cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הרביעייה המוסקבאית
המוסקבאים
כול החמישייה היו "מוסקבאים", כלומר כאלה שברחו לברית המועצות מהונגריה וחיו שם שנים רבות בין שתי מלחמות העולם, בטרם חזרו להונגריה בסוף שנת 1944. היו מוסקבאים רבים נוספים, כגון: אימרה נוג', שהפך לראש ממשלת במרד ההונגרי של שנת 1956, ג'רג' לוקאץ', האסתטיקן והפילוסוף הגדול ביותר באותה תקופה, שר התרבות בממשלתו של נוג' ודיולה האי, הסופר והדמות מרכזית בייסוד אגודת הסופרים ההונגרית (החדשה) במשטר הקומוניסטי. מהגרים היו בהיסטוריה של כל אומה, חלקם חזרו למולדתם כשכבר יכלו, לתקופה קצרה או ארוכה יותר, לכן המוסקבאים לא היו שונים מהבחינה הזאת, אך הם היו שונים מכל בחינה אחרת.
תפקידם החברתי - ייעודם - ומשימתם היו אופייניים. המוסקבאי חזר עם משימה נחרצת ונחושה ולא רק כדי לחזור למולדתו. הוא לא היה סוכן בתשלום, מרגל או כסוכן של מעצמה זרה (ברית המועצות) אלא פטריוט שרצה לבנות עתיד יותר לעמו. אמינות הייתה תנאי ראשוני למנדט החשוב והסודי שניתן למי שחזר ממוסקבה, והם אכן היו בדרך כלל אנשים אמינים.
איניס נזירי
קריירה
בשנת 2013, בגיל 12, נזירי זכתה במהדורה החמישית של תחרות הילדים האלבנית, "Gjeniu i Vogël". בדצמבר 2017, נזירי השתתפה בקדם האלבני לאירוויזיון 2018, פסטיבלי אי קנגס ה-56, עם השיר "Piedestal". היא זכתה במקום השלישי ולא נבחרה לייצג את אלבניה באירוויזיון. בספטמבר 2018, נזירי זכתה בפסטיבל הבמה המוזהבת ברומניה. בשנת 2019, היא זכתה בתחרות הבינלאומית, הגל החדש, שנערך בעיר סוצ'י ברוסיה. בשנת 2020, נזירי השתתפה שוב בקדם האלבני לאירוויזיון 2021, עם השיר "Pendesë", ולא נבחרה לייצג את ארצה בתחרות.
גיל רביב
גיל רביב הוא אורולוג ישראלי, פרופסור לאורולוגיה בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר של אוניברסיטת תל אביב, מנהל היחידה לפריון הגבר במחלקה האורולוגית במרכז רפואי שיבא.
מעיסוקיו המחקרים והקלינים: פריון הגבר (אנדרולוגיה).
ביוגרפיה
רביב בוגר הפקולטה לרפואה, באוניברסיטת תל אביב.
רביב השתלם בכירורגיה אורולוגית של ניתוחי שופכה באוניברסיטת גנט בעיר גנט, בבלגיה (1994).
בין השנים 1994–1996 רביב השתלם בכירורגיה אורולוגית, בטיפול בבעיות של אין אונות ופריון הגבר במרכז הרפואי במרכז הרפואי ERASME ("Erasmus Hospital" ) בבריסל, בלגיה.
רביב מונה לפרופסור-חבר בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
רביב רופא בכיר במרכז לבריאות מינית בבית החולים שיבא ומנהל היחידה לפריון הגבר, במחלקה האורולוגית, בבית החולים שיבא.
רביב חבר באיגודים האורולוגים הישראלי והאירופאי, חבר באיגוד הישראלי, האירופאי והאמריקאי בחוג להפרעות בתפקוד מיני, חבר באיגוד הישראלי והאירופאי של ה- "AGING MALE "The Aging Male.
תחומי עניין של רביב: פריון הגבר, הפרעות בזקפה ובתפקוד מיני, בדיקות אולטרהסאונד טרנס רקטלי, גידולי שלפוחית השתן, גדלה שפירה של ערמונית.
ממחקריו של רביב
רביב פרסם עשרות מאמרים בספרות המקצועית בתחום האורולוגיה, פריון הגבר והפרעות בתפקוד המיני.
רביב שותף בניסויים קליניים
גישה חדשה שפותחה במכון ויצמן לגילוי של סרטן הערמונית ופורסמה בשנת 2010.
מסתבר שמדידת האבץ ומיפויו בערמונית עשויים להצביע הן על מיקומו המדויק של הגידול והן על מידת אלימותו.
הגישה החדשה התפתחה ממחקרים בני כ-30 שנה, שהראו כי ריכוז האבץ – יסוד כימי המצוי בשפע באופן טבעי בבלוטת הערמונית – נמוך יותר אצל חולים בסרטן הערמונית שהגידול בהם מצוי בשלב מתקדם. בעשור האחרון הושגו תובנות על התפקיד שממלא האבץ בערמונית – התברר כי לחומר זה, בין היתר, תפקיד חשוב בשמירה על הרכבו הכימי של נוזל הערמונית המופרש מתאי האפיתל של הערמונית.
פרופ' עמוס ברסקין וד"ר רחל צ'צ'יק, יחד עם ד"ר סנה שילשטיין ותלמיד המחקר מרקו קורטזי מהמחלקה לפיזיקה של חלקיקים ואסטרופיזיקה במכון ויצמן למדע, ובשיתוף עם ד"ר דוד ורצקי מהקריה למחקר גרעיני בנחל שורק, פיתחו באחרונה גישה חדשה לגילוי של סרטן הערמונית. שיטה זו נבחנה בניסויים קליניים בשיתוף עם הרופאים פרופ' יעקב רמון, ד"ר אדוארד פרידמן, ד"ר גיל רביב, ד"ר אלכסנדר וולקוב וד"ר ניר קליינמן מהמרכז הרפואי על-שם שיבא בתל-השומר, וד"ר אביתר מוריאל, ד"ר מוניקה הוסר, ד"ר גבריאל קוגן וד"ר ואלרי גלדיש מהמרכז הרפואי קפלן ברחובות
ג'ורג' דאנקן ביצ'י
ג'ורג' דאנקן ביצ'י (באנגלית: George Duncan Beechey; 1798 – 6 בדצמבר 1852) היה צייר פורטרטים אנגלי.
ביוגריה וקריירה
ביצ'י היה ילדם הרביעי של שני ציירים, סר ויליאם ביצ'י ואשתו השנייה, אן ג'זופ. הוא היה סנדק של המלך ג'ורג' השלישי. הוא היה אחיו של קפטן פרדריק ויליאם ביצ'י, האדמירל והצייר ריצ'רד ברידג'ס ביצ'י, וצייר הדיוקנאות הנרי ויליאם ביצ'י.
מעמדו של אביו כצייר דיוקנאות מלכותי אפשרה לביצ'י להשיג עבדות של ציורי דיוקן מחוגי המלוכה. ציוריו כללו את הנסיך אוגוסטוס פרדריק, והבישוף בוייר אדוארד ספרקה (1759–1836). ג'ורג' ביצ'י הציג את ציוריו באקדמיה המלכותית בין 1817 ל־1834.
ביצ'י נסע למצרים בשנת 1821 עד 1822. בשנות ה-30 של המאה ה-19 נסע להודו, שם מונה לצייר החצר של נואב מעוואד בלאקנאו. ג'ורג' ביצ'י מילא את התפקיד עד שהשאח מוחמד עלי נפטר בשנת 1842.
ערכת רוני
ערכת רוני (RONI) היא תושבת עבור אקדחים ממספר דגמים, שמסבה את האקדח למעין תת מקלע או קרבין.
תיאור הערכה
הערכה עשויה פולימר קשיח יצוק על שדרת אלומיניום תעופתי, יש לה ארבע מסילות להתאמת עזרים טקטיים שונים, כגון כוונת, פנס ואביזרים נוספים. ניתן לחבר לה רצועת נשיאה ולהשתמש בה עם קת פתוחה או סגורה. פעולת הירי נעשית מהאקדח עצמו, כלומר בלחיצה על הדק האקדח נורה כדור ממחסנית האקדח דרך קנה האקדח.
משקל ההתקן כולו קטן בהרבה ממשקל תת-מקלע, או קרבין, דומים.
הערכה משווה לאקדח מראה גדול ומרתיע ומאפשרת אחיזה יציבה ונוחה ליורה, בכך היא מייעלת את הירי ומשפרת את טווח הפגיעה של האקדח ואת הדיוק שלו, מפחיתה שגיאות ירי ומאפשרת פגיעה בטווח של 50 עד 100 מטר.
הערכה פותחה בישראל על ידי חברת CAA, היושבת בקריית גת, אשר יוסדה על ידי משה עוז.
יחסי ברבדוס–קניה
יחסי ברבדוס–קניה הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים הרשמיים שבין ברבדוס וקניה. שתי המדינות חברות בארגון המדינות האפריקניות, הקריביות ובאוקיינוס השקט ובחבר העמים הבריטי.
שיתוף פעולה
במהלך כהונתה של מיה מוטלי, ראש ממשלת ברבדוס, נחתמו הסכמי שיתוף פעולה בנושאי כספים, חינוך ותחבורה בין שתי המדינות.
ביקורים רמי דרג מברבדוס לקניה
ראש ממשלת ברבדוס מיה מוטלי ביקרה בקניה בסוף שנת 2019 בבירה ניירובי.
ביקורים רמי דרג מקניה לברבדוס
הנשיא הקנייתי אוהורו קניאטה ביקר בברבדוס גם כן באוגוסט 2019.
שגרירויות
במהלך ביקורה של מיה מוטלי בסוף שנת 2019, היא פתחה את משרד הקהילייה הקריבית בניירובי שהיא השגרירות בקניה עבור כל המדינות בארגון.
יחידת גנגסטרים
יחידת גנגסטרים (באנגלית: Gangster Squad) הוא סרט קולנוע משנת 2013 בכיכובו של שון פן, אמה סטון, ניק נולטי, ראיין גוסלינג, וג'וש ברולין. הסרט מתאר את פעולת יחידת הגנגסטרים במחלקת המשטרה של לוס אנג'לס שהוקמה בתגובה לפעולותיו של הפושע מיקי כהן בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20.
שם הסרט מבוסס על יחידה משטרתית שהייתה קיימת כשקלמנס הוראל היה מפקד מחלקת המשטרה של לוס אנג'לס.
סיפור העלילה
בשנת 1949 לאחר מלחמת העולם השנייה, בלוס אנג'לס, הגנגסטר מיקי כהן (שון פן) רוצה את כל החוף המערבי. הוא מחסל עדים ומשחד גורמים משפטיים. כדי להזהיר מפיונרים מתחרים מהמזרח הוא רוצח באכזריות מפיונר משיקגו. כאשר "קשישא" ג'ון או'מארה (ג'וש ברולין) מציל נערה שזה עתה הגיעה להוליווד מאונס על ידי בריוניו של כהן. כהן מעמיד פנים שהוא סולח להם, ואז מצית אותם במעלית.
כתוצאה מכך הפקד, ביל פרקר (ניק נולטה) שיודע כי לאו'מרה יש ניסיון ממלחמת העולם השנייה בניהול מלחמת גרילה, מטיל עליו להקים צוות מחץ שינהל "מלחמת השמדה" מחוץ למסגרת הרשמית של המשטרה כנד מיקי כהן. קוני (מיריי אינס), אשתו ההרה של או'מרה מתנגדת בהתחלה אך לבסוף מציעה לו לבחור בשוטרים לא צפויים על פני הכוכבים העולים בכוחות המשטרה שעלולים להיות כבר בשליטתו של מיקי.
ווטרס שומר על קשר עם חבר ילדות של ג'ק וואלן (סאליבן סטייפלטון), שהוא אחד משומריי ראשו של כהן וגם מודיע משטרתי. גרייס פאראדיי (אמה סטון) ידידה של כהן מתאהבת בווטרס. כאשר או'מרה, מסרב לירות בשוטרים מושחתים בקזינו של כהן, הם נתפסים למזלם ווטרס מציל אותם ומצטרף אליהם.
עם ארגון ותכנון טוב יותר היחידה מכה כמה מכות מוצלחות בלבו של ארגון הפשע של כהן. התקשורת מתייחסת אליהם כאל "יחידת הגנגסטרים". אחרי ציתות מוצלח לביתו של כהן, קילר מסיק את מיקומו של מרכז ההימורים ולב אימפריית הפשע של כהן. היחידה שורפת בהצלחה את העסק, אבל אנשיו של כהן מודיעים ​​לו שלא נלקח הכסף שלו. כהן מבין כי מדובר בקבוצה של שוטרים ישרים.
למרות שווטרס מציל את היום לאחר תקרית במלכודת וכתוצאה מהכישלון שלהם פארקר מפטר את או'מרה. או'מרה מסרב לעזוב את העבודה לא גמורה. כשגרייס אומרת שהיא מוכנה להעיד נגד כהן בגין הרצח של וואלן, מה שגרם לאו'מרה, יחד עם שאר חבריו ליחידה, ללכת ולעצור את כהן. לאחר הקרב המכריע כהן נידון למאסר באלקטרז. גרייס ווטרס ממשיכים את הקשר ביניהם, ואילו או'מרה עוזב לחיות חיים שקטים עם אשתו ובנו.
המקוללים
המקוללים היא מיני סדרה מוקומנטרית ישראלית בת 5 פרקים, שיצרו חגי לוי ולירן עצמור, והוקרנה בערוץ 8 בשנת 2014. כל פרק בסדרה מציג את סיפור חייו של אישיות בולטת בתרבות הישראלית: פנחס שדה, יונה וולך, משה קרוי ואביבה אורי. הפרק החמישי והאחרון הוא אפילוג, המציג את חגי לוי וחושף את שלוש שנות עבודתו על הסדרה בדיאלוג עם בנו.
פרקי הסדרה מצולמים ומבוימים באופן היוצר בצופה תחושה שזהו סרט דוקומנטרי המשתמש בחומרים מצולמים ישנים שנמצאו. אחד האמצעים לכך הוא השימוש במצלמת סופר 8. אמצעים אחרים הם שיחזורים מוקפדים של חומרים כמו צילומים של מושאי הסדרה ושילובם בתוך הסרט (למשל הצילום של יונה וולך בכתב העת מוניטין, שצילם מיכה קירשנר). כמו כן יש שימוש במשפטים שגיבורי הסדרה אכן אמרו, למשל בראיונות שנתנו לתקשורת. הסדרה מציגה כביכול את חגי לוי בצעירותו כשהוא נפגש עם האמנים שהעריץ. רק בפרק האחרון מתגלה שכל הסדרה מבוימת.
לוסיאנו וייטו
לוסיאנו דאריו וייטו (בספרדית: Luciano Darío Vietto; נולד ב-5 בדצמבר 1993 בבלנאריה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל קאדסיה.
קריירה
לוסיאנו וייטו, נולד וגדל בעיירה בלנאריה שבעיר קורדובה וכבר כשהיה בן שבע הצטרף לאינדפנדיינטה המקומית. כשהוא בן 15, הצטרף וייטו למחלקת הנוער של אסטודיאנטס לה פלאטה מליגת העל הארגנטינאית אך שוחרר ממנה לאחר שנתיים. לאחר שנכשל במבחנים להצטרף לאקדמיה של רוסאריו סנטראל, הצטרף וייטו לאקדמיית הנוער של ראסינג קלוב בה שיחק בקביעות עד שחתם על החוזה המקצועני הראשון שלו בקבוצה בשנת 2011.
ב-25 באוקטובר, זומן וייטו לראשונה לסגל הראשון של ראסינג קלוב על ידי המאמן דייגו סימאונה. את הופעת הבכורה הרשמית שלו במדי ראסינג קלוב ערך וייטו יום למחרת כשעלה כמחליף בתיקו 1:1 של ראסינג עם לנוס. ב-3 בספטמבר 2012, בהופעתו הראשונה בהרכב הפותח של ראסינג קלוב כבש וייטו גם צמד שערי בכורה בדרך לניצחון של ראסינג 3:1 על סן מרטין דה סן חואן. תחת המאמן לואיס זובידאלה, הפך וייטו לאחד השחקנים החשובים בראסינג והחל לשחק בקביעות בהרכב הראשון כשבעונת 2012/13 הוא כובש 13 שערים.
ב-26 במרץ 2013, לאחר התעניינות נרחבת מצד ליברפול מהפרמייר ליג ויובנטוס מהסרייה א', הודיעה ראסינג כי חתמה עם וייטו על הארכת חוזה בקבוצה בארבע שנים נוספות.
ב-4 באוגוסט 2014, חתם וייטו לארבע שנים בויאריאל מהלה ליגה ששילמה עבורו 5.5 מיליון אירו. את הופעת הבכורה שלו במדי ויאריאל ערך וייטו ב-21 באוגוסט כשעלה כמחליף בניצחון 3:0 של ויאריאל על אסטנה במסגרת פלייאוף הליגה האירופית. את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ערך וייטו ב-24 באוגוסט, כשעלה כמחליף בניצחון 2:0 של ויאריאל על לבאנטה. ב-21 בספטמבר, כבש וייטו את שער הבכורה שלו במדי ויאריאל בניצחון 4:2 על ראיו ואיקאנו. ב-21 בדצמבר, כבש וייטו צמד שערים בניצחון 3:0 על דפורטיבו לה קורוניה. כשהוא כובש שלושה שערים, זכה וייטו בתואר שחקן החודש של הלה ליגה לחודש דצמבר.
ב-22 ביוני 2015 הודיעה ויאריאל כי וייטו נמכר לאתלטיקו מדריד ששילמה עבורו 20 מיליון אירו. ב-4 באוקטובר, כבש וייטו את שער הבכורה שלו במדי אתלטיקו מדריד בתיקו 1:1 נגד ריאל מדריד בדרבי.
ב-30 ביולי 2016 הושאל וייטו לעונה לסביליה. ב-4 בינואר 2018 הושאל לולנסיה עד לסוף העונה. ב-7 ביוני 2018 השתחרר וייטו משורות ולנסיה. ב-9 באוגוסט 2018 הושאל לעונה אחת לפולהאם. בסיום עונת 2018/2019 נמכר לקבוצת ספורטינג ליסבון תמורת 7.5 מיליון אירו.
ב-25 באוקטובר 2020 חתם וייטו באל-הילאל הסעודית.
קריירה בינלאומית
ב-9 בינואר 2012, ערך וייטו את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 נגד נבחרת צ'ילה עד גיל 20 באליפות דרום אמריקה לנוער ארבעה ימים לאחר מכן כבש וייטו את שער הבכורה שלו בטורניר בהפסד ארגנטינה 2:1 לפראגוואי. את אותו הטורניר סיים וייטו עם שני שערים בארבעה משחקים.
The Classic Album Selection
The Classic Album Selection הוא מארז תקליטורים (אנתולוגיה) של להקת הגראנג' האמריקאית סאונדגארדן, שיצא במאי 2012 בחברת A&M. שנה לאחר מכן יצא האלבום גם בלייבל יוניברסל מיוזיק גרופ (שלמעשה היא חברת האם של A&M).
המארז הוא אוסף של ארבעה מאלבומי האולפן של הלהקה, ואלבום ההופעה הראשון שלה שיצא אחרון (ב-2011).
תכולת המארז
האלבומים הכלולים במלואם במארז לפי סדר כרונולוגי:
משרד 610
משרד 610 הוא שמו של ארגון ביטחון פנים ברפובליקה העממית של סין. המשרד הוקם ב-10 ביוני 1999, ומכאן שמו משרד ה-10/6. הארגון הוקם על ידי ג'יאנג זמין, מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של סין ולואו גאן, חבר הפוליטביורו. ג'יאנג זמין הורה לארגון להשתמש בכל אמצעי שיידרש על מנת לדכא את מתרגלי שיטת הפאלון גונג, שיטה שהוכרה באותה השנה כבלתי חוקית בסין.
יאיר קרני
יאיר קרני (נולד ב-17 במאי 1951) הוא אתלט עבר ישראלי, אלוף ישראל בריצות למרחקים בינוניים, בריצות למרחקים ארוכים, בריצת 3000 מטר מכשולים ובריצות שדה. הוא זכה שבע פעמים באליפות ישראל בריצת מרתון (מרתון טבריה), והחזיק בשיא הישראלי בריצה זו כ-13 שנים. כיום, הוא מאמן אתלטיקה ותזונאי.
משרד 610
החל מ-11 בדצמבר 2003, הארגון מכונה רשמית בשם "הלשכה החינוכית למניעת פעולות של כתות" (防范和处理邪教问题领导小组办公室).
יאיר קרני
ביוגרפיה
קרני גדל בקיבוץ העוגן. הוא התחיל להתאמן בריצה בגיל 17 לקראת גיוסו לצה"ל. ב-1969 התגייס לשירות צבאי, עבר טירונות בחטיבת גולני, ולאחר מכן שירת בסיירת החטיבתית כלוחם וכמ"כ. הוא השתחרר ב-1972.
משרד 610
הארגון כפוף ללשכה לביטחון הציבור בסין ומתוקצב ישירות על ידי המפלגה הקומוניסטית הסינית. הארגון בעל סמכויות נרחבות מאוד בביצוע תפקידיו ונחשב לארגון ביון וארגון אכיפת חוק לאומי שתחומי סמכויותיו הם בלתי מוגבלים, כאשר הוא נמצא בפיקוחה הבלעדי של מפלגת השלטון.
יאיר קרני
1973
באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני 1973 זכה קרני במדליית זהב, בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:55.4 דקות, לפני האחים יאיר ונתנאל פנטילט (1:56.2 דקות). ב-2022 סיפר קרני כי ניצחון זה הוא המרגש ביותר בקריירה עבורו. כמו כן, זכה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:58.3 דקות, אחרי מייק סולומון (3:53.2 דקות) ונתנאל פנטילט (3:54.7 דקות). בתחרות האתלטיקה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי אותה שנה, זכה קרני במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:54.5 דקות, אחרי גלן הרמץ מארצות הברית (1:54.0 דקות) ולפני וייסמן מבריטניה (1:55.0 דקות).
1974
באליפות ישראל שנערכה ביולי 1974 זכה קרני בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:53.2 דקות, לפני יובל וישניצר מאס"א תל אביב (1:55.1 דקות) ואבי שטיין ממכבי תל אביב (1:55.2 דקות) ומדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:55.7 דקות, אחרי האחים וישניצר, יובל (3.51.1 דקות) ורפי (3:55.2 דקות).
1975
בתחרות האתלטיקה של כינוס הפועל ה-10 שנערכה ב-3 במאי 1975 זכה קרני במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:55.0 דקות אחרי אתלטים מפינלנד (3:53.1 דקות) ובלגיה (3:54.0 דקות). יומיים לאחר מכן, הוא סיים במקום רביעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:53.67 דקות. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה במכון וינגייט ב-31 במאי הוא קבע בריצת 3000 מטר מכשולים שיא ישראלי חדש של 9:21.8 דקות, שיפור לשיא בן ה-11 שנים של יוסף צברי (9:24.6 דקות).
1976
בתחרות שנערכה באורגון שבארצות הברית במאי 1976 זכה קרני במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:51.8 דקות. כחודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה במינכן שבגרמניה המערבית ב-18 ביולי הוא קבע בשלב המוקדמות בריצת 800 מטר שיא אישי חדש של 1:51.3 דקות, התוצאה השנייה בטיבה באותה העת של אתלט ישראלי, אחרי השיא הישראלי בן החודש של דוד לאוגומר (1:50.8 דקות).
1977
בתחרות שנערכה באנגליה ביוני 1977 סיים קרני חמישי בריצת מייל בשיא ישראלי חדש של 4:08.5 דקות. באליפות ישראל שנערכה ביוני אותה שנה זכה קרני במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא ישראלי חדש של 9:16.5 דקות. חודש לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה העשירית ביולי הוא זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:54.97 דקות, אחרי ג'רי כהן מארצות הברית (14:26.66 דקות) ולפני יובל וישניצר (14:59.00 דקות)
ב-31 בדצמבר השתתף קרני במרתון טבריה, המרתון הראשון שנערך בישראל והראשון בו השתתף קרני, בתוצאה של 2:39:01 שעות, התוצאה השביעית בדירוג הכללי והראשונה בין הישראלים. כמה מהרצים טענו שאורך המסלול היא ארוך מהמרחק הרשמי.
1978
באליפות ישראל ה-17 במרוצי שדה (10.8 ק"מ) שנערכה ב-28 בינואר 1978 זכה קרני במדליית זהב בתוצאה של 33:17.4 דקות, לפני אלי אביסרור (33:25.3 דקות).
אפריס
אַפְּרִיֶס (וַאח-אִבּ-רַע במצרית) היה שליט מצרי מהשושלת ה-26 של מצרים, אשר מלך בין השנים 570–589 לפני הספירה. אפריס המשיך ללא הצלחה במדיניות של אביו, פרעה פסמתיך השני, של מאבק בבבלים ושל המרדת עמי האזור כנגדם, כמו גם של שימוש גובר בחילות זרים בצבא מצרים (כולל יוונים ויהודים). אפריס נזכר בשם "חָפְרַע" על ידי ירמיהו הנביא, ובכך היה לאחד מהפרעונים הבודדים שנזכרו בשמם במקרא, כמו גם סבו - פרעה נְכוֹ (השני).
יאיר קרני
1980
בתחרות לחצי מרתון (21 ק"מ) שנערכה ביוג'ין שבאורגון שנערכה ביוני 1980 זכה קרני במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 1:06.34 שעות. במרתון ניו יורק שנערך באוקטובר 1980 סיים קרני במקום 33 בתוצאה של 2:19.53 שעות.
אפריס
אפריס \ חָפְרַע במקרא
בימי המצור הבבלי על ירושלים, עזבו הבבלים את המצור כדי לטפל בפַּרְעֹה (חָפְרַע) שיצא לקראתם, אך יִרְמְיָהוּ ניבא שהמצרים עוד יחזרו לארצם, ושהבבלים צפויים לחזור למצור, ולשרוף את העיר (נבואה שהתקיימה במלואה). אחרי חורבן העיר ורצח גְּדַלְיָהוּ ברחו הגולים יחד עם יִרְמְיָהוּ למצרים והתיישבו בערים שונות שם (וודאי בחסות המלך חָפְרַע), אך יִרְמְיָהוּ המשיך לנבא חורבן לעם גם במצרים, והאות לכך יהיה כשה' יפיל את פַּרְעֹה חָפְרַע מֶלֶךְ מִצְרַיִם ביד אויביו:
יאיר קרני
1981, שנת השיא
באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי 1981 זכה קרני במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:05.63 דקות, אחרי אריה גמליאל ממכבי תל אביב (4:01.83 דקות) ולפני יהודה צדוק מהפועל קריית ביאליק (14:07.85 דקות).
שבוע לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-11 הוא זכה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב בריצת חצי מרתון ובשיא ישראלי חדש של 1:06.04 שעות. מדליית כסף בריצת 1500 מטר, בה קבע שיא אישי חדש של 3:45.05 דקות וסיים שני אחרי ג'יימס אספיר מבריטניה שקבע שיא מכביה חדש של 3:43.16 דקות ולפני פול מרווין מארצות הברית (3:45.05 דקות). ומדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:30.27 דקות, אחרי ג'יימס אספיר (13:53.49 דקות) ואריה גמליאל (13:56.83 דקות).
אפריס
אפריס \ חָפְרַע במקרא
גם נבואה זו התקיימה - ראו להלן. הנביא יחזקאל ששהה בגלות בבבל באותן שנים ניבא גם הוא על פַּרְעֹה מֶלֶךְ מִצְרָיִם של ימיו, אך לא הזכיר אותו בשמו. יחזקאל ניבא את היות מצרים "מִשְׁעֶנֶת קָנֶה לְבֵית יִשְׂרָאֵל", את כישלון פַּרְעֹה בפני הבבלים, ואת חורבן מצרים שיבוא בעקבותיו.
יאיר קרני
1981, שנת השיא
בתחרות שנערכה באתונה שביוון ב-27 באוגוסט זכה קרני במדליית כסף בריצת 10000 מטר בשיא אישי חדש של 29:54.66 דקות, התוצאה השנייה בטיבה של אתלט ישראלי באותה העת. בספטמבר אותה שנה הוקמה התאחדות רצי ישראל וקרני כיהן כנשיאה ויושב הראש שלה.
אפריס
משפחתו של אפריס וימי מלכותו
במאה ה-6 לפנה"ס התגברו ניסיונות ההתפשטות של הבבלים מערבה ומאמצי המצרים להתנגד להם. פרעה נכו השני ניסה לשווא לעזור לאחרון מלכי אשור להתנגד לבבלים, והתערב גם בענייני ארצות האזור, כולל ביהודה, במאמץ לגייסם כנגד הבבלים. בנו פסמתיך השני המשיך במגמה זו ואף פלש לשם כך בין השאר לארץ ישראל. אַפְּרִיֶס היה בנם של פסמתיך השני ושל המלכה תאחוית, ואחיהם של מנחובסטה שהייתה כוהנת לאתום באון, ושל אנחנסנפריברה, "אשת" האל אָמוֹן (אנחנסנפריברה "אומצה" למעמד זה בשנה ה-4 למלכות אָחִיהָ, והמשיכה בו עוד שנים רבות לאחר מותו).
יאיר קרני
1981, שנת השיא
במרוץ "אצבע הגליל" לריצת חצי מרתון (21.1 ק"מ) ששימשה כאליפות ישראל לריצה זו, שנערכה באוקטובר 1981 זכה קרני במדליית זהב בתוצאה של 1:06.29 שעות ובמקום שני הכללי אחרי גינטר קול מגרמניה (1:06.21 שעות).
אפריס
משפחתו של אפריס וימי מלכותו
פסמתיך השני מת בשנת 589 לפנה"ס, ואפריס ירש את השלטון במצרים. עיר הבירה של אפריס הייתה בסוֹא (סאיס ביוונית) שבאזור הדלתא של הנילוס. סוא שימשה כעיר הבירה של כל הפרעונים מהשושלת ה-26 במצרים, ואפריס בנה והרחיב מספר מקדשים שם ובערים נוספות בממלכתו. האוֹבֶּלִיסְק שהציב בסוֹא הובל במאה ה-3 לספירה למקדש איזיס ברומא, במקום בו נמצאת כיום כנסיית סנטה מריה סופרה מינרווה.
אפריס כאמור שלח צבא מול הבבלים בעת שאלה צרו על ירושלים, אך נסוג לאחר זמן קצר, וירושלים נפלה והוחרבה. אפריס הפעיל גם כח יבשתי וימי כנגד צור וצידון כדי להביאם למרוד בבבלים אך צבאו הוכה והוא נאלץ לשוב למצרים. אחרי כישלונות אלה בא גם ניסיון מרידה בצבא המצרי שבאַסְוָאן (סְוֵנֵה המקראית), אך אפריס הצליח להתגבר על מרידה זו.
יאיר קרני
1981, שנת השיא
במרתון טבריה שנערך ב-22 בדצמבר זכה קרני במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 2:17:34 שעות ושני בדרוג הכללי. שיא זה החזיק מעמד כ-13 שנים ונשבר על ידי דב קרמר (2:15:45 שעות).
אפריס
אחריתו של אפריס
על פי הרודוטוס, אפריס נפל בשבי ועוד הוחזק בארמון זמן מה, אך בסופו של דבר יעחמס מסר אותו לידי המצרים שחנקו אותו למוות. גם ההיסטוריון היווני דיודורוס סיקולוס מספר סיפור דומה על נפילתו של אפריס, אך לדעת אחרים אפריס נפל בקרב המקורי מול יעחמס. אפריס בכל אופן מָלַךְ במשך כ-20 שנה, וזכה מידי יעחמס לקבורה מפוארת בקברות אבותיו שבמקדש לאתיני בבירה סוֹא. יעחמס הכריז על עצמו כמלך (פרעה יעחמס השני) ונישא לְבִתּוֹ של אפריס.
יאיר קרני
1983
בתחרות האתלטיקה של כינוס הפועל ה-12 שנערכה באצטדיון שבהדר יוסף במאי 1983 סיים קרני במקום רביעי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:41.14 דקות. באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי שבפינלנד אותה שנה השתתף קרני בריצת המרתון אך פרש. במרתון טבריה של אותה שנה הוא סיים בתוצאה של 2:25:59 שעות.
1985
באליפות ישראל שנערכה ביוני 1985 זכה קרני במדליית כסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 29:58.1 דקות, אחרי אריה גמליאל (29:55.4 דקות) ולפני דני דריליך (31:12.0 דקות). בתחרות האתלטיקה של המכביה השתים עשרה שנערכה בהדר יוסף ביולי אותה שנה זכה קרני במדליית ארד בריצת 10000 מטר בתוצאה של 30:16.34 דקות, אחרי דן שליזינגר מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 29:34.70 דקות ואריה גמליאל (29:44.14 דקות). בחצי מרתון שנערך ב-26 בנובמבר קבע קרני שיא ישראלי חדש של 1:05:36 שעות.
1986
במרתון לונדון שנערך ב-20 באפריל 1986 סיים קרני במקום 75 בתוצאה של 2:22.36 שעות. בתחרות שנערכה ב-25 במאי אותה שנה קבע קרני ביחד עם רביעיית השליחים של הפועל עמק חפר בריצת 4x800 מטר ביחד עם דורון זימן, שמואל שוסטרמן ושלמה אזולאי שיא ישראלי חדש של 7:42.28 דקות, שיא שטרם נשבר (נכון ל-2013). במרתון טבריה שנערך ב-18 בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 2:23:12 שעות והיה לאתלט הישראלי הראשון שמנצח מרוץ זה.
1989
במרתון טבריה שנערך בשנת 1989 הגיע קרני ראשון בין הישראלים בתוצאה של 2:26:49 שעות.
חייו האישיים
קרני נשוי לחמוטל בן-אריס קרני, אב לבת ושני בנים ומתגורר במושב בארותיים שבעמק חפר. הוא בעל תואר ראשון בתזונה מאוניברסיטת אורגון שבארצות הברית, ובעל תואר מוסמך במדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בבאר שבע, שאותו סיים ב-2001. במשך שנים רבות הדריך ספורטאים ושימש כיועץ תזונה במחלקה לרפואת ספורט במכון וינגייט. הוא מפעיל סדנאות הרזיה ואורח חיים בריא, עוסק כבר למעלה מ-20 שנה בנושא תזונה נכונה.
המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה
המפלגה הדמוקרטית המאוחדת (בערבית: حزب الاتحاد الديمقراطي (سوريا); בכורדית: Partiya Yekîtiya Demokrat, בראשי תיבות PYD) היא מפלגה כורדית סורית, שנוסדה בשנת 2003 על ידי לאומיים כורדים בצפון סוריה.
המפלגה, המזוהה עם מפלגת הפועלים של כורדיסטן, נחשבת לאחת הקבוצות המשפיעות ביותר במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. במהלך המלחמה הצליחה הזרוע הצבאית של הארגון, היחידות להגנת העם (בכורדית: Yekîneyên Parastina Gel, ידועה בקיצור כ-YPG), להשתלט על שטחים גדולים במחוזות אל-חסכה, א-רקה וחלב שבצפון סוריה ולקרוע אותם מידי כוחות המשטר של הנשיא בשאר אל-אסד.
בשנת 2013 החלו עימותים בין כוחות המפלגה לבין כוחות מוג'אהדין סונים הפועלים בתוך סוריה. בשנת 2013 הכריזה המפלגה על חבל כורדיסטן הסורית האוטונומי, שכולל שלושה מחוזות.
בראש המפלגה עומד סאלח מוסלים מוחמד.
טל איסייב
טל איסייב (נולדה ב-20 בדצמבר 1993) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כמגנה שמאלית וכבלמית לסירוגין, בקבוצת מכבי בנות עמק חפר שבליגת העל ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה
איסייב נולדה בנוף הגליל (נצרת עילית דאז) והחלה לשחק כדורגל בגיל צעיר. בגיל 12 הצטרפה לקבוצת כדורגל מקומית של בנים ובגיל 14 עברה לבנות קיסריה טבעון ושיחקה בעונה זו במקביל בקבוצת הנערות ובקבוצה הבוגרת שהתמודדה בשנים אלו בליגת הנשים הבכירה. בעונה שלאחר מכן שיחקה רק בקבוצה הבוגרת אך הקבוצה סיימה בין המקומות האחרונים והייתה אמורה לרדת ליגה אלא שבתום העונה התפרקה.
בעונת 2010/2011 הצטרפה למכבי כישרונות חדרה, שיחקה מספר משחקים בקבוצת הבת של המועדון שהתמודדה בעונה זו בליגה השנייה אך מהר מאוד הוקפצה לקבוצה הראשונה. נכון ל-2020 משחקת במועדון כבר עשר עונות רצופות במהלכן זכתה עם הקבוצה בגביע המדינה בכדורגל. בגמר הגביע בעונת 2016/2017 שיחקה כשוערת עקב פציעת שוערת הקבוצה והיעדר שוערת מחליפה. לקראת אמצע עונת 2022/2023 הודיעה על פרישה ממשחק פעיל
נבחרת ישראל
בשנת 2010, בגיל 17, צורפה לנבחרת הנערות עד גיל 19 ורשמה 7 הופעות ושער אחד.
איסייב בסגל הנבחרת הבוגרת משנת 2014 ורשמה בה 4 הופעות. את הופעת הבכורה שלה ערכה בניצחון החוץ המרשים על נבחרת דנמרק ב-2014, ניצחון שנחשב לאחד ההישגים הגדולים של הנבחרת מאז הקמתה.
מחוץ לכדורגל
לומדת להוצאת תעודת מדריכת כושר גופני ובריאות בבית הספר להכשרת מאמנים ומדריכים של המכללה האקדמית אוהלו בקצרין.
חג הצלב
חג הצלב הוא חג נוצרי אורתודוקסי המצוין מדי שנה ב-14 בספטמבר (ב-27 בספטמבר בכנסיות המשתמשות בלוח השנה היוליאני, נפוץ בקרב רוסים פרובוסלביים, וכן בלוח השנה האתיופי) ומציין את מציאת הצלב האמיתי על ידי הלנה הקדושה. החג מתקיים בדיוק 40 יום לאחר חג ההשתנות. בקרב הנוצרים בארץ ישראל, חג הצלב נחגג מדי שנה בהדלקת מדורות ותהלוכות ססגוניות כאשר הכומר שנמצא בראש התהלוכה נושא נר אדום גדול המנציח את רוח הקודש. בקרב הנוצרים באמריקה הלטינית החג נחוג ב-3 במאי ונודע בשם Día del Cruz del Mayo. בקרב הנוצרים באתיופיה החג נודע בשם מסקל והוא השני בחשיבותו אחרי חג הטמקת.
מקור החג
מקור החג הוא כחג לאומי שנקבע על ידי הקיסר הרקליוס במאה ה-7, כאשר ניצח הקיסר את הפרסים, והחזיר לירושלים את הצלב האמיתי ועל כן נקבע מועד החג כזכר לניצחונו.
מקור נוסף לתאריך חג תפארת הצלב הוא ביום חנוכת כנסיית התחייה (המוכרת יותר בשם "כנסיית הקבר") בירושלים, ב-14 בספטמבר 335. על פי המסורת הנוצרית, המלכה פלוויה יוליה הלנה, (אמו של הקיסר קונסטנטינוס שהכיר בנצרות כדת לגיטימית באימפריה הרומית), מצאה את הצלב האמיתי של ישו. פועליה שחפרו במקום איתרו שלושה צלבים (האחד היה של ישו והשניים האחרים של הגנבים שנצלבו עמו). על פי אחד הסיפורים, עברה בשעת החפירה תהלוכת לוויה והמלכה ציוותה על אנשיה להניח את הצלבים אחד אחרי השני על גופת המת, הוא קם לתחייה וכך זיהו את הצלב האמיתי.
משל החג
במסורת הנוצרית נמשל הצלב לעץ הדעת או לעץ החיים בגן עדן. בגלל האכילה מעץ גן עדן נכנס המוות לעולם בגלל העברה (כאשר האדם הראשון אכל מפרי העץ) ודרך עץ הצלב החיים ניצחו את המוות (כאשר ישו ציית עד מוות). האדם הראשון התחבא בין עצי הגן כאשר שמע את התהלכותו של האלוהים בגן כפי שכתוב: "ויתחבא האדם ואשתו מפני ה' אלוהים בתוך עץ הגן" (בראשית ג:8). הוא התחבא בגלל שהחטא החדיר לתוכו את הפחד מהאלוהים – חטא, פחד ומוות אז השתלטו על האדם. אולם, ישו לא התחבא – הוא נלקח בכוח החטא האנושי – ותלו אותו על עץ הצלב והרימו אותו כך שכולם היו מסוגלים לראותו כפי שכתוב: "הוא אשר את חטאינו נשא בגופו על העץ, כדי שנמות לגבי החטא ונחיה לצדקה" (הראשונה של פטרוס (שמעון כיפא) ב:24).הצלב הוא גם נמשל לתיבת נוח שנבנה מעץ (כל החוסים בה נמלטו ממי המבול). כתוב: "כימי נוח כן גם יהיה בואו של בן-האדם" (מתי כד:37). הוא נמשל למטה משה (אשר בו פעל משה אותות ונפלאות ואיתו הוא הוליך את העם).ייתכן שניתן גם לראות בצלב סוכה. במקום הסוכות ששמעון-כיפא רצה להקים לישו ולנביאים, משה ואליהו, על ההר הגבוה בזמן שלבש הדר (חג הטרנספיגורציה – 40 יום קודם לחג תפארת הצלב).
פיאסטה דה לאס קרוּסס
ברחבי אמריקה הלטינית, ובפרט בוונצואלה חג הצלב נחגג מדי שנה ב-3 לחודש מאי. מועד החג אינו חג רשמי באף מדינה באמריקה הלטינית, וגם לא בכנסייה הקתולית. החג הוא מועד עממי אשר מנציח אירוע עונתי של סוף תקופת הקיץ ותחילת תקופת הגשמים. בחג נוהגים הלטינים להגיד תודה לאל ולאמא האדמה על ידי כך שרבים נוהגים לציין את אירועי החג בקישוט צלבים עם פרחים וגיזרי נייר תוך הענקת פירות טריים לכבוד הצלב המסמל בעיניהם את התגשמות האל. מנהג נוסף הוא תהלוכות של נשים וגברים יחיו את נושאים עימם פסלים של צלבים ואוגוסטה הקדושה הפטרונית המגינה של וונצואלה.
סוכריית גומי
סוכריות גומי, סוכריות ג'לי, ממתקי גומי או ממתקי ג'לי הוא שם כולל למגוון ממתקי לעיסה אשר אחד ממרכיביהם הוא ג'לטין. הסוכריות מיוצרות בצורת דובונים, פירות, בקבוקים, נחשים, תולעים, צפרדעים, המבורגרים, ביצי עין, טבעות בצל ועוד. סוכריית הגומי לפעמים משולבת עם סוג אחר של ממתק דוגמת מרשמלו, שוקולד או סוכר חמצמץ.
סוגי סוכריות הגומי
בישראל משווק גם שלגון "גומיגם" של חברת נסטלה הכולל סוכריות גומי.
אמא!
אמא! (באנגלית: !Mother) הוא סרט קולנוע מותחן דרמה פסיכולוגי שנכתב, הופק ובוים על ידי הבמאי דארן ארונופסקי. בסרט מככבים ג'ניפר לורנס, חאווייר ברדם, מישל פייפר ואד האריס.
הסרט נבחר להתחרות על פרס אריה הזהב של פסטיבל הסרטים של ונציה ה-74, והוא יצא לאקרנים ב-15 בספטמבר 2017.
תקציר העלילה
מערכת היחסים של אישה (לורנס) ובעלה (ברדם) עומדת למבחן כאשר השניים מקבלים ביקור מפתיע מזוג אקסצנטרי (פייפר והאריס) הפולש בכוח אל ביתם.
הפקה
כבר באוקטובר 2015, נודע כי ג'ניפר לורנס מנהלת מגעים לתפקיד בסרט. בינואר, נודע כי גם חאווייר ברדם מנהל מגעים על תפקיד בסרט. שלושה חודשים לאחר מכן, באפריל, דונל גליסון, מישל פייפר, אד האריס ובריאן גליסון לוהקו לצוות השחקנים.
הצילומים של הסרט החלו ב-13 ביוני 2016, והסתיימו ב-28 באוגוסט 2016.
את הסרט הלחין ג'והן ג'והנסון, וזהו סרטו הראשון של ארונופסקי ללא מעורבותו של המלחין קלינט מנסל.
בחודש מרץ 2017, התפרסם כי קריסטן ויג לוהקה לסרט.
קישורים חיצוניים
ביקורות
תחנת שידור תל חיים
תחנת שידור תל חיים הייתה תחנת השידור הראשונה של קול ישראל. הבניין נמצא כיום במפגש הרחובות יצחק שדה ודרך משה דיין בתל אביב, ומועמד לשימור.
היסטוריה
בשנת 1948 בימיו האחרונים של המנדט הבריטי מבינים קברניטי המדינה שבדרך את חשיבותו הרבה של שידור רדיו עצמאי ואוטונומי של המדינה אשר תקום ומבינים שתחנת השידור הבריטית אשר הייתה ברמאלה לא תוכל לשמש את היהודים לאחר הקמת המדינה, ומחליטים על הקמת תחנת רדיו עצמאית.
התחנה הוקמה ערב הקמת המדינה בשטח חקלאי שהיה עד אותה עת בבעלות תושביה הגרמנים של המושבה הטמפלרית שרונה, באזור שנקרא תל חיים, במזרח תל אביב. בעקבות החלטת ראשי המדינה שבדרך להקים תחנת שידור רדיו ישראלית, נבחר האתר שהיה נידח באותה עת אך קרוב למרכז תל אביב, כמיקום מיטבי להצבת מתקני השידור. בחירת האתר וייעודו נחשבה לסוד שמור אותו ידעו מעטים.
צוות ההקמה של "קול ישראל" החל לפעול בינואר 1948, תוך כדי המלחמה. לראשות הצוות התמנה המהנדס הלל לנגהולץ, שהיה מנהל התחנה המנדטורית בבית ג'אלה, מדרום לירושלים. מיקומו הראשון של מבנה התחנה היה צריף שנבנה במעלה הגבעה. חודשים ספורים לאחר מכן הוקם מבנה בעל חזות של מבנה חקלאי, כדי להסוות את ייעודו האמיתי של הבניין, ומתחת לאולם הראשי נחפר בונקר תת-קרקעי. הבונקר בנוי כאולם עגול שקירותיו מורכבים מלבני סיליקט, והרצפה והתקרה מבטון. שלד פלדה הכולל עמודים עגולים וקורות בצורת האות I תומך בתקרה.
ערב הקמת המדינה הורכבו בבונקר שלושה משדרים בעוצמה של 2.5 קילו-וואט, שנלקחו במבצע נועז מתחנת השידור המנדטורית ברמאללה, ובכוחם היה לשדר לכל רחבי הארץ ואף למדינות שכנות. השידור הראשון שתוכנן לחנוך עמו את שידורי "קול ישראל" היה טקס הכרזת המדינה, ששודר בשידור חי. לצורך כך נמתח קו טלפון מבית דיזנגוף בשדרות רוטשילד, שם התכנסה מועצת העם, ועד לתחנת השידור.
ביום שישי ה' באייר התחיל השידור בתדר 6.82 מגה-הרץ. מספר דקות לפני השידור כאשר הדרמה בעיצומה, פוסק לרגע השידור ומתגלה כי אחת משפורפרות יישור הזרם נשרפה. בתושיה של הרגע האחרון מצליחים לעקוף את התקלה והשידור מתחדש תוך השמעת רחש רקע המוכר לנו עד היום הזה.
השידור התת-קרקעי לא נמשך לאורך תקופה ממושכת. ככל שהתקדמה הלחימה, והתברר כי הבניין לא עתיד להיפגע מכוחות אויב, עבר השידור למשדרים איכותיים יותר על פני הקרקע. המשדרים ההיסטוריים, שהירידה אליהם הייתה ממילא קשה, מסוכנת ומסובכת, נשכחו והבונקר נסגר. תחנת השידור המשיכה לפעול במפלס הקרקע ולשרת את "קול ישראל" כתחנת גיבוי. לאחר מכן שירתה את "בזק" עד 2004, לאחר שאת תפקידה ירשו תחנות שידור ביבנה ובקדימה, והאתר ננטש. כיום מקדמת עיריית תל אביב תוכנית לשמור על האתר ההיסטורי.
סטו הכהן
ביוגרפיה
נולד בעיר פרניק שבבולגריה. מגיל צעיר ניגן באקורדיון ונחשף למוזיקה צוענית, הופיע באופן חובבני ולימד עצמו לנגן גם בקלרינט.
ב-1949 עלה לישראל ונקלט על ידי אריך טייך כנגן רב-כלי בתזמורת חיל האוויר. לאחר שחרורו מהצבא ניגן בבתי מלון (בין היתר עם פיסי אושרוביץ) והפך לאוטוריטה בנושאי ג'אז הודות לידע רב שצבר באופן עצמאי.
ב-1960 חיבר ועיבד את המוזיקה למופע היחיד הראשון של שמעון ישראלי "סתם יום של חול" וליווה אותו בקונטרבס. ב-1961 עיבד את המוזיקה לתוכניתה של להקת גייסות השריון, "טיפול זה טיפול" יחד עם רפי בן משה. ב-1966 עיבד את שירי דפנה אילת וניצח על התזמורת באלבום הבכורה של אריק איינשטיין, "שר בשבילך".
ב-1969 עיבד במקביל לסיבוב ההופעות עם בת זוגו את המוזיקה של ג'ורג' ברסנס למופע "אין אהבות שמחות" של יוסי בנאי והופיע עם תזמורתו בתוכניתו של בנאי. ב-1970 עיבד את המוזיקה לתקליטה של עליזה עזיקרי "לא לוקחת ללב" וניגן בו. כן עיבד כמה משירי "חבורת בימות".
באמצע שנות השבעים עברו בני הזוג לארצות הברית, בעידודו של דיזי גילספי, שפגש אותם בביקורו בישראל. הכהן עבד במועדונים בניו יורק ולימד מוזיקה בעוד פרנסיס פיתחה קריירת זמרה בארצות הברית ובאירופה ששיאה בשנת 1977 בהפקת התקליט Rimona Francis בחברה הגרמנית MPS, שכלל חומרים מקוריים שלה ושל סטו הכהן.
בארבע השנים האחרונות לחייו סבל הכהן מניוון שרירים קשה ולא הרבה לצאת מהבית. בשנה האחרונה לחייו הוא הרבה לצייר, בעיקר דיוקנאות של מוזיקאי ג'אז אייקונים. הוא נפטר בגיל 77 בשנת 2006.
תחנת העמל
תחנת העמל היא אחת מהתחנות של הקו האדום כחלק מהמערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב. מיקומה ברחוב הרב יצחק ניסנבוים בבת ים.
מיקום
תחנת העמל שוכנת בדרום העיר בת ים, ממערב לשכונת קריית באבוב.
קובו: אגדה של סמוראי
קובו: אגדה של סמוראי (באנגלית: Kubo and the Two Strings) הוא סרט קולנוע מונפש בטכניקת האנימציה "סטופ מושן" (או באנגלית "Stop motion") מסוגת פנטזיה והרפתקאות מבית אולפני לייקה משנת 2016. הסרט בוים על ידי טראוויס נייט, ונכתב על ידי מארק היימס וכריס באטלר. את הסרט מדבבים ארט פרקינסון, שרליז ת'רון, רייף פיינס ומתיו מקונוהיי. גיבור הסרט הוא קובו (פרקינסון) בעל השמיסן הקסום שעינו נגנבה על ידי סביו מלך הירח. מלווה במסעו בחיפושית ובקופיפה, עליו לברוח מסבו ומאחיותיו של אימו שרוצים לגנוב את עינו השנייה.
הר ורלאוץ
הר ורלאוץ או הר ורלוֹץ (באנגלית: Mount Verlautz) הוא הר בהרי רוסון, בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 2,490 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-796 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר עומד בסמוך מצפון למוצאו של קרחון פולטר.
ההר ממוקם בקצה הדרום-מזרחי של הרי רוסון.
טעות בכיוון 4: ההתחלה
טעות בכיוון 4: ההתחלה (באנגלית: Wrong Turn 4: Bloody Beginnings; מילולית: התחלות מדממות) הוא סרט סלאשר אמריקאי משנת 2011 אשר בוים ונכתב על ידי דקלן אובראיין. סרט זה הוא הרביעי בסדרת סרטי טעות בכיוון, והוא מהווה פריקוול לקודמיו. עלילת הסרט מראה את סיפור המקור של שלושת הקניבלים המוטאנטים והרצחניים: "שלוש אצבעות", "שיני מסור" ו"עין אחת".
עלילה
עשרים ותשע שנים מאוחר יותר, בשנת 2003, תשעה סטודנטים מאוניברסיטת ווסטון - קניה, ג'נה, וינסנט, שרה, ברידג'ט, קייל, קלייר, דניאל ולורן - מתכננים לבלות את חופשת החורף שלהם בבקתה של חברם פורטר. בעודם נוסעים לשם באופנועי שלג, הם הולכים לאיבוד בסופת שלגים ונאלצים לתפוס מחסה בסנטוריום הנטוש למשך הלילה, שבו מתגוררים האחים היליקר. לאחר שהקבוצה משוטטת בין חדרי המבנה ומגלה מסמכים וקלטות וידאו מטרידות על המטופלים אשר שהו במקום, לורן נזכרת בסיפורים שאחיה נהג לספר על הסנטוריום והקניבלים, אבל חבריה לא מאמינים לה. כשהקבוצה הולכת לישון, וינסנט ממשיך לחקור את המבנה, שם הוא מוצא את גופתו של פורטר לפני ש"שיני מסור" הורג אותו עם טריז מתכת.
למחרת הסערה עדיין מתחוללת בחוץ, והחבורה הצעירה מחכה שתשקוט. בעוד הקבוצה מחפשת אחר וינסנט, ג'נה נתקלת ב"שיני מסור" מבתר את גופתו של פורטר במטבח ורצה בחזרה כדי להזהיר את האחרים. לאחר שראשו הכרות של פורטר נזרק לעבר הקבוצה, קלייר נתלית מהמרפסת עם תיל על ידי האחים היליקר עד אשר ראשה נערף. החבורה נמלטת מהבניין, רק כדי לגלות שחוטי המצת של אופנועי השלג שלהם הוצאו. לורן, עם ערכת הסקי שלה, גולשת במורד ההר כדי לבקש עזרה בזמן שהאחרים מתבצרים במשרדו של הרופא.
קייל, דניאל ושרה נכנסים למרתף כדי להשיג נשק, אבל דניאל נחטף, נקשר לשולחן במטבח, ולאט לאט נשחט ונאכל חי. שאר הקבוצה רודפת אחרי הקניבלים ונועלת אותם בתא כשקייל נשאר מאחור לצפות באחים בזמן שהאחרים מחפשים את חוטי המצתים. כאשר קייל נרדם, האחים נמלטים מתאיהם ומעלפים אותו. לאחר שקניה חוזרת ומגלה את התא הריק, הבנות מתבצרות שוב בחדר הרופא, ורואות דמות משוטטת במסדרונות. הבנות ממהרות ודוקרות אותו למוות במחשבה שהוא אחד האחים, אך לאחר שהורידו את השק מראשו, הן גילו את קייל שלא יכל להגיב להן משום שלשונו נכרתה. האחים מופיעים ורודפים אחרי הבנות במסדרוני הבניין, ומאלצים אותן לצאת דרך חלון, אבל ג'נה נהרגת לפני שהיא יכולה לברוח. הבנות הנותרות אורבות לקניבלים שהשתמשו באופנועי השלג של הקבוצה כדי לרדוף אחריהן החוצה, שם קניה נפצעת, ו"עין אחת" רומס למוות את ברידג'ט עם האופנוע שלג.
הפקה
צילומי הסרט נערכו במניטובה, קנדה וארכו 19 יום. הסנטוריום המופיע בסרט, הוא סנטוריום אמיתי במניטובה אשר איננו פעיל.
הסרט דורג R עקב אלימות, מין, גור, שפה בוטה ושימוש בסמים. גרסה שהופצה בגרמניה נחתכה בכ-5 דקות, כדי להבטיח דירוג לקהל יעד מתחת לגיל 18.
ראש צוות
ראש צוות (באנגלית: team leader) הוא אדם שתפקידו לספק הדרכה, הנחיה, הוראות, הכוונה ומנהיגות לקבוצה של אנשים אחרים (הצוות), במטרה להשיג מטרות, יעדים או תוצאות מסוימות. ראש הצוות עובד ביחד עם חברי הצוות ומפקח על התוצאות הכמותיות והאיכותיות של העבודה. בהתאם למבנה הפנימי של הארגון, יכול להיות שראש הצוות יהיה כפוף למנהל פרויקטים (אשר מפקח על מספר צוותים).
תחומי האחריות של ראש צוות עשויים להשתנות בין ארגונים שונים, אבל בדרך כלל הם כוללים סוג כלשהו של אחריות על בניית הצוות והבטחת עבודת צוות בין חברי הקבוצה. המושג "ראש צוות" בא להדגיש את האופי של שיתוף הפעולה שבתוך הצוות, להבדיל ממבנה פיקודי, בו ראש הקבוצה הוא המפקד שלה.
לרוב, ראש הצוות הוא חבר בכיר בארגון אבל הוא לא בהכרח יוגדר כמנהל. יכול להיות שחברי הצוות לא ידווחו ישירות לראש הצוות, אלא יצופה מהם לתמוך בעבודה שלו ושל חברי הצוות האחרים במטרה להשיג את יעדי הצוות.
משחקי הכיס
משחקי הכיס היא תוכנית כלכלית יומית שמשודרת בערוץ כאן 11. את התוכנית מגישה ליאל קייזר. התוכנית משודרת בימי ראשון עד רביעי בשעה 16:00. העיתונאים יפעת גליק ויאיר ויינרב מחליפים אותה מפעם לפעם.
רקע
התוכנית עוסקת בחדשות כלכלה ורגולציה תוך הנגשתם, מפעם לפעם התוכנית נפתחת בסרטון שבו המגיש מנגיש ומייעץ או מציף בעיות בעניינים אקטואליים כגון תשלומי חשבונות, בירוקרטיה בשירות המדינה, או פישוט חדשות כלכליות.
משחקי הכיס ברדיו
את התוכנית הגישו שאול אמסטרדמסקי וליאל קייזר במשותף ולעיתים קייזר הגישה לבדה.
התוכנית שודרה בימי ה' בשעה 10:00-12:00.
ב-3 בנובמבר ירדה התוכנית משידור בכאן רשת ב, לאחר 89 תוכניות.
מגישים
שאול אמסטרדמסקי הוא עיתונאי ישראלי זוכה פרס סוקולוב. ראש הדסק הכלכלי ופרשן כלכלי בכיר בחטיבת החדשות של תאגיד השידור הישראלי. הוא עמד בין היתר מאחורי סדרת כתבות בכלכליסט על הפנסיה בישראל, שבעקבותיה הוענק לו הפרס.
עם הקמת התאגיד הצטרף שאול אמסטרדמסקי כפרשן כלכלי והחל להנחות בפודקאסט חיות כיס, וב-24 במאי 2020, עבר להנחות גם במשחקי הכיס.
ליאל קייזר היא עיתונאית שמשמשת כראש התחום הכלכלי בתאגיד השידור הישראלי.
ב-14 באפריל 2022 הודיע שאול אמסטרדמסקי על פרישתו מהתוכנית. במקומו מונתה ליאל קייזר להגשת התוכנית.
קאסה דה מי פאדרה
קאסה דה מי פאדרה (במקור: Casa de Mi Padre, בתרגום חופשי לעברית: בית אבי) הוא סרט קומדיה אמריקאי בשפה הספרדית משנת 2012 בבימויו של מאט פיימונטה ובכיכובם של ויל פרל, גאל גרסיה ברנאל, דייגו לונה וג'נסיס רודריגז. הסרט יצא לראשונה לאקרנים ב-16 במרץ 2012.
תקציר העלילה
ארמנדו אלברז (מגולם על ידי ויל פרל) חי ועבד בחוותו של אביו שבמקסיקו במשך כל חייו. לאחר שהחווה נתקלת בקשיים כלכליים קשים, אחיו הצעיר של ארמנדו ראול (מגולם על ידי דייגו לונה) מגיע לעזרתו של אלברז יחד עם ארוסתו סוניה (מגולמת על ידי ג'נסיס רודריגז ).
קלימבה
קלימבה (באנגלית: Kalimba), הידועה גם בשם מבירה (Mbira) או "פסנתר אגודל", היא כלי נגינה אפריקאי המורכב מלוח עץ (הכולל לעיתים קרובות מהוד) ומספר קלידי מתכת שטוחים. הנגינה בקלימבה נעשית על ידי הרעדת הקלידים בעזרת האגודלים. הקליבמה שייכת למשפחת כלי הנגינה האידיופוניים ולמשפחת כלי הנגינה הלמלופוניים. ישנן סוגים שונים של קלימבות באפריקה, שבהן רטט הקלידים מוגבר בדרכים שונות, למשל על גבי תיבת תהודה - כלי חלול כגון דלעת יבשה.
מבירה היא כלי נגינה נפוץ במיוחד ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובקרב שבטי השונה (Shona) בזימבבואה. מנגנים בו כחלק מטקסי חתונות, הלוויות, ולכבוד אנשים חשובים, כמו גם למטרות דתיות, למשל כאשר מבקשים לקרוא לנשמות או רוחות ולחפש את עצתם. על בסיס המבירה הומצאה באמצע שנות החמישים הקלימבה, גרסה מערבית שעוצבה ושווקה על ידי האתנומוזיקולוג יו טרייסי, מה שהוביל לתפוצתה הרחבה מחוץ לאפריקה.
אף על פי שאחד הכינויים הנפוצים של הקלימבה הוא פסתר אגודלים, שם זה אינו מדויק משום שמנגנים בכלי גם באמצעות אצבעות אחרות ואין לו כלל קשר לפסנתר.
הקלימבה מכוונת בדרך כלל לסולם פנטטוני לה-מינור. אך ניתן לכוונה לסולמות אחרים באמצעות הזזת הלשונות מטה או מעלה.
היסטוריה
סוגים שונים של אידיופוניים ולמלופונים היו קיימים באפריקה במשך אלפי שנים. הקלידים היו במקור עשויים מבמבוק אך עם השנים פותחו קלידי מתכת. התיעוד האירופאי הראשון למבירה היה על ידי חוקר פורטוגזי ומיסיונר האב דוס סאנטוס (Dos Santos) במוזמביק בשנת 1586. הוא תיעד כלי נגינה עם 9 קלידים ממתכת. ג'ררד קוביק, בספרו משנת 1998 Kalimba, Nsansi, Mbira: Lamellophone in Afrika, טוען שהקלימבה הומצאה פעמיים באפריקה: כלי בעל קלידי עץ או במבוק הופיע בחוף המערבי של אפריקה באזור קמרון של היום, לפני כ -3,000 שנה. ולמלופונים בעלי קלידי מתכת הופיעו בעמק נהר הזמבזי לפני כ -1,300 שנה. כלים עם קלידי מתכת אלו הופצו בכל היבשת והפכו פופולריים בקרב שבט השונה בזימבבואה (הם קראו לכלי מבירה) וקבוצות אתניות אחרות בזימבבואה ובמוזמביק. במהלך שנות ההמרוץ לאפריקה והקולוניאליזם האירופאי ניסו האירופאים למנוע מהילדים האפריקאים לייצר מתכות משלהם ומתקופה זו נמצאות קלימבות שקלידיהן עשויים ממסמרים, חישורי אופניים או גרוטאות מתכת אחרות ששוטחו.
עם התפשטות המבירה ברחבי אפריקה, יצרו שבטים נפרדים ואפילו משפחות גרסה משלהם למבירה. ככל שחלף הזמן, כל קבוצה ביצעה שינויים בעיצוב הכלים, כגון כמה קלידים היו לו או איזה לוח או דלעת שימשו בסיס לכלי. מבירות קיבלו גם הכוונות מיוחדות על ידי כל קבוצה כדי לתמוך במוזיקה הייחודית שלהם. כלים דמויי קלימבה נמצאו מצפון-צפון אפריקה עד דרום מדבר קלחארי, ומהחוף המזרחי לחוף המערבי.
מסלול התפשטות חשוב ומעניין אחד של כלי נגינה אלו התפתח כאשר קונגו הייתה תחת שלטון בלגי והבלגים השתמשו בקונגולים כבהמות משא אנושיות ברחבי אפריקה בסוף שנות ה-1800 ותחילת המאה העשרים. הקונגולים המשועבדים נשאו את הקלימבות שלהם איתם והציגו אותן בפני שבטים ועמים אפריקאים שמעולם לא ראו אותן קודם. הבושמנים ממדבר קלחארי, שהיו מבודדים ונוודים, לא נחשפו לקלימבה עד שנות החמישים.
מחוץ לאפריקה
יו טרייסי, אתנומוזיקולוג אנגלי שעבר לגור באפריקה בשנת 1920, בילה כמה שנים משנות העשרים ועד שנות החמישים של המאה העשרים באפריקה הכפרית (באזורים שרחוקים מהשפעות מוזיקליות מערביות כמו רדיו, להקות שהושפעו מהמזרח ומיסיונרים נוצריים) שם הקליט מוזיקה מסורתית ותיעד מאות עיצובים מסורתיים של כלי קלימבה שונים, שלכל אחד מהם אופן כיוון ופריסת קלידים שונה. כיום, רוב כלי הנגינה הללו אינם קיימים בשטח, אך נשמרים בספרייה הבינלאומית למוזיקה אפריקאית (ILAM), שהיא חלק ממורשתו של טרייסי. מאוחר יותר ייסד טרייסי את החברה לכלי נגינה אפריקאיים והחל בבניית וריאנט של מבירה ברודפורט, דרום אפריקה, אותו כינה קלימבה. הוא החל לייצא את הכלים ברחבי העולם בשנת 1954. מקור השם קלימבה בבנטו ופירושה "מוזיקה קטנה". אלה היו כלי המבירה הראשונים שיוצאו מסחרית מאפריקה. בתחילת שנות השישים נמכרו הכלים באמצעות החברה Creative Playthings מניו ג'רזי, שתכננה והפיצה צעצועים ורהיטים.
בשנת 2001 השיקה החברה הגרמנית Hokema וריאנט לקלימבה בשם סנסולה  ורשמה עליו פטנט. לסנסולה מסגרת עץ אליפטית המכוסה עור תוף, הרוטט לצלילי קלימבה קטנה בעלת 9 קלידים המורכבת במרכזו במרכזו. הגוף דמוי התוף הזה מעצים את הצלילים הרכים של הקלימבה כך שהם יכולים להשמע גם למרחק.
גם לכלים האפריקאים וגם לווריאציות המערביות מיוחסות יכולות ריפוי. בזכות צליליה וקלות הניגון בה, הפכה הסנסולה הגרמנית במיוחד לפופולרית ברחבי העולם בטיפול בהפרעות התנהגות ובקליניקות לטיפולים אלטרנטיביים.
אקוסטיקה
למלופונים הם כלי נגינה בעלי מעט קלידים, או "למלות" שמנגנים עליהם באמצעות פריטה. בשונה מכלי מיתר או כלי נשיפה חלולים כגון חליל, הצלילים העיליים של למלה מרוטה הם אינהרמוניים, מה שמקנה למבירה צליל אופייני. הצלילים העיליים האינהרמוניים מתחילים חזקים, דועכים די מהר, ומשאירים צליל כמעט טהור.
סידור התווים בקלימבה ווריאציות אחרות של המבירה, מכיל את התווים בסולם עולה על הקלידים מן המרכז כלפי חוץ מימין ומשמאל לסירוגין. בסידור קלידים זה שני קלידים צמודים יוצרים אקורד. כאשר מורטים על קליד מסוים גם הקלידים הסמוכים רוטטים, ותנודות משניות הרמוניות אלו משרתות תפקיד דומה לטונים הרמוניים של כלי מיתר - הן מגבירות את המורכבות ההרמונית של תו אינדיבידואלי.
קלימבה במוזיקה מודרנית
אמנים אחרים, ביניהם ג'נסיס, Earth, Wind & Fire, ג'ו מנגו, קינג קרימזון, ג'ון מאייר, לורה בארט וומפייר ויקנד, שילבו גם הם את הקלימבה בסגנונות הפופ והרוק המערבי. ג'ואן ארמטריידינג השתמשה במבירה באלבום שלה "Show Some Emotion" והלהקה טוטו השתמשה בקלימבה בשיר "אפריקה". מוריס וייט, מייסד להקת Earth, Wind & Fire וסולנה הביא לחשיפה עצומה לקלימבה במוזיקת הלהקה. היצירות "Kalimba Story", "Evil", "Biyo" ו- "Departure" כללו קטעי סולו של קלימבה.
מלחין מוזיקת הסרטים ג'יימס הורנר השתמש בקלימבה בפסקול של "שובו של הנוסע השמיני", והמלחין דני אלפמן בפסקול של "המספריים של אדוארד".
ח'ליל א-זבר, רב-נגן בהרכב הג'אז "Ethnic Heritage Ensemble" הרשים את המבקרים בפסטיבל הג'אז בתל אביב ב-2008 כאשר ניגן על קלימבה וקונגה.
שניים משלושת חברי הרכב הפולק האקוסטי הישראלי Goldoolins מנגנים בקלימבה וההרכב המוזיקלי האקוסטי הישראלי "לא" (LO) המנגן שירים שנכתבו והולחנו על ידי גיא שמי שילבו נגינה בקלימבה באלבומם השני. מירב גולד, יוצרת בצלילים, הילרית וזמרת אינטואיטיבית ישראלית, מנגנת על סנסולה, הווריאנט הגרמני של הקלימבה, בהופעותיה.
אפריקה (כתב עת)
אפריקה הוא כתב עת אקדמי רבעוני היוצא לאור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' מטעם המכון האפריקאי הבינלאומי. כתב העת נוקט בגישה בינתחומית לרוחב מדעי הרוח, מדעי החברה ולימודי הסביבה באפריקה. אחת לשנה מוקדש גיליון אחד לנושא מסוים.
נכון לשנת 2022, עורכי כתב העת הם ג'ולי ארשמבו מאוניברסיטת קונקורדיה (קנדה), מקסים בולט מאוניברסיטת אוקספורד (הממלכה המאוחדת), ואסונזה אוקה מאוניברסיטת קייפטאון (דרום אפריקה).
אינדקס ותקצירים למאמרים מכתב העת הזה מופיעים בביבליוגרפיה הבינלאומית של האגודה לשפות מודרניות (MLA), ב־European Reference Index of Research Journals in the Humanities, וב־Social Sciences Citation Index.
לורי לוקלין
לורי אן לוקלין (באנגלית: Lori Anne Loughlin; נולדה ב-28 ביולי 1964) היא שחקנית אמריקאית. מ-1988 עד 1995, היא גילמה את רבקה "בקי" דונלדסון-קטספוליס בסיטקום "צער גידול בנות" של רשת ABC, ושיחזרה את תפקידה בסדרת ההמשך של נטפליקס "צער גידול בנות - הדור הבא" (2016–2018). לוקלין ידועה גם בתפקידה בתור ג'ודי טרוויס באופרת הסבון "The Edge of Night" (1980–1984), בתור דבי וילסון בסדרה "90210" (2008–2012) , בתור ג'ניפר שאנון בסדרת סרטי הטלוויזיה תעלומה במבצע" (2013–2018) של ערוץ הולמרק, ובשל הופעתה בתור אביגיל סטנטון בסדרת הדרמה "כשהלב קורא" (2014–2019) . היא הייתה היוצרת, המפיקה והכוכבת של סדרת הדרמה "סאמרלנד" (2004–2005 ) של רשת The WB.
בשנת 2020, לוקלין ובעלה, מוסימו ג'אנולי (אנ'), הודו בקשירת קשר לביצוע הונאה בקשר לשערוריית השוחד של הקבלה לקולג' של בתם בשנת 2019, היא נידונה לחודשיים מאסר ושוחררה בדצמבר 2020.
ביוגרפיה
לוקלין נולדה בקווינס, ניו יורק שבארצות הברית, למשפחה קתולית ממוצא אירי. ולאחר כמה שנים עברה עם משפחתה ללונג איילנד. העבירה את ילדותה ואת נעוריה באושנסייד, ניו יורק.
בגיל 12 החלה לדגמן, ובנערותה הופיעה בפרסומות טלוויזיה, כשנראתה לעיתים קרובות בפרסומות בינלאומיות.
קריירה
בעודה בת 15, לוהקה לאופרת הסבון "The Edge of Night", בה גילמה את דמותה של ג'ודי טרוויס, רקדנית עם שאיפות גדולות, בשנים 1980—1984. בשנים 1983—1988 הופיעה בתפקידים מינוריים ובהופעות אורח במספר סרטים וסדרות טלוויזיה. ב-13 ביולי 1983 כיכבה בפיילוט The Tom Swift/Linda Craig Mystery Hour כלינדה קרייג, בלשית חובבת. הפיילוט זכה למדרג נמוך, וכתוצאה מכך הסדרה שהתבססה עליו בוטלה.
בשנים 1988—1995 גילמה לוקלין את דמותה הידועה ביותר עד כה, רבקה דונלדסון, אשתו של ג'סי קטספוליס (ג'ון סטיימוס), בסיטקום של רשת ABC "צער גידול בנות".
כמה חודשים לאחר סיום התוכנית, כיכבה לצד טוני דנזה בסיטקום "Hudson Street", שבוטל לאחר עונה אחת בלבד.
ב-1997 כיכבה לצד ברוס קמפבל בסרט "In the Line of Duty: Blaze of Glory", ובשנת 2000 לצד טריט ויליאמס בסרט האימה של פרד אולן ריי, "Critical Mass". כמו כן הופיעה ככוכבת אורחת בסדרות סוף סוף סוזן, ספין סיטי, סיינפלד והמופע של דרו קארי, וכן גילמה בתפקיד אורח את דמות הקנרית השחורה בסדרה מורשת העטלף.
בשנים 2004—2005 יצרה והפיקה את סדרת הדרמה של רשת The WB, סאמרלנד, בה כיכבה בתפקיד אווה, דודה המגדלת את שלושת אחייניה לאחר שהוריהם נהרגו בתאונת דרכים. הסדרה בוטלה לאחר שתי עונות, ב-11 ביולי 2005, בשל אחוזי צפייה נמוכים. ב-2007 כיכבה לוקלין לצד דייוויד ארקט בסיטקום של רשת ABC, במקרה חירום, והופיעה בסרט מונדנס אלכסנדר לצד קיי פנבייקר, ששיחקה לצדה גם ב"סאמרלנד". כמו כן השתתפה באחד מפרקי הסדרה של קומדי סנטרל, על הגריל, בפרק שהנחה ג'ון סטיימוס ושודר ב--17 באוגוסט 2008. בשנת 2010 כיכבה בסרט הטלוויזיה להכיר את אמא, ששודר בהולמרק ביום האם.
ב-2014 החלה להופיע באחד התפקידים הראשיים בסדרה של הולמרק כשהלב קורא. היא סיימה את תפקידה ונחתכה מהעונה השישית ב-2019 עקב החשדות נגדה ששילמה שוחד.
חיים אישיים
לוקלין הייתה נשואה למפיק הקולנוע ובנקאי ההשקעות מייקל ר. ברנס, בשנים 1989—1996. שנה לאחר הגירושין נישאה למעצב האופנה מוסימו ג'יאנולי, יוצר קו האופנה "Mossimo". לזוג שתי בנות, איזבלה רוז (16 בספטמבר 1998) ואוליביה ג'ייד (28 בספטמבר 1999), והם מגדלים את בנו של גיאנולי מנישואיו הקודמים, ג'יאני.
בשנת 2019 התפרסם כי לוקלין נחקרה על ידי ה-FBI בחשד כי (בשילוב קבוצת של הורים נוספים, ביניהם השחקנית פליסטי האפמן), שילמה שוחד על מנת להעלות את תוצאות מבחני ה-SAT של ביתה. זאת על מנת להעלות סיכוייהן להתקבל למוסדות אקדמיים איכותיים. בעקבות משפט בו נמצאה אשמה נגזרו עליה חודשיים של ישיבה בכלא; היא השתחררה מהכלא בדצמבר 2020. השערורייה נקראת Varsity Blues scandal (אנג').