדון, שם החל לגלות עניין בפוליטיקה שמאלית, יחד עם התחייבותו העמוקה לסוציאליזם בקברו של קרל מרקס. לאחר ששירת בצי המלכותי הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה, התיישב בלונדון בשנת 1946 וקיבל אזרחות מן המניין בשנת 1948.
בשנות השישים, היה לחבר בולט בתנועת "השמאל החדש" בבריטניה, אשר מתחה ביקורת על הממשלות הסוציאליסטיות הקיימות בברית המועצות ובמרכז אירופה (מדינות הגוש המזרחי). הוא פרסם מספר ספרים העוסקים בתאוריה המרקסיסטית ובביקורת על הקפיטליזם. בין ספריו נמנים Parliamentary Socialism (1961), The State in Capitalist Society (1969) ו-Marxism and Politics (1977). בנוסף הוא היה גם אחד מאנשי האקדמיה של בית הספר הגבוה לכלכלה בלונדון - ה LSE.
שני בניו, דייוויד ואד מיליבנד, הפכו לחברים בכירים במפלגת הלייבור לאחר מותו. דייוויד היה לשר החוץ של בריטניה ואד היה ליושב ראש המפלגה.
ילדים מבשלים
ילדים מבשלים הוא ספר בישול המותאם לילדים מאת רות סירקיס שפורסם לראשונה בשנת 1975.
המתכונים בספר כוללים הוראות פשוטות המותאמות לילדים, ומלוות בציורים, הן של תהליך ההכנה והן של המרכיבים והכלים. הספר יצא בשנת 2009 במהדורה מחודשת המותאמת לתקופה. למשל, שונתה בו ההוראה "לקרוא לאמא לעזור", ועודכנה להצעה לקרוא לאחד ההורים לכך.
הספר כולל מתכונים למאכלים כמו כדורי שוקולד, משה בתיבה, ביצה בקן, ביצים מחייכות, פיצה על פיתה, בורקס, סלט טונה, רוטב בולונז, עוגת שוקולד ועוד.
לספר מיוחסת ההופעה הראשונה של מתכון למאכל ביצה בקן, וכמו כן המצאת השם משה בתיבה למאכל של נקניקייה עטופה בבצק. את השם "משה בתיבה" טבעה ב-1972 בתה בת ה-8 של סירקיס, נורית, שבמהלך שהותה של המשפחה בארצות הברית למדה בבית ספר יהודי דתי. "יום אחד חזרה הביתה לאחר הלימודים וראתה את אמא שלה מכינה נקניקייה עטופה בבצק עלים, ואז אמרה לה: 'אמא, מה שאת עושה מזכיר לי מה שלמדנו היום בבית הספר על משה בתיבה'".
מרקוס אאורליו די פאולו
מרקוס אאורליו די פאולו (בספרדית: Marcos Aurelio Di Paulo, 27 בספטמבר 1920 בבואנוס איירס שבארגנטינה - 28 בספטמבר 1996 בלאון שבמקסיקו) היה כדורגלן ארגנטינאי שנודע בשם מרקוס אאורליו. מרקוס אאורליו שיחק במהלך שנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 בעיקר כקשר ימני והוא אחד מהשחקנים הבולטים בהיסטוריה של קלוב לאון המקסיקנית. בנוסף, שיחק במשך שנתיים בברצלונה הספרדית.
קריירה
מרקוס אאורליו נולד בבואנוס איירס למשפחה ממוצא איטלקי. אחת מרגליו הייתה קצרה יותר מהשנייה, מה שהוביל לכך שצלע, והוא כונה בשל כך "ברווז" (בספרדית: Pato). בהגיעו לגיל 15 החל לשחק כדורגל. הוא הצטרף למחלקת הנוער של צ'קריטה ג'וניורס, קבוצה מעירו שהחלה לשחק בליגה הארגנטינאית הראשונה. מרקוס אאורליו שיחק כקשר ימני והוא בלט ביכולת שלו לנוע עם הכדור ברגליו וכן ביכולת ההבקעה שלו, על אף ששחקני קישור מיעטו לכבוש שערים בתקופתו. ב-1940, לאחר שהקבוצה ירדה לליגה השנייה, החל לשחק עם הקבוצה הבוגרת במשחקי הליגה ועזר לה לשוב לליגה הראשונה תוך שנה. ב-1942 עזב את צ'קריטה והצטרף לוולס סארספילד, קבוצה נוספת מבואנוס איירס שהייתה בליגה השנייה באותן שנים. כבר בעונתו הראשונה עמה עלה עם הקבוצה חזרה לליגה הראשונה.
ב-1944 התחתן עם אשתו איריס קסנובס, אישה ממוצא קטלאני. באוגוסט אותה שנה עזב את ארגנטינה ועבר, ביחד עם אנחל פרננדס, אנטוניו בטגליה ומיגל אנחל רוחילו, לקבוצה המקסיקנית קלוב לאון. ב-20 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה בקבוצתו החדשה ואף הבקיע את שערו הראשון במדיה, בניצחון 5-3 על אטלנטה. מרקוס אאורליו השתלב היטב בקבוצתו החדשה. שיא ההצלחה הגיע בעונת 1947/1948, בה, עם המאמן חוסה מריה קסוז'ו, היה מרקוס אאורליו חלק משמעותי בזכייתה הראשונה בהיסטוריה של לאון באליפות מקסיקו. הוא כבש 19 שערים במהלך העונה, שני רק לאדלברטו לופס ברשימת כובשי הקבוצה. בהמשך השנה זכה עם לאון באלוף האלופים לאחר ניצחון 1-0 על וראקרוס.
היכולת הטובה שהפגין מרקוס אאורליו משכה את תשומת לבה של ברצלונה הספרדית, שיצרה עמו קשר והציעה לו משכורת גבוהה מאוד ביחס למה שהרוויח במקסיקו. בתחילת 1949, באמצע עונת 1948/1949 הן במקסיקו והן בספרד, עבר אליה והחל לשחק בקבוצה, אותה אימן אנריקה פרננדס האורוגוואי. ב-13 בפברואר ערך את הופעת הבכורה בליגה הספרדית, במשחק בו ניצחה ברצלונה 3-1 את סלטה ויגו. עד סוף העונה ערך 6 הופעות נוספות בליגה, מבלי להבקיע שער, וברצלונה זכתה באליפות הרביעית בתולדותיה. בקיץ זכתה הקבוצה בגביע הלטיני, אם כי מרקוס אאורליו לא שותף בשני משחקי הטורניר. בעונה הבאה החל למלא תפקיד משמעותי יותר. הוא הבקיע 8 שערים ב-22 הופעות. שערו הראשון היה בניצחון 10-1 על ז'ימנסטיק טרגונה ב-11 בספטמבר, ובהמשך גם כבש צמדים לרשתן של סביליה וריאל ואיאדוליד. ברצלונה כשלה בליגה, החליפה את אנריקה פרננדס באמצע העונה והגיעה למקום החמישי בלבד.
עונת 1950/1951, בה פרדיננד דאוצ'יק הסלובקי החל לאמן את הקבוצה, הייתה הפורייה ביותר עבור מרקוס אאורליו, שכבש 10 שערים ב-27 משחקים בהם שותף. העונה החלה עם צמדים בהפסד לאתלטיקו מדריד ב-17 בספטמבר 1950 ובקלאסיקו נגד ריאל מדריד בו הביסה ברצלונה את יריבתה 7-2 שבוע מאוחר יותר, ב-24 בספטמבר. ב-22 באוקטובר כבש צמד שלישי ואחרון בעונה זו, בניצחון 6-1 על ליידה, ואחד משני שעריו היה השער ה-1,000 שברצלונה כובשת בהיסטוריית הליגה. כך שמו נחרט בהיסטוריית המועדון. ברצלונה סיימה את עונה זו במקום הרביעי בליגה. למרות ההצלחה האישית של מרקוס אאורליו, הגעגועים לאמריקה הביאו אותו ואת אשתו להחליט לחזור לשם, כשההתלבטות היא אם לחזור לארגנטינה או למקסיקו. הוא עזב את ברצלונה באמצע 1951, שנה לפני סיום חוזהו בקבוצה. למרות הצעות מקלוב אטלס ומפואבלה, שב מרקוס אאורליו לקבוצתו הקודמת, קלוב לאון.
שיבתו ללאון הייתה מוצלחת ומרקוס אאורליו ביסס את מעמדו כאחד מהשחקנים הטובים בהיסטוריה שלה. בעונת 1951/1952, עם אנטוניו לופס הראנס הספרדי כמאמן ועם אנטוניו קרבחאל כשוער, זכה בפעם השנייה באליפות מקסיקו עם הקבוצה. במהלך העונה הבקיע 11 ובכך היה המבקיע המוביל של הקבוצה. בשלוש השנים הבאות חוותה הקבוצה דעיכה, לאחר שסיימה במקום השלישי, השמיני והרביעי בעונות שלאחר מכן. בסוף עונת 1955/1956 סיימה לאון בשוויון נקודות עם אורו בראש הטבלה, ולכן התקיים משחק מכריע על האליפות בין השתיים כחודשיים לאחר סיום העונה, ב-25 במרץ 1956. מרקוס אאורליו הבקיע שער אחד, מתאו דה לה טיחרה הבקיע שלושער ולאון ניצחה 4-2. כך זכה מרקוס אאורליו באליפות השלישית עם לאון, לה זו הייתה הרביעית בתולדותיה. בסוף העונה הבאה, בה הגיעה לאון למקום השלישי, פרש מרקוס אאורליו מכדורגל מקצועני. הוא עבד כמאמן לפרקים קצרים בסלאיה ובסאן סבסטיאן. מרקוס אאורליו נשאר בלאון עד מותו ב-1996, בהיותו בן 76.
באסקט ז'ירונה
מועדון כדורסל ז'ירונה 2014 (בספרדית: Club Bàsquet Girona 2014) הוא מועדון כדורסל ספרדי מז'ירונה, קטלוניה, המשחקת בליגת העל הספרדית. המועדון הוקם ב-2014 על ידי שחקן ה-NBA מארק גאסול ועלה לליגה הבכירה לראשונה ב-2022.
היסטוריה
המועדון נוסד בשנת 2014 על ידי שחקן ה-NBA מארק גאסול, ששיחק בעבר בסנט ז'וזפ ז'ירונה בין 2006 ל-2008, בשם בית הספר לכדורסל מארק גאסול (Club Escola Bàsquet Marc Gasol). בשנותיו הראשונות המועדון התחרה רק בתחרויות נוער.
בשנת 2016, הוסיפה הקבוצה את שם העיר ז'ירונה לשם המועדון ובכך הפכה ל-CEB ז'ירונה מארק גאסול (CEB Girona Marc Gasol) ושנה לאחר מכן, היא שינתה שוב את שמה לשמה הנוכחי, באסקט ז'ירונה (Bàsquet Girona).
ב-2017, במטרה להפוך למועדון הכדורסל הראשי בעיר, המועדון יצר את הקבוצה הבוגרת שהתחילה להתחרות בליגה הרביעית, ליגת ה-EBA, לאחר שהשיגה מקום פנוי בליגה.
בנובמבר 2021, גאסול הודיע כי ישחק במועדון, ששיחק אז בליגה השנייה, ה-LEB Oro, עד סוף עונת 2021/22 לפני שיחליט אם לפרוש ממשחק.
ב-19 ביוני 2022 המועדון עלה לליגת ה-ACB לראשונה בתולדותיו, לאחר שניצח את אסטודיאנטס מדריד בגמר הפלייאוף של ה-LEB Oro, בתוצאה 60–66. באותו יום עלתה גם קבוצת הכדורגל של העיר, ז'ירונה פוטבול קלאב, בחזרה לליגה הראשונה, הלה ליגה.
Britney Jean
Britney Jean (בעברית: בריטני ג'ין) הוא אלבום האולפן השמיני של זמרת הפופ האמריקאית, בריטני ספירס. האלבום יצא לאור ב-3 בדצמבר 2013, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA. בשונה מאלבומים קודמים שלה, ספירס הייתה שותפה לכתיבה והפקת רוב השירים באלבום.
רקע
בדצמבר 2012, הודיעה ספירס שהחלה לעבוד על אלבום האולפן השמיני שלה. מאוחר יותר התגלה כי will.i.am יהיה המפיק בפועל של הפרויקט.
ב-25 באוקטובר, יצא לאור האלבום בהשמעת ב: "iTunes Radio".
ספירס החשיבה את האלבום, כ-"האלבום האישי ביותר שלה", בעקבות מאורעות שעברה בשנים האחרונות, כגון פרידתה מבן זוגה, ספירס רצתה לכתוב שירים שכולם יוכלו להתחבר אליהם, בנוסף לזאת ציינה ספירס שההפקת האלבום היא הפקה מדהימה שמוסיפה 'חיים' לרעיונתה.
קידום והצלחה
לעומת אלבומיה הקודמים, ספירס לא קידמה את אלבומה במסע פרסום רחב ומשמעותי, ולכן מכירותיו ומיקומיו במצעדים היו נמוכים.
ספירס השתתפה בתוכנית "בוקר טוב אמריקה", למטרת ריאיון לקידום אלבומה החדש, ספירס הודיעה באותו ראיון שיצא מופע להיטים שלה בלאס וגאס (לימים Britney: Piece Of Me) ויארך עד 2015, מאוחר יותר, בזמן הרצת המופע הודיע ספירס כי תאריך את שהותה בתיאטרון האקסיס, לימים זאפוס שבתוך מלון פלאנט הוליווד לעוד שנתיים, עד 2017. תוך כדי יצא לסיבוב ההופעות בקיץ 2017 Britney: Live In Concert שנמשך עד 2018, לאחר סיום ההופעה בלאס וגאס.
ב-22 בדצמבר, יצא לאור סרט תעודי בשיתוף שנקרא: "I Am Britney Jean", סרט זה יכיל קטעים מתוך חזרות להופעות בלאס וגאס, וההקלטה של האלבום.
במצעד הבילבורד 200 נכנס למקום 4 והצליח להחזיק בטופ 10 למשך שבוע בלבד, דבר הנחשב לכישלון עבור ספירס ששישה מאלבומיה כבשו את פסגת המצעד ואלבומה החמישי כבש את המקום השני וזאת עקב שינוי מדיניות המצעד
סינגלים
ביולי 2014 הודלפה לרשת גרסת אולפן לשיר "Alien" שלפיה נשמעת ספירס מתקשה לשיר בתווים ובצורה שהשיר נשמע באלבום גרסה זו משכה עמה רעש שהביא את השיר לצעוד בצרפת במקום ה-147. לאחר השמועות על הגרסה נטען לטובתה מצד מפיקי השיר והאלבום שזוהי הייתה הקלטת חימום.
נגרות מסורתית
נגרות מסורתית הוא מקצוע שבו מתחקים אחר שיטות העבודה בנגרות העתיקה, אשר כיום משתמשים בו בעיקר אמנים, משחזרי ריהוט, חובבנים, וסטודנטים לנגרות.
שיטות העבודה
קיימים סגנונות שונים של נגרות מסורתית:
גימור הרהיט נעשה על ידי שלאק או שמן, או שילוב של שניהם בשיטה הנקראת פוליטורה או פרנץ' פוליש, שבה הרהיט יוצא מבריק מאד.
בין הנגרים המפורסמים שמטיפים לעבודה בשיטות מסורתיות, ניתן למנות את ג'יימס קרנוב (1920 - 2009), נגר רוסי - אמריקאי בית הספר לנגרות עץ לדעת בבית העמק פועל על פי גישתו, ופול סלרס, נגר בריטי שדוגל בהפשטת המושגים והנגשת הנגרות המסורתית לקהל הרחב.
פיירו אינקפיה
פיירו מרטין אינקפיה ריינה (בספרדית: Piero Martín Hincapié Reyna; נולד ב-9 בינואר 2002 באסמרלדס שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת באייר לברקוזן מהבונדסליגה ובנבחרת אקוודור.
אינדפנדיינטה דל ואייה
אינקפיה החל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של מספר מועדונים קטנים באקוודור, ובחודש נובמבר 2016 עבר למחלקת הנוער של אינדפנדיינטה של ואייה מליגת העל האקוודורית. ב-10 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 למושוק רונה במסגרת המחזור ה-21 בליגה לעונת. בסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה במדי המועדון.
טאז'רס
ב-20 באוגוסט 2020 חתם אינקפיה על חוזה לחמש עונות בטאז'רס מליגת העל הארגנטינאית. ב-11 בינואר 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על אתלטיקו קולון במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת. בסך הכל ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון.
באייר לברקוזן
לקראת עונת חתם אינקפיה בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה. ב-16 בספטמבר 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על פרנצווארוש במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2021/2022. ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשהחליף את פטריק שיק בדקה ה-50 בניצחון 0–3 על שטוטגרט במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2021/2022.
קריירה בינלאומית
נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר מונדיאל 2022.
תהילים קמ"ז
תהילים קמ"ז הוא המזמור ה-147 בספר תהילים. מזמור זה מהלל ומשבח את ה'. בלטינית נקרא המזמור "Lauda Jerusalem Dominum".
מבנה המזמור
המזמור נחלק לשלושה חלקים. כל חלק פותח בבקשה להלל ולשבח את ה'. בחלקו הראשון בפסוקים א'-ו' משבח המשורר את ה' על כוחו ושלטון הצדק שהוא משליט בעולם. חלקו השני בפסוקים ז'-י"א דן בהשגחה ובחסד ה'. בחלק השלישי מתוארת תהילת וברכת ירושלים ובקשה מירושלים ומציון לשבח את ה'. אלה מלווים בירידת גשמים שבשני הפסוקים האחרונים מתווסף תיאור מתן תורה לעמו ישראל.
בתרגומי התנ"ך השבעים והוולגטה נחלק המזמור לשניים: חלק ראשון פס' א'-י"א והחלק השני מפסוק י"ב עד סופו. למזמור זה מבנה קוצנטרי שבמרכזו הרעיון המרכזי.
תוכן המזמור
בעל המזמור מדגיש את הזווית הלאומית. הוא מתאר את מעשי החסד של ה' (פסוקים: ג', ו', י"א) אשר ניצבים לצד מעשיו ושלטונו בכוחות הטבע. (פסוקים ד', ח'-ט', ט"ז-י"ח). אלה באים לידי ביטוי בהתגשמות החסדים כלפי עמו ובירתו ירושלים. יש הסוברים כי בפסוקים י"ב- י"ג נמצאת התשובה לחיבור המזמור: שיקום העיר.
נקודת ואראדרו (אנטארקטיקה)
נקודת ואראדרו (באנגלית: Varadero Point) היא לשון יבשה, הבולטת לתוך מפרץ בארקליי, מתוך חופי רוברי, שבחצי האי ביירז, במערב האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה מהווה את הקצה המערבי של פתחו של מפרצון באבא טונקה.
גבעת ואראדרו (שגובהה 116 מטרים מעל פני הים) מתנשאת מעל נקודת ואראדרו.
נקודת ואראדארו ממוקמת 6.46 קילומטרים דרום-מזרחית מנקודת אסקס;
נקודת ואראדארו ממוקמת 1.19 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מנקודת וילארד;
גילוי ומיפוי הנקודה
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968; מיפוי מדויק נעשה על ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1992; מיפוי מדויק נוסף נעשה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.
מקור השם
שמה של הנקודה תיאורי.
"ואראדרו" בספרדית משמעו בית סירות.
באזור הנקודה קרחונים ימיים "נתקעים" ו"חונים".
Flatpak
Flatpak היא תוכנת שירות לפריסת תוכנה וניהול חבילות עבור לינוקס. Flatpak מספקת סביבת ארגז חול, בה ניתן להריץ יישומי תוכנה באופן שמבודד אותם משאר המערכת.
Flatpak פותחה כחלק ממיזם freedesktop.org (שנודע בעבר בשם XDG) ונקרא במקור xdg-app.
תכונות
תכונה מרכזית נוספת של חבילות Flatpak מאפשרת למפתחי יישומים לספק עדכונים ישירות למשתמשים מבלי לעבור דרך הפצות, וללא צורך לארוז ולבדוק את היישום בנפרד עבור כל הפצה.
"Flathub" הוא מאגר (או מקור מרוחק בטרמינולוגיה של Flatpak), והוא הפך דה פקטו לסטנדרט לקבלת יישומים שנארזו כחבילות Flatpak. חבילות מתווספות אליו הן על ידי מנהלי Flathub והן על ידי מפתחי התוכניות עצמם (אם כי המנהלים הצהירו על העדפתם ליישומים שנשלחו על ידי מפתחים). למרות ש־"Flathub" הוא המקור דה פקטו ליישומים שנארזו כחבילות Flatpak, ל־Flatpak אין תלות ב־Flathub כדי לפעול, אפשר לארח מאגר Flatpak שאינו תלוי ב־Flathub.
תמיכה
ניתן להתקין יישומים שונים שנארזו עבור Flatpak ברוב הפצות הלינוקס הפופולריות. אבל בעוד שאחדות כוללות תמיכה מלאה בטכנולוגיה זו ומשתמשיהן יכולים להתקין יישומים דרך מנהל התוכנה הרשמי של ההפצה (או משורת הפקודה), בהפצות אחרות הם יצטרכו להתקין תחילה ספריות עזר.
הפצות שכוללות תמיכה מובנית
להלן רשימה של ההפצות שבהן Flatpak מותקן כברירת מחדל:
הפצות שאינן כוללות תמיכה מובנית
להלן רשימה של ההפצות שבהן Flatpak אינו מותקן כברירת מחדל אך ניתן להתקנה:
ניתן להשתמש ב־Flatpak גם במערכות הפעלה אחרות המבוססות על ליבת לינוקס כמו Chrome OS.
Paper Rings
Paper Rings (בעברית: טבעות נייר) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השביעי, Lover. השיר יצא לאור ב-23 באוגוסט 2019, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע למקום ה-45 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט והופק על ידה, ביחד עם המפיק המוזיקלי ג'ק אנטונוף שעבד איתה על שירים נוספים. סוויפט דיברה על השיר ואמרה כי:
הצלחה מסחרית
השיר זכה להצלחה רבה במצעדי הבילבורד אף על פי שלא יצא כסינגל. במצעד הבילבורד הוט 100 התברג במקום ה-45, תוך שבמצעד שירי הסטרימינג התברג במקום ה-22. בסמוך לכך, התברג במקום ה-40 במצעד קנדה הוט 100 ובמקום ה-16 במצעד שירי הסטרימינג לפי דרישה. ברולינג סטון טופ 100 הוא דורג במקום ה-15.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-90 מיליון השמעות.
רוהאקנה רוגונדה
רוהאקנה רוגונדה (באנגלית: Ruhakana Rugunda; נולד ב-7 בנובמבר 1947) הוא פוליטיקאי אוגנדי שכיהן בעבר כראש הממשלה של אוגנדה.
ביוגרפיה
רוגונדה נולד במחוז קבאלה. כנער צעיר, היה נוהג לקרוא את העיתונים של אביו. מנהג זה היה מהגורמים להתעניינות שלו בפוליטיקה בגיל מאוחר יותר.
דיומיד
היסטוריה
העיירה ינאליק היא כנראה בת 3,000 שנה, שם היו מחנות צייד עתיקים. במאה ה-19 ציידים בנו לעצמם בתים מאבנים ורצועות בד. הבניין הרגיל הראשון שנבנה שם היה כנסייה קתולית, שתוכננה על ידי האב להפורטון ונבנתה על ידי תומאס קונינגהאם בשנת 1935. הבניין השני שנבנה היה כיתת חדר אחד ששימשה כבית למשפחת המורים. לאחר מכן הוקמה כנסייה גדולה יותר ב-3 במרץ 1979.
נכון ל-2021 בעיירה ישנם כ-30 בתים כולל הבניינים הישנים משנות ה-70 וה-80. בעיר יש בית מרחץ שמספק לתושבי העיירה מקלחות, בית אוכל ומרפאה. במקום ספריית בית ספר, מנחת מסוקים ומשרד תקשורת עם טלוויזיה, טלפון, פקס ואינטרנט. בעיירה אין בנק ומסעדות והחנות היחידה היא חנות לאוכל, שתייה, בגדים, נשק, תחמושת ודלק. חטיפים, בגדים, חיתולים וחפצים אחרים נשלחים בדואר מערים אחרות באלסקה. כמו ברוב הערים של האסקימואים מכירה וייבוא של אלכוהול אסורה.
דמוגרפיה
לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2000 היו בעיירה 146 איש, 43 משקי בית ו-31 משפחות שמתגוררות ביישוב. צפיפות האוכלוסין בעיירה הייתה 51.4 נפש לכל מייל רבוע. היו 47 יחידות דיור בממוצע 16.5 לכל מייל רבוע. אוכלוסיית האי הורכבה מ-92.47% אינדיאנים, 6.16% לבנים ו1.37% מגזעים אחרים. ב-2019 נמנו בעיירה 119 איש.
רוהאקנה רוגונדה
ביוגרפיה
לפני שהצטרף לפוליטיקה, עבד רוגונדה כרופא בזמביה, בבית החולים במחוז קולומביה ובבית החולים הלאומי של קנייה בניירובי.
דיומיד
כלכלה
רוב העבודות בעיירה קשורות לבית הדואר ולבית הספר. יש גם כמה עבודות עונתיות כמו חציבה ובניה אבל הן נדירות יחסית. פיסול בשנהב היא עבודה די נפוצה באי והתושבים מוכרים את יצירותיהם בערים אחרות כמו אנקורג'. גובה המיסים באי הוא כ-3%.
רוהאקנה רוגונדה
קריירה פוליטית
בזמן לימודיו באוניברסיטת מקררי שבאוגנדה, שימש רוגונדה כנשיא האיחוד הלאומי של הסטודנטים של אוגנדה (NUSU), תנועת נוער פוליטית תוססת. כפעיל פוליטי, נפגש רוגונדה עם חברי הקונגרס של אוגנדה (UPC), והיה קרוב לנשיא מילטון אובוטה. אובוטה ראה ברוגונדה אחד ממי שעשוי להיות מהמנהיגים העתידיים של המפלגה והמדינה. באחד הראיונות האחרונים לפני מותו, קונן אובוטה על כך שרוגונדה "הסתבך" עם יוורי מוסווני ועם תנועת ההתנגדות הלאומית.
דיומיד
תחבורה פנימית
בעיירה אין כבישים, רכבות או שבילים, אך יש דרכים סלעיות בין הבניינים. כדי לעבור ממקום למקום באי עצמו צריך להשתמש בגלשני סקי, מכוניות שלג מיוחדות או ברגל. מכיוון שרוב האי אינו מיושב לא נסללו בו דרכים כלשהן.
רוהאקנה רוגונדה
קריירה פוליטית
ב-1985 הוא נפגש עם מנהיגי תנועת ההתנגדות הלאומית האוגנדית (NRM) באונטרולברנדורף שבאוסטריה, על מנת להכין תוכנית פוליטית לאוגנדה המשוחררת.
דיומיד
תחבורה חיצונית
כניסה לעיירה כרוכה בסיכון רב והיא קשה ביותר בגלל המרחק הרב מן היבשה ומזג האוויר המקפיא והבעייתי. התחבורה לעיירה ולאי מוגבלת מאוד בעקבות הרבה גורמים שהעיקריים מביניהם הם: מהירות הרוח הממוצעת שנעה בין 12 ל-15 קשר ויכולה להגיע ל-48 עד 68 קשר במשבי רוח חזקים, תופעת הערפל הנפוצה באי ושמים מעוננים. בגלל גורמים אלו אפילו פינוי רפואי באי כרוך בקשיים רבים.
רוהאקנה רוגונדה
קריירה פוליטית
אחרי עליית מוסווני לשלטון בשנת 1986, שימש רוגונדה בתפקידים רבים במטעם הממשלה: הוא היה שר הבריאות מ-1986 עד 1988, שר העבודה, התחבורה, והתקשורת בין 1988 ל-1994, שר החוץ מ-1994 עד 1996, שר ההסברה מ-1996 עד 1998, שר הנשיאות מ-1998 עד 2001, שר המים, הקרקעות והסביבה בין 2001 ל-2003, ושר הפנים מ-2003 ועד 2009.
בינואר 2009, מונה רוגונדה לשגריר אוגנדה באו"ם. הוא שימש פעמיים כנשיא מועצת הביטחון של האו"ם , במהלך השנתיים בהן אוגנדה הייתה חברה במועצת הביטחון. במאי 2011, נתמנה לשר הטכנולוגיה והתקשורת. במאי 2013, הוא מונה לשר הבריאות.
ב-18 בספטמבר 2014 מונה רוגונדה לראש הממשלה של אוגנדה.
חיים אישיים
רוגונדה נשוי לג'וסלי ואב לארבעה בנים.
עידית שכטר פייל
עידית שכטר פייֶל (נולדה בכ"ו באלול תשל"ג, ה-22 בספטמבר 1973) היא סופרת ישראלית, שפרסמה ספרי פרוזה, מדריכי טיולים וספרי בישול. שכטר-פייל זכתה פעמיים בתואר ספר הזהב לספר שנמכר בלמעלה מ-20,000 עותקים מטעם התאחדות הוצאות ספרים בישראל. שכטר-פייל גם פעילה בתחום התרת עגונות ופמיניזם דתי לאומי.
בספריה משלבת שכטר-פייל את תחומי העניין השונים שלה במינונים שונים. בין ספרי הבישול יש ספר שכל מתכוניו מבוססים על מאכלים מספרי פרוזה, בין מדריכי הטיולים ישנם טיולים בעקבות סופרים ובעקבות נשים ישראליות שעוררו בה השראה.
פעילות למען האישה
שכטר-פייל מנהלת פרויקטים בעמותת יד לאישה. במסגרת זו יזמה את אשת המדבר, מסע ספורטיבי במדבר שהכנסותיו קודש לפעילות העמותה למען נשים עגונות.
שכטר פייל יזמה את המיצג כלוב העגונות, שהתקיים בכיכר הבימה בתל אביב ובגן הוורדים שמול הכנסת בירושלים. במסגרת המיצג אישה עגונה או מסורבת גט ישובה בכלוב מתכת. המיצג בא להאיר את מצבן של מסורבות גט, שהתרתן אסורה על פי ההלכה בשל סירוב הבעל לחתום על גט.
ביוגרפיה
שירתה כמורה חיילת בבית ספר שדה שער הגיא.
למדה לתואר בוגרת באנתרופולוגיה וסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. סיימה תואר שני בלימודי ארץ ישראל ויהדות במכון שכטר.
נשואה לבעז פייל.
ססיל בהלר
ססיל בהלר (בגרמנית: Cécile Bähler; נולדה ב-20 במאי 1981) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה שווייצרית.
ביוגרפיה
בהלר נולדה בארברג, קנטון ברן, בגיל שבע עשרה השתתפה בתחרות השווייצריות של מראה השנה של עלית ולאחר מכן החלה לשמש כמגישה בערוץ המוזיקה הגרמני "VIVA".
ב-2005 החלה לעבוד ב-"Schweizer Fernsehen", אגף השידור הגרמני בתאגיד השידור השווייצרי הציבורי והגישה באופן קבוע את תחזית מזג האוויר בתוכנית "SRF Meteo", בתחרויות האירוויזיון בשנים 2005, 2008, 2009 ו-2011 הגישה את תוצאות הניקוד השווייצרי. בנוסף ביצעה זאת גם בתחרות הראשונה של האירוויזיון לרוקדים ב-2007.
קוליברי לבן-זקן
קוליברי לבן-זקן (שם מדעי: Phaethornis hispidus) הוא מין של עוף ממשפחת הקוליבריים החי באמריקה הדרומית. הקוליברי תואר בידי החוקר ג'ון גולד ב-1846.
מאפיינים
אורכו של הקוליברי לבן הזקן 13 עד 14 סנטימטרים ומשקלו 4 עד 6 גרמים. הקוליברי לבן הזקן בעל נוצות בצבע חום ובמרכז הצוואר יש פס בצבע לבן שנראה כמו זקן וזה מקור שמו. הנקבה דומה לזכר אך בעלת כנפיים קצרות יותר. הקוליברי לבן הזקן חי ביערות הגשם של אמריקה הטרופית במדינות בוליביה, ברזיל, קולומביה, אקוודור, פרו וונצואלה אך גם בסראדו וניזון כמו שאר הקוליבריים מצוף פרחים וגם מפרוקי-רגליים קטנים. עונת הרבייה של הקוליברי לבן הזקן לא קבועה והנקבה בונה קן בצורת חרוט בו היא מטילה 2 ביצים. מצב השימור של הקוליברי לבן הזקן על פי הרשימה האדומה של IUCN הוא ללא חשש עקב טווח תפוצה נרחב ונוכחתו באזורים מוגנים רבים.
אנריקו בומביירי
אנריקו בומביירי (נולד ב-26 בנובמבר 1940 במילאנו, איטליה) הוא מתמטיקאי, ידוע בעבודתו בתורת המספרים האנליטית, גאומטריה אלגברית, פונקציות אוניולנטיות, אנליזה מרוכבת במספר משתנים, משוואות דיפרנציאליות חלקיות של משטחים מינימליים ותורת החבורות הסופיות. הוא זכה במדליית פילדס ב-1974.
קריירה
בומביירי פרסם את מאמרו המתמטי הראשון ב-1957, כשהיה בן 16. ב-1963, בגיל 22, קיבל תואר ראשון (Laurea) במתמטיקה מאוניברסיטת מילאנו תחת הנחייתו של ג׳ובני ריקי, ולאחר מכן למד ב-טריניטי קולג׳ (קיימברידג׳) עם הרולד דוונפורט.
על מחקרו בתורת המספרים, גאומטריה אלגברית ואנליזה מתמטית, זכה בומביירי בפרסים בינלאומיים רבים - מדליית פילדס ב-1974 ופרס בלצן ב-1980. ב-2010 זכה בפרס המלך פייסל הבינלאומי (במשותף עם טרנס טאו). כמו כן היה דובר מליאה בקונגרס המתמטיקאים הבינלאומי ב-1974 בוונקובר. בומביירי הוא חבר, או חבר זר, בכמה אקדמיות נודעות, ביניהן האקדמיה הצרפתית למדעים (נבחר ב-1984), האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) (נבחר ב-1996) וAccademia dei Lincei (נבחר ב-1976). ב-2002 נעשה Cavaliere di Gran Croce al Merito della Repubblica Italiana.
משפט בומביירי וינוגרדוב הוא אחד השימושים העיקריים של שיטת הנפה הגדולה.
וילהלם באלק
קונרד פרידריך אוגוסט היינריך וילהלם באלק (בגרמנית: Konrad Friedrich August Henry William Balck; 19 באוקטובר 1858 – 15 ביולי 1924) היה קצין פרוסי שהגיע לדרגת גנרל-לויטננט במהלך מלחמת העולם הראשונה.
משפחתו
באלק נולד ב-19 באוקטובר 1858 באוסנבריק, שהשתייכה לממלכת הנובר, והיה בנם של לוטננט קולונל בריטי ג'ורג' פיליפ באלק ואשתו שרלוט לבית ליטגן, בתם של גנרל-מיור קונרד פרידריך ליטגן (1790–1854) ואשתו דורותי שרלוט לאקמאן.
קריירה מוקדמת
ב-15 באפריל 1876, הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף כסמל לרגימנט הרגלים ה-78 (מזרח פריזיה) באוסנבריק. בשנת 1898 הוא מונה כמפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-56 (וסטפאליה ה-7 – "פוגל פון פלקנשטיין"), ובשנת 1899 הוצב במטה הכללי, שם, ב-22 ביולי 1900 הועלה לדרגת מיור. ב-20 ביולי 1904 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-19 (פוזן ה-2 – "פון קורבייר"). ב-16 באוקטובר 1906 הועבר לסגל רגימנט הרגלים ה-46 (שלזיה תחתית ה-1 – "גרף קירכבאך") בפוזן, וב-27 בינואר 1907 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-27 בינואר 1910 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באפריל 1910 מונה כמפקד רגימנט הרגלים ה-61 (פומרניה ה-8 – "פון דר מרוויץ"). ב-22 במרץ 1913 מונה באלק למפקד חטיבת הרגלים ה-82 בקולמר והועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-9 במאי 1914 מונה למפקח ראשי של חיילי טלגרפיה/אותות.
ספריו
יצירתו בת שישה כרכים מ-1903 "Taktik" (באנגלית: "Tactics") תורגמה לאנגלית על ידי וולטר קרוגר ופורסמה בארצות הברית בשני כרכים, "Introduction and Formal Tactics of Infantry in 1911" ו-"Cvalry, Field and Heavy Artillery in Warfare Field" ב-1914. תרגום זה משך את תשומת ליבו של מייג'ור גנרל לאונרד ווד, ראש מטה צבא ארצות הברית, והוא זכה לקריאה נרחבת, וזכה לשבחים מקציני הצבא האמריקני.
אחריתו
לאחר המלחמה פרש באלק מהצבא והתגורר באאוריך, עד מותו ב-15 ביולי 1924. בנו היה גנרל חיל השריון הרמן באלק, שהיה אחד מקציני השריון הגרמני המוצלחים במלחמת העולם השנייה ועוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים.
אדולפו דה לה פארה
אדולפו 'פיטו' דה לה פארה (בספרדית: Adolfo 'Fito' de la Parra; נולד ב-8 בפברואר 1946) הוא מתופף, מוזיקאי וסופר ממוצא מקסיקני. החבר היחיד בלהקת קנד היט שהיה שותף מאז ההרכב הקלאסי (1967) ועד התפרקות הלהקה (2019). בשנת 2010 פרסם דה לה פארה ספר המגולל את תולדות הלהקה, בשם "Living The Bluse", על שם אחד מאלבומי הלהקה הנושא שם זהה.