cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
נובלה
בספרות העברית אחד מכותבי הנובלות המפורסמים ביותר הוא ש"י עגנון, שמספר רב מיצירותיו נחשבות לנובלות, ביניהן "והיה העקוב למישור" ו"תהלה". על המחברים העבריים האחרים שחיברו נובלות נמנים בנימין תמוז, אהרן אפלפלד, עמוס עוז, ושולמית הראבן.
.kg
.kg היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD), השייכת לקירגיזסטן. סיומת אינטרנט זו נוצרה ב-7 בדצמבר 1995.
סדר הירושה היעקוביטי
הכתר היעקוביטי היה בתחילתו ברשותו של בית סטיוארט עד מותו של הקרדינל הנרי בנדיקט סטיוארט ב-1807. לאחר מותו נכחדה השושלת והכתר היעקוביטי עבר לצאצאיו של צ'ארלס הראשון דרך בתו הנרייטה אן, נסיכת אנגליה. ראשית, עבר הכתר לבית סבויה (1807-1840), בית אוסטריה-אסטה (1840-1919) וכיום הוא ברשות בית ויטלסבאך ועתיד לעבור לבית ליכטנשטיין. אף לא אחד מן המונרכים היעקוביטים מאז מותו של הנרי אימץ את הטענה לכתר הבריטי או ניסה לפעול כדי להשיגו.
טענות נוספות לכתר
יש הטוענים כי נישואיה של מרי השנייה לדודה פרנץ הרביעי, דוכס מודנה אינם חוקיים על פי החוק האנגלי, משום שנישואי דוד ואחייניתו אסורים בנצרות, ואישורו המיוחד של האפיפיור שניתן לה אינו תקף באנגליה השייכת לכנסייה האנגליקנית. בשל כך, הם סוברים כי בנה פרנסיס הראשון אינו יורש את זכותה לכתר הבריטי.
לפי גישה זו, את מרי השנייה ירשה אחותה מרי השלישית והשושלת המשיכה דרך צאצאיה:
אם מקבלים טענה זו, הטוען היעקוביטי הנוכחי לכתר הבריטי הוא פיטר הראשון, אולם, ככל המונרכים היעקוביטים מאז הנרי התשיעי והראשון, הוא אינו עושה ניסיונות כלשהם להשיג את הכתר.
שלומית כהן-אסיף
שלומית כהן-אסיף (נולדה ב-5 באפריל 1949) היא משוררת ומספרת ישראלית. כהן-אסיף כתבה 70 ספרים, וזכתה ב-18 פרסים שונים בתחום הספרות, ביניהם פרס זאב לספרות ילדים ונוער, פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, ובשנת 1995 זכתה בפרס אקו"ם על מפעל חיים בתחום ספרות הילדים והנוער. זוכת פרס ביאליק לשנת תש"ע (2010), פרס מפעל חיים ע"ש אריק איינשטיין לשנת 2017, פרס שרת התרבות בתחומי היצירה ספרותית, פרס מפעל חיים בתחום ספרות הילדים לשנת תשע"ט (2019) ופרס דבורה עומר על מפעל חיים לשנת 2020.
ביוגרפיה
שלומית כהן-אסיף נולדה בעיראק ועלתה ארצה בגיל שנה וחצי. היא למדה והתחנכה בחולון בבית הספר "תיכון חדש" בעיר. במהלך שירותה הצבאי כקצינת חינוך, החלה לפרסם את שיריה. למדה באוניברסיטת תל אביב ופרסמה בעיתונות ראיונות ורשימות ביקורת על ספרות ותיאטרון.
ספר שיריה הראשון, "שש ביד שמאל", פורסם ב-1975. בהמשך פרסמה יותר מ-70 ספרים, שחלקם הופקו להצגות, תערוכות וסרטים מצוירים ואף תורגמו לשפות אחרות. ספרה "מסיבה בגן העכברים" ייצג את ישראל בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית "רחוב סומסום". בשנת 2002 הוקם בחולון גן פסלים על פי ספרה
"הארנב ממושי", שיצא ב-1988. בשנים 2009–2013, כתבה את השירים לסדרת הטלוויזיה "גאון של אבא" בכיכובו של יהורם גאון. שיריה מבוצעים על ידי יוצרים ידועים ביניהם: אריק איינשטיין ויהורם גאון.
היא זכתה ב-17 פרסים.
יצירתה
חלק משיריה של שלומית כהן-אסיף עוסקים בכאב וסבל שחווים הגיבורים, במסגרת המשפחה או במסגרת הסביבה הרחבה יותר. הילדים בשירים מגיבים לתחושות אלו בתמימות ובחוסר הבנה, ומפעילים מנגנוני הגנה שונים כדי להתמודד עם חוויית המצבים הקשים. רוב השירים מסתיימים בסוף ריאלי ולא אידיאלי, כפי שמקובל בספרות הילדים. המשוררת נוקטת באמצעים שונים כדי לעצב מצבים טראומטיים עבור ילדים, כמו הכעס כלפי המת על היעלמותו. דוגמה לכך ניתן לראות בשיר "אבא בתמונה", בו הילד מתקשה לקבל את מות אביו, פונה אל תמונתו ומנסה ליצור עמו דיאלוג. בשיר "כפתור ופרח", ילד יתום מאמו עומד חסר אונים מול החברה החוגגת את יום האם. בשיר זה ובשירים נוספים של כהן-אסיף, מודגשת אטימותה של החברה למצבים כאלה.
חלק אחר של שיריה עוסק באהבה, ובחשיבותה הגבוהה בעולמו של כל ילד וכל אדם. להשקפתה, האהבה עוזרת להתגבר על קשיים, לצמצם מרחקים, לפתור בעיות ולחלום. על פי רבקה גרון, ביצירותיה מתארת כהן-אסיף כמה סוגי אהבות, לדוגמה: לדעת חוקרת הספרות אילנה אלקד-להמן, ביצירתה של שלומית כהן-אסיף הנושא הארס פואטי בולט במיוחד, כבר מקובץ הסיפורים הראשון שפרסמה. שבעה-עשר סיפורים (מתוך 71) שפורסמו בספרים שונים 1979–1987, הם סיפורים ארס-פואטיים מובהקים. חמישה סיפורים נוספים נוגעים באופן כלשהו בסוגיות ארס-פואטיות. גם בספרי השירה שלה קיימים שירים העוסקים בסוגיות ארס-פואטיות. השאלות הארס-פואטיות שמעלה כהן-אסיף ביצירותיה, והתשובות להן, מקיפות "עולמות" מעבר לתחום שעסקו בו בעבר בספרות הילדים העברית. מועלות סוגיות ביחס למהות האמנות; זהות האמן; תהליכי ה"הכשרה" שלו; יחסי היוצר עם החברה (סוציולוגיה), עם השלטון ועם קהל קוראיו; תפקיד היצירה האמנותית ועוד.
קמילה בורדונבה
קמילה בורדונבה רולדן (בספרדית: Camila Bordonaba Roldán; נולדה ב-4 בספטמבר 1984; גראן בואנוס איירס, ארגנטינה) הידועה בשם קמילה בורדונבה, היא שחקנית, זמרת-יוצרת, מוזיקאית, דוגמנית-עבר ובמאית תיאטרון ארגנטינאית. בורדונבה מוכרת בעיקר בתפקידיה בטלנובלות הארגנטינאיות של כריס מורנה: "קטנטנות", "המורדים" ו"פלוריסיינטה".
ביוגרפיה
בורדונבה נולדה בפאלומר שבארגנטינה, לנורה וחואן קרלוס בורדונבה, כבת זקונים למשפחה בת שני אחים.
בשנים 1998–2004 בזמן הסדרה "קטנטנות" ו"המורדים" הייתה בזוגיות עם השחקן בנחמין רוחאס.
בשנת 2004 השתתפה בורדונבה בטלנובלה "פלוריסיינטה" כפלומה.
בשנת 2005 כיכבה יחד עם גוסטבו ברמודס בטלנובלה "אהבת נעורים", שם גילמה את סיסי. הסדרה לא הצליחה בארגנטינה, ולכן הופסקה מוקדם מן הצפוי.
בשנת 2006 השתתפה בטלנובלה "הגלדיאטורים של פומפז'ה", שלא זכתה להצלחה, והסתיימה לאחר 24 פרקים בלבד.
בשנת 2007 השתתפה בטלנובלה "משפחת פיירו", שם גילמה את דמותה של קרינה, לצדם של אוסבלדו לפורט, מריאנו מרטינס ופליפה קולומבו.
בשנת 2008 שיחקה ב-"atraccion X4" את דמותה של מלנה, לצדה של לואיסנה לופילטו.
בשנת 2010 הקימה בורדונבה להקה בשם "LA MISS TIJUANA" עם פליפה ווילי לורנזו.
בשנת 2011 כיכבה בסרט "penumbra" לצד כריסטינה ברונדו. בסרט גילמה קמילה את דמותה של ויקטוריה.
בשנת 2013 פרשה בורדונבה מעולם המשחק, ועברה לברילוצ'ה עם בן זוגה, ממנו נפרדה מאוחר יותר. כיום היא מנהלת גלריה והרכב מוזיקלי.
בורדונבה היא הסנדקית של הבת של פליפה קולומבו, ביחד עם בן זוגה לשעבר בנחמין רוחאס, לאחרונה(23/6/17 בשעה 12:30) קמילה עלתה ללייב עם עוד שתי כוכבות הכפר כהמלצה לחופשה וכה נצפתה לראשונה מזה שנתיים בראיון בלעדיי עם שתיי המפורסמות בעמוד האינסטגרם: mamanitasascampecultrual ( העמוד שבו התקיים בראיון)
בט מידלר
בט מידלר (באנגלית: Bette Midler; נולדה ב-1 בדצמבר 1945) היא שחקנית וזמרת יהודיה אמריקאית, זוכת ארבעה פרסי גלובוס הזהב, שלושה פרסי אמי, שלושה פרסי גראמי ושני פרסי טוני.
קורות חיים
מידלר נולדה בהונולולו שבהוואי להורים יהודים. מנעוריה שאפה להופיע במחזות, וכסטודנטית השתתפה בחוג הדרמטי של הסטודנטים באוניברסיטת הוואי.
לאחר שעברה לניו יורק, הופיעה לראשונה על הבמה המקצוענית במחזה "מיס נפרטיטי רוג'רז". בין 1966 ל-1969 שיחקה בהצגה "כנר על הגג" בברודוויי. ב-1970 החלה להופיע בסאונות לגברים בלבד, שם גם קיבלה את החיבוק מקהל המעריצים הראשון שלה, קהילת ההומוסקסואלים. במהלך הופעתה במועדון "Continental Baths" בניו יורק, פגשה את המוזיקאי בארי מנילו. הוא הציע להפיק את אלבומה הראשון, "The Divine Miss M", שיצא ב-1972. ב-1971 הופיעה באופרת הרוק "Tommy" של להקת "The Who".
ב-1975 זכתה בפרס הטוני על תרומה מיוחדת לברודוויי בעקבות הופעתה בהצגה "Clams on the Half Shell Revue". ב-1978 כיכבה בסרט רוז, על חייה הטרגיים של ג'ניס ג'ופלין, וב-1979 הייתה מועמדת לפרס האוסקר על תפקידה בסרט.
ב-1982 כיכבה בסרט "Jinxed!", שנחל כישלון בקופות. ב-1985 הופיעה בסינגל "We Are the World" עם מיטב אמני ארצות הברית, במטרה לסייע לקורבנות הבצורת באתיופיה שהתרחשה בשנה זו. בשנה זו השתתפה בסרט הקומדיה המצליח "היחפן מבברלי הילס", וכך החלה קריירה ארוכה של שחקנית קומית בסרטים רבים בשנות ה-80 וה-90.
ב-1988 הופיעה בסרט "חופים", וזכתה בפרס גראמי על פסקול הסרט, שכלל את הלהיט "Wind Beneath My Wings". גם על שירה "From a Distance", שנתיים מאוחר יותר, קיבלה את פרס גראמי. ב-1990 הופיעה לצד וודי אלן בסרט "תמונות מהקניון", וב-1991 קיבלה מועמדות לאוסקר על סרטה "אתמול, היום ולנצח". בשנות ה-90 הופיעה ב"הוקוס פוקוס", "מועדון האקסיות", "החתן, הכלה וההורים שלה", ועוד. בנוסף הופיעה בגרסה טלוויזיונית למחזמר "Gypsy", על תפקידה קיבלה מועמדות לפרס אמי.
בשנת 2000 קיבלה תוכנית סיטקום משלה בערוץ CBS, בשם "בט". התוכנית זכתה למדרוג גבוה בתחילה, אך בהמשך נכשלה ושידורה הופסק. בשנים 2003–2004 ערכה את מסע ההופעות המצליח "Kiss My Brass" בארצות הברית, וב-2005 המשיכה אותו באוסטרליה. בשנים שלאחר מכן המשיכה להוציא אלבומים ולהופיע, וכן להשתתף בהופעות אורח בסדרות טלוויזיה שונות, לעיתים קרובות בתפקיד עצמה. ב-2007 הופיעה בתפקיד משנה בסרט "כשהיא מצאה אותי", לצד הלן האנט. בשנת 2008 הופיעה בתפקיד קטן בסרט "הנשים", לצידן של מג ראיין, אנט בנינג ואווה מנדס. בשנת 2010 דיבבה את דמותה של קיטי גאלור בסרט האנימציה " כלבים נגד חתולים" 2. בשנת 2012 הופיעה בסרט " מהפכה בבית" לצידו של בילי קריסטל.
ב-2017 זכתה בפרס טוני לשחקנית בתפקיד הראשי במחזמר "הלו דולי". בשנת 2019 התארחה בסדרת הטלוויזיה הקומית של רשת נטפליקס "הפוליטיקאי", בתור הדסה גולד.
הצבא המלכותי האיטלקי
הצבא המלכותי האיטלקי (באיטלקית: Regio Esercito) היה צבא היבשה של ממלכת איטליה החל מאיחוד איטליה ב-1861 עד להקמתה של הרפובליקה האיטלקית ב-1946. עם ביטול המלוכה באיטליה שונה שמו של הצבא המלכותי ל"צבא איטליה" (Esercito Italiano).
הקמה
הצבא המלכותי האיטלקי הוקם בעקבות ייסודה של ממלכת איטליה שהוקמה בעקבות איחוד איטליה לאחר פירוקה של מדינת האפיפיור. הצו שעל פיו החליף הצבא החדש את מקומם של הצבאות של ממלכת סרדיניה ושל ממלכת שתי הסיציליות נחתם על ידי הגנרל מנפרדו פאנטי (Manfredo Fanti) ב-4 במאי 1861.
משימתו הראשונה של הצבא הייתה המלחמה בשוד הדרכים בדרום איטליה שביצעו כוחות בלתי סדירים, כוחות גרילה וכנופיות פשע שלא קיבלו את מרותה של ממלכת שתי הסיציליות. המשימות הבאות היו מלחמת העצמאות האיטלקית השלישית ב-1866 וכיבוש רומא ב-20 בספטמבר 1871.
ב-8 בפברואר 1885 כוח של פחות מאלף חיילים נחת במאסאווה שבאריתריאה כצעד ראשון ביצירתה של האימפריה האיטלקית. התקדמות האיטלקים נעצרה כאשר הובסו בקרב עדווה כנגד כוחות אתיופים. בשנה שלאחר מכן, כחלק מהשתתפותה של איטליה בתוכנית פיוס בינלאומית לאחר מרד שהתרחש כנגד השליטה הטורקית בקפריסין, כוח נוסף של הצבא נחת בהרקליון. ב-14 ביולי 1900, חיל משלוח נוסף השתתף בדיכוי מרד הבוקסרים בסין כצעד לשמירת שטחי האינטרסים של מדינות אירופה.
בין מלחמות העולם
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם השתתף הצבא המלכותי בכיבוש הסופי של לוב, במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, במלחמת האזרחים בספרד ובפלישה האיטלקית לאלבניה (ראו אלבניה תחת השלטון האיטלקי).
מלחמת העולם השנייה
הצבא המלכותי האיטלקי היה אחד מצבאות היבשה הגדולים במלחמת העולם השנייה ופעילותו התייחדה בכך שהוא היה חלוץ השימוש בצנחנים עם זאת הצבא הגרמני היה עם ציוד מיושן וכוח שריון חסר סיכוי אל מול השריון של בעלות הברית. רבות מהדיוויזיות של הצבא המלכותי תוגברו בגדודים של אנשי החולצות השחורות עקב מחסור בכוח אדם.
ב-1943 נכנעה איטליה ולאחר הסכם שביתת הנשק, פוצלה לרפובליקה הסוציאלית האיטלקית בצפון שבה הוקם הצבא הלאומי הרפובליקני (Esercito Nazionale Repubblicano) ולצבא של החלק הדרומי של איטליה שנלחם לצדן של בעלות הברית (Esercito Cobelligerante del Sud). ב-1946, בעקבות משאל עם הפכה ממלכת איטליה לרפובליקה והצבא המלכותי האיטלקי הפך להיות צבא איטליה.
ספין אוף (תקשורת ובידור)
ספין-אוף (מאנגלית: Spin-off) או יצירת בת: היא כל יצירת סיפורת, כגון סרט קולנוע, תוכנית טלוויזיה (סרט או סדרה, הנקראת גם סדרת בת ), תוכנית רדיו, משחק מחשב או משחק וידאו, שנגזרת מיצירה קודמת. הלשונאי רוביק רוזנטל הגדיר את המושג "ספין אוף" כ.
יצירת ספין-אוף מתמקדת בפיתוח מרכיבים מהיצירה המקורית: דמויות, פרטים, נושאי עיסוק או אירועים שהיו משניים ביצירה המקורית, עומדים במרכז עלילת היצירה החדשה (כגון: דמות משנה מקורית שהופכת לדמות ראשית). על אף הקשר ליצירה קיימת, ספין-אוף מתקיימת כיצירה העומדת בפני עצמה, במובן שהקהל יכול להבינה בלי להכיר את עלילת היצירה הקיימת. הספין-אוף אף יכול לערב מעבר ממדיה אחת לשנייה. סדרת טלוויזיה כלשהי המהווה ספין-אוף ליצירה קיימת נקראת סדרה בת.
ספין-אוף של תוכנית טלוויזיה מתוך סרט
דוגמה מובהקת לסדרת ספין-אוף כזו היא הסדרה "תהילה" שנגזרה מסרט קולנוע באותו שם משנת 1980, ושודרה בין השנים 1982–1987. הסרט והסדרה התרחשו באותו יקום בדיוני: קורותיהם של תלמידים ומורים בבית ספר תיכון לאמנויות הבמה בניו יורק. כמה משחקני הסרט אף גילמו את דמויותיהם בסדרה.
ספין-אוף של סרט מתוך תוכנית טלוויזיה
יוצרי תוכניות טלוויזיה שצוברות פופולריות לעיתים מעוניינים להביא אותן גם אל המסך הגדול כדי לתת להם "חותמת קולנועית". הסרט אמור להוות מעין פרק חד פעמי וחשוב במיוחד שמתמקד בצדדים בעלילה שלא נחשפו קודם לכן. סרט כזה מוגדר "ספין-אוף" רק מעצם המעבר ממדיה אחת לשנייה, גם אם למעשה מדובר באותן דמויות ובאותה עלילה.
ספין-אוף של תוכנית בטלוויזיה מתוך תוכנית טלוויזיה אחרת
בטלוויזיה, יצירת סדרות-בנות אופיינית לקומדיות מצבים, אך דוגמאות לסדרות כאלו מצויות גם ב"אופרות סבון" דרמות, סדרות ילדים וסדרות מתח.
רוב הסדרות-הבנות נוצרות על בסיס אימוץ דמות משנה בסדרה קיימת או מעבר של דמות מרכזית בתוכנית קיימת לתוכנית נפרדת, בה הן תופשות את המקום המרכזי. לעיתים קרובות, ממשיכה הסדרה המקורית לרוץ בלעדי הדמויות, כאשר לעיתים קרובות יש "הצלבה" של דמויות, כאשר דמויות מהתוכנית האחת מתארחות בתוכנית השנייה. כאשר סדרה-בת נוצרת במקביל לסדרה קיימת, נפוץ גם המנהג של שילוב הדמויות שתופענה בסדרה-הבת באפיזודה אחת או שתיים בסדרה-האם, כדי לערוך לצופים היכרות עמן.
במקרים אחרים, דמויות קבועות בסדרה כלשהי ממשיכות לסדרה משלהן אחרי תום הסדרה הקיימת. ברוב המקרים, הסדרה החדשה מתבססת על האופי המוכר של הדמויות, ובמקרים אחרים נחשפים צדדים אחרים שלהן. ברוב המקרים, מתנהלת הסדרה החדשה באתר ובסביבה שונים מאלו של הסדרה הקודמת.
מקרה שלישי, נפוץ אף הוא, הוא של סדרה-בת המתבססת על הסביבה והרעיון הבסיסי של סדרה קיימת, אך כוללת דמויות שונות לחלוטין. דוגמה טיפוסית לכך היא סדרות כמו "מסע בין כוכבים" או "חוק וסדר". גם חלק ניכר מתוכניות המציאות מבוססות על דגם דומה.
ספין-אוף בו-זמני (סימולטני; "סיידקוול")
עלילת ספין-אוף בו-זמנית, או סיידקוול, היא המשכון שמתרחש ביקום משותף ובמסגרת זמן כרונולוגית משותפת עם יצירה קיימת, אך העלילות נפרדות והדמויות שונות ומתפתחות בפני עצמן. המונח האנגלי: Sidequell, הוא הלחם בסיסים של המילים Side (בעברית: צד, כחלק מהביטוי "צד בצד") ו-Sequel (המשכון). עם זאת, ייתכן שדמויות מהעלילות המקבילות ייפגשו מאוחר יותר, על אף שכל אחת מתפתחת באופן עצמאי.
הנס אלבין ראוטר
יוהאן בפטיסט הנס אלבין ראוטר (בגרמנית: Johann Baptist Hans Albin Reuter; פברואר 1895 - 24 במרץ 1949) היה מבכירי המפלגה הנאצית, שלקח חלק גדול בשואת יהודי הולנד. בשנים 1940–1945 שירת כמפקד הבכיר של אס אס ומשטרה בשטח הכבוש של הולנד. בסיום מלחמת העולם השנייה, נשפט בהולנד בגין פשעים נגד האנושות, נידון למוות והוצא להורג בירי.
המפלגה הנאצית
ראוטר פגש את אדולף היטלר בשנת 1927 והצטרף לתנועה הלאומית-סוציאליסטית באוסטריה. ראוטר שימש כקצין ב"גדודים החופשיים", מיליציות נאציות שפעלו נגד ממשלת אוסטריה לפני הסיפוח. בספר "פנקס הקהילות" נכתב כי ראוטר "היה נאצי קנאי, קשוח וסמכותי ועל אף זלזולו בבעלי השכלה לא נעדר אינטליגנציה. נאמנותו הייתה נתונה מעל לכל להימלר ול- אס-אס. בכוח ובתככים הוא ניסה להרחיב את האימפריה של ה-ס.ס. ובמיוחד השתדל להיות המבצע הבלעדי של המדיניות האנטי - יהודית".
פעולות בהולנד
במלחמת העולם השנייה פעל ראוטר בהולנד, שם מונה למפקד האס- אס והמשטרה וגנרל קומיסר בענייני ביטחון.
ב-21 ביוני 1943 הפך למפקד האס אס בהולנד, ובתפקידו זה היה אחראי על גירוש 110,000 יהודי הולנד למחנות ריכוז והשמדה נאצים (רק 6,000 שרדו), על דיכוי ההתנגדות ההולנדית. ראוטר היה אחראי גם לגירוש 300,000 הולנדים לגרמניה לעבודות כפייה.
מטבעות ארץ ישראל
מטבעות ארץ ישראל שימשו כאמצעי תשלום בשווקים ותרומה לצורכי ציבור בארץ ישראל מאז העת העתיקה, ועד הקמת מדינת ישראל. מלבד שמותיהם הרשמיים, המטבעות כונו בשמות שונים, על ידי תושבי הארץ. מטבעות רבים ושונים היו הילך חוקי בארץ ישראל; חלקם שהוטבעו בה וחלקם שהובאו מרחוק, בשל היותה ארץ מעבר בין יבשות, אומות ותרבויות שונות, ובכלל זה עולי רגל וחיילים צבאות ופקידי מנהל של כובשים מארצות שונות, ועקב משלוחי התרומות של יהודי התפוצות ליהודי הארץ.
הנס אלבין ראוטר
פעולות בהולנד
קורבנותיו הראשונים היו תשעה שובתים שנהרגו ב־26 בפברואר 1941. האס-אס הקים מחנה ריכוז בשם Herzogenbusch בעיירה Vught שהעניקה למחנה את שמו ההולנדי: Kamp Vught. בסך הכל נכלאו במחנה זה 31,000 איש, מתוכם כ-735 נהרגו. האס-אס הקים וניהל גם מה שמכונה פולישיליצ'ים במעברה או מחנה משטרת מעבר ליד אמרספורט, המכונה קמפאמרספור, למעשה מחנה ריכוז בו נאסרו כ־35,000 איש, מתוכם 650 נהרגו הולנדים ושבויי מלחמה רוסים. ארגון האס.אס בראשות ראוטר ניהל גם את מחנה המעבר וסטרבורק (polizeiliches Durchgangslager Westerbork), המקום בו גורשו 110,000 יהודי הולנד למחנות הריכוז וההשמדה הנאצים, בעיקר באושוויץ ובסוביבור.
מטבעות ארץ ישראל
העת העתיקה
מטבעות מתכת כאמצעי תשלום, נוצרו בתקופות קדם בתהליך הדרגתי, שבמרוצתו הסתמנו הצרכים ושימושי העיקר בהם. במאה ה-7 וה-6 לפני הספירה הופיעו מטבעות המתכת הראשונים בארץ ישראל; חלק מהאוכלוסייה הפנים את החידוש שבהמצאת המטבע העובר לסוחר, כאפשרות עדיפה ומשוכללת למסחר ותרומה, על פני סחר חליפין בטובין שהיה נהוג עד כה. במקביל, חלק אחר עדיין התייחס אליהם כאל מטילים או בצעי כסף תקופה ארוכה; וכאשר הבצע היה גדול, והיה צורך בעודף על מתן תשלום, קצצו חלק מהמטבע באזמל.
הנס אלבין ראוטר
פעולות בהולנד
תחת הנהגתו של ראוטר, נבנה בלוק מיוחד לאסירים פוליטיים (למשל, אנשי המחתרת ההולנדית) בכלא שווינגן. לעיתים קרובות הם נעצרו ללא הגבלת זמן, בסך הכל נאסרו שם 28,000 איש במשך יותר מ -4 שנים; רבים טופלו, חלקם הועמדו לדין ו -738 גברים ו -21 נשים מתו כאן או בשטח ההוצאה להורג הסמוך, Waalsdorpervlakte (כיום אתר זיכרון לאומי).
מטבעות ארץ ישראל
העת העתיקה
ככל הידוע, המטבע הראשון שחדרה לארץ היה הדרכמה היוונית; נמצא בירושלים מטבע טטרדרכמה (=ארבע דרכמות) ארכאי עשוי כסף שנטבע במאה ה-6 לפנה"ס.
הנס אלבין ראוטר
פעולות בהולנד
ראוטר הוביל תגובה אכזרית על כל התקפה על גורמים נאציים ומשתפי פעולה הולנדים: עשרה הולנדים היו אמורים להורג עבור גרמני אחד שנהרג, ושלושה הולנדים היו אמורים להורג עבור משתף פעולה הולנדי אחד שנהרג בידי המחתרת. בשנת 1944, מספרים אלה גדלו באופן חד ככל שתנועת ההתנגדות הפכה ליותר פעילה. במהלך תקיפת בעלות הברית על העיר ארנהם במהלך מבצע "מרקט גארדן",הפך ראוטר למפקד של כוחות לוחמים גרמניים מאולתרים, שהורכבו מגדודי אס.אס ומשטרה. לאחר שהיה שותף בהדיפת המתקפה הבריטית על ארנהם, קודם רוטר לפיקוד על החזית, כגנרל בוואפן אס.אס.
בליל ה-7 עד 8 במרץ 1945 ראוטר נפצע קשה בהתקפה שאורגנה על ידי ההתנגדות ההולנדית בווסטה הובה ביער Veluwe, כפר קטן בין ארנהם לאפלדורן. כנקמה, הגרמנים הוציאו להורג 117 אסירים פוליטיים בזירת הפיגוע, כמו גם 49 אסירים בקמפ אמרספור, 38 אסירים בהאג, 53 אסירים באמסטרדם ו 6 אסירים באוטרכט. התקפה זו לא תוכננה; ההתנגדות רצתה להשתלט על משאית ולהשתמש בה כדי להגיע לחקלאי שהקריבו פרות עבור הצבא הגרמני. במקום המשאית, עצרו אנשי ההתנגדות כאשר הם לבושים במדים גרמניים את המכונית של ראוטר. אנשי המחתרת זוהו מאחר שראוטר הוציא הנחיה, שבועיים בלבד קודם לכן, שקבעה כי על סיורים גרמניים לא לעצור אף רכב צבאי גרמני מחוץ לערים או כפרים, וחילופי אש פרצו. שאר הנוסעים במכונית נהרגו, אך ראוטר העמיד פנים שהוא מת ושרד. הוא נמצא על ידי סיור גרמני והועבר לבית חולים שם נשאר עד למעצרו על ידי המשטרה הצבאית הבריטית לאחר כניעת גרמניה הנאצית.
מטבעות ארץ ישראל
העת העתיקה
המטבע הקדום היה בתחילתו גם יחידת משקל קבועה; ולכן, נגזר שמו של השקל מפעולת השקילה. על כך למשל, מציין יעקב משורר כי "הקשר בין יחידת משקל למטבע הוא קשר ישיר ואמיץ. יחידות המשקל הקדומות נהפכו למטבעות וגם תהליך הפוך אירע במרוצת השנים".
הנס אלבין ראוטר
אחרי המלחמה
ראוטר נמסר לממשלת הולנד על ידי הבריטים והועמד לדין על ידי בית משפט מיוחד בהאג. הוא הכחיש כי ביצע פשעי מלחמה, אך בית המשפט מצא אותו אשם וגזר עליו מוות ב-4 במאי 1948, המשפט הוקלט בסרט תיעודי.
מטבעות ארץ ישראל
העת העתיקה
במאה ה-6 לפנה"ס שקָל השֶקל כ-11.4 גרם. בימי המרד הגדול הותאמו מטבעות היהודים למשקל המקובל של מטבעות התקופה, והם נטבעו במתכונת המָנֶה הצוֹרִי במשקל 14 גרם. במצרים נטבעו מטבעות ברונזה גדולים בימיו של השליט הממלוכי צלאח א-דין חג'י השני (מת בדמשק ב-1193) במשקל של אונקיה (35 גרם) כל אחד. "יחידת המשקל "אונקיה" השתבשה בערבית ל"אוקיה", ומאוחר יותר ל"אונז" (ounce) באנגלית". משורר מספר על צורף ירושלמי נודע שנהג בשנות החמישים, להשתמש במטבע הישראלי אגורה כמשקולת של גרם אחד.
הנס אלבין ראוטר
אחרי המלחמה
הסיבה העיקרית לגזר הדין מוות הייתה הגירוש למחנות ההשמדה של כ -110,000 יהודים מהולנד. ראוטר דחה אז את התערבותו של מזכיר המדינה קארל יוהנס פרדריקס לטובת יהודי הולנד בטענה כי "הבעיה היהודית היא עסק גרמני גרידא". בית הדין המיוחד מצא כי אמצעי הדיכוי של ראוטר אינם מוצדקים, וכי עצם הכיבוש של הולנד בידי גרמניה היה לא חוקי, ולכן להולנדים הייתה זכות להתנגד.
מטבעות ארץ ישראל
כמות ומדד
בארץ ישראל ובעולם העתיק בתקופה שלפני המצאת המטבע נמדד העושר, או ה"רכוש" במספר הבהמות שברשותו של אדם: בהמות רכיבה, לרוב סוסים, ומקנה, צאן ובקר; למשל, בפסוק בספר דניאל: "בחיל גדול וברכוש רב", פירושו ריבוי סוסים; שכן, חיל בשפות השמיות ובערבית משמעו סוס. העושר נמדד גם בהחזקת בצעי מתכת; כך למשל בפסוק: "ואברם כבד מאד בַמקנה בכסף ובזהב". בצעי המתכות הללו וכן הנחושת, נמדדו ונשקלו, והוטמנו בין השאר בכדי חרס. אט אט התגבש בעולם העתיק הנוהג לייצר יחידות שקילה אחידות וקבועות במשקלן ובמראן, אשר שימשו כמטבעות. על גביהם הוטבעו (בדרך כלל בלחץ או כבישת המתכת) דמויות הרכוש החקלאי השכיח; המקנה: כבשה, פרה, עז, איל, שור, סוס וחזיר. במקביל כוננו אבני המשקל הקבועות; שמותיהם בעברית מקראית היו בין השאר: נצף, פים ובקע.
הנס אלבין ראוטר
אחרי המלחמה
ראוטר ערער לבית המשפט העליון בהולנד על פסק הדין של בית הדין המיוחד, אך בית המשפט העליון אישר את פסק הדין ואת עונש המוות. ב־12 בינואר 1949. המשפט של ראוטר היה מהחשובים בהולנד, הן לגבי סוג הפשעים ומספר הקורבנות והן הנושאים המשפטיים להם הולידה בפני בתי המשפט בהולנד. פסקי הדין הסקרים כוללים ממצאים חשובים התורמים רבות לפתרון בעיות מסוימות שהן בעלות אופי מורכב בתחום המשפט הבינלאומי, כגון סוגיית פעולות תגמול לגיטימיות ולא לגיטימיות.
מטבעות ארץ ישראל
כמות ומדד
משמעויותיהן הראשוניות של מילים אחדות, עברו תמורה כאשר הומצא המטבע העובר לסוחר. בלטינית המילה pecu ונגזרותיה התייחסה למקנה או בקר, תמורות הזמן הוסיפו משמעות של כסף, רכוש ועושר; ובתרבות הרומאית נוצר הביטוי (בלטינית): pecunia non olet (=לכסף אין ריח).
הנס אלבין ראוטר
אחרי המלחמה
במהלך מעצרו קיים ראוטר שיחות עם שני היסטוריונים הולנדים על עבודתו בהולנד. הוא טען כי ציית להוראות הממונים וטען כי אינו יודע דבר על השואה המאורגנת במחנות בפולין הכבושה.
מטבעות ארץ ישראל
כמות ומדד
מספר מטבעות מוגדר ברשות היחיד, קבע, מאז העת העתיקה, את מעמדו הכלכלי של היחיד, ואת מדד העוני של התקופה; לדוגמה, דברי המשנה בדיון על הזכאות למתנות עניים אשר הושארו בשדה על ידי בעליו: "מי שיש לו מאתיים זוז [=שהם 200 דינרי כסף] לא יטול לקט, שכחה ופאה ומעשר עני".
הנס אלבין ראוטר
אחרי המלחמה
ראוטר הוצא להורג בירי בסמוך לסכוונינגן ב־24 במרץ 1949, מקום קברו נותר סוד ממלכתי.
מטבעות ארץ ישראל
כמות ומדד
לעיתים, קבעו השליטים את ערך המטבע והרכב המתכות שלו, על פי מדד שכר מקובל לפרק זמן מוגדר; כך למשל, ביוון העתיקה, מטבע דרכמה אחד היה שכרו של פועל יום.
עיצוב והטבעה
מידע רב תומצת בעיצוב תבליטי מטבעות, שנטבעו בארץ ישראל. למשל במטבעות השומרונים בשכם מן המאה ה-2 וה-3 משורטטת מעין מפה של הר גריזים עד פסגתו הצפונית (א-ראס) שבה הוקם המקדש השומרוני. וכן, חומות העיר ניאפוליס (שמה הרומי, ששובש בערבית לנֵבְּלוּס) התבליטים המדויקים שמשו את הארכאולוגים בבואם לחפור באזור.
תהליך הטבעה הצריך מטיל מתכת, רושמה מאבן או מתכת (ברונזה), ומכשיר הכאה כבד.
אמצעי וסמל של ריבונות שלטונית
מטבעות הכובשים הרומאים נקצצו ונפסלו על ידי היהודים, כך נעשה במטבעות הברונזה שנטבעו באנטיוכיה בשמו של קסטיוס גאלוס מצביא הגייסות הרומאים בתקופת המרד הגדול, וכך נעשה במטבעות בר כוכבא.
מוזכרים במקורות
רוב המונחים הנומיסמטיים הרומאים שובשו בפי היהודים הקדמונים. למשל המילה נוֹמיסמָה, שמשמעותה מטבע, השתנתה במקורות למלוזמא; ובתלמוד בבלי, מסכת ברכות נאמר: "כדי שיכיר בין מלוזמא של טבריה למלוזמא של צפורי".
שיעורים, מידות וערכים
חישובם בתקופת המשנה והתלמוד, ובכלל זה ערכי המטבעות, הוא אחת הסוגיות המסובכות והמורכבות.
ימי הביניים
התקופה הערבית בארץ ישראל החלה במאה ה-7, ובראשיתה הלכו בארץ ישראל מטבעות השליטים הביזנטים, אולם עד מהרה החלו להטביע מטבעות משלהם, דומים במראם למטבעות השליטים הקודמים, מארד, אולם ללא סמל הצלב ועם כתובת ערבית, ואף עם כתובות ביוונית וברומית בחלק מהן.
התקופה הצלבנית בארץ ישראל החלה בשנת 1096, לאחר מסעי צלב והקמת ממלכת ירושלים, הטביעו השליטים הצלבנים מטבעות בכסף ובזהב, אשר הצלב מוטבע על כולן.
תקופת השלטון העות'מאני 1917-1517
נטבעו באירופה ובאסיה לפני ובמשך תקופה השלטון העות'מאני והיו מטבע עובר לסוחר, עד כיבוש הארץ על ידי הבריטים ב-1917.
בשלהי התקופה העות'מאנית
החלוץ איש ביל"ו חיים חיסין שעלה לארץ עם חבריו מרוסיה הצארית בראשית תקופת העלייה הראשונה, תיאר ביומנו ב-23 באוגוסט 1882, אי-סדר רב ביחידות המשקל הנהוגות בשווקים ביפו: רוטל, גונטר ואונקיה. מאזני המשקל אינם אחידים וגודלם משתנה מסוחר לסוחר. הפיקוח השִלטוני נעדר, וכתוצאה מכך רבתה ההונאה בשקילת הסחורות השונות. התשלום נעשה בערב רב של מטבעות עוברים לסוחר; ואי-סדר שורר בשעריהם ובערכם, המשתנה מאתר לאתר.
.
אבי ארד
אָבִי אָרָד (באנגלית: Avi Arad; נולד ב-1 באוגוסט 1948) הוא מפיק ישראלי-אמריקאי, אשר ייסד את אולפני הסרטים של מארוול ובעבר גם שימש מנכ"ל ויו"ר החברה. בין סרטי הקומיקס המוכרים שהפיק: "ספיידרמן", "איירון מן", "אקס-מן", "הענק הירוק", "דרדוויל", "בלייד" ו"ארבעת המופלאים".
ביוגרפיה
ארד נולד וגדל ברמת גן למשפחה של ניצולי השואה. לאחר שירותו הצבאי בצה"ל ופציעה במלחמת ששת הימים, עבר לארצות הברית, שם למד תעשייה וניהול באוניברסיטת הופסטרה שבלונג איילנד. בשנת 1972 קיבל תואר ראשון במנהל עסקים. במקביל עבד כמורה לעברית וכנהג משאית.
קריירה
בתחילת שנות ה-70, עם סיום לימודיו, הגיע באופן מקרי לתעשיית הצעצועים, והחל לפתח צעצועים מקוריים עבור יצרנים מובילים. בעת שעבד כמעצב צעצועים בניו יורק, פגש לראשונה את איש העסקים הישראלי-אמריקאי יצחק פרלמוטר, שבאותה עת היה בתחילת דרכו ועסק במכירת צעצועים ומוצרי טיפוח, השניים התיידדו ואחר כך החלו לשתף פעולה בעסקים.
בשנת 1974 החל ארד להפיק קומדיות מצבים וסדרות אנימציה אמריקניות לטלוויזיה. בשנת 1990 שימש מפיק של מספר סדרות אנימציה, ובשנת 1992 הפיק את הסדרה אקס-מן עבור ערוץ הטלוויזיה האמריקני פוקס קידס.
בשנת 1996, עת עמדה חברת מארוול קומיקס על סף פשיטת רגל, הצליח ארד עם שותפו יצחק פרלמוטר, שהיה אז אחד הבעלים של רשת הצעצועים "Toy Biz" (לימים Marvel Toys), להשיג שליטה על החברה, לאחר שהצמד הגיש בעבורה הצעת רכש עוינת בהיקף של 320 מיליון דולר במזומן ולרכוש עבור רשת הצעצועים "Toy Biz" את הזכות הבלעדית לייצר את הצעצועים של ספיידרמן ושאר גיבורי מארוול. לאורך השנים השתתף בהפקת סרטי הקולנוע המצליחים של מארוול קומיקס, בהם סרטי "אקס-מן", סרטי "ספיידרמן" וסרטי "הענק הירוק". ארד מונה למנהל הקריאטיבי של מו"ל הקומיקס "מארוול אנטרפרייזס" והיו"ר ומנכ"ל של "אולפני מארוול", חברה שהקים בכדי להפיק את סרטי הקולנוע המבוססים על דמויות הקומיקס של החברה.
בשנת 2003 שיתף פעולה עם המפיק הישראלי ארנון מילצ'ן בהפקת סרט הקולנוע "דרדוויל", וב-2005 שבו להפקה משותפת גם בסרט ההמשך "אלקטרה".
ב-4 ביולי 2003 התאזרח ארד בארצות הברית.
בשנת 2006 התפטר מתפקידיו הבכירים באולפני מארוול שייסד, והפך למפיק סרטים עצמאי. במקביל המשיך ארד להפיק סרטים עבור אולפני מארוול, אך כמו כן הפך לבעל חברת הפקות משלו בשם "אבי ארד הפקות" (Avi Arad Productions). שעוסקת במיזמים שהם עיבודים למשחקי מחשב פופולריים, ביניהם Mass Effect ומטאל גיר סוליד. במהלך 2008 היה ארד מעורב בהפקת הסרט "איירון מן". בדצמבר רכשה חברת וולט דיסני את מארוול תמורת כ-4.3 מיליארד דולר.
ב-2010 הפיק את "איירון מן 2". הוא היה מפיק שותף גם בסרט "ספיידרמן המופלא" שיצא ב-2012, ובסרט ההמשך, "ספיידרמן המופלא 2", שיצא ב-2014.
Cat (פקודה)
cat היא תוכנית יוניקס סטנדרטית אשר מדפיסה את תוכנו של קובץ ומשמשת לשרשור קבצים. שמה של התוכנית מגיע מן המילה האנגלית Concatenate, שמשמעותה שרשור.
שימוש
תקן POSIX מגדיר את שהתוכנית צריכה לקבל רשימת קבצים כארגומנטים, ולהדפיס את תוכנם בסדר המתאים, ולתמוך בדגל אחד. במידה ואחד הקבצים מופיע כמקף בודד, התוכנית תקרא מהקלט הסטנדרטי ותדפיס אותו במקום המתאים. במידה והתוכנית אינה מקבלת כלל ארגומנטים, היא תדפיס את הקלט הסטנדרטי בלבד.
תחביר הפקודה הוא כדלקמן:
דוגמה
דוגמה פשוטה לשימוש ב-cat היא חיבור 2 קבצים לקובץ אחד:
ניתן לשלב ערכים נוספים:
ביקורת
שימוש נפוץ ב-cat הוא להדפסת קובץ יחיד, על מנת להשתמש בו כקלט של תוכנית אחרת. צורת שימוש זו מיותרת כיוון שהמעטפת יכולה לעשות פעולה זו בעצמה, ולא זקוקה לתוכנה חיצוניות אשר מייצרת תהליך נוסף. לפיכך, במקום לכתוב כך:
ניתן לכתוב כך:
מכבי קריית ביאליק (שחייה)
מכבי קריית ביאליק  היא אגודת שחייה שהוקמה בשנת 1960. באגודה שחיינים מקריית ביאליק ומהישובים השכנים. האגודה היא בין האגודות הגדולות בארץ ואחת המצליחות.
אודות האגודה
פעילויות האגודה כוללות בית ספר לשחייה לילדים מגיל 5, קבוצות לשיפור סגנונות לכל הגילים וקבוצות שחייה תחרותיות.
תחרות משחה המילניום שמאורגנת על ידי האגודה בסוף השבוע האחרון של כל שנה אזרחית ב-23 שנים האחרונות היא אחת התחרויות הוותיקות והגדולות בישראל. בין השאר השתתפו בתחרות שחיינים מובילים בעולם ממדינות זרות דוגמת: רנדל בל (מקום 4 במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) ומנצח הליגה העולמית של FINA בשנת 2007), אולג ליסגור (אלוף ושיאן עולם במשחי החזה), דניס סילנטייב (אחד השחיינים המצטיינים בעולם בסגנון הפרפר) ועוד.
באליפות ישראל שנערכה ב-7 באוגוסט 2009 קבעה מכבי קריית ביאליק שני שיאים ישראלים חדשים. במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב לגברים, בתוצאה של 1:39.55 דקות ובמשחה שליחות 4x50 מטר מעורב לנשים, בתוצאה של 1:58.43 דקות.
אהרן חרמוני
אהרון חרמוני (1882–1960) היה סופר, עיתונאי, עורך ופובליציסט עברי.
קורות חיים
למד בבית הספר מקוה ישראל. לאחר סיום לימודיו קיבל משרת הוראה בחדרה, במקומו של יוסף ויתקין. באותה תקופה הוא הקים עם חיים הררי מחתרת עברית. השתתף בשביתת תלמידים כנגד כי"ח, נגד עבודה ערבית.
בשנת 1902 נסע ללמוד באוניברסיטאות ברן וז'נבה. ערך עבודה מדעית על ים המלח.
בשנת 1908 סייע לנחום סוקולוב בעריכת "העולם" בקלן.
בשנת 1910 ערך את השבועון "המבשר" בקושטא, ועסק שם בפעילות ציונית. תקופה מסוימת התגורר ופעל בצרפת ובגרמניה. פרסם מיצירותיו הספרותיות בעיתונים שונים ובהם "הצבי" ו"הצופה".
בשנת 1952 פרסם את ספר זיכרונותיו "בעקבות הבילויים".
סצומה
האן סצומה (ביפנית: 薩摩藩) היה אחד הנחלות הפאודליות החשובות והחזקות והגדולות ביותר ביותר ביפן של שוגונות טוקוגאווה והוא שיחק תפקיד מרכזי ברסטורציית מייג'י ובממשל שהוקם לאחר מכן. במהלך תקופת אדו נשלט האן סצומה על ידי שושלת הדאימיו ממשפחת שימאזו. ההאן השתרע בדרום האי קיושו, באזור חופף כיום את מחוז קגושימה וחלק ממחוז מיאזקי. ממלכת ריוקיו הייתה מדינת חסות של סאצומה החל מ-1604 ועד שבוטלו הנחלות הפיאודליות ב-1871.
ב-1866 כרתו שליטי ההאן ברית עם ההאן של צ'ושו, האויב המושבע של משטר השוגון. שנתיים לאחר מכן, ב-1868, הובילה הברית להפלת משטר השוגון ולמהפכה הידועה כרסטורציה של מייג'י. ההאן של סצומה בוטל ביחד עם כל שאר הנחלות הפיאודליות באוגוסט 1871, במהלך שידוע כ"ביטול ההאנים וייסוד המחוזות" (האייהאן צ'יקֶן). לאחר הרפורמה החשובה הזאת, הפך ההאן של סאצומה למחוז קגושימה, השם שבו הוא ידוע עד היום. עם זאת, במשך מספר שנים שמר מחוז קגושימה על זהותו הייחודית, ונודע כמעוז של תרבות סמוראית שמרנית ובדלנית שמייצגה המובהק היה אביו של הדאימיו לשעבר, האיש החזק של ההאן שימאזו היסמיצו. ב-1873, היה נתון המחוז באופן הולך וגובר להנהגתו של סאיגו טקמורי - שר בכיר שפרש מהממשלה והפך לדמות נערצת על סמוראים בכל רחבי המדינה. ב-1877 הנהיג סייגו מרד כושל שנודע כ"מרד סצומה" - למעשה מלחמת אזרחים איומה שקרעה את המדינה למשך שנה שלמה - ולאחריו נערכו רפורמות במחוז ובוטלה האוטונומיה הנרחבת שלו.
המזרקה לזכר הנסיכה דיאנה
מזרקת הזיכרון לזכר דיאנה, נסיכת ויילס (באנגלית: Diana, Princess of Wales Memorial Fountain) היא אנדרטה לזכר הנסיכה דיאנה, הממוקמת בפינה הדרומית מערבית של הייד פארק בלונדון, דרומית לאגם הסרפנטיין ומזרחית לגלריית סרפנטיין.
אבן הפינה להקמת האנדרטה הונחה בספטמבר 2003 והאנדרטה נחנכה ב-6 ביולי 2004.
תיאור האנדרטה
האנדרטה עוצבה על ידי קתרין גוסטפסון ובנייתה עלתה 3.5 מיליון ליש"ט. האנדרטה היא מזרקה המורכבת מ-545 מקטעי אבן גרניט מקורנוול.
צורת המזרקה היא אובלית והיא בנויה באזור שמידותיו חמישים על שמונים מטרים. רוחב התעלה בה זורמים המים משתנה בין 3 ל-6 מטרים, ועומק התעלה משתנה. המזרקה ממוקמת על מדרון והמים זורמים בה בכיוון דרום במורד האנדרטה. בצד אחד של האנדרטה זורמים המים בתעלה רדודה ובזרימה איטית, ובצידה השני יש בתעלה מדרגות ומחסומים שיוצרים זרימה סוערת יותר. האנדרטה נועדה לשקף את חייה של דיאנה - הן חיים שמחים והן תקופות סוערות וקשות.
האנדרטה נועדה לשקף את אישיותה החברותית של דיאנה ואת היחס החם שלה לכל מי שפגשה ולתושבי בריטניה בפרט, ולכן תוכננה האנדרטה בצורה המאפשרת לכל אחד לגעת במים, ולילדים - להיכנס ולשחק במים. אולם, לאחר פתיחת המזרקה אירעו שלושה מקרים של אשפוז בשל פציעה מהחלקה במים, והמזרקה נסגרה. המזרקה נפתחה מחדש באוגוסט 2004 לאחר שהוצבו שישה שומרים המונעים מאנשים להיכנס למים.
בשל מספר המבקרים הרב נהרסו משטחי הדשא סביב האנדרטה ולכן בדצמבר 2004 החל פרויקט של שיפוץ האנדרטה על ידי בניית שבילים המובילים לאנדרטה, ושתילת דשא עמיד יותר סביבה.
אדגר פור
אדגר פור (18 באוגוסט 1908 - 30 במרץ 1988) היה פוליטיקאי צרפתי, שהשתייך למפלגה הרדיקלית, מסאי, היסטוריון משפטי ועורך דין.
ביוגרפיה
אדגר פור נולד בעיר בזייה שבחבל אוקסיטניה, דרום צרפת. בילדותו, היה פור קצר ראייה ותלמיד מבריק במיוחד ביחס לגילו, עד כדי כך שהשיג תואר ראשון כבר בגיל 15 ותואר במשפטים בגיל 19. בגיל 21 החל לעסוק בעריכת דין.
עד שנת 1942 עסק פור בעריכת דין, ונעזר בתיקים הפליליים שלו כמקור השראה עבור סדרת סיפורי הבלשים שנכתבו על ידו בשם העט אדגר סנדיי.
בשנת 1946, נבחר פור לפרלמנט הצרפתי כחבר המפלגה הרדיקלית, והוא אף הוביל את הקבינט הצרפתי בשנת 1952 ומשנת 1955 עד 1956.
בדפורד HA
בדפורד HA (באנגלית: Bedford HA) היא מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב המסחרי הבריטית Bedford Vehicles, אשר יוצר בין השנים 1963–1983.
דגם "בדפורד HA" התבסס על דגם הויוה ווקסהול "HA", שיוצרה על ידי ווקסהול מוטורס שהייתה חברה בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס.
"Bedford Vehicles" הייתה חברה בת של ג'נרל מוטורס.
מלחמה בדיני הנזיקין
מאבקים מלחמתיים גורמים לנזקים הן בשדה הלאומי והן בשדה הפרטי. עם זאת, קיים כלל לפיו המדינה אינה אחראית לנזקים שנגרמו בשל פעולה מלחמתית. מדובר בחריג לעיקרון לפיו המדינה נושאת באחריות נזיקית, ככל גוף מאוגד. כלל זה מעורר שאלות פרשניות רבות, בעיקר לגבי סיווגה של פעולה כ"פעולה מלחמתית".
אחריות המדינה לנזקים שאירעו בשל פעולה מלחמתית
כל שיטות המשפט מכילות דוקטרינה נזיקית לפיה המדינה אחראית לנזקים שגרמה. עם זאת, בחלק משיטות המשפט המדינה נהנית מפטור מאחריות, כאשר הנזק נגרם בשל פעולה מלחמתית.
ספקא דרבנן לקולא
ספקא דרבנן לקולא, הוא מושג הלכתי הדן במצבים בהם יש ספק מציאותי בחיוב הלכתי מדרבנן. הכלל במקרים כאלו הוא לפסוק לקולא. להבדיל מספק דאורייתא, שהכלל בו הוא לפסוק לחומרא. ישנם מצבים הנקראים ספק ספיקא, שבהם אפילו בספק דאורייתא הולכים לקולא.
מקור הדין וטעמו
בתלמוד בבלי מובא במקרה שאדם שאל שני חכמים שאלה הלכתית, חכם אחד אסר והשני התיר, דעת תנא קמא יש לפסוק הלכה כמו דעת הגדול בחכמה שבין שניהם. אולם דעתו של רבי יהושע בן קרחה שיש להבחין בין איסורי דאורייתא לבין איסורי דרבנן, ובאיסור דרבנן הולכים לקולא - על אף גדלותו של החכם האוסר. דבריו נפסקו להלכה.
מלחמה בדיני הנזיקין
אחריות המדינה לנזקים שאירעו בשל פעולה מלחמתית
בשנת 1947 נחקק באנגליה ה-Crown Proceedings Act שקבע עקרון כללי לפיו גם המדינה יכולה להיות חייבת בנזיקין בכפוף לסייגים מסוימים. הסייג העיקרי שבהם הוא שהמדינה תפצה רק במקרים שבהם התרשלה. קרי, גם בעוולות שמגדירות אחריות מוגברת או אחריות מוחלטת, יש להוכיח התנהגות רשלנית על מנת לזכות בתביעה כנגד המדינה. חוק דומה נחקק בארצות הברית שנה לפני שנחקק באנגליה - The federal tort claims act.
ספקא דרבנן לקולא
מקור הדין וטעמו
בטעם הדין נחלקו הראשונים. לדעת הרמב"ם חיוב מצוות דרבנן הוא מדאורייתא ונלמד מהפסוק "לא תסור מן הדבר אשר יגידו לך ימין ושמאל" (דברים יז, יא) ואם כך צריך להבין מדוע ספיקו לקולא. הרשב"ץ כתב שחכמים אסרו רק ודאי איסור ולא ספק איסור, כלומר ספק דרבנן הוא לא דין מסופק אלא דין ודאי שכל מקום בו יש ספק לא גזרו חכמים. השב שמעתתא מסביר שכל הדין של ספק דאורייתא לחומרא הוא רק מדרבנן ובאיסורי דרבנן לא גזרו חכמים. השערי יושר מסביר שיש הבדל מהותי בין איסורי תורה לאיסורי דרבנן - באיסורי תורה מה שאסור הוא עצם המעשה, כלומר כאשר התורה אסרה בשר בחלב אז יש בעיה בעצם האכילה של בשר בחלב. באיסור דרבנן לעומת זאת אין בעיה בעצם המעשה וכאשר חז"ל גזרו למשל שלא לאכול עוף בחלב אין בעיה בעצם אכילת עוף בחלב אלא בחוסר הציות לדברי חכמים. במצב של ספק בדין דאורייתא על האדם לפרוש מהספק משום שהוא יכול להגיע לידי איסור אך באיסור דרבנן שכל הבעיה היא אי הציות לדברי חכמים אין חיוב על האדם לפרוש מהאיסור משום שאי ציות במצב של ספק לא נחשב לאי ציות.
מלחמה בדיני הנזיקין
אחריות המדינה לנזקים שאירעו בשל פעולה מלחמתית
זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1952, נחקק בישראל חוק המשקף את הלך הרוח בעולם - חוק הנזיקין האזרחיים (אחריות המדינה) התשי"ב-1952, המהווה תוספת לפקודת הנזיקין. החוק אימץ את עיקרון חבות המדינה בנזיקין, כשגם בו הייתה דרישת סף של רשלנות (סעיף 3 לחוק). אך קבע מספר סייגים לאחריות המדינה, ובהם סעיף 5 לחוק, לפיו "אין המדינה אחראית בנזיקים על מעשה שנעשה על ידי פעולה מלחמתית". בסעיף 1 לחוק מוגדרת פעולה מלחמתית כך: "לרבות כל פעולה של לחימה בטרור, במעשי איבה או בהתקוממות, וכן פעולה לשם מניעתם של טרור, מעשי איבה או התקוממות שנעשתה בנסיבות של סיכון לחיים או לגוף."
ספקא דרבנן לקולא
מקור הדין וטעמו
הרמב"ן לעומת זאת סובר שתוקף מצוות דרבנן אינו מדאורייתא וממילא לא קשה מדוע ספקם לקולא.
מלחמה בדיני הנזיקין
אחריות המדינה לנזקים שאירעו בשל פעולה מלחמתית
לאורך השנים, ובעקבות התפתחויות היסטוריות שכללו מעבר ממלחמות מסורתיות לעימותים מוגבלים, התעורר קושי ביישום הדוקטרינה. כך למשל, במסגרת המשפט הישראלי. מאז הקמתה ועד היום נמצאת מדינת ישראל במצב של עימות אשר הוביל לקשיים בפירוש ההגדרה "פעולה מלחמתית" בשל מורכבות הפעילות הביטחונית בישראל.
הדוקטרינה מעלה שאלות רבות בקשר להגדרתן של פעולות כ"מלחמתיות" או "לא-מלחמתיות", בתלות באופי הפעולה, ההקשר ההיסטורי, זהות הניזוק ועוד. כך למשל, במסגרת המשפט הישראלי התעוררו השאלות: האם מארב מהווה פעולה מלחמתית? האם פגיעה באזרח פלסטיני בשטח הרשות הפלסטינית תוגדר אוטומטית כפעולת מלחמה? מהי פעולת מלחמה ומהי פעולת ביטחון שוטף בהווי המיוחד של מדינת ישראל?
ספקא דרבנן לקולא
הגדרת הדין
בספר חיי אדם כתב שיש לו לעבור לברכה שיודע שאותה בוודאי לא בירך ומשם ימשיך הלאה, שהרי - תפילה היא מדרבנן וספק דרבנן הוא לקולא.
מלחמה בדיני הנזיקין
המסגרת החקיקתית
אחריות המדינה בגין פעולות מלחמה נדונה בחוק הנזיקים האזרחיים. הסייגים לאחריות המדינה מנוסחים באופן מוחלט: "אין המדינה אחראית". ניסוח זה שלא מדובר בהגנה מפני תביעת נזיקין, אלא קובע חסינות מפני אחריות בנזיקין. סעיף 5 לחוק מורה כי "אין המדינה אחראית בנזיקים על מעשה שנעשה על ידי פעולה מלחמתית של צבא הגנה לישראל". הכוונה היא שבמישור המשפט הפרטי המדינה אינה אחראית לנזקין שנגרמו במעשי מלחמה. נזקין אלו ידונו בין מדינות במסגרת המשפט הבינלאומי הפומבי. ההיגיון העומד מאחורי סייג זה הוא שבעיתות מלחמה וחירום אי אפשר להשתמש עוד בכללי האחריות הרגילים של דיני הנזיקין. הצדקה נוספת לחריג היא כלכלית ובבסיסה עומד הרעיון שבמלחמה על כל צד לשאת בנזקיו. מכיוון שמטרת הצדדים הנלחמים במלחמה היא, בין השאר, לגרום נזקים לצד השני, הטלת חובת פיצוי על הנזקים שנגרמו אינה מתיישבת עם מושג המלחמה.
ספקא דרבנן לקולא
הגדרת הדין
לעומתו כתב הרב יעקב ישראל קנייבסקי בספרו קהילות יעקב חולק ואומר שכיוון שישנו כלל בתפילת שמונה עשרה שברכות מעכבות זו את זו ממילא אם יסתמך כאן על הכלל שספק דרבנן לקולא, שמא לא אמר כמה ברכות ודילג עליהן וממילא תהא כל תפלתו לבטלה.
מלחמה בדיני הנזיקין
המסגרת החקיקתית
בשל מצבה הביטחוני של ישראל, התעוררה תדיר השאלה מהי "פעולה מלחמתית". בשורה של פסקי דין בית המשפט העליון פירש את המושג בצמצום וקבע שלא נדרשת הכרזת מלחמה, אך יש וקבע שלא נדרשת הכרזת מלחמה, אך יש להראות שמטרת הפעולה שגרמה לנזק הייתה מלחמתית ושלא מדובר בפעולה שגרתית.
תיקון 4 לחוק - צמצום זכות התביעה
בשנת 2002 תוקן חוק הנזיקים האזרחיים, במטרה להרחיב היקף הסייג לאחריות המדינה לפי סעיף 5. במסגרת התיקון הוגדר המונח "פעולה מלחמתית" - "...לרבות כל פעולה של לחימה בטרור, במעשי איבה או בהתקוממות וכן פעולה לשם מניעתם של טרור, מעשי איבה או התקוממות שנעשתה בנסיבות של סיכון לחיים או לגוף". בנוסף להגדרה זו, נחקק סעיף 5א לחוק, אשר נועד אף הוא לצמצם את אחריות המדינה לנזקים שאירעו בשל אירועים מלחמתיים-ביטחוניים. בין ההגבלות החדשות שנקבעו בסעיף 5א, צמצמה המדינה את פרק הזמן שעומד לרשותם של תובעים פלסטינים וקבעה שעליהם להגיש תביעה בכתב תוך 60 יום ממועד התרחשות האירוע הנזיקי. הסעיף קובע כי לבית המשפט סמכות לקבוע כי הגבלה זו לא תחול במקרים מיוחדים. הגבלה נוספת של עילת התביעה היא קביעת תקופת התיישנות של שנתיים בלבד. בנוסף, נשללה תחולתם של סעיפים 38-40 לפקודת הנזיקין, אשר מאפשרים לתובע להעביר את נטל ההוכחה אל הנתבע.
ספקא דרבנן לקולא
ספק ברכות להקל
לדעת המגן אברהם, הכלל האומר כי בספק ברכות יש להקל ולא לברך מספק, מבוסס אף הוא על כלל זה ש"ספק מדרבנן לקולא", אך לדעת אחרים טעם הדבר שיש להקל בספק ברכות הוא מחשש ברכה לבטלה, שאיסורה חמור יותר מאחר שאיסורה הוא מדאורייתא.
מלחמה בדיני הנזיקין
תיקון 4 לחוק - צמצום זכות התביעה
הרציונל שהוביל להגבלת יכולת התביעה של הפלסטינים, הוא הרצון להגביר את יכולת המדינה להתגונן מפני התביעות ולהקנות לזרועות הביטחון חופש פעולה מבצעי. הנתבעים הפוטנציאליים בתביעות מסוג זה הם לרוב חיילים בשירות סדיר, שמשרתים בצבא לתקופת זמן מוגבלת. בנוסף, לא בטוח שהחייל, שעסק באין ספור פעולות לאורך שירותו הצבאי, יזכור את עובדות המקרה הספציפי. הדבר יוצר קושי ראייתי עבור המדינה להתגונן מפני תביעות אלו. על אף תיקון החוק, הכלל לא השתנה בצורה משמעותית. המחוקק לא הסיר מלשון החוק את המונח "לחימה", ובתי המשפט המשיך ולבדוק בכל מקרה האם אכן מדובר בפעולה מלחמתית - המקנה חסינות - או שמא מדובר בפעולת שיטור שגרתית וביטחון שוטף. גם בנוסחו החדש של החוק קיימת דרישה שהפעולה תבוצע ב"נסיבות של סיכון לחיים או לגוף", על מנת להעניק למדינה פטור מאחריות נזיקית.
תיקון 6 לחוק - צמצום מעגל הזכאים לתבוע
בשנת 2005, תוקן חוק פעם נוספת. במסגרת תיקון זה נקבע בסעיף 5ב לחוק כי נתין של מדינת אויב, או פעיל בארגון מחבלים או מי שפעל כשליח שלהם אינו זכאי להגיש תביעה נגד המדינה. החריגים לכלל זה מצוינים בתוספת הראשונה לחוק וכוללים אסירים שנתונים במשמרת המדינה, בתנאי שלאחר שחרורם מהמשמרת לא חזרו לפעילות בארגון טרור. בנוסף, בסעיף 5ג לחוק נקבע שהמדינה אינה אחראית לכל נזק - גם כזה שנגרם בפעולה לא מלחמתית - באזור שהוכרז כ"אזור עימות", בכפוף למספר חריגים מצומצמים. לצד צמצום זכות התביעה כנגד המדינה, נקבע ששר הביטחון יקים ועדה שיכולה להחליט על מתן פיצויים לנפגע ספציפי, גם כשאינו זכאי להגיש תביעה.
התפתחות הפסיקה
סמוך לחקיקת חוק הנזיקים האזרחיים, החל דיון בשאלה מה תיחשב פעולה מלחמתית לצורך הסעיף. דוגמה טובה לכך ניתן למצוא בפסק הדין בפרשת חברת הטרקטורים, בו התובע - נהג טרקטור, תבע את המדינה בשל נזק שנגרם לו כתוצאה מירי של שומרים עליו, באחד היישובים ליד עזה. המדינה טענה שסעיף 5 פוטר אותה מאחריות לנזק. בית המשפט המחוזי דחה את טענת המדינה וקבע שלא הוכרזה מלחמה באופן רשמי. בערעור לבית המשפט העליון קבע השופט כהן, כי יש לבחון את הפעולה עצמה ולא האם הוכרזה מלחמה. השופט כהן קבע כי פעולת שמירה איננה פעולה בעלת אופי מלחמתי, אלא פעולה שבשגרה, כמו אפסנאות ורפואה. לכן נקבע כי המדינה צריכה לשאת באחריות.
בפסק הדין בעניין אחמד אבו סמרה, נקבע כי ייתכנו מקרים בהם המדינה תישא באחריות נזיקין לנזקים שהיא לא גרמה, אך היה עליה למנוע. פרשת אבו סמארה עסקה בהתפרעויות של תושבים יהודיים מכפר דרום, אשר גרמו לנזקי וף ורכוש לפלסטיניים. התושבים הפלסטינים תבעו את המדינה בעילות של רשלנות והפרת חובה חקוקה, על כך שלא מנעה את ההתפרעויות. בית המשפט לא פסל אפשרות לתביעה מסוג זה, אולם נקבע כי תביעות כאלה צריכות להיבחן בזהירות יתירה: יש לבחון האם היה על המדינה לצפות את הנזק, האם היא לא נקטה באמצעים ראויים למניעתו והאם מתקיים קשר סיבתי בין הפרת החובה ובין הנזק שנגרם.
פסק דין עדאלה
בעקבות התיקונים לחוק הנזיקים האזרחיים הוגשה עתירה של ארגון הזכויות עדאלה, כנגד סעיפים גב ו-5ג לחוק. העותרים דרשו לבטל את סעיף 5(ג) ואת סעיף 5(ב). השופט ברק קבע כי אין הצדקה עניינים לסעיף 5ג, כיוון שזכות התביעה כבר הוגבלה בס' 5א, ואין צורך בהגבלה נוספת ובלתי סבירה כמו זו שבסעיף 5ג. עם זאת, הוחלט שלא לבטל את סעיף 5ב (ולהשאיר את השאלה ב"צריך עיון"), שכן הסעיף עוסק בארגוני מחבלים - אשר פועלים במוכוון כדי לפגוע באזרחי ישראל. על כן החליט בית המשפט העליון להפעיל את סמכותו לבצע ביקורת שיפוטית ופסל את סעיף 5ג מחוק הנזיקים האזרחיים. בית המשפט העליון קבע כי סעיך 5ג לחוק פוגע באופן בלתי מידתי בזכויות החוקתיות מכוח חוק יסוד כבוד האדם וחירותו ועל כן הוא בטל.
פסק דין Koohi
פסק דין מאלף בסוגיית אחריות המדינה בנזיקין במצב של מלחמה הגיע בפני בית המשפט לערעורים בארצות הברית, פסק דין Koohi vs. US. המקרה בו עוסק פסק הדין התרחש בתקופת מלחמת איראן עיראק בה, ב-1987, החליטה ארצות הברית לתמוך בעיראק וספינות צי אמריקאיות הגנו על ספינות עיראקיות שנשאו נפט ומצרכים אחרים, מפני התקפות איראניות. ב-3 ביולי 1988 יירטה ספינה אמריקאית טיסה אזרחית, אותה הם זיהו בשגגה כמטוס F-14 איראני, שבא להתקיפם. כל 290 נוסעי הטיסה נהרגו. חלק מיורשי הנפטרים תבעו את ממשלת ארצות הברית בפיצויים. התביעה נדחתה בבית המשפט האזרחי ומקרה זה הוא הערעור.
בארצות הברית, הממשלה הפדרלית נהנית מחסינות מוחלטת מלבד למקרים בהם הממשלה איפשרה תביעות נגד המדינה והסירה את חסינותה. בין החריגים לחסינות המדינה הגורפת נמצא ה-Federal Torts Claims Act (חוק הנזיקין האמריקאי-FTCA) שרלוונטי לדעת בית המשפט למקרה זה. לכן, מסיק בית המשפט, שהוא רשאי-ואף צריך, לדון במקרה. אולם, בחוק הנזקין האמריקאי, כמו חוק הנזיקים האזרחיים בישראל, קיימים חריגים להסרת החסינות של המדינה בנזיקין, ביניהם החריג של פעולה מלחמתית שמופיע בחוק הנזיקין האמריקאי: "any claim arising out of combatant activities of the military or naval forces, or the Coast Guard, during time of war". לכן, בית המשפט צריך לשאול את עצמו האם המקרה התרחש ב"תקופת מלחמה" והאם דובר ב"פעולה מלחמתית".
בית המשפט קובע, שעל השופטים להפעיל את שיקול דעתם וההיגיון כדי לקבוע אם מדובר בפעולה מלחמתית או לאו. במקרה של מלחמת איראן עיראק הקונגרס לא הכריז על מלחמה, האם עדיין המקרה יכול להיחשב כפעולה בתקופת מלחמה? בית המשפט מציין שהוא מושפע רבות מהעובדה שבעת המודרנית ארצות הברית השתתפה בהרבה אירועים בעלי אופי עוין, מבלי שהקונגרס הכריז על מצב של מלחמה. בין השאר מציין בית המשפט את מלחמת קוריאה, מלחמת וייטנאם, ואפילו מלחמת המפרץ, שכולן החלו מבלי שהקונגרס הכריז רשמית על מצב של מלחמה ובכולן, אומר בית המשפט, אין ספק שמדובר היה הלכה למעשה במלחמה לכל דבר.
על סמך האמור לעיל מסיק בית המשפט האמריקאי, כפי שקבע בית המשפט בישראל, שאין צורך בהכרזה רשמית על מצב של מלחמה כדי שפעולה תחשב לפעולה מלחמתית. בית המשפט אומר ש"תקופת מלחמה הפכה להיות תקופות של קונפליקט צבאי ממושך ולא תקופות שהוכרזו רשמית כמלחמה".
בנוסף, נדרש בית המשפט לפרש מהי "פעולה מלחמתית". גם כאן נוקט בית המשפט בגישה של פרשנות מרחיבה, בקובעו שהמושג לא מדבר רק על אלימות פיזית. אלא גם על "פעולות הכרחיות ובעלות קשר ישיר עם מצבים עוינים". לכן, הירי של הספינה על המטוס, מתוך הנחה שמדובר בהגנה עצמית, במקרה הוא דוגמה מובהקת ל"פעולה מלחמתית".
בשל כך, אומר בית המשפט, שאין מקום לחוק הנזיקין במלחמה ובית המשפט לא רואה סיבה להבדיל במקרה זה בין מלחמות שהוכרזו רשמית לבין אלו שלא. לסיכום, אומר בית המשפט שאין לו כל קושי לקבוע שכאשר, כתוצאה מהחלטה מכוונת של הרשות המבצעת, כוחות אמריקאים מעורבים בסדרה של מפגשים עוינים ברמה משמעותית, עם הכוחות הצבאיים של אומה אחרת, החריג של ה-FTCA חל. בנסיבות אלו "תקופת מלחמה" חלה, לפחות לצורך פירוש חוק הנזיקין. כמו כן, אומר בית המשפט שאין ספק ש"תקופת מלחמה" חלה במקרה של מלחמת איראן עיראק
אולם, בית המשפט לא מסתפק בקביעה זו וצועד צעד נוסף. באומרו ש"התוצאה לא הייתה משתנה לו הפלת המטוס הייתה מכוונת ולא כתוצאה מטעות". טוען בית המשפט, שאין זה משנה לצורך החריג של "תקופת מלחמה" אם הצבא מקבל החלטותיו בזהירות, או ברשלנות, בצורה ראויה או שלא. בכל מקרה החריג יחול והחסינות תתקיים כל עוד האדם שנתן את הפקודה לירות עשה זאת מתוך כוונה לקדם את מטרותיה הצבאיות של ארצות הברית.
פסק דין Skeels
למרות הפסיקה המרחיבה שראינו במקרה Koohi, הפסיקה קבעה גבולות לחריג של תקופת מלחמה. כך, לדוגמה, במקרה של Skeels vs. US. שם דובר על פעולת אימון של הצבא האמריקאי. האימון נעשה בכלים צבאיים בתקופת מלחמה, והוביל לנזק. בית המשפט החליט במקרה זה שלא להעניק חסינות למדינה באומרו שהקונגרס לא התכוון שהממשלה תהיה חסינה מפני תביעות במקרה בו כוחותיה לא פעלו בזהירות סבירה לשמירה על ביטחונם של אזרחי המדינה שכנגדה ארצות הברית יצאה לקרב.
לסיכום, גם בארצות הברית המדינה ויתרה על חסינותה בתביעות נזיקין. גם שם נקבע חריג לוויתור על חסינות במצב של פעולה מלחמתית בתקופת מלחמה. החריג של פעולה מלחמתית אומנם פורש בהרחבה אבל עדיין נדרשת פעולה מלחמתית, שהיא כוללת גם את פעולת הלחימה עצמה וגם פעולות הקשורות אליה במישרין, ובנוסף נדרש שיהיה מדובר ב"תקופת מלחמה, שכוללת גם תקופה של עימותים עוינים משמעותיים בין הצבא האמריקני לבין כוחות צבא אחרים.
אוסטרליה
גם באוסטרליה התמודדו השופטים עם בעיית הפירוש של המושג פעולה מלחמתית. את התלבטות זו ניתן לראות בפסק דין Shaw Savill. דובר על נזק שנגרם לאוניית סוחר כתוצאה מהתנגשות של ספינת חיל הים האוסטרלי בה. הנזק נגרם בשל רשלנותם של כוחות הצבא במהלך פעילות מבצעית כנגד האויב בתקופת מלחמת העולם השנייה. המדינה התגוננה בטענה שמדובר ב"תקופת מלחמה", לכן היא נהנית מחסינות ואין כלל מקום לבית המשפט לדון בתביעה. אולם, כפי שראינו בארצות-הברית ובישראל, גם באוסטרליה החליט בית המשפט שהשאלה אם בשעת ההתנגשות הספינה עסקה בפעילות אקטיבית כנגד האויב, פתוחה לפרשנותו של בית המשפט.
כמו כן דנים השופטים בדין הראוי, לדידם, בתקופת מלחמה. הם אומרים שלא ייתכן שנדרוש מקצין הניווט לנהוג בחובת זהירות כלפי ספינות אזרחיות שנמצאות בזירת הפעילות בשעת פעילות נגד אויב. בנוסף, אומרים השופטים שלא נרצה שהלוחמים ירתעו מפני דיני הנזיקין האזרחיים בשעה שהם נתונים במצב של לחימה. זאת ועוד, אומרים השופטים, שאין בידם את הכלים לבקר את קבלת ההחלטות של החיילים במצב לא טבעי כמצב של לחימה. מכאן, שהטלת אחריות על החיילים על רשלנותם שנעשתה במהלך פעילות כנגד האויב היא לא הגיונית וסותרת את שיקולי המדינות האוסטרליים. את עיקרון זה מחיל בית המשפט על כל פעילות מבצעית המתנהלת כנגד האויב.