cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אמנדה וולר
מקור, הקמת יחידת המתאבדים
אמנדה בלייק נולדה וגדלה בשכונת קבריני-גרין מוכת הפשע בשיקגו יחד עם אחותה, מרי. בגיל 18 היא נישאה לג'וזף וולר בן ה-20, והם הולידו ביחד תא משפחתי רחב - בתחילה ג'וזף הבן, לאחר מכן דאמיטה, אחריה התאומים מרטין וג'סי ולבסוף בתם הקטנה קורטה. הם חיו בעוני קשה, נשענו על תוכניות חברתיות אך עדיין היו מאושרים יחדיו. ג'וזף הבן נרשם למכללה במגמת כדורסל ונהרג בשוד שהשתבש, ודאמיטה נאנסה ונרצחה בסמטה בדרכה הביתה מן הכנסייה המקומית. למרות שהמשטרה ידעה מיהו האחראי, הם לא הצליחו להשיג הרשעה ללא עדים. בעלה של וולר יצא להרוג את האנס, ושניהם ירו אחד בשני למוות. לאחר מותם, אמנדה נשבעה כי כנופיות הרחוב לא ייקחו עוד נפש ממשפחתה, עבדה קשה כדי לרשום את ילדיה הנותרים למכללה ולאחר מכן נרשמה למכללה בעצמה וזכתה בתואר דוקטור בתחום מדע המדינה. היא החליטה לפנות לפוליטיקה, ונעשתה למנהלת קמפיין הבחירות של חבר המפלגה הדמוקרטית מרווין קולינס, שניצח באמצעות מאמציה ולקח אותה איתו לוושינגטון די. סי. כעוזרתו. וולר גילתה על קיום סוכנות "כוח משימה אקס" בחיפוש בקבצים ישנים, ושמה לעצמה למטרה להקים מחדש את יחידת המתאבדים של הארגון תחת פיקודה.
וולר בנתה מחדש את כוח משימה אקס, ומנהיג הסוכנות לשעבר ריק פלאג מונה לעבוד תחתיה. בוויכוח על האג'נדה שלה, וולר אמרה לפלאג שהדבר היחיד שאכפת לה הוא יכולתו למלא פקודות. החברה השנייה שהיא מגייסת לסוכנות היא נייטשייד כסוכנת סמויה. היא שמה לעצמה למטרה את ברימסטון, אחד מחייליו של דארקסייד התוקף את כדור הארץ, והיא ממנת צוות מדענים לנתח את חולשותיו של היצור. וולר מרכיבה את הקבוצה הראשונה והמודרנית של יחידת המתאבדים, המונה את פלאג כמנהיג בשטח בנוסף לנבלים דדשוט, קפטן בומרנג, מכשפת, טיגריס הארד ובלוקבאסטר. לנבלים מוצעת חנינה על שירותם ביחידה, והם לובשים צמידי נפץ אשר יפוצצו אותם אם יסרבו לפקודה. צוותה מביס את ברימסטון בהר ראשמור, ובלוקבאסטר הוא ההרוג היחיד בקרב, בניגוד לציפיותיה של וולר. וולר ניסתה לשמור את כולם במעצר, אך פלאג שכנע אותה לקיים את הבטחתה ולשחרר אותם. כאשר קפטן בומרנג נלכד בידי גלוריוס גודפרי, חבר האליטה של דארקסייד המאיים לחשוף את קיומם של היחידה לעולם אלא אם יחלצו אותו, וולר מורה להם לטפל בנושא בכל דרך אפשרית והם מחלצים אותו. וולר מציגה את הצלחות היחידה בפני הנשיא רונלד רייגן, והוא מחליט לתת להמשיך לצוות לפעול באופן זמני.
פעילות יחידת המתאבדים
וולר מיקמה את היחידה במתקן הכליאה בל ריב השוכן בלואיזיאנה, תחת השגחתו של מנהל הכלא ג'ון אקונומוס. הפסיכיאטרים והפסיכולוגים סימון לגרייב ומארני הרס מטעם כוח משימה אקס הזהירו את וולר כי חברי היחידה אשר בחרה - הסגל הראשון שיצרה בנוסף לקארין גרייס, נייטשייד, פלסטיק, נמסיס ומיינדבוגלר - אינם יציבים רגשית, אך היא לא דאגה מכך ומשימתם הבאה, חיסול ארגון טרור בשם "ג'יהאד" באומת קוארק הבדיונית. היא הורתה לדוקטור מון ולקארין גרייס לשטוף את מוחה של פלסטיק הבוגדת, פלאג כעס וגרם לוולר להסכים כי זה היה מעשה רע. כאשר בל ריב הותקף בידי "הזועמות" מאפוקוליפס, וולר והיחידה נכשלים בניסיון למנוע מהן לחלץ את גלוריוס גודפרי מכלאו. כאשר הם נשלחים בידי הממשלה לחסל את פורע החוק הגזעני ויליאם הל, וולר מתעקשת שהם יכתימו את שמו הטוב במקום להורגו במטרה שלא ייהפך למרטיר של "הכוח הלבן". כמו כן, ליחידה מצטרפים אורכידאה שחורה וקרונוס. הנשיא רייגן שולח אותם אישית להביס את פיירסטורם, תחת פיקוחו של חבר כוח משימה אקס דרק טוליבר. במשימה זו הצטרפו ליחידה כמה מחברי גלריית הנבלים של פיירסטורם, והם קילר פרוסט, טפיל, סליפנוט ומולטיפלקס. למרות התנגדותה של וולר לשליחת היחידה למשימות פוליטיות, הם נשלחים להציל סופר הכלוא במוסקבה בליוויו של חבר היחידה החדש, הפינגווין. לגרייב חושש כי וולר מדכא את כעסה ממות משפחתה, ומנסה לשכנע אותה לתעל את זעמה לדברים יותר פרודוקטיביים. היא מתעמתת עם דרק טוליבר על שליחת היחידה למוסקבה, והיא מכה אותו בתגובה לאמרתו כי הצוות הוא מיותר ואומרת כי אי אפשר להשליך את חייהם כמו אשפה. פלאג חווה משבר אישי בעקבות המשימה, ווולר משחררת אותו משירותו כמפקד בשטח ומצרפת ליחידה את הפריבטיר.
במהלך אירועי "מילניום", בל ריב נתון תחת מתקפת גזע ציידי האדם, ובעוד היא שולחת את היחידה למשימת התאבדות במקדש ציידי האדם, היא מתחילה ביריבות עם גנרל וייד איילינג. המשימה נגמרת בחשיפת זהותם של הפריבטיר וקארין גרייס כסוכנים של ציידי האדם, ולמותה של גרייס במהלך המשימה. כאשר באטמן התגנב לתוך בל ריב כמאטצ'ס מאלון ואיים לחשוף את קיום היחידה לעולם, וולר איימה עליו כי אם יעשה כך, היא תשתמש בטביעות אצבעותיו מתאו שבו שכן כמאטצ'ס מאלון ותחשוף את זהותו הסודית לעולם. לאחר שצפתה במאבקו נגד באטמן והתרשמה מיכולותיו, וולר החזירה לפלאג את תפקידו כמנהיג בשטח, וצירפה ליחידה את "הדוכסית". אמנם, וולר שולחת את פלאג בליווי סגל חדש לגמרי של היחידה למשימה פוליטית בניקרגואה, שהיא חילוצו של הנץ מידיהם של הסובייטים. היא מצרפת ליחידה את הגיבורים ספידי ו-ויקסן, ושולחת אותם להתנקש בחיי ברון הסמים אקסבייר קוג'ו. נייטשייד מתווכחת עם וולר ואומרת כי התנקשות היא רצח, ווולר בתגובה טוענת כי היא צדק. לאחר ההתנקשות, ספידי טוען כי שום דבר לא השתנה, ונוצר רק ואקום כוח. לאחר שפלאג סירב למלא את פקודותיה של וולר וגרם ליחידה להצטרף אליו ולהציל את נמסיס מכלאו בברית המועצות, וולר הזועמת גורמת לנשיא רייגן לשלוח את קבוצת "ליגת הצדק בע"מ" נגדם. כאשר מממן הקבוצה מקסוול לורד מאיים לחשוף את קיומם לעולם, וולר מאיימת עליו באלימות. סנאטור ג'וזף קריי סחט את הנשיא רייגן ואת כוח משימה אקס בחשיפת קיום היחידה לעולם, כדי לעזור לו להיבחר מחדש לסנאט, והיא הוכרחה לעבוד תחת הנהלתו של טוליבר, שהתגלה כבעל בריתו של קריי. ברגע של חולשה, היא אומרת לטיגריס הארד כי כל הרעיון שלה נשכח מהתחלת פעילותם, וכי הוא היה אמור להיות מנהיג היחידה בשטח במקום פלאג, והיא מאמינה כי ההחלטה התבצעה בעקבות גזענות.
למרות עיכובים אלו, היחידה המשיכה לפעול כרגיל, בצירופם של קפטן קור ושייד האיש המשתנה. כאשר הג'יהאד חזר והחל לתקוף את מנהטן באולטימטום המופנה ליחידה להסגרתם, וולר מורה לפלאג לא להתערב במשימה, אך הוא הפר את פקודתה. לאחר התנקשויות בחייהם של טוליבר וסנאטור קריי בידי חברי היחידה, פגישה עם אורקל ולחימה ב"ברית החייזרים", סגל היחידה התרחב ולקבוצה צורפו הרוזן ורטיגו, דוקטור לייט, ראבאן, שרייק השנייה והצמד "פאנץ' וג'וולי". אף לאחר מותו של פלאג, הצוות נשאר נאמן לוולר, ולעיתים קרובות בחר לצדד בה במקום בממשלה שלמענה הוא פועל. בעקבות אירוע הקרוס-אובר "הוראת יאנוס", חבר הקבוצה נמסיס עזב וחבר קבוצת כוח יולי מייג'ור ויקטורי הצטרף. הדוכסית התגלתה כלאשינה, מנהיגת הפוריות הזועמות מאפוקוליפס, אשר לקתה באמנזיה ואת מקומה ביחידה תפסה פויזן אייבי. וולר וכמה מן חברי היחידה נחטפו לאפוקוליפס בידי לאשינה, שלמעשה זכרה את עברה כששהתה ביחידה כדוכסית ורצתה לחזור לביתה עם קורבנות עבור הזועמות והאליטה של דארקסייד. במהלך המשימה, וולר נלחמה אישית בגראני גודנס העצמתית, חברת האליטה של דארקסייד העומדת מאחורי פעולותיהן של הפוריות הזועמות. המשימה הסתיימה במותו לכאורה של דוקטור לייט, פציעתו האנושה של הרוזן ורטיגו ולמותה של פירנצה "פלו" קראולי, בת-דודתה של וולר וחברת כוח משימה אקס. לבסוף, וולר נכלאה לאחר שביצעה טבח בחברי קרטל פשע מאורגן מלוס אנג'לס בשם "LOA" באמצעות חברי היחידה דדשוט, פויזן אייבי וראבאן. בעקבות כליאתה, חברי היחידה שוחררו.
חנינה והמשך פעילות, שחמט
וולר זכתה לחנינה ושוחררה ממאסר לאחר שנה, והתבקשה בידי סרג'נט סטיל להרכיב מחדש את יחידת המתאבדים כקבוצת שכירי-חרב עצמאיים במטרה להתמודד עם משבר במדינת ולאטאטבה, מוצאו של הרוזן ורטיגו. לאחר ביצוע המשימה, וולר וחברי היחידה נשלחו למגוון משימות שונות, ולעיתים קרובות התערבו בסכסוכים פוליטיים - לדוגמה, כאשר היו מעורבים בפעילויותיהם של קבוצת החיות נגד נבל-העל קוברה בגבולות ישראל-מצרים, השמידו נתיב משלוח נשק לא-חוקי בין הממשל הסובייטי והיאקוזה ומנעו סכסוך פוליטי בין ארצות הברית, ישראל ומדינת קווארק הבדיונית. וולר והיחידה נלחמו בגרסה של יחידת המתאבדים המורכבת מחברים לשעבר ביחידה האמיתית, זמן קצר לאחר מכן, וולר שיתפה פעולה עם ברוס גורדון בהרכבת "לוחמי הצללים", קבוצה שמטרתה להביס את נבל-העל אקליפסו, אשר הורג את רוב חברי הצוות. וולר, אשר שרדה את המפגש, נתבקשה בידי נשיא ארצות הברית וגאי גרדנר לסייע בעימות נגד גזע חייזרים פולש.
כאשר לקס לות'ר נבחר לתפקיד נשיא ארצות הברית, הוא מינה את וולר למנהלת ארגון ה-DEO ולתפקיד המזכירה לענייני על-אנושיים. אמנם, כאשר לות'ר נחשף לעולם כנבל לאחר שניסה להרוג את סופרמן ובאטמן, הוא מודח מתפקידו ווולר נכנסת למעצר. היא זכתה לחנינה פעם נוספת והוצבה כמנהלת סוכנות הביון שחמט ("המלכה הלבנה") בידי מחליפו של לות'ר כנשיא ארצות הברית. כאשר אדם השחור ומשפחת מארוול השחורה החלו לבסס את עצמם בעמדה פוליטית באומת קנדאק, וולר שחררה את אטום סמאשר הכלוא, צירפה אותו לגרסה מחודשת של יחידת המתאבדים ושלחה אותם להתנקש בחייהם של משפחת מארוול השחורה. המשימה נסתיימה בכישלון ובמותו של חבר היחידה "המשכנע". היא סוחטת את גיבורת-העל אש לביצוע משימות התנקשות סודיות, ממשיכה להפעיל את יחידת המתאבדים במקביל לניהול שחמט ואף מפעילה מתקפה על בסיס שחמט לטובת האינטרסים האישיים לה. כמו כן, היא נעשית לאחראית על ניהול מבצע לשליחת נבלי-על לכוכב לכת חייזרי. לאחר ביצוע הפעולה וחשיפתה בידי שאר הסוכנים הבכירים בשחמט, וולר נאלצה להתפטר מתפקידה כמלכה הלבנה של הארגון בתמורה להסתרת המבצע מממשלת ארצות הברית. לאחר מכן, היא נראית כמנהלת וכיוצרת של קבוצה שמטרתה לנטרל את סופרמן, וכיוצרת של "הנער האמריקני", יצור דמוי דומסדיי בעל רסיסי קריפטונייט היוצאים מגופו. עם זאת, לאחר שגרמה להרס העיר סמולוויל, וולר נאלצת לממן את שיקום העיר בתמורה להסתרת פעילויותיה בעוד הקבוצה שיצרה עורקת.
המשרד לחקירת תאונות ימיות (צרפת)
המשרד לחקירת תאונות ימיות (בצרפתית: Bureau d'enquêtes sur les événements de mer  או BEAmer) הוא סוכנות ממשלתית צרפתית המופקדת על ניהול חקירות טכניות בעת אירועים ימיים או תאונות בין אוניות ועל קביעת סטנדרטים, עריכת מחקרים והפצת מידע בתחום פעולתה, במטרה להגביר את הבטיחות הימית. הסוכנות איננה עוסקת בקביעת אחריות פלילית לאירועים ימיים.
המשרד הוקם ב-1997 ומהווה זרוע של משרד האקולוגיה, הפיתוח בר הקיימא, התחבורה והשיכון הצרפתי.
סמכות המשרד משתרעת על אירועים שבהם היו מעורבים כלי שיט אזרחיים הרשומים בצרפת וכן על אירועים ללא מעורבות של כלי שיט צרפתיים, שהתרחשו במים הטריטוריאליים של צרפת. בנוסף מוסמך המשרד לחקור אירועים שאינם בגדר המנויים לעיל, אך גרמו לפגיעה גופנית באזרח צרפתי, או היה בהם כדי לגרום פגיעה חמורה בתשתית או בסביבה שלצרפת יש סמכות שיפוט עליהם.
המשרד פועלת באמצעות צוות קבוע של חוקרים השוכן במטה הראשי בפריז, באמצעות נציגים אזוריים ובסיוע יועצים חיצוניים ששירותיהם נשכרים לפי הצורך. למשרד יש גם מועצה מדעית מייעצת לענייני בטיחות.
מאז הקמתה טיפלה הסוכנות ב-3,000 אירועים מדי שנה בממוצע. ביחס לכ-200 אירועים בשנה בממוצע נפתחת חקירה טכנית מלאה, והמשרד מפרסם דו"ח רשמי בנוגע לכ-40 מהם. מרביתם הם אירועים המערבים ספינות דיג והיתר נוגעים לספינות סוחר וכלי שיט לנופש ופנאי.
מתלה המעי
מִתְלֵה הַמְּעִי (TA: mesenterium), בעבר נקרא מֶצַע הַמְּעִי, הוא קרום צפק כפול התומך במרכיבי המעי הדק (למעט התריסריון). מתלה המעי מחבר בין המעי הריק והמעי העקום לדופן האחורית של חלל הבטן. בין שתי השכבות המרכיבות את המתלה עוברים כלי דם, לימפה, ועצבים. מתלה המעי מאפשר לחלקי המעי הדק לנוע בחופשיות יחסית בחלל הבטן.
ב-2016 טענו חוקרים אירים כי מתלה המעי הוא איבר בפני עצמו.
המונח הלועזי למתלה המעי, "מזנטריום" (mesenterium), משמש גם לתיאור כל שכבת צפק כפולה המחברת בין הדופן האחורית של הבטן לאיברים שונים בחלל הבטן.
שלונסקי
הערות שוליים
}}
יש בי אהבה (אלבום)
"יש בי אהבה" הוא אלבום האולפן ה-29 של הזמר הישראלי אריק איינשטיין, בשיתוף המוזיקאי שם טוב לוי, שיצא בשנת 1995.
הפקה
זהו שיתוף הפעולה המלא הרביעי של איינשטיין ולוי, לאחר ששיתפו פעולה באלבומים החל מראשית שנות ה-70.
מרבית שירי האלבום הולחנו ועובדו על ידי לוי. יוצאי דופן הם השירים "יש בי אהבה", שכתב והלחין ארקדי דוכין, "בגללך", שכתב מיכה שטרית והלחין דוכין, "לבכות לך", שכתב והלחין אביב גפן (ואף הוקלט על ידיו מאוחר יותר) ו"כאן לבד הלילה", שכתב והלחין יצחק קלפטר. איינשטיין עצמו כתב ארבעה שירים מהאלבום, וכמו כן נעשה שימוש בטקסטים מאת המשוררים יונתן רטוש ואברהם חלפי. האלבום עצמו נפתח ב"סע לאט ב'" שהוא מעין שיר המשך לשיר הנושא מהאלבום "סע לאט", שהוקלט למעלה מ-20 שנה קודם לכן.
הצילום על גבי עטיפת האלבום מאת אלונה איינשטיין, אשתו הראשונה של איינשטיין, מציג את פניה של אשתו השנייה, סימה אליהו, בעת צילומי מערכון "אליפות הכדורגל" לתוכנית הטלוויזיה "לול", מראשית שנות ה-70.
האלבום היה הצלחה מסחרית גדולה ומכר יותר מ-100 אלף עותקים.
פלשגג'
פלשגג' (בהונגרית: Felsőgagy) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בפלשגג' התגוררו יהודים בודדים ובמקום עדיין קיים בית קברות יהודי.
אליפות בריטניה של NXT
אליפות בריטניה של NXT (נקראת גם אליפות הממלכה המאוחדת) (באנגלית: NXT United Kingdom Championship) הייתה תואר אליפות, שנוצר על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ושייך למותג הפיתוח שלו, NXT UK, ששימש כמותג האחות של NXT בממלכה המאוחדת. האליפות נחשפה ב-15 בדצמבר 2016 והאלוף הראשון, טיילר בייט, הוכתר בטורניר אליפות בריטניה, שהיה טורניר של 16 מתאבקים, שהתקיים בבלקפול, אנגליה בתאריכים 14 ו-15 בינואר 2017. אותו טיילר בייט היה גם האלוף האחרון. אליפות זו אוחדה עם אליפות ה-NXT ב-4 בספטמבר 2022 באירוע Worlds Collide.
האליפות יועדה להיות האליפות הראשית של הארגונים הסובבים את אזור בריטניה, כשהקרבות על האליפות שודרו בערוץ ה-WWE Network.
היסטוריה
במסיבת עיתונאים שנערכה ב-O2 ארנה ב-15 בדצמבר 2016, טריפל H חשף שיתקיים טורניר של 16 מתאבקים אשר יקבע מי יהיה אלוף הממלכה המאוחדת החדש. הטורניר התקיים לאורך יומיים, ב-14 וב-15 בינואר 2017 ושודר בערוץ של ה-WWE Network. האליפות מיועדת להיות האליפות הראשית של הערוץ שתשודר בממלכה המאוחדת. טיילר בייט זכה בטורניר והוכתר לאלוף בריטניה הראשון.
עיצוב האליפות
לאחר שמספר אליפויות של הארגון נחשפו בשנת 2016, בסיס האליפות דומה לאליפות ה-WWE, חוץ מכמה דברים קטנים. במקום לוגו שמתפרס על כל אמצע האליפות, הלוגו הוקטן כך שלצדדיו יהיו סמל הממלכה המאוחדת, עם ל'ואלין הגדול וחד קרן סקוטי ומלמעלה ניצבים תכשיטי הכתר. הרצועה היא בצבע שחור ומכילה כיתוב "אליפות בריטניה של ה-WWE" בראש הרצועה.
בית הכנסת יגל יעקב
בית הכנסת יגל יעקב הוא בית הכנסת של קהילת יוצאי מונסטיר השוכן בירושלים.
היסטוריה
הרב יעקב בן יוסף ישראל בעל "היגל יעקב" כיהן מ-1854 כמורה צדק ורבה הראשי של מונסטיר. ב-1888 הקימו לכבודו יוצאי מונסטיר ברחוב הקראים אשר בעיר העתיקה בירושלים סמוך לבית הכנסת החורבה, את בית הכנסת "יגל יעקב". מאוחר יותר, בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 הועבר בית הכנסת לשכונת מקור ברוך. בבית הכנסת שתי קומות כאשר השנייה שימשה לעזרת נשים. כמנהג יהודי מונסטיר נהגו מתפללי בית הכנסת לומר קדיש נוסף בתוך התפילה לציון גירוש ספרד.
לאחר חורבן הקהילה בשואה התקיים בבית הכנסת טקס זיכרון שנתי בכט באדר לזכר בני הקהילה שנספו בשואה ובמהלך הלחימה בשורות הפרטיזנים של טיטו. המתפללים התפללו תפילת ערבית וקראו את פרק חזון העצמות היבשות, ל"ז מספר יחזקאל. לטקס חוברו במיוחד מילות קינה ולאחר קריאת הקינה הודלקו נרות במנורת ששת קנים שהוצבה במקום, לזכר ששת מיליוני הנספים בשואה.
לאורך השנים הלכו והתמעט מספר המתפללים והמבקרים בבית הכנסת. המבנה מוחזק על ידי עמותת מוסדות "ישועת ציון".
המשרד לחקירת תאונות תחבורה יבשתית (צרפת)
המשרד לחקירת תאונות תחבורה יבשתיות (בצרפתית: Bureau d'Enquêtes sur les Accidents de Transport Terrestre, BEA-TT) הוא ארגון חקירות ממשלתי בצרפת הכפוף לממשלת צרפת ועוסק בחקירת תאונות יבשתיות ותאונות בדרכי מים (כגון תעלות).
לויד בייקון
לויד פרנסיס בייקון (באנגלית: Lloyd Bacon; 4 בדצמבר 1889 - 15 בנובמבר 1955), שחקן קולנוע, תיאטרון ומופעי וודוויל ובמאי קולנוע אמריקני.
ביוגרפיה
בייקון החל את צעדיו הראשונים בתעשיית הראינוע, בשנת 1914. במהלך שלוש השנים שלאחר מכן הופיע בתפקידים משניים בסרטים קצרים שהיו בעיקר קומדיות, אשר מתוכם 12 סרטים קצרים בהשתתפות צ'ארלי צ'פלין ובניהם ב"הקבצן" (1915) ו"רחובות נוחים" (1917). ב-1922 החל גם לביים. בארבע השנים הראשונות כבמאי הוא ביים סרטי קומדיה קצרים. בייקון קנה לו שם של במאי מסחרי, אחד שיודע לקלוע לטעם הקהל, על חשבון אמירה אומנותית ואישית שלו עצמו. הוא ביים מעל 100 סרטים באורך מלא, שחלקם הגדול הוא קומדיות עתירי כוכבים. בין סרטיו המפורסמים נמנים "רחוב 42" (1933), שהיה מגדולי הסרטים המוזיקליים של אולפני "האחים וורנר", בו כיכבה ג'ינג'ר רוג'רס, שהופיעה בעוד מספר סרטים בבימויו.
Behind Hazel Eyes
Behind Hazel Eyes הוא אלבום הווידאו השני של הזמרת קלי קלרקסון אשר יצא ב-29 במרץ 2005 על ידי 19 רקורדינגס. האלבום כולל סרט דוקומנטרי על חייה של קלרקסון והקריירה שלה. במהלך הסרט קלרקסון נותנת הצצה אל בית ילדותה שבטקסס ושל בית הספר האלמנטרי בו גם למד הזמר פרינס. בנוסף גם המורה שגילתה את כישרון השירה של קלרקסון מופיעה בסרט וקטעים מתוך האודישן שלה ל"אמריקן איידול". בנוסף ישנם גם קטעי מאחורי הקלעים של הסרט "יומני הנסיכה 2" שבו כיכבה קלרקסון, קטעי מאחורי הקלעים של הקלטות אלבומה השני ושל הצילומים לקליפ של השיר "Breakaway" והופעה חיה שלה עם השיר "Beautiful Disaster" מאלבום הבכורה שלה.
לויד בייקון
ביוגרפיה
בנוסף ביים את "Footlight Parade" משנת 1933 בו כיכב ג'יימס קאגני, "Marked Woman" משנת 1937 בו הופיעו בטי דייוויס והמפרי בוגרט, שכיכב גם בסרטיו "סן קוונטין", "אחד מול המאפייה", "אוקלהומה סיטי" ו"אקשן באוקיינוס הצפוני", "קאובוי מברוקלין" (1938), בכיכובו של רונלד רייגן, "משפחת סאליבנס" (1944) הנחשב לטוב בסרטיו (על פי IMDb), בו כיכבו אן בקסטר ותומאס מיטצ'ל, "זה קורה כל קיץ" (1949), בו הופיע ריי מילאנד, ורבים אחרים. סרטו משנת 1928, "The Singing Fool", בו כיכב אל ג'ולסון היה לאחד הסרטים המצליחים ביותר של אולפני "האחים וורנר" בכל הזמנים.
אחיו הוא השחקן ארווין בייקון, שכיכב בלמעלה מ-500 סרטים באורך מלא, סרטים קצרים, וסדרות טלוויזיה.
Behind Hazel Eyes
רשימת רצועות
להלן רשימת הרצועות:
זאב ספראי
זאב ספראי (נולד ב-1948) הוא מרצה וחוקר של ארץ ישראל בתקופת בית שני, פרופסור אמריטוס במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. מפעל חייו הוא כתיבת פירוש למשנה, "משנת ארץ ישראל" אותו התחיל ביחד עם אביו פרופ' שמואל ספראי ואחותו פרופ' חנה ספראי.
תולדות חייו
נולד בירושלים ולמד בישיבת נתיב מאיר, שימש כקומונר בבני עקיבא, שירת בצה"ל, והיה בגרעין שייסד את קיבוץ מעלה גלבוע. את תואר הדוקטור קיבל באוניברסיטה העברית בירושלים בנושא "גאוגרפיה היסטורית של ארץ שומרון" בהנחייתם של פרופ' מנחם שטרן ופרופ' זכריה קלאי.
עם נישואיו בשנת 1974 לדינה מקבוצת יבנה, עבר לגור בקיבוץ, ומאז הוא חבר קבוצת יבנה.
תפקידים
החל משנת 1977, מילא שלל תפקידים באוניברסיטת בר-אילן, כולל ראש המחלקה ללימודי ארץ ישראל, סגן הרקטור של האוניברסיטה ומנחה סטודנטים לתארים מתקדמים. היה במזכירות נאמני תורה ועבודה, במרכז המפד"ל, ובוועדת הרישיונות של המועצה הארכאולוגית. שימש יו"ר הוועדה להכשרת מורי דרך במשרד התיירות. כיום הוא חבר בוועדת השמות הממשלתית, וחבר בוועד המנהל של מכללת אשקלון, המכללה האקדמית אחוה, מכללת גבעת וושינגטון ומרכז יעקב הרצוג. ממלא תפקידים שונים בקיבוצו, קבוצת יבנה, ושימש במשך שלוש שנים כמזכיר הקבוצה.
מחקריו
מחקריו של ספראי עוסקים בהיבטים שונים של תקופת המשנה והתלמוד, ובעיקר בתחומים בהם נדרש שילוב של מקורות וגישות שונות, כגון מקורות חז"ל וממצא ארכאולוגי, או מקורות חז"ל וגישה סוציו-היסטורית.. כחוקר גאוגרפיה היסטורית של ארץ ישראל, הוא עוסק, בנוסף לזיהוי מקומות, גם בחקר תפרוסת יישובית של התקופה ובחלוקה המנהלית של הארץ. כתב ספר וסדרת מאמרים בנושא הכלכלה בארץ ישראל הקדומה ובמזרח התיכון כולו, ופיתח מתודולוגיות חדשות לחקר כמותי של הכלכלה הקדומה על פי נומיסמטיקה כמותית, על-פי בוחן של מספר דרכים קדומות ובאמצעות ניתוח מדדים כמותיים של חפירות ההצלה.
משנת ארץ ישראל
את כתיבת הפירוש החל ספראי בלימוד המשנה כולה יחד עם אביו, שמואל ספראי, שהיה היסטוריון של תקופת המשנה והתלמוד, ואחותו, חנה ספראי, שהייתה חוקרת תלמוד. הפירוש מתבסס על פירות הלימוד המשותף, אך שניהם, אביו ואחותו, נפטרו בתחילת תהליך הכתיבה, כך שאת רוב הסדרה כתב זאב ספראי לבדו. הפירוש החל לצאת לאור בשנת תשס"ח (2008), ולפי דיווחיו של ספראי כולו כבר כתוב. בסופו של דבר עתידה הסדרה לכלול כמה עשרות כרכים. חלק מהכרכים פורסמו במהדורה מקוונת בלבד (באתר כותר), ולא ברור האם כל הסדרה תראה אור בדפוס. רוב הכרכים עד כה יצאו לאור בהוצאת מכללת ליפשיץ, ומיעוטם בהוצאות אחרות (אוניברסיטת בר-אילן, מכללת הרצוג, הקיבוץ המאוחד). הכרכים שפורסמו במהדורה המקוונת יצאו בהוצאה עצמית (הוצאת משנת ארץ ישראל). נכון לתחילת 2022 ראו אור כל מסכתות המשנה, ב־66 כרכים, מתוכם 28 כרכים הודפסו ו־38 ראו אור במהדורות מקוונות בלבד, באתר כותר (פירוט מלא של המסכתות נמצא בערך משנת ארץ ישראל).
כל מסכת פותחת במבוא, הכולל דיון במקורות מהמקרא ומספרות בית שני לתחום העיסוק של המסכת, ולאחר מכן מבט רחב על הנושא הנדון. בגוף הפירוש נידונה כל משנה לעצמה. תחילה מובאת המשנה בשתי נוסחאות זו לצד זו: נוסח כתב יד קאופמן מול נוסח הדפוס הראשון (נפולי רנ"ב); ולאחר מכן מובא הפירוש.
הפירוש פורץ דרך הן בהיקפו, והן בשילוב בין פרשנות מסורתית וחידושי המחקר בתחומים השונים. שילוב זה מאתגר מצד אחד את הלומד המסורתי שאינו מורגל בלימוד המחקרי, ומצד שני הוא מתמודד בעקיפין גם עם ענפים מסוימים בחקר המשנה, כגון הגישה של "ביקורת המשנה" המיוצגת על ידי יעקב נויזנר, והגישה של האסכולה הירושלמית בחקר התורה שבעל פה, הרואה כמטרת המחקר להציע נוסח מדעי ולעמוד על התפתחותו. פירוש משנת ארץ ישראל מציין חילופי נוסח משמעותיים, אך עיקר ייעודו הוא להביא את הידע המצטבר במחקר אל הטקסט עצמו.
ספריו
ספרים שערך:
בנוסף פרסם מאמרים רבים בביטאונים שונים בעברית, אנגלית, גרמנית וצרפתית.
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
קארל בודה
קארל פרדיננד ריינהרד בודה (בגרמנית: Karl Ferdinand Reinhard Budde; 13 באפריל 1850 – 29 בינואר 1935) היה תאולוג גרמני, יליד ברגיש גלאדבאך, וסמכות ידועה במקרא.
ביוגרפיה
הוא למד תאולוגיה, פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטאות בון וברלין, והשלים את ההביליטציה שלו ללימודי הברית הישנה בבון בשנת 1873. היה מפקח של Evangelisches Theologisches Stift בבון בין השנים 1878 – 1885, ובינתיים היה פרופסור חבר לתאולוגיה של הברית הישנה באוניברסיטת בון (1879). בשנת 1889 הוא קיבל פרופסור מן המניין בשטרסבורג, ובשנים 1900 – 1921 כיהן כנשיא התאולוגיה של הברית הישנה באוניברסיטת מרבורג. הוא קיבל דוקטור לתאולוגיה מסנט אנדרוס ב-1911.
בשנת 1894 הוא סיים לתרגם לגרמנית עבודות נבחרות של אברהם קונן ופרסם אותם.
בודה היה חבר כבוד בחברה לחקר הברית הישנה.
ממלכת סרם
ממלכת סְרֶם (בסרבית: Сремска земља - ארץ סרם Сремске Земље - ארצות סרם או Сремска краљавинa - ממלכת סרם) שנודעה גם כממלכתו של סטפאן דרגוטין (בסרבית: Земља краља Стефана) הייתה ממלכה סרבית בצפון-מערב חבל הבלקן שהייתה קיימת בימי הביניים, בשנים 1325-1282. היא הוקמה בעקבות ויתור המלך סטפאן דרגוטין של סרביה (ראשקה) על כתרו לטובת אחיו סטפאן אורוש השני מילוטין. אחרי התפטרותו העניק מילוטין לדרגוטין את השטחים בגבול הצפוני של סרביה שהיוו את ממלכת סרם. תחילה הייתה מדינה סרבית זו בת חסותו של מלך הונגריה, אולם מאוחר יותר הפכה לממלכה עצמאית, בעקבות החלשות השלטון המרכזי בהונגריה. היא השתלטה על שטחים שהיו קודם בשליטת הונגריה מדרום לדנובה ולסאווה ובברית עם המלך מילוטין כבשה ב-1291 את האדמות שהיו בידי האצילים הבולגרים דרמן וקודלין. המדינה הונהגה על ידי סטפאן דרגוטין (1316-1282) ואחר כך על ידי בנו סטפאן ולדיסלב השני (1325-1316). ממלכת סרם התמקדה בעיקר בחבל סרם התחתי, הידוע גם כמאצ'ווה. בירתה הראשונה הייתה דברץ, יישוב הנמצא בין בלגרד לשאבאץ. אחר כך הועברה הבירה וחצר המלך לבלגרד. בסוף חולקה הממלכה בין סרביה להונגריה.
שטח הממלכה
בימי הביניים, סרם או סירמיה היה האזור שמסביב לנהר סאווה. החלק מצפון לסאווה נודע כסרם העילי (גורני סרם) או בקיצור "סרם" של ימינו, בעוד שהאזור שמדרום לנהר נודע כסרם התחתי (דוני סרם) או מאצ'ווה. ממלכת סרם התמקדה במאצ'ווה, אך כללה גם את בלגרד, חלק משומאדיה עם רודניק, ואת האזורים או ז'ופות פודריניה, אוסורה, סולי, ברניצ'בו וקוצ'בו. לדעת היסטוריונים סרבים רבים (דייאן מיקאביצה, סטנויה סטנויביץ', אלכסה איביץ', מילויקו ברוסין ואחרים), כללה הממלכה גם את סרם העילי, כלומר הסרם של ימינו.
היסטוריה
סטפאן דרגוטין היה תחילה מלך סרביה (ראשקה) בשנים 1292-1276. בשנת 1282 הוא שבר את רגלו בעת ציד וחלה. מדיניות השלום שלו שהתבססה על קרבה להונגריה ולאימפריה הביזנטית (איתם נקשר דרך קשרי נישואים) גרמה להתמרמרות בקרב האצולה הסרבית הלוחמנית ששאפה להרחיב את הממלכה. היא ניצלה את נסיבות פציעתו כדי לכנס בשנת 1282 וועידה בדז'בו שהחליטה להדיחו ולהעביר את כתר המלכות לאחיו הצעיר סטפאן מילוטין. לדרגוטין איפשרו לשמור על כמה חלקים צפוניים של הממלכה - רודניק וחלקים של ז'ופת פודריניה. סוכם גם כן שבנו, ולדיסלב השני יהיה יורשו של מילוטין אחרי שאביו ומילוטין ילכו לעולמם. היות שדרגוטין היה נשוי לנסיכה הונגריה (קתרינה מהונגריה, בתו של המלך אישטוואן החמישי) גם וולדיסלב בנו התחתן עם קרובת משפחה של מלך הונגריה, אולאסלו הרביעי. בשנת 1284 העניקה הונגריה לדרגוטין את הזכות לנהל את בלגרד, את הבאנויות שו (סולי) ואוזורה (אוסורה) שבבוסניה ואת מאצ'ו, בסרבית מאצ'ווה. .דרגוטין שלט בשטחים אלה כוואסאל של הונגריה, עד להתמוטטות השלטון המרכזי בממלכה השכנה. קודם בירת ממלכתו הייתה דברץ, בין בלגרד לשאבאץ, אולם מאוחר יותר העביר אותה לבלגרד. דרגוטין היה השליט הסרבי הראשון שבירתו הייתה בבלגרד.
בערך בשנת 1291, בסיוע שקיבל מאחיו מילוטין, הרחיב דרגוטין את תחום ממלכתו על ידי סיפוחם של חבל ברניצ'בו ושל קוצ'בו, שאדוניהם הבולגרים דרמן וקודלין התשחררו זה עתה מחסות הונגריה. אזורים אלה הפכו לראשונה לחלק מממלכה סרבית. סיפוח זה הצית את הסכסוך הצבאי שעימת את מלך סרביה מילוטין עם הדספוט הבולגרי מווידין, שישמן.
בשנת, אחרי הסכם בין סרביה לביזנטים ואחרי שהסתבר שמילוטין לא התכוון להוריש את כס המלכות לוולדיסלב כפי שנקבע בהסכם דז'בו, בשנת 1299 פרץ עימות בין דרגוטין לאחיו מילוטין. סכסוך זה התמשך לסירוגין, תוך שביתות נשק מדי פעם, עד להליכתו של דרגוטין למנזר ב-1314. הארכיבישוף דנילו השני ניסה לפייס בין שני האחים. לקראת סוף חייו, דרגוטין, שהיה אדם אדוק מאוד הלך למנזר והתנזר תחת השם תאוקטיסט. הוא מת בשנת 1316. קברו אותו במנזר ג'ורג'בי סטופובי על יד נובי פאזאר.
אחרי שנוצח שוב על ידי תומכי מלך סרביה החדש, סטפאן דצ'אנסקי, יורש של מילוטין, נמלט ולדיסלב להונגריה בשנת 1324. הבאן של בוסניה, סטפאן השני סיפח מחדש את סולי ואת אוסורה לבוסניה. בלגרד (בהונגרית:נאנדורפהרוואר) וצפונה של באנות מצ'ווה מצפון לנהר סאווה נשארו בתחום ממלכת הונגריה. ברניצ'בו ודרומה של מצ'ווה נשארו סרביות. במאה הבאה מצ'ווה היוותה אזור במחלוקת בין ממלכת הונגריה ולממלכת סרביה.
פוזנר
פּוֹזנֶר הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי ממקור גרמני, שראשוני נושאיו כונו בשם זה משום שמקורם בפוזנא (פוזנן) שבפולין.
העיר העתיקה של באקו
העיר העתיקה של באקו (באזרית: İçeri şəhər - "העיר הפנימית") היא אתר מבוצר ומוקף חומה השוכן במרכז העיר באקו, בירת הרפובליקה של אזרבייג'ן והעיר הגדולה בה. בדצמבר 2000 נבחרה העיר העתיקה, יחד עם ארמון שירוואנשה ומגדל העלמה שבתחומה, להיות האתר הראשון באזרבייג'ן שהוכרז כאתר מורשת עולמית. ב-2003 הכריזה אונסק"ו על העיר העתיקה כעל אתר בסיכון, עקב נזקי רעידת האדמה מנובמבר 2000, ורמת השימור הירודה של האתרים, אך השיפור במצב האתר הביא לביטולה של ההכרזה בשנת 2009.
העיר העתיקה
צורתה של העיר העתיקה בבאקו היא כשל אליפסה באורך של כ-600 מטר וברוחב של כ-400 מטר. היא שימשה גם כמצודה, ורובה של החומה כמו גם מגדלי התצפית חוזקו לאחר הכיבוש הרוסי ב-1806 ושרדו. הרחובות בעיר העתיקה צרים ומרוצפים באבנים ויש בה עשרות מסגדים. בין המבנים העתיקים בעיר בולטים במיוחד ארמון שירוואנשה בצידה המערבי ומגדל העלמה בצידה המזרחי אשר זכו לציון מיוחד בהכרזת אונסק"ו. העיר העתיקה מוקפת ברצועת גנים שמפרידים בינה לבין חופי הים הכספי במזרח (פארק פרימורסקי), ומספר מבני ציבור כמו העירייה, בניין התזמורת הפילהרמונית וארמון איסמאיליה ניצבים במרכזם ממערב לחומה.
מגדל העלמה
המגדל עגול ונישא לגובה של 29.5 מטרים. קוטרו 17 מטרים והוא עשוי מאבן גיר מקומית. קטע החומה הקצר הבולט ממנו הוא בגובה של ארבעה מטרים מעל הקרקע ואורכו חמישה מטרים (בכחול בתרשים). בתוך המגדל שמונה קומות המקורות בקשתות
מועד הקמתו של המגדל אינו ידוע בבירור, וסגנונו אינו פרסי או טורקי. היסודות הם ככל הנראה מהמאה ה-5 או המאה ה-6, וחלקו העיקרי של המבנה הוקם במאה ה-12. קיימות מספר סברות באשר למקור שמו - עלמה שקפצה ממנו אל מותה, העובדה שמעולם לא נכבש בכוח, על שמם של הטורקים האוע'וזים, או ששמו של המגדל ששימש לתצפית השתבש מהמילה הטורקית לעיניים. מגג המגדל המשמש כמוזיאון נשקף נוף מקיף של העיר ושל הים הכספי. קומת הקרקע נגישה באמצעות סולם בלבד, ובה שכנה בעבר באר בעומק של 21 מטר שסיפקה למבנה את צריכת המים שלו.
צומת סביון
צומת סביון הוא צומת המחבר את כביש 461 עם כביש 4622 ומשמש ככניסה לשכונות הצפוניות של אור יהודה והשכונות המערביות של קריית אונו. הצומת מתפרש על שטחן המוניציפלי של אור יהודה וקריית אונו, אך קרוי על שם המועצה המקומית סביון הסמוכה לצומת.
כביש 4622 היוצא מהצומת לכיוון צפון, הוא כביש המקשר את אור יהודה ויהוד-מונוסון לצפון בקעת אונו (קריית אונו, סביון וגני תקווה, כפר מעש, תל השומר, רמת אפעל וכפר אז"ר)
בצומת סביון יש תחנת דלק וקניון קטן שבו מספר חנויות, תחנת כיבוי אש ומפעל לייצור אמצעי אבטחה.
לאו נוצ'י
ביוגרפיה
נוצ'י הופיע לראשונה על הבמה בעיר ספולטו, בתפקיד פיגארו באופרה "הספר מסביליה" של רוסיני, בשנת 1967. לאחר מכן הצטרף אל בית האופרה לה סקאלה במילאנו, והופיע שם לראשונה בתפקיד ראשי בשנת 1975, שוב בתפקיד פיגארו. מאז התפתח המוניטין הבינלאומי שלו במהרה, כאשר הופיע לראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון בשנת 1978, (בתפקיד מילר ב"לואיזה מילר" של ורדי), ובשנת 1980 הופיע לראשונה במטרופוליטן אופרה בניו יורק כרנאטו ב"נשף המסכות". בתפקיד זה גם הופיע לראשונה בפריז באופרה גרנייה בשנת 1981, ובפסטיבל זלצבורג תחת שרביטו של המנצח הרברט פון קאראיין. במהלך הקריירה שלו הופיע נוצ'י בהפקות חשובות בעולם האופרה, בין היתר עם הזמרים לוצ'אנו פבארוטי, ג'ואן סאת'רלנד, פלאסידו דומינגו ועוד.
ג'ורג' מארי לוויק
ג'ורג' מארי לוויק (באנגלית: George Murray Levick; ) היה חוקר אנטארקטיקה בריטי ומייסד החברה הבריטית להדרכת משלחות מחקר (BSES).
לאו נוצ'י
ביוגרפיה
הרפרטואר של נוצ'י מקיף את הרפרטואר האיטלקי, מהבל קאנטו ועד הוריזמו, אך קולו העמוק, הטכניקה הבטוחה ויכולותיו הדרמטיות מוצגים בצורה הטובה ביותר באופרות של ורדי, בפרט כמקבת', ריגולטו, לונה, ז'רמון, רודריגו, אמונסארו, יאגו ופלסטף. את תפקיד ריגולטו שר נוצ'י מעל ל-400 פעמים.
בשנת 2016 הוא שר בלה סקאלה את ריגולטו לצד נדין סיירה.
ג'ורג' מארי לוויק
משלחת טרה נובה
זמן קצר לאחר גיוסו, קיבל היתר להיעדר מתפקידו כדי להצטרף אל רוברט פלקון סקוט במשלחת טרה נובה. כחבר בקבוצה הצפונית, עשה לוויק את חודשי הקיץ הדרומי של 1911 ו-1912 בכף אדייר בתוככי מושבת הדגירה של פינגווין אדלי. נכון ליוני 2012, זהו המחקר היחיד שבוצע אי פעם של כף אדייר (המושבה הגדולה בעולם של פינגווין אדלי), ולוויק הוא היחיד ששהה שם במשך מחזור דגירה שלם. תצפיותיו על מנהגי החיזור, ההזדווגות וגידול האפרוחים של העופות הללו מתועדות בספרו "פינגווינים של אנטארקטיקה". תיאוריו את הרגליהם המיניים של הפינגווינים, שכללו כפייה מינית, מין בין זכרים ומין עם נקבות מתות, נחשבו לחורגים מדי ממוסכמות המהוגנות לפרסום בשעתם; הם התגלו מחדש ויצאו לאור בכתב העת "רשומות הקוטב" בשנת 2012. התגלית מבהירה באורח משמעותי התנהגות של זן, המצביעה על שינויי אקלים.
הצטברות קרח מנעה מלוויק ושאר חמשת חברי הקבוצה (ויקטור קמבל, ריימונד פריסטלי, ג'ורג' אבוט, הארי דיקאסון ופרנק בראונינג) את העלייה על סיפון ה"טרה נובה" בפברואר 1912, והם נאלצו לחרוף על "אִינְאֶקְסְפְּרֶסיבְּל איילנד" ("האי שלא יתואר") במערת קרח צפופה. אפסלי צ'רי-גארארד תיאר את הקשיים שחוותה הקבוצה בחורף של 1912:
לאו נוצ'י
ביוגרפיה
נוצ'י נהנה מקריירה ארוכה, והוא עדיין שר ומופיע. הוא נשוי לסופרן אדריאנה אנלי, ולזוג יש בת.
ג'ורג' מארי לוויק
שארית חייו
במותו, כתב עליו סרן ד. גלין אוון, יו"ר החברה הבריטית להדרכת משלחות מחקר:
גרטה טונברי
גְּרֵטָה טינטין אלאונורה ארנמן טוּנְבַּרִי (בשוודית: Greta Tintin Eleonora Ernman Thunberg; נהגה:; נולדה ב-3 בינואר 2003; שמה נכתב בכלי התקשורת בעברית פעמים רבות כגרטה תונברג או טונברג) היא אקטיביסטית שוודית הפועלת למען עצירת ההתחממות העולמית ושינויי האקלים. בעקבות פעולותיה למען הסביבה הוענקו לה פרסים והוקרות רבים, ביניהם פרס כבוד של החברה הגאוגרפית המלכותית של סקוטלנד ואשת השנה של המגזין "טיים" לשנת 2019, והיא נכללה ברשימת מאה הנשים המשפיעות במגזין "פורבס". טונברי היא אוטיסטית בתפקוד גבוה.
ביוגרפיה
גרטה טונברי נולדה ב-3 בינואר 2003 בסטוקהולם, למאלנה ארנמן, זמרת אופרה שוודית, נציגת שוודיה באירוויזיון 2009, ולסוונטה טונברי, שחקן. סבה היה השחקן והבמאי אולוף טונברי.
היא מספרת ששמעה לראשונה על ההתחממות הגלובלית בשנת 2011, כשהייתה בת שמונה, ולא הצליחה להבין מדוע נעשה כל כך מעט בנושא. בעקבות זאת פיתחה תסמינים של דיכאון, הפסיקה לדבר ולאכול, ואיבדה כעשרה קילוגרמים ממשקלה בחודשיים. לבסוף אובחנה עם תסמונת אספרגר, הפרעה טורדנית כפייתית ואילמות סלקטיבית. באחד מנאומיה הראשונים, בדרישה לנקוט צעדים נגד שינויי האקלים, תיארה טונברי שהיא "מדברת רק כאשר נדרש", ובכך הדגישה את חשיבותו של המאבק בהתחממות העולמית.
טונברי ידועה בזכות גילה הצעיר ודיבורה הישיר והענייני, כשהיא מבקרת בפומבי מנהיגים בכל רחבי העולם על כישלונם בנקיטת צעדים משמעותיים בעקבות משבר האקלים. עלייתה המיידית לבמת העולם הפכה היא אותה למנהיגה חברתית, אך גם למטרה מצידם של מבקרים. את השפעתה על הבמה העולמית כינו הגרדיאן ועיתונים מפורסמים ומגזינים נוספים "the Greta effect".
שביתת בתי הספר למען האקלים
באוגוסט 2018 התרחשו בשוודיה גלי חום רבים וכמה שריפות. בעקבותיהן החליטה טונברי (כשהייתה תלמידה בכיתה ט') לשבות מלימודיה כאות מחאה. היא הפגינה ליד בניין הריקסדאג מ-20 באוגוסט עד 9 בספטמבר, יום הבחירות הכלליות בשוודיה. טונברי דרשה שממשלת שוודיה תפחית את פליטת הפחמן החד־חמצני שהיא מפרישה לאטמוספירה בהתאם להסכם פריז, ותבעה נקיטת צעדים משמעותיים במשבר האקלים. על השלט שהחזיקה נכתב "Skolstrejk för klimatet" (שביתת בתי הספר למען האקלים). זמן לא רב אחר כך הצטרפו למאבקים דומים תלמידים נוספים בכל רחבי העולם. יחד הם הקימו את התנועה Fridays for Future, שמטרתה לארגן הפגנות של תלמידים בכל רחבי העולם, כדי לשכנע ממשלות לנקוט צעדים נגד משבר האקלים, בכל יום במהלך שעות הלימודים. טונברי התפרסמה וקיבלה חשיפה עולמית, ונאמה בוועידת האו"ם לשינויי האקלים של שנת 2018.
יוסוף דמיר
יוסוף דמיר (בגרמנית: Yusuf Demir; נולד ב-2 ביוני 2003) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פ.צ. בזל ובנבחרת אוסטריה.
גרטה טונברי
פעילותה ברשתות החברתיות
טונברי פרסמה תמונה של יום המחאה הראשון שלה לצד בניין הפרלמנט השוודי באינסטגרם ובטוויטר. המחאה צברה תאוצה במהרה, וביום השני לה הצטרפו אליה פעילים נוספים. פרסומיה של טונברי ברשתות החברתיות משכו כתבים מקומיים, ובמעט יותר משבוע הם פרסמו כתבות שזכו לסיקור עולמי נרחב. הארגון השוודי, שפועל נגד שינויי האקלים, טען שמחאותיה של טונברי זכו להתעניינות בזכות פרסום תמונתה ברשתות החברתיות של הארגון. את התצלום צילם הארגון, ובו מופיעה טונברי באחת מהפגנותיה מחוץ לפרלמנט השוודי. מייסד הארגון אינגמר רנטזהוג הציע לגרטה להתנדב בארגון כיועצת לענייני צעירים. לאחר מכן השתמש בשמה ובתמונתה ללא ידיעתה, כדי לגייס מיליונים לחברת קש שפתח, ששמה דומה לזה של הארגון. טונברי לא קיבלה תשלום מהארגון, והיא פרשה ממנו לאחר שהבינה כי משתמשים בשמה כדי להרוויח כסף.
לאחר אוקטובר 2018 נסק מספר העוקבים אחר טונברי ברשתות החברתיות, והיא המשיכה במחאותיה.
המשך הפעילות לאחר סיום מחאות התלמידים
טונברי נתנה השראה לתלמידי בתי ספר ברחבי העולם, שהפגינו נגד ההתחממות העולמית. בדצמבר 2018 השתתפו יותר מעשרים אלף תלמידים במחאות ביותר מ־270 ערים בכל רחבי העולם; בשנת 2019 השתתפו בהפגנות יותר מ-11 מיליון תלמידים.
גם לאחר סיומה של שביתת התלמידים למען האקלים הוסיפה טונברי להשתתף בפעילויות מגוונות להעלאת המודעות להתחממות העולמית ולשינויי האקלים. בין השאר השתתפה בהפגנה נגד ההתחממות הגלובלית ליד בניין הפרלמנט האירופי בבריסל. באוקטובר 2018 נסעה עם משפחתה במכונית חשמלית ללונדון, ושם הפגינה מול בית הנבחרים הבריטי.
ב-24 בנובמבר 2018 נשאה דברים בוועידת TED בסטוקהולם. בין השאר סיפרה שכבר בגיל שמונה תהתה למה לא מתייחסים לשינויי האקלים בשידורי החדשות כאל נושא חשוב כמו מלחמת עולם. כמו כן אמרה: "אם ילדיי ונכדיי ישאלו אותי - מדוע לא עשיתם דבר בשנת 2018 כשעדיין היה זמן? אני אגיד להם: אי אפשר לשנות את העולם כאשר משחקים לפי הכללים, צריך לשנות את הכללים".
בדצמבר נאמה בפסגת האו"ם בנושא שינוי אקלים.
בינואר 2019 הוזמנה לשוחח עם משתתפי הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס. היא הגיעה לשם ברכבת. בדאבוס אמרה טונברי: "אני מזהירה את מנהיגי העולם שהבית שלנו עולה באש! אני רוצה שתיבהלו, אני רוצה שתרגישו את הפחד שאני מרגישה בכל יום. אנחנו חייבים את זה לצעירים, חייבים לתת להם תקווה".
ב-21 בפברואר 2019 השתתפה טונברי בדיוני הנציבות האירופית ודרשה לצמצם את פליטות הפחמן הדו־חמצני לפחות ב-80% עד שנת 2030, כדי לעמוד ביעדי האקלים של האיחוד האירופי.
יוסוף דמיר
ראפיד וינה
ב-15 בספטמבר 2019 הבקיע דמיר את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לגנט במסגרת מוקדמות עונת 2019/2020 בליגת האלופות. ב-19 בספטמבר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 נגד שטורם גראץ במסגרת המחזור השני. בעונתו השנייה בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך דמיר 25 הופעות ליגה, בהן הבקיע ששה שערים.
ההשאלה לברצלונה
ב-9 ביולי 2021 הושאל דמיר לברצלונה אתלטיק מהליגה הספרדית השלישית, קבוצת המילואים של ברצלונה.
גרטה טונברי
המשך הפעילות לאחר סיום מחאות התלמידים
ב-23 באפריל 2019 נאמה טונברי בפרלמנט הבריטי.
יוסוף דמיר
ההשאלה לברצלונה
עקב מחסור בשחקני התקפה זמינים, הועלה דמיר בתחילת עונת 2021/2022 לקבוצה הראשונה של המועדון. ב-21 באוגוסט 2021 ערך דמיר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשעלה כמחליף בתיקו 1-1 נגד אתלטיק בילבאו במסגרת המחזור השני בליגה.
גרטה טונברי
המשך הפעילות לאחר סיום מחאות התלמידים
ב-20 בספטמבר 2019 נאמה בפני מאות אלפי מפגינים בניו יורק, באחד האירועים המרכזיים בגל שביתות עולמי שהתקיים באותו השבוע ברחבי העולם למען האקלים, ברקע התכנסותה של ועידת האקלים של האו"ם בהמשך אותו השבוע.
יוסוף דמיר
ההשאלה לברצלונה
ב-13 בינואר 2022, חזר דמיר לראפיד וינה לאחר שברצלונה הודיעה שקיצרה את תקופת ההשאלה.
גרטה טונברי
המשך הפעילות לאחר סיום מחאות התלמידים
ב-23 בספטמבר 2019 נאמה בפתיחת ועידת האקלים של האו"ם. כצעד להגברת המודעות לשינויי האקלים, חצתה את האוקיינוס האטלנטי לארצות הברית בכלי שיט המופעל באמצעות אנרגיה סולארית, במטרה להפחית את טביעת הרגל הפחמנית שלה. בנאומה אמרה:.
יוסוף דמיר
גלאטסראיי
ב-8 בספטמבר 2022 חתם דמיר לארבע שנים בגלאטסראיי. ב-11 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בנצחון 3-2 על קסימפאשה.
גרטה טונברי
המשך הפעילות לאחר סיום מחאות התלמידים
ב-23 במרץ 2020 פרסמה טונברי שלה ולאביה יש תסמינים של מחלת נגיף קורונה. היא השתמשה בהודעה כדי לעודד צעירים להישאר בבית, גם אם אינם חשים סימפטומים של המחלה, כדי להגן על קבוצות אחרות הנמצאות בסיכון.
יוסוף דמיר
גלאטסראיי
ב-16 באוגוסט 2023 הושאל לפ.צ. בזל.
קריירה בינלאומית
ב-28 במרץ 2021 ערך דמיר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–3 על נבחרת איי פארו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
גרטה טונברי
המשך הפעילות לאחר סיום מחאות התלמידים
ב-5 בנובמבר 2021 ערכה מחאה ומתחה ביקורת חריפה על כינוס ועידת האקלים הבין־לאומית בגלאזגו. לדבריה, "אי אפשר לפתור את המשבר באותן שיטות שהכניסו אותנו אליו מלכתחילה", ומלבד הצהרות אין פעילות דרסטית בנושא.
פרסים, תארים והוקרה
גרטה טונברי זכתה במספר רב של פרסים, תארים והוקרה על פעילות:
לבנון בתקופה העות'מאנית
המערכת החברתית והפוליטית אשר התקיימה בין השנים 1516–1832 הייתה אותה המערכת שהוקמה כבר בתחילת שלטונם של העות'מאנים בהר הלבנון (למעשה המערכת בקוויה הכלליים התבססה כבר בימי הגעת הדרוזים והמרונים להר הלבנון, ונשארה כשהייתה על פי המדיניות העות'מאנית: "מה שהיה הוא שיהיה"). מערכת שלטונית זו החזיקה מעמד עד לתקופת שלטון בשיר השני בחסות מצרים (1832–1840).
סימן אירוניה
היסטוריה
סימן האירוניה הוצע על ידי המשורר הצרפתי אלקאנטר דה ברהם (המכונה מרסל ברנרד) בסוף המאה ה-19. בסימן נעשה שימוש בספרו של הרב באזין Plumons l’oiseau משנת 1966, בו נעשה שימוש בסימנים נוספים כגון:
לבנון בתקופה העות'מאנית
החלפות השלטון
בשנת 1697 מת האמיר האחרון לשושלת בית מען. מכיוון שהאמיר האחרון לא הותיר אחריו יורש התכנסו משפחות הנכבדים ובחרו לתפקיד האמיר נסיך מבית שהאב, בית נכבדים נוסף. בית שהאב אמנם חיו עם הדרוזים ונהגו על פי מנהגם, אך עדיין ביתם לא היה בית דרוזי לחלוטין. המשפחה נקשרה בקשרי נישואין חשובים למשפחות גדולות אחרות. לאחר מספר שנים התחרטו הדרוזים על בחירתם, אך לא היה ביכולתם לעשות דבר מכיוון שהבית השהאבי כבר זכה לתמיכת העות'מאנים.
סימן אירוניה
היסטוריה
הסימן הפך לסמלו של המגזין לאמנות Point d’ironie שיצא לאור בשנת 1997.
לבנון בתקופה העות'מאנית
החלפות השלטון
לבסוף, בשנת 1711 החל מאבק בין שני פלגים של העם הדרוזי:
סימן אירוניה
שימושים
בסימן האירוניה נעשה שימוש בעיקר בכתבי עת אמנותיים וספרותיים. הסימן אינו פופולרי בעיקר בשל העובדה שאינו ידוע לציבור הרחב, ובשל השימוש המועט באירוניה בשפת הדיבור ובעיתונות, מה גם שבסוף משפט שאלה אפשר לשים סימן שאלה ובכך משאיר הכותב את הפרשנות של המשפט ואת הבנת האירוניה לקורא.
לבנון בתקופה העות'מאנית
החלפות השלטון
בעקבות המלחמה החלה נדידה של הפלג המפסיד, הימנים, מן האזור, ובין היתר גם אל צפון ארץ ישראל. לאחר הקרב לא הצליחו המשפחות הקייסיות השונות לשמור על אחדות בתוכן. הקייסים נחלקו בתוכם לשני מחנות שונים. בראש הפלגים עמד מצד אחד בית ג'ונבלאט ומהצד השני עמד בית עמאד (יזבק). העימות בין שתי משפחות הנכבדים הללו נמשך לכל אורך ההיסטוריה של לבנון.
סימן אירוניה
שימושים
סיבה נוספת לשימוש המועט בסימן היא שבדרך כלל משפט אחד אינו אירוני כשלעצמו, אלא אמירתו בהקשר מסוים היא היוצרת את האירוניה.
לבנון בתקופה העות'מאנית
המערכת הפיאודלית
מערכת זו היא מערכת חברתית-פוליטית פיאודלית – אך אינה זו המוכרת לנו מן הפיאודליזם האירופי.
סימן אירוניה
סימן שאלה בערבית
סימן האירוניה דומה מאוד לסימן בו נעשה שימוש בשפה הערבית על מנת לסמן סימן שאלה (؟).
לבנון בתקופה העות'מאנית
המערכת הפיאודלית
באירופה כל אדון החכיר תחום משטחו לאדונים בעלי דרגה חברתית נחותה ממנו וחתם עם כל אחד מהם על ברית בין אדונים, ברית שבבסיסה הייתה מונחת "מחויבות צבאית" להתייצב לשירות בעת מאבק עם יריבים. אולם, רוב האנשים היו איכרים-צמיתים אשר לא היה להם חופש כלל וכלל והועסקו בעבודתם בכפייה על ידי אדוני השטח. לעומת זאת, בלבנון לא היה נהוג להעניק אחוזות פיאודליות לפרשים תמורת שרות צבאי. למעשה, בלבנון החליפה חכירת המסים את הנאמנות הצבאית כבסיס הפיאודליות.
המערכת הפיאודלית בלבנון היא מערכת פיאודלית מיוחדת אשר אינה מתבטאת בכפיפות והתחייבות לאדון, כמו באירופה, אלא בעיקר על חכירה. מרבית האיכרים בלבנון היו במעמד של "חוכרים", אך בכל זאת היו מספר עובדי כפייה. כמו בראש המערכת הפיאודלית האירופית גם בלבנון עמד בראש האדונים שליט-על. בלבנון היה תוארו "אמיר", שנתכנה "אמיר ההר". כאמור, אמיר ההר היה דרוזי מ"בית שהאב" החל מן המאה ה-17, או בן ל"בית מען" לפני כן. במקרה של בעיה או ויכוח על בחירת האמיר התכנסו המשפחות החזקות בעדה ובחרו את האמיר מבין המשפחות הדרוזיות שבקרבן.
על פי השיטה הפיאודלית בלבנון (מוקאטעה) אדמת הר-הלבנון מחולקת ל-24 מוקאטעאת (אזורים). בראש כל מוקאטעה עומד שליט האזור - המוקטעג'י, אשר הוא ראש משפחת נכבדים המחויבת להעביר מס אל אמיר ההר, שהוא בתורו מחויב להפריש מס לואלי של צידון. המוקטעג'י החכיר את אדמתו לאיכר (מוסאקאה) בחוזה (חז'ה) אחת לשנה, או כאשר האדון או השותף (שריכּ) מתו.
למרות התבססות מבנה הפיאודליזם בלבנון על חכירה ולא עבודת צמיתים נאלץ האיכר לעמוד בדרישות רבות:
בני המעמד השולט, בעלי הקרקעות, ביצעו את העבודה האדמיניסטרטיבית. בראש ובראשונה היה עליהם לשמור על הסדר הציבורי, לדאוג לפירעון חובות ולשפוט בעניינים פליליים. לשם יישום צרכים אלו נהגו ראשי המוקאטעג'י להחזיק חיל פרשים. בעת מלחמה כל מוקאטעג'י היה יוצא בראש חיל הפרשים הפרטי שלו לעזור למלחמתו של אמיר ההר.
נהר האן (קוריאה)
נהר האן או האנגנג (באנגלית:- Han River (Korea) או Hangang) הוא נהר מרכזי בדרום קוריאה והנהר הרביעי באורכו בחצי האי הקוריאני אחר הנהרות אמנוק (יאלו), טומאן (טומן) ונאקדונג. הנהר מתחיל בנקודת המפגש של שני נהרות קטנים יותר בהרים המזרחיים של חצי האי הקוריאני, המתכנסים ליד סיאול, בירת דרום קוריאה.
הנהר האן והאזור שמסביבו מילאו תפקיד חשוב בהיסטוריה הקוריאנית. שלוש הממלכות של קוריאה חתרו להשתלט על האזור, שבו שימש הנהר כדרך סחר לסין (דרך הים הצהוב). הנהר כבר אינו בשימוש פעיל לשיט לכל אורכו, מכיוון ששפך הנהר שלו ממוקם באזור המפורז הקוריאני שבין שתי הקוריאות ולכן הנהר חסום לכניסה לכל אזרח מכיוון הים הצהוב.
בקטעים של הנהר האן בסמוך לבירה סיאול ישנם שבילים להולכי רגל, שבילי אופניים, פארקים ציבוריים ומסעדות. בסקר משנת 2011 שנערך על ידי המכון לפיתוח סיאול בקרב 800 תושבים ו-103 מומחים לתכנון ערים ואדריכלות, נמצא ש- % 51.3 מהתושבים ו- % 68.9 מהמומחים הצביעו על הנהר במקום השני הכי נופי בעיר, אחרי הר נמסאן שנמצא במקום הראשון.
גאוגרפיה
הנהר האן נוצר על ידי מפגש הנהרות, הנהר Namhan (נהר האנגאנג הדרומי), שמקורו בהר Daedeoksan, והנהר Bukhan (נהר האנגנג הצפוני), שמקורו במורדות הר Kumgangsan שבצפון קוריאה. הנהר האן זורם דרך סיאול ולאחר מכן מתמזג עם נהר Imjingang (או Rimjingang) לפני שהוא ממשיך לזרום לים הצהוב. שני הענפים העיקריים של הנהר, נהר Namhangang ונהר Bukhangang, מתאחדים במחוז Yangpyeong, שממזרח לסיאול, מנקודת האיחוד הזאת של הנהרות הנהר נקרא נהר האן. לאחר מכן הוא עובר דרך סיאול וממשיך אל הים הצהוב. שפך הנהר שליד הים הצהוב נמצא לאורך האזור המפורז הקוריאני המפריד בין דרום וצפון קוריאה.
האורך הכולל של נהר האן הוא כ-474 קילומטרים.
אף על פי שהנהר לא ארוך, האן התחתון ליד השפך רחב מאוד בהתייחס לאורכו הקצר יחסית. בתוך גבולות העיר סיאול, רוחב הנהר הוא יותר מ-1 קילומטר. לפני בנייתם של מספר סכרים מרכזיים לאורכו, הנהר היה ידוע במקדם משטר הנהרות העצום שלו (יחס בין כמות הזרימה המקסימלית והמינימלית) של 1:390.
השם
השם Namhangang כולל שני חלקים Namhan פירושו "האן הדרומי" ו- gang פירושו "נהר". בדרום קוריאה רק לפעמים הנהר מכונה בשם "האן". המונח "האן הדרומי" מובן ללא קשר לאיזה צד של הגבול הוא נמצא.
נהר האן נקרא בשמות שונים במהלך ההיסטוריה הקוריאנית. במהלך תקופת שלוש הממלכות, הנהר כונה לעיתים קרובות בשם דאסו ( 대수; 帶水; "המים האזוריים"). ממלכת גוגוריאו קראה לנהר אריסו ( 아리수; 阿利水; "המים הרווחיים"). בממלכת Baekje הנהר נקרא אונגניה ( 욱리하; 郁里河; "נהר מים ריחני"), בעוד שממלכת סילה  כינתה אותו בשם איהא ( 이하; 泥河; "נהר בוצי").
היסטוריה
הנהר האן מילא תפקיד מרכזי בהיסטוריה הקוריאנית מהתקופות המוקדמות ביותר. ממלכת באקיה Baekje הייתה הראשונה שתבעה את נהר האן, והכירה במשמעותו האסטרטגית כנתיב מים ראשוני המקשר את האזור המערבי המרכזי של חצי האי עם הים הצהוב. הנהר הוכר גם בזכות גדות הסחף הפוריות שלו, דבר נדיר יחסית בחצי האי ההררי. העיר ההיסטורית Pungnaptoseong, הממוקמת דרומית לסיאול, נחשבת כבירה מוקדמת של ממלכת Baekje. שפך נהר האן שליד הים הצהוב, הפך לסלע מחלוקת בין ממלכת באקיה לבין הממלכה העולה גוגוריאו. בתקופת שלטונו של המלך ג'אנגסו (R. 413-491) ממלכת גוגוריאו כבשה את הקצה המערבי של נהר האן מיריבתה ממלכת Baekje. בשנת 553 ממלכת סילה השתלטה על הנהר כולו כחלק מהניסיון שלה להשתלט על חצי האי הקוריאני.
לאחר איחוד חצי האי תחת ממלכת סילה בשנת 668, הנהר האן נקרא ה"נהר הקוריאני", תחילה בשליטתה של ממלכת סילה המאוחדת (668-918) ולבסוף כחלק משושלת ג'וסון (1392-1910). במהלך תקופת ג'וסון, נהר האן השיג בולטות חדשה בתור נתיב המים העיקרי של הבירה הקוריאנית החדשה סיאול, שנקראה אז האניאנג.
במהלך השבוע הראשון לתחילת מלחמת קוריאה הצבא הדרום קוריאני הפציץ את גשר האנגנג במטרה לעצור את התקדמות הצבא הצפון קוריאני הפולש. בתחילת 1951, נפלו חיילים רבים מבין חיילי צבא העם הסיני המתנדבים וכוחות האומות המאוחדות בראשות ארצות הברית באזור הנהר האן שבאזור את סיאול, במהלך מלחמת קוריאה.
נהר האן נמצא ברובו ברפובליקה של קוריאה (קוריאה הדרומית), כולל שפך שלו לים הצהוב הנמצא במרחק של כמה מיילים ימיים מהגבול עם קוריאה הצפונית (חלק מיובליו של הנהר נמצאים בצפון קוריאה). במהלך העשורים הראשונים לקיומה של קוריאה הדרומית הפך נהר האן למילה נרדפת, לזיהום, שכן התעשייה המתפתחת והאוכלוסייה הענייה השתמשו בו כאתר שופכין, נוח לשפיכת אשפה תעשייתית ועירונית. אף על פי שהוא כבר לא ממלא תפקיד מרכזי במסחר או בתחבורה, הוא מהווה מרכיב חשוב בחייה של בירת דרום קוריאה ובעשור האחרון הפך למוקד המאמצים הסביבתיים בחסות הממשלה לנקות אותו ולהפוך אותו לאתר אקולוגי מועדף של הבירה. במהלך אולימפיאדת הקיץ 1988 בסיאול, הנהר האן היה האתר שבו התקיימו תחרויות החתירה האולימפיות.
בשנת 1986 היה חשש, בדרום קוריאה, שצפון קוריאה תתקוף את סיאול על ידי פתיחת סכרים במעלה זרם הנהר, כדי ליצור שיטפונות במורד הזרם.
משנת 2009 הממשל של לי מיונג בק החל בפרויקט לחפירת תעלה המקשרת את נהר האן עם הים הצהוב מעיר הנמל אינצ'און. התעלה נקראת תעלת ערה, אורכה שמונה עשר קילומטרים והיא הושלמה בשנת 2012. התעלה מחברת את נהר האן סמוך לעיירה גימפו הסמוכה לבירה סיאול עם נמל אינצ'און שלחוף הים הצהוב. התעלה מספיק עמוקה ורחבה לשיט אניות מכולה ונוסעים גדולות.
אזור לניצול משותף
ב-4 בנובמבר 2018, צוות של 20 נציגים, המורכב מ-10 נציגים מצפון קוריאה ו-10 נציגים מדרום קוריאה החל בסקר בין-קוריאני משותף שהוביל לפיתוח אזור לניצול משותף לאורך שפך נהר האן. האזור יאפשר לאזרחים להגיע לשפך הנהר לצורך תיירות, הגנה אקולוגית וכריית חול וחצץ לבנייה, תחת הגנה של הצבאות משני צדי הגבול הקוריאני. ב-5 בנובמבר 2018, המועצות האזרחיות של מחוזות Gangwon ו-Gyeonggi בדרום קוריאה, הגובלות באזור המפורז (DMZ), חתמו על "הסכם עבודה לשלום" בתחנת Dorasan שבעיר פאג'ו, המעניק אישור כניסה מקומי לאזור הניצול המשותף. הסקר הבין-קוריאני של שפך נהר האן הושלם ב-9 בדצמבר 2018. המפה החדשה של שפך הנהר, המורכבת משוניות שהתגלו, התפרסמה ב-25 בינואר 2019.
יובלי הנהר האן
לנהר האן מתחברים כ-10 יובלים ראשים, שכל אחד מהם הוא נהר בפני עצמו, שאליו מתחברים יובלים נוספים. שטח אגן הניקוז של הנהר האן הוא 35,770 קילומטרים רבועים והספיקה של הנהר 613 מטרים מעוקבים בשנייה.
גשרים מעל נהר האן התחתון
את נהר האן חוצים 31 גשרים רק באזור הבירה סיאול.
רכבות תחתית
עד שנת 2017 חצו את הנהר 9 רכבות תחתית. בשנת 2022, נחפרה מנהרה מתחת לאפיק הנהר למעבר רכבות תחתית.
בקולנוע
נהר האן מופיע במספר סרטים. הסרטים הבולטים הם:
שעון ביולוגי
שעון ביולוגי הוא מנגנון פנימי של אורגניזם המשמש אותו למדידת זמן, וזאת לצורך ניהול תהליכים פיזיולוגיים והתנהגותיים שמתרחשים באופן מחזורי. מחזורים אלה מכונים מקצבים ביולוגיים, והם קיימים במרבית היצורים החיים, כולל בעלי חיים, צמחים, פטריות ואף מינים מסוימים של חיידקים.
השעון הביולוגי המרכזי של האורגניזם מתבסס במקרים רבים על המקצב הצירקדי, מקצב שפועל במחזוריות של כ-24 שעות ונועד להתאים את פעילותו של היצור להשפעתה המשתנה של השמש לאורך היממה.
הגדרה
המאפיין הבסיסי של שעון ביולוגי הוא היותו מקצב פנימי של היצור, אשר מתרחש באופן ספונטני ולא רק כתוצאה מתנאי הסביבה או מהשפעות חיצוניות. בהתאם לכך, לשעונים ביולוגיים יש בסיס גנטי, והם מהווים חלק מהתפתחותו התקינה של האורגניזם.
לצד זאת, שעונים ביולוגיים בהחלט עשויים להיות מושפעים מאותות חיצוניים, אשר ביכולתם לכוון את השעון ולהתאים אותו לסביבה המשתנה.
השעון הצירקדי
השעון הצירקדי (Circadian, מלטינית: "בערך יום") הוא השעון הביולוגי החשוב והנפוץ ביותר בעולם החי. לשעונים צירקדיים יש זמן מחזור שקרוב ל-24 שעות, בדומה לסיבובו של כדור הארץ על צירו. לפיכך, שעונים אלה מאפשרים ליצורים חיים להתאים את עצמם להשפעתה המשתנה של השמש על סביבתם, כגון רמת התאורה, שינויים בטמפרטורה או היכולת לבצע פוטוסינתזה. השעון הצירקדי הפנימי יכול לפעול גם בסביבה קבועה שבה אין רמזים למיקומה היחסי של השמש באותו רגע.
אותות חיצוניים אשר מכונים צייטגבר (Zeitgeber, בגרמנית: "קוצב זמן") מסוגלים לכוון ולסנכרן את השעון הצירקדי הפנימי. הצייטגבר הנפוץ והחזק ביותר הוא אור, אך גם אותות חיצוניים אחרים (למשל טמפרטורה, חומרים ביוכימיים או אינטראקציות חברתיות) מתפקדים לעיתים כצייטגבר.