cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אדריכלות באיחוד האמירויות הערביות
אבו דאבי
בניגוד לגורדי השחקים המודרניים של העיר, מסגד שייח' זאיד ממשיך להתבלט כאחד האתרים היקרים ביותר של החברה העכשווית של איחוד האמירויות הערביות. עיצובו ובנייתו החלו בנובמבר 1996, במטרה "לאחד את העולם", תוך שימוש בבעלי מלאכה וחומרים ממספר מדינות ברחבי העולם כולל גרמניה, איטליה, טורקיה, איראן, מרוקו, פקיסטן, איחוד האמירויות הערביות, יוון, ניו זילנד וסין. המסגד עשוי מחומרים נבחרים רבים וביניהם שיש, אבן, זהב, קרמיקה וקריסטלים, כולם נבחרים בשל איכויותיהם לאורך זמן ובשל השתייכותם והרגשתם עם אופי הבנייה והאדריכלות הערבית מזרח תיכונית. ככזה, המבנה הוא אות לאופי הגלובאלי של האדריכלות המודרנית, אך עושה זאת על ידי שילוב היבטים מסורתיים-דתיים רבים של עיצוב ערבי מזרח תיכוני מדברי מסורתי.
ארכיטקטורה כפרית של האמירויות
עד היום, מושגים באיחוד האמירויות חומרי בניין פשוטים ומשקפים משאבים בהישג יד. השימוש בגוש אבן, תערובת סיד המופקת מצדפים ומשחת גיר ומים אופייני לבתים קבועים יותר בפנים הארץ העשויים מחומרי אבן ולבנים וכדומה מבנה בתים אלו מעיד על פרטיות ואוורור כצרכים מרכזיים, עם קירות גבוהים ונראות מוגבלת למבנים. עדיין מנוצלים מאפייני דיור בחצר, שנועדו לאפשר אינטראקציה ציבורית בין בני הבית הגברים תוך שמירה על כבוד ופרטיות שאר המשפחה. זוהי דוגמה לסטנדרטים חברתיים מסורתיים שנשמרו היטב עד היום באמצעות מתקנים אדריכליים באזורים פחות ממוסחרים במדינה עד היום. האדריכלות הכפרית באיחוד האמירויות מבוססת אך ורק על הגנת הדיירים מפני האלמנטים הסביבתיים הקשים והאקלים של האזור הגאוגרפי והמדברי. ברמה הבסיסית יש צורך בהגנה מפני טמפרטורות גבוהות, חום גבוה, יובש, לחות גבוהה, קרינת שמש גבוהה, סופות אבק ורוחות מדבריות. הדבר בא לידי ביטוי רבות בשימוש המסורתי והעכשווי בבתי חצר "ובאריש" (בתים הבנויים מעלי דקל).
פיטר פרוינד
פיטר ג'ורג' אוליבר פרוינד (באנגלית: Peter George Oliver Freund; 7 בספטמבר 1936 בטימישוארה, רומניה - 6 במרץ 2018 שיקגו) היה פיזיקאי אמריקאי, יהודי יליד רומניה. כיהן כפרופסור אמריטוס לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת שיקגו. תרם תרומות חשובות לפיזיקת החלקיקים ולפיזיקה מתמטית, בייחוד לתורת המיתרים. פרוינד היה גם מסאי וסופר. בשנת 1961 קיבל אזרחות אוסטרית ומאוחר יותר אזרחות אמריקאית.
שנות הילדות והלימודים ברומניה
פיטר ג'ורג' אוליבר פרוינד נולד בשנת 1936 וגדל במשפחה יהודית אמידה בעיר טימישוארה, בירת חבל באנאט ברומניה. אביו, יוזף פרוינד (1901–1982) היה כירורג ורופא נשים, בוגר אוניברסיטאות גרמניות, שהקים ב-1935 במרכז העיר טימישוארה קליניקה פרטית הידועה כ"סנטוריום פרוינד". האם, רוז'י, זמרת אופרה במקצועה, נולדה בעיר לוגוז' במשפחה שהייתה בעליה של חנות טקסטיל גדולה. משפחת האב התיישבה בטימישוארה בתחילת המאה ה-19. בילדותו התגורר פרוינד במרכז העיר בבניין מפואר הידוע כ"בית פרבר". בגיל 13 זכה פרוינד באליפות שחייה של בתי הספר בטימישוארה ב-33 מטר חזה.. בני המשפחה רבים שחיו בצפון טרנסילבניה (שסופחה בשנת 1940 להונגריה של הורטי) ובהונגריה נשלחו ונרצחו באושוויץ. דוד בשם פאבל מצא את מותו בשטח שבשליטת רומניה במחנה ופניארקה בטרנסניסטריה. בימי המשטר אנטונסקו כשנאסר על יהודי טימישוארה להיות מטופלים על ידי רופאים נוצרים (ועל רופאים יהודים לטפל בלא-יהודים) חלקם קיבלו עזרה בסנטוריום פרוינד. בשנת 1953 סיים פרוינד את לימודיו בתיכון "לוגה" ואחר כך למד בפקולטה להנדסת חשמל (אלקטרוטכניקה) במכון הפוליטכני בעירו.
בגלל השתתפותו בהפגנה אנטי-סובייטית בנובמבר 1956, בהשראת המרד בהונגריה בסתיו באותה שנה, הוא נעצר על ידי הבולשת (הסקוריטאטה) וכמעט עמד להיות מוצא להורג על ידי חיילים. בסופו של דבר התאפשר לו להמשיך בלימודיו האקדמיים ולסיים את התואר השני ב-1958.
השנים באוסטריה ובארצות הברית
בשנת 1959 פרוינד והוריו קיבלו רשות להגר לאוסטריה. הוא סיים דוקטורט בפיזיקה תאורטית באוניברסיטת וינה תחת הדרכתו של ולטר טירינג. אחרי תקופה שבה עבד כפיזיקאי חוקר בווינה לצידו של טירינג ואחר כך באוניברסיטת ז'נבה היגר פרוינד לארצות הברית. השתלם במכון למחקר מתקדם בפרינסטון (ניו ג'רזי) ואחר כך החל משנת 1963 לימד באוניברסיטת שיקגו, החל מ-1965 כמרצה בכיר. בהמשך כיהן כפרופסור במכון אנריקו פרמי ובמחלקה לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת שיקגו לפרופסור מן המניין.
פעילותו המדעית
החל מאמצע שנות ה-1970 הוא חקר את תאוריית קלוצה-קליין ואת מנגנוני הקומפקטיפיקציה בנוגע לממדים הנוספים, בחלקו יחד עם תלמידו, יונגמין צ'ו ויישם תאוריות אלה בקוסמולוגיה.
פרוינד נמנה עם חלוצי האיחוד המודרני של הפיזיקה על ידי שימוש בממדים נוספים של מרחב ומצא מנגנונים שבאמצעותם עוברים הממדים הנוספים curling up. יחד עם אירווינג קפלנסקי הוא סיווג סופר-סימטריות פשוטות ומצא קומפלקסים מתמטיים בין סופר-סימטריות למרחבי עיקום שלילי כדוגמת מרחבי אנטי-דה סיטר. יחד עם תלמיד אחר, מרק רובין, מצא פרוינד פתרונות מרחביים לסופר-כבידה ב-11 ממדים מתוך מכפלות של יריעיות איינשטיין קומפקטיות עם מרחבי אנטי-דה סיטר בעלי עיקום שלילי (עם 4 ו-7 ממדים בהתאמה).
בשנת 1985 הוא גילה קשר בין המיתרים הבוזוניים הקיימים רק ב-26 ממדים, והסופר-מיתרים הקיימים ב-10 ממדים, מה שאיפשר לו להגדיר מיתר הטרוטי.
פרוינד תרם לתאורית המונופול המגנטי, הסופר-סימטריה וסופר-הכבידה, להיבטים תאורטיים נומריים של תאוריית המיתרים, (מיתרים p-אדים, מיתרים אדליים, ששימשו כמודלים במבחן ההשערות בנוגע למבנה המתמטי של תאוריות המתירים) וכן לפנומנולוגיית ההאדרונים. בשנות ה-1960 עשה פרוינד תחזיות מוחשיות על התנהגות חתכי פעולה בתהליכי פיזור ההדרונים, הידועות כ"יחסי פרוינד". יחד עם התלמיד שלו, ג'יימס פיינגנבאום, חקר פרוינד בעזרת שיטות של סטטיסטיקה פיזיקלית את התנהגות שוקי המניות לפני נפילות הבורסות.
פעילותו הספרותית
פרוינד כתב סיפורים קצרים, שפורסמו בשנת 2008 בקובץ "West of West End“ ובעיתון הספרותי באינטרנט "Exquisite Corpse". יחד עם ידיד רומני, הסופר ראדו צ'ובאנו, כתב פרוינד את הספר "דו-שיח מעל האטלנטיק" (Dialog peste Atlantic) שהופיע ברומנית בשנת 2006, והמשקף את גורלותיהם של שני המחברים. בספרו "A Passion for Discovery“ (תשוקה לתגליות) כתב פרוינד רישומים ביוגרפיים על פיזיקאים ומתמטיקאים.
חיים פרטיים
פיטר פרוינד חי בשיקגו עם אשתו, לוסי, פסיכולוגית קלינית. לזוג שתי בנות: פולין, עורכת דין וקרוליין, כלכלנית, וכן חמישה נכדים.
מבחר מאמרים מדעיים
vol 20, 5, pp 235-237 1968 Physical Review Letters vol.15, 24, pp.929-930, 1965 Physical Review Letters Physical Review D, vol. 12, no 6, 1975, p. 1711 )
ספרים מדעיים
(מבוא לסופרסימטריות) Thomas Appelquist, Alan Chodos, Peter George Oliver Freund: Modern Kaluza Klein Theories. Addison-Wesley, Menlo Park 1987 ''' ,
פרוזה
ָ2012 - Tales in a Minor Key (סיפורים בסולם מינורי)
ספרים אחרים
ָ*ָָA Passion for Discovery (תשוקה לתגליות)
דובראדה
דובראדה (בפורטוגזית: Dobrada) הוא מאכל פורטוגזי העשוי מקיבה של פרה ונפוץ בפורטוגל וברזיל.
המאכל מורכב מקיבה של פרה, פפריקה, עגבניות, בצל, שום, ציפורן, פלפל, בצל ירוק, גזר ולעיתים נענע.
המאכל מוזכר לראשונה במאה ה-15, ומקורו בעיר פורטו. מלבד שמו הפורטוגלי, הוא נקרא גם דובראדיניה (Dobradinha) בברזיל.
המאכל מוגש חם בליווי אורז לבן ושעועית לבנה.
צ'אדור
צ'אדור (בפרסית: -چادر "אוהל") הוא בגד מסורתי לנשים מוסלמיות, לרוב לבן, כחול או שחור, הנפוץ באיראן. הצ'אדור נלבש מחוץ לבית, ומכסה את האישה מהראש ועד הרגליים. החלק בצ'אדור שמסתיר את הפנים עשוי בדרך כלל מבד מוסלין, ואילו החלק שמכסה את השיער עשוי בדרך כלל מכותנה.
בחוק האיראני
רזא שאה פהלווי, השאה הראשון באיראן, דגל בהתמערבות. לכן, ב-1936 חוקק חוק על איסור לבישת צ'אדור או רעלה בציבור. שוטרים אכפו את החוק על ידי קריעת הבגד מעל ראשן של הנשים שהלכו איתו ברחובות. בעקבות זאת הצ'אדור הפך להיות סמל פוליטי מצד מנהיגים דתיים. לאחר המהפכה האיראנית, הוחלט כי חובה על הנשים לעטות בציבור צ'אדור או רעלה, והאכיפה מתבצעת על ידי משמרות המהפכה.
פרמטר סריג
פרמטר הסריג מתייחס למרחק הקבוע בין יחידות תא אשר מרכיבות את הסריג. יחידת תא בסריג מוגדרת על ידי 6 פרמטרים של אורך וזווית.
פרמטרים של אורך
לסריגים ב-3 ממדים יש בדרך כלל 3 פרמטרים המייצגים אורך - a,b,c. במקרה המיוחד של מבני סריג קובי כל הפרמטרים הם זהים שכן כל הצלעות שוות (a=b=c)ואנו מתייחסים רק ל- a. באופן דומה במבנים של גביש הקסגונלי, הפרמטרים a ו –b הם זהים ומייחסים רק לפרמטרים a ו-c. על מנת לבטא את אורך פרמטר הסריג משתמשים ביחידות SI- מטר כאשר בדרך כלל מדובר בסדר גודל של אנגסטרמים (עשירית הננומטר).
סוגי סריגים
ישנם בסך הכול 14 סוגי סריגים תלת־ממדיים הנקראים סריגי בראבה והם מסוכמים בטבלה שלהלן:
דוגמאות
דוגמאות נוספות בטבלה שלהלן:
הערה: בטבלה מופיעים שלושת מבני הסריג הנפוצים ביותר: קובייתי ממורכז גוף (BCC), קובייתי ממורכז פאה (FCC) והקסגונלי ארוז בצפיפות (HCP).
שיטות למציאת פרמטר הסריג
1. קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן או עקיפה של קרני רנטגן: קרני X הם פוטונים בעלי אורך גל של: 0.5-2.5 אנגסטרם. אורכי גל אלו מתאימים לגודל של המרחק בין שכבות האטומים בגביש. 2. מיקרוסקופ אלקטרונים:מסוגל להגדיל עצמים קטנים במיוחד בכושר הפרדה גבוה על ידי שימוש באלקטרונים, כתחליף למקור אור במיקרוסקופים רגילים. מיקרוסקופ אלקטרונים מסוגל להגדיל את העצם הנבחן עד לפי 1,000,000 מגודלו המקורי
3. מיקרוסקופ מִנהור סורק (Scanning Tunneling Microscope (STM: הרזולוציה של ממ"ס יכולה להגיע ל-0.1 ננומטר במישור האופקי ול-0.01 ננומטר בציר האנכי.
תומאס אבריל
תומאס אבריל (באנגלית: Thomas Ebrill, לעיתים מאוית גם Abrill) היה סוחר בריטי, שבין השנים 1826–1842 עבד עם הספינות Minerva, Star ו-Amphitrite באוקיינוס השקט וידוע בזכות גילויו של קבוצת אקטון.
ביוגרפיה
ראשית חייו של אבריל אינם ידועים. הוא התגורר בטהיטי בשנת 1820 יחד עם גיסו סמואל פינדר הנרי, איתו היה לו מטע קני סוכר. מסעות המסחר וההובלה הרבים שלו לקחו אותו לרחבי פולינזיה, אך גם לסידני באוסטרליה וולפראיסו בצ'ילה. בין השנים 1832–1839 ניהל חוות פנינים באיי גמבייה, אך בשנת 1833 גילה את קבוצת אקטון בזמן שהיה קפטן ה-Amphitrite. בשנת 1839 הוא נחלץ לעזרתו של הקפטן הצרפתי סיריל פייר תאודור לפלס שהיה תקוע על שונית טהיטי. ב-1 בנובמבר 1842 באי פיינס, קלדוניה החדשה, אבריל וצוותו נפלו קורבן להתקפה של המלנזיים, שם נבזזה ונשרפה ספינתו.
משה כפרי
משה כפרי (נולד ב-1934) הוא אלוף-משנה (במילואים) בצה"ל שפיקד על סיירת אגוז, סיירת שקד ועל חטיבת הנגב.
יוהנס ברנד
יוהנס הנריקוס ברנד (בהולנדית: Johannes Henricus Brand; ידוע גם בתור יאן ברנד, בהולנדית: Jan Brand; 6 בדצמבר 1823 – 14 ביולי 1888) היה משפטן ומדינאי אפריקאנרי אשר כיהן כעשרים וארבע שנה כנשיא מדינת אורנג' החופשית.
משה כפרי
קורות חייו
במלחמת יום הכיפורים היה כפרי חניך במכללה לפיקוד ומטה ושב לשמש כקצין מבצעים בפיקוד הצפון. במהלך מלחמת ההתשה במובלעת הסורית פיקד על סיירת אגוז שתפסה את קו המוצבים ברמת הגולן. בשנת 1974, לאחר פירוק סיירת אגוז, מונה כפרי לפקד על סיירת שקד.
יוהנס ברנד
קורות חייו
ברנד נולד וגדל בקייפטאון, בירת מושבת הכף הבריטית באותם הימים. משפחתו האפריקאנרית ממוצא הוגנוטי הייתה מעורה היטב בחיים הציבוריים במושבה. הוא היה בנו של כריסטופל יוסף ברנד (1797–1875), אשר שימש קרוב לעשרים שנה כיושב ראש בית הנבחרים של מושבת הכף הבריטית בקייפטאון הבירה, שם גם יוהנס ברנד גדל והתחנך. לאחר שבצעירותו למד בקולג' הדרום אפריקאי בקייפטאון, יצא לאירופה, שם למד לתארים מתקדמים במשפטים, בתחילה באוניברסיטת ליידן בהולנד, ובהמשך גם באינר טמפל בלונדון. לאחר לימודיו חזר לקייפטאון עיר הולדתו, שם החל לעבוד כעורך דין. בשנת 1849 התקבל ברנד לעבודה כעורך דין בבית המשפט העליון של מושבת הכף, ובמקביל לעבודתו הקים את משפחתו. בשנת 1851 נישא ברנד לרעייתו, ולזוג נולדו בשנים הבאות 8 בנים ו-3 בנות. באותה השנה הוא גם קיבל תואר פרופסור למשפטים מהקולג' הדרום אפריקאי בקייפטאון, בו למד בגיל צעיר. ברנד שימש עד שנת 1863 בבית המשפט העליון, אז החל בקריירה פוליטית, עת נבחר באותה השנה בעקבות אביו לבית הנבחרים של מושבת הכף.
זמן קצר לאחר היבחרו של ברנד לפרלמנט בקייפטאון, נקלעה שכנתה ממזרח של המושבה, מדינת אורנג' החופשית, למשבר פוליטי עקב פרישתו של מנהיגה הדומיננטי, הנשיא מרטינוס פרטוריוס. המדינה החליפה שלושה נשיאים זמניים, והחליטה לבסוף להזמין את יוהנס ברנד, אשר שמו הלך לפניו בכל רחבי דרום אפריקה, להנהיגה. הוא רץ בבחירות לנשיאות בנובמבר וזכה ברוב גדול. ברנד היה אישיות יוצאת דופן בנוף הפוליטי של אורנג' החופשית, ונראה שהוא הובא בעיקר כמועמד פשרה חיצוני אשר יוכל להידבר עם הבריטים, תכונה שהייתה חיונית בעיני חברי מועצת העם של מדינה זו באותן השנים. זמן קצר לאחר כניסתו למשרד הנשיאות, התברר ברנד כהצלחה לא מבוטלת. הוא כיהן כנשיא לאורך חמש קדנציות שהם לא פחות מעשרים וארבע שנה, קרוב למחצית משנות קיום מדינת אורנג' החופשית. לאחר בחירתו לראשונה בשנת 1863, הוא נבחר לתפקיד פעמים נוספות ב-1869, 1874, 1879 ו-1884, כך עד למותו.
משה כפרי
קורות חייו
ב-1975 השלים את לימודיו בפו"ם ומונה למפקד חטיבת הנגב. תפקידיו הבאים היו סגן מפקד מרחב שלמה וקצין אג"ם פיקוד הצפון. לאחר מכן השתלם בצרפת במכללה לביטחון לאומי, שימש כראש מטה גיס ובתפקידו האחרון שימש כנספח צה"ל בקמרון. השתחרר בשנת 1988.
יוהנס ברנד
נשיא מדינת אורנג' החופשית
כנשיא, השכיל ברנד לפתור את אחד המשברים הביטחוניים החמורים ביותר אשר ניצבו בפני מדינתו - סכסוכי הגבול האלימים עם לסוטו השכנה. הוא יצא לשתי מלחמות מוצלחות נגד מדינה זו, האחת ב-1865 והשנייה ב-1869. המלחמות נגד בני הסותו הסתיימו ב-12 בפברואר 1869, אז חתמו הצדדים בתיווך בריטי על אמנת אליוואל נורת' (Aliwal North), בה לסוטו קבילה במידה רבה את התנאים שהציב ברנד. ברנד, חבר מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, אשר את רוב חייו העביר בחברה הגבוהה של קייפטאון ולונדון, הצליח לשמר לאורך מרבית כהונתו כנשיא יחסים טובים עם בריטניה. עם זאת בשנה מסוימת היחסים בין מדינת ארנג' החופשית לבריטים ידעו מתח רב, כאשר התנגד ברנד לסיפוח הבריטי של אזור קימברלי בשנת 1871. הימים היו ימי בהלה לזהב בדרום אפריקה, והמדינה החופשית, כמו גם הרפובליקה הדרום-אפריקאית ובריטניה חשקו בסיפוח האזור הרווי בזהב וביהלומים. לבסוף, כשל ברנד בניסיונו למנוע את הסיפוח, והאזור עבר לידי מושבת הכף. בתגובה לכך מועצת העם של מדינת אורנג' החופשית קראה לברנד להכריז מלחמה על בריטניה. למרות לחצים משמעותיים לנקיטת פעולה, בחר ברנד בדרך אשר נתפסה כפרגמטית, ונמנע מעימות. בנובמבר 1871, שכנתה מצפון של אורנג' החופשית, הרפובליקה הדרום-אפריקאית, הידרדרה לחוסר יציבות עם עזיבתו של נשיאה מרטינוס פרטוריוס. עקב כך היו מי שניסו לשכנע את ברנד לשחזר את מעשה פרטוריוס כעשור קודם לכן רק במהופך - לרוץ לנשיאות ברפובליקה במקביל לנשיאותו במדינת אורנג' החופשית, וכך יהפוך לנשיא בשתי המדינות במקביל. עקב ההתנגדות לבריטניה לרעיון וכתוצאה מהרוחות האנטי בריטיות אשר נישבו באותן השנים ברפובליקה הדרום-אפריקאית, לבסוף סירב ברנד להצעה. נקודת משבר נוספת בין המדינות אירעה בשנת 1877. עם הסיפוח הבריטי של הרפובליקה הדרום-אפריקאית באותה השנה, יזמה בריטניה הקמת פדרציה בדרום אפריקה בין המושבות הבריטיות לרפובליקות האפריקאנריות. ברנד סירב בתוקף, ולתקופה מסוימת, לנוכח לחץ בריטי על מדינת אורנג' החופשית להיעתר לרעיון הפדרציה, המתח בין הצדדים גאה. אף על פי שברנד הביע תמיכה בעצמאותה של הרפובליקה הדרום-אפריקאית מבריטניה, עם פרוץ מלחמת הבורים הראשונה בדצמבר 1880, הוא סירב לתמוך במי מהצדדים. המלחמה הסתיימה בניצחון הרפובליקה הדרום-אפריקאית מספר חודשים לאחר מכן, ובעצמאותה מחדש.
בשנות כהונתו כנשיא, מדינת אורנג' החופשית קלטה מהגרים חדשים רבים, הקימה עשרות יישובים, ונהנתה משלטן יציב וצמיחה כלכלית. בנוסף, היא החלה לעבור תיעוש גובר כמו גם לסחור באופן משמעותי עם מדינות שונות מעבר לים, כאשר היא נעזרת בנמלי הים של מושבת הכף ומושבת נטאל. בסוף התקופה היה נראה שמדינת אורנג' החופשית רכשה לעצמה מקום של קבע בנוף הפוליטי הדרום אפריקאי.
ברנד, שהיה פופולרי במיוחד בקרב עמו, נודע בססמתו "הכל יהיה טוב אם כולם ימלאו את חובותיהם" (alles zal recht komen als elkeen zijn plicht doet). הוא נפטר בעת תפקידו ב-14 ביולי 1888 ונקבר בהלוויה ממלכתית רבת משתתפים בבלומפונטיין. על שמו נקראת השדרה הראשית של העיר כמו גם בני ציבור רבים אחרים בה.
ברק לייכר
בֶּרֶק לַייכֶר (בפולנית: Berek Lajcher; 24 באוקטובר 1893 – 2 באוגוסט 1943) היה רופא יהודי-פולני, ממנהיגי המרד בטרבלינקה.
במהלך מלחמת העולם השנייה
ב-4 בספטמבר 1939, ארבעה ימים לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין, גורשו היהודים, כולל משפחת לייכר, על ידי הנאצים לגטו ונגרוב במזרח פולין. כמה חודשים לאחר מכן, פנו הגרמנים ללייכר וביקשו ממנו לסייע בהקמת בית חולים. בפברואר 1941 נאסרה היציאה מהגטו, ויהודי הגטו התמודדו עם רעב כבד ומחלות. לייכר עשה כל שביכולתו כדי להקל על סבלם של יהודי הגטו. ב-26–27 באפריל 1943 חוסל הגטו. אשתו של ברק ובנם בן ה-13 נרצחו בשלב זה. תושבי הגטו ששרדו נשלחו לטרבלינקה, והגיעו למחנה ההשמדה ב-1 במאי 1943.
כריסטיאן אסלאני
כריסטיאן אסלאני (באלבנית: Kristjan Asllani; נולד ב-9 במרץ 2002 באלבסן שבאלבניה) הוא כדורגלן אלבני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אינטר מילאנו ובנבחרת אלבניה.
קריירת מועדונים
אסלאני גדל במחלקת הנוער של אמפולי. ב-13 בינואר 2021 ערך אסלאני את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 לנאפולי במסגרת שלב שמינית הגמר של הקופה איטליה. ב-22 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–2 על קליארי במסגרת המחזור החמישי בסרייה א' לעונת 2021/2022. ב-6 במאי 2022 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–4 לאינטר מילאנו במסגרת המחזור ה-36 באותה עונה. בסך הכל ערך אסלאני 23 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שער אחד.
ב-29 ביוני הושאל אסלאני לאינטר מילאנו מהסרייה א'תמורת 10 מיליון אירו.
קריירה בינלאומית
ב-26 במרץ 2022 ערך אסלאני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה, בהפסד 1–2 לנבחרת ספרד במשחק ידידות.
נונו דה קושטה
נונו מיגל דה קושטה ג'ויה (בפורטוגזית: Nuno Miguel da Costa Jóia; נולד ב-10 בפברואר 1991 בפראיה שבכף ורדה) הוא כדורגלן מכף ורדה המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אוסר מליגת העל הצרפתית ובנבחרת כף ורדה.
קריירת מועדונים
דה קושטה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אובאן מהליגה החמישית בצרפת.
ב-3 באוגוסט 2015 חתם דה קושטה בוואלנסיין מליגת המשנה הצרפתית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 45 הופעות ליגה והבקיע 19 שערים.
ב-3 ביולי 2017 חתם דה קושטה על חוזה לארבע עונות בשטרסבורג מליגת העל הצרפתית. ב-5 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–4 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2017/2018. ב-4 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לנאנט במסגרת המחזור השביעי בליגה באותה עונה. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות וחצי, בהן ערך 74 הופעות ליגה והבקיע 14 שערים. בעונת זכה עם שטרסבורג בגביע הליגה הצרפתית.
ב-5 באוקטובר 2020 הושאל דה קושטה למשך עונה אחת למוסקרון מליגת העל הבלגית. ב-18 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לאויפן במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת. ב-22 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–4 לראסינג גנק במסגרת המחזור ה-13 בליגה. בסך הכל ערך דה קושטה 25 הופעות ליגה במדי המועדון במשך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שישה שערים.
ב-31 באוגוסט 2021 הושאל דה קושטה למשך עונה אחת לקן מליגת המשנה הצרפתית. הוא ערך 24 הופעות ליגה במדי המועדון במשך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע תשעה שערים.
ב-5 באוגוסט 2022 חתם דה קושטה באוסר לשנתיים.
קריירה בינלאומית
ב-4 ביוני 2016 ערך דה קושטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כף ורדה, בניצחון 1–2 על נבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
אסתר עובדיה
ביוגרפיה
אסתר עובדיה נולדה בביטולה (מונאסטיר) למשפחה קשת יום בשכונה היהודית בביטולה. היא עבדה ככובסת במקביל ללימודיה בבית הספר היסודי והצטרפה לקן תנועת השומר הצעיר בעירה. ב-1938, בסיוע ארגון ויצו, נשלחה ללימודי מקצוע בבלגרד בירת הממלכה ובה הושפעה מחוגי השמאל הפוליטי, עד שהצטרפה לתנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית. ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה בידי גרמניה הנאצית ומסירת מקדוניה לחזקת בולגריה בשל הצטרפותה להסכם התלת-צדדי, שבה אסתר לביטולה והצטרפה למחתרת שפעלה בעיירה. היא חמקה ממעצר והצטרפה לכוחות הפרטיזנים.
ב-11 במרץ 1943 ביצעו הבולגרים אקציה בביטולה ועצרו 3,296 מיהודי ביטולה וכלאו אותם במחנה הריכוז מונופול, שהוקם בתוך מפעל לטבק בסקופיה. מקצת מיהודי העיר נמלטו לפני האקציה לאלבניה. ב-29 במרץ נשלחו יהודי העיר והאזור ישירות למחנה ההשמדה טרבלינקה. אסתר עובדיה הצליחה להימלט מהאקציה ומצאה, ביחד עם חברתה ז'מילה קולונומוס, מסתור בביתו של סטויאן-בוגויה סיליאנובסקי, שהיה בעל חנות לממכר טבק בעיר. לימים העניק ארגון יד ושם לסיליאנובסקי את עיטור חסיד אומות העולם.
גדוד הפרטיזנים בו לחמה אסתר ניהל קרבות שונים מול חיילי הצבא האיטלקי, הבולגרי והוורמאכט והסב אבדות כבדות יחסית לכוחות השונים. בינואר 1944 מונתה אסתר לקומיסר פוליטי של גדוד פרטיזנים. במרץ 1944 תקפה חטיבת פרטיזנים ובכללה גדודה של אסתר את תחנת הרכבת בעיירה ריסטובאץ, הסמוכה לווראניה, והצליחה לכבוש אותה ולפגוע קשות בכוחות הבולגריים והגרמניים שהגנו על המקום. פעולותיה של אסתר עובדיה בקרב זה הוציאו את שמעה למרחוק. ב-26 באוגוסט 1944, בעת הסתערות כוח פרטיזנים על עמדות הצבא הבולגרי בפסגת קיימאקצאלאן, נפגעה אסתר מכדור בראשה ונהרגה במקום.
הנצחתה
אסתר עובדיה הפכה גיבורה לאומית ביוגוסלביה והונצחה בכתבים ובשירים עממיים שנכתבו לאחר מלחמת העולם השנייה. ב-11 באוקטובר 1953 העניק לה נשיא יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו את עיטור "גיבורת יוגוסלביה". רחוב ברמת בית הכרם בירושלים מנציח את שמה. בביטולה פועל גן ילדים עירוני ע"ש אסתר עובדיה-מארה. אף על פי שבעיר לא מתגוררים יהודים, אומץ הגן על ידי הקהילה היהודית בסקופיה ומועברים בו תוכני מורשת יהודית.
סמסונג גלקסי A02
סמסונג גלקסי A02 (באנגלית: Samsung Galaxy A02) הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי סמסונג אלקטרוניקה, כחלק מסדרת A של סמסונג גלקסי. הוא הוכרז בינואר 2021. הוא יורשו של סמסונג גלקסי A01.
חומרה
המכשיר מצויד במסך מגע קיבולי מסוג "PLS TFT" בגודל 6.5 אינץ' וברזולוציית 1600×720 פיקסלים.
המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל ארבע ליבות, בתדר עבודה של 1.5 ג'יגה הרץ. במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם MT6739W מתוצרת מדיאטק עם תהליך של 28 ננומטר. למכשיר אחסון פנימי בנפח 32 או 64 ג'יגה בייט, ניתן להרחיבו באמצעות כרטיס MicroSD עד ל-512 ג'יגה בייט. למכשיר יש זיכרון RAM בנפח 2 או 3 ג'יגה בייט. כמו כן, המכשיר מופעל על ידי סוללת ליתיום-יון בקיבולת 5000 מיליאמפר-שעה. במתח טעינה בן 5 וואט.
מצלמה
המכשיר מצויד במערך בעל שתי מצלמות אחוריות, ומצלמה אחת קדמית, הכולל: מצלמה ראשית בעלת עדשה רחבה ברזולוציה 13 מגה פיקסל; מצלמה שהיא חיישן לצילום עומק ברזולוציה 2 מגה פיקסל; וכמו כן, למכשיר ישנה מצלמה קדמית ברזולוציה 5 מגה פיקסל. המצלמה הראשית יכולה להקליט וידאו עד 1080p ב-30 פריימים בשנייה.
תוכנה
המכשיר הושק כשמותקנת עליו מערכת ההפעלה אנדרואיד 10 בממשק המותאם של סמסונג - One UI מעל ל-2.5. ניתן לשדרג לאנדרואיד 11 לממשק המותאם של סמסונג - One UI 3.1.
קבוצת אקטון
אטולים
קבוצת אקטון כוללת ארבעה אטולים בגודל קטן יחסית:
באף אחד מהאיים באטולים אלה אין תושבים קבועים.
היסטוריה
האירופי המתועד הראשון שראה את קבוצת אקטון היה פדרו פרננדש דה קיירוש ב-5 בפברואר 1606. הוא תיאר את הקבוצה כ"ארבעה אטולים עטורי דקלי קוקוס". בכתבים השונים של חברים אחרים במשלחת ספרדית זו, המתארים את המסע, הוצגו האיים כ-"Las Cuatro Coronadas" (ארבעת העטורים), "Las Cuatro Hermanas" (ארבע האחיות),"Las Virgenes" (הבתולות) או "Las Anegadas" (האלה המוצפים).
הגילוי המחודש של קבוצת אקטון מזוהה עם תומאס אבריל, קפטן ספינת המסחר הטהיטית Amphitrite, שגילה את האיים הללו בשנת 1833. עם זאת, הם נצפו ב-14 במרץ 1828 על ידי האספן וחובב הטבע הבריטי יוּ קאמינג בספינתו Discoverer,  שהושטה בידי קפטן סמואל גרימווד.
שמם ניתן להם כעבור ארבע שנים, ב-1837, על ידי לורד אדוארד ראסל – מפקד ה-HMS Acteon – על שם ספינתו. בשנת 1983 אטולים אלה הוכו על ידי ציקלון.
מינהל
מבחינה אדמיניסטרטיבית ארבעת האטולים של קבוצת אקטון שייכים לקומונה גמבייה.
המגדל בנמל דובאי
המגדל בנמל דובאי (בערבית: برج خور دبي) הוא מגדל שנבנה בדובאי, איחוד האמירויות הערביות במחיר של 3.670 מיליארד דירהם איחוד האמירויות הערביות (שווה ערך למיליארד דולר אמריקני). המגדל יכלול מלון בעל 4,400 חדרים ו-11.16 מיליון רגל רבוע של קמעונאות. עם סיום בנייתו שצפויה להסתיים לכל המוקדם ב-2023, יהיה גבוה מבורג' ח'ליפה ויהיה אחד מגורדי השחקים הגבוהים בעולם.
יושב ראש "אעמאר החזקות" (Emaar Properties), מוחמד אל-עבאר, תיאר את הפרויקט כ"מונומנט אלגנטי" אשר הולך להוסיף ערך רב לעיר. "הבניין יהיה צר כך שיעורר דימוי של מינרט, ויעוגן לאדמה בעזרת כבלים חזקים".
דרך הנשר
דרך הנשר הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1990, אשר נכתב על ידי בני ברבש ואסי דיין ובוים על ידי אורי ברבש, עם אלי דנקר, נורית גלרון וגידי גוב בתפקידים הראשיים.
הסרט הוקדש לזכרו של גדי דנציג, צלם הקולנוע שנהרג מספר חודשים לפני צילום הסרט.
תקציר העלילה
דניאל (דני) פלד (אלי דנקר) הוא טייס במילואים בחיל האוויר ועובד כטייס ריסוס באזרחות. הוא נשוי למאיה (נורית גלרון) ואב לבן בשם תום (ישי גולן) העומד לפני גיוס לצבא. תום רוצה להתגייס ללהקה צבאית אבל דני מתנגד לכך בתקיפות, דבר שיוצר מתח במשפחה.
מאיה ותום מרגישים שהתנהגותו של דני השתנתה. כשהם מארגנים לו מסיבת יום הולדת בהפתעה הוא אינו שמח ופורש מהר לחדרו.
לאחר מכן דני מתחיל לריב עם מאיה ותום ונעדר מהבית יומיים ומאיה מודאגת. חברתה דפנה (עירית גדרון) מתקשרת למשטרה אך תוך השיחה דני חוזר, אורז את בגדיו ואומר למאיה שהוא עוזב את הבית כי אינו אוהב אותה ונותן לה לחשוב שהתאהב באחרת.
נוימן מגיע ומספר למאיה את האמת על מחלתו של דני והיא מקבלת זאת בהלם ובבכי, ותום מקשיב לשיחה ומתוודע שהוא יודע על מחלתו של דני.
לבסוף דני רוצה להתאבד בכך שהוא קם בבוקר, מגיע למטוס ומניע אותו ללא אישור, ונוטל תרופות משככות כאבים במטרה לאבד את ההכרה, אבל תום שמסתתר במושב השני של המטוס מפתיע אותו, ומעיר אותו. בהדרכתו מצליח תום להנחית את המטוס, ולאחר הנחיתה מסתבר לכולם שדני מת.
ג'רג' קרפאטי (במאי סרטים)
ג'רג' קרפאטי (מקודם קאופמן; בהונגרית: Kárpáti György; בודפשט, 3 ביולי 1933) הוא במאי קולנוע יהודי-הונגרי, פרופסור מן המניין באוניברסיטה. במקצועו המקורי היה רופא שיניים, כירורג פה ולסת.
משפחתו
ג'רג' קרפטי נולד במשפחה יהודית דתית. הוריו היו יוז'ף קרפטי (מקודם קאופמן, 1902–1988) ומגדולנה יאראי-Járai (1989–1907 מקודם כ"ץ). סבו מצד אביו, הרמן קאופמן, היה יהודי אורתודוקסי שומר מצוות, חקלאי. היו לו תשעה ילדים. סבו וסבתו מצד אמו היו לאיוש יאראי (כ"ץ) וקמילה דרקסלר. המשפחה הייתה דתית ושומרת כשרות. הייתה להם בת אחת מגדולנה (גיטה) אמו של קרפאטי.
בשואה
בשואה אביו נלקח לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) בשנת 1942 וחזר רק בשנת 1948, כי נלקח לשבי הרוסי. זו הייתה הסיבה שדחו את הבר מצווה של ג'רג' קרפאטי וחיכו לחזרת אביו מהשבי. הוא, אמו, סבו וסבתו הסתובבו עם תעודות חסות שווייצריות מזויפות (שוצפס) שהם צילמו ונוטריון ציבורי אימת את אמיתות המסמך על פי הצילום, כלומר היו להם ניירות מזויפים מאומתים נוטריונית כאמיתיים. לאחר נישואיו גידלו עם אשתו את ילדיהם כיהודים.
לימודיו
בין 1952 לבין 1957 סיים קרפאטי את לימודיו בפקולטה לרפואת שיניים של אוניברסיטת בודפשט לרפואה (כיום אוניברסיטת זמלווייס). בשנים 1951–1952 היה במאי על מלגה ב"תיאטרון הבובות הממלכתי" בבודפשט. במקביל ללימודי הרפואה בשנים 1952–1957 ניהל את קבוצת תיאטרון הבובות של משרד החקלאות. בשנת 1957 הוא היה כירורג פה ולסת במרפאה בעיר טטבאניה ובשנים 1958–1964 היה כירורג פה ולסת בבודפשט במרפאה ברחוב של סבטשג (Szövetség). בין 1961 לבין 1964 סיים את לימודיו כבמאי קולנוע באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, כתלמיד בכיתתו של יאנוש הרשקו האגדי, הבמאי היהודי-הונגרי. לאחר מכן נטש את מקצועו ככירורג ומ-1964 עבד באולפן 3 של חברת הסרטים Mafilm.
תפקידים והוקרה
במקביל (שנות ה-60) ניהל את מועדון סרטי החובבים של אוניברסיטת אטווש לוראנד, ממנו יצאו יוצרי קולנוע שהתפרסמו מאוחר יותר (אנדראש ילש, פטר גארדוש, אנדראש פטרפי, מיהאי ראדאי, אנדראש סירטש ועוד). הוא יצר סרט עלילתי אחד, ואינספור סרטים קצרים, סרטים דוקומנטריים וסרטים מקצועיים, בעיקר על בנושאי רפואה. הידוע שבהם הוא כנראה "סודות הולדתנו". תוכנית הטלוויזיה ותוכנית ההמשכית שלה, סדרת צייזל (1976–).
השרפה באדירנה (1905)
השרפה באדירנה (בטורקית: 1905 Edirne Yangını) הייתה שרפה שפרצה ב־2 בספטמבר 1905, נמשכה 16 שעות והחריבה את רובע קאלייצ'י (בטורקית: Kaleiçi) בו התרכזה הקהילה היהודית בעיר. השרפה החריבה את כל 13 בתי הכנסת של הקהילה, ישיבה, תלמודי תורה, מוסדות ציבור, חנויות ובתי מגורים רבים.
השרפה ונזקיה
השרפה פרצה ברובע העתיק קאלייצ'י אשר התאפיין בריבוי מבני עץ, רחובות צרים וצפופים אשר הקשו מאוד על פעולות כיבוי האש וסמיכות המבנים סייעה לאש להתפשט. בנוסף, ביום השרפה נשבה רוח צפונית חזקה שתרמה להתפשטותה. 1,687 מבנים חרבו בשרפה ומהם 1,287 מבני מגורים, 13 בתי כנסת ובתוכם גווילי תנ"ך נדירים שהובאו על ידי מגורשי ספרד, 2 ספריות גדולות ובהן כתבים נדירים שהיו בבעלות משפחות הנכבדים גֶרוֹן ובכמוה"ר 4 מסגדים, 8 כנסיות, ועוד מאות חנויות וטברנות.
תוצאות השרפה
לאחר השרפה הוקמו כ-30 בתי תפילה ארעיים בעיר, על פי רוב בחצרות בתיהן של משפחות אמידות. בעקבות החורבן שנפל על הקהילה היהודית, הוחלט להקים בית כנסת מרכזי במקום 13 בתי הכנסת שחרבו. הסולטאן עבדול חמיד השני הוציא פירמן מיוחד שאישר את בניית המבנה. ב-1907 החלה הבנייה וב-1909 נחנך בית הכנסת הגדול באדירנה. הוקמה יחידת כיבוי אש מקרב בני הקהילה היהודית. במקביל, החלה הגירה של משפחות רבות לבולגריה וליוון. בבולגריה התיישבו עשרות משפחות באזור שכונה רומליה המזרחית, בעיקר בפלובדיב. נזק רב נגרם גם לבתי וחנויות תושבים ממוצא יווני ונרשמה הגירה לאיי הנסיכים וליוון גופא.
אורסולה פון רידינגסווארד
אורסולה פון רידינגסווארד (באנגלית: Ursula von Rydingsvard; נולדה ב-1942, במחנה פליטים, בדינסן, גרמניה) היא פסלת אמריקאית ממוצא אוקראיני - פולני, הידועה בפסלי העץ הענקים שהיא יוצרת ומוצבים בפארקים רבים ברחבי ארצות הברית, בנוסף למוזיאונים ותצוגות אחרות. יצירותיה כלולות בתערוכה הקבועה של מעל 30 מוזיאונים ברחבי העולם, לרבות מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, מוזיאון ברוקלין, מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, מיקרוסופט, בלומברג ועוד.
פון רידינגסווארד זכתה בפרסים רבים בגין יצירותיה. בין השאר היא קיבלה פעמיים מענק מהסוכנות הפדרלית האמריקאית לעידוד האמנות (NEA), זכתה במלגת גוגנהיים ובמדליית סקוהגן לפיסול וכן קיבלה שלוש פעמים פרס מטעם הסניף האמריקאי של האגודה הבינלאומית של מבקרי האמנות. פון רידינגסווארד היא אחת מ-250 החברים באגודת הכבוד האמריקאית - The American Academy of Arts and Letters.
קורות חיים
בדצמבר 1950 היגרה המשפחה לארצות הברית והשתקעה בעיירה פליינויל, קונטיקט, שם הצליחו ההורים לפרנס את המשפחה הגדולה רק במאמצים כבירים. שני ההורים עבדו כל השבוע, כאשר האב עובד שתי משמרות ביום, כפועל בבית חרושת ועוד מוסיף לעבוד גם כגנן בסופי השבוע.
בגיל 18 החלה פון רידינגסווארד ללמוד באוניברסיטת ניו המפשייר, שם פגשה את בעלה הראשון, מילטון פון רידינגסווארד, סטודנט לקדם רפואה. עמו היא עברה תוך זמן קצר לפלורידה, שבדרום, לשם התקבל הבעל ללימודים בבית הספר לרפואה. היא עצמה החלה ללמוד באוניברסיטת מיאמי, ציור, וקיבלה שם תואר ראשון וב-1965 תואר שני - MA. עם סיום הלימודים עברו בני הזוג לברקלי, קליפורניה, שם עשה הבעל את התמחותו בעוד פון רידינגסווארד מלמדת כמורה לאמנות בבית ספר תיכון ומפרנסת אותו ואת בתם אורסולה אן. משסיים הבעל את ההתמחות נפרדו דרכיהם.
פסלת
פון רידינגסווארד חזרה לתקופה קצרה הביתה, לקונטיקט, שם היא גרה בדירה בבית דירות שהצליחו הוריה לרכוש תודות לעבודתם הקשה, אבל ב-1973 היא עברה לניו יורק, יחד עם בתה ובכך החלה בדרכה האמנותית.
היא התקבלה ללימודים באוניברסיטת קולומביה וב-1975 סיימה תואר שני נוסף, באמנות - MFA. באותה שנה היא גם קיימה את תערוכת היחיד הראשונה שלה, בתוך האוניברסיטה, ובנוסף לכך גם קיבלה באותה שנה את מלגת תוכנית פולברייט, דבר שאיפשר לה להתמסר לפיסול ללא בעיות פרנסה.
החל מ-1975 ועד היום פון רידינגסווארד מפסלת בעץ - קורות עצי ארז.
ב-1982 התקבלה פון רידינגסווארד כמרצה בבית הספר לאמנות של אוניברסיטת ייל, החלה ללמד שם ופגשה את מי שעתיד היה להפוך לחתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2000, פול גרינגרד, יהודי אמריקאי. היא נישאה לו ב-1985.
גם לגרינגרד היו אלה נישואין שניים ויש לו שני בנים מנישואיו הראשונים - האחד הוא כיום ד"ר למתמטיקה וסגן נשיא IBM והשני לסלי גרינגרד, רופא וד"ר למחשבים (שני התארים מאוניברסיטת ייל, 1987), חבר האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית), פרופסור ומרצה למתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת ניו יורק.
פון רידינגסווארד לימדה באוניברסיטת ייל במשך שש שנים וב-1988 חזרה לניו יורק ומאז היא עוסקת בפיסול בלבד.
ב-1991 היא קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מהקולג' לאמנות של מרילנד, בבולטימור. החל מ-2008 היא אחת מ-250 החברים ב-American Academy of Arts and Letters.
קורט יעקב בל-כדורי
ד"ר קורט יעקב בל-כדורי (20 בינואר 1891 – 29 במאי 1976) היה משפטן וכלכלן יהודי - גרמני, חלוץ חוקרי תולדותיהם של יהודי גרמניה בימי המשטר הנאצי.
ביוגרפיה
יליד ברלין. למד באוניברסיטאות ברלין והיידלברג. שירת כחובש בצבא הגרמני. בשנת 1927 השתקע בברלין ועבד כעורך דין והתמחה בתחום המסים. שימש כמרצה בבית הספר הגבוה למסחר בברלין בנושאי מיסים ואדמיניסטרציה. בשנות ה-30 שימש כמרצה בתחום המיסים מטעם הנציגות העליונה של היהודים בגרמניה ופרסם מספר ספרים בתחום זה.
בדצמבר 1938 עלה לארץ ישראל. מפעלו החלוצי הוא חקר גורל היהודים בגרמניה הנאצית. ב-1943 החל לפעול באופן עצמאי לאיסוף חומר על יהדות גרמניה בתקופת השואה ואף ראיין בעצמו רבים מהם. הוא התמקד בעיקר בפעילותם של הארגונים היהודיים המרכזיים ויחסיהם עם השלטון הנאצי ובהיערכות היהודים להגירה.
בשנת 1944 החליטה החברה הישראלית לגנאלוגיה, "אגודה לחקר התולדות", לפעול להשגת עדויות וזיכרונות על שואת יהודי גרמניה מזמן עלייתה של המפלגה הנאצית לשלטון. השם שניתן למפעל הנצחה זה הוא "מה שלא נרשם בכתב", ולמנהלו מונה ד"ר בל.
בשנת 1955 העביר ד"ר בל את האוסף המחקרי שלו על יהדות גרמניה בתקופת המלחמה ל"יד ושם". הוא המשיך בפעילות איסוף החומר בנושא זה במסגרת "יד ושם" עד שנת 1960.
יחזקאל חליפה
יחזקאל חליפה (נולד ב-5 במאי 1964) הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל בריצות למרחקים בינוניים, בריצות למרחקים ארוכים ובריצות שדה. הוא השיאן הישראלי הנוכחי (2013) בריצת 5000 מטר באולם ובעל מדליית ארד מהמכביה השתים עשרה (1985). הוא שיאן ישראל הבינלאומי הנוכחי (2013) בריצת 2000 מטר.
ביוגרפיה
חליפה נולד וגדל במושב בית עזרא. הוא בן דוד, של האחיות זהבה שמואלי ומזל שלום, אתלטיות מצטיינות. הוא התאמן בקבוצת איילות בהדרכת איליה בר זאב ואחר כך בקבוצת מכבי תל אביב. כבר בהיותו בן 14 וחצי רץ לראשונה את מרתון טבריה. הוא למד באוניברסיטת קלמסון שבארצות הברית.
נחטף ונפצע בהתקפת מחבלים
במרוץ הקפת התבור (11 ק"מ) ה-32 ע"ש יצחק שדה שנערך ב-7 באפריל 1984 זכה חליפה במדליית זהב בתוצאה של 38.50 דקות, לפני ז'קי קרדון מצרפת (39:49 דקות) ואביב כהנא (40:05 דקות). שבוע לאחר מכן, ב-12 באפריל 1984 נחטף חליפה על ידי ארבעה צעירים פלסטינים חמושים בסכינים, שבאו מרצועת עזה, מאוטובוס בקו 300 של "אגד", שנסע מתל אביב לאשקלון ביחד עם יתר נוסעי האוטובוס. בהיותו חייל לובש מדי צה"ל, הוא וחייל נוסף, הפכו במהרה למטרה של המחבלים שאיימו עליהם בסכינים. בהמשך, הצליח לחלץ את עצמו, לאחר שקפץ דרך חלון האוטובוס אותו פתח. במהלך הקפיצה והבריחה הוא נפגע מכדור אקדח שריסק את כף ידו ונאלץ לעובר ניתוח. כחודש לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ב-7 ביולי הוא זכה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 14:21.85 דוקת, התוצאה השלישית בטיבה של אתלט ישראלי באותה העת, אחרי אריה גמליאל (14:08.70 דקות) ויהודה צדוק (14:20.79 דקות). בתחרות הכנה שנערכה בהדר יוסף ב-1 באוגוסט אותה שנה הוא ניצח בריצת 2000 מטר בשיא ישראלי בינלאומי חדש של 5:19.6 דקות.
1985
במרוץ חצי מרתון שנערך בווטפורד שבאנגליה ב-3 בפברואר 1985 זכה חליפה במדליית ארד בשיא אישי חדש של 1:06:53 שעות, התוצאה השנייה בטיבה של אתלט ישראלי באותה העת. באליפות ישראל שנערכה ב-6 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 14:09.23 דקות, לפני אריה גמליאל (14:09.47 דקות) ושם טוב סבג (14:26.71 דקות). במקום הראשון בריצה זו סיים דייב בוזה מבריטניה (14:06.30 דקות).
המכביה ה-12
שבועיים לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה השתים עשרה שנערכה בהדר יוסף ביולי אותה שנה זכה חליפה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:21.89 דקות, אחרי לארי גרין מארצות הברית (14:12.72 דקות) ואריה גמליאל (14:13.33 דקות).
1988
בתחרות שנערכה באולם בגיינסוויל ב-6 במרץ 1988 זכה חליפה במדליית כסף בריצת 3000 מטר בשיא אישי חדש של 7:59.83 דקות ובכך היה לאתלט הישראלי השני שירד מגבול 8 דקות בריצה זו. חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה בדרהאם שבאנגליה ב-23 באפריל הוא זכה במדליית זהב בריצת 10000 מטר בשיאי אישי חדש של 28:56.80 דקות ובכך היה לאתלט הישראלי השני שירד מגבול 29 דקות בריצה זו.
1989
בתחרות שנערכה באולם בג'ונסון סיטי, טנסי שבארצות הברית ב-4 במרץ 1989 זכה חליפה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בשיא ישראלי חדש באולם של 13:49.22 דקות (הנוכחי 2013), לפני דב קרמר שקבע אף הוא שיא אישי חדש של 13:51.58 דקות ובכך קבע את התוצאה השלישית בטיבה של אתלט ישראל באותה העת. באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:21.89 דקות.
הרחק מן ההמון הסואן (סרט, 1998)
הרחק מן ההמון הסואן הוא סרט דרמה משנת 1998, עיבוד לרומן "הרחק מהמון מתהולל" מאת תומאס הרדי.
ביקורת
ויל ג'וינר מהניו יורק טיימס כתב ביקורת חיובית על העיבוד: "באופן מוזר ולזכותו, עיבוד חדש זה של הרומן 'הרחק מהמון מתהולל' בהפקת טלוויזיית גרנדה הבריטית ו-WGBH-TV מבוסטון, לא רק שהוא גובר על הנטייה של הצופים להשוואות, הוא מצליח לשגשג. כמעט על כל צעד ושעל נפרש בהדרגה סיפור של כאוס רומנטי. באופן חזותי גרסה חדשה זו מרשימה כמו הסרט משנת 1967 – חלק מאתרי הצילומים הם כמעט זהים – והתיאור הדרמטי בסרט זה הוא יותר טבעי. השפה המחוספסת נאמנה לשפתו של הרדי שבה הוא משלב שירה ודיבור כפרי."
אנטוני לגט
לגט חבר בהאקדמיה האמריקאית הלאומית למדעים, אקדמיה הרוסית למדעים, החברה הפילוסופית האמריקאית ובאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
ביוגרפיה
אנטוני לגט נולד ב-26 במרץ 1938 בלונדון למשפחה קתולית. בדצמבר 1954 החל ללמוד באוניברסיטת אוקספורד, שם למד את התואר הראשון והשני. בשנים 1964–1965 לגט החל ללמד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בשנה שלאחר מכן לימד גם באוניברסיטת הרווארד. בשנים 2006–2016 לגט לימד באוניברסיטת ווטרלו.
לינדה רוטשילד
לינדה פרייס רוטשילד (באנגלית: Linda Preiss Rothschild; נולדה ב-28 בפברואר 1945) היא פרופסור אמריטוס למתמטיקה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. מחקריה עסקו בחבורות לי, בפירוק לגורמים של פולינומים, במשוואות דיפרנציאליות חלקיות, באנליזה הרמונית ובפונקציות של מספר משתנים מרוכבים.
לימודים וקריירה
רוטשילד נולדה בשנת 1945 בפילדלפיה שבפנסילבניה, ארצות הברית. להוריה הייתה חנות פרוות. רוטשילד קיבלה את התואר הראשון במתמטיקה מאוניברסיטת פנסילבניה בשנת 1966, והיא המשיכה ללימודי דוקטורט ב-MIT, שם קיבלה תואר דוקטור בשנת 1970, על עבודה בהנחיית איזדור מנואל זינגר. עברה לעבוד כעוזרת פרופסור באוניברסיטת טאפטס, והייתה חברה בצוות המחקר של המעבדה לבינה מלאכותית באוניברסיטת מסצ'וסטס. לאחר מכן רוטשילד מילאה תפקידים שונים באוניברסיטת קולומביה ובמכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון. בשנת 1976 הצטרפה לסגל של אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון, כפרופסורית חברה. בשנת 1979 הועלתה לדרגת פרופסור. ב-1982 עברה לאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו כפרופסורית מן המניין. בתפקיד זה כיהנה עד שפרשה לגמלאות בשנת 2011.
מחקר ופעילות אקדמית
בתחילה, התמקדה רוטשילד במחקרה בחבורות לי. היא הרחיבה את תחומי עבודתה לכתיבת אלגוריתמים לפירוק לגורמים של פולינומים על מספרים שלמים, משוואות דיפרנציאליות חלקיות ואנליזה הרמונית. היא בחנה את ההיבטים האנליטיים והגיאומטריים של פונקציות של מספר משתנים מורכבים, והמשיכה לחקור חבורות לי בו זמנית. עיקר המחקר של רוטשילד בעשור האחרון היה בנושא היבטים אנליטיים וגיאומטריים של פונקציות של מספר משתנים מורכבים. היא פרסמה יותר מ-80 מאמרים.
בשנת 2003 זכתה בפרס סטפן ברגמן מהחברה האמריקאית למתמטיקה. היא זכתה בפרס בשותפות עם בעלה, סלאח באואנדי. לעבודתם של באואנדי ורוטשילד הייתה השפעה משמעותית על התיאוריה פונקציות של של מספר משתנים מורכבים.
רוטשילד זכתה במלגת אלפרד פ. סלואן בשנת 1976. היא הייתה נשיאת האגודה לנשים במתמטיקה בשנים 1983–1985, והייתה סגנית נשיא החברה האמריקאית למתמטיקה בשנים 1985–1987. בנוסף, היא הייתה חברה בוועדות המערכת של כתב העת Transactions of the American Mathematical Society, ומייסדת ועורכת-מנהלת של כתבי מחקר מתמטיים. כמו כן, לקחה חלק בוועדות מקצועיות, כולל ועדות של החברה המתמטית האמריקאית, ועדות של הקרן הלאומית למדע, ועדה שעסקה במספר משתנים מורכבים במכון המחקר למדעי המתמטיקה. בנוסף לכך, היא הציגה את הרצאת אמי נתר לשנת 1997 בעמותה לנשים במתמטיקה בשנת 2005. נבחרה כעמיתה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, ובשנת 2006 הייתה דוברת בקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים במדריד.
קידום נשים
רוטשילד גילתה עניין רב בעידוד נשים צעירות שרוצות ללמוד מתמטיקה. היא סייעה בהקמת מלגה לתלמידות תיכון מוכשרות בצורה יוצאת דופן. המלגה מאפשרת להאיץ את ההכשרה המתמטית שלהן על ידי השתתפות בתוכנית קיץ. רוטשילד מספרת: "כשגדלתי, התיכון הציבורי הטוב ביותר בפילדלפיה קיבל רק בנים. כשפניתי לתואר שני קיבלתי דחייה מפרינסטון בטענה שהאוניברסיטה קיבלה גברים בלבד. הזמנים השתנו, ואני תמיד שמחה לראות צעירות מתמטיקאיות מבריקות עם ביטחון עצמי עצום."
משפחה
רוטשילד הייתה נשואה לסלאח באואנדי, פרופסור למתמטיקה. הוא נפטר בשנת 2011. נולדו להם שני ילדים.
אצטדיוני כדורגל בספרד
להלן רשימה חלקית של אצטדיוני כדורגל בספרד, מסודרים לפי מספר מושבים יורד.
הרחק מהמון מתהולל (פירושונים)
מוזיקה
}}
ישראל צבי יאיר דנציגר
רבי ישראל צבי יאיר דנציגר (נולד בג' בחשוון תש"ה, 1944) הוא האדמו"ר הנוכחי של חסידות אלכסנדר, השביעי בשושלת, המכהן משנת ה'תשס"ה (2005).
ביוגרפיה
נולד בירושלים לרבי אברהם מנחם דנציגר, לימים האדמו"ר בעל ה"אמרי מנחם" ולרבנית אסתר לאה בתו של רבי חנניה יוסף היילפרין, מרבני חב"ד ליובאוויטש, דור שביעי לרבי שניאור זלמן מליאדי בעל התניא והשו"ע, מייסד חסידות חב"ד. התחנך בילדותו בתלמוד תורה "עץ חיים". בשנות בחרותו המוקדמות למד בישיבת ויז'ניץ ולאחר מכן למד בישיבת בית מאיר ובישיבת סלבודקה בבני ברק.
נישא לאסתר, בתו של רבי משה ברגמן מייסד וראש ישיבת רשב"י והתגורר בבני ברק. לאחר נישואיו למד בכולל ברסלב. בהמשך למד בכולל חזון איש.
דבק מאוד בזקינו האמונת משה והיה קרוב אצלו עד מאד.
לאחר פטירת אביו באדר ב' תשס"ה הוכתר על פי צוואתו לממלא מקומו.
דודו, אחי אמו, הרב שמואל אלעזר היילפרין, ראש ישיבת תורת אמת (חב"ד) ורב שכונת בית ישראל בירושלים, אליו היה קשור מאוד בשנות בחרותו ואברכותו.
גיסיו הם הרב מאיר צבי ברגמן, והאדמו"ר ממודז'יץ.
תורתו
דברי תורתו שנשמעים במהלך השלחנות מדי שבוע בסעודה שלישית, וב"שבת יארצייט" וכדומה גם בליל שבת, וכמו כן במועדים, מתמקד בחסידות עיונית בדרך פשיסחא משולב בחסידות מעשית, בהעמקה ביסודות החסידות ומבוסס על אדני תורת הקבלה. ונכתבים על ידי השומעים ויוצאים לאור מדי שבוע.
פעילות ציבורית
עמד לימין אביו בהקמת הישיבה לצעירים של חסידי אלכסנדר ושימש כאחד מראשי הישיבה, בסוף שנת תשע"א יסד את הישיבה הגדולה "אמרי מנחם".
לופן (סדרת טלוויזיה)
לופן (בצרפתית: Lupin) היא סדרת טלוויזיה צרפתית, אשר נוצרה על ידי ג'ורג' קיי ופרנסואה אוזאן ועלתה לשידור לראשונה ב-8 בינואר 2021 בנטפליקס. הסדרה מורכבת מעשרה פרקים, המשוחררים בשני חלקים. סדרה זו היא בהשראת הרפתקאות ארסן לופן, דמות ספרותית מאת מוריס לבלאן, שהשחקן עומאר סי מגלם דמות המושפעת ממנו. צילומי עונה נוספת החלו בנובמבר 2021 בפריז.
עלילה
בשנת 1995 אסאן דיופ הצעיר הזדעזע מהתאבדות אביו, בבקאר, שהואשם בגנבה שלא ביצע. 25 שנה מאוחר יותר, אסאן הוא גנב ג'נטלמני שמשתתף בגניבת מחרוזת שהייתה שייכת למארי אנטואנט. התכשיט, שהוצג במוזיאון הלובר, היה שייך למשפחת פלגריני העשירה. הוא רוצה לנקום במשפחה זו, שהאשימה את אביו והביאה להתאבדותו בתא המאסר. מסעו להגשמת הנקמה רצוף בהשראות ורמזים מהדמות הספרותית האהובה עליו "הפורץ הג'נטלמן" ארסן לופן. בנוסף לפעילותו הבלתי חוקית, אסאן מנסה לדאוג במיוחד לבנו ראול, המתגורר עם חברתו לשעבר קלייר.
קרב משע'רה
הקרב על כפר משע'רה התנהל בין הצבא הישראלי לכוח של הצבא הסורי במסגרת בלחימה במלחמת לבנון הראשונה, ב-10 ביוני 1982.
רקע
גיס 446 ביקש למוטט את המערך הסורי ולאפשר לשאר כוחות הגיס שנעו צפונה באמצעות כיבוש הכפר משע'רה שבו נערך כוח שריון קומנדו של צבא סוריה. המשימה הוטלה על "כוח יוסי", כוח מאולתר שעליו פיקד תא"ל יוסי פלד, שהורכב מגדוד השריון 77, עליו פיקד דוביק טל, וגדוד צנחנים מילואים 8150, עליו פיקד נחשון ישראלי. פלד, ועמו שני מפקדי הגדודים עלו לתצפית על הכפר. ישראלי הציע לתקוף את הכפר במקביל משני כיוונים, כאשר גדוד הטנקים יתקוף מדרום על ציר שבתון, וגדוד הצנחנים בפיקודו ינוע באיגוף רגלי מהמדרונות של ג'בל ברוך ויתקוף ממערב לעיירה. תא"ל פלד הטיל ספק ביכולת הגדוד לעמוד במאמץ, משום היותו גדוד מילואים, והמג"ד הבטיח לו כי הגדוד יכול לאתגר במקביל לתנועת הצנחנים כללה התכנית הפעלת אש ארטילרית ואש טנקים כמו גם תקיפה של כוחות השריון הסורים על ידי מסוקי דיפנדר של חיל האוויר.
מהלך הקרב
הכוחות הקדישו כשעה וחצי להיערכות וללימוד חלקם במשימה ולאחר מכן החלה ההתקפה. ראשית הפעיל פלד אש ארטילרית על מטרות סוריות בכפר, כמו גם אש טנקים שחנו בעמדות שולטות. בעוד הצנחנים בפיקוד ישראלי נעים למשימתם פתחו הטנקים, בפיקוד דוביק טל, באש מעמדות שולטות, והשמידו מספר טנקים סורים. כמו כן סייעו לתקיפה מסוקי קרב דיפנדר של חיל האוויר, שפגעו גם הם בטנקים הסורים ואספו מודיעין על היערכות הכוח הסורי בכפר. גדוד הצנחנים אותו בפיקוד המג"ד, ישראלי, הופיע בעורף הכפר. אז השמידה מחלקה מהפלוגה המסייעת של הגדוד, המצוידת בטילי M47 דרגון, מספר טנקים ונגמ"שים סורים. הופעת גדוד הצנחנים בעורף הכפר הכריעה את הקרב ומוטטה את הכוח הסורי. לאחר מכן תקף גדוד הטנקים בפיקוד טל מן החזית ואילו הצנחנים עסקו בטיהור הכפר מן הכוחות הסורים. החיילים הסורים שלא נפגעו ונהרגו נמלטו, כשהם משאירים מאחוריהם רכבים וטנקים.
תוצאות הקרב
הכפר נכבש כעבור כשעה ללא נפגעים לכוח התוקף, זולת שני צנחנים שנפצעו קל. לאחר הלחימה התברר כי בכפר היו ערוכים כוח קומנדו סורי שגודלו כפלוגה ושתי מחלקות טנקים. חלק מכוח זה הושמד וחלקו נסוג מפני כוחות צה"ל. היה זה הקרב הראשון בו הופעלו טילי M47 דרגון בהצלחה כנגד שריון אויב, ובשל כך פנו נציגי צבא ארצות הברית ותחקרו את מפקד הפלוגה המסייעת ואת מפקד המחלקה שירו את הטילים והשמידו את הטנקים והנגמ"שים הסורים.
Your Song (שיר של ריטה אורה)
Your Song (בעברית: השיר שלך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה, מתוך אלבומה השני, Phoenix. השיר יצא לאור ב-26 במאי 2018, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב, הרביעי במצעד שבסקוטלנד, והחמישי במצעד שבקרואטיה.
רקע וכתיבה
השיר נכתב והופק על ידי הפזמונאי אד שירן והמפיק המוזיקלי סטיב מק. השיר מבוצע במפתח סי במול מינור עם קצב של 118 פעימות לדקה. השיר בדומה לשאר שירי האלבום, הוא שיר בסגנון האלקטרופופ.
בנוסף לכך, זכה השיר למעמד פלטינה כפולה באוסטרליה על סך מכירות של 140 אלף עותקים.
וידאו קליפ
טרם יצא הווידאו קליפ של השיר, פורסם קליפ המילים שלו. קליפ המילים צבר למעלה מ-68 מיליון צפיות. הקליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ריטה אורה ב-22 ביוני 2017. הקליפ בוים על ידי מייקל האוסמן וצולם בוונקובר.
נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-45 מיליון צפיות.
אוריול בוסקטס
אוריול בוסקטס מאס (בספרדית: Oriol Busquets Mas; נולד ב-20 בינואר 1999 בסן פליו שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ארוקה.
קריירת מועדונים
בוסקטס הצטרף אל מחלקת הנוער של ברצלונה בשנת 2007 לאחר תקופת מבחן מוצלחת. ב-29 באפריל 2017 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון, בניצחון 2-0 על פראט במסגרת הליגה הספרדית השלישית.
ב-29 בנובמבר 2017 ערך בוסקטס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 62 דקות בניצחון 5-0 על ריאל מורסיה במסגרת שלב 32 הגדולות של גביע המלך הספרדי.
ב-28 באוגוסט 2021 חתם בוסקטס על חוזה לשלוש עונות בקלרמון פוט מליגת העל הצרפתית.
ב-20 ביולי 2022 חתם בוסקטס בארוקה הפורטוגזית.
מועדון הספורט זאמוסקבורצקי
מועדון הספורט זָאמוֹסְקְבוֹרֶצְקי (ברוסית: «Замоскворецкий клуб спорта», בראשי תיבות ЗКС) הוא מועדון כדורגל רוסי שנוצר בשנת 1910 ביוזמת האנגלי יגור ביינס, אמן אריגה. מדי הקבוצה כללו חולצות דו-גוניות – חצי שחורות, חצי אדומות. ידוע בראשי התיבות ZKS.
המועדון התקיים עד 1923. ב־1924 מועדון טורפדו מוסקבה הוקם על בסיס מועדון זה וטורפדו רואה עצמה כממשיכת מועדון ZKS.
היסטוריה
מועדון הספורט זאמוסקבורצקי (ZKS) נוסד ב־11 באפריל 1910 מתוך הרכב משחקני מועדון הספורט דנילוב. הקבוצה הראשונה של המועדון כללה חמישה אנגלים ושישה כדורגלנים רוסים: האחים פילטוב, אנטונוב, לבדב, ניקולייב ולנטין סיסוב ובתחילה התמקמה הקבוצה בנפת זאמוסקבורצ'יה שבמוסקבה ומכאן שמה. כבר בעונת 1910 הקבוצה השתתפה בגביע פולד שחקני הקבוצה המפורסמים ביותר, היו שחקני נבחרת מוסקבה שהתמודדה באליפות האימפריה הרוסית בכדורגל: ניקולייב, וסילי ז'יטארב, החלוץ ולנטין סיסייב, המגן סרגיי סיסייב, פילאטוב, ווזדביז'נסקי, ניקיטין, האחים רומנוב, ורנצוב, באביקין. בקבוצה שיחקו גם הכדורגל עם מיכאיל רום והארי ניומן.
אפשר היה להצטרף למועדון בהמלצת שניים מחבריו, דמי החבר לחברים מלאים היו 12 רובל. מחיר הכניסה למשחקים היה 3 רובל. מי שרצה להיות חבר קבוע במועדון היה צריך לשלם סכום חד פעמי של 120 רובל, סכום עתק באותן ימים.
המועדון נתמך כלכלית על ידי מפעל דנילובסקאיה ומפעל גופר (מנהל המפעל, א.וו גופר היה ספורטאי נלהב, שימש כמנהל מועדון היאכטות על נהר מוסקבה), הברון קנופ, ג.פ. נייבלר וארגונים אחרים פרטיים. המועדון עד 1910 כלל 100 איש, משרדיו היו ממוקמים ברחוב מיטנאיה, מול מפעל ברוקאר. בתחילה שכר המועדון מגרש ברחוב פאבלובסקאיה (באזור תחנת טולסקאיה המודרנית של המטרו במוסקבה), אך שנה לאחר מכן המועדון השיג מגרש כדורגל משלו ברחוב קלוז'סקאיה בולשאיה (כיום לנינסקי פרוספקט), מול גן נסקוצ'ני.
במשך שנים רבות המגרש הזה היה אחד הטובים במוסקבה. טקס הפתיחה הרשמי של המועדון התקיימה ב-11 באפריל 1910. שחקני הקבוצה הופיעו בחולצות אדומות עם פסים רחבים לאורך, עם מכנסיים קצרים.
באביב 1920 שיחק המועדון במשחק הבינלאומי הראשון לקבוצות סובייטיות, כשנבחרת איגוד ספורט הפועלים של פינלנד (TUL) ניצחה 7:1. מאוחר יותר, קבוצת הכדורגל RDPK המשיכה לשחק באצטדיון בו נערך המשחק הזה. האצטדיון עצמו היה ממוקם ליד תחנת המטרו אבטוזאבודסקאיה.
ב־18 באפריל 1922 שיחק הקבוצה נגד מועדון הספורט המוסקבאי, בו הפסידה 2:3. תאריך המשחק הזה הפך להיות התאריך הרשמי של הקמת מועדון הספורט המוסקבאי.
המועדון שרד את מלחמת האזרחים ברוסיה, אך לא את הקמת ברית המועצות ועם הקמת אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל פורק, בשנת 1923.
ב־1924 מועדון טורפדו מוסקבה הוקם על בסיס מועדון זה וטורפדו רואה עצמה כממשיכת מועדון ZKS.
אצטדיון הקבוצה
הקבוצה התבססה במקור ברחוב קוזנצקאיה בזאמוסקובורצ'יה. בשנת 1910 קיבל המועדון מגרש חדש ברחוב בולשאיה קלוז'סקאיה מול גן נסקוצ'ני. משפחת אליסון תמכה במועדון ויזמה הצבת גדר סביב המגרש, נבנו ספסלים לצופים ומלתחות לשחקנים.
אסתר גרינברג
אסתר גרינברג-שבק (19 במאי 1931 – 3 ביוני 2023) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה
לאחר שירותה הצבאי פנתה ללימודי תיאטרון בבית הספר לדרמה של תיאטרון "הקאמרי".
קריירה
משנת 1954 שיחקה בתיאטרון. בתיאטרון הקאמרי הייתה החצרונית ב"עוץ לי גוץ לי", לצד אריק לביא, שושיק שני ונירה רבינוביץ', השתתפה ב"שלמה המלך ושלמי הסנדלר" ו"חגיגת קיץ" בקאמרי, ב"הבימה" שיחקה בשנת 1969 במחזה "וולפונה" ואת תפקיד מריומה גילמה ב"קזבלן" בתיאטרון "גיורא גודיק".