cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מונטריי (כדורגל)
קבוצת FEMSA וחזרה לצמרת (2000 - 2008)
רצף תוצאות חלשות הביאו לפיטוריו של הררה במהלך טורניר אפרטורה 2007. בתום הטורניר התמנה ריקרדו לה וולפה לתפקיד המאמן. לה וולפה נהנה מסגל חזק בכיכובם של חארד בורחטי הוותיק ואומברטו סואסו, שהצטרף שנה קודם לכן. לימים יהפוך סואסו, ששיחק בקבוצה עד לשנת 2015, למלך השערים של המועדון בכל הזמנים עם 121 כיבושים. בטורניר הראשון שלו על הקווים הוביל לה וולפה את מונטריי לחצי גמר פלייאוף קלאוסורה 2008 עם ניצחון 8-5 בסיכום שני מפגשים מול גוודלחרה, אך בחצי הגמר הודחה הקבוצה על ידי סנטוס לגונה, עם 3-3 בסיכום המפגשים שהספיק לסנטוס להעפיל עקב מיקום ליגה גבוה יותר בעונה הסדירה. לה וולפה סיים את תפקידו במועדון לאחר טורניר אחד נוסף, בו כשלה מונטריי להעפיל לפלייאוף.
עידן ווצ'טיץ' (2009 - 2013)
מחליפו של לה וולפה לקראת טורניר קלאוסורה 2009 היה ויקטור מנואל ווצ'טיץ'. תחת המאמן נבנתה אחת הקבוצות החזקות בתולדות המועדון, עם השוער ג'ונתן אורוסקו, חוליית הגנה שכללה בין היתר את חוסה מריה בסנטה ואת דוויליו דאווינו, לימים נשיא המועדון, קישור חזק עם לואיס פרס וחסוס ארייאנו הוותיקים שאליהם הצטרף וולטר איובי, וחוליית התקפה בכיכובם של סואסו ואלדו דה ניגריס.
בטורניר הראשון שלו על הקווים הוביל ווצ'טיץ' את מונטריי לרבע גמר הפלייאוף, וכבר בטורניר השני שלו, אפרטורה 2009, הוביל את הקבוצה לאליפות השלישית בתולדותיה. מונטריי הצליחה להיכנס לפלייאוף על אף שסיימה במקום השלישי בבית, בזכות היותה אחת משתי הקבוצות הטובות ביותר בטבלה הכללית שלא נכנסו אוטומטית לפלייאוף דרך מיקומן בבית. במשחק ראשון ברבע הגמר אירחה מונטריי את קלוב אמריקה, חמישה ימים בלבד לאחר פטירתו המפתיעה של אנטוניו דה ניגריס, שגדל בקבוצה, מהתקף לב. טרם המשחק נערך טקס לזכרו של אנטוניו, ובמשחק עצמו כבש אחיו הצעיר של אנטוניו, אלדו דה ניגריס, את שער הניצחון לזכות מונטריי. את השער הקדיש לאחיו המנוח. מונטריי התקדמה לחצי הגמר לאחר שוויון 1-1 בחוץ, ובמשחק הראשון מול טולוקה בבית כבש דה ניגריס צמד שקבע 2-0 בסיום. שוויון 1-1 בגומלין שוב הספיק למונטריי להעפיל לגמר מול קרוס אסול. מונטריי אירחה את המשחק הראשון ועלתה ליתרון מהיר משער עצמי, אך ירדה למחצית בפיגור 3-1. במחצית השנייה השלימה מונטריי מהפך מרשים וניצחה 4-3, הודות לצמד של סואסו, השני שבהם כשתי דקות לסיום. שערים של דה ניגריס ושל סואסו בגומלין סידרו ניצחון 2-1 למונטריי, שזוכה באליפות עם 6-4 בסיכום שני המפגשים.
בטורניר הבא (ביסנטנריו 2010), ללא סואסו המושאל לריאל סרגוסה, סיימה מונטריי עם המאזן הטוב ביותר בעונה הסדירה, לראשונה בתולדותיה. על אף הציפיות להמשיך לאליפות שנייה ברציפות, הודחה מונטריי עם הפסד כפול לפצ'וקה כבר ברבע הגמר. סואסו חזר לסגל לקראת טורניר אפרטורה 2010, אז הוביל ווצ'טיץ' את מונטריי לאליפות הרביעית בתולדותיה. בכך, היה למאמן הראשון שמוביל את מונטריי ליותר מאליפות אחת. מונטריי, בעלת המאזן השני בטיבו בליגה הסדירה, הדיחה את פצ'וקה ברבע הגמר, ופגשה את אוניברסידד נסיונל ברבע הגמר. לאחר שוויון 0-0 בחוץ, גברה מונטריי 2-0 על הפומאס בבית, כאשר סואסו כובש שתי דקות לסיום, ונרי קרדוסו כבש דקה לאחר מכן. בגמר פגשה מונטריי את סנטוס לגונה והפסידה 3-2 בחוץ, אחרי שער עצמי של דאווינו חמש דקות לסיום. בגומלין הביתי חגגה מונטריי עם 3-0, כולל צמד לסואסו ושער של בסנטה בתווך. מונטריי ניצחה 5-3 בסיכום שני המפגשים.
עונה לאחר מכן, חזרה מונטריי לגמר הפלייאוף בטורניר קלאוסורה 2012, אך איבדה את התואר לסנטוס לגונה. בליגת האלופות לעומת זאת, חגגה הקבוצה זכייה שנייה ברציפות בתואר. לאחר שצלחה את שלב הבתים במקום הראשון, המתינו למונטריי שלוש יריבות מקסיקניות בשלבי הנוקאאוט. לאחר שהדיחה את מורליה ברבע הגמר עם 7-2 מרשים בסיכום שני מפגשים ואת אוניברסידד נסיונל בחצי הגמר (4-1 בסיכום), המתין למונטריי מפגש גמר שני באותה העונה מול סנטוס לגונה. בעוד בליגה לא הצליחה מונטריי להכניע את יריבתה, בליגת האלופות הצליחה הקבוצה להשיג מולה את התואר. סואסו הוביל את מונטריי לניצחון 2-0 ביתי עם צמד אישי, ובגומלין, לאחר שנקלעה לפיגור 2-0, כבש קרדוסו את השער המצמק שמונה דקות לסיום, וקבע 3-2 למונטריי בסיכום שני המפגשים, בדרך לזכייה שנייה ברציפות בתואר. בהשתתפותה השנייה ברציפות בגביע העולם למועדונים 2012, רשמה הקבוצה את הישג השיא המשותף לנציגת CONCACAF בטורניר, כשהדהימה וסיימה במקום השלישי. מונטריי גברה 3-1 על אולסן יונדאי ברבע הגמר, הפסידה 3-1 לצ'לסי בחצי הגמר אך ניצחה 2-0 את אל-אהלי במשחק על המקום השלישי. בנוסף, זכתה בתואר הפייר פליי של הטורניר.
מונטריי הצליחה להעפיל לשני טורנירי הפלייאוף בעונת בליגה המקסיקנית, אך בשניהם לא הצליחה להעפיל לגמר. לעומת זאת, בליגת האלופות רשמה הקבוצה הישג מרשים כשהייתה לראשונה בעידן ליגת האלופות (שעבר מספר שינויים בפורמט לקראת העונה), והשנייה בהיסטוריה של הטורניר (אחרי קרוס אסול), שזוכה בתואר שלוש פעמים ברציפות. מונטריי השיגה מאזן מושלם בשלב הבתים בארבעה משחקים, עם ארבעה ניצחונות ופער שערים 15-0. בשל כך, סיימה הקבוצה במאזן הטוב ביותר מבין העולות ופגשה את העולה בעלת המאזן החלש ביותר, שלאחו מגואטמלה. מונטריי המשיכה לחצי הגמר, שם הדיחה את לוס אנג'לס גלאקסי, בדרך לגמר שני ברציפות מול סנטוס לגונה. לאחר שוויון 0-0 בחוץ, נקלעה מונטריי לפיגור ביתי של 2-0, כשאת השער השני כובש שחקן העבר של הקבוצה, פליפה באלוי. מונטריי הצליחה לבצע מהפך דרמטי, שכלל צמד של דה ניגריס ושערים של קרדוסו וסואסו. שלושה מהשערים נכבשו בשש הדקות האחרונות של המשחק, בסיומו ניצחה מונטריי 4-2 וזכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות. בגביע העולם למועדונים 2013 סיימה הקבוצה במקום החמישי, לאחר הפסד בהארכה לרג'א קזבלנקה וניצחון 5-1 מוחץ על אל-אהלי.
הכישלון להעפיל לגמר בשני הטורנירים של העונה, מנע ממונטריי השתתפות בעונה הבאה של ליגת האלופות, וזאת על אף ההישג ההיסטורי ושלוש הזכיות הרצופות שלה בתואר. עד לפתיחת עונת עברה הקבוצה שינויים רבים. דה ניגריס ואיובי עברו לקבוצות אחרות במדינה, ארייאנו ודאווינו הוותיקים כבר פרשו ממשחק וגם שחקני מפתח כגון לואיס פרס כבר לא היו לחלק מהמועדון. ב-25 באוגוסט 2013, לאחר שהוביל את הקבוצה לחמישה תארים יוקרתיים בארבע שנים, סיים ווצ'טיץ' את תפקידו בקבוצה.
השנים האחרונות (2014 - )
לאחר שכשלה תחת מחליפו של ווצ'טיץ', חוסה גוואדלופה קרוס, מינתה מונטריי את עוזרו של ווצ'טיץ', קרלוס בארה, לתפקיד המאמן לקראת אפרטורה 2014. עם שחקני רכש מבטיחים כגון סטפן מדינה ופבלו באררה, בנוסף לחזרתו לסגל של דורלאן פאבון, עלו הציפיות לקראת הטורניר הקרב. מונטריי הצליחה להגיע לפלייאוף מהמקום השישי בטבלה ואף הדיחה את אטלס ברבע הגמר, אך נעצרה בחצי הגמר על ידי האלופה שבדרך, קלוב אמריקה, עם הפסד 3-0 בסיכום המפגשים. המשחקים מול אמריקה היו לאחרונים של אומברטו סואסו בקבוצה, בטרם חזר לקולו-קולו. בארה זכה לקרדיט לקראת טורניר קלאוסורה 2015, אך לאחר ארבעה הפסדים בששת מחזורי הפתיחה פוטר המאמן מתפקידו.
מונטריי הצליחה לשים ידיה על אחד המאמנים המבטיחים ושחקן העבר של הקבוצה, אנטוניו מואמד. הארגנטינאי הוביל את קלוב אמריקה לזכייה בתואר טורניר אחד קודם לכן, ומספר שנים קודם לכן זכה באליפות עם קלוב טיחואנה. הוא לא הצליח לשקם את הקבוצה באופן מיידי ומונטריי מצאה עצמה מחוץ לפלייאוף הקלאוסורה, אך הייתה נחושה להשאיר בשורותיה את המאמן.
הקבוצה עברה מתיחת פנים נוספת לפני טורניר קלאוסורה 2016, כאשר השם הבולט שהצטרף היה קרלוס אנדרס סאנצ'ס, ששנה קודם לכן זכה בתואר כדורגלן השנה בדרום אמריקה והיה משחקניה הבולטים של ריבר פלייט בזכייה בגביע ליברטדורס 2015. מונטריי פתחה היטב את הטורניר, וסיימה את העונה הסדירה כשהיא במקום הראשון, בפער שבע מפצ'וקה השנייה. מונטריי נכנסה לפלייאוף כפייבוריטית לזכייה באליפות ועמדה בציפיות ברבע הגמר, כשהדיחה את יריבתה הגדולה טיגרס ושמרה על מאזן נקי מהדחות מולה במסגרת הפלייאוף. בחצי הגמר פגשה מונטריי את קלוב אמריקה, והפסידה לה 1-0 במשחק הראשון בחוץ. משחק הגומלין הסתיים בניצחונה של מונטריי 4-2, במשחק שנחשב לאחד מהטובים בהיסטוריה של משחקי הפלייאוף. לקראת הגמר איבדה מונטריי את אחד משחקני המפתח שלה, קרלוס סאנצ'ס, שנאלץ להחמיץ את המפגשים עקב זימונו לסגל אורוגוואי לקראת קופה אמריקה 2016. במשחק הראשון הפסידה מונטריי 1-0 בחוץ לפצ'וקה, והובילה בגומלין 1-0 הודות לשער של פאבון במחצית הראשונה, בשחק הגמר הראשון אי פעם באצטדיון החדש. מונטריי ספגה שוויון דרמטי שלוש דקות בתוך תוספת הזמן מנגיחה של ויקטור גוסמאן, והפסידה את התואר לפצ'וקה.
חציו הראשון של עונת היה קשה, ובמהלכו החמיצה מונטריי את משחקי הפלייאוף בליגה לאחר שסיימה תשיעית בטבלה, מרחק נקודה מהמקום המוביל לפלייאוף. במקביל השתתפה הקבוצה בליגת האלופות לאחר שלוש שנות היעדרות, ועל אף הציפיות הגבוהות הודחה במפתיע בשלב הבתים, לאחר שסיימה כשסניתה של אראבה אונידו מפנמה בעקבות שני הפסדים בשני משחקי הבית מולה. מונטריי חזרה לפלייאוף בקלאוסורה 2017 מהמקום השני בטבלה, אך הובסה 6-1 בסיכום שני משחקיה מול טיגרס, שלראשונה בתולדותיה הדיחה את יריבתה הגדולה במסגרת הפלייאוף.
בטורניר האפרטורה של אותה השנה סיימה מונטריי בראש הטבלה עם שני הפסדים בלבד, ופתחה את הפלייאוף עם 6-2 על אטלס בסיכום שני המפגשים, ועם 5-0 על מורליה בסיכום שני משחקי חצי הגמר. לראשונה נפגשה מונטריי בגמר הפלייאוף עם יריבתה הגדולה טיגרס, ובמשחק הראשון בחוץ נפרדו הקבוצות בשוויון 1-1. בגומלין הביתי עלתה מונטריי ליתרון ראשון לאחר שתי דקות בלבד, אך עד לתום המחצית ספגה פעמיים, הפסידה 2-1 בסיום, וראתה את יריבתה הגדולה חוגגת מולה זכייה שישית באליפות מקסיקו. לצד האכזבות, באותו הטורניר חגגה מונטריי זכייה שנייה בתולדותיה בגביע המקסיקני, 25 שנים לאחר זכיית הבכורה. שער בודד של אווילס אורטדו בגמר מול פצ'וקה העניק למונטריי את התואר, לאחר שרשמה טורניר מוצלח והדיחה בשלבי הפלייאוף, בין היתר, את סנטוס לגונה ואת קלוב אמריקה.
בטורניר הקלאוסורה 2018 העפילה מונטריי לפלייאוף מהמקום השלישי בטבלה, אך הודחה על ידי טיחואנה ברבע הגמר. בעקבות ההדחה סיים אנטוניו מואמד את תפקידו כמאמן הקבוצה לאחר למעלה משלוש שנים. הוא נפרד מהקבוצה ללא אליפות ועם גביע בודד, התואר היחיד אותו השיג עם המועדון.
לקראת טורניר אפרטורה 2018 הגיע למונטריי המאמן דייגו אלונסו האורוגוואי, שהוביל את פצ'וקה לזכייה באליפות ב-2016 ובליגת האלופות ב-2017. בעונה הבכורה שלו הוביל את מונטריי לגמר הגביע המקסיקני, שם הפסידה קבוצתו 2-0 לקרוס אסול. אותה קרוס אסול הובילה להדחתה של מונטריי בחצי גמר הפלייאוף באותו הטורניר, לאחר שמונטריי שסיימה חמישית בליגה הדיחה את סנטוס לגונה ברבע הגמר. בחצי הגמר פגשה מונטריי את אותה קרוס אסול. כל קבוצה ניצחה בביתה בתוצאה 1-0, ועם שוויון בתום שני המפגשים, זכתה קרוס אסול בכרטיס לשלב הבא, מאחר שסיימה במקום הראשון בעונה הסדירה, מעל מונטריי החמישית.
אלונסו שוב הצעיד את מונטריי לפלייאוף בטורניר קלאוסורה 2019, כאשר הקבוצה סיימה שלישית בעונה הסדירה. ברבע הגמר הדיחה מונטריי את נקקסה, ובחצי הגמר, עם שוויון 1-1 בסיכום שני המשחקים, הודחה מונטריי פעם נוספת על ידי היריבה טיגרס, עקב מיקום ליגה נחות מיריבתה. עוד בטרם להדחה, מונטריי השיגה ניצחון מרשים על יריבתה הגדולה בטורניר שהתקיים במקביל לקלאוסורה, ליגת CONCACAF לאלופות 2019. מונטריי העפילה לטורניר כסגניתה של טיגרס מגמר אפרטורה 2017, וצלחה את שמינית הגמר מול אליאנסה מאל-סלבדור. ברבע הגמר הדיחה את אטלנטה יונייטד האמריקאית, ובחצי הגמר הפגינה יכולת התקפית משובחת מול ספורטינג קנזס סיטי, עם ניצחון 5-0 בבית וניצחון 5-2 בחוץ (10-2 בסיכום). אל הגמר העפילו שתי היריבות העירוניות, מונטריי וטיגרס, לקרב ראש בראש על התואר היבשתי. לראשונה בתולדות המפעל נפגשו שתי קבוצות מאותה העיר בשלב הגמר. המשחק הראשון נערך באצטדיונה של טיגרס, ובו גברה מונטריי 1-0 על המארחת משער של ניקולאס סאנצ'ס בדקה ה-43. בגומלין באצטדיון BBVA בנקומר, שוב כבש סאנצ'ס והעלה את מונטריי ליתרון בפנדל בדקה ה-26. אנדרה פייר ז'יניאק איזן בבעיטת מספרת חמש דקות לסיום, אך מונטריי החזיקה מעמד ושמרה על התוצאה בדרך לזכייה רביעית בתואר היבשתי.
אסטאדיו טכנולוחיקו (1952 - 2015)
מאז הקמתה מחדש בליגת המשנה בשנת 1952, אירחה מונטריי את משחקיה באסטאדיו טכנולוחיקו בעיר מונטריי. האצטדיון נחנך ביולי 1950 על ידי נשיא מקסיקו דאז, מיגל אלמאן ולדס, והיה במקום השני מבחינת ותק במדינה כולה, אחרי אצטדיון אסול. עם מכסת אוהדים שעלתה לכ-33 אלף צופים (20 אלף בעת חניכתו), אירח המגרש מספר משחקים בשלב הבתים של מונדיאל 1986. ביולי 2017, שנתיים לאחר שעזבה מונטריי את האצטדיון, החלו העבודות להריסתו.
בין השנים 1973 ל-1980 זנחה הקבוצה את הטכנולוחיקו לטובת אירוח משחקים באצטדיונה של יריבתה הגדולה טיגרס, האצטדיון האוניברסיטאי.
אצטדיון BBVA (2015 - )
ביולי 2015 עברה מונטריי לאצטדיון החדש בגוואדלופה שבמטרופולין מונטריי. האצטדיון מכיל כ-53,500 מקומות ישיבה, ונבנה על פי מאפיינים דומים לזה של אצטדיון ומבלי בלונדון ואצטדיון אביבה בדבלין. הוא נחנך במהדורה מיוחדת של גביע אאוזביו ב-2 באוגוסט, לעיני יציעים מלאים, במשחק בו גברה מונטריי 3-0 על בנפיקה ליסבון.
העבודות להקמת האצטדיון החלה באוקטובר 2011. חברת FEMSA, בעליה של קבוצת מונטריי, השקיעה בבנייתו כ-200 מיליון דולר אמריקני, והוא נחשב לאחד מהאצטדיונים היפים במקסיקו, וכן הרביעי בגודלו במדינה. האצטדיון מאובזר במשטח דשא אמיתי, סוויטות לצפייה, מסעדה בהשראת הקבוצה, לאונג' עבור המועדון ועיצוב מוקפד מתוכו ומחוצה לו. הוא נבנה כך שהיציעים יהיו במרחק המינימלי המותר על ידי פיפ"א מכר הדשא.
יריבות
היריבה הגדולה ביותר של מונטריי היא קבוצת טיגרס. היריבות היא יריבות עירונית, שכן קבוצת טיגרס היא נציגתה של האוניברסיטה האוטונומית של נואבו לאון ושוכנת אף היא במטרופולין מונטריי.
משחקי הדרבי בין המועדונים זכו לכינוי קלאסיקו רחיומונטאנו (הקלאסיקו של מונטריי). בעוד שני המועדונים ידועים בכמות הקהל הגבוהה שממלאת את היציעים בכל משחק בית של אחת מהן, במשחקי הדרבי הדרישה לכרטיסים כל כך גבוהה, שלרוב הם נחטפים עם הוצאתם למכירה. היריבות בין השתיים נחשבת לאחת מהקשות והמרכזיות בכדורגל המקסיקני.
הדרבי הראשון בין השתיים התקיים באצטדיונה הביתי של טיגרס ב-13 ביולי 1974, והסתיים בשוויון 1-1. מונטריי הייתה למנצחת הראשונה בין השתיים, כאשר את הדרבי השני של אותה העונה ניצחה בתוצאה 2-1.
ברית המועצות במשחקים הפאראלימפיים
ברית המועצות שלחה רק שתי משלחות אל המשחקים הפאראלימפיים, שתיהן בשנת 1988, לאולימפיאדת הנכים אינסברוק ולאולימפיאדת הנכים סיאול.
האתלטים הסובייטים זכו ב-21 מדליות זהב, 20 מדליות כסף ו-15 מדליות ארד במשחקים באינסברוק וכן 2 מדליות ארד במשחקים בסיאול.
זכה עבור ברית המועצות ב-4 מדליות זהב ב-Track and field. במשחקי החורף זכתה ברית המועצות רק בתחום הסקי למרחקים.
בולגריה באירוויזיון 2021
בולגריה השתתפה באירוויזיון 2021 עם השיר "Growing Up Is Getting Old", שבוצע על ידי הזמרת הבולגרייה ויקטוריה גאורגייבה.
באירוויזיון
ב-20 במאי 2021, גאורגייבה ביצעה את השיר בחצי הגמר השני של התחרות, והגיעה למקום השלישי עם 250 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה בולגריה למקום ה-11 עם 170 נקודות.
מיסטי נייט
מרצדס "מיסטי" נייט (באנגלית: Mercedes "Misty" Knight, בתרגום מילולי "אבירה ערפילית") היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס איירון פיסט ולוק קייג' ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Premiere #21 ממרץ 1975 ונוצרה על ידי הכותב טוני איזבלה והמאייר ארוול ג'ונס. שכתוב מחודש קבע כי דמותה הופיעה ללא שם בחוברת Marvel Team-Up #1 ממרץ 1972, בכתיבתו של רוי תומאס ובאיורו של רוס אנדרו. דמותה של מיסטי, בלשית אפרו-אמריקאית מועצמת ומיומנת בלחימה, הושפעו רבות מאופנת הבלאקספלויטיישן והקונג-פו שהייתה נפוצה בסרטי שנות ה-70.
מיסטי נייט נולדה וגדלה בניו יורק, סיימה בהצלחה את אקדמיית המשטרה ונעשתה לשוטרת במשטרת ניו יורק, כשבסופו של דבר עלתה בסולם הדרגות לדרגת סגן. היא הייתה שותפתו של סגן רפאל "ראף" סקארף, ונעשתה לחברתה של קולין וינג אחרי שהצילה אותה מקרב יריות. מיסטי נפצעה קשה בניסיון לנטרול פצצה מוסתרת בבנק, שהתפוצצה ופוצצה את ידה הימנית. המיליונר טוני סטארק הבחין במעשה גבורה זה, ותרם לה יד ביונית בעלת כוח על-אנושי. עם זאת, בשובה למשטרה הוצבה מיסטי כפקידה, והיא עזבה את המשטרה ופתחה סוכנות חקירות פרטיות עם וינג. כשיצאה להגן על ביתה של קולין מכת, נתקלה מיסטי לראשונה באחד מאויבי הכת, לוחם הצדק דני ראנד/איירון פיסט שנעשה למאהבה. במהלך קרב נגד נחש הפלדה כונו מיסטי וקולין "בנות הדרקון", כינוי בו השתמשו בשנים הבאות.
לבקשתו של התובע המחוזי בלייק טאוור הסתננה מיסטי בזהות בדויה לארגון הפשע של בושמאסטר, שחשף אותה ושלח את לוק קייג' לחטף אותה באיום על חייהם של קרוביו. הדבר הוביל לפגישה הראשונה בין קייג' לדני, שהתאחדו נגד בושמאסטר ופעלו עם בנות הדרקון נגד הפשע בניו יורק לעיתים קרובות כקבוצת גיבורים להשכרה. שנים לאחר מכן, במהלכן לחמה מיסטי פשע לצד וינג ואחרים, מיסטי ו-וינג שימשו כמנהיגות קבוצה חדשה של גיבורים להשכרה שהושכרו בידי טוני סטארק וריד ריצ'רדס לאכיפת חוק רישום העל-אנושיים, דבר שיצר מתח בינה לבין דני המתנגד לחוק. מיסטי הופיעה כדמות ראשית בהרצת Immortal Iron Fist, בסופה התארסה לדני וגילתה כי היא בהריון עם בנם. ההריון התגלה מדומה, והשניים נפרדו. בין היתר הצטרפה מיסטי לקבוצת הדפנדרס/ולקיריור, נעשתה לבת-בריתו ומאהבתו של סאם וילסון/קפטן אמריקה, והחלה לפעול במסווה בבגאליה כדי להשיג מידע על התאגדות ארגון הידרה מחדש. אחרי שהצילה אותו מידיו של קרוסבונז, מגלה לו למיסטי כי להידרה סוכנים סמויים בשורות S.H.I.E.L.D ובארגונים הקשורים לאוונג'רס ולאקס-מן.
את דמותה של מיסטי נייט מגלמת בסדרות הלייב אקשן "לוק קייג'" ו"דפנדרס" השחקנית סימון מיסיק, שעתידה לשוב לגלם את הדמות בעונתה השנייה של הסדרה "איירון פיסט". נייט מאבדת את זרועה בסדרה "דפנדרס" כשהיא מנסה למנוע את מותה של קלייר טמפל בידי באקוטו, אחד ממנהיגי ארגון "היד", שקוטע את זרועה.
דפוק עם תעודות
דפוק עם תעודות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אייל גולן. הוא יצא לאור ב-21 בדצמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות, כסינגל חמישי מתוך האלבום האולפן ה-26 של גולן, קצת שמח קצת עצוב. השיר נכתב על ידי רון ביטון וסתיו בגר, שגם הפיק אותו. בסמוך לצאתו עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-964 אלף השמעות.
השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הישראלי של מדיה פורסט.
וידאו קליפ
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 בדצמבר 2021, יום צאת השיר. הוא בוים ועובד על ידי AVOXVISION. נכון למאי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-4.7 מיליון צפיות.
אסון הילדים
"אסון הילדים" הוא אירוע שהתרחש בקריית מוצקין ב-21 במאי 1949, בו נהרגו חמישה ילדים וילדה אחת נפצעה קשה. זאת, לאחר שמצאו חפץ שהתפוצץ בידיהם.
מהלך האירועים
ביום שבת אחר הצהריים שיחקה קבוצת ילדים בגילאי 8–13 בחצר הבית ברחוב התכלת 17 בקריית מוצקין (בשנות האלפיים, רחוב אח"י אילת), שנמצא סמוך לתחנת הרכבת. במהלך המשחק הם מצאו חפץ בחולות שלא היה מוכר עבורם. הילדים הרימו את החפץ שהתפוצץ, ומעוצמת הפיצוץ נהרגו חמישה מהם: אביבה אלכסנדרוביץ, האחים דרור ודניאל מלצר, מרדכי סוקולובסקי, ואלי רדקוביץ. מאותו הפיצוץ נפצעה קשה ברגליה הילדה נחמה פוסק.
ההשערה הייתה כי מדובר בנפל של פגז או רימון יד שמקורו במחנה בריטי ששכן בסמוך, לפני הקמת מדינת ישראל.
הילדים הובאו למנוחות בהלוויה משותפת ונקברו בחלקת קבר משותפת, והוכרו כנפגעי פעולות איבה.
לאחר האסון ניתן לאחד הרחובות ביישוב השם "רחוב הילדים".
בשנת 2016 הנציחה עיריית קריית מוצקין את קורבנות האסון בהצבת שלט-הנצחה סמוך למקום האירוע.
ישיבת תפארת ישראל
ישיבת תפארת ישראל היא ישיבה ליטאית בחיפה. הישיבה החרדית הראשונה שנוסדה ביישוב החדש.
ראש הישיבה ומייסדה היה הרב דב מאיר רובמן, חניך ה"תלמוד תורה" בקלם שכיהן קודם לכן כראש ישיבת "אור תורה" בווילקומיר שבליטא, וצוות הישיבה הורכב מרבנים בוגרי הישיבות בסגנון הליטאי באירופה שעלו ארצה, חלקם שימשו בעצמם כראשי ישיבות באירופה.
היסטוריה
עם הקמתה, נועדה הישיבה לתלמידים מסיימי בית ספר יסודי ולמדו בה במשך ארבע השנים המקבילות ללימודי תיכון. שפת ההוראה בישיבה בתקופה הראשונה הייתה יידיש. במשך הזמן איפשרה הנהלת הישיבה לתלמידים לעבור במסגרת הישיבה את מבחני הבגרות.
בשנים שלאחר הקמתה נדדה הישיבה בין צריפים ודירות מגורים, עד שקיבלה מוועד שכונת הדר הכרמל מגרש בגאולה, לאחר פעילות של הרב יהושע קניאל, הרמן שטרוק ואחרים מאנשי השכונה, עליו נבנה משכנה הנוכחי של הישיבה. הבניין תוכנן בידי יהודה אברהם סלובס ונבנה בפיקוח האדריכל פרופ' יוחנן רטנר מהטכניון, ואבן הפינה הונחה ביוני 1935.
בשנת 1966 למדו בישיבה למעלה מ-100 בחורים, ובישיבה הגבוהה "תפארת הכרמל" למעלה מ-50 בחורים.
מראשית שנות ה-80, לאחר פטירתם של רבני הישיבה, חדלה הישיבה מלתפקד במתכונתה המקורית, ומוסדותיה פעילים מאז במתכונת של בית מדרש, ובו שיעורי תורה מזדמנים. בימי החופשות מתקיימת במקום "ישיבת בין הזמנים" ובה מועברים הרצאות תורניות. במאה ה-21 עומד בראש מוסדות הישיבה, הרב שמחה זיסל שפירא בנו של הרב רפאל שפירא ונכדו של המייסד הרב רובמן.
רבים מבוגרי הישיבה כיהנו ומכהנים במשרות רבניות ותורניות.
ישיבת תפארת הכרמל
בראשית שנות ה-60 הקים ראש הישיבה, מוסד המשך בשם "ישיבת תפארת הכרמל" שכלל ישיבה גדולה וכולל אברכים. מוסד המשך נוסף של הישיבה היה "ישיבת ירחי כלה" שהופעלה החל משנת 1963 בחודשי חופשת הקיץ, ונועדה לאנשים עובדים, בדרך כלל בוגרי ישיבות, שרצו ללמוד במתכונת ישיבתית.
צוות הישיבה
בראשות הישיבה עמד מייסדה הרב דב מאיר רובמן ואחרי פטירתו, חתנו הרב רפאל שפירא. המשגיח היה תלמיד נובהרדוק, הרב שבתי נחומוביץ (נפטר ה'תשל"א) שניהל קודם לכן באירופה את הישיבה הנובהרדוקאית בשוק העברי (יברסקי בזאר) בקיוב, ואת ישיבות נובהרדוק בזולטניש, צ'רקאסי ושדליץ. אחריו כיהן כמשגיח הישיבה, הרב חיים זייצ'יק.
אהרון הירש
פרופ' '''אהרון א. הירש''' (נובמבר 1918 – 10 באפריל 1999) היה חוקר פיזיקה ניסויית. הקים את היחידה לניזול הליום וחנקן בטכניון. שימש כדיקן הראשון של הפקולטה לפיזיקה, ומונה על ידי הטכניון כדיקן לטכנולוגיה וכדיקן להנדסה ב"מכון להשכלה גבוהה בנגב", לימים אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ביוגרפיה
אהרון א. הירש נולד בנובמבר 1918 בהונגריה, בנם של מינה ואלפרד.
שינויי הגבולות באירופה, בעקבות מלחמת העולם הראשונה, גרמו למשפחה להפוך לאזרחי רומניה, מבלי שנזקקו להחליף את מקום מגוריהם. בהיותו ילד בן 3, המשפחה עברה לבולגריה והתיישבה בסופיה. הירש גדל בתנאי עוני, ומאז היותו ילד עבד כדי לממן את לימודיו ולעזור בפרנסת המשפחה.
לימודים וקריירה אקדמאית
רצונו העז ללמוד הביאו, בשנת 1937, לבלגרד, שם נרשם ללימודי הנדסת חשמל במגמת זרם חזק.
ממש לפני סיום לימודיו בשנת 1941, נכבשה בלגרד על ידי הגרמנים. כל היהודים נקראו להתייצב בפני השלטונות החדשים. הירש, שהרגיש בסכנה המתקרבת, עזב הכל והצליח להימלט חזרה לסופיה. בבולגריה היהודים היו מוגנים יחסית, והירש ניצל חלק משנות המלחמה כדי ללמוד באוניברסיטת סופיה לקראת קבלת דיפלומה בפיזיקה, שאותה אכן קיבל ב-1944. בחלק האחר של שנים אלו שהה במחנה כפייה אליו נשלח במסגרת צו שהוצא על ידי ממשלת בולגריה לגברים יהודים בני 20–40.
לאחר המלחמה, חזר לבלגרד והשלים את לימודי ההנדסה ב-1946 באוניברסיטת בלגרד. הפרויקט שהגיש לקראת קבלת התואר נקרא "The High Voltage Power System of Alecsinac-Nis-Lescovac". באותה עת פגש את אשתו לעתיד, סוזן. יחד חזרו לסופיה, ובשנת 1949 עלו לארץ עם בתם.
מיד עם הגיעו לארץ, מצא הירש עבודה בבית הספר הטכני של חיל האוויר שם הקים מעבדה לפיזיקה. ב-1951 הצטרף לטכניון ונרשם ללימודים לקראת תואר דוקטור. נושא עבודתו היה "תכונות מגנטיות וחשמליות של שכבות פרומגנטיות דקות". בשנת 1953 יצא להשתלמות באוניברסיטת ליידן, במעבדה המפורסמת לפיזיקה של טמפרטורות נמוכות על שם האיקה קמרלינג אונס.
השנה שעשה שם עיצבה את אישיותו המחקרית לעתיד, הן בבחירת תחומי ההתעניינות והן מבחינת גישתו לפיזיקה ניסויית. עם שובו לארץ, וקבלת תואר דוקטור ב-1956, המשיך הירש בפעילות ארוכת שנים של מחקר והוראה במדור לפיזיקה דאז.
ברוכין (פירושונים)
{{פירושונים|
אהרון הירש
לימודים וקריירה אקדמאית
אהרון נפטר ב-10 באפריל 1999. היה נשוי לשושנה (סוזן) ולהם בת ובן, אשת החינוך ד"ר רות נבט, והממציא והמעצב דוד הירש.
בטכניון
בשנים הבאות, הקים הירש במו ידיו חלק משמעותי של המחקר בפיזיקה ניסויית בטכניון. לפי מיטב המסורת של המעבדה באוניברסיטת ליידן, הוקמה יחידה לניזול הליום וחנקן, שמשרתת את כל ציבור החוקרים בטכניון עד היום. כמו כן, הובאו המגנטים הראשונים לצורך מחקרים מתקדמים במגנטיות. ציוד זה שימש את הירש וחוקרים נוספים במחקריו בתכונות מגנטיות של חומרים בטמפרטורות נמוכות. אהרון אהב ללמד וחינך דורות רבים של סטודנטים, החל מתואר ראשון ועד לדוקטורט. במהרה הגיע לדרגת פרופסור ושימש כדיקן הראשון של הפקולטה לפיזיקה בשנים 1961–1962. בין השאר הוא היה מחזיק הקתדרה לפיזיקה נסיונית על שם Lidow.
ברוכין (פירושונים)
ראו גם
}}
אהרון הירש
בטכניון
הירש עמד בראש מסלול לימודים בפיזיקה יישומית.
באוניברסיטת בן-גוריון
בנוסף לעבודתו בטכניון, אהרון גם היה בין המקימים של המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בן-גוריון, בעיקר החלק הקשור לפיזיקה ניסויית.
פרופ' הירש מונה על ידי הטכניון כדיקן לטכנולוגיה ב"מכון להשכלה גבוהה בנגב", ושימש כיועץ להקמת בית הספר לטכנולוגיה.
בשנת הלימודים תשכ"ח שימש כדיקן להנדסה.
שימש כנציג מטעם הטכניון בוועדה האקדמית העליונה של המכון, ונבחר ב-20 בספטמבר 1967 ליושב ראש הוועדה האקדמית המצומצמת.
מחקר
בטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, קבוצת המחקר של פרופסור הירש לפיזיקה ניסויית התמקדה במגנטיות בטמפרטורה נמוכה ובתחום המתפתח של חקר תכונות מגנטיות ומוליכות-על של חומרים בטמפרטורה נמוכה. הוא המשיך להרחיב ולהעמיק את המחקר על תופעות יסודות של מוליכות-על בטמפרטורת הליום נוזלי, שהחל בהולנד בשיתוף עם חתן פרס נובל האיקה קמרלינג אונס.
בהיותו משוכנע כי לפיזיקה היישומית עתיד מבטיח ליישומים תעשייתיים ורפואיים חדשים, הוא ייסד במחלקה לפיזיקה בטכניון בשנת 1964 את מסלול לימודי התואר לפיזיקה יישומית. לאחר מכן הוא הוזמן על ידי אוניברסיטת בן-גוריון החדשה בנגב לעמוד בראש צוות החוקרים במחלקה לפיזיקה ובמעבדות המחקר שלה, תוך התמקדות במחקר ניסיוני עם יישומים תעשייתיים.
פרופסור הירש, סטודנטים וחוקרים עמיתים פרסמו בהרחבה מאמצע שנות ה-50 ועד סוף שנות ה-90 ממצאי מחקר בפיזיקה ובמגנטיות בטמפרטורה נמוכה עם יישום פוטנציאלי לדיו מגנטית, זיכרונות מחשב, מתגים מגנטיים ומכשירי MRI רפואיים.
בנוסף, הם שיפרו את מכשור המעבדה הקיים המשמש למחקר בטמפרטורות נמוכות. כך למשל, תכננו קריאוסטט טמפרטורה משתנה עם מקור נוזל קירור חיצוני להכנת שכבות מגנטיות דקות שנוצרות בסביבת ריק, ולמדידת התנהגותן. הם חקרו את המאפיינים המבניים ואת הביצועים של שכבות דקות שהוצבו בריק בנוכחות שדה חשמלי, על ידי מדידת האניסוטרופיה המגנטית שלהם. הם גם חקרו ופרסמו מחקרים על תכונות של שכבות דקות של מתכות יקרות (כסף ופלטינה) שנוצרו בנוכחות שדות חשמליים.
המחקר היישומי שלהם השתמש בציוד ובטכנולוגיות העדכניות ביותר (למשל, מד חשמלי רגיש למדידות מומנטים מגנטיים זעירים, ומכשור למדידות מבוססות אפקט מסבאואר) כדי לחקור את התכונות המגנטיות של חלקיקים בודדים ושכבות דקות מעורגלות של ברזל וניקל, כמו גם את התנהגות חומרים מגנטיים אחרים (מגנטיט, פרמלוי וקובלט). הם תיעדו את מעברי הפאזה הקריטיים בטמפרטורות נמוכות כתלות בטמפרטורה והשדה המגנטי, תיארו את התנהגותם הסטטית והקינטית המטסטבילית, ותופעות חשובות אחרות כגון היצרות מגנטית והיפוכים מגנטיים.
מופע הארנבות של ד"ר קספר (אלבום)
מופע הארנבות של ד"ר קספר הוא אלבומה הראשון של להקת הרוק מופע הארנבות של ד"ר קספר האלבום שהופק מוזיקלית בידי דודי לוי יצא בשנת 1993 וזכה להצלחה רבה והנפיק להיטים כמו "בשמלה אדומה (את לא מבינה)" (שבו משולב בית מהשיר המקורי שביצעה להקת הנח"ל), "הקומיקאים" (אף על פי שהיה מאוד קצר) שהיווה את שיר הנושא לתוכנית הטלוויזיה האקדמיה לצחוק, "סקס", "לטיסיה" (שיר על בובת מין) ו"בואי דינה" (שיר שהוא פרודיה על "דנידינה" בביצועו של שלמה ארצי).
חגית ביליה
חגית ביליה (נולדה ב-9 בדצמבר 1966) הידועה בשם העט "לייזה פאנלים", היא בלוגרית אוכל, מחברת ספרי בישול, יוצרת ומפתחת סדרות טלוויזיה וכותבת ספרי ילדים.
ביוגרפיה
ביליה נולדה בחיפה לאבא יליד מרוקו ואמא ילידת גרמניה, גדלה בחדרה והיא הבכורה מ-3 ילדים. שירתה בחיל האוויר. למדה בבית צבי במגמת קולנוע וטלוויזיה. נשואה, אמא ל-4 ילדים וסבתא לנכד. מתגוררת בתל אביב.
קריירה - לייזה פאנלים
2011 (מרץ), פתחה באתר סלונה את הבלוג "יומן מסע קטן של עקרת בית גדולה", הפוסטים בבלוג הוגשו בפורמט קבוע של סיפור קומי קצר ומתכון פשוט וקל להכנה.
2016 (אפריל) - הוציאה לאור את ספר הבישול, "ספר הבישול של לייזה פאנלים" בהוצאת מודן.
2016 (ספטמבר), השיקה גרסה עצמאית לבלוג "לייזה פאנלים - יומן מסע קטן של עקרת בית גדולה".
2018 (אפריל) הוציאה לאור את ספר הבישול השני "לייזה פאנלים - יומן מטבח קטן של עקרת בית גדולה" בהוצאת מודן. הספר הפך לרב מכר והיה לספר הבישול הנמכר ביותר ברשת צומת ספרים באותה השנה, הספר דורג במקום השני במצעד המכירות הכללי של הרשת.
2018 - נבחרה על ידי מגזין פורבס לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל.
2017-2018 כתבה טור דו שבועי בידיעות אחרונות.
2020 (מרץ) הוציאה לאור את ספר הבישול השלישי "לייזה פאנלים - קל קל קל" בהוצאת מודן
2022 (אוגוסט) - הוציאה לאור את ספר הבישול הרביעי "לייזה פאנלים - לפני, אחרי ותוך כדי" בהוצאת מודן
קריירה - טלוויזיה
חברת הנהלה, מנהלת פרומו וקריאטיב, מפתחת תוכניות, יוצרת תוכניות, עורכת תוכן, כותבת מילים לפתיחים ותשדירים ועוד.
החל משנת 2011 פועלת באופן עצמאי בעיקר כיוצרת ומפתחת סדרות טלוויזיה לילדים ונוער.
תוכניות וסדרות טלוויזיה
2016 - "בית הכלבים", קומדיה לילדים. יוצרת (עם ליאור כפיר רפאל), עורכת תסריט. ערוץ ניקלודיאון. 3 עונות.
2016 - "טל והתלתלים", תוכנית לקטנטנים. תסריטאית, מילים לשיר הפתיחה. ערוץ ניק ג'וניור.
2015 - "משפחת יומולדת", תוכנית לקטנטנים. יוצרת. ערוץ ניק ג'וניור.
2014 - "עולם הבובות של גלי", יוצרת, הטלוויזיה החינוכית.
2011 - "14 שבועות", רעיון מקורי לסדרת דוקו, ארצה הפקות, ערוץ 10.
תוכניות וסדרות טלוויזיה - נגה תקשורת
2001 - "טלמאניה", סרטוני אנימציה מקוריים. יוצרת, עורכת (עם רן שריג), ערוץ הילדים.
2001 - "זולגאר ופופקין", אנימציה. יוצרת, עורכת, ערוץ הילדים.
2002 - "המוסף" עם רון מייברג ורונאל פישר, מגזין תרבות שבועי. צוות פיתוח. ערוץ 8.
2003 - "הפיג'מות", אחראית מטעם נגה תקשורת, ערוץ הילדים.
2003 - "אוכל למחשבה" עם אייל שני ושחר סגל, דוקו אוכל, צוות פיתוח, ערוץ 8.
2003 - "חדשות המדע" עם טל ברמן, מגזין חדשותי. צוות פיתוח, ערוץ 8.
2006 - "זום זום", קומדיה לילדים. יוצרת, עורכת תסריט, ערוץ הילדים.
2007 - "הידוענים" עם אייל קיציס וטל פרידמן, קומדיה לילדים, יוצרת, עורכת תסריט. ערוץ לוגי.
2009 - "האחים דה גמא" עם כוכבי "הפיג'מות", קומדיה לילדים, יוצרת, עורכת תסריט. ערוץ לוגי.
קריאטיב, פרומו ואריזה
אריזות, פרומואים ותשדירים לערוצים: ערוץ הילדים (זכייה בפרומקס)
אריזה לערוץ 8 (זכייה בפרומקס)
שותפה ואחראית הקמת ערוצים: ערוץ החיים הטובים, ערוץ לוגי וערוץ ויוה
קמפיינים ערכיים - PSA
"קסדה בראש טוב", “חכם בשמש", “העולם הוא החדר של כולם", “סימן שאנחנו מגזימים", “חובה לחגור גם מאחור", “להקשיב זה להרוויח", “שווה לקחת אחריות" ועוד.
ספרי ילדים
ספר מצחיק טעים, בהוצאת מודן, מרץ 2021
לג'ירפה נתפס הצוואר, בהוצאת ספריית הפועלים, 2008
ג'ורג' סנדרס (צייר)
ג'ורג' סנדרס (באנגלית: George Sanders; 1774 – 26 במרץ 1846) היה צייר דיוקנאות סקוטי.
ביוגרפיה
סנדרס נולד בקינגהורן, פייף, בשנת 1774, והתחנך באדינבורו. שם הוא למד אצל מאמן-צייר בשם סמטון, ולאחר מכן התאמן כמיניאטוריסט-צייר ואמן-רישום, ומעצב איורי ספרים. באותה תקופה הוא ביצע פנורמה של אדינבורו.
לפני שנת 1807 הגיע סנדרס ללונדון, שם, לאחר שעבד כמיניאטוריסט במשך כמה שנים, התבסס כצייר של פורטרטים בגודל טבעי בשמן. למרות יכולות מוגבלות, הוא היה במשך זמן מה אמן מאוד אופנתי, והשיג מחירים גבוהים. הוא בדרך כלל צייר את הלקוחות הגברים שלו בלבוש מהודר. דיוקנאותיו של הדוכסים מבקינגהאם, דבונשייר ורוטלנד, לורד דובר, לורד פלמות', ג'יין ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכסית ממרלבורו, מר וו. קוונדיש וסר וו. פורבס, נחרטו מאוחר יותר על ידי ג'יי ברנט, סי. טרנר, ה. מאייר ואחרים.
סנדרס צייר כמה דיוקנאות של לורד ביירון. האחד, מתוארך 1807, נחרט באורך שלם על ידי E. Finden ב־1832, ובחצי אורך ל"איורים ליצירותיו של לורד ביירון", 1834.
סנדרס הציג באקדמיה המלכותית ב-1834 בלבד, ואז שלח חמישה דיוקנאות, שזכו בביקורת קשה באותה תקופה. הוא ביקר תכופות ביבשת, והכין עותקים בצבעי מים של תמונות מפורסמות של מאסטרים הולנדים ופלמים; עשרים ושלושה מהם נמצאים בגלריה הלאומית של סקוטלנד.
הוא נפטר בלונדון, ב-26 במרץ 1846.
ג'ורג' סנדרס אימן והציג את אחייניתו כריסטינה רוברטסון ללקוחותיו עבור המיניאטורות שלה. היא הייתה אמורה להיות ציירת בחצר המלוכה הרוסית.
מתכנן ערים ואזורים
מתכנן ערים ואזורים הוא מקצוע בתחום הייעוץ של תכנון ערים ואזורים. תפקידו של מתכנן הערים ואזורים הוא לגבש תוכנית לפיתוח וניהול של אזורים עירוניים, כפריים, או פרווריים. מתכנן ערים ואזורים עורך ניתוח מקיף של שימושי הקרקע אותם הוא מתכוון לתכנן, ועורך סקר כלכלי וחברתי. מתכנן ערים ואזורים אמור לקחת בחשבון גם היבטים נוספים בעלי חשיבות שיעלו לאחר מכן כגון מצב הקרקע, האקלים, זיהום אוויר, המצב התחבורתי באזור, המצב החברתי באזור, פשיעה באזור, המצב הסוציו-אקונומי של התושבים, תברואה, וניקיון.
מתכנני ערים ואזורים נשכרים בדרך כלל על ידי יזמים, בעלי רכוש פרטיים, משרדי תכנון פרטיים, עיריות, מועצות מקומיות ואזוריות, וממשלות, על מנת להכין תוכנית מקיפה וכללית לאזור בשלבי פיתוח שנבנה כבר, או להכין תוכנית עבור אזור חדש שעדיין לא הוקם ונמצא בשלבי תכנון ראשוניים. מתכנני ערים ואזורים העובדים במשרדי ממשלה או ברשות המקומית או האזורית יתעסקו בפיתוח עתידי או בפתרון בעיות כגון: דיור, תרבות, שיקום ושימור היסטורי, ותחבורה.
מעמדו הסטטוטורי של מתכנן הערים אינו במעמד של מקצוע הדרוש ברישיון מקצועי כפי שנדרש מבעלי מקצועות שונים כמו מהנדס, אדריכל, רופא או עו"ד. הכשרתו של מתכנן הערים היא הכשרה אקדמית של שנתיים באוניברסיטאות שונות בארץ וזאת לאחר לימודי תואר ראשון בתחום הרלוונטי למקצוע כדוגמת כלכלה, סוציולוגיה, אדריכלות, הנדסה, גאוגרפיה ועוד.
ינה מולנאר
ינה מולנאר, (במקור עד 1903 מילר-Müller, בהונגרית: Molnár Jenő; סובוטיצה, 20 במרץ 1880 – בודפשט, 28 במרץ 1933) היה סופר, משורר, עיתונאי, עורך עיתון יהודי-הונגרי.
קורות חיים
ינה מולנאר נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר יאקאב מילר ובטי גולדארבייטר. הוא סיים את בית הספר התיכון שלו בעיר סגד. הוא המשיך את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בודפשט, שם סיים את לימודיו בשנת 1900. בשנת 1901 עבר את בחינת עריכת הדין באוניברסיטת קלוז'-נאפוקה ולשכת עורכי הדין בסגד רשם אותו בפנקס המועמדים לקבלה ללשכה כעורך דין. במקביל ללימודיו, עבד ככתב עיתונים משנת 1897, כשעבד עבור עיתון הערב מדיאיר אוישאג בבודפשט במשך שנה. בשנת 1898–1899 היה עמית שכיר של "יומן סגד" (Szegedi Napló). מילר שינה אז את שם משפחתו למולנאר.
בשנת 1894 כתב עבור כתב העת ההיתולי בורשסם ינקו, והפך בו לעובד קבוע. שירו הראשון התפרסם ב-1898. הוא כתב כמה שירים ליריים, פטריוטיים, מזדמנים והומוריסטיים במשך כמה זמן לשבועונים ויומונים בבודפשט. הוא דקלם שירה וקרא פרוזה מספר פעמים באירועים חגיגיים. במשך תקופה ארוכה היה כתב של כתב העת "שוויון" (Egyenlőség) והיה מעורב באופן פעיל בעיתונות היהודית. ההומורסקות שלו הופיעו ללא הרף בעיתונים גרמניים. אחת ההצגות שלו הוצגה בתיאטרון רזידנץ (Residenz-Theater) בווינה.
חייו הפרטיים
ב-6 באפריל 1918 נשא לאישה את קלרה, בתם של אדן שנפלד וגיזלה ילינק, בטרזווארוש, בודפשט.
הנסיך האובד
הנסיך האובד (באנגלית: The Lost Prince) הוא ספר לילדים ונוער מאת פרנסס הודג'סון ברנט. הספר עוסק בשושלת אצולה אשר מנסה לשוב לשלטון בממלכה דמיונית ממנה גורשה לפני שנים רבות.
עלילה
מרקו לוריסטן הצעיר, יחד עם אביו סטפן לוריסטן החכם והנאה ומשרתם לזרוס, נודדים ברחבי אירופה וחיים בעניות. סטפן לוריסטן הוא מנהיג תנועה חשאית אשר שואפת להחזיר את הסדר והצדק לממלכת סמביה (ממלכה דמיונית) אשר קרועה במלחמות אחים. סטפן פועל בשמו של בית אצולה אגדי למחצה, אשר סולק מסמביה לפני שנים רבות, ואשר בעקבות סילוקו החלו הצרות בסמביה. כאשר הם שוהים בלונדון, מרקו מתיידד עם נער נכה ועני המכונה "העכבר". בהמשך אביו השיכור של העכבר נפטר, ומשפחת לוריסטן מאמצת אותו. סטפן מחליט לשלוח את מרקו והעכבר למסע ברחבי אירופה, במטרה ליצור קשר עם אנשי מפתח ולהודיע להם על התחלת המהפכה בסמביה. במהלך המסע הם פוגשים בין היתר בקנצלר גרמניה ובפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, וכאשר הם חוזרים ללונדון, הם מגלים שסטפן כבר יצא לסמביה כדי להחזיר לשלטון את המלך החוקי. לאחר המתנה מיוסרת, הם מתבשרים שאכן המהפכה הצליחה והמלך החוקי שב לארצו. מרקו והעכבר מוזמנים לסמביה, שם הם מגלים שסטפן הוא למעשה המלך האובד.
הספר עוסק רבות בערכים של שליטה עצמית, פטריוטיות ולאומיות.
ג'יימס האנט
ג'יימס סימוֹן ווליס האנט (באנגלית: James Simon Wallis Hunt; 29 באוגוסט 1947 - 15 ביוני 1993) היה נהג מרוצי מכוניות. הוא התחרה במרוצי פורמולה 1 בין השנים 1973 עד 1979, וזכה באליפות העולם לנהגי פורמולה 1 בעונת 1976. לאחר פרישתו ממרוצי פורמולה 1 היה איש עסקים ושימש כפרשן בשידורי הפורמולה 1 של ה-BBC.
קורות חייו
האנט נולד בבלמונט, סאטון (אז במחוז סארי סמוך ללונדון) כבן השני במשפחה בת חמישה ילדים. בנערותו הוא עסק בספורט כקריקט, כדורגל וטניס. הוא החל לעסוק במרוצי מכוניות בגיל 18, במרוצי מיני מיינור. ב-1968 הוא החל להתחרות במרוצי פורמולה פורד ושנה אחר כך השיג מימון להשתתפות במרוצי פורמולה 3. הוא זכה לכמה ניצחונות וסיים במיקומים גבוהים. במרוץ ב-1970 הוא נקלע לתאונה שבעקבותיה הוא יצא מרכבו ודחף את הנהג האחר שהיה מעורב. הוא נענש, אך לאחר מכן זוכה בעוד הנהג האחר הושעה למשך שנה.
ב-1972 הוא החל להתחרות כחלק מקבוצת המפעל של מארץ', אך פוטר באמצע העונה. הוא הצטרף לקבוצת הסקת' שהתחרתה בפורמולה 2, אך לאחר תחילת עונת 1973 החליטה הקבוצה לעבור להתחרות בפורמולה 1. המכונית שפותחה בקבוצה התבססה על שלדת מכוניות מארץ'. אף שהקבוצות הוותיקות זלזלו בכוחה של קבוצת הסקת', האנט הצליח בדרך כלל להשיג תוצאות טובות יותר מנהגי קבוצת המפעל של מארץ'. בגרנד פרי ההולנדי הוא עלה לראשונה אל הפודיום, במקום השלישי, ובמרוץ האחרון של העונה בארצות הברית הוא סיים שני. בתום העונה הוא דורג במקום השמיני.
במהלך עונת 1974 החלה קבוצת הסקת' להתחרות עם מכונית מייצור עצמי. רבים מהמרוצים של האנט הסתיימו בפרישה מוקדמת, והוא לא הצליח לשחזר את הסיום במקום השני מהעונה הקודמת. עם זאת, הוא סיים שלושה מרוצים במקום השלישי ואף ניצח במרוץ באנגליה שלא נכלל בניקוד של העונה. בעונת 1975 השתפרו הישגיו והוא זכה לניצחון ראשון בגרנד פרי ההולנדי. הוא זינק למרוץ מהמקום השלישי וסיים אותו בניצחון של שנייה בודדת על מוביל האליפות ניקי לאודה, שנהג בקבוצת פרארי. בשלושה מרוצים אחרים הוא סיים במקום השני ובתום העונה הוא דורג במקום הרביעי.
עונת האליפות
לקראת עונת 1976 נאלץ האנט לחפש קבוצה אחרת עקב קשיי המימון של הסקת'. עזיבתו של אמרסון פיטיפלדי להקמת קבוצה משלו, סללה את דרכו של האנט לקבוצת מקלארן תמורת חוזה של 200 אלף דולר לשנה. את המרוץ הראשון בעונה, בברזיל, החל האנט מהפול פוזישן, אך תקלה במנגנון המצערת הובילה להתרסקותו. האנט סבל מאמינות לקויה של המכונית גם בהמשך העונה, בעוד שניקי לאודה, אלוף העולם במכונית הפרארי, זכה בארבעה מששת המרוצים הראשונים של העונה. גם במרוץ השני זינק האנט מהעמדה הבכירה וסיים שני. לאחר תאונה במרוץ בארצות הברית, הוא זינק מהפול פוזישן במרוץ הרביעי בספרד, וזכה בניצחונו הראשון בעונה. בסיום המרוץ נפסל ניצחונו של האנט עקב רוחב מכונית החורג מן התקנות. הקבוצה ערערה בטענה שמדובר בהתרחבות של הצמיגים. הערעור התקבל כעבור חודשיים והניצחון הושב להאנט.
בשני המרוצים הבאים פרש האנט עקב תקלות ויתרונו של לאודה עמד על פער של 33 נקודות מהמקום השני, בעוד האנט דורג במקום השישי בלבד, בטרם התקבל ערעורו. האנט שב לנצח במרוץ בצרפת. הזינוק למרוץ הבא בבריטניה החל במאבק צמוד בין לאודה לבן קבוצתו השווייצרי קליי רגצוני. נגיעה של מכוניותיהם הובילה להתנגשות של האנט ברגצוני. המרוץ הופסק ובהזנקה מחדש הופיעו האנט ורגצוני באופן חריג עם המכוניות החלופיות. האנט זכה במרוץ לעיני הקהל הביתי ולאודה סיים שני. אף שרגצוני, נהג פרארי בעצמו, זינק במכונית חלופית, ערערה פרארי על חוקיות המקרה וזכתה לפסילת הנהגים במכוניות החלופיות. עקב כך נפסל ניצחונו של האנט ולאודה זכה במקום הראשון.
במרוץ בגרמניה ניצח האנט, בעוד לאודה נפגע בתאונה שמנעה את השתתפותו בשני מרוצים נוספים. האנט ניצל זאת לניצחון במירוץ נוסף, אך עם שובו של לאודה במרוץ באיטליה, סבל האנט מתאונה לאחר שזינק מהמקום האחרון עקב ערעור על שימוש בדלק שאינו עומד בתקנות. ניצחונות בשני המרוצים הבאים, בקנדה ובארצות הברית, הובילו את האנט ולאודה להתמודדות צמודה על האליפות, שהכרעתה נדחתה למרוץ האחרון ביפן. לקראת המרוץ פיגר האנט בשלוש נקודות אחרי לאודה, והיה צריך לסיים לפחות במקום השלישי, כדי לשמר סיכוי לזכייה באליפות. המרוץ התנהל במזג אוויר גשום שהקשה על לאודה, שעדיין סבל מפציעה שהובילה לפרישתו. האנט הוביל ברוב שלבי המרוץ, אך לקראת סופו סבל מתקר. הוא הצליח לחזור לרחבת הטיפולים ולסיים במקום השלישי שזיכו אותו בדיוק בארבע הנקודות שנדרשו לו כדי לעבור את לאודה.
המשך קריירת המרוצים
בעונת 1979 עבר האנט לקבוצת וולף רייסינג אך המשיך לסבול מחוסר תחרותיות. לאחר כישלון במרוץ במונקו, הוא הודיע על פרישה מפורמולה 1 באופן מיידי, אף שנותרו עוד שמונה מרוצים לעונה.
לאחר הפרישה
לאחר פרישתו השתתף האנט כפרשן בשידורי הפורמולה 1 של ה-BBC. הוא נודע בסגנונו הלא-רשמי והעוקצני. הוא נהג לבקר בצורה חריפה כמה מהנהגים שלדעתו לא התאמצו דיו. השידורים עם עמיתיו לשידור התאפיינו לעיתים במאבק על זמן מסך, כשמספר פעמים הוא לא נמנע מלחטוף את המיקרופון באופן ממשי כדי להביע את דעתו.
האנט המשיך להשתתף בשידורי הטלוויזיה כ-13 שנה עד למותו ב-1993 בגיל 45. הוא מת מהתקף לב בביתו בווימבלדון.
ב-2013 הופיעה דמותו של האנט בסרט Rush המתאר את היריבות בינו לבין ניקי לאודה.
גרג פנס
גרגורי ג'וזף פנס (באנגלית: Gregory Joseph Pence; נולד ב-14 בנובמבר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת אינדיאנה מאז ינואר 2019. הוא אחיו הבכור של סגן נשיא ארצות הברית לשעבר מייק פנס.
ביוגרפיה
פנס נולד בקולומבוס שבאינדיאנה ב-14 בנובמבר 1956. הוא הבכור מבין ששת ילדיהם של ננסי ואד פנס. לדברי אמו, עוד בצעירותם רכבו פנס ושלושת אחיו על עגלות במצעד בחירות במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1964 כאות תמיכה בבארי גולדווטר, מועמד המפלגה הרפובליקנית. ב-1983 קיבל פנס תואר ראשון בתאולוגיה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת לויולה בשיקגו. שנים קודם לכן, ב-1979, התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית ושירת שם במשך חמש וחצי שנים. ב-1983 הגדוד שלו הוצב בביירות שבלבנון, אך הוא הוחזר לארצות הברית זמן קצר אחרי הפיגועים בבסיסי הכוח הרב-לאומי בביירות.
לאחר שהשתחרר מחיל הנחתים, הצטרף פנס לחברת הנפט "קייל ברוס" ב-1988, זמן לא רב אחרי מות אביו, וכיהן כנשיא החברה בשנים 1998–2004. לאחר עזיבתו, החברה הגישה בקשה לצ'פטר 11 ופשטה את הרגל. באמצעות החברה ניהל גם רשת של תחנות דלק וחנויות נוחות. על פי דיווחים בעיתונות האמריקאית, עסקי הדלק הכושלים של משפחת פנס עלו 20 מיליון דולר אמריקני למשלמי המיסים.
פנס היה מנהל הכספים של מטה הבחירות של לוק מסר, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, שהתמודד בבחירות לסנאט האמריקאי ב-2018. באוקטובר 2017 השיק פנס מסע בחירות משלו לתפקיד אותו מסר עזב, וב-8 במאי 2018 זכה פנס במועמדות הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השישי של אינדיאנה בבית הנבחרים. בבחירות הכלליות ניצב פנס מול ג'נין לייק, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, וגבר עליה ביום הבחירות הכלליות בפער של כ-30%. הוא הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2019, יום כינוס הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
דניס הייתה ציר מטעם מדינת אינדיאנה בכינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית ב-2016 והצביע בעד דונלד טראמפ ועמיתו למירוץ מייק פנס כמועמדי המפלגה לנשיאות ארצות הברית ולתפקיד סגן הנשיא, בהתאמה. פנס ומשפחתו נכחו בהשבעתו של דונלד טראמפ לנשיאות, כשהם יושבים שורות אחדות מאחורי הנשיא הנבחר. בתם הבכורה, ניקול, הייתה מנחת טלוויזיה באינדיאנפוליס ובנם ג'ון עבד במטה הבחירות של הנשיא טראמפ לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 החל מפברואר 2018.
טושיקי קאיפו
טושיקי קאיפו (ביפנית: 海部 俊樹; 2 בינואר 1931 – 9 בינואר 2022) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-76 וה-77.
ביוגרפיה
קאיפו נולד בנגויה ולמד באוניברסיטת ואסדה. הוא נכנס לבית הנבחרים של יפן ב-1960 מטעם המפלגה הליברלית-דמוקרטית, וישב שם במשך 16 כהונות רצופות שנמשכו 49 שנים. הוא היה שר החינוך של יפן לפני שהחליף את נובורו טקשיטה ואת סוסוקה אונו בנשיאות המפלגה, לאחר התפטרותם של השניים. הוא התמנה לראשות הממשלה ב-10 באוגוסט 1989, אך סיעתו הייתה חלשה מדי על מנת לקדם את הרפורמות שרצה להעביר, ושערוריות שונות הפריעו להתנהלות הממשלה. הוא נאלץ להתפטר מתפקידו בפברואר 1991, וקיאיצ'י מיזאווה החליפו.
קאיפו עזב את המפלגה הליברלית-דמוקרטית ב-1994, והקים את מפלגת האופק החדשה (新進党), אך חזר למפלגה הליברלית-דמוקרטית ב-2003. בבחירות הכלליות של 2009 איבד קאיפו את מושבו בבית הנבחרים כנציג מחוז אאיצ'י לטובת נציג המפלגה הדמוקרטית מיצונארי אוקמוטו. בעת הפסדו היה קאיפו החבר הוותיק ביותר בבית הנבחרים של יפן, והיה לראש הממשלה לשעבר הראשון שמאבד את מושבו בבית הנבחרים מאז 1963.
נפטר ב-9 בינואר 2022.
אלבר לונד
לונד זכור בעיקר בזכות עבודתו כמנהל מחלקת הצילום של בית החולים פיטייה סלפטרייר בפריז, צרפת בשנות ה-80 של המאה ה-19. במהלך שני העשורים בהם כיהן בתפקיד, הפך לונד לצלם המדעי והרפואי המשפיע ביותר. בשנת 1878 נשכר לעבוד כצלם רפואה בידי ז'אן-מרטן שארקו, נוירולוג ידוע ומנהל בית החולים סלפטרייר. שארקו הפך בתקופה זו את הסלפטרייר מבית מחסה לפרוצות ולוקים בהפרעות נפשיות לבית חולים פסיכיאטרי מודרני, והקים לראשונה בעולם מחלקת צילום ייעודית בתוך בית החולים. וב-1882 המציא לונד שיטה לתעד את ההתפתחות והשינויים הפיזיים והשריריים שחווה מטופל בזמן התקף אפילפטי; את השיטה פיתח באמצעות צילום כרונופוטוגרפי (כרונופוטוגרפיה הנה סוג צילום שמקפיא ומפרק תנועות למקטעים. חלוצי התחום היו אטיין ז'ול מארה ואדוארד מויברידג'. לונד הכיר את עבודתם ואף היה עוזרו של מארה במחקרי הפיזיולוגיה שלו) דרך שכלול של מצלמת בעלת תשע עדשות ומטרונום שהיה אחראי לדיוק של סגירת התריס בתזמון נכון. כמה שנים לאחר מכן המציא מצלמה עם 12 עדשות לצילום כרונופוטגרפי.
לונד ראה קשר בלתי נפרד בין הצילום לפיתוח המדע, וטען כי "לוחית הצילום היא רשתית העין האמיתית של המדען". הוא האמין כי הצילום משלים את האבחנה הרפואית של המטופל, בעיקר כאשר תסמיניו מתבטאים באופן פיזי, מכיוון שבצילום ניתן לתפוס את התנועה כפי שהעין האנושית אינה יכולה לתפוס. מעבר לכך טען לונד כי בעזרת הצילום ניתן לראות לא רק את ההווה, אלא אף לגלות את הנולד, על ידי תפיסת התנועה בצילום, ועל כן זוהי תרומה הכרחית לאבחון רפואי.
שיטת הצילום של לונד שימשה בעיקר לניסויים רפואיים, אך מאחר שהייתה מצלמה ניידת, לונד השתמש בה לתחקירים נוספים. הוא צילם סוס בתנועה, עוד מגוון רחב של חיות בתזוזה ואפילו בחן את תנועת הגלים בים. שיתף פעולה עם אטיין ז'ול מארה (מדען צרפתי, פיזיולוג וחוקר צילום רפואי כמו לונד) ויחד ערכו מחקרי תנועה נוספים.
טאטא מוטורס
טאטא מוטורס (באנגלית: Tata Motors Limited, נקראה בעבר TELCO, ראשי תיבות של Tata Engineering and Locomotive Company) היא תאגיד ייצור רכב הודי בינלאומי הממוקם במומבאי שבהודו, והיא חברת בת של קבוצת טאטא.
פעילות
מוצרי טאטא מוטורס כוללים רכבים פרטיים, משאיות, ואנים, אוטובוסים, ציוד בניין מכני ורכבים צבאיים. היא החברה ה-17 בגודלה בעולם בתחום הרכב, ה-4 בעולם בייצור משאיות ושנייה באוטובוסים (על פי נפח ייצור).
לחברה מפעלי ייצור והרכבה בג'משדפור, פנטנגר, לאקנאו, סננד , דארוואד ופונה שבהודו ומפעלים נוספים בארגנטינה, דרום אפריקה, תאילנד ובריטניה.
מבין חברות הבת המובילות של טאטא מוטורס נמצאות יגואר לנד-רובר (המייצרת את רכבי יגואר, לנד רובר וריינג' רובר) אותה רכשה ב-2008, וכן את החברה הדרום קוריאנית דייהו. כמו כן יש לה חברה משותפת עם .Marcopolo S.A (בשם Tata Marcopolo), חברה משותפת לייצור מכונות בניה עם Hitachi (בשם Tata Hitachi Construction Machinery) וחברה משותפת עם פיאט לייצור חלקים לרכבים וכן לבניית רכבי פיאט וטאטא.
משנת 1986 טאטא מוטורס מייצרת את מגון המשאיות טאטא 407.
בשנת 2007 השיקה את המיניבוס טאטא ווינגר המיוצר ביותר מ-10 תצורות כולל אמבולנסים. בשנת 2008 החל ייצור של סדרת משאיות טאטא פרימה בקוריאה הדרומית.
בשנת 2008 השיקה טאטא מוטורס את ה"ננו", המכונית הזולה ביותר בעולם - שנמכרה במחיר של 2,500 דולר בלבד, בתחילת דרכה היא לא זכתה להצלחה מסחרית אך המכירות התאוששו בהמשך ועד שנת 2018, בה הופסק יצורה נמכרו בסה"כ כ-275,000 יחידות.
המצור הרביעי על גיברלטר
המצור הרביעי על גיברלטר (יוני - אוגוסט 1333) היה עימות בין צבא נוצרי תחת פיקודו של אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה לבין צבא מורי גדול תחת פיקודם של מוחמד הרביעי, סולטאן גרנדה הנאסרי ועבד אל-מליק עבד אל-ווחיד מלך מרוקו המריני, שהתפתח ישירות מהמצור השלישי על גיברלטר שנערך קודם לכן בין פברואר ליוני 1333. המצור החל עם נחיתתו של הצבא הקסטיליאני בחוף המערבי של גיברלטר ולאחר מכן נותר בקיפאון, כאשר שני הצדדים לא הצליחו לכבוש את גיבלטר או לסגת מהמקום. שני הצדדים נאלצו להתמודד במהלך המצור עם מחסור חמור במזון - חיל המצב המורי היה מנותק ממקורות אספקה, בה בשעה שהקסטיליאנים, שהיו עמוק בשטח האויב, יכלו לקבל אספקה רק בדרך ימית שהייתה מסוכנת.
לאחר חודשיים של לוחמה בהם לא הצליח אף אחד מהצדדים להגיע לידי הכרעה, התפשרו הקסטיליאנים והמורים וחתמו על הסכם הפסקת אש שאיפשר לשני הצדדים לסגת בכבוד מהמצור. על אף שהמורים המשיכו להחזיק בגיברלטר, עלה ההסכם למוחמד הרביעי בחייו - ביום שלאחר מכן נרצח מוחמד הרביעי על ידי אצילים מוריים שכעסו על עצם חתימת ההסכם.
תחילת המצור
גיברלטר נשלטה על ידי ממלכת קסטיליה בשנים 1309–1333 לאחר שהייתה בידיים מוסלמיות במשך כמעט 600 שנים. השליט המריני אבו אל-חסן עלי איבן עות'מאן כרת ברית עם הסולטאן של ממלכת גרנדה, מוחמד הרביעי, ושניהם הטילו מצור משותף על גיברלטר בין פברואר-יוני 1333. חיל המצב הקסטיליאני, שהמתקפה המוסלמית הונחתה עליו בהפתעה גמורה, הצליח להחזיק מעמד במשך 4 חודשים אך לאחר שכמעט גווע ברעב החליט להיכנע למוסלמים. חיל המצב בגיברלטר לא היה מודע בעת הכניעה לעובדה שתגבורת קסטיליאנית תחת פיקודו הישיר של אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה הייתה במרחק של 4 ימי הליכה מגיברלטר בלבד.
לאלפונסו היה צי ימי מוכן במצר גיברלטר תחת פיקודו של האדמירל אלפונסו חופרה דה טנוריו (Alfonso Jofre de Tenorio). הכוח היבשתי שלו חנה בעיר חרס דה לה פרונטרה והמתין להוראות, שעה שנערכו ויכוחים האם כדאי להמשיך לגיברלטר לאחר בוא הידיעות על כניעתה ב-20 ביוני. אלפונסו הצביע על העובדה שזה עתה כבשו המורים את גיברלטר וטרם ביצרו את עמדתם; היה עליהם עוד לחדש את מלאי האספקה במקום ולתקן את הנזקים שנגרמו לביצורים בגיברלטר בזמן המצור על ידי הקטפולטות שלהם עצמם. אלפונסו טען שאסור להפסיד זמן וכי יש לערוך מתקפת נגד מיידית.