cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הבחירות לפרלמנט בליז 2020
תאריך
בתחילה הצהיר בארו על כוונתו לפרוש מתפקידו כראש ממשלה לא יותר מאוחר מסוף 2019, אך שינה את דעתו להישאר עד 2020 על פי דרישת הממשלה שלו. עם זאת, הוא אמר כי הוא עדיין יפרוש כמנהיג המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בוועידה הלאומית של המפלגה ובמנהיגותיה, שתוכננה לראשונה באופן סתמי ל-9 בפברואר 2020 הוא רמז בתוקף לבחירות מהירות בתחילת 2020. אך במאי 2019 דחה בארו את ההערה ואמר כי הבחירות יתקיימו בנובמבר 2020.
תנועת השלום הבליזית (BPM), ארגון של החברה האזרחית, הגישה עתירת בית משפט בדצמבר 2019 להליך חלוקה מחודשת שייערך לפני הבחירות הבאות. לדעת BPM, מפת המחוז בשימוש לא שיקפה את התפלגות האוכלוסייה, מה שהוביל לייצוג לא שוויוני. מכיוון שבית המשפט לא נקט בשום פעולה לפני הכרזת הבחירות ב-6 באוקטובר, הגישה ה-BPM בקשה לצו בית המשפט העליון ב-13 באוקטובר לעיכוב הבחירות עד לסיום תהליך זה. ה-PUP הצטרף לממשלה בצד הממשלה וטען כי הם יאבדו את כספי הקמפיין שלהם אם יעוכבו הבחירות. ב-28 באוקטובר קבעה השופטת המכהנת מישל ארנה לטובת הממשלה: מכיוון שתהליך הבחירות כבר החל והאסיפה הלאומית כבר פוזרה, לא הייתה לבית המשפט סמכות להתערב.
ויכוחים
לראשונה מאז 1998 נערך דיון על ראשות הממשלה, שאורגן במשותף על ידי לשכת המסחר והתעשייה בליז (BCCI), אוניברסיטת גאלן ו-LOVE FM. הוא נקבע ל-28 באוקטובר, והחוקים והפורמט נלקחו מוועדת הדיונים בג'מייקה. השאלות הוגשו על ידי מגוון ארגונים לא ממשלתיים מקומיים, עסקים, עמותות ואיגודים. נכון ל-23 באוקטובר, שלושה מארבעת מנהיגי המפלגה שהוזמנו הודיעו על השתתפותם בדיון. המוזמן שנותר, ג'וני בריסנו מה-PUP, רצה להיפגש באופן פרטי עם המארגנים לפני שהחליט להשתתף. פטריק פאבר מ-UDP החליט אז גם לא להשתתף. בסופו של דבר, הוויכוח נערך בין מנהיג המפלגה הפרוגרסיבית, פטריק רוג'רס, לבין מנהיג החזית העממית הבליזית, ננסי מרין. הדיון הוקרן בשידור חי בכל אחד מדפי הפייסבוק של המארגן, ומשך אליו 33,500 צופים בסך הכל.
ברמת הבחירה, "אזרחים למען ממשל תקין" (CGG) ערך דיון ב-3 בנובמבר בין שני המועמדים המתמודדים, לואיס זאבאנה (PUP) וג'ון סוא (BPF). המכהן, פרנק מנא (UDP), סירב להשתתף. דיון זה הועבר בשידור ישיר בערוץ 58 (Dangriga Cable Vision). השידור החי הוקרן גם מדפי הפייסבוק של CGG, ''מדיה בליז הדרומית ו-Tropical Vision Limited.
UDP
המפלגה הדמוקרטית המאוחדת, בשלטון מאז 2008, וניסתה לנצח בבחירות הפרלמנטריות הרביעיות ברציפות. עם זאת, מכיוון שחוקת בליז מגבילה את ראש הממשלה לשלוש קדנציות, UDP נדרשה להתמודד עם מנהיג חדש. לשם כך הצהיר מנהיג ה-UDP המכהן וראש הממשלה דין בארו בכוונתו לפרוש משני התפקידים בחודשים שקדמו לבחירות. ה-UDP קבע באופן זמני כינוס בשם "בארו" כמנהיג המפלגה, במאי 2019, אך בינואר 2019 התאריך נדחה לפברואר 2020. סגן ראש הממשלה פטריק פאבר ונציג אזור בלמופן ג'ון סאלדיבר התמודדו עם העמדה. שר החוץ ונציג אזור פיקסטוק, וילפרד אלרינגטון, הוזכר גם כמועמד אפשרי, אך לא התייצב בוועידה.
ב-9 בפברואר 2020 נבחר סאלדיבר למנהיג ה-UDP על פני פאבר, אך כעבור שלושה ימים נאלץ להתפטר לאחר שהאשמות הופיעו שהוא קיבל 50,000 דולר מהרמאי הנאשם לב דרמן, שהיה במשפט בסולט לייק סיטי. גם סלידיאר פוטר מתפקידו בקבינט.
ב-12 ביולי 2020 התקיימה כינוס מנהיגות שני עם פאבר, סאלדיבר ואלרינגטון כמועמדים. הפעם זכה פאבר בהפרש של 19 קולות על סאלדיבר (286 ל-267). אלינגטון קיבל 10 קולות. פבר נחנך רשמית כמנהיג המפלגה ב-9 באוקטובר, כאשר בארו המשיך לכהן כראש הממשלה עד הבחירות.
PUP
למרות העליות בעיר בליז ב-2015, ובמיוחד לאחר הניצחון המרעיב של כרים מוסא על ראש עיריית בליז, דארל בראדלי במחוז החוף בקריביים, ה-PUP באופוזיציה נותרה על 11 מושבים בסך הכל בזכות הפסדים במחוזות קאיו וקורוזאל. עבור מנהיגו, בחר בג'וני בריסינו, שכיהן כסגן ראש הממשלה בממשל ה-PUP הקודם. פרנסיס פונסקה, שהוביל את המפלגה בשתי הבחירות הכלליות האחרונות, התפטר מההנהגה זמן קצר לאחר הפסד המפלגה ב-2015. אף על פי שבריסנו כיהן בקדנציה קודמת כמנהיג ה-PUP בין השנים 2008 עד 2011, הוא עדיין לא הוביל את המפלגה במהלך בחירות כלליות. בריסנו, שייצג מחוז בחירה באורנג 'ווק טאון, היה חבר ה-PUP הראשון שהוביל את המפלגה בבחירות מחוץ לבליז סיטי. מקורות חדשות בליזיים הצביעו על כך שה-PUP מינה רק 2 מועמדות מתוך 31 סה"כ, ואילו ה-UDP מועמד 5.
BPP
המפלגה הפרוגרסיבית, שערכה את הופעת הבכורה שלה בבחירות בשנת 2015, אך לא הצליחה לזכות במנדטים, הודיעה על כוונתה להתמודד עם תשעה מושבים, מהם הגישה בסופו של דבר שמונה.
BPF
חזית העם של בליז, מפלגת קידמה, הודיעה על כוונתה להתמודד עם 17 מושבים, מהם הגישו בסופו של דבר 13. המפלגה נוסדה בשנת 2013, אך היו אלה הבחירות הכלליות הראשונות שלה. מנהיגת BPF ננסי מרין הייתה מנהיגת המפלגה הפוליטית הראשונה בבליז.
פרישות
הבחירות התאפיינו בכמה פרישות משמעותיות. פונסקה ציין בתחילה כי לא יעמוד בבחירות אלה. עם זאת, הוא החליט להישאר בפעם האחרונה. מנהיג ה-PUP לשעבר סעיד מוסא התייצב גם הוא מכיסאו בבחירות אלה. מוסא, שהתמודד על מחוז פורט ג'ורג' בעיר בליז בכל בחירות מאז 1974, היה חבר הבית היחיד שנותר מלפני עצמאותה של בליז בריטניה ב-1981.
בצד של ה-UDP הודיע גם סגן ראש הממשלה לשעבר, גספר וגה, כי לא יעמוד בבחירוחת. פרישות UDP אחרות שהוכרזו כוללות את בארו – שכיהן בבית בליז ברציפות מאז 1984 – ומייקל פינגן, שכיהן בתפקיד מאז 1993. מוזס בארו, בנו של דין בארו ואחיינו של פינגן, היה מועמד לרשת את פינגן ב-UDP במחוז מסופוטמיה. נציג אזור ה-UDP הוותיק וילפרד אלרינגטון גם לא ביקש להצטרף לבחירה מחודשת.
מחוז טולדו
מקור: מחלקת הבחירות והגבולות בליז
תוצאות
בהזמנת משרד החוץ הבלזי, CARICOM שלחה צוות תצפית בן שישה חברים. ההצהרה הראשונית של הצוות הראתה כי הבחירות התנהלו בצורה חלקה ומתוזמנת; הם שיבחו במיוחד את יכולתה של ועדת הבחירות ליישם אמצעים סניטריים של COVID-19 תוך כדי התמודדות עם השפעות הסערה הטרופית אתא.
הקלפיות נסגרו בשעה 18:15. כשהספירות המוקדמות כבר ניבאו להוביל לטובת ה-PUP, נאם פאבר נאם זיכיון בטלוויזיה שלוש שעות לאחר מכן, תוך שהוא מברך את בריסניו ואת ה-PUP תוך שהוא קורא לאחדות לאומית. אחוז ההצבעה בבחירות היה מעל 81%, הגבוה ביותר מאז 1998.
בריסניו הושבע כראש הממשלה החדש ב-12 בנובמבר על ידי המושל הכללי. הוא התכוון להישבע בקבינט שלו ב־16 בנובמבר.
וריאציות סימפוניות (בלט)
וריאציות סימפוניות הוא בלט במערכה אחת של הכוריאוגרף פרדריק אשטון לצלילי היצירה האפונימית 'וריאציות סימפוניות' (M. 46) של המלחין סזר פרנק. הופעת הבכורה הופקה על ידי Sadler's Wells Ballet בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ב-24 באפריל 1946 בערב הופעות משולש; היצירות האחרות שהופקו באותו ערב היו 'מחליקי הקרח' של אשטון ואדם אפס של הכוריאוגרף רוברט הלפמן. עיצוב התפאורה והלבוש נעשה על ידי סופי פדורוביץ׳.
רקע
במהלך מלחמת העולם השנייה, אשטון האזין ליצירתו של פרנק "וריאציות סימפוניות" פעמים רבות והחליט לפתח אותה לכדי תרחיש משוכלל וסיפורי שיתאים לה. קונסטן לאמברט, מנהלה המוזיקלי של Sadler's Wells Ballet, נפגש לראשונה עם שימוש ביצירה של פרנק ליצירת בלט; מאוחר יותר אשטון השליך את התסריט עליו עבד ויצר במקום זאת בלט אבסטרקטי. במהלך המלחמה, רפרטואר הלהקה הפך יותר ויותר ספרותי ומטרתו של אשטון הייתה למנוע זאת. לא עלה בדעתו להציג יכולת המצאה או כישרון כזה אלא לבנות יצירה מופשטת יותר ולכן הציב שלושה רקדנים ושלוש רקדניות בשטח העצום של במת בית האופרה- באופן מסודר, בתפאורה ובאפקטים בלבד.
תיאור
המבקר A V Coton תיאר את הבלט: ״המסך עלה מעל לבמה העצומה ובקדמת הרקע העמוק הצבוע ירוק לבן מאחור, עמדו שישה רקדנים, זעירים ודוממים, לבושים כולם לבן עם מעט שחור. שום דבר לא היה מוגדר- לא המקום, לא האדם, הסיטואציה או המצב... הריווח בין הדמויות ובינם לבין שאר הבמה נתן דימוי לאינסופיות... בכל המקרים האלו כוריאוגרף מנוסה ינוע, במידה מסוימת אינטואטיבית ובמידה מסוימת אולי בכוונה, ויחדש את המטרה העיקרית של ריקוד תיאטרלי על ידי עיצוב מחדש של חומרים בסיסיים לכדי מכלול חדש ומלהיב של תמונות.
ליהוק מקורי
בהופעת הבכורה בפתיחת העונה, היצירה בוצעה על ידי הרקדנים:
בהפקה הראשונה ובחידושים מוקדמים שנעשו לה, הורגש כי היצירה תובענית במידה רבה למבצעים אותה, עד כדי חוסר יכולת להופיע בהצגה נוספת לאותו ערב. מרגרט דייל בשיחתה עם דייוויד ווגהאן סיפרה: ״על אף ש'וריאציות סימפוניות' השרתה תחושה של רוגע ורוממות יותר מיצירות בלט אחרות, בתחילה, עבור הרקדנים היא הורגשה כמרתון לכל דבר והייתה תובענית כלפיהם במידה שלא הורגשה קודם לכן... היה זה בוחן סיבולת שרקדנים בודדים בבריטניה יכלו לו באותה תקופה״. במהלך העונה, שאו ודנטון הוחלפו על ידי הרקדנים ג׳ון הארט ואלכסנדר גרנט.
עמיקם (פירושונים)
{{פירושונים| אישים:
ראו גם
}}
פלורנס קאהן
פלורנס קאהן (באנגלית: Florence Prag Kahn, 9 בנובמבר 1866 – 16 בנובמבר 1948) הייתה האשה היהודיה הראשונה שכיהנה כחברת בית הנבחרים האמריקאי, נציגת קליפורניה בשנים 1925–1937 מטעם המפלגה הרפובליקנית.
קורות חיים
קאהן נולדה ב-1866 בסולט לייק סיטי שביוטה, בת יחידה לזוג יהודי, מרי (לבית גולדסמית') וקונרד פראג. הוריה היגרו שניהם מפולין, לקליפורניה, ארצות הברית, בתקופת "הבהלה לזהב". האב עסק באספקת סחורות שונות לכורי הזהב ולא הצליח ככל הנראה יותר מדי במעשיו. כשנה לפני היוולדה של קאהן עברה המשפחה ליוטה, שם חשבו שיצליחו יותר. האב אף התיידד בתקופת מגוריהם ביוטה עם מנהיג המורמונים בריגהאם יאנג, אבל מסתבר שגם ביוטה לא האירה ההצלחה פנים למשפחה הצעירה וב-1869 הם חזרו לסן פרנסיסקו, קליפורניה. משהו בכל זאת הם הרוויחו משהותם ביוטה - האם מרי פראג כתבה ספר על חוויותיה - My Life Among the Mormons.
כשחזרו לקליפורניה הפכה האם - הסופרת, למורה להיסטוריה בבית ספר תיכון לבנות, בסן פרנסיסקו והמשיכה ללמד שם במשך כחמישים השנים הבאות. היא אף כיהנה במועצת החינוך של סן פרנסיסקו.
אחת מבוגרות בית סיפרה של מרי פראג הייתה בתה פלורנס, שסיימה ללמוד שם ב-1883. הבת המשיכה ללמוד גם אחר כך וסיימה ב-1887 תואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה בברקלי והפכה למורה להיסטוריה ולאנגלית, בבית ספר תיכון, כמו אימה.
במרץ 1899, בת 33 נישאה פלורנס פראג לחבר הקונגרס הטרי, נציג קליפורניה לבית הנבחרים האמריקאי מטעם המפלגה הרפובליקנית, ג'וליוס קאהן (1861–1924). קאהן היה עו"ד, יהודי אף הוא, שחקן תיאטרון לשעבר, שנולד בגרמניה והגיע לקליפורניה עם משפחתו, כשהיה בן חמש, בדיוק באותה שנה בה נולדה אשתו לעתיד.
בני הזוג קאהן שמרו על יהדותם ויהדות משפחתם, ושני בניהם זכו ל"בר מצווה", בקהילה רפורמית.
חברה בבית הנבחרים האמריקאי
בנובמבר 1924, אחרי למעלה משני עשורים בבית הנבחרים הספיק ג'וליוס קאהן להיבחר לבית הנבחרים האמריקאי בפעם האחרונה, אך נפטר כעבור חודש, בטרם החלה תקופת כהונתו באופן רשמי. בפברואר 1925, בבחירות מיוחדות שנקבעו למילוי מקומו ניצחה אשתו פלורנס קאהן וב-4 במרץ 1925 נכנסה לתפקידה כחברת בית הנבחרים האמריקאי, נציגת מדינת קליפורניה מטעם המפלגה הרפובליקנית. היא הייתה בכך לאשה השביעית בלבד בתפקיד זה עד אותה עת, ובנוסף לכך גם האשה היהודיה הראשונה בתפקיד.
קאהן שבה וזכתה בבחירות שלאחר מכן, פעם אחר פעם עד 1936.
בתקופת כהונתה השנייה היא הספיקה לכהן כאשה הראשונה בוועדת הכוחות המזוינים של בית הנבחרים, אותה וועדה שבעלה היה תקופה מסוימת יושב הראש שלה. באחת מתקופות הכהונה שלאחר מכן היא כיהנה גם כאשה הראשונה בוועדת ההקצבות, החשובה בוועדות בית הנבחרים האמריקאי.
קאהן, כמו בעלה לפניה הייתה ניצית בענייני החוץ של תקופתה ותמכה כמיטב יכולתה בחיזוקו של הצבא האמריקאי לקראת מלחמת העולם השנייה הממשמשת ובאה. אחת מאמרותיה המפורסמות ביותר הייתה: "מוכנות צבאית מעולם לא גרמה למלחמה, כמו שגם חוסר מוכנות צבאית מעולם לא הצליחה למנוע מלחמה" (Preparedness has never caused a war, nor has unpreparedness ever prevented one). היא גם הייתה מתומכיו העיקריים של ה-FBI בקונגרס, וידידה אישית קרובה של ג'יי אדגר הובר. הוא אף כינה אותה: "האמא של ה-FBI".
בין השאר, קאהן גם הייתה אחת התומכות בקונגרס האמריקאי בהקלת האיסור על שתיית אלכוהול בארצות הברית, משום שסברה שאין זה מתפקידה של הממשלה לדאוג לערכים אצל אזרחיה.
ב-1936 זכה הנשיא הדמוקרטי המכהן פרנקלין דלאנו רוזוולט, בניצחון סוחף וקאהן הייתה בין הרפובליקנים שהפסידו כתוצאה מכך. המועמד מולה, פרנק האבנר, רפובליקני לשעבר בעצמו, קיבל תמיכה, הן מהמפלגה הדמוקרטית והן מהמפלגה הפרוגרסיבית, וזכה. קאהן סיימה את כהונתה בבית הנבחרים ב-3 בינואר 1937.
נפטרה ב-1948 וקבורה בבית הקברות בית שלום בקולמה, ליד סן פרנסיסקו, קליפורניה.
רז'ה באלינט (צייר)
רז'ה באלינט (במקור עד 1909 Berger, בהונגרית: Bálint Rezső; בודפשט, 14 באוקטובר 1885 – בודפשט, 7 בנובמבר 1945) היה צייר, גרפיקאי יהודי-הונגרי. הוא היה אחיו של הסופר ינה באלינט (1889–1945).
קורות חיים
רז'ה ברגר נולד במשפחה יהודית כבנם של ארמין ברגר ושל לינה וייס. תחילה למד דפוס (1898–1902) בבית הדפוס של חברת פרנקלין. משנת 1902 למד ציור אצל מנו וסטרוצי ובין השנים 1907–1908 אצל פרנץ סבייה-פרישאוף. בין השנים 1906–1908 למד במושבת האמנים של באיה מארה אצל בלה איוואני-גרינוולד ואצל קארוי פרנצי. לאחר מכן למד בפריז. משנת 1909 היה אמן של תערוכות. בין השנים 1910–1911 הציג בפריז עם אמדאו מודיליאני. בין השנים 1911 לבין 1912 עבד בקצ'קמט כחבר במושבת האמנים. משנת 1920 התגורר באיזבג (ליד סנטאנדרה). בין השנים 1939–1943 הוא השתתף בארבע תערוכות של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך כי בשל יהדותו לא היה יכול להציג במקום אחר, כלומר בפני קהל לא יהודי. הוא הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
אוספרטי
אוספרטי הוא אלבום האולפן השלישי של זמרת הפופ הישראלית רוני דואני. האלבום יצא לאור ב-6 בפברואר 2014 דרך חברת התקליטים הליקון.
בפרויקט זה מבצעת דואני גרסאות מחודשות לתשעה שירי פופ ישראלים, כל אחד מהם בהפקתו של מפיק מוזיקלי מוביל אחר בתחום, ואחת ממטרותיו היא לנסות ולהחיות את ז'אנר הפופ המקומי. בנוסף לשירים אלו, האלבום כולל גם שיר חדש בשם "זמן לאהוב", שנכתב על ידי אמילי קרפל וגליה ירון.
זכויות להט"ב בבחריין
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בבחריין מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. בעוד כי פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה הועברה אי-הפללה בשנת 1976, זוגות חד מיניים ומשקי בית בראשות זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותן ההכרות המשפטיות הזמינות לבני זוג הטרוסקסואלים.
מעמד בחוק
בחריין החליטה על איסור פלילי הראשון שלה על הומוסקסואליות, המוגדרת כמעשי סדום, על ידי בריטניה, אשר הטילה חוק דומה בכל אחת מהמושבות שלה.
חוק עונשין חדש נחקק במרץ 1976, וביטל את חוק העונשין של המפרץ הפרסי שהוטל על ידי בריטניה. חוק העונשין החדש אינו אוסר על פעולות הומוסקסואליות פרטיות ולא מסחריות בין מבוגרים בהסכמה. ישנם עוד כמה חלקים בחוק העונשין שניתן להשתמש בהם נגד להט"בים.
בספטמבר 2013, הוכרז כי כל מדינות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ הסכימו לדון בהצעה להקים צורה כלשהי של בדיקות, על מנת לאסור על הומוסקסואלים להיכנס לכל אחת מהמדינות.
בשנת 2008, דרשו חברי הגוש הפרלמנטרי אל מנבר לדיכוי חריף יותר נגד מקיימי יחסי מין חד מיניים. הממשלה מתבקשת לערוך מחקר רשמי על בעיית המעשים המיניים החד מיניים וכיצד להילחם בהם בצורה הטובה ביותר.
נראה שהדיכוי הממשלתי נגד ההלבשה המוגדרת כהומוסקסואלית החלה שנה לאחר מכן. בשנת 2009, שני זרים אסיתיים נידונו לשישה חודשי מאסר, עם עבודת פרך, ולאחר מכן גירוש בגין הצעת יחסי מין עם משרדי משטרה סמויים בתמורה לכסף במספרה לגברים.
בפברואר 2009, גבר בן 39 נידון לחודש מאסר בגין לבישת בגדי נשים בפומבי. ב-2011 פשטה המשטרה על מסיבה שתוארה בעיתונות כטקס חתונה חד מיני.
הצעות חוק אחרות תלויות ועומדות יאסרו במפורש על זרים להט"בים להיכנס לממלכה או לקבל אישורי שהייה, כמו גם תוכניות להורות למורים לילדים בסימני אזהרה ברורים של הומוסקסואליות או התלבשות, כך שניתן יהיה להעניש את הילדים.
החל משנת 2014, בחריין מתירה ניתוחים לשינוי מין. עורכת דין מקומית בשם פוזיה מוחמד ג'נאהי עובדת עבור לקוחות טרנסג'נדרים, ומנסה לקדם את שיפור מעמדם.
חופש הביטוי
בשנת 2001, העיתון "אל-מיטאק" בשפה הערבית יצר מחלוקת לאומית כשהיה לעיתון הראשון שדן בהומוסקסואליות בבחריין.
קהילה
אוכלוסיית בחריין היא תערובת מגוונת מבחינה תרבותית של אזרחים ועובדים זרים ממדינות רבות ושונות. זה משפיע על האופן שבו קהילת הלהט"ב נוטה לתפקד בתוך האי.
עובדים זרים להט"בים נוטים להתרועע עם עובדים זרים אחרים החולקים את אותה שפה, אם לא לאום. בתור לא אזרחים, הם לא באמת יכולים להשפיע על מדיניות האי.
בקרב אזרחי בחריין, מידת הפתיחות שהם להפגין לגבי נטייתם המינית או הזהות המגדרית שלהם קשורה רבות למידת המסורת או המודרניות של משפחתם.
בקרב המשפחות היותר מסורתיות, להיות להט"ב זה בושה ומשהו שצריך "לרפא" באמצעות טיפול רפואי, נישואים מסודרים או אלימות פיזית. משפחות מודרניות יותר יכולות להיות סובלניות יותר, אך גם מודאגות מכך שבנם או בתם יתמודדו עם הטרדה או אפליה.
דעת קהל
על פי סקר הערכים העולמי ב-2011, 42% מתושבי בחריין האמינו ש"הומוסקסואליות לעולם אינה מוצדקת", נתון נמוך מהממוצע העולמי שעמד על 48% שהסכימו עם האמירה הזו. זה גם היה מקובל יותר מכל מדינות ערביות אחרות שנסקרו. אותו סקר מצא ש-18% מתושבי בחריין "לא היו רוצים לגור בשכנות עם חברי קהילת להט"ב", נתון שהיה מהנמוכים בעולם.
הקטאיוס ממילטוס
הקטאיוס ממילטוס (ביוונית - Ἑκαταῖος) חי במאה ה-6 לפנה"ס, ככל הנראה בין השנים 476-550 לפנה"ס, בפוליס מילטוס שבאיוניה, אסיה הקטנה (אזור איזמיר של היום). מכונה 'אבי הגאוגרפיה', היסטוריון (לוגוגרף), גנאלוג, ומיתוגרף.
הצהרתו לשאיפה לכתיבת האמת בפתיחת ספרו 'גנאלוגיות', שהיא הראשונה מסוגה הידועה לנו, מעמידה את הקטאיוס, לדעת כמה חוקרים, כראשון ההיסטוריונים היוונים: "אני כותב דברים הנראים בעיניי דברי אמת. שכן אגדותיהם של היוונים הן, לדעתי, רבות ומגוחכות". אחרים רואים במקצועות בהם עסק כגובלים בהיסטוריוגרפיה או תומכים בה, כמו גנאלוגיה, אתנולוגיה, וגאוגרפיה.
קורות חייו
לא רבות ידוע על חייו של הקטאיוס. שם אביו היה הגסאנדרוס, ומשפחתו נחשבה מיוחסת ואמידה. העיר בה גדל, מילטוס, נחשבה למרכז מסחרי ותרבותי משגשג, בעיקר במאות ה-7 עד ה-5 לפנה"ס. בעיר זו צמחה גם האסכולה המילטית – הנחשבת לראשית הפילוסופיה המערבית. ניתן לשער שבחברה זו התחנך הקטאיוס למדע ולתרבות. הקטאיוס חי בתקופת שלטון האימפריה הפרסית ושירת תקופה בצבא הפרסי, כך שהתאפשר לו לסייר ולהכיר את האימפריה היטב. כמו כן, ערך מסעות נרחבים בארצות המזרח ובמצרים, אשר שימשו כבסיס לכתיבת חיבוריו, בנוסף לידע הכתוב בו השתמש.
ביקור בתבאי והשפעתו על הקטאיוס
בביקורו בתבאי שבמצרים, לפי הרודוטוס, סיפר הקטאיוס לכוהני המקדש על שושלת משפחתו המפוארת בת 16 דורות שמקורה באל. בתגובה הראו לו המצרים 345 פסלים של שושלת כוהנים אחת ששירתה במקדש, בהם אף לא אל אחד. אילן היוחסין המצרי, שהיה גדול מכל קנה מידה שהכיר, ערער כנראה את ביטחונו של הקטאיוס והיווה אחד מהגורמים שהובילו לגישתו הביקורתית, לספקנותו בעל-טבעיות שבמיתולוגיה (אם כי לא בהקצנה עד כדי מרידה) ולשאיפה לרציונליזם. ביטויים לרציונליזם שאפיין וייחד אותו ממרבית הכותבים בני זמנו ניתן לראות בניסיונותיו לכתיבת גנאלוגיות ועלילות מיתולוגיות בצורה המתיישבת עם ההגיון, כדוגמת סיפור לחימתו של הרקלס במפלצת מהאדס, או טענה שמוצאו של הרקולס אינו מזאוס, אלא משני בני-תמותה. ביטוי נוסף זה הוא טענתו שמייבא הכתב הפיניקי ליוון אינו אחד מגיבורי המיתולוגיה היוונית שרבים גרסו בזמנו, אלא אדם בשם דנאוס.
פעילותו במרד האיוני
הקטאיוס היה היחיד שהתנגד לפריצת המרד האיוני בשלטון הפרסי מבין חברי המועצה שהוקמה לדון בנושא, בהנהגת אריסטגורס, טיראן מילטוס. הוא טען שהמרד חסר סיכויי הצלחה, לאור עוצמתה של האימפריה הפרסית, אותה הכיר היטב. עמיתיו לא השתכנעו ובשנת 495 לפנה"ס, פרץ המרד בשיתוף מספר ערים יווניות (ביניהן אתונה), הביא לפלישת צבא פרס ונחשב לאירוע מכונן בפריצת מלחמת פרס–יוון. כשהבין שהוחלט למרוד, ניסה הקטאיוס להשפיע על האסטרטגיה בה ינקטו והציע לרכז את המאמץ בשליטה בים, המהווה יתרון ליוונים. לשם כך הציע להגדיל את צי הספינות באמצעות הכספים שהופקדו על ידי קרויסוס מלך לידיה במקדש ארטמיס באפסוס. הצעה זו התקבלה חלקית מבחינת מיקוד המאמץ להשגת השליטה בים, אם כי יתרון אסטרטגי זה לא הספיק כדי להתגבר על העדיפות המספרית ועוצמת הצבא הפרסי. לקראת פלישה פרסית מתקרבת למילטוס נתקיימה מועצה נוספת לדיון באפשרויות הפעולה. אריסטגורס הציע את סרדיניה או מירקינוס כשני יעדים אפשריים לבריחה ולייסוד מושבה חדשה. הקטאיוס התנגד לרעיון זה והציע להתבצר באי לרוס הסמוך למילטוס, עד אשר ינטשו הפרסים וניתן יהיה לשוב לעיר. המילטים דחו גם הצעה זו, מילטוס נפלה לאחר מצור והמרד דוכא. הקטאיוס נפטר כנראה בסמוך לסיום המרד.
כתביו ותרומתם
ספריו של הקטאיוס לא שרדו בשלמותם, אך קיימים כ-370 פרגמנטים בסך הכול באוסף של הקלאסיקן והפילולוג פליקס יעקבי FGrH (אסופת הפרגמנטים של הסופרים היוונים מהעת העתיקה, שכתביהם השלמים לא שרדו). מקורם בציטוטי היסטוריונים מאוחרים יותר, כמו דיודורוס סיקולוס, הלניקוס והרודוטוס. נראה שהקטאיוס זכה להערכה מיוחדת מצד הרודוטוס, שכן הוא היחיד המוצג בכתביו כמקור מידע שימש את הרודוטוס בעבודותיו וכנראה היחיד שצוטט על ידיו באופן מלא. לדעת פורפיריוס (פילוסוף וחוקר ההיסטוריה היוונית מהמאה השלישית לספירה), אשר השווה בין ספריהם של הקטאיוס והרודטוס, העתיק הרודוטוס קטעים שלמים מספריו של הקטאיוס, בשינויים קלים בלבד, במיוחד אלו המוקדשים למצרים. הפילוסוף הרקליטוס מזכיר את הקטאיוס ברשימה אחת יחד עם הסיודוס, פיתגורס וקסנופנס.
פול לרואה
פול לרואה (בצרפתית: Paul Leroy: 1860–1942) היה צייר צרפתי ידוע ביצירות אוריינטליות. הוא היה חבר מייסד של ״אגודת הציירים המזרחיים הצרפתיים״, ועיצב את הלוגו הראשון של החברה.
ביוגרפיה וקריירה
בבית הספר הוא פגש את ז'ורז' לנדל (1860–1898), צייר מזרחי, והשניים הפכו לחברים לכל החיים. בשנת 1885 הוא ביקר בטורקיה ובמצרים, עם לנדל. בשנת 1886 נסע לתוניסיה ולאלג'יריה, וחזר לאזור הדרומי של המדינה מספר פעמים במהלך שנות ה-80 וה-90. בתקופה זו למד לרואה את השפה הערבית, מה שאיפשר לו להשתמש בכתב הערבי ביעילות במספר ציורים וליתוגרפיות.
בשנת 1893, לרואה, יחד עם אמנים נוספים הפכו לחברים מייסדים של אגודת ציירי המזרח, שהייתה אגודה צרפתית. האגודה הייתה אחראית לקידום האמנות האוריינטליסטית, הגדלת מספר התערוכות ועידוד אמנים שרצו לנסוע לאוריינט.
האגודה ניכסה לעצמה לוגו שעוצב על ידי לרואה והשתמשה בו בכל ההתכתבויות, הקטלוגים, הפוסטרים שלהם. הלוגו שילב את הסהר, מגן הדוד והיד השחורה של פאטמה. הציור מייצג צרפתים כזרים, אשר בכל זאת חולמים על אינטגרציה וסינתזה תרבותית. הליטוגרפיות של לרואה שימשו רבות גם ביצירות הגרפיות של האגודה, כולל פוסטרים וחוברות.
במהלך הקריירה שלו, לרואה צייר גם סצנות מזרחיות וגם ציורים דתיים. הוא עבד בשמן, בצבעי מים וגם עשה ליתוגרפיות.
ז'אן ד'ארק בתרבות ובאמנות
ז'אן ד'ארק מהווה מיתוס מכונן בתרבות הצרפתית. דמותה היוותה השראה ליוצרים רבים, לא רק צרפתים, מדובר באלפי יצירות בתחומי אמנות מגוונים: במחזאות, בספרות, במוזיקה, בקולנוע ובאמנות הפלסטית. למרות העניין המחקרי הרב בנושא לא קיים ריכוז של כל היצירות. ואפילו לא ריכוז כל היצירות בתחום ספציפי. אמנם נעשו ניסיונות להכין רשימות כאלו. כבר ב-1894 הכין אמיל אואט (Émile Huet) רשימה של מעל 400 מחזות ויצירות מוזיקליות. ב-1979 הספרייה העירונית בעיר רואן הציגה תערוכה שכללה מעל 500 תמונות ומוצגים אחרים הקשורים לז'אן ד'ארק.
היצירות המובאות ברשימות שבהמשך הן אלה שהן בעלות הערך ההיסטורי-אמנותי הרב ביותר.
פיסול
בפריז - פסל מוזהב של ז'אן ד'ארק ניצב ברחוב ריבולי, מול הקצה הפתוח של ארמון הלובר. פסלו של פרנסואה רוד ניצב במוזיאון לוקסמבורג בפריז,
באורליאן -   הפסל "הבתולה מאורליאן" בכיכר המרכזית.
בעיירת הולדתה, דומרמי לה פוסל, חבל לורן - בחזית הבזיליקה
בניו יורק - פסלה של אנה הנטינגטון בריבר סייד פארק.
יצחק מרדכי שפירא
רבי יצחק מרדכי שפירא (אב תרכ"ז – ג' בתמוז תר"צ) היה אדמו"ר בגוואדזיץ' (Gwoździec).
מצוקי אסטרו
מצוקי אסטרו או צוקי אסטרו (באנגלית: Astro Cliffs) הם מצוקי סלע שגובהם 60 מטרים, בקצה הדרומי של חצי האי צ'רצ'יל, על החוף המזרחי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
יצחק מרדכי שפירא
תולדותיו
נולד בסדיגורה לרב אבי עזרא זליג שפירא, אדמו"ר בסטרי ובנו של רבי חיים מאיר יחיאל שפירא ממוגלניצא, מחשובי אדמו"רי פולין בדורו. אמו הייתה הדסה פייגא, בתו של רבי אברהם יעקב פרידמן מסאדיגורה. נישא לציפורה פייגא, בת דודו רבי ישראל פרידמן מסדיגורה.
מצוקי אסטרו
המצוקים ממוקמים 10 קילומטרים צפונית מזרחית לכף אלכסנדר.
גילוי הצוקים
הצוקים מופו לראשונה במסגרת סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1955, והם הנקודה הדרומית ביותר שמופתה במסגרת הסקר.
יצחק מרדכי שפירא
תולדותיו
בימי מלחמת העולם הראשונה נמלט כשאר אדמו"רי רוז'ין לווינה, שם השתכן עד לפטירתו ושם נקבר בבית הקברות היהודי "החדש". אשתו עלתה לארץ ישראל ונפטרה בכ' בחשוון תש"ג ונקברה בבית העלמין בהר הזיתים.
מצוקי אסטרו
מקור השם
מקור השם של הצוקים הוא בעובדה שבראש הצוקים בוצע ניווט אסטרונומי, שהיווה נקודת ייחוס ואפשר את מיפוי האזור.
לקריאה נוספת
• NATIONAL GEOSPATIAL-INTELLIGENCE AGENCY, SAILING DIRECTIONS Antarctica, P 107
ג'ובאני פרנצ'סקו סטרפרולה
ג'ובאני פרנצ'סקו "ג'אנפרנצ'סקו" סטרפרולה (באיטלקית: 'Giovanni Francesco "Gianfrancesco" Straparola וגם Zuan Francesco Straparola da Caravaggio; (1485? – 1558) היה אספן ומחבר מעשיות איטלקי מתקופת הרנסאנס. אחד הראשונים שפרסמו ספרי-מעשיות באירופה. ספרו, שראה אור בשתי מהדורות "הלילות הנעימים" (Le piacevoli notti; 1551-1553) ו"הלילות ההיתוליים" (Le piacevoli notti; 1555), כלל 75 מעשיות, רובן נאספו על ידו ממקורות קדומים או עממיים והיוו דגם למעשיות האחים גרים ושארל פרו. בפרט הסיפור "מלך חזיר" ששימש דגם לסיפור "היפה והחיה" והסיפור “Costantino Fortunato" ששימש דגם לסיפור "החתול במגפיים".
תולדות חייו
לא רב הידוע על תולדות חייו. הוא נולד בעיירה קראוואג'ו, במישור לומברדיה ממזרח למילאנו. ב-1508 היה כבר בוונציה, שם ראה אור באותה שנה ספרו Opera nova de Zoan Francesco Straparola da Caravaggio novamente stampata ("יצירות חדשות מאת זואן פרנצ'סקו סטרפרולה") שכלל סונטות ו"שמיניות סיציליאניות" (סוגה ספרותית של שיר היתולי בעל שמונה שורות, בנות 11 הברות הנחרזות בתבנית של A-B-A-B). על מהדורת ספרו מ-1558 נדפס הביטוי All’instanza dall’autore ("בהיעדרו של המחבר", כלומר לאחר מותו).
"הלילות" של סטרפרולה
ספרו הגדול של סטרפרולה נבנה בדגם של הדקמרון מאת בוקאצ'יו (1350-1352), סיפור המסגרת מציג חבורה של אריסטוקרטים, גברים ונשים, המשעשעים את עצמם לאורך מספר לילות בסיפור מעשיות. כל לילה הוא פרק בספר, הכולל כמה סיפורים. הספר ראה אור לראשונה בוונציה. בשנת 1551 ראה אור הכרך הראשון חתחת השם "הלילות הנעימים" (Le piacevoli notti) ובו 25 סיפורים וב-1553 ראה אור הכרך השני ובו 50 סיפורים. ב-1555 ראה אור הספר בשם "הלילות ההיתוליים" (Le piacevoli notti), תוך השמטת הסיפור "שוליית החייט", כנראה בשל צנזורה עצמית או הוראת הכנסייה.
הסיפורים כוללים סיפורי אימה, סיפורים מבדחים, חידות וכדומה.
הספר הוכנס לרשימת הספרים האסורים של הכנסייה הקתולית בשנת 1624.
Diosa de la Noche Tour
Diosa de la Noche Tour (בעברית: נֶגֶד: סיבוב ההופעות העולמי) הוא אלבום ההופעה החמישי של הזמרת-יוצרת המקסיקנית גלוריה טרווי. האלבום יצא לאור ב-28 באוגוסט 2020, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט. האלבום יצא לאור שנה לאחר צאת האלבום, Diosa de la Noche (2019).
האלבום הוקלט במהלך השנים 2019 ו-2020 במסגרת סיבוב ההופעות, "La Diosa de la Noche Tour".
גליזה 83.1
גליזה 83.1, נקרא גם TZ בטלה וכן LHS 11, הוא ננס אדום הנמצא בקבוצת הכוכבים טלה במרחק של 14.5 שנות אור (4.45 פארסק) מכדור הארץ. לכוכב בהירות נראית מדרגה 12.298, בשל בהירותו הנמוכה הכוכב עמום מכדי שיראה בעין בלתי מזוינת. הכוכב הוא כוכב מסוג כוכב הבזק, מה שאומר שהוא יכול להגביר את בהירותו לפרקי זמן קצרים ובשל כך קיבל את הסימון של כוכב משתנה, TZ בטלה.
קרל לודוויג ברון פון אונד צו גוטנברג
קרל לודוויג פרייהר פון אונד צו גוטנברג (בגרמנית: Karl Ludwig Freiherr von und zu Guttenberg; 22 במרץ 1902 - 24 באפריל 1945) ממשפחת האצולה הגרמנית בית גוטנברג, מונרכיסט קתולי, ופעיל אנטי נאצי.
קרל לודוויג ברון פון אונד צו גוטנברג למד משפטים והיסטוריה במינכן וסיים את לימודיו בשנת 1929. באותה שנה התחתן עם תרזה, הנסיכה שוורצנברג. היו להם שתי בנות ובן יחיד.
לודוויג פון גוטנברג היה מלוכני קתולי שהתחיל לפרסם את "הדפים הלבנים: היסטוריה, מסורת ומדינה" (שנקראה בעבר "הממלכה") בשנת 1934. בין מחברי כתבי העת היו ריינהולד שניידר, יוכן קלפר, אולריך פון האסל, ווורנר ברגנגרואן. הדפים הלבנים (בגרמנית: "Weiße Blätter") עד מהרה נהפכו לדבר חשוב וגם למקום מפגש באמצעות אנשי הקשר מההוצאות לאור השונות והקשרים השונים, וכך היו לאופוזיציה השמרנית נגד המשטר הנאצי תחת היטלר. לודוויג פון גוטנברג היה זה אשר ערך את ההיכרות, בין קרל גרדלר ואולריך פון האסל בשנת 1939.
בשנת 1941 נצטווה פון גוטנברג לעבוד במשרד הריגול הנגדי במשרד החוץ בברלין כאמצעי עזרה לגנרל לודוויג בק. שם עבד פון גוטנברג תחת האדמירל וילהלם קנריס.
השול (ברסלב)
השול (מיידיש: "בית הכנסת". מכונה גם: בית המדרש הגדול דחסידי ברסלב או ישיבת אור הנעלם) הוא בית מדרש ותיק של חסידות ברסלב השוכן בפינת הרחובות סלנט ומאה שערים בירושלים.
במידה רבה משמרת הקהילה את ברסלב "הישנה" והיא נחשבת שמרנית בקרב חסידי ברסלב. רבים מאנשי הקהילה משכימים בחצות הלילה להתבודדות, טובלים בשעת לילה מאוחרת ומתפללים שחרית עם הנץ החמה.
"השול" היה קשור לאנשי פלג "הקהילה", שבראשו עמד הרב יעקב מאיר שכטר. אנשי פלג זה קשורים אידאולוגית לעדה החרדית. לאחר פסיקה של בד"ץ העדה החרדית עברו אנשי "הקהילה" לבית הכנסת "אוהל לאה" בשכונת בית ישראל.
בגומחה מיוחדת ב"שול" שמור כסאו של רבי נחמן מברסלב שיובא במבצע מורכב מברית המועצות הקומוניסטית. הכיסא משמש כיום כ"כסא של אליהו בבריתות שנערכות ב"שול".
ילדי בית העץ (סדרת ספרים)
ילדי בית העץ הוא סדרת ספרים המבוססת על המיזם המוזיקלי המצליח באותו השם. את הספר כתב רן כהן אהרונוב ואייר יניב שמעוני. לסדרה חמישה ספרים, והיא מתרחשת כשנה לפני עלילת הסדרה המקורית.
השירות הפדרלי למלחמה במונופולים
סמכויות
לשירות סמכויות לקבוע כי גוף עסקי מסוים מהווה מונופול, קרי חברה בעלת נתח שוק מרכזי בשוק הרלוונטי. השירות גם קובע האם שיתוף פעולה בין שני גופים עסקיים או יותר מהווה הסדר כובל שמטרתו ליצור קרטל, שהוא הסכם בין שיתוף פעולה בין שתי חברות שפוגע בתחרות בענף. למשל, במצב בו שתי חברות מסכימות ביניהן שימכרו מוצר מסוים באותו מחיר. כמו כן, השירות מאשר או שלא מאשר מיזוג בין חברות ורשאי לקבוע האם מונופול ניצל לרעה את מעמדו.
ילדי בית העץ (סדרת ספרים)
לשחרר את כפיר
שמונה ימים לפני סוף החופש הגדול מופיע מתחת לבית העץ אורח משונה מאוד. בעוד ערן, יואב, מאיה ואמיר מנסים לגלות מאיפה הוא הגיע ולמה דווקא איליהם, הם נקלעים לפרשיה מסובכת ומותחת, שמעורבים בה ילדים גדולים יותר משכונה אחרת. ילדי בית העץ מבינים שהפעם המוזיקה שלהם לא תספיק. הם יצטרכו לחשוב על רעיון מבריק כדי לצאת מההרפתקאה הזאת בשלום.
השירות הפדרלי למלחמה במונופולים
היסטוריה
ב-22 בספטמבר 1998 הוועדה פורקה ובמקומה הוקם משרד ממשלתי בשם המשרד למדיניות מלחמה במונופולים ותמיכה בעסקים (Министерство Российской Федерации по антимонопольной политике и поддержке предпринимательства, МАП России). לשר מונה גנאדי חודירב. במאי 1999 מונה איליה יוז'אנוב לשר.
ילדי בית העץ (סדרת ספרים)
ילד לא רגיל
לא הכל מסתדר לילדי בית העץ בתחילת שנת הלימודים: שני לא בטוחה שהיא רוצה להיות חברה של יואב, מאיה נפגעת מהבנות בכיתה, ואיתי, אח של אמיר, נשלח לבית ספר אחר. שאיתי נעלם, החבורה מבינה שהיא צריכה לקחת את העניינים בידיים. זה הזמן להכריז על שביתה איטלקית, וגם אם שר החינוך בכבודו ובעצמו לא מצליח לעזור, הם כבר ימצאו פתרון משלהם. כי אם לילדי בית העץ יש מטרה טובה, הם לא יוותרו אף פעם.
אבירי השולחן הירוק
דברים משונים מתרחשים בחורשה של ילדי בית העץ. מישהו שופך בלילות ערמות של פסולת בניין בלב הטבע, ובבית העץ מתגלים שק שינה ומזוודה מוזרה. האם יש קשר בין שני הדברים? ילדי בית העץ נחושים לפתור את התעלומה בעצמם, למרות הסכנה, כי שיש להם מטרה טובה, הם אף פעם לא מוותרים.
השירות הפדרלי למלחמה במונופולים
היסטוריה
השירות ניהל תיק חקירה נגד תאגיד גזפרום במרץ 2011 על הפרת חוק הגנת התחרות בשל העלאת מחירים וגזפרום חויבה לשלם קנס על סך 17.5 מיליון רובלים
ילדי בית העץ (סדרת ספרים)
הסוד של סבא אפרים
זהו הספר האחרון בסדרה, והוא מציג כמה מסיפורים אמיתיים.
השירות הפדרלי למלחמה במונופולים
היסטוריה
בשנת 2013 השירות ניהל תיק חקירה נגד טבע תעשיות פרמצבטיות על סירובה לספק תרופה לטרשת נפוצה בשם קופקסון ברוסיה והפרת חוק המונופול בתחום, בשל היותה של טבע ליצרנית הבלעדית של תרופה זו, לדברי השירות סירוב היצרנית לספק את התרופה עלול לגרום לממשל חוסר יכולת להבטיח כיסוי תרופתי של צורכי החולים הסובלים מטרשת נפוצה במסגרת התוכנית הממשלתית הפדרלית ולסכן את בריאותם ואת חיי המטופלים.
ילדי בית העץ (סדרת ספרים)
עיבודים
ילדי בית העץ הוא מיזם מוזיקלי. בשנת 2016, שנה לאחר יציאת הספר הראשון, היה עיבוד מלא של הספר, בסדרת טלוויזיה באותו השם ששודרה בערוץ כאן חינוכית, אך העלילה היא שנה לאחר עלילת הספרים. הסדרה היא אחת הנצפות ביותר בערוץ כאן חינוכית, ולה שבע עונות.
השירות הפדרלי למלחמה במונופולים
היסטוריה
בשנת 2014, ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב חתם על צו להעברה לידי השירות את תפקידי הפיקוח על הזמנות המדינה בתחום התעשייה הצבאית, לאחר שהארגון שהיה אחראי לכך (השירות הפדרלי להזמנות צבאיות במשרד ההגנה הרוסי) פורק. ביולי 2015 צו של נשיא רוסיה העביר לידי השירות את הסמכויות בתחום הסדרת התעריפים. ביולי 2017 השירות הביע חשש מכוונתה של אובר ברוסיה להתמזג עם שירות המוניות של יאנדקס ובכך לחסל את התחרותיות בתחום זה.
אונדז'יי באצ'ו
אונדז'יי באצ'ו (בצ'כית: Ondřej Bačo; נולד ב-25 במרץ 1996) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הבלם בהפועל ירושלים מליגת העל.
קריירת מועדונים
באצ'ו החל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל הצ'כית פסטב זלין. ב-18 בנובמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 1–3 נגד ויסוצ'ינה ייהלבה. ב-25 בספטמבר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 3–9 נגד סלביצ'ין.
בספטמבר הושאל באצ'ו ללישן הצ'כית, במדיה שיחק עד לאמצע העונה, אז חזר לפסטב זלין.
ב-18 באוגוסט 2020 חתם באצ'ו בגז מתאן מדיאש מליגת העל הרומנית. ב-28 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 0–2 נגד ארג'ש פיטשט.
ב-1 באוגוסט 2021 חתם באצ'ו בהפועל ירושלים מליגת העל. לאחר עזיבתו של גוני נאור למכבי חיפה מונה לקפטן המועדון.
ישיבת הכתב סופר
ישיבת הכתב סופר היא בית כנסת ובית מדרש בבתי אונגרין בירושלים. הישיבה נבנתה לתושבי השכונה שלא השתייכו לתנועת החסידות. המבנה הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
הקמת הישיבה
הישיבה נבנתה בשנת 1891 בשכונת בתי אונגרין שנבנתה על ידי כולל שומרי החומות, הכולל של יהדות הונגריה, במטרה לספק דיור ליוצאי הונגריה שהתגוררו בירושלים.
מבנה הישיבה שוכן בסמוך למשרדי כולל 'רבי מאיר בעל הנס' ובכניסה לשכונת בתי אונגרין, הישיבה סמוכה לרחוב מאה שערים. אל מול הישיבה הוקמה בבתי אונגרין 'כיכר הונגריה הגדולה'. מאחורי הישיבה ממוקמת קריית שומרי אמונים. הישיבה בעלת מבנה סמלי של הקהילה הפרושית סמן לצניעות וענווה, צורתה מורכבת מארבעה קירות פשוטים ומשני חלונות ענק.
מליק מונק
מאליק אחמד מונק (באנגלית: Malik Ahmad Monk; נולד ב-4 בפברואר 1998) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בקבוצת סקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA. שיחק באוניברסיטת קנטקי ונבחר במקום ה-11 בדראפט ה-NBA 2017.
נעורים וקריירת מכללות
מונק נולד בג'ונסבורו שארקנסו, בנם של ג'קי מונק ומייקל סקיילס. אחיו מרקוס שיחק פוטבול בליגת ה-NFL וכדורסל מקצועני בגרמניה.
שיחק כדורסל בתיכון בנטונוויל בארקנסו. לאחר שבשנתו האחרונה רשם ממוצעים של 28.6 נקודות, 4.4 אסיסטים ו-7.6 ריבאונדים, נבחר לשחקן השנה בתיכונים בארקנסו והשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
בליגת המכללות שיחק בעונת באוניברסיטת קנטקי. הוא סיים את העונה עם ממוצע של 19.8 נקודות, 2.5 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק. הוא נבחר לשחקן העונה בליגת ה-SEC אליה משתייכת קנטקי, לשחקן החמישייה הראשונה בליגת ה-SEC ולשחקן החמישייה השנייה בליגת המכללות כולה. בתום העונה בחר לעזוב את קנטקי ולהירשם לדראפט ה-NBA.
שארלוט הורנטס
בדראפט 2017 נבחר מונק במקום ה-11, על ידי שארלוט הורנטס. ב-24 בינואר 2020 קלע שיא קריירה של 31 נקודות במשחק מול מילווקי באקס. ב-26 בפברואר 2020 הושעה על ידי ליגת ה-NBA לזמן בלתי מוגבל, בשל שימוש בסמים אסורים.
הדיוויזיה ה-30 (האימפריה הגרמנית)
הדיוויזיה ה-30 (בגרמנית: 30. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
מליק מונק
לוס אנג'לס לייקרס
באוגוסט 2021 חתם על חוזה לשנה בלוס אנג'לס לייקרס הכולל $1,789,256.
הדיוויזיה ה-30 (האימפריה הגרמנית)
היסטוריה
הדיוויזיה הוקמה ב-20 במרץ 1871, וחייליה גויסו מאלזס, ובפרט מאזור שטרסבורג ומץ.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-15 בפיקוד ברתולד פון דיימלינג, אשר היה חלק מהארמייה השביעית בפיקוד יוזיאס פון הרינגן. הדיוויזיה השתתפה בבלימת הכוחות הצרפתיים שפלשו לאלזס במסגרת קרב מילוז, ולאחר מכן השתתפה בקרב לורן שנערך באוגוסט 1914, שבו בלמו הארמייה השביעית והארמייה השישית את המתקפה הצרפתית, תוך שימוש בטקטיקת נסיגה ומשיכת הכוחות התוקפים לעמדות הגנה מוכנות מראש, ולאחר מכן לחמה בקרב הראשון על האן ובקרב איפר הראשון. בשנת 1915 היא נטלה חלק בקרב איפר השני, ובשנת 1916 לחמה בקרב ורדן ובקרב על הסום. בשנת 1917 היא השתתפה בקרב השני על האן ובקרב קמברה, ובשנת 1918 היא השתתפה במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-19 בפברואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
משפט אלזה טרנק
רקע
אלזה טרנק הגיעה למחנה ההשמדה אושויץ בירקנאו מסלובקיה במחצית הראשונה של שנת 1942 באחד המשלוחים הראשונים אל המחנה. היא שימשה כקאפו בבלוק מספר שבע במחנה הנשים שבמחנה ההשמדה אושוויץ בירקנאו.
בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל היוו הניצולים איום על מיתוס הגבורה, והיחס כלפיהם אופיין בשיפוט ביקורתי ובהטלת אשמה. זה היה הרקע של החוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם שחקיקתו הושלמה באוגוסט 1950. פנחס רוזן, בהצגת הצעת החוק אמר שהחוק "חל גם על עושי–דברם של נאצים, ולצערנו לא נוכל להיות בטוחים, שכאלה לא יימצאו במחננו... החוק המוצע עשוי גם לתרום תרומה לטיהור האווירה בתוך שארית הפליטה שעלתה לארץ ישראל... והיה מחננו טהור".
גילוי
בקיץ 1950, נכנסה נערה לחנות גלידה ברחוב נחלת בנימין בתל אביב וזיהתה את המוכרת כ"אלזה טרנק", הממונה על בלוק מספר שבע שבמחנה ההשמדה אושוויץ בירקנאו. היא נגשה מיד לתחנת המשטרה והגישה תלונה על סיוע לנאצים ופשעים נגד האנושות.
המשפט
משפטה של טרנק החל בבית משפט השלום בתל אביב בספטמבר 1950, ונמשך בבית המשפט המחוזי בתל אביב. במשפט הואשמה אלזה טרנק בביצוע מעשי פשע נגד האנושות ובהתעללות בעצירות יהודיות במחנה הריכוז אושוויץ בירקנאו. התובע היה א. דינרי. העד הראשון במשפט, לואיס הורויץ, סיפר שאף על פי שאינו מכיר את הנאשמת באופן אישי, כחבר המחתרת האנטי-נאצית היה ידוע לו על כל מעשי הקאפוס, ועל מעשי אלזה טרנק לא הגיעו תלונות, ומשכך היא חפה מפשע.
העדה השנייה, אירנה מרקוביץ, סיפרה שפגשה את אלזה במחנה עונשים, שם שהתה כעונש על יחסה ה"רך" מדי כלפי העצורות.
אחת מעדות התביעה סיפרה "בכל מקום מעצר אחר קבלתי עזרה ואפילו מה–ס"ס. רק אלזה הכתה אותי". עדת תביעה אחרת טענה: "אלזה קבלה פקודות אך היא עשתה מה שחפצה. היא לא הייתה חייבת להוציאנו בעת שירד גשם. אלזה יכלה לסדר שהמפקד ייערך בצריף בימי הגשם". העדֹות סיפרו על מכות, מניעת עזרה, אילוץ נשים לכרוע על ברכיהן במשך שעות ומעשים נוספים. הן הוסיפו וסיפרו על המראה החיצוני של טרנק — על גופה, בגדיה ושערה, על שפתה הגסה ועל התנהגותה הוולגרית. כמה מהעדות טענו שטרנק הכתה דווקא את האסירות הזקנות והחלשות.
טענת ההגנה הייתה שטרנק ביצעה מעשים אלו אך ורק כדי לשרוד. היא אמרה "מה שעשיתי, עשיתי לטובתן. לא הרבצתי אלא נתתי מכה לפעמים. חשבתי שמוטב שאני אסטור מאשר שאמסרן לגרמנים".
גזר דין
ב-4 בדצמבר 1951 זוכתה אלזה טרנק בבית המשפט המחוזי בתל אביב מביצוע פשעים נגד האנושות וביצוע פשעי מלחמה, ונידונה רק למאסר של שנתיים בגין תקיפת עצורים במחנה ריכוז. השופט מרדכי קנת הקריא את גזר הדין ב-14 בדצמבר 1951⁩ היא שוחררה לאחר 16 חודשים. לאחר שחרורה היא נעלמה, וככל הנראה שינתה את שמה.
2035
תוכניות מתאר לערים
מספר ערים ומועצות מקומיות בישראל ערכו בשנים 2015 ו-2016 תוכניות מתאר שבהן פרשו את תחזיותיהן לגבי שנת 2035, ביניהן תל אביב-יפו, נתניה, טירת כרמל, רעננה, גן יבנה, גדרה, כפר יונה ומודיעין-מכבים-רעות.
תעלה (פירושונים)
{{פירושונים|
ראו גם
}}
טוריאזאוריה
טוריאזאוריה (שם מדעי: Turiasauria) הוא ענף של דינוזאורים זאורופודים שחיו ברחבי אפריקה, אירופה ואמריקה הצפונית בין היורה התיכון לקרטיקון התחתון לפני 164 עד 125 מיליון שנה מזמננו.
קבוצה זו הוגדרה ב-2006 בידי החוקרים פרנסיסקו גאסקו (Francisco Gascó) ורויו טורס (Royo-Torres), כחלק מהזאורופודים האאוזאורופודים. בעבר הם השתייכו לקבוצה נאוזאורופודה, אך מספר הבדלים ביניהם לשאר בני הקבוצה כמו דמויי דיפלודוקיים והמקרונריה הכריעו על סיווגם לקבוצה דומה, הקרובה מעט לצטיוזאוריים ולממנצ'יזאוריים.
מינים אלה היו נמוכים יחסית, עם עצמות כתפיים נמוכות, צוואר קצר יחסית וגולגולת כדורית דומה לגולגולת קמרזאורוס. ואולם הגדול מביניהם וכנראה הגדול בדינוזאורים של אירופה היה הטוריאזאורוס שהגיע לאורך 30 מטר ולמשקל 40 עד 80 טון. הם ניזונו בעיקר משרכים וממחטניים שהתקיימו ביורה וגם בתחילת הקרטיקון. עם זאת כנראה התחרות עם דינוזאורים אחרים ושינויים בתנאי הסביבה גרמו להכחדתם.
ייתכן שהם היו אבות הנאוזאורופודים, אך ייתכן שהם התפתחו באופן עצמאי (בתור אבולוציה מתכנסת) לצורה דומה.
ברנדין פודז'מסקי
ברנדין פודז'מסקי (באנגלית: Brandin Podziemski; נולד ב-25 בפברואר 2003) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והרכז בגולדן סטייט ווריורס.
קריירה
ב-22 במרץ 2023 הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA. בדראפט נבחר בבחירה ה-19 על ידי גולדן סטייט ווריורס. ב-7 ביולי חתם על חוזה רשמי בקבוצה, והצטרף לסגל הקבוצה לליגת הקיץ של ה-NBA.
גבעות פלאוורז
גבעות פלאוורז (באנגלית: Flowers Hills) הן רכס גבעות המשתרעות לאורך הקצה המזרחי של רכס סנטינל, בהרי אלזורת' בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
לרכס הגבעות צורת משולש.
אורכו של רכס גבעות פלאוורז 34.6 קילומטרים;
רוחבו של רכס גבעות פלאוורז 11.5 קילומטרים.
שיא גובהו של הרכס הגבעות 1,504 מטרים מעל פני הים (בפסגת דיקי);
רכס הגבעות גובל בקרחון הנסן וקרחון דייטר שממערב ומצפון לגבעות;
רכס הגבעות גובל בזרם הקרח ראטפורד שממזרח לגבעות;
רכס הגבעות גובל בעמק סיקרה שמדרום-מזרח לרכס גבעות פלאוורז;
היסטוריה
הגבעות מופו לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1957–1959.
שמו של רכס הגבעות ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הרכס נקרא על שמו של אדווין סי. פלאוורז (Edwin C. Flowers), שהיה מטאורולוג בתחנת הקוטב הדרומי בשנת 1957.
בת שבע במקלחת (רמברנדט)
בת שבע במקלחת (בהולנדית: Bathseba met de brief van koning David) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר רמברנדט ואן ריין משנת 1654. היצירה מוצגת במוזיאון הלובר בפריז.
הסיפור המקראי
הציור מתאר את הרגע מתוך סיפור דוד ובת שבע שבו דוד צופה בבת שבע מגג ארמונו ומזמין אותה אליו. מאוחר יותר הוא שוכב עימה, והיא הרה לו, כל זאת בשעה שבעלה, אוריה החתי, נמצא הרחק, במלחמה מול בני עמון. כדי להסתיר את מעשהו גורם דוד למותו של אוריה במלחמה, ואז נושא את בת שבע לאישה.
תיאור היצירה
התיאור של רמברנדט שונה מקודמיו במיקוד ובארוטיות שלו. לפני "בת שבע במקלחת" מקובל היה להראות את בת שבע מתרחצת מחוץ לביתה, כך שדוד יכול היה לראות אותה מגג ארמונו, לפעמים בלווית עוזריו. בדרך כלל גם ניתן היה לראות ממרחק מגדל, המציין את ארמון המלך, ואולי דמות קטנה של דוד. כך עשה רמברנדט עצמו בציור "The Toilet of Bathsheba", שצויר בשנת 1643.
הוצאתם מן הציור של דוד, עוזריו וכל יתר האלמנטים החיצוניים, מאפשר תיאור אינטימי של בת שבע. האנקדוטות היחידות הכלולות בציור הן המכתב שבת שבע אוחזת בידה (מכתב ההזמנה מדוד, שלא מוזכר כלל בסיפור המקראי), והנוכחות של משרתת אשר מייבשת את כף רגלה. כתוצאה מכך, התֵּמָה המוסרית של ציורים קודמים הוחלפה בתיאור ארוטי שבו הצופה מביט בבת שבע מנקודת מבטו המציצנית של דוד.
דמותה של בת שבע דומיננטית בקומפוזיציה כפי שלא הייתה באף תיאור קודם של הסיפור. היא מוצגת במרחב אותו קשה לזהות, הרקע האפל מרמז על לילה ואילו העמוד המאסיבי מרמז על מבנה גדול. מאחורי בת שבע מצוירים וילונות עשירים בצבע חום זהוב ולצידה אריג עבה בצבע לבן. מנגד, בשרה העירום בולט בצורתו המוצקה. הצבע המשמש לתיאור דמותה הוא בעל ניואנס עשיר, משיכות המכחול הרחבות מעניקים לגוף חושניות רבה.
ההרמוניה החמה של הציור, בגווני זהב ונחושת, נוצרה בהשראת ציירים ונציאנים גדולים כמו טיציאן וורונזה. מיומנותו של רמברנדט בתיאור האור הייתה בשיאה ביצירה זו. הקיארוסקורו הרך, שנועד להבליט את גופה של בת שבע, יוצר אפקט דרמטי.
מכתב ההזמנה מדוד, אותו בת שבע מחזיקה בידה הימנית, דורש ממנה לבחור בין נאמנות לבעלה לבין ציות למלך ומהווה אנקדוטה לחשבון הנפש שעליה לעשות. רמברנדט חורג כאן מהסיפור המקראי אשר מתמקד בחטאו של דוד תוך התייחסות אגבית לבת שבע.
תיאור בטנה הגדולה, ידיה ורגליה נגזר מהתבוננות ולא מתוך ניסיון ליצור מראה מושלם. הזיהוי המסורתי הוא שבת זוגו של רמברנדט הנדריקיה סטופלס, שהייתה בת 28, שימשה כמודל עבור בת שבע. המראה העגמומי מיוחס בין היתר לעובדה שרמברנדט עמד באותה תקופה על סף פשיטת רגל עקב סכסוך עם הכנסייה. טענה נוספת שהועלתה היא שסטופלס סבלה מסרטן השד.
הרי אוסטראל
הרי אוסטראל או ההרים האוסטרלים (בלטינית: Australe Montes - מילולית: ההרים הדרומיים) הם הרים בכוכב הלכת מאדים.
קוטרם הוא 411 קילומטרים.
גובה ההרים הוא 5,000 מטרים מעל פני הקרקע של מאדים.
מקור השם
שם ההרים אושר על ידי האיחוד האסטרונומי הבינלאומי בשנת 2003.
לקריאה נוספת
• Kenneth S. Coles, Kenneth L. Tanaka, Philip R. Christensen The Atlas of Mars: Mapping Its Geography and Geology, P 256
ג'ון ספינקס (מוזיקאי)
ג'ון פרדריק ספינקס (28 בנובמבר 1953 – 9 ביולי 2014) היה פזמונאי ומוזיקאי אנגלי. הוא היה ידוע בעיקר בזכות היותו הגיטריסט וכותב השירים של להקת The Outfield.
מותו
ספינקס נפטר ב-9 ביולי 2014 בגיל 60. היה לו סרטן כבד במשך שנים. הוא הותיר אחריו אישה ושני ילדים. ספינקס והלהקה כתבו חומר חדש זמן קצר לפני מותו, אך לא ברור אם הוא ישוחרר.
יחיא אביץ'
מארי יִחְיֵא אל-אַבְּיַץ'  (מערבית: يحيى الأبيض; ה'תרכ"ג, 1863 – כ"ו בחשוון ה'תרצ"ה, 3 בנובמבר 1934) היה הרב הראשי ליהדות תימן ואב בית הדין.
קורות חיים
נולד בצנעא בירת תימן למארי סאלם (שלום). כשהגיע יעקב ספיר הלוי לתימן במסעותיו פגש במארי סעיד אל-אביץ', בנו של מארי יחיא אל-אביץ' הדיין וסבו של הרב אביץ', שסיפר לו על אביו, מארי יחיא, אשר ליווה את השד"ר ברוך בן שמואל מפינסק, תלמיד רבי ישראל משקלוב שנסע לחפש אחר בני עשרת השבטים, ועבר במסעו בתימן.
בצעירותו למד אצל מארי אברהם קארה ואחר כך היה לתלמיד חבר של הרב יחיא קאפח. בצעירותו נקרא לשמש כרב בית הכנסת "בית פנחס" (בית הכנסת של משפחת פנחס), התגורר בביתם של בני משפחת פנחס, וגם לאחר שנשא לאישה את רומיה (לבית גיאת) המשיך לגור בביתם. לאחר מכן, בשנת ה'תרס"ו (1906) החל לשמש כרב בית הכנסת "בית מסורי". הרב אביץ', שנהג כשיטתו של הרב קאפח, רבו, מנהיג הזרם הדרדעי, מצא בבית הכנסת ציבור מעורב, דרדעים ועיקשים, בלדי ושאמי, והיה עליו למצוא דרך של פשרה בנוסחי התפילה. לכן הנהיג שינויים מעטים בלבד בנוסח התפילה. במקרים אחרים השלים עם הנוסח המקובל, למשל אמירת קדושת "כתר" בתפילת מוסף במקום קדושת "נקדישך".
פתח מחדש את הישיבה בבית הכנסת בית צאלח שנסגרה בשנות הרעב בתימן. בשנת 1905, לאחר המצור על צנעא (חוזת אלנפר), החלה קהילת צנעא להתארגן והקימה לה בית דין – גוף משפטי שהיה מקובל על היהודים שהשלטונות הכירו בסמכותו. אחד מחברי בית הדין הנבחרים היה הרב אביץ', אך הוא פרש תוך חודשים מעטים מתאריך בחירתו.
לאחר פטירת הרב יחיא יצחק הלוי בסיוון תרצ"ב (1932) נבחר לרב ראשי, כשעוזריו הם הרב עמרם קורח והרב חיים משרקי. כדרכם של רבני תימן, במקביל לרבנותו היה גם בעל מקצוע, צורף וטַבָּע במטבעת המדינה. תחילה עבד כצורף עם אחיו שלמה, ולאחר מכן עם שני בניו, משה ושמואל.
בתפקידו כרבהּ של תימן לימד רבות, היה דיין בית הדין, שוחט ומוהל, ונשא את עול הציבור על כתפיו. בתקופה שבה שימש כרב ראשי פרצה מחדש המחלוקת החריפה בין העיקשים לדרדעים, ולדברי הרב עמרם קורח נבחר לתפקיד בשל מזגו הנוח, כדי שיוכל לפשר בין הצדדים.
היה מיודד גם עם חכמים מוסלמים וכן עם האימאם יחיא חמיד אלדין, שליט תימן, שהוא היה אחד מרופאיו.
בבית מדרשו למדו, בין השאר, הרבנים רצון (רצ'א) צארום, שלום קורח, דוד קאפח ובנו הרב משה אביץ'. כשנפטר הרב דוד קאפח פרס את חסותו על בנו יוסף קאפח, לימים רב בעל השפעה בישראל.
נפטר במוצאי שבת פרשת חיי שרה, אור לכ"ו בחשוון תרצ"ה. במקומו מונה לרבה של תימן עוזרו, הרב עמרם קורח.
כתב ספרים רבים, שנותרו ברובם בכתב יד. בין השאר כתב הערות על פירוש הרס"ג לספר תהלים ולספר איוב, הערות על פרשני המקרא ועל הש"ס. כן כתב שו"ת, שאבד בעת העלייה לישראל. מכתביו נדפסו בשנת תשע"ו חידושיו על משנה תורה לרמב"ם.
על שמו רחוב בראש העין.
בניו
שם המשפחה של צאצאיו הוא אביץ', או בעברות בשמות אביעד בעל הצליל הדומה, או לבני, המשמר את משמעותו הערבית (אביץ' - לבן).
מוהמד-עלי שו
מוהמד-עלי שו (בצרפתית: Mohamed-Ali Cho; נולד ב-19 בינואר 2004 בסטה שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ריאל סוסיאדד.
קריירת מועדונים
שו גדל במחלקות הנוער של שנטילי, פריז סן-ז'רמן ואברטון.
ב-2 במאי 2020 חתם על חוזה מקצועני באנז'ה מליגת העל הצרפתית. ב-30 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לז'ירונדן דה בורדו במסגרת הליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך 21 הופעות ליגה.
קריירה בינלאומית
שו הוא חלק מסגל נבחרת צרפת עד גיל 21.
רומיאו ויוליה (סרט, 1908)
נכון לשנת 2020 הסרט נחשב כאבוד.
תמיד שלך
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-3.4 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי פורסם ביום צאת השיר בערוץ היוטיוב של אדם. הוא מציג את הזמר בבילוי משותף עם יעל שלביה, בת-זוגו לה השיר מוקדש, בברצלונה שבספרד. נכון לאפריל 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-10.5 מיליון צפיות.
דוכסות קרניולה
דוכסות קרניולה (בסלובנית: Vojvodina Kranjska, בגרמנית: Herzogtum Krain) הייתה נחלה קיסרית באימפריה הרומית הקדושה ומאוחר יותר באימפריה ההבסבורגית על גלגוליה. היא הוקמה בשנת 1364 תחת שלטון שושלת הבסבורג על שטח המרקה הפרנקית המזרחית של קרניולה. כנחלה תורשתית של בני הבסבורג הפכה הדוכסות בשנת 1804 לחלק מהאימפריה האוסטרית. בשנים 1804–1849 הייתה חלק מממלכת איליריה ובשנים 1849–1867 שוב נחלת כתר נפרדת. בשנים 1867–1918 נכללה בתוך ציסלייטניה - המרכיב הקיסרי האוסטרי של אוסטרו-הונגריה. בירתה הייתה ליובליאנה, בגרמנית - לייבאך. דוכסות קרניולה גבלה בצפון עם קרינתיה ושטיריה, במזרח ובדרום-מזרח עם קרואטיה, בדרום עם איסטריה ובמערב עם גוריצה וגרדישקה ושטחה היה 9,956 קמ"ר.
תמיד שלך
הערות שוליים
קט:שירי 2022 קט:סינגלים מ-2022 קט:שירי עומר אדם קט:שירים בעברית קט:שירים שנכתבו על ידי יונתן קלימי קט:שירים שנכתבו על ידי תמר יהלומי קט:שירי אהבה קט:סינגלים בהוצאת NMC
דוכסות קרניולה
היסטוריה
בשנת 1040 מלך גרמניה היינריך השלישי הפריד את מרקיזות קרניולה (קרניולה העילית והמרקיזות הוונדית) מדוכסות קרינתיה. עם זאת היא נשארה באוניה פרסונלית עם קרינתיה ונשלטה זמנית עד שנת 1335 על ידי שליטי קרינתיה. ב-1335 מת הדוכס היינריך השישי מבית מיינהרד (גוריציה) ללא צאצאים זכרים. בתו, מרגרטה "המכוערת" הורשתה לשמור לעצמה רק את רוזנות טירול. הקיסר לודוויג הרביעי ה"בווארי" מבית ויטלסבאך מסר את קרינתיה יחד עם מרקיזות קרניולה לדוכס אוסטריה, אלברכט השני לבית הבסבורג.