cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרדכי קירשבלום
בסוכנות היהודית ובירושלים
לצד עבודתו בסוכנות, ולאחריה, שימש קירשבלום חבר הוועד המנהל של אוניברסיטת בר-אילן, חבר ההנהלה הראשית של קרן היסוד, חבר ההנהלה של האניצקלופדיה התלמודית, חבר הוועד המנהל של המדרשייה, יושב ראש ועד בית הכנסת הגדול בירושלים. כן העביר שיעורים קבועים בהיכל שלמה בירושלים.
הרב מרדכי קירשבלום נפטר ביום כ"ז בתשרי ה'תשנ"ד (12 באוקטובר 1993) ונטמן בהר המנוחות בירושלים.
רוג'ר פנרוז
רוג'ר פנרוז (באנגלית: Roger Penrose; נולד ב-8 באוגוסט 1931) הוא מתמטיקאי, פיזיקאי ופילוסוף בריטי, פרופסור אמריטוס למתמטיקה במכון המתמטי של אוניברסיטת אוקספורד. פנרוז זכה להערכה בעיקר בשל עבודתו בפיזיקה מתמטית ובמיוחד בשל תרומותיו לתורת היחסות הכללית ולקוסמולוגיה. זכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2020, אותו חלק עם ריינהרד גנצל ואנדריאה גז.
קורות חיים
זמן קצר לפני מלחמת העולם השנייה עבר פנרוז עם משפחתו ללונדון שבפרובינציית אונטריו בקנדה, והמשפחה שהתה שם במשך כל המלחמה. בתום המלחמה חזרה המשפחה לאנגליה, ופנרוז למד בתיכון של יוניברסיטי קולג' לונדון.
קיבל תואר ראשון במתמטיקה מיוניברסיטי קולג' לונדון (UCL). התחיל לימודי מחקר בהנחייתו של ויליאם הודג'. לאחר שנה החליף מנחה, ובשנת 1958 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מסנט ג'ון קולג' של אוניברסיטת קיימברידג', על עבודה שכותרתה "Tensor Methods in Algebraic Geometry" שנעשתה בהנחייתו של ג'ון ארתור טוד. הוא קיבל מלגת מחקר מנאט"ו, שבאמצעותה שהה בשנים 1959–1961 בארצות הברית, תחילה באוניברסיטת פרינסטון ואחר כך באוניברסיטת סירקיוז. בשנים 1961–1963 היה עמית מחקר בקינגס קולג' לונדון, ולאחר מכן היה במשך שנה פרופסור אורח באוניברסיטת טקסס באוסטין.
בשנת 1964 הצטרף לסגל האקדמי של בירקבק, אוניברסיטת לונדון, ושם, בהשפעת הקוסמולוג דניס סיאמה, מוקד העניין שלו עבר ממתמטיקה לאסטרופיזיקה. בשנת 1967 הציג את תורת הטוויסטור, שהפכה לענף בפיזיקה מתמטית. עסק במחקר בתחום סינגולריות כבידתית ובפרט בסינגולריות כבידתית עירומה.
בשנת 1973 מונה לפרופסור באוניברסיטת אוקספורד, ושימש במשרה זו עד לפרישתו כפרופסור אמריטוס בשנת 1998. בשנים 1983–1987 נמנה עם סגל אוניברסיטת רייס ביוסטון, טקסס.
פנרוז ידוע באהבתו לשעשועים מתמטיים. בעקבות ביקור בתערוכה של יצירות הצייר מאוריץ קורנליס אשר בשנת 1954 המציא פנרוז אשליות כמו גרם המדרגות שבו ניתן לרדת ולרדת ולחזור לאותו מקום, וכן את משולש פנרוז. הוא שלח את הרעיונות הללו לאֶשֶר, שהפך אותם להדפסים הנודעים שלו "עולים ויורדים" ו"מפל מים".
כיוון נוסף בו הייתה לפנרוז השפעה רבה הוא ריצופים של המישור. הוא הממציא של ריצוף פנרוז, ריצוף המבוסס על שתי צורות שבעזרתן ניתן לרצף את המישור בדרכים רבות, אך לא ניתן לבנות מהן ריצוף מחזורי של המישור. ריצוף זה עורר עניין רב לאחר שהופיע בינואר 1977 בטור "Mathematical Games" של מרטין גרדנר, בירחון "סיינטיפיק אמריקן". לימים התגלה כי הדבר קורה בטבע בגבישים כמו-מחזוריים שהתגלו על ידי דן שכטמן.
שלמה שרגאי
שלמה שרגאי (נולד ב-28 ביוני 1937) הוא כותב ספרי הומור וילדים.
ביוגרפיה
שרגאי נולד בפרס ובשנת 1953, כשהיה בן 16 עלה לארץ ישראל והצטרף אל חבורת הנוער בקיבוץ נגבה. ב-1955, כשמלאו לו 18, התגייס לנח"ל המוצנח. בשירותו הצבאי שירת לצד רפאל איתן וגד מנלה בארץ המרדפים. במלחמת ששת הימים שירת במסגרת המילואים בצנחנים, ובמלחמת יום הכיפורים שירת באגד הצליחה (גשר הגלילים של אריק שרון). כן השתתף במלחמת שלום הגליל.
במסגרת גרעין הנח"ל, התיישב ותיגבר את קיבוץ להבות הבשן של השומר הצעיר, על קו שביתת הנשק עם סוריה בגליל העליון. עם שחרורו משירות הסדיר בצה"ל, התקבל כחבר בקיבוץ, שם שימש בתפקיד רכז הנוי.
ב-1967 העתיק את מקום מגוריו לעיר כפר סבא ולפרנסתו עבד כקבלן עבודות פיתוח וכמעצב גינון, כיועץ, כחשב כמויות וכמפקח לעבודות גינון (מוסמך ובעל תואר טכנאות נוף מטעם משרד העבודה). בהמשך עבד כיועץ לתכנון נוף, השקיה וחישוב כמויות לרשויות מקומיות ולקבלנים פרטיים ופרויקטים לאומיים, כגון דרך ארץ - כביש חוצה ישראל.
למד במסגרת האוניברסיטה הפתוחה ובאוניברסיטת בר-אילן פילוסופיה, ספרות וקולנוע. השתתף בסדנאות שירה ופרוזה אצל איל מגד ונתן יונתן, ולמד ספרות ילדים בבית ברל.
ב-1998 פרסם את ספר הילדים הראשון שלו, "שבלול". ב-2005 הוציא את "רסיסי הומור" ו"רסיסי חוכמה". ב-2006 הוציא את "יוד הלכה לאיבוד", ספר הומוריסטי ליצירת הנאה חזותית בתהליך רכישת הקריאה עבור ילדים.ב-2020 הוציא את "אוף" והוא ספרו האחרון נכון לעכשיו.
סיפורי עמים (סדרת טלוויזיה)
סיפורי עמים (באנגלית: The Storyteller, בתרגום חופשי: "מספר הסיפורים") הייתה סדרת טלוויזיה בהפקה אמריקאית-בריטית ששילבה לייב אקשן עם בובות. הסדרה הופקה על ידי ג'ים הנסון בין השנים 1987 ו-1988. בישראל שודרה הסדרה בצהרי יום שישי בטלוויזיה החינוכית בשלהי שנות השמונים. הסדרה שבה לשידור בכאן חינוכית בימים שישי ושבת החל מה-29 במרץ 2019. הסדרה זכתה בפרס אמי בקטגוריית "תוכנית הילדים הטובה ביותר".
הסדרה הציגה מחדש אגדות עם אירופאיות שונות שנוצרו בשילוב בין שחקנים ובובות. סיפור הבסיס סופר על ידי מספר סיפורים זקן (ג'ון הרט) שישב מול האח וסיפר סיפור לכלבו המדבר (בובת כלב מציאותית, אותה הפעיל ודיבב בראיין הנסון). הסדרה הולחנה על ידי רייצ'ל פורטמן.
הסדרה כללה תשעה פרקים בני חצי שעה, ובשנת 1990 הופקה סדרת ספין אוף בת ארבעה פרקים בשם "סיפורי עמים: מיתולוגיה יוונית".
ב-21 בפברואר 2019 נודע כי הסופר והתסריטאי ניל גיימן עובד על גרסה חדשה לסדרה "סיפורי עמים".
הסדרה הראשונה
הסדרה נכתבה בידי אנתוני מינגלה ("הכישרון של מר ריפלי", "הפצוע האנגלי").
ספין-אוף
את הספין-אוף "סיפורי עמים: המיתולוגיה היוונית" הגיש מייקל גמבון, כאשר נדד עם הכלב בלבירינת של מינוטאור.
פרסים ומועמדויות
העונה הראשונה זיכתה את הסדרה במספר מועמדויות ופרסים:
עבדי האוצר
עבדי האוצר (בלטינית: Servi camerae regis; בגרמנית: Kammerknechtschaft) היה מונח משפטי שתיאר את מצב היהודים בתקופות מסוימות במהלך ימי הביניים המאוחרים באירופה.
בפריבילגיה שניתנה ליהודי וורמס במאה ה-11, הייתה משמעותו של מונח זה חיובית, וכוונתה הייתה שיהיה קשר ישיר בין המלך ובין היהודים ללא מתווכים, וכך היהודים זכו להגנה מהמלך.
המונח קיבל מעמד משפטי קבוע כאשר פרסם הקיסר פרידריך השני בשנת 1236 פריבילגיה שבה הוגדרו היהודים כ"עבדי האוצר" (servi camerae). כל היהודים, ללא הבדל, הועמדו מחוץ לחוק הכללי. כאשר פרידריך השני כתב בפריבילגיה שלו שהיהודים הם עבדי האוצר, הוא התכוון להגן עליהם מהעלילות שהעלילו עליהם ולהראות שהם קשורים אליו באופן ישיר. בפועל, תוצאת המעשה הייתה הפוכה.
לאחר מכן, התהפכה משמעותו של מונח זה, והיהודים כונו בתארים אחרים שמשמעותם היה רעה. דוגמה לכך ניתנה בצרפת במאה ה-13, אז השוו את היהודים לצמיתים (servi), וכמו שבמקרה שצמית בורח אדוניו יכול להחזירו ולהענישו - כך גם נגזר על היהודים. למונח היה מניע חוקתי: השלטון רצה לחזק את תביעתו למונופול על היהודים, בעיקר לנוכח מאבקו בברונים ובכנסייה, שגם רצו לעצמם זכות זו. היה גם מניע דתי - על פי התאולוגיה הנוצרית היהודים נידונו לשעבוד נצח, ולכן רצו ליישם זאת בפועל על כלל היהודים.
המושג תרם לעליית תיאוריות אנטישמיות על שליטה יהודית בעולם ובכלכלה
אורלה (בלארוס)
אורלה (בבלארוסית: О́рля, נהגה: אורליה; ברוסית: Орля, אורליה; בפולנית: Orla; בפי יהודיה: אורלובה, אורלי) הוא כפר במחוז משנה שצ'וצ'ין במחוז גרודנו שבבלארוס, על גדות נהר הניימן מדרום-מערב לנבהרדק.
יהודי אורלה
התיישבות יהודית באורלה מתועדת כבר ממחצית המאה ה-17, הקהילה המקומית הייתה עשירה ושילמה לבדה כשליש מן המיסים שהטיל ועד מדינת ליטא על גליל טיקטין שאליו השתייכה הקהילה. במשך השנים גדלה הקהילה וקטנה בהתאם לתנאי החיים הכלכליים, וערב מלחמת העולם הראשונה עמדה אוכלוסייתה היהודית של אורלה על קרוב ל-400 איש. בימי המלחמה שותק הכפר, תושביו סבלו רעב, ותושביו היהודיים סבלו קשות מידי חיילי הצבא הרוסי שבזזו את רכושם ונהגו כלפיהם באלימות קשה. כבר לפני המלחמה החלה הגירה יהודית מאורלה, הן כחלק מתהליך העיור הכללי, והן בהגירה אל מעבר לים. לאחר המלחמה היו יהודי הכפר, 195 במספר, כשליש מן האוכלוסייה הכללית, אך את המיעוט הקטן ביותר בכפר היוותה האוכלוסייה הפולנית.
רוב ככל תושבי אורלה שנותרו בכפר עד מלחמת העולם השנייה, נרצחו בשואה. בנובמבר 1941 הם הועברו לגטו שהוקם בעיירה הקרובה ז'ולודק שרוב ככל יושביו נרצחו במספר אקציות, כשהעיקרית שבהן התרחשה כעבור חצי שנה. אין מידע על ניצולים יהודיים מן הכפר.
רבני הכפר
חלק מרבני הכפר ידועים:
Seniran Auto
Seniran Auto היא יצרנית רכב סנגלית אשר הוקמה בשנת 2006 בסנגל בשותפות עם יצרנית הרכב האירנית Iran Khodro (שם רשמי: Iran Khodro Corporation, בפרסית: ایران‌خودرو).
שותפות עם "Iran Khodro"
החברה הפכה ליצרנית הרכב הגדולה ביותר במזרח תיכון, מרכז אסיה וצפון אפריקה. בשנת 2006 יצרה 550,000 כלי רכב (השנה האיראנית מתחילה ב-21 במרץ). החברה הקימה מיזמים משותפים עם שותפים זרים על 4 יבשות. לחברה יש קשרים ארוכי טווח עם יצרנים אירופאים ואסיאתיים, כולל סיטרואן ופיג'ו, ומרכיבה ומייצרת מספר מודלים תחת רישיון של חברות אלו.
בשנת 2006 נכנסה לשותפות עם החברה הסנגלית "Seniran Auto" להרכבה וייצור מדגמיה בסנגל. בסיס החברה בדקאר.
דיסקוגרפיה של פינק פלויד
הדיסקוגרפיה של פינק פלויד, מלהקות הרוק הבריטיות החשובות של זמנם, מכילה 14 אלבומי אולפן, 3 אלבומי הופעות חיות, 13 אוספים, 4 אלבומי וידאו, 26 סינגלים, ו-2 סינגלים לקידום מכירות. פינק פלויד הוקמה ב 1965 ובתחילת דרכה הייתה ידועה כלהקה היוצרת מוזיקה פסיכדלית, אולם כחלוף הזמן ושינויים בהרכב, הלהקה עזבה את הז'אנר הפסיכדלי, והתחילה ליצור מוזיקה מז'אנר שנודע לימים כרוק מתקדם, ולדעת רבים היוותה פינק פלויד אחת מהלהקות המשפיעות בהתהוות הז'אנר. הלהקה נודעת בזכות המילים הפילוסופיות של שיריהם, מוזיקה ניסיונית, עטיפות אלבומים חדשניות ואומנותיות והופעות חיות מורכבות ומרשימות הכוללות שימוש בפירוטכניקה. הלהקה נחשבת לאחת המצליחות בעולם, מכרה למעלה מ-250 מיליון אלבומים ברחבי העולם (74.5 מיליון מתוכם רק בארצות הברית) וזוכה להערצה והצלחה גם כיום.
בתקופה הפסיכדלית, תחת הנהגתו של הגיטריסט והזמר סיד בארט, הגיעה הלהקה להצלחה צנועה והכרה בעיקר בסצנת הלהקות המחתרתיות בלונדון; אולם בשל הידרדרות במצבו של בארט, נאלצו חברי הלהקה להיפרד ממנו ולהחליפו עם הגיטריסט והזמר דייוויד גילמור. לאחר עזיבתו של בארט הוציאה הלהקה את האלבום "Ummagumma" האלבום היה אלבום כפול, שהצד הראשון מכיל גרסאות חיות לשירי קודמים וחדשים של הלהקה, והאלבום השני מכיל שירי אולפן חדשים. נגן הבס והזמר רוג'ר ווטרס הפך למנהיג הלהקה מבחינה יצירתית למן תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 עד לעזיבתו את הלהקה ב-1985. למן הוצאתם את האלבום The Dark Side of the Moon ב-1973 הלהקה זכתה להצלחה מסחרית כלל עולמית עם כל אלבום שהוציאה Wish You Were Here ב-1975 Animals ב-1977 ו-The Wall ב-1979 (כל אלו, למעט Animals הגיעו למקום הראשון במצעד המכירות בארצות הברית). Dark Side of the Moon הוא אחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בעולם, ו-The Wall הוא האלבום הכפול הנמכר ביותר מעולם בארצות הברית.
ב-1986 רוג'ר ווטרס הכריז על "הפרדת כוחות" בפינק פלויד ותבע לפרק את השותפות ולהשאיר את הזכויות על השם "פינק פלויד" בידיו. אולם שאר חברי הלהקה, בהובלתו של דייוויד גילמור, התנגדו לתביעה זו בשל רצונם להמשיך להקליט ולהופיע תחת השם פינק פלויד. בזכות פשרה מחוץ לבית המשפט, החברים הנותרים בלהקה זכו להמשיך ולעבוד תחת השם "פינק פלויד" וליהנות מהצלחה מסחרית עם צאת שני אלבומי אולפן נוספים ללא ווטרס, A Momentary Lapse of Reason מ-1987 ו-The Division Bell מ-1994.
משתן
מְשַתֵּן (באנגלית: Diuretic substance) הוא כל סוג של תרופה או חומר הגורמים להגדלת נפח השתן שמופרש מהכליות. תרופות משתנות פועלות על הנפרון באזורים שונים שלו. הן פועלות על ידי הפחתה של ספיגת מלחים ומים מחלל צינור הנפרון אל מחזור הדם. כך מוגברת כמות המלחים והמים המופרשים מנפרוני הכליה לדרכי השתן. הפעילות המשתנת גורמת, בנוסף לסילוק מים מהגוף, גם לשינויים במאזן המלחים בגוף. תרופות וחומרים משתנים משמשים לטיפול ביתר לחץ דם, אי ספיקת לב, לחץ עיני מוגבר, שחמת הכבד, בצקת ומחלות כליה שונות.
קיימות חמש קבוצות של חומרים משתנים:
מאפיינים
תרופות משתנות נבדלות זאת מזאת על פי מספר פרמטרים:
הנפרון הוא היחידה התפקודית של הכליה שאחראית למרבית פעולותיה של הכליה. הנפרון מחולק למספר מקטעים חשובים: גופיף הכליה והפקעית, האבובית המפותלת המקורבת, לולאת הנלה, האבובית המפותלת המרוחקת והצינור המאסף.
תרופות משתנות פועלות על אזורים שונים בנפרון ובכך נגרמת הפעילות המשתנת שלהן.
בשנים האחרונות נכנסה לשוק קבוצה חדשה של משתנים. תרופות אלו מכונות הואפטנים, והן מעכבות את הפעילות של ההורמון נוגד ההשתנה, המכונה גם ואזופרסין או ADH. תרופות אלו אינן רשומות בישראל, אבל נמצאות בשימוש בארצות הברית בלבד.
השימוש במשתן לספורטאים אסור לחלוטין, ועלול לגרום להשעייה ולשלילת הישגים.
הטבלה הבאה מפרטת את סוגי המשתנים השונים:
תופעות לוואי
נטילת התרופות המשתנות עלולה לגרום לתופעות לוואי לא רצויות הנובעות מהשפעתן המשותפת וכן לתופעות לואי ייחודיות.
תופעות לוואי המשותפות כוללות השתנה מרובה ותכופה, דליפת שתן, הטלת שתן לילית (אם התרופה ניטלת בשעה מאוחרת) וכן לצמא וליובש בפה. תופעות הלוואי כוללות גם חסר בנפח מים בגוף (התייבשות) והשפעות נלוות להתייבשות וללחץ דם נמוך (תופעות שבאופן טיפוסי מחמירות במעבר משכיבה לישיבה ולעמידה), כגון דופק מהיר, שינויי מצב רוח, כאב ראש, סחרחורת והפרעות ראייה, נפילות, חבלות, שברים ועוד. התייבשות גורמת גם בעיות מערכת עיכול כגון עצירות, כאב בטן, רפלוקס, צרבת, חסימת מעי ואף דלקת לבלב. כיוון שהתייבשות ולחץ דם נמוך גורמים לתגובת תיקון סימפתטית, עשויים להיגרם גם עלייה ברמת הסוכר (ואף סוכרת, במיוחד בשילוב עם חוסמי בטא) ועלייה ברמת שומני דם.
תופעות לוואי ייחודיות (ראו גם בטבלה למעלה) כוללות הפרעות הורמונליות, תגובות אלרגיות, כגון מחלת לופוס מנטילת דיזותיאזיד; הפרעות באיזון מלחים וחומציות כולל היפונתרמיה - חסר נתרן, היפוקלמיה - חסר אשלגן, היפרקלמיה - עודף אשלגן, היפומגנזמיה - חסר מגנזיום, חמצת מטבולית - חסר ביקרבונאט ועוד.
אובי
אובי (בקאנג'י: 帯) היא מילה ביפנית שמתייחסת לסוגים שונים של אבנטים, שנלבשים עם קימונו וקייקוגי, על ידי גברים ונשים.
אובי ולבוש יפני מסורתי
אובי הוא האבנט העליון שנלבש מעל לסגנונות שונים של לבוש יפני מסורתי. לעיתים נלבשים מספר אבנטים נוספים מתחת לאובי כדי להחזיק את הבגדים במקומם או כדי לחזק את הצורה של הגוף או של האבנט העליון. לעיתים נקשרו לאובי פריטים שימושיים תיקי טבק או מקטרות בעזרת שרוך שנאחז באובי עם נצקה - פסלים קטנים שגודלם נע מ-3 עד 12 ס"מ בהתאם לסוגיהם, והם עשויים ממגוון חומרים, כגון שנהב, עץ, חרסינה ועוד.
קימונו
אובי נלבש עם כל סוגי הקימונו, ומשמש גם כדי להחזיק את הקימונו סגור ובמקומו על הגוף, וגם לקישוט. אובי יוצרו באופן מסורתי ממשי, ומשי הוא עדיין החומר המסורתי והרשמי לאובי.
האובי שגברים לובשים עם הקימונו הוא מרובע, לרוב ברוחב של כמה סנטימטרים, ואורך של כשני מטרים. הצבעים שלהם הם לרוב כהים, כחול או שחור, ולעיתים הם מעוטרים בתפרים בצבע מנוגד. למשל לבן, הוא נפוץ. הקשר הנפוץ של האובי אצל גברים, נקרא קאי נו קוצ'י. את האובי מלפפים סביב הגוף, מתחת לבטן, פעם אחת או יותר, ולבסוף קושרים קשר מאחורי הגב, לא לגמרי במרכז.
אובי של נשים הוא בערך פי שניים יותר רחב, הוא ארוך יותר במידה ניכרת, ועל פי רוב הרבה יותר מקושט. האובי של הנשים הוא צבעוני למדי, אך סגנונו תלוי גם בקומנו, בלובשת הקומנו ובמועד בו הקומנו נלבש.
גם האובי של הנשים מתלפף סביב הגוף פעם אחת או יותר. אך הוא נמצא גבוה יותר, לרוב בגבול בין החזה לבטן. גם נשים קושרות את האובי במגוון רחב של קשרים, אך הנפוץ ביניהם הוא קשר הטאיקו, או קשר התוף. שהוא קשר גדול על הגב. שלא כמו הגברים, נשים קושרות את האובי במרכז הגב.
עם האקמה
אובי ניקשר גם מתחת להאקמה, מפריט לבוש מסורתי, ששימש במקור כמכנסי רכיבה של סמוראיים, אך נלבש במצבים שונים גם היום. האקמה נלבשת לרוב על ידי גברים אך לעיתים גם על ידי נשים. גברים קושרים את האובי בקשר מיוחד תחת להאקמה, כדי לתמוך בקרש שנמצא בחלק האחורי העליון שלה.
עם יוקאטה
יוקאטה הוא מעין קימונו של קיץ. הוא קליל יותר ומתאים למזג אוויר חם. היוקאטה נלבש גם בידי גברים, וגם בידי נשים, והאובי שלו לרוב צבעוני יותר, ועשוי ממגוון רחב של בדים. חלק מהגברים לובשים אובי דומה, או זהה, עם היוקאטה, אך חלק לובשים אובי מעוטר יותר, וססגוני יותר. נשים קושרות את האובי עם היוקאטה, במגוון רב של צורות, כשהפופולרית ביותר היא קשת גדולה על הגב.
באמנויות לחימה
אובי נלבש כחלק מהתלבושת בכמה אמנויות לחימה. האובי של אמנויות הלחימה הוא בעובי של כחמישה סנטימטרים, וצבעו משתנה לעיתים, כתלות בדרגת הלובש, ובסוג האמנות, או בית הספר. למרות שסדר הצבעים, מספר הצבעים, והחשיבות שלהם משתנה, לרוב הם נעים בין הצבע הלבן לשחור, כאשר כמה שיותר כהה יותר מתקדם. קיימת אגדה המספרת על מקור המנהג, האגדה מספרת שבעבר היו התלמידים לובשים רק חגורה לבנה, אך לעולם לא מנקים אותה, כיוון שהיו מתאמנים בחוץ, הייתה החגורה מתלכלכת אט אט, וככל שהיו מתקדמים כך צבעה היה מכהה, עד שלבסוף הייתה נהיית שחור לגמרי.
ישנם בתי ספר שמשתמשים בצבעים גם לאחר השחורה, למשל זהב או אדום, אך צורה זו נדירה יותר. האובי נקשר באמנויות לחימה מאחור או מלפנים (כשמחוץ ליפן, תמיד מלפנים). אזור הקשירה, הוא מעט מתחת לבטן, כשישה סנטימטרים מתחת לטבור.
עם האקמה
באמנויות לחימה המשתמשות בהאקמה, האובי נקשר תחתיה כרגיל. נהוג להלביש את ההאקמה על האובי, כך שהוא בעצם תומך אותה ומחזיק אותה על הגוף. האקמה נלבשת לרוב באמנויות לחימה רק על אובי חום או שחור.
אורציו וקי
אורציו וקי (באיטלקית: Orazio Vecchi; הוטבל ב-6 בדצמבר 1550 - 19 בפברואר 1605) היה מלחין איטלקי משלהי הרנסאנס. הוא נודע בעיקר בקומדיות המדריגל שלו, בייחוד "ל'אמפיפארנאסו".
חייו
וקי נולד במודנה ולמד בתקופת חניכות אצל נזיר בשם סלבטורה אסנגה. נוסף לכך הכין עצמו לשרת בקודש בלימודים מגיל צעיר במנזר בנדיקטי וקיבל הסמכה לכמורה בשנים שלפני 1577.
מוזיקה והשפעה
וקי נודע במדריגלים שלו, בייחוד בקיבוצם יחדיו לצורה חדשה, שנקראה "קומדיית מדריגל", צורת בידור דרמטית קלילה ופופולרית של שלהי המאה ה-16, הנחשבת לעיתים כאחת ממבשרות האופרה. נוסף לכך, הוציא לאור ספרי קאנצונטות, חלופה קלה יותר למדריגל, בחצי הדרך, מבחינת מורכבות ורצינות, בינו לבין הווילאנלה. כמו כן חיבר מדריגלים רציניים, אף כי לא הרבה בכך כמו מלחינים אחרים, כדוגמת לוקה מארנציו וגם מוזיקת קודש, שבה ניכרת במיוחד השפעת האסכולה הוונציאנית, בכתיבה פוליכוראלית כמו גם בקטעים של מקצבים כפולים ומשולשים זה כנגד זה.
תולין A
תולין A (בשוודית: Thulin A (automobile)) היא מכונית משפחתית פתוחה, מתוצרת יצרנית כלי הטיס השוודית "Enoch Thulins Aeroplanfabrik " (מאוחר יותר, החברה הייתה קרויה "AB Thulinverken" ), אשר יוצרה בין השנים 1920–1925.
דגם ה-"תולין A" תוכנן ונבנה על ידי מהנדס המטוסים ומנועי הבעירה הפנימית "Enoch Thulin", אשר נהרג ב-19 במאי 1919 בזמן שהטיס את מטוסו מסוג "Thulin K3".
JUNQ ו-IPOD
JUNQ ו-IPOD הם סוגים של תכלילים חלבוניים (Inclusion body) המצויים בציטוזול של תאים אאוקריוטיים.
מחלות ניוון-עצבי (נוירודגנרטיביות), כגון מחלת פרקינסון, אלצהיימר והנטינגטון קשורות באגרגציה, כלומר בצְברים או בפלאקים חלבוניים, ובהצטברות של חלבונים, אשר איבדו את המבנה התקין שלהם, בתוך תכלילים. במשך שנים רבות, אגרגציה של חלבונים נחשבה תהליך אקראי בו חלבונים שאינם מקופלים נכונה נדבקים אחד לשני ויוצרים תכלילים. לאגרגטים חלבוניים יוחסו גם תכונות רעילות והם נחשבו גורם למחלות ניוון עצבי (נוירודגנרציה). אולם, מחקרים חדשים שנעשו, תוך שימוש בשיטות מתקדמות, מראים כי אגרגציה של חלבונים עשויה, דווקא, להיות תהליך מאורגן ומבוקר, אשר באמצעותו מתגונן התא מפני חלבונים מזיקים על ידי ריכוזם בתכלילים. ב-2008, דניאל קגנוביץ' הראה כי תאים אאוקריוטיים ממיינים חלבונים פגומים לשני תכלילים נפרדים בתא בתהליך מתואם היטב:
JUNQ ו-IPOD שמורים מבחינה אבולוציונית ומצויים באתרים מוגדרים בתא. הובלת צברי חלבונים פגומים ל-JUNQ ול-IPOD דורשת שלד תאי שלם ותקין ומרכיבים שונים של מערכת בקרת האיכות התאית, כגון חלבוני עקת חום (Heat Shock Proteins - HSPs). החלוקה בין שני תכלילים מוגדרים אלו נעשית הודות לטיפול ועיבוד שונה של סוגים שונים של חלבונים פגומים (למשל - חלבונים מסומנים באוביקוויטין לעומת אלו שלא).
כך, גילוי ה-JUNQ וה-IPOD יצר הבנה מחודשת של האופן בו תאים מטפלים בחלבונים פגומים וסיפק ראיות משכנעות שאגרגציה של חלבונים אינה תהליך אקראי, אלא היא נשלטת ומבוקרת היטב על ידי התא. יתרה מזאת, גילוי ה-JUNQ וה-IPOD מעיד, כפי הנראה, כי בנוסף לבקרת איכות תלוית זמן, תאים יוצרים הומאוסטזה תלוית מרחב: אם המערכת לפירוק חלבונים אינה זמינה, הגנה על הסביבה התאית מפני חלבונים פגומים ומזיקים מושגת באמצעות בידודם בתוך תכלילים.
רקע
תפקוד תקין של חלבונים תלוי, במידה רבה, בשמירתם על מבנה תלת־ממדי הקרוי מבנה נטיבי (Native state). יציבותו של מבנה זה נמצאת תחת בקרה הדוקה במהלך כל חייו של חלבון על שלביו השונים: החל מהרכבתו בריבוזום, דרך קיפולו ועיבודיו השונים (Posttranslational modification), ועד סופו, כאשר הוא מפורק ומסולק מהסביבה התאית. הומאוסטזה של חלבונים ("פרוטאוסטזה") היא פרי התיאום בין הזרועות השונות של מערכת בקרת האיכות התאית: שפרונים, פרוטאזות וגורמי בקרה נוספים. לפיכך, חיוניות התא תלויה רבות בטיפול יעיל ומתוזמן של חלבונים פגומים. טיפול זה מתחיל בזיהוי של חלבון כְּפגום על ידי שפרונים וליגאזות מסוג E3, יוביקוויטינציה שלהם ופירוקם.
קריסת הפרוטאוסטזה עקב נזק, עקה, מוטציות והזדקנות התא נמצאה כמעורבת בהתפתחותן של מחלות רבות באדם, כגון מחלות ניוון עצבי. מחלות אלו נגרמות מסוגים שונים של חלבונים פגומים (למשל - מחלת הנטינגטון נגרמת ממוטציה בחלבון הנטינגטין) והן פוגעות ברקמות שונות (מחלת הנטינגטון פוגעת בסטריאטום) אך הן חולקות מכנה משותף בסיסי: הצטברותם של חלבונים פגומים בתכלילים. על כן, תכלילים אלו נחשדו תמיד כגורמי המחלות. ברם, טבעם ומאפייניהם של אותם תכלילים תוך-תאיים טרם היו ידועים. מחקרים אחדים דיווחו על הופעת תכלילים שונים (למשל, עמילואידים, אגרזומים) שנוצרו עקב הצטברות של חלבונים ממשפחות שונות (לדוגמה פריונים) אך לא היה ידוע אם תצפיות אלו חופפות או אם הן מתייחסות לאתר יחיד בתא. יתרה מכך, המסלולים המובילים ליצירת התכלילים ולהפעלת מערכת בקרת האיכות התאית היו ונותרו עלומים. לכן, התגבר הצורך במחקר חדש ושיטתי אשר יספק הבנה מקיפה של המנגנונים בהם חלבונים עוברים אגרגציה ויוצרים תכלילים. גילוים של ה-JUNQ וה-IPOD תרם תובנות חדשות על האופן בו התא מטפל בסוגים שונים של חלבונים פגומים וקידם את תעלומת האגרגציה צעד גדול לקראת פתרונה.
[[קובץ:A scheme of a yeast cell harboring JUNQ and IPOD inclusions.png|300px|ממוזער|תאים אאוקריוטים ממיינים חלבונים שאבדו את המבנה התקין שלהם לשני מדורי בקרת איכות תוך תאיים: 1. JUNQ (ירוק), הקשור לגרעין (כתום)
2.IPOD (ירוק), הקשור לחלולית (צל שחור)]]
גילוי
גורלם של חלבונים שאיבדו את מבנם התקין, כמו גם תהליך יצירת צברי חלבונים (אגרגטים), נחקרו בעבר באמצעות שיטת ביוכימיות (כגון תספיג חלבון). אימוץ גישה חדשנית, הנקראת "הדמיה בתאים חיים" איפשר תובנות עמוקות יותר על תהליכים ביולוגיים אלו, הקשורים במערכת בקרת האיכות התאית. שיטת הדמיה בתאים חיים מאפשרת מעקב אין ויוו של חלבונים בזמן ובמרחב, בתוך סביבתם הטבעית. שימוש בשיטה זו מספק יותר מידע על הדינמיקה והשלבים השונים בתרחישים ובתהליכים ביולוגיים. בשיטה זו משתמשים בחלבון פלואורסצנטי, כגון GFP, מאוחה לחלבון הנחקר. כך אפשר, באמצעות שימוש פשוט במיקרוסקופ פלואורסצנטי. לעקוב אחר תכונות שונות של החלבון הנחקר בקלות וביעילות: על מנת לעקוב אחר גורלם של חלבונים שאיבדו את המבנה הנטיבי שלהם, שובט פלסמיד הנושא חלבון פלואורסצנטי שעבר איחוי לחלבון מדווח למצב קיבולת מערכת בקרת האיכות התאית. החלבון המדווח, UBC9ts, מהווה חלבון מודל להצטברות (אגרגציה). חלבון זה מקופל במבנה נטיבי בטמפרטורת החדר ובטמפרטורה זו הוא פועל כשורה, אולם בתנאים של עקת חום החלבון מאבד את צורתו התקנית ואף מתחיל להצטבר. חלבון ה-UBC9ts המאוחה ל-GFP בוטא בשמרים, וניתן היה לעקוב אחריו באמצעות מיקרוסקופ פלואורסצנטי. בתנאים רגילים, ללא עקה כלשהי, GFP–Ubc9ts נצפה ממוקם בגרעין התא ובציטוזול. אולם, בתנאים של עקת חום, GFP–Ubc9ts יצר צברים ציטוזוליים קטנים. כאשר הפרוטאזום עוכב, ופירוק החלבונים הפגומים נחסם, GFP–Ubc9ts יצר שני תכלילים ציטוזוליים מובדלים. שיטות ביוכימיות ישנות וסטנדרטיות (כגון תספיג חלבון) לא היו יכולות לגלות את החלוקה לשני סוגי התכלילים השונים. התכלילים המובחנים הם מדורי בקרת איכות עם תכונות ומאפיינים שונים השמורים מבחינה אבולוציונית, דהיינו קיימים בתאי שמר כמו גם בתאי יונקים. שני התכלילים נקראו האחד-JUNQ, ראשי תיבות של JUxta Nuclear Quality control compartment (בתרגום לעברית "מדור בקרת האיכות שעל יד הגרעין")' והשני-IPOD, ראשי תיבות של Insoluble Protein Deposit (בתרגום לעברית "משקע חלבונים בלתי מסיסים"). שני התכלילים מייצגים שיטת תאיות שונות לבידוד והתמודדות עם חלבונים עם נטייה להצטברות, ועם רעילות לסביבה התוך תאית.
החלוקה הספציפית של חלבונים פגומים לשני התכלילים השונים תלויה ברמת המסיסות של החלבונים ובמצב היוביקוויטינציה שלהם. חלבונים שעברו יוביקוויטינציה נמסרים ל-JUNQ, שם הם מטופלים ומועברים לפירוק על ידי הפרוטאזום. חלבונים שאינם קשורים ליוביקוויטין ועברו אגרגציה בלתי הפיכה נמסרים ל-IPOD.
כך, מיקומו התוך-תאי של חלבון פגום מעיד על סוג הטיפול שקיבל ממנגנוני בקרת האיכות התאיים.
JUNQ
JUNQ אלו ראשי תיבות של JUxta Nuclear Quality control compartment. (בתרגום לעברית "מדור בקרת האיכות שעל יד הגרעין")
תפקיד
על מנת לשמור על הומאוסטזה תאית, מערכת בקרת האיכות נצרכת לזהות חלבונים שאיבדו את המבנה הנטיבי (התקין) שלהם. חלבון שאיבד את צורתו, יזוהה ויטופל על ידי קיפול מחדש כדי להשיג מבנה תקין, או שיפורק על ידי הפרוטאזום. אולם, כאשר בתא יש עלייה בכמות החלבונים שאינם טבעיים (בעקבות עקה לדוגמה) מערכת בקרת האיכות עלולה להגיע לעומס ולרוויה. במקרה שכזה, פירוק של חלבונים פגומים אינו זמין, ועל התא לנקוט ב"תוכנית ב'" של הגנה על הסביבה התאית: הכוונת חלבונים פגומים למדורים המיוחדים לכך בתא. ה-JUNQ הוא אחד מהמדורים. במקרים בהם הפרוטאזום מעוכב, חלבונים שעברו יוביקוויטינציה, ומיועדים לפירוק, ממויינים ל-JUNQ. כאשר הסביבה התאית חוזרת להומאוסטזה (לדוגמה עקת החום הוסרה) וקיבולת מערכת בקרת האיכות מותאמת למצב התא, החלבונים שאוחסנו ב-JUNQ יקופלו מחדש או יפורקו. אחסון חלבונים ב-JUNQ, אם כן, הוא הפיך.
מאפיינים
ה-JUNQ הוא מדור תוך-תאי שאיננו מוקף בממברנה, וממוקם בשולי גרעין התא, בסמיכות לרשתית תוך-פלזמית. חלבונים שמויינו לתוך ה-JUNQ הם מסיסים ויכולים לצאת לציטוזול ולהיכנס בחזרה, כלומר שה-JUNQ הוא מבנה דינאמי.
שינוע של חלבונים ל-JUNQ תלוי בשפרונים ובשלד התא. חלבונים לא טבעיים חייבים להיות מסומנים ביוביקוויטין כדי להיכנס ל-JUNQ. הצטברות של חלבונים לא טבעיים גוררת גיוס של פרוטאזומים ל-JUNQ.
IPOD
IPOD אלו ראשי תיבות של Insoluble Protein Deposit. (בתרגום לעברית "משקע חלבונים בלתי מסיסים")
תפקיד
מחקרים מראים כי יכולת התא לשמר הומאוסטזה יורדת עם הגיל. בשל כך, סוברים החוקרים שהתפרצות מחלות של ניוון עצבי מתרחשת כתוצאה מזקנה. במחלות שכאלו, (לדוגמה הנטינגטון), חלבון מוטנטי נעשה רעיל ומסוכן לסביבה התאית בשל יכולתו לספוח אליו חלבונים אחרים ובכך לגרום לחוסר תפקוד שלהם. בשל חוסר היכולת לפרק חלבונים רעילים כאלו, התא מבודד אותם ובכך מונע התקשרות מסוכנת עם חלבונים אחרים. ה-IPOD הוא מדור תוך תאי, שאליו משונעים חלבונים המסוכנים לסביבה התאית, ובכך מהווה אתר הגנה של מערכת בקרת האיכות. בנוסף, יש הסוברים כי ה-IPOD הוא לא רק מקום אחסון, אלא אתר תפקודי שבו, בין השאר, מתרחשת הבשלה של פריונים.
מאפיינים
ה-IPOD הוא מדור תוך תאי שאינו מוקף בממברנה הקשור בשמרים לחלולית. החלבונים ב-IPOD ארוזים בצפיפות רבה, אינם מסיסים, ואינם משתחלפים עם הציטוזול. חלבונים עמילואידים, כגון חלבון ההנטינגטון, הם הסובסטרטים של ה-IPOD.
חלבונים שמסומנים ביוביקוויטין לא יכולים להתמיין לתוך ה-IPOD. יוביקוויטינציה של חלבון אשר במצב טבעי היה מועבר ל-IPOD יביא להעברתו דווקא ל-JUNQ.
קיילר לי
קיילר לי (באנגלית: Chyler Leigh; נולדה ב-10 באפריל 1982) היא שחקנית, זמרת ודוגמנית אמריקאית. התפרסמה בעיקר בשל תפקידה כד"ר לקסי גריי בסדרה "האנטומיה של גריי" וכסוכנת אלכס דנברס בסדרה "סופרגירל".
ביוגרפיה
לי נולדה בשארלוט שבצפון קרוליינה, לאיבון נורטון ולרוברט פוטס. היא גדלה בווירג'יניה ביץ' שבווירג'יניה. בגיל 12 עברה עם אמה ועם אחיה השחקן כריסטופר קיימן לי למיאמי, פלורידה. בגיל 14 התחילה לדגמן. היא עברה למשחק כשהופיעה בטלוויזיה המקומית בפרסומות ובתוכנית נוער שנקראה "Hall Pass".
לי לא סיימה את לימודיה בבית ספר תיכון אך למדה בבית ספר תיכון למיומנויות בקליפורניה.
קריירה
לי שיחקה כשהייתה בת 15, ב-1997 בסרט "Kickboxing Academy". היא התחילה להתארח בתוכניות טלוויזיה ולדגמן. ב-2001 שיחקה בפארודיה "קטע מהסרטים" יחד עם כריס אוונס. היא הופיעה בקליפ של הזמר מרלין מנסון בשיר "Tainted love". היא דורגה במקום ה-65 במגזין מקסים, ברשימת 100 הנשים הסקסיות של שנת 2002.
ב-2002 שיחקה בשתי סדרות טלוויזיה: "גירלס קלאב" ששם שיחקה את עורכת הדין שרה מיקל, וב"מופע שנות ה-70" שם שיחקה את הפאנקיסטית ג'ון טיוזדיי. היא שיחקה בסדרה של רשת ABC "האימון", אך יצאה בסוף עקב קיצוץ בתקציב. בשנת 2003 שיחקה 10 פרקים בסדרה המצליחה, "הפרקליטים".
בשנת 2002 זכתה ב"פרס הוליווד הצעירה" בקטגוריה "Exciting New Face - Female".
בספטמבר 2005 לוהקה לצוות השחקנים של הסדרה "Reunion". הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.
לי הצטרפה ב-2007 לסדרה "האנטומיה של גריי", בו הופיעה לראשונה בסוף העונה השלישית, כאחותה למחצה של מרדית' גריי. היא לוהקה לסדרה כשחקנית מן המניין מהעונה הרביעית ובסוף העונה השמינית (ב-2012) היא עזבה את הסדרה, בכך שהרגו את דמותה, לקסי גריי, בהתרסקות מטוס.
בשנת 2012 שיחקה במותחן "נקודת שבירה" בכיכובו של סטיבן דורף, כחברתו מולי ריינס.
בשנת 2014 שיחקה בסדרה "Texi Brooklyn" בתור הדמות הראשית, קייטלין 'קאט' סאליבן, בלשית במשטרת ברוקלין שחוברת לנהג מונית מקומי. גם סדרה זו ירדה לאחר עונה אחת בלבד.
החל משנת 2015 מופיעה לי בסדרה "סופרגירל" כאלכס דנברס, אחותה המאמצת של קארה זור-אל, העובדת כסוכנת בDEO. דמותה של אלכס דנברס יצאה מהארון בעונה השנייה של הסדרה כלסבית, אחרי היכרות עם הבלשית מגי סוייר (Floriana Lima), שמאוחר יותר בעונה הפכה לבת זוגה של אלכס. לאחר שנפרדה ממגי בעונה השלישית,אלכס הפכה בפרק האחרון של העונה הרביעית לבת זוגה של קלי אולסן (Azie Tesfai) ,אחותו של ג'יימי אולסן,(Mehcad Brooks)
חיים אישיים
ב-20 ביולי 2002 נישאה לי לשחקן והזמר נייתן ווסט. הזוג שיחקו יחד בשנת 2000 בסדרה "7th Heaven" כפרנקי וג'וני, חבריה של מרי קמדן (ג'סיקה בייל). נייתן יוצר מוזיקה בשם הבמה שלו East Of Eli, או EOE, וקיילר אף הקליטה איתו מספר שירים. לזוג שלושה ילדים. הם גרים בוונקובר שבקנדה, לשם עברו עקב צילומי הסדרה סופרגירל.
בדצמבר 2019 יצאה בהודעה שהיא מתמודדת עם הפרעה דו-קוטבית. היא חברה לארגון Be Vocal, Speak Up כדי לעורר מודעות לבריאות הנפש ככלל.
ביוני 2020 יצאה בהודעה שהיא חברה בקהילה הגאה. בדבריה היא ציטטה את המילים של הדמות אלכס דנברס שאותה היא משחקת בסדרה סופרגירל ואמרה שהיא מזדהה עם הדברים שאמרה כשיצאה מהארון. דבריה קיבלו תמיכה נרחבת ממעריציה בכל העולם.
יצחק צורן
יצחק צורן (18 באפריל 1944 - 4 בדצמבר 2019) היה מנהל בכיר בתעשייה האלקטרונית. עשה את שירותו הצבאי בחיל הים, ניצול מטיבוע המשחתת אילת, בעל עיטור המופת ופרס ביטחון ישראל.
לימודים וצה"ל
צורן גדל בחיפה ולמד בבית הספר הריאלי בסניף הדר הכרמל. בתקופת התיכון נעשה מדריך בתנועת הצופים העבריים. בשנת 1962 סיים את הלימודים במחזור מ"ג של בית הספר הריאלי. בגיל הגיוס התקבל במסגרת העתודה אקדמאית ללימודי הנדסת חשמל בטכניון.
במסגרת העתודה עבר קורס מכ"ים אותו סיים ביולי 1963. בהמשך עבר קורס קצינים בסיסי בבה"ד 1 אותו סיים ביולי 1964.
אלישרא
מהנדס אלקטרוניקה, הצטרף ל חברת AEL בתקופת ניהול של זלמן שלו. נושא הימנעות מפגיעת טילי אויב היה תחום התמחותו. נעשה ראש חטיבת מערכות ימיות. בשנת 1987 נעשה מנהל החברה ששמה הוחלף לאלישרא. והמשיך לפתח מערכות לחימה אלקטרוניות לצה"ל. בדצמבר 1993 נפרדה חברת אלישרא מצורן שמסר את הניהול לאבנר רז. בתשורת הפרידה נכתב
השקעות בחברות הזנק
לאחר סיום פעילותו בחברת אלישרא פנה צורן לתחום ההשקעות בהון סיכון, שהחל להתפתח בישראל באותן שנים. בשנת 1994 התמנה צורן למנכ"ל "מרתון קרן הון לפיתוח" בע"מ. מרתון החלה את דרכה בשנת 1993, כקרן הון סיכון ציבורית, והייתה בין הקרנות הראשונות שהוקמו בארץ כקרנות הון סיכון. מרתון השקיעה בחברות עתירות ידע שפעלו בתחומי התקשורת, ציוד רפואי, ביוטכנולוגיה, תוכנה, אלקטרוניקה, רובוטיקה ובינה מלאכותית.
בתקופת כהונתו כמנכ"ל הקרן פעל צורן רבות לאיתור השקעות חדשות בחברות טכנולוגיה ישראליות ולקידום ההי-טק הישראלי. ניסיונו העסקי רב השנים ומחויבותו תרמו רבות לקידום עסקיהן של החברות בהן השקיעה הקרן.
בין החברות המובילות של קרן מרתון, אשר הצליחו טכנולוגית ועסקית נמנות: פרוטליקס, ביו ביו, "נאנומושן", "אראל תקשורת" ו"אופטיבייס".
טכנולוגיות חיתוך מתקדמות
בשנת 2003 הוביל צורן קבוצת משקיעים לרכישת פעילות עסקית מחברת "קיוליק אנד סופה" (K&S). חברה אמריקאית, שפעלה בישראל, אשר נקלעה לקשיים לאחר המשבר הכלכלי בשנת 2000 וקיבלה החלטה אסטרטגית לממש חלק מהפעילויות בהן החזיקה, לרבות הפעילות בישראל.
הפעילות שנרכשה החלה לפעול באוגוסט 2003 באופן עצמאי, תחת חברת טכנולוגיות חיתוך מתקדמות ADT- Advanced Dicing Technologies. החברה החדשה התרכזה בפיתוח וייצור של פתרונות לתהליך הפרדת פרוסות סיליקון, תהליך המהווה חלק מהותי משלבי הייצור של שבבים אלקטרוניים למחשבים.
החברה, בהובלתו של יצחק צורן כיו"ר הדירקטוריון וכבעל המניות הגדול בחברה, הצליחה לשקם את הפעילות ולמצב את החברה בשוק הגלובלי, עם משרדים וחברות בארצות הברית, סין וטאיוון. מרבית מכירות החברה, אם לא כולן, היו מכירות לייצוא, כאשר פיתוח וייצור המוצרים נעשה בישראל.
באוקטובר 2019 נמכרה החברה לקונסורציום חברות סיניות. במסגרת העסקה מימש צורן את אחזקתו בחברה וחדל לשמש כיו"ר הדירקטוריון.
הערכות וציונים לשבח
על פעילותו בחילוץ ניצולי הטיבוע זכה צורן בשנת 1968 בציון לשבח. באפריל 1973 הומר הציון לעיטור המופת בחתימת הרמטכ"ל דוד אלעזר.
בשנת 1995 זכה צורן למכתב הוקרה על מסלול השירות ממפקד חיל הים עמי אילון.
משפחה ממשיכה
בעת הלימודים ובמסגרת הצופים פגש צפרמן את נעמי לבית הורוביץ שלמדה אף היא באותו מחזור מ"ג, בבית הספר הריאלי בחיפה מאז הם בקשר. ב-10 באוקטובר 1974 נישאו ובהחלטה משותפת, שונה שם המשפחה ל"צורן".
הזוג התגורר ברמת השרון. בינואר 1982 נולד בנם אייל צורן. באפריל 2006 נבחר אייל צורן כחייל מצטיין בטייסת מטוסי הקרב בה שירת כצוות קרקע.
נראה שחוויות טיבוע המשחתת והשהייה במים השפיעו על גופו כעבור שנים. צורן עבר מספר צנתורים. ב-4 בדצמבר 2019 הלך לעולמו. נקבר בבית העלמין "מורשה" ברמת השרון.
The Postal Service
The Postal Service (דה פוסטל סרביס, בעברית: שירות הדואר) היא להקה אמריקאית המשלבת אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית, אינדי ופופ. הלהקה מורכבת מהסולן בן גיברד, החבר גם בלהקה דת' קאב פור קיוטי, והמפיק ג'ימי טמבורלו. שירים אחדים מתוך האלבום הראשון שלהם, Give Up, לוו בקולות ושירה של ג'ני לואיס, מוזיקאית וסולנית הלהקה ריילו קיילי, וכמו כן, גם בקולות ושירה של המוזיקאית ג'ן ווד. כריס ואלה הפיק את אלבום הלהקה, ואף ניגן בגיטרה ופסנתר בחלק מן השירים.
אוסטן סיינט בארב הריסון
אוסטן סיינט בארב הריסון (באנגלית: Austen St. Barbe Harrison, 23 בספטמבר 1891 – 11 בפברואר 1976) היה אדריכל ומתכנן ערים בריטי. הריסון שימש כאדריכל ראשי של מחלקת העבודות הציבוריות בשלטון המנדט הבריטי בארץ ישראל בשנים 1922-1937, ועומד מאחורי תכנונם של כמה ממבני הציבור הבולטים שנבנו בירושלים ובערים אחרות באותה עת. כן תכנן מכלולים של מבני ציבור מוכרים בקפריסין, באנגליה ובגאנה.
ביוגרפיה
הריסון נולד בקנט שבאנגליה למשפחה מהמעמד הבינוני-גבוה. בגיל 12 נשלח ללמוד בפנימייה יוקרתית (Public School). עם סיום לימודיו ב-1909 שלחו אותו הוריו לקנדה ללימודי הנדסה ימית, אך שם התוודע לתחום האדריכלות ונרשם ללימודי אדריכלות באוניברסיטת מק'גיל במונטריאול. ב-1913 חזר לאנגליה להמשך לימודי אדריכלות בלונדון. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא הבריטי והשתתף במלחמה, בה חווה את זוועת מלחמת החפירות בקרב פשנדל, שבעקבותיו גיבש תפיסה פציפיסטית. בתום המלחמה עזב את הצבא וחזר להמשך לימודי תכנון עירוני בקולג' האוניברסיטאי של לונדון.
ב-1919 קיבל מינוי בשירות ממשלת יוון בבנייה ובשיקום של מבנים במקדוניה היוונית. את שהותו ביוון ניצל ללימודי אדריכלות ביזנטית ואסלאמית, וקיבל השראה מסיורים שערך באיסטנבול וברומא והתרשמות מהסגנונות האדריכליים ההיסטוריים שבהם. ב-1921, עם החמרת המצב הביטחוני ביוון, בוטל מינויו של הריסון והוא חזר ללונדון והצטרף למשרד אדריכלים. משם יצא לעבודה בהודו לתקופה קצרה בת חודשיים. ב-1922 עבר לארץ ישראל בשירות ממשלת המנדט, שם קיבל מינוי כאדריכל ראשי של מחלקת העבודות הציבוריות.
במסגרת עבודתו במע"צ תכנן בנייני ממשל, מוסדות חינוך ותרבות, בתי דואר ותחנות משטרה ברחבי הארץ. בין היתר תכנן את מוזיאון רוקפלר לארכאולוגיה של ארץ ישראל, ארמון הנציב - משכנו ומשרדיו של הנציב העליון, בניין הדואר המרכזי ובית המדפיס הממשלתי בירושלים, בית המשפט בחיפה, בית הדואר המרכזי ביפו ובית הספר החקלאי כדורי בגליל התחתון. הריסון הושפע רבות מן הסגנון הבינלאומי שרווח באדריכלות תקופתו ושלט בעקרונות סגנון זה, אך כמי שנשבה בקסם המזרח שאף לשלב בבנייניו הירושלמיים והארצישראליים אלמנטים אדריכליים בהשפעות ביזנטיות, אסלאמיות, ממלוכיות ואחרות, שבעיניו הלמו יותר את סגנונן וצביונן של העיר והארץ. הריסון היה נציג מובהק של האסכולה ה"רגיונליסטית" באדריכלות הקולוניאלית, הגורסת שעל בניין להתחשב בסביבתו, לעשות שימוש מושכל בחומרי בניין מקומיים, ולהימנע מהפניית עורף למסורות מקומיות. סגנונו האקלקטי של הריסון הוגדר על ידי חוקרי אמנות כ"מודרניזם מזרח-תיכוני", גישה היוצרת בנייה קולוניאלית ייצוגית משילוב מסורות בנייה מקומיות עם יסודות מודרניסטיים.
הריסון התגורר בירושלים במשך 15 שנות שירותו בארץ ישראל, בבית ערבי קלאסי בשכונת אבו תור, שם ארח בשנת 1923 את אלברט איינשטיין בעת ביקורו היחיד בארץ ישראל. מירושלים נהג הריסון לנסוע לארצות הסביבה ולתור אותן כדי לקבל השראה מן הסגנונות האדריכליים הרווחים במזרח אגן הים התיכון.
ב-1931 התבקש הריסון בידי רונלד סטורס, באותה עת מושל קפריסין מטעם השלטון הבריטי (וקודם לכן מושל ירושלים) לתכנן מחדש את בית המושל בניקוסיה לאחר שזה נשרף לחלוטין במהומות אלימות שפשטו בעיר. סטורס, שבעת כהונתו בירושלים הטביע בצורה ניכרת את חותמו על תכנונה של העיר והכיר היטב את עבודתו של הריסון בתכנון מוזיאון רוקפלר וארמון הנציב, ביקש ממנו להכין תוכנית גרנדיוזית למבנה מונומנטלי ומרשים שידגיש את עוצמתו של השלטון הבריטי. אבן הפינה נורתה רשמית ב-1932, עוד לפני שנחפרו יסודות המבנה, וזמן קצר לאחר מכן סיים סטורס את תפקידו בקפריסין ועבר לרודזיה. מחליפו בתפקיד לא חלק עמו את החזון בדבר בית המושל המונומנטלי, והזמין אדריכל אחר להכין תוכנית צנועה וזולה יותר. תוכניתו של הריסון נגנזה, ומבנה בית המושל של קפריסין בניקוסיה הוקם על פי התוכנית החדשה.
ב-1937 התפטר הריסון ממשרתו בשירות ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל, במחאה על מדיניותה שלטעמו העדיפה את היישוב היהודי על פני אוכלוסיית הארץ הערבית. הוא חזר לאנגליה, שם התמודד מול 7 אדריכלים אחרים על תכנונו של קולג' נאפילד באוניברסיטת אוקספורד. ב-1938 זכה במינוי, וב-1939 הגיש תוכנית אדריכלית להקמת הקולג', שהתבססה על אלמנטים אוריינטליים וים-תיכוניים, בדומה לבנייני הממשל שתכנן הריסון בארץ ישראל. תוכנית זו נפסלה על הסף בידי תורם הקולג', תעשיין הרכב לורד נאפילד, שלטעמו לא הייתה "אנגלית" דיה ולא הלמה את רוחה של אוקספורד. הריסון נדרש להגיש תוכנית נוספת, בסגנון אנגלי יותר, ותוכנית זו אומצה בשינויים קלים ועל פיה הוקמו מבני הקולג'. קולג' נאפילד הוא, ככל הנראה, היצירה האדריכלית היחידה של הריסון בתחומי אנגליה.
בשנות ה-40 נבחר בידי השלטון הקולוניאלי הבריטי לתכנן את הקולג' האוניברסיטאי של חוף הזהב (כיום אוניברסיטת גאנה) במושבה הבריטית חוף הזהב (לימים רפובליקת גאנה). הוא גם עבד במשך שנים אחדות במצרים ובקפריסין, וב-1945 הכין דו"ח מפורט על תכנונה של העיר ולטה שבמלטה. ב-1950 השתקע בקפריסין, ולאחר מכן עבר ליוון שם חי עם משפחתו היוונית המאומצת עד יום מותו ב-1976.
חיים אישיים
הריסון מעולם לא נישא, ולא הביא ילדים לעולם. במהלך אחד מסיוריו בשנות ה-30 הכיר בקהיר, מצרים את דימיטרי פאפאדימוס, צעיר ממוצא יווני שהתייתם מהוריו בילדותו, ואותו אימץ באופן לא-רשמי כבן. עם פאפאדימוס, אשתו ובנו התגורר הריסון באתונה בערוב ימיו, ובבית המשפחה נפטר.
לאחר מותו תרמה משפחת פאפאדימוס את ארכיונו המקצועי של הריסון לרשות העתיקות של מדינת ישראל, וכתביו ורישומיו נמצאים כיום בארכיון רשות העתיקות במוזיאון רוקפלר.
רות עמירן
רות עמירן (8 בדצמבר 1914 – 14 בדצמבר 2005) הייתה ארכאולוגית ישראלית, שהתמחתה בארכאולוגיה של העת העתיקה בארץ ישראל. ספרה על הקרמיקה הקדומה של ארץ ישראל היה מיד עם פרסומו לספר יסוד בתחומו, ומאז הוא שומר על מעמדו ככזה.
ביוגרפיה
עמירן נולדה בשם רות ברנדשטטר במושבה יבנאל, בת ליחזקאל ודבורה. היא סיימה את בית הספר הריאלי בחיפה בשנת 1933 ובשנת 1939 סיימה את לימודי הארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. היא הייתה נשואה לדוד עמירן (קלנר), חוקר ארץ ישראל וגאוגרף.
בתחילת דרכה הייתה מפקחת עתיקות באזור הצפון. החפירה הראשונה שבה השתתפה הייתה ביפו בשנת 1948. בשנת 1951 חפרה בסוסיתא. בשנת 1953 חקרה את הרגמים בדרום מערב ירושלים. בשנים 1955–1957 ניהלה את החפירות בשטח ב' של האתר בתל חצור. בשנת 1961 זכתה בפרס סוקניק על ספרה על הקרמיקה בארץ ישראל.
בשנת 1962 החלה עמירן בשיתוף עם יוחנן אהרוני לחפור את המצודה בתל ערד. לאחר גילוי קטע מחומה כנענית פוצלה המשלחת ועמירן התמקדה בחשיפת העיר הכנענית. חשיפה זו נמשכה יותר משלושים שנה, ועמירן ניהלה 18 עונות חפירה במקום. באותה שנה חפרה גם בתל נגילה והניחה את התוכנית לביתן הקרמיקה של מוזיאון ארץ ישראל ואגף הארכאולוגיה במוזיאון ישראל.
בשנים 1968–1969 חפרה עמירן במגדל דוד בירושלים. בשנת 1979 ניהלה חפירה בבקעת עובדה.
רות עמירן זכתה בפרס ישראל בתחום חקר ארץ ישראל לשנת 1982. דוד עמירן זכה בפרס ישראל על תרומתו לגאוגרפיה של ארץ ישראל לשנת 1977.
קדימה-צורן
קדימה-צורן (קָדִימָה-צֹרָן) היא מועצה מקומית בשרון שנוצרה בשנת 2003 בעקבות החלטה של הכנסת על איחודן של המועצות המקומיות של קדימה ושל צורן.
קדימה
קדימה שוכנת דרומית-מזרחית לנתניה וצפונית לכפר סבא, מזרחית לכביש 4. בינה לבין צורן מפריד יער קדימה. קדימה הוקמה כמושבה חקלאית ב-5 ביולי 1933 ביוזמתו של יהושע חנקין שהיה אז מראשי חברת הכשרת היישוב. מקור השם "קדימה" בדבריו של חנקין: "צעדנו צעד קדימה". ראשוני התושבים היו תושבי מושבות הברון, מושבי השרון הצפוני ומושבות ותיקות אחרות. מאוחר יותר הצטרפו עולים חדשים מאירופה, ולאחר קום המדינה גם מארצות ערב. ב-1950 הוכרזה קדימה כמועצה מקומית, וב-1958 סופח אליה האזור הדרומי, שכונה "השיכון". החלק הדרומי של קדימה נקרא לפני הסיפוח "יציב". נהוג היה לקרוא לאזור זה "שיכון" מכיוון שנבנה כשיכונים, בניגוד לחלק הוותיק שכל בתיו היו צמודי קרקע, וכונה בפי התושבים החדשים "הכפר".
תחומי הגידול העיקריים בקדימה הם תות שדה והדרים. בעבר גודלו גם פרחים בקדימה, אולם גידול זה הופסק עקב הצורך בשטחים נוספים לבנייה, לאור גידול האוכלוסין ביישוב.
צורן
צורן הוא יישוב קהילתי שהוקם ב-1992 כחלק מפרויקט שבעת הכוכבים בתכנונה של האדריכלית רחל ולדן. צורן שוכן צפונית-מזרחית לקדימה ודרומית לכפר יונה. מקור שמו של היישוב בתל צורן, הנמצא בסמוך ובצורן (סיליקון), שהוא אחד המרכיבים באדמת החמרה שבאזור. היישוב אוכלס לראשונה ב-1994, וב-1997 נפרד מהמועצה האזורית לב השרון והוכרז כמועצה מקומית. מרבית הבתים בצורן צמודי קרקע, ומיעוטם בנייה רוויה. בהיסטוריה הקצרה של היישוב זכור מאבק התושבים נגד אתר השידור "הלל" ששכן במקום עד 2003. היישוב הוקם בסמוך לאתר חרף התנגדותם של המשרד להגנת הסביבה ומשרד התקשורת, ומבלי שלתושבים נמסר מידע על השלכות המגורים בקרבה לאתר השידור.
לאחר האיחוד
לאחר האיחוד הוקמה לראשונה שכונה בבנייה רוויה, שכונת "רמת אמיר" בצפון היישוב, בה כ-1,100 יחידות דיור בבניינים בגובה שמונה קומות. על פי תוכנית המתאר החדשה שאושרה בשנת 2017, יוספו כ-8,000 יחידות דיור ליישוב והוא יכפיל את אוכלוסייתו.
תנועות נוער וחוגים
ביישוב צורן קיימת תנועת הנוער "התנועה החדשה" המקיימת חלק משמעותי מפעילות הנוער ביישוב.
ביישוב קדימה קיים שבט צופים - שבט "תמיד", אשר הוקם בשנת 1997 וכן סניף של תנועת הנוער הדתית-לאומית "בני עקיבא".
היישוב הוא גם הבית לקבוצת ה-FRC האזורית EverGreen#7112, בנוסף למגוון קבוצות FLL ביניהן קבוצת #2350, קבוצת #1735 וקבוצת #1678.
בקדימה-צורן פועלים גם חוגי סיירות של קק"ל, המפעילים מספר קבוצות באזור.
ביישוב קיים קונסרבטוריון עירוני בפיקוח משרד החינוך, בו פועלים 30 מורים ולומדים למעלה מ-300 תלמידים. הקונסרבטוריון מפעיל הרכבים מוזיקליים מגוונים, תזמורת יישובית, מקהלות, בתי ספר מנגנים בבתי הספר היסודיים בתחום כלי הנשיפה וכלי הקשת.
יער קדימה
יער קדימה ממוקם ממערב לכניסה לצורן ומצפון מזרח לקדימה וממשיך משם דרומה לאורך כביש 562.
היער (יחד עם יער אילנות שמצפון מערב) ניטע בעצי אקליפטוס, ברוש ואורן החל משנת 1942, על ידי מחלקת הייעור של ממשלת המנדט הבריטי על אדמות חוליות קלות. ביער יש פריחת אירוסי ארגמן וצבעוני השרון מעטה. מינים נוספים שגדלים בסביבה הם תורמוס ארצישראלי, תורמוס צר עלים, מרסיה יפהפייה ושום תל אביב (מין אנדמי, הגדל באדמות קלות בשפלה ובשרון בלבד). ביער צומחים גם עצי שיטה כחלחלה רבים (מין שהובא לייצוב חולות על ידי הבריטים, אך מאז החל להתפשט ללא שליטה, ונחשב לאחד הצמחים הפולשים המזיקים ביותר בישראל).
ממערב ליער קדימה שוכנת "שמורת אלוני קדימה", שהיא למעשה רק מקבץ של מספר אלוני תבור, שריד ליער השרון העתיק, בשטח של 9 דונם המוקף שדות חקלאיים.
בצמוד ליער ממזרח, סמוך לכביש המחבר בין עין שריד לבין עין ורד בשטח המועצה האזורית לב השרון, הייתה מחפורת ישנה שנוצרה כתוצאה מגנבת קרקע מתמשכת. השטח הוזנח, פסולת בניין הושלכה בו, ומינים פולשים השתלטו עליו. בשנת 2015, שוקם המקום ונחפרה בו שלולית חורף.
היער מהווה "ריאה ירוקה" ואתר פיקניקים לתושבי הסביבה, אך שני כבישים מתוכננים לחצות אותו:
האנטומיה של גריי (סדרת טלוויזיה)
האנטומיה של גריי (באנגלית: Grey's Anatomy) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית העוסקת בדרמה רפואית שעלתה לשידור לראשונה ב-27 במרץ 2005, שנוצרה על ידי שונדה ריימס ומשודרת בערוץ טלוויזיה "ABC". הסדרה מתמקדת בחייהם של רופאים מתמחים, תושבים והמטפלים בכירורגיה כשהם מתפתחים לרופאים ותיקים תוך איזון יחסים אישיים ומקצועיים. הכותרת היא רמז לאנטומיה של גריי, ספר לימוד קלאסי של האנטומיה האנושית שפורסם לראשונה ב-1858 בלונדון ונכתב על ידי הנרי גריי. שונדה ריימס פיתחה את הפיילוט והמשיכה לכתוב לסדרה עד 2015. קריסטה ורנוף, שעבדה בעבר עם ריימס, היא כעת המפיקה הבכירה של הסדרה. ריימס היה גם אחד מהמפיקים בפועל לצד בטסי בירס, מארק גורדון, קריסטה ורנוף, רוב קורן, מארק וילדינג, אלן היינברג ואלן פומפאו. למרות שהסדרה מתרחשת בסיאטל שבוושינגטון, היא מצולמת בעיקר בלוס אנג'לס, קליפורניה, ובונקובר, קולומביה הבריטית.
הסדרה סובבת סביב דמותה של אלן פומפאו, ד"ר מרדית' גריי, עד מחצית העונה ה-19 שלה, שלאחריה היא עוברת לפורמט אנסמבלי יותר, כאשר פומפאו תופיע רק ב-8 פרקים בעונה 19. גריי מוצגת לראשונה כמתמחה ואחר כך הופכת להיות ראש הכירורגיה הכללית, תוך הצגת סיבוכי חייו של מנתח. צוות השחקנים המקורי כלל תשעה שחקנים: אלן פומפאו, סנדרה או, קתרין הייגל, ג'סטין צ'יימברס, טי אר נייט, צ'נדרה וילסון, ג'יימס פיקנס, איזאיה וושינגטון ופטריק דמפסי. צוות השחקנים עבר שינויים גדולים במהלך הסדרה. בתחילת העונה ה-19, לתוכנית היה צוות גדול של 18 שחקנים - כולל שלושה שחקנים מהצוות המקורי (פומפאו, וילסון ופיקנס).
האנטומיה של גריי היא תוכנית הפריים-טיים התסריטאית הארוכה ביותר המשודרת כעת ב-ABC, וסדרת הפריים-טיים התסריטאית הארוכה ביותר שמועברת על ידי ABC. הצלחת הסדרה הזניקה רבים מכוכביה, כולל את פומפאו, דמפסי ואוה, להכרה עולמית; הם היו בין חמשת שחקני הטלוויזיה המרוויחים ביותר ב-2013. בעוד שהרייטינג של התוכנית ירד במהלך ההרצה (היא הייתה פעם בין עשרת התוכניות המובילות בארצות הברית), היא עדיין אחת התוכניות עם הדירוג הגבוה ביותר מבין 18–49 הדמוגרפיות, והמספר 3 דרמה בכל הטלוויזיה המשודרת בארצות הברית. הסדרה הייתה התוכנית המרוויחה ביותר בטלוויזיה מבחינת פרסום בעונת 2007–2008; בשנת 2017, הוא דורג במקום העשירי ברשימה. בעונתה ה-15, האנטומיה של גריי דורגה כדרמה בעלת הדירוג הגבוה ביותר של ABC. נכון ל-28 בפברואר 2019, זו הייתה סדרת הדרמה הרפואית האמריקאית בפריים-טיים הארוכה ביותר. ב-10 במאי 2019, הסדרה חודשה לעונה 16 ו-17. העונה ה-16 עלתה לראשונה ב-26 בספטמבר 2019. העונה ה-17 עלתה לראשונה ב-12 בנובמבר 2020, כחודשיים מאוחר מהרגיל, עקב עיכובים בהפקה שנגרמו על ידי מגפת הקורונה. ב-10 במאי 2021, הסדרה חודשה לעונה 18, כאשר פומפאו, וילסון ופיקנס חזרו כולם. העונה ה-18 עלתה לראשונה ב-30 בספטמבר 2021. בינואר 2022, הסדרה חודשה לעונה 19, כאשר פומפאו הכריזה כי זו עונתה האחרונה. ב-24 במרץ 2023, הסדרה חודשה לעונה ה-20. לתוכנית יש סדרות ספין-אוף הנקראות "תחנה 19", ו-"מרפאה פרטית".
הסדרה שודרה בישראל בחברות HOT, YES, סלקום tv ובפרטנר TV. החל מ-16 ביוני 2022 הסדרה זמינה במלואה בשירות הסטרימינג דיסני+.
רקע
בתחילה, אמורה הייתה הסדרה לשמש כסדרה מחליפה של אמצע העונה (בין ינואר לאפריל) לסדרה שיצאה לפגרה. בשל כך הזמינה רשת ABC רק 14 פרקים, מהם שודרו רק 9 - במטרה להוריד את הסדרה עד סיום עונת השידורים במאי. אולם הרייטינג הממוצע היה גבוה יחסית ולכן הוחלט לשדר את שאר הפרקים בעונת השידורים הבאה ואף להזמין עונה נוספת, שכללה 22 פרקים.
בעונתה השנייה המשיך הרייטינג של הסדרה לעלות, כששיאו נרשם בפרק "It's The End Of The World", ששודר מיד לאחר סיום משחק הסופרבול ב-5 בפברואר 2006. בפרק זה צפו כ-38.1 מיליון אנשים. להצלחת השידור הייתה השפעה מכרעת על החלטת מנהלי ABC להחליף את יום השידור של הסדרה ולהציב אותה מול מובילת הרייטינג של CBS, סדרת המשטרה הפופולרית "CSI: Crime Scene Investigation".
את שיר הנושא של הסדרה, "Cosy In The Rocket", הקליטה הלהקה הבריטית Psapp.
עונה 1
מרדית' גריי (אלן פומפאו), הבת של אליס גריי, מנתחת עבר ידועה, מתחילה התמחות במחלקה כירורגית בבית החולים "סיאטל גרייס". ערב קודם להתחלת עבודתה בבית החולים, מרדית' גריי מכירה את מי שמתגלה אחר כך כאחד המנתחים הבכירים בבית החולים, ד"ר דרק שפרד (פטריק דמפסי). במקביל מכירה גריי את שאר חבריה המתמחים: כריסטינה יאנג (סנדרה או), איזבל (איזי) סטיבנס (קת'רין הייגל), ג'ורג' או'מאלי (טי אר נייט) ואלכס קרב (ג'סטין צ'יימברס), מי שיהפכו בהמשך לחבריה הקרובים, ואיזי וג'ורג' יהפכו אף לשותפיה לדירה.
העונה הראשונה מביאה פסיפס של דמויות שונות בבית החולים, בהם האחראית על המתמחים, ד"ר מירנדה ביילי (צ'נדרה וילסון), מנהל המחלקה הכירורגית, ד"ר ריצ'רד ובר (ג'יימס פיקנס), ושני רופאים מומחים שכל אחד מהם רואה את עצמו כמחליפו של ובר: ד"ר דרק שפרד - מנהל מחלקת נוירולוגיה וד"ר פרסטון ברק (איזאיה וושינגטון) - מנהל מחלקת חזה ולב. במהלך העונה הראשונה מרדית' גריי מנסה להסוות את העובדה שאמה, המנתחת המצליחה אליס גריי, חולה במחלת האלצהיימר. במקביל היא מנסה למלא את החובות המוטלות עליה כמתמחה, ולהתמודד עם הרומן שלה עם דרק שפרד שעומד במבחן בסצנת הסיום של העונה כשמתגלה שדרק למעשה נשוי לרופאה בשם אדיסון.
עונה 2
בעונה זו היחסים בין מרדית' לדרק נקלעים למשבר בשל הופעתה הפתאומית של ד"ר אדיסון אדריאן פורבס מונטגומרי-שפרד (קייט וולש), אשתו של דרק המחליטה להישאר לעבוד ב"סיאטל גרייס" כמנתחת בכירה המתמחה בגינקולוגיה. בעונה זו צץ רומן קטן בין איזי לאלכס אך הוא נהרס כשאיזי מוצאת את אלכס בוגד בה עם אוליביה, האחות. גם הרומן בין כריסטינה יאנג ופרסטון ברק עובר עליות ומורדות. לבסוף, איזי סטיבנס מתאהבת בחולה לב בשם דני דוקט, ומתארסת לו. כדי לקדם את דני למקום גבוה יותר ברשימת ההשתלות, איזי חותכת את הכבל של משאבת הלב שלו תוך שהיא מניחה שד"ר ברק, יוכל להשתיל בו לב במהירות. ד"ר ברק נורה ועקב הניתוח בידו, עולה ספק באשר לשאלה האם יוכל לשקם את עצמו לרמה שתאפשר לו להמשיך לבצע ניתוחים, אך בת זוגו, כריסטינה יאנג עוזרת לו ומבצעת איתו את ניתוחיו.